OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
זיינה עכר

זיינה עכר (בערבית: زينة عكر عدرا נולדה ב-1964) היא פוליטיקאית לבנונית אשר בין 21 בינואר 2020 ל-10 בספטמבר 2021 שימשה כשרת ההגנה של לבנון וכסגנית ראש ממשלת לבנון. היא האשה הראשונה בתולדות לבנון ששימשה כשרת הגנה, והראשונה בעולם הערבי.

==ביוגרפיה==
עכר נולדה ב-1964 במחוז קוורה. משפחתה משתייכת לקהילה הנוצרית-אורתודוקסית בלבנון. היא השלימה תואר ראשון במדעי החברה בשיווק וניהול באוניברסיטה האמריקנית בביירות. עכר הייתה אחת משש נשים בממשלה. ב-21 בינואר 2020 מונתה בידי חסאן דיאב לתפקיד שרת ההגנה של לבנון ולסגנית ראש ממשלת לבנון. היא הייתה אחת משש נשים שמונו לתפקידי שרה בממשלת דיאב. דיאב טען שעכר היא מועמדת לא-מפלגתית שנבחרה אישית בידי הנשיא מישל עאון. עם זאת, היא נחשבת למייצגת של הזרם הפטריוטי החופשי - מפלגה נוצרית המקורבת לחזבאללה. ב-10 באוגוסט של אותה שנה התפטרה ממשלת דיאב בעקבות הפיצוץ בנמל ביירות. עכר המשיכה לכהן בתשני תפקידיה בממשלת המעבר. ב-19 במאי 2021 היא התמנתה גם לשרה לענייני חוץ ומהגרים. ב-10 בספטמבר הושבעה ממשלה חדשה בראשות נג'יב מיקאתי ועכר הוחלפה בתפקידיה.

עכר נשואה לאיש העסקים הסוני ג'וואד אדרה, מומחה לארכאולוגיה המשמש כמנכ"ל אחת מחברות הסקרים הגדולות בלבנון. עכר משמשת כמנהלת בחברה של בעלה. הם נישאו בנישואים אזרחיים בקפריסין. עכר ובעלה מתגוררים בכפר חזיר שבמחוז אל-כורה שבצפון המדינה. ב-2018 הם ייסדו במשותף את מוזיאון האמנות "נאבו" בעיר אל-הרי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שרי ההגנה של לבנון
קטגוריה:שרות הגנה
קטגוריה:פוליטיקאיות לבנוניות
קטגוריה:ילידות 1964
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1964
אלכסנדר דבורניקוב

אלכסנדר ולדימירוביץ' דבורניקוב (ברוסית: Александр Владимирович Дворников; נולד ב־22 באוגוסט 1961) הוא איש צבא רוסי בדרגת גנרל ארמייה, מפקד המחוז הצבאי הדרומי של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית מספטמבר 2016, והיה מפקד הכוחות הרוסיים בסוריה בשנים 2015–2016.

באפריל 2022 מונה על ידי נשיא רוסיה ולדימיר פוטין למפקד הכוחות הרוסיים במסגרת מבצע הפלישה לאוקראינה. אך באוקטובר 2022, הודח בעקבות תבוסות הרוסים במחוז לוהנסק ובמחוז חרסון ובמקומו מונה סרגיי סורוביקין למפקד הכוחות הרוסיים במסגרת מבצע הפלישה לאוקראינה<ref>https://www.kommersant.ru/doc/5606182?from=top_main_3</ref>.

==קריירה צבאית==
דבורניקוב התגייס לצבא הסובייטי ב־1978 לאחר שסיים את לימודיו בפנימייה צבאית בעיר אוסורייסק שבפרימוריה. הוא התקבל ללימודים בבית הספר לקצינים במוסקבה. לאחר ארבע שנות לימוד הוסמך לקצונה. שירת במחוז הצבאי של המזרח הרחוק הרוסי בתפקידי: מפקד מחלקה, מפקד פלוגה, קצין מבצעים גדודי. בשנים 1989 - 1991 למד באקדמיה צבאית במוסקבה. בתום לימודיו הוצב בכוח הכיבוש הסובייטי במזרח גרמניה, בתפקיד סגן מפקד גדוד חרמ"ש. מתחילת 1992 ועד אוגוסט 1994 (מועד אחרון של עזיבת כוחות הצבא הסובייטי לשעבר את גרמניה)פיקד על גדוד חרמ"ש, שהוצב במזרח ברלין.

בשנים 1995 - 2000 פיקד על רגימנט חרמ"ש שהוצב במחוז מוסקבה. מנובמבר 1999 עד אפריל 2000 נטל חלק במלחמת צ'צ'ניה השנייה. מ-2000 עד 2003 פיקד על דיוויזיית חרמ"ש בצפון קווקז. בשנים 2003 - 2005 למד באקדמיה הצבאית של המטה הכללי

בשנת 2008 קיבל דבורניקוב את הפיקוד על הארמייה החמישית. לאחר ששימש כסגן מפקד המחוז הצבאי המזרחי, הפך דבורניקוב לראש מטה המחוז הצבאי המרכזי ושימש כמפקדו בפועל במשך חודש.

בספטמבר 2015 הפך למפקד הראשון של הכוחות המזוינים הרוסים בסוריה בתחילת ההתערבות הצבאית הרוסית בסוריה. הוא זכה בתואר גיבור הפדרציה הרוסית על הובלת ההתערבות הצבאית הרוסית בסוריה, ובספטמבר 2016 מונה למפקד המחוז הצבאי הדרומי בדרום רוסיה.

באפריל 2022 מונה למפקד הכוחות הרוסיים באוקראינה, במהלך הפלישה הרוסית. על פי ההערכות, הוא עומד מאחורי הפגיעה בתחנת הרכבת קרמטורסק, שבה נהרגו לפחות 52 איש, בעיקר נשים, ילדים וקשישים. באוקטובר 2022 הודח מתפקידו.
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי צבא סובייטים
קטגוריה:גיבורי הפדרציה הרוסית
קטגוריה:גנרלים בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:גנרלי ארמייה (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה: יחידות, ארגונים ואישים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1961
קטגוריה:הפלישה הרוסית לאוקראינה: אישים
תמ"א 34

תוכנית מתאר ארצית 34 או תמ"א 34 היא תוכנית מתאר ארצית למשק המים (ביוב) במדינת ישראל.

התכנית אושרה בהחלטת ממשלה 409 בתאריך 19 ביוני 2003.

== הוראות לתכנון ==
ההוראות כוללות תוכניות מפורטות למתקני טיפול של טיהור השפכים, כולל הרחבה או הקמה של מתקנים שלא הוצעו בתוכנית, לצד הצעת תוכניות מפורטות למאגרי קולחים, מינוי ועדה מקצועית לביוב, שימת לב לשטחים ביטחוניים ולשטחים מחוץ לתוכנית ועוד.

== מטרות התכנית ==
התכנית נועדה להתוות פתרון לנושא השפכים, תוך שמירה על בריאות הציבור ואיכות הסביבה, איכות מי הנחלים, מי השתייה ומי תהום, שטחים פתוחים, חקלאות וערכי טבע ונוף, ומתן משקל לשיקולים של יעילות כלכלית.

== תשריט ==
תשריט ייעודי הקרקע של התכנית כוללים את שטחי הכנרת והירדן התחתון, הגליל המערבי - כרמל, המרכז, הנגב והערבה.

== התרחבות התכנית ==
* תמ"א 34/ב – תמ"א משולבת למשק המים
* תמ"א 34/ב/1 – תוכנית מתאר ארצית חלקית לאתר התפלה אשקלון
* תמ"א 34/ב/2 – תמ"א חלקית להתפלת מי ים
* תמ"א 34/ב 2/1 – אתר להתפלת מי ים עבור הרשות הפלסטינית בחדרה
* תמ"א 34/ב 2/2 – אתרים להתפלת מי ים
* תמ"א 34/ב/3 – תמ"א חלקית לניקוז ונחלים
* תמ"א 34/ב/4 – תוכנית מתאר ארצית למשק המים – איגום והחדרה
* תמ"א 34/ב/5 – מתאר משולבת למשק המים – מערכת הפקה והולכה
* תמ"א 34/ב 5/1 – הרחבת תפוקת מתקן ההתפלה הקיים בפלמחים
* תמ"א 34/ב/6 – היתרי בנייה לקווים ולמתקנים למי מערכת

== קישורים חיצוניים ==
* [https://apps.land.gov.il/IturTabotData/tma/תמא%2034/tama_34.pdf פרטי התכנית], באתר רשות מקרקעי ישראל
* [https://land.gov.il/ תוכניות מתאר ארציות כולל הוראות, תשריטים ושינויים], באתר רשות מקרקעי ישראל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: תוכניות מתאר ארציות
קטגוריה:ביוב
ב.מ.וו iX3

ב.מ.וו iX3 (בגרמנית: BMW iX3) היא מכונית חשמלית קומפקטית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על די ב.מ.וו משנת 2020. היא נחשפה ב-14 ביולי 2020 והגיעה לישראל ב-19 באפריל 2021. היא מבוססת בעיקרה על הב.מ.וו X3 ומהווה כגרסה החשמלית שלה.

== עיצוב ==
לעומת ה-X3 הרגיל ב.מ.וו iX3 קיבלה עיצוב שונה לגריל הקדמי, לפגושים מלפנים ומאחור, לעיצוב ייחודי לחישוקי הגלגלים ולהדגשה קלה בצבע כחול. בתא הנוסעים ההבדלים מינוריים עוד יותר לעומת ה-X3 הרגיל ולמעט הדגשה קלה בצבע כחול בצדדים ותצוגה ייעודית לרכב חשמלי בלוח המחוונים הדיגיטלי ובמערכת המולטימדיה, זה אותו תא נוסעים כמו של ה-X3.

== מפרט טכני ==
היא כוללת מנוע חשמלי אחורי המספק 286 כ"ס ומומנט מרבי של 40.8 קג"מ. נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 6.8 שניות ומהירות מרבית מוגבלת אלקטרונית של 180 קמ"ש. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 80 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי של 460 ק"מ בתקן WLTP. טעינת הסוללה שבדגם אפשרית גם באמצעות עמדת טעינה מהירה DC בהספק של עד 150 קילוואט. טעינה של הסוללה באמצעות מטען מהיר מקיבולת של 10% עד 80% דורשת המתנה של 34 דקות בלבד וטעינה של 10 דקות מספיקה לטווח נסיעה של 100 ק"מ. צריכת האנרגיה המשולבת עומדת על 18.5 עד 18.9 קוט"ש לכל 100 ק"מ.

== מתיחת פנים שנת 2021 ==
באוגוסט 2021 חשפה ב.מ.וו את מתיחת הפנים ל-iX3<ref></ref>. מתיחת הפנים כללה שדרוג לעיצוב החיצוני ליותר מודרני בתוספת חבילת M ספורט כסטנדרט המציעה עיצוב ספורטיבי יותר לרכב, פנים הרכב קיבל שדרוג במערכת המולטימדיה. בתחום ההנעה אין כל שינוי. מתיחת הפנים הגיעה לישראל ב-10 באפריל 2022<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

* 
== הערות שוליים ==

iX3
קטגוריה:מכוניות משפחתיות גדולות
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2020
קטגוריה:מכוניות חשמליות
ix3
ז'אן קהוואג'י

זַ'אן קַהְוַואגִ'י (בערבית: جان قهوجي; תעתיק מדויק: גַ'אן קַהְוַגִ'י) נולד ב-23 בספטמבר 1953) הוא גנרל לבנוני בדימוס אשר שימש כמפקד הכוחות המזוינים של לבנון (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2008–2017.

==ביוגרפיה==
קהוואג'י נולד בעין אבל ב-23 בספטמבר 1953. הוא בן לעדה הנוצרית-מרונית. ב-1973 הוא התגייס לצבא לבנון ועבר אימונים בארצות הברית, איטליה, גרמניה ושוודיה. ב-1992 הוא מונה למפקד הרגימנט המוטס. ב-1999 הוא מונה לראש מטה הבריגדה ה-11, וב-2001 מונה לסגן מפקד הבריגדה ה-7. ב-2002 מונה למפקד הבריגדה ה-2. הוא טיפס בסולם הדרגות וב-2008 מונה למפקד הכוחות המזוינים של לבנון במקום מישל סולימאן שהפך לנשיא לבנון. כהונתו הוארכה פעמיים. ב-8 במרץ 2017 הוא סיים את תפקידו והוחלף בידי ג'וזף עאון.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.aljazeera.net/encyclopedia/icons/2016/5/29/جان-قهوجي-قائد-جيش-لبنان-المرشح ביוגרפיה של קהוואג'י] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי צבא לבנונים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1953
קורה ואן ניואנהאוזן

קורנליה "קורה" ואן ניואנהאוזן (בהולנדית: Cornelia "Cora" van Nieuwenhuizen; נולדה ב-12 ביוני 1963) היא פוליטיקאית הולנדית הפועלת מטעם מפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה. שימשה כשרת התשתיות וניהול המים של הולנד.

==ביוגרפיה==
ניואנהאוזן נולדה ברידרקרק ב-12 ביוני 1963. היא למדה גאוגרפיה באוניברסיטת אוטרכט וב-1994 הצטרפה למפלגת העם למען חופש ודמוקרטיה וכיהנה כחברה מטעמה במועצת Oisterwijk בין 1994–2006. ב-2010 נבחרה כחברה בבית הנבחרים של הולנד, וב-2012 נבחרה בפעם השנייה ושימשה כיו"ר ועדת הכספים.

ב-2014 נבחרה לפרלמנט האירופי ושימשה כסגנית המתאמת של הקבוצה הפרלמנטרית בוועדה לענייני כלכלה ומטבע. מאוחר יותר, היא הצטרפה לוועדה המיוחדת לפסיקת מס ואמצעים אחרים דומים באופיים או בהשפעתם בשנת 2015. בנוסף, היא כיהנה בתפקיד סגנית יו"ר המשלחת של הפרלמנט ליחסים עם הודו.

ב-26 באוקטובר 2017 מונתה ניואנהאוזן לשרת התשתיות וניהול המים בקבינט השלישי של מארק רוטה. ב-15 בינואר 2021 התפטר מתפקידו אריק ויבס שר הכלכלה ומדיניות האקלים. ניואנהאוזן נבחרה כממלאת מקומו עד 20 בינואר 2021 אז הוחלפה בידי באס ואן ט' ווט. ב-31 באוגוסט של אותה שנה התפטרה ניואנהאוזן מתפקידה כדי להפוך ליו"ר אנרגיה-הולנד - ארגון לובינג המתקדם בתחום האנרגיה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.parlement.com/id/vie4fyou64zv/c_cora_van_nieuwenhuizen_wijbenga קורה ואן ניואנהאוזן], באתר בית הנבחרים ההולנדי

קטגוריה:פוליטיקאים הולנדים
קטגוריה:פוליטיקאיות הולנדיות
קטגוריה:שרי ממשלת הולנד
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1963
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוטרכט
דוד פ'ראנסייא

שער הספר "אפד בד"
רבי דוד פ'ראנסייא (ה'תק"ך בערך, 1760 בערך – כ"ה בכסלו ה'תר"י, 10 בדצמבר 1849) היה רב ודיין באזמיר, ורבה של יוזיל חיסאר, היא העיר איידין . מחבר ספר " בד".

== תולדותיו ==
לאביו ר' אליה פ'ראנסייא. למד 35 שנה והיה לחכם ולדיין באזמיר. למד בין היתר אצל רבי יום טוב דנון, מחבר ספר כבוד יום טוב.<ref>אפד בד, דף ב ע"ב.</ref> לאחר מכן התקבל כרב ושופט לעיר יוזיל חיסאר<ref name=":0">אפד בד, "הקדמת נכדיו של מעלת המחבר ז"ל"</ref>. במשך תקופה ישב כדיין בבית דינו של הרב יוסף רפאל חזן.<ref>שו"ת חקרי לב, אבן העזר, סימן כ'</ref> נישא לאישטרילייא, שנפטרה בשנת התר"ה.<ref>אפד בד, דרוש ו' לשבת הגדול</ref>

בשנת התקנ"ד חתם הרב דוד על פסק יחד עם הרב חייא פונטרימולי והרב יצחק מאיו, ובשנת התק"ע חתום על פסק יחד עם הרב פונטרימולי ועם הרב מצליח הלוי.<ref>הרב חיים פאלאג'י, חקות החיים חו"מ סימן מ"ד</ref> בדרשותיו, מצטט מדברי סבו מצד אמו.<ref>איננו יודעים מי הוא. (תחילת דרוש ד' לשבת כלה)</ref>

באלול ה'תקפ"ב כבר כיהן כרב עיר, עת דרש ביוזיל חיסאר דרשה לזכר גביר שנפטר בעיר.<ref>אפד בד, דרוש ד' להספד</ref>

נפטר באיידין בכ"ה בכסלו ה'תר"י.

== משפחתו ==
הניח בן ושתי בנות:
חתימת ידו של רבי דוד פ'ראנסייא (איזמיר ה'תק"ף 1820)
* ר' אברהם פ'ראנסייא, נפטר לפני שנת ה'תרי"ח (1858). בנו של אברהם היה חיים שם טוב פ'ראנסייא שנישא בשנת ה'תרי"ח לקאדין מרים מזרחי ונפטר לפני שנת ה'תרמ"ד (1884). בנו של חיים שם טוב היה אברהם דוד פ'ראנסיס, שנישא לסולטנה פיג'ון בשנת ה'תרמ"ז (1886).
* בתו ריינא, נישאה לגביר שמואל אלאזראקי, שעלה לטבריה ונפטר בה' באלול התרי"ז.<ref name=":1">אפד בד, דרוש ב' להספד</ref> היא אימו של הרב אליה אלאזראקי, שגם היה מתלמידי סבו והביא לדפוס את הספר "אפד בד" יחד עם בן דודו, סעדיה יוסף בן-יקר.
* בתו שרה, נישאה לגביר שמואל בן-יקר. היא אמו של הגביר סעדיה יוסף בן-יקר, שהביא לדפוס את הספר "אפד בד" יחד עם בן דודו, הרב אליה אלאזראקי.

== חיבורו ==
* "דוד במצודה", ספר דרשות שחיבר בזמן שהיה בבית הכלא, המוקדש לעניין מעלת הייסורין. אבד ולא נדפס<ref name=":0" />.
* ספר " בד" (שמו, שם אביו, שם ספרו של אביו ושם משפחתם בר"ת: אליה דוד פארנסייא דוד במצודה; מכונה לעיתים: אפוד בד) (אזמיר 1884) - דרושים לקראת חג השבועות שנדרשו בשבת כלה - שישה דרושים, לשבת זכור ושבת הלבשה<ref>ברוב הקהילות, שבת הלבשת עניים נהגה בתקופת חנוכה. ביוזיל חיסאר, עירו של הרב, וכן בערים נוספות נהגו לקיים את שבת ההלבשה בשבת זכור, ועל כן חוברו הדרשות יחדיו.</ref> - שני דרושים, לשבת תשובה - תשעה עשר דרושים, לשבת הגדול - שישה דרושים, וכן הספדים, לאמו, הספד מנכד המחבר לאביו,<ref name=":1" /> ולאמו<ref>שם, דרוש ג'</ref> - . בסוף הספר מופיעים דרשותיו של נכד המחבר, רבי אליה אלאזראקי. את הספר הגיה והביא לדפוס הרב נסים חיים משה מודעי.

אצל נכדי הרב (בני בנותיו), על פי עדותם, היו עוד כתבים רבים בהלכה ובאגדה, חלקם נרקבו ולא היו קריאים, ואת חלקם הם התעתדו להדפיס, אך לא נודע מה עלה בגורלם.<ref name=":0" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:נפטרים ב-1848
מקס זקסנהיימר

מקס זקסנהיימר (בגרמנית: Max Sachsenheimer; 5 בדצמבר 1909 – 2 ביוני 1973) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
=== ראשית חייו ===
זקסנהיימר נולד ב-5 בדצמבר 1909 במיהלבאך, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר, החל זקסנהיימר את שירותו הצבאי כמתנדב ברייכסווהר ב-17 באפריל 1928, ושירת ברגימנט הרגלים ה-14 (באדן). עם המלצה כמועמד לקצונה הוא עבר את הכשרת הקצונה והועלה לדרגת לויטננט ב-1 ביולי 1934. לאחר מכן הוא מילא תפקידים שונים עד מלחמת העולם השנייה, וב-1 באוקטובר 1938 מונה למפקד הפלוגה ה-1 ברגימנט הרגלים ה-75 של דיוויזיית הרגלים ה-5.

=== מלחמת העולם השנייה ===
במהלך המערכה על צרפת הוא הוביל את פלוגתו, ועל חלקו בכיבוש גשרים שונים מעל הסן, הוא קיבל את שני הדרגות של צלב הברזל. ב-20 ביולי 1941 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-75. ב-29 ביולי 1941 הוא נפצע מרסיסים בשתי אצבעות בידו השמאלית והוטס מאזור המלחמה. בנובמבר 1941 חזר לחזית בתפקיד המג"ד. הוא השתתף בכיבוש דמיאנסק וקיבל על כך את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. מאוקטובר 1942 עד פברואר 1943 הוא אושפז בפרייבורג. בתקופה זו הועלה לדרגת מיור וקיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. בספטמבר 1943 הוא ויתר על הפיקוד על הגדוד ומאוקטובר 1943 עד פברואר 1944 הוא שירת כמדריך בבסיס האימונים בהירשברג. לאחר מכן מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-75, עליו פיקד עד יולי 1944. ב-1 באפריל 1944 הוא הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-14 במאי 1944 הוא קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל.

ב-1 בספטמבר 1944 מונה זקסנהיימר למפקד דיוויזיית הרגלים ה-17 והועלה לדרגת אוברסט. בתחילת דצמבר 1944 הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור. ב-5 או 6 בפברואר 1945, במסגרת מבצע ויסלה-אודר בדיהרנפורט, הוא איפשר מבצע קומנדו לפינוי והרס של מפעל מיוחד, שהיה כנראה מפעל ייצור טאבון של חברת "אנורגנה", ועל כך קיבל תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. לאחר התאבדותו של היטלר, הוא הסיג את הדיוויזיה שלו מהאזור המאוים על ידי הצבא האדום ונסוג לכיוון שטחים שנכבשו על ידי צבא ארצות הברית. בסוף המלחמה הפך לשבוי מלחמה, ונותר בשבי עד 1947.

=== לאחר המלחמה ===
לאחר שחרורו עבר לפרייבורג ועבד כסוחר בחומרי בניין. בסוף 1952/תחילת 1953 הוא תמך בנאום ורדן של הרמן-ברנהרד ראמקה נגד ההערות הביקורתיות ב-DSZ. בנאום בפני חיילי אס אס לשעבר, הוא טען שהם יכולים להיות גאים על כך שנכנסו לרשימה השחורה. זקסנהיימר התלונן שה-DSZ לא האיר מספיק את כל הטיעונים ושהצהרותיו של ראמקה למעשה תואמות את האמת. הוא גם יצר קשר עם נאצים ותיקים, כמו ארנסט בולברינקר, יוזף הרפה ובעיקר ורנר נוימן, והפך ליו"ר VdS בדרום באדן. בסוף מרץ 1967 הוא נבחר ליושב ראש הראשון של קבוצת הסיוע לחופש לרודולף הס.

הוא דחה הצעה להצטרף לבונדסוור ב-1955, וכן את הניסיונות לגייס אותו מהאזור הסובייטי. הוא מת מהתקף לב בפרייבורג ב-2 ביוני 1973.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/S/SachsenheimerM-R.htm מקס זקסנהיימר], באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1909
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1973
ראדי עזמה

ראדי עזמה הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, בתפקידו האחרון פיקד על חטיבה 8.

ראדי עזמה במהלך אימון מילואים בחטיבה 8, ינואר 2022
אל"ם ראדי עזמה, מח"ט 8, באזכרה ב[[גבעת ברנר לאלוף יצחק שדה, במלאת 70 שנה למותו.]]

== ביוגרפיה ==
עזמה (המכונה במערכת הצבאית "אבו דיין"<ref></ref>) התגייס לצה"ל ב-2003 ועבר בהצטיינות קורס מפקדי טנקים וקורס קציני שריון. הוא שימש כמפקד מחלקה ומפקד פלוגה מבצעית בחטיבה 7, שפעלה בגבול הצפון ובגזרות יהודה ושומרון. ב-2016 עזמה שימש קצין המבצעים של חטיבה 7. בשנים 2017–2019 פיקד עזמה על גדוד 75 בחטיבה 7, ובמסגרת תפקיד זה השתתף בכתיבת תורת הלחימה והטכניקות הקרביות מותאמות חזית לבנון ובמבצע מגן צפוני, שמטרתו איתור ופגיעה במנהרות התקפיות של החזבאללה.

בשנת 2019 מונה עזמה לסגן מפקד חטיבה 7 ובשנת 2021 היה אחראי על הכשרת מפקדי הפלוגות של צבא היבשה במכללה לפיקוד טקטי (פו"ם גלילות). בשנת 2022 מונה למפקד חטיבה 8 והועלה לדרגת אלוף-משנה, זאת במקביל לתפקידו החדש כמפקד האקדמיה להכשרת המג"דים<ref></ref> הקרביים של זרוע היבשה (תחת בית הספר להכשרת פיקוד קרבי).
 
במלחמת חרבות ברזל פיקד על צוות קרב 8. ב-21 באוגוסט 2024 סיים את תפקידו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי גדוד 75
קטגוריה:מפקדי חטיבה 8
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת חרבות ברזל
וורלד סיריס 1903

וורלד סיריס 1903 (באנגלית: 1903 World Series) הייתה סדרת הוורלד סיריס הראשונה. הסדרה נערכה באצטדיון אקספוסישן פארק שבפיטסבורג ובאצטדיון האנטינגטון אווניו שבבוסטון (שנהרס שנים לאחר מכן ועל שטחו נבנתה אוניברסיטת נורת'איסטרן). מטרת הסדרה הייתה להציב את קבוצת פיסטבורג פיירטס מול בוסטון אמריקנס (שכיום נקראת בוסטון רד סוקס), היות שפיסטבורג פיירטס הייתה אלופת הליגה הלאומית באותו הזמן ובוסטון אמריקאנס, אלופת הליגה האמריקאית באותו הזמן, רצתה להוכיח כי היא מסוגלת לנצח אותה. הסדרה נחלה הצלחה ענקית וממנה נבנתה ליגת הבייסבול האמריקאית והגדולה בעולם; MLB, וטורניר הוורלד סיריס השנתי.

== רקע ==
בשנת 1901, באן ג'ונסון, נשיא הליגה המערבית, שם לב לירידה החדה של הליגה הלאומית ב-1900 לאחר שארבע קבוצות פרשו ממנה וניצל את זה בכך שיצר ליגת בייסבול קטנה שמכוונת לארצות הברית וקנדה בשם הליגה האמריקאית. עם פתיחת הליגה האמריקאית, הוקמה קבוצה בשם בוסטון אמריקנס. בליגה האמריקאית לקחה חלק גם הקבוצה פיטסבורג פיירטס. בוסטון אמריקנס ופיטסבורג פיירטס היו שתי הקבוצות הטובות בליגה, על אף שפיסטבורג פיירטס ניצחה את הליגה, ובא הרעיון להציב את שתי הקבוצות לתשעה משחקים ידידותיים והטובה מביניהם תנצח מבלי להשפיע על הליגה האמריקאית. הרעיון יצא לפועל והפך לסדרת משחקים ממשית שזכתה לשם "וורלד סיריס".<ref></ref> לאחר הסדרה, הפכה הקבוצה בוסטון אמריקנס לאחת מקבוצות הבייסבול הגדולות בעולם. ארבעה משחקים לאחר שהחלה, המגיש של קבוצת פיטסבורג פיירטס, סאם ליבר, נפצע ממלכודת ירי, ולכן המחליף שלו, דיאקון פיליפ, החליף אותו למשך חמישה משחקים.

== הקבוצות ==
שחקני שתי הקבוצות בסדרת הגמר 1903
הפיירטס זכו בפנדל השלישי שלהם ברציפות ב-1903 הודות להרכב חזק שכלל את הונוס וגנר האגדי לעצירה קצרה, שחבט ב-0.355 ונסע ב-101 ריצות, השחקן-מנהל פרד קלארק, שחבט ב-0.351, וג'ינג'ר בומונט, שחבט ב-0.341 והוביל את הליגה בחבטים וריצות. המגרש של הפיראטים היה חלש יותר ממה שהיה בשנים קודמות, אך התהדר ב-24 משחקים המנצחים דיקון פיליפ וב-25 משחקים סם ליבר.

לבוסטון אמריקנס היה סגל פיצ'ינג חזק, בראשותו של סיי יאנג, שסיים 28–9 ב-1903 והפך למוביל הניצחונות בכל הזמנים באותה שנה. ביל דינין ולונג טום יוז, ימניים כמו יאנג, ניצחו 21 משחקים ו-20 משחקים כל אחד. 

== תוצאות המשחקים ==
{| class="wikitable"
|+
!משחק
!תאריך
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
!אצטדיון
!זמן (בשעות)
!צופים
|-
|1
|1 באוקטובר
|בוסטון אמריקנס
|3–7
|פיטסבורג פיירטס
|האנטינגטון אווניו
|1:55
|16,242
|-
|2
|2 באוקטובר
|בוסטון אמריקנס
|3–0
|פיטסבורג פיירטס
|האנטינגטון אווניו
|1:47
|9,415
|-
|3
|3 באוקטובר
|בוסטון אמריקנס
|2–4
|פיטסבורג פיירטס
|האנטינגטון אווניו
|1:50
|18,801
|-
|4
|6 באוקטובר
|פיטסבורג פיירטס
|5–4
|בוסטון אמריקנס
|אקספוסישן פארק
|1:30
|7,600
|-
|5
|7 באוקטובר
|פיטסבורג פיירטס
|2–11
|בוסטון אמריקנס
|אקספוסישן פארק
|2:00
|12,322
|-
|6
|8 באוקטובר
|פיטסבורג פיירטס
|3–6
|בוסטון אמריקנס
|אקספוסישן פארק
|2:02
|11,556
|-
|7
|10 באוקטובר
|פיטסבורג פיירטס
|3–7
|בוסטון אמריקנס
|אקספוסישן פארק
|1:45
|17,038
|-
|8
|13 באוקטובר
|בוסטון אמריקנס
|3–0
|פיטסבורג פיירטס
|האנטינגטון אווניו
|1:35
|7,455
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:וורלד סיריס
דיוויזיית הפאנצר הולשטיין

דיוויזיית הפאנצר הולשטיין (בגרמנית: Panzer-Division Holstein) הייתה דיוויזיית שריון של הצבא הגרמני במהלך מלחמת העולם השנייה. 

== היסטוריה ==
הדיוויזיה הוקמה בפברואר 1945 משרידי הכוחות הניידים של דיוויזיית הפאנצר ה-233 מילואים. היא ספגה אבדות קשות בקולובז'ג, ושרידיה נקלטו על ידי דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-18 במרץ 1945 והמטה שלה הועבר לדיוויזיית הפאנצר קלאוזביץ.<ref></ref>

== מפקדים ידועים ==
* הגנרל מקס פרמרי (1 בפברואר 1945 – 16 בפברואר 1945)
* אוברסט ארנסט וולמן (16 בפברואר 1945 – 30 במרץ 1945)

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Panzerdivisionen/HolPD-R.htm דיוויזיית הפאנצר הולשטיין], באתר lexikon-der-wehrmacht 

== הערות שוליים ==

הולשטיין
עילית אוסטרוביץ-לוי

עילית אוסטרוביץ־לוי היא עורכת דין ישראלית, ראש הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור.

==קריירה==
אוסטרוביץ-לוי היא בעלת תואר ראשון במשפטים ומנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת דיוק. בתחילת דרכה שימשה כעוזרת משפטית לשופט בית המשפט העליון יורם דנציגר.

אוסטרוביץ-לוי מתמחה בתחומי הציות, איסור הלבנת הון ומימון טרור במגזר הפיננסי. בשנים 2013–2016 עסקה בייעוץ משפטי בתחומים אלה בקבוצת הבנק הבינלאומי. בשנים 2018–2021 שימשה כראש המטה של יו"ר הרשות לאיסור הלבנת הון, שלומית ווגמן-רטנר. בתפקידה זה התנהלה מול גופי האכיפה והרגולציה הפיננסית השונים ובהם משטרת ישראל, רשות המיסים, פרקליטות המדינה ומשרד האוצר. היא ייצגה את הרשות לאיסור הלבנת הון בפורומים המשותפים לתוכניות המאבק בפשיעה בחברה הערבית, ולמתן סמכות פיקוח לרשות על נותני שירותים פיננסיים במקביל לפיקוח של רשות שוק ההון. בתפקידה האחרון שימשה כקצינת הציות של חברת מטא בישראל.

בחודש אפריל 2022 המליצה ועדת איתור בראשות מנכ"ל משרד המשפטים עו"ד ערן דוידי לשר המשפטים גדעון סער על מינויה לראש הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור. המינוי אושר על ידי הממשלה באותו חודש.

אוסטרוביץ-לוי נשואה ואם לשנים.

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.linkedin.com/in/ilit-ostrovitch-levi-523a33b/ עילית אוסטרוביץ-לוי] ברשת החברתית Linkedin
*[https://www.gov.il/he/departments/people/shlomit עו"ד עילית אוסטרוביץ-לוי, ראש הרשות לאיסור הלבנת הון ומימון טרור, אתר הרשות] 
*[https://posta.co.il/article/190928-2/ עו"ד עילית אוסטרוביץ-לוי נבחרה כראש הרשות לאיסור הלבנת הון]
*
*

קטגוריה:יועצות משפטיות ישראליות
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:יועצים משפטיים ישראלים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:בוגרות המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
בית הרופא במנחמיה

בית הרופא במנחמיה הוקם במושבה מנחמיה זמן קצר לאחר הקמתה ב-1901 ושימש למגוריו ולמקום עבודתו של רופא המושבה. בנוסף לתמיכה רפואית בתושבי המושבה נתן הרופא שירות רפואי גם לתושבי היישובים באזור. החל משנות ה-90 משמש המקום כמוזיאון.

== רקע ==
ב-1901 הוקמה המושבה מנחמיה על ידי אנשי העלייה הראשונה שחלקם הגיע מזכרון יעקב. מראשית היישוב התמודדו תושביו עם קשיים כלכליים, ביטחוניים, חברתיים ורפואיים. בתחילה היה נהוג שרופא נע בין ישובי הסביבה ומגיע פעם התקופה למושבה כדי לקבל חולים. כדי להתמודד עם הבעיות הרפואיות איתם התמודדו התושבים החליט ביישוב להקים מרפאה במקום.

== ההיסטוריה של המקום ==
מבנה המרפאה הוקם ב-1902 ויועד להיות מרפאה, מגורים של אנשי הרפואה ובהמשך גם בית מרקחת. לאורך השנים שכנו מקום רופאים שונים שחיו במקום ונתנו שירות רפואי לתושבי המושבה כמו גם לתושבי היישובים השכנים (כמו דגניה, מושבת כנרת וכן לתושבי שבטים ערבים שגרו באזור). המחלות המשמעותיות איתן התמודדו תושבי המקום היו מלריה, גרענת ומחלות מעיים. אנשי הרפואה שפעלו במושבה נתמכו, כספית, על ידי הברון רוטשילד.

אחד מאנשי הרפואה הידועים שגר במקום היה מקס מרדכי גיליות שהגיע ארצה מליטא ב-1912 והתיישב במנחמיה שם שירת עד 1935 כרוקח עד שהוחלף על ידי ד"ר צוקרמן.

כדי לסייע לבני הבית לקיים משק עזר הוקם בחצר שובך יונים (שקיים עד היום) וכן החזיקו עדר כבשים.

== הבניין בעת הנוכחית ==
ב-1988 הוקם בבית הרופא מוזיאון שנחלק לשתי תצוגות:
* אגף הרפואה המתעד את השירות הרפואי בגליל בראשית המאה ה-20 וכולל הסברים על האתרים הרפואיים שפעלו באותה תקופה, אנשי רפואה מרכזיים, סוגי מחלות שהיו נפוצות באותה תקופה ואמצעי הריפוי והציוד בו השתמשו כדי לאשפז ולרפא את החולים.
* אגף ההתיישבות המתעד את חיי האיכרים במושבה.
המוזיאון פעל עד סוף 2000 וב-2015 הוא נפתח מחדש לקהל המבקרים אחרי שהושלם בו תהליך שיפוץ ושימור. המוזיאון נקרא על שם הרוקח מקס מרדכי גיליות שפעל בו מ-1912 ועד 1935.

== גלריה של התצוגה הרפואית ==
<gallery>
קובץ:PikiWiki Israel 67219 menahamia village..jpg|כלי בדיקה
קובץ:אביזרים לטיפול בשיניים.jpg|ציוד לטיפול בשיניים
קובץ:בית המרקחת - בית הרופא במנחמיה.JPG|ארון תרופות
קובץ:המיקרוסקופ - בית הרופא במנחמיה.JPG|מיקרוסקופ
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* עבר הדני, מנחמיה בת שישים [תרס"ב-תשכ"ב/ 1902- 1962], הוצאת יובל, תשכ"ג/ 1963.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://shimur.org/sites/בית-הרופא-מנחמיה/ בית הרופא במנחמיה], באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
* [https://www.yardend.org.il/מוזיאון-בית-הרופא-והתיישבות-במנחמיה/ מוזיאון בית הרופא והתיישבות במנחמיה], באתר רשות ניקוז ונחלים ירדן דרומי
* 
* [https://web.archive.org/web/20220808132301/https://emek-maianot-region.muni.il/company/מוזיאון-בית-הרופא/ מוזיאון בית הרופא במנחמיה], באתר מועצה אזורית עמק המעיינות (אורכב)
* [https://www.ravdori.co.il/stories/סבתה-מספרת-על-בית-הרופא-עש-סבא-רבא-במנח/ נינתו של מקס גיליות מספרת על סבא רבא שלה], באתר "הקשר הרב דורי"
* 
* , 9 במרץ 2022
* [https://www.outdooractive.co.il/he/poi/עמק-המעיינות/מוזיאון-בית-הרופא-מנחמיה/27514096/ בית הרופא במנחמיה], באתר outdooractive

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי מורשת במחוז צפון
קטגוריה:מחוז הצפון: מבנים לשימור
קטגוריה:מרפאות
קטגוריה:מנחמיה
מדליית החירות (1945)

מדליית החירות (באנגלית: Medal of Freedom) היא עיטור אזרחי שהיה נהוג בארצות הברית בשנים 1945-1961. ניתן כדי להוקיר אזרחים שפעולותיהם סייעו במאמצי המלחמה של ארצות הברית ובעלות בריתה. הענקת המדליה נקבעה בצו נשיאותי על ידי הנשיא הארי טרומן.<ref></ref> האזרחית הראשונה שקיבלה אותה הייתה אנה רוזנברג ומי שהעניק לה את המדליה באוקטובר 1945 היה מזכיר המלחמה של ארצות הברית רוברט פטרסון בהמלצת גנרל הצבא אייזנהאואר.<ref></ref><ref></ref> עיטור זה הוחלף ב-1961 על ידי מדליית החירות הנשיאותית.

== תיאור ==
המדליה היא דיסקית ברונזה שבחזיתה מופיע פרופיל פסל החירות של בניין הקפיטול האמריקאי, עם המילה "FREEDOM" באותיות גדולות בתחתית הדיסקית. בחלק האחורי מופיע פעמון הדרור מוקף במילים "ארצות הברית של אמריקה" באותיות גדולות. המדליה תלויה על סרט אדום עם ארבעה פסים לבנים דקים. הצו לנתינת העיטור<ref></ref> קבע כי "לא יותר ממדליית חירות אחת תוענק לאדם אחד, אך עבור מעשה או שירות אחר המצדיק פרס כזה ניתן להעניק במקום המדליה מכשיר מתאים לענידה עם המדליה".<ref></ref>

== דרגות העיטורים ==
80x80 פיקסלים
בלי כף יד
80x80 פיקסלים
עם כף יד ברונזה
80x80 פיקסלים
עם כף יד כסופה
80x80 פיקסלים
עם דקל זהב

== ראו גם ==
* מדליית החירות הנשיאותית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארצות הברית: אותות ועיטורים אזרחיים
*
קטגוריה:עיטורי כוכב
חירות (1945)
אינר הרבור

אינר הרבור (באנגלית: Inner Harbor, מילולית: "המעגן הפנימי") הוא אזור הנמל ההיסטורי של העיר בולטימור אשר במדינת מרילנד שבארצות הברית. אזור זה מכיל כיום את החלק הארי של האטרקציות התיירותיות בעיר.

== אתרים בולטים ==
* הרבורפלייס - מתחם שופינג
* מרכז הסחר העולמי של בולטימור 
* תחנת הכוח ברחוב פראט 
* אנדרטת השואה

=== מוזיאונים ===
* מוזיאון התעשייה של בולטימור 
* מוזיאון הבידור של גפי 
* מוזיאון מלחמת האזרחים
* מוזיאון הילדים פורט דיסקברי 
* האקווריום הלאומי של בולטימור 
* מרכז המדע של מרילנד 
* המוזיאון היהודי של מרילנד
* מוזיאון רג'ינלד פ. לואיס להיסטוריה ותרבות אפרו-אמריקאית

=== ספינות היסטוריות ===
* SS John W. Brown 
* USCGC Taney - ספינת המלחמה האחרונה שעדיין קיימת אשר השתתפה בלחימה במהלך ההתקפה על פרל הארבור
* USS Torsk - צוללת שנבנתה עבור הצי האמריקני במהלך מלחמת העולם השנייה
* Chesapeake 
* USS Constellation - הספינה האחרונה שקיימת ממלחמת העצמאות האמריקאית.

== גלריית תמונות ==
<gallery widths="225">
BaltimoreNationalAquarium.JPG|מבנה האקווריום של בולטימור
Constellation_bow.JPG|הסירה "U.S.S. Constellation" אשר נמצאת כיום במוזיאון הימי
Washington_Monument,_1849,_from_Federal_Hill_1a.jpg|אזור הנמל הפנימי בשנת 1849
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בולטימור
הדיוויזיה ה-370 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-370 (בגרמנית: 370. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה שלחמה במלחמת העולם השנייה.

== היסטוריה ==
הדיוויזיה ה-370 הוקמה ב-17 בפברואר 1942 בריימס, צרפת כחלק מהגל ה-19 של דיוויזיות חי"ר שהוקמו במהלך המלחמה.

לאחר שהדיוויזיה ביצעה משימות ביטחוניות בצפון צרפת, היא הועברה לחלק הדרומי של החזית המזרחית ביוני 1942 והצטרפה לארמייה ה-17 בקבוצת ארמיות דרום. לאחר שנפרסה בנהר מיוס, צעדו לוחמי הדיוויזיה ה-370 דרך רוסטוב על הדון יחד עם ארמיית הפאנצר הראשונה לעבר הקווקז. בינואר 1943, דיוויזיית הרגלים ה-370 השתתפה בהגנה על ראש הגשר של קובאן. מסתיו 1943 עד מרץ 1944 לחמה הדיוויזיה ליד חרסון ומיקולאייב עם הארמייה השישית. בדצמבר 1943 היא אורגמה מחדש לדיוויזיה חדשה מסוג 44.

דיוויזיית הרגלים ה-370 הושמדה ברומניה יחד עם קבוצת ארמיות דרום אוקראינה באוגוסט 1944 במהלך מבצע יאשי-קישינב, ופורקה כיחידה ב-9 באוקטובר 1944. הניצולים שולבו בדיוויזיות ה-76 וה-15 .

== מפקדים ==

* ארנסט קלפ (1 באפריל 1942 - 15 בספטמבר 1942)
* פריץ בקר (15 בספטמבר 1942 - 15 בדצמבר 1942)
* אריך פון בוגן (15 בדצמבר 1942 - 20 בינואר 1943)
* פריץ בקר (20 בינואר 1943 - 1 במאי 1943)
* הרמן בהמה (1 במאי 1943 - 7 בספטמבר 1943)
* פריץ בקר (7 בספטמבר 1943 - 1 ביוני 1944
* בוטו גראף פון הילזן (1 ביוני 1944 - 3 בספטמבר 1944)

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/370ID.htm הדיוויזיה ה-370] באתר Lexikon der Wehrmacht 
* [https://www.axishistory.com/list-all-categories/150-germany-heer/heer-divisionen/3463-370-infanterie-division הדיוויזיה ה-370] באתר axishistory 

370
דוד (אי, אנטארקטיקה)

האי דוד (באנגלית: Dodd Island) הוא איון הממוקם בחלק הדרום מזרחי של מדף הקרח פבליקיישנז למול חופי ארץ הנסיכה אליזבת, שבאנטארקטיקה.

האי ממוקם 20 קילומטרים מדרום לאיי סוסטרן.

== היסטוריה ==
=== מיפוי האי ===
האי מופה לראשונה על ידי משלחת לארס כריסטנסן (שנערכה בעונת הקיץ האנטארקטי 1936 – 1937), בהתבסס על תצלומי אוויר. האי מופה בשנית על ידי משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה.

=== מקור השם ===
שמו של האי ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטית של אוסטרליה.

האי נקרא על שם די. אם. דוד (D.M. Dodd), שהיה צופה מזג אוויר בתחנת דייוויס בשנת 1963.

קטגוריה:ארץ הנסיכה אליזבת: איים
הדיוויזיה ה-319 (ורמאכט)

דיוויזיית הרגלים הסטטית ה-319 הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה.

== היסטוריה ==
הדיוויזיה הוקמה בנובמבר 1940 מיחידות של הדיוויזיות ה-299 ה-87, וה-169. ב-30 באפריל 1941 החליפה הדיוויזיה ה-319 את דיוויזיית הרגלים ה-216 בהגנה על איי התעלה ונשארה בעמדה זו עד לכידתה במאי 1945 על ידי הכוחות הבריטיים.

== מפקדים ==

* אריך מילר (19 בנובמבר 1940 - 1 בספטמבר 1943)
* רודולף גראף פון שמטוב (1 בספטמבר 1943 - 27 בפברואר 1945)
* רודולף וולף (27 בפברואר 1945 - 8 במאי 1945)

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/319ID.htm הדיוויזיה ה-319] באתר lexikon-der-wehrmacht 

319
תקרית הסטירה של ויל סמית'–כריס רוק

תקרית הסטירה של ויל סמית'–כריס רוק הייתה סטירת לחי אשר קרתה במהלך טקס פרסי אוסקר ה-94 ב-27 במרץ 2022. במהלך הטקס המנחה כריס רוק התבדח בעניין ראשה המגולח של ג'יידה פינקט סמית', בזמן שהיא ובעלה ויל סמית' נכחו בקהל. בעקבות זאת עלה סמית' לבמת האולם וסטר לרוק לעיני הצופים באולם ובשידור. התקרית קיבלה יחס בינלאומי והפכה לתופעת אינטרנט.<ref></ref><ref></ref>

== התקרית ==
רוק הכריז על המועמדים לסרט התיעודי הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-94, ושם ביצע מונולוג קומדי קצר שבעיקרו נקרא מהתסריט טלפרומפטר. רוק התבדח על בני הזוג חוויאר בארדם ופנלופה קרוז, שניהם זוכי אוסקר בטקסים הקודמים, והיו מועמדים בקטגוריות דומות בטקס הנוכחי. לאחר מכן רוק התבדח בבדיחה שערבה את פינקט סמית', אשר ישבה בקדמת הבמה עם בעלה ויל סמית'. בבדיחה השווה רוק את ראשה המגולח למראה הדרמטי של דמי מור בסרט ג'י איי ג'יין. סמית' עלה לבמה, סטר לרוק, ואז הסתובב וחזר אל מושבו. מהמושב סמית צעק על רוק שלא יזכיר את שמה של אשתו, תוך שימוש בניבולי פה. במדינות רבות המילים הגסות של סמית' צונזרו על ידי השתקת אודיו במהלך השידור החי.

== בעקבותיה ==
התקרית זכתה לפרסום רב ורשות התקשורת הפדרלית, המסדירה את השידור בארצות הברית, קיבלה 66 תלונות על התקרית.<ref></ref><ref></ref> רוק סירב להצעת משטרת לוס אנג'לס להגיש תלונה על האירוע הפלילי.<ref></ref>

התקרית הפכה לתופעת רשת<ref></ref> וכן הגיבו לה ידוענים שונים, בעיקר באופן שלילי בשל האלימות שהפעיל סמית'.<ref></ref><ref></ref>

סמית' פרסם התנצלות רשמית. ברשתות החברתיות התייחס להתנהגותו שלו כ"בלתי מקובלת" ו"בלתי נסלחת".

ב-1 באפריל הגיש סמית' את התפטרותו מהאקדמיה האמריקאית לקולנוע. ב-8 באפריל הודיעה האקדמיה האמריקאית לקולנוע לסמית' כי יורחק מטקס פרסי אוסקר למשך עשר שנים.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרס אוסקר
קטגוריה:2022 בארצות הברית
קטגוריה:תופעות אינטרנט
קטגוריה:אלימות
קטגוריה:שערוריות בידור
קטגוריה:ארצות הברית: שערוריות
שמואל קריספין

הרב שמואל קריספין היה רב באזמיר במאה ה-19. מחבר ספר משק ביתי.

== תולדותיו ==
נולד לרבי יהושע אברהם קריספין. אחיו היו הרב יום טוב קריספין, מחבר שו"ת בגדי יום טוב, רבי יצחק קריספין מחבר ספר שמו יצחק, ורבי אהרן קריספין, מחבר ספר בית אהרן. גיסו היה הרב חיים בנימין פונטרימולי, מחבר ספר פתח הדביר.

למד תורה אצל הגאון הרב יצחק רבינו אלבעלי, מחבר ספר פרי העץ, וכן למד מפי הרב יצחק נאבארו, מחבר ספר פני מבין. למד בחברותא במשך תקופה עם אחיו, הרב אהרן.<ref>משק ביתי, דף ח' עמוד ב'</ref> היה ידוע בענוונתו הגדולה, המוזכרת כתכונה בולטת אצל הרב שמואל בכתבי כמה מחכמי דורו.<ref>הסכמת הרב שלמה חכים לספר משק ביתי, שם, הקדמת אבי המחבר, שם, התנצלות המגיהים</ref> הרב אלבעלי כיבדו מאד, עד שהביא בספרו פרי העץ, את דברי תלמידו ככתבם וכלשונם שני דפים שלמים וחיברם לספרו.<ref>פרי העץ, דף קל"א עמוד א'. הרב שמואל מתייחס לפעולה זו ככבוד גדול: </ref>

נפטר ממגפת הקוליר"ה בשנת התקצ"ב (1832), בחיי אביו, שהספידו: . גם אחיו, רבי יום טוב הספידו בתשלום שנתו.<ref>שו"ת בגדי יום טוב, סוף הספר, דרוש א' להספד</ref>

== חיבורו ==
* [https://beta.hebrewbooks.org/20079 משק ביתי] (ר"ת של ממני שמואל קריספין) (שאלוניקי תקצ"ו) - מערכות סוגיות וכללי התלמוד והפוסקים לפי סדר הא-ב. לספרו הסכים הרב שלמה חכים, רב העיר אזמיר. את הספר ליקטו הגיהו אחי המחבר, הרב אהרן והרב יום טוב, מתוך כתביו שהיו מפוזרים זעיר פה וזעיר שם, כעדותם.<ref>משק ביתי, התנצלות המגיהים</ref> הגהותיהם הרבות של האחים, ובהם חידושיהם ומשא ומתן בדברי רבי שמואל, נמצאות בכל עמוד שני כמעט, ומעניקות לספר אופי של חיבור משותף, המזקק את תורת רבני המשפחה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:כולרה
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:נפטרים ב-1832
בלילות הקיץ

בלילות הקיץ (באנגלית: Along for the Ride) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2022 שנכתב ובוים על ידי סופיה אלווארז, המבוסס על הרומן באותו שם מאת שרה דסן. בסרט מככבים אמה פסארו, בלמונט קמלי, קייט בוסוורת', לורה קריוקי, אנדי מקדואל ודרמוט מלרוני. הסרט עלה לאקרנים ב-6 במאי 2022 ברשת הזרמת המדיה נטפליקס.<ref name="Premieredate"></ref>

== עלילה ==
קו העלילה של הסדרה מתואר כך:
"קיץ שלפני הקולג' אודן פוגשת את איליי, בחור מסתורי, הסובל מנדודי שינה. בזמן שעיר החוף קולבי ישנה, השניים יוצאים למסע לילי כדי לעזור לאודן לחוות את נעוריה המהנים וחסרי הדאגות שהיא מעולם לא ידעה שהיא רוצה."<ref></ref>

== שחקנים ודמויות ==
* אמה פסארו – אודן
* בלמונט קמלי – איליי
* קייט בוסוורת' – היידי
* לורה קריוקי – מגי
* אנדי מקדואל – ויקטוריה
* דרמוט מלרוני – רוברט
* ג'י הנליוס – ליאה
* סמיה פינרטי – אסתר
* פול קרמיירן – אדם
* מרקוס סקריבנר – וולאס
* ריקרדו הורטאדו – ג'ייק

== הפקה ==
באפריל 2021 פורסם ב-Deadline שהחלה הפקת העיבוד הקולנועי לרומן "Along for the Ride" מאת שרה דסן משנת 2009, שזכויותיו נרכשו על ידי נטפליקס.<ref></ref> סופיה אלוורז, שבעבר עיבדה שניים מהרומנים של ג'ני האן, כתבה את התסריט ושימשה כבמאית.<ref></ref> השחקנית אמה פסארו לוהקה לתפקיד גיבורת הרומן, אודן, בעוד שבלמונט קמלי יגלם את מושא האהבה שלה, איליי. שחקנים נוספים שלוהקו לתפקידים הם אנדי מקדואל, ג'י הנליוס וריקרדו הורטאדו.<ref></ref>

שלב הצילומים החל ב-22 באפריל 2021, בקרוליינה ביץ' שבצפון קרוליינה,<ref></ref> וצילומים נעשו גם בווילמינגטון, בקיורי ביץ' ובעיירה אוק איילנד .<ref></ref><ref></ref> הצילומים נמשכו עד תחילת יוני.<ref></ref>

== הפצה ==
הסרט הוקרן לראשונה בנטפליקס ב-6 במאי 2022.

== קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:נטפליקס: סרטים
סאקואני

סאקואני (ברומנית: Săcueni; בהונגרית: Székelyhíd, סקלהיד; ביידיש: סעקלהיד; בגרמנית: Zickelhid, ציקלהיד) היא עיירה במחוז ביחור שברומניה.

== גאוגרפיה ==
העיירה ממוקמת 42 ק"מ צפונית-מזרחית לאורדיה, בקרבת הגבול ההונגרי. היא נמצאת במחוז ביחור בקרישאנה שברומניה.

== היסטוריה ==
שמה של העיר שימש בוודאות מאז שנת 1217.

בשנת 1417 זיגיסמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, העניק לעיירה את הזכות לארגן יריד. זמן קצר לאחר מכן, הותר לה לקיים יריד מדי שבוע. ב-1514 היא נכבשה על ידי צבאו של גיירג' דוז'ה וב-1661 היא נכבשה על ידי צבא האימפריה העות'מאנית. ב-1665, כתנאי להסכם שלום ואשוואר , הטירה של העיר נהרסה. משנת 1691 היא הייתה חלק מלוכת הבסבורג עד הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867. לאחר מכן היא הפכה לחלק ממלכת הונגריה בתוך האימפריה האוסטרו-הונגרית.

לאחר התפרקות האימפריה האוסטרית-הונגרית ב-1918, העיר הפכה לחלק מרומניה. בין 1940 ל-1945 היא חזרה להונגריה כחלק מתכתיב וינה. מאז 1945 היא חלק מרומניה.

== אוכלוסייה ==
לפי המפקד האחרון משנת 2011 התגוררו בעיר 11,113 תושבים.

לפי המפקד: 77.49% הם מדיארים, 15.7% הם צוענים, 6.62% רומנים ו-0.17% אחרים.<ref>[http://www.edrc.ro/recensamant.jsp?regiune_id=2140&judet_id=2141&localitate_id=2213 Romanian 2002 Census]</ref>

==הקהילה היהודית==
ראשית ההתיישבות היהודית במקום במהלך המאה ה-19. הקהילה צמחה בהדרגה: ב-1880 נמנו במקום 305 יהודים, ב-1900 409, ב-1910 488 וערב השואה גודל הקהילה עמד על 605 נפשות, כ-10% מכלל האוכלוסייה. במהלך המאה ה-19 הוקמו בית קברות יהודי, בית כנסת וישיבה שהונהגה על ידי הרב יהודה סגל רוזנר.

במאי 1944, במהלך הכיבוש ההונגרי, היהודים הועברו לגטו אוראדיה ומשם נשלחו כעבור מספר שבועות למחנה ההשמדה אושוויץ.

== מונומנטים היסטוריים ==
<gallery perrow="5">
קובץ:Sacueni BH Stubenberg Palace.JPG|מבט קדמי על טירת שטונבברג
קובץ:Sacueni BH Catholic Church.JPG|כנסייה קתולית
קובץ:Sacueni BH Reformed Church (front).JPG|הכנסייה הרפורמית (חזית)
קובץ:Sacueni BH Reformed Church (side).JPG|הכנסייה הרפורמית (צד)
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רומניה: עיירות
המתקפה על בסיס הטיסה צ'והוייב

המתקפה על בסיס הטיסה צ'והוייב היא התקפה שנעשתה על בסיס חיל האוויר האוקראיני צ'והוייב אשר נמצא ליד העיר צ'והוייב במחוז חרקוב שבאוקראינה באמצעות טילים על ידי צבא רוסיה ב-24 בפברואר 2022 כחלק מהמתקפה על מחוז חרקוב בפלישה הרוסית לאוקראינה.

בבסיס זה שכנו מערכות S-300 ומל"טים מסוג באירקטאר TB-2<ref></ref>.

== התקיפה ==
בשעות הראשונות לפלישה לאוקראינה ב-24 בפברואר נורו טילים על הבסיס<ref></ref>. בעקבות התקיפה פרסמה חברת טכנולוגיות החלל האמריקאית מקסאר תמונות לוויין המתארות את הנזק שנגרם כתוצאה ממתקפת הטילים<ref></ref>. על פי מידע מודיעיני בקוד פתוח, התקיפה הותירה נזק לאזורי אחסון דלק ולתשתיות אחרות בשדה התעופה<ref></ref>. 

== תקיפות אחרות ==
ב-10 באפריל אמרו גורמים רוסיים כי תקפו שוב את הבסיס כדי להשמיד את מערכות ה-S-300 שבו<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הפלישה הרוסית לאוקראינה: קרבות
קטגוריה:מחוז חרקוב
קליבלנד הייטס

קליבלנד הייטס (באנגלית: Cleveland Heights) היא עיר במחוז קויאהוגה באוהיו שבארצות הברית. אוכלוסיית העיר מנתה 45,312 תושבים במפקד שנערך בשנת 2020. נכון למפקד האוכלוסין של 2010, קליבלנד הייטס דורגה במקום ה-8 בגודלה לפי אוכלוסייה באזור קליבלנד רבתי ובמקום ה-20 באוהיו. היישוב נוסד ככפר ב-1903 וקיבל מעמד של עיר ב-1921.

== היסטוריה ==
בשנת 1903 הוקם הכפר קליבלנד הייטס.<ref></ref> בשנת 1910 מנתה קליבלנד הייטס כ-5,000 איש. אוכלוסייתה מנתה 15,396 תושבים בשנת 1920 והיא הפכה לעיר ב-9 באוגוסט 1921. בין 1920 ל-1930, אוכלוסיית קליבלנד הייטס הוכפלה ביותר מפי שלושה.<ref></ref> ב-1960 כבר היו בה 61,813 תושבים.<ref>Columbia Lippincott Gazetteer, 1952 Edition with 1962 Supplement.</ref>

בשנות ה-50, נהרו לקליבלנד הייטס יהודים רבים שעזבו את קליבלנד. בשנת 1961, 35% מהאוכלוסייה היהודית של מחוז קויאהוגה חיה בקליבלנד הייטס.<ref></ref>

== גאוגרפיה ==
מבט על בניין הייטס רוקפלר, מכביש מייפילד ולי
על פי לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, לעיר שטח כולל של , מתוכם הוא יבשה ו- הוא מים.<ref name="Gazetteer files"></ref>

== סביבה ==
בשנת 1987, הוכרזה קליבלנד הייטס הוכרזה כאזור נקי מגרעין .<ref></ref>

=== פארקים ===
לקליבלנד הייטס שבעה פארקים עירוניים: פארק ברברה ה. בויד, פארק קין, פארק קמברלנד, פארק דניסון, פארק פורסט היל, פארק קנילוורת' ופארק הצבים.<ref></ref>

== דמוגרפיה ==
נכון למפקד האוכלוסין<ref name="wwwcensusgov"></ref> של 2010, התגוררו בעיר 46,238 נפשות, 19,957 משקי בית ו-10,834 משפחות. ההרכב הגזעי של העיר היה 49.8% לבנים, 42.5% אפרו אמריקאים, 0.2% ילידים אמריקאים, 4.1% אסייתים, 0.6% מגזעים אחרים ו-2.8% משני גזעים או יותר. היספנים ולטינים היו 2.0% מהאוכלוסייה.

במפקד זה היו בעיר 19,957 משקי בית, מתוכם ל-26.2% היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 35.6% היו נישואים שחיו יחד, ל-15.2% הייתה בעלת בית אישה ללא בעל נוכח, ל-3.4% היה בעל בית גבר ללא אישה. ו-45.7% היו ללא משפחות. 36.1% מכלל משקי הבית היו יחידים, ול-10.4% היה מישהו שחי לבדו בן 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.27 וגודל המשפחה הממוצע היה 3.05.

22.3% מהתושבים היו מתחת לגיל 18; 10.6% היו בין הגילאים 18-24; 27.9% היו מ-25 ל-44; 25.9% היו מ-45 ל-64; ו-13.5% היו בני 65 ומעלה. ההרכב המגדרי של העיר היה 46.6% גברים ו-53.4% נשים.

ההכנסה לנפש בעיר עמדה על 31,663 דולר. כ-19.3% מהאנשים היו מתחת לקו העוני.<ref></ref>

== חינוך ==
מספר בתי ספר פרטיים ממוקמים בתוך העיר, כולל בית ספר בומונט, תיכון לותרן מזרח, הורייזון מונטסורי, רופינג מונטסורי, האקדמיה העברית של קליבלנד, בית ספר סנט אן, מוסדות אור התורה וישיבת קליבלנד.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קהילות יהודיות בארצות הברית
קטגוריה:אוהיו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1828
Enemies (שיר של שיינדאון)

"Enemies" (בעברית: אויבים) הוא הסינגל השלישי מתוך Amaryllis, אלבומה הרביעי של להקת הרוק שיינדאון. השיר יצא לאור ב-17 ביולי 2012.

==רשימת רצועות==

==וידאו קליפ==
הקליפ מציג את הלהקה כשהיא יושבת בפגישה פרטית בלב חדר ריק. מילות השיר מדמות את השיחה המתנהלת, ומראות כיצד היא מביאה ל"קרב" שמתפתח.

נכון לאפריל 2022 זכה הקליפ ל-55.6 מיליון צפיות ביוטיוב.

==בתרבות הפופולרית==
השיר שימש כנעימת הפתיחה של "WWE Raw" מ-25 ביולי 2016 ועד ל-22 בינואר 2018. כמו כן הופיע במשחק המחשב "WWE 2K18".

==מצעדים==

===מצעדים שבועיים===
{| class="wikitable plainrowheaders sortable"
|-
! מצעד (2012–2013)
! מיקוםשיא
|-
|US Mainstream Rock (Billboard)
|2
|-
|US Rock Airplay (Billboard)
|10
|-
|US Hot Rock & Alternative Songs (Billboard)
|29
|-
|Canada Rock (Billboard)
|40
|}

===מצעדים שנתיים===
{| class="wikitable plainrowheaders sortable"
|-
! מצעד (2012)
! מיקום
|-
! scope="row"| US Hot Rock Songs (Billboard)<ref></ref>
| style="text-align:center;"| 94
|-
|}
{|class="wikitable plainrowheaders sortable" style="text-align:center;"
|-
! מצעד (2013)
! מיקום
|-
! scope="row"| US Rock Airplay (Billboard)<ref></ref>
| style="text-align:center;"| 47
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2012
קטגוריה:סינגלים מ-2012
קטגוריה:שירי שיינדאון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מטאל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
תערוכת הרכב של טורינו

תערוכת הרכב של טורינו (באיטלקית: Salone dell'Automobile di Torino) הייתה תערוכת רכב שנתית התקיימת באיטליה.

התערוכה התקיימה לראשונה בשנת 1900 בטורינו במבצר ולנטינו. בתערוכה השתתפו 25 יצרנים מאיטליה, צרפת וגרמניה והגיעו כ-2000 מבקרים. בהמשך היא התקיימה בתדירות שנתית בטורינו, מילאנו או רומא. בשנים 1938–1947 התערוכה לא התקימה. החל משנת 1972 התערוכה עברה לתדירות דו-שנתית. בשנת 1984 היא עברה למפעל של פיאט שנסגר בשכונת לינגוטו.

בשנת 2002 התערוכה ה-69 בוטלה לאור מיעט המשתתפים. כתוצאה מכך אירוע התערוכה השנתית האיטלקית עברה לבולוניה.

בשנים 2015–2019 בטורינו נערכה תערוכה באוויר הפתוח. תערוכה של 2020 בוטלה בעקבות מגפת הקורונה. תערוכת 2021 נערכה במילנו בהשתתפות 63 יצרני רכב.

במרוצת השנים מספר יצרנים איטלקים הציגו בתערוכה את המודלים החדשים שצפויים לצאת לשוק ומכוניות קונספט. המסורת החלה בשנת 1902 כאשר הוצגה אדמי. היא נמשכה עם לנצ'יה אלפא (1908), פיאט זירו (1913), פיאט 501 (1919), אלפא רומיאו 1900 (1950), בנדיני סלונצ'ינו (1968) ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.fcaheritage.com/en-uk/heritage/news/the-1950-turin-motor-show סיכום תערוכה של 1950]
* [https://curiosando708090.altervista.org/salone-automobile-torino-storia/ תיאור התערוכות לאורך שנים]

==הערות שוליים==

טורינו
קטגוריה:טורינו
קטגוריה:איטליה: תחבורה
יוזף קלר

יוזף קלר (17 באוקטובר 1904 – 23 באוגוסט 1988) היה פושע מלחמה נאצי. הוא שימש כמפקד סמל באס אס, מפקח במספר מחנות ריכוז והשמדה של גרמניה הנאצית ואחראי תברואה באושוויץ.

== תולדות חייו ==
קלר נולד בשלזיה עילית לאב ששימש כמורה. הוא עבר בחינה לנגרות ב-1921.<ref name="jk"></ref> החל משנת 1934 עבד כשוער לילה.<ref name="jk" /> מ-1938 היה עוזר סמל בכלא ווהלאו .

משנת 1932 קלר היה חבר במפלגה הנאצית וב-Allgemeine SS . הוא השתתף בתרגילים צבאיים בוורמאכט וקיבל הכשרה להיות חובש. זמן קצר לפני תחילת המלחמה גויס לואפן אס אס. באוגוסט 1939 הוא הועבר לבוכנוואלד כשומר, ולאחר מכן למחנה הריכוז דכאו כחלק מצוות רפואי. בינואר 1941 הועלה לדרגת אונטרשארפירר והועבר לאושוויץ, שם עבד כסדרן רפואי במרפאת האסירים.

החל מ-1942 קלר הרג אנשים במרפאת האסירים על ידי הזרקות פנול ללב. הוא הגה דרכים לייעל את מהירות תהליך ההרג, כמו ניסויים במיקום האסירים לפני ההזרקה.

קלר ערך מדי פעם סלקציות בעצמו, וכשהודיעו לו שרופא המחנה אינו זמין, קבע כי "היום אני רופא המחנה". בשל תיאורים שונים שלו עומד על רקע גופות כשהוא "לובש מעיל לבן" או "סינר גומי ורוד וכפפות גומי" ו"מחזיק בידיו מזרק 20 סמ"ק עם מחט ארוכה", קלר תואר בתור "הקריקטורה האולטימטיבית של רופא אושוויץ הכל יכול". הוא התפרסם באכזריותו הסדיסטית.<ref></ref>

לפי מה שסיפר ויטולד פילצקי "לא היו במרפאתו רק חולים או תשושים. חלקם היו כאן רק בגלל שקלר לא אהב אותם והכניס אותם ל"רשימה השחורה". קלר נהג לרצוח במחט שלו בלהט רב, עיניים מטורפות וחיוך סדיסטי, הוא הכה על הקיר לאחר הריגתו של כל קורבן. בזמני, הוא טען שהרג ארבעה עשר אלף בני אדם והוא התפאר במספר זה בכל יום בהנאה רבה".<ref></ref>

בשנת 1943 הפך קלר לאחראי תברואה באושוויץ. כמטפל בציקלון בה, משימותיו כללו לא רק חיטוי מגורים ובגדים, אלא מעורבות ישירה בשליחה המונית של אסירים להמתה בגז. הוא היה אחד האחראים להחדרת הגז.<ref name="lill"></ref> הוא גם נכח בסלקציות בהן נשלחו חסרי יכולת לעבוד לתאי הגזים.

ב-20 באפריל 1943 זכה קלר בעיטור "צלב הצטיינות במלחמה" . הוא הועבר לגלייביץ בשנת 1944 שם היה ראש בית החולים לאסירים.

== אחרי המלחמה ==
עם פינוי אושוויץ, שמר קלר על אסירים שהועברו למחנה הריכוז גרוס-רוזן, ולאחר מכן פיקד על ידי יחידה קרבית של האס אס. בתחילת מאי 1945 הוא נפל בשבי באוסטריה על ידי האמריקאים והוחזק עד 1948.

הוא חזר למשפחתו בבראונשווייג וחזר לעבוד כנגר. באפריל 1960 הוציאה הפרקליטות של פרנקפורט צו מעצר שהוצא לפועל בספטמבר לאחר שנקבע בוודאות מקום הימצאו של קלר.

ב-19 באוגוסט 1965 הרשיע אותו בית המשפט ברצח ב-475 מקרים לפחות,<ref></ref> בסיוע לרצח משותף של לפחות 2730 מקרים, וגזר עליו מאסר עולם בתוספת 15 שנים.<ref name="spiegel">
</ref> העד גלובאקי העיד בבית המשפט כי קלר הרג את נשים ששרדו את הטבח שבוצע בשאר הנשים לאחר ניסיון בריחה באמצעות הזרקת פנול.<ref></ref>

בזמן שהיה בכלא, קלר התראיין לעיתונאי ויוצר הסרטים אבו דמנט. כשדמנט דיבר על הכחשת שואה, קלר אמר:

ב-25 בינואר 1988 הושעה עונשו של קלר על תנאי. ב-10 ביוני, הוא נצטווה לרצות את היתרה על תנאי. לאחר שבעה חודשי חופש, הוא מת בגיל 83.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל מחנה דכאו
קטגוריה:סגל מחנה בוכנוואלד
קטגוריה:ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים: פושעים
קטגוריה:רופאים נאצים
קטגוריה:סגל מחנות אושוויץ
קטגוריה:אנשי הוורמאכט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1904
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1988
פוסטאוטלקה

פוסטאוטלקה (בהונגרית: Pusztaottlaka) הוא כפר קטן בנפת מזקובאצ'האזה שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. 

כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בפוסטאוטלקה נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 501 תושבים, ובשנת 2021 רק 297 תושבים.

הכפר הוקם בשנת 1929 ונקרא תחילה אוטלקה (Ottlaka).

סמל הכפר כולל עלי טבק כסימן לגידול העיקרי שהתקיים בכפר, אריה המסמל כוח אומץ והתמדה עם צלב המעיד על תושביה הנוצרים של הכפר.

לכפר יש הסכם עיר תאומה, הכפר וילאגוש (Világos) מרומניה.
==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
שלמה אבן עזרא

הרב חיים שלמה אבן עזרא השני היה רב, דיין ודרשן באזמיר במאה ה-18. מחבר ספר יד שלמה.

== תולדותיו ==
נולד לרבי אברהם אבן עזרא, מחבר ספר בתי כנסיות, בנו של רבי שלמה אבן עזרא הראשון. נודע בחסידותו הגדולה, במהלך הפולמוס על אכילת יוגורט של גויים באזמיר, נטען כי הרב שלמה היה אוכל אותו, לשמע טענה זו, כתב הרב חיים פאלאגי :.

בשנת תקל"ד מונה לדיין בכיר בעיר. תורתו מובאת אצל גדולי חכמי אזמיר, וביניהם רבי יעקב אלבעלי,<ref>קהלת יעקב אלבעלי, דף מ"ט עמוד ב'</ref> רבי אליקים גאטינייו,<ref>אגורה באהלך, דף י"א עמוד א, דף י"ג עמוד א ועוד</ref> רבי חיים בנימין פונטרימולי בספרו פתח הדביר,<ref>דף קמ"א עמוד ב</ref> כותב: 

נפטר באזמיר בי"א בחשון ה'תקמ"ב (1782). הגאון הרב רפאל יוסף חזן הספיד אותו.<ref>מערכי לב, דרוש ע"ח</ref>

=== משפחתו ===
אחיו היה הרב משה. נישא למרת ששבונה, בתו של הרב אברהם אבן גבאי,<ref>נפטר בשנת התקכ"ה, ונספד על ידי חתנו (יד שלמה, דרוש ח' להספד)</ref> שהאריכה ימים אחרי בעלה. בניהם היו רבי יהודה ורבי אברהם.<ref>בתי כנסיות, הסכמת המאורות הגדולים, יד שלמה, הסכמה</ref>

== חיבוריו ==
יד שלמה -שער
* יד שלמה (שאלוניקי תקפ"ו) - דרושים: חמישה דרושים לשבת תשובה, שישה דרושים לשבת הלבשה, חמישה לשבת זכור, ארבעה דרושים לשבת הגדול, שבעה דרושים לשבת כלה,<ref>שבת שלפני חג השבועות</ref> דרוש להכנסת ספר תורה, שני דרושים לנישואים - לנישואי אחיו, הרב משה, בכסלו התקי"ז ולנישואי בן אחותו.<ref>דרוש ב' לנישואים, בשנת כל הכתו"ב לחיים לפ"ק</ref> וכן דרושים להספד, וביניהם לרב חיים אבולעפיה בה' באדר ה' התקל"ה, לרב מאיר נחום, לרבי יעקב אלבעלי, לאביו, לרב אהרן אלפנדרי<ref>יחד עם דרוש א' לשבת הגדול</ref> ולחמיו. לספר הסכימו רבני אזמיר, הרב דוד אמאדו והרב רפאל אשכנזי, שגם השתדל אצל גבירי העיר להוזיל מכספם כדי להוציא את הספר לאור.<ref>יד שלמה, הקדמת הרב המשתדל להוציא לאור</ref> את הספר הוציא לאור הרב אברהם אשכנזי.
* חלקים מתוך ספר בתי כנסיות של אביו: בית אבטינס על אופן עשיית הקטורת ובית מטבחייא על מעשה הקורבנות.
* ספר כללים (בכת"י)

== לקריאה נוספת ==
* בתי כנסיות, תשנ"ז, מבוא

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:נפטרים ב-1782