OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ברנוב (פודקרפאטי)

ברנוב (בפולנית: Baranów Sandomierski, "ברנוב סנדומיירסקי") היא עיירה במחוז טרנובז'ג שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, בסמוך לעיר טרנובז'ג ולנהר ויסלה, בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
ברנוב נזכרת לראשונה בשנת 1135 כיישוב מבוצר, ובשנת 1354 העניק לה קז'ימייז' השלישי, מלך פולין, זכויות עיר. כלכלת העיירה התבססה על סחר דרך נהר ויסלה, והיא שימשה כמקום קיט למשפחות אצולה מפולין.

בראשית המאה ה-17 היוותה העיירה מוקד לפעילות קלוויניסטים, ובאמצע המאה ה-17 נהרסה מפלישת השוודים, שהחריבו גם את המצודה בה. מ-1772 ועד 1918 נכללה העיירה במחוז גליציה של אוסטרו הונגריה.

במחצית השנייה של המאה ה-19 ירד מעמדה של העיירה, ובשנות ה-90 של המאה ה-19 היא נפגעה משתי שריפות גדולות. בשנת 1896 נלקח מהיישוב מעמדו העירוני, וזה הושב לו רק בשנת 1934.

==יהודי ברנוב==
תיעוד ראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמאה ה-14, אך נראה שהיישוב היהודי במקום חדל מלהתקיים בעת פלישות הקוזקים והשוודים לאזור. ב-1765 מנתה הקהילה היהודית ביישוב כ-300 נפש, וכן 135 יהודים בכפרי הסביבה. באותה עת התקיימו ביישוב בית כנסת מעץ ובית עלמין, אשר שימש גם את קהילת אושייק הסמוכה. בשנת 1890 נמנו בעיירה 1,491 יהודים, כשני שלישים מסך תושביה.

בעיירה פעלה שושלת רבנים-אדמו"רים, שהוקמה על ידי רבי ישראל הורוביץ בנו של רבי אליעזר מדז'יקוב. 

לאחר מלחמת העולם הראשונה עזבו את העיירה רבים מיהודיה, בשל ביזת בתיהם בידי הרוסים בשנת 1915, בשל פרעות של איכרי הסביבה בשנת 1918, ובשל התעללות מצד חיילי הצבא הכחול בשנת 1919. בסיוע יוצאי העיירה בארצות הברית ומוסדות סעד מקומיים השתקמה הקהילה, ובשנות העשרים הוקמו בעיירה חוגים ציוניים, וכן סניפים של תנועת המזרחי ושל הרוויזיוניסטים. 

ב-1931 נוסדו בעיירה בית ספר וגן ילדים עבריים, והוקם בה המועדון הציוני "בית יהודה". בבית הספר הכללי בעיירה סבלו היהודים מגילויי אנטישמיות מצד המורים והתלמידים. בעיירה התגוררו באותה עת כ-750 יהודים, קרוב למחצית מסך תושביה.

===בשואה===
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיירה יהודים רבים. עם כניסת הגרמנים אליה, מונה בה יודנרט, בראשות מרדכי גרוס, אשר נצטווה לספק יהודים לעבודות כפייה, ולהעביר לגרמנים תשלומי כופר וסחורות. בתחילת 1942 נשלחו צעירים יהודים רבים מהעיירה למחנה העבודה בייאשדקה שליד מיילץ. ביוני 1942 הוקם בעיירה גטו, אליו הועברו גם יהודים רבים מיישובי הסביבה, ובהם טרנובז'ג. בגטו שררו תנאי צפיפות ורעב, ומספר תושביו הגיע ללמעלה מ-2,000.

ב-20 ביולי 1942 חוסל הגטו בסיוע המשטרה הפולנית, ותושביו רוכזו בכיכר השוק של העיירה. מספר בורחים שנתפסו הוצאו להורג, וכ-30 קשישים הועברו לבית העלמין היהודי בעיירה, ונרצחו שם. הנותרים הוכנסו לקרונות משא, והועברו לדמביצה, שם צורפו ליהודי עיירות הסביבה, ועברו סלקציה. הכשירים לעבודה הועברו למחנות עבודה, והיתר הועברו למחנה ההשמדה בלז'ץ. לאחר הגירוש, חולק רכושם של יהודי העיירה בקרב האוכלוסייה המקומית, ובית המדרש בעיירה פורק.

לאחר השואה שב לעיירה יהודי אחד, אשר נאלץ לעזבה במהרה בשל גילויי עוינות מצד הפולנים תושבי המקום.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/209 ברנוב] באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:פודקרפצקיה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:פודקרפצקיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
וסט קריביאן איירווייז

וסט קריביאן איירווייז (West Caribbean Airways S.A.; בראשי תיבות: WCA; בעברית: מערב-הקריביים נתיבי אוויר) הייתה חברת תעופה מסחרית קולומביאנית שבסיסה היה בעיר מדיין שבקולומביה.

החברה החלה את פעילותה בשנת 1998, ב-16 באוגוסט 2005 התרסקה טיסה 708 של וסט קריביאן איירווייז, 160 נוסעים ואנשי צוות נספו באסון. בעקבות האסון וחקירת הרשויות שבעקבותיו, חדלה החברה מלהתקיים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:חברות תעופה שנסגרו
קטגוריה:חברות קולומביאניות
קטגוריה:קולומביה: תעופה
ברנוב (פרובינציית לובלין)

ברנוב (בפולנית: Baranów) הוא כפר במחוז פולאווי שבפרובינציית לובלין בפולין, בו שכנה עד השואה קהילה יהודית.

היישוב נוסד כעיירה, עם קבלת זכויות מגדבורג, בשנת 1544. מעמד זה נלקח מהיישוב בשנת 1870, ומאז דעך כלכלית.

==יהודי ברנוב==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בברנוב הוא משנת 1621. בשנת 1930 מנתה הקהילה היהודית ביישוב 1,092 איש, למעלה ממחצית מסך תושבי הכפר.

עם הכיבוש הגרמני של האזור במלחמת העולם השנייה הוקם בכפר גטו בשנת 1942, ולאחר זמן לא רב הועברו כל יושביו למחנה ההשמדה סוביבור.

כ-25 מיהודי הכפר שרדו את השואה, וכיום אין ביישוב זכר לעברו היהודי, למעט שרידי בית העלמין היהודי בו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
הסכם הנייטרליות הסובייטי-יפני

הסכם הנייטרליות הסובייטי-יפני, 13 באפריל 1941
הסכם הנייטרליות הסובייטי-יפני היה הסכם אי-התקפה בין ברית המועצות והאימפריה היפנית שנחתם ב-13 באפריל 1941, שנתיים לאחר קרב חלקין גול בין היפנים לסובייטים. ההסכם נחתם כדי להבטיח נייטרליות בין ברית המועצות לאימפריה היפנית בתחילת מלחמת העולם השנייה, בה השתתפו שתי המדינות.

==רקע==
עם נפילת צרפת והתפשטות מדינות הציר ב-1941, שאפו ראשי ברית המועצות לתקן את קשריהם הדיפלומטיים במזרח אסיה במטרה לאבטח את גבולם המזרחי, וכדי לאפשר להם לרכז את כוחותיהם בזירה האירופית. היפנים, מצדם, היו שקועים במלחמת סין–יפן השנייה, וקשריהם הדיפלומטיים עם ארצות הברית הלכו והתדרדרו, והם שאפו לשפר את מצבם הדיפלומטי העולמי, וכן לאבטח את גבולם הצפוני במנצ'וקוו מפני פלישה סובייטית.

ההסכם נחתם במוסקבה ב-13 באפריל 1941, על ידי שר החוץ היפני יוסוקה מצואוקה והשגריר יושיצוגו טטקאווה עבור האימפריה היפנית, ועל ידי שר החוץ הסובייטי ויאצ'סלב מולוטוב.

שר החוץ היפני מצואוקה חותם על ההסכם
באותו יום חתמו הצדדים על הסכם נוסף בו הכירה ברית המועצות בשליטה היפנית במדינת מנצ'וקוו, ויפן הכירה בשליטה הסובייטית במונגוליה.

מאוחר יותר בשנת 1941 שקלו היפנים, שהיו חברים בהסכם התלת-צדדי, להתנער מהסכם הנייטרליות לאחר שגרמניה הנאצית פלשה לברית המועצות במסגרת מבצע ברברוסה (ביוני 1941), אך בסופו של דבר הותירו אותו על כנו והעדיפו לתקוף לכיוון דרום-מזרח אסיה.

ב-5 באפריל 1945 הודיעה ברית המועצות לשגריר יפן במוסקבה על התנערותה מהסכם הנייטרליות, אולם היפנים טענו שההסכם תקף עד אפריל 1946, ולכן נותר ההסכם על כנו. עם זאת, ב-9 באוגוסט 1945 פלשו הסובייטים למנצ'וריה, ובאותו יום הכריזה ברית המועצות מלחמה על האימפריה היפנית. בכך קיימה ברית המועצות את הבטחתה לבעלות הברית שנתנה בועידת יאלטה, להצטרף למלחמה נגד יפן חודשיים עד שלושה חודשים לאחר סיום מלחמת העולם השנייה באירופה. עם זאת, בעת הכרזת המלחמה הפרה למעשה ברית המועצות את ההסכם, שהיה בתוקף.

==לשון ההסכם==

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* Slavinsky, Boris. The Japanese-Soviet Neutrality Pact - A Diplomatic History 1941-1945. Routledge, 2003. .
</div>

קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: אמנות והסכמים
קטגוריה:הסכמים בין-לאומיים שהופרו
קטגוריה:ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
סובייטי-יפני
קטגוריה:יפן במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יפן: אמנות והסכמים
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1941
קטגוריה:יחסי יפן–רוסיה
סובייטי-יפני
מתילדה מפלנדריה

מתילדה מפלנדריה (בצרפתית: Mathilde de Flandre, בפלמית Mathilda van Vlaanderen ~1031 - 2 בנובמבר 1083) הייתה אשתו של ויליאם הראשון, מלך אנגליה, דוכסית נורמנדי ומלכת אנגליה. נולדו להם תשעה ילדים משותפים, ביניהם שני מלכי אנגליה - ויליאם השני, מלך אנגליה והנרי הראשון, מלך אנגליה. מתילדה הייתה בתו של בלדווין החמישי, רוזן פלנדריה ושל אדלה מצרפת, דוכסית פלנדריה.

== חתונה ==
לפי האגדה, ויליאם שלח נציג אל מתילדה על מנת לבקש את ידה. כאשר דחתה מתילדה את הצעתו בגלל היותו ממזר, רכב ויליאם מנורמנדי אל ברוז' ומצא אותה בדרך לכנסייה. הוא הפיל אותה מסוסה והשפיל אותה מול אנשיה. גרסה אחרת של הסיפור מספרת שוויליאם רכב אל בית אביה, הפיל אותה על הרצפה והכה אותה.

למרות האגדה על אכזריותו של ויליאם כלפי אשתו היסטוריונים מחשיבים את נישואייה של מתילדה לוויליאם כמלאי חיבה וויליאם ככל הנראה לא בגד בה מעולם (דבר שלא היה נפוץ בתקופה).

== ראו גם ==
* ויליאם הראשון, מלך אנגליה
* נורמנדי

== קישורים חיצוניים ==

* [http://arrayedingold.blogspot.co.il/2011/08/wife-of-conqueror-matilda-of-flanders.html ביוגרפיה של מתילדה] באתר Arrayed in Gold
* 
* 

קטגוריה:עוצרות
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-11
קטגוריה:נשות מלכים אנגלים
קטגוריה:ילידי 1031

קטגוריה:נפטרים ב-1083
מידוויי (CV-41)

נושאת המטוסים מידוויי (באנגלית (USS Midway (CV-41) הייתה נושאת מטוסים ששירתה בצי האמריקאי והייתה המובילה בנושאות המטוסים מסדרת מידוויי.

נושאת המטוסים מידוויי הוכנסה לשירות 8 ימי לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, והייתה בשירות פעיל 47 שנה עד לשנת 1992, אז הוצאה מן השירות. מידוויי הייתה ספינת המלחמה הגדולה בעולם עד 1955, כמו כן הייתה נושאת המטוסים האמריקאית הראשונה שהייתה גדולה מדי למעבר בתעלת פנמה.

מידוויי הייתה האונייה ששירתה את הזמן הרב ביותר בשירות פעיל, והשתתפה באופן פעיל במלחמת וייטנאם ובמלחמת המפרץ.

עיצובה המהפכני נתן לה יכולת תמרון טובה יותר מאשר אוניות דומות שקדמו לה.

לאחר שהוצאה מן השירות הוצבה בסן דייגו, קליפורניה, והפכה לאוניית מוזיאון על שמה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.midway.org/ אתר מוזאון נושאת המטוסים מידוויי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:נושאות מטוסים בצי ארצות הברית
באריש

באריש (באוקראינית: Бариш; בפולנית: Barysz) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בסמוך לבוצ'אץ', בה שכנה עד השואה קהילה יהודית.

היישוב השוכן על גדות הנהר באריש, החל ככפר בבעלות אצולה והוזכר לראשונה בכתובים ב-1454, בשנת 1559 הוענקו לו זכויות עיר. במקום התקיימו לאורך השנים שוק שבועי ויריד שנתי, ומספר פעמים נשרף היישוב על ידי הטטרים.

עד 1772 השתייך היישוב למחוז פודוליה של האיחוד הפולני-ליטאי, לאחר חלוקת פולין לאוסטרו-הונגריה כחלק מגליציה האוסטרית, בין שתי מלחמות העולם השתייך היישוב לפולין, לאחר מלחמת העולם השנייה השתייך לברית המועצות ומ-1991 לאוקראינה.

ב-1921 מנתה אוכלוסיית העיר 3,003 פולנים, 1,562 רוסינים ו-330 יהודים. ב-1929 האוכלוסייה עלתה ל-4,795, בשנת 1939 ל-7,000.

ב-5 בפברואר 1945 ביצעו לאומנים אוקראינים מארגון UPA טבח בפולנים תושבי העיר בו נהרגו 135 מתושבי העיר ממוצא פולני, טבח זה הצטרף למקרים אחרים בהם הרגו לאומנים אוקראינים תושבים בעיר (סה"כ נהרגו כ-200) מה שגרם לעזיבת רוב האוכלוסייה הפולנית.

==יהודי באריש==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא משנת 1635. בשלהי המאה ה-19 ישבו בעיירה כ-20 עד 40 משפחות יהודיות, אשר התפרנסו ברובן מרוכלות ומפונדקאות, וניהלו קהילה עצמאית.

בשנת 1921 נמנו בעיירה 330 יהודים, ובין מלחמות העולם התפתחה במקום גם פעילות ציונית.

באוקטובר 1942 חוסל היישוב היהודי בעיירה. יהודי המקום גורשו לבוצ'אץ', ומשם שולחו להשמדה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/211 באריש] באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:מחוז טרנופול: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
ניצן שקד

ניצן שקד הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שימש כראש מספן הציוד בחיל הים הישראלי.

==ביוגרפיה==
עם גיוסו לצה"ל בחר לשרת בחיל הים והשלים קורס חובלים. בהמשך שימש כראש מחלקת כלי שיט, ראש מחלקת תכנון, ארגון, לוגיסטיקה ומשאבים בחיל וכמפקד יחידת בחינה וניסויים של חיל הים. לאחר מכן שירת כראש מספן הציוד בחיל.

שקד הוא בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות מטעם אוניברסיטת תל אביב ותואר שני במנהל עסקים מטעם אוניברסיטת בן-גוריון.
==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iai.co.il/Shared/UserControls/Print/PopUp.aspx?lang=he&docid=45253 תא"ל (מיל') ניצן שקד מונה למנהל מפעל רמתא של התעשייה האווירית], אתר התעשייה האווירית, 24 במרץ 2013.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי מספן הציוד
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל הים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
הפיגוע בבנגקוק (2015)

הפיצוץ בצומת רג'פרסונג הוא פיגוע שבוצע בבנגקוק, בירת תאילנד, ב-17 באוגוסט 2015. מטען צינור שהוסתר בתוך תיק התפוצץ בשעה 18:55 (UTC+7) בצומת רג'פרסונג, ליד מקדש ארוואן , מרכז תיירותי ראשי בעיר.

בפיצוץ נהרגו לפחות 22 אנשים, בהם 4 תיירים, ולפחות 123 נפצעו. 

לאחר הפיצוץ נוטרל מטען חבלה נוסף במקום הפיגוע. מטען חבלה שלישי נוטרל במערכת התחבורה הציבורית.

עיריית בנגקוק הכריזה על ביטול הלימודים למחרת הפיגוע עקב הפיצוץ. בעקבות הפיצוץ הושבתה תחנת הסקייטריין הסמוכה למקום.

ב-18 באוגוסט, למחרת הפיגוע, נעשה ניסיון פיגוע שני באמצעות זריקת רימון יד מגשר במרכז העיר לתוך סירה, אך הזורק החטיא את הסירה, והאירוע הסתיים ללא נפגעים.

==הרוגים לפי מדינות==
{| cellspacing="0" class="wikitable" style="width:20%; margin:auto;"
|-
! style="width:20px;" | מדינה
! style="width:10px;" | הרוגים
|-
| תאילנד
| 6
|-
| סין
| 5
|-
| מלזיה
| 5
|-
| הונג קונג
| 2
|-
| אינדונזיה
| 1
|-
| סינגפור
| 1
|-
| סך הכול
| 20
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פשע בתאילנד
קטגוריה:פיגועי טרור באסיה
קטגוריה:בנגקוק
בנגקוק
שון תל

שון תל (נולד ב-20 ביוני 1970) הוא יזם ישראלי ומייסד אתר הלוחות יד2. מכהן כיו"ר חברת תל ייזום המשקיעה בסטארטאפים בתעשיית האינטרנט.

==ביוגרפיה==
תל נולד בקריית ים ולמד בבית הספר בסמ"ת בחיפה, נשוי לרות ואב לשני בנים. לאחר שרותו הצבאי בשנת 1991 החל לעבוד במשרד פרסום המשפחתי "קשר ישיר", שאביו, שלמה תל, הקים. במקביל לעבודתו בחברה למד תקשורת ומנהל עסקים ביחידה ללימודי חוץ של אוניברסיטת חיפה.

בשנת 1995 החליט תל בעידוד אביו לעבור להתגורר בתל אביב ולפתוח סניף נוסף של משרד הפרסום. נפח הפעילות של הסניף התל אביבי גדל ותל הפך למנהל חברת הפרסום מהגדולות בישראל לתחומי ההייטק והמקרקעין. את ההובלה לגיוס הלקוחות עשה ביחד עם אחיו אבי שהיה המנהל הקריאטיבי במשרד הפרסום. בשנת 1998 החליטו אבי ושון תל להקים משרד פרסום בפראג "Prague DC". האחים תל מכרו את חברת הפרסום לאחר שמונה שנות פעילות לחברה צ'כית מקומית.

בשנת 2002 נפטר אבי המשפחה, שלמה תל. שלמה תל היה מנכ"ל חברת הפרסום "קשר ישיר" ומייסד המקומון החיפאי "כלבו". מיד לאחר מותו, לקח תל את ניהול משרד הפרסום המשפחתי וביחד עם אחיו אבי, המשיכו להפעיל את החברה עד שנת 2005, בה מכרו האחים תל את החברה למשרד הפרסום באומן בר ריבנאי.

===יד2===

תל החל בגיוס כסף על מנת לייסד את אתר "יד2" בשנת 2005. אתר יד2 החל כלוח קטן באתר "כליום" שהומצא ע״י אבי תל, אחיו ושותפו. האתר היה חלק מחברת "קורל תל" שנקנתה על ידי שלמה תל עוד בשנת 1998. תל החליט לבנות את האתר הקטן מחדש, וגייס כסף מחמו שמעון יעקובסון על מנת להשיק את אתר יד 2 החדש כשהרעיון המרכזי היה לאפשר לקונים ולמוכרים לפרסם חינם באתר כשבמקביל לוחות העיתונים המבוססים שלטו בשוק ללא עוררין.

תל היה מנכ״ל האתר החדש ותחילה גייס צוות קטן של עובדים והחל בפיתוח האתר. בשנת 2005 יצא האתר במסע פרסום ענק ברחבי ישראל והציע פרסום חינם באתר מודרני וידידותי למשתמשים. תל השיק מערכת ניהול שבעזרתה שלט על איכות המודעות והפרסום באתר.

בשנת 2008 פנתה קרן Tiger Global Managment האמריקאית לשון תל והציעה לקנות 49% מהאתר לפי שווי של 25 מיליון דולר. תל נענה להצעה ושמר על השליטה בחברה.

עוד בשנת 2008, נבחר תל לאחד מ-100 האנשים המשפיעים בישראל על ידי מגזין דה מרקר. [https://www.themarker.com/tv/2008-09-28/ty-article/0000017f-db59-d3ff-a7ff-fbf98e520000 קישור לרשימה.]

בשנת 2010, לאחר משא ומתן ארוך בין תל לאילן ישועה מנכ"ל אתר וואלה!, מכר תל 26 אחוז מאתר יד2 לאתר וואלה! לפי שווי של 156 מיליון שקל. תל הפך ליו"ר החברה וגייס לתפקיד המנכ"ל את יבין גיל-מור. בשנת 2013 מכר תל את 25% הנותרים בבעלות משפחתו לוואלה!.

מאז מכר את אחזקותיו ביד2, משמש תל כמנטור ומשקיע בתחום הסטארטאפים.

=== TestM ===
בשנת 2015, תל הצטרף לעדן כהן לשותפות באפליקציית TestM, המאפשרת למשתמשים ולחברות ביטוח בעולם לאבחן בעצמם טלפונים ניידים וטאבלטים האפליקציה מאפשרת למשתמשים למכור, לקנות או לשדרג את הטלפונים הניידים שלהם באופן מקוון.

=== Telos United SL ===
בשנת 2016 הקים תל את חברת Telos United SL, חברת נדל"ן הפועלת בברצלונה, קטלוניה. החברה רכשה בנייני מגורים בברצלונה, טרסה, סרדניולה וסבאדל, לצורך השבחה, השכרה ומכירה. בשנת 2019 רכשה החברה את אחד המגרשים האחרונים במרכז סנט קוגט בברצלונה והחלה בבניית פרויקט המגורים Anima<ref></ref> סנט קוגט.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.feasit.co.il/רעיון-לסטארט-אפ/ "רעיון לסטארט-אפ – 8 סיבות לכך שגם שלכם לא שווה"], באתר Feasit

==הערות שוליים==

קטגוריה:יזמים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בסמ"ת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
בוברובניקי (פרובינציית לובלין)

בוברובניקי (בפולנית: Bobrowniki) הוא כפר במחוז ריקי שבפרובינציית לובלין בפולין, על גדת נהר וייפש (Wieprz), בו שכנה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
היישוב נזכר לראשונה במסמך משנת 1375, ככפר בבעלות משפחת אצולה, ובשנת 1485 הוענקו לו זכויות מגדבורג. לאחר חלוקת פולין הראשונה צורף היישוב לממלכת הבסבורג, ומשנת 1815 נכלל בשטחי פולין הקונגרסאית. בתקופה זו נבנתה ביישוב טירה. בשנת 1869 ניטלו מהיישוב זכויותיו העירוניות, בעקבות מרד ינואר.

==יהודי בוברובניקי==
על קהילה יהודית מאורגנת ביישוב ידוע מהמאה ה-18. ב-1857 מנתה הקהילה היהודית ביישוב 519 נפשות, אך מספר אנשיה התדלדל לקראת סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, ומנה ערב מלחמת העולם השנייה כ-200 איש.

עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939 הוטלו על תושביו היהודים גזירות שונות. ביום 6 במאי 1942 נכנסו ליישוב שוטרים גרמנים, אשר הוציאו את היהודים מבתיהם באלימות, תוך רצח קשישים וחולים.

יהודי הכפר הובלו ברגל לדמבלין, ורוכזו במקום איסוף עם יהודים נוספים מהסביבה, שם נערכה בהם סלקציה. חלק מהיהודים הועבר למחנות עבודה, ורובם נשלח בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/213 בוברובניקי] באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
ז'ורז' דה לה טור

"קטטת המוזיקאים" (1592–1593), מיוחס לדה לה טור. בתמונה רבים שני מוזיקאים, נגני [[הארדי גארדי, כשהימני מפתיע את יריבו על ידי השפרצת מיץ הלימון לעיניו.]]
"מגדת העתידות" מאת דה לה טור ב[[מוזיאון המטרופוליטן לאמנות.]]
ז'ורז' דה לה טור (בצרפתית: Georges de La Tour; 13 במרץ 1593 – 30 בינואר 1652) היה צייר צרפתי, שחי רוב חייו בדוכסות לורן. חלק גדול מציוריו צוירו בשיטת הקיארוסקורו, בהשראת קאראווג'ו, שרובם עוסקים בנושאי דת.

== ביוגרפיה ==
דה לה טור נולד בויק סור סיי בדיוקסיית מץ, חלק מהאימפריה הרומית הקדושה שהיה בפועל בשליטה צרפתית. הוא היה ילדם השני של ז'אן וסיביי דה לה טור. ייתכן שלמד אצל הצייר ז'אק בלאנז', או בבתי ספר בהולנד או באיטליה. בשנת 1617 התחתן עם דיאן לה-נרף, והקים סטודיו בעיירה לינויל. שם מכר ציורים, בעיקר בנושאי דת, לבורגנות המקומית וצבר הון עצמי. דה לה טור זכה לתואר צייר המלך בשנת 1638, ועבד גם אצל דוכס לורן. דה לה טור ומשפחתו מתו במגפה בלינויל בשנת 1652.

דה לה טור נשכח לאחר מותו, ורק בשנת 1915 התגלה מחדש על ידי הגרמני הרמן פוס. לאחר הגילוי ומציאת עבודות נוספות, רבים מציוריו זויפו, וכיום קיימות טענות לגבי זיופים של תמונות כגון "מגדת העתידות", "הרמאי" ועוד. כמו כן ייתכן שחלק מציוריו שייכים לבנו אטיאן, שהיה גם הוא צייר ולמד אצל אביו.

ציוריו של דה לה טור מוצגים במוזיאונים ברחבי העולם, כגון מוזיאון הלובר בפריז, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק, מוזיאון פול גטי בלוס אנג'לס, ועוד. עבודותיו אף מופיעות בסרטי קולנוע כגון צרפתים "סעודת הטפשים", "הגירושין" ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:ילידי 1593
קטגוריה:נפטרים ב-1652
בית אדלר

בית אדלר היה בית מגורים ברחוב אחד העם 26 בתל אביב, בין מלון פלטין לבין ביתו של מנחם גילוץ.

הבית הוקם בין 1910 ל-1911, על ידי המורה ישראל יהודה אדלר ורעייתו ברכה, במגרש אותו הגרילו בהגרלת המגרשים לאחוזת בית שנערכה ב-1909. בין 1914 ועד לגירוש תל אביב ב-1917, התגוררה בבית גם הציירת והסופרת אירה יאן. משפחת אדלר התגוררה בבית עד 1943, אז מכרה אותו. כשני שלישים מסכום המכירה נתרמו למושבה רמת ישי. בעת שהתגוררו בבית, חי ישראל יהודה בקומה השנייה, ואילו ברכה התגוררה בקומה הראשונה. לאחר שנמכר, שינה הבית את פניו, וקומתו הראשון החלה לשמש למטרות מסחר. בין היתר, פעל בה בית המרקחת של גרשון שור, לימים חלק מרשת בתי המרקחת שור טבצ'ניק.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 רכש אלפרד אקירוב את בית אדלר ואת בית גילוץ הסמוך, ובהמשך מכר אותם לחברת אקרו נדל"ן. חברה זו החלה בבניית בניין מגורים בן 21 קומות שחזיתו בשדרות רוטשילד, בשטח של כמה בניינים, בהם בית גילוץ שנהרס ב-2005, ובית ליטווינסקי, אותו היא צפויה לשמר. בשנת 2009 פורק בית אדלר, וכל חלקיו נשמרו במחסן. בשנת 2015 הוחל בבניית הפרויקט, שכחלק ממנו יוקם מחדש בית אדלר, מחלקיו המקוריים, וכך ישומר. במהלך פירוק המבנה התגלו ציורי קיר בחלק מהחדרים, ואף הם ישוקמו וישוחזרו. הבית עתיד לשמש את הספא ואת חדר הכושר של הבניין.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160303220944/http://www.vtlv.co.il/tour?page_id=490 בית אדלר] באתר VTLV
* 
* 

קטגוריה:תל אביב-יפו: בתי מגורים
קטגוריה:רחוב אחד העם
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים לשימור
שער טדי

[[מצודת אנטוניה ושער טדי - השער הצפוני של בית המקדש - ולו גמלון במקום קשת, משמאל לבסיס המצודה. דגם ירושלים בתקופת בית המקדש השני המצוי במוזיאון ישראל.]]
שער טדי (או טרי) היה השער הצפוני בחומת הר הבית בבית המקדש שבנה הורדוס בסוף ימי בית שני.

לפי המשנה במסכת מידות פרק א' משנה ג' , אלא נעשה לשם נוי הבניין, אך במשנה ט' באותו הפרק מוזכר שכהן העובד בבית המקדש שנטמא בלילה, טובל ויוצא משער זה בצנעה. שער טדי, בשונה משאר שערי בית המקדש היה בנוי ללא משקוף - בצורת משולש, או עשוי כחתיכה אחת. דבר זה נעשה, כדי שהטמאים המשתמשים בשער ימצאוהו בקלות, או כדי ששאר האנשים לא יבואו לשם ויביישו את הטמאים.

== מקור השם ==
מקור השם איננו ברור, וניתנו לו מספר הסברים. בספר הערוך, כתוב ש"טדי" הוא שם בונה השער, ובתוספות יום טוב כתוב שאולי נקרא כך מלשון ניגון בארמית, כי שם הייתה לשכה ללויים הלומדים את הניגונים. ויש המסבירים אותו מלשון צנעה, על שם השימוש המוצנע שהיה בו, כמבואר לעיל. ברוח זו יש שהציעו כי שמו של השער בא מראשי התיבות "טמא דרכו יצא". 

בנוסף, בהתאם לצורתו השונה של השער, ניתנו לשמו עוד מספר הסברים: מלשון השתחוויה- כי האבנים המוטות נראות כמשתחוות זו לזו, או מלשון גובה, כי בצורה זה השער גבוה יותר; ויש גורסים טרי ברי"ש ומסבירים שנקרא כך משום צורתו המשולשת, וטרי הוא 3 ביוונית.

== הערות שוליים ==

טדי
קטגוריה:קצרמר יהדות
קטגוריה:בית המקדש - מבנה
מפרץ לואיס

מפרץ לואיס (באנגלית: Lewis Bay) הוא מפרץ החודר אל תוך חופו הצפוני של האי רוס, אנטארקטיקה, בין הר בירד לכף טניסון.

==היסטוריה==
האי מופה על ידי המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה בפיקודו של רוברט פלקון סקוט, 1904-1901. את שמו נתנה לו הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים בשנת 1964, על שמו של קפטן פרייס לואיס, מפקד האונייה האמריקאית סטאטן איילנד במבצע דיפ פריז של הצי האמריקאי בשנת 1959, שהיה בשנים 1963 ו-1964 סגן מפקד הסגל והקצין הממונה על צוות האונייה של כוח הסיוע מטען צי ארצות הברית באנטארקטיקה.

===תאונת מטוס===
שרידי המטוס, כפי שצולמו בשנת 2004 באתר ההתרסקות, ביום השנה ה-25 לאסון

בשנת 1979 התנגש מטוס בטיסה 901 של אייר ניו זילנד, שנשא 257 נוסעים ואנשי צוות בטיסת תיור נופים לאנטארקטיקה, בצלע הר ארבוס. כל נוסעי המטוס נהרגו וגופותיהם ושרידי המטוס התפזרו על מורדות ההר מעל המפרץ. לא כל הגופות נמצאו מאז.

===אזור אנטארקטי מוגן במיוחד===
אזור מעל מפרץ לואיס, על מורדותיו התחתונים של הר ארבוס ומשם והלאה אל החוף, רשום כאזור אנטארקטי מוגן במיוחד מס' 156, לאחר שהוכרז כקבר כדי לוודא ששלוות האזור לא תופרע. ההכרזה נעשתה כאגקט של כבוד וסימפתיה כלפי קרובי הנספים באסון התעופה של 1979 וכלפי ממשלת ניו זילנד ותושביה, להנצחת זכר הנספים ולהגנת הערכים הרגשיים של האתר.

===אתר היסטורי===
צלב נירוסטה הוצב בינואר 1987 על צוק סלע בולט במרחק 3 ק"מ מאתר ההתרסקות של 1979, כגילוי כבוד והנצחת זכרם של הנספים. הצלב הוכרז כאתר היסטורי או מונומנט (HSM 73), בעקבות פנייה מצד ניו זילנד אל האספה המייעצת לאמנה האנטארקטית.

==הערות שוליים==

לואיס
בודזאנוב (מזוביה)

בודזאנוב (בפולנית: Bodzanów) הוא כפר במחוז פלוצק שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

היישוב נזכר לראשונה בתעודות מהמאה ה-12, ובשנת 1351 העניק לו בולסלאב השלישי, נסיך מזוביה, זכויות עיר. המקום נודע בשל ירידי הסוסים שהתקיימו בו, ונחרב בעת הפלישה השוודית לפולין. בשנת 1869 ניטלו מן היישוב זכויות העיר שלו.

==יהודי בודזאנוב==
תיעוד ראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא מהמחצית הראשונה של המאה ה-18. יהודי המקום התפרנסו מרוכלות וממלאכה, ובסוף המאה ה-19 גדל מספרם, ונבנה במקום בית כנסת. יהודי היישוב נטמנו בבית העלמין של קהילת וישוגרוד הסמוכה.

משנת 1900 ועד שנספה בשואה כיהן כרב הקהילה הרב חנוך נאויירי. יהודי היישוב נפגעו בזמן מלחמת העולם הראשונה, ובשנת 1919 סבלו מהתעמרות חיילי הצבא הכחול.

בשנת 1922 נפגעו יהודי היישוב מעלילה לפיה גרמו לשריפה בכפר. באותן שנים עזבו את הכפר רבים מיהודיו. בשנת 1920 נמנו בכפר כ-1,400 יהודים בעלי זכות בחירה.

בין מלחמות העולם נטו רוב יהודי הכפר לציונים הכלליים, ופעלו במקום גם סניפים של המזרחי ואגודת ישראל.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגוררו בכפר למעלה מ-1,000 יהודים. משנת 1940 הועסקו כמה עשרות מיהודי הכפר במחנה עבודה בבילסק שליד פלוצק, ובתחילת מרץ 1941 גורשו יהודי הכפר יחד עם אלפים מיהודי הסביבה למחוז ראדום, וחלקם הועבר לגטו נובי סבור. גורל יהודי הכפר היה כגורל יתר היהודים במקומות אלו, ורובם נספו במחנה ההשמדה טרבלינקה. בית הכנסת שבכפר נהרס בתקופת המלחמה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/216 בודזאנוב] באתר מרכז מורשת יהדות פולין
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
זביגנייב פרייזנר

זביגנייב פרייזנר (בפולנית: Zbigniew Preisner, נהגה: ; נולד ב-20 במאי 1955) הוא מלחין פסקולים, פולני, שהתפרסם בעיקר בעקבות עבודתו עם הבמאי קשישטוף קישלובסקי. פרייזנר שלח את ידו, החל מסוף שנות התשעים, גם במוזיקה קלאסית, יצירתו הראשונה והידועה ביותר היא רקוויאם לחבר שלי שנכתבה לזכרו של קישלובסקי.

==קורות חייו==
זביגנייב פרייזנר נולד בביילסקו-ביאלה שבפולין בשנת 1955 תחת השם "זביגנייב אנטוני קובלסקי". את לימודיו האקדמיים עשה באוניברסיטת קרקוב, שם למד היסטוריה ופילוסופיה. פרייזנר מעולם לא לקח שיעורי מוזיקה מסודרים ואת הידע המוזיקלי שלו רכש באופן אוטודידקטי, על ידי האזנה ליצירות ומעקב אחרי התווים שלהם בפרטיטורה. המוזיקה של פרייזנר מושפעת ממלחיני התקופה הרומנטית ובייחוד מז'אן סיבליוס ומניקולו פאגאניני.

בשנת 1981 החל פרייזנר לעסוק בהלחנת פסקולים לסרטים. עד מהרה פגש בבמאי קשישטוף קישלובסקי, ובין השניים התפתחה ידידות עמוקה שתרמה לפרסומו של פרייזנר. פרייזנר הלחין את הפסקול לסרטים רבים של קישלובסקי, ביניהם , שזכתה לפרסים רבים. בנוסף, הלחין פרייזנר פסקולים לסרטים רבים והוא נחשב לאחד ממלחיני הקולנוע החשובים באירופה.

פרייזנר זכה בפרסים רבים, ביניהם פרס דב הזהב מפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין (1997) ופעמיים פרס סזאר (1995, 1996). בנוסף, פרייזנר היה מועמד לפרס גלובוס הזהב פעמיים.

בשנת 1998, לזכרו של קישלובסקי שנפטר בשנת 1996, כתב פרייזנר את היצירה "רקוויאם לחבר שלי", יצירתו הגדולה הראשונה שאיננה פסקול. היצירה יצאה באלבום באותה השנה, ביחד עם יצירה נוספת "חיים". בין שתי היצירות באלבום יש קשר, והן למעשה שני חלקים של יצירה גדולה. מאז הרקוויאם כתב פרייזנר כמה יצירות קלאסיות, כמו "עשרה קטעים קלים לפסנתר" (2000) ו"שתיקה, לילה וחלומות" (2007).

בעשור הראשון של המאה ה-21 שיתף פרייזנר פעולה עם המוזיקאי דייוויד גילמור, לשעבר גיטריסט להקת פינק פלויד. פרייזנר הלחין קטעים תזמורתיים לאלבומים ולהופעות שונות של גילמור.

ב-29 באוקטובר 2018 פרייזנר התארח בפסטיבל הקולנוע הבין־לאומי בחיפה וניצח על קונצרט בו נוגנו את מיטב יצירותיו. בנוסף, הוענק לו פרס מטעם הפסטיבל עבור תרומה אמנותית לקולנוע העולמי.

==רשימה חלקית של יצירותיו==
===מוזיקה קלאסית===
* Requiem for my friend (רקוויאם לחבר שלי, 1998)
* Life (1998)
* 10 Easy Pieces for Piano (2000)
* Silence, Night and Dreams (2007)
* The Funeral (2010)
* Diaries Of Hope (2013)

===עם דייוויד גילמור===
* On an Island (2006)
* Live in Gdańsk (2008)
* Rattle That Lock (2015)

===רשימת סרטים נבחרים===
* אירופה אירופה (1990)
* חייה הכפולים של ורוניק (1991)
* שלושת הצבעים: כחול (1993)
* סוד הגן הנעלם (1993)
* שלושת הצבעים: לבן (1994)
* שלושת הצבעים: אדום (1994)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחיני קולנוע
קטגוריה:מלחינים פולנים
קטגוריה:מלחיני רקוויאם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרקוב
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1955
טיסה 708 של וסט קריביאן איירווייז

טיסה 708 של וסט קריביאן איירווייז הייתה טיסה מוונצואלה לפנמה שהתרסקה באזור הררי בצפון מערב ונצואלה בבוקר יום שלישי, 16 באוגוסט 2005. 152 הנוסעים ושמונת אנשי הצוות נספו בהתרסקות.

==הטיסה==
המטוס, מסוג מקדונל דאגלס MD-82 שנשא את מספר הזנב HK-4374X, עשה את דרכו מנמל התעופה הבינלאומי טוקומן הסמוך לפנמה סיטי בירת פנמה, אל נמל התעופה הבינלאומי מרטיניק אמה סזר באי הצרפתי מרטיניק שבים הקריבי. בהיותו בגובה 33,000 רגל איבד המטוס בהדרגה ממהירותו והגיע למצב של הזדקרות. צוות המטוס ככל הנראה לא אבחן נכונה את הבעיה ולכן פעל במישורים אחרים שאינם תורמים להפסקת ההזדקרות. המטוס צלל אל הקרקע ובשעה 07:01 לפי השעון המקומי, התרסק ועלה בלהבות בשטח כפרי באזור ההררי הסמוך למאצ'יקס במדינת סוליה שבצפון מערב ונצואלה, כ-30 קילומטרים מגבול קולומביה.

151 מנוסעי המטוס היו אזרחי צרפת, תושבי האי מרטיניק שחזרו מחופשה בת שבוע בפנמה.

היה זה האסון האווירי הקטלני ביותר בתולדות ונצואלה, הקטלני ביותר במעורבות מטוס מדגם מקדונל דאגלס MD-82, והקטלני ביותר בשנת 2005.

בעקבות האסון והחקירה שבאה בעקבותיו חדלה חברת התעופה מלהתקיים.

=== הרוגים לפי מדינות ===
{| class="sortable wikitable"
|-
! style="width:100px;" | מדינה
! style="width:75px;" | מספר הרוגים
|-
| צרפת
| 151
|-
| איטליה
| 1
|-
| קולומביה
|8
|-
| סך הכול הרוגים
| 160
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אמריקה הדרומית: תקריות ואסונות תעופה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה במעורבות מטוסי מקדונל דאגלס
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-2005
קטגוריה:ונצואלה: תעופה
קטגוריה:פנמה: תחבורה
האיש מכוכב ארץ

האיש מכוכב ארץ (באנגלית: The Man from Earth) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי משנת 2007, שנכתב על ידי ג'רום ביקסבי ובוים על ידי ריצ'רד שנקמן.

הרעיון לסרט נהגה על ידי ביקסבי עוד בשנות ה-60 המוקדמות, אך הוא סיים לכתוב אותו רק לקראת מותו באפריל 1998. חלק מהצלחתו של הסרט הגיעה בזכות תפוצתו ברשתות עמית לעמית (Peer to peer) באינטרנט, דוגמת ביטורנט. מפיק הסרט הודה על כך באופן פומבי למשתמשי הרשתות הללו. בהמשך, שנקמן עיבד את הסרט למחזה בעל אותו השם.

עלילת הסרט נסובה סביב סיפורו של ג'ון אולדמן, פרופסור באוניברסיטה שעוזב את עבודתו, וטוען שהוא קרו-מניון (אדם מהתקופה הפלאוליתית) שבדרך כלשהי הצליח לשרוד יותר מ-14 אלף שנה. הסרט כולו מתרחש בביתו של אולדמן במהלך מסיבת הפרידה שלו, והוא מורכב כמעט כולו מדיאלוג. העלילה מתקדמת באמצעות השיחה בין אולדמן וחבריו מהאוניברסיטה בה הוא עבד.

==צוות השחקנים==
על-פי סדר הופעתם:
* דייוויד לי סמית (ג'ון אולדמן)
* טוני טוד (דן)
* ג'ון בילינגסלי ׁ(הארי)
* אניקה פטרסון (סנדי)
* ויליאם קאט (ארט ג'נקינס)
* אלקסיס תורופ (לינדה מרפי)
* ריצ'רד ריל (ד"ר ויל גרובר)
* רובי בריאן (שוטר)

== פרסים ==
הסרט זכה במספר פרסים:
* 2007 - זוכה פרס התסריט הטוב ביותר - פסטיבל הקולנוע הבינלאומי של רוד איילנד.
* 2008 - זוכה פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל קולנוע הפנטזיה של אורוגוואי במונטווידאו.
* 2008 - זוכה פרס בחירת הקהל בפסטיבל קולנוע הפנטזיה של אורוגוואי במונטווידאו.
* 2008 - זוכה פרס הבמאי הטוב ביותר - בפסטיבל קולנוע הפנטזיה הבינלאומי של פורטו אלגרה בברזיל.
* 2008 - זוכה מקום שני בפרס התסריט הטוב ביותר בפסטיבל קולנוע הפנטזיה של ריו דה ז'ניירו (RioFan).
* 2008 - זוכה פרס הקהל לתסריט הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע Fixion-Sars לסרטי אימה וסרטי פנטזיה בסנטיאגו (צ'ילה).
* 2008 - זוכה פרס השופטים לתסריט הטוב ביותר באותו הפסטיבל.
* 2008 - זוכה פרס התסריט הטוב ביותר בסרט מדע בדיוני בפסטיבל סרטי האימה והמדע הבדיוני בפיניקס, אריזונה (ארצות הברית).
* 2008 - זוכה פרס התסריט הטוב ביותר בפסטיבל "רוחו סנגרה" בבואנוס איירס (ארגנטינה).
* 2007 - הסרט היה מועמד לפרס סאטורן לסרט הטוב ביותר ב-DVD.
* 2008 - זוכה בפרס DVD Critics.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
קטגוריה:סרטים עצמאיים
קטגוריה:ישו בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סרטי שיחות
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2007
חזי נחמה

חזי (יחזקאל) נחמה (נולד בשנת 1977) הוא קצין במילואים בדרגת אלוף-משנה. שימש מפקד חטיבת אלכסנדרוני, מפקד חטיבת מנשה, סגן מפקד חטיבת גבעתי, מפקד גדוד גפן ומפקד גדס"ר גבעתי.

== ביוגרפיה ==
נחמה נולד בשכונת רמות בירושלים ולמד במכינה קדם-צבאית בני דוד בעלי במחזור ז'. התגייס לצה"ל בשנת 1995, והתנדב לסיירת מטכ"ל. לאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה. בסיום המסלול שירת כשנה בפלגה מבצעית ביחידה. לאחר קורס קציני חי"ר עבר ליחידת מגלן ומונה למפקד צוות. בהמשך שימש כמפקד פלגה במגלן, ולקח חלק בלחימה ברצועת הביטחון בלבנון. בין השנים 2002–2004 עבר לשרת בחטיבת גבעתי, ומונה למפקד הסיירת. במהלך תפקידו הוביל את היחידה בלחימה כנגד הטרור הפלסטיני באינתיפאדה השנייה, ברצועת עזה. ב-22 באפריל 2004 עוטר בצל"ש מאת מפקד פיקוד הדרום, דן הראל, על האופן בו פיקד על הסיירת באחד המבצעים, גם לאחר שנפצע בקרב, עד להשלמת המשימה. בהמשך שימש כסגן מפקד גדוד שקד. לאחר מכן מונה למפקד בית הספר להכשרות של גדס"ר גבעתי. בסיום תפקידו יצא ללימודים בפו"ם.

בשנת 2009 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדס"ר גבעתי, ושימש בתפקיד עד שנת 2011. בין השנים 2011–2012 שימש כמפקד גדוד דקל בבה"ד 1. בין השנים 2012–2013 מונה למפקד גדוד גפן. בסיום תפקידו יצא ללימודים במשך כשנה, במכללת המלחמה של צבא ארצות הברית שבפנסילבניה. לאחר חזרתו מונה לסגן מפקד חטיבת גבעתי, ושימש בתפקיד בין השנים 2014–2015. בדצמבר 2014 מונה לממלא מקום מפקד גדוד צבר (במקביל לתפקידו כסמח"ט גבעתי), בעקבות חקירתו והדחתו של המפקד, לירן חג'בי. ב-17 באוגוסט 2015 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת מנשה, ושימש בתפקיד עד 26 ביולי 2017. ב-20 באוגוסט 2017 מונה למפקד חטיבת אלכסנדרוני, תפקיד אותו מילא עד 5 בספטמבר 2019. בסיום תפקידו פרש מצה"ל. עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל התגייס למילואים ושירת כראש מטה חטיבה 261 של בה״ד 1 ומפקד קורס קציני מילואים.

ביוני 2024 פרסם ביקורת חריפה בתקשורת הישראלית על אופן הניהול של הצבא את המלחמה, לטענתו לאחר שניסה לפנות לרמטכ״ל ולהיפגש עימו, אך הפגישה נדחתה מספר פעמים<ref></ref>. בעקבות דבריו, חזי בחר לפרוש מצה"ל לטובת הקמת פורום שלימים נקרא "פורום המפקדים והלוחמים במילואים"<ref></ref>. היעד המרכזי של הפורום הוא דרישה מהמטכ"ל לנטוש את תפיסת ההרתעה שחדרה לטענתם לשורות צה״ל בשנות ה-90 ולחזור אל תפיסת ההכרעה הקלאסית.

== חיים אישיים ==
נחמה נשוי לעדנה ואב לשמונה. מתגורר בעלי. בעל תואר ראשון בלימודי ארץ ישראל מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני בביטחון לאומי.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:לוחמי יחידת מגלן
קטגוריה:לוחמי חטיבת גבעתי
קטגוריה:מפקדי סיירת גבעתי
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גבעתי
קטגוריה:מפקדי גדוד דקל
קטגוריה:מפקדי גדוד גפן
קטגוריה:מפקדי חטיבת מנשה
קטגוריה:מפקדי חטיבת אלכסנדרוני
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מעוטרי צל"ש אלוף
קטגוריה:בוגרי מכינה קדם-צבאית בני דוד
קטגוריה:עלי: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
יאללה! יאללה!

יאללה! יאללה! (בשוודית: !Jalla !Jalla) הוא סרט קולנוע קומי משנת 2000. זהו סרט הביכורים של הבמאי השוודי ממוצא לבנוני יוסף פארס. הסרט היה מועמד לפרס האקדמיה האירופית לקולנוע בקטגוריית תגלית השנה לשנת 2001, וכן היה המועמד השוודי לפרס אוסקר בשנת 2002, אך לא נמנה עם חמשת המועמדים הסופיים.

הסרט הופק בתקציב דל, וחלקו צולם במצלמת וידאו. אחיו של פארס, פארס פארס, משחק בתפקיד הראשי, ואביהם וסבתם, שאינם שחקנים מקצועיים, משתתפים אף הם בסרט, בתפקיד אביו וסבתו של רורו, הדמות הראשית.

==עלילה==
רורו (פארס פארס) ומונס (טורקל פטרסון) הם חברים טובים העובדים יחד בעבודות גינון, ניקיון ותחזוקה בפארק. חברתו השוודית של רורו, ליסה (טובה נובוטני) מעוניינת שהוא יציג אותה בפני משפחתו, אך הוא חושש מתגובת המשפחה הלבנונית המסורתית שלו. בסופו של דבר הוא מתרצה, אך כשהם מגיעים לביתו, הוא מגלה כי היא מלאה בבני משפחה ואורחים העוסקים בתכנון חתונתו עם יסמין (לילה פורקארים), צעירה לבנונית אותה הם מעוניינים לשדך לו. יסמין עצמה אף היא אינה מעוניינת בנישואים אלה, שמהווים עבור משפחתה תנאי לכך שתישאר בשוודיה ולא תחזור ללבנון, אך השניים מסכימים להעמיד פנים שהם עוסקים בתכנון הנישואין. בינתיים, מנסה רורו להפיס את דעתה של ליסה. במקביל לאירועים אלו, מנסה מונס לפתור את בעיית האימפוטנציה ממנה הוא סובל, אך מתוך בושה אינו פונה לרופא.

שמו של הסרט מרמז על הלחץ של המשפחות לנישואים.

==קישורים חיצוניים==

* 	
* 

קטגוריה:סרטים שוודיים
קטגוריה:סרטי 2000
קטגוריה:סרטי קומדיה
יוסף פארס

יוסף פארס (בשוודית: Josef Fares; נולד ב-19 בספטמבר 1977) הוא במאי קולנוע שוודי ממוצא לבנוני-אשורי.

==ביוגרפיה==
פארס נולד בביירות. הוא היגר עם משפחתו לשוודיה בשנת 1987, כשהיה בן 10, וגדל בארברו. אחיו, פארס, הוא שחקן שהשתתף בכמה מסרטיו. לאחר סיום לימודיו בתיכון, למד בימוי קולנוע בדרמטיסקה אינסטיטוטט בסטוקהולם.

את סרט הביכורים שלו באורך מלא, יאללה! יאללה!, ביים בשנת 2000, כשהיה בן 23. הסרט הופק בתקציב דל, וחלקו צולם במצלמת וידאו, אך זכה להצלחה רבה בשוודיה ובחו"ל, והיה מועמד לפרס האקדמיה האירופית לקולנוע בקטגוריית תגלית השנה לשנת 2001. מוצאו הלבנוני של פארס בא לידי ביטוי בעלילותיהם של כמה מסרטיו, ובפרט בזוזו, העוסק בילד לבנוני המהגר לשוודיה בזמן מלחמת האזרחים בלבנון, בדומה לפארס עצמו. סרט זה זכה בפרס הקולנוע של המועצה הנורדית בקטגוריית הסרט הטוב ביותר לשנת 2006.

בהמשך, יוסף כתב, ביים והפיק משחק מחשב בכיכובו של אחיו (פארס פארס, ששיחק ב-יאללה! יאללה!), בשם A Way Out, שזכה להרבה שבחים ופרסים.
בטקס פרסי ה-Game Awards, יוסף פארס [https://culturedvultures.com/josef-fares-hero-game-awards-needed/ 'קרא תיגר' (בלשון המעטה) על טקס פרסי האוסקר בנאומו], ובכך סחף אחריו הרבה ביקורת חיובית בעקבות עמדותיו החדשניות - על אף התבטאותו הגסה.

==פילמוגרפיה==
{| class="wikitable"
|-
! שנה !! סרט
|-
| 1996 || Gangstaz n Cash (סרט קצר)
|-
| 2000 || יאללה! יאללה!
|-
| 2003 || Kopps 
|-
| 2003 || !Kom Då (סרט קצר)
|-
| 2005 || זוזו
|-
| 2007 || לאו
|-
| 2008 || Hockeymodell (סרט תעודה)
|-
| 2010 || סבא שלי
|-
|2013
|Brothers: A Tale Of Two Sons (משחק מחשב)
|-
|2018
|A Way Out (משחק מחשב)
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אשורים
קטגוריה:במאי קולנוע לבנונים
קטגוריה:במאי קולנוע שוודים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה שוודים
קטגוריה:מהגרים לשוודיה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1977
חסוס רואדה

חסוס רואדה אמברוסיו (בספרדית: Jesús Rueda Ambrosio; נולד ב-19 בפברואר 1987) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הבלם.

==קריירה==
רואדה נולד וגדל במחוז בדחוס, אקסטרמדורה שבספרד, והוא נוצרי. רואדה גדל במחלקת הנוער של ריאל ואיאדוליד. רואדה שיחק במשך ארבע עונות מלאות בקבוצת המילואים של ואיאדוליד מהליגה הספרדית השלישית. ב-12 בנובמבר 2008, ערך רואדה את הופעת הבכורה הרשמית שלו עם הקבוצה הבוגרת של ואיאדוליד, כששיחק 34 דקות בתיקו 2–2 עם הרקולס אליקנטה במסגרת הגביע הספרדי. ב-26 באפריל של אותה השנה, ערך רואדה את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה כשעלה כמחליף בתיקו 0–0 עם אוסאסונה.

בתחילת עונת 2009/10 הושאל רואדה לקורדובה מהליגה הספרדית השנייה, במדיה ערך 30 הופעות ליגה וכבש שני שערים.

אחרי עונת ההשאלה, חזר רואדה לוואיאדוליד שירדה גם היא לליגה הספרדית השנייה ובחלוף עונה אחת, בה גם כבש שער בתיקו 1–1 בפלייאוף העלייה נגד רקראטיבו ולבה ב-11 באוקטובר וסייע לקבוצה לחזור חזרה לליגה הבכירה. ב-13 באוגוסט, אחרי שהמועדון נע בין הליגה הראשונה לשנייה ביטל רואדה את החוזה שלו בוואיאדוליד.

ב-16 באוגוסט 2015, הגיע רואדה לישראל ויום למחרת חתם לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת בבית"ר ירושלים. ב-30 באוגוסט 2015, ערך רואדה את הופעת הבכורה שלו במדי בית"ר ירושלים בתיקו 0–0 עם מכבי נתניה. ב-28 בספטמבר, כבש רואדה את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3–1 על הפועל כפר סבא. בקיץ 2016, מימשה בית"ר את האופציה על רואדה והודיעה לשחקן כי הוא ימשיך בקבוצה לעונה נוספת. ב-30 ביוני 2016, ערך רואדה את הופעת הבכורה האירופית שלו במדי בית"ר בתיקו 0–0 עם סלובודה טוזלה במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. באותה העונה היה חלק משמעותי בחוליית ההגנה של הקבוצה, וסייע לה לסיים במקום השלישי בליגה, שהוביל למוקדמות הליגה האירופית. ב-17 במאי 2017 הודיע השחקן על סיום דרכו בבית"ר ירושלים.

ב-1 ביוני 2017 חתם רואדה באפואל ניקוסיה מליגת העל הקפריסאית. בעונתו הראשונה העפיל עם הקבוצה לשלב הבתים לליגת האלופות, אך לאחר פציעה בדצמבר החמיץ את שאר העונה, בעונתו השנייה מיעט לשחק.

ב-21 ביולי 2019 חזר רואדה לספרד וחתם באקסטרמדורה מהליגה הספרדית השנייה, לעונה אחת.

ב-29 בינואר 2020 חתם רואדה בז'ימנסטיק טרגונה מהליגה הספרדית השלישית.

ב-5 באוגוסט 2021 חתם רואדה בלוגרונייס, גם היא מהליגה השלישית.

לקראת עונת 2022/2023 חתם בזאמורה, היורדת הטרייה לליגה הרביעית. ב-16 בינואר 2023 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:כדורגלני קורדובה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני אפואל ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלני ז'ימנסטיק טרגונה
קטגוריה:כדורגלני UD לוגרונייס
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ספרדים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ספרדים בקפריסין
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1987
הוגו לופס מרטינס

הוגו לופס מרטינס (בספרדית: Hugo López Martínez; נולד ב-15 במאי 1988) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בט'ופר קלאב בעמדת הקשר.

==קריירה==
לופס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ברצלונה אליה הצטרף בגיל 14. לאחר שסיים את גיל הנוער הצטרף לקבוצת המילואים של אלמריה, כעבור שנה הושאל ממנה לקבוצת המילואים של ספורטינג חיחון. בשנת הצטרף לנוחה. בעונת הצטרף לאתלטיקו פורטוגל הפורטוגזית. בסיום העונה חתם בסלביה סופיה הבולגרית במדיה התקשה להשתלב ובדצמבר חתם בהפועל ניר רמת השרון. ב-26 בינואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי רמת השרון בניצחון 0-4 נגד בני סכנין לופס היה שותף לעלייה של המועדון לפלייאוף העליון שנחשב להישג השיא של המועדון אי פעם. בתום העונה עזב את ישראל וחתם באנוסיס נאון פראלימני הקפריסאית. בינואר חתם לשנה וחצי באפולון לימסול. ב-30 ביולי 2015 חתם בהפועל כפר סבא. ב-11 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי כפר סבא בתיקו 0-0 נגד מכבי נתניה במסגרת גביע הטוטו. ביוני חתם באתלטיקו סלאיה מהליגה המקסיקנית השנייה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:חיחון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אלמריה
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג חיחון
קטגוריה:כדורגלני סלביה סופיה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני אנוסיס נאון פאראלימני
קטגוריה:כדורגלני אפולון לימסול
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני סלאיה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים זרים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים ספרדים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ספרדים בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים זרים במקסיקו
קטגוריה:ספורטאים זרים בעומאן
קטגוריה:ספורטאים זרים באיחוד האמירויות הערביות
קטגוריה:ספורטאים ספרדים בערב הסעודית
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1988
קונספסיון (טוקומאן)

קונספסיון (בספרדית: Concepción) היא עיר בפרובינציית טוקומאן בארגנטינה. העיר נמצאת בדרום הפרובינציה, מדרום לנהר גסטונה, במרחק של 76 קילומטרים דרומית לטוקומאן, בירת הפרובינציה. קונספסיון היא העיר השנייה בחשיבותה בפרובינציה מחוץ למטרופולין טוקומאן.

==היסטוריה==
העיר הוקמה ב-31 באוקטובר 1900.

ב-1931 התרחשה רעידת אדמה באזור שגרמה להרס של מספר מבנים.

==כלכלה==
קונספסיון היא המרכז הכלכלי של דרום טוקומאן. כלכלת העיר מתבססת על מסחר וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול של הדרים, אבוקדו, אוכמניות, תפוחי אדמה ותותים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טוקומאן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1900
קרל פון איינם

קרל פון איינם (בגרמנית Karl von Einem; 1 בינואר 1853 – 7 באפריל 1934), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס ואחר כך על ארמייה בחזית המערבית.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון איינם נולד בהרצברג שהשתייכה לממלכת הנובר. ב-1870 התגייס ל ולחם בשורותיו במלחמת פרוסיה-צרפת, וב-1900 השתתף בכוח שנשלח לדכא את מרד הבוקסרים בסין. ב-1903 מונה לשר המלחמה של פרוסיה, והיה ממונה על התעצמותו של הצבא הגרמני, וכן דאג להכנסת המקלעים והארטילריה הכבדה לשורות הצבא הגרמני. ב-1909 מונה למפקד הקורפוס ה-7.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון איינם מפקד הקורפוס ה-7 שהיה חלק מהארמייה השנייה ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות לרבות קרב שרלרואה, ולאחר מכן השתתף בקרב על המארן. ב-14 בספטמבר 1914 פרש מקס פון האוזן מהפיקוד על הארמייה השלישית, ופון איינם מונה במקומו. הארמייה בפיקודו השתתפה בפברואר - מרץ 1915 בקרב שמפאן הראשון, ובספטמבר - נובמבר 1915 בקרב שמפאן השני, כמו כן הארמייה הדפה את מתקפת הארמייה הצרפתית הרביעית (שהייתה חלק מקבוצת הארמיות המרכזית בפיקוד גנרל פיליפ פטן) במהלך הקרב השני על האן, שהיה חלק ממתקפת ניוול.

במהלך שנת 1918 פעלה הארמייה במסגרת קבוצת הארמיות של וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה. ב-15 - 17 ביולי 1918 השתתפו כוחות הארמייה במתקפה הגרמנית על המארן, תוך שהם תומכים באגף המזרחי של הארמייה הראשונה.

ב-26 בספטמבר 1918 הותקפה הארמייה על ידי חיל המשלוח האמריקני במסגרת מתקפת מז-ארגון, ובשל כך נאלצה לסגת צפונה זמן קצר לפני סיום המלחמה.

ב-10 בנובמבר 1918 יום לפני שביתת הנשק, מונה פון איינם למפקד קבוצת הארמיות של יורש העצר הגרמני במקום וילהלם, נסיך הכתר של גרמניה שנאלץ לפרוש מתפקידו. עם חתימת הסכם שביתת הנשק הסיג פון איינם את כוחותיו באופן מסודר לשטחי הקיסרות הגרמנית ובראשית 1919 פרש משירות צבאי. פון איינם נפטר במילהיים ב-7 באפריל 1934 והוא בן 81 שנים.

==עיטורים==
* פור לה מריט עם עלי אלון
* מסדר העיט השחור עם שרשרת
* מסדר העיט האדום עם עלי אלון וכתר
* מסדר הכתר, דרגה שנייה עם כוכב
* כוכב המפקדים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות
* צלב הברזל דרגה שנייה (1870)
* צלב הברזל דרגה ראשונה (1914)

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1853
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1934
נוקאאוט (תוכנית טלוויזיה)

נוקאאוט היא תוכנית מתיחות ישראלית בת 7 פרקים ששודרה בערוץ 2 בשידורי קשת. התוכנית החלה את שידוריה ב-10 באוגוסט 2015 וירדה מהאוויר ב-30 באפריל 2016. במסגרת התוכנית, עפר שכטר מזמן כל תוכנית שני סלבריטאים שצריכים להתחרות ראש בראש מי מותח יותר טוב.

== מבנה התוכנית ==
בכל תוכנית שני סלבריטאים מתחרים ראש בראש מי מותח יותר טוב את אותה המתיחה, כשהנמתחים הם אנשים שונים. המותח מרכיב אוזניה ובאמצעותה עוקב אחר הוראות המפעיל (שכטר), ועליו לבצע את השלבים הניתנים לו. בסוף התוכנית הקהל קובע מי מתח יותר טוב, באמצעות לבישת מסיכה של מי שלדעתם ניצח בדו-קרב.

בנוסף, לאחר הכרזת המנצח, ישנה פינה קבועה של "מותחים צעירים" בה דניאל גלאם ואורי מאור, שני ילדים בני 10, מותחים אנשים העוברים ברחוב.

== סקירת הסדרה ==

=== פרקים ===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! scope="col" style="background:#004BD6; color:#FFFFFF;" |מספרפרק
! scope="col" style="background:#004BD6; color:#FFFFFF;" |שם הפרק
! scope="col" style="background:#004BD6; color:#FFFFFF;" |מקורי 
! scope="col" style="background:#004BD6; color:#FFFFFF;" |
! scope="col" style="background:#004BD6; color:#FFFFFF;" | מקור
|-
| style="background:#EAECF0; " | 1
|
|
|23.1%
|
|-
| style="background:#EAECF0; " | 2
|
|
|20.2%
|
|-
| style="background:#EAECF0; " | 3
|
|
|16.6%
|
|-
| style="background:#EAECF0; " | 4
|
|
|13.2%
|
|-
| style="background:#EAECF0; " | 5
|
|
|15.4%
|
|-
| style="background:#EAECF0; " | 6
|
|
|14.7%
|
|-
| style="background:#EAECF0; " | 7
|
|
|
|
|}

== משתתפים ==
{| class="wikitable nowrap"
! rowspan="2" |פרק
! colspan="2" |הצד האדום
! colspan="2" |הצד הכחול
! rowspan="2" |הצד המנצח
|-
!מותח/ת
!נמתח/ת
!מותח/ת
!נמתח/ת
|-
| rowspan="2" |1
| rowspan="2" |
| rowspan="2" |
| rowspan="2" |
|
| rowspan="2" |הצד האדום
|-
|סיון קליין
|-
|2
|חיים כהן
|
|
|אליהב ששון
|הצד הכחול
|-
|3
|טל מוסרי
|ישראל אטיאס
|מיכל ינאי
|מאור אדרי
|הצד האדום
|-
| rowspan="2" |4
| rowspan="2" |אושרי כהן
|דנית גרינברג
| rowspan="2" |אקי אבני
|לי לוי
| rowspan="2" |הצד הכחול
|-
|
|אלכסה דול
|-
|5
|יובל שם-טוב
|מיכל ויצמן
|עדן הראל
|לאה שנירר
|הצד האדום
|-
| rowspan="2" |6
|דידי הררי
|
|עודד מנשה
|עידן יניב
| rowspan="2" |מאיה בוסקילה
|-
| colspan="2" |
| colspan="2" |נמתח: רגב הוד
|-
|7
|נדב אבוקסיס
|שירלי בוגנים
|מרגלית צנעני
|נטלי עטיה
|הצד האדום
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mako.co.il/tv-knockout העמוד הרשמי של התוכנית] באתר mako
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות מתיחות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
פייר ז'נסן

פייר ז'יל סזאר ז'נסן (בצרפתית: Pierre Jules César Janssen; 22 בפברואר 1824 – 23 בדצמבר 1907) היה אסטרונום צרפתי בן המאה ה-19. גילה את הגז הליום ואת ההרכב הגזי של השכבה החיצונית של השמש. המדען האנגלי ג'וזף נורמן לוקייר גילה זאת חודשיים אחריו.

== מהלך חייו ועבודתו ==
ז'נסן נולד בפריז ולמד מתמטיקה ופיזיקה. במקביל למחקריו לימד מדעים בתיכון שארלמאן ב-1853 ומאוחר יותר במכללה לארכיטקטורה בשנים 1865–1871.

במסגרת מחקריו, נסע לפרו בשנת 1857 כדי לחקור את קו המשווה המגנטי של כדור הארץ. בשנים 1861–1864 חקר את בליעת הקרינה האלקטרומגנטית בספקטרום הסולארי של כוכבי הלכת באיטליה ובשווייץ. בשנים הבאות הוא נסע לאיים האזוריים כדי לחקור ולבצע ניסויים הקשורים למגנטיות ולקרינת כוכבים. במהלך מחקרו זה נסע ליפן ב-1874 ולאלג'יריה ב-1882 לחקור את מעבר נוגה על פני השמש. ז'נסן התעניין מאוד בליקויי המאורות ונסע מסביב לעולם כדי לצפות בהם ולחקור אותם. ב-1870 אף נמלט מהמצור על פריז על כדור פורח כדי לצפות בליקוי חמה.

בשנת 1875 מונה למנהל מצפה הכוכבים החדש שהקימה ממשלת צרפת במדון שליד פריז. במצפה החדש ביצע צילומים מרהיבים רבים. הוא הוציא לאור אוסף של התצלומים הללו בספרו משנת 1896 Annales de l'obsevatoire de Maeudon. גרסתו האחרונה של הספר ראתה אור בשנת 1904.

== גילוי ההליום ==
בשנת 1868 גילה כיצד ניתן להבחין ולעקוב אחר הילת החמה מבלי לחכות לליקוי. בעת שחקר את הליקוי של ה-18 באוגוסט 1868 בעיר גונטור שבהודו, הוא שם לב לפסים בוהקים בספקטרום של הילת החמה, דבר המוכיח כי ההילה היא גאזית. חלק מאותם פסי הספקטרום הבוהקים היו צהובים (מאוחר יותר אורך הגל של הפס נמדד כ-587.49 ננו-מטר). זו הייתה הפעם הראשונה שבה התגלה פס זה על פני הספקטרום, דבר שהעיד על גילוי יסוד חדש שלא היה ידוע עד אז למדע..

ב-20 באוקטובר של אותה השנה, המדען הבריטי ג'וזף נורמן לוקייר בנה ספקטרוסקופ מדויק וחזק במיוחד, שבעזרתו הצליח אף הוא לעקוב אחרי אותו פס הנפלט מהשמש. חשוב לציין כי זו הייתה הפעם הראשונה בהיסטוריה בה התגלה יסוד כימי חדש שלא על פני כדור הארץ. את שמו של היסוד גזרו לוקייר ועמיתו הכימאי אדוארד פרנקלנד (Edward Frankland) מהמילה היוונית לשמש, הליוס (ἥλιος).

== מותו ומורשתו ==
קברו של ז'נסן
ז'נסן נפטר במדון (Meudon) ב-23 בדצמבר 1907, ונטמן בבית הקברות פר לשז שבפריז. במהלך חייו הוא מונה לאביר לגיון הכבוד הצרפתי ולחבר החברה המלכותית של לונדון עקב פועלו ותרומתו הרבה בתחומי האסטרופיזיקה והכימיה.

על שמו נקראו שני מכתשים על הירח ועל מאדים. הכיכר המרכזית בכניסה למצפה הכוכבים שניהל אף היא נקראת על שמו.

ז'נסן קרא לאסטרואיד שהתגלה על ידי יוהאן פאליזה, על שם אשתו, הנריטה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:אסטרונומים צרפתים
קטגוריה:הליום
קטגוריה:זוכי פרס לאלנד
קטגוריה:זוכי מדליית רמפורד
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1824
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1907
אחרי סטונוול

אחרי סטונוול הוא סרט דוקומנטרי משנת 1999 בבימויו של ג'ון סקגליוטי. הסרט מתעד שלושים שנה של אקטיביזם להט"בי, התנועה שנולדה מתוך מהומות סטונוול ב-1969. הוא סרט המשך לסרט לפני סטונוול מ-1986, בהפקתו של סקגליוטי. את הסרט קריינה הזמרת הלסבית האקטיביסטית מליסה אתרידג'. בסרט השתתפו דורותי אליסון, ג'ול גומז, ריטה מיי בראון, ברברה גיטינגס, ברני פרנק, ודמויות להט"ביות מובילות נוספות.

== משתתפים ==
* מליסה אתרידג' (קריינות)
* דורותי אליסון
* ריטה מיי בראון
* אניטה בריאנט (צילומי ארכיב)
* ברני פרנק
* ברברה גיטינגס
* ג'ול גומז
* הארי היי
* לארי קריימר
*שילה ג'יימס קוהל
* הארווי מילק (צילומי ארכיב)
== פרסים ==
ב-1999 זכה הסרט בפרס הקהל לסרט תיעודי מצטיין בפסטיבל Outfest, פסטיבל סרטים גאה בלוס אנג'לס. <div>ב-2000 היה הסרט מועמד לפרס GLAAD.</div>

== ראו גם==

* 1999 בקולנוע
* לפני סטונוול
* סטונוול (סרט)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטי להט"ב תיעודיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי המשך
קטגוריה:זכויות להט"ב