My.Kali

My.Kali הוא מגזין להט"בי-ערבי מקוון, שיוצא לאור בעמאן, ירדן באנגלית מאז 2007 ובערבית מאז 2016. המגזין נקרא על שמו של המו"ל שלו, הדוגמן הירדני הגאה והפעיל חאליד "קאלי" עבד אל-האדי.<ref></ref>

== היסטוריה ==
My.Kali היה המגזין המקוון הראשון של הקהילה הגאה בירדן ואחד מהראשונים במזרח התיכון. המגזין הוקם ב-29 בספטמבר 2007 על ידי קבוצת סטודנטים עם תחומי עניין שונים, למשל עיצוב ואמנויות ופוליטיקה. המגזין המקוון ביקש לטפל בהומופוביה וטרנספוביה ולהעצים את הנוער הערבי להתריס נגד מוסדות ומסורות בינאריות מגדריות.

במאי 2016, My.Kali החל לפרסם גם מהדורות בערבית. עבדול-האטי הסביר כי "אני רוצה שכולם יגיעו לפרסום ולא ירגישו שהוא לא כולל שם."<ref name="Egypt Independent"></ref> פרסום המהדורה הערבית הגביר את העניין במגזין, מה שהוביל בתורו לממשלת ירדן לאסור עליו. My.Kali חידשה את הפרסום בספטמבר 2017.<ref name="sbs"></ref>

ב-2011, המגזין My.Kali קיבל תשומת לב נוספת לאחר שח'לף יוסף, איש דת מוסלמי בירדן יצא מהארון בפומבי כהומוסקסואל בערוץ היוטיוב שלו. לאחר שיצא מהארון, הוא פוטר מתפקידו, הודח על ידי משפחתו והחל לקבל איומי מוות. דברים אלו גרמו לו לברוח ללבנון ולאחר מכן לקנדה, שם קיבל מקלט מדיני. יוסף הסביר מאוחר יותר שהוא קיבל השראה לצאת מהארון לאחר שראה עותק של המגזין My.Kali.

המגזין מציג באופן קבוע אמנים שאינם להט"בים על שעריו כדי לקדם קבלה בקרב קהילות אחרות והוא היה הפרסום הראשון שהעניק לאמנים מקומיים רבים, למשל הזמרת-יוצרת והשחקנית הלבנונית, יסמין חמדאן ,<ref></ref> הזמר הארמני-לבנוני, הייג פפאזיאן מלהקת האינדי רוק משרוע ליילה,<ref></ref> הזמר-יוצר, המפיק המוזיקלי ואמן האקפלה הסעודי, עלא ורדי,<ref></ref> והזמר הכוויתי, זאהד סולטאן .<ref></ref>

== מייסד ==
קישור=Special:FilePath/MK-mag-cover-September-October_2007_featuring_Khalid_Abdel-Hadi.jpg
ח'אליד עבד אל-האדי הקים את המגזין My.Kali ב-2007 כשהיה בן 17 או 18, במטרה לספק תוכן הקשור ללהט"ב בירדן. ב-30 באוקטובר 2007, על פי עיתון ירדני מקומי, Ammon News, נכתב על השקתו של המגזין, והדפיס מחדש את תמונת השער של היוצר ללא חולצה, אף שזיהה אותו רק כ"נער ירדני הומו".<ref></ref> מאמר זה הוזכר על ידי פרסומים רבים שיצאו לדרך למייסד המגזין.<ref></ref> ב-2016, בראיון למגזין הבריטי, i-D , אמר כי: "באותה תקופה היית שומע חדשות על אנשים שנתלו בפומבי באיראן, הומסו ואז נעצרו במצרים, נחטפו בסוריה, נורו למוות ברחוב בעיראק ונכלאו בערב הסעודית. הייתי אז רק בן 18... החדשות היו בהלם עבור החברה הירדנית, שכן זו היה כתב העת הראשון שנכתב על הקהילה הגאה בירדן, על ידי כלי תקשורת ירדני."<ref></ref>

ח'אליד עבד אל-האדי נולד וגדל בעמאן, ירדן. למשפחתו שורשים פלסטינים וכורדים-טורקים. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת פטרה ב-2014 עם תואר ראשון בעיצוב גרפי ואמנות חזותית. הוא ממעט להופיע בתקשורת מחוץ למגזין שלו ושל אנשים שקרובים אליו. העיתונאי אייל סגוי ביזאווה (Eyal Sagui Bizawe) מעיתון "הארץ" ציין כי: "יש לייחס את הצלחת המגזין לעבד אל-האדי. למרות הפעמים הרבות שהתראיין בעיתונות הבין-לאומית, לא נחשף הרבה על חייו האישיים. אבל גם הוא מוכן לשמש דוגמה אישית, להופיע בגלוי, וגם להצטלם לשער המגזין." המאמר ב-"הארץ" נחשב לחשיפה מאוד שנויה במחלוקת בהתחשב במעמדו של הפרסום, אך הוא לא נכתב כהזמנה או כמשהו בלעדי, אלא כתיבה שהסתמכה על אזכורים אחרים בתקשורת.<ref name="The Jordanian Magazine Defying Stereotypes About Gays in the Muslim World"></ref> עבד אל-האדי היה רשום כאחד מ-"גיבורי שינוי הלהט"ב של 2017" של העיתון היומי הבריטי, הגרדיאן.<ref name="guardian1"></ref>

ח'אליד עבד אל-האדי מרבה לשתף פעולה עם צלמים ואמנים רבים. בנובמבר 2017, למשל, הוא היה נושא לסדרת הדיוקנאות של הצלמת הצרפתית סקרלט קוטן (Scarlett Coten) שכותרתה היה "מקטוב" של צעירים ממדינות המזרח התיכון. בראיון לעיתון היומי הבריטי, הגרדיאן, אמרה הצלמת כי: "לכולנו צד נשי וגברי". קוטן צילמה גם את עבד אל-האדי כשהוא לובש בגד ים שחור ועקבים בלבד.<ref></ref>

ב-2011, כעס עבד אל-האדי על להט"בים מוסלמים שמרניים רבים כשהוא התייצב לצילום בספידו ברחוב קשת שבעמאן, כשברקע מסגד. מאוחר יותר הוא פרסם התנצלות פומבית על הצילומים ב-Gay Star News .<ref></ref>

== ראו גם ==
* זכויות להט"ב בירדן

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונות להט"ב
קטגוריה:עמאן
קטגוריה:ירדן: תרבות