OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
1947 בצרפת

שנת 1947 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 960 שנות לאום.

== הנהגה ==
*נשיא צרפת –
**עד 16 בינואר – לאון בלום
**מ-16 בינואר – ונסן אוריו
*ראש ממשלת צרפת –
**עד 22 בינואר – לאון בלום
**22 בינואר–24 בנובמבר – פול רמדיה
**מ-24 בנובמבר – רובר שומאן

== אירועים ==
*16 בינואר – ונסן אוריו מושבע לנשיאות צרפת.
*10 בפברואר – הסכמי השלום של פריז נחתמים בין בעלות הברית לבין איטליה, הונגריה, רומניה, בולגריה ופינלנד.
*12 בפברואר – כריסטיאן דיור מציג את "המראה החדש" בתצוגת אופנה בפריז.
*28 בפברואר – ארצות הברית מעבירה לצרפת בסיס בקזבלנקה.
*29 במרץ – ההתקוממות המלגשית: בני שבטים לאומיים מתחילים להתקומם נגד השלטון הצרפתי.
*6 במאי – ההתקוממות המלגשית: נהרגים במדגסקר 124–160 פעילים לא חמושים.
*11 ביולי – אוניית המעפילים אקסודוס יוצאת מנמל סט, בסמוך למרסיי, ועל סיפונה 4,554 מעפילים.
*27 ביולי – האונייה אושן ליברטי מתפוצצת בנמל ברסט וגורמת למותם של 26 בני אדם ולנזק רב.
*יולי – חמישה גדודים מגיעים למדגסקר לדיכוי ההתקוממות המלגשית.
*27 באוגוסט – הורדת הקצבת הלחם ל-200 גרם מובילה להתפרעויות בוורדן ובלה מאן.
*30 באוגוסט – שריפה בבית קולנוע בפרבר של פריז גורמת למותם של 87 בני אדם.
*ספטמבר – נפתח לראשונה פסטיבל אביניון.
*7 באוקטובר – בווייטנאם, נפתח מבצע לאה לדיכוי מרד הווייט מין.
*10 בנובמבר – מעצר ארבעה פועלי פלדה במרסיי גורם למהומות קומוניסטיות.
*20 בנובמבר – פול רמדיה מתפטר מראשות ממשלת צרפת. מחליפו, רובר שומאן, מגייס 80 אלף חיילי מילואים כדי לדכא את ההתפרעויות של הכורים.
*27 בנובמבר – המשטרה משתלטת בפריז על משרדי המערכת של עיתונים קומוניסטיים.
*3 בדצמבר – קומוניסטים מתקיפים רכבת בגלל שמועה שהיא מובילה חיילים. 21 איש נהרגים.
*4 בדצמבר – שר הפנים ז'ול מוק מפעיל אמצעי חירום אחרי שישה ימי ויכוחים אלימים באספה הלאומית.
*9 בדצמבר – איגודי העובדים מפסיקים לשבות ופותחים במשא ומתן.
*22 בדצמבר – מבצע לאה מסתיים בניצחון טקטי לצרפתים.

== נולדו ==
*16 בינואר – ז'ולייט ברטו, שחקנית, במאית ותסריטאית (נפטרה ב-1990).
*31 בינואר – ברנאר גווינדו, שחקן כדורגל (נפטר ב-2021).
*25 בפברואר – מארק סוטה, פילוסוף (נפטר ב-1998).
*1 באפריל - אלאן קון, מתמטיקאי ופיזיקאי תאורטי.
*13 באפריל – ז'אן–ז'אק לפון, כלכלן (נפטר ב-2004).
*15 ביוני – אלאן אספה, פיזיקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 2022.
*4 ביולי – ז'אק מורלי, מפיק מוזיקלי (נפטר ב-1991).
*10 ביולי – מישל אטיוון, עיתונאי, היסטוריון וסופר (נפטר ב-2021).
*24 ביולי – ז'אק פורו, שחקן רוגבי ומאמן (נפטר ב-2005).
*30 ביולי – פרנסואז בארה-סינוסי, ביוכימאית, כלת פרס נובל לפיוזיולוגיה או לרפואה לשנת 2008.
*3 בספטמבר – ז'ראר הוייה, מאמן כדורגל (נפטר ב-2020).
*20 בספטמבר – פטריק פוביר ד'ארבור, עיתונאי וסופר.
*9 באוקטובר – פראנס גל, זמרת (נפטרה ב-2018).
*28 בנובמבר – מישל ברז'ה, זמר ופזמונאי (נפטר ב-1992).
*2 בדצמבר – יצחק ביטון, מוזיקאי צרפתי–יהודי.

== נפטרו ==
(קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1947)
*23 בינואר – פייר בונאר, צייר (נולד ב-1867).
*19 בפברואר – פייר בסנאר, סינדיקליסט מהפכן (נולד ב-1886).
*15 במרץ – ז'אן–רישאר בלוך, מחזאי, מבקר ומחבר נובלות (נולד ב-1884).
*13 באפריל – ז'אן קסאגן, נהג מרוצים (נולד ב-1881).
*14 ביוני – אלבר מרקו, צייר (נולד ב-1875).
*21 בספטמבר – מרסל אסטייר, פוליטיקאי (נולד ב-1885).
*24 בנובמבר – לאון–פול פרג, משורר (נולד ב-1876).
*7 בדצמבר – טריסטאן ברנאר, מחזאי וסופר צרפתי–יהודי (נולד ב-1866).

== קישורים חיצוניים ==

*
בואו נשיר לארץ יפה

בואו נשיר לארץ יפה הוא שיר שכתב אבי רן טוויג, הלחין יורם הראל חיימוב וביצע הזמר הישראלי חיים משה. השיר פורסם באוגוסט 1986 כסינגל מתוך אלבומו התשיעי של משה, "כל נדריי" (1987).

== הצלחה ==
השיר הוצג לבחירת הקהל ב"פינה לשיפוטכם" של מצעד רשת ג' ב־12 באוגוסט 1986, ושבוע לאחר מכן נכנס למצעד במקום ה־28. בשיאו הגיע למקום התשיעי במצעד, ב־14 בספטמבר 1986. בסך הכל שהה השיר במצעד 12 שבועות, והוא יצא ממנו ב־11 בנובמבר 1986.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://youtu.be/PKMHrGc5w0w חיים משה בביצוע חי של השיר בערוץ הראשון], באתר יוטיוב

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1986
קטגוריה:סינגלים מ-1986
קטגוריה:שירי חיים משה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על ארץ ישראל
קטגוריה:ריקודי עם בישראל: שירים
ארתור באגבי

ארתור פנדלטון באגבי (באנגלית: Arthur Pendleton Bagby; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאלבמה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אלבמה העשירי בשנים 1837–1841.
==ראשית חייו==
ארתור באגבי נולד במחוז לואיזה שבווירג'יניה. הוא למד משפטים, התקבל ב-1819 ללשכת עורכי הדין ועסק במקצוע בקלייבורן שבאלבמה. בשנים 1821, 1822, 1824, ובשנים 1834–1836, הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של אלבמה, כשבשנים 1822 ו-1836 הוא כיהן כיושב ראש הבית הצעיר ביותר אי פעם. ב-1825 הוא כיהן כחבר הסנאט של אלבמה.
==מושל אלבמה==
בשנים 1837–1841 כיהן באגבי כמושל אלבמה העשירי. במהלך תקופת כהונתו כמושל סבלה ארצות הברית מהשפל הכלכלי שכונה . באגבי נקט בצעדים לסייע לבנקים של מדינתו, אך בית המחוקקים המדינתי דחה את רוב הצעדים. כל הבנקים במדינה נסגרו על ידי יורשו בתפקיד של באגבי, בנג'מין פיצפטריק.
==סנאטור ושגריר ברוסיה==
ב-1841 נבחר באגבי לסנאט של ארצות הברית כדי לאייש את המושב שהתפנה עקב התפטרותו של קלמנט קומר קליי. הוא כיהן בסנאט עד 1848, כאשר הוא התפטר כדי לשמש כשגריר ארצות הברית ברוסיה. במהלך כהונתו בסנאט, הוא היה יושב ראש ועדת הטריטוריות, ועדת התביעות והוועדה לענייני אינדיאנים של הסנאט. כסנאטור, הוא תמך בסיפוחה של טקסס לארצות הברית.

==משפחתו==
ב-1824 נשא באגבי לאישה את אמילי סטיל, שנפטרה שנה לאחר מכן. ב-1828 הוא נישא בשנית לאן אליזבת קונל. לשניים נולדו ארבעה ילדים. בנו, ארתור פנדלטון באגבי הבן , היה קולונל בצבא הקונפדרציה במלחמת האזרחים האמריקאית.

ארתור באגבי נפטר במוביל, אלבמה ב-21 בספטמבר 1858. הוא נטמן בבית הקברות מגנוליה שבעיר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nga.org/governor/arthur-pendleton-bagby/ ארתור באגבי] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 
* [https://encyclopediaofalabama.org/article/arthur-p-bagby-1837-41/ ארתור באגבי] באנציקלופדיה של אלבמה 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/baczkowski-baile.html#128.15.69 ארתור באגבי] באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:מושלי אלבמה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של אלבמה
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית ברוסיה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1794
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1858
עין מסילה

עין מסילה (בערבית: ביר דובאן) הוא מעיין נובע ממקווה מים הנראה כבאר ונמצא בערוצו של נחל דרך בורמה, בצד המזרחי של הדרך בתחומי יער אשתאול.

לאחר החורף ניתן לחזות בריכוז של סוף מצוי. בסביבה גדלים גם עצי חרוב. הבאר שימשה מקור מים לעובדים בסביבה ולעוברים בדרך בורמה בעת מלחמת העצמאות. שביל קצר עובר מהבאר למקום שבו מוצבים שני לוחות אבן שמוצג בהם משחקי לוח קדומים: מנקלה, הידוע ומשחק הטחנות. לא רחוק מהבאר נמצאת בריכת שכשוך, שמימיה מגיעים מצינור מים שהניחה חברת מקורות.

המעיין נקרא על שם המושב הסמוך, מסילת ציון.

==קישורים חיצוניים==
* [https://inature.info/wiki/עין_מסילה עין מסילה], באתר iNature
* [https://www.tiuli.com/points-of-interest/224/עין-מסילה עין מסילה], באתר טיולי

קטגוריה:הרי ירושלים: מעיינות
טוביה מיורצ'יק

טוביה מיורצ'יק (1904 - 23 בפברואר 1971) היה ספורטאי ישראלי. זוכה שתי מדליות ארד מהמכביה השנייה (1935) בזריקת דיסקוס וביידוי פטיש ומאמן אתלטיקה ישראלי.

== ביוגרפיה ==
מיורצ'יק נולד וגדל בצ'נסטוחובה, פולין. בגיל 13 הצטרך למועדון הספורט "ז.ט.י" בעיר הולדתו והתאמן בהתעמלות מכשירים. בגיל 16 עבר להתאמן באיגרוף. עבר להתגורר עם דודו, סוחר יערות בגרמניה. בגיל 18 קבע בזריקת דיסקוס שיא אישי חדש של 35 מטר. בגיל 19 התגייס לצבא פולין. הוא זכה באליפות שלזיה 7 פעמים ברציפות. הוא צורף לנבחרת פולין באתלטיקה והתאמן בהדרכתו של נורלינג משוודיה. הוא התחרה גם בהטלת כידון וקבע שיא אישי חדש של 48 מטר ובהדיפת כדור ברזל שיא אישי חדש של 12.65 מטר. הוא בוגר בית הספר הגבוה לאתלטיקה בברסלאו.

מיורצ'יק השתתף ב שנערכה באוסטרבה, צ'כוסלובקיה, ב-1929 וב שנערכה באנטוורפן ב-1930 וב שנערכה בישראל בשנת 1932.

במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 זכה בשתי מדליות ארד בזריקת דיסקוס בתוצאה של 35.49 מטר, אחרי זאב שטיל מפולין	(38.11 מטר) ובלא וייס מצ'כוסלובקיה (36.91 מטר) וביידוי פטיש בתוצאה של 26.43 מטר, אחרי בלא וייס (32.95 מטר) והרמן מגרמניה (29.75 מטר). נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי בהדיפת כדור ברזל בתוצאה של 11.39 מטר. 

לאחר המכביה בחר מיורצ'יק שלא לחזור לפולין ארץ הולדתו ונישאר בארץ ישראל, כמו רוב הספורטאים מפולין. הדגל של משלחת פולין למכביה שנשאו בטקס הפתיחה נשאר אצלו.

בתחרות שנערכה בתחילת פברואר 1936 בתל אביב בין מכבי תל אביב להפועל תל אביב הוא ייצג את הפועל. הוא סיים פעמיים שני בהדיפת כדור ברזל (10.80 מטר) ובזריקת דיסקוס (36.60 מטר). כחודש וחצי לאחר מכן, בתחרות ארצית שנערכה במרץ אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 35.45 מטר, אחרי שטיל (38.45 מטר)

בארץ עבד בחברת החשמל והדריך אלפי צעירים באתלטיקה וארגן קורסים בספורט. הוא אימן אתלטיקה בקבוצת מכבי הצפון תל אביב ובין האתלטים המצטיינים אותם אימן נמנים אלופי ישראל בעבר: אריה קלינשטוב, צבי ינובר, ברוך חבס, זמיר בבל, דוד טבק ועוד. הוא היה חבר באיגוד האתלטיקה הישראלי ואימן את נבחרת ישראל ל ולתחרויות בחו"ל.

ב-30 באוקטובר 1960 נפל בנו סגן [https://www.izkor.gov.il/דב-מרדכי%20סרן%20מיורציק/en_72d05169ff2e0495e69f46580321013b דב מיורצ'יק]. הוא הנציח את בנו בשני מפעלי ספורט.

ב שנערכה בשנת 1969 זכה לכבוד לעמוד במשמר הכבוד בטקס הפתיחה.

== חיים אישיים ==
למיורצ'יק ורעייתו היו שני ילדים, דב ופנינה. נכדו, בנה של פנינה, קרוי על שמו.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתלטים יהודים
קטגוריה:אתלטים פולנים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אתלטים ארץ-ישראלים
קטגוריה:מאמני אתלטיקה ישראלים
קטגוריה:עובדי חברת החשמל
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1971
בנג'מין פיצפטריק

בנג'מין פיצפטריק (באנגלית: Benjamin Fitzpatrick; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאלבמה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אלבמה ה-11 בשנים 1841–1845 וכסנאטור מטעמה בשנים 1848–1849 ובשנים 1853–1861.
==ראשית חייו==
בנג'מין פיצפטריק נולד במחוז גרין שבג'ורג'יה. כשהיה בן שבע הוא התייתם מהוריו ונלקח לאחותו, סליה פיצפטריק בולדוין, שהתגוררה באלבמה. פיצפטריק סייע לאחיו לנהל את קרקעותיהם שעל גדות נהר אלבמה, ושימש כסגן השריף הראשון של מחוז אוטאוגה. הוא עבד במשרד עורכי הדין של נימרוד א. בנסון, ולאחר מכן למד משפטים וב-1821 התקבל ללשכת עורכי הדין, והחל לעסוק במקצוע במונטגומרי. בשנים 1822–1823 הוא שימש כעורך דין בבית המשפט של מונטגומרי. ב-1829 הוא עבר לחוותו שבמחוז אוטאוגה.
==מושל אלבמה==
בשנים 1841–1845 כיהן פיצפטריק כמושל אלבמה ה-11. במהלך תקופת כהונת קודמו בתפקיד, ארתור באגבי, סבלה ארצות הברית מהשפל הכלכלי שכונה . באגבי נקט בצעדים לסייע לבנקים של מדינתו, אך בית המחוקקים המדינתי דחה את רוב הצעדים. כל הבנקים במדינה נסגרו על ידי פיצפטריק.
==סנאטור==
ב-1848 נבחר פיצפטריק לסנאט של ארצות הברית כדי לאייש את המושב שהתפנה עקב פטירתו של דיקסון הול לואיס, וכיהן בסנאט שנה.

הוא נבחר שוב לסנאט בינואר 1853 כדי לאייש את המושב שהתפנה בשל התפטרותו של ויליאם רופוס קינג שנבחר כסגן נשיא ארצות הברית. בדצמבר אותה שנה הוא נבחר לסנאט בזכות עצמו. הוא שימש כיושב ראש הוועדה לפיקוח על הדפסות החוקים וועדת ניסוח החוקים. ב-1855 היה אמור בית המחוקקים של אלבמה לבחור לו יורש, אך הדבר לא עלה בידו והוא המשיך לכהן בסנאט. בשנים 1857–1860 הוא כיהן פעמיים כנשיא הזמני של הסנאט של ארצות הברית.

ב-1860 הוצגה שמו של פיצפטריק כמועמד המפלגה הדמוקרטית למשרת סגן נשיא ארצות הברית. מועמדתו הוצגה על ידי חברי האגף במפלגה שהציגו את מועמדותו של סטיבן דאגלס מאילינוי לנשיאות. על אף זאת, סירב פיצפטריק לקבל את המינוי, ובסופו של דבר נבחר כמועמד המפלגה לתפקיד הרשל וספסיאן ג'ונסון מג'ורג'יה. בינואר 1861 פרש פיצפטריק מהסנאט עקב פרישתה של מדינתו מהאיחוד.
==שנותיו האחרונות==
פיצפטריק לא מילא תפקיד משמעותי בפוליטיקה של הקונפדרציה, אם כי הוא שימש כנשיא ועידת החוקה של אלבמה שהתקיימה ב-1865.

בנג'מין פיצפטריק נפטר בחוותו שליד ויטמקה, אלבמה, ב-21 בנובמבר 1869, בגיל 67. הוא נטמן בבית הקברות אוקווד שבמונטגומרי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nga.org/governor/benjamin-fitzpatrick/ בנג'מין פיצפטריק] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 
* [https://encyclopediaofalabama.org/article/benjamin-fitzpatrick-1841-45/ בנג'מין פיצפטריק] באנציקלופדיה של אלבמה 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/fitzpatrick.html#385.49.95 בנג'מין פיצפטריק] באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:מושלי אלבמה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:נשיאים זמניים של הסנאט של ארצות הברית
קטגוריה:מועמדים לסגנות נשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1802
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1869
Axiom Mission 3

שיגור אקסיום 3 לחלל
צוות אקסיום 3
Axiom Mission 3 (או Ax-3) הייתה טיסת חלל פרטית לתחנת החלל הבינלאומית. הטיסה המריאה ב-18 בינואר 2024, ונמשכה 21 ימים, כשנחתה בהצלחה באוקיינוס האטלנטי. הטיסה הופעלה על ידי אקסיום ספייס תוך שימוש בחללית דרגון 2.<ref name="nasa-20230314"></ref>

== צוות ==
לכל ארבעת אנשי הצוות יש רקע כטייסים צבאיים.<ref></ref> מייקל לופז-אלגריה היה מפקד המשימה מטעם חברת אקסיום ספייס; ולטר וילדיי מחיל האוויר האיטלקי היה טייס המשימה. מומחי המשימה היו אלפר גזראווג'י שהיה האסטרונאוט הטורקי הראשון<ref></ref> ואסטרונאוט הפרויקט השוודי מרקוס ואנדט שהיה הראשון בפרויקט קבוצת האסטרונאוטים של סוכנות החלל האירופית ב-2022 לקבל משימת טיסה בחלל.<ref name="Axiom3"></ref> החלק של ואנדט במשימה נקרא "מונין"<ref>.</ref> והוא חופף למשימתו של אסטרונאוט אחר של סוכנות החלל האירופאית הסקנדינבי, אנדראס מוגנסן שנקראה "הוגין".<ref></ref>

==צוות==
{| class="wikitable"
!style="width:150px;"|תפקיד !! style="width:200px;"|אסטרונאוט
|-
! valign="center"| מפקד החללית
| align="center"| מייקל לופז-אלגריה, אקסיום ספייס טיסת חלל שישית
|-
! valign="center"| טייס
| align="center"| ולטר וילדיי, חיל האוויר האיטלקי טיסת חלל שנייה
|-
! valign="center"| מומחה משימה 1
| align="center"| אלפר גזראווג'י, סוכנות החלל הטורקית טיסת חלל ראשונה
|-
! valign="center"| מומחה משימה 2
| align="center"| מרקוס ואנדט, סוכנות החלל האירופית / סוכנות החלל השוודית טיסת חלל ראשונה
|}

=== צוות גיבוי ===
{| class="wikitable"
!תפקיד
!אסטרונאוט/ית
!מטעם
|-
|מפקדת משימה
|פגי ויטסון
|אקסיום ספייס
|-
|טייס
| Tuva Cihangir Atasever 
|חיל האוויר האיטלקי
|}

== משימה ==
משימת Axiom Mission 3 של חברת אקסיום ספייס המריאה לחלל ב-19 בינואר 2024 ממתחם השיגור 39 של מרכז החלל קנדי בפלורידה על סיפון דרגון 2 של SpaceX ששוגרה באמצעות טיל פאלקון 9. הצוות בילה 18 ימים בתחנת החלל הבינלאומית, כאשר הטיסה חזרה נדחתה פעמיים. סך הכל שהה הצוות 21 ימים בחלל. החללית נחתה באוקיינוס האטלנטי ב-9 בפברואר 2024.

== ראו גם ==

* אקסיום ספייס
* Axiom Mission 1
* Axiom mission 2

== קישורים חיצוניים ==

* [https://esamultimedia.esa.int/docs/HRE/Muninn_launchkit.pdf תיאור באתר סוכנות החלל האירופית]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תחנת החלל הבין-לאומית
קטגוריה:2024 בארצות הברית
Crew Love

Crew Love הוא שיר של הראפר הקנדי דרייק מתוך אלבום האולפן השני שלו, Take Care (2011). השיר מכיל הופעת אורח של הזמר הקנדי דה ויקנד. הוא נועד במקור להיכלל במיקסטייפ הבכורה של דה ויקנד.<ref></ref>

"Crew Love" יצא לאור כסינגל השביעי מתוך האלבום בממלכה המאוחדת ב-30 ביולי 2012.

== קבלה ביקורתית ==
ג'ון דולאן מרולינג סטון תיאר את הרצועה כ"שופעת R&B אוונגרי" ו"שיר הלל עדין למשפחה מטפורית מול עולם שבו כולם רוצים דרייק קטן".<ref></ref>

== הצלחה מסחרית ==
"Crew Love" הגיע לראשונה למקום ה-200 במצעד הסינגלים הבריטי ב-14 ביולי 2012.<ref></ref> הוא נכנס ל-100 הראשונים במצעד שבועיים לאחר מכן במקום ה-64, ומאוחר יותר הגיע לשיאו, במקום ה-37. הרצועה הפכה גם ללהיט במצעד ה-R&B הבריטי, שם הגיעה למקום השביעי.

אף על פי שלא יצא כסינגל באופן רשמי בארצות הברית, "Crew Love" הצליח להתברג במספר מצעדי סינגלים של בילבורד בזכות השמעות רבות ברדיו קצבי וברדיו אורבני עכשווי.<ref></ref> הוא הגיע למקום התשיעי במצעד שירי ה-R&B/היפ-הופ ביוני 2012, והפך לסינגל ה-24 של דרייק בעשירייה הפותחת במצעד. השיר אף הגיע למקום ה-14 במצעד שירי הראפ ולמקום ה-80 במצעד הוט 100 הראשי וגם בקנדה הוט 100.

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| זהב
| 400,000
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| פלטינה
| 1,000,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2011
קטגוריה:סינגלים מ-2012
קטגוריה:שירי דרייק
קטגוריה:שירי דה ויקנד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דה ויקנד
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דה ויקנד
תוצרת הארץ (שיר)

[[נתן אלתרמן, מחבר השיר]]
תוצרת הארץ הוא שיר שחיבר נתן אלתרמן על רקע המרד הערבי הגדול והעלייה החמישית השיר נכלל בתוכנית "חוזרים בתשובה" של תיאטרון המטאטא, שעלתה ב-3 בספטמבר 1938.

==רקע==
השיר נכתב על רקע השגשוג הכלכלי, שהגיע בעקבות העלייה החמישית. העלייה החמישית הביאה לארץ ישראל הון, ידע טכני וניהולי ויזמות. באותה העת נוסדו מפעלי מלאכה ותעשייה רבים. היישוב הגיע בשנים אלה לראשונה לייצור 50% מהתוצרת המקומית, אף שהיה רק כ-30% מהאוכלוסייה בארץ ישראל. מרבית השיר עוסק בנושא הכלכלי.

בשנה שבה פורסם השיר (1938) הגיע המרד הערבי הגדול לשיאו – שריפת שדות, רציחות ופרעות הפכו מעשים נפוצים. בעת עליית הנאצים לשלטון הקולות בבריטניה נגד סגירת גבולות ארץ ישראל בפני יהודים (כדרישת הערבים) הלכו וגברו. הצבא הבריטי תגבר את כוחותיו בארץ ודיכא את המרד הערבי הגדול.

==תוכן השיר==
===בית ראשון===
בבית הראשון מתאר אלתרמן את התחושה בקרב היישוב בשנה שבה נכתב השיר, בה בעת מנסה אלתרמן לנחם את היישוב ולהאזין לשיר בתקווה שינחם אותם:

===בית שני===
בבית השני מזכיר אלתרמן את "דור ימות המשיח", כלומר הדור המגשים את חזונם של כל הדורות. לטענת אלתרמן, דור זה מנמנם ונרדם, כביכול, בשמירה. אלתרמן מציין כי הדור צריך נביא ומוכיח - שיוכיח אותם על חולשתם. נוסף על כך, הדור זקוק לשעון מעורר - גם כדי להתעורר בבוקר, וגם שיעורר בהם את הדברים המופיעים בשיר:

===בית שלישי===
בבית השלישי מבקש אלתרמן לאהוב את תוצרת הארץ ולקנא בה. המילה "קנאות" פירושה שעל כל אזרח לרכוש מוצרים מהארץ ובכך לחזק את כלכלת היישוב. בשיר מזכיר אלתרמן גם את גן החיות של תל אביב שנפתח בשנה שבה נכתב השיר ואת האריות שבגן:

בבית זה מופיע המשפט:

אלתרמן מתייחס במשפט זה לעליית הנאצים לשלטון ואף לעלייה החמישית, שמרבית העולים ממנה היו גרמנים.

השיר הולחן על ידי שם טוב לוי ובוצע על ידי אריק איינשטיין.

== קישורים חיצוניים ==
*[https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990025571940205171/NLI תוצרת הארץ] באתר הספרייה הלאומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתן אלתרמן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שם טוב לוי
תאוריה מתמטית

תאוריה מתמטית (או תורה מתמטית) היא ענף במתמטיקה המבוסס על קבוצה של אקסיומות. בה בעת זה יכול גם להיות גם גוף של ידע (למשל, מבוסס על אקסיומות והגדרות ידועות), ולכן במובן זה יכול להתייחס לתחום של מחקר מתמטי במסגרת שנקבעה.<ref>

</ref><ref>
</ref>

אחת המעלות התאורטיות המשמעותיות ביותר במתמטיקה הוא עומק ההסבר. לדוגמה, לתורת הקבוצות יש את היכולת לסדר ולהסביר את תורת המספרים ואנליזה גאומטרית.

למרות ההכרח ההגיוני הרב (וההוכחה העצמית) של אמיתות אריתמטיות כגון 1<3, 2+2=4, 6-1=5 וכן הלאה, תאוריה שרק מניחה המון אמיתות כאלה לא תהיה מספקת. תאוריה נאותה היא תאוריה שבה אמיתות כאלה נגזרות מאקסיומות קודמות באופן הסברתי, כגון אקסיומות תאורטיות של קבוצות, כגון אקסיומות צרמלו-פרנקל.
ההישג הייחודי של תורת הקבוצות האקסיומטית הוא יכולתה לתת בסיס לגזירה של מכלול המתמטיקה הקלאסית מקומץ אקסיומות. הסיבה שתורת הקבוצות מוערכת כל כך היא בגלל העומק ההסברתי שלה. תאוריה מתמטית שרק מניחה אינסוף אמיתות אריתמטיות ללא עומק הסבר לא תהיה מתחרה רצינית לאריתמטיקה של פאנו או לתורת הקבוצות של צרמלו-פרנקל.<ref>

</ref><ref>

</ref>

== ראו גם ==
* משפט - הצהרה עם הוכחה מתמטית

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושגים במתמטיקה
מסיבת ההפתעה של מיקי

מסיבת ההפתעה של מיקי (באנגלית: Mickey's Surprise Party) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1939 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי נביסקו . הסרט, בבימויו של המילטון לוסק, הוא הראשון שהציג את עיצוביהם הנוכחיים של מיקי ומיני מאוס, שנוצרו על ידי האנימטור פרד מור. זהו הסרט הקצר ה-105 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצא לאקרנים והשני באותה השנה.<ref></ref>

הסרט בולט בהיותו המוצר הראשון של דיסני מכל סוג שהוא שנעשה בחסות חברה. נהוג לחשוב שהוא נחלת הכלל, אך זכויות היוצרים של הסרט חודשו ב-2 במאי 1966.<ref></ref> וולט דיסני תיעב את הרעיון של פרסומות ציבוריות, ונמנע עד אז מסיבוכים מסחריים. בפברואר 1939, הסרט הוצג בבכורה בתערוכה GGIE באי המטמון שבסן פרנסיסקו כשוולט דיסני עצמו נוכח. הוא הוקרן גם בתערוכה העולמית של ניו יורק, שנפתח רק באפריל. שתי הגרסאות היו זהות פרט לכך שמוצרי נביסקו (עוגיות וקרקרים) שהוצגו בסוף הסרט היו שונים, מראים מוצרים הזמינים בחוף המערבי והמזרחי.

== עלילה ==
מיני, כדי להפתיע את מיקי, אופה עוגיות כמו שאימו הייתה עושה. עם זאת, כלבת המחמד שלה, פיפי, מפילה בטעות גרעיני פופקורן לתוך הבלילה של העוגה בניסיון לתפוס זבוב טורדני. מיני, שאינה שמה לב למקרה, ממשיכה את הכנת העוגיות עד להכנסתן לתנור.

מיקי ופלוטו מגיעים לביקור והראשון מצלצל בפעמון הדלת. מיני מקבלת את זר הפרחים ממיקי, אך פיפי דוחה את העצם שפלוטו מציעה לה. לרוע המזל, מיני אפתה את העוגיות זמן רב מדי ושרפה אותן. מיקי מריח את העשן ומיני, נזכרת לפתע בעוגיות שלה, רצה למטבח. כשהיא מוציאה אותן מהתנור, גרעיני התירס מתחילים לקפוץ והחבורה מתעמתת בעוגיות הלא צפויות. פלוטו בולע בטעות עוגייה אחת, מה שמוביל לכך שהיא מתפוצצת בבטנו בזמן שמיקי נלחם בשאר עם תרסיס (המלא במים שנלקחו מאקווריום דג הזהב של מיני).

בזמן שמיני מתייפחת על הספה, מיקי מנסה לנחם אותה, ומספר לה שגם אמא שלו הייתה שורפת את העוגיות כל הזמן, מה שגורם לה לבכות עוד יותר חזק. כדי לתמוך במיני, מיקי מקבל מיד רעיון והוא ופלוטו ממהרים החוצה, חוזרים בחיפזון עם חבילת ההפתעה שלהם. כשמיקי מכריז "הפתעה!" מיני קמה מהספה ורואה שמיקי ופלוטו הביאו איתם מגוון מוצרי נביסקו, הכוללים Lorna Doone, אוראו, Social Tea Biscuits, קרקרים בצורת חיות, Ritz Crackers, עוגיות במילוי תאנים (האהובים ביותר על מיקי), וחטיף הכלבים Milk-Bone (שפיפי מקבלת בשמחה מפלוטו ומנשקת אותו). כאות תודה, מיני מנשקת את מיקי על פניו.<ref name=":0"></ref>

== דמויות ומדבבים ==
* מיקי מאוס – וולט דיסני
* מיני מאוס – לאונה לדו<ref></ref>
* פלוטו – קלרנס נאש
* פיפי הפקינזית – ג'ון פורי<ref></ref>

== טריוויה ==
* חטיף הכלבים Milk-Bone נוצר על ידי נביסקו בזמן הפקת הסרט.
* וולט דיסני שנא את הרעיון של פרסומות ואף נשבע שהוא לא יעשה אחת מאז.
* קלרנס נאש מדבב את פלוטו בסרט זה, בניגוד לפינטו קולביג או לי מילר שדיבבו אותו קודם.
* אם כי הסרט מסמן את הופעת הבכורה של העיצוב הנוכחי של מיקי, אשר נמצא בשימוש עד היום, הכפתורים שלו צבועים באפור במקום בלבן.
* כאשר הסרט הופץ בארצות הברית בקלטות ה-VHS של "The Spirit of Mickey" (ומחוץ לארצות הברית בקלטות של "Minnie's Greatest Hits"), חטיפי נביסקו נערכו באמצעות עריכה דיגיטלית כדי להראות כמיני חטיפים בעלי מראה גנרי ובכך להסיר כל אזכורים של נביסקו מאריזת החטיפים. כמו כן, כל השורות של מיני המתייחסות לשמות המוצרים עברו דיבוב מחודש על ידי ראסי טיילור. עם זאת, רוב גרסאות ה-DVD של הסרט מכילות את הגרסה המקורית הלא ערוכה.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיקי מאוס
קטגוריה:סרטים קצרים של דיסני
אקיוביט

אקיוביט בע"מ היא חברת היי-טק ישראלית העוסקת בפיתוח וייצור של שעונים אטומיים.

== הקמה ותחומי עיסוק ==
החברה הוקמה בדצמבר 1993 על ידי מהנדס האלקטרוניקה בני לוי (מנכ"ל החברה) והפיזיקאי ד"ר אבינועם שטרן. בשנת 2011 רכשה חברת רפאל - מערכות לחימה מתקדמות 50% מהבעלות בחברה. החברה עוסקת בפיתוח וייצור של שעונים אטומיים מבוססי רובידיום, בעלי דיוק גבוה ביותר של מיליארדיות השנייה.<ref></ref> מוצרי החברה נמצאים בשימוש נרחב בתעשיות ביטחוניות, בצבא (בכלל זה חיל האוויר הישראלי וחיל האוויר של ארצות הברית) ובשימושים אזרחיים. מפעל החברה שוכן בהר חוצבים שבירושלים. לזכות החברה רשומים פטנטים אחדים.

ממוצרי החברה המבוססים על השעון האטומי:
* מארזים התומכים ב-Network Time Protocol (NTP) וב-Precision Time Protocol (PTP).
* רכיבים למניעת שיבוש של נתונים המתקבלים ממערכת ניווט לוויינית.
* מארז נייד לסנכרון של שעונים בשטח, ללא צורך בנתונים ממערכת ניווט לוויינית.
* מתנד אולטרה-יציב (Ultra Stable Oscillator) מתוצרת החברה שוגר באפריל 2023 בגשושית "JUICE" לעבר כוכב הלכת צדק, כחלק ממשימת מחקר של מכון ויצמן למדע.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: תעשייה
קטגוריה:ירושלים: חברות
קטגוריה:רפאל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1993
בית הכנסת הסוחר

בית הכנסת הסוחר - הוא בית כנסת הראשי לשעבר של העיר יבפטוריה בחצי האי קרים. המבנה הנוכחי נבנה בין השנים 1911–1912 ושימש יהדות קראית. הוא איבד את מראהו הראשוני לאחר שיפוץ בשנת 1928, אז גם הפסיק לשמש כבית הכנסת.

==היסטוריה==
במקום בו ממוקם בית הכנסת הסוחר היה בית כנסת עוד במאה ה-19, בשנת 1895 במקום נבנה בית תפילה חדש, אך הוא היה קטן מכדי לענות על צורכיהם של באי בית הכנסת. בין השנים 1911–1912 נבנה בית הכנסת הנוכחי במימונם של סוחרי הגילדות הראשונה והשנייה בתכנונו של האדריכל העירוני של יבפטוריה אדם גנריך.

בית כנסת פעל במשך מספר שנים. לאחר השתלטות הממשל סובייטי על חצי האי קרים הבניין נלקח מהקהילה אך בשנת 1922 הוחזר ושימוש הבניין כבית כנסת חודש. ברעידת אדמה שהתרחשה באזור בשנת 1927 המבנה ניזוק. לאחר שיפוץ הוא נלקח מהקהילה ובמקום פעל מועדון. בהמשך הוא הועבר למפעל לייצור משקעות והפך למחסן. במקום נערכו מספר שיפוצים והוא איבד את המראה החיצוני.

בתחילת המאה ה-21 המתחם הוחזר לרשות העירייה ובוצעו שיפוצים במקום.

==קישורים חיצוניים==

* [https://zabytki.in.ua/ru/963/kupecheskaya-sinagoga-evpatorii תיאור המתחם] 

קטגוריה:אוקראינה: בתי כנסת
וייקו: אפוקליפסה אמריקאית

וייקו: אפוקליפסה אמריקאית (באנגלית: Waco: American Apocalypse) היא מיני-סדרה דוקומנטרית אמריקאית של נטפליקס, שעלתה לשירות ההזרמה של החברה ב-22 במרץ 2023 ומתעדת את הסיפור שמאחורי המצור בווייקו.

==עלילת הסדרה==
הסדרה הדוקומנטרית מספרת את סיפור המצור בווייקו שאירע בשנת 1993 והיה קרב היריות הגדול ביותר שהתנהל על אדמת ארצות הברית מאז מלחמת האזרחים. המאבק בן 51 הימים בין דייוויד כורש ואנשיו לבין סוכני ה-FBI וה-ATF הסתיים במותם של 86 בני אדם, ובהרס המתחם בשריפה.<ref></ref><ref></ref>

==הפקה ושידור==
הסדרה כוללת קטעי וידאו רבים שלא שודרו קודם לכן, כולל קטעים מניסיון הפריצה הראשון לבניין, פינוי הנפגעים מאותו אירוע, ניהול המשא ומתן מתוך מפקדת ה-FBI על ידי היחידה המיוחדת לחילוץ בני ערובה, וכן ראיונות נרחבים עם האנשים שהשתייכו לכת שניהל כורש, עם בני משפחותיהם, עם אנשי ה-ATF וה-FBI שהיו בשטח ועם עיתונאים שסיקרו את האירוע כולו.<ref></ref><ref></ref>

הסדרה עלתה לשידור ב-22 במרץ 2023, בעת שמלאו 30 שנים לאירוע.

==ראו גם==
* המצור בווייקו
* וייקו (סדרת טלוויזיה)

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות של נטפליקס
קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
אברהם נחשון

הרב אברהם נחשון (נולד בה'תשי"ג, 1953) הוא רב מהזרם הדתי־לאומי בעיר אלעד. לשעבר ר"מ וראש כולל בישיבת נוה דקלים, מלמד במוסדות תורניים ועל תיכוניים רבים, ומחברם של מספר ספרים ומאמרים תורניים.
הרב אברהם נחשון

==ביוגרפיה==
נולד בשם אברהם קופרמן בירושלים. אביו, משה קופרמן, היה מהנדס, ואמו אסתר מרים, מנחת הורים ומעצבת. הוריו התחתנו באנגליה בשנת תשי"ב (1952), ומיד לאחר חתונתם עלו לישראל והתיישבו בירושלים, שם נולדו ששת ילדיהם – אברהם הבכור וחמש אחיותיו. כשהיה בשנות העשרים לחייו החליט לעברת את שם משפחתו לנחשון.

למד בבית הספר היסודי "דוגמה עוזיאל" בין השאר אצל הרב אליהו בקשי דורון. לאחר מכן למד בישיבת נתיב מאיר ובישיבת הר עציון, ולמד גמרא והלכה בעיון עשר שנים אצל הרב אהרן ליכטנשטיין והרב יהודה עמיטל. במהלך תקופה זו גם שירת בצבא במסלול הסדר, כחובש. הוסמך לרבנות על ידי הרב שלמה פישר, ושימש אותו בדיני גיטין בבית הדין האזורי בירושלים. כמו כן הוסמך לרבנות שכונה, ומאוחר יותר עבר את המבחנים הנדרשים וקיבל כושר לרבנות עיר מהרב שלמה משה עמאר. הרב עמאר והרב נחשון
בשנת תשמ"ב התחיל ללמד כר"מ בישיבת ימית, המשיך ללמד בה במשך 12 שנים (רובן אחרי פינוי חבל ימית), הקים בה כולל הלכה בברכת ראש הישיבה הרב יעקב אריאל, ועמד בראשו.

מאז שנת תשס"ב משמש כרב הקהילה הדתית-לאומית בעיר אלעד. יחד עם אשתו הקים בעיר עמותת חסד בשם גמ"ח הקהילה הדתית לאומית באלעד. היה שותף מרכזי בהקמת המוסדות החינוכיים בעיר ובהם: אולפנה, ישיבה תיכונית, תלמוד תורה, בית ספר יסודי לבנות ובית ספר יסודי לבנים, וכן קשור לסניפי תנועות הנוער עזרא ואריאל בעיר.

באייר התשפ"ג, לאחר שקבוצת אברכים ורבנים ציוניים וחרדים פנתה אליו והציעה את מועמדותו, הודיע על התמודדותו לתפקיד הרב הראשי לישראל.

==השקפת עולמו==
אף שלמד בישיבת הר עציון, את עולמו המחשבתי למד מהרב צבי יהודה קוק, ראש ישיבת מרכז הרב ומתלמידיו, כולל את היחס לארץ ישראל ולמהלכי הגאולה. בתפקידו כרב קהילה משתף פעולה עם רבנים מכל הזרמים.

מלמד תנ"ך בשיטה שהוא מכנה "תנ"ך בקדושה", מתוך תפיסה שלימוד התנ"ך הוא קודש קודשים, ומחייב זהירות ומתינות. לשיטתו פרשנות התנ"ך חייבת לנבוע ממקורות קודש ויראת שמים, ומקום נכבד בפרשנות זו תופסים דברי חז"ל.

מאמין כי תפקידה של הרבנות, ובראשה הרבנות הראשית, הוא לרומם את קרן התורה בישראל מתוך אחדות ושלום, ובנוסף לדאוג לחיזוק החוסן החברתי, על ידי הדאגה לחלש ולנזקק.

==משפחה==

דודו הוא הרב יהודה קופרמן, מקים מוסדות המכללה לבנות ירושלים, שגם למד איתו בחברותא במשך עשר שנים. גיסו (בעלה של אחותו) הוא רוני אלשיך, שהיה מפכ"ל משטרת ישראל.

נשוי לגילה לבית גריידי, ואב לשישה ילדים.

==ספריו==
*שמחת אברהם (אלעד, תשס"ג) – אוסף מאמרים.
*אחידות ושוני במלאכות שבת, (מוסד הרב קוק, ירושלים תשע"ז) – הלכות שבת (בראש הספר משא ומתן בין הרב אשר וייס לבין המחבר).
*שמחת משה - יסודות הקניינים בהלכה ובאגדה (אלעד, תש"פ).
*בחנני ה' ונסני, דוד ובת שבע בפרשנות חז"ל לתנ"ך (אלעד, תשפ"ב).
*אורות שלמה - בגדר תשלומין והשלמות במצוות שונות (אלעד, תשפ"ג).
*דבר אברהם ומנחם, אברהם נחשון (קופרמן) ומנחם שריידר, עיונים בספרי המצוות (אלעד ואפרת, תשפ"ג).

==קישורים חיצוניים==
* אתר [https://www.kdushaa.com/ תנ"ך בקדושה]
* 
* 
* [https://www.inn.co.il/tags/%D7%94%D7%A8%D7%91_%D7%90%D7%91%D7%A8%D7%94%D7%9D_%D7%A0%D7%97%D7%A9%D7%95%D7%9F ראיונות ומאמרים - הרב אברהם נחשון], באתר ערוץ 7

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:אלעד: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
מיחזור (מוזיאון ישראל)

"מיחזור (מוזיאון ישראל)" (1975) היא פעולה אמנותית שיצר האמן הישראלי דב אור-נר.
==היסטוריה==
במהלך המחצית השנייה של שנות ה-70 של המאה ה-20 יצר דב אור-נר כמה פעולות שבסיסן מיחזור של פסולת ממוזיאונים. הראשונה בהן התקיימה שנת 1975, אז הוזמן אור-נר למויאון במסגרת תערוכה בנושא מיחזור שאצר איזיקה גאון במוזיאון. היה זה עיסוק שנבע מפיתוח מושג "מוזיאון המוזיאונים" שבו ביקש אור-נר "לשמר מוזיאונים מתוך הנחה שהם יעלמו בצורתם הנוכחית; להשתמש 'בזיכרון הקולקטיבי' כדי לשמר ולהציג את הסביבה האנושית; למקד בחברה השלכות פוליטיטת המעוגנות בהקשר מקומי ספציפי".

ב-22 במאי אסף אור-נר את האשפה המשרדית מן המוזיאון. חלק ממנה נקבר בתוך מכלי פלסטיק גדולים בשטח המוזיאון שבו נבנה באותה עת אגף הנוער, על מנת שיהפכו ל"ארכאולוגיה עתידית". בפעולה זו המיר אור-נר את העיסוק בשאלות כלכלה של מיחזור של פסולת אורגנית וא-אורגנית, לטובת עיסוק בכלכלת המוזיאון ובמשמעותו התרבותית של המוסד. אם המוזיאון הוא סך כל פעילותיו, ועל כן האשפה שלו מהווה מקור לשאלות על היררכיה, אישור ושלילה ומעמדו של האובייקט האמנותי.

חלק אחר מן האשפה נשלח כאמנות דואר אל 400 אמנים בארץ ובעולם, כשהם נלווים במכתב המבקש מן הנמען להחזיר את החומר למוזיאון כשהוא ממוחזר. "כך", טען אור-נר, "נוצרים תהליכי קומוניקציה בין-סביבתית, בין אנושית ובין-אמנית באמצעות מדגמים של תרבות אנושית". בין האמנים שהגיבו על הבקשה נמנים יואב בראל, כריסטו ואחרים. חלק מן התגובות נמצאות כיום בארכיון אור-נר בהמרכז הישראלי לאמנות דיגיטלית בחולון.

בתערוכה, הציג אור-נר את פעולת המיחזור וכן סרט שהורכב מפסולת פילם של הטלוויזיה הישראלית. מבחר מתגובות האמנים הוצגו בנפרד על ידי יונה פישר, כנראה בתערוכה "סדנה פתוחה".

==הערות שוליים==

קטגוריה:דב אור-נר
קטגוריה:מיצגים
קטגוריה:מיצג ישראלי
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:מוזיאון ישראל
קטגוריה:יצירות משנת 1975
יחזקאל גרין

יחזקאל גרין (27 בפברואר 1925 – 9 בנובמבר 1948) היה ספורטאי ישראלי. אלוף ישראל (1945) ושיאן ישראל בריצת 200 מטר. הוא נהרג במלחמת העצמאות בקרב לכיבוש משטרת עיראק סווידאן.

== ביוגרפיה ==
יחזקאל גרין נולד כבן הצעיר לאחיו אברהם ושתי אחיותיו, בשכונת נוה שלום בתל אביב, בבית סבו: יחזקאל גרין, שהיה ממנהיגי הקהילה היהודית ביפו וממייסדי העיר תל אביב. הוריו הניה ויצחק: הרוקח הראשון והמדופלם בתל אביב (בוגר אוניברסיטת קונסטנטינופול, 1903). הוא למד בבית הספר אליאנס תל אביב ואחר כך בבית ספר מקצועי. הוא הצטיין במסגרות, מכונאות ומספנה. בכל לבו נמשך אחרי ימאות והתמחה בענפיה: בניין סירות, ספינות, חתירה בים, כמלח, כדייג וכהגאי ואף הסיע נוסעים בסירות מנוע בירקון. בשנת 1945 החל לעובד בחברת החשמל.

גרין הלך בעקבות אחיו הבכור, אברהם, שהיה אתלט מצטיין, אלוף ושיאן ישראל בהטלת כידון, בהדיפת כדור ברזל ובקרב חמש. יחזקאל היה ספורטאי רב גוני והתעסק בשיט, אגרוף, כדורגל ואתלטיקה קלה, אליה התמסר משנת 1945.

===אלוף ושיאן ארץ ישראל===
באליפות ארץ ישראל שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב במאי 1945 הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא חדש של 23.0 שניות, לפני אליהו אטרמן (23.2 שניות). הוא שיפר את שיאו בן 6 השנים של סיריל אמפי (23.1 שניות). שיאו זה החזיק מעמד שנתיים ונשבר על ידי יהודה גבאי (22.8 שניות).

באליפות ארץ ישראל שנערכה בתחילת מאי 1948, השתתפו כ-100 אתלטים מ"הפועל" ומ"מכבי". הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בריצת 200 מטר בתוצאה של 23.1 שניות, לפני יצחק כספי ממכבי נתניה (24.5 שניות) ובריצת 400 מטר בתוצאה של 53.9 שניות, לפני מ. מגלי מהפועל תל אביב (56.1 שניות). מדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.7 שניות, אחרי יצחק כספי (11.2 שניות).

===שרותו בהגנה ובצה"ל===
הוא היה חבר ההגנה מנעוריו והשתתף בהגנה על משקי עמק חפר בשעת המצור הבריטי לאחר "השבת השחורה" (29 ביוני 1946) ואף נעצר למשך כחודש ימים. הוא התגייס לצה"ל ושרת בחטיבה 8. במלחמת העצמאות הוא השתתף בקרבות רבים. בקרב הקשה על עיראק אל-מנשיה הוא חיפה על נסיגת חיל הרגלים וכך הציל חיי חיילים רבים. הוא השתתף בפריצת הדרך לנגב ובכיבוש באר שבע.
===מותו===
ב-ז' בחשוון תש"ט (9 בנובמבר 1949) הוא נהרג בקרב לכיבוש משטרת עיראק סווידאן, כשהזחל"ם שלו תקף את בניין המשטרה ונפגע מפגז חודר שריון.

הוא נקבר בבית הקברות הצבאי בכפר ורבורג.

== הנצחה ==
במשך שנים רבות נערכה אליפות אתלטיקה ארצית לזכרו.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתלטים ארץ-ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:ספורטאי מכבי תל אביב
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת העצמאות
קטגוריה:ספורטאים שנפלו במערכות ישראל
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת העצמאות
קטגוריה:אישים הקבורים בבתי קברות צבאיים ישראליים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1948
ג'ון אלכסנדר גילפילן

ג'ון אלכסנדר גילפילן (באנגלית: John Alexander Gilfillan; 1793–1864) היה פרופסור לציור באוניברסיטת סטראטקלייד, שהיגר ל-Whanganui, ניו זילנד בשנת 1841. הוא התיישב בחווה אך כאשר זו נהרסה בשנת 1847 הוא עבר לאוסטרליה. בהיותו שם עבד כסוכן מכס וצייר מספר ציורים היסטוריים משמעותיים.

== ביוגרפיה ==
ג'ון אלכסנדר גילפילן נולד בשנת 1793 באי ג'רזי, ליד חופי נורמנדי, צרפת. ג'ון בילה שמונה שנים בצי המלכותי לפני שהחליט לאמץ את האמנות כמקצוע.<ref></ref> מאוחר יותר הוכשר כאמן בסקוטלנד והיה פרופסור לציור באוניברסיטת סטראטקלייד בגלאזגו.<ref></ref>

ב-1841 הוא היגר לניו זילנד והגיע לוולינגטון ביום חג המולד. גילפילן השיג הקצאה של 450 דונם בעמק מטאראווה ליד וונגאנוי, ועבר אליה בסוף 1845. ההתיישבות על אדמת מאורים מסורתית יצרה תסיסה באזור וב-18 באפריל 1847 הותקפה החווה של גילפילן. ג'ון נמלט ופנה לכיוון ואנגאנוי בהאמינו שהוא היעד האמיתי ושמשפחתו לא תיפגע. הוא טעה. כשחזר למחרת עם יחידת משטרה חמושה הוא מצא את אשתו מרי ושלושה מילדיהם מתים. ביתם נהרס ובת נוספת נפצעה קשה בהתקפה.<ref></ref>

הוא עזב את ניו זילנד זמן קצר לאחר מכן, והגיע לסידני ב-1847. גילפילן השתמש ברישומים שלו מתקופתו בניו זלנד כדי להשלים את ציור הפנים של "מועצת הילידים", שהוצג בתערוכה הגדולה בלונדון ב-1851. בשנים 1852–1853 ביקר גילפילן בחפירות הזהב הוויקטוריאניות והפיק מספר סקיצות שהופיעו אז ב-Illustrated London News מ-26 בפברואר יחד עם קטעים כתובים נילווים.<ref>CHORAL SOCIETY, (4 June 1853). Adelaide Observer (SA: 1843–1904), p. 3.</ref>

בדצמבר 1856, הוא עבד במחלקת המכס במלבורן. ויצירתו "מועצת הילידים" זכתה לתשומת לב רבה ונמכרה לר' גריס תמורת 160 פאונד. גילפילן התחיל גם בציור היסטורי שאפתני אחר. הפעם הנושא שלו היה 'נחיתתו של קפטן קוק במפרץ בוטני', וגילפילן טרח רבות להשיג דיוקנאות אותנטיים לדמויות הראשיות.<ref>NEWS OF THE DAY, (25 December 1856). The Age (Melbourne, Vic. : 1854 - 1954), p. 4. </ref> ביוני 1857 העבודה הייתה לקראת סיום והתיאור של הציור הופיע ב'אדלייד טיימס'.<ref>RECORD OF THE DAY, (20 June 1857). Adelaide Times (SA: 1848–1858), p. 2.</ref>

בנובמבר 1856, גילפילן, יחד עם תשעה אחרים, הכין את קוד הכללים של החברה הוויקטוריאנית לאמנויות יפות שהוקמה ונבחר לוועדה בשנה שלאחר מכן. הוא פרש ב-1861.

הוא מת ב-11 בפברואר 1864 במלבורן, ונקבר בבית הקברות הכללי של העיר.<ref>Advertising, 1864, 16 February, The Argus (Melbourne, Vic.: 1848–1957), p. 8.</ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
 File:J. A. Gilfillan - Homeward bound- dinner-time - Google Art Project.jpg
File:Jeanarmour.jpg
File:John Alexander Gilfillan - Family Group - Sarjeant Gallery.jpg
File:John Alexander Gilfillan - Masquerade (Family Group) - Sarjeant Gallery.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:ציירים אוסטרלים
קטגוריה:ילידי 1793
קטגוריה:נפטרים ב-1864
טובה צימוקי

טובה גיטל צימוקי לוין (נולדה ב-3 בספטמבר 1953) היא עיתונאית וכתבת לענייני משפט ב-ynet וב"ידיעות אחרונות". מסקרת את מערכת המשפט בישראל, משרד המשפטים, לשכת היועץ המשפטי לממשלה ופרקליטות המדינה.

== ביוגרפיה ==
נולדה בירושלים לחוה, מזכירת המערכת של סניף ירושלים בעיתון "ידיעות אחרונות", ואריה צימוקי (במקור: לייב רוזינקו),<ref>ביידיש "צימוק" הוא "ראזשינקע", ומכאן שם המשפחה העברי.</ref> שהיה פעיל ציוני, עיתונאי ב"ידיעות אחרונות" ויו"ר המועצה הציונית לישראל. אחותה היחידה היא חגית בכר, עורכת דין בהשכלתה. גדלה בשיכון העיתונאים בשכונת טלביה. למדה בבית הספר היסודי ע"ש הנרייטה סאלד (בתחילת שנות ה-60: "בית ספר דרום") ובתיכון בגימנסיה העברית רחביה. שירתה בצה"ל בחיל המודיעין.

לאחר תום שירותה למדה לתואר ראשון במדע המדינה ויחסים בין-לאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים.

מקום עבודתה הראשון כעיתונאית היה העיתון "דבר". בהמשך עברה לכתוב בעיתון "ידיעות אחרונות" והיא עובדת שם ובאתר ynet מעל 30 שנה, ומסקרת את תחום המשפט.

בשנת 2022 קיבלה פרס מפעל חיים מטעם אגודת העיתונאים ירושלים.<ref></ref><ref>בטקס הענקת הפרס על מפעל חיים עורך "ידיעות אחרונות" נטע ליבנה בירך אותה ואמר: "כבר 30 שנה שטובה צימוקי היא חברת מערכת 'ידיעות אחרונות' אבל זו לא ספירה מדויקת. טובה בעצם נולדה כחברת מערכת. כשאת בתם של מזכירת המערכת המיתולוגית של סניף ירושלים, חוה צימוקי, ושל הכתב המדיני האגדי אריה צימוקי, וילדותך עוברת עלייך בין כותרות, סקופים, טלפונים מחברי כנסת, שיחות עם שרים ועמודים שיורדים לדפוס, לא בטוח שיש לך ברירה אחרת מלבד להפוך לכתבת. לאורך קריירה מפוארת היא כיסתה וסיקרה 14 שרי משפטים ושבעה יועצים משפטיים לממשלה. היא חתומה על סקופים מהדהדים והישגים עיתונאיים רבים..." (בכתבה: ). </ref>

== משפחתה ==
נשואה למייק לוין (בנו של חבר הכנסת מטעם תנועת החרות נחום לוין), שהיה יו"ר ועד העובדים במשרד התחבורה.<ref></ref>

מתגוררת בשכונת רסקו (גבעת ורדים) בירושלים.

== כתבות נבחרות שכתבה ==
צימוקי כתבה כתבות רבות במהלך עבודתה העיתונאית. להלן כמה מהן:
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:בוגרי בית הספר היסודי הנרייטה סאלד (ירושלים)
קטגוריה:בוגרות גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רסקו: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
אגודת הנטורופתים בישראל

אגודת הנטורופתים בישראל היא עמותה, המאגדת נטורופתים בישראל. היא מפרסמת רשימה של חבריה, שעברו הכשרה בתוכנית לימוד למקצוע הנטורופתיה. מתוך 800 נטורופתים בישראל, כ-250 מהם מאוגדים באגודה.

האגודה יוזמת הרצאות, ימי עיון, כנסים וסדנאות לחיזוק הנטורופתיה בישראל, הגברת המודעות לבריאות בדרך טבעית ולשילובה במערכת הבריאות הכללית, וחינוך הציבור לאורח חיים בריא.

==נטורופתיה בישראל==
כל קופות החולים מציעות טיפולי נטורופתיה כחלק משירותי הרפואה המשלימה של הקופה. בבתי החולים, נטורופתים משולבים במחלקות השונות ובעיקר ביחידות הכאב אך גם במחלקות אונקולוגיות כתמיכה לטיפולים, לדוגמה, במכון דווידוף.

==היסטוריה==
אגודת הנטורופתים בישראל הוקמה בנובמבר 1998, על ידי נמרוד שיינמן, בוגר אוניברסיטת באסטיר לרפואה נטורופתית בסיאטל, שבמדינת וושינגטון, ארצות הברית, בשעה שמקצוע הנטורופתיה היה כמעט בלתי מוכר בישראל.

בשנת 2002 אגודת הנטורופתים בישראל התמזגה עם אגודת הנטורולוגים, ביוזמתו של ד"ר דן קרת.

יושבי ראש של האיגוד כללו את ענת גרינשטיין, יפה שמעוני, יוסי שבח, עמית בן אדירי, ושמעון כהן הנוכחי.

בישראל ישנם כ-800 נטורופתים וכ-250 מהם מאוגדים באגודת הנטורופתים בישראל.

המחזור הכספי השנתי של האגודה בשנת 2021 היה 70,858 ₪.

האגודה נמנית בין הארגונים החברים ב-להב – לשכת ארגוני העצמאים והעסקים בישראל.

==פעילות האגודה==
בעלי התפקידים באגודת הנטורופתים פועלים מתוך רצון לקדם ולהפיץ את הטיפול הנטורופתי ועבודתם נעשית בהתנדבות. מדי שנה האגודה עורכת כנס שנתי ובכל שלוש שנים נערכות בחירות. מעבר לכנס השנתי, נערכים כנסים, ימי עיון בנושאים כגון: אפיגנטיקה, מוח ונפש, חדשנות בתעשיית תוספי התזונה, הדרך אל החוסן-גישות חדשניות ברפואת הלב, חיסון מול חוסן בראי השעה, מחלות אוטואימונית והתמכרויות.

האגודה פועלת לאורך זמן מול הגופים הממשלתיים כגון משרד העבודה ומשרד הבריאות, מתוך רצון לקבל הכרה מקצועית. בתקופת הקורונה מתוך פעולה בקו חם ועזרה לצוותים רפואיים, ומקצוע הנטורופתיה קיבל הכרה כ"מקצוע חיוני".

האגודה עורכת כנסים והרצאות לקהל הרחב. למשל, כנס על ויטמין D, כנס בנושא איכות המים, וסדנה בנושא התמכרויות.

האגודה ניסחה קוד אתי בעזרתם של פרופ' אסא כשר ושל המרכז הבינלאומי לבריאות, משפט ואתיקה באוניברסיטת חיפה. הקוד מגדיר מיהו נטורפת, מה דרישות האתיקה ממנו, המקצועיות, האחריות, סודיות ופרטיות ויחסים בין עמיתים, הנדרשים מהמטפלים.

מספר רב של מכללות מקיימות שיתוף פעולה עם אגודת הנטורופתים בישראל, בהסמכת תלמידיהן במקצוע הנטורופתיה.

האיגוד פועל לשיתופי פעולה עם איגודים נוספים, כמו: אגודת המטפלים הסינים בישראל, אגודת הרפלקסולוגים ואגודת ההרבליסטים.

בדצמבר 2020 יזמה אגודת הנטורופתים כנס משותף לאיגודים המקצועיים, להעלאת המודעות לרפואה המשלימה ולסינרגיה בין האיגודים השונים.

כמו כן ב-2021, הייתה בין מגישי העתירה לבג"ץ מטעם הארגונים העצמאיים, בטענה לאפליה בקבלת מימון מדינה עבור ימי בידוד בתקופת הקורונה.

במהלך מלחמת חרבות ברזל, פתח האיגוד קו חם לשאלות והעמיד לרשות הפונים הרצאות שוטפות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 20px סרטונים [https://www.youtube.com/@user-me2mw5jn6c בערוץ של אגודת הנטורופתים בישראל], באתר יוטיוב
* 

==הערות שוליים==

נטורופתים
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:רפואה אלטרנטיבית
Unhealthy

Unhealthy (בעברית: חולני) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת הבריטית אן-מארי. האלבום יצא לאור ב-28 ביולי 2023, על ידי חברות התקליטים אסיילום ומייג'ור טום.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

==רשימת רצועות==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Unhealthy
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!rowspan="2" |כלל העולם
|28 ביולי 2023
|הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליט • קלטת שמע • מארז תקליטורים
|אסיילום • מייג'ור טום
|<ref>Release formats for Unhealthy on April 27, 2023:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* </ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2023
קטגוריה:אלבומי אן-מארי
קטגוריה:אלבומי חברת אסיילום רקורדס
אני שייך לעם

"אני שייך לעם" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר הישראלי ישי ריבו. השיר יצא לאור ב-4 באפריל 2023.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב והולחן על ידי ישי ריבו והופק על ידי ריבו ומאור שושן.

ריבו כתב את השיר כשהיה בגיל 16 ותכנן להפיצו באלבום הבכורה שלו תוכו רצוף אהבה. הוא קישר אותו לסכסוך בחברה הישראלית<ref></ref>.

פזמון השיר, "מה נשתנה העם שלי מכל העמים", מבוסס על הלחן העממי של מה נשתנה.

== וידאו קליפ ==
לא פורסם וידאו קליפ מלא לשיר. ריבו פרסם בערוץ היוטיוב שלו את האודיו הרשמי של השיר, ב-4 באפריל 2023, בסמוך לצאת הסינגל. האודיו מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל ואף את מילותיו של השיר.

עיצוב האותיות בעטיפה ובקליפ משלב גופנים של סמלילי עיתונים שונים בישראל.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי ישי ריבו
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים מ-2023
יחסי הרפובליקה הדומיניקנית – מקסיקו

יחסי הרפובליקה הדומיניקנית–מקסיקו הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה הדומיניקנית לבין המדינות המקסיקניות המאוחדות.

== היסטוריה ==
שתי המדינות היו בעבר חלק מהאימפריה הספרדית. באוגוסט 1886, כששתיהן היו עצמאיות, מקסיקו מינתה קונסול בסנטו דומינגו, בירת הרפובליקה הדומיניקנית. במרץ 1890 נחתם הסכם "ידידות, ניווט ומסחר" בין המדינות. ב-29 במרץ 1929 שתי המדינות כוננו באופן רשמי יחסים דיפלומטיים וביולי אותה שנה נפתחו נציגויות דיפלומטיות.

בראשיתם, היו היחסים בין המדינות לא יציבים, עקב הפיכות צבאיות שהתרחשו תדירות ברפובליקה הדומיניקנית. בין 1930 ל-1938 ושוב בין 1942 למותו ב-1961, נשלטה המדינה על ידי הדיקטטור רפאל טרוחיו. במהלך שנות שלטונו, היו היחסים קרים. מקסיקו אף העניקה מקלט לפוליטיקאים ולדמויות מפתח שברחו מהרפובליקה הדומיניקנית. אחרי ההתנקשות בטרוחיו ב-1961, חל שיפור ביחסים. ב-1963 נשיא הרפובליקה הדומיניקנית חואן בוסק היה הראשון בתפקידו שביקר במקסיקו.

באפריל 1965, מחשש שהרפובליקה הדומיניקנית תהפוך ל"קובה שנייה", שלחה ארצות הברית כוח נחתים שכבש את המדינה. מקסיקו גינתה את הפעולה האמריקאית ולא השתתפה בכוח מטעם ארגון המדינות האמריקאיות שפיקח על הנעשה במדינה. זמן קצר אחרי בחירתו של חואקין בלגר לנשיא הרפובליקה הדומיניקנית ביולי 1966 עזבו האמריקאים את המדינה והיחסים שבו לקדמותם. ב-1982, חוסה לופס פורטייו היה נשיא מקסיקו הראשון שביקר ברפובליקה הדומיניקנית.

== מסחר ==
ב-2018 הסתכם המסחר בין המדינות ב-694 מיליון דולר. עיקר הייצוא של הרפובליקה הדומיניקנית למקסיקו כולל מכשירי חיתוך ומכונות, וממקסיקו מיוצאים בעיקר נפט ופלדה.

הרפובליקה הדומיניקנית היא שותפת הסחר ה-37 בגודלה של מקסיקו, ומקסיקו היא שותפת הסחר הרביעית בגודלה מצד הרפובליקה הדומיניקנית. חברות מקסיקניות השקיעו 6.7 מיליארד דולר ברפובליקה הדומיניקנית, וחברות דומיניקניות בעלות השקעות של 3.6 מיליון דולר.

== הערות שוליים ==
נחל שה

נחל שה הוא נחל אכזב בנגב. זהו אחד מיובליו של נחל באר שבע. אורכו כ־5.4 קילומטרים.

== תוואי הנחל ==
מוצא הנחל ממוקם בגובה של כ־380 מטרים מעל פני הים בין מבני הפזורה הבדואית, כ־3.5 קילומטרים מזרחית למועצה המקומית שגב שלום. הנחל זורם צפונה. הוא עובר דרך הכפר הבדואי ח'שם זנה ולאחר מכן מתחת לכביש 25 ולמסילת הרכבת באר שבע–דימונה (חלק מהקו הראשי של רכבת ישראל). בקטע האחרון של הנחל הוא עובר בסמוך ממזרח למושב נבטים, ובגובה של כ־320 מטרים מעל פני הים הוא נשפך לנחל באר שבע, אשר נשפך לנחל הבשור ובסופו לים התיכון.

שה
ג'ושוע מרטין

ג'ושוע לניר מרטין (באנגלית: Joshua Lanier Martin; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאלבמה, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן (כפוליטיקאי עצמאי) כמושל אלבמה ה-12 בשנים 1845–1847. בשנים 1835–1839 הוא כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השני של אלבמה.

==ביוגרפיה==
ג'ושוע מרטין נולד במחוז בלונט שבטנסי. בימי נערותו הוא לימד בבית ספר ולמד משפטים בעיר מריוויל שבטנסי. ב-1819 הוא עבר לאלבמה כדי להמשיך בלימודיו. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין והחל לעסוק במקצוע בעיר את'נס שבאלבמה. הוא נודע כדמוקרט נלהב. לפני שנבחר כמושל אלבמה הוא שימש כמחוקק, כעורך דין כשופט נודד, וחבר בית הנבחרים של ארצות הברית. לראשונה הוא נבחר לקונגרס ב-1835 מטעם סיעת הג'קסונים של המפלגה הדמוקרטית. עם זאת, הוא שינה את נאמנותו למפלגה הדמוקרטית כאשר נבחר לכהונה נוספת בבית הנבחרים ב-1837.

ב-1845 הוא התנגד למנהיגים האחרים של המפלגה הדמוקרטית והתמודד על משרת מושל אלבמה כמועמד עצמאי, והביס את מועמד הדמוקרטים המרכזי. הדמוקרטים לא סלחו לו על צעדו זה. עם זאת, בכך הוא מנע מהוויגים לנצח בבחירות של אותה שנה למשרת המושל. במהלך תקופת כהונתו בתפקיד, הועברה בירת המדינה מטסקלוסה לזו הנוכחית, מונטגומרי. בתקופת כהונתו גם הכריזה ארצות הברית מלחמה על מקסיקו. כמושל, ראה מרטין את פירוק הבנק המדינתי, שאותו הוא ראה כבלתי הוגן. אף על פי שבתחילה הוא הציג את מועמדותו לבחירה לתקופת כהונה שנייה ב-1847, הוא פרש מן המרוץ. 

לאחר תום כהונתו כמושל, הוא שב לעיסוקו בעריכת דין בטסקלוסה, אך כיהן תקופת כהונה נוספת בבית המחוקקים המדינתי ב-1853.

ג'ושוע מרטין נפטר בטסקלוסה ב-2 בנובמבר 1856, בגיל 56. הוא נטמן בבית הקברות אבר גרין שבעיר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nga.org/governor/joshua-lanier-martin/ ג'ושוע מרטין] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/martin5.html#988.00.75 ג'ושוע מרטין] באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:מושלי אלבמה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית ללא שיוך מפלגתי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאלבמה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של אלבמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1799
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1856
ישיבת אוהל יוסף (קריית ספר)

ראש ישיבת אוהל יוסף מוסר שיעור בעיר בית שמש
ישיבת אוהל יוסף היא ישיבה גדולה חרדית-ספרדית השוכנת במודיעין עילית.

== הקמת הישיבה ==
בתשפ"א ישיבת אוהל יוסף וישיבת אוצרות התורה התאחדו לישיבה הנושאת את השם "ישיבת אוהל יוסף" ושוכנת בבני ברק, מכיוון ששתי הישיבות התאחדו בישיבה שימשו שני משגיחים – הרב עבאדי והרב מאיר פדידה, לאחר מספר חיכוכים, פתח הרב עבאדי ישיבה במודיעין עילית, הישיבה שוכנת בקרוואנים.

בישיבה נכון ל-2023 כ-180 בחורים.

== שיטת הלימוד וההנהגה ==
הישיבה משתייכת לציבור החרדי-ספרדי. דרך הלימוד בישיבה היא בשיטת הלימוד הליטאית.

== צוות הישיבה ==
ראש הישיבה הוא הרב יוסף עבאדי ולצידו הרב ישי טולדנו כמשגיחים מכהנים הרב עובדיה מזוז, והרב יצחק היין.

בישיבה מכהנים כר"מים הרב דוד מלול הרב יצחק מאיה, הרב שלמה אללוף והרב דוד ברון.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.kolhalashon.com/New/Ravs.aspx?Lang=Hebrew&RavID=-1&ROrder=-1&FID=93877&HideMenus=False שיעורים מרבני הישיבה], באתר קול הלשון

==הערות שוליים==

אוהל יוסף (קריית ספר)
אוהל יוסף (קריית ספר)
אוהל יוסף (קריית ספר)
שרה לוי (אוצרת)

שרה לוי (? - 14 במרץ 2006) הייתה אוצרת ובעלת גלריה ישראלית.

בשנת 1952 נסעה לצרפת מטעם עליית הנוער. שם הכירה רבים מן האמנים הישראלים שהתגוררו בפריז באותה עת. בשנת 1968 החלה לעבוד בגלריה גורדון. בשנת 1972, בעת שהות בחופשה בפריז, נפגעה בתאונת דרכים והפכה משותקת ברגליה. לאחר שובה לישראל נערכה עבורה בגלריה יודפת מכירה פומבית של עבודות שתרמו אמנים שונים. כספים אלו ממנו רכישת דירה ברחוב פינלס 10 בצפון תל אביב-יפו, שבה התגוררה עם שני ילדיה וכן פתחה בה גלריה. את עיצוב הפנים תכננה האמנית אלימה, שהתאימה אותה הן לכיסא הגלגלים של ולהן שימוש הדירה כגלריה.<ref>ראו: דירקטור, רותי, "שרה לוי, גלריה בתוך הדירה", מעריב⁩, השבוע, 13 ספטמבר 1991⁩, עמ' 63-62</ref> בשנת 1975 נפתחה התערוכה הראשונה בגלריה, אשר פעלה עד שנת 1998.

כתוצאה מאילוצי המקום, הגלריה התמקדה בעבודות קטנות, רבות מהן על נייר של אמנים כמשה קופפרמן, משה גרשוני, יהושע גרוסברד, רפי לביא, ביאנקה אשל גרשוני ואחרים. בנוסף, שימשה לוי כסוכנת להדפסים של מרכז ברסטון לגרפיקה בתל אביב-יפו.
==הערות שוליים==

==קישורים חיצוניים==
* 
*
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:בעלות גלריות לאמנות בישראל
קטגוריה:אוצרות ישראליות
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006