מיקה יאמאמוטו

מיקה יאמאמוטו (ביפנית 山本 美香; 26 במאי 1967 – 20 באוגוסט 2012)<ref></ref> הייתה צלמת וידאו יפנית עטורת פרסים של סוכנות הידיעות "יפן פרס".<ref name=":0"></ref> יאמאמוטו נהרגה ב-20 באוגוסט 2012 בזמן שסיקרה את מלחמת האזרחים הסורית בחאלב, סוריה. היא הייתה היפנית הראשונה<ref></ref> והעיתונאית הזרה הרביעית שנהרגה במלחמת האזרחים בסוריה שהחלה במרץ 2011.<ref name="alarabiya21"></ref> היא הייתה העיתונאית החמישה עשר שנהרגה בסוריה ב-2012.<ref></ref> יאמאמוטו זכתה בפרס ווהן-אויידה לזיכרון, של איגוד מפרסמי העיתונים והעורכים היפניים, על דיווחה בנושאי עניינים בינלאומיים ב-2004.<ref name="tjp"></ref><ref name="NNN"></ref>

== רקע משפחתי ==
יאמאמוטו נולדה בצורו, עיר במחוז יאמאנאשי, ב-26 במאי 1967.<ref></ref><ref name=":1"></ref> היו לה שתי אחיות,<ref name="japant22"></ref> ואביה, קוג'י יאמאמוטו, הוא כתב לשעבר של העיתון אסאהי שימבון היוצא ביפן בשפה האנגלית.<ref name=":3"></ref> היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת צורו.<ref name=":1" />

== קריירה בעיתונאות ==
יאמאמוטו החלה את הקריירה שלה ב-1990 ככתבת של Asahi Newstar, ערוץ הטלוויזיה בלוויין של TV Asahi, ובסופו של דבר הפכה לעיתונאית וידאו ובמאית של סרטים תיעודיים ותוכניות חדשות.<ref name=":1" /><ref name="dyomiuri"></ref> היא עזבה את הערוץ ב-1995 כדי להצטרף ל-Japan Press, קבוצת מדיה עצמאית שבסיסה בטוקיו,<ref name="dyomiuri" /> שמסקרת חדשות ומפיקה סרטים דוקומנטריים לשידורי טלוויזיה ומגזינים המתמקדים במזרח התיכון ובדרום מערב אסיה.<ref></ref> היא הייתה ידועה בכך שהשתמשה במצלמות וידאו כף יד ובביצוע עריכות משלה.<ref name="wnn" /> יאמאמוטו שימשה ככתבת של העיתונות היפנית באזורים מסוכנים כמו קוסובו, בוסניה, צ'צ'ניה, אינדונזיה, אפגניסטן ב-2001, עיראק ב-2003 ואוגנדה.<ref name="wnn"></ref> היא דיווחה על דיכוי הנשים האפגניות בקאבול<ref name="wnn" /> וראיינה אנשי טליבאן באפגניסטן.<ref name="tjp" /> היא עבדה ככתבת מיוחדת עבור Nippon TV בעיראק.<ref name="nydaily" /> היא שרדה מפגיעת טנקים של הקואליציה על מלון פלסטין בגדאד ב-3 באפריל 2003, שם נהרגו שני עיתונאים מרויטרס ושדר ספרדי.<ref></ref> יאמאמוטו עברה לעבוד כמגישת חדשות עבור תוכנית החדשות של Nippon TV Today by NNN. ב-2003 וב-2004 קיבלה את פרס הזיכרון של ווהן-אוידה על סיקורה הקודם של המלחמה בעיראק.<ref name=":3" />

היא גם הייתה מרצה מיוחדת בבית הספר לעיתונות של אוניברסיטת וואסדה ובאוניברסיטת צורו.<ref name=":3" /><ref name="Tsuru"></ref> הרצאותיה עסקו בהשפעות המלחמה על אזרחים מן השורה ובתפקיד העיתונות בזמן מלחמה.<ref name=":3" />

לאחר רעידת האדמה הגדולה במזרח יפן ב-11 במרץ 2011, ביקרה יאמאמוטו באזורים שנפגעו כדי לתעד את הנזק שנגרם.<ref></ref> בנובמבר 2011 היא החלה לשמש כיועצת עצמאית ליחידה להתחדשות ממשלתית, עם אחריות לצמצום הוצאות מיותרות בממשלת יפן.<ref name="dyomiuri" /> ב-20 באוגוסט 2012 נהרגה יאמאמוטו כאשר הייתה במשימה בסוריה עבור Nippon TV, כדי לסקר את מלחמת האזרחים המתמשכת ואת ההשפעה שהייתה לה על האוכלוסייה האזרחית בסוריה.<ref name="nydaily"></ref><ref></ref><ref name=":2"></ref>

== מוות ==
יאמאמוטו ועמיתה היפני, הצלם קזוטאקה סאטו, נסעו עם לוחמי הצבא הסורי החופשי בזמן שהותקפו בחאלב.<ref name=":2" /><ref></ref> היא נפצעה קשה, במחוז סולימאן אל חלבי בעיר, במהלך התנגשות בין האופוזיציה הסורית לכוחות פרו-ממשלתיים;<ref></ref> היא מתה בבית חולים סמוך, לאחר שסבלה מפצעי ירי בצוואר.<ref name=":0" /> סאטו הצהיר כי מותה של יאמאמוטו התרחש כאשר הופיעו חיילים פרו-ממשלתיים והחלו ב"ירי אקראי",<ref></ref> בזמן שלוחם מורד מסר דיווח סותר שהיא נהרגה במהלך הפגזה על ידי הכוחות הפרו-ממשלתיים.<ref name=":0" /> מסארו סאטו, דובר משרד החוץ בטוקיו, אישר את מותה ב-20 באוגוסט 2012.<ref></ref>

הנתיחה שלאחר המוות גילתה שיאמאמוטו סבלה מטראומה שנגרמה מפצעי ירי בצוואר ובגוף למרות השימוש שלה באפוד מגן ושהגורם העיקרי למותה היה דימום פנימי ואובדן דם מהיר.<ref></ref> עוד התברר בנתיחה כי היא נורתה תשע פעמים וכי סיבת מותה הייתה כדור בצוואר, שפגע בחוט השדרה.<ref></ref>

גופתה נמסרה על ידי חברי Liwa Asifat al Shamal, אחת הקבוצות הפועלות עם צבא סוריה החופשית, לפקידי הקונסול היפנים בקיליס, דרום טורקיה, בשעה 13:00 ב-21 באוגוסט 2012.<ref name=":1" /><ref></ref><ref></ref>

== הלוויה ==
גופתה של יאמאמוטו נלקחה מקיליס לאיסטנבול ב-23 באוגוסט 2012.<ref name=":2" /> שתי אחיותיה ואחיינה נסעו לאיסטנבול<ref name=":2" /> וליוו את גופתה חזרה ליפן ב-25 באוגוסט.<ref></ref> טקס הלווייתה, בהשתתפות כ-800 איש, נערך בצורו, שם מתגוררים הוריה, ב-27 באוגוסט.<ref></ref>

== תגובות ==
מנכ"ל הוועדה להגנה על עיתונאים, ג'ואל סיימון, הביע את צערו ושלח את תנחומיו למשפחתה ולחבריה של יאמאמוטו.<ref name=":0" /> ב-22 באוגוסט, שר החוץ היפני, קויצ'ירו ג'מבה, הצהיר כי הריגת יאמאמוטו הייתה מצערת מאוד והוא הביע את תנחומיו למשפחתה.<ref></ref> בתדרוך עיתונאים ב-21 באוגוסט, פרסם משרד החוץ הצרפתי הודעת תנחומים למשפחתה של יאמאמוטו והמעורבים בטרגדיה.<ref name="Yomiuri"></ref> בתדרוך עיתונאים ב-21 באוגוסט, גינתה דוברת מחלקת המדינה של ארצות הברית, ויקטוריה נולנד, את הרג יאמאמוטו על ידי כוחות ממשלת סוריה ופרסמה הודעת תנחומים.<ref></ref>

== אנדרטאות ==
ב-10 באוקטובר 2012, הסטודנטים באוניברסיטת וואסדה, שבה הרצתה יאמאמוטו במשך ארבע שנים, ארגנו עבורה טקס אזכרה.<ref name="nonjapan"></ref> הטקס כלל סרט עליה, וגם הספדים של חבריה.<ref name="nonjapan" />

== ראו גם ==
* מלחמת האזרחים בסוריה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כתבות צבאיות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה
קטגוריה:מפיקות טלוויזיה
קטגוריה:נשים יפניות
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ביפן
קטגוריה:עיתונאיות
קטגוריה:עיתונאים שנהרגו במסגרת עבודתם
קטגוריה:עיתונאים שנהרגו בעת סיקור סכסוך צבאי
קטגוריה:צלמי מלחמה שנהרגו במסגרת עבודתם
קטגוריה:צלמי מלחמה
קטגוריה:יפניות שנולדו ב-1967
קטגוריה:נפטרות ב-2012
קטגוריה:נפטרים ב-2012