OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גואאיניה

גואאיניה (בספרדית: Guainía) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא במזרח קולומביה והוא גובל במחוז ויצ'דה בצפון, בוונצואלה במזרח, בברזיל בדרום, במחוז ואופס בדרום-מערב ובמחוז גואביארה במערב. מקור שמו של המחוז הוא בנהר ריו נגרו הזורם בו ומוכר בקולומביה בשם גואאיניה.

המחוז משתרע על שטח של 72,238 קמ"ר. במחוז מתגוררים כ-43,000 תושבים (הערכה ל-2017), והוא המחוז הכי פחות מאוכלס בקולומביה. בירת המחוז היא אינירידה.

==היסטוריה==
עד סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 כמעט כל היושבים בשטחים המיושבים בדלילות של גואאיניה היו ילידים משבטים שונים, וגם במאה ה-21 הם עודם הרוב המוחלט של המתיישבים. בעשורים הראשונים של המאה ה-20 הגיעו למקום אנשי עסקים ויזמים כדי להפיק תוצרים שונים מיערות הגשם בשטחים האלו והם הקימו כמה יישובים קטנים.

עד המחצית השנייה של המאה ה-20 האזור היה שייך לקומיסריה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) של ואופס (שממנה התפתח בסופו של דבר מחוז ואופס). לאחר פתירת כמה מחלוקות באשר לגבול הבינלאומי באזור בין קולומביה, ונצואלה וברזיל, הוחלט ב-1963 ליצור קומיסריה נפרדת בשטחי המחוז המודרני. ב-1991 שודרג מעמד הקומיסריה למחוז.

==כלכלה==
כלכלת המחוז מסתמכת בעיקר על חקלאות ובמידה פחותה יותר על דיג, גידול מקנה וכרייה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קולומביה: מחוזות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1991
קינג קוברה (סרט, 2016)

קינג קוברה (באנגלית: King Cobra) הוא סרט דרמה-פשע ביוגרפי אמריקאי משנת 2016 אודות חייו וראשית הקריירה של השחקן והבמאי ברנט קוריגן. את הסרט ביים ג'סטין קלי על פי הרומן Cobra Killer: Gay Porn, Murder, and the Manhunt to Bring the Killers to Justice מאת אנדרו א. סטונר ופיטר א. קונוויי. הסרט שוחרר ב-21 באוקטובר 2016, על ידי IFC Films.

==תקציר העלילה==
עלילת הסרט מתמקדת בסיפורו האמיתי של בריאן קוצ'יס, מפיק סרטים פורנוגרפים הומוסקסואליים (בסרט דמותו מכונה "סטיבן" ומגולמת על יד כריסטיאן סלייטר), שנרצח על ידי ג'ו (ג'יימס פרנקו) והארלו (קיגן אלן), שני מפיקים שאפתניים יריבים, שרצו לרכוש ממנו את חוזה ההעסקה של כוכב הפורנו ברנט קוריגאן (גארט קלייטון).

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable "
! שחקן/ית
! דמות
! אודות הדמות
|-
| גארט קלייטון || שון לוקהארט / ברנט קוריגן || 
|-
| קיגן אלן || הרלו || 
|-
| אלישה סילברסטון || ג'נט || אמו של שון
|-
| ג'יימס פרנקו || ג'ו || 
|-
| כריסטיאן סלייטר || סטיבן || הדמות מבוססת על דמותו של בריאן קוצ'יס 
|-
| מולי רינגוולד || איימי || אחותו של סטיבן
|-
| שון גרנדילו || קיילב || 
|-
| ספנסר לופרנקו || מייקי || 
|-
|}

==הפצה==
הסרט הוקרן הופיע לראשונה בפסטיבל הסרטים של טרייבקה באפריל 2016. זמן קצר לאחר מכן, חברת ההפצה IFC Films רכשה את זכויות הפצה לסרט. הסרט שוחרר בארצות הברית ב-21 באוקטובר 2016.

==ביקורות ותגובות==
על פי Rotten Tomatoes, כ-43% מ-35 המבקרים שסקרו את הסרט העניקו לו ביקורת חיובית; הדירוג הממוצע של הסרט באתר זה הוא 5.3 מתוך 10. על פי Metacritic, לסרט דירוג של 48 מתוך 100, בהתבסס על 19 ביקורות. גרהם פולר (Screen Daily) כתב כי הסרט "שנון ונועז, ועשוי להפוך ללהיט לא רק בקרב קהל צופים להט"בי". דייוויד ארליך (IndieWire) העניק לסרט ציון +B ותיאר אותו כ-"קומדיה שחורה" עם צוות שחקנים מעולה. פיטר דיברוז' (וראייטי) טען כי הסרט הוא "כולו גסויות ללא נשמה", והישווה אותו ל-Cinemax After Dark (סדרת שידורי פורנוגרפיה רכה בחברת הכבלים האמריקאית Cinemax). ג'ון דה-פור (הוליווד ריפורטר) טען כי הסרט הוא מותחן משמים ולא קצבי.

יוצרי הסרט פנו לברנט קוריגאן עצמו, והציעו לו לשחק תפקיד משנה בסרט, אך הוא סירב. מאוחר יותר הוא מתח ביקורת על יוצרי הסרט, על אופן הצגת חייו, קריירת הפורנו שלו ומקרה הרצח בסרט בצורה לא מדויקת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* "[http://www.tcm.com/tcmdb/title/2099273/King-Cobra/ קינג קוברה]", באתר TCM

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים על פורנוגרפיה
כריסטיאן פינו

כריסטיאן פינו עם [[ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון, 1959]]
כריסטיאן פינו (בצרפתית: Christian Pineau; 14 באוקטובר 1904 - 5 באפריל 1995) היה לוחם תנועת ההתנגדות הצרפתית מפורסם שכיהן מאוחר יותר כהונה חשובה כשר החוץ של צרפת בסוף שנות החמישים.

==ביוגרפיה==
פינו נולד בעיירה שומון שבמחוז מארן-עילית, צרפת. אביו החורג היה הסופר ז'אן ז'ירודו. מאוחר יותר אמר פינו כי ז'ירודו הוא זה שנתן לו את אהבתו לכתיבה.

במלחמת העולם השנייה היה פינו מנהיג תנועת ההתנגדות הצרפתית ובן ברית קרוב של שארל דה גול. הוא נעצר על ידי הגסטאפו ב-1943 וניצל ממחנה הריכוז בוכנוואלד.

פינו ייצג את מחוז סארת מטעם המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית באספה הלאומית הצרפתית מ-1946 עד 1958. לאחר המלחמה הוא כיהן כשר בממשלות צרפת בשנים 1945–1995. הוא היה שר האספקה בממשלתו של שארל דה גול (1945) ושר הביזור, הרפורמה והשירות הציבורי (1947–1950) בממשלות שונות.

הוא היה שר האוצר לזמן קצר ב-1948. פינו מונה לראש ממשלת צרפת על ידי הנשיא רנה קוטי לאחר התפטרותו של פייר מנדס פראנס בפברואר 1955, אך האספה הלאומית סירבה לתת אמונה בממשלתו כאשר 312 הצביעו נגד ממשלתו ו-268 בעד. הוא כיהן כראש הממשלה במשך יומיים, בין 17–19 בפברואר 1955.

כשר החוץ (פברואר 1956 - מאי 1958), היה פינו אחראי על הטיפול במשבר סואץ במסגרת מלחמת סיני ועל חתימת הסכם רומא מטעם צרפת. עם גי מולה, הוא ביקר במוסקבה. באוקטובר 1956 חתם על פרוטוקול הסברה עם בריטניה וישראל בשם צרפת.

בין 22 ל-24 באוקטובר 1956 כינסו הצרפתים מושב משולש וחשאי כדי לדון, יחד עם עמיתיהם, ביוזמה הצבאית נגד מצרים. המפגש נקבע בפרבר על-יד פריז בשם סוורה (Sèvres). מישראל הגיע ראש הממשלה דוד בן-גוריון מלווה ברמטכ"ל משה דיין, ראש לשכתו מרדכי בר און, ראש אגף המבצעים מאיר עמית, ומנכ"ל משרד הביטחון שמעון פרס. הנציגים הבריטים היו שר החוץ סלווין לויד, ותת-מזכיר המדינה הקבוע, הממונה על השירותים החשאיים, סר פטריק דין. בצד הצרפתי השתתפו ראש ממשלת צרפת גי מולה, פינו, שר ההגנה מוריס בורז'ס-מונורי והרמטכ"ל מוריס שאל.

פינו נקבר בבית הקברות פר לשז, פריז.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שרי החוץ של צרפת
קטגוריה:שרי האוצר של צרפת
קטגוריה:חברי תנועת ההתנגדות הצרפתית
קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:מלחמת סיני: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז בוכנוואלד
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר השחרור
קטגוריה:מעוטרי מדליית הרזיסטנס
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1904
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1995
בל YOH-4

בל YOH-4 היה מסוק חד מנועי, בעל רוטור אחד, שפותח עבור מכרז שפרסם צבא ארצות הברית למסוק תצפית קל (LOH, ראשי תיבות של Light Observation Helicopter). דגם YOH-4 לא זכה במכרז, אך חברת בל לא נטשה את התכנון. המסוק זכה לעיצוב מחודש בקווים זורמים וחלקים וניתנו לו סימול ושם חדש, בל 206A ג'ט ריינג'ר. המסוק שווק בהצלחה רבה בשוק האזרחי, ונמכר במספרים גדולים. ב-1967 נפתח שוב המכרז הצבאי, והפעם זכה בו דגם בל OH-58 קיואה, המבוסס על דגם 206A.

==פיתוח==
ב-14 באוקטובר 1960 ביקש צבא ארצות הברית מ-25 חברות הצעות (Request For Proposals, RFP) עבור מסוק תצפית קל שיחליף את מטוס התצפית הקל ססנה L-19 בירד דוג ואת המסוקים מדגמי בל H-13 סו והילר H-23. המפרט אותו דרש הצבא היה למסוק בעל משקל המראה של 1,100 ק"ג, מהירות שיוט של 204 קמ"ש וזמן שהייה של 3 שעות. מנוע המסוק נועד להיות מנוע טורבינה. 12 חברות הגישו 17 הצעות, ובהן הילר ויוז. בנובמבר 1961 הגישה בל את הצעתה, שסומלה דגם D-250. ב-19 במאי 1961 הכריז הצבא על חברות בל והילר כזוכות בתחרות התכנון, ומאוחר יותר הוחלט לצרף גם את חברת יוז לשלב זה. בל פיתחה את דגם D-250 לדגם לדגם 206, שסומל מחדש YOH-4A ב-1962. כל אחת מהחברות הזוכות ייצרה חמישה אבות טיפוס עבור הצבא לניסויים והערכה. אב הטיפוס הראשון של הדגם של חברת בל, שנודע בכינוי "הברווזון המכוער" בהשוואה למתחריו על שם צורתו, המריא ב-8 בדצמבר 1962. עם תום הניסויים וההשוואות בין הדגמים השונים הודיע הצבא במאי 1965 כי הדגם של חברת יוז, OH-6 קאיוז, זכה בתחרות, וזאת בעיקר משיקולים כלכליים. 

בל ניסתה לשווק את דגם 206 לשוק האזרחי, אך ללא הצלחה. מחקר שוק שנערך הראה כי מראהו החיצוני של המסוק הוא הגורם העיקרי הדוחה את הלקוחות, ובעקבות זאת עיצבה החברה מחדש את גוף המסוק ושיווקה אותו מחדש כדגם 206A ג'ט ריינג'ר.

==גרסאות==
* YHO-4
::סימול של צבא ארצות הברית לדגם 206 עם מנוע אליסון T63-A-5, בעל הספק של 250 כוח סוס. נבנו חמישה מסוקים לצורכי הערכה וניסויים. 
* YHO4A
::סימול מחודש לדגם YHO-4.

==מפעילות==
* 
::צבא ארצות הברית

== מאפיינים==
* צוות: 1
* נוסעים: עד 3 נוסעים או 2 אלונקות
* אורך: 11.79 מטר
* גובה: 2.69 מטר
* קוטר רוטור: 10.13 מטר
* משקל ריק:: 697 ק"ג
* משקל מרבי: 1,150 ק"ג
* מהירות מרבית: 117 קשר (217 קמ"ש)
* מהירות שיוט: 96 קשר (178 קמ"ש)
* סייג רום: 20,000 רגל (6,100 מטרים)
* טווח טיסה: 455 ק"מ
* הנעה: מנוע טורבו ציר יחיד T63-A-5 מתוצרת אליסון, בעל הספק של 250 כוח סוס

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מסוקים
קטגוריה:מטוסים ניסיוניים אמריקאיים
קטגוריה:בל הליקופטר
סיט (יחידת מידה)

הטווה בשבת כשיעור סיט חייב
שם=תמורה}}.
סִיט (גם רוחב הסיט, מלוא רוחב הסיט או מלוא הסיט) היא מידת אורך תנאית ששימשה בזמן חז"ל למדידות הקשורות בבגדים ואריגים (אריגה, טוויה, תפירה צביעה וכיוצא בזה).

שיעורה העיקרי של מידת הסיט נאמר בהקשר לל"ט אבות מלאכה האסורים בשבת.

== צורת המידה ושיעורה ==
=== צורת מדידת המידה ===
בראשונים ישנם מספר דעות איך לשער את מידת הסיט:
* דעת רש"י ועוד ראשונים, ששיעור הסיט הוא כפי המרחק שיש בין האצבע לאמה כשהן פתוחות ומפושקות. אמנם במקום אחר כתב רש"י שהשיעור הוא גדול יותר, כפי המרחק שיש בין האגדול לאצבע.
* דעת רבינו חננאל ששיעור המידה הוא כאורך המרחק שיש בין תחילת האגדול (במקום הצמוד לכף היד) עד לראש האצבע כאשר האצבעות צמודות זו לזו, או בין ראש האגדול לראש האצבע כאשר האצבעות מפוסקות. וכן דעת הרמב"ם: .
* לדעת רבי אליהו מווילנא שיעור הסיט הוא כפי המרחק שיש מראש האגודל לראש הזרת.

=== שיעור המידה במידות זמנינו ===
בשיעורה של מידת הסיט ישנם דעות שונות (בהתאם למחלוקת הקודמת האיך יש לשער מידה זו):

לדעת הרמב"ם שיעור מידת הסיט הוא שני שלישים ממידת הזרת: 

מאחר ששיעור זרת הוא חצי ממידת אמה, ואמה שיעורה הוא שישה טפחים, נמצא שיעור הזרת שלושה טפחים, אם כך שיעור הסיט לדעת הרמב"ם הוא שני טפחים.

בשיעור המידות על פי שיעורי ימינו, ישנה מחלוקת רחבה, האם שיעור הביצה נתקטן משיעורו כפי שהיה בימי חז"ל או לא. לדעת החזון איש נתקטנו השיעורים, ושיעור הטפח כיום הוא - 9.6 ס"מ, ואילו לדעת הגר"ח נאה שיעורו הוא - 8 ס"מ. נמצא ששיעור הסיט הוא כ־4.8 ס"מ או 4 ס"מ בהתאמה.

לדעת רש"י שיעורו של הרמב"ם לסיט - הוא שיעור של סיט הכפול, ואילו סיט רגיל, הוא כחצי משיעור זה. נמצא שלרש"י שיעור סיט הוא חצי משיעורו של הרמב"ם.

== מקומות ששיערו במידת הסיט ==
במשנה במסכת שבת נזכרו כמה מל"ט מלאכות שבת ששיעורם הוא סיט או סיט כפול:

בתוספתא נזכר שאף מלאכת גוזז שיעורה הוא כשאר גזז כמות צמר שאפשר לטוות ממנה חוט שאורכו לפחות כמלוא רחב הסיט כפול. וכן שיעור מאלכת הוצאה של בדים וחוטים, בכדי להתחייב, הוא כשיעור הסיט.

== סיט כפול ==
מידה נוספת הנמדדת אף היא על פי הסיט היא מידת סיט כפול שהיא שיעור כפול משיעור הסיט. לדעת הרמב"ם ששיעור הסיט הוא שני טפחים, נמצא ששיעור סיט כפול הוא ארבעה טפחים. לדעת רש"י שיעור סיט הוא טפח, וסיט כפול הוא שני טפחים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://books.google.co.il/books?id=3n9yDwAAQBAJ&pg=PT191&lpg=PT191&dq=שיעור+הסיט&source=bl&ots=BZndwwE_zE&sig=ACfU3U3rW9PB2MZDzi_8N9fqGc_k4hoSjA&hl=iw&sa=X&ved=2ahUKEwjGsOX4-evgAhWwzqYKHRcaDlMQ6AEwBnoECCIQAQ#v שיעור הזרת ורוחב הסיט] - בירחון האוצר של אוצר החכמה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יחידות מידה קדומות
קטגוריה:יחידות מידה: אורך
קטגוריה:שיעורי חז"ל
קטגוריה:יחידות מידה המבוססת על גוף אדם
דוד נשר

הרב דוד נשר (אדלר) (תרפ"ג - תשמ"ז) היה רב ירושלמי. כיהן כרבה הראשון של בית שאן וקיבוצי העמק, ראש מחלקת הכשרות הארצית של הרבנות הראשית לישראל, רב שכונת מימון בירושלים ורב בית הכנסת "בית יהודה" במוסד הרב קוק.

== קורות חייו ==
נולד בשנת ה'תרפ"ג לרב אברהם נשר (אדלר), ראש לשכת הרבנות בירושלים ולפשה רייזל בתו של הרב משה גרודזינסקי. למד בישיבת עץ חיים, ישיבת לומז'ה ולאחר מכן בישיבת חברון, אליה נכנס בגיל צעיר במיוחד. נסמך לרבנות בידי הרבנים צבי פסח פרנק, איסר זלמן מלצר, יחזקאל סרנא, יצחק אייזיק הלוי הרצוג ואליהו ראם.

בשנת ה'תש"ו התמנה על ידי הרב הראשי הרב הרצוג לרב הקיבוץ הדתי טירת צבי שבעמק בית שאן. הצורך במשרה זו התעורר לאחר הקמת מפעל מוצרי הבשר של הקיבוץ. במלחמת העצמאות נשאר בקיבוץ ושימש כרץ במפקדה המקומית.

בשנת ה'תש"ט מונה לרבה הראשון של העיר בית שאן, הקים שם את מוסדות החינוך הדתי הראשונים, ושימש כרב אזורי של יישובי העמק. לאחר שש שנות רבנות עבר לכהן למשך שמונה חודשים כרבה של העיר באר שבע, ולאחר מכן, בשנת ה'תשט"ו, עבר לירושלים ונתמנה לרב שכונת מיימון ובית הכנסת "בית יהודה" שבבית מוסד הרב קוק שבשכונה. לפי עדותו, במשך חמש עשרה השנים הראשונות של רבנותו גייר מאות אנשים.<ref>, עמ' 44</ref>

בשנת ה'תשט"ז התמנה כסגן מנהל מחלקת הרבנות במשרד הדתות, ולאחר מכן בשנת ה'תשל"ג נתמנה לממונה הארצי על הכשרות ברבנות הראשית לישראל. אחד מפועליו המרכזיים במשרה זו היה פתיחת שוק הבשר הכשר לייבוא מחו"ל, באמצעות ייסוד מערך משחטות, שוחטים ומשגיחים במדינות דרום אמריקה - מה שהיווה אז פריצת דרך.

== משפחתו ==
אשתו דבורה נשר, בתו של הרב אהרון טייטלבוים, ונכדתו של שמחה מנדלבוים.

אחיו הרב יצחק נשר - רב ודיין בתל אביב.

גיסו הרב פרץ אריאל - רבה של הוד השרון.

בנו הרב אהרן נשר (אדלר) - ממלא מקומו ברבנות שכונת מיימון ובית הכנסת "בית יהודה", ראש מכון "משכיל לדוד" לתורה, כשרות ומדע ומייסד ארגון הכשרות האירופי ה"ECK".

==לקריאה נוספת==
*
==הערות שוליים==

קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
דוד
דוד
קטגוריה:טירת צבי: אישים
קטגוריה:בית שאן: רבנים
קטגוריה:באר שבע: רבנים
קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
משה ורדי (עיתונאי)

משה ורדי (רוזנבלום) (30 בנובמבר 1937 – 18 באפריל 2017) היה עיתונאי והעורך הראשי של העיתון "ידיעות אחרונות".
==ביוגרפיה==
אביו של ורדי היה העיתונאי ד"ר הרצל רוזנבלום, העורך הראשי של העיתון "ידיעות אחרונות" בשנים 1948–1986, ומחותמי מגילת העצמאות (בשם המְעוּבְרַת הרצל ורדי), אמו הייתה ד"ר הלנה רוזנבלום.

בתחילת עבודתו העיתונאית עבד בעיתון "הַבֹּקֶר". מאפריל 1960 עד נובמבר 1961 היה סופר "הבקר" בלונדון, כאשר במהלך אוגוסט 1961 היה גם שליח העיתון בגרמניה. בשנת 1962 הצטרף ורדי לעיתון "ידיעות אחרונות", למרות שאביו, שהיה אז העורך הראשי של העיתון, לא היה מעוניין בכך. בשנת 1962 התמנה לחבר מערכת "ידיעות אחרונות" ובהמשך היה לראש דסק החדשות. 

ב-1986 הורעו היחסים בין ורדי לעורך יודקובסקי. ורדי דרש את תפקיד רכז המערכת, ומשהתברר לו, שלא יקבל את התפקיד, איים בהתפטרות. שלושה חודשים אחר כך הגיש ורדי את התפטרותו. הוא עבר לעיתון "הארץ", שם כיהן עד 1989 כסגן עורך ואחראי על עמודי החדשות. 

ב-1989 שב ל"ידיעות אחרונות" והתמנה לעורך הראשי של העיתון. 

ב-1996 עזב את תפקידו, בעקבות הגשת כתב אישום נגדו בפרשת האזנות הסתר שנחשפה ב-1994. ורדי ביקש לאתר מקור הדלפות של מידע מהעיתון, בין היתר בוצעה האזנה לקודמו בתפקיד דב יודקובסקי. ב-1998 הורשע ורדי בשימוש בהאזנות סתר, אך זוכה מהזמנתן, והוא נידון לחודשיים מאסר על תנאי וקנס בסך 4,000 ש"ח. ב-1999 חזר לתפקיד העורך הראשי של העיתון, במקומו של אילון שליו, לאחר שבית הדין לאתיקה של מועצת העיתונות בישראל החליט כי הרשעתו אינה מהווה עבירה שיש עמה קלון למקצוע העיתונות. עם זאת נדרש לשם ליודקובסקי פיצוי של 50 אלף שקל בתביעה אזרחית נגדו.

בסוף 2004, בגיל 67, פרש מתפקידו כעורך הראשי של העיתון והוחלף בידי רפי גינת.

נפטר ב-18 באפריל 2017 לאחר שהיה מאושפז במשך כמה שבועות בבית החולים איכילוב. הותיר אחריו רעיה ושלושה ילדים, בהם העיתונאית שרית רוזנבלום, כתבת בריאות ב"ידיעות אחרונות". ב-20 באפריל 2017 נטמן בבית העלמין קריית שאול.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:מורשעים בדין בישראל
קטגוריה:סגל הבקר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
לואיס קרפארוטה

לואיס "לו" א. קרפארוטה (באנגלית: Lewis "Lew" A. Craparotta) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל בחיל הנחתים.

==ביוגרפיה==
קרפארוטה נולד בסאות' וינדזור שבקונטיקט. ב-1982 סיים לימודי תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת ורמונט. 

התגייס לחיל הנחתים במאי 1983, עבר קורס קצינים וקורס קציני חי"ר של החיל. שירת כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט הנחתים השביעי. שימש מדריך טירונים ומדריך בבית ספר לקצינים. השתתף במלחמת המפרץ ולאחר מכן שימש יועץ לנחתים של חיל הים המלכותי הסעודי בג'ובייל שבערב הסעודית. פיקד על פלוגה ושימש קצין מבצעים בגדוד הראשון ברגימנט הנחתים התשיעי ושימש סגן מפקד הגדוד הראשון ברגימנט הנחתים הראשון. לאחר מכן שימש קצין לוגיסטיקה ברגימנט הנחתים הראשון. בשנים 1996–1999 שירת במפקדת המבצעים המיוחדים של פיקוד אירופה בשטוטגרט שבגרמניה. במהלך תפקיד זה השתתף ב"מבצע כוח מאוחד" במלחמת קוסובו ובמשימות כוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה. בתפקידו הבא שירת במטה דיוויזיית הנחתים הראשונה ולאחר מכן שירת כסגן מפקד רגימנט הנחתים הראשון.

בשנים 2001–2003 פיקד על הגדוד השלישי ברגימנט הנחתים הראשון ולחם עמו במלחמת עיראק. על פועלו כמפקד הגדוד עוטר בכוכב הארד עם אות V לסימון אומץ לב. בשנים 2004–2006 שירת במטות המשולבים. ביוני 2006 מונה למפקד רגימנט הנחתים הראשון והוביל אותו בלוחמה בעיראק. לאחר שלוש שנים בתפקיד מונה לעוזר למפקד דיוויזיית הנחתים השנייה. 

באוגוסט 2010 מונה למפקד דיוויזיית הנחתים השנייה וממרץ 2011 עד פברואר 2012 הוביל אותה בלחימה במחוז הלמנד שבאפגניסטן. ביוני 2012 מונה לקצין אג"ם של פיקוד צפון של ארצות הברית. ביוני 2014 מונה למפקד מרכז כוחות המשימה אוויר-קרקע ולמפקד מרכז לוחמת אוויר-קרקע של חיל הנחתים. 

ביולי 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד כוח המשלוח הראשון של חיל הנחתים. באוגוסט 2018 מונה למפקד כוחות הנחתים בפיקוד האוקיינוס השקט. ב-2020 מונה למפקד פיקוד האימונים וההדרכה של חיל הנחתים.

קרפארוטה בוגר המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית, בעל תואר שני בביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי, בוגר מכללת המטה של הכוחות המזוינים וקורס פסגה של האוניברסיטה לביטחון לאומי. נשוי ואב לשלושה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.imef.marines.mil/Leaders/Article/873762/ltgen-l-a-craparotta/ ביוגרפיה] באתר חיל הנחתים
* [http://www.hidesertstar.com/news/article_9ef26df0-616e-11e4-93bc-5f7b9c1b31b6.html New commanding general finds purpose as Marine], hidesertstar.com, 31 באוקטובר 2014
* [https://web.archive.org/web/20170419191854/http://pinnacle.ndu.edu/Portals/87/Documents/Roster%20and%20Bios/17-1PinBioBook.pdf?ver=2017-03-27-081734-997 קורות חיים] באתר האוניברסיטה לביטחון לאומי

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מפקדי דיוויזיית הנחתים השנייה
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
קרציית הכוכב הבודד

קרציית הכוכב הבודד (lone star tick, שם מדעי Amblyomma americanum) שכיחה באזורים עשירים בצמחייה במערב התיכון של ארצות הברית, אך התפשטה גם לאזורים אחרים. עקיצתה אינה מכאיבה ואינה מורגשת, היא נשארת צמודה למארח ומוצצת את דמו במשך כשבוע עד שהיא מלאה דם. לנקבה בוגרת יש כתם לבן על הגב ומכאן שם הקרציה "הכוכב הבודד". לזכר יש פסים או נקודות בשולי השריון. עקיצת הקרציה גורמת להתפתחות אלרגיה לבשר.

==אזור מחיה==
קרציית הכוכב הבודד נפוצה בארצות הברית במזרח, דרום-מזרח והמערב התיכון. היא התפשטה גם לאזורים אחרים בארצות הברית כגון צפונה בניו יורק. היא חיה באזורי חורש בשילוב של שיחים. נמצאת גם באזורי מעבר בין חברות צמחים כדוגמת אזור בין חורש לעשב. הקרציה משתמשת בשיחים או עשב גבוה כדי להיצמד למארחים שלה, היא מטפסת במעלה הגבעול או עד קצה העלה ומותחת את רגליה הקדמיות, וכאשר בעל חיים חולף נוגע ברגליים היא נצמדת אליו. לאחר שנצמדה למארח היא יכולה לעבור איתו לאזור אחר.

== התפתחות ==
הקרציה עוברת את הגלגולים הרגילים של ביצה, זחל, נימפה ובוגר. היא ידועה כקרציה של 3 מארחים, פירוש הדבר שבגלגולים השונים היא ניזונה ממארחים שונים.

==אלרגיה לבשר==
עקיצת הקרציה עשויה לגרום לאדם לפתח אלרגיה לבשר. התגובה האלרגית מופיע 4–8 שעות אחרי אכילת בשר, ובכך היא שונה מאלרגיות מזון אחרות שלרוב מופיעות מיד אחרי אכילת האלרגן. האלרגיה נגרמת על ידי המולקולה אלפא גאל, שעוברת מהקרציה לאדם. אלפא גאל היא פחמימה שקיימת באופן טבעי אצל כל היונקים, מלבד קופים ובני אדם שאיבדו את היכולת לייצר אלפא גאל לפני 20 מיליון שנה. כאשר הקרציה עוקצת חיה כלשהי, למשל צבי או בונה, ולאחר מכן עוקצת אדם, היא עשויה להעביר ברוק שלה מולקולות אלפא גאל מדם החיה לאדם. בתגובה לחדירת אלפא גאל לדם הגוף מייצר נוגדני IgE, שאחראי על הרבה תגובות אלרגיות.

האלרגיה זוהתה לראשונה ב-2009 בדוח שתיאר 24 מקרים של אלרגיה לבשר ולתרופה ביולוגית נגד סרטן, בעקבות עקיצת הקרציה. תוך שנה התברר שמדובר במאות מקרים, ב-2012 התברר שמדובר באלפי מקרים בדרום ובמזרח ארצות הברית. לאחר מכן דווח על אותו סינדרום של התפתחות אלרגיה לבשר גם באזורים אחרים בעולם, כולל אירופה ואוסטרליה בעקבות עקיצת קרציות מקומיות מסוג אחר.

==מחלות אחרות==
ככל הקרציות, קרציית הכוכב הבודד עשויה להעביר מחלות. הקרציה היא הנשא העיקרי של Ehrlichia chaffeensis שגורם ל monocytic ehrlichiosis בבני אדם, ול Ehrlichia ewingii שגורם לgranulocytic ehrlichiosis בבני אדם וכלבים.

==ראו גם==
* אלרגיה למזון
* Neu5Gc

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:קרציות
קטגוריה:אלרגיות למזון
קטגוריה:ארצות הברית: פרוקי-רגליים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
האמון (סרט)

האמון (באנגלית: The Trust) הוא סרט פעולה אמריקאי שהוצא לאקרנים ב-13 במרץ 2016. הסרט מבוים בידי בנג'מין ברוור ואלכס ברוור ומככבים בו ניקולס קייג' ואלייג'ה ווד לצד אנסמבל שחקנים. הסרט מגלם בפני הצופה את הרציונל שמאחורי עולם הפשע ועל השלכותיה ההרסניות.

==עלילות הסרט==
הסרט מתאר צמד בלשים מלאס וגאס, אשר מאסו בעיסוקם. בהמשך, נתקל אחד מהצמד בסיטואציה שעוררה את תשומת לבו: פושע מתחיל ששוחרר בדמי ערבות גדולים, יחסית, בסך 20,000 דולר. דבר שגרם לו לחשוד. בניסיון להתחקות לפשר דבר זה הוא פנה לעמיתו במטרה לפענח תעלומה זו. בהמשך מתואר כי הצמד מגלים האנגר מסתורי בפאתי לאס וגאס, מתחת לדירת מגורים, שם הם בטוחים שנמצאת כספת מלאה כסף. הם מתחילים בתכנון השוד הזה, כאשר בהמשך המאורעות העניינים מסתבכים.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
עונת 1932/1933 בפוטבול ליג

עונת 1932/1933 הייתה העונה ה-41 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-27 באוגוסט 1932 והסתיימה ב-6 במאי 1933. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות.

הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. וולברהמפטון וונדררס ולידס יונייטד היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. 

עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.

ארסנל זכתה באליפות בפעם השנייה בתולדות המועדון. 

בסוף העונה לליגת משנה ירדו בולטון וונדרס ובלקפול. במקומן לליגה הבכירה עלו סטוק סיטי וטוטנהאם הוטספר.

==כדורגלנים מצטיינים==
ג'ק באוורס מדרבי קאונטי כבש 35 שערים וזכה בתואר מלך השערים. 

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|יחס שערים
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
|הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
|1||ארסנל||42||25||8||9||118||61||1.934||57||58||זכייה בליגה
|-
|2||אסטון וילה||42||23||8||11||92||67||1.373||25||54
|-
|3||ונסדיי||42||21||9||12||80||68||1.176||12||51
|-
|4||וסט ברומיץ' אלביון||42||20||9||13||83||70||1.186||13||49
|-
|5||ניוקאסל יונייטד||42||22||5||15||71||63||1.127||8||49
|-
|6||האדרספילד טאון||42||18||11||13||66||53||1.245||17||47
|-
|7||דרבי קאונטי||42||15||14||13||76||69||1.101||7||44
|-
|8||לידס יונייטד||42||15||14||13||59||62||0.952||3-||44
|-
|9||פורטסמות'||42||18||7||17||74||76||0.974||2-||43
|-
|10||שפילד יונייטד||42||17||9||16||74||80||0.925||6-||43
|- bgcolor=#99BADD 
|11||אברטון||42||16||9||17||81||74||1.095||7||41||זכייה בגביע האנגלי
|-
|12||סנדרלנד||42||15||10||17||63||80||0.787||17-||40
|-
|13||ברמינגהאם סיטי||42||14||11||17||57||57||1.000||0||39
|-
|14||ליברפול||42||14||11||17||79||84||0.940||5-||39
|-
|15||בלקברן רוברס||42||14||10||18||76||102||0.745||26-||38
|-
|16||מנצ'סטר סיטי||42||16||5||21||68||71||0.958||3-||37
|-
|17||מידלסבורו||42||14||9||19||63||73||0.863||10-||37
|-
|18||צ'לסי||42||14||7||21||63||73||0.863||10-||35
|-
|19||לסטר סיטי||42||11||13||18||75||89||0.843||14-||35
|-
|20||וולברהמפטון וונדררס||42||13||9||20||80||96||0.833||16-||35
|- bgcolor=#F08080 
|21||בולטון וונדררס||42||12||9||21||78||92||0.848||14-||33||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080 
|22||בלקפול||42||14||5||23||69||85||0.812||16-||33||ירדה ליגה
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/engpaul/FLA/1932-33.html נתונים מפורטים מאתר rsssf]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1932
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1933
קטגוריה:עונות בפוטבול ליג
בהראט דיינמיקס

בהראט דיינמיקס (בהינדי: भारत डायनामिक्स लिमिटेड, באנגלית: Bharat Dynamics Limited או BDL ) היא יצרנית מערכות חימוש וטילים הודית. היא נוסדה ב-1970 בהיידראבאד, טלנגאנה. BDL הוקמה בשנת 1970 להיות בסיס הייצור עבור מערכות נשק מונחה. החברה התחילה עם מאגר של מהנדסים שנשאבו מה-DRDO ותעשיות אוויריות הודיות, BDL החלה לייצר דור 1 של טילים מונחים נגד טנקים, ה-SS11B1 הצרפתי. מוצר זה היה שיאו של הסכם הרישיון של ממשלת הודו עם Aerospatiale הצרפתית. 

ל-BDL שלוש חטיבות ייצור, ממוקמות ב Lab quarters (או Kanchanbagh) שבהיידראבאד, טלנגאנה; בהנור, שבמחוז מדאק, (גם בטלנגאנה) וויסקהאפטנאם שבאנדרה פראדש.

שתי יחידות חדשות נוספות מתוכננות באיבראהימפטנאם, טלנגאנה ואמרוואטי שבמהרשטרה.

בחברה מועסקים כ-3,200 עובדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות הודיות
קטגוריה:יצרני נשק
קטגוריה:תעשיית נשק בהודו
קטגוריה:חברות הגנה
עונת 1933/1934 בפוטבול ליג

עונת 1933/1934 הייתה העונה ה-42 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-1 באוגוסט 1933 והסתיימה ב-5 במאי 1934. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות.

הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. סטוק סיטי וטוטנהאם הוטספר היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.

עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.

ארסנל זכתה באליפות בפעם השנייה ברציפות ובפעם השלישית בתולדות המועדון.

בסוף העונה לליגת משנה ירדו ניוקאסל יונייטד ושפילד יונייטד. במקומן לליגה הבכירה עלו גרימסבי טאון ופרסטון נורת' אנד.

==כדורגלנים מצטיינים==
ג'ק באוורס מדרבי קאונטי כבש 34 שערים וזכה בתואר מלך השערים בפעם השנייה ברציפות. 

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|יחס שערים
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
|הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
|1||ארסנל||42||25||9||8||75||47||1.596||28||59||זכייה בליגה
|-
|2||האדרספילד טאון||42||23||10||9||90||61||1.475||29||56
|-
|3||טוטנהאם הוטספר||42||21||7||14||79||56||1.411||23||49
|-
|4||דרבי קאונטי||42||17||11||14||68||54||1.259||14||45
|- bgcolor=#99BADD 
|5||מנצ'סטר סיטי||42||17||11||14||65||72||0.903||7-||45||זכייה בגביע האנגלי
|-
|6||סנדרלנד||42||16||12||14||81||56||1.446||25||44
|-
|7||וסט ברומיץ' אלביון||42||17||10||15||78||70||1.114||8||44
|-
|8||בלקברן רוברס||42||18||7||17||74||81||0.914||7-||43
|-
|9||לידס יונייטד||42||17||8||17||75||66||1.136||9||42
|-
|10||פורטסמות'||42||15||12||15||52||55||0.945||3-||42
|-
|11||ונסדיי||42||16||9||17||62||67||0.925||5-||41
|-
|12||סטוק סיטי||42||15||11||16||58||71||0.817||13-||41
|-
|13||אסטון וילה||42||14||12||16||78||75||1.040||3-||40
|-
|14||אברטון||42||12||16||14||62||63||0.984||1||40
|-
|15||וולברהמפטון וונדררס||42||14||12||16||74||86||0.860||12-||40
|-
|16||מידלסבורו||42||16||7||19||68||80||0.850||12-||39
|-
|17||לסטר סיטי||42||14||11||17||59||74||0.797||15-||39
|-
|18||ליברפול||42||14||10||18||79||87||0.908||8-||38
|-
|19||צ'לסי||42||14||8||20||67||69||0.971||2-||36
|-
|20||ברמינגהאם סיטי||42||12||12||18||54||56||0.964||2-||36
|- bgcolor=#F08080 
|21||ניוקאסל יונייטד||42||10||14||18||68||77||0.883||9-||34||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080 
|22||שפילד יונייטד||42||12||7||23||58||101||0.574||43-||31||ירדה ליגה
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/engpaul/FLA/1933-34.html נתונים מפורטים מאתר rsssf]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1933
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1934
קטגוריה:עונות בפוטבול ליג
החזית הבלארוסית

ימין
החזית הבלארוסית (ברוסית: Белорусский фронт) הייתה חזית של הצבא האדום, שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
החזית הוקמה ב-20 באוקטובר 1943 על בסיס הוראת הסטאבקה מ-16 באוקטובר. היא הוקמה על בסיס החזית המרכזית וכמפקדה מונה קונסטנטין רוקוסובסקי. החזית כללה את הארמיות הבאות: ה-3, ה-48, ה-50, ה-61, ה-63, ה-65 וארמיית האוויר ה-16. מאוחר יותר צורפה אליה גם הארמייה ה-11, ובתחילת שנת 1944 גם הארמייה ה-10. החזית לחמה בקרבות לשחרור בלארוס ובכלל זה במבצע הומל-רצ'יסטה ומבצע קליקוביצ'י-מאזיר. ב-24 בפברואר 1944, על בסיס הוראת הסטאבקה מ-17 בפברואר, שונה שם החזית לחזית הבלארוסית הראשונה.

ב-5 באפריל של אותה שנה, על בסיס הוראת הסטאבקה מ-2 באפריל, שונה שם החזית שוב לחזית הבלארוסית, אולם כבר ב-16 באפריל היא הוחזרה להיות החזית הבלארוסית השנייה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://bdsa.ru/фронты/886-721 החזית הבלארוסית] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
עונת 1934/1935 בפוטבול ליג

עונת 1934/1935 הייתה העונה ה-42 של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-25 באוגוסט 1934 והסתיימה ב-4 במאי 1935. בעונה זו התחרויות התקיימו בליגה הבכירה, בליגת משנה ובדיוויזיון השלישי שחולק ל-2 מחלקות.

הליגה הבכירה כללה 22 קבוצות. גרימסבי טאון ופרסטון נורת' אנד היו הקבוצות שעלו מליגת משנה. 

עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. במידה וכמה קבוצות זכו באותו מספר נקודות, הקבוצה עם יתרון ביחס שערים דורגה במקום גבוה יותר. שיטה זו הייתה בתוקף עד לעונת 1976/1977.

ארסנל זכתה באליפות בפעם השלישית ברציפות ובפעם הרביעית בתולדות המועדון. 

בסוף העונה לליגת משנה ירדו לסטר סיטי וטוטנהאם הוטספר. במקומן לליגה הבכירה עלו ברנטפורד ובולטון וונדררס.

==כדורגלנים מצטיינים==
טד דרייק מארסנל כבש 42 שערים וזכה בתואר מלך השערים. 

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|יחס שערים
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
|הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
|1||ארסנל||42||23||12||7||115||46 ||2.500||69||58||זכייה בליגה
|-
|2||סנדרלנד||42||19||16||7||90||51||1.765||39||54
|- bgcolor=#99BADD 
|3||ונסדיי||42||18||13||11||70||64||1.094||6||49||זכייה בגביע האנגלי
|-
|4||מנצ'סטר סיטי||42||20||8||14||82||67||1.224||15||48
|-
|5||גרימסבי טאון||42||17||11||14||78||60||1.300||18||45
|-
|6||דרבי קאונטי||42||18||9||15||81||66||1.227||15||45
|-
|7||ליברפול||42||19||7||16||85||88||0.966||3-||45
|-
|8||אברטון||42||16||12||14||89||88||1.011||1||44
|-
|9||וסט ברומיץ' אלביון||42||17||10||15||83||83||1.000||0||44
|-
|10||סטוק סיטי||42||18||6||18||71||70||1.014||1||42
|-
|11||פרסטון נורת' אנד||42||15||12||15||62||67||0.925||5-||42
|-
|12||צ'לסי||42||16||9||17||73||82||0.890||9-||41
|-
|13||אסטון וילה||42||14||13||15||74||88||0.841||14-||41
|-
|14||פורטסמות'||42||15||10||17||71||72||0.986||1-||40
|-
|15||בלקברן רוברס||42||14||11||17||66||78||0.846||12-||39
|-
|16||האדרספילד טאון||42||14||10||18||76||71||1.070||5||38
|-
|17||וולברהמפטון וונדררס||42||15||8||19||88||94||0.936||6-||38
|-
|18||לידס יונייטד||42||13||12||17||75||92||0.815||17-||38
|-
|19||ברמינגהאם סיטי||42||13||10||19||63||81||0.778||18-||36
|-
|20||מידלסבורו||42||10||14||18||70||90||20-||0.778||34
|- bgcolor=#F08080 
|21||לסטר סיטי||42||12||9||21||61||86||0.709||25-||33||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080 
|22||טוטנהאם הוטספר||42||10||10||22||54||93||0.581||39-||30||ירדה ליגה
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/engpaul/FLA/1934-35.html נתונים מפורטים מאתר rsssf]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1934
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1935
קטגוריה:עונות בפוטבול ליג
רנו Type C

רנו Type C בתצורת קופה (רכב סגור)
רנו Type C בתצורת קבריולה
רנו Type C (בצרפתית: Renault Type C) הוא כלי רכב ממונע בתצורות קבריולה, וקופה (רכב סגור) אשר פותח על ידי לואי רנו בשנת 1900, כשנה לאחר שייסד את חברת רנו הצרפתית. סך הכול יוצרו 179 יחידות.

הדגם הוצג לראשונה, בסלון המכוניות של פריז באפריל 1900.

הדגם יועד ל-2 נוסעים, ודגמים מסוימים ל-3 נוסעים (נהג + 2).

== תמונות ==
<gallery>
Renault Type C Phaeton 1900.JPG| רנו Type C קבריולט, שנת 1900
Renault Type C Tonneau 1900 Seite.JPG| רנו Type C קבריולט, שנת 1900
Renault Type C Tonneau 1900 schräg 2.JPG| רנו Type C קבריולט, שנת 1900
Renault Type C Tonneau 1900 Heck.JPG| רנו Type C קבריולט, שנת 1900
Renault Type C Tonneau 1900 Front.JPG|רנו Type C קבריולט, שנת 1900
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות קופה
C
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1900
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
רנו Type D

רנו Type D, שנת 1901
רנו Type D (בצרפתית: Renault Type D) הוא כלי רכב ממונע, בתצורת קבריולה אשר פותח על ידי לואי רנו בשנת 1901, כשנתיים לאחר שייסד את חברת רנו הצרפתית.

הדגם יועד ל-2 נוסעים, ודגמים מסוימים היו מצוידים במושב אחורי מתקפל.

== תמונות ==
<gallery>
קובץ:Renault Type D Phaeton 1901 gelb.JPG| רנו Type D, שנת 1901
קובץ:Renault Type D Phaeton 1901 rot.JPG| רנו Type D, שנת 1901
קובץ:Renault Type D Cabriolet (1901).JPG| רנו Type D, שנת 1901
קובץ:Renault Type D Tonneau 1901.JPG| רנו Type D, שנת 1901
קובץ:Renault Type D Phaeton mit Notsitz 1901 gelb.JPG| רנו Type D, שנת 1901 (תוספת מושב נוסף - מאחור)
</gallery>
==ראו גם==
* רנו Type T

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:מכוניות קבריולה

D
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1901
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
רנו Type G

רנו Type G (בצרפתית: Renault Type G) הוא כלי רכב מנועי, בתצורת קבריולה אשר פותח על ידי לואי רנו בשנת 1901.

הדגם הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של פריז ב-30 בנובמבר 1901, שלוש שנים לאחר שלואי רנו ייסד את חברת רנו הצרפתית. הדגם יוצר במשך כשנתיים עד 1903.

הדגם נבנה בשתי תצורות: דו מושבי וארבעה מושבים.

== גלריה ==
<gallery mode="packed-hover" heights="150">
קובץ:Rétromobile 2015 - Renault Type G - 1902 - 002.jpg|
קובץ:Rétromobile 2015 - Renault Type G - 1902 - 006.jpg|
קובץ:Renault Type G Doppelphaeton 1902 Front.JPG|
קובץ:Renault 1902.jpg|
קובץ:Renault Type G Phaeton 1902.JPG|
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות קבריולה
G
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1901
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
אמסונאס (קולומביה)

אמסונאס (בספרדית: Amazonas) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא בדרום-מזרח קולומביה והוא גובל במחוזות פוטומאיו, קקטה וואופס בצפון, בברזיל במזרח, ובפרו בדרום ובמערב. מקור שמו של המחוז הוא בנהר אמזונאס (הקרוי בספרדית "אמסונאס") הזורם בו.

המחוז משתרע על שטח של 109,665 קמ"ר, והוא המחוז הגדול ביותר מבחינת שטח בקולומביה. בירת המחוז היא לטיסיה.

==היסטוריה==
לאחר קבלת העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה מהאימפריה הספרדית בתחילת המאה ה-19 האזור נכלל במחוז אסואי. לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה והשתייך לפרובינציית פופאיאן. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והפרובינציה נכללה בטריטוריית קקטה שהייתה חלק ממדינת קאוקה. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית והמדינה הפכה למחוז קאוקה.

ב-1922 נחתם הסכם סולומון-לוסנו בין פרו וקולומביה לפיו הגבול בין המדינות הוסדר ונקבע בנהר פוטומאיו למעט שטח בקרבת הגבול עם ברזיל בין נהרות פוטומאיו ואמזונאס הידוע בשם "הטרפז האמזוני" שהיה שייך דה פקטו עד אז לפרו ונמסר לקולומביה. בטרפז נכללה העיר לטיסיה. לאחר האשרור הסופי של החוזה וחתימה על חוזה שהסדיר את הגבול עם ברזיל ב-1928 נוצרה באזור הקומיסריה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) אמסונאס עם לטיסיה כבירתה. ב-1931 שונה מעמד הקומיסריה למעמד דומה יחסית של אינטנדנסיה. בשנית 1932–1933 התרחשה באזור מלחמת פרו-קולומביה שהסתיימה ללא שינויים טריטוריאליים.

מעמד האזור השתנה בין קומיסריה לאינטנדנסיה מספר פעמים בשנים שלאחר מכן עד שב-1957 התקבע כקומיסריה. ב-1991 שודרג מעמד הקומיסריה למחוז.

==כלכלה==
כלכלת המחוז מסתמכת על הפקת עץ וגומי, דייג, ציד, חקלאות (הכוללת בין היתר גידול תירס, בננה, אורז, קנה סוכר, יאם, אבוקדו, מניהוט, קקאו ואננס), גידול בקר ותיירות אקולוגית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קולומביה: מחוזות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1991
רנו Type E

רנו Type E (בצרפתית: Renault Type E) היא מכונית ספורט, בתצורת קבריולה, בסגנון גוף "Phaeton body" , אשר פותחה על ידי לואי רנו בשנת 1901, כשנתיים לאחר שייסד את חברת רנו הצרפתית. דגם ה"רנו Type E" היה מבוסס על דגם הרנו Type D,

רנו Type E יועדה למרוצי מכוניות ויוצרו יחידות בודדות במשך שנת 1901.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:מכוניות ספורט
E
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1901
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
שמחה רבה

שִׂמְחָה רַבָּה (אָבִיב הִגִּיעַ, פֶּסַח בָּא) הוא שיר ילדים לפסח, שנכתב על ידי משוררת הילדים בלהה יפה, והולחן על ידי חתן פרס ישראל למוזיקה, ידידיה אדמון.

השיר הופיע לראשונה בתווים בשנת 1953 בחוברת "פסח, חגים וזמנים בחלילית".

השיר מתאר שמחת ילד לקראת הפסח, עם בוא האביב ואת ההכנות לליל הסדר: תפירת כיסים ומילוים באגוזים. הילד מחכה לקריאת ארבע הקושיות ושתיית ארבע הכוסות, ובמיוחד מצפה לבואו של אליהו הנביא שיראה אותו בהידורו.

השיר הולחן על ידי ידידיה אדמון במשקל זוגי, ובמבנה של בית ופזמון חוזר. הפזמון חוזר פעמיים. בפעם הראשונה – משפט פתוח ובפעם השנייה – משפט סגור. שני המשפטים זהים זה לזה מבחינה מלודית, בפתיחה, ומשתנים במילים "פסח בא". לבתים של השיר יש שני משפטים מוזיקליים זהים, המאופיינים במקצב מנוקד.

השיר הפך עם השנים להמנון של חג הפסח – שיר עליז המשלב אווירת חג ושמחה על האביב, והושר על ידי מבצעים שונים, בהם: יפה ירקוני, מתן אריאל ולהקת רון עמי.

==השיר בתרבות==
בשיר "איך יודעים שבא אביב" שכתבה והלחינה דתיה בן דור מופיעה השורה .

==ראו גם==
* עבדים היינו
* מה נשתנה
* פסח כאן

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי ידידיה אדמון
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירי פסח
קטגוריה:שירים על אושר
אביב
יעקב חץ

יעקב (יקי) חץ (חיימוביץ) (נולד ב-6 בפברואר 1946) הוא לוחם בצה"ל במילואים שעוטר בעיטור העוז על פעולתו במהלך הקרב על גבעת התחמושת במלחמת ששת הימים.

==ביוגרפיה==
נולד וגדל בתל אביב. למד בבית הספר היסודי "יהודה המכבי" ובתיכון למד בעירוני ד'. שירת בחטיבת הצנחנים. לאחר שחרורו משירות סדיר, למד בטכניון היה ללוחם מילואים בגדוד 66 של חטיבה 55, ובשורותיה יצא למלחמת ששת-הימים.

הפלוגה של חץ לחמה בקרב על גבעת התחמושת. בקרב נפגע מפקד המחלקה שלו יורם אלישיב, חץ החליף אותו והמשיך להוביל את המחלקה עד שהגיעה לבונקר הגדול. מספר חיילים נפגעו וחץ שנשאר לבדו נלחם מול מספר ירדנים שהיו מבוצרים בבונקר הגדול. הוא ירה לתוכו. הקרב היה אינטנסיבי עם ירי צפוף ורימונים רבים בטווחים של מטרים ספורים. לאחר מספר דקות שחץ נמצא לבדו הגיעו לעזרתו דוד שלום ויהודה קנדל. תוך כדי הקרב הגיע לעזור גם מפקד המחלקה עם מחלקתו. חץ קיבל מעופר שקי חומר נפץ ובעזרתם הבונקר פוצץ. על מעשה זה הוענק לו עיטור העוז.

פעולתו הונצחה בשירו המפורסם של יורם טהרלב "גבעת התחמושת".

בשירות המילואים עבר חץ קורס קצינים. במהלך מלחמת יום הכיפורים שימש מפקד מחלקה בגדוד 564 של חטיבה 55. המחלקה צורפה לגדוד 142 שבעוצבת הסוס הדוהר ולחם בסיני. בשנת 2012 ניתנה לו תעודת הערכה מאת אלוף פיקוד הדרום על פעולת חילוץ פצוע מקרב החווה הסינית במהלך אותה מלחמה.

לצד שירותו ארוך השנים במילואים, עבד חץ ברפא"ל ועל עבודתו הוענק לו ב-1982 פרס ביטחון ישראל.

מאז מלחמת ששת הימים הוא פעיל מרכזי בהנחלת מורשת הקרב של ירושלים.

ב-2017 נבחר להדליק משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות.

== חיים אישיים ==
נשוי ואב לשמונה. מתגורר במושבה יקנעם.

== ראו גם ==
* איתן נאוה
* יגאל ארד

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* ניסים משעל, דרור רפאל וספי עובדיה, [http://103fm.maariv.co.il/programs/media.aspx?ZrqvnVq=GMGKLD&c41t4nzVQ=EL יקי חץ שנלחם במלחמת ששת הימים וידליק הערב משואה: "אני לא יודע איך נשארתי בחיים"], באתר רדיו ללא הפסקה, 1 במאי 2017
* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת ששת הימים
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: עובדי רפאל
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ד' (תל אביב)
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 2017
קטגוריה:גבעת התחמושת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
לואי רנו (תעשיין)

לואי רנו (1918)
לואי רנו נוהג במכוניתו הראשונה מסוג [[רנו Type A]]
לואי רנו זוכה במרוץ פריז -ברלין (1901)
לואי רנו זוכה במרוץ פריז -מדריד (1903) (במרוץ שאחיו מרסל נהרג)
לואי רֶנוֹ (בצרפתית: Louis Renault; 12 בפברואר 1877 – 24 באוקטובר 1944) הוא ממציא צרפתי, מעצב מכוניות, נהג מרוצי מכוניות, מייסד ומנהלה הראשון של חברת רנו הצרפתית. חלוץ תעשיית הרכב הצרפתית.

==נעוריו ותחילת דרכו בתעשיית הרכב==
לואי רנו נולד בפריז, לאלפרד וברטה, רביעי משישה ילדים. בנעוריו הזניח את הלימודים ובילה את רוב זמנו בסטודיו של Léon Serpollet אשר בנה מנועי קיטור.

בשנת 1898 בנה את המכונית הראשונה, אשר התאפיינה בארבעה גלגלים, מנוע דלק, ותיבת הילוכים בת שלוש מהירויות.

ב־24 בדצמבר 1898 החליט להיות יצרן רכב, וב-25 בפברואר 1899 ייסד את חברת רנו ביחד עם אחיו מרסל. מרסל מונה לאחראי מנהלתי, ולואי עסק בבניית כלי רכב ובעיצובם. בסוף השנה הראשונה לפעילות החברה, ייצרו 76 רכבים.

לצד עבודתו בחברת רנו לואי השתתף במרוצי מכוניות.

בשנת 1905 החברה הפכה ליצרנית רכב סדרתית לאחר שקיבלה הזמנה לייצר 250 מוניות. בשנת 1911 יצא לואי לארצות הברית כדי ללמוד שיטות עבודה, בחברת פורד, אצל מתחרהו הנרי פורד.

בין דגמי "רנו" אשר לואי רנו עיצב: רנו Type A (שנת 1898), רנו Type D (שנת 1901), רנו Type AX (שנת 1908), רנו Type MT (שנת 1923), רנו Type KJ (שנת 1923), רנו NN (שנת 1924).

==נהג מרוצי מכוניות==
כדי לקדם את מכוניות רנו התחילו האחים לואי ומרסל להשתתף, במרוצי מכוניות.

בחודש אוגוסט 1899, לואי ואחיו מרסל משתתפים במרוץ "פריז-טרוביל" וזוכים בניצחון בקטגוריית "נהגים חובבים". האחים רנו זוכים במקום הראשון במספר מרוצי מכוניות: פריז-אוסטנד, פריז-רמבואייה, ופריז-טולוז-פריז (מסלול של 1,148 ק"מ).

במרוץ "Grand Prix de Pau" - בשנת 1901, פריז-בורדו (לואי מגיע למקום ה-12 הכללי, ואחיו מרסל למקום ה-13, במרוץ פריז-ברלין (לואי מגיע למקום השמיני).

ב־1903 מרסל רנו נפצע קשה, ונפטר מפצעיו במרוץ המכוניות פריז-מדריד בהיותו בן 31. לואי זכה במרוץ במקום הראשון.

==מלחמת העולם הראשונה==
בזמן מלחמת העולם הראשונה היה מעורב לואי במאמץ המלחמתי. חברת רנו בנתה והרכיבה מכוניות, משאיות, טרקטורים, פגזים, רקטות, תותחים, מנועי מטוסים ומטוסי-סיור. בסוף המלחמה, התמנה קצין של לגיון הכבוד. בשנת 1928 ניהל מפעל עם כ-20,000 עובדים.

==מלחמת העולם השנייה==
ב־1940 יצא לואי לארצות הברית כדי להאיץ ייצור טנקים, במטרה לעזור למאמץ המלחמתי להתנגדות לצבא הגרמני.

בהיעדרו של לואי, מפעלי רנו נתפסו על ידי הוורמאכט.

ב־1942 הפצצות בעלות הברית פגעו במפעל רנו בבולון-ביאנקור וגרמו למאות הרוגים ולכ-2,000 פצועים.

לאחר שחרור פריז, הואשם לואי בשיתוף פעולה עם הגרמנים, הוצא נגדו צו מעצר, אך הוא נפטר כחודש אחרי מעצרו.

==הלאמת חברת רנו==
ב-16 בינואר 1945 הגנרל שארל דה גול הכריז בשם הממשלה הזמנית של הרפובליקה הצרפתית על פירוק חברת רנו והלאמתה.

== חייו האישיים ==
רנו נישא ב-1918 (בהיותו מעל גיל 40) לכריסטיאן בולר, (1897-1979). בנם היחיד ז'אן-לואי (1920-1980).

==לקריאה נוספת==
* [http://www.jmariete.com/principal/modelos_reales/renault_1900-1930.htm רנו 1900-1930]

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:חלוצי תעשיית הרכב
קטגוריה:תעשיינים צרפתים
קטגוריה:אנשי עסקים צרפתים
קטגוריה:נהגי מכוניות מרוץ צרפתים
קטגוריה:מעצבי רכב
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1877
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1944
ואל ד'יזר

ממוזער
ואל ד'יזר (בצרפתית: Val d'Isère) היא עיירת סקי הממוקמת בעמק Tarentaise, במחוז סבואה שבדרום מזרח צרפת, כחמישה קילומטר מהגבול עם איטליה. ואל ד'יזר נמצאת בגובה של 1,850 מטר מעל פני הים והרכבלים באתר מגיעים עד 2800 מטרים מעל פני הים. אתר הסקי של העיירה הוא חלק ממתחם Espace Killy על שמו של ז'אן קלוד קילי (בצרפתית: Jean-Claude Killy; נולד ב-30 באוגוסט 1943), גולש סקי ואלוף אולימפי צרפתי. בשנת 1988 נפתח המלון הראשון בעיירה.

באתר יש 82 מסלולים באורך 150 קילומטר. המסלולים ברמות קושי שונות. הנקודה הנמוכה בואל ד'יזר היא בגובה 1,550 מטר והגבוהה ביותר ב-3,450 מטר.

האתר מארח את תחרויות גביע העולם סקי אלפיני לנשים וגברים של הפדרציה הבינלאומית לסקי וכן את חלק מתחרויות הסקי של אולימפיאדת החורף אלברוויל 1992. מדי שנה מתקיים אירוע החורף השנתי של GEM Altigliss, שמאורגן על ידי אגודת הסטודנטים של Grenoble. האתגר הוא אירוע סקי והסנובורד הגדול ביותר באירופה הנערך באתר כשבוע בחודש פברואר. מעל כ-1000 סטודנטים ממדינות שונות שונים מגיעים למקום להשתתף באתגר. המדרונות הבטוחים בשלג של ואל ד'יזר הופכים אותו למקום אידיאלי למספר אירועי סקי וסנובורד מדי שנה. החשוב שבהם הוא תחרות Critérium de la Première Neige, תחרות הפדרציה הבינלאומית דה סקי (FIS) באמצע דצמבר, הנמשכת מאז 1955. המרוצים הם חלק ממעגל הגביע העולמי לגברים ולנשים.

בסתיו 2017 יצאה העיירה לפרויקט בנייה שאפתני, בסך 170 מיליון ליש"ט, לפיתוח מחדש של מרכז הנופש שייקח לפחות חמש שנים להשלמתו. זה כולל שני מלונות חדשים ומדרכה חדשה עם מסלול הליכה תת-קרקעי המחבר בין מרכז העיר למעליות.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי סקי בצרפת
קטגוריה:רון-אלפ: ספורט
בובת החייאה "אנני"

תרגול החייאה בעזרת בובת אנני
בובת ההחייאה "אנני" (באנגלית: Resusci Anne), הידועה גם בשם בובת ההחייאה "אן", היא בובת הכשרה לתרגול פעולות החייאה באנשים מבוגרים. בובת ההחייאה "אן" פותחה על ידי יצרן הצעצועים הנורווגי אסמונד לארדל (Asmund Laerdal), הרופא האוסטרי-צ'כי פיטר ספאר (Peter Safar) והרופא האמריקאי ג'יימס אלאם (James Elam), ומיוצרת על ידי חברת "Laerdal Medical" . הבובה משמשת לשם הדמיה ואימון עבור אנשי מקצוע בתחום הרפואה. ההערכה היא כי כ-300 מיליון אנשים ברחבי העולם הוכשרו בהחייאה באמצעות הבובה.

== היסטוריה ==
רעיון פיתוח הבובה החל ב-1958 בכנס של רופאים מרדימים סקנדינבים בגאוסדל, נורווגיה, אשר במהלכו הציג ד"ר פיטר ספאר, הרופא הראשי של הצלב האדום השוודי, את ממצאיו: ניתן להציל חיים באמצעות ביצוע הנשמה מפה לפה. בשל המודעות לקשיים של הדרכת מיומנות ההנשמה מפה לפה, הוחלט כי ניסיונו של אסמונד לארדל בייצור צעצועים עשוי לסייע ביצירתה של בובה שתשמש להדרכה ותרגול של מיומנות זו.

תווי פניה של הבובה מבוססים על ה-L'Inconnue de la Seine, יצירת אמנות מן המאה ה-19, כאשר בשנת 1880 נמצאה בסמוך לגדות נהר הסן גופתה של נערה אלמונית, רופאים הניחו כי היא התאבדה, על פי הפולקלור הפריזאי, הפתולוג שבחן את גופתה הוקסם כל כך מיופייה של הנערה שהוא החליט לשמר את פניה כמזכרת באמצעות מסכת מוות - העתק שלהן משעווה . בשנת 1958 ד"ר פיטר ספר (רופא מרדים) ואסמונד לרדל (מהנדס ציוד רפואי) השתמשו בצורת פניה של הנערה הפריזאית כפני הבובה. שנתיים אחרי ייצור הבובה הראשונה, השניים החלו לבצע שיעורי החייאה בעזרת הבובה הפלסטית עם פניה של הנערה. בגלל תרגול הנשמה מפה לפה זכתה הבובה לכינוי "הפנים שנישקו אותם הכי הרבה פעמים בהיסטוריה".

ב-1960 הוצגה הבובה בניו יורק בפני פיטר ספאר מהצלב האדום האמריקני וד"ר ארצ'ר גורדון (Dr. Archer Gordon). שני המומחים התרשמו מהמוצר. ב-1961, ד"ר ג'יימס ג'וד (Dr. James Jude), ד"ר גיא קניקרבוקר (Dr. Guy Knickerbocker) וד"ר ויליאם קוונהובן (Dr. Wiliam Kouwenhoven) הוכיחו כי דחיסת החזה בלחיצות יכולה לספק זרימת דם למוח גם אם הלב לא פועם, וכך להגדיל משמעותית את סיכויי ההצלחה של ההחייאה. הממצאים האלו עודדו את לארדל להמשיך בפיתוח בובת ההחייאה "אנני" על מנת שתאפשר אימון בהחייאה.

תהליך פיתוח בובת ההחייאה דרש שלבובה יהיה מראה ריאליסטי, נתיבי אוויר הניתנים לחסימה ולניקוי, ראש היכול להסתובב, בית חזה מחומר גמיש, משקל נמוך המאפשר הובלה, וגוף מחומר קל לניקוי על מנת שאנשים רבים יוכלו לתרגל ללא חשש מזיהומים.

==קישורים חיצוניים==

*
== הערות שוליים ==

קטגוריה:עזרה ראשונה
קבוצת הארמיות הצפונית

קבוצת הארמיות הצפונית (באנגלית: Northern Army Group), הידועה גם בראשי התיבות "נורתא"ג" (NORTHAG), הייתה קבוצת ארמיות של נאט"ו, אשר הוצבה בגרמניה המערבית במהלך המלחמה הקרה במטרה לקדם פלישה אפשרית של ברית ורשה.

==היסטוריה==
קבוצת הארמיות הצפונית הוקמה ב-1 בנובמבר 1952 על בסיס המפקדה של הכוחות הבריטיים בגרמניה, אשר בתורה הוקמה על בסיס קבוצת הארמיות ה-21. מפקדת קבוצת הארמיות הייתה בתחילה בעיר באד אוינהאוזן, אך ב-1954 היא הועברה לריינלנד. הקבוצה כללה כוחות בריטיים, גרמניים, הולנדיים, בלגיים וצרפתיים, ובמקרה של מלחמה היו אמורים לעבור תחת פיקודו גם כוחות אמריקניים. הכוחות היו כפופים לצבאותיהם שלהם, ורק במקרה של מלחמה היה יכול מפקד קבוצת הארמיות להפעיל את כל הכוחות. מפקד הקבוצה היה גנרל בריטי אשר שימש במקביל כמפקד ארמיית הריין הבריטית כראש מטהו היה ממונה גנרל מיור גרמני, וכסגנו היה ממונה מפקד הולנדי או בלגי.

כוחות האוויר של קבוצת הארמיות כללו את חיל האוויר הטקטי השני של בעלות הברית (2 ATAF), ואת חיל האוויר המלכותי גרמניה (RAFG). משימת קבוצת הארמיות הייתה ההגנה על מישורי צפון גרמניה מדרום לנהר האלבה עד העיר קאסל. ההגנה מצפון לאלבה הייתה מופקדת בידי פיקוד בעלות הברית בשלזוויג הולשטיין ויוטלנד (COMLANDJUT), ומדרום לקאסל הייתה ההגנה מופקדת בידי קבוצת הארמיות המרכזית (סנטא"ג). במקרה של מלחמה נגד ברית ורשה, הייתה עתידה הגזרה של קבוצת הארמיות הצפונית להיות בעייתית במיוחד. חרף התיעוש שעברה גרמניה המערבית בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, עדיין בצפון גרמניה היו מישורים פתוחים רבים וכבישים נוחים שמהם ניתן היה בקלות להגיע למזרח ומערב. ההשערה הרווחת בקרב מפקדי נאט"ו הייתה שזה יהיה יעד ההתקפה המועדף על ברית ורשה. בשל כך, בימות שלום כללה הקבוצה 220,000 חיילים, 3,500 טנקים, 2,000 תותחים ואף נשק גרעיני טקטי. מתוך כל חיילי הקבוצה, 106,000 היו גרמנים (כולל דיוויזיית הפאנצר השביעית), ובמקרה של מלחמה מספרם של אלו היה עתיד לגדול ל-170,000. במקרה של מלחמה הייתה מפקדת הקבוצה אמורה לעבור למאסטריכט.

בפועל, לא הייתה קבוצת הארמיות מעורבת בלחימה לאורך כל המלחמה הקרה, למעט סיוע מזערי לכוחות הבינלאומיים במלחמות יוגוסלביה. הקבוצה פורקה ב-24 ביוני 1993. כמפקדה האחרון שימש סר צ'ארלס גתרי, וראש המטה האחרון שלה היה הלמוט וילמן.

==סדר כוחות בימי שלום==
* הקורפוס ההולנדי ה-1
** הדיוויזיה ההולנדית ה-1
** הדיוויזיה ההולנדית ה-4
** הדיוויזיה ההולנדית ה-5
* הקורפוס הגרמני ה-1
** דיוויזיית הפאנצר ה-1
** דיוויזיית הפאנצר ה-7
** דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-11
** הבריגדה האווירית ה-27
* הקורפוס הבריטי ה-1
** הדיוויזיה המשוריינת ה-1
** הדיוויזיה המשוריינת ה-3
** הדיוויזיה המשוריינת ה-4
** הדיוויזיה ה-2
* הקורפוס הבלגי ה-1
** הדיוויזיה הבלגית ה-1
** דיוויזיית השריון הבלגית ה-16
* הקורפוס הצרפתי ה-3
** דיוויזיית השריון הצרפתית ה-2
** דיוויזיית השריון הצרפתית ה-10
** הדיוויזיה הצרפתית ה-8

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.globalsecurity.org/military/world/int/nato-northag.htm קבוצת הארמיות הצפונית] 
קטגוריה:נאט"ו
קטגוריה:המלחמה הקרה
קטגוריה:קבוצת ארמיות
פיקוד הסייבר של צבא ארצות הברית

פיקוד הסייבר של צבא ארצות הברית (באנגלית: United States Army Cyber Command; בראשי תיבות: ARCYBER) הוא פיקוד האחראי על לוחמת הסייבר של צבא ארצות הברית.

הפיקוד נוסד ב-2010 ומפקדתו התמקמה בפורט גורדון שבג'ורג'יה. הפיקוד אחראי למבצעים במרחב הקיברנטי בתחום ההגנה, בתחום ההתקפה ובתחום המודיעין.

==מבנה ארגוני ויעדים==
הפיקוד הוא אחד מהפיקודים הפונקציונליים המרכזיים בצבא ארצות הברית. הוא מדווח ישירות למטה החיל ומונחה על ידי פיקוד הסייבר של ארצות הברית.
*פיקוד טכנולוגיות הרשת (NETCOM) - עוסק בהגנה והתקפה במרחב הקיברנטי בהתאם למשימות המודיעין של מחלקת ההגנה של ארצות הברית
*פיקוד מבצעי המודיעין הראשון (1st IO) - יחידה בפיקוד האבטחה והמודיעין של הצבא, שנמצאת תחת שליטה מבצעית של פיקוד הסייבר. היחידה עוסקת בלוחמת מידע.
*חטיבת הגנת הסייבר
*חטיבת המודיעין הצבאי 780 - עוסקת בלוחמת רשת

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יחידות בצבא ארצות הברית
קטגוריה:לוחמה קיברנטית בארצות הברית