OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רב עוקבא בר חמא

רב (לפעמים נדפס בטעות: מר) עוקבא בר חמא היה אמורא בבלי שחי בדור הרביעי.

בשונה מאחיו הידוע רמי בר חמא, שנפטר בצעירותו לפני שנקרא בשם רב, הרי שהוא שהיה האח הגדול יותר וכבר הגיע לגיל הוראה, נקרא רב עוקבא בר חמא ברוב המקומות בהם מוזכר בש"ס, ולעיתים "מר" עוקבא בר חמא. הייתה לו שותפות יחד עם אחיו רמי בר חמא

אנו מוצאים אותו דן בהלכה עם רב נחמן שהיה רבו ככל הנראה, עם חבריו אביי ורבא, ועם אמורא צעיר יותר - רב הונא בריה דרב יהושע.

רב עוקבא בר חמא היה אחיו של רמי בר חמא, והם נישאו לשתי אחיות - בנותיו של רב חסדא. מסופר כי אמם של רמי בר חמא ומר עוקבא בר חמא העניקה קרקע שהייתה ברשותה לבנה רמי בר חמא, אך לאחר מכן העניקה אותה קרקע עצמה למר עוקבא בר חמא. רמי בר חמא בא לפני רב ששת (שהיה רבו המובהק) וזה פסק שהקרקע שלו מכיוון שהשטר נכתב על שמו לפני השטר השני שנכתב על שמו של מר עוקבא בר חמא. מר עוקבא בר חמא בא לפני רב נחמן וזה פסק בדין שודא דדייני שהקרקע שלו. כאשר בא רב ששת לרב נחמן, שאל אותו רב נחמן: מדוע פסקת כך? ענה לו רב ששת - כי רמי בר חמא היה קודם. שאל אותו רב נחמן: וכי בירושלים אנו יושבים, ששם מקפידים על סדר השעות ונוהגים לכתוב שעות, כדי לגלות דעת שהם מקפידים גם באותו יום על השעות? בבבל אנו, וכאן אין אנשים מקפידים בכתיבת השטר על כתיבת השעות ועיקר דעתם בכתבת השטר היא שהקניין יחול באותו יום, ולכן אין משמעות לשעה בה ניתנה השטר, וממילא אין לרמי בר חמא עדיפות על פני מר עוקבא. שאל אותו רב ששת: ולמה פסק מר כמו שפסק? השיב לו רב נחמן: לפי הבנתי הקרקע צריכה להיות של מר עוקבא בר חמא וכפי הכלל שודא דדייני, לפיו במקום שאין ראיות לאחד מבעלי הדין מסור הדין בידי הדיין כפי החלטתו וסברתו. נענה רב ששת: אם כן יחול הפסק אותו פסקתי מדין שודא? ענה לו רב נחמן: אין ביכולתך לעשות כך מפני שתי סיבות: האחת - לא פסקת את פסקך בתור שודא דייני אלא בתור פסק משפטי ומכיוון שכך לא היה לו תוקף, בנוסף, הכרעתך ב"שודא דדייני" אינה תקפה, מכיוון שזו תקפה רק אם נעשתה על ידי דיין גמור ואתה אינך דיין.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי בבל
קטגוריה:משפחת רב חסדא
קטגוריה:תלמידי רב נחמן
רות איזקסון

רות איזקסון (24 בפברואר 1922 – 11 במאי 2008) הייתה פעילה חברתית בישראל, יושבת-ראש ויצו העולמית, יושבת-ראש אגודת ידידי הבימה ונשיאת עמותת משפחות מייסדי תל אביב.

==ביוגרפיה==
שלט בכיכר איזקסון בהרצליה
נולדה בתל אביב ליצחק ציזלינג, שהיה מפקד "ההגנה" בתל אביב ואחיו של אהרן ציזלינג, שר החקלאות הראשון ומחותמי מגילת העצמאות. אמה סימה הייתה בתם של לאה ודוד איזמוז'יק, ממייסדי תל אביב, שכיהן כסגנו של מאיר דיזנגוף בעיריית תל אביב. למדה בגימנסיה הרצליה, בת מחזורם של אריה (לובה) אליאב ודן טולקובסקי. שירתה בהגנה. בשנות ה-40 למדה היסטוריה ומדעי היהדות באוניברסיטה העברית בירושלים, שם הכירה את בעלה לעתיד אליהו איזקסון.

רות איזקסון הקדישה את חייה לפעילות ציבורית והתנדבותית. הייתה מראשי פעילות ויצו ישראל. בשנות ה-60 הייתה סגניתה של יו"ר ויצו ישראל חנה לוין. בשנות ה-70 מונתה כחברת ההנהלה העולמית ושימשה יושבת-ראש מחלקת חינוך לגולה. במסגרת תפקידה ארגנה כנסים וסמינריונים ברחבי העולם. בשנת 1977 מונתה ליו"ר הנהלת ויצו העולמית, תפקיד אותו מילאה עד 1984. בשנות כהונתה כיו"ר ויצו העולמית עסקה רבות בהידוק הקשר שבין ההנהלה העולמית וההנהלה הארצית של הארגון. 

אחרי שפרשה מויצו מונתה כיו"ר אגודת הידידים של התיאטרון הלאומי "הבימה" ופעלה יחד עם המנכ"ל דאז יעקב אגמון. בשנותיה האחרונות הייתה נשיאת העמותה של משפחות מייסדי תל אביב. בתקופתה כנשיאת העמותה חל יובל המאה להקמת תל אביב, והיא יזמה אירועים ופרסומים שונים לרגל היובל.

הייתה נשואה (עד למותו ב-2007) לאליהו איזקסון, מוותיקי הפרדסנים בישראל ונשיא התאחדות האיכרים. ילדיה הם: המשורר מירון ח. איזקסון, איש העסקים אורני איזקסון וארבל הוברמן. כלתה היא אשת העסקים אירית איזקסון, יו"ר חברת ישראכרט.

קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:ראשי ויצו
רות
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרות גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2008
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
רמי בר יחזקאל

רמי (בירושלמי רבי אמי) בר יחזקאל, היה אמורא בדור השני לאמוראי בבל, היה אחיו הצעיר של רב יהודה, ובנו של רב יחזקאל.

עלה לארץ ישראל, וביקר בבני ברק, אחר כך סיפר משבחה של ארץ ישראל שראה שם.

היו בידו ברייתות שהביא מתקופת שהותו בארץ ישראל, ולכן בתלמוד מביאים פעמים רבות ברייתות, בשמו לפעמים היה חולק על רב יהודה בדברי הלכה, ואומר לבני בית המדרש: אל תקשיבו לכללים הללו שכולל יהודה אחי בשמו של שמואל (או רב).

בין השאר, אנו מוצאים אותו עומד בקשרי לימוד עם רב עמרם אליו התייחס בתואר הכבוד "מר". ככל הנראה מדובר ברב עמרם הראשון, תלמידו של רב.
==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור השני לאמוראי בבל
קטגוריה:משפחת רב יהודה
פרדס (אגודה)

"פרדס" הייתה אגודה קואופרטיבית של הפרדסנים בארץ ישראל שהוקמה בתחילת המאה ה-20 במטרה לדאוג לצרכיו של ענף הפרדסנות ולתנאי עבודתם ומחייתם של הפרדסנים.

==היסטוריה==
אגודת "פרדס" הוקמה בחנוכה תרס"א, דצמבר (1900). הייתה זו האגודה הקואופרטיבית החקלאית הראשונה שהוקמה בארץ ישראל. מייסדיה היו שמעון רוקח, ועמו שמואל מויאל (גיסו של רוקח), פרץ פסקל (חתנו של האח של רוקח, אלעזר רוקח), יהושע שטמפפר, מאיר אפלבוים, יחזקאל בלום, לייב לוי, וד"ר אהרון מאיר מזי"א. את תקנות האגודה ניסח יחיאל מיכל פינס. אחת התקנות הייתה שכל המכתבים, ספרי החשבונות והפרוטוקולים יתנהלו בלשון הקודש.

בתחילה מנתה האגודה תשעה חברים, ובתוך שנה עלה מספר החברים לארבעה עשר. בשנים הראשונות ניהל את "פרדס" יהושע רוקח. בתחילה עבדו חברי ההנהלה ללא שכר, ועם הזמן נטלו לעצמם משכורת בסך אלף פרנק לשנה.

אגודת "פרדס" שינתה את פני ההתיישבות החקלאית ממצב של תלות פיננסית בפקידי הברון רוטשילד למצב של עצמאות כלכלית. התארגנות האגודה הביאה לכך שבנק אפ"ק ניאות להעניק לה אשראי, ובאמצעותו התאפשר משלוח פרי הדר לאירופה.

האגודה סיפקה כסף מזומן לפרדסנים שהיו זקוקים להלוואה זמנית. בעונת החורף היו הפרדסנים מקבלים מן האגודה את האבזרים הנחוצים לאריזת הפרי וכן כסף מזומן להוצאות. האגודה גם דאגה לכל סידורי המשלוח על שלביו השונים עד שלב הטעינה.

עד הקמת האגודה כל פרי ההדר של הפרדסנות העברית שוּוק על ידי סוחרים ערבים. האגודה התנהלה כחברת כוח אדם שסיפקה עבודה לצעירים יהודים בפרדסי הברון ובפרדסים פרטיים. עם הזמן נקלטו בענף הפרדסנות מאות עובדים יהודים, אשר עסקו במלאכות שונות, מקטיף ואריזה ועד טעינת פרי ההדר.

על אף התנגדותו הראשונית של מושל יפו העות'מאני, הצליחה האגודה לקבל את הסכמתו למקם את מחסניה בנמל יפו, שהיה נמל ערבי. שמעון רוקח שכנע את הנהלתה של חברת אוניות אנגלית לפתוח קו ישיר מיפו לליברפול ולגלאזגו לשיווק פרי ההדר. ל"פרדס" היו סניפי מכירה בשש ערי חוף באנגליה, וכן בקהיר, אלכסנדריה ואיסטנבול.

בשנת 1922 נפטר שמעון רוקח, ובמקומו מונו לנהל את האגודה בנו יצחק רוקח וד"ר אהרון מאיר מזי"א. במקביל, באותה תקופה הוקמה התאחדות האיכרים, שאף היא שמה לה למטרה לדאוג לצורכי איכרי ארץ ישראל ובכללם בעלי הפרדסים. עם הזמן נוצר שיתוף פעולה בין שני הארגונים. בין הפעילים המרכזיים של שתי האגודות היו יצחק רוקח וצבי איזקסון, חתנו של ד"ר מזי"א, ולאחריו בנו אליהו איזקסון.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20090301223945/http://www.rokach-house.co.il/archives/07.html חייו ופעילותו הציבורית של הש"ר שמעון רוקח], אתר בית רוקח.
* [https://web.archive.org/web/20131016214205/http://www.rishonim.org.il/petach%2Dtikva/Info/hi_show.aspx?id=4943 אגודת פרדס], אתר ראשונים.

קטגוריה:ארגונים יהודיים
קטגוריה:ארגונים ציוניים
קטגוריה:ארגונים ומוסדות ביישוב
קטגוריה:העלייה הראשונה
קטגוריה:התאחדות האיכרים
שטיח מעופף

"רוכבים על שטיח מעופף", יצירתו של [[ויקטור וסנצוב משנת 1880.]]
"זוג על שטיח מעופף", יצירה נוספת מעשה ידי [[ויקטור וסנצוב.]]
שטיח מעופף או מרבד קסמים הוא חפץ המוזכר באגדות ובפולקלור ערבי, פרסי ורוסי. זהו שטיח או מרבד המשמש בדרך קסם כאמצעי תחבורה לעומדים או ליושבים עליו. השטיח מסוגל להביא את הרוכבים עליו למחוז חפצם באמצעות טיסה, או כהרף עין.

מקור האגדה על שטיחים אלה בפולקלור הערבי או הפרסי, והם מוזכרים ביצירה "אלף לילה ולילה". פופולריות יצירה זו באירופה הביאה את המושג לפולקלור האירופי.

תיאור השטיח המעופף מופיע גם בפולקלור היהודי באגדה בדבר שטיחו של שלמה המלך, שעף באמצעות השליטה של שלמה ברוח, ואפשר לו לאכול ארוחת בוקר בדמשק, וארוחת ערב במדי.

במסורת היהודית מסופר על מספר מקובלים שעשו שימוש בשטיח מעופף. משפחת המקובלים אבוחצירא קרויה על שם אבי המשפחה המקובל רבי שמואל אלבז, האגדה שהפליג על גבי מחצלת מאיסטנבול שבטורקיה עד יפו, שונה שם המשפחה ל"אביחצירא"[1] (פירוש השם אבי-חצירא "אבי המחצלת"). לאחר מכן העתיק את מקום מגוריו לעיר צפת והיה תלמידו של רבי חיים ויטאל (תלמידו של האר"י). לאחר מכן רבי שמואל יחד עם רבו, רבי חיים ויטאל, עברו לדמשק שבסוריה לבית הכנסת ג'ובר.החיד"א כותב עליו בספרו "שם הגדולים" שהיה יושב ומתבודד כל השבוע בבית הכנסת. הוא נקבר בחצר בית הכנסת ג'ובר אשר בדמשק.

בפולקלור הרוסי מסופר כי המכשפה באבה יאגה נתנה לאיוון הטיפש שטיח מעופף. שטיח זה מתואר במספר ציורים מעשה ידי הצייר הרוסי ויקטור וסנצוב.

את ההתפשטות של המונח אל הפולקלור המערבי ניתן לראות ביצירתו של הסופר האמריקאי מארק טוויין "ביקורו של קפטן סטורמפילד בשמיים" בו מתואר שימוש בשטיחים מעופפים.

סרטי קולנוע רבים עשו שימוש בשטיחים אלה ובהם סרטי "הגנב מבגדד" (מ-1924 ומ-1940), ובסרט ההנפשה" אלאדין" של חברת וולט דיסני.

המושג היווה השראה לשמו של מבצע מרבד הקסמים להעלאת יהודי תימן למדינת ישראל בשנים 1949–1950; ולשמו של מבצע של צבא ארצות הברית בשנת 1945.

==קישורים חיצוניים==

* [https://jewishencyclopedia.com/articles/13842-solomon#anchor14 השטיח המעופף של שלמה המלך] האנציקלופדיה היהודית 

קטגוריה:פולקלור רוסי
קטגוריה:מיתולוגיה פרסית
קטגוריה:מיתולוגיה ערבית
קטגוריה:פריטי קסם
אפריקה ישראל מגורים

אפריקה ישראל מגורים בע"מ (לשעבר: דניה חברה לפתוח) המוכרת בשם המקוצר "אפריקה מגורים" היא חברה ציבורית ישראלית שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב ועוסקת ביזום פרויקטי בניה למגורים.

==היסטוריה==
החברה נוסדה בשנת 1960, כחברה בת של אפריקה ישראל להשקעות בע"מ. הפרויקט הידוע ביותר שהוקם על ידי קבוצת אפריקה ישראל הוא היישוב סביון. יישוב זה הוקם בשנות החמישים ביוזמתם של יהודים ציוניים מדרום אפריקה, שביקשו להקים בארץ יישוב על קרקע פרטית ובסטנדרט גבוה מהמקובל באותה תקופה. באותן שנים הוקמה על ידי אפריקה ישראל גם שכונת אפרידר באשקלון, וטופחה ברית הערים התאומות בין אשקלון ליוהנסבורג. מתוך חיבור היסטורי זה ליישוב סביון, נקראים חלק מהפרויקטים שבונה החברה בשם המסחרי "סביונים". 
לאורך שנות פעילותה הקימה החברה עשרות שכונות מגורים בישראל, בין השאר ברמת-גן, ירושלים, יהוד, ראשון לציון, קריית ים, נס ציונה, תלמי מנשה, תל אביב, פתח תקווה, רחובות, סביון, נתניה וכפר סבא.

בראשית שנת 1997 נרכשה החברה על ידי איש העסקים לב לבייב.
ביוני 2006 הונפקה אפריקה ישראל מגורים ונרשמה למסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

==תחומי פעילות==
* יזום פרויקטי בניה למגורים
*הקמה, ניהול ואחזקת פרויקטים בתחום דיור להשכרה

==בעלי עניין==
מעל 50% ממניות החברה מוחזקות על ידי אפריקה ישראל להשקעות בע"מ קבוצת לפידות שבשליטת איש העסקים יעקב לוקסנבורג. עד לפברואר 2021 בעלת השליטה בחברה הייתה דניה סיבוס אך לאחר שהונפקה חילקה את המניות כדיבידנד בעין לאפריקה ישראל.

==קישורים חיצוניים==
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:קבוצת לפידות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1960
הדוכסית המכוערת

הדוכסית המכוערת או אישה זקנה גרוטסקית הוא דיוקן סאטירי מעשה ידי הצייר הפלמי קווינטן מאסיס (או מאטסיס), משנת 1513 לערך. היצירה היא הידועה ביצירותיו של מאסיס, והיא מוצגת בגלריה הלאומית שבלונדון, הממלכה המאוחדת.

==תיאור היצירה==
היצירה מתארת אישה זקנה גרוטסקית שעורה ושדיה (המציצים מתוך שמלתה הצמודה) מקומטים וראשה מקריח.

האישה מחזיקה בידה הימנית פרח אדום, המסמל שאיפה לאירוסין, ובכך מסמל שהאישה מחפשת חתן.

היצירה הייתה חלק מדיפטיך, וצמוד לה היה דיוקן של איש זקן. חלק זה של היצירה.

היצירה התבססה על שני מקורות השראה:
# ספרו של ארסמוס מרוטרדם "בשבחי הסכלות" המתאר באופן סאטירי נשים מבוגרות המציגות את שדיהן הקמוטים ושומרות על הבליהן על אף גילן.
# תרשים מעשה ידי לאונרדו דה וינצ'י (אף שכיום ישנם מלומדים סבורים כי המצב הפוך, וכי דה וינצ'י קיבל השראתו ממאסיס).
ככל הנראה מדובר בדיוקן מדויק של הדוכסית מרגרטה, רוזנת טירול שחיה בנסיכות טירול במאה ה-14, והייתה ידועה לשמצה בתור "האישה המכוערת ביותר בעולם", ואשר לקתה במחלת פאג'ט (מחלה הגורמת לעיוות בעצמות).

היצירה היוותה מקור השראה לאיורו של ג'ון טניאל משנת 1869 לתיאור הדוכסית המכוערת בספרו של לואיס קרול, "עליזה בארץ הפלאות".

==גלריה==
<gallery>
תמונה:Wenceslas Hollar - Two deformed heads behind a wall (State 2).jpg|"מלך ומלכת תוניס", ונצל הולאר (1607–1677)
תמונה:Grotesque Head.jpg|ראש גרוטסקי, 1480–1510, לאונרדו דה וינצ'י. גיר אדום על נייר, 17.2 × 14.3 ס"מ
תמונה:De Alice's Abenteuer im Wunderland Carroll pic 21.jpg|איורו של ג'ון טניאל, "הדוכסית המכוערת", עליזה בארץ הפלאות, 1869
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוספי הגלריה הלאומית (לונדון)
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:כיעור
מפרץ פגסוס

מפרץ פגסוס (באנגלית: Pegasus Bay) הוא מפרץ בחופו המזרחי של האי הדרומי של ניו זילנד. המפרץ ממוקם צפונית לחצי האי בנקס ודרומית לשפך נהר ואיפארה. העיר קרייסטצ'רץ' (העיר השנייה בגודלה בניו זילנד) ממוקמת לחופו הדרום מערבי של המפרץ.

אל המפרץ נשפכים ארבעה נהרות, מצפון לדרום:
* ואיפארה
* אשלי
* ואימאקארירי
* אייבון

המפרץ התגלה על ידי ספינת המחקר "פגסוס" שמיפתה את חופי האי הדרומי של ניו זילנד בשנת 1809. הקצין הראשון של הספינה, ויליאם סטיוארט, נתן למפרץ את שמו, לאחר שרב החובל של הספינה, קפטן סמיואל צ'ייס גילה כי חצי האי בנקס הוא למעשה חצי אי ולא אי כפי שסבר רב החובל ג'יימס קוק אשר מיפה את האזור קודם לכן.

==קישורים חיצוניים==
* [http://christchurchcitylibraries.com/Heritage/Chronology/Year/1809.asp ההיסטוריה של קרייסטצ'רץ' לפי שנים]

פגסוס
קטגוריה:קנטרברי (ניו זילנד)
מוזיאון קנטרברי (כרייסטצ'רץ')

מוזיאון כרייסטצ'רץ, או, בשמו הרשמי מוזיאון קנטרברי (באנגלית: Canterbury Museum) הוא מוזיאון הממוקם בעיר כרייסטצ'רץ' שבאי הדרומי של ניו זילנד.

== היסטוריה ==
המוזיאון הוקם בשנת 1867 במטרה לשמש מוזיאון עירוני. חלקו הראשון נחנך ב-1870 ובנייתו הסתיימה ב-1882. עם השנים גדל המוזיאון והוא מציג את התרבות של ניו זילנד, ואת הטבע, הגאולוגיה והזואולוגיה שלה.

מבנה המוזיאון תוכנן על ידי האדריכל הניו זילנדי בנג'מין מונטפורט בסגנון נאו-גותי והושלם בשנת 1888.

כיום במוזיאון למעלה משני מיליון מוצגים והוא מתמחה בהצגת התרבות המאורית, ההיסטוריה של ההתיישבות האירופאית בניו זילנד, ומוצגים העוסקים בחקר אנטארקטיקה.

== גלריה ==
<gallery>
תמונה:Canterbury Museum1.jpg|מבנה המוזיאון בראשית המאה ה-20
תמונה:Canterbury Museum.jpg|מבנה המוזיאון בראשית המאה ה-20
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

כרייסטצ'רץ'
קטגוריה:כרייסטצ'רץ'
כרייסטצ'רץ'
ארצ'י האן

צ'ארלס ארצ'יבולד "ארצ'י" האן (באנגלית: Charles Archibald "Archie" Hahn; 14 בספטמבר 1880 – 21 בינואר 1955) היה אתלט אמריקאי ממוצא גרמני, אלוף אולימפי בריצת 100 מטר, בעל 4 מדליות זהב אולימפיות, מהן 3 מאולימפיאדה אחת (סנט לואיס 1904). היה לאתלט הראשון שזכה בשתי הריצות 100 ו-200 מטר באולימפיאדה אחת והראשון שהגן על תוארו בריצת 100 מטר (קרל לואיס היה השני).

==ביוגרפיה ==
האן נולד בדודג'וויל, שבויסקונסין. הוא בעל תואר במשפטים מאוניברסיטת מישיגן, שם למד והתאמן.

===שיאן עולם===
בתחרות אתלטיקה שנערכה בשנת 1901 השווה האן בריצת 100 יארד את שיא העולם בתוצאה של 9.8 שניות.

באליפות ארצות הברית וקנדה באתלטיקה שנערכה בשנת 1903 זכה האן בשני תארים, בריצת 100 יארד ובריצת 220 יארד.

===אלוף אולימפי===
ארצ'י האן, 1904
ארצ'י האן מנצח בריצת 60 מטר ב[[אולימפיאדת סנט לואיס (1904)]]
באולימפיאדת סנט לואיס (1904) זכה האן ב-3 מדליות זהב, בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.0 שניות, לפני חבריו לנבחרת ויליאם הוג'נסון (7.2 שניות) ופיי מולטון (7.2 שניות), בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.0 שניות, לפני חבריו לנבחרת נתנייל קרטמל (11.2 שניות) והוג'נסון (11.2 שניות) ובריצת 200 מטר בשיא אולימפי חדש של 21.6 שניות, לפני חבריו לנבחרת קרטמל (21.9 שניות) והוג'נסון.

באליפות ארצות הברית וקנדה באתלטיקה שנערכה בשנת 1905 זכה האן בתואר בריצת 220 יארד.

באולימפיאדת אתונה (1906) זכה האן במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.2 שניות, לפני מולטון ונייג'ל בייקר מאוסטרליה.

לאחר שפרש מתחרויות האן לא התמחה במקצוע שלמד, משפטים, אלא עסק באימון אתלטיקה וספרינטרים באוניברסיטת פרינסטון ובאוניברסיטת וירג'יניה איתה זכה ב-12 אליפויות ארצות הברית ב-13 שנים. הוא כתב את אחד הספרים הנחשבים עד היום לקלסיקה באתלטיקה "How to sprint". 

בשנת 1955 נפטר האן בשרלוטסוויל, שבוירג'יניה.

== תארים והשגים ==
*בשנת 1983 זכה האן להכלל בהיכל התהילה האמריקאי של האתלטיקה.[http://www.usatf.org/HallOfFame/TF/showBio.asp?HOFIDs=64]

== שיאים אישיים ==
* ריצת 100 יארד: 9.8 שניות (1901)
* ריצת 100 מטר: 11 שניות (1904)
* ריצת 200 מטר: 21.6 שניות (1904)

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.usatf.org/HallOfFame/TF/showBio.asp?HOFIDs=64 ארצ'י האן] באתר USA Track & Field 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 200 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סנט לואיס (1904)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אתונה (1906)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1955
דיפטיכון

דיפטיכון [[שנהב, ביזנטיון, 506 לספירה, מוצג במוזיאון הלובר.]]
[[שנהב ברבריני, קונסטנטינופול, המאה השישית לספירה, מוזיאון הלובר.]]
מזבח מהמאה ה-17. משמאל לימין: המלאך מיכאל, תאוטוקוס, יוחנן המטביל, המלאך גבריאל. מוצג במוזיאון ההיסטורי בסאנוק שבפולין.]]
דיפטיכון או דיפטיך (מיוונית: δίπτυχον – שני קפלים, שני פנים) הוא כינוי לכל אובייקט, הכולל שני לוחות שטוחים המחוברים יחד באמצעות ציר, ובייחוד ליצירות אמנות בצורה זו.

בעת העתיקה, בעיקר באימפריה הרומית ולאחריה באימפריה הביזנטית יצרו יצירות תבליט עשויות שנהב או עץ בצורת דיפטיכון. לוחות אלה שמשו הן באמנות, והן ככריכה של חוברת כתיבה, כאשר פנים החוברת היה עשוי שעווה, בה כתבו, ואותה יכלו לשטח על מנת לאפשר כתיבה מחודשת.

בימי הביניים החלו ביצירת ציורים על גבי דיפטיכונים, חלקם לשימוש אישי, וחלקם כיצירות אמנות כנסייתית להצגה על המזבח בכנסייה. בהמשך החלו להתפתח יצירות מסוג טריפטיכון למטרה זו.

==שימושים==
===דיפטיכון כנסייתי===
כבר בימי הביניים המוקדמים נעשה שימוש בדיפטיכונים בכנסיות. המונח שימש לתאר לוחות זיכרון עשויים שעווה אשר ניצבו בכנסיות ואיזכרו תורמים אשר תרמו לבניית הכנסייה. הלוח ציין אנשים שעודם בין החיים על צד אחד של הדיפטיכון, ושמות תורמים שנפטרו על הצד השני.
שמות התורמים נקראו בציבור על ידי הדיאקון במהלך האוכריסטיה.

שימוש אחר שנעשה בדיפטיכון הוא ציון שמות קדושים נוצרים.

שימוש נוסף היה דיפטיכון אשר שימש כאיקונין ואשר כמרים נודדים נסעו עמו. דיפטיכון זה נועד לצורך הקמת אתר תפילה נייד, שהוצב בתחילת התפילה וקופל בסופו.

יצירות אמנות בצורה זו נפוצו בהולנד במאות ה-15 וה-16, והציירים יאן ואן אייק, רוחיר ון דר ויידן, האנס ממלינג והוגו ואן דר חוס ציירו בצורה זו.

===שימושים חילוניים===
דיפטיכונים מאוירים שימשו כשעון שמש כאשר חוט שהיה מתוח בין שני הלוחות הצל עליהם ובאמצעותו ניתן היה לקבוע את השעה.

בעת החדשה נוצרו יצירות מודרניות בצורת הדיפטיכון כדוגמת יצירתו של אנדי וורהול: "דיפטיך מרילין" משנת 1962, בסגנון פופ ארט.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.newadvent.org/cathen/05022a.htm דיפטיכון], האנציקלופדיה הקתולית
* [https://web.archive.org/web/20050529082650/http://www.nmm.ac.uk/collections/search/listResults.cfm?Category=sundials&name=Diptych%20dial&sortBy=title שעוני שמש בצורת דיפטיכון]
* 

*
קטגוריה:אמנות
קטגוריה:ציור
קטגוריה:טכניקות ציור
קטגוריה:2 (מספר)
דיפטיכון מרילין

דיפטיכון מרילין (באנגלית: Marilyn Diptych) הוא דיפטיכון עשוי הדפס רשת מעשה ידי הצייר האמריקאי אנדי וורהול משנת 1962.

יצירה זו, בסגנון הפופ ארט, הושלמה זמן קצר לאחר מותה של מרילין מונרו באוגוסט 1962, ובה חמישים דמויות של השחקנית מתוך תצלום פרסומת שלה מסרט הקולנוע "ניאגרה".

עשרים וחמישה דיוקנאותיה של מונרו בצידו השמאלי של הדיפטיכון צבועים בצבעים עליזים, ועשרים וחמישה הדיוקנאות בצידו הימני של הדיפטיכון צבועים בשחור, לבן ואפור. בטור הדיוקנאות השני ממרכז הדיפטיכון, בצידו הימני, הצבע מרוח, ובטור הדיוקנאות הרחוק מהמרכז בצד זה הדיוקנאות מטושטשים. צד אחד מתאר את דמותה הציבורית ואת חייה, ואילו הצד השני מתאר את דמותה הפרטית, ואת מותה של השחקנית.

היצירה מוצגת כיום במוזיאון "טייט מודרן" בלונדון.
היצירה "מרילין" של אנדי וורהול נמכרה תמורת 195 מיליון דולר
הדיוקן בהדפס משי של מרילין מונרו שיצר אמן הפופ האמריקני אנדי וורהול ב-1964 נמכר במכירה פומבית תמורת 195 מיליון דולר. זהו סכום שיא עבור יצירה של אמן אמריקני. מדובר בדיוקן אחד מתוך סדרה שיצר וורהול בעקבות מותה של השחקנית ב-1962, אשר הפכה מאז לאחת מיצירותיו הנודעות ביותר. המכירה נערכה בבית המכירות הפומביות כריסטיס בניו יורק. (רויטרס)

בסקר שנערך באנגליה בקרב 500 האמנים ומבקרי האמנות שקובעים את מקבלי פרס טרנר, נבחרה יצירה זו כיצירה השלישית בהשפעתה באמנות המודרנית.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

מרילין
קטגוריה:אנדי וורהול
קטגוריה:גלריית טייט
קטגוריה:דיוקנאות נשים
קטגוריה:הדפסי רשת
קטגוריה:יצירות אמנות מודרניסטיות
קטגוריה:פופ ארט
קטגוריה:ציורים משנות ה-1960
קטגוריה:תיאורים תרבותיים של מרילין מונרו
דרבופואטין אלפא

דרבופואטין אלפא (Darbepoetin alfa) היא תרופה לטיפול באנמיה. שמה המסחרי ארנספ (באנגלית Aranesp) והיא מיוצרת על ידי חברת אמג'ן. היא מהווה הפקה סינתטית של ההורמון אריתרופויאטין. התרופה מעודדת את תהליך האריתרופואסיס – העלאת רמת תאי הדם האדומים – ומשמשת לטיפול באנמיה שנובעת ממחלת כליות או מטיפולים כימותרפיים. מטרת הטיפול היא הורדת הצורך במתן עירויי דם והעלאת רמת ההמוגלובין בדם, אך אין להתבלבל בין הזריקה הרפס.

==הפקת התרופה==
דרבופואטין אלפא מופק בטכנולוגיית שחלוף DNA מתאי שחלות של אוגרת סינית.

==מתן התרופה==
דרבופואטין אלפא ניתן בשלוש דרכים שונות:
*זריקה תת-עורית
*עירוי באמצעות מכונת הדיאליזה למטופלים בדיאליזה
*הזרקה עצמית באמצעות מכשיר הדומה לעט
תדירות מתן התרופה משתנה לפי צורכי המטופל, ונעה בין זריקה אחת לארבע זריקות בחודש.

==תופעות לוואי==
לדרבופואטין אלפא פרופיל בטיחותי גבוה. תופעות הלוואי שנצפו במטופלים הסובלים מאנמיה כתוצאה מטיפולים כימותרפיים כוללות עייפות כרונית, בחילה, הקאה, שלשול, חום ולעיתים קשיי נשימה.
תופעות הלוואי שנצפו במטופלים הסובלים מאנמיה כתוצאה ממחלת כליות כרונית כוללות לחץ דם גבוה, פרכוסים ותגובה אלרגית: קוצר נשימה, פריחה, טשטוש ועילפון כתוצאה מירידה בלחץ הדם, דופק מהיר או הזעה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.aranesp.com האתר הרשמי של ארנספ באנגלית]
* [http://www.inkf.org.il/35329/Aranesp ארנספ] מתוך אתר העמותה לקידום ושמירת זכויות חולי הכליות

קטגוריה:תרופות
קטגוריה:הורמונים
הגנים הבוטניים של כרייסטצ'רץ'

[[מזרקה בגנים הבוטניים של כרייסטצ'רץ']]
הגנים הבוטניים של כרייסטצ'רץ (באנגלית: Christchurch Botanic Gardens) הם גנים בוטניים הממוקמים במרכז העיר כרייסטצ'רץ' שבאי הדרומי של ניו זילנד.
הגנים נוסדו בשנת 1863 באירוע שנערך ב-9 ביולי, עת שנשתל עץ אלון אנגלי לרגל נישואי אדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת והנסיכה אלכסנדרה מדנמרק.

שטחם של הגנים 210 דונמים והיקפו 5 קילומטרים. הגנים ממוקמים בעיקול הנהר אבון בסמוך לפארק האגלי.

בגנים שטחים נרחבים המוקדשים לצמחייה הטבעית של ניו זילנד.

בגנים מצויים בין היתר גן תבלינים (שנפתח בשנת 1986), גן ורדים ובו 250 מיני ורדים, אוספי צמחים מרחבי העולם.

בית קנינגהאם (Cunningham house) המצוי בפארק הוא חממה הבנויה בסגנון אדריכלות ויקטוריאנית ובה אוסף של פרחים טרופיים וכן אוסף סחלבים וצמחים טורפים.

בגנים ביתן קקטוסים וביתן שרכים, וכן גן סלעים.

==קישורים חיצוניים==

* 

**[https://web.archive.org/web/20110811171632/http://resources.ccc.govt.nz/files/BotanicGardensMap-visitorinformation.pdf מפת הגנים הבוטניים]
* [https://web.archive.org/web/20140408225250/http://www1.ccc.govt.nz/webapps/parksaz/P44.asp אתר רשמי, באתר עיריית כרייסטצ'רץ']

קטגוריה:כרייסטצ'רץ'
כרייסטצ'רץ'
כרייסטצ'רץ'
נחל שוח

נַחַל שׁוּחַ () הוא נחל איתן באורך 17 ק"מ, במרכז רמת הגולן. שם הנחל נקרא על שם זן תאנה שצומח בו.

הנחל מתחיל ממערב להר אביטל, ומשם הוא ממשיך לכיוון דרום-מערב. הנחל חוצה את כביש 978 וממשיך מערבה. כ-2 קילומטרים ממזרח לעמק החולה הנחל מתחתר ויוצר קניון עמוק יחסית. באזור הקניון מקבל הנחל זרימת מים קבועה ממעיין אל פג'ר. אפיק הנחל סבוך מאוד ויש בו מספר מפלי מים. הנחל ממשיך אל עמק החולה ונשפך לירדן. החלק של הנחל הקרוב לירדן נכלל בשמורת טבע הכוללת גם את המעיין הסמוך עין נוטרה.

באזור הנחל קיימים שדות מוקשים ישנים שטרם פונו.

==החי והצומח בנחל==
בסביבת הנחל צומחים עבקנה שכיח, קנה מצוי, עצי תאנה רבים, עצי מילה סורית ודולב מזרחי. הנחל הוא המקום היחיד בישראל בו צומחים אצות אדומיות וגומא הירקון. במצוקי הנחל גדלים הדס מצוי ולבנה רפואי.

==לקריאה נוספת==

*קום התהלך בארץ, עמנואל הראובני, בערך נחל שוח.
*ארץ הצבי והיעל, עוזי פז בערך נחל שוח.
*מדריך ישראל החדש : אנציקלופדיה, מסלולי טיול, כרך 2 : החרמון, הגולן, בערך "נחל שוח".
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.kotar.co.il/KotarApp/Index/Chapter.aspx?nBookID=76420902&nTocEntryID=76514883 נחל שוח באתר מט"ח]

==הערות שוליים==

קטגוריה:רמת הגולן: נחלים
קטגוריה:קו התלים הישראלי
ליאופריק

בציור למעלה: לאופריק (משמאל) [[אדוארד המודה (באמצע) ונזיר אשר מראה כי השתקפותו במראה היא ישו. ציור מגרסה של ספר יום הדין מהמאה ה-13]]
ליאופריק, רוזן מרסיה (Leofric, Earl of Mercia; סוף המאה ה-10 – 30 בספטמבר 1057) היה מייסדם של שני המנזרים בקובנטרי (Coventry) ובמאץ' וונלוק (Much Wenlock) שבאנגליה, ונודע בעיקר בנישואיו לליידי גודייבה, אשר שכנעה אותו להקל על מיסי התושבים בעיר קובנטרי. למרות יצוגו השלילי באגדות עם נחשב כיום ליאופריק על ידי היסטוריונים כאדם נדיב ומנהיג חזק אשר היה מוערך בקרב בני זמנו, ונכתבו עלייו אגדות עם המציירות אותו באור שלילי מאות שנים לאחר מותו.

== משפחתו ==
ליאופריק נולד לרוזן ליאופוויין (Leofwine, Ealdorman of the Hwicce) אשר חי בשנים 950–1028. לא הרבה ידוע על חייו הפרטיים, אך מלבד אח ממחוז נורת'מן אשר נהרג בשנת 1017, היו ללאופריק עוד שני אחים, אדווין, אשר נהרג בשנת 1039, וגודווין, אשר נפטר בסביבות שנת 1057.
 
לליאופריק היו מספר נשים במהלך חייו, הידועה שבהן הייתה ליידי גודייבה, שהתחתנה עמו לאחר שהתאלמנה מבעלה הקודם.

== ליאופריק בתרבות ==
כתר [[רוזן אנגלי]]
דמותו של ליאופריק הופיעה במספר יצירות קולנועיות וטלוויזיוניות:
* השחקן רוי טראוורס (Roy Travers) גילם אותו בסרט אילם בריטי משנת 1928 בשם "ליידי גודייבה" (Lady Godiva).
* בסרט "ליידי גודייבה מקובנטרי" הוא גולם על ידי ג'ורג' ניידר (George Nader), בשנת 1955.
* טוני סטידמן (Tony Steedman) גילם אותו בשנת 1965 בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC, "רובע ההתעוררות" (Hereward the Wake).

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוזנים בריטים
קטגוריה:נפטרים ב-1057
ויליאם ג'ון מקורן רנקין

180px
ויליאם ג'ון מקורן רנקין (באנגלית: William John Macquorn Rankine; 5 ביולי 1820 – 24 בדצמבר 1872) היה מדען, ממציא ומהנדס סקוטי, חוקר מכונות הקיטור וחבר בחברה המלכותית למדעים בלונדון
== חייו ==
רנקין נולד באדינבורו. הוא לא נהנה מבריאות טובה בילדותו ויכול היה ללמוד בבית הספר רק לתקופות קצרות. מרבית השכלתו התקיימה בבית עם מורים פרטיים, אך הוא למד באקדמיית אייר במשך כשנה, בשנים 1828–1829 וגם לזמן קצר בית הספר התיכון בגלאזגו בשנת 1830. בצעירתו עבד כמהנדס רכבות, תחילה בעסק המשפחתי ולאחר מכן באחת מחברות הרכבות הגדולות. הוא המציא מספר טכניקות בתחום, וייסד את חקר עייפות החומר, מששם לב לכך ששברים בצירי הקרונות נוטים לקרות באזורים קבועים.

הוא פיתח את התאוריה הראשונית להבנת מנועי חום מבחינת התרמודינמיקה שלהם ובייחוד מנועי קיטור.

רנקין היה גם צ'לן, פסנתרן וזמר נלהב, הקומפוזיציה האחת שפורסמה שלו הייתה ליווי פסנתר לשיר שכותרתו "סוס הברזל"; בתור אריה אדום של האגודה הבריטית, שהוגדר כמלך אריות בשנת 1871, הוא כתב שירים משונים והומוריסטיים כמו "המתמטיקאי מאוהב" ו"כלל שלוש הרגליים" (מחאה נגד המערכת המטרית). שירים ומשלים אלה (1874) הופיעו לאחר מותם עם איורים של ג'מימה בלקברן, אשתו של פרופסור למתמטיקה של מכללת גלאזגו.<ref></ref>

רנקין מת בגלאזגו כרווק ללא ילדים. על שמו קרוי מנוע רנקין המופעל על פי עקרונות מעגל רנקין, וכן סולם הטמפרטורה של רנקין להגדרת מעלות החום. לכבודו נקרא גם אחד המכתשים בירח.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים שעל שמם יחידות מידה
רנקין, ויליאם ג'ון מקורן
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:מדענים סקוטים
קטגוריה:ממציאים בריטים
קטגוריה:ממציאים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1820
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1872
J.Lo

J.Lo (בעברית: ג'יי לו) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז, אשר יצא לאור ב-23 בינואר 2001, תחת חסותה של חברת התקליטים אפיק רקורדס.

==סינגלים ==
האלבום הנפיק ארבעה סינגלים. הסינגל הראשון מהאלבום היה "Love Don't Cost a Thing" אשר היה להצלחה עולמית, המשך ההצלחה הייתה גם לסינגל "Play" שהגיע ל-20 המובילים במצעד הבילבורד הוט 100 וברחבי העולם הצליח "Play" לחדור לעשרת המובילים במצעדי הפזמונים.

הסינגל השלישי היה "I'm Real" שהיה להיט נוסף שחדר לעשרת המובילים ברוב המדינות והגיע למקום הראשון במצעד ההוט 100 של הבילבורד והפך לשני של לופז שעשה זאת, והאחרון "Ain't It Funny" זכה להצלחה דומה, והרמיקס שיצא לו מתוך האלבום, J to tha L–O! The Remixes, הצליח לכבוש את פסגת מצעד ההוט 100 גם כן, ובכך הפך את לופז לאמן הראשון אשר הצליח לעשות זאת עם רמיקס לשיר.

== הצלחה ==
עם יציאתו נכנס האלבום היישר אל המקום ה-1 במצעד הבילבורד 200, ובכך הפך לראשון של לופז שעושה זאת. באותו זמן הצליח האלבום להעפיל לצמרת מצעדים רבים, ובעקבות זאת החלו הסינגלים מן האלבום להימכר בכמויות גדולות בכל רחבי העולם.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==
{| class="wikitable"
|-
! מצעד !! מיקום שיא
|-
| מצעד האלבומים האוסטרלי || 2
|-
| מצעד בלגיה || 3
|-
| מצעד האלבומים הקנדי || 1
|-
| מצעד האלבומים ההולנדי || 4
|-
| מצעד האלבומים האירופאי || 1
|-
| מצעד האלבומים הצרפתי || 6
|-
| מצעד האלבומים בניו זילנד || 3
|-
| מצעד האלבומים הגרמני || 1
|-
| מצעד האלבומים השוודי || 7
|-
| מצעד האלבומים השווייצרי || 1
|-
| מצעד הפזמונים הבריטי || 2
|-
| מצעד האלבומים של הבילבורד || 1
|}

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!ארגנטינה (CAPIF)
|זהב
|20,000
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|פלטינה 2×
|140,000
|-
!אוסטריה (IFPI Austria)
|זהב
|20,000
|-
!בלגיה (BEA)
|פלטינה
|50,000
|-
!ברזיל (Pro-Música Brasil)
|זהב
|50,000
|-
!קנדה (Music Canada)
|פלטינה 2×
|200,000
|-
!פינלנד (Musiikkituottajat)
|זהב
|19,596
|-
!צרפת (SNEP)
|זהב
|100,000
|-
!גרמניה (BVMI)
|פלטינה
|300,000
|-
!יוון (IFPI Greece)
|זהב
|15,000
|-
!הונג קונג (IFPI Hong Kong)
|פלטינה
|20,000
|-
!יפן (RIAJ)
|זהב
|100,000
|-
!הולנד (NVPI)
|פלטינה
|80,000
|-
!ניו זילנד (RMNZ)
|פלטינה 2×
|30,000
|-
!נורווגיה (IFPI Norway)
|זהב
|25,000
|-
!פולין (ZPAV)
|זהב
|50,000
|-
!ספרד (PROMUSICAE)
|פלטינה
|100,000
|-
!דרום אפריקה (RiSA)
|פלטינה 2×
|100,000
|-
!שוודיה (GLF)
|זהב
|40,000
|-
!שווייץ (IFPI Switzerland)
|פלטינה 2×
|80,000
|-
!בריטניה (BPI)
|פלטינה
|300,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|פלטינה 4×
|4,000,000
|-
! colspan="3" |סיכום
|-
!אירופה (IFPI)
|פלטינה 2×
|2,000,000
|-
!בכל העולם
|
|8,500,000
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי ג'ניפר לופז
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים בספרדית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קורי רוני
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי רודני ג'רקינס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ריק וייק
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי שון קומבס
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי חברת אפיק רקורדס
יורם אטינגר

יורם אטינגר-איתן (נולד ב-1945) הוא דיפלומט ואיש עסקים ישראלי העומד בראש חברת US-Israel Opportunities, המתמחה ביחסי ארצות הברית–ישראל. כיהן בעבר כקונסול וציר בשגרירות ישראל בארצות הברית וכמנהל לשכת העיתונות הממשלתית.

==קורות חייו==
אטינגר נולד בישראל להורים יוצאי מזרח אירופה שעלו ארצה במסגרת העלייה החמישית בשנות ה-30 של המאה ה-20. הוא בעל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת טקסס באל פאסו (1969) ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת UCLA (ב־1972).

מאמצע שנות ה-70 ועד אמצע שנות ה-80 הקים וניהל יחידה לחקר המזרח התיכון במסגרת שירות המדינה. בין השנים 1985 – 1988 כיהן בתפקיד קונסול ישראל בדרום מערב ארצות הברית, שבסיסה היה ביוסטון טקסס. בין השנים 1988–1989 כיהן בתפקיד מנהל לשכת העיתונות הממשלתית. לאחר מכן, בין השנים 1989 – 1992, כיהן בתפקיד ציר בדרגת שגריר לענייני הקונגרס האמריקאי בשגרירות ישראל בוושינגטון תחת ממשלתו של יצחק שמיר.

כיום עומד אטינגר בראש חברת "US-Israel Opportunities" המספקת שרותי ייעוץ עסקי ומדיני בתחום יחסי ארצות הברית–ישראל. בנוסף, הוא חבר ב"צוות האמריקאי-ישראלי למחקרים דמוגרפיים", העוסק בבדיקת המצב הדמוגרפי בישראל ובמיוחד בשטחי יהודה ושומרון ורצועת עזה. חברי צוות המחקר טוענים כי האיום הדמוגרפי עליו מצביעים חוקרים שונים ובהם פרופ' ארנון סופר - איננו נכון - והנתונים עליו הוא מבוסס, שגויים. לטענתו, בשנים האחרונות, התהפכה המגמה והדמוגרפיה פועלת לטובת היהודים. הוא גם מצביע על ליקויים בשיטת מניין האוכלוסין של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה וסובר כי מספר הפלסטינים ביהודה ושומרון קטן משמעותית מהנטען. בתגובה לטענותיו של אטינגר טוען ארנון סופר כי המחקר מוטה לצרכים פוליטיים. מסקנותיו נדחו על ידי הלמ"ס.

אטינגר נשוי לאורה, אב לשלוש בנות ומתגורר בירושלים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.jsc1.org/?CategoryID=184&ArticleID=79 יורם אטינגר] , אתר המכללה למדינאות
* [http://www.acpr.org.il/ENGLISH-NATIV/authors/ettinger-y.htm Yoram Ettinger], אתר המרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה 
* [http://www.103.fm/programs/Media.aspx?ZrqvnVq=FDFFGK&c41t4nzVQ=EF יחסי ארצות הברית ישראל: "הפכנו קוץ בתחת!" (ראיון)], אתר רדיו ללא הפסקה
* [https://web.archive.org/web/20110318121042/http://www.kr8.co.il/BRPortal/br/P102.jsp?arc=134110 אטינגר: ישראל חייבת לוותר על סיוע החוץ מארצות הברית], באתר ישראלי פטריוטי
* [https://web.archive.org/web/20120113045547/http://www.biu.ac.il/Besa/MSPS65Heb.pdf פער המיליון: האוכלוסייה הערבית בגדה המערבית וברצועת עזה], מרכז בגין-סאדאת למחקרים אסטרטגיים, אוניברסיטת בר-אילן, ספטמבר 2006.
* 
* [https://youtu.be/Fw3DJnqhbgE?si=ANpuePXd3MqAGGvF יורם אטינגר: האינטרס האמריקאי בישראל - מעבדה בתנאי קרב במזרח התיכון | הפודקאסט של דניאל דושי #83], באתר יוטיוב, 14 במאי 2024

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחסי ארצות הברית – ישראל
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:מנהלי לשכת העיתונות הממשלתית
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:דמוגרפים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס באל פאסו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
עמירם תמרי

עמירם תָּמָרי (טַיטֶלמן) (22 במרץ 1913 – 3 ביולי 1981) היה צייר ומאייר ישראלי. חתן פרס דיזנגוף לציור לשנת 1941.

==ביוגרפיה==
תמרי נולד בחדרה, בנם של צפורה בת נחמן קיפֶּר מרוסיה (אחותו של המחנך משה נחשון (קיפר)) ומיכאל תמרי-טַיטלמן, איש הפועל הצעיר. גדל בתל אביב.

למד באקדמיה גראנד שומיאר ובאקדמיה ז'וליאן בפריז.

נהג לצייר תמונות שמן של נופים והווי ארץ ישראל בסגנון שהגיע לעיתים אל הציור המופשט ואף נגע בקוביזם. זכה בפרס דיזנגוף לציור ב-1941. הציג תערוכות יחיד ברחבי הארץ. כן אייר ספרי ילדים של הוצאת גדיש, ובין היתר את הספר "חסמבה בקרבות רחוב בעזה", שיצא בשנת 1957.

היה מורה לציור בסמינר לוינסקי ובבית הספר לדוגמה בתל אביב.

היה נשוי לחנה לבית שְלִיסֶלְברג ואב לבת.

==קישורים חיצוניים==
* [https://museum.imj.org.il/artcenter/newsite/he/gallery/?artist=תמרי,%20עמירם&list=ת עמירם תמרי במרכז המידע לאמנות ישראלית במוזיאון ישראל]
* 
* רון ברטוש, [https://web.archive.org/web/20160303170459/http://www.kibbutz.org.il/cgi-webaxy/sal/sal.pl?lang=he&ID=3&act=show&dbid=pages&dataid=130729 ההפגנה הסודית של עמירם תמרי], בהזמן הירוק, 4.9.2013

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס דיזנגוף
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:בוגרי אקדמיה ז'וליאן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
לפילי

צבר לפילי ב[[קילוואה]]
לפילי (מלטינית: lapillus – אבן קטנה) הוא הגדרת גודל לטיפות געשיות בינוניות שגודלן 64-2 מ"מ במצבי קרישה שונים ובמבנה אווירודינמי הנפלטות מהר געש בעת התפרצות געשית. טיפות אלה נוצרות ממזרקות לבה הנוצרות בעיקר בהתפרצויות סטרומבוליאנית. בהצטברותן עם חומרי טפרה אחרים הן יוצרות סלעי טוף. סלע הנוצר מהתלכדות לפילי נקרא "לפיליסטון".

==היווצרות==
לפיליסטון
לפילי מלוכד
לפילי משוריין – מימין: חלקיקים דחוסים, משמאל: חלקיקים לא דחוסים
התפרצויות געשיות משליכות לאוויר טפרה – חומרים הנופלים לקרקע ומצטברים שם. מזרקות לבה עשויות להגיע לגובה של מאות מטרים, והלבה נקרעת לחלקים קטנים יותר, בהם לפילי. במעופן של הטיפות באוויר נקרש חלקן החיצוני במבנה אווירודינמי.

הטיפות נזרקות למרחק-מה מן הלוע: החלקיקים הגדולים יותר יפלו קרוב אל הלוע, והחלקיקים הקטנים יותר יפלו במרחק גדול יותר ממנו. בנפלן על הקרקע עשויות הטיפות להיצמד זו לזו בעודן חמות ורכות, וכאשר הן מתקררות ומתגבשות הן הופכות לסלע.

טיפות לפילי עשויות להצטבר ביחד עם חומרים פירוקלסטיים אחרים ליצירת טוף. כאשר החומרים המרכיבים את הטוף עדיין חמים, הם "מולחמים" זה לזה ויוצרים איגנימבריט – טוף מולחם.

==לפיליסטון==
לפיליסטון הוא סלע הנוצר מהתלכדות של טיפות לפילי. כאשר הטיפות הנופלות לקרקע עדיין מותכות, והן נצמדות ומולחמות זו לזו. התגבשותן יוצרת סלע סלע פירוקלסטי, וחתך בו עשוי להראות את מתאר הטיפות.

==לפילי מלוכד==
לפילי מלוכדומה (accrestionary lapilli) נוצר מטיפות עגולות הנוצרות סמוך מאוד ללוע הר הגעש, לרוב בעמוד האפר הגעשי, בטרם קיבלו מבנה אווירודינמי. היצמדות הטיפות זו לזו נובעת מלחות או מכוחות אלקטרוסטטיים, ועשויה ליצור כמה שכבות של טיפות בטרם נפילתן לקרקע.

===לפילי משוריין===
לפילי משוריין (armoured lapilli) הוא סוג של לפילי מלוכד הנוצר בתנאים של לחות גבוהה מאוד. הלחות הרבה גורמת להתלכדות טיפות הלפילי עם חומרים פירוקלסטיים אחרים המצויים בענן האפר, דוגמת פומיס, היוצרים ציפוי – מעין שריון – מסביב ללפילי. גושים מלוכדים שמקורם בתחילת ההתפרצות יימצאו בשכבות תחתונות והחלקים המרכיבים אותם ישתטחו ויידחסו כעדשות. גושים שמקורם בשלבים מאוחרים של ההתפרצות יימצאו בשכבות העליונות ולא יידחסו או ישתטחו.

==ראו גם==
*גאולוגיה - מונחים
*טפרה
*אגלומרט
*לבה

==לקריאה נוספת==
*פרופסור משה ברור, "גלות געשית (לפילי)", לקסיקון גאוגרפי, (עמ' 6), הוצאת יבנה, תשס"א
*
*
*

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.geology.sdsu.edu/how_volcanoes_work/Tephra.html כיצד פועלים הרי געש]
*[http://geology.about.com/od/more_igrocks/ig/extrusives/lapillituff500.htm לפיליסטון] באתר [http://geology.about.com/ Geology About]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סלעים פירוקלסטיים
תעודת שר חוץ

תעודת שר חוץ (foreign office certificate או executive certificate) היא מענה של ממשלה של מדינה לבקשת מידע של בית משפט של אותה מדינה, בענייני מדיניות חוץ של המדינה המשפיעים על הליכים משפטיים. הכלל העומד מאחורי פניית בית משפט בבקשה לתעודת שר חוץ נובעת מהכלל שבענייני מדיניות חוץ לא ראוי שהמדינה תדבר בשני קולות, ועל כן בענייני מדיניות חוץ בית המשפט מכפיף את עצמו להחלטות הממשלה ורואה בתעודת שר החוץ ראייה סופית.

נושאים בהם נהוג שימוש בתעודת שר חוץ כוללים:
*השאלה האם מדינה אחרת או ממשלה מסוימת הוכרה על ידי המדינה "דה יורה" או "דה פקטו"
*השאלה האם המדינה מכירה בשלטונה של מדינה מסוימת על שטח מסוים והיקף גבולותיה של המדינה
*מעמד הריבונות של מדינה או שלטון מסוים
*קיומו של מצב מלחמה
*קיומו של היתר לפעולת עונשים נגד מדינה אחרת
*השאלה האם אדם מסוים זכאי לחסינות דיפלומטית

מקורו של השימוש בתעודת שר חוץ היא בתחילת המאה ה-19 באנגליה והוא מוכר במדינות רבות.

המקרים בהם ראוי להשתמש בתעודת שר חוץ נדונים בהרחבה ושונים בין מדינה למדינה. באנגליה מקובל שתעודת שר חוץ משמש רק בעניינים בהם קיים אלמנט של הכרה של המדינה ולא רק ממצא שבעובדה, בעוד בישראל שימשו תעודות שר חוץ לעניינים שבעובדה, הגם שלא בשאלות משפטיות.

בישראל הוצאו תעודות שר חוץ במקרים רבים. בשנת 2008 הוציאה משרד החוץ תעודת שר חוץ בו נקבע שהרשות הפלסטינית אינה נהנית מחסינות ריבונית, לאחר שבית המשפט העליון קבע שתעודת שר חוץ היא הדרך להכריע בעניין.
==הערות שוליים==

קטגוריה:משפט בין-לאומי
גיורא רוטמן

גיורא רוטמן (נולד ב-27 באוגוסט 1947) הוא קומיקסאי, מאייר ואדריכל ישראלי.

רוטמן נולד בתל אביב בשנת 1947. אביו, יוסף רוטמן, היה צייר וגרפיקאי. כבר בילדותו החל רוטמן לצייר ויצירותיו הראשונות פורסמו בהיותו בן חמש בעיתון "דבר לילדים". בנעוריו הושפע רוטמן מסיפורים אודות "המערב הפרוע", כפי שהשתקף ביצירותיהם של קארל מאי ופנימור קופר ומסיפורי ההרפתקאות של ז'ול ורן, ליאון יוריס ואדגר רייס ביראוז וכן מקומיקס אמריקאי.

בשנת 1970, לאחר שרותו הצבאי, נרשם ללימודי אדריכלות בטכניון. באותה שנה פרסם את סיפור הקומיקס הראשון שלו בשבועון "הארץ שלנו". הוא המשיך ליצור עבור עיתון זה במשך של כ-10 שנים וצייר סיפורי קומיקס שחיבר פנחס שדה בשם העט יריב אמציה, כמו גם יצירות עצמאיות. מאוחר יותר יצר רוטמן כמה יצירות משותפות עם דב זליגמן, ביניהן "יוסקה מאיור", סיפור קומיקס בן 86 פרקים, שהוא סיפור הקומיקס הארוך ביותר שפורסם בעיתון ישראלי, או "אבירי הכותל המערבי". יצירות הקומיקס שיצר אופיינו בסגנון ריאליסטי, והתבססו על תחקיר ויזואלי והיסטורי. במחצית שנות ה-70 של המאה ה-20 עבר ליצור קומיקס באופן עצמאי ויצר סדרות כגון "הרוח מחירבת אל ג'ת" (סיפור על רקע תקופת "השומר"), "מסתורי האמזונס", "הפיראט" ועוד. בנוסף, אייר רוטמן ספרים שונים ביניהם רבים מסדרת ספרי "חסמבה", עבור הוצאת שלגי, יותר מכל מאייר אחר. בשנות ה-80 של המאה ה-20 פרסם רוטמן מספר סיפורי קומיקס בעיתון "מעריב לילדים" וביניהם "משעול הפרטיזנים", המתרחש על רקע תקופת מלחמת העולם השנייה, ו"בעמק הקדום".

עד לשנת 2007 היה רוטמן שותף במשרד אדריכלים "גיורא רוטמן ומשה רז אדריכלים ובוני ערים" ומשנת 2007 הוא עובד במשרד עצמאי בתל אביב-יפו.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20110410232100/http://rothman-architects.co.il/files/about2.htm ביוגרפיה באתר הבית של גיורא רוטמן]
* [http://lambiek.net/artists/r/rotman_giora.htm גיורא רוטמן בקומיקלופדיה באתר למביק]
* [http://www.e-mago.co.il/Editor/calt-2648.htm יוסקה מאיור - הקומיקס הישראלי כאפוס היסטורי] אתר "אימגו"
* [https://web.archive.org/web/20110903054149/http://www.i-comix.co.il/ אתר אייקומיקס] המציג את הקומיקס "יוסקה מאיור".
* אלי אשד, [http://www.no-666.com/2008/06/21/יותר-חסמבאי-מהחסמבאים-עצמם-הקומיקס-של/ יותר חסמבאי מהחסמבאים עצמם: הקומיקס של גיורא רוטמן], בבלוג "היקום של אלי אשד"
* 
* 

קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:קומיקסאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
אחינועם היזרעאלית

אֲחִינֹעַם הַיִּזְרְעֵלִית היא דמות מקראית המופיעה בספר שמואל, אחת מנשותיו של דוד המלך.

לפי המסופר, מקורה ביזרעאל, כנראה זו שבדרום הר יהודה, ומכאן כינויה. אחינועם הייתה ממוצא כליבי – משפחת כלב. היא נישאה לדוד בסוף ימי נדודיו במדבר יהודה, כמסופר בספר שמואל א':

אחינועם היא אמו של אמנון, בנו הבכור של דוד. בפשיטת העמלקים על צקלג, כאשר דוד ואנשיו לא היו בעיר, נשבתה אחינועם יחד עם יתר אנשי צקלג, ועם אשת דוד השנייה – אביגיל. לאחר מרדף אחר העמלקים, הצילו דוד ואנשיו את אחינועם ואת שאר השבויים.

השם אחינועם מופיע בחרסים שנתגלו בשומרון.

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשות דוד
קרועים

קרועים (באנגלית: The Inbetweeners) היא קומדיית מצבים בריטית ששודרה במשך שלוש עונות החל מ-2008 בערוץ הטלוויזיה הבריטי E4 ונכתבה בידי דיימון ביסלי ואיאן מוריס. הסדרה מציגה את חייו של ויל מק'נזי, נער מהפרברים באנגליה ושלושת חבריו.<br />
בישראל, 2 העונות הראשונות שודרו בערוץ Yes Next, וב-2012 עלו כל 3 העונות ל-VOD של HOT.

בעקבות הצלחת הסדרה ברחבי הממלכה המאוחדת הופק גם סרט המבוסס על הסדרה.

גרסה אמריקאית לסדרה שודרה ב-2012 בערוץ MTV, אך בוטלה לאחר עונה אחת בלבד.

==שחקנים ראשיים==
* ויל מק'נזי – סיימון בירד
* סיימון קופר – ג'ו תומאס
* ניל סת'רלנד – בלייק האריסון
* ג'יי קארטוויט – ג'יימס באקלי
* קרלי דאמאטו – קמילי האד
* מר גילברט – גרג דייוויס
* מארק דונובן – הנרי לויד יוז
* שארלוט הינצ'קליף – אמילי אטאק
* פמלה קופר – רובין ויבר
* קווין סת'רלנד (אבא של ניל) – אלכס מקווין

==פרסים==
הסדרה הייתה מועמדת פעמיים לפרס באפט"א בקטגוריה "קומדיית המצבים הטובה ביותר". ב-2010 זכתה התוכנית בפרס בחירת הקהל, וב-2011 זכתה הסדרה בפרס "קומדיית המצבים הטובה ביותר" בטקס פרסי הבריטיש קומדי.

==סרט קולנוע==
ב-17 באוגוסט 2011 יצא סרט קולנוע המבוסס על הסדרה, שהפך להצלחה מסחרית באנגליה ובשאר הממלכה המאוחדת.

באוגוסט 2014 יצא לאקרנים סרט ההמשך "קרועים 2".

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קומדיות מצבים בריטיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות נעורים בריטיות
רב אויא

רבי אויא, היה אמורא ארץ ישראלי בדור הרביעי לאמוראים. הוא למד אצל חכמי ארץ ישראל, רבי אמי רבי יוחנן.

ככל הנראה, בהמשך עבר לבבל. הוא למד אצל רב הונא ונחשב מגדולי תלמידיו. על כך מסופר, כי כאשר רב אויא סבא שאל את רב הונא שאלה הלכתית מסוימת, השיב לו רב הונא: "עורבא פרח". לפי הסבר רש"י, רב הונא העביר נושא במתכוון, על ידי האמירה: עורבא פרח, כלומר ראה את העורב הפורח מעלינו. לפי פירושו של רבינו חננאל, דבריו "עורבא פרח" מכוונים כלפי דבריו של אותו אמורא, שדעתו היא דעתם של ילדים המשחקים בציפורים ועורבים.

לאחר שרבה בנו של רב הונא, שאל אותו לפשר הדבר, שהרי רב הונא היה מכבד את רב אויא סבא באופן מיוחד בהצביעו על גדלותו המיוחדת בתורה, הבהיר לו רב הונא כי אי ההגיון אינו בשאלה עצמה, אלא בתזמון שבו היא נשאלה, שכן השאלה הייתה קשה מאוד לעיון, והיא נשאלה בזמן שרב הונא היה עייף וחלש ולא יכול היה להשיב עליה כראוי. סיפור דומה מובא גם במסכת חולין.

הוא היה משתתף בקביעות בשיעוריו של רב יוסף, שהיה אומר בשבת, לפני תפילת מוסף, וכאשר לא הגיע לשיעור, גרם הדבר צער לרב יוסף, ואביי עמל לפייסו. מסופר בתלמוד אודות הלכות שקיבל מרב יוסף אודות רפואת חולה בשבת, כאשר ידו התעקמה באמצע שיעורו של רב יוסף.

מסופר בתלמוד כי פעם אחת הגיע לביתו של רבא כשרגליו מלוכלכות בטיט, והניח אותם על מיטה בבית רבא. רבא הקפיד ורצה לצערו, ושאל אותו שאלה בהלכות מוקצה מחמת מיאוס, ורב אויא ענה על כך. רב נחמן בר יצחק ברך על כך שרבא לא גרם לרב אויא להתבייש.

בהגיעו לפרקו נשא את אחותו של רמי בר פפא.

היו לו מספר בנים תלמידי חכמים. רב חייא, רבו של רב אמימר בר מר ינוקא. רב אדא, רבא, רב חלקיה ורב הונא<ref></ref>.

מסופר, כי רב מרדכי אמר בפני רב אשי, קושיא אותה הקשה רב אויא. רב אשי נענה, כי עכשיו מבין הוא למה ראה בחלום את רב הונא בר אויא. הראו לו, כי ביום יאמרו לפניו מדברי תורתו של רב אויא לפי הסבר המאירי הוא ראה את רב אויא שבא לפניו, והדבר מרמז על כך שאביו - רב אויא יבוא לפניו, על ידי שמועותיו.

בן נוסף שלו, הוא רב אחא בריה דרב אויא, אמורא המוזכר עשרות פעמים בתלמוד, לרוב כשהוא דן בהלכה עם רבו רב אשי.

על חבריו נמנה רבה בר רב חנן ורב אחדבוי בר אמי.

==אמרותיו==
.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי רבי יוחנן
קטגוריה:תלמידי רב הונא
קטגוריה:תלמידי רב יוסף
קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רבי אמי
רב ביבי

רב ביבי היה אמורא בדור הרביעי לאמוראי בבל.

רבי ביבי סך את בתו בסיד, כל אבר ואבר בנפרד, דבר שגרם לה להתייפות, כך שלנדונייתה הוא לקח ארבע מאות זוז. גוי שגר בשכנותו, ניסה לחקות אותו, ומרח סיד על גופה של בתו (אך בשונה מרב ביבי, הוא לא נזהר וסך את כל גופה בבת אחת), דבר שגרם לה למות, ואמר: רב ביבי הרג את ביתי. מסופר, כי רב נחמן אמר על כך שרבי ביבי יפה את בנותיו על ידי סיד: רב ביבי, מכיוון ששותה שיכר, אין בנותיו נאות די הצורך, וצריך הוא לייפות את ביתו בסיד, אבל אני איני שותה שכר ואיני צריך לעשות תחבולה כזו לייפות את ביתי.

מסופר, כי היה לו סכסוך ממוני עם בעל האכסניה של רב אדא בר אהבה שהיה גר, מי יהיה פרנס על בני העיר. כאשר באו לפני רב יוסף, פסק רב יוסף, כי על פי הפסוק יש למנות רק מי שהוא יהודי מבטן ומלידה. אך רב אדא בר אהבה התערב בדיון, והעיר כי אמו של הגר היא יהודייה, ולכן פסק רב יוסף כי אם כן ניתן למנות גם את הגר לפרנס, שכן מי שאמו יהודייה נקרא "מקרב אחיך", ולכן רב ביבי יעסוק בענייני הדת בעיר והגר יעסוק בניהול העיר. אמר על כך אביי: מי שמארח באכסנייתו תלמיד חכם, כדאי לו לארח תלמיד חכם בדרגתו של רב אדא שיכול לדאוג למארחו על ידי חכמתו ולהפך בזכותו. יש הגורסים רב אדא בר אבא.
כמו כן, מסופר עליו שהיה דודו של יצחק ריש גלותא.

רב ביבי, היה גם מקורב לאשתו של רב יוסף, ולכן כאשר היה מגיע לבית יוסף, מיד לאחר שבצע על פרוסת המוציא שהביאה לו אשתו של רב יוסף, הוא עצמו ציווה לסלק את המדריגות שהובילו מחדר האורחים לביתו של רב יוסף, כך שלא תהיה לו גישה לבית רב יוסף.

הוא מזכיר את אמרותיו של ריש לקיש, רבי אלעזר, דן בהלכה עם רב נחמן שאת אמרותיו גם לימד. רב יוסף, שכאמור דן עמו בהלכה, היה ככל הנראה חבירו, שכן הוא לא היה קורא לו בשם "מר" כתלמיד לרב. מסופר כי הוא אמר לו אמרה בשמו של רב אדא בר אהבה, וכאשר רב יוסף אמר אותה כשהוא שוכח חלק מהאמרה ומסלף אותה בטעות דברי תורה אמר רב ביבי: "לא תצייתו ליה! (אל תשמעו לו!) אנא אמריתו ליה, ומשמיה דרב אדא בר אהבה אמריתו ליה".

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רב נחמן
France 24

France 24 (מבוטא: "פראנס וֶן-קאטְרְ" בכל שלוש הגרסאות של הערוץ) הוא ערוץ חדשות ואקטואליה צרפתי המיועד לקהל זר, והוא משדר באנגלית, בצרפתית, בספרדית ובערבית. הערוץ החל לשדר ב-6 בדצמבר 2006 ונחשב לגרסה הצרפתית של CNN. שודר תחילה במפעילי לוויין וכבלים ברחבי העולם. במהלך 2010 החל הערוץ להפיץ את שידוריו באינטרנט דרך אפליקציה לאייפון ולאחר מכן גם לאייפד, וכן קיים אתר אינטרנט לערוץ. התכנים באתר ובאפליקציות מוצגים אף הם בשלוש השפות בהן משדר הערוץ.

הערוץ היה בבעלות משותפת של קבוצת TF1 מצד אחד ושל חברת France Télévisions (הכוללת את חמשת הערוצים הממלכתיים) מצד שני, שתי השותפות שנבחרו בזמנו כדי להקים את המיזם. ב-2008 נרכש חלקה של TF1 על ידי גוף ציבורי צרפתי ש-France Télévisions שייכת גם לו וכך ערוץ France 24 הוא ממלכתי וממומן על ידי ממשלת צרפת בתקציב שנתי של כ-80 מיליון אירו. בסיסו נמצא בפרבר הפריזאי איסי-לה-מולינו, משם משודרות מהדורות החדשות של הערוץ.

שליש מתוכן השידורים מיוצר על ידי הערוץ עצמו. השאר מקורו בתוכניות מהערוצים הממלכתיים (France Ô ,France 3 ,France 2), וכן סוכנות הידיעות הצרפתית, רדיו צרפת הבינלאומי, TV5Monde, ארטה, יורוניוז, הערוץ הפרלמנטרי הצרפתי, ועוד.

ביולי 2011 עלה הערוץ לשידור בישראל בגרסתו הצרפתית, באפיק 143 של HOT, והמשודר גם בגרסתו האנגלית, בעבר באפיק 70 וכיום באפיק 201 של HOT, ובאפיק 104 של yes. ב-2013 גם גרסתו הערבית של הערוץ הועלתה לשידור באפיק 172 של HOT. שלוש השפות משודרות גם בפרטנר TV.

באפריל 2012 נחטף בקולומביה כתב הרשת, רומאו לנגלואה, והוחזק בידי מחתרת FARC.

באוגוסט 2023 הערוץ עלה ל-FreeTV.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערוצי חדשות
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה צרפתיים