סמיון מוגילביץ'

סמיון יודקוביץ' מוגילביץ (באוקראינית: Семьон Ю́дкович Могиле́вич; נולד ב-30 ביוני 1946) הוא איש עסקים אוקראיני-יהודי הנחשב לראש המאפיה הרוסית.

לפי דיווחי הבנק העולמי, הוא חשוד כי הוא עומד בראש רשת המאפיה "סולנצבסקאיה" והרוויח כ-100 מיליון דולרים מסחר בנשק (ובכלל זאת הברחת ציוד לפיתוח נשק גרעיני), הלבנת הון, סחיטה, הונאת בנקים וחברות פיננסים וסחר בנשים.<ref name=":3" /> נייר עבודה של "האגודה האירופית לקרימינולוגיה" (ESC) מכנה אותו "אחד מראשי הפשע המאורגן המפחידים ביותר" והעיתונאי מישה גלני שכתב ספר על המאפיה הרוסית מכנה אותו ה"גנגסטר הרוסי החזק ביותר שחי כיום". נכון ל-2013, ה-FBI מייחסת לו ניהול אימפריית פשע בינלאומית בהיקף של מיליארדי דולרים והוא מתואר על ידי כ"הגנגסטר החזק והמסוכן ביותר בעולם", בעל כוח ושליטה עצומים בקנה מידה עולמי, וקשרים לפקידי ממשל, צבא ואכיפת חוק בולטים ופוליטיקאים רבי עוצמה ברחבי העולם<ref></ref>. נטען כי מוגילביץ' כרת בריתות עם יורי לוז'קוב, ראש עיריית מוסקבה לשעבר ואיש העסקים דמיטרו פירטש<ref name=":0"></ref> כן, הועלו חדשות ביחס לסיוע מצד ראשי שירות הביטחון האוקראיני לשעבר ליאוניד דרקץ'<ref></ref><ref></ref> ואולכסנדר טורצ'ינוב. האחרון הכחיש את החשדות<ref></ref>.

עוד נטען כי מוגילביץ' שולט בחברת RosUkrEnergo<ref name=":0" />, המעורבת במשבר הנפט בין רוסיה לאוקראינה.

מוגילביץ' מכונה לעיתים "דון סמיון" או "הדון החכם" (בשל היותו בעל השכלה על תיכונית).

== קורות חייו ==
מוגילביץ' נולד בקייב למשפחה יהודית מן המעמד הבינוני. אמו גניה הייתה רופאה אורתופדית, אביו יודקה ניהל בית דפוס. בגיל 22 סיים את לימודיו בפקולטה לכלכלה של אוניברסיטת לבוב. חבריו ללימודים תיארו אותו כבעל זיכרון צילומי.

לפי נתוני המשטרה הסובייטית, מוגילביץ' החל את דרכו בסחר בשוק השחור ובפשיעה "כלכלית" נוספת נגד המדינה הקומוניסטית. הוא נידון בשנות ה-70 פעמיים למאסר - של שלוש ושל ארבע שנים - על פעילות זו. בשנות ה-80 ובתחילת שנות ה-90 ניצל את העלייה של יהודים מאוקראינה לישראל וקנה רכוש שנאסר עליהם להוציא מברית המועצות לשעבר. הוא רכש אותם מהם והבטיח להעביר להם את הכסף, לאחר שיעלו לישראל.<ref name=":1"></ref><ref name=":2" /> התשלום מעולם לא הגיע ליעדו, והקורבנות לא יכלו להתלונן משום הסחר לא היה חוקי.

בתחילת שנות ה-90, מוגילביץ' נישא לאזרחית הונגריה, קתרין פאפ, קיבל אזרחות הונגרית. הוא קנה מפעל חימוש מקומי, "Army Co-Op", שייצר תותחים נגד מטוסים<ref></ref>. המפעל היה הבסיס לסחר בנשק. חלק מפעילות הייתה לגיטימית אך יש טענות כי הוא מכר גם נשק לארגון הטרור אל-קאעידה בראיון דחה את הטעות כי מכר נשק להם נשק.<ref name=":2" />

ב-1994 קבוצת מוגילביץ' השיגה שליטה על בנק הפרטי הרוסי הגדול ביותר Inkombank. באמצעות שליטה בבנק הוא הצליח לקבל גישה ישירה למערכת הפיננסית העולמית. הבנק קרס ב-1998 בחשד להלבנת הון.<ref name=":1" /> בשנים 1997–1998, מוגילביץ' והמאפיה הרוסית השתמשה בחברה שנסחרה בבורסה של טורונטו להונאה מאסיבית של משקיעים בבורסת טורונטו <ref></ref>. ה-FBI השתלטו על משרדי החברה ב-1998 ומוגילביץ' הפך למבוקש על ידי הארגון<ref></ref>. באותן השנים, דרך חשבונות של בנק אוף ניו יורק מלון, הועברו מעל ארבעה מיליארד דולר. שני עובדים בבנק, שעבדו עם המאפיה מוגילביץ' אישרו העברות כספים מבלי לדווח לרשויות על תנועות "לא רגילות" בחשבונות<ref></ref>. הבנק שימש גם צינור להטיית 200 מיליון דולר מכספי הלוואות, שקיבלה רוסיה מקרן המטבע הבינלאומית. בהלבנת ההון היו מעורבים בכירם בממשלת רוסיה, וזו נחשבת פעולת הלבנת הון הגדולה ביותר בתולדות ארצות הברית, נכון לסוף המאה<ref></ref>.

ב-1990 עלה לישראל, קיבל אזרחות מתוקף חוק השבות והתגורר בהרצליה.<ref name=":2" /> לפי דוח משטרתי של משטרת ישראל, מוגילביץ' לא השתלב בעולם התחתון המקומי ולא קיים פעילות פלילית בישראל, אלא ניהל ממנה את פעילותו הבינלאומית.<ref name=":2" />

ב-2002 בעלי מניות של חברת הגז הרוסית גזפרום דרשו לפתול בחקירה בעקבות עסקה שחתם סגן נשיא החברה, אלכסנדר ריאזנוב, עם חברת גז קטנה וחסרת ניסיון UTG. החברה הייתה גם בבעלות של מוגילביץ'. לפי החוזה, UTG תהייה סוכנת ומתווכת בעסקה של אספקת גז מטורקמניסטן לאוקראינה, דרך רוסיה. עבור התיווך תקבל החברה מחברת הגז הלאומית של אוקראינה, "נאפטוגז", 38% מכמות הגז שתוזרם בצינור ואותו אושר לה למכור לפולין. לפי ההערכות, שווי העסקה ליו-טי-ג'י הוא מיליארד דולר. בחברת הגז UTG היו מעורבים גם ישראלים

ב-24 בינואר 2008 הוא נעצר במוסקבה על ידי המחלקה לביטחון כלכלי של משרד הפנים הרוסי, בחשד להעלמת מס.<ref name=":3"></ref> ביולי 2009 שוחרר מן המעצר. דוברת משרד הפנים הסבירה כי הוא שוחרר מכיוון שהאישומים נגדו "אינם בעלי אופי חמור במיוחד<ref></ref>, ונאסר עליו לצאת מהמדינה, ומאז נעלם. ב-18 באפריל 2011, מינהל מחוז מרכז הפדרלי של משרד הפנים הרוסי הפסיק את החקירה בעניינו בשל חוסר ראיות. בארצות הברית הורשע שלא בפניו בגין הונאות בהיקף של 150 מיליון דולר וב-2009 היה אחד מעשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI<ref></ref>. ב-6 באפריל 2022, ה-FBI חידש את מאמציו לתפוס את מוגילביץ', בשיתוף פעולה עם משרד החוץ של ארצות הברית. תוכנית התגמולים הטרנס-לאומי לפשע המאורגן חלקת המדינה מציעה מאז פרס של עד 5 מיליון דולר עבור מידע "המוביל למעצר ו/או הרשעה" של מוגילביץ'<ref></ref>.

== במדיה ==
בסדרה הפושעים המבוקשים ביותר בעולם פרק מספר 4 עוסק במוגילביץ'.

==לקריאה נוספת==
* מישה גלני, מקמאפיה - פשע ללא גבולות, מאנגלית: דפנה לוי, ידיעות ספרים/ספרי עליית הגג, 516 עמודים

==קישורים חיצוניים==

* 
* יוסי מלמן, [http://www.haaretz.co.il/hasite/pages/ShArt.jhtml?itemNo=948451 מוסקבה: נעצר ישראלי-רוסי הנחשב לראש ארגון פשע] הארץ, 27 בינואר 2008
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:מאפיונרים רוסים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:עשרת הנמלטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI
קטגוריה:ילידי 1946