OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אליפות גרמניה בכדורגל 1914

אליפות גרמניה בכדורגל 1914 הייתה העונה ה-12 של התחרות. זו הייתה התחרות האחרונה לפני מלחמת העולם הראשונה.

מנצחות תחרויות אזוריות היו זכאיות להשתתף בתחרות.

אגודת ספורט פירט זכתה באליפות באותה העונה. הייתה זו זכייתה הראשונה בתואר בתולדות המועדון. היא ניצחה בגמר את פ.צ. לייפציג במשחק שנמשך 153 דקות.

==ארגון האליפות==
אלוף של העונה הקודמת קיבל זכות להשתתף בתחרות. בנוסף לכך, לתחרות העפילו מנצחי תחרויות אזוריות:
{|style="border:1px solid #bbb;background:#fff;" cellpadding="5" cellspacing="2" width="60%"
|-style="background:#ccc;font-weight:bold"
! מועדון || תחרות
|-style="background:#ddd"
| פ.צ. לייפציג ||מחזיקי התואר מהעונה הקודמת
|-
| אגודת ספורט לייפציג ||אליפות מרכז גרמניה
|-style="background:#ddd"
| אלטונה 93 ||אליפות צפון גרמניה
|-
| פ.צ. דיסבורג||אליפות מערב גרמניה
|-style="background:#ddd"
| אגודת ספורט פירט ||אליפות דרום גרמניה
|-
| פרוסיה קניגסברג||אליפות הבלטית
|-style="background:#ddd"
| אסקניה פורסט ||אליפות דרום מזרח גרמניה
|-
| פ.צ. ברלין||אליפות ברנדנבורג
|}

המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).

==מהלך התחרות==

==משחק הגמר==

המשחק נמשך 153 דקות, המשחק הארוך ביותר בהיסטריה של הכדורגל הגרמני בתקופה של לפני מלחמת העולם הראשונה. במחצית הראשונה כדורגלן של לייפציג נפצע ולא היה יכול להמשיך במשחק. בהתאם לחוקים שהיו אז, לא היה ניתן להחליף אותו. למרות נחיתות מספרית, לייפציג כבשו שערים והגיעו לתיקו. לאחר 120 דקות של משחק היה תיקו ובהתאם לתקנון היה צורך להמשיך במשחק בקטעים נוספים של 10 דקות. בדקה 138 כדורגלן של פירט קיבל כרטיס אדום והקבוצות המשיכו לשחק עם 10 כדורגלנים. בדקה 153 קרל פרנץ (שזכה בתואר מלך השערים של העונה) כבש את השער שסיים את המשחק.

==כדורגלנים מצטיינים==
קרל פרנץ (אגודת ספורט פירט) כבש 5 שערים וזכה בתואר מלך השערים של התחרות.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duithistpre45.html#14 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20200218030028/https://www.weltfussball.de/ נתונים מאתר weltfussball]

גרמניה
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
סדר כוחות

סדר הכוחות (בראשי תיבות: סד"כ) של צבא או של חלק ממנו, כגון חיל, גיס, אוגדה וכדומה, הוא כלל הכוחות הלוחמים של גוף זה, בחיילים ובאמצעי לחימה. סדר הכוחות מוצג במבנה ההירארכי שלו ובמיקום הכוחות. לסדר הכוחות חשיבות בעת יציאה למבצע צבאי וגם בימי שלום, כחלק מההיערכות למלחמה. תכנון סדר הכוחות הוא מרכיב מרכזי בבניין הכוח הצבאי, ומעקב אחר סדר הכוחות של האויב הוא מרכיב חשוב בעבודת המודיעין הצבאי. במהלך מלחמה סדר הכוחות משתנה, כתוצאה מהעברתן של יחידות משדה קרב אחד לאחר, כתוצאה מגריעתן של יחידות שנשחקו, ולעיתים גם כתוצאה מהקמתן של יחידות חדשות תוך כדי לחימה. 

כיוון שסדר הכוחות הנחוץ בתקופת רגיעה קטן במידה ניכרת מזה הנחוץ בעת מלחמה, כולל סדר הכוחות שני מרכיבים:
* צבא סדיר: מרכיב קבוע של סדר הכוחות, הכולל חיילים בשירות קבע ובחלק מהצבאות גם חיילים בשירות חובה.
* כוחות מילואים: מורכבים מחיילים שבמרבית זמן השגרה הם אזרחים, ובחלק קטן מזמן השגרה הם מקיימים אימונים צבאיים או משימות צבאיות מעטות ובזמן חירום הם נקראים למלא תפקידים צבאיים לצורך תגבור כוחות הצבא ולשמש כחיילים לכל דבר. הקיום של כוחות המילואים מאפשר למדינה להקטין את הוצאותיה הצבאיות בעת שלום בעוד שהמדינה מתחזקת כוח תגבורת צבאי גדול ומיומן אשר מוכן לעת מלחמה. לעיתים כולל גיוס המילואים גם גיוס של ציוד, כגון כלי רכב וציוד מכני הנדסי.

==מרכיבי סדר הכוחות בכוחות היבשה==
הטבלה מרכזת נתונים כלליים. הנתונים משתנים בהתאם לצבא ולסוג היחידה. מספר החיילים מיוחס ביחידות קטנות לחיל רגלים.

{| class="wikitable"
! height="25px"|יחידה 
!! height="25px | יחידות כפופות 
!! height="25px | סימול טקטי 
!! height="25px | דרגת מפקד היחידה 
!! height="25px | מספר החיילים
|-align="center"
|-
| חוליה (Fireteam) || אין || אין || טוראי או רב-טוראי || 3 - 4
|-
| כיתה (Squad) || 2-3 חוליות || • || רב-טוראי או סמל || 8 - 14 
|-
| צוות (Section) || 2 כיתות || •• || סמל או סמל ראשון || 14 - 20 
|-
| מחלקה (Platoon) || 2-3 צוותים || ••• || סגן משנה או סגן || 30 - 40
|-
| פלוגה (Company) || 3-4 מחלקות || I || סרן או רב-סרן || 100 - 200
|-
| גדוד (Battalion) || 2-6 פלוגות || II || סגן-אלוף|| 300 - 1,000 
|-
| רגימנט / אגד (Regiment) || 2-4 גדודים || III || אלוף-משנה (קולונל)|| 1,000 - 3,000 
|-
| חטיבה (Brigade) || 2-6 גדודים || X || אלוף-משנה/בריגדיר גנרל || 2,000 - 5,000
|-
| אוגדה (Division) || 2-4 חטיבות או רגימנטים || XX || תת-אלוף/מייג'ור גנרל || 10,000 - 20,000 
|-
| גיס (קורפוס, Corps) || 2 דיוויזיות ויותר || XXX || אלוף/לוטננט גנרל || 30,000 ויותר 
|-
| ארמייה (Army) || 2 קורפוסים ויותר || XXXX || גנרל || 60,000 ויותר 
|-
| קבוצת ארמיות (Army group) || 2 ארמיות ויותר || XXXXX || פילדמרשל או גנרל הצבא|| 120,000 ויותר
|-
| זירה (Theatre) || 2 קבוצות ארמיות ויותר || XXXXXX || פילדמרשל או גנרל הצבא || 240,000 ויותר 
|}

סדר הכוחות של [[דיוויזיה אמריקאית במלחמת העולם הראשונה]]

==מודיעין על סדר הכוחות של האויב==
מודיעין על סדר כוחות האויב הוא מרכיב חיוני ביציאה לקרב ובניהולו. איסוף המידע על סדר כוחות האויב כולל את הפרטים הבאים:
* חלוקה ליחידות ומבנה שרשרת הפיקוד
* מיקום הכוחות
* עוצמת הכוחות: גודל כל כוח, אמצעי לחימה ועוצמת האש של הכוח.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20160303174848/http://www.milaviapress.com/orbat/index.php סדר הכוחות של חילות אוויר בעולם] 

*
קטגוריה:צבא
בריסטול 406

בריסטול 406 (באנגלית: Bristol 406) היא מכונית סלון-קופה יוקרתית, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית בריסטול אשר יוצרה בין השנים 1958–1961. בסך הכל יוצרו 174 יחידות. הבריסטול 406 הוצגה לראשונה בשנת 1957, והייתה האחרונה בסדרת ה-400, אשר יוצרה עם מנוע של חברת ב.מ.וו הגרמנית.

חברת "בריסטול אירופליין" - חברה לייצור מטוסים, התחילה לבנות מכוניות יוקרה, במהדורות מאוד מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="130">
Bristol 406 registered June 1959 2216cc.JPG| בריסטול 406
Bristol 406.jpg| בריסטול 406
Bristol 406 registered June 1959 2216cc rear three quarters.JPG| בריסטול 406, שנת 1959
</gallery>

==ראו גם==
* בריסטול 400
* בריסטול 401
* בריסטול 402
* בריסטול 403
* בריסטול 404
* בריסטול 405
* בריסטול 407
* בריסטול 408
* בריסטול 409
* בריסטול 411
* בריסטול 412
* בריסטול 603
* בריסטול פייטר
* ב.מ.וו 326

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1957
406
קטגוריה:מכוניות בריטיות
ואנג ג'ינגבין

ואנג ג'ינגבין (במנדרינית תקנית: 王靖斌, בפין-יין: Wáng Jìngbīn; נולד ב-9 במאי 1995 בבנשי שבסין) הוא כדורגלן סיני, המשחק בעמדות החלוץ וקשר הכנף בקבוצת שאנגחאי שנשין ובנבחרת סין.

== קריירת מועדונים ==
ג'ינגבין גדל במחלקת הנוער של בייג'ינג רנה, בה החל לשחק בשנת 2010. בשנת 2012 עבר לשאאנשי לאוצג'נגן מהליגה הסינית השלישית, אך חזר לבייג'ינג רנה זמן קצר לאחר מכן. בשנת 2014 עבר ג'ינגבין לגואנגג'ואו אוורגראנד מליגת העל הסינית, ובקיץ 2015 הועלה לקבוצה הבוגרת של המועדון על ידי המאמן לואיס פליפה סקולארי. ב-29 ביולי 2016 הושאל ג'ינגבין לפגיאנו אוקאיאמה מהליגה היפנית השנייה עד לסוף עונת . בתום העונה חזר ג'ינגבין לגואנגג'ואו אוורגראנד מבלי שערך הופעות במדי המועדון היפני.

== קריירה בינלאומית ==
ב-10 בינואר 2017 ערך ג'ינגבין את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סין, כשנכנס כמחליף בדקה ה-80 בהפסד 0–2 לנבחרת איסלנד במסגרת גביע סין . ב-14 בינואר הבקיע ג'ינגבין את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בדקה ה-89 בתיקו 1-1 במשחק נוסף בגביע סין 2017 נגד נבחרת קרואטיה, שבסיומו ניצחה נבחרת סין בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שנכנס כמחליף בדקה ה-76.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים סינים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סינים
קטגוריה:כדורגלני גואנגג'ואו
קטגוריה:כדורגלני שאנגחאי שנשין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סין
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1995
יאלומיצה

יאלומיצה (ברומנית: Ialomița) הוא נהר הזורם מצפון לדרום בחבל מונטניה שברומניה. יאלומיצה נובע מהרי בוצ'ג'י, שבהרי הקרפטים ונשפך לדנובה.

המסלול של יאלומיצה חופף במידה רבה את מסלול דרך הכבשים, בה עברו הרועים עם עדריהם ממרעה הקיץ בהרים למרעה החורף בקרבת חופי הים השחור ובחלוף העונות בדרך ההפוכה.

בדרכו אל הדנובה אוסף יאלומיצה את מימיהם של יובלים רבים, כשהעיקריים הם פרחובה (176 קילומטרים), הקריקוב המלוח (80 קילומטרים) והקריקוב המתוק (69 קילומטרים).

שם הנהר הוא ממקור סלאבי ומזכיר את סוג הקרקע שדרכו הוא עובר, אדמה דביקה בעלת גוון צהוב הצובע את מי הנהר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רומניה: נהרות ונחלים
קטגוריה:יובלי הדנובה
מורגן סנסון

מורגן סנסון (בצרפתית: Morgan Sanson; נולד ב-18 באוגוסט 1994 בסן-דושאר שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בניס מהליג 1.

== קריירת מועדונים ==
=== לה מאן ===
סנסון גדל במחלקות הנוער של גזלק בורז' ובורז', ובשנת 2009 הגיע אל מחלקת הנוער של לה מאן. בשנת 2012 הוא החל לשחק בלה מאן II, קבוצת המילואים של המועדון. לקראת עונת הועלה סנסון לסגל הקבוצה הראשונה של המועדון וקיבל את חולצה מספר 25. ב-3 באוגוסט 2012 ערך סנסון את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית השנייה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-80 בהפסד 1–2 לדיז'ון במסגרת המחזור השני. ב-22 בדצמבר הבקיע סנסון את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-66 בהפסד 2–3 למונקו במסגרת המחזור ה-19. בעונתו היחידה בקבוצה ערך סנסון 27 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.

=== מונפלייה ===
ב-12 ביוני 2013 חתם סנסון לארבע שנים במונפלייה מליגת העל הצרפתית. ב-14 בספטמבר ערך סנסון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 82 דקות בתיקו 0-0 נגד סטאד ריימס במסגרת המחזור החמישי בליגה. ב-11 באפריל 2014 הבקיע סנסון את שער הבכורה שלו במועדון, שער בדקה ה-79 בהפסד 2–3 לאולימפיק מרסיי במסגרת המחזור ה-33 בליגה. בשתי עונותיו הראשונות במועדון היה סנסון שחקן הרכב בלתי מעורער וערך בכל אחת מהן 32 הופעות, כשבעונתו השנייה הוא מבקיע שישה שערים. בעונתו השלישית במועדון סבל סנסון ממספר פציעות ארוכות, ועל-כן ערך 14 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים בלבד. בתחילת עונת ערך סנסון 20 הופעות ליגה נוספות, בהן הבקיע שלושה שערים.

=== אולימפיק מרסיי ===
ב-17 בינואר 2017 חתם סנסון לארבע שנים וחצי באולימפיק מרסיי, גם היא מליגת העל הצרפתית, תמורת 9 מיליון אירו ואפשרות לבונוס של 3 מיליון אירו. ב-22 בינואר ערך סנסון את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בהפסד 1–3 לאולימפיק ליון במסגרת המחזור ה-21 בליגה.

=== אסטון וילה ===
ב-26 בינואר 2021 חתם סנסון באסטון וילה מהפרמייר ליג לחמש שנים.

=== שטרסבורג ===
ב-23 בינואר 2023 חזר סנסון לצרפת והושאל לשטרסבורג עד לסוף העונה. ב-29 בינואר ערך את הופעתו הבכורה בהפסד 2-1 לטולוז.

=== ניס ===
ב-24 ביולי 2023 הושאל לניס לעונה אחת. ב-15 במאי 2024 חתם באופן קבוע בקבוצה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני לה מאן
קטגוריה:כדורגלני מונפלייה
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני אסטון וילה
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני ניס
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1994
פיתול טיפות

"פיתול טיפות I" (2004) הוא הדפס מאת הצייר הישראלי אסף בן צבי.
==תיאור==
ההדפס "פיתול טיפות" הוא חלק מסדרה בת שני הדפסים שיצר אסף בן-צבי בטכניקה של אקווטינטת סוכר והודפסה במהדורה של 12 עותקים על ידי רן סגל בסדנת ההדפס ירושלים. היא נוצרה עבור תערוכה שהתקיימה בסדנה במסגרת הביאנלה לרישום. במקביל לסדרת ההדפסים יצר בן צבי סדרה של חמישה ציורים גדולי ממדים בשם זה. 

העבודה מציגה דימוי של ספינה שטה ומעליה קו מתפתל גדול ממדים, כמעין גל. אירנה גורדון תיארה את ההדפס כביטוי למשבר או לבעייתיות של ייצוג הדימוי ביצירתו של בן-צבי. 

פרשנות כזו קשורה גם אל האיקונוגרפיה הארספואטיקה של דימוי הספינה בעבודתו של בן-צבי. בסדרת הדפסים קודמת (1999) ציטט האמן תיאור של פרננדו פסואה אודות . בראיון משנת 2005, לרגל הצגת תערוכה בשם זה, תיאר בן-צבי את השימוש במונח "פיתול טיפות" כביטוי של פרדוקס: 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסף בן צבי: הדפסים
קטגוריה:תצריבים
קטגוריה:הדפסים
קטגוריה:הדפס ישראלי
קטגוריה:סדנת ההדפס ירושלים
קטגוריה:יצירות משנת 2004
מרי ג'קסון (מהנדסת)

מרי ג'קסון, 1980
מרי וינסטון ג'קסון (באנגלית: Mary Winston Jackson; 9 באפריל 1921 – 11 בפברואר 2005) הייתה מתמטיקאית, מחשבת, ומהנדסת אווירונאוטיקה אמריקאית בוועדה הלאומית המייעצת לאווירונאוטיקה (NACA), אשר מאוחר יותר הפכה לנאס"א.

== חיים אישיים ==
מרי ג'קסון הייתה בתם של אלה (לבית סקוט) ופרנק וינסטון. היא גדלה בהמפטון, וירג'יניה, וסיימה שם תיכון בהצטיינות. היא השיגה תואר ראשון במתמטיקה במכון המפטון בשנת 1942. ג'קסון הייתה עשרים שנה מנהיגה בצופים. היא צוינה לשבח על סיוע לילדים שחורים בקהילתה ביצירת מיניאטורה של מנהרת רוח.

ג'קסון הייתה נשואה ונולדו לה שני ילדים.

== קריירה ==
לאחר שסיימה את לימודיה במכון המפטון, לימדה ג'קסון בבית ספר במרילנד. ב-1943, היא הפכה מזכירה ומנהלת חשבונות. ב-1951 הצטרפה לוועדה הלאומית המייעצת לאווירונאוטיקה (NACA), אשר מאוחר יותר הפכה לסוכנות הלאומית לאווירונאוטיקה וחלל (נאס"א). היא החלה את הקריירה שלה שם במחקר מתמטי בתפקיד "מחשבת" (computer), במרכז המחקר לנגלי בעיר הולדתה המפטון, וירג'יניה. לאחר חמש שנים בנאס"א, לאחר נטילת מספר קורסים נוספים, הצטרפה להכשרה מיוחדת והועלתה לדרגת מהנדסת אווירונאוטיקה. לאחר מכן עבדה כדי לנתח נתונים של מנהרת רוח בטיסת מטוסים בלנגלי. היא ביקשה להבין זרימת אוויר, כולל כוחות דחף וגרר. שנים רבות מאוחר יותר, שובצה לעבודה כמהנדסת טיסה בנאס"א. היא הייתה מחברת או מחברת שותפה של 12 מסמכים טכניים של NACA ונאס"א.

ג'קסון עבדה כדי לעזור לנשים ומיעוטים אחרים לקדם את הקריירה שלהם, כולל ייעוץ בלימודיהם כך שיוכלו לשנות את הגדרת תפקידם וכישוריהם מ"מתמטיקאי" ל"מהנדס" על מנת להגדיל את סיכויי הקידום שלהם, כפי שעשתה היא-עצמה.

אחרי 34 שנים בנאס"א, הגיעה ג'קסון לרמה הגבוהה ביותר של מהנדס שהייתה אפשרית בלא להפוך למפקחת. היא החליטה להסכים לקיצוץ בשכרה ולשנות תפקיד כדי לעבוד בקידום שוויון ההזדמנויות. לאחר הכשרה במטה נאס"א, חזרה ללנגלי שם עבדה בביצוע שינויים לשם קידום נשים ומיעוטים אחרים. היא שימשה בתפקיד פדרלי של מנהלת תוכנית לקידום נשים (Federal Women’s Program Manager) וכן תוכנית לקידום שוויון הזדמנויות ואפליה מתקנת. היא עבדה בנאס"א עד צאתה לגמלאות בשנת 1985.

ב-2019 הוענקה לה מדליית הזהב של הקונגרס, העיטור האזרחי הגבוה ביותר בארצות הברית.
== בתרבות הפופולרית ==
דמותה של ג'קסון היא אחת הדמויות הראשיות בסרט מאחורי המספרים (2016) על שלוש נשים אפריקאיות-אמריקאיות בנאס"א שחישבו מסלולי טיסה עבור פרויקט מרקורי ואפולו 11 ב-1960. הסרט מבוסס על ספר באותו שם מאת מרגוט לי שטרלי בו מתועדות הקריירות של ג'קסון ועמיתותיה בנאס"א, קתרין ג'ונסון ודורותי ווהן. ג'קסון גולמה על ידי ג'אנל מונה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:אפרו-אמריקאים
קטגוריה:עובדי נאס"א
קטגוריה:עובדות נאס"א
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המפטון
קטגוריה:מהנדסות אווירונאוטיקה אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בארצות הברית
קטגוריה:מקבלי מדליית הזהב של הקונגרס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2005
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
מחמוד אל-עאלול

מחמוד אל-עאלול (בערבית: محمود العالول; תעתיק מדויק: מחמוד אלעאלול) הוא פוליטיקאי פלסטיני, חבר הוועד המרכזי של פת"ח וסגנו של יו"ר פת"ח, מחמוד עבאס. הוא הסגן הראשון בפת"ח מאז היווסדות התנועה.

==ביוגרפיה==
אל-עאלול נולד בשכם ב-1950. בגיל 17, נכלא על ידי מדינת ישראל ולאחר שלוש שנים בכלא גורש לירדן. שם הצטרף לפת"ח והיה פעיל צבאי תחת פיקודו של אבו ג'יהאד. בשנות ה-70, עם התבססות ארגוני טרור פלסטיניים בדרום לבנון, עבר אל-עאלול ללבנון. בשנת 1983 היה אחראי ללקיחתם בשבי של 6 חיילי צה"ל בלבנון ובהמשך לעסקת חילופי השבויים תמורתם, במסגרתה שוחררו 5,000 עצורים מכלא אנצאר בדרום לבנון, ועוד 100 אסירים ביטחוניים מבתי הכלא בישראל.

עם השנים הוא המיר את המאבק הצבאי לעצמאות בתמיכה בדרך המדינית ובהסכמי אוסלו. מדינת ישראל התירה לו לחזור ליהודה ושומרון ב-1995, וב-1996 מינה אותו יאסר ערפאת למושל נפת שכם והוא שימש בתפקיד זה עד 2005. 

באינתיפאדה השנייה נהרג בנו, ג'יהאד, בידי צה"ל.

ב-2003 תמך בהסכם העקרונות שנחתם בין עמי אילון לד"ר סרי נוסייבה, שהציע מסגרת עקרונות להסכם שלום בין הפלסטינים למדינת ישראל, על בסיס פתרון שתי המדינות.

בבחירות 2006 נבחר למועצה המחוקקת הפלסטינית ומונה בידי מחמוד עבאס לשר הרווחה.

ב-2009 נבחר לוועד המרכזי של פת"ח ותמך בהתנגדות בלתי אלימה נגד ישראל, כולל חרמות והפגנות.

ב־2017 נבחר לסגנו של מחמוד עבאס בתנועת פת"ח.

ב-7 בינואר 2023 שר הביטחון הישראלי יואב גלנט החליט לשלול את אישור הכניסה של אל-עאלול לישראל, לאחר שביקר את המחבל כרים יונס עם שחרורו מהכלא לאחר 40 שנות מאסר, שריצה בשל רצח את החייל אברהם בלומברג ב-1980.

==עמדותיו==
בראיון לערוץ טלוויזיה ברמאללה באוקטובר 2012 אמר אל-עאלול כי הפלסטינים לא זנחו את האופציה של מאבק מזוין נגד ישראל. לדבריו, "אף על פי שהפלסטינים הסכימו לנקוט בהתנגדות בלתי אלימה נגד הכיבוש, אף אחד לא הוריד את המאבק המזוין מהמילון שלו". כמו כן הוסיף שבתוכנית המדינית של פת"ח מצוין כי "מאבק מזוין הוא אמצעי לגיטימי להתנגד לכיבוש".

==קישורים חיצוניים==
* אלחנן מילר, [https://www.regthink.org/articles/סגנו-של-אבו-מאזן-כן-מאבק-לא-עכשיו סגנו של אבו מאזן: כן מאבק, לא עכשיו?], באתר הפורום לחשיבה אזורית, 5 במרץ 2017
* מנחם קליין, [https://mekomit.co.il/המרוץ-למוקאטעה-האם-יצליח-מחמוד-אל-עאלו/ המרוץ למוקאטעה: האם יצליח מחמוד אל-עאלול להיכנס לנעליו של עבאס?], אתר שיחה מקומית, 11 במרץ 2018

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:חברי המועצה המחוקקת הפלסטינית
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1950
קטגוריה:שכם: אישים
אלבן לפונט

אלבן לפונט (בצרפתית: Alban Lafont; נולד ב-23 בינואר 1999 בוואגאדוגו שבבורקינה פאסו) הוא כדורגלן צרפתי יליד בורקינה פאסו המשחק בעמדת השוער בקבוצת נאנט.

לפונט הוא השוער הצעיר ביותר ששיחק במסגרת ליגת העל הצרפתית.

== קריירת מועדונים ==
=== תחילת הקריירה ===
לפונט גדל במחלקת הנוער של AS לאטויז מאז שנת 2008, בה שיחק כקשר התקפי לפני שהפך לשוער. הוא שיחק במועדון במשך שש עונות, עד שבשנת 2014 הגיע למחלקת הנוער של טולוז מליגת העל הצרפתית.

=== טולוז ===
לפונט שיחק במחלקת הנוער של טולוז במשך עונה אחת, והספיק גם לערוך הופעה אחת במדי טולוז ב', קבוצת המילואים של המועדון, עד שב-28 בנובמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על ניס במסגרת המחזור ה-15 בליגה. בהופעה זו, כשהוא בן 16 ו-310 ימים, הפך לפונט לשוער הצעיר ביותר שלוקח חלק במשחק במסגרת ליגת העל הצרפתית, שיא בו החזיק לפני כן מיקאל לנדרו. לאחר שהפך לשוער הראשון של טולוז, ושמר על רשת נקייה בשני משחקיו הראשונים, ספג לפונט שלושה שערים בהפסד 2–3 ללוריאן במסגרת המחזור ה-17 בליגה. בחודש ינואר 2016 מוקם לפונט במקום ה-34 ברשימת השחקנים הטובים ביותר בעולם שפורסמה על ידי העיתון האיטלקי לה גזטה דלו ספורט, כאחד משני שוערים שהופיעו ברשימה, לצד ג'אנלואיג'י דונארומה האיטלקי. בתום העונה הצליחה טולוז להימנע מירידה לליגה הצרפתית השנייה, בין היתר הודות לשמונה משחקים בהם שמר אלפונט על רשת נקייה ב-24 הופעות ליגה. ב-30 ביוני חתם לפונט על חוזה חדש לארבע שנים במועדון.

לפונט פתח את עונת כשוער הראשון של טולוז. ב-22 באוקטובר 2016 הוא נבחר כשחקן המצטיין בתיקו 0-0 נגד אנז'ה במסגרת המחזור העשירי בליגה, כשהוא שומר על שער נקי בפעם הרביעית בעשר הופעות ליגה.

=== פיורנטינה ===
ב-2 ביולי 2018 חתם לפונט בקבוצת פיורנטינה האיטלקית, בעסקה שהוערכה בכ-7 מיליון אירו. ב-29 ביוני 2019 הושאל לפונט לנאנט מהליגה הצרפתית.

== חיים אישיים ==
לפונט נולד בוואגאדוגו, בירת בורקינה פאסו, לאב צרפתי ואם בורקינאית. הוריו התגרשו כאשר היה בן 9, ולפונט עבר להתגורר יחד עם בארו שבצרפת, בעוד אמו נשארה בבורקינה פאסו, בה לימים התקדמה בזירה הפוליטית. לפונט הגיע ממשפחה ספורטיבית. סבו מצד האמא שיחק כדורגל במשך עשר שנים ושימש כיו"ר קבוצת ואגאדוגו שוטינג סטאר, ואמו הייתה חלק נבחרת הכדוריד הלאומית. אביו שיחק טניס. בחודש ינואר 2016 נרצחו כמה מבני משפחתו של לפונט בעת מתקפת הטרור בוואגאדוגו, כאשר מספר חמושים פתחו אש במסעדת "קפוצ'ינו".

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים בורקינאים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:שוערי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני טולוז
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני נאנט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בורקינה פאסו
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1999
מקהלת משרד הפנים הרוסי

מקהלת משרד הפנים הרוסי או מקהלת המשטרה הרוסית הוא שמו הנפוץ של ההרכב האקדמי לשירה וריקוד של המשמר הלאומי של רוסיה (ברוסית: Академический ансамбль песни и пляски национальной гвардии Российской Федерации), שבעבר היה חלק ממשרד הפנים הרוסי ונקרא "ההרכב האקדמי לשירה וריקוד של כוחות הפנים של משרד הפנים של רוסיה (ברוסית: Академический ансамбль песни и пляски внутренних войск МВД России).
== היסטוריה ==
זהו אחד מההרכבים המוזיקליים הגדולים ברוסיה והוקם ביולי 1973 על ידי קולונל בוריס סלמין מחילות הפנים של המשטרה הסובייטית. בשנת 1976 מונה רפאל ורשינין לעמוד בראש המקהלה, הוא הוחלף בשנת 1985 על ידי ויקטור יליסייב, פרופסור הקונסרבטוריון של מוסקבה, שמנצח על המקהלה מאז.

המקהלה זכתה להכרה בינלאומית רבה ובהופעותיה בעולם הציגה את עצמו בתור "ההרכב האקדמי של משרד הפנים הרוסי מקהלת הצבא האדום" (באנגלית: The Red Army Choir MVD Academic Ensemble, או Academical Ensemble IF MIA RF Red Army), דבר שגרם לצופים להתבלבל ולחשוב שמופיעה בפניהם מקהלת הצבא האדום המפורסמת יותר (באנגלית ידוע שמה כ-The Alexandrov Red Army Choir או The Alexandrov Red Army Ensemble). ב-2011 מקהלת הצבא האדום אף פנתה בדרישה למקהלה המשטרתית שלא לבלבל את קהל הצופים בעולם.

בשל פירוק כוחות הפנים של המשטרה הרוסית המקהלה שינתה את שמה בשנת 2016, חדלה להיות מקהלה משטרתית והפכה ל"הרכב האקדמי לשירה וריקוד של המשמר הלאומי של רוסיה" (Академический ансамбль песни и пляски национальной гвардии Российской Федерации).

הרכב המקהלה
==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקהלות
קטגוריה:להקות צבאיות
קטגוריה:משרד הפנים (רוסיה)
מ
קטגוריה:רוסיה: תרבות
ארנון טורין

ארנון טורין (נולד בשנת 1933) הוא שחיין וכדורסלן עבר ישראלי. אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה. בעל מדליית זהב מהמכביה השלישית. שיחק בקבוצת הפועל גבעת ברנר.

== ביוגרפיה ==
טורין גדל בקיבוץ גבעת ברנר והתאמן בקבוצת השחייה של הקיבוץ. בגיל 25 עזב את הקיבוץ ולאחר שהפליג ב"אל-ים" הצטרף לצי הסוחר (צים) שם עבד כקברניט.

===מדליית זהב מהמכביה===
בתחרויות השחייה של המכביה השלישית שנערכו בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר 1950 זכה טורין בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם איתן פרויד, ישעיהו אלבאום ונחום בוך בתוצאה של 10:07.6 דקות, לפני אוסטריה והודו. מדליית ארד, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:21.0 דקות, אחרי שטיינפלד מאוסטריה (1:18.3 דקות) וויניצקי מארגנטינה (1:19.7 דקות). נוסף על כך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:06.0 דקות, ראשון מבין השחיינים הישראלים. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא הפועל חדש של 1:05.2 דקות ועלה שני לגמר.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים באוקטובר 1952, זכה טורין בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:05.5 דקות, אחרי נחום בוך (1:04.5 דקות) ולפני איתן פרויד (1:07.7 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:36.2 דקות, אחרי ישעיהו אלבאום שקבע שיא ישראלי חדש של 5:27.9 דקות, שיפור לשיא בן ה-13 שנים של וואגו ממכבי חיפה ולפני נחום בוך (5:43.4 דקות).

== חיים אישיים ==
חי ומתגורר בחיפה, אלמן ואב לשני ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*[https://gbstories.org/gbs__www/static/aurelia/index.html#/member-details/650/*?keywords= ארנון טורין], באתר סיפורי גבעת ברנר

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:שחייני גב ישראלים
קטגוריה:אלופי המכביה: שחיינים
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:גבעת ברנר: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קינגסטון (האי נורפוק)

חופי הים בסמוך לעיר
הרחוב הראשי של העיר, ב-1 בינואר 1900
רציף העיר
קינגסטון (באנגלית: Kingston; בנורפוקית (שפת האי נורפוק): Daun Taun, דאון טאון, "העיר התחתית") היא עיר הבירה של האי נורפוק, אחת מטריטוריות אוסטרליה. משרדי המשנה למלכה, הרשות המחוקקת, הרשות המבצעת והרשות השופטת של האי מצויים בעיר קינגסטון. העיר היא העיר השנייה בגילה ביבשת אוסטרליה, ובעלת חשיבות היסטורית ותרבותית הן לתושבי האי והן לתושבי אוסטרליה כולה.

== גאוגרפיה ==
קינגסטון ממוקמת על ציר מזרח - מערב במישור קינגסטון שראשיתו בחוף הים, והוא מגיע לגובה של 20 מטרים מעל פני הים, באזור מדרונות קינגסטון.

אורכו של מישור קינגסטון כ-1.5 ק"מ ורוחבו כ-400 מטרים. בקצה המערבי של המישור נמצאת גבעת פלגסטאף, שגובהה 60 מטרים מעל פני הים.

את המישור חוצים מספר נחלים ובהם נחל ווטרמיל (Watermill Creek), שמתפצל מעמק ארתור (Arthur's Vale) שבצפון מערב, ומתחבר עם נחל העיר (Town Creek) ויחדיו הם יוצרים את ביצות קינגסטון, ומימיהם נשפכים למפרץ אמילי.

מפרץ אמילי ומפרץ סלוטר (Slaughter Bay) נפתחים לעבר לגונת קינגסטון.

== היסטוריה ==
העיר נוסדה ב-6 במרץ שנת 1788 על ידי סגן פיליפ גידלי קינג ו-22 מתיישבים (ובהם תשעה אסירים ושש אסירות) שהגיעו לאי באונייה סאפליי (HMT Supply). 

הם הפליגו מנמל ג'קסון שבועות ספורים לאחר הקמת המושבה הבריטית של ניו סאות' ויילס.

בראשיתו נקרא היישוב בשם סידני או מפרץ סידני, והחל משנת  1796 נקרא היישוב בשם "העיר של סידני" לכבודו של הרוזן סידני, הבריטי שכיהן כשר הפנים והיוזם של "הצי הראשון" שנשלח לאוסטרליה.

סגן קינג הקים מבנה על הגבעה מעל העיר, אבל ריבוי השורשים באדמה גרמה לו לקרוא למבנה ולגבעה בשם "גבעת השורשים".

== צורת העיר ==
העיר העתיקה, שנבנתה בשנת 1788 היא מספר רחובות מתפתלים הנמצאים בסמוך לרציף קינגסטון. העיר המודרנית, שתוכננה על ידי חיל ההנדסה המלכותי בשנת 1830, מתוכננת בסגנון "גריד" רומי. העיר החדשה כוללת שתי שדרות בכיוון מזרח-מערב: רחוב המפרץ, ורחוב קווליטי, המהווים את הרחובות הראשיים של העיר. שתי שדרות אלה מחוברות ברחובות חוצים: רחוב פיר (Pier Street, רחוב הרציף), רחוב באונטי (Bounty Street, רחוב שפע) ורחוב בליי (Bligh Street) שכיום מהווה הדרך המובילה לבית הממשלה.

== הממשל העירוני ==
אין ממשל עירוני לעיר, ואין לה גבולות מוניציפליים רשמיים. תפקידי הממשל העירוני מבוצעים על ידי ממשלת האי.

== אתר מורשת עולמית ==
העיר קינגסטון מהווה חלק מאתר המורשת העולמית קינגסטון וארתורס וייל. העיר הוכרזה כאתר מורשת עולמית ב-31 ביולי 2010, כחלק מאתרי הנידונים האוסטרליים - עשרה אתרים ששימשו למגורי אסירים שגורשו מבריטניה לאוסטרליה.

== קישורים חיצוניים ==

*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינות וטריטוריות אוסטרליה: ערי בירה
קטגוריה:נורפוק (אי)
קטגוריה:אוקיאניה: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1788
המצעד למען חיי נשים

מפגינים ליד [[המול, השדרה המרכזית של וושינגטון מניפים שלטים הנושאים את הכיתוב "זו הבחירה שלך, לא שלהם".]]
המצעד למען חיי נשים (March for Women's Lives) הייתה הפגנה למען הזכות לבצע הפלות, נגישות לאמצעי מניעה וחינוך מיני לכל, שנערכה ב-25 באפריל 2004 בשדרה המרכזית של וושינגטון, המול, ארצות הברית. מארגנות המצעד העריכו שהשתתפו כ-1.15 מיליון מפגינים והכתירו אותו כ"המחאה הגדולה ביותר בהיסטוריה של ארצות הברית. מקורות אחרים, העריכו שמספר המשתתפים בהפגנה היה נמוך יותר ונע בין 500,000 ל-800,000. במצעד נאמו כ-120 דוברות החל מהשעה 10:00 בבוקר ועד 14:00. בין הדוברות היו סוזן סרנדון, וופי גולדברג, קת'לין טרנר, הילרי קלינטון ומובילות דעה וידועניות נוספות.

ההפגנה אורגנה על ידי שבעה ארגוני זכויות אדם וארגונים פמיניסטיים בהם: האיגוד האמריקאי לחירויות אזרחיות, ארגון נשים לאומי (NOW) ואחרים. קואליציית הארגונים שארגנה את ההפגנה כללה גם ארגוני נשים אפרו-אמריקאיות, ולטיניות דבר שהוביל להרחבת התפיסה של זכות נשים על גופן - הזכות ללדת, הזכות למעקב רפואי לפני ואחרי לידה וחינוך מיני לכל (חינוך מיני לא היה נגיש למיעוטים בארצות הברית). המצעד למען חיי נשים סימל תפיסה חדשה בשיח על זכות האישה על גופה שכלל גם את הזכות לפריון, שלכאורה הייתה שמורה רק לארגונים שמרנים שהתנגדו להפלות.

תכנון המצעד החל ב-2003 כחלק מקמפיין למינוי שופטים לבית המשפט העליון, התומכים בזכות האישה על גופה (pro-choice). המצעד לא רק ביקש לשים על סדר היום הציבורי את נושא הגישה להפלות ותכנון משפחה אלא גם לאותת לקונגרס שיש לנושא תמיכה ציבורית רחבה. המצעד למען חיי נשים היה ההפגנה הגדולה שנערכה בנושאים אלו מאז 1992 בוושינגטון.

ההכנות למצעד כללו הקמת אתר אינטרנט למצעד, בניית רשת של קשרים עם ארגונים מקומיים, ארגוני סטודנטים ואחרים. מפגשים אורגנו ברחבי ארצות הברית בהם דנו המשתתפים במטרות המצעד וכן גויסו משאבים לתחבורה להפגנה.

במקביל התקיימה הפגנה קטנה של קבוצות שמרניות המתנגדות להפלות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: הפגנות
קטגוריה:ארצות הברית: הפלה מלאכותית
קטגוריה:מחאות פמיניסטיות
קטגוריה:נשים ברפואה
קטגוריה:נשים: מצעדים
קטגוריה:פמיניזם בארצות הברית
קטגוריה:2004 בארצות הברית
קטגוריה:2004 בפוליטיקה
בית יעקב (כתב עת)

גיליון 165 של כתב העת שראה אור בעיצומה של [[מלחמת יום הכיפורים]]
בית יעקב: ירחון לענייני חנוך ספרות ומחשבה היה כתב העת של תנועת בית יעקב בישראל. הירחון ראה אור מאז סוף שנות ה-50 ועד ראשית שנות ה-80 של המאה ה-20.

עורך העיתון היה משה פראגר, ובין הכותבים היו דוד זריצקי, פנינה ליכטשיין ("א. מרגלית"), אהרן סורסקי וסופרים חרדים נוספים.

בין כותבי הטורים בירחון במשך השנים נמנו גם רבנים וראשי ישיבות, כמו: הרב שלמה וולבה, הרב מרדכי גיפטר ואחרים.

==רקע==
תנועת בית יעקב בפולין הדפיסה במשך חמש עשרה שנה עד השואה את הירחון "בית יעקב ז'ורנאל" בעריכת אליעזר גרשון פרידנזון, שהיה במה ספרותית חרדית מרכזית ורבים מן הסופרים והוגי הדעות החרדים פרסמו בו את מאמריהם.

עם התבססות בתי הספר של בית יעקב בישראל, לאחר עשרים וחמש שנות פעילות (מסוף שנות ה-30), נוצר מקום לחידוש הבמה הספרותית שהיווה הירחון היידי, והוא הודפס בעברית.

==מטרות==
עורכי כתב העת קיוו לעשות בו שימוש כדי לשמור קשר עם בוגרות מוסדות הלימוד של התנועה, עדכון על הנעשה במוסדות ובחיי הבוגרות, והעברת מסרים חינוכיים ברוח התנועה.

בהתאם לכך פורסמו בו מאמרי זיכרון וסקירות על חיי גדולי תורה, מייסדי בית יעקב ומנהיגי "אגודת ישראל", שנספו בשואה. לצד דפי עדכון וחדשות מהנעשה בחיים הציבוריים החרדיים בישראל ובעולם, בתנועת אגודת ישראל ונשי אגודת ישראל.

בין המדורים הקבועים נקבעו מדורים למחשבת ישראל, חינוך, מוסר יהודי, פרשת השבוע, אמרות חסידיות, ספרות חרדית ובקורת ספרים של ספרות זו.

כן פורסמו בגליונות כתב העת מאמרי תעמולה שקראו להורים לשלוח את בנותיהם ללמוד במוסדות התנועה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://tablet.otzar.org/#/exKotar/157413 בית יעקב: ירחון לענייני חנוך ספרות ומחשבה], כל הגליונות, באתר אוצר החכמה
* 
* 
* 

קטגוריה:כתבי עת ספרותיים
קטגוריה:בית יעקב
הכנסייה הקתולית הארמנית

שלט הכנסייה הקתולית הארמנית.
הכנסייה הקתולית הארמנית (בארמנית: Հայ Կաթողիկէ Եկեղեցի, במקורב: הַאי קָתּוֹר'יקֶה יֵקֶרֶצִי) היא כנסייה אוניאטית אוטונומית, "סואי יוריס", הפועלת במסגרת הכנסייה הקתולית, בארמניה ובתפוצה הארמנית ברחבי תבל. היא משמרת את הנוסח וסדרי הטקס (ריטוּס) הנהוגים גם בכנסייה האפוסטולית הארמנית, אך בניגוד לה כפופה לאפיפיור ומצויה באחדות מלאה עם יתר הכנסייה הקתולית. היא מונהגת על ידי הסינוד הקדוש, המורכב מהארכיבישופים שלה וכמה בישופים, שבראשו עומד הפטריארך-קתוליקוס של קיליקיה. הנוכחי המכהן למניין הוא הפטריארך-קתוליקוס קריקור בדרוס (גרגוריוס פטרוס) העשרים. 

הקתולים הארמנים נוהגים לפי מסורת הכנסייה הארמנית כמעט במלואה. התפילות מתנהלות בארמנית קלאסית גבוהה ומתוך סידורי התפילה הישנים. בכנסיות יש מעט צלמיות ווילון המפריד בין המזבח לקהל במקום איקונוסטאזיס, ואף מדי הכמורה דומים. אך הדמיון עם האפוסטוליים האוריינטלים הוא חיצוני בלבד, שכן הכנסייה קיבלה את הדוגמה והדוקטרינה הקתוליות עם הסתפחותה לרומא: האמונות המונופיזיטיות אודות טבעו היחיד של ישו נשללו, ואומצה הכריסטולוגיה שהוגדרה בוועידת כלקדון ושקבעה כי היו לו שני טבעים שלמים במלואם, אנושי ואלוהי. במסגרת השינוי תוקנו סידורי התפילה במקצת מקומות וטוהרו מהתייחסויות לא-כלקדוניות, בייחוד הנוסחה "אלוהים הכל-יכול אשר נצלב למעננו" (ממנה משתמע במתכוון שהאל האב ורוח הקודש סבלו יחד עם ישו על הצלב) שתוקנה על ידי פטריארך אנטיוכיה, המונופיזיטי הקנאי פטרוס, במאה החמישית.

לכנסייה הקתולית הארמנית יש אפארכיות בארמניה ובמוקדי התפוצה הארמנית במזרח התיכון ובמזרח אירופה, וגם בארצות הברית, צרפת, אוסטרליה ודרום אמריקה. מושבם הטקסי של הפטריארכיה והקתוליקוס הם בקיליקיה, אך המטה שוכן בפועל בביירות שבלבנון. מספר מאמיניה נאמד ב-2015 ב-736,956 נפש.

שורשי הכנסייה נעוצים כבר במאה ה-12, כשבממלכת קיליקיה הארמנית החלו מעטים לעבור לקתוליות. הקשרים עם הצלבנים חיזקו את הזיקה לרומא בקרב התפוצה בקיליקיה אך היו לכך פירות מעטים; ב-1698 קמה כנסייה ארמנית אוניאטית בתפוצה בטרנסילבניה, אך היא לא שרדה עד לתקופה המודרנית בגלל התבוללות מאמיניה בחברה הסובבת. ב-1710 מונה הכומר הצעיר אברהם בדרוס ארדזיביאן לבישוף הארמני-אפוסטולי בחאלב על ידי הקתוליקוס המקומי בדרוס, שישב בסיס (כיום בדרום טורקיה); ארדזיביאן התחנך אצל מורה שתמך בסתר באיחוד עם רומא, ועם הפיכתו לבישוף החל לקרוא לכך בגלוי. הוא נרדף ואולץ לצאת לגלות, אבל היו לו די אוהדים בחאלב כדי לגבש קהילה בעלת-משקל וב-1738 הוחזר למשרתו ומשח עוד כמה מאנשיו לבישופים. בשלב זה החליט להכריז על עצמו כפטריארך הארמני של קיליקיה, מול הקתוליקוס האפוסטולי המכהן שהחזיק בכס. ב-1742 יצא לפגוש את האפיפיור בנדיקטוס הארבעה עשר שהכיר בו כפטריארך ואשרר את הקמתה של כנסייה ארמנית קתולית. ארדזיביאן סבל רדיפות קשות מהאפוסטוליים והשלטונות הטורקיים, אך כנסייתו הקטנה שרדה וגדלה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.armeniancatholic.org אתר הבית של הכנסייה הארמנית הקתולית]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנסיות קתוליות מזרחיות
קטגוריה:ארמניה: דת
איתן פרויד

איתן פרויד (15 במרץ 1931 - 9 בנובמבר 1962) היה שחיין ישראלי. אלוף ישראל בשחייה. בעל מדליית זהב מהמכביה השלישית.

== ביוגרפיה ==
פרויד בנם של יצחק, רופא מיילד ומנהל בית החולים ליולדות פרויד ופאולינה. הוא בוגר הגימנסיה הרצליה. התאמן בקבוצת השחייה של ברית מכבים עתיד.
התגייס לפלמ"ח, ושרת בחטיבת יפתח בגדוד השלישי ביחידת החבלנים. במלחמת העצמאות לחם בקרבות בדגניה, צמח, עין גב, בקרבות לטרון ושער הגיא. 
הוא השתתף בקרבות בצפת וכן בקרבות הקסטל. בצה"ל שימש כמדריך ספורט בחיל האוויר.
בוגר הפקולטה להנדסת מכונות בטכניון. עבד בחברת "חמת" ובתה"ל. שימש כיו"ר ועד העובדים של תה"ל.

===קריירת שחייה===
בשנת 1947 קבע פרויד במשחה ל-100 מטר חופשי את התוצאה המהירה בארץ בשיא נוער חדש של 1:06.2 דקות, לאחר ניצחון על שלמה תנשמת ממכבי חיפה.
====מדליית זהב מהמכביה====
בתחרויות השחייה של המכביה השלישית שנערכו בבריכת בת גלים בחיפה באוקטובר 1950 זכה פרויד במדליית זהב, במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם ארנון טורין, ישעיהו אלבאום ונחום בוך בתוצאה של 10:07.6 דקות, לפני אוסטריה והודו. נוסף על כך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:07.6 דקות, שלישי מבין השחיינים הישראלים.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים באוקטובר 1952, זכה פרויד במדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:07.7 דקות, אחרי נחום בוך (1:04.5 דקות) וארנון טורין (1:05.5 דקות).

במכביה החמישית שנערכה בשנת 1957 סיים פרויד במקום חמישי במוקדמות במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 3:08.0 דקות ולא עלה למשחה הגמר.

== חיים אישיים ==
פרויד נישא בשנת 1956 לאביבה ולהם נולדו שתי בנות, רחל ואפרת. המשפחה התגוררה בגבעתיים. הוא נפטר ב-10 בנובמבר 1962 לאחר מחלה ממושכת. משנת 1963 נערכת אליפות תל אביב לזכרו במשך שנים רבות.
 
ארבעת נכדיו היו לשחיינים מצטיינים. שלושה מצד הבת רחל, גיא ברנע, שחייין אולימפי, אלוף ושיאן ישראל, מקום שישי בעולם (שנגחאי 2011), ניר ברנע אלוף ישראל ואור ברנע ואחד מצד הבת אפרת, אייל פרויד.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.israelalbum.org.il/%D7%99%D7%99%D7%A9%D7%95%D7%91%D7%99%D7%9D/%D7%AA%D7%9C-%D7%90%D7%91%D7%99%D7%91-%D7%99%D7%A4%D7%95/%D7%93%D7%A8%20%D7%90%D7%91%D7%A8%D7%94%D7%9D%20%D7%A6%D7%95%D7%A8%D7%99%D7%90%D7%A0%D7%95/P26233 תמונה מימין לשמאל: איתן פרויד, אברהם צוריאנו, המורה דר' א. ויזר עם הגביע, יהודה קנטור, יעקב רודיט בתום מרוץ שליחים בגימנסיה "הרצליה"], באתר "ישראל נגלית לעין - תל אביב"
* 
* בן-ציון פט, [https://www.nli.org.il/he/newspapers/haretz/1947/08/22/01/article/36 מחיפה יצאה תורת השחיה ועברה לתל אביב], באתר הארץ, 22 באוגוסט 1947
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:שחייני חזה ישראלים
קטגוריה:שחיינים ארץ-ישראלים
קטגוריה:אלופי המכביה: שחיינים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחייה
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1962
שרה קנהאוס

שרה דה-רמר קנהאוס (באנגלית: Sarah DeRemer Knauss; 24 בספטמבר 1880 – 30 בדצמבר 1999) הייתה אזרחית אמריקאית שהגיעה לגיל 119 שנים בוודאות. קנהאוס היא האדם הזקן אי-פעם המוכחת מיבשת אמריקה בכלל, והאדם השלישי בזקנותה לאחר ז'אן לואיז קלמן וקנה טנקה. הוכרה על ידי ספר השיאים של גינס כאדם המבוגר ביותר בעולם החי, בין ה-16 באפריל 1998 ועד למותה ב-30 בדצמבר 1999, כ-33 שעות בלבד לפני כניסה למאה חדשה ואלף חדש.

היא הייתה בין האנשים החיים האחרונים שהשתייכו ל"דור המיסיונרים". נכון לאפריל 2022, רק קנהאוס, קנה טנקה היפנית וז'אן לואיז קלמן הצרפתייה, הגיעו בוודאות לגיל 119.

קנהאוס החזיקה בתואר האישה השנייה הכי מבוגרת שתועדה בהיסטוריה עד ל-9 באפריל 2022, עת קנה טנקה הגיעה לגיל בו קנהאוס נפטרה.<ref></ref>

==ביוגרפיה==

היא נולדה ב-24 בספטמבר 1880 בהוליווד, פנסילבניה, שהיה אז מושב כורים קטן, ושם נעוריה היה שרה דה-רמר קלארק. ב-1901 נישאה לאברהם לינקולן קנהאוס, שהיה מנהיג רפובליקני מקומי.

בגיל 116, הוכתרה כאישה המבוגרת ביותר בארצות הברית. בשנת 1998, לאחר מותה של מארי-לואיז מילי מקוויבק בגיל 117, הפכה לאדם החי המבוגר ביותר. כאשר בני משפחתה סיפרו לה על זכייתה בתואר אמרה בחיוך "אז מה?". היא נפטרה 33 שעות בלבד לפני הכניסה למאה החדשה ולמילניום החדש, ולו הייתה חיה עד אז, חייה היו יכולים להשתרע על פני שלוש מאות ושני אלפים.

קנהאוס חזתה בשבע מלחמות בחייה ובכהונתם של 23 נשיאים אמריקאים. במותה, הותירה אחריה 6 דורות של בני משפחה.

היא מתה בבית אבות בעיר אלנטאון ב-30 בדצמבר 1999, בו התגוררה בתשע השנים האחרונות לחייה. את "סודה" לאריכות ימים תיארה בכך שלא נתנה לדבר להשפיע על מצב רוחה.

ביום פטירתה, הספיד אותה חבר הסנאט של פנסילבניה, צ'ארלי דנט , באומרו .

==ראו גם==
* אמה מורנו
* ג'ירואמון קימורה
* כריסטיאן מורטנסן

==קישורים חיצוניים==
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:שיאניות גינס אמריקאיות
קטגוריה:שיאני גינס אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אמריקאים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל 110 בעת החדשה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1999
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1999
תהום מילווקי

שקע פוארטו ריקו, בשיאו - תהום מילווקי

תהום מילווקי, או בשמו הנוסף שקע מילווקי, היא הנקודה העמוקה ביותר באוקיינוס האטלנטי ובשקע פוארטו ריקו. לתהום זו עומק מקסימלי של 8,380 מטרים. התהום ממוקמת 122.3 קילומטרים צפונית לאי פוארטו ריקו. 

שמה של התהום ניתן לה על שם הסיירת הקלה "מילווקי" של חיל הים האמריקאי שגילתה אותה ב-14 בפברואר 1939, ומדדה לה עומק מרבי של 8,740 מטרים.

עובדת קיום שקע עמוק בצד האוקיינוס האטלנטי של האיים הקריביים הייתה ידועה כמאה שנים לפני גילוי התהום. הבריג "דולפין" עברה מעל שקע פוארטו ריקו ב-12 ביוני 1852 והעריכה שעומקו 7,000 מטרים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:שקעים
קטגוריה:המרחב התת-מימי
קטגוריה:האוקיינוס האטלנטי
כנף קרב 27 (לופטוואפה)

כנף קרב 27 (בגרמנית: Jagdgeschwader 27) הייתה כנף מטוסי קרב של הלופטוואפה במלחמת העולם השנייה, אשר מוכרת במיוחד עבור שירותה בסיוע אווירי לקורפוס אפריקה לאורך המערכה בצפון אפריקה.

מלבד תקופת השירות בצפון אפריקה, הוצבו יחידות הכנף בעיקר בחזית המערבית כשהם נלחמים במטוסי חיל האוויר המלכותי ובהמשך חיל האוויר של ארצות הברית. 24 מבין טייסי הכנף עוטרו לאורך המלחמה בצלב האבירים של צלב הברזל, שני טייסים מוכרים במיוחד שירתו בכנף - שניהם עוטרו בעיטור הגבוה ביותר צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון, חרבות ויהלומים - היו; אדולף גאלאנד (ששירת עם הכנף מספר חודשים ב-1940) והנס יואכים מרסיי ששירת עם הכנף באפריקה והופל לאחר שנזקפו לזכותו 158 הפלות.

לאורך המלחמה מוערך כי טייסי הכנף הפילו מעל 3,100 מטוסי אויב במחיר 1,400 מטוסים שנפגעו ו-827 טייסים אבדו, נהרגו או נשבו במהלך הלחימה.

==היסטוריה==

הכנף הוקמה ב-1 באוקטובר 1939 חודש לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה. בינואר 1940 נוסף למפקדה וללהק I הלהק השני וביולי הוקם להק III מתוך להק I של כנף קרב 1.

במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה יחידות הכנף נלחמו תחת פיקוד קורפוס האוויר VIII במאות המפציצים ומטוסי הקרב של בעלות הברית עם 285 הפלות סך הכל. במהלך הקרב על בריטניה הוצבו טייסות הכנף באזור שרבור, עד לדצמבר 1940 טייסי הכנף הפילו 146 מטוסי בעלות הברית במחיר 83 מטוסי הכנף עם 58 טייסים שנפלו, נשבו או נעלמו. לאחר תקופת מנוחה והתאוששות בגרמניה בנובמבר 1940, באפריל 1941 יחידות הכנף למעט להק I נשלחו לסייע ללחימה בגזרה המרכזית של החזית המזרחית, כאשר עד סוף אוקטובר טסו טייסי הכנף בחזית המזרחית סך הכל 460 טיסות מבצעיות עם 10 הפלות של מטוסי אויב.

באפריל 1941 להק I נשלח לצפון אפריקה בסיוע לכוחות קורפוס אפריקה, בספטמבר להק II הצטרף למערכה ולהק I חזר לגרמניה לפרק מנוחה בו הוחלפו מטוסי ה-BF 109E המיושנים בדגם F החדיש. בסוף אוקטובר הגיע להק III אף הוא לאפריקה ועד לחודש דצמבר כל יחידות הכנף היו בצפון אפריקה.
טייסות הכנף לקחו חלק חשוב בסיוע ללחימת הכוחות הגרמניים בצפון אפריקה והצליחו לבלום את הצלחות חיל האוויר המדברי, שעד הגעת הכנף נהנה מעליונות אווירית כמעט מוחלטת.

==מבנה==
BF-109E-4 של הכנף בטיסה עם סכמת הסוואה אופיינית לצפון אפריקה, 1941.]]
הכנף חולקה על פי המבנה הבא:
* להק I (I./JG27) - טייסת 1, 2, 3 ו-4.
* להק II (II./JG27) - טייסת 5, 6, 7 ו-8.
* להק III (III./JG27) - טייסת 9, 10, 11 ו-12.
* להק IV (IV./JG27) - טייסת 13, 14, 15 ו-16.

==ראו גם==
* הנס יואכים מרסיי - אלוף הפלות המוכר ביותר בכנף.
* המערכה בצפון אפריקה - מערכה בה הייתה הכנף מרכיב משמעותי ואיתה היא מזוהה במיוחד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Jagdgeschwader/JG27-R.htm כנף קרב 27] באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.feldgrau.com/JG27.htm כנף קרב 27] באתר feldgrau.com 
* [http://www.ww2.dk/air/jagd/jg27.htm כנף קרב 27] באתר The Luftwaffe, 1933-45 

==הערות שוליים==

קרב 27
קטגוריה:זירת צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה
ואגיט אלקפרוב

ואגיט יוסופוביץ' אלקפרוב (נולד ב-1 בספטמבר 1950) הוא איש עסקים רוסי ממוצא אזרי, עמד בעבר בראש חברת הנפט הגדולה ביותר ברוסיה לוקאויל בשנים 1993—2022. 

נכון לאפריל 2021, דורג כאיש החמישי בעושרו ברוסיה עם שווי הון הנאמד ב-19.6 מיליארד דולר וכאיש ה-94 בעולם בעושרו.

==ביוגרפיה==
אלקפרוב נולד בבאקו, אזרבייג'ן, ממרכזי זיקוק הנפט הראשונים בעולם. אביו, שמת כאשר אלקפרוב עוד היה ילד, עבד בשדות הנפט כל חייו ודחף אותו ללכת בדרכו. האב היה מוסלמי ואימו הייתה נוצרייה שהשתייכה לזרם הכנסייה האורתודוקסית הרוסית. אלקפרוב מתאר את עצמו כאדם דתי, אך אינו מגדיר את עצמו כמוסלמי או כנוצרי. בגיל 18 החל לעבוד לראשונה בתעשיית הנפט והדלקים. 

בשנת 1974 סיים לימודים אקדמיים באזרבייג'ן. בתור סטודנט, עבד בתור עובד זיקוק באתר קידוח לרגלי הים הכספי. 

לאחר סיום הלימודים, המשיך לעבוד באתר ובשנת 1979 קודם מתפקיד של מהנדס לאחראי על מספר עובדים. באתר שררו תנאים קשים והוא עבד על אסדת קידוח. יום אחד, אירע פיצוץ באסדה, אלקפרוב נזרק אל מימי הים הכספי ונאלץ לשחות כדי לשרוד. 

בשנת 1979 עבר למערב סיביר ועבד עבור חברת סורגוטנפטגז עד לשנת 1985, בשנים אלה צבר מוניטין של מומחה בתעשייה לעניין קידוח וזיקוק. הוא עלה בדרגות ובסוף שנת 1985 כיהן כסגן יושב ראש חברת בשנפט.

בשנת 1990, אלקפרוב מונה לסגן שר תעשיית הגז והנפט בברית המועצות, וכך היה לסגן שר האנרגיה הצעיר ביותר במרחב הסובייטי. בתקופה זו, הוא איחד ואיגד מספר חברות זיקוק וקידוח נפט וגז כדי שיפעלו יחד ויגבירו תפוקתן.

באפריל 1993 עמד בראש חברת הנפט הגדולה ביותר ברוסיה, שמה דאז היה Langepas-Uray-Kogalymneft והיום - לוקאויל. מאז ועד היום הוא עומד בראש החברה. החברה מעסיקה מעל 100,000 עובדים והיא מחברות הנפט החזקות בעולם, עתודות הנפט שלה שניים רק לחברת אקסון האמריקאית.

לוקויל היא החברה הרוסית הראשונה שרכשה חברה אמריקאית. בנובמבר 2000 החברה השתלטה על חברת גטי ועל 1,300 תחנות הדלק שלה בארצות הברית. כמו אוליגרכים רוסים אחרים, אלקפרוב נכנס גם לעסקי הבנקאות והתקשורת.

==חיים אישיים==
אלקפרוב נשוי ללריסה ויקטורובנה אלקפרובה, בנם יוסוף נולד בשנת 1990.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מיליארדרים רוסים
קטגוריה:באקו: אישים
קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1950
בריוני האנה

בריוני האנה (באנגלית: Bryony Hannah; נולדה ב-1984) היא שחקנית אנגלייה שהייתה מועמדת לפרס אוליבייה.

==ביוגרפיה==
האנה נולדה בפורטסמות', בתם של מורה ושל מפקד בדימוס בצי המלכותי הבריטי. אחרי שסיימה את הלימודים עבדה בפאב בסאות'המפטון. היא התקבלה ללימודים באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה (RADA) וקיבלה מענק לימודים מקרן על שם לורנס אוליבייה (Laurence Olivier Bursary).

===קריירה===
האנה כיכבה בסדרה הקומית "מי רצח את הבוס?" בתפקיד כריסטין. היא מוכרת בעיקר מהופעתה בסדרת הטלוויזיה "מיילדת". בעונות הראשונות הדמות שגילמה הייתה אחות מיילדת ונקראה סינתיה מילר. בהמשך הסדרה מחליטה סינתיה לפנות לחיים דתיים ולהיות נזירה, אז משנה את שמה לאחות מרי סינתיה. היא חיה בבית נונאטוס יחד עם שאר הנזירות וממשיכה לעבוד כאחות.

היא הייתה מועמדת לפרס אוליבייה להופעה הטובה ביותר בתפקיד משנה על תפקידה בדמות מרי טילפורד במחזה "שעת הילדים". עוד בתיאטרון הופיעה האנה במחזות "Earthquakes in London", "Every Good Boy Deserves Favour", "איש הכריות", ו"סוס מלחמה".

===חיים אישיים===
ב-2014 ילדה האנה את הילד הראשון שלה.

==פילמוגרפיה==
===קולנוע===
{| class="wikitable"
! שנה
! סרט
! תפקיד
! הערות
|-
| 2010
|צומת בחיים
| לואיז המלצרית
|
|-
|TBA
|Firebrand 
|אלן
|
|}

===טלוויזיה===
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| 2003
|
| dir="ltr" | Reversals
| סטודנטית
| סרט טלוויזיה
|-
| 2011
|
| dir="ltr" | Life's Too Short
| ברנדה
| סדרת טלוויזיה (פרק אחד)
|-
| 2012
| מי רצח את הבוס?
| dir="ltr" | Dead Boss
| כריסטין
| סדרת טלוויזיה (6 פרקים)
|-
| 2012
|
| dir="ltr" | Above Suspicion: Silent Scream
| פליסיטי טרנר
| מיני-סדרה
|-
| 2012–
| מיילדת
| dir="ltr" | Call the Midwife
| סינתיה מילר / הנזירה מרי סינתיה
|
|-
| 2015
| עלייתה של ג'ופיטר
| dir="ltr" | Jupiter Ascending
| האחות שולץ
|
|-
| 2019-2014
|בינג
| dir="ltr" | Bing
| פאדג'ט
|דיבוב; 19 פרקים
|-
| 2017
| בלתי נשכח
| dir="ltr" | Unforgotten
| קאת'
| עונה שנייה
|}

==תפקידים בתיאטרון==
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| 2011
| שעת הילדים
| dir="ltr" | The Children's Hour
| מרי טילפורד
| מועמדות לפרס אוליבייה לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד משנה
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120504134835/http://ashbee.net/rada/grad08/han.html בריוני האנה] באתר RADA

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:בוגרות האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1984
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1984
אליפות גרמניה בכדורגל 1920

אליפות גרמניה בכדורגל 1920 הייתה העונה ה-13 של התחרות. זו הייתה התחרות הראשונה לאחר מלחמת העולם הראשונה.

מנצחות תחרויות אזוריות היו זכאיות להשתתף בתחרות. 

נירנברג זכתה באליפות. הייתה זו זכייתה הראשונה בתואר בתולדות המועדון. 

==ארגון האליפות==
אלוף של העונה הקודמת קיבל זכות להשתתף בתחרות. בנוסף לכך, לתחרות העפילו מנצחי תחרויות אזוריות: 
{|style="border:1px solid #bbb;background:#fff;" cellpadding="5" cellspacing="2" width="60%"
|-style="background:#ccc;font-weight:bold" 
! מועדון || תחרות
|- style="background:#ddd"
| אגודת ספורט פירט ||מחזיקי התואר מהעונה הקודמת 
|- 
| אגודת ספורט ברסלאו ||אליפות דרום מזרח גרמניה 
|-style="background:#ddd"
| אוברשנוויידה בברלין||אליפות ברנדנבורג 
|-
| פ.צ. לייפציג ||אליפות מרכז גרמניה 
|-style="background:#ddd"
| ארמיניה הנובר ||אליפות צפון גרמניה
|-
| בורוסיה מנשנגלדבך||אליפות מערב גרמניה
|-style="background:#ddd"
| נירנברג ||אליפות דרום גרמניה 
|-
| טיטניה שטטין||אליפות הבלטית 
|}

המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).

==מהלך התחרות==
 

==משחק הגמר==

==כדורגלנים מצטיינים==
מספר כדורגלנים כבשו 4 שערים וזכו בתואר מלך השערים של התחרות:
* היינריך טראג, נירנברג 
* לוני זיידרר, אגודת ספורט פירט
* ויקטור הירלנדר (), אגודת ספורט פירט

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duithistpre45.html#20 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20200218030108/https://www.weltfussball.de/ נתונים מאתר weltfussball]

גרמניה
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
קטגוריה:1920 בגרמניה
סיפורי הבעש"ט

סיפורי הבעש"ט הוא קובץ של סיפורים מאת ש"י עגנון, שיצא לאור בהוצאת שוקן בשנת 1987, הספר עוסק בסיפורי הבעש"ט בשלושה שערים: תולדותיו, מעשיו ומשנתו תלמידיו ומתנגדיו; וסיפורי נפלאותיו. 

==על הספר==
עגנון כינס סיפורים חסידים מאז ימי ישיבתו בבאד הומבורג בגרמניה. הסיפורים נאספו על ידו ועל ידי מרטין בובר.. ותוכניתם הייתה להוציא לאור ספר משותף. אך רובו של כתב היד עלה באש, בשריפה שהתחוללה בביתו של עגנון ב-1924, והשנים לא שבו לעסוק בתוכנית זו במשותף.

לימים, בובר פרסם את ספר הסיפורים החסידיים הקלסי "אור הגנוז" (שוקן) ועגנון פרסם סיפורים חסידיים מעת לעת. לאחר מותו נאספו מעיזבונו סיפורים העוסקים בבעש"ט, והוצא לאור קובץ הסיפורים סיפורי הבעש"ט.

==לקריאה נוספת==
* גדליה נגאל, השימוש במקורות חסידיים בכתבי עגנון, חקרי עגנון : עיונים ומחקרים ביצירת ש"י עגנון, רמת-גן, אוניברסיטת בר-אילן 1994

==קישורים חיצוניים==
* [http://schocken.co.il/Book/%D7%A1%D7%99%D7%A4%D7%95%D7%A8%D7%99+%D7%94%D7%91%D7%A2%D7%A9%D7%98.aspx?name=%D7%A1%D7%99%D7%A4%D7%95%D7%A8%D7%99+%D7%94%D7%91%D7%A2%D7%A9%22%D7%98&code=40-51523 סיפורי הבעש"ט], באתר הוצאת שוקן
==הערות שוליים==

קטגוריה:כתבי ש"י עגנון
קטגוריה:יצירות שהתפרסמו לאחר מות מחבריהן
בלבזאור

הציור הרשמי של בלבזאור
בלבזאור (ביפנית: フシギダネ, "פוּשִׁיגִידָנֶה") הוא מין הפוקימון הראשון בזיכיון "פוקימון" בבעלות Game Freak ונינטנדו. הוא עוצב על ידי אצוקו נישידה,<ref name="Origin"></ref> ושמו הוא שילוב בין המילים "Bulb" (פקעת) ו"דינוזאור". הוא הופיע לראשונה בצמד המשחקים פוקימון אדום וכחול כפוקימון התחלתי. מאוחר יותר, הופיע גם במשחקי ההמשך, משחקי ספין-אוף, סדרת האנימה, סרטים, סדרות מאנגה שונות ומגוון מוצרים.

==תיאור==
בלבזאור הוא פוקימון מסוג עשב ורעל. הוא הפוקימון הראשון שמופיע בפוקידע.

לבלבזאור ארבע רגליים עם טפרים וכן פקעת על גבו. העור שלו ירוק עם כתמים ירוקים כהים, והעיניים שלו אדומות.

לפי הפוקידע, בלבזאור, שמכונה גם "פוקימון הזרע", יכול לשרוד ימים שלמים אך ורק על אור שמש.

{|class="wikitable
|+ התפתחות הפוקימון
!
!שלב 
!פוקימון
|-
! style="background: lightgreen; color:red; text-align:center;" |
!1
|בלבאזור
|-
! style="background: lightpink; color:red; text-align:center;" |
!2
|אייביזור
|-
! style="background: lime; color:red; text-align:center;" |
!3
|וינאזור
|}

== היסטוריה ==
בלבזאור עוצב על ידי אצוקו נישידה, בדרך של גזירה לאחור מהצורה הסופית שלו, וינאזור, וכן על ידי קן סוגימורי, חברו של יוצר זיכיון הפוקימון סטושי טג'ירי.<ref name="Origin"/>

=== סדרת משחקי הווידאו ===
הוא הופיע לראשונה במשחקים פוקימון אדום וירוק ("פוקימון אדום וכחול" מחוץ ליפן) כאחד הפוקימונים הראשונים שהשחקן יכול לבחור, לצד סקווירטל וצ'רמנדר.

בלבזאור הופיע במספר משחקי פוקימון נוספים: הוא פוקימון התחלתי בפוקימון אדום אש וירוק עלה, החידושים של פוקימון אדום וירוק; בפוקימון לב זהב ונשמת כסף, לאחר הבסת 16 המכונים ורד, ניתן לבחור בו, לצד שאר הפוקימונים ההתחלתיים ממחוז קאנטו; הוא משמש גם כפוקימון התחלתי נוסף בפוקימון X ו-Y.

=== אנימה ===
בלבזאור הוא דמות מרכזית בסדרת האנימה, בתור אחד הפוקימונים הראשיים של אש קטצ'אם בעונה הראשונה, ואחד הפוקימונים של מיי (שהתפתח לוינאזור). הוא מופיע במספר סדרות מאנגה שונות, כגון "הרפתקאות פוקימון", שם הוא מן הפוקימונים הראשיים של רד.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוקימונים
קטגוריה:חסרי זנב וקרפדות בדיוניים