OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מרב בת שאול

דוד מגיש לשאול את ראשו של גלית
מֵרַב בַּת שָׁאוּל היא דמות מקראית המתוארת בספר שמואל כבתם הבכירה של שאול המלך ואחינעם בת אחימעץ. אביה שאול הבטיח לתת את ידה למי שיכה את גוליית הפלישתי, אולם בפועל היא ניתנה לאשה לעדריאל המחולתי, ואילו מיכל, אחותה הצעירה, ניתנה במקומה לדוד, שהכה את גוליית.

== שאלת בכורתה ==
בפסוק היא מופיעה לאחר שלושת אחיה, יהונתן, ישוי ומלכישוע, אך לפני שמה מצוין שהיא הבכירה.

ייתכן כי היא נולדה רביעית להוריה, וציון הבכורות נועד לציין שהיא הבכירה מבין שתי הבנות (מרב ומיכל). הבנים נמנים לפי סדר לידתם גם אם ביניהם נולדו בנות. אחת הסיבות למניין הבנות היא להבליט את סדר לידתן, כי היו לכך השלכות לגבי השאלה מי מביניהן תינשא ראשונה (הנוהג להשיא את הבנות לפי סדר לידתן).

== דוד וגוליית ==
שאול המלך הבטיח את ידה של בתו למי שיביס את גוליית במלחמה. לאחר שדוד הרג את גוליית, הוא הגיע לחצר המלך שאול, שם התקבל בחמימות ובאהבה על ידי כולם, והנשים שיצאו לקראת שאול המנצח, השכילו לפאר גם את דוד: "וַתַּעֲנֶינָה הַנָּשִׁים הַמְשַׂחֲקוֹת וַתֹּאמַרְןָ הִכָּה שָׁאוּל בַּאֲלָפָיו וְדָוִד בְּרִבְבֹתָיו". העדפת דוד על פני שאול הכעיסה את שאול ועוררה את קנאתו. לכן שאול חיפש דרכים להמית את דוד, ואף ניסה פעמיים להכות אותו בחנית, אך לא הצליח.

בעקבות הצלחת דוד בקרב עם גוליית, הציע לו שאול את מרב לאישה, אולם בלבו התכוון שדוד ייפול בשדה הקרב עם הפלשתים, וזאת מבלי שייוודע למרב דבר על כוונותיו.
כאשר הגיע מועד ביצוע השידוך, במקום לדוד, ניתנה מרב לעדריאל המחולתי, בנו של ברזילי הגלעדי, אחד מחשובי הגלעד. לא ברור מה הסיבה לשינוי דעתו של שאול בעניין; ייתכן כי ביטול השידוך נועד לפגוע בדוד ולהשפילו בחצר המלך, שכן מאז ניצחונו את גָּלְיָת, מעמדו של דוד היה גבוה משל שאול.

==מרב ומיכל==
סיבה אפשרית נוספת לשידוכה של מרב עם עדריאל המחולתי, היא מעשה החתירה או ההסתה והפירוד שנעשו בחצר בהקשר זה על ידי מיכל, בתו הצעירה של שאול, אשר אהבה את דוד ועשתה כמיטב יכולתה אצל אביה לבטל את התחייבותו.

בכתובים מדובר על "חמשת בני מיכל בת שאול, אשר ילדה לעדריאל בן ברזלי המחלתי". אמירה זו יש בה קושי: מרב היא זו שניתנה לעדריאל ולא מיכל, ומלבד זאת, על מיכל נאמר גם: "וּלְמִיכַל בַּת שָׁאוּל לֹא הָיָה לָהּ יָלֶד עַד יוֹם מוֹתָהּ".
קיימות מספר תשובות שונות לסתירה זו, והמקובלות ביותר הן:
* מרב מתה ומיכל גידלה את ילדיה, ולכן נקראו על שמה.
* בטעות מופיע השם "מיכל" במקום "מרב".

ישנה מחלוקת בתלמוד האם בפועל הייתה מרב אשתו של דוד. לפי רבי יוסי, נשא דוד את מרב ולאחר מותה את מיכל (לפי ההלכה, לאחר מות אשתו הרי הוא מותר באחותה). לפי רבי יהושע בן קרחה, דוד אכן קידש את מרב, אך לדעת שאול אביה היו אלו קידושי טעות שאינן תופסים (משום "מקדש במלוה" או מטעם הלכתי אחר) ולכן נשא דוד את אחותה מיכל בחייה. על־פי דעת רבי יהושע בן קרחה במחלוקת זו, את בניה של מרב גידלה מיכל אחותה, ומשום כך נקראו "בני מיכל".
בספר שמואל ב' נאמר כי חמשת בנים אלו נמסרו לידי הגבעונים, והוצאו להורג.

==עץ משפחה==

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים בספר שמואל
קטגוריה:נשים בספרי נביאים
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:משפחת שאול המלך
אורן מוברמן

אורן מוברמן (נולד ב-4 ביולי 1966) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי קולנוע ישראלי אמריקאי הפועל בארצות הברית.

==ביוגרפיה==

מוברמן נולד בישראל וגדל בגבעתיים. בגיל 12 עזבה משפחתו את ישראל בעקבות אביו שעבד כמנהל בשלוחה האמריקאית של בנק לאומי. מוברמן למד בתיכון יהודי במנהטן והיה פעיל בשבט צופי צבר בקווינס. הוא חזר לארץ כדי לשרת בצבא, ואת שירותו עשה בנח"ל המוצנח. אחרי השחרור חזר לניו יורק, והחל בלימודי קולנוע בברוקלין קולג'. בזמן הלימודים החל לכתוב ביקורות קולנוע בעיתון ישראלי מקומי בניו יורק ולאחר מכן כתב גם במגזין האמריקאי Interview, טור שכלל ראיונות עם אנשים בתחום הקולנוע. 

תפקידו הראשון בעסקי הקולנוע היו כעוזר הפקה בסרט "Vanya on 42nd Street", של הבמאי לואי מאל. לאחר מכן כתב את התסריט לסרט "" שזכה בשני פרסים בפסטיבל ונציה. בנוסף, כתב ביחד עם טוד היינס את התסריט לסרטו הביוגרפי על בוב דילן, אני לא שם.

סרטו הראשון כבמאי, "השליח", זכה להצלחה רבה והוקרן לראשונה בשנת 2009 בפסטיבל סאנדנס, זכה בפרס דוב הכסף לתסריט בפסטיבל ברלין. הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב ולשני פרסי אוסקר, בהם לתסריט הטוב ביותר. 

סרטו השני "" מ-2011, אותו כתב בשיתוף עם ג'יימס אלרוי. הסרט זכה לביקורות מעורבות, ורוב השבחים הלכו לוודי הרלסון, כשחקן הראשי בסרט.

בשנת 2015 ביים וכתב את הסרט "", בכיכובם של ריצ'רד גיר, סטיב בושמי וג'נה מאלון. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-7 בספטמבר 2014. 

בשנת 2017 ביים וכתב את הסרט , המבוסס על מ-2009 מאת הסופר הרמן קוך. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ב-10 בפברואר, ובבתי הקולנוע בארצות הברית הופץ ב-5 במאי 2017.

בשנת 2019 כתב את התסריט לסרט האמריקאי-איטלקי "החשוד העיקרי" <small>(אנ').</small>

בשנת 2021 החל לעבוד על סרטו החמישי כבמאי, "Raised Eyebrows", המבוסס על ספרו של סטיב סטוליאר באותו שם משנת 1996; ועוקב אחר ימיו האחרונים של הקומיקאי והשחקן היהודי-האמריקאי גראוצ'ו מרקס בגילומו של ג'פרי ראש.

בשנת 2022 לקח חלק הבהפקת הסרט "The Listener" בבימויו של סטיב בושמי.

מוברמן מיוצג על ידי סוכנות הכישרונות Creative Artists Agency (CAA) מלוס אנג'לס.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* אוהד שטדלר, [https://archive.today/20121218171151/http://www.film-e-good.org.il/siteFiles/1/14/10350.asp שוטר רע, שוטר רע - ריאיון עם התסריטאי והבמאי אורן מוברמן לרגל צאת סרטו רמפארט], באתר איגוד התסריטאים, 11 במרץ 2012
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי ברוקלין קולג'
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
מנהל מערכות מידע

מנהל מערכות מידע או מנהל מערכות מידע ראשי (מנמ"ר באנגלית Chief Information Officer או בראשי תיבות CIO) בארגון הוא האחראי על עיצוב אסטרטגיית המחשוב של החברה כך שתתמוך בפעילות העסקית. למנמ"ר אחריות כוללת על מערכות מידע בארגון, והוא חבר בהנהלה הבכירה ומדווח ישירות למנהל הכללי. הוא אחראי על מתן שירותי טכנולוגיית מידע למשתמשים במערכות המידע של הארגון (משתמשים פנימיים וחיצוניים), ולתהליכי הפיתוח, ההקמה והתחזוקה של מערכות התשתית והיישומים (אפליקציות). תחום האחריות של המנמ"ר כולל ניהול עובדים וספקים, עבודה מול עמיתים בארגון, וכל זאת תחת דרישות ההנהלה להשגת היעדים במסגרות התקציב והזמנים שנקבעו להם. המנמ"ר גם אחראי על כתיבת מסמכי מדיניות חברה, כתיבת נהלים ויישומם, אבטחת מידע, ויכולת התאוששות טכנולוגית מאסון.

בראשית ימי המחשוב שירתו מערכות המידע הארגוניות רק משתמשים בארגון, כחלק מהשירותים הנחוצים לתפעול הארגון: ניהול משאבי אנוש, ניהול כספים, ניהול מלאי וכדומה. עם התפתחות האינטרנט נפתחו מערכות המידע הארגוניות גם ללקוחות הארגון, מצב שהגביר את חשיפתן לאוכלוסייה גדולה של משתמשים ואת חשיבותן האסטרטגית. שינוי זה הביא לחיזוק משמעותי במעמדו של המנמ"ר. דוגמה מובהקת היא בנק, שמערכות המידע שלו, שבאחריות המנמ"ר, משרתות גם את לקוחותיו. בארגונים המבוססים על עבודה מקוונת, כגון בורסה לניירות ערך או עסק של מסחר אלקטרוני, שיבוש במערכות המידע משתק כליל את פעילות הארגון. מצב זה גורם להקצאת משאבים רבים למנמ"ר, על מנת להבטיח פעילות תקינה של הארגון.

== ראו גם ==
* מנהל טכנולוגיות ראשי
* מנהל תשתיות מחשוב
* ארכיטקט תוכנה
* מדען ראשי

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:מקצועות המחשוב
קטגוריה:תפקידי ניהול ראשיים
קטגוריה:מקצועות המדע והטכנולוגיה
משחקי הים התיכון 2009

בניית הכפר האולימפי בפסקרה, אפריל 2009
מצעד במהלך טקס הסיום
משחקי הים התיכון ה-16 נערכו בעיר פסקרה שבאיטליה בין התאריכים 25 ביוני עד 5 ביולי 2009.

בתחרויות השתתפו 4,180 ספורטאים מ-23 מדינות שהתחרו ב-28 ענפי ספורט.

ב-18 באוקטובר 2003 נערכה ישיבה בעיירה סמוך לעיר אלמריה שבספרד שבה הוחלט שפסקרה תארח את המשחקים. המתמודדות הסופיות האחרות היו: רייקה (קרואטיה) ופטרס (יוון).

==מדינות משתתפות== 
בסוגריים מספר הספורטאים מכל מדינה
{| border=0
|
* (61)
* (35)
* ((73)
* (129)
* (131)
* (116)
* (61)
* (145)
|
* (11)
* (83)
* (153)
* (334)
* (418) 
* (224)
* (124)
* (144)
|
* (105)
* (14)
* (360)
* (42)
* (60)
* (315)
* (28)
|}

==ענפי הספורט==
{| border=0
|
* אופניים
* איגרוף
* אתלטיקה
* ג'ודו
* גולף
* היאבקות 
* הרמת משקולות
* התעמלות אומנותית 
* התעמלות מכשירים 
* חתירה
|
* טניס
* טניס שולחן
* כדורגל
* כדוריד
* כדורמים
* כדורסל
* כדורעף
* כדורעף חופים
* כדורת דשא
|
* סיף
* סקי מים
* קאנו/קיאק
* קליעה
* קראטה
* קשתות 
* רכיבה
* שחייה
* שיט מפרשיות
|}

==טבלת המדליות==

{|class="wikitable sortable" style="text-align:center;"
|-
!מיקום
!מדינה
|style="background:gold; width:4.5em; font-weight:bold;"|זהב
|style="background:silver; width:4.5em; font-weight:bold;"|כסף
|style="background:#cc9966; width:4.5em; font-weight:bold;"|ארד
!style="width:4.5em;"|סה"כ
|-bgcolor=ccccff
|rowspan="1"| 1 || align=right | || 64 || 49 || 63 || 176
|-
|rowspan="1"| 2 || align=right | || 48 || 53 || 39 || 140
|-
|rowspan="1"| 3 || align=right | || 28 || 21 || 34 || 83
|-
|rowspan="1"| 4 ||align=right| || 20 || 19 || 26 || 65
|-
|rowspan="1"| 5 || align=right | || 19 || 14 || 31 || 65
|-
|rowspan="1"| 6 || align=right | || 13 || 11 || 13 || 37
|-
|rowspan="1"| 7 || align=right | || 11 || 10 || 13 || 34
|-
|rowspan="1"| 8 || align=right | || 9 || 13 || 13 || 35
|-
|rowspan="1"| 9 || align=right | || 7 || 9 || 10 || 26
|-
|rowspan="1"| 10 || align=right | || 6 || 9 || 6 || 21
|-
|rowspan="1"| 11 || align=right | || 5 || 12 || 11 || 28
|-
|rowspan="1"| 12 || align=right | || 3 || 4 || 1 || 8
|-
|rowspan="1"| 13 || align=right | || 2 || 4 || 0 || 6
|-
|rowspan="1"| 14 || align=right | || 2 || 3 || 12 || 17
|-
|rowspan="1"| 15 || align=right | || 2 || 3 || 7 || 12
|-
|rowspan="1"| 16 || align=right | || 2 || 2 || 3 || 7
|-
|rowspan="1"| 17 || align=right | || 1 || 3 || 2 || 6
|-
|rowspan="1"| 18 || align=right ||| 1 || 0 || 6 || 7
|-
|rowspan="1"| 19 || align=right | || 0 || 3 || 5 || 8
|-
|rowspan="1"| 20 || align=right | || 0 || 1 || 0 || 1
|-
|rowspan="1"| 25 || align=right | || 0 || 1 || 0 || 1
|- bgcolor="lightgray"
| || || || || ||
|-
!colspan="2"| סך הכל || 243 || 244 || 295 || 782
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20051229061931/http://www.pescara2009.it/ האתר הרשמי של משחקי הים התיכון פסקרה 2009]

קטגוריה:תחרויות ספורט רב-ענפיות
קטגוריה:הים התיכון: היסטוריה
אינטגרציה סנסורית

אינטגרציה סנסורית הוא תהליך נוירולוגי ועצבי המארגן את התחושות המגיעות דרך החושים מהגוף ומהסביבה אל המוח, ובכך מאפשר לאדם להתנהל באופן יעיל בסביבתו.

==ליקויים באינטגרציה סנסורית==
תאוריית “האינטגרציה הסנסורית” פותחה על ידי J. AYRES, מרפאה בעיסוק, על מנת להסביר טוב יותר את היחס שבין תפקוד עצבי לבין התנהגות.

מטרתה של J. AYRES הייתה לפתח תאוריה שתתאר ותנבא את היחסים הספציפיים שבין תפקוד נוירולוגי, התנהגות סנסומוטורית ולמידה אקדמאית ראשונית.

AYERS הגדירה מספר תתי סוגים של דיס פונקציות ספציפיות אצל ילדים עם בעיות סנסומוטוריות או בעיות למידה, ופיתחה גישה טיפולית שלמה עבור ילדים אלה.

לפי התאוריה, אינטגרציה חושית הוא תהליך עצבי המארגן את התחושות מהגוף ומהסביבה, ומאפשר שימוש יעיל של הגוף בתוך הסביבה. המוח מפרש ומגדיר את הגירויים השונים בתהליך של עיבוד אינפורמציה. בתהליך זה המוח צריך לבחור, לחזק, לדכא, להשוות ולקשר את האינפורמציה הסנסורית באופן אינטגרטיבי.

===יסודות עיקריים בתאוריה===
*למידה תלויה ביכולת להשתמש באינפורמציה סנסורית.
* ליקוי בעיבוד ואינטגרציה יביא לליקוי בתכנון והפקת התנהגות.
* דרכי התערבות וטיפול מתאימות ישפרו את יכולת המוח לבצע אינטגרציה סנסורית ובכך יביאו לשיפור הלמידה המוטורית והקונספטואלית.

===הנחות מרכזיות בתאוריה===
*גמישות של המוח
* רצף התפתחותי
* היררכיה של מערכת העצבים
* התנהגות אדפטיבית
* דחף פנימי (Inner drive)

===זיהוי תתי הקבוצות של ליקויים באינטגרציה סנסורית===

;א.
#Postural Ocular Movement Disorder
#Bilateral Integration and Sequencing Disorder
#Gravitational Insecurity
#Intolerance to Movement

;ב. ליקויים בעיבוד מידע טקטילי:
#tactical defensiveness
#Poor Tactical Discrimination
#ליקויים בתכנון תנועה:
#Generalized S.I Dysfunction
#Right and Left Hemisphere Dysfunction

==ראו גם==
* תפיסה
* עיבוד מלמטה-למעלה ומלמעלה-למטה (קוגניציה)

==הערות שוליים==
<div style="direction: ltr;">

</div>

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נוירולוגיה
קטגוריה:חושים
קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית
פטאליט

פטאליט הוא מינרל טקטוסיליקטי (סיליקט במבנה מרחבי) המכיל ליתיום ואלומיניום.

==תכונות==

===הרכב כימי וקריסטלוגרפיה===
נוסחת המבנה הכימי של הפטאליט היא LiAlSi<sub>4</sub>O<sub>10</sub>.

הפטאליט מתגבש במערכת המונוקלינית, חבורת סימטריות נקודתית "מונוקלינית רגילה" <math>2/m\ </math>, וחבורת סימטריות מרחבית P 2/a. הפרמטרים של תא היחידה הם: Åa=11.737, b=5.171Å ו-c=7.630Å, וגודלה של זווית β הוא 112.54°.

===תכונות פיזיקליות===
המינרל מופיע במקבצים עמודיים או חסרי צורה. הגבישים אינם נפוצים – וצורתם לווחיים עד פריזמתיים באורך עד 2 מטרים. פאות הגביש לעיתים מקווקוות. לפטאליט יש פצילות מושלמת בכיוון אחד ({001}). הקשיות של המינרל בינונית גבוהה יחסית, 6.5-6 בסולם מוס, ומשקלו הסגולי הממוצע 2.4 גרם לסמ"ק. קיימת בו תופעת גבישים תאומים.

===תכונות אופטיות===
אופטית המינרל הוא דו-צירי חיובי. מקדמי השבירה של הפטאליט הם: nα=1.504, nβ=1.51 ו-nγ=1.516. גבישי הפטאליט הם שקופים עד שקופים למחצה. הם חסרי צבע או שצבעם ורוד, אפור, צהוב, צהוב אפור עד לבן. בשקף מנוסר הפטאליט הוא חסר צבע. הברק של הפטאליט הוא זגוגי או פנינתי על משטחי הפצילות, והנפיצה שלו חלשה. המינרל תרמולוסנט (פולט אור בחימום).

==גילוי ומקור השם==
המינרל נתגלה לראשונה ב-1800 באי אוטו (Utö) שבמועצה המקומית הנינגה (Haninge) שבמחוז סטוקהולם שבשוודיה. שמו נגזר מיוונית "פטלון" – עלה, מתייחס לפצילות המושלמת שלו במקביל לבסיס.

הסוג השקוף המצוי באי אלבה מכונה קסוטריט.

הכימאי השוודי יוהאן אוגוסט ארפוודסון (Johan August Arfwedson 1841-1792) גילה ב-1817 את היסוד ליתיום באנליזה של פטאליט.

==שימושים==
בדומה לספודומן ולפידוליט משמש הפטאליט מקור לליתיום. כמו כן נוהגים להוסיף פטאליט לתערובת ממנה יוצרים כלים קרמיים ובכך מקטינים את תופעת ההתרחבות בחום ומגדילים את חוזק הכלי. מלבד זאת, המינרל ידוע בעיקר לאספני מינרלים, אם כי הקשיות הגבוהה יחסית שלו מאפשרת גם שימוש בסוג חסר הצבע של הפטאליט כאבן חן.

==מקור ותפוצה==
הפטאליט מצוי בפגמטיטים של גרניט עשירים בליתיום.

בין המקומות בהם ניתן למצוא את הפטאליט:
האי אוטו (Utö) שבמועצה המקומית הנינגה (Haninge) שבמחוז שבסטוקהולם שבשוודיה (המקום בו נמצא המינרל לראשונה); סמוך לסן פיירו (San Piero) באי אלבה שבאיטליה; מפגמטיט רוביקון (Rubicon), דרומית לקרביב (Karibib) שבנמיביה; גבישים גדולים במיוחד מצויים בביקיטה (Bikita) שבזימבבווה; בפרו (Peru) במחוז אוקספורד (Oxford) שבמדינת מיין, ובעורק קלארק (Clark vein) ברינקון (Rincon) מחוז סן דייגו (San Diego) בקליפורניה שבארצות הברית; באגם ברניק (Bernic Lake) בפרובינציית מניטובה שבקנדה; ובמדינת מינאס ז'ראיס שבברזיל.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Deer, W.A., R.A. Howie, and J. Zussman Rock Forming Minerals 4: framework silicates , 1963, Pages 271-275.
* Hurlbut, Cornelius S.; Klein, Cornelis, 1985, Manual of Mineralogy, 20th ed., 

</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://webmineral.com/data/Petalite.shtml אתר WebMineral]
* [http://www.mindat.org/min-3171.html אתר Mindat]
* [http://rruff.geo.arizona.edu/doclib/hom/petalite.pdf פרויקט rruff]

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקטוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
מינסוטה לינקס

מינסוטה לינקס (באנגלית: Minnesota Lynx ובתרגום חופשי: "שונר מינסוטה") היא קבוצת כדורסל אמריקאית המשחקת בליגת כדורסל הנשים WNBA. הקבוצה נוסדה בשנת 1999 ומשחקת בבית המערבי של הליגה. הקבוצה מארחת את משחקיה הביתיים באצטדיון טארגט סנטר אשר במיניאפוליס, מינסוטה. באצטדיון משחקת גם קבוצת הכדורסל מינסוטה טימברוולבס שהיא קבוצת האחות של הלינקס בליגת ה-NBA.

הקבוצה זכתה באליפות ה-WNBA בשנים 2011, 2013, 2015 ו-2017.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל נשים

קטגוריה:קבוצות WNBA
קטגוריה:מיניאפוליס: מועדוני ספורט
מגדל בקפורד

מגדל בקפורד
מגדל בקפורד (באנגלית: Beckford's Tower), הידוע גם כמגדל לנסדאון (Lansdown Tower), הוא מבנה שטות בסגנון נאו-קלאסי, השוכן בגבעת לנסדאון שליד העיר באת', אנגליה.
== היסטוריה ==
המגדל נבנה על ידי האדריכל הנרי גודרידג' עבור ראש העיר לונדון, סר ויליאם תומאס בקפורד, וכשהסתיימה הבנייה ב-1827 הוא התנשא לגובה 37 מטרים. בקפורד, שרצה כי גובה המגדל יהיה גבוה בכ-13 מטרים, הודה כי "כפי שזה יצא, [המגדל] הוא ציון דרך מפורסם עבור חוואים שיכורים הנמצאים בדרך לביתם מהשוק". הוא השתמש במגדל כספרייה וכמקום מנוחה, השוכן בקצה גני התענוגות הנקראים בקפורד רייד. גנים אלו השתרעו מהבית שלו בחצי הסהר לנסדאון, ועד המגדל שבראש הגבעה; בקפורד נהג לרכב אל המגדל, לצפות בהתקדמות העבודות והגנים, ולחזור לביתו לארוחת בוקר.

בקפורד שיכן במגדל ובבית שלו בבאת' את מה שהחשיב ליצירות האמנות, הספרים, ההדפסים והריהוט הטובים ביותר, אותם מכר ב-1822. אחד החדרים הארוכים הפך לחדר תפילה, שבו כל הציורים היו של סצנות דתיות ופסל שיש של מרים וישו הואר על ידי פתח נסתר.

המאפיין הבולט של המגדל הוא הבלוודרה המוזהבת, המבוססת על אחד המקדשים בטיבולי שבאיטליה ועל מגדל הרוחות באתונה, ואליה ניתן להגיע דרך גרם מדרגות ספירלי ולהשקיף על הנוף הכפרי שמסביב. בקפורד יכול היה גם להשקיף על הספינות השטות בערוץ בריסטול.

כיום משמש המגדל כמוזיאון המכיל תצוגה של אוסף הרהיטים המקוריים במגדל, ולצידם ציורים, הדפסים וחפצים שונים המתארים את חייו של בקפורד כסופר, אספן ופטרון של האמנויות. המבקרים יכולים לטפס במדרגות הספירליות עד הבלוודרה המשוחזרת, וממנה להביט על הנוף הפנורמי של באת'.

המגדל נמצא בבעלות של הקרן לשימור באת', ומנוהל על ידי "קרן הנאמנות מגדל בקפורד". הוא הוכר על ידי הסוכנות "מורשת אנגלית" כבניין רשום מדרגה I.

בית קברות מהתקופה הוויקטוריאנית, שאיננו פעיל עוד, משתרע על פני מה שבעבר היה החלק של בקפורד רייד הקרוב ביותר למגדל. בית הקברות הוא גם מקום קבורתו של בקפורד.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.bath-preservation-trust.org.uk/?id=9 מגדל ומוזיאון בקפורד] באתר הקרן לשימור באת'
* [https://web.archive.org/web/20080202231650/http://www.imagesofengland.org.uk/Details/Default.aspx?id=442844 מגדל בקפורד] באתר Images of Englanfd
* [https://web.archive.org/web/20100327054147/http://bookings.landmarktrust.org.uk/BuildingDetails/Overview/138/Beckfords_Tower מגדל בקפורד] באתר Landmark Trust
* [http://pastscape.english-heritage.org.uk/hob.aspx?hob_id=203819&sort=4&search=all&criteria=beckfords%20tower&rational=q&recordsperpage=10 מגדל בקפורד] באתר קרן המורשת האנגלית

==הערות שוליים==

קטגוריה:באת': מבנים
קטגוריה:מבנים נאו-קלאסיציסטים
קטגוריה:מבני שטות
בקפורד
הוצאת בלוך

הוצאת בּלוֹך ("בּלוֹק"; באנגלית: Bloch Publishing Company) היא הוצאה לאור אמריקאית ואחד מהעסקים המשפחתיים הוותיקים בארצות הברית.

ההוצאה נוסדה בשנת 1854 בסינסינטי על ידי אדוארד ה' בלוך, מהגר יהודי מבוהמיה. בלוך, שאחותו נישאה לרב יצחק מאיר וייז, הוציא לאור רבים מספריו וספרים הקשורים לזרם היהדות הרפורמית. כמו כן הוציא את השבועון The American Israelite בסינסינטי בעריכת בנו של וייז.

כיום מנוהלת ההוצאה על ידי מייקל אי. בלוך, דור חמישי למשפחת בלוך המייסדת.

ההוצאה מתמקדת בספרות הקשורה לעולם היהודי. בין הספרים שראו בה אור היה "פוני" לפרל בק על יהדות קאיפנג, "ישו הנוצרי" ליוסף קלוזנר ו"עיר ללא יהודים" להוגו בטאואר (Bettauer).

== קישורים חיצוניים ==

* 

בלוך
קטגוריה:יהדות ארצות הברית
קטגוריה:הוצאות ספרים בארצות הברית
מוות לחמישה קולות

מוות לחמישה קולות (בגרמנית: Tod für fünf Stimmen) הוא סרט תיעודי משנת 1995 של הבמאי הגרמני ורנר הרצוג, שהופק עבור ערוץ הטלוויזיה ZDF television. הסרט חוקר את המוזיקה של קרלו ג'זואלדו ואת האגדות אודות אישיותו, טירתו המכושפת, ורציחתו את אשתו והמאהב שלה. בין קטעי הקריינות לראיונות, מבוצעים לאורך הסרט שירים שונים של ג'זואלדו. הרצוג מעיד על הסרט כאחד מסרטיו הקרובים יותר ללבו.

==תקציר העלילה==
הסרט מתחיל בסיור מודרך בטירתו של ג'זואלדו, שנעשה על ידי אחד מעובדי הטירה. במהלך הסרט אנו פוגשים באנשים שונים בתוך הטירה, כולל אדם שמנגן מוזיקה לתוך הסדקים שבקיר על מנת להתמודד עם השדים שרודפים את הטירה, אישה שטוענת שהיא הרוח של דונה מריה ד'אבאלוס, אשתו של ג'זואלדו, שאותה רצח. שני טבחים שמקיימים מחדש משתה חתונה ראוותני על פי הזמנתו של ג'זואלדו. הרצוג גם מבקר בסרט עובדים ממרפאה מקומית לבריאות הנפש, שטוענים שטיפלו בעבר באותה אחת שטוענת שהיא רוחה של האישה ושיש להם כעת שני מטופלים שמאמינים כי הם קרלו ג'זואלדו עצמו.

כמו כן, הרצוג ריאיין עובדים ב"פאלאצו סאן סברו" בנאפולי, שם ביצע ג'זואלדו את הרצח. שומר השער מרואיין, כמו גם היורש של ד'אבאלוס, שמראה להרצוג את המיטה שבה התבצעו הרציחות. לאחר מכן, הרצוג מבקר כנסייה באזור, בה מוצגות גופותיהם המשומרות של מריה ומאהבה.

סצנות אלה ערוכות לסירוגין עם ביצועים של שיריו של ג'זואלדו בתוספת פרשנות היסטורית ומוזיקלית של תלמידיו של ג'זואלדו.

==הפקה==
חלק הארי של הסרט צולם בעיירה ג'זואלדו, בתוך טירתו ההרוסה של קרלו ג'זואלדו, ומסביבה. הסרט מכיל סצנות רבות שאינן נחשבות לדוקומנטריות במובן המקובל. הרצוג אמר:

לדוגמה, דמות האישה שטוענת שהיא רוחה של ד'אבאלוס למעשה מגולמת על ידי השחקנית והזמרת האיטלקייה המפורסמת מילבה. סצנת אוצר המוזיאון שעוסקת ביצירת אמנות אשר הותירה את ג'זואלדו אובד עצות, תוסרטה על ידי הרצוג. למעשה יצירת האומנות שמוצגת בסרט התמיהה את הרצוג עצמו וגרמה לו לנדודי שינה ולא היה לה שום קשר לג'זואלדו. הסיפור על כך שג'זואלדו רצח את בנו על ידי כך שכפה עליו להתנדנד בנדנדה במשך שלושה ימים כשמקהלה שרה לו את שיריו, כמו כן הומצא עבור הסרט.

סצנת הסיום של יריד הרנסאנס שבה מדבר האיש עם אמו בטלפון הנייד בוימה גם היא. הרצוג הנחה את אחיו, שעה שהוא מחוץ לאזור המצולם, לקרוא לבחור הצעיר, ואת הבחור הצעיר הנחה לנהוג כמי שאמו קראה לו לחזור הביתה. על מנת להפיק את המבט המוזר של האיש, הרצוג הנחה אותו לבהות ברצינות במצלמה, ואז כאשר התחיל לצלם לפתע החל הרצוג להשתטות ולספר בדיחות. הרצוג השתמש בשיטה זאת לבימוי סצנות בסרטו המוקדם יותר Even Dwarfs Started Small.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Herzog, Werner (2001). Herzog on Herzog. Faber and Faber. .
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 1995
קטגוריה:סרטים תיעודיים גרמניים
אלבאיסין

אלבאיסין (בספרדית: Albaicín או Albayzín) הוא רובע קטן בעיר גרנדה, בקהילה האוטונומית של אנדלוסיה שבספרד. אלבאיסין הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית ב-1994, וצורף להכרזה על ארמון אלהמברה וארמון החנרליפה.

==היסטוריה==
חוקרים מעריכים כי את שמו של אלבאיסין העניקו לו תושבי העיר באסה, שגלו מעירם לאחר הקרב לאס נאבאס דה טולוסה והתיישבו באזור זה של גרנדה, מחוץ לחומות. עם זאת, יש חוקרים הטוענים כי השם מגיע דווקא מערבית ("אלביזין", אנשי הבזים).
אזור אלבאיסין יושב לראשונה בזמן האיברים. במקום התיישבו במפוזר תושבים של האימפריה הרומית. העדויות להגעתם של המוסלמים לאזור הם רק משלב מאוחר בהרבה, לאחר הגעתם של הזירים (שושלת ברברית) לגרנדה. הסברה הרווחת היא, שאלבאיסין לא היה מיושב בתקופה שמנפילתה של האימפריה הרומית ועד להקמתה של ממלכת זיריד (ב-1013) ובניית החומות באלבאיסין (הנקראות בספרדית Alcazaba Cadima).
בשיאה של תקופה זו חיו באלבאיסין כ-10,000 תושבים. רבים מהתושבים חיו בעושר רב, בבתים מפוארים, עם גנים ובריכות, ובמרכז הרובע נבנה בתקופה ההיא אחד המסגדים המרהיבים שהיו בגרנדה, ששרידיו נותרו עד ימינו, בסמוך לכנסיית סלבדור.

==תיאור==
רובע אלבאיסין הנשקף מ[[ארמון אלהמברה]]
רובע אלבאיסין נמצא על גבעה תלולה המשקיפה על ארמון אלהמברה ואת נקודת התצפית הנמצאת בסמוך לכנסיית סן ניקולאס, אשר ממנה ניתן להשקיף על הארמון ועל גרנדה, פוקדים תיירים רבים.
בתוך אלבאיסין ניתן למצוא את המרחצאות הערביים העתיקים, את המוזיאון הארכאולוגי של גרנדה ואת כנסיית סלבדור, שנבנתה על שרידיו של מסגד מורי.
הרובע מתאפיין בבתים עתיקים וסמטאות קטנות וצעירים רבים מתגוררים בו ועוסקים באמנות. בגבעה שמעל לרובע ישנן עשרות מערות בהן מתגוררים אנשים גם כיום.

==ארכיטקטורה==
ניתן למצוא באלביסין מספר מבנים ומונומנטים, אשר מרביתם מתקופת הרנסאנס ומתקופת השושלת הנסרית (השושלת המוסלמית האחרונה ששלטה בממלכת גרנדה, מ-1238 עד 1492).

==גלריה==
<gallery ">
Alhambra (190071935).jpeg|ארמון אלהמברה נשקף מנקודת תצפית הנמצאת סמוך לכנסיית סן ניקולאס
Alambra night thierry brouard.jpg|ארמון אלהמברה נשקף מנקודת תצפית הנמצאת סמוך לכנסיית סן ניקולאס בלילה
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גרנדה (ספרד)
קטגוריה:השושלת הנסרית
מוד אדמס

מוד אדמס (בשוודית: Maud Adams; נולדה ב-12 בפברואר 1945) היא שחקנית שוודית הידועה במיוחד בשל שני תפקידים שונים בהם גילמה את נערת בונד בשני סרטי ג'יימס בונד. "האיש בעל אקדח הזהב" (1974) וכגיבורה ששמה כשם הסרט "אוקטופוסי" (1983).

== שנותיה הראשונות ==
אדמס נולדה כמוד סולבייג כריסטינה ויקסטרום (Maud Solveig Christina Wikström) בלולאו, שוודיה, בתם של טיירה, מפקחת מס ממשלתית וגוסטב ויקטרום, רואה חשבון.

היא רצתה בתחילה לעבוד כמתורגמנית מכיוון שהיא מדברת חמש שפות באופן שוטף.

היא התגלתה ב-1963 בחנות בידי צלם שביקש לצלם אותה, הוא שלח את הצילום לתחרות מיס שוודיה אותה ארגון המגזין אלר (Allers). אדמס זכתה בתחרות ומאז נסקה קריירת הדוגמנות שלה.

==קריירה==
אדמס עברה לפריז ואחרי כן לעיר ניו יורק ועבדה עבור איילין פורד (Eileen Ford). באותה עת הייתה אחת הדוגמניות המבוקשות וממקבלות השכר הגבוה ביותר בעולם. היא התחילה בקריירת המשחק כשהופיעה בסרט The Boys In The Band (1970), שם שחקה דוגמנית צילום בפתיחת הסרט. בשנות השבעים הופיעה בתפקידי אורח בסדרות הטלוויזיה הוואי חמש אפס וקוז'ק. אדמס זכתה לפרסום עולמי כפילגשו של הרשע בסרט "האיש בעל אקדח הזהב" עם רוג'ר מור וכריסטופר לי.

מיד אחרי כן היא הופיעה בסרטו העתידני של נורמן ג'ואיסון Rollerball, ובמספר סרטים אירופאים, וכן במותחן Tattoo עם ברוס דרן. אלברט ברוקולי, מפיק סדרת ג'יימס בונד, זכר אותה לטובה והיא התבקשה לשוב כגיבורה ששם הסרט קרוי על שמה אוקטופוסי, שם גילמה את דמותה של אשה מסתורית ואקזוטית, בעלת אי פרטי העומדת בראש ארגון הברחה בינלאומי, בו חברות נשים צעירות ויפהפיות, גם כן לצדו של רוג'ר מור. בשני סרטי ג'יימס בונד שיחקו לצדה של אדמס שחקניות שוודיות: קריסטינה וייבורן כמגדה ב"אוקטופוסי" ובריט אקלנד כמרי גודנייט ב"האיש בעל אקדח הזהב". היא גם הופיעה בתפקיד ניצבת בסרט ג'יימס בונד "רצח בעיניים" (1985).

אם כי גילום נערת בונד לא תמיד העיד על המשך קריירה כשחקנית, הגיבה אדמס: "כשאני מתבוננת על כך מאחור; איך את יכולה שלא ליהנות מהעובדה שהיית נערת בונד ? זוהי תרבות פופולרית ולהיות חלק ממנה זה מאוד נחמד."

אדמס ניצלה את הצלחתה והופיעה בסדרת הטלוויזיה האמריקנית Emerald Point NAS (1984-1983), אולם לא עלה בידה להמשיך ולזכות בתפקידים מרכזיים, היא הופיעה בסרטים מדרגה שנייה כמו Jane and the Lost City (1987) היא הגישה את תוכנית הטלוויזיה השוודית Kafé Luleå (1984) והופיעה בתפקיד אורח באופרת הסבון השוודית Vita lögner (1998). היא כיכבה בתפקיד אורח בסדרה מופע שנות ה-70 (2000), כששובניתה של טניה רוברטס, ביחד עם קריסטינה וייבורן (ששיחקה לצידה ב"אוקטופוסי") וברברה קאררה, כל הארבע היו נערות בונד (אם כי קאררה שיחקה בעיבוד הבלתי רשמי של הסדרה בסרט "לעולם אל תאמר לעולם לא"). אדמס נותרה מקורבת למפיקי סרטי בונד, נכחה לעיתים בהצגות הבכורה ובאירועים אחרים הקשורים לסדרה. היא גם הייתה נשיאת חברת הקוסמטיקה Scandinavian Biocosmetics.

==חייה האישיים==
נישואיה הראשונים של אדמס (1975-1966), לצלם רוי אדמס, הסתיימו בגירושים.

בהמשך ניהלה מערכות יחסים עם השחקן רייד סמיט וסטיבן זקס, מנתח פלסטי.

היא נישאה לבעלה הנוכחי, המגשר והשופט בדימוס, צ'ארלס רובין ב-1999.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bbc.co.uk/wiltshire/content/articles/2004/09/24/maudadams_feature.shtml ריאיון עם מוד אדמס ב-BBC Wiltshire]
* [http://www.jamesbond007.se/stars.asp?starid=29 מוד אדמס - משוודיה באהבה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות שוודיות
קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה שוודיות
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1945
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1945
טנק חילוץ M-88

טנק חילוץ M88 עם שיפורים ישראליים הכוללים [[מיגון כלוב וצריחון מפקד מוגבה. הטחל"ץ שבתמונה מניף מנוע של מרכבה סימן 4.]]
טנק החילוץ M88 הוא טנק חילוץ (טחל"ץ) בינוני-כבד ונחשב לאחד מטנקי החילוץ הגדולים ביותר הנמצאים בשירות כיום בעולם. מטרת הטחל"ץ היא חילוץ כלי רכב ובעיקר רכב קרבי משוריין וטנקים הנפגעים בשדה הקרב. הטחל"ץ יכול לפעול בכל מזג אוויר ומבוסס על טנק ה-M60 פטון האמריקאי. ייצורו הסדרתי של ה-M88 החל בשנת 1961 וכיום הוא משמש צבאות רבים, כולל צה"ל.

השימוש הניכר ביותר בטנק חילוץ זה היה במלחמת וייטנאם, מלחמת המפרץ, מלחמת עיראק ובמלחמת קוסובו.

== תפקידו של ה-M88 ==
תפקידו העיקרי של טנק החילוץ M-88 הוא לתקן או להחליף חלקים פגועים בכלי רכב צבאיים (בעיקר רכב קרבי משוריין) בזמן שהם מותקפים. בנוסף, ה-M88 משמש לחלץ כלי רכב תקועים (למשל רכב אשר הופל לאדמה בוצית ואיבד יכולת לנוע). ל-M88 יש מנוף עם כננת המאפשר החלפת חלקים פגומים ברק"מ (בעיקר החלפת המנוע). המנוף מרים את החלק הפגום ומוריד במקומו חלק חילוף תקין. ל-M88 יש גם כננת לגרירת רכבים תקועים. ל-M88 מחובר APU ("יחידת כוח עזר") המאפשר לו להעביר כוח הידראולי וכוח חשמלי לרכבים אחרים.

במלחמת עיראק השתמש צבא ארצות הברית במנוף ובכננת של ה-M88 למשימות בנייה והנדסה קרבית, בעיקר הצבת חומות המורכבות ממקטעי בטון מודולריים.

בצה"ל, ה-M88 משרת לצד דחפורי D9 משוריינים המסייעים בחילוצים. רוב תפקידי הגרירה הועברו לדחפור, שמשמש גם לחילוץ כלי רכב שהתהפכו. ב-2008 הוסבו מספר דחפורי D9L לחילוץ אחרי שהמעקר האחורי שלהם הוחלף בכננת חילוץ. בעקבות התגברות איום הנ"ט בלבנון ורצועת עזה מוגנו חלק מטנקי ה-M88 במיגון כלוב.

=== דגמים ===
* M88: הדגם המקורי הנחשב לטנק חילוץ בינוני, בעל צוות של 5 חיילים.
** M88A1: דגם משודרג, בעל מערכת אב"כ ומשגרים למדוכות עשן, בעל צוות של 3–4 חיילים.
** M88A2 "הרקולס": דגם גדול יותר במידות ומשקל, בעל יכולות הרמה משופרות ונחשב לטנק חילוץ כבד, בעל צוות של 3 חיילים.

== מדינות המשתמשות בטנק החילוץ M-88 ==

*: צבא ארצות הברית וחיל הנחתים של ארצות הברית
*: צה"ל (מופעל על ידי חיל הטכנולוגיה והאחזקה)
*: צבא אוסטרליה
*: צבא אוסטריה
*: הצבא המצרי
*: הצבא הגרמני
*: הצבא היווני
*: צבא לבנון
*: צבא פקיסטן
*: הצבא הפורטוגזי
*: צבא טורקיה
*: צבא טאיוואן
*: צבא ספרד

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כלי רכב משוריינים אמריקאיים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1961
קטגוריה:כלי רכב משוריינים ישראליים
ברברה באך

ברברה באך (באנגלית: Barbara Bach; נולדה ב-27 באוגוסט 1947) היא שחקנית ודוגמנית אמריקאית ממוצא יהודי. ידועה בעיקר בשל תפקידה כנערת בונד בסרט "המרגלת שאהבה אותי" (1977). היא נשואה למוזיקאי רינגו סטאר.

==ביוגרפיה==
נולדה בשם ברברה גולדבאך (Barbara Goldbach) ברוזדייל, קווינס, ניו יורק שבארצות הברית. בתם של מארג'ורי והווארד איי. גולדבאך (2001-1922), שוטר במקצועו. היא הייתה הצעירה מבין חמשת ילדיהם. אביה ממשפחה יהודית-אשכנזית, ואמה הייתה ממשפחה קתולית ממוצא אירי. היא למדה בבית ספר תיכון קתולי ברובע ג'מייקה שבקווינס, ניו יורק. 

באך עזבה את בית הספר בהיותה בת 16 לטובת קריירת דוגמנות, עד שהפכה לדוגמנית-על. ג'ו וולש, גיטריסט להקת האיגלס, נישא לאחותה של באך, מארג'ורי באך, ב-13 בדצמבר 2008.

באך היא בעלת תואר שני בפסיכולוגיה מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (1993).

==קריירה==
ב-1971 שיחקה באך לצידן של שתי נערות בונד, קלודין אוז'ה וברברה בושה בסרט המסתורין La Tarantola dal ventre nero שהוא a giallo film והיא הופיעה בתפקידים קטנים בסרטים איטלקיים.

היא גילמה את המרגלת הרוסיה "אניה אמסובה" בסרט "המרגלת שאהבה אותי" בשנת 1977, תפקיד שהביא לה הכרה בינלאומית והפך אותה לסמל סקס. אם כי במשחקה כרב-סרן אניה אמסובה היא הייתה נערת בונד הראשונה שהשתוותה בכוחה לבונד, מכיוון שאף היא הייתה מרגלת מוכשרת, באך אמרה בסיום עבודתה על הסרט שבונד הוא: "חזיר שוביניסטי שמשתמש בנשים כדי להגן על עצמו מפגיעתם של כדורים."

בשנה שלאחר מכן היא הופיעה בסרט Force 10 from Navarone. היא הייתה מועמדת לשחק בסדרת הטלוויזיה "המלאכיות של צ'ארלי", אולם הפסידה את התפקיד לשלי האק, כשעברה מבחני בד לסדרה.

באך הופיעה ב-28 סרטים. היא לא עבדה כשחקנית מאז אמצע שנות השמונים. היא גם הופיעה בפלייבוי מספר פעמים בין 1975 ל-1981, ב-1985 וב-2008.

===חיים אישיים===
באך פגשה את איש העסקים האיטלקי אוגוסטו גרגוריני בטיסה לרומא ב-1966. הם נישאו ב-1968 ועברו לאיטליה שם נולדו בתם, הזמרת-יוצרת פרנצ'סקה גרגוריני (7 באוגוסט 1968) ובנם ג'אני (1972). באך נפרדה מגרגוריני ב-1975 ושבה לארצות הברית עם שני ילדיה. 

באך פגשה ברינגו סטאר באתר ההסרטה של הסרט "איש המערות" בפברואר 1980, והם נישאו ב-27 באפריל 1981, שבועות מעטים אחרי שהסרט יצא לבתי הקולנוע. בשנים האחרונות באך מלווה את סטאר בסיוריו והופיעה בכמה מהקליפים של רינגו.

היא ייסדה תוכנית לעזרה עצמית לגמילה מהתמכרות בסיועם של ג'ורג' הריסון, אריק קלפטון ופאטי בויד, שהייתה נשואה להריסון ולקלפטון. באך וסטאר הקימו את ארגון הצדקה "The Lotus Foundation".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:נערות בונד
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא יהודי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1947
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
מצחיקונת (סרט)

מצחיקונת (באנגלית: Funny Girl) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1968, המבוסס על מחזמר בעל אותו שם שהוצג על במות ברודוויי. הסרט מבוסס על חייה של פאני ברייס, כוכבת ברודוויי וקומיקאית מפורסמת מהמחצית הראשונה של המאה ה-20.
בסרט מככבים ברברה סטרייסנד (ששיחקה גם במחזמר בברודוויי) ועומר שריף. על משחקה בסרט זכתה סטרייסנד בפרס אוסקר.

== עלילה ==
הסרט מתרחש בניו-יורק שלאחר מלחמת העולם הראשונה. סיפור חייה של ברייס מסופר בפלשבק. ברייס, הכוכבת הגדולה שפלורנץ זיגפלד המגולם על ידי וולטר פידג'ן, מפיק ברודוויי אגדי מוכן לחכות לה, נזכרת בהתחלה כשחלומה הגדול היה להיות אחת מנערותיו של זינגפילד.

פאני ברייס באה מבית יהודי, מרחוב הנרי במנהטן. היא מקבלת את ההזדמנות הראשונה שלה בתיאטרון הוודויל, שם היא מצחיקה ומקסימה את הקהל וגם את ניק ארנסטין (עומר שריף), מהמר מקצועי מוכר ברחבי ניו-יורק, שבא לפגוש אותה מאחורי הקלעים אחרי המופע. ברייס מתאהבת בו מיד.

הצלחתה של ברייס מתרחבת וחלומה מתגשם, היא מקבלת לביתה הזמנה מפלורנס זינגפילד לקחת חלק במופע שלו. ברייס מככבת במחזה וכובשת את הקהל עם הכישרון וההומור שלה. בינתיים היא ממשיכה להיפגש לסירוגין עם ארנסטין, עד שארנסטין מודיע לה שהוא נאלץ לעזוב את הארץ לזמן מה כי הוא רוצה להמשיך במשחקי ההימורים שלו על ספינה מחוץ לגבולות ארצות הברית. ברייס מחליטה בלי לחשוב, ללכת אחרי הלב שלה והולכת אחרי ארנסטין ועוזבת את סיבוב ההופעות של נערותיו של זינגפילד.

ברייס רוצה להינשא לו, אך ארנסטין מציב כתנאי לנישואיהם 'מכה גדולה' שהוא רוצה לעשות במשחק פוקר גדול. ארנסטין זוכה ואכן הם מתחתנים. נושא הכסף וההימורים ילווה את נישואיהם עד סופם.

לברייס וארנסטין נולדה בת. היא חוזרת להופיע וארנסטין ממשיך להמר אך הפעם מפסיד ומכניס את המשפחה לחובות. כשברייס מגלה זאת, היא מנסה לעזור לו, אך פוגעת בכך בגאוותו. בסופו של דבר מסתבך ארנסטין במעילה ונעצר על ידי המשטרה. ברייס ההמומה יוצאת בהודעה לתקשורת שהיא מאמינה בחפותו, אך ארנסטין מודה באשמה ונכנס לבית הכלא.

בסיום הסרט מחליטים ברייס וארנסטין שהספיק להשתחרר מהכלא, להיפרד.

== רשימת השירים של הסרט ==
<div style="direction: ltr;">
* If a Girl Isn't Pretty
* I'm the Greatest Star
* I'd Rather Be Blue Over You (Than Happy With Somebody Else)
* Rollerskate Rag
* Secondhand Rose
* His Love Makes Me Beautiful
* People
* You Are Woman, I Am Man
*Don't Rain on My Parade
* Sadie, Sadie
* Funny Girl
* My Man
</div>

== הצלחת הסרט ==
בנוסף לזכייתה של סטרייסנד בסרט בפרס השחקנית הטובה ביותר, היה הסרט מועמד לשבעה פרסי אוסקר נוספים, בהם: פרס הסרט הטוב ביותר ושחקנית המשנה הטובה ביותר (לקיי מדפורד). הסרט זכה לשלל ביקורות טובות והעלה את קרנה של ברברה סטרייסנד בהוליווד ואת זכרה של פאני ברייס בכלל.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1968
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות זמר
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי ברברה סטרייסנד
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית אמריקאיים
דורית ניתאי נאמן

דורית ניתאי נאמן (נולדה ב-14 ביולי 1965, תל אביב) היא שחקנית ובמאית תיאטרון, ומורה למשחק.

==קורות חיים==
דורית ניתאי נולדה בתל אביב, בתו של השחקן ניקו ניתאי. למדה בחוג לתיאטרון בפקולטה לאמנויות של אוניברסיטת תל אביב. בעלת תואר שני בלימודי נשים ואמנות.

שיחקה בתיאטרון הסימטה, אותו יסד אביה המחזאי, הבמאי והשחקן ניקו ניתאי, בהצגות: "סינים סינים", "אי זוגי", "שלישייה במי במול", "אשתי הנצחית לשעבר". הופיעה גם בתיאטרון הקאמרי, בהצגות: "אויב העם", "השיבה הביתה" ו"האישה המופלאה שבתוכנו". כבמאית ייסדה את קבוצת התיאטרון "נשים יוצרות" על שם טלי שקד-זגמן, וביימה את ההצגות: "אבירות מתעלפות", "האיש משם", "כדור הבדולח", "סודות נלחשים" ו"בלוג - מסע בין יומנים".

ניתאי נאמן גם הופיעה בסדרה "חלומות נעורים" בתפקיד המורה בילי. בשנת 2000 זכתה בפרס ראשון לשחקנית בתחרות הסרטים של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה על תפקידה בסרט "פרמננט".

בשנת 2001 ביחד עם אביה עברה לתיאטרון קרוב וכיום היא המנהלת האומנותית שלו.

היא שימשה לגד אפוטקר למודל לסדרה של 30 יצירות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* טל גורדון, [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?Subj=1&Area=1&ArticleId=18720 האזרח כאן, ממש קרוב], באתר הבמה, 28 בנובמבר 2012
* טל גורדון, [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?Subj=1&Area=1&ArticleID=32454 האזרח כאן משנה את העולם], באתר הבמה, 25 בנובמבר 2019
* 
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מורות למשחק בישראל
קטגוריה:מורים למשחק בישראל
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: החוג לתיאטרון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: החוג לתיאטרון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1965
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
לאס וגאס אייסז

לאס וגאס אייסז (באנגלית: Las Vegas Aces) היא קבוצת כדורסל אמריקאית המשחקת בליגת ה-WNBA. הקבוצה נוסדה בשנת 1997 בתור יוטה סטארז כאחת משמונה הקבוצות המקוריות של הליגה. באותה תקופה הייתה יוטה ג'אז מליגת ה-NBA קבוצת האחות של הסטארז. בשנת 2003 עברה הקבוצה לעיר סן אנטוניו שבטקסס ושינתה את שמה ל"סן אנטוניו סילבר סטארז".

הקבוצה מארחת את משחקיה הביתיים באצטדיון AT&T סנטר בעיר, המשמש גם את קבוצת הכדורסל "סן אנטוניו ספרס", שהיא קבוצת-האחות של ה"סטארז" בליגת ה-NBA. הקבוצה משחקת בבית המערבי של הליגה וזכתה בשנת 2008 באליפות הבית.

בשנת 2018 עבר המועדון ללאס וגאס שבנבדה, ושינה את שמו ל"לאס וגאס אייסז". ב-2022 זכתה הקבוצה באליפות ראשונה, והפכה לקבוצה הראשונה בלאס וגאס הזוכה באליפות בליגה מקצוענית ראשית.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל נשים
קטגוריה:קבוצות WNBA
קטגוריה:לאס וגאס: מועדוני ספורט
Signed Sealed Delivered

Signed Sealed Delivered הוא אלבום הסולו החמישי של הזמר קרייג דייוויד. האלבום יצא לאור ב-29 במרץ 2010 על ידי חברת התקליטים יוניברסל. זהו האלבום הראשון של דייוויד ביוניברסל, בה חתם בסוף 2009, אחרי שעזב את האחים וורנר.

האלבום הוא אלבום קאברים לשירי מוטאון והוא כולל 9 קאברים ו-3 שירים חדשים לגמרי. הסינגל הראשון מהאלבום הוא "One More Lie- Standing In The Shadows" והוא יצא לאור שבוע לפני האלבום, ב-22 במרץ 2010. השיר מסמפל את הלהיט "Standing In The Shadows Of Love" של Four Stops. השיר הגיע למקום ה-76 במצעד הבריטי. הסינגל השני מהאלבום "All Alone Tonight- Stop, Look, Listen" יצא לאור ב-31 במאי.
האלבום כולל קאברים ללהיטים של מרווין גיי, סטיבי וונדר, אל גרין, קורטיס סטייגרס ועוד.

האלבום דורג במקום ה-13 במצעד האלבומים הבריטי.

== רשימת השירים ==
# (One More Lie (Standing In The Shadows
# (Signed, Seald, Delivered (I'm Yours
# (All Alone Tonight (Stop, Look, Listen
# I Heard It Through The Grapevine
# Just My Imagination
# For Once In My Life
# Sittin' On The Dock Of The Bay
# Mercy Mercy Me
# I Wonder Why
# Papa Was A Rollin' Stone
# Let's Stay Together
# This Could Be Love

== סינגלים ==
# (One More Lie (Standing In The Shadows - מקום 76 בבריטניה
# (All Alone Tonight (Stop, Look, Listen

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומים באנגלית
חיים אבולעפיה (הראשון)

קברו של ר' חיים אבואלעפיא בהר הזיתים
רבי חיים בן יעקב אבואלעפיא הראשון (1580 - ת"ל 1670) היה רב בארץ ישראל. ומגדולי התורה בדורו.

== תולדותיו ==
נולד לר' יעקב אבולעפיה דמות מרכזית בצפת ובדמשק, נצר למשפחה יהודית ענפה של רבנים ועסקני ציבור ממגורשי ספרד, שמוצאה מן האזור ההיסטורי קסטיליה שבספרד, נמנה בין תלמידיו של מהרי"ט יחד עם חבריו ר׳ חיים בנבנישתי מחבר הספר כנסת הגדולה, ור' יהושע בנבנשתי מחבר ספר שדה יהושע, ור' אברהם בן חנניה. 

עלה לארץ ישראל ושימש כדיין בצפת, כרבה של טבריה, עבר לחברון בזמנו של הרב אברהם אזולאי ולבסוף התיישב בירושלים. היה ראש משלחת הרבנים שיצאה ב-1662 לתהות על טיבו של נתן העזתי ולפי דברי השבתאים, הוא זה שהביא לגירושו של שבתי צבי מארץ ישראל. נכדו ר' יעקב אבולעפיה היה רבה של טבריה לפני חורבנה, ונינו, ר' משה אבולעפיה, היה אביו של ר' חיים אבולעפיה (השני) מחדש היישוב היהודי בטבריה.

==קבר רבי חיים אבולעפיה==
ר' חיים אבולעפיה נפטר בשנת ת"ל (1670) ונטמן בחלקת הקברים הסמוכה לקבר זכריה שבבית הקברות הר הזיתים. בשנת 1960 חפרה במקום משלחת ארכאולוגית ירדנית-בריטית לחפור סביב קבר זכריה, וזו השליכה את כל הקברים והמצבות היהודיים, שגורלם לא נודע מאז. כעבור 50 שנה התגלתה מצבתו של ר' חיים אבולעפיה מוטלת בקרבת מקום, ובשיתוף פעולה של אתרא קדישא, החברה קדישא הספרדית ומרכז המידע של הר הזיתים, אותר מקומו המקורי של הקבר, והמצבה הושבה למקומה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:התקופה העות'מאנית בארץ ישראל
קטגוריה:ראשוני האחרונים 
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:משפחת אבולעפיה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:דמשק: רבנים
קטגוריה:רבנים סורים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:צפת: רבנים
קטגוריה:טבריה: רבנים
קטגוריה:חברון: רבנים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-17
קטגוריה:נפטרים ב-1670
1955 בקולנוע

== אירועים ==
* הסרט המוזיקלי ברנשים וחתיכות הופק באולפני MGM בשנת 1955. הסרט בוים בידי ג'וזף ל. מנקייביץ' והופק בידי סמואל גולדווין.
* ג'יימס דין נהרג בגיל 24 בתאונת דרכים, לקראת סיום צילומי הסרט "ענק", סרטו רחב היריעה של הבמאי זוכה האוסקר ג'ורג' סטיבנס.
* גבעה 24 אינה עונה היה הסרט הגדול ביותר שהופק בישראל עד אותה עת, מבחינת תקציבו, אמצעיו הטכניים וכוכביו. הסרט ייצג את ישראל בפסטיבל הקולנוע בקאן.

== סרטים שוברי קופות ==
# היפהפייה והיחפן ($100,249,000)
# מיסטר רוברט ($9,900,000)
# ברנשים וחתיכות ($7,875,000)

== פרסים ==
=== פרסי אוסקר ===
* הסרט הטוב ביותר – מרטי
* הבמאי הטוב ביותר – דלברט מאן (מרטי)
* השחקן הטוב ביותר – ארנסט בורגניין (מרטי)
* השחקנית הטובה ביותר – אנה מניאני (השושנה המקועקעת)
* שחקן המשנה הטוב ביותר – ג'ק למון (מיסטר רוברט)

=== פרסי גלובוס הזהב ===
==== דרמה ====
* הסרט הטוב ביותר – קדמת עדן
* השחקן הטוב ביותר – ארנסט בורגניין (מרטי)
* השחקנית הטובה ביותר – אנה מניאני (השושנה המקועקעת)

==== קומדיה או מחזמר ====
* הסרט הטוב ביותר – ברנשים וחתיכות
* השחקן הטוב ביותר – טום יוול (חטא על סף ביתך)
* השחקנית הטובה ביותר – ג'ין סימונס (ברנשים וחתיכות)

== נולדו ==
[[רואן אטקינסון]]
* 6 בינואר – רואן אטקינסון, שחקן וקומיקאי בריטי
* 18 בינואר – קווין קוסטנר, שחקן, במאי קולנוע ומפיק אמריקאי, זוכה פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר על סרטו "רוקד עם זאבים"
* 16 במרץ – איזבל הופר, שחקנית קולנוע צרפתייה, זוכת פרס הסזאר ופעמיים בפרס השחקנית בפסטיבל הקולנוע בקאן
* 17 במרץ – גארי סיניז, שחקן קולנוע ובמאי אמריקאי, זוכה פרס אמי, פרס גלובוס הזהב, שני פרסי גילדת שחקני המסך ופרס אובי. היה מועמד לפרס אוסקר על משחקו בסרט "פורסט גאמפ".
* 19 במרץ – ברוס ויליס, שחקן אמריקאי, זוכה פרס גלובוס הזהב וזוכה פעמיים בפרס אמי
* 23 באפריל – ג'ודי דייוויס, שחקנית קולנוע אוסטרלית, זוכת שני פרסי גלובוס הזהב ושלושה פרסי אמי, הייתה מועמדת לשני פרסי אוסקר
* 16 במאי – דברה וינגר, שחקנית קולנוע יהודיה אמריקאית, אשר הייתה מועמדת שלוש פעמים לזכייה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר
* 17 במאי – ביל פקסטון, שחקן ובמאי אמריקאי שהיה מועמד לארבעה פרסי גלובוס הזהב (נפטר ב-2017)
* 18 במאי – צ'או יון-פאט, שחקן קולנוע סיני
* 22 ביולי – וילם דפו, שחקן קולנוע אמריקאי רבגוני, מועמד ארבעה פרסי אוסקר ושלושה פרסי גלובוס הזהב
* 4 באוגוסט – בילי בוב תורנטון, שחקן, במאי קולנוע, מוזיקאי ומחזאי אמריקאי, זוכה פרס אוסקר על תסריטו לסרט "לולאת להב" ב-1996
* 13 בנובמבר – וופי גולדברג, שחקנית קולנוע אמריקאית. גולדברג היא אחת מהאישים הבודדים (נכון ל-2008 – 13 אנשים) אשר זכו בפרס האוסקר, פרס גלובוס הזהב, פרס טוני, פרס אמי ובגראמי. כמו כן היא האפרו אמריקאית השנייה אשר זכתה באוסקר.

== נפטרו ==
* 12 בפברואר – טום מור, שחקן אמריקאי
* 7 באפריל – תידה בארה, כוכבת יהודי ה-אמריקאית של הסרט האילם
* 5 באוגוסט – כרמן מירנדה, זמרת ושחקנית ברזילאית שהפכה לכוכבת-על בארצות הברית במהלך שנות הארבעים של המאה העשרים
* 30 בספטמבר – ג'יימס דין, שחקן קולנוע אמריקני

== סרטים נוספים ==
* האיש בעל זרוע הזהב
* המלכודת העדינה
* חטא על סף ביתך
* לא כזר
* מרד הנעורים
* קדמת עדן

== ראו גם ==
*1954 בקולנוע 
*1955
*1956 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.imdb.com/Sections/Years/1955/ שנת 1955] במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
פרידריכשטאדט-פאלאסט

פרידריכשטאדט-פאלאסט (בגרמנית: Friedrichstadt-Palast), או בקיצור ארמון ברלין (Palast Berlin), הוא תיאטרון מסחרי שנבנה בשנת 1984 עם טכנולוגיה מודרנית בשכונת מיטה שבברלין. זהו אחד התיאטרונים המובילים באירופה לאמנות התיאטרון תוך שמירה על הקו המסורתי.

==הבניין הראשון==

במקור הבניין ההיסטורי של פרידריכשטאדט-פאלאסט נמצא באולם השוק העתיק, בערך 200 מטרים דרומית מערבית של המיקום הנוכחי, כאשר הכתובת הרשמית בשנת 1867 הייתה ב-Am Zirkus 1.

בשנת 1873, הוסב המבנה לזירת קרקס עם 5,000 מושבים. בעשורים שלאחר מכן קרקס סלמונסקי, רנץ ושומן (Salamonsky, Renz and Schumann) ניסה לשעשע ברלינאים בהופעותיו.

בשנת 1910, האולם הוסב לזירה גדולה כאשר מקס ריינהארדט (Reinhardt) ביים את הצגות התיאטרון הראשונות. ריינהארדט החליט לבנות מחדש את הבניין לשימוש מחודש עבורו וזה נבנה על ידי האדריכל הנודע האנס פלציג (Poelzig). בבניין הייתה במה מסתובבת בקוטר של 18 מטרים, והותקן בקדמת הבמה מסך מתנועה. בנוסף הבמה הייתה מצוידת בטכנולוגיית תאורה ואפקטים מודרניים.

בשנת 1924 הכניס המנהל החדש אריק שארל (Charell) נושאים מודרניים והביא כוכבים כמו הקומיקאי הרמוניסטס (Harmonists) או לה יאנה (La Jana) לבית. במשך התקופה הנאצית, שם התיאטרון הוסב ל- Theater des Volkes והוצגו שם אופרטות עבור הקהל הבורגני. בתחילת 1945 הבניין סבל בשל התקפות אוויר חוזרות. לאחר תום המלחמה, האמן מריון שפדוני (Spadoni) פתח מחדש את הבית במאי 1945. אז נקרא הבניין Palast Varieté והיו בו 3,500 מושבים. אנסמבל של ילדים עמד על הבמה בפעם הראשונה.
בשנת 1949 השתלטה עיריית ברלין על המתקן, והשם המקורי "פרידריכשטאדט-פאלאסט" חזר.
ב-29 בפברואר 1980 הבניין נסגר בגלל שקיעה חזקה של היסודות כמו גם של העמודים התומכים. לאחר כן להקת השחקנים עברה למבנה חדש בשנת 1985, הריסת המבנה בן 120 שנים החלה כמעט מיד.

==התיאטרון היום==
היום, פרידריכשטאדט-פאלאסט הוא ארמון המופע הגדול והמודרני ביותר באירופה. ב-27 באפריל 1984, נפתח מחדש. ומידותיו הן: 80 מטר רוחב, 110 מטר אורך ומכסה שטח קרקע של 195,000 מטרים מעוקבים.

האולם הגדול של פרידריכשטאדט-פאלאסט משמש באופן קבוע לביצוע הופעות, ומכיל 1,895 מושבים. רצפת הבמה שלו 2,854 מ"ר והוא הגדול בעולם. קשת המסך בקדמת הבמה ברוחב 24 המטר הוא הרחב ביותר באירופה.

פרידריכשטאדט-פאלאסט הוא מבנה ייחודי ומצטיין בתוכניות שלו, החל הצגות לילדים, הופעות אורח, הפסטיבלים, ועוד. פרידריכשטאדט-פאלאסט מתמחה בהופעות מורכבות ופנטסטיות תוך שימוש בטכנולוגיות מגוונות ובתאורה מתקדמת על הבמה. הבמה יכולה לאכלס למעלה ממאה אמנים, ומספר רב של אקרובטים בסגנונות שונים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.palast.berlin/en Friedrichstadt-Palast Berlin אתר פרידריכשטאדט-פאלאסט] 

קטגוריה:ברלין: תיאטראות
ג'רונימו סטילטון (סדרת טלוויזיה)

ג'רונימו סטילטון (באיטלקית: Geronimo Stilton) היא סדרת אנימציה איטלקית משנת 2009, שמבוססת על סדרת ספרים באותו שם. הסדרה משודרת בישראל בערוץ לוגי מאז פברואר 2010 ומרץ 2012, ובערוץ החל מ-2017.

==דמויות==
===גיבורים===
* ג'רונימו סטילטון: הדמות הראשית בסדרה. ג'רונימו הוא עכבר, אחיה של טיאה, בן דודו של מלכודני ודודו של בנג'מין. הוא חוקר ומנהל עיתון מפורסם.
* בנג'מין סטילטון: בנג'מין הוא העכבר הצעיר שבחבורה, ואחיינם של ג'רונימו, טיאה ומלכודני.
* טיאה סטילטון: עכברה ואחותו של ג'רונימו. היא עובדת בתור שליחה בעיתון המשפחתי.
* פנדורה: חברתו הטובה ביותר של בנג'מין. מצטרפת לבנג'מין וג'רונימו פעמים רבות על מנת לפתור תעלומות שונות.
* מלכודני סטילטון: בן דודם של ג'רונימו וטיאה ודודו של בנג'מין. מלכודני ידוע גם בפשלנותו הנוראית.

=== דמויות רעות ===
* סאלי ראסמוסן: מנהלת העיתון "עכברוש העיר", העיתון המתחרה בעיתונו של ג'רונימו. היא האויבת המושבעת של ג'רונימו.
* סיימון סקווילר: עכברוש. הוא עובד כמשרת של סאלי ולרוב עוקב אחר ג'רונימו ומנסה לגנוב לו את הכתבות שלו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה איטלקיות
קטגוריה:ערוץ לוגי: תוכניות רכש
התחנה המרכזית של באת'

התחנה המרכזית
התחנה המרכזית של באת (אנגלית: Bath Bus Station) היא תחנה מרכזית השוכנת ברחוב מנברס שבמרכז העיר באת', אנגליה. התחנה נפתחה ב-1958, בניהולה של חברת בריסטול אומניבוס.
== היסטוריה ==
סאות'גייט הוא אזור בבאת' בין רחוב מנברס במזרח לסנט ג'יימס פרייד במערב, שהושפע במידה הרבה ביותר מבליץ בדקר באפריל 1942. התחנה המרכזית נבנתה במסגרת פרויקט לחידוש אזור זה של באת', שבו שכנה תחנת הרכבת המרכזית שהייתה על המסילה המחברת את בריסטול ולונדון. התחנה המרכזית נבנתה ליד המחלבה הוויקטוריאנית, שהייתה עשויה מלבנים אדומות, ועליה ניכרו סימנים להפצצות הקשות. במהלך הבנייה נהרסו בניינים ורחובות ישנים על מנת לפנות מקום לתחנה, ובנוסף להם נהרסו גם מרכז הקניות סאות'גייט וחניון האם גארדנס. הרס המבנים העתיקים נודע בכינוי "האונס של באת'", והוא נפסק בשנות ה-60 בעקבות המחאה הציבורית. מאז אותם אירועים הוכרזה העיר כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו, וחלק ניכר מהבניינים שבמרכזה מוגנים באמצעות מעמד של בניין רשום.

מאז בנייתה הייתה התחנה מוקד לפעילות של מגוון שירותי אוטובוסים: אוטובוסים עירוניים, אוטובוסים מחוזיים, אוטובוסים מדינתיים וסיורים באוטובוסים עם גג פתוח. התחנה חוותה את תהליכי הלאמת והפרטת התחבורה הציבורית על ידי מפלגת הלייבור והמפלגה השמרנית בהתאמה, ואת הפיכת חברת בריסטול אומניבוס לחברת בדג'רליין, שנרכשה על ידי החברה הסקוטית פירסטגרופ ומותגה מחדש כפירסט סומרסט & אייבון בע"מ.

במשך 20 שנים היו תוכניות להרוס את התחנה המרכזית כחלק מתוכנית החידוש של אזור סאות'גייט. בתקופה זו היה הבניין בבעלות המועצה המקומית והוחכר לפירסטגרופ. אף אחת מהמפלגות ששלטו בעיר לא הייתה מוכנה לשפר או לתקן את מצבו הרעוע, ונראה היה כי הוא אכן ייהרס. אולם, הפיתוח מחדש היה שנוי במחלוקת ולעיתים קרובות היה צורך בבדיקות חוזרות, והפרויקט יצא לדרך בתחילת 2007 עם מינוים של קבלנים חדשים. בסופו של דבר נהרסה התחנה ביולי 2007.

הפעילות של חברת פירסט סומרסט & אייבון הועברה לאתר זמני שנבנה בחניון שברחוב אייבון ב-16 ביוני 2007. מהלך זה בוצע על ידי החברה הקבלנית "סר רוברט מק'אלפין", על מנת להשלים את פרויקט סאות'גייט כולו בתוך שנה אחת.

המיקום החדש שנבחר עבור התחנה המרכזית היה בית צ'רצ'יל, ששימש חברת חשמל מקומית וננטש בשנות ה-20. הריסת הבניין הייתה שנויה במחלוקת, ונטען כי ראוי לשמר את חזית הבניין ולשלב אותה בעיצוב הכללי של התחנה המרכזית החדשה, ומנגד טענו האדריכלים כי הדבר אינו ישים. בתחילת 2007 אישרה מועצת העיר של באת' תוכניות חדשות לבניית רוטונדה מזכוכית ומתכת במגרש ליד תחנת הרכבת באת' ספא ועל קצה נהר אייבון, ולאחר מכן החלו העבודות. התחנה המרכזית החדשה נפתחה ב-7 ביוני 2009.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100428071831/http://www.bathnes.gov.uk/BathNES/transportandstreets/travel/buses/bathbusstationredevelopment.htm מידע על תוכניות הפיתוח] באתר מועצת באת' וצפון-מזרח סומרסט
* [http://www.firstgroup.com/ukbus/southwest/bristol/service_changes/index.php?item=3171&show=1 כתבה על פתיחת התחנה] באתר פירסטגרופ

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנגליה: מבני תחבורה