OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גלות (סיפור בדיוני)

גלות (באנגלית: Exile) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אדמונד המילטון . הוא פורסם לראשונה בגיליון מאי 1943 של המגזין Super Science Stories. גרסה מתורגמת לעברית התפרסמה בכתב העת "פנטסיה 2000" בשנת 1982, גיליון מספר 26.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref> הסיפור דן בקיומם של יקומים מקבילים ובאפשרות לממש מציאות מתוך דמיון.

הסיפור הוצע לקבלת פרס ה"הוגו במבט לאחור" בשנת 1944.<ref name=":2"></ref>

==עלילה==
הסיפור נפתח בתיאור של פגישת סופרי מדע בדיוני. מטרת הפגישה היא לדבר על עבודתם. לאחר ארוחה ושיחה בנושאים כלליים, המספר, שהוא אחד המשתתפים, מציין שהסופרים מנסים להיראות כמו אנשים רגילים, אבל הם מיוחדים בכך שאינם מרוצים מהעולם; כולם חלמו על עולמות מוזרים עוד לפני שהם היו סופרים, והוא אומר שחלומות אלה נובעים מכך שהם אינם מרגישים בבית בעולם. סופר אחר, ברייזל, אומר שהם היו מרגישים עוד פחות בבית בכל אחד מהעולמות האחרים. סופר השלישי, קאריק, מצטרף לשיחה ומספר שדבר דומה קרה לו – הוא כתב על עולם דמיוני ואז היה עליו לחיות בו. לאחר שהסופר הרביעי, מדיסון, אומר שהוא מקווה שזה עולם יותר נעים מהעולם שהוא כותב עליו, קאריק אומר שהוא היה יוצר את העולם שונה מאוד מכפי שיצר אותו במקור אילו היה יודע מה עומד להתרחש.

בהמשך מספר קאריק על המקרה. קאריק עבר לגור סמוך לתחנת כוח גדולה. הוא החל לחשוב על עולם בדיוני מסוים, ודמיין אותו על כל פרטיו. הוא התרכז בהם הרבה זמן, ואז שמע קליק מוזר בראשו. הוא הרגיש שמחשבותיו התממשו. הוא ניער מעליו את המחשבה, אבל למחרת, אחרי שחשב על תושבי העולם, שמע שוב קליק מוזר בראשו. הוא דמיין את עצמו בתוך העולם, ולפתע הועבר לשם. לאחר שעברה התרגשותו מהתקרית, הוא החל לסלוד מהעולם אליו הגיע. העולם היה אלים יתר על המידה. הוא רצה לצאת, אך לא יכול היה. הוא החל לכתוב סיפורי מדע בדיוני. הסיפורים בעצם היו על העולם האמיתי.

כעבור זמן-מה, אחד הסופרים שואל אותו איך הוא הצליח לבסוף לצאת. קאריק משיב: "אני עדיין כאן".<ref name=":1" />

== דמויות הסיפור ==
כמו הרבה סיפורי מדע בדיוני קצרים, אין הרבה מידע על הדמויות, שכן הדגש הוא על העלילה. הדמויות הן קאריק, מדיסון, ברייזל, והדובר. כולם סופרי מדע בדיוני. לא ידוע אם הדמויות מבוססות על סופרי מדע בדיוני אמיתיים, ואם כן – על מי.

== מחבר הסיפור ==
אדמונד המילטון (21 באוקטובר 1904 - 1 בפברואר 1977) היה סופר מדע בדיוני אמריקאי, מהתקופה שידועה כ"תור הזהב של המדע הבדיוני". הסיפור הראשון שהוא פרסם היה "אלוהים הוא המפלצת של ממוראת", בגיליון אוגוסט 26 של המגזין "סיפורים מוזרים", ובין השנים 1926–1948 הוא פרסם 79 סיפורים במגזין זה. ב-1946 התחתן המילטון עם סופרת המדע הבדיוני לי ברקט. הם כמעט ולא פרסמו ספרים יחד.

== ביקורות ==
הסיפור היה מועמד לקבלת פרס ה"הוגו במבט לאחור" בשנת 1944, אבל הפסיד לסיפור R is for Rocket של ריי ברדבורי.<ref name=":2" /><ref name=":0" />

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.isfdb.org/cgi-bin/title.cgi?41424 מידע על הסיפור]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סיפורי מדע בדיוני קצרים
קטגוריה:ספרות אמריקאית
קטגוריה:יצירות משנת 1943
דרך ארץ - ההופעה

דרך ארץ - ההופעה הוא אלבום הופעה הראשון של גידי גוב, שיצא בשנת 1988.

האלבום יצא אחרי שאלבומו האחרון של גוב "דרך ארץ" הצליח מאוד, מה שהוציא את גוב לסיבוב הופעות סולו הראשון בקריירה שלו.
את ההופעה הפיק מוזיקלית רמי קליינשטיין. בנוסף לשירים מאלבום "דרך ארץ", שילב גוב בהופעה שירים של להקת כוורת שהיה חלק ממנה ובשלב זה הייתה מפורקת למעט מופעי איחודים פעם בכמה שנים.

==רשימת שירים==

==משתתפי האלבום==
* בנצי גפני - גיטרה בס
* אלון הלל - תופים, סימונס וקסיו 101
* נאור דיין - קולות רקע, גיטרה
* רמי קליינשטיין - פסנתר, סינתיסייזר, אורגן, קולות רקע, שירה, עיבודים

==קרדיטים==
* הוקלט במועדון "צוותא" - 22 במאי 1988, חג השבועות. אולפני D.B.
* הקלטה, מיקסים דיגיטליים - יעקב מורנו
* מנהל במה, טכנאי ראשי - מיכי גוב
* טכנאי הופעה - אילן לזובסקי, אפיק פלג, דרור שאשא, יובל ליבליך, רובי אלסטר, רועי נגר
* עוזר טכנאי - גילי אוריאל
* תאורה - מנו לוי
* צילום - ורדי כהנא.
* הפקה מוזיקלית - רמי קליינשטיין
* עוזרי הפקה - נורית פרידמן, גילי דיין-פרל
* יחסי ציבור - מירי בן יוסף.
* ניהול הפקה - דורית לנץ.
* עוזרת הפקה - גילה חממי.
* ניהול אישי והפקה - מיכאל תפוח - אתי אנטה, "המון הפקות".

קטגוריה:אלבומי הופעה מ-1988
קטגוריה:אלבומי גידי גוב
קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל תפוח
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
יחסי הממלכה המאוחדת – ונצואלה

יחסי הממלכה המאוחדת–ונצואלה הם יחסים דו-צדדיים בין בריטניה לבין ונצואלה.

== איי פוקלנד ==
למרות שהיחסים בין המדינות הן בעיקר יחסים טובים, ונצואלה הביע את תמיכתה בארגנטינה על המחלוקת לגבי איי פוקלנד שבסופו של דבר הובילה למלחמת פוקלנד בין בריטניה וארגנטינה בשנת 1982. <ref></ref>

== תמיכה בריטית בהחלפת נשיא ==
החל מאוגוסט 2017, ממשלת בריטניה המליצה על 'נסיעות חיוניות בלבד' לוונצואלה, והחזיקה את בני משפחותיהם של עובדי השגרירות הבריטית, בשל 'התסיסה והאי-היציבות המתמשכים', תוך ציון המחאה והפשע במדינה. <ref></ref>

בינואר 2019 במהלך ביקור בארצות הברית הצהיר שר החוץ של בריטניה ג'רמי האנט כי "ניקולאס מדורו אינו המנהיג הלגיטימי של ונצואלה" ומנהיג האופוזיציה בוונצואלה, חואן גואידו צריך להיות נשיא ונצואלה.<ref name="fco-20190124"></ref> ב-4 בפברואר 2019, האנט הצהיר כי בריטניה הכירה רשמית בגוידאו כנשיא.<ref name="ph-20190204"></ref> מדיניות זו היא יוצאת דופן ספציפית למדיניות ארוכת השנים בבריטניה להכיר במדינות ולא בממשלות ספציפיות.<ref name="hoc-20190225"></ref><ref name="guardian-20200528"></ref>

בסתיו 2019 משרד החוץ וחבר העמים הבריטי הקים את 'יחידת השיקום בוונצואלה' בראשות ג'ון סוויל, לשעבר שגריר בריטניה בוונצואלה, לתיאום מאמצי בריטניה לתמיכה בוונצואלה. לאחר שהדבר התפרסם במאי 2020, שר החוץ של ונצואלה חורחה אריזה זימן את השגריר הבריטי "להציג מחאה רשמית ולדרוש הסברים", ובפוסט בטוויטר כתב "אנו דורשים מממלכת בריטניה הגדולה וצפון אירלנד לסגת מתוכניות ההפיכה של וושינגטון ומכל יוזמה לא יציבה ".<ref name="riotimesonline-20200517"></ref><ref name="nation-20200515"></ref> ונצואלה אפיינה את יחידת השיקום של ונצואלה כניסיון לתת מעמד מועדף עתידי על חברות בריטיות בוונצואלה.<ref name="un-20200520"></ref>

=== שליטה בזהב בלונדון ===
מאז 2018 עיכב בנק אנגליה את שחרורם של 31 טון זהב ונצואלי לממשלת מדורו.<ref name="guardian-20200519"></ref> שר החוץ בבריטניה, אלן דאנקן, אמר בינואר 2019 כי בעוד שמסירת הזהב הייתה החלטה של בנק אוף אנגליה, "הם לוקחים בחשבון שיש כיום מספר גדול של מדינות ברחבי העולם המפקפקות בלגיטימיות של ניקולאס מדורו ומכירות בכך של חואן גוידאו".<ref name="guardian-20190128"></ref>

ב-14 במאי 2020 הגיש הבנק המרכזי של ונצואלה תביעה משפטית נגד בנק אנגליה, כדי לאלץ את בריטניה לשחרר את הזהב בשווי 930 מיליון אירו לתוכנית הפיתוח של האו"ם לרכישת ציוד רפואי, רפואה ומזון לסיוע במגפת הקורונה בוונצואלה. גוידאו מינה דירקטוריון בנק מרכזי בוונצואלה במקביל, כך שבית המשפט יצטרך להחליט איזה דירקטוריון שולט באופן חוקי בזהב.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי הפיליפינים–רוסיה

יחסי הפיליפינים–רוסיה הם יחסי החוץ בין רוסיה לבין הפיליפינים.

== היסטוריה ==
פגישה בין נשיא רוסיה ולדימיר פוטין ואת נשיא הפיליפינים [[רודריגו דוטרטה בפסגת APEC, 19 בנובמבר 2016, פרו, לימה]]
הפיליפינים קיבלו עצמאות בשנת 1946, אך במהלך קרוב לשלושים השנים שלאחר מכן לא התקיימו יחסים דיפלומטיים בין מנילה למוסקבה. סיבה משמעותית לכך הייתה העובדה שהפיליפינים הייתה מדינה פרו-אמריקאית שבשטחה היו בסיסים צבאיים של ארצות הברית. לכן הפיליפינים התנגדו בעקביות לגוש הסוציאליסטי. המצב השתנה תחת הנשיא פרדיננד מרקוס. בתחילה, במאי 1972 הוקמה בפיליפינים אגודת הידידות הפיליפינים-ברית המועצות. ביוני 1974 קמה החברה הסובייטית "ברית המועצות - הפיליפינים". באותה 1974 הוקמה המפלגה הקומוניסטית בפיליפינים. ב-2 ביוני 1976 כוננו במהלך ביקורו של פרדיננד מרקוס במוסקבה היחסים הדיפלומטיים בין הפיליפינים לברית המועצות. בשנת 1977 התרחשו חילופי שגרירויות.

לאחר הפגישה בין נשיא רוסיה ולדימיר פוטין לנשיא הפיליפינים רודריגו דוטרטה ב-19 בנובמבר 2016, הצדדים הסכימו לחזק את היחסים בין המדינות. במהלך הפגישה שלאחר מכן ב-23 במאי 2017 במוסקבה, נחתמו מספר מזכרים בנושא העמקת שיתוף הפעולה בתחום הכלכלי, התרבותי, הצבאי והמלחמה בטרור. בשלהי כהונתו, דוטרטה השמיעה ביקורת על התנהלות רוסיה במלחמת רוסיה-אוקראינה.<ref></ref>

== יחסים כלכליים ==
בשנת 2009 הוקמה המועצה העסקית הפיליפינית-רוסית שבמסגרתה מתקיימות ישיבות יזמיות קבועות וקיימות שותפויות בין ערים ואזורים של שתי המדינות. בעתיד, יתקיימו חילופי מורים וסטודנטים של ISAA בין האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה אוניברסיטת סנקט פטרבורג עם אוניברסיטת הפיליפינים.

בשנת 2010 היקף הסחר הדו-צדדי בין המדינות הסתכם ב-1.067 מיליארד דולר, היצוא הרוסי הסתכם ב-641 מיליון דולר. בתקופה מינואר עד יולי 2011 הסתכם המסחר ב-905.2 מיליון דולר. בשנת 2010 ביקרו בפיליפינים כ-15 אלף רוסים. בשנת 2016 ביקרו כבר 35 אלף. עבור אזרחי הפדרציה הרוסית הכניסה ללא ויזה מותרת עד 30 יום.

== שיתוף פעולה צבאי-טכני ==
עד 2017, הפיליפינים וברוניי נותרו המדינות היחידות באזור אסיה-פסיפיק שמעולם לא רכשו נשק רוסי.

בתחילת דצמבר 2016 החל דיאלוג בין משרדי ההגנה של רוסיה והפיליפינים על חיזוק שיתוף הפעולה הצבאי הדו-צדדי. באוקטובר 2017 נחתם הסכם על שיתוף פעולה צבאי-טכני וחוזה לאספקה לפיליפינים של משגרי RPG-7V ותחמושתם.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* הפיליפינים מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה ו-2 קונסוליות בסנקט פטרבורג ובוולדיווסטוק.
* רוסיה מחזיקה בפיליפינים שגרירות במנילה וקונסוליה כללית בסבו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
ברוס קריין

רוברט ברוס קריין (באנגלית: Robert Bruce Crane; 1857 - 30 באוקטובר 1937) היה צייר אמריקאי. הוא הצטרף למושבה Lyme Art בראשית המאה העשרים. אולם התקופה הפעילה ביותר שלו הגיעה לאחר 1920, כאשר במשך יותר מעשור עשה רישומי שמן של יער, כרי דשא וגבעות. הוא התפתח לצייר טונליסטי בהשפעת ז'אן צ'ארלס קאזין בגריז-סור-לוינג. העבודות הבוגרות של קריין היו כמעט תמיד סצינות סתיו וחורף. בדרך כלל הוא צייר בסטודיו שלו בברונקסוויל, ניו יורק, שם כמו רבים מהטונליסטים הסתמך בעיקר על זיכרונות מחוויות הרישום שלו בחוץ.

== יצירה מוקדמת ==
אביו של ברוס קריין, סולומון קריין, היה אמן חובב בעצמו והכיר לבנו את תחום האמנות בניו יורק מגיל צעיר. עם זאת, בטיול קיץ להרי האדירונדאק הוא שגרם להתעניינותו של ברוס בציור. בגיל שבע עשרה בסביבות 1874 עבר עם משפחתו לאליזבת, ניו ג'רזי שם הוא עבד כצייר אצל אדריכל. בתקווה להתחיל קריירה בתחום זה, הוא פנה לאמן המפורסם אלכסנדר הלוויג וויאנט וביקש להתחיל אצלו חניכה. וויאנט ביקש לראות כמה מעבודותיו של קריין, אך ברוס לא האמין כי כישוריו מספיקים כדי להרשים את וויאנט. לכן, הוא דחה את הבקשה ובילה את השנה שלאחר מכן, בשיפור כישוריו לפני שהראה את עבודתו בפני וויאנט והחל לעבוד אתו. הם נשארו חברים עד מותו של וויאנט.

== תהילה ==
ברוס קריין החל ללמוד בליגת הסטודנטים לאמנויות בניו יורק ובשנת 1876 הוצג לראשונה בתערוכה באקדמיה הלאומית לעיצוב, והגיש את ציור בשם "הכנסייה השוודית העתיקה, פילדלפיה "
ברוס קריין, נוף בשלג
קריין החל לצייר נופים של איסט המפטון ולונג איילנד, מה שהביא לו שבחים ואישור ביקורתי (כמו גם הכנסה קבועה.) לאחר מכן עזב את ניו יורק ללמוד בצרפת אצל ז'אן צ'ארלס קאזין, צייר צרפתי ידוע של המאה ה-19. הוא חווה שם הצלחה אך הדברים עמדו להשתנות.

== משבר משפחתי ==
אשתו הראשונה של ברוס קריין, ז'אן בוצ'ארד בריינרד, אושפזה במוסד סגור, אף כי מעולם לא הובהר אם הדבר נבע ממחלת נפש ממשית או היה זה מקרה של אלכוהוליזם, כפי שהסבירה אן קריין (בתה מנישואים קודמים). ז'אן החלה להאשים בפומבי את ברוס קריין בניאוף עם בתו החורגת אן, אך התיק נדחה והגירושין הסתיימו בשנת 1902. ברוס יתחתן עם אן בריינרד שנתיים לאחר מכן, למרות פער גיל 25. הייתה להם בת, שנקראה גם אן.

== חזרה לתהילה ==
פרק הזמן הזה גרם למבקרים רבים להאמין שקריין איבד את מגעו ואת כישוריו. אבל חזרתו להרי האדירונדאק גרמה לעבודתו להתבגר כשהחל להתמקד ביסודות הטבע.
ברוס קריין, גבעות בחורף
בשנת 1909 זכה במדליית ארד בתערוכת מכון קרנגי על עבודותיו, והראה שהוא עדיין בכושר טוב. במהלך שני העשורים הראשונים של המאה ה-20, קריין זכה לפחות בעשרה פרסים גדולים ולאומיים ובינלאומיים.

הוא גם היה קשור לגלריות האומנות של גרנד סנטרל והשתתף בתערוכת חבריו בשנת 1933. בשנת 1897 הוא נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב כאקדמאי חבר, והפך לאקדמאי מלא בשנת 1901.

== מוות ==
קריין שבר את אגן הירכיים בנפילה בשנת 1935, שכמעט הרגה אותו. את שארית שנותיו בילה בברונקסוויל לפני שמת ב-30 באוקטובר 1937.

הוא קבור בבית העלמין גרין-ווד, ברוקלין.
ברוס קריין, נוף סתווי

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1857
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1937
דודג' קסטום רויאל

דודג' קסטום רויאל (באנגלית: Dodge Custom Royal, קרוי גם: Custom Royal Lancer) היא מכונית סלון אשר יוצרה על ידי חטיבת דודג' בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1955–1959 בארצות הברית.

==תצורות "דודג' קסטום רויאל"==
* דור ראשון - "Dodge Custom Royal I" יוצר בין השנים 1955–1956.
* דור שני - "Dodge Custom Royal II" - יוצר בין השנים 1956–1959.

==ממאפייני "דודג' קסטום רויאל"==

* מנוע קדמי / מנוע בנזין.
* מנוע הנעה אחורית.
* מנוע קירור מים.

===תצורות===
* 4 דלתות - סדאן.
* 2 דלתות - קופה הרדטופ.
* 4 דלתות - הרדטופ (דור שני).
* 2 דלתות - קבריולה (דור שני).

==גלריה==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:1955 Dodge Custom Royal sedan front 4.28.18.jpg | "דודג' קסטום רויאל", שנת 1955
קובץ:1956 Dodge Custom Royal on the road.jpg | "דודג' קסטום רויאל", שנת 1956
קובץ:1959 Dodge Custom Royal Lancer Convertible (30348460594).jpg | "דודג' קסטום רויאל לנסר", שנת 1959 -קבריולה
קובץ:1956-Dodge-Golden-Lancer-2dr-HT-tail.jpg | "דודג' קסטום רויאל לנסר", 2 דלתות, שנת 1956
קובץ:Dodge Custom Royal 1957.jpg | "דודג' קסטום רויאל", שנת 1957
קובץ:1959 Dodge Custom Royal Sedan.jpg | "דודג' קסטום רויאל", 4 דלתות סדאן, שנת 1959
קובץ:1959 Dodge Custom Royal; Weeki Wachee-02.jpg | "דודג' קסטום רויאל", שנת 1959 - קבריולה
קובץ:1959 Dodge Custom Royal; Weeki Wachee-01.jpg | "דודג' קסטום רויאל", שנת 1959 - קבריולה
קובץ: 1959 Dodge Custom Royal; Weeki Wachee-08.jpg| "דודג' קסטום רויאל", שנת 1959 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
</gallery>

==ראו גם==
* דודג'
* דודג' 1955
* דודג' 880
* דודג' דה לוקס
* קרייזלר רויאל
* קרייזלר רויאל (אוסטרליה)
* דודג' רויאל

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:צבא ארצות הברית - כלי רכב
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1955
קסטום רויאל
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
מוזגת החלב

מוזגת החלב (בהולנדית: Het melkmeisje) הוא ציור שמן על בד מאת הצייר ההולנדי יאן ורמיר. בעברית היצירה נודעת גם בשמות "החלבנית", "הרפתנית" ו"יוצקת החלב". הציור, שאורכו 45.5 ס"מ ורוחבו 41 ס"מ, מוצג ברייקסמוזיאום שבאמסטרדם, והוא נחשב לאחת היצירות המוכרות ביותר של המוזיאון. תאריך יצירת הציור אינו ידוע במדויק; הרייקסמוזיאום מעריך כי הוא נוצר ב-1658, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות מעריך כי הוא נוצר או בשנת 1657 או בשנת 1658, ואילו האתר "Essential Vermeer" נותן טווח של שלוש שנים בין 1658 ל-1661.

ורמיר מתאר ביצירה סצנה מחיי היום-יום, בין הפעמים הראשונות שבהן הציב דמות בודדת בתוך חלל סגור.<ref name=":0"></ref> ביצירה מתוארת עוזרת בית המכינה גבינה בחדר פשוט. מדובר באשה צעירה וניכר מגופה כי היא חסונה. היא חובשת כובע לבן, סינר כחול ושרווליה מופשלים לצורך עבודות הבית. על פי הערכות, היא הייתה המשרתת במטבח בביתו של ורמיר.<ref name=":1"></ref> על הרצפה ישנו מחמם רגליים, ובאריחי הקיר מתוצרת דלפט ניתן לראות דמויות שונות כמו קופידון.<ref name=":0" /> מהחלון המופיע בצד שמאל של היצירה נכנס אור רב המאיר את החדר.

ורמיר עשה שימוש באשליה אופטית ביצירה בשימוש לא רק בפירוט רב אלא גם במתן תחושת משקל לחולבת ולשולחן. האור הנשקף מהחלון לא פוגם בקשיחות הלחם המונח על השולחן או בחלקי גופה של העוזרת. חצי מפניה של החלבנית מוטל בצל, וקשה לדעת מה הם מביעים. אי הידיעה הזו מאופיינת כאפקט מונה ליזה שבו מסתורין אופף את הדמות שבמרכזה של היצירה.

בתקופתו של ורמיר עוזרת הבית הוצגו כנשים מסוכנות המנסות לפתות גברים ולפגוע במעמדם החברתי, אך ביצירתו של ורמיר מוצגת העוזרת באופן מכובד.

בסריקות רנטגן שבוצעו ליצירה התגלו שינויים בקומפוזיציה הראשונית. בגרסה המקורית של הציור הייתה תלויה מפה על הקיר מעל מוזגת החלב וסל מצד ימין למטה. הסרת הפריטים סייעה למקד את המבט במזיגת החלב ובכך העצימה את הסצנה.<ref name=":1" />

בנקודות המגוז - מעל היד של מוזגת החלב - נראות נקודות שמעידות על כך שוורמיר שהשתמש בסיכות. ייתכן שהוא שהשתמש בהן למתוח חוטים על מנת לדייק את הפרספקטיבה בציוריו.<ref name=":1" />

האור, הנשפך מהחלון בקו אלכסוני הוא הגורם המאחד של התמונה. ורמיר הטיל את האור לחלל באופן הדרגתי ורך. רוב הקווים בציור מאוזנים ומאונכים ולא אלכסוניים ובכך תורמים לתחושת שלווה ביצירה.<ref></ref>

==בתרבות==

ציורו של ורמיר עומד במרכז שירהּ של המשוררת הפולניה ויסלבה שימבורסקה - "ורמיר"

::כָּל עוֹד הָאִשָּׁה הַזֹּאת מֵהָרַיְקְסְמוּזֵיאוּם
::מוֹזֶגֶת יוֹם אַחַר יוֹם
::חָלָב מִכַּד לִקְעָרָה
::בִּדְמָמָה וּבְרִכּוּז מְצֻיָּרִים
::הָעוֹלָם אֵינוֹ רָאוּי
::לְקֵץ הָעוֹלָם.
:::(תרגום מפולנית: רפי וייכרט)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:אוספי רייקסמוזיאום
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:יאן ורמיר
אח שלי מתחתן

אח שלי מתחתן הוא סינגל הבכורה של צמד הפזמונאים והמפיקים המוזיקליים הישראלי דולי ופן, שהוקלט בשיתוף הזמר הישראלי מוש בן ארי. השיר יצא לאור ב-16 ביולי 2019, כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה של הצמד, חלק א', על ידי חברת התקליטים NMC.

== רקע ==
השיר נכתב והולחן על ידי דולב רם, פן חזות ומוש בן ארי, והופק על ידי רם חזות. השיר הוא שיר ים-תיכוני קצבי המשלב בתוכו גם מוזיקה אפריקאית.

ב-16 ביולי 2019, בסמוך לצאת הסינגל, העלו רם וחזות לערוץ היוטיוב הרשמי שלהם את האודיו הרשמי של השיר, אשר מציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל.

נכון ליוני 2021, מונה הצפיות של האודיו הרשמי של השיר עומד על כ-6 מיליון.

== ביקורת ==
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי סקר את השיר באופן מעורב והעניק לו שלושה וחצי כוכבי זהב, באומרו כי השיר הוא "שיר שמחה שמביא את הסיפור הבאנאלי למעגל החוגגים" ו"מניפולציה על שירי חתונות תואמת ז'אנר ומשודרגת בקול הנשמה של בן ארי".

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990052852590205171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2019
קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי דולי ופן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דולב רם
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פן חזות
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דולב רם
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי פן חזות
קטגוריה:שירים על נישואים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
אליוט דיינג'רפילד

אליוט דיינג'רפילד (באנגלית: Elliott Daingerfield; 1859 – 1932) היה אמן אמריקאי, שחי ועבד בצפון קרוליינה. הוא נחשב לאחד האמנים הפוריים ביותר בצפון קרוליינה, משויך לזרם הטונליזם האמריקאי.

== ביוגרפיה ==
אליוט, בנו של קפטן בצבא הקונפדרציה, נולד במערב וירג'יניה, וגדל בפייטוויל, צפון קרוליינה. בגיל 21 עבר לניו יורק כדי ללמוד אמנות, אצל וולטר סטרלי בשנת 1880. הוא הפך למדריך בשיעור "דומם" של סטרלי ולמד בליגת הסטודנטים לאמנות.<ref>Powell, William S. (2000). Dictionary of North Carolina Biography: Vol. 2, D-G. Univ of North Carolina Press. p. 2.</ref>

בשנת 1884 עזב דיינג'רפילד את סטרלי ופגש את ג'ורג' איננס. עבודותיהם של איננס, אלברט פינהאם ריידר וקניון קוקס "העניקו השראה לסגנונו החזוני", על פי סטפני ג'יי פוקס. דיינג'רפילד הושפע גם מהסימבוליסטים האירופאים שאת עבודתם הוא פגש בתקופת לימודיו באירופה - 1897. בסוף שנות ה-90 השיג הכרה בציורים של נושאים דתיים, שהדוגמה לכך היא ציור קיר שעשה בכנסיית סנט מרי בעיר ניו יורק. בשנת 1902 הוא נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב כחבר, והפך לחבר מן המניין בשנת 1906.
אליוט דיינג'רפילד, גרנד קניון בלילה, 1913?
דיינג'רפילד כתב מספר מאמרים בנושא אמנות, כולל המאמר "טבע לעומת אמנות" שפורסם בשנת 1911 במגזין Scribner [2 . הוא פרסם ביוגרפיה של ג'ורג' איננס בשנת 1911, וביוגרפיה של ראלף אלברט בלקלוק בשנת 1914. דיינג'רפילד נסע למערב בשנת 1911 ו -1913, ועשה שבעה ציורים של הגרנד קניון.
אליוט דיינג'רפילד, הבריכה ביער, 1915
הוא התחתן פעמיים. אשתו הראשונה, רוברטה הייתה צרפתייה, ונפטרה במהלך הלידה בשנת 1891. אשתו השנייה, אנה גריינגר (בנשואים 1895), ילדה שתי בנות.

אליוט דטינג'רפילד נפטר בשנת 1932 ונקבר בבית העלמין קרוס קריק בפייטוויל.

בשנת 1971 הציג מוזיאון האמנות בצפון קרוליינה 200 מציוריו של דיינג'רפילד; המוזיאון הוא הבעלים של "גרנד קניון" ו"ערב זוהר".

בית הקיץ שלו והסטודיו ווסטגלו, רשומים בפנקס הלאומי של מקומות היסטוריים משנת 1979.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1859
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1932
תרוצי אליו

תרוצי אליו הוא סינגל שהוקלט על ידי צמד הפזמונאים והמפיקים המוזיקליים הישראלי דולי ופן, בשיתוף הזמר הישראלי רותם כהן וההרכב המוזיקלי הישראלי בית הבובות. השיר יצא לאור ב-24 בדצמבר 2019, על ידי חברת התקליטים NMC, כסינגל מתוך האלבום "חלק א'".

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי דולב רם ופן חזות יחד עם טל קסטיאל, והולחן והופק על ידי רם וחזות גם כן. השיר הוא בלדה ים-תיכונית המתארת מערכת יחסים.

== וידאו קליפ ==
טרם פורסם הווידאו קליפ המלא של השיר. ב-24 בדצמבר 2019, העלו רם וחזות את האודיו הרשמי של השיר לערוץ היוטיוב הרשמי שלהם, המציג בתוכו את עטיפתו של הסינגל.

נכון ליוני 2020, מונה הצפיות של האודיו הרשמי עומד על כ-4 מיליון.

== ביקורת ==
מבקר המוזיקה יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת מעורבת ונתן לשיר ציון של שלושה כוכבי זהב מתוך חמישה, תוך שתהה, "מה דחוף להשתמש במטפורה ציורית כזו?" וטען כי "מלאכת השרבוט מולידה שירים מופרכים".

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_ALEPH997007831390305171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי דולי ופן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דולב רם
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פן חזות
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דולב רם
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי פן חזות
קטגוריה:שירים על כאב לב
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
שירים שהתפזרו

שירים שהתפזרו הוא אלבום האוסף הראשון של גידי גוב, שיצא לאור ביוני 1993.
שירי האוסף הוקלטו בין השנים 1973–1993 ממקורות שונים: הופעות חיות, תוכניות טלוויזיה, סרטים והצגות תיאטרון.
חלק קטן מן השירים מופיע בתקליטי אוסף אחרים, וחלקם נמצא על גבי תקליטי שדרים בלבד. מרבית השירים הוקלטו והושמעו באופן חד פעמי ובשידור חי.

==רשימת השירים==

==מקורות השירים==
*"עניין של זמן" /"עניין של זמן 2" (1992) - שיר הנושא מתוך סדרת הטלוויזיה החינוכית "עניין של זמן"
*"יעלה ויבוא" (1973) - מתוך פסטיבל הזמר והפזמון 1973
*"סורו מני" (1974) - הקלטה פומבית מתוך תוכנית הרדיו של קול ישראל "דו רה ומי עוד"
*"חנינא" (1976) - מתוך תוכנית רדיו סאטירית שהופעה על ידי קול ישראל (התוכנית לא שודרה מעולם)
*"ארץ אגדה" וגם "חופשי חופשי" (1981) - מתוך אופרת הרוק "התשה"
*"אל הגבים" (1984) - הקלטה פומבית מתוך המופע "שיר אהבה חיילי לסשה ארגוב" שהופק על ידי מחלקת תרבות ובידור של גלי צה"ל.
*"נמה יפו" (1985) - הקלטה פומבית מתוך "ערב חד פעמי משופץ" כפי ששודרה בתוכנית הטלוויזיה "סיבה למסיבה".
*"שוב נפגשים" (1986) - שיר הנושא מתוך הסרט "נאדיה" (תסריט: גלילה רון פדר ואיתן גרין. במאי: אמנון רובינשטיין).
*"עד סוף הלילה" (1986) - שיר הנושא מתוך הסרט "עד סוף הלילה" (תסריט ובימוי: איתן גרין)
*"ציפור המכנסיים הקטנה (1989) - הקלטה פומבית מתוך ההצגה "הג'יגולו מקונגו" שהועלתה על ידי תיאטרון הקאמרי בשיתוף עם "צוותא" תל אביב
*"מה אתה בכלל יודע על אהבה" (1989) – שיר הנושא מתוך הסרט "אחד משלנו" (תסריט: בני ברבש, במאי: אורי ברבש)
*"גבר בעיר" (עם יהודה פוליקר) (1989) - הקלטה פומבית מתוך המופע המשותף של יהודה פוליקר וגידי גוב
*"לילה בחוף אכזיב" (1991) - הקלטה פומבית מתוך תוכנית הטלוויזיה "הדרך לנעמי שמר" (מפיקה דליה גוטמן)
*"סרנדה" (עם מוני מושונוב ושלמה בראבא) (1991) - בהשתתפות נגני התזמורת הסימפונית ראשון לציון, ויוסי בן-נון - פסנתר.
*"נגיעה אחת רכה" (1991) - הקלטה פומבית מתוך המופע "העיקר זה הרומנטיקה" שהופק על ידי קול ישראל עבור פסטיבל ישראל
*"ערב אבוד" (1992) - מתוך המופע "אין עוד יום"
*"משני עברי הזמן" (1993) - שיר הנושא מתוך "קופסה שחורה" (תסריט ובימוי: ייעוד לבנון, ע"פ ספרו של עמוס עוז)

==קרדיטים==
* עריכה והפקת האוסף: אתי אנטה
* הפקה בפועל: לימור אל-עד
* עוזרת הפקה: נעמה קורן
* Re-Mastering ועריכה דיגיטלית: קובי נעים - אולפני S.D.L
* איורים: לורה ויתקין
* עיצוב עטיפה: פיליפ בולקיה
* הפקת דפוס: מתי אלחנתי-בדרשי
* מפיק אחראי: חיים שמש - הד ארצי
* הפקה: מיכאל תפוח - אתי אנטה, המון הפקות.

קטגוריה:אלבומי גידי גוב
קטגוריה:אלבומי 1993
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל תפוח
גרנוויל רדמונד

גרנוויל ריצ'רד סימור רדמונד (באנגלית: Granville Richard Seymour Redmond; 9 במרץ 1871 - 24 במאי 1935) היה צייר נוף אמריקאי בסגנון הטונאליזם והאימפרסיוניזם בקליפורניה. הוא היה גם שחקן מזדמן עבור חברו צ'רלי צ'פלין.

== שנים מוקדמות ==
רדמונד נולד בפילדלפיה, פנסילבניה, ב־9 במרץ 1871. בילדותו (גיל 2–3) הוא לקה במחלת השנית, כשהתאושש התגלה שהוא איבד את שמיעתו. ייתכן שהדבר הניע את החלטת משפחתו לעבור מהחוף המזרחי לסן חוזה בקליפורניה: האפשרות שיקבל חינוך בבית ספר לחרשים בברקלי.

== חינוך ==
גרנוויל למד בבית הספר לחירשים בקליפורניה בברקלי משנת 1879 עד 1890 שם הוכרו ועודדו את כשרונותיו האמנותיים. שם לימד אותו המורה תיאופילוס אסטרלה, ציור, רישום ופנטומימה.
טקסט=
כשסיים את לימודיו, רדמונד נרשם ללימודים אחרים: בית הספר לעיצוב בקליפורניה בסן פרנסיסקו, שם עבד שלוש שנים עם מורים כמו ארתור פרנק מת'וס ואמידה ז'ולין. הוא זכה במדליית הצטיינות של W. E. Brown.

הוא התחבר עם אמנים רבים אחרים, בהם גוטרדו פיאזוני וג'וזפה קדנסו. פיאזוני למד את שפת הסימנים האמריקאית, והוא ורדמונד הפכו לחברים לכל החיים. הם גרו יחד בפארקפילד וטיבורון, קליפורניה.

בשנת 1893 זכה רדמונד במלגה מטעם בית הספר לחירשים בקליפורניה, מה שאיפשר לו ללמוד בפריז באקדמיה ז'וליאן אצל המורים ז'אן-פול לורנס וז'אן ג'וזף בנג'מין-קונסטנט. הוא התארח אצל הפסל דאגלס טילדן, בוגר נוסף של בית הספר לחירשים בקליפורניה. "טילדן היה עזרה אדירה לרדמונד, הוא לימד אותו צרפתית ואיך להתמצא בפריז; הם הפכו לחברים טובים עד סוף חייהם." בשנת 1895 התקבל הציור של רדמונד, לסלון של פריז.

== חזרה בקליפורניה ==
גרנוויל רדמונד, חוף מאליבו באביב
בשנת 1898 שב לקליפורניה והתיישב בלוס אנג'לס. הוא נישא בשנת 1899 לקארי אן ז'אן, תלמידה לשעבר של בית הספר לחירשים באילינוי. יחד נולדו להם שלושה ילדים.

== עבודה עם צ'פלין ==
הוא התגורר בלוס אנג'לס והתיידד עם צ'ארלי צ'פלין, שהעריץ את האקספרסיביות הטבעית של אדם חירש המשתמש בשפת הסימנים האמריקאית.

צ'פלין ביקש מרדמונד לעזור לו לפתח את הטכניקות בהן השתמש צ'פלין בהמשך בסרטיו האילמים. צ'פלין התרשם ממיומנותו של רדמונד, העניק לרדמונד סטודיו באולפן הסרטים, אסף את ציוריו, ושילב אותו בתפקידי משחק אילמים.<ref></ref>

צ'פלין אמר על ציור של רדמונד, "יכולתי להסתכל על זה שעות. הציור אומר כל כך הרבה דברים".
גרנוויל רדמונד, על חוף הים, 1931
במהלך תקופה זו רדמונד לא הזניח את ציורו. דרך צ'פלין פגש את אמנים בלוס אנג'לס אלמר וואכטל ונורמן סנט קלייר. הם הציגו את עבודותם בתערוכת האביב שהתקיימה בסן פרנסיסקו בשנת 1904.

עד שנת 1905 זכה רדמונד להכרה רבה כצייר נוף מוביל וכטונליסט נועז.

הוא נפטר ב־24 במאי 1935 בלוס אנג'לס.
צ'ארלי צ'פלין וגרנוויל רדמונד

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:צ'ארלי צ'פלין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1871
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1935
טלבו לאגו ספורט

טלבו לאגו ספורט (בצרפתית : Talbot Lago Sport, קרויה גם : Talbot-Lago T14 LS, Talbot-Lago America), היא מכונית ספורט בתצורה קופה מתוצרת יצרנית הרכב הצרפתית Automobiles Talbot S.A אשר יוצרה בין השנים 1959–1955.

=="טלבו לאגו ספורט"==

* מפעל היצרן מוקם ב-סירן, קומונה בפרבריה המערביים של פריז, צרפת.
* יוצרו 54 יחידות.
* במכונית הראשונה היו עבודות גוף עשויות אלומיניום, אך בהמשך ייצור המכוניות השתמשו יותר בפלדה
* 2 מושבים.
* 2 דלתות.
* מנוע קדמי.
* סוג הנעה : הנעה אחורית.
* מנוע בנזין.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Talbot Lago - Flickr - Stradablog.jpg | "טלבו לאגו ספורט"
קובץ:Paris - Bonhams 2017 - Talbot-Lago T14 America coupé - 1958 - 001.jpg | "טלבו לאגו ספורט", שנת 1958
קובץ:Paris - Bonhams 2017 - Talbot-Lago T14 America coupé - 1958 - 002.jpg | "טלבו לאגו ספורט", שנת 1958
קובץ:Bonhams - The Paris Sale 2012 - Talbot-Lago T14 LS Spécial Coupé - 1956 - 003.jpg | "טלבו לאגו ספורט", שנת 1956
קובץ:Bonhams - The Paris Sale 2012 - Talbot-Lago T14 LS Spécial Coupé - 1956 - 008.jpg | "טלבו לאגו ספורט", שנת 1956
קובץ:Talbot-Lago T14 LS (15437504889).jpg | "טלבו לאגו ספורט"
קובץ:Talbot-Lago T14S (22677781478).jpg | "טלבו לאגו ספורט" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
</gallery>

==ראו גם==
* טלבו
* טלבו בייבי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1955
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
לאגו ספורט
הארטלי סויר

הארטלי סויר (באנגלית: Hartley Sawyer; נולד ב-25 בינואר 1985) הוא שחקן אמריקאי, שהתפרסם תחילה בשל תפקידו בתור קייל אבוט <small>(אנ')</small> באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח" <small>(2013 - 2014)</small> ולאחר מכן בתור גיבור-העל האיש המוארך בסדרה "הפלאש" <small>(2017 - 2020).</small>

== ביוגרפיה ==
סויר נולד בעיירה גושן במדינת ניו יורק ב-25 בינואר 1985; הוא בוגר לימודי תואר ראשון בחוג לדרמה במכללת אמרסון <small>(אנ')</small> בבוסטון, מסצ'וסטס.

== קריירה ==
ב-2013, סויר לוהק לגלם את דמותו של קייל אבוט באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח". הוא הופיע בתפקיד זה לראשונה בפרק מ-24 באפריל של אותה השנה, אך הכריז על פרישתו כבר בדצמבר. הופעתו האחרונה הייתה בפרק מ-27 בינואר 2014.

ביולי 2017, סויר לוהק לגלם את דמותו של גיבור-העל האיש המוארך בסדרה "הפלאש" של ערוץ "The CW". הוא הופיע בתפקיד משנה בעונה הרביעית, ולאחריה קודם לתפקיד ראשי בעונות החמישית והשישית. ב-8 ביוני 2020, לאחר ששורת התבטאויות גזעניות ומיזוגניות לכאורה שלו ברשת החברתית "Twitter" מ-2009 ועד 2014 עלו לדיון ציבורי, סויר פוטר מהסדרה.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2006
|Thursday
|אנדרו קפלינג
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2008–2009
|I Am Not Infected
|הארטלי
|סדרת רשת; 27 פרקים
|-
|2010–2011
|Glory Daze 
|בריאן סאמרס
|תפקיד ראשי; 10 פרקים
|-
| rowspan="3" |2012
|Jane by Design
|בראד
|פרק: "The Birkin"
|-
|ביצ'יות מבית טוב
|בוזמן פיצ'מן
|3 פרקים
|-
|הביץ' מדירה 23
|צ'ארלס
|פרק: "It's Just Sex..."
|-
|2013
|NCIS: לוס אנג'לס
|אלן סנדרסון
|פרק: "History"
|-
|2013–2014
|צעירים חסרי מנוח
|קייל אבוט <small>(אנ')</small> 
|56 פרקים
|-
| rowspan="2" |2014
|פרברי הגיהנום
|שרת
|פרק: "Les Lucioles"
|-
|Caper
|דאגר
|סדרת רשת; 9 פרקים
|-
| rowspan="2" |2015
|The McCarthys
|דניאל
|פרק: "The Sister Act"
|-
|Filthy Preppy Teens
|נת'ניאל
|פרק: "The Island"
|-
| rowspan="2" |2016
|Laura
|מת'יו
|סדרת רשת; 2 פרקים
|-
|Single by 30
|סקוט
|סדרת רשת; פרק: "Never Have I Ever"
|-
|2016–2018
|Miss 2059
|לאהיר
|סדרת רשת; 16 פרקים
|-
|2017
|Saving the Human Race
|ג'והנסי
|סדרת רשת; 6 פרקים
|-
|2017–2020
|הפלאש
|ראלף דיבני / האיש המוארך 
|תפקיד חוזר (עונה 4)
תפקיד ראשי (עונות 6-5); 50 פרקים
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת אמרסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
פהד אל-מוואלד

פהד מוסאעד אל-מוואלד (בערבית: فهد مساعد المولد; נולד ב-14 בספטמבר 1996) הוא כדורגלן סעודי, המשחק בעמדת החלוץ בא-שבאב.

==קריירת מועדונים==
אל-מוואלד התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של אל-איתיחאד. בעבר אף נבחן בברצלונה, אך לא הצטרף לקבוצה. ב-7 בפברואר 2012, אל-מוואלד ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה נגד אל-ראאד, כאשר טרם מלאו לו 16 שנים. בעונת , אל-מוואלד הפך לשחקן הרכב בקבוצה הבוגרת. ב-2 באוגוסט 2012, הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 2-2 נגד אל-ראאד. ב-19 בספטמבר 2012, הבקיע בניצחון 2–4 נגד גואנגג'ואו אוורגראנד במסגרת רבע גמר ליגת האלופות האסיאתית. אל-מוואלד סיים את עונת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת עם 10 שערים ב-26 משחקים בכל המסגרות.

לקראת מונדיאל 2018, הוחלט להשאיל מספר שחקן מהליגה הסעודית לקבוצות מליגת העל הספרדית, על מנת שייסתגלו לקצב המשחק המהיר הצפוי להם במונדיאל. עקב כך, בינואר , אל-מוואלד הושאל ללבאנטה. ב-7 במאי 2018, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד לגנס. בסיום העונה, אל-מוואלד חזר לאל-איתיחאד.

==קריירה בינלאומית==
ב-14 באוקטובר 2012, אל-מוואלד זומן לראשונה לסגל נבחרת ערב הסעודית בניצחון 2–3 נגד . ב-9 בינואר 2013, כבש את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–2 נגד במסגרת גביע המפרץ 2013.

אל-מוואלד השתתף עם הנבחרת בגביע אסיה בכדורגל 2015, מונדיאל 2018, גביע אסיה בכדורגל 2019.

נכלל בסגל נבחרת ערב הסעודית לטורניר מונדיאל 2022, אולם נגרע ממנו לאחר שהושעה על-ידי הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט.

נכלל בסגל נבחרת ערב הסעודית לטורניר גביע אסיה 2023.

==תארים==
; אל-איתיחאד
*גביע המלכים: , 
*גביע כתר הנסיך: 

; אישיים
*ה-MVP בגביע המלכים: 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים סעודים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סעודים
קטגוריה:כדורגלני אל-איתיחאד
קטגוריה:כדורגלני לבאנטה
קטגוריה:כדורגלני א-שבאב (ריאד)
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ערב הסעודית
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2015
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:כדורגלנים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:ג'דה: כדורגלנים
קטגוריה:ילידי 1996
יוסי גיל

יוסי קדיש גיל (נולד בג' בתשרי תשל"ז, 27 בספטמבר 1976) הוא שדרן רדיו ומפיק מוזיקלי ישראלי חרדי.

==ביוגרפיה==
נולד בשכונת רמות בירושלים למשפחת קרישבסקי המשתייכת לחסידות בויאן. נולד כפג ואיבד את כושר הראייה בעקבות כשל באספקת החמצן לאינקובטור.

למד בתלמוד תורה "סנהדרין" של החינוך העצמאי, ובישיבת "נזר התורה" בירושלים כשהוא נעזר בספרייה המרכזית לעיוורים בנתניה.

כבר כילד התחבר למוזיקה יהודית - חסידית. השתתף במקהלת בית הספר והחל לנגן בפסנתר.

== קריירה ==
בגיל 22, סיים את לימודיו בישיבות והחל לשדר ברדיו "קול השמחה" תוכנית יומית בת שעתיים של מוזיקה חסידית, והיה מארח זמרים ויוצרים חסידיים, באחד הפעמים שידר עם מרדכי בן-דוד במשך שש שעות תוכנית על כל התקליטים שלו.

בהמשך החל להגיש תוכניות מוזיקה ברדיו ערוץ 7. בימי חול את התכנית "וגילו צדיקים", ביום שישי התכנית 'ניחוחות של שבת' ובמוצאי שבת התכנית 'מלווה מלכה'. בשנים 2002–2012 היה משדר את תוכנית הרדיו פסק זמן ברדיו קול חי, ומאז 2012 עד סוף שנת 2020 הגיש את תוכניתו ברדיו קול ברמה העונה לשם "בשירי זמרה". באחת הפעמים שידר עם אברהם פריד במשך שעתיים לכבוד הוצאת האלבום אוצר של יראת שמיים, ממאי 2021 הוא מגיש תוכנית "בגיל וזמר" ארבעה ימים בשבוע בקול פליי.

הוא מרצה ומנחה פאנלים עם זמרים במסגרות שונות, כגון במחנות נופש חרדיים או אירועים של חצרות חסידיות.

בשנת ה'תשע"ז הנחה באמפי פארק באלעד מופע של מוטי שטיינמץ, בהשתתפות של כ-15 אלף איש.

בשנת 2005 הפיק את האלבום "ועינינו תראינה" ונכללו בו 14 שירים בביצועם של מיטב הזמרים החסידיים.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומים===
* ועינינו תראינה (2005)
* הלל (2006)
* פרויקט בר מצווה (2013)
* שובה (2014)

===אלבומים בהם השתתף===
*עתיקא קדישא של יצחק מאיר (2011)

==קישורים חיצוניים==
*[https://mobile.kikar.co.il/tag/יוסי%20גיל יוסי גיל] באתר כיכר השבת
*[https://kol-barama.co.il/show/%d7%90%d7%a8%d7%9b%d7%99%d7%95%d7%9f-%d7%aa%d7%95%d7%9b%d7%a0%d7%99%d7%95%d7%aa-%d7%a2%d7%91%d7%a8/%d7%91%d7%a9%d7%99%d7%a8%d7%99-%d7%96%d7%9e%d7%a8%d7%94/ בשירי זמרה] ברדיו קול ברמה
*ירוחם שמואלביץ, [https://web.archive.org/web/20200609135115/http://ladaat.info/article.aspx?artid=22794 האזינו: כך יוסי גיל עומד להיות מופתע], אתר לדעת, ז' בתשרי תשע"ו
*אשר מדינה, [https://www.bhol.co.il/forums/topic.asp?cat_id=4&topic_id=2546941&forum_id=771 פרופיל: מי אתה יוסי גיל ?] עיתון בקהילה, בפורום של בחדרי חרדים
* 
*[https://youtube.com/watch?v=tyF_nGvo3f4&t=352s סידיש 78 עם השדרן יוסי גיל שדר עיוור שעושה כל כך הרבה]
*[http://chabad-il.org/sh/801-900/sh843.htm#עמוד%204 רואה שליחות במוזיקה חסידית אותנטית] בשיחת השבוע מספר 843

==הערות שוליים==

קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:שדרני רדיו חרדים
קטגוריה:סגל רדיו קול חי
קטגוריה:סגל רדיו קול ברמה
קטגוריה:עיוורים ישראלים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
אינדקס המוטיבים של הספרות העממית

אינדקס המוטיבים של הספרות העממית (באנגלית: Motif-Index of Folk-Literature) הוא אינדקס וקטלוג בן שישה כרכים של מוטיבים ספרותיים, מרכיבים בסיסיים של פולקלור, שחובר על ידי הפולקלוריסט האמריקני סטית' תומפסון . מהדורה ראשונה שלו פורסמה בשנים 1932–1936, ומהדורה מורחבת ומעודכנת בשנים 1955–1958. לפעמים מתייחסים אליו כ"אינדקס המוטיבים של תומפסון" (Thompson's motif-index). בתחומי המחקר של פולקלור משתמשים באינדקס לעיתים קרובות ביחד עם סיווג ארנה-תומפסון, גם הוא מאת סטית תומפסון, אשר מסווג מעשיות לפי טיפוסי סיפורים (tale type).

==ממרכיבי האינדקס==
* A: מוטיבים מיתיים
**A0-A99: בורא
**A100-A499: אלים
**A500-A599: אלים למחצה וגיבורי תרבות
**A600-A899: קוסמולוגיה וקוסמוגוניה
**A1000-A1099 : אסונות עולמיים
* B: חיות
**B0-B99 חיות מיתיות
**B100-B199 חיות קסומות
* C: טאבו
* D: כישוף
* E: המתים
* F: פלאות
* G: ענקים (והשטן)
* H: מבחנים
* J: החכמים והשוטים
* K: הולכת שולל
* L: מהפכי מזל
* M: העתיד
* N: הזדמנות וגורל
* P: חברה
* Q: שכר ועונש
* R: שבויים ופליטים
* S: אכזריות בלתי-טבעית
* T: מין
* U: טבע החיים
* V: דת
* W: תכונות אופי
* X: הומור
* Z: שונות

==ראו גם ==
* פולקלור - מונחים

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* Thompson, Stith. Motif-Index of Folk-Literature. Rev. and enl. ed. 6 vols. Copenhagen: Rosenkilde & Bagger, 1955–58
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:מיתולוגיה
קטגוריה:פולקלור
קטגוריה:תורת הספרות
קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:קיטלוג
קטגוריה:שיטות מיון
קטגוריה:ספרי עזר
קטגוריה:ספרי עיון אמריקאיים
בריאן וינסקי

בריאן וינסקי (באנגלית: Brian E. Winski; נולד ב-23 במרץ 1967) הוא קצין בדימוס בדרגת מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית. בתפקידו האחרון שירת כמפקד הדיוויזיה המוטסת ה-101.

==ביוגרפיה==
וינסקי גדל במילווקי. ב-1989 סיים לימודי תואר ראשון בהיסטוריה מאוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי והתגייס לצבא ארצות הברית. במהלך מלחמת המפרץ פיקד על מחלקה רובאית בגדוד הראשון של חטיבה 327 בדיוויזיה המוטסת ה-101. בהמשך שירותו פיקד על פלוגה בדיוויזיה השלישית. לאחר תואר שני באוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה חזר לדיוויזיה המוטסת ה-101 והשתתף בפלישה לעיראק כסגן מפקד גדוד בחטיבה 327, וקצין מבצעים בדיוויזיה. ב-2005 מונה למפקד גדוד ברגימנט הפרשים ה-61 בחטיבה 327 שהוצבה בעיראק. ב-2008 מונה לקצין אג"ם של הדיוויזיה המוטסת ה-101 ולחם עימה במלחמת אפגניסטן. ב-2010 מונה למפקד צוות הקרב החטיבתי ברביעי של דיוויזיית הפרשים הראשונה. למד במכללת המלחמה של הצבא ובמכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון. ב-2014 מונה לסגן מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82. ב-2016 מונה לראש הלשכה המשפטית של מזכיר הצבא של ארצות הברית.

בפברואר 2019 מונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-101. שירת בתפקיד עד מרץ 2021.

==קישורים חיצוניים==

*[https://home.army.mil/campbell/index.php/about/leadership/senior-commander בריאן וינסקי] באתר צבא ארצות הברית

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה המוטסת ה-101
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
הירש רלס

הירש רלס (ברוסית: Гирш Соломонович Релес; 13 באפריל 1913, צ'אשניקי – 18 בספטמבר 2004, מינסק) היה סופר ומשורר יהודי, שפעל בבלארוס הסובייטית.

==קורות חיים==
הירש רלס נולד למשפחת משורר ומורה בצ'אשניקי. את יצירתו הראשונה הוא פרסם בעיתון ביידיש בשנת 1930. לאחר סיום מכללה למורים בויטבסק, הוא נסע להמשך לימודים במינסק בו סיים אוניברסיטה למורים.

לאחר הלימודים התחיל לעבוד בירחון. בשנת 1936 הוא התקבל לסניף סופרי יידיש באיגוד הסופרים בבלארוס הסובייטית. הוא הוצאה מחוץ לארגון בשנת 1937.

הירש רלס עסק גם בתרגום יצירות של משוררים אחרים למשל רחל ברכות מיידיש לרוסית. בשנים 1939–1941 הוא עבד כמורה בבית הספר בסלוצק ונבהרדק. לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה גויס לצבא האדום.

לאחר המלחמה הוא עבד תקופה מסוימת בעיתונות ואחר כך כמורה בבתי הספר.

בכל התקופה הוא פרסם את יצירותיו שכתב ביידיש, רוסית ובלארוסית. בשנות ה-90 של המאה ה-20 היה מלמד יידיש במועדון.

==קישורים חיצוניים==
* [http://mishpoha.org/nomer13/a1.php שירים של רלס] 
* [https://www.languages-study.com/yiddish/reles.html קורות חיים] 
* [http://blogs.yiddish.forward.com/oyneg-shabes/186495/ הירש רלס] 
* 

קטגוריה:משוררים יהודים רוסים
קטגוריה:משוררים יהודים בלארוסים
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרים יהודים בלארוסים
קטגוריה:ילידי 1913
קטגוריה:נפטרים ב-2004
אוסאמה אל-חדאדי

אוסאמה אל-חדאדי (בערבית: اسامة الحدادي; נולד ב-28 בינואר 1992) הוא כדורגלן תוניסאי, המשחק בעמדת המגן השמאלי בגרויטר פירט.

==קריירת מועדונים==
אל-חדאדי התחיל את הקריירה שלו בקלאב אפריקן ובשנת הצטרף לקבוצה הבוגרת. ב-26 באוגוסט 2012, אל-חדאדי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד ספקסיין.

ב-30 בינואר 2017 אל-חדאדי חתם לשנתיים וחצי בדיז'ון מליגת העל הצרפתית. ב-29 במאי 2019 חתם אל-חדאדי לארבע שנים באל-איתיפאק מליגת העל הסעודית. ב-21 בינואר 2020 אל-חדאדי הושאל לקסימפאשה מליגת העל הטורקית.

בקיץ אל-חדאדי חתם בגרויטר פירט מהבונדסליגה השנייה.

==קריירה בינלאומית==
ב-27 במרץ 2015 ערך אל-חדאדי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תוניסיה במשחק ידידות נגד .

אל-חדאדי, נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018 וגביע אפריקה לאומות 2019.

נכלל בסגל נבחרת תוניסיה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים תוניסאים
קטגוריה:בלמי כדורגל תוניסאים
קטגוריה:מגני כדורגל תוניסאים
קטגוריה:תוניס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני קלאב אפריקן
קטגוריה:כדורגלני דיז'ון
קטגוריה:כדורגלני אל-איתיפאק
קטגוריה:כדורגלני קסימפאשה
קטגוריה:כדורגלני ייני מלטיאספור
קטגוריה:כדורגלני גרויטר פירט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת תוניסיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:תוניסאים שנולדו ב-1992
סקיין

סקֵיין (בדנית: Skagen) היא העיירה הצפונית ביותר בדנמרק, על החוף המזרחי של חצי האי "סקֵיין אוֹדֶה" בצפון הרחוק של יוטלנד, חלק מעיריית פרֶדריקסהָאוּן בצפון דנמרק, 108 קילומטרים צפונית־מזרחית לאולבורג. נמל סקיין הוא נמל הדיג העיקרי של דנמרק ויש בו גם ענף תיירות משגשג, המושך אליו 2 מיליון אנשים בשנה.

== היסטוריה ==
[[הכנסייה מכוסת החול, כנסייה סמוכה לסקיין]]
במאה ה-17 סבל הדיג מירידה במחיר הדגים. זמן קצר לאחר תחילת מלחמת תורסטנסון הגיע הצבא השוודי לסקיין בינואר 1644, ובזז את העיר. בשנת 1775 הצטברות של חול שנסחף הקשתה על הגישה לכנסיית סנט לורנטיוס, והובילה לבסוף לסגירתה ולהריסה חלקית בשנת 1795. החפצים נמכרו במכירה פומבית בשנת 1810. כנסיית סנט לורנטיוס הוחלפה על ידי כנסיית סקיין, שהושלמה בשנת 1841 ועוצבה מחדש בסגנון המקומי על ידי אולריק פלסנר בשנת 1910.

הנס כריסטיאן אנדרסן ביקר בעיר בשנת 1859. במהלך שהותו במלון ברונדומס נולדה הציירת לעתיד אנה אנקר, בתו של בעל המלון. בשנת 1871 הגיעו לסקיין הסופר הולגר דרכמן והציירים פריץ תאולוב וקארל מדסן, הראשונים ממושבת האמנים שהתפרסמה כ"ציירי סקיין". אחריהם הגיעו קרל לוקר בשנת 1872, מייקל אנקר בשנת 1874 ופדר סברין קרויאר בשנת 1882.
מלון ברונדומס

== גאוגרפיה ==
נוף של סקיין מצפון
מפת רחוב של האזור הראשי של סקיין.
סקיין היא העיירה הצפונית ביותר של דנמרק, שנמצאת צפונית לפרדריקסהאון, צפונית-מזרחית לאולבורג, ו- צפונית-מזרחית לאורהוס. שמה לקוח משמו של חצי האי שבין הים הצפוני ומיצרי דנמרק. האזורים העתיקים ביותר שוכנים לאורך החוף הדרומי. סקיין העתיקה (Gammel Skagen), הידוע גם בשם Højen, ממוקמת ליד "Nordstrand" בצד המערבי. ווסטרבי ואוסטרבי ידועות בבקתות הדייגים הקטנות שלהן וברחובות הצרים שלהם.

== אקלים ==
סקיין מוקפת על ידי הים משלושה כיוונים, ויש בה אקלים ימי קריר. סקיין היא העיירה הכי שמשית של דנמרק עם ממוצע של 233 שעות שמש בחודש יולי.

== דמוגרפיה ==
אוכלוסיית סקיין גדלה ברובה בהתמדה והגיעה לשיא של 14,050 איש בשנת 1980, אולם הייתה ירידה ניכרת במאה ה-21. בשנת 1672 הייתה אוכלוסיית סקיין 1,004, ובשנת 1781 היא ירדה ל 650. אוכלוסייתה ב-1801 הייתה 834 והחלה לגדול משמעותית בעשורים שלאחר מכן, והגיעה ל-1,052 איש בשנת 1824 ועלתה ל־1,632 עד שנת 1840. בשנת 1850 היא צנח ל-1,400, לאחר מכן שוב החל לצמוח בהתמדה. בשנות האלפיים, האוכלוסייה בסקגן הראתה ירידה ניכרת, ונפלה מ-12,213 בשנת 2003 ל-8,088 תושבים בשנת 2017.

== ערים תאומות ==
סקיין היא עיר תאומה של:
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:דנמרק: ערי נמל
קליפורד ריי

קליפורד ריי (באנגלית: Clifford Ray; נולד ב-21 בינואר 1949) הוא כדורסלן ומאמן עבר אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1971–1981. בעונת זכה באליפות ה-NBA כשחקן גולדן סטייט ווריורס, ולאורך 10 עונותיו בליגה העמיד ממוצעים כוללים של 7.4 נקודות, 8.9 ריבאונדים ו-2.2 אסיסטים למשחק.

בין השנים 1987–2013 שימש כעוזר מאמן בשבע קבוצות שונות ב-NBA.

==קריירת מכללות==
ריי נולד וגדל בעיר יוניון שבקרוליינה הדרומית, ובין השנים 1967–1971 למד באוניברסיטת אוקלהומה. לאורך 3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה קלע 10.9 נקודות ואסף 10.1 ריבאונדים בממוצע למשחק. במהלך התקופה שיחק תחת המאמן ג'ון מקלאוד, ולצדו של גאר הרד.

==קריירת משחק==
בדראפט ה-NBA{{כ}} 1971 נבחר ריי בבחירה ה-40, על ידי שיקגו בולס. בעונתו הראשונה עם הבולס רשם ממוצעים של 7.0 נקודות, 10.6 ריבאונדים ו-3.1 אסיסטים למשחק, כמחליפו מהספסל של טום בורווינקל, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. בעונת סייע לשיקגו להפעיל לגמר האזור המערבי, לראשונה בתולדותיה, כשחקן חמישייה קבוע לצדם של בוב לאב, צ'ט ווקר, ג'רי סלואן ונורם ואן ליר.

בספטמבר 1974, לאחר 3 עונות בשיקגו, הועבר בטרייד לגולדן סטייט ווריורס, בתמורה לנייט ת'ורמונד. בפלייאוף גברו הווריורס על סיאטל סופרסוניקס (4–2), שיקגו בולס (4–3) ווושינגטון בולטס (4–0), בדרך לזכייתם השלישית באליפות ה-NBA. לאורך סדרת הגמר שיחק קליפורד במספר הדקות השני בגובהו בקבוצה (אחרי ריק בארי), ותרם 7 נקודות, 10 ריבאונדים, 3 אסיסטים ו-1.5 חסימות בממוצע למשחק. ב-6 העונות הבאות המשיך להציג יכולת הגנתית טובה בגולדן סטייט, לרוב כשחקן חמישייה, ולאורך התקופה קלע 6.6 נקודות ואסף 7.4 ריבאונדים בממוצע למשחק. בסיום עונת פרש ריי ממשחק, בגיל 32.

==קריירת אימון==
בשנת 1987 מונה ריי לעוזר מאמן בקבוצת דאלאס מאבריקס, והוא נשאר בתפקיד זה במשך 6 עונות תחת המאמנים הראשיים ג'ון מקלאוד, ריצ'י אדובאטו וגאר הרד.

בעונת 1993/1994 אימן את קבוצת "פורט ויין פיורי" מליגת ה-CBA.

בעונת שימש כעוזר מאמן בניו ג'רזי נטס, ובין השנים 2000–2005 החזיק בתפקיד דומה בגולדן סטייט ווריורס, קליבלנד קאבלירס ואורלנדו מג'יק. לקראת עונת מונה לעוזר מאמן בבוסטון סלטיקס, תחת דוק ריברס. בעונת זכה עם הקבוצה באליפות ה-NBA.

בעונת שיתף פעולה עם אלכס אינגליש ובובי ג'קסון בצוות האימון של קית' סמארט, מאמן סקרמנטו קינגס.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:קרוליינה הדרומית: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת אוקלהומה
קטגוריה:בחירות דראפט של שיקגו בולס
קטגוריה:כדורסלני שיקגו בולס
קטגוריה:כדורסלני גולדן סטייט ווריורס
קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
עוצמה אופטית

עוצמה אופטית (המכונה גם עוצמה דיופטרית או עוצמת מיקוד) היא המידה בה עדשה, מראה או מערכת אופטית אחרת מתכנסת או מפזרת אור. עוצמה אופטית שווה להופכי של אורך המוקד של המכשיר: . עוצמה אופטית גבוהה משמעה אורך מוקד קצר. היחידה למדידת עוצמה אופטית היא המטר ההופכי (m <sup>−1</sup>), המכונה בדרך כלל הדיופטר.

עדשות קמורות הן בעלות עוצמה אופטית חיובית, בעוד שלעדשות קעורות יש עוצמה שלילית. כאשר העדשה נמצאת בתווך בעל מקדם שבירה גדול מ-1, עוצמתה האופטית ואורך המוקד שלה משתנים.

עבור שתי עדשות דקות או יותר הצמודות אחת לשנייה, העוצמה האופטית של שני העדשות יחדיו היא בערך סכום העוצמות של העדשות הדקות: <math>P = P_1 + P_2</math>. 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אופטיקה
אליאס צח'ירי

אליאס צח'ירי (בערבית: إلياس صخيري; נולד ב-10 במאי 1995) הוא כדורגלן תוניסאי, המשחק בעמדת הקשר בנבחרת תוניסיה.

==קריירת מועדונים==
צח'ירי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מונפלייה ובשנת הצטרף לקבוצת המילואים. ב-21 במרץ 2015, צח'ירי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 לאוויאן. בעונת , הצטרף לקבוצה הבוגרת, וב-27 בפברואר 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0–3 נגד ליל. בעונת , צח'ירי הפך לשחקן הרכב בקבוצה ורשם 37 הופעות בליגה.

ב-29 ביולי 2019, צח'ירי חתם לארבע עונות בפ.צ. קלן מהבונדסליגה.

ב-5 ביולי 2023 חתם באיינטרכט פרנקפורט.

==קריירה בינלאומית==
צח'ירי נולד בצרפת להורים ממוצא תוניסאי ולכן הוא זכאי לייצג את אחת מהנבחרות הללו. בשנת , רשם הופעה אחת בנבחרת האולימפית של תוניסיה במשחק נגד מרוקו.

ב-23 במרץ 2018, צח'ירי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תוניסיה בניצחון 0–1 נגד .

צח'ירי, נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018 וגביע אפריקה לאומות 2019.

נכלל בסגל נבחרת תוניסיה לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת תוניסיה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים תוניסאים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל תוניסאים
קטגוריה:כדורגלני מונפלייה
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת תוניסיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:תוניסאים שנולדו ב-1995
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1995
ריוטה אושימה

ריוטה אושימה (ביפנית: 大島 僚太; נולד ב-23 בינואר 1993) הוא כדורגלן יפני, המשחק בעמדת הקשר בקווסאקי פרונטלה.

==קריירת מועדונים==
אושימה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של תיכון שיזואוקה גקואן בו למד. בשנת , אושימה חתם בקווסאקי פרונטלה. ב-23 ביולי 2011, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל היפנית בהפסד 0–1 לאלבירקס ניגאטה. ב-3 במאי 2012, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד ג'ובילו איווטה.

==קריירה בינלאומית==
בשנת , אושימה נכלל בסגל הנבחרת לקראת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, ושיחק בכל שלושת המשחקים של הנבחרת באולימפיאדה.

ב-1 בספטמבר 2016, אושימה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 1–2 ל. אושימה, נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2018.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים יפנים
קטגוריה:קשרי כדורגל יפנים
קטגוריה:כדורגלני קווסאקי פרונטלה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת יפן
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1993
קטגוריה:כדורגלנים יפנים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)