OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג

אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג (גרמנית: Adolf Wilhelm August Karl Friedrich von Nassau, 24 ביולי 1817 - 17 בנובמבר 1905), היה דוכס נסאו בין השנים 1839–1866, אך איבד את שלטונו לאחר מלחמת אוסטריה–פרוסיה. בשנת 1890 מונה לדוכס הגדול של לוקסמבורג, וכיהן בתפקיד זה עד מותו.

==ביוגרפיה==
אדולף נולד בביטריך ב-24 ביולי 1817, לוילהלם, דוכס נסאו ולואיזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתם של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ושרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ. בשנת 1839 מת אביו וילהלם, דוכס נסאו, ואדולף עלה לשלטון במקומו. בשנת 1848 פרץ ברחבי הדוכסות מרד כחלק ממהפכות אביב העמים, ואדולף ואמו החורגת - פאולינה, נסיכת וירטמברג דיכאו אותו.

בשנת 1842 הוא מונה למפקד רגימנט הלנסרים ה-5 הפרוסי, ובשנת 1855 הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים. בשנת 1866 הצטרף אדולף לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, וב-20 ביולי נכבשה ויסבאדן על ידי הכוחות הפרוסים. בשלום פראג שנערך בסוף המלחמה, סופחה הדוכסות לממלכת פרוסיה, ונכללה בפרובינציית הסן-נסאו.

בשנת 1890 מת וילם השלישי, מלך הולנד, שהיה בנוסף הדוכס הגדול של לוקסמבורג, והותיר אחריו את בתו וילהלמינה, מלכת הולנד. מכיוון שבלוקסמבורג נהג באותה העת החוק הסאלי, שלא התיר לבנות לרשת את אביהם, מונה אדולף שהיה בן דוד מדרגה 17 בקו זכרי לוילם השלישי, לדוכס הגדול של לוקסמבורג. אדולף הותיר את ניהול השלטון בידי ראש ממשלתו פאול איישן, ובשנת 1902 מינה את בנו וילהלם לנציגו בממשלה. באותה שנה גם הוענקה לו דרגת גנרל-אוברסט בצבא הקיסרות הגרמנית.

ב-17 בנובמבר 1905 מת אדולף בארמון הוהנבורג בלנגריז שבגרמניה, שהיה בית הקיץ שלו, ובנו וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג עלה במקומו לשלטון.

==משפחתו==
ב-31 בינואר 1844 התחתן אדולף עם יליזבטה מיכאילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של מיכאיל פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ושרלוטה, נסיכת וירטמברג, אולם היא מתה כעבור שנה בעת שילדה בת מתה.

ב-23 באפריל 1851 התחתן אדולף עם אדלהייד-מריה, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו ומריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
* וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג (1852–1912)
* פרידריך פאול וילהלם, נסיך נסאו (1854–1855)
* מריה בתילדיס וילהלמינה, נסיכת נסאו (1857)
* פרנץ יוזף וילהלם, נסיך נסאו (1859–1875)
* הילדה, נסיכת נסאו (1865–1947), התחתנה עם פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג בית נסאו נולד:24 ביולי 1817 מת:17 בנובמבר 1905
|-
| rowspan="1" align="center"| וילהלם
| rowspan="1" align="center"| דוכסות נסאו 1839–1866
| rowspan="1" align="center"| סיפוח לממלכת פרוסיה
|-
| rowspan="1" align="center"| וילהלם השלישי
| rowspan="1" align="center"| הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג 1890–1905
| rowspan="1" align="center"| וילהלם הרביעי
|}

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:דוכסים גדולים של לוקסמבורג
קטגוריה:בית נסאו
קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:ילידי 1817

קטגוריה:נפטרים ב-1905
רוי קופר

רוי אסברי קופר (באנגלית: Roy Asberry Cooper; נולד ב-13 ביוני 1957) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, המכהן כמושל מדינת קרוליינה הצפונית מינואר 2017. קודם לכן כיהן כתובע הכללי של המדינה.

==ביוגרפיה==
קופר נולד במחוז נאש בקרוליינה הצפונית, אמו בוורלי הייתה מורה ואביו רוי היה חקלאי ועורך דין. הוא סיים תואר ראשון ותואר JD במשפטים באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. עבד כשותף מנהל במשרד עורכי הדין שייסד אביו.

ב-1986 נבחר לבית הנבחרים של קרוליינה הצפונית וב-1991 לסנאט של המדינה. בשנת 1997 נבחר למנהיג הרוב של סיעת המפלגה הדמוקרטית בסנאט. בשנת 2000 נבחר למשרת פרקליט המדינה של קרוליינה הצפונית (התובע הכללי) והושבע לתפקיד בינואר 2001. הוא נבחר ב-2004 לתקופת כהונה שנייה, ב-2008 לתקופת כהונה שלישית וב-2012 לתקופת כהונה רביעית.

ב-2016 התמודד למשרת מושל קרוליינה הצפונית מול המושל המכהן פט מקרורי מהמפלגה הרפובליקנית. הוא נבחר ברוב זעום, לאחר שזכה ב-49.02% מקולות המצביעים לעומת 48.80% ליריבו מקרורי אשר לא השלים בתחילה עם ההפסד ורק כחודש לאחר הבחירות ומאבק משפטי, הודיע על כניעתו. ב-1 בינואר 2017 הושבע קופר לתפקיד המושל.

קופר נשוי לקריסטין, אף היא עורכת דין ואב לשלוש בנות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20161224001622/http://www.ncdoj.com/getdoc/9db5812c-31fa-47cb-a91b-8f39007fdb74/Attorney-General-Roy-Cooper.aspx רוי קופר], באתר משרד המשפטים האמריקאי
* [https://web.archive.org/web/20170108094903/http://governor.nc.gov/about-governor-roy-cooper רוי קופר], באתר מושל קרוליינה הצפונית

קטגוריה:התובעים הכלליים של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מושלי קרוליינה הצפונית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
טירת גלוקסבורג

טירת גליקסבורג (בגרמנית: Schloss Glücksburg, בדנית: Lyksborg Slot) היא טירה הממוקמת על לשון יבשה, ומוקפת מים משלושה עבריה, בקרבת העיירה גליקסבורג בצפון גרמניה, במדינת שלזוויג-הולשטיין. זוהי אחת הטירות החשובות ביותר בצפון אירופה שנבנו בתקופת הרנסאנס. בעבר שימשה הטירה למגורי בית המלוכה הדנית ומקום מגוריהם של מספר אצילים. טירת גליקסבורג נתנה את שמה למשפחת המלוכה הדנית בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג. כיום משמשת הטירה כמוזיאון.

== היסטוריה ==
הטירה נבנתה בשנים 1582 עד 1587 על ידי ניקולאוס קרייר, עבור יוהאן השני, דוכס שלזוויג-הולשטיין, באתר של מנזר לשעבר. חומר הבנייה ששימש את המנזר היה בחלקו לחומר גלם לבניית הטירה. סביבת המנזר הוצפה, לכן ניסו ליצור ברכה גדולה סביב הטירה. 

ב-23 במאי 1945, בסוף מלחמת העולם השנייה, חיפשו חיילים בריטים את הפושע הנאצי היינריך הימלר בטירה. אנשי הצבא בזזו את הטירה וגנבו תכשיטים; חלקם נמצאו מאוחר יותר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:גרמניה: טירות
קטגוריה:שלזוויג-הולשטיין
סנט אן

סנט אן (באנגלית: St Anne או Saint Anne, מבטאים seynt AN) היא בירת אולדרני והעיר המרכזית באי שהוא חלק מאיי התעלה, בערך 15 ק"מ מחוף העיירה אודרביל במחוז מאנש בצרפת. בשנת 2010 הוערכה אוכלוסיית העיר בכ-2,000 תושבים, אולם אוכלוסיית האי במגמת ירידה ובסקר שנערך באולדרני ב-28 באפריל 2013 נמצאו באי כולו 1,903 תושבים בלבד העיירה סנט אן דומה באופייה לעיירות צרפתיות עם רחובות מרוצפים באבן, בתים ציוריים, מסעדות ובתי מרזח. היא שוכנת על כמעט מחצית משטח האי ובה אף הנמל העיקרי של אולדרני. מרכזה של העיירה על גבעה במרכז האי. 

רחוב ויקטוריה, אשר נחנך בשנת 1836 הוא הרחוב הראשי בעיירה ובו עיקר חיי המסחר. בשנות מלחמת העולם השנייה זכו העיירה והאי לכינוי "גיברלטר של התעלה". מן העיירה ניתן לראות את חוף צרפת, במרחק של כ-13 ק"מ. עיתון העיירה הוא אולדרני ג'ורנל.

בתקופת מלחמת העולם השנייה שכנו בעיירה בונקר פיקוד ומגדל פיקוח של הלופטוואפה וכן מטה מבצעים אזורי של חיל הים הגרמני.

העיירה כולה מהווה רובע כנסייתי אחד בכנסייה האנגליקנית ומוקד פעילותו בכנסייה עתיקה המוקדשת למרים, אם ישו. הכנסייה שכנה בחלקו הנמוך של רחובה הראשי של העיירה, אולם לאחר שהוזנחה, היא הוחלפה במבנה כנסייה אחר שנבנה בשנת 1580 ושופץ בשנת 1850. לאחר מלחמת העולם השנייה שופץ המבנה שוב.

==היסטוריה==
סנט אן נוסדה במאה ה-15. בתקופת מלחמת העולם השנייה, בין השנים 1940 עד 1945, כבשו כוחות גרמניה הנאצית את האי ומיקמו את מטה הכוחות בעיר סנט אן. בשנת 1940, בטרם הפלישה הגרמנית, פונו כל תושבי האי. על האי הקימו הגרמנים מחנה ריכוז ובו שהו כ-6,000 אסירי עבודה בתנאים קשים. האי כולו הפך מבצר צבאי גרמני, אשר כלל מנהרות קשר בין המתקנים הצבאיים השונים, אשר נחפרו בעומק האדמה והיו עמידות להפצצות אוויריות. בעת הפלישה הגרמנית הושמדו רוב המסמכים ההיסטוריים המתארים את תולדות העיר והאי, בהם ספרי לידות ופטירות וכן רישומי קרקעות. חלק מן המסמכים המתעדים את משפחות האי שוחזרו. 

==תחבורה==
אל העיר והאי ניתן להגיע בדרך האוויר ובים. נמל בריי, הנמצא בשוליה צפוניים של העיר, משמש לאוניות נוסעים ומטען. נמל התעופה אולדרני, אשר נבנה בשנת 1938, נמצא כ-1.9 ק"מ מהעיר והוא נמל התעופה היחיד באי. חברת Aurigny Air Services היא חברת התעופה הטסה באופן סדיר לאי.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אולדרני
קטגוריה:ערי בירה בריטיות
וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג

וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג (בלוקסמבורגית: Wëllem IV. vu Lëtzebuerg, 22 באפריל 1852 - 25 בפברואר 1912), היה הדוכס הגדול של לוקסמבורג בין השנים 1905–1912.

==ביוגרפיה==
וילהלם נולד בויסבאדן ב-22 באפריל 1852, לאדולף, דוכס נסאו ואדלהייד-מריה, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו ומריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל.

בשנת 1866 הצטרף אביו אדולף, דוכס נסאו לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשל כך בסוף המלחמה סופחה דוכסות נסאו לפרוסיה, ואביו הודח משלטונו.

בשנת 1890 מת וילם השלישי, מלך הולנד, שהיה בנוסף הדוכס הגדול של לוקסמבורג, והותיר אחריו את בתו וילהלמינה, מלכת הולנד. מכיוון שבלוקסמבורג נהג באותה העת החוק הסאלי, שלא התיר לבנות לרשת את אביהם, מונה אביו אדולף שהיה בן דוד מדרגה 17 בקו זכרי לוילם השלישי, לדוכס הגדול של לוקסמבורג.

ב-21 ביוני 1893 התחתן וילהלם בצל אם זה עם מריה אנה, נסיכת פורטוגל, בתם של מיגל הראשון, מלך פורטוגל ואדליידה מלוינשטיין-ורטהיים-רוזנברג, משום שהייתה קתולית, ווילהלם טען שבמדינה קתולית גם השליט צריך להיות קתולי.

בשנת 1905 מת אביו אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, ווילהלם עלה לשלטון במקומו. באותה שנה מת גם דודו ניקולאוס וילהלם, נסיך נסאו, ומשום כך לא נותרו זכרים אחרים בבית נסאו-ויילבורג, מלבד בן דודו - גאורג ניקולאוס, רוזן מרנברג, שנולד בנישואים מורגנטיים. בשנת 1907 העביר וילהלם חוק שמנע מבן דודו לעלות לשלטון בלוקסמבורג, ומאידך התיר לבנות לרשת את השלטון.

ב-25 בפברואר 1912 מת וילהלם, ובתו מארי אדלייד, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג עלתה במקומו לשלטון.

==משפחתו==
ב-21 ביוני 1893 התחתן וילהלם עם מריה אנה, נסיכת פורטוגל, בתם של מיגל הראשון, מלך פורטוגל ואדליידה מלוינשטיין-ורטהיים-רוזנברג, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
* מארי אדלייד, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג (1894–1924)
* שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג (1896–1985), התחתנה עם פליצ'ה, נסיך בורבון-פארמה
* הילדה, נסיכת לוקסמבורג (1897–1930), התחתנה עם אדולף, נסיך שוורצנברג העשירי
* אנטוניה, נסיכת לוקסמבורג (1899–1954), התחתנה עם רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה
* אליזבת, נסיכת לוקסמבורג (1901–1950), התחתנה עם הנסיך לודוויג פיליפ מטורן וטקסיס
* סופיה, נסיכת לוקסמבורג (1902–1941), התחתנה עם ארנסט היינריך, נסיך סקסוניה

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג בית נאסאו נולד:24 ביולי 1817 מת:17 בנובמבר 1912
|-
| rowspan="1" align="center"| אדולף
| rowspan="1" align="center"| הדוכסות הגדולה של לוקסמבורג 1905–1912
| rowspan="1" align="center"| מארי אדלייד
|}

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:דוכסים גדולים של לוקסמבורג
קטגוריה:בית נסאו
קטגוריה:ילידי 1852

קטגוריה:נפטרים ב-1912
The Show Must Go On

The Show Must Go On (בעברית: המופע חייב להימשך) הוא סינגל ושיר רוק של הלהקה הבריטית קווין, אשר נכלל באלבומם ה-14, Innuendo והאחרון בו פרדי מרקיורי היה חי בצאתו לאור. השיר נכתב בידי בריאן מיי והופק בידי דייוויד ריצ'רדס. זהו השיר האחרון באלבום.

== הפקה ==
השיר נכתב כפרידה ממרקיורי בשל מאבקו במחלת האיידס. כשהגיע הזמן להקליט את מרקיורי, חשש מיי כי מרקורי לא יוכל לעשות זאת פיזית. מרקיורי אמר: "אני פאקינג אעשה את זה, דארלינג!" (I'll fucking do it, darling!), שתה שוט של וודקה והקליט. השיר יצא באוקטובר 1991, ולאחר כחודש פנה מרקיורי בהודעה לתקשורת, שם הודיע לראשונה לציבור כי הוא חולה במחלת האיידס. הוא נפטר יום לאחר ההודעה.

קצב השיר דומה לשיר "I Want It All". השיר מתחיל בסינתיסייזר (מסוג Korg M1) ובקטע בעל ארבעה תיפופים. לאחר מכן מתחילה השירה שמובילה לסולואים בסגנון רוק כבד.

הווידאו כולל לקט של קליפים של הלהקה לאורך הקריירה המקצועית של מרקיורי.

אלטון ג'ון ביצע שתי גרסאות כיסוי יחד עם מיי, דיקון וטיילור. הפעם הראשונה הייתה בשנת 1992 במופע המחווה למרקיורי ביחד עם הגיטריסט טוני איומי מלהקת בלאק סבאת', ובפעם השנייה בשנת 1997 עם להקת הבלט השווייצרית Béjart Ballet בפריז. הביצוע של אלטון ג'ון מ-1997 מופיע גם באלבום האוסף של קווין Greatest Hits III. השיר גם בוצע בסרט מולין רוז'.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-4880047,00.html 'אשיר עד שאדמם': 25 למותו של פרדי מרקורי], באתר [http://www.ynet.co.il/ ynet]

2016 12
קטגוריה:שירי קווין
קטגוריה:שירי סלין דיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על תיאטרונים
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
יחסי אלג'יריה – ערב הסעודית

יחסי אלג'יריה–ערב הסעודית (בערבית: العلاقات السعودية الجزائرية) הם היחסים הדיפלומטיים והכלכליים בין הרפובליקה האלג'יראית הדמוקרטית העממית ובין הממלכה הערבית הסעודית. שתי המדינות הן מדינות ערביות, האחת נמצאת בצפון אפריקה והשנייה נמצאת במזרח התיכון. לאלג'יריה יש קונסוליה כללית בג'דה, ולסעודיה יש שגרירות רשמית באלג'יר. שתי המדינות חברות באופ"ק ובליגה הערבית.

== היסטוריה ==
ערב הסעודית תמכה בעצמאותה של אלג'יריה במהלך מלחמת העצמאות של אלג'יריה בשנת 1954. ב-24 בנובמבר 1986 חתמו שתי המדינות על הסכמים כלכליים וחברתיים שחיזקו את קשר בין אלג'יריה לערב הסעודית. במרץ 1987 הגיע מלך ערב הסעודית פהד לביקור בבירת אלג'יריה. במהלך הביקור הוא נפגש עם נשיא אלג'יריה שאד'לי בן ג'דיד. במהלך 1980 שלחה אלג'יריה צעירים בשליחות הממשלה האלג'ירית לסעודיה במטרה ללמוד חינוך מדעי האסלאם. 

במהלך פלישת עיראק לכווית בשנת 1990, אלג'יריה לא התנגדה באופן גלוי לפלישה העיראקית לכווית, מה שגרם ליחסים מתוחים יותר עם סעודיה, שהגנה על כווית.

== ראו גם ==
* יחסי ערב הסעודית-ישראל
* יחסי אלג'יריה–ישראל
גרג הפלי

גְרֶגוֹרִי (גְרֶג) הֶפְלִי (באנגלית: Gregory "Greg" Heffley) הוא דמות בדיונית של אנטי-גיבור והפרוטגוניסט בסדרת הספרים "יומנו של חנון".

בסדרת הסרטים "יומנו של חנון", אשר מבוססת על סדרת הספרים, מגלם את דמותו של גרג בשלושת הסרטים הראשונים זקרי גורדון ובסרט הרביעי ג'ייסון דרוקר. בסרט הנפשה ממוחשבת שמשמש כאתחול לסרט הסרטים, אשר נקרא "יומנו של חנון", מדבב את גרג השחקן בריידי נון.

== מאפיינים ==
גרג הוא תלמיד חטיבת ביניים אמריקאי ממוצע שמודאג בדרך כלל מרמת הפופולריות שלו בבית הספר. הוא מכור למשחק וידאו ואוהב להתבטל. הוא נחוש להיות מפורסם כשיגדל, ומדמיין זאת פעמים רבות. גרג חושב שאין לו כישרון מיוחד, מלבד כישוריו במשחקי וידאו וציור קומיקס.

גרג נוטה להתנהג כעצלן, אגואיסט ופרנואיד, ולא פעם הוא מכניס את עצמו ואת סביבתו לצרות כשהוא זומם מזימות שונות בניסיון לשפר את המעמד החברתי שלו. בדרך כלל גרג מחפש למצוא מישהו כדי שיוכל להטיל עליו את האשמה, וכמעט אף פעם לא מודה בהיותו לא-בסדר. הוא נוהג לעוות את ההתרחשויות שהוא מתאר ביומנו כדי להציג את עצמו כתמים וחף מפשע. עם זאת, הוא מתחרט לעיתים על התנהגותו ומסתיר בלבו חיבה כנה כלפי בני משפחתו.

חברו הטוב ביותר של גרג הוא ראולי ג'פרסון, ילד לא-פופולרי בעל אישיות ילדותית. גרג מנצל לרוב את התמימות של ראולי ומשתמש בו כדי לנסות לצבור פופולריות, או סתם מתאכזר אליו. עם זאת, פעמים רבות נרמז בספרים שגרג אכן מחבב את ראולי אבל מסרב להודות בכך ביומנו. הוריו של ראולי מתנגדים לחברות שלו עם גרג וטוענים שהוא מהווה השפעה שלילית על בנם.

רודריק, אחיו הגדול של גרג, נוהג להציק לו בכל הזדמנות שעולה בדרכו. הוא חבר בלהקת רוק בשם "חיתול טעון", אם כי רודריק, שלא מצטיין באיות, כותב על המסחרית שלו "חיתול תאון". הלהקה שלו מתאמנת במרתף של בית משפחת הפלי, ליד חדרו של רודריק. מני, אחיו בן השלוש של גרג, אהוב על הוריו במיוחד ומתחמק מעונשים על מעשיו שלפעמים גורמים לגרג צרות רבות. לפי היומן של גרג, מני מנצל את מעמדו כ"ילד תמים" באופן ציני. אמו של גרג, סוזן, היא מורה וגננת לשעבר. למרות שגרג לומד בחטיבת ביניים היא מתייחסת אליו לעיתים כאל ילד קטן. היא מנהלת טור שבועי על הורות בעיתון המקומי ולא פעם כותבת על גרג באופן פומבי באופן מביך. אביו של גרג, פרנק, לא פעם מביע אכזבה מההתנהגות של גרג, אותו הוא תופס כ"לא מספיק גבר". פרנק מכור לג'אנק פוד ומתעניין רבות בכל מה שקשור במלחמת האזרחים האמריקנית. הוא מחזיק בחדר הכביסה שדה קרב מיניאטורי של מלחמת האזרחים ומבלה שם רבות.

2016 12
*+
קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:ילדים בדיוניים
רד בול ארנה (ניו ג'רזי)

רד בול ארנה (אנגלית: Red Bull Arena) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בהריסון שבניו ג'רזי, ארצות הברית. האצטדיון מכיל 25,000 מקומות ישיבה. קבוצת הכדורגל ניו יורק רד בולס מארחת באצטדיון זה את משחקיה הביתיים.

בניית האצטדיון החלה ב-2006 והסתיימה ב-2010. עד לסיום בנייתו קבוצת ניו יורק רד בולס אירחה את משחקיה הביתיים באצטדיון ג'איינטס. האצטדיון מארח מספר רב של הופעות ותחרויות כדורגל. האצטדיון נמצא במרחק של בין 15 דק' - 20 דק' לאצטדיון מטלייף.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.newyorkredbulls.com/redbullarena האצטדיון] באתר הרשמי של ניו יורק רד בול

קטגוריה:ניו ג'רזי: ספורט
קטגוריה:ניו ג'רזי: מבנים
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בארצות הברית
קטגוריה:רד בול
לה רינקונאדה (פרו)

לה רינקונאדה (בספרדית: La Rinconada) היא עיר בהרי האנדים בפרו, והיא מקום היישוב הגבוה ביותר בעולם שמיושב באופן קבוע (5,100 מטרים מעל פני הים).

==גאוגרפיה==
לה רינקונאדה נמצאת בנפת סן אנטוניו דה פוטינה שבמחוז פונו , בדרום-מזרח פרו. היא ממוקמת כ-20 ק"מ מערבית לגבול עם בוליביה, וכ-80 ק"מ צפונית לאגם טיטיקקה. העיר שוכנת למרגלותיו של הקרחון "La Bella Durmiente" ("היפהפייה הנמה"). העיר ממוקמת בגובה של 5,100 מטרים מעל פני הים, והיא גבוהה ב-700 מטרים ממקום היישוב השני בגובהו בעל אותו סדר גודל של אוכלוסייה (Cerro de Pasco, שבמרכז פרו).

==אקלים==
בשל גובהה של העיר, האקלים בה הוא אקלים אלפיני/טונדרה (ET לפי שיטת קפן). הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא כ-1.25 מעלות צלזיוס, הטמפרטורה הממוצעת בחודש החם ביותר היא פחות מ-10 מעלות צלזיוס, ואילו הממוצע השנתי של הטמפרטורה המזערית היומית הוא כ-(6-) מעלות צלזיוס בלבד. אקלים זה לא מאפשר קיום של עצים וצמחייה מפותחת, והעיר נמצאת הרחק מעל קו העצים. חרף קרבתה היחסית של העיר לקו המשווה (כ-14 מעלות מדרום לקו המשווה), מזג האוויר בה דומה יותר לזה שבמערב גרינלנד. הקיץ בעיר גשום ומושלג, החורף יבש, וכמות המשקעים הממוצעת השנתית היא כ-707 מ"מ.

==כלכלה ודמוגרפיה==
העיר ממוקמת בקרבת מכרה זהב, והכלכלה בה מבוססת בעיקר על חפצי אמנות המיוצרים מזהב. 

בין השנים 2001 ל-2009, בשל עליית מחירי הזהב בעולם, התחולל תהליך של בהלה לזהב, ואוכלוסיית העיר צמחה ממצב של עיירת כורים קטנה עד לכ-30,000 נפש. על פי שיטת העבודה במכרה, הכורים עובדים כל החודש ללא תשלום, וביום האחרון בחודש הם מורשים לקחת עמם עפרה בכמות שהם יכולים לשאת בעצמם - ולקוות שהיא תכיל זהב. העסקה של נשים במכרה אסורה. 

בעיר לא קיימות תשתיות ביוב ותברואה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרו: ערים
קטגוריה:שיאי עולם
שרדר (תוכנת שחמט)

שרדר היא תוכנת שחמט מסחרית ומנוע שחמט שפותח בגרמניה על ידי סטפן מאייר-קאלן ב-1993. תוכנת שרדר זכתה באליפות העולם בשחמט למיקרו-מחשבים ב-1996 ו-2000, באליפות העולם בשחמט למחשבים ב-1999 ו-2003, באליפות העולם בשחמט מהיר בשנים-2002, 2003, 2004, 2005, 2007, ובאליפות העולם בשחמט לתוכנות ב-2010.

ב-24 בינואר 2007, ברשימת מד כושר CEGT (תחרות מנועי השחמט הגדולה), דיפ שרדר 10.0 סיים במקום החמישי עם מד כושר 2855 – 5 נקודות מתחת ל-LoopMp, ו-22 נקודות מתחת דיפ פריץ 10 ו-160 נקודות מתחת למדורגת מספר 1 ריבקה 2.1, בעלת מד כושר 3015.

ביוני 2006 החלה שרדר בהפצת גרסה 10.0. גרסה 11.0 הופצה באוקטובר 2007. גרסה 12 בינואר 2010. גרסת ה"דיפ" של התוכנה מנצלת ריבוי מעבדים או מספר ליבות מעבדים. גרסה 13 הופצה ב-30 באוקטובר 2016, גרסה זו עולה על קודמתה בכ־300 נקודות מד כושר.

== פרסים ==
תוכנת שרדר זכתה במספר תחרויות שחמט למחשבים מאז תחילת דרכה:
{| class="wikitable" style="margin-bottom: 10px;"
!שנה
!מיקום
!כותרת
|-
| 1996
| ג'קרטה
|אלופת העולם במיקרו מחשבים
|-
| rowspan="2" | 1999
| rowspan="2" | Paderborn
| אלופת העולם במיקרו מחשבים
|-
| אלופת העולם בשחמט למחשבים
|-
| 2000
| לונדון
| אלופת העולם במיקרו מחשבים
|-
| 2001
| rowspan="2" | מאסטריכט
| אלופת העולם במיקרו מחשבים יחידת מעבד בודדת
|-
| 2002
|אלופת העולם בבליץ
|-
| rowspan="2" | 2003
| rowspan="2" | גראץ
| אלופת העולם בשחמט למחשבים
|-
| אלופת העולם בבליץ
|-
| 2004
| תל אביב
| אלופת העולם בבליץ
|-
| 2005
| רייקיאוויק
| אלופת העולם בבליץ
|-
| 2006
| מיינץ
|אלופת העולם בשחמט 960
|-
| 2007
| אמסטרדם
| אלופת העולם בבליץ
|-
| 2010
| קאנאזאווה
| אלופת העולם בשחמט לתוכנות
|-
| 2013
| יוקוהמה
| אלופת העולם בבליץ
|-
| 2015
| ליידן
| אלופת העולם בשחמט לתוכנות
|}

== פלטפורמות ==
שרדר היא אחת מתוכנות השחמט הבודדות שזמינות לא רק עבור Windows ו-Mac OS, אלא גם עבור לינוקס. שרדר זמינה גם ב-iPhone, iPad ו-Android.

== משחק לדוגמה ==
המשחק הבא שוחק בין שרדר (בכלים השחורים) נגד List באליפות העולם בשחמט למחשבים ב-2003. שרדר מקריב כלי בתמורה ליוזמה חזקה בעמדה מורכבת מאוד, עמדה שקשה עבור מחשב לחשב עד הסוף.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנות שחמט
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1993
תולעת שרוך הנעל

תולעת שרוך הנעל (Lineus longissimus) היא אחת מבעלי החיים הידועים הארוכים ביותר, עם פרטים באורך של עד 55 מטרים. הריר שלה רעיל.

== טקסונומיה ==
תולעת שרוך הנעל ממוינת במערכת תולעים שטוחות.

== תיאור ==
התולעת עשויה להגיע לאורך גדול מאוד, אך רוחבה נע בדרך כלל בין 5 ל-10 מילימטרים בלבד. צבע הגוף הוא חום עם פסים אורכיים בהירים. הריר מכיל רעל עצבי חזק המשמש כהגנה נגד טורפים. כאשר נוגעים בתולעת היא מייצרת כמויות גדולות של ריר סמיך בעל ריח חריף.

פרט שנשטף לחוף בעקבות סערה קשה ליד סנט אנדרוס, סקוטלנד, בשנת 1864, היה ארוך יותר מ-55 מטרים, יותר ארוך מהפרט של מדוזת רעמת האריה הארוך ביותר שנמצא - בעל החיים הארוך ביותר המוכר למדע עד אז, עם זאת התיעוד של האורך הקיצוני הזה צריך להילקח בעירבון מוגבל, כי גופות התולעים גמישות ביותר, ויכולות להימתח בקלות ליותר מהאורך המקורי שלהם.

כמו תולעי סרט אחרות, תולעת שרוך הנעל ניזונה בעזרת חדק, עם מקבץ מחטים דביקות בקצה המשמשות לשיתוק הטרף.

== בית גידול ==
את תולעת שרוך הנעל ניתן למצוא בחופים חוליים, חופים בוציים, ובבריכות סלעים .

== גלריה ==
<gallery widths=200 heights=150>
File:Nemertean Lineus longissimus.tif|תולעת שרוך הנעל (קובץ TIFF)
File:Lineus longissimus Grevelingen.jpg|תולעת שרוך הנעל בבית גידולה
Lineus longissimus feeding.ogv| סרטון של תולעת שרוך הנעל אוכלת
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן ארנסט גונרוס
קטגוריה:לופוטרוכוזואה
קטגוריה:תולעים טורפות
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1770
טקסטיל (סרט)

טקסטיל (בצרפתית: Les Textiles; באנגלית: Textiles) הוא סרט צרפתי בבימוי פרנק לנדרון, שיצא בשנת 2004. שם הסרט מרמז על כינוי גנאי של הקהילה הנטוריסטית כלפי מי שבוחרים, כמו גיבורת הסרט, להישאר לבושים.

==תקציר העלילה==
סופי (ברברה שולץ) ואוליבייה (אלכסנדר ברסור), זוג נשוי והבעלים של מאפייה בפריז, מחליטים יום אחד להגשים חלום ולרכוש בית נופש על החוף. הם רוכשים בית הממוקם על אי קטן בים התיכון, שנמכר במחיר נמוך עד כדי גיחוך, וזאת מבלי לבקר קודם לכן בנכס. בקיץ, בהגיעם לראשונה למקום עם שני ילדיהם, מצפה להם הפתעה: הבית ממוקם במרכזו של כפר נודיסטים.

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable" style="font-size:90%; line-height:1.2"
! שם השחקן/נית !! שם הדמות !! הערות
|-
| ברברה שולץ || סופי ||
|-
| אלכסנדר ברסור || אוליבייה ||
|-
| מגלי מוקסרט || ג'ולייט ||
|-
| סימון בקהאוס || גילברט ||
|-
| פליקס לנדרון || נונו ||
|-
| זואי לנדרון || לאורה ||
|-
| אנג'ליקה תומאס || אדלין ||
|-
| פיליפה קורה || ג'קי ||
|-
| חאבייר יוברט || אוברי ||
|-
| ג'קי ברוייר || פול ||
|-
| סוניה וולראוקס || קולט ||
|-
| עמנואל בטייל || קורין ||
|-
| דומיניק פרוט || לקוח בסופרמרקט ||
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:עירום
יחסי איראן–עומאן

יחסי איראן–עומאן (בפרסית: روابط ایران و عمان, בערבית: العلاقات الإيرانية العمانية) הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין סולטנות עוּמאן. לעומאן מסורת של שיתוף פעולה כלכלי וצבאי עם איראן עוד מראשית ימי השאה ועד למשטר האיראני הנוכחי. עומאן מאז ומתמיד פחות נרתעה מתוכנית הגרעין האיראנית בניגוד לשאר המדינות במפרץ הפרסי.

== היסטוריה ==
בשונה מרוב שכנותיה, עומאן הצליחה לקיים יחסים דיפלומטיים גם עם איראן וגם עם עיראק במהלך מלחמת איראן–עיראק. עומאן תמכה בתוקף בהחלטות מועצת הביטחון של האו"ם לשים קץ לסכסוך. שיחות להפסקת אש חשאיות בין שני היריבים התקיימו במסקט במהלך המלחמה, מהן לא עלה הסכם. לאחר המלחמה, עומאן לקחה חלק בתיווך שיחות לשחזור את היחסים הדיפלומטיים של איראן עם ערב הסעודית והממלכה המאוחדת.

במהלך מלחמת המפרץ, יחסי איראן-עומאן נפגעו לאחר שאיראן החלה בהתקפות על תנועות ימיות במפרץ הפרסי בנוסף להצבת משגרי טילים וספינות לאורך מצר הורמוז.

הסולטאן קאבוס בן סעיד אאל סעיד נסע לאיראן בשנת 2009 בפעם הראשונה מאז המהפכה האיראנית בשנת 1979. הסולטאן הביע חששות מהתוכנית הגרעינית של איראן, אך אמר כי התוכנית לא תפגע ביחסים בין שתי המדינות.

עומאן תפקדה כמתווכת בין איראן לארצות הברית במהלך העשור השני של המאה ה-21.

== ראו גם ==
* יחסי החוץ של איראן

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==
אברהם אוחיון

אברהם אוחיון (נולד בכ"ד בחשון תשל"ז, 17 בנובמבר 1976) הוא סופר, מחבר ספרי ילדים, ומחבר ספרי קודש, ומו"ל ספרים רבים.

== ביוגרפיה ==
אוחיון נולד בישראל לדוד ומלכה אוחיון, לאחר נישואיו היה אברך בכולל אברכים, לאחר מכן שימש כמשגיח ומנהל בישיבה שפתח "אוהלי אברהם" לבעלי תשובה בירושלים .

אוחיון הוציא לאור קרוב ל-600 ספרים בעברית בעיקר לציבור החרדי. חלק מספריו תורגמו לאנגלית וליידיש. הוא כתב ספרים בנושאי המועדים ושבתות, ספרי מוסר ואגדות, וספרים העוסקים בחינוך.

הוא מתמקד בספרות ילדים, והתפרסם בעיקר בשל ספריו שהוציא על רבנים גדולי ישראל, כרבי מנחם מנדל שניאורסון – הרבי מליובאוויטש, רבי ישראל אבוחצירא – באבא סאלי, הרב מרדכי אליהו, הרב עובדיה יוסף, הרב שלמה זלמן אוירבך והרב בן ציון אבא שאול. את סדרת המאור הגדול איירו אבישי חן, תמר צייטלין ודן בר לב.

על ספריו נכתבה ביקורת על דמיון יתר.

== ספריו ==
הרב אוחיון כתב גם בערך 140 ספרי לימוד תורנים כדוגמת נקודה אל אמת על הש"ס ועל התורה ועוד

הרב אוחיון כתב למעלה מ-530 ספרים להלן רשימה חלקית מספריו.

===קומיקס===

אוחיון פתח סדרת 'מיני קומיקס'. היא סדרה שבועית שניתן לקנות בכל חנויות הספרים המובחרות. בסדרה יש את סיפוריו דוד החקיין בקומיקס. עד עכשיו: 2 סיפורים במיני קומיקס.

===תנ"ך ===
*וזאת התורה – פרשת השבוע לילדים (7 כרכים)

*אגדתא קומיקס – מעשיות הגמרא (11 כרכים)
*בנתיבות התנאים – מעשיות הזוהר (3 כרכים)
*מסכת אבות עם גדולי הדורות (2 כרכים)

===המאורות הגדולים===

===מוסר===
*מסילת ישרים
*חובת הלבבות
*ליקוטי מוהר"ן – 10 כרכים
*עולם נקי – 3 כרכים
*אורחות צדיקים – 8 כרכים
*אגדתא – 2 כרכים

== חיים אישיים ==
אוחיון נשוי ואב ל-11 ילדים. מתגורר בשכונת פסגת זאב בירושלים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים חרדים ישראלים
קטגוריה:אנשי חינוך חרדים ישראלים
קטגוריה:משגיחים ישראלים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:פסגת זאב: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
לורל תאצ'ר אולריך

פרופ' לורל תאצ'ר אולריך מרצה ב[[אוניברסיטת בריגהאם יאנג]]
לורל תאצ'ר אולריך (באנגלית: Laurel Thatcher Ulrich; נולדה ב-11 ביולי 1938) היא היסטוריונית אמריקאית, פרופסורית באוניברסיטת הרווארד, המתמחה בחקר אמריקה הקדומה ובהיסטוריה של נשים. גישתה החדשנית ורבת ההשפעה להיסטוריה תוארה כמחווה ל"עבודתם השקטה של אנשים רגילים" — תפישה שתוארה על ידה ככזו שנועדה "להראות את הקשרים בין אירועים ציבוריים וחוויות פרטיות".

אולריך מתארת את עצמה כפמיניסטית אקטיביסטית וכמורמונית, נושאים בהם עסקה גם בכתיבה בהביאה חוויות אישיות מחייה.

== ביוגרפיה==
אולריך נולדה באיידהו. אביה, ג'ון טאצ'ר, היה מורה, איש תחזוקה, מחוקק וחקלאי. אימה, אליס שידואיי טאצ'ר, הייתה עקרת בית. אולריך סיימה תואר ראשון באוניברסיטת יוטה בהתמחות באנגלית ועיתונות והיא זו שנאמה את נאום הפרידה המסורתי בסיום התואר. שנים רבות לאחר מכן, למדה לתואר שני באנגלית במכללת סימונס (1971) וסיימה דוקטורט בהיסטוריה באוניברסיטת ניו המפשייר (1980).

בהיותה סטודנטית נישאה לגייל אולריך, סטודנט להנדסה, ולזוג נולדו חמישה ילדים.

== נשים שעשו היסטוריה ==
במאמר מ-1976 טבעה אולריך את הביטוי well-behaved women seldom make history - "נשים המתנהגות כיאות לעיתים רחוקות עושות היסטוריה". ביטוי זה הפך במהרה לוויראלי, צוטט והודפס ברחבי העולם. את הביטוי ניתן לראות מודפס על כרטיסי ברכה, חולצות, ספלים, לוחות, ומדבקות לרכב.

בראיון באוקטובר 2007 סיפרה אולריך איך הציטוט המפורסם קיבל חיים משלו: "זה היה מוזר למצוא את עצמי בתרבות הפופולרית. קיבלתי ללא הרף מיילים בעניין, וחשבתי שזה מצחיק. ואז התחלתי לבחון מאין מגיעים המיילים. פעם מצאתי את עצמי כדמות ברומן, ופעם ראיתי כוכבת טניס לובשת חולצה עם הכיתוב בתחרות שנערכה בווימבלדון. אז כתבתי ספר תחת הכותרת". 

הספר אותו כתבה אולריך בכותרת זאת בוחן את הדרכים בהן נשים עיצבו את ההיסטוריה, בהביאו דוגמאות מחייהן של רוזה פארקס, קריסטין דה פיזאן, אליזבת קיידי סטנטון, הארייט טאבמן, ווירג'יניה וולף.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:עמיתות מקארתור
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:זוכי מדליית מדעי הרוח
קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים אמריקאים
קטגוריה:מורמונים
קטגוריה:היסטוריוניות אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: היסטוריה אמריקאית
קטגוריה:זוכות פרס פוליצר
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת יוטה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יוטה
קטגוריה:בוגרות מכללת סימונס
קטגוריה:בוגרי מכללת סימונס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו המפשייר
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1938
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
בית המדרש לרבנים של אמריקה הלטינית

בית המדרש לרבנים של אמריקה הלטינית (בספרדית: Seminario Rabinico Latinoamericano) נקרא גם בית המדרש על שם מרשל מאייר, הוא מוסד ללימודי יהדות ולהסמכת רבנים של היהדות הקונסרבטיבית בבואנוס איירס, ארגנטינה המוכר על ידי כנסת הרבנים. המוסד מיועד להכשרת רבנים, רבות, מנהיגים קהילתיים ואנשי מפתח במקצועות היהדות עבור קהילות בארגנטינה, אורוגוואי, אל סלוודור, אקוודור, בוליביה, ברזיל, הרפובליקה הדומיניקנית, ונצואלה, מקסיקו, פרגוואי, פרו, פוארטו ריקו, צ'ילה, קוסטה ריקה וקולומביה. את המוסד ייסד מרשל מאייר ב-1962, בהשפעתו של אברהם יהושע השל. במאי 1996 זכה המכון בפרס זלמן שזר להוראת יהדות בתפוצות. רקטור המוסד הוא הרב אריאל שְּטוֹפֶנְמָכֵר.

== מסלולי הוראה והכשרה ==
המוסד כולל מכון ללימודי יהדות, "מדרשת אברבנל" (Instituto Superior de Estudios Judaicos), המקיים תוכנית אקדמית להכשרת רבנים הקרויה על שמו של השל, במסגרתה לומדים המיועדים לרבנות לפחות סמסטר אחד במכון שכטר למדעי היהדות בירושלים ומקיימים קורסים משותפים עם בית המדרש לרבנים באמריקה.

בנוסף מוכשרים במכון חזנים, מוהלים וסופרי סת"ם, גברים ונשים.

במכון נמצאת הספרייה הגדולה ביותר למדעי היהדות באמריקה הלטינית ובה 50,000 כותרים בעברית, אנגלית, ספרדית, צרפתית, גרמנית, איטלקית ויידיש.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:יהדות קונסרבטיבית
קטגוריה:בואנוס איירס: מבנים
קטגוריה:יהדות אמריקה הלטינית
קטגוריה:יהדות ארגנטינה
קטגוריה:בואנוס איירס: חינוך
קטגוריה:יהדות בואנוס איירס
קטגוריה:ארגנטינה: מבני דת
פליפה, דוכס פארמה

פליפה, דוכס פארמה (בספרדית: Felipe I de Parma; 15 במרץ 1720 - 18 ביולי 1765), היה בנו של פליפה החמישי, מלך ספרד, ודוכס פארמה בין השנים 1748–1765. תת-השושלת של בית בורבון המתחילה בו נקראת בית בורבון-פארמה.

==ביוגרפיה==
פליפה נולד במדריד ב-15 במרץ 1720, לפליפה החמישי, מלך ספרד ואשתו השנייה אליזבטה פארנזה מפארמה. בצעירותו גילה פליפה יותר עניין באמנות מאשר בפוליטיקה, ובשנת 1738 קיבל את התואר "הרוזן השנים עשר של צ'ינצ'ון".

בשנת 1731 ירש אחיו קרלוס את דוכסות פארמה מאימם אליזבטה פארנזה, אשר נותרה הנצר היחיד למשפחת פארנזה. בשנת 1735 הועברה הדוכסות לשליטת קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, בתמורה להעברת ממלכת שתי הסיציליות לשליטת ספרד. בשנת 1748 עם סיום מלחמת הירושה האוסטרית, הועברה השליטה בדוכסות מידי בית הבסבורג לידי פליפה, שהוכתר כ"פיליפו, דוכס פארמה".

בשנת 1757 נחתם הסכם ורסאי בין אוסטריה לצרפת, ובו סוכם שצרפת תסייע לאוסטריה לכבוש מחדש את שלזיה, תמורת העברת ארצות השפלה האוסטריות לפליפה, דוכס פארמה, אולם בשנת 1758 בוטל ההסכם ואוסטריה המשיכה לשלוט בארצות השפלה.

ב-18 ביולי 1765 מת פליפה במפתיע באלסנדריה שבאיטליה, לאחר שליווה את בתו מריה לואיסה מפארמה לג'נובה, בדרכה לספרד, שם התחתנה עם קרלוס, נסיך אסטוריאס. במקומו של פליפה עלה לשלטון בנו פרדיננדו, דוכס פארמה.

==משפחתו==
בשנת 1739 התחתן פליפה עם לואיז אליזבת, נסיכת צרפת, בתם של לואי החמישה עשר, מלך צרפת ומריה לשצ'ינסקה, נסיכת פולין, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* איזבלה מפארמה (1741–1763)
* פרדיננדו, דוכס פארמה (1751–1802)
* מריה לואיסה מפארמה (1751–1819)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| פליפה, דוכס פארמה בית בורבון נולד:15 במרץ 1720 מת:18 ביולי 1765
|-
| rowspan="1" align="center"| מריה תרזה
| rowspan="1" align="center"| דוכסות פארמה 1748–1765
| rowspan="1" align="center"| פרדיננדו
|}

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:דוכסי פארמה
קטגוריה:ילידי 1720
קטגוריה:נפטרים ב-1765
גרינוויל (טקסס)

גרינוויל (באנגלית: Greenville) היא עיר בצפון טקסס הממוקמת במרכזו של מחוז האנט, כ-45 קילומטרים מדאלאס. זאת העיר הגדולה ביותר של מחוז האנט, ובמפקד האוכלוסין לשנת 2010 מנתה אוכלוסיית העיר 25,557 נפש.

שמה של גרינוויל ניתן לה, על שמו של תומאס גרין, גנרל בצבא טקסס, במהלך מלחמת העצמאות של מקסיקו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:טקסס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1846
זלמן פינחס קפלן

הרב שלמה זלמן פינחס הכהן קפלן (ו' בסיוון ה'תרי"ג, 12 ביוני 1853 - ~י"ב בניסן ה'תרפ"א, 20 באפריל 1921) היה רב ליטאי.

==ביוגרפיה==
נולד בפוניבז' ליהודה ליב, בצעירותו למד אצל קרוב משפחתו הרב שאול אלחנן שאולזון, רבה של ניישטאדט הסמוכה לפוניבז' ולימים מו"צ בירושלים. בגיל 13 נסע ללמוד בישיבת וולוז'ין ולמד בה במשך שנתיים וחצי. הוא המשיך בלימודיו גם לאחר שעזב את הישיבה, ובשנתו ה-18 התחתן בשאט עם חיה מלכה בת רבי מאיר מיכל רבינוביץ.

סמוך על שולחן חמיו המשיך בלימודיו ובמשך חמש שנים סייע לחמיו בעבודת הרבנות ולמד עמו. מאוחר יותר עקר למינסק ושם למד אצל רבי גרשון תנחום ונסמך לרבנות על ידו. תעודות סמיכה נוספות קיבל מהרב בצלאל הכהן מווילנה ומהרב יצחק אלחנן ספקטור מקובנה. בתקופת שבתו בקובנה נשרף ביתו שבו היו כתביו של חמיו על המקרא והמגילות כמו גם כתבי מחשבה וביאורים באגדות חז"ל.

בשנת ה'תרמ"א נבחר לרבנות העיר יענזא וכיהן בה כארבע שנים. בשנת ה'תרמ"ה עבר לכהן בגילוואן הסמוכה לווילנה שם כיהן עד פטירתו.

בראש חודש סיוון ה'תרנ"ט נפטרה אשתו הראשונה, חיה מלכה. הוא נישא בשנית לבתו של הרב בנימין ידידיה גרין מזיימל.

בשנת תרס"ג היה בין 500 הרבנים שהתאגדו ב"אגודת הרבנים" העולמית שיזם הרב אהרן מנדל כהן.

ב-1915 נכלא בכלא הרוסי, לאחר היעדרות ממושכת איתרה אותו מחלקת המדינה האמריקאית לבקשת בנו, עיתונאי המארגען זשורנאל, אפרים קפלן.

הרב קפלן נפטר בגילוואן שלושה ימים לפני חג הפסח של שנת ה'תרפ"א, 1921. השאיר אחריו כתבי יד רבים מחידושיו.

==משפחתו==
בנו אפרים קפלן, היה רופא ועיתונאי במארגען זשורנאל הניו-יורקי, ונישא לחיה בתו של הרב שמעון טוביה קפלן, אחיו של אביו. בן נוסף, הרב דוד קפלן עלה לירושלים וההדיר בה את ספרי סבו, רבי מאיר מיכל רבינוביץ, "המאיר לעולם" (ירושלים תרצ"א).

נכדיו הדפיסו בלונדון חלק מכתביו לרגל שמחות משפחתיות.

==לקריאה נוספת==
* 'קפלן, ר' זלמן פנחס', בתוך: דב ליפץ ונתן גורן (עורכים), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א (תשכ"ז), עמ' 85 טור 2 (, תמונה 1283).
*'מתולדותיו', בתוך: קונטרס נעימות התורה, חמ"ד תש"ע, עמ' ט

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:ילידי 1853

קטגוריה:נפטרים ב-1921
This American Life

This American Life (מאנגלית: החיים האמריקאים האלו בקיצור:TAL), היא תוכנית רדיו שבועית בהפקת WBEZ ובהנחייתו של איירה גלאס. התוכנית משודרת במספר גדול של תחנות רדיו ברחבי ארצות הברית ואף מחוצה לה וזמינה גם כפודקאסט שבועי חינמי.
התוכנית נוצרה במקור על ידי איירה גלאס וטורי מלטיה.

התוכנית משדרת בעיקר תחקירים עיתוניים, אם כי ישנה נוכחות רבה של מקורות אחרים, לרבות סיפורת, ביוגרפיות, מאמרים, ראיונות, הקלטות ישנות וכדומה. 
התוכנית מדורגת לרוב במקום הראשון או השני של הורדות פודקאסטים בiTunes.

הפרק הראשון שודר ב-17 בנובמבר 1995 תחת שמה המקורי של התוכנית: Your Radio Playhouse.

==פורמט==

לתוכנית יש מבנה קבוע, בו נבחר מדי שבוע נושא אחר ומובאים קטעי רדיו שונים המתקשרים לנושא זה. מספר הקטעים (בתוכנית הם מתוארים כמערכות) משתנה, כאשר לעיתים יהיה קטע יחיד לאורך כל התוכנית. מספר הקטעים הרב ביותר שודר ב-2003 בתוכנית 20 קטעים ב-60 דקות בו שודרו כ-20 קטעים שונים. הקטעים מופקים על ידי צוות ההפקה של התוכנית ו\או על ידי יוצרים עצמאיים.

נושאי התוכנית מגוונים מאוד הן מבחינת הנושא והן מבחינת הטון הכללי של הפרק או הקטע. 
התוכנית עוסקת, בין היתר, באקטואליה, בפסיכולוגיה, בחינוך, בכלכלה, בהיסטוריה, בפוליטיקה, בדת וכו'. כאשר הטון הכללי יכול לנוע בין ההומוריסטי למדכא.

בסיום התוכנית ישנה תוספת הומוריסטית קבועה מאת איירה גלאס, בה הוא מייחס ציטוט הנשלף מהקשרו המקורי בפרק לטורי מלטיה.

==היסטוריה==

התוכנית נוצרה על ידי איירה גלאס ב-17 בנובמבר 1995 ומאז משודרת ומופקת בפועל על ידיו. תקציב ההפקה השנתי הראשוני של התוכנית, 243,000 דולר (שהיה נמוך אף בסטנדרטים של שידורי רדיו ציבוריים), נאלץ להספיק לשכירת סטודיו, רכישת זמן לוויין, הוצאות פרסום, ארבעה עובדים במשרה מלאה וכותבים וכתבים מבחוץ. 
ביוני 1996 החלה השותפות עם תאגיד השידור PRI) Public Radio International) שהביאה להפצת התוכנית בכ-509 תחנות רדיו והבאתה לאוזני 2.1 מיליון מאזינים.

במקור נקראה התוכנית Your Radio Playhouse (תיאטרון הרדיו שלך) והיא שודרה בתחנת הרדיו הלא מסחרית WBEZ משיקגו, אילינוי. ב-21 במרץ 1996 שונה שם התוכנית לשמה כיום. ההתייחסות לקטעי התוכנית כמערכות מקורה בשמה המקורי של התוכנית.

התוכנית עזרה ליצור ולקדם קריירות אומנותיות רבות; בין היתר של הסופרים שרה וואול, דייוויד רקוף ודייוויד סדאריס.

התוכנית שימשה השראה לתוכנית הרדיו "סיפור ישראלי" המשודרת בגלי צה"ל וכפודקאסט, ובנויה באופן דומה. 
===Serial===
ב-3 באוקטובר 2014 החל שידור הספין אוף "Serial" (מאנגלית: סדרתי). תוכנית זו הופקה והונחתה בידי שרה קניג, ששימשה כמפיקה ב-This American Life. העונה הראשונה של התוכנית כללה 12 פרקים שהוקדשו כולם לנושא אחד, והוא מקרה רצח שאירע ב-1999 בבולטימור, מרילנד.

העונה השנייה שודרה לראשונה ב-10 בדצמבר 2015. עונה זו כללה כ-11 פרקים שעסקו בחטיפתו של החייל האמריקאי בו ברגדאל.

==פרסים והוקרה==

תחנת הרדיו WBEZ זכתה בפרס פיבודי פעמיים עבור TAL; ב-1996 ושוב ב-2006, עבור תוכנית אשר "לכדה את התרבות העכשווית באופן חדש ונועז שמשקף את המגוון והשוני של נושאיה".

שלושה פרקים של התוכנית זכו אף הם בפרס:
* (2008) The Giant Pool of Money
* (2012) What Happened at Dos Erres
* (2013) Harper High School

==קישורים חיצוניים== 
* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארצות הברית: רדיו
הילדה, נסיכת נסאו

הילדה, נסיכת נסאו (בגרמנית: Hilda von Nassau, 5 בנובמבר 1864 - 8 בפברואר 1952), הייתה בתו של אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, ואשתו של פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן.

==ביוגרפיה==
הילדה נולדה בויסבאדן ב-5 בנובמבר 1864, לאדולף, דוכס נסאו ואדלהייד-מריה, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו ומריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל.

בשנת 1866 הצטרף אביה אדולף, דוכס נסאו לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשל כך בסוף המלחמה סופחה דוכסות נסאו לפרוסיה, ואביה הודח משלטונו.

ב-20 בספטמבר 1885 התחתנה הילדה עם פרידריך, נסיך הכתר של באדן, אולם לא נולדו להם ילדים. בשנת 1907 מת חמיה פרידריך הראשון, הדוכס הגדול של באדן, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן. בעקבות תבוסת האימפריה הגרמנית פרצה בגרמניה מהפכה, ובעקבות כך ב-11 בנובמבר 1918 נאלץ בעלה להתפטר מתפקידו, ובני המשפחה ברחו אל מחוץ לעיר קרלסרוהה. לאחר מכן נתנה הממשלה החדשה הוראה, ולפיה בני המשפחה יחד עם ויקטוריה, מלכת שוודיה שהייתה בביקור אצלם, לא ייפגעו ויישארו מוגנים. בשנת 1919 קיבלו בני המשפחה היתר להתגורר במאינאו, ונאמר להם שהם יכולים לעשות ככל העולה על רוחם, כמו שאר האזרחים.

בשנת 1928 מת בעלה פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן, וב-8 בפברואר 1952 מתה הילדה. מכיוון שלא היו להם ילדים, ירש את נכסיהם הרוזן לנארט ברנדוט, שהיה נכד אחותו של בעלה.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1864
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1864
קטגוריה:נפטרות ב-1952
עונת 1992 בגביע ליברטדורס

עונת 1992 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-33 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-18 בפברואר 1992 ותחרות הסתיימה ב-17 ביוני 1992. בתחרות השתתפו 21 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון.

התחרות הסתיימה בניצחון של סאו פאולו בפעם הראשונה בתולדות המועדון. 

==מתכונת התחרות==
בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שלוש קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. החל משלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט. 

במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי חוק שער חוץ, במידה וזה לא איפשר הכרעה הקבוצות ביצעו סדרת בעיטות עונשין. 

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.

==השלבים המתקדמים==

===סדרת הגמר===

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/sacups/copa92.html פרטים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1992
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
שרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ

שרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ (; 17 בנובמבר 1769 – 14 במאי 1818) הייתה נסיכה גרמנית, ואשתו של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג.

==ביוגרפיה==
שרלוטה גאורגינה נולדה ב-17 בנובמבר 1769 בהנובר שהשתייכה לנסיכות הבוחר מהנובר, לאביה קרל השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ, ולאמה פרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בתו של גאורג וילהלם, רוזן הסן-דרמשטדט. בהיותה בת 10 מתה אמה פרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטדט, ואביה התחתן עם דודתה שרלוטה, נסיכת הסן-דרמשטדט, אולם אף היא מתה בשנת 1785. בעקבות כך שלח אביה את פרדריקה ואחיותיה לסבתה מריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים, שם קיבלה חינוך מעולה.

ב-3 בספטמבר 1785 התחתנה שרלוטה גאורגינה עם פרידריך, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, אך הנישואים לא היו מוצלחים, ומצבם הכלכלי אף הוא לא היה טוב. בשנת 1787 ביקר אביה קרל השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ ושני אחיה בהילדבורגהאוזן, ובשנת 1792 שהו סבתה ואחיותיה זמן קצר בהילדבורגהאוזן, בזמן שברחו מדרמשטאדט מפני הצבא הצרפתי. שרלוטה גאורגינה הייתה בקשר חזק עם אחיותיה, ואף ביקרה יחד עם אחותה תרזה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ את אחותם לואיזה, מלכת פרוסיה בארפורט, בזמן שבעלה פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה הכריז מלחמה על צרפת.

שרלוטה גאורגינה אהבה מאוד ספרות יפה, ואף טיפחה את האמנויות השונות בחצרה. היא טרחה להביא מוזיקאים וציירים רבים לחצר, ואף הביאה לחצרה את הסופר יוהאן פאול פרידריך ריכטר.

ב-14 במאי 1818 מתה שרלוטה גאורגינה לאחר מחלה ממושכת, והיא בת 48 בלבד.

==משפחתה==
ב-3 בספטמבר 1785 התחתנה שרלוטה גאורגינה עם פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג. ממנו היו לה 12 ילדים:
* יוזף (12 ביוני 1786 - 30 ביולי 1786).
* שרלוטה (17 ביוני 1787 - 12 בדצמבר 1847), התחתנה עם פאול, נסיך וירטמברג.
* קרולינה אוגוסטה (29 ביולי 1788).
* יוזף (27 באוגוסט 1789 - 25 בנובמבר 1868), התחתן עם אמליה, דוכסית וירטמברג.
* פרדריקה לואיזה (18 בינואר 1791 -25 במרץ 1791).
* תרזה (8 ביולי 1792 -26 באוקטובר 1854), התחתנה עם לודוויג הראשון, מלך בוואריה.
* לואיזה (28 בינואר 1794 - 6 באפריל 1825), התחתנה עם וילהלם, דוכס נסאו.
* פרנץ (13 באפריל 1795 - 28 במאי 1800).
* גאורג (24 ביולי 1796 - 3 באוגוסט 1853), התחתן עם מריה לואיזה, דוכסית מקלנבורג-שוורין.
* פרידריך (4 באוקטובר 1801 - 1 ביולי 1870).
* מקסימיליאן (19 בפברואר 1803 - 29 במרץ 1803).
* אדוארד (3 ביולי 1804 - 16 במאי 1852), התחתן עם אמליה, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן, ואחריה התחתן עם לואיזה קרולינה, נסיכת רויס-גרייץ.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1769
קטגוריה:נפטרות ב-1818
עונת 1993 בגביע ליברטדורס

עונת 1993 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-34 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-5 בפברואר 1993 ותחרות הסתיימה ב-26 במאי 1993. בתחרות השתתפו 21 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון.

התחרות הסתיימה בניצחון של סאו פאולו בפעם השנייה ברציפות. 

==מתכונת התחרות==
בתחרות השתתפו 21 קבוצות. המנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שלוש קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. החל משלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט. 

במידה ומספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי חוק שער חוץ, במידה וזה לא איפשר הכרעה הקבוצות ביצעו סדרת בעיטות עונשין. 

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.

==השלבים המתקדמים==

===סדרת הגמר===

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/sacups/copa93.html פרטים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1993
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
דוכסות זלצבורג

דוכסות זלצבורג (בגרמנית: Herzogtum Salzburg), הייתה אחת ממדינות האימפריה האוסטרית, ולאחר מכן של האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר תבוסת האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה בשנת 1918, הפכה הדוכסות למדינת זלצבורג באוסטריה.

==היסטוריה==
בשנת 1803 קיבל פרדיננד השלישי, הדוכס הגדול של טוסקנה כנסיך בוחר את שטחי ארכיבישופות זלצבורג שעברו תהליך חילון, כפיצוי על הדוכסות הגדולה של טוסקנה שנלקחה ממנו. בחוזה פרסבורג בשנת 1805 צורפו שטחי נסיכות הבוחר מזלצבורג לאימפריה האוסטרית, וכפיצוי קיבל פרדיננד את שטחי בישופות וירצבורג לשעבר כנסיכות הבוחר מווירצבורג.

שטחי נסיכות הבוחר מזלצבורג שולבו באימפריה האוסטרית, ופרנץ הראשון, קיסר אוסטריה, הוסיף לתאריו את התואר "דוכס זלצבורג". בשנת 1809 הועברו שטחי הנסיכות לממלכת בוואריה, ובשנת 1816 חזרו לשליטת אוסטריה, למעט חלק קטן בגדה השמאלית של נהר הזלצך. רוב שטח הנסיכות צורף לשטחי אוסטריה עילית, ומיעוטו צורף לטירול ולקרינתיה.

לאחר מהפכות 1848 הופרד שטחה של זלצבורג מאוסטריה עילית, והפך לנחלת כתר חדשה, וקרולינה אוגוסטה, נסיכת בוואריה - אלמנתו של פרנץ הראשון, קיסר אוסטריה התגוררה בשטחי הדוכסות. לאחר הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867, השתייכה הדוכסות לציסלייטניה - שטחי אוסטריה באימפריה האוסטרו-הונגרית.

לאחר תבוסת האימפריה במלחמת העולם הראשונה בשנת 1918, הפכה הדוכסות למדינת זלצבורג, אשר בתחילה הייתה חלק מאוסטריה הגרמנית, ולאחר מכן חלק מהרפובליקה האוסטרית הראשונה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.retrobibliothek.de/retrobib/seite.html?werk=Brockhaus&id=133933&imageview=true דוכסות זלצבורג] 

זלצבורג, דוכסות
קטגוריה:האימפריה האוסטרית
קטגוריה:האימפריה האוסטרו-הונגרית: מדינות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1918
גאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטאדט

גאורג וילהלם, נסיך הסן-דרמשטאדט (בגרמנית: Georg Wilhelm von Hessen-Darmstadt; 11 ביולי 1722 – 21 ביוני 1782), היה בנו של לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט.

==ביוגרפיה==
גאורג וילהלם נולד ב-11 ביולי 1722 בדרמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דרמשטאדט, ללודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולשארלוטה מהנאו-ליכטנברג, בתם של יוהאן ריינהרד השלישי, רוזן הנאו-ליכטנברג ודורותיאה פרדריקה מברנדנבורג-אנסבך. בשנת 1738 מונה גאורג וילהלם למפקד רגימנט בהסן, ובשנת 1740 מונה בנוסף למפקד רגימנט בצבא הפרוסי, שבו הגיע לדרגת גנרל חיל הפרשים. גאורג וילהלם שימש כיועצו הרשמי של אביו, בעוד אחיו לודוויג הסתמך בעיקר על הדוגמה של פרידריך השני, מלך פרוסיה.

בשנת 1748 התחתן גאורג וילהלם עם מריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים, בתם של כריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים וקתרינה פוליקסיאנה, רוזנת זולמס-רדלהיים, ועם נישואיו קיבל את הנחלות של ברויך, אוברשטיין, אספרמונט, בורגל ורייפולצקירכן. בשנת 1764 קיבל גאורג וילהלם מאביו שהעדיפו על פני אחיו הבכור, את הארמון הישן בדרמשטאדט, בעוד אחיו התגורר בעיקר בפירמזנס.

ב-21 ביוני 1782 מת גאורג וילהלם בעיר דרמשטאדט, והוא בן 60 שנים.

==משפחתו==
בשנת 1748 התחתן גאורג וילהלם עם מריה לואיזה אלברטינה, רוזנת ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים, בתם של כריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים וקתרינה פוליקסיאנה, רוזנת זולמס-רדלהיים. לזוג נולדו 9 ילדים:
* לודוויג גאורג קרל (1749–1823)
* גאורג פרידריך (1750)
* פרדריקה (1752–1782), התחתנה עם קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ
* גאורג קרל (1754–1830)
* שרלוטה (1755–1785), התחתנה עם קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ
* קרל וילהלם גאורג (1757–1797)
* פרידריך גאורג אוגוסט (1759–1808)
* לואיזה (1761–1829), התחתנה עם לודוויג הראשון, הדוכס הגדול של הסן
* אוגוסטה וילהלמינה (1765–1796), התחתנה עם מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1722
קטגוריה:נפטרים ב-1782
היום הבין-לאומי לשפה הערבית באו"ם

שמאל
היום הבין-לאומי לשפה הערבית באו"ם (בערבית: اليوم العالمي للغة العربية) מצוין בכל שנה בתאריך 18 בדצמבר, היום בו התקבלה החלטה מס' 3190 של העצרת הכללית של האו"ם, שהפכה את השפה הערבית לאחת השפות הרשמיות ושפות העבודה של האו"ם. החלטה זו התקבלה בעקבות הצעות שהגישו מרוקו וערב הסעודית במהלך הכינוס ה-190 של הוועד המנהל של אונסק"ו.

==היסטוריה==

מאז שנות ה-50 של המאה ה-20, נעשו מאמצים רבים על ידי מדינות דוברות ערבית להפוך את הערבית לשפה רשמית של האו"ם. ב-4 בדצמבר 1954, קיבלה העצרת הכללית של האו"ם את החלטה 878 לתרגום מסמכים בלבד לשפה הערבית, והגבילה את מספר העמודים שניתן לתרגם ל-4000 עמודים בשנה. התנאי שנקבע הוא שהמדינה המזמינה את התרגום גם תשלם עבורו, וכי מסמכים אלה יהיו בעלי אופי פוליטי או משפטי בעל זיקה לעולם הערבי.
בשנת 1960 התקבלה באונסק"ו החלטה לפיה יעשה שימוש בשפה הערבית גם בכנסים האזוריים שיקיים הארגון במדינות דוברות ערבית וכן יתורגמו מסמכים ופרסומים בסיסיים של הארגון לערבית. בשנת 1966 התקבלה החלטה על הגברת השימוש בשפה הערבית באונסק"ו, כמו כן, מתן שירותי תרגום סימולטני לערבית ומערבית לשפות אחרות במסגרת ישיבות המליאה. משנת 1968, הפכה השפה הערבית בהדרגה לשפת עבודה בארגון, החל מתרגום מילולי של מסמכי העבודה והנאומים וכלה בשירותי תרגום סימולטני לערבית.

הלחץ הדיפלומטי הערבי נמשך, בהובלתה של מרוקו ובשיתוף פעולה עם מספר מדינות ערב, עד שהשפה הערבית לאחת מן השפות שניתן לנאום בה במהלך כינוס העצרת הכללית בספטמבר 1973. לאחר שהוכרז בכינוס ה-60 של הליגה הערבית על החלטת הארגון לראות בשפה הערבית אחת מן השפות הרשמיות של האו"ם על כל שלוחותיו, קיבלה העצרת הכללית במהלך הכינוס ה-28 שלה, בדצמבר 1973, את החלטה מספר 3190, הממליצה על קבלת השפה הערבית כשפה רשמית של העצרת הכללית. סוגיית השימוש בשפה הערבית כשפת עבודה בכינוסי הוועד המנהל באונסק"ו. שולבה בתוכנית העבודה לשנת 1974 לבקשת ממשלות אלג'יריה, עיראק, לוב, כווית, ערב הסעודית, תימן, תוניסיה, מצרים ולבנון.
בפגישה ה-190 של הוועד המנהל של אונסק"ו, באוקטובר 2012, הוחלט להכריז על התאריך 18 בדצמבר כעל "היום הבינלאומי לשפה הערבית". אונסק"ו ציין באותה שנה, בפעם הראשונה, את היום הזה, מתוקף החלטתו, ב-23 באוקטובר 2013 הוחלט במועצה המייעצת של התוכנית הבינלאומית לפיתוח התרבות הערבית ("ארבּיה") הכפופה לאונסק"ו, לאמץ את היום הבינלאומי לשפה הערבית כאחד המרכיבים העיקריים בתוכנית העבודה הרב-שנתית שלה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.nileinternational.net/hb/?p=10539 מצרים משתתפת בחגיגות יום השנה הבין-לאומי לשפה הערבית], באתר NILE

== הערות שוליים==

ערבית, יום בינלאומי
יום
ערבית, יום בינלאומי
קטגוריה:מועדי האומות המאוחדות