OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
וו נגויין גיאפ

ווֹ נְגוּייֶן גִיאַפּ (בווייטנאמית: Võ Nguyên Giáp; 25 באוגוסט 1911 – 4 באוקטובר 2013) היה מהפכן, גנרל ופוליטיקאי וייטנאמי, שפיקד על צבא צפון וייטנאם במלחמת הודו-סין הראשונה ובמלחמת וייטנאם. בעקבות הניצחון במלחמות אלו הפך גיאפ לגיבור לאומי.

==חיים מוקדמים ולימודים==
גיאפ נולד וגדל בכפר לוק טואי. הוא למד באוניברסיטת האנוי ובשנת 1938 הוסמך כעורך דין וכבעל תואר ראשון בכלכלה פוליטית. לאחר מכן עבד כעורך דין וכמורה להיסטוריה. בשנת 1940 התגייס לוייט מין, ארגון שחרור מהפכני שהקים הו צ'י מין בשנת 1941 כדי ללחום להשגת עצמאות וייטנאם מן השלטון הצרפתי ולהתנגד לכיבוש היפני של וייטנאם. גיאפ שימש בארגון במספר תפקידי מטה ופיקוד ולחם במלחמת העולם השנייה כנגד הצבא היפני בווייטנאם. בשנת 1946 מונה למפקד הוייט מין ולקח חלק בלחימה כנגד השלטון הצרפתי ששב לשלוט בווייטנאם לאחר המלחמה. 

בשנת 1951 מונה למפקד הכוחות הווייטנאמים שלחמו כנגד הצבא הצרפתי במלחמת הודו סין ובכלל זה בקרב דיין ביין פו. לאחר מכן פיקד גיאפ על כוחות צבא צפון וייטנאם במלחמת וייטנאם והוביל אותם בין היתר במתקפת הטט ובמצור על קה סאן.

בראיון שהעניק למגזין "ג'ורג" בשנת 1998, הביע הגנרל ויליאם וסטמורלנד, מפקד כוחות הצבא האמריקני שלחמו בווייטנאם, זלזול מוחלט בכישוריו הפיקודיים של גיאפ: "למרות שגיאפ קיבל אימון מקצועי בלוחמה זעירה, הוא התעקש לנהל מתקפות גדולות שבהן איבד לוחמים רבים. הוא בעצמו הודה בתחילת 1969 שאיבד כחצי מיליון חיילים. עם זלזול כזה בחיי אדם אפשר, אמנם, להפוך ליריב קשה, אבל לא לגאון צבאי. מפקד אמריקני שהיה מאבד לוחמים בצורה כזאת, לא היה נשאר בתפקיד יותר מכמה שבועות."

==קישורים חיצוניים==

* .
* .
* 
* [http://www.iba.org.il/bet/?entity=962121&type=1 הגנרל הווייטנאמי וו נגויין גיאפ הלך לעולמו בן 102], רשת ב, 4 באוקטובר 2013.
* .
* .
* סגן אלוף גדעון שרב וד"ר טל טובי, [https://www.buzzsprout.com/936223/3240667 הקרבות בפיקודו של גיאפ] (פודקאסט), המלט"ק, 12 באפריל 2020
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים וייטנאמים
קטגוריה:גנרלים וייטנאמים
קטגוריה:מלחמת וייטנאם: אישים
קטגוריה:וייטנאמים שנולדו ב-1911
קטגוריה:נפטרים ב-2013
מפלגת החיים החופשיים של כורדיסטן

מפלגת החיים החופשיים של כורדיסטן, או PJAK (ראשי תיבות בכורדית של: Partiya Jiyana Azad a Kurdistanê, پارتی ژیانی ئازادی کوردستان) הוא שמו של ארגון כורדי פוליטי-מיליטנטי אשר מאז 2004 מנהל מאבק מזוין כנגד המשטר האיראני כדי לאפשר הגדרה עצמית כורדית עבור הכורדים של איראן.

ישנם המגדירים את PJAK כפלג של ה-PKK. על פי הניו יורק טיימס לארגון הנהגה משותפת ולוגיסטית עם ארגון ה-PKK בטורקיה. ונאמנות למנהיגה עבדוללה אג'לאן. שני הארגונים חברים ב"קבוצת קהילות כורדיסטן" (Koma Civakên Kurdistanê או KCK), איגוד על של קבוצות פוליטיות כורדיות באיראן, עיראק, טורקיה, וסוריה.

חברי הזרוע הצבאית של PJAK, ה-YRK, מונים על פי ההערכות כ-3,000 לוחמים. הקבוצה נחשבת ארגון טרור בעיני איראן, טורקיה וארצות הברית.

על פי אתר הארגון נפתח אפיק פוליטי דיפלומטי חדש במפלגה, כאשר בהודעה מדצמבר 2016 מצהיר הארגון על תמיכה בהקמת קונגרס לאומי שיורכב מנציגי ארבעת הארגונים הכורדים הדומיננטיים.

==ראו גם==
* בדלנות כורדית באיראן

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

חיים
חיים
כורדית
קטגוריה:כורדיסטן האיראנית
קטגוריה:כורדים איראנים
קטגוריה:תנועות בדלניות
קטגוריה:ארגונים שהוגדרו על ידי ארצות הברית כארגון טרור
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2004
דוד יצחק שפירא

הרב דוד יצחק שפירא (נולד תש"ח) הוא ראש ישיבת באר יעקב וחבר נשיאות מפעל הש"ס העולמי.

==ביוגרפיה==
נולד בתל אביב, לרב משה שמואל שפירא ולציפורה בת הרב אהרן ווינשטיין, ראש ישיבת בית יוסף בתל אביב (חתנו של הרב דוד יצחק מגן שעל שמו נקרא). בילדותו עקרו לבני ברק שם למד בתלמוד תורה תשב"ר ולאחר מכן בישיבת פוניבז' לצעירים אצל הרב אהרן יהודה לייב שטיינמן. אחר כך למד אצל אביו ואצל המשגיח הרב שלמה וולבה בישיבת באר יעקב. במשך שנה למד בישיבת בריסק אצל הרב יוסף דב סולובייצ'יק. תקופה מסוימת למד בישיבת פוניבז' אצל ידידו הקרוב של אביו מישיבת לומז'ה, הרב שמואל רוזובסקי.

בשנת תשל"ג נישא לרחל לאה (נפטרה בסיוון התשפ"ד, יוני 2024), בת הרב משה מאיר פראג ראש כולל שומרי החומות (חתן הרב חיים יהודה לייב אוירבך) והחל ללמד בישיבת באר יעקב.

עם פטירת אביו בחודש אייר תשס"ו מונה תחתיו לראשות הישיבה וכחבר בנשיאות מפעל הש"ס העולמי.

=== משפחתו ===
*בנו בכורו הרב שמעון, חתנו של הרב יוסף מאיר ברונפלד מבני ברק - עומד לימינו בישיבת באר יעקב.
*בנו, הרב אריה שפירא, ראש ישיבת שערי שמועות בבית חלקיה, חתנו של הרב ברוך דב ליכטשטיין ראש ישיבת קמניץ בירושלים.
*בנו, הרב אהרן, חתנו של הרב דוד דבליצקי בן הרב שריה דבליצקי מבני ברק
*חתנו, הרב אליעזר דומב, ראש כולל זיכרון משה מאיר במודיעין עילית
*חתנו, הרב יהודה קסטנר, משמש כר"מ שיעור ב' בישיבת באר יעקב
*בנו, הרב חיים יהודה משמש כחוזר על שיעוריו בזמן קיץ לבני הקיבוץ 
*בנו, הרב אברהם ישעיהו מחשובי האברכים בכולל שע"י ישיבת שערי שמועות

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.bhol.co.il/forums/topic.asp?topic_id=2479182&forum_id=771 הרב דוד יצחק שפירא קובע מזוזה בישיבת באר יעקב], באתר בחדרי חרדים
* [http://www.jdn.co.il/gallery/747514 הרב דוד יצחק שפירא אצל מרן הגראי"ל שטיינמן] באתר JDN

קטגוריה:משפחת אריה לייב שפירא
קטגוריה:משפחת רפאל יו"ט ליפמן היילפרין
קטגוריה:משפחת חיים מוולוז'ין
קטגוריה:משפחת ברלין
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:משפחת חיים יהודה לייב אוירבך
קטגוריה:חברי נשיאות מפעל הש"ס
קטגוריה:באר יעקב: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
הקורדילרה הארקטית

הקורדילרה הארקטית (באנגלית: Arctic Cordillera), היא שרשרת של רכסי הרים (קורדילרה), הבנויה מרצף נמשך של רכסי הרים היוצר את צפון החוף הארקטי של קנדה.

מדרום לצפון, רצף זה של רכסי הרים חופפים ומקבילים מתחיל בהרי טורנגת שבצפון חצי האי לברדור, ממשיך מעבר למצר הדסון בהרי באפין שבאי באפין. משם הוא ממשיך בארכיפלג הארקטי הקנדי באיים ביילוט, דבון, אקסל הייברג, באת'רסט וואנייר ונגמר באי אלסמיר, שם הפסגה הגבוהה בקורדילרה - פסגת ברבאו.

==גלריה==
<gallery>
Nachvak Fjord Labrador 2008.JPG|הרי טורנגת
Mount Asgard 3 2001-07-25.jpg|הר אסגרד
Auyuittuq NP 1 2001-07-25.jpg|הרי באפין
Mount Thor Peak 1997-08-07.jpg|הר ת'ור
Barbeau Peak, Nunavut.jpg|פסגת ברבאו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:קנדה: רכסי הרים
קטגוריה:קיקיטאלוק: רכסי הרים
ג'ון גודפרי

ג'ון הנרי גודפרי (באנגלית - John Henry Godfrey; 10 ביולי 1888 - 29 באוגוסט 1970) היה אדמירל בצי המלכותי הבריטי אשר שימש כראש המודיעין הימי של הצי הבריטי ואישיותו היוותה השראה לדמותו של "M", ראש השירות החשאי הבריטי בספרי ג'יימס בונד.

==קריירה מוקדמת==
גודפרי הצטרף לצי המלכותי הבריטי כצוער במספר ספינות קרב והתמחה במערכות ניווט. במלחמת העולם הראשונה השתתף בקרב גליפולי. גודפרי שירת במספר תפקידי מטה ופיקוד בצי הבריטי ובמלחמת העולם השנייה שירת כראש המודיעין הימי של הצי הבריטי. במסגרת תפקידו היה מעורב במספר מבצעי ביון והונאה ובהם מבצע קציצה. לאחר מכן פיקד על הצי המלכותי ההודי.

אישיותו של גודפרי היוותה השראה לדמותו של "M", ראש השירות החשאי הבריטי בספרי ג'יימס בונד שכתב איאן פלמינג, אשר שירת כעוזרו של גודפרי במהלך המלחמה.

==לקריאה נוספת==
* בן מקנטייר, מבצע קציצה: פרשיית הריגול האמיתית ששינתה את מהלכה של מלחמת העולם השנייה, תל אביב: עם עובד, 2010.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אדמירלים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:אנשי ארגוני ביון בריטים
קטגוריה:מבצע קציצה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1888
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1970
קלאודיו בומבה

קלאודיו ואסילה בוּמבה (ברומנית: Claudiu Vasile Bumba; נולד ב-5 בינואר 1994 בבאיה מארה שברומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת קישווארדה. לזכותו 3 הופעות במדי נבחרת רומניה.

==קריירה==
בומבה החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של את'לטיק קלאב סאטו מארה בעיר הולדתו. את הופעת הליגה הראשונה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון ערך ב-10 באוקטובר 2009, כשהוא בן 15 בלבד. לאחר פירוק המועדון והקמתו מחדש, סייע בומבה לקבוצה להעפיל לליגה השנייה ברומניה.

בקיץ 2011 חתם בומבה בקבוצת טרגו מורש, וב-22 ביולי 2011, כשהוא בן 17 בלבד, ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הרומנית, במשחק נגד דינמו בוקרשט. באוקטובר 2011 כבש בומבה את שער הבכורה שלו בליגה, במשחק מול ספורטול סטודנסק. את עונת הבכורה שלו במדי טרגו מורש סיים בומבה עם 29 הופעות, בהן כבש שלושה שערים שלא מנעו מקבוצתו ירידה לליגת המשנה.

בקיץ 2012 הושאל בומבה לקבוצת רומא מהסרייה א' האיטלקית, תמורת 600 אלף אירו, אך הוא שיחק רק במדי קבוצת הנוער של המועדון. ב-6 בספטמבר 2012, אחרי שהחלים מפציעה, כבש בומבה שער בניצחון 1-2 על אינטר מילאנו בגמר הסופר קאפ לנוער.

לאחר שנה באיטליה חזר בומבה לטרגו מורש, ובעונת כבש חמישה שערים ב-24 הופעות בליגת העל הרומנית. בינואר 2015 חתם לשלוש שנים באסטרה ג'יורג'יו, אך לאחר פחות מחודש חזר לטרגו מורש בעקבות הפרת החוזה. בסך הכל בעונת כבש שבעה שערים ב-29 הופעות.

ב-19 ביוני 2015 הגיע בומבה לישראל וחתם לארבע שנים בקבוצת הפועל תל אביב. ב-1 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק דרבי מול מכבי תל אביב במסגרת גביע הטוטו. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך בומבה ב-24 באוגוסט 2015, במשחק מול בית"ר ירושלים באצטדיון טדי, במסגרת המחזור הראשון של עונת . ב-28 בספטמבר 2015 הבקיע לראשונה במדי הפועל תל אביב, כשכבש צמד שערים בניצחון 1-3 על בני יהודה. בסך הכל ערך בעונתו הראשונה במועדון 27 הופעות בליגה, בהן כבש שני שערים. בתחילת עונת כבש שער אחד בארבע הופעות בליגת העל, אך לאחר שהקבוצה נכנסה להליך של פירוק עזב את המועדון.

בפברואר 2017 חזר בומבה לרומניה וחתם בקבוצת דינמו בוקרשט, ועד תום העונה כבש שני שערים בתשע הופעות בליגה. בתחילת עונת ערך ארבע הופעות במדי הקבוצה, אך ב-21 בספטמבר 2017 עזב את המועדון וחתם בקונקורדיה קיאז'נה, גם היא מהליגה הבכירה ברומניה, ובמדיה כבש שבעה שערים ב-27 הופעות עד תום העונה.

ב-21 ביולי 2018 חתם בומבה בקבוצת אדנאספור מליגת המשנה בטורקיה, ולאחר עונה אחת הצטרף לקישווארדה מליגת העל ההונגרית.

===נבחרת רומניה===
בומבה שיחק בכל הנבחרות הצעירות של רומניה, ובינואר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת של רומניה, במשחק נגד נבחרת טורקמניסטן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:קשרי כדורגל רומנים
קטגוריה:באיה מארה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני טרגו מורש
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני דינמו בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני קונקורדיה קיאז'נה
קטגוריה:כדורגלני אדנאספור
קטגוריה:כדורגלני קישווארדה
קטגוריה:כדורגלני פהרוואר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים רומנים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים רומנים בהונגריה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1994
מנחם שלח

מנחם שלח (בסרבו-קרואטית: Menahem Šelah, בסרבית בכתב קירילי: Менахем Шелах; 14 במרץ 1933, זאגרב ממלכת יוגוסלביה – 23 באפריל 1995, משמר העמק, ישראל) היה פרופסור להיסטוריה וחוקר תולדות יהדות יוגוסלביה.

==קורות חייו==
מנחם שלח נולד ב-1933 בזאגרב (שבאותה התקופה הייתה שייכת לממלכת יוגוסלביה) כרָאוּל (מנחם) שְפִּיצֶר, בן לאולגה ואברהם-אלפרד שפיצר. אביו, אברהם שפיצר יליד העיירה דוּגָה רֶסָה הסמוכה לקרלובץ, היגר עם משפחתו לזאגרב. במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית וכינון מדינת קרואטיה העצמאית בשלטון האוסטאשה, נמלטו מנחם ומשפחתו לאיטליה. בהמשך, הועברה המשפחה למחנה הריכוז פרמונטי די טרזיה אשר הופעל על ידי הצבא האיטלקי.

ב-1944 עלה בידי המשפחה לעלות לארץ ישראל המנדטורית. שלח רכש השכלה אקדמית בהיסטוריה באוניברסיטת תל אביב והתמחה בהיסטוריה של יהדות יוגוסלביה, תוך הבלטת חלקה של איטליה בהצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה.
ב-1995 קיבל תואר פרופסור מאוניברסיטת חיפה. מנחם שלח כתב מספר רב של ספרים ומאמרים בתחום עיסוקו. באותה השנה הלך לעולמו בקיבוץ משמר העמק ממחלת הסרטן.

הוא היה נשוי לד"ר יהודית אכמון, בתו של יעקב חזן. אחד מחמשת ילדיו הוא פרופסור גדעון שלח, ארכאולוג באוניברסיטה העברית.

==קישורים חיצוניים==
* [http://simania.co.il/authorDetails.php?itemId=4735 רשימת ספריו של מנחם שלח], באתר סימניה
* עירית קינן, [https://web.archive.org/web/20200813082618/http://www.ybz.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/Article_65.11(1).pdf חוב של כבוד], עמודים 150–153, באתר יד בן צבי.
* 
* [http://zbl.lzmk.hr/?p=2493 מנחם שלח], באתר הלקסיקון היהודי הביוגרפי של קרואטיה 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:בוגרי המוסד החינוכי שומריה
קטגוריה:משמר העמק: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי יוגוסלביה
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:אישים הקבורים במשמר העמק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
מיכאי פינטילי

מיכאי דורו פינטילי (ברומנית: Mihai Doru Pintilii; ) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת הקשר האחורי.

==קריירה==
פינטילי נולד ביאשי והחל לשחק כדורגל בקבוצת אוסר לוגוג'. בשנת חתם בג'יול פטרושאני ששיחקה אז בליגת העל הרומנית, אך בסיום העונה ירד עם הקבוצה לליגה השנייה. בשנת חתם באינטרנציונל קורטאה דה ארגש, ובעונה לאחר מכן חתם בפאנדורי טרגו ז'יו, שם שיחק שנתיים והיה בורג מרכזי במרכז הקישור של המועדון.

בקיץ 2012 חתם פינטילי בסטיאווה בוקרשט, ששילמה עבורו 850 אלף אירו. ב-2 במרץ 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, במשחק נגד גז מדאן מדיאש. פינטילי זכה בשתי אליפויות עם הקבוצה, במדיה שימש כקפטן וכבש חמישה שערי ליגה ב-53 הופעות. ב-7 ביוני 2014 חתם לארבע שנים באל-הילאל מליגת העל הסעודית, עמה הגיע לגמר ליגת האלופות האסיאתית. בינואר הושאל לפאנדורי טרגו ז'יו עד לסיום העונה.

ב-19 ביוני 2015 הגיע פינטילי לישראל וחתם לשלוש שנים בקבוצת הפועל תל אביב. לקראת תחילת העונה מונה פינטילי לקפטן הקבוצה, וב-8 באוגוסט 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו, כשפתח בהרכב הקבוצה במשחק מול בני יהודה במסגרת גביע הטוטו. את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך ב-24 באוגוסט 2015, במשחק מול בית"ר ירושלים באצטדיון טדי, במסגרת המחזור הראשון של עונת 2015/2016. בסך הכל ערך פינטילי 16 הופעות בכל המסגרות במדי הפועל תל אביב.

בחלון ההעברות של ינואר 2016 חזר פינטילי לרומניה וחתם לקדנציה נוספת בסטיאווה בוקרשט. ב-1 בפברואר הודיע על פרישה ממשחק פעיל, וצורף לצוות המקצועי של המועדון.

===נבחרת רומניה===
ב-10 באוגוסט 2011 ערך פינטילי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה, בניצחון 1–0 במשחק ידידות נגד . ב-6 בספטמבר 2013 הבקיע את שערו היחיד במדי הנבחרת, בניצחון 3–0 על במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014. בטורניר הגמר של יורו 2016 שותף פינטילי בשני משחקים בשלב הבתים, ובסך הכל ערך 43 הופעות במדי נבחרת רומניה.

==תארים==
;סטיאווה בוקרשט
* אליפות רומניה: 2012/2013, 2013/2014
* הסופר קאפ הרומני: 2014
* גביע הליגה הרומנית: 2015/2016

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:קשרי כדורגל רומנים
קטגוריה:כדורגלני פאנדורי טרגו ז'יו
קטגוריה:כדורגלני סטיאווה בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני אל-הילאל
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בערב הסעודית
קטגוריה:ספורטאים רומנים בישראל
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1984
סטורוז'ינץ

סטורוז'ינץ (באוקראינית: Сторожинець, ברומנית: Storojineţ, בפולנית: Storożyniec, ביידיש: סטראָזשניץ) היא עיר במחוז צ'רנוביץ, אוקראינה.

==היסטוריה==
היישוב הוזכר לראשונה במסמך שנכתב על ידי רומן השני שמתוארך ל-18 בפברואר 1448, ייעודו של היישוב היה הגנה על הגבול ליד הנהר סירט. 

ב-1774 בוקובינה ואיתה סטורוז'ינץ עברה לידה של האימפריה האוסטרו-הונגרית. בראשית המאה ה-19 בעיר החלו להתיישב אוסטרים וגרמנים, החלו להיפתח בתי ספר ששפת ההוראה בהם הייתה גרמנית, רומנית ואוקראינית.

החל מהחצי השני של המאה ה-19 התחיל גידול דמוגרפי של העיר, ב-1854 סטורוז'ינץ קיבלה מעמד של עיר. 

לאחר מלחמת העולם הראשונה עברה העיר לידיה של ממלכת רומניה. ב-1940 העיר נכבשה על ידי הצבא האדום, אך זמן קצר לאחר מכן נכנסו לעיר כוחות גרמניים ורומניים. לאחר מלחמת העולם השנייה הפכה לחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית.

==יהודי סטורוז'ינץ==

[[אנדרטה לזכר יהודי סטורוז'ינץ שנספו בשואה, בבית העלמין הדרום]]
על פי מפקד האוכלוסין של האימפריה האוסטרו-הונגרית מ-1880 התגוררו בעיר 1,601 יהודים שהיוו 32.8 אחוזים מכלל האוכלוסייה. לקראת 1910 מספר היהודים הגיע ל-4,832 שהיוו 48.3 אחוזים מכלל אוכלוסייה.

בין מלחמות העולם התגוררו בעיר כ-2,500 יהודים, שהיוו כרבע מכלל אוכלוסיית המקום.

ב-1940 העיר נכבשה על ידי הצבא האדום, שנה מאוחר יותר שבו אליה הרומנים יחד עם הגרמנים. מיד לאחר חזרתם החלו מעשי טבח והשפלה ביהודי העיר וסביבתה, בהם נרצחו אלפי יהודים. שבועיים לאחר מכן רוכזו יהודי העיר הנותרים בגטו שהוקם בה, ממנו גורשו עד אוקטובר 1941 למחנות ולגטאות בשטח טרנסניסטריה, בהם נספו כ-90% מהם.

==אוכלוסייה==
אוכלוסיית סטורוז'ינץ לפי שנים:
{| class="wikitable"
| ||שנה || מספר תושבים
|-
|1 || 1880 || 4,852
|-
|2 || 1930 || 8,611
|-
|3 || 1941 || 6,610
|-
|4 || 1959 || 8,425
|-
|5 || 1970 || 10,963
|-
|6 || 1979 || 12,390
|-
|7 || 1989 || 14,546
|-
|8 || 2001 || 14,693
|-
|9 || 2008 || 14,469
|-
|10 || 2009 || 14,491
|-
|11 || 2010 || 14,462
|-
|12 || 2011 || 14,508
|-
|13 || 2012 || 14,505
|}

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://ukrainaincognita.com/ru/evrey-v-ukrayne/storozhynets על סטורוז'ינץ] 
* [http://www.jewishgen.org/yizkor/Bukowinabook/buk2_108b.html על יהודי סטורוז'ינץ ב-jewishgen] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז צ'רנוביץ: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
הורישני פלבני

הורישני פלבני (באוקראינית: Горішні Плавні; עד 2016 נודעה בשם קומסומולסק, באוקראינית: Комсомольськ) היא עיר במחוז פולטבה, אוקראינה.

==היסטוריה==
במקום שבו התגלו מצבורים גדולים של עפרת ברזל הוחלט להקים מפעל להפקתו. במקום שבו הוקם המפעל הוקמה גם קומסומולסק.

ב-1972 קומסומולסק קיבלה מעמד של עיר.

ב-2016, כחלק ממהלך כולל לשינוי שמות מקומות הקשורים לשלטון הקומוניסטי באוקראינה, שמה של העיר שונה להורישני פלבני.

==אוכלוסייה==
אוכלוסיית הורישני פלבני לפי שנים:
{| class="wikitable"
| ||שנה || מספר תושבים
|-
|1 || 1961 || 658
|-
|2 || 1970 || 14,500
|-
|3 || 1980 || 44,300
|-
|4 || 1990 || 53,000
|-
|5 || 2000 || 54,500
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחוז פולטבה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1960
ואנצ'ה שיקוב

ואנצ'ה שיקוב (במקדונית: Ванче Шиков; נולד 19 ביולי 1985 בקבדרצי, יוגוסלביה) הוא כדורגלן מקדוני המשחק באקדמיה פאנדב בעמדת הבלם.

== ביוגרפיה ==
שיקוב החל את קריירת הכדורגל שלו בטיקבש בליגה השלישית של מקדוניה.

בשנת 2002, עבר לשחק בשקודה קסנתי היוונית, שיחק 55 משחקים והבקיע שני שערים. בשנת 2006 נקנה על ידי אולימפיאקוס אבל הושאל למשך 5 חודשים לקרקירה מקורפו, בה שיחק 13 משחקים והבקיע שני שערים.

בתום ההשאלה, חתם באופן רשמי כשחקנה של אולימפיאקוס באתונה.

אחרי ששיחק שלוש שנים בקבוצת אתניקוס אחנס בקפריסין, חתם שיקוב ב-2011 בקבוצת ווהלין לוצק. ב-2014 עבר לקבוצת אוסטריה וינה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים מקדונים
קטגוריה:בלמי כדורגל מקדונים
קטגוריה:כדורגלני סקודה קסנתי
קטגוריה:כדורגלני פובדה
קטגוריה:כדורגלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורגלני קרקירה
קטגוריה:כדורגלני אתניקוס אחנס
קטגוריה:כדורגלני ווהלין לוצק
קטגוריה:כדורגלני אוסטריה וינה
קטגוריה:כדורגלני נפטצ'י באקו
קטגוריה:כדורגלני רבוטניצ'קי
קטגוריה:כדורגלני טובול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מקדוניה הצפונית
קטגוריה:מקדונים שנולדו ב-1985
נווה נאמן

נווה נאמן היא שכונה בעיר הוד השרון, הממוקמת בגבולו הדרומי של מושב ירקונה וממערב למושב עדנים, השכונה נוסדה בשנת 1951.

== רקע ==
שטח האדמה עליו שוכנת השכונה הייתה בבעלות קאדי ערבי שהציע את אדמתו למכירה. 

הקרן הקיימת לישראל הייתה מעוניינת בקנייתה, אך האדמה נמכרה לבסוף לגרמנים תושבי ארץ ישראל. 

הגרמנים נטעו פרדס, חפרו באר מים ובנו בריכת מים. 

אולם עם השנים נזנח הפרדס ושטחו עמד שומם, עד אשר החלו בבניית השכונה.

בחנוכה בשנת 1951. המתיישבים הראשונים היו עולים חדשים מפוני מעברת רמתיים. 

בשטח השכונה ישנו בית ספר יסודי, תיכון, מכולת שכונתית, גני ילדים, סניף דואר, גינות ציבור, אזור תעשייה וקניון שרונים.

== מקור השם ==
ב-23 באוגוסט 1950 נרצחה תמר אורן בת ה-19, (בת למושב ירקונה הסמוך), על ידי מסתננים ערבים ליד מיקום השטח שיועד לשכונה. 

בתחילה נקראה השכונה "נווה תמר" על שם הנרצחת, אולם בהמשך שונה השם ביוזמת הסוכנות היהודית שהחליטה לקרוא לשכונה על שם הלורד משה נאמן מאנגליה, אשר תרם כספים לפיתוחה של השכונה.

==שטח שיפוט==
עיריית פתח תקווה קיבלה פנייה במסגרתה הוצע שהשכונה תצורף לשטח שיפוטה, אך היא סירבה. 

המועצה המקומית רמתיים הסכימה לקבל את השכונה וזו צורפה לאזור שיפוטה, ולאחר איחודה יחד עם שאר המושבות, כפר הדר, רמת הדר ומגדיאל לכדי יצירת העיר הוד השרון, הפכה נווה נאמן אף היא לחלק מן העיר.

==רחובות השכונה==
שמות הרחובות בשכונה סמליים ומנציחים אישים מתקופת החשמונאים ייתכן ובהמשך להנחת אבן הפינה לשכונה בחג החנוכה. 

שמות הרחובות בשכונה: אלכסנדר הגדול, אלעזר, אנשי הכנסת הגדולה, אפק, החשמונאים, המכבים, הרקון, התמר, יהודה, יהונתן, יוחנן, מודיעין, מרים החשמונאית, מתתיהו, שלומציון ושמעון הצדיק.

===אישים===
*שושנה צינגל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20160303232038/http://www.rishonim.org.il/hod-hasharon/show_item.asp?levelId=43050&itemId=112&itemType=4000 שכונת נווה נאמן], באתר [https://web.archive.org/web/20160303175511/http://www.rishonim.org.il/hod-hasharon/ הוד השרון]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הוד השרון: שכונות
הליגה הסקוטית הראשונה

הליגה הסקוטית הראשונה (באנגלית: Scottish League One) היא הליגה השלישית בסקוטלנד. הליגה הוקמה ביולי 2013.

==קידום וירידה==
הליגה כוללת 10 קבוצות שמשחקות נגד כל קבוצה אחרת 4 פעמים, פעמיים בבית ופעמים בחוץ. הקבוצה שמסיימת במקום הראשון זוכה בקידום אוטומטי לצ'מפיונשיפ הסקוטי, והקבוצה שמסיימת במקום ה-10 נושרת לליגה הסקוטית השנייה (הליגה הרביעית). הקבוצות שסיימו במקומות 2-4 מתמודדות בפלייאוף עם מקום 9 בצ'מפיונשיפ, על הזכות לשחק בצ'מפיונשיפ הסקוטי בעונה הבאה. 

הקבוצה שמסיימת במקום התשיעי תתמודד עם הקבוצות שסיימו במקומות 2-4 מהליגה הסקוטית השנייה על הזכות לשחק בעונה הבאה בליגה הסקוטית הראשונה.

==מועדונים==
(נכון לעונת 2023/2024)
{| border="1" cellpadding="2" cellspacing="0" class="wikitable sortable" style="margin:1em 1em 1em 0; background:#f9f9f9; border:1px #aaa solid; border-collapse:collapse; font-size:90%;"
|- style="background:#efefef;"
! מועדון
! אצטדיון
! עיר
! תכולה
|-
| אלואה אתלטיק
| רקריטיאון פארק
| אלואה
| 3,100
|-
|אנן אתלטיק
|אנן
|גאלבאנק
|2,504
|-
|קוב ריינג'רס
|קוב ביי
|אצטדיון בלמורל
|3,023
|-
|פ.ק. אדינבורו
|אדינבורו
|אצטדיון מאדובאנק 
|1,280
|-
|פאלקירק
|פאלקירק
|אצטדיון פאלקירק
|7,937
|-
|המילטון אקדמיקל
|המילטון 
|פארק דאגלס החדש
|6,018
|-
|קלטי הארטס
|קלטי
|אצטדיון סנטרל פארק החדש
|2,181
|-
|מונטרוז
|מונטרוז
|אצטדיון לינסק פארק
|4,936
|-
|קווין אוף דה סאות'
|דמפריז
|פאלמרסטון פארק
|8,690
|-
|סטירלינג אלביון
|סטירלינג
|אצטדיון פורט'בנק
|3,808
|}

==אלופות לפי שנים==
{| class="wikitable"
|-
! עונה
! אלופה
! סגנית
|-
| 
| גלאזגו ריינג'רס
| דנפרמלין אתלטיק
|-
| 
| גרינוק מורטון
| סטראנרייר
|-
| 
| דנפרמלין אתלטיק
| אייר יונייטד
|-
|2016/2017
|ליבינגסטון
|אלואה אתלטיק
|-
|2017/2018
|אייר יונייטד
|רייט רוברס
|-
|2018/2019
|ארברות'
|פורפאר אתלטיק
|-
|2019/2020
|רייט רוברס
|פאלקירק
|-
|2020/2021
|פרטיק ת'יסל
|איירדריאוניאנס
|-
|2021/2022
|קוב ריינג'רס
|איירדריאוניאנס
|-
|2022/2023
|דנפרמלין
|פאלקירק
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

ליגה סקוטית ראשונה
קטגוריה:ליגות כדורגל משניות באירופה
הליגה הסקוטית השנייה

הליגה הסקוטית השנייה (באנגלית: Scottish League Two) היא הליגה הרביעית בסקוטלנד. הליגה הוקמה לראשונה בשנת 1994, הליגה במתכונתה הנוכחית הוקמה ביולי 2013.

==קידום וירידה==
הליגה כוללת 10 קבוצות שמשחקות נגד כל קבוצה אחרת 4 פעמים, פעמיים בבית ופעמים בחוץ. המועדון שמסיים במקום הראשון זוכה בקידום אוטומטי לליגה הסקוטית הראשונה, והמועדון שמסיים במקום ה-10 ירד לליגת הכדורגל היילנד או לליגת הכדורגל שפלה (שתי הליגות הם הליגה החמישית). המועדונים שסיימו במקומות: 4,3,2 מתמודדים בפלייאוף עם מקום 9 בליגה הסקוטית הראשונה, והמנצח בפלייאוף עולה/נשאר ל/בליגה הסקוטית הראשונה. 

מקום 9 בליגה הסקוטית השנייה מתמודד בפלייאוף עם המנצח בפלייאוף בין אלופת ליגת היילנד ואלופת ליגת שפלה.

==מועדונים==
(נכון לעונת 2023/2024)
{| border="1" cellpadding="2" cellspacing="0" class="wikitable sortable" style="margin:1em 1em 1em 0; background:#f9f9f9; border:1px #aaa solid; border-collapse:collapse; font-size:90%;"
|- style="background:#efefef;"
! מועדון
! עיר
! אצטדיון
! תכולה
|-
|בוניריג רוז אתלטיק
|בוניריג 
|אצטדיון דנדס פארק החדש
|2,640
|-
| קלייד
| קומברנאולד
| ברודוו'ד
| 7,936
|-
|דאמברטון 
|דאמברטון 
|אצטדיון דאמברטון 
|2,020
|-
|איסט פייף
|מאטהיל
|אצטדיון בייוויו
|1,980
|-
|אלגין סיטי
|אלגין 
|אצטדיון בורו בריגס
|4,520
|-
| פורפר אתלטיק
| פורפר
| סטישן פארק
| 6,777
|-
|פיטרהד
|פיטרהד
|אצטדיון בלמור
|3,150
|-
|סטנהאוזמיואיר
|סטנהאוזמיואיר
|פארק אוצ'ילוויו
|3,746
|-
|סטראנראר
|סטראנראר
|סטאר פארק
|4,178
|-
|ספארטנס
|אדינבורו
|איינסלי פארק
|3,612
|}

==זכיות לפי שנים==

==זכיות לפי קבוצות==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!מועדון
!width=80|זכיות
!width=80|סגנויות
|-
| style="text-align:right"|איסט פייף
|2
|1
|-
| style="text-align:right"|אלואה אתלטיק
|2
|—
|-
| style="text-align:right"|ליווינגסטון
|2
|—
|-
| style="text-align:right"|ארברות'
|1
|2
|-
| style="text-align:right"|ברוויק ריינג'רס
|1
|2
|-
| style="text-align:right"|קאודנבית'
|1
|2
|-
| style="text-align:right"|פורפר אתלטיק
|1
|2
|-
| style="text-align:right"|פטרהיד
|1
|2
|-
| style="text-align:right"|קווינס פארק
|1
|2
|-
| style="text-align:right"|אלביון רוברס
|1
|1
|-
| style="text-align:right"|ברצ'ין סיטי
|1
|1
|-
| style="text-align:right"|דאמברטון
|1
|1
|-
| style="text-align:right"|סטראנרייר
|1
|1
|-
| style="text-align:right"|גרינוק מורטון
|1
|—
|-
| style="text-align:right"|גרטנה
|1
|—
|-
| style="text-align:right"|המילטון אקדמיקל
|1
|—
|-
| style="text-align:right"|אינברנס
|1
|—
|-
| style="text-align:right"|גלאזגו ריינג'רס
|1
|—
|-
| style="text-align:right"|רוס קאונטי
|1
|—
|-
| style="text-align:right"|אנאן אתלטיק
|—
|1
|-
| style="text-align:right"|אלגין סיטי
|—
|1
|-
|style="text-align:right"|מונטרוז
|—
|1
|-
| style="text-align:right"|סטנהאוזמיואיר
|—
|1
|-
| style="text-align:right"|סטירלינג אלביון
|—
|1
|-
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

ליגה סקוטית שנייה
קטגוריה:ליגות כדורגל משניות באירופה
רפאל ביטון

הרב רפאל ביטון (ה'תרע"ו, 1916 - כ' בסיון ה'תשס"א, 11 ביוני 2001) היה ר"מ בישיבת פורת יוסף ורבה של הוד השרון קרוב לארבעים שנה.

==ביוגרפיה==
נולד בצפת לדוד ביטון בנו של רבי מסעוד ביטון. בילדותו למד בתלמוד תורה בעיר הולדתו, ובנעוריו בישיבת תפארת ישראל בחיפה; שבה נקשר לרבו הראשון, הרב דב מאיר רובמן. בהמשך נסע לירושלים ולמד בישיבת פורת יוסף בעיר העתיקה, שם קיבל סמיכה לשוחט מידי הראשון לציון הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל.

נישא לקטי יעקב והזוג התגורר בשכונת בית ישראל בשכנות לרב יהודה צדקה שכיהן כראש ישיבת פורת יוסף. שנים לאחר נישואיו הוסמך לרבנות בידי ראש הישיבה הרב עזרא עטיה שגם מינה אותו כר"מ בישיבת פורת יוסף. במקביל למשרתו זו, העביר בין השנים ה'תרצ"ו-ה'תש"ג (1936-1943) מדי יום שיעור הלכה, מוסר ופרשת שבוע בבית הכנסת מוסאיוף במקומו של הרב רפאל עבו שייסד את השיעור ועבר לטבריה.

בשנת ה'תש"ג עבר לבקשת הרב עוזיאל לכהן כרב ספרדי במושבה מגדיאל בהוד השרון ואת מקומו באמירת השיעור הקבוע ב"מוסאיוף" מילא הרב עובדיה יוסף. בין השנים תש"ג-תשי"ב כיהן כרב במגדיאל, ובמקביל עבד כפקיד במשרד לפרנסתו מאחר שבאותן שנים לא היו שני תקני רבנות, ספרדי ואשכנזי, בערים. החל משנת 1953 כיהן במקביל גם כרב המושב אלישמע. עם העלייה ההמונית מעיראק בשנות ה-50 הקים בית כנסת גדול בשם "הוד יוסף" על שם רבי יוסף חיים מבגדאד, ה"בן איש חי".

כשאוחדו היישובים רמתיים ומגדיאל בשנת 1964 ליחידה עירונית אחת, התמנה הרב ביטון כרבה של הוד השרון. הוא נשא במשרתו זו קרוב לארבעים שנה, עד פטירתו בכ' בסיון ה'תשס"א, 11 ביוני 2001.

==ספריו==
* בשלושה כרכים
* חיי איש - דרשות מוסריות לפי סדר פרשיות השבוע
* שמחה לאיש - דרשות לבר מצווה ושירים ופיוטים שחיבר לשמחות

==לקריאה נוספת==
* א. דניאל, זיכרון לאיש - קוים לדמותו בתוך: אור תורה שנה ל"ג גיליון יב (תו), אלול ה'תשס"א, סי' קמז, עמ' תתס-תתעא.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת תפארת ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת פורת יוסף
קטגוריה:רבני ישיבת פורת יוסף
קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:רבני יישובים
קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:מגדיאל: אישים
קטגוריה:הוד השרון: רבנים
קטגוריה:מועצה אזורית דרום השרון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2001
הפרובינציה הצפון-מערבית

הפרובינציה הצפון-מערבית (באנגלית: North West) היא אחת מתשע פרובינציות דרום אפריקה. בירת הפרובינציה היא מפיקנג. העיר הגדולה ביותר היא רסטנבורג.

הפרובינציה שוכנת בצפונה של דרום אפריקה, וגובלת מצפון במדינת בוטסואנה, ממזרח בלימפופו וחאוטנג, מדרום במדינה החופשית וממערב בהכף הצפוני.

==גאוגרפיה==

==היסטוריה==

==דמוגרפיה==
===התפלגות גזעית===
{| class="wikitable"
|-
! colspan="5" | הקבוצות הגזעיות באוכלוסיית הפרובינציה הצפון-מערבית
|-
| שחורים || 3,152,063 || 89.8% ||width="250px"| ||rowspan="5"| x173px
|-
| לבנים || 255,385 || 7.28% || 
|-
| צבעוניים || 71,409 || 2.03% || 
|-
| אסייתים || 20,652 || 0.59% || 
|-
| אחר || 10,444 || 0.3% || 
|}

===התפלגות לשונית===
{| class="wikitable"
|-
! colspan="5" | השפות המדוברות באוכלוסיית הכף הצפוני
|-
| צוואנה || 2,191,230 || 63.39% ||width="250px"| ||rowspan="5"| x173px
|-
| אפריקאנס || 309,867 || 8.96% || 
|-
| סותו || 201,153 || 5.82% || 
|-
| קוסה || 190,601 || 5.51% || 
|-
| אחר || 564,151 || 16.31% || 
|}

===פריסת אוכלוסין===
{| class="wikitable"
|-
! colspan="4" | פריסת אוכלוסיית הפרובינציה הצפון-מערבית
|-
| |}

==חלוקה מנהלית==
{| width="860" class="wikitable"
|-
! colspan="7" | מחוזות בפרובינציה הצפון-מערבית
|}
{| width="860"
|-
| colspan="7" | <center>480px
|}
{| width="860" class="sortable wikitable"
|-
! מפתח !! שם !! שם מלא רשמי !! בירה !! שטח<small>(בקמ"ר)</small> !! אוכלוסייה<small>(2011)</small> !! מספררשויות
|-
| bgcolor="#8DD3C7" width="40px"| <center>15–19</center>|| מחוז בויאנאלה פלטינום || <div class="mw-content-ltr">Bojanala Platinum District Municipality</div> || רסטנבורג || 18,333 || 1,507,505 || 5
|-
| bgcolor="#80B1D3" width="40px"| <center>10–14</center>|| מחוז נגאקה מודירי מולמה || <div class="mw-content-ltr">Ngaka Modiri Molema District Municipality</div> || מפיקנג || 27,889 || 842,699 || 5
|-
| bgcolor="#FB8072" width="40px"| <center>6–9</center>|| מחוז קנת קאונדה || <div class="mw-content-ltr">Dr Kenneth Kaunda District Municipality</div> || קלרקסדורפ || 14,642 || 695,933 || 4
|-
| bgcolor="#FFFFB3" width="40px"| <center>1–5</center>|| מחוז רות סגומוטסי מופאטי || <div class="mw-content-ltr">Dr Ruth Segomotsi Mompati District Municipality</div> || ורייבורג || 44,017 || 463,815 || 5
|}

==ראו גם==
* טרנסוואל (פרובינציה)
* כף התקווה הטובה (פרובינציה)

== לקריאה נוספת ==
* בריאן כריסטי, סחר קטלני, נשיונל ג'יאוגרפיק, גיליון 221, אוקטובר 2016

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.tourismnorthwest.co.za/#tab=tab-1 אתר רשות התיירות של הפרובינציה הצפון-מערבית]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:דרום אפריקה: פרובינציות
דב מאיר רובמן

הרב חיים דב מאיר רובמן (ה'תרנ"ה, 1895 <small>בערך</small> - ו' בכסלו ה'תשכ"ח, 8 בדצמבר 1967) היה ראש ישיבה ליטאי, חניך אסכולת קלם של תנועת המוסר, ראש ישיבת "אור תורה" בווילקומיר, מייסד וראש ישיבת תפארת ישראל ותפארת הכרמל בחיפה.

==ביוגרפיה==
נולד בקובנה לזלאטע איטע והרב לייב רובמן, במשפחה מרובת ילדים וענייה. בגיל צעיר למד בישיבתו של רבי צבי הירש לויתן בפרבר הקובנאי סלובודקה, בישיבת לומז'ה בפרילוקי אצל רבי אליעזר שולביץ וחתנו רבי יהושע זליג רוך. בפרילוקי כינו אותו "מאיר חורולר" על שם העיירה הסמוכה חורול, אליה התגלגל עם משפחתו בתוך זרם פליטים מקובנה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה; היה לו מעמד מיוחד בין הבחורים, והוא עמד בראש קופת הגמ"ח בישיבה.

לאחר מכן למד ב"תלמוד תורה" בקלם אצל רבי נחום זאב זיו ורבי צבי הירש ברוידא.

בגיל 19 (1914 בערך) נקרא לכהן כראש ישיבה בישיבת "אור תורה" בווילקומיר. נשא את שרה בלומה בת הדסה ויהודה יעקב וולק. עם עליית הזוג לארץ ישראל בשנת תרפ"ה (1925) יסד בחיפה את ישיבת תפארת ישראל. בשנת ה'תש"ח פעל למניעת הפעלת קו הרכבת בין קריית מוצקין לחיפה בשבתות, למרות שהרכבת המנדטורית פעלה בקו זה בשבתות, וקבע בכך את הסטטוס קוו בנושא זה. לקראת פתיחת הכרמלית בסוף שנות ה-50, נאבק בהצלחה לקביעת העמדה הדתית שלא לאפשר הפעלה, אף לא חלקית, שלה בשבתות. המאבק צלח, ואכן, הוחלט להחיל את הסכם הסטטוס קוו גם על הכרמלית, ובשונה ממערכת התחבורה הציבורית הפנימית בחיפה הפועלת במתכונת חלקית בשבתות, היא אינה פעילה.

בשנת ה'תשכ"א (1961) יסד את ישיבת "תפארת הכרמל" כמוסד המשך לישיבתו, ובשנת ה'תשכ"ג (1963) את ישיבת "ירחי כלה". הוא היה מעורב בחייה הציבוריים של חיפה הדתית ונשא נאומים בעצרות וכנסים רבים, מאות משיחותיו המוסריות וההשקפתיות כינס בספרו "זיכרון מאיר" שנדפס בחמש מהדורות. שרה בלומה רובמן (נפטרה בתשל"ט), רעייתו, הייתה אף היא נואמת מפורסמת בכינוסי נשים בקהילה הדתית בחיפה.

היה מפורסם באמרותיו השנונות ובהלצותיו, ותלמידיו מדגישים עובדה זו בזיכרונותיהם. בחיפה היה מכונה "הראש ישיבה" בה"א הידיעה, בשל היותו מייסד הישיבה הראשונה בעיר שהשפיעה על צביונה של הקהילה הדתית.

הרב רובמן נפטר בחיפה בו' בכסלו ה'תשכ"ח, 8 בדצמבר 1967, ונקבר בבית הקברות בעיר.

בתו היחידה זהבה (גולדה) נישאה לרב רפאל שפירא שכיהן בחיי חמיו כראש ישיבה בישיבה הגבוהה "תפארת הכרמל", ועמד אחרי פטירתו בראש המוסדות.

==לקריאה נוספת==
* יהודה ארז, פגישות עם שלשה „כזהו”, שדמות, גיליון ל', קיץ תשכ"ח

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

;ספרו
* 
* 
;על ספרו
* 

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:בוגרי תלמוד תורה (קלם)
קטגוריה:בוגרי ישיבת לומז'ה
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים במזרח אירופה
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בארץ ישראל
קטגוריה:חיפה: רבנים
קטגוריה:רבני ישיבת תפארת ישראל
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1895
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
אריק דה רוטשילד

הברון אריק דה רוטשילד (בצרפתית: Éric de Rothschild, נולד ב-1940) הוא בן למשפחת רוטשילד, יינן צרפתי ונשיא מוזיאון השואה בפריז.

== ביוגרפיה ==
אריק נולד בצרפת בשנת 1940 לאלן דה רוטשילד , נצר לענף הצרפתי של משפחת רוטשילד. קיבל בירושה מאביו את ניהול היקב שאטו לאפיט רוטשילד, מעורב בקהילה היהודית בצרפת ומכהן כנשיא מוזיאון השואה בפריז, נשיא הארגון היהודי Casip, נשיא של כבוד בבית הכנסת הגדול בפריז ונשיא הארגון SPCJ, אשר שם לו למטרה להילחם באנטישמיות, ומנפיק דו"חות על מצב האנטישמיות בצרפת.

== עסקים ==
אריק מנהל את היקב שאטו לאפיט רוטשילד אשר נמצא בבעלות משותפת של בני משפחתו, היקב מדורג ברמה המיטבית (יחד עם עוד שלשה יקבים) על פי התקינה הבורדולזית שהתקבעה ב-1855 ומאה שנים אחר כך.
בשנת 2014, הוערך הון משפחתו בכ-530 מיליון אירו.

==אילן יוחסין==

== ראו גם ==
* משפחת רוטשילד

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.antisemitisme.fr השירות להגנת הקהילה היהודית בצרפת]

אריק
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1940
שרבוט

שרבוט על גבי מחברת שורות
שירבוטים
שרבוט הוא רישום שבמתבצע בשעה שהקשב של האדם נודד למקומות אחרים. שרבוטים הם איורים שיכולים להיות בעלי משמעות קונקרטית או בעלי אופי מופשט.

==גיזרון==
המילה "שרבוט" שאולה מהשורש ש.ר.ב.ט, המופיע במגילת אסתר כחלק מהמילה שרביט. עם זאת, המילה היא ככל הנראה תשמו"ץ (תרגום משמר משמעות וצליל) של השורש היידי "שרייבן", שפירושו "לכתוב".

==שרבוט גוגל==

שרבוט גוגל, הידוע גם בכינוי "דודל" (במקור: Google Doodle) הוא איור המבוסס על הלוגו של גוגל ומוצג במקומו בעמוד הבית של אתר גוגל בשפות שונות. האיורים המשתנים מציינים את יצירתם של אישים מפורסמים בהיסטוריה, חייהם, מותם, מבליטים חגים ואירועים חשובים, או התרחשויות אקטואליות מרכזיות. בתחילת דרכם הופיעו לרוב "שרבוטים" של חגים נוצריים או אמריקאים, אך במרוצת השנים החלו לפרסם שרבוטים מיוחדים, גם לציון אירועים שאינם בהכרח ידועים לכלל.

==ראו גם==
* גרפיטי
* דמויות גפרורים
* שעמום

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.youtube.com/playlist?list=PLF7CBA45AEBAD18B8 Doodling in Math Class] – סדרת סרטונים של [https://www.youtube.com/channel/UCOGeU-1Fig3rrDjhm9Zs_wg Vi Hart] על שרבוט בשיעור חשבון 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנות חזותית 
קטגוריה:טכניקות ציור
אוכלי פירות

[[מקוק מזוקן באכילת פירות פיקוס.]]
[[ארה צהובת חזה עם פרי]]
[[צב יבשה אוכל תות.]]
[[עטלף פירות מצוי באכילה.]]
אוכל פירות או פרוגיבור (Frugivore) הוא בעל חיים הניזון בעיקר מהציפה, החלק המתוק והעסיסי העוטף את זרעי העץ או השיח. אוכלי פירות ניזונים בנוסף גם מעלים וחרקים. למרות שפרוגיבורים וצמחים בעלי פירות עם ציפה נפוצים ברחבי העולם כולו, הריכוז הגבוה ביותר שלהם מצוי בחלקים הטרופים של העולם.

==הפצת זרעים==
אכילת הפירות על ידי בעלי החיים מסייעת לתפוצת זרעי הצמח למרחק. היתרונות של הפצת הזרעים על ידי פרוגיבורים ככל הנראה גרמה להיווצרותם של הפירות בעלי הציפה, פירות שמגרים את הפרוגיבורים ומעודדים אותם להפיץ את זרעי הצמח. פירות שמותאמים להפצה על ידי פרוגיבורים הם בעלי ציפה עבה יחסית, עשירה בפחמימות, מים, מינרלים וויטמינים, לפרי צבעים חזקים לרוב והוא בעל ריח.
קיבתם של פרוגיבורים מותאמת לעיכול פירות ביעילות גבוה ובזמן קצר, כך שהזרעים של הצמח לא יתעכלו בקיבה.

== מינים שניזונים מפירות ==
מרבית הפרימטים הם אוכלי כל אך במידת האפשר תזונתם מכילה אחוז מסוים של פירות למשל, קופי האדם כמו מיני השימפנזה. עיקר תזונתם מהווים חלקי צמחייה כמו פירות, זרעים, אגוזים, עלים ומעט מתזונתם מגיע ממזון מן החי שמקורו בחיות קטנות כגון פרוקי רגליים, לטאות, ציפורים ואף קופים אחרים. שאר קופי האדם כגון גורילה ואורנג אוטנג, הם בעלי תזונה שמורכבת בעיקר מן הצומח, אך גם הם מגוונים מעט בחי.

יונקים אוכלי פירות נוספים הם איילים וחזיריים שונים, הפילים, עטלפי פירות, הארמדיל, כמה מכרסמים כמו נמנמניים, וטורפים שונים כמו גחניים (ובעיקר גחן דקלים אסייתי), ראקוניים כמו הקינקז'ו, ודובים.

אוכלי פירות נוספים הם התוכים, הקלאו, הטוקאן, הטווס, כמה יונים והקזואר אצל העופות, איגואנות וצבי יבשה אצל הזוחלים, מספר דגים בנהר האמזונאס שעוקבים אחרי קופים ואוכלים כל פרי שנופל למים. ישנם עשרות חרקים שנוברים בכל פרי שהם יכולים בין השאר נמלים, כנימות, פשפשים וחיפושיות שונות, מינים רבים של פרפרים אף מטילים את ביציהם על פרחים, כדי שכשהזחל יבקע הוא יהיה בתוך פרי ויבלה את חייו הצעירים בנבירה בפרי. מבין הסרטנים יש את סרטן הקוקוס (אך הוא אוכל פירות לעיתים נדירות).

== ראו גם ==
* אוכלי עשב
* פירותנות

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוכלי צמחים
יהודה אריה לייבוש פרנקל

רבי יהודה אריה לייבוש פרנקל (תרמ"ה - ב' סיוון תרע"ז, 1885 - 23 במאי 1917), היה האדמו"ר השלישי בשושלת חסידות בוטשעטש בוטושאן ורב העיר בוטושאן שברומניה.

== ביוגרפיה ==
נולד בשנת תרמ"ה לאביו רבי משולם זלמן פרנקל בנו של רבי יוסף אהרן מבוטשעטש וגדל על ברכי סביו לאחר שהתייתם בצעירותו מאביו. אחרי הגיעו למצוות נשלח על ידי סבו ללמוד תורה לעיר ברודי שבגליציה, והיה לגדול בתורה. בהגיעו לפרקו נישא לרחל בילא בת רבי מרדכי שור מגדולי ה'יושבים' אצל הרבי מבעלז, בן אחר בן לבעל ה"תבואות שור".

בשנת תרס"ז (1906) בהיותו אברך צעיר בן עשרים ושניים בלבד, החל לכהן ברבנות העיר בוטושאן, שהייתה סמוכה לעיר בוטשעטש שם כיהן באדמורו"ת סביו רבי יוסף אהרן. בתחילת כהונתו, קיבל מהקהילה בית למגורים, אך העדיף להעניק את הבית עבור תלמוד תורה שהקים בעיר. כמה שנים אחר כך, כשפרצה מלחמת העולם הראשונה הוחרמו כל מבני הציבור לצורך החיילים, רק מבנה תלמוד התורה לא נלקח משום שהיה רשום על שמו של רבי יהודה אריה לייבוש, ותלמוד התורה בבוטושאן המשיך להתקיים כסדרו גם בימי המלחמה.

בשנת תרע"ג לאחר פטירת סבו יוסף אהרן מבוטשעטש, למרות גילו הצעיר יחסית, הוכתר רבי יהודה אריה לייבוש על ידי חסידי סביו שהיו פרוסים ברחבי רומניה לכהן כאדמו"ר, ולהנהיג את עדת החסידים.

נפטר ביום רביעי ב' בסיון תרע"ז (23 במאי 1917) לאחר שטיפל בחייל יהודי שהיה חולה אנוש, הכניסו לביתו וריפאו, אך נדבק ממחלתו ונפטר. נטמן בעיר בוטושאן, חסידיו הקימו אוהל על קברו. על מצבתו כתבו החסידים: "פה נטמן הרב הגאון הצדיק אדונינו מורינו ורבינו רבי יהודה אריה לייבוש פרענקיל זכר צדיק וקדוש לברכה, שירת בקודש בתור רב דקהילה קדושה באטאשאן בשנות תרס"ז - תרע"ז, הפקיר חייו לתורה ועבודה וגמילות חסדים ונסתלק רך בשנים, נשמתו הקדושה עלתה עדן ביום ב' לחודש סיוון תרע"ז".

== ספרו ==
עוד בחייו העלה על הכתב חלק קטן מתורתו, וחסידיו הדפיסו את ספרו "ליקוטי מהרי"ל" על התורה.

== צאצאיו ==
* האדמו"ר רבי מרדכי פרנקל מבוטושאן, שהיה פעוט בפטירת אביו, ולימים ממלא מקומו ברבנות ובאדמורו"ת ברומניה, ולאחר מכן בארץ ישראל.
* הרב משולם זלמן פרנקל.
* הרב אברהם יעקב פרנקל.
* הילד יוסף אהרן והילדה מינצי, נספו יחד עם אביהם במחלה ונטמנו באוהל בבוטושאן.
* פערל אשת הרב ישראל פסטינגר.

קטגוריה:אדמו"רים
הארי קינארד

הארי ויליאם אוסבורן קינארד השני (באנגלית: Harry William Osborne Kinnard II; 7 במאי 1915 - 5 בינואר 2009) היה גנרל אמריקאי שהתפרסם בתפקידו כמפקד דיוויזיית הפרשים הראשונה במלחמת וייטנאם.

==קריירה מוקדמת==
קינארד נולד וגדל במחוז ארלינגטון, וירג'יניה. קינארד החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הרשמו למכללה הצבאית באקדמיה הצבאית ווסט פוינט. בשנת 1939 סיים את לימודיו, הוסמך כקצין והתגייס לצבא. קינארד עבר הכשרה כלוחם וקורס קציני חיל הרגלים. במהלך המתקפה על פרל הארבור לחם כמקלען נ"מ. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התנדב קינארד לצנחנים ושירת במספר תפקידי פיקוד ומטה בדיוויזיה המוטסת ה-101 וצנח בנורמנדי. במהלך מבצע מרקט גארדן בהולנד שירת קינארד כמפקד הגדוד ה-1 ברגימנט החי"ר המוצנח ה-501 של הדיוויזיה המוטסת ה-101. על האופן בו פיקד על הגדוד במערכה עוטר קינארד בצלב השירות המצוין. במהלך הקרב על הבליטה שימש קינארד כקצין המבצעים של הדיוויזיה ה-101.

לאחר המלחמה נשלח קינארד לפורט בנינג ועסק בפיתוח טקטיקות סער אוויריות. בשנת 1962 שירת כסגן מפקד הדיוויזיה המוטסת 101. על קינארד הוטל לגבש את תורת הלחימה ומבנה יחידת הסער האווירית החדשה של צבא ארצות הברית - דיוויזיית הפרשים הראשונה. קינארד מונה למפקד הדיוויזיה ופיקד עליה במלחמת וייטנאם, בין היתר בקרב יה דראנג.. בשנת 1969 פרש לגמלאות.

==לקריאה נוספת==
* ס.ל.א מרשל, "הם צנחו בלילה", הוצאת מערכות מאנגלית: אהרן אמיר.
* הארולד ג' מור וג'וסף ל' גאלוויי, "חיילים היינו וצעירים!", הוצאת צה"ל/ פו"ם – המכון לחקר הטקטיקה והפעלת הכוח, 2006 (עובד לסרט "חיילים היינו" בשנת 2002)
* ג'ון גאלבין, "היורדים לקרב", הוצאת מערכות, 1972.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הקרב על הבליטה
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
מעוטרי מדליית השירות המצוין
קטגוריה:מעוטרי צלב השירות המצוין
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:מפקדי דיוויזיית הפרשים הראשונה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
את ואני (אלבום)

את ואני הוא אלבומו השישי של שלמה ארצי משנת 1975 בעיבודו של אלדד שרים.

האלבום יצא בעקבות השיר "את ואני", שאתו ייצג ארצי את ישראל באירוויזיון של אותה שנה. האלבום "את ואני" כלל את תרגומיו של ארצי לשירים "Teenage Idol" של ריקי נלסון ו-"Things" של בובי דארין, וכן את השיר "את הלכת" שכתב ארצי על פי מנגינת ה"אדאג'יו" של תומאזו אלבינוני. מנור כתב שיר נוסף לאלבום בשם "מתחת למיטה", וארצי כתב והלחין מספר שירים נוספים, כ"שיר אהבה אחרון" ו"היי ליזה".

== רשימת רצועות ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1975
קטגוריה:אלבומי שלמה ארצי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
מחנה בר-לב

מחנה בר לב (על שם רב-אלוף חיים בר-לב) הידוע גם בשם מחנה קסטינה או מז"י היא מפקדת זרוע היבשה של צבא הגנה לישראל. מחנה בר לב ממוקם ליד היציאה הדרומית של קריית מלאכי, בשטח קריית מלאכי.

במחנה שוכנות מפקדותיהם של ארבעה מחילות זרוע היבשה: קצין חי"ר וצנחנים ראשי (מקחצ״ר), קצין שריון ראשי (מקשנ״ר), קצין הנדסה ראשי (מקהנ״ר) וקצין תותחנים ראשי (מקתמ״ר).

כמו כן, במחנה שוכן רמת״ג (רשימה מקובצת תגבורת) האחראית על שיבוץ החיילים ליחידות זרוע היבשה ואט״ל (אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה).

בבסיס שכנה מפקדת גייסות השריון מאז 1954. ב-1983 הוקמה בבסיס מפקדת חילות השדה וכחלק מכך הועברו אליו השלישויות של שאר החילות שהוכפפו לה (תותחנים, הנדסה וחי"ר). 

בבסיס שוכנים גם יחידת שיטור של חיל המשטרה הצבאית, ויחידת מצ"ח יואב.

בעבר שכן במחנה גם מטה הפרקליטות הצבאית במחוז הדרום.

בר-לב
קטגוריה:זרוע היבשה
קטגוריה:הנצחת חיים בר-לב
קטגוריה:מועצה אזורית באר טוביה
וולודימיר גרויסמן

ווֹלוֹדימיר בוריסוביץ' גרויסמן (באוקראינית: Володи́мир Бори́сович Гро́йсман; נולד ב-20 בינואר 1978, ויניצה, ברית המועצות – כיום באוקראינה) הוא יהודי-אוקראיני שכיהן כראש ממשלת אוקראינה, יושב ראש הפרלמנט וסגן ראש הממשלה של אוקראינה. לפני כן היה ראש העיר ויניצה.

== קורות חיים ==
גרויסמן נולד ב-1978 בעיר ויניצה (ברית המועצות דאז) למשפחה יהודית. אביו היה איש עסקים ובהמשך הפך לחבר במועצת העיר. וולודימיר גרויסמן סיים את לימודי בית הספר ב-1994. עם סיום לימודיו, הצטרף לעסק של אביו בתפקיד ניהולי.

ב-2003 סיים לימודי תואר ראשון במשפטים. ב-2010 השלים תואר שני. במקביל ללימודיו ניהל עסקים ועסק בפוליטיקה של ויניצה.

גרויסמן נשוי לאלנה ואב לשלושה.

===פעילותו הפוליטית===
בשנת 2002 נבחר למועצת העיר ויניצה, והיה לחבר המועצה הצעיר ביותר עד אז (בגיל 24).

ב-2005 הדיחו חברי המועצה את ראש העיר המכהן ומינו את גרויסמן לראש העיר הזמני. בשנת 2006 זכה גרויסמן בבחירות לראשות העירייה והפך לראש העיר באופן רשמי. כעבור ארבע שנים התמודד שוב על התפקיד, וזכה בכ-78% מקולות הבוחרים, שיעור התמיכה הגבוה ביותר בראש עיר באוקראינה.

בפברואר 2014, לאחר אירועי יברומאידאן, הודח הנשיא המכהן של אוקראינה ויקטור ינוקוביץ', וגורמי אופוזיציה עלו לשלטון. ארסני יאצניוק, אשר התמנה לראש הממשלה הזמנית באוקראינה, מינה את גרויסמן לשר לענייני פיתוח אזורי ובינוי. באוקטובר 2014 נבחר גרויסמן לראדה העליונה (הפרלמנט של אוקראינה) מטעם מפלגתו של פטרו פורושנקו, הנשיא המכהן.

ב-27 בנובמבר 2014 מונה על ידי פורושנקו לתפקיד יושב ראש הפרלמנט. ב-14 באפריל 2016, מספר ימים לאחר שיאצניוק התפטר, נבחר גרויסמן על ידי הפרלמנט האוקראיני לראש הממשלה, בתמיכתם של 250 חברי פרלמנט ו-57 מתנגדים.

ב־20 במאי 2019 התפטר גרויסמן מראשות ממשלת אוקראינה בעקבות השבעתו של נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי ופיזור הפרלמנט.

ב-6 במאי 2024 נודע כי משרד הפנים של רוסיה הכניס את וולודימיר גרויסמן לרשימת מבוקשים<ref>https://strana.news/news/463887-v-rf-objavili-v-rozysk-avakova-klimkina-danilova-i-hrojsmana.html</ref>.

==יחס ליהדות וישראל==
ב-2016, כשהיה עדיין יושב ראש הפרלמנט האוקראיני, הוא הקים על רגליהם את חברי הפרלמנט לדקת דומייה כמחווה ליום השואה הבינלאומי, לראשונה בתולדות פרלמנט זה. ב-2017 ביקר גרויסמן בכותל המערבי עם משלחת מאוקראינה.

חלק מקרובי משפחתו אף עלו לישראל וגרים כיום באשדוד. אביו, בוריס גרויסמן, בן לניצול שואה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.vmr.gov.ua/Lists/CityMajor/ShowContent.aspx?ID=1 ביוגרפיה של גרויסמן באתר העירייה של ויניצה] 
* [http://w1.c1.rada.gov.ua/pls/site2/p_head_vru וולודימיר גרויסמן באתר הפרלמנט של אוקראינה] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יושבי ראש המועצה העליונה של אוקראינה
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים אוקראינים
קטגוריה:ראשי ממשלת אוקראינה
קטגוריה:ראשי ממשלה יהודים
קטגוריה:ראשי עיריות
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט האוקראיני
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1978
השליחים (סדרת טלוויזיה)

השליחים היא סדרה אמריקאית ששודרה ברשת The CW. פרק הבכורה שודר ב-17 באפריל 2015.
הסדרה בוטלה על ידי CW ב-7 במאי 2015, עקב אחוזי רייטינג נמוכים.

== עלילה ==
חפץ מסתורי נופל על פני כדור הארץ ושולח גל הלם אשר גורם לחמישה אנשים זרים למות למשך דקות ספורות. אותם אנשים, בצורה לא מוסברת, חוזרים לחיים לאחר כמה רגעים. חברי הקבוצה הם ורה (שאנטל ונסאנטן), רדיו-אסטרונומית שחיה בניו-מקסיקו, אשר מחפשת את בנה שנחטף כאשר היה תינוק; ארין (סופיה בלאק-דליה), אמא צעירה שחייה בטוסון, אריזונה מגנה על ביתה בת השבע מפני בעלה לשעבר, איש אלים ופוגעני; פיטר (ג'ואל קורטני) תלמיד תיכון, יתום שחי בליטל רוק, ארקנסו; ראול (ג'יי. די. פארדו), סוכן פדרלי במקסיקו שרוצה לברוח מהמשימה החשאית ומהסוכנות שלו; ג'ושועה (ג'ון פלטשר) אדם כריזמטי, דור שני למטיפים אוונגליסטיים שמופיע באופן קבוע בטלוויזיה ביוסטון, טקסס.
הדמות המסתורית ביותר מבין כל הדמויות בסדרה היא הדמות הידועה בשם "האיש" (דיאגו מורגאדו), שמציע לספר לוורה היכן נמצא בנה אם היא תשלים עבורו משימה. המשימה מובילה אותה לרוז (אנה דיופ), אחות בבית חולים שהייתה ללא הכרה במשך שבע שנים, לאחר שנורתה על ידי איש לא ידוע. כל האנשים הללו, השליחים, קשורים זה לזה על ידי גורל ונבואה מקראית. מאוחר יותר השליחים מגלים שיש להם כוחות על טבעיים, וכן שכוחות אלו הם התקווה היחידה שלהם על מנת לעצור את סוף העולם המתקרב.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.cwtv.com/shows/the-messengers/ CW-The Messengers], באתר הערוץ The CW

== הערות שוליים ==

קטגוריה:The CW
קטגוריה:סדרות דרמה המשכיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
אבי לי מילר

אביגיל "אֶבִּי" לי מילר (באנגלית: Abigale "Abby" Lee Miller; נולדה ב-21 בספטמבר 1966) היא מדריכת ריקודים, כוריאוגרפית אמריקאית, והבעלים של הסטודיו "Reign Dance Productions". היא המייסדת והכוריאוגרפית הראשית של Abby Lee Dance Company. היא גם מופיעה בסדרת הריאליטי "רקדניות קטנות".

== ביוגרפיה ==
מילר נולדה לג'ורג' מילר ומריאן לוריין מילר בפנסילבניה שארצות הברית, למשפחה מרקע נוצרי-קתולי. אמה ניהלה סטודיו לריקוד. במהלך שנותיה בבית הספר, אבי למדה ריקוד וכוריאוגרפיה.

בגיל 14 יסדה מילר את הסטודיו Abby Lee Dance Company. מאוחר יותר היא נעשתה למנהלת של העסק של אמה, Maryen Lorrain Dance Studio. במאי 1995 שונה שמו של הסטודיו ל-Reign Dance Productions. שני אולפני הריקוד ממוקמים בפיטסבורג, פנסילבניה. מילר לימדה אלפי תלמידים, חלק מהם עברו להופיע בברודוויי.

ב-2011, מילר התחילה להופיע בתוכנית הריאליטי רקדניות קטנות של Lifetime. התוכנית עוקבת אחרי פעילותן של ילדות צעירות בסטודיו של מילר ובניסיון שלהן להפוך לרקדניות טובות יותר. בתוכנית, מילר משתמשת בטכניקת האימון של רקדנים חדשים כדי להתחרות נגד סטודנטים לשעבר שלה, כדי לתת להם מוטיבציה להפוך לרקדניות טובות יותר בעצמן. שתי תוכניות ספין אוף של רקדניות קטנות הן Abby's Ultimate Dance Competition ו-Abby's Studio Rescue. מילר גם שימשה כשופטת אורחת ב-Dancing With the Stars.

בפברואר 2014 מילר נתבעה על ידי משפחת היילנד עבור בריונות כנגד תלמידתה לשעבר, פייג' היילנד. התביעה בסך 5 מיליון דולר יצרה סכסוך משמעותי בין קלי היילנד, אמה של פייג', לבין מילר. לאחר מכן פייג' הגישה תביעה בגין מצוקה רגשית. ההאשמות בוטלו מכיוון שהשופט צידד במילר. באותה שנה גם פרסמה את הספר "כל מה שלמדתי על החיים, למדתי בשיעורי הריקוד".

ב-2015 פתחה מילר סטודיו לריקוד בלוס אנג'לס שנקרא ALDC LA וצילומי התוכנית "רקדניות קטנות"" עברו לשם.

אחרי שקלי תבעה את מילר, מילר נכנסה לכלא לשנה אבל יצאה אחרי חצי שנה בעקבות גילוי מחלת הסרטן שלה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://books.google.co.il/books?id=HuzNmwEACAAJ&hl=iw על הספר של מילר]

קטגוריה:כוריאוגרפיות אמריקאיות
קטגוריה:רקדניות אמריקאיות
קטגוריה:שופטות תוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:נכים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1950
המופע של פיל דונהיו

המופע של פיל דונהיו (באנגלית: The Phil Donahue Show), הידוע גם בשם "דונהיו", הוא תוכנית אירוח אמריקאי של איש התקשורת פיל דונהיו, החל מנובמבר 1967. 

התוכנית שודרה במשך 26 שנים בערוצים הארציים, לאחר שלוש שנים בשידורים מקומיים בדייטון, אוהיו. התוכנית זכתה בהצלחה בעקבות הפורום לסוגיות חברתיות, ובסתיו 1971 היא התרחבה ליותר מ-40 תחנות שידור. הפורמט של פיל דונהיו סלל את הדרך למארחי תוכניות האירוח המצליחות שבאו לאחר מכן כמו ג'רלדו ריברה, סאלי ג'סי רפאל ואופרה ווינפרי.<ref></ref> בסך הכל התוכנית שודרה בין השנים 1970 עד 1996.<ref></ref> ב-2002 "דונהיו" שובץ למקום 29 ברשימת "50 תוכניות הטלוויזיה הגדולות מכל הזמנים" של TV Guide.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:קצרמר תקשורת
קטגוריה:תוכניות אירוח אמריקאיות
קטגוריה:זוכי אמי בשעות היום: תוכנית אירוח