OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרצופה של המדינה

"פרצופה של המדינה" הוא שיר שביצעה להקת תיסלם. הוא נכתב על ידי יאיר ניצני, הולחן על ידי כל חברי הלהקה, ויצא לאור בשנת 1990.

==רקע==
בשנת 1983 התפרקה תיסלם. לרגל איחוד הלהקה מחדש בשנת 1990 הקליטה הלהקה שני שירים, שהאחד מהם היה "פרצופה של המדינה", הכולל מסרים חברתיים ופוליטיים. בתחילת דרכה נמנעה תיסלם מלעסוק בנושאים אלה, למעט בשיר "חצבים פורחים", שעוסק במלחמת לבנון הראשונה. ב־1990 התרחש בישראל ניסיון לפרק את ממשלת האחדות הלאומית השנייה בראשות יצחק שמיר, ולהקים במקומה ממשלה צרה בראשות שמעון פרס, במהלך שכונה "התרגיל המסריח". השיר נכתב כשיר מחאה העוסק בהתנהלות של פוליטיקאי־עסקן ציני שעוסק בקידומו האישי במקום לראות את טובת הציבור לנגד עיניו. הוא נכלל באלבום אוסף של תיסלם שנקרא "נגנו עכשיו!" (מילים מתוך "פרצופה של המדינה"), שיצא ב־1990 לרגל האיחוד. כן אפשר למצוא אותו באלבום ההופעה "אור של כוכבים" (2003) ובאוסף "למתחילים, למתקדמים ולאספנים בלבד" (2009).

במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תש"ן (1990) של רשת ג' הגיע השיר למקום התשיעי.

== הקלטה והפקה ==
תיסלם הקליטה את הקלטת הבסיס חודש מאי 1990 באולפני המון שברמת גן (היום אולפני ברדו). ההקלטות הנוספות (גיטרות, קלידים, שירה וקולות) והמיקס נעשו באולפני DB, ששכנו אז בבית ציוני אמריקה בתל אביב.

פרצופה של המדינה הוא השיר הראשון בישראל שמוקסס על קונסולת Solid State Logic.

== משתתפים ==
* יאיר ניצני – מילים, קלידים, קולות
* צוף פילוסוף – בס, קולות
* סמי אבזרדל – תופים
* דני בסן – שירה, קולות
* יושי שדה – גיטרה, שירה, קולות
* יזהר אשדות – שירה, גיטרה, תכנות, הפקה מוזיקלית, מיקס
* גיל תורן – טכנאי הקלטה ומיקס
* איתמר גפני – טכנאי הקלטה

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://tarbutil.cet.ac.il/paskol/פרצופה-של-המדינה/ פרצופה של המדינה], באתר תרבות.il
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990036788610205171/NLI ביצוע מוקלט של פרצופה המדינה בצירוף מילות השיר באתר הספרייה הלאומית]

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1990
קטגוריה:סינגלים מ-1990
קטגוריה:שירי תיסלם
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי מחאה בעברית
קטגוריה:שירים על ישראל
קטגוריה:שירי רוק בעברית
אליפות גרמניה בכדורגל 1909

אליפות גרמניה בכדורגל 1909 הייתה העונה השביעית של התחרות.

מנצחות תחרויות אזוריות היו זכאיות להשתתף בתחרות.

פניקס קרלסרוהה זכתה באליפות באותה העונה, ואילו בעונה הקודמת הפסידה בגמר. הייתה זו הזכייה הראשונה בתואר בתולדות המועדון.

==ארגון האליפות==
מנצחי התחרות
אלוף של העונה הקודמת קיבל זכות להשתתף בתחרות. בנוסף לכך, לתחרות העפילו מנצחי תחרויות אזוריות:
{|style="border:1px solid #bbb;background:#fff;" cellpadding="5" cellspacing="2" width="60%"
|-style="background:#ccc;font-weight:bold"
! מועדון || תחרות
|-
| אלמניה קוטבוס ||אליפות דרום מזרח גרמניה
|-style="background:#ddd"
| ויקטוריה 89 ברלין ||אליפות ברנדנבורג VBB מנצחת של העונה הקודמת
|-
| פ.צ. ארפורט ||אליפות מרכז גרמניה
|-style="background:#ddd"
| אלטונה 93 ||אליפות צפון גרמניה
|-
| בורוסיה מנשנגלדבך||אליפות מערב גרמניה
|-style="background:#ddd"
| פניקס קרלסרוהה ||אליפות דרום גרמניה
|-
| פ.צ. קניגסברג||אליפות הבלטית +
|-style="background:#ddd"
| טסמניה ריקסדורף ||אליפות ברלין MFB
|}

המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).

==מהלך התחרות==

==משחק הגמר==

==כדורגלנים מצטיינים==
וילי וורפיצקי (ויקטוריה 89 ברלין) כבש 7 שערים וזכה בתואר מלך השערים של התחרות. זאת העונה השנייה ברציפות.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duithistpre45.html#09 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20200218025825/https://www.weltfussball.de/ נתונים מאתר weltfussball]

גרמניה
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
יעקב אליעזר בראונשווייג

רבי יעקב אליעזר בראונשווייג (נפטר ט"ו בניסן ה'תפ"ט, 14 באפריל 1729) היה רב אשכנזי בראשית המאה ה-18. רבן של שטייניץ, אייבנשיץ וקוניץ.

==ביוגרפיה==
נולד לליבי'לה וליהושע זליג, שמש ונאמן הקהילה בקוניץ. נישא למיר'ש בת רבי יואל מקראקא, אב בית הדין של קרומנוי.

כיהן כאב בית הדין של שטייניץ, אייבנשיץ וקוניץ, ובסוף ימיו עקר לווינה וכיהן בה כחבר בית הדין של רב המדינה רבי שמשון ורטהיימר.

ספרו "שיח עבדי אבות" נותר בכתב יד, ושאלות ותשובות בודדות שלו בהלכה נדפסו.

==משפחתו==
* בתו שפרינצה נישאה לרבי מרדכי קמפנר שכיהן אחריו כאב בית הדין. אביה לימד אותה תורה והיא התפרסמה כאשה מלומדת, נמסר שהייתה בקיאה בתנ"ך וידעה על פה את ששה סדרי משנה. נכדה, רבי משה קוניץ העיד שידעה גם לצטט קטעי תלמוד רבים
* בתו שרה נישאה לרבי אליקום גטשליק ואניפרידן, דרשן ורב
* בתו חנה נישאה ליוסף טייטש קוניצר בן הפרנס ר' מאיר יעקב טייטש
* בתו הנדל נישאה לרבי חננאל ב"ר יהודה ליב, אב בית הדין של הוציפלאץ

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים אשכנזים
קטגוריה:וינה: רבנים
קטגוריה:קצרמר אישים
קטגוריה:נפטרים ב-1729
אליפות גרמניה בכדורגל 1910

אליפות גרמניה בכדורגל 1910 הייתה העונה השמינית של התחרות.

מנצחות תחרויות אזוריות היו זכאיות להשתתף בתחרות.

פ.צ. קרלסרוהה זכה באליפות באותה העונה. הייתה זו הזכייה הראשונה בתואר בתולדות המועדון.

==ארגון האליפות==
מנצחי התחרות
אלוף של העונה הקודמת קיבל זכות להשתתף בתחרות. בנוסף לכך, לתחרות העפילו מנצחי תחרויות אזוריות: 
{|style="border:1px solid #bbb;background:#fff;" cellpadding="5" cellspacing="2" width="60%"
|-style="background:#ccc;font-weight:bold" 
! מועדון || תחרות
|-
| פ.צ. ברסלאו ||אליפות דרום מזרח גרמניה
|-style="background:#ddd"
| פרוסיה ברלין ||אליפות ברנדנבורג VBB 
|-
| פ.צ. לייפציג ||אליפות מרכז גרמניה 
|-style="background:#ddd"
| הולשטיין קיל ||אליפות צפון גרמניה
|-
| פ.צ. דיסבורג||אליפות מערב גרמניה
|-style="background:#ddd"
| פ.צ. קרלסרוהה ||אליפות דרום גרמניה
|-
| פרוסיה קניגסברג||אליפות הבלטית 
|-style="background:#ddd"
| טסמניה ריקסדורף ||אליפות ברלין MFB
|- 
| פניקס קרלסרוהה ||אליפות דרום גרמניה
|}

המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).

==מהלך התחרות==
בשלב המוקדם "טסמניה ריקסדורף" ניצחה את "פרוסיה קניגסברג" ועלתה לשלב העיקרי של התחרות.

==משחק הגמר==

==כדורגלנים מצטיינים==
וילי זינקה (הולשטיין קיל) כבש 5 שערים וזכה בתואר מלך השערים של התחרות.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duithistpre45.html#10 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20200218025849/https://www.weltfussball.de/ נתונים מאתר weltfussball]

גרמניה
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
פיאט בראבו

פיאט בראבו (Fiat Bravo) היא מכונית משפחתית קטנה, 3 דלתות האצ'בק אשר יוצרה על ידי חברת פיאט בין השנים 1995–2001, ביחד עם דגם פיאט בראבה המשפחתית, 5 דלתות האצ'בק.

2 הדגמים זכו בתואר מכונית השנה באירופה בשנת 1996.

פרויקט הייצור של דגמי בראבו ובראבה, בחברת פיאט, היה קרוי "סוג 182" (Type 182). בשנת 1997 חודש ייצור פיאט בראבה 5 דלתות, פרויקט שהיה קרוי "פרויקט 198" (Type 198), אבל המרכב והמנוע היו שונים לחלוטין מהייצור של "פרויקט 182".

==גרסאות מנוע==

* מנוע 1,242 סמ"ק המפיק 60 כ"ס ו-81 כ"ס (משנת 1999)
* מנוע 1,370 סמ"ק, המפיק 59 כ"ס, ו-79 כ"ס (עד 1999)
* מנוע 1,581 סמ"ק, המפיק 76 כ"ס ו-102 כ"ס
* מנוע 1,747 סמ"ק, המפיק 83 כ"ס ו-111 כ"ס
* מנוע 1,998 סמ"ק, המפיק 108 כ"ס, 114 כ"ס, 145 כ"ס, 153 כ"ס
* מנוע דיזל, 1,929 סמ"ק, המפיק 48 כ"ס, ו-64 כ"ס
* מנוע דיזל, מגדש טורבו, 1,910 סמ"ק, המפיק 55 כ"ס ו-74 כ"ס
* מנוע דיזל, מגדש טורבו 1,910 סמ"ק, המפיק 74 כ"ס ו-99 כ"ס
* מנוע דיזל, 1,910 סמ"ק, המפיק 77 כ"ס ו-104 כ"ס (משנת 1999)

==דגמים==
* פיאט בראבו S
* פיאט בראבו SX
* פיאט בראבו HSX
* פיאט בראבו ELX
* פיאט בראבו HLX
* פיאט בראבו GT
* פיאט בראבו HGT

==מכונית השנה באירופה==
פיאט בראבו ופיאט בראבה זכו במקום הראשון בתחרות מכונית השנה באירופה לשנת 1996. מספר הנקודות שקיבלה - 378.

במקום השני זכתה פיג'ו 406 עם 363 נקודות, ובמקום השלישי אאודי A4 עם 216 נקודות.

==תמונות==
<gallery>
קובץ:Fiat Bravo GT.jpg| פיאט בראבו GT
קובץ:Fiat Bravo in Italy.jpg| פיאט בראבו
קובץ:Bravo GT Hatch.JPG| פיאט בראבו GT 
קובץ:Fiat Bravo 1.6 SX 1997 (17077585026).jpg| פיאט בראבו SX, שנת 1997 
קובץ:Fiat Bravo 1.6 SX 1997 (14819699061).jpg| פיאט בראבו SX, שנת 1997 
קובץ:Fiat Bravo 1.4 12V.JPG| פיאט בראבו, 1,400 סמ"ק
קובץ:Auto Italia Spring car day Brooklands May 2010 IMG 9051 (4570211893) (2).jpg| פיאט בראבו
</gallery>

==ראו גם==

* פיאט
* פיאט בראבה

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.fiat.com פיאט], אתר הבית הבינלאומי 

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
בראבו
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1995
קטגוריה:מכונית השנה באירופה
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
אליפות גרמניה בכדורגל 1911

אליפות גרמניה בכדורגל 1911 הייתה העונה התשיעית של התחרות.

מנצחות תחרויות אזוריות היו זכאיות להשתתף בתחרות.

ויקטוריה 89 ברלין זכה באליפות באותה העונה. הייתה זו הזכייה השנייה בתואר בתולדות המועדון.

==ארגון האליפות==
אלוף של העונה הקודמת קיבל זכות להשתתף בתחרות. בנוסף לכך, לתחרות העפילו מנצחי תחרויות אזוריות: 
{|style="border:1px solid #bbb;background:#fff;" cellpadding="5" cellspacing="2" width="60%"
|-style="background:#ccc;font-weight:bold" 
! מועדון || תחרות
|-
| אסקניה פורסט ||אליפות דרום מזרח גרמניה
|-style="background:#ddd"
| ויקטוריה 89 ברלין ||אליפות ברנדנבורג VBB 
|-
| פ.צ. לייפציג ||אליפות מרכז גרמניה 
|-style="background:#ddd"
| הולשטיין קיל ||אליפות צפון גרמניה
|-
| פ.צ. דיסבורג||אליפות מערב גרמניה
|-style="background:#ddd"
| פ.צ. קרלסרוהה ||אליפות דרום גרמניה אלופה של העונה הקודמת
|-
| ליטה טילזיט||אליפות הבלטית 
|-style="background:#ddd"
| טסמניה ריקסדורף ||אליפות ברלין MFB
|}

המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).

==מהלך התחרות==
 

==משחק הגמר==

==כדורגלנים מצטיינים==
וילי וורפיצקי (ויקטוריה 89 ברלין) כבש 4 שערים וזכה בתואר מלך השערים של התחרות. זאת בפעם השלישית.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duithistpre45.html#11 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20200218025913/https://www.weltfussball.de/ נתונים מאתר weltfussball]

גרמניה
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
קטגוריה:1911 בגרמניה
פיאט בראבה

פיאט בראבה (איטלקית: Fiat Brava) היא מכונית משפחתית קטנה, 5 דלתות האצ'בק אשר יוצרה על ידי חברת פיאט בין השנים 1995–2001, ביחד עם דגם פיאט בראבו המשפחתית הקטנה, 3 דלתות האצ'בק. 

שני הדגמים זכו בתואר מכונית השנה באירופה בשנת 1996.

פרויקט הייצור של דגמי בראבו ובראבה, בחברת פיאט, היה קרוי "סוג 182" (Type 182). בשנת 1997 חודש ייצור פיאט בראבה 5 דלתות, פרויקט שהיה קרוי "פרויקט 198" (Type 198), אבל המרכב והמנוע היו שונים לחלוטין מהייצור של "פרויקט 182".

==גרסאות מנוע==
* מנוע 1,242 סמ"ק המפיק 60 כ"ס ו- 81 כ"ס (משנת 1999)
* מנוע 1,370 סמ"ק, המפיק 59 כ"ס, ו- 79 כ"ס (עד 1999)
* מנוע 1,581 סמ"ק, המפיק 76 כ"ס ו- 102 כ"ס
* מנוע 1,747 סמ"ק, המפיק 83 כ"ס ו- 111 כ"ס
* מנוע דיזל, 1,929 סמ"ק, המפיק 48 כ"ס, ו- 64 כ"ס
* מנוע דיזל, מגדש טורבו, 1,910 סמ"ק, המפיק 55 כ"ס ו- 74 כ"ס
* מנוע דיזל, מגדש טורבו 1,910 סמ"ק, המפיק 74 כ"ס ו- 99 כ"ס
* מנוע דיזל, 1,910 סמ"ק, המפיק 77 כ"ס ו- 104 כ"ס (משנת 1999)

==דגמים==
* פיאט בראבה S 
* פיאט בראבה SX
* פיאט בראבה HSX 
* פיאט בראבה ELX
* פיאט בראבה HLX
* פיאט בראבה GT
* פיאט בראבה HGT

==מכונית השנה באירופה==
פיאט בראבה ופיאט בראבו זכו במקום הראשון בתחרות מכונית השנה באירופה לשנת 1996. מספר הנקודות שקיבלה - 378.

במקום השני זכתה פיג'ו 406 עם 363 נקודות, ובמקום השלישי אאודי A4 עם 216 נקודות.

==תמונות==
<gallery>
Fiat Brava front 20071205.jpg| פיאט בראבה
Fiat Brava 1.6 ELX rear.JPG| פיאט בראבה
1996 Fiat Brava SX 16V (25559888894).jpg| פיאט בראבה SX, שנת 1996
Fiat Brava 1996 Front.jpg| פיאט בראבה, שנת 1996
Fiat Brava 1.6 103 km.JPG| פיאט בראבה 1600
Fiat Brava rear.JPG| פיאט בראבה
Fiat Brava (red).jpg| פיאט בראבה
</gallery>

==ראו גם==
* פיאט
* פיאט בראבו

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.fiat.com פיאט], אתר הבית הבינלאומי 

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
בראבה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1995
קטגוריה:מכונית השנה באירופה
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בברזיל
בריסטול 410

בריסטול 410, שנת 1969
בריסטול 410 (אנגלית: Bristol 410) היא מכונית קופה יוקרתית, 2 דלתות, מתוצרת יצרנית המכוניות הבריטית בריסטול אשר יוצרה בין השנים 1968–1969. בסך הכל יוצרו 82 יחידות, אשר אופיינו על ידי מנוע V8 של חברת קרייזלר. הבריסטול 10 היה הדגם האחרון בסדרת 400, אשר קיבל את מנוע ה-5,211 סמ"ק מחברת קרייזלר.

חברת "בריסטול" - חברה לייצור מטוסים, התחילה לבנות מכוניות יוקרה, במהדורות מאוד מוגבלות לאחר מלחמת העולם השנייה.

בריסטול 410 היה הדגם הרביעי שיוצר על ידי חברת בריסטול, לאחר שנפרדה מחברת התעופה בריסטול אירופליין

==בריסטול 410 נתונים טכניים==
* קרבורטור 1 קרטר
* מנוע קרור מים
* קיבולת מכל דלק - 81.8 ליטר
* גלגלים 15 אינץ'
* תאוצה בין 0-97 קמ"ש - 8.8 שניות

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="100">
1968 Bristol 410.JPG| בריסטול 410, שנת 1968
Bristol 410 1968.JPG| בריסטול 410, שנת 1968
Bristol 410 - Flickr - exfordy.jpg| בריסטול 410
Bristol 410 (15876045329).jpg| בריסטול 410
Bristol 410 Saloon (1969) (15773186880).jpg| בריסטול 410, שנת 1969
Bristol 1.jpg| בריסטול 410
Spare wheel of 1968 Bristol 410.jpg| בריסטול 410, שנת 1968 (מיקומו של הגלגל הרזרבי- בתוך דופן הכנף השמאלית, אחרי הגלגל הקדמי השמאלי)

</gallery>

==ראו גם==
* בריסטול 400
* בריסטול 401
* בריסטול 402
* בריסטול 403
* בריסטול 404
* בריסטול 405
* בריסטול 406
* בריסטול 407
* בריסטול 408
* בריסטול 409
* בריסטול 411
* בריסטול 412
* בריסטול 603
* בריסטול פייטר

==לקריאה נוספת==

* [http://www.bristolcars.co.uk/Past/Cars-Past/# היסטורית מכוניות בריסטול ] 
* [http://www.carfolio.com/specifications/models/car/?car=51931 בריסטול 410, שנת 1967 - נתונים טכניים ] (אנגלית) 1967 Bristol 410 specifications, information, data, photos

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1968
410
קטגוריה:מכוניות בריטיות
בן-ציון אייזנשטט

בן-ציון אייזנשטט (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: אייזענשטאדט; באנגלית: Ben-Zion Eisenstadt; י"ד באדר ה'תרל"ג, 13 במרץ 1873 - כ"ט באב ה'תשי"א, 31 באוגוסט 1951) היה רב, דרשן, סופר פורה ועורך ליטאי-אמריקאי, מחבר שו"ת בני ציון. נודע בעיקר בשל סדרות הלקסיקונים לתולדות סופרים ורבנים שכתב: דור רבניו וסופריו ודורות האחרונים.

==קורות חיים==
נולד בשטעטל קלֶצק שבאימפריה הרוסית (רוסיה הלבנה) לרב משה אייזנשטט, מצאצאי רבי מאיר אייזנשטט. למד בצעירותו בישיבת נעשוויז אצל ראש הישיבה המקומי ר' יוסף ואצל רב העיר רבי יהושע רבינוביץ, ומאוחר יותר אצל רבי יעקב נתן נטע הנדלסמן (מחבר "נתיבות אור") ובישיבות ליטא. כתב מאמרים בעיתוני התקופה כ"המליץ" ו"הצפירה". ב-1903 היגר לארצות הברית, שם התחתן עם מרת שרה טיובא בת אברהם ישראל זלדין שגם היגר לארצות הברית מקייב. במשך תקופה כיהן כרב בשכונת בראונזוויל שבברוקלין, ניו יורק. נפטר בברוקלין בכ"ט באב ה'תשי"ג, 31 באוגוסט 1951.

גינה בתוקף את ההתקפות על הציונות, וכך כתב לרב מסלובקיה שהתבטא נגד התנועה הציונית:

מלבד ספריו הרבים, פרסם הערות קצרות בכתבי עת תורניים בני תקופתו, כמו "אוצר החיים" שראה אור בדווה שברומניה בעריכת חיים יהודה ארנרייך, "הבאר" בעריכת הרב צבי הירש פרידלינג, "כנסת הגדולה" של סובלסקי, ו"אפריון" של שמואל מילר. לפי יהודה דוד אייזנשטיין, הפריז אייזנשטט בספריו בשבחים ותארים גדולים לכל אחד עד שהתואר "גאון" היה לאחד התארים הקטנים, בכך אבדו הספרים את ערכם הספרותי לדעת אייזנשטיין.

=== ארכיון ===
ארכיונו נמצא בארכיון גנזים- אגודת הסופרים בבית אריאלה בתל אביב.

==ספריו==
* ציוני - קובץ שירים ומכתמים, ורשה: דפוס האלטר ואייזנשטט, תרנ"ד
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

;סדרת הלקסיקונים 'דור רבניו וסופריו'
* 
* 
* 
* 
* 
* 

;סדרת הלקסיקונים 'דורות האחרונים'
* 
* 
* 
* 
* 
* חלק ג (צ-ת), ברוקלין: מודרן, תש"א

==לקריאה נוספת==
* ש. ארנסט, "ר' בן ציון אייזנשטאדט", בתוך: פנקס קלצק, תל אביב תש"ך, עמ' 67–68 (, תמונה 77 ואילך)
* ערכו באנציקלופדיה של הציונות הדתית, כרך א, עמ' 85–87
* ערכו בלקסיקון של הספרות העברית בדורות האחרונים, גצל קרסל, חלק א, תל אביב תשכ"ה, עמ' 82–83

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
<div class="mw-content-ltr">
* "[https://books.google.co.il/books?id=cgMCSrDxKGAC&pg=PA56 Eisenstadt, Ben Zion]," in: Moshe D. Sherman, Orthodox Judaism in America: A Biographical Dictionary and Sourcebook, Greenwood Press, 1996, pp. 56–58
</div>
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביוגרפים
קטגוריה:פובליציסטים יהודים בלארוסים
קטגוריה:עיתונאים יהודים בלארוסים
קטגוריה:פובליציסטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1873
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1951
איגוד לשימור כלי רכב צבאיים

איגוד לשימור כלי רכב צבאיים (באנגלית: MVPA - Military Vehicle Preservation Association) הוא איגוד אמריקני ללא כוונות רווח הפועל לשימור כלי רכב צבאיים, תרבות מוטורית והיסטוריה צבאית. 

==אודות==
האיגוד לשימור כלי רכב צבאיים קם בשנת 1976 כדי לתת מענה לאלפי חובבי תחום שימור הרכב והאספנות, במטרה לספק להם מקור ידע בשיקום כלי רכב, מכירה וקנייה של חלפים, הפצת ידע על היסטוריית התובלה הצבאית וחינוך לבטיחות.

לאיגוד 8,000 חברים רשומים פעילים בארצות הברית ו-110 מדינות אחרות. האיגוד פועל בשיטת סניפים אזוריים, ומשמש גם כארגון-גג למועדוני רכב צבאי במדינות שונות בעולם.

האיגוד מוציא לאור שני ירחונים - "Supply Line", שמשמש גם כלוח קנייה ומכירה, ומגזין עם כתבות תוכן בשם "Army Motors". כתבי העת מופצים לחברי האיגוד. בנוסף מארגן האיגוד מפגשים שנתיים גדולים, בהם מוצגים כלי רכב צבאיים, נערכות תחרויות שונות ומשוחזרים קרבות צבאיים היסטריים.

מדינת ישראל אינה חברה באיגוד כסניף, ואין בה סניף רשמי, יחד עם זאת ישנם מספר ישראלים אספני כלי רכב צבאיים החברים באיגוד בפרטים עצמאיים, מרביתם חברי מועדון החמש, וזאת למרות העניין הרב בתחום שימור כלי רכב צבאיים בישראל. יודגש כי בארץ ישנו קושי באספנות כלי רכב צבאיים מפני שצה"ל ומשרד הביטחון אינם מוכרים "רכבי שטח חומים" לאזרחים וכלים אלו נגרטים בסוף ימיהם המבצעיים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:אספנות
קטגוריה:כלי רכב
קטגוריה:תרבות צבאית
ברית האתאיסטים הבין-לאומית

סמל אתאיסטי גנרי מוכר, נוצר על ידי דיאן ריד (Diane Reed) ומשמש את ארגון ברית האתאיסטים הבין-לאומית

ברית האתאיסטים הבין-לאומית (AAI-Atheist Alliance International) היא פדרציה עולמית של ארגונים אתיאיסטים ויחידים, אשר מחויבים לחינוך הציבור בכל הנוגע לאתאיזם, לחילוניות ולנושאים קשורים. ה-AAI נוסדה בשנת 1991. המוטו הרשמי של הברית הוא "For a Secular World" (בתרגום חופשי: למען עולם חילוני). בברית חברים ארגונים מכל העולם, בהם גם עמותת חופש ממדינת ישראל. הארגון פועל למען הפרדת דת ומדינה ברמה העולמית והפרדת הדת מהחינוך; כמו כן הארגון פועל למען הגנה על אתאיסטים מרדיפה והתנכלות על רקע דתי ולשמירה על חופש הביטוי של אתאיסטים בעולם.

ארגון ה-AAI נוסד בשם הברית האתאיסטית (Atheist Alliance) בשנת 1991 בתור ברית של ארבע קבוצות אתיאיסטיות מקומיות הנמצאות בארצות הברית. במשך זמן הברית התרחבה, הוספו קבוצות מקומיות בארצות הברית ובעולם, בשנת 2001 שינה הארגון את שמו לשם הנוכחי.

בשנת 2013, הוענק לברית מעמד מייעץ מיוחד על ידי ארגון האומות המאוחדות. נטען כי במסגרת תפקיד זה ארגון ה-AAI תוכל לשרת אתיאיסטים טוב יותר מול רדיפות מצד ממשלותיהם.

חופש - עמותה לחופש מדת מישראל חברה בארגון.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:אתאיזם
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: ארגונים
נובה (חברה)

נובה בע"מ (לשעבר נובה מכשירי מדידה בע"מ) (באנגלית: ), היא חברה ישראלית, העוסקת בפיתוח וייצור מערכות מדידה המותקנות במערכי השליטה והבקרה של תהליך היצור בתעשיית המוליכים למחצה. נובה היא חברה ציבורית ומניותיה נסחרות בנאסד"ק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב. מניית החברה כלולה במדד תל אביב 35 ובמדד תל אביב טק-עילית.

== היסטוריה ==
נובה הוקמה במאי 1993 על ידי גיורא דישון ומשה פינרוב. דישון בוגר האוניברסיטה העברית עם דוקטורט בהנדסת חומרים שימש כמנכ"ל עד 2006, פינרוב בוגר האוניברסיטה הטכנית במוסקבה עם דוקטורט בפיזיקה.

בשנת 1997 חברת אינטל הפכה ללקוח ומשקיע בנובה. בשנת 1999 נובה הודיעה על הקמת חברה בת ביפן ועל פתיחת משרדים בסינגפור כדי להרחיב את נוכחותה בשוק אסיה-פסיפיק. נובה הונפקה לראשונה בנאסד"ק באפריל 2000 וגייסה 60 מיליון דולר. בעת הנפקת החברה בעלי המניות העיקריים היו כלל תעשיות 25% (באמצעות "כלל תעשיות אלקטרוניקה"), חברת השקעות ההון סיכון "אינוונטק" 18%, קרן הון סיכון "תעוזה" 16% ואינטל 9%.

בשנת 2006 רכשה נובה את חברת HyperNex. בשנת 2015 רכשה נובה את חברת ReVera.

את שנת 2016 סיימה עם צמיחה של 10% בהכנסות, שטיפסו ל-164 מיליון דולר. הרווח הנקי החשבונאי הסתכם ב-9.6 מיליון דולר.

בנובמבר 2021 רכשה החברה את חברת אנקוסיס (ancosys) הגרמנית, המייצרת מערכות למדידות כימיות עבור ייצור של מוליכים למחצה, תמורת מאה מיליון דולר.

== קישורים חיצוניים ==
*

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תעשיית אלקטרוניקה בישראל
קטגוריה:חברות ישראליות הנסחרות בנאסד"ק
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:רחובות: חברות
קטגוריה:חברות הנסחרות ביותר מבורסה אחת
אליפות גרמניה בכדורגל 1912

אליפות גרמניה בכדורגל 1912 הייתה העונה העשירית של התחרות.

מנצחות תחרויות אזוריות היו זכאיות להשתתף בתחרות. לקראת תחילת העונה בוצע איחוד של התאחדיות הכדורגל בברלין והחל מעונה זו בעיר נערכה אליפות יחידה.

הולשטיין קיל זכתה באליפות באותה העונה. הייתה זו הזכייה הראשונה והיחידה בתואר בתולדות המועדון.

==ארגון האליפות==
אלוף של העונה הקודמת קיבל זכות להשתתף בתחרות. בנוסף לכך, לתחרות העפילו מנצחי תחרויות אזוריות: 
{|style="border:1px solid #bbb;background:#fff;" cellpadding="5" cellspacing="2" width="60%"
|-style="background:#ccc;font-weight:bold" 
! מועדון || תחרות
|-style="background:#ddd"
| ויקטוריה 89 ברלין ||מחזיקי התואר מהעונה הקודמת 
|-
| אגודת ספורט לייפציג ||אליפות מרכז גרמניה 
|-style="background:#ddd"
| הולשטיין קיל ||אליפות צפון גרמניה
|-
| פ.צ. קלן||אליפות מערב גרמניה
|-style="background:#ddd"
| פ.צ. קרלסרוהה ||אליפות דרום גרמניה 
|-
| פ.צ. דנציג||אליפות הבלטית 
|-style="background:#ddd"
| אגודת ספורט ליגניץ ||אליפות דרום מזרח גרמניה 
|-
| פרוסיה ברלין||אליפות ברנדנבורג 
|}

המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).

==מהלך התחרות==
 

==משחק הגמר==

==כדורגלנים מצטיינים==
פריץ פורדרר (פ.צ. קרלסרוהה) כבש 6 שערים וזכה בתואר מלך השערים של התחרות.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duithistpre45.html#12 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20200218025936/https://www.weltfussball.de/ נתונים מאתר weltfussball]

גרמניה
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
עמק הפרחובה

עמק הפרחובה
נוף בעמק הפרחובה, באזור [[בושטן]]
עמק הפרחובה (ברומנית: Valea Prahovei) ממוקם לאורך נחל פרחובה, בדרום רומניה, בצפון חבל מונטניה. העמק הוא מרכז תיירותי בהרי הקרפטים ויש בו מרבצי נפט, שנוצלו במידה רבה.

מיקום העמק, במרחק כמאה קילומטרים מעיר הבירה, בוקרשט, בנוסף לנופים מרהיבים ולמתקני נופש וספורט חורפי, הפכו את המקום לפופולרי מאוד. המרכז העירוני העיקרי בעמק נמצא בקמפינה. מרכזי הנופש העיקריים הם בערים סינאיה, בפרדאל, באזוגה, בקומרניק, בבראזה, בבושטן וסלאניק.

*
קטגוריה:רומניה: גאוגרפיה
פרחובה
קטגוריה:שדות נפט
דניאל באייר

דניאל באייר (בגרמנית: Daniel Baier; נולד ב-18 במאי 1984 בקלן שבגרמניה) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר. במרבית הקריירה שיחק בקבוצת אאוגסבורג הגרמנית.

==קריירת מועדונים==

באייר שיחק לראשונה בנוער של מינכן 1860. בקביעות שיחק בעמדת הקשר ההתקפי אך במשך השנים הוסט מעט אחורה. את משחקו הראשון בליגה ערך נגד פ.צ. קלן ב-13 בספטמבר 2003. במינכן היה ארבע שנים ורשם למעלה ממאה הופעות, בשנת 2007 עבר לוולפסבורג שבה לא קיבל דקות משחק רבות ולא היה חלק משמעותי בהרכב של הקבוצה ולכן לאחר שלוש שנים בקבוצה, בשנת 2010, חתם באאוגסבורג.

באייר הודיע על פרישתו מכדורגל ב-9 בספטמבר 2020.<ref></ref>

==חיים אישיים==

יורגן, אביו, גם היה שחקן כדורגל ששיחק במדי דרמשטאדט 98 ובנימין, אחיו, גם הוא שיחק בשורותיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1984
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני אאוגסבורג
קטגוריה:כדורגלני וולפסבורג
קטגוריה:כדורגלני מינכן 1860
קטגוריה:קלן: כדורגלנים
גרגואר דפרל

גרגואר דפרל (נולד ב-17 ביוני 1991) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ בססואולו.

==קריירת מועדונים==

דפרל החל בנוער של פארמה בשנת 2009 ואת הופעת הבכורה והיחידה שלו בקבוצה הבוגרת ערך כאשר נכנס כמחליף ב-22 במאי 2011 במשחק האחרון של עונת 11–2010 בסרייה א' נגד קליארי כשהוא רק בן 19.

ביוני 2011 צ'זנה ופארמה ניהלו משא ומתן לגבי העברת שחקנים ביניהן, כשהעסקה הייתה שדפרל וג'יאנלוקה לאפדולה יעברו לצ'זנה בתמורה שאנדראה רוסיני וניקולה דל פיבו יעברו לפארמה (השווי של השחקנים מכל צד היה 2.6 מיליון אירו).

ב-5 באוגוסט 2015 ססואולו רכשה את דפרל.

ב-20 ביולי 2017 דפרל חתם בשורות רומא עד שנת 2022, כשהאחרונה שילמה עליו 5 מיליון יורו עבור השאלה ו-15 מיליון יורו חובת רכישה. את שערו הראשון בקבוצה כבש מפנדל בסיום המשחק נגד בנוונטו שקבע את תוצאת המשחק, ניצחון 2–5.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני צ'זנה
קטגוריה:כדורגלני ססואולו
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני סמפדוריה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1991
פרנץ יוזף ואלץ

פרנץ יוזף ואלץ (בגרמנית: Franz Josef Walz; 4 בדצמבר 1885 – 18 בדצמבר 1945) היה טייס בשירות האוויר הגרמני במלחמת העולם הראשונה ובלופטוואפה במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
ואלץ נולד בשפייר שבגרמניה ב-4 בדצמבר 1885. בשנת 1905 התגייס לרגימנט הרגלים הבווארי ה-8 (פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן). בשנת 1913 החל קורס טיס בשלייסהיים. בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, שירת בכוחות האוויר הבוואריים ולחם בחזית המערבית. ביולי 1916 נפצע והועבר לשלייסהיים, ובנובמבר חזר לטוס. לאחר שנהרגו שני מפקדיה של יחידת האוויר הבולטת Jagdstaffel 2, אוסוואלד בלקה וסטפן קירמאייר, מונה ואלץ, ב-29 בספטמבר 1916, למפקד היחידה, ושימש בתפקיד זה עד 9 ביוני 1917. בסוף אוגוסט 1917 מונה למפקד הטייסת הבווארית ה-304, שפעלה בארץ ישראל (אז חלק מהאימפריה העות'מאנית), תחילה סמוך לכפר עיראק אל-מנשייה, ועם התקדמות הכוחות הבריטיים עברה לאזור הקואופרציה במרחביה. ב-9 באוגוסט 1918 הוענק לוואלץ עיטור פור לה מריט. ב-20 בספטמבר 1918 ואלץ ואנשיו נפלו בשבי הצבא הבריטי (אירוע זה הוא רקע לסיפורו של יוסף חיים ברנר, "הגאולה והתמורה"), והוא שוחרר משביו ב-30 בנובמבר 1919.

לאחר המלחמה שירת מדצמבר 1919 עד ינואר 1920 בשלייסהיים. מ-31 בינואר 1920 עד 1934 שירת במשטרת בוואריה, עם הפסקה בשנים 1927–1929, שבהן השתתף במשלחת המחקר הסינית-שוודית בראשות סוון הדין. 

בשנת 1934 חזר ללופטוואפה. ב-1935 הועלה לדרגת אוברסט, ב-1939 הועלה לדרגת גנרל-מיור וב-1 באפריל 1941 הועלה לדרגת גנרל-לוטננט, והיה מפקד שדה תעופה גרמני בשלזיה. ב-31 באוקטובר 1944 סיים את שירותו בלופטוואפה. הוא מת ב-18 בדצמבר 1945 במחנה שבויים פולני בוורוצלב. 

ב-21 ביוני 2016 הנפיק השירות הבולאי בול לציון מאה שנה ללוחמה האווירית בשמי ארץ ישראל. על הבול מופיע דיוקנו של טייס גרמני שפעל בארץ ישראל, שעוצב על פי תצלום של פרנץ יוזף ואלץ.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טייסים גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:שוטרים גרמנים
קטגוריה:גנרלים בלופטוואפה

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
בית הכנסת העתיק בפלובדיב

רצפת הפסיפס של בית הכנסת העתיק בפיליפופוליס המוצגת במוזיאון הארכאולוגי בפלובדיב]]
בית הכנסת העתיק בפיליפופוליס (פלובדיב) היה בית כנסת שפעל משלהי המאה ה-2 או ראשית המאה ה-3 ועד למאה ה-6 בעיר פיליפופוליס בפרובינקיית תראקיה של האימפריה הרומית ובהמשך של האימפריה הביזנטית (בשטחי בולגריה המודרנית).

==היסטוריה==

בתקופת שליטתה של האימפריה הרומית באזור הבלקן, התיישבו סוחרים יהודים בערי החוף של הים השחור ובהמשך חצו את הדנובה לכיוון דרום אל עמק המריצה והתיישבו בפיליפופוליס הקדומה.

נתיב הסחר הקדום עבר מארץ ישראל לביזנטיון וממנה לאדריאנופול ופלובדיב, ולסוחרים היהודיים היה חלק משמעותי בסחר שהתנהל בתראקיה.
בחפירות ארכאולוגיות שנערכו בפלובדיב בראשית שנות ה-80 של המאה ה-20 התגלה בעיר העתיקה בית כנסת רחב ממדים אשר חלקו התחתון תוארך לשלהי המאה ה-2 או ראשית מאה ה-3, וחלקו העליון למאה ה-4 או המאה ה-5. החוקר הבולגרי פרופסור חריסטו דאנוב והארכאולוגית אלינה קסיאקובה, שניהלו את החפירות, ציינו כי המקום שימש גם כמרכז ארגוני וכלכלי לבני הקהילה שהתגוררו בעיר. גודלו של המבנה ואופן בנייתו ועיטורו מעידים על קהילה משגשגת ובעלת איתנות כלכלית. במקום התגלו כתובות ביוונית וריצפת פסיפס ובה סמל מנורת שבעת הקנים.

ב-250 ניזוק בית הכנסת קשות במהלך פלישת הגותים לאזור. בית הכנסת שוקם ונבנה מחדש. לאחר מותו של הקיסר תאודוסיוס הראשון, השליט האחרון של האימפריה הרומית המאוחדת אשר גילה מדיניות סובלנית כלפי יהודי האימפריה, חלה הרעה משמעותית במדיניות כלפיהם. בתקופת בנו ארקדיוס, קיסר האימפריה הביזנטית ובהמשך תאודוסיוס השני נרדפו יהודי האימפריה. בתקופה זו חרב בית הכנסת. היסטוריונים חלוקים לגבי סיבת חורבנו של המבנה ומועדו המדויק, בין פעולה יזומה של השלטונות הביזנטיים בשלהי המאה ה-4, או ראשית המאה ה-5 לבין חורבן המקום בעקבות פלישת ההונים לאזור והחרבת פיליפופוליס ב-447. על חורבות המפלס התחתון של המבנה הוקם בית הכנסת מחדש ושב לפעילות. הפעילות נמשכה עד לשלהי המאה ה-6 מועד בו ננטש המבנה ובהמשך הוחרב, ייתכן בשל פלישות האווארים לאזור, או בשל רדיפות הביזנטים.

==המבנה==
המבנה היה דמוי בזיליקה וככל הנראה שימש גם כמרכז כלכלי וארגוני לקהילה. בצמוד אליו הייתה חצר גדולה המוקפת בחומת אבן. המבנה היה דו מפלסי. המפלס התחתון היה קדום יותר ועל חורבותיו הוקם מפלס חדש. אורכו 13.5 מטרים, בעל אולם תווך ברוחב 9 מטרים ומעברים (סיטראות) ברוחב של 2.6 מטרים כל אחד. בית התפילה פנה לכיוון דרום מזרח (ירושלים) והחצר הצמודה למבנה פנתה לכיוון צפון.
רצפת שני המפלסים עשויה פסיפס ובה מוטיבים גאומטריים לצד בעלי חיים כגון ציפורים, אריות ונמרים.

במפלס הקדום יותר שולבו מוטיבים יהודיים כגון מנורת שבעת הקנים ולולב, וכן כתובות ביוונית ביזנטית ובלטינית ובהן בין השאר הקדשה לתורמים לבניית המבנה "יצחק" ו"יוסף". במפלס המאוחר יותר מהמאה ה-5 לא שולבו מוטיבים יהודיים. מקטע מרצפת הפסיפס מוצג במוזיאון הארכאולוגי בפלובדיב.

השרידים ממוקמים בשדרות מריה לואיזה בפלובדיב, סמוך לבזיליקה הגדולה שאף היא ננטשה בשלהי המאה ה-6, ומתחת למבנה מגורים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20170609184819/http://heritageabroad.gov/LinkClick.aspx?fileticket=HVzAf3VyFnA%3d&portalid=0 בית הכנסת העתיק פלובדיב], בתוך: Jewish Historic Monuments and Sites in Bulgaria 2011 Part One, עמוד 9 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בתי כנסת עתיקים
פלובדיב
קטגוריה:בולגריה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:המאה ה-3
תומאס נקונו

תומאס "תומי" נקונו (באנגלית: Thomas N'Kono; נולד ב-20 ביולי 1956 בדיזאנגה שבקמרון) הוא כדורגלן עבר קמרוני ששיחק בעמדת השוער בעיקר באספניול ובנבחרת קמרון.

== קריירת מועדונים ==
נקונו שיחק במועדונים הקמרונים קאנון יאונדה, עמו זכה במספר תארים, וטונר יאונדה לפני שעבר בשנת 1982 לאספניול מליגת העל הספרדית, זאת לאחר מספר הופעות מצוינות עם נבחרת קמרון במונדיאל 1982. הוא זכה באותה שנה בתואר כדורגלן השנה באפריקה, תואר בו זכה גם בשנת 1979.

במדי הקטלאנים פספס נקונו משחקים מעטים, וערך למעלה מ-300 הופעות בכל המסגרות. הוא אף העפיל עם הקבוצה לגמר גביע אופ"א 1988, שם הפסידה בדו-קרב פנדלים לבאייר לברקוזן. עם זאת, בעונת 1989/1990 לא הצליח נקונו למנוע את ירידתה של אספניול לליגה הספרדית השנייה, וכאשר היא חזרה לליגה הראשונה לאחר עונה אחת, הוא היה שוער מחליף לויסנטה ביורון הצעיר.

לאחר שעזב את אספניול המשיך נקונו לשחק בספרד במשך שלוש שנים, בהן שיחק בסבאדל מהליגה הספרדית השנייה ובל'הוספיטלט מהליגה הספרדית השלישית. נקונו פרש זמן קצר לאחר שהגיע לגיל 40, לאחר ששיחק בקלוב בוליבר מליגת העל הבוליביאנית.

== קריירה בינלאומית ==
נקונו יצג את נבחרת קמרון במשך כמעט שני עשורים, ושיחק בשלושה טורנירי גביע העולם: 1982, 1990 ו-1994. בשני הטורנירים הוא היה השוער הראשון והבלתי מעורער של הנבחרת, ובשלישי, כשהוא בן 39, לא לקח חלק. בסך הכל ערך נקונו 112 הופעות במדי הנבחרת.

== קריירת אימון ==
מאז פרישתו ממשחק משמש נקונו כמאמן השוערים של אספניול, ותחתיו גדל השוער בן-ארצו קרלוס קאמני.

בעבר שימש גם כמאמן השוערים של נבחרת קמרון. לאחר פרישתו של אוטו פפיסטר מאימון הנבחרת, שימש נקונו כמאמן הזמני שלה. חודש לאחר מכן החליף אותו פול לה גן, והוא חזר לתפקידו כמאמן שוערים.

== חיים אישיים ==
ג'אנלואיג'י בופון הצהיר כי החליט לשחק בעמדת השוער לאחר שראה את ביצועיו של נקונו במונדיאל 1990. בנו הבכור של בופון קרוי לואיס תומאס, כמחווה לנקונו.

== תארים ==
=== קבוצתיים ===
;קאנון יאונדה
* אליפות קמרון (5): 1974, 1977, 1979, 1980, 1982
* ליגת האלופות האפריקאית (2): 1978, 1980

;אספניול
* גביע אופ"א (0)
** סגנות (1): 1987/1988

;קלוב בוליבר
* אליפות בוליביה (2): 1996, 1997

;נבחרת קמרון
* גביע אפריקה לאומות (1): 1984
** סגנות (1): 1986

=== אישיים ===
* כדורגלן השנה באפריקה (2): 1979, 1982

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים קמרונים
קטגוריה:שוערי כדורגל קמרונים
קטגוריה:כדורגלני קאנון יאונדה
קטגוריה:כדורגלני טונר יאונדה
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני סבאדל
קטגוריה:כדורגלני ל'הוספיטלט
קטגוריה:כדורגלני קלוב בוליבר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קמרון
קטגוריה:מאמני שוערים
קטגוריה:מאמני כדורגל קמרונים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1982
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:ילידי 1955
זילנדיה

[[טופולוגיה של זילנדיה.]]
זילנדיה היא יבשת ש-94% משטחה נמצאים מתחת למי האוקיינוס השקט, גאולוגים אמריקנים משערים שזו היבשת השמינית במספר בכדור הארץ. עם זאת לא קיים גוף מדעי רשמי המכיר ביבשת זו.

מדובר ביבשת שקועה כמעט לחלוטין של קרום יבשתי. משוער שהיא שקעה לאחר התנתקות מגונדוונה לפני 83–79 מיליון שנים. השם והמושג של זילנדיה הוצעו לראשונה על ידי ברוס לויידיק בשנת 1995, ותמונות לוויין מראות שהיא כמעט בגודלה של אוסטרליה. רוב הקרקע (94%) נותרה שקועה מתחת לאוקיינוס השקט. ניו זילנד היא החלק הגדול ביותר של זילנדיה שנמצא מעל פני הים, ואחריה קלדוניה החדשה.

==גאוגרפיה ==
זילנדיה מורכבת ברובה משני רכסים כמעט מקבילים, מופרדים על ידי בקע כושל, שבו התפרקות הבקע של היבשת נעצרת והופכת לגראבן מלא. הרכסים מתנשאים מעל קרקעית הים לגבהים של כ-1500 מטרים, עם כמה איים סלעיים המתנשאים מעל גובה פני הים. הנקודה הגבוהה ביותר בה היא כנראה הר קוק. הרכסים הם סלע יבשתי, אך גובהם נמוך יותר מיבשות רגילות. בעוד שעומק האוקיינוס השקט הוא בין ארבע לחמישה קילומטרים, ממוקמת זינלנדיה בעומק של כאלף מטר בלבד. עם זאת, עד לפיתוח יכולת טכנולוגית לצילום כולל של שטח כה גדול, לא ניתן היה להבחין בה כמאסה אחת.
לפי מדענים באיגוד הגאולוגים האמריקני, גודלה של זילנדיה חמישה מיליון קילומטרים רבועים, כמעט כגודלה של יבשת אוסטרליה.

הטענה לכך שזילנדיה היא יבשת בפני עצמה, נטענה על ידי ניק מורטימר והאמיש קמפבל בספרם משנת 2014, שכותרתו Zealandia: Our continent revealed תוך ציטוט של ראיות גאולוגיות ואקולוגיות התומכות בהצעה.<ref></ref><ref></ref>

== הבחנה אטימולוגית בין יבשת ליבשה ==
למרות הקרבה המילולית בין המילים "יבשה" ו"יבשת", בגאולוגיה ניתן להגדיר "יבשת" גם אם היא איננה יבשה וחלקה העיקרי מכוסה במים. יחידה גאולוגית תוגדר כיבשת אם היא עונה על ההגדרות הבאות:
# גובהה הממוצע עולה על עומק האוקיינוס שסביבה. במקרה של זילנדיה, גובהה הממוצע הוא בעומק של כ-1,000 מטרים מתחת לפני הים, אך האוקיינוס בממוצע הוא בעומק של לפחות 4,000 מטרים.
# היבשת עשויה מסלעים השונים מהאוקיינוס הסובב אותה. בעוד שהאוקיינוסים מתאפיינים בקרקעית בזלתית, היבשות עשויות מסלעים אחרים כגון גרניט, ומצויים בה גם סלעים סדימנטריים (משקע) כמו גיר.
# קרום כדור הארץ המצוי באוקיינוסים הוא דק יחסית ועוביו כ-8 קילומטרים. ביבשות הקרום עבה יותר ומשתנה בהתאם לרכסי ההרים או תצורות חוף, לרוב מעל 10 קילומטרים בעוביו.

== ראו גם ==
* האיים הסאב-אנטארקטיים של ניו זילנד

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוקיאניה: גאוגרפיה
קטגוריה:יבשות קדומות
קטגוריה:ניו זילנד: גאולוגיה
ויליאם וקי

ויליאם וקי (באיטלקית: Villiam Vecchi; 28 בדצמבר 1948 – 3 באוגוסט 2022) היה כדורגלן איטלקי ששיחק בעמדת השוער בעיקר במספר קבוצות באיטליה. שימש כמאמן שוערים בקבוצת א-סד.

== קריירת מועדונים ==
וקי נולד בסקנדיאנו שבאיטליה. שיחק במילאן מהסרייה א' בין השנים 1967 ל-1974, ולאחר מכן עבר לקליארי. לאחר שתי עונות במועדון עבר לקומו, איתה נע בין הליגות הראשונה, השנייה והשלישית. בעונת שיחק וקי בספאל.

== קריירת אימון ==
וקי אימן את דידה ואת ג'אנלואיג'י בופון כמאמן שוערים במילאן ובפארמה. הוא שימש בתפקיד זה גם ברג'אנה וביובנטוס. בשנת 2013 החל לשמש כמאמן שוערים בריאל מדריד, ואימן את איקר קסיאס, את קיילור נבאס ואת פרננדו פאצ'קו. ב-25 במאי 2015 עזב וקי את ריאל מדריד לאחר שפלורנטינו פרס החליט לפטר את קרלו אנצ'לוטי, המאמן תחתיו אימן וקי בכל הקבוצות בהן שימש כמאמן שוערים.

וקי שימש כמאמן שוערים בא-סד מליגת העל הקטרית.

נפטר ב-3 באוגוסט 2022.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שוערי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני קליארי
קטגוריה:כדורגלני קומו
קטגוריה:כדורגלני ספאל
קטגוריה:מאמני שוערים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1948
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2022
פרחובה

פרחובה (ברומנית: Prahova) הוא נהר הנובע מהרי קלבוצ'ט, שבהרי הקרפטים באזור פרדאל, בחבל מונטניה, שברומניה ונשפך לנהר יאלומיצה. המישורים דרכם עובר הנהר יוצרים את עמק הפרחובה, אזור קיט ונופש במרחק כמאה קילומטרים מבוקרשט.

אורך הנהר הוא 183 קילומטרים ובדרכו עובר בשלושה מחוזות, 6 קילומטרים במחוז ברשוב, 161 קילומטרים במחוז פרחובה ו-16 קילומטרים במחוז אילפוב. ספיקת הנחל היא 27,3 מטר קוב לשנייה ואגן הניקוז בגודל 3,740 קילומטרים רבועים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רומניה: נהרות ונחלים
קטגוריה:עמק הפרחובה
הרברט ריימונד מקמאסטר

הרברט ריימונד "ה.ר." מקמאסטר (באנגלית: Herbert Raymond "H. R." McMaster; נולד ב-24 ביולי 1962) הוא לוטננט גנרל בצבא ארצות הברית שכיהן כיועץ לביטחון לאומי ה-26 של ארצות הברית, תחת הנשיא דונלד טראמפ. שימש כסגן מפקד פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית (TRADOC).

ב-23 במרץ 2018 פיטר אותו הנשיא טראמפ וב-9 באפריל מקמסטר סיים את כהונתו כיועץ לביטחון לאומי.

==קריירה צבאית==

מקמאסטר נולד וגדל בפילדלפיה. הוא החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הרשמו למכללה הצבאית ווסט פוינט. לאחר שסיים את חוק לימודיו ב-1984, והוסמך כקצין בדרגת לוטננט התגייס לצבא ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני שריון, קורס סיירים והסמכה כצנחן. בתפקידו הראשון שימש כמפקד מחלקה בגדוד ה-1 ברגימנט השריון ה-66. במלחמת המפרץ לחם מקמאסטר כמפקד פלוגת הסיור של רגימנט השריון ה-2 בקרב של "קו אורך 73". על האופן בו לחם בקרב זה עוטר בכוכב הכסף. בהמשך שימש כמפקד גדוד השריון ה-1 ברגימנט הפרשים המשוריין ה-4. לאחר מכן שימש כקצין אג"ם של סגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית, גנרל ג'ון אביזייד.

בעת מלחמת עיראק פיקד על רגימנט השריון ה-3, בין היתר במהלך הלחימה בעיר תל עפר, בה פעלו רבים מפעילי הג'יהאד העולמי. לאחר מכן היה שותף בצוות בראשותו של הגנרל דייוויד פטראוס לגיבוש דוקטרינה ללוחמה בטרור. בשנת 2008 מונה למפקד מרכז שילוב היכולות של הצבא בדרגת בריגדיר גנרל. בשנת 2010 שימש כאחראי על התוכניות בפיקוד כוחות ארצות הברית ונאט"ו באפגניסטן. בשנת 2012 מונה למפקד המרכז למצוינות בתמרוּן בפורט בנינג. בשנת 2014 מונה לסגן מפקד פיקוד ההדרכה והאימונים של צבא ארצות הברית (TRADOC).

מקמאסטר בעל תואר דוקטור בהיסטוריה האמריקאית מטעם אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל והוא אף כתב ספר המבוסס על הדוקטורט שלו בשם "Dereliction of Duty" העוסק במלחמת וייטנאם בו הוא בוחן את כישלונות הממשל והצבא ומותח ביקורת חריפה על התנהלות הנשיא לינדון ג'ונסון וסגל יועציו הצבאיים והאזרחיים במשך המלחמה.

==היועץ לביטחון לאומי==
ב-20 בפברואר 2017 בחר נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ במקמאסטר לתפקיד היועץ לביטחון לאומי, לאחר שקודמו מייקל פלין התפטר זמן קצר לאחר שנכנס לתפקידו.

ב-15 במרץ 2018 דווח כי הנשיא טראמפ החליט להדיח את מקמאסטר מתפקידו כיועץ לביטחון לאומי. ב-22 במרץ הודיע טראמפ שמקמסטר יוחלף בשגריר לשעבר של ארצות הברית באו"ם, ג'ון בולטון, החל מ-9 באפריל 2018.

==קישורים חיצוניים==

* .
* .
* .
* .
* .
;מאמרים פרי עטו:
* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:היועצים לביטחון לאומי של ארצות הברית
קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ: אישים
קטגוריה:שריונאים אמריקאים
קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ: אישים שפרשו או הודחו
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
אלכס גרסבאך

אלכסנדר ג'וזף "אלכס" גרסבאך (באנגלית: Alexander Joseph "Alex" Gersbach; נולד ב-8 במאי 1997 בסאת'רלנד שבאוסטרליה) הוא כדורגלן אוסטרלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת קולורדו ראפידס ובנבחרת אוסטרליה.

== קריירת מועדונים ==
=== תחילת הקריירה באוסטרליה ===
גרסבאך עבר במספר מחלקות נוער, עד שבשנת 2012 הגיע ל-AIS מהליגה האוסטרלית השנייה. בשנת 2013 הוא ערך 16 הופעות בקבוצה הראשונה של המועדון, ואף הבקיע שער. ב-20 ביולי 2014 חתם גרסבאך בסידני מליגת העל האוסטרלית לשתי עונות, וקיבל את חולצה מספר 13, שלאחריה קיבל את חולצה מספר 16. ב-11 באוקטובר 2014 ערך גרסבאך את הופעת הבכורה שלו בליגה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-69 בתיקו 1-1 נגד מלבורן סיטי במסגרת המחזור הראשון. בעונתו הראשונה במועדון הוא ערך 22 הופעות ליגה, ובעונתו השנייה, בה לבש את חולצה מספר 3, הוסיף גרסבאך עשר הופעות, לפני שעזב את הקבוצה.

=== רוזנבורג ===
ב-31 בינואר 2016 חתם גרסבאך ברוזנבורג מליגת העל הנורווגית. ב-19 במרץ הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כששיחק 90 דקות בניצחון 1-0 על סטרומסגודסט במסגרת המחזור השני בליגה. בעונתו הראשונה במועדון הוא זכה הן באליפות נורווגיה והן בגביע הנורווגי.

== קריירה בינלאומית ==
ב-4 ביוני 2016 ערך גרסבאך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אוסטרליה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-82 בניצחון 1-0 על נבחרת יוון במשחק ידידות.

== תארים ==
;רוזנבורג

* אליפות נורווגיה (2): 2016, 2017
* הגביע הנורווגי (1): 2016
* הסופר קאפ הנורווגי (1): 2017

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מגני כדורגל אוסטרלים
קטגוריה:כדורגלנים אוסטרלים
קטגוריה:כדורגלני סידני
קטגוריה:כדורגלני רוזנבורג
קטגוריה:כדורגלני לאנס
קטגוריה:כדורגלני נאק ברדה
קטגוריה:כדורגלני אורהוס
קטגוריה:כדורגלני גרנובל
קטגוריה:כדורגלני קולורדו ראפידס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטרליה
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2017
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:ספורטאים זרים בנורווגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים בדנמרק
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1997
פאיק בולקיה

פאיק ג'פרי בולקיה (במלאית: Faiq Bolkiah; נולד ב-9 במאי 1998 בלוס אנג'לס שבארצות הברית) הוא כדורגלן ברוניי-אמריקאי המשחק בעמדות החלוץ וקשר הכנף בצ'ונבורי מליגת העל התאילנדית ובנבחרת ברוניי.

== קריירת מועדונים ==
בשנת 2009 הגיע בולקיה למחלקת הנוער של סאות'המפטון. בשנת 2014 חתם בולקיה על חוזה לשנתיים בצ'לסי מהפרמייר ליג לאחר שהתאמן לפני כן ברדינג והיה בתקופת ניסיון בארסנל. בולקיה עזב את הקבוצה בחודש דצמבר 2015. בחודש מרץ 2016, לאחר תקופת ניסיון בסטוק סיטי, חתם בולקיה על חוזה ל-3 שנים בלסטר סיטי מהפרמייר ליג.

ב-23 בספטמבר 2020 חתם בולקיה במאריטימו מליגת העל הפורטוגזית.

ב-24 בדצמבר 2021 חתם בולקיה בצ'ונבורי מליגת העל התאילנדית.

== קריירה בינלאומית ==
בולקיה היה זכאי לייצג הן את ברוניי והן את ארצות הברית. לבסוף בחר בולקיה לייצג את ברוניי, וב-15 באוקטובר 2016 ערך בולקיה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברוניי, כששיחק 90 דקות בניצחון 1–2 על נבחרת מזרח טימור במסגרת מוקדמות אליפות דרום-מזרח אסיה. ב-21 באוקטובר הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, שער בפנדל בדקה ה-67 בהפסד 3–4 לנבחרת לאוס, גם כן במוקדמות אליפות דרום-מזרח אסיה.

== חיים אישיים ==
בולקיה הוא בנו של ג'פרי בולקיה, נסיך ברוניי, ואחיינו של חסן אל-בולקיה, סולטאן ברוניי. הוא נולד בלוס אנג'לס שבארצות הברית ומחזיק הן באזרחות ברוניית והן באזרחות אמריקאית. הוא למד בקולג' בראדפילד שבבריטניה הגדולה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורגלנים ברוניים
קטגוריה:קשרי כדורגל אמריקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ברוניים
קטגוריה:לוס אנג'לס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני מאריטימו
קטגוריה:כדורגלני ראטצ'אבורי
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים זרים בתאילנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1998
קטגוריה:ברוניים שנולדו ב-1998
ז'אנג יונינג

ז'אנג יונינג (במנדרינית תקנית: 张玉宁, בפין-יין: Zhāng Yùníng; נולד ב-5 בינואר 1997 בצנגנאן שבסין) הוא כדורגלן סיני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת בייג'ינג גואואן. יונינג משחק בנבחרת סין.

== קריירת מועדונים ==
יונינג גדל במחלקת הנוער של ג'ג'יאנג גרינטאון, אליה הצטרף בשנת 2008. בעונת 2015 הועלה יונינג לקבוצה הראשונה של המועדון, ששיחק בליגת העל הסינית. ב-13 במאי 2015 הוא ערך את הופעתו הראשונה והיחידה במועדון, בתיקו 1-1 נגד ווהן הונגשינג במסגרת הגביע הסיני. באותו משחק הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון.

ב-1 ביולי 2015 חתם יונינג על חוזה לשנתיים בוויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית. ב-13 בפברואר 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בדקה ה-86 בניצחון 3–0 על הירנביין במסגרת המחזור ה-23 בליגה. ב-6 במרץ הוא הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, שער מכריע בתוספת הזמן של המחצית השנייה בניצחון 2–1 על רודה במסגרת המחזור ה-26 בליגה. בעונתו הראשונה במועדון הוא ערך שמונה הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.

בקיץ 2017 חתם יונינג בווסט ברומיץ' אלביון על חוזה לשלוש שנים, והושאל מיד לתקופה של שנתיים לורדר ברמן.

== קריירה בינלאומית ==
ב-3 ביוני 2016 ערך יונינג את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סין, כששיחק 90 דקות, הבקיע שני שערים ובישל שער נוסף בניצחון 4–2 על נבחרת טרינידד וטובגו במשחק ידידות.

נכלל בסגל נבחרת סין לטורניר גביע אסיה 2023.

== חיים אישיים ==
יונינג מגיע ממשפחה נוצרית אדוקה, והוא הצהיר כי קאקה הוא המודל לחיקוי שלו.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חלוצי כדורגל סינים
קטגוריה:כדורגלנים סינים
קטגוריה:כדורגלני ג'ג'יאנג גרינטאון
קטגוריה:כדורגלני ויטסה ארנהם
קטגוריה:כדורגלני וסט ברומיץ' אלביון
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני דן האג
קטגוריה:כדורגלני בייג'ינג גואואן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סין
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1997
היידי תומאס

היידי תומאס (באנגלית: Heidi Thomas; נולדה ב-13 באוגוסט 1962) היא תסריטאית קולנוע וטלוויזיה ומחזאית אנגלייה.

==ביוגרפיה==
תומאס נולדה באזור גרסטון בעיר ליברפול שבלנקשייר. היא למדה אנגלית באוניברסיטת ליברפול. ב-1985 זכתה לתשומת לב בבריטניה כשהוענק לה פרס ג'ון ויטינג עבור המחזה שכתבה "Shamrocks And Crocodiles". בעונת 1987/88 הוצג המחזה "אינדיגו" על ידי הלהקה השייקספירית המלכותית. יצירות נוספות שלה לתיאטרון הן "Some Singing Blood" שהועלה בתיאטרון רויאל קורט בלונדון, והעיבוד למחזה מאת איבסן "האישה מן הים" שהוצג בלונדון ובאוסלו בתיאטרון הלאומי של נורווגיה. ב-2010 הועלה המחזה "House of Special Purpose" בתיאטרון פסטיבל צ'יצ'סטר.

תומאס כתבה עיבודים של ספרים לקולנוע ולטלוויזיה בהם הסרט "אחוזת אהבה" (I Capture the Castle) משנת 2003, והעיבוד הטלוויזיוני לספר "מאדאם בובארי" משנת 2000. ב-2007 הייתה היוצרת הכותבת והמפיקה בפועל של הדרמה התקופתית "Lilies" של רשת ה-BBC. עוד כתבה את התסריט לשתי העונות של הסדרה "קרנפורד" על פי רומנים מאת אליזבת גאסקל, ותסריט על פי רומן "נעלי בלט" מאת נואל סטריטפילד.

ב-2010 הייתה תומאס הכותבת והמפיקה בפועל של הסדרה "על אדונים ומשרתים", הגרסה המחודשת של סדרת הדרמה הוותיקה על באותו שם משנות השבעים של המאה העשרים. ב-2011 כתבה את התסריט והייתה שותפה להפקה של הסדרה "מיילדת", עיבוד לטרילוגיית הספרים מאת ג'ניפר וורת'. פרק הבכורה של הסדרה שודר בינואר 2012 ב-BBC1, ורשם שיא בנתוני הצפייה של הערוץ. העונה השנייה והשלישית שודרו בשנים שאחר כך. בפברואר 2014 פורסם שה-BBC הזמין פרק ספיישל לחג המולד ועונה רביעית לסדרה.

במרץ 2008 זכתה תומאס בפרס הכותבת הטובה ביותר של האגודה המלכותית לטלוויזיה על הסדרה "קרנפורד". באפריל 2008 קיבלה את פרס הכותבת הטובה ביותר מטעם Broadcasting Press Guild על עבודתה ב"קרנפורד", "נעלי בלט" וב-"Lilies". עוד הייתה מועמדת על "קרנפורד" לפרס באפט"א לטלוויזיה ולפרס אמי לבידור בפריים טיים. בנובמבר 2008 זכתה תומאס בפרס הסדרה הטובה ביותר של גילדת הסופרים של בריטניה עבור "קרנפורד". ב-2011 הייתה מועמדת לפרס אמי לבידור בפריים טיים על הסדרה "על אדונים ומשרתים". בדצמבר 2012 קיבלה את הפרס השנתי Technicolor Writing Award של "נשים בקולנוע ובטלוויזיה" על תרומתה לתחום.

בינואר 2015 הועלתה הפקה חדשה של המחזמר "ג'יג'י" בעיבודה של תומאס במרכז קנדי ואחר כך בברודוויי.

===חיים אישיים===
תומאס נשואה לשחקן סטיבן מקגאן שמגלם את הדמות של ד"ר טרנר בסדרת הטלוויזיה "מיילדת". לבני הזוג יש בן בשם דומיניק.

==עבודותיה==
;תסריטים
* מאדאם בובארי, 2000, BBC One
* אחוזת אהבה, 2003, BBC Films
* Lilies, 2007, BBC One
* נעלי בלט, 2007, BBC One
* קרנפורד, 2007, BBC One
* קרנפורד, 2009, BBC One
* על אדונים ומשרתים, 2010, BBC One
* מיילדת, 2012 עד היום, BBC One
* נשים קטנות, 2017, BBC One

;מחזות
* 1984, All Flesh is Grass, התיאטרון הלאומי לנוער
* אינדיגו, 1988, הלהקה השייקספירית המלכותית ותיאטרון אלמיידה בלונדון
* 1987, Shamrocks and Crocodiles, ליברפול פלייהאוס ובסטודיו התיאטרון הלאומי
* 1992, Some Singing Blood, תיאטרון רויאל קורט
* 2009, The House of Special Purpose, תיאטרון פסטיבל צ'יצסטר

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחזאיות בריטיות
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע בריטיות
קטגוריה:תסריטאיות טלוויזיה בריטיות
קטגוריה:מפיקות טלוויזיה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1962
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1962
קארל אלברכט

סניף אלדי הראשון, אסן

קארל אלברכט (בגרמנית: Karl Albrecht; 20 בפברואר 1920 – 16 ביולי 2014) היה יזם גרמני שייסד יחד עם אחיו תיאו את רשת הקמעונאות אלדי. במשך שנים רבות היה האיש העשיר ביותר בגרמניה. בפברואר 2014 דורג בתור האדם ה-21 בעושרו בעולם.

==ביוגרפיה==
קארל ותיאו אלברכט גדלו בבית קתולי דל אמצעים בעיר אסן. אביהם, קארל האב, היה כורה ובשלב מאוחר יותר פקיד בנק. אימם, אנה, ניהלה חנות כלבו קטנה בפרבר של אסן. תיאו עבד בתור שוליה בחנות האם בעוד שקארל עבד במעדנייה. קארל שירת בורמאכט במלחמת העולם השנייה ונפצע בחזית המזרחית. לאחר המלחמה, שני האחים פתחו בשותפות וירשו את החנות של אימם. בשנת 1961 הם פיצלו את העסק ל"אלדי צפון" עבור תיאו ול"אלדי דרום" עבור קארל. סניף אלדי (קיצור של "הנחת אלברכט" בגרמנית) הראשון נפתח בשנת 1962.

בשנת 1994 קארל הפסיק לנהל את רשת אלדי דרום והתמנה ליושב ראש החברה עד לשנת 2002. כיום, העסק כבר אינו מנוהל על ידי קרובי משפחה או אישים ממשפחת אלברכט.

===חיים אישיים===
פריסת סניפי אלדי באירופה, בכחול - אלדי צפון, בכתום - אלדי דרום

קארל אלברכט היה מתבודד ולא נראה רבות בציבור בשנים שקדמו למותו. כתוצאה, מעט מאוד ידוע עליו ועל חייו. מגזין פורבס דיווח שהיו לו שני ילדים, אף אחד מהם לא ניהל או עבד ברשת אלדי מעולם. הוא גר באסן כמו אחיו תיאו עד למותו. שיחק גולף ועבורו נבנה מסלול גולף פרטי בשנת 1976. גידל סחלבים.

==הון==
בשנת 2014 קארל אלברכט התפרסם בתור אחד מהאנשים העשירים ביותר בעולם עם שווי הון הנאמד ב-23.14 מיליארד דולר. בשנת 2012 מגזין פורבס דירג אותו במקום העשירי ברשימת עשירי העולם עם הון הנאמד ב-25.4 מיליארד דולר. הוא היה האדם המבוגר ביותר מבין עשרים המדורגים ראשונים. במשך שנים רבות היה האדם העשיר ביותר בגרמניה, והאדם הרביעי בעושרו באירופה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיליארדרים אירופאים
קטגוריה:אנשי עסקים גרמנים
קטגוריה:אנשי הוורמאכט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1920
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2014
אליפות גרמניה בכדורגל 1913

אליפות גרמניה בכדורגל 1913 הייתה העונה ה-11 של התחרות.

מנצחות תחרויות אזוריות היו זכאיות להשתתף בתחרות. לקראת תחילת העונה בוצע איחוד של התאחדות הכדורגל בברלין והחל מעונה זו בעיר נערכה אליפות יחידה.

פ.צ. לייפציג זכתה באליפות באותה העונה. הייתה זו זכייתה השלישית בתואר בתולדות המועדון.

==ארגון האליפות==
אלוף של העונה הקודמת קיבל זכות להשתתף בתחרות. בנוסף לכך, לתחרות העפילו מנצחי תחרויות אזוריות: 
{|style="border:1px solid #bbb;background:#fff;" cellpadding="5" cellspacing="2" width="60%"
|-style="background:#ccc;font-weight:bold" 
! מועדון || תחרות
|-style="background:#ddd"
| הולשטיין קיל ||מחזיקי התואר מהעונה הקודמת 
|-
| פ.צ. לייפציג ||אליפות מרכז גרמניה 
|-style="background:#ddd"
| איינטרכט בראונשווייג||אליפות צפון גרמניה
|-
| פ.צ. דיסבורג||אליפות מערב גרמניה
|-style="background:#ddd"
| שטוטגרטר קיקרס ||אליפות דרום גרמניה 
|-
| פרוסיה קניגסברג||אליפות הבלטית 
|-style="background:#ddd"
| אסקניה פורסט ||אליפות דרום מזרח גרמניה 
|-
| ויקטוריה 89 ברלין||אליפות ברנדנבורג 
|}

המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).

==מהלך התחרות==
 

==משחק הגמר==

==כדורגלנים מצטיינים==
פאול פומפנר (פ.צ. לייפציג) כבש 5 שערים וזכה בתואר מלך השערים של התחרות.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duithistpre45.html#13 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20200218030002/https://www.weltfussball.de/ נתונים מאתר weltfussball]

גרמניה
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל