ברוס הגדול מכולם

ברוס הגדול מכולם (באנגלית: Bruce Almighty) הוא סרט קומדיה אמריקאי בבימויו של טום שדיאק ובכיכובם של ג'ים קארי, מורגן פרימן וג'ניפר אניסטון. זה היה שיתוף הפעולה השלישי במספר של שדיאק וקארי, אחרי הסרטים אייס ונטורה: בלש בצחוק, ושקרן שקרן.

הסרט מבוסס על ספר בשם Almighty Me משנת 1991 מאת הסופר רוברט בּוֹש. הזכויות נמכרו לחברת וולט דיסני, והסופר והספר לא קיבלו קרדיט בסרט עצמו.

==תקציר העלילה==
מכונית מדגם Saleen S7, כמכונית שייצר ברוס לעצמו במקום מכוניתו הישנה
ברוס נולן (ג'ים קארי) הוא כתב שטח בתחנת הטלוויזיה WKBW-TV 
בעיר באפלו שבניו יורק. ברוס נמצא במערכת יחסים רומנטית עם גרייס קונלי (ג'ניפר אניסטון), שואף להיות מגיש מרכזי בתוכנית החדשות שהוא עובד עבורה, אך נאלץ לסקר שוב ושוב אירועים חסרי חשיבות. ברוס סובל מחוסר מזל מתמשך שמגיע לשיאו כאשר יריבו בתחנה, אוואן בקסטר (סטיב קארל), מועדף על-פניו ומתמנה להיות מגיש התוכנית לצידה של סוזן אורטגה (קתרין בל). בסערת נפשו, ברוס מטיח בתחנה ביקורת בוטה בשידור חי, ומפוטר מיד.

ברוס עובר כמה אירועים חסרי מזל נוספים, שבסופם הוא מתנגש עם מכוניתו בפנס רחוב, מאשים את אלוהים על שאיננו ממלא את תפקידו וקורא לפיטוריו, אך ביאושו מבקש מאלוהים עזרה כהוכחה לקיומו. ברוס מקבל מסרון לזימונית שלו עם מספר טלפון לא מוכר, ולא מתייחס אליו. למחרת בבוקר הוא מקבל הודעה נוספת עם אותו מספר. הפעם ברוס מתקשר ושומע הודעה מוקלטת הפונה אליו אישית ומזמינה אותו לכתובת מסוימת, אם רצונו לשפר את גורלו. הוא מגיע לבניין משרדים שומם, שם הוא פוגש באלוהים (מורגן פרימן) המתחזה לאיש תחזוקה. אחרי שאלוהים מביע תרעומת על ביקורתו כלפיו, וכדי שברוס יווכח בעצמו בקשיים שאלוהים מתמודד איתם, הוא מאציל עליו מכוחותיו למשך שבוע, תוך שתי הגבלות: אסור לברוס לחשוף את כוחותיו לאיש, ואסור לו להתערב ברצונם החופשי של אנשים.

ברוס יוצא לעיר כשהוא נלהב מכוחותיו האלוהיים, ותוך התעלמות מהאיסורים הוא מתחיל להשתמש בכוחות לתועלתו ולהנאתו: הוא מאלף את כלבו להשתמש באסלה, נוקם בכנופיית רחוב שהשפילה אותו, הופך את מכוניתו החבוטה למכונית ספורט מדגם Saleen S7, מגדיל את החזה של גרייס ומתעלס איתה תוך הפגנת ביצועים מיניים מרשימים.

ברוס מחולל אירועים ומציג אותם כסקופים בלעדיים כדי לגרום למנהלי התחנה להתחרט על פיטוריו: הוא מגלה את המקום בו הוטמנה גופתו של ג'ימי הופה וגורם לאסטרואיד לנחות סמוך למקום שבו מתקיימת תחרות בישול מבלי שאיש ייפגע. אחר כך הוא גורם לאוואן להביך את עצמו בשידור חי. בעקבות אירועים אלה אוואן מפוטר, ברוס מתבקש לחזור לעבודתו, מתקבל בתחנה כמנצח ומתמנה למגיש במקום אוואן. הוא לוקח את גרייס למסעדה מפוארת, ולאכזבתה של גרייס שחשבה שהוא התכוון להציע לה נישואין, הוא מבשר לה על המינוי.

ברוס מתחיל לשמוע קולות בראשו ויוצר קשר עם אלוהים שמוכיח אותו על השימוש האנוכי שהוא עושה בכוחותיו, ומסביר לו שמדובר בתפילות של בני אדם ועליו להתייחס לתפילות. כדי להתמודד עם עומס המשאלות, ברוס מחולל מערכת דואר אלקטרוני ממוחשבת, אך כשהמערכת מוצפת, הוא מחליט להיענות בחיוב לכל המשאלות באופן אוטומטי בלי למיין אותן.

במהלך מסיבה לרגל מינויו של ברוס, סוזן אורטגה עוגבת עליו ומנשקת אותו. גרייס נכנסת ורואה אותם, מסרבת להקשיב להסבריו של ברוס ועוזבת את המקום בזעם. הוא מנסה להשפיע עליה לחזור אליו, אך לא יכול להשתמש בכוחותיו כדי להתערב ברצונה החופשי. בינתיים, מתברר שהתשובות החיוביות לכל המשאלות עוררו מהומות בעיר וחנויות נבזזות, משום שאנשים שביקשו לזכות בלוטו גילו שכל אחד מהם זכה ב-17 דולר בלבד. ברוס פונה פעם נוספת לאלוהים שמסביר לו שעליו למצוא דרך לפתור את הבעיה בעצמו, והוא מבין שהוא צריך לשנות את גישתו. הוא עוזר לאדם שמכוניתו התקלקלה, מאלף את כלבו לעשות את צרכיו כרגיל, ומודיע בתחנה שהוא מבקש להישאר כתב שטח, מתפייס עם אוואן בקסטר ומבקש ממנו להישאר בתפקיד המגיש. ברוס מבטל את המענה החיובי האוטומטי במערכת הממוחשבת ומתחיל לענות על המשאלות אחת-אחת. תוך כדי קריאה הוא רואה תפילות של גרייס המבקשת עבורו הצלחה וחיים מאושרים, ולא מבקשת דבר עבור עצמה. בעודו קורא, נכנסת תפילה נוספת של גרייס המבקשת לשכוח את ברוס. מיואש, הוא יוצא מהבית, מהלך על כביש ראשי, ובעודו מתחנן לאלוהים שייקח ממנו את הכוחות, דורסת אותו משאית.

ברוס מתעורר בחלל לבן, ואז מופיע אלוהים ושואל אותו מה הוא רוצה באמת. ברוס מתפכח ועונה שהוא רוצה רק שגרייס תכיר מישהו שיעשה אותה מאושרת, גם אם לא מדובר בו. אלוהים מרוצה מהתשובה ומחזיר אותו לחיים באמצעות מכות חשמל של אנשי העזרה הראשונה שטיפלו בברוס במקום התאונה. הוא מוצא את עצמו בבית חולים, והרופא מספר לו שהוא ניצל בנס, ו"מישהו" כנראה אוהב אותו "למעלה". גרייס נכנסת והשניים מתפייסים. לאחר שהוא מחלים, ברוס חוזר לסקר סיפורים פשוטים מהשטח, ומודיע בשידור חי על אירוסיו עם גרייס.

בסצנת הסיום נראה קשיש חסר בית (ג'ק ג'וזפסון) שהופיע מספר פעמים במהלך הסרט כשהוא מחזיק שלטי קרטון עם נבואות זעם, אך הפעם עם מסר חיובי. פניו משתנים בהדרגה ומתברר שזה היה אלוהים שהסווה את עצמו.

=== סצנה מחוקה שלא שודרה בסרט ===
לסרט נוצרה סצנה, שהייתה אמורה להיות חלק מהסצנה שבה ברוס משחק במוחו של אוון ושולט בדיבורו בזמן שזה מגיש את מהדורת החדשות במטרה לגרום לפיטוריו ולמינויו של ברוס לתפקיד המגיש, אשר הייתה קשה לצפייה ולכן הוסרה. בסצנה נראה ברוס גורם לאוון לדמם מאפו, ולאחר מכן שורף את שיערות ראשו. לאחר שאוון מפונה לבית החולים, ברוס מראיין אותו בלעג ובזלזול ושואל אותו האם התקרית אירעה בעקבות משהו שאכל. לאחר מכן ברוס שורף שוב בעזרת הכוח שלו את אוון, ובהמשך הסצנה החתוכה אוון מפוטר ואורז את חפציו - וניתן לראות את חלקי שיערו השרופים וקרקפתו החשופה.

== ליהוק ==
{| class="wikitable"
!שם השחקנ/ית
!הדמות
|-
|ג'ים קארי
|ברוס נולן
|-
|מורגן פרימן
|אלוהים
|-
|ג'ניפר אניסטון
|גרייס קונלי, בת-זוגו של ברוס
|-
|סטיב קארל
|אוואן בקסטר, מגיש תוכנית חדשות, יריבו של ברוס
|-
|קתרין בל
|סוזן אורטגה, מגישת תוכנית חדשות
|-
|פיליפ בייקר הול
|ג'ק ביילור, מפיק חדשות
|-
|ליסה אן וולטר
|דבי קונלי, אמא של גרייס
|-
|טוני בנט
|בתפקיד עצמו
|-
|ג'ון מרפי
|בתפקיד עצמו, שדרן ספורט
|-
|קרלוס סאנצ'ז
|חואן ולדס
|-
|סאלי קירקלנד
|אניטה מאן
|-
|נורה דאן
|אלי לומאן
|-
|אדי ג'מיסון
|בובי
|-
|מדלן לאבג'וי
|זואי
|-
|נואל גוגליאמי
|בריון בכנופיית רחוב
|-
|ג'ק ג'וזפסון
|חסר בית
|}

== הומאז' לקלינט איסטווד ==
באחת הסצנות עושה ג'ים קארי הומאז' לסרט הארי המזוהם: משחק המוות, תוך חיקוי של קלינט איסטווד. קארי שיחק בסרט שהיה האחרון בסדרת סרטי ההמשך של הארי המזוהם.

== משמעות הכתובת של אלוהים ==
לצורך הפגישה עם אלוהים, מוזמן ברוס למשרדי חברה הנמצאת כביכול בבניין מספר 77256 ברחוב 23. אם ממירים את הספרות לאותיות שבלוח המקשים במכשיר טלפון, מתקבל הצירוף 'Psalm 23'. באנגלית, ספר תהלים בתנ"ך נקרא Psalms, והכתובת רומזת למזמור שבפרק כ"ג:צירוף הספרות 23 נכלל גם במספר הטלפון של אלוהים, כפי שנמסר לברוס.

==ביקורות והכנסות==
הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-23 במאי 2003, לקראת סוף השבוע הארוך של יום הזיכרון לחללי ארצות הברית. הכנסותיו באותו סוף השבוע היתמרו ל-85 מיליון דולרים והסרט אף הדיח את מטריקס רילודד מהמקום הראשון בטבלת שוברי הקופות. ההכנסה הכוללת של הסרט בארצות הברית הייתה למעלה מ-242 מיליון דולרים וכ-484.5 ברחבי העולם, מה שהפך אותו לסרט החמישי בהכנסותיו ברחבי העולם בשנת 2003 והמצליח ביותר מבחינה מסחרית בקריירה של קארי.

המבקרים חלקו על דעת הקהל, ורובם חיוו על הסרט דעה שלילית. באתר Rotten Tomatoes, המנתח ביקורות קולנוע מרחבי העולם רק 48 אחוז מכלל 181 הביקורות המאוגדות בו היו חיוביות. רוב המבקרים הסכימו שקארי מצחיק בסצנות הסלפסטיק, אך הסרט עצמו שוקע לתוך רגשנות מאולצת.

נושאו הרגיש של הסרט, בו מוצג האל כדמות, עורר מחאה ואף צנזורה בכמה מדינות מוסלמיות, אף כי באיראן השיעית קיבל הסרט פרשנות באור התריסריים, הזרם המרכזי בדת, וזכה לאהדה.

סערה זוטא חולל מספר הטלפון של אלוהים אשר נשלח לברוס. בגרסה המאוחרת שהופצה לטלוויזיה ולצפייה ביתית, המספר הוא 0123–555. באמריקה הצפונית, התחילית 555 משמשת להקצאת מספרי טלפונים בדיוניים להפקות קולנוע וטלוויזיה. בגרסה הקולנועית המקורית המספר היה 2323–776, לאחר שהמפיקים בדקו שאין מספר כזה באזור חיוג באפלו. אולם, מאחר שהמספר קיים באזורי חיוג אחרים, כמה מנויים פרטיים וביניהם כנסיות וכמרים, התלוננו על הטרדות טלפוניות בעקבות הסרט מאנשים שביקשו לדבר עם אלוהים, מה שאילץ את המפיקים לשנות את המספר.

==סרט ההמשך==
ב-22 ביוני 2007 יצא בארצות הברית סרט ספין אוף בשם "מבול של צרות", המתמקד באוואן בקסטר שהיה דמות משנה בסרט המקורי: אוואן נבחר לסנאט ומקבל הוראה מאלוהים לבנות תיבה בדומה לתיבת נח. קארי ואניסטון סירבו לגלם שנית את תפקידם.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים