OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בוב ג'ון

רוברט פרדריק "בוב" ג'ון (אנגלית: Robert Frederick "Bob" John; 3 בפברואר 1899 - 17 ביולי 1982) היה שחקן ומאמן כדורגל וולשי.

== קריירה ==
ג'ון נולד בבארי, וכשחקן נוער השתתף במשחקים של בארי טאון וצ'ירפילי, לפני שהצטרף למועדון הכדורגל האנגלי ארסנל בינואר 1922, תמורת סכום של 750£. ג'ון ערך את הופעת הבכורה שלו בארסנל ב-28 באוקטובר 1922, בהפסד הביתי לניוקאסל יונייטד, ועד מהרה הפך לשחקן הרכב קבוע במקום הקיצוני השמאלי טום ויטאקר. ג'ון הפגין יכולת משחק גבוהה, ותוך זמן קצר הוא זמן לסגל של נבחרת ויילס, וערך את הופעת הבכורה שלו במדיה במשחק נגד נבחרת סקוטלנד ב-17 במרץ 1923; היה זה משחקו הראשון מתוך 15 בנבחרת.

ג'ון הפסיד את מקומו בהרכב של ארסנל בעונת 1923/1924 בעקבות התחרות בין בילי בליית' לאנדרו יאנג, אך לאחר שעבר לשחק בעמדת הבלם השמאלי כדי לחפות על חסרונו של אנדי קנדי, הוא הפך לשחקן כמעט קבוע בהרכב בעונת 1924/1925. בסופו של דבר ג'ון חזר לשחק בעמדת הקיצוני השמאלי, הפעם כשחקן הרכב קבוע. ג'ון היה בעל יכולת גבוהה בחטיפת הכדור ומסירותיו היו יעילות, והוא הצליח להעפיל עם ארסנל לגמר גביע ה-FA בעונת 1926/1927; אולם, במשחק הגמר ניצחו שחקני קארדיף סיטי כתוצאה מטעות של דן לואיס, שוער ארסנל וחברו הטוב של ג'ון. ג'ון ניחם את חברו הטוב לאחר המשחק והבטיח לו כי תהיה לו הזדמנות נוספת לזכות בגביע, אך זו מעולם לא קרתה.

ג'ון שיחק בהרכב הראשון של ארסנל לאורך המחצית הראשונה של שנות ה-30, למרות שהיו מספר שחקנים כגון צ'ארלי ג'ונס שהתחרו עמו על התפקיד. בעונת 1929/1930 הוא הצליח לזכות בגביע FA ראשון בקריירה, ולאחרים בשלוש אליפויות. ג'ון הבקיע את השער היחיד של ארסנל בגמר גביע ה-FA של 1932, שבו גבר המועדון על ניוקאסל יונייטד בנסיבות שנויות במחלוקת. בתקופה זו הוא היה אחד מהשחקנים המבוגרים בארסנל, והדריך מספר שחקנים צעירים חדשים שהגיעו למועדון, ביניהם אלכס ג'יימס.

ג'ון היה שחקן מילואים בשלוש העונות האחרונות שלו בארסנל, לאחר שאיבד את מקומו בהרכב לווילף קופינג, ולפיכך לא קיבל מדליה על הזכייה של ארסנל באליפות בעונת 1934/1935. ג'ון פרש ממשחק פעיל ב-1938. בסך הכל הוא הופיע במדי ארסנל ב-470 משחקים, יותר מכל שחקן אחר של המועדון בתקופה שקדמה למלחמת העולם השנייה.

לאחר פרישתו ב-1938 הוא הצטרף לצוות האימון של וסטהאם יונייטד. לאחר מכן הוא הצטרף לטורקי יונייטד כעוזר מאמן, ועבד תחת חברו לשעבר מארסנל ג'ק באטלר. ג'ון עבר ביחד עם באטלר לקריסטל פאלאס במאי 1947, והמשיך לעבוד כעוזרו. ב-1949 הוא החל לעבוד בקארדיף סיטי כמאמן-מתלמד, והחזיק במשרתו עד מרץ 1950 כשהתמנה למאמן טורקי יונייטד. ג'ון לא זכה להצלחה רבה בטורקי, והוביל את המועדון לשבעה ניצחונות בלבד מתוך 28 משחקי ליגה, לפני שעזב את תפקידו בנובמבר 1950.

תפקידו האחרון היה מאתר כישרונות בקארדיף סיטי. הוא מת בבארי ב-1982. בשנת 2008 החליטו צאצאיו להשאיל למוזיאון ארסנל את החולצות שלו ממשחקי גמר הגביע שבהם השתתף (1927, 1930 ו-1932).

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ולשים
קטגוריה:בלמי כדורגל ולשים
קטגוריה:קשרי כדורגל ולשים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:מאמני כדורגל ולשים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1899
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1982
הסכם טרואה

הסכם טרואה (או חוזה טרואה) שנחתם ב- 21 במאי 1420 בין הנרי החמישי, מלך אנגליה לבין שארל השישי, מלך צרפת. החוזה מסמן את שיא עליונותה של אנגליה במלחמת מאה השנים.

על פי הסכם זה, שנחתם בקתדרלת טרואה בצרפת, הוכר הנרי החמישי כיורש העצר החוקי של ממלכת צרפת והיה אמור לרשת את הכתר אחרי מותו של שארל השישי. בהסכם נקבע גם כי הנרי החמישי יישא לאישה את קתרין דה ולואה, בתם של שארל השישי ושל אשתו איזבו מבוואריה.

ההסכם נחתם אחרי קרב אז'נקור (25 באוקטובר 1415) שבו הנחיל הנרי החמישי מפלה ניצחת לצרפת. הוא שב לצרפת ב-1417 והטיל מצור על העיר רואן שבנורמנדיה, עד שתושביה שגוועו ברעב נכנעו לו. ב-1419 הוא התקדם אל עבר פריז, מה שגרם לכניעתה של צרפת ולחתימה על הסכם טרואה.

שארל השישי, שמאז 1392 סבל מהתקפי שיגעון חוזרים ונשנים, לא היה מסוגל לנהל משא ומתן. במקומו "ייצג" את צרפת במשא ומתן על הסכם טרואה פיליפ השלישי, דוכס בורגונדיה, שכרת ברית עם אנגליה. הוא עשה יד אחת עם הנרי החמישי כדי למנוע משארל (לימים שארל השביעי, מלך צרפת) את מילוי תפקידו כיורש עצר, בטענה שהיה מעורב ברצח ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה (10 בספטמבר 1419).

ב-1 בדצמבר 1420 נכנס הנרי החמישי לפריז והסכם טרואה אושר על ידי אספת המעמדות הצרפתית. שארל יורש העצר נמלט אל העיר בורז' שבמרכז צרפת ומשם ניהל את ההתנגדות לכיבוש האנגלי.

ב-31 באוגוסט 1422 מת הנרי החמישי, וב-21 באוקטובר של אותה שנה מת גם שארל השישי. בנו של הנרי החמישי, שהיה בן עשרה חודשים בלבד, הוכרז למלך צרפת ואנגליה בשם הנרי השישי, אך ג'ון הראשון, דוכס בדפורד, אחיו של הנרי החמישי, שלט בצרפת כעוצר בשמו.

ב-1429 הטילו האנגלים מצור על העיר אורליאן. כאן הופיעה ז'אן ד'ארק שהובילה את ההתקפה הצרפתית על האנגלים וגרמה להתעוררות לאומית. ניצחונותיו של שארל יורש העצר, שהפך בינתיים לשארל השביעי, מלך צרפת, הפכו את הסכם טרואה לחסר משמעות לחלוטין. אולם, מלכי אנגליה המשיכו להחזיק בתואר "מלך צרפת" עד הסכם אמיין ב-1802.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.culture.gouv.fr/public/mistral/caran_fr?ACTION=CHERCHER&FIELD_1=REF&VALUE_1=03581 העתק מצולם של ההסכם בלטינית] בארכיון הלאומי הצרפתי

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
טרואה
טרואה
קטגוריה:מלחמת מאה השנים
טרואה
קטגוריה:טרואה
קאוסטנטין, מלך הפיקטים

[[צלב דאפלין, כיום בכנסיית סרפס הקדוש שב, דאנינג, מזכיר את קאוסטנטין מקר פרגוסה: Custantin filius Fircus.]]
קאוסטנטין או קאוסטנטין מק פרגוסה (באנגלית: Caustantín; בגאלית סקוטית: Caustantín mac Fergusa - "קונסטנטין בנו של פרגוס"; 775 לערך - 820) היה מלך הפיקטים (מלך פורטריו), משנת 789 ועד מותו.

עד התקופה הוויקטוריאנית כונה קונסטנטין בכינוי "קונסטנטין הראשון, מלך סקוטלנד" אולם כיום, בעקבות מחקרים היסטוריים, ניתן כינוי זה לקונסטנטין, בנו של קנת מק אלפין.

קונסטנטין ייסד את הכנסייה בדנקלד בה מוחזקים שרידיו של קולומבה הקדוש שהובאו מאיונה.

==קורות חיים==
ישנה סברה לפיה קאוסטנטין היה אחיו של אואנגוס, שמלך אחריו, וכי שניהם היו בניו של פרגוס מק אכדאך, מלך דאל ריאטה. כיום סבורים החוקרים כי שניהם היו נכדים או נינים של אואנגוס מק פרגוסה - מלך הפיקטים ולא של מלך דאל ריאטה.

ביחס לתקופת שלטונו של קאוסטנטין יש הערות מועטות בדברי הימים האירים - וככל הנראה ספרי דברי הימים שהוחזקו באיונה באותה עת לא שרדו עד ימינו. 
מסיבה זו, האזכורים של תקופת שלטונו מועטים. מהאזכורים המועטים ניתן ללמוד כי בתקופה זו פשטו הויקינגים על חופיה המערביים של סקוטלנד ושל אירלנד, וכי איונה הותקפה בשנת 789 וראש המנזר נוח מקינגראת' נהרג בהתקפה זו (כאמור ב"דברי ימי אלסטר"). מתקפות הוויקינגים אירוע בשנים 794–796, 798, 802 ו-806.

על פי דברי ימי אלסטר נערך בשנת 789 קרב בין קאוסטנטין לבין קונאל מק טאיג - קרב שהוביל ככל הנראה לתבוסתו של קונאל ולעלייתו לשלטון של קאוסטנטין בעקבות ניצחונו.

אזכורו השני של קאוסטנטין בדברי הימים הוא אזכור מותו בשנת 820.

ג'ון מפרדון מציין כי קאוסטנטן הקים את מנזר דאנקלד, ואנדרו מוייטאון מתארך את הקמת המנזר לשנת 815 אולם בהמשך מציין כי המנזר נוסד לאחר מותם של קרל הגדול והאפיפיור לאו השלישי.

קאוסטנטין היה אחד מתומכי המנזרים בנורת'מבריה וברשימות המנזר (שנכתבו בשנת 840 לערך) מצוין כי נאמרו לזכרו תפילות.

לאחר מותו של קאוסטנטין עלה לשלטון אחיו, אואנגוס, ולאחר מותו של אואנגוס עלה לשלטון דרסט, בנו של קאוסטנטין. ככל הנראה דומנל, בנו השני של קאוסטנטין, היה מלך דאל ריאטה בין השנים 811–835.

===צלב דאפלין===
צלב דאפלין אשר בעבר סברו שבא להנציח את ניצחונו של קנת מק אלפין על הפיקטים והפיכתו למלך סקוטלנד (בדומה לאבן סואנו) הוא למעשה צלב המנציח את קאוסטנטין - ושמו מוזכר על הצלב. ככל הנראה צלב אבן זה הוזמן על ידו או הוזמן לזכרו. על הצלב מוזכר השם "קוסטנטין פיליוס פירקוס" בלטינית: Custantin filius Fircus - "קוסטנטין בנו של פירקוס".

ישנה סברה לפיה סרקופג אנדרו הקדוש הוכן אף הוא עבור קונסטנטין, אבל מרבית החוקרים אינם מקבלים סברה זו.

==קישורים חיצוניים== 
* [http://celt.ucc.ie/publishd.html דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך]

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-820
פיסורה אנאלית

פיסורה אנאלית היא סדק לא טבעי, קרע או חתך בעור של התעלה האנאלית.

== מאפייני פיסורה ==
ניתן להבחין בסימנים אפשריים לקיומה של פיסורה, בכמה דרכים. בין השאר הופעת דימום בצבע אדום מבריק על נייר הטואלט (הדימום מופיע באזור האנאלי), הופעת הדימום לפעמים בשירותים, ואם הסדק אקוטי הוא יכול לגרום גם לכאב מחזורי חמור, בעיקר אחרי הפרשת צואה.

רוב הסדקים האנאליים נגרמים על ידי מתיחת השריר מעבר ליכולת שלו, או אחרי תנועות מעיים חריגות, על ידי הצואה, או במקרים כגון עצירות. לעיתים, פיסורה אנאלית נגרמת על ידי דלקות מעיים.

הפיסורה שכיחה אצל נשים לאחר לידה.

פיסורה אנאלית מתרחשת מאזור הפתיחה האנאלי וממוקמת לרוב בקו המרכזי, בגלל המבנה של האזור. פיסורה לא עמוקה נראית כמו חתך מנייר, ולרוב תחלים מעצמה, אך יש מצבים שהפיסורה מחמירה והסדקים מעמיקים, הדימום אינו מפסיק, והטיפול הופך כמעט בלתי אפשרי. בפיסורה כרונית, הכאב מופיע בתדירות גבוהה.

== טיפול בפיסורה ==
בעבר מקובל היה לנתח במקרי פיסורה רבים. בסוג אחד של ניתוח חותכים חלק מהשריר, דבר שאינו בר תיקון. בסוג אחר, מורידים את כל הרקמה הפצועה והמצולקת ומאפשרים לרקמה חדשה להיווצר במקום. ההצלחה בשיעור של לערך 80%.

כיום רוב הפרוקטולוגים מנסים קודם לניתוח טיפול שמרני הכולל משחות שונות, שתפקידן להחליש את השריר זמנית, דבר שיגרום בעקיפין לריפוי ללא ניתוח. שיטה אחרת היא שימוש בקצף רקטלי קורטיפואם, אשר התווייתו המקורית היא לטיפול קורטיקוסטרואידי מקומי בדלקת כיבית של החלחולת (רקטום), אך הוא משמש לעיתים גם לטיפול בפיסורה אנאלית ובהתוויה זו הוא לעיתים קו ההגנה הראשון וגם האחרון בטרם ניתוח.

==ראו גם==
*טחורים

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:פרוקטולוגיה
מטריצת שכנות

דוגמה למטריצת שכנות של גרף לא מכוון
מטריצת שכנוּת (גם: מטריצת סמיכויות או מטריצת שכנויות) היא שיטה לייצוג גרף מכוון בעל <math>n</math> צמתים בעזרת מטריצה ריבועית בגודל <math>n \times n</math>. לפי שיטה זו, תא (i,j) שווה 1 אם ורק אם בגרף קיימת קשת מקודקוד i לקודקוד j . אם אין קשת כזו, הערך בתא במטריצה יהיה 0. 

פעמים רבות דנים בתורת הגרפים בגרפים פשוטים.

מטריצת שכנויות של גרף לא מכוון היא סימטרית. זאת משום שבגרף לא מכוון אין כיוון לקשתות ולכן, אם קיימת קשת מ-i ל-j אזי קיימת קשת מ-j ל-i. גרפים שאינם מכוונים נהוג לשמור רק את המשולש העליון של מטריצת השכנויות.

עבור גרף שבו אין לולאות עצמיות (כלומר, קשת מקודקוד כלשהו לעצמו), האלכסון הראשי של מטריצת השכנויות המתאימה יהיה 0. 

מטריצת השכנויות של גרף שלם תהיה המטריצה בה כל התאים בעלי הערך 1, פרט לאלכסון הראשי.
מטריצת השכנויות של גרף חסר קשתות תהיה מטריצת האפס.

בגרפים שאינם פשוטים, ייתכנו מספר קשתות מקבילות בין אותו זוג צמתים. במקרה זה,
ניתן לבנות מטריצת שכנויות שערך התא במטריצה יהיה מספר הקשתות מ-i ל-j.

== תכונות ==
לייצוג גרף בשיטה זו יש יתרונות רבים:
# הוספה/מחיקת קשת מתבצעת בגישה מיידית, בסיבוכיות זמן של <math>\ O(1)</math>.
#ניתן לחשב את הגרף המשלים בקלות על ידי חיסור של מטריצת השכנות ממטריצת שכנות של גרף שלם. כך, בכל מקום שהיה בו קשת, כלומר ערך 1, יהיה 0 ובכל מקום שהיה בו 0, יהיה 1.
#סיבוכיות מקום קטנה יחסית לשמירת המטריצה בזיכרון, <math>\ \Theta(|V|^2)</math> סיביות.

יחד עם זאת, אלגוריתמים בסיסיים רבים (כמו DFS, BFS, מיון טופולוגי וכו') רצים בזמן <math>\ O(|V|+|E|)</math> כאשר <math>\ |V|</math> מסמן את מספר הקודקודים ו-<math>\ |E|</math> את מספר הקשתות. בשימוש במטריצת שכנות, הסיבוכיות היא לכל הפחות כגודל המטריצה, כלומר <math>\ O(|V|^2)</math>.

==ראו גם==
*מטריצת לפלסיאן
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מטריצות
קטגוריה:תורת הגרפים
דייוויד ג'ק

דייוויד בון נייטינגייל ג'ק (אנגלית: David Bone Nightingale Jack; 3 באפריל 1899 – 10 בספטמבר 1958) היה כדורגלן אנגלי, שהיה הראשון להבקיע שער באצטדיון ומבלי, והיה הכדורגלן הראשון בעולם שתמורת כרטיס השחקן שלו שולמו למעלה מ-10,000£. אביו, בוב ג'ק, היה גם כן כדורגלן.

== קריירה ==
ג'ק נולד בבולטון שבלנקשייר, והחל את הקריירה שלו כחלוץ שני בפליימות' ארגייל, מועדונו של אביו, ב-1919; במדי פליימות' ג'ק השתתף ב-48 משחקים, בהם הבקיע 11 שערים. ב-1920 הוא חזר לעיר הולדתו, ועבר לשחק בבולטון וונדררס תמורת 3,500£. הוא שיחק במשך שמונה עונות במדי בולטון, והיה שותפו להתקפה של ג'ו סמית', כאשר הצמד מבקיע בסך הכל למעלה מ-300 שערים. בזמן ששיחק בבולטון הוא נכנס לספרי ההיסטוריה בכך שכבש את השער הראשון אי פעם באצטדיון ומבלי, במשחק הגמר של גביע ה-FA ב-1923; שחקני בולטון ניצחו במשחק, וג'ק זכה במדליה הראשונה בקריירה שלו.

שנה אחת לאחר מכן, ב-3 במרץ 1924, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אנגליה, בהפסד 1 - 2 לנבחרת ויילס. בשמונה השנים שבהן היה חלק מהנבחרת הוא השתתף בתשעה משחקים, בהם הבקיע שלושה שערים. הוא המשיך להצליח במדי בולטון, וזכה פעם נוספת בגביע ה-FA בעונת 1925/1926, לאחר שכבש את שער הניצחון נגד מנצ'סטר סיטי. בחמש מתוך שמונה העונות שלו בבולטון הוא היה המבקיע המצטיין של המועדון, ובסך הכל הבקיע 144 שערים ב-295 משחקי ליגה.

כתוצאה מבעיות כספיות של בולטון ג'ק הוחתם ב-1928 על ידי מאמן ארסנל הרברט צ'פמן תמורת 10,890£. ג'ק היה מיועד להיות מחליפו של הקפטן צ'ארלי באקן שפרש, וזכה להצלחה רבה בהייבורי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד ניוקאסל יונייטד ב-28 באוקטובר 1928, והפך מיד לשחקן הרכב קבוע. באותה עונה הוא גם היה מלך השערים של המועדון. אף על פי שהבקיע פחות מהחלוץ המרכזי ג'ק למברט, הוא הבקיע מספר שערים חשובים, כולל שער הניצחון בחצי גמר גביע ה-FA של 1929/1930 נגד האל סיטי; משחק הגמר נגד האדרספילד טאון הסתיים בניצחון 2 - 0 של ארסנל, וג'ק הפך לשחקן הראשון שזוכה בגביע בוומבלי בשני מועדונים.

ג'ק המשיך לשחק במדי ארסנל בתחילת שנות ה-30, ובעונת האליפות 1930/1931 הבקיע שיא אישי של 34 שערים. הוא זכה בשתי אליפויות נוספות עם ארסנל בעונת 1932/1933 ועונת 1933/1934; בזמן האליפות השלישית הוא כבר היה באמצע שנות ה-30 לחייו ועל סף סיום הקריירה שלו, וכתוצאה מהתחרות עם השחקן החדש ריי באודן הוא שיחק רק 16 פעמים באותה עונה. הוא פרש במאי 1934, זמן קצר לאחר שזכה באליפות עם ארסנל. בסך הכל הוא הבקיע 124 שערים ב-208 משחקים במדי ארסנל.

לאחר פרישתו ממשחק פעיל הוא אימן את סאות'רן יונייטד ממאי 1934 עד אוגוסט 1940, את מידלסברו מנובמבר 1944 עד אפריל 1952, ואת המועדון האירי שלבורן מקיץ 1953 עד אפריל 1955.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני פלימות' ארגייל
קטגוריה:כדורגלני בולטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:מאמני מידלסברו
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1899
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1958
צלב דאפלין

צלב דאפלין, בכנסיית [[סרף הקדוש שבדאנינג.]]
מנגן ה[[נבל שעל הצלב.]]
צלב דאפין (באנגלית: Dupplin Cross) הוא אנדרטת אבן בצורת צלב משנת 800 לספירה לערך. 

הצלב מוזכר לראשונה על ידי תומאס פננט שהבחין בו בשנת 1769 בראש גבעה בסמוך לסטראת'רן שבסקוטלנד. בשנת 2002 הועבר הצלב לחזקת ארגון סקוטלנד ההיסטורית (כיום סביבה היסטורית סקוטלנד) והוצב בכנסיית סנט סרף שבדאנינג. ככל הנראה צלב דומה עמד על גבעה בסמוך לאינברמיי אולם צלב זה אבד, ולא ניתן לדעת אם מדובר בצלב מאותה תקופה כמו צלב דאפין. לא ידוע בגין איזה מאורע היסטורי הוקם הצלב.

זהו צלב גבוה, שאינו נתמך בתמוכות. צלבים כגון זה היו נפוצים באירלנד, נורת'מבריה ודאל ריאטה אך נדירים בממלכת הפיקטים. 

הצלב גולף מאבן חול אדומה, גובהו 2.5 מטרים ורוחבו מטר אחד. על הצלב מתוארים סצנות שונות ובהן סצנות קרב, ובעלי חיים. כמו כן על הצלב מופיעה הכתובת בלטינית: CUSTANTIN FILIUS FIRCUS (קוסטנטין פיליוס פירקוס - קונסטנטין בנו של פרגוס) המתייחסת ככל הנראה לקאוסטנטין בן פרגוס אשר מלך בין השנים 789–820.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.ucl.ac.uk/archaeology/cisp/database/stone/dupln_1.html פרויקט האבנים הקלטיות - צלב דאפלין] 

קטגוריה:סקוטלנד: היסטוריה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תרבות
קטגוריה:אמנות ימי הביניים
אייר דולומיטי

אייר דולומיטי (באיטלקית: Air Dolomiti) היא חברת תעופה אזורית איטלקית שבסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה מינכן פרנץ יוזף שטראוס.
החברה היא חברת בת של חברת התעופה לופטהנזה הגרמנית והיא חלק מהרשת האזורית של החברה לופטהנזה רגיונל.

==היסטוריה==
אייר דולומיטי נוסדה בינואר 1989. טיסתה הראשונה התקיימה בינואר 1991 בקו טריאסטה - ג'נובה. בשנת 1992 החלה להפעיל טיסות בינלאומיות בקו ורונה - מינכן.

בשנת 1999 קנתה חברת לופטהנזה 25% ממניות החברה ובשנת 2003 רכשה גם את שאר המניות. החל מתקופה זו, אייר דולומיטי היא חלק מהרשת האזורית לופטהנזה רגיונל.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:black;background:#5cd6d6;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="2" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:150px;" | הערות
|- style="color:black;background:#5cd6d6;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|אמבראר E-195
|13
|—
|120
|120
|
|-
!סה"כ
!13
!—
!colspan=3|
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

 מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?airlinesearch=Air%20Dolomiti&distinct_entry=true אייר דולומיטי] באתר Airliners.net

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה אזוריות
קטגוריה:חברות תעופה איטלקיות
קטגוריה:קבוצת לופטהנזה
פול דייוויס

פול וינסנט דייוויס (אנגלית: Paul Vincent Davis; נולד ב-9 בדצמבר 1961) הוא כדורגלן עבר אנגלי.

דייוויס נולד בדולוויץ' שבלונדון. ב-1977 הוא חתם בארסנל כשחקן חובב, ושנה אחת לאחר מכן הפך למקצוען. דייוויס היה קשר שרגלו הדומיננטית הייתה השמאלית, והוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-1980 בדרבי של צפון לונדון נגד טוטנהאם הוטספר, ובתוך שנה הפך לשחקן הרכב קבוע בארסנל ולחבר נבחרת אנגליה עד גיל 21.

דייוויס היה חלק מהסגל המצליח של ארסנל בשלהי שנות ה-80, וזכה עמו בגביע הליגה ב-1987 ובאליפות הליגה ב-1989 ו-1991. אולם, הקריירה שלו הייתה רצופה בפציעות, והוכתמה על ידי תקרית אלימה ב-1988 כאשר דייוויס שבר את הלסת של גלן קוקריל, קשרה של סאות'המפטון. השופט והקוונים במשחק בין ארסנל לסאות'המפטון לא הבחינו באירוע, שהיה אחד מהראשונים שבהם נעזרו בצילומי טלוויזיה כדי להעניש את השחקן; דייוויס הורחק מתשעה משחקים, שהיה העונש הארוך ביותר שניתן על תקרית מסוג זה, ונקנס בסכום של 3,000£.

למרות שדייוויס הפך לשחקן משני בסתיו 1991 הוא הצליח להתבלט פעם נוספת, כאשר שיחק במשחקי הגמר של גביע הליגה וגביע ה-FA ב-1993, בהם ניצחו שחקני ארסנל וזכו בדאבל גביעים. דייוויס שיחק גם בגמר גביע המחזיקות נגד פארמה בשנה שלאחר מכן. בקיץ 1995 שוחרר דייוויס מארסנל ללא תשלום; למרות פציעותיו הוא שיחק במדי ארסנל ב-447 משחקים, בהם הבקיע 37 שערים. הוא מעולם לא זומן לנבחרת אנגליה, למרות מספר הופעות בנבחרת עד גיל 21 ובנבחרת הנוער.

לאחר שעזב את ארסנל הוא הצטרף למשך זמן קצר לסטאבק מליגת העל הנורווגית. דייוויס שיחק רק פעם אחת כמחליף בסטאבק, והחליט לחזור ללונדון ולהצטרף לברנטפורד, לפני שנאלץ לפרוש כתוצאה מפציעה. דייוויס חזר לארסנל כמאמן ילדים, ועזב את המועדון פעם נוספת ב-2003. ב-17 באוקטובר 2005 הוא התמנה לעוזרו של פול גסקוין בקטרינג טאון, אך החזיק בתפקיד זה במשך שישה שבועות בלבד; הוא עזב את קטרינג ביחד עם גסקוין ב-5 בדצמבר 2005.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני ברנטפורד
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1961
ג'ון דיק (ארסנל)

ג'ון דיק (באנגלית: John Dick; 29 בינואר 1877, איגלשם, רנפרושייר, סקוטלנד – 14 בספטמבר 1932, ולינג) היה כדורגלן סקוטי.

==ביוגרפיה==
המועדון הראשון שעבורו שיחק דיק היה איירדריאוניאנס, וב-1898 הוא חתם בוולוויץ' ארסנל הלונדוני כחלק מקבוצת השחקנים שהובאו על ידי המאמן ג'ורג' אלקוט, כאשר תמורתו שוחרר החלוץ ג'יימס דוולין. דיק היה קשר מרכזי חזק, וערך את הופעת הבכורה שלו במדי ארסנל ב-3 בספטמבר 1898, במשחק הראשון של העונה נגד לוטון טאון. באותה עונה דיק החמיץ ארבעה משחקים בלבד.

דיק היה ידוע בזכות הסיבולת הגבוהה שלו, כיוון שהיה גם רץ מצטיין למרחקים ארוכים, והיה שחקן קבוע בהרכב של ארסנל בשש העונות שלאחר הצטרפותו; הוא החמיץ משחק אחד בלבד בעונת 1899/1900, ולמרות שלא היה מבקיע שערים מצטיין הוא הצליח לכבוש צמד בניצחון 12 - 0 של ארסנל נגד לובורו ב-12 במרץ 1900, שהיה הניצחון הגדול ביותר של ארסנל במסגרת תחרותית כלשהי.

לאחר הגעתו של פרסי סנדס ב-1903 דיק הועבר לצד הימני של המגרש, והמשיך לשחק בארסנל כאשר המועדון העפיל לליגה הבכירה בעונת 1903/1904. בתקופה זו הוא התמנה גם לקפטן המועדון, אך כאשר המועדון החל לשחק בפועל בליגה הבכירה הוא הוחלף על ידי ג'ימי ג'קסון. דיק שיחק כקשר ימני בעונה הראשונה של ארסנל בליגה הבכירה, בה היה לאחד מהשחקנים הראשונים בהיסטוריה של ארסנל שהופיעו בלמעלה מ-200 משחקים במדי המועדון. אולם, בתחילת עונת 1905/1906 הוא איבד את מקומו בהרכב לטובת ג'ון ביגדן, ועבר לשחק בקבוצת המילואים של המועדון. בחמש השנים הבאות הוא שותף באופן לא סדיר במשחקי הקבוצה הבוגרת של המועדון, אך לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהרכב. בסך הכל הוא שיחק ב-266 משחקים עבור ארסנל בליגה ובגביע ה-FA, וב-30 משחקים אחרים.

בקיץ 1912 הוא עזב את ארסנל על מנת לאמן בפראג, והפך לאחד מאנשי הכדורגל הראשונים שפעלו בצ'כוסלובקיה. לא ידוע מה עלה בגורלו לאחר מכן.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Harris, Jeff & Hogg, Tony (ed.) (1995). Arsenal Who's Who, Independent UK Sports. . 
*Joy, Bernard (1952). Forward Arsenal!, Phoenix House.
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:קשרי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:מאמני כדורגל סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1877
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1932
העצמה במשפט

העצמה במשפט הוא ספר שיצא לאור בשנת 2008 בעריכתם של פרופ' גיא מונדלק וד"ר מימי אייזנשטדט העוסק במושג "העצמה" בשיח המשפטי. הספר, הראשון שנכתב בעברית על העצמה, יצא לאור בסדרת משפט, חברה ותרבות של הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב.

בספר שלושה עשר מאמרים הדנים במושג ההעצמה במשפט מזוויות שונות. חלק מן המחברים הם משפטנים ואחרים עוסקים בתחומים אחרים. חלקם אנשי אקדמיה וחלקם באים מן הפרקטיקה.

במבוא מסבירים העורכים כי "עיון מקיף בשיח המחקרי והמשפטי מלמד שהמושג הפך להיות 'חובק כל', ומחברים שונים עושים בו שימושים מגוונים ורחבים, חלקם תומכים זה בזה וחלקם סותרים זה את זה". המאמרים המאוגדים בספר מציעים תפיסות שונות של מושג ההעצמה ועל ידי שילובם מנסים העורכים למפות את אופני השימוש במושג זה ואת יחסי הגומלין ביניהם.

בין היתר מופיעים בספר מאמר על "קצבת נכות כללית" מאת שגית מור, מאמר על "עובדים עניים" מאת דפנה רובינשטיין, אורלי בנימין וערן גולן, מאמר על "מדיניות ההפלות" מאת דלילה אמיר וניבה שושי, מאמר על "עריקים בצה"ל" מאת הדר אבירם, מאמר על "מסורבות גט" מאת רונן פרי ויחיאל קפלן, מאמר על "סיוע משפטי לפיתוח קהילתי כלכלי" מאת מיכל אהרוני וגליה פיט.

==קישורים חיצוניים==
* [https://law.tau.ac.il/Law_Society_Culture_N/Empowerment_Law הספר המלא באתר כתב העת "משפט, חברה ותרבות"]

קטגוריה:ספרי עיון בעברית: משפט
כללי ברירה

בפיזיקה ובכימיה (לרוב במכניקת הקוונטים), כללי ברירה הם כללים המגדירים את התנאים תחתם מתרחשים מעברים מותרים (מאופיינים בהסתברות גבוהה, יחסית) לבין מעברים אסורים (הסתברות הקרובה ל-0) בין מצב התחלתי של מערכת לבין מצב סופי שלה.

המעברים המוזכרים לעיל מציינים את המעברים בין רמות האנרגיה השונות של המערכת לדוגמה אלקטרון שעובר ממצב מעורר באטום אל מצב היסוד. מעבר זה מלווה בפליטת פוטון אשר התדר שלו מצביע על הפרש האנרגיה בין מצבי המערכת, ההתחלתי והסופי. כאשר מעברים של מצבים קוונטים מיוצגים על ידי הפרשים במספרים הקוונטים בין מצבים שונים.
לדוגמה המצב:
<math>|n,j,m \rangle </math>
הוא מצב קוונטי כאשר n זוהי רמת האנרגיה, j התנע הזוויתי (הכולל) m היטלו של התנע הזוויתי על ציר המדידה (לרוב z).
<math>| n,l,m \rangle \rightarrow |n',l',m'\rangle</math><br>
<math> \Delta m = \{0,\pm 1\}</math><br>
<math> \Delta j = \{0,\pm 1\}</math>

אך המצב של <math> j =j'=0</math> אסור.

ניתן לחשב כללי ברירה אלו כמקרה פרטי של משפט ויגנר-אקהרט, ומתוך תכונות של מקדמי קלבש-גורדן.

מקרה נפוץ בו כללי ברירה משחקים תפקיד הוא בפיצול זימן, כאשר מופעל שדה מגנטי, רמות האנרגיה מתפצלות למספר רב של רמות (בכספית, לדוגמה, 3 ו-5 מאורביטלי 7S ל 6P) מותרים רק מספר מצומצם של מעברים אשר מקיימים את כללי הברירה. (9 בכספית למרות שכביכול ללא כללי ברירה היה ניתן לקבל 15 מעברים)

לרוב ניתן למצוא הקבלה קלאסית לכללי הברירה הקוונטיים לפיה על המערכת בכללותה לשמר גדלים פיזיקליים (אנרגיה, תנע קווי, תנע זוויתי וספין).

דוגמאות:

*בליעת אור - על מנת שפוטון יבלע במערכת, בין המצב ההתחלתי והסופי צריך להיות שינוי בפולאריות בין שני המצבים. 
<math>\langle i| \mu |f \rangle \ne 0 </math><br />
*פיזור רמאן - כדי שנצפה בפיזור רמאן, בין המצב ההתחלתי והסופי צריך להיות קיים שינוי בפולריזאביליות:
<math>\left | \frac {\partial \alpha}{\partial Q} \right | > 0</math>

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מכניקת הקוונטים
הוצאת בבל

בבל היא הוצאת ספרים עצמאית.

== היסטוריה == 
ההוצאה נוסדה ב-1994 על ידי עמית רוטברד בשיתוף עם אשר ביתן, שהיה אז אחד השותפים בהוצאת זמורה ביתן. הכותר הראשון שיצא בבבל היה ספרו הראשון של דאגלס קופלנד "דור X", שראה אור בתחילת 1995. 

בשנתיים הראשונות לקיומה, פעלה ההוצאה כסדרה בהוצאת זמורה ביתן, ומאז 1996 היא פועלת באופן עצמאי. משנת 2003 החלה ההוצאה יוזמת שיתופי פעולה מו"לים בחו"ל עם הוצאת Verso האנגלית ו-L'imprimeur הצרפתית, ובישראל מ-2004 עם הוצאת ידיעות ספרים.

במסגרת הוצאת בבל רואים אור כ-20 כותרים מקוריים ומתורגמים בשנה, בתחומי הפרוזה, העיון והארכיטקטורה, ובמינונים קטנים יותר בתחומי ספרות הילדים, השירה ובישול והדרכה. קטלוג ההוצאה (נכון לתחילת 2010) כולל כ-450 כותרים. בין הסופרים הבולטים שספריהם ראו אור בבבל נמנים מישל וולבק, יו נסבו, הילרי מנטל, תומאס ברנהרד, אלי סמית ודרור בורשטיין.

בשנת 1999 השיקה ההוצאה את אתר האינטרנט שלה, שהיה האתר הראשון בעברית שהוקדש לענייני ספרות, אמנות ותרבות. במסגרת העלייה לאוויר חולק לראשונה בישראל ספר שלם בפורמט דיגיטלי, אייכמן בירושלים: דו"ח על הבנאליות של הרוע מאת חנה ארנדט. בשנת 2004 האתר עלה בגרסה מחודשת תחת הכותרת "מכונת קריאה".

==ספרים בולטים בהוצאת בבל==
* המין השני - תרגום לעברית של הספר משנת 1949 של ההוגה האקזיסטנציאליסטית סימון דה בובואר. הספר, שהוא מספריה הידועים ביותר, עוסק בהתייחסות לנשים במהלך ההיסטוריה ונחשב ליצירה מז'ורית בפילוסופיה הפמיניסטית.
* מותן וחייהן של ערים אמריקאיות גדולות - תרגום לעברית של הספר משנת 1961 מאת העיתונאית ג'יין ג'ייקובס. הספר נחשב לאחד החשובים ביותר בעולם על ביקורת ציבורית בנושא של תכנון עירוני במאה ה-20, ולמבשר של תנועת העירוניות המתחדשת.
* בלי לוגו - ספרה של החוקרת והעיתונאית הקנדית נעמי קליין, העוסק במה שהיא רואה כהשתלטותם על הכלכלה העולמית של תאגידי ענק בינלאומיים בעידן הגלובליזציה. 
* אנציקלופדיה של הרעיונות - אנציקלופדיה בת כ-600 ערכים פרי עטם של ד"ר דוד גורביץ' וד"ר דן ערב, שראתה אור בדפוס בכרך אחד בן 1,326 עמודים בשנת 2012, ובמהדורה מקוונת בשנת 2016.
* כניעה - רומן מאת הסופר הצרפתי מישל וולבק משנת 2015, בתרגומה של עמית רוטברד. הרומן הוא סאטירה פוליטית, המדמיינת מצב שבו מועמד מוסלמי, הדוגל בשמירה על ערכי המסורת והפטריארכליה, מוביל את ההצבעה של שנת 2022 בצרפת.
* משגל - תרגום לעברית של ספרה של אנדריאה דבורקין משנת 1987, בו היא מציעה ניתוח פמיניסטי רדיקלי ליחסי מין בספרות ובחברה.
* אייכמן בירושלים: דין וחשבון על הבנאליות של הרוע (תרגום: אריה אוריאל) 2000 - תרגום לעברית של ספרה של חנה ארנדט משנת 1965.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://www.readingmachine.co.il אתר "מכונת קריאה" של הוצאת בבל]
* 
* 

== הערות שוליים ==

בבל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1994
נסטי

נסטי (באנגלית: Nestea) הוא משקה תה קר, המיוצר על ידי תאגיד נסטלה השווייצרית וזכייניות שלה.

==היסטוריה==
נסטי הוצג לראשונה ב-1977. הוא שווק על ידי חברת קוקה-קולה באמריקה הצפונית ובמקומות נוספים החל מ-1991, אך בשנת 2012 הגיע לקצו שיתוף הפעולה של החברות קוקה קולה ונסטלה בארצות הברית. 

חברת נסטלה נותרה עם הזכויות על שם המוצר ועיצוב הבקבוק, והשיווק וההפצה של נסטי בארצות הברית עברו לחברה הבת של נסטלה, NWNA, בעוד חברת קוקה קולה קיבלה את הזכויות על נוסחת הטעם, והשיקה את אותו המשקה בשם "FUZE tea"..

==טעמים==
בישראל שווקו עד שנת 2011 ארבעה טעמים ולחלקם גם גרסאות דיאט. "החברה המרכזית לייצור משקאות קלים" שיווקה את המשקה בישראל כחלק משיתוף פעולה בין נסטלה לחברת קוקה-קולה העולמית, האחראית להפצת המשקה מחוץ לארצות הברית. בשנת 2011, הוחלט בחברת נסטלה להרחיב את מגוון הטעמים בכמה גרסאות שונות. הטעם הנמכר ביותר הוא נסטי אפרסק, שגם מופיע ברובן המוחלט של הפרסומות לנסטי. באותה עת הוצעו תשעה טעמים:
נסטי אפרסק
* נסטי אפרסק.
* נסטי דיאט אפרסק.
* נסטי מנגו אננס.
* נסטי לימון.
* נסטי אקזוטי עם תה ירוק - מיוצר מאז שנת 2011.
* נסטי דיאט תפוח עם תה ירוק - מיוצר מאז שנת 2011.
* נסטי תפוח - מיוצר מאז שנת 2013.
* נסטי פסיפלורה מנגו - הופסק הייצור.
* נסטי דיאט לימון - הופסק הייצור.
* נסטי מנטה - הופסק לייצור בשנת 2010.

ישראל, מקסיקו, קנדה וארצות הברית, היו המדינות היחידות בהן משווק משקה נסטי דיאט, אך נסטי עצמו משווק בכ-47 מדינות.

באוגוסט 2012, כחלק מהיפרדותן של חברת קוקה קולה ונסטלה, נפסק, באופן זמני, שיווקו של נסטי בישראל, והוחל בשיווקו של FUZE tea, בטעם זהה, על ידי "החברה המרכזית לייצור משקאות קלים".<ref></ref>

ב-15 באוקטובר 2012 אסם בעזרת חברת סן פלגרינו התחילו בשיווק המשקה החדש אשר משווק בשלושה טעמים: אפרסק, לימון ומנגו אננס. המשקה מיוצר ממים מינרליים באיטליה. בעקבות ההיפרדות של נסטי מקוקה קולה חלה ירידה תלולה בחלקו של נסטי בשוק התה הקר, מכ-70% לפני ההיפרדות לכ-20% 
לאחר מכן.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://nestea.co.il/site/ אתר המוצר]
* [https://web.archive.org/web/20070131053954/http://www.nestea.com/index.jsp אתר המוצר] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מותגי תה
קטגוריה:נסטלה
קטגוריה:מוצרי אסם
רבי יוסי בן קיסמא

מירון – מערת קבורה במירון המיוחסת לרבי יוסי בן קיסמא]]
רבי יוסי בן קיסמא היה תנא בדור השלישי של תקופת התנאים.

מתואר בגמרא<ref>.</ref> אירוע שבו התקיים ויכוח בין רבי אלעזר לבין רבי יוסי בבית כנסת בעיר טבריה.<ref>המחלוקת עצמה הייתה בנוגע לעירוב והיא מופיעה במשנה מסכת עירובין, פרק י', משנה י' (שם מובא כי החכמים שחלקו היו רבי אליעזר ורבי יוסי ולא רבי אלעזר כפי שמופיע ביבמות).</ref> הוויכוח היה חריף עד שבמהלך הוויכוח נקרע ספר תורה. ר' יוסי בן קיסמא שראה זאת אמר "תמיה אני אם לא יהיה בית כנסת זה בית עבודה זרה” ולסיום הגמרא מספרת שכך אכן היה.

גם בכל מה שנוגע לגזירות הרומאים באותה תקופה, הייתה דעתו מתונה יותר ביחס לחכמים אחרים. בהקשר לכך מתואר בגמרא ויכוח בינו לבין רבי חנינא בן תרדיון, אחד מעשרת הרוגי מלכות, לגבי לימוד תורה כנגד איסור הרומאים על כך. לפני מותו ביקש מתלמידיו שיקברו אותו בעומק האדמה מחשש לחילול קברו על ידי העמים השונים.
הגמרא מתארת כי כשמת רבי יוסי בן קיסמא הלכו גדולי רומי לקוברו, וכשחזרו מקבורתו מצאו את רבי חנינא בן תרדיון כשהוא מלמד תורה ברבים, והוציאו אותו להורג בשרפה.
במשנה מובא מאמרו של רבי יוסי:

בגמרא מסופר ששאלו אותו תלמידיו "אימתי בן דוד בא". והשיב להם: 

במספר מקורות מובא שקברו הוא בהר מירון. הציון מזוהה כיום על "דרך בורמה א'", לצד קברי רבי יהודה בן בתירא, רבי אלעזר חסמא, רבי בנימין בן יפת ורבי יוסי חטופא. אגודת אהלי צדיקים טוענת שזיהויים אלו שגויים, וקברו נמצא במערת קבורה ביער הדרום-מזרחי למירון לצד קברו של רבי טרפון, על דרך העפר ליד ציונו של רב המנונא סבא, העולה מצומת כביש 866 ("דרך בורמה ב'") ל"דרך מהדרין" בדרום מירון.

==לקריאה נוספת==
*קברי צדיקים בארץ ישראל בהוצאת כרטא - בערך יוסי בן קיסמא
* הרב ישראל דנדרוביץ, אתה נותן לי כל כסף וזהב שבעולם (על כך שלא היה בהצהרתו זו של ריב"ק משום נפש רחבה כבלעם), בתוך: ספר הנחמדים מזהב, ערד תש"ע, פרק יד, עמודים: 223–232.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אישים הקבורים בהר מירון
קטגוריה:הדור השלישי לתנאים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2
דומנל מק קאוסטנטין

דומנל מק קאוסטנטין (בגאלית סקוטית: Domnall mac Caustantín) היה, ככל הנראה, מלך דאל ריאטה בראשית המאה התשיעית.

==קורות חיים==
אין עדויות היסטוריות לכהונתו של דומנל, אולם אי התאמות בין מסמכים בני התקופה כגון השירה דואן אלבאנאך וכתבי פלאן מייניסטרך לעומת האמור בדברי ימי אירלנד, מביאים את החוקרים לשער כי מלך זה אכן שלט בדאל ריאטה.

הדואן אלבאנאך מציין כי דומנל שלט כ-24 שנים, בין אאד פינד ושני מלכים בשם קונל: קונאל מק טאידג וקונאל מק אאדאין.

מייניסטרך טוען כי אביו של דומנל היה קאוסטנטין - שם נדיר בממלכת הפיקטים. לאור נדירות השם מדובר באציל היחיד שנשא שם זה - קאוסטנטין מק פרגוסה (בנו של פרגוסה), מלך הפיקטים בין השנים 792–820.

לאור העובדה שאאד פינד נפטר בשנת 778 וכי אחיו, פרגוס מק אכדאך מלך אחריו בדאל ריאטה, ככל הנראה דומנל לא שלט בממלכה קודם לשנת 781. הכרוניקות מציינות כי מלך בשם דוקוירכה נפטר בשנת 792 וקונל מק טאיידג בשנת 807 ועל כן לא סביר שמלכותו של דומנל נמשכה 24 שנים. מאידך, ייתכן שמלכותו נמשכה בין שנת 811 ו-835 (תחילת מלכותו של אאד מק בואנטה) - תקופה באורך המתאים אשר בה לא ידועים שמות המלכים ששלטו בדאל ריאטה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://celt.ucc.ie/index.html דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך]

קטגוריה:נפטרים ב-835
קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי דאל ריאטה
טום ואדל

טום ואדל (באנגלית: Tom Waddell; 1 בנובמבר 1937 - 11 ביולי 1987) היה אתלט אמריקאי אולימפי, רופא ואקטיביסט. מקום שישי באולימפיאדה (מקסיקו סיטי 1968) בקרב עשר ומייסד "המשחקים הגאים" שנערכו לראשונה בסן פרנסיסקו (1982).

==ביוגרפיה==
ואדל למד בספרינגפילד קולג', מסצ'וסטס כשהוא נהנה ממלגת הצטיינות בספורט, הוא היה שחקן פוטבול, מתעמל, לאחר סיום לימודיו ב-1959 החל להתאמן בקרב עשר. למד רפואה בשלוחה של אוניברסיטת סיטון הול וב-1966 גויס לצבא ושירת כקצין רפואה מונעת. במהלך שירותו נשלח לייצג את ארצות הברית באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) באתלטיקה בקרב עשר וסיים במקום השישי עם 7719 נקודות.

בזמן שוודל עבד בסטנפורד בשנת 1970, הוא הכיר את לי בריאן, איתו ניהל מערכת יחסים של חמש שנים.

בתחרות שנערכה בהוואי בשנת 1972 הוא נפצע בברכו בתחרות קפיצה לגובה, שסיימה את הקריירה הספורטיבית שלו.

לאחר שירותו הצבאי, למד תחת מלגה באוניברסיטת סטנפורד, כרופא עבד בשנים 1974 עד 1981 במזרח התיכון, טיפל בבני משפחת המלוכה הסעודית ואף היה רופא המשלחת הסעודית לאולימפיאדת מונטריאול. 

בשנת 1975 פגש וואדל את בן זוגו מעצב הנוף צ'ארלס דיטון, שהיה מבוגר ממנו ב-12 שנים. הזוג הופיע בכתבת שער של המגזין פיפל ב-11 באוקטובר 1976 ובכך היו לזוג ההומואים הראשון בארצות הברית שהופיע על שער מגזין לאומי גדול.

לאחר שחזר לארצות הברית עבד במרפאה בסן פרנסיסקו. באותה תקופה יזם את המשחקים הגאים. 

בשנת 1981 החל לנהל מערכת יחסים חדשה עם איש יחסי הציבור וגיוס התרומות זוהן ארטמן. באותה העת הוא הכיר את הספורטאית הלסבית, שרה לוינשטיין ואתה הוא הביא את בתם, ג'סיקה שנולדה בשנת 1983. כדי להגן על זכויותיהם החוקיות של ג'סיקה ואמה הם התחתנו בשנת 1985.

ב זכה ואדל במדליית זהב בהטלת כידון, על אף היותו חולה באיידס.

ואדל נפטר ממחלת האיידס ב-1 ביולי 1987.

==הישגיו הספורטיביים==
*ריצת 100 מטר: 11.3 שניות (מהירות גבית של 0.2 מ/ש)
*קפיצה לרוחק: 7.47 מטר
*הדיפת כדור ברזל: 14.45 מטר
*קפיצה לגובה: 2.01 מטר
*ריצת 400 מטר: 51.2 שניות
*ריצת 110 מטר משוכות: 15.3 שניות (מהירות גבית של 3.3 מ/ש)
*זריקת דיסקוס: 43.73 מטר
*קפיצה במוט: 4.50 מטר
*הטלת כידון: 63.70 מטר
*ריצת 1500 מטר: 5:04.52 דקות

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.browsebiography.com/bio-tom_waddell.html ביוגרפיה של טום ואדל], באתר browse biography
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:אתלטים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:רופאים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אתלטים להט"בים
קטגוריה:בוגרי מכללת ספרינגפילד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:ספורטאים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:מתחרים אמריקאים בקרב עשר
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לספורט גאה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1987
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מאיידס
קטגוריה:רופאים להט"בים
קשר שמינית כפול

לולאת שמונה
קשר שמינית כפול (נקרא גם לולאת שמינית או לולאת שמונה עוקב) היא לולאה שאינה מתהדקת, שנעשה בה שימוש נרחב בטיפוס ובסנפלינג. 

לקשר זה מספר שימושים:
# לולאה מוכנה (קושרים קשר שמונה על לולאה)
# לולאה הנקשרת סביב מוט, רתמה או טבעת (קושרים קשר שמונה בחבל אחד, משחילים את השרך בטבעת, למשל, וממשיכים עם השרך כדי לקשור את הקשר אחרי הלולאה) 
# כקשר חיבור חבלים הנקרא קשר פלמי (קושרים בחבל אחד קשר שמונה, ועם השני עוקבים אחריו ליצירת קשר שמונה כפול).

לולאת שמונה מקובלת כקשר המועדף לטיפוס מסלולים ארוכים ולטיפוס הרים, מכיוון שהוא קשר בטיחותי ביותר והסיכויים שיותר מעצמו הם קלושים. מאידך, קשר שמונה עשוי להתהדק בנפילות חוזרות ונשנות ואז קשה מעט להתירו. מכיוון שהנפילות אינן "רצויות" בטיפוס הרים, זהו חיסרון לא משמעותי. להשוואה, בטיפוס ספורטיבי, בו הנפילות תכופות, משתמשים בקשר הצלה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://wiki.imga.org.il/index.php?title=לולאת_שמונה "לולאת שמונה"] באנציקלופדיית הטיפוס
* [http://wiki.imga.org.il/index.php?title=לולאת_שמונה_עוקב "לולאת שמונה עוקב"] באנציקלופדיית הטיפוס
* [http://wiki.imga.org.il/index.php?title=קשר_פלמי "קשר פלמי"] באנציקלופדיית הטיפוס

קטגוריה:קשרים
סטאד דה ז'רלן

סטאד דה ז'רלן (בצרפתית: Stade de Gerland) הוא אצטדיון הספורט המרכזי של העיר ליון, הממוקם ברובע ז'רלן שבעיר, אשר נקרא על שמו. האצטדיון שימש עד שנת 2016 את קבוצת הכדורגל אולימפיק ליון במשחקיה הביתיים. באצטדיון נערכו במשחקים במסגרת יורו 1984 ומונדיאל 1998. כמו כן, מארח האצטדיון משחקי רוגבי בינלאומיים. 

על פי התוכניות האצטדיון יוסב וישמש לאצטדיון רוגבי בלבד עבור קבוצת הרוגבי של ליון, ומספר המקומות בו יוקטן ל-25,000 צופים בלבד. כמו כן, ישודרגו תנאי האירוח ותאי האח"מים שבו. שם האצטדיון ישונה ל"אצטדיון מאטמוט ז'רלן", כשם האצטדיון הקודם ששימש את קבוצת הרוגבי עד לשנת 2011, "אצטדיון מאטמוט".

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.stadiumguide.com/gerland.htm סטאד דה ז'רלן], באתר The Stadium Guide

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בצרפת
קטגוריה:רון-אלפ: ספורט
קטגוריה:ליון: מבנים
קטגוריה:אצטדיוני רוגבי
קטגוריה:אולימפיק ליון
קטגוריה:ליון: ספורט
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 1998
Virgin Killer

Virgin Killer הוא אלבום הסטודיו הרביעי שיצרה להקת הרוק הכבד הגרמנית הסקורפיונז. האלבום הושק בשנת 1976, והיה לאלבומם הראשון שמשך תשומת-לב מחוץ לתחומי אירופה. עטיפת האלבום המקורית, המציגה ילדה בטרום גיל ההתבגרות במערומיה, היוותה סלע מחלוקת בארצות הברית וביתר רחבי העולם; אי לכך, האלבום נמכר גם בעטיפות אחרות. העטיפה מתייחסת לזמן כרוצח התמימות.

בדומה ליתר אלבומי הסקורפיונז בהם לקח חלק הגיטריסט הראשון של הלהקה אולי ג'ון רות': הוא "כשל למשוך תשומת לב מיוחדת בארצות הברית" אך היה "פופולרי למדי ביפן" בה העפיל למקום ה-32 במצעדי הפזמונים.

האלבום היה צעד נוסף בדרכה של הלהקה ממוזיקה פסיכדלית אל הרוק הכבד. המבקר וינסנט ג'פריז מ-Allmusic העריך בדיעבד כי האלבום היה "הראשון מארבע השקות סטודיו שעיצבו את הסקורפיונז ואת הצליל המטאלי שלהם שהיה לימים בעל השפעה רבה." ג'פריז מוסיף ומצביע על הסינגל שעל שמו קרוי האלבום ועל "Pictured Life" ככאלה הנמנים עם "הסינגלים הבולטים ביותר של הסקורפיונז בכל הזמנים."

מספר שירים מהאלבום זכו לגרסאות כיסוי, ביניהם השיר "Yellow Raven" שזכה בשנת 2009 לגרסת כיסוי על ידי להקת המטאל המתקדם השוודית Pain of Salvation.

==חברי ההרכב באלבום==
* קלאוס מיינה – שירה
* אולי ג'ון רות' - גיטרה, שירה, קולות רקע
* רודולף שנקר - גיטרה חשמלית, קולות רקע
* פרנסיס בוכהולץ - גיטרה בס, קולות רקע
* רודי לנרס - תופים, כלי הקשה
* אחים קירשנינג - סינתיסייזר, קלידים

==שירים==
צד אחד:
<div style="direction: ltr;">
*"Pictured Life" (Meine, Roth, Schenker) – 3:21
*"Catch Your Train" (Meine, Schenker) – 3:32
*"In Your Park" (Meine, Schenker) – 3:39
*"Backstage Queen" (Meine, Schenker) – 3:10
*"Virgin Killer" (Roth) – 3:41
</div>
צד שני:
<div style="direction: ltr;">
*"Hell Cat" (Roth) – 2:54
*"Crying Days" (Meine, Schenker) – 4:36
*"Polar Nights" (Roth) – 5:04
*"Yellow Raven" (Roth) – 4:58
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120620175523/http://www.the-scorpions.com/english/discography/records/virgin_killer.asp פרטים על האלבום באתר הרשמי של הסקורפיונז]

קטגוריה:אלבומי 1976
קטגוריה:אלבומי הסקורפיונז
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:מחלוקות סביב טענות לתועבה במוזיקה
קטגוריה:אלבומי חברת RCA רקורדס
פטר וייס

פטר וייס (בגרמנית: Peter Weiss) (8 בנובמבר 1916 נויבבלסברג ליד ברלין - 10 במאי 1982, סטוקהולם), סופר ומחזאי גרמני ממוצא יהודי למחצה. את מרבית חייו הבוגרים העביר בשוודיה, שאליה היגר מאימת הנאצים. עבודתו מושפעת בצורה עמוקה מחוויית ההגירה הכפוייה שלו ממולדתו גרמניה. בין יצירותיו המפורסמות ביותר המחזות "מארה סאד" ו"החקירה" והרומן הפוליטי עב-הכרס "האסתטיקה של ההתנגדות".

== מיצירתו שראתה אור בעברית ==
* החקירה, (Die Ermittlung) (1965), מחזה, מגרמנית: עדנה קורנפלד, חמו"ל, תשכ"ח 1968.
* הצל של גופו של העגלון (1960), "מיקרו-רומאן", מגרמנית אילנה המרמן, הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה, תשל"ח 1978. תרגום חדש של אילנה המרמן ראה אור ב-2016 בסדרת "הספרייה הקטנה", הקיבוץ המאוחד / ספרי סימן קריאה.
* מארה סאד, "סיפור רדיפתו ומותו של ז'אן-פול מארה. כפי שהוצג על ידי להקת השחקנים של בית-המרפא בשארנטון בהדרכתו של מר דה סאד" (1962-5), מחזה בשתי מערכות, מרכז ישראלי לדרמה, תשמ"ב 1982. יצא לראשונה כמחזה בעברית 1960.
* פרידה מן ההורים (Abschied von den Eltern) (1961), נובלה אוטוביוגרפית, מגרמנית: אילנה המרמן, עם עובד, תשמ"ז. 1988.

==קישורים חיצוניים==

* [http://abumidian.wordpress.com/hebrew/tirgumim/peterweiss/ קטע מתוך "האסתטיקה של ההתנגדות"]
* 
* 
* 

קטגוריה:מחזאים גרמנים
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס ביכנר
קטגוריה:זוכי פרס היינריך מאן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1916
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1982
מגדל חברה לביטוח

סמליל החברה בשנות ה-80
סמליל החברה בשנות האלפיים, עד לביצוע שינויים קלים בו ב-2024
מגדל חברה לביטוח בע"מ היא חברת ביטוח ישראלית שהוקמה בשנת 1934 ועוסקת במגוון סוגי ביטוח, כולל ביטוח חיים, ביטוח רכוש וביטוח בריאות.

== היסטוריה ==
חברת הביטוח מגדל נוסדה בשנת 1934 בירושלים, על ידי משפחות אנשי עסקים יהודים מאלכסנדריה כשהבולט ביניהם היה איש העסקים אדוארד אגיון, אטיין בש וחברת הביטוח האיטלקית "אסיקורציוני ג'נרלי". שמה של החברה הוענק לה על ידי המשורר חיים נחמן ביאליק, כביטוי לחוסן ולביטחון שהחברה מבקשת להעניק ללקוחותיה. בשנות הארבעים הצטרף למחזיקי המניות בחברה גם בנק אפ"ק שהפך לימים לבנק לאומי לישראל. המשורר שאול טשרניחובסקי שימש כרופא הראשון מטעם החברה.

סימני האש של "מגדל" הם מהנפוצים בקרב 55 סוגי סימני האש שזוהו בישראל מתקופת המנדט.

מגדל הייתה החברה הראשונה שהשיקה ביטוח מנהלים בישראל, והראשונה שהקימה קרן פנסיה לא הסתדרותית.

בשנות האלפיים, "מגדל ביטוח" נמצאת בבעלות החברה הציבורית "מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים בע"מ" שבשליטת איש העסקים שלמה אליהו.

בשנת 2000 רכשה מגדל שתי סוכנויות ביטוח "סימון את ויזל" ו"מבטח שמיר" ואיחדה אותן לחברה אחת - מבטח סימון סוכנויות לביטוח בע"מ. בשנת 2002 רכשה מגדל את קרן הפנסיה תאוצה ואיחדה אותה עם קרן הפנסיה תנופה, הנמצאת בבעלותה. בכך הפכה לבעלים של קרן הפנסיה הפרטית הגדולה בישראל באותה עת. בשנת 2004 רכשה מגדל את קרן הפנסיה מקפת החדשה. בשנת 2006 מוזגו כל קרנות הפנסיה של קבוצת מגדל לקרן אחת. קרנות הפנסיה "מקפת אישית", "תאוצה", "יוזמה חדשה" ו"תנופה" אוחדו לקרן "מגדל מקפת אישית".

בדצמבר 2018 התפטר יו"ר החברה עודד שריג מתפקידו. במכתב ההתפטרות כתב כי "בשל הממשל התאגידי הנוהג בחברה, היא פועלת לפי שיקולים קצרי טווח, ללא תוכנית מוגדרת".

בנובמבר 2019 הודיעה החברה על הפסקת השיווק של ביטוחים סיעודיים פרטיים.

בינואר 2021 היו למגדל כ-2.3 מיליון מבוטחים (פרטיים ועסקיים) וכ-2,800 סוכנים ומנהלי הסדרים. החברה מנהלת כ-33% מביטוחי החיים וקרנות הפנסיה החדשות בישראל, במונחי פרמיות ודמי גמולים. כיום מחזיקה מגדל ב-100% מקרן הפנסיה "מגדל מקפת".

{| border="1" align=left class="wikitable"
!colspan=2 bgcolor="#CCCCFF"|טבלת מבנה והחזקות
|-
!colspan=2 |סוכנויות ביטוח
|-
| מבטח-סימון סוכנויות לביטוח בע"מ || 100%
|-
| עמית סוכנות לביטוח בע"מ || 100%
|-
| איחוד רשת סוכנויות ביטוח בע"מ || 100%
|-
| שחם סוכנויות ביטוח (1977) בע"מ || 100%
|-
| שגיא יוגב סוכנויות ביטוח (1988) בע"מ || 100%
|-
| סוכנויות פלתורס ביטוח בע"מ || 73.27%
|-
| איחוד - דוד ברמן סוכנות לביטוח בע"מ || 73.27%
|-
!colspan=2 |השקעות
|-
| מגדל ניהול השקעות 2001 בע"מ || 100%
|-
!colspan=2 |פנסיה וגמל
|-
| יוזמה קרן פנסיה לעצמאים בע"מ || 100%
|-
| מגדל ניהול קופות גמל בע"מ || טלי ברדה

|-
| מגדל מקפת קרנות פנסיה וקופות גמל בע"מ || 100%
|-
| מגדל מקפת ניהול קופות גמל בע"מ || 100%
|-
!colspan=2 |שירותים ללקוחות
|-
| שמגד חברה לניהול תביעות בע"מ || 100%
|-
!colspan=2 |מערכות מידע
|-
| מאסטרו בע"מ || 100%
|-
!colspan=2 |בנקאות להשקעות
|-
| מגדל הנפקות בע"מ || 100%
|-
|}

== ראו גם ==
* מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות ביטוח ישראליות
קטגוריה:ביטוח פנסיוני בישראל
קטגוריה:מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים
קטגוריה:קריית אריה: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1934
מתילדה כהן-סראנו

מתילדה כהן-סראנו (באיטלקית: Matilda Koen-Sarano; 31 ביולי 1939 – 4 ביוני 2024) הייתה סופרת, חוקרת ומשוררת ישראלית.

== ביוגרפיה ==
מתילדה כהן-סראנו נולדה במילאנו שבאיטליה למשפחה יהודית-ספרדית שמקורה בטורקיה. בעת מלחמת העולם השנייה הסתתרה עם משפחתה בהרי האפנינים מפני רדיפות הנאצים. אביה, אלפרדו סראנו, היה מזכיר הקהילה היהודית במילאנו מ-1945 עד 1969, השנה בה עלה לישראל. ב-1960 התחתנה במילאנו עם שליח "בני עקיבא" באיטליה ועלתה לישראל באותה שנה. היא גרה בכפר בתיה עד 1962. מאז שנה זו ועד 2012 היא התגוררה בירושלים. בשנת 2012 עברה להתגורר בבית האבות ע"ש לאון רקנאטי בפתח תקווה, ולצד הרצאות לסטודנטים ולתלמידים שהיו מבקרים במקום, היא המשיכה לקיים את 'חוג המספרות בלאדינו' שייסדה בירושלים.

היא הייתה בעלת תואר ראשון מהאוניברסיטה העברית בירושלים בספרות איטלקית, בפולקלור ובלאדינו. במשך 23 שנה עבדה במשרד החוץ בירושלים (1974–1997), ולאחר מכן פרשה לגמלאות.

עיקר פעילותה היה בתחום טיפוח השפה, התרבות והפולקלור של מורשת יהדות ספרד, שהיא, היות ששרדה את השואה, ראתה כייעודה. מתילדה כהן-סראנו הדליקה משואה ביום העצמאות ה-44 של מדינת ישראל (1992) כמייצגת התרבות היהודית-ספרדית, במסגרת ציון 500 שנה לגירוש ספרד.

בשנת 2017 זכתה בפרס מפעל חיים מטעם הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו. הפרס הוענק לה על קידום לשון הלאדינו ותרבותה.

החל מ-2011 ועד מותה כתבה בערוץ האוכל שבאתר ynet, מדי חג ומועד, טורים בלאדינו ובעברית על מסורות ומאכלים מסורתיים של העדה הספרדית.

הייתה נשואה לאהרון כהן, שהיה מנהל מדרשיית עמליה והמנהל הכללי הראשון של הרשות הלאומית לתרבות הלאדינו, ממנו התאלמנה ב-2011.

נפטרה ב-4 ביוני 2024. הותירה אחריה שלושה ילדים.

==פרסומים==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.ladino.info/186467/Matilda-Ko-n-Sarano קורות חייה בלאדינו]
* [http://www.youtube.com/watch?v=6IwCKnhX-SM&feature=youtu.be ריאיון עם מתילדה כהן סארנו על מפעל חייה לשימור ותיעוד שפת הלאדינו], כמעיין המתגבר תיעוד ד"ר יצחק (איציק) לוי
* [http://www.youtube.com/watch?v=u_GKzaxhRqk&list=PLlW9lqqoWboq-y4U5ClUvH1wO7K3jhYHf חוג מספרות עממיות בלאדינו של מתילדה כהן סארנו], תיעוד ד"ר יצחק (איציק) לוי
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים כותבי לאדינו
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים יהודים איטלקים
קטגוריה:משוררים כותבי לאדינו
קטגוריה:סופרות איטלקיות
קטגוריה:משוררות איטלקיות
קטגוריה:ישראליות ילידות איטליה
קטגוריה:ישראלים ילידי איטליה
קטגוריה:עולות בשנות ה-1960
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 1992
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2024
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
תוכנית קופרניקוס

תוכנית קופרניקוס (באנגלית: Copernicus Programme) היא מיזם של האיחוד האירופי, שנועד להקנות לאירופה עצמאות בתחום החישה מרחוק באמצעות לוויינים, חיישנים אוויריים, ימיים וקרקעיים למטרות שונות, ובהן ביטחון, הגנת הסביבה, מעקב אחר משאבי טבע וניטור אסונות טבע. השותפים העיקריים למיזם הם הנציבות האירופית וסוכנות החלל האירופית (ESA).

המידע שיתקבל מחיישני מיזם GMES יסייע לחוקרים להבין טוב יותר את אופי השינויים הסביבתיים בכדור הארץ. על פי הציפיות, מיזם GMES יאפשר תכנון מיטבי של כבישים ודרכים, יעזור למתכנני ערים, יסייע לקבלת החלטות בנושאי תכנון חקלאי וניהול משאבי אנרגיה, ובכלל זה אנרגיה מתחדשת.

== המרכיב החללי של המיזם ==
חלק ניכר מהחישה מרחוק של כדור הארץ יעשה באמצעות לוויינים ייעודיים למיזם GMES. הלוויינים נקראים Sentinel והם כוללים מגוון של מטע"דים לניטור כדור הארץ.
* סנטינל 1 - לוויין מכ"ם שפועל במסלול קוטבי. שוגרו 2 לוויינים: Sentinel-1A באפריל 2014 ו-Sentinel-1B באפריל 2016
* סנטינל 2- לוויין חישה מרחוק בתחום האופטי, מולטי ספקטראלי, שישמש לבניית מסד נתונים בכיסוי גלובלי. שוגרו 2 לוויינים: Sentinel-2A ביוני 2015 ו-Sentinel-2B במרץ 2017
* סנטינל 3 - לוויין שייעודו העיקרי הוא חקר הסביבה הימית של כדור הארץ. שוגרו 2 לוויינים: Sentinel-3A בפברואר 2016 ו-Sentinel-3B באפריל 2018
* סנטינל 5p - מיועד לחקר אמוספירה. שוגר באוקטובר 2017
* סנטינל 4 - מיועד לחקר אטמוספירה. מיועד לשיגור בשנת 2024
* סנטינל 5 - מיועד לחקר אטמוספירה. מיועד לשיגור בשנת 2025
* סנטינל 6- לוויין למדידת מפלס הים. מתוכננים 2 לוויינים: Sentinel-6A שוגר בנובמבר 2020 ו-Sentinel-6B מתוכנן לשיגור בשנת 2025.

התוכנית צפויה לכלול לוויינים נוספים שמועד שיגורם טרם הוגדר.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.esa.int/esaLP/LPgmes.html פעילויות GMES של סוכנות החלל האירופית]

*
קטגוריה:תוכנית החלל האירופית
אלון חלפון

אלון חלפון (נולד ב-2 ביולי 1973) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.

== קריירה ==
חלפון החל את הקריירה במחלקת הנוער של מכבי נתניה, ובשנת 1990 עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. בקיץ 1994 עבר להפועל חיפה, והיה שותף מרכזי בזכייה של הקבוצה באליפות בעונת , תחת הדרכתו של המאמן אלי גוטמן, כשלצידו מככבים דודו אוואט, רן בן שמעון וג'ובאני רוסו. בעונת זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו, ובעונה שלאחר מכן ירד עמה לליגה הלאומית ועזב את הקבוצה.

לקראת עונת חתם חלפון בקבוצת הפועל תל אביב. ב-24 בדצמבר 2002 כבש צמד במשחק גביע הטוטו מול מכבי קריית גת, שהיו לשערים היחידים שהבקיע במדי הפועל תל אביב. לאחר שנתיים במועדון עבר להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית, ועזר לה לסיים במקום הראשון ולעלות לליגת העל כבר בעונתו הראשונה בקבוצה. בתום שלוש עונות בכפר סבא, במהלכן היה גם קפטן הקבוצה, פרש חלפון ממשחק פעיל באוקטובר 2007.

במדי הנבחרת הצעירה של ישראל רשם חלפון 29 הופעות, והוא מדורג במקום החמישי בטבלת שיאני הנבחרת הצעירה בכל הזמנים. ב-8 בספטמבר 1999 הופיע לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת, בניצחון 0:8 על נבחרת סן מרינו במסגרת מוקדמות יורו 2000. לזכותו של חלפון בסך הכל 5 הופעות במדי הנבחרת, האחרונה שבהן ב-7 באוקטובר 2000, בהפסד 2:0 לנבחרת ספרד במדריד, במסגרת מוקדמות מונדיאל 2002.

== תארים ==
;הפועל חיפה
* אליפות: 1998/1999
* גביע הטוטו: 2000/2001

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:נתניה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
אצטדיון נשר

אצטדיון נשר הוא אצטדיון כדורגל שנחנך בחודש מרץ 2008 בנשר כחלק מהפיתוח העירוני. האצטדיון מכיל 2,500 מקומות ישיבה ומשמש את מועדון הכדורגל "עירוני נשר" ואת מחלקות הנוער שלו. בעונת 2017/18 אירח גם את משחקי הפועל רובי שפירא.

מתחם האצטדיון כולל מלבד מגרש הדשא הטבעי באצטדיון גם מגרש אימונים מוקטן עם דשא סינתטי הממוקם מצידו המזרחי. האצטדיון תוכנן להכיל בסה"כ 5,000 מושבים בשני יציעים ברמה שנועדה להתאים לליגת העל הישראלית, אך נחנך עם יציע אחד בצדו המערבי הכולל כ-2,500 מקומות ישיבה. מתחת ליציע הוקמו תאי הלבשה ושירותים.

בעונת 2017/2016 העפילה קבוצת "עירוני נשר" לליגה הלאומית, אך האצטדיון נפסל לשימוש בליגה עד שתוקם בו עמדת תקשורת לשידור המשחקים. כמו כן, נדרשו בו עבודות התאמה של משטח הדשא לגודל תקני של מגרש כדורגל. באמצע העונה אושר האצטדיון לאירוח משחקים.

ב-26 ספטמבר 2016 נחנכה במבנה האצטדיון שלוחת משרדים צפונית של ההתאחדות לכדורגל שבה ינוהלו ענייני הקבוצות בצפון בליגות הנמוכות, בית דין משמעתי של ההתאחדות וכן משרד שיטפל בכרטיסי השחקנים ובעניינים בירוקרטיים נוספים. עלות הקמת המשרדים נאמדת בכ-900,000 ש"ח.

{|
|-
| האצטדיון - מבט מ[[הר הכרמל]] || מגרש הכדורגל הישן של הפועל תל חנן בשנת 2009, שאותו החליף האצטדיון
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110101064357/http://www.nesher.muni.il/show_item.asp?levelId=44797&itemId=358&itemType=0 חלום שמתגשם - אצטדיון הכדורגל בנשר], באתר העיר נשר

נשר
קטגוריה:נשר: ספורט
קטגוריה:נשר (עיר): מבנים