OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פוטותרפיה (טיפול רפואי)

פוטותרפיה (Phototherapy, מיוונית: "טיפול באור"), הוא שם לטיפול רפואי באמצעות חשיפת העור לקרני אור.

== שימושים ==
מחלות מסוימות מטופלות באמצעות חשיפה לאור במטרה להשיג הקלה או לריפוי<ref>[https://www.health.gov.il/hozer/mr10_2011.pdf הנחיות קליניות לטיפול פוטותרפי במחלות עור], פורסם על ידי משרד הבריאות, מנהל רפואה, 2011.</ref>.

מחלות עור מטופלות בדרך כלל באמצעות חשיפה לאור אולטרה סגול באורך גל של 280–400 ננומטר.

ויטיליגו, פסוריאזיס ודלקת עור אטופית (מין אקזמה) מטופלות כיום בעיקר באמצעות בשימוש מנורות UVB נרובנד אשר פולטות קרינה בתחום צר (Narrow Band) של 311–313 ננומטר<ref></ref>.

בבתי חולים נפוץ שימוש ב PUVA הכולל לקיחה של כדור פסורלן ולאחר שעה חשיפה לאור אולטרה סגול UVA.

בעת הטיפול באור אולטרה סגול, מורכבות משקפי-מגן או מסכה לפנים החוסמים אור אולטרה סגול למניעת כווייה בעיניים וקטרקט.

קיימות בעולם עשרות אלפי מרפאות פוטותרפיה ומקבלים בהן מיליוני מטופלים בכל שנה.

הטיפול בישראל כלול בסל הבריאות וניתן על ידי קופות החולים ללא תשלום וללא הגבלה<ref>[https://fs.knesset.gov.il/globaldocs/MMM/ae7e752d-8c00-ea11-810f-00155d0af32a/2_ae7e752d-8c00-ea11-810f-00155d0af32a_11_15164.pdf מחלת הפסוריאזיס והטיפול בה], סקירת מרכז המחקר והמידע של הכנסת, פורסם בשנת 2020</ref>.

אין לטיפול תופעות לוואי כפי שיש לסטרואידים הניתנים לטיפול במחלות עור.

שימוש אחר לקרינת אור בשילוב עם חומרים כימיים, הוא טיפול בסרטן העור, כאשר החומר הרגיש נספג רק בתאים הסרטניים ופוגע בהם כאשר הוא מוקרן באור באורך גל מסוים.

טיפול נוסף בפוטותרפיה ניתן לתינוקות אשר נולדו עם צהבת, ורמת הבילירובין גבוהה, ועור גופם של התינוקות צבוע בגוון צהוב.

התינוקות מושכבים למספר שעות באינקובטור, אשר בחלקו העליון מורכבת מיתקן המפיק אור כחול (לא אולטרה סגול). האור מסייע לגוף להיפטר מתאי הדם האדומים המתים בשבוע הראשון לאחר הלידה.

אקנה מטופלת באור נראה באורך גל של 415 ננומטר, ההורג את חיידק האקנה<ref></ref>.

יישומים רפואיים אחרים לפוטותרפיה כוללים ניהול כאב, ריפוי פצעים מואץ, הצמחת שיער, שיפור במחזוריות הדם ובמחלות סינוס. ברבים מהם משתמשים בתרפיה בלייזר רך ובאור אדום בטווחי גל של 620–660 ננומטר.

אחת הדרכים לטיפול בתסמונת פאזת השינה הדחויה היא חשיפה בשעת הקימה הרצויה לאור השמש, למנורה ייעודית או למנורה ביתית חזקה.

טיפול בפוטותרפיה נמצא יעיל לסובלים מדיכאון עונתי. הלוקים בהפרעת SAD שוהים בחדר מואר שיש בו מנורה ייעודית המפיצה אור לבן בעוצמה גבוהה למשך מחצית השעה עד שעה.

== לייזר רך ==
חשיפה לאור לייזר ברמה נמוכה מגרה או מעכבת תפקוד תאים. הלייזר הרך פועל על פני העור, ובו-זמנית חודר דרך העור ללא אפקט של חימום וללא פגיעה בעור. לייזר רך הוא אור לייזר בעוצמה נמוכה בטווח של 1mW עד 1000mW. תרפיה בלייזר רך נמצאת בשימוש במרפאות כאב, בקרב פיזיותרפיסטים ומטפלים אלטרנטיביים ברחבי העולם, בעיקר בתחום הטיפול בכאבים מוסקולוסקלטליים, בשיפור תנועתיות, הורדת נפיחות, ובריפוי דלקות ורקמות רכות פגועות.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.tapuz.co.il/Forums2008/ViewMsg.aspx?ForumId=2181&MessageId=152670150 האם פוטותרפיה היא טיפול בטוח לפסוריאזיס ? מתוך פורום רפואת עור בתפוז, ד"ר קובי פסח]
*נילס פינס חלוץ הפוטותרפיה נילס ריברג פינסן
* 

== הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טכנולוגיה רפואית
אן ברונטה

אן ברונטה
אן ברונטה (באנגלית: Anne Brontë; 17 בינואר 1820 - 28 במאי 1849) הייתה סופרת אנגליה, האחות הצעירה והפחות ידועה משלוש האחיות הסופרות ממשפחת ברונטה.

== חייה ==
אן ברונטה נולדה בתורנטון שבמחוז יורקשייר, הבת הצעירה מששת ילדי משפחת הכומר פטריק ברונטה. באותה שנה עברה המשפחה להווארת', ואמה מתה שנה אחרי שנולדה. אחיותיה הגדולות נשלחו לבית ספר, ואן נשארה בבית מטופלת בידי דודתה, שהשפיעה עליה בדעותיה הדתיות.

אן כתבה עם אחיה ואחיותיה סאגה על ממלכות דמיוניות בשם "אנגריה" ו-"גונדל", היא שיתפה פעולה בעיקר עם אמילי וביחד יצרו את הסיפורים על "גונדל".

בשנת 1836 הצטרפה לאחותה שרלוט בבית הספר רוהד, וב-1839 התחילה לעבוד כאומנת. הרומנים שלה הושפעו מניסיונה בעבודתה עם ילדי עשירים מפונקים. בשנת 1845 עבדה אצל משפחה בשם רובינסון, באותה תקופה אחיה ברנוול לימד את בן המשפחה, עבודתה זו הסתיימה בעקבות הסתבכותו של ברנוול ברומן עם אם המשפחה ופיטוריו.

ב-1846 פרסמו האחיות ספר שירים משותף בשמות עט גבריים, אן נקראה אקטון בל. בשם זה היא פרסמה גם את הרומנים שלה, "אגנס גריי" פורסם ב-1847, ו-"הדיירת מאחוזת ויילדפל" פורסם ב-1848.

אן מתה בסקרבורו ממחלת השחפת, חודשים ספורים אחרי מות אחיה ברנוול ואחותה אמילי מאותה מחלה.

== כתביה ==
* Agnes Grey, Oxford University Press, 2020 
* The Tenant of Wildfell Hall, Oxford University Press, 1998 

== ראו גם ==
* האחיות ברונטה

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20120310192742/http://annebronte.com/ אן ברונטה, חייה ויצירתה] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידות 1820
אן
קטגוריה:סופרות אנגליות
קטגוריה:אנגליות שנפטרו משחפת
קטגוריה:נפטרות ב-1849
קפיצת באנג'י

אדם קופץ ממוביל מים ב[[צרפת]]
אדם בעת הקפיצה
קפיצת בָּאנְגִּ'י היא קפיצה ממקום קבוע ומוגבה כמו צוק או גשר הנבלמת על ידי חבל אלסטי הכרוך סביב קרסוליו של הקופץ (או לחלופין לרתמת סנפלינג אותה הוא חוגר) ומחבר אותו לעצם ממנו קפץ. האלסטיות של החבל יוצרת בלימה הדרגתית ומונעת פציעה, וכן יוצרת תנועה מחזורית מעלה ומטה האופיינית לפעילות זו.
ציוד המשמש לקפיצת באנג'י כפי שמוצג במוזיאון הבאנג'י ב-Bloukrans Bridge בדרום אפריקה
אורך החבל בו משתמשים משתנה בהתאם לאתר הקפיצה אך גבהים של 25 מטר עד 200 מטר נפוצים. התאחדות הבאנג'י של ארצות הברית (USBA) מעריכה כי יותר מ-7 מיליון קפיצות באנג'י נערכו מאז סוף שנות ה-80, מה שהופך את קפיצות הבאנג'י לאחד מענפי הספורט האתגרי (Extreme Sports) הפופולריים ביותר. הספורט נחשב לבטוח יחסית לענפי ספורט אתגרי אחרים.

מרבית העוסקים בספורט עושים זאת באמצעות חברות מאורגנות המפעילות אתרי קפיצה.

==היסטוריה ומקורות==
מקור המילה באנג'י מתואר כ"מונח סלנג ניו זילנדי לרצועה אלסטית".

בשנות ה-50 של המאה ה-20 צילם צוות של ה-BBC באיי ונואטו נערים שהיו קופצים ממבני עץ גבוהים שנבנו לצורך כך אל האדמה שמתחת כשקרסוליהם קשורים לענפי צמח מטפס, כמבחן אומץ וטקס התבגרות. כריס בייקר מבריסטול שבבריטניה ניסה לחקות את שראה בסרט תוך שימוש בחבל אלסטי. קפיצת הבאנג'י המודרנית הראשונה התרחשה ב-1 באפריל 1979 מגשר קליפטון בבריסטול על ידי ארבעה מחברי "המועדון לספורט מסוכן". הקופצים, ובראשם דייוויד קירק נעצרו על ידי המשטרה זמן קצר לאחר הגיעם לקרקע, אך המשיכו לפתח את הספורט בארצות הברית, בין היתר מגשר שער הזהב בסן פרנסיסקו, וכך יצרו מודעות לספורט ברחבי העולם. בשנת 1982 כבר היו מבצעים קפיצות באירועים מסחריים ממנופים או כדורים פורחים.

הניו זילנדי A.J.Hackett, (שקפץ לראשונה מגשר גרינהיית' באוקלנד ב-1986) היה הראשון להציע קפיצות לציבור הרחב באמצעות חברה שהקים. בשל כך, נתפסת ניו זילנד עד היום כ"מולדת הבאנג'י".

==הקפיצות הגבוהות בעולם==
על פי ספר השיאים של גינס, אתר הקפיצות המסחרי הגבוה ביותר בעולם הוא מגדל מקאו שבמקאו שבסין. הקפיצה נערכת מפלטפורמה במרפסת התצפית בגובה 233 מטרים מהקרקע. האתר מנוהל על ידי א. ג'. האקט המנהל אתרי קפיצת באנג'י רבים.

ליד לוקרנו שבשווייץ יש אתר קפיצות מראש סכר ורצסקה. גובה הקפיצה הוא 220 מטרים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספורט אתגרי
קטגוריה:בילוי בחיק הטבע
דגל טג'יקיסטן

דגל טג'יקיסטן אומץ ב־24 בנובמבר 1992 ועם אימוצו הפכה טג'יקיסטן לרפובליקה הסובייטית האחרונה אשר אימצה דגל לאומי חדש. דגל זה עושה שימוש באותם הצבעים אשר הוצגו בדגל הישן של הרפובליקה הסובייטית של טג'יקיסטן משנת 1953, אך בסדר שונה. יש מספר פרשנויות המנסות להסביר את הצבעים. יש הסבר גם בהכרזת העצמאות של המדינה אך לא אומץ אף הסבר רשמי. הצבעים, צבעי הלאומיות הכלל־איראנית, הדומים לצבעי דגל אירן ולגלגוליו הקודמים אף מקשרים בין העם החי בטג'יקיסטן לבין העם הפרסי.

הדגל הקודם, דגל הרפובליקה הסובייטית של טג'יקיסטן אומץ ב־20 במרץ 1953. המוטיבים ששלטו בגלגולי הדגל הקודמים, לפני הגרסה שהתקבלה בשנת 1953 כללו כוכב וסהר ואת הצבעים אדום וירוק.

==תיאור ומשמעות הדגל==
הדגל הוא טריקולור אופקי של אדום-לבן-ירוק ובמרכזו כתר זהב ומעליו קשת של שבעה כוכבי זהב.

נכון להיום אין הסבר רשמי במדינת טג'יקיסטן לצבעי הדגל. אף על פי כן, יש הסבר מסורתי והיסטורי לצבעים המבוסס על כתבי האווסטה:
* האדום מסמל את גבורת הקרב וההקרבה העצמית בשם האידיאלים הגבוהים.
* הלבן מסמל את הרוחניות, טוהרה מוסרית ואת הקדושה.
* הירוק מסמל את הטבע של המדינה והשגשוג.

ישנה פרשנות נוספת, השונה במידה מסוימת מהפרשנות המסורתית ומציגה את משמעות הצבעים באור מעט שונה:
* האדום מסמל את השמש, הניצחון בכלל והניצחון בקרב בפרט.
* הלבן מסמל את הטוהרה המוסרית הבלתי ניתנת לערעור של העם, את פסגות ההרים המושלגות ובכלל את הנוף המייחד את המדינה. (93% משטח טג'יקיסטן מכוסה הרים, וכמחצית משטח זה מתנשא לגובה של יותר מ־3000 מטרים).
* הירוק מסמל את החג נורוז, ראש השנה על פי לוח השנה הפרסי המסורתי וחג האביב. הוא גם מסמל את זרעי הכותנה שנבטו ואת נדיבות הטבע.
כל זאת על פי פרשנותו של ו. ספריקוב.

לצבעים יש משמעות נוספת על פי הכרזת העצמאות של המדינה אחרי פירוק ברית המועצות. הצבעים מביעים את האחדות שבין שכבות העם. הפועלים, להם מיוחס הצבע האדום, הנוצרים להם מיוחס הצבע הירוק, והאינטלקטואלים להם מיוחס הצבע הלבן.

הכוכבים סימלו על פי יוצרי הדגל את שבעת המשוררים הפרסים־טג'יקים הגדולים ביותר. נכון להיום מסמלים הכוכבים את שבעת המחוזות התרבותיים ההיסטוריים של טג'יקיסטן.

הדגל מעוצב כך שרוחב הפס הלבן גדול פי אחד וחצי מרוחב הפסים הירוק והאדום.

==ראו גם==

* צבעי הלאומיות הכלל־אירנית

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20111006033213/http://www.tjus.org/tajikistan/state-symbols סמלי המדינה] באתר שגרירות טג'יקיסטן בארצות הברית 
* 

== הערות שוליים ==

טג'יקיסטן

קטגוריה:טג'יקיסטן: סמלים לאומיים
טג'יקיסטן

טג'יקיסטן
טג'יקיסטן
האמנה האטלנטית

האמנה האטלנטית היא הכרזה שסוכמה על ידי וינסטון צ'רצ'יל מצד בריטניה ופרנקלין דלאנו רוזוולט מצד ארצות הברית ב-12 באוגוסט 1941 בפגישתם על אה"מ פרינס אוף ויילס, באוקיינוס האטלנטי מול חופי ניופאונדלנד, ופורסמה יומיים לאחר מכן כהצהרת עקרונות משותפת למען השלום. מפגש זה היה אחד משבע הפגישות המרכזיות בין מנהיגי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה.

== רקע היסטורי ==
מלחמת העולם השנייה פרצה ב-1 בספטמבר 1939 עם פלישת גרמניה הנאצית לפולין. מיד הכריזו בעלות הברית (באותו שלב צרפת ובריטניה) מלחמה נגד גרמניה. ארצות הברית לעומת זאת הכריזה על נייטרליות והמשיכה בנקיטת מדיניות הבדלנות שנקטה מאז מלחמת העולם הראשונה.

למרות הכרזתה, ניתן היה לראות נטייה של ארצות הברית לכיוון בעלות הברית כבר מתחילת המלחמה. הדבר בא לידי ביטוי בכך שהאמריקאים העניקו לבריטים תמיכה מוסרית וכלכלית (מכירת ציוד, חוק "השאל-החכר"), אך הממשל סירב לשלוח חיילים אמריקאים לאירופה. כצעד נוסף בהתקרבות נחתמה האמנה האטלנטית.

== החלטות האמנה ==
צ'רצ'יל ורוזוולט (מלווה בשני בניו) על סיפון ספינת הצי האמריקאי "אוגוסטה" ב-9 באוגוסט 1941
# התנגדות לסיפוח או כיבוש טריטוריות בידי ארצות הברית או בריטניה.
# התנגדות לשינויים טריטוריאליים במדינות הכבושות בניגוד לרצון האוכלוסייה הרלוונטית.
# תכובד זכות כל עם להגדרה עצמית ובחירת צורת הממשל המועדפת עליו. ארצות הברית ובריטניה מכירות בזכות לממשל עצמי עבור המדינות שנכבשו.
# הגבלות מסחריות יוסרו לטובת חיזוק הכלכלה והמאמץ המלחמתי של בעלות הברית.
# שיתוף פעולה כלכלי בין המדינות.
# יצירת עולם ללא מחסור ופחד.
# הבטחת חופש השיט בימים.
# פירוק מדינות תוקפניות מנשקן.

== משמעות האמנה האטלנטית למאמץ המלחמתי ==
מלבד העובדה שחתימת האמנה היוותה צעד נוסף בהתקרבות בין המדינות ובבניית ההסכמה האידאולוגית ביניהן, הייתה האמנה הלכה למעשה מדריך על פיו קבעו ראשי המדינות את פעולותיהם בהמשך המלחמה.
בנוסף, מכיוון שארצות הברית לא השתתפה עד אותו שלב במלחמה, מפגש זה היווה התחייבות מוסרית של ארצות הברית להפסקת המדיניות הבדלנית.

== משמעות האמנה עבור האימפריאליזם הבריטי ==
הסעיף השלישי באמנה, לפיו בריטניה מכירה בזכות להגדרה עצמית ולממשל עצמי של כל העמים, עורר התנגדות בקרב גורמים אימפריאליסטיים בבריטניה. זאת לאור העובדה שבריטניה החזיקה באותה עת בקולוניות נרחבות באפריקה ובאסיה. בתחילה הוסכם בין הצדדים כי סעיף זה אינו תקף לגבי הקולוניות הבריטיות. אולם, במהרה הגיעו קריאות מצד קולוניות באסיה (בורמה, אינדונזיה, הודו ועוד) בדרישה להחיל את עיקרי האמנה גם על מדינותיהם. עקב חשיבותה המכרעת של השתתפות מדינות אלו במאמץ המלחמתי הכולל, ביקש רוזוולט להותיר פתרון סוגיה זו לאחרי המלחמה. ההכרה בזכות להגדרה עצמית של כל העמים, נתנה תקווה למנהיגי המאבק לעצמאות בקולוניות, והיוותה תקדים עליו התבססו בין השאר נלסון מנדלה ומהאטמה גנדי בדרישותיהם לעצמאות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: אמנות והסכמים
אטלנטית
אטלנטית
קטגוריה:בעלות הברית
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1941
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – הממלכה המאוחדת
מלחמת הודו–סין

המפה מציגה את הטענות ההודיות והסיניות על הגבול באזור Aksai Chin, קו מקרטני-מקדונלד, קו משרד החוץ, כמו גם את התקדמות הכוחות הסיניים בזמן שכבשו אזורים במהלך מלחמת סין-הודו.
מלחמת הודו–סין (סינית מפושטת: 中印边境战争, סינית מסורתית: 中印邊境戰爭, פין-יין: Zhōng-Yìn Biānjìng Zhànzhēng, הינדי: भारत-चीन युद्ध) היא מלחמה שהתרחשה בשנת 1962 בין הרפובליקה העממית של סין והרפובליקה של הודו.

ראשית העילה למלחמה הייתה סכסוך גבולות באזור ההימלאי סוכנות הגבול הצפון-מזרחית (היום ארונאצ'ל פרדש), שנקרא בסין "דרום טיבט". הלחימה החלה ב-20 באוקטובר 1962 בין צבא השחרור העממי לכוחות המזוינים של הודו. ההתנגשות הכבדה הראשונה בין הכוחות הייתה התקיפה הסינית על הפטרול ההודי, צפונית לקו מקמהון. העימות התרחב גם לאזור אקסאי צ'ין בו ראתה סין אזור אסטרטגי, שכן דרכו יוכל לעבור הכביש המהיר הלאומי שלה, בין המחוזות המנהליים טיבט ושינג'יאנג. בסופה של המלחמה כבשה סין את שני אזורי המחלוקת והכריזה על הפסקת אש חד-צדדית שנכנסה לפועל ב-20 בנובמבר 1962 בחצות.

== מקום המחלוקת ==
סין והודו חולקות גבול ארוך, שחולק לשלושה חלקים על ידי נפאל, סיקים (אז מדינת חסות הודית) ובהוטן, העוקב אחר ההימלאיה מבורמה עד למה שהיה אז מערב פקיסטן. לאורך גבול זה שוכנים מספר אזורים במחלוקת. בקצהו המערבי נמצא אזור אקסאי צ'ין, אזור בגודל שווייץ, היושב בין האזור האוטונומי הסיני שינג'יאנג וטיבט (אשר סין הכריזה כאזור אוטונומי בשנת 1965). הגבול המזרחי, בין בורמה לבהוטן כולל את סוכנות הגבול הצפון-מזרחית. שני האזורים הללו נכבשו על ידי סין בסכסוך של 1962.

מלחמת הודו-סין הייתה מלחמה הררית בעיקרה. הקרבות הגדולים התבצעו בגובה של מעל ל-4,250 מטרים. מה שיצר בעיות לוגיסטיות לשני הצדדים. באזור אקסאי צ'ין מדבריות מלח בגובה 5,000 מטר. ארונאצ'ל פראדש הוא הררי עם מספר פסגות העולות על 7,000 מטר. הצבא הסיני החזיק באחד הרכסים הגבוהים ביותר באזורים. הגובה הרב והקור הקשה גרמו לקשיים גופניים ולקשיים לוגיסטיים. כוחות רבים משני הצדדים נפגעו מתנאי מזג האוויר, יותר מאשר פעולות האויב.

== אחרית דבר ==
לאחר המלחמה בוצע שינוי רחב בצבא ההודי כדי להכינו למאבקים דומים בעתיד. כמו כן הפסדה של הודו במלחמה גרר ביקורת קשה על ראש ממשלת הודו ג'ווהרלל נהרו, שנתפש כאחראי לכישלון ועל שר ההגנה, קרישנה מנון, שנאלץ להתפטר.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20140115024830/http://southasiamonitor.org/detail.php?type=yearsafter&nid=3844 50 שנה ל-1962]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
הודו-סין
סין
קטגוריה:יחסי הודו–סין
קטגוריה:1962
ברווז

ברווז (הלחם של המילים "בר" ו"אווז" – משום שהוא קטן מן האווז. בר בארמית פירושו בן, בר אווז – בן האווז) הוא שם כללי למספר מינים במשפחת הברווזיים (Anatidae). הברווזים אינם קבוצה משותפת אך הם בכל זאת שונים מסוגים אחרים במשפחה כמו אווזים וברבורים בכך שהם בעלי גוף קטן יותר, צוואר קצר יותר ומקור גדול יותר.

ישנו גם סוג המכונה ברווז ובו רוב המינים המוכרים של הברווזים.

הברווזים הם עופות מים שנמצאים רוב הזמן במים. הברווזים יכולים לשהות במים מתוקים או מלוחים. רבים מהם עופות נודדים שעוזבים מקומות קרים בחורף ושבים אליהם בקיץ. הברווזים מקננים הן על הקרקע והן על עצים.

ישנן שתי קבוצות (לא טקסונומיות) של ברווזים המתחלקים על פי הרגלי האכילה שלהם: ברווזים צוללים וברווזים משתכשכים. הברווזים הצוללים הם ברווזים הצוללים אל מתחת לפני המים וצדים או שולים את מזונם מתוך המים. לעומתם הברווזים המשתכשכים ניזונים ממזונות שצפים על פני המים תוך כדי שיט רגיל ולעיתים גם ניזונים ממזון יבשתי. אלו האחרונים אוכלים בעיקר מזון צמחי או רכיכות קטנות, אם כי חלק מהם יאכלו גם מאכלים גדולים יותר כמו דגים קטנים, חרקי מים ואפילו נבלות.

ברווזים רבים נחשבים לעופות אקזוטיים, ואת רובם מגדלים בגנים רבים בעולם, כולל במדינות שאינן אזור גידולם הטבעי. שני מיני ברווזים בויתו לגמרי: ברווז הבית, שבוית מהברכייה והברבר. המולארד הוא ברווז שנוצר מהזיווג של שני האחרונים.

==גלריה==

 <gallery mode=packed widths="200px" heights="200px" >
קובץ:Netta rufina (Red-crested Pochard) Male, London Wetland Centre - Diliff.jpg|נטה אדומת-ראש
קובץ:Anas acuta male 1.jpg|ברווז חד-זנב
קובץ:White-backed Duck RWD2.jpg|ברווז לבן-גב
קובץ:Woodduck95.jpg|ברווז עצים
קובץ:Callonetta leucophrys (male) - Ringed Teal, London Wetlands Centre,, UK - Diliff.jpg|ברווז הקולר
קובץ:Somateria mollissima (Common Eider) male, London Wetland Centre - Diliff.jpg|אדרית שחורת-כיפה
קובץ:Dendrocygna bicolor wilhelma.jpg|ברווז שורק פולווס
</gallery>

== ראו גם ==
* בשר ברווז
* עור ברווז
* מבחן הברווז
* ברווז גומי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ברווזיים
קטגוריה:שמות עממיים של עופות
גח"ל

גוש חרות ליברלים או גח"ל, היא סיעה שהוקמה ב-25 במאי 1965 על ידי תנועת החרות והמפלגה הליברלית לקראת הבחירות לכנסת השישית. בשלהי הכנסת החמישית מנתה הסיעה 27 ח"כים, 17 מחרות ו-10 מהליברלים. בבחירות לכנסת הששית זכתה גח"ל ב-26 מנדטים, אך במהלך הקדנציה פרשו ממנה ארבעה ח"כים בראשותו של שמואל תמיר והקימו את המרכז החופשי. בבחירות לכנסת השביעית ב-1969 שוב זכתה ב-26 מנדטים. לקראת הבחירות לכנסת השמינית ב-1973 הפכה גח"ל למרכיב העיקרי של הליכוד, כשנוספו אליה הרשימה הממלכתית, המרכז החופשי ותנועת העבודה למען ארץ ישראל השלמה.

בראש הסיעה עמד מנחם בגין, מנהיג תנועת החרות. שתי המפלגות שהרכיבו את גח"ל המשיכו לשמור על עצמאותן הארגונית.

בשנת 1967, לפני פרוץ מלחמת ששת הימים, הצטרפה גח"ל לממשלתו של לוי אשכול ובה נתמנו בגין ויוסף ספיר לשרים ללא תיק. הסיעה נשארה גם בממשלתה של גולדה מאיר, אך פרשה ב-4 באוגוסט 1970 בעקבות תוכנית רוג'רס.

==נציגי הרשימה בכנסת==

הכנסת החמישית (1961)<br>
27 מנדטים: <br>
חרות: מנחם בגין, יוחנן בדר, בנימין אבניאל, יעקב מרידור, אריה אלטמן, אריה בן-אליעזר, חיים לנדאו, אליעזר שוסטק, אסתר רזיאל-נאור, חיים כהן-מגורי, נחום לוין, יוסף שופמן, אברהם טיאר, אברהם דרורי, בנימין ארדיטי, אליהו מרידור, שבתאי שיכמן <br>
המפלגה הליברלית: פרץ ברנשטיין, שניאור זלמן אברמוב, אהרן גולדשטיין, יוסף ספיר, יוסף סרלין, ברוך עוזיאל, שלמה פרלשטיין, צבי צימרמן, יצחק-הנס קלינגהופר, אלימלך-שמעון רימלט<br>

הכנסת השישית (1965)<br>
26 מנדטים: <br>
חרות: מנחם בגין, יוחנן בדר, אריה בן-אליעזר, יעקב מרידור, חיים לנדאו, יוסף שופמן, שמואל תמיר <br>, אליעזר שוסטק, בנימין אבניאל, אסתר רזיאל-נאור, אברהם טיאר, יוסף קרמרמן, אליהו מרידור, חיים כהן-מגורי, מנחם ידיד <br>
המפלגה הליברלית: יוסף ספיר, אלימלך-שמעון רימלט, יוסף סרלין, מרדכי-חיים שטרן, יצחק-הנס קלינגהופר, צבי צימרמן, שניאור זלמן אברמוב, ברוך עוזיאל, שלמה פרלשטיין, אהרן גולדשטיין, יוסף תמיר, שלמה כהן-צידון, <br>
* לרשימת מועמדים מלאה הכוללת את חברי תנועת החרות ואת חברי המפלגה הליברלית ראו [https://www.idi.org.il/media/6442/כנסת-6-גחל.pdf כאן]
* למצע המפלגה ראו [https://www.idi.org.il/media/6443/גחל-1965.pdf כאן]
הכנסת השביעית (1969)<br>
26 מנדטים: <br>
חרות: מנחם בגין, יוחנן בדר, בנימין הלוי, אריה בן-אליעזר, חיים לנדאו, אסתר רזיאל-נאור, יוסף קרמרמן, מנחם ידיד, אברהם שכטרמן, יורם ארידור, חיים קורפו, בן-ציון קשת, דוד לוי, דב מילמן, יעקב נחושתן, מתתיהו דרובלס <br>
המפלגה הליברלית: יוסף ספיר, אלימלך-שמעון רימלט, יוסף סרלין, יצחק-הנס קלינגהופר, צבי צימרמן, שמחה ארליך, אהרן גולדשטיין, יוסף תמיר, שניאור זלמן אברמוב, אברהם כץ, משה נסים, גדעון פת <br>
* לרשימת מועמדים מלאה בכנסת השביעית ראו [https://www.idi.org.il/media/6440/כנסת-7-גחל.pdf כאן]
* למצע המפלגה בכנסת השביעית ראו [https://www.idi.org.il/media/6441/cherut-liberalim-1969.pdf כאן]

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.knesset.gov.il/faction/heb/FactionPage.asp?PG=68 גוש חרות ליברלים (גח"ל)], באתר הכנסת
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:מפלגות ציוניות
קטגוריה:ישראל: מפלגות ימין היסטוריות
קטגוריה:ציונות רוויזיוניסטית
קטגוריה:ציונות כללית
קטגוריה:ישראל: מפלגות ליברליות
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-13
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-14
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-15
קווי השלום של בלפסט

שערים בקווי השלום
קווי השלום של בלפסט הם סדרה של מחסומי הפרדה שאורכם נע בין כמה מאות מטרים עד כחמישה קילומטרים, המפרידים בין שכונות פרוטסטנטיות וקתוליות בבלפסט. מטרת המחסומים היא להקטין ככל האפשר את האלימות בין הקתולים והפרוטסטנטים.

המחסומים בנוים מקירות ברזל, לבנים ופלדה. הם מגיעים עד לגובה של כשמונה מטרים, ובראשם רשתות מתכת. בחומות משולבים שערים המאוישים על ידי המשטרה ומאפשרים מעבר בשעות היום, אך סגורים בשעות הלילה.

המחסומים הראשונים היו גדרות תיל שהוצבו בספטמבר 1969 כצעד זמני שנועד להפריד בין הקתולים והפרוטסטנטים לאחר פריצת "הצרות". המפקד הצבאי הבריטי טען שמדובר בצעד זמני ביותר ושאין כל כוונה שיהיה בבלפסט משהו דומה לחומת ברלין. בהמשך הוחלפו גדרות התיל בקירות לבנים. בשנת 1988, הצעה לפרק חלק מקו השלום כדי להקים פארק לרווחת התושבים נתקלה בהתנגדות משני הצדדים, שחששו מתקיפות מהצד השני. 

מספר המחסומים עלה עם השנים מ-18 בתחילת שנות התשעים עד ל-40 בשנת 2004, ו-97 בשנת 2017. למרות הסכם השלום שהושג בצפון אירלנד, גם בשנת 2008 הוקם מחסום הפרדה חדש ותושבים רבים אינם מעוניינים בהורדת החומות. 

מאז הפסקת האש של ה-IRA בשנת 1994 מתקיימים סיורים לתיירים בבלפסט הכוללים ביקור בקווי השלום. 

בשנת 2013 קידמה הרשות המבצעת של צפון אירלנד יוזמה לפיה כל החומות והמחסומים יוסרו עד לשנת 2023; ברם, נכון לשנת 2021 הוסרו חומות בודדות בלבד, ומספרן עמד על כ-60.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.geographyinaction.co.uk/Text_based_site/Ethnic%20Diversity/Ethnic_PeaceLines.html קווי השלום]
*[http://www.usatoday.com/news/topstories/2008-05-03-1826820552_x.htm Shawn Pogatchnik, Associated Press Writer, Despite peace, Belfast walls are growing in size and number]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צפון אירלנד
קטגוריה:בלפסט
קטגוריה:מחסומי הפרדה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ביצורים
ואזגן סרקיסיאן

בול עם דמותו משנת 2000
ואזגן סרקיסיאן או סרגסיאן (בארמנית: Վազգեն Սարգսյան; 5 במרץ 1959 – 27 באוקטובר 1999) היה ראש ממשלת ארמניה ביוני–אוקטובר 1999, שנרצח בבניין הפרלמנט.

==ביוגרפיה==
ואזגן סרקיסיאן נולד בשנת 1959 בכפר אררט שבארמניה, אז חלק מברית המועצות. בשנת 1988 היה ממארגני התנועה הלאומנית שתבעה למסור את חבל נגורנו קרבאך שבאזרבייג'ן, המאוכלס ברובו בארמנים, לארמניה.

בשנת 1991 לאחר התפרקות ברית המועצות ומתן עצמאות לארמניה נתמנה סרקיסיאן לשר ההגנה של ארמניה. הוא ניהל את הקרבות במלחמת נגורנו קרבאך הראשונה נגד אזרבייג'ן, בחבל המריבה, שהסתיימו בשנת 1994 בניצחון ארמני, בסיפוח שטחים לארמניה ובהכרזה על הפסקת אש.

למרות הניצחון תמך סרקיסיאן בהסדר שלום עם אזרבייג'ן שתהיה בו החזרת שטחים תמורת שלום של קבע. בכך עורר את שנאתם ואיבתם של חוגים לאומניים קיצוניים בארמניה. ביוני 1999 נתמנה סרקיסיאן לראש ממשלת ארמניה מטעם המפלגה הרפובליקנית של ארמניה.

ב-27 באוקטובר 1999 התפרצה לאולם הפרלמנט של ארמניה בירוואן קבוצה של שישה לאומנים ארמניים חמושים, ממתנגדי שיחות השלום שיזם ראש הממשלה בקשר לעתידו של חבל המריבה ולשם השגת הסדר שלום של קבע עם אזרבייג'ן. הפריצה הייתה בעת שנערך דיון בפרלמנט. אנשי הקבוצה ירו לכל עבר. ראש הממשלה, יושב ראש הפרלמנט ושישה אנשים אחרים מחברי הפרלמנט ועובדיו נהרגו בהתקפה. המתנקשים שבו ארבעים איש מחברי הפרלמנט ועובדיו והחזיקו בהם כבני ערובה, לפני שנכנעו לכוחות הביטחון, לאחר שהובטח להם כי יינתן להם לשדר את המסר שלהם לעם בארמניה באמצעות הטלוויזיה וכי יזכו למשפט הוגן.

לאחר רצח ראש הממשלה נתמנה אחיו ארם סרקיסיאן לראש ממשלת ארמניה. ששת המתנקשים וחבר נוסף מקבוצתם, שהמתין להם בעת ההתקפה, מחוץ לבניין הפרלמנט, במכונית ובה כלי נשק הועמדו לדין. בשנת 2003 נדונו כל השישה למאסרי עולם והחבר השביעי ל-14 שנות מאסר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת ארמניה
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות באסיה
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות באירופה
קטגוריה:שרי ההגנה של ארמניה
קטגוריה:ארמניה: גיבורים לאומיים
קטגוריה:מנהיגים שנרצחו
קטגוריה:ילידי 1959
קטגוריה:נפטרים ב-1999
חלמיתאים

החלמיתאים (שם מדעי: Malvales) היא סדרה של צמחים דו־פסיגיים, המונה 10 משפחות וכוללת לרוב עצים ושיחים<ref></ref>. הסדרה מונה כ-6,000 מינים לפי סיווג מודרני. המשפחה הדומיננטית בסדרה היא משפחת חלמיתיים המורחבת המונה מעל 4,000 מינים, ואחריה באה משפחת המתנניים עם 750 מינים. צמחיית הבר בישראל מסדרת החלמתיאים מונה 56 מינים ב־17 סוגים.

== תפוצה ==
תפוצת רוב המשפחות בסדרה היא כלל־עולמית, באזורים טרופיים וסובטרופיים עם פלישה מוגבלת לאזורים ממוזגים או קרים. דגש תפוצה מעניין קיים באי מדגסקר, שכן שלוש משפחות מתוך הסדרה (Sphaerosepalaceae ,Sarcolaenaceae ו־Diegodendraceae) אנדמיות לאי זה.

== מאפיינים ==
המורפולוגיה של החלמיתאים רבגונית, וישנו מספר מועט של תכונות משותפות. כאן ניתן לציין הופעה תדירה של עלים כפניים או גזורים בצורה מאוצבעת, עלי גביע מאוחים לצורת חרוט, ומבנה ותכולה כימית מיוחדת של הזרעים. כמו כן, ניכרת לעצי הסדרה קליפה הבנויה משכבות רבות של שיפה סיבית רכה, בעלת מבנה אופייני.

שימוש נרחב נעשה בעצה בזכות החוזק והקלילות שלה, ובקליפת העצים, במיוחד בסוגים Ochroma, Edgeworthia, Tilia, דפנית (Daphne) ומתנן (Thymelaea). עץ הקקאו (Theobroma cacao) משמש להכנת שוקולד. זרעי עצים מסוג אגוז קולה מתאפיינים בתכולה גבוהה של קפאין, ובעבר שימשו להכנת משקאות קולה למיניהם.

==מיון==
סדרת החלמיתאים כוללת על־פי המיון המודרני 10 משפחות (ראו טבלה); ארבע מתוכן מיוצגות בישראל:
* חלמיתיים (Malvaceae)
* כפתוריים (Neuradaceae)
* לוטמיים (Cistaceae)
* מתנניים (Thymelaeaceae)

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1820
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך פון ברכטולד
קטגוריה:סדרות צמחים
נקודה חמה (אינטרנט)

שלט דרכים המספק מידע על נקודה חמה

נקודה חמה (Hotspot) היא מתחם או אזור בו קיימות נקודות גישה אלקטרוניות ומתאפשרת גישה לחיבור אלחוטי לאינטרנט, באמצעות מחשב נייד, מחשב כף יד, טלפון חכם, מחשב רכב או כל מחשב המצויד בכרטיס רשת אלחוטי.

נקודות חמות נמצאות לרוב באזורים ציבוריים, כגון בתי מלון, בתי קפה, ספריות, שדות תעופה, כנסים ואירועים, תחנות רכבת, קניונים מסחריים ועוד.

כיום גם מכשירי טלפון חכמים ואף מחשבי רכב מצוידים ב SIM עם גישה לאינטרנט, ומצד שני במקלט/משדר WiFi ולכן יכולים להפוך להיות נקודה חמה פרטית עבור מכשירים אחרים בסביבתם.

לדוגמה: אם ברשותך טלפון חכם ומחשב נייד, ניתן להפעיל בטלפון החכם נקודה וחמה ולהתחבר אליה מהמחשב הנייד כדי לספק גישה לאינטרנט עבור המחשב הנייד.

המידע מועבר בתקשורת אלחוטית בתדרי רדיו בין הכרטיס האלחוטי המצוי במחשבים לנקודות הגישה המבוססות על שידור דו כיווני, על פי תקני 802.11.

נקודות גישה של נקודות חמות מאפשרות אימות נתונים ותשלום באמצעות פורטל פנימי הנכלל בהן. לעיתים מסופק השירות בחינם.

בישראל העיר הראשונה שרושתה בנקודות חמות הייתה ירושלים (ב־20 באוקטובר 2004), ובעקבותיה רושתה גם תל אביב. באפריל 2005 נמצאו בישראל, על פי נתוני חברת מפה, 309 נקודות גישה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ציוד לתקשורת מחשבים
קטגוריה:Wi-Fi
בטיק

בטיק היא טכניקת צביעת בדים המשלבת שימוש בשעווה. משתמשים בבטיק מקומות שונים, אך האי ג'אווה באינדונזיה ידוע במיוחד בעבודות הבטיק היוצאות ממנו. בבטיק מורחים שעווה מותכת על הבד בטרם הטבלתו בצבע. בכל מקום שבו חדרה השעווה לבד, הצבע לא ידבוק בו. לעיתים משתמשים במספר שלבים של צביעה, יבוש ומריחה בשעווה כדי לשלב מספר צבעים.

בערך בשנת 1900 התחיל האמן ההולנדי כריס לבו<ref></ref> לעסוק בבטיק, שעד אז הוכר כשיטה לצביעה יפה של אריגים שנהוגה בג'אווה, הוא היה חלוץ השיטה הזו בהולנד והפך מהר מאד למומחה סמכותי שלה.

בשנת 2009 הכיר ארגון אונסק"ו במסורת הבטיק של אינדונזיה כמורשת תרבותית בלתי מוחשית.

כדי להכין קווי שעווה צרים משתמשים בצ'הנטינג - כוס מתכת קטנה עם זרבובית זעירה, ממנה נוזלת השעווה. שיטות אחרות למריחת השעווה על הבד כוללות שפיכת שעווה נוזלית, צביעת השעווה על הבד בעזרת מברשת, ו"החתמה" על ידי הטבעת השעווה על פיסת עץ שנחרטה לצורה הרצויה והצמדת הפיסה המרוחה בשעווה אל הבד.

לאחר הצביעה האחרונה, תולים את הבד ליבוש. לאחר מכן טובלים אותו בנוזל ממיס כדי לפורר את השעווה, או שמגהצים אותו בין מטליות נייר או עיתונים שאמורים לספוג את השעווה ולחשוף את הצבעים העמוקים והעשירים ואת קווי הקפלים העדינים המאפיינים את הבטיק.

==תהליך ההכנה==
ראשית מחממים את השעווה בפחית בתוך סיר מלא מים. בצורה כזו מבטיחים שהשעווה לא תישרף ושתהיה בטמפרטורה אחידה. לאחר מכן מייבשים את הבד לגמרי לפני המריחה בשעווה, על מנת שהשעווה לא תחדור לתוך הבד. 

בשלב הבא משתמשים בטבליות שתן פרות כדי לעזור לצבען לחדור היטב לבד. תהליך זה מעשיר את הצבע. יש המשתמשים במלח וחומץ לאותה מטרה. כאשר מנסים ליצור קווים רבים נהוג להשתמש בשעווה מפרפין, וכאשר רוצים להקטין את מספר הקפלים משתמשים בשעווה שמקורה בדונג דבורים.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.murnis.com/culture/articlebalinesedressandtextiles.htm Murni's in Bali: בדים ובגדים מבאלי] 
*[https://web.archive.org/web/20061208200759/http://www.batikguild.org.uk/gallery.asp דוגמאות לעבודות בטיק]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסטיל
בטיק
בלם (מכשיר)

בלם דיסק ב[[אופנוע]]
בלם דיסק מאוורר ב[[מכונית]]
בלם תוף מפורק. בצד שמאל ניתן לראות התוף ומצד ימין את הרפידות
בֶּלֶם (בעגה: בְּרֵקְס; מאנגלית: brakes) הוא מכשיר הנועד להאט או לעצור תנועה של מכונה כלשהי, ולמנוע ממנה לזוז. האנרגיה הקינטית המתבזבזת כתוצאה מכך מתורגמת לרוב לאנרגיית חום באמצעות חיכוך. בלמים מותקנים על רוב כלי הרכב בעלי גלגלים, לרבות מכוניות, אופניים, רכבות ואופנועים.

==סוגי בלמים==
* בלם אוויר: בלם אוויר מורכב בדרך כלל על משאיות שלהן יש מערכת מיכלי אוויר בלחץ.
:האוויר שמשתחרר מהמכלים הללו (באמצעות לחיצה על דוושת הבלם), עובר אל תאי בלימה (בוסטרים) שמפעילים כוח מכני (מוט דחיף) על בלמי תופים או בלמים דיסקיים.
* בלם דיסק: בלם דיסק היא מערכת של רפידות, בוכנות הידראוליות ודיסקי-בילום.
:לחיצה על דוושת הבלם מפעילה כח על גבי בוכנות שלוחצות רפידות אל דיסק הבילום. הרפידות עשויות חומר שנשחק במהירות גבוהה יותר כך שהרפידות הן החלק היחיד שצריך להחליף (תחת שימוש נכון). בעבר נהוג היה לייצר את רפידות הבלם מאזבסט, אך עקב גילוי השפעותיו המזיקות על מערכת הנשימה הופסק השימוש בו.

:דיסק הבילום קיים במספר תצורות וגדלים. הגדלת הדיסק מגדילה את שטח הפנים שלו וכך את שטח המגע האפשרי בין הדיסק לרפידה ויוצרת כח בילום גדול יותר. דיסקי-בילום קדמיים במכונית יהיו גדולים יותר מהאחוריים או לחלופין הרפידות האחוריות יהיו קטנות יותר. הסיבה נעוצה ביציבות בבלימה. במידה וגלגלי מכונית ננעלים בבלימה, עדיפה נעילתם של הגלגלים הקדמיים, כיוון שנעילת גלגלים אחוריים לפני קדמיים מובילה לסחרור כלי הרכב.

:ישנם דיסקים (בדרך כלל קדמיים) שנקראים "דיסקים מאווררים". זהו דיסק בעל שני משטחי בילום שבינם ישנו מרווח המאפשר זרימת אוויר לקירור הדיסק ובכך שיפור יעילותו ויעילות הבלימה. אפקט דומה ניתן להשיג גם על ידי חירוץ וחירור הדיסקים, תכנון המאפיין כלי רכב ספורטיביים.
* בלם תוף: שיטת בלימה ותיקה יותר מבלם דיסק, ונפוצה עדיין בסרנים אחוריים של מכוניות נוסעים ובכלים כבדים. בלם תוף מורכב מתוף מתכתי הצמוד לסרן, ובתוכו סנדלי בילום הנעים בעת הבלימה לעבר היקף התוף מצידו הפנימי ומתחככים בו. לתוף יתרונות על פני הדיסק מבחינת מחירו הזול, שטח פני הרפידות הגדול יותר ואי פיזור אבק הרפידות. חסרונו הגדול הוא פיזור חום גרוע יותר מאשר בבלם דיסק.
* בלם אלקטרומגנטי: פועל באמצעות יצירת השראה אלקטרומגנטית על גל הינע בכיוון הפוך לכיוון סיבובו. נפוץ בעיקר במשאיות.
* בלם מתחדש
* בלם ואקום

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טכנולוגיה תחבורתית
קטגוריה:התקנים מכניים
תאו ואן גוך (במאי)

תאו ואן גוך (בהולנדית: Theo van Gogh; ; 23 ביולי 1957 – 2 בנובמבר 2004) היה במאי קולנוע, מפיק קולנוע, שחקן ופובליציסט הולנדי. נינו של תאו ואן גוך, שהיה אחיו של הצייר וינסנט ואן גוך והיה סוחר אמנות. נרצח בידי מוסלמי על רקע דעותיו נגד קבלת מהגרים.

== קריירה ==
לאחר סיום לימודיו התיכוניים למד ואך גוך משפטים באוניברסיטת אמסטרדם, אך נשר בתוך זמן קצר. הוא עבד כמפיק מופעים, וחלם להיות במאי קולנוע. בשנת 1981 ראה אור הסרט הראשון שהפיק.

במקביל לעבודותיו פרסם ואן גוך מאמרים פובליציסטיים בעיתוני הולנד, לרוב בעלי תוכן פרובוקטיבי. בשנת 1991 פרסם מאמר הכולל לגלוג על השמדת יהודים בתאי הגזים. הוא נשפט בגין אנטישמיות וקיבל קנס כספי. גם לאחר מכן פרסם במספר מקרים דברי לעג בעלי אופי אנטישמי, שהופנו כלפי אישים יהודים בהולנד.

תאו ואן גוך זכה בפרס הקולנוע ההולנדי "עגל הזהב" עבור סרטו "למען המדינה" (1997). הסרט האחרון שהפיק היה "כניעה", ותסריטו נכתב על ידי אייאן חירסי עלי, חברת פרלמנט הולנדי ממוצא סומלי-מוסלמי. הסרט דן באלימות כלפי נשים בקרב האוכלוסייה המוסלמית בהולנד. על גופן של נשים בסרט נכתבו טקסטים מהקוראן בגנות הנשים.

סמוך למותו סיים ואן גוך את הסרטתו של סרט על רציחתו של פים פורטאון, פוליטיקאי הולנדי מן הימין הלאומני, שנרצח שנתיים לפני שנרצח ואן גוך, על ידי פעיל שמאל הולנדי, ככל הנראה על רקע התנגדותו להגירת זרים להולנד. 

בשנים האחרונות לחייו פרסם מאמרים, ספרים וסרטים המותחים ביקורת על החברה האסלאמית ועל מדיניות קבלת ההגירה באיחוד האירופי. בעקבות זאת ובעקבות סרטו האמור קיבל איומים על חייו. ואן גוך נרצח בידי מוסלמי ב-2004.

== רציחתו ==
לאחר שנים של הסתה נגד תאו ואן גוך, הוא נרצח בבוקר ה־2 בנובמבר 2004, ברחוב במזרח אמסטרדם. הוא נדקר פעמיים ונורה שבע פעמים, ומת במקום. לגופה הודק בסכין טקסט מהקוראן. הרוצח, מוחמד בויֵארי, צעיר כבן 26 בעל דרכון הולנדי ומרוקאי, שהיה לבוש בגלביה מרוקאית, נעצר על ידי המשטרה לאחר שנורה ברגלו.

בעקבות הרצח הועלתה ב-2012 בתיאטרון הפיזי DV8 הצגה בשם "?Can We Talk About This", שזכתה במספר פרסים.

==קישורים חיצוניים==

* 

אנדרטה לזכר ואן גוך
* 
* 
* מייקל לדין, [https://mida.org.il/2019/11/07/15-שנים-לרצח-תאו-ואן-גוך-אירופה-עדיין-לא-ל/ 15 שנים לרצח תאו ואן גוך, אירופה עדיין לא התעוררה מהאשליה], באתר מידה, 7 בנובמבר 2019
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה הולנדים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה הולנדים
קטגוריה:במאי קולנוע הולנדים
קטגוריה:מפיקי קולנוע הולנדים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע הולנדים
קטגוריה:מחזאים הולנדים
קטגוריה:פרשנים
קטגוריה:בלוגרים
קטגוריה:בעלי טור הולנדים
קטגוריה:עיתונאים הולנדים
קטגוריה:פעילים חברתיים
קטגוריה:עורכי קולנוע
קטגוריה:במאי טלוויזיה
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה הולנדים
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות באירופה
קטגוריה:אמסטרדם: אישים
קטגוריה:אתאיסטים הולנדים
קטגוריה:מבקרי בריאתנות
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1957
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2004
קטגוריה:זוכי פרס עגל הזהב
ויליאם בלאק

ויליאם בלאק (באנגלית: William Black; 13 בנובמבר 1841 – 10 בדצמבר 1898) היה סופר ומשורר סקוטי.

== ביוגרפיה ==
בלאק הוכשר כצייר נוף, הכשרה שהשפעה על כתיבתו. בגיל 23 עבר ללונדון. הודות לניסיונו בעיתונות בגלאזגו, התקבל לעבודה כעיתונאי ב "מורנינג סטאר" ולאחר מכן כעורך משנה ב"דיילי ניוז".

הרומן הראשון פרי עטו פורסם ב-1868, אולם רק בשנת 1871, עם פרסום "בתו של חת", זכה בלאק לתשומת לב הקוראים. הוא פרסם את "ההרפתקאות המוזרות של פייתון" וב-1873 את "נסיכת טול", שזכו לפופולריות רבה.

בלאק פרש מהעיתונאות והתמסר לכתיבה. הוא פרסם עוד כמה ספרים, האחרון בהם יצא לאור ב-1898, מעט לפני מותו.

==קישורים חיצוניים==

* נדב הלפרין, [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=29470 אינסוף בכף היד: חזיונותיו של ויליאם בלייק]. במלאת 165 שנים להולדתו. "אש זרה", פודקסט (הסכת) באתר תאגיד השידור הישראלי
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:משוררים סקוטים
קטגוריה:סופרים סקוטים
קטגוריה:עיתונאים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1841
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1898
K2

הר K2 (נודע גם בשמות פסגת גודווין־אוסטן, לאמבה פהאר, צ'וגורי, קצ'ו ודאפסאנג) הוא הר גבוה ברכס קארקוראם, שנמצא על גבול סין וצפון פקיסטן. גובהו 8,611 מטר, והוא ההר השני בגובהו בעולם לאחר האוורסט, שגובהו 8,848 מטר.

ההר נחקר לראשונה על ידי אירופים בשנת 1856, עת משלחת בראשותו של הנרי האברשאם גודווין אוסטן כינתה אותו "K2": "K" היא האות הראשונה של שם הרכס "קארקוראם". "2" מפני שזו הייתה הפסגה השנייה שראה באופק.

הניסיון המקצועי הראשון לטיפוס על ההר נעשה ב־1903, אך רק לאחר חמישה ניסיונות מאומצים ויקרים שנכשלו, נכבשה פסגת ההר ב־31 ביולי 1954 על ידי משלחת מטפסים איטלקית בראשותו של ארדיטו דסיו. שני המטפסים שהגיעו לפסגה הם לינו לצ'דלי ואקילֶה קומפניוני.

האישה הראשונה שהעפילה לפסגת K2 היא ואנדה רוטיאקביץ' מפולין, ב־1986. חמש הנשים שניסו לטפס על הפסגה אחריה נספו כולן (שלוש מהן בדרכן חזרה – למשל, אליסון הרגריבס), נסיבות שהובילו לאמונה טפלה כי ההר מקולל למטפסות הרים.

K2 נחשב להר קשה יותר לטיפוס מהאוורסט, ולמעשה ההר הקשה ביותר לטיפוס בעולם. נכון לאוגוסט 2018, רק 367 מטפסים הגיעו לפסגה. שניים מהם הגיעו פעמיים (לשם השוואה: על הר אוורסט העפילו 4,000 מטפסים עד שנת 2013). נכון ל-2021, בניסיונות ההעפלה ל-K2 ניספו לפחות 91 מטפסים, מתוכם 13 בשנת 1986 לבדה. כלומר יש בערך מטפס אחד שמת במהלך ניסיון טיפוס על ה-K2 על כל ארבעה מטפסים שהגיעו לפסגתו. לפי נתון זה, ה-K2 הוא ההר המסוכן בעולם לטיפוס. בעונת הטיפוס של 2006 הגיעו רק ארבעה מטפסים לפסגת K2. ארבעה מטפסים קיפחו את חייהם בניסיונות העפלה כושלים. זהו היחס הירוד ביותר של הגעה לפסגה כנגד מספר הקורבנות.

באוגוסט 2008 הגיעו ביחד 18 מטפסים משבע משלחות שונות לפסגה. המטפסים הגיעו לפסגה מאוחר מאוד, בסביבות 18:30, ולא הספיקו לרדת ממנה בשעות האור. ביומיים הבאים נספו במהלך הירידה 11 מהם, ורק שבעה ניצלו. לשניים מהם כרתו מאוחר יותר את כל אצבעות הרגליים, שקפאו.

ב-16 בינואר 2021 קבוצה של עשרה מטפסים מנפאל היו הראשונים לטפס לפסגת ה-K2 בחורף. זו הייתה הפסגה האחרונה מעל 8,000 מטר שטרם טיפסו אליה בחורף.

==קישורים חיצוניים==

*
*
* [http://k2climb.net אתר למטפסי ההר] 
* [http://wiki.imga.org.il/index.php?title=K2 K2 באנציקלופדיית הטיפוס]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסיה: הרים
קטגוריה:פסגות 8,000 המטרים
קטגוריה:הפסגות הגבוהות במדינתן
טבעת האש

טבעת האש של האוקיינוס השקט
מפת הלוחות הטקטוניים העולמית
טבעת האש היא כינוי לרצועה ארוכה של אזורים המקיפה את האוקיינוס השקט, הנמצאת רובה ככולה מעל הלוח הפסיפי ומתאפיינת בפעילות געשית נמרצת וברעידות אדמה תכופות בגלל תזוזת הלוחות הטקטוניים. למעלה מ-80% מההתפרצויות הגעשיות ורעידות האדמה בעולם מתרחשות באזורים אלה. טבעת האש מהווה גבול טקטוני פעיל בין מספר רב של לוחות טקטוניים שבמרכזם הלוח הפסיפי, הגובל בשבעה לוחות טקטוניים אחרים.
גבולות אלו מהווים בחלקם גבולות הפחתה או פתיחה ובחלקם גבולות של החלקה והסטה אופקית ולכן מתאפיינים במכלול של תופעות. כאלו האופייניים לגבולות של הפחתה, בהם לוח טקטוני אוקיאני נקבר מתחת ללוח יבשתי כמו: הרי געש, שרשראות איים געשיים (למשל יפן), תהומות אוקיאניים (תעלות כשקע מריאנה), והיווצרות רכסים כתוצאה מהתקמטות. פעילויות המאפיינות אזורי פתיחה כמו: הרי געש תת-מימיים ורכסים מרכז-אוקיאניים. כל אלה שזורים בתהליכי קימוט ושבירה הנוצרים בגלל רעידות אדמה תכופות ועוצמתיות.

כמיליארד תושבים חיים באזורים הנכללים בטבעת האש והם חיים בסיכון מתמיד. המדינות העיקריות הנכללות בטבעת האש הן הפיליפינים, מלזיה, אינדונזיה, תאילנד, יפן, קנדה, ארצות הברית, מקסיקו, אקוודור וצ'ילה. צ'ילה היא המדינה בה מתרחשות רעידות אדמה בתכיפות הרבה ביותר מבין כל מדינות העולם.

מכיוון שרוב הפעילות הגעשית בטבעת האש היא תת-מימית, היא גורמת לעיתים לגלי ים ענקיים הנקראים צונאמי. היו מקרים בהם התפרצויות געשיות באזור יפן גרמו לגל צונאמי שחצה את כל האוקיינוס השקט ופגע במדף היבשתי של מערב אמריקה, גם הצפונית וגם הדרומית.

ב-11 במרץ 2011 אירעה רעידת אדמה בעוצמה של 9.0 בסולם מגניטודה באזור יפן, אשר פגעה קשות באי הונשו, בעיקר עקב גלי ההדף, שהביאו אחריהם גלי צונאמי בגובה של 40 מטרים. הרעידה הביאה למותם של אלפי אנשים, ואף לדליפה רדיואקטיבית מכורים גרעיניים שניזוקו ברעידה, באסון הנודע בשם האסון הגרעיני בפוקושימה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גאופיזיקה
קטגוריה:אוקיאניה: גאוגרפיה
זניט (אסטרונומיה)

המחשת כיוון הזניט
זֵנִיט היא, באופן כללי, כיוון המצביע ישירות "מעל" מיקום מסוים (אנך, ניצב).

באסטרונומיה מוגדרת תפיסת "מעל" כנגדית לכוח הכבידה בכל מקום נתון. המונח "זניט" משמש גם לייצוג הנקודה הגבוהה ביותר הנראית לעין, בתצפית על מהלכו של גוף שמימי במסלולו סביב לנקודה מוגדרת כלשהי.

המונח לנקודה המקבילה לזניט (בכיוון כח הכבידה) הוא "נדיר" או "נאדיר".

כיוון הזניט חופף בקירוב לקו המרידיאן המקומי, אך אינו זהה לו. החפיפה בין שני המונחים אינה מלאה מפני שקו המרידיאן מוגדר במונחים של סיבוב עצמי המאפיינים גוף שמימי, לא במונחים של שדה כח המשיכה שלו. כיוון הזניט וקו המרידיאן עולים בקנה אחד רק עבור גוף סימטרי המסתובב על צירו באופן מושלם ללא סטיות. בכדור הארץ, ציר הסיבוב אינו קבוע ביחס לכדור אלא משתנה (למשל עקב גאות ושפל), כך שלעומת הזניט, לא ניתן להתייחס אל קו המרידיאן כאל קבוע מוחלט.

== מקור המילה ==
המילה זניט היא במקור שיבוש למילה הערבית Zeenath כמו Samt ("יופיו של כיוון / נתיב"), נהגתה כ-Sent, לפי סופרים של ימי הביניים (במהלך המאה ה-14), בביטוי سمت الرأس (Samt ar-râs "נתיב מעל הראש").

== כיוון הזניט ==
הזניט מצביעה אל עבר השמש רק באזור הטרופי, בין חוג הגדי לבין חוג הסרטן. כשהזניט מצביעה אל עבר השמש, האירוע חל ב"חצות היום", בצהרון, במצהר. בתחום האזור הטרופי, חוצה השמש את הזניט פעמיים בשנה בכל נקודה גאוגרפית. בקווי הרוחב המרכזיים באזור הטרופי, מתרחשת התופעה בזמנים הבאים:
*בקו המשווה - הזניט מצביעה אל השמש בכל אחד משני ימי השוויון בשנה
*בחוג הסרטן - הזניט מצביעה אל השמש ב-21 ביוני (למשל בעיר אסואן במצרים)
*בחוג הגדי - הזניט מצביעה אל השמש ב-21 בדצמבר

== שימוש ==
בזניט עושים שימוש לשתי מטרות. כיוון הזניט משמש כנקודת הכיוון במדידת הזווית בין כדור הארץ לבין גרמי שמים אחרים (כוכב, מערכת כוכבים), והוא גם מגדיר את אחד מצירי האופקיות בתיאום מערכות תצפית אסטרונומיות.
לנקודת הזניט ישנה גם חשיבות רבה במפות אסטרולוגיות, והיא זו שעל פיה נקבע הבית ה-10, או נקודת ה-MC.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
קטגוריה:מדעי כדור הארץ
ביוגרפיה

העמוד הראשון של הביוגרפיה של [[משה מנדלסון, מאת יצחק אייכל]]
העמוד הראשון של הביוגרפיה של [[נוסטרדמוס מאת Jean-Aimé de Chavigny, משנת 1594]]
המונח בִּיּוֹגְרַפְיָה (מיוונית: ביו – חיים, גרפיה – כתיבה) משמעו כתיבת תולדות חיים של אדם (במינוח האקדמיה ללשון העברית: סִפּוּר חַיִּים). המונח מתייחס לרוב לסוגה בספרות ובקולנוע המתארת את תולדות חייו של אדם מסוים. ביוגרפיה יכולה לתאר אדם ממשי או בדיוני, אך השימוש במושג מתייחס בדרך כלל לדמות שחיה במציאות. ביוגרפיה מתאפיינת בתיאור אינטימי ומפורט של חיי האדם, והיא עוסקת לא רק בעובדות יבשות, אלא גם ברגשותיה ומחשבותיה של הדמות. פעמים רבות מלמדת הביוגרפיה לא רק על האדם שבו היא עוסקת, אלא שופכת אור דרכו על כל הסביבה שבה חי.

==הביוגרפיה במהלך ההיסטוריה==
===בעת העתיקה===
הביוגרפיות הקדומות נכתבו מטעמם של מלכי אשור, מסופוטמיה, בבל, מצרים, הודו וסין, ותיארו בעיקר את הישגיהם של אותם מלכים. ניתן להתייחס לחלק מכתבי התנ"ך כאל ביוגרפיות, מכיוון שהם מתארים את חייהם של מלכי, נביאי ושבטי ישראל. בין הביוגרפיות הבולטות ביוון העתיקה נמנית זו של קסנופון, ברומא "חיי הקיסר" של סווטוניוס, הביוגרפיות המקבילות של פלוטרכוס, בעיקר "אנשי יוון ורומי" וכן מעשי השליחים בברית החדשה.
בסין היה זה סה-מה צ'יאן עם רשומות ההיסטוריון.

===בימי הביניים===
בימי הביניים ריכזה הכנסייה הקתולית את רוב מאגרי המידע בעולם הנוצרי. מכאן, ביוגרפיות שנכתבו בתקופה זו תיעדו את חייהם של אפיפיורים, כמרים וקדושים, ונכתבו בעיקר על ידי נזירים. מטרתן היה לעודד אנשים להמיר דתם לנצרות.

בשלהי ימי הביניים החלו להופיע ביוגרפיות של מלכים ואבירים, והביוגרפיות הדתיות החלו להתפוגג. "מותו של ארתור (Le Morte d'Arthur)" מאת סר תומאס מלורי היא הביוגרפיה הידועה ביותר שנכתבה באותה תקופה, המתארת את חייו של המלך ארתור ואבירי השולחן העגול. בתקופת הרנסאנס נכתבו לראשונה ביוגרפיות על פשוטי עם, כאמנים ומשוררים.

==כתיבת ביוגרפיה==
ביוגרפיות מתבססות על ראיונות, מכתבים, כתבות ומקורות מידע אחרים הנוגעים לסובייקט. הופעתו של המחשב הקלה על איסוף ועיבוד החומר, וכיום ביוגרפיות בנות למעלה מאלף עמודים הן חיזיון נפוץ. כמו כן, ביוגרפיה כיום אינה מוגבלת עוד לספר. ערוצי טלוויזיה רבים מתמחים ביצירת סדרות העוסקות בחייהן של דמויות עבר, ונוצרו מספר סרטי קולנוע ביוגרפיים או סמי-ביוגרפיים.

על הציפיות מביוגרפיה טובה מספר פרופ' זאב שטרנהל:

על היחס של הביוגרף למושא כתיבתו עמד פרופ' אלי שאלתיאל, מחבר הביוגרפיה של משה סנה:

סוגיה זו עולה בהרחבה בסרט "טרומן קפוטה", העוסק ביחסים שבין טרומן קפוטה, מחבר הספר "בדם קר" ובין פרי סמית, הרוצח שבו עוסק הספר.

על האיזון הנדרש בעת כתיבת ביוגרפיה עמדה פרופ' אניטה שפירא, מחברת של ביוגרפיות אחדות:

פרופ' שפירא ממחישה את הבעיה שבמעבר מהפרטים המרכיבים את הביוגרפיה אל התמונה הכוללת:

==ראו גם==

* אוטוביוגרפיה
* סרט ביוגרפי
* יומן זיכרונות
* ביו-ביבליוגרפיה
* הגיוגרפיה

==לקריאה נוספת==
* אניטה שפירא, "מסתורי הביוגרפיה", אלפיים, קובץ 8, 1993.
* אביבה חלמיש, "מה מנסים ביוגרפים לעשות?", בתוך: אמיר הורוביץ ואחרים (עורכים), העבר ומעבר לו: עיונים בהיסטוריה ובפילוסופיה, שי לאלעזר וינריב, האוניברסיטה הפתוחה, רעננה תשס"ו, עמ' 219 243.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.biography.com/ מאגר ביוגרפיות מבית ערוץ ההיסטוריה]
* 
* 

*
קטגוריה:סוגות ספרותיות
קטגוריה:ספר
תולעי אדמה

[[שחרור טורף שלשול]]
שַׁלְשׁוֹלִים או שִׁלְשׁוּלִים (באנגלית: Earthworms), הידועים בשם העממי תולעי אדמה, הן קבוצה של דל-זיפיות במערכה תולעים טבעתיות. תת-סדרה זו כוללת כ־4,000 מינים מזוהים ברחבי העולם. רוב המינים אנדמיים לאזורים גאוגרפיים, אך מבחינת התפוצה והשימוש המבוקר לצורכי האדם מספרם אינו עולה על 50 (בישראל מזוהים 34 מינים, מתוכם רק כ־10 ניתן למצוא גם באזורים גאוגרפיים אחרים).

הסיבה העיקרית לתופעה זו מקורה בעובדה שלאחר תקופת הקרחונים בצפון אמריקה, לא נותרו בה תולעי אדמה, ורק המתיישבים האירופים הביאו עמם בציודם ובחומרי החקלאות, את המגוון האירופי. כך הדבר בניו זילנד וארצות התיישבות אחרות.

סיבה עיקרית שנייה היא השימוש שנעשה במקצת תולעי האדמה לצרכים אקולוגיים ואגרו־אקולוגיים. כך הפכו למשל ארצות הברית והודו ליצואניות של תולעי אדמה אשר נפוצו בכל העולם. 

כך, הטקסונומיה אינה עונה על צורכי השימושים המודרניים. לפיכך מקובל היום לחלק את המינים לשלוש קבוצות אקולוגיות, בהתאם לבית הגידול ותרומתם האגרו־אקולוגית. מיון זה איננו חד־ערכי, רוב המינים מאופיינים בתמהיל שונה של מקצת התכונות של שתי קבוצות, כדלקמן:

* איסניה פטידה ("תולעת אדומה" או "תולעת קומפוסט) - מתקיימות במקבצים של פסולת אורגנית מתפרקת (ערמות קומפוסט, מתקני סניטציה מסורתיים, זבל בעלי חיים), אך גם מתחת לפני הקרקע בעורקים אורגניים עשירים מאוד. חיות במחילות קצרות ונוטות לקביעות כל עוד מקור המזון קיים. המזון בעיקרו הוא תוצרי ההתפרקות, לרבות ובעיקר הביומסה שגרמה לפירוק.

* תולעי הגינה - מתקיימות בקרקע מושקית ובשטחים לחים, לעומק הקרקע הפורייה בלבד ועד כ־60 ס"מ. חיות במחילות אופקיות ומזדמנות וניזונות מחומר אורגני המצוי בקרקע על ידי העברת האדמה דרך מערכת העיכול.

* תולעי הבניין - חיות במחילות אנכיות קבועות ויציבות מפני הקרקע ועד עומק של שני מטר ולעיתים, ובוודאי בעבר, עד סלע האם. ניזונות מחומר אורגני, לרוב לא מפורק, ומאחסנות אותו ב"מחסנים" לעומק המחילה, לשימוש בהתאם לעונות השנה ושינויים אחרים. בדרכן אל פני הקרקע מעלות התולעים מינרלים מעומק הקרקע ומורידות חומר אורגני. גם לאנזימים המצפים את המחילה יש תרומה לפוריות הקרקע. לתולעי אדמה אלה ייחס צ'ארלס דרווין חשיבות עידנית בייצור כל הקרקע החקלאית בעולם.

השלשולים מסוגלים לקיים רגנרציה (regeneration); כלומר, במקרה שהם נפגעים, הם מסוגלים ליצור מחדש את החלקים החסרים. במינים מסוימים של תולעי אדמה, תולעת שנחתכה לשתיים יכולה לגדול לשתי תולעים חיות.

== משפחות ידועות מישראל ==
* שלשוליים (Lumbricidae)
* שלשוליתיים (Acanthodrilidae)

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://bloginun.com/index.php?n=2249 שלשולים : העוזרים הקטנים של הגנן], באתר "בלוגינון"
* [https://www.youtube.com/watch?v=EwGO5dOtK0Y&feature=em-uploademail גידול תולעי גשם], תחנה נסיונית של האגרונום גליני, יומני כרמל 1952 (התחלה 1:49)
* [http://davidson.weizmann.ac.il/online/maagarmada/life_sci/%D7%AA%D7%95%D7%9C%D7%A2%D7%99%D7%9D-%D7%90%D7%A7%D7%95%D7%9C%D7%95%D7%92%D7%99%D7%95%D7%AA תולעים אקולוגיות]. באתר מכון דוידסון לחינוך מדעי, מכון ויצמן

==הערות שוליים==

קטגוריה:תולעים טבעתיות
קטגוריה:שמות עממיים של בעלי חיים
קטגוריה:אוכלי רקבובית
קטגוריה:קומפוסט
מקום מרפא

מקום מרפא הוא אתר שבו אנשים באים לשהות בשל סגולות ריפוי מיוחדות המיוחסות לו. מקומות מרפא כוללים מרחצאות מרפא, מעיינות תרמיים, אגמים שבהם מצבור מינרלים ייחודי וכדומה. במקומות כאלה מתפתחת תיירות מרפא, המושכת קהל מחלימים גדול.

סביב מקום מרפא מתפתחים שירותים לתיירים, כגון בתי מלון (למשל באזור ים המלח) ולעיתים צומח אף יישוב במקום זה (למשל קרלובי וארי).

==מקומות מרפא בישראל==
סעיף 5א, שנוסף בשנת 1996 לחוק הסדרת מקומות-רחצה, תשכ"ד–1964, מסדיר את הפעלתם של מקומות מרפא במדינת ישראל, כדלקמן:
:(א) בסעיף זה, "מקום מרפא" - בריכות שחיה, מרחצאות או מעיינות מרפא ששר הפנים, בהתייעצות עם שר התיירות ושר הבריאות, לפי העניין, הכריז עליהם בהודעה ברשומות כי הם מקום מרפא.
:(ב) רשות מקומית שבתחומה מקום מרפא, תקבע הסדרים ותייעד מועדים לרחצה נפרדת לגברים ולנשים; מועדים כאמור ייקבעו בשעות היום ולמשך זמן שלא יפחת מחמש שעות שבועיות לגברים וחמש שעות שבועיות לנשים.
:(ג) במקום מרפא לפי סעיף זה, יסדירו הבעלים, המחזיק, או שניהם, את כל הנחוץ כדי לאפשר לנכים גישה למקום המרפא ושימוש בו.
:(ד) סעיף זה יחול על מקום מרפא שהוא גוף מתוקצב כהגדרתו בסעיף 21 לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה - 1985, או גוף נתמך כהגדרתו בסעיף 32 לחוק האמור.
:(ה) שר הפנים יקבע הוראות לעניין קביעת מועדים לרחצה נפרדת לגברים ולנשים ולעריכת סידורי גישה לנכים לפי סעיף זה.

== ראו גם ==
* מעיין חם
* חמת גדר
* חמי טבריה
* חמי יואב
* חמי זוהר
* חמאם אל מליח
* חממת מעין.
* בערא

==קישורים חיצוניים==

*
מרפא
קטגוריה:מרחץ
פוליטיקאי

חברי הכנסת הם שליחי הציבור והפוליטיקאים המשפיעים בישראל]]
פּוֹלִיטִיקַאי הוא אדם העוסק בפוליטיקה, אישיות הפעילה במפלגה פוליטית, נושא משרה או איש ממשל. במדינות בעלות משטר דמוקרטי, הפוליטיקאים מסתמכים על דעת הקהל ונבחרים לתפקיד בהצבעה רובנית או בבחירות לתפקיד פוליטי כזה או אחר, או לעיתים במינוי זמני במקום פוליטיקאים אחרים שהלכו לעולמם או התפטרו מתפקידם. במדינות לא דמוקרטיות, הפוליטיקאים נושאים משרה רמה ומתמנים אליה באמצעות מינוי שנובע מחוקי המדינה או מקרבה לשליטי המדינה.

בתחום המעשה, פוליטיקאי הוא אדם העוסק במדיניות המערכת לה הוא שייך, ומנסה לחתור לעמדה בעזרתה יוכל לנווט את הקצאת המשאבים בה כך שתהלום את מטרותיו, ערכיו או תועיל לקבוצה שהוא מייצג.

מקור המושג "פוליטיקאי" הוא מהמילה היוונית "Πολιτικά" – "פוליטיקה", שמשמעותה "עניינים אזרחיים". כלומר, פוליטיקאי הוא אדם העוסק בעניין הציבורי.

==ביקורת==
פוליטיקאים בפסגת [[G-20]]
אף שפוליטיקאי צריך להיות קשוב לצורכי בוחריו והציבור אותו הוא מייצג ועליו לשלוט בפרטים רבים ולקדם נושאים שונים לסדר היום בפועל המצב איננו כך וישנה ביקורת רבה כנגד פוליטיקאים באשר הם. כך למשל רבים מבקרים את הפוליטיקאים בהיותם מנותקים מהציבור. רבים גם רואים בפוליטיקאים ככאלה שנתונים לשוחד ושחיתות יותר מרוב הציבור בשל קרבתם למשרות ציבוריות ויכולתם להשפיע על ציבור שלם.

כינוי הגנאי "פוליטיקאי" משמש לפעמים לתיאור אדם אופרטיוניסטי המשיג את מטרותיו באמצעות קשרים חברתיים או מניפולציה.

== ראו גם ==
* מדינאי
* נבחר ציבור

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ממשל ומדיניות
קטגוריה:משרות פוליטיות