OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רצח אשר פלמר ובנו יהונתן

אשר פלמר ובנו הפעוט יהונתן נרצחו על ידי מחבלים פלסטינים ב-23 בספטמבר 2011. מכוניתם של פלמר, תושב קריית ארבע בן 25, ובנו יהונתן בן השנה, הותקפה באבנים שידה שוטר במנגנוני הביטחון של הרשות הפלסטינית שנסע במכונית שחלפה על פניהם וכתוצאה מכך התהפכה מכוניתם והם נהרגו.

== היסטוריה ==
בהודעה הראשונה של המשטרה פורסם לציבור שהאירוע הוא תאונת דרכים. מתנחלים טענו שהאירוע נגרם עקב יידוי אבנים, אך המשטרה שללה זאת.

למחרת הודיעה משטרת מחוז ש"י שהיא מהשלב הראשוני חוקרת חשד לפיו ההתהפכות נגרמה עקב יידוי אבנים, וביקשה ניתוח שלאחר המוות בגופות הקורבנות, אך בקשתה נדחתה בבית משפט השלום בירושלים. המשטרה עתרה לבג"ץ נגד החלטה זו, ובפשרה בינה לבין המשפחה נקבע שהמשטרה תסתפק בלקיחת דגימת דם מגופת אשר פלמר.

כעבור יומיים נוספים, ב-27 בספטמבר, הגיע מפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון, תא"ל ניצן אלון, לביקור בבית המשפחה השכולה, והבהיר שחקירת האירוע נמשכת, על מנת לברר את נסיבותיו. כעבור יום נוסף קבעה המשטרה שההתהפכות נגרמה עקב אבנים שהושלכו אל מכוניתו של פלמר. בעקבות קביעה זו הוכרו שני הקורבנות כנפגעי פעולת איבה.

לאחר חקירה נלכדה כעבור ימים אחדים חוליה בת ארבעה חברים מאזור חלחול, כחשודה ברצח ובפעולות נוספות של יידוי אבנים. פלסטינים נוספים נעצרו בחשד שלאחר האירוע עברו במקום וגנבו את אקדחו של פלמר.

שחאדה עווד שחאדה שתאת, שגנב את אקדחו של פלמר, הורשע בעבירות של גנבה בלקיחה והחזקת אמצעי לחימה, ובית הדין הצבאי לערעורים גזר עליו עונש של 15 חודשי מאסר בפועל, מאסר על תנאי וקנס של 1,000 ש"ח.

אחד מחברי החוליה, ואאל אל-ערג'ה, בן 30, שוטר במנגנוני הביטחון של הרשות הפלסטינית, הואשם שהשליך שתי אבנים מרכב שבו נסע אל מכוניתו של פלמר, ובכך גרם למותם של פלמר ובנו. אל-ערג'ה הועמד לדין בבית המשפט הצבאי בעופר, וב-2 באפריל 2013 הורשע ברצח. וב־24 באפריל 2013 נגזרו עליו שני מאסרי עולם מצטברים ובנוסף עוד 58 שנות מאסר. על עלי סעדה, שנהג ברכב שממנו השליך אל-ערג'ה את האבנים הקטלניות, נגזרו שני מאסרי עולם מצטברים ובנוסף עוד 50 שנות מאסר. כמו כן בית המשפט הצבאי הטיל עליו לשלם פיצוי של 3.5 מיליון שקלים למשפחת פלמר.

אשר פלמר ובנו יהונתן נקברו בבית העלמין העתיק בחברון.

כארבעה חודשים לאחר הרצח ילדה פועה פלמר, אלמנתו של אשר פלמר ואמו השכולה של יהונתן, את אורית.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.inn.co.il/News/Tag.aspx/4553/2 אשר פלמר ז"ל], באתר "ערוץ 7"
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודה ושומרון: פיגועים
פלמר
פלמר
פלמר
פלמר
פלמר
קטגוריה:פיגועי יידוי אבנים
פלמר
פלמר
פלמר
ינשוף ננסי

ינשוף ננסי (שם מדעי: Glaucidium) הוא סוג של עוף לילה דורס ממשפחת הינשופיים. המינים בסוג הם ינשופים קטנים, ורובם צדים חרקים גדולים וטרף קטן אחר.

== מיון ==
בסוג 25 מינים:
* ינשוף פנינה ננסי (Glaucidium perlatum)
* Glaucidium bolivianum
* ינשוף פנינה פרוגינוס (Glaucidium brasilianum)
* Glaucidium brodiei
* Glaucidium californicum
* Glaucidium cobanense
* Glaucidium costaricanum
* Glaucidium gnoma
* Glaucidium griseiceps
* Glaucidium hardyi
* Glaucidium hoskinsii
* Glaucidium jardinii
* Glaucidium minutissimum
* Glaucidium nana
* Glaucidium nubicola
* Glaucidium palmarum
* Glaucidium parkeri
* Glaucidium passerinum
* Glaucidium peruanum
* Glaucidium ridgwayi
* Glaucidium sicki
* Glaucidium siju
* Glaucidium sanchezi
*ינשוף אדום-חזה (Glaucidium tephronotum)
* Glaucidium tucumanum

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1826
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך בויה
קטגוריה:ינשופיים
ארגן (עץ)

אגוזי ארגן
עיזים אוכלות את פירות עץ הארגן ומסייעות להפצתו במרוקו
ארגן מין יחיד של עצים בסוג ארגן ממשפחת הספוטיים. העץ אנדמי באזור החצי מדברי של דרום מערב מרוקו, ובמחוז טינדוף באלג'יריה.

נשים העובדות בקואופרטיב ייצור שמן ארגן במרוקו

==תיאור==
עץ הארגן, שמקורו במרוקו נחשב לעץ חזק ועמיד מאוד באקלים מדברי קשה, הן מבחינת טמפרטורה, הן מבחינת לחות באוויר והן מבחינת אספקת מים שוטפת. למעשה, עץ הארגן חזק ועמיד עד כדי כך שכינויו הלטיני היה בעבר "עץ הברזל". עצי הארגן גדלים לגובה של 8-10 מטרים, וחיים 150-200 שנה. הגזע מסוקס וקוצני. העלים קטנים וסגלגלים, באורך 2-4 סנטימטרים. הפריחה באפריל, בפרחים קטנים, בעלי 5 עלי כותרת בצבע צהוב-ירוק חיוור. הפרי באורך 2-4 סנטימטרים ובקוטר 1.5-3 סנטימטרים, בעלי קליפה עבה ומרה שמתחתיה ציפה בעלת ריח מתקתק, אך טעם דוחה, ואגוז קשה המכיל זרע קטן (לעיתים רחוקות 2-3 זרעים) עשיר בשמנים. הפרי מבשיל רק כעבור יותר משנה, בין יוני ליולי של השנה שאחרי הפריחה.

ניתן לראות בישראל עצי ארגן ואת תהליך הפקת השמן ב"משק אורן" אשר נמצא במושב נתיב הגדוד שבבקעת הירדן.

==הארגן והאדם==
בכמה אזורים במרוקו, אצל הברברים, מהווים עצי הארגן מקור לשמן, עץ לבנין ולהסקה, ולמאכל בהמות, בדומה לעץ הזית באגן הים התיכון. במרוקו משתמשים בעזים שעולות על עצי הארגן כדי לתפוס אותם מצמרות העצים.

במרוקו מכסים יערות הארגן שטח של כ-8,300 קמ"ר, והם מוגדרים שמורה ביוספרית של אונסק"ו. שטחם הצטמק בכמחצית במשך מאה השנים האחרונות, עקב ניצול על ידי התושבים המקומיים. לאחרונה מתפתח שוק בינלאומי לשמן הארגן, ודבר זה מהווה תמריץ למקומיים לשמר את העץ.

זן מיוחד של העץ פותח משנות ה-80 בישראל. כיום מגדלים זן זה בצורה מסחרית להפקת שמן בערבה, ברתמים בנגב ובאזור אשקלון.

== ראו גם ==
* שמן ארגן

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספוטיים
קטגוריה:צמחים יחידים בסוגם
כאברי

כאברי (או אל־כאברי, בערבית: الكابري) היה כפר ערבי בגליל המערבי, בסמוך לקיבוץ כברי של ימינו. נכבש ונהרס במהלך מלחמת העצמאות. ההשערה היא, ששם זה שימר את השם "כבריתא" או "כבריתה" הנזכר כיישוב גבול צפוני בימי שיבת ציון ובתוספתא ובתלמוד הירושלמי.
==גאוגרפיה==
הכפר שכן במורדות הגליל המערבי, במרחק של כ־6 ק"מ מחוף הים, ובגובה של כ־100 מ' מעל פני הים, כ־12.5 ק"מ צפונית-מזרחית לעכו. בסמוך למקום מספר מעיינות גדולים (עין אל-מפשוח, עין אל-פוואר, עין אל-באשה, ועין אל עסל, כיום קרויים בהתאמה עין שפע, עין גיח, עין השיירה ועין צוף) ששימשו כמקור מים לתושבי הסביבה, ואף לעכו המרוחקת, באמצעות אמת עכו, שהיא למעשה מספר אמות מתקופות שונות. המעיינות הם מקור המים הגדול ביותר באזור עכו.

==היסטוריה==

סביב הכפר שרידים מתקופות קדומות. במקום נערכו מספר חפירות ארכאולוגיות, ובמקום נתגלו שרידים מלפני כ־10,000 שנים. בתקופות שונות היה התל מיושב באופן נרחב, על פני מאות דונמים, (כאשר עין שפע במרכז היישוב) ובמקום נתגלו שרידי חומה וביצורים. באתר נמצא ממצא ייחודי של התרבות המינואית. 

ישנם מספר אזכורים של הכפר מהמאה ה-12. בסוף המאה ה-19 כלל הכפר כמה מאות תושבים, שפרנסתם נסמכה על חקלאות פרימיטיבית.

בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת עכו.
במפקד האוכלוסין המנדטורי משנת 1931 נמנו בכפר 173 בתים מיושבים ו-728 תושבים.

בשנות ה־30 של המאה ה־20 נסללה מדרום לכפר הדרך נהריה - תרשיחא (נמשכה מאוחר יותר עד סאסא וצפת, כיום כביש 89; כעבור שנים נסלל התוואי מחדש מצפון לחורבות הכפר).

הכפר השתתף באופן פעיל במרד הערבי הגדול שפרץ ב-1936, והושת עליו קנס קיבוצי בן 220 לא"י עקב ניתוק חוזר של קווי טלפון בסמוך לכפר. כעבור זמן קצר הוטל על הכפר קנס נוסף של 80 לא"י.

בסקר הכפרים משנת 1945 הוערך מספר תושבי הכפר ביחד עם תושבי תרשיחא בכ־5,360 תושבים, כולם מוסלמים. בסקר הכפרים צוין שטח הכפר ביחד עם תרשיחא כ-47,428 דונם טורקי, מתוכם 90 דונם בבעלות יהודית, ו-10,030 דונם בבעלות ציבורית. 

במלחמת העצמאות שלט הכפר על הדרך בין נהריה וקיבוץ יחיעם המבודד, ושיירות ליחיעם הותקפו בסמוך לכפר. ב־20 בינואר 1948 נערכה התקפה גדולה על יחיעם בידי צבא ההצלה. כח גדול הוצב בדרך ליחיעם, על מנת למנוע החשת תגבורות ליחיעם מנהריה. שיירת נוטרים שגרתית שיצאה מנהריה לכיוון יחיעם נתקלה בחסימה על הכביש בפאתים המזרחים של הכפר, ששולב יחד עם מארב ירי בסמוך, אך הצליחה לפרוץ את המחסום (בהמשך נהרגו 6 נוטרים מהשיירה בקרב שנערך עם כוחות צבא ההצלה כמה ק"מ מזרחית לכפר, באזור 'גבעת המשוריין', הקרויה על שם המשוריין מאירוע זה).

בראשית פברואר 1948 נערכה פשיטה על הכפר, ומספר בתים בכפר פוצצו. ב-27 במרץ 1948 שיירת יחיעם נקלעה למארב ונלכדה בסמוך לכפר, ובקרב נהרגו 47 לוחמים. 

בתחילת מאי 1948, בעקבות פעולת תגמול של ה"הגנה" שבה נהרגו מספר תושבי הכפר, נמלטו ממנו רוב תושביו. ב־21 במאי 1948 נכבש הכפר יחד עם הכפרים הסמוכים לו (כמו ע'אבסייה), במהלך מבצע בן עמי. בהתאם לפקודה שהוצאה בידי מפקד חטיבת כרמלי, בתי הכפר פוצצו לאחר כיבושו.

כיום אזור הכפר הוא שטח חקלאי של קיבוץ כברי.

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:הגליל המערבי
קטגוריה:כברי
קטגוריה:יישובים ערביים המשמרים שם עברי
עין זיוון (כפר)

עין זיוון (בערבית: عين زوان; עין זיואן) הוא כפר צ'רקסי נטוש בצפון רמת הגולן. הכפר שוכן כארבעה קילומטרים דרומית לקוניטרה וכשני קילומטרים מזרחית לקיבוץ עין זיוון אשר קרוי על שמו. הכפר נקרא כך על שם עשב הזון ('זִיוּאָן' בערבית), צמח בר מזיק הנפוץ בשדות תבואה.

==היסטוריה==
כפר עין זיוון יוּשב, בדומה לכפרים צ'רקסים אחרים במרכז רמת הגולן, לקראת סוף המאה ה-19. באזור הכפר היו מספר כפרים צ'רקסים כגון צורמן, ג'ויזה וחושנייה אשר יושבו כולם באותה התקופה על ידי בני העדה הצ'רקסית לאחר שאדמותיהם נכבשו בידי רוסיה וניתנו להם אדמות בין היתר במרכז הגולן על ידי השלטון העות'מאני.

בשנת 1960 אוכלוסיית הכפר מנתה 796 תושבים, ערב מלחמת ששת הימים בשנת 1967 האוכלוסייה מנתה 993 תושבים (הערכה). לאחר המלחמה והכיבוש הישראלי של הגולן, בעוד שהרוב המוחלט של ההתיישבויות הסוריות בגולן ננטשו, בעין זיוון נשארו כ-100 משפחות בימים הראשונים לשלטון הישראלי. עם זאת, היה חשש רב בין תושבי הכפר שהשלטון הסורי יחזור לגולן ואז הם יתפסו כבוגדים, לכן תקופה קצרה לאחר המלחמה הוחלט לנטוש את הכפר ולעזוב לסוריה. מספר חודשים לאחר מכן בתי הכפר הנטושים שימשו התיישבות זמנית לגרעין המתיישבים של קיבוץ עין זיוון העתידי אשר ישבו במקום במשך כשנתיים, עד אשר עברו ליישוב קבע באזור הבסיס הסורי הנטוש כשני קילומטרים מערבית משם (היכן ששוכן כיום הקיבוץ).

==עין מוקש==
בריכת "עין מוקש".
בחלקו הצפוני של הכפר נמצאת בריכת מים עונתית המכונה "עין מוקש", על שם המיקוש הרב באזור הכפר ובסביבת הבריכה. הבריכה היא עגולה בקוטר של כ-10 מטרים ומתוחמת על ידי קירות אבני בזלת. עומק המים בבריכה נע בין שישה לשמונה מטרים והמים לרוב צלולים ובעלי גוון ירקרק. בעבר שימשה הבריכה את תושבי הכפר, לאחר כיבוש רמת הגולן ונטישת הכפר על ידי מתיישביו הצ'רקסים, הבריכה שימשה את גרעין המתיישבים שעלו בהמשך לאדמות הקיבוץ. במהלך שנים אלו אף התייבשה הבריכה בתקופות היבשות ותושבי הגרעין נאלצו לעשות שימוש בכבאיות להובלה ומילוי הבריכה במים.

בשנים האחרונות התבצעו בסביבת הבריכה פעולות לפינוי מוקשים, סידור הגישה וגידור גבוה סביב הבריכה. גידור הבריכה מונע את התנועה בינה לבין הריסות הכפר, כך שהגישה היחידה אליה כיום היא מכיוון צפון. ההגעה למקום היא דרך כביש 98, כקילומטר לאחר צומת זיוון. במקום הוסדר שביל שמוביל ישירות לבריכה המתוחמת.

==ראו גם==
הריסות באזור מרכז הכפר
* ההתיישבות הצ'רקסית ברמת הגולן

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים צ'רקסיים נטושים ברמת הגולן
קטגוריה:רכס בשנית
ויולה טורק

ויוֹלָה (איבי) קליין נויבירט טוֹרֶק (21 במאי 1916 – 27 ביולי 2022) הייתה רופאה ישראלית, עבדה כרופאה מחוזית של הנגב במשך 22 שנים, ממייסדי בית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון וכלת פרס אות יקיר הנגב ויקירת באר שבע.

==ביוגרפיה==
טורק נולדה ב-1916 בלבוצ'ה שבצ'כוסלובקיה (בעת הולדתה באוסטרו-הונגריה; כיום במזרח סלובקיה) כוויולה קליין, בתם של יוהנה (חנה) לבית הלש (Halas) ויוליוס (ירמיהו) קליין, במשפחה יהודית מסורתית. היא סולקה מלימודי הרפואה בסלובקיה על פי צו הנומרוס קלאוזוס (הגבלת מספר הסטודנטים היהודים). נישאה לד"ר אלדר נויבירט (Aladar Neuwirth), רופא יליד 1902. בשנת 1944 גורשה יחד עם בעלה למחנה אושוויץ. משם הועברה לבדה למחנה העבודה ליכטוורדן בשלזיה, שם עבדה במרפאת המחנה. ב-19 באוקטובר 1944 נספו הוריה. בתום מלחמת העולם השנייה, ב-8 במאי 1945 שוחררה מהמחנה. לאחר ששבה לביתה גילתה שבעלה ורבים מבני משפחתה נספו. היא בחרה להמשיך ללמוד ולסיים את לימודי הרפואה באוניברסיטת ברטיסלבה. היא עבדה בבית מרפא לניצולי השואה בהרי טאטרה. "היה קשר של שותפות ושייכות איש לרעהו", "כולנו נשארנו לבד. בשבילי זו הייתה מחויבות."

ויולה נישאה בנישואים שניים לד"ר גבריאל טורק, רופא אורתופד במקצועו. השניים הצליחו להימלט מסלובקיה ועלו לארץ ישראל. היא התקבלה לעבודה כרופאה בבית מרפא בבאר יעקב, בו טופלו ניצולי השואה. בשנת 1954 נסעה להשתלמות בחו"ל למשך כשנה. בשנת 1959 עברה עם משפחתה לבאר שבע והתגוררה בשכונה ד'. במשך 22 שנים, משנת 1966 ועד 1988 עבדה טורק כרופאה מחוזית ומנהלת הלשכה המחוזית של משרד הבריאות, ופיתחה את שירותי הרפואה בנגב לתושביו. היא ייסדה את שירותי הבריאות לבדואים בנגב. יחד עם בעלה הייתה בין מייסדי בית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע. 

בשנת 1988 פרשה טורק לגמלאות, בהיותה בת 72 והמשיכה להתנדב בתחומים רבים. בשנה זו הוענק לה התואר יקירת באר שבע.

בשנת 1998 השיאה משואה בטקס יום הזיכרון לשואה ולגבורה שנערך ביד ושם.

בשנת 2004 קיבלה טורק את "אות יקיר הנגב" מאוניברסיטת בן-גוריון, כהוקרה על תרומתה לפיתוח הרפואה בנגב.<ref></ref>

לטורק שני ילדים. בתה, פרופ' חנה יבלונקה, היא היסטוריונית, חוקרת השואה, ראש המחלקה ללימודי מדינת ישראל באוניברסיטת בן-גוריון. בנה ירום נשוי למיכל ארלוזורוב, בתו של שאול ארלוזורוב ונכדתו של חיים ארלוזורוב. נכדתה של טורק היא השחקנית דבי יבלונקה, ואחייניה הם הרב מיכאל הרשקוביץ ופרופ' מיכה קליין.

ב-27 ביולי 2022 הלכה טורק לעולמה בגיל 106.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.yadvashem.org/he/remembrance/survivors/turek ויולה טורק - בחרנו בחיים, ניצולי השואה ומדינת ישראל] באתר יד ושם
* [http://www.gfh.org.il/?CategoryID=500&ArticleID=2286 דברים שנאמרו בעצרת הזיכרון לשואה ולגבורה תשע"ב, 2012] באתר בית לוחמי הגטאות 4 ביוני 2012
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאות ישראליות
קטגוריה:עובדי משרד הבריאות
קטגוריה:עובדות משרד הבריאות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מדעי הבריאות
קטגוריה:הנגב: אישים
קטגוריה:ניצולות השואה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:מדליקי משואה ביום השואה
קטגוריה:יקירות באר שבע
קטגוריה:ישראליות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2022
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
אהרון אחיעז

אהרון אחיעז (14 ביולי 1949 – 28 במאי 1998) היה טייס חיל האוויר ואיש עסקים ישראלי. נפל בשבי אש"ף בביירות במלחמת לבנון הראשונה ושוחרר ללא תמורה.

==ביוגרפיה==
אחיעז נולד במושב בלפוריה, בנם של נפתלי וצפורה אחיעז. בשנת 1968 התגייס לנח"ל מוצנח ומשם עבר לחיל האוויר וסיים בהצלחה קורס טיס. הוא שירת כטייס והשתחרר בדרגת סרן.

באמצע שנות ה-70 נישא ליעל סחרוב, בתו של אהרון סחרוב. לאחר נישואיו הצטרף לעסקי משפחת סחרוב והיה מנהל בחברת הביטוח "סהר" (שנמכרה בסוף שנות ה-80 לקבוצת הביטוח הראל השקעות). הוא העסיק כשכיר בחברה את חברו הנווט מאיר שמיר, שלימים הקים את חברת הביטוח "מבטח שמיר".

עם פרוץ מלחמת לבנון גויס אחיעז לשירות מילואים כטייס סקייהוק. ב-6 ביוני 1982 השתתף בתקיפת מטרות קרקע במהלכה הופל מטוסו והוא נפל בשבי אש"ף. אחיעז היה הבכיר בשבויי צה"ל במלחמה זו. הוא זכה ליחס מועדף לעומת שאר השבויים וקיבל תקציב מזון משלו. הוא הצליח לפתח עם שומריו מערכת יחסים חיובית וניהל עמם שיחות חבריות. בתקופת שהותו בשבי נפגשו שלושה מאנשי "העולם הזה", אורי אבנרי, שרית ישי לוי וענת סרגוסטי, עם ראש אש"ף יאסר ערפאת בביירות הנצורה. באותו ביקור קיימו השלושה ראיון מוקלט במחנה אש"ף במערב ביירות עם אחיעז והביאו ממנו דרישת שלום חיה ומכתב לבני משפחתו. קרוב משפחתו אריה (לובה) אליאב הפעיל את קשריו בקרב גורמים באש"ף כדי לקדם את שחרורו. לאחר חודשיים וחצי, ב-20 באוגוסט, במסגרת פינוי אנשי אש"ף מלבנון, שוחרר אחיעז ללא תמורה. עם שחרורו הועלה לדרגת רב-סרן.

לאחר שחרורו נהג אחיעז במשך תקופה לנסוע לאחד ממחנות הפליטים ביהודה ושומרון כדי להביא מוצרים שונים למשפחתם של שני שומריו הפלסטינים בתקופת השבי. כמו כן נפגש מספר פעמים עם יאסר ערפאת.

בסוף שנות ה-80 ייסד אחיעז יחד עם דן ברנר את קבוצת קמור ושימש יושב ראש מועצת המנהלים שלה. קבוצת קמור הייתה חברת השקעות שפעלה בתחומי הפיננסים, הנדל"ן, המזון המהיר והרכב. מרכז הרווח העיקרי של החברה היה חברת קמור רכב, יבואנית ומשווקת מכוניות ב.מ.וו בישראל. בנוסף, החברה החזיקה כ-40% מרשת המזון המהיר ברגר קינג וכ-50% מחברת הברוקרים "סהר ניירות ערך".

היה נשוי ליעל, בתו של אהרון סחרוב ונינתו של יצחק אייזיק בן-טובים, אב לשני בנים ובת. בשנת 1998 נפטר אחיעז ממחלת הסרטן, בגיל 48.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.iaf.org.il/846-7378-he/IAF.aspx מטוס הסקייהוק מופל וסרן אהרון אחיעז נופל בשבי], אתר חיל האוויר
* [https://web.archive.org/web/20121115093649/http://fisherlibrary.co.il/BITEONIM/130.pdf אחיעז שב הביתה], ביטאון חיל האוויר (עמ' 7)
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:שבויי צה"ל
קטגוריה:בלפוריה: אישים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים בתחום יבוא כלי רכב
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:משפחת סחרוב
קטגוריה:משפחת בן-טובים
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
גלישה (אינטרנט)

גלישה היא פעולה של דפדוף בין דפי אינטרנט, המוצגים לרוב באמצעות דפדפן. המושג "גלישה" משמש גם לתיאור כללי של שימוש באינטרנט. הוא כולל גם שימוש במנוע חיפוש, לצורך איתור מידע.

הגלישה היא מיומנות של אוריינות דיגיטלית, שהיא חלק מאוריינות מדיה.

גולש הוא האדם המבצע את פעולת הדפדוף באינטרנט. בהתאם לכך הוא נתפס כמשתמש הקצה של מוצרים מקוונים רבים.
זאת הסיבה לכך שחברות מסחריות רואות בגולש את הלקוח שלהן.

אחד ההיבטים המרכזיים להבנת השפעות של שיווק באינטרנט הוא הזרימה. מונח זה יכול לשמש לתיאור חוויית הגלישה של המשתמש ואת הדרכים ליצור בו עניין ומוטיבציה להתעמק באתר מסוים.
חוויית הזרימה באתר אינטרנט יכולה להסביר את המנגנונים העומדים מאחורי התגובות הקוגניטיביות, העמדתיות וההתנהגותיות של הגולש בעקבות האינטראקציה שלו עם האתר.

==ראו גם==
* למידה מקוונת
* גלישת גלים

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.youtube.com/watch?v=kDGPVF5M8oo גולשים ושומרים על עצמנו ברשת] - סרטון של המשרד לביטחון הפנים ומשרד החינוך, העוסק בגלישה בטוחה וזהירה באינטרנט. 
* [http://www.youtube.com/watch?v=_o8auwnJtqE Jigsaw: Assembly for 8 -10 year olds] - סרטון המיועד לגולשים צעירים, אשר ממחיש את המשמעות של חשיפת מידע אישי באינטרנט. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אינטרנט
קטגוריה:מידע
קטגוריה:טכנולוגיות מידע
גשר קנטר

גשר קנטר (או: גשר קנטרה) הוא גשר עתיק העובר מעל נחל חרוד בעמק בית שאן.

בניית הגשר מתוארכת לתקופה הממלוכית (שכבשו את אזור העמק בשנת 1260 לספירה), במטרה להוביל מים מנחל חרוד לשטחים חקלאיים מצפונו של הנחל. הגשר נבנה על גבי שלוש קשתות מאבן. בראשית תקופת המנדט הבריטי שוקם הגשר ואחת מקשתותיו שהייתה הרוסה תוקנה. לאחר הקמת מדינת ישראל חודשה העברת המים בו והוא שימש להשקיית שדות הקיבוץ שדה נחום.

דופן הנחל שליד הגשר מאופיינת בריבוד טרוורטין כתוצאה משנים רבות של גלישת מים מהתעלה שעל הגשר (אופייני למוליכי מים רבים, כגון האקוודוקט בקיסריה).

שמו של הגשר "קנטר" נגזר מהמילה הערבית קנטרה שמשמעותה קשת.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20221102152830/https://tourism.maianot.co.il/service/גשר-הקנטרה-וחניון-הקנטרה/ גשר הקנטרה וחניון הקנטרה], באתר מועצה אזורית עמק המעיינות (אורכב)
* [https://nelech.co.il/2020/11/16/חניון-גשר-הקנטרה/ חניון גשר הקנטרה], באתר "נלך"
* [https://www.tiuli.com/points-of-interest/404/גשר-קנטרה גשר קנטרה], באתר "טיולי"
* [https://familytrips.co.il/גשר-קנטרה-בנחל-חרוד/ גשר קנטרה], באתר "בשביל המשפחה"
* [https://inature.info/wiki/גשר_הקנטרה גשר קנטרה], באתר inature.info

קטגוריה:עמק חרוד
קנטר
קטגוריה:מועצה אזורית עמק המעיינות
אנריקה

אנריקֶה היא הגרסה הספרדית (Enrique) והפורטוגזית (Henrique) לשם הגרמני Heinrich ().
אנריקָה (Enrica) הוא גם שם פרטי נשי באיטלקית. 

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות פרטיים לנשים
אנרי

אנרי (Henri) הוא שם צרפתי, המשמש גם כשם פרטי וגם כשם משפחה. השם נגזר מהשם הגרמני .

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה צרפתיים
זלמן קליאוט

זלמן קליאוט (1908–1979) היה עסקן כדורגל ישראלי ומזכיר כבוד של ההתאחדות לכדורגל בישראל בעבר.

==ביוגרפיה==
נולד בריגה בירת לטביה. ב-1923 עלה לארץ ישראל. התחיל את דרכו בכדורגל עם הצטרפותו בשנות ה-40 לקבוצת הפועל תל אביב. בשנת 1950 עבר לקבוצת הכדורגל של מכבי תל אביב והיה פעיל במרכז מכבי. ב-1953 מונה למזכיר הכבוד של ההתאחדות לכדורגל בישראל, תואר חשוב באותם ימים (אינו קיים כיום). קליאוט עזר בארגון התחום הכספי בהתאחדות ויצר קשרים עם אנשי כדורגל במדינות המזרח הרחוק. הוא עמד בראש משלחות כדורגל רבות של ישראל ומכבי תל אביב במסעות באסיה, אירופה וארצות הברית. בזכות קשריו בהתאחדויות באסיה, נודע לו על כוונת מדינות ערב לפעול לסילוקה של ישראל מהמסגרת הספורטיבית של אסיה באמצעות קיום הצבעה בקונגרס ההתאחדויות האסייתי החודש מרץ 1972; הוא פעל מאחורי הקלעים ונפגש עם מספר ראשי התאחדויות, ולבסוף בהצבעה כשלה יוזמת מדינות ערב.

במקביל לפעילותו בתחום הכדורגל, פיתח קליאוט מסוף שנות ה-40 את ענף משאיות התובלה. בסוף שנות ה-60 שימש בתפקיד יו"ר ארגון בעלי המשאיות.

קליאוט נפטר ב-1979 בתל אביב בגיל 71. ההתאחדות לכדורגל בישראל הנציחה את פועלו באמצעות גביע המדינה לנערים ג' הקרוי על שמו ומחולק מדי שנה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.football.org.il/magazine/?itemid=%7B16DBB5F2-46E1-4F48-9428-6E11AA8259C5%7D זלמן קליאוט], באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:עסקני כדורגל ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979
ינשוף חשוף-רגל

220px
ינשוף חשוף-רגל (שם מדעי: Gymnoglaux lawrencii) הוא סוג ומין יחיד של עוף לילה דורס ממשפחת הינשופיים אשר אנדמי לקובה (תפוצתו מכסה כמעט את כל האי). מוכר גם בשם "Cuban screech owl" (ינשוף צווחן קובני). זהו ינשוף שלא נחקר כהלכה, ולכן המידע עליו לוקה בחסר.
== מאפיינים ==
שמו – "ינשוף חשוף-רגל" – מתייחס לרגליו חסרות הנוצות, מופע ייחודי השונה מרוב ינשופי העולם שלהם יש רגליים מנוצות כמעט לחלוטין (מעל 200 מינים). זאת כנראה הסתגלות אבולוציונית שמקורה בבית גידולו הטרופי והחם. זהו ינשוף לילי, המעדיף יערות של עצי דקל, בהם הוא קודח חורים המשמשים לו כמקום מגורים (הם לעיתים קרובות מאכלסים גם קני נקרים נטושים). מופע נוצותיו חום-כהה המנוקד בלבן ובטנו ותחתית כנפיו לבנים. פרצוף השמע הלבן שלו מקיף עיניים גדולות וחומות. ככל הנראה, הוא ניזון מטרף קטן כמו יונקים וציפורים קטנים, פרוקי-רגליים ודו-חיים.

בעבר איגוד האורניתולוגים האמריקאי (American Ornithologists' Union) הכלילו בסוג "שעיר", אך בשנת 2003 הוא חזר בו, בהתבסס על הבדלים מורפולוגיים ודפוסי קולות שונים, והכלילו בסוג נפרד משלו – Gymnoglaux (ינשוף חשוף-רגל).

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* "[http://animals.nationalgeographic.com/animals/birds/cuban-screech-owl/ Cuban Screech Owl Gymnoglaux lawrencii]", National Geographic Home: Animals </div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1868
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ סקלטר
קטגוריה:ינשופיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:קובה: עופות
קטגוריה:קובה: בעלי חיים אנדמיים
עתודות הנפט המוכחות

עתודות הנפט המוכחות (באנגלית: proven oil reserves או proved oil reserves) הן עתודות המצויות בשדות נפט ידועים וניתנות להפקה בעתיד, על פי נתונים גאולוגיים והנדסיים בסבירות של 90% לפחות, בטכנולוגיה הקיימת ותחת אילוצים כלכליים ותפעוליים קיימים כיום כגון עלויות הפקה ומחירי הנפט הנוכחיים בשוק. הן אינן כוללות משאבים שטרם נתגלו, ונפט שהפקתו אינה כדאית במחירים הנוכחיים או אינה אפשרית בטכנולוגיות המסחריות הקיימות. עלייה חדה במחירי הנפט מאפשרת לעיתים הפקת נפט שבעבר נמצא כלא כלכלי להפקה ולא נכלל תחת "עתודות מוכחות".
מפת עתודות הנפט בעולם,{{ש}} לפי מדינות, מעודכן לשנת 2017

== רמת הפיתוח של עתודות הנפט == 
ניתן לחלק את העתודות המוכחות לשתי קטגוריות: 

=== עתודות מוכחות מפותחות (proved developed reserves or PDR) ===
עתודות מוכחות מפותחות הן עתודות שניתן להפיק מבאר קיימת עם ציוד קיים ותחת תנאים תפעוליים קיימים.

=== עתודות מוכחות לא מפותחות (proved undeveloped reserves or PUD). === 
עתודות מוכחות בלתי מפותחות הן עתודות שלכודות במאגר שטרם פותח ושממוקם בסמוך למאגר עתודות מוכחות, מפותחות ומפיקות. בנוסף, עתודות מוכחות בלתי מפותחות הן אותן עתודות מוכחות שצפוי כי ניתן להפיק אותן בעתיד תוך יישום שיטות הפקה מתקדמות והשקעות הון נוספות (לצורך קידוח בארות נוספים לדוגמה). 

== ראו גם ==
* יחס עתודות/תפוקה
* רשימת מדינות על-פי עתודות הנפט המוכחות

== לקריאה נוספת ==
* אלי ארום, "עתודות הנפט העולמיות גדלו בעשור ב-40%", דפי מידע 231, המכון הישראלי לנפט ולאנרגיה, 24 בינואר 1995, עמ' 2.

== קישורים חיצוניים ==

* "[http://www.energianews.com/newsletter/files/1505130703bffa3764c1b1c0a33530cf.pdf סוכנות האנרגיה האמריקאית מדווחת על עלייה של 8.6% בעתודות הנפט בארצות הברית]", סקירת אנרגיה שבועית, קבוצת א'.ב'.א'. – מחלקה כלכלית, 7 בדצמבר 2010, עמ' 4.
<div style="direction: ltr;">
*"Oil: Proved Reserves [Table]", BP Statistical Review of World Energy, June 2012, p. 6, Notes: [https://web.archive.org/web/20120614040029/http://www.bp.com/liveassets/bp_internet/globalbp/globalbp_uk_english/reports_and_publications/statistical_energy_review_2011/STAGING/local_assets/pdf/statistical_review_of_world_energy_full_report_2012.pdf Proved reserves of oil].
* U.S. Energy Information Administration (EIA), International Energy Statistics – Notes, [http://www.eia.gov/cfapps/ipdbproject/docs/IPMNotes.html#p6 Petroleum/Reserves]
* EIA, Summary: U.S. Crude Oil, Natural Gas, and Natural Gas Liquids Proved Reserves 2009, November 2010, p.1, [https://web.archive.org/web/20130514083430/http://www.marcellus.psu.edu/resources/PDFs/EIA.pdf footnote 1].
* "[https://web.archive.org/web/20160701090156/http://www.hebrewenergy.com/terms/search?q=proved+undeveloped&cat=&.x=362&.y=33 Proved undeveloped reserves]", English-Hebrew Energy Dictionary (Gina Cohen)
* "[https://web.archive.org/web/20160303203347/http://www.hebrewenergy.com/terms/search?q=proved+developed&cat=&.x=154&.y=24 Proved developed reserves]", English-Hebrew Energy Dictionary (Gina Cohen)
* "[http://www.businessdictionary.com/definition/proved-undeveloped-reserves.html proved undeveloped reserves]", BusinessDictionary.com 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפט
תוכנית המשכיות עסקית

תוכנית המשכיות עסקית או BCP (ראשי תיבות באנגלית של: Business Continuity Plan) היא דוקטרינת ניהול המתייחסת לפעילות שנדרש ארגון לבצע על מנת להבטיח שפונקציות עסקיות קריטיות תהיינה זמינות ללקוחות, ספקים, רגולטורים וגופים אחרים בעלי עניין בארגון.
פעילויות אלו כוללות מטלות יומיות כגון ניהול פרויקטים, מערכת גיבויים, בקרת שינויים, ותכנון עתידי.
המשכיות עסקית אינה מתייחסת לפעולות ההצלה הראשוניות אלא להתכוננות והתארגנות להשגת יכולת התאוששות מהירה לאחר האסון.

לעיתים מתבלבלים בין "המשכיות עסקית" ל"ניהול משברים" או "DRP" ו"שיקום נזקים". שלושת המושגים האחרונים הם חלק בלבד מהדוקטרינה המשכיות העסקית.

הדוקטרינה מתייחסת לשני תחומים:
המשכיות עסקית: יכולתו של ארגון לספק שירות ותמיכה ללקוחות ולשמור על יכולת הקיום שלו לפני, במהלך, ואחרי אירוע המשכיות עסקית.
ניהול המשכיות עסקי: תהליך ניהול ההוליסטי שמזהה השפעות אפשריות המאיימות על ארגון ומספק מסגרת לבניית חוסן ארגוני ואת היכולת לתגובה אפקטיבית לצורך הגנה על האינטרסים של בעלי העניין המרכזיים, המוניטין והמותג.

== ניהול המשכיות עסקית ==

הבסיס לניהול המשכיות עסקית הוא הבנת הפעילויות, האיומים, הסיכונים והשפעתם על הארגון ועל בעלי העניין.

התהליך כולל 5 שלבים הידועים כ"מעגל החיים" לניהול המשכיות עסקית:
ניהול המשכיות עסקית - מעגל החיים

=== הכרת הארגון ===

זהו השלב הראשון המהווה את הבסיס לכל המערך. בסיום שלב זה לארגון יהיה הידע וניתוח ההשפעות, האיומים והסיכוים להם חשוף הארגון (BIA-Business Impact Analysis) הגדרת הפעילויות הקריטיות, זמני השבתה נסבלים (MTDP), זמני התאוששות מקסימליים (RTO), נקודות שחזור מידע מינימליות (RPO) ויכיר את האיומים, הסיכונים ונקודות הכשל בארגון.

=== גיבוש אסטרטגיות ===

שלב שני בו מגבשים אסטרטגיות להתמודדות עם האיומים ומציאת פתרונות אפשריים לכל פעילות. האסטרטגיות מגובשות לכל אחד מהמשאבים הנדרשים לקיום הפעילות – מבנה, משאבי אנוש, ספקים, מלאי, תשתיות, מידע ועוד.

=== הכנת תוכניות להמשכיות עסקית ===

בשלב זה מכינים תוכניות פעולה פרטניות ליישום ההחלטות שהתקבלו בשלב הקודם.
תוכניות מגובשות לכל נושא משרה בפעילויות שהוגדרו כקריטיות לארגון. בוחרים באנשים מתוך או מחוץ לארגון שיתפעלו את התוכניות במסגרת אחד הצוותים:
* צוות ניהול המשבר - צוות מצומצם המורכב ברובו מההנהלה הבכירה של הארגון, יועצים מתום ניהול משברים והתקשורת.
* צוות ניהול התוכניות - לרוב מנהלים בדרג ביניים שאחראים ליישום ותפעול התוכנית בתחום פעילות מוגדר.
* הצוות המבצע - עובדים מתוך הארגון בתמיכת קבלני משנה (במידת הצורך) לביצוע הפעילויות עצמן.

=== בדיקת התוכניות והתאמתן ===

זהו שיא התהליך, כאשר כל בעלי העניין מודעים לרצינות שמייחס הארגון להמשכיות העסקית ולמחויבות לתהליך. קיימים סוגי בדיקות שונים. סוגי הבדיקות שיופעלו בשלב זה נדונו וסוכמו עוד טרם החל תהליך הכנת התוכניות עצמן.

=== הטמעת המשכיות עסקית בארגון ===

זהו השלב הבוגר בתהליך. לאחר שהארגון ביצע את כל השלבים במעגל החיצוני, זהו השלב בו מתחזקים את התוכניות, עוקבים אחרי הפעילויות, האיומים, המשאבים הנדרשים, גיבוש אסטרטגיות נוספות, בדיקת יחסי עלות-תועלת ומרחיבים את התהליך לפעילויות
נוספות.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.thebci.org אתר המכון להמשכיות עסקית] 
* [https://www.drii.org אתר DRI], המכון להתאוששות מאסון 
* 

קטגוריה:מנהל עסקים
קטגוריה:כלכלה
קטגוריה:ניהול סיכונים
נפתלי קראוס

נפתלי קראוס (י"ב בשבט ה'תרצ"ב, 20 בינואר 1932 – י"א בשבט ה'תשע"ח, 27 בינואר 2018) היה עיתונאי ישראלי יליד הונגריה.

==ביוגרפיה==
נולד בבודפשט בירת הונגריה כבנם הבכור של יצחק ודבורה קולמוסאי, יהודים אורתודוקסים מודרניים. הוא למד בבית ספר היהודי "תורת אמת" ובסוף שנת 1944 בימי השלטון הפרו-נאצי של פרנץ סאלאשי הועבר לגטו. אחרי השחרור למד בישיבה ואחרי כניסת הונגריה לעידן הקומוניסטי, בשנת ה'תש"ט (1949) נמלט מהונגריה ועלה לישראל. למד בישיבת מהרי"ץ דושינסקי בירושלים בראשות הרב ישראל משה דושינסקי.

בחודש כסלו ה'תשי"ח (1958) נישא לבתיה בת שמואל זלמנוב, חסיד חב"ד. לאחר נישואיו התקרב לחסידות חב"ד והיה חבר הנהלת צעירי אגודת חב"ד.

בשנות ה-50 החל בקריירה עיתונאית. במשך שנים רבות היה חבר מערכת העיתון "שערים" ופרסם בו מדור קבוע תחת שם העט "נ. קולמוסאי". כמו כן כתב בעיתון הישראלי בשפה ההונגרית "אוי קלט". מילא תקופה גם תפקיד של כתב בישראל של השבועון היידי מניו יורק אלגעמיינער זשורנאל, ושל העיתון ההונגרי "מדיאר הירלאפ". קראוס ערך את ה"אנציקלופדיה הדתית" ואת "השנתון הדתי האנציקלופדי" שיצא בשנת 1962. כתב בכתבי עת שונים, ובהם בבטאון חב"ד.

מאז סוף שנות ה-60 היה חבר מערכת "מעריב" ופרסם בו כתבות וטורים, בעיקר בנושאים יהודיים ודתיים.

היה חבר פועלי אגודת ישראל וחבר מוסדותיה.

התגורר בבית מגורי העיתונאים, בניין מגורים בשכונת יד אליהו בתל אביב שבו התגוררו כמה עיתונאים בולטים, ובהם יוסף לפיד, יגאל לב, לוי יצחק הירושלמי וברוך אדלר.

לקראוס שלושה ילדים: שמואל; מרים הנשואה לעו"ד יצחק הרפז, בנו של עמיתו איש פא"י הרב גרשום הרפנס; רחל הנשואה לזלמן נוב, ממונה בניהול מזכירות בית דין רבני חב"ד. אחיו, שלמה קראוס, הוציא בסוף שנות ה-70 את המקומון "בני ברק" בבני ברק.

==ספרים==
קראוס הוציא בהונגריה ובישראל מעל 30 ספרים בנושאי יהדות ועם ישראל, רובם הועלו לרשת על ידי משפחתו.
* ספר זכרונות – "Az áldozat visszatér a tett színhelyére" (הקרבן חוזר למקום הפשע), 2002

==קישורים חיצוניים==
* [http://myencounterblog.com/wp-content/uploads//2016/01/Hasipur-Sheli-1-8-2016.pdf "משקה, לא וודקה"], קראוס מתראיין לדף השבועי של חברת JEM – 8 בינואר 2016, כ"ז בטבת תשע"ו
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עיתונאים חרדים ישראלים
קטגוריה:סגל שערים
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל אוי קלט
קטגוריה:פעילי פועלי אגודת ישראל
קטגוריה:עיתונאים ושדרנים חסידי חב"ד
קטגוריה:דיירי בית מגורי העיתונאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
הערצת המאגים

הערצת המאגים הוא ציורו המפורסם ביותר של ג'נטילה דה פבריאנו (1370–1427), אמן איטלקי בסגנון הגותי הבינלאומי, אשר פעל בעיקר באזור טוסקנה. את הציור הוא השלים בשנת 1423 בפירנצה, וכיום היצירה מוצגת בגלריית אופיצי. הציור הוזמן על ידי פלה סטרוצי, בנקאי, פוליטיקאי וסופר איטלקי, כבר בשנת 1420, כאשר הגיע ג'נטילה דה פבריאנו לפירנצה. על כן, גם פלה וגם אביו, אונופריו, מופיעים בציור. 

הציור מתאר את סיפורם של שלושת המגים (או שלושת האמגושים), שלושה חכמים או מלכים שהגיעו מהמזרח אל בית לחם כדי לסגוד לישו לאחר לידתו. סיפורם של שלושת המגים מתואר בברית החדשה בבשורה על פי מתי. כאמור, בציור משולבים גם הפטרונים שהזמינו אותו כחלק מהקהל המלווה את המגים שמגיעים לברך את ישו.

מבחינה סגנונית, הציור אומנם מבטא בצורה מובהקת את הסגנון הגותי הבינלאומי, אך ניכרות בו גם השפעות של אמני הרנסאנס המוקדם שפעלו בפירנצה באותה התקופה. כנהוג בגותיקה הבינלאומית, הציור מכיל עומס של פרטים עיטוריים וקישוטיים, המעניקים לו מראה עשיר ותכשיטי. כמו כן, ניתן לזהות הבדלים בין האופן בו מתוארים האצולה או הדמויות הקדושות, לעומת המעמדות הנמוכים. הדמויות הקדושות ובני האצולה מתוארים באופן לא ריאליסטי כי אם קישוטי ביותר, עם ריקוע של זהב, ללא התייחסות לפרופורציות הנכונות ומבלי לנסות לשוות להם מראה טבעי או אנושי. דמויות האצולה הן מפוארות כמעשה צורפות, מוארכות בצורה לא טבעית, ונעדרות מסה ריאליסטית. 

מן הצד השני, כאשר מדובר בפשוטי העם, ניכרת השפעת ההומניזם הרנסאנסי של התקופה: הדמויות הרבה יותר אנושיות וניכר ניסיון לתארן בצורה ריאליסטית יותר. דוגמה לכך היא המשרת שמתכופף לטפל ברגלי הנסיך – אפשר לראות אקצרה בתיאור שלו והתייחסות לעומק החלל ולתנוחת גופו הטבעית. גם תיאורם של בעלי החיים הוא נטורליסטי וטבעי יותר.

מבין ההישגים הבולטים של אמנות הגותיקה הבינלאומית ניתן למנות גם את ההתבוננות בטבע שמביאה לריאליזם תוכניתי (ולא בהכרח תיאורי) בכל מה שנוגע לחלקים הלא דתיים או אציליים של הציור. היבט זה בא לידי ביטוי ב"הערצת המאגים" של דה פבריאנו גם בחלק העליון של היצירה בו מתוארות סצנות ג'אנר של השיירה שמגיעה עם המלאכים בתיאור נוף פנורמי. אפשר לראות בצד גם סצנות מחיי היום-יום כמו שני חיילים שעוצרים גנב. 

בפרדלות התחתונות של היצירה מתוארות "ההצגה במקדש" (מימין), "הבריחה למצרים" (במרכז) ו"הלידה" (משמאל). בסצנת "ההצגה במקדש" ניתן לזהות שוב את ההבדל באופן התיאור של האצילים למול תיאור פשוטי העם – בעוד שהאצילים מתוארים בצורה לא ריאליסטית ותוך הדגשת הפאר והאלגנטיות שלהם, פשוטי העם (הקבצנים) מתוארים בצורה טבעית ביותר. האצילים זקופים, גבוהים ומתוארים כחסרי מסה, הקבצנים שפופים, וניכר בתיאורים ניסיון לשוות להם נפחיות ונוכחות טבעית בחלל. 

סצנת הלידה היא סצנה לילית בה ניכרת השפעתו של האמן האיטלקי תדיאו גאדי בתיאור האור הבוקע מהמלאך בשמיים. המלאך הוא מקור האור, ואילו הרועים תחתיו מטילים צל – דבר שהוא כלל לא מובן מאליו באמנות התקופה ומדגיש שוב את הסגנון הנטורליסטי שדה פבריאנו משתמש בו לתיאור הדמויות הפשוטות ביצירה, לצד התיאור הבלתי ריאליסטי של הקדושים והאצילים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמנות גותית
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
פסח קוקיס

הרב פסח קוקיס (תרס"ג, 1903 – י"ב באלול תשמ"א, ספטמבר 1981) היה רבה הראשי של בת ים במשך למעלה מארבעים שנה.

==תולדותיו==
נולד ברוסיה, בנם של זאב ובתיה קוקיס. למד בישיבת כנסת בית יצחק. בשנת תרפ"ה (1925) עלה לארץ ישראל ונמנה עם ראשוני ישיבת חברון בחברון. ניצל מטבח חברון במאורעות תרפ"ט, והעיד במשפטו של אחד הפורעים.

בשנת תר"ץ (1930) נישא לאילה, בתו של הרב רפאל קצנלבוגן. זמן קצר לאחר נשואיו נמנה עם קבוצת בוגרי ישיבת חברון שהקימה את ישיבת היכל התלמוד בתל אביב. באמצע שנות ה-30 התמנה לרבה של בת ים וכיהן בתפקידו עד מותו. הקים את ישיבת בת ים ושימש כנשיאה.

נפטר בשנת תשמ"א, ונקבר בהר הזיתים בירושלים. על שמו קרוי רחוב במערב בת ים. לאחר פטירתו הוציאו בניו את כתביו לאור.

==צאצאיו==
בנו הבכור מרדכי - (חתנו של הרב אליהו מאיר קובנר, ראש ישיבת פורת יוסף ברחובות) מחבר הספר "שיח מרדכי" - מאמרי הגות ומוסר על סדר פרשיות התורה. פרסם מאמרים וביוגרפיות תחת שם העט מרדכי בן פסח.

זאב - מבני ברק. 

רחל - אשת ד"ר חיים פוברסקי, בנו של הרב דוד פוברסקי. 

בלהה - אשת נפתלי חדש, בנו של הרב מאיר חדש ומשגיח בישיבת אור אלחנן. 

רות - אשת יעקב שחר מרחובות.

==ספריו==
* ברכת פסח – על התלמוד
* [https://hebrewbooks.org/55898 ברכת פסח] – מאמרי מוסר ודרשות על סדר פרשיות התורה

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת בית יצחק-קמניץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:בת ים: רבנים ראשיים
קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:בוגרי היכל התלמוד
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הנביאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
יצחק קירזון

יצחק איתן קירזון (27 בנובמבר 1938 - 26 ביוני 1999) היה חתן פרס ביטחון ישראל. לאחר מותו קיבל את פרס ראש השב"כ על ביצוע מחקר יוצא דופן.

==ביוגרפיה==
קירזון נולד בחיפה לישעיהו ואסתר קירזון. למד בבית הספר היסודי "תל חי" ובתיכון "בית חינוך" בחיפה. בשנת 1957 התגייס לצה"ל לנח"ל. סיים קורס חובשים קרביים וקורס קציני ארגון רפואה, ושימש כקצין ארגון רפואה. עם שחרורו בשנת 1960 החל ללמוד כימיה אורגנית ופיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים וסיים תואר ראשון ושני. לימים, סיים דוקטורט בכימיה אורגנית במכון ויצמן. הצטרף לשירות הביטחון הכללי בשנת 1982 ושירת בו עד שנפטר מדום לב, בשנת 1999.

בשנת 1967 הכיר את רעייתו נגה, במכון ויצמן. בשנת 1968 נישא הזוג ונולדו להם שלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==
 	
* [http://www.shabak.gov.il/memorial/names/pages/087.aspx יצחק קירזון] באתר השב"כ

קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: עובדי שירות הביטחון הכללי
קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש (חיפה)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:כימאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1999
שמחה סולובייצ'יק

הרב שמחה סולובייצ'יק
הרב שמחה הלוי סולובייצ'יק (תרל"ט, 1879 - כ"ו בחשוון ה'תש"ב, 16 בנובמבר 1941) היה רבה של מוהילב. בן זקוניו של הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, ה"בית הלוי".

==ביוגרפיה==
נולד בוורשה לרבי יוסף דב ולאסתר ביילא לבית טמקין, אשתו השלישית של רבי יוסף דב. נישא לביילא בת הרב יצחק וחיה ליפשיץ מקרוצ'ה שברוסיה. כיהן ברבנות מוהילב בין השנים תרע"א - תרפ"ד. במקביל מסר שיעורים בישיבה בשקלוב בראשותו של הרב פסח פרוסקין. בשנת תרפ"ד היגר לארצות הברית וכיהן כרב קהילת "תפארת ישראל - אנשי בריסק" של יוצאי בריסק בברוקלין, ניו יורק. הוא כיהן גם בראשות אגודת הרבנים.

נפטר בניו יורק בכ"ו בחשוון ה'תש"ב, 16 בנובמבר 1941.

בשנת ה'תשע"ח יצא לאור הספר שמחה לארצך - צילום חידושיו בכתב ידו.

==משפחתו==
בנו רבי יוסף דב (נפטר בי"ט באייר תשמ"ז) כיהן כאב"ד ספרינג ואלי שבניו יורק. היה חתנו של הרב שרגא פייבוש אליהו איידלמן. בנו הוא הרב יצחק סולובייצ'יק, ראש ישיבה בירושלים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=3153&st=&pgnum=463 הרב ר' שמחה הלוי סאלאווייציק ז"ל], הפרדס ספר היובל, עמ' 456, באתר HebrewBooks

קטגוריה:רבנים חרדים
קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:משפחת סולובייצ'יק
קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:ילידי 1879
קטגוריה:נפטרים ב-1941
סם נוג'ומה

סמואל דניאל נוג'ומה (נולד ב-12 במאי 1929) הוא פוליטיקאי נמיבי והנשיא הראשון של נמיביה (כיהן 1990-2005). הוא הנהיג את ארגון העם של דרום-מערב אפריקה (SWAPO) במאבק הארוך כנגד השלטונות של דרום אפריקה, וכיהן כנשיא כאשר נמיביה קיבלה את עצמאותה ב-21 במרץ 1990. לאחר מכן הוא נבחר שוב לנשיא בשנת 1994 וב-1999 עד למרץ 2005. כנשיא SWAPO הוא כיהן בשנים 1960-2007.

נוג'ומה הוא בנה של קוקו הלבי מפינגנה קונדומבולו משושלת אואקוומבי, ושל בעלה דניאל אואטני נוג'ומה. נוג'ומה הוא הבכור מבין 11 הילדים שלהם. אמו מתה בשנת 2008 כשהיא מעל גיל 100.

ב-1960 נעשה נוג'ומה לנשיא ארגון העם של דרום-מערב אפריקה (SWAPO), בתקופה שבה הנהיגה ממשלת דרום אפריקה מדיניות של אפרטהייד. לאחר שנים שבה קרא לאו"ם לשחרר את דרום-מערב אפריקה משלטון דרום אפריקה, אישר נוג'ומה להקים התנגדות צבאית וכך החלה מלחמת העצמאות של נמיביה שנמשכה 24 שנים. במהלך המאבק, נוג'ומה אימץ את הכינוי "שפיישונה" שמשמעותו "ברק".

==נשיא נמיביה==

כמנהיג SWAPO נבחר נוג'ומה פה אחד לנשיא בבחירות ב-1989 שהיו תחת פיקוח האו"ם, והושבע על ידי מזכ"ל האו"ם חוויאר פרז דה קוויאר ב-21 במרץ 1990.

בשנת 1992 החליטה ממשלת נורווגיה לעצור את משלוח הסיוע לנמיביה בגלל הבצורת, וזאת בגלל רכישה של מטוס סילון נשיאותי חדיש ויקר וכן 2 מסוקי אח"מים על ידי נמיביה, וזאת מספר שבועות לאחר שנוג'ומה ריתק את תשומת הלב הבינלאומית בבקשת הסיוע לארצו. גם שנים רבות לאחר מכן, בוקר נוג'ומה על מענקים מוגזמים שהוא מקבל על חשבון מדינת נמיביה.

נוג'ומה נבחר שוב לנשיאות נמיביה בדצמבר 1994 ברוב של 76.3% מהקולות. חוקת נמיביה שונתה על מנת שיתאפשר לנוג'ומה לרוץ גם בבחירות לכהונה שלישית ב-1999, בהם הוא נבחר לנשיאות ברוב של 76.8% מהקולות. החוקה לא איפשרה לו לרוץ בנובמבר 2004 לכהונה רביעית, ולא נעשו ניסיונות לשנות את החוקה שוב. היפיקפוניה פוהאמבה נבחר במהלך ועידת SWAPO למועמד מטעמה בבחירות לנשיאות. הוא זכה ברוב גדול מן הקולות ב-21 במרץ 2005 ונתמנה לנשיא נמיביה.

==לאחר תקופת הנשיאות==

בעת שפוהמבה נבחר לנשיאות במקומו של נוג'ומה, נותר נוג'ומה כנשיא SWAPO. היו ספקולציות שנוג'ומה מתכנן לנסות להיבחר להנהגת SWAPO שוב ב-2007 ולאחר מכן לרוץ לבחירות לנשיאות ב-2009, אך בתחילת אוקטובר 2007 הבהיר נוג'ומה שאין לו כל כוונה להתמודד להנהגת SWAPO, והוא יעמוד לצידו של פוהמבה, סגן נשיא SWAPO, בבחירות לאחר 47 שנות הנהגת המפלגה. ב-29 בנובמבר 2007, במהלך ועידת המפלגה נבחר פוהמבה להנהגת SWAPO ללא מתחרים. נוג'ומה אמר שהוא "מעביר את לפיד ההנהגה לחבר פוהמבה". ועידת SWAPO החליטה לתת לנוג'ומה את תואר הכבוד "מנהיג המהפכה הנמיבית", זאת בנוסף לתואר שכבר החזיק בו נוג'ומה - "אבי האומה של העם הנמיבי".

גם לאחר סיום נשיאותו, נותר נוג'ומה פעיל בסביבה הפוליטית ומשתתף בקמפיינים ובאסיפות של SWAPO ברחבי המדינה.

בשנת 1990 קיבל נוג'ומה את פרס אינדירה גנדי מממשלת הודו, וב-2005 תואר דוקטור לשם כבוד במינהל ציבורי מטעם הפולטכניון של נמיביה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשיאי נמיביה
קטגוריה:ילידי 1929
גת'ין אנתוני

גת'ין אנתוני (באנגלית: Gethin Anthony) הוא שחקן אנגלי, מוכר בעיקר בשל גילום דמותו של רנלי באראת'און בסדרה "משחקי הכס" המבוססת על סדרת ספריו של הסופר ג'ורג' ר. ר. מרטין.

==ביוגרפיה==
אנתוני למד בבית ספר באזור קינגסטון שעל נהר התמזה, ובשנתו האחרונה היה למדריך. לאחר מכן, חזר לבית הספר כמורה לדרמה במשרה חלקית. הוא קיבל מלגה לאקדמיה הבריטית-אמריקאית לדרמה בלונדון, שם עבר סדנאות למשחק עם פיונה שו, אלן ריקמן ובריאן קוקס. הוא בעל קול טנור, והוא אף מיומן בריקוד אפריקני. אנתוני למד ספרות אנגלית באוניברסיטת אוקספורד והיה נשיא אחוות הדרמה באוניברסיטה, ולאחר מכן המשיך לאקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון.

כיום, הוא מככב במחזה המבוסס על חייו של הצאר בוריס גודונוב בתיאטרון שייקספיר המלכותי.

==פילמוגרפיה נבחרת==
{| class="wikitable"
|-
! שנה !! שם !! תפקיד
|-
| 2006 || המוצב האחרון של פינושה Pinochet's Last Stand || ויליאם סטרו
|-
| 2007 || הולבי סיטי || דרו קריימר
|-
| 2009 || צ'רצ'יל במלחמה Into the Storm || טייס
|-
| 2011 - 2012 || משחקי הכס || רנלי באראת'און
|-
| 2012 || דרק || הרב
|-
|2016-2015
|אקווריוס
|צ'ארלס מנסון
|-
| rowspan="2" |2017
|חטוף
|לוי בארנט
|-
|קודאכרום
|ג'ספר
|-
|2018
|ויטה ווירג'יניה
|קלייב בל
|-
|2019
|מסביב לשמש
|ברנארד
|-
|2020
|מצוד
|ג'ק ברנן
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ולאמנויות הדרמה של לונדון
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1983
ג'ון בראדלי

ג'ון בראדלי-וסט (באנגלית: John Bradely-West; נולד ב-15 בספטמבר 1988) הוא שחקן אנגלי. מוכר בעיקר בשל תפקידו בתור סאם טארלי בסדרה "משחקי הכס" <small>(2011–2019)</small> של רשת HBO המבוססת על סדרת ספריו של הסופר ג'ורג' ר. ר. מרטין.

==ביוגרפיה==
בראדלי גדל ברובע וית'נשואו במנצ'סטר, אנגליה, שם למד בתיכון סיינט פול. לאחר מכן, סיים לימודים בקולג' לורטו ברובע הולמה ובבית הספר לתיאטרון במנצ'סטר. 

הופעתו הראשונה בטלוויזיה הייתה בשנת 2011 בסדרת הדרמה "בורג'ה", שם הופיע כחשמן ג'יובאני דה מדיצ'י. באותה שנה החל להופיע בתור סמוול "סאם" טארלי בסדרה "משחקי הכס" של רשת HBO.

==פילמוגרפיה==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2012
|אנה קרנינה
|נסיך אוסטרי
|
|-
| rowspan="2" |2015
|Traders
|ורנון סטיינס
|
|-
|דייט בהפתעה <small>(אנ')</small>
|אנדרו
|
|-
|2016
|גרימסבי
|דריק פלנר
|
|-
|2017
|American Satan
|ריקי קולינס
|
|-
|2018
|חולה מספר אפס <small>(אנ')</small>
|סקוטר
|
|-
| rowspan="3" |2022
|הספירה לאחור
|ד"ר קיי.סי האוסמן
|
|-
|חתונה בהפתעה
|קולין קולוואי
|
|-
|The Railway Children Return
|ריצ'רד פארקס
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|-
! שנה !! סדרה !! תפקיד
!הערות
|-
| 2011–2019 ||משחקי הכס || סאם טארלי
|תפקיד חוזר (עונה 1)
תפקיד ראשי (עונות 8-2); 48 פרקים
|-
| 2011 ||שושלת בורג'ה <small>(אנ')</small> ||לאו העשירי
|5 פרקים
|-
| rowspan="2" | 2012 || מרלין || טיר סיוארד
|2 פרקים
|-
|חסרי בושה || וסלי
|2 פרקים
|-
|2016
|The Last Dragonslayer
|גורדון
|סרט טלוויזיה של Sky One
|-
|2019
|רובוט צ'יקן
|גורדון רמזי
|דיבוב; פרק: "Boogie Bardstown in: No Need, I Have Coupons"
|-
|2020
|Urban Myths
|לס דוסון
|פרק: "Les Dawson's Parisienne Adventure"
|-
|2023
|החוף הצפוני
|מקס דרומונד
|תפקיד ראשי; 6 פרקים
|-
|2024
|בעיית שלושת הגופים
|ג'ק רוני
|סדרת טלוויזיה עתידית של נטפליקס
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה המטרופוליטנית של מנצ'סטר
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1988
פול אבדי

פול אבדי (בצרפתית: Paul Abadie; 9 בנובמבר או 10 בדצמבר 1812 – 3 באוגוסט 1884) היה אדריכל ורסטורטור צרפתי. בימי חייו היה אדריכל מוערך, כיהן כאדריכל נוטרדאם דה פריז ואף זכה בתחרות לעיצוב בזיליקת הלב הקדוש במונמרטר, אולם כיום נחשב כשנוי במחלוקת. במסגרת התמחותו, שיפוץ מבנים רומנסקיים, הציל רבים מהם מכליה אך ביצע בהם שינויים בקנה מידה נרחב והוסיף להם תוספות ששינו את מראם ולא שימר את המראה המקורי. במסגרת חתירתו למקור הסיר תוספות בנייה מאוחרות רבות מן המבנים ששיפץ.

== תולדות חייו ==
אבדי נולד בפריז. אביו, שנקרא אף הוא פול אבדי, היה אף הוא אדריכל. ב-1835 החל ללמוד באקול דה בוזאר. בשנים 1866-1885 היה אחראי על שיפוץ הקתדרלה של אנגולם, ב-1874 התמנה להחליף את אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק כאדריכל האחראי על שיפוץ ותחזוקת קתדרלת נוטרדאם דה פריז. כן שיפץ את כנסיית הצלב הקדוש בבורדו ואת הקתדרלה של פריגו (Périgueux) ותכנן את ארמון העירייה והממשל המקומי באנגולם.

ב-1875 זכה בתחרות ונבחר לעצב את בזיליקת הלב הקדוש במונמרטר, המהווה את פסגת יצירתו. הוא נפטר ב-1884, זמן רב לפני שהסתיימה הבנייה ב-1914.

== גלריה ==
<gallery>
Sacre-coeur-paris.jpg|בזיליקת הלב הקדוש
St pierre angoulème XIXe.jpg|חזית הקתדרלה של אנגולם ב-1851, לפני השיפוץ של אבדי
Angouleme cathedral StPierre a.jpg|חזית הקתדרלה לאחר השיפוץ
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://histoire-vesinet.org/abadie-bio.htm ביוגרפיה]
* [http://www.essential-architecture.com/ARCHITECT/ARCH-Abadie.htm ביוגרפיה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רסטורציה (אמנות)
קטגוריה:אדריכלים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1812
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1884
פולקסווגן CC

פולקסווגן CC (Volkswagen CC) היא מכונית משפחתית גדולה המיוצרת על ידי חברת פולקסווגן החל משנת 2008. ה-CC היא למעשה גרסת ה-"קופה-סדאן" לפאסאט, איתה חולקת את תא הנוסעים והיצע המנועים. בשנת 2017 הוצגה מחליפה - הארטאון.

==קישורים חיצוניים==

CC
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2008
קטגוריה:מכוניות משפחתיות גדולות
קטגוריה:מכונית השנה באירופה
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
משפט מפלגת התעשייה

משפט מפלגת התעשייה - (ברוסית: Дело Промпартии) משפט שהתנהל בברית המועצות נגד קבוצה של מהנדסים ומומחים בתחום התעשייה. על ספסל הנאשמים ישבו שמונה אנשים, מהם חמישה נשפטו להוצאה להורג. בהתאם לכתב האישום הארגון היה קשור לאיגוד התעשיינים הרוסים בפריז ולמודיעין הצרפתי.

==רקע==
בהתאם לנתוני החקירה חברי הארגון (שלא היה קיים כלל) פעלו לגרימת נזק לתעשייה הסובייטית במהלך השנים 1925–1930. בראש הארגון הועמד פרופסור לאוניד רמזין שהיה הנאשם הראשי ועל עדותו התבסס המשפט. לפי טענותיו היה מתוכנן להקים ממשלה חדשה ובראשה פיוטר פלצ'ינסקי (שהוצא להורג עוד לפני המשפט). שר הפנים של הממשלה אמור היה להיות פאבל ריאבושינסקי, אך במהלך המשפט התברר שהוא נפטר בפריז עוד לפני 1925. לשר החוץ לכאורה היה מיועד ההיסטוריון יבגני טארלה, שלא הועמד למשפט כלל.

==מהלך המשפט==
המשפט החל במוסקבה ב-25 בנובמבר 1930 והסתיים ב-7 בדצמבר. הישיבות הוכרזו כמושב מיוחד של בית המשפט העליון ונוהלו בראשות אנדריי וישינסקי. על הגנת הנאשמים הופקדו שני עורכי דין, אך בניגוד למשפט שאחטי הם לא פעלו באופן נמרץ לטובת הנאשמים. בראש התביעה עמד ניקולאי קרילנקו (בשנת 1938 הוצא להורג כאויב העם).

בכתב האישום צוין שחברי המפלגה פעלו ל:
* סבוטז' בתחומי תעשייה שונים
* גרימת נזק לתוכניות פיתוח של התעשייה
* ביצוע משימות ריגול בהתאם להנחיות מצרפת
* פעילות בקרב מפקדי הצבא האדום במטרה להקל על מתקפה צבאית קרובה
* הכנות פיגועים במהלך המלחמה הקרובה

למרות שהתביעה לא הציגה שום מסמך המוכיח את הטענות והכול היה מבוסס על עדותו של לאוניד רמזין והודאות יתר הנאשמים על הכרה באשמה המשפט הסתיים באישום. במהלך המשפט סביב הבניין נערכו הפגנות שדרשו עונש מוות ל"מתנגדי המשטר והמרגלים". חמישה נאשמים נשפטו לעונש מוות ושלושה נוספים לעשר שנות מאסר. בהמשך, עונש המוות הומר לעשר שנות מאסר וליתר הנאשמים תקופת המאסר קוצרה. בשנת 1936 קיבלו חלק מהנאשמים חנינה, אך במהלך הטיהורים הגדולים נעצרו שוב והוצאו להורג.

הנאשם הראשי, לאוניד רמזין קיבל אישור להמשיך בפעילות מחקרית בתחום התמחותו. בשנות ה-40 הוא שוחרר ועשה קריירה מדעית מוצלחת - בשנת 1943 הוא אף קיבל פרס סטלין על תרומתו לפיתוח התעשייתי.

בהמשך למשפט המרכזי נערכו משפטי משנה הקשורים לענפי תעשייה ספציפיים. בסך הכול נעצרו כאלפיים אנשים ורובם נשפטו.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:1930 בברית המועצות
קטגוריה:משפטי ראווה בברית המועצות