OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ארטמיס פאול: המושבה האבודה

ארטמיס פאול: המושבה האבודה הוא ספר פנטזיה לנוער, החמישי בסדרת הספרים ארטמיס פאול. כמו שאר ספרי הסדרה, נסובה עלילתו סביב ארטמיס פאול, פושע-גאון בן 15 שמגלה פיות החיות מתחת לפני הקרקע.

== רקע ==
בספר הקודם הולי שורט מתפטרת ממשמר הלפריקונים בעקבות מחליפו של רוט - ארק סול. היא פותחת משרד חקירות פרטי ומצרפת עליה כעוזרים את מאלץ' דיגמס ואת ארטמיס.

==עלילה==
השדים הם המשפחה השמינית של עם הפיות. בקרב על טאטלין בין הפיות לבני האנוש הם לא הסכימו לרדת מתחת לפני הקרקע כמו שאר העם (הפיות וכל שאר יצורי הקסם) ולכן הקוסמים של השדים שהם גם הקוסמים החזקים ביותר העבירו את האי שלהם "היבראס" במנהרת זמן לאזור הלימבו שמנותק מהזמן. בברצלונה מצליח ארטמיס להיגרר למסע בזמן עם שד שנעקר מהלימבו.
השדים חיבים לענוד משהו מכסף כדי לא להישאב ולהופיע בזמנים שונים ובמקומות שונים. לאחר המסע בזמן מגלה ארטמיס שמיקום אצבעותיו הוחלף ושהוא הצליח לחזור לזמן שלו. כאשר בודק גילה ארטמיס שבאטלר עיגן אותו בעזרת צמיד כסף.
כאשר ארטמיס מגלה ששד עתיד להופיע בתיאטרון הוא מגלה שהולי מופיעה שם גם בעקבות חיזוי הגעת השד בברצלונה כשהוא רואה שהשד מופיע הוא שם לב שחץ נורה ברגלו והבין שמי שעשתה זאת נקראת מינרווה. מינרווה היא גם גאונה צעירה כמו ארטמיס פאול. ארטמיס שולח את הולי לעקוב אחריה ברכבת תחת מעטה היעלמות. הם מגלים שמינרווה מתגוררת בטירה בצרפת ויש לה עשרים וחמישה שומרים. הולי מוחדרת לשם כשבויה ובעזרת הקסדה שלה משחררת את השד ונמלטת מהטירה. לאחר מכן משתלט פושע בשם ג'ונה לי על הטירה וחוטף את מינרווה. ארטמיס מתכנן תוכנית להציל את מינרווה.
הוא מציע לג'ונה שמתענין בשדים (חושד שהרגו את אחיו) עסקה: מינרווה בתמורה לשד. במהלך העסקה השד נמלט וכולם נפגשים בתערוכת אומנות הנמצאת במגדל בו בוצעה ההחלפה. הם מגלים שבזמן שהקוסמים השדים ניסו להעביר את "היבראס" התפרץ שד בשם נאזל וחברו לתוך מעגל הקוסמים. כתוצאה מכך נהרס הקסם והקוסמים הופכים את עצמם לאבן כדי לא להיהרג. הם משחררים את הקוסמים ממעגל האבן ומגלים שרק קוסם אחד נשאר מתוך מעגל הקוסמים המקוריים. הקוסם, קואן היה ראש הקוסמים והוא זה שהוביל את הקסם וגם זה שהפך את הקוסמים לאבן כדי להציל אותם. בינתיים ג'ונה וחבריו נכנסים ומובסים על ידי באטלר אך מספיקים לקשור פצצה לידו של 1 (השד שארטמיס הציל). ארטמיס, הולי, קואן ואחד חוזרים להיבראס במטרה למנוע ממנו להתמוטט אבל הם מותקפים על ידי השדים. הם משתמשים בעוצמת הפצצה ובקסם כדי לחזור לכדור הארץ ומגלים שבגלל שהזמן עובר שונה בהיבראס אז עברו שלוש שנים. במהלך החזרה לכדור הארץ, ארטמיס מצליח לקחת קצת קסם לעצמו. כשהוא חוזר לכדור הארץ הוא גם מגלה שנולדו לו שני אחים תאומים.

בתחתית כל עמוד בספר כתוב בגנומית כללים של שדים.

== ראו גם ==
* ארטמיס פאול

== לקריאה נוספת ==
* אואן קולפר, ארטמיס פאול: המושבה האבודה, הוצאת כנרת, 2009.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.eoincolfer.com/ האתר הרשמי של מחבר הספר, אואן קולפר]
* [http://www.artemisfowl.com/ האתר הרשמי של ארטמיס פאול]
* [http://www.artemisfowl.co.uk/ האתר הבריטי הרשמי של ארטמיס פאול]
* 

2016 04
קטגוריה:ספרי 2006
קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ארטמיס פאול
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
קטגוריה:רומנים על מסע בזמן
רייהן

רייהן (בגרמנית: Riehen; בגרמנית שווייצרית: Rieche) היא עיר בקנטון בזל-שטאדט שבשווייץ. יחד עם העיר בזל עצמה ועם העיר בטינגן, רייהן היא אחת משלושת היישובים היחידים בקנטון.

רייהן היא העיר הראשונה בשווייץ שבחרה באישה לתפקיד ציבורי, טרודי ספת-שווייצר, שנבחרה לכהן כחברה במועצת העיר ב-1958.

==היסטוריה==
כבר לפני 50,000 היה האזור מיושב באוכלוסיית האדם הניאנדרטלי. ההשערה היא שישוב קבוע ורצוף התקיים כאן מאז ראשית האלף ה-3 לפנה"ס. במאה ה-6 לערך הקימו כאן האלמאנים ישוב. האזכור הראשון של היישוב הוא משנת 751 בשם Wahinhofen (כיום ווקנהוף). האזכור הראשון של השם רייהן הוא משנת 1113.

ב-1270 השתייכה רייהן לדיוקסיה של בזל. בשנים 1444 – 1446 נבזזה רייהן ונשרפה כתוצאה מקרב יקוב הקדוש דה בירס. ב-1522 הייתה רייהן נחלה של העיר בזל שיחד אתה היא חוותה את הרפורמציה הפרוטסטנטית. במהלך מלחמת שלושים השנים הייתה רייהן תחת כיבוש צבאי. את הכפר פקדו גם פליטים רבים.

ב-1833 פוצל קנטון בזל לשניים. יחד עם קליינהינינגן (מאז 1908 מחוז בזל) ועם העיירה הקטנה יחסית בטינגן, נוצר קנטון בזל-שטאדט.

מנורה שעשויה ממסילות ברזל, ומזכירה את הרכבות שהגיעו לרייהן, ויכלו להציל יהודים; אך, היהודים הובלו ברכבות להשמדה]]

בתקופת מלחמת העולם השנייה היה גל הגירה של מאות אלפי פליטים לשווייץ, ורייהן היה שער-כניסה חשוב, מכיוון גרמניה. עם זאת, בשלב מסוים מעבר הגבול נסגר ועשרות אלפי פליטים יהודיים הופקרו להשמדה. לכן הוקמה להנצחת הפליטים, בצומת הרכבות של רייהן. ה"אנדרטה" כוללת מוזיאון והוא היחיד בשווייץ המנציח את הפליטים היהודים בימי השואה. בוסף, הוצבו ברייהן אבני נגף, לזכר מעבר הגבול שנסגר ו-30,000 יהודים שנחסמה כניסתם

ב-1958 הייתה רייהן העיר הראשונה בשווייץ שהעניקה זכות בחירה לנשים.

==גאוגרפיה ודמוגרפיה==
שטחה של רייהן הוא 10.86 קמ"ר. מתוכם 25.6% משמשים לחקלאות, 25.2% הם שטחים מיוערים, 47.8% הם שטחים בנויים ו-2.1% הם שטחי נהרות ואגמים.

העיר שוכנת על הגדה הימנית של הריין, על גבול שווייץ-גרמניה, בין שפך נהר וויזה אל הריין לבין שפך נהר כרישהונהיגל. היישובים השכנים לרייהן הם: מצפון-מערב, וייל אם ריין (גרמניה); מצפון, לורך (גרמניה); מצפון-מזרח אינצלינגן (גרמניה); מדרום-מזרח, בטינגן (שווייץ) וגרנצך-ווילן (גרמניה); מדרום, בירספלדן (שווייץ) ומדרום-מערב, בזל.

נכון לשנת 2014 מנתה אוכלוסיית רייהן 20,774 תושבים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.hls-dhs-dss.ch/textes/d/D1188.php הערך רייהן] במילון ההיסטורי של שווייץ 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שווייץ: ערים
קטגוריה:בזל-שטאדט
אנדרסון פקרס

אנדרסון פקרס (באנגלית: Anderson Packers) הייתה קבוצת כדורסל מהעיר אנדרסון , אינדיאנה, אשר שיחקה בליגת ה-NBL, ליגת ה-NBA וליגת ה-NPBL בין השנים 1951-1946. המועדון היה ידוע גם בכינוי אנדרסון דאפי פקרס (Anderson Duffey Packers) על שמם של המייסדים ובעלי הקבוצה אייק וג'ון דאפי.

==היסטוריה==
אנדרסון פקרס הוקמה בשנת 1946 כקבוצה בליגת ה-NBL, אשר פעלה במקביל לליגת ה-BAA. בעונתה השלישית, 1948/1949, זכתה הקבוצה באליפות ה-NBL לאחר שניצחה את קבוצת "אושקוש אול-סטארס" בתוצאה 3-0. עונה זו התבררה כאחרונה בתולדות ה-NBL, שהחליטה על מיזוג עם ליגת ה-BAA והקמת ליגת ה-NBA. בעקבות המיזוג עברה אנדרסון לשחק ב-NBA יחד עם חמש קבוצות NBL נוספות. בעונת העמידה הקבוצה מאזן של 37 ניצחונות ו-27 הפסדים והעפילה עד סדרת חצי גמר ה-NBA, בו הפסידה למיניאפוליס לייקרס של ג'ורג' מייקן בתוצאה 2-0. השחקן הבולט בקבוצה היה הרכז פרנק בראיין שקלע 17.8 נקודות בממוצע למשחק ונבחר לחמישייה השנייה של העונה.

ב-11 באפריל 1950, לאחר עונה אחת בלבד ב-NBA, עזבה הקבוצה את הליגה ונערך "דראפט פיזור" על שחקניה. בעונה הבאה שיחקה הקבוצה בליגת ה-NPBL הניסיונית, שהתפרקה במהלך עונתה היחידה, ומועדון הפקרס נסגר.

==מאזנים לפני עונה==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
|-
! עונה || ליגה || מאמן || ניצחונות || הפסדים || אחוז ניצחונות || פלייאוף
|-
| 1946/1947 || NBL || מארי מנדנהול || 24 || 20 || 54.5% || לא העפילה
|-
| 1947/1948 || NBL || מארי מנדנהול || 42 || 18 || 70.0% || חצי גמר ה-NBL
|-
| 1948/1949 || NBL || מארי מנדנהול || 49 || 15 || 76.6% || אליפות ה-NBL
|-
| || NBA || האווי שולץ, אייק דאפי, דוקסי מור || 37 || 27 || 57.8% || חצי גמר ה-NBA
|-
| 1950/1951 || NPBL || אין נתונים || 22 || 22 || 50.0% || לא התקיים פלייאוף
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://hhssocialstudies.tripod.com/id8.html מורשת הקבוצה], באתר hhssocialstudies.com

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורסל אמריקאיות
קטגוריה:אינדיאנה: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות NBA שהתפרקו
Erforsche mich, Gott, und erfahre mein Herz, רי"ב 136

Erforsche mich, Gott, und erfahre mein Herz (בעברית: חקרני, אל, ודע לבבי), רי"ב 136, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בלייפציג. ביצועה הראשון היה ביום ראשון השמיני שלאחר חג השילוש הקדוש, ב-18 ביולי 1723.

==רקע==
באך עבד כנגן עוגב בעיר מילהאוזן בין 1707 ל-1708, אך שלח ידו גם בהלחנת קנטטות. לאחר מכן היה מלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708 עד 1717, וחיבר שם כ-20 קנטטות "דתיות" שנועדו לביצוע כחלק מתפילת יום ראשון בכנסייה. לאחר מכן עבר לעיר קטן, התמנה לקאפלמייסטר וחיבר שם מוזיקה בסגנון חופשי ולא דתי.

בפברואר 1723 נבחן באך עם עוד כמה מועמדים לתפקיד מנצח המקהלה ואחראי על המוזיקה בכנסיות המרכזיות בלייפציג. הוא התקבל לתפקיד והחל את עבודתו בחודש מאי באותה שנה. הוא חי ופעל בעיר כ-27 שנים, עד מותו. שם כתב את רוב הקנטטות שלו: מתוך יותר מ-200 קנטטות שידוע עליהן כיום, פחות מ-40 נכתבו עד הגיעו ללייפציג וכל השאר נכתבו בעיר; בדומה לעבודתו בוויימאר, מטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה, תוך כמה שנים. עם זאת, בגלל העומס הגדול והקושי בהלחנת יצירות כה רבות, נהג מדי פעם לבצע שוב קנטטות ישנות שלו, לעיתים עם עריכות ושינויים קלים או הרחבות.

קנטטה זו הייתה השביעית שהלחין באך מאז החל למלא את תפקידו בלייפציג, לאחר רי"ב 75, רי"ב 76, רי"ב 24, רי"ב 167, רי"ב 147 ורי"ב 186. לאחר שמתחילת עבודתו בלייפציג הלחין כמה קנטטות ארוכות מבעבר, שכללו עשרה חלקים לפחות (75, 76, 147 ו-186), שב באך מכאן ואילך להלחין קנטטות קצרות יותר.

ב-1881 הוציאה לאור חברת באך את הקנטטה לראשונה, בכרך 28 של פרסומיה.

==מילים ומוזיקה==
סדר הקריאה לאותו יום כולל פסוקים מהאיגרת אל הרומאים ופסוקים מתוך הדרשה על ההר מהבשורה על-פי מתי. הלברית מתבססת על פסוקי הקריאה וזהות המחבר אינה ידועה. זו הקנטטה הראשונה מתוך קבוצה של עשר, שנכתבו במבנה של פסוק מהתנ"ך - רצ'יטטיב - אריה - רצ'יטטיב - אריה - כורל. כאן, נפתחת הקנטטה בפסוק מספר תהלים, וממשיכה בטקסט המתכתב עם הפסוקים מתוך הבשורה על-פי מתי שעוסקים ביום הדין, ובבירור המאמינים באמת מן המתחזים. כורל הסיום לקוח ממזמור של יוהאן הרמן (Johann Heermann). מוזיקאים מעריכים שהקנטטה מתבססת ברובה על מוזיקה ישנה יותר שלא ידוע לנו עליה.

הקנטטה נועדה לביצוע על ידי סולני אלט, טנור ובס בליווי מקהלה בת ארבעה קולות, קרן טבעית, שני אבובים, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו. על פי חלק מהמקורות, האבוב השני הוא אבוב ד'אמורה. לקנטטה 6 חלקים:
# מקהלה: Erforsche mich, Gott, und erfahre mein Herz (חקרני, אל, ודע לבבי)
# רצ'יטטיב לטנור: Ach, dass der Fluch, so dort die Erde schlägt (אה, הקללה המכה בארץ)
# אריה לאלט: Es kömmt ein Tag (יום יבוא)
# רצ'יטטיב לבס: Die Himmel selber sind nicht rein (השמיים עצמם אינם טהורים)
# אריה בדואט לטנור ולבס: Uns treffen zwar der Sünden Flecken (גם אם נוכתם בחטאים)
# כורל: Dein Blut, der edle Saft (בדמך, נוזל אציל זה)

==הקלטות==
היצירה הוקלטה במלואה 9 פעמים בהקלטות מסחריות. בין המנצחים שביצעו את ההקלטות ניתן לציין את ניקולאוס הרנונקור (ב-1982), טון קופמן (ב-1997), מסאקי סוזוקי (ב-1998) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160924212113/http://imslp.nl/imglnks/usimg/a/a7/IMSLP01390-BWV0136.pdf פרטיטורה]
* [http://www.bach-cantatas.com/BWV136.htm פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך]
* [http://www.bach-cantatas.com/Texts/BWV136-Heb1.htm טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך
פריפלוס

פֶּרִיפְּלוּס (ביוונית: περίπλους - "שיט מסביב") הוא יומן או מדריך מסע ימי, שערכו קברניטים מהעת העתיקה, אשר שנועד להדריך ספנים אחרים בתוואי הדרך. מדריך מסע יבשתי נקרא בלטינית "איטינראריום" וכלל רשימות יישובים ותחנות דרך.

בעת העתיקה לא היו מפות ימיות או מפות שהיה אפשר לנווט בעזרתן, ולכן קברניטים היו נוהגים לתעד את המראות שראו במהלך מסעם, כולל נקודות ראויות לעגינה. התיאור כלל נקודות ציון בולטות שיכולות לעזור בניווט וכן תיאור של זרמים חזקים.

המסמך הקדום ביותר שניתן לסווגו כפריפלוס הוא מגילת ון אמון אם כי חלק מדריך המסע הימי שבו מצומצם. המקור המתועד הידוע הראשון של פריפלוס מלא הוא "תיאור הקפת הארץ" של הקטאיוס ממילטוס, המצוטט אצל הרודוטוס ואצל סטפנוס מביזנטיון. דוגמאות לספרי הדרכה נוספים הם הפריפלוס של חנון הספן, הפריפלוס של פסאודו-סקילקס, "אודות האוקיינוס" של פיתאס, "אודות הנמלים" של טימוסתנס, וכן פריפלוס בתוך הההמנון ההומרי לאפולו, שם מתארים הספנים הכרתיים שמוצאם מקנוסוס מה ראו בהפלגתם.

מדריכים דומים היו גם אצל ספנים פרסים, שם נקרא המדריך رهنامه (Rahnāmag או Rahnāmeh).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ניווט
קטגוריה:קרטוגרפיה
קטגוריה:ספרות מסע
אניס בן חתירה

אניס בן חתירה (בערבית: أنيس بن حتيرة, בגרמנית: Änis Ben-Hatira, נולד ב-18 ביולי 1988 בברלין המערבית שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן תוניסאי-גרמני המשחק בעמדת הקשר.

==קריירת מועדונים==
בן חתירה נולד בברלין המערבית, ושיחק בנעוריו בהרטה ברלין ובטניס בורוסיה ברלין. בשנת 2006, בגיל 18, חתם בהמבורג, ושיחק בעונה הראשונה בקבוצת המילואים בלבד. בעונת 2006/07 החל להשתלב בקבוצה הבכירה, וערך את הופעת הבכורה בפברואר 2007 במשחק ליגה מול איינטרכט פרנקפורט, כאשר החליף את מהדי מהדווי-כיא. במקביל המשיך בן חתירה לשחק בקבוצת המילואים. בן חתירה לא מצא את מקומו בקבוצה הבוגרת למרות זאת, ובפגרת החורף של עונת 2008/09 חתם בדיסבורג מהבונדסליגה השנייה על השאלה עד לתום העונה, שהוארכה לאחר מכן לעונה מלאה נוספת. בדיסבורג הפך בן חתירה לשחקן הרכב קבוע וסייע לקבוצה להשתלב בחלק העליון של הטבלה, אך לא הצליח להעפיל עמה לבונדסליגה. בתום ההשאלה, חזר בן חתירה להמבורג, והעביר בה את עונת 2010/11. בעונה זו שיחק לסירוגין בקבוצה הבכירה של המבורג, עמה סיים במקום השמיני בבונדסליגה, ובקבוצת המילואים. את עונת 2011/12 החל בן חתירה בהמבורג, אך עבר לפני סגירת חלון ההעברות של הקיץ לקבוצת נעוריו הרטה ברלין. בעונתו הראשונה של בן חתירה בהרטה ברלין, ירד בן חתירה עם הקבוצה לבונדסליגה השנייה. כבר לאחר עונה אחת, חזרו בן חתירה והרטה ברלין לבונדסליגה, כשהם מסיימים את עונת 2012/13 במקום הראשון בבונדסליגה השנייה. בעונת 2014/15 פחתו באופן משמעותי כמות הדקות שבן חתירה קיבל, ובעונת 2015/16, אותה פתח בהרטה ברלין, כמעט שלא שיחק. בעונה זו, היו לבן חתירה בעיות משמעתיות, ששיאן היה תגרה עם שחקנה של הרטה ברלין מיטשל וייזר, שבגינן שוחרר מהקבוצה לאחר ארבע עונות וחצי, בהן הבקיע 14 שערי ליגה ב-70 הופעות בקבוצה הבכירה בבונדסליגה.

בפברואר 2016 חתם בן חתירה באיינטרכט פרנקפורט, שם שיחק חצי עונה וניצל עם הקבוצה מירידה לאחר מאבקי תחתית וניצחון במבחני ההישרדות מול נירנברג.

באוגוסט 2016 חתם בן חתירה בדארמשטאט 98. בינואר 2017 שוחרר בן חתירה מהקבוצה לאחר שערך במדיה 11 הופעות והבקיע שער אחד. הסיבה לשחרורו מהקבוצה היא קשריו לארגון אנסאר אינטרנשיונל, הממוקם בעיר דיסלדורף, והוגדר על ידי המשרד הפדרלי להגנת החוקה בגרמניה כמזוהה עם הסלפיה, תנועה אסלאמית קיצונית.

בפברואר 2017 חתם בן חתירה בגזיאנטפספור הטורקית עד לתום עונת 2016/17, עם אופציה להארכת החוזה בשנה נוספת.

==קריירה בינלאומית==
בן חתירה שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה, ולזכותו שמונה הופעות וארבעה שערים במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 19. שלושה מהשערים הובקעו באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 שנערכה בשנת 2007 באוסטריה, אותה סיים כמלך השערים, בצוותא עם קוסטאס מיטרוגלו וקווין מונה-פאקה. בנוסף, לבן חתירה תשע הופעות ושער אחד במדי נבחרת גרמניה בכדורגל עד גיל 21. עם זאת, בן חתירה בחר לייצג את תוניסיה כשחקן בוגר, ומשחק בנבחרת תוניסיה החל משנת 2012. נכון לשנת 2018, בן חתירה לא זומן עד כה לאליפויות אפריקה בכדורגל, וגם לא לסגל של נבחרת תוניסיה למונדיאל 2018.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים תוניסאים
קטגוריה:קשרי כדורגל תוניסאים
קטגוריה:ברלין: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני המבורג
קטגוריה:כדורגלני דיסבורג
קטגוריה:כדורגלני הרטה ברלין
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני דרמשטאדט 98
קטגוריה:כדורגלני גזיאנטפספור
קטגוריה:כדורגלני אספראנסה דה תוניס
קטגוריה:כדורגלני בודפשט הונבד
קטגוריה:כדורגלני קרלסרוהה
קטגוריה:כדורגלני לאריסה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת תוניסיה
קטגוריה:גרמנים ממוצא תוניסאי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1988
קטגוריה:תוניסאים שנולדו ב-1988
אהרן אלפנדרי

הרב אהרן אלפנדרי (תס"א - תקל"ד; 1701–1774) היה מחכמי איזמיר, מפורסם בעיקר בספריו יד אהרן ומרכבת המשנה.

== ביוגרפיה ==
נולד בעיר איזמיר שבטורקיה בשנת תס"א (1701), לרבי משה אלפנדרי, ולבתו של רבי חיים בן מנחם אלגאזי (בעל "בני חיי"). רבו העיקרי היה רבי בנימין בן שלמה הלוי, אב בית הדין באיזמיר, המוזכר רבות בספריו של רבי אהרן. כן למד אצל רבי ברזילי יעבץ (הר"י ברזילי) בעל לשון ערומים.

בצעירותו שהה תקופה מסוימת בעיר רודוס, שם נשא ונתן עם רב הקהילה היהודית ברודוס רבי משה ישראל שהיה מגדולי אותו דור. לאחר מכן חזר לאיזמיר ונתמנה לחבר בבית הדין בעיר.

בזקנותו עלה לארץ ישראל והתיישב בעיר חברון. בשנת תק"ל (1770) נתמנה לתפקיד ראש רבני חברון. החיד"א מספר על פגישתו עם רבי אהרן בעיר חברון: "וזכיתי להכיר להרב בזקנותו בעלותו לעיה"ק חברון ת"ו, ונהניתי מזיו אור תורתו וקדושתו". בתקופה זו צויד החיד"א בכתב שליחות מאת רבני חברון לפני צאתו לערי אירופה, כאשר רבי אהרן הוא ראשון החותמים עליו.

רבי אהרן נפטר בעיר חברון בשנת ה'תקל"ד (1774), ושם נטמן.
נכדו היה הרב יצחק ארדיט, שגם ספד לו במותו. 

== חיבוריו ==
שער ספר יד אהרן, מהדורא בתרא
* [http://www.hebrewbooks.org/15228 יד אהרן (איזמיר, תצ"ה)] – ספרו על סדר הטור (בחלקים אורח חיים ואבן העזר), בדומה לספר כנסת הגדולה לרבי חיים בנבנישתי.
* [http://www.hebrewbooks.org/6601 מרכבת המשנה (אזמיר, תקט"ו)] - פרשנות על חלקים מספר יד החזקה לרמב"ם. נדפס לראשונה באיזמיר בשנת תקט"ו (1755). לפי עדות החיד"א, רבי אהרן חיבר על כל חלקי הרמב"ם אך הכתבים נשרפו. אין להחליף חיבור זה בחיבור בעל שם זהה מאת רבי שלמה מחלם, שזכה לפרסום רב אף הוא.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:חברון: רבנים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:פרשני הרמב"ם
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשוני האחרונים
קטגוריה:נושאי כלים של רמב"ם
קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1700
קטגוריה:נפטרים ב-1774
פרוטוקול בישקק

הגבול הסופי לאחר הסכסוך וחתימת פרוטוקול בישקק
פרוטוקול בִּישְׁקֶק הסכם הפסקת אש זמני, שנחתם ב-5 במאי 1994, בין נציגי ארמניה, אזרבייג'ן, נגורנו קרבאך ורוסיה, בבישקק שבקירגיזסטן. הוסכם כי הכוחות הארמניים ייסוגו מהשטחים שכבשו באזרבייג'ן ונגורנו קרבאך תקבל אוטונומיה תחת אזרבייג'ן. כמו כן הוסכם כי יינתן מעמד מיוחד למסדרון לצ'ין , מעבר הרים באזור החיץ באזרבייג'ן המהווה את הדרך הקצרה ביותר מנגורנו קרבאך לארמניה וכן הוסכם על הצבת כוחות "שמירת שלום" רוסיים באזור דוגמת הכוח שהוצב בגאורגיה. אף על פי שאזרבייג'ן חתמה על ההסכם הזמני בבישקק היא לא חתמה על הסכם הקבע במוסקבה. מאז ערוכים הצבא האזרי והצבא הארמני לאורך קו הפסקת אש עמוס תעלות. 

מאז חתימת ההסכם, הופרה הפסקת האש מספר פעמים, ובאופן חמור במיוחד בשנים 2008 2016, ו-2020.

ההסכם כולל גם:
* נסיגה של כוחות אמריקאים משטח אזרי.
* הסכמה על חזרת פליטים, אשר מספרם הוערך בכמליון, משני הצדדים, באופן מאובטח וסדור לביתם.

==הערות שוליים==

בישקק
קטגוריה:ארמניה: היסטוריה
קטגוריה:אזרבייג'ן: היסטוריה
קטגוריה:נגורנו קרבאך
נאדיה נדים

נבחרת ישראל, יוני 2014]]
נאדיה נדים (בדנית: Nadia Nadim; נולדה ב-2 בינואר 1988) היא כדורגלנית דנית ילידת אפגניסטן המשחקת כחלוצה בפורטלנד ת'ורנס מה-NWSL.

==חייה==
נדים נולדה בינואר 1988 בבירת אפגניסטן, קאבול. היא גדלה במדינה עד שנת 2000, אך לאחר הוצאתו להורג של אביה על ידי הטליבאן, היגרה יחד עם משפחתה לדנמרק. בדנמרק החלה נדים את קריירת המשחק שלה, כשהצטרפה לקבוצת הכדורגל המקומית של אולבורג. בשנת 2006 היא חתמה בסקובאקן מליגת העל הדנית, ושלוש שנים לאחר מכן הובילה אותה לזכייה בגביע הדני.

במרץ 2009, לאחר שקיבלה את אזרחותה הדנית, ערכה נדים את הופעת הבכורה שלה בנבחרת דנמרק. משחקה הראשון נערך במסגרת גביע אלגארבה, ובו הפסידה הדניות 2-0 לארצות הברית. בעקבות הופעתה במשחק זה, הפכה נדים למתאזרחת הראשונה אי פעם שמשחקת במדי נבחרת הנשים של דנמרק. חמישה ימים לאחר הופעת הבכורה שלה בנבחרת, כבשה נדים את שערה הראשון במדיה, בניצחון 0-2 על איסלנד. מספר חודשים לאחר גביע אלגארבה, נכללה נדים בסגל הנבחרת שלקח חלק באליפות אירופה שנערכה בפינלנד. היא השתתפה בכל שלושת משחקיה של דנמרק בטורניר, אך לא השלימה 90 דקות באף אחד מהם.

בקיץ 2012, לאחר שש שנים במדי סקובאקן, עברה נדים לפורטונה היורינג, שנחשבת לאחת משתי הקבוצות הטובות ביותר בדנמרק. במדי פורטונה, זכתה נדים לשחק בליגת האלופות, ואף כבשה צמד נגד גלאזגו סיטי במשחק הבכורה שלה בטורניר. בסוף עונה זו היא השתתפה עם דנמרק באליפות אירופה בפעם השנייה בחייה, ואף הגיעה איתה עד לחצי הגמר, שם הפסידה בדו-קרב פנדלים לנורווגיה.

לאחר שתי עונות בפורטונה היורינג, הצטרפה נדים לקבוצת סקיי בלו מליגת ה-NWSL האמריקאית. מכיוון שחתמה בקבוצה רק לקראת סוף עונת 2014, לא זכתה נדים לשחק במספר רב של משחקים, אך למרות זאת היא הצליחה להוכיח את עצמה ואף נבחרה לכדורגלנית חודש אוגוסט בליגה. בעונה שלאחר מכן היא סיימה ככובשת המצטיינת של הקבוצה, אבל לא הצליחה להוביל אותה לפלייאוף. לקראת עונת 2016 עזבה נדים את סקיי בלו והצטרפה לפורטלנד ת'ורנס, שם היא משחקת לצידן של כריסטין סינקלייר ואמנדין אנרי.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.uefa.com/teamsandplayers/players/player=250011226/profile/index.html דף השחקנית באתר אופ"א]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלניות דניות
קטגוריה:חלוצות כדורגל דניות
קטגוריה:חלוצי כדורגל דנים
קטגוריה:כדורגלניות פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:אפגנים
קטגוריה:דניות שנולדו ב-1988
המפקח על התעבורה

המפקח על התעבורה הוא בעל תפקיד בכיר במשרד התחבורה. סמכויותיו של המפקח על התעבורה נגזרות מתוך פקודת התעבורה<ref></ref> ותקנות התעבורה שהותקנו מכוח פקודה התעבורה. 

למפקח על התעבורה כפופים שלושה מחוזות: מרכז, ירושלים והדרום, חיפה והצפון.

==תפקידים==
# קביעת לוח התמרורים של ישראל והצבת תמרורים. 
# קביעת הסדרי תנועה
# פיקוח על משרדי הסעות, הובלות, והשכרת רכב.
# פיקוח על רכב ציבורי, כולל:
## קביעת מחירי נסיעות במוניות וחלוקת רישיונות למוניות. 
## הסדרת מספר האוטובוסים בישראל להובלת תיירים
## הסדרת התחבורה הציבורית
##הסדרת פרסום על רכב ציבורי
# פיקוח על הובלת חומרים מסוכנים

==המפקחים על התעבורה==
* מיכאל בר, 1949-1964
* יהודה גיא, 1964-1967
*שלמה שילוח, 1967-1970
*דן אבידן, 1970-1973
*יעקב מלכא, 1974-1980
*יהודה תמרי, 1980 (היה סגן מאז 1965
*עזרא קמא, 1980-1982
*פנחס בן שאול, 1982-1989
*משה הירש, 1989-1994
*אלכס לנגר, 1994-2011
*יהודה אלבז, 2012-2013
*מאיר חן, 2014-2015
*????? 2015-2018 ?????
*יעקב בליטשטיין, 2018-2020
*אסף אשר, 2020-2021
*שילה אדלר, 2021-2022
*שי קדם, 2022-2023
*אבנר פלור, 2023-הווה
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:משרד התחבורה והבטיחות בדרכים
יחיאל בורשטיין

יחיאל (חיליק) בורשטיין (נולד ב-25 במרץ 1934) הוא אלוף-משנה בדימוס בצה"ל. פיקד על מבצע רמון לפינוי בסיסי חיל המודיעין מחצי האי סיני, כיהן כראש מחלקת ציוד ותקציבים בחמ"ן, נציג חמ"ן במשלחת משרד הביטחון בניו יורק והקים את מערך הרכש ומערך הלוגיסטיקה ביחידה 8200 . 

==ביוגרפיה==
נולד בתל אביב, בנם של יהודית ויששכר בורשטיין, אחיו הגדול הוא האלוף שלמה ענבר. בהמשך עברה משפחתו לנתניה בה גדל.

בשנת 1946 התנדב לתנועת הנוער העובד, ובהמשך לארגון "ההגנה" ולפלוגה הימית של הפועל, בהיותו בן 14.

בשנת 1948, עם פרוץ מלחמת העצמאות, התגייס לחטיבת אלכסנדרוני לגדוד 132. לאחר שהתגלה גילו הצעיר שוחרר משירות.

בשנת 1953 החל את שירותו בחיל הקשר והאלקטרוניקה כמכונאי קשר כאזרח עובד צה"ל והמשיך לשרת כבח"ק (בחזקת קצין) במגוון תפקידים.

ב-1966 גויס לצבא הקבע וסיים קורס קציני קשר בדרגת סגן. לאחר מלחמת ששת הימים עבר לפיקוד המרכז ושימש כמפקד בסיס. לאחר מכן פיקד כקצין ציוד פיקודי ולאחר מכן מפקד בסיס הציוד בצריפין, בו קידם את נושאי הניהול הלוגיסטי והתקציבים.

בשנת 1973, ערב מלחמת יום הכיפורים, עבר לתפקיד סגן-אלוף ביחידה 8200 של חיל המודיעין. דרגה זו הוענקה לו במהלך המלחמה בקיצור פז"מ. מעבר זה בוצע על בסיס הכשרתו בחיל הקשר והאלקטרוניקה, החל מהיותו סמכות מרכזית בבסיס אחסנה 399 דרך היותו מפקד בסיס ציוד 382, קצין ציוד פיקודי בפיקוד המרכז 372 ובהמשך - מפקד בסיס מקשר"ר.

לאחר מכן הקים בורשטיין את מערך הרכש והלוגיסטיקה בחיל המודיעין.

בשנת 1978 מונה למפקד מבצע "רמון" לפינוי בסיסי אגף המודיעין מסיני לאחר חתימת הסכם השלום עם מצרים. במסגרת יישום הסכם השלום נדרש צה"ל לפנות את כלל בסיסיו משטח חצי האי סיני, כולל פירוק מתקנים מודיעיניים רגישים, הוצאת תשתיות חיוניות, השמדת מתקנים צבאיים בסיני והקמת מתקנים חדשים בתוך גבולות המדינה. לאחר סיום המבצע קיבל את תפקיד ראש מחלקת ציוד ותקציבים בחיל המודיעין.

בשנת 1990 נשלח כנספח חיל המודיעין למשלחת משרד הביטחון בניו יורק. בסוף שנת 1994 חזר לישראל ובשנת 1996 פרש מצה"ל לאחר 43 וחצי שנות שרות.

עם שחרורו, המשיך לשרת במילואים והוענקה לו תעודת הוקרה "קצין מילואים מצטיין חילי" על ידי ראש אמ"ן.

באזרחות התנדב ושימש כחבר בוועדות מכרזים של משרד הביטחון - ובצוות - ארגון גמלאי צה"ל בהנהלת סניף רמת גן, הנהלת מחוז דן, חבר המועצה הארצית, נציג מחוז דן בוועדת מתנדבים ובוועדת כספים ארצית, אחראי על הלוגיסטיקה בחירום בעיריית רמת גן, התנדב במשמר האזרחי ברמת גן כ-15 שנים, חבר הנהלת העמותה להנצחת חללי חיל הקשר והתקשוב וממקימיה, חבר הנהלת עמותת חיל המודיעין, חבר בעמותת בוגרי יחידה 8200 וכן הקים סייע לריכוז ציוד לשימור המורשת ביחידה. על פעולות אלו ואחרות, הוענק לו ציון לשבח ממפקד יחידה 8200.

בשנת 2012 הוענק לו תואר "יקיר העיר רמת גן".

== קישורים חיצוניים ==
* [https://moreshet.netanya.muni.il/founders/founderpage/?itemId=113992 יחיאל בורשטיין], אתר עיריית נתניה
* [http://www.tzevet.co.il/?CategoryID=1098&ArticleID=7841 יחיאל בורשטיין], אתר עמותת צוות
* [https://web.archive.org/web/20160303232232/http://www.ramat-gan.muni.il/NR/rdonlyres/7A9CF4B6-BE42-4177-BFA8-1058F04DF55D/0/yakirim.pdf יקיר עיריית רמת גן], אתר עיריית רמת גן

קטגוריה:יקירי רמת גן
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:אזרחים עובדי צה"ל
קטגוריה:חיילי אגף המודיעין
קטגוריה:חיילי חיל הקשר והתקשוב
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
המרכז לחקר כוח המגן

המרכז לחקר כוח המגן (מייסודו של ישראל גלילי) היא עמותה רשומה אשר הוקמה בשנת 1985 ביוזמתו ובעידודו של ישראל גלילי, על ידי הארגון הארצי של חברי ההגנה, אגודת דור הפלמ"ח, ויד טבנקין. מטרת הקמת העמותה היא לתעד, לחקור, לפרסם וללמד את נושא ביטחון ישראל על כל מגוון הנושאים הכלולים בו. המרכז חוקר את נושאי הביטחון, תוך שימת דגש על גיבושו וצמיחתו של כוח המגן במדינה.

עם חילופי השלטון בשנת 1977, פרש ישראל גלילי מפעילות מדינית. הוא קבע את לשכתו בסמינר אפעל, שם התמסר לפעולות חינוך, מחקר, והסברה. בשנת 1982, העלה לראשונה את הרעיון להקים מכון מחקר, אשר יתעד ויחקור את חלקה של תנועת העבודה בהקמתו ועיצובו של הצבא של המדינה שבדרך. גלילי שפעל רבות בצורה עקבית ובמשך שנים רבות בתחום הביטחוני של מדינת ישראל, ראה ביוזמתו להקמת המכון, פרק מסכם בשורה של יוזמות ומעשים שלו בעיצובו ובניינו של כוח המגן של היישוב היהודי בארץ, עוד מן התקופה של טרום הקמת המדינה. בפועל היה פרק זה גם הפרק האחרון במסכת חייו של גלילי, שנפטר זמן קצר לאחר הקמת המכון.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוני מחקר בישראל
קטגוריה:רמת גן: חינוך
קטגוריה:ישראל: עמותות
גות'אם (כדורגל)

סמל המועדון עד שנת [[2021 כ"סקיי בלו"]]
מועדון הכדורגל ניו ג'רזי/ניו יורק גות'אם (באנגלית: NJ/NY Gotham FC), ובקיצור גות'אם (באנגלית: Gotham FC), הוא מועדון כדורגל נשים מהריסון שבמדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית. המועדון הוקם בשם ג'רזי סקיי בלו (באנגלית: Jersey Sky Blue) בשנת 2006, ובין השנים 2008 עד 2020 נקרא בשם מועדון הכדורגל סקיי בלו (באנגלית: Sky Blue FC), ובקיצור סקיי בלו. המועדון הוא אחד מהמועדונים המייסדים של ליגת ה-NWSL ומשחק בה משנת 2013, ובעברו שיחק גם בליגת ה-WPS.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת 2007, כחלק משבעת המועדונים שייסדו את ליגת ה-WPS. בעונת הבכורה של הליגה ב-2009 זכתה הקבוצה באליפות, לאחר שניצחה 0-1 בגמר הפלייאוף את לוס אנג'לס סול. קשרית הקבוצה וכובשת השער בגמר, הת'ר אוריילי, נבחרה לשחקנית המצטיינת של המשחק. בשתי העונות הבאות של הקבוצה ב-WPS, לא הצליחה סקיי בלו להעפיל לפלייאוף, וזאת מכיוון שסיימה במקום החמישי בלבד. ב-18 במאי 2012 הודיעה הנהלת ה-WPS על פירוק הליגה בעקבות מחסור חמור במשאבים כלכליים - דבר שגרם לסקיי בלו להשעות את פעילותה.

מספר חודשים לאחר פירוק ה-WPS החליטה פדרציית הכדורגל של ארצות הברית על הקמת ליגה מקצוענית חדשה, ה-NWSL, וסקיי בלו נבחרה להיות אחת משמונה הקבוצות המייסדות. בעונתה הראשונה של הקבוצה בליגה היא סיימה במקום הרביעי, אך הודחה בחצי גמר הפלייאוף על ידי ווסטרן ניו יורק פלאש. בשתי העונות הבאות של הקבוצה ב-NWSL, לא הצליחה הקבוצה להעפיל לפלייאוף.

==תארים==
נכון לסוף עונת 2015:
* אליפות ה-WPS:
** 2009
* אליפות ה-NWSL:
** 2023

==שחקניות מפורסמות==
* סאם קר
* פטריציה פאניקו
* הת'ר אוריילי
* קרלי לויד
* נאדיה נדים
* לאורה אוסטרברג קלמארי

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל נשים אמריקאיות
קטגוריה:ניו ג'רזי: מועדוני ספורט
וסטרן ניו יורק פלאש

מועדון כדורגל וסטרן ניו יורק פלאש (באנגלית: Western New York Flash) היה מועדון כדורגל נשים מבאפלו, ארצות הברית.

בין השנים 2013 ל-2018 שיחקה הקבוצה בליגת ה-NWSL, ובעברה שיחקה גם בליגת ה-WPS.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת 2008, ובתחילה שיחקה בליגת המשנה האמריקאית - הדבליו-ליג. בשנת 2011 הצטרפה הקבוצה לעונה השלישית של ליגת ה-WPS, והתחזקה בכוכבות כמו מרטה וכריסטין סינקלייר. השתיים הובילו את הקבוצה למקום הראשון בתום העונה הסדירה, ובסוף הפלייאוף גם לזכייה באליפות הליגה. סינקלייר אף נבחרה לשחקנית המצטיינת של משחק הגמר. ב-18 במאי 2012 הודיעה הנהלת ה-WPS על פירוק הליגה בעקבות מחסור חמור במשאבים כלכליים - דבר שגרם לווסטרן ניו יורק פלאש להשעות את פעילותה.

מספר חודשים לאחר פירוק ה-WPS החליטה פדרציית הכדורגל של ארצות הברית על הקמת ליגה מקצוענית חדשה, ה-NWSL, ווסטרן ניו יורק פלאש נבחרה להיות אחת משמונה הקבוצות המייסדות. בעונתה הראשונה של הקבוצה בליגה היא סיימה במקום הראשון, אך הפסידה בגמר הפלייאוף לפורטלנד ת'ורנס. בשתי העונות הבאות של הקבוצה ב-NWSL, לא הצליחה הקבוצה להעפיל לפלייאוף, לאחר שסיימה פעמיים במקום השביעי.

==תארים==
נכון לסוף עונת 2018:
* אליפות ה-WPS:
** 2011
* אליפות ה-NWSL:
** 2016

==שחקניות מפורסמות==
* אבי וומבאך
* קרלי לויד
* אלכס מורגן
* מרטה
* כריסטין סינקלייר
* סאם קר

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל נשים אמריקאיות
קטגוריה:מדינת ניו יורק: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2008
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
נוסחת פנמן

נוסחת פנמן (באנגלית: Penman equation) היא משוואה המתארת התאדות פוטנציאלית ממים או מקרקע. היא פותחה על ידי המטאורולוג הבריטי הווארד פנמן בשנת 1948. ההתאדות היא גורם קריטי המשפיע על משק המים. בתהליך האידוי נגרעים מים מהקרקע ומהצמחייה ולפיכך יש למלא את הגירעון באמצעות השקיה. 

הנוסחה מבוססת על שיקולים של שימור אנרגיה ובנוסף מכניסה אלמנטים של מוליכות אוויר - שלא קיימים בחישוב על פי נוסחת יחס בואן.

== הנוסחה ==
<math>\lambda E=(\Delta *R_n+ \rho C_p*g_a)/\lambda_u
v(\Delta+\gamma)</math>

כאשר:

בהצבת יחידות MKS מתקבלת ההתאדות ביחידות של ק"ג למטר בריבוע לשנייה.

קטגוריה:הידרולוגיה
קטגוריה:משוואות
משה מפשוורסק

רבי משה הלוי מפשוורסק (מכונה גם משה סופר סת"ם מפשוורסק; ה'ת"פ – י"ב בטבת ה'תקס"ו) מצדיקי החסידות בדור השלישי בתנועת החסידות, סופר סת"ם ומחבר ספר "אור פני משה".

== ביוגרפיה ==

רבי משה נולד בערך בשנת ה'ת"פ לרבי יצחק הלוי ואסתר. בצעירותו עבד כמנהל בית חרושת לייצור יין שרף. התגורר בפשוורסק. נסע למגיד ממעזריטש ויש אומרים שהיה נוסע גם לרבי אלימלך מליז'נסק אך אין לזה מקור ברור<ref></ref>. חיבב ביותר את ספרי רבי משה אלשיך וכמעט בכל קטע מספרו מזכיר את פירוש האלשיך, החוזה מלובלין כותב בהסכמתו לספרו: "ומנעוריו היה לו מדריגה שהגאון המנוח מוהר"ר משה אלשיך ז"ל היה מתגלה אליו"

היה מפורסם בקדושתו וצדקותו, הליכותיו היו בהצנע לכת, והסתיר את ידיעתו בתורה, ואף לא התיר לפרסם את ספרו 'אור פני משה' כל עוד הוא חי. 

היה סופר סת"ם והרבה מגדולי החסידות בדורו רכשו אצלו תפילין בשבילם. ביניהם נמנו רבי אלימלך מליז'נסק, רבי ברוך ממז'יבוז', רבי מרדכי מנשכיז, החוזה מלובלין, רבי דוד מללוב, רבי אורי מסטרליסק, ורבי יצחק אייזיק מזידיטשוב.

נפטר בי"ב בטבת ה'תקס"ו בפשוורסק ושם נטמן. לאחר פטירתו הדפיס חתנו רבי ישראל דוב (בשנת ה'תק"ע) את ספרו "אור פני משה".

== מתלמידיו ==
*רבי צבי מנחם אוירבך
*רבי צבי אלימלך מדינוב
*רבי משה מסאמבור
*רבי יעקב ממוגלניצא

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=24562&pgnum=1 ספרו אור פני משה] באתר היברובוקס
* [http://www.ivelt.com/forum/viewtopic.php?f=31&t=6594 ראה אשכול אודותיו] בפורום היידי אידישע וועלט פארומס.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:מחברי ספרי חסידות
קטגוריה:סופרי סת"ם
עבד א-רחים וכילי

עַבְּד א-רַחִים וַכִּילִי (בערבית: عبد الرحيم الوكيلي; בתעתיק מדויק: עבד אלרחים אלוכילי, 12 בדצמבר 1970 – 18 בדצמבר 2023) היה כדורגלן מרוקאי ששיחק במיינץ 05, מינכן 1860, קרלסרוהה ונבחרת מרוקו בעמדת הקשר ההתקפי.

==קריירת מועדונים==
וכילי נולד ברבאט שבמרוקו. הוא החל את הקריירה האירופית שלו במועדון החובבים יונגסהיים מגרמניה. בשנת 1994 החל לשחק במיינץ 05, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה. וכילי שיחק במועדון שלוש עונות וחצי, אך לא הצליח להעפיל עם המועדון לבונדסליגה, וסיים לרוב במרכז הטבלה. בעונתו השלישית בקבוצה, 1996/97, הבקיע וכילי 12 שערים והיה לאחד השחקנים החשובים בקבוצתו. וכילי פתח את עונת 1997/98 במיינץ, ובחצי העונה הראשון הבקיע עשרה שערים. יכולת זו גררה התעניינות מקבוצות הבונדסליגה, ובפגרת החורף של אותה עונה חתם במינכן 1860 מהבונדסליגה, אך הוסיף רק עוד שלושה שערים עד לתום העונה. וכילי נשאר עונה נוספת במינכן 1860, והבקיע שלושה שערים בעונה זו. בתום עונה וחצי במינכן 1860, עזב וכילי את הקבוצה, ועבר לטניס בורוסיה ברלין מהבונדסליגה השנייה. וכילי שיחק בקבוצה עונה אחת, בה הבקיע שבעה שערים. בקיץ 2000 חזר למיינץ 05, שעדיין הייתה בבונדסליגה השנייה. וכילי שיחק במועדון עונה אחת, בה מיעט להופיע והבקיע חמישה שערים. לאחר מכן חתם בסקודה קסנתי מליגת העל היוונית, שם היה לשחקן משמעותי בקבוצה, ובעונה וחצי הבקיע 14 שערים, וסייע לקבוצה להתמקם בחלק העליון של הטבלה. בפגרת החורף של עונת 2002/03 חתם וכילי בקרלסרוהה, ששיחקה אז בבונדסליגה השנייה. וכילי שיחק במועדון שתי עונות וחצי, אך לא הצליח להעפיל איתו לבונדסליגה, ומיעט להבקיע. בתום עונת 2004/05 פרש וכילי ממשחק פעיל.

==קריירה בינלאומית==
לווכילי היו 11 הופעות במדי נבחרת מרוקו, בהן הבקיע שני שערים. וכילי השתתף עם נבחרת מרוקו בגביע אפריקה לאומות 1998, בו הודחה מרוקו ברבע הגמר לאחר הפסד 2-1 לנבחרת דרום אפריקה, ובמונדיאל 1998, בו הודחה מרוקו בשלב הבתים. בטורניר זה וכילי היה חלק מהסגל המרוקאי, אך לא שותף לדקה. לאחר מונדיאל 1998, וכילי לא זומן עוד לנבחרת.

נפטר ב-18 בדצמבר 2023.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים מרוקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל מרוקאים
קטגוריה:כדורגלני מיינץ 05
קטגוריה:כדורגלני מינכן 1860
קטגוריה:כדורגלני טניס בורוסיה ברלין
קטגוריה:כדורגלני קרלסרוהה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מרוקו
קטגוריה:כדורגלני סקודה קסנתי
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1998
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-1970
קטגוריה:מרוקאים שנפטרו ב-2023
קרב עלם חלפה

מהלכי קרב עלם חלפה
קרב עלם חלפה (בתעתיק מדויק מערבית: עלם חלפא) היה קרב בין כוחות חבר העמים הבריטי לבין כוחות הציר, שנערך בראשית ספטמבר 1942 בשטח מצרים במסגרת המערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה.

הקרב היה השני בסדרת עימותים צבאיים בין שני הצדדים בקו אל עלמיין ובסביבתו הקרובה. הוא קיבל את שמו מרכס אל חלפא (בערבית: علم حلفا, עלם חלפא), ששימש כעוגן מרכזי של מערך ההגנה הבריטי במהלך הקרב.

במסגרת הקרב הצליחו כוחות הארמייה השמינית לבלום את ניסיונה של ארמיית הפאנצר אפריקה בפיקוד ארוין רומל, לאגף מדרום את קו אל עלמיין, ולאלץ אותה לסגת לעמדות המוצא שלה לאחר שספגה אבדות ניכרות.

קרב עלם חלפה מסמן נקודת מפנה במערכה הצבאית בצפון אפריקה. הייתה זו המתקפה הגדולה האחרונה, שניהלו כוחות הציר בזירה זו. מכאן ואילך עברה היוזמה האסטרטגית לידי כוחות בעלות הברית, והם לא שמטו אותה מידיהם עד תום המערכה בצפון אפריקה וכניעת שארית כוחות הציר בתוניסיה במאי 1943.

בנוסף, הקרב היה הפעם הראשונה במערכה במדבר המערבי, שכוחות חבר העמים הבריטי ניהלו קרב מגננה מתוכנן ומאורגן היטב, תוך תיאום ושיתוף פעולה בין כל החיילות, ולא נגררו אחרי יוזמות הצד השני (רומל). שינוי זה נזקף במידה רבה לזכותו של מפקדה החדש של הארמייה השמינית, ברנרד מונטגומרי, שנכנס לתפקידו זמן קצר לפני פתיחת הקרב.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קרב אל-עלמיין
עלם חלפה
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1942
קטגוריה:מצרים במלחמת העולם השנייה
קוונטיזציה (עיבוד אותות)

הדרך הפשוטה ביותר לבצע קוונטיזציה לאות היא להמיר בכל נקודת דגימה את ערך המשרעת האנלוגי המקורי לערך הדיגיטלי הקרוב ביותר האפשרי. דוגמה זו מראה את האות האנלוגי המקורי (ירוק), אות דגום (נקודות שחורות), את האות המשוחזר מן האות הדגום (צהוב) ואת ההפרש בין האות המקורי והאות המשוחזר (אדום). ההפרש בין האות המקורי ואת האות המשוחזרת הוא שגיאת הקוונטיזציה.
במתמטיקה ובעיבוד אותות דיגיטלי, קְוַּנְטִיזַצְיָה (בעברית: כִּמּוּי), היא תהליך מיפוי של ערכי קלט רבים לערכי פלט מועטים. קוונטיזציה גם מהווה את הליבה של אלגוריתמי דחיסה מאבדת נתונים.

ההפרש בין הערך הנקלט והערך הדגום שלו נקרא שגיאת קוונטיזציה.

התקן (או פונקציה אלגוריתמית) שמבצע קוונטיזציה נקרא קוונטייזר. ממיר אנלוגי-לדיגיטלי הוא דוגמה לקוונטיזר.

בתקשורת, קוונטיזציה היא חלק משרשרת הקליטה והשידור של אות המכיל מידע (סיגנל). כאשר נע האות דרך הרכיבים בשרשרת, מתווסף אליו רעש כתוצר לוואי. את הרעש שמוסיף הקוונטייזר בשרשרת ממדלים כרעש קוונטיזציה. איכות האות במוצאו נמדדת ביחס אות לרעש קוונטיזציה (SQNR).

על מנת לייצג פתרון של פונקציה רציפה (בעלת מספר אינסופי של ערכים) בסביבה ספרתית (דיגיטלית, ממוחשבת), מתבצעת קוונטיזציה, אשר ממירה את נתוני האות הרציף לתחום הערכים שמאפשר המחשב (אות בדיד).

== ממיר אנלוגי לדיגיטלי (ADC) ==
ממיר אנלוגי לדיגיטלי (ADC; Analog to Digital Converter) עשוי לבצע שני תהליכים: דגימה וקוונטיזציה.

דגימה ממירה אות מתח (כפונקציה של זמן) לאות בדיד (רצף של מספרים ממשיים). קוונטיזציה בוחנת את המספר הממשי הנדגם, ומחליפה אותו בערך מקורב, מתוך הקבוצה הסופית של הערכים הבדידים (רמות) אותה מאפשרת המערכת. תהליך הקוואנטיזציה הכרחי לאחסון ולעיבוד מידע מספרי (נומרי), והוא כרוך באיבוד חלקי של מידע באופן בלתי נמנע.

בסביבות בינאריות ממוחשבות, הרמות האפשריות הנפוצות לייצוג ערכי האות ("אורכי המילה") נשענות על חזקות של שתיים: 8 סיביות (256 רמות), 16 סיביות (65,536 רמות), 32 סיביות (4.3 מיליארד רמות לערך), וכן הלאה. ככל שהמילה ארוכה יותר (מכילה יותר סיביות) כך עולה מידת הדיוק של הייצוג, ושגיאת הקוונטיזציה קטנה בהתאם. עם זאת, אורכי מילה גבוהים מחייבים הקצאה רבה יותר של זיכרון, וניצול רב יותר של משאבי העיבוד במערכת.

מבחינה מתמטית טהורה, ניתן לבצע קוונטיזציה בכל בסיס מספרי.

==ראו גם==
* דיגיטציה
* שגיאת קיטום

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רעש (אלקטרוניקה)
קטגוריה:עיבוד אותות
קטגוריה:עיבוד אותות ספרתי
קטגוריה:הנדסת מערכות תקשורת
קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
ראשיד עזוזי

ראשיד עזוזי (בערבית: رشيد عزّوزي, בצרפתית: Rachid Azzouzi, נולד ב-10 בינואר 1971 בפאס שבמרוקו) הוא כדורגלן עבר מרוקאי ששיחק בעיקר בדיסבורג, פורטונה קלן, גרויטר פירט ונבחרת מרוקו בעמדת הקשר.

==קריירת מועדונים==
עזוזי נולד בפאס שבמרוקו, ובילדותו היגר עם משפחתו לגרמניה, וגדל בחבל הריין. לאחר ששיחק בנעוריו במועדונים מהעיר מריהדורף, החל לשחק במועדון החובבים של פ.צ. קלן, שם שיחק שנה אחת. בקיץ 1989 חתם עזוזי בדיסבורג, ששיחקה אז בליגת הבונדסליגה השנייה. בתחילת ימיו במועדון לא הרבה לשחק, אך עם הזמן הפך לשחקן משמעותי יותר ויותר. את עונת 1990/91 סיימה דיסבורג במקום השני בבונדסליגה השנייה, והעפילה אל הבונדסליגה. בעונת 1991/92, הראשונה של עזוזי בבונדסליגה, הוא שיחק 17 משחקים, אך המועדון נשר בחזרה לבונדסליגה השנייה כבר אחרי עונה אחת. גם שהות זו הייתה קצרה, וכבר בעונת 1992/93 שבו עזוזי ודיסבורג לבונדסליגה, בתקווה שחזרה זו לבונדסליגה תהווה תקיעת יתד בליגה. בעונה הראשונה בבונדסליגה, 1993/94, עזוזי היה שחקן משמעותי מאוד בקבוצה, שיחק 26 משחקים וסייע לדיסבורג לסיים במקום התשיעי המפתיע. עם זאת, הקבוצה נשרה שוב לבונדסליגה השנייה בעונת 1994/95, ועזוזי עזב את דיסבורג לאחר שש עונות, בהן הבקיע ארבעה שערים ב-111 הופעות ליגה.

בקיץ 1995 חתם עזוזי בפורטונה קלן מהבונדסליגה השנייה, שם שיחק שתי עונות, כאשר בעונה הראשונה היה שחקן הרכב קבוע, ובעונה השנייה פחתה מאוד כמות ההופעות שלו. לאחר שתי עונות בפורטונה קלן, חתם עזוזי בגרויטר פירט, שם שיחק שש עונות רצופות, בכולן היה שחקן קבוע בהרכב של הקבוצה, ששיחקה לכל אורך התקופה בבונדסליגה השנייה. עונת 2001/02 הייתה עונה חריגה במונחיו של עזוזי, כן בעונה זו הבקיע 15 שערי ליגה, כאשר באף עונה אחרת בקריירה שלו לא הבקיע יותר מחמישה שערים. בתום עונת 2002/03 עזב עזוזי את גרויטר פירט לאחר שצבר 156 הופעות ליגה והבקיע 27 שערים, וחתם בקבוצה הסינית צ'ונגג'ינג ליפאן. עזוזי שיחק בקבוצה זו 11 משחקים בלבד, וחזר לחצי עונה בגרויטר פירט, שם הוסיף 12 הופעות ושער אחד למאזנו בקבוצה. בשנת 2004 פרש עזוזי ממשחק פעיל.

==קריירה בינלאומית==
עזוזי השתתף עם נבחרת מרוקו בגביע אפריקה לאומות 1992, באולימפיאדת ברצלונה (1992) ובמונדיאל 1994. בשלושת הטורנירים הודחה מרוקו בשלב הבתים. עזוזי השתתף כמו כן בגביע אפריקה לאומות 1998, ממנו הודחה מרוקו ברבע הגמר לאחר הפסד 2-1 לנבחרת דרום אפריקה, ובמונדיאל 1998, ממנו הודחה מרוקו בשלב הבתים. מונדיאל 1998 היה הטורניר הגדול האחרון בו עזוזי השתתף.

==לאחר הפרישה==
עזוזי שימש מנהל ספורטיבי בגרויטר פירט מאז פרישתו ועד לשנת 2012. בשנה זו מונה למנהל הספורטיבי של פ.צ. סנט פאולי, תפקיד אותו מילא עד דצמבר 2014. ביוני 2015 חתם עזוזי על חוזה לשנתיים כמנהלה הספורטיבי של פורטונה דיסלדורף.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים מרוקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל מרוקאים
קטגוריה:פאס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דיסבורג
קטגוריה:כדורגלני פורטונה קלן
קטגוריה:כדורגלני גרויטר פירט
קטגוריה:כדורגלני צ'ונצ'ינג ליפאן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מרוקו
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1992
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1998
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-1971
משה חייבי

הרב משה חייבי (1836 ה'תקצ"ו – 1939 ה'תרצ"ט) היה רבה של שכונת "מחנה יוסף" בתל אביב.

== ביוגרפיה ==
משה חייבי נולד בעיר תעיז שבתימן. עוד בילדותו התגלה כעילוי, ולכן נשלח ללמוד בבית המדרש בעיר הבירה, צנעא. בגיל ארבע עשרה הוסמך על ידי חכמי צנעא לשוחט ובודק. בהמשך חייו התפרסם כרב, מורה וכתלמיד חכם והעמיד תלמידים לרוב. 

הרב משה חייבי היה חובב ציון מובהק וכל חייו נכסף לארץ הקודש על אף שבתימן לא הכירו את הציונות בנוסח האירופי שלה.
הרב שתה בצמא את הסיפורים על ארץ ישראל וירושלים ומוסדות התורה שבה, ובעלייתו לארץ הפך את חלומו למציאות.

בגיל שבעים שנת תרס"ו (1906) נטש את עירו ואת ביתו נפרד מקהל תלמידיו, ועלה לארץ ישראל, לאחר שפגש בעיר מולדתו שליח מהארץ בשם אברהם נדאף, שהרבה לספר לו עליה. שמו של הרב משה הלך לפניו ובין הבאים לשמוע את דברי התורה מפיו היה אהרן שלוש מייסד נווה צדק הסמוכה.
ביתו של הרב שימש כבית כנסת, כתלמוד תורה לילדים וכבית מדרש לשוחרי תורה.

בזמן מלחמת העולם הראשונה במסגרת גירוש יפו ותל אביב הוגלה הרב בן השמונים לצפת, ושם שהה עם משפחתו עד לאחר סיום המלחמה, שלאחריה חזר ליפו.

הרב חייבי נפטר בשיבה טובה (בגיל 103) בשנת תרצ"ט (1939). 
שלושים ושלוש שנים חי רבי משה חייבי בארץ ישראל, ביפו ובתל אביב. בכל הימים האלו לא פסק פיו מלימוד התורה ולא הפסיק להרביץ תורה בתלמידיו.
הרב משה חייבי היה מאנשי הרוח הבולטים של עדת בני תימן, אבל אזור השפעתו לא הצטמצם רק בעדה זו אלא הקיף את כלל ישראל.

== הנצחתו ==
בי"ח טבת התשנ"ג, 11 בינואר 1993, בלשכת ראש עיריית תל אביב-יפו דאז, שלמה להט, הוכרז על קריאת רחוב בתל אביב יפו על שמו.

למעמד זה הוזמנו והגיעו: הרב יוסף צוברי הרב הראשי לעדה התימנית בתל אביב יפו, אהרון חייבי שופט בדימוס, מאיר בן דב- סגן ראש עיריית תל אביב יפו דאז, הרב מורדכי יצהרי- סגן ראש עיריית תל אביב יפו. ובנו הרב יעקב חייבי.

קטגוריה:רבני דרום תימן
קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:רבנים תימנים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבנים
קטגוריה:שוחטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:מגורשי תל אביב
קטגוריה:רבנים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1836
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1939
התריסר (ספר)

התריסר (באנגלית: The Twelve) הוא רומן מסוגת האימה מאת הסופרג'סטין קרונין אשר יצא לאור בשנת 2012, הוא הספר השני בטרילוגיית ספרים וקדם לו הרומן המעבר. התריסר יצא לאור ב-16 באוקטובר 2012 על ידי ספרי בלנטיין. הטרילוגיה הסתיימה עם פרסומו של הרומן "עיר המראות", בשנת 2016.

== רקע ==
לאחר ביקור קצר אצל חלק מדמויות השורדים מהספר הראשון, הרומן קופץ בחזרה לתחילת המגפה. 4 קווי עלילה נוצרים: דני, נהג אוטובוס בית ספר אוטיסט מחליט לקחת את האוטובוס לסיבוב שלו עוד פעם אחת, צלף צבאי בשם קיטרידג' מתבצר בקומה גבוהה בבניין דירות בדנוור מתחיל לירות בנגועים; לורנס גריי, שרת שעבד במתחם בו החל פרויקט נח, מתעורר במלון ומוצא את עצמו צעיר ורזה יותר; והורנס גילדר, בעל תפקיד בממשל הפדרלי הגוסס, נאלץ להתמודד עם המדינה שקורסת סביבו.

בהמשך העלילה חוזרים 90 שנה קדימה בזמן, העלילה ממשיכה עם הגיבורים מהספר הקודם. בנוסף מתוודעים לעיר נוספת של אנשים, אשר משתפים פעולה עם היצורים דמויי הערפד, ומשעבדים שבויים ממקומות שונים לתפעול העיר והאכלת היצורים.

== ביקורות ==
הספר זכה לביקורות חיוביות לרוב. באתר BookPage כתבו כי הסיום של התריסר מספק יותר מזה של המעבר, אך עדיין יש מספקים נושאים פתוחים על מנת להשאיר את הקוראים משתוקקים לספר השלישי.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ספרי ספרי בלנטיין
קטגוריה:ספרי 2012
קטגוריה:ספרי אימה
קטגוריה:ספרי מדע בדיוני
קטגוריה:ספרי הוצאת מטר
קטגוריה:ספרי דיסטופיה
קטגוריה:ספרי אפוקליפסה ופוסט-אפוקליפסה
עאדל שיחי

עאדל שיחי (בערבית: عادل شيحي, בצרפתית: Adil Chihi, נולד ב-21 בפברואר 1988 בדיסלדורף שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן מרוקאי-גרמני המשחק בעמדת הקשר. שיחי שיחק לאורך רוב הקריירה שלו בפ.צ. קלן.

==קריירת מועדונים==
שיחי נולד בדיסלדורף שבגרמניה, ובנעוריו שיחק בפורטונה דיסלדורף ובפ.צ. קלן, שם החל לשחק בקבוצת המילואים של פ.צ. קלן עונת 2005/06. שיחי העביר בפ.צ. קלן תשע עונות רצופות, כאשר בעונת 2006/07 תפס מקום חשוב בקבוצה הבוגרת, אך המשיך לשחק לעיתים גם בקבוצת המילואים. בעונת 2007/08 העפילו שיחי ופ.צ. קלן מהבונדסליגה השנייה אל הבונדסליגה, כאשר הקבוצה סיימה במקום השלישי בבונדסליגה השנייה. שיחי וקלן שיחקו בבונדסליגה במשך ארבע עונות רצופות, את כולן סיימו בחלק התחתון של הטבלה. בעונת 2011/12 נשרה קלן לבונדסליגה השנייה. בעונת 2012/13 כשלה הקבוצה לחזור לבונדסליגה, ושיחי היה אחד השחקנים המובילים בקבוצה. בעונת 2013/14, חזרו שיחי וקלן לבונדסליגה כאשר סיימו במקום הראשון בבונדסליגה השנייה. עם זאת בעונה זו שיחי מיעט מאוד לשחק. בתום עונת 2013/14 עזב שיחי את קלן לאחר שצבר 130 הופעות ליגה והבקיע 20 שערים, וחתם בפולהאם בהעברה חופשית, אך כמעט שלא שיחק במועדון, ובתחילת 2016 חתם באסתקלאל טהראן מליגת העל האיראנית, בחוזה עד לתום העונה.

בקיץ 2016 חתם שיחי בפ.ס.וו. פרנקפורט מהליגה הגרמנית השלישית.

==קריירה בינלאומית==
שיחי ערך את הבכורה בנבחרת מרוקו בשנת 2008, במשחק ידידות מול נבחרת בנין, אך לא זומן עד כה לטורניר גדול, נכון לאפריל 2016.

==תארים==
עם פ.צ. קלן:
* אליפות הבונדסליגה השנייה: 2013/14

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים מרוקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:קשרי כדורגל מרוקאים
קטגוריה:דיסלדורף: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני פולהאם 
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מרוקו
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-1988
מסבנת אל–פאר

אולמות בית הבד ואבן ה"מֶמֶל"
מסבנת אל–פאר הוא מבנה בית בד ומסבנה (מפעל לייצור סבון) השוכן בעיר העתיקה בלוד, מצפון למסגד אל-עומרי ולכנסיית גאורגיוס הקדוש קוטל הדרקון. המבנה הוקם בתקופה העות'מאנית, ונעשה בו שימוש גם בימי המנדט הבריטי.

==היסטוריה==
הקמת מבנה המסבנה החלה בשלהי המאה ה-17, והיא נבנתה בשלבים שונים ובתקופות שונות. בעל המסבנה היה מחמוד חאפז אל פאר (מכאן שמה). סביב לוד ורמלה, ובכפרים הערביים הסמוכים לערים אלו, היו כרמי זיתים רבים, ולפיכך ברמלה ובלוד נמצאו בתי בד רבים. כמו כן שימשה פסולת בתי הבד לתעשיית הסבון. על תעשיית הסבון בעיר לוד העיד הנוסע ויקטור גרן בספרו "תיאור ארץ ישראל". גרן ,שביקר 8 פעמים בארץ, בין השנים 1852 ועד 1888, תיאר את העיר לוד ומצא בה כמאה עובדים שעסקו בייצור סבון.

במחצית שנות ה-30 של המאה ה-20 בוצעו במבנה שינויים ארכיטקטוניים, וכן הותקנו בו מנוע ומערכת תמסורת שחוברה אל כל יחידות היצור והפעילה אותן בו זמנית.

בשנת 2013, בוצעו פעולות אינטנסיביות של שימור ושחזור חלקי במבנה במסגרת מיזם [http://www.archeo-logic.com/?ID=34 בראשית].

==המבנה==

במבנה שלושה אגפים, כל אגף שימש כמפעל שבו ייצרו שמן ומוצרים הנגזרים ממנו.
* באגף המערבי - נמצא בית בד לעצירת שמן זית.
* האגף המרכזי - שימש כמפעל לייצור שמן שומשום וטחינה.
* באגף המזרחי - הייתה מסבנה שבה ייצרו סבון משמן זית.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20160330182551/http://www.ancientlod.com/concept/bath.html מסבנת אל-פאר בלוד העתיקה באתר מיזם בראשית]
* [http://www.lod.muni.il/Info/site_show.aspx?id=258 מבנה המסבנה באתר העיר לוד]

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוד: מבנים
קטגוריה:התקופה העות'מאנית בארץ ישראל
פרדריק ואן דר ול

פרדריק ואן דר ול (בהולנדית: Frederique van der Wal; נולדה ב-30 באוגוסט 1967) היא דוגמנית הולנדית.

==ביוגרפיה==
ואן דר ול נולדה וגדלה בהאג.

בשנת 1985 זכתה ואן דר ול בתחרות מראה השנה של עלית העולמית והייתה לזוכה השנייה בתחרות. ולאחר מכן הובילה את הקמפיינים של רבלון וויקטוריה'ס סיקרט והופיעה על שערי המגזינים ווג וקוסמופוליטן. ב-2003 הופיעה בגרסה הבימתית של המחזה מונולוגים מהווגינה שהועלתה בוושינגטון. היא השתתפה בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט מספר פעמים.

ואן דר ול שיחקה תפקיד קטן במספר סרטי קולנוע וביניהם בסרט "סלבריטי" של וודי אלן וב"שני בחורות ובחור" לצד רוברט דאוני ג'וניור. היא הנחתה והפיקה מספר תוכניות בטלוויזיה.

ב-2005 הוחלט בהולנד, ארץ הולדתה לקרוא לזן של שושן על שמה ועקב כך יצרה סרט בערוץ דיסקברי העוקב אחר שדות הגידול של הפרח באפריקה ושיווקו בהולנד ובניו יורק.

ב-2008 יצרה ואן דר ול מותג בתחום הפרחים הנקרא "בחירתה של פרדריק" שאותו היא מנהלת. פרדריק אם לבת מבן זוגה התסריטאי ניקולאס קליין.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:דוגמניות הולנדיות
קטגוריה:זוכות מראה השנה של עלית
קטגוריה:משתתפות בתחרות מראה השנה של עלית 1985
קטגוריה:ילידות 1967
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1967
יבגניה מורוזובה

יבגניה מורוזובה (ברוסית: Евгения Морозова); הייתה מתנגדת לנאצים וחסידת אומות העולם מבלארוס.

==פעילותה בתקופת המלחמה==
יבגניה מורוזובה, הייתה בשנות השלושים לחייה, התגוררה עם שני ילדיה, מיכאל בן ה-10 וגלינה בת ה-3 במינסק, עיר הבירה של בלארוס. עוד לפני המלחמה, פגשה מורוזובה בד"ר אהרון לוין, שהיה רופא ילדים ידוע. אחרי כיבוש מינסק והקמת גטו מינסק באוגוסט 1941, נכפה על משפחת לוין לעבור לשם. בסתיו 1941, סופיה, הילדה הבכורה במשפחת לוין, התגנבה אל מחוץ לגטו והלכה לביתה של מורוזובה. הילדה סיפרה למורוזובה על התנאים הנוראים שבהם חיה המשפחה בגטו וביקשה את עזרתה. מורוזובה, שהייתה מוכנה לעזור לחבריה היהודים, אספה בגדים חמים ואוכל ושלחה אותם עם סופיה בחזרה לגטו. בין סתיו 1941 ל-1942, עזרה מורוזובה למשפחת לוין לשרוד בגטו בעזרת משלוח מזון באופן קבוע. כשהחלו הנאצים במבצע הרצח במרץ 1942, פאינה לוין ואחיה הקטן, מישה נרצחו. סופיה וגלינה ביקשו ממורוזובה להסתיר אותם וכך עשתה. אחרי שכמה שכנים הלשינו עליה, הגיע שוטר בלארוסי לביתה ודרש ממנה להסגיר את שתי הבנות היהודיות. מורוזובה הצהירה כי הן לא יהודיות אלא אחייניות שלה. בהמשך נקרא בנה של מורוזובה, מיכאל, למטה המשטרה כדי לאשר אילו מהגרסאות נכונה. מיכאל התעקש על כך ששתי הבנות הן קרובות משפחה. שתי האחיות הסתתרו בביתה של מורוזובה ממרץ ועד דצמבר 1942. לאחר מכן דאגה להשיג עבורן מסמכים מזויפים כדי למקם אותן כילדות רוסיות בבית יתומים. במשך כל זמן שהותן שם עד לשחרור מינסק ב-3 ביולי 1943, המשיכה מורוזובה לשלוח להן אוכל באמצעות בנה מיכאל.

==לאחר המלחמה==
בשנים שלאחר המלחמה האחיות שמרו על יחסים קרובים עם מורוזובה וילדיה. החל משנת 1990 מיכאל, בנה של מורוזובה, חי עם אשתו היהודייה בישראל.

מורוזובה נפטרה במינסק בשנת 1997.

בפברואר 2002, הוכרה יבגניה מורוזובה על ידי מוסד "יד ושם" כחסידת אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:בלארוסיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:בלארוסים חסידי אומות העולם
קטגוריה:בלארוסיות שנולדו ב-1907
קטגוריה:בלארוסים שנפטרו במאה ה-20
קטגוריה:נפטרות ב-1997
קטגוריה:נפטרים ב-1997