אוהד מראני

אוהד מראני (נולד ב-20 במרץ 1955) הוא כלכלן ומנהל ישראלי. כיהן כממונה על אגף התקציבים וכמנכ"ל משרד האוצר, ובמגוון תפקידים ניהוליים בכירים במגזר העסקי.

==ביוגרפיה==
אוהד מראני נולד וגדל ברחובות, כבן בכור ליהודית, אחות בית חולים ניצולת שואה, ולפרופ' אבישלום מראני, אגרונום בפקולטה לחקלאות ומומחה עולמי לגידולי כותנה.
הוא נכדו של ד"ר דוד מראני, בלשן ואיש תרבות, ממקימי המרכזים ללימוד מבוגרים: האוניברסיטה העממית בירושלים והמדרש למורי עם ביחד עם מרטין בובר.

אוהד מראני שירת בצה"ל כקצין קרבי, מ"פ בגולני, והוא רב-סרן במילואים.

==השכלה==
סיים לימודי תואר ראשון בכלכלה (1981) ותואר שני במנהל עסקים (1984) באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1991 סיים תואר שני נוסף באוניברסיטת הרווארד במנהל ציבורי.

==קריירה ציבורית==
בשנת 1982 החל לעבוד באגף התקציבים של משרד האוצר, ועשה מגוון תפקידים מכלכלן זוטר ועד ראש האגף. כמו כן היה יועצו הכלכלי של שר האוצר אברהם בייגה שוחט.

בשנת 1994 מונה לציר הכלכלי של ישראל בארצות הברית (בשגרירות בוושינגטון), וכיהן בתפקיד זה במשך 6 שנים. במסגרת תפקידו קידם מגוון נושאים: סיוע החוץ האזרחי והצבאי, יחסי כלכלה, סחר חוץ והסכמי סחר עם הממשל האמריקאי, הקונגרס של ארצות הברית וגופים נוספים. מראני גיבש והציע מתווה חדש לסיוע החוץ האמריקאי לישראל, שעיקרו היה הפחתה הדרגתית של הסיוע האזרחי והעלאה הדרגתית של הביטחוני על פני 10 שנים. הוא הוביל מטעם מדינת ישראל את המשא ומתן על רפורמה זו, אשר הסתיים בהצלחה והביא לתוכנית סיוע חדשה ומוסכמת בהיקף כולל של 24 מיליארד דולר לעשר שנים.

כשחזר לארץ בשנת 2000 מונה לתפקיד ראש אגף התקציבים באוצר, ולאחר מכן גם למנכ"ל האוצר, כשבמשך שנה ביצע בו זמנית את שני התפקידים.
בתפקידים אלו, תחת שרי האוצר אברהם בייגה שוחט, סילבן שלום ובנימין נתניהו, הוביל מראני שורת רפורמות בנושאים שונים כגון ההפרטה של הבנקים בבורסה - ועדת מראני לניהול בנקים ללא גרעין שליטה (שהובילה לחקיקת "חוק מראני"), רפורמה במשק החשמל ופתיחת חברת החשמל לתחרות, מעבר מקצבאות לעבודה, ועוד. מראני דגל בתפיסות של משק פתוח ותחרותי, הפחתת נטל המס, הפרטות והקטנת מעורבות הממשלה במשק, ומדיניות של עידוד אוכלוסיות כשירות למעבר מקצבאות לעבודה. הוא עמד בראש המשרד תחת השר נתניהו בעת גיבוש והעברת התוכנית הכלכלית בשנים 2002 ו- 2003, וגם הוביל את ניהול המשא ומתן עם ממשלת ארצות הברית על חבילת סיוע החירום והערבויות למדינת ישראל בשנת 2002 תחת ראש הממשלה אריאל שרון. 

==קריירה בסקטור הפרטי==
לאחר פרישתו ממשרד האוצר, מונה מראני בתחילת 2004 ליו"ר בתי זיקוק לנפט, וכיהן בתפקיד עד 2007. כיו"ר בז"ן הוביל את מכירתו המוצלחת של בית הזיקוק אשדוד, ואת הפרטת והנפקת החברה כולה בבורסה של ת"א. בתקופתו החברה עברה לרווח של כ- 1.5 מיליארד ₪ בשנת 2005, ולרווח של- 2 מיליארד ש"ח בשנת 2006. 

בינואר 2008 מונה ליו"ר חברת נתיבי הגז הטבעי לישראל והוביל להרחבת תשתיות הולכת הגז הטבעי בישראל. באפריל 2010 מונה למנכ"ל חברת חיפושי הגז הכשרה אנרגיה, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2015. בנוסף, כיהן כיו"ר בית ההשקעות אלומות בשנים 2008 עד 2010. 
מראני כיהן ומכהן בדירקטוריונים של חברות עסקיות רבות בתחומים שונים וביניהן: חברת ניסקו חשמל ואלקטרוניקה, חברת תדביק, קרן התשתיות לישראל (תש"י), בנק לאומי, חברת האנרגיה אנרג'יאן ישראל, וחברת Energean Oil & Gas Plc הבריטית, שהן בעלי מאגרי הגז הימיים כריש ותנין ורישיונות נוספים בים התיכון.

כמו כן, מראני הוא יו"ר דירקטוריון ובעל מניות בחברת סטארט-אפ חדשה iC-Robot PIV Ltd המפתחת מכשיר טעינה למכוניות חשמליות.

==מלגות==
בשנת 1990 נבחר מראני על ידי קרן אייזנהאואר האמריקאית להשתתף בתוכנית היוקרתית להשתלמות מקצועית למנהיגים, במסגרתה השתלם חודשיים וחצי בארצות הברית בתחומי הכלכלה והתקציב.
בשנת 1991 זכה במלגת קרן וקסנר למימון לימודי תואר שני במנהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד, שבהם התמקד בתחומי הכלכלה והמימון.

==פעילות ציבורית==
בשנים 2008-2004 חבר נשיאות התאחדות התעשיינים וגם יו"ר ועדת הכלכלה שלה.

החל משנת 2005 מראני הוא חבר הוועד המנהל של להקת המחול בת שבע ויו"ר הוועד המנהל של הלהקה בשנים 2010 עד 2013.

בנוסף, מראני משמש בהתנדבות כמנטור של מנהלים צעירים במגזר הציבורי והעסקי.

==חיים אישיים==
מראני נשוי לרחל מראני שהקימה את הקרן למצוינות בתרבות, ולהם שלושה בנים.

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לי משרד האוצר
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי תוכנית קרן וקסנר בישראל
קטגוריה:הממונים על התקציבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955