OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מיטשל פילדס

מיטשל פילדס (באנגלית: Mitchell Fields; 28 בספטמבר 1901 – 6 באוקטובר 1966) היה פסל יהודי אמריקאי-ישראלי. עבודותיו שהשתייכו לסוגת הריאליזם היו ידועות במיוחד בפסלים בגודל טבעי ובדיוקנים.

==קורות חיים==
פילדס נולד בעיירה ליד יאשי, כמנדל פלדמן, בן שלישי מתוך חמישה ילדים של מרקוס וטובה פלדמן. הוא היגר עם משפחתו לניו יורק בשנת 1907. הוא למד בתיכון סטויווסאנט (), בית ספר למדעים והנדסה, בה הראה כישרון בציור ופיסול. לאחר שנה באוניברסיטת סטיבנס בהובוקן הוא עבר לאקדמיה הלאומית לעיצוב בניו יורק () ולמד גם במכון לעיצוב של דה בוז-אר בניו יורק, בשנים 1917–1927. לימודיו התמקדו בציור ורק בהמשך הוא עבר לפיסול. לאחר לימודיו הוא המשיך להתגורר בניו יורק והשתייך לחוג של אמנים שכלל בין השאר את אלכסנדר ארכיפנקו, ז'אק ליפשיץ, חיים גרוס, דה-הירש מרגוליס, בן שאן ורפאל סויאר. הוא גם השתייך למועדון ג'ון ריד, שאיגד אמנים עם נטייה מרקסיסטית. בשנת 1929 הוא זכה בפרס ראשון על שם הלן בארנאטובשנת 1930 הוא קיבל את עיטור הזהב של ווידנר, מטעם האקדמיה לאמנות של פנסילבניה, על פסלו "נעמי".

בתקופת השפל הגדול הוא עבד בפרויקט האמנים של הממשל הפדרלי. בשנת 1932 הוא קיבל מלגה מקרן גוגנהיים שאפשרה לו לעבוד שנתיים בפריס. מלגה נוספת של הקרן אפשרה לו לעבוד בשנת 1935 במוסקבה. פסלים שלו הוצבו בפארק גורקי ובמוזיאון פושקין.

בשנת 1938 שב פילדס עם אשתו ביטריס ובנו מיכאל דוד לניו יורק. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא עבד במפעל שלקח חלק במאמץ המלחמתי. לאחר המלחמה הוא שב לפיסול ובין השאר הכין דמות ראש של אלברט איינשטיין שהוצב במוזיאון ההגירה באליס איילנד.

בשנת 1957 עלה לישראל ועבר להתגורר בבית ברודצקי. בתערוכת אמני ישראל בתל אביב ביוני 1958 הוצג דיוקן שלו של נחום נרדי. בספטמבר 1961 הוא הציג תערוכה של יצירותיו בבית וילפריד ישראל. בין השאר הוצגו בתערוכה דיוקנאות של רומן רולן, שלום עליכם ויחיאל די-נור.

פילדס נפטר ב-6 באוקטובר 1966 לאחר מחלה קצרה. נקבר בקיבוץ הזורע.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:פסלים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:אישים הקבורים בהזורע
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1966
יחסי הוותיקן – קוריאה הדרומית

יחסי הוותיקן–קוריאה הדרומית הם היחסים בין קריית הוותיקן לקוריאה הדרומית. הכנסייה הקתולית בדרום קוריאה היא הכנסייה שגדלה בקצב הכי מהיר במזרח אסיה. לפי הסטטיסטיקות, נכון ל-31 בדצמבר 2017 חיו בדרום קוריאה 5,813,770 נוצרים קתולים, והיו כ-11% מכלל האוכלוסייה בקוריאה הדרומית. מספר הקתולים החיים בדרום קוריאה עולה בעקביות החל משנות ה-50 של המאה ה-20.

==היסטוריה==
קשרים בין קריית הוותיקן לדרום קוריאה התקיימו החל משנת 1947 כשהבישוף פטריק גיימס בריין עבר לקוריאה בשליחות האפיפיור.

בשנת 1948, לקראת מלחמת קוריאה, שלחה דרום קוריאה משלחת לצרפת במטרה שצרפת תכריז על קוריאה הדרומית כממשלה היחידה בחצי האי הקוריאני. שליחי קריית הוותיקן בפריז באותה תקופה, אנג'לו רונקלי ויוחנן העשרים ושלושה (שמספר שנים לאחר מכהן מונה לאפיפיור) עזרו רבות לקוריאה הדרומית לקבל הכרזה זו מצרפת וממדינות רבות נוספות.

==ביקורים מדיניים==
בשנת 1984, ביקר בפעם הראשונה בקוריאה אפיפיור, האפיפיור יוחנן פאולוס השני שביקר בקוריאה לחגיגות ה-200 לנצרות הקתולית בדרום קוריאה. האפיפיור פאולוס ביקר פעם נוספת בוותיקן בשנת 1989 כדי להשתתף בכנס ה-44 של "סעודת האדון" - טקס דתי לציון סעודתו האחרונה של ישו.

גם האפיפיור פרנציסקוס ביקר בדרום קוריאה בשנת 2014 כדי להכריז על 124 נזירים קתולים שהלכו לעולמם כקדושים מעונים וכדי להשתתף ביום הילדים האסייתי.

הנשיא הקוריאני קים דה-ג'ונג ביקר לראשונה בקריית הוותיקן בשנת 2000. נשיאי קוריאה הדרומית שבאו אחריו, רו מו-היון, לי מיונג-באק, פאק גון-הייה ומון ג'יאה-אין ביקרו גם הם בקריית הוותיקן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
גביע ווינר בכדורסל 2008/2009

גביע ווינר בכדורסל לעונת 2008/2009 היא התחרות השלישית להיווסדו של מפעל גביע ווינר סל.

הפועל ירושלים זכתה בגביע ווינר הראשון בתולדותיה, לאחר ניצחון בגמר על עירוני נהריה.

== רבע הגמר ==
{| class="wikitable"
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
!קלעים מובילים
|-
|הפועל חולון
|82-62
|בני השרון
|דרון וושינגטון 23 / ריצ'רד רובי 27
|-
|עירוני נהריה
|77-90
|עירוני רמת גן
|רון לואיס 21 / כרמלו לי 21
|-
|הפועל גלבוע גליל
|77-79
|מכבי תל אביב
|בריאן רוברטס 24 / קרלוס ארויו 15
|-
|עירוני אשקלון
|87-81
|הפועל ירושלים 
| סטיב בארט ג'וניור 24 / טימי באוורס 24
|}

== חצי הגמר ==
{| class="wikitable"
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
!קלעים מובילים
|-
|הפועל גלבוע גליל
|93-64
|עירוני נהריה
|אלישי כדיר 15 / טוני וושהאם 26
|-
|הפועל ירושלים 
|75-101
|בני השרון
|שרון ששון 16 / אורי יצחקי 23
|}

== משחק דירוג על מקום 3 ==
{| class="wikitable"
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
!קלעים מובילים
|-
|הפועל גלבוע גליל
|79-82
|בני השרון
|בריאן רוברטס 22 / אורי יצחקי ומאיר טפירו 17 כ"א
|}

== הגמר ==
הפועל ירושלים זכתה בתואר גביע הווינר הראשון בתולדות המועדון.

== קישורים חיצוניים ==
* אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, [https://www.yumpu.com/ar/document/read/61848121/-/251 - עמוד 499]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:2008 בישראל: כדורסל
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2008
קטגוריה:עונות בגביע ווינר סל
אמיר שואן

אמיר שואן (נולד ב-9 במרץ 1979 ביפו) הוא עיתונאי ישראלי.

==ביוגרפיה==
שואן נולד ביפו וגדל בירושלים. למד בתיכון לאמנויות בעיר ושרת בחיל האוויר. למד הנדסת תוכנה במכללת סיוון ומדעי המדינה והיסטוריה באוניברסיטה הפתוחה. בשנים 2003–2007 שימש ככתב במקומון "ידיעות ירושלים", מבית רשת המקומונים של ידיעות תקשורת. בין התחקירים שפרסם: תחקיר על ציוריה של עליזה אולמרט רעייתו של אהוד אולמרט, שנרכשו על ידי רוכשים עלומים במחיר יקר בהרבה מלפני כהונתו כראש ממשלה.

בשנים 2007–2018 שימש ככתב תחקירים במוסף "שבעה ימים" של ידיעות אחרונות. בין התחקירים שפרסם: תחקיר על חשדות לשחיתות בבחירות לראשות מפלגת העבודה בשנת 2007, תחקיר בנושא ניסוי בקופים שנערך במכון ויצמן, ובעקבות גל מחאה בוטל הניסוי, תחקיר על קרן ברל כצנלסון ורתימת משאביה הכספיים לטובת מפלגת העבודה, תחקיר על ניגודי עניינים של דוד שמרון, שש שנים לפני פרסום פרשת הצוללות בערוץ עשר, תחקיר על כשלים ברשות להגנה על עדים, וסדרת כתבות על המשלוחים החיים ועל טלגראס.

בשנת 2018 עזב את העיתון, והצטרף למערכת התוכנית הצינור בהגשתו של גיא לרר המשודרת בערוץ 13, כמשנה לעורך ואחראי על מחלקת התחקירים של התוכנית. שואן משתתף בתוכנית ומציג את התחקירים השונים. לפני הבחירות לכנסת ה-21 פרסם בתוכנית שורה של חוגי בית פקטיביים לפוליטיקאים, במטרה לעמת אותם עם שאלות קשות מצד קהל מדומה. כן היה אחראי על תחקיר בנושא כספומטים תקולים של בנק הפועלים, אשר מחייבים את הלקוחות אף שלא קיבלו את כספם מן המכשיר. בעקבות התחקיר נקנס הבנק בסך של מיליון וחצי שקלים. כן פרסם תחקיר על ניסיון של צעירות שתמונותיהם בעירום הופצו ברשת לאתר את מפיץ התמונות, ההתעמתות איתו ומעצרו. בפברואר 2020 פורסם תחקיר ב"הצינור" אודות הרב אליעזר ברלנד בו תועד מקבל חולים במחלות חדשות תמורת תשלום, ומבטיח להביא לריפויים באמצעות סוכריות המתחזות לתרופת פלא. לאחר מכן עצרה המשטרה את ברלנד. כן שודר תחקיר על קשר בין בכירים בעולם הפשע לברלנד.

שואן חשף את פרשת מייק חיון, אסטרולוג שאנס נשים שהגיעו אליו לטיפול. בעקבות התחקיר נעצר חיון ונגזרו עליו תשע שנות מאסר. בנוסף פורסם בצינור תחקיר על סוכן הדוגמניות שי אביטל והובאו נגדו עדויות על הטרדות, תקיפות מיניות ואונס לכאורה.

בשנת 2021 זכתה מערכת "הצינור" בפרס "כד החלב" על שם מוטי קירשנבאום, על קידום פרויקטים חברתיים "שיירות הסיוע" ו"תעבירו את זה הלאה", שניהל שואן, בעקבות התפרצות הקורונה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:בוגרי התיכון לאמנויות ע"ש צ'ארלס א' סמית'
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
זאק וקוואק

זאק וקוואק (באנגלית: Zack & Quack) היא סדרת אנימציה ישראלית-בריטית-קוריאנית לילדים מסוגת הרפתקאות וקומדיה שבבעלות חברת "Zodiak Media". הסדרה נוצרה על ידי גילי דולב ואיווט קפלן ונכתבה על ידי רוברט וארגאס. 

הסדרה שודרה לראשונה בישראל בדיבוב לעברית ב-7 בפברואר 2014 בערוץ ניק ג'וניור. בארצות הברית הסדרה שודרה לראשונה בדיבוב לאנגלית ב-5 באפריל 2014 בערוץ ניק ג'וניור. לסדרה יש 3 עונות ו-43 פרקים באורך 22 דקות בעוד שכל פרק מחולק לשני פרקים באורך 11 דקות. שפות המקור של הסדרה הן עברית, אנגלית וקוריאנית.

לאחר סיום שידור הסדרה בערוץ ניק ג'וניור בישראל, שודרה הסדרה בחינוכית כתוכנית רכש.

== תקציר העלילה ==
הסדרה מתרחשת בספר פופ-אפ, שם בכל פרק זאק בן ה-7 וחברו הטוב ביותר, קוואק, עוברים הרפתקאות שונות.

== דמויות ==
* זאק (Zack) - הדמות הראשית של הסדרה. ילד בן 7 בעל שיער חום. החברים הטובים ביותר שלו הם קוואק וקירה.
* קוואק (Quack) - ברווז כחול, אחת מהדמויות הראשיות. למרות שהוא לא מדבר, כולם מבינים אותו.
* קירה (Kira) - ילדה עם שיער מתולתל שיכולה לתקן כל דבר עם יצירתיות וכלים שונים.
* הופ וסקיפ (Hop & Skip) - צמד אחיות סנאיות.
* פלאפי (Fluffy) - קיפוד קטן שנבהל בקלות.
* בלי-אפ (Belly-Up) - צפרדע. חובב קריאה ובעל ידע נרחב. משפט חוזר שלו בסדרה הוא: "אני סוג של מומחה בנושא...".

== מדבבים ==
במאית הדיבוב בעברית הייתה אפרת קרצמן. מפיקת הדיבוב בשנת 2014 הייתה אסנת סדן, ובשנת 2017 הייתה עדי וולוצקי.
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! |שם הדמות
!מדבב/ת באנגלית
! |מדבב/ת בעברית
|-
|זאק
|תומאס אלבריטון
|בר סביר
|-
|קוואק
|ניק בייקר
|
|-
|קירה
|מדיסון האת'וויי
|שירה מנדלוביץ'
|-
|הופ
|מריה מאי, קלאנסי פני
|יובל בדור
|-
|סקיפ
|רגן לוץ
|איילה פלדמן (2014) נויה דאון (2017)
|-
|פלאפי
|ג'סי ריי שפ
|אפיק רוזן
|-
|בלי-אפ
|קולין מקפרלן
|אמיר קריאף
|-
|דמויות שונות
|
|דדי זהר, הדר שחף-מעיין, גדי לוי (2017)
|}

== שידור הסדרה ==
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align: center;"
! colspan="2" rowspan="2" scope="col" style="padding: 0 9px;" |עונה
! rowspan="2" scope="col" style="padding: 0 9px;" |מספר פרקים
! colspan="2" scope="col" style="padding: 0 90px;" |תקופת שידור מקורית
|-
! scope="col" |שידור ראשון
! scope="col" |שידור אחרון
|-
| scope="row" style="background: #93DDB8; color: #100; text-align: center;" |
|1
|10
|7 בפברואר 2014
|11 באפריל 2014
|-
| scope="row" style="background: #FDE79C; color: #100; text-align: center;" |
|2
|16
|27 ביוני 2014
|10 באוקטובר 2014
|-
| scope="row" style="background: #FF5E5E; color: #100; text-align: center;" |
|3
|13
|23 במאי 2016
|5 בפברואר 2017
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה ממוחשבת
קטגוריה:סדרות הנפשה ישראליות
קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:סדרות הנפשה דרום-קוריאניות
קטגוריה:סדרות קומיות
קטגוריה:סדרות קומדיה בריטיות
קטגוריה:ניק ג'וניור: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות קומדיה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה דרום-קוריאניות
קטגוריה:ניקלודיאון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:כאן חינוכית: תוכניות רכש
אלברכט בקר

אלברכט בקר (בשוודית: Albrecht Becker; 14 בנובמבר 1906 – 22 באפריל 2002) היה קולנוען גרמני שהואשם על ידי הנאצים בהומוסקסואליות.

==ביוגרפיה==
בקר נולד בעיירה בסקסוניה-אנהלט ולמד בתחילת דרכו להיות מורה, בגיל שמונה עשרה החל לנהל מערכת יחסים עם מנהל הארכיון של וירצבורג המבוגר ממנו במעל עשרים שנה.

הוא החל לעסוק בצילום ותמונותיו הופיע על גבי מספר עיתונים וכתבי עת בגרמניה.

בשנות ה-30 הוא נעצר על ידי הגסטפו בחשד להפרת סעיף 175 ונשלח לשלוש שנות מאסר, במלחמת העולם השנייה הוא שירת בורמאכט ובחזית הרוסית.

במהלך שנות ה-50 שימש כמעצב אמנותי של מספר רב של סרטים בתעשיית הקולנוע הגרמני.

בשנת 2000 התראיין לסרט התיעודי סעיף 175.

כשחקן הוא גילם פרופסור בסרט "Escape to Life: The Erika and Klaus Mann Story" שעסק בחיי ילדיו של תומאס מאן.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://sfi.usc.edu/blog/jeffrey-langham/under-shadow-paragraph-175-part-1-albrecht-becker בלוג] באתר usc

קטגוריה:אנשי הוורמאכט
קטגוריה:מורשעים על פי סעיף 175
קטגוריה:בדרנים להט"בים
קטגוריה:להט"בים גרמנים
קטגוריה:מפיקי קולנוע גרמנים
קטגוריה:צלמים גרמנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה גרמנים
קטגוריה:שחקנים הומוסקסואלים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1906
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2002
הגימנסיון של מטרופולין טוקיו

הגימנסיון של מטרופולין טוקיו (ביפנית: 東京体育館) הוא מתחם ספורט ברובע שיבויה שבטוקיו, יפן. הגימנסיון נבנה בשנת 1954 לאליפות העולם בהיאבקות, אירח את תחרויות התעמלות המכשירים באולימפיאדת טוקיו (1964) ויארח את תחרויות טניס השולחן באולימפיאדת טוקיו (2020). הגימנסיון עבר שיפוץ לפי תוכניתו של האדריכל היפני זוכה פרס פריצקר, פומיקו מאקי, בין השנים 1986–1990.

המבנה מרוחק כדקה הליכה מתחנת הרכבת הקרובה.

==תיאור ואירועים שנערכו בגימנסיון==
ההיכל הראשי כולל מתחם מחופה גדול שמארח אירועי ספורט בינלאומיים רבים. האולם יכול להכיל 10,000 איש.

אירועים שנערכו באולם:
* אליפות טוראי פאן פסיפיק הפתוחה נערכו בארנה עד שנת 2008, אז עברו לאולם אחר בעיר.
* אליפות יפן בטניס שולחן
* משחק מהעונה הסדירה בליגת ה-NBA בין פיניקס סאנס ליוטה ג'אז בנובמבר 1990
* ליגת הכדורעף של יפן
* אליפות העולם בהחלקה אמנותית על הקרח לשנת 2007
* אליפות העולם בכדורסל נשים 2010
* אליפות העולם בהתעמלות מכשירים לשנת 2011

החל משנת 2000 מארח האולם גם הופעות של אמנים מרחבי העולם. הזמרת האמריקאית קייטי פרי הופיעה בו באפריל 2015 כחלק מסבב ההופעות שלה ברחבי העולם.

האולם מכיל גם ברכת שחייה אולימפית שיכולה לארח תחרויות שחייה. לבריכה יש יציעים שיכולים להכיל עד 900 איש, ואליפות יפן בכדורמים נערכת בה. בנוסף יש באולם בריכת שחייה חצי-אולימפית, מסלול ריצה חיצוני, חדר משקולות וחדר לקיום מסיבות עיתונאים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מתקני אולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:יפן: אצטדיונים ומתקני ספורט
טיץ'-אין

טיץ' אין (בהולנדית: Teach-in) הייתה להקת פופ הולנדית. זוכת אירוויזיון 1975.

==אודות הלהקה==
הלהקה נוסדה בשנת 1969 ופעלה עד שנת 1980.

בהתחלה, החברים בלהקה היו הילדה פליקס (שירה), הנק ווסטנדורפ (שירה, מאוחר יותר בסופרפליי), ג'ון סנוברינק (שירה, גיטרה), פרנס שדלי (גיטרה בס), הסולן קוס ורסטיג (שירה ומפתחות) ורודי ניג'ויס (תופים). עם השנים חלק מהחברים עזבו וחברים חדשים הצטרפו.

בשנת 1975 זכתה הלהקה בתחרות הזמר של האירוויזיון במקום הראשון עם השיר ding-a-dong.

==אלבומים==
* 1974- Roll Along
* 1975- Festival
* 1975- Get On Board
* 1977- See the Sun
* 1979- (Teach In (Greenpeace

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:זוכי האירוויזיון: הולנד
קטגוריה:נציגי הולנד באירוויזיון
קטגוריה:להקות הולנדיות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1975
אהל אל-פתרה

אַהְל אל-פַתְרָה (בערבית: أهل الفترة) הוא מושג בתאולוגיה האסלאמית, אשר מתאר כל אדם אשר המסר האסלאמי לא הגיע אליו באופן שלם ובלתי מסולף. הכוונה היא בדרך כלל לאנשים אשר לא היו מודעים למסר האסלאמי, הן בגלל ריחוק גאוגרפי או מפני שהם חיו לפני שהגיע נביא לעמם.

יש מי שאומרים שאלו הם אנשים אשר חיו בתקופה שבין שני נביאים, כך שהם לא זכו לקבל את המסר האלוהי.

על פי חלק מהתאולוגים המוסלמים, אהל אל-פתרה יהיו נתונים לבחינה מיוחדת ביום הדין. למשל, הם יראו את המאמינים הולכים אחרי הנביא שלהם, ותנתן להם הבחירה האם ללכת אחריהם גם כן או לא.

המשמעות המילולית של המושג היא "אנשי התקופה".

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסלאם
מעטפת הגרעין

מעטפת הגרעין, הידועה גם בשם הממברנה הגרעינית, מורכבת מדו-שכבה ליפידית עשויה שומנים ותפקידה לעטוף בתאים אאוקריוטיים את הגרעין, המקיף את החומר הגנטי.

מעטפת הגרעין עשוי מדו-שכבה ליפידית, בעלת קרום פנימי וקרום חיצוני. החלל בין הממברנות נקרא החלל הפרינוקלאר, ורוחבו בדרך כלל הוא 20-40nm. השכבה החיצונית היא המשך של הרשתית תוך-פלזמית, ה-ER. במעטפת הגרעין יש הרבה נקבוביות גרעין שדרכן מתאפשר מעבר חומרים בין הציטוזול לגרעין. סיבי ביניים יוצרים בתוך הגרעין הלמינה גרעינית שנמצאת בתוך הגרעין, ומבחוץ מעניקים לו תמיכה מבנית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנטומיה תאית
תרגום נאופיטי

תרגום נאופיטי (או ניאופטי), המכונה גם תרגום ירושלמי השלם, הוא תרגום ארמי-ארץ ישראלי לתורה. העותק הקיים מורכב מ-450 דפים הכוללים את כל התורה, עם מספר פסוקים פגומים בלבד. העותק היחיד שלו ששרד עד ימינו הועתק ברומא, ולאחר מכן הועבר למנזר המומרים בספרד (ומכאן שמו: "נאופיטי", בלטינית: חדש, מתחיל; בשם זה כינו את המומרים). הוא חובר, ככל הנראה, בין המאות ה־1 וה־2 לספירה. רק ב־1956, לאחר שהוכח כי הוא תרגום יחיד במינו, הוא יצא לאור בידי דיאז מאצו.

התרגום הנאופיטי אינו תרגום מילולי, והוא משמש כמקטע פרשני-מדרשי. לעיתים קרובות הוא רחב יותר מתרגום אונקלוס, אך פחות מהתרגום המיוחס ליונתן.

== כתב היד ==
תרגום ניאופיטי קיים בעותק אחד בלבד השמור בספריית הוותיקן. בקולופון של כתב היד נאמר כי הוא נכתב בשנת "הנהדר" (רס"ד, או 1504) ברומא.

בגיליון כתב היד נכתב כי בשנת 1587 נתן אנדריאה דה מונטה<ref>Fausto Parente, "De Monte, Andrea", Dizionario biografico degli Italiani, vol. 38 (1990)</ref> את התרגום נאופיטי לחברו אוגו בונקומפאגני, שכמוהו היה מומר. דה מונטה צינזר אותו על ידי מחיקת רוב ההתייחסויות לעבודת אלילים בזמן שכתב היד היה ברשותו. בשנת 1602 העניק בונקאמפני את "פריט 1" יחד עם תרגום מקוטע למכללת הנאופיטים, שהעניק את שמו של התרגום. התרגום נשמר במכללה עד לסגירתו ב-1886, אז ספריית הוותיקן קנתה אותו יחד עם כתבי יד אחרים.

בעת קניית התרגום על ידי הוותיקן הוא קוטלג בטעות ככתב יד של תרגום אונקלוס, ורק ב-1949 פרופסור חוסה מריה מילאס ואליקרוסה ואלחנדרו דיאז מאצ'ו הבחינו שהוא שונה באופן משמעותי מתרגום אונקלוס. התורגם פורסם בין השנים 1968-1979 ומאז נחשב לחשוב מבין התרגומים הארצישראליים, שכן הוא ללא ספק השלם ביותר מביניהם ואולי גם הקדום ביותר.

== תיארוך ==
תאריך כתיבת התרגום עצמו אינו ידוע בוודאות.

דיאז מאצ'ו טען כי התרגום הנאופיטי נכתב במאה הראשונה לספירה, בהתבסס על הימצאותם של טקסטים הנוגדים את ההלכה, מונחים גאוגרפיים והיסטוריים מוקדמים, מקבילות לברית החדשה, מילים יוונית ולטינית וכמה נוסחאות השונות מנוסח המסורה. איש הכנסייה והבישוף מרטין מקנמרה טען שמקור התרגום במאה הרביעית לספירה<ref>McNamara, Martin, The Aramaic Bible, Targum Neofiti 1, Michael Glazier, 1992, p. 45.</ref>. 

== שימוש ==
על פי טענת הרב מנחם מנדל כשר, מרבית הראשונים שציטטו תרגום ירושלמי התכוונו לתרגום זה. בהם הוא מונה את בעל הערוך, אליהו בחור בספרו המתורגמן, ואת ר' שמואל מסנות בספר בראשית זוטא<ref></ref>. התרגום על בראשית התפרסם בספר "אוצר התרגומים חלק א".

== לקריאה נוספת ==
* 

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://mg.alhatorah.org/Dual/Targum_Yerushalmi_(Neofiti)/Bereshit תרגום נאופיטי] באתר על התורה
* [https://digi.vatlib.it/view/MSS_Neofiti.1/ כתב היד של תרגום נאופיטי], סרוק באתר ספריית הוותיקן

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארץ ישראל: היסטוריה
קטגוריה:תרגומי המקרא לארמית
קטגוריה:יצירות יהודיות בארמית
פרייזר (מכונית)

פרייזר (באנגלית: Frazer, קרוי גם: Frazer Standard) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב האמריקאית קייזר-פרייזר (באנגלית: Kaiser-Frazer) אשר יוצרה בין השנים 1946–1951 בארצות הברית.

=="פרייזר"==

* הדגם קרוי על שם ג'וזף וו. פרייזר ממייסדי קייזר-פרייזר
* יוצרו 14,700 יחידות.
* "פרייזר" שהוגדרה כמכונית הדגל של "קייזר-פרייזר" הוצגה לראשונה ב-29 ביוני 1946.
* "פרייזר" נבנתה בסגנון חדש, והייתה מהמכוניות הראשונות שנבנו בסגנון החדשני לאחר מלחמת העולם השנייה.
* 4 דלתות.
* 6 נוסעים.
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין.
* תאוצה בין 0–97 קמ"ש היא 19.0 שניות.
* מחיר היחידה בשנת 1947 עמד על 2,295 דולר (בארצות הברית).

===סדרות===
* סדרה ראשונה - יוצרה בין השנים 1946 - 1950.
* סדרה שנייה - יוצרה בשנת 1951.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="150">
קובץ:Frazer (2534916759).jpg | "פרייזר"
קובץ:Frazer (7284470228).jpg | "פרייזר" שנת 1947
</gallery>

==ראו גם==
* פרייזר סטנדרט
* הנרי ג'יי

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1946
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
קטגוריה:רכבי קייזר-פרייזר
Anna RF

אננה ערף (באנגלית: Anna RF) היא להקה המשלבת ז'אנרים של מוזיקה אלקטרונית, אתנית ורגאיי. הלהקה הוקמה בשנת 2011 ביישוב שחרות בישראל.

הלהקה אשר מרבה להופיע בישראל, בטורקיה, בהודו ועוד התפרסמה בזכות קליפים שצילמו והפכו ויראלים ב-Youtube.

== אודות ==
הלהקה הוקמה בשנת 2011 על ידי רועי סמילה ואופיר ג'יי. רוק ביישוב המדברי שַׁחֲרוּת שבישראל. כשנתיים לאחר מכן הצטרף אל הלהקה אור רווה.

במהלך מסעות ההופעות שלהם ברחבי העולם נהגו חברי הלהקה לתעד עצמם וליצור קליפים אותם הפיקו. התכנים הפכו לוויראלים ופרסמו את הלהקה ברחבי העולם, המוזיקה שלהם הפכה לפופולרית במדינות כמו טורקיה, לבנון וערב הסעודית.

במשך השנים שיתפו פעולה עם הלהקה רבע לאפריקה, אימאמייר חסאנוב (נגן קמנצ'ה מאזרבייג'ן), להקת הטורבנז, המוזיקאי האפריקאי פראפי, יאיר דלאל, ערן זמיר, דניאל וופלס הבריטי, ליאור בן חור ועוד.

בשנת 2016 הוזמנו ביחד עם עוד 12 בלוגרים משפיעים להיפגש עם האפיפיור בנוגע לשאלה כיצד אפשר לתקשר ולקרב לבבות ברחבי העולם.

האלבומים מופקים על ידי חברי הלהקה ודרך הלייבל "מסאללה" של חבר הלהקה אופיר ג'יי. רוק.

בימים אלה מצלם היוצר טל אלקלעי סרט דוקומנטרי על הלהקה.

בשנת 2021 השתתפו בעונה הרביעית של אקס פקטור ישראל, במטרה לייצג את ישראל באירוויזיון 2022, אך נפלו בשלב האודישנים.

== חברי הלהקה ==
* רועי סמילה - קמנצ'ה פרסי, סאז טורקי
* אופיר ג'יי. רוק - גיטרה ושירה
* אור רווה - מפיק מוזיקלי, בס וכלים אלקטרונים חיים.

== דיסקוגרפיה ==
;אלבומים
* 2012: Music Walla
* 2014: Mabruk Salam
* 2015: Hasan Is Loca
* 2017: Anna-Rf ReMixed
* 2018: Flight Mode

;סינגלים
* 2016: אהבת חינם
* 2018: תשובה תן גז
* 2018: Togather We Are Louder
* 2019: Tamam

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות אתניות ישראליות
קטגוריה:שלישיות מוזיקליות ישראליות
קטגוריה:משתתפי אקס פקטור ישראל
תחנת המטרו שער הזהב

תחנת המטרו שער הזהב (באוקראינית: Золотi ворота) היא תחנת רכבת תחתית בקו מס' 3 ("הקו הירוק") של הרכבת התחתית של קייב, הממוקמת בסמוך לשער הזהב של קייב במרכז העיר. התחנה, שנחנכה ב-31 בדצמבר 1989, נמנית עם היפות והמפוארות בעולם.

אולם מפלס הביניים
התחנה מקושרת במנהרת הולכי רגל לתחנת "תיאטרלנה" של קו 1 ("האדום"), ועומקה כ-95 מטרים. בשל חוסר האפשרות ליצור גרם דרגנוע יחיד לעומק זה, התחנה בנויה עם מפלס ביניים בעומק 35 מטרים. התחנה מעוצבת לפי עיצוב פנים של כנסיות מתקופת רוס של קייב (המאה ה-11 לערך) ומעוטרת ב-80 פסיפסים.

== היסטוריה ==
הקמת הקו השלישי של הרכבת התחתית של קייב החלה בפברואר 1983. על אף שהקו תוכנן להיפתח ב-1986, הקמתו התעכבה בשל המשבר הכלכלי בברית המועצות של אותה תקופה. הקו נפתח ב-31 בדצמבר 1989 וכלל שלוש תחנות, כאשר שער הזהב היא הצפונית שבהן. חפירת התחנה החלה בנובמבר 1987 ונמשכה כשנה. על-אף שהתחנה הושלמה מבחינה תפעולית במועד פתיחת הקו, עד 1 במאי 1990 היא הייתה נגישה רק דרך המנהרה מתחנת תיאטרלנה, כיוון שהעבודות בה טרם הושלמו. במהלך שנות ה-90 פותח הקו צפון-מערבה.

== עיצוב ==
במפלס הרכבת, התחנה היא צינור המכיל אולם מרכזי ושני מעברי צד, עבור רציפים לכל אחד מכיווני התנועה. בין האולם המרכזי למעברי הצד נמתחת שדרת עמודים וקשתות. המעבר באולם המרכזי, עם עמודיו המאסיביים והנמוכים וקשתותיו בצורת חצי-עיגול, מעניק רושם של הליכה בחלל רומנסקי. תקרת האולם המרכזי, בצורת קמרון חצי חבית, מחופה בשיש לבן, אותו חוצות רצועות פסיפס הנתונות במסגרת לבנים. בתקרת האולם המרכזי קבועות נברשות ענק הממוקמות בין כל שתי רצועות-פסיפס. אולם מפלס הביניים מואר בנברשות דומות בעיצובן, אך קטנות יותר. רצפת החלל עשוי גרניט אפור.

הכיתוב נעשה בגופן המדמה כתב-יד רוסי עתיק.

== עבודות הפסיפס ==
80 יצירות הפסיפס מעשי ידיהם של האמנים הריהורי קורין וולודומיר פדקו מתארות תמונות מן ההיסטוריה של רוס של קייב בימי הביניים, דמויות קדושים ומבני כנסיות. רבים מן המוטיבים מבטאים רגשות אוקראינים-לאומיים ונעשו עוד טרם פירוק ברית המועצות, דבר שהיה אסור באותה עת.

הפסיפס המרכזי, מעל היציאה לגרם הדרגנוע המוביל ליציאה מן התחנה, מתאר את דמותו של פטרון העיר, המלאך מיכאל. בקצה התחנה מצויה דמותו של ג'ורג' הקדוש, פטרונה של מוסקבה, בירת ברית המועצות בעת הקמת התחנה.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
Киев,_Метро,_Станция_"Золотые_Ворота".jpg|דיוקן יארופולק השני, נסיך קייב על אחת הקשתות ונברשת-תקרה ברקע
Zoloti_Vorota_metro_station_Kiev_2010_04.jpg|המלאך מיכאל מעל היציאה
Zoloti_Vorota_metro_station_Kiev_2010_03.jpg|שם התחנה בגופן רוסי עתיק
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20150718035628/http://tov-tob.livejournal.com/103642.html על התחנה] 

==הערות שוליים==

שער הזהב
קטגוריה:קייב: תחבורה
קטגוריה:קייב: מבנים
שער הזהב
שער הזהב
קטגוריה:אוקראינה: מבני תחבורה
גביע ווינר בכדורסל 2009/2010

גביע ווינר בכדורסל לעונת 2009/2010 היא התחרות הרביעית להיווסדו של מפעל גביע ווינר סל.

הפועל ירושלים זכתה בגביע ווינר השני ברציפות, לאחר ניצחון בגמר על מכבי תל אביב.

== רבע הגמר ==
{| class="wikitable"
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
!קלעים מובילים
|-
|מכבי חיפה
|73-77
|עירוני נהריה
|דבון ג'פרסון 19 / מארק אגרסון 18
|-
|הפועל ירושלים
|81-96
|הפועל חולון
|דיז'ון תומפסון 21 / יוני ניר 17
|-
|הפועל גלבוע גליל
|62-77
|בני השרון
|בריאן רנדל 13 / קוקי בלצ'ר 13
|-
|מכבי תל אביב
|80-101
|עירוני אשקלון
| אלן אנדרסון ורביב לימונד 21 כ"א / ג'ימי בקסטר 19
|}

== חצי הגמר ==
{| class="wikitable"
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
!קלעים מובילים
|-
|מכבי חיפה
|77-75
|הפועל ירושלים
|דבון ג'פרסון 16 / קווין פינקני 26
|-
|מכבי תל אביב
|65-87
|הפועל גלבוע גליל
|אלן אנדרסון 15 / דיון דאוול ודגן יבזורי 16
|}

== משחק דירוג על מקום 3 ==
{| class="wikitable"
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
!קלעים מובילים
|-
|מכבי חיפה
|79-81
|הפועל גלבוע גליל
|ג'סי פלוט-רוסה 18 / דיון דאוול 16
|}

== הגמר ==
הפועל ירושלים זכתה בתואר גביע הווינר השני ברציפות.

== קישורים חיצוניים ==
* אלישע שוחט, ספר הכדורסל הישראלי, [https://www.yumpu.com/ar/document/read/61848121/-/257 - עמוד 513]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:2009 בישראל: כדורסל
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2009
קטגוריה:עונות בגביע ווינר סל
תחנת הרכבת התחתית הארו וווילדסטון

תחנת הרכבת התחתית הארו וווילדסטון (באנגלית: Harrow & Wealdstone) היא תחנה של רשת הרכבת התחתית בלונדון. התחנה נמצאת באזור 5 של הרכבת התחתית של לונדון בצפון העיר. התחנה היא תחנת עצירה עבור קו בייקרלו ועבור קווים פרבריים של הרכבת העילית של לונדון.

התחנה מוכרת מאוד בשל האסון הגדול שהתרחש בה ב-8 באוקטובר 1952, באותו היום הנוסעים שהיו בתחנה היו עדים להתרסקות הרכבת החמורה ביותר בבריטניה, כאשר 112 בני אדם נהרגו ו-340 נפצעו כתוצאה מרכבת אקספרס שהתנגשה בצידה האחורי של רכבת מקומית שעמדה על רציף 4. שניות לאחר מכן שני קטרים שהגיעו מצפון התנגשו עם הריסות שתי הרכבות וגרמו לתאונה נוספת. כתוצאה מהתאונה הקשה נהרס כליל אחד הגשרים של התחנה והקצה הצפוני של רציפים 2 ו-3. בשנת 2002 הונח לוח זיכרון מעל לכניסה הראשית בצד המזרחי של התחנה לציון 50 שנה לאסון.

== קישורים חיצוניים ==

הארואו וווילדסטון
קטגוריה:הארו
כאמראן באקרי לנכראני

כאמראן באקרי לנכראני (בפרסית: کامران باقری لنکرانی; נולד ב-16 בספטמבר 1965) הוא רופא ופוליטיקאי איראני. 

כאמראן באקרי לנכראני נולד בשנת 1965. הוא למד רפואה באוניברסיטה רפואית בשיראז, והתמחה בגסטרואנטרולוגיה. בשנת 1992 סיים פוסט-דוקטורט. הוא עבד בבית החולים המקומי ואחר כך חזר לתפקידי ניהול באוניברסיטה שבה למד. הוא גם היה פעיל במערכת הבריאות הממשלתית.
 
בשנת 2005 הוא מונה לתפקיד שר הבריאות וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 2009. 

לאחר סיום תפקידו כשר, חזר לנכראני לעבוד באוניברסיטה רפואית בשיראז.

==קישורים חיצוניים==

* [http://beat-journal.com/file/Resume/Prof._Lankarani_CV.pdf קורות חיים] 

קטגוריה:רופאים פרסים
קטגוריה:שרי הבריאות של איראן
קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1965
תחנת הרכבת התחתית קנטון

תחנת הרכבת התחתית קנטון (באנגלית: Kenton station) היא תחנה של רשת הרכבת התחתית בלונדון. בתחנה הממוקמת בסמוך לגשר קנטון שבצפון מערב לונדון עובר קו בייקרלו של הרכבת התחתית של לונדון בנוסף למספר קווים פרבריים של הרכבת העילית של לונדון שעוצרים גם הם בתחנה.

== היסטוריה ==
כאשר נבנתה התחנה בשנת 1837 היא הייתה אחת מכמה תחנות שנבנו על קו הרכבת "New Line" של חברת הרכבות לונדון ונורת'ווסטרן.

תחנת קנטון הנוכחית נפתחה ב-15 ביוני 1912, כאשר במסגרת התאחדות כל חברות הרכבת התחתית בלונדון תחת שם אחד שופצו והורחבו כל תחנות הרכבת התחתית. שירותי קו בייקרלו החלו ב-16 באפריל 1917, וב-24 בספטמבר 1982 הורחב שירות הקו עד לתחנת קנטון.

מגרש הפחם של התחנה בצד המזרחי של הרכבת, שהרכבות כבר לא נדרשו לו, נמכר לרשת סופרמרקטים בבריטניה שפתחו בו סניף חדש.

== קישורים חיצוניים ==

קנטון
צל של אמת: רוצח כביש החוף

צל של אמת: רוצח כביש החוף היא מיני סדרה דוקומנטרית מאת "ביצתעין הפקות" שעלתה לשידור ב־6 ביולי 2019 ב־HOT8. הסדרה עוסקת בפרשיות רצח בעלות אופי מיני של נשים, שהתרחשו לאורך שנות ה־70 וה־80 בסמוך לכביש החוף. בסדרה נטען כי לרציחות יש דפוס דומה בו הקורבן נאנסה, נחנקה למוות באמצעות פריט לבוש, גופתה נמצאה ללא בגדים והרצח נותר לא מפוענח. הסדרה מביאה את סיפורן של חמש קורבנות: ז'קלין סמית, רחל הלר, עירית יעקבי, ליאונור בן-לולו, ואורלי דובי. יוצרי הסדרה הם יותם גנדלמן, ארי פינס ומיקה תימור.

==הפקה==
הסדרה מהווה עונת המשך לסדרה צל של אמת שעסקה ברצח תאיר ראדה, והעלתה ספקות לגבי אשמתו של רומן זדורוב.

הבמאים גנדלמן ופינס והמפיקה מיקה תימור ניסו להוכיח תאוריה שלפיה פעל בישראל רוצח סדרתי שאחראי על סדרת מעשי אונס ורצח לא מפוענחים שהתרחשו בשנות ה־70 וה־80 באזור כביש החוף. יוצרי הסדרה מביאים בה תזה שרוצח כביש החוף הוא האסיר שלמה חליווה. חליווה הורשע ברצח אורלי דובי והשתחרר מהכלא באפריל 2024.

בעקבות הסדרה החליטה המשטרה לפתוח מחדש את חקירות הרצח.

== ביקורות ==
הסדרה זכתה לסיקור תקשורתי נרחב, בין היתר על רקע האיומים על חייהם של יוצרי הסדרה מצד הרוצח המורשע חליווה, והתלונה במשטרה שהגישו נגדו בעקבות כך. הסדרה זכתה בעיקר לביקורות חיוביות בזכות התחקיר המעמיק והאסתטיקה הקולנועית העשירה, שעוצבה ברוח התקופה שבה מתרחש סיפור המעשה. מבקר הטלוויזיה של "ידיעות אחרונות" עינב שיף הצביע על כך שהעונה השנייה ממשיכה את הקו של הראשונה כשהיא "מטילה זרקור על כשלים בעבודת המשטרה, הפרקליטות ובתי המשפט", וטען כי "גם בסטנדרטים בינלאומיים, 'צל של אמת' היא דוגמה לניצול מקסימלי של המדיום הטלוויזיוני".

בצד השבחים נמתחה גם ביקורת על הסדרה, בטענה כי מדובר בתחקיר חסר עובדות ומרובה מניפולציות, וכי הסדרה חוטאת לאמת ומאשימה אנשים אחרים.

==לקריאה נוספת==
* אבי דוידביץ, [https://avidwidowicz.wordpress.com/2019/08/16/שלמה-חליואה-פרופיל-הרשע-ומערכת-אכיפת-ה/ שלמה חליואה - פרופיל הרשע ומערכת אכיפת החוק שנרדמה בשמירה].

==הערות שוליים==

קטגוריה:2019 בישראל
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:ערוץ 8
פינוי רפואי

הטטרה בסלובקיה]]
פינוי רפואי הוא העברה מהירה של נפגעים, משדה קרב או מזירת תאונה, וכן העברה של חולים מבית חולים פריפרי לצורך קבלת שירותים רפואיים במרכז רפואי גדול. הפינוי מתבצע בליווי צוות רפואי באמצעות אמבולנסים או מסוקים המאובזרים לכך.

דוגמאות לכך כוללות רכבי רפואת חירום אזרחיים, שירותי מסוקים אזרחיים ואמבולנסים צבאיים. מונח זה מכסה גם את העברת פצועים משדה הקרב למתקן טיפול או ממתקן טיפול אחד למשנהו על ידי אנשי רפואה, כגון מבית חולים מקומי למרכז טראומה.

== היסטוריה ==
סיקורסקי R-5 מסוק מפנה נפגעים במהלך [[מלחמת קוריאה]]
C-17 מעיראק לגרמניה, בשנת 2007]]
הפינוי הרפואי המוטס הראשון התרחש בסרביה בסתיו 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה. אחד החיילים הראשונים שפונה היה מילאנו רסטיסלב שסטפאניק, טייס סלובקי מתנדב שהוטס למבטחים על ידי הטייס הצרפתי לואי פאולהאן.

צבא ארצות הברית השתמש בפינוי רפואי מציל חיים בבורמה, לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, במסוקי סיקורסקי R-4. הפינוי המוסק הראשון בוצע על ידי סג"ם קרטר הרמן, שחדר אל שטח אויב על מנת לפנות פצועים מקבוצת קומנדו ה-1. הפינוי הרפואי הראשון שבוצע תחת אש נעשה היה במנילה ב-1945, כאשר חמישה טייסים פינו 75–80 חיילים אחד או שניים בכל פעם.

== ראו גם==
*יחידה 669
*מגן דוד אדום
*חיפוש והצלה
*חיפוש והצלה קרבי

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רפואה צבאית
קטגוריה:עזרה ראשונה
קטגוריה:רפואת חירום
קטגוריה:תעופה אזרחית
קטגוריה:תעופה צבאית
קטגוריה:לוגיסטיקה צבאית
בית הכנסת האשכנזי ברוסה

בית הכנסת האשכנזי ברוסה היה בית כנסת אשר פעל בעיר רוסה בבולגריה מ-1927 ועד 1950 ומראשית המאה ה-21 משמש כמועדון נוער לקהילה היהודית ובו חדר תפילה.

==היסטוריה==

קהילה יהודית ספרדית מתועדת ברוסה החל מהמחצית השנייה של המאה ה-18. לאחר המלחמה העות'מאנית-רוסית (1806–1812) מתועדת לראשונה קהילה אשכנזית קטנה. בעוד שהיהודים הספרדים התגוררו ברובם בשכונת חצר במרכז העיר, האשכנזים התגוררו בחלקים שונים של רוסה. בראשית המאה ה-20 נכללה קהילת רוסה ברשימת 34 הקהילות המאורגנות בממלכת בולגריה, מנתה 4,300 נפשות וכ-15% מהם היו אשכנזים. רוסה וסופיה היו שתי הערים היחידות בממלכת בולגריה בהן הכירו השלטונות רשמית בקיום קהילה אשכנזית נפרדת. בתקופת בין המלחמות היו ראשי הקהל האשכנזי אלברט איצקוביץ, מוריס אייזנברג וישראל בן יעקב. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו ברוסה 3,000 יהודים. מרבית יהודי רוסה עלו לישראל לאחר הקמתה. ב-1949 נמנו ברוסה 452 יהודים וב-2004 מנתה הקהילה 200 נפשות.

==המבנה==
בית הכנסת האשכנזי הוקם ב-1927 באזור שכונה "השוק האמריקאי" והיה בן שתי קומות. במקום פעל גם תא של התנועה הציונית בבולגריה. בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20 לאחר העלייה ההמונית לישראל פסקה הפעילות בבית הכנסת, והמבנה שימש לאולם ספורט של הרשות המקומית. בראשית המאה ה-21 שוקם המבנה בסיוע "ארגון שלום" שהוא ארגון הגג של יהודי בולגריה ושימש כמועדון נוער קהילתי ובו גם חדר תפילה קטן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

רוסה
תנועת השמאל הירוק

תנועת השמאל הירוק (באיסלנדית: Vinstrihreyfingin – grænt framboð), אות המפלגה: V היא מפלגה באלת'ינגי, בית הנבחרים של מדינת איסלנד, המתבססת על רעיונות של סוציאליזם דמוקרטי, פמיניזם, פציפיזם ושל שמירה על הסביבה. בעקבות הבחירות שנערכו בשנת 2017 היא קיבלה 11 מושבים ומובילה את הקואליציה הממשלתית. מנהיגת המפלגה, קתרין יקובסדוטיר מכהנת כראש הממשלה של איסלנד.

המפלגה הוקמה בשנת 1999 כאשר חלק מחברי הפרלמנט לא השלימו עם איחוד מפלגות השמאל. בבחירות של שנת 1999 המפלגה קיבלה 9.1% מקולות הבוחרים ו-6 מקומות באלת'ינג. בשנת 2009 ייצוגה גדל ל-9 מקומות והיא לראשונה נכנסה לממשלה בראשות יוהנה סיגורדרדוטיר. תוך זמן קצר, ליליה מוססדוטיר שהייתה בין ראשי התנועה התפצלה ממנה, הקימה מפלגה חדשה שאף נכנסה לפרלמנט בבחירות. 

בעקבות בחירות של שנת 2016 ייצוגה גדל ל-10 מקומות.

המפלגה דוגלת ברעיונות של סוציאליזם דמוקרטי, פמיניזם, פציפיזם וסביבתנות. היא מתנגדת לשיתוף פעולה של המדינה עם ברית NATO, חברות בקהילה האירופאית ותומכת ברשות הפלסטינית. המפלגה כוללת כ-1800 חברים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איסלנד: מפלגות
קטגוריה:איסלנד: מפלגות סוציאליסטיות
קטגוריה:מפלגות פמיניסטיות
קטגוריה:מפלגות ירוקות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1999
תחנת הרכבת התחתית יוסטון סקוור

267x267 פיקסלים
תחנת הרכבת התחתית כיכר יוסטון (באנגלית: Euston Square) היא תחנת רכבת תחתית גדולה הנמצאת בקרבת שלוש תחנות הרכבת המרכזיות של לונדון: תחנת יוסטון הנמצאת ממול התחנה, תחנת קינגס קרוס, וטרמינל סנט פנקראס. התחנה הנמצאת באזור 1 של הרכבת התחתית של לונדון מהווה מרכז תחבורה גדול ועוברים בה הקווים סירקל, האמרסמית' וסיטי וקו מטרופוליטן.

== היסטוריה ==
התחנה נפתחה בתחילה בשנת 1863 כתחנת "גאוור סטריט" על ידי חברת הרכבת התחתית MR. והייתה תחנת הרכבת התחתית הראשונה בעולם. בשנת 1864 ניתן האישור לבנות קו רכבת תחתי בין תחנת יוסטון לצ'רינג קרוס, המחברת בין תחנות הרכבת המרכזיות בכל צד של העיר. לאחר שינוי שם של חברת הרכבת המרכזית של לונדון בשנת 1870, קיבלה החברה אישור כדי לבנות תחנות בצד הצפוני של המנהרה של חברת MR כדי לספק מעבר חילופי בין שני הקווים; עם זאת, חברת ה- LCR לא הייתה מסוגלת לגייס מימון לבניית הקו שלה והתוכנית ננטשה בשנת 1874.

את שמה הנוכחי קיבלה התחנה רק ב -1 בנובמבר 1909. בשלהי שנת 2006 נפתחה הכניסה החדשה בצד הדרומי של רחוב יוסטון שהחליפה את הכניסה הישנה. כניסה נוספת נבנתה גם בצד הצפוני של כביש יוסטון. בשנת 2011, שתי מעליות חדשות המקשרות את הרציפים המערביים לרחוב נפתחו. מעל המעליות נפתחה כניסה מודרנית חדשה.

== ראו גם ==
* תחנת יוסטון

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

יוסטון סקוור
קטגוריה:קמדן
קרלוס ואלדז

קרלוס דוד ואלדז (באנגלית: Carlos Valdes; נולד ב-20 באפריל 1989) הוא זמר ושחקן קולומביאני-אמריקאי, הידוע בשל גילום תפקידו של סיסקו רמון / וייב בסדרת הטלוויזיה "הפלאש" (2014–2021).

==ביוגרפיה ==
ואלדז נולד בעיר קאלי שבקולומביה, וגדל במיאמי, פלורידה מגיל חמש. לאחר מכן עבר למרייטה, ג'ורג'יה בגיל שתיים עשרה. 

ואלדז למד באוניברסיטת מישיגן עם שחקנים מקבוצת התיאטרון StarKid Productions, והשתתף בשנת 2009 במחזמר "אני ודיק". הוא ניגן בתוף בס גם במופע זה וגם ב"מחזמר מאוד פוטרי". הוא גם השתתף במחזמר "אלף לילה ולילה (גרסת הפופ)".

לאחר שסיים את לימודיו בשנת 2011, ואלדז עסק בתיאטרון. בין השנים 2009–2011 השתתף בהפקות תיאטרליות כמו "היי סקול מיוזיקל" ו"זמר החתונות". הוא היה גם שחקן מחליף בסיבוב ההופעות הלאומי של ג'רזי בויז.

מחודש מרץ 2013 ועד חודש מרץ 2014 הוא גילם את התפקיד של אנדריי במחזה המוזיקלי, שבו הופיע גם על פסנתר, גיטרה, יוקלילי, בס וכלי הקשה שונים. בשנת 2013, היה מועמד לפרס טוני על מוזיקה.

בשנת 2014, עשה ואלדז את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה בסדרה האמריקאית החץ, לפני שהופיע בסדרת הספין אוף הפלאש, בתפקיד של פרנסיסקו "סיסקו" רמון - מהנדס מוכשר.<ref></ref> 

בחודש יוני 2015, ואלדז דיבב את קולו של סיסקו רמון בסדרת הרשת "ויקסן".

==פילמוגרפיה==

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
|+
|-
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2014–2021 || הפלאש
| || תפקיד ראשי (עונות 7-1); 147 פרקים
|-
| 2014–2019 || החץ|| rowspan="5" |סיסקו רמון / וייב
| 6 פרקים
|-
| 2015–2016 || ויקסן|| דיבוב; 7 פרקים
|-
| 2016–2017 || אגדות המחר|| rowspan="2" | 3 פרקים
|-
| 2016–2018 || סופרגירל
|-
| 2017–2018 ||לוחמי החופש: הריי
| דיבוב; 8 פרקים
|-
|2020
|Wayward Guide for the Untrained Eye
|ד"ר הנרי אדוארדס
|סדרת רשת; 10 פרקים
|-
|2022
|גזלייט 
|פול מאגאלנס
|4 פרקים
|-
|2023
|Up Here
|מיגל
|תפקיד ראשי; 8 פרקים
|}

=== תיאטרון ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!מחזה
!תפקיד
!הערות
|-
|2011–2012
|ג'רזי בויז <small>(אנ')</small> 
|סווינג
|סיבוב הופעות לאומי
|-
|2013–2014
|פעם אחת <small>(אנ')</small> 
|אנדריי
|תיאטרון ברודוויי
|-
|2015
|Zorba
|פאבל
|ניו יורק סיטי סנטר <small>(אנ')</small> 
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:מהגרים מקולומביה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1988
אורלי וגיא (תוכנית תחקירים)

אורלי וגיא הייתה תוכנית תחקירים ישראל<nowiki/>ית בהנחיית אורלי וילנאי וגיא מרוז. התוכנית שודרה בין ה-2 ביולי 2019 עד ה-26 באוקטובר 2020 ברשת 13 וכללה 7 פרקים.

== עונה 1 (2019–2020) ==
{| class="sortable wikitable" style="margin: 1em auto 1em auto; text-align:center; font-size:90%; line-height:18px;"
! rowspan="2" style="background:#E0FFFF;" | <font color="#000000>מס'פרק</font>
! rowspan="2" style="background:#E0FFFF;" | <font color="#000000></font>
! rowspan="2" style="background:#E0FFFF;" | <font color="#000000>מקורי</font>
! colspan="2" style="background:#E0FFFF;" | <font color="#000000>נתוני צפייה</font>
! rowspan="2" style="background:#E0FFFF;" | <font color="#000000>מקור
|-
! style="background:#E0FFFF;" | <font color="#000000>
! style="background:#E0FFFF;" | <font color="#000000>
|-
|1
|פרשת אייל גולן
|2 ביולי 2019
|17%
|503,000
|
|-
|2
|המוסד יחידת חיסול
|
|7.6%
|212,000
|
|-
|3
|פרשת איה נאפה
|
|9.5%
|243,000
|
|-
|4
|רפי כהן
|
|10.7%
|256,000
|
|-
|5
|סודות האימוץ
|
|8.5%
|221,000
|
|-
|6
|איה נאפה הצד שלה
|
|
|
|
|-
|7
|ניסוי הסוכרת הגדול
|
|
|
|
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 
*[https://m.facebook.com/pages/category/Community-Organization/אורלי-וגיא-177621142281988/ אורלי וגיא], דף התוכנית בפייסבוק

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות תחקירים ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
מפרץ אמונדסן (אנטארקטיקה)

מפרץ אמונדסן (באנגלית: Amundsen Bay) המכונה גם מפרץ אייס (באנגלית: Ice Bay; מילולית: מפרץ הקרח) הוא מפרץ שרוחבו 39 קילומטרים, בארץ אנדרבי שבאנטארקטיקה. 

המפרץ נמצא ממערב להרי טולה. 

בצפון המפרץ מצוי פיורד אדמס.

== היסטוריה ==
=== גילוי המפרץ ===
סר דאגלס מוסון ראה את המפרץ לראשונה ב-14 בינואר 1930. קפטן היאלמאר רייסר לארסן, ראה את המפרץ בטיסתו מעל המפרץ ב-15 בינואר ומיפה אותו. 

המפרץ מופה בפירוט על ידי המשלחת האנטארקטית הלאומית האוסטרלית, אשר הונחתה ממטוס לחוף המפרץ בשנת 1956. 

=== מקור השם ===
מוסון קרא למפרץ על שמו של מגלה הארצות הנורווגי רואלד אמונדסן, שהיה הראשון להגיע לקוטב הדרומי.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:374 מפרץ אמונדסן] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=81 מפרץ אמונדסן] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=316&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR מפרץ אמונדסן] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=374&fid=antgeo_101 תצלום לוויין של אזור מפרץ אמונדסן]

== הערות שוליים ==

אמונדסן
אמונדסן
אמונדסן
גודל טבעי

גודל טבעי הוא אלבום הבכורה של דני סנדרסון, שיצא בשנת 1982.

== רקע ==
בשנות ה-70 הנהיג סנדרסון שלוש להקות בולטות: כוורת, גזוז ודודה. כוורת התאפיינה לרוב בפופ ורוק המשולבים בהומור רב, וגזוז בהשפעות של רוק אנד רול אמריקאי וכלי נשיפה. דודה, להקתו האחרונה של סנדרסון, התאפיינה ברוק כבד יחסית, ובשירים ארוכים ומסובכים. להקה זו התפרקה לאחר הוצאת אלבומה היחיד, בשנת 1981.

בעידוד חברו, המוזיקאי זהר לוי, החליט סנדרסון לפצוח בקריירת סולו. את שירי התקליט כתב בתקופה בת חודשיים, במהלכה הסתגר במלון בהרצליה. אלבום זה מתאפיין בסגנון רוק רך, על מנת להתאים את השירים לקולו של סנדרסון, המחוספס פחות מזה של שותפו בלהקות הקודמות גידי גוב. בנוסף, השירים באלבום קצרים (בין 2 ל-3 דקות), בעלי מבנה פשוט יחסית, והומור רב (בהתאם לסגנון הכתיבה המקורי של סנדרסון).

את השיר "גלשן", שהפך ללהיט, כתב סנדרסון במחווה ללהקת הביץ' בויז שאהב, וכן בהשראת גולשים שעליהם השקיף מחלון חדרו במלון. האלבום הניב מספר להיטים נוספים, ביניהם "פיקששתי" ו"סיבה לחיות" (הידוע גם בשם "סוניה").

השיר "היפנוזה" המופיע באלבום מתבסס על לחן ישן של סנדרסון, לשירה של להקת כוורת "Lesson In Love". השיר המקורי נכתב כחלק מניסיונה של הלהקה להצליח בארצות הברית, ונכלל באנתולוגיית הלהקה - כוורת בקופסה.

== רשימת השירים ==
כל השירים באלבום נכתבו והולחנו על ידי דני סנדרסון, אלא אם צוין אחרת.

== משתתפים ==
כל המילים, הלחנים והעיבודים : דני סנדרסון

תופים וכלי הקשה : אלון הלל

בס : אלון נדל

גיטרות, קלידים ושירה : דני סנדרסון

קלידים : משה לוי

סקסופון אלט וטנור (סיבה לחיות) : מורטון קם ויעקב מירון

סולו קלרינט (סיבה לחיות) : מורטון קם

קנון (הקול של המצפון שלך) : אברהם שהרבני

מקהלה (הקול של המצפון שלך) : מקהלתו של רפי פסחזון

מכת סנר (חלומות ירוקים) : אלי חדד ובנג'ו קמחי

קולות (הגיע ממטולה) : יהודה עדר, אלון נדל, יוריק בן דוד, עמית "פלש" חיות ויואב שדמה

טכנאי הקלטה ומיקס : איתמר גפני באולפני "טריטון"

מפיק בפועל : עמירם הר אבן

עוזרת הפקה : אתי אנטה

צילום ועיצוב : איריס שילר ומיכאל לוין

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:אלבומי דני סנדרסון
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
קטגוריה:אלבומים בעברית
סחלין (כדורעף נשים)

סחלין (ברוסית: Сахалин) הוא מועדון כדורעף נשים מקצועני מהעיר יוז'נו-סחלינסק שבמזרח הרחוק המתמודד בליגת העל הרוסית בכדורעף נשים.
== היסטוריה ==
המועדון הוקם בשנת 2012 על בסיס משאבי קבוצת סומורודוק מהעיר חברובסק שעברה לעיר יוז'נו-סחלינסק והפכה לקבוצת כדורעף הנשים הראשונה בהיסטוריה של העיר והמחוז המתמודדת בליגות הלאומיות, בעונת 2013 השתתפה בליגת המשנה הרוסית.

מאז 2015 — מהווה חלק ממועדון הספורט המקצועני של סחלין (ברוסית: Профессиональный спортивный клуб Сахалин), הכולל גם מועדון כדורעף גברים, מועדון הוקי קרח ומועדון כדורגל סחלין.

ספונסר הקבוצה הוא גזפרומבנק, חברה בת של תאגיד גזפרום.
==הישגים ותארים==
*גביע סיביר והמזרח הרחוק (2): 2017, 2018.
==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורעף נשים רוסיות
קטגוריה:יוז'נו-סחלינסק: ספורט
פיורד אדמס

פיורד אדמס (באנגלית: Adams Fjord) הוא פיורד בחלקו הצפונית של מפרץ אמונדסן בארץ אנדרבי, שבאנטארקטיקה. 

הפיורד ממוקם דרומית להר ריסר-לארסן. 

אורכו של הפיורד 21 קילומטרים.

== היסטוריה ==
=== גילוי הפיורד ===
הפיורד צולם מן האוויר ומופה לראשונה על ידי המשלחת הלאומית האנטארקטית האוסטרלית ב-1956. 

=== מקור השם ===
שמו של הפיורד ניתן לו על ידי ועדת השמות והמדליות האנטארקטית של אוסטרליה.

הפיורד נקרא על שמו של איאן ל. אדמס (Ian L. Adams), מפקד תחנת מוסון בשנת 1958.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:65 פיורד אדמס] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=426 פיורד אדמס] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=53&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR פיורד אדמס] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנטארקטיקה: פיורדים
קטגוריה:ארץ אנדרבי: מפרצים
אל-אנבא

אל-אנבא היה יומון ישראלי בערבית, שנתמך על ידי ממשלת ישראל וההסתדרות, ויצא על ידיהן בשותפות עם הג'רוזלם פוסט. העיתון התקיים בשנים 1968–1985.

== היסטוריה ==
בשנים 1948–1968 הוציאו יחד יועץ ראש הממשלה לענייני ערבים וההסתדרות את העיתון אליום. העיתון לא הצליח לרכוש קהל קוראים משמעותי וצבר גירעונות גדולים, ועל כן הוחלט לסוגרו. במקום זאת, הוחלט להוציא לאור עיתון חדש בשותפות עם הג'רוזלם פוסט, שיקבל את התמיכה שניתנה עד אז לאליום. לעורך העיתון נבחר יצחק בר-משה, שקיבל חופשה ללא תשלום מרשות השידור. התקווה הייתה שהעיתון יגיע לתפוצה של 9000 גיליונות, מהם 3,000 בישראל ועוד 6,000 ביהודה, שומרון וחבל עזה. בהתאם, גויסה שורה של כתבים ערבים, ונקבע קו מערכתי שיאפשר התבטאות חופשית יותר, לעומת הקו של שופר ממשלתי שהיה נהוג באל-יום. צוות הכתבים כלל עשרה עיתונאים מהשטחים, שגויסו למרות לחץ נגדי שלא לשתף פעולה עם העיתון הישראלי.

העיתון החל לצאת ב-24 באוקטובר 1968. בעיתון פורסמו מאמרים של אליהו ששון, שר המשטרה, אך גם הועתקו לעיתון מאמרים של מוחמד חסנין הייכל, עורך העיתון המצרי אל-אהראם. באפריל 1970 חזר בר משה לקול ישראל ובמקומו נתמנה יעקב חזמה לעורך. למרות מאמצים אלו, נשאר העיתון עם תפוצה של כ-3,000 גליונות בלבד. באפריל 1971 התמנה שלמה חנן למנהל העיתון. הוא שם דגש על שיווק העיתון, והביא את התפוצה בסוף 1971 ל-15,000 גליונות. נתוני התפוצה לא נותרו ברמה הגבוהה, ובתחילת 1975 הם עמדו על 6,000 גליונות בימי חול וכ-9,000 גליונות בסופי שבוע. בסוף 1974, בעקבות מאמר בעיתון שלעג ללירה הישראלית, ביקש ראש הממשלה יצחק רבין לבדוק את מדיניות המערכת של העיתון. לבדיקת העיתון נתמנתה ועדה שכללה את שמואל טולידאנו, דוד פרחי ממשרד ההסברה והממונה על התקציבים באוצר, ארנון גפני.

מתחילת ינואר 1977 שונה פורמט העיתון כדי שידמה לפורמט הנהוג במדינות ערב. בפברואר 1978 התפטר יעקב חזמה מתפקיד עורך העיתון במחאה על התערבות של יועץ ראש הממשלה לענייני ערבים, ד"ר משה שרון, בתכני העיתון. באותו זמן פוטרו 13 עיתונאים כדי לצמצם את גירעונות העיתון. כתב הספורט, נעים זילכה, הושב לעבודתו לאחר כחודשיים לנוכח מחאות רבות על פיטוריו. ביולי 1979 נתמנה עובדיה דנון לעורך העיתון.

בשנות ה-80 הגיע רוב תקציבו של העיתון מתמיכה ממשלתית, ובשנת 1985 החליט עזר ויצמן לסגור את העיתון. באותה עת עמדה תפוצת העיתון על כ-3,000 גליונות ביום, שכשליש מתוכם היו מנויים כפויים ועוד כמה מאות הופצו בבתי הכלא בישראל.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: עיתונים
קטגוריה:תקשורת ערבית בישראל
אנבא
קטגוריה:ההסתדרות הכללית
חף מפשע (אלבום)

חף מפשע הוא אלבומו השני של דני סנדרסון, שיצא בשנת 1984, בעיבוד והפקה מוזיקלית של סנדרסון, ובשיתוף פעולה עם משה לוי בעיבודי כלי הנשיפה.

== רקע ==
אלבום זה יצא באותה השנה שבה נערך איחודה הראשון של להקת כוורת. העבודה עליו נעשתה עם צוות הנגנים שליווה את סנדרסון באותה התקופה.

מבחינה סגנונית, אלבום זה די דומה לקודמו גודל טבעי, אלא שבמקרה זה - ההפקה עשירה יותר, נערמו ערוצים רבים של כלי הקשה, גיטרות ועיבודים קוליים רב שכבתיים.

זמן קצר לאחר יציאת האלבום הוציא סנדרסון על גבי תקליט שדרים את השיר "מה הדאווין שלך?". השיר לא נכלל מלכתחילה באלבום, אך בעקבות הצלחתו יצאו שתי גרסאות מחודשת של האלבום: תחילה עם "מה הדאווין שלך?" כתקליט שדרים נפרד, ולאחר מכן עם השיר כחלק מהתקליט עצמו.

בין שירי האלבום שזכו להצלחה ניתן למנות את "שיר רועים", "בואי מותק", "רותיל'ה" ו"חושב עליך". סנדרסון הצהיר במספר הזדמנויות כי מבין כל אלבומיו, זהו האהוב עליו ביותר.

== רשימת רצועות ==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דני סנדרסון, אלא אם צוין אחרת.

== משתתפים ==
עיבודים והפקה מוזיקלית : דני סנדרסון

עיבוד כלי נשיפה : משה לוי ודני סנדרסון

תופים, הקשה, מצילות, כיסא, קסטנייטות וכבשים: דובי קיזלשטיין,

בס וטרומבון: אילן וייל,

גיטרות חשמליות וסולו: ארז נץ,

פסנתר CP, קלידים, פנדר, אקורדיון, פסנתר אקוסטי, קלווינט ומברג (על פי רעיון של יואב גרא) : משה לוי,

גיטרות אקוסטיות, חשמליות, סולו, מוג, קלווינט, פסנתר CP וקולות: דני סנדרסון,

אורחים מיוחדים:

קולות רקע נוספים: אפרים שמיר, ארז נץ, משה לוי, בדר, מיכל ברנט, יוריק בן דוד, ראובן שפירא,

מפוחית (כדור פורח): איתמר נוימן,

בוזוקי וסולו (שיר רועים): אריס נחום,

חצוצרה: רובין פלמקווסט, סקסופון אלט: פטר ורטהיימר (תגיד לכולם לשבת וחף מפשע),

קאנון: אברהם סלמאן (מה הדאווין שלך)

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.facebook.com/permalink.php?story_fbid=pfbid06QZ6upCqbAW64fNpM3UPFTG1DnYUwqfUQaXTQneueSJ7EHYShKiswWXx6rPSkGPwl&id=100000213397976 תומר פישר כותב, חף מפשע - האלבום הנבחר של היום], 29 במרץ 2021

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 1984
קטגוריה:אלבומי דני סנדרסון
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
כריסטיאנה ג'ירלי

כריסטיאנה ג'ירלי (באיטלקית: Cristiana Girelli; נולדה ב-23 באפריל 1990) היא כדורגלנית איטלקייה המשחקת בעמדת החלוץ ביובנטוס ובנבחרת איטליה.

==קריירת מועדונים==

ג'ירלי החלה את הקריירה שלה במועדון הכדורגל מהעיר ורונה, שבשורותיו שיחקה במשך שמונה שנים, שבהן זכתה בעשרה תארים. בשנת 2013, היא חתמה בקבוצת ברשה, שבמדיה שיחקה במשך חמש עונות ואף הייתה סגנית מלכת השערים לעונת 15–2014 עם 27 כיבושים. מאז שנת 2018 היא משחקת בשורות יובנטוס.

==קריירה בינלאומית==

במרץ 2013, היא ערכה את הופעת הבכורה שלה בנבחרת הבוגרת במסגרת משחק ידידות נגד נבחרת אנגליה. לאחר מכן, היא הפכה לחלק מהסגל האיטלקי ליורו 2013. היא לקחה חלק במונדיאל 2019, שבו הבקיעה שלושה שערים בניצחון 0–5 נגד נבחרת ג'מייקה במסגרת המחזור השני של שלב הבתים.

==תארים==
ברדולינו ורונה
* אליפות איטליה (4): 2004/05, 2006/07, 2007/08, 2008/09
* הגביע האיטלקי (3): 2005/06, 2006/07, 2008/09
* הסופר קאפ האיטלקי (3): 2005, 2007, 2008

ברשה
* אליפות איטליה (2): 2013/14, 2015/16
* הגביע האיטלקי (2): 2014/15, 2015/16
* הסופר קאפ האיטלקי (4): 2014, 2015, 2016, 2017

יובנטוס
* אליפות איטליה (1): 2018/19
* הגביע האיטלקי (1): 2018/19

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלניות איטלקיות
קטגוריה:חלוצות כדורגל איטלקיות
קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1990
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1990
תחנת הרכבת התחתית רחוב בייקר

תחנת הרכבת התחתית רחוב בייקר (באנגלית: Baker Street) היא תחנת רכבת תחתית גדולה הנמצאת באזור 1 של הרכבת התחתית של לונדון. התחנה הנמצאת באזור הסיטי של וסטמינסטר היא תחנת רכבת מרכזית שעוברים בה חמישה קווים: בייקרלו, סירקל, האמרסמית' וסיטי, קו ג'ובילי וקו מטרופוליטן.

== מיקום ==
הכניסה הראשית אל התחנה נמצאת ברחוב בייקר, כניסות נוספות נמצאות בדרך מרילבון וברחוב צ'ילטרן אם כי אין בהם קופות. אחת הסיבות העיקריות לעומס הרב בתחנה היא האטרקציות הסמוכות שכוללות את ריג'נטס פארק, מגרש הקריקט לורדס, מוזיאון שרלוק הולמס ו"מאדאם טוסו".

== קישורים חיצוניים ==

רחוב בייקר
קטגוריה:וסטמינסטר: תחבורה