יובל אלבשן

יובל אלבשן (נולד ב-27 בנובמבר 1969) הוא סופר, עורך דין קהילתי (לשעבר) ופרופסור חבר מקצועי למשפטים<ref></ref>. כיהן כדקאן הפקולטה למשפטים בקריה האקדמית אונו. כמו כן משמש אלבשן כמגיש תוכניות אקטואליה ברשת ב'. עד ספטמבר 2013 שימש כסמנכ"ל עמותת ידיד ומנהל רשת מרכזי הזכויות שלה בפריפריה של ישראל, עמותה שאלבשן היה ממייסדיה בשנת 1997. לאחר מכן שימש כדקאן פיתוח חברתי בקריה האקדמית אונו עד 2016. בדצמבר 2021 מונה לראש הוועדה הציבורית לבחינת תנאי השכר של חברי הכנסת.

==קורות חייו==
אלבשן נולד בבת ים. הוא בן נינו של שמואל לוין-אפשטיין, מבעלי הוצאת א. לוין אפשטיין. כשהיה בן 12 נפטר אביו. לאחר שירות צבאי כקצין בחיל המודיעין, החל ללמוד משפטים באוניברסיטה העברית, אך סיים את לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב ב-1996.

התמחה אצל השופט יעקב טירקל בבית-המשפט העליון. לאחר הסמכתו כעורך דין, ייסד וניהל את המחלקה המשפטית של עמותת ידיד שהוקמה ב-1997, את חטיבת זכויות האדם במכללה האקדמית למשפט ועסקים שהוקמה ב-2000, ואת המרכז לחינוך משפטי לזכויות אדם ולאחריות חברתית באוניברסיטה העברית בירושלים שהוקם ב-2003.

עד 2007 עמד בראש הקליניקות המשפטיות שבפקולטה למשפטים שבאוניברסיטה העברית בירושלים.

החל משנת 2009 כותב אלבשן ביקורות ספרי עיון עבור עיתון "הארץ".

עד ספטמבר 2013 שימש כסמנכ"ל עמותת ידיד ומנהל רשת מרכזי הזכויות של העמותה.

בספטמבר 2013 התמנה לדקאן לפיתוח חברתי בקריה האקדמית אונו, תפקיד שלא היה קיים עד אז.

ביולי 2016 החל אלבשן לכהן בתפקיד דקאן הפקולטה למשפטים בקריה האקדמית אונו עד 2020.

החל משנת 2015, ובמשך שנתיים, הגיש אלבשן תוכנית רדיו שבועית ברשת ב' בשם "שניים בשתיים", תחילה יחד עם לימור לבנת ולאחר מכן עם אמילי עמרוסי. החל ממאי 2017 מגישים אלבשן ועמרוסי את התוכנית השבועית "היינו כאן" בכאן ב'. כיום נקראת התוכנית "אמילי והפרופסור", והיא משודרת אחת לשבוע ביום שישי<ref></ref>.

ב־2 באפריל 2022 נבחר לתפקיד מנכ"ל הביטוח הלאומי, אך המינוי לא אושר על ידי הוועדה לבדיקת מינויים בשירות הציבור (ועדת גילאור).

אלבשן בעל תואר ראשון במשפטים בהצטיינות מאוניברסיטת ת"א ובעל תואר שני במשפטים בהצטיינות מהאוניברסיטה העברית<ref></ref>. קיבל דרגת מרצה בכיר במסלול הנלווה מהאוניברסיטה העברית בשנת 2004, ודרגת פרופסור חבר מקצועי ב-2015 מטעם הוועדה העליונה למינוי פרופסורים של המועצה להשכלה גבוהה, המיועד למי שאינם בעלי תואר דוקטור ושהישגיהם בתחומם המקצועי הקנו להם מוניטין ייחודי.

== פעילות ציבורית ==
אלבשן הוא פעיל חברתי, בעיקר במסגרות של ארגונים ציבוריים כמו עמותת ידיד וקליניקות משפטיות. הוא אחד הדוברים הבולטים של הארגונים החברתיים החוץ-פרלמנטריים, ובמשך תקופה ארוכה פעל מחוץ למערכת הפוליטית. מאז 2002 הוא בעל טור בעיתון "מעריב", שמוקדש ברובו לביקורת חברתית.

מאז 2008 מסייע אלבשן להקמת מערכי סיוע משפטי במדינות עולם שלישי, נפאל, תאילנד ומיאנמר.

לאחר הרשעתו של אלאור אזריה בינואר 2017 בעבירת הריגה, העיד אלבשן לטובתו בבית המשפט, וטען כי בשלב גזר הדין יש להתחשב בכך שאזריה מגיע מהפריפריה, שכן ענישתו תפגע בו משמעותית יותר מאשר בחייל מהאליטה החברתית-כלכלית.

מספטמבר 2015 משמש אלבשן כיו"ר תוכנית "שכר מצווה" בלשכת עורכי הדין, תוכנית שמעניקה סיוע משפטי פרו בונו לאוכלוסיות נזקקות.

בשנת 2020 מונה אלבשן כחבר בוועדה המייעצת לבחינת ההסמכה בעריכת דין, שהוקמה על ידי משרד המשפטים.

בשנת 2021 התמנה אלבשן לעמוד בראש הוועדה הציבורית לפיקוח על שכר חברי הכנסת.

אלבשן חבר בפורום המשפטנים הבכירים שהקים היועץ המשפטי מנדלבליט לליווי תיקי נתניהו, וחבר במועצת המנהלים של מוזיאון ישראל.

=== מאבק הקופאיות ===
המאבק על זכות הישיבה של הקופאיות בסופר פארם היה בין המאבקים שאלבשן יזם וזכו לתהודה רבה. בשנת 2004 אלבשן קרא להחרים את הרשת, מה שגרר גל מחאה מתוקשר. אלבשן חבר להסתדרות והקים מטה מאבק נגד העסקה פוגענית. תוך שבוע הוא הגיע להסכם פשרה עם מנהלי סופר פארם, שבו הבטיחה הרשת לעובדיה שטיחים אורתופדיים, מערך של ביקורת רפואית ו-20 דקות הפסקה בתשלום. בהמשך הוביל אלבשן את מאבק הקלדניות בבתי המשפט ואת המאבק לעיגון זכות היציאה לשירותים של עובדים במקומות מסחר. הצעות החוק שניסח אלבשן יחד עם ח"כ עמיר פרץ שימשו בסיס לחקיקה בנושא בכנסות ה-17 וה-18.

=== פעילות פוליטית ===
לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה הצהיר כי הגיע למסקנה שהפעילות במסגרת ארגוני החברה האזרחית אינה מובילה לשינוי החברתי הנדרש. הוא הצטרף למפלגת העבודה, הודיע על תמיכתו בעמיר פרץ, ופעל כדי לרתום את הפעילים החברתיים לתמיכה במפלגה. הוא שובץ במקום לא-ריאלי ברשימת העבודה לכנסת השבע עשרה. בראשית 2007 הביע את אכזבתו מפרץ, והודיע במפתיע על תמיכתו באהוד ברק בפריימריז לראשות מפלגת העבודה, אך לא הציב את מועמדותו ברשימת המפלגה לכנסת השמונה עשרה.

בשל העובדה שרבים חשבו שהוא ממוצא מזרחי, ושהרגיש שבשל כך הופלה לרעה בדרכו בתחום המשפט, החליט לבחון את נושא השסע העדתי בישראל, ומצא כי ישראלים עם שם משפחה מארצות האסלאם אינם מתקבלים להתמחות במשרד עורכי דין, גם אם סיימו בהצטיינות את לימודי המשפטים באוניברסיטה העברית.

=== הערכה ציבורית ===
בשנת 2004 נבחר אלבשן לאחד מ"אנשי השנה במשפט" על ידי העיתון גלובס.

העיתון The Marker בחר בו בשנת 2005 לאחד מעשרת "המשפיעים לטובה בתחום החברתי".

ב-2006 נבחר לאחד משלושת "עורכי הדין של השנה" על ידי מחוז תל אביב של לשכת עורכי הדין.

מאז 2007, ולצד תפקידו בעמותת ידיד, הוא יושב ראש הקרן למפעלי שיקום, שהיא רשת מרכזי השיקום התעסוקתי הגדולה בישראל.

בדצמבר 2013 נבחר ברשימת "100 ישראלים מעוררי השראה" של עיתון מעריב.

בשנת 2014 נבחר ל"יקיר המקצוע" של לשכת עורכי הדין במחוזות תל אביב ומרכז.

בשנת 2015 העניקה לשכת עורכי הדין לאלבשן אות הוקרה "תואר לשם כבוד-Honoris Causa", התואר הגבוה ביותר שמעניקה הלשכה לחבריה.

בשנת 2020 זכה אלבשן בפרס גולדה מאיר "על פעילותו הענפה, המשלבת חזון, תיאוריה ומעשה שכולם יחד סובבים סביב תרומה חברתית מיוחדת לקידום השוויון והצדק החברתי במדינת ישראל".

בשנת 2021 הוענק לאלבשן אות המופת לעורכי דין מתנדבים על ידי לשכת עורכי הדין. נשיאת בית המשפט המחוזי הילה גרסטל, שעמדה בראש ועדת הבחירה, ציינה כי אלבשן "ייצג במהלך השנים בהתנדבות אלפי פונים מוחלשים וחינך דור שלם של משפטנים להתנדבות".

במרץ 2023 הגיש (במשותף עם שר המשפטים לשעבר פרופסור דניאל פרידמן, האלוף במילואים גיורא איילנד וגיורא ירון) מתווה לפתרון המשבר בין הקואליציה לאופוזיציה בנושא הרפורמה המשפטית, מתווה שזכה לתגובה חיובית משר המשפטים יריב לוין ולביקורת מצד מתנגדי הרפורמה המשפטית<ref></ref><ref></ref>. באוגוסט 2024 מתח ביקורת על שני הצדדים במחלוקת בעניין מערכת המשפט.

== יצירתו ==
בצד כתיבתו בנושאי משפט וחברה, אלבשן כותב ומפרסם גם ספרות יפה, ספרות ילדים ונוער ושירה. ספריו:
*אתמול סיימו לגזום את השיחים – שירים, עקד 1992.
* דיני העונשין בעקבות תיקון מספר 39 לחוק – עיון, אתיקה 1995 (יחד עם שחר אלדר).
* זרים במשפט: נגישות לצדק בישראל – עיון, הקיבוץ המאוחד 2005.
* תמיד פלורה – רומן, ידיעות ספרים 2009. הספר זכה בפרס "ספר הזהב" מטעם התאחדות המו"לים בישראל על מכירת למעלה מ-20,000 ספרים בשנה.
* בוטן העכבר והדבק האכזר – פרוזה ילדים, הקיבוץ המאוחד 2010.
* סיפו: סיפור לא גמור – פרוזה צעיר, ידיעות ספרים 2011. הספר נבחר למצעד הספרים תשע"ג של משרד החינוך וזכה בפרס "יד ושם" לספר לילדים ולנוער לשנת תשע"ד.
* תיק מצדה – רומן, ידיעות ספרים 2012. הספר זכה בפרס "ספר הפלטינה" מטעם התאחדות המו"לים בישראל על מכירת למעלה מ-40,000 ספרים.
* פרקליטי העשוקים: על המשפט ככלי לשינוי חברתי – עיון, ידיעות ספרים 2014.
* חמישה – פרוזה, ידיעות ספרים 2016.
* הערעור האחרון – פרוזה, ידיעות ספרים 2020 (יחד עם ליעד שהם).
*בשנים 2010–2011 חבר אלבשן יחד עם עברי לידר וגיא מרוז שהלחינו שני שירי מחאה שכתב, "הבית שלי הבית שלך" נגד גירוש ילדי עובדים זרים ו"חזרנו לרוטשילד" – המנון המחאה החברתית.

==חיים אישיים==
אלבשן נישא לעורכת הדין מיכל לייסר, ולהם בן ובת. בעשור השני של המאה ה-21 התגרשו. מתגורר בשכונת ניות בירושלים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.ono.ac.il/lecturer/prof-yuval-elbashan/ יובל אלבשן] באתר הקריה האקדמית אונו
* [https://web.archive.org/web/20070628213404/http://law.mscc.huji.ac.il/law1/clinics/ קליניקה בעריכת דין קהילתית]
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

מאמריו:
* [https://web.archive.org/web/20131012072137/http://www.yedid.org.il/?id=3633 אהרן ברק - בין משפט למחאה], מתוך ספר אהרן ברק, באתר עמותת ידיד
* [http://www.quimka.net/a.php?c=quimka&a=1113&rc=quimka זרים במשפט - נגישות לצדק בישראל], קימקא
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== על ספריו ==
;ספרי פרוזה

"תמיד פלורה" (ידיעות ספרים, 2009)
*
*
*
*
*

"בוטן העכבר והדבק האכזר" (הקיבוץ המאוחד, 2010)
* 
* 

"סיפו – סיפור לא גמור" (ידיעות ספרים, 2011)
*
*
*

"תיק מצדה" (ידיעות ספרים, 2012)
* 
* אריק גלסנר, [https://arikglasner.wordpress.com/2012/01/16/על-תיק-מצדה-של-יובל-אלבשן-הוצאת-ידיעו/ על "תיק מצדה", של יובל אלבשן, הוצאת "ידיעות ספרים"]

"חמישה" (ידיעות ספרים, 2016)
*
*

<big>ספרי משפט</big>

"זרים במשפט" (הקיבוץ המאוחד, 2004)
* 
* 
* עופר סיטבון, [http://www.ofer-sitbon.org/5/ זרים במשפט/יובל אלבשן – ביקורת ספרים]

"פרקליטי העשוקים" (ידיעות אחרונות, 2014)
*
*

"הערעור אחרון" (ידיעות ספרים וכנרת זמורה, 2020)
*
* 
*
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי תיכון שז"ר (בת ים)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:סגל הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:סגל כאן ב'
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עורכי דין חברתיים ישראלים
קטגוריה:פעילי מפלגת העבודה
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:קליניקות משפטיות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969