OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אריה לינדנבאום

אריה לינדנבאום (לין) (Arieh Lindenbaum; נולד ב-1929) הוא עיתונאי וסופר בולאי ישראלי.

==ביוגרפיה==
לינדנבאום נולד ב-1929 בעיירה בז'זנה, אז תחת שלטון פולין. הוריו ושני אחיו נספו בשואה, והוא מצא מקלט אצל אוקראינית בשם אולגה רומנישינה (שב-24.08.2000 הוכתרה על ידי מוסד יד ושם כחסידת אומות העולם).

עלה לארץ ישראל מאיטליה עם ילדי סלבינו בשנת 1946. הוגלה למחנה המעצר בקפריסין, ועלה שנית לקבוצת משמר השרון, ממנה התגייס לפלמ"ח ונפצע קל בסביבת הקסטל. יחד עם חברים מהכשרת משמר השרון יצא להתיישבות בקיבוץ צאלים בנגב.

בעל השכלה פדגוגית עם השתלמות אוניברסיטאית במִנהל חינוכי. בשנים 1975–1977 פעל בשליחות מטעם הסוכנות היהודית באורוגוואי. בין השנים 1983–1995 היה מנהל היחידה להשכלה בהסתדרות העובדים בתל אביב, וממייסדי מפעל המכללות לגמלאים בתל אביב רבתי.

עבד שנים רבות בעיתון "דבר" וערך כמה מדורים.
פרסם מספר ספרים בנושא בולאות, בעברית ואנגלית. ערך והוציא לאור מגזינים בולאיים: "הירחון הישראלי לבולאות" (ביטאון התאחדות אגודות הבולאים בישראל), "בולים" (הירחון הישראלי לבולאות) ו"שבֶל" (מגזין הבולאים בישראל).
שנים משמש יו"ר אגודת אספני יודאיקה.

אלמן משולמית זוהר (הלר) (2016-1932), ואב לשניים.

== ספריו ==
120 פיקסלים
* אריה לינדבאום (עורך), יודאיקה: יהודים על בולים / Judaica, Jews on stamps, תל אביב: יסוד, תשי"ח. (אלבום עם הסברים בעברית ואנגלית)

<div class="mw-content-ltr">
* Stamps Tell the Story of Stamps, New York: Sabra Books, 1970. (על תולדות הבולים, שימושיהם וערכם עבור אספנים)
* Great Jews in Stamps, New York: Sabra Books, 1970.
</div>

=== בעריכתו / השתתפותו ===
* אריה לינדנבאום, ד"ר ש. דגוני, מדריך יודאיקה לאספני בולים, תל אביב.
* א. לין, י. נכטיגל, חותמות אירוע של דואר ישראל - חלק ד' 1948-1998, תל אביב.
* האקדמיה ללשון העברית בשיתוף התאחדות בולאי ישראל, מילון למונחי הבולאות.
* אריה לינדנבאום, קטלוג בולי שנת הפליט העולמית.
* מדור "תחביבים", דבר
* אריה לינדנבאום, אלבום בולי ישראל 1970-79, תל אביב: עם עובד בשיתוף בנק הפועלים

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://sites.google.com/site/judaicabylindenbaum/about אריה לינדנבאום - אתר שואה ויודאיקה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראל: בולאות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:גולי מחנות המעצר בקפריסין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
אדם ליבנה

ד"ר אדם ליבנה (לנדסברג)
ד"ר אדם ליבנה (לנדסברג) (מרץ 1930 – 2 ביולי 2009) היה מבכירי מדעניה של רפא"ל. כיהן כמדען ראשי של משרד התקשורת בשנים 1986–1990. שימש שנים רבות כראש קבוצת התקשורת IEEE ישראל, ונמנה עם פעיליה. בשנותיו האחרונות נמנה עם סגל המחלקה לאווירונאוטיקה וחלל בטכניון. שימש כמדען בכיר ברשות לפיתוח אמצעי לחימה (רפא"ל) עם התמחות בתחום RF ותקשורת לוויינית.

נולד בלבוב, פולין. שרד את השואה כנער צעיר, ובתום המלחמה הגיע לאיטליה למוסד החינוכי, בית שיזופולי בסלבינו כחלק מקבוצת ילדי סלבינו. עלה לארץ ישראל והוגלה לקפריסין, ומשם בחזרה לקבוצת משמר השרון.

התנדב לפלי"ם, ולאחר מכן שירת כחובל בחיל הים. לאחר שחרורו מצה"ל למד הנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון, ולאחר סיום לימודיו הצטרף לרפא"ל, שם הקים את היחידה לסימולציית לוחמה אלקטרונית, אשר עסקה בדימוי התנהגות טילי נ"מ כחלק מחקר אמצעי שיבוש 
. הישג מיוחד של רפא"ל, שלנדסברג לקח בו חלק מרכזי, יחד עם משה זכאי ויעקב זיו, הוא הנדסה לאחור של הטיל SA-6 מתוך שברי טילים שנלכדו במלחמת יום הכיפורים, וסוללת SA-6 שלמה ותקינה, שכוח קרקעי של צה"ל השתלט עליה בהמשך המלחמה. כך יכלה רפא"ל לתת לחיל האוויר הישראלי מענה כנגד איום הטילים. באביב 1974 כבר סיפקה רפא"ל מערכת בשם "קורמורן" לשיבוש הטיל. בהתמודדות הבאה של חיל האוויר מול המערכת במלחמת שלום הגליל מערכת ה-SA-6 כבר לא היוותה איום על המטוסים וסוללות SA-6 סוריות רבות הושמדו בה ביעילות ללא כל אבדות במבצע ערצב 19.

בשנת 1969 נשלח מטעם רפאל לחברת לוקהיד בניו ג'רזי, ארצות הברית, במסגרת חילופי מדענים 

עם חזרתו ארצה בשנת 1972 הקים את יחידת סמל"א ברפאל.

בשנת 1974 נשלח מטעם רפאל לניו-יורק ללימודי הדוקטורט. את תואר הדוקטור קיבל מהמכון הפוליטכני של ברוקלין, ניו יורק . 

בשנת 1983 נשלח מטעם רפאל לוושינגטון, ארצות הברית, שם עסק בפיתוח תקשורת לוויינים בחברת אינמרסרט.

כיהן כמרצה באוניברסיטת סטנפורד, קליפורניה.

בשנת 1986 נענה לקריאת שר התקשורת אמנון רובינשטיין והושאל מרפאל למשרד התקשורת כמדען ראשי של המשרד. כיהן בתפקידו כארבע שנים.

בשנת 1990 הקים את החברה האזרחית הראשונה של רפאל "כרכום" לתקשורת נישאת. החברה עסקה בפיתוח ושיווק טלפון נייד הפועל באמצעות תקשורת לוויינים

בשנים 2009-1997 נתמנה במשרד המסחר והתעשייה כיועץ לתקשורת ומחקרים חדשניים וכבודק מקצועי של מערכות ,FP6, FP5, FP4 

יועץ מדעי ובודק מקצועי של האיחוד האירופי בתוכניות תקשורת לוויינים ורשתות אלחוט - במסגרת המחקרים של האיחוד האירופי.

משנת 1998 ועד 2009 עסק במכון אשר לחקר החלל בטכניון בחיפה בפיתוח לוויינים זעירים הפועלים באמצעות תקשורת לייזר

ליבנה נפטר ב-2009.
הותיר אחריו רעיה, פרופ' אראלה ליבנה, וארבעה ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* (נקרולוג)
* 

קטגוריה:מדענים ראשיים במשרד התקשורת
קטגוריה:מהנדסי חשמל ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי המכון הפוליטכני של ברוקלין
קטגוריה:סגל רפאל
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גולי מחנות המעצר בקפריסין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
דוינה

דוֹיְנָה (ברומנית: Doină) הוא סוגת שירה גדושת רגשות, בעיקר של געגוע וצער, בסגנון לירי, במוזיקה עממית הרומנית. הדוינה מתאפיינת בשירה קולית, לעיתים מלווה בכלי מוזיקלי בודד.

הדוינה המפורסמת ביותר היא שיר הנושא את השם "דוינה" מאסופת שירי עם שפרסם וסילה אלכסנדרי ב-1852. השיר, המתחיל במילים Doină, doină, cântec dulce! (דוינה, דוינה, זמר מתוק!) מהלל את הקשר של המזמר אל שיר הדוינה.

דוינה ידועה נוספת, היא הדוינה שכתב מיכאי אמינסקו, שיר המבכה את מצב הרומנים המנוצלים על ידי הזרים ומצטיין בשנאת זרים חריפה - במיוחד מוזכרות השורות בהן אמינסקו מאחל לאוהבי הזרים שאת לבם יאכלו הכלבים. שיר זה חביב במיוחד על הלאומנים הרומנים.

שירת הדוינה פופולרית מאוד ברומניה וברפובליקת מולדובה וזוכה לפסטיבלים ייחודיים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://biblior.net/istoria-literaturii-romane/productiuni-de-natura-lirica.html הדוינות באתר הספרייה הרומנית] 

קטגוריה:קצרמר מולדובה
קטגוריה:סוגות שיריות
קטגוריה:מוזיקה רומנית
קטגוריה:מוזיקה מולדובנית
ג'ורג' סטיינברנר

ג'ורג' מייקל סטיינברנר השלישי (באנגלית: George Michael Steinbrenner III; 4 ביולי 1930 – 13 ביולי 2010) היה הבעלים ושותף בהנהלה של קבוצת הבייסבול האמריקאית הניו יורק יאנקיז. סטיינברנר היה הבעלים של הקבוצה משנת 1973 ועד מותו, סה"כ 37 שנים, התקופה הארוכה ביותר בתולדות הקבוצה. במשך תקופה זו זכתה הקבוצה שבע פעמים בוורלד סיריס וב-11 תוארי האמריקן ליג. התבטאויותיו הישירות והקיצוניות וחלקו בהקפצת שכר השחקנים הפכו אותו לאחת הדמויות השנויות במחלוקת בספורט האמריקאי. סטיינברנר עסק גם בתעשיית הספנות.

בגלל מעורבותו הרבה והישירה בהנהלת הקבוצה דבק בו הכינוי "הבוס". היה ידוע כאדם החותר כלפי הניצחון בכל דרך ולא היה מוכן לקבל הפסדים. בריאיון לעיתון אמר פעם כי "ניצחון הוא הדבר הכי חשוב בחיי אחרי הנשימה". סטיינברנר נטה להתערב בהחלטות בסיסיות בניהול השוטף והיומיומי של הקבוצה וגם למנות ולפטר מנג'רים (ולפעמים לשוב ולמנותם). המנג'ר לשעבר, דאלאס גרין, קרא לו בלגלוג "מנג'ר ג'ורג'". 

סטיינברנר הורשע בתרומות בלתי חוקיות לנשיא ריצ'רד ניקסון. הוא זכה לחנינה מהנשיא רונלד רייגן.

למרות דמותו השנוייה במחלוקת סטיינברנר לא נמנע מלצחוק על עצמו בתקשורת, ודמותו הופיעה בתוכניות טלוויזיה רבות, ביניהן משפחת סימפסון, סאטרדיי נייט לייב ועוד. בולטת במיוחד הייתה דמותו בסדרה סיינפלד בתקופה שג'ורג' קוסטנזה עבד במועדון. הדמות צולמה רק מגבה, בדרך כלל כשהוא יושב ליד השולחן במשרדו. את הדמות גילמו לי בר ומיץ' מיטשל ואת קולה תרם לארי דייוויד.

סטיינברנר נפטר מהתקף לב בביתו בטמפה בבוקר 13 ביולי 2010, יום משחק האול-סטאר ה-81.

== קישורים חיצוניים ==
 
* 
* 
* 

קטגוריה:עסקני ספורט אמריקאים
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:עסקני בייסבול
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:מקבלי חנינה מנשיא ארצות הברית
קטגוריה:ניו יורק יאנקיז
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
סטפן סרקוטיץ' פון לובצ'ן

סטפן סרקוטיץ' פון לובצ'ן (בגרמנית: Stefan Sarkotić von Lovćen;4 באוקטובר 1858, אוטוצ'אס, ממלכת סלאבוניה – 16 באוקטובר 1939, וינה, גרמניה הנאצית) היה פלדמרשל-לוטננט אוסטרו-הונגרי, מושל בוסניה והרצגובינה ובהמשך כיהן כמפקד פלגת ארמייה במערכה לכיבוש מונטנגרו.

==תחילת הקריירה==
סרקוטיץ' היה בנו של קצין רגלים וב-1879 סיים את המכללה הצבאית על שם מריה תרזה והוצב בגדוד רגלים בהרצגובינה. בהמשך למד באקדמית המלחמה האוסטרו-הונגרית בווינה והוצב לשורת תפקידי מטה בעיקר בתחומי המודיעין. ב-1901 הועלה לדרגת קולונל ומונה לראש מטה הקורפוס ה-12 וב-6 בנובמבר 1907 הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה למפקד חטיבה. ב-1910 מונה למפקד הדיוויזיה ה-44. ב-2 בנובמבר 1911 הועלה לדרגת פלדמרשל לוטננט, וב-10 באפריל 1912 מונה למושל חבל הונווד ולמפקד משמר הבית של ממלכת קרואטיה-סלאבוניה.

==מלחמת העולם הראשונה ואחריתו ==
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה סרקוטיץ' למפקד הדיוויזיה ה-42 שהייתה חלק מהקורפוס ה-13 בארמייה החמישית ולחם עימה במערכה על סרביה. אף על פי שהאוסטרו-הונגרים כשלו במתקפתם ונהדפו אל מחוץ לגבולות סרביה הדיוויזיה שלו תפקדה היטב במהלך הקרבות, ולאחריהם קודם לדרגת גנרל חיל הרגלים. ב-22 בדצמבר 1914 מונה לתפקיד מושל בוסניה והרצגובינה במקומו של אוסקר פוטיורק שהודח ובמסגרת זו פיקד על כח צבאי בהיקף של פלגת ארמייה. ב-אוקטובר – נובמבר 1915 הצליחו כוחותיו שהיו תחת פיקודו הכולל של אוגוסט פון מקנזן להביס את הצבא הסרבי שהתמודד כעת גם מול צבא הקיסרות הגרמנית וממלכת בולגריה.

ב-7 בינואר 1916 הוביל סרקוטיץ' את כוחותיו לתוך ממלכת מונטנגרו ותוך סיוע ארטילרי מספינות שהפליגו ממפרץ קוטור, הצליחו האוסטרו-הונגרים לכבוש את הרי לובצ'ן ועד לסוף ינואר השלימו את כיבוש כל הממלכה. בראשית 1917 זכה לתואר הברון פון לובצ'ן והועלה לדרגת גנרל אוברסט, על חלקו בקרבות שהובילו לכיבוש מונטנגרו. עם התמוטטות כוחות מעצמות המרכז בחזית המקדונית התקדמו כוחות מדינות ההסכמה במהירות לאלבניה ומשם למונטנגרו ובוסניה, תוך שאינם נתקלים בהתנגדות משמעותית. פון לובצ'ן נותר רשמית בתפקידו כמושל בוסניה והרצגובינה עד לכניעת האימפריה האוסטרו-הונגרית ופרש משירות צבאי ב-1 בדצמבר 1918. הוא התנגד להקמת ממלכת יוגוסלביה ועל רקע זה גלה ממולדתו והתיישב בווינה. פון לובצ'ן הלך לעולמו ב-1939 והוא בן 81 שנים.

==ראו גם==
* האימפריה האוסטרו-הונגרית במלחמת העולם הראשונה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים אוסטרו-הונגרים
קטגוריה:סרביה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:ילידי 1858

קטגוריה:נפטרים ב-1939
יער נחשונים

כבשן סיד ביער נחשונים
יער נחשונים הוא יער נטוע בידי אדם המעורב בחורש ים תיכוני טבעי גדול. היער משתרע מצפון לעיר אלעד, מדרום לקיבוץ נחשונים ולראש העין וממזרח לכביש 444, בגבהים הנעים בין 70 ל-140 מטרים מעל פני הים. אחד מיובלי נחל מזור הקרוי בשם הלא רשמי נחל נחשונים זורם דרך היער לכיוון הירקון. בגבעה במרכז היער יש שרידי בונקרים ותעלות קשר מתקופת מלחמת העצמאות ובכניסה ליער שרידי מחצבה ומשרפת סיד.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20130929022620/http://www.picnic.co.il/minisites/picnic/default.aspx?id=71 אודות היער] באתר פיקניק

נחשונים, יער
קטגוריה:מחוז המרכז
יוסף ליב זוסמן

הרב יוסף ליב זוסמן (י"ב בטבת תרפ"ג; 31 בדצמבר 1922 - ד' בטבת תש"ס; 13 בדצמבר 1999) היה רב ומקובל ירושלמי, מתלמידיו של הרב יעקב משה חרל"פ ומעורכי כתביו.

== קורות חייו ==
יוסף ליב נולד בירושלים בי"ב בטבת תרפ"ג לרב משה חיים, שעלה ארצה מסמורגון בשנת תרס"ג, וחיה שאשא, המיוחסת למהרש"א. המוהל שלו היה הרב יוסף חיים זוננפלד, בעוד הסנדק היה הראי"ה קוק. למד בישיבת עץ חיים ובישיבת בית זבול. נישא לטובה לבית שמסיוף (נפטרה ה'תשנ"ז) והתגורר בשכונת כנסת ישראל בירושלים.

בצעירותו נהג להשתתף בסעודה שלישית אצל הראי"ה קוק ודבק בו. מאז העריץ את הרב קוק, ציטט אותו וסיפר אודותיו. רבו המובהק היה הרב יעקב משה חרל"פ, תלמידו של הרב קוק אליו היה קשור בכל נפשו, והיה בין עורכי סדרת "מי מרום". בתקופת לימודיו בישיבת עץ חיים כתב מאמרים בהלכה. במקביל החל ללמוד קבלה בישיבת המקובלים שער השמים, ובהמשך אף העביר בה שיעורים בקבלה.

לאחר מלחמת ששת הימים היה מגיע בקביעות אל הכותל המערבי לתפילה, קריאת תהלים ותיקון חצות. נודע במיוחד בספירת העומר על יד הכותל, אותה היה נושא במשך זמן רב. פעמים רבות נבחר לשליח ציבור בעצרות תפילה וברכת כהנים בכותל המערבי.

במשך שנים רבות נהג להעביר שיחה על פרשת השבוע בביתו בליל שבת לתלמידי ישיבת מרכז הרב וישיבת עטרת כהנים, אליהם היה מקושר מאוד. בשיחה זו היה מבאר את הפרשה על פי הקבלה ותורת רבותיו. פרטים רבים מזיכרונותיו על חכמי ירושלים, חלקם כתב בעצמו וחלקם תומללו מפיו, הוטמעו בספרי ההגיוגרפיה הרבנית.

אף שצידד בציונות ובמדינת ישראל, רבנים ואדמו"רים מכל החוגים העריכו אותו וכיבדוהו, והיו מגיעים אליו להתייעצות, לימוד וקבלת ברכה. הוא נודע גם כבעל צדקה וחסד.<ref>לדוגמה: </ref>

הרב יוסף ליב זוסמן נפטר בד' בטבת תש"ס. הלווייתו שיקפה את אורחות חייו החברתיות-רוחניות; נכחו בה אנשי היישוב הישן, תלמידי חכמים ומקובלים בני עדות המזרח, תלמידי ישיבת מרכז הרב ועוד. נטמן בהר המנוחות. הותיר אחריו ארבעה ילדים.

== ספריו ==
*אושפיזין עליאין, מכון מים חיים, מהדורה חדשה תשרי ה'תשפ"ב

== לקריאה נוספת ==
* מבחירי צדיקיא: מאמרים ואגרות רשמים וזכרונות מאת... הרב יוסף ליב זוסמן, גרשון חיים באס, אבישי מנשה גרוסר וטוביה שלמה בר-אילן (עורכים), ירושלים תשס"ז
*הרב יחיאל מיכל שטרן, 'רבי יוסף לייב זוסמן', בתוך: זהרי חמה: תולדות רבי זונדל קרויזר, ירושלים תשע"ד, שמה-שמט
*בצלאל דבליצקי, 'אורח צדיקים' – אגרות בין הרב שריה דבליצקי והרב זוסמן, בתוך: ישורון מ, תשע"ט, עמ' תלח-תק

==קישורים חיצוניים==
* הרב יוסף ליב זוסמן, [https://asif.co.il/wp-content/uploads/2021/05/10-11.pdf הקדושה הופעתה וגילוייה], ניצני ארץ יד, תשס"א, עמ' 69–76
* הרב יוסף ליב זוסמן, [https://asif.co.il/wp-content/uploads/2021/04/03-31.pdf הספדים על הגאון הרב יעקב משה חרל"פ זצ"ל], מאבני המקום יד, ישיבת בית אל תשס"ג, עמ' 36–41
* הרב יוסף ליב זוסמן, [https://asif.co.il/wp-content/uploads/2021/04/02-29.pdf מכתבים לתולדות מרן הראי"ה קוק זצ"ל], מאבני המקום יד, ישיבת בית אל תשס"ג, עמ' 14–35
* הרב יוסף ליב זוסמן, [https://asif.co.il/wp-content/uploads/2021/04/12-37.pdf הספירות ועבודת האדם], ניצני ארץ טו, ישיבת מרכז הרב תשס"ו, עמ' 61–67
* [http://www.shturem.net/index.php?section=artdays&id=1192 מכתבי הרב זוסמן אל הרבי מלובביץ']

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בוגרי ישיבת בית זבול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1999
מונטפולצ'אנו

מונטפולצ'אנו (איטלקית: Montepulciano) היא עיר בטוסקנה שבאיטליה, כ-70 ק"מ דרום מזרחה מסיינה. העיר פרחה בימי הביניים המאוחרים והרובע העתיק שלה שומר על אופיו מתקופה זו. מונטפולצ'אנו היא יצרנית של יינות ומזונות ומוכרת בזכות הגבינה, החזיר, הפסטה, הדבש ובייחוד היין וינו נובילה די מונטפולצ'אנו.

==גאוגרפיה==
מונטפולצ'אנו נמצאת במזרח טוסקנה, בנפת סיינה, כ-70 ק"מ דרום מזרחה מסיינה. היא שוכנת בין עמק קיאנה (Val di Chiana) ועמק אורצ'ה (Val d'Orcia), על פסגת הר בגובה 605 מטר מעל פני הים.

==היסטוריה==
על פי האגדה העיר הוקמה על ידי לארס פורסנה, מלך קיטוזי האטרוסקי, שלפי המקובל חי במאה ה-5 לפנה"ס. על פי השרידים הארכאולוגיים היה קיים במקום ישוב כבר במאות ה-4 וה-3 לפנה"ס. בתקופה הרומית הייתה במקום מצודה. לאחר נפילת הקיסרות הרומית המערבית היה המקום בשליטת הלומברדים. המקור הכתוב המוקדם ביותר המזכיר את המקום וזאת בכינוי "הר פוליטיאנוס" – Mons Politianus – הוא משנת 715. במאה ה-12 הייתה מונטפולצ'אנו תחת מתקפות חוזרות מצד סיינה, במלחמתה זו נעזרה בפרוג'ה ואורבייטו ולעיתים גם בפירנצה. המאה ה-14 התאפיינה במאבקים פנימיים בין משפחות האצולה המקומיות. עד שמשפחת דל פקורה ( Del Pecora) השתלטה על העיר. מ-1390 מונטפולצ'אנו הפכה לבת ברית של פירנצה, במאבקה של זו נגד סיינה. מאז ועד אמצע המאה ה-16 הייתה לעיר תקופת פריחה. בתקופה זו נבנו ארמונות, העומדים על תילם עד היום, שבבנייתם השתתפו גדולי הארכיטקטים של התקופה. ביניהם אנטוניו דה סנגאלו האב, ג'אקומו בארוצי דה ויניולה, בלדסרה פרוצי ואחרים. ב-1559 נכבשה סיינה על ידי פירנצה ובכך איבדה מונטפולצ'אנו את חשיבותה האסטרטגית והחלה תקופת דעיכה.

==גלריה של מונטפולצ'אנו==
<gallery>
Montepulciano Duomo.jpg|הדואומו של מונטפולצ'אנו
Montepulciano - Madonna di San Biagio - Exterior.JPG|כנסיית Madonna di San Biagio 
MontepulcianoSteLucia.jpg| כנסיית סנטה לוצ'יה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

* [http://www.prolocomontepulciano.it/ אתר תיירותי (גם באנגלית)]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טוסקנה: ערים
ארכרגליים

ארכרגליים או אֶרֶךְ-רַגְלִיִּים (שם מדעי: Phalangiidae) היא המשפחה הנפוצה ביותר בסדרת הקוצרים במחלקת העכבישנים. מצויה בכל העולם מלבד באיים מבודדים כמדגסקר וניו זילנד. בני המשפחה מאופיינים בגוף קטן מאוד, 3-8 מ"מ, וברגליים ארוכות מאוד.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אז'ן סימון
קטגוריה:קוצרים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1879
ג'נרל אלקטריק J79

ה-J-79 בתצוגה במוזיאון [[חיל האוויר האמריקני. נחיר הפליטה עם הפתיחה המשתנה נראה בבירור.]]
תרשים חתך של מנוע J-79 ותיאור רכיביו.
ג'נרל אלקטריק J79 הוא מנוע טורבו-סילון תעופתי של חברת ג'נרל אלקטריק אשר נמצא בשימוש במגוון מטוסי קרב ומפציצים. המנוע היה למנוע האמריקני הראשון שעלה בביצועיו על מנועים בריטיים (שהיו המובילים בתחום).

==היסטוריה==
כחלק מפרויקט ה-J73 פותח גם דגם המנוע שסומן J73-GE-X24A, והוא עוצב ספציפית כדי לתת ביצועים מיטביים במהירויות של מאך 2.

כ-17,000 יחידות יוצרו במשך למעלה מ-30 שנה בארצות הברית, בלגיה, קנדה, גרמניה, יפן ובישראל.
המנוע הותקן על ה: F-104 סטארפייטר, F-4 פנטום, A-5 ויג'לנטי, B-58 האסלר והכפיר.

המנוע הוחלף עם פיתוח מנועי מטוסים חדשים כפראט אנד וויטני TF-30 אשר הותקן במטוסים כגון ה-F-111 וה-F-14 ומנועי טורבו מניפה מדגם פראט-אנד וויטני F-100 שהותקן במטוסים כגון ה-F-15 וה-F-16.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנועי סילון
קורינתיאנס

מועדון ספורט קורינתיאנס פאוליסטה (במקור: Sport Club Corinthians Paulista), המוכר כקורינתיאנס, הוא מועדון ספורט וקבוצת כדורגל מהעיר סאו פאולו שבברזיל, שנוסד ב-1 בספטמבר 1910. קהל האוהדים של קורינתיאנס, המכונה "Fiél" ("נאמן"), מוערך בכ-14% מאוהדי הכדורגל בברזיל (נכון ל-2010) או כ-24 מיליון איש (נכון ל-2008), הגדול במדינת סאו פאולו והשני בברזיל (אחרי פלמנגו).

קורינתיאנס זכתה פעמיים באליפות העולם לקבוצות (2000, 2012), פעם אחת בגביע ליברטדורס (2012), שבע פעמים בליגת העל הברזילאית, שלוש פעמים בגביע הברזילאי ו-30 פעמים באליפות סאו פאולו.

== היסטוריה ==
אוהדי Gaviões da Fiel - קבוצת האוהדים הגדול של המועדון.
קורינתיאנס נוסדה על ידי קבוצה של פועלים, בכוונה להקים קבוצת כדורגל עממית. ההשראה למהלך באה לאחר צפייה במספר משחקי ראווה ששוחקו בסאו פאולו על ידי קבוצת כדורגל אנגלית בשם "מועדון כדורגל קורינתיאן" (Corinthian Football Club). בתקופה שהכדורגל בברזיל היה נחלת האליטות כמעט לחלוטין, הקבוצה הייתה בין הראשונות בברזיל שקיבלה שחקנים עניים או שחורים לשורותיה. האופי העממי של המועדון ליווה אותו במהלך המאה ה-20.

עד שנת 2014 המגרש הביתי הרשמי של קורינתיאנס היה אצטדיון "פארקה סאו ז'ורז'ה" (Parque São Jorge), אשר נבנה ב-1928. הוא ממוקם באתר הקאנטרי קלאב של קורינתיאנס. בשל כמות המושבים המוגבלת בהשוואה לגודל קהל אוהדיה, רוב משחקי הבית של הקבוצה נערכו באצטדיון העירוני "פקאאמבו" (Pacaembu), מהגדולים בסאו פאולו. 

בשנת 2014 חנך המועדון אצטדיון חדש אשר נמצא בבעלותו - ארנה קורינתיאנס. האצטדיון נבנה לקראת מונדיאל 2014 בו הוא אירח מספר משחקים.

בשנת 2016 הוקמה מחדש קבוצת כדורגל הנשים של המועדון והיא מחזיקה בשיא מספר האליפויות בברזיל.

==שחקנים מפורסמים==
* ריבלינו
* סוקרטס
* רונאלדו
* ז'ילמר
* דידה
* רוברטו קרלוס
* נקו
* קרלוס טבס
* אדילסון
* ריקארדיניו
* ריבאלדו
* פאטו
* חאבייר מסצ'ראנו

==תארים==
===בינלאומיים===
*אליפות העולם לקבוצות 2:
** 2000, 2012
*גביע ליברטדורס 1:
** 2012
*גביע רקופה סודאמריקנה: 1
**2013

===לאומיים===
*ליגת העל הברזילאית - 7
** 1990, 1998, 1999, 2005, 2011, 2015, 2017
*ליגה המשנה הברזילאית (סדרה ב' של האליפות הברזילאית):
** 2008
*הגביע הברזילאי - 3
** 1995, 2002, 2009
*הסופר קאפ הברזילאי - 1
** 1991

===מדינה===
*אליפות סאו פאולו - 30
**1914, 1916, 1922, 1923, 1924, 1928, 1929, 1930, 1937, 1938, 1939, 1941, 1951, 1952, 1954, 1977, 1979, 1982, 1983, 1988, 1995, 1997, 1999, 2001, 2003, 2009, 2013, 2017, 2018, 2019.
**סגנות - 21 פעמים.
*טורניר ריו-סאו פאולו - 5 
** 1950, 1953, 1954, 1966, 2002.
*גביע סאו פאולו - 3 פעמים: 1942, 1943, 1947.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.fifa.com/classicfootball/clubs/club=239/index.html תולדות הקבוצה] באתר פיפ"א. 
* , כתבה על ירידת קורינתיאנס לליגה ב'

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל ברזילאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1910
קטגוריה:סאו פאולו: ספורט
קטגוריה:סאו פאולו: מועדוני כדורגל
אסטרטגיית זאותן

בבינה מלאכותית, אסטרטגיית זאותן היא אסטרטגיית משא ומתן בה משתמשים חלק מסוכנים מלאכותיים. מטרתה היא לבדוק את הנכונות להסתכן בקונפליקט. סוכן יהיה מוכן יותר להסתכן בקונפליקט ככל שההפרש בין התועלת שיקבל בהצעתו הנוכחית אל מול התועלת שיקבל בעסקת הקונפליקט נמוך יותר.

כאשר שני הסוכנים משתמשים באסטרטגייה הזו תחת "פרוטוקול ויתור מונוטוני", האסטרטגיה מובילה להסכמה על עסקה שנמצאת בקבוצת המשא ומתן, הקבוצה של העסקאות שהם רציונליות אינדיבידואלית ויעילות פארטו או על עסקת הקונפליקט. אלו הן העסקאות שממקסמות את תוצאת נאש.

אסטרטגיה זו נותחה לראשונה בספר של פרדריק זאותן שפורסם בשנות ה-30 של המאה ה-20.

אסטרטגיה זו היא גם חלק מהתחום של משא ומתן אוטומטי שהוא סוג של אינטראקציה במערכות המורכבות ממספר סוכנים אוטונומיים, שבה המטרה היא להגיע להסכמות באמצעות תהליך איטרטיבי של הגשת הצעות.<ref></ref>

ניתן להפעיל משא ומתן אוטומטי למשימות רבות שבהן עוסקים מנהלי משא ומתן אנושיים באופן קבוע, כגון מיקוח וקבלת החלטות משותפת. הנושאים העיקריים במשא ומתן אוטומטי סובבים סביב עיצוב פרוטוקולים ואסטרטגיות.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בינה מלאכותית
קטגוריה:תורת המשחקים
ז'אן מאקון

ז'אן מאקון (בצרפתית: Jean II Makoun; נולד ב-29 במאי 1983 ביאונדה, קמרון) הוא כדורגלן עבר קמרוני ששיחק בעמדת הקשר האחורי.

==קריירה==
מאקון התחיל את הקריירה שלו בקמרון במועדון המקומי בקוטונספורט גארונה. לאחר מכן עבר לינואסה סטאר וטונארה יאונדה.

ב-2001 עבר למועדון הכדורגל ליל הצרפתי. בסיום עונת סייע למועדון לסיים במקום השני ולהעפיל אוטומטית לליגת האלופות. בעונה הבאה עזר למועדון להגיע לשמינית גמר גביע אופ"א.

ב-16 ביוני 2008 חתם באולימפיק ליון ל-4 שנים הבאות תמורת 14 מיליון אירו. ב-16 בפברואר 2010 הבקיע שער מרהיב מול ריאל מדריד מ-25 מטר במסגרת שמינית גמר ליגת האלופות.

בינואר 2011 חתם באסטון וילה האנגלית, ולאחר חצי עונה הושאל לאולימפיאקוס היוונית. בקיץ 2012 עבר לסטאד רן הצרפתית. בקיץ 2015 חתם באנטליהספור הטורקית.

==נבחרת קמרון==
מאקון זומן לראשונה לסגל נבחרת קמרון בשנת 2003 אך לא קיבל דקות משחק. הטורניר הראשון שלו עם הנבחרת היה בגביע אפריקה 2004. בגביע אפריקה 2006 עזר לקמרון להגיע עד לחצי הגמר. מאקון שיחק במדי הנבחרת גם בגביע אפריקה 2008, במונדיאל 2010 ובמונדיאל 2014.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.skysports.com/football/player/0,19754,13967_256045,00.html פרופיל השחקן באתר סקי ספורט]

קטגוריה:כדורגלנים קמרונים
קטגוריה:קשרי כדורגל קמרונים
קטגוריה:כדורגלני ליל
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני אסטון וילה
קטגוריה:כדורגלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני אנטליהספור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קמרון
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2004
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2006
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2008
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2010
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:ילידי 1983
מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ

דגל הארגון
מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ (בערבית: مجلس التعاون لدول الخليج العربية) ידועה גם בראשי התיבות Gulf Cooperation Council - GCC, היא גוף פוליטי וכלכלי, המאגד את שש המדינות הערביות והמלוכניות השוכנות לחופי המפרץ הפרסי (ומדינות חצי האי ערב למעט תימן): כווית, ערב הסעודית, איחוד האמירויות הערביות, עומאן, בחריין וקטר.

== הקמה ==
המועצה נוסדה ב-25 במאי 1981, באבו דאבי שבאיחוד האמירויות. הרקע להקמתה היה מלחמת איראן–עיראק, שטלטלה את אזור המפרץ הפרסי כולו. המטרה הישירה להקמת המועצה הייתה חיזוק וייצוב של נסיכויות המפרץ הקטנות באמצעות הידוק הקשרים הביטחוניים והכלכליים ביניהן.

בשנת 1999 הפכה מוזה אל-מלכי למועמדת הראשונה במועצה, שהתמודדה בבחירות מוניציפליות. <ref></ref>

===יעדים===
את יעדי המועצה ניתן לחלק לשלוש קבוצות:

==== 1. הגנה מפני איומים חיצוניים (לדוגמה איראן ועיראק) ====
* הקמת כוח המגן של חצי האי ערב
* תוכניות מבצעיות אסטרטגיות מתואמות

==== 2. הגברת השגשוג הכלכלי ====
* גיבוש תקנות דומות בתחומים שונים כגון כלכלה, מימון, מסחר, מכס, תיירות, חקיקה וניהול
* עידוד ההתקדמות המדעית והטכנית בתעשייה, מכרות, חקלאות, מים ומשאבים בעלי חיים
* הקמת מיזמים משותפים
* עידוד שיתוף הפעולה של המגזר הפרטי

==== 3. התמודדות עם אתגרים גלובליים ומקומיים בעולם משתנה תדיר ====
* הקמת מכוני מחקר מדעיים
* הידוק הקשרים בין העמים החברים בארגון

== ראו גם ==
* הארגון לשיתוף פעולה אסלאמי
* הקואליציה הישראלית-סונית
* מבחן ההומוסקסואליות של מועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ
* רכבת המפרץ

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20130905200236/http://www.gcc-sg.org/eng/ אתר ה-GCC] 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:חצי האי ערב
קטגוריה:ארגונים בין-ממשלתיים
קטגוריה:מדינות ערב: ארגונים
קטגוריה:משקיפים בעצרת הכללית של האומות המאוחדות
קטגוריה:יחסי איראן – ערב הסעודית
חוג האנדומורפיזמים

בתורת החוגים, חוג האנדומורפיזמים של חבורה אבלית או מודול <math>M</math> הוא החוג הכולל את כל האנדומורפיזמים של המודול, כלומר, את כל ההעתקות <math> f:M\rightarrow M</math> השומרות על מבנה המודול. תפקידו של חוג האנדומורפיזמים בתורת החוגים מקביל לזה של חבורת האוטומורפיזמים בתורת החבורות - האנדומורפיזמים הם הסימטריות של המודול, וחוג האנדומורפיזמים מקודד את הקשרים בין המבנה לבין הסימטריות שלו. מקובל לסמן את חוג האנדומורפיזמים של <math>M</math> מעל <math>R</math> ב-<math>\operatorname{End}(M_R)</math>.

אנדומורפיזם של חבורה אבלית הוא העתקה שומרת חיבור מן החבורה אל עצמה. כאשר מדובר במודול (שמאלי, מעל חוג <math>R</math>), נוספת הדרישה לכבד את פעולת הכפל בסקלר, כלומר <math>f(ax) = af(x)</math> לכל <math>a\in R</math>. פעולת החיבור בחוג האנדומורפיזמים מוגדרת נקודתית, כלומר <math>(f+g)(x) = f(x)+g(x)</math>, והכפל הוא הרכבת פונקציות.

חוג האנדומורפיזמים <math>S=\operatorname{End}(M_R)</math> פועל בעצמו על המודול <math>M</math>, וכך <math>M</math> הופך לבימודול מעל <math>R</math> משמאל ו-<math>S</math> מימין. חזרה על בניה זו מייצרת את חוג האנדומורפיזמים <math>\hat{R}=\operatorname{End}({}_SM)</math> של <math>M</math> מעל <math>S</math>, המצויד בהומומורפיזם טבעי <math>\ R \rightarrow \hat{R}</math>, שהוא שיכון אם המודול נאמן. אם המודול פשוט ונאמן, אז תמונת השיכון צפופה (זהו משפט הצפיפות של ג'ייקובסון).

כאשר <math>V</math> מרחב וקטורי מעל שדה <math>F</math>, האידיאלים היחידים של חוג האנדומורפיזמים מגיעים מהגבלות על הממד של התמונה והגרעין של איברים. יש בניה כללית יותר המתאימה למודולים שיש להם תת-מודולים עיקריים: <math>\ \Delta = \{f \in \operatorname{End}(M) | Ker(f) \subseteq_{e} M\}</math> הוא תמיד אידיאל (דו-צדדי) בחוג האנדומורפיזמים.

מודולים שחוג האנדומורפיזמים שלהם מקומי נקראים מודולי LE. חוג האנדומורפיזם הוא מושלם למחצה אם ורק אם המודול הוא סכום ישר של מודולי LE.

== ראו גם ==

* חבורת האוטומורפיזמים

קטגוריה:תורת החוגים
איש תלוי

וריאציה קלה, הכוללת 15 שלבים של ניחוש
"איש תלוי" (נקרא גם "התליין") הוא משחק עט ונייר המיועד לשני שחקנים ומעלה. מטרת המשחק היא לנחש נכונה מילה או ביטוי שנבחרו על ידי אחד השחקנים באמצעות ניחוש של האותיות המרכיבות אותם. המשחק הוא הבסיס לשעשועון "גלגל המזל". כמו משחקים אחרים, עבר גם משחק זה התאמה למחשב ויצאו גרסאות שונות שלו בהן השחקן מתמודד מול המחשב או ששני שחקנים מתמודדים האחד מול השני בעזרת התוכנה החושפת את האותיות ומציירת את עמוד התליה.

== מהלך המשחק ==
אחד השחקנים בוחר מילה, או ביטוי, ורושם על נייר קווים אופקיים אחד ליד השני כמספר האותיות. השחקנים האחרים מנחשים בתורם אותיות: אם האות שניחשו מופיעה במילה שבחר השחקן הראשון, אז השחקן חושף את האות בכל הפעמים שבהן היא מופיעה. אם האות שניחשו שגויה, השחקן הראשון מצייר חלק אחד מתוך עמוד תלייה שעליו תלוי אדם ורושם את האות השגויה בצד. על השחקנים להצליח לנחש את המילה בטרם ישלים השחקן הראשון את עמוד התלייה. ישנן מספר גרסאות למספר החלקים של עמוד התלייה, כלומר, למספר הניסיונות השגויים שיכולים השחקנים לטעות, אך מקובל לצייר עשרה: כן העמוד, תורן, קורה אופקית, חבל התלייה, ראש, גוף, שתי ידיים ושתי רגליים. ניתן לנחש את המילה גם אם לא הושלמו כל האותיות, אך אם הניחוש אינו נכון, הדבר נחשב כניסיון שגוי.

== אסטרטגיה ==
רבים נוהגים לנחש את האותיות השכיחות ביותר בניסיונות הראשונים, משום שהסיכוי שתופענה גבוה יותר. לדוגמה האותיות "י" ו "ו" שתיהן מופיעות בשכיחות של מעל 10% בשפה העברית ולכן הגיוני ביותר להתחיל בהן. אחרים נוהגים לנחש את אותיות אהו"י קודם, שכן הן מופיעות פעמים רבות במילים ויכולות לרמז על משקל. בגרסאות שבאלפבית הכולל אותיות מיוחדות לתנועות (אלפבית לטיני, קירילי וכדומה) חייבת להופיע תנועה אחת, וזוהי סיבה לנחש אותן קודם.

==קישורים חיצוניים==

[http://gameshouse.co.il/Games/Hungman.aspx איש תלוי חיות] - משחק איש תלוי בעברית לדוגמה ואימון

קטגוריה:משחקי עט ונייר
קטגוריה:משחקי ילדים
הרצל פריצנר

הרצל (היינץ) פריצנר (גולדמן) (1919 - 16 במרץ 2007) היה ספורטאי ישראלי, כדורגלן ששיחק בעמדת הקשר השמאלי, אלוף ישראל ושיאן ישראל בהדיפת כדור ברזל ובהטלת כידון.

== ביוגרפיה ==
פריצנר נולד בקייב, ולמד בדיסלדורף שבגרמניה. עלה ארצה במסגרת עליית הנוער, והתיישב יחד עם משפחתו ברחובות. שם שיחק בתחילת הקריירה בקבוצת, מכבי רחובות. כבר בגיל חמש עשרה וחצי שיחק במדי קבוצת הבוגרים של המועדון.

בהמשך שיחק במדי מכבי תל אביב, ואף הבקיע שער במשחק הגמר על הגביע הארץ-ישראלי בשנת 1941 (נגד הפועל תל אביב). בשנת 1947 שיחק עונה אחת במדי הפועל רמת גן, ולאחריה עבר לשחק בקבוצת הפועל תל אביב. החלפת הקבוצות של פריצנר הייתה חריגה בנוף הכדורגל הישראלי והארץ ישראלי, באשר נאמנות לזרם (הפועל/מכבי) נגזרה מהזדהות אידאולוגית. ב-28 במרץ 1953 כבש פריצנר רביעייה במדי הפועל תל אביב, במהלך הניצחון הגדול ביותר של הקבוצה בליגה, 8–0 מול הפועל רמת גן, קבוצתו הקודמת.

לאחר 6 שנים בהפועל תל אביב חזר להפועל רמת גן ואת שאר הקריירה כשחקן עשה במדיה. לזכותו של פריצנר 13 שערים במדי הפועל רמת גן, ובאמצע עונת 1959/1960 מונה למאמן הקבוצה. כמאמן רשם 31 משחקים (13 ניצחונות - 6 תיקו - 12 הפסדים).

פריצנר נודע גם כאלוף ישראל בהטלת כידון (בשנת 1941 עם 53.49 מ') ובהדיפת כדור ברזל (בשנת 1938 קבע 11.75 מ', ובשנת 1939 אלוף ישראל עם 12.02 מ'). לאחר פרישתו מאימון הפועל רמת גן, פריצנר עבד כקצין במשטרה (במחלקת החקירות) והיה גם קצין בצבא. 

פריצנר נפטר ב-16 במרץ 2007.

== שיאים אישיים ==
* הטלת כידון: 55.45 מטר (1939), שיא ארץ ישראל בעבר
* הדיפת כדור ברזל: 12.55 מטר (1939), שיא ארץ ישראל בעבר

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:אתלטים ארץ-ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארץ-ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני הפועל רמת גן
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:אלופי ישראל בהדיפת כדור ברזל
קטגוריה:אלופי ישראל בהטלת כידון
קטגוריה:עולים בעליית הנוער
קטגוריה:שיאני ישראל באתלטיקה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
אריאן 4

אריאן 4 (בצרפתית: Ariane 4) היה משגר לוויינים וחלליות, ממשפחת אריאן שפותח על ידי המרכז הצרפתי הלאומי לחקר החלל (CNES) עבור סוכנות החלל האירופית (ESA). הוא יוצר על ידי אריאן גרופ ושווק על ידי אריאן ספייס.

עד פיתוחו של אריאן 5, שיגר כ־50% מהלויינים המסחריים אשר שוגרו לחלל.

== מידע ==
אריאן 4 ידוע כ"סוס העבודה" של משפחת אריאן. מאז טיסת הבכורה שלו ב־15 ביוני 1988, עד ה־15 בפברואר 2003, שיגר לחלל 113 שיגורים מוצלחים של לוויינים. הוא הוכיח כי הוא משגר אידיאלי להשקת לווייני תקשורת, למחקרים מדעים ולתצפיות.
המשגר יכול לשאת שניים עד ארבעה מאיצים. פירוש הדבר שהוא יכול לשגר לוויינים למסלול במשקל 2,000 עד 4,300 ק"ג למסלול מעבר למסלול גאוסטציונרי (GTO), כמעט פי שלושה מהמשגר אריאן 3.

{| class="wikitable" style="text-align:right; margin:0 auto;"
|+ טבלת השוואת שיגורים
|-
! דגם
! PAL
! PAP
! מטען ל־GTO (ק"ג)
! שיגורים
! הצלחות
! תאריך כישלון
|-

! AR 40
| 0
| 0
| 2100
| 7
| style="background:#bbffbb;" | 7 
| 
|-

! AR 42P
| 0
| 2
| 2930
| 15
| style="background:#bbffbb;" | 14 
| style="background:#ffc7c8;" | 1 בדצמבר 1994
|-

! AR 42L
| 2
| 0
| 3480
| 13
| style="background:#bbffbb;" | 13 
| 
|-

! AR 44P
| 0
| 4
| 3460
| 15
| style="background:#bbffbb;" | 15 
| 
|-

! AR 44LP
| 2
| 2
| 4220
| 26
| style="background:#bbffbb;" | 25 
| style="background:#ffc7c8;" | 24 בינואר 1994
|-

! AR 44L
| 4
| 0
| 4720
| 40
| style="background:#bbffbb;" | 39 
| style="background:#ffc7c8;" | 22 בפברואר 1990
|}

<gallery>
קובץ:Ariane-44lp.gif|שיגור משגר אריאן 4 LP
קובץ:CSG Ariane 4 Launch Site.JPG|אתר השיגור של המשגר אריאן 4
קובץ:Ariane 1 bourget.jpg|דגם של המשגר
קובץ:Viking 5C.jpg|אחד ממנועיו של המשגר
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.esa.int/SPECIALS/Launchers_Home/SEMU1E67ESD_0.html מידע על המשגר] 

קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות
קלארנס ג'ונסון

קלארנס לאונרד "קלי" ג'ונסון (באנגלית: Clarence Leonard "Kelly" Johnson; 27 בפברואר 1910 - 21 בדצמבר 1990) היה מהנדס אווירונאוטיקה ונבחר על ידי המגזין Aviation Week & Space Technology לאחד החלוצים הגדולים והחשובים בהיסטוריה של התעופה. קלי היה מנהל הצוות הראשון בסדנת הבואשים של לוקהיד והשתתף בפיתוחם של יותר מ-40 מטוסים.קלי טבע את המונח KISS שהפך לעקרון מנחה בעיצוב ופיתוח מוצרים.

==המטוסים שבפיתוחם השתתף==
*אוריאון 9D
*דגם 10 אלקטרה
*דגם 12 אלקטרה-ג'וניור
*דגם 14 סופר-אלקטרה
*דגם 18 לודסטאר
*דגם 22
*B-37
*P-38 לייטנינג
*לוקהיד קונסטליישן
*F-80 שוטינג-סטאר
*מטוסי אימון T-33 ו-TV-2
*P2V נפטון
*XF-90
*F-94 סטארפייר
*X-7
*F-104 סטארפייטר
*F-117 נייטהוק
*C-130 הרקולס
*U-2
*כל משפחת מטוסי הציפור השחורה - A-12{{כ}}, {{כ}}YF-12{{כ}}, SR-71, D-21.
*C-140 ג'טסטאר

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מהנדסי אווירונאוטיקה אמריקאים
קטגוריה:קצרמר אישים
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לטכנולוגיה ולחדשנות
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לתעופה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1910
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1990
מת'יו רבין

מת'יו ג'ואל רבין (באנגלית: Matthew Joel Rabin; נולד ב-27 בדצמבר 1963) הוא כלכלן יהודי-אמריקאי הבולט בעבודותיו בתחום הכלכלה ההתנהגותית, מכהן כפרופסור באוניברסיטת הרווארד. 
== קורות חייו ==
רבין סיים ב-1984 תואר ראשון בכלכלה ומתמטיקה מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, בה שימש גם כעוזר מחקר במכון לחקר העוני. את הדוקטורט בכלכלה בתחום משחקים לא שיתופיים, אותו קיבל ב-1989, עשה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. רבין החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ב-1989, ב-1996 קודם לפרופסור חבר וב-1999 לפרופסור מן המניין. בשנים 2001 עד 2005 היה עמית מקארתור, הוא עמית בחברה האקונומטרית מאז שנת 2000 וחבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים מאז 2002. הוא היה פרופסור אורח באוניברסיטת הרווארד, באוניברסיטת נורת'ווסטרן ובבית הספר לכלכלה של לונדון. ב-2014 עבר לכהן כפרופסור לכלכלה התנהגותית באוניברסיטת הרווארד. 

בשנת 2001 זכה במדליית ג'ון בייטס קלארק, המוענקת לכלכלן המשפיע ביותר מתחת לגיל 40. 

מחקריו הבולטים של רבין עוסקים בתחום הכלכלה ההתנהגותית, בין עבודותיו נכלל פיתוח "מודל רבין להוגנות", מודל זה מכליל את נושא ההוגנות והאלטרואיזם לתוך פונקציית התועלת של הפרט. עבודות בולטות אחרות מתייחסות להטיה בהתנהגות הפרטים בנוגע להעדפת ההווה ומחקרים נוספים בתחום האי-רציונליות לכאורה, כמו חוק המספרים הקטנים. 

מאמריו הבולטים והמצוטטים ביותר:

<div style="direction: ltr;">
*Incorporating Fairness into Game Theory and Economics,1993, American Economic Review, American Economic Association, vol. 83(5) pages 1281-1302
*Understanding Social Preferences With Simple Tests, 2002, The Quarterly Journal of Economics, Oxford University Press, vol. 117(3), pages 817-869
*Psychology and Economics,1998, Journal of Economic Literature, American Economic Association, vol. 36(1), pages 11-46, March</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20091107204055/http://emlab.berkeley.edu/users/rabin/webcv.html קורות חיים] באתר אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
* [http://scholar.harvard.edu/rabin/home מת'יו רבין] באתר אוניברסיטת הרווארד
* [http://www.hss.caltech.edu/~camerer/rabinjep03.pdf In Honor of Matthew Rabin: Winner of the John Bates Clark Medal], מאמר על מתיו רבין ומחקריו לרגל זכייתו במדליית ג'ון בייטס קלארק, The Journal of Economic Perspectives

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:חוקרי תורת המשחקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:זוכי מדליית ג'ון בייטס קלארק יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:חוקרי כלכלה התנהגותית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
קטגוריה:סגל בית הספר לעסקים של הרווארד
מארק סטרונג

מארק סטרונג (באנגלית: Mark Strong; ) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אנגלי, זוכה פרס לורנס אוליבייה ומועמד פרס טוני לשחקן הטוב ביותר על משחקו במחזה "מראה מעל הגשר" בברודוויי.

==ביוגרפיה==
נולד בשם מארקו ג'וזפה סאלוסוליה בלונדון שבאנגליה, לאב איטלקי ולאם אוסטרית הוא חונך כקתולי. אימו שינתה את שמו ל"מארק סטרונג" בשל חששה ששמו המקורי יפגע בהשתלבותו בחברה באנגליה. סטרונג דובר גרמנית ואיטלקית.

הוא למד משפטים במינכן, אך לאחר שנה אחת באוניברסיטה, חזר ללונדון והחל ללמוד משחק.

==קריירה==
סטרונג התחיל את הקריירה שלו בסדרות טלוויזיה. הוא גילם את הבלש לרי הול ב"החשוד העיקרי", והופיע בשתי סדרות בערוץ BBC: בתוכנית "החברים שלנו בצפון" (1996) ובתוכנית "פירמה ארוכה" (2004); על תפקידו בסדרה היה מועמד לפרס באפט"א. סטרונג גילם את דמות הנבל בסרט "המשימה של שארפ" (1996). כן שיחק בעיבוד טלוויזיוני לספר "אמה" של ג'יין אוסטן.

ב-1997 השתתף סטרונג בעיבוד הקולנועי לספרו של ניק הורנבי, קדחת המגרש. ב-2005 שיחק בסרטו של רומן פולנסקי, אוליבר טוויסט, וכן גילם דמות ערבית בסרט סוריאנה. באותה שנה הופיע בסרטו של גאי ריצ'י, Revolver, בו גילם את דמותו של מתנקש שלעולם לא מחטיא. ב-2006 הופיע סטרונג בעיבוד קולנועי של טריסטן ואיזולדה, והציג בסרט כישורי סיוף. ב-2007 הופיע בסרט שמש של דני בויל. סטרונג גם הופיע בסרט אבק כוכבים.

סטרונג הופיע בסרט גוף השקרים של רידלי סקוט, שם גילם את האני סלאם, סוכן חשאי של ירדן.
ב-2010 הופיע בדרמה נוספת של רידלי סקוט, "רובין הוד" וגילם את סר גודפרי, משרתו של ג'ון, מלך אנגליה.
סטרונג נודע בכך שכשחקן הוא נוהג לשנות את תסרוקת השיער שלו - בחלק מסרטיו הוא גלוח ראש, ובחלק אחר הוא בעל שיער ארוך. בשנים האחרונות הוא מרבה להופיע בסרטים בדמות הנבל.

בשנת 2016 שיחק לצד ג'סיקה צ'סטיין, גוגו אמבתה-רו וג'ון לית'גו בסרט המתח "מיס סלואן" בבימויו של ג'ון מאדן. בשנת 2022 הופיע בסרטו של טוד פילד "טאר המנצחת" בתפקיד איש העסקים והמנצח החובב אליוט קפלן, שדמותו דומה לזו של גילברט קפלן.

סטרונג גם הופיע על הבמה בתיאטרון, והיה מועמד למספר פרסים על הופעתו.

== חיים אישיים ==
סטרונג נשוי למפיקת הטלוויזיה, ליזה מרשל ולזוג 2 בנים: גבריאל ורומן. הזוג מתגורר בצפון לונדון.

חברו הטוב, דניאל קרייג הוא הסנדק של בנו של סטרונג, רומן.

סטורנג הוא אוהד שרוף של קבוצת הכדורגל ארסנל, שהחל מגיל 7 הוא מגיע למשחקיה.

==פילמוגרפיה==

=== טלוויזיה ===

* שמש שקרנית (2013)
* הצהרה עמוקה (2018)
*Temple (2019-הווה)
*חולית: הנבואה (2024)
*תשעה זרים מושלמים (2025)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:אישים זוכי פרס אוליבייה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשחק בריסטול אולד ויק
קטגוריה:אנגלים ממוצא אוסטרי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1963
קאחול

הבנק החברתי של קאחול
קאחול (ברומנית: Cahul; ברוסית: Кагул, קגול) היא עיר בדרום מולדובה. העיר היא המרכז המנהלי של קאחול. העיר שוכנת בקרבת הגבול עם רומניה.

==דמוגרפיה==
בקאחול חיים כיום כ-39,400 תושבים.
לפי המפקד האחרון במולדובה משנת 2004 היו 35,488 אנשים החיים בתוך העיר קאחול (מה שהופך אותה לעיר השישית בגודלה במולדובה).

באוכלוסייה זו, 60.5% הם מולדבים/רומנים, 17.1% רוסים, 11.1% אוקראינים, 6.6% בולגרים, 3,2% אתניים ואחרים 1.5%.

===תרבות===
בעיר קיים תיאטרון מוזיקלי, דרמה, מוזיאון היסטורי ואנדרטאות ציבוריות אחרות. מדי שנתיים, בתחילת יולי, מתקיים בקאחול פסטיבל חשוב של מוזיקת הפולק, "Nufărul Alb" ("נימפאה לבנה").

===תיירות===
קאחול גם יעד תיירותי מרכזי לספא, מינרל ובריאות נופש. העיר והסביבה הם עשירים במינרלים המועשרים בברום ויוד.

===חינוך===
בעיר שוכנת "אוניברסיטת המדינה קאחול", שנפתחה בשנת 1999 ונקראת על שם הסופר הפילולוג הרומני בוגדן פטריצ'ייקו חאשדאו. האוניברסיטה מורכבת מ-3 פקולטות (פילולוגיה - היסטוריה, חוק - מינהל ציבורי, ועסקים - מדעי המחשב - מתמטיקה) עם כ-2150 תלמידים.

== תחבורה ==
===רכבת===
תחנת הרכבת משרתת את העיר, והיא מופעלת על ידי חברת "סלאה פראטה דין מולדובה". המספקת חיבור לבירה קישינב ברכבת ישירה.

===כבישים===
קאחול מחוברת למערכת הדרכים הלאומית עם קישינב, גאורגיאולשטי, אואנסה (רומניה) ורהני (אוקראינה). העיר גם מחוברת ישירות למעבר הגבול עם רומניה.

===תעופה===
בעיר ישנו נמל תעופה בינלאומי קטן (ללא טיסות סדירות), הממוקם 8 ק"מ דרומית מזרחית למרכז העיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.cahul.tv/ Cahul TV music online]
* [http://www.nomer.org/cahul/ Cahul telephone directory]
* [https://web.archive.org/web/20120529004234/http://www.cahulfest.net/cahul.html http://www.cahulfest.net/]
* [http://www.moldavie.fr/article.php3?id_article=160 Cahul (in French)]
* [http://www.cahul.net/ http://www.cahul.net/]
* [https://web.archive.org/web/20120415045601/http://www.kagul.ru/ https://web.archive.org/web/20120415045601/http://www.kagul.ru/]
* [http://chinfo.md/ http://chinfo.md/]

קטגוריה:מולדובה: ערים
קטגוריה:מולדובה: רשויות עירוניות
גיירמו רוסלס

גיירמו רוסלס (בספרדית: Guillermo Rosales; 1946 – 1993) היה סופר קובני.

==ביוגרפיה==
רוסלס נולד בהוואנה. פעילות והספרותית החלה עוד בהיותו בקובה, שם עבד כעיתונאי וכתב את ספרו הראשון. 

בשנת 1963 גויס לשירות חובה, אך שוחרר מהצבא בעקבות אשפוזו בשל בעיות נפשיות. בשנת 1965 הצטרף אל משפחתו, ששהתה באותה עת בצ'כוסלובקיה – אביו שירת שם כשגרירהּ של קובה. רוסלס סבל שם מהתמוטטות עצבים קשה. לאחר שהותו בצ'כוסלובקיה נסע לברית המועצות, שם אושפז בבית-חולים לחולי נפש. לאחר שחזר לקובה, הוא המשיך להיות בטיפול פסיכיאטרי.

בשנים שלאחר מכן הוא עבר מספר מקומות עבודה, ולא הצליח להתמיד באף אחת מהם. הוא עבד בתור מורה, בנאי, פקיד, כותב תסכיתי רדיו ותסריטאי בטלוויזיה, והשתתף בכמה כתבי עת. באותה עת הוא כתב רומן בשם "סוקרטס", שאותו כתב במשך חודשיים שבמהלכם הסתגר בביתו ולא יצא אל הרחוב. לבסוף, בדחף עז של הרס עצמי הוא שרף את הספר. רוסלס באותם ימים כתב וקרע את יצירותיו באותה מהירות. אמו ניסתה להציל את יצירותיו; היא שמרה את כתביו בארון נעול – אבל הוא פירק את הרהיט מאחור, הוציא את כתבי היד והשמיד אותם.

===בארצות הברית===
בשנת 1979 נמלט רוסלס ממשטרו הרודני של פידל קסטרו, והתיישב בארצות הברית, במיאמי. בארצות הברית הא שקע באלמוניות וסבל מהפרעות נפשיות. הוא אובחן כחולה סכיזופרניה, ומעולם לא עבד בזמן שהותו באמריקה. רוב ימיו שם עברו עליו בבתי מחסה ובבתי חולים פסיכיאטריים.

===תהילה קצרה וסופו===
הוא זכה לרגעי תהילה קצרים בזכות ספרו "בורדינג הום", שזכה בפרס ראשון בתחרות "אותיות הזהב" שבראש חבר השופטים שלה עמד המשורר זוכה פרס נובל אוקטביו פאס. אולם ימי החסד שלו לא נמשכו זמן רב, ובשנת 1993 הוא שם קץ לחייו, לאחר שהשמיד את רוב יצירתו. בסוף ימיו הוא היה רזה מאוד, הוא איבד את כל שיניו ונראה כמו עוד חסר בית באמריקה. בשלוש שנות חיו האחרונות הוא הוסיף לעבור מבית מחסה אחד למשנהו, בימיו האחרונים הוא התגורר בדירה קטנה ודלה במיאמי. הוא היה רק בן 47 במותו, ערירי ובודד כשרק חברים מעטים מקהילת האינטלקטואלים הקובנים הגולים עדיין מתעניינים בגורלו.

== יצירתו הספרותית ==
צוואתו הרוחנית כוללת בסך הכל שלושה ספרים: "בורדינג הום", El Juego de la Viola ("משחק הויולה") ו-"אביק הקסם", שאותו כתב בין השנים 1988–1990.

ספרו "בורדינג הום" תורגם לעברית מספרדית בידי רמי סערי וראה אור בהוצאת כתר בשנת 2010. הספר ראה אור לראשונה בשנת 1987 בארצות-הברית, אך לא זכה לתהודה רבה. כעשר שנים לאחר מכן הוא תורגם לצרפתית וזכה להצלחה אדירה. בעקבות זאת הוא תורגם גם לגרמנית, לצ'כית ולאנגלית. התרגום לעברית הוא החמישי במספר.
הספר רווי במאפיינים אוטוביוגרפיים, והוא מתאר בצורה חיה ואכזרית את החיים בביתי מחסה למשוגעים במיאמי. הספר משקף יותר מכל את הווי החיים במעון ששמו Happy Home, אחד מבתי המחסה העלובים שרוסלס שהה בהם.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:סופרים קובנים
קטגוריה:ילידי 1946

קטגוריה:נפטרים ב-1993
רפאל אמיר

רפאל אמיר (15 ביוני 1923 – 25 באוקטובר 2015) היה מראשוני השדרנים בקול ישראל. התפרסם ככתב שליווה את כניסת הצנחנים לעיר העתיקה בירושלים במלחמת ששת הימים ותיאר את שחרור הכותל.

==ביוגרפיה==
בשנות הארבעים, בעודו סטודנט, השתתף בתסכיתים ברדיו המנדטורי קול ירושלים. בשנת 1950 החל את עבודתו בקול ישראל. במשך שנים רבות היה בסגל הכתבים של יומן החדשות. בשנות החמישים ערך את סדרת התוכניות "אבני דרך", שהביאה את סיפוריהם של דמויות ואנשים ממקומות שונים בישראל אשר היה להם חלק בבניית הארץ. היה זה אחד הניסיונות הראשונים של קול ישראל בהפקת תוכנית רדיו המשלבת תעודה ורפורטז'ה עם בידור קליל. התוכניות כללו כתבות שטח וקטעי מוזיקה עברית מן התקופה. אחד השירים שהושמעו בשידור בכורה בתוכנית היה השיר "שיר העגלון" ששר הזמר מישה אפלבוים, ועד מהרה הוא הפך ללהיט ישראלי.

במבצע סיני שידר אמיר מן השטח. לאחר מכן נסע ללונדון, שם שהה ארבע שנים, ובשובו התמנה למזכיר מערכת עתי"ם בירושלים. בשנת 1964 נקרא על ידי חגי פינסקר לשוב לרדיו. במלחמת ששת הימים שובץ ככתב בירושלים. בשנים שלאחר מכן שידר סדרה בת עשרות תוכניות בשם "בית אבא", ובה ראיין אישים שונים בתולדות המדינה שהעלו זכרונות וחוויות ילדות. בשנות השישים הגיש במשך תקופה את הפינה היומית "אור ירוק", ששודרה במשך שלושים שנה רצופות (1962 - 1993; 27 שנים מתוכן היא הוגשה על ידי גדעון הוד).

==במלחמת ששת הימים==
הצנחנים שרים את [[התקווה ליד הכותל המערבי בהר הבית. רפי אמיר ראשון משמאל. מפקד פיקוד המרכז אלוף עוזי נרקיס בכובע מצחיה שלישי משמאל וסגן דידי מנוסי שישי משמאל, 5 ביוני 1967]]
במלחמת ששת הימים בוצעו השידורים על ידי "רשת השידורים העבריים". כתבי קול ישראל נשלחו לשטח, והכתבים שכיסו את פיקוד המרכז היו, בין השאר, רפאל אמיר ואלימלך רם. המערכת בירושלים נאלצה לעבוד תחת אש. ביומה השלישי של המלחמה, ה-7 ביוני, נקלע רפאל אמיר לאחד הרגעים הדרמטיים בתולדות המדינה, כשליווה את כניסת הצנחנים לעיר העתיקה. הוא הקליט תוך כדי תנועה, ותיאר את שחרור העיר העתיקה, כששיאה של ההקלטה היה התיאור הנרגש של שחרור הכותל.

:רפאל אמיר: השעה עשר ועשרים, השבעה ביוני. ברגע זה, יחד עם סגן הרמטכ"ל בג'יפ ואלוף הפיקוד, אנו עוברים את שער האריות. אני נמצא עכשיו בצל, בצל של השער, ושוב אנו יוצאים לתוך השמש, לרחוב. אנחנו בתוך העיר העתיקה. החיילים צמודים לקירות (ברקע נשמעים קולות ירי, וקריאות חיילים: "לכותל, לכותל". קולות שופר. קולות חיילים שרים "ירושלים של זהב").

:עוזי נרקיס (אלוף פיקוד המרכז): תגיד, איפה הכותל, איך הולכים?...

:רפאל אמיר: אני יורד ברגע זה, ברגע זה, אני יורד במדרגות אל הכותל. אינני אדם דתי, מעולם לא הייתי, אבל זהו הכותל, ואני נוגע באבני הכותל המערבי! (קולות של חיילים: "שהחיינו וקיימנו והגיענו לזמן הזה").

הדיווח של אמיר לא היה בשידור חי, אולם סרט ההקלטה שהובא לאולפן לא נערך והושמע כפי שהוא, כדי לשמור על אותנטיות מוחלטת. לאחר המלחמה פרסם אחד הלוחמים את חוויותיו מן המלחמה, ובין השאר הוא כותב על שידורו של אמיר: "סוללות הטרנזיסטור נחלשות והקליטה קשה. שבעה זוגות אוזניים צמודות למכשיר. שעת ערביים קרירה בלב המדבר. אנו קולטים שידור המספר על כיבוש העיר העתיקה... הנה מתאר הקריין רפאל אמיר את ירידתו בעקבות הלוחמים לכותל המערבי. קולו נרגש, חנוק מבכי. אנו מאות קילומטרים מהגבול נרגשים לא פחות...".

שידור זה של אמיר הפך לאחד הקטעים המפורסמים בתולדות הרדיו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
תן קו

תן קו הוא משחק עט ונייר המיועד לשתי קבוצות. מטרת המשחק היא לנחש מילה, ביטוי או פסוק באמצעות ציורים.

המשחק עובד למשחק לוח, למשחק מחשב ולשעשועון טלוויזיה. בארצות הברית, שווק משחק לוח תחת המותג "Pictionary" על ידי חברת הסברו, אשר גם הפך לשעשועון טלוויזיה בשם זה. בישראל הוא שווק תחת המותג "ביד הדמיון" על ידי קודקוד, וכשעשועון טלוויזיה היו לו שני גלגולים: אחד - תחת השם "תן קו" בהנחיית דודו טופז, והשני - תחת השם "תופסים קו", אשר שודר בטלוויזיה החינוכית בהנחיית שירה אלון.

== מהלך המשחק ==

כל קבוצה בתורה שולחת נציג, המקבל מילה, ביטוי או פסוק (לרוב, אמרת כנף מוכרת). על הנציג לצייר את שקיבל על נייר ולגרום לקבוצתו לנחש מהו אותו ביטוי, מבלי להשתמש בדיבור, כתיבה (של מילים או אותיות) או שפת גוף (פנטומימה, במיוחד). המשחק משוחק על זמן, וישנן מספר גרסאות לקביעת הקבוצה המנצחת. לפי אחת הגרסאות, בכל סיבוב נמדד הזמן מהרגע שהנציג מתחיל לצייר ועד שהקבוצה מצליחה לנחש נכונה את הביטוי. הקבוצה שהזמן המצטבר שלה הוא הקצר ביותר היא המנצחת. לפי גרסה אחרת, לכל סיבוב מוקצב זמן מראש, על פי רוב דקה, ואם הקבוצה מצליחה לנחש נכונה את הביטוי במסגרת הזמן המוקצב, היא מקבלת נקודה. הקבוצה שצוברת את מספר הנקודות הרב ביותר היא המנצחת.
==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20140807065059/http://www.eshcolot.co.il/~eshcolot/files/New/teachers/hukim/tofsimkav.pdf תופסים קו], באתר אשכולות חשיבה
* 

קטגוריה:משחקי עט ונייר