OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נ"ט בר נ"ט

נ"ט בר נ"ט (ראשי תיבות של נותן טעם בר נותן טעם) הוא כלל הלכתי לפיו מאכל סתמי שקיבל טעם מכלי בשרי או חלבי, הטעם שבתוכו אינו נחשב כחלבי או כבשרי, ודינו נשאר כמאכל סתמי שמותר לאכול אותו עם מאכלי בשר או חלב. לעומת זאת, מאכל שקיבל טעם מכלי שהתבשל בו מאכל שאינו כשר נאסר מכך.

== מקור הדין ==
בתלמוד הבבלי במסכת חולין נאמר שדגים שנבלע בהם טעם בשר, לדעת שמואל אפשר לאוכלם יחד עם חלב, היות שטעם הבשר שנבלע בדגים הוקלש בבישול הדגים עם החלב, ואין טעם בשר משמעותי שהתבשל עם החלב:

=== נ"ט בר נ"ט של איסור ===
מוסכם להלכה שדברי שמואל נסובים רק על נ"ט בר נ"ט של היתר, כדוגמת בשר וחלב, אך נ"ט בר נ"ט של איסור - אסור<ref></ref>. למשל, מאכל אסור כדוגמת בשר בעל חיים טמא או בשר טרף, שבושל בכלי ונתן בו טעם, ואחר כך בושל באותו כלי מאכל כשר - הוא נאסר מכך. וכן אם בושל מאכל כשר עם מאכל טרף וקיבל את טעמו ונאסר מכך, ואחר כך המאכל שבושל עם הטרף בושל עם מאכל כשר אחר - אסר אותו. אמנם כאשר המאכל הכשר מרובה פי שישים או יותר מהמאכל האסור - המאכל האסור מתבטל בו על פי הכלל ביטול בשישים.

=== נ"ט בר נ"ט של היתר ===
על פי דברי שמואל במחלוקת הנזכרת, נפסק להלכה שמאכל חלבי או בשרי שנתן טעם במאכל אחר או בכלי שבושל בו, אין בכוח הטעם הבלוע במאכל או בכלי להעביר שוב את הטעם למאכל אחר. לכן אותו מאכל שבושל בסיר החלבי או הבשרי, או שבושל עם המאכל החלבי או הבשרי, נותר פרווה.

אלא שישנה מחלוקת במשמעות דברי שמואל:
* יש אומרים שמשמעות הדבר שאפשר לכתחילה לבשר מאכל סתמי בכלי בשרי ולאוכלו עם חלב (או ההפך).<ref>יביע אומר חלק ט' יורה דעה סימן ד'.</ref> אמנם יש אומרים שדברי הבית יוסף ב'בדק הבית' עליהם מבוססת גישה זאת הם עריכה מאוחרת של מגיהים.<ref></ref>
* יש אומרים שאם בישלו מאכל סתמי בכלי בשרי - מותר לאוכלו עם חלב, אך אסור לתכנן זאת מלכתחילה. וכך הוא מנהג רבים מיוצאי ספרד.<ref>ערך השולחן, בן איש חי, כף החיים ועוד.</ref>
* יש אומרים שגם אם בישלו מאכל סתמי בכלי בשרי אסור לאוכלו עם חלב, ומשמעות דברי שמואל היא שאם התערב המאכל הסתמי במאכל חלבי - מותר לאוכלו ואין זה נחשב לתערובת בשר בחלב. וכך נוהגים רבים מיוצאי אשכנז.

יש אומרים שכיום, שכלי המתכת והזכוכית עשויים באופן שהחומר צפוף וחלק, וגם יש סבון להסרת שאריות טעמי המאכל שבושל בסיר, כאשר כלים אלו נוקו היטב, בשעת הצורך לכל הדעות מותר לבשל מאכל סתמי בכלי בשרי כדי לאוכלו אחר כך עם חלב.<ref>[https://ph.yhb.org.il/17-32-11/#_ka17ftn32_14 פניני הלכה כשרות פרק ל"ב הלכה י"א].</ref>

== ראו גם ==
* נותן טעם
== קישורים חיצוניים ==
* הרב אליעזר מלמד, [https://ph.yhb.org.il/17-32-11/#_ka17ftn32_14 הלכות נ"ט בר נ"ט], באתר פניני הלכה
* [https://www.yeshiva.org.il/wiki/index.php/נותן_טעם_בר_נותן_טעם נ"ט בר נ"ט] באתר ויקישיבה
* הרב יוסף אפריון, [https://www.yeshiva.org.il/midrash/19282 נותן טעם בר נותן טעם], באתר ישיבה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הלכה
קטגוריה:בשר בחלב
קטגוריה:הלכות תערובות
קטגוריה:כשרות
קטגוריה:ראשי תיבות וקיצורים
תמרה ברומברג

תמרה ברומברג (מקסימניוק) (2 במאי 1924 – 16 במרץ 2014) הייתה נוצריה אוקראינית חסידת אומות העולם, שהצילה יהודים במהלך השואה ומלחמת העולם השנייה יחד עם אמה, אבנגלינה מקסימניוק.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
משפחתה של תמרה ברומברג התגוררה באודסה שבאוקראינה, כאשר הגרמנים כבשו אותה ב-16 באוקטובר 1941. אביה של תמרה נרצח כבר ביום הראשון לכיבוש. בעיר פורסם צו כי על היהודים להירשם במשטרה, ובאותו צו, היה איסור להגיש סיוע ליהודים. מי שלא היה נשמע להוראות הצו- עונשו היה מוות.<ref></ref> אמנם, שום דבר לא עצר את תמרה ואימה מלעזור לשכניה היהודים. ליד משפחת ברומברג, התגוררה משפחת קניבסקה. בת משפחת קניבסקה, יקטרינה (קטיה), ותמרה התיידדו. משפחת קניבסקה הועברה לגטו באודסה. תמרה ואמה היו מתגנבות לגטו ומביאות למשפחה היודית אוכל ובגדים. המשפחה היהודית הועברו לגטו אחר בדומנובקה (במחוז מיקולאייב, אוקראינה), לאחר חיסולו. למרות המרחק, תמרה ואמה המשיכו לסייע לאותה משפחה. הן נסעו והלכו קילומטרים רבים, ושיחדו את שומרי הגטו בכסף על מנת להיכנס ולהביא למשפחת קניבסקה אוכל ובגדים. קטיה, בת משפחת קניבסקה שרדה, והגיעה לביתה של תמרה, חולה מאוד. תמרה ואמה נתנו לקטיה להתגורר אצלן עד להבראתה. תמרה ביקרה גם את בני משפחת ירמולינסקי שנכלאו בבית סוהר באודסה. תמרה נכנסה לבית סוהר דרך שוחד בכסף שהציעה לשומרים, והביעה למשפחה אוכל ובגדים. תמרה ואמה גם עזרו לאנסטסיה רוזינה ואמה צילה אשכנזי, שהתחבאו באודסה הכבושה. תמרה מצאה אותן בדירה נטושה באחת הסמטאות באודסה, שבו הן התחבאו במשך כמה חודשים. תמרה נהגה להתגנב לדירה ולספק להן אוכל, בגדים וגם תרופות בשעות הצורך. תמרה ואימה פעלו מתוך מניעים מוסריים וערכיים להצלת היהודים למרות העוני שלהן, מתוך התנגדותן לחוקים הגזעניים של הנאצים.<ref></ref>

== לאחר המלחמה ==
תמרה נישאה ליהודי ושניהם עלו ארצה בשנות ה-90, והתגוררו בחיפה.

== הכרה והנצחה ==
קברה של תמרה ברומברג
אבן ההנצחה של תמרה ברומברגב-31 בדצמבר 2000 תמרה ואמה הוכרו כחסידות אומות העולם על ידי יד ושם. בטקס, שהתקיים ב-18 בנובמבר 2001 ביד ושם תמרה קיבלה את התעודה ואת המדליה גם עבור אמה שנפטרה 20 שנה מוקדם יותר. במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורה של תמרה. קברה אותר בבית הקברות הלטיני בחיפה ונקבעה עליו הלוחית זיכרון. בגן חסידי אומות העולם בשכונת רמת אלון בחיפה שמה של תמרה נחקק באבן הנצחה.<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==

== קישורים חיצוניים ==
* [http://atzum.org/hebrew/projects/righteous-among-the-nations/profile/bromberg-tamara/ אתר עצו"מ]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2014
קטגוריה:ילידות 1924
קטגוריה:אוקראיניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
מריה דיקר

מריה דיקר (סרבניאק) (בפולנית: Maria Srebniak-Dicker; נולדה ב-26 ביולי 1900 – נפטרה ב-28 בינואר 1984) הייתה פולנייה קתולית חסידת אומות העולם שפעלה להצלת יהודים בלבוב, פולין בתקופת השואה.<ref name=":0">תיק ארכיון יד ושם על מריה דיקר</ref>

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
בזמן מלחמת העולם השנייה הגרמנים כבשו את אוקראינה/ לבוב ביוני 1941. ביולי 1942, לאחר שהעובדים היהודים בשדה התעופה הצבאי ליד לבוב נשלחו למחנה העבודה ינובסקה (Janowska) שבפאתי לבוב, איגנסי רדוונסקי (בפולנית: Ignacy Radwański), שהיה יהודי, הודיע לחברתו הלנה ביאלק (Helena Bielec) על מצבם הקשה במחנה. מריה דיקר שמעה על כך מחברתה הלנה ששיתפה אותה ואת חנה רודוביץ' וביחד הן מצאו מקום מסתור עבור איגנסי וששת חבריו היהודים שהצליחו להמלט מהמחנה: משה רייס (Moshe Reiss), אלי גלייך (Eli Glajch), אברם דיקר (Abram Dicker), לייב דרוקייר (Leib Drukier), פייגה דרוקייר (Faiga Drukier) ושלמה קין (Szlomo Kin). הם הסתתרו בבית בפרברי העיר בחלקה הארי בתוך בונקר. מריה, הלנה וחנה דאגו לכל מחסורם ולביטחונם אך מאחר שלחלק מהניצולים לא היה כסף לשלם עבור קיומם כל המצילות נכנסו לחובות על מנת לשמור אותם בחיים גם לאחר המלחמה. לאחר זמן מה, כשנשקפה סכנת גילוי המסתור, הם הועברו למקום מחבוא חדש בפרברי העיר בצדה השני של לבוב, שם נשארו עד ליולי 1944. באותו החודש שוחרר האזור על ידי הצבא האדום.<ref></ref>

== לאחר המלחמה ==
לאחר המלחמה, מריה נישאה לאברם דיקר ועלתה עמו ארצה. חברתה חנה נישאה למשה רייס והלנה נישאה לאיגנסי. מריה נפטרה ב-28 בינואר 1984.

== הכרה והנצחה ==
קברה של מריה דיקר חסידת אומות העולם בבית הקברות הלטיני בחיפה
ב-9 ביולי 1987, יד ושם הכיר במריה כחסידת אומות העולם. הטקס התקיים ביד ושם בירושלים וניטע לכבודה עץ בגן חסידי אומות העולם ביד ושם ירושלים.

בגן חסידי אומות העולם תושבי חיפה בשכונת רמת אלון שבחיפה הוצבה לזכרה אבן זיכרון עליה נחקק תמצית סיפור פועלה בשואה להצלת יהודים.<ref></ref>

במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורה של מריה. קברה אותר בבית הקברות הלטיני בחיפה. באפריל 2021 נערך ליד קברה טקס זיכרון. ועל הקבר נקבעה לוחית זיכרון המציינת את היותה חסידת אומות העולם ששמה נפשה בכפה להצלת יהודים בשואה.

== לקריאה נוספת ==

* מרדכי, פלדיאל. "מצילים בעקבות הניצולים: על חסידי אומות העולם המתגוררים בישראל [כולל רשימה שמית של המצילים עם פרטים על פעילותם]", ילקוט מורשת, מ"א, 1986, עמ' 258.
* גרשון, פינצ'בסקי, חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יד ושם, 2023, עמוד 31.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* חנה רייס (רודוביץ')
* [http://www1.haifa.muni.il/news/20080521/cuo.doc אדם לאדם - אדם! חסידי אומות העולם תושבי חיפה]. גדעון רפאל בן-מיכאל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פולנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:פולניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:פולניות שנולדו ב-1900
קטגוריה:פולניות שנפטרו ב-1984
יז'י שלאג

יז׳י שלאג (בפולנית: Szeląg Jerzy, נולד בשם יז׳י שלונג; (13 בפברואר 1933 - 26 בנובמבר 2004), היה פולני שהציל יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה בגטו ורשה והוכר כחסיד אומות העולם.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
יז׳י שלאג נולד להורים מריאנה (מריה) ופרנצסזיק (Franciszek) שלאג בוורשה בירת פולין. מגורי זרים בגטאות לא היו נפוצים במהלך מלחמת העולם השנייה, ובכדי להשתכן בגטו, ארים היו צריכים אישור מיוחד. מריאנה שלאג, אמו של יז'י, קיבלה אישור מיוחד מהרשויות הגרמניות להמשיך להתגורר בביתם שהיה בתוך גטו ורשה, ואכן משפחת שלאג המשיכה להתגורר בגטו במהלך מלחמת העולם השנייה. מכיוון שיז׳י היה נוצרי, הוא למד בבית ספר יסודי מחוץ לגטו, בחלק הארי של וורשה. במשך שלוש שנים, יז׳י הצליח להבריח לגטו ורשה מסמכים, מזון ותרופות וחילק אותם בין משפחות היהודים בגטו תוך סיכון חייו. לא פעם נתפס והוכה על ידי שומרי הגטו על מעשיו. יז׳י תואר כאדם חייכן, טוב לב ונעים הליכות<ref></ref>. למרות הייתו ילד בן 10 קיבל מכות קשות עד כדי קבלת סימנים על הגוף שנשארו לכל החיים. לקראת סוף 1942 שאלוג יאז'י ומשפחתו הועברו אל מחוץ לגטו, אבל זה לא עצר את יאז'י ואמו מריאנה מלעזור ליהודים בגטו והיה מעביר להם, דרך חור בחומת הגטו, מזון ודברים בסיסיים אחרים. כך פעל הנער יאז'י במשך שנתיים עד דצמבר 1942, עד סגירתו של ה"גטו הקטן". יאז'י ואמו המשיכו בפעולותיהם עד פרוץ המרד הפולני בחודש אוגוסט 1944.

== לאחר המלחמה ==
לאחר המלחמה, למד יז׳י כלכלה והתגורר בוורשה.<ref></ref> בתחילת שנות ה-90, עלה לישראל ועם הגיעו ארצה, התגורר בבית גיל הזהב בקריית חיים. גם במקום זה, יז׳י דאג לזולת וזאת על ידי טיפול בקשישים דוברי פולנית שכן לא דבר עברית כלל. יז׳י היה אדם נוצרי קתולי אדוק ועקב כך נהג לסייר באופן קבוע במקומות הקדושים לנצרות ברחבי ישראל. יז׳י נהג לנסוע אחת לכמה חודשים לוורשה בכדי לפגוש את משפחתו שהתגוררה שם. באחת מנסיעות אלו, ב־2004, נפטר יז׳י. במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורו של יז'י. קברו אותר בבית העלמין בוורשה בסמוך לקבר הוריו.

== הכרה והנצחה ==
לוח הוקרה ליז'י שלאג, גן חסידי אומות העולם רמת אלון שבחיפה
ב-1984 העיד ניצול שואה על הסיוע של יז'י ואמו למשפחות יהודיות רבות בגטו ורשה. יז׳י ואמו מריאנה הוכרו שנה לאחר מכן כחסידי אומות העולם ב-29 באפריל 1985.

שמם חקוק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם, ונערך לכבודם טקס ביד ושם. יז'י הונצח גם באבן לזכרו בגן חסידי אומות העולם תושבי חיפה בשכונת רמת אלון בחיפה.<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פולנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1933
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-2004
פלגיה שפרינגר (הוצ'אק)

פלגיה שפרינגר (הוצ'אק) (בפולנית: Pelagia Huczak Springer; 16 באפריל 1917 – 15 בפברואר 2007), ישראלית ממוצא נוצרי-פולנייה, אשר במלחמת העולם השנייה הצילה יהודים רבים ממוות בשואה. במרבית המקרים ההצלה נעשתה בעזרת בני משפחתה, שהוכרו אף הם כמוה, כחסידי אומות העולם.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
לפני המלחמה, עבדה פלגיה במפעל נעליים שהיה שייך לתאגיד לג'זרוויץ-שפרינגר בעיירה סוסנוביץ בפולין.<ref name=":0"></ref> בהתחלה הייתה פלגיה עובדת מן המניין, אך לאחר תהליך האריזציה שבא בעקבות הכיבוש הגרמני, הנאצים מינו את פלגיה כמנהלת המפעל. היא השתמשה בסמכותה ובתפקידה כמנהלת זמנית על מנת להציל את שלמה שפרינגר, שהיה בעל המפעל, ואת בנו זאב (וולף) שפרינגר בן ה-5. בשנת 1942, היא הצליחה להבריח את וולף מהגטו ולקחה אותו לביתה, בעקבות חשש לחייו. במהלך החודשים שוולף הסתתר בביתה של פלגיה, כל משפחתה, שכללה את אביה החורג, אמה, ושלושת אחיה, דאגו וטיפלו בו במסירות. אחרי מספר חודשים, פלגיה הצליחה לסדר לוולף מקום מסתור אחר, בדירה של מכרה שלה, אלמנה נוצרייה מכפר סמוך. היא שילמה עבור אחזקתו מחסכונותיה וממכירת תכשיטים שהיו ברשותה, וסיפקה לו ביגוד ומזון על מנת שהאלמנה תסכים לשמור עליו. לאחר חיסול גטו סוסנוביץ, פלגיה הבריחה את שלמה שפרינגר מתוך הגטו, תוך סיכון חייה, והחביאה אותו תחילה במפעל, ובמשך שנתיים בבית משפחתה,<ref>ארכיון יד ושם, תיק מס' M.31.2/3118.</ref> עד ב-27 בינואר 1945, שוחרר האזור מידי הנאצים על ידי ברית המועצות. ישנן עדויות נוספות, שפלגיה החביאה מספר יהודים נוספים בביתה. פלגיה ומשפחתה גם נתנו מחסה לאחיו של שלמה, פינקוס, לזמן קצר. כמו כן, במהלך אחת מהאקציות בגטו סוסנוביץ ובאזור, פלגיה הסתירה כ־20 יהודים בבית המלאכה של מפעל הנעליים, וכך הצילה את חייהם.<ref></ref>

== לאחר המלחמה ==
לאחר המלחמה, בשנת 1947, שלמה שפרינגר התחתן עם פלגיה. הם עלו יחד עם בנו וולף לישראל. המשפחה התגוררה בחיפה. בשנת 1982 נפטר שלמה שפרינגר. בערוב ימיה חזרה פלגיה להתגורר בפולין באזור סוסנוביץ. היא נפטרה ב-2007. במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ל"יד ושם" ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורה של פלגיה ונעשה מאמץ לאיתור מקום קבורתה, אולם לא ידוע היכן נקברה.

== הכרה והנצחה ==
ממוזער
ב-25 בדצמבר 1984, יד ושם הכירו בפלגיה שפרינגר-הוצ'אק כחסידת אומות העולם, וב-21 במאי 1985, נערך טקס וניטע עץ לכבודה ביד ושם. ב־27 ביוני 1985, יד ושם הכירו גם באביה החורג, יאן רוגוזינסקי (Jan Rogoziński), באימה סלומיה (Salomea), ובשלושת אחיה אלפרד(Alfred) ויקטור(Viktor), ואדם(Adam) כחסידי אומות העולם, על תרומתם להצלה.<ref name=":0" /> בגן חסידי אומות העולם תושבי חיפה בשכונת רמת אלון בחיפה נקבעה אבן לזכרה.<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==

* מרדכי, פלדיאל. "מצילים בעקבות הניצולים: על חסידי אומות העולם המתגוררים בישראל [כולל רשימה שמית של המצילים עם פרטים על פעילותם]", ילקוט מורשת, מ"א, 1986, 10-11.
* פינצ'בסקי גרשון, חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, ירושלים: יש ושם, 2023 עמ' 50.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פולניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:מנהלות
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2007
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
למור אדום

למור אדום (שם מדעי: Eulemur rufus) הוא מין של פרימט מהסוג למור החי באי מדגסקר ונחשב בעבר כתת-מין של המין למור חום (Eulemur fulvus) אך הופרד למין עצמאי.

== מאפיינים ==
אורך הגוף והראש של הלמור האדום 35 עד 48 סנטימטרים בתוספת הזנב שאורכו 45 עד 55 סנטימטרים ומשקלו 2.2 עד 2.3 קילוגרמים. הלמור דומה מאוד למין למור אדום-חזית (Eulemur rufifrons) ובדומה לו הוא בעל אף ופסים שחורים ופרווה בצבע חום-אדום (זה מקור שמו של הלמור). הלמור האדום חי ביערות נשירים יבשים במערב מדגסקר וניזון בעיקר מפירות, עלים, צוף פרחים וחסרי חוליות קטנים כמו תולעים וחרקים. הטורפים של הלמור האדום הם טורפי מדגסקר כמו הפוסה, עופות דורסים כמו עקב מדגסקר ואיה זרונית מדגסקרית וחנק קרקע מלגשי. לא ידוע הרבה על למור זה.

== איום ושימור ==
למור אדום נמצא בסכנת הכחדה עקב בירוא יערות, שריפות וציד. למרות שאינו נחשב כיום כמין בסכנת הכחדה חמורה, הוא נתון לאיומים משמעותיים בעיקר בשל אובדן בית הגידול שלו עקב כריתת יערות, ציד בלתי חוקי וסחר בלתי חוקי בחיות מחמד. מאמצי שימור רבים מתמקדים בהגנה על בתי הגידול הטבעיים של הלמורים ובחינוך הקהילה המקומית לחשיבות השמירה על המין.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.lemurreserve.org/ למור אדום], באתר [https://www.lemurreserve.org/ הקרן לשימור למורים]
* Deborah J. Overdorff, [https://link.springer.com/article/10.1007/BF02192188 Similarities, differences, and seasonal patterns in the diets ofEulemur rubriventer andEulemur fulvus rufus in the Ranomafana National Park, Madagascar], באתר [https://link.springer.com/article/10.1007/BF02192188 SPRINGER LINK]
* Deborah J. Overdorff, [https://onlinelibrary.wiley.com/doi/abs/10.1002/(SICI)1098-2345(1996)40:4%3C327::AID-AJP3%3E3.0.CO;2-%23 Ecological correlates to activity and habitat use of two prosimian primates: Eulemur rubriventer and Eulemur fulvus rufus in Madagascar], באתר [https://onlinelibrary.wiley.com/doi/abs/10.1002/(SICI)1098-2345(1996)40:4%3C327::AID-AJP3%3E3.0.CO;2-%23 WILEY]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:למוריים
ריינילדו מנדאבה

ריינילדו איסנרד מנדאבה (באנגלית: Reinildo Isnard Mandava; נולד ב־21 בינואר 1994) הוא כדורגלן מוזמביקי המשחק בעמדת המגן באתלטיקו מדריד ובנבחרת מוזמביק.

== קריירה ==
מנדאבה, שנולד בביירה, החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון המקומי בשנת 2012. בדצמבר 2015, הוא חתם במועדון הפורטוגזי בנפיקה ושיחק בקבוצת המילואים של המועדון. ביוני 2017 הושאל מנדאבה לעונה אחת לספורטינג דה קובילה מהליגה השנייה בפורטוגל.<ref></ref>

בקיץ 2018 עבר לבלננסש, במדיה ערך 16 הופעות.

בינואר 2019 עבר בהשאלה לליל מליגת העל הצרפתית. וב-31 במאי 2019, רכשה אותו. ב-19 בינואר 2022 כבש שער בכורה בניצחון 1–3 על לוריאן.

ב-31 בינואר 2022 חתם באתלטיקו מדריד בחוזה לשלוש וחצי שנים.<ref></ref> ב-6 בפברואר ערך הופעת בכורה בהפסד 2–4 לברצלונה.

מנדאבה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מוזמביק ב-22 בדצמבר 2013, במשחק ידידות מול אסוואטיני שהתסיים בתיקו 1-1. הוא כבש את השער הראשון שלו בנבחרת ב-20 ביוני 2015, נגד סיישל. הוא עשה זאת שוב כמה ימים לאחר מכן נגד אותה נבחרת.

נכלל בסגל נבחרת מוזמביק לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

== תארים ==
;ליל
* ליג 1: 2020/21
* הגביע הצרפתי: 2021

;אישיים
* נבחרת העונה בליג 1: 2020/21

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים מוזמביקים
קטגוריה:מגני כדורגל מוזמביקים
קטגוריה:כדורגלני בנפיקה ליסבון
קטגוריה:כדורגלני בלננסש
קטגוריה:כדורגלני ליל
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מוזמביק
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:ילידי 1990
ג'ייסון קרטר

ג'ייסון בריאן קרטר (באנגלית: Jason Brian Carter; נולד ב-22 בספטמבר 1960) הוא שחקן אנגלי, שידוע בזכות תפקידו כמרקוס קול בסדרת המדע בדיוני "בבילון 5". גילם גם את שלמה הצעיר בסרט הקולנוע "המלך דוד" משנת 1985. תפקידים נוספים כוללים הופעות אורח בסדרות "נחש צפע", "בוורלי הילס 90210", "מפגשים מהסוג האישי" ו"מכושפות".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:בבילון 5
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1960
Wordle

Wordle (וורדל) הוא משחק דפדפן שפותח על ידי המתכנת הוולשי ג'וֹשׁ וַרְדֶל (Josh Wardle) בשנת 2021. מטרת המשחק היא ניחוש מילה באנגלית בת חמש אותיות תוך שישה ניסיונות כשהמשחק מתנהל בסגנון השאלות והתשובות של בול פגיעה. המשחק הפך לפופולרי בסוף 2021, ובינואר 2022 שיחקו בו כשני מיליון איש מדי יום.<ref></ref>

בפברואר 2022 רכשה חברת הניו יורק טיימס את המשחק. וורדל אמר בראיונות כי שאיפתו שהמשחק יהיה ללא מודעות ופתוח לכולם. לדברי העיתון, המשחק ייוותר, לפחות בשלב הראשוני, ללא עלות.

==היסטוריה==
וורדל יצר את המשחק כמשחק פרטי עבורו ועבור בת זוגו.<ref></ref> באמצע אוקטובר 2021, לאחר שראה שהמשחק התקבל באהדה בקרב בני משפחתו – הוא פרסם את המשחק לציבור. המשחק הפך לתופעת רשת ברשת החברתית טוויטר לאחר שהוספה לו אפשרות לשתף את התוצאות. בעקבות זאת חל זינוק במספר המשתמשים: בחודש נובמבר 2021 שיחקו במשחק רק 90 אנשים ביום, בתחילת ינואר 2022 כבר שיחקו בו 300 אלף איש מדי יום, באמצע ינואר הגיע מספרם לשני מיליון שחקנים.<ref></ref> חברת גוגל עיצבה דודל מיוחד שמופיע כאשר מחפשים את המונח "Wordle" במנוע החיפוש. בשנת 2022 היה המונח "Wordle" מקום ראשון ברשימת החיפושים הפופולריים בגוגל בעולם.

למשחק פותחו גרסאות בשפות שונות, בהן: עברית, יידיש, רוסית, צרפתית, גרמנית, טורקית, ספרדית, איטלקית, פורטוגזית ועוד.

===וריאנטים של המשחק===

בהשראת המשחק נוצרו משחקים נוספים: למשל, משחק בו יש לנחש שתי מילים במקום מילה אחת; משחק שבו הניחושים הם על-פי משמעות המילה ולא על-פי האיות ("סמנטעל", מלשון סמנטיקה) ועוד. כמה ממשחקים אלה צברו גם הם פופולריות ברשתות החברתיות.

==פרטי המשחק==
בכל יום נבחרת מילה באנגלית בת חמש אותיות ועל המשתמשים לנחש את המילה בתוך שישה ניסיונות. המילה היומית זהה אצל כל השחקנים וניתן לשחק בו רק פעם אחת ביום. מילת הניחוש חייבת להיות מילה תקנית. בתגובה לכל ניחוש המערכת מגיבה בצביעת האותיות לפי הימצאותן ומיקומן במילה היומית שנבחרה. אות אפורה מעידה שהאות אינה קיימת בכלל במילה, אות צהובה – האות קיימת במילה במיקום אחר, אות ירוקה – האות קיימת במילה במיקום זהה.

המילה היומית היא אחת מ-2,315 מילים נבחרות, מתוך כ-12,000 מילים בנות חמש אותיות בשפה האנגלית. הקבוצה המצומצמת נבחרה על ידי בת זוגו של וורדל. הכתיב הוא הכתיב האמריקאי ולא הבריטי, אף על פי שמוצאו של ג'וש וורדל הוא מויילס.

המשתתפים במשחק יכולים לשתף את תוצאותיו בקלות, כלומר את צבעי הריבועים שקיבלו בכל שלב, ולפרסם ברשתות חברתיות כגון טוויטר. הדבר גרם להופעה של בוטים שונים אשר הגיבו לציוצים כאלה את המילה של היום הבא באופן אוטומטי, מה שהוביל את טוויטר לחסום אותם.<ref></ref>

==ראו גם==
* בול פגיעה
* איש תלוי
* צוללות (משחק)
* 2048 (משחק וידאו)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2021
קטגוריה:משחקי אינטרנט
קטגוריה:משחקי חשיבה ממוחשבים
פריץ שלזינגר

פריץ שלזינגר (18 באפריל 1915 – 21 במרץ 1967)<ref name=":0"></ref> היה צלם ועיתונאי גרמני-ישראלי. שלזינגר קיבל את הכשרתו כצלם בגרמניה, כאסיסטנט של אופטיקאי וצלם. בשנת 1937, עלה לארץ ישראל לאחר הכשרה חקלאית באיטליה, התיישב בקיבוץ ועבר לירושלים לאחר מכן. במהלך שנות ה-40, שלזינגר הרבה לצלם את נופי ישראל. בשנת 1948 החל לעסוק בצילום עיתונות, ובתיעוד עבור קרנות ציוניות. אוסף מתשליליו נמצא בארכיון הציוני המרכזי ובארכיון התצלומים של קק"ל.<ref></ref>

==קורות חיים==
פריץ שלזינגר נולד בגרמניה ב-18 באפריל 1915. את הכשרתו במקצוע הצלמות, קיבל בגרמניה בהיותו צעיר, אך החליט לעבור לארץ ישראל על מנת להמשיך את מקצועו. תחילה, הוא התגורר בקיבוץ במטרה להגשים את יעדיו, אך לאחר זמן קצר, החליט לעבור ירושלים כדי לעבוד בתור אופטיקאי, מקצוע אותו רכש כנער בברלין.

שלזינגר היה הצלם האישי של נשיאי מדינת ישראל, צלם של סוכנות העיתונות הבין-לאומית, Associated Press וצילם עבור מוסדות שונים כמו הקרן הקיימת לישראל, הסוכנות היהודית, עיריית ירושלים ועוד.

ב-21 במרץ 1967, בגיל 52, שלזינגר מת ונקבר בהר המנוחות שבירושלים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים יהודים גרמנים
קטגוריה:צלמים יהודים גרמנים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1967
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
ינון קרייז

ינון קרייז (נולד ב-1965) הוא איש עסקים ישראלי-אמריקאי המכהן כמנכ"ל מאטל. הוא כיהן כמנכ"ל פוקס קידס אירופה בשנים 1997–2002, מנכ"ל חברת ההפקות הטלוויזיה והדיגיטל אנדמול בין השנים 2008 ל-2011, ומנכ"ל רשת הדיגיטל של דיסני בין 2012 ל-2016.

==ביוגרפיה==
קרייז נולד וגדל בישראל, קיבל תואר ראשון בכלכלה וניהול מאוניברסיטת תל אביב בשנת 1991, ולאחר מכן עבר ללוס אנג'לס ולמד בבית הספר לניהול של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. בזמן לימודיו פגש את איל התקשורת חיים סבן אליו הצטרף כשותף עסקי.

ב-1996 עבר קרייז ללונדון שם השיק את רשת הטלוויזיה לילדים Fox Kids Europe. בין 1997-2002 שימש כמנכ"ל "פוקס קידס אירופה". במהלך כהונתו הפך פוקס קידס לאחד מערוצי הטלוויזיה בתשלום הגדולים באירופה ובמזרח התיכון, ושידר ב-56 מדינות ב-17 שפות. ב-2001 חברת וולט דיסני רכשה את אחזקת רוב המניות (76%) בפוקס קידס אירופה, כאשר 24% הנותרים ממניותיה נסחרות. ב-2002 התפטר ינון מפוקס קידס.

בין 2005-2007 היה קרייז היה שותף בחברת "Benchmark Capital". בין 2008-2011 הוא שימש כמנכ"ל חברת הטלוויזיה וההפקה הדיגיטלית העולמית "אנדמול" בהולנד. במהלך כהונתו אנדמול חיזקה את התפוקה היצירתית שלה והעסקית שלה.

קרייז כיהן כמנכ"ל רשת הדיגיטל של דיסני בין 2012 ל-2016, ובאפריל 2018, הוא מונה למנכ"ל מאטל. ב-2021, בהנהגתו של קרייז, מכירות הנטו של מאטל עלו ב-19% והרווח התפעולי שלה עלה ב-95% לעומת השנה הקודמת - שיעור הצמיחה השנתי הגבוה ביותר של מאטל בעשור האחרון.

ב-18 באפריל 2024 נבחר ינון קרייז לאחד מ-100 המשפיעים ביותר בעולם של מגזין טיים.

==חיים אישיים==
קרייז הוא נשוי לענת פבריקנט ולהם ארבעה ילדים. היה בער במערכת יחסים עם השחקנית מיכל ינאי[https://www.haaretz.co.il/misc/2008-09-03/ty-article/0000017f-db9e-d856-a37f-ffde3f4b0000][https://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-2928856,00.html]

== קישורים חיצוניים ==

*[https://www.globes.co.il/news/ינון_קרייז.tag ינון קרייז], באתר גלובס

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
כרמה בן יוחנן

כרמה בן-יוחנן (נולדה ב-1983) היא חוקרת נצרות ישראלית. עד 2022 החזיקה את הקתדרה ליחסי יהודים ונוצרים בפקולטה לתאולוגיה באוניברסיטת הומבולדט של ברלין, וכיום מלמדת בחוג למדע הדתות באוניברסיטה העברית בירושלים. זוכת פרס שזר לחקר תולדות ישראל לשנת ה'תשפ"א, פרס פולונסקי ליצירתיות ומקוריות במדעי הרוח לשנת ה׳תשפ״ג<ref></ref> ופרס דן דוד לשנת 2023<ref></ref>.

==ביוגרפיה==
בן יוחנן נולדה בחיפה לסופרת והפסיכולוגית אסתר פלד ולסופר, החוקר והמתרגם שחר פלד. למדה בבית הספר רעות לאמנויות בחיפה. שירתה בצה"ל כמורה חיילת בירושלים. למדה בתוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן באוניברסיטת תל אביב, ובה סיימה תואר שני בהצטיינות יתרה במדעי הדתות בשנת 2010. היא השלימה את עבודת הדוקטור בבית הספר להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב בשנת 2016, בנושא יחסי היהודים והנצרות אחרי ועידת הוותיקן השנייה. למדה לימודי פוסט-דוקטורט כעמיתת תוכנית פולברייט באוניברסיטת קליפורניה, ברקלי ובאקדמיית פולונסקי במכון ון ליר בירושלים.

זמן מה שימשה מרצה אורחת באוניברסיטה הגרגוריאנית האפיפיורית ברומא, והייתה חוקרת אורחת במכון ע"ש יוחנן העשרים ושלושה למדעי הדתות בבולוניה ובמכון המחקר למדעי הרוח בבאד הומבורג.

היא עורכת משנה בכתב העת Political Theology.

בין 2019 ל-2022 החזיקה את הקתדרה ליחסי יהודים ונוצרים בפקולטה לתאולוגיה באוניברסיטת הומבולדט של ברלין. בשנת 2021 זכתה בפרס שזר לחקר תולדות ישראל בגין ספרה "נזיד עדשים: תפיסות הדדיות של נוצרים ויהודים בעידן הפיוס", בהוצאת אוניברסיטת תל אביב, 2020.

בן יוחנן מתגוררת בירושלים. היא נשואה ואם לשלושה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://heb.hartman.org.il/person/karma-ben-johanan/ כרמה בן יוחנן] באתר מכון הרטמן
* [https://www.theologie.hu-berlin.de/de/professuren/stellen/cjv/Personen/Prof.%20Dr.%20Karma%20Ben%20Johanan כרמה בן יוחנן] באתר הפקולטה לתאולוגיה באוניברסיטת הומבולדט של ברלין
* [https://religion.huji.ac.il/people/כרמה-בן-יוחנן כרמה בן יוחנן], באתר האוניברסיטה העברית בירושלים
* [https://www.hup.harvard.edu/catalog.php?isbn=9780674258266 Jacob’s Younger Brother], ספרה של כרמה בן יוחנן בגרסה האנגלית באתר הוצאת אוניברסיטת הרווארד
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:היסטוריוניות ישראליות
קטגוריה:חוקרות נצרות
קטגוריה:בוגרות תיכון ויצו לאמנויות/רעות (חיפה)
קטגוריה:בוגרי תיכון ויצו לאמנויות/רעות (חיפה)
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
הדיוויזיה ה-25 (ארצות הברית)

דיוויזיית החי"ר ה-25 (באנגלית: 25th Infantry Division ) היא דיוויזיית חי"ר קלה של צבא ארצות הברית שבסיסה בהוואי ומשתייכת לקורפוס הראשון.

==היסטוריה==
הדיוויזיה ה-25 הוקמה ב-1 באוקטובר 1941. את טבילת האש שלה עשתה במהלך המתקפה על פרל הארבור. הדיוויזיה נטלה חלק במערכה באיי שלמה ב-1942 וזכתה אז לכינוי "ברק טרופי" ("Tropic Lightning"). בהמשך נטלה חלק במערכה בפיליפינים כשנחתה באי לוזון. לאחר המלחמה הוצבה ביפן במסגרת הכיבוש הצבאי האמריקאי.

ב-1950 נשלחה למלחמת קוריאה, והשתתפה בקרב ההגנה על העיר פוסאן. לאחר כניסת הסינים למערכה היא נלחמה מולם עד הפסקת האש ביולי 1953.

ב-1965 נשלחה הדיוויזיה למלחמת וייטנאם ונותרה שם במשך כשבע שנים.

ב-1985 אורגנה מחדש לפורמט של חיל רגלים קל. ב-1995 השתתפו יחידותיה ב"מבצע השבת הדמוקרטיה" בהאיטי. ב-2002 נטלה חלק בכוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה.

ב-2004 הוצבו כוחות הדיוויזיה בעיראק ובאפגניסטן והשתתפו מאז באופן פעיל במלחמת עיראק ומלחמת אפגניסטן.

==הרכב הדיוויזיה==
*בריגדת החי"ר השנייה
*בריגדת החי"ר השלישית
*ארטילריה דיוויזיה 25
*הבריגדה האווירית 25 - כוח מסוקי תקיפה וסער
*בריגדת התמיכה 25

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.army.mil/article/202819/25th_id_history היסטוריה של הדיוויזיה ה-25], באתר צבא ארצות הברית

*
25
25
קטגוריה:דיוויזיות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
מרקו אודרמאט

מרקו אודרמאט (בגרמנית: Marco Odermatt; נולד ב-8 באוקטובר 1997 הוא גולש אלפיני שווצרי, אלוף אולימפי מאולימפיאדת בייג'ינג (2022) בסלאלום ענק, שלוש פעמים ברציפות זכה בגביע העולם בשנים 2022-2024. במהלך הקריירה שלו הוא זכה ב-37 ניצחונות במסגרת גביע העולם. הוא נבחר לספורטאי השנה בשווייץ לשנת 2021 ובשנת 2022.

== דירוג עונה בגביע העולם ==
{| class=wikitable style="text-align:center"
|-
! עונה !! גיל !! כללי !! סלאלום !! סלאלום ענק !! סופר G !! גלישה במורד !! משולב
|-
| 2016 || 18 || 163 || — || | 58 || —|| — || | —
|-
| 2017 || 19 || 114 || — || 41 || | — || | — || —
|-
| 2018 || 20 || 76 || — || 46 ||| 34 || 38 || —
|-
| 2019 || 21 || 2 || 2 ||— || — || — || —
|-
| 2020 || 22 || | 17 ||— || 9 || 7|| 43|| —||
|-
| 2021 || 23 || style="background:silver;"| 2 || — || style="background:silver;"| 2 || style="background:silver;"| 2 || 16 || —
|-
| 2022 || 24 || 1 || — || 1 ||2 || 4 || —
|-
| 2023 || 25 || 1 || — || 1 ||1 || 2 || —
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ספורטאים שווייצרים
קטגוריה:גולשי סקי אלפיני באולימפיאדת בייג'ינג (2022)
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1997
קטגוריה:אלופים אולימפיים: גלישת סקי
קטגוריה:אלופים אולימפיים משווייץ
סטנלי סאנודי

סטנלי סאנודי (נולד ב-2 בפברואר 1995) הוא כדורגלן מלאווי המשחק בעמדת המגן הימני במייטי וונדררס מליגת העל המלאווית ובנבחרת מלאווי.

==קריירה בינלאומית==

ב-6 בספטמבר 2015, סאנודי ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת מלאווי בתיקו 2–2 מול נבחרת סווזילנד במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים מלאווים
קטגוריה:מגני כדורגל מלאווים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מלאווי
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:ילידי 1995
ג'ון בנדה

ג'ון בנדה (נולד ב-20 באוגוסט 1993) הוא כדורגלן מלאווי המשחק בעמדת הקשר במועדון הכדורגל סונגו מליגת העל המוזמביקית ובנבחרת מלאווי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים מלאווים
קטגוריה:קשרי כדורגל מלאווים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מלאווי
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:ילידי 1993
אגילרס

אָגַיְלָרְס (בספרדית: Aguilares) היא עיר בדרום פרובינציית טוקומאן בארגנטינה. זהו האזור העירוני הגדול ביותר במחוז ריו צ'יקו שבפרובינציה, כמו גם בירת המחוז.

העיר ממוקמת 85 ק"מ מדרום לבירת הפרובינציה, טוקומאן. העיר משתרעת לאורך כביש 38, ובין נהר מדינאס (בצפון) לנחל בריינטוס (בדרום).

== היסטוריה ==
העיר הוקמה בשנת 1888 על ידי מושל הפרובינציה לידורו קנטרוס. שתי טחנות סוכר חשובות (אגילרס וסנטה ברברה) ומפעל גדול להנעלה (אלפרגטס) יחד עם פעילות חקלאית דינמית מאוד בסביבתה, מהווים את אבני היסוד הכלכליות של העיר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טוקומאן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1888
אורי בשה

אורי בשה (נולד ב-1962) הוא ספורטאי ספורט נכים ישראלי שהשתתף בשלוש אולימפיאדות נכים.

== ביוגרפיה ==
בשה גדל באור יהודה ושירת בחטיבה 7 של חיל השריון. במלחמת שלום הגליל הוצב בגזרה המזרחית של גבול הצפון ובמהלך שירות בבקעת הלבנון, ב-1982 נפצע מפגיעת פגז ואיבד את מאור עיניו. במסגרת פעילותו השיקומית ב"בית הלוחם", החל לעסוק ברכיבה על סוסים, רכיבה באופני טנדם וכדורשער.

בשנת 1993 הקים את עמותת "כדור האור" להקמת מסגרות ספורט עבור נכים, בעזרתה הוקמה קבוצת כדורשער לעיוורים שפעלה בנתניה וקבוצה לרכיבת אופני טנדם באזור השרון.

השתתף ב וב עם נבחרת הכדורשער לעיוורים. ב התחרה ברכיבה על סוסים ודורג במקום ה-17.

בשה השלים לימודים בעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב ועובד כפסיכותרפיסט. הוא משמש עובד סוציאלי של עמותת "צמד" לעיוורים הנעזרים בכלבי נחייה.

בשה נשוי ואב לארבעה. הוא מתגורר במושב גן יאשיה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.paralympic.org/uri-basha פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:ספורטאים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורשער ישראלים
קטגוריה:רוכבי סוסים ישראלים
קטגוריה:רוכבי סוסים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:שחקני כדורשער במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:שחקני כדורשער במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:רוכבי סוסים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:עיוורים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
קטגוריה:גן יאשיה: אישים
קטגוריה:חיילי חטיבה 7
הקרן האמריקאית לפיתוח אפריקה

הקרן האמריקאית לפיתוח אפריקה (באנגלית: The United States African Development Foundation, בראשי תיבות: USADF) היא סוכנות ממשלתית עצמאית בארצות הברית הפועלת באפריקה שמדרום לסהרה. הקרן הוקמה על ידי הקונגרס בשנת 1980 כדי להשקיע ישירות בהתארגנויות מקומיות ומיזמים חברתיים. מטרת USADF היא לחזק את הכלכלה המקומית באמצעות תמיכה בפיתוח תעסוקה, מיגור עוני, חקלאות, אנרגיה, תעשייה וחינוך. הקרן פועלת בשיתוף ממשלות אפריקאיות, סוכנויות ממשלתיות אחרות בארצות הברית, תאגידים פרטיים וקרנות פילנתרופיות.

בשנת 2021 תקציב הקרן שאושר על ידי הקונגרס האמריקאי עמד על 33 מיליון דולר. בדצמבר 2020, ציינה הקרן 40 שנות פעילות באפריקה. בשנים אלו, USADF השקיעה למעלה מ-265 מיליון דולר באמצעות כמעט 4,000 מענקים ליוזמות אפריקאיות שהשפיעו על יותר מ-10 מיליון בני אדם.

== היסטוריה ==
הקרן האמריקאית לפיתוח אפריקה נוצרה באמצעות חוק בקונגרס בשנת 1980 והחלה לפעול ב-1984. מאז היא סיפקה מימון ליותר מ-1,700 ארגונים.

תקציב הקרן ממומן באמצעות הקצאות שנתיות של השלטון הפדרלי. בנוסף על המימון הפדרלי, הקרן מקבלת מימון מממשלות אפריקאיות, תאגידים אמריקאים פרטיים ותורמים. הקרן מנוהלת על ידי דירקטוריון הכוללת שבעה חברים המוצעים על ידי נשיא ארצות הברית, ומאושרים על ידי הסנאט של ארצות הברית.

== פעילות ==
הקרן לפיתוח אפריקה של ארצות הברית פועלת בבנין, בוטסואנה, בורקינה פאסו, בורונדי, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, גינאה, קניה, ליבריה, מלאווי, מאלי, מאוריטניה, ניז'ר, ניגריה, רואנדה, סנגל, סומליה, דרום סודאן, טנזניה, אוגנדה זמביה וזימבבואה.

בשנת 2011, הקרן לפיתוח אפריקה השיקה תוכנית אבטחת מזון וחוסן קהילתי שבצפון קניה ופרויקט מיוחד לאבטחת מזון באזור הסאהל במערב אפריקה ב-2012. בשנים אלו הקרן החלה לספק הכשרות מקצועיות לנוער מובטל. בתוכנית זו השתתפו כ-5,000 בני נוער. בשנת 2016 הקרן השיקה תוכנית לשיפור ביטחון המזון והפרנסה הכלכלית ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו.

הקרן מעניקה מענקים להרחבת מפעלים מעניקים וסיוע לקואופרטיבים, אגודות חקלאים, קבוצות קהילתיות, מפעלים או עסקים צומחים. המענקים מגיעים לסכום של 250,000 דולר על פני חמש שנים לכל היותר. בקשות למענקים נבדקות על ידי נציג של הקרן באותה המדינה. עסקים וארגונים מהקבלים מימון מהקרן זכאים לקבל סיוע נוסף מארגונים אחרים.

הקרן מציעה מענקי סיוע תפעולי המהווים מימון לקואופרטיבים קיימים, אגודות חקלאים, קבוצות קהילתיות, מפעלים או עסקים שמתכננים רפורמות. המענקים יכולים להגיע לעד 100,000 דולר למשך שנתיים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ארגוני עזרה
קטגוריה:קרנות צדקה
קטגוריה:אפריקה שמדרום לסהרה
קטגוריה:אפריקה: כלכלה
טוורדושין

טווְרְדושין (בסלובקית: Tvrdošín; בגרמנית: Turdoschin; בהונגרית: Turdossin; בפולנית: Twardoszyn; ביידיש: טורדאשין) היא עיר במרכז סלובקיה. עד השואה התקיימה בה קהילה יהודית קטנה.

==גאוגרפיה==
העיר נמצאת במפגש הנהרות אורבה ואורביצה כ-12 ק"מ דרומית לגבול עם פולין וכ-32 ק"מ מהעיר דולני קובין.

==היסטוריה==
העיר נזכרת במסמכים משנת 1111 ובמסמכי המלך בלה השלישי משנת 1183. היא קיבלה מעמד עצמאי מחצר המלוכה בשנת 1139.

==הקהילה היהודית==
התיישבות יהודית בטווְרְדושין החלה כנראה בראשית המאה ה-19. הקהילה הגיעה לשיאה ב-1880 שאז נמנו בה 176 יהודים. בקהילה כיהן רב יחיד – ר' משה סלומון שחיבר מספר חיבורם שבהם עורר עליו את זעמם של רבנים אורתודוקסים. הוא שימש כרב עד פטירתו ב-1912 ומאז לא היה בה רב. ב-1869 עם הקרע ביהדות הונגריה הקהילה הגדירה עצמה כקהילת סטטוס קוו ובהמשך השנים כקהילה ניאולוגית.

ב-1922 מנתה הקהילה 222 נפשות והיו בה בית כנסת, בית קברות, מקוה טהרה, בית ספר יסודי ואטליז.

החוקר היהודי אדולף רוזנצווייג נולד בעיירה ב-1850.

עם כינון המדינה הסלובקית ב-1939 ניתכו גזירות על היהודים, נציגיהם פוטרו מהמועצה המקומית ובתי העסק היהודים עברו אריזציה. ממרץ 1942 גורשו יהודים למחנות אושוויץ ומיידנק. כמה עשרות יהודים חזרו לטווְרְדושין אחרי השחרור אולם במשך השנים עזבו כולם עד האחרון שבהם.

==לקריאה נוספת==
* פנקס הקהילות – סלובקיה, יד ושם, תשס"ג, עמ' 235–236.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סלובקיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
משה סלומון

הרב משה סלומון (שלמון) (חוסט תקצ"ה (1835) – טוורדושין 1912) – רב בקהילת טוורדושין באימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום בסלובקיה) מחבר והוגה דעות.

==חייו==
נולד בעיר חוסט באזור זקרפטיה – אז בחלק ההונגרי של האימפריה האוסטרו הונגרית. קיבל חינוך אורתודוקסי. למד אצל הרבנים ר' יעקב קטינא מחוסט, ר' אשר אנשיל יונגרייז מצ'נגר, ר' מנחם א"ש מאונגוואר ואחרים.

בסוכות תרכ"ז (1866) החל לכהן כרבה של הקהילה הקטנה בטוורדשין. הרב סלומון כתב מספר קונטרסים שהכתוב בהם עורר את זעמם של הרבנים האורתודוקסים של הונגריה. בחלק מחיבוריו המאוחרים הוא כותב מכתבי תשובה לרבנים שכתבו לו ובהם ענה על טענות שעלו כלפיו. בין השאר כתב בספרו "נתיב משה – מאמר מחקרי על משפט הנשים באמונה" על החובה לשתף את הנשים בחיי הדת, וזאת על מנת למנוע מהם להתקרב לנצרות שבה יש יותר שוויון לנשים בחיים הדתיים.

במהלך השנים הקהילה שעמד בראשה ראתה עצמה שייכת ליהדות הניאולוגית והוא עצמו מקדיש אחד מחיבוריו לרב משה בלוך – מנהלו הראשון של בית המדרש לרבנים בבודפשט, מוסד שהיה ניאולוגי מעיקרו.

שימש ברבנות הקהילה עד פטירתו ב-1912.

==חיבוריו==
*נתיב משה – מאמר מחקרי על נתיבות התורה..., וינה, תרנ"ו
*[https://www.hebrewbooks.org/34209 נתיב משה – מאמר מחקרי על הקבלה ועל משפט תלמידי חכמים...], וינה, תרנ"ז
*[https://www.hebrewbooks.org/34210 נתיב משה – מאמר מחקרי על כח החכמים...], בודפשט, תרנ"ח
*[https://www.hebrewbooks.org/34208 נתיב משה – מאמר מחקרי על משפט הנשים באמונה...], וינה, תר"ס
*נתיב משה – מאמר מחקרי ומוסרי על אותות התורה..., וינה, תרס"א
*נתיב משה – דברי הימים, שירים, משלים וסיפורי לימודים..., וינה, תר"ע

==לקריאה נוספת==
*יצחק יוסף כהן, חכמי הונגריה, מכון ירושלים, תשנ"ז, עמ' 405.

==קישורים חיצוניים==
* .

קטגוריה:רבנים הונגרים
שאקר אל-האדהור

שאקר אל-האדהור (בצרפתית: Chaker Alhadhur; נולד ב-4 בדצמבר 1991 בנאנט שבצרפת) הוא כדורגלן קומורי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת אז'אקסיו בנבחרת קומורו.

== קריירת מועדונים ==
אל-האדהור שיחק בקבוצות נאנט, באיון, קן ושאטורו.

ב-12 באוקטובר 2021 חתם בא'זאקסיו מהליגה הצרפתית השנייה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-5 במרץ 2014 ערך אל-האדהור את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קומורו, בתיקו 1-1 נגד נבחרת בורקינה פאסו במשחק ידידות. ב-24 במרץ 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–2 על נבחרת מאוריציוס במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2019.

הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בשנת 2022.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים קומורים
קטגוריה:מגני כדורגל קומורים
קטגוריה:נאנט: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נאנט
קטגוריה:כדורגלני קן
קטגוריה:כדורגלני שאטורו
קטגוריה:כדורגלני אז'אקסיו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קומורו
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:קומורים שנולדו ב-1991
ומתוק האור

ומתוק האור היא סדרת ספרי דרוש על פרשות השבוע, מועדי השנה, גדולי ישראל ועוד, מדרשותיו של הרב שלמה לוונשטיין ונערכו על ידי תלמידו הרב יעקב ישראל פוזן. הסדרה יצאה לאור בהוצאת יפה נוף. הספרים מכילים משלים, סיפורים, הנהגות ופנינים אודות גדולי הדור.

== על הסדרה ==
בשער הספר מופיעים הסכמות מחשובי הרבנים בציבור החרדי הרב חיים קניבסקי הרב יוסף שלום אלישיב וכדומה.

התוכן בספרים לוקט מדרשותיו במשך השנים במקומות שונים כגון בית כנסת קצמן בתל אביב<ref> על פי הנכתב בצאט שידור חי </ref> הדרשות לרוב נמצאות ביוטיוב בערוץ קול הלשון והידברות<ref></ref>.

הספרים על פרשות השבוע בנויים בצורה שכל פרשה מחולקת לשני חלקים: החלק הראשון הוא מספר דרשות ארוכות (בדרך כלל על נושא מהפרשה או מדרש חז"ל על הפרשה) והחלק השני הוא ליקוט של הרבה רעיונות קצרים (יותר על הפסוקים עצמם). החלק הראשון הוא בדרך כלל מספר רב של עמודים בעוד החלק השני הוא בדרך כלל חצי עמוד עד שני עמודים.

הספרים על המועדים בדרך כלל בנויים מהרבה רעיונות קצרים ומחולקים לפי נושאים הקשורים לאותו מועד, לעיתים חלק מהנושאים מחולקים לשני חלקים בדומה לחלוקה בפרשות השבוע.

בשנת תש"פ החל בהוצאת תת-סדרה על דמויות תנ"כיות תחת השם "אבות העולם".

== שיטתו וסגנונו ==
הרב לוונשטיין מחשיב עצמו כתלמידו של הדרשן הרב ראובן קרלנשטיין, ההולך בסגנונו של הרב שלום שבדרון, והרב יוחנן דוד סלומון (נכדו של יואל משה סלומון) מחבר ספרי עין יהודית. הרב לוונשטיין מעביר את המסרים באמצעות סיפורים ומשלים.
הרב לוונשטיין היה מקורב, לרב אהרן יהודה לייב שטיינמן, לרב נסים קרליץ, ולרב חיים קניבסקי, והוא משלב בדרשותיו סיפורים מחצרותיהם. ולאחר פטירתם הוציא עליהם (הרב שטיינמן והרב קניבסקי) ספרי סיפורים והנהגות.

בשונה מדרשנים ומרצים בעלי סגנון המותאם לקהל יעד מסוים, דרשותיו והרצאותיו של הרב לוונשטיין נאמרות בשפה פשוטה ומותאמות לקהלים רחבים יותר.

בשנת 2012 החל לשדר ברדיו קול חי תוכנית שבועית בשם "ומתוק האור" על פרשת השבוע, ב-2015 עבר לשדר את תוכניתו ברדיו קול ברמה.

== פירוט הספרים ==
סדרת ומתוק האור (הוצאת "יפה נוף", בעריכת יעקב ישראל פוזן) ביאורים ופנינים על:

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי חידושים על התורה
Our Favorite Things - Christmas in Vienna

Our Favorite Things - Christmas in Vienna (בעברית: הדברים האהובים עלינו - חג המולד בווינה) הוא אלבום הופעה ווידאו משותף של טוני בנט, שאקלוט צ'רץ', ונסה ויליאמס ופלאסידו דומינגו. את האלבום הוציאה לאור ב-16 באוקטובר 2001 חברת התקליטים סוני קלאסיקל רקורדס.

== רקע ==
אלבום ההופעה בוים על ידי דייוויד מאלט והופץ בהוצאת סוני קלאסיקל רקורדס בפורמטים שונים. הוא הוקלט ב-21 בפברואר 2000 בווינה. באלבום זה מבצעים ארבעת המשתתפים כמה מלהיטי מוזיקת חג המולד דוגמת "O Holy Night", "White Christmas" ו-"Have Yourself a Merry Little Christmas". לצד אלבום ההופעה הופק גם וידאו שאורכו עומד על 70 דקות.

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי הופעה של טוני בנט
קטגוריה:אלבומי וידאו באנגלית
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
המצעד היהודי

המצעד היהודי (בעבר: מצעד שירים במעלות) הוא מצעד פזמונים שבועי, המתמקד בשירים חסידיים ודתיים. המצעד מופק ומשודר על ידי השדרן קובי סלע דרך מספר תחנות רדיו ובאינטרנט. המצעד מדורג על ידי הקהל במהלך השבוע באתר האינטרנט של ערוץ שבע.

המצעד החל כמצעד הרשמי של ערוץ שבע. המצעד מכנה את עצמו "המצעד היהודי הוותיק בעולם" ופועל מעל ל־1,230 שבועות.

המצעד מפרסם מדי שבוע דירוג של 16 שירים מהשבוע הקודם. מדי שבוע נוספים שני שירים ל'פינה לשיפוטכם', מתוך 18 שירים אלה מתבקש קהל הגולשים לבחור את חמשת השירים הטובים ביותר לדעתו.

==סינדיקציה==
המצעד התחיל כאשר קובי סלע היה שדרן בערוץ 7, עם השנים יצא סלע לדרך עצמאית. כיום המצעד משודר בסינדיקציה במספר תחנות רדיו: בערוץ שבע באינטרנט, רדיו קול חי, ישראל 1, רדיו ברסלב, גאולה FM, קול השלום (ניו יורק) ועוד.

פרטי השידורים
{| class="wikitable sortable" style="text-align:center;"
|+
!שם התחנה
!מדינה
!יום שידור
!שעת השידור
!טכנאי
|-
!גאולה FM
| rowspan="4" |ישראל
| rowspan="2" |רביעי
|19:00
|ישראל ברגר
|-
! rowspan="2" |ערוץ 7
|20:00
| rowspan="2" |עוזי ברוך
|-
|מוצ"ש
|19:00
|-
!קול הנחל - רדיו ברסלב
|חמישי
|21:00
|אברהם ציון
|-
!קודש קווינס
| rowspan="2" |ארצות הברית
| rowspan="2" |שישי
|12:00
|יוסף עופר
|-
!קול השלום בניו יורק
|12:00
|דוד חכם
|-
!קול חי
| rowspan="3" |ישראל
| rowspan="2" |מוצ"ש
| rowspan="2" |לאחר התוכנית "מוצ"ש חי"
| rowspan="2" |ישי נוימן
|-
!קול חי מיוזיק
|-
!טוקר FM
|ראשון
|19:00
|יעקב בלוך, ישראל רוזן
|}

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.inn.co.il/Radio/Parade הדף הרשמי של המצעד], באתר ערוץ 7
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מצעדי מוזיקה ישראליים
קטגוריה:מוזיקה יהודית
קטגוריה:ערוץ 7
סנואו (אי, איי שטלנד הדרומיים)

האי סנואו או האי סנו (באנגלית: Snow Island; מילולית: אי השלג) הוא אי המכוסה לחלוטין קרח, באיי שטלנד הדרומיים שבאנטארקטיקה.

האי ממוקם 6 קילומטרים דרומיית - מערבית לאי ליווינגסטון.

אורכו של האי 20 קילומטרים ורוחבו של האי 8 קילומטרים.

שטחו של האי 120.4 קילומטרים רבועים.

האי סנואו הוא ביתה של מושבת הרבייה הצפונית ביותר של פינגווינים קיסריים.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי האי ===

האי התגלה על ידי צידי כלבי ים אמריקאים ובריטיים קודם לשנת 1820.

האי מופה לראשונה בשנת 1822 - ראו המפה משמאל.

=== מקור השם ===

שמו של האי ניתן לו על ידי ציידי כלבי הים האמריקאים והבריטיים בשנת 1821 לערך.

שמו של האי תאורי.

קטע ממפה של ג'ורג' פאוול משנת [[1822 של איי שטלנד הדרומיים ואיי אורקני הדרומיים בה מופיע האי סנואו]]

== קישורים חיצוניים ==
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=13587&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR האי סנואו] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

*
סנואו
אקטיוויז'ן בליזארד

אקטיוויז'ן בליזארד (באנגלית: Activision Blizzard) היא חברת החזקות אמריקאית של משחקי וידאו שהמטה שלה שוכן בסנטה מוניקה, קליפורניה. החברה נוסדה ביולי 2008 כתוצאה ממיזוג של חברת Activision וחברת Vivendi Games. החברה כוללת כיום חמש יחידות עסקיות: Activision Publishing, Blizzard Entertainment, King, Major League Gaming, ו-Activision Blizzard Studios.

החברה מחזיקה ומפעילה אולפני בת נוספים, במסגרת Activision Publishing, כולל Treyarch, Infinity Ward, High Moon Studios ו-Toys for Bob. בין הנכסים האינטלקטואליים העיקריים ש-Activision Blizzard הפיקו לאורך השנים ניתן למנות את Call of Duty, קראש בנדיקוט, גיטאר הירו, Tony Hawk's, Spyro, Skylanders, וורלד אוף וורקראפט, סטארקראפט, דיאבלו, Hearthstone, Heroes of the Storm, Overwatch וקנדי קראש סאגה. נכון למרץ 2022 הייתה חברת אקטיוויז'ן בליזארד חברת משחקי הווידאו הגדולה ביותר באמריקה ובאירופה במונחים של הכנסות ושווי שוק.

החברה הייתה מעורבת לאורך השנים במספר מחלוקות בולטות, כולל האשמות על הפרת פטנטים ותמלוגים שלא שולמו. בסוף יולי 2021 החברה נתבעה על ידי מחלקת התעסוקה והשיכון של מדינת קליפורניה בגין האשמות בדבר הטרדה מינית ואפליית עובדים. התביעה הובילה לחקירה מצד הוועדה לניירות ערך ולבורסות (SEC), והובילה בהמשך לכך שמספר עובדים עזבו את החברה ולהתפטרויות מרובות, ולכך שמספר ספונסרים של החברה בחרו להפסיק לתמוך בה, ולכך שפורסמו מאות מקרים של הטרדות שבוצעו בחברה לאורך השנים.

ב-18 בינואר 2022 חברת מיקרוסופט הודיעה על כוונתה לרכוש את חברת אקטיוויז'ן בליזארד תמורת 68.7 מיליארד דולרים, אך העסקה לא אושרה על ידי רשות התחרות והשווקים של בריטניה. העסקה הושלמה ב-13 באוקטובר 2023.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות משחקי וידאו אמריקאיות
You've Got to Hide Your Love Away

"You've Got to Hide Your Love Away" (בעברית: "אתה חייב להסתיר את אהבתך") הוא שיר של להקת הרוק האנגלית "הביטלס". הוא נכתב והושר על ידי ג'ון לנון (אם כי נכתב תחת הקרדיט לנון-מקרטני) ויצא באלבום באוגוסט 1965. הקליפ לשיר מופיע בסרט "".

== הלחנה והקלטה ==
לנון טען כי כתיבת השיר הושפעה מבוב דילן.<ref>Everett, Walter (2001). </ref><ref name="dowling"></ref> השיר מבוצע בסגנון פולק סטרופי.

משמעות המילים אינה חדש משמעית. יש הטוענים כי המילים מתייחסות לנישואיו של לנון,<ref name="Stevens"></ref> או לחלופין להומוסקסואליות המוסווית של אמרגן הלהקה בריאן אפשטיין (טענה שנשמעה על ידי הזמר טום רובינסון).<ref></ref><ref></ref> לעומת זאת לנון עצמו מעולם לא פירש את השיר בפומבי. פיט שוטון, חברו של לנון מתקופת The Quarrymen, נכח בעת הלחנת השיר והציע להוסיף את "Hey" לתחילת הפזמון.<ref name="Stevens" />

בתחילה הוקלטה הגיטרה של האריסון וכלי הקשה נוספים. לאחר מכן נוספה נגינת החליל.<ref name="spitz"></ref>

== קרדיטים ==
* ג'ון לנון – שירה מובילה, גיטרה אקוסטית 12 מיתרים
* פול מקרטני – גיטרת בס
* ג'ורג' האריסון – גיטרה אקוסטית קלאסית
* רינגו סטאר – תוף סנר מוברש, טמבורין, מאראקס
* ג'ון סקוט – חליל<ref></ref>

== גרסאות כיסוי ==
* הטייקים הראשוניים של השיר מופיעים באלבום האוסף של הלהקה מ-1996, Anthology 2.
* הביץ' בויז כיסו את השיר ב-1965 באלבומם "Beach Boys' Party!". האלבום הגיע למקום ה-6 ב-Billboard 200 האמריקאי ולמקום ה-3 בבריטניה.
* ויילון ג'נינגס ביצע את השיר ב-1967 באלבומו "Love of the Common "People
* קאבר בביצוע מוזיקאי הגראנג' אדי ודר הופיע בפסקול הסרט "קוראים לי סם" משנת 2001.
* אואזיס, ביצעו את השיר באלבומם (What's the Story) Morning Glory? מ-2014.
* השיר מופיע בפרק הראשון של העונה החמישית של Glee.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1965
קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:בלדות משנות ה-1960
קטגוריה:בלדות פופ
רופונגי

רופונגי (ביפנית: 六本木) הוא אזור אמיד בעיר טוקיו שביפן. אזור רופונגי נמצא ברובע מינאטו ונודע במיוחד כמרכז חיי לילה תוססים, אשר פופולריים במיוחד בקרב תיירים.

האזור כולל ברים רבים, מועדוני לילה, מועדוני חשפנות, מסעדות, ומוסדות בידור רבים אחרים. עבור זרים רבים האזור נוטה להיות פופולרי יותר בקרב אנשי עסקים, סטודנטים ואנשי צבא אמריקאים. באופן כללי השכונה פופולרית יותר בקרב קהל צעיר יחסית.

== גלריית תמונות ==
<gallery widths="240px" heights="150px">
Roppongi_night.jpg|רופונגי בלילה
Roppongi_Hills_and_Tokyo_Midtown_2011_January.jpg|גורדי השחקים ברופונגי
Roppongi_tv_asahi.jpg|משרדי המטה של חברת "TV Asahi" ברופונגי
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:טוקיו
אברהם קמונדו

אברהם שלמה קמונדו (1781 - 30 במרץ 1873) היה פילנתרופ יהודי איטלקי והמייסד של משפחת קמונדו.

== ביוגרפיה ==
קמונדו נולד בקונסטנטינופול,<ref>The Encyclopædia Britannica, Vol.7, Edited by Hugh Chisholm, (1911), 3; Constantinople, the capital of the Turkish Empire</ref> <ref>[http://concise.britannica.com/ebc/article-9368294/Istanbul Britannica, Istanbul]: When the Republic of Turkey was founded in 1923, the capital was moved to Ankara, and Constantinople was officially renamed Istanbul in 1930.</ref> באימפריה העות'מאנית. בשנת 1832 ירש עסק בנקאי והון מאחיו יצחק (שנפטר ללא ילדים), והרחיב אותו באופן משמעותי במהלך חייו, בין השאר באמצעות השקעות בנדל"ן. קמונדו התגורר ברובע גאלאטה עם אשתו קלרה, עימה התחתן ב-25 במאי 1804, ובנם רפאל.

כאשר ונציה הייתה תחת שלטון אוסטרי, הוא קיבל כנתין אוסטרי את התואר אביר מסדר פרנץ יוזף, ובשנת 1854, כנציג הקהילה האוסטרית של קונסטנטינופול, הוא ומשפחתו נסעו לווינה כדי להשתתף בחתונה של הקיסר פרנץ יוזף. בשל הזיקה התרבותית וההיסטורית לאיטליה וב-18 בנובמבר 1865, הוא וכל בני משפחתו קיבלו אזרחות איטלקית. כאשר ונציה הפכה שוב לטריטוריה איטלקית, קמונדו, כאזרח ונציאני, העניק מתנות גדולות למספר מוסדות פילנתרופיים איטלקיים, אשר כהוקרה העניק לו המלך ויקטור עמנואל את התואר רוזן ב-28 באפריל 1867, עם הזכות להעביר את התואר לבן הבכור במשפחה.

===פעילות פילנתרופית===
מדרגות קמונדו ברובע [[גלאטה, איסטנבול, שנבנה על ידי אברהם קמונדו בסביבות 1870.]]

הרוזן קמונדו היה בנקאי של הממשל העות'מאני לפני ייסוד הבנק העות'מאני. הוא קיבל פירמאן להיות בעל נדל"ן באימפריה, שעד אז הייתה זכות זו מוגבלת נתיני האימפריה העות'מאנית.

קמונדו היה פעיל למען זכויות היהודים. הוא הקים בקונסטנטינופול קונסיסטוריה מרכזית ליהודי האימפריה, שבה היה הנשיא כמעט ברציפות; הוא הכניס רפורמות במינהל הקהילתי; וייסד בשנת 1858 מוסד חינוכי, מוסד קמונדו, בפרי פאשה, הפרבר העני והצפוף ביותר של הבירה. מוסד חינוכי זה פעל במשך שלושים ושתיים שנה והכשיר את רוב הפקידים היהודים בשירות הממשל העות'מאני. בעזרתו הוקם בית הכנסת היכל קדוש שפועל גם כיום.

==מותו==
אברהם קמונדו נפטר בפריז בגיל 88, לשם עבר בשנת 1869.

קמונדו נקבר על פי בקשתו בחלקת הקבר המשפחתית בבית הקברות היהודי. הלווייתו התקיימה ב-14 באפריל 1873, בנוכחות נציגי הממשל העות'מאני.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידי 1781
קטגוריה:נפטרים ב-1873
קטגוריה:יהודים עות'מאנים