וול סטריט ג'ורנל

כתבת העיתון, קרן אליוט, עם [[ולדימיר פוטין ב-2002]]
וול סטריט ג'ורנל (באנגלית: The Wall Street Journal) הוא עיתון יומי (שש פעמים בשבוע), היוצא לאור בעיר ניו יורק. העיתון הוא השני הנפוץ ביותר בארצות הברית ונכון ל-2022 מודפס ב-654,000 עותקים. העיתון מפיץ גם גרסה אסייתית ואירופאית. מתחרהו העיקרי כעיתון כלכלי יומי הוא העיתון Financial Times הלונדוני, המפרסם אף הוא מהדורות בין-לאומיות. העיתון נמצא בבעלות חברת דאו ג'ונס אנד קומפני. החברה היא בבעלות ניוז קורפ שבשליטת רופרט מרדוק.

העיתון פועל בתחום עיתונאות כלכלית ומסקר בעיקר עסקים אמריקאיים, בין-לאומיים וחדשות כלכליות. שמו של העיתון הגיע מרחוב וול סטריט, הרחוב שבו שוכנת בורסת ניו יורק ונחשב כליבו של המרכז הכלכלי. העיתון הודפס ללא הפסקה מאז ייסודו ב-8 ביולי 1889 על ידי צ'ארלס דאו, אדוארד ג'ונס וצ'ארלס ברגסטרסר. העיתון וסגלו זכו בפרס פוליצר 39 פעמים (עד 2015).

העיתון ידוע בשימוש שהוא עושה ברישומים במקום בתמונות. הוא מציג קו שמרני ונוקט לרוב בעמדה פרו ישראלית.

==היסטוריה==
חברת דאו ג'ונס אנד קומפני נוסדה ב-1882 על ידי הכתבים צ'ארלס דאו, אדוארד ג'ונס וצ'ארלס ברגסטרסר. תחילה ערכו השותפים בכתב יד עלוני חדשות כלכליות שהועברו למנויים באזור וול סטריט על ידי שליחים. בשנת 1883 החלה החברה להפיץ את ה-Customers' Afternoon Letter. בשנת 1889 עיתון זה הורחב ושמו הוסב ל"וול סטריט ג'ורנל", והחל להעביר את שירות החדשות באמצעות טלגרף. העיתון הציג את "מדד ג'ונס", שהיה הראשון ממספר מדדי מניות ואיגרות חוב בבורסה לניירות ערך בניו יורק.

העיתונאי קלרנס בארון רכש את השליטה בחברה ב-1902; תפוצתו אז הייתה 7,000 עותקים, אבל טיפסה עד סוף שנת 1920 ל-50,000.

ב-1996 הוקם אתר האינטרנט של העיתון. כיום האתר נחשב כאתר כלכלי בתשלום הגדול ביותר באינטרנט עם 712,000 לקוחות משלמים נכון לרבעון הרביעי 2004. נכון לנובמבר 2006, מנוי שנתי לגרסה מקוונת של העיתון עלתה 99 דולר לחסרי מנוי גרסה מודפסת.

תוכן העיתון בתשלום זמין גם בחינם, במהדורה מוגבלת, של AOL ו-[https://web.archive.org/web/20070418035820/http://www.congoo.com/ Congoo Netpass].
כתבות זוכות פרס פוליצר משנת 1995 זמינות חינם באתר פרס פוליצר.

בספטמבר 2005 השיק העיתון גרסת סוף שבוע, המופצת לכל מנוייו.

ב-2005 דיווח העיתון על פרופיל ציבור הקוראים שלו. כ-60 אחוזים חברים בהנהלות בכירות, עם ממוצע הכנסות של 191,000 דולר, ממוצע הכנסה משפחתית נטו של 2.1 מיליון דולר וגיל ממוצע של 55.

ב-2006 הודיע העיתון כי יכלול לראשונה פרסומות בעמוד הראשון, בעקבות הצלחת ניסוי בגרסאות האסייתיות והארופאיות.

העיתון משתמש עדיין בשיטת איור נקודות דיו בשם , אשר הוצגה ב-1979 במקום בתמונות של אנשים, מיומנות ייחודית בקרב העיתונים הגדולים. עם זאת השימוש בתמונות צבעוניות במהדורות העיתון הפך גם הוא נפוץ בשנים האחרונות, במיוחד במדור סגנון חיים.

בינואר 2007, הפחית העיתון את גודל גיליון הנייר מ-15 ל-12 אינץ' תוך כדי שמירה על אורך של 22 ו-3/4 אינץ' במטרה לחסוך בעלויות דפוס. העיתון דיווח כי החיסכון נאמד ב-18 מיליון דולר.

ב-2008 השיק העיתון גרסה עולמית מורחבת, כדי לכלול מהדורות שפות זרות נפוצות. העיתון הראה עניין ברכישת מתחרהו, ה-Financial Times.

==חלקים==
בעיתון מספר חלקים ייחודיים:
* חלק ראשון – מאופיין בחדשות תאגידים, ודיווחי פוליטיקה וכלכלה
* שווקים – כולל כיסוי בתחום הרפואה, טכנולוגיה ותקשורת
* כספים והשקעות – מכסה ומנתח שווקים כלכליים בין-לאומיים
* פרסונל – מפורסם בשלישי וחמישי, ומכסה גם השקעות פרטיות, קריירה ותרבות
* סוף שבוע – מפורסם בימי שישי, סוקר אינטרסים אישיים של קוראים כולל נדל"ן
* עיסוק – מפורסם בשבתות, מתמקד בהחלטות זמן פנוי של קוראים עסקיים, כולל אוכל ובישול, בידור, תרבות, אופנה, נסיעות וקניות

==עמוד המערכת==
עמוד המערכת של העיתון מצהיר שהפילוסופיה שלו היא לטובת "שווקים חופשיים ואנשים חופשיים". העמוד מציג נקודת מבט של שוק חופשי בנוגע לסוגיות כלכליות ולעיתים נקודת מבט נאו-שמרנית של מדיניות החוץ של ארצות הברית. מערכת העיתון תמכה רבות במדיניות הגירה מוגבלת פחות. ב-3 ביולי 1984 כתבה המערכת: "אם וושינגטון עדיין רוצה לעשות משהו בנוגע להגירה, אנו מציעים תיקון חוקתי בעל כמה מילים: צריכים להיות גבולות פתוחים". עמוד המערכת מפרסם באופן שכיח קטעים שנכתבו על ידי מנהיגים מהאקדמיה, מעולם העסקים ומהפוליטיקה, הן מארצות הברית והן ממדינות מהעולם.

העיתון זכה בשני פרסי הפוליצר הראשונים שלו עבור כתיבת מערכת ב-1947 וב-1953.

==פעילות בישראל==
החל מ-1998, עיתון הארץ הדפיס והפיץ את המהדורה המקומית של ההרולד טריביון, שכללה גם זכויות לפרסום קטעי חדשות מתוך המהדורה האירופית של ה"וול סטריט ג'ורנל". בשנת 1999, העיתון ג'רוזלם פוסט החל לפרסם מוסף של ה"וול-סטריט ג'ורנל", העוסק במימון אישי וביתי, השקעות אישיות, וניתוחי קרנות. המוסף "וול סטריט סאנדיי" היה מופץ בעיתון-האם ובעוד 10 עיתונים בתוך ארצות הברית.

החל מינואר 2008, הג'רוזלם פוסט חתם על הסכם לשיתוף פעולה עם הוול סטריט ג'ורנל, במסגרתו הג'רוזלם פוסט מפיץ ומשווק עותקים של "וול סטריט ג'ורנל אירופה" בישראל.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.wsj.com/ The Wall Street Journal ברשת] – האתר הרשמי.
* [http://www.careerjournal.com/ The Career Journal] – אתר קריירה חופשי של העיתון.
* [http://www.realestatejournal.com/ The Real Estate Journal] – אתר חופשי של העיתון המתמקד בנדל"ן.
* [http://www.startupjournal.com/ The Startup Journal] – אתר חופשי של העיתון המתמקד בהקמה, הפעלה ורכישת עסקים קטנים.
* [http://www.opinionjournal.com The Opinion Journal] – אתר חופשי של העיתון המאופיין בדעות ופרשנויות.
* [http://www.sprouls.com/ Kevin Sprouls] – אתרו של קווין ספרולס, יוצר סגנון פורטרט הקווים של העיתון.
* [http://www.nolinovak.com/ Noli Novak] – האתר של נולי נובק, אומנית ציורי הנקודות של העיתון.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארצות הברית: כלכלה
קטגוריה:עיתונים באנגלית
קטגוריה:עיתונות כלכלית
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: דיווח מסביר
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: שירות ציבורי
קטגוריה:ניו יורק: עיתונים