OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
T1 (תקן)

T1 הוא תקן לריבוב מידע בקצב 1.544 Mbps, המשמש להעברת נתונים בקו תקשורת דיגיטלי ובאיכות שרות גבוהה. הוא נפוץ בעיקר בארצות הברית וביפן. התקן המקביל באירופה נקרא תקן E1 ומהירותו 2.048 Mbps. T1 הוא הקצב הנמוך ביותר שבו מטפל ציוד תמסורת SONET (SDH, במקרה של E1).

הגדרתו המדויקת של T1 היא הערוץ הפיזי (גידים בכבלי טלפון) שעליו נישא הסיגנל הדיגיטלי, ששמו DS1 (Digital Signal 1) אך ההבחנה בין השניים היטשטשה עם השנים.

T1 הוא תקן לקווי נל"ן והשימוש שלו החל כחיבור בין מרכזיות טלפוניה. הוא מסוגל להעביר עד 24 שיחות טלפון במקביל (ללא דחיסה), כלומר רוחב פס של 1.536 מגה-ביט בשנייה. כיום משמשים קווים כאלה גם לחיבור צרכני קצה לרשת האינטרנט. בשונה מטכנולוגיות כמו ADSL או כבלים שבהן המהירות מושפעת מגורמים רבים, ב-T1 מובטחת מהירות קבועה של 1.536 Mbps להעברת נתונים דו-כיוונית, אך הקצב הגבוה המובטח כרוך גם בעלות גבוהה בהרבה משל ADSL מכיוון שיש צורך לסלול גידים נפרדים בין התקני התקשורת ואין יכולת להשתמש בכבלים או גידים אשר כבר סלולים על מנת לספק טכנולוגיות אחרות כגון טלפון קווי או טלוויזיה בכבלים.

== ראו גם ==
* T3

קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
T3 (תקן)

T3 הוא תקן לריבוב מידע בקצב 44.736Mbps, המשמש להעברת נתונים בקו תקשורת דיגיטלי ובאיכות שרות גבוהה. הוא נפוץ בעיקר בארצות הברית ובקנדה. התקן המקביל באירופה נקרא E3 ומהירותו 34.368Mbps. T3 הוא קצב נפוץ מאוד בציוד תמסורת SONET (SDH, במקרה של E3).

הגדרתו המדויקת של T3 היא הערוץ הפיזי (גידים בכבלי טלפון) שעליו נישא האות הדיגיטלי, ששמו DS3 (Digital Signal 3) אך ההבחנה בין השניים היטשטשה עם השנים.

T3 הוא תקן לקווי נל"ן והשימוש שלו החל כחיבור בין מרכזיות טלפוניה. הוא מסוגל להעביר עד 672 שיחות טלפון במקביל (ללא דחיסה), כלומר רוחב פס של 43.008 מגה-ביט בשנייה. כיום משמשים קווים כאלה גם לחיבור עסקים גדולים לרשת האינטרנט.

== ראו גם ==
*T1

קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
הבונבוניירה

אצטדיון הבונבוניירה (שמו הרשמי: אצטדיון אלברטו חסינטו ארמנדו, בספרדית: Estadio Alberto J. Armando) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בשכונת לה בוקה שבבואנוס איירס, ארגנטינה. האצטדיון, שמכונה בספרדית "הבומבונרה" (בספרדית: "La Bombonera"; בעברית נהוג לקרוא לאצטדיון "הבונבוניירה") הודות לצורתו המרובעת, הוא ביתה של קבוצת בוקה ג'וניורס, אחד המועדונים המובילים בארגנטינה.

בוקה חנכה את האצטדיון במשחק נגד סן לורנסו ב-25 במאי 1940, בדיוק שנתיים לאחר שריבר פלייט, היריבה העירונית של בוקה, חנכה את אצטדיונה, המונומנטל.

הבונבוניירה שופץ בשנים 1995–1996 ותכולתו הוגדלה ל-57,395 מקומות. ב-27 בדצמבר 2000 קיבל האצטדיון את שמו הרשמי החדש, אצטדיון אלברטו חסינטו ארמנדו. האצטדיון קרוי על-שם נשיא המועדון לשעבר שהבטיח למועדון לשפץ את הבונבוניירה בשנת 1975 לאחר היבחרו, אך תוכניותיו נדחו בגלל מצבה הכלכלי והפוליטי של ארגנטינה. שמו הקודם, אצטדיון קמילו סיצ'רו, היה על שם יושב ראש הקבוצה בשנים 1937–1938.

מתוך הקיבולת של 57,395 מקומות, ישנם 37,538 מושבים, 2,780 תאי צפייה ו-17,077 מקומות עמידה. האצטדיון מקושט מבפנים ומבחוץ בציורי קיר של האמן פרז סליס המתארים שחקני עבר ידועים של הקבוצה והיבטים רבים של תרבות שכונת לה בוקה. האצטדיון כולל גם מוזיאון המציג את היסטוריית המועדון, שנפתח בשנת 2001.

==גלריית תמונות==
<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
תמונה:Boca juniors and sao paulo - recopa sudamericana of 2006 - 01.jpg|האצטדיון בזמן משחק
תמונה:LaBombonera-Box.jpg|פנים האצטדיון
תמונה:Bombonera2011.jpg|פנים האצטדיון
תמונה:La Bombonera - Buenos Aires - Argentina.jpg|מראה האצטדיון מבחוץ
|פסלו של מראדונה, מגדולי השחקנים ששיחקו במועדון, מוצב במוזיאון האצטדיון
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20150923193011/http://www.bocampeonweb.com.ar/english/bombonera.htm היסטוריית האצטדיון]
* [http://www.stadiumguide.com/bombonera.htm מידע ותמונות של האצטדיון]
* [http://www.worldstadiums.com/stadium_pictures/south_america/argentina/buenos_aires_bombonera.shtml האצטדיון ב-World Stadiums]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בואנוס איירס: אצטדיוני כדורגל
קטגוריה:בוקה ג'וניורס
קסאי

נהר הקסאי הוא נהר אשר זורם במרכז אפריקה. הנהר מתחיל באנגולה. חלק מהנהר משמש כגבול בין הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו לבין אנגולה. לאחר מכן, ממשיך הנהר לזרום לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, שם הוא נשפך לתוך נהר הקונגו. זהו היובל הדרומי הראשי של נהר קונגו, שאורכו 2,153 ק"מ. הנהר זורם בעמקים בגובה של כ-600–900 מטר ובחלקו התחתון נכנס ליער הגשם המשווני.<ref></ref>

נהר פימי המגיע מאגם מאי נדומבה שברפובליקה הדמוקרטית של קונגו נשפך לנהר קסאי

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של אפריקה
קטגוריה:אפריקה: נהרות
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: נהרות
קטגוריה:אנגולה: גאוגרפיה
קטגוריה:נהרות גבול
דראגובטה

דראגובטה (Dragobete) הוא המקבילה הרומנית ליום ולנטיין והוא נחוג ביום 24 בפברואר.

לפי המיתולוגיה הרומנית דראגובטה היה גבר נאה, פוחז והולל, בנה של באבה דוכיה (Baba Dochia). על פי המסורות שהועברו מהדאקים דראגובטה היה סנדק החיות ורק אצל הרומנים עבר שינוי למגן האוהבים הנפגשים ביום האהבה. אהבת הנפגשים ביום דראגובטה דומה ל"אירוסי הציפורים" בתחילת העונה ואמורה להחזיק מעמד כל השנה.

יש אמונות עממיות רבות המתייחסות לדראגובטה ובהן האמונה שמי שלוקח חלק בחגיגות דראגובטה יהיה מוגן ממחלות (במיוחד מקדחת) במהלך השנה. דראגובטה אמור לעזור לכך שתהיה שנת שפע. ביום דראגובטה מתלבשים חגיגית, הצעירים והצעירות נפגשים לפני הכנסייה ויוצאים לחורשות ולשדות, כדי לאסוף פרחי אביב ראשונים. במחוז מחדינצי היה מנהג שנקרא "המעופף" - הבנות חזרו לכפר בריצה, כשהבנים המעוניינים רודפים אחריהן. אם הגבר השיג את הבחורה ומצא חן בעיניה, הייתה מנשקת אותו בפומבי. הנשיקה הזאת נחשבה כ
אירוסין לכל דבר ועניין. יום דראגובטה היה הזדמנות לקהילה לראות איזה חתונות צפויות בסתיו.

ביום דראגובטה מקובל לדאוג לבעלי החיים, כולל בעלי הכנף ואין שוחטים בעלי חיים ביום זה. נשים נהגו לנגוע בגבר מכפר אחר, כדי להיות מלאות תשוקה כל השנה. הבתולות אספו מהערב את שאריות השלג, שאריות שנקראו "שלג הפיות" והמים שנוצרו מהמסת השלג שימש אותן במהלך השנה להתייפות ולמגיית אהבה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.crestinortodox.ro/Dragobetele___sarbatoarea_iubirii_la_romani-23-21579.html CrestinOrtodox.ro] 

קטגוריה:מיתולוגיה רומנית
קטגוריה:חגים ומועדים
קטגוריה:מנהגים רומניים
קטגוריה:אירועים בחודש פברואר
מסביב לעולם ב-80 חלומות

מסביב לעולם ב-80 חלומות (בצרפתית: Les Aventures de Carlos) היא סדרת אנימציה צרפתית בת 26 פרקים שהופקה לטלוויזיה ב-1992. הסדרה שודרה בערוץ 2, בזכיינית רשת בשנות התשעים.

העלילה מתמקדת בקרלוס, בתוכי המדבר שלו אוסקר ובחבורת הילדים שחיה יחד איתו באי שלו. קרלוס אוהב לספר לילדים סיפורים על דמויות ידועות שפגש לאורך ההיסטוריה אם כי הילדים אף פעם אינם מאמינים לו.

בעזרת סבתא צפרדעת שחיה באחד החופים של האי, הוא חוזר בזמן יחד עם הילדים על מנת להוכיח את צדקתו.

לקרלוס היכולת להפוך לשור כאשר הם נמצאים בסכנה.

הסדרה הופצה בעולם המערבי בגרסאות מדובבות (כולל גרסה בעברית ששודרה בישראל) על ידי חברת סבן.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סדרות הנפשה צרפתיות
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות רכש
קטגוריה:סבן אנטרטיינמנט: תוכניות וסדרות
קופידו

קופידו (בצרפתית: Cupido) היא סדרת אנימציה צרפתית בת 26 פרקים שהופקה לטלוויזיה בין השנים 1991- 1992. 

קופידו הוא קופידון קטן שנשלח לכדור הארץ לממלכת צבעוניה במטרה להפיץ אהבה. ממלכת צבעוניה מחולקת לארבעה גזעים בעלי צבעי עור שונים השונאים זה את זה: לבן, כחול, אדום וצהוב. כל גזע משתייך לקהילה נפרדת משלו הנשלטת על ידי שר. הוא פוגש את בני הזוג ויקטור וסופי (דרור ותקווה בגרסה העברית), היחידים בעלי צבע גוף ועוזר להם להפיץ אהבה בין הקהילות השונות, אשר שונאות זו את זו, בעזרת חצי האהבה שלו, בתמורה לעוגות וממתקים.

סדרה זו הראתה את הגזענות בחברה והעבירה בטון ברור את המסר כי הדבר החשוב ביותר הוא תחושת האהבה והכבוד.

בישראל הסדרה שודרה תחילה בערוץ 2 ובהמשך בטלוויזיה החינוכית בין השנים 1993–1994.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.planete-jeunesse.com/sources/series.php3?cle=457&sec=1 planete-jeunesse]

קטגוריה:סדרות הנפשה צרפתיות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
גומא צפוף

גומא צפוף (שם מדעי: Cyperus alopecuroides) הוא צמח מים רב-שנתי ממשפחת הגמאיים. 

לגומא הצפוף גבעולי פריחה עליהם לא צומחים עלים בגובה של כ-1 עד 2.5 מטרים. גבעולו בצורת משולש בדומה לשום המשולש. תפרחתו מורכבת משיבולים הבנויים באופן צפוף, ולכן שמו. בארץ ישראל גדל בכנרת בסמוך למים או בתוך המים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גמאיים
קטגוריה:פרחים ירוקים בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: גמאיים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1773
שום משולש

ניצנים בתפרחת שום משולש

 שׁוּם מְשֻׁלָּשׁ (שם מדעי: Allium neapolitanum; מכונה גם: Naples Garlic) הוא גאופיט, הנמנה עם הסוג שום. נוף הצמח מתפתח מבצל. למין זה תפרחת אופיינית לסוג, צבע עלי העטיף לבן.

עמוד התפרחת הוא בגובה 20 עד 50 ס"מ. הגבעול עשוי מצלעות בולטות - בקוטר של ס"מ אחד עד שתים - וחתך הגבעול נראה משולש, ומכאן שמו. תכונה זו מבדילה אותו מהמין הקרוב שום שעיר, שפרחיו לבנים אף הם, אך חתך הגבעול הוא מעוגל.

לפרחים ולעלים "טעם שום" חריף. הצמח גדל בבתי גידול מופרעים, עתירי חנקן, לרוב במקומות מוצלים. כמו כן הוא גדל בבתה ובגריגה, במיוחד בחבל הים-תיכוני. לרוב, גדל מין זה בקבוצה של מספר פרטים. הוא פורח בחודשים פברואר עד מאי.

השום המשולש מאופיין לעומת מיני השום האחרים בכך שזירי האבקנים שווים פחות או יותר זה לזה. עלי העטיף מפושקים לרוחה ולבנים כחלב עם או בלי עורק ורדרד בגבם.

למין יש תת-מין הנקרא "שום ארץ ישראלי"

==תפוצה עולמית==
הצמח גדל באופן טבעי באזורים הבאים: דרום אירופה: ספרד ופורטוגל, ובאיים: טנריפה, מדיירה וקורסיקה, צפון אפריקה, המזרח התיכון.

==שימוש כלכלי==
לשום המשולש יש גם אספקט כלכלי במקומות אחדים: במקסיקו בתור תוסף למזון. במקומות אחרים בתור קישוט וכן נמצא שהוא עלול לפגוע בסביבה.

בשתי מדינות בדרום ארצות הברית, ארקנסו וקליפורניה הוא הוכרז כמין פולש, דהיינו: תפוצתו גורמת נזק משמעותי לאדם ולסביבה.

באוניברסיטת נאפולי בודדו מהצמח ארבעה מרכיבים שעשוי להיות להם שימוש רפואי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1788
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי דומניקו קירילו
קטגוריה:שום (סוג)
קטגוריה:ארץ ישראל: נרקיסיים
קטגוריה:פרחים לבנים בארץ ישראל
מאונט ורנון

חזית בית האחוזה
חלקו האחורי של בית האחוזה
קברו של [[ג'ורג' וושינגטון]]
מאונט ורנון (באנגלית: Mount Vernon - הר ורנון) היה אחוזת מטעים בה התגורר הנשיא הראשון של ארצות הברית ג'ורג' וושינגטון.
האחוזה בנויה בסגנון נאו קלאסי ג'ורג'יאני בקרבת היישוב מאונט ורנון שבמדינת וירג'יניה שבארצות הברית, במחוז פיירפאקס המצוי על גדת נהר הפוטומק.

==היסטוריה==
בשנת 1674 רכשו ג'ון וושינגטון וניקולס ספנסר את האדמות בהם תיבנה אחוזת המטעים. ג'ון נפטר בשנת 1677 ובנו, לורנס, סבו של ג'ורג' וושינגטון ירש את מחצית האדמות. בשנת 1743 אחיו של ג'ורג' וושינגטון - לורנס וושינגטון בנה את בית האחוזה על השטח. במקור נקראה האחוזה "איפסוואסון" (Epsewasson) על שם נחל סמוך, אולם מאוחר יותר שונו שם המטעים ונקראו על שמו של האדמירל אדוארד ורנון תחתיו שירת לורנס בצבא הבריטי בקרבות נגד הספרדים באיי הודו המערבית. 
ג'ורג' תכנן והוסיף מספר אגפים למבנה, ואף הרס ובנה את הבניין הראשי של האחוזה פעמיים - ובכל פעם הכפיל את גודלו. מרבית העבודות בוצעו בפועל על ידי העבדים שבבעלות המשפחה.

בשנת 1754 (לאחר מותו של לורנס בשנת 1752) חכר ג'ורג' את האחוזה מאשתו של לורנס - אן. בשנת 1761, לאחר מותה של אן, ירש ג'ורג' את האחוזה ממנה והתגורר בה עד המהפכה האמריקנית.

וושינגטון ניסה באחוזה שיטות חדשות של ניהול וגידול חקלאי, והגיע להשגים יוצאי דופן באותה עת בתפוקת חביותיו ואף היה מזקק הויסקי הגדול ביותר במושבות אמריקה.

לאחר מלחמת העצמאות האמריקאית שב וושינגטון לאחוזה והתגורר בה בין 1785–1786. כמו כן במשך מרבית שנות כהונתו כנשיא ארצות הברית (1789 - 1797) התגורר וושינגטון באחוזה. לאחר תום כהונתו שב לגור באחוזה, ונקבר בה יחד עם אשתו - מרתה וושינגטון.

לאחר מותו של וושינגטון, עברה האחוזה ליורשיו, שלא הצליחו לעמוד בעלויות אחזקת האחוזה. בשנת 1848, העמיד ג'ון אוגוסטין וושינגטון את הבית למכירה. מדינת וירג'יניה וממשלת ארצות הברית סירבו לקנות את האחוזה.

בשנת 1860 איגוד הגברות של מאונט ורנון למען מדינות האיחוד, בהנהגת אן פאמלה קנינגהם רכשה את האחוזה בעלות של $200,000, והאחוזה היוותה למעשה שטח נייטרלי במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, אף שנערכו קרבות בקרבתה. לאחר מלחמת האזרחים שיקם האיגוד את האחוזה, וכיום היא מהווה אתר תיירות פופולרי.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:וירג'יניה: מבנים
קטגוריה:ג'ורג' וושינגטון
קטגוריה:ארצות הברית: בתי מגורים
חלמונית גדולה

חלמונית גדולה (שם מדעי: Sternbergia clusiana) היא גאופיט ממשפחת הנרקיסיים. למין זה ישנם פרחים בצבע כתום-צהוב. תפוצת הצמח בישראל היא סביב אזור חגורת הספר. הפריחה של החלמונית הגדולה בארץ ישראל היא בחודשים אוקטובר עד דצמבר. הצמח נפוץ מאוד בטורקיה, ישראל היא אזור תפוצתו הדרומי. בארץ ניתן למצוא את הפרח במקומות מוגדרים בחרמון, בגולן, בגליל התחתון, בגליל העליון, ביהודה ובנגב.

אתר פריחת החלמוניות הגדול ביותר בארץ-ישראל התגלה בשנת 2003 במזרח גוש עציון, קרוב ליישוב מעלה רחבעם שבקרבת ההרודיון, ומספר הפרטים בו מוערך בכ-100,000–200,000. הפריחה באתר זה מתחילה בסביבות ה-10 בנובמבר ונמשכת עד ראשית דצמבר. ריכוז של פריחת חלמונית גדולה קיים גם בנחל מחניים שבגליל העליון המזרחי, בנחל ראש פינה, בהר תבור במצוקי האון לאורך המצוק בשולי הטיילת, ובתל חזקה שבצפון-מרכז הגולן.

בחורף תשע"ה נמצא אתר פריחה נוסף על יד שן הראל שבין נחל שילה מדרום לגבעת הראל מצפון.

אתר פריחה גדול ומוסדר של חלמונית גדולה נמצא בסמוך ללהבים. שמורת חלמוניות ירוחם בהר הנגב הוכרזה בשנת 2014.
אתר פריחה מרהיב נמצא כמאתיים מטר מדרום ליישוב עמוקה. באוקטובר 2022 נספרו באתר כ 60000 מוקדי פריחה
החלמונית הגדולה מוגנת על פי חוק 
.

==גלריה==
{| align=center
|<gallery widths="200" heights="170" perrow="3">
קובץ:PikiWiki Israel 18148 Plants of Israel.jpg|פרח צהוב במדבר יהודה
קובץ:Sternbergia clusiana in Lehavim.JPG|חלמוניות גדולות בלהבים
קובץ:Sternbergia clusiana buds.JPG|ניצני פריחה
קובץ:Sternbergia clusiana fruit.JPG|פרי
קובץ:Sternbergia clusiana leaves.JPG|לבלוב
קובץ:שמורת טבע חלמונית רכס בוקר - OVEDC - 17.jpg|פריחה ברכס בוקר, צפון הנגב
קובץ:PikiWiki Israel 18148 Plants of Israel.jpg|פריחה ליד בית לחם
קובץ:Autumn Golan Heights.JPG|בסלעי הבזלת של מצוקי האון, רמת הגולן, עם רקפת מצויה וחצב מצוי
קובץ:Sternbergia Clusiana in Zagros, Iran I.jpg
קובץ:Sternbergia Clusiana in Zagros, Iran II.jpg
קובץ:Sternbergia Clusiana in Zagros, Iran III.jpg
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070311012116/http://www.literatura.co.il/website/index.asp?id=12773 חלמוניות בתל חזיקה, וצילומי חלמוניות נוספים]
* [http://www.eyarok.org.il/maintrip.aspx?id=6 מסלולי טיול באתרי פריחת חלמוניות ברחבי הארץ], באתר קק״ל אי ירוק
* צחי אבנור, [http://www.flickr.com/photos/zachievenor/sets/72157637224852664/ חלמוניות ביער להב], פליקר

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1882
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אדמון בואסייה
קטגוריה:נרקיסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: נרקיסיים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:פרחים צהובים בארץ ישראל
מאנו

מאנו (בצרפתית: Manu) היא סדרת אנימציה צרפתית בת 104 פרקים שהופקה לטלוויזיה ב-1989. בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2 בשנות התשעים המוקדמות. הסדרה הופקה על ידי סטודיו האנימציה הצרפתי "ג'ינגל" ועל ידי רשת הטלוויזיה הצרפתית "לה סנק".

סדרה זו מבוססת על רצועת קומיקס צרפתית בשם זה מאת פרנק מרג'רין.

הקומיקס והסדרה מתמקדים בעלילותיו של נער צעיר בשם מאנו אשר תמיד מביא מזל רע לכל הסובבים אותו כולל חברו הטוב רוברט.

== הדמויות בסדרה ==
* מאנו – המתבגר הממוצע, וכוכב הסדרה. אופטימי ועליז. בעל פוני בלונדיני ומעיל עור. גורם שלא בכוונה סבל רב לכל הסובבים אותו. 
* רוברט – חברו של מאנו אשר לעיתים רבות הופך לקורבן של מנו. חנון טיפוסי.
* ג'וסיאן – אחותו בת ה-7 של מאנו.
* ראול - אביהם של מאנו וג'וסיאן. חם מזג אך אדיש רוב הזמן.
* סימון - אמם של מאנו וג'וסיאן.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סדרות הנפשה צרפתיות 

fr:Manu (bande dessinée)#Le Dessin-animé
נחשון (סדרת טלוויזיה)

נחשון (בצרפתית: Archibald le Magi-chien; בתרגום חופשי: "ארצ'יבלד הכלב הקסום") היא סדרת אנימציה שהופקה בשיתוף פעולה בלגי-צרפתי ושודרה במקור בשנים 1980 ו-1981. בסך הכל הופקו לסדרה 46 פרקים בני 5 דקות.

בישראל הסדרה שודרה בשנות השמונים ברצועה יומית לילדים בשם "רכבת ההפתעות" בטלוויזיה החינוכית בדיבוב עברי שבו יוני חן שר את הפתיח של הסדרה.

== שם הסדרה ==
שמה המקורי של הסדרה היווה משחק מילים בצרפתית שיכול להתפרש כ"ארצ'יבלד הכלב הקסום" או "ארצ'יבלד הקוסם".

המתרגמים העברים בחרו בשם הפשוט "נחשון" על שם הכלב, גיבור-הסדרה, אולי בשל הקרבה המצלולית לניחוש או למנחש בעל הקונוטציות המאגיות.

== עלילה ==
נחשון הוא קוסם שהפך את עצמו בטעות לכלב מגזע בירדד קולי והוא לא מצליח לזכור כיצד להפוך חזרה לבן אנוש.<ref name="Archibald le Magichien on AlloCiné"></ref> נחשון מתיידד עם ילד צעיר בשם גיל ומלמד אותו איך לשמור על הגוף ועל הבריאות.

הסדרה הייתה בעלת ערכים חינוכיים רבים, כגון: הסכנות הכרוכות בשימוש בטבק, צריכת אלכוהול, חשיפה לשמש, והחשיבות שבשמירה על היגיינה ועל הבריאות כגון: צחצוח שיניים, פעילות גופנית, רחיצת הידיים, ואכילת ארוחות מאוזנות.<ref name="Archibald le Magichien on Planete Jeunesse"></ref>

==צוות המדבבים בהפקת הדיבוב העברי==
בגרסה העברית המקורית השתתפו בדיבוב הדמויות:
* יוני חן (נחשון)
* עירית שילה
* עירית דגן
* קובי מידן

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות הנפשה צרפתיות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-1980

__noTOC__
מקור

איור המציג עופות בעלי סוגי מקור שונים
מַקּוֹר הוא איבר חיצוני וגרמי המשמש כפה אצל מספר בעלי חיים, בעיקר במחלקת העופות. המקור הקשיח משמש מלבד לאכילה, גם לאגירת מזון, להריגת הטרף, לתפיסת חפצים, לחיזור ולניקיון.

==אנטומיה==
גולגולת של [[תנשמת לבנה מדגימה את המבנה החלול של המקור|טקסט=|ימין]]
המקור מורכב מלסת עליונה (מקסילה) ומלסת תחתונה (מנדיבולה). הלסת היא עצם חלולה ובשל כך אין משקלה מפריע לעופות בעת מעופם. חלקו החיצוני של המקור מצופה בשכבת קרטין קשה, אשר בינה לבין העצם נמצאים כלי הדם וקצות העצבים של המקור.

במקור שני חורים דמויי נחיריים המרכיבים חלק ממערכת הנשימה. אצל מספר עופות (בעיקר עופות דורסים), נמצא הנחיר על גבי שכבת בשר בקדמת המקור.

אצל עופות המשתמשים במקורם כ"כלי עבודה" לפיצוח אגוזים ולשבירת עצמות, מורכב קצה המקור מרקמת תאים מתה וקשה. אצל ציפורים אחרות, כמו הברווזיים, קצה המקור הוא איבר חישה רגיש המלא בקצות עצבים. בגלל השימוש הרב במקור, איבר קרני זה נשחק ומתחדש תדיר במהלך חיי העוף.

==מגוון צורות המקור==

גודלו וצורתו של המקור משתנה מעוף לעוף, וממין למין. השוני במאפיינים אלה נובע מהשוני בשימוש שנעשה במקור. הפרושים הרבים של איי גלאפגוס, שעיקר שונותם היא בצורת מקורם המשמש ללכידת ואכילת מזונות שונים, היוו בסיס לתורת האבולוציה של צ'ארלס דרווין.

דוגמאות לעופות בעלי מקורים מיוחדים: פלמינגו, כפן (בצורת כף), חופמאים שונים (מקור ארוך ודק), קלאונאים (מקור עבה וארוך עם "קסדה" מעליו), תוכי ים (עבה וצבעוני), צלוב-מקור (לפיצוח איצטרובלים), קוליברי והצופית (דק וחרמשי) וברווז מהמין מרגון גדול (משונן לשם תאחיזה טובה בדגים).

==מקור בבעלי חיים אחרים==
לא רק העופות מצוידים במקור. גם מיני דינוזאורים רבים מסדרת בעלי אגן דמוי עוף היו בעלי מקור. בעוד להדרוזאוריים היה מקור שטוח דמוי מקור ברווז לצרטופסים היה מקור חד יותר, דמוי מקור תוכי (וכך למשל, אחד מהצרטופסים הקדומים ביותר נקרא פסיטקוזאורוס "לטאת תוכי" על שם המקור דמוי התוכי שלו). המקור נועד לתלוש צמחייה ואילו הלעיסה נעשתה בחלק האחורי של הפה.

יצורים חיים בעלי לסת דמוית מקור כוללים דגים רבים (כמו הקרנוניים, הנפוחיתיים והתוכינוניים) אשר חלק מהם מכונים "דגי-מקור", הסירניים, מיני הצבים ויונקים כמו הברווזן או לווייתני השיניים. כמו כן ישנו מקור גם לבני קבוצת הסילוניות הכוללת תמנונאים ודיונונים.
== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Höckerschwan Cygnus olor 5 Richard Bartz.jpg|מקור של ברבור מצוי
קובץ:Golden Conure Guaruba guarouba Eating 2550px.jpg|מקור של קוניור זהוב. לתוכים מקור חזק וקשיח העוזר להם לפצח זרעים ואגוזים.
קובץ:Falklandkarakara-Kopf (Phalcoboenus australis).jpg|מקור של קרקרה מפוספסת הבנוי לשיסוע בשר
קובץ:Ready for her close-up - Flickr - treegrow.jpg|מקור של צב נשכן מצוי
קובץ:Mergus merganser -Hogganfield Loch, Glasgow, Scotland -female-8.jpg|שיני משור על שפת המקור של מרגון גדול מונע מדגים להחליק
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אנטומיה של עופות
קטגוריה:זואוטומיה
עליסה בארץ הפלאות (אנימה)

עליסה בארץ הפלאות (ביפנית: ふしぎの国のアリス, באנגלית: Alice in Wonderland) היא סדרת אנימה יפנית בת 52 פרקים שהופקה לטלוויזיה בשנת 1983 בהשראת הספר עליסה בארץ הפלאות מאת לואיס קרול. הסדרה שודרה בישראל בערוץ הראשון ב-1986, ואחר כך שודרה בשידורים חוזרים בערוץ הילדים ומאוחר יותר בערוץ ג'וניור.

את שיר הפתיחה של התוכנית בגרסתה העברית ביצעה ריקי מנור.

==עלילה==
העלילה מתמקדת בילדה צעירה בת 7.5 בשם עליסה אשר עוקבת אחר ארנב לבן דרך מחילה אשר מובילה אותה אל ארץ הפלאות, שם היא פוגשת בדמויות מעניינות רבות, הכוללות בין השאר את הכובען המטורף, חתול צ'שייר, טווידלדם וטווידלדי, עכבר מספר הסיפורים, המפטי דמפטי, הזחל ומלכת הלבבות.

ההתחלה של הסדרה דומה יותר לסיפור המקורי, בעוד שהפרקים המאוחרים יותר של הסדרה מבוססים על חלקים מספר ההמשך של עליסה בארץ הפלאות - "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם", ופרק אחד על ספר אחר של קרול "ציד הסנרק".

==ספרי קלטת==
עם הקרנת הסדרה בישראל, יצאו 5 ספרים המבוססים על הסדרה עם קלטות טייפ המקוריינות על ידי שפרירה זכאי עצמה:
# "עליסה פוגשת את נבי ארנבי"- פרקים 1-2
# "אגם הדמעות"- על שם פרק 3, כולל גם את פרק 4- "מרוץ החבירבורים"
# "עליסה והמפטי דמפטי"- פרקים 6 ו-15
# "מסיבה מטורפת"- פרק 6
# "יער השכחה"- פרקים 7-8

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סדרות אנימה
קטגוריה:הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1980
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ ג'וניור: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:ניפון אולפני אנימציה: סדרות אנימה המבוססות על ספרות קלאסית
קיטה רותמית

ממוזער
קיטה רותמית (שם מדעי: Tolpis virgata) היא צמח עשבוני דו שנתי ממשפחת המורכבים. מצוי ברוב אזורי ארץ ישראל. מגיע עד לגובה של כמטר. בעל גבעולים ארוכים ועלים מעטים. הפריחה צהובה בחודשים אפריל עד אוקטובר.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מורכבים
קטגוריה:ארץ ישראל: מורכבים
2009

__TOC__

== אירועים בולטים בעולם ==
[[מבצע עופרת יצוקה]]




== נפטרו ==

[[מייקל ג'קסון]]
[[פטריק סווייזי]]
[[פארה פוסט]]
[[דודו טופז]]

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
פונט-אוון

פונט-אוון (בצרפתית: Pont-Aven) היא עיירה במחוז פיניסטר שבחבל ברטאן בצרפת. נכון לשנת 1999 מנתה העיירה 2,960 תושבים.

ב-1866, קבוצת ציירים (בעיקר אמריקנים) שחיפשו מפלט מיוקר המחיה של פריז, נמשכו לאורח החיים של אנשי ברטאן וליופיו הטבעי של האזור והתיישבו בכפר פונט-אוון שלחופי האוקיינוס האטלנטי. ב-1886 הצייר ארמנד ז'ובה דובאל שהתגורר שם המליץ על פונט-אוון בפני הצייר פול גוגן שהחליט להתגורר שם גם הוא.

הצייר אמיל ברנאר הצטרף אל פול גוגן באותה שנה, וב-1888 הגיעו רודריק אוקונור, פול סריזייה וציירים נוספים. פול גוגן התגורר בפונט-אוון מ-1886 עד 1891 להוציא מסעות לפנמה, לאי מרטיניק ושהייה בת חודשיים עם הצייר וינסנט ואן גוך בעיר ארל שבפרובאנס. בפונט-אוון הוא עמד בראשה של קבוצת ציירים פוסט אימפרסיוניסטים. פונט-אוון הפכה למקום מושבו של מה שנודע אחר כך כבית הספר לאמנות בת זמננו.

הנהר אוון הזורם דרך העיירה שימש כמרכזו של מיזם אמנות שנפתח באוגוסט 2006 ונמשך חודש ימים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20111217103357/http://www.pontaven.com/accueil/web/city.html האתר הרשמי של העיירה]

קטגוריה:צרפת: ערי חוף
קטגוריה:ברטאן: ערים
אינץ'

[[סרט מידה באינצ'ים]]
שנתות ה[[סרגל מעלה - סנטימטרים, מתחת - אינצ'ים]]
אינץ (מאנגלית: Inch; נכתב גם אינטש; מסומן על ידי <math>in</math> או ", בגרמנית: Zoll, המשמשת גם בעברית - "צול") היא יחידת מידה לאורך השווה ל־2.54 סנטימטרים, חלק ממערכת היחידות המכונה "מערכת היחידות הבריטית" המשמשת בבריטניה, בארצות הברית ובמדינות בודדות נוספות.

נהוג לייצג את יחידת המידה אינץ' בעזרת תגיים (″ double prime) מימין למספר, לדוגמה 4″ הם 4 אינץ'. (בעוד שגרש בודד מציין רגל - 12 אינצ'ים)

אורכים הקטנים מאינץ' מציינים בשברים 1/2, 1/4, 1/8, 1/64 וכו'.

יחידת צול משמשת בעיקר למדידת קוטר צינורות. צול אחד הוא 1/32 1 אינץ', כלומר - מעט גדול יותר מאינץ'.

==המרה==
אינץ' אחד שווה ל־2.54 סנטימטרים.

12 אינצ'ים הם רגל, ו־36 אינצ'ים הם יארד.

יחידת חלוקה נוספת המשמשת לעיתים למידות קטנות כגון קוטר חוטים, היא מיל (mil) החלק ה-1,000 של האינץ' השווה ל-0.0254 מילימטר או 25.4 מיקרומטר. באנגליה יחידה זו נקראת Thou או point.

{| class="wikitable"
|-
! מילימטר (בקירוב)
! אינץ'
|-
| 25.4
| 1

|-
| 12.7
| 1/2

|-
| 6.35
| 1/4

|-
| 3.18
| 1/8

|-
| 1.59
| 1/16

|-
| 0.79
| 1/32

|-
| 0.4
| 1/64

|}

==שימושים מיוחדים==
אינץ' משמש כיחידת מידה לצגים ברחבי העולם, גם במדינות שבהן נהוגה השיטה המטרית - גודל המסך הוא אורכו באינצ'ים מפינה לפינה באלכסון. בניגוד למדידות שונות שבהן ממירים מידות באינץ' ליחידות מידה גדולות יותר כגון רגל, כאשר מודדים מסכים לא נוהגים להמיר את יחידת המדידה וכך מופיעות מידות מסך כגון 40 אינץ'.

נהוג להשתמש באינץ' גם לציון הקוטר של כלי ירייה, בעיקר מקלעים (למשל מקלע 0.5, ומקלע 0.3)

בישראל מידות הבגד מופיעות לעיתים תכופות באינץ', בעיקר כשמדובר בסחורה אמריקנית ובריטית.

===האינץ' כיחידת שטח===
אף שהאינץ' הוא יחידת אורך, הרי במחלקות המודעות בעיתונים בישראל הוא משמש כיחידת שטח, למדידת שטחן של מודעות. זאת כיוון שרוחב המודעה קבוע (רוחב טור בעיתון), ולכן מודעה של אינץ' פירושה מודעה שגובהה אינץ' אחד, והיא משתרעת על טור אחד בעיתון. דוגמה לכך מופיעה ב, שבו נאמר על מודעות המתפרסמות בעיתונים יומיים, בשבועונים או בירחונים: "מודעה לא תהא גדולה מ־40 אינץ׳".

=== אינץ' וצול ===
ברז כיבוי המסומן ב-"3, היינו 3 צול, וקוטרו כ- 7.902 ס"מ
צול (Zoll, המילה הגרמנית לאינץ') היא יחידת מדידה שמשמשת בעיקר למדידת קוטר צינורות. צול אחד הוא 1/32 1 אינץ', מעט גדול יותר מאינץ'.

המילה "צול" משמשת כמידה לקוטר חיצוני של צינור המוגדר בטבלה:
{| class="wikitable"
|+
!
!
|-
!(צול)
!(מילימטר)
|-
|"1/2
|13.17
|-
|"3/4
|19.755
|-
|"1
|26.340
|-
|"1/4 1
|32.925
|-
|"1/2 1
|39.51
|-
|"2
|52.68
|-
|"1/2 2
|65.85
|-
|"3
|79.02
|-
|"1/2 3
|92.19
|-
|"4
|105.36
|-
|"5
|131.7
|-
|"6
|158.04
|-
|"8
|210.72
|}

=== מיל ===
בעבר הייתה מקובלת המידה מיל (mil), אלפית האינץ', כלומר 0.0254 מילימטר. מידה זו הייתה בשימוש במכניקה עדינה ובאלקטרוניקה, למשל במעגלים משולבים, מעגלים מודפסים, ולהגדרת הממדים של שבבים (המארז של מעגל משולב), בפרט לקביעת המרחק בין ה"רגליים". תעשיות אלו עברו לשימוש במידות בשיטה המטרית, והשימוש ב"מיל" נעלם כמעט לחלוטין.
עדיין המידה מיל משמשת בתעשיית הצנרת כמדד לעובי דופן הצינור בצנרת דקת דופן להשקיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות מידה: אורך
בית הקברות לחיילים הגרמנים בנצרת

שורות הקברים
מראה באתר
בית הקברות לחיילים הגרמנים (בגרמנית: Deutscher Soldatenfriedhof) הוא בית קברות צבאי השוכן בנצרת, שבו קבורים 261 חיילים ומפקדים גרמנים ממלחמת העולם הראשונה, אשר נלחמו בארץ ישראל לצד האימפריה העות'מאנית במסגרת מעצמות המרכז. בית הקברות שוכן בתחומו של בית החולים המשפחה הקדושה בנצרת.

==תולדות האתר==
במהלך מלחמת העולם הראשונה השתכן ליד בית החולים בית חולים שדה גרמני, וכחמישים חיילים גרמנים שנפטרו בו נקברו בקרבת בית החולים האזרחי. חללים גרמנים רבים אחרים נקברו באתרים פזורים שונים בארץ ישראל.

ב-1928, בהתאם לתנאי חוזה ורסאי הגיעה ממשלת המנדט להסכם עם הקונסול הגרמני בארץ ישראל על הקמת בית קברות מרכזי שבו ייקברו כל החללים הגרמנים שנפלו בארץ ישראל (למעט אלו שנקברו בתחומי בתי קברות צבאיים בריטים).

ב-1934 רכשה ממשלת המנדט את השטח עבור בית הקברות והוא הוחכר לגרמניה ל-999 שנים. הוועדה הגרמנית לקברי מלחמה נטלה על עצמה את מימון בניית בית הקברות, שתוכנן על ידי האדריכל רוברט טישלר. בית הקברות נחנך ב-30 ביוני 1935. שרידי החיילים הגרמנים נאספו מרחבי הארץ והובאו לקבורה מסודרת במקום. חלקת הקבורה של החיילים הגרמנים שליד בית החולים הושארה על כנה.

בית הקברות סבל עם השנים מנזקים עקב הקרקע הלא יציבה שתחתיו, מרעידות אדמה שהתרחשו באזור וכן ממעשי גנבה וונדליזם.

ב-1967, לאחר כינון יחסים דיפלומטיים בין ישראל לגרמניה, שופץ בית הקברות, והוא שופץ שוב ב-1982.

==בית הקברות==
בית הקברות שוכן במעלה גבעה בתחומו של בית החולים האיטלקי, בשטח של 1,200 מטרים מרובעים. עובדי בית החולים מתחזקים את המקום. הכניסה לבית העלמין אפשרית רק דרך בית החולים, והוא נמצא בתוך בית העלמין של מנזר בית החולים "המשפחה הקדושה".

מגדל ובו פעמון שהובא מגרמניה הוקם במקום, ועל קירותיו הפנימיים נתלו צלבים העשויים ממדחפי אווירונים.

מאז 1984 מארגנת שגרירות גרמניה בישראל טקס אזכרה שנתי בבית הקברות.

==ראו גם==
* בית הקברות הצבאי הגרמני קאנוק צ'ייס

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nazarethinfo.org/show_item.asp?levelid=63802 בית הקברות] , באתר עמותת נצרת לתרבות ותיירות
* [http://www.volksbund.de/kriegsgraeberstaette/nazareth.html בית הקברות] באתר הוועדה הגרמנית לקברי מלחמה (בגרמנית)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נצרת: מבנים
קטגוריה:ישראל: בתי קברות צבאיים של מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ארץ ישראל: קברים ובתי קברות נוצריים
קטגוריה:גרמניה: קבורה
אביגייל אדמס

אביגייל סמית' אדמס (באנגלית: Abigail Smith Adams; 22 בנובמבר 1744 – 28 באוקטובר 1818) הייתה אשתו של נשיא ארצות הברית השני וסגן הנשיא הראשון- ג'ון אדמס ולמעשה הייתה הגברת הראשונה השנייה והגברת השנייה הראשונה של ארצות הברית, אף שבתקופתה לא נעשה שימוש בתארים אלה. היא הייתה גם אמו של הנשיא השישי של ארצות הברית, ג'ון קווינסי אדמס. בכך היא הקדימה את ברברה בוש שהייתה גם היא אשתו של נשיא אחד (הנשיא ה-41, ג'ורג' הרברט ווקר בוש) ואמו של נשיא אחר (הנשיא ה-43, ג'ורג' ווקר בוש). אדמס גם נחשבת לאחת מחלוצות הפמיניזם בארצות הברית בגלל מכתבים שכתבה לבעלה בעת המהפכה האמריקנית, בהם הפצירה בו "לא לשכוח את הגברות", ולהתחשב בהן.

==ביוגרפיה==
אדמס נולדה בוויימאות' שבמסצ'וסטס. אביה היה כומר ליברלי.<ref name="uua"></ref> אמה הייתה שייכת למשפחת קווינסי - אחת המשפחות העשירות והידועות במושבה. אדמס לא הלכה לבתי ספר, אולם אביה לימד אותה לקרוא והיא נהגה לקרוא ספרים רבים מהספרייה של אביה, ובעקבות השכלתה הלא פורמלית הפכה לפמיניסטית ותומכת בזכויות נשים.

אביגייל נישאה לג'ון אדמס שהיה בן דודה מדרגה שלישית, בשנת 1764 והם התגוררו בחווה במקום הולדתו של ג'ון - בריינטרי. שם החווה שונה מאוחר יותר ל"קווינסי". לאחר שג'ון אדמס החל לעבוד כעורך דין עברו השניים לבוסטון. במהלך עשר השנים הראשונות של נישואיהם ילדה עשרה ילדים, בהם אביגייל אמיליה (1765–1813), ג'ון קווינסי אדמס - לימים נשיא ארצות הברית (1767–1848), סוזנה בוילסטון (1768-70), צ'ארלס (1770–1800), תומאס בוליסטון (1772–1832), ואליזבת, שנפטרה בלידתה בשנת 1775.

אדמס כתבה לבעלה מכתבים רבים בעת שהוא שהה בקונגרס הקונטיננטלי בפילדלפיה שבפנסילבניה - מכתבים שפורסמו מאוחר יותר. כתביה שתיארו את קרב בנקר היל ושריפת צ'ארלסטון הפכו לתעוד ייחודי ומדויק של המהפכה האמריקנית, והשפעתה על בעלה השפיעה גם על מבנה המדינה שהוקמה (אף כי לא ניתנה לבסוף זכות בחירה לנשים).

בשנת 1784 הצטרפה אדמס לבעלה בעת כהונתו כשגריר בפריז, ובשנת 1785 באנגליה.
בשנת 1788 שבו השנים למסצ'וסטס לחוותם. הבית מהווה כיום מוזיאון כחלק מהפארק ההיסטורי הלאומי אדמס.

בעת כהונתו של ג'ון אדמס כנשיא ארצות הברית הפכה חברה קרובה של מרתה וושינגטון, שעזרה לה לארח מתוקף תפקידה הרשמי את אורחי הנשיא, והייתה אשת הנשיא הראשונה שאירחה בבית הלבן שטרם הושלמה בנייתו. בכתביה היא מתארת את העובדה שנאלצו להדליק אש באחים של הבית שהיה תמיד קר, והיא נאלצה לתלות ולייבש כביסה באחד האולמות הגדולים, בהיעדר מקום אחר לעשות זאת.

בני הזוג אדמס פרשו לחוותם בשנת 1801. אדמס נפטרה מטיפוס ב-28 באוקטובר 1818 ונקברה לצד בעלה בכנסיית יוניטד פאריש בקווינסי שבמסצ'וסטס (המכונה "כנסיית הנשיאים").

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.whitehouse.gov/about-the-white-house/first-ladies/abigail-smith-adams/ ביוגרפיה] באתר הבית הלבן
* [http://www.masshist.org/adams/biographical.cfm#second ביוגרפיה] באתר הביוגרפיות של משפחת אדמס.
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמהות של נשיאי ארצות הברית
קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:חברות היכל התהילה הלאומי לנשים
אביגיל
קטגוריה:נשים שהונצחו על בולי ארצות הברית
קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים אמריקאים
קטגוריה:פעילות בתנועה לביטול העבדות
קטגוריה:פמיניסטיות המאה ה-18
קטגוריה:פמיניסטיות המאה ה-19
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא אנגלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1744
קטגוריה:נפטרות ב-1818
ליל הרכבות

ליל הרכבות (או מבצע מסיבה ומכונה גם ליל המסילות) היה מבצע חבלה במסילות הברזל המנדטוריות בליל 1 בנובמבר 1945. המבצע היה אחד המבצעים הראשונים של תנועת המרי העברי עוד לפני הקמתה הרשמית, וסימל את הקמתה. במסגרת המבצע חיבלו חוליות פלמ"ח ברשת מסילות-הברזל ברחבי הארץ ופוצצו שלוש סירות משמר בריטיות בנמלי יפו וחיפה, ויחידה של האצ"ל ולח"י תקפה את תחנת הרכבת בלוד.

== מהלך המבצע ==
כ-50 חוליות הפלמ"ח, שכללו חבלנים ומאבטחים, חיבלו קשות ב-153 נקודות בפסי הרכבת בכל הארץ, בעיקר בצמתי הצטלבות המסילות ובגשרונים שמעליהם. הפעולות התבצעו בסביבות שעה אחת עשרה בלילה, בדיוק זמנים מקסימלי בין החוליות, כדי למנוע את תגובת הבריטים. רק בשני מקומות אירעו תקריות אש, שהסתיימו בלא נפגעים.

במקביל, שתי חוליות של הפלי"ם, הפלוגה הימית של הפלמ"ח, טיבעו שלוש סירות משמר בריטיות, שתיים בחיפה ואחת ביפו, שהופעלו כחלק ממערך ההסגר על חופי הארץ מפני כניסת מעפילים. בחיפה פיקד על המבצע יוחאי בן נון וביפו ביצעו את הפעולה יוסף הראל וזלמן כהן, שתודרכו לפני כן על ידי יצחק שדה. בשני המקרים הגיעו החבלנים לסירות, צללו מתחת לסירות הבריטיות והצמידו אליהן מטען חומר נפץ בעל מנגנון השהייה.

באותו לילה פשטה יחידה של האצ"ל ולח"י, בפיקודו של איתן לבני, על תחנת הרכבת בלוד. תוך חילופי אש פוצצו הלוחמים שלושה קטרים ומספר מבנים. בפשיטה זו נהרגו לוחם אצ"ל, שני בריטים וארבעה ערבים. הפעולה גבתה מחיר כבד יחסית, כנראה עקב איחור בהגעת הכוח הפושט אל היעד, שגרם לכך שהבריטים נמצאו בכוננות גבוהה. כמו כן ניסתה חוליה של לח"י לחבל באותו לילה בבתי הזיקוק בחיפה. פעולה זו לא קיבלה את אישור תנועת המרי העברי. ארבעה לוחמים הצליחו לחדור למתחם בתי הזיקוק. מפקד הפעולה, משה בר-גיורא (ישראל), הכין את מטעני חומר הנפץ לפיצוץ אך בגלל תקלה התפוצץ חומר הנפץ והוא נהרג במקום. לוחם אחר, אברהם יהודאי (אלחנן), נפצע קשה ואיבד עין. בכוחות אחרונים הוא זחל והצליח עם שחר להגיע למקום מבטחים ולקבל טיפול.

== השלכות ==
המבצע העלה את מורל אנשי היישוב לאחר ההגבלות הקשות של הבריטים על עלייה והתיישבות, ובעיקר עורר שביעות רצון בקרב הנהגת היישוב ובקרב אנשי הפלמ"ח וההגנה, שנוכחו לראות כי ניתן להפעיל בו זמנית ובהצלחה כוחות רבים במספר רב של יעדים. דוד בן-גוריון כתב למפקדת ההגנה, כי יש שכר לפעולה זו, אם כי לא מיד. גם ההד בבריטניה היה רב. אנשי ממשל גינו את הפעולה, והעיתונות פרסמה כתבות מפורטות על מעשי החבלה.

==לקריאה נוספת==
*איתן לבני, המעמד - מבצעים ומחתרת, הוצאת עידנים, 1987, הפרק "ההתקפה על תחנת הרכבת המרכזית בלוד - 1 בנובמבר 1945", עמ' 140–145

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:תנועת המרי העברי
קטגוריה:ההיסטוריה של רכבת ישראל
קטגוריה:הפלמ"ח: קרבות ומבצעים
קטגוריה:אצ"ל: פעולות
קטגוריה:לח"י: פעולות
קטגוריה:1945 בארץ ישראל
קונרד ון האוטן

קונרד יוהאנס ון האוטן (בהולנדית: Coenraad Johannes van Houten; 15 במרץ 1801 באמסטרדם - 1887 בווספ) ממציא הולנדי, אשר פיתח שיטה להפוך פולי קקאו לאבקה.
== חייו ==
ון האוטן, כימאי בהכשרתו, תושב העיר וספ שבמחוז צפון הולנד, ידע כי במרכז פול הקקאו ישנו כ-54% בממוצע של חמאת קקאו, שומן טבעי, המקשה על עיבודו של הפול לכלל מוצר שניתן לייצור המוני. המכונה שהמציא בשנת 1828 הייתה מכבש הידראולי שהצליח להפחית את תכולת השומן בפול הקקאו כמעט בחצי. מכונות מודרניות ששיכללו את שיטתו של ואן הוטן מגיעות עד ל-11% חמאת קקאו.

התוצר הסופי היה מעין עיסה הניתנת לייבוש וטחינה לאבקה. ון האוטן הוסיף לאבקה מלחים כאשלגן או סודה לשתייה, על מנת לאפשר לאבקה להתערבב טוב יותר עם מים. לתוצר הסופי, "שוקולד הולנדי", טעם עדין וצבע כהה.

יצירת אבקה זו לא רק שהפכה את הכנת משקאות השוקולד לקלה יותר, אלא גם איפשרה את עירובו של המשקה בסוכר וחמאת קקאו על מנת ליצור מוצרים מוצקים. השוקולד הפך ממשקה נדיר לעשירים, למצרך יום יומי להמונים. עשר שנים לאחר שנרשם הפטנט של ון האוטן, פקע תקפו, והוא הפך לנחלת הכלל. בשנת 1848 כבר הציגה פירמה אנגלית בשם ג'.ס. פריי, ביריד בברמינגהאם את השוקולד המוצק בצורה הדומה לזו המוכרת לנו כיום, כתוצאה ישירה מהמצאתו של ון האוטן.

החברה הנושאת את שמו של ון האוטן עדיין פעילה ומייצרת קקאו משובח בהולנד. רבים מייחסים את המצאת המכבש לבנו של ואן האוטן, קספרוס, אך מחקרים שנערכו לאחרונה מאששים את העובדה כי אכן היה זה קונרד ולא קספרוס שהמציא את המכונה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20060203125821/http://www.home.zonnet.nl/daniellerenkema/ אתר חברת "קקאו ון האוטן", בהולנדית]

קטגוריה:ממציאים הולנדים
קטגוריה:אמסטרדם: אישים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1801
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1887
נתרן גופרתי

נתרן גופרתי
נתרן גופרתי הוא מלח המתקבל כשנתרן הידרוקסידי מגיב עם חומצה גופרתית. נוסחתו: Na<sub>2</sub>SO<sub>4</sub>.

=== היסטוריה ===
החומר (כמלח ממויים Na<sub>2</sub>SO<sub>4</sub>•6H<sub>2</sub>O) התגלה בידי האלכימאי הגרמני - הולנדי Johann Rudolf Glauber במאה ה-17 במי מעיין באוסטריה. גלובר כינה את החומר מלח מופלא (sal mirabilis) בשל סגולותיו כחומר משלשל. בשלהי מאה ה-18 פותח תהליך לבלנק שקדם לתהליך סולווה לייצור סידן פחמתי ובו נעשה שימוש בנתרן גופרי שהוכן מנתרן גופרתי בתגובה

<math>Na_2SO_4 + 2C \rightarrow Na_2S +2CO_2 </math>

== החומר ==
נתרן גופרתי הוא מוצק גבישי לבן או אבקה לבנה המורכב מאניונים של גופרה וקטיונים של נתרן המסודרים בסריג היוני. מסיסות נתרן גופרתי במים עולה בערך פי 10 בין 0°C ל-32.384°C מעל טמפרטורה זו השיפוע מתהפך והמסיסות כמעט ולא משתנה עם הטמפרטורה
מסיסות נתרן גופרתי במים (ביחידות גרם ל-100 מ"ל) כתלות בטמפרטורה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלחים
קטגוריה:נתרן: תרכובות
קטגוריה:סולפטים
שפתון

דוגמה של שפתון נתון בשפופרת אופיינית עם מוליך
שימוש בשפתון בצבע אדום לצרכים קוסמטיים
שפתון (נקרא גם ליפסטיק או אודם) הוא מוצר קוסמטי ורפואי הנמרח על השפתיים. שפתונים קוסמטיים משמשים להבלטה והדגשה חזותית של השפתיים או להברקה שלהן, לרוב צבעם אדום בגוונים שונים. שפתונים רפואיים משמשים להגנה על השפתיים מקרינת השמש ומהתייבשות.

שפתונים מכילים מגוון של חומרים, בעיקר פיגמנטים, שמנים, שעווה, חמרים לריכוך העור, בושם ותבלינים.

== היסטוריה ==
===בעת העתיקה===

השפתון היה בשימוש גם לפני 5,000 שנים בבבל, כאשר הנשים היו מקשטות את שפתיהן ועיניהן במשחה שכללה אבני חן צבעוניות מרוסקות. המצרים הקדמונים נהגו למצות פיגמנט אדום-סגול מצמחים מכילי כספית ולהשתמש בו להאדמת השפתיים, אך היו לכך השלכות בריאותיות מרחיקות לכת על המשתמש.

הנשים היווניות במאה החמישית לא התאפרו, מכיוון שהאיפור היה מיועד לשחקנים שצבעו את פניהם.

ביפן העתיקה הנשים חויבו להתאפר כאשר נראו במקומות ציבוריים. הנשים היפניות השתמשו בשפתון העשוי משעווה, דבש ופיגמנטים בגוון עדין.

המלכה קלאופטרה נהגה להשתמש בשפתון שנוצר מרסק חיפושיות ונמלים, שיצר פיגמנט ארגמני.

===בעת החדשה===
המלכה ויקטוריה התנגדה נחרצות לאיפור וראתה בו דבר פרובוקטיבי השייך לעולמן של פרוצות, שאינו יאה לגבירות מהוגנות. באותה תקופה אף שררה נורמה האוסרת על עלמות להתאפר טרם נישואיהן, שמא יהווה האיפור משום הטעיית הארוס הפוטנציאלי לגבי יופייה של בחירת ליבו.

כיום השימוש בשפתון מקובל בקרב נשים בכל רחבי העולם.

== עקבות עופרת ==
עופרת ועקבות של מתכות אחרות עלולים להימצא בשפתונים. עם זאת כיוון שמדובר על זיהום, אין ציון של מתכות אלו. מחקר מ-2007 מצא ב-33 מותגי שפתונים עופרת. כאשר הכמויות הגבוהות ביותר נמצאו בקרב המותגים Revlon ,L'Oreal ו-Cover Girl.

== סוגי שפתונים ==
שפתון ומכסה
===ליפ גלוס===
הליפ גלוס הוא מוצר הנמרח מעל השפתון או ישירות על השפתיים והוא נותן לשפתיים מראה "רטוב" ומבריק. קיימים סוגים שונים של ליפ גלוס:
* גלוס בסיסי בצבע שקוף.
* גלוס צבעוני הקיים בשלל גוונים שונים שנמרחים ישירות על השפתיים.
* גלוס נוצץ המכיל נצנצים למראה נוצץ.
* אודם נוזלי מאט

===שפתון לחות===
שפתון לחות הוא מוצר קוסמטי שמיועד להגן על השפתיים מפני יובש, נזקי השמש וכוויות קור, ומשתמשים בו גם גברים וגם נשים. רוב שפתוני הלחות מורכבים מדונג, קרמים, ויטמינים, שמנים אתריים, חמאת שיאה, חמאת קקאו וכדומה (ראו למשל לבלו).

==קישורים חיצוניים==

* [http://pubs.acs.org/cen/whatstuff/stuff/7728scit2.html אודות השפתון ומרכיביו] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איפור
קטגוריה:קוסמטיקה
קטגוריה:שפתיים
NMI

NMI הוא "יזמת הכלכלה הגרמנית לאזור צפון אפריקה והמזרח התיכון". (Nordafrika Mittelost Initiative der deutschen Wirtschaft).

== פעילות ==
מטרת ה-NMI היא להקל על הנגישות לשווקים ולקדם שיתוף פעולה בין חברות בתוך המדינות החברות בארגון ושיתוף פעולה בין גורמים מדיניים של החברות בארגון. היוזמה אף פועלת לקדם את המדינות שבארגון בשוקי האיחוד האירופי. מטרה נוספת היא לפעול למען שיפור שיתוף הפעולה הכלכלי בין גרמניה ולבין הארגון. 

ה-NMI הוקם במרץ 1996 על ידי איחוד התעשיינים הגרמני (BDI), משרד התעשייה והמסחר הגרמני (DIHK), משרד מסחר החוץ הגרמני (BGA), אליהם הצטרפו יותר מאוחר איחוד אפריקה (AV) ואיחוד הבנקים הגרמני (BdB).

ארגון ה-NMI מרכז מידע על 21 מדינות: 
* איחוד האמירויות הערביות
* איראן.
* אלג'יריה
* אפגניסטן
* בחריין
* הרשות הפלסטינית
* ירדן
* ישראל
* כווית
* לבנון 
* לוב 
* מרוקו 
* מצרים 
* סוריה 
* סעודיה
* עומאן
* עיראק
* פקיסטן
* תוניס
* תימן 
* קטר

== קישורים חיצוניים ==
* 
*

קטגוריה:גרמניה: ארגונים
קטגוריה:גרמניה: כלכלה
לוף ארץ-ישראלי

לוף ארץ ישראלי (שם מדעי: Arum palaestinum; בערבית מכחלת אלע'ולה), הוא גאופיט בן משפחת הלופיים

בסוג לוף 12 מינים בעלי תפוצה ים תיכונית ותפוצה אירנוטורנית. ארבעה מינים גדלים בארץ ישראל והם: לוף מנומר, לוף ארץ ישראלי, לוף ירוק ולוף מארך. הלוף גדל בישראל בהרי יהודה וסביבתם.

== מאפיינים ==
ללוף תפרחת קטיפתית בצבע בורדו. דומה לצבע חציל גובה הצמח 10 עד 25 סנטימטר.
התפרחת משמשת ללכידת חרקים מאביקים. השחלות תופחות לאחר ההפריה ומאדימות לקראת ההבשלה. הפרי מכיל מספר זרעים והוא מופץ על ידי ציפורים. הזרע בצבע חום בעל קליפה קשה.

הצמח מפריש חומר בעל ריח חזק של פירות תוססים, כל מין של לוף מפריש ריח אחר. הריח מושך זבובי תסיסה. הריח נחלש בלילה. החרקים נתפסים על ידי הצמח כדי להבטיח האבקת הפרחים הנקביים. הפריחה של פרח הלוף נמשכת יממה אחת מבוקר עד בוקר. הפריחה מתרחשת בחודש מרץ. ללוף תפרחת מיוחדת. בחלק התחתון פרחים נקביים ולמעלה פרחים זכריים. באמצע מוקף עמוד התפרחת בזיפים ארוכים. החרקים המאביקים מחליקים למבנה דמוי כד. האבקה נושרת מהפרחים הזכריים ומכסה את החרקים. החרקים יוצאים מהכד שדפנותיו נעשות פחות חלקות ועוברים לצמח אחר שרק נפתח, שם הם מאביקים את הפרחים הנקביים.

בכרנך, מצרים העתיקה - נמצא תבליט ובו מוצג צמח הלוף כשלל ממסע תחותמס השלישי בכנען ('סוריה').

הלוף הוא צמח רעיל, אך משמש למאכל אחרי הריסת הרעל בקליה או בישול ממושך. הרעל חריף, גורם להקאות, והוא נמצא הן בפקעת והן בעלים. בימי קדם השתמשו בפקעות כדי לגרום להפלה מלאכותית<ref></ref><ref></ref>. בעלים ישנו חומר מגרה נוסף-אוקסלאט הסידן.<ref></ref>

ברפואה העממית משמש הלוף כתרופה לשיעול עם ליחה, טחורים, תולעים בבטן, עצירות בדרכי השתן ופצעונים בעור. אכילת החלקים טריים מהצמח גורמים לצריבה, נפיחות ואף לחנק.

הלוף מוזכר במשנה כגידול תרבות, שיש שאכלו את העלים שלו ויש שאכלו את הפקעת שלו. באזורים הטרופיים מגדלים עדיין את הלוף כדי לאכול את הפקעת שלו. השימוש בחלקי הלוף ובעיקר בפקעות לאכילה היה נפוץ במזרח התיכון, אך צומצם כאשר הגיעו תפוחי האדמה לאזור. בדומה לתפוחי האדמה, גם הלוף מכיל כמות רבה יחסית של עמילן, המעניק לו ערך תזונתי חשוב. העמילן בלוף מסייע ליצור תופעה ייחודית בעולם הצומח והיא היכולת להעלות את הטמפרטורה שלו מעל לטמפרטורת הסביבה.
לוף ארץ ישראלי

== ראו גם ==
*לופיים
*לוף ענק

== לקריאה נוספת ==
*לוף ארץ ישראלי (צולם ביקיר)עזריה אלון, החי והצומח של ארץ ישראל. משרד הביטחון – ההוצאה לאור והחברה להגנת הטבע. 1983. כרך 11 עמוד 296. 
*הבריטניקה החדשה לנוער, כתר הוצאה לאור בע"מ, כרך 10 עמוד 5.

== קישורים חיצוניים ==

* לוף ארץ ישראלי, באתר פורטל הדף היומי https://daf-yomi.com/DYItemDetails.aspx?itemId=20732
* [http://www.starmed.co.il/HealingPlants/76 לוף] באתר מרכז הרופאים המומחים
* [http://lomda.net/flowers/loff.htm לוף ארץ ישראלי] באתר לומדע
* [http://www.snunit.k12.il/heb_journals/mada/331034.html תפרחות הלופיים החמות] בסנונית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1854
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אדמון בואסייה
קטגוריה:לופיים
קטגוריה:ארץ ישראל: לופיים
Ultra

Ultra (אולטרה) הוא אלבום האולפן התשיעי של להקת המוזיקה האלקטרונית הבריטית דפש מוד, שיצא באפריל 1997.

ב-1 ביוני 1995, הודיע אלן ויילדר על פרישתו מהלהקה, לטובת פרויקט הסולו שלו, Recoil. בשנתיים שקדמו לאלבום, התמכר דייב גהאן קשות לסמים. בין היתר, הוא ניסה להתאבד ואף חווה מוות קליני למשך 2 דקות, לאחר שנטל מנת יתר של הרואין וקוקאין.

עזיבתו של ווילדר ומצבו של גהאן גרמו לרבים להאמין כי הגיע הסוף של הלהקה, אך לא כך היו הדברים והלהקה חזרה לאלבום נוסף 4 שנים אחרי האלבום הקודם, Songs of Faith and Devotion.

האלבום הגיע למקומות 1 ו-5 במצעדי האלבומים בבריטניה וארצות הברית (בהתאמה).

== רשימת שירים ==
<div style="text-align: left; direction: ltr; margin-left: 1em;">
{|border=0
|-
|
# Barrel Of A Gun (5:35)
# The Love Thieves (6:34)
# Home (5:42)
# It's No Good (5:58)
# Uselink (2:21)
# Useless (5:12)
# Sister Of Night (6:04)
# Jazz Thieves (2:54)
# Freestate (6:43)
# The Bottom Line (4:26)
# Insight (6:26)
# Junior Painkiller (2:09)
|}
</div>

* כל השירים נכתבו על ידי מרטין גור.
* דייב גהאן שר את כל השירים מלבד Home ו-The Bottom Line, שאותם שר מרטין גור.
* Home הוא הסינגל השלישי שאותו מרטין גור שר (הקודמים היו Somebody ו-A Question Of Lust).
* Uselink ו-Jazz Thieves הם שירים אינסטרומנטליים.
* Junior Painkiller הוא קטע אינסטרומנטלי מוחבא ושמו לא מופיע בעטיפת האלבום.

== סינגלים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1997
קטגוריה:אלבומי דפש מוד
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו

אולם הקונצרטים על שם לואיז מ. דייוויס, מקום משכנה של התזמורת
התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו (באנגלית: San Francisco Symphony, ובראשי תיבות: SFS) היא תזמורת גדולה שמקום מושבה הקבוע הוא בסן פרנסיסקו, קליפורניה. הופעתה הראשונה הייתה בדצמבר 1911.
התזמורת מנגנת באולם הקונצרטים על שם לואיז מ. דייוויס, שנבנה בשנת 1980.

== פעילות ==
תזמורת סן פרנסיסקו יוצאת לסיורים קבועים בארצות הברית, באירופה ובאסיה, והקונצרטים שלה משודרים מדי שבוע בתחנות רדיו רבות. לתזמורת היסטוריה ארוכה של הקלטות, מהן נודעות ביותר אלה של פייר מונטה לחברת תקליטי RCA, של הרברט בלומסטדט לחברת דקה, ושל מייקל טילסון תומאס לחברת BMG ולחברת התקשורת SFS של התזמורת עצמה.

המקהלה הסימפונית של סן פרנסיסקו שליד התזמורת נוסדה בשנת 1973, ותזמורת הנוער הסימפונית סן פרנסיסקו בשנת 1981.

בשנת 1999 פעלה התזמורת יחד עם להקת מטאליקה ליצירת אלבום משותף בשם S&M. ניצח על האלבום מייקל קאמן, והוא זכה בפרס גראמי על ביצוע רוק אינסטרומנטלי הטוב ביותר לשיר The Call of Ktulu.

בשנת 2004 השיקה תזמורת סן פרנסיסקו את "Keeping Score – MTT On Music", שהיא למעשה סדרת מיזמים של התזמורת, הכוללים: מופעים אודיו-ויזואליים ל- DVD, שידורים ב- PBS's Great Performances, אתרי מולטימדיה ברשת, ותוכניות חינוכיות לבתי ספר.

בשלהי שנת 2015 הודיעה התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו על הקמת מועדון לילה במתחם האולם, במטרה למשוך צעירים רבים יותר לקונצרטים.

בדצמבר 2018 פורסם כי המנצח הפיני אסה-פקה סאלונן נבחר להיות המנהל המוזיקלי הבא של התזמורת, והוא נכנס לתפקיד בספטמבר 2020, בשנת 2024 התפטר סאלונן מתפקיד המנהל המוזיקלי של התזמורת.

==מנהלים מוזיקליים==
* אסה-פקה סאלונן (2020 - ממשיך)
* מייקל טילסון תומאס (1995 - 2020)
* הרברט בלומסטדט (1985 - 1995)
* אדו דה וארט (1977 - 1985)
* סייג'י אוזאווה (1970 - 1977)
* יוזף קריפס (1963 - 1970)
* אנריקה חורדה (1954 - 1963)
* פייר מונטה 1935 - 1954)
* באזיל קאמרון ואיזאיי דוברובן (1930 - 1934)
* אלפרד הרץ (1915 - 1930)
* הנרי האדלי (1911 - 1915)

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
סן פרנסיסקו
סן פרנסיסקו
קטגוריה:סן פרנסיסקו: תרבות
זיכרונות אהבה מפירנצה

זיכרונות אהבה מפירנצה (במקור באנגלית: A Room with a View, ובתרגום לעברית: "חדר עם נוף") הוא סרט קולנוע בריטי נושא פרסים משנת 1986, אשר עובד למסך על ידי רות פראוור-ג'אבוולה על פי רומן בעל אותו השם מאת א.מ. פורסטר. הסרט הופק על ידי איסמעיל מרצ'נט, בוים על ידי ג'יימס אייבורי, וכיכבו בו מגי סמית' (שרלוט בארטלט), הלנה בונהם קרטר (לוסי האניצ'רץ'), דנהולם אליוט (מר אמרסון), ג'וליאן סנדס (ג'ורג' אמרסון), סיימון קאלו (מר ביב), ג'ודי דנץ' (אלינור לאביש), דניאל דיי-לואיס (ססיל וייז) ורבים אחרים.

==עלילה==
הסרט מספר על אישה צעירה הנאבקת על עצמאותה בתרבות האדוארדית המגבילה של אנגליה בתחילת המאה ה-20, ובאהבתה לבחור צעיר ותימהוני בעל רוח חופשית. הסיפור מתחיל בפירנצה וממשיך באנגליה.

==צוות השחקנים==
* הלנה בונהם קרטר - לוסי הניצ'רץ'
* ג'וליאן סנדס - ג'ורג' אמרסון
* מגי סמית' - שרלוט ברטלט
* דנהולם אליוט - מר אמרסון
* דניאל דיי-לואיס - ססיל ויזי
* סיימון קאלו - מר ביב
* רוזמרי ליץ' - גברת הניצ'רץ', אמא של לוסי
* רופרט גרייבס - פרדי הניצ'רץ', אח של לוסי
* פטריק גודפרי - מר איגר
* ג'ודי דנץ' - אלינור לאביש, סופרת
* פביה דרייק - מיס קתרין אלאן

==פרסים==
הסרט זכה בשלושה פרסי אוסקר עבור עיצוב תפאורה, עיצוב תלבושות ותסריט מעובד. כמו כן היה מועמד לאוסקר עבור קטגוריות הסרט הטוב ביותר, הבמאי, שחקן המשנה (דנהולם אליוט), שחקנית המשנה (מגי סמית') ועבור הצילום הטוב ביותר.

מגי סמית' זכתה בפרס גלובוס הזהב על תפקידה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטים לפי ספרי א.מ. פורסטר
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי אוסקר: התלבושות הטובות
קטגוריה:מכון הסרטים הבריטי: מאה הסרטים הבריטיים הטובים ביותר
קטגוריה:סרטי קומדיה בריטיים
קטגוריה:זוכי אוסקר: עיצוב ההפקה הטוב
קטגוריה:פירנצה בקולנוע
אונקיה

אוּנְקִיָּה (באנגלית: Ounce) היא השם של מספר יחידות למדידת מסה, משקל, ונפח של נוזל.

מקורה של יחידת המדידה ברומא העתיקה, והיא שימשה כאחת מיחידות המשקל העיקריות באירופה במהלך ימי הביניים.

כיום נעשה שימוש ביחידת מידה זו בעיקר בארצות הברית.

אחת מסוגי האונקייה הנפוצות ביותר היא אונקיית נוזל (fluid ounce), אשר נמצאת בעיקר בשימוש במטבח האמריקני. אונקיית נוזל שווה כ-29.574 מיליליטר.

== ראו גם ==
* ליברה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יחידות מידה: מסה