OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דימיטריה פאפאזוגלו

דימיטריה פאפאזוגלו (ברומנית: Dimitrie Papazoglu; 28 במרץ 1811 - 2 באוגוסט 1892) היה בויאר ואיש צבא רומני (הגיע לדרגת לוטננט-קולונל), היסטוריון וגאוגרף.

שם המשפחה פאפאזוגלו בא ממקור יווני ומשמעו זה "בן של כומר".

פאפאזוגלו נולד בבוקרשט, אז בירת נסיכות ולאכיה, במשפחת בויארים. במסגרת פעילותו בצבא השתתף בדיכוי מהומות הבולגרים בבראילה בשנים 1841 - 1843, לקח חלק במהפכת 1848 ולקח חלק בכיבוי השריפה הגדולה בבוקרשט. בשנת 1855 פרש מהצבא בדרגת מאיור, אך בשנת 1884, כשצבא רומניה עבר ארגון מחדש, קודם לדרגת לוטננט קולונל.

פאפאזוגלו עסק רבות בהיסטוריה ובמיוחד בהיסטוריה של העיר בוקרשט. הוא עסק גם בארכאולוגיה, היה קומיסר של משרד ההדרכה וארגן מוזיאון, שבו הציג את ממצאיו.

== הפרסומים שלו ==
* 1859 Harta generală a României (המפה הכללית של רומניה)
* 1864 Atlasul geografic și statistic al României (האטלס הגאוגרפי והסטטיסטי של רומניה)
* 1891 [https://ro.wikisource.org/wiki/Istoria_fond%C4%83rei_ora%C8%99ului_Bucure%C8%99ti Istoria fondărei orașului București] (ההיסטוריה של ייסוד העיר בוקרשט)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנשי צבא רומנים
קטגוריה:היסטוריונים רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו במאה ה-19
קטגוריה:נפטרים ב-1892
מרבה בשיעורים

הלכה, מרבה בשיעורים הוא כלל בהלכות שבת, ויום טוב לפיו, כל מלאכה - אף כשהיא מוגדרת כמלאכה אחת - כאשר תוצאת המלאכה מרובה מבסיס ההיתר, הדבר מוגדר כמרבה בשיעורים.

== מקור הדין ==
הגמרא דנה בעניין ריבוי בשיעורים ביום טוב - שבו הותר לבשל לצורך אוכל נפש - מה הדין במקרה בו אישה נצרכת לבשל חתיכת בשר אחת, האם יכולה להניח בסיר חתיכות בשר נוספות על אף שהיא אינה צריכה להם לצורך יום טוב. הצד להתיר הוא שמאחר שפעולה זו מוגדרת ממילא כמבשל אפילו אם תניח בסיר חתיכה אחת, וכיון שהדבר הותר, שוב לא יהיה איסור בהוספת חתיכות נוספות,

מקור נוסף מובא בתלמוד בעי רבא חולה שאמדוהו לשתי גרוגרות ויש שתי גרוגרות בשתי עוקצין ושלש בעוקץ אחת הי מינייהו מייתינן שתים מייתינן דחזו ליה או דלמא שלש מייתינן דקא ממעטא קצירה. כלומר הגמרא מסתפקת בשבת במקום חולה, שאמדוהו שצריך שני גורגרות, וממה נפשך יעברו על איסור קוצר, האם עדיף שני גורגרות בשני קצירות או שלשה גורגרות בקצירה אחת. דהיינו שפשוט לגמרא שכאשר יש שני גרוגרות בקצירה אחת ושלשה גורגרות בקצירה אחת, וודאי שיקצרו את השנים משום מרבה בשיעורים.

== חומרת האיסור ==
נחלקו הראשונים האם איסור מרבה בשיעורים אסור מדאורייתא כלומר, כל שייסוד הפעולה אסורה מהתורה, כך ריבוי המלאכה אסורה מהתורה. והרשב"א. חולק וסובר שהאיסור הוא מדרבנן, מכיוון וכל הפעולה מבוססת על מלאכה אחת מרבה בשיעורים לא יקרא מלאכה בפני עצמה.

== ההבדל בין שבת ליום טוב ==
בפשטות דברי התלמוד מוכח שמרבה בשיעורים מותר ביום טוב, הרשב"א סובר מכיוון שהאיסור להרבות בשיעורים מדרבנן, בשבת אסרו חכמים, וביום טוב לא אסרו. הר"ן [שם] חולק עליו, ולדעתו אסור מהתורה להרבות בשיעורים. הוא מחלק בין יום טוב לבין שבת, שבת דחויה אצל פיקוח נפש, ולכן אסור להרבות בשיעורים, מלאכת אוכל נפש הותרה ביום טוב, ולכך מותר להרבות בשיעורים. הריטב"א סובר שאין היתר מרבה בשיעורים אם כוונתו לצורך חול בניגוד לשיטת רש"י.

== גדר הדין ==
מהגמרא מוכח שגדר הדין של מרבה בשיעורים, הוא דווקא שעל בסיס הגדרת המלאכה האחת שאנו דנים, אותו אדם הרבה בשיעורים, דהיינו הפעולה שהאדם עשה לא הוגדרה כמלאכה חדשה אלא באותה מלאכה הרבה בשיעורים. ולכך ההבדל הוא מהותי בין הנחת קדירת תבשיל בבת אחת עם כמות מעל המותרת, לבין הנחת קדירה על האש ולאחר מכן הוסיף עוד חתיכות בשר, הרי לנו שבהוספה האדם עבר על מלאכת מבשל חדשה ובכך אין פעולה זו מוגדרת כמרבה בשיעורים אלא כבישול בפני עצמו. והדבר דומה לאפיית פת בתנור שעל כל פת עובר על איסור אפייה, ורדייה בפני עצמו משום שכל אחד זוהי מלאכה בפני עצמה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביצה: סוגיות תלמודיות
קטגוריה:הלכות שבת
ווקר: אינדפנדנס

ווקר: אינדפנדנס (באנגלית: Walker: Independence) היא סדרת דרמה מערבונית אמריקאית שפותחה על ידי אנה פריק עבור רשת "The CW". הסדרה מהווה פריקוול לאירועי סדרת הטלוויזיה "ווקר", המשודרת גם היא ב-"The CW".

הסדרה עלתה לשידור ב-6 באוקטובר 2022.

==רקע עלילתי==
עלילת הסדרה מתרחש בשלהי המאה ה-19, ועוקבת אחר אבי ווקר, תושבת בוסטון אמידה שבעלה נרצח לנגד עיניה בזמן מסעם מערבה, שדרכה מצטלבת עם של הויט רולינס, נוכל מנוסה, בחיפוש אחר נקמה ברוצח בעלה. עד מהרה, מסעם של אבי והויט לוקח אותם לאינדפנדנס, טקסס, עיירה קטנה עם עתיד גדול.

==צוות השחקנים והדמויות==
* קתרין מקנמרה – אביגיל "אבי" ווקר, אמה הקדמונית של משפחת ווקר, המחפשת נקמה ברוצח בעלה.
* מאט בר – הויט רולינס, נוכל ואביו הקדמון של הויט רולינס.
* גרג הובנסיאן – השריף טום דיווידסון, אביה הקדמון של משפחת דיווידסון ורוצח בעלה של אבי.
* לורנס קאו – קאי
* ג'סטין ג'ונסון קורטז – קליאן
* פילמון צ'יימברס – סגן השריף אוגוסטוס
* קייטי פינדלי – קייט, סוכנת פדרלית הפועלת בעיירה תחת מסווה של רקדנית בורלסקה.
* ברנדון סקלנאר - ליאם
* טימותי גראנדרוס - שיין

==הפקה==
===פיתוח===
בדצמבר 2021, נמסר כי סדרת פריקוול לסדרה "ווקר", נמצאת בתהליכי פיתוח עבור רשת "The CW", וכי על הפקתה בפועל יהיו אמונים אנה פריק וג'ארד פדלקי. בפברואר 2022, נמסר כי הרשת הזמינה פרק פיילוט לסדרה הפוטנציאלית, ובמאי 2022, נמסר כי לאחר שהבכירים ברשת היו מרוצים מפרק הפיילוט, הסדרה הוזמנה רשמית. את עלילת הסדרה פיתחה וכתבה פריק יחד עם התסריטאי שיימוס פאהיי, שהיה אמון על כתיבת תסריט פרק הפיילוט.

===ליהוק===
בפברואר 2022, נמסר כי לצוות השחקנים הראשי לוהקו ג'סטין ג'ונסון קורטז, ומאט באר. במרץ 2022, נמסר כי השחקנית קתרין מקנמרה לוהקה לדמותה של אביגיל "אבי" ווקר, אמם הקדמונית של משפחת ווקר.

==שידור==
===שיווק===
ב-19 במאי 2022, הופץ הטריילר הרשמי עבור הסדרה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות פעולה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קטגוריה:סדרות ספין-אוף אמריקאיות
קטגוריה:The CW
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-11 (בונדסוור)

דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-11 (בגרמנית: 11. Panzergrenadierdivision או בקיצור 11. PzGrenDiv) הייתה דיוויזיית פאנצרגרנדיר של הבונדסוור אשר הייתה ממוקמת באולדנבורג.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-1 במאי 1959. היא הייתה חלק מהקורפוס הראשון, ושימשה גם ככוח עתודה של קבוצת הארמיות הצפונית של נאט"ו. מפקדת הדיוויזיה נמצאה באולדנבורג. בפועל, הדיוויזיה מעולם לא השתתפה בקרבות, אולם סיפקה סיוע אזרחי במספר אסונות טבע שהתרחשו באזור. לאחר סיום המלחמה הקרה עבר הבונדסוור צמצום נרחב, ובמסגרת זו פורקה הדיוויזיה ב-30 בספטמבר 1994.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.relikte.com/nds_heer/div11.htm דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-11]

קטגוריה:דיוויזיות הבונדסוור
11
דיוויזיית הפאנצר ה-12 (בונדסוור)

דיוויזיית הפאנצר ה-12 (בגרמנית: 12. Panzerdivision או בקיצור 12. PzDiv) הייתה דיוויזיית שריון של הבונדסוור אשר הייתה ממוקמת בטאוברבישופסהיים.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-1 בינואר 1961. היא הייתה בתחילה דיוויזיית פאנצרגרנדיר והייתה חלק מהקורפוס השני. ב-1970 היא הוגדרה מחדש כדיוויזיית פאנצר והפכה לחלק מהקורפוס השלישי. היא שימשה גם ככוח עתודה של קבוצת הארמיות המרכזית של נאט"ו. לאחר סיום המלחמה הקרה עבר הבונדסוור צמצום נרחב, ובמסגרת זו פורקה הדיוויזיה ב-30 בספטמבר 1994.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.archivesportaleurope.net/de/ead-display/-/ead/pl/aicode/DE-1958/type/hg/id/Beständeübersicht/unitid/BH+8-12 דיוויזיית הפאנצר ה-12]

קטגוריה:דיוויזיות הבונדסוור
12
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-13 (בונדסוור)

דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-13 (בגרמנית: 13. Panzergrenadierdivision או בקיצור 13. PzGrenDiv) הייתה דיוויזיית פאנצרגרנדיר של הבונדסוור אשר הייתה ממוקמת בלייפציג.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-26 בספטמבר 1990. היא הוקמה בעקבות איחוד גרמניה מחדש ושילבה יחידות מהבונדסוור המערב-גרמני ומצבא העם הלאומי המזרח-גרמני. הדיוויזיה היוותה את תרומתה הקבועה של גרמניה לקורפוס הרב-לאומי צפון-מזרח. כוחות מהדיוויזיה השתתפו במלחמת קוסובו במלחמת האזרחים המקדונית ובמלחמת אפגניסטן. הדיוויזיה פורקה ב-28 ביוני 2013.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.archivportal-d.de/item/VNK464CTQQDX3G6HEVIMEBMZIH7H6ZHM דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-13]

קטגוריה:דיוויזיות הבונדסוור
13
דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-14 (בונדסוור)

דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-14 (בגרמנית: 14. Panzergrenadierdivision או בקיצור 14. PzGrenDiv) הייתה דיוויזיית פאנצרגרנדיר של הבונדסוור אשר הייתה ממוקמת בנויברנדנבורג.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-3 באוקטובר 1990. היא הוקמה בעקבות איחוד גרמניה מחדש ושילבה יחידות מהבונדסוור המערב-גרמני ומצבא העם הלאומי המזרח-גרמני. הדיוויזיה היוותה את תרומתה הקבועה של גרמניה לקורפוס הרב-לאומי צפון-מזרח. כוחות מהדיוויזיה השתתפו במלחמת בוסניה, מלחמת קוסובו ובמלחמת אפגניסטן. הדיוויזיה פורקה ב-31 בדצמבר 2008.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.deutsche-digitale-bibliothek.de/item/MLZTKT6SA4P4NQ5TK4TH3ZWQWJYGTX3X דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-14]

קטגוריה:דיוויזיות הבונדסוור
14
הדיוויזיה הדרומית

הדיוויזיה הדרומית (בגרמנית: Division Süd) הייתה דיוויזיה קצרת ימים של הבונדסוור אשר התקיימה בין אוקטובר 2013 לדצמבר 2014.

==היסטוריה==
בסוף שנת 2013 החליטה מפקדת הבונדסוור על עריכת רפורמות מקיפות בדיוויזיית הפאנצר העשירית - אחת הדיוויזיות החזקות והמצוידות ביותר של הבונדסוור. לשם כך, פוצלו מרבית יחידות הדיוויזיה והועברו לוויטשהיים. על בסיס יחידות אלו הוקמה "הדיוויזיה הדרומית" שנועדה בהדרגה להפוך ליורשת של דיוויזיית הפאנצר העשירית. הכינוי "הדרומית" נועד לרמוז על ההצבה המתוככנת של הדיוויזיה בדרום גרמניה. אל יחידות אלו צורפו יחידות נוספות מדיוויזיית התובלה האווירית המבצעית. בדצמבר 2014 הסתיימה הקמת הדיוויזיה ושמה שונה ל"דיוויזיית הפאנצר העשירית". היא קיבלה את הסמלים והמורשת ההיסטורית של הדיוויזיה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.hardthoehenkurier.de/index.php/news/1150-stichtag-1-oktober-2013-aufloesung-dlo-aufstellung-division-sued/ הדיוויזיה הדרומית]

קטגוריה:דיוויזיות הבונדסוור
הקורפוס הראשון (בונדסוור)

הקורפוס הראשון (בגרמנית: I. Korps) היה קורפוס של הבונדסוור אשר התקיים בין השנים 1956–1995.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-2 ביולי 1956 וכלל בתחילה את דיוויזיית הגרנדיר ה-1 ואת דיוויזיית הפאנצר ה-3. בהמשך סופחה אל הקורפוס דיוויזיית הגרנדיר ה-6 ובשנת 1959 דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-11. יחידות הקורפוס הוגדלו בהדרגה ככל שגבר החשש לפרוץ מלחמה עם ברית ורשה, ובשיאו הוא כלל 114,000 חיילים - כרבע מכלל הבונדסוור. בעקבות סיום המלחמה הקרה ואיחוד גרמניה מחדש, עבר הבונדסוור צמצום משמעותי אשר במסגרתו פורק הקורפוס הראשון. על בסיסו הוקם הקורפוס הראשון הגרמני-הולנדי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.relikte.com/nds_heer/korps1.htm Geschichte und Aufstellung des I. Korps]
* [http://www.relikte.com/nds_heer/index.htm Das I. Korps in Niedersachsen]
* [http://www.bw-duelmen.de/page_1180730195359.html Beschreibung der Geschichte des I. Korps]
* [https://www.archivesportaleurope.net/de/ead-display/-/ead/pl/aicode/DE-1958/type/hg/id/Beständeübersicht/unitid/BH+7-1 Bestand BH 7-1 „I. Korps“: Beständeübersicht und Findmittel] im Bundesarchiv

קטגוריה:קורפוסי הבונדסוור
עבדולסאמד עבדולחי

עבדולסאמד עבדולחי (בסומלית: Cabdulsamed Cabdullaahi; נולד ב-19 בינואר 1997) הוא כדורגלן סומלי המשחק בעמדת הקשר.

==קריירת מועדונים==
עבדולחי התחיל את הקריירה שלו בקוזאקן בויס. ב-10 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-2 נגד ספרטה רוטרדם ב'.

בקיץ עבדולחי הצטרף לצעירי ספרטה רוטרדם במדיה רשם 19 משחקי ליגה וכבש 3 שערים. כעבור שנה חתם בדן בוס מהליגה ההולנדית השנייה.

בקיץ חתם בארגוטליס מהליגה היוונית השנייה.

ב-12 בינואר 2024 חתם בדצ'יץ'.

==קריירה בינלאומית==
עבדולחי נולד בהולנד להורים שהיגרו מסומליה ולכן הוא זכאי לייצג את המדינה אף על פי שלא גר בה מעולם. ב-5 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סומליה בניצחון 0-1 נגד .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סומלים
קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:קשרי כדורגל סומלים
קטגוריה:קשרי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלני דן בוס
קטגוריה:כדורגלני ארגוטליס
קטגוריה:כדורגלני דצ'יץ'
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סומליה
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים במונטנגרו
קטגוריה:סומלים שנולדו ב-1997
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1997
הקורפוס השני (בונדסוור)

הקורפוס השני (בגרמנית: II. Korps) היה קורפוס של הבונדסוור אשר התקיים בין השנים 1956–1993.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-2 ביולי 1956 וכלל בתחילה את דיוויזיית הגרנדיר ה-2, דיוויזיית הגרנדיר ה-4, דיוויזיית הפאנצר ה-5, הדיוויזיה ההררית ה-1 והדיוויזיה האווירית ה-1. בימות שלום, הקורפוס היה כפוף ישירות למפקדה הראשית של הבונדסוור. במקרה של המלחמה הקורפוס היה אמור לעבור תחת פיקוד קבוצת הארמיות המרכזית של נאט"ו. חיילים מהקורפוס נשלחו לסומליה ככוח שמירת שלום (קבוצת התמיכה הגרמנית בסומליה).

ב-1993 בעקבות סיום המלחמה הקרה ואיחוד גרמניה מחדש, עבר הבונדסוור צמצום משמעותי. במסגרת זו, פורקו כל הקורפוסים של הבונדסוור. הקורפוס השני שינה את שמו ל"קורפוס השני הגרמני-אמריקני". בפועל, כל החיילים בקורפוס היו גרמנים, והתרומה האמריקנית הצטמצמה בקציני קישור במפקדת הקורפוס. במקרה חירום, דיוויזיית השריון האמריקנית ה-1 הייתה אמורה להיות מוכפפת לקורפוס. חיילים מהקורפוס השתתפו במלחמות יוגוסלביה. ב-2005 עבר הבונדסוור צמצום נוסף, אשר במסגרתו פורק גם הקורפוס השני.

==קישורים חיצוניים==
* [http://startext.net-build.de:8080/barch/MidosaSEARCH/Bestaendeuebersicht/index.htm?search=II.%20Korps&KontextFb=KontextFb&searchType=phrase&searchVolumes=all&highlight=true&vid=Bestaendeuebersicht&kid=4BA0139899C84488A04BF838E91DE3F0&uid=A69969241513405298202C1F4039AFE5&searchPos=2 Bestand BH 7-2 „II. Korps“ im Bundesarchiv]
* [http://www.multinationalitaet.de/de/index.htm „Forschungsprojekt: Integrationsprobleme multinationaler Streitkräfte“] Webseite von Stephan Lang

קטגוריה:קורפוסי הבונדסוור
יורופופ

יורופופ (באנגלית: Europop; מאוית גם כיורו פופ) הוא סגנון מוזיקת פופ שנוצר באירופה בין אמצע שנות ה-60 עד סוף שנות ה-60, והתפתח לאורך שנות ה-70 המאוחרות. סגנון היורופופ עמד בראשי מצעדי המוזיקה לאורך שנות ה-80 וה-90.

== היסטוריה ==
במהלך שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80, היו להקות שונות השייכות לז'אנר פופולריות באירופה הקונטיננטלית בלבד, למעט הלהקה השוודית אבבא (1972–1983), שזכתה להצלחה גדולה בבריטניה, בצפון אמריקה ובאוסטרליה.

בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90 הפך היורופופ לפופולרי מאוד. לאורך שנות ה-90 המאוחרות ותחילת שנות ה-2000, נמנתה להקת הדאנס האיטלקית אייפל 65 מבין הלהקות הבולטות הפעילות בז'אנר. בשנות ה-2000, אחת הנציגות הפופולריות ביותר של מוזיקת היורופופ הייתה להקת הפופ השוודית אלקזר. גם להקות פופ משנות ה-90 כמו הספייס גירלז, אקווה, סטפס ובקסטריט בויז הושפעו מז'אנר היורופופ. בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90, הביאו רוקסט ואייס אוף בייס את היורופופ לקהל המיינסטרים האמריקאי והבריטי.

אחד ההבדלים העיקריים בין פופ אמריקאי לאירופאי הוא שהיורופופ קרוב יותר לסגנוני הדאנס והטראנס.

== ראו גם ==
* להקות יורופופ
* אלקטרופופ
* טראנס ווקאלי
* יורודאנס

== קישורים חיצוניים ==
* 
<div style="direction: ltr;">
*Paul Simpson: The Rough Guide to Cult Pop: The Songs, the Artists, the Genres, the Dubious Fashions. Rough Guides 2003, , p.&nbsp;56 ([https://books.google.com/books?id=F7hpXcrqA-8C&pg=PA36&dq=Europop&lr=&sig=ACfU3U2TN6FVhA1BYuneNN2IGmxG12utFA restricted online version (Google Books)])
</div>

קטגוריה:שנות ה-1970 במוזיקה
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים - פופ
הקורפוס השלישי (בונדסוור)

הקורפוס השלישי (בגרמנית: III. Korps) היה קורפוס של הבונדסוור אשר התקיים בין השנים 1957–1994.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-2 ביולי 1956 והוצב בגבול גרמניה המערבית-צ'כוסלובקיה. הקורפוס היה כפוף ישירות למפקדה העליונה של הבונדסוור. במקרה של מלחמה מול ברית ורשה הקורפוס היה אמור לעבור תחת פיקוד הארמייה האמריקנית ה-7. בשנת 1970 לקורפוס צורפה דיוויזיית הפאנצר ה-12 עם סיום המלחמה הקרה ואיחוד גרמניה מחדש, הוחל בפירוק הקורפוס, שהסתיים ב-31 במרץ 1994.

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* [https://www.archivesportaleurope.net/de/ead-display/-/ead/pl/aicode/DE-1958/type/hg/id/Beständeübersicht/unitid/BH+7-3 Bestand BH 7-3 „III. Korps“] im Bundesarchiv
</div>

קטגוריה:קורפוסי הבונדסוור
הקורפוס הרביעי (בונדסוור)

הקורפוס הרביעי (בגרמנית: IV. Korps) היה קורפוס של הבונדסוור אשר התקיים בין השנים 1991–2002.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-16 באפריל 1991 בעקבות איחוד גרמניה מחדש. מטרתו הייתה לקלוט יחידות סדירות מצבא העם הלאומי כדי שניתן יהיה לשלבן בהמשך בצורה מסודרת בבונדסוור. חיילי הקורפוס פיקחו גם על יציאת הכוחות הסובייטיים מגרמניה המזרחית. הקורפוס פורק ב-31 במרץ 2002.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.nachrichtenbetriebsamt.de/korps.htm הקורפוס הרביעי]

קטגוריה:קורפוסי הבונדסוור
גמביט המלכה (ספר)

גמביט המלכה (באנגלית: The Queen's Gambit) הוא ספר מאת וולטר טוויס, המספר את סיפורה של יתומה המתגלה כעילוי בשחמט ובד בבד מתמודדת עם התמכרויות קשות. הספר עובד לסדרת טלוויזיה מצליחה באותו השם.

בעקבות הצלחתה של סדרת הטלוויזיה תורגם הרומן לעברית.

==עלילה==
אליזבת (בת') הרמון היא יתומה בודדה הגדלה בבית יתומים דתי בקנטאקי. חייה משתנים בגיל שמונה כאשר היא מתגלה כעילוי במשחק השחמט. היא עמלה לפתח את כישרונה ולהתקדם בעולם השחמט הנשלט בידי גברים מבוגרים, אולם בד בבד נאלצת להתמודד עם התמכרות לתרופות הרגעה ולאלכוהול. בגיל צעיר היא הופכת לאלופת ארצות הברית בשחמט, אולם חלומה האמיתי הוא לנסוע לרוסיה ולשחק מול האלופים האגדיים של ברית המועצות.

==עיבוד לקולנוע ולטלוויזיה==
בשנת 1983 נעשה ניסיון להפוך את הרומן לסרט עלילתי, כשעיתונאי הניו יורק טיימס ג'סי קורנבלוט רכש את הזכויות לתסריט. כשהסופר טוויס מת בשנת 1984, נמכרו הזכויות על הסרט לאולפן אחר, אך הפרויקט בוטל בשל חששות כלכליים. בשנת 1992 רכש התסריטאי הסקוטי אלן שיאץ' את הזכויות לתסריט. בין הבמאים שהיו מעורבים בשלב כלשהו בפרויקט היו מייקל אפטד וברנרדו ברטולוצ'י, אך כל אחד מהם עבר בסופו של דבר לפרויקטים אחרים. בשנים 2007 ו-2008 עבד שיאץ' עם הית' לדג'ר במה שהיה אמור להיות הופעת הבכורה של לדג'ר כבמאי ומי שהיה אמור לככב לצד אליוט פייג'. צילומי הפקה וצילומים עיקריים תוכננו לסוף שנת 2008, אך הוקפאו עם מותו של לדג'ר. במרץ 2019 הזמינה נטפליקס סדרה בת שבעה פרקים המבוססת על הרומן. סקוט פרנק הוא התסריטאי, הבמאי והמפיק בפועל, ואניה טיילור-ג'וי מגלמת את בת' בתפקיד הראשי.

ב-8 במרץ 2021 פורסם כי חברת ההפקות Level Forward רכשה את הזכויות להפקת מחזה על בסיס הספר.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי 1983
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
קטגוריה:ספרים שעובדו לסדרות טלוויזיה
טימו קיבינן

טימו פקה קיבינן (בפינית: Timo Pekka Kivinen; נולד ב-8 בדצמבר 1959) הוא גנרל פיני המשמש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של כוחות ההגנה של פינלנד.

==ביוגרפיה==
קיבינן נולד בלאפנראנטה ב-8 בדצמבר 1959, וב-1978 התגייס לצבא פינלנד. הוא למד בקורסים צבאיים בפינלנד, שוודיה בריטניה וארצות הברית. הוא השתתף במלחמת בוסניה ב-1997. ב-1998 הוא נשלח לאוסטריה כספח צבאי ולאחר מכן נשלח לשמש כנספח צבאי באוקראינה ובהונגריה. ב-2011 הוא חזר לפינלנד ומונה למפקד גדוד יגרים. ב-2004 הוא מונה סגן הנשיא של האוניברסיטה להגנה לאומית עד 2007. לאחר מכן מילא תפקידים בכירים במטה הכללי וב-2011 מונה למפקד בריגדת קרליה. ב-2017 הוא מונה לסגן ראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של פינלנד. ב-1 באוגוסט 2019 הוא הפך לראש ההגנה במקום ירמו לינדברג.

==קישורים חיצוניים==

* [https://puolustusvoimat.fi/en/about-us/general-officers/timo-kivinen טימו קיבינן] באתר צבא פינלנד

קטגוריה:ראש ההגנה (פינלנד)
קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:ילידי 1959
מועדון הניצולים

מועדון הניצולים (באנגלית: Survivors Club) הוא ספר שנכתב על ידי מייקל בורנסטין, ויצא לאור במרץ 2017 על ידי הוצאת כנרת זמורה-דביר. הוא מבוסס על סיפור אמיתי ומדבר על חייו של מייקל בשואה כילד יהודי קטן ועל שחרורו ממחנה ההשמדה אושוויץ. הספר היה לרב-מכר של הניו יורק טיימס.<ref></ref>

== על הסופר ==
מייקל בורנסטין נולד ב-1940 בז'רקי פולין, הוא היה אחד מהילדים הכי צעירים ששוחררו ממחנה ההשמדה אושוויץ בגיל 4 בלבד. לאחר שחרור אושוויץ הוא ואמו היגרו לארצות הברית, שם נולדו לו 4 ילדים.<ref></ref>

== תקציר הספר ==
הספר נפתח עם מייקל של זמנינו, המספר לנו על כך שבמקור לא היו לו שום כוונות לספר או לתעד את הסיפור שלו. יום אחד, הוא ראה תמונה שבה הוא נמצא באתר של הכחשת השואה. הוא מספר שהוא כל כך זעם כשהוא ראה תמונה שלו באתר כזה, שהוא החליט לכתוב לאחיינית שלו, דבי בורנסטין, וביחד הם חיפשו פרטי מידע חסרים, ובסופו של דבר כתבו את הספר.<ref name=":0"></ref>

בשלושת הפרקים הראשונים מסופרו על משפחת בורנסטין, לפני שמייקל נולד. הם גרים בז'רקי. בבית גרים שמואל, אחיו הגדול של מייקל, סופי (מאמישו), אמו של מייקל, ישראל, אביו של מייקל, ובעבשי, סבתו. בפרק הראשון, ישראל קובר את כל הרכוש היקר שלהם בחצר האחורית, כדי שהנאצים לא יגנבו אותו. כשמייקל נולד, ישנה סעודת ערב שישי גדולה, לראשונה מזה הרבה זמן. לאחר מכן מסופר על פשעי הנאצים בעיר. הנאצים יוצרים אגודה של יהודים הנקראת "יודנראט", ישראל ממונה לראש היודנראט בז'רקי, וחלק מהיהודים שם חושבים אותו לבוגד. הנאצים מעבידים את חברי היודנראט בפרך, ובסוף שולחים את היהודים בז'רקי למחנה ההשמדה אושוויץ. בהמשך הסיפור, הם משוחררים מאושוויץ על ידי הצבא הסובייטי, שמתייחס אליהם כמו בני אדם ולא כנחותים, מה שמפתיע אותם. סופי, אימו של מיכאל נפרדה ממנו בחיפוש אחר עבודה, והוא וסבתו חוזרים לז'רקי בחיפוש אחר בית. כאשר הם מגיעים, הם פוגשים בהילדה, דודתו של מיכאל, שהוא לא פגש שנים, ואפילו לא זוכר. הוא מתחבר עם רות, בתה של הילדה, שחושבת עצמה לנוצרייה אף על פי שגרה בבית יהודי. פרט זה מציל את חייה של כל המשפחה, כאשר חבורה של אנטישמיים מופיעה על סף דלתם של המשפחה, וחושבים אותם ליהודים. אבל, רות מזמרת את תפילותיה הנוצריות, מה שגורם לחבורה לחשוב שהם נוצרים ולעזוב אותם לנפשם. בהמשך, מיכאל וסבתו מתאחדים שוב עם אימו של מיכאל, והוא ואימו חוזרים לז'רקי כדי לגור בביתם הישן. בסוף הספר, אנו שומעים על בר - המצווה של מיכאל, ועל שעון שהוא מקבל במתנה מאימו, ועליו חרוטות המילים: "גם זה יעבור".<ref name=":0" />

== דמויות ==
מיכאל, גיבור הסיפור, שנולד בזמן השואה והשתחרר ממחנה ההשמדה אושוויץ כשהיה ילד.

דמויות משניות: יעקב, אביו של מיכאל, סופי אימו, שמואל אחיו הגדול, דורה סבתו, הקצין שמיט, הילדה דודתו של מיכאל, רות בת דודתו.<ref name=":0" />

== הערות שוליים ==
FISU

הפדרציה הבינלאומית לספורט אוניברסיטאי (בצרפתית: Fédération internationale du sport universitaire ,FISU) היא פדרציית ספורט בינלאומית שמטרתה לקדם ולארגן תחרויות ספורט חובבים ברמה עולמית עבור סטודנטים וסטודנטיות במוסדות להשכלה גבוהה. לאחר הקמתה בבריסל ב-1949 עבר ב-2011 המטה שלה ללוזאן. הפדרציה היא חברת האגודה הכללית לפדרציות הספורט הבינלאומיות והגוף המארגן של מפעלי האוניברסיאדה.

השפות הרשמיות של הארגון הן צרפתית ואנגלית.

== היסטוריה ==
=== משחקי האוניברסיטה העולמיים (1923–1940) ===
היה זה הצרפתי ז'אן פטיטיאן, נציג הספורט של איגוד הסטודנטים הלאומי של צרפת ושל הקונפדרציה הבינלאומית של הסטודנטים (CIE), שארגן את משחקי האוניברסיטה העולמיים הראשונים במאי 1923 בבפריז. לאחר מכן, בחסות ה-CIE, הוא ארגן את אלה של פראג (1925), רומא (1927), פריז (1928), דרמשטט (1930), טורינו (1933), בודפשט (1935), פריז (1937) ולבסוף מונקו ב (1939). המשחקים האחרונים התקיימו במקביל למפגש ספורט בינלאומי נוסף של סטודנטים שהפגיש תלמידים ממדינות שלא היו חברות בליגת האומות (בעיקר גרמניה ואוסטריה) ושאיגודי הסטודנטים הלאומיים שלהן לא היו או כבר לא חברים ב-CIE.

=== תחייה לאחר המלחמה ===
הסינטלון, שנחנך בשנת 2018 בקמפוס של [[אוניברסיטת לוזאן, הוא המטה של FISU]]
בשנת 1948 נוצר FISU בלוקסמבורג על ידי ד. פול שליימר. FISU מצאה את עצמה אז בתחרות עם איגוד הסטודנטים הבינלאומי (UIÉ) אשר ארגן את משחקי האוניברסיטה העולמיים בשנת 1949, זמן קצר לפני הקמת FISU. עד 1957 השתתפו במשחקים רק מדינות מערביות, לאחר מכן נפתחו המשחקים גם למדינות מזרח אירופה שהיו אז תחת משטר קומוניסטי. בשנת 1959, FISU ו-UIÉ הסכימו להשתתף יחד במשחקי האוניברסיטה העולמיים שאורגנו באיטליה. המשחקים הללו היו הראשונים לשאת את השם אוניברסיאדה. לאחר מכן FISU השתלט על האוניברסיאדה וייסד אליפויות עולם באוניברסיטאות.

== תוכניות הספורט של ההתאחדות ==
הפדרציה הבינלאומית לספורט אוניברסיטאי מפעילה שלוש תוכניות ספורט: אוניברסיאדות הקיץ והחורף ותוכנית הספורט של אליפות העולם באוניברסיטה הכוללת מקצועות לא-אולימפיים <ref>[http://www.fisu.net/fr/SPORTS-3134.html Programmes sportifs de la Fédération internationale du sport universitaire]</ref> .

=== תוכנית ספורט חובה של אוניברסיאדת הקיץ ===
* אתלטיקה קלה
* ג'ודו
* התעמלות אמנותית
* התעמלות מכשירים
* טניס
* טניס שולחן
* טקוואנדו
* כדורסל
* כדורעף
* כדורמים
* כדורגל
* סייף
* קפיצה למים
* קשתות
* שחייה תחרותית

=== תוכנית ספורט חובה של אוניברסיאדת החורף ===
* ביאתלון
* הוקי קרח
* החלקה אמנותית על הקרח
* החלקה מהירה
* סנובורד
* סקי אלפיני
* סקי למרחקים
* קרלינג

=== תוכנית ספורט של אליפות העולם באוניברסיטה ===
* איגרוף
* איגרוף תאילנדי
* בדמינטון
* ברידג'
* גולף
* הוקי שדה
* החלקה מהירה
* היאבקות
* הרמת משקולות
* וו-שו
* חתירה
* טיפוס
* טריאתלון
* ירי ספורטיבי
* כדוריד
* כדורסל
* כדורסל 3x3
* כדורעף חופים
* נטבול
* ניווט ספורטיבי
* סבאט
* סופטבול
* סקווש
* סקי מים
* סקי נורדי משולב
* סמבו
* עידוד
* פוטבול
* פלורבול
* קאנו/קיאק
* קורפבול
* קטרגל
* קפיצות סקי
* קרב חמש מודרני
* קרוקט
* קרטה
* ראגבי
* ריצת שדה
* רכיבה
* רכיבה על אופניים
* שח-מט
* שיט תחרותי - יאכטות

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.fisu.net אתר רשמי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני ספורט בין-לאומיים
קטגוריה:אקדמיה
Р (כתב קירילי)

אֶר היא אות באלפבית הקירילי שמקורה הוא האות היוונית רו וצורתה כשל רו גדולה וכשל האות הלטינית P בשתי צורותיה. זוהי אחת משש האותיות היחידות באלפבית הקירילי (יחד עם У, Е, Б ,А ו-Ф) אשר צורותיה הגדולה והקטנה שונות זו מזו. האות מייצגת עיצור מכתשי, רוטט /r/, וערכה המספרי הוא 100. באלפבית הקירילי העתיק נקראה האות רְצי (Рьци).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלפבית קירילי
מגיסטריום: מבחן הברזל

מגיסטריום, מבחן הברזל (באנגלית: Magisterium the iron trial) הוא הראשון בסדרת הספרים "מגיסטריום", סדרה פרי עטן של הסופרות הולי בלק וקסנדרה קלייר. הסדרה מתארת את מאבקו של קאלם האנט, ילד בעל מוגבלות ברגלו, וחבריו, ארון וטמרה, באויב המוות; קוסם השולט בכאוס אשר השמיד חלק גדול מעולם הקוסמים. הספר הראשון בסדרה יצא לאור בפברואר 2015. הספר תורגם על ידי יעל אכמון והוצא לאור בישראל על ידי כנרת הוצאה לאור.<ref></ref>

== תקציר העלילה ==
קאלם האנט הוא ילד יתום מאם שגדל על ידי אביו. ילד בעייתי שמוכר וידוע בעיירה הקטנה בה הוא גר בהברחת מורים מחליפים, בהרגזת מנהלים, בהטרדת משגיחים ומשגיחות בקפטריה. וגם בהפרעה ליועצים פדגוגיים שרצו לעזור לו.

קאלם מוזמן למבחן קסם כדי להתקבל למגיסטריום, בית הספר לקסמים, אך אביו, מתנגד לקסמים ולכן הוא מנסה לעזור לו להיכשל במבחן. קאלם נכשל בכל חלק של המבחן. בחלק הכתיבה העט שלו מתפוצץ, במבחן הפיזי הוא שורף את הכדור שלו, ובמבחן האישי הקערה שלו נשברת. אך למרות כל הכישלונות, אחד מהמאסטרים, מאסטר רופוס, לוקח אותו תחת חסותו, ויחד עם עוד שני קוסמים צעירים (טמרה וארון), לומד קאלם לשלוט בארבעת היסודות דרך אימונים מפרכים.

במהלך תקרית בזמן שנת הלימודים, תלמידי שנה א' במגיסטריום נקלעים לקרב עם יצורים מוכי כאוס. אחד התלמידים בורח מחוץ לשטח בית הספר, קאלם מוצא אותו מגלה שקרסולו שבור, ומרפא אותו בעזרת קסם. חלק מהתלמידים נפצעים בקרב מול היצורים מוכי הכאוס, וארון המתוסכל, תוקף את היצורים עם כוח הכאוס שלו. בסוף השנה כל אחד מהתלמידים מקבל צמיד עם ריבוע ברזל, שמסמן כי הוא בוגר שנת הברזל, אך לצמיד של ארון מוצמד גם ריבוע שחור, המסמל את היותו קוסם כאוס.<ref></ref>

== דמויות ==
*
* קאלם האנט: גיבור הסדרה, ילד בעייתי ולוחם צדק שאמו מתה כשהיה תינוק. קאלם הוא רוכב סקייטבורד, אינו מצטיין בכך אך מאמצו ניכר, הוא חובב קומיקס ומשחקי מחשב במיוחד. חונך על ידי אביו מגיל צעיר שקסם הוא חטא.
* ארון סטיוארט: החבר הטוב ביותר של גיבור הסדרה. אתלט יתום בעל חוש צדק מפותח, קוסם השולט בקסם כאוס. מראה חיצוני- בלונדיני גבוה וספורטאי
* טמרה רג'אווי: בת לזוג קוסמים עשירים ויש לה אחות שהפכה לנבלעת, יצור מהספר, אשר נוצר על ידי הישאבות של קוסם אל אחד מחמשת היסודות- אוויר, מים, אש, אדמה או כאוס. טמרה חווה את הקסמים בביתה במסיבות שהוריה עורכים והיפגשות עם קוסמים בספריה המקומית. <ref></ref>מראה חיצוני - שיער חום גליל שבדרך כלל אסוף בצמות 
* ג'ספר דה - וינטר: האויב - חבר של קאל. במקור חבר של טמרה. ילד קטנוני.
* השמידו : זאב המחמד מוכה האוס של קאל, קאל אסף אותו אליו כאשר היה בודד לאחר הקרב במוכי הכאוס, כשהיה גור.
* סיליה : ידידה לספסל הלימודים של קאל, דודתה מתה במלחמה.
* מאסטר רופוס: המאסטר של קבוצת השוליות הכוללת את קאלם ארון וטמרה ונחשב למאסטר בעל הדרגה הכי גבוהה אחרי מאסטר נורת מראה חיצוני- קרח 
* מאסטר מילגרוס : המאסטרית של קבוצת השוליות הכוללת את גספר ונחשבת למאסטרית בדרגה אחרי מאסטר רופוס מראה חיצוני- שיער שחור עם קצות שיער ורוד 

== הערות שוליים ==
עד קצה המושב

עד קצה המושב הוא ספר פיוטי בן 20 פרקים מאת עמליה רוזנבלום, באיורו של שאול שץ. הספר יצא לאור בשנת 2006 על ידי הוצאת כתר ספרים. היצירה נכתבה כמחווה לספר הקלאסי "הרוח בערבי הנחל" (קנת גרהם) ובהשראתו. הספר נכתב לנוער אך מתאים גם למבוגרים ולילדים.

זהו סיפור התבגרותם של ג'וני ושוקו, שני כלבים שחיים במושב, אשר אינם מסתדרים זה עם זה. יום אחד השניים מגלים דבר שמאיים על חייהן של חיות המושב, ויוצאים יחד להרפתקה שבאמצעותה הם הופכים להיות חברים טובים, וזאת תוך למידה על אופיין המגוון של חיות. מטרת הספר ללמד את הקוראים על חברות, שיתוף פעולה וצמיחה.<ref name=":0"></ref><ref name=":2"></ref> הספר זכה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער בשנת 2007<ref></ref>

==עלילה==
גיבור הסיפור, ג'וני, הוא כלב הרפתקן וחברותי. חייו משתנים כשחברו הטוב ביותר, ארתור, עוזב את המושב ועובר לגור בעיר. ארתור היה מעין אח בוגר לג'וני, הם היו חברים טובים שאהבו זה את זה וחוו דברים רבים יחד. לאחר שארתור עוזב מתקשה ג'וני להמשיך בחייו, מסרב להתנחם ומעביר לילות רבים במלונה הישנה של ארתור. בשלב זה, עוברת משפחה חדשה לבית הישן של ארתור ויחד איתם כלב חדש בשם שוקו. ג'וני אינו רוצה להתחבר עם שוקו מחשש שישכח את חברותו הישנה עם ארתור. ביום שישי, מתאספות חיות המושב יחד כהרגלן, ועושות קומזיץ. לפתע הן מגלות ששכחו להזמין את הכלב החדש, שוקו, ומבקשות מג'וני ללכת ולהביאו וג'וני נענה לבקשתן. בזכות המעשה הזה ג'וני ושוקו מתחברים. כעבור זמן מגלים השניים שציידים נמצאים במושב. ג'וני ושוקו רוקמים תוכנית מורכבת לתפיסת הציידים. הם יוצאים להרפתקה משותפת במהלכה מתהדקת גם החברות ביניהם. השניים מצליחים במשימה והופכים לגיבורים. ג'וני ושוקו מחליטים ללכת לטיול שבו שוקו נפגע באחת מרגליו והווטרינר נאלץ לכרות אותה. סוף הסיפור שונה מאוד מתחילתו, כאשר ג'וני ושוקו מסתובבים במושב וצוחקים על העבר.

== ביקורת ==
מבקרים רבים שיבחו את הספר ביניהם אתר "כנפיים" של מט"ח (מרכז טכנולוגיה חינוכית) שרואה בו "סיפור התבגרות, שופע תובנות פסיכולוגיות"<ref name=":1"></ref>, רונית רוקאס שמשבחת את התובנות העמוקות שבספר וכותבת עליו כך: "המספרת, כמעט בלי רחמים, ממחישה שהמציאות מרובת רבדים ומסועפת יותר מעולמם של ספרי פנטסיה גרועים, שבהם מעשי הגבורה הם חזות הכל: היא טובה ורעה, אלימה ונפלאה, חורפית וקיצית גם יחד.

== פרסים ==
הספר זכה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער בשנת 2007

== הערות שוליים ==
Whistlejacket

Whistlejacket הוא ציור בצבעי שמן של הצייר האנגלי ג'ורג' סטובס, שנוצר בשנת 1762. בציור, שאורכו 292 ס"מ ורוחבו 246.4 ס"מ, מוצג סוס מרוצים של צ'ארלס ווטסון-ונטוורת' המתרומם על שתי רגליו האחוריות, ללא רקע נוסף מלבד צלליות עם דיוק מרבי לגבי האנטומיה של הסוס. העיתון "אינדפנדנט" הגדיר את היצירה "פרדיגמת יופי ללא דופי של סוס ערבי גזעי". יורשיי ונטוורת' החזיקו ביצירה עד לשנת 1997 שבה היא נמכרה לגלריה הלאומית תמורת 11 מיליון ליש"ט.<ref>Egerton (1998), 240</ref>

סטובס היה נודע בכישוריו בציוריי חיות. הוא הוזמן על ידי המרקיז ונטוורת' לביתו שביורקשייר לצורך ציור הסוס בשנת 1762. זאת הפעם הראשונה שהצייר נדרש לצייר סוס בממדים כאלו גדולים ללא רקע, וייתכן כי דרישה זו נעשה לפי בקשתו של המרקיז.<ref>Egerton (1998), 243–244</ref>

בניגוד לציורים של סוסים אחרים, כדוגמת ציוריו של פטר פאול רובנס, ביצירה זו אין רוכב על הסוס והמיקוד הוא בחיה עצמה.<ref>Egerton, 245.</ref> הסוס מביט לעיניי הצופה, המקנה לו נופך רומנטי. הייחודיות ביצירה היא קריאת תיגר על "היררכיית הסגנונות" שבה ציור חיות נחשב לבעל חשיבות נמוכה.<ref>Landry, 149–150, 153–155, 156</ref> 

==אודות היצירה==
סטובס למד אנטומיה ביורק, ובשנת 1756, הוא חקר אנטומיה של סוסים מתים בלינקולנשייר למשך 18 חודשים. ב-1766, הצייר פרסם ספר הנקרא "אנטומיה של סוסים" שכולל את רישומיו ממחקריו. אפילו לפני פרסום הספר, עבודותיו של סטובס נחשבו למדויקות ביותר והקנו לו שם בתחום, וכפועל יוצא נוצר ביקוש רב ליצירותיו.

צ'ארלס ווטסון-ונטוורת' היה חבר המפלגה הוויגית ולימים ראש ממשלתה של הממלכה המאוחדת. כמו כן, הוא היה אדם עשיר אפילו ביחס לפולטיקאי שבימים אלו נחשב למעמד חברתי גבוה. בשנת 1762, ווטסון-ונטוורת' ביקש מסטבוס לצייר כמה מסוסיו, וביניהם Whistlejacket.<ref>Egerton (1998), 242–243</ref> כמו כן, הוא היה אספן אומנות, בעיקר ממסע שהוא עשה לאיטליה בסוף שנות ה-40 של המאה ה-18. חרף זאת, תחביביו העיקריים היו מרוץ סוסים והימור.<ref>Egerton (1998), 243</ref> 

הארכיון של ווטסון-ונטוורת' קובע שאין שום מסמך רשמי של בקשה לצייר את Whistlejacket, אולם ניתן למצוא ראייה מקבלה שסטבוס הוציא ב-30 בדצמבר 1762 על תשלום על שני ציורים שאחד מהם תואר כ"ציור של סוס גדול כמו החיים".<ref>Egerton (1998), 246</ref> 

לפי הביוגרפיה של סטבוס, שנכתבה על ידי אוזיאס האמפרי, כאשר הצייר כמעט השלים את הציור, Whistlejacket התנהג באלימות מפני שראה בציור כסוס יריב. סיפור זה ככל הנראה לא אמיתי, והוא מדמה בבירור את סיפורו של פליניוס הזקן על זאוקסיס ופראסיוס.<ref>Landry, 152–153, 156</ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוספי הגלריה הלאומית (לונדון)
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-18
С (כתב קירילי)

אֶס היא אות באלפבית הקירילי שמקורה באות היוונית סיגמא וצורתה כשל האות הלטינית C. האות מייצגת עיצור מכתשי, חוכך שורק, אטום /s/, וערכה המספרי הוא 200. שמה באלפבית הקירילי העתיק היה סְלוֹבוֹ (Слово), שמשמעו "מילה".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלפבית קירילי
Т (כתב קירילי)

טֶה היא אות באלפבית הקירילי אשר מקורה הוא האות היוונית טאו וצורתה כשל טאו גדולה. כמו כן, האות מזכירה בצורתה T לטינית גדולה, אך בניגוד ל-T הלטינית, האות הקטנה זהה בצורתה לאות הגדולה. עם זאת, כשהיא נטויה, האות הקטנה מזכירה בצורתה M לטינית קטנה (m). האות מייצגת עיצור מכתשי, סותם, אטום /t/, וערכה המספרי הוא 300. נקראה באלפבית הקירילי המוקדם טברדוֹ (Тврьдо).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלפבית קירילי
Ф (כתב קירילי)

אֶף היא אות באלפבית הקירילי אשר מקורה הוא האות היוונית פי וצורתה כמעט זהה לה. זוהי אחת משש האותיות היחידות באלפבית הקירילי (יחד עם Р, Е, Б ,А ו-У) אשר צורותיה הגדולה והקטנה שונות זו מזו. האות מייצגת עיצור שפתי-שיני, חוכך, אטום /f/, וערכה המספרי הוא 500. נקראה באלפבית הקירילי המוקדם פְרט (Фрьтъ).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלפבית קירילי
שירה לב עמי

שירה לב עמי (נולדה ב-8 באפריל 1980) היא ראשת מערך הדיגיטל הלאומי מהקמתו באפריל 2022. פעילה בתחום משבר האקלים. בעברה הייתה מנמ"רית משרד הבריאות. מעל עשור בתפקידי ניהול ציבורי בכירים, המשלבים תפעול, טכנולוגיה ודאטה לקידום אסטרטגיה לאומית.

==ביוגרפיה==

הוריה של לב עמי, מתתיהו ולורה ספרבר עלו מארצות הברית והיא נולדה וגדלה בקיבוץ יהל. שירתה ביחידה 8200 כמתכנתת בצוות שעסק באינטגרציה ובממשקים, ולאחר מכן כמפקדת מדור טכנולוגי מבצעי. השתחררה בדרגת סגן ובמהלך שירותה נבחרה כמצטיינת נשיא המדינה.

לאחר שחרורה משירות קבע נשארה ביחידה כאזרחית, בתפקיד פיתוח הדרכה ופיתוח ארגוני לחיילים בתפקידים הטכנולוגיים.

השלימה שלושה תארים שניים במקביל (ללא תואר ראשון): במסגרת התוכנית הבין-תחומית לתלמידים מצטיינים ע"ש עדי לאוטמן באוניברסיטת תל אביב: תואר שני מנהל עסקים – ניהול טכנולוגיות ומערכות מידע והתנהגות ארגונית, תואר שני במדעי המדינה ומדיניות ציבורית ותואר שני במשפטים. בשנת 2021 קיבלה תואר שני ברגולציה סביבתית מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני בכלכלה מהמכללה למינהל<ref></ref>.

== קריירה מקצועית ==
בשנים 2002–2004 שימשה כיועצת פיתוח ארגוני ופיתוח הדרכה בחיל המודיעין ביחידה 8200 (כאע"צית).

בשנת 2005 עבדה בחברת שלדור כיועצת אסטרטגית. באותה שנה הצטרפה למחלקת העסקאות של קבוצת פישמן, שם עבדה מקרוב עם עורכי דין, רואי חשבון, שמאים ובנקי השקעות, כמנהלת אינטגרציה ותפעול.

בשנת 2006 התמנתה למנהלת אסטרטגיה ומערכות מידע בקרן יד הנדיב, ולאחר חמש שנים עזבה לטובת תפקיד סמנכ"לית מערכות מידע ובריאות דיגיטלית במשרד הבריאות כיהנה בתפקיד בין השנים 2011–2018. על פועלה במשרד הבריאות זכתה בפרס הצטיינות אישי למנהלי מערכות מידע במשק ופרס איכות ומצוינות ארגוני במגזר הציבורי.

בשנת 2018 הקימה את חברת "ספירניגה" - סטארט-אפ בתחום הבריאות הדיגיטלית.

בשנת 2019 כיהנה סמנכ"לית טכנולוגיה, חדשנות דיגיטלית, דאטה ואסטרטגיה בג'וינט.

בשנים 2019–2022 כיהנה כדירקטורית חיצונית בחברת הביטוח "דייוויד שילד". 

בפברואר 2022 מונתה למנכ"לית מערך הדיגיטל הלאומי במשרד הכלכלה, שתחתיו אוגדו רשות התקשוב הממשלתי ומטה "המיזם הלאומי ישראל דיגיטלית".

זכתה כמה פעמים באות המנמ"ר המצטיין ובתחרויות מצטייני המחשוב של "אנשים ומחשבים", ובגיל 36 נבחרה לרשימת "40 הצעירים המבטיחים" של עיתון גלובס<ref name=":0" />.

== פעילות התנדבותית ==
* חברה בוועדת איכות סביבה של מועצת העיר מודיעין
* חברת ועד מנהל ויושבת ראש ועדת כספים בעמותת "יזמ"ה - יהדות זמננו מורשת העם" במודיעין
* דירקטורית חיצונית, יו"ר ועדת תגמול, חברה בוועדת הביקורת החיצונית וחברת ועדת מאזן, בחברת DavidShield
* חברה בוועדת כספים בשדולת הנשים
* מתנדבת בקבוצת "הורים למען האקלים"
* חברת ועד מנהל בעמותת הפורום הישראלי לאנרגיה
* חברת דירקטוריון קרן קיימת לישראל

== חיים אישיים ==
נשואה לטל לב-עמי, מנכ"ל ומייסד חברת קלאודינרי, ואמא לשלושה. מתגוררת במודיעין.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.gov.il/he/departments/people/shira שירה לב עמי] באתר מערך הדיגיטל הלאומי
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חיילות יחידה 8200
קטגוריה:חיילי יחידה 8200
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:מודיעין-מכבים-רעות: אישים
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:עובדי משרד הבריאות
קטגוריה:עובדות משרד הבריאות
קטגוריה:אנשי הקיבוץ
קטגוריה:מועצה אזורית חבל אילות: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
עדנה שכטמן

עדנה חיה שכטמן (9 ביולי 1948 – 22 במאי 2022) הייתה פרופסור לסטטיסטיקה במחלקה להנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון, וראש המחלקה להנדסת תעשייה וניהול ונשיאת האיגוד הישראלי לסטטיסטיקה בין השנים 2009–2011.

== ביוגרפיה ==
שכטמן נולדה בשנת 1948 בירושלים. הוריה ראובן ומלכה ציגלר היו ניצולי שואה. אחיה הוא צבי ציגלר. בילדותה התגוררה בחיפה, למדה בבית הספר הריאלי העברי והייתה פעילה בתנועת הצופים. את שירותה הצבאי עשתה בחיל החימוש.

למדה תואר ראשון במתמטיקה ובסטטיסטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, וביום הראשון ללימודים פגשה את בעלה לעתיד גדעון והשניים נישאו בשנת 1971 והשתקעו ברחובות.

סיימה תואר שני בסטטיסטיקה, ודוקטורט בסטטיסטיקה באוניברסיטת המדינה של אוהיו בשנת 1980 בהנחייתו של דגלאס וולף<ref></ref>.

שכטמן עבדה בפקולטה לחקלאות ובתעשייה הרפואית, ובשנת 1996 החלה את דרכה במחלקה להנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת בן-גוריון ולימים מונתה לתפקיד ראש המחלקה, והקימה את המרכז לייעוץ סטטיסטי באוניברסיטה<ref></ref>.

היא הייתה מרצה אורחת במספר מוסדות אקדמיים, ביניהם אוניברסיטת טקסס, אוניברסיטת טקסס A&M, אוניברסיטת ניו יורק ואוניברסיטת קליפורניה בברקלי. ב-2017 פרשה מאוניברסיטת בן-גוריון כפרופסור אמריטה.

== מחקריה ==
במשך 35 שנות הקריירה האקדמית שלה פרסמה שכטמן למעלה מ-120 מאמרים אקדמיים ודוחות מדעיים<ref></ref>, ונודעה בייחוד בזכות הפיתוח שלה (עם שלמה יצחקי) של כלים סטטיסטיים המשתמשים בממוצע הפרש מוחלט (GMD) כמדד ההשתנות, במקום שונות<ref></ref>.

עבודתה המדעית של שכטמן שילבה מחקר תאורטי ומחקר יישומי של מתודולוגיה סטטיסטית. מחקריה בסטטיסטיקה יישומית התמקדו בעיקר בביוסטטיסטיקה<ref></ref>, וכללו מחקרים על מחלת פרקינסון<ref></ref> ובטיחות בדרכים<ref></ref>.

== חיים אישיים ==
שכטמן הייתה נשואה לפרופסור גדעון שכטמן, אם לארבעה - ד"ר איתן שכטמן-דריימן, חוקר מדעי המוח; ערן שכטמן, מנהל ישראלי, מנכ"ל חברת קונקט לשעבר; חגי שכטמן, איש הייטק; וגילי ברג, מנהלת מוצר בחברת סאפיינס.

שכטמן נפטרה ממחלת הסרטן.

==קישורים חיצוניים==

* [https://fohs.bgu.ac.il/research/PersonalWebSite1main.aspx?id=jiMsVdr עדנה שכטמן], באתר של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סטטיסטיקאיות ישראליות
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: הנדסת תעשייה וניהול
קטגוריה:סטטיסטיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרות תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת המדינה של אוהיו
קטגוריה:נשיאי האיגוד הישראלי לסטטיסטיקה ומדע הנתונים
קטגוריה:חיילי חיל החימוש
קטגוריה:חיילות חיל החימוש
קטגוריה:ישראליות שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2022
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
רנו סניק ויז'ן קונספט

רנו סניק ויז'ן קונספט (בצרפתית: Renault Scénic Vision concept) היא מכונית קונספט חשמלית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שהוצגה על ידי רנו ב-19 במאי 2022<ref></ref>. היא מיועדת לייצור בשנת 2024<ref></ref>.

== סקירה כללית ==
מכונית הקונספט מבוססת על פלטפורמת ה-CMF-EV של קבוצת רנו שנחשפה לראשונה עם הצגת הרנו מגאן אי-טק<ref></ref>. הסניק בנוי מ-70% חומרים ממוחזרים<ref name=":0"></ref>. לסניק מצלמות צד במקום מראות צד.

הסניק כולל מנוע חשמלי אחורי המספק 215 כ"ס. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 40 קוט"ש. ולראשונה הסניק כוללת תא דלק מימן הפועל כמאריך טווח<ref></ref>. הטווח הכולל עומד על 800 ק"מ (משוער).

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

סניק ויז'ן קונספט
קטגוריה:מכוניות קונספט
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:מכוניות חשמליות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בצרפת
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2022
עונת 1958/1959 בליגת המשנה ההולנדית

עונת 1958/1959 הייתה העונה השלישית של ליגת המשנה ההולנדית, שהיא הליגה ההולנדית השנייה.
בסיום עונה זו פולנדם ופ.צ סיטארד העפילו לליגה הראשונה, רודה והארלם נשרו לליגה השלישית.

==מבנה==
על ניצחון הוענקו 2 נקודות ועל תיקו נקודה בודדת. הליגה כללה 31 קבוצות, 27 ששיחקו בעונה הקודמת אליהן הצטרפו היורדות מהליגה הראשונה דן בוס ב.ו.ו וGVAV והעולות מהליגה השלישית הראקלס אלמלו וזנדם. הקבוצות חולקו לשני בתים ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 15 משחקים כל אחד - 30 מחזורים בסה"כ בבית א' ו-14 משחקים כל אחד - כ-28 מחזורים בבית ב' בסיומם הראשונה בכל בית זכתה באליפות והעפילה לליגה הראשונה והקבוצות במקום ה-16 בבית א' ו-15 בבית ב' נשרו לליגה השלישית.

==טבלת הליגה==
====בית א'====
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor=#BBF3BB
| 1.||פולנדם
 ||30||21||4||5||72||31||41||46||העפלה לליגת העל ההולנדית
|-
|2.||קמבור
 ||30||19||4||7||80||45||35||42
|-
|3.||אפלדורן
 ||30||16||4||10||57||48|| 9||36
|-
|4.||אלקמר 54
 ||30||14||7||9||49||40|| 9||35
|-
|5.||סחידאם
 ||30||15||4||11||49||50||1-||34
|-
|6.||לימבורגיה
 ||30||13||7||10||52||44||8||33
|-
| 7.||מועדון הכדורגל איינדהובן
 ||30||12||7||11||62||52||10||31
|-
| 8.||דן בוס ב.ו.ו
 ||30||11||9||10||59||54||5||31
|-
| 9.||ו.ו.הלמונד
 ||30||13||4||13||58||50||8||30
|-
| 10.||די אף סי
 ||30||11||7||12||58||53||5||29
|-
| 11.||פורטונה פלארדנינגן
 ||30||11||4||15||51||75|| 24-||26
|-
|12.||זנדם
 ||30||9||6||15||53||57||4-||24
|-
| 13.||וחנינגן
 ||30||8||6||16||59||88|| 29-||22
|-
| 14.||דה חראפסחאפ
 ||30||7||7||16||42||65||23-||21
|-
| 15.||ו.ס.ו
 ||30||7||7||16||32||55||23-||21
|- style="background:#FF8888
| 16.||הארלם
 ||30||7||5||18||44||70||26-||19||rowspan=1 align=right|ירדה לליגה השלישית
|}

====בית ב'====
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor=#BBF3BB
| 1.||פ.צ סיטארד
 ||28||18||5||5||71||32||39||41||העפלה לליגת העל ההולנדית
|-
|2.||סטורמווגלס
 ||28||17||6||5||76||41||35||40
|-
|3.||GVAV
 ||28||17||5||6||55||32||23||39
|-
|4.||הולנדיה ויקטוריה
 ||28||17||3||8||60||47||13||37
|-
|5.||הרמס סחידם
 ||28||10||11||7||48||36||12||31
|-
|6.||אקסלסיור רוטרדם
 ||28||9||9||10||35||39||4-||27
|-
| 7.||הראקלס אלמלו
 ||28||11||4||13||54||53||1||26
|-
| 8.||פ.צ קוגר
 ||28||10||6||12||48||54||6-||26
|-
| 9.||R.B.C רוסנדאל
 ||28||10||5||13||46||52||6-||25
|-
| 10.||ויטסה ארנהם
 ||28||8||8||12||50||60|| 10-||24
|-
| 11.||הולנדיה 55
 ||28||8||8||12||46||56|| 10-||24
|-
|12.||וולוויקרס
 ||28||8||7||13||41||44|| 3-||23
|-
| 13.||ראסינג הימשטאד
 ||28||8||4||16||35||61||26-||20
|-
| 14.||ריידבלוק אנסחנדה
 ||28||7||5||16||48||73||25-||19
|- style="background:#FF8888
| 15.||רודה
 ||28||8||2||18||35||68|| 33-||18||rowspan=1 align=right|ירדה לליגה השלישית
|}

קטגוריה:עונות בליגת המשנה ההולנדית
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1958
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1959
קטגוריה:1958 בהולנד
ניגון הכנה

ניגון הכנה (נקרא גם: ניגון הכנה לארבע בבות) הוא ניגון ללא מילים מניגוני חב"ד, מהסוגה "ניגונים מכוונים". בחב"ד נוהגים לרוב לנגן את הניגון קודם שמנגנים את הניגון ארבע בבות.

ישנם שלושה ניגוני חב"ד נוספים בשם זהה.

==אודות הניגון==
הניגון מופיע בספר הניגונים - חב"ד מספר צ"ג (93) תחת השם 'ניגון לשבת וליום טוב'.

ניגון היה חביב אצל רבי שלום דובער שניאורסון.

זהות המלחין אינה ידועה אך היו שרים את זה אצל האדמו"ר רבי שלום דובער שניאורסון בעיקר לפני אמירת מאמר והוא חיבב ניגון זה ונחשב לניגון שלו.

בשיחות של הרבי הריי"צ מופיע שכמה פעמים הוא ביקש שינגנו את הניגון של אביו לפי שניגנו את ניגון ארבע בבות, אך לא ברור האם הכוונה לניגון הזה או ניגון אחר.

אצל הרבי מלובביץ' היו מנגים ניגון זה לפי שניגנו את ניגון ארבע בבות והוא אחד מהניגונים המכוונים אותם נוהגים בחב"ד לנגן בזמנים מיוחדים.

==עיבודים מוזיקליים==
בשנת 1974 הופיע הניגון באלבום "ניגוני חב"ד" 13 של ניח"ח, ב־2002 הופיע הניגון באלבום אבינו מלכנו של אברהם פריד, ב־2013 הופיע הניגון באלבום "עצם הנשמה 4" של יאיר כלב, ב־2017 הופיע הניגון באלבום "הניגונים" של משה לאופר ועוד.

הניגון בוצע במהלך השנים גם על ידי אלי מרקוס, אלי ליפסקר, חיליק פרנק, שמחה פרידמן ואחרים, וכן על ידי הרב יצחק גינזבורג.

==ניגוני חב"ד נוספים בשם זהה==

ישנו ניגון חב"די אחר בשם ניגון רוסטוב גם הוא מכונה ניגון הכנה, אשר פעמים מבלבלים בטעות בינו לבין ניגון זה, וגם הוא מהסוגה ניגונים מכוונים והוא שימש בהתוועדות של הרבי מלובביץ' כניגון הכנה לאמירת מאמר חסידות ופעמים אחדות היו מנגנים אותו בהתוועדות של הרבי מלובביץ' גם כהכנה לניגון ארבע בבות במקום ניגון זה. ניגון זה הופיע ב-1998 באלבום ניגון הבעש"ט של אברהם פריד.

ישנם עוד שני ניגוני חב"ד נוספים בשם 'ניגון הכנה' אחד ניגון הכנה למאמר אותו שרים החסידים לפני שהחסידים חוזרים על אמירת מאמר חסידות ואחד אחר שניגנו כהכנה למאמר בתקופת רבי שמואל שניאורסון הרבי הרביעי של חב"ד.

==קישורים חיצוניים==

* [https://he.chabad.org/multimedia/media_cdo/aid/2018720 הניגון מושר בהתוועדות ו' בתשרי תשמ"א] אצל הרבי מנחם מנדל שניאורסון, באתר חבד אורג 
* [https://he.chabad.org/multimedia/media_cdo/aid/3833931 ניגון הכנה י' שבט תשמ"ג - 24 בינואר 1983]
* מרדכי ברוצקי, [https://youtube.com/watch?v=wdJAZK1_1qE ניגון הכנה], באלבום "הניגונים המכוונים" של אדמו"רי חב"ד
* [https://www.youtube.com/watch?v=xVuJ3pHFZbA לימוד ניגוני חב"ד - ניגון הכנה], הרב מיכאל טייב

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
קטגוריה:ניגוני חב"ד
פרארי פורוסנגווה

פרארי פורוסנגווה (באיטלקית: Ferrari Purosangue; בתרגום לעברית: סוס גזעי) היא מכונית ספורט במרכב קרוסאובר קופה, בעלת ארבעה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי פרארי משנת 2023. היא נחשפה ב-13 בספטמבר 2022<ref></ref> והגיעה לישראל ב-28 בספטמבר 2023<ref></ref>. היא הקרוסאובר הראשונה של פרארי<ref></ref>.

== היסטוריה ==
מסוף ההעשור השני של המאה ה-21 החלו רכבי השטח/פנאי (קרוסאובר) להיות פופולארים יותר בקרב הלקחות של יצרני הרכב, ולכן למבורגיני<ref></ref>, בנטלי<ref></ref>, מזראטי<ref></ref>, רולס-רויס<ref></ref> ועוד יצרני רכבי ספורט חשפו מכונית במרכב קרוסאובר, דגמים אלו הביאו לעלייה חדה במכירות ליצרנים ולהרווחים גדולים, לפרארי אומנם יש מכירות טובות ואפילו עלייה חדה יותר מכל היצרנית בשנת 2021<ref></ref>, אך דגם קרוסאובר יביא מכירות טובות עוד יותר.

== עיצוב<ref name=":0"></ref> ==
מהתמונות שדלפו לרשת ישירות מפס הייצור של הדגם אפשר לראות כי הדגם עושה שימוש בשפת העיצוב העדכנית והמודרנית של פרארי. בחזית אנחנו פוגשים השראה מפרארי SF90 ההיברידית, במיוחד בעיצוב פנסי החזית ומאחור נמצא אלמנטים עיצוביים אותם פגשנו בפרארי 269 GTB או בפרארי רומא, כדוגמת עיצוב הפנסים האחוריים ושני הצמדים של סופיות צינור הפליטה הבולטים. פנים המכונית מעוצב באופן עדכני ומודרני כשאר רכבי פרארי.

== מפרט טכני ==
הפורוסנגווה משתמשת במנוע בנזין V12 צילינדרים הבסיסי של פרארי בנפח 6.5 ליטר אטמוספירי המספק 725 כ"ס ב-7,750 סל"ד ומומנט מרבי של 73 קג"מ ב-6,250 סל"ד<ref></ref>, למנוע קו אדום של 8,250 סל"ד. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שמונה הילוכים והנעה כפולה. נתון תאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש של 3.3 שניות ומהירות מרבית של 310 קמ"ש.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רכבי פרארי
קטגוריה:מוצרים עתידיים
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:כלי רכב המורכבים באיטליה
מאמן זמני

227x227 פיקסלים
בכדורגל, מאמן זמני הוא אדם הנוטל באופן זמני אחריות על קבוצת כדורגל, והופך זמנית למאמן ראשי, בדרך כלל לאחר פיטוריו או עזיבתו של המאמן הראשי. עם זאת, ניתן למנות מאמן זמני גם אם המאמן הרגיל מושעה, חולה, או אינו יכול למלא את תפקידו מכל סיבה.

מאמן זמני מגיע בדרך כלל מתוך מערכת מועדון הכדורגל, כמו עוזר מאמן, מנהל ספורטיבי, מאמן ותיק שאימן את המועדון בעבר, מאמן קבוצת הנוער או שחקן-מאמן.

==מינויים קבועים==
אם המאמן הזמני מצליח בתפקידו, לעיתים הוא יהפוך לאחר מכן למאמן הראשי הקבוע.

לדוגמה, ב-8 בינואר 2011, רוי הודג'סון פוטר על ידי ליברפול לאחר רצף של תוצאות גרועות, כשהקבוצה התדרדרה למקום ה-12, וקני דלגליש מונה למאמן הזמני של ליברפול לשארית העונה. לאחר המשך עונה מרשימה, שהעלתה את ליברפול למקום השישי בטבלה, דלגליש מונה למאמן הקבוע של ליברפול, בחוזה לשלוש שנים.

בדומה לכך, ב-18 בדצמבר 2018 ז'וזה מוריניו פוטר על ידי מנצ'סטר יונייטד לאחר שהקבוצה הפסידה 1–3 לליברפול וירדה למקום השישי. שחקן העבר של הקבוצה, אולה גונאר סולשיאר, מונה למאמן הקבוצה. כשמנצ'סטר יונייטד עלתה למקום הרביעי בטבלה והעפילה לרבע גמר ליגת האלופות – סולשיאר מונה למאמן קבוע בחוזה לשלוש שנים.

בגרמניה, בקיץ 2019 מונה האנזי פליק לעוזר המאמן בבאיירן מינכן, תחת המאמן הראשי ניקו קובאץ'. בנובמבר 2019 פוטר קובאץ', ופליק מונה במקומו כמאמן עד לתום העונה. הוא זכה עם באיירן באליפות ובגביע הגרמני בעונת 2019/20, לאחר שהצליחה הקבוצה לסגור פער של שבע נקודות ליגה וזכה עם הקבוצה בליגת האלופות, לאחר ניצחון 1–0 במשחק הגמר על פריז סן-ז'רמן. בעקבות הזכייה בטרבל עם באיירן מינכן, זכה פליק בתוארי מאמן השנה של אופ"א ומאמן השנה בגרמניה ב-2020. ב-24 בספטמבר זכה עם באיירן מינכן גם בסופר קאפ האירופי עם ניצחון 1–2 על סביליה הספרדית. שבוע אחר מכן, ב-30 בספטמבר, ניצחה באיירן מינכן 2–3 את בורוסיה דורטמונד במשחק הסופר קאפ הגרמני וזכתה בתואר, ובכך זכה פליק עם באיירן מינכן בחמישה תארים בעונה אחת.<ref name="USC"></ref> בפברואר 2021 הוסיף תואר נוסף השייך לעונת 2020, כשזכה עם הקבוצה בגביע העולם למועדונים והשלים זכייה ראשונה אי-פעם של המועדון בשישה תארים בעונה אחת.<ref></ref>

מאידך, טוני פארקס מונה למאמן הזמני של בלקברן רוברס בשש הזדמנויות שונות בין 1986 ל-2004, מבלי שקיבל את תפקיד המאמן הקבוע.

וורו, מונה למאמן הזמני של ולנסיה בשמונה הזדמנויות שונות בין 2008 ל-2023, ומונה למאמן ראשי קבוע רק בין ינואר למאי 2017.

==דוגמאות בולטות==
===הצלחות כמאמן זמני===
* בנובמבר 2007, סנדי סטיוארט הוביל את סט. ג'ונסטון לזכייה בגביע האתגר הסקוטי לאחר שאינו אותה כמאמן זמני במשחק הגמר בלבד.
* ב-4 במרץ 2012, רוברטו די מטאו הפך למאמנהּ של צ'לסי אחרי פיטוריו של וילאש בואש, וב-5 במאי ניצח 2–1 את ליברפול וזכה ב. ב-19 במאי 2012 הוביל את צ'לסי לניצחון בגמר ליגת האלופות.<ref></ref> ביוני אותה שנה הוחתם כמאמן הראשי, אך פוטר בנובמבר ובמקומו הגיע כמאמן זמני רפאל בניטס, שזכה עם הקבוצה ב אך לא מונה למאמן קבוע.<ref></ref>
* בשנת 2017 זכו יעקב אסייג וכפיר אדרי בגביע המדינה בכדורגל כמאמנים, לאחר שהחליפו את ניסן יחזקאל.

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:כדורגל
קטגוריה:מקצועות הספורט