OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
משטרת באטאני

משטרת באטאני (בית דראס)
משטרת באטאני (בערבית: البطاني, תעתיק מדויק: אל-בטאני) הייתה תחנת משטרה בריטית בסמוך לכפר בית דראס שבמישור החוף הדרומי מדרום לאשדוד. מבנה התחנה עומד על תילו עד היום במקום.

==היסטוריה==
השם באטאני ניתן למשטרה בגלל סמיכותה לכפר ערבי קטן שהיה במרחק של כקילומטר ממנה. במרחק של כשני קילומטר מדרום מערב למשטרה שכן הכפר בית דראס.
בשנת 1936 הקימה ממשלת המנדט את מבנה המשטרה כדי לספק הגנה למושב באר טוביה מפורעים ערבים. באותה תקופה, טרם בניית מצודות טיגארט, נבנו תחנות קטנות יותר. בתחנה זו היה מספר שוטרים קטן יחסית: שני שוטרים בריטים ושניים ערבים. לפעמים התאכסנה בה יחידת רוכבים.

בשנים 1936–1939 הקימו הבריטים את משטרת היישובים העבריים (JSP - Jewish Settlement Police). השוטרים חבשו כובעים אוסטרליים, כאשר לכל גוש היה משולש בצבע שונה על הכובע. בהמשך הפכו היחידות למשטרת היישובים כאשר לכל גוש היה משמר נע (המ"ן) משלו. הבריטים סיפקו את הטנדרים ואת כלי הנשק.

==סיום המנדט==
עם תחילת עזיבת הבריטים את הבסיסים והמשטרות שלהם באמצע מרץ 1948, השתלטו עליהם כוחות גבעתי בדרום. המשטרות היוו יעדים מועדפים עקב היותן מבצרים מבטון שחלשו על סביבתם. המשטרה הראשונה שנתפסה בדרום הייתה משטרת באטאני הכפרית ששכנה במבואותיה המערביות של באר טוביה. באמצע מרץ 1948, כבשו אותה אנשי באר טוביה עצמם, זמן קצר לאחר פינוי מחנה בית דראס והמנחת הסמוך לו.

חנוך ברודז'יצקי, היה סמל במשטרה הבריטית ותושב באר-טוביה והיה מוצב בבניין המשטרה. לקראת עזיבת הבריטים את הארץ, הרגו השוטרים הערבים את הסוסים שהיו באורווה ועזבו את המבנה. חנוך נותר בתחנה עם שני שוטרים בריטים והצליח לשכנע אותם להפקיד בידיו את מפתחות שער המבנה ולהסתלק. הבריטים אכן עזבו את המקום בהשאירם שני משוריינים שלא היו תקינים. חנוך נשאר לבדו במבנה במשך שלושה ימים רצופים, תוך שהוא מגן על המבנה, עדיין כשוטר בריטי, מהשתלטות פורעים ערביים שיכלו לסכן את באר טוביה והיישובים הסמוכים. שומר השדות של באר טוביה הגיע מדי כמה שעות על סוסו וצייד את חנוך במזון. לאחר שלושה ימים, הגיעו אנשי גבעתי והשתלטו על המבנה ועל הציוד שנותר.

במהלך מלחמת העצמאות, השתמש ארגון הפלמ"ח במבנה המשטרה כבסיס מקומי. המבנה כונה בשם משטרת באר טוביה. בחודש נובמבר 1948 יצחק שדה העביר את קרון המבצעים שלו לתחנת המשטרה ומשם תכנן את מהלך המתקפה השמינית על משטרת עיראק סווידאן (מצודת יואב), המתקפה האחרונה בה הצליחו להכניע את האויב המצרי.

<gallery>
קובץ:BATANI police station beer tuvia efi elian 1.jpg|מבנה התחנה מדרום
קובץ:BATANI police station beer tuvia efi elian3.jpg|אורוות הסוסים של תחנת המשטרה
קובץ:BATANI police station beer tuvia efi elian4.jpg|פנים מבנה האורווה
קובץ:Beerbatani.jpg|מבנה אשר שימש לסוכך עבור טנדר המשטרה בתקופת המנדט
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=wi0xaVNb_fM משטרת בטאני (מבנה המשטרה הבריטית באר טוביה]) באתר youtube, יולי 2020.
* [http://www.mapah.co.il/?p=123 תחנת המשטרה באטאני בית הרוכבים והבאר], אתר היסטוריה על המפה 2013
* , מיכאל יעקובסון, 28 באוקטובר 2012
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי מורשת במחוז דרום
קטגוריה:משטרת המנדט
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
קטגוריה:באר טוביה
מרטינה סוחה

מרטינה סוחה (סלובקית : Martina Suchá; נולדה ב-20 בנובמבר 1980) היא טניסאית עבר סלובקית. סוחה זכתה בקריירה שלה ב-7 תוארי יחידות (2 WTA ו-5 ITF) וב-2 תוארי זוגות (שניהם בסבב ה-ITF). בשיאה דורגה סוחה במקום ה-37 בעולם (22 באפריל 2002).

סוחה שיחקה בנבחרת סלובקיה בין השנים 2002 ו-2005. מאזנה בגביע הפדרציה עומד על 3 ניצחונות (שלושתם במשחקי יחידות) ו-2 הפסדים (שניהם במשחקי יחידות).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טניסאיות סלובקיות
קטגוריה:ילידות 1980
אלבי סיפור אבירים

אלבי סיפור אבירים הוא ספר ילדים מאת יאיר לפיד שיצא לראשונה לאור בשנת 1998 ובמהדורה נוספת בשנת 2009. זהו ספר סאטירי וקומי והעלילה בו משנית לבדיחות החוזרות ונשנות. הספר הוא מעין סיפור אבירים, כאשר את תפקידי הגיבורים מייצגות דמויות מוגזמות כגון ענק טיפש במיוחד, גמד עם שיגעון גדלות ואביר שנישא לתשע נשים (ובסיום הספר לעוד אחת).

==עלילה==
אלבי הוא אביר שיצא לפנסיה. יום אחד מגיעים לביתו ארבעה אבירים בכוונה להרוג אותו, הוא מחסל אותם ומגלה מהם שאהובתו אלני שבויה אצל המלכה המרשעת צילמוס. אל אלבי חוברים צ'ילו חברו הוותיק, ענק טיפש במיוחד בשם בימבול וגמד בעל שיגעון גדלות בשם גיגו, והם יוצאים יחדיו כדי להציל את אלני. לאחר מסע רדוף תלאות שכולל קרבות רבים, תחרויות, חידות ונפילה בשבי של המלכה צילמוס, מצליחה החבורה לשחרר את הלני ויחד אתה את קוצ'י, בתה המופרעת של המלכה צילמוס. לאחר שהם בורחים בעור שיניהם מהארמון מתרחבת התוכנית ומטרתה הופכת להיות הפלת שלטונה של המלכה צילמוס. לאחר תלאות וקרבות מצליחה החבורה להפיל את צילמוס ולהמליך את בתה תחתיה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ספרי יאיר לפיד
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
Enterprise Performance Management

Enterprise Performance Management או בראשי תיבות EPM הוא תחום בבינה עסקית בו נמדדים ומנוהלים ביצועי הארגון לפי מדדי מפתח לביצועים או באנגלית KPI. מונחים חליפיים ל-EPM הם: Corporate Performance Management או בראשי תיבות CPM ו-Business Performance Management (לא כדאי להשתמש בראשי התיבות BPM משום שמקובל יותר להשתמש בהם בהקשר של Business Process Management). 

תחום ה-EPM מורכב מאוסף של תהליכי ניהול וניתוח מבוססי טכנולוגיה המאפשרים לארגון להגדיר מטרות אסטרטגיות ואחרי כן למדוד ולנהל את הביצועים מול המטרות האסטרטגיות הנ"ל. תהליכי הליבה של EPM כוללים תכנון פיננסי ותכנון ניהולי, קונסולידציה ודווח, מידול עסקי, ניתוח ומעקב אחרי KPI.. מטרת המדידה היא שיפור ביצועי הארגון. 

== הגדרה וטווח ==
EPM הוא תחום בינה עסקית המשווה בין המטרות והיעדים העסקיים שנקבעו, לבין הביצוע בפועל כפי שהוא נמדד. מטרתו לגלות פערים בין הביצוע בפועל לבין הביצועים הנגזרים מהאסטרטגיה והיעדים.
ביצועו דומה לביצוע בינה עסקית תפעולית. שני תחומים אלה של בינה עסקית עוסקים בעיקר במידע תפעולי בזמן אמת ופחות במידע היסטורי שהועבר לבסיס נתונים ייעודי לצורך ניתוח ודיווח. השוני נובע מכך ש EPM מתמקד באסטרטגיה וביעדים, בעוד בינה עסקית תפעולית, עוסקת גם בנושאים שאינם כאלה. הבדל משמעותי יותר הוא שבינה עסקית בכלל ובדומה לכך בינה עסקית תפעולית מתמקדת בנתונים (Data), בעוד EPM מתמקד בתהליכים.

בגלל המספר הקטן של מדדים או KPIs המוצגים בדווחי EPM, התצוגה היא באמצעות Dashboard או Score Card. תוכנו של Dashboard או Score Card זה עשוי למעשה להיות זהה או דומה למקבילו במערכות Business Activity Monitoring, המציגות את סטטוס ביצוע התהליכים הכלל ארגוניים במערכת BPM.

== מגבלות ==
במצב הנוכחי השיטה הנפוצה למדידה היא Balanced Score Card ומקור המידע העיקרי לצורך מדידות הוא מחסן הנתונים. במידע הנמצא בו מודגשים המדדים הקשורים בהיבטי לקוח כגון: שביעות רצון לקוחות ושימור לקוחת ובהיבטים פיננסיים כמו: ROI ועלויות. אין במחסן הנתונים מדדים המתייחסים לתהליכים וללמידה וגידול. הגישה של Balanced Score Card פחות מתאימה לטיפול במדדי תהליכים..

== ראו גם ==
* בינה עסקית
* KPI
* BPM
* מערכת תומכת החלטה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מערכות מידע
ניקודמוס

[[פרידריך הרמן קרל אוהדה, "ניקודמוס וישוע" 1886]]
ישוע משוחח עם ניקודמוס בשעת לילה
ניקודמוס מחזיק את גופתו של ישוע בתבליט מאת סטפנו מדרנו ב[[מוזיאון בודה]]
ניקודמוס (בעברית: נַקְדִּימוֹן; בלטינית: Nicodemus; ביוונית: Νικόδημος) הוא דמות המופיעה בברית החדשה. לפי המסופר, היה יהודי פרוש וחבר בסנהדרין. הוא מוזכר בבשורה על-פי יוחנן שלוש פעמים. בפעם הראשונה, הוא מבקר את ישו בלילה כדי ללמוד ממנו על הטבילה לנצרות ו"לידה מחדש". שנית, הוא מצטט את החוק שעל בסיסו נעצר ישו בחג הסוכות. ולבסוף, הוא מסייע ליוסף הרמתי להכין את גופתו של ישו לקבורה.

אף על פי שאין מקור ברור למידע על נקדימון מחוץ לבשורת יוחנן, על פי האנציקלופדיה היהודית מתחילת המאה ה-20, יש לזהות את נקדימון עם נקדימון בן גוריון, המוזכר בתלמוד כאדם קדוש עשיר ופופולרי בעל שם. כמה היסטוריונים מהמאה ה-21 יוצרים את אותו הקשר. חוקרים אחרים דוחים זיהוי זה, בטענה שניקודמוס ככל הנראה היה אדם מבוגר בזמן שיחתו עם ישו, בעוד נקדימון בן גוריון היה כבן ארבעים שנה בזמן המרד הגדול.

ניקודמוס נחשב למרטיר, והוכרז כקדוש על ידי הכנסייה. יום חגו הוא ה-3 באוגוסט.

דיר אל-עדס הוא שמה הערבי של כנסיית ניקודמוס הקדוש, השייכת לפטריארכיה היוונית אורתודוקסית, ונמצאת באזור הרובע המוסלמי של העיר העתיקה בירושלים.

על שמו ועל שם יוסף הרמתי קרוי מנזר ניקודמוס הקדוש בעיר רמלה. שמו נפוץ במוזיקה ובספרות נוצרית פופולרית.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.newadvent.org/cathen/11066b.htm ניקודמוס], באנציקלופדיה הקתולית 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מרטירים
קטגוריה:אישים בברית החדשה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1
איימי ראיין

אמי ראיין (באנגלית: Amy Ryan; נולדה ב-3 במאי 1968) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית, הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב בשנת 2007 על תפקידה בסרט "נראתה לאחרונה".

== ביוגרפיה ==
ראיין נולדה ברובע קווינס, ניו יורק ולמדה בתיכון אומנויות המשחק בעיר. בשנת 1988 במחזה "החרוזים של אולדריץ'", והמשיכה להופיע במופעים קטנים במסגרת אוף ברודוויי, בהם "טירונות".

ראיין הופיעה לראשונה בברודוויי בשנת 1992 במחזה "האחיות רוזנסוויג", לאחר מכן הופיעה בהצגות "שלוש האחיות" ו"האישה".
במהלך קריירת התיאטרון המגוונת שלה הייתה ראיין מועמדת פעמיים לפרס טוני, על תפקידה במחזה "הדוד ואנייה" ועל הופעתה במחזה "חשמלית ושמה תשוקה".

ראיין הופיעה בסדרות הטלוויזיה "ER", "שפץ ביתך", "הסמויה" ו"שיקגו הופ". בתחום הקולנוע פרצה לתודעה בשנת 2000 עם תפקידה בדרמה מועמדת שני פרסי אוסקר "מישהו לסמוך עליו". ב-2005 השתתפה בדרמה הביוגרפית זוכת אוסקר "טרומן קפוטה".

שנת 2007 הייתה השנה המוצלחת ביותר בקריירה של ראיין עם ביקורות נלהבות ומועמדויות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ולפרס גלובוס הזהב, על תפקידה בדרמת הפשע של בן אפלק "נראתה לאחרונה". בסרט גילמה ראיין את דמותה של הלן מק'רידי, אמה המסוממת של אמנדה מק'רידי, ילדה שנחטפה. בנוסף באותה שנה השתתפה ראיין גם בדרמת המתח של סידני לומט "לפני שהשטן ידע", ובקומדיה "החיים על פי דן".

בשנת 2010 גילמה את אדל בעונתה השלישית של סדרת הדרמה האמריקאית "בטיפול" ברשת HBO, אשר מבוססת על סדרת ישראלית באותו שם מאת חגי לוי.

בשנת 2013 שיחקה לצד קולין פירת' ריס וית'רספון בסרט הפשע "קשר שטני" של הבמאי אטום אגויאן.

בשנת 2015 כיכבה בסרטו של סטיבן ספילברג "גשר המרגלים", מותחן ודרמה היסטורית המבוססת על ספר שכתב גיבור הפרשה המערבת בין פרשיית ריגול ומשבר מטוס הריגול U-2. 

בשנת 2016 שיחקה בדרמת הפשע "המסתנן" לצידם של בריאן קראנסטון, ג'ולייט אוברי, בנג'מין בראט, ג'ייסון אייזקס ודיאן קרוגר.

החל משנת 2021 משתתפת בסדרת הטלוויזיה של הולו, "רק רוצחים בבניין".

לראיין בת מהשחקן אריק סלובין.

== פילמוגרפיה נבחרת ==

=== טלוויזיה ===
*I'll Fly Away (1992)
*רק רוצחים בבניין (2021-הווה)
*שוגר (2024)
*המשרד

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!פרויקט
!תוצאה
!מקור
|-
!2000
! rowspan="2" |פרס טוני
|ההופעה הטובה ביותר של שחקנית משנה במחזה
|הדוד וניה
|
|
|-
!2005
|ההופעה הטובה ביותר של שחקנית משנה במחזה
|חשמלית ושמה תשוקה
|
|
|-
! rowspan="3" |2008
!פרס גלובוס הזהב
|ההופעה הטובה ביותר של שחקנית בתפקיד משנה בסרט קולנוע
| rowspan="3" |נראתה לאחרונה
|
|
|-
!פרס גילדת שחקני המסך
|ההופעה הטובה ביותר של שחקנית בתפקיד משנה
|
|
|-
!פרס אוסקר
|שחקנית המשנה הטובה ביותר
|
|
|-
!2015
! rowspan="2" |פרס גילדת שחקני המסך
|הביצוע הטוב ביותר של צוות שחקנים בסרט קולנוע
|בירדמן
|
|
|-
!2022
|ההופעה הטובה ביותר של אנסמבל בסדרה קומית
|רק רוצחים בבניין
|
|
|-
!2024
!פרס טוני
|ההופעה הטובה ביותר של שחקנית ראשית במחזה
|ספק: משל
|
|<ref name=":0"></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1969
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
קטגוריה:אישים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
רחל שלון

רחל שלון (1904–1988) הייתה פרופסור להנדסת בניין בטכניון והמהנדסת הראשונה בארץ ישראל.

==ביוגרפיה==
שלון נולדה בקאליש שבפולין למשפחת הניך זנמירובסקי, משפחה חסידית. את לימודיה התיכוניים סיימה בוורשה, לאחריהם למדה הנדסה כימית בפוליטכניון העירוני. בשנת 1925 עלתה לארץ ישראל ולמדה הנדסת בניין בטכניון. היא הייתה חברת ההגנה ומפקדת הבנות בה, ולימים שירתה בחיל נשים של צה"ל, כקצינה בדרגת רב-סרן. הייתה מפקדת גדוד 202 בחטיבת כרמלי.

בין השנים 1931–1973 הייתה חברת סגל בפקולטה להנדסה אזרחית של הטכניון. במהלך עשורים אלו, שימשה משנה לנשיא הטכניון לענייני מחקר, משנה לנשיא לעניינים אקדמיים, ודיקן בית הספר ללימודי מוסמך. בשנת 1952 מונתה לפרופסור חבר ובכך הייתה לאישה הראשונה שמונתה לפרופסור בטכניון. בשנת 1956 הוענקה לה דרגת פרופסור מן המניין.

עם קום המדינה מונתה ליו"ר ועדת המומחים לבנייה במסגרת המועצה המדעית שליד משרד ראש הממשלה. בשנת 1956 הגישה את התפטרות הוועדה במחאה על העדר תקצוב לחקר הבנייה. באותה תקופה, הוקמה על ידה התחנה לחקר הבנייה, אשר נועדה למלא תפקיד זה של חקר משק הבנייה בישראל ופעלה בראשות שלון לאורך עשרים שנה.

בפעילותה הציבורית הייתה מראשוני החברים במועצה להשכלה גבוהה ובועדה לתכנון ולתקצוב של המועצה. בשנת 1954 ייסדה את הסניף הישראלי של ארגון סורופטימיסט לנשים עובדות ובעלות מקצוע ובארגון הבינלאומי נבחרה לנשיאת הפדרציה האירופית. בשנת 1959 נבחרה לנשיאת הארגון הבינלאומי של מעבדות מחקר של חומרים וקונסטרוקציות (RILEM) ובשנת 1962 לחברת הוועד המנהל של המועצה הבינלאומית לחקר הבנייה. בשנת 1960 מונתה לחברת המועצה הלאומית למחקר מדע ופיתוח טכני במשרד ראש הממשלה, ולחברת המחלקה לעובד האקדמאי בהסתדרות העובדים הכללית.

בשנת 1980 נמנתה עם מדליקי המשואות בטקס יום העצמאות. בשנת 1988 הוענק לה תואר דוקטור לשם כבוד בטכניון. שלון זכתה אף בתואר אזרחית כבוד של העיר חיפה.

בשנת 1929 נישאה שלון למהנדס אוריאל שלון (פרידלנד), מנהל בית החרושת "שמן", יו"ר אגודת המהנדסים והארכיטקטים בישראל ויו"ר ועד הדר הכרמל. יחד עמו ייסדה קרן למימון הקמת מעונות לסטודנטים בעיר חיפה, ועל שמם נקראים ״מעונות שלון״<ref></ref><ref></ref>.

==לקריאה נוספת==
* הערך "שלון, רחל", בתוך נשים בישראל: לקסיקון, עמ' 149, עם עובד בשיתוף ירחון נעמת, 1991.
* שי חורב, רחל שלון, בלקסיקון החיפאים אישים ודמויות בחיפה, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 374, 2018.
* שרון גבע, [https://www.afeka.ac.il/media/rhwn0hy0/%D7%90%D7%A4%D7%A7%D7%94-%D7%A2%D7%91%D7%A8%D7%99%D7%AA-%D7%92%D7%99%D7%9C%D7%99%D7%95%D7%9F-2.pdf בטון ופרחים: דימויה הציבורי של המהנדסת פרופ' רחל שלון], אפקה: כתב עת להנדסה ומדע 2, 2020, עמ' 38-33.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרות הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:אזרחי כבוד של חיפה
קטגוריה:מהנדסות ישראליות
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 1980
קטגוריה:סגל הטכניון: הנדסה אזרחית וסביבתית
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהטכניון
קטגוריה:חברי המועצה להשכלה גבוהה
קטגוריה:לוחמות ההגנה
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1988
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988
פלפול

פִּלְפּוּל הוא מונח נפוץ במשנה ובתלמוד, המתאר חריפות יתרה והבנה עמוקה בדברי הלכה. בניגוד לשיטת הפלפול לה קמו מתנגדים רבים במהלך ההיסטוריה היהודית, הפלפול מובא בתלמוד לרוב בהקשרים חיוביים. המילה "פלפול" מציינת חריפות, ומקובל לחשוב כי מקורה האטימולוגי הוא מהמילה פלפל, כפי שנכתב במסכת סופרים: ; אך דעה זו כנראה שגויה, והמשמעות של הביטוי הוא "פל-פל", כלומר, צמד הברות המבטאות היפוך לכאן ולכאן; הלוך ושוב, קושיה ותירוץ, הבעת דעה וחזרה ממנה.

==מאפייני הפלפול המדרשי==
הפלפול לבש צורות שונות ומאפיינים שונים לאורך הדורות. הפלפול התנאי-מדרשי אופיין בדרך חשיבה הפכפכה; כשמו כן הוא, "פל-פל", הטיית הדעה אנה ואנה. צורת חשיבה שאינה מתמקדת במהותם של הדברים, אלא ביכולת הלוגית המופשטת לטעון אותם, וכתוצאה מכך לכל A תמיד ניתן לטעון לא-A. ביטוי נפוץ בספרות התנאית המדגים צורת חשיבה זו הוא "או אינו אלא"... או ביטוי דומה אחר: "או כלך בדרך זו"; שני ביטויים המדגימים את היכולת האינטלקטואלית לחשוב את היפוכה של ה"הוא-אמינא" (בארמית, בתרגום חופשי: 'ההנחה המוקדמת'). מאפיין עיקרי נוסף, הוא שהדיון בשורשו לרוב הכיל יסוד מעשי והושתת על שאלה הלכתית פרקטית - בניגוד לפלפולים המאוחרים - אך באמצעו ובמהלכו סטה המפלפל ממטרתו המקורית ודן בשאלות תאורטיות, אך לבסוף כמעט תמיד נקבעה הלכה למעשה.

חומרי הגלם של פלפול זה היו לרוב פסוקים, בעיקר מהמקרא אך גם בתנ"ך, וכן סתירות בין סוגיות הלכתיות שונות.

פלפול בעל מאפיינים מעט שונים, שנפוץ במשנה ובתלמוד, התבסס בעיקרו על מעין שעשוע בדברי הלכה; כלומר, שימוש בנימוקים אנטי-הלכתיים באופן שברור היה כי על-אף שהם עוסקים בנושא מעשי - אין כל ספק שאין ביכולתם לשנות הלכה פסוקה, כך לדוגמה: . לכולם היה ברור כי הטמא - טמא והטהור - טהור, אך לשם הפלפול השתמש רבי מאיר בחריפותו כדי להבהיר את ההפך, המעשי - כביכול. דוגמה נוספת המדגימה שעשוע אינטלקטואלי לשמו, היא טיהור השרץ: .

==פלפול כשבח==
לפי התלמוד ב, אחת השאלות שאדם נשאל לאחר מותו היא . כלומר הפלפול אינו רק שבח אלא אפילו חובה.

בתלמוד מופיעים סיפורי-הלל על אודות חכמים לאורך ההיסטוריה שהפליאו לפלפל. כך לדוגמה נכתב על עתניאל בן קנז: . תנא שבלט בחריפותו היה רבי מאיר, שעליו נאמר: . מגמה זו של הצגת פנים הפוכות מן ההלכה הפסוקה, נמצאת בתלמוד באותו מקום גם לגבי סומכוס, תלמידו של רבי מאיר: .

כך גם, כאשר רבי חייא ורבי חנינא התווכחו זה עם זה, אמר רבי חנינא לרבי חייא: אם תשתכח תורה מישראל, יכול אני להחזירה על ידי פלפול.

==תורת ארץ ישראל==

כמה מן ההוגים החשובים ביהדות דיברו על המושג 'תורת ארץ ישראל', כמציין את שיטת הלימוד המקורית הממעטת בפלפול. הראי"ה קוק פיתח את הנושא, וקרא לשוב לשיטת הלימוד הזו. הוא הזהיר שאם לא תהיה השקעה בפיתוח הסגנון הארץ-ישראלי ותלמידי החכמים שבארץ ימשיכו ללמוד בסגנון הלימוד המסורתי, לא תהיה להם הצלחה בלימוד.

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:דרכי לימוד התלמוד
רקומבינציה הומולוגית

דוגמה לרקומבינציה הומולוגית בזמן [[מיוזה]]
רקומבינציה הומולוגית היא תהליך של שחלוף גנטי מכוון המתבצע בדרך-כלל בין שני גדילים הומולוגיים של DNA, אך יכול לפעול גם בין מולקולות RNA בוירוסים. התהליך מתבצע במספר שלבים של שבירה פיזית של ה-DNA, ולבסוף איחויו מחדש עם הרצפים שהוחלפו. השחלוף ההומולוגי משמש לתיקון שברים ב-DNA בזמן המיטוזה. כמו כן, הוא מתבצע בזמן תהליך המיוזה ומאפשר יצירת צירופים חדשים של מולקולות הדנ"א ליצירת אללים חדשים המגבירים את השונות הגנטית, את כושר ההסתגלות של האורגניזם לסביבות משתנות ואת התהליכים האבולוציוניים המתרחשים כתוצאה מכך.

בשני המקרים השלבים הראשוניים זהים: לאחר שנוצרים שברים בסליל הכפול, ישנה הסרה של מקטעים של DNA בסמוך לשבר בקצה ה-5' (5 פּריים) של הכרומוזום הניזוק, בשלב הבא קצה ה-3' (3 פּריים) של הכרומוזום הפגום "פולש" לכרומוזום ההומולוגי התקין ונוצר מבנה מסועף דמוי סימן הפלוס בין סלילי הדנ"א על מנת לבצע החלפה של מידע גנטי; הסתעפות זו נקראת 'הסתעפות הולידיי' (באנגלית: Holliday Junction) על שמו של הביולוג הבריטי, רובין הולידיי, שהציע את הרעיון בשנת 1964. במסלול תיקון ה-DNA נוצרת הסתעפות הולידיי שנייה. בזמן מיוזה עשויה להתרחש כתוצאה מהסתעפות זו החלפה של מקטעי DNA בין שני הכרומוזומים (Genetic Crossover).

הרקומבינציה ההומולוגית היא תהליך שמור בכל שלוש ממלכות העל (חיידקים, ארכאונים, ואאוקריוטים) מה שמצביע על היותה מנגנון ביולוגי בסיסי בעולם החי. הגילוי של גנים לרקומבינציה הומולוגית בממלכת הפרוטיסטה מהווה ככל הנראה ראיה למוצא האאוקריוטי של תהליך המיוזה.

משום ששיבוש במנגנון זה נמצא מקושר לסוגים רבים של סרטן, מתבצע מחקר רב על החלבונים המשתתפים בתהליך. רקומבינציה הומולוגית משמשת גם ככלי להחדרת שינויים גנטיים לאורגניזמים. הפיתוח של טכניקות הכוונה גנטית (Gene Targeting) המתבסס על רקומבינציה הומולוגית הביא לזכייה בפרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה ב-2007.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גנטיקה
מארק צ'ך

מארק צ'ך (בסלובקית: Marek Čech; נולד ב-26 בינואר 1983) הוא כדורגלן עבר סלובקי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.

צ'ך גדל במחלקת הנוער של אינטר ברטיסלאבה, ולאחר מכן שיחק גם בספרטה פראג. בעונות ו- זכה עם פורטו באליפות ליגת העל הפורטוגלית. ב-15 ביולי 2008 עבר צ'ך לוסט ברומיץ' אלביון תמורת 1.4 מיליון אירו, וערך את הופעת הבכורה בהפסד החוץ 0 - 1 לארסנל. את שער הבכורה שלו באלביון הבקיע צ'ך בניצחון 3 - 1 על פליימות' ארגייל ב-12 בספטמבר 2009, ובסך הכל כבש שני שערים בשלוש עונות בהן שיחק במועדון.

באוגוסט 2011 עבר לטרבזונספור מליגת העל הטורקית, וכעבור שנתיים חתם בקבוצת בולוניה מהסרייה א'. בתחילת 2015 עבר לבואבישטה ממנה שוחרר בתום עונת .

==תארים==
*אליפות סלובקיה: 2000/2001
*הגביע הסלובקי: 2000/2001
*אליפות צ'כיה: 2004/2005
*אליפות פורטוגל: 2005-06 ו 2006/2007
*הגביע הפורטוגלי: 2006/2007
*הסופר קאפ הפורטוגלי: 2006/2007

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סלובקים
קטגוריה:מגני כדורגל סלובקים
קטגוריה:קשרי כדורגל סלובקים
קטגוריה:כדורגלני אינטר ברטיסלאבה
קטגוריה:כדורגלני ספרטה פראג
קטגוריה:כדורגלני פורטו
קטגוריה:כדורגלני וסט ברומיץ' אלביון
קטגוריה:כדורגלני טרבזונספור
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני בואבישטה
קטגוריה:כדורגלני קומו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סלובקיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:סלובקים שנולדו ב-1983
דניאל פראניץ'

דניאל פראניץ (בקרואטית: Danijel Pranjić; נולד ב-2 בדצמבר 1981) הוא כדורגלן עבר קרואטי אשר שיחק בעמדת הכנף.

== קריירה ==
פראניץ' שיחק ב-5 קבוצות ברחבי קרואטיה; נאשק, פאפוק, בלישצ'ה, אוסייג'ק, ובשנת 2004 עבר לדינמו זגרב שם שיחק שנה.

ב-2005 עבר להירנביין ההולנדית.

את עונת 09–2008 פתח פראניץ' עם שער לאחר 3 משחקים. פראניץ' הבקיע גם בגביע ההולנדי בניצחון 0–7 ב-12 בנובמבר 2008.

ב-31 בינואר 2009 כבש את שער הניצחון מול אייאקס. חודש לאחר מכן כבש בניצחון הירנביין 2–3 על פ.ס.ו. איינדהובן. ביוני 2009 סיכם פראניץ' את תנאיו בבאיירן מינכן.

ב-13 ביולי 2012, סיכם פראניץ' לשלוש שנים בספורטינג ליסבון. בינואר 2013 הושאל לקבוצה הספרדית סלטה ויגו עד סוף העונה. ב-2 בספטמבר 2013 חתם למשך שלוש עונות במועדון היווני פנאתינאיקוס.

ב-11 בספטמבר 2016 חתם בקופר מליגת העל הסלובנית. ב-21 ביולי 2017 חתם באנורתוסיס פמגוסטה הקפריסאית. ב-1 ביולי 2019 חתם באיה נאפה מהליגה הקפריסאית השנייה.

פראניץ' שיחק גם בנבחרת קרואטיה מ-2004 והשתתף עם הנבחרת ביורו 2008.
ב-12 באוגוסט 2011 גורש פראניץ' מנבחרת קרואטיה על ידי המאמן סלאבן ביליץ' משום שסירב ללחוץ ידיים עמו אחרי התיקו 0:0 עם באצטדיון אביבה שבדבלין, ב-10 באוגוסט 2011.

ב-10 בנובמבר 2013 זומן בחזרה לנבחרת למשחק הפלייאוף נגד איסלנד במוקדמות מונדיאל 2014. בסיכום שני המשחקים העפיל למונדיאל 2014 עם נבחרתו.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:מגני כדורגל קרואטים
קטגוריה:קשרי כדורגל קרואטים
קטגוריה:כדורגלני אוסייק
קטגוריה:כדורגלני דינמו זאגרב
קטגוריה:כדורגלני הירנפיין
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג ליסבון
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורגלני קופר
קטגוריה:כדורגלני אנורתוסיס פמגוסטה
קטגוריה:כדורגלני איה נאפה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קרואטיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בספרד
קטגוריה:ספורטאים קרואטים ביוון
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בסלובניה
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בקפריסין
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1981
ריצ'רד ד'וילי קארט

ריצ'רד ד'וילי קארט (באנגלית: Richard D'Oyly Carte; 3 במאי 1844 – 3 באפריל 1901) היה סוכן אמנים, מפיק תיאטרון, מלחין ומלונאי, במחציתה המאוחרת של התקופה הוויקטוריאנית. 
== חייו ==
ד'וילי קארט החל את דרכו בהוצאת המוזיקה של אביו וכן בבניית כלי נגינה. בתחילת דרכו גם עסק בהלחנה, אך עד מהרה עבר לקדם אמנים אחרים. ד'וילי קארט האמין כי אסכולת התיאטרון הקומי האנגלי תוכל להוריש את האופרטה הצרפתית, אשר באותה עת הייתה דומיננטית ביותר על במות לונדון בשנות ה-70 של המאה ה-19. באותה עת גם החל את השותפות המפורסמת של הצמד גילברט וסאליבן, והפיק רבות מן האופרות הקומיות שלהם. כמו כן הוא גם הקים בעבור השותפות את חברת האופרה ד'וילי קארט, ובנה בעבורם את תיאטרון סבוי אשר הוקדש לאופרות שלהם.

בנוסף, בנה ד'וילי קארט גם את מלון סבוי בלונדון, וניהל מלונות נוספים. הוא גם בנה את "תיאטרון הארמון" בלונדון, אשר תוכנן להיות בית לאסכולה של חדשה של גרנד אופרה אנגלית. שאיפתו האחרונה אמנם הסתכמה רק בהפקת גרנד אופרה אחת מאת ארתור סאליבן, בדמות האופרה "אייבנהו"; אך שיתוף הפעולה עם גילברט וסאליבן וטיפוחה הביא להפקתן של אופרות קומיות אשר זכו להצלחה חסרת תקדים בתולדות התיאטרון המוזיקלי. חברת האופרה שפתח קידמה והציגה את האופרות למעלה ממאה שנים, והן עודן מבוצעות באופן קבוע בימינו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים בריטים
קטגוריה:אמרגנים
קטגוריה:אנשי עסקים בריטים
קטגוריה:תיאטרון בריטי
קטגוריה:אופרה
קטגוריה:מלונאים

קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1844
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1901
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
דם, יזע ודמעות

ווינסטון צ'רצ'יל
דם, יזע ודמעות (במקור האנגלי: Blood, Toil, Tears and Sweat: "דם, עמל, דמעות ויזע"; או בקצרה Blood, Sweat and Tears) הוא נאום שנשא וינסטון צ'רצ'יל, ראש ממשלת בריטניה בזמן מלחמת העולם השנייה, בפני בית הנבחרים הבריטי של הפרלמנט הבריטי ב-13 במאי 1940, במהלך הימים הראשונים של הניצחון הגרמני על צרפת, ועל חיל המשלוח הבריטי.

באותה העת גירשו הגרמנים את בעלות הברית מנורווגיה והחלו בהתקפה, תוך תנופה אדירה, על הולנד, בלגיה, לוקסמבורג וצרפת. צ'רצ'יל נכנס לתפקידו ממש בעצם אותם ימים בהם החלה ההתקפה הגרמנית האמורה. 

צ'רצ'יל נודע בנאומיו הנלהבים, אשר "דם, יזע ודמעות" היה הראשון שביניהם, והצליח למשוך אחריו את העם הבריטי ולהפיח בו תקווה במלחמה מול מדינות הציר: (גרמניה, איטליה, יפן ועוזרותיהן). הוא נקט במדיניות עקבית של "לא מדברים עם אויבים".

כמעט מאה שנה קודם לכן, ב-2 ביולי 1849, נשא ג'וזפה גריבלדי נאום לכוחותיו בטרם עלו על רומא, ובו מוטיבים דומים למדי, לפיהם הוא מציע להם אך רעב, צמא, צעדות מאומצות, קרבות ומוות. ייתכן שאלה עלו בזיכרונו של צ'רצ'יל, אם אמנם ידע עליהם, והוא השתמש בהם, במודע או שלא במודע.

== פסקת הפתיחה של הנאום==
<div class="mw-content-ltr">
</div>

==ראו גם==
* הייתה זו שעתם היפה ביותר
* נילחם בחופים

==קישורים חיצוניים==
*
*[https://winstonchurchill.org/resources/speeches/1940-the-finest-hour/blood-toil-tears-and-sweat-2/ דם, יזע ודמעות - הנאום באתר צ'רצ'יל]

קטגוריה:מילים וביטויים באנגלית
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1940
קטגוריה:נאומי וינסטון צ'רצ'יל
קטגוריה:הממלכה המאוחדת במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1940 בממלכה המאוחדת
טנק להביור

איוו ג'ימה]]
טנק להביור הוא טנק המצויד בלהביור. במלחמת העולם השנייה הגיעו טנקים מסוג זה לשיא השימוש והתפוצה כאשר מדינות רבות, ובהם ארצות הברית, ברית המועצות, גרמניה הנאצית, יפן, איטליה והממלכה המאוחדת הצטיידו בטנקים בעלי להביור.

טנק להביור משמש בעיקר ללחימה כנגד ביצורים או מכשולים אחרים.

טנק הלהביור נתמך לרוב על ידי חיל רגלים כמו בקרב איוו ג'ימה. בשדה הקרב רגיל הלהביור לרוב חסר תועלת בשל טווחו המצומצם.

==דגמי טנקי להביור טרום מלחמת העולם השנייה==

M67 מצויד בלהביור ומקלע M1919 בראונינג]]
<big>צבא גרמניה (ורמאכט)</big>
* Panzer II Flamm
* Flammpanzer 38
* Panzerkampfwagen B2
* Flammpanzer III Ausf M/Panzer III F1
* Sd.Kfz. 251/16 Flammpanzerwagen
* StuG III FLAMM

<big>צבא איטליה</big>
* L3 Lf flame tank
* L6 Lf flame tank

<big>צבא יפן</big>
* Type SS
* Type 97 Chi-Ha

== ראו גם ==
* סוגי טנקים

* נפאלם

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טנקים לפי סוג
M67

M67 (מ-Messier 67) או NGC 2682 הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים סרטן הנמצא במרחק של כ-2,700 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-500 כוכבים. גילו המשוער הוא כ-4 מיליארד שנים כך שזהו אחד הצבירים הפתוחים הזקנים ביותר המוכרים כיום.

==היסטוריה==
בשנת 1779 פרסם האסטרונום הגרמני יוהאן אלרט בודה קטלוג של ערפיליות שנצפו על ידי האסטרונום הגרמני יוהאן גוטפריד קלר. ערפילית מספר 19 בקטלוג תוארה כ-"ערפילית בולטת עם צורה מאורכת ליד הכוכב α בסרטן. ב-6 באפריל 1780 צפה שארל מסיה בצביר ותיאר אותו כ"צביר של כוכבים קטנים עם ערפיליות, מתחת לצבת הדרומית של הסרטן. המיקום נקבע ביחס לכוכב α". ככל הנראה מסיה לא היה מודע לגילויו המוקדם של הצביר על ידי קלר כאשר כלל אותו בקטלוג מסיה. בשנת 1784 ציין ויליאם הרשל שהצביר יפה במיוחד וכולל לפחות 200 כוכבים.

==מאפייני הצביר==
קוטרו של M67 הוא כ-20 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-2,700 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-30 דקות קשת - כקוטרו של הירח המלא. צורתו מעט אליפטית והוא מכיל כ-500 כוכבים שהבהירים מביניהם הם מדרגת בהירות 9-10. גילו של הצביר כ-4 מיליארדי שנים והוא מבוגר יחסית לצבירים פתוחים, כך שכמעט כל כוכבי הסדרה הראשית שבו הם מסוג ספקטרלי K, G, F ו-M. כמו כן יש בו כ-10 ענקים כתומים ואדומים וכ-200 ננסים לבנים. כ-100 מכוכבי הצביר הם כוכבים דומים לשמש.

==תצפית==
M67 נמצא כ-1.7 מעלות ממערב לכוכב α בסרטן. עם בהירות מדרגה 6.1 הוא ניתן לצפייה ללא ציוד עזר רק בתנאים מיטביים. משקפת פשוטה מאפשרת להבחין בו בקלות וטלסקופ חובבים מאפשר להבחין במאות מכוכבי הצביר הבהירים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://messier.seds.org/m/m067.html M67] בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
67
67
קטגוריה:קבוצת הכוכבים סרטן
המסדר הליבוני

המסדר הליבוני (בגרמנית: Brüder der Ritterschaft Christi von Livland, בלטינית: Fratres miliciae Christi de Livonia) היה ארגון של אבירים גרמנים שהתקיים בשטחים לאורך החוף הבלטי בשנים 1237–1561. פעל כשלוחה של המסדר הטבטוני.
אבירי המסדר
חותמת של המגיסטר הגדול
המסדר הוקם בשנת 1237 לאחר תבוסת המסדר של נושאי המגן בקרב סאולה. היות שבקרב זה נהרגו המגיסטר הגדול של המסדר וכשליש מאבירי המסדר, הוא כבר לא היה עצמאי ופעל כשלוחה של המסדר הטבטוני. חברי המסדר היו אחים-אבירים (לוחמים), אחים-כמרים (אנשי דת) ואחים-חברים (נושאי כלים ועובדי המלאכה). הלוחמים לבשו בגד לבן עם צלב אדום ומגן. 

המסדר כבש שטחים בשטחי לטביה ואסטוניה של היום. ניסיונות להתרחב לכיוון שטחים שהיו בשליטת רפובליקת נובגורוד לא הצליחו, והמסדר נחל מספר תבוסות בקרבות.
200px
במהלך מלחמת ליבוניה המסדר ספג תבוסות קשות. המגיסטר של המסדר החליט על פיזורו. על חלק מהשטחים שהיו בשליטת המסדר הוא הקים את דוכסות קורלנד וסמיגליה. השטחים הצפוניים הועברו לשליטת שוודיה ודנמרק. יתר השטחים סופחו על ידי הדוכסות הגדולה של ליטא. 

==ציוני דרך בהיסטוריית המסדר==
* 1237 - הקמת המסדר כשלוחה של המסדר הטבטוני
* 1237–1290 - כיבוש שטחים בקורלנד, ליבוניה וסמיגליה
* 1242 - הפסד בקרב על הקרח מול כוחות רפובליקת נובגורוד
* 1268 - תבוסה בקרב רקובור מול כוחות רפובליקת נובגורוד
* 1283 - הקמת העיר ויליאנדי שהפכה להיות אחד ממרכזי המסדר
* 1346 - רכישת שטחים באסטוניה ממלך דנמרק
* 1435 - הפסד בקרב מול הכוחות המשותפים של הדוכסות הגדולה של ליטא ופולין
* 1558 - תחילת מלחמת ליבוניה
* 1571 - פיזור המסדר

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לטביה: היסטוריה
קטגוריה:אסטוניה: היסטוריה
קטגוריה:מסדרים צבאיים נוצריים
FAMAS

חייל צרפתי מצויד ב־FAMAS עם כוונת טלסקופית
ה-FAMAS (ראשי תיבות בצרפתית: Fusil dAssaut de la Manufacture dArmes de Saint-Étienne) הוא רובה סער בתצורת בולפאפ אשר תוכנן ויוצר בצרפת ב-1978. הוא מוכר בקרב החיילים הצרפתיים בשם Le Clairon (הביוגל) בגלל צורתו הייחודית.

==היסטוריה==
רובי הבולפאפ הצרפתים הראשונים פותחו בין השנים 1946–1950 ב-AME ו-MAS (חברות נשק).
ה-FAMAS F1 החליף את MAS 49 ואת MAT-49 הישנים בשנת 1978 ויוצרו בסביבות ה-400,000 רובי FAMAS F1

ה-FAMAS G2 פותח בשנת 1994 במטרה לשפר את הרובה ולהתאים למחסניות של נאט"ו, אך למרות ייצור ה-FAMAS G2, ה-FAMAS F1 עדיין נשאר הנשק הסטנדרטי של צבא צרפת.

==משתמשים==
*צרפת: בשימוש על ידי צבא צרפת מאז 1979, עם למעלה מ-700,000 רובים שנרכשו (מכל הדגמים). גם בשימוש על ידי מספר סוכנויות לאכיפת החוק.
*איחוד האמירויות הערביות
*אינדונזיה: בשימוש על ידי קבוצות צוללנים וכוחות מיוחדים.
*ארגנטינה: בשימוש על ידי כמה יחידות של צוללנים טקטיים של חיל הים הארגנטיני.
*גבון
*ג'יבוטי
*הפיליפינים: בשימוש על ידי המשטרה הלאומית הפיליפינית ופעולות חיל מיוחדות.
*ונואטו
*לבנון
*סנגל
*סרביה: בשימוש על ידי יחידת כוחות משטרה מיוחדים PTJ (היחידה ללוחמה בטרור), ובעבר שימשה את JSOU (יחידת המבצעים המיוחדים).
*פפואה גינאה החדשה
*תוניסיה: בשימוש על ידי אנשי המשמר הנשיאותי התוניסאי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nazarian.no/images/wep/461_MAS_223_en_manual.pdf חוברת הדרכה]

קטגוריה:רובי סער
קטגוריה:רובי בולפאפ
קטגוריה:נשק קל צרפתי
פר הרפורד

פר הרפורד (באנגלית: Hereford) הוא זן של בקר הנפוץ בעולם באזורי אקלים ממוזג ומשמש בעיקר כבקר לבשר. מקורו של הזן הוא ממחוז הרפורדשייר (Herefordshire) באנגליה ועל שמו הוא נקרא.

גידול פרות מזן הרפורד נפוץ באזורים ממוזגים של אוסטרליה, במרכז ומזרח ארגנטינה, אורוגוואי וניו זילנד, שם הם מהווים את רובו של משק הבקר. הזן אף נפוץ בדרום מערב ארצות הברית. אף שמוצאו של הזן מאזור קריר ולח באי הבריטי, פרות מזן הרפורד מצליחות לשגשג אף בתנאים קשים יותר כמעט בכל היבשות. קיים תת-זן חסר קרניים של פרות הרפורד אשר טופח בארצות הברית. קיים אף זן קרוב, פרות הרפורד זעירות, זן הידוע באיכות הבקר ובתכונותיו האימהיות הטובות.

בבריטניה פועלת מועצת הרפורד העולמית, המפקחת על שימור וטיפוח הזן, וחברות בה 19 מדינות וכן 7 מדינות שאינן במעמד חבר, בכל אחת ממדינות אלה פועלות אגודות מקומיות לטיפוח הזן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.herefords.com/ מועצת הרפורד העולמית]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גזעי בקר
קטגוריה:הרפורדשייר
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: יונקים
אי הכרישים

מבט ללידריץ מ"אי הכרישים"
אי הכרישים (בגרמנית: Haifischinsel) הוא חצי אי קטן לחופי העיירה לידריץ שבנמיביה. בעבר הוא היה אי, אך הפך לחצי אי בשנת 1906, אז הוא חובר ללידריץ במעבר יבשתי רחב, שהכפיל את שטחו. כיום הוא אתר תיירותי.

בין השנים 1904–1907 שכן בו מחנה ריכוז לבני השבטים הרֶרֶו ונאמה (נאמקווה). במהלך שלוש שנות פעילותו של המחנה הומתו בו על ידי הגרמנים כ-3,000 בני אדם. הוא נחשב כמחנה מוות משום שמטרתו הייתה לטהר את בני השבטים האלה משטחי דרום מערב אפריקה הגרמנית. עובדי כפייה מהמחנה בנו את העיר לידריץ ואת מסילות הרכבת המקומיות. מחנות נוספים הוקמו בערים אחרות באפריקה הגרמנית סווקופמונד, וינדהוק ואוקהנדג'ה. רצח העם של ההררו והנאמה הוכר על ידי האומות המאוחדות וגרמניה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחנות ריכוז
קטגוריה:נמיביה: גאוגרפיה
קטגוריה:דרום-מערב אפריקה הגרמנית
קטגוריה:אפריקה: חצאי איים
קטגוריה:כרישאים בתרבות
קטגוריה:אפריקה הדרומית הממוזגת
קטגוריה:איים לשעבר
וסילי הראשון, נסיך ולדימיר

וסילי הראשון (1241–1276) (ברוסית: Василий) בנו של יארוסלאב השני היה נסיך ולדימיר, אך מעשית ישב בקוסטרומה.

עוד בתקופת אביו קיבל נסיכות בקוסטרומה. לאחר פטירת אחיו, בשנת 1272 קיבל נסיכות ולדימיר, אך לא עבר לעיר זו. בתחילת שלטונו החל במתקפה על רפובליקת נובגורוד. לאור מצוקתם הם הסכימו לכל דרישותיו והכירו בו כשליט. לאחר התבססות בנובגורוד הוא נסע לאורדת הזהב לפגישה עם החאן החדש. לאחר חזרתו מנסיעה זו נפטר בשנת 1276.

בתקופת שלטונו פקידי אורדת הזהב בוצעו מפקד אוכלוסין בנסיכות לצורך הסדרת גובה התשלום המגיע לחאן. בשנת 1274 נערכה אספת ראשי הכנסייה הרוסית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכי ולדימיר
קטגוריה:ילידי 1241
קטגוריה:נפטרים ב-1276
הירוגליף

כתב חרטומים מצרי
כתב הירוגליפי מ[[טיקאל, עיר תרבות המאיה]]
הִירוֹגְלִיף (מיוונית: ἱερογλύφος: היירוס – קדוש, גליף – תחריט או כתב מגולף) הוא מונח המתייחס לתווים או סימנים גרפיים שיוצרים דמויות מצוירות, בעיקר ציורי חיות או חפצים. תווים אלה שימשו בסיס לכתב קדום אשר היה מותאם לחריטה על חרס, אבן או עץ.

ההירוגליפים הקדומים התגלו במסופוטמיה באלף הרביעי לפנה"ס באזור שומר או עילם. הם שימשו בתחילה לתיעוד הייצור החקלאי ובהמשך הובילו עבודות מלאכת היד של התושבים ליצירת כתב היתדות, שהיה בשימוש נרחב לאחר מכן על ידי השומרים, האשורים, האכדים והבבלים. אזור נוסף בו תועדה התפתחות של כתב הירוגליפי הוא מצרים העתיקה, הכתב ההירוגליפי באזור זה החל להתפתח באלף השלישי לפנה"ס. כתב זה שונה מהכתב שהתפתח במסופוטמיה, והיה מבוסס על ציורים של גרמי שמיים, תופעות טבע, חיות, צמחים, אלים, בני אדם וצורות מגורים. הכתב המצרי העתיק היה בשימוש לאורך כ-3,000 שנה.

המונח הירוגליף מקורו ביוון העתיקה ומשמעותו כתבי הקודש וזאת על שום תפקידו העיקרי שהתבטא בעבודת האלים במקדשים; המונח הירוגליף שימש במקור לתיאור כתב החרטומים המצרי, אולם הוא הורחב והוא מתייחס עתה לכל כתב שמבוסס על ציורים.

כתב הירוגליפי התפתח גם במרכז אמריקה בתרבות המאיה, שהתקיימה באזור המדינות מקסיקו וגואטמלה של היום. הכתב החל להתפתח במאה השלישית לספירה והיה בשימוש עד למאה ה-16 זמן קצר לאחר הכיבוש הספרדי.

== ראו גם ==
* 
* כתב חרטומים
* כתב יתדות

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כתב
קטגוריה:כתב במצרים העתיקה
לוצ'אנו ספאלטי

לוצ'אנו ספאלטי (באיטלקית: Luciano Spalletti; נולד ב-7 במרץ 1959 בקרטאלדו) הוא כדורגלן עבר איטלקי ומאמן כדורגל, המאמן את נבחרת איטליה.

== קריירה ==
ספאלטי התמנה לאימון רומא בשנת 2005 לאחר עונה מצוינת עם אודינזה, במהלכה סיימה הקבוצה במקום הרביעי המוביל למוקדמות ליגת האלופות. כמאמן רומא הוביל אותה במשך 3 עונות רצופות למקום השני בסרייה א', ולארבעה גמרי קופה איטליה רצופים (בין השנים 2005–2008), וזכה בשניים מהם בשנים 2007 ו-2008. כמו כן השתתפה הקבוצה ארבע פעמים בסופרקופה איטליה (מפעל הסופר קאפ האיטלקי), אולם הפסידה בכולם לאלופה אינטר מילאנו. בזירה האירופאית העפיל ספאלטי פעמיים לרבע גמר ליגת האלופות (בעונות ו-) והודח בשתיהן על ידי מנצ'סטר יונייטד. בעונת העפילה רומא לשמינית גמר המפעל, והודחה לאחר דו-קרב בעיטות עונשין על ידי ארסנל. בשנים 2006 ו-2007 זכה בתואר מאמן השנה של הסרייה א' בעקבות הצלחותיו עם רומא.

כמאמן זניט סנקט פטרבורג, הוא זכה בדאבל לשנת 2010 – הן באליפות ליגת העל הרוסית והן בגביע הרוסי והיה למאמן הזר השני בתולדות רוסיה שזוכה באליפות המדינה, לאחר שגם המאמן הזר הראשון בתולדות המדינה, היה מאמן זניט (דיק אדבוקאט). ב-2014 פוטר עקב רצף כישלונות בליגת האלופות ובליגה הרוסית.

במהלך עונת מונה בפעם השנייה למאמן רומא, לאחר סיום עונת התפטר מתפקידו, על אף שרומא סיימה במקום השני בליגה האיטלקית.

ב-9 ביוני 2017 מונה למאמן קבוצת הכדורגל אינטר מילאנו. ב-30 במאי 2019 ספאלטי עזב את אינטר, לאחר שהוביל את אינטר פעמיים למקום הרביעי המוביל לליגת האלופות ולכישלון בליגת האלופות (הדחה בשלב הבתים).

ב-29 במאי 2021 מונה למאמן נאפולי, עימה זכה באליפות איטליה בעונת 2022/2023. הוא עזב את הקבוצה בסיום העונה ומונה באוגוסט 2023 למאמן נבחרת איטליה.

==תארים==
;רומא:
*קופה איטליה (2):2007,2008
*הסופר קאפ האיטלקי:2007

;זניט:
*הגביע הרוסי:2010
*אליפות הליגה הרוסית:2010
*הסופר קאפ הרוסי:2010
;נאפולי
*אליפות איטליה: 2023

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני ספציה
קטגוריה:כדורגלני אמפולי
קטגוריה:מאמני כדורגל איטלקים
קטגוריה:מאמני סמפדוריה
קטגוריה:מאמני ונציה
קטגוריה:מאמני אודינזה
קטגוריה:מאמני רומא
קטגוריה:מאמני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:מאמני כדורגל זרים ברוסיה
קטגוריה:מאמני נאפולי
קטגוריה:מאמני נבחרת איטליה בכדורגל
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1959
בריט אייר

בריט אייר (צרפתית Brit Air) הייתה חברת תעופה אזורית צרפתית בבעלות חברת התעופה אייר פראנס.

החברה נוסדה בשנת 1973 והחלה לפעול בשנת 1975. בתחילה הפעילה החברה טיסות לאנשי עסקים ממערב צרפת.
בשנת 1979 השיקה החברה קו סדיר אל נמל התעופה לונדון גטוויק. בשנת 1995 החלה החברה לבצע טיסות בעבור אייר פראנס. בשנת 2000 אייר פראנס קנתה את החברה.

החברה חדלה להתקיים בשנת 2013, עת אוחדה עם שתי חברות נוספות לחברת תעופה אזורית חדשה של אייר פראנס, בשם הופ!.

==צי המטוסים (ספטמבר 2009)==
{| class="wikitable" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse"
|- bgcolor=lightblue
| דגם || מספר מטוסים || תכולת מושבים || הערות
|-
|CRJ-100||14||50||
|-
|CRJ-700||15||70||
|-
|CRJ-1000||||||עוד 15 בהזמנה
|-
|פוקר 100||13||100||
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה צרפתיות שנסגרו
קטגוריה:אייר פראנס-KLM
צ'ארלס פרסי סנואו

צ'ארלס פרסי סנואו, הברון סנואו (באנגלית: Charles Percy Snow; 15 באוקטובר 1905 – 1 ביולי 1980), היה פיזיקאי וסופר אנגלי, שמילא בנוסף כמה תפקידים מרכזיים בשירות הציבורי בבריטניה. הוא ידוע במיוחד בזכות סדרת אחד עשר הרומנים שלו שנכתבו בין השנים 1940–1970, ושנודעו ביחד בשם "זרים ואחים" (Strangers and Brothers), ובזכות הרצאה שנשא בשנת 1959 תחת הכותרת "שתי התרבויות", שבו הביע צער על הפער בין מדענים ובין אנשי רוח.

סנואו נולד במחוז לסטר באנגליה. הוא למד באוניברסיטת לסטר ואחרי כן באוניברסיטת קיימברידג', והיה לחבר סגל ב-Christ College באוניברסיטה זו בשנת 1930. בשנים 1940–1966 הוא שימש במספר תפקידים בכירים בשירות הציבורי הבריטי. ב-1957 ניתן לו תואר אבירות, ובשנות 1964 ניתן לו תואר ברון. בשנת 1950 נשא סנואו לאשה את הסופרת פמלה הנספורד ג'ונסון. נולד להם בן אחד בשנת 1952.

סנואו חתם על יצירותיו בראשי תיבות של שמותיו הפרטיים, סי. פי. סנואו.

==עבודתו הספרותית==
הרומן הראשון של סנואו, שיצא בשנת 1932, הוא רומן בלשי בשם "מוות בהפלגה" (Death under Sail). עם זאת הוא ידוע בעיקר בזכות סדרת הרומנים שלו, "זרים ואחים", שמתארת אינטלקטואלים באקדמיה ובשירות המדינה בתקופה המודרנית. הידוע מבין הרומנים בסדרה הוא "האדונים" (The Masters), שעוסק בפוליטיקה הפנימית של קולג' באוניברסיטת קיימברידג', בעת שהקולג' בוחר נשיא חדש. הוא מתאר כיצד שיקולים לא אקדמיים משפיעים על החלטותיהם של חברי הסגל, שאמורים להיות אובייקטיביים. ספרים חשובים נוספים בסדרה הם "האנשים החדשים" (The New Men) ו"מסדרונות הכח" (Corridors of Power).

==שתי התרבויות==

ב-7 במאי 1959 נשא סנואו הרצאה פומבית רבת השפעה באוניברסיטת קיימברידג'. כותרת ההרצאה הייתה "שתי התרבויות". ההרצאה פורסמה לאחר מכן בספר, תחת הכותרת "שתי התרבויות והמהפכה המדעית". סנואו טען שבחוגים המלומדים בחברה המודרנית נוצרו שתי תרבויות נפרדות - זאת של המדענים, וזאת של אנשי הרוח. שתי התרבויות מתרחקות אחת מהשנייה במידה שהן אינן מסוגלות לתקשר זו עם זו. לדוגמה, מרבית המדענים לא קראו רומנים של צ'ארלס דיקנס ובאופן דומה, מרבית אנשי הרוח אינם יודעים להסביר מהו החוק השני של התרמודינמיקה. לדעת סנואו, היווצרות שתי התרבויות מהווה מכשול משמעותי בפני פתרון בעיות העולם.

הרצאתו של סנואו עוררה ויכוח ער, וטענתו עדיין מצוטטת בהקשרים שונים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* אלן ג'ייקובס, [http://www.booksandculture.com/articles/2014/marapr/two-cultures-then-and-now.html?paging=off שתי התרבויות, אז ועכשיו], באתר Books & Culture
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:פיזיקאים בריטים
קטגוריה:אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1905
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1980
קרב טור

קרב טור (בצרפתית: Bataille de Tours; ידוע גם כקרב פואטייה, בצרפתית: Bataille de Poitiers) הוא קרב שהתרחש ב-10 באוקטובר
732 בין המוסלמים המורים לבין הפרנקים בגאליה.

==רקע==
ב-732 הצליחו המוסלמים המורים מאל-אנדלוס לחצות את הרי הפירנאים (הגבול הנוכחי בין צרפת וספרד), התקדמו צפונה והגיעו עד עמק הלואר (במרכז צרפת, בו זורם נהר הלואר, הארוך בנהרות צרפת). שום דוכס מקומי, אף לא "אודו הגדול", דוכס אקיטן, שהנחיל לערבים תבוסה מוחצת בקרב טולוז לא הצליח לבלום את התקדמותם. אי לכך אודו נאלץ להיעזר בקרל מרטל ("הפטיש"), דוכס הפרנקים והשליט בפועל של ממלכתם. בתמורה נאלץ אודו להפוך לוואסל של האימפריה הפרנקית.

==הקרב==
קרל מרטל, דוכס הפרנקים, יצא כנגד צבא המוסלמים בראשותו של עבד א-רחמן אל-ע'אפקי , שליט אל-אנדלוס. הקרב נערך ב-732 בין הערים טור (Tours) ופואטייה (Poitiers), באזור החיץ שבין דוכסות אקיטן (אקוויטניה) לבין האימפריה הפרנקית.
בקרב נהרג אל-ע'אפקי והלוחמים המוסלמים נהדפו חזרה. בעיני העולם הנוצרי, קרל נהפך לגיבור הגדול שהציל את אירופה מאיום הכיבוש המוסלמי, והוא כונה מאז "הפטיש" (מרטל), בדומה ללא מעט גיבורי מלחמה קדמונים (ראו ערך יהודה המכבי).

==השפעת הקרב==
בקרב פואטייה הגיעו למעשה המוסלמים לשיא התקדמותם; לאחר תבוסתם בקרב זה, הם נהדפו אחורה וחזרו עד הרי הפירנאים – גבול צרפת–ספרד. לימים, הם נהדפו משם והמשיכו לשלוט על חצי האי האיברי, ספרד ופורטוגל דהיום, עד סוף המאה ה-15, כשסולקו סופית מכל ספרד.

==ראו גם==
* קרב טולוז

== קישורים חיצוניים ==

* 

טור
טור
גארודה אינדונזיה

בואינג 400–747 של החברה בסכימת הצביעה הישנה
גארודה אינדונזיה (באנגלית: Garuda Indonesia) היא חברת התעופה הלאומית של אינדונזיה. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי סוקרנו-האטה הסמוך לבירה לשעבר, ג'קרטה. החברה נקראת על שם הגארודה, שהוא עוף מיתי שמקורו במיתולוגיה ההינדואית ובמיתולוגיה הבודהיסטית והוא מוכר כמלך הנשרים.

החברה זכתה בשנת 2018 במקום התשיעי בתואר "חברת התעופה הטובה ביותר".

==תולדות החברה==
החברה החלה בפעילות חלקית במלחמת העצמאות האינדונזית בשנת 1940 כשהיא מפעילה מטוס דאגלס DC-3 דקוטה. החברה נוסדה באופן רשמי בינואר 1949 ובשנת 1953 כבר החזיקה בצי שכלל 46 מטוסים.

בתחילת שנות ה-60 קיבלה החברה את מטוסי הסילון הראשונים שלה ובעקבות כך החלה לטוס להונג קונג ולאירופה לערים אמסטרדם ופרנקפורט.

המשבר הכלכלי באסיה בסוף שנות ה-90 פגע קשות בחברה, ובעקבות כך היא חדלה מלטוס לאירופה וצפון אמריקה.
לאחר ההתאוששות מהמשבר הכלכלי, השיקה החברה בשנת 2001 חברה בת לטיסות חסך (Low Cost) "סיטילינק" המפעילה טיסות פנים באינדונזיה.

בשנת 2010 חתמה גרודה אינדונזיה על הסכם להצטרפות לברית התעופה SkyTeam עד 2014. הם הפכו לחברת התעופה הבינלאומית העשרים שהצטרפה לברית<ref></ref>.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2021:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:white;background:#0052cc;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="4" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:white;background:#0052cc;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקה ראשונה">F</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים">C</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|איירבוס A330-200
|7
|—
|—
|36
|186
|222
|
|-
|rowspan=3|איירבוס A330-300
|rowspan=3|17
|rowspan=3|—
|—
|—
|360
|360
|rowspan=3|
|-
|—
|36
|215
|251
|-
|—
|24
|263
|287
|-
|איירבוס A330-900neo
|3
|11
|—
|24
|277
|301
|
|-
|ATR 72-600
|13
|8
|—
|—
|70
|70
|
|-
|בואינג 737–800
|73
|—
|—
|12
|150
|152
|
|-
|בואינג 737-8MAX
|1
|49
|—
|8
|162
|170
|
|-
|rowspan=2|בואינג 777-300ER
|rowspan=2|10
|rowspan=2|—
|8
|38
|268
|314
|rowspan=2|
|-
|—
|26
|367
|393
|-
|בומברדיה CRJ1000
|18
|—
|—
|—
|96
|96
|
|-
| colspan="8" |צי מטוסי גארודה אינדונזיה מטען
|-
|איירבוס A330-200F
|—
|1
| colspan="4" |מטען
|
|-
|בואינג 737-500F
|2
|—
| colspan="4" |מטען
|
|-
|בואינג 737-800BCF
|—
|2
| colspan="4" |מטען
|
|-
!סה"כ
!144
!63
! colspan="5" |
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

* מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?airlinesearch=Garuda%20Indonesia&distinct_entry=true גארודה אינדונזיה] באתר Airliners.net

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:חברות אינדונזיות
קטגוריה:חברות תעופה אינדונזיות
א.א.ק. אתונה (כדורסל)

א.א.ק. אָתוּנָה (ביוונית: AEK, קיצור של Αθλητική Ένωσις Κωνσταντινουπόλεως – איגוד הספורט של קונסטנטינופוליס) הוא מועדון כדורסל יווני מהעיר אתונה, המתמודד בליגת העל היוונית ובליגת האלופות.

==היסטוריה==
המועדון צמח להיות אחד ממועדוני הפאר היוונים, תוך זכייה ב-8 אליפויות הליגה היוונית, 5 פעמים בגביע היווני והשתתפות בגמר הליגה האירופית. במועדון שיחקו טובי הכדורסלנים באירופה ובהם: ג'ייק צאקאלידיס, ג'ון רוברט הולדן, קורט רמביס ורבים אחרים. בסיום עונת 2010/2011 ירדה הקבוצה לליגה אתניקי A2, שהיא ליגת המשנה היוונית. ולאחר עונה אחת ירדה לליגה השלישית. בסיום עונת 2012/2013 העפילה לליגה השנייה. ובסיום עונת 2013/2014 העפילה בחזרה לליגת העל. בעונת 2015/2016 התמודדה הקבוצה ביורוקאפ, שם סיימה את דרכה בשלב הבתים הראשון במקום החמישי בבית ו'.

בהובלת המאמן דרגן שקוטה הקבוצה זכתה בעונת 2017/2018 בליגת האלופות בכדורסל ובאותה עונה זכתה גם בגביע היווני.

==תארים והישגים==
* הליגה היוונית:
**אליפות (8): 1958, 1963, 1964, 1965, 1966, 1968, 1970, 2002
**מקום שני: 1955, 1967, 1969, 1971, 1974, 1997, 2003, 2005
* הגביע היווני:
**זכייה (5): 1981, 2000, 2001, 2018, 2020
**גמר: 1976, 1978, 1980, 1988, 1992, 1998, 1999
* גביע ספורטה:
**זכייה (2): 1968, 2000
* סופרוליג:
**מקום שני: 1998
* ליגת האלופות:
**זכייה (1): 2018
* הגביע הבין-יבשתי:
**זכייה (1):2018

==ראו גם==
* א.א.ק. אתונה - קבוצת הכדורגל של המועדון

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורסל יווניות
כדורסל
נקבת נפטון

נקבת נפטון

נִקבּת נפטון היא מבנה גן בגני סנסוסי בפוטסדאם שבגרמניה, בחלקו המזרחי של הפארק, בצורת נִקבּה מלאכותית. תכנן אותה האדריכל גאורג ונצסלאוס פון קנובלסדורף לבקשתו של מלך פרוסיה פרידריך הגדול, והיא נבנתה בשנים 1757-1751. את הנִקבּה המלאכותית והפסלים שבה פיסל החל משנת 1754 הפסל יוהאן פטר בנקרט. 

על גג מבנה הגן ניצב פסל של נפטון, שתי נאידות ושני טריטונים, עשוי שיש לבן וורוד משלזיה. הפסל, שהושלם בידי בנקרט בשנת 1760, עשוי ככל הנראה לפי מודל של הפסל גאורג פרנץ אבנהך, שהיה הראשון שקיבל את המשימה אך לא השלימה מסיבות בריאותיות. 

משני צדי המבנה ערוכים צדפים בצורת אשדות, שעליהם היו אמורים לזרום כבמפל מימי נהר ההאפל. אלא שבשל קשיים טכניים תכנון זה לא עלה יפה, ורק כמאה שנה מאוחר יותר, בתקופת פרידריך וילהלם הרביעי, אחרי שנבנתה משאבה מונעת בכוח הקיטור, הופעל מפל מלאכותי זה. 

את חלל המבנה עיטר בנקרט בגבישי קריסטל הררי מהרי ההרץ ומשלזיה ובאלמוגים וצדפים מהולנד. במסגרת שיפוץ שנערך בשנים 1840-1842 הוחלפו אלה בקישוטים מפורצלן ועל פתח המבנה הותקן סריג ברזל. פסל של ונוס ממדיצ'י בחלל המבנה ושני טריטונים שניצבו לצד המבנה לא השתמרו. בשיפוץ נוסף בשנת 1850 הוחלף פסלה של ונוס בפסל "יובל מלמד את הילדים לגלף חלילים", מסדנתו של הפסל ויוצר הטרה-קוטה וילהלם קוך. במקום פסל של ונוס מוזהבת, שניצב במקום עד שנת 1945, הוצב אחד מפסלי הצדף הגדולים משיש שתכנן קנובלסדורף.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סנסוסי
קטגוריה:גרמניה: מבנים
קטגוריה:הארמונות והגנים בפוטסדאם-ברלין
סוזנה לותר

סוּזָנֵה לוֹתָר (בגרמנית: Susanne Lothar; 15 בנובמבר 1960 – 21 ביולי 2012) שחקנית תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה גרמנייה. שיחקה בתיאטרון ה"דויטשס שאושפילהאוס" של המבורג במשך שנים רבות, וזכורה במיוחד מהופעותיה ב"מחזות לולו" של פרנק ודקינד. לותר היא אלמנתו של השחקן אולריך מיהה, והם אף שיתפו פעולה בתפקידים ראשיים בסרטיו של מיכאל הנקה "הטירה" ו"משחקי שעשוע". בדומה למיהה, הפכה לותר למעין שחקנית קבועה של הנקה והופיעה בסרטיו "המורה לפסנתר" ו"הסרט הלבן". היא זכתה במספר פרסים על משחק.

==ביוגרפיה==
לותר נולדה בהמבורג כבתם של זוג שחקנים, היא למדה בבית ספר לדרמה בעירה.

ב-2008 גילמה את אמו של הדמות הראשית מיכאל ברג בסרט נער קריאה המבוסס על רומן מאת ברנהרד שלינק.

היא הייתה נשואה לשחקן אולריך מיהה ונולדו להם שני ילדים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה גרמניות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1960
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1960
קטגוריה:נפטרות ב-2012
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2012
טורניר אוקלנד בסבב ה-WTA

טורניר אוקלנד (או בשמו הרשמי : ASB Classic) הוא טורניר טניס מהקטגוריה הבינלאומית בסבב ה-WTA הנערך מאז שנת 1986 בעיר אוקלנד שבניו זילנד. הטורניר משוחק על מגרשים קשים ופתוחים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:טורנירים בסבב ה-WTA
קטגוריה:תחרויות טניס בניו זילנד
קטגוריה:אוקלנד (ניו זילנד)
גרובן מאליץ'

גרובן מאליץ (סרבית: Gruban Malić) הוא דמות בדיונית מתוך הרומן "גיבור על חמור" מאת מיודראג בולאטוביץ'. גרובן מצטייר כאאוטסיידר וכמאצ'ו.

בעוד שהרומן וכותבו אינם מוכרים בעולם, גרובן זכה להכרה כאשר הוגש נגדו כתב אישום בעוון פשעי מלחמה בבית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר. לפי כתב האישום אנס גרובן את "F" וגרם לה לסבל רב במחנה אומרסקה.

מסתבר שמקור האישום הייתה מתיחה שמתח כתב המלחמה הסרבי נבוישה יבריץ' את עמיתו האמריקני. האישום לא היה בלתי הגיוני לחלוטין - אדם בשם גרובן- Momcilo Gruban - הואשם באותו כתב אישום כמפקח במחנה השבויים המדובר. ההאשמות כנגד גרובן מאליץ', הדמות הבדיונית, הוסרו במאי 1998.

מי שעמד בראש בית הדין הפלילי הבינלאומי וחתם על כתב התביעה היה המשפטן הבינלאומי ריצ'רד גולדסטון.

==הערות שוליים==

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:אישים בדיוניים