OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רשם ההקדשות

רשם ההקדשות היא יחידה ארגונית ברשות התאגידים העוסקת בהליכי הרישום של הקדש ציבורי בהתאם לאמור בחוק הנאמנות, תשל"ט-1979 ותפקידי הרשם וסמכויותיו מוגדרים בחוק זה ובתקנות ההקדשות לצורכי צדקה, תשל"ד-1974. על פי תיקון לחוק החברות משנת 2007, ניתנו לרשם ההקדשות סמכויות שונות באשר לחברות לתועלת הציבור, בדומה לסמכויות שיש לרשם העמותות כלפי עמותות.

רשם ההקדשות פעל כמחלקה נפרדת במשרד המשפטים עד שנת 2004, אז צורף ליחידת רשם העמותות. בשנת 2006 עם הקמת רשות התאגידים, הפך לחלק מהרשות.

רשם ההקדשות ממונה על ידי שר המשפטים. על הרשם להיות בעל תנאי הכשירות למינוי שופט לבית משפט השלום. כרשם ההקדשות מכהן ראש רשות התאגידים.

==סמכויות==
רשם ההקדשות הוא גם הגורם המפקח על חברות לתועלת הציבור על פי חוק החברות. התפקידים המבוצעים על ידי מחלקת ההקדשות:
* רישום הקדשות ציבוריים בפנקס ההקדשות הציבוריים ורישום הערות במשרדי רשם המקרקעין על קיומו של הקדש ציבורי.
* בדיקת הדיווחים השנתיים של ההקדשות הציבוריים ומתן אישור על ניהול תקין.
* פיקוח שוטף על ההקדשות הציבוריים הרשומים בפנקס ההקדשות (מעל 700 נכסים נכון למאי 2018) ועל נאמני הקדשות אלו.
* ניהול מעקב שוטף אחר הקדשות קיימים שעדיין אינם רשומים בפנקס והקדשות בהליכי הקמה.
*# מעקב שוטף אחר הדיונים בבית המשפט בהליכים לצווי קיום צוואות ומינוי מנהלי עיזבון.
*# מעקב אחר נאמנויות קיימות במוסדות ציבור, במוסדות להשכלה גבוהה, בעמותות ובמוסדות רפואיים.
* טיפול בתלונות נגד נאמנים וביצוע חקירות.
* הופעות בבתי המשפט המחוזיים בענייני:
*# קביעת עמדה בבקשות למתן הוראות המוגשות על ידי הנאמנים כגון בקשות לשכר טרחה, מכירת מקרקעין, שינויים בשטרי ההקדש, קביעת תוכניות הפעלה, סכסוכים בין נאמנים לנהנים וכדומה.
*# הגשת תביעות נגד נאמנים שאינם ממלאים חובתם על פי חוק.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

הקדשות, רשם
קטגוריה:ישראל: רשויות פיקוח
שעת השינה

בשעת השינה, נהוג בין השאר קריאת [[סיפור לפני השינה. בתמונה: אב מקריא לבתו מהספר דירה להשכיר, מאת לאה גולדברג.]]
שעת השינה הוא פרק הזמן שבו נוהגים אנשים נוהגים להתכונן לשינה ובסופה, ללכת לישון.

== הסבר ==
המונח מקובל בעיקר בהתייחס לשעה קבועה בה נוהגים ילדים ללכת לישון. בתרבות המערבית, ההורים מקיימים עם ילדיהם הכנות להתארגנות לשינה ומעין טקסים שונים שעשויים לעזור לילדים לחוש בטוחים יותר לקראת השינה. עם התפתחות הילדים, ההורים מרגילים אותם בהדרגה ללכת לישון על פי לוח זמנים קבוע ולעיתים נוקשה יותר לשינה, ממה שהם היו עושים אילו היו חופשיים לישון כרצונם.

בשעת השינה לילדים יש לרוב ריטואלים חשובים כגון רחצה וצחצוח שיניים, לבישת פיג'מה, הקראת סיפור לפני השינה, שירי ילדים או שיר ערש לילדים, ושיחה עם ההורים על היום שהיה או על תוכניות למחרת. 

בחלק מהמשפחות, שעת השינה היא זמן חשוב רגשית עבור ילדים וההורים כאחד. השגרה של שעת השינה יכולה להיות הזדמנות לבלות זמן איכות עם הילד, לדון על רגשות כתוצאה מחוויות היום, להביע עניין בתוכניות ליום המחרת, ואף למידה, למשל עם ספר. 

== הפרעות ==
מצבים כגון ילדים שמסרבים ללכת לישון או פוחדים להירדם, היא בעיה נפוצה. הסיבות לכך מגוונות: 
* פחד מהחושך - ניקטופוביה 
* סיוטים לילה 
* קושי להירדם - נדודי שינה, שיכולים לנבוע משעמום, זמן שינה ארוך מכדי הצורך, תסמין של היפראקטיביות ועוד
* סקרנות לגבי מה שמתרחש מעבר לשעות השינה שלהם (כמו מה ההורים עושים)
* תסמונת פאזת השינה הדחויה - הפרעת שינה בעקבות שעון ביולוגי שונה מהמקובל חברתית

אם אנשים לא ישנים מספיק, הם פועלים פחות טוב למחרת. ילדים מתבגרים (ובמיוחד צעירים) צריכים לישון יותר מאחרים, אך עשויים לסרב ללכת לישון בזמן המתאים, למרות שלמחרת הם חייבים לקום לקראת משימות היום, גם לאחר שינה לא מספקת. בעיה זו עשויה לגרום לקשיים התפתחותיים כאשר היא נמשכת בקביעות לאורך חודשים או שנים.

אצל מבוגרים, שינויים בשעת השינה עשויים להתרחש בשל החלפת עבודה, דבר שלעיתים יוצר בעיות במחזורי השינה-ערות בשעון הביולוגי. מקצבי שינה טבעית מובילים לשעות שינה המותאמות לכל אדם בנפרד, והן משתנות בהתאם לסוג הכרונולוגיה של האדם.

== אטימולוגיה ==
לפעמים המונח משמש במשמעות "זמן לישון", למשל "זה אחרי שעת השינה שלי".

בפנימיות או בטיולים וחופשות הכוללות צעירים, המקבילה של שעת השינה היא "כיבוי אורות". המונח "כיבוי אורות" משמש גם בבתי כלא ובמעבדות לחקר השינה.

== ראו גם ==
* ספירת כבשים
* הפרעת שינה
* שנת צהריים
* ביעותי לילה

קטגוריה:שינה
קטגוריה:ילדות
קטגוריה:פסיכולוגיה התפתחותית
מידת הביטחון

ביהדות, מידת הביטחון אומרת כי על האדם להיות סמוך ובטוח על ההשגחה האלוהית ולהרגיש שאינו מתקיים בכוחות עצמו. מידת הביטחון היא מידה חשובה, השקפה ודרך חיים הנכללת בין חובות התורה המרכזיות. לדעת רבים מידת הביטחון היא הרחבה של מצוות האמונה ומימושה המעשי.

==מקורות==
הרמב"ם לא מונה את מידת הביטחון בתרי"ג מצוות כיוון שהיא נכללת במצוות האמונה. לדעת הרמב"ן מצוות הביטחון מפורשת במצוות 'תמים תהיה עם ה' אלוקיך'. ב'שערי תשובה' לרבינו יונה (שער ג אות לב) ובעל ספר חרדים (פרק כא מצווה לא) כוללים את מצוות הביטחון במצוות לא תעשה של 'לא תירא מהם' (דברים ז, יז. כ, א) שנאמר במלחמה מול אויבי ישראל. לדעת רבי מאיר שמחה הכהן בעל 'משך חכמה' (דברים י, כ) הביטחון נכלל במצוות ה'דביקות' בה', שנאמר 'ובו תדבק'.

פסוקים רבים בתנ"ך ובמיוחד בתהילים עוסקים בביטחון בהשגחה האלוהית, ומדגישים את השלווה ואי הדאגה שהכרה זו משרה על המאמין. הוגי המחשבה היהודית הקדישו לנושא זה פרקים רבים במשנתם. כמו הרמב"ם, רבי אברהם בן הרמב"ם, חובת הלבבות, הרמב"ן, המהר"ל, כמו גם בדור האחרון החזון איש, ואישי מחשבה ויהדות נוספים.

==שיטות במידת הביטחון==
בנושא הביטחון קיימות מספר גישות ושיטות. לפי כל השיטות ישנו 'ביטחון' בסיסי והוא קשור בהכרה בהשגחה האלוהית, אשר אי לכך אין האדם חש מופקר בעולם למקרים ואירועים בלתי צפויים, מכיוון שהוא מודע לכך שהכל נמצא בשליטה מלאה של הבורא הכל יכול. ספרי המוסר קובעים כי אין די בהכרה שכלית כי האל משגיח ומנהיג את העולם על כל פרטיו, אלא על האדם לנסות להשפיע על נפשו ועל תחושותיו שיהיו חדורים בהכרה זו, עד כי יסלקו ממנו כל דאגה ויקשרו אותו בחיבור הדוק למחשבות על אמונה באלוהים, לכן לפי כל השיטות אדם בוטח הוא אדם רגוע בכל מאורע שקורה לו בחיים.

שלבים נוספים במידת הביטחון הם אמונה כי הכל נעשה לטובה, וגם אם הטוב אינו גלוי וקרוב בסופו של דבר יבוא הטוב.

הגישה החסידית של תלמידי הבעש"ט גורסת כי יש להאמין ולבטוח באלוהים שהעתיד צופן עבורנו אך טוב, ובכוח הביטחון הזה עצמו כי לא יבוא שום רע, מפעיל האדם השגחה עליונה מיוחדת המגינה עליו ומביאה עליו אך טוב וחסד. 

== ביטחון מול השתדלות ==
אחת הסוגיות הסבוכות בנושא הביטחון קשורה לפעולות האנושיות שהאדם נדרש לעשות כדי להשיג את קיומו ואת צרכיו, מה שנקרא בספרי הביטחון 'השתדלות'. לפי רוב הדעות האדם חייב לעסוק בהשתדלות כדי להשיג את צרכיו כי כך הוא רצון האלוהים. אחד הזרמים בתנועת המוסר, הזרם של רשת ישיבות נובהרדוק בראשות 'הסבא מנובהרדוק' רבי יוסף יוזל הורוביץ, הדגיש במיוחד את עבודת הביטחון ולפי שיטתם - שנחשבה קיצונית - רשאי הבוטח להאמין כי יוכל להשיג את צרכיו ללא כל השתדלות ופעילות כל שהיא, ואין הדבר תלוי אלא במידת ביטחונו האמיתית בכך שאלוהים יזמין לו את צרכיו.

==ספרים ומאמרים העוסקים במידת הביטחון==
* הרבי מליובאוויטש לקוטי שיחות [https://www.chabadlibrary.org/books/admur/lkus/36/1/1/1.htm חלק לו שמות שיחה א]
* ספר אמונה וביטחון לרמב"ן
* הרמב"ן בפירושו לתורה, פרשת בחוקותי, כ"ו, י"א.
* חובת הלבבות- שער הביטחון.
* כד הקמח, ערך ביטחון.
* המספיק לעובדי ה' לרבי אברהם בן הרמב"ם שער הביטחון
* ספר אמונה וביטחון לחזון איש.
* ספר בן מלך - [http://www.hebrewbooks.org/49662 מדת הביטחון] לרב לייב מינצברג רבה של קהל עדת ירושלים
* מכתב מאליהו ח"א "ביטחון והשתדלות".
* המהר"ל נתיב הביטחון.
* ספר החינוך בכמה מצוות.
* פלא יועץ- ערך הבטחה.
* מסילת ישרים פרק כא'.

כמו כן פירוש רבינו יונה לספר משלי ופירוש הגר"א לספר משלי עוסקים רבות במידה זו.

== ראו גם ==
* כחי ועצם ידי
* עלון ההשגחה פרטית 
* ירחון השגחה פרטית

==הערות שוליים==

קטגוריה:האמונה היהודית
חביצה

חביצה (באנגלית: Custard - "קאסטרד") היא קרם העשוי חלב או שמנת, חלמון ביצה וסוכר. זהו הקרם הבסיסי במגדנאות במטבחים האירופאיים. הכנת הקרם נעשית על ידי ערבוב המרכיבים ובישולם תוך ערבוב באמבט מרים כדי שהחלמון לא יתקשה במהירות, עד לקבלת סמיכות. הסמיכות של החביצה משתנה בהתאם לצורך ויכולה לנוע בין מרקם דמוי שמנת מתוקה לבין פודינג. 
==גרסאות==
לחביצה שלוש גרסאות עיקריות:
* קרם אנגלז או רוטב וניל - הגרסה הנוזלית ביותר. להכנת רוטב וניל יתווסף לרכיבים מקל וניל חצוי לאורכו, אשר לאחר חימום קל יוסרו ממנו הגרגירים ויוחזרו לרוטב להמשך הערבוב.
* קרם פטיסייר - קרם מעט סמיך יותר העושה שימוש בקורנפלור או קמח לבן. מידת ההסמכה של הפטסייר משתנה בהתאם ליעודו - למילוי פחזניות, למשל, מתאים קרם בעל מרקם רך. למילוי טארטים מתאים קרם סמיך ויציב.
* קרם דיפלומט - זוהי חביצה שהתווספה לה קצפת, לקבלת מרקם אוורירי. ב קרם דיפלומט מוגש כקינוח בפני עצמו.

הקרם מתובל לרוב בווניל וסוכר, ולעיתים גם בתבלינים מלוחים או חריפים להכנת פשטידות ומאפים.

==היסטוריה==
השימוש בתערובות ביצים וחלב בבישול אירופאי ובייחוד במטבח האנגלי מקורו בימי הביניים ומבוסס על מאכלים מהמטבח הרומאי. מקור המילה הלועזית "קאסטרד" באנגלית עתיקה ומשמעה בצק של טארט, אך בספרי מתכונים מהמאה ה-15 מופיע המאכל בשם "קרם מורתח" (Creme Boylede).

==ראו גם==
* רפרפת
* קרם ברולה
* זביונה
* זופה אינגלזה

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פודינג
קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:מוצרי חלב
קטגוריה:מאכלי ביצים
קטגוריה:קינוחי ביצים
התאחדות הכדורגל הפולנית

התאחדות הכדורגל הפולנית (בפולנית: Polski Związek Piłki Nożnej או בקיצור PZPN), הוא הגוף המנהל את הכדורגל בפולין. הוא מארגן את כל הליגות הפולניות, את הגביע הפולני, את סופר-הגביע הפולני, את גביע הליגה ואת נבחרות הגברים והנשים הפולניות. משרדי ההתאחדות שוכנים בבירת פולין, וורשה.

==היסטוריה==
הפדרציה העצמאית הוקמה באפריל 1919 עת שיוסדה אוטונומית התאחדות הכדורגל הפולנית (PFU אז) שהייתה חלק שהתפלג מהתאחדות הכדורגל האוסטרית. PFU הוקמה ב-25 ביוני 1911 בלבוב. בין השנים 1911 ל-1919 שיחקה הנבחרת הלאומית של פולין שלושה משחקים באצטדיון קזמי. הקבוצה הייתה מבוססת בעיקר משחקנים מהעיר לבוב.

בספטמבר 2008 הושעתה המנהיגות של התאחדות הכדורגל הפולנית על ידי הוועד האולימיפי הפולני בגלל "הפרת החוקים שלה בצורה רציפה ובוטה". שנה קודם לכן, משרד שר הספורט הפולני עשה ניסיון להשתלט על PZPN, ואולם פיפ"א איימה כי תשעה את פעילות ההתאחדות כיוון שאסרה כל התערבות ממשלתית. ב-30 באוקטובר 2008 הפך גז'גוז' לאטו לנשיא החדש של PZPN.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.pzpn.pl/ אתר התאחדות הכדורגל הפולנית] .

קטגוריה:פולין: כדורגל
פולין
ביצים בנוסח סארדו

ביצים בנוסח סַארדוּ (באנגלית: Eggs Sardou) הם מאכל שמקורו במטבח הקריאולי של מדינת לואיזיאנה שבארצות הברית. המאכל דומה מאוד לביצים בנוסח בנדיקט שמקורו במטבח ניו יורק. המאכל כולל ביצים עלומות, תחתיות ארטישוק, תרד שהוקרם ברוטב בשמל עם טבסקו ורוטב הולנדז.

המאכל הומצא במסעדת "אנטואנ'ז" שבניו אורלינס, ונקרא על שם ויקטוריין סארדו, שחקן צרפתי בן המאה ה-19, אשר ביקר בעיר בעת המצאת המנה. הגרסה המקורית של המתכון כללה גם כמהין, בשר חזיר ואנשובי.

==ראו גם==
* ביצים בנוסח בנדיקט

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20120115164801/http://www.foodnetwork.com/recipes/emeril-lagasse/eggs-sardou-recipe2/index.html מתכון ותיאור המאכל]
* [http://www.bellaonline.com/articles/art13280.asp ההיסטוריה של המאכל]

קטגוריה:מאכלי ביצים
קטגוריה:המטבח הקריאולי
קטגוריה:מאכלים הקרויים על שם אישים
פריטטה

פריטטה
הגרסה הספרדית לפריטטה - טורטייה תפוחי אדמה
פְריטָּטָה (באיטלקית ובספרדית: Frittata) הוא מאכל ביצים מטוגן מהמטבח האיטלקי ומהמטבח הספרדי, הדומה לאומלט מהמטבח הצרפתי. המאכל מכיל ביצים וכן שילובים של גבינות, בשר, ירקות או פסטה.

מקור שמו של המאכל בצורת העבר של הפועל "לטגן" באיטלקית (friggere): "טיגן" = fritto, "פריטו".

==תיאור המאכל==
דיליה סמית' בספרה "How To Cook" מסבירה כי מדובר במאכל הדומה לאומלט הצרפתי, אולם בעוד שהאומלט הוא חביתה ממולאת סגורה, הפריטטה היא חביתה שמכילה תוספות שונות בתוכה. התוספות מוכנסות לתערובת הביצים בטרם טיגונן (בניגוד לאומלט אליו מוספת התערובת לאחר תחילת הטיגון, והוא מקופל על התערובת). בשל שיטת טיגון זו, הפריטטה מטוגנת בחום נמוך יותר, ובזמן ממושך יותר מאומלט. לאחר טיגון התחלתי נהפכת הפריטטה או מוכנסת לתנור לצורך אפיית חלקה העליון.

בשונה מהאומלט (המוגש לסועד אחד), הפריטטה גדולה יותר, ומוגשת כשהיא נפרסת כמו פשטידה ומחולקת למספר סועדים.

הפריטטה מוגשת חמה או קרה, לצד סלט ולחם.

בספרד מכונה המאכל "טורטייה תפוחי אדמה" (tortilla de patatas) ומכיל בגרסתו המסורתית ביצים ותפוחי אדמה. יש המגישים אותו בתוך כריך. 

== קישורים חיצוניים==

* 
* 
* חיים כהן, [https://web.archive.org/web/20120115080508/http://www.mevashlim.com/Tag/9667002.asp מתכון והסבר על המאכל], אתר מבשלים

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאכלי ביצים
קטגוריה:מאכלים מטוגנים
קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:המטבח הספרדי
מרכז המידע לאמנות ישראלית

מרכז המידע לאמנות ישראלית הוא ארכיון ומרכז מידע העוסק בתיעוד האמנות בישראל. המרכז, שהוקם בשנת 1975, ממוקם במוזיאון ישראל, ירושלים.

מרכז המידע לאמנות ישראלית הוקם בשנת 1975 כחלק ממוזיאון ישראל. במשך שנות פעילותו אסף המרכז מידע הקשור לכ-12,800 אמנים ישראלים הכולל תצלומים ותצלומי עבודות, כתבות עיתונות, הזמנות לתערוכות, סרטים ועוד.

במרכז המידע מתועד ומקוטלג חומר רב על אודות אמנים ישראלים ועבודותיהם, החל מן השנים המוקדמות של האמנות הישראלית. המרכז מציע למבקרים מאגר מידע מקיף ובו חומר על אלפי אמנים ואמניות ישראלים - ציירים, פסלים, צלמים, מעצבים, אמני קרמיקה, צורפים, ועוד. בין תיקי האמן שבמרכז נמצאים תיקיהם של אמנים ידועי שם בצד אלה של אמנים בראשית דרכם.

בנוסף, מכיל מרכז המידע כמה אוספים ייחודיים ובהם אוסף תצלומיו של הצלם ישראל צפריר, המכיל כ-10,000 תצלומים של אמנים ויצירות אמנות של אמנים ישראלים; ארכיון גלריה דבל, שנתרם בשנת 2007 למרכז; אוסף הסרטים התיעודיים שיצר פרץ ואן ראלטה; אוסף מעזבונו של גבריאל טלפיר; אוסף תצלומי אמנים ישראלים שיצר הצלם האמריקאי סטנלי בטקין; ארכיון בת-שבע ויצחק כץ, המכיל כתבים שלו וכן מכתבים של ציונה תג'ר, ישראל פלדי ואריה לובין, ארכיון המתעד את פעילותן של נורה ונעמי; אוסף התכתבויות של ברטה אורדנג ועוד.

החל משנת 2010 עובר המרכז תהליך של דיגיטציה ומסד הנתונים הממוחשבים שלו מכיל מעל 5,000 קטעי עיתונות ומעל 15,000 קישורים לתערוכות. אתר האינטרנט של המרכז מציע מידע דו-לשוני (עברית ואנגלית) על כ-5,800 אמנים ישראלים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://erev-rav.com/archives/14779 נפתח מחדש מרכז המידע לאמנות ישראלית במוזיאון ישראל], אתר ערב רב, 13 בספטמבר 2011

קטגוריה:מוזיאון ישראל
קטגוריה:ירושלים: ארכיונים
קטגוריה:ישראל: אמנות
קטגוריה:מרכזי מידע
שיר חדש

שיר חדש הוא אלבום האולפן השביעי של הזמר אהוד בנאי. באלבום זה מילות השירים מבוססות על טקסטים יהודיים מסורתיים - זמירות, פיוטים, ותפילות המושרים בהזדמנויות שונות. את הלחנים שאב בנאי ממספר מקורות - משפחתו, בתי הכנסת התימני והאשכנזי שבשכונתו והרב שלמה קרליבך. במספר שירים באלבום משתתפים אשתו של בנאי ואביו. מתוך אלבום זה יצאו הסינגלים "שלשה דברים", "אל אדון על כל המעשים", "השמיעיני את קולך" ו"הנשמה לך". האלבום הגיע למעמד אלבום זהב תוך שבוע מיום צאתו לחנויות. בנאי עצמו היה המפיק המוזיקלי של האלבום.

== רשימת השירים ==
{|border=0
|-
|
#אודה לאל
#שלושה דברים
#לכו נרננה- לכה דודי
#שלום עליכם
#אשת חיל
#אזמר בשבחין
#אל אדון על כל המעשים
#מזמור לדוד
#השמיעיני את קולך
#לולי תורתך
#התנערי מעפר
#הנשמה לך
#עת שערי רצון
#צור משלו אכלנו
#אודה לאל
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.kipa.co.il/tarbut/30176.html האלבום החדש של אהוד בנאי: גרסאות כיסוי, אבל מרגשות], באתר [http://www.kipa.co.il כיפה], 16/11/2008

קטגוריה:אלבומי 2008
קטגוריה:אלבומי אהוד בנאי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי מוזיקה יהודית
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
בישול אדום

בטן חזיר שבושלה בבישול אדום]]
בישול אדום היא שיטת בישול מהמטבח הסיני המעניקה למזון, באמצעות צלייה ברוטב, צבע אדום.

ישנן שתי שיטות של בישול אדום:
* הונג שאו (סינית מסורתית: 紅燒, סינית פשוטה: 红烧) - שיטה מהירה בה נמשך הבישול כ-20 דקות, ונעשה שימוש במעט מים.
* לו (סינית מסורתית: 滷) - שיטת בישול איטי, הנמשכת מספר שעות במהלכן הבשר מכוסה בנוזלים. בשיטה זו, מבושל הבשר ברוטב העשוי תערובת של רוטב סויה, יין אורז, רסק שעועית מותססת וסוכר מבושל. הרוטב מעניק לבשר את הצבע החום.

לרוטב מוסיפים תבלינים כגון: כוכב אניס, הל שחור, קינמון סיני (Cinnamomum aromaticum), זרעי שומר או תערובת חמשת התבלינים.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.chinesefood-recipes.com/chinese_cooking_methods/stew_redcook_clearsimmer.php שיטות בישול סיניות]

קטגוריה:שיטות בישול
קטגוריה:המטבח הסיני
אילנה אדיר

אילנה אדיר- (נולדה ב-28 ביוני 1941) היא אתלטית עבר, אלופה ושיאנית ישראל בריצת 100 מטר שהשתתפה באולימפיאדת רומא (1960) במדי נבחרת ישראל.

== ביוגרפיה ==
אילנה אדיר נולדה בתל אביב, היא התאמנה בקבוצת מכבי תל אביב.

===1956===
בתחרות אתלטיקה קלה שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב במאי 1956 קבעה אדיר בריצת 100 מטר שיא ישראלי חדש של 12.7 שניות. חודשיים לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה בסוף יוני היא זכתה בשתי מדליות כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.7 שניות, אחרי רינה ויינרייך ממכבי תל אביב שקבעה שיא ישראלי חדש של 12.6 שניות, שפור לשיא שלה ולפני נועה זילברמן מהפועל גניגר (13.0 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה טובה מהשיא הישראלי הטרי בן ה-3 חודשים של רינה ויינרייך (27.0 שניות), אחרי נועה זילברמן שקבעה את אותה תוצאה אך סיימה ראשונה.

===1958===
בתחרות ארצית שנערכה במטעם מכבי באצטדיון המכביה, במאי 1958 קבעה אדיר בריצת 60 מטר שיא נערות חדש של 7.9 שניות.

===1960===
בתחילת יוני 1960 בהפסקת משחק הכדורגל בין מכבי תל אביב והפועל חיפה נערכה תחרות בזק באתלטיקה קלה שבה אדיר השוותה בריצת 100 מטר את השיא הישראלי בתוצאה של 12.3 שניות. שבועיים לאחר מכן, באליפות מכבי באתלטיקה שנערכה באצטדיון המכביה, היא קבעה בריצת 100 מטר זמן מהיר מהשיא הישראלי - 12.2 שניות (מלווה ברוח גבית). שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה ביולי היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.4 מטר, לפני חברתה לאגודה אילנה קרשיק (12.6 שניות) ומרים סידרנסקי מהפועל הדסים (12.7 שניות). חודש לאחר מכן, בתחרות אימון של הסגל האולימפי של ישראל שנערכה באצטדיון המכביה, היא קבעה בריצת 100 מטר תוצאה של 12.5 שניות.

באולימפיאדת רומא (1960) סיימה אדיר במקום 30 הלפני אחרון בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.9 שניות (זמן אלקטרוני - 13.04 שניות).

==שיאים אישיים ==
*ריצת 100 מטר: 12.3 שניות (1960) שיא ישראל בעבר

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gbrathletics.com/nc/isr.htm אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה] באתר gbrathletics 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אצניות ישראליות
קטגוריה:אצנים ישראלים
קטגוריה:אלופות ישראל בריצה
קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:אתלטיות אולימפיות ישראליות
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:ספורטאי מכבי תל אביב
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
ג'אן בונומו

ג'אן בונומו (בטורקית: Can Bonomo; נולד ב-16 במאי 1987) הוא זמר טורקי יהודי שנבחר לייצג את טורקיה באירוויזיון 2012.

בונומו נולד באיזמיר והתחיל לנגן בגיטרה בגיל 8. 
בגיל 17 החל להפיק אירועי זמר באיסטנבול, במקביל החל ללמוד טלוויזיה וקולנוע באוניברסיטת איסטנבול. 
בינואר 2012 נבחר לייצג את טורקיה באירוויזיון 2012 שהתקיים בבאקו, אזרבייג'ן, שם הוא הגיע למקום השביעי עם השיר Love Me Back.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:זמרים טורקים
קטגוריה:זמרים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים טורקים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2012
קטגוריה:נציגי טורקיה באירוויזיון
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1987
הוועד הפאראלימפי הבין-לאומי

הוועד הפאראלימפי הבין־לאומי (באנגלית: International Paralympic Committee או בקיצור: IPC) הוא מוסד ללא כוונת רווח, אשר בחסותו מתקיימים המשחקים הפאראלימפיים. הוועד נוסד בדיסלדורף, גרמניה ב-22 בספטמבר 1989.

הוועד הפאראלימפי הבין־לאומי מורכב מנציגיהם של 161 , ומטהו המרכזי נמצא בבון שבגרמניה. הוועד מנהל ובוחר ספורטאים פאראלימפים להיכל התהילה הפאראלימפי.

==נשיאי הוועד הפאראלימפי==
{| class=wikitable
! נשיא !! שנים
|-
| רוברט סטידוורד
|1989 - 2001
|-
| פיליפ קרייבן
|2001 - 2017
|-
| אנדריו פרסונס
|2017 - 
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ספורט
קטגוריה:ספורט נכים
קטגוריה:המשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:ארגוני ספורט בין-לאומיים
ברית סאצ'ו

סמוראים מהאן סצומה, מחברי ברית סאצ'ו, במלחמת בושין
ברית סאצ'ו (ביפנית: 薩摩長州同盟), או ברית סצומה-צ'ושו, הייתה ברית צבאית בין ההאן סצומה וההאן צ'ושו שנכרתה ב-1866 במטרה לשלב את מאמציהם להדיח את שוגונות טוקוגאווה מהשלטון ביפן. 

השם "סאצ'ו" (薩長) הוא ראשי תיבות של שמות שני המחוזות שכרתו את הברית, החזקים מבין המחוזות שהתנגדו לשלטון השוגון בסוף תקופת אדו.

בשנות ה-60 של המאה ה-19 נקט האן סצומה בגישה מתונה ששאפה לשמר את הסטטוס קוו, בעוד צ'ושו הפך למעוז ההתקוממות כנגד הממשלה. בתיווך ריומה סקמוטו מהאן טוסה, נפגשו המנהיגים הצבאיים של סצומה, טקמורי סאיגו וטושימיצ'י אוקובו, עם מנהיג צ'ושו טקיושי קידו. למרות ששני ההאן היו אויבים מסורתיים הגיעו מנהיגיהם להסכמה לגבי הצורך בשינוי, והסכימו עקרונית לסייע זה לזה במקרה שצד שלישי יתקוף אחד מהם. בנוסף, מכיוון שלצ'ושו היו קשרים מוגבלים עם מעצמות המערב, היה מחסור בנשק מודרני במחוז. האן סצומה, לעומת זאת, פיתח מסחר ענף בנשק עם בריטניה באמצעות הסוחר הסקוטי תומאס בלייק גלובר. לפיכך, סייע סאיגו לקידו לרכוש את הנשק לו הזדקק כדי להילחם בשוגונות.

למרות הסיוע עדיין שררה מתיחות בין שני המחוזות. ב-1 במרץ 1865 דרשה השוגונות את התפטרות הדאימיו של צ'ושו, טקצ'יקה מורי, והטילה על ההאן עונש כלכלי. מעשה זה הוביל את הנהגת צ'ושו לחתימה על הסכם לפיו סצומה יסייעו לצ'ושו להשיג מהקיסר. אם ניסיון זה יכשל והשוגון יתקוף, ישלחו סצומה אלפיים חיילים לקיוטו, הבירה הקיסרית. 

לברית זו נודעה חשיבות רבה שכן היא אפשרה לצ'ושו לעמוד במשלחת העונשין ששיגר אליה השוגון בקיץ 1866, ואף להביס את צבאו. במלחמת בושין, שהתרחשה ב-1867-1868, השתתפו בעיקר חיילים מברית זו, ולאחר רסטורציית מייג'י מילאו רבים מבני ברית זו תפקידים בממשלה החדשה.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
*Gordon, Andrew. A Modern History of Japan: From Tokugawa Times to the Present. Oxford University Press, 2003. .
*Jansen, Marius B. The Making of Modern Japan. Harvard University Press, 2000. 
*Ravina, Mark. The Last Samurai: The Life and Battles of Saigo Takamori. John Wiley and Sons, 2004. .
</div>

קטגוריה:יפן: היסטוריה
קטגוריה:אמנות והסכמים במאה ה-19
קטגוריה:בריתות צבאיות
המטבח הירדני

מזה, פטרה, ירדן.]]

המטבח הירדני הוא המטבח המסורתי של ממלכת ירדן. מטבח זה התפתח לאורך השנים מהמוצרים המקומיים הגדלים באזור, ובשל השפעות אזוריות של המדינות השונות ששלטו באזור.

==רקע==
באזור ממלכת ירדן התגלו בחפירות ארכאולוגיות יישובים מלפני 8,000 שנים ויותר. החקלאות האזורית והמטבח המקומי, כבר בעת העתיקה, התבססו על שמן זית, ועל תבלינים כגון שום ובצל.

==מאפיינים עיקריים==
המאכלים העיקריים המאפיינים את המטבח הירדני דומים לאלה המאפיינים את יתר המטבח הערבי והמטבח הים תיכוני. המתאבן הפופולרי ביותר הוא החומוס, המכיל טחינה, לימון ושום. מתאבן פופולרי נוסף הוא הפול (פול מדמס).

בתחילת הארוחה מקובל לאכול מגש מזה המכיל מספר מתאבנים: קובה, לבנה, באבא גנוש, טבולה, זיתים כבושים, ומלפפונים חמוצים.

לאחר מגש המזה מוגשת המנה העיקרית. המנסף נחשבת למנה העיקרית המסמלת את המטבח הירדני.

בסיום הארוחה נהוג להגיש מיני מאפים מזרחיים כגון: בקלווה, כנפה, קטאיף; או דברי מתיקה כגון חלווה או מלבי.

בנוסף, בתום הארוחה נהוג לשתות קפה שחור או תה עם נענע.

==תרבות האכילה==

האכילה יחד מהווה חלק חשוב בתרבות הירדנית. באזורים הכפריים נהוג לאכול את הארוחות בחיק המשפחה, כאשר כל בני המשפחה נוכחים, ולעיתים אף המשפחה המורחבת. גם בערים מפגשים חברתיים נערכים במסעדות או בעת הזמנה לארוחה ביתית.

==מאכלים ירדניים==
===מנות עיקריות===
* המנסף הוא מאכל מסורתי הנחשב למאכל לאומי בירדן. המאכל מכיל בשר כבש המבושל ברוטב ג'מיד, רוטב יוגורט תוסס. המאכל מוגש לצד אורז או בורגול.
* סניית דג'אג' – מאכל בשר עוף המבושל עם תפוחי אדמה, עגבניות ובצל, ומתובל בקינמון, אגוז מוסקט, פלפל שחור, פלפל אנגלי והל.
* מקלובה (נהגה גם מגלובה) – מאכל בשר עוף המוגש הפוך. לאחר בישול עוף עם אורז וירקות, הופכים את התבשיל על הצלחת ההגשה.
* כופתה בטחינה – קציצת בשר המבושלת בטחינה, ומוגשת עם תפוחי אדמה וצנוברים.
* כופתה בבנדורה – קציצת בשר המבושלת ברוטב עגבניות.
* כבש ממולא – מאכל המוגש בארוחות חגיגיות, כאשר לצדו מגישים אורז מתובל בשקדים וצימוקים.
* זרב – מאכל בשר המבושל בתוך האדמה. מאכל בדואי מסורתי.
* קלאית בנדורה (נהגה גם גלאית בנדורה) – עגבניות מבושלות בשום, שמן זית וצנוברים.
* דוואלי – עלי גפן ממולאים בשר ואורז.
* מלפוף – כרוב ממולא בשר ואורז.
* מג'דרה - תבשיל עדשים ואורז.

===מגש מזה ירדני===
ארוחת בוקר ירדנית כוללת חומוס, [[פלאפל, סלט ירקות, חמוצים ופיתה.]]
[[מנסף]]
[[מקלובה]]

==קישורים חיצוניים==

* 
*

קטגוריה:ירדן: תרבות
קטגוריה:המטבח הערבי
+
ירדן
ירדן
חוק ריד

חוק ריד (באנגלית: Reed's law) הוא טענה של דייוויד פ. ריד (David P. Reed) מ-1999, שלפיה ערכן של רשתות ליצירת קבוצות (group forming networks) יכול לעלות באופן אקספוננציאלי עם גדילת הרשת.<br />
 
הסיבה לכך היא שמספר תתי-הקבוצות שניתן ליצור ברשת עם N חברים הוא <math> 2^N-N-1 </math> .<br />

קצב גידול כזה מהיר יותר מקצבי גידול אחרים של רשתות:
* גידול ביחס למספר המשתמשים <math>N</math>, בהתאם לחוק סרנוף.
* גידול ביחס לריבוע מספר המשתמשים <math>N(N-1)</math>, בהתאם לחוק מטקלף. 

==רשתות ליצירת קבוצות==
בשונה מרשתות כמו הכבלים או הטלפון, ברשת האינטרנט ישנה אפשרות לקיומן של רשתות ליצירת קבוצות (GFN). רשתות אלה תומכות בשיוך של חלק מן הלקוחות לקבוצות כגון קבוצות עניין, מועדונים וקהילות. כלי קהילה כמו רשימות תפוצה, חדרי צ'אט, רשימות חברים, קבוצות דיון וחדרי עסקאות, כולם מאפשרים התארגנות של משתמשי רשת לקבוצות בגדלים שונים, שעוסקות בתחום עניין מסוים.<br />

מספרן של תת-הקבוצות האפשריות של שני אנשים ומעלה ברשת של N אנשים הוא <math>2^N-N-1</math> . משום כך טען ריד כי ערכן של רשתות ליצירת קבוצות גדל באופן יחסי ל-<math>2^N</math>. 

==משמעות כלכלית==
לפי ריד, ככל שמספר האנשים ברשת ליצירת קבוצות גדל, יש מעבר הדרגתי של קצב גדילת הרשת מקצב גידול ביחס למספר המשתמשים ברשת (לפי חוק סרנוף), דרך קצב גידול ביחס לריבוע מספר המשתמשים ברשת (לפי חוק מטקלף), עד לקצב גידול אקספוננציאלי לפי חוק ריד. לכן הציע ריד שעם התרחבות רשת האינטרנט, השקעה ברשתות ליצירת קבוצות תניב את התשואה הגבוהה ביותר.

==ראו גם==
* אפקט רשת
* חוק מטקלף
* מדיה חברתית
* חוק סארנוף

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.reed.com/dpr/ האתר של דייוויד ריד]
* Reed, D.P. (2001) [https://web.archive.org/web/20130120083246/http://www.ecademy.com/downloads/reedslaw.pdf The law of the Pack]. Harvard Business Review 23–24

==הערות שוליים==

קטגוריה:תורת האינפורמציה
קטגוריה:תקשורת
קטגוריה:רשתות חברתיות
ח'בב

ח'בב (בערבית: خبب; בארמית סורית: ܟܚܐܒܐܒ) היא עיירה בדרום סוריה, הנמצאת בנפת א-סנמין שבמחוז דרעא. העיירה ממוקמת על כביש דמשק-דרעא, בגובה 750 מטרים מעל פני הים.
== גאוגרפיה ==
אוכלוסייתה של העיירה עומדת על כ-8,000 נפש, רובם עוסקים בחקלאות והשאר עובדים במגזר הפרטי. בשל מיקומה של העיירה על הציר הראשי בין דמשק לדרעא, היא מאופיינת בשווקים ייחודיים וקיים בה מסחר ער בכלי רכב. למספר גדול מתושבי העיירה תארים אקדמיים (מעל 1,700 בעלי תארים). רוב תושבי העיירה נוצרים, תחת הכנסייה המלכיתית היוונית-קתולית. בעיירה ארבע כנסיות.

בשטחה של העיירה נמצא מקדש פגני שנבנה בשנת 191 לספירה תחת שלטון האימפריה הרומית. כמו כן, נמצא בשטחה של העיר כפר עתיק.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090327031748/http://www.khabab.net/ אתר העיירה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סוריה: יישובים
אילנה קרשיק

אילנה גורן-קָרָשיק (נולדה ב-1 ביולי 1938) היא אתלטית עבר, אלופה ושיאנית ישראל בריצת 200 מטר ובקפיצה לרוחק. ייצגה את ישראל באולימפיאדה (רומא 1960).

== ביוגרפיה ==
קרשיק (Karaszyk) נולדה בברית המועצות ואחרי השואה עברה משפחתה לפולין. היא נולדה בשנת 1938, ועלתה לארץ ישראל ב-1956. היא התאמנה בקבוצת מכבי תל אביב.

===1957===
במאי 1957 קבעה בריצת 200 מטר שיא ישראלי חדש של 26.6 שניות.

===1958===
באליפות צה"ל באתלטיקה קלה לבשנת 1958 התחרתה קרשיק במסגרת נבחרת פיקוד המרכז וקבעה בריצת 100 מטר תוצאה של 13.0 שניות.

===1959===
בתחרות מטעם מכבי שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב באפריל 1959 קבעה בריצת 100 מטר תוצאה של 12.6 שניות. בתחרות בין נבחרות ישראל וקפריסין שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב, בנובמבר אותה שנה היא זכתה בגביע מיוחד, בזכות 3 ניצחונות בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.0 שניות, בריצת 200 מטר בתוצאה של 26.9 שניות ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.05 מטר.

===1960===
באליפות מכבי באתלטיקה שנערכה באצטדיון המכביה, בחודש יוני 1960 קבעה קרשיק בקפיצה לרוחק 5.25 מטר. שבוע לאחר מכן, באליפות ישראל שנערכה ביולי היא זכתה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בריצת 200 מטר בתוצאה של 26.8 שניות, לפני מרים סידרנסקי מהפועל הדסים (26.9 שניות) וגרבורג מהפועל תל אביב (28.1 שניות), בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 51.1 שניות	לפני בנות הפועל (54.3 שניות) ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.13 מטר, לפני מרים סידרנסקי (5.04 מטר) וסמדר מודעי מהפועל נען (4.96 מטר). מדליית כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.6 שניות, אחרי חברתה לאגודה אילנה אדיר (12.4 מטר) ולפני מרים סידרנסקי (12.7 שניות). כעבור שבועיים, במבחן שנועד לקבוע מי יהיו שני האתלטים האחרונים מתוך השבעה שייצגו את ישראל באולימפיאדה, קבעה שיא ארצי חדש בקפיצה לרוחק – 5.39 מטר – והצטרפה למשלחת האולימפית. שיא זה נשבר כעבור שנתיים על ידי גאולה גדישביץ (5.48 מטר). בתחרות אימון של הסגל האולימפי של נבחרת ישראל שנערכה באצטדיון המכביה כעבור כמה ימים, קבעה קרשיק בריצת 100 מטר תוצאה של 12.8 שניות.

באולימפיאדת רומא (1960) סיימה קרשיק במקום 28 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.08 מטר ובמקום 29 והאחרון בריצת 200 מטר בתוצאה של 26.5 שניות (זמן אלקטרוני - 26.69 שניות).

==שיאים אישיים ==
* ריצת 200 מטר: 26.6 שניות (1957) שיא ישראל בעבר
* קפיצה לרוחק: 5.39 מטר (1960) שיא ישראל בעבר

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gbrathletics.com/nc/isr.htm אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה] באתר gbrathletics 
* 
* (כולל תמונתה)

==הערות שוליים==

קטגוריה:אצניות ישראליות
קטגוריה:אצנים ישראלים
קטגוריה:אלופות ישראל בריצה
קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:שיאניות ישראל בריצה
קטגוריה:שיאני ישראל בריצה
קטגוריה:אלופות ישראל בקפיצה לרוחק
קטגוריה:אלופי ישראל בקפיצה לרוחק
קטגוריה:שיאניות ישראל בקפיצה לרוחק
קטגוריה:אתלטיות אולימפיות ישראליות
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
דולפין שחור-סנטר

דולפין שחור-סנטר (שם מדעי: Lagenorhynchus australis) הוא מין של יונק ימי ממשפחת הדולפיניים.

הדולפין חי בארץ האש, בצ'ילה, בארגנטינה, במעבר דרייק ובאיי פוקלנד שביבשת אמריקה הדרומית, ונצפה פעם אחת באיי קוק. הוא התגלה והוגדר ב-1848 על ידי המדען טישיאן רמזי פיל (Titian Ramsay Peale). עומק המים הממוצע שבו חי הדולפין הוא 300 מטרים מתחת לפני הים. הוא מעדיף לחיות במים קרירים אשר במפרצים, סמוך לחוף. מספר פרטים נצפו גם בשרטונים.

בדומה לדולפין הפסיפי לבן-הצד, אף על פי שהדולפין משויך לסוג Lagenorhynchus, בדיקות גנטיות הוכיחו שהוא יותר קרוב גנטית לסוג Cephalorhynchus. הוצע סוג חדש בשם Sagmatias עבור מינים אלו.

הגב אפור, הבטן לבנה והזנב שחור. הדולפין שחור-הסנטר בגודל טיפוסי יחסית לבני מינו-בלידה אורכו מטר אחד, ובהגיעו לבגרות מלאה, אורכו בממוצע כ-2.1 מטרים בעוד שמשקלו כ-115 קילוגרם. נצפו מספר פרטים עם אורך גוף של 3.1 מטר. דולפינים צעירים דומים לבוגרים אך בהירים יותר; ככל שהם מתבגרים, כך הצבעים הולכים ונהיים יותר כהים. מספר השיניים בלסת העליונה הוא 36 ובלסת התחתונה – 37. רוב השיניים מוסתרות על ידי החניכיים.

לא נאספו מספיק נתונים כדי להעריך את גודל האוכלוסייה, אך משוער שהיא נפוצה מקומית. הדולפינים שחורי-הסנטר נראים לרוב בזמן גאות.

==קישורים חיצוניים==

* הת'ר פלויד, [http://animaldiversity.ummz.umich.edu/site/accounts/information/Lagenorhynchus_australis.html דולפין שחור סנטר], אתר ADW

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי טישן ראמזי פיל
שחור סנטר
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס הדרומי
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1848
Discipline (אלבום של קינג קרימזון)

Discipline (משמעת) הוא אלבום האולפן השמיני של קינג קרימזון. האלבום יצא לאור בשנת 1981, אחרי פגרה של 7 שנים. מלבד הסולן רוברט פריפ שהיה ממייסדי הלהקה, והמתופף ביל ברופורד שהצטרף ב-1972, היו כל יתר המשתתפים באלבום חברי להקה חדשים והם אדריאן בלו כסולן וגיטריסט מלווה וטוני לוין על הבס.

== רשימת השירים ==

==ביצוע==
*אדריאן בלו - גיטרה, שירה
*רוברט פריפ - גיטרה, פריפאטרוניקס (טכניקה של מוזיקה אלקטרונית אשר הומצאה על ידי פריפ)
*טוני לוין - סטיק, גיטרת בס, שירה מלווה
*ביל ברופורד - תופים, כלי הקשה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mitkadem.co.il/reviews/kingcrimson_discipline.html ביקורת האלבום] באתר המדריך העברי לרוק מתקדם.

קטגוריה:אלבומי רוק מתקדם
קטגוריה:אלבומי 1981
קטגוריה:אלבומי קינג קרימזון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
המשפט הקטן של בזו

המשפט הקטן של בזו או בשמו הנוסף "משפט השארית" קובע שפולינום <math>f(x)</math> מעל חוג קומוטטיבי מתחלק בגורם <math>x-a</math> ללא שארית אם ורק אם <math>a</math> הוא שורש של <math>f</math>. המשפט נקרא על-שמו של המתמטיקאי הצרפתי אתיאן בזו.

המשפט מראה שכל שורש של הפולינום מתאים לגורם ליניארי שלו, ובזכות הפירוק היחיד לגורמים של חוג הפולינומים נובע שמספר השורשים של פולינום אינו עולה על המעלה שלו. מעל שדה סגור אלגברית כמו שדה המספרים המרוכבים, מובטח שהפולינום יתפרק לגורמים ליניאריים.

== דוגמה ==
נתבונן בפולינום <math>f(x)=x^3+3x^2-6x-8</math>
<br />
הפולינום מתאפס עבור <math>x=2</math> ולכן נחלק אותו ב-<math>x-2</math> ונקבל:
<br />
<math>f(x)=(x-2)\cdot(x^2+5x+4)</math>

== הוכחת הטענה ==
נחלק את הפולינום <math>f(x)</math> בפולינום <math>(x-a)</math>, חילוק עם שארית, ונקבל <math>f(x)=g(x) \cdot (x-a) + r(x)</math> כאשר <math>g,r</math> פולינומים. אולם, מעלת השארית <math>r</math> קטנה ממעלת המחלק <math>(x-a)</math>, ולכן <math>r(x)</math> הוא פולינום ממעלה אפס, כלומר, סקלר.
<br />
נציב <math>x=a</math> ונקבל: <math>f(a)=g(a)\cdot(a-a)+r=r</math>, וקיבלנו שהשארית שווה לערך הפונקציה בנקודה <math>a</math>. פונקציה מתאפסת רק בשורשיה, ולכן השארית היא אפס אם ורק אם <math>a</math> הוא שורש של הפולינום. <math>\blacksquare</math>

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:פולינומים
בזו
אוגוסטוס האריס

סר אוגוסטוס הנרי גלוסופ האריס (באנגלית: Augustus Henry Glossop Harris; 18 במרץ 1852 – 22 ביוני 1896) היה שחקן, אמרגן ומחזאי בריטי.

== חייו ==
האריס נולד בפריז, בן לאוגוסטוס גלוסופ האריס (1825–1875), מחזאי גם הוא, ולמריה אן בון, מעצבת תלבושות לתיאטרון. ילדותו עברה עליו בלונדון ובגיל 12 חזר לפריז להמשך הלימודים.

===קריירה===
החל בשנת 1879 היה האריס מנהל תיאטרון דרורי ליין בלונדון, שם כונה "אבי הפנטומימה המודרנית" ו"אוגוסטוס דרוריולאנוס". הוא הביא לבמה את יאן דה רשקה, נלי מלבה, אמה איימס ואמה קלווה. הפנטומימה הראשונה שלו הייתה "הציפור הכחולה" ואחריה "ארבעים השודדים".
מבוע הנצחה בתיאטרון דרורי ליין

==מחזות== 
* "העולם", בשיתוף עם פול ג'ון מריט (1843/4-1895) והנרי פטיט, הייתה ההפקה הראשונה של האריס, שהוצגה בדרורי ליין ב-1880
* "נעורים" בשיתוף עם מריט, 1881
* "אומץ לב: סיפור של 50,000 ליש"ט", בשיתוף עם פטיט, ההפקה בדרורי ליין, 1883
* "מלח ונערתו", בשיתוף עם רוברט ויליאמס בוקאנן, 1883
* "טבע האדם", בשיתוף עם פטיט, 1885
* "משך של מזל", בשיתוף עם פטיט, 1886
* "עונג", בשיתוף עם מריט, 1887
* "הארמדה הספרדית", בשיתוף עם הנרי המילטון, 1888
* "האלון המלכותי", בשיתוף עם המילטון, 1889, היווה בסיס לסרט אילם באותו שם משנת 1923
* "שטר של מיליון", בשיתוף עם פטיט, הוצג בדרורי ליין, 1890
* "חיי תענוגות", בשיתוף עם פטיט, 1893
* "דיק ויטינגטון", בשיתוף עם ססיל ראלי והמילטון, 
* "רובינזון קרוזו", 1893
* "הריעו, בחורים, הריעו", בשיתוף עם ראלי והמילטון, 1895
* "הגאון הקטן", עיבוד מגרמנית עם ארתור סטארגס
* "הסודני", בשיתוף עם פטיט
* "הזוכה בדרבי", בשיתוף עם המילטון וראלי, 1895, הופק בארצות הברית בשם "הדוכסית הספורטיבית". היווה בסיס לסרטים אילמים באותו שם בשנים 1915 ו-1923 
* "ג'ק וגבעול השעועית" או "הארלקין וחלום ליל חורף", בשיתוף עם הארי ניקולס
* "גלימת האופרה", עיבוד מצרפתית עם ל. ד. פאולס
* "צייר מבולבל", בשיתוף עם פרנסיס קלמנט פיליפס, יצא לאור לאחר מותו
* "הבת האובדת", בשיתוף עם פטיט, הפקה בדרורי ליין, 1892
* "בורמה", בשיתוף עם פטיט, הפקה בתיאטרון ברודוויי ב-1896
מצבה על קבר האריס בבית הקברות ברומפטון

==אחרית חייו==
האריס החל להתעניין בפוליטיקה והיה לחבר במועצת מחוז לונדון ב-1890, כנציג רובע סטרנד. ב-1891 מונה לשריף ולסגן ממלא מקום בעיריית לונדון. באותה שנה קיבל גם תואר אבירות והיה ליושב ראש "המועדון האקסצנטרי".

האריס מת בפולקסטון שבאנגליה בשנת 1896 ונקבר בבית הקברות ברומפטון בלונדון.

==מורשתו==
האריס מונצח בתיאטרון דרורי ליין במבוע זיכרון שהוקם במימון ציבורי ומעוטר בסמלי הבונים החופשיים, שהאריס נמנה עם שורותיהם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.npg.org.uk/live/search/portrait.asp?search=ss&sText=glossop&LinkID=mp02058&rNo=0&role=sit Portrait]
* [http://jewishencyclopedia.com/view.jsp?artid=299&letter=H Biography at the Jewish Encyclopedia]
* 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחזאים בריטים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:אמרגנים
קטגוריה:בריטים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1852
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1896
דג מלוח (מאכל)

דג מלוח
"דג מלוח" הוא כינויו של דג מליח כבוש במי מלח. המאכל פופולרי במדינות אירופה השונות כגון הולנד, המדינות הבלטיות, סקנדינביה פולין ועוד. בנוסף, הדג מזוהה גם עם יהדות אשכנז. ומאכל דומה בקרב יהודי המגרב הוא "הרינגה".

תהליך הכנת הדג כולל כבישה שלו במלח, על מנת להוציא ממנו נוזלים. לאחר מכן מסירים את המלח ומוסיפים לו חומרי טעם שונים כגון חומץ, חתיכות בצל הגינה, פלפל שחור, עלים מיובשים של ער אציל ("עלי דפנה") וכדומה.

בקרב הקהילות האשכנזיות, מקובל להגיש את הדג מלוח בקידוש בביהכנ"ס בשבת בבוקר לצד קרקרים וכן באירועים מיוחדים כגון: ברית מילה, בר מצווה, יארצייט, ועוד. הדג מוגש בצלחת כשהוא חתוך לפרוסות.

== ראו גם ==
* מטיאס
* שובה (מאכל)
* רולמופס

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:המטבח האשכנזי
קטגוריה:מאכלי דגים
קטגוריה:מאכלי חג המולד
פרד ליבו

פרד ליבו (Fred Lebow) ארד, טרנסילבניה 3 ביוני 1932 – ניו יורק 9 באוקטובר 1994) היה יזם, ומארגן מרתון ניו יורק.

==ביוגרפיה==

נולד למשפחה חרדית בעיר ארד בטרנסילבניה בשם פישל לייבוביץ'. בשנות הארבעים היגר עם משפחתו לארצות הברית, והתגורר בקליבלנד. הוא היה מעורב בתחומי עיסוק שונים, בין השאר היה מנהל מועדון לילה בעיר, וניהל אורח חיים פרוע. בסוף שנות השישים שינה את אורח חייו והתחיל לנהל אורח חיים בריא, ואף החל בריצה כתחביב. ליבו הצטרף בשנת 1970 ל"מועדון רצי הרחובות של ניו יורק", מועדון שמנה אז כמאתיים ושבעים חברים. שנתיים אחר כך מונה ליבו לנשיא המועדון, שכיום מונה יותר מרבע מיליון חברים. בתפקיד זה הוא שימש במשך 20 שנה. הוא יזם וארגן את ריצת המרתון בניו יורק וכך הפך את ריצת המרתון, מענף אולימפי זניח למדי, לענף ספורט עממי חובק עולם. בריצה הראשונה בניו יורק השתתפו 127 רצים ורק 55 מהם סיימו את המסלול. ליבו עצמו סיים את המסלול בזמן של 4:12:09. במשך השנים התווספו המוני רצים למרתון ניו יורק, עד שהמספר עומד כיום על 35,000 איש, זאת כאשר רבים מהמבקשים להצטרף למירוץ, נדחים מחמת חוסר מקום.

עם הפופולריות הרבה של מרתון ניו יורק, ביקשו ערים רבות בעולם את עזרת ליבו בארגון מרוץ בעירם. הוא עזר ותמך בארגון עשרות מרוצים ברחבי העולם, ואף השלים 69 מרתונים ב -32 מדינות שונות. בין השאר עזר בארגון מרתון תל אביב.

ב-1 בנובמבר 1992, בזמן חגיגת יום ההולדת ה-60 שלו, לאחר שאובחן כחולה בסרטן המוח, השלים ליבו את המרתון האחרון בחייו בניו יורק בזמן של 5:32:35. במכביה של שנת 1993 רץ ליבו את המרוץ האחרון של חייו, למקצה של חצי מרתון.

ליבו נפטר ממחלת הסרטן ב-9 באוקטובר 1994. באזכרה שנערכה לו בסנטרל פארק על קו הסיום של מרתון ניו יורק, הגיעו 3,000 אבלים – המספר הגדול ביותר שהגיע לאזכרה במקום מאז האזכרה שנערכה שם לג'ון לנון.

לכבודו של ליבו, הוצב בסנטרל פארק פסל בדמותו, שנוצר על ידי הפסל ג'זוס אינסיו דומינגז. הפסל מראה את ליבו מביט בשעונו בזמן הזנקת רצים. הפסל הועבר ממקומו הראשון למקום קו הסיום של מרתון ניו יורק.

לזכרו של פרד ליבו הוקמה קרן צדקה על ידי ספורטאים. קרן זו גייסה עד כה 42 מיליון דולר. הקרן תומכת בספורטאים ועוסקת גם במחקר מחלת הסרטן.

==לקריאה נוספת==
*יוסי מלמן, אוטוביוגרפיה של ריצה, ידיעות ספרים, 2012 עמ' 133–141

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אתלטים יהודים
קטגוריה:רצי מרתון אמריקאים
קטגוריה:עסקני ספורט אמריקאים
קטגוריה:יהודים מטרנסילבניה
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מאונט היברון
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1932
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1994
פייר דרוו

פייר דרוו (בצרפתית: Pierre Dervaux; 3 בינואר 1917 – 20 בפברואר 1992) היה מנצח ומלחין צרפתי.

== קורות חייו ==
===קריירת ניצוח והוראה===
דרוו למד נגינה בפסנתר בקונסרבטואר של פריז, אצל איזידור פיליפ ואיב נאט, והרמוניה וקונטרפונקט אצל ז'און ונואל גאלון ומרסל סמואל-רוסו. הופעתו הראשונה כמנצח הייתה בשנת 1947 עם תזמורת פאדלו ובאותה שנה התמנה למנצח ראשי של האופרה של פריז, תפקיד בו התמיד עד 1970. בשנים 1949 עד 1955 כיהן גם כסגן-נשיא של "קונסרט פאדלופ". משנת 1968 עד 1975 היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של קוויבק ובשנים 1971 עד 1982 היה מנהלן המוזיקלי של כמה תזמורות צרפתיות, בהן תזמורת חבל הלואר. כמו כן הופיע כמנצח אורח באירופה, בארצות הברית, במזרח התיכון ובמזרח אסיה. הוא נודע כתומך במוזיקה צרפתית בת זמננו, וניצח על ביצועי בכורה של יצירות מאת מיו, ז'אן פראנסה (Jean Françaix), אנרי בארו (Henry Barraud) ועוד.

דרוו ניהל קורסי ניצוח בקונסרבטוריון במונטריאול בשנים 1965–1972 ובאקדמיית הקיץ בניס בין 1971 ל-1982, וב-1964 התמנה ללמד ניצוח באקול נורמל סופרייר בפריז.

פייר דרוו מת במרסיי. בין תלמידיו ידועי השם היה גבריאל כמורה.

== יצירות ==
דרוו הלחין יצירות תזמורתיות וקאמריות, בהן שתי סימפוניות, קונצ'רטו לפסנתר, קונצ'רטו לצ'לו, דיברטימנטו לתזמורת מיתרים, רביעיית מיתרים ושלישייה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:מנצחים צרפתים
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1917
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1992
הרמוני איקנדה

הרמוני איקנדה (באנגלית: Harmony Ikande; נולד ב-17 בספטמבר 1990) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הקשר האחורי.

== קריירה ==
איקנדה החל את דרכו במחלקת הנוער של מילאן האיטלקית, אליה עבר בגיל 18 כאשר מילאן התרשמה מאוד מהיכולות הגבוהות שהוא גילה במדי הנבחרת הצעירה של ניגריה. הוא נרכש על ידי מילאן תמורת סכום של כ-500 אלף דולר, ושיחק במחלקת הנוער של המועדון עד ינואר 2010. לאחר מכן הושאל לשישה חודשים לקבוצת מונצה מהליגה השלישית. עוד לפני כן הספיק הקשר לערוך 5 הופעות לא רשמיות במדי מילאן, ואת הופעת הבכורה שלו ערך ביולי 2009 במשחק ידידות מול לוס אנג'לס גלאקסי כאשר החליף את רונאלדיניו.

בתחילת עונת הושאל שנית, הפעם לפוגיבונסי, ובינואר 2011 הושאל לאקסטרמדורה מהליגה השלישית בספרד. לאחר מכן עבר לבודפשט הונבד מליגת העל ההונגרית, ובמקביל רשם הופעה ראשונה במדי נבחרת ניגריה הבוגרת.

בתחילת 2012 הגיע איקנדה לישראל כדי להיבחן בקבוצת בני סכנין, ולבסוף, ב-24 בינואר 2012 חתם בבית"ר ירושלים עד תום עונת . ב-9 באפריל 2012 שוחרר מהקבוצה. לאחר יותר מחצי עונה שלא שיחק, בינואר 2013 חתם בהפועל אשקלון מהליגה הלאומית. בעונת שיחק בקבוצת הוברלה אוז'הורוד מליגת העל האוקראינית.

ב-3 באוגוסט 2014 חזר איקנדה לישראל, וחתם בקבוצת הפועל תל אביב. ב-13 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק מול הפועל רעננה במסגרת גביע הטוטו. על אף שבמהלך הקריירה שיחק איקנדה כקשר אחורי, הציב אותו המאמן אסי דומב כבלם, והוא פתח בהרכב הקבוצה ברוב משחקיה בסיבוב הראשון. ב-22 בנובמבר 2014 כבש את שערו היחיד במדי הקבוצה, בניצחון 2–3 על הפועל באר שבע באצטדיון בלומפילד. לאחר שספג ביקורת על יכולתו ביקש איקנדה לעזוב את הפועל תל אביב, וב-28 בדצמבר 2014 הוא שוחרר מהמועדון.

ביולי 2015 חתם איקנדה בקבוצת סרייבו מליגת העל הבוסנית. בפברואר 2016 חזר לישראל וחתם בקבוצת מכבי יבנה מהליגה הלאומית. באוגוסט 2016 חתם בקבוצת אריס לימסול מליגת העל הקפריסאית. באוגוסט 2017 חזר לישראל וחתם בהפועל נצרת עילית. בינואר 2018 חתם בהפועל רמת גן, ובתום העונה שוחרר מהמועדון. ביולי 2018 חתם באל-ג'בלין הסעודית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל ניגרים
קטגוריה:קנו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני מונצה
קטגוריה:כדורגלני בודפשט הונבד
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני הוברלה אוז'הורוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי יבנה
קטגוריה:כדורגלני אריס לימסול
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני סרייבו
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ניגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים בהונגריה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ניגרים באוקראינה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבוסניה והרצגובינה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בערב הסעודית
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בעומאן
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1990
לוגו (עיר)

לוגו (בגליסית: Lugo) היא עיר בקהילה האוטונומית גליסיה, ספרד. העיר מונה כיום כ-99,000 תושבים.

== גאוגרפיה ==
לוגו היא העיר היחידה בעולם המוקפת כולה בחומה רומית. החומות הרומיות בלוגו הוכרזו על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית בשנת 2000.

בכל אחד משעריה של החומה יש גישה לרשת עירונית של רחובות רגליים שקטים, מוקפים בנייני גרניט. כמה שערים הם שער הכרמן, הידוע יותר בשם פורטה Miñá, אשר שימש באופן מסורתי על ידי עולי הרגל לכיוון סנטיאגו דה קומפוסטלה, שער נובה, שער סן פדרו ושער סנטיאגו, שנבנה במאה ה -18 ואשר מספק גישה ישירה לקתדרלת לוגו. הכיכרות של סנטו דומינגו ואספניה הן שתי נקודות עיקריות במרכז. בחזית השנייה עומדת חזית הבארוק המפוארת של אולם CITY משנת 1738, ומגדל השעון הסמוך מהמאה ה -16. מבנה מונומנטלי נוסף ברובע ההיסטורי של לוגו הוא הקתדרלה, מקדש רומנסקי-גותי שהחל להיבנות במאה ה -12 ועבודתו נמשכה יותר ממאה שנים. בכיכר זהה לחצר הקתדרלה נמצא בניין נוסף, הארמון האפיסקופלי מהמאה ה-18. מחוץ לחומות, העיר מתפשטת ברדיוס מקיר החומה, המקיף את העיר העתיקה. זוהי נקודת המוצא של כבישים חשובים כגון השדרה הידידותית לקניות של A Coruña ויש שטחים ירוקים רחבים כגון פארק Rosalía de Castro. מנקודת המבט של הפארק תוכלו להגיע אל עבר עמק מינו (Miño), שבו ממוקם הספא לוגו (Lugo), המפורסם במימיו התרמיים.

קבוצת הכדורסל של העיר היא בראוגן לוגו, וקבוצת הכדורגל שלה היא דפורטיבו לוגו.

==ראו גם==
* החומות הרומיות בלוגו
* דרך סנטיאגו

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:גליסיה: ערים
קטגוריה:ערים קדושות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1834
יאניק נואה

יאניק נואה (בצרפתית: Yannick Noah; נולד ב-18 במאי 1960), הוא טניסאי עבר צרפתי. במהלך קריירת הטניס שלו, שנמשכה כשני עשורים, זכה ב-23 תארים למשחקי יחיד וב-16 תארים למשחקי זוגות. בשנת 1986 דורג במקום השלישי בעולם, דירוג השיא שלו. דירוג זה הוא הגבוה ביותר לטניסאי צרפתי מאז החלה שיטת הדירוג העולמי הנוכחית (1973). היה לטניסאי כהה העור השני בלבד שזכה בטורניר גראנד סלאם לאחר ארתור אש. כקפטן הוביל להצלחות את נבחרת גביע הפדרציה של צרפת, ונבחרת גביע דייוויס של צרפת. לאחר פרישתו מטניס פתח בקריירה כזמר.

== ביוגרפיה ==
נואה נולד בסדאן, בחבל ארדן, שבצפון צרפת. הוריו הם ממוצא קמרוני.

בשנת 1977 הפך נואה לשחקן טניס מקצועי. בשנת 1978 זכה בתואר החשוב הראשון שלו במנילה. בשנת 1983 זכה באליפות צרפת הפתוחה ליחידים, הרולאן גארוס, 37 שנים לאחר זכייה של שחקן צרפתי באליפות זו, מאז עדיין לא זכה טניסאי צרפתי בטורניר. בשנת 1984 זכה באליפות צרפת הפתוחה לזוגות ביחד עם הנרי לאקונט.

כטניסאי הצטיין בעיקר בסגנונו הייחודי מהקו האחורי עם עלייה מדורגת לרשת. נודע גם הקומיקאי על המגרש,. הרבה לדבר עם הקהל, והפך את משחקיו לשואו.

===גביע דייוויס===
כשחקן בנבחרת צרפת שיחק נואה 11 שנים והגיע למאזן ניצחונות מול הפסדים של 39–22 (26–15 ביחידים, 13–7 ובזוגות). בשנת 1982 הוא הוביל אותה למשחק הגמר נגד נבחרת ארצות הברית. נבחרתו הפסידה 1–4.

9 שנים לאחר מכן, בשנת 1991 זכה נואה בגביע דייוויס כקפטן נבחרת צרפת, 51 שנים לאחר זכייתה האחרונה של הנבחרת בגביע זה ולאחר מכן גם בשנת 1996 וגם ב-2017

===גביע הפדרציה===
בשנת 1997 הוביל נואה כקפטן את נבחרת צרפת לזכייה בגביע הפדרציה.

== תארים ==
בשנת 2005 זכה נואה להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של הטניס.

==לאחר הפרישה מטניס==
לאחר שפרש מטניס מקצועני החל נואה בקריירה של זמר. מאז שנת 2000 הוא הוציא 9 אלבומים וזכה להצלחה רבה. במיוחד התפרסם שירו OZ (בצרפתית - העז) שפונה במיוחד לבעלי מוגבלויות וקורא להם להעיז ולצאת מהמגבלות שלהם.

== פעילות חברתית ==
משנת 1988 הוא פעיל חברתי. בתחילה הוא התגייס, ביחד עם אימו, בפעילות חברתית, והם יצרו את האגודה "ילדי האדמה" שפעלה בתחום ההגנה על הילד.בשנת 1996 הוא הקים אגודה שמטרתה לאפשר לילדים ברובעי העוני ללמוד טניס בחינם.

== חיים אישיים ==
אביו, זאכארי נואה, היה כדורגלן קמרוני נודע שזכה בגביע הצרפתי עם סדאן ב-1961. אמו, מרי-קלייר, הייתה קפטן נבחרת צרפת בכדורסל נשים ומורה.

לנואה חמישה ילדים, שניים מהם בניה של ססיליה רוד (מיס שוודיה, סיימה במקום הרביעי בתחרות מיס תבל 1978; כיום פסלת): ג'ואקים (סנטר ניו יורק ניקס) וילנה (דוגמנית). מאשתו השנייה, הדוגמנית הבריטית הת'ר סטיוארט-וייט, יש לו שתי בנות: אלייג'ה וז'נייה. כעת הוא נשוי למפיקת הטלוויזיה הצרפתית איזבל קמפוס (Isabelle Camus), וממנה יש לו בן בשם ג'אולוקס (Joalukas).

יאניק הוא בעליה של מסעדה בסן ברתלמי בשם "Do Brazil".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טניסאים צרפתים
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:זמרים צרפתים
קטגוריה:צרפתים ממוצא קמרוני
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1960
תחנת הרכבת חצבה

תחנת הרכבת חצבה היא תחנת נוסעים מתוכננת של רכבת ישראל העתידה לשרת את מושב חצבה. התחנה היא חלק מפרויקט מסילת הרכבת לאילת. כיום קיימת מסילה המגיעה כמעט עד חצבה (מסילת הרכבת להר צין המיועדת לשינוע פוספטים), אך במסגרת העבודות יוקם קטע חדש ומשודרג.
==היסטוריה==
בשנת 1975 הכריז מנכ"ל רכבת ישראל, צבי צפרירי, על פרויקט להארכת מסילת הדרום עד אילת, כולל תחנה בחצבה ושלוחה למפעלי ים המלח. ב-1977 הגיעה מסילת הדרום לאורכה הנוכחי עם פתיחת הקטע מאורון למפעלים ליד הר צין. במאי 1977, הקטע הבא בפרויקט, שאורכו 42 ק"מ, בין הר צין לחצבה, תוקצב לביצוע בסך 15 מיליון ל"י. אך לאחר המהפך בבחירות לכנסת התשיעית, החליט שר האוצר החדש שמחה ארליך לבטל את הפרויקט ונכון ל-2023, תחנת הרכבת בחצבה טרם נבנתה. 

==הערות שוליים==

חצבה
קטגוריה:מועצה אזורית הערבה התיכונה: מבנים
קטגוריה:מועצה אזורית הערבה התיכונה: תחבורה