OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סוחוי

מטוס סוחוי סופרג'ט 100 בקמפצ'ה, מקסיקו
סוחוי 17
סוּחוֹי (ברוסית: Сухой) היא יצרנית מטוסים צבאיים ואזרחיים רוסית, אשר נוסדה בשנת 1939 על ידי מהנדס האווירונאוטיקה הבלארוסי פאבל סוחוי.

מטוסי הסוחוי שימשו ועודם משמשים כעמוד השדרה בחילות האוויר של מדינות ברית המועצות לשעבר והמדינות להן סיפקה נשק במשך שנים רבות, כגון חילות האוויר של מדינות ערב. מטוסי חיל האוויר הישראלי נלחמו בקרבות אוויר רבים נגד מטוסי סוחוי מצריים וסוריים למשל: ב-28 באפריל 1970 הופלו שני מטוסי סוחוי-7 מצרים על ידי מטוסי מיראז' 3 ישראליים.

משרד התכנון בראשות פאבל סוחוי הוקם בשנת 1939 במוסקבה. בשנת 1949 המשרד נסגר, אך נפתח מחדש כבר בשנת 1953 והיה אחד המרכזים לפיתוח מטוסי קרב חדשים לחיל האוויר הסובייטי.

המטוס המפורסם ביותר של חברת סוחוי היה הסוחוי Su-47. המטוס החדיש ביותר המיוצר על ידי החברה הוא סוחוי Su-57, אשר מיוצר על ידי רוסיה כמדגים טכנולוגיות.

בשנות האלפיים חברת סוחוי החלה גם בפיתוח מטוסי נוסעים (Superjet). ב-26 בספטמבר 2007 חשפה חברת סוחוי את מטוס הנוסעים המודרני הראשון (Sukhoi superjet 100) מתוצרתה, המיועד לטיסות אזוריות ויכול לשאת 78–98 נוסעים. סוחוי נחשבת גם ליצרנית מטוסי הנוסעים הגדולה ביותר ברוסיה. החברה נחשבת כאחת מיצרניות המטוסים המתקדמות בעולם לצד חברת בואינג ואיירבוס.

ב-4 באוגוסט 2006, הטילה מחלקת המדינה האמריקנית סנקציות עסקיות על סוחוי בשל חשד לסחר שלה עם איראן.

== מטוסי הקרב של חברת סוחוי ושנת פיתוחם ==

==יצרנית מטוסי הנוסעים סוחוי==
סוחוי סופרג'ט 100 בטיסת הבכורה שלו, [[19 במאי 2008.]]
חברת סוחוי לייצור מטוסים אזרחיים (ЗАО «Гражданские самолёты Сухого») היא חברה רוסית לייצור מטוסי נוסעים שהוקמה בשנת 2000 ונחשבת לחלק מחברת סוחוי. 25% ממניות החברה נמצאת בבעלות "אלניה איירונאוטיקה" האיטלקית.

משנת 2008 החברה מייצרת את מטוס הסוחוי סופרג'ט 100. היו תוכניות לייצור מספר דגמי מטוסים נוספים (למשל סוחוי KR-860) אך הן לא התקדמו לשלב הייצור.

==ראו גם==
* תעשיית תעופה ברוסיה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:יצרני מטוסים
קטגוריה:תעשיית נשק ברוסיה
תשואות ראשונות

תשואות ראשונות הייתה תוכנית רדיו ששודרה ב"קול ישראל" משנת 1965 ועד 1980, בעריכתו ובהפקתו של יוסף (פפו) אריה.

מטרת התוכנית הייתה גילוי כישרונות צעירים בתחום השירה, והיא הייתה הגרסה הרדיופונית המוקדמת של כוכב נולד. התוכנית אפשרה לזמרים אלמונים להופיע בשידור חי בפני קהל בליווי תזמורת ועיבודים מקצועיים. 

את התוכנית ערכו והפיקו יוסף "פפו" אריה ועפרה סמואל, שאף הנחתה את התוכנית מראשיתה.

מערכת התוכנית כללה את עפרה סמואל, יוסף ("פפו") אריה, דליה און-פריזנט ואבי קורן. עשרות צעירים מכל רחבי הארץ הופיעו בפני חברי הצוות והתמודדו על הזכות להשתתף בתוכנית ולהופיע בשידור.

התוכנית נערכה בבית המורה בתל אביב, והוקלטה באיכות מוזיקלית גבוהה. המנהל המוזיקלי היה שמעון כהן, ובהמשך גם לסלו רוט ויצחק גרציאני. בין המעבדים היו חנן וינטרניץ ומרטין מוסקוביץ'.

ראשון המשתתפים, בתוכנית הראשונה בשנת 1965, היה הזמר הצעיר בן ה-14, גדעון גרייף, אז בעל קול הסופרן, שביצע שני שירים: "מתוך הרגל" ו"הצריף הקטן". 

התוכנית הוקלטה בהקלטה פומבית באולם "בית המורה" בתל אביב. על התזמורת ניצח שמעון כהן. 

רבים ממשתתפי "תשואות ראשונות" היו לימים אמנים מובילים בתחום הזמר והמשחק בישראל. בין האמנים שהתגלו בה: גלי עטרי, עפרה חזה, חוה אלברשטיין, דורית ראובני (שם גילה אותה מוני אמריליו), גדעון גרייף, ירדנה ארזי, ארז הלוי, אבי טולדנו, מתי כספי ושולי נתן (משם "שלפה" אותה נעמי שמר לבצע את השיר "ירושלים של זהב").

==לקריאה נוספת==
* איזי מן, קול ישראל מירושלים: מדינה מאחורי המיקרופון, ירושלים: דפוס פרינטיב, 2008, עמ' 191.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:תוכניות רדיו בקול ישראל
קטגוריה:תחרויות זמר בישראל
*
מחלק העיתונים

מחלק העיתונים (באנגלית: Paperboy) הוא משחק ארקייד שנוצר בשנת 1984.

גיבור המשחק הוא מחלק עיתונים אשר מחלק עיתונים בזמן שרוכב על אופניו לאורך רחוב פרברי.
על השחקן לנסות ולמסור את היומון לכל הלקוחות, לנסות להשחית את בתי התושבים שאינם מנויים ולהימנע ממכשולים במורד הרחוב. מנויי העיתון אשר אינם מקבלים את העיתון כי השחקן פיספס את המשלוח או שנגרם נזק לביתם, מבטלים את המינוי על העיתון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:משחקי מחשב
קטגוריה:משחקי קומודור 64
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1984
קטגוריה:משחקי NES
אווז לבן-מצח

Anser albifrons
Anser albifrons
אַוַּז לְבֶן-מֵצַח (שם מדעי: Anser albifrons) הוא מין אווז הקרוב לאווז הקטן (A. erythropus) הקטן ממנו. מצחו של האווז לבן המצח ניכר בפס לבן ברור ורחב. את גחונו של האווז חוצים מספר פסים שחורים ורחבים. מקורו של האווז ורוד. אורכם של אווזים אלו נע בין 65 ל-78 סנטימטרים, ומוטת כנפיהם היא 130 - 165 סנטימטרים. צבע רגליהם כתום בהיר. החלק העליון של כנפיהם הוא בצבע אפור - עכבר. האווז לבן המצח נבדל מהאווז הקטן בגודלו הגדול יותר, במקורו הכבד יותר ובהיעדר טבעת עין צהובה.

האווזים לבני המצח מתחלקים לחמישה תת-מינים. תת-המין A. a. albifrons מתרבה בצפון של אירופה ושל אסיה, וחורף באזורים דרומיים ומערביים יותר. להקות קטנות של תת-מין זה עשויות לעבור בישראל. במזרח הרחוק באזור סיביר ובאזורים הנמצאים מזרחית לקנדה הארקטית ניתן למצוא את תת-המין A. a. frontalis, שהוא מעט גדול יותר מתת-המין הראשון, ומקורו מעט ארוך יותר. תת-מין זה חורף בארצות הברית וביפן.

שני תת-מינים נוספים נפוצים דרומית יותר - בצפון אמריקה. תת-המין A. a. gambeli נפוץ בצפון-מערב קנדה. תת-מין זה גדול עוד יותר משני תת-המינים הקודמים, והוא חורף בגולף קואסט (Gulf Coast) שבארצות הברית. תת-מין נוסף אשר נבדלותו מתת-המין הקודם מוטלת בספק (Carboneras, 1992), הוא A. a. elgasi, אשר נפוץ בדרום-מערב אלסקה. תת-מין זה הוא הגדול ביותר מבין חמשת תת-המינים, מקורו הוא הארוך ביותר, והוא חורף בקליפורניה. כל תת-- המינים הללו דומים בנוצותיהם, והם נבדלים רק בגודלם.

תת-המין האחרון והמובחן בבירור מיתר תת-- המינים הוא A. a. flavirostris, אשר מתרבה במערב גרינלנד. נוצותיו של תת-מין זה כהות מאלו של תת-- המינים האחרים, ורק קצה זנבו הוא בעל נגיעה לבנה וצרה (נגיעה זו גדולה יותר אצל תת-- המינים האחרים). הפסים על בטנו כהים יותר ומקורו כתום, בשונה ממקורם הוורוד של יתר תת-המינים. הוא חורף באירלנד ובמערב סקוטלנד. מחקרים אקולוגיים שנערכו לאחרונה מצביעים כי האווזים לבני-המצח שחיים בגרינלנד הם תת-מין נפרד מה-A. albifrons (Fox & Stroud 2002).

תקופת הטיפול ההורי של תת-מין זה ארוכה במיוחד, ועשויה להימשך מספר שנים ולכלול יחסים בין אווזים מדורות שאינם קשורים בקשר ישיר (כמו "סבא" ו"נכד"). התנהגות זו כנראה ייחודית בקרב האווזאים.

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, כרך שני, עורך - עזריה אלון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1995 

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.birds.cornell.edu/AllAboutBirds/BirdGuide/Greater_White-fronted_Goose.html מידע על האווז לבן המצח]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'יובאני אנטוניו סקופולי
קטגוריה:אווזים
קטגוריה:ארץ ישראל: אווזאים
קטגוריה:גרינלנד: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1769
איה

איה (שם מדעי: Pernis) היא סוג עוף דורס ממשפחת הנציים.

הסוג כולל את המינים להלן:
* איית צרעים (Pernis apivorus) - חורפת מצויה בישראל.
* איה מצויצת או איה מזרחית (Pernis ptilorhyncus) - עוף מזדמן בישראל.
* איה מפוספסת (Pernis celebensis) - בית הגידול הטבעי הוא באזורים טרופיים וסובטרופיים. נפוצה ביערות לחים באינדונזיה ובפיליפינים.
* איה פיליפינית (Pernis steerei)

איית צרעים ואיה מצויצת הן עופות נודדים.

==קישורים חיצוניים==

{|class="wikitable" style="float:left; text-align:right;"
|-
300px
|-
|colspan="3"|מימין: איה מצויצת בתעופה. משמאל: איית צרעים בתעופה.
|}

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
קטגוריה:איות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1816
איה מצויצת

איה מצויצת (שם מדעי: Pernis ptilorhyncus), או איה מזרחית (Oriental honey buzzard), היא עוף דורס בגודל בינוני, מסוג איה.

תחום תפוצתה של האיה המצויצת כולל את אסיה, ממרכז סיביר ועד מזרח יפן. בקיץ נודד העוף לסיביר וחורף בדרום-מזרח אסיה. בשאר מקומות תפוצתו העוף יציב בדרך כלל. 

המין שוכן באזורים מיוערים, בעיקר של עצים רחבי עלים. תפוצתו הרבה משתנה מיערות טרופיים ליערות טייגה. הוא יימצא גם באזורים פתוחים, שפלות, גבעות ומורדות הרים. 

בישראל נחשבה בעבר למזדמנת נדירה, ותועדה לראשונה רק ב-1994 באילת; אך ככל הנראה נדירות תצפיותיה נבעה מהקושי בזיהויה. כיום התצפיות בה נפוצות יותר והיא חולפת קבועה במספרים נמוכים, לרוב יחד עם להקות של איות צרעים בעונות הנדידה. בנוסף, פרטים בודדים נצפו חורפים בדרום הערבה ואילת. 
== מאפיינים ==
אורך הגוף 68-50 ס"מ. מוטת כנפיים 150-135 ס"מ. משקל 1500-750 גרם. פולימורפי, צבע הניצוי משתנה בהתאם לתת-המינים ולאזורים הגאוגרפים. מזכירה איית צרעים, אך גדולה יותר, ציצית עורף בולטת, לעיתים נראה סימן כהה בצורת פרסה על בליטת הזפק.

תזונתה מתבססת בעיקר על צרעות ודבורים, ובעיקר תצורת הלרווה שלהם. היא ניזונה אף מיערת דבש ומדבש נוזלי, מתוך כוורות תלויות או בתוך כוכי עצים. בנוסף יכולה להזון מחרקים אחרים, וחולייתנים קטנים כלטאות, צפרדעים, יונקים ועופות קטנים.

העוף מוזכר מספר פעמים בתנ"ך:

* 
* 
* 

== תפוצת תת-המינים ==
* Pernis ptilorhyncus orientalis - מסיביר עד סחלין, דרום עד מנצ'וריה, יפן וקוריאה. חורף בדרום-מזרח אסיה- אינדונזיה והפיליפינים.

* P. p. ruficollis - הודו, סרי לנקה, מיאנמר עד סין.
* P. p. philippensis - הפיליפינים.
* P. p. palawanensis - באיי פלאוואן שבפיליפינים.
* P. p. torquatus - סומטרה ובורנאו
* P. p. ptilorhyncus - האי ג'אווה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/search/details.php/49313/summ איה מצויצת] באתר [http://www.iucnredlist.org/ הרשימה האדומה של IUCN]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
קטגוריה:איות
קטגוריה:ארץ ישראל: נציים
קטגוריה:יפן: עופות
קטגוריה:רוסיה: עופות
אדיאמן

טירת אדיאמן
אדיאמן (בטורקית: Adıyaman; בכורדית: Semsûr/سەمسوور - סמסור) היא עיר בכורדיסטן הטורקית ובירת הנפה הקרויה על שמה במחוז דרום-מזרח אנטוליה שבדרום-מזרח טורקיה. העיר מרוחקת 527 ק"מ דרום-מזרחית לבירה אנקרה ולפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסייתה מנתה 316,140 בני אדם. במקום הייתה בעבר עיר יוונית קדומה בשם פרי (ביוונית עתיקה: Πέρρη) ומאוחר יותר "פורדוניום" (בלטינית: Pordonnium). אדיאמן היא המקום בו נולד מיסאק מאנושיאן.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טורקיה: ערים
קטגוריה:כורדיסטן: ערים
קטגוריה:כורדיסטן הטורקית
פרושי דרווין

התפלגות מיני הפרושים ב[[איי גלאפגוס.]]
פרושי דרווין (שם מדעי: Geospizinae) הוא הכינוי שניתן ל-14 מיני פרושיים אשר השפיעו רבות על צ'ארלס דרווין בחשיבתו על הברירה הטבעית, כגורם המניע את האבולוציה של המינים. 13 מינים שוכנים באיי גלאפגוס ומין יחיד שוכן באי הקוקוס. הם תועדו לראשונה על ידי דרווין כשביקר באיי גלאפגוס במהלך המסע השני של האונייה "ביגל".

כל מיני הפרושים הם בעלי אותן מידות, פחות או יותר (אורכן כ-10–20 ס"מ). ההבדל החשוב ביותר ביניהם הוא גודל וצורת המקור. הבדל זה נובע מהעובדה שהמינים השונים הסתגלו למזון שונה. תהליך זה של פיצול מין לקבוצות בעלות מאפיינים מורפולוגיים שונים קרוי התפצלות אבולוציונית מסוג התפצלות סתגלתנית.

==מיון==
* פרוש קרקעי (Geospiza)
** פרוש קרקעי חד-מקור (Geospiza difficilis)
** פרוש קרקעי בינוני (Geospiza fortis)
** פרוש קרקעי קטן (Geospiza fuliginosa)
** פרוש קרקעי גדול (Geospiza magnirostris)
** פרוש קקטוס מצוי (Geospiza scandens)
** פרוש קקטוס גדול (Geospiza conirostris)
* חטט (Camarhynchus)
** פרוש עב-מקור צמחוני (Camarhynchus crassirostris)
** חטט עצים גדול (Camarhynchus psittacula)
** חטט עצים בינוני (Camarhynchus pauper)
** חטט עצים קטן (Camarhynchus parvulus)
** חטט נקרי (Camarhynchus pallidus)
** חטט מנגרובה (Camarhynchus heliobates)
* סוג ומין יחיד פרוש עלווה זיתני (Certhidea olivacea)
* סוג ומין יחיד פרוש אי הקוקוס (Pinaroloxias inornata)

בעבר שויך פרוש עב-מקור לסוג Platyspiza.
בעבר שויך פרוש קקטוס לסוג Cactospiza.

== ראו גם ==
* מקור הפרוש

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 

===גלריה===
<gallery>
קובץ:Large ground finch (4229035966).jpg
קובץ:Geospiza fortis.jpg
קובץ:Certhidea olivacea - Green Wabler Finch.jpg
קובץ:Platyspiza crassirostris female feeding.jpg
קובץ:Camarhynchus pallidus composite.jpg
קובץ:MTF male.jpg
</gallery>

*
קטגוריה:צ'ארלס דרווין
נחלת שמעון

שמעון הצדיק (ירוק) ומסגד שייח' ג'ראח (סגול) במפות מתקופות שונות]]
נחלת שמעון היא שכונה יהודית במזרח ירושלים בין שכונת שייח ג'ראח ושכונת בית ישראל. השכונה הוקמה ממערב לדרך שכם. שמה הוענק לה עקב קרבתה למערת שמעון הצדיק, אשר נמצאת ממזרח לאותו הרחוב.

==היסטוריה==
שכונת נחלת שמעון הוקמה בשנת 1891 כחלק מתהליך היציאה מהחומות. התגוררו בה בני עדות שונות, כמו תימנים, חלבים וגאורגים (גורג'ים), ולכל עדה היה בית כנסת משלה. בתקופת המנדט, דמי השכירות בשכונה היו מהנמוכים בירושלים, וגרו בה ובבתי נבון שמצפון למערת שמעון הצדיק הסמוכה כמאה משפחות יהודיות.

ב-1930 הוקמה בסמוך שכונת שייח' ג'ראח עבור משפחות ערביות מבוססות ומכובדות. ככלל, היחסים בין תושבי השכונה ושכונת בתי נבון הסמוכה לבין שכניהם הערבים היו תקינים.

===מלחמת העצמאות===
בשנת 1948, ערב סיום השלטון הבריטי בארץ ישראל, הידרדר מאוד מצבה הביטחוני של השכונה. עזיבת משפחת נשאשיבי את ביתה בשייח' ג'ראח הסמוכה סימנה את התגברות כוחם של הקיצונים מבין הערבים והתקפות על השכונה גברו. ב-14 במרץ 1948 פקדו הבריטים על תושבי שכונות "שמעון הצדיק" ו"נחלת שמעון" לעזוב במהירות את בתיהם. תושבי השכונה פונו לבית מנדלבאום ולבית ספר אליאנס (כי"ח) ליד שוק מחנה יהודה.

בד' בניסן ה'תש"ח (13 באפריל 1948) נהרגו בשיירת הדסה 78 אנשי צוות בית החולים "הדסה" ואנשי ההגנה ליד השכונה הנטושה. כוחות "הראל" (פלמ"ח) שחשו לעזרתם נהדפו על ידי הבריטים. בחול המועד פסח כבש הפלמ"ח את שייח' ג'ראח ושטח השכונות היהודיות. הבריטים הכריחו אותם לסגת בתואנה שציר התחבורה העובר שם נחוץ להם ונתנו את מילתם שיעדכנו לכשיסיימו להעביר את גייסותיהם שם. לבסוף בעוזבם עדכנו רק את הערבים שמיהרו והשתלטו על המקום.

במלחמת העצמאות כבש הצבא הירדני את השכונה, וזו נותרה בשליטה ירדנית עד מלחמת ששת הימים.

===אחרי מלחמת העצמאות===

השכונה ממוקמת בסמוך לקו העירוני, אבל נמצאת במזרח ירושלים, ולכן הייתה בלתי-נגישה לאזרחי ישראל. בתיה הנטושים של השכונה נתפסו על ידי "האפוטרופוס לנכסי אויב" של ירדן, והוא שיכן בהם פליטים פלסטינים.

בסוף שנות התשעים של המאה ה-20 החלו יהודים להתיישב בבתי נבון, הסמוכים למערת שמעון הצדיק. המתיישבים רכשו את הזכות לגור בבתים אלו מוועד הקהילה הספרדית בירושלים, הבעלים של השטח. בשנת 2009 התקיימו מאבקים משפטיים בסופם שלושה בתים נוספים יושבו בידי יהודים. כניסת הדיירים היהודים לבתים בלב השכונה הערבית התבצעה בתמיכת תנועות ימין שראו בהחזרת הבתים לידי יהודים תיקון עוול מתמשך, אך עוררה התנגדות בקרב מדינות העולם, ובקרב תושבי השכונה ופעילי שמאל, אשר הביעו את עמדתם בתהלוכות, הפגנות ומשמרות מחאה על בסיס שבועי. בשנים 2020 ו-2021 ניתנו בבית משפט השלום<ref></ref> ובבית המשפט המחוזי<ref></ref> פסקי דין נוספים לפינוי דיירים מוגנים תושבי המקום. הוגשה בקשת רשות ערעור לבית המשפט העליון וטרם ניתן פסק דין.

==ראו גם==
* שכונת שמעון הצדיק
*ההתיישבות היהודית במזרח ירושלים

==לקריאה נוספת==
* יונה כהן, חכם גרשון מנחלת שמעון; פרקי הווי ירושלמי, הוצאת ראובן מס, ירושלים, 1968

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: שכונות
קטגוריה:קהילות ויישובים עבריים שנחרבו בתקופת המאורעות
קטגוריה:יישובים עבריים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:המערכה על ירושלים במלחמת העצמאות
קטגוריה:מזרח ירושלים: מבנים יהודים
קטגוריה:שייח' ג'ראח
הומינידיים

הומינידיים (שם מדעי: Hominidae), היא משפחה בעל-משפחת הומינואידים. מוכרת בשם הפופולרי 'קופי אדם' (great apes) הכוללת את:
* תת-משפחת הומיננאים (Homininae) – כוללת את הסוגים שימפנזה, גורילה, אדם וסוגים נוספים שנכחדו.
* תת-משפחת פונגינאים (Ponginae) – כוללת את הסוג אורנג אוטן וסוגים נוספים שנכחדו.

==עץ משפחה==

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
פונגינאים

פונגינאים (שם מדעי: Ponginae; בעבר היו קרויים "פונגידים") היא תת-משפחה במשפחת הומינידיים אשר כיום מכילה רק סוג אחד שאינו נכחד - אורנגאוטן (Pongo) בו 3 מינים, שלושתם מצויים בסכנת הכחדה גדולה בטבע.

מינים אלה נחשבים לפרימיטיבים ביותר מבני משפחת ההומינידיים והם מותאמים לחיים בין העצים. מוצאם החל מהמיוקן והם חיים אך ורק בדרומה של יבשת אסיה, שונים בכך מכל שאר קופי האדם למעט הגיבונים. כיום הם מהקטנים שבקופי האדם אך בעבר היה ביניהם מין ענקי - הגיגנטופיתקוס שהיה גדול מכל פרימט מודרני והגיע לגובה של 3 מטרים ולמשקל 500 ק"ג בקירוב.

==מיון==
*סוג אורנגאוטן (Pongo)
**מין אורנגאוטן בורנאי (Pongo pygmaeus)
**מין אורנגאוטן סומטרי (Pongo abelii)
**מין אורנגאוטן טפנולי (Pongo tapanuliensis)
**מין Pongo hooijeri - נכחד
**מין Pongo weidenreichi - נכחד
*סוג גיגנטופיתקוס (Gigantopithecus) - נכחד
*סוג סיוופיתקוס (Sivapithecus) - נכחד
*סוג לופנגפיתקוס (Lufengpithecus) - נכחד
*סוג Ankarapithecus - נכחד
*סוג רמפיתקוס (Ramapithecus) - נכחד
*סוג Ouranopithecus - נכחד

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
הומיניניים

הומיניניים (שם מדעי: Hominini), שבט בתת-משפחת הומיננאים, שהתפתח מהמין אורורין טוגננסיס (Orrorin tugenensis) וכולל את:
* תת-שבט פאנינים (Paninina) בעל סוג יחיד שימפנזה (Pan)
* תת-שבט הומינינים (Hominina)
כל ההומיניניים חסרי בלוטה במצח (זאת בניגוד לשבט הגורילניים).

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1824
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
מזוספירה

המזוספירה (מזוס ביוונית פירושו אמצע) היא שכבת האטמוספירה הנמצאת מעל הסטרטוספירה ומתחת לתרמוספירה.

גובה המזוספירה הוא בממוצע בין 50 ל-100 ק"מ מעל פני שטח כדור הארץ.

בשכבה זו הטמפרטורות יורדות ככל שעולים בגובה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אטמוספירת כדור הארץ
קטגוריה:מדעי כדור הארץ
ניסים עזיקרי

[[דליה פרידלנד וניסים עזיקרי בהצגה "יום א' בניו יורק", 1965]]
[[לוחית זיכרון על ביתו של ניסים עזיקרי ברח' ביל"ו 6 בתל אביב]]
שמואל סגל, בבית העלמין קריית שאול]]
ניסים עָזיקְרי (7 באוגוסט 1939 – 3 בפברואר 1990) היה שחקן תיאטרון וקולנוע, תסריטאי וצייר ישראלי.

==ביוגרפיה==
עזיקרי נולד בעיר וארנה שבבולגריה. בגיל שבע הופיע לראשונה בתיאטרון. 

ב-1948, במהלך מלחמת העצמאות, עלתה משפחתו לישראל והתיישבה בלוד. כשהיה בן 13 עבר עם משפחתו ליפו. בנעוריו למד בסטודיו הדרמטי של "תיאטרון האהל" בתל אביב, בהדרכת משה הלוי.

בשירותו הצבאי נמנה עם מייסדי להקת גייסות השריון, שם גם הכיר את אשתו לעתיד, הזמרת עליזה עזיקרי. לאחר סיום שירותו בצה"ל התקבל לתיאטרון "הבימה" ב-1961, וצורף לקולקטיב ב-1966.

עזיקרי נישא לעליזה ונולדה להם בת בשם פאני. באמצע שנות ה-60 הכירה עליזה את הזמר אריס סאן והתפתח ביניהם שיתוף פעולה מקצועי וגם רומן שכיכב בטורי הרכילות באותה עת. בעקבות הרומן נפרדו בני הזוג עזיקרי, אולם המשיכו להתגורר בסמיכות בתל אביב. ניסים עזיקרי נטל חלק בגידול הבת המשותפת פאני ואחותה הצעירה סאני, בתם של עליזה ואריס סאן, עד שעליזה עזבה את הארץ בתחילת שנות ה-70.

עזיקרי שיחק ב"תיאטרון זירה", "תיאטרון האהל" ו"תיאטרון הבימה" והשתתף בין השאר בהצגות: "מחכים לגודו", "הארכיטקט והקיסר", "ז'אן ד'ארק", "הלילה השנים עשר", "יתוש בראש", "הכתובה" ו"גן הדובדבנים". תפקידו האחרון היה יונה פופוך בהצגה מלאכת החיים מאת חנוך לוין<ref></ref>.

כמו כן, השתתף בסרטים: "הם היו עשרה", "תעלת בלאומילך", "הצד השני", "פנטסיה על נושא רומנטי", "חצי חצי", "אהבה גנובה" ו"אלף נשותיו של נפתלי סימן טוב". בסרט "המובטל בטיטו" השתתף בכתיבת התסריט עם זאב רווח על-פי מחזהו של טומי לפיד "תפוס את הגנב".

עזיקרי הגיש פינה בתוכנית הטלוויזיה "זהו זה!", ביחד עם בנו גורי, וכן הוציא תקליט אודיו בו הוא מקריין עיבוד בחרוזים ליצירתו של סרגיי פרוקופייב, "פטר והזאב".

בשנת 1975 הציג ציורים בתערוכה קבוצתית בגלריה 123 בתל אביב.

בשנת 1988 יצא לאור ספרו של עזיקרי "רשמים בלי מסכות" בהוצאת משרד הביטחון במסגרת האוניברסיטה המשודרת. הספר מכיל אוסף של שיחות, בהן הוא מסביר את האופן שבו ניגש לגלם דמויות שונות במהלך הקריירה שלו.

לאורך שנות חייו, לקה פעמיים בהתקף לב ובפעם השלישית נפטר מהתקף לב בשנתו והוא בן 50. הוא נקבר בבית העלמין קריית שאול בתל אביב.

הותיר אחריו, מנישואיו הראשונים לזמרת עליזה עזיקרי, את בתו פאני, ומנישואיו השניים, את אשתו חמדה ושני ילדים.

לאחר מותו החליט יעקב אגמון, מייסד פסטיבל "תיאטרונטו" להצגות יחיד, כי הפרס להצגה הזוכה בפסטיבל יקרא "פרס נסים עזיקרי".

באוקטובר 2010 הוצב לוח זיכרון על הבית בו התגורר ברחוב ביל"ו בתל אביב.

==פרסים==
*1975 – פרס טנה
*1981 – פרס אקו"ם, על תפקידו בהצגה "הלילה השנים עשר" מאת שייקספיר
*1987 – פרס רובינא, על תפקידו בהצגה "הדוד וניה" מאת צ'כוב

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* [http://www.23tv.co.il/79-he/Tachi.aspx?id=2099 כתבה על חייו ופועלו], באתר הטלוויזיה החינוכית
==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:חברי להקת גייסות השריון
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990
תרמוספירה

התרמוספירה היא השכבה החיצונית, הגבוהה ביותר של האטמוספירה.
נמצאת מעל המזוספירה. בשכבה זו הטמפרטורה עולה עם העלייה בגובה.
שכבת התרמוספירה נמצאת החל מ-80 ק"מ מעל פני כדור הארץ ועד סוף האטמוספירה.

בחלק משכבת התרמוספירה הנקרא יונוספירה נבלעת רוב קרינת השמש בעלת אורך גל הקצר מאולטרה סגול, השם יונוספירה נובע מהעובדה שבמהלך תהליך ה"בליעה" הופך חלק מהגז ליונים. 
גלים אלקטרומגנטיים מוחזרים משכבת היונוספירה לכדור הארץ, תופעה שנוצלה לשם ביצוע תקשורת לטווח ארוך.

יש הקוראים לחלק העליון של התרמוספירה, הנמצא מגובה של 500 ק"מ ומעלה - אקסוספירה, ויש המגדירים אזור זה כחלל, היות שהאטמוספירה בו קלושה מאד.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אטמוספירת כדור הארץ
קטגוריה:מדעי כדור הארץ
יעקב הוזמן

יעקב הוזמן עומד לפני מטוס נוסעים
יעקב הוזמן (שמאל) ושר התחבורה דאז דוד רמז (ימין) ליד מטוס ארקיע
יעקב הוזמן במהלך טקס חנוכת נמל התעופה אילת

יעקב הוזמן () היה מזכיר קואופרטיב "אגד" ומנכ"ל "ארקיע". 

הוזמן, יליד פולין, עלה לארץ ישראל בינואר 1925. נמנה עם מקימי "אגד", וניהל את "אגד" במשך 24 שנים (1926 – 1950). 

בשנת 1950 נקרא על ידי שר התחבורה, דוד רמז, להקים את חברת ארקיע. לאחר המיזוג בין חברת "ארקיע" לחברת "אווירון" ניהל את "ארקיע" עד לפטירתו ב-24 בספטמבר 1965. הוא נקבר בבית העלמין קריית שאול.

הוזמן תמך באמנים רבים וטיפח אוסף ענק של פולקלור יהודי בשירה, במוזיקה, בציור ובספרות יידיש. היה חבר ועד כפר האמנים עין הוד וחבר מועצת המנהלים של מוזיאון תל אביב. 

ב-15 בדצמבר 1966 נקרא נמל התעופה אילת על-שמו - נמל התעופה אילת ע"ש יעקב הוזמן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:עובדי ארקיע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1965
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
פאבל באז'וב

פאבל פטרוביץ' באז'וב (ברוסית: Па́вел Петро́вич Бажо́в; 27 בינואר 1879 – 3 בדצמבר 1950) היה סופר רוסי, חוקר פולקלור, הראשון שהביא את סיפורי העם הסיביריים לתודעת הציבור הרחב והעלה אותם לדרגת ספרות יפה.

==ביוגרפיה==
באז'וב נולד במשפחתו של פועל מפעל בעיירה סיסרט (Сысерть) שליד יקטרינבורג. בוגר לימודים תיכוניים ומכללה דתית בעיר פרם. עבד כמורה ביקטרינבורג וקמישלוב. התחתן עם תלמידתו, אב ל-4 ילדים. במלחמת האזרחים של 1918 התגייס לצבא האדום. לאחר מכן עבד כעיתונאי ועורך. כתב כמה עבודות על התרבות העממית וההיסטוריה של אורל. ספר ראשון של מאמריו "מעשיות אורל" (Уральские были) יצא בשנת 1924.

ב־1936 פרסם בכתב-עת את ה"סקאז" הראשון שלו - "הילדה אזובקה" (Девка Азовка). בשם "סקאז" (сказ) באז'וב כינה את המעשיות של אזור אורל - להבדיל מהמילה הרוסית הרגילה ל"אגדה" - "סקאזקה" (сказка). ב־1939 הוציא את קובץ הסקאזים "תיבת המלכיט" (Малахитовая шкатулка). הסקאזים עסקו בחייהם של פשוטי העם, ובפרט במחפשי האבנים היקרות בהרי אורל. הספר נערך ויצא מחדש מספר פעמים בחיי הסופר ונוספו אליו עוד ועוד סקאזים. בשנת 1943 באז'וב קיבל עליו את פרס סטלין מדרגה שנייה.

באז'וב נפטר ב-3 בדצמבר 1950 במוסקבה. נקבר בסברדלובסק (יקטרינבורג).

==מורשתו ומשפחתו==
[[רובל רוסי עם דמותו של באז'וב, שיצא לרגל יום הולדתו ה-115.]]
על-פי ספריו של באז'וב נעשו סרטים, סרטים מצוירים, הצגות ומופעי מחול.

ראש ממשלת רוסיה בשנת 1992 יגור גאידר - נכדו.

משנת 1999, לרגל 120 שנה להולדת הסופר, ברוסיה הונהג פרס על־שם באז'וב, אשר מוענק מדי שנה ביום הולדתו לסופרים ואנשי תרבות על תרומה משמעותית לתרבות של אורל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bazhov.ru/ Bazhov.ru - אתר המוקדש כולו לסופר]
* [http://magazines.russ.ru/ural/2004/1/koml5.htm ביוגרפיה (ברוסית)]
* [https://web.archive.org/web/20061005051107/http://bazhov.ural.ru/ אתר פרס על־שם באז'וב]
* 

קטגוריה:קצרמר רוסים
קטגוריה:סופרים סובייטים
קטגוריה:פולקלוריסטים רוסים
קטגוריה:פולקלור רוסי
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:ילידי 1879
קטגוריה:נפטרים ב-1950
הרכב מדלפוי

200px
"הרכב מדלפוי" (ביוונית: ἡνίοχος) או "הֶנִיוֹכוֹס" ("אוחז המושכות"; בתעתיק לטיני: Hêniokhos) הוא פסל יווני עשוי ברונזה משנת 474 לפנה"ס. זוהי אחת הדוגמאות היפות והבולטות לפיסול יווני בברונזה מהתקופה הקלאסית. הפסל התגלה בשנת 1896 בעת חפירות ארכאולוגיות במקדש אפולו בעיר דלפי, והוא מוצג במוזיאון הארכאולוגי בה.

הפסל מציג דמות רכב, המפוסל בגובה קומת אדם ובידו הימנית הוא מחזיק שרידי מושכות. ידו השמאלית של הפסל חסרה. הדמות הייתה כנראה חלק ממערך פיסולי של מרכבה אשר הייתה רתומה לארבעה סוסים. ייתכן כי לצד דמות הרכב הופיע בפסל גם בעל המרכבה, אשר גופו נוטה מעט לכיוונו. בבסיס הפסל מופיעה ביוונית הכתובת: "[P]OLUZALOS MA nETHÊK[EN] ...]ON AES EUONUM APOLL[ON]", שפירושה: "פוליזלוס הקדיש אותי... עשו אותו משגשג, כבדו את אפולו". כתובת זו מציינת את פוליזלוס (Polyzalus), טיראן המושבה היוונית גלה (Gela) שבסיקיליה, כמזמין הפסל, לזכר ניצחון ספורטיבי של קבוצת רכבים במירוץ מרכבות במשחקים הפיתיים שנערכו בדלפי בשנת 474 לפנה"ס. 

סגנון הפסל ממקם את הפסל בראשיתה של האמנות הקלאסית ביוון. תנוחת הפסל היא סטאטית ביחס לסיטואציה המתוארת. הפרופורציות של הפסל אינן מושלמות לפי האידיאל הקלאסי - ראשו קטן מעט וגופו מוארך. עם זאת, הפסל בעל דיוק אנטומי גבוה. בייחוד בולט הדבר בעיצוב שיערו של הרכב. הדמות לובשת בגד המחולק לחלקים ובעל קפלים רבים, המסודרים בקפידה ונופלים בצורה סימטרית. פניו של הפסל שלוות ומאופקות בהתאם לאידיאל הקלאסי, אך אין בהן אותה אטימות המופיעה בפיסול הארכאי. יתר על כן, עיניו של הפסל עוצבו בעזרת "חומר לבן ובתוכו נקבע האישון העשוי שני עיגולים של אוניכוס (שהם) חום. מילוי זה משווה לעיניים מבע חי, ער ומאופק כאחד".

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:פיסול יווני
קטגוריה:יוון: עתיקות
שרה יורק ג'קסון

שרה יורק ג'קסון (באנגלית: Sarah Yorke Jackson; 16 ביולי 1803 – 23 באוגוסט 1887) הייתה כלתו של נשיא ארצות הברית אנדרו ג'קסון. שימשה כמארחת לצדה של הגברת הראשונה אמילי דונלסון ולאחר מותה של אמילי, כגברת הראשונה של ארצות הברית בין ה-19 בדצמבר 1836 עד 4 במרץ 1837.

== ביוגרפיה ==
שרה נולדה למשפחה עשירה בפילדלפיה, פנסילבניה. אביה, פיטר יורק, היה רב חובל וסוחר מצליח. הוא נפטר בשנת 1815. אמה של שרה, מארי היינס יורק, נפטרה בשנת 1820 והשאירה את שלוש בנותיה יתומות. ב-1831 נישאה שרה לאנדרו ג'קסון הבן, בנו המאומץ של נשיא ארצות הברית, אנדרו ג'קסון. לאחר ירח דבש ממושך בבית הלבן, עברו בני הזוג להתגורר באחוזת הרמיטייג', מטע במדינת טנסי אשר שייך למשפחה. הזוג התגורר באחוזה וניהל את המטע, עד אשר פרצה שרפה במקום (1834) וכילתה את רובו של הבית הראשי. בשל השרפה עברו בני הזוג, ביחד עם שני ילדיהם הצעירים להתגורר בבית הלבן. 
אחוזת הרמיטייג', [[טנסי]]

שרה הגיעה לבית הלבן ב-26 בנובמבר 1834 והחלה מיד לשמש כמארחת רשמית וגברת ראשונה בפועל לצדה של אמילי דונלסון, אחייניתו של הנשיא. הנשיא שביקש להימנע מחוסר נעימות, כינה את שרה "הגברת מהרמיטייג'" ולא הגברת הראשונה, תפקידה של אמילי. ב-1836 חלתה אמילי בשחפת. כתוצאה מכך שרה לקחה את כל מטלותיה. לאחר מותה של אמילי בנובמבר באותה שנה, מונתה שרה באופן רשמי לתפקיד הגברת הראשונה של ארצות הברית. היא שימשה בתפקיד עד סוף כהונתו של ג'קסון, מספר חודשים לאחר מכן.

לאחר סיום כהונתו של אנדרו ג'קסון, עברו הג'קסונים להתגורר באחוזת הרמיטייג', ששוקמה מאז השרפה. אנדרו התגורר במקום עד מותו ב-1845. בני הזוג המשיכו להתגורר באחוזה, אך עזבו אותה לבסוף בסמוך לפרוץ מלחמת האזרחים, ועברו להתגורר במדינת מיסיסיפי. שרה נפטרה ב-1887. אחוזת הרמיטייג' נרכשה על ידי מדינת טנסי והיא משמשת עד היום כאתר לזכרו של הנשיא השביעי, אנדרו ג'קסון.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
קטגוריה:אנדרו ג'קסון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1803
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1803
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1887
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1887
עודד ברנר

עודד ברנר (נולד ב-28 במאי 1968) הוא קונדיטור ושוקולטייר, ממקימי ובעבר מבעלי מותג השוקולד מקס ברנר. 

==ביוגרפיה==
עודד ברנר גדל בעיר רחובות. לאחר שירותו הצבאי נרשם לקורס לקונדיטורים ב"תדמור" שניתן מטעם משרד העבודה לחיילים משוחררים. 
את ההתמחות עשה ברנר אצל הקונדיטור האוסטרי פליץ מאייר בטירול. בשש השנים שלאחר מכן עבד כשוליה בקונדיטוריות רבות באוסטריה, בגרמניה ובצרפת. 

בשנת 1996 הקים בשיתוף עם מקס פיכטמן את חנות השוקולד מקס ברנר שגדלה לחברה בעלת סניפים ברחבי העולם ונמצאת כיום בבעלות דודו וקנין ויניב שטנגר. 

עודד ברנר שם לעצמו למטרה לפתח ולעצב תרבות שוקולד בדומה לתרבות הקפה שהתפתחה באירופה ובישראל. פיתוח תרבות השוקולד מתבטא במגוון של זני פולי קקאו, שיטות עיבוד וייצור האבקות, מתכונים מגוונים ומקוריים, מאכלים ומשקאות חדשים (כגון מרק שוקולד ופיצת שוקולד), כוסות שתייה בעיצוב ומבנה מקוריים (כגון כוס חיבוק וכוס סאקאו), ואריזות מעוצבות בסגנון רטרו. את רעיונות העיצוב שאב ברנר מהתבוננות בתרבויות שונות, הרגלי אכילה, שתייה ואומנות. 

ברנר הקים לראשונה בישראל חלופה שוקולדית לבתי קפה, מסעדות שבהן רוב המאכלים והמשקאות מבוססים על קקאו. מסעדות אלו קרויית שוקולד-בּר וכיום ישנם שוקולד-ברים פזורים ברחבי העולם, מתוכם חמישה בישראל.

רבים ממוצרי חברת מקס ברנר מבוססים על מתכונים של הקונדיטור הפריזאי מישל שודה, אצלו עבד ברנר כשוליה, ועל-פי המנהג קיבל ממנו את הידע בתמורה לעבודתו, שכן שוליה אינו מקבל תשלום כספי. על פי המנהג, השף משאיר חוברת מתכונים פתוחה על השולחן או משליך פתק לפח אותו השוליה אמור למצוא. בהמשך בשנת 2001 נמכרה הרשת לשטראוס גרופ וברנר נשאר מנהל עד שנת 2011. בעקבות ניסיונו של ברנר להקים בניו יורק רשת בתי קפה מתחרה, פנתה שטראוס לבית משפט בניו יורק בטענה שהפר הסכם עימם. בפשרה בין הצדדים, נאסר על ברנר לעסוק בנושא שוקולד במשך חמש שנים.

בשנת 2016 שפט בעונה הראשונה של התוכנית "בייק אוף ישראל" ב-ערוץ 2 שמבוססת על הפורמט הבריטי, לצד קרין גורן ורן שמואלי.

בשנת 2018 פתח מסעדה חדשה בניו יורק "Blue Stripes Cacao Shop" המתמקדת בשוקולד ומוצריו.

==ספרו==
* שוקולד: סיפור אהבה: 65 מתכונים של שוקולד מהאוסף הפרטי, עודד ברנר ויונתן פקטור. הוצאת פן וידיעות ספרים, 2009.

== ראו גם ==
* מקס ברנר

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגדנאים ישראלים
קטגוריה:סגל קשת
קטגוריה:שופטי תוכניות מציאות ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
האדם המשוכפל

"האדם המשוכפל" (O Homem Duplicado) הוא ספר משנת 2002 מאת הסופר הפורטוגזי ז'וזה סאראמאגו.

הספר עוסק בקורותיו של טרטוליאנו מאסימו אפונסו, מורה להיסטוריה בבית ספר תיכון. המורה, השרוי בדכדוך מסוים, שואל סרט וידאו על מנת שיסיח אותו מענייני היום-יום. במהלך צפייתו בסרט הוא מגלה, לתדהמתו, כי שחקן משנה בסרט דומה לו כתאום זהה, שכפול מוחלט שלו.
המורה צץ בחייו של השחקן באופן מפתיע והגילוי אודות הזהות בין השניים גורמת לזעזוע בחיי שניהם.

יצירה זו של סאראמאגו, מגדולי סופרי אירופה וזוכה פרס נובל לספרות, כתובה באופן דרמטי. היצירה מעלה שאלות ותהיות לגבי הזהות האישית והאינדיבידואל בעולם המודרני. בניגוד למקובל, שזורות בסיפור הערות הכותב לגבי העלילה ואף לגבי אופן הכתיבה עצמו.

בשנת 2005 הספר תורגם לעברית על ידי מרים טבעון, ויצא לאור במסגרת "הספריה החדשה".

הספר עובד לסרט בבימויו של דני וילנב ובכיכובו של ג'ייק ג'ילנהול.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי ז'וזה סאראמאגו
קטגוריה:ספרי 2002
קטגוריה:ספרות פורטוגזית
קטגוריה:ספרי הספריה החדשה
איש קטלני

איש קטלני (באנגלית: No Retreat, No Surrender, הופץ גם בשם Karate Tiger) הוא סרט קולנוע משנת 1986, בכיכובם של קרט מק'קיניי (בתפקיד ג'ייסון סטילוול) וז'אן-קלוד ואן דאם (בתפקיד איוואן קרשנשקי).

זהו הסרט השני בו השתתף ואן דאם (בתפקיד משני) וההופעה הראשונה שלו בסרט שהוקרן בישראל.
לסרט יצא סרט המשך בשנת 1987, "No Retreat, No Surrender 2", שלא הוקרן בישראל.

==תקציר העלילה==
ג'ייסון סטילוול הוא תלמיד קראטה בבית ספר לקראטה בלוס אנג'לס אצל אביו, לילה אחד מגיע שליח של תאגיד פשע לאביו של ג'ייסון בבקשה להצטרף אליהם, הוא מסרב ושחקן הרכש של התאגיד, איוון קרשנשקי (ז'אן-קלוד ואן דאם) שובר את רגלו של אביו של ג'ייסון, המשפחה עוברת לסיאטל שם לא מצליח ג'ייסון להשתלב בחברה, הוא מתחבר לרקדן ברייקדאנס אפרו אמריקאי שמראה לו את קברו של ברוס לי, בעקבות הצקות חוזרות ונשנות מגיע ג'ייסון לקברו של ברוס לי ומבקש את עזרתו למרבה הפתעתו ברוס לי נענה ורוחו מגיעה ומלמדת את ג'ייסון את סודות הקונג פו. ג'ייסון מתאמן ולבסוף מתמודד נגד איוון ומנצח אותו.

==ביקורת==
על הסרט נמחתה ביקורת שחלקו למעשה הוא חיקוי של רוקי וקראטה קיד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי רוחות רפאים אמריקאיים
עצמות המסרק (כף יד)

עצמות המסרק של יד שמאל, מבט קדמי. אפשר לזהות את המבנה הייחודי של המפרק האוכפי בבסיס עצם המסרק הראשונה (ראשונה משמאל).
הדמיית רנטגן של כף יד שמאל. בהדמיה נראים שבר תוך מפרקי של ראש עצם המסרק השנייה (חץ צהוב) וכן שבר מרוסק של גוף עצם המסרק השלישית (חץ לבן).]]
עצמות המסרק (TA: Ossa metacarpi; Ossa metacarpalia), הן עצמות גליליות בצורתן, הנמצאות בין עצמות שורש כף היד מצידן המקורב, לבין הגלילים (עצמות האצבעות) מצידן המרוחק. יחד עם עצמות שורש כף היד, מרכיבות עצמות המסרק את המבנה הגרמי של כף היד (לא כולל את האצבעות).

בכל כף יד ישנן חמש עצמות מסרק. כל עצם מופרקת עם אחת מאצבעות כף היד. בהתאם, ניתן להן שמן על-פי מיקומן מהאגודל לכיוון הזרת: עצם המסרק הראשונה היא העצם המופרקת עם עצמות האגודל, עצם המסרק השנייה מופרקת עם עצמות האצבע המורה וכך הלאה.

כל עצם בנויה מגוף ושני קצוות:
*גוף העצם (Corpus ossis metacarpi) - לגוף עצמות המסרק צורת מנסרה. הגוף קעור קמעה לכיוון פני כף היד. בצידי גוף העצם נאחזים השרירים הבין גרמיים והשרירים המנגדים של האגודל והזרת.
*הבסיס (Basis ossis metacarpi) - הקצה המקורב של העצמות, הוא בסיס העצמות. הבסיס רחב ומופרק עם עצמות שורש כף היד. לבסיס עצם המסרק הראשונה (עצם המסרק של האגודל), צורה קמורה וקעורה המתאימה למפרקו האוכפי עם העצם רבת הזוויות הגדולה. בבסיסי עצמות המסרק השנייה והחמישית, נאחזים השרירים המניעים של שורש כף היד.
*ראש (הראשיש) (Caput ossis metacarpi) - הקצה המרוחק של העצמות. ראשי העצמות רחבים ומעוגלים. כל ראש מופרק עם עצם הגליל המקורב של האצבע המשויכת לו.

== ראו גם ==
*עצמות המסרק (כף רגל)
*אנטומיה - מונחים

==קישורים חיצוניים==

* 

מסרק
דורי שמעון

דוּרי שַמְעוּן (בערבית: دوري شمعون; נולד ב-8 בנובמבר 1931) הוא מדינאי נוצרי מרוני לבנוני. הוא עומד בראש המפלגה ליבראלית-לאומית, אותה יסד אביו כמיל שמעון בשנת 1958. כמו כן משמש שמעון כחבר בארגון קורנת שהוואן (قرنة شهوان), איחוד מדינאים, אנשי רוח ואנשי עסקים לבנונים, ברובם נוצרים, המתנגדים לאג'נדה הפרו-סורית של נשיא לבנון, אמיל לחוד. דורי שמעון מכהן כראש העיר של דיר אל-קמר.

==ביוגרפיה==
דורי שמעון הוא בנו הבכור של נשיא לבנון בשנים 1952-1958, כמיל שמעון. דורי עבד כמהנדס ושמר מרחק מהזירה הפוליטית. אך כשנרצח אחיו הצעיר, דני שמעון, שעמד בראש מיליציית "הנמרים" וירש את אביו בראשות מפלגתו, לקח דורי את הפיקוד ועמד בראשות המפלגה הליברלית-לאומית. מאז, סייר דורי שמעון בקהילות הלבנוניות בארצות רבות, ביניהם ארצות הברית, קנדה, צרפת וניו זילנד. במסעותיו אלה הוא עסק בתעמולת-נגד לנוכחות הסורית בלבנון ולמשטר הבובות שלה. אין דורי מאמין שהנחלה הלבנונית תגיע מבחוץ. אין בו אימון לרצון האמריקני והצרפתי לעזור לעם הלבנוני. דורי שמעון צוטט כאומר כי הוא מאוכזב קשות מהמדיניות הישראלית כלפי נוצריי לבנון, אותם היא נטשה בשעת-מבחנם הקשה ביותר. אין ספק שדורי מתכוון ליציאה הפתאומית מדרום לבנון ולעובדה שאחיו נרצח תחת עיניה הפקוחות של ישראל וזאת לאחר שאביו חפש את הקשר הישראלי.

כראש המפלגה הליבראלית לאומית, דורי שמעון החרים את הבחירות לפרלמנט הלבנוני בשנים 1992, 1996 ו-2000 משום שטען כי התוצאות נקבעו מראש, זאת בדומה לפוליטיקאים נוצרים רבים אחרים. דורי לקח חלק מרכזי במהפכת הארזים, אותו גל מהפכני לבנוני לאומי שקם עם רצח רפיק אל-חרירי שקרא ליציאה המיידית של הכוחות הסורים מלבנון.

בנו הצעיר של דורי נרצח גם הוא בהתנקשות. בנו הבכור, כמיל שמעון ג'וניור, עוסק בפוליטיקה. הוא לא הצליח לזכות במושב בפרלמנט בבחירות ב-2005.

קטגוריה:פוליטיקאים לבנונים
קטגוריה:נוצרים לבנונים
קטגוריה:חברי פורום קורנת שהוואן
דורי
קטגוריה:ילדי מנהיגי מדינות
קטגוריה:ילידי 1931
אבא ברדיצ'ב

אַבָּא בֶּרְדִיצֶ'ב (25 באפריל 1920 – 26 בינואר 1945) היה מצנחני היישוב מעבר לקווי האויב, באירופה הכבושה במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
אבא ברדיצ'ב נולד בעיר גאלאץ שברומניה לסוזי ומרדכי ברדיצ'ב, משפחה חסידית ידועה, וכבר מילדותו ספג ציונות ואהבת ישראל. כנער היה חבר בתנועת הנוער הציוני ברומניה, ובהמשך הצטרף לחוות הכשרה חקלאית לקראת עלייה לארץ ישראל. הוא עלה ארצה באניית המעפילים "דריאן 2" במסע שארך כארבעה וחצי חודשים. בהתקרבה לחופי הארץ לכדו הבריטים את האנייה וכלאו את נוסעיה מעל שנה וחצי במחנות המעצר מזרעה שליד עכו ועתלית.

בנובמבר 1943 ברדיצ'ב התנדב לקבוצת צנחנים במסגרת הצבא הבריטי, שנועדו לצנוח על אדמת אירופה במסגרת המאבק בגרמניה הנאצית. לאחר הכשרה ב"הגנה" סיים קורס צניחה של הצבא הבריטי בבסיס רמת דוד ועבר אימונים נוספים. לקראת השליחות קיבל זהות בדויה תחת השם "סרג'נט רוברט ויליס".

ב-15 במרץ 1944 הוצנח ביוגוסלביה יחד עם חנה סנש, ראובן דפני ויונה רוזן. על ברדיצ'ב הוטלה על ידי ההגנה משימת חדירה לרומניה מולדתו וסיוע ליהודים במאבק על קיומם. הבריטים הטילו עליו משימות של איסוף מודיעין וחילוץ צוותי אוויר של בנות הברית שהופלו או צנחו ברומניה ונלקחו בשבי. כיון שלא הצליח להגיע לרומניה, הוא חזר לבארי שבאיטליה, ממנה יצא למשימה. באוגוסט 1944 יצא למשימה נוספת בסלובקיה, במסגרת משלחת בריטית - אמריקאית. בדרכם להונגריה הם נתקלו במארב נאצי, ואנשי הקבוצה נמלטו להרים. הגרמנים פתחו במצוד אחריהם ולכדו אותם כעבור חודשיים.

בדצמבר 1944 הועבר אבא ברדיצ'ב למאוטהאוזן ביחד עם שבויים נוספים, שם נחקר באכזריות. הוא הוצא להורג בידי הנאצים בי"ב בשבט תש"ה, 26 בינואר 1945. בצוואתו למשפחה כתב: "לכולכם בבקשה – אל תבכו. את האומלל מבכים. אני מאושר כי נפל בחלקי להיות בחיר היישוב, להביא את דברו, עידודו ועזרתו לגולה".

קבר ריק ומעליו מצבה לזכרו של אבא ברדיצ'ב ב[[יד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה בהר הרצל]]
שלט הנצחה לאבא ברדיצ'ב ברחוב ברדיצ'ב בפתח תקווה
גופתו מעולם לא נמצאה. לזכרו הוקם קבר ריק ומעליו מצבה בחלקת יד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל בירושלים. חבריו מגרעין הנוער הציוני שינו את שם היישוב שהקימו, "המאבק", לאלוני אבא, על שם חברם שנהרג.

זכרו מונצח ברחוב בשכונת הגבעה הצרפתית בירושלים, בפתח תקווה, ברמת גן ובבת ים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.202.org.il/Pages/years/pg1944/yeshuv.php צנחני היישוב היהודי בארץ-ישראל] באתר "הצנחנים - עשור ראשון"
* [https://www.yadvashem.org/he/holocaust/this-month/october/1944.html על אבא ברדיצ'ב, שליחותו ותפיסתו בידי הנאצים], באתר יד ושם

==הערות שוליים==

קטגוריה:יד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה
קטגוריה:הנצחת נעדרים בהר הרצל
קטגוריה:צנחני היישוב שנהרגו
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:צנחני היישוב ביוגוסלביה
קטגוריה:נספים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:אנשי היישוב שמקום קבורתם לא נודע
קטגוריה:אישים המונצחים בגן הנעדרים בהר הרצל
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1920
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1945
מירצ'ה פטרו סיון

מירצ'ה פטרו ג. סיון (ברומנית: Mircea Petru G.Sion, 1992-1917), היה משפטן רומני, חסיד אומות העולם מהעיר יאשי, רומניה.

==ביוגרפיה==

בן למשפחה מן האצולה הרומנית, מירצ'ה פטרו סיון התחבר אל הקהילה היהודית ביאשי בתקופה בה למד משפטים באוניברסיטת יאשי. בימי שלטון תנועת הלגיונרים הוא נעצר על ידי המשטרה והוכה משום שהסתיר שני יהודים. למרות מאסרו, הודות לכישוריו המשפטיים הוא מונה לשופט בבית דין צבאי. מירצ'ה פטרו סיון השתמש בתפקידו זה כדי להקל על יהודים ואף שחרר כמה יהודים ממחנות עבודה.

החל משלהי שנת 1941 שימש כיועץ משפטי של הקהילה היהודית של יאשי, תפקיד שמילא ללא קבלת שכר. במסגרת תפקידו הוא חיפש ואיתר יהודים שנעצרו או נעלמו והגן עליהם בבתי דין צבאיים.

הוא הסתיר כ-15 יהודים בביתו שביאשי ובחווה הכפרית של משפחתו.

בשנת 1986 הוכר מירצ'ה פטרו סיון כחסיד אומות העולם, ושמו נחקק בגן חסידי אומות העולם של יד ושם.
מירצ'ה פטרו סיון נמנה עם מייסדי המועדון רוטרי ברומניה.
הוא נפטר בשנת 1992 ולפי צוואתו גופתו נשרפה.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www1.yadvashem.org/heb_site/heb_righteous/righteous_stories/romania.html סיפורים אודות חסידי אומות העולם]
* 
* [http://www.incinerareamurg.ro/romani-celebri-care-au-fost-incinerati רומנים מפורסמים שגופתם נשרפה לפי רצונם האחרון - באתר Amurg]

קטגוריה:רומנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: רומניה
קטגוריה:פרעות יאשי
קטגוריה:אצולה רומנית
קטגוריה:אישים שגווייתם נשרפה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1917
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1992
פביאן בארטז

פביאן בארטז (בצרפתית: Fabien Barthez - IPA: [fa.bjɛ̃.baʁ'tɛz]; נולד ב-28 ביוני 1971) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת השוער.

== קריירה ==
בארטז שיחק בליגות הבכירות באנגליה ובצרפת ואף כיכב בנבחרת צרפת, עימה זכה במונדיאל 1998. לצד יכולת גבוהה שהביאה אותו לצמרת הכדורגל העולמי, ידוע בארטז בנטייתו לכאורה "לפשל" במקרים רבים, להשמיט כדורים או להכשל בניסיון עצירת בעיטה פשוטה יחסית לכיוון שערו. כישלונות אלו זכו לכינוי "בירטוזים". עוד הוא ידוע בשל קרחתו המבריקה, שהפכה לסימן ההיכר שלו.

בארטז פרץ לתודעת הקהל עת שיחק במועדון הכדורגל טולוז בשנת 1991. עונה לאחר מכן הוא נרכש על ידי קבוצת אולימפיק מרסיי ובעונת 1993 כבר זכה עם הקבוצה באליפות צרפת ובגביע. ב-1994, שתי עונות לאחר מכן, ירדה מארסיי ליגה עקב פרשיות שחיתות בהנהלתה. בארטז דבק בקבוצתו והצליח להובילה לעלייה לליגה הראשונה בתוך עונה אחת בלבד.

בסיום אותה עונה עבר בארטז בצעד מפתיע לקבוצת מונקו, שם שיחק במשך חמש עונות ובמהלכן זכה בשתי אליפויות. בשנת 2001 הביא אותו סר אלכס פרגוסון למנצ'סטר יונייטד, שם שיחק במשך ארבע עונות. בעונתו האחרונה בקבוצה בארטז לא שותף כלל, עקב סכסוך שהתגלע בינו לבין הנהלת המועדון. עם מנצ'סטר הוא זכה בשתי אליפויות, ב-2001 וב-2003. בעונת 2004 חזר בארטז למארסיי, שם שימש כשוער הראשון במשך שלוש עונות.

בארטז הודיע על פרישה ב-5 באוקטובר 2006, אחרי מספר חודשים בהם ניסה לשווא למצוא לעצמו קבוצה, אך לאחר מספר חודשים הצטרף לקבוצת נאנט כדי לעזור לה להישאר בליגה העליונה. הוא לא הצליח במשימתו, וקבוצתו ירדה לליגת המשנה בסיום אותה עונה.

בארטז זכה למספר הצלחות גם בנבחרתו הלאומית, בהן זכייה באליפות העולם ב-1998 ובאליפות אירופה ב-2000.

בשנת 2012 נבחר לנשיא כבוד של קבוצת הכדורגל לוזנאק ומחודש דצמבר 2013 משמש בארטז מנכ"ל הקבוצה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:שוערי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני נאנט
קטגוריה:כדורגלני טולוז
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2003
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1971
אנוכיות

אָנוֹכִיּוּת (או אֵגוֹאִיזְם) זהו מצב בו האדם שם אך ורק את עצמו, צרכיו ומחשבותיו בראש מעייניו, והוא הראשון לסדר העדיפויות שלו, באופן קבוע. אדם אנוכי עשוי להתעלם מתחושותיהם, צורכיהם ונקודות המבט של האחרים. 
אנוכיות קיצונית שמהווה הפרעת אישיות קבועה יחסית וכוללת עיסוק מוגזם של האדם בעצמו וביכולותיו, מכונה הפרעת אישיות נרקיסיסטית.

התכונה ההפוכה לאנוכיות היא זולתנות (אלטרואיזם), המבטאת הענקה והתחשבות בזולת ללא תמורה.

==אנוכיות מזווית מוסרית==

אדם יכול לנהוג באנוכיות כיוון שאינו יכול להבטיח כי כל שאר האנשים בעולם לא יתנהגו באנוכיות. דוגמה טובה לכך הוא האובייקטיביזם של איין ראנד, שמתמקד ב"אנוכיות רציונלית" (שהיא מכורח המציאות בחברה), בכך שהאדם לא ינהג בצורה שתפעל לפי האינטרס המיידי שלו, אלא לפי מה שיועיל לו בטווח הארוך.

==אנוכיות קבוצתית==
הגם שאנוכיות מדברת על תכונה שיש לאדם אחד – בחברה המודרנית גם קבוצת אנשים עשויה להיות מואשמת באנוכיות. זאת כאשר עולה תחושה שהקבוצה דואגת לצרכיה בלבד וכמעט ואינה מתקשרת עם קבוצות אחרות, או שחבריה אינם מתקשרים תכופות עם בני אדם הנמצאים מחוץ לקבוצה.

==ראו גם==
* הגן האנוכיי – ספרו הפופולרי של ריצ'רד דוקינס על המולקולה האנוכית שנקראת גן ועל תורת האבולוציה מנקודת מבט זו
* הפרעת אישיות נרקיסיסטית
* דילמת האסיר
* אובייקטיביזם

==קישורים חיצוניים==

* עודד רוט, [http://www.e-mago.co.il/Editor/bikoret-2761.htm האנוכיות בדרכים], באתר אימגו, 7 באפריל 2009
* 
* 

קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
קטגוריה:עצמי
גיד

דוגמה לגיד ב[[גוף האדם: גיד אכילס, המחבר את שריר הסובך ושריר הסוליה לעצם העקב]]
גיד הוא אגד קשיח של רקמת חיבור סיבית המחבר בדרך כלל שריר ועצם. הרכב הגידים דומה להרכב רצועות – רקמת חיבור צפופה וסדירה של סיבי קולגן בעיקר, המסודרים במקביל לאורך הגיד. הרכב הגידים מאפשר עמידה במאמצי המתיחה המופעלים עליהם בעת תיווך בין כוחם של שרירים מתכווצים לבין עצמות. ברקמת הגיד יש מעט כלי דם, ולכן יכולת ההתחדשות שלה מועטה. משום כך, גיד שנקרע אינו נרפא מעצמו, אלא על ידי תפירה רפואית.

סיבי הקולגן בגיד עשויים בעיקר מקולגן מסוג I. סיבים אלה מאורגנים בקרבה רבה באגדים ראשוניים (Fascicle) העטופים רקמת חיבור רפה. בכל אגד ראשוני נמצאים גם פיברוציטים הערוכים בשורות מסודרות ולהם מעט ציטופלזמה. האגדים הראשוניים בתורם יוצרים יחד אגדים שניוניים, שגם עטופים ברקמת חיבור רפה. הגיד כולו עטוף ברקמת חיבור צפופה יותר.

גידים נראים בצבע לבן בשל הכמות הגדולה של סיבי הקולגן בהם. להכנתם לצפייה תחת מיקרוסקופ, גידים נצבעים בצביעת המטוקסילין-אאוזין בצורה אצידופילית (ורודה).

==גיד במסורת היהודית==
על-פי מסורת קדומה בהגות היהודית, בגוף האדם יש שס"ה (365) גידים. מספר זה יחד עם רמ"ח איברים מהווה 613, כנגד תרי"ג מצוות (613 מצוות במסורת היהודית).
אך משמעות המילה "גידים" בהלכה אינה תואמת את משמעות המילה "גידים" כפי שבני אדם מכנים אותם בימינו.

ההלכה היהודית מחייבת את הסרתו של גיד הנשה לשם הכשרת הבשר לאכילה לפני אכילתו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מערכת השריר-שלד
מרי הריסון מקי

מרי הריסון מקי (באנגלית: Mary Harrison McKee; 3 באפריל 1858 - 28 באוקטובר 1930), בתו של נשיא ארצות הברית, בנג'מין הריסון. שימשה בתפקיד הגברת הראשונה של ארצות הברית, בחודשים הספורים שנותרו לכהונתו של אביה לאחר מות אמה קרוליין הריסון ב-25 באוקטובר 1892.

מרי נולדה באינדיאנפוליס, אינדיאנה. בנובמבר 1884 היא נישאה לג'יימס רוברט מקי, אחד מהמייסדים של חברת ג'נרל אלקטריק. לזוג נולדו בן ובת.

מרי קבורה בבית הקברות קראון-היל אשר באינדיאנפוליס.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
קטגוריה:ילדי נשיאי ארצות הברית
קטגוריה:בנג'מין הריסון
מרי הריסון מקי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1858
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1858
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1930
גלילים

עצמות כף יד שמאל. בתמונה, עצמות המסרק מחוברות זו לזו בקפיצים והגלילים נראים בהמשך להן.
עצמות כף רגל שמאל. גם כאן, מחוברות עצמות המסרק בקפיצים [[מתכתיים והגלילים נמצאים בהמשכן. אפשר לראות שלבוהן הגדולה שני גלילים בלבד.]]
השם גלילים (TA: Ossa digitorum; Phalanges) ניתן לעצמות המרכיבות את שלד אצבעות הידיים ואצבעות כף הרגל. בפרימטים, דוגמת האדם והקופים, לאגודל ולבוהן ברגל שני גלילים וליתר האצבעות שלושה גלילים. גלילים מסווגים כעצמות ארוכות.

אין לכל גליל שם משלו. הגלילים נקראים לפי האצבעות שהם מרכיבים. בנוסף, מכונים הגלילים לפי מרחקם מהגוף. כך למשל, הגליל שנמצא בקצה הזרת, מכונה הגליל המרוחק של האצבע החמישית (האגודל הוא האצבע הראשונה, האצבע המורה היא האצבע השנייה וכן הלאה) ובהמשך לו, לכיוון הגוף, יתר גלילי האצבע החמישית: הגליל האמצעי והגליל המקורב (הקרוב ביותר לגוף, המופרק עם עצם המסרק החמישית).

הגלילים מחולקים לשלוש שורות:
*השורה המקורבת - כוללת את כל הגלילים המופרקים עם עצמות המסרק (של כף היד ושל כף הרגל).
*השורה האמצעית - הגלילים בהמשך לגלילים של השורה המקורבת. מופרקים בשני קצוותיהם עם השורה המקורבת והשורה המרוחקת. לאגודל ולבוהן של כף הרגל אין גליל אמצעי.
*השורה המרוחקת - הגלילים שבקצות כל האצבעות. מופרקים עם הגלילים של השורה האמצעית.

הגלילים של כף הרגל מקבילים בצורתם לגלילים של כף היד, אך אלו של כף הרגל, קצרים יותר מאלו של כף היד.

== ראו גם ==
*אנטומיה - מונחים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עצמות הגפיים העליונות
קטגוריה:עצמות הגפיים התחתונות
קטגוריה:עצמות כף הרגל
ג'יי קאטלר

ג'ייסון אייזק קאטלר (באנגלית: Jason Isaac Cutler; נולד ב-3 באוגוסט 1973 בסטרלינג, מסצ'וסטס) הוא מפתח גוף אמריקאי, שלאחרונה התחרה במשקל 126.3 קילו, וזכה בתואר מר אולימפיה לשנת 2006 ו-2007 וגם לשנת 2009 ו-2010. 
== קריירה ==
קאטלר זכה בתחרות מר אולימפיה, שהתקיימה ב-1 באוקטובר 2006, לאחר ש-3 פעמים ברציפות (4 בסך הכל בחייו) הגיע למקום השני כשבמקום הראשון היה רוני קולמן, שקיבל את התואר מר אולימפיה 8 שנים ברציפות (2005-1998).

בשנת 2008 הפסיד את התואר לדקסטר ג'קסון אבל ניצח שוב בשנת 2009 ובכך הפך לאדם היחיד בהיסטוריה שהרוויח את התואר חזרה אחרי הפסד.

קאטלר זכה גם 3 פעמים בתחרות ארנולד קלאסיק (2004-2002). הוא ידוע כאחד המתחרים בעלי אחוז השומן הנמוך ביותר - לאחרונה בתחרות מר אולימפיה 2007 הוא התחרה במשקל 128 ק"ג עם 3% שומן בלבד בגוף.
במר אולימפיה 2011 הוא הגיע למקום השני

== תארים בפיתוח הגוף ==
* 1993 NPC Teen Nationals (משקל כבד)
* 1996 NPC Nationals (משקל כבד)
* 2000 Night of Champions IFBB
* 2002 Arnold Classic
* 2003 Arnold Classic
* 2003 Ironman Pro Invitational
* 2003 San Francisco Pro Invitational
* 2003 Dutch Grand Prix
* 2003 British Grand Prix
* 2004 Arnold Classic
* 2006 Mr. Olympia
* 2007 Mr. Olympia
* Tal pro Bodybielder 2009
*2009 Mr. Olympia
* Mr. Olympia 2010

== קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מפתחי גוף אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
פרנץ פון פירסטנברג

פון פירסטנברג
פרנץ פרידריך וילהלם, פרייהר פון פירסטנברג (גרמנית: Franz Friedrich Wilhelm von Fürstenberg; 7 באוגוסט 1792 - 16 בספטמבר 1810) היה האישיות הבכירה ביותר בדיוקסיה הנסיכותית של מינסטר במחצית השנייה של המאה ה-18.

==חייו==
=== תחילת דרכו ===

פירסטנברג נולד למשפחת אצולה וסטפאלית. בשנת 1746, כשהיה בן 17, הוא נשלח ללימודים בבית הספר של הישועים בקלן, שם הוא נשאר שנתיים. לאחר מכן הוא למד במשך שנה באוניברסיטת זלצבורג ובין השנים 1751 ו-1753 הוא למד ברומא. בשנת 1748 הוא צורף למועצת הקתדרלה (Domkapitel, ועד אנשי כמורה שאמור לעזור להגמון בניהול הדיוקסיה) של מינסטר ופאדרבורן. במועצת הקתדרלה של מינסטר ישבו כמרים ממשפחות האצולה של האזור. בשנת 1762 הכתיר אותו הקורפירסט של קלן ובישוף מינסטר כשר לענייני הנסיכות ההגמונית מינסטר, ובשנת 1770 כסגנו בניהול הדיוקסיה (Generalvikar).

=== פירסטנברג המדינאי ===

העיר אותה קיבל פירסטנברג הייתה מוכת קרבות ועוני. בסופו של דבר הצליח המדינאי הממולח להוציא את העיר מהגרעון המצטבר. הוא קידם את החקלאות ואת בתי המלאכה. שיפר את מערכת המשפט ואת מבנה המשטרה. הוא העביר רפורמות בכנסייה עצמה; למשל, הקבלה למנזר הפסיקה להיות תלויה במעמד הכלכלי, אלא רק במוטיבציה הדתית של המועמד. הוא חיזק את הצבא ובנה אקדמיה צבאית בעיר. הוא החליט על הקמת מערכת הבריאות במינסטרלנד, שנחשבה למודרנית ביותר בימיו. עקב סכסוך על מיקום כוחות צבא הודח פירסטנברג בשנת 1780 מתפקידו כשר, אך הוא נשאר בתפקיד סגן הבישוף עד שנת 1807.

=== פירסטנברג הרפורמאטור ===

בתור סגן ההגמון, נשאר פירסטנברג אחראי על מערכת החינוך, בה הוא העביר רפורמות רבות. הוא שינה את מערכת החינוך מיסודה כך שהלימודים התבססו יותר על ידע מתמטי ומדעי מאשר על לימודי הדת. הוא הרחיב את חוק לימוד החובה. הוא יסד סמינר חדש לפרחי כמורה והיה מראשוני המייסדים של אוניברסיטת מינסטר.

== ראו גם ==

* היסטוריה של מינסטר
* אוניברסיטת מינסטר

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.newadvent.org/cathen/06325a.htm קורות חיים]

קטגוריה:ברונים גרמנים
קטגוריה:מינסטר
קטגוריה:ילידי 1729
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1810