OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תל שלף

בית מוסא שאהין, צילום רחפן
תל שָלָף (או תל אֶ-שַׁלַאף) הוא תל בתחום העיר רחובות, ממערב לשכונת כפר גבירול, אשר יש המזהים אותו עם אלתקה, מערי הלויים של נחלת שבט דן.
בית מוסא שאהין בתל שלף

==מיקום==
התל יושב על גבעת כורכר נמוכה המתנשאת 18 מטר מעל סביבתה, דרומית מערבית לשכונת כפר גבירול ברחובות, בצדו השני של כביש 411. התל נמצא מצפון למושב גאליה שבמועצה אזורית גן רווה, וממזרח לנחל גמליאל.

==ממצאים==
בסקר ארכאולוגי נמצאו בתל ובסביבתו ממצאים החל מתקופת הברונזה הקדומה. באתר נמצאו ממצאים מהתקופה הכנענית (ברונזה תיכונה) כולל חרסים ושבר משקוף עם הירוגליפים. כן נמצאו ממצאים מהתקופה הישראלית (ברזל), בהם כתובות עבריות מתקופת מלכי יהודה ושרידי בנייה הכוללים חומה רחבה. בתל נמצאו ממצאים גם מהתקופה הפרסית.

על גבעה נוספת במרחק של כ-600 מטר מצפון מערב לתל שָׁלָף נמצאו ממצאים נוספים מתקופת הברונזה והברזל.

==התל כיום==
בית שהין, על תל שלף
על התל נמצאים כיום בתי פרדס ומטעים מסביבו. כן נמצאים על התל, סמוך לכפר גבירול, שני בתים נאים שנבנו בתקופת המנדט הבריטי על ידי שני אחים בני משפחת שהין הנכבדה מהכפר קובייבה הסמוך, אשר ננטש ונהרס במהלך מלחמת העצמאות. במבנה דו-קומתי יפה שנבנו בעשור השני של המאה ה-20, בחזיתו, שפונה מערבה, בנויה מרפסת ענקית שמקושטת בקשתות ובעמודים. הבתים הוכרזו על ידי המועצה לשימור אתרים כמבנים לשימור.

==זיהוי==
בשנת 1976 זיהה בנימין מזר את התל עם אלתקה, אשר מתאים מבחינת מקומו, ושנמצאו בו ממצאים מתאימים לתקופת המקרא. בהתאם לזיהוי זה, משערים שהגבעה הנוספת הייתה פרבר או עיר בת של אֶלְתְּקֵה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://michaelarch.wordpress.com/2010/08/25/סיבוב-בבית-מוסה-שהין-שבדרום-רחובות/ סיבוב בבית מוסא שאהין שבדרום רחובות] בבלוג חלון אחורי, אוגוסט 2010
* [https://www.hoshvilim.com/תל-שלף-tel-shalaf/ תל שלף] באתר הושבילים, אוגוסט 2018
* [https://www.mapah.co.il/illuminating-the-history-beit-musa-shahin/ בית מוסא שאהין] ב מע/אירים את ההיסטוריה, ינואר 2023
==הערות שוליים==

קטגוריה:רחובות: גאוגרפיה
קטגוריה:תלים עתיקים
שעריים (עיר מקראית)

שעריים היא עיר המוזכרת בתנ"ך בתקופה שלפני מלכות דוד. לעיר ניתנה מספר זיהויים, בהם חורבת קייאפה ותל חרסים בכפר מנחם.

==במקרא==
שעריים מוזכרת עד שלוש פעמים במקרא:
*ברשימת הערים של שבט יהודה, אחרי סוכה ועזקה. על פי פסוק זה שעריים נמצאת בעמק האלה.

*אחרי שדוד הורג את גָּלְיָת, הפלשתים נסוגו בדרך שעריים:

ישנם הטוענים ששעריים בפסוק זה אינו מתייחס למקום אלא לשערים, על פי תרגום השבעים.
*ברשימת הערים של שבט שמעון (), "עד למלכות דוד". ישנם הטוענים שמדובר על מקום אחר הנמצא הרבה יותר דרומה.

==זיהוי==
שעריים אינה מוזכרת אצל אוסביוס מקיסריה והירונימוס וגם לא בספרות התלמודית. אדולף נויבאואר הציע לזהות את שעריים בתרעין שליד אשקלון. שארל קלרמון-גנו זיהה את שעריים בח'רבת סעירה (חרבת א-צירה).

גרפינקל וגנור שחפרו בחורבת קייאפה זיהו אותה עם שעריים. הזיהוי מבוסס על:
* המיקום, המתאים לפסוקים המציינים את שעריים בין יישובי עמק האלה ובדרך לגת ועקרון.
* הממצא הארכאולוגי של חורבת קייאפה שהיא חד שכבתית בראשית המאה ה-10 לפנה"ס, התואמת את האזכורים המקראיים שכולם קודמים לבניית בית המקדש הראשון.
* המצאות שני שערים בחורבות קייאפה, ממצא ייחודי לתקופה זאת בארץ ישראל, דבר התואם את השם "שעריים".

זיהוי נוסף הוא של ר' בירן שחפר בתל חרסים בכפר מנחם וזיהה בה את שעריים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי המקרא
תל חרסים

תל חרסים הוא תל הנמצא כקילומטר צפונית לכפר מנחם וניתנו לו זיהויים שונים, בהם אלתקה, צפמה ושעריים.

==היסטוריה==
בשנות ה-50 התל היה חסר שם, ואנשי כפר מנחם הסמוך ששוטטו במקום נתנו לו את הכינוי "תל חרסים" לאור ממצאים ארכאולוגיים רבים שאספו במקום.

בשנת 1990 הוחל בחפירות מסודרות בתל ומאז התקיימו במקום לפחות 11 עונות עד שנת 2000. החפירות מומנו על ידי מועצה אזורית יואב, ושלוש אוניברסיטאות: בר-אילן, קלרמונט בקליפורניה ומקגיל במונטיראול.

==ממצאים==
שטח התל כ-20–25 דונם.

עוד לפני תחילת החפירות, נמצא בתל "לוח עשתרת" עם תמונה של אישה המייצגת את עשתרת. הלוחית תוארה על ידי משה ישראל:
:"הלוחית זעירה לפי מידותיה, יתר על כן (ולדאבון לבנו) גם שבורה שבר עתיק. לפי הערכה חסר מאורכה כשליש והיא כיום 4.5 ס"מ בגובהה. נשתמר החלק התחתון של הגוף. גם הידיים והזרועות חסרות, הן היו כנראה נטויות לצדדים בהחזיקן את מקלות הגבעולים שקצוותיהם נראים בתבליט. הדמות עצמה — אשר גובהה היום 3.4 ס"מ ואשר בולטת מעל הלוחית 0.4—0.2 ס"מ נמצאת במסגרת מלבנית המקושטת בכמה מקומות על־ידי קווים חרוצים לרוחבה. קוטר הגלגלים (כוכבים(? הנראים משני צדי הגוף 0.8 ס"מ וכנראה הוטבעו לתוך הלוחית. החותמת זזה (בצד ימין (בשעת הטביעה וכך מופיע החישוק בפעם נוספת."
:"הלוחית עשויה חרס אדמדם צרוף יפה והוכנה בתוך תבנית — דפוס אבן או מתכת. הגוף המגולף — אפילו המקוטע של היום — מראה השפעת אמנות מצרית מובהקת. עמידת הרגליים היא מצרית אופיינית: הגוף נראה מקדימה והרגליים בתפנית לצד. אילו היו נשארים הראש, התסרוקת וחלקי הגוף העליונים וודאי היינו מגלים סימנים נוספים של השפעה מצרית."

בחפירות בתל חרסים זוהו חמש שכבות:
* שכבה V מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת 2. על פי הממצאים נקבע שבמאה ה-14 תל חרסים הייתה יחד עם בית שמש ותמנה אחת מארבע ערים מדרום לממלכת גזר. הממצאים גם הצביעו על חורבנות רבים באותה תקופה.
* שכבה IV מתוארכת לתקופת הברזל 2.
* שכבה III מתוארכת לתקופה הפרסית.
* שכבה II מתוארכת לתקופה ההלניסטית–רומית.
* שכבה I מתוארכת לתקופה הביזנטית.

==זיהוי==
בתחילת שנות ה-60 הציע משה ישראל לזהות בתל חרסים את אלתקה. בשנת 1990 הוצע לזהות את תל חרסים עם צפמה ממכתבי אל-עמארנה.

ר' בירן שחפר בתל חרסים זיהה אותו בשנת 2000 עם שעריים. פרופ' יגאל לוין הציע באותה עת לזהות את תל חרסים עם מורשת גת.

==הערות שוליים==

קטגוריה:תלים עתיקים
גשר מולטקה

גשר מולטקה (בגרמנית: Moltkebrücke) הוא גשר על נהר השפרה בברלין, גרמניה. הגשר שהושלם בשנת 1891, מחבר את האזור הישן של מואביט ליד תחנת הרכבת המרכזית בגדה הצפונית לווילי-ברנדט-שטראסה ומשרדי הפדרל קנצלר (Chancellery) בגדה הדרומית. הגשר נקרא על שמו של פילדמרשל הלמוט פון מולטקה האב, שהיה ראש המטה של הצבא הפרוסי במשך שלושים שנה. מולטקה הלך לעולמו ממש לפני השלמת הגשר והוא נחנך על ידי מחלקת ההלוויה שלו. לגשר שלוש קשתות מוצלבות עשויות אבן חול אדומה, והוא מעוטר בפסלים של יוהנס בוזה, קארל פייפר וקרל יוזף בגס.

== היסטוריה ==
גשר מולטקה בסביבות שנת 1900
גשר מולטקה ברלין - ראש אבן של פילדמרשל הלמוט פון מולטקה
בניית הגשר החלה ב-1888 והסתיימה ב-1891.
באזור הגשר התנהלו קרבות קשים במהלך הקרב על ברלין באפריל 1945 בסוף מלחמת העולם השנייה. מגנים גרמנים, כ-5,000 חברי אס אס ופולקסשטורם, חסמו את הגשר בשני קצותיו וחיברו אליו מטעני נפץ כדי להורסו. ב-28 באפריל, יחידות של ארמיית ההלם הסובייטית השלישית, בפיקודו של גנרל מאיור ס.נ. פרברטקין, נלחמה במורד מואביט לעבר הגשר במטרה לכבוש את הרייכסטאג הגרמני שנמצא 600 מטר מהגשר.<ref>Read & Fisher, pp. 435.</ref> בשעת בין ערביים תקפו הסובייטים את הגשר. מטעני הפיצוץ גרמו לנזק, ומקטע ממנו נפל לשפרה, אך נותר מספיק שטח למעבר של אנשים וכלי רכב. <ref>Read & Fisher, pp. 444.</ref> עד חצות, דיוויזיות הרובאים ה-150 וה-171 הסובייטיות אבטחו את ראש הגשר מפני התקפת נגד של הגרמנים.<ref>Beevor, pp. 340, 347–349.</ref> מכאן הם עברו לרייכסטאג, וכבשו אותו ב-2 במאי.

למרות שניזוק, הגשר היה אחד הבודדים ששרדו את המלחמה ונותר דומה למבנהו המקורי, אם כי הוא תוקן וחוזק כדי לעמוד בעומס התנועה המודרנית.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

; מקורות
* Read, Anthony & Fisher, David, "The Fall of Berlin", WW Norton & Company, ניו יורק, 1992,
* ביבור, אנטוני "ברלין: הנפילה 1945", ספרי ויקינג-פינגווין, 2002,

קטגוריה:ברלין: גשרים
שארל-אנרי דלקור

שארל-אנרי דלקור (בהולנדית: Charles-Henri Delcour; נולד ב-1948) הוא גנרל בלגי בדימוס אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של בלגיה בין השנים 2009–2012.

==ביוגרפיה==
דלקור נולד בבריסל ב-1948. הוא למד בבית הספר הצבאי המלכותי הבלגי, וב-1967 התגייס לצבא בלגיה. הוא מילא תפקידי פיקוד זוטרים ותפקידי מנהלה עד 1998, אז מונה למפקד הכוחות הבלגיים בגרמניה. בשנת 2000 הוא הועלה לדרגת גנרל-מאיור ומונה לראש אגף הציוד של הצבא הבלגי. באוגוסט 2004 הוא מונה לראש מטה מפקדת ISAF באפגניסטן, ובפברואר 2005 עבר לשטרסבורג ומונה למפקד היורוקורפוס. ב-2007 הוא מונה לנציג בלגיה בוועדה הצבאית של האיחוד האירופי.

ב-2 באפריל 2009 הועלה דלקור לדרגת גנרל ומונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-14 במרץ 2012 הוא התפטר מהתפקיד בעקבות סכסוך עם שר ההגנה פיטר דה קרם. הממשלה קיבלה את התפטרותו ב-30 לחודש.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nato.int/cps/en/natohq/who_is_who_53162.htm?selectedLocale=en שארל-אנרי דלקור] באתר נאט"ו

קטגוריה:גנרלים בלגים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:ילידי 1948
מאקי (חורש)

מפה של אזורי מאקי בעולם
מאקי נמוך ב[[קורסיקה]]
מאצ'יה גבוהה ב[[סרדיניה]]
מאקי (מצרפתית) או מאצ'יה (מאיטלקית) היא ביומה של בתת שיחים באזור אגן הים התיכון, המורכבת בדרך כלל משיחים ירוקי-עד הגדלים בצפיפות.<ref name="MarCavShrublands"></ref><ref name="SoilOfItaly"></ref>

ערבות המאקי מאופיינות בצמחים ממשפחת השפתניים, הסוגים ער והדס, והמינים זית אירופי, חרוב מצוי ותאנה. תצורת חורש זו דומה לגריגה.<ref></ref>

קבוצות לוחמי גרילה מתנועת ההתנגדות הצרפתית במלחמת העולם השנייה כונו מאקי (Maquis), מכיוון שהסתתרו בחורשים כאלה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ביומות יבשתיות
קלרה הוסאר

קלרה הוסאר (בהונגרית: Huszár Klára; 29 במאי 1919 – 13 ביוני 2010) הייתה במאית אופרה יהודייה-הונגריה, תמלילנית, מתרגמת. היא זוכת פרס פרנץ ארקל (פרס ממלכתי הונגרי למלחינים מצטיינים, למנהלים מוזיקליים ולפעילות אמנותית).

== קורות חייה ==
קלרה הוסארמ נולדה כבתם של אימרה הוסאר וארז'בט בניוביץ'. בין השנים 1938–1942 הייתה סטודנטית באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט במגמת שירה והוראת מוזיקה. בין 1951 לבין 1956 היא קיבלה באותו המקום את ההסמכה שלה כבמאית אופרה, אז הייתה תלמידו של גוסטב אולה.

בין השנים 1947-1951 עבדה ברדיו ההונגרי וארגנה את בית הספר למוזיקה של הרדיו, בית הספר למוזיקה של העובדים. בין השנים 1947–1951 עסקה גם באופרות ילדים והייתה ראש מחלקת הנוער ברדיו. ב-1951 פוטרה מהרדיו ואז נרשמה לאקדמיה שוב. בין 1956 ל-1979, הייתה עוזרת במאי ולאחר מכן במאית האופרה הממלכתית ההונגרית. היא ביימה כאורחת גם בפץ' ומחוץ להונגריה, בגרמניה ובווינה.

=== חייה הפרטיים ===
קלרה הוסאר התחתנה ב-1941, בעלה היה המשורר גאבור דבצ'רי עד מותו (1917–1971). היה בן אחד, יאנוש דבצ'רי (1944–)

== עבודותיה בתיאטרון ==
=== כמפיקה ===
* מוצרט: תאמוס, מלך מצרים (1971) (גם במאית)

=== כמתרגמת ===
* כריסטוף ויליבלד גלוק : איפיגניה בטאוריס (1957) (גם במאית)
* ג'אן קרלו מנוטי : הטלפון (1957, 1964, 1976) (גם במאי)
* סושון: מערבולת (1959)
* לאוש יאנאצ'ק : Katja Kabanova (1961)
* מנוטי: אמיליה הולכת לנשף (1962)
* דומניקו צ'ימרוסזה : נישואים סודיים (1963, 1977, 1981, 2002, 2004) (גם במאית)
* ג'ואקינו רוסיני : סינדרלה (1965, 1981, 1987, 1989–1990, 2001)
* גאורג פרידריך הנדל : יוליוס קיסר (1966)
* יוזף היידן : איש על הירח (1970) (גם במאית)
* רוסיני: הטורקי באיטליה (1976–1977) (גם במאית)
* גאטנו דוניצאי : Viva mama!/תחי אמא! (1978, 1992)
* ז'אק אופנבך : מאוהבים נמלטים (1979)
* אנדור קובאץ' : מדיאה (1981)
* פרידריך פון פלוטו : מרתה, או היריד הריצ'מונד (1990)

=== כתמלילנית ===
* אוסקר ויילד : בונברי (1959, 1968)
* אוסקר ויילד: שקר את האמת! (1960, 1970)
* גולבסקה: עופי שירה, עופי מזור! (1979)
* דרזיץ': דונדו מרוג'ה (1979)
* פלאטוס : החייל המתרברב (1979)

=== כבמאית ===
<div class="mw-content-ltr">

== סרטיה ==
* פטר צ'אלוקה (1979) (במאי מוזיקלי)
* רוסיני: סינדרלה (1991) (מתרגם)

== ספריה ==
* בימוי אופרה (1970)
* מדריגל של קריסטינהווארוש (2001)

== פרסים והוקרה ==
* פרס פרנץ ארקל (1973)
* פרס האמן המצטיין (1977)
* פרס קלמן נאדאשי (2003)

== לקריאה נוספת ==
* MTI Ki kicsoda 2009. Szerk. Hermann Péter. Budapest: Magyar Távirati Iroda. 2008. - מיהו מי? סוכנות הידיעות ההונגרית

== קישורים חיצוניים ==

* [http://mek.niif.hu/02100/02139/html/sz10/373.html לקסיקון אמנות התיאטרון ההונגרי]
* [http://www.hirextra.hu/2010/06/14/elhunyt-huszar-klara/ קלרה הוסאר נפטרה] ב-hirextra
* [https://fidelio.hu/zenes-szinhaz/elhunyt-huszar-klara-92890.html קלרה הוסאר נפטרה] ב-fidelio

קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:מתרגמים יהודים הונגרים
קטגוריה:מתרגמים הונגרים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס פרנץ ארקל
קטגוריה:במאי אופרה יהודים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגריות שנולדו ב-1919
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1919
קטגוריה:נפטרות ב-2010
ממאדו מאיגה

ממאדו מאיגה (בצרפתית: Mamadou Maiga; ברוסית: Мамаду Майга; נולד ב-10 בפברואר 1995 בבמקו שבמאלי) הוא כדורגלן מאלי-רוסי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת ניז'ני נובגורוד מליגת העל הרוסית.

== קריירת מועדונים ==
מאיגה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת ז'אן ד'ארק מליגת העל המאלית.

ב-14 ביולי 2020 חתם מאיגה בוולס מוסקבה מהליגה הרוסית הראשונה, שהיא ליגת הכדורגל השנייה בחשיבותה ברוסיה. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 60 הופעות ליגה והבקיע שער אחד.

ב-30 ביוני 2022 חתם מאיגה על חוזה לשלוש שנים בניז'ני נובגורוד מליגת העל הרוסית. ב-17 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד לוקומוטיב מוסקבה במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2022/2023. ב-2 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בהפסד 1–2 לספרטק מוסקבה במסגרת המחזור ה-11 בליגה. בסך הכל ערך 22 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע שער אחד.

== חיים אישיים ==
בחודש נובמבר 2021 קיבל מאיגה אזרחות רוסית.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים מאלים
קטגוריה:קשרי כדורגל מאלים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלני ניז'ני נובגורוד
קטגוריה:מאלים שנולדו ב-1995
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1995
וולבס (כדורסל)

סמל הוולבס
וולבס (באנגלית: BC Wolves) הוא מועדון כדורסל ליטאי מעיר הבירה וילנה, המתחרה בליגת העל הליטאית (LKL) וביורוקאפ. הקבוצה משחקת את משחקי הבית שלה באולם אוויה סולושנז גרופ ארנה המכיל 10,000 מושבים.

== היסטוריה ==
המועדון נוסד ב-2 ביוני 2022, כשהשם וולבס (זאבים) מתייחס לזאב הברזל המיתולוגי ולאגדה על ייסוד העיר וילנה (בה גדימינאס, הדוכס הגדול של ליטא, חלם על זאב ברזל ענק מיילל בחוזקה על גבעה, ובמקום בו חלם הקים את העיר). הקבוצה קנתה את רישיון ה-LKL דזוקיה בעונת 2022/23, שהייתה עונת הבכורה.

המועדון נתפס במעט ספקנות על ידי חלק מאוהדי הכדורסל במדינה: חלקם מתנגדים להופעתה בליגה הראשונה תוך עונה אחת בשל עקרונות כספיים ולא מקצועיים (עלייה מהליגות הנמוכות), חלקם בשל הקשר לכאורה בין בעלי המועדון לבין שוק העסקים הרוסי ואחרים בשל הספק לגבי מיקומה העתידי של הקבוצה - מועדון קבוע בווילנה או קריצה לשוק אירופאי אחר ורווחי יותר, כמו לונדון. עם זאת, בעלי המועדון, Basketball Holding Company (חברת החזקות כדורסל), מכחישים כל קשר עם השוק הרוסי וטוענים כי המטרות המרכזיות נותרו וילנה והתחזקות הכדורסל הליטאי, משיכת שחקנים חזקים והגברת התחרות בין מועדוני הכדורסל החזקים בליטא.

=== עונת 2022/23 ===
ב-5 ביולי מונה רימאס קורטינאיטיס למאמן הקבוצה הראשון. למחרת הפך אדאס יושקביצ'יוס לשחקן הראשון שהוחתם בהיסטוריה של המועדון.

במהלך העונה הסדירה השיגה הקבוצה השיגה מספר ניצחונות חשובים: 80–75 על קבוצת היורוליג ז'לגיריס קובנה, 88–76 מול קבוצת ליגת האלופות ריטאס וילנה ו-70–65 ו-96–92 על קבוצת היורוקאפ לייטקבליס.

ב-28 במרץ 2023 פוטר המאמן קורטינאיטיס ובמקומו מונה קשטוטיס קמזורה. תחת שרביטו של קמזורה הפסידה הקבוצה 66–70 בגמר הליגה הצפון אירופית לסטאל אוסטרוב ויילקופולסקי ו-0–2 ליובאנה ברבע גמר פלייאוף ה-LKL לאחר שסיימה במקום השלישי העונה הסדירה.

עקב שיפוץ באוויה סולושנז גרופ ארנה שיחקה הקבוצה את משחקיה בעונה זו באליטוס ארנה.

=== עונת 2023/24 ===
ב-24 במאי 2023 חידש ג'פרי טיילור את חוזהו במועדון עד 2025 עם אופציה לשנה נוספת. ב-29 ביוני הוכרז שהקבוצה תתמודד בעונת ביורוקאפ.

== תארים ==
;הליגה הצפון אירופית
* סגנות (1): 2023

== עונה אחר עונה ==
{| class=wikitable style="text-align:center"
!עונה
!רמה
!ליגה
!מק'
!פלייאוף
!תחרויות אזוריות
!מק'
!גביע
!colspan=2|תחרויות אירופיות
|-
|2022/23
|1
|LKL
|3
|רבע גמר
|ENBL
|bgcolor=silver|2
|רבע גמר
|יורופקאפ
|חצי גמר מוקדמות
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://en.lkl.lt/komandos/wolves פרופיל], באתר ליגת העל הליטאית בכדורסל
* [https://basketballhc.com Basketball Holding Company]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצות כדורסל ליטאיות
קופיקו בספרייה (סדרת טלוויזיה)

קופיקו בספרייה היא סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים המהווה ספין אוף לסדרה "קופיקו", אשר מבוססת על סדרת ספרים בעלת אותו שם מאת תמר בורנשטיין-לזר. הסדרה החלה את שידוריה בערוץ ג'וניור ב-18 בדצמבר 2022 ובשידורים חוזרים בערוץ הכוכבים.

== עלילה ==
בכל פרק קופיקו קורא לילדים סיפורים בספרייה בעזרתו של השומר שלה.

== דמויות ראשיות ==
*קופיקו (ליאור דטאוקר) - קוף מצחיק שמגיע מחונטוזה ומקריא לילדים סיפורים בספרייה.
*שומריקו (אוראל צברי) - שומר בספרייה שעוזר לקופיקו.
*מיפו (הילה שלגל) - ספר מדבר, חבר טוב של קופיקו.

== סקירת הסדרה ==
=== העונה הראשונה ===
העונה הראשונה מחולקת לשני חלקים. חלק ראשון בן חמישה פרקים, ששודרו החל מ-18 בדצמבר 2022, וחלק אחרון בן חמישה פרקים, ששודרו החל מ-20 בדצמבר 2022.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:קומדיות מצבים ישראליות
קטגוריה:סדרות קומיות ישראליות לילדים
קטגוריה:Yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:ערוץ ג'וניור: תוכניות רכש
וילי הרטלר

וילי הרטלר (Willy Herteleer; נולד ב-1 באוקטובר 1941) הוא אדמירל בלגי בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של הכוחות המזוינים של בלגיה בין 1995-2002.

==ביוגרפיה==
הרטלר נולד באסנדה ב-1 באוקטובר 1941. ב-1957 למד בבית הספר המלכותי הצבאי בבריסל. ב-1960 הוא נרשם ללימודים באקדמיית צי הסוחר הבלגית, וב-1962 התגייס לצי הבלגי בדרגת לוטננט. הוא שרת על סיפונן של שולות מוקשים ומילא תפקידי מטה. בין 1972-1974 למד במכללת הצי הצרפתי בפריז. ב-1975 הוא חזר לבלגיה ומונה למפקד שולת מוקשים. ב-1979 הוצב במדור התכנון של הצי הבלגי ולאחר מכן במועצת הצי של נאט"ו. בין 1984-1985 הוא שימש כמפקד הפריגטה "ווסטדיפ".

ב-1987 הוא מונה לראש אגף המבצעים של הצי. עוד באותה שנה הוא הועבר לשמש כמפקד בית הספר הבלגי-הולנדי ללוחמת מוקשים באוסטנדה. ב-1990 הוא מונה למפקד כוח הספינות הבלגיות שהשתתפו במלחמת המפרץ. ב-1 בינואר 1993 הוא הועלה לדרגת אדמירל משנה ומונה למפקד הצי הבלגי. ב-30 בספטמבר 1995 הוא מונה לראש המטה הכללי של הצבא הבלגי. בינואר 2002 שונה שם התפקיד לראש ההגנה, במקביל הוא הועלה לדרגת אדמירל. ב-31 בדצמבר 2002 פרש הרטלר מהצבא.

הרטלר מתגורר כיום באוסטנדה עם משפחתו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://eurodefense.pt/docs/pdf/EDBEpub.pdf וילי הרטלר] באתר יורודפנס

קטגוריה:אנשי צבא בלגים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:אדמירלים
קטגוריה:ילידי 1941
0G

טלפון רדיו נייד
רדיו טלפון נייד הוא מערכת טלפוניה שהשתמשה בקשר רדיו על מנת לאפשר לאנשים לשוחח זה עם זה תוך כדי תנועה, והייתה הראשונה שאיפשרה זאת בטלפוניה. כיוון שבכך היא הקדימה את התקשורת הסלולרית, היא נקראה למפרע 0G או קדם דור. היא השתמשה במערכות לחץ לדיבור (PTT), שירותי טלפון נייד (MTS), שירות טלפון נייד משופר (IMTS) ומערכת טלפון נייד מתקדמת (AMTS). מערכת הטלפוניה המוקדמת הזאת הזכירה ברבים ממאפיינה את הרדיוטלפון, שכיום נמצא לרוב בשימוש במערכות משטרה או במוניות. עם זאת, מערכת ה-0G נתנה לכלל הציבור גישה למערכת הזאת בשילוב Public Switched Telephone Network (PSTN).

רוב טלפוני הרדיו (0G) לא היו נגישים בקלות, אלא היו מחוברים לכלי רכב לשימושם של אנשי עסקים. הטלפונים עצמם הגיעו גם במעין קופסאות או שהם היו ממוקמים לאורך הכבישים, אך היו קשים מאוד לתפעול. הדגם הראשון (MTS), שהושק ב-1949 על ידי AT&T, שקל 36 קילוגרם, רק 3 אנשים יכלו לבצע בו שיחות בו זמנית בכל העולם, ובכללי היה יקר לתפעול, ושיחה אחת יכלה לעלות עד 40 סנט (כיום 5 דולרים). עם זאת, בהמשך, המערכת הפכה לזולה ופרקטית יותר. אחד מן הדגמים האחרונים של אותה מערכת הטלפוניה, הייתה של מערכת האותות האנלגית B-Netz שפעלה בגרמניה המערבית מ-1972. ב-1979, חברת ניפון טלגרף וטלפון (NTT) היפנית, הוציאה את טלפון ה-1G הראשון, שכלל רשת סלולרית חכמה ומערכת אות אנלוגי.

טלפונים ניידים אלה הותקנו בדרך כלל במכוניות או משאיות (ולכן נקראו טלפונים לרכב), אם כי יוצרו גם דגמים במזוודות ניידות. בדרך כלל, המקמ"ש (מקלט-משדר) הותקן בתא המטען של הרכב וחובר בכבל ל"ראש" (חוגה, תצוגה ושפופרת) שהותקן ליד מושב הנהג.<ref name=":0"></ref>

== מערכות ראשונות ==

* מוטורולה, בשיתוף עם חברת בל, הפעילה את שירות הטלפון הנייד המסחרי הראשון (MTS) בארצות הברית בשנת 1946.<ref name=":0" />
* רשת A-Netz הושקה בשנת 1952 במערב גרמניה כרשת הטלפונים הסלולריים המסחריים הציבורית הראשונה במדינה.<ref></ref>
* מערכת 1 (System 1), הושקה ב-1959 בבריטניה כ"שירות הרדיו של הדואר של דרום לנקשייר", כיסתה את אזור דרום לנקשייר והופעלה ממרכזת טלפון במנצ'סטר. מערכת זו הייתה ידנית (הקישור נעשה באמצעות מפעיל) ובמשך כמה עשורים הכיסוי שלה היה נמוך מאד.
* המערכת האוטומטית הראשונה הייתה ה-IMTS של חברת בל שהושקה ב-1964 והציעה חיוג אוטומטי אל הטלפון הנייד וממנו.<ref></ref>
* מערכת הטלפונים הניידים "אלטאי" הושקה לשירות ניסיוני ב-1963 בברית המועצות, ונכנסה לפעילות מלאה ב-1965; זו הייתה המערכת האוטומטית הראשונה באירופה.
* Televerket השיקה את מערכת הטלפונים הניידים הידנית הראשונה שלה בנורווגיה בשנת 1966. 
* רשת Autoradiopuhelin (ARP) הושקה בשנת 1971 בפינלנד כרשת הטלפונים הניידים הציבורית הראשונה במדינה.
* רשת Automatizovaný městský radiotelefon (AMR) הושקה בשנת 1978 בצ'כוסלובקיה.
* רשת B-Netz הושקה ב-1972 במערב גרמניה כרשת הטלפונים הסלולריים הציבורית השנייה במדינה (והראשונה שלא דרשה ממפעילים אנושיים לחבר שיחות).<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תקשורת סלולרית
קטגוריה:תקשורת סלולרית: תקנים
קטגוריה:טלפוניה: טכנולוגיה
קטגוריה:קשר רדיו
ארמאן קריקילי

ארמאן קריקילי (Armand Crekillie; 1921 – 11 באוקטובר 2006) היה גנרל בחיל האוויר הבלגי אשר שימש כראש המטה הכללי של בלגיה בין השנים 1972–1979.

==ביוגרפיה==
קריקילי נולד באוסטנדה ב-1921. ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא נמלט מבלגיה הכבושה לבריטניה והתגייס לחיל האוויר הבריטי. הוא הוכשר כטייס קרבי, ובמהלך המלחמה ביצע 95 גיחות קרביות. לאחר המלחמה חזר לבלגיה וקיבל דרגת קפטן בחיל האוויר הבלגי. הוא מונה למפקד כנף קרב, וב-1958 מונה לראש אגף המבצעים של חיל האוויר. ב-1964 הוא הועלה לדרגת קולונל ומונה למפקד חיל האוויר הטקטי. ב-1968 מונה לסגן מפקד חיל האוויר ושנה לאחר מכן הועלה לדרגת גנרל של בריגדה. ב-14 במרץ 1972 הוא הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה לראש המטה הכללי של צבא בלגיה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.luchtvaartgeschiedenis.be/content/armand-f-crekillie ארמאן קריקילי]

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים בלגים
קטגוריה:טייסים צבאיים
קטגוריה:אנשי צבא בלגים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1921
קטגוריה:נפטרים ב-2006
מעופפת (סרט)

מעופפת (באנגלית: My Fairy Troublemaker) הוא סרט קולנוע בהנפשה ממוחשבת לילדים. הסרט בוים על ידי קרוליין אוריגר, ועלה לאקרנים בישראל בדיבוב עברי ב-13 ביולי 2023.

==תקציר העלילה==
הסרט עוסק בבית ספר לפיי ופיות שיניים ובחייה של ילדה בשם מקסי.
תלמידת בית הספר לפיות ליליאנה אינה מצליחה לבצע את עבודתה כפית שיניים בסימולציות של בית הספר, כדי להרשים את מוריה היא מגיעה לכדור הארץ ומנסה להשיג שן של ילד קטן,
במקביל ילדה בשם מקסי שעוברת דירה נתקלת בליליאנה ומנסה לעזור לה לחזור לעולם הפיות.

==דמויות==
ליליאנה-פית שיניים שהיא בעצם פית פרחים
מקסי-ילדה אנושית שאוהבת טבע
רונלדו-פיון שיניים שחצן ומצטיין בלימודים
פוקי-פרפרית המחמד של ליליאנה
עוד דמויות כוללות את אחיה החורגים של מקס ומורה לפיות שיניים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://www.seret.co.il/movies/s_movies.asp?MID=7499 אתר סרט]

קטגוריה:סרטי 2022
ניצחון קדמאי

קַדְמוֹס נלחם בדרקון (נחש המים). ציור על כד בסגנון הדמות השחורה מאובויה, 550-560 לפנה"ס.
ניצחון קַדְמֵאִי (ביוונית: καδμεία νίκη) הוא מטבע לשון ביוונית עתיקה שמשמעותו ניצחון המושג במחיר אבידות מרובות.

קדמוס במיתולוגיה היוונית היה בנו של אַגֵנוֹר מלך צוֹר (פיניקיה) ואחיה של אֶוּרוֹפֶּה. כשחטף זאוס את אֶוּרוֹפֵּה והביאה לכרתים, שלח אגנור את קדמוס ואֶחיו לחפש אחריה, וציווה עליהם לבל ישובו בלעדיה. קדמוס הרחיק בחיפושיו אחרי אחותו עד תראקיה, ומשלא הצליח למוצאה, חיפש מקום להתיישב בו, כי הרי לא יכול היה לשוב בלעדיה. הוא נועץ באורקל מדלפי, והאל הורה לו להמשיך בדרכו עד אשר ימצא פרה, ואז ללכת בעקבותיה עד המקום בו תצנח ארצה מאפיסת כוחות. במקום זה יבנה את העיר.

קדמוס עשה כמצוות האל, ובמקום בו עצרה הפרה, הרחק בלב בויאוטיה, הקים את קַדְמֵאָה, לימים האקרופוליס של תֵּבַּאי. ברצונו להקריב את הפרה לאַתֵנָה, שלח את אנשיו להביא מים ממעיין קרוב של אַרֶס, שעליו שמר דרקון. נחש המים הרג רבים מהם. קדמוס קטל אומנם לאחר מכן את הדרקון וייסד את העיר, אך ניצחונו הושג אפוא במחיר אבידות רבות.

ההיסטוריון היווני הרודוטוס (המאה ה-5 לפנה"ס) משתמש במטבע לשון זו בתארו את ניצחון הפוקאים על הקרתגים והאטרוסקים בקרב במימי סרדיניה בשנת 535 לפנה"ס: "ובהילחמם בקרב ים נחלו הפוקאים ניצחון קדמאי, כי ארבעים אניות אבדו להם ובעשרים הנותרות אי אפשר היה להשתמש כי אילי הניגוח נשברו."

פאוסניאס, הגאוגרף היווני בן המאה ה-2 לספירה, סבור כי מקור מטבע הלשון במלחמת ארגוס נגד תבאי (המיתוס "השבעה נגד תבאי"). לדבריו, התקפת הארגיווים על חומות העיר תבאי נהדפה תוך אבידות כבדות ביותר, והתבאנים (הנקראים גם קַדמֵאים, על שם מייסד העיר – קדמוס), מכנים ניצחון זה בשם "ניצחון קדמאי".

==ראו גם==
* נִצְחוֹן פִּירוּס

==לקריאה נוספת==
* אהרן שבתאי, המיתולוגיה היוונית – מיתוסים. תל אביב, ספרי תל אביב, 2000.
* כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. 2 כרכים. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה. [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=119 עותק סרוק] באתר דעת. [https://benyehuda.org/read/10919 העתק דיגיטלי] בפרויקט בן-יהודה.
* הרודוטוס, היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.
<div class="mw-content-ltr">
* Smith, William. A new classical dictionary of biography, mythology, and geography, partly based on the "Dictionary of Greek and Roman biography and mythology". London, Murray, 1853. [https://archive.org/details/cu31924091208342/page/n7/mode/2up Digitized copy] in Internet Archive.
*Apollodorus, The Library. Translated by Sir James George Frazer. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann Ltd. 1921. [https://www.theoi.com/Text/Pausanias1A.html Digitized copy] in Theoi.com.
* Pausanias, Description of Greece. Translated by W.H.S. Jones and H.A. Ormerod. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann Ltd. 1918. [https://www.theoi.com/Text/Pausanias1A.html Digitized copy] in Theoi.com.
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיתולוגיה יוונית
קטגוריה:ביטויים
רולנד נף

רולנד ביט נף (בגרמנית: Roland Beat Nef; נולד ב-1 ביולי 1959) הוא איש צבא שווייצרי בדימוס, אשר שימש לתקופה קצרה כראש הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל) של צבא שווייץ.

==ביוגרפיה==
נף נולד ב-1 ביולי 1959, בפראונפלד שבקנטון תורגאו. הוא למד משפטים באוניברסיטת ציריך וסיים תואר ראשון. במקביל, הוא למד לנגן בצורה מקצועית בפסנתר ובעוגב, ולמשך זמן קצר עבד כנגן עוגב בכנסיית גוטהירט שבציריך. ב-1988 הוא התגייס לצבא שווייץ ועבר הכשרה כקצין ארטילריה. ב-1999 הוא השתתף בקורס תותחנים בארצות הברית. ב-1 בינואר 2002 הוא מונה למפקד בריגדת הפאנצר ה-4. ב-1 בינואר 2004 הוא הועבר לפקד על בריגדת הפאנצר ה-11. בפברואר 2007 הוא הועבר לפקד על יחידת האימונים של השריון והארטילריה.

ב-31 בדצמבר 2007 מונה נף לתפקיד ראש הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל). באמצע יולי 2008, התגלה שבת-זוגו לשעבר של נף, הגישה נגדו תביעה בטענה שעקב אחריה והטריד אותה במשך חודשים. החקירה המשטרתית נגדו התנהלה במהלך התקופה בה נבחר לתפקיד ראש הכוחות המזוינים, אולם נף הגיע להסדר כספי עם התובעת והתיק נסגר עוד לפני שנף נכנס לתפקיד. לאחר שהפרשייה נחשפה, התעוררה סערה ציבורית עזה בשווייץ, ובעקבות כך, ראש המחלקה הפדרלית לביטחון, הגנה אזרחית וספורט סמואל שמיד, הוציא את נף לחופשה כפוייה ב-21 ביולי. כעבור ארבעה ימים, הגיש נף את התפטרותו למועצה הפדרלית. הוא לא הכחיש את הטענות נגדו, והודה שהתנהג שלא כראוי. ב-20 באוגוסט נכנסה התפטרותו לתוקף. סגנו, אנדרה בלאטמן נכנס לתפקיד במקומו.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20080801054420/http://www.vtg.admin.ch/internet/vtg/de/home/dokumentation/news/newsdetail.12970.nsb.html מינויו של רולנד נף לתפקיד ראש הכוחות המזוינים]

קטגוריה:גנרלים שווייצרים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1959
אחרים ויש אומרים

אחרים ויש אומרים הם כינויים במשנה לתנאים אנונימיים, במקרים רבים הכינוי הוא לרבי מאיר ורבי נתן (בהתאמה).

==היסטוריה==
הגמרא במסכת הוריות מספרת על תרגיל שרבי מאיר ורבי נתן עשו כדי להדיח את רבן שמעון בן גמליאל מהנשיאות, כשנתפסו הם נקנסו שלא יוזכרו במשנה בשמם אלא רבי מאיר יכונה אחרים ורבי נתן יכונה יש אומרים, לאחר תקופה רבי למד עם אביו ושאל אותו מי זה האנשים שלא מוזכרים בשמם, רשב"ג הסביר לו שזה רבי מאיר ורבי נתן, רבי שכנע את אביו לקרוא להם בשמם, ומכאן ואילך הם נקראו בשמם.

במחקר המודרני יש המפקפקים בקיומו של מרד זה, בשל מונחים ומוטיבים מאוחרים.

==במשנה ובברייתא==
ביצוע הקנס כמעט ולא התקיים בפועל שכן רבי מאיר מוזכר במשנה מאות פעמים ואילו צורת הביטוי "אחרים אומרים" לא נזכרת ולו פעם אחת, יש ששיערו שהכלל סתם משנה רבי מאיר הוא הביצוע של הקנס, שדעתו היא המכריעה בכל משנה אבל ללא אזכור שמו.

לעיתים בברייתא מובאים רבי מאיר או רבי נתן ביחד עם הכינוי יש אומרים או אחרים, מה שמראה שלכאורה הכינוי לא משויך לאחד מהשניים, מספר תירוצים ניתנו על כך במפרשים.

התוספות במספר מקומות כותבים שזה אדם נוסף שהוזכר בצורה אנונימית, תוספות במסכת סוטה סובר שזה שתי דעות של רבי מאיר, בצעירותו, שנקרא רבי מאיר ובזקנותו שהוסב שמו לאחרים, עוד כתבו בתוספות ש"אחרים" זה שמועות של רבי מאיר בשם אלישע בן אבויה שכונה "אחר", תוספות דחו את דבריו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:משנה
כריסטוף קקאיס

כריסטוף קקאיס (Christophe Keckeis;18 באפריל 1945 - 1 במאי 2020) היה איש צבא שווייצרי, אשר שימש כראש הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל) של צבא שווייץ בין השנים 2004–2008.

==ביוגרפיה==
קקאיס נולד בנשטאל ב-18 באפריל 1945. ב-1966 הוא התגייס לחיל האוויר השווייצרי ועבר הכשרה כטייס פליגרסטפל 17. ב-1974 הוא הועלה לדרגת האופטמן ועבר הכשרה כטייס מיראז' 3. במרץ 1977, קקאיס היה מעורב בתאונה בה התנגשו שני מטוסי מיראז' 3 זה בזה בשדה התעופה הצבאי פאיירן. קקאיס יצא ללא פגע. עוד באותה שנה הוא החל לעבור הכשרה כקצין. ב-1980 הוא הועלה לדרגת מאיור ומונה למפקד טייסת. ב-1989 הוא הועלה לדרגת אוברסט ומונה למפקד גדוד ההגנה האווירית.

ב-1991 הוא מונה למפקד טייסת המעקב של חיל האוויר. בין 1998–1999 הוא שימש כמפקד חיל האוויר. ב-30 באוקטובר 2002, נבחר קקאיס לתפקיד ראש הכוחות המזוינים (מקביל לרמטכ"ל). הוא היה הראשון שהחזיק בתפקיד, כאשר לפני כן לצבא השווייצרי לא היה מפקד עליון בימי שלום. בתקופת כהונתו הוא ערך בצבא השווייצרי רפורמה מקיפה שנודעה בתור: רפורמת הצבא XXI. במסגרת רפורמה זו, הוקמו גופים חדשים בתוך הצבא, במקביל לצמצום משמעותי במספר הקצינים והגברת שיתוף הפעולה עם צבאות זרים.

קקאיס פרש מתפקידו ב-31 בדצמבר 2007 והוריש אותו לרולנד נף. זמן קצר לפני פרישתו, התפרסם כי הצבא השווייצרי "תרם" 100,000 פרנק מכספי משלם המיסים לצורך פרסום ספר שנכתב בידי קקאיס. בעקבות הפרסומים נוצר זעם ציבורי רב שבעקבותיו נאלץ קקאיס לוותר על הכסף.

לאחר פרישתו, הפך קקאיס לנשיא "מרכז ז'נבה לשליטה דמוקרטית של הכוחות המזוינים" (DCAF). מ-2008 עד 2011 הוא היה במועצה המייעצת הבינלאומית של המרכז לאבטחה, כלכלה וטכנולוגיה באוניברסיטת סנט גאלן. בשנת 2009 הוא שימש כמומחה צבאי במשלחת הבינלאומית העצמאית לאיסוף עובדות על הסכסוך בגאורגיה (IIFFMCG). משנת 2009 היה חבר בחבר הנאמנים של מוזיאון הצבא לתעופה בפיירן.

קקאיס התגורר בפיסיליסבאך עד מותו ב-1 במאי 2020.

==קישורים חיצוניים==
* [https://helveticat.nb.admin.ch/discovery/search?&tab=LibraryCatalog&search_scope=MyInstitution&vid=41SNL_51_INST:helveticat&lang=de&offset=0&query=lds50,contains,133947777 כריסטוף קקאיס] באתר הספרייה הלאומית השווייצרית

קטגוריה:גנרלים שווייצרים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:ילידי 1945
קטגוריה:שווייצרים שנפטרו ב-2020
בלט לבן

סצנה מתוך [[הסילפידות]]
בלט לבן (בצרפתית: ballet blanc) היא סצנה, שבה הבלרינה ורקדניות הלהקה לובשות כולן שמלות לבנות או טוטו. הבלט הלבן היה טיפוסי לסגנון הבלט הרומנטי של המאה ה-19, שכלל על פי רוב רוחות רפאים, נימפות יער ומים, נערות מכושפות, פיות ושאר יצורים בלא מן העולם הזה.

== היסטוריה ==
מבשר הסוגה היה "בלט הנזירות", אפיזודה במערכה השלישית של האופרה "רובר השד" מאת ג'אקומו מאיירבר. רוחותיהן של נזירות, שהפרו בחייהן את הנדרים שקיבלו על עצמן, נקראות מקבריהן לפתות את הגיבור, רובר, במחול, הימורים, שתייה והתעלסות באהבים. הבלט הוצג לראשונה בפריז בנובמבר 1831, בכוריאוגרפיה של פיליפו טליוני ובכיכובה של בתו, מארי טליוני בתפקיד הלנה, אם המנזר ההרוס על שם רוזליה הקדושה. התלבושות בהפקות מודרניות הן על פי רוב שמלות לבנות עם אבנטים וצעיפים שחורים.

בשנה שלאחריה, 1832, הופיעה מארי טליוני בתפקיד הראשי של הסילפידה, סיפורה של נימפת יער (סילפידה), שמפתה איכר סקוטי, ג'יימס, לנטוש את אהובתו הכפרית ולבוא בעקבותיה אל היערות, בניסיון לצוד יופי שאין בו ממש. היסטוריוני בלט רואים ביצירה זו את המופע הראשון המלא של "בלט לבן", ראשיתה של מסורת רומנטית בבלט.
אולם המחול, אדגר דגה
שם הסוגה לקוח מן התלבושת הלבנה שעיצב אז'ן לאמי לטליוני, ואשר הייתה לסימן ההיכר לשמלות הרקדניות מן האסכולה האקדמית. חצאית הבלרינה של הטוטו הרומנטי היא באורך אמצע השוק או הקרסול. "טוטו פעמוני" באורך הברך הונצח פעמים רבות בציוריו של אדגר דגה של רקדניות הבלט הפריזאי בשנות ה-70' של המאה ה-19. על אף הצגתם של יסודות רומנטיים של רוחות רפאים מעולמות אחרים, הריקוד בבלט "הסילפידה" היה כל-כולו מן האסכולה הקלאסית.

סצנה מתוך "ז'יזל" (SAYRE 1811)

רוחות רפאים, צללים, נשמות ושאר הוויות משלו בבמות הבלט במשך עשורים אחרי "הסילפידה". דוגמאות מפורסמות ל"בלט לבן" מופיעות במערכה השנייה של ז'יזל (1842), במערכות השנייה והרביעית של אגם הברבורים (1895/1877), במערכה השלישית של הביידרה (1877) ובמערכה הראשונה של מפצח האגוזים (1892).

בהפקות מודרניות, רקדניות בסצינות על חוף האגם ב"אגם הכברבורים" ובסצנה של "ממלכת הצללים" של "הביידרה" לובשות לפעמים טוטו קלאסי קצר, במקום שמלות הבלט המסורתיות באורך השוק או קרסול, אבל הרושם החזותי המהמם של "בלט לבן" לא איבד מכוחו. ב-1908 החזיר מיכאל פוקין לחיים את הסוגה בבלט שיצר למוזיקה מאת פרדריק שופן, שאותו כינה "שופניאנה". כשגרסה מחודשת של הבלט הוצגה בפריז ב-1909 בבלט רוס של סרגיי דיאגילב, ניתן לה השם הרומנטי יותר הסילפידות. היצירה שומרת על מקומה כנציגה פופולרית של רפרטואר הבלט מזה מאה שנים ויותר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בלט
ברונו פאז

ברונו לורנסו פינטו דה אלמיידה פאז (בפורטוגזית: Bruno Lourenço Pinto de Almeida Paz; נולד ב-23 באפריל 1998 בבריירו שבפורטוגל) הוא כדורגלן אנגולי-פורטוגזי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת קוניאספור מליגת העל הטורקית ובנבחרת אנגולה.

== קריירת מועדונים ==
פאז גדל במחלקות הנוער של וינהנסה, בריירנסה, בלננסש וספורטינג ליסבון. בשנת 2016 החל לשחק בקבוצתת המילואים של ספורטינג ליסבון. ב-13 בדצמבר 2018 ערך פאז את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של ספורטינג ליסבון, בניצחון 3-0 על וורסקלה פולטבה במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית לעונת 2018/2019.

ב-23 באוגוסט 2021 הושאל פאז למשך עונה אחת לפארנסה מהליגה הפורטוגלית השנייה. הוא ערך 24 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע שני שערים.

ב-23 במאי 2022 חתם פאז בקוניאספור מליגת העל הטורקית. בעונתו הראשונה במועדון ערך 28 הופעות ליגה, בהן הבקיע שער אחד.

== קריירה בינלאומית ==
פאז שיחק בנבחרות הצעירות של פורטוגל.

ב-23 במרץ 2023 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אנגולה, בהפסד 1-0 לנבחרת גאנה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2023.

נכלל בסגל נבחרת אנגולה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023 בשנת 2024.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים אנגולים
קטגוריה:קשרי כדורגל אנגולים
קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:קשרי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג ליסבון
קטגוריה:כדורגלני פארנסה
קטגוריה:כדורגלני קוניאספור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגולה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:אנגולים שנולדו ב-1998
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1998
עמית שרף

עמית שרף (נולד ב-9 במרץ 1988) הוא מאמן כדורסל ישראלי המאמן את עירוני נס ציונה מליגת העל ומשמש כעוזר המאמן של נבחרת ישראל בכדורסל עד גיל 20. שרף החל את דרכו בעירוני נס ציונה שם אימן במחלקת הנוער והיה עוזר מאמן של הקבוצה הבוגרת. ב-2018 הגיע לחולון וכעוזר מאמן היה שותף לזכייתה באליפות המדינה ב-2022.

==קריירה==
שרף שיחק כדורסל עד שירותו צבאי ולאחר שהשתחרר החל לעבוד בעירוני נס ציונה. הוא אימן במחלקת הנוער ובמקביל עבד גם בקבוצה הבוגרת. בתחילה שימש שרף כמנהל לוגיסטי וסקאוט ובמשך שנתיים היה עוזר המאמן של הקבוצה, תחת רועי חגאי ונדב זילברשטיין.<ref name=":0"></ref> ב-2017 היה שרף שותף לזכייתה של הקבוצה באליפות הליגה הלאומית והעפלתה לליגת העל.

ב-2018 עבר שרף להפועל חולון ובמשך חמש עונות היה עוזרם של דן שמיר, שרון דרוקר, סטפאנוס דדאס, מאוריציו בוסקאליה וגיא גודס. במהלך עונת 2019/2020 הושעתה פעילותה של הליגה עקב התפרצות הקורונה בישראל. הליגה חידשה את פעילותה בקיץ 2020 ושרף שימש באופן זמני כמאמנה של הקבוצה היות שהמאמן סטפאנוס דדאס שהה ביוון. בהדרכתו הפסידה הקבוצה שבעה משחקים במסגרת העונה הסדירה והפסידה בסדרת רבע גמר הפלייאוף 1–2 להפועל גלבוע גליל.

שרף היה שותף לזכייתה של הקבוצה באליפות הליגה הבלקנית ב-2021 ובאליפות ליגת העל ב-2022. ביוני 2023 התמנה למאמנה הראשי של הקבוצה במקומו של גיא גודס.<ref></ref>בעונתו הראשונה בקבוצה סיימה חולון את העונה הסדירה במקום החמישי והודחה על-ידי הפועל ירושלים ברבע גמר הפלייאוף. חולון הגיעה לשלב הטופ-16 בליגת האלופות ורבע גמר גביע המדינה. ב-13 ביוני 2024 סיים את דרכו כמאמנה של חולון.

במקביל לעבודתו בחולון מונה שרף בינואר 2023 לעוזרו של אלעד חסין בנבחרת העתודה לצדו של שי סגלוביץ'.<ref></ref> הוא השתתף עם הנבחרת באליפות אירופה שנערכה ביוון בקיץ 2023 שם הגיעה למקום השני. בקיץ 2024 באליפות אירופה שנערכה בפולין הגיע עם הנבחרת למקום העשירי.

ביוני 2024 מונה למאמנה של עירוני נס ציונה במקומו של מאיר טפירו וחתם לעונה אחת.<ref></ref>

==חיים אישיים==
שרף התגייס לגבעתי, סיים קורס קצינים והגיע לתפקיד סגן מפקד פלוגה. הוא גויס למילואים עם פרוץ מלחמת חרבות ברזל.

שרף הוא אב לשלושה ומתגורר בנס ציונה. הוא איננו קרוב משפחה של מאמן העבר צביקה שרף.<ref name=":0" />

==קישורים חיצוניים==
* [https://basket.co.il/all-time-coaches.asp?CoachId=472 דף המאמן], באתר מנהלת הליגה
* אבי סגל, [https://www.israelhayom.co.il/sport/israeli-basketball/article/14311859 לא שגרתי, אבל טבעי: על המינוי של עמית שרף למאמן הפועל חולון], 23 ביוני 2023, באתר ישראל היום

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאמני הפועל חולון
קטגוריה:מאמני עירוני נס ציונה
קטגוריה:מאמני כדורסל ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
נילס סוודלונד

נילס פר רוברט סוודלונד (בשוודית: Nils Per Robert Swedlund; 16 במאי 1898 - 28 ביוני 1965) היה גנרל שוודי אשר היה המפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) השלישי של צבא שוודיה.

==ביוגרפיה==
סוודלונד נולד ביבלה ב-16 במאי 1898. אביו, גוסטב, היה מאיור בצבא השוודי. דודו היה ההיסטוריון רוברט סוודלונד. אחיינו היה האדמירל סטן סוודלונד. ב-1919 התגייס סוודלונד לצבא שוודיה והוצב כלוטננט משנה ברגימנט הלסינגה. ב-1933 הוא הועלה לדרגת האופטמן, ובין 1934–1938 הוא שימש כמורה במכללת הסגל המלכותית של הצבא. ב-1940 הוא הועלה לדרגת מאיור, וב-1942 לדרגת אוברסט-לויטננט. ב-1944 הוא מונה לסגן המפקד העליון והועלה לדרגת אוברסט.

במהלך מלחמת העולם השנייה סוודלונד אימן את הכוחות הנורווגיים הגולים שנמצאו בשוודיה. לאחר המלחמה מונה למפקד רגימנט נורבטון, וב-1948 הועלה לדרגת גנרל-מיור. ב-1951 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. ב-31 במרץ של אותה שנה הוא מונה להמפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) והועלה לדרגת גנרל. בתקופת כהונתו בתפקיד, הוא השיק את תוכנית הגרעין השוודית. באמצעות לחץ רב על פוליטיקאים, בסוף שנות ה-50 שוודיה כבר החזיקה במעבדות מחקר גרעיניות מתקדמות, אולם הריקסדאג אסר על פיתוח נשק גרעיני והגביל את המחקר למטרות הגנה בלבד. בפועל, המחקר השוודי התקדם במהירות רבה, וב-1965 כבר הייתה לשוודיה פצצה גרעינית, ונדרשו רק 6 חודשים כדי לחמש אותה. עם זאת, שנה לאחר מכן הורתה ממשלת שוודיה על עצירה מוחלטת של תוכנית הגרעין. התכנית נזנחה סופית כאשר שוודיה חתמה על האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני ב-1968.

במקביל לפיתוח הנשק הגרעיני, סוודלונד התכונן לאפשרות ששוודיה תותקף בידי ברית המועצות, ואף הכין תוכנית להקמת מחתרת שתתנגד לכיבוש סובייטי. ב-30 בספטמבר 1961 סיים סוודלונד את תפקידו כמפקד העליון והוחלף בידי טורסטן ראפ. הוא מת באופן פתאומי ב-28 ביוני 1965 במהלך מסע שיט בים אלנד, ליד חופי מרייהאמן.

==קישורים חיצוניים==

* [https://sok.riksarkivet.se/Sbl/Mobil/Artikel/34857 נילס סוודלונד] באתר ממשלת שוודיה (בשוודית)

קטגוריה:גנרלים שוודים
קטגוריה:המפקד העליון של הכוחות המזוינים של שוודיה
קטגוריה:ילידי 1898
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1965
טורסטן ראפ

בו טורסטן ראפ (בשוודית: Bo Torsten Rapp; 20 באפריל 1905 - 23 במרץ 1993) היה גנרל שוודי אשר היה המפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) הרביעי של צבא שוודיה.

==ביוגרפיה==
ראפ נולד בסטוקהולם ב-20 באפריל 1905. ב-1923 הוא התגייס לצי השוודי והחל בהכשרה כקצין. ב-7 באוקטובר 1926 הוא הוצב כפהנריך (סגן משנה), וב-1928 הוא עבר לחיל האוויר השוודי. ב-1 ביולי 1930 הוא הועלה לדרגת לויטננט. ב-30 ביוני 1937 הוא הועלה לדרגת האופטמן. ב-1938 הוא מונה למפקד דיוויזיה בקורפוס האווירי רולסגאן. ב-1941 הוא מונה לממלא מקום ראש מחלקת הארגון של חיל האוויר, ובנובמבר 1942 הועלה לדרגת מאיור. ב-1943 הפך תפקידו לקבוע וב-1944 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט.

ב-23 ביוני 1944 הוא מונה למפקד כנף בלקינגה של חיל האוויר, וב-1 ביולי 1947 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1948 הוא מונה לסגן מפקד חיל האוויר. ב-25 בנובמבר 1950 הוא מונה למפקד קבוצת האוויר הרביעית, וב-1 באפריל 1951 עבר לפקד על קבוצת האוויר השלישית. ב-1 ביולי 1954 הוא הועלה לדרגת גנרל-מאיור. ב-15 בינואר 1960 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט ומונה למפקד חיל האוויר. ב-10 במרץ 1961 הוא מונה להמפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) של הצבא השוודי. הוא סיים את תפקידו ב-30 בספטמבר 1970.

==קישורים חיצוניים==

* [https://sok.riksarkivet.se/SBL/Presentation.aspx?id=7543 טורסטן ראפ] באתר לקסיקון הביוגרפיה השוודי

קטגוריה:גנרלים שוודים
קטגוריה:המפקד העליון של הכוחות המזוינים של שוודיה
קטגוריה:שוודים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1905
קטגוריה:נפטרים ב-1993
טיילר רייק: חילוץ 2

טיילר רייק: חילוץ 2 (באנגלית: Extraction II) הוא סרט מתח ופעולה אמריקאי משנת 2023, שבוים על ידי סם הרגרייב ונכתב על ידי ג'ו רוסו, המבוסס על הרומן הגרפי "Ciudad". זהו סרט המשך לסרט "טיילר רייק: חילוץ" משנת 2020. כריס המסוורת', גולשיפטה פרהאני ואדם בסה חוזרים לתפקידיהם מהסרט הקודם, כאשר לצוות השחקנים מצטרפים אולגה קורילנקו, דניאל ברנהרדט ואידריס אלבה.

הסרט יצא בשירות הסטרימינג נטפליקס ב-16 ביוני 2023.

== עלילת הסרט ==
לאחר ששרד בקושי את משימתו הקודמת בדאקה, בנגלדש, טיילר רייק פורש מעבודתו בתור שכיר חרב ועובר לבקתה באוסטריה, שם ניגש אליו זר ומבקש ממנו לחלץ את קטבן, אחותה של גרושתו של טיילר, מיה, ואת שני ילדיה סנדרו ונינה. קטבן התחתנה עם דביט רדיאני, מהמייסדים השותפים של ארגון הפשע הגדול ביותר בגאורגיה. לאחר שדביט זרק סוכן המנהל לאכיפת הסמים (DEA) מגשר, הוא נכלא. דביט מאלץ את קטבן וילדיה לעבור לכלא, מתוך רצון להיות בקרבת משפחתו, אך תנאי המחיה הגרועים שם וההתעללות של דביט גורמים לקטבן להזעיק את מיה לעזרה.

טיילר מגייס את ניק ויאז להצטרף אליו, והם מסתננים לכלא. האסירים מתחילים מהומות. במהלך החילוץ, דביט תוקף את טיילר ואת קטבן, וכתוצאה מכך טיילר נאלץ להרוג אותו.

טיילר וקטבן נאלצים להילחם בתוך המהומה המתרחשת בבית הכלא, ומצליחים לעלות על רכבת ומטוס ולברוח לווינה. עם זאת, סנדרו, שמעריץ את אביו, יוצר קשר בסתר עם דודו וחושף את מיקומם. זוראב ואנשיו מוצאים ותוקפים את טיילר וצוותו בווינה. קטבן נוזפת בבנה על כך שהוא מסכן את משפחתו. בתוך הכאוס, סנדרו נוטש את אמו ומצטרף לזוראב. הצוות נמלט באחד המסוקים של זוראב, אך זוראב פוצע את יאז אנושות. הצוות נסוג לבקתה של טיילר, שם הוא וקטבן מתאחדים עם מיה.

טיילר מתנצל בפני מיה על שעזב אותה לפני שבנם מת מסרטן.

זוראב יוצר קשר עם טיילר, ואומר לו להיפגש בשדה תעופה סמוך שנמצא ליד כנסייה. טיילר מוצא את זורב וסנדרו בכנסייה שנמצאת בשיפוצים, כאשר סנדרו לובש חגורת נפץ. זוראב מאלץ את סנדרו לקחת את האקדח של טיילר, אבל סנדרו, לאחר שהבין את טעותו ואיזה סוג של אנשים הם באמת אביו ודודו, מסרב לירות בטיילר. טיילר נלחם והורג את זוראב, אבל ניק נותרת פצועה כשהמשטרה מסתערת על הכנסייה.

לאחר מכן, ניק וטיילר נכלאים ומיה מודיעה לטיילר שקטבן וילדיה הועברו לתוכנית להגנת עדים. היא מספרת לטיילר שבנם מת עם זיכרונות טובים ממנו וראה בו כגיבור, ונפרדת מטיילר לתמיד. טיילר מועבר מהכלא כדי להיפגש עם הזר ששלח אותו למשימה בתחילת הסרט, כדי להציע לו משימה חדשה.

== ביקורות וקבלה ==
במהלך הסרט יש סצנת וואן שוט מלאכותית (כלומר, הסצנה לא צולמה במציאות בטייק אחד, אלא מורכבת מטייקים רבים שחוברו יחד באמצעות אפקטים ממוחשבים ליצירת תחושת רציפה) האורכת כ25 דקות ובמהלכה גיבורי הסרט נמלטים מבית הכלא בגאורגיה. הסצנה הזו זכתה לשבחים רבים מהקהל ומהמבקרים. הסרט זכה גם לשבחים על קטעי האקשן שבו. עם זאת, עלילת הסרט והדמויות זכו לביקורות מעורבות, בדומה לסרט הקודם.

== סרט המשך ==
ביוני 2023, בפסטיבל Netflix Tudum, הוכרז כי "טיילר רייק: חילוץ 3" נמצא בפיתוח. כריס המסוורת' ישוב את תפקידו כטיילר רייק, כשסם הארגרייב ישמש שוב כבמאי.<ref name="Extraction3_Variety"></ref><ref name="Extraction3_IGN"></ref><ref name="Extraction3_TW"></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:וינה בקולנוע
קטגוריה:נטפליקס: סרטים
קטגוריה:סרטי 2023
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מרדף אמריקאיים
סטיג סינרגרן

סטיג גוסטף אויגן סינרגרן (בשוודית: Stig Gustaf Eugén Synnergren; 25 בפברואר 1915 - 29 באפריל 2004) היה גנרל שוודי אשר היה המפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל) החמישי של צבא שוודיה.

==ביוגרפיה==
סינרגרן נולד בבודן ב-25 בפברואר 1915. ב-1936 הוא התקבל למכון המלכותי לטכנולוגיה בסטוקהולם. באותה שנה, הוא יצא לאולימפיאדת ברליןכחלק מנבחרת ההתעמלות השוודית. האולימפיאדה הייתה מפגן כוח של הרייך השלישי, שגרם לסינרגרן להזדעזע ולהחליט לשנות את מסלול חייו. הוא ויתר על מקומו במכון לטכנולוגיה, והתגייס לצבא שוודיה. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית, ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה ב-1939 סיים את לימודיו והועלה לדרגת לויטננט משנה.

סינרגרן הוצב ביחידת סקי על הגבול עם נורווגיה. במהלך הפלישה הגרמנית לנורווגיה, סינרגרן חדר מספר פעמים לנורווגיה לבדו, ואסף מידע משדה הקרב עבור המודיעין השוודי. לאחר שהגרמנים השלימו את כיבוש נורווגיה, סינרגרן סייע בקליטת המוני הפליטים הנורווגים שנמלטו לשוודיה. עם סיום המלחמה, הועלה סינרגרן לדרגת האופטמן, ונרשם ללימודים במכללת הסגל המלכותית. כמו כן, הוא למד במכללות צבאיות בנורווגיה, בריטניה וארצות הברית. ב-1953 הוא הפך בעצמו למורה במכללת הסגל. ב-1957 הוא הועלה לדרגת מאיור, וב-1958 מונה לראש מחלקת הטקטיקה. ב-1961 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט והוצב ברגימנט המשמר של סוואה.

ב-1962 הוא מונה למפקד רגימנט וסטרנורלד. ב-1963 הוא קודם לדרגת גנרל מאיור. ב-1966 הוא מונה למפקד המחוז הצבאי ברגגלן. ב-1967 הוא הועלה לדרגת גנרל-לויטננט. ב-30 בספטמבר 1970 הוא מונה למפקד העליון (מקביל לרמטכ"ל). תקופת כהונתו התאפיינה בחיזוק משמעותי ובהגדלה של הכוחות המזוינים השוודיים. כמו כן, הוא קיצץ בתקציבי הצבא והצי לטובת חיל האוויר. הוא סיים את תפקידו ב-30 בספטמבר 1978.

לאחר סיום תפקידו, מונה סינרגרן לראש המטה הצבאי של הוד מלכותו וכיהן בתפקיד עד 1986. במקביל, הוא שימש כיו"ר איגוד התיירות השוודי ויו"ר איגוד הסקי השוודי. הוא נפטר בסטוקהולם ב-29 באפריל 2004.

==קישורים חיצוניים==

* [https://sok.riksarkivet.se/sbl/Presentation.aspx?id=35004 סטיג סינרגרן] באתר הלקסיקון הביוגרפי השוודי

קטגוריה:גנרלים שוודים
קטגוריה:המפקד העליון של הכוחות המזוינים של שוודיה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1915
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-2004
דוג'ון סטרלינג

דוג'ון הנריקס סטרלינג (באנגלית: Dujon Henriques Sterling; נולד ב-24 באוקטובר 1999 בלונדון שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת גלאזגו ריינג'רס מליגת העל הסקוטית.

== קריירת מועדונים ==
סטרלינג גדל במחלקת הנוער של צ'לסי. ב-20 בספטמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 1–5 על נוטינגהאם פורסט במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הפוטבול ליג לעונת . במהלך השנים הושאל לקבוצת קובנטרי סיטי מהפוטבול ליג הראשונה, ולקבוצות ויגאן את'לטיק, בלקפול וסטוק סיטי מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.

ב-30 במאי 2023 חתם סטרלינג על חוזה לארבע שנים בגלאזגו ריינג'רס מליגת העל הסקוטית.

== תארים ==
;צ'לסי
* גביע ה-FA (1): 2017/2018

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:מגני כדורגל אנגלים
קטגוריה:לונדון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני קובנטרי סיטי
קטגוריה:כדורגלני ויגאן את'לטיק
קטגוריה:כדורגלני בלקפול
קטגוריה:כדורגלני סטוק סיטי
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1999
אוייר סראגה

אוייר סראגה אגאנייה (בספרדית: Oier Zarraga Egaña; נולד ב-4 בינואר 1999 בגטסו שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אודינזה מהסרייה א'.

== קריירת מועדונים ==
סראגה גדל במחלקות הנוער של רומו ואתלטיק בילבאו. בשנת 2017 החל לשחק בקבוצות המילואים של אתלטיק בילבאו. ב-18 באוקטובר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 2-0 על לבאנטה במסגרת המחזור השישי בלה ליגה לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך 62 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-29 ביוני 2023 חתם על חוזה לארבע שנים באודינזה מהסרייה א'.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני אתלטיק בילבאו
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1999
סנה למנס

סנה למנס (בהולנדית: Senne Lammens; נולד ב-7 ביולי 2002 באייגם שבבלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת השוער בקבוצת רויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית.

== קריירת מועדונים ==
למנס גדל במחלקות הנוער של KRC באמברוז', FCV דנדר וקלאב ברוז'. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצת המילואים של קלאב ברוז'. ב-25 ביולי 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 2-2 נגד אויפן במסגרת המחזור הראשון בליגת העל הבלגית לעונת . בסך הכל ערך שתי הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-8 ביוני 2023 חתם למנס על חוזה לארבע שנים ברויאל אנטוורפן מליגת העל הבלגית.

== קריירה בינלאומית ==
למנס נכלל בסגל נבחרת בלגיה עד גיל 21 לטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2023.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:שוערי כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני רויאל אנטוורפן
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-2002
איגור טיאגו

איגור טיאגו נסימנטו רודריגס (בפורטוגזית: Igor Thiago Nascimento Rodrigues; נולד ב-26 ביוני 2001 בטוקורוי שבברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ברנטפורד מהפרמייר ליג.

== קריירת מועדונים ==
טיאגו גדל במחלקת הנוער של קרוזיירו. הוא ערך 43 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת המשנה הברזילאית, בהן הבקיע ארבעה שערים.

ב-2 במרץ 2022 חתם טיאגו בלודוגורץ ראזגרד מליגת העל הבולגרית. הוא ערך 34 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 16 שערים.

ב-12 ביוני 2023 חתם טיאגו על חוזה לארבע שנים בקלאב ברוז' מליגת העל הבלגית.

== תארים ==
;לודוגורץ ראזגרד
* ליגת העל הבולגרית (2): 2021/22, 2022/23
* הסופר קאפ הבולגרי (1): 2022
* הגביע הבולגרי (1): 2022/23

;קלאב ברוז'
* ליגת העל הבלגית: 2023/24

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני קרוזיירו
קטגוריה:כדורגלני לודוגורץ ראזגרד
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בבולגריה
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-2001
מיקל קאופמן

מיקל קאופמן סורנסן (בדנית: Mikkel Kaufmann Sørensen; נולד ב-3 בינואר 2001 ביירינג שבדנמרק) הוא כדורגלן דני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פ.צ. היידנהיים מהבונדסליגה.

== קריירת מועדונים ==
קאופמן גדל במחלקות הנוער של יירינג IF ואולבורג בולדספילקלוב. הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של אולבורג בולדספילקלוב במסגרת ליגת העל הדנית, בהן הבקיע שמונה שערים. בהמשך חתם בפ.צ. קופנהגן מליגת העל הדנית, במדיה ערך 30 הופעות ליגה והבקיע שני שערים.

ב-9 ביולי 2021 הושאל קאופמן למשך עונה אחת להמבורג מהבונדסליגה השנייה. הוא ערך 26 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים. ב-22 ביוני 2022 הושאל למשך עונה אחת לקרלסרוהה מהבונדסליגה השנייה, במדיה ערך 30 הופעות ליגה והבקיע עשרה שערים.

ב-12 ביוני 2023 חתם באוניון ברלין מהבונדסליגה. קאופמן שיחק באוניון ברלין עונה אחת, בה ערך 18 הופעות ליגה והבקיע שער אחד. 

ביוני 2024 חתם קאופמן בפ.צ. היידנהיים מהבונדסליגה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים דנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל דנים
קטגוריה:כדורגלני אולבורג
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קופנהגן
קטגוריה:כדורגלני המבורג
קטגוריה:כדורגלני קרלסרוהה
קטגוריה:כדורגלני אוניון ברלין
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. היידנהיים
קטגוריה:ספורטאים דנים בגרמניה
קטגוריה:דנים שנולדו ב-2001