OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תומאס דאוסגור

תומאס דאוסגור (בדנית: Thomas Dausgaard, נולד ב-4 ביולי 1963 בקופנהגן) הוא מנצח דני.

== ביוגרפיה ==
מאז 1997, דאוסגור הוא המנצח הראשי של התזמורת הקאמרית השוודית. בשנים 2004-2001, היה מנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית הלאומית של דנמרק (DNSO), והיה למנצחה הראשי בשנת 2004, המנצח הדני הראשון בתפקיד זה. במרץ 2006 הוארך החוזה ההתחלתי שלו עם התזמורת עד 2010. הוא סיים את כהונתו בתזמורת הדנית הלאומית עם תום עונת 2011-2010, ולאחר זאת היה למנצח כבוד (æresdirigent) שלה.

מחוץ לדנמרק, ניצח דאוסגור לראשונה כאורח על תזמורת סיאטל במרץ 2013. באוקטובר 2013 מינתה תזמורת סיאטל את דאוסגאר למנצח אורח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2015-2014, בחוזה התחלתי לשלוש שנים במרץ 2016 הודיעה תזמורת סיאטל על הארכת החוזה של דאוסגאר כמנצח אורח ראשי עד עונת 2020-2019, אז התחיל את תפקידו כמנהל המוזיקלי של תזמורת זאת. בינואר 2022 התפטר מתפקידו בתזמורת סיאטל. 

במרץ 2015 הודיעה התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC על מינוי דאוסגור למנצח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2017-2016. בשנת 2022 סיים את תפקידו בתזמורת.

דאוסגור מנצח בקביעות על המוזיקה של פר נורגארד, שהקדיש לו את יצירתו "Terrains Vagues". דאוסגור ניצח על כמה הקלטות של מוזיקה דנית וסקנדינבית, לחברות התקליטים צ'אנדוס ודה קאפו, בהן יצירות מאת פר נורגארד.

== חיים אישיים ==
לדאוסגור ואשתו, הלה הנצר, שלושה בנים.

== הקלטות ==
דאוסגור הקליט מוזיקה דנית וסקנדינבית אחרת לחברות צ'אנדוס ודה קאפו. כמו כן החל בהקלטת סדרה של יצירות מאת בטהובן וסימפוניות של ושומאן.

== קישורים חיצוניים ==

<div class="mw-content-ltr">
<[http://www.imgartists.com/?page=artist&id=265 Biography]
* [http://www.klassika.info/Dirigenten/Dausgaard/index.html Biographical information]
* [http://www.dr.dk/Koncerthuset/dr-ensembler/dr-symfoniorkestret/om-dr-symfoniorkestret/Artikler/thomas-ausgaard-chefdirigent.htm DNSO Danish-language biography of Dausgaard]
* [https://www.google.co.il/url?sa=t&rct=j&q=&esrc=s&source=web&cd=1&cad=rja&uact=8&ved=0ahUKEwjtv_bbiq3WAhWmDMAKHVp4BqUQFgglMAA&url=https%3A%2F%2Fwww.bbc.co.uk%2Fmusic%2Fartists%2F25ddcee5-ed5b-42bb-a0a2-9a4937b2c432&usg=AFQjCNErmz5FjuZmE8f7yUn-MPpvvNqz-A תומאס דאוסגור], באתר BBC Music 
* [http://www.chandos-records.com/details06mp3.asp?CNumber=CHAN%209904W Chandos page on recording of Per Nørgård's Symphony No. 6 and Terrains vagues]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחים דנים
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1963
קבוצת שגריר

קבוצת שגריר שירותי רכב בע"מ היא חברה ישראלית המספקת שירותי דרך לרכב, שירותי מוסך ופחחות.
== היסטוריה ==
הקמת החברה החלה בסוף שנת 1983, כאשר חברות הביטוח "הסנה" ו"הפניקס יחד עם חברת "דלק" רכשו את חברת שירותי הגרירה "מגור", אחר כך רכשו חברה נוספת ו"שגריר" החלה לפעול בינואר 1984. בשנת 1990 היו לחברה כ-300 אלף מנויים.

בשנת 2004 נמכרה החברה לחברת ההשקעות DBSI. הרכישה בוצעה באמצעות חברת "פוינטר טלוקיישן" המספקת שירותי איתור ומיגון לרכב, בה גם החזיקה DBSI.

בשנת 2016 התפצלה מחברת פוינטר והונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ובכך הפכה לחברה ציבורית.

==פעילות==
הפעילות המרכזית של חברת שגריר הוא בתחום שירותי הדרך והגרירה. יש לה מערך של מכונאים, חשמלאי רכב וגוררים הפרוש בכל רחבי ישראל, המעניק שירותי דרך למנויי החברה.

לצד שירותי הדרך והגרירה, לשגריר רשת ארצית של מרכזי שירות המתמחים בפחחות וצבע לרכב. במרכזי השירות מטפלים ברכבים לאחר תאונה בהשבת הרכב לתקינות, תיקוני פחחות צביעה איכותית. המרכזים נמצאים "בהסדר" עם רוב חברות הביטוח ומסייעים בתביעות צדי ג' ללקוחות, סוכני ביטוח וחברות הביטוח.
== חברות בת ==
קבוצת שגריר מחזיקה ב–72% מחברת Car2Go הפועלת בתחום שיתוף מכוניות בישראל.

בשנת 2018 קבוצת שגריר הקימה חברת בת בשם "מסה-ית" העוסקת בתחום שירותי תובלה והובלת מטען כבד.
== קישורים חיצוניים ==
*
*
== הערות שוליים ==
 
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:חברות תחבורה ישראליות
קטגוריה:חולון: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1984
רנו 7

רנו 7, שנת 1976 
רנו 7 (צרפתית: Renault 7) היא מכונית סופרמיני, 4 דלתות, אשר יוצרה על ידי חברת FASA-Renault הספרדית, חברת בת של יצרנית כלי הרכב הצרפתית רנו. 

בין השנים 1974–1984 יוצרו כ-140,000 יחידות. בשנת 1979 הדגם עבר עיצוב מחדש.

דגם הרנו 7 התבסס על דגם הרנו 5, מכנית היה זהה לדגם ה"רנו 5", אבל במקום תצורת 5 הדלתות של הרנו 5, (הצ'בק) דגם הרנו 7 נבנה בתצורת "3 קופסאות", ובמקום הדלת החמישית תא המטען הוגדל.

הבלמים של הרנו 7 היו בלמי דיסק מלפנים ובלמי תוף מאחור.

==חברת FASA-Renault==
הוקמה בשנת 1951–2000 ב- Valladolid שבספרד. שם החברה עד שנת 1965 היה: Fabricacion de Automoviles Sociedad Anonima de Valladolid. בשנת 1965 חברת רנו הגדילה את חלקה ב- FASA-Renault מ-15% ל- % 49.9 ושם החברה שונה ל-FASA-Renault. משנת 1976 חברת רנו שלטה בחברת FASA-Renault.

== תמונות ==
<gallery>
1978 Renault Siete tl (6023896358).jpg| רנו 7, שנת 1978
Renault R7 2.jpg| רנו 7
Renault 7 in profile.jpg| רנו 7
R7 av.jpg| רנו 7
Renault R7 1.jpg|רנו 7
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מכוניות סופרמיני
7
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1974
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
רוברט ריטנברג

רוברט ריטנברג (באנגלית: Robert Rittenberg; 2 בנובמבר 1933 - 21 במאי 2016), הוא אתלט יהודי-אמריקאי בעבר, אחד מאצני המשוכות המהירים בארצות הברית בשנות ה-50, אלוף המכביות (הרביעית 1953 והחמישית 1957) בעל 11 מדליות, מהן 5 זהב, 5 כסף ו-1 ארד.

== ביוגרפיה ==
ריטנברג למד באוניברסיטת הרווארד.

====אלוף המכביה====
בתחרויות האתלטיקה של המכביה הרביעית שנערכו בסוף ספטמבר 1953 זכה ריטנברג ב-4 מדליות אישיות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, בריצת 200 מטר משוכות בתוצאה של 24.7 שניות ובקפיצה משולשת בתוצאה של 13.63 מטר, לפני דוד קושניר (13.58 מטר) וברל'ה זילברברג (13.26 מטר), שניהם מישראל. מדליות כסף, בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 14.9 שניות, אחרי י. גולדברג מארצות הברית (14.9 שניות) ולפני נ. לוריא מדרום אפריקה (15.1 שניות) ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.74 מטר, אחרי דוד קושניר (6.77 מטר) ולפני לוינזון מארצות הברית (6.58 מטר).

===1955===
בתחרות בין אוניברסיטת ייל לאוניברסיטת הרווארד שנערכה ב-21 במאי 1955 סייע ריטנברג להרווארד לנצח לאחר שזכה ב-4 תחרויות וסיים שני בשתי תחרויות והביא 26 נקודות.

===1956===
בתחרות שנערכה בקומפטון קליפורניה ב-5 ביוני 1956 קבע ריטנברג בריצת 400 מטר משוכות שיא אישי חדש של 51.6 שניות. שלושה שבועות לאחר מכן, במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת מלבורן (1956) שנערכו בלוס אנג'לס ב-29 ביוני הוא סיים במקום חמישי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 51.9 שניות ולכן הוא לא נכלל במשלחת האמריקאית למשחקים. באליפות ארצות הברית שנערכה בבייקרספילד קליפורניה באותה שנה הוא סיים חמישי בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 52.2 שניות.

===1957===
בתחרויות האתלטיקה של המכביה החמישית שנערכו בשנת 1957 זכה ריטנברג ב-7 מדליות, 3 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב, בריצת 110 מטר משוכות בתוצאה של 14.8 שניות, לפני מייק הרמן מארצות הברית (15.2 שניות), בריצת 200 מטר משוכות בתוצאה של 24.4 שניות, לפני הרי קיין מאנגליה (25.3 שניות) ואלן קליין מארצות הברית (27.0 שניות) ובכך הגן על תוארו ובריצת שליחים 4x400 מטר בשיא מכביה חדש של 3:22.6 דקות, לפני דרום אפריקה (3:23.4 דקות) וישראל (3:35.1 דקות). מדליות כסף, בריצת 400 מטר משוכות בתוצאה של 54.8 שניות, אחרי הרי קיין (54.2 שניות), בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.80 מטר, אחרי אריה קלינשטוב-נווה (1.85 מטר) ולפני אריק איינשטיין (1.75 מטר), שניהם מישראל ובקפיצה משולשת בתוצאה של 13.80 מטר, אחרי ב. בורשטיין מאוסטרליה (13.84 מטר) ולפני זאב רייס מישראל (13.54 מטר). מדליית ארד, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.86 מטר, אחרי דוד קושניר (6.97 מטר) ומייק הרמן (6.96 מטר).

== שיאים אישיים ==
* ריצת 400 מטר משוכות: 51.6 שניות (1956)

==קישורים חיצוניים==

* [http://trackfield.brinkster.net/Profile.asp?ID=12697&Gender=m&Page=Back&Tour=N&Year=1956&TF=T רוברט ריטנברג], באתר Track and Field Statistics 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתלטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:קופצים לגובה אמריקאים
קטגוריה:קופצים לרוחק אמריקאים
קטגוריה:רצי משוכות אמריקאים
קטגוריה:קופצי משולשת אמריקאים
קטגוריה:אלופי המכביה: אתלטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1933
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
קלייטון מרפי

קלייטון מרפי (באנגלית: Clayton Murphy; נולד ב-26 בפברואר 1995) הוא אתלט אמריקאי, זוכה מדליית ארד אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) ואלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (טורונטו 2015) בריצת 800 מטר.

==ביוגרפיה==
מרפי גדל בחוות חקלאית באוהיו, בנם של מלינדה ומרק. 

===2103===
ב-2013 החל ללמוד באוניברסיטת אקרון והיה חבר בנבחרת האתלטיקה של המוסד. ב-2015 סיים שלישי באליפות ה-NCAA באתלטיקה באולם בריצת 800 מטר ושלישי באליפות ה-NCAA באצטדיון בריצת 800 מטר. 

===2015===
באליפות ארצות הברית באתלטיקה סיים רביעי בריצה זו ונבחר לסגל הנבחרת למשחקים הפאן-אמריקאיים, בתחרויות שנערכו בטורונטו ביולי 2015 זכה במדליית זהב בתוצאה של 1:47.19 דקות. באליפות צפון אמריקה, מרכז אמריקה והאיים הקריביים שהתקיימה באותה שנה זכה במדליית כסף בתוצאה של 1:46.38 דקות. 

באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג, סין באוגוסט הוא סיים במקום 14 בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:46.28 דקות.

===2016===
באליפות ה-NCAA באתלטיקה באולם שנערכה במרץ 2016 הוא זכה במדליית זהב בריצת 800 מטר ובאליפות ה-NCAA באתלטיקה שנערכה ביוני אותה שנה הוא זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר.

====מדליית ארד אולימפית====
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא ניצח בריצת 800 מטר בשיא אישי של 1:44.76 דקות. במשחקים האולימפיים עצמם, הוא זכה במדליית ארד בריצת 800 מטר בשיא אישי של 1:42.93 דקות, אחרי דייוויד רודישה מקניה (1.42.15 דקות) תאופיק מחלופי מאלג'יריה (1.42.61 דקות). 

===2017===
באליפות ארצות הברית באולם שנערכה במרץ 2017 הוא זכה בריצת 1000 מטר. 

===2019===
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-1 באוקטובר 2019 הוא סיים במקום שמיני בריצת 800 מטר בתוצאה של 1:47.84 דקות.

==שיאים אישים==
===אצטדיון===
* ריצת 800 מטר: 1:42.93 דקות, 2016
* ריצת 1500 מטר: 3:36.23 דקות, 2017

===אולם===
* ריצת 800 מטר: 1:45.94 דקות, 2019
* ריצת 1500 מטר: 3:37.40 דקות, 2019
* ריצת 3000 מטר: 8:16.70 דקות, 2017

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.teamusa.org/usa-track-and-field/athletes/Clayton-Murphy קלליטון מרפי] באתר התאחדות האתלטיקה האמריקאית
* [http://www.runnersworld.com/olympic-trials/how-an-ohio-pig-farm-raised-an-olympian How an Ohio Pig Farm Raised an Olympian], אתר runnersworld.com, 14 ביולי 2016

קטגוריה:רצים אמריקאים למרחקים בינוניים
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אקרון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1995
קטגוריה:רצים אמריקאים באולימפיאדת טוקיו (2020)
Occidentali's Karma

"Occidentali's Karma" (בעברית: "קארמה מערבית" או "קארמה של המערב") הוא השיר שייצג את איטליה בתחרות האירוויזיון 2017 בקייב, שם הגיע למקום השישי. השיר זכה בפסטיבל סן רמו 2017 ובוצע על ידי הזמר האיטלקי פרנצ'סקו גבאני, שגם כתב את השיר ביחד עם פיליפו גבאני, פאביו אילאקווה ולוקה קיראוולי. ב-24 באפריל 2017 חצה השיר את רף ה-100 מיליון צפיות ביוטיוב ובכך היה הראשון מבין שירי האירוויזיון להגיע להישג זה.

==מילות השיר==
לדבריו של גבאני, מילות השיר לועגות למערביים שמאמינים שהם יכולים לקחת את תרבות המזרח ולהעביר אותה "מערביזציה". השיר מצטט היבטים מזרחיים ואלמנטים מהדתות הדהרמיות כמו בודהה ונירוואנה כמו כן גם התפתחות האדם מהקוף, רעיון שקיבל מהספר הקוף העירום של שנכתב על ידי הזואולוג הבריטי דזמונד מוריס. השיר מתחיל עם התייחסות למחזה המלט של ויליאם שייקספיר, גבאני רוצה להדגיש עד כמה החברה המודרנית מחולקת בין הפיתוי של רוחניות לבין ההכרח להיראות, הוא מתאר אנשים כ"מכורי-סלפי-אנונימיים". כמו כן, גבאני מותח ביקורת על מגמת האַנגליזציה של השפה האיטלקית.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סינגלים מ-2017
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2017
קטגוריה:שירי איטליה באירוויזיון
קטגוריה:שירי פסטיבל סן רמו 2017
קטגוריה:שירים באיטלקית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
1010-1019 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 1019 - 1010 לפני הספירה

== אירועים ומגמות ==
* 1012 לפנה"ס - אכאסטוס, ארכון אתונה מת לאחר שלטון של 36 שנים. הוא מוחלף על ידי בנו, ארכיפוס.
* 1012 לפנה"ס - ליקוי חמה נצפה בעיר אוגרית בשעה 6:09 - 6:39 בבוקר ב-9 במאי.
* 1010 לפנה"ס - עוזה, תושב יהודה, מת לאחר שנגע בארון הקודש (תאריך משוער; )
* שאול מולך על ישראל.

== אנשים משמעותיים ==
* שמואל הנביא
* שאול מלך ישראל.

*
קטגוריה:המאה ה-11 לפנה"ס
1020-1029 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 1029 - 1020 לפני הספירה

== אירועים ומגמות ==
מפת ממלכת ישראל המאוחדת, 1020 לפנה"ס
* 1027 לפנה"ס - תיארוך סיום שליטת שושלת שאנג בסין והתחלת שושלת ג'ואו.
* שאול מלך ישראל.
* 1025 לפנה"ס - התמוטטות יוון המיקנית מסתיימת.
* 1025 לפנה"ס - חורבן טרויה.

== אנשים משמעותיים ==
* שמואל הנביא.
* שאול מלך ישראל.

*
קטגוריה:המאה ה-11 לפנה"ס
1030-1039 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 1039 - 1030 לפני הספירה

== אירועים ומגמות ==
* 1039 לפנה"ס - אמנמניסו מלך מצרים מת ומוחלף על ידי פסוסנס הראשון.
* 1031 לפנה"ס - שלמנאסר השני מחליף את אביו אשורבניפל הראשון ומתמנה למלך אשור.
* הר הגעש בלקנאפ מתפרץ במדינת אורגון, ארצות הברית.
* שאול מלך ישראל.

== אנשים משמעותיים ==
*שמואל הנביא.
*שאול מלך ישראל.

*
קטגוריה:המאה ה-11 לפנה"ס
פיג'ו 104

פיג'ו 104 קופה
פיג'ו 104 היא מכונית סופרמיני אשר יוצרה על ידי חברת פיג'ו הצרפתית בין השנים 1972–1988. סך הכול יוצרו 1,624,992 יחידות.

==תצורות==
* 4 דלתות, 5 מקומות (1976-1972)
* 3 דלתות האצ'בק, 4 מקומות (1988-1974), דגם קופה
* 5 דלתות האצ'בק, 5 מקומות (1988-1976)

==דגמים==
* פיג'ו 104
* פיג'ו 104 L
* פיג'ו 104 GL
* פיג'ו 104 GLS
* פיג'ו 104 SL
* פיג'ו 104 Sundgau
* פיג'ו 104 SR
* פיג'ו 104 S
* פיג'ו 104 קופה ZL
* פיג'ו 104 קופה ZA
* פיג'ו 104 קופה Z
* פיג'ו 104 קופה ZR
* פיג'ו 104 קופה ZS
* פיג'ו 104 קופה ZS2

===פיג'ו 104 קופה ZS 2===
יוצרו כ-1,000 יחידות. (שנת 1979). בעל מנוע 4 צילינדרים, 1,360 סמ"ק המפתח 91 כ"ס. מהירות השיא של הדגם הייתה 173 קמ"ש. בשנת 1979 במרוץ "24 השעות" (24 Heures de Chamonix), הגיעו דגמי ה-ZS 2 למקומות ראשון ושני.

== תמונות ==
<gallery>
קובץ:Peugeot 104 2dr coupe Schaffen-Diest 2012.JPG| פיג'ו 104, קופה
קובץ:Peugeot 104 (4801452361).jpg| פיג'ו 104 - 4 דלתות
קובץ:Biarritz, Pyrénées Atlantiques - France (5671937019).jpg| פיג'ו 104, 5 דלתות
קובץ:1983 Peugeot 104 GL (16250250079).jpg| פיג'ו 104 דגם GL, שנת 1983 
קובץ:1981 or 1982 Peugeot 104 ZS (15143453016).jpg| פיג'ו 104 דגם ZS
</gallery>

==ראו גם==
* פיג'ו
* פיג'ו 106

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מכוניות סופרמיני
104
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1972
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בתוניסיה
שכם (נפה)

נפת שכם או נפת נבלוס () היא אחת מ-16 נפות הרשות הפלסטינית. הנפה ממוקמת במזרח יהודה ושומרון. בירת הנפה היא העיר שכם.

שטח הנפה הוא כ-605 קמ"ר. על פי מרשם האוכלסין של הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה לשנת 2007, בנפה התגוררו כ-320,830 נפשות, שחיו ב-59,663 משקי בית. מתוכם, 125,572 תושבים (או כ-39%) היו מתחת לגיל 15 וכ-81,182 (או 25%) היו פליטים רשומים. על פי מרשם האוכלסין לשנת 1997, בנפה התגוררו כ-261,340 נפשות.

== יישובים ==
===ערים===
* שכם

===עיירות===
ביישובים הבאים מתגוררים למעלה מ-4,000 תושבים:

===כפרים===
ביישובים הבאים מתגוררים למעלה מ-1,000 תושבים:

==מחנות פליטים==
* עסכר
* בלאטה
* עין בית אל-מא

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: נפות
בית החולים שמואל הרופא

בית החולים שמואל הרופא הוא בית חולים גריאטרי ממשלתי (בניהול משרד הבריאות) הנמצא בבאר יעקב. נקרא על שם האמורא שמואל, רופאו של רבי יהודה הנשיא. החל משנת 1980 מוגדר כמרכז ייעודי לטיפול בחולים קשישים מכל גוש דן. בבית החולים מתקיים מחקר קליני על ידי היחידה המדעית לחקר הגריאטריה בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר של אוניברסיטת תל אביב, המשתמש בבית החולים גם להכשרת סטודנטים לרפואה ולסיעוד. במסגרת בית החולים מתקיים גם המרכז הארצי לטיפול בשחפת ובמחלות ריאה מורכבות וכרוניות, שריד למקורו ההיסטורי כבית חולים לחולי שחפת.

מנהל בית החולים הוא הפרופ' אליהו מזרחי.

== היסטוריה ==
בית החולים נוסד ב-1951 על אתר מחנה צבאי בריטי, כבית חולים מרכזי לחולי שחפת ושימש למטרה זו כעשר שנים. לאחר מכן הורחב ושימש כבית חולים כללי משני, אליו הופנו חולים מאזור גוש דן בתורנות פעמיים בשבוע. בעת מלחמות ישראל שימש בית החולים לאשפוז שבויים פצועים, וזכה להוקרה ותרומת ציוד מאת הצלב האדום. במלחמת לבנון הראשונה אושפזו בו חיילים סורים שבויים ומחבלים.

ב-1976 החלה יוזמה של רופאים צעירים לפתח את בית החולים כבית חולים כללי עם חדר מיון פעיל באופן רציף, אולם בשנת 1980 נסגר בית החולים במתכונתו כבית חולים כללי והועבר לפעול במתכונת של בית חולים גריאטרי אזורי. חלק ממחלקותיו הועברו לאסף הרופא וחלק אחר הועבר לבית החולים וולפסון (שנקרא אז "תל גיבורים"). מנהלו הראשון של בית החולים הגריאטרי היה בני חבוט שכיהן גם כראש האגף למחלות ממושכות וזיקנה במשרד הבריאות.

== בית החולים כיום ==
בית החולים מתמחה בטיפול באוכלוסייה הקשישה הכולל סיעוד, אשפוזים תכופים וריבוי מצבים כרוניים, מחלות רקע ומצב נפשי וקוגניטיבי מתדרדר. כמו כן ניתנים בבית החולים שירותי מרפאות חוץ, דימות ומעבדה. מצבים דחופים מופנים לבית החולים מחדר המיון של בית החולים אסף הרופא הסמוך.

בית החולים כולל למעלה מ-300 מיטות אשפוז בעשר מחלקות מן הסוגים הבאים: ריאות, מחלקה מוסדית, מחלקת שיקום גריאטרי, מחלקות פנימיות גריאטריות, מחלקת סיעוד מורכב ושירות פסיכו-גריאטרי.

מחלקת הריאות היא מרכז ארצי המתמחה בשחפת מסוגים שונים, מחלת ריאות חסימתית כרונית, ברונכיאקטזיס ומחלות ריאה אינטרסטיציאליות.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.hevra.org.il/08/%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%90%D7%9C-%D7%94%D7%A8%D7%95%D7%A4%D7%90-%D7%9E%D7%A8%D7%9B%D7%96-%D7%92%D7%A8%D7%99%D7%90%D7%98%D7%A8%D7%99/ פרופיל שמואל הרופא], באתר "בתי חולים בישראל"

==הערות שוליים==

שמואל הרופא
קטגוריה:באר יעקב
הרולד ברומברג

הרולד ברומברג (באנגלית: Harold Bromberg; נולד ב-1929) הוא אתלט יהודי-דרום אפריקאי בעבר, אלוף המכביה החמישית (1957) בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר.

== ביוגרפיה ==
בתחרויות האתלטיקה של המכביה החמישית שנערכו בשנת 1957 זכה ברומברג ב-3 מדליות, 2 זהב אישיות ו-1 כסף קבוצתית. מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.4 שניות, לפני אלן ג'ייקובס מארצות הברית (10.5 שניות, במדידה הידנית) וריצת 200 מטר בתוצאה של 21.5 שניות, לפני אלן ג'ייקובס (21.8 שניות) וקאי דרדיק (21.8 שניות), שניהם מארצות הברית. מדליית כסף, בריצת שליחים 4x400 מטר בתוצאה של 3:23.4 דקות, אחרי ארצות הברית (3:22.6 דקות) ולפני ישראל (3:35.1 דקות).

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אצנים דרום אפריקאים
קטגוריה:אתלטים יהודים
קטגוריה:אלופי המכביה: אתלטים
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-1929
בני חבוט

בני חבוט (13 ביולי 1938 - נובמבר 2003) היה רופא מומחה בגריאטריה, ראש אגף מחלות ממושכות וזיקנה במשרד הבריאות ומנהלו הראשון של בית החולים שמואל הרופא במתכונתו כמרכז רפואי גריאטרי מרכזי מ-1980 ועד מותו, פרופסור לגריאטריה בבית הספר לרפואה ע"ש סאקלר, אוניברסיטת תל אביב.

== ביוגרפיה ==
חבוט נולד בעיר יאסי שברומניה. החל ללמוד רפואה באוניברסיטה כבר בגיל 15 (1953), אך לימודיו הופסקו ב-1958 בגין בקשת עלייה שהגישו הוריו. חבוט עבד כרופא כפרי בלתי מוסמך עד לעלייתו לישראל ב-1964. את לימודיו סיים במחזור השני של בית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב. במסגרת שירותו הצבאי עסק בפיתוח הרפואה הציבורית ברצועת עזה.

ב-1976 יצא להשתלם ברפואה גריאטרית בבית החולים היהודי בלונג איילנד, ניו יורק, ועם שובו ניהל את המחלקה הפנימית-גריאטרית בבית החולים אסף הרופא. בשנת 1980 התמנה למנהלו הראשון של המרכז הראשון בישראל שיועד לטיפול ייעודי בחולים קשישים - בית החולים שמואל הרופא, שם פיתח את הגישה של "החולה כמכלול", המטפל בכלל ההיבטים של אשפוזו של מטופל קשיש, על מכלול הבעיות המורכבות המאפיינות תחלואה בגיל המבוגר. בשנים 1994-1979 כיהן כראש אגף מחלות ממושכות וזיקנה במשרד הבריאות ופיתח את התשתית למערך המודרני של הטיפול הרפואי בזקן, המשמש דגם לחיקוי בעולם. כן הפך את הגריאטריה לתחום התמחות ופיתח תוכנית לקליטת רופאים עולים מברית המועצות לשעבר תוך הסבתם למומחים בגריאטריה. משנת 1980 כיהן גם כפרופסור באוניברסיטת תל אביב, הוביל את ההוראה והמחקר הגריאטרי והיה יו"ר האיגוד לרפואה גריאטרית עד לשנת 1998.

בשנת 1995 פרסם את ספר הלימוד "פרקים נבחרים ברפואה גריאטרית", ספר הלימוד הראשון בעברית בנושא זה. 

על שמו נקרא רחוב פרופ' בני חבוט בראשון לציון.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.news1.co.il/Archive/006-D-41-00.html פרופיל] 
* אתר מרכז ידע לחקר ההזדקנות בישראל:
** [http://igdc.huji.ac.il/home/Maagar/Maagar.aspx?personId=1138 פרסומים בעברית]
** [http://igdc.huji.ac.il/home/Maagar/Maagar.aspx?personId=373 פרסומים באנגלית]
* [https://scholar.google.co.il/scholar?q=Habot+Beni רשימת פרסומים וציטוטים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:גריאטרים ישראלים
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי שמיר
קטגוריה:מנהלי בתי חולים בישראל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
רנו 30

קרוואן–נגרר]]
רנו 30 (בצרפתית: Renault 30) היא מכונית מנהלים, הראשונה מאז מלחמת העולם השנייה עם מנוע 6V צילינדרים, מתוצרת יצרנית כלי הרכב הצרפתית רנו אשר יוצרה בין השנים 1975–1984.

"רנו 30" הוצגה לראשונה בתערוכת המכוניות בז'נבה במרץ 1975. הרנו 30 הוצגה כ-6 חודשים לפני הצגת הרנו 20, אשר הייתה זהה טכנית לרנו 30, מלבד מנוע ה-4 צילינדרים. 

מנוע ה-6V צילינדרים פותח בשותפות עם חברת וולוו השוודית ועם חברת פיג'ו הצרפתית. מנוע ה-2,664 סמ"ק הותקן בדגם ה-וולוו 264 ובדגם הפיג'ו 604.

יוצרו 160,193 יחידות, מתוכן יוצאו לגרמניה כ-18,000 יחידות. לארצות הברית יוצא הרנו 30 בגרסת תקן ארצות הברית.

==דגמים==
* רנו 30 דגם V6) L) 
* רנו 30 דגם V6) LS)
* רנו 30 דגם V6) TL)
* רנו 30 דגם V6) GTL)
* רנו 30 דגם TX V6 (מנוע הזרקת דלק)
* רנו 30 דגם TRX V6
* רנו 30 דגם TS V6 (הדגם זכה במקום השלישי בתחרות מכונית השנה באירופה לשנת 1976. במקום הראשון זכתה ה"סימקה 1307", ובמקום השני ב.מ.וו סדרה 3).
* רנו 30 דגם Turbo-D

==ייצור לפי שנים==
* 17,474 יחידות (בשנת 1975)
* 32,485 יחידות (בשנת 1976)
* 22,515 יחידות (בשנת 1977)
* 19,963 יחידות (בשנת 1978)
* 22,438 יחידות (בשנת 1979)
* 11,521 יחידות (בשנת 1980)
* 12,695 יחידות (בשנת 1981)
* 15,586 יחידות (בשנת 1982)
* 5,516 יחידות (בשנת 1983)

== תמונות ==
<gallery>
קובץ:Renault 30TX rear 20070404.jpg| רנו 30, דגם TX
קובץ:Renault30.jpg| רנו 30
קובץ:Renault 30 ts ( TRX ) foto 1 2007.JPG| רנו 30 דגם TRX
קובץ:Renault 30 TX (2522838054).jpg| רנו 30 דגם TX
קובץ:1983 Renault 30 TS (4016629623).jpg| רנו 30 דגם TS, שנת 1983
קובץ:Renault 30 Amiens.jpg| רנו 30
קובץ:R30golden.jpg| רנו 30

</gallery>

==ראו גם==
* רנו
* דופין
* רנו 5
* רנו R8
* רנו קרוול
* רנו פואגו
* רנו 17
* רנו 18
* רנו 25
* פיג'ו 604

==לקריאה נוספת==
* [http://www.carfolio.com/specifications/models/car/?car=41272 רנו 30 - נתונים טכניים ] (1975 Renault 30 TS specifications, information, data )

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מכוניות מנהלים
36
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1975
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
אליפות גרמניה בכדורגל 1923

אליפות גרמניה בכדורגל 1923 הייתה העונה ה-16 של התחרות. 

מנצחות תחרויות אזוריות היו זכאיות להשתתף בתחרות. 

למשחק הגמר הגיעו המבורג ואוניון אוברשנוויידה. להמבורג זה היה הניצחון הראשון בתולדות המועדון.

==ארגון האליפות==
לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות: 
{|style="border:1px solid #bbb;background:#fff;" cellpadding="5" cellspacing="2" width="60%"
|-style="background:#ccc;font-weight:bold" 
! מועדון || תחרות
|- 
| פ.צ. ברסלאו ||אליפות דרום מזרח גרמניה 
|-style="background:#ddd"
| אוניון אוברשנוויידה||אליפות ברנדנבורג 
|-
| גוטס מוטס דרזדן ||אליפות מרכז גרמניה 
|-style="background:#ddd"
| המבורג ||אליפות צפון גרמניה
|-
| ארמיניה בילפלד||נציגת מערב גרמניה 
|-style="background:#ddd"
| פ.צ. קניגסברג||אליפות הבלטית 
|- 
| פ.צ. פירט || אלופת דרום גרמניה 
|}

המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).

==מהלך התחרות==

==משחק הגמר==

==כדורגלנים מצטיינים==
אוטו הרדר, המבורג כבש 5 שערים וזכה בתואר מלך השערים של התחרות (עונה השנייה ברציפות).

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duithistpre45.html#23 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20200218030249/https://www.weltfussball.de/ נתונים מאתר weltfussball]

גרמניה
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
קטגוריה:1923 בגרמניה
אוטיס בירדסונג

אוטיס לי בירדסונג (באנגלית: Otis Lee Birdsong; נולד ב-9 בדצמבר 1955) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, ששיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1977–1989. לאורך קריירת ה-NBA רשם ממוצעים כוללים של 18.0 נקודות, 3.0 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים למשחק.

==קריירת מכללות==
בירדסונג נולד וגדל בעיר וינטר הייבן שבפלורידה. בין השנים 1973–1977 למד באוניברסיטת יוסטון, ובארבע עונותיו כשחקן קבוצת האוניברסיטה קלע 24.4 נקודות בממוצע למשחק. את עונתו האחרונה באוניברסיטה, 1976/1977, סיים בירדסונג כקלע הרביעי בטיבו בליגת המכללות כולה לאחר שקלע שיא מחוזי של 30.3 נקודות בממוצע למשחק. בסיום העונה זכה בפרס שחקן השנה של המחוז הדרום-מערבי ("Southwest Conference Player of the Year") וכן נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות ("First-team All-American").

בשנת 1980 נבחר בירדסונג ל"שחקן העשור" של המחוז הדרום-מערבי. לאורך תקופתו באוניברסיטת יוסטון קלע בסך הכול 2,832 נקודות, אשר מציבים אותו במקום ה-15 בתולדות ליגת המכללות (נכון לשנת 2017).

==קריירת משחק==
בירדסונג נבחר על ידי קנזס סיטי קינגס בבחירה השנייה של דראפט ה-NBA לשנת 1977. בעונתו הראשונה בקנזס סיטי קלע 15.8 נקודות בממוצע למשחק וקבוצתו ניצחה 31 משחקים בלבד (37.8%), אך בשלוש העונות הבאות שיפר את תפוקתו לכ-23 נקודות למשחק ועזר לקינגס להעפיל לפלייאוף ה-NBA שלוש פעמים ברציפות. בכל שלוש עונות אלו השתתף בירדסונג במשחק האולסטאר, ובעונת השיא שלו, , אף נבחר לחמישיית העונה השנייה ב-NBA לאחר שקלע 24.6 נקודות בממוצע למשחק. בפלייאוף 1981 הוביל את הקינגס יחד עם חבריו לקו האחורי – פיל פורד וסקוט ודמן – עד לסדרת גמר המערב בו הפסידה ליוסטון רוקטס. לאחר שהצטיין בסיבוב הפלייאוף הראשון מול פורטלנד טרייל בלייזרס עם 27.0 נקודות למשחק, נפצע בירדסונג בכף רגלו הימנית, והוגבל בהמשך הפלייאוף לממוצע של 8.6 נקודות למשחק בלבד.

לקראת עונת נשלח בטרייד לניו ג'רזי נטס, במדיה שיחק במשך שבע העונות הבאות. בחמש עונותיו הראשונות עם הנטס שמר בירדסונג על יכולת טובה כשרשם ממוצעים של 17.3 נקודות ו-3.7 אסיסטים למשחק, ולצד באק ויליאמס, דריל דוקינס ומייקל ריי ריצ'רדסון הוביל את הקבוצה לחמש הופעות רצופות בפלייאוף ה-NBA. בעונת סבל משבר מאמץ ברגלו אשר אילץ אותו להחמיץ 75 משחקים, ובעונתו האחרונה בניו ג'רזי קלע ממוצע של 10.9 נקודות בלבד. בעונת השתתף בשבעה משחקים כשחקן בוסטון סלטיקס, ובסיום אותה עונה פרש ממשחק, בגיל 33.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת יוסטון
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:כדורסלני קנזס סיטי קינגס
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:בחירות דראפט של קנזס סיטי קינגס
קטגוריה:פלורידה: כדורסלנים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של כדורסל המכללות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
אליפות גרמניה בכדורגל 1924

אליפות גרמניה בכדורגל 1924 הייתה העונה ה-17 של התחרות. 

מנצחות תחרויות אזוריות היו זכאיות להשתתף בתחרות. 

למשחק הגמר הגיעו המבורג ונירנברג. להמבורג זה היה זו הייתה הופעה שלישית ברציפות במשחק הגמר. לנירנברג זו היה הניצחון שלישי בתולדות המועדון.

אריך רוסבורג, פ.צ. לייפציג ולויטפולד פוף נירנברג שכבשו 3 שערים זכו בתואר מלך השערים של התחרות.
==ארגון האליפות==
לתחרות העפילו מנצחות תחרויות אזוריות: 
{|style="border:1px solid #bbb;background:#fff;" cellpadding="5" cellspacing="2" width="60%"
|-style="background:#ccc;font-weight:bold" 
! מועדון || תחרות
|- 
| פ.צ. ברסלאו ||אליפות דרום מזרח גרמניה 
|-style="background:#ddd"
| אלמניה ברלין||אליפות ברנדנבורג 
|-
| פ.צ. לייפציג ||אליפות מרכז גרמניה 
|-style="background:#ddd"
| המבורג ||אליפות צפון גרמניה, מחזיקת התואר מהעונה הקודמת
|-
| פ.צ. דיסבורג||נציגת מערב גרמניה
|-style="background:#ddd"
| פ.צ. קניגסברג||אליפות הבלטית 
|- 
| נירנברג || אלופת דרום גרמניה 
|}

המשחקים נערכו בשיטת נוק-אאוט (מפגש יחיד בין הקבוצות).

==מהלך התחרות==

==משחק הגמר==

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duithistpre45.html#24 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20200218030323/https://www.weltfussball.de/ נתונים מאתר weltfussball]

גרמניה
קטגוריה:עונות באליפות גרמניה בכדורגל
קטגוריה:1924 בגרמניה
טרייסי אמין

טרייסי אמין (באנגלית: Tracey Emin; נולדה ב-3 ביולי 1963) היא אמנית אנגליה עכשווית הידועה בעיקר ביצירותיה האוטוביוגרפיות והמתוודיות. חברת מסדר האימפריה הבריטית והאקדמיה המלכותית לאמנויות. אמין יוצרת בטכניקות מגוונות, לרבות רישום, ציור, פיסול, קולנוע, צילום, כיתוב בניאון ותפירה. אם בשנות ה-80 נחשבה ל"ילדה הרעה" מקבוצת האמנים הבריטים הצעירים, טרייסי אמין כיום היא חברת איגוד אקדמיה המלכותית לאמנות.

בשל התעסקות בנושאים מעוררי מחלוקת וטאבו, קבוצת האמנים הבריטים הצעירים הואשמה על ידי מבקרים בשימוש ב"טקטיקת הלם" ולא בכישרון אמנותי. על אף שדיון בנושאי טאבו יכול להיתפס כמזעזע, ההתעסקות של אמין בחוויותיה כאישה ובמערכת היחסים שלה עם גופה הייתה חיונית עבור הדור הצעיר של הנשים.

בשנת 1997, הציגה את העבודה "כל מי שאי פעם שכבתי איתו 1963-1995" (Everyone I Have Ever Slept With 1963–1995), אוהל עם שמות תפורים מחלקי בד של כל מי שהאמנית שכבה איתו, בתערוכה של צ'ארלס סאצ'י באקדמיה המלכותית בלונדון. באותה שנה, זכתה אמין לחשיפה תקשורתית ניכרת כאשר קיללה במצב של שכרות בשידור חי בטלוויזיה הבריטית בתוכנית "מוות הציור" (The Death of Painting).

ב-1999, הציגה אמין תערוכת יחיד ראשונה בארצות הברית בגלריה להמן מופין, בשם "כל חלק בי מדמם". באותה שנה היא הייתה מועמדת לפרס טרנר והציגה את "מיטתי" – מיצב רדימייד של מיטתה מבולגנת ומלוכלכת, בה היא בילתה במשך כמה שבועות בשתייה, עישון, אכילה, שינה, וקיום יחסי מין. היצירה הכילה קונדומים משומשים ותחתונים מוכתמים בדם.

בשנת 2007 נבחרה אמין לייצג את בריטניה בביאנלה ה-52 של וונציה. היא הציגה את תערוכת היחיד "אור שאול", עבודות חדשות שיצרה במיוחד לביאנלה, עשויות בטכניקות מגוונות ושונות. אמין היא האישה השנייה שהציגה תערוכת יחיד בביתן הבריטי בביאנלה, אחרי רייצ'ל וייטריד בשנת 1997.

אמין היא מרצה ומנחה, היא הרצתה במוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון, בגלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס בסידני (2010), באקדמיה המלכותית לאמנות (2008), ובמוזיאון טייט בריטניה בלונדון (2005), על קשרים בין יצירתיות ואוטוביוגרפיה, ועל תפקיד הסובייקטיביות וסיפורים אישיים ביצירת אמנות. לאמנות של אמין צורות ביטוי שונות ורבות, כולל רקמה ופיסול, רישום, וידאו, מיצב, צילום וציור.

בשנת 2010 הדפסים שלה הוצגו בתערוכה משותפת עם פאולה רגו.

בדצמבר 2011, מונתה אמין לפרופסור לציור באקדמיה המלכותית; לצד פיונה ריי, היא אחת משתי הנשים הראשונות במינוי פרופסור מאז נוסדה האקדמיה ב-1768.

אמין מתגוררת בספיטלפילדס שבמזרח לונדון.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:אמנים בריטים
קטגוריה:בוגרי הקולג' המלכותי לאמנות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1963
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1963
רשת החשמליות של גאלאץ

חשמליות של גאלאץ ב-1935]]
חשמליות של גאלאץ ב-1975]]
חשמליות של גאלאץ ב-2016]]
בעיר גאלאץ, ברומניה, התחבורה הציבורית הפנימית מבוססת במידה רבה על רשת של חשמליות, שהתחילו לפעול כבר ב-14 באוגוסט 1900.

ב-1895 נוסח בצרפתית המסמך "Acte constitutif et statuts de la societé anonyme d’explotation des tramways de Galatz et de Roumanie" (מסמך חוקתי וסטטוטורי של החברה האנונימית לניצול חשמליות בגאלאץ וברומניה) וב-22 בספטמבר, באותה שנה, חתמו עליו 14 בעלי המניות. ב-1900 נוסדה החברה בהתבסס על הון בלגי והקימה בגאלאץ חמישה קווי חשמליות ברוחב מטר אחד, שפעלו על פני מסילה באורך 26,5 קילומטרים.

בתקופת ינואר 1917 עד יוני 1919, בגלל מלחמת העולם הראשונה, הושבתה תנועת החשמליות והיא התחדשה אחרי המלחמה. בשנות השלושים של המאה העשרים התווספו 19 חשמליות תוצרת מספנות גאלאץ. במלחמת העולם השנייה סבלה גאלאץ מהפצצות קשות משני הצדדים ובגלל הנזקים נפסקה תנועת החשמליות ב-1944. ב-1948 התחדשה הפעלת החשמליות עם 7 חשמליות משופצות ומתוקנות.

ב-1962 הוקמה חברה לתחבורה ציבורית עירונית בגאלאץ והיא שילבה 55 חשמליות עם אוטובוסים, מוניות ומשאיות. מרכז החשמליות נקבע בהנגר המטוסים המושבת לאחר סגירת שדה התעופה המקומי. בנובמבר 1970 הוקמה חברה מחוזית ומספר קרונות החשמלית עלה ל-170 ונסללו 32,8 קילומטרים של מסילות ברוחב 1,435 מטר. לאחר 1980 נוספו עוד 33,8 קילומטרים של מסילות רחבות ונוצרי מסלולים חדשים לחשמליות. החשמליות הפכו לאמצעי התחבורה הציבורי העיקרי בגאלאץ והעלות הזולה של הפעלתן הובילה לשימוש בחשמליות גם עבור הובלת סחורה, חשמליות הותאמו במיוחד להובלת פירות וירקות.

אחרי המהפכה הרומנית (1989), כמו תחומים רבים אחרים, גם תחום החשמליות סבל מהזנחה, צמצום ואפילו היו מחשבות על הפסקת השימוש בחשמליות. בשנים 1990 עד 2011 בוטלו 21 מסלולי חשמליות בגאלאץ והוחמצה ההזדמנות לאחד את רשת החשמליות של גאלאץ עם רשת החשמליות של בראילה. לאחר 2011 החלו לחדש את הרשת ונכון ל-2016 החשמליות של גאלאץ פועלות ב-17 מסלולים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://transportlocalgalati.blogspot.co.il/2014/02/cum-putem-salva-tramvaiul-de-pe-mihai.html Despre transportul local din Galati] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאלאץ
קטגוריה:רומניה: רכבות
קטגוריה:חשמליות
רינה ויינרייך

רינה ויינרייך היא אתלטית ישראלית בעבר, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בריצת 100 מטר (1955 ו-1956) ובריצת 200 מטר (1955). היא הקימה את קבוצת תיגבור, כיהנה בה כמנכ"ל ומשמשת בה כחברת דירקטוריון.

== ביוגרפיה ==
===ספורטאית===
ויינרייך התאמנה בקבוצת מכבי תל אביב.

====1955====
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בתל אביב בשנת 1955 זכתה ויינרייך בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בשיא ישראלי חדש של 12.8 שניות, לפני אילנה אדיר מברית מכבים עתיד (13.0 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה של 27.5 שניות, לפני שרה מזרחי מהפועל תל אביב (28.4 שניות).

====1956====
בתחרות שנערכה בתל אביב במרץ 1956 קבעה ויינרייך בריצת 200 מטר שיא ישראלי חדש של 27.0 שניות, שיפור לשיא בן ה-9 שנים של ציפורה לוין (27.1 שניות). בתחרויות האתלטיקה של כינוס הפועל השישי שנערכו במאי אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.8 שניות, לפני אילנה אדיר (12.9 שניות) ובריצת 200 מטר בתוצאה של 27.2 שניות, לפני שרה מזרחי (28.0 שניות). באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בסוף יוני אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר בשיא ישראלי חדש של 12.6 שניות, שיפור לשיא הטרי בין החודשיים של אילנה אדיר (12.7 שניות). אדיר סיימה שנייה באליפות (12.7 שניות) ונועה זילברמן מהפועל גניגר (13.0 שניות), ובכך הגנה על תוארה.

====1957====
בתחרויות האתלטיקה במכביה החמישית שנערכו בספטמבר 1957 זכתה ויינרייך בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם אילנה אדיר, אילנה קרשיק ורינה גוטסמן בתוצאה של 52.1 שניות, לפני בריטניה (52.6 שניות). מדליית ארד, בריצת 200 מטר בשיא ישראלי חדש של 26.6 שניות, אחרי פרידה ברמן מקנדה (25.6 שניות) ורודה אייבל מדרום אפריקה (25.8 שניות).

===אשת עסקים===
לאחר נישואיה עברה עם בעלה לניו יורק, שם עבד הבעל בחברת ביטוח אמריקאית. בארצות הברית למדה הוראה ועבדה בבית ספר יהודי. מאוחר יותר החלה לעבוד בחברת משאבי אנוש. שם נולדה בתם, אורית בנבנישתי. לאחר מלחמת ששת הימים חזרה המשפחה לישראל, והשתכנה בשכונת קיראון בקריית אונו. כעבור שמונה שנים עברה המשפחה להרצליה.

באפריל 1981 הקימה את קבוצת תיגבור, כחברה לשירותי כוח אדם, שהפכה ביוני 2007 לחברה ציבורית, הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב. נכון למאי 2022 רינה וינרייך היא נשיאת החברה ומנהלת עסקים ראשית בה, ומחזיקה כ-44% מהבעלות בחברה. בתה, אורית בנבנישתי, היא מנכ"לית החברה ומחזיקה כ-22% מהבעלות בחברה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אצניות ישראליות
קטגוריה:אצנים ישראלים
קטגוריה:אלופות ישראל בריצה
קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:שיאניות ישראל בריצה
קטגוריה:שיאני ישראל בריצה
קטגוריה:קבלני כוח אדם
קטגוריה:נשות עסקים ישראליות
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
שאול סתהון

הרב שאול דוד סתהון דבח (תרי"א, 1851 – תר"צ 15 ביוני 1930) היה רב העיר עינתאב שבסוריה (כיום: גזיאנטפ שבטורקיה), דיין בחלב והרב הראשי לקהילות היהודיות של יוצאי סוריה בבואנוס איירס שבארגנטינה.

== ביוגרפיה ==
נולד בחלב שבסוריה בשנת 1851 (ה'תרי"א) לרב דוד סתהון. בילדותו התייתם מאביו, ודודו הרב משה סתהון-דבח (מחבר הספר "קהילת משה") גידלו בביתו. בשנת 1877, בגיל 26, מונה לחבר בית הדין בעיר. בשנת 1881 עבר לעיר עינתאב והחל לשמש בה כרב העיר, למשך עשר שנים. בשנת 1891 (ה'תרנ"א) חזר לחלב, וייסד בה ישיבה עם מסלול להכשרת אברכים לרבנים. בשנת 1912 (ה'תרע"ב) נסע לבקר את בניו שהתגוררו בבואנוס איירס שבארגנטינה, שם הוצע לו לכהן כרב הקהילות היהודיות של יוצאי חלב ודמשק בעיר, שמצבן הרוחני לא היה מזהיר בתקופה זו. הוא נענה בחיוב, ובפעילותו כרב פעל לשחיטה כשרה וייסד בעיר מספר מוסדות, בהם "אהבת צדק" וחברה קדישא "חסד של אמת".

נודע בפיקוח הקפדני שהנהיג בנושאי דת וחינוך בעיר, ותיקן תקנה לפיה אין לחברי הקהילות לקיים גיור או ברית מילה לגרים, או לצאצאים מנישואי תערובת. עמד בראש ארגון "יסוד הדת" שנוסד בחודש אפריל 1920, לצד אברהם פרדס, יוסף זאהד ומאיר מצרי, ובמסגרת ארגון זה ייסד בעיר תלמוד תורה. הוא התנגד לשימוש בשפה העברית כשפת ההוראה בתלמוד תורה, בטענה שאין לשנות מהמסורת שהייתה נהוגה בחלב, ובשל היותה "לשון הקודש". כן פעל בשיטה להרחקת עבריינים מהקהילה באמצעות פנייה לעיתונות היהודית בעיר.

נישא פעמיים. ארבעה בנים נולדו לו מאשתו הראשונה, ובן נוסף מאשתו השנייה.

הלך לעולמו ב-15 ביוני 1930 (י"ט בסיוון ה'תר"ץ) בבואנוס איירס.

== חיבורו ==
* 

== ראו גם ==

* איסור הגיור בארגנטינה
* הרב אהרן הלוי גולדמן

== לקריאה נוספת ==
* משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, חלק ב' (עמ' 488 - 489)
* תולדותיו, בהקדמת המהדורה החדשה של ספרו, דבר שאול, בהוצאת הרב עזרא בצרי, ירושלים ה'תשנ"א (עמ' 7 - 12)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://aleppojews.com/%D7%94%D7%A8%D7%91-%D7%A9%D7%90%D7%95%D7%9C-%D7%A1%D7%99%D7%AA%D7%94%D7%95%D7%9F-%D7%93%D7%91%D7%97/ הרב שאול סיתהון-דבח], באתר המרכז העולמי למורשת יהודי ארם צובא
* 	
* סוזנה בראונר רודג'רס, [https://www.ybz.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/Article_80.9(1).pdf יהודי חלב בבואנוס איירס], באתר יד יצחק בן צבי, (עמ' 1- 5)
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:רבני ארם צובא

קטגוריה:רבנים ארגנטינאים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:ילידי 1851
קטגוריה:נפטרים ב-1930
וסטרמוסקה

וסטרמוסקה (בהולנדית: Westermoskee, בטורקית: Ayasofya Camii) הוא מסגד הממוקם בחלקה המערבי של העיר אמסטרדם שבהולנד. הוא המסגד הגדול ביותר בהולנד: שטחו כ-800 מטר רבוע ובו מקום ל-1,700 מתפללים. המינרט של המסגד מתנשא לגובה של 42 מטרים.

המסגד תוכנן על ידי האדריכלים הצרפתים מרק ונדה ברייטמן. בנייתו החלה באפריל 2013, לאחר תהליך תכנון רווי מחלוקות שנמשך כעשרים שנה. הוא הושלם ב-2015 ונחנך ב-1 באפריל 2016.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אירופה: מסגדים
קטגוריה:אמסטרדם: מבני דת
עופר פליישר

עופר פליישר (נולד ב-14 במרץ 1966) הוא מהנדס מערכות אוויוניקה וכדורסלן עבר ישראלי. גובהו 2.08 מטרים, שיחק בעמדת הסנטר.

==ביוגרפיה==
פליישר נולד בדימונה, ובנעוריו עבר להתגורר בבית סבו וסבתו במרכז הארץ על מנת להתקדם מבחינה מקצועית בכדורסל. למד בתיכון בליך. שיחק בקבוצת הנוער של הפועל חולון. בעונת 1983/1984 זכה עמה באליפות המדינה בליגה לנוער. בשנים 1984–1987 שיחק בהפועל תל אביב, ולאחר מכן עבר להפועל גליל עליון וזכה עמה בגביע המדינה (1987/1988). לאחר מכן שיחק בקבוצות א.ס רמת השרון, מכבי חיפה, מכבי רמת גן ובני הרצליה. בשנים 1993–1995 חזר להפועל תל אביב, בעונת 1995–1997, שיחק בבני הרצליה. בעונת 1997/1998 הצטרף למכבי נתניה, לאחר מכן שוב שיחק בהפועל תל אביב למשך שנה, ובשנת 1999 הצטרף לקבוצת נעוריו הפועל חולון ופרש ממשחק כעבור שלוש שנים בעת ששיחקה חולון בליגה השנייה. פליישר ייצג את ישראל בנבחרת הקדטים, ושיחק 133 משחקים במדי נבחרת ישראל ובמסגרתה קלע 429 נקודות. ככדורסלן היה ידוע באחוז קליעות נמוך מקו העונשין.

==לאחר פרישתו==
פליישר סיים תואר ראשון בהנדסת אלקטרוניקה, ותואר שני בהנדסת מערכות בטכניון, והחל לעבוד במפעל מלמ של התעשייה האווירית כמהנדס מערכת אוויוניקה בחטיבת מערכות טילים וחלל. נשוי ואב לשניים. בנו עידו הוא שחקן נבחרת העתודה של ישראל.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני הפועל גליל עליון
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני בני הרצליה
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל

קטגוריה:מפעל מלמ: אישים

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
אולגה גולודץ

אולגה יורייבנה גולודץ (ברוסית: О́льга Ю́рьевна Голоде́ц; נולדה ב-1 ביוני 1962) היא כלכלנית ופוליטיקאית רוסייה. כיהנה כסגנית ראש ממשלת רוסיה מ-2012 עד 2020 בממשלת מדבדב השנייה. בדצמבר 2018 מונתה ליושבת ראש הוועדה המארגנת של אוניברסיאדת קרסנויארסק (2019).

== ביוגרפיה ==
אולגה גולודץ נולדה ב-1 ביוני 1962 במוסקבה (שהייתה בשטח רוסיה הסובייטית), בירת ברית המועצות. היא סיימה את לימודיה הגבוהים ב-1984 כאשר הייתה לבוגרת אוניברסיטה (תואר ראשון) בכלכלה באוניברסיטת מוסקבה.

גולודץ החלה את הקריירה שלה כחוקרת במכון מחקר ופיתוח באקדמיה הרוסית למדעים, שם עבדה שם מ-1984 עד 1997. לאחר מכן היא הפכה מנהל בקרן "Reformugol". היא הייתה כסמנכ"ל משאבי אנוש ומדיניות חברתית בנורילסק-ניקל מ-1999 ועד 2001 ולאחר מכן חזרה לתפקיד זה ב-2002 עד 2008.

בשנת 2001, מונתה גולודץ להיות סגנית מושל אזור טאימיר (אזור אוטונומי במחוז קרסנויארסק) לעניינים חברתיים. היא שימשה כסגנית ראש עיריית מוסקבה לענייני חינוך ובריאות מ-3 בדצמבר 2010 עד 21 במאי 2012. באותו זמן היא הייתה חברה במועצת עיריית מוסקבה.

לאחר הבחירות לנשיאות רוסיה 2012 והקמת ממשלת מדבדב הראשונה, מונתה גולודץ יחד עם עוד שרים שרים לכהן כסגנית ראש ממשלת רוסיה. גולודץ אמונה על עניינים סוציאליים ברוסיה. גולודץ היא הראשונה בתולדות ההיסטוריה של הפדרציה הרוסית לכהן כסגנית ראש ממשלת רוסיה לענייני חברה וסוציאליזם. גולודץ ממשיכה לכהן בתפקידה גם לאחר כינון ממשלת מדבדב השנייה והיא כיהנה כסגנית ראש הממשלה לענייני תרבות וספורט, עד ינואר 2020 עת הוקמה ממשלת מישוסטין.

== ראו גם ==
* פוליטיקה של רוסיה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלכלניות רוסיות
קטגוריה:כלכלנים רוסים
קטגוריה:סגני ראש ממשלת רוסיה
קטגוריה:פוליטיקאיות רוסיות
קטגוריה:סגני ראש עיריית מוסקבה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1962
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1962
מרבו ענק

מרבו ענק (שם מדעי: Leptoptilos dubius), הוא מין עוף גדול ממשפחת החסידתיים המצוי בדרום-מזרח אסיה ובצפון הודו.
== מאפיינים ==
המרבו הוא עוף ענקי שיכול להגיע לגובה 150 ס"מ, אורך של 136 ס"מ, מוטת כנפיים של 250 ס"מ ומשקל של 8-11 ק"ג. הוא העוף הגדול ביותר בסדרתו אך קרוב למרבו אפריקני, ליאבירו ולחסידת האוכף. למרבו ראש אפרפר-חיוור עם מקור ענקי, צוואר צהוב ארוך וגוף לבן עם כנפיים שחורות ודלדל ורוד מתחת לחזה. הרגליים ארוכות והזנב קצר.

עוף זה מצוי ברחבי ביצות, נהרות ומישורים מהודו עד האי בורנאו. הוא נודד בעונת הרבייה לדרום-מזרח אסיה שם הוא מתרבה. הוא אוכל בשר מרשים הניזון מדגים, צפרדעים, חרקים גדולים כמו ארבה, לטאות, נחשים ומכרסמים אך בעיקר מפגרים. הוא קוטל את טרפו עם מקורו הענקי.

עופות המרבו חיים לבדם או בקבוצות קטנות. לעיתים נדירות ינועו בלהקות גדולות.

מצב השימור של מרבו זה הוא בסכנת הכחדה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:חסידתיים
קטגוריה:בורנאו: עופות
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:מיאנמר: עופות
קטגוריה:סינגפור: עופות
מרבו קטן

מרבו קטן (שם מדעי: Leptoptilos javanicus), הוא מין עוף גדול ממשפחת החסידתיים השייך לסוג מרבו וקטן מקרוביו מרבו ענק ומרבו אפריקני.

אורכו של המרבו 87–93 ס"מ, גובהו 110–120 ס"מ ומשקלו 4-5.7 ק"ג. הוא בעל מקור ענקי ואפרפר וראש גדול עם גוון אפור ובעל מעט נוצות על גולגולתו. הגוף לבן עם כנפיים גדולות ושחורות. הרגליים ארוכות והזנב קצר. הדלדל שלו בצבע צהוב.

הוא מצוי בטבע בנהרות ואגמים גדולים וכן בביצות וגדות יערות בהודו, נפאל, סרי לנקה, בנגלדש, מיינמאר, תאילנד, ווייטנאם, מלזיה, לאוס, סינגפור, אינדונזיה וקמבודיה. ייתכן שהוא חי גם בבהוטן.

הוא נע בין צמחי המים והביצה וניזון מדגים, צפרדעים, לטאות, נחשים ומכרסמים וגם מעט מנבלות. ראשו העצום מעוצב להגיע לפגרים מבלי להתלכלך. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תומאס הורספילד
קטגוריה:חסידתיים
קטגוריה:הודו: עופות
שעוות גבינה

שעוות גבינות גרגירית בטרם המסה
שעוות הגבינה או שעווה לציפוי גבינה הוא חומר המיועד לציפוי גבינות מסוימות. מטרת השעווה היא למנוע התייבשות של הגבינה וכמו כן למנוע היווצרות בקטריות בזמן ההבחלה על גבי הגבינה המיוצרת.

== מראה השעווה הגולמי ==
מראה השעווה הגולמי הוא בדרך כלל גרגירי ואותו הופכים למצב נוזל על ידי התכה. הצבעים הנפוצים של השעווה הם: אדום, שחור וצהוב שהוא טבעי ולא צבוע.

אין לאכול את השעווה, אלא להסירה ולהשליכה.

== גבינות נפוצות ==
סוגי הגבינות הנפוצות ביותר המצופות בשעווה הן גבינת גאודה וגבינת אדם.

== אופן ציפוי הגבינה בשעווה ==
אפשר לחלק את אופן הציפוי בשעוות הגבינה לארבעה שלבים עיקריים:

# ייבוש הגבינה היטב על ידי מטלית סופגת על מנת למנוע התפתחות בקטריאלית. 
# התכת גרגירי השעווה לנוזל בטמפרטורות הנעות בין 92 ועד 95 מעלות צלזיוס. השיטה הרצויה להתכה הנה העמדת צנצנת עם השעווה בתוך סיר מים וחימומו עד לרמה הרצויה.
# מריחה מהירה של השעווה באמצעות מברשת. 
# הטבלה נוספת של הגבינה בשעווה ללא המברשת. 

לאחר כלל השלבים הללו הגבינה צריכה לנוח מספר שבועות או חודשים בתנאים של טמפרטורה ולחות מסוימים, המתאימים לכל סוג של גבינה באופן ספציפי, וזאת עד אשר תבחיל ותהייה ראויה למאכל.

קטגוריה:גבינה
אנטולי אנטונוב

אנטולי איוואנוביץ' אנטונוב (ברוסית: Анатолий Иванович Антонов; נולד ב-15 במאי 1955 באומסק) הוא דיפלומט ומדינאי רוסי שכיהן כסגן שר ההגנה הרוסי. מכהן כיום כשגריר רוסיה בארצות הברית.

ב-28 בדצמבר 2016 מונה לכהן כסגן שר החוץ הרוסי. בפברואר 2017 הוכרז כמועמד להחליף את סרגיי קיסליאק בתפקיד שגריר רוסיה בארצות הברית. מועמדותו אושרה בהצבעת הדומה ב-18 במאי 2017 והוא מונה בצו נשיאותי מ-21 באוגוסט 2017.

==קריירה==
אנטונוב במדי סגן שר ההגנה
אנטולי אנטונוב נולד ב¯15 במאי 1955 באומסק. בשנת 1978 השלים לימודיו בפקולטה ליחסים כלכליים בינלאומיים של המכון הממלכתי ליחסים בינלאומיים של מוסקבה וב-1984 השלים דוקטורט.

ב-1978 החל לעבוד במשרד החוץ ועבד בנציגויות שונות וביחידות הסמך של המשרד.

בשנים 2004–2011 ניהל את המחלקה לענייני פירוז וביטחון במשרד החוץ ועמד בראש המשלחת הרוסית לניהול משא ומתן עם ארצות הברית בעניינים צבאיים ופוליטיים לפני החתימה להסכם על מניעת אי הפצת נשק גרעיני והאמנה על איסור שימוש בנשק ביולוגי וכימי. במסגרת תפקידו השתתף במספר אסיפות כלליות באו"ם.

בפברואר 2011 נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב מינה אותו לתפקיד סגן שר ההגנה של רוסיה. במסגרת תפקידו היה אחראי לשיתוף פעולה בינלאומי בתחום הטכנולוגיות הצבאיות ולהכנת הסכמים בינלאומיים בתחום הצבאי ובעיקר בתחום צמצום מאגרי הנשק הגרעיני.

בשל משבר אוקראינה וסיפוח חצי האי קרים (2014) הוכנס בספטמבר 2015 לרשימת האישים שהוטלו עליהם סנקציות מצד מדינות המערב.

בדצמבר 2016 ולדימיר פוטין מינה אותו לתפקיד סגן שר החוץ של רוסיה, האחראי לעניין צבא וביטחון.

לאחר הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016 הוצב כמועמד להחליף את סרגיי קיסליאק בתפקיד שגריר רוסיה בארצות הברית. במאי 2017 הוצב רשמית כמועמד וזו אושרה על ידי הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית זמן קצר לאחר מכן. מינויו נכנס לתוקף באוגוסט 2017.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה המאוחדת
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:דיפלומטים רוסים
קטגוריה:שגרירי רוסיה
קטגוריה:בוגרי המכון הממלכתי ליחסים בין-לאומיים של מוסקבה
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1955
חצי האי דור

חצי האי דור (באנגלית: Door Peninsula) הוא חצי אי במזרח מדינת ויסקונסין שבארצות הברית. חצי האי הוא יעד נופש פופולרי. בתחומו של חצי האי נמצא חלקו הצפוני של מחוז בראון, חלקו הצפוני של מחוז קהוואני, וכל מחוז דור. עם השלמת יצירת תעלת סטורג'ן ביי ב-1882 הקצה הצפוני של חצי האי הפך לאי נפרד.

== היסטוריה ==
ברחבי חצי האי נמצאו עדויות ארכאולוגיות המעידות על כך שמספר שבטים אינדיאנים גרו לאורך ההיסטוריה בחצי האי. בשנת 1634 החוקר הצרפתי ז'אן ניקולט הגיע לחצי האי בעת שחיפש את הנתיב הימי לאסיה דרך אמריקה הצפונית. ניקולט זכור בפולקלור של ויסקונסין בכך שסבר בתחילה כי השבטים האינדיאנים של חצי האי דור הם אסייתים ובעקבות כך מיהר לחגוג משום שסבר שהוא הצליח להגיע למזרח הרחוק. 

שמו של חצי האי נובע משמו של מצר קטן הממוקם בסמוך לחצי האי, בין חצי האי והאי וושינגטון, אשר נחשב למסוכן במיוחד בימי קדם, מכיל כיום ספינות טרופות רבות, ועל כן השבטים האינדיאניים נתנו לו את השם ההולם שתורגם מאוחר יותר לצרפתית כ"Porte des Morts" ועל בסיס תרגום זה תורגם בהמשך לאנגלית בשם "Death's Door" (הדלת למוות).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ויסקונסין: גאוגרפיה
קטגוריה:ארצות הברית: חצאי איים
איי צ'טהאם

ארכיפלג איי צ'טהאם (באנגלית: Chatham Islands) ממוקם באוקיינוס השקט כ־680 קילומטרים דרומית־מזרחית לניו זילנד. הארכיפלג מורכב מעשרה איים הממוקמים ברדיוס של 40 קילומטרים.

הארכיפלג שייך באופן רשמי לניו זילנד משנת 1842.<ref></ref>

שניים מהאיים הגדולים ביותר בארכיפלג מיושבים - האי צ'טהאם והאי פיט, אשר לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2013 כוללים בסך הכל 600 תושבים. בעיירה וייטאנגי (Waitangi), שהיא היישוב המרכזי בארכיפלג, גרים כ-200 תושבים.

== גלריית תמונות ==
<gallery widths="250px">
View_from_Chatham_Islands.jpg|תצלום שנלקח בחלק הדרום-מערבי של האי הראשי לעבר מפרץ פטר
Port_Hutt.jpg|תצלום רצועת החוף של היישוב פורט האט (Port Hutt) מצפון מזרח
Tarawhenua_Pt,_Rabbit_Is,_Sugar_Loaf_and_Mangere_Islands.jpg|במרכז התמונה ניתן להבחין בטארהנואה פוינט ואי הארנב. במרחק רב יותר ניתן להבחין באי שוגר לוף ואיי מאנגר
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* ג'ארד דיימונד. רובים, חיידקים ופלדה. הוצאת עם עובד. ת"א. 2002 . חלק ראשון פרק 2.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו זילנד: איים
קטגוריה:אוסטרלאסיה הממוזגת
נועה זילברמן

נועה זילברמן, היא אתלטית ישראלית בעבר, אלופת ישראל (1956) ושיאנית ישראל בריצת 200 מטר ואלופת ישראל (1956) בקפיצה לרוחק.

== ביוגרפיה ==
זילברמן גדלה בקיבוץ גניגר והתאמנה בקבוצה של הקיבוץ.

===1955===
במרוץ הקפת התבור שנערך בנובמבר 1955 זכתה זילברמן במקום הראשון. הריצה הייתה למרחק של 700 מטר (2:30.3 דקות), לפני נעמי צברי מהפועל כפר רופין (2:38.7 דקות).

===1956===
באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בסוף יוני 1956 זכתה זילברמן ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, בריצת 200 מטר בשיא ישראלי חדש של 26.9 שניות, שיפור לשיא בן ה-3 חודשים של רינה ויינרייך (27.0 שניות), לפני אילנה אדיר מברית מכבים עתיד (26.9 שניות). שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי אילנה קרשיק (26.6 שניות). ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.11 מטר, לפני אהובה קראוס מהפועל רחובות (4.98 מטר) ואסתר רובין ממכבי תל אביב (4.82 מטר). מדליית ארד, בריצת 100 מטר בתוצאה של 13.0 שניות, אחרי רינה ויינרייך ממכבי תל אביב שקבעה שיא ישראלי חדש של 12.6 שניות, שיפור לשיא הטרי בין החודשיים של אילנה אדיר (12.7 שניות). אדיר סיימה שנייה באליפות (12.7 שניות).

בתחרות אתלטיקה בין נבחרת ישראל לנבחרת טורקיה שנערכה באנקרה באוגוסט אותה שנה, זכתה זילברמן במקום ראשון בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.08 מטר.

במרוץ הקפת התבור שנערך ב-29 בדצמבר אותה שנה היא זכתה שוב במקום הראשון. הריצה הייתה למרחק של 800 מטר (2:29.0 דקות).

===1957===
בתחרויות האתלטיקה במכביה החמישית שנערכו בספטמבר 1957 זכתה זילברמן במדליית ארד בקפיצה לרוחק בתוצאה של 4.89 מטר, אחרי דבורה טרנר מבריטניה (5.06 מטר) וג'. קלרמן מאוסטרליה (5.03 מטר). במרוץ הקפת התבור שנערך בדצמבר אותה שנה היא זכתה פעם שלישית ברציפות במקום הראשון. 

===1961===
בתחרויות האתלטיקה של כינוס הפועל השביעי שנערכו במאי 1961 זכתה זילברמן במדליית כסף בקפיצה לרוחק בשיא הפועל חדש של 5.37 מטר, אחרי מרי ביגנאל מאנגליה (5.91 מטר).

בתחרויות האתלטיקה של המכביה השישית שנערכו בספטמבר אותה השנה היא זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.24 מטר, אחרי אנה מריה נורסה מאיטליה שקבעה שיא מכביה חדש של 5.32 מטר ולפני לאה לוי מישראל (5.15 מטר).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אצניות ישראליות
קטגוריה:אצנים ישראלים
קטגוריה:אלופות ישראל בריצה
קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:אלופות ישראל בקפיצה לרוחק
קטגוריה:אלופי ישראל בקפיצה לרוחק
קטגוריה:שיאניות ישראל בריצה
קטגוריה:שיאני ישראל בריצה
קטגוריה:גניגר: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20