OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אחמד ג'יבריל

אחמד ג'יבריל (בערבית: أحمد جبريل; 1938 – 7 ביולי 2021) היה טרוריסט פלסטיני, המנהיג והמייסד של ארגון הטרור "החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית".

==ביוגרפיה==
ג'יבריל נולד ב־1938 ביאזור (במקום שבו שוכנת בימינו אזור). ב-1948 נכבשה העיירה והתרוקנה מתושביה. המשפחה נמלטה לסוריה. ג'בריל למד באקדמיה הצבאית בקהיר, וסיים את לימודיו ב-1959. באותה עת יסד את "החזית לשחרור פלסטין".
הוא שב לסוריה, התגייס לצבא ושירת כקצין בחיל ההנדסה. במהלך השירות צבר ניסיון בשימוש בחומרי נפץ. הוא סיים שירותו בצבא ב-1963. הקים יחד עם ג'ורג' חבש ב־1967 את החזית העממית לשחרור פלסטין, ארגון בעל אידאולוגיה מרקסיסטית שהתנגד לתנועת הפת"ח הלאומנית של יאסר ערפאת.
בשנת 1968, על רקע סכסוך עם ג'ורג' חבש התפלג מהחזית העממית וייסד את ארגון "החזית העממית - המפקדה הכללית", שהצטרף לאש"ף. ג'יבריל נותר נאמן לסורים ומפקדת ארגונו נותרה בדמשק.

מבחינה אידאולוגית לא היה הבדל גדול בין ארגונו לבין "ארגוני סירוב" אחרים, אך הוא דגל מאז ומעולם בטרור אלים כדרך היחידה לשחרור הפלסטיני, והוביל פעולות טרור רבות, בהן "ליל הגלשונים". ב-21 במאי 1985 נערכה עסקת ג'יבריל - עסקת חילופי שבויים בין ישראל לבין ארגונו של ג'יבריל, במסגרתה שוחררו 1,150 אסירים ועצירים ביטחוניים שהיו כלואים בישראל כנגד שלושה שבויי צה"ל.

ג'יבריל היה גם בין ראשוני הפלסטינים שנהנו מתמיכת איראן, חזבאללה והג'יהאד האיסלאמי. בהיותו מוסלמי, שלא כחבש הנוצרי, עלה בידו לשלב את האידאולוגיה שלו ביתר קלות עם האסלאם הקיצוני. עם עליית כוחו של החמאס הפסיק להיות ארגונו של ג'יבריל בבחינת איום ממשי. 
ג'יבריל נפצע קשה בפיצוץ במהלך תרגיל בבקאע בשנת 1997. כמו כן, בשנת 2000, נעשה ניסיון להתנקש בו בירי על רכבו סמוך למפקדת החזית העממית - המפקדה הכללית מדרום לביירות.

בנו הבכור של ג'יבריל, ג'יהאד אחמד ג'יבריל, אשר אמור היה לרשת את אביו בהנהגת הארגון, נהרג בפיצוץ מכונית תופת בביירות ב־20 במאי 2002. אביו האשים את ישראל באחריות למותו.

בראיון לערוץ הטלוויזיה אל-מיאדין בפברואר 2017 הביע תקווה שהמשטר האיראני יתמוך צבאית בפלסטינים בעימות עתידי עם ישראל.

בשנותיו האחרונות סבל ג'יבריל משורת בעיות רפואיות. 
אחמד ג'יבריל מת בבית חולים בדמשק, ב־7 ביולי 2021, בגיל 83.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טרוריסטים פלסטינים
קטגוריה:החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית
קטגוריה:פליטים פלסטינים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1938
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2021
פצצה מלוכלכת

פצצה מלוכלכת היא פצצה קונבנציונלית אשר מוסיפים לה פסולת גרעינית או חומרים רדיואקטיביים על מנת לגרום לזיהום ופאניקה נרחבים. החשש העיקרי הוא מפני שימוש של ארגוני טרור בפצצות כאלו. למרות שסביר שהפגיעה בחיים מפצצה כזו לא תעלה בהרבה על הפגיעה מאירועים כדוגמת הפיגוע באוקלהומה סיטי, האפקט הפסיכולוגי והנזק הכלכלי יהיו גדולים בהרבה.
נכון להיום, למרות מספר ניסיונות של שימוש בנשק לא קונבנציונלי על ידי קבוצות טרור, (כדוגמת כת אום שינריקיו ביפן) לא נמצאו ראיות משכנעות שלקבוצות טרור יש פצצות כאלו ולא נעשה בהן שימוש. 

במשך ארבע שנים, החל מ-2010, ערכה ישראל סדרת ניסויים לבדיקת השפעתה של פצצה מלוכלכת.
 
==ראו גם==
* פצצה מומלחת

== קישורים חיצוניים ==
* [http://science.howstuffworks.com/dirty-bomb.htm כיצד פצצה מלוכלכת עובדת], באתר HowStuffWorks
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשק גרעיני
מלוכלכת
פוליטיקה והשפה האנגלית

פוליטיקה והשפה האנגלית (באנגלית: Politics and the English Language) הוא מאמר מאת ג'ורג' אורוול שפורסם בשנת 1946. זהו אחד מהמאמרים הידועים ביותר של אורוול, וניתן לגלות בו רבות ממחשבותיו על פוליטיקה ושפה. חלק מרעיונות אלו היוו את הרקע לרומן 1984. המושג "שיחדש", מושג שנטבע על ידי אורוול ומתאר את השפה הפוליטית שהמשטר הטוטליטרי העתידי כופה על נתיניו, שואב את מקורותיו היישר ממאמר זה.

== תוכן המאמר ==
אורוול בוחן מספר דוגמאות לשימוש גרוע באנגלית, וטוען ששתי תכונות משותפות לכולן: "האחת היא השימוש בדימויים מיושנים; השנייה היא חוסר הדיוק". הוא עובר לסקירה משעשעת של דוגמאות ל"כמה מהתחבולות השונות שבאמצעותן נהוג להתחמק ממלאכת ייצור הפרוזה": מטפורות גוססות, 'אופרטורים' או איברים מלאכותיים של הפועל, סגנון יומרני, מילים חסרות משמעות.
אורוול מדגים איך התחבולות האלה משמשות על מנת "לגרום לשקרים להישמע אמיתיים ולרצח להיראות מכובד, ולהקנות חזות מוצקה לְאוויר". הוא מסיים את המאמר במספר עצות וכללים כיצד להימנע מכתיבה בסגנון הרווח.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.phil.uu.nl/~yoad/orwell/politics-and-english-language.html פוליטיקה והשפה האנגלית], הטקסט המלא , מתוך [http://www.phil.uu.nl/~yoad/orwell/index.html "מתחת לאף שלך", מבחר מאמרים מאת ג'ורג' אורוול], הוצאת דביר 2005.
* [http://www.george-orwell.org/Politics_and_the_English_Language/0.html פוליטיקה והשפה האנגלית], הטקסט המלא 

קטגוריה:כתבי ג'ורג' אורוול
קטגוריה:מאמרים
דרגנוע סנטרל - מיד-לוולס

דרגנוע סנטרל - מיד-לוולס (Central - Mid-Levels Escalator) באי הונג קונג היא מערכת הדרגנועים החיצונית לבניין והמקורה הארוכה ביותר בעולם. אורכה הכולל של המערכת כ-800 מטר, והפרש הגבהים בין קצותיה הוא 135 מטר. זמן הנסיעה מקצה לקצה 20 דקות, אולם רוב האנשים הולכים בשעה שהמדרגות נעות ומקצרים את משך ההסעה.

בשל השיפוע התלול עליו נבנה המתקן, חוסכות המדרגות הנעות הליכת זיגזג של כמה קילומטרים בין הבניינים ולאורך הכבישים, אותם נדרשים כלי הרכב לעבור.

המערכת מורכבת מ-20 דרגנועים שונים ושלוש מדרכות נעות שטוחות. מדי יום עוברים לאורכה למעלה מ-45,000 איש. המערכת הוקמה בעלות של 240 מיליון דולר הונג קונגי (30 מיליון דולר אמריקאי), ונחנכה ב-15 באוקטובר 1993.
אחת הכניסות לדרגנוע
מערכת הדרגנועים מהווה מרכיב חשוב בתחבורה בהונג-קונג בזכות חיבורה בין נקודות חשובות בעיר, בין אזור הסנטרל (אזור העסקים הראשי של הונג-קונג) ורחוב קונדויט (Conduit Road) שבשכונת מיד-לוולס שעל הרכס.

מערכת הדרגנועים מורכבת ברובה מדרגנוע יחיד, אולם בקטעים מסוימים קיימים שני דרגנועים מקבילים. הדרגנועים פועלים בכיוון מטה בשעות הבוקר (בין השעות 06:00–10:00) וכלפי מעלה בין השעות 10:30 ל-24:00.

מלבד חשיבות הדרגנועים לעיר, הם מהווים אטרקציה תיירותית ולאורך המסלול נפתחו בשנים האחרונות מסעדות רבות ומקומות בילוי שוקקי חיים.

הדרגנוע מופיע בסרט "האביר האפל" (2008).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונג קונג: מבנים
קטגוריה:שיאי עולם
קטגוריה:שיאים בהנדסה וטכנולוגיה
קטגוריה:הונג קונג: תחבורה
קטגוריה:אמצעי העברה אנכית
תפילת חנה

[[חנה מקדישה את בנה שמואל.]]
תפילת חנה היא תפילה שהתפללה חנה לה' על הולדת בנה, שמואל הנביא, לאחר עשר שנות עקרות. את התפילה התפללה כאשר העלתה והקדישה את בנה לעבודת ה' במשכן שילה, ולהתלמד אצל עלי הכהן.

== זהות מחברת התפילה ==
על פי פשוטו של מקרא חנה היא שחיברה תפילה זו, כתפילת הודיה על הולדת שמואל. אך יש שכתבו שייתכן כי תפילה זו הייתה ידועה קודם לכן, וחנה מצאה תפילה זו כמתאימה למצבה.

תפילה זו היא התפילה השנייה של חנה המוזכרת בתנ"ך. התפילה הראשונה, היא התפילה שהתפללה חנה לפני שהתעברה, ובה היא ביקשה מאלוהים שתזכה לבן, וממנה למדו חז"ל דינים רבים בתפילת עמידה.

==מקבילות פנים מקראיות==
קווים מקבילים קיימים בין שירת דוד לתפילת חנה. מילים דומות מופיעות בשתי השירות, בתחילתן ובסיומן:

בתפילת חנה: "רָמָה קַרְנִי בַּה'; רָחַב פִּי עַל-אוֹיְבַי, כִּי שָׂמַחְתִּי בִּישׁוּעָתֶךָ"() ובשירת דוד: "מָגִנִּי וְקֶרֶן יִשְׁעִי."

בסוף תפילת חנה נאמר (): "וְיִתֶּן-עֹז לְמַלְכּוֹ, וְיָרֵם קֶרֶן מְשִׁיחוֹ ", בסוף שירת דוד נכתב (): "מגדיל (מִגְדּוֹל), יְשׁוּעוֹת מַלְכּוֹ; וְעֹשֶׂה-חֶסֶד לִמְשִׁיחוֹ ". השירה הראשונה בספר שמואל היא שירת חנה והשירה האחרונה בו היא שירת דוד.

== תפילת חנה בליטורגיה היהודית ==
יש נוהגים לומר את תפילת חנה כחלק מההקדמה לתפילת שחרית או במועדים אחרים. בעבר הייתה אמירת תפילת חנה מקובלת רק בחלק מקהילות הספרדים ועדות המזרח, אך במשך הזמן התפשטה אמירתה בקהילות השונות וכיום היא מובאת במרבית הסידורים בנוסח הספרדים, אמירת תפילה זו כבר נזכרה בשו"ת יוסף אומץ לחיד"א.

כיום פסוקים אלו ותוספת של פסוקים מתהילים, דניאל איוב ומיכה מהוים תפילה המקובלת בעיקר אצל יהודי ספרד ויוצאי עדות המזרח כפתיחה לתפילת שחרית. וקטע תפילה הנאמר לאחר ברכות התפילין והנחתם.

בסידורים ספרדיים ישנים כדוגמת תפילת החדש, התפילה מובאת לפני ברכות התורה, אך החיד"א מסייג את אמירתה רק לאחר אמירת ברכות התורה, כיוון שהיא מכילה פסוקים, ובעקבות גישה זו ברוב הסידורים הספרדיים כיום היא נדפסת לאחר ברכות התורה.

בשבתות ובימים טובים נהוג לא לומר את הפסוק "אל תשמחי אויבתי לי כי נפלתי קמתי כי אשב בחושך ה' אור לי" משום שאין מזכירים צער ביום השבת.

בנוסף, התפילה נקראת בכל הקהילות כחלק מההפטרה ביום ראשון של ראש השנה.

=== אמירתה על פי הקבלה ===
על פי הקבלה הטעם לאמירת התפילה הוא "שהאומרו כורת החיצונים שמעכבים את התפילה כמו שסיימה חנה בתפלתה ה' יחתו מריביו".

==לקריאה נוספת==
*הרב אמנון בזק, "זמן חיבורה של תפילת חנה", בתוך א' בזק (עורך), בראש השנה ייכתבון: קובץ מאמרים על ראש השנה, אלון שבות תשס"ג, עמ' 207–215.
*יעל לוין, "'ותתפלל חנה': על פרשת חנה ותפילתה בליטורגייה", מסכת ד (תשס"ו), עמ' 81–111.
*מ' סיגל, "'כי אל דעות ה' ולא [קרי ולו] נתכנו עללות' (שמ"א ב', ג): נוסח, פרשנות ותאולוגיה", שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום יג (תשס"ב), עמ' 83–95.
*אוריאל סימון, הסיפור על הולדת שמואל, קריאה ספרותית במקרא סיפורי נביאים, הוצאת מאגנס, ירושלים 1997.
*י"ת, רדאי, "עיונים בפיוטי ספר שמואל", בתוך חיים גבריהו ואחרים (עורכים), ספר זר כבוד, ירושלים תשכ"ח, עמ' 355–366.
*סידור תפילת ירושלים הוצאת לוגאסי, עמ' טו-טז
*הרב בן ציון מוצפי, שו"ת מבשרת ציון, חלק א' סימן ח

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20060213064821/http://www.kerenyishai.org/shiur_hebrew_doc/roshHashana57.doc תפילת חנה] שיעור של הרב מרדכי אלון 
* 
* שריה תנעמי, [https://s.mlp.co.il/hannah-prayer/ תפילת חנה (סיפור מעובד לילדים)].

==הערות שוליים==

חנה
קטגוריה:ספר שמואל
קטגוריה:שמואל הנביא
מריווד'ר לואיס

מריווד'ר לואיס (באנגלית: Meriwether Lewis; 18 באוגוסט 1774 - 11 באוקטובר 1809) היה איש צבא וחוקר אמריקאי, שידוע בעיקר הודות למסע המחקר שערך יחד עם ויליאם קלארק.
== חייו ==
לואיס נולד בווירג'יניה, אך עבר עם משפחתו לג'ורג'יה כשהיה בן עשר. בגיל 13 נשלח בחזרה לווירג'יניה כדי להתחנך אצל מורים פרטיים.

הוא הצטרף למיליציה המקומית בווירג'יניה, ובשנת 1794 השתתף בדיכוי מרד הוויסקי. בשנה שלאחר מכן עבר לצבא הסדיר, ועזב אותו בשנת 1801 כקפטן.

באותה שנה מונה למזכירו האישי של תומאס ג'פרסון ומיד החל להיות מעורב בתכנון המשלחת כשנשלח על ידי ג'פרסון לפילדלפיה ללמוד הכנת מפות וכישורים אחרים.

לאחר שחזר מהמשלחת עם קלארק, קיבל לואיס נחלה בשטח שישה קמ"ר ומונה לראש העיר של סלידל שבלואיזיאנה. לואיס התאבד ב-11 באוקטובר 1809, כתוצאה מדיכאון שככל הנראה נגרם ממחלת המלריה ממנה סבל במהלך המסע.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מגלי ארצות אמריקאים
קטגוריה:מתאבדים: פוליטיקאים
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון ולי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1774
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1809
בית הספר סדברי ואלי

בית הספר סדברי ואלי (במקור: Sudbury Valley) נוסד בשנת 1968 בפריימינגהאם, מסצ'וסטס, שבארצות הברית. כיום קיימים למעלה מ-40 בתי ספר המבוססים על דגם סדברי בארצות הברית, בקנדה, בדנמרק, בהולנד, באוסטרליה, בגרמניה, ובישראל. לדגם החינוכי של סדברי יש שני עמודי-תווך עיקריים: חופש חינוכי, ושלטון עצמי דמוקרטי. אספת בית הספר השבועית היא מרכזית בבתי ספר בדגם סדברי, והיא מבוססת על אסיפות העיירה המסורתיות של ניו-אינגלנד. תלמידים והצוות החינוכי כאחד מוזמנים להשתתף בניהול בית הספר, עם קול שווה לכל. כך מכריעה קהילת בית הספר לגבי כל תחומי החיים בבית הספר, לרבות ענייני תקציב, חוקים חדשים, ובחירת צוות. בבית הספר לומדים תלמידים בגילאים 4 עד 19.

==הצוות==
אין קביעות בבית הספר סדברי ואלי. בחירות לצוות מתקיימות מדי שנה. כמה מהמייסדים המקוריים עדיין נמצאים בבית הספר, וכמה מהם כתבו רבות עליו ועל המודל החינוכי הייחודי שלו: דניאל גרינברג, חנה גרינברג ומימסי סדובסקי.

==תוכנית לימודים==
אין בבית הספר תוכנית לימודים או חובה על התלמידים להשתתף בשיעורים, ולמעשה אין בית הספר מתבסס על שיעורים. עם זאת, התלמידים בבית הספר חופשיים ליזום או לבקש שיעורים משלהם, ואף ליצור ולהעביר בעצמם שיעורים.

==בוגרים==
במשך שלושים וחמש השנים האחרונות, פרסם בית הספר שני מחקרים על בוגריו. התגלה, בין השאר, כי בערך 80% מהתלמידים ממשיכים ללמוד במוסדות חינוך אחרים לאחר שהשלימו את לימודיהם בסדברי ואלי. רובם התקבלו לאוניברסיטה שהייתה עבורם הרצויה ביותר. עם זאת, ללא השוואה של נתוני רקע, אי אפשר להסיק מעובדה זו על הצלחת השיטה הלימודית של סדברי ואלי כשלעצמה.

==ראו גם==

* דגם סדברי
* חינוך דמוקרטי
* סאדברי ירושלים

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20070711160441/http://www.sudbury-hl.de/base/sudbury/initiativen/ רשימה בינלאומית של בתי ספר בדגם סדברי]
* [http://jdemschool.tripod.com/aricle11introfreeatlast.htm ההקדמה ל"חופשי סוף-סוף" מאת דניאל גרינברג]
* [http://www.beofen-tv.co.il/sudbury שלשה פרקים, "חשבון", "שיעורים" ו"התמדה" מתוך הספר, "סוף סוף חופשי - בית הספר סדברי ואלי"]
* [http://www.educationfutures.org/Social_IQ.htm The Preeminent Intelligence - Social IQ (Sudbury model of democratic education), Raymond H. Hartjen] - see with Explorer

== הערות שוליים ==

ואלי
קטגוריה:מסצ'וסטס: חינוך
קטגוריה:חינוך אלטרנטיבי
קטגוריה:חינוך דמוקרטי
סדברי ואלי
סשימי

סשימי
סשימי (ביפנית: 刺身, פירוש מילולי: "גוף מחורר") הוא מאכל יפני הכולל דגים טריים שלא בושלו, הפרוסים לחתיכות ומוגשים רק עם רוטב לטבילה, לרוב רוטב סויה עם חזרת יפנית (ואסאבי).

סשימי אינו סוג של סושי, אך לרוב מוגש יחד איתו. לרוב הסשימי מורכב מדג נא, אך לעיתים גם מפירות ים. אם משתמשים בתמנון לסשימי נהוג לבשלו קודם. פחות שכיחים אבל לא חריגים הם סשימי צמחוני או סשימי עם בשר אדום נא. ייתכן שהשם סשימי הגיע מהמנהג לשים את זנב הדג על החתיכות, כדי לאפשר לסועדים לדעת איזה דג הם אוכלים.

==ראו גם==
* אודורי אבי
* טטאקי
* קרפצ'יו

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מאכלי דגים
קטגוריה:סושי
קטגוריה:המטבח היפני
קטגוריה:בשר נא
ואדי מילק

ואדי מילק הוא הכינוי העממי שניתן לתוואי הדרך שחוצה את הכרמל ממערב למזרח, בתוואי נחל דליה, נחל תות ונחל יקנעם. 

התוואי מתחיל במערב בין זכרון יעקב לפוריידיס בתוואי של אפיק נחל דליה, ממשיך במעלה התוואי של נחל תות יובלו של נחל דליה, דרך עין תות ומגיע לנקודה הגבוהה ביותר במחלף אליקים, שהוא חלק מקו פרשת המים בכרמל. משם, יורד התוואי בנחל יקנעם עד פיתחו לעמק יזרעאל מתחת לעיר יקנעם עילית. לאורך תוואי זה עובר כביש 67 (כביש 70 לשעבר), שהוא אחד משני הכבישים העיקריים שמחברים את מרכז הארץ עם צפונה (השני הוא כביש 65 או ואדי עארה). לצד נחל עירון, היה תוואי זה אחת ההתפצלויות של דרך הים ההיסטורית לתוך הארץ.

מקור השם ואדי מילק הוא שיבוש מימי המנדט הבריטי של השם הערבי ואדי מָליח (בערבית: מִלְח), על-שם המסלול שבו עברו שיירות הסוחרים שהובילו בארץ ישראל מלח, שהיה מיוצר בחופי עתלית ודור בתקופות קדומות, אל מחוזות המזרח דרך עמק יזרעאל והגליל התחתון אל דמשק. על פי מפת הקרן הבריטית Wadi Milh הוא נחל רקפת, והמשכו עד לרגלי תל יקנעם (חלק מנחל יקנעם דהיום) כלומר, הוא חופף חלקית את החלק האחרון של התוואי המדובר. 

בשנים 2006 עד 2009 התבצעו בתוואי הכביש העובר בוואדי מילק עבודות לבניית מחלף עין תות המחבר את כביש 70 לכביש 6. כתוצאה מהקמת המחלף שונה תוואי הנסיעה בכביש 70 לכיוון מזרח והוסט דרומה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://pod.icast.co.il/Media/Index/Files/d1f9a57c-99be-44eb-94cf-fb28ea94b90e.icast.mp3 אבשלום קור, "באופן מילולי: יוקנעם", 10 ביוני 2010] (תשדיר רדיו על ואדי מילק ונחל יוקנעם)

קטגוריה:דרכים בארץ ישראל
קטגוריה:הכרמל
קטגוריה:רמות מנשה
דיכוי

[[קריקטורה פוליטית משנת 1904, בה מוצג יהודי, אשר נושא משקל כבד על כתפיו, לפי פקודת של הצאר הרוסי, כסמל לדיכוי של החברה היהודית ברוסיה באותה העת.]]

דיכוי הוא הפעלה של כוח שרירותי ואכזרי על אדם או על קבוצה של בני אדם. המונח משמש בעיקר לתאר דיכוי של קבוצה מסוימת באמצעות אלימות, סמכות או נורמות חברתיות. דיכוי יכול, אך אינו חייב, להיות ממוסד באופן רשמי, ולעיתים רחוקות הוא מוגבל לפעילות ממשלתית.

== רמות של דיכוי ==
פרופסור אילן גור זאב, בהסתמכו על יסודות בחשיבתם של הוגי אסכולת פרנקפורט, חילק את הדיכוי לשלוש רמות :
* דיכוי מרמה ראשונה - דיכוי ישיר, על ידי כוחנות ועונשין. הדיכוי מתאפשר משום שהמדכא חזק מן המדוכא. בדיכוי זה הנדכא חש עצמו פגוע במישרין. כנגד דיכוי זה ניתן להתקומם אם כי לא תמיד להצליח. דוגמה לתצורה זו יכולה להיות בריונות וסחטנות.
* דיכוי מרמה שנייה - דיכוי המיוצר על ידי מערכת מחשבה אידאולוגית, המצדיקה את קיום המעמדות. התקוממות כנגד דיכוי זה דורשת הכרה והטלת ספק במסגרות וחייבת להיות במסגרת של ביקורת המציאות. דוגמה לתצורה זו יכולה להיות משטרים דוגמת משטרים טוטאליטריים או מונרכיים.
*דיכוי מרמה שלישית - דיכוי זה מעצב בדרך של מניפולציה על נפש המדוכא, כך שלא רק שלא יוכל להתקומם - אלא גם שלא ירצה בכך. לשם כך מייצר המדכא צרכים במדוכא באופן מלאכותי וממלא אותם עבורו, וכך שומר על מסגרת הכוח בה הוא פועל. המדוכא לא מורד ולא ירצה למרוד משום שמסגרת הדיכוי מספקת לו את הצורך המלאכותי. דוגמה לתצורה זו יכולה להיות למשל השימוש שחברות סיגריות עושות בלקוחותיהן. הרברט מרקוזה טוען כי צורת דיכוי זו היא הבסיס לחברה הקפיטליסטית הצרכנית, על ידי עיצוב התודעה של "רמת חיים" כמושפעת מ"הצורך לקנות\לנכס" שהוא בלתי סופי ומושפע מחוויית "פוסט-קניה" מתמדת. רמה זו קרויה לעיתים גם "על-דיכוי".

==ראו גם==
* גזענות
* סקסיזם
* טרנספוביה
* ביפוביה
* אנטישמיות
* אסלאמופוביה
* דיכוי מופנם
* מיקרו-אגרסיה
* הצטלביות

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אתיקה
קטגוריה:ריבוד ואי שוויון
רחל בת כלבא שבוע

[[קבר רחל אשת רבי עקיבא בטבריה (על פי זיהוי עממי מהמאה ה-16)]]
המצבה בקבר
רחל בת כלבא שבוע הייתה אשתו של התנא רבי עקיבא, כמופיע בסיפורי חז"ל. חייתה בתקופה הרומית, במאה השנייה לספירה.

==שמה==
ברוב המקורות נקראת ברתיה דכלבא שבוע. המקום היחיד בו היא נזכרת בשמה הוא בפרק השישי של אבות דרבי נתן: 

== נישואיה לרבי עקיבא ==
רחל הייתה רעייתו של רבי עקיבא. היא זו שהניעה אותו ללמוד ובזכותה הפך לתלמיד חכם. זאת תוך ויתור מצדה על ירושת אביה, על יוקרה וסטטוס, וכן על חיי נישואין נורמטיביים.

בתלמוד הבבלי נכתב כי "חזיתיה ברתיה (ראתה בתו, של כלבא שבוע) דהוה צניע ומעלי (שהיה צנוע ומעולה) אמרה ליה אי מקדשנא לך אזלת לבי רב (אמרה לו, לרבי עקיבא, אם אתקדש לך תלך לבית המדרש?) אמר לה אין (אמר לה כן) איקדשא ליה בצינעה ושדרתיה שמע אבוה אפקה מביתיה אדרה הנאה מנכסיה (שמע אביה, הוציאה מביתו והדירה הנאה מנכסיו)".

== מקום קבורתה ==

מקום קברה של רחל אינו מתואר בספרות חז"ל והוא נושא שנוי במחלוקת. המסורת היהודית מציינת את קברה בעיר טבריה; על פי עדות מסוף המאה ה-13, רחל נקברה לצד רבי עקיבא, לפי עדות אחרת מהמאה ה-16 קברה מצוי במסגד סית סכינה ולפי עדות נוספת מהמאה ה-19, מול מערת רבי עקיבא.

== דמותה בעיני הפרשנים ==
בתו של כלבא שבוע מהווה מודל חיובי, בעיני חז"ל, לרעייה המקריבה את עצמה ואת חייה על מנת לקדם את בעלה.

הסופרת יוכי ברנדס בספרה "הפרדס של עקיבא", נותנת פרשנות לדמותה של רחל ולמניעיה. על פי ספרה, רחל הייתה הכוח המניע שגרם לרבי עקיבא להפוך מרועה צאן שאינו יודע לקרוא לתנא, והייתה לה יכולת לראות באנשים את גדולתם גם כשהסביבה אינה רואה זאת.

דליה רביקוביץ כתבה את סיפורה של רחל בשיר "רבי עקיבא". השיר, בלחנו של מוני אמריליו ובביצועה של רבקה זהר, היה להיט בשנות ה-70.

==ראו גם==
*ירושלים של זהב (אגדה)
*אשת חיל
*קבר רחל אשת רבי עקיבא
==לקריאה נוספת==
*אברהם אדרת, "הסיפור בספר האגדה", בתוך: עלי שיח, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשל"ה-1976.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20051121170534/http://www.ima-adama.co.il/know_yourself/Numerology/numerology_nahum_tamir2_rachel_name_meaning.htm סיפורם של רחל ור' עקיבא,] מתוך המאמר "משמעות השם רחל בקבלה", מאת נחום תמיר
* לכאורה שוביניזם, למעשה, (לפי ברזילי) אהבת אמת פמיניסטית
*חגית מיטלמן, [http://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/hagigey/rachel-2.htm רחל אשת ר' עקיבא וברוריה אשת ר' מאיר כמודל לחיקוי], באתר דעת
* אביגדור שנאן, [http://upload.kipa.co.il/media-upload/matan/matan7978-8262009.PDF שלוש נשותיו של רבי עקיבא], מסכת ב, 2004 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבי עקיבא
קטגוריה:נשים בתלמוד
קטגוריה:רבניות (נשות רבנים)
קטגוריה:קברי צדיקים בטבריה
חזית השחרור הערבית

חזית השחרור הערבית (בערבית: جبهة التحرير العربية - ג'בהת אל-תחריר אל-ערבייה) היא ארגון טרור ומפלגה פלסטינית בעת'ית לאומנית סוציאליסטית, שבסיסו בעיראק. הארגון חבר באש"ף. חזית השחרור מפרסמת ירחון הנקרא "סוות אל-ג'מאהיר" (קולות ההמונים). העורך הראשי הוא מזכ"ל הארגון, רכאד סאלם. משרדי העיתון נמצאים ברמאללה בבניין רמוּן, שם גם נמצאים משרדי לשכת הארגון ונציגות מפלגת הבעת' העיראקית.

==היסטוריה==

הארגון הוקם כקבוצת גרילה באפריל 1969 בחסות מפלגת הבעת' העיראקית. הארגון דגל באידאולוגיה פאן-ערבית, ושם לו כמטרה לשים קץ ל"פלסטיניזציה" של הסכסוך. למרות זאת, חזית השחרור הערבית הצטרפה לאש"ף ביולי 1969.

הארגון הונהג בעבר על ידי מוניף אל-רזאז (בשנות ה-60 וה־70), זיאד חיידר (שהתמנה למזכיר הכללי ב-1970), עבד אל-ווהאב אל-קייאלי (ב-1972-1974), עבד אל-רחים אחמד (1975-1993) ומוחמד איסמעיל (1993), וכיום הוא מונהג על ידי המזכיר-הכללי ראקד סאלם. מנהיג נוסף של הארגון הוא חוסיין רחאל.

בין הפיגועים הבולטים אותם ביצע הארגון ניתן למנות את הפיגוע בכפר יובל והפיגוע במשגב עם.

בפברואר 1981, פוצץ כוח של חטיבת גולני את מפקדת הארגון, שהייתה ממוקמת כ-2 ק"מ מדרום לעיירה נבטייה בלבנון. בפיצוץ נהרגו 14 אנשים.

בשנות ה-80 לארגון היה חלק חשוב בחזית הסירוב, שהתנגדה לתהליכי השלום של אש"ף. הארגון התנגד להסכמי אוסלו, אבל שמר על חברותו באש"ף.

===לאחר הסכם אוסלו===
בשנת 1996 התירה ישראל את כניסתו של מזכ"ל הארגון, ראקד סאלם לשטחים. חזית השחרור הערבית נותרה קבוצה קטנה ושולית, שחסרה את התמיכה החילונית של ארגונים כמו פת"ח או את התמיכה האיסלאמית הדתית של ארגונים כמו חמאס. בשנת 2002, רוב עבודת הארגון הייתה בחלוקת מענקים של הממשלה העיראקית (בראשות סדאם חוסיין) למשפחות ה"שאהידים" בפלסטין.

באוקטובר 2002 פשט צה"ל על משרדי הארגון ומשרדי מפלגת הבעת' העיראקית ברמאללה תפס מסמכים, קלטות וידאו ומחשבים במשרדי הארגון, ועצר את מזכ"ל הארגון רכד סלאם. לאחר שישב במעצר שנתיים זיכה בית המשפט הצבאי את ראכד סאלם, מאשמת חברות בארגון טרור. בית המשפט קבע שלא הוכח כי החזית, היוותה ארגון טרור מאז 1996 ועד מעצרו של סאלם ברמאללה.

למרות התמיכה הכספית הגדולה מעיראק, חזית השחרור הערבית כמעט לא ביצעה פיגועי טרור נגד מטרות ישראליות. התמיכה בארגון, הן בקרב הפלסטינים בשטחים והן בקרב הפליטים הפלסטינים בגולה, קטנה מאוד, והוא נחלש משמעותית לאחר נפילת שלטונו של סדאם חוסיין בעיראק שהביאה להפסקת הזרמת הכספים אליו. כיום לארגון יש בסיסים בעיראק ובלבנון. ברמאללה, משרדי הארגון משותפים לו ולארגון החזית לשחרור פלסטין.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הארגון לשחרור פלסטין
ישעיהו פרס

ישעיהו פְּרֵס (2 במרץ 1874, ז' באדר ה'תרל"ד – 11 ביוני 1955, כ"א בסיוון ה'תשט"ו) היה מחנך וחוקר ארץ ישראל.

==ביוגרפיה==
פרס נולד בירושלים, בנם של חיים פרס, בלשן ממחיי השפה העברית ומבוני העיר ירושלים, ושרה, שהייתה מורה בבית הספר לבנות שייסד מונטיפיורי.

בית המשפחה בילדותו היה בעיר העתיקה בירושלים, בחצר ר' נחום משקלוב ברחוב הכרי, בצמוד לחצר רייסין. לאחר מכן, התגורר רוב חייו בשכונת זיכרון משה, בקרבת בית הספר למל, שאותו ניהל במשך כ-40 שנה. הרחוב הקטן בו גר, המחבר בין רחוב ישעיהו ורחוב בליליוס, נקרא על שמו עוד בחייו.

הוא יזם והקים גופים וארגונים שונים, בהם הסתדרות המורים (פרס היה מזכירה הראשון); ועדת השמות הממשלתית, החברה לחקירת ארץ-ישראל ועתיקותיה, והלשכה הירושלמית של בני ברית, שאותה ניהל.

פרס חיבר כמה ספרי-מסע, גאוגרפיה וטופוגרפיה, אך יצירתו הגדולה היא אנציקלופדיה גאוגרפית-היסטורית של ארץ ישראל בארבעה כרכים.
לאחר פטירתו הוקם ועד-ציבורי להוצאת כתביו, בראשות פרופ' יוסף יואל רבלין.

מושב גבעת ישעיהו שבעמק האלה ורחוב בירושלים על-יד בית הספר למל נקראים על שמו.

היה נשוי למרים (בתו של אהרן פפירמייסטר, אחיו של ברוך פפירמייסטר) ונולדו להם שלושה ילדים: חיה ברונשטיין, חיים פרס, וד"ר אהרון פרס

==בין ספריו==
* ארץ-ישראל וסוריה הדרומית: ספר-המסעות הוצאת בנימין הרץ, תרפ"א
* מאה שנה בירושלים - ספר זיכרונות אישי המתאר את התפתחות ההשכלה והמודרנה בירושלים בראשית המאה ה-20;
* אנציקלופדיה גאוגרפית-היסטורית של ארץ ישראל, א' - ד', תש"ח - תשט"ו;
* אלה תולדות בית הספר להאציל לבית למל בירושלים;
* 
* קובץ-זיכרון: מוקדש לזכר האגרונום חיים פרס;

==לקריאה נוספת==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
;כתביו
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאוגרפים ישראלים
קטגוריה:חוקרי ארץ ישראל
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:חברי בני ברית ישראל
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:זוכי פרס אוסישקין
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה המקראית
קטגוריה:אנציקלופדיסטים יהודים
קטגוריה:מנהלי בתי ספר ישראלים
קטגוריה:סגל בתי ספר בירושלים
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית ביישוב
קטגוריה:הרובע המוסלמי: אישים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1874
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1955
חוק יובש

מרשם רפואי לאלכוהול, משנות ה-20, תקופת חוק היובש בארצות הברית]]
חוק יובש הוא שם כללי לכל חוק האוסר על ייצור, הובלה, ייבואوو, ייצוא ומכירה של משקאות אלכוהוליים. לעיתים, מאפשר החוק שימוש במשקאות אלכוהוליים לצרכים דתיים, רפואיים ומדעיים.

בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, רווחה התפיסה לפיה המדינה אחראית לרווחתם וטובתם של האזרחים ובין השאר עליה לחוקק חוקים אשר יגנו על האזרחים מפני הרעות שהם גורמים לעצמם. בעקבות הנזקים הרבים הנגרמים משתייה עודפת של משקאות חריפים, כשכרות ואלכוהוליזם, עלה בתחילת המאה ה-20 הרעיון לאסור מכירת משקאות חריפים ובכך לפתור את הבעיות הללו. בארצות הברית הרעיון קודם על ידי מפלגת האיסור, שעיקר מצעה נגע לאיסור מכירת משקאות אלכוהוליים. בעקבות זאת, נחקקו חוקי יובש במספר מדינות. אולם החוקים הללו בוטלו, ומאז אמצע המאה ה-20 אין מדינות חופשיות בהן יש חוקי יובש.

==הסיבות לביטול חוקי יובש==

הדעה הרווחת היא שחוקי יובש בוטלו מכיוון שהם כשלו ולא הצליחו למנוע שתיית משקאות חריפים. אך יכולות להיות סיבות אחרות לביטול החוקים, כמו התפשטות הדעה המתירה לאדם לנהוג כרצונו גם כאשר הוא גורם לעצמו נזק, התגברות "השוק השחור" של האלכוהול והגדלת הפשיעה (בארצות הברית לדוגמה החלו ארגוני המאפיות לתפוס מקום משמעותי ומסוכן) וסיבה נוספת היא השפעתם של בעלי הון על המחוקקים (אשר היו מעוניינים בהחזרת הסחר במשקאות אלכוהוליים).

==מדינות בהן היה חוק יובש==
במאה ה-20 נחקקו חוקי יובש במספר מדינות:
* 1901 עד 1948 באי הנסיך אדוארד (פרובינציה קנדית)
* 1914 עד 1925 ברוסיה
* 1915 עד 1928 באיסלנד
* 1916 עד 1927 בנורווגיה
* 1919 עד 1932 בפינלנד
* 1920 עד 1933 בארצות הברית

==חוק היובש בארצות הברית==

ב-16 בינואר 1919 נחקק בארצות הברית התיקון ה-18 לחוקתה, אשר אסר על "ייצור, הובלה ומכירה של משקאות חריפים" בכל ארצות הברית. עם כניסתו של התיקון לתוקף כשנה מאוחר יותר (ב-16 בינואר 1920) החלה בארצות הברית תקופת היובש.

חוק זה בוטל על ידי התיקון ה-21 לחוקת ארצות הברית מ-17 בפברואר 1933, שאפשר מחדש מכירת משקאות אלכוהוליים. עד היום, זהו המקרה היחיד בחוקת ארצות הברית שבו תיקון אחד לחוקה ביטל תיקון אחר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:תקופת היובש
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
de:Prohibition#Alkoholprohibition
מנחם בדר

מנחם בדר (20 בספטמבר 1895 – 31 בינואר 1985) היה גזבר ומזכיר ועד ההצלה בקושטא, איש המוסד לעלייה ב' ואיש תנועת הבריחה, חבר הכנסת בכנסת הראשונה.

==ביוגרפיה==
בדר נולד בעיירה דוקלה במזרח גליציה שבפולין, לחוה ויוסף בדר, וגדל במשפחה גדולה, שומרת מסורת ומשכילה. למד בגימנסיה בקרקוב וסיים בית ספר תיכון בעיר קלן שבגרמניה. בזמן מלחמת העולם הראשונה היה קצין בצבא, עבר קורס טיס ונפצע במלחמה. הוא היה חבר הפועל הצעיר בגרמניה.

ביחד עם קבוצת חברים עלה לארץ ישראל ב-21 בנובמבר 1920, היה בין מקימי המחנה בסרפנד, ויחד עם הקבוצה הקים את קיבוץ מזרע ב-21 בנובמבר 1923.

== תפקידים ציבוריים ==

=== "הפועל הצעיר" ו"סולל בונה" ===
בדר הפך לחבר בוועד המרכזי של "הפועל הצעיר", היה ממייסדי חברת סולל בונה, ויצא מטעמה בשנת 1924 לגיוס כספים בגרמניה וברומניה. בין השנים 1933 ו-1939 יצא פעמיים בשנה לשליחויות בחוץ לארץ לעידוד יהודים לצאת מגרמניה. הוא שהה בגרמניה בעת עליית היטלר לשלטון, בליל הבדולח, ובעת סיפוח אוסטריה וכיבוש צ'כוסלובקיה על ידי הוורמאכט. לקראת סופה של תקופה זו היה כתב של העיתון "דבר" בחוץ לארץ.

בשנת 1941 יצא ליוגוסלביה לגיוס כספים ולחפש שבילי "בריחה" עבור העלייה.
בפברואר 1943 יצא כנציג השומר הצעיר בברית הארגונים החלוציים כשליח הצלה לקושטא.
הוא ביקר במה שהיו מחנות ההשמדה בפולין ובמחנות העקורים בגרמניה והיה לאורח בקונגרס הציוני ה-22 בבזל בשנת 1946, לאחר מלחמת העולם השנייה. 

=== פעילות פוליטית ===
בדר הפך לחבר בממשלה הזמנית, בהנהלת משרד העבודה והבינוי והיה למנהל ראשי במינהל כוח אדם בשנת 1948.

בדר היה לחבר הכנסת בכנסת הראשונה והמשיך בתפקיד זה בין השנים 1949 ו-1951. באותן שנים היה גם יושב ראש הוועדה לכלכלה וחבר ועדת הכספים. לאחר מכן מפ"ם הייתה באופוזיציה ובדר נשאר חבר בוועדת הכספים. בנובמבר 1955 מונה למנכ"ל משרד הפיתוח, ובמסגרת תפקידו זה היה יושב ראש מועצת המנהלים של חברת "כימיקלים ופוספטים", של חברת החשמל, של מפעלי ים המלח ומפעל "דשנים". פרש מתפקידו בסוף 1962. 

=== ה"קיבוץ הארצי" הטכניון ו"השומר הצעיר" ===
באותה העת הוא השתתף בייסוד ארגון "תכן" - ארגון של מפעלי הקיבוץ הארצי. מונה למזכיר קיבוצו ובשנת 1964 התמנה למתאם כלכלי והיה אחראי על מוסדות ומפעלים כלכליים בבעלות הקיבוץ הארצי.

בדר היה לחבר הנהלת מוסדות הטכניון והקים קרנות לחינוך ומחקר. בשנות ה-70 היה פעיל בקרן "חבצלת", קרן התרבות של הקיבוץ הארצי, השומר הצעיר, שנקראת על שם זאב חבצלת. בשנת 1982 נבחר לחבר ההנהלה הרחבה של קיבוצי השומר הצעיר.

== חיים אישיים ==
ממקימי קיבוץ מזרע, נישא לדורה באוניית החלוצים גליציה, במהלך עלייתם לארץ. נולדה להם בת. נפטר בשנת 1985 ונקבר בקיבוצו<ref></ref>.

== מכתביו ==

*מנחם בדר, שליחויות עצובות ספריית פועלים, תל אביב, תשל"ח

* 
* 
* 
* 

== לקריאה נוספת ==
*דורה בדר, ציפור פצועה, ער' יפה ברלוביץ, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 2011

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.mizra.org.il/memorials/%d7%91%d7%93%d7%a8-%d7%9e%d7%a0%d7%97%d7%9d/ דף ההנצחה של בדר מנחם - קיבוץ מזרע] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפ"ם
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:חברי אספות הנבחרים
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:מזרע: אישים
קטגוריה:עובדי סולל בונה
קטגוריה:יושבי ראש ועדת הכלכלה
קטגוריה:מנכ"לי משרד הפיתוח
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קלן
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19
קטגוריה:אישים הקבורים במזרע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1895
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985
התיקון הרביעי לחוקת ארצות הברית

מגילת הזכויות האמריקאית, הכוללת את התיקון הרביעי לחוקה
התיקון הרביעי לחוקת ארצות הברית (באנגלית: Fourth Amendment) הוא חלק ממגילת הזכויות שבחוקת ארצות הברית. התיקון מגן מפני חיפוש, פריצה או תפיסה שרירותיים על ידי השלטון.

לפי התיקון, לכל אדם יש זכות לפרטיות בגופו וברכושו ועל כן חיפוש בהם חייב להיעשות רק על סמך מידע מבוסס. חיפוש גופני או חיפוש בביתו ורכושו של אדם יתאפשרו בצו בית משפט, על סמך הצהרה של מבקש הצו, למעט מספר מצבים מוגדרים בהם ניתן לבצע חיפוש ללא צו, למשל, כאשר שוטר עוצר חשוד, הוא רשאי לבצע בדיקה גופנית, או כאשר יש חשש סביר לכך שהחשוד עומד להשמיד ראיות - ניתן לפרוץ לביתו לשם מניעת הפעולה.

== תוכן התיקון==
===מקור===
<div style="text-align: left; direction: ltr; margin-left: 1em;">
The right of the people to be secure in their persons, houses, papers, and effects, against unreasonable searches and seizures, shall not be violated, and no Warrants shall issue, but upon probable cause, supported by Oath or affirmation, and particularly describing the place to be searched, and the persons or things to be seized.
</div>

===תרגום===
:"זכותם של כל בני האדם להיות מוגנים, בין בגופם, בין בביתם, בין במסמכיהם ובין בחפציהם, מפני חיפושים ותפיסות בלתי סבירים, לא תיפגע, ואף צו לא יינתן, מבלי סיבה סבירה, הנתמכת בשבועה או בהצהרה, והמתארת במדויק את המקום בו יתבצע החיפוש, והאנשים או החפצים אשר ייתפסו."

==היסטוריה==
הטקסט המקורי של החוקה יצר התנגדות כיוון שלא נתן ערבונות מספקים לחירות אזרחית. ולכן התיקון הרביעי לחוקה יחד עם שאר התיקונים במגילת הזכויות הוצעו לקונגרס ב-1789. תהליך אימוץ השינויים הסתיים ב-15 בדצמבר 1791.

בשנת 2009 חשף ממשל אובמה כי לאחר פיגועי 11 בספטמבר, שבמהלכם הותקפו מרכז הסחר העולמי ובניין הפנטגון על ידי מחבלים מארגון אל-קאעידה, נתן הנשיא ג'ורג' ווקר בוש יד חופשית לכוחות הביטחון האמריקנים להיכנס לבתיהם של אזרחי המדינה וזאת ללא צו חיפוש רשמי.

מטרתו של בוש בפעולות אלו הייתה לבדוק האם וכיצד אפשר לעקוף את זכויות התושבים כדי שכוחות הביטחון יוכלו לפעול במהירות וביעילות.

ביוני 2014 קבע בית המשפט העליון של ארצות הברית, פה אחד, כי התיקון הרביעי חל גם על מידע דיגיטלי, וכי אסור לבצע במכשיר כזה חיפוש ללא צו של בית משפט, אלא במקרים חריגים בהתאם לסייגים לתיקון הרביעי.

==ראו גם==
חוק הפטריוט

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

התיקון ה-4 לחוקת ארצות הברית
קטגוריה:פרטיות
היאס

לוגו היאס
היאס (באנגלית: HIAS, ראשי תיבות: Hebrew Immigrants Aid Society, "החברה לסיוע למהגרים עבריים") הוא ארגון יהודי-אמריקאי הומניטרי שנוסד במקור כדי לסייע לפליטים יהודים ב-1881. הארגון סייע ליהודים נתיני ארצות הברית להשיג רישיונות כניסה עבור קרוביהם שבאירופה, לעזור להם בצעדיהם הראשונים בארץ החדשה ולהילחם בחוקים המגבילים את אפשרות ההגירה של יהודים מארץ לארץ. כיום, מטרת ארגון היאס היא לסייע לכלל הפליטים (לאו דווקא יהודים) שנמצאים במצוקה קשה, לעזור להם לאיחוד משפחות, ולפעול למען ביטחונם.

החל משנות ה-70 של המאה ה-19 קמו בארצות הברית ארגונים שונים שמטרתם הייתה לסייע למהגרים היהודים מאירופה. מהגרים שהגיעו בגלים גדולים בעיקר החל משנות ה-80 של המאה ה-19 בעקבות הפוגרומים והאנטישמיות ברוסיה. אחד מאותם ארגונים היה "בית המקלט העברי" (The Hebrew Sheltering House) שנודע גם בשמו העברי "הכנסת אורחים", שהוקם בשנת 1889 על ידי יהודים ממזרח אירופה ונועד לדאוג למקלט לפליטים חסרי בית. ארגון אחר היה ה"אגודה לעזרה למהגרים עבריים" (Hebrew Immigrant Aid Society) שהוקם בשנת 1902. שני ארגונים אלה התאחדו בשנת 1909 ויצרו את הארגון "האגודה למקלטים ועזרה עבור מהגרים עבריים" (Hebrew Sheltering and Immigrant Aid Society), הידוע כיום כ-HIAS.

הארגון, שחבריו היו בעיקר מהגרים שהתבססו, חילק את פעילותו לשניים: הנשים עסקו יותר בחיי היום-יום וסייעו למהגרים החדשים יותר במזון, בלבוש ומקום לינה בעוד הגברים התמקדו יותר בשתדלנות ופעילות ארגונית במטרה לסייע בהשגת רישיונות הגירה, בהליך ההתאזרחות בארצות הברית ובמציאת מקורות תעסוקה.

הארגון היה מעורב בסיוע לפליטים לא-יהודים, כדוגמת: פליטי מלחמת וייטנאם, קמבודיה ולאוס. מתחילת המאה ה-21 היאס כולל בפעילותו עזרה ליישוב מחדש וסיוע לפליטים לא-יהודים.

רוברט באוורס, אמריקאי אנטישמי ולאומן לבן, שביצע את הטבח בבית הכנסת בפיטסבורג, טען שפעל כנגד היהודים בשל פעילות ארגון היאס בארצות הברית.

== היאס ישראל ==
היאס ישראל החל את פעילותו טרם הקמת המדינה ופועל בתחומי ההגירה, סיוע לעולים ומבקשי מקלט. הארגון בישראל פועל מול היאס העולמי וכן מול גורמים כגון הסוכנות היהודית. 

בין אפיקי הפעילות של היאס ישראל נכללת תוכנית סיוע משפטי למבקשי מקלט ופליטים. הסיוע ניתן בנושאים כגון הסדרת מעמד ונושאים אזרחיים. בתוכנית פועלים עורכי דין וסטודנטים למשפטים אשר עוברים השתלמויות בתחום דיני הפליטים ומציעים ייצוג למבקשי המקלט.

נוסף על כך, מציעים מלגות לסטודנטים עולים. המלגות מוענקות לסטודנטים עולים חדשים שלומדים במוסדות המוכרים על ידי המועצה להשכלה גבוהה, במסלולים לתואר ראשון וכן ללומדים תארים מתקדמים.

==ראו גם==
* היצ"ם

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://hias.org.il היאס ישראל]
* [https://web.archive.org/web/20051021235528/http://www.hias.org/home.html אתר הארגון] 
* [http://www.amalnet.k12.il/meida/masa/articles/jews0224.asp?bit=1&tat=2 על הארגון] בעמלנ"ט
* [https://www.youtube.com/watch?v=mTNf0PLgJlo&feature=em-uploademail הנחת אבן הפינה למעון היאס לילדים בבאר שבע], יומני כרמל אפריל 1954 (התחלה 6:48)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגונים פוליטיים יהודיים
קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:ארגוני עזרה
ארנור

ארנור הוא שמה של ממלכה דמיונית בלגנדריום של ג'ון רונלד רעואל טולקין.

== היסטוריה בדיונית ==
ממלכת ארנור נוסדה באריאדור בשנת 3320 לעידן השני בארץ התיכונה בידי אלנדיל יוצא נומנור, והייתה לממלכת הדונאדין הראשונה בארץ התיכונה.

אלנדיל עצמו שלט בממלכת ארנור ושלח את שני בניו, איסילדור ואנריון, דרומה להקים את ממלכת הדונאדין הדרומית, ממלכת גונדור.
עיר בירתה הראשונה הייתה אנומינס שעל אגם איוונדים, אך ב־861 לעידן השלישי פורנוסט הייתה לעיר עם מספר התושבים הרב יותר ונהפכה לבירה.

הממלכה שגשגה עד שנת 1300, שאז מלחמת אחים בין שלושת בניו של המלך על הכתר גרמה לתפצלות הממלכה לשלוש מלכויות קטנות: ארתדין, קרדולאן, ורוד'אור. אויבה המושבע של הממלכה, המלך המכשף מאנגאמר ואדון הנזגול, ניצל היטב את הפיצול והחל במסע השמדת המלכויות הנותרות בארנור בפיקודו של סאורון.

ב־1409 רודאהור וקרדולאן נפלו, אך הדונאדין הנותרים מבית ארתדין המשיכו להילחם עוד כשש מאות שנה, עד לשנת 1974, אז הובסו בידי גדודי אורקים ופראי אדם תחת פיקוד מלך אנגמאר.

הממלכה פורקה אך שושלת המלכים המשיכה לחיות במסתור ונדדה באריאדור עד למלחמת הטבעת, שלאחריה אראגורן בן אראתורן, מלך גונדור וארנור החוקי, הקים מחדש את ארנור והחזירה לתהילת העבר.

== שרידי ארנור ==
לאחר שממלכת ארנור נחרבה, כל מה שנותר ממנה הם מספר שרידים: הריסות פורנוסט ואנומינס. מספר צריחים נשארו עומדים כמו הריסות אמון סול (גבעת הרוחות), כמו כן בנתיב בו הלך בילבו ברמות הטרולים יחד עם תורין ושותפיו, ראה בילבו כמה הריסות של צריחים, שלא היו אלא שרידי ממלכת רוד'אור.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20070322122831/http://www.numenore.org/arda/index.php/%D7%90%D7%A8%D7%A0%D7%95%D7%A8 ארנור באנציקלופדיה של טולקין]

קטגוריה:שר הטבעות: מקומות
קטגוריה:ממלכות הארץ התיכונה

de:Regionen und Orte in Tolkiens Welt#Arnor
נבחרת דרום וייטנאם בכדורגל

נבחרת דרום וייטנאם בכדורגל הייתה נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת דרום וייטנאם מ-1949 עד 1975. 

נבחרת דרום וייטנאם השתתפה בשני גביעי אסיה בהם סיימה במקום הרביעי. ב-1991 התאחדה הנבחרת עם נבחרת צפון ווייטנאם ל"נבחרת וייטנאם" (הנבחרת לא שיחקה מ-1976 עד 1990).

==כל גביעי העולם==
*1930 עד 1970 - לא נכנסה
*1974 - לא העפילה

==כל גביעי אסיה==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|- 
| 1956||מקום רביעי||3||0||1||2||6||| 9
|-
| 1960||מקום רביעי||3||0||0||3||2||| 12
|-
| 1964|| colspan="7" rowspan="2" |לא העפילה
|-
| 1968
|-
| 1972|| colspan="7" |פרשה
|-
| 1976|| colspan="7" |לא העפילה
|-
|סה"כ||2/6||6||0||1||5||8||21
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

דרום וייטנאם
קטגוריה:וייטנאם: כדורגל
קטגוריה:נבחרות כדורגל שהתפרקו
עונת רבייה

[[פסיון זהוב בחיזור אחרי הנקבה. בעונת הרבייה הזכרים נצבעים בצבעים מרהיבים ומחזרים אחרי נקבות.]]
לחימות בין הזכרים פורצות בעונת הרבייה. בתמונה זכרי ראמי צבי נלחמים.]]
עונת רבייה היא תקופה מסוימת בשנה בה מתרחשת הזדווגות. בתקופה זו בעלי החיים בתקופת מיוחמים ומוכנים להביא צאצאים לעולם. בדרך כלל, עונת הרבייה היא התקופה בה התנאים בסביבת המחיה נוחים ומתאימים כמו כמות מספקת של מזון ושתייה וטמפרטורה אופטימלית. לבעלי החיים השונים יש עונות רבייה שונות המושפעות ממספר רב של גורמים כמו משך אור יום וגנטיקה. 

באדם, בשונה מיונקים רבים, אין עונת רבייה. בנוסף בפרוקריוטים וחד תאים, כגון חיידק אין עונת רבייה מוגדרת, והרבייה מתרחשת כתהליך מחזורי במשך כל ימות השנה.
==פיזיולוגיה==
הנקבות בתקופה הזאת נכנסות לשלב הייחום, ומפרסמות זאת בכל מיני אמצעים כמו פרומוני ריח, התנהגות, השמעת קולות ואף שינוי במראה. לזכרים של הרבה מיני בעלי חיים יש דו-צורתיות זוויגית, שמופיעה רק לקראת עונת הרבייה לשם החיזור. קרני האייל למשל צומחות לקראת עונת הרבייה כדי שיוכלו לשמש לו להרשמת הנקבות וללחימה בזכרים אחרים. היות שקרניים אלו מכבידות על האייל, הוא משיר את קרניו בסוף העונה.

==עונת רבייה כמבודד טקסונומי==
על פי התפיסה הביולוגית של המין של חוקר האבולוציה ארנסט מייר הגדרת המין של יצור נקבע על ידי הרבייה, כלומר היכולת של שני הפריטים להזדווג בתנאים נורמליים ולהעמיד צאצאים פוריים הם הקובעים ששני הפריטים שייך לאותו מין. אחד מהמבודדים הטקסונומיים הוא עונת הרבייה של היצור, אם לשני יצורים יש עונת רבייה שונה הם שייכים לשני מינים שונים, מכיוון שההבדלים בעונת הרבייה מונעים מהם להזדווג.

קטגוריה:רבייה בבעלי חיים
ונוס מווילנדורף

ונוס מווילנדורף
ונוס מווילנדורף הידועה גם בתור האשה מווילנדורף היא צלמית פרהיסטורית של אישה בגובה 11.1 ס"מ שנתגלה ב-1908 באתר מהתקופה הפלאוליתית העליונה סמוך לווילנדורף (Willendorf) בעמק הוואכאו שבאוסטריה, על ידי הארכאולוג יוזף סומבתי. הצלמית מגולפת באבן גיר אואוליטית מסוג שאינו מצוי באזור וצבועה באוכרה אדומה.

בבדיקה חוזרת של הסטרטיגרפיה באתר העריכו החוקרים שגיל השכבה הארכאולוגית שבה נמצאה הצלמית הוא כ-30,000 שנים לפני זמננו.

הצלמית לא נועדה כנראה להיות פורטרט ריאליסטי אלא אידיאליזציה של הגוף הנשי. הפות, השדיים והבטן התפוחה מודגשים מאוד, דבר המרמז על קשר חזק לפוריות. זרועותיה הזעירות מקופלות מעל שדייה, ואין לה תווי פנים ברורים. ראשה מכוסה במה שנראה כצמות מלופפות, או סוג של כיסוי ראש.

הכינוי המשווה בין צלמית האישה השמנה למדי עם הדמות הקלאסית של "ונוס" עורר התנגדות בקרב חוקרים בני זמננו. כך לדוגמה העיר כריסטופר ויטקומב כי הוא מבטא באירוניה בוז לתפיסת היופי הקדומה והיכולת הטכנית המוגבלת הניכרות בפסל, כמו גם לחוסר הצניעות של הדמות, שלא תאם את תפיסת הנשיות של ראשית המאה ה-20 ([http://witcombe.sbc.edu/willendorf/willendorfname.html קישור]). חוקרים מסוימים דחו את ההשערה כי הצלמית היא איקונין של האלה האם, האלה של אירופה הקדומה הפלאוליתית. יש הסוברים כי בהיותה שמנה היא ייצגה מעמד נכבד בחברת הלקטים-ציידים, ומלבד פוריותה הבולטת, היא הייתה יכולה להיות גם סמל לביטחון והצלחה.

רגלי הצלמית לא עוצבו כך שהיא תוכל לעמוד בעצמה. עקב כך משערים כי הצלמית נועדה להיות מוחזקת בידיים ולא רק להביט בה בלבד. ארכאולוגים אחדים טוענים שהיא שמשה כקמע למזל. אחרים העלו את ההשערה כי הצלמית נועדה להחדרה לפות, כסוג של כישוף שנועד להגביר את הפוריות.

ונוס מווילנדורף היא חלק מאוסף המצוי במוזיאון לתולדות הטבע בווינה.

מאז שצלמית זו נתגלתה וקיבלה את שמה נתגלו צלמיות דומות נוספות וצורות אמנות אחרות מאותה התקופה, המכונות כיום צלמיות ונוס.

==האמצעים הצורניים של ונוס מווילנדורף==
# צורות אורגניות, צורות מעוגלות. הצורות האורגניות מדגישות את סמליות הפריון בגלל שהן הצורות הטבעיות של עולם החי והצומח וכך מודגש שהאישה היא חלק מעולם זה.
# צורות סמליות:
## פירות, המסמלים פוריות ושפע הן בגלל שהפירות והזרעים הם אברי הפריון של הצמחים והן בגלל שהם מזון עסיסי ומזין.
## מעוין עם חור באמצע - בתקופה הפרה היסטורית ציינו כך פריון.
## מעגל קונצנטרי - מעגלים בתוך מעגלים, המסמלים אינסופיות ומחזוריות, כמו מעגל החיים המתחיל ומסתיים ללא הרף.
# שימוש בצורות מוכללות - ללא פרטים אנטומיים מדויקים, בגלל שהצלמית מדברת על כל אישה ולא על אחת מסוימת.
# פרופורציות ערכיות - יחסי גדלים לפי ערכם ולא לפי גודלם במציאות. איברים לא חשובים מוקטנים או לא נמצאים כלל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://witcombe.sbc.edu/willendorf כריסטופר ל.ס. אי. ויטקומב, "נשים בפרהיסטוריה: ונוס מווילנדורף"] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צלמיות ונוס
קטגוריה:אירופה: ארכאולוגיה
דניאל גרינברג (מחנך)

דניאל גרינברג (באנגלית: Daniel Greenberg; 28 בספטמבר 1934 – 2 בדצמבר 2021) היה פרופסור אמריקאי לפיזיקה באוניברסיטת קולומביה. נמנה עם מייסדי בית הספר סדברי ואלי שבפריימינגהאם, מסצ'וסטס, בארצות הברית. גרינברג כותב טור בעיתון יומי. בעשורים האחרונים השתתף בכתיבתם ועריכתם של מספר ספרים על הדגם החינוכי של בית הספר. 

ספרו "בית הספר סדברי ואלי: לגדול במקום אחר" (הוצאת המכון לחינוך דמוקרטי, 2002) תורגם לעברית.

==ראו גם==
* בית הספר סדברי ואלי

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.beofen-tv.co.il/sudbury/index.html "סוף סוף חופשי - בית הספר סדברי ואלי"] - שלושה פרקים מתורגמים מספרו של דניאל גרינברג.

קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:חינוך אלטרנטיבי
קטגוריה:חינוך דמוקרטי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021
תור (מבנה נתונים)

סדר יציאת האיברים נקבע על פי סדר כניסתם ([[FIFO)]]
במדעי המחשב, תור (queue) הוא מבנה נתונים מופשט המוגדר על ידי הפעולות הבאות:
* הכנסה (enqueue) - הוספת אובייקט אחד חדש בסופו של התור
* הוצאה (dequeue) - הוצאתו של האובייקט הנמצא בראש התור
* בדיקה אם התור ריק (isEmpty)
* בדיקת ערך בראש התור (peek)
כל הפעולות מתבצעות בסיבוכיות <math>\ O(1)</math>, כלומר במספר פעולות שאיננו תלוי בגודל הקלט.

פעולות ההכנסה וההוצאה בתור מבוססות על העיקרון נכנס ראשון - יוצא ראשון FIFO, זאת בניגוד למחסנית שמממשת את אותן הפעולות, אבל לפי עקרון הנכנס אחרון - יוצא ראשון - LIFO (או: נכנס ראשון-יוצא אחרון - FILO).

==מימוש תורים==
ישנם שני מימושים נפוצים לתור:
* מימוש בעזרת מערך לשמירת הנתונים, ומשתני עזר לשמירת מיקומו של ראש התור וזנבו בתוך המערך. זה למעשה מימוש על ידי חוצץ מעגלי. זהו המימוש הטבעי כאשר גודלו המקסימלי של התור חסום וידוע מראש. כאשר גודלו של תור לא חסום, ניתן לממש אותו בעזרת מערך דינאמי.
* מימוש באמצעות רשימה מקושרת, עם מצביע אל ראש הרשימה ואל סופה, או בעזרת רשימה מקושרת מעגלית. למימוש זה יתרון על פני מימוש במערך בכך שהוא תופס בזיכרון רק את המקום המינימלי ההכרחי עבור התור בכל רגע נתון, ואין לו חסמים מלאכותיים על גודלו. מצד שני, נדרשת הקצאת זיכרון דינמית, וכן קשה להשיג לוקליות של המידע.
==יישומי התור==
תורים משמשים באלגוריתמים הדורשים שמירה על סדר במהלך העברת הנתונים (למשל באלגוריתם חיפוש לרוחב), להעברת הודעות בין תהליכונים (חוטים) של תהליך, ובמבני נתונים מורכבים יותר המשמשים לטיפול בריבוי משימות במערכות הפעלה מודרניות, טיפול בבקשות הנכנסות בשרתי אינטרנט, וכדומה.
==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://algoritmim.co.il/just-code/implement-queues-in-python/ מימוש תורים בפייתון באתר "מאיה כותבת אלגוריתמים"]

קטגוריה:מבני נתונים
פארק גוספורד

פארק גוספורד (באנגלית: Gosford Park) הוא סרט משנת 2001, אשר ביים רוברט אלטמן, וכתב ג'וליאן פלוז לפי רעיון של אלטמן ובוב בלבן. אנסמבל רב-משתתפים של שחקנים מהשורה הראשונה לוהקו לתפקידים בסרט, שהיה מועמד לשבעה פרסי אוסקר. הסרט זכה בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב עבור הבימוי. בנוסף היה מועמד לפרס האוסקר בקטגוריות "הסרט הטוב ביותר", "הבמאי הטוב ביותר" והתלבושות. מגי סמית' והלן מירן היו מועמדות בקטגוריית שחקנית המשנה.

== תקציר העלילה ==
עלילת הסרט מתרחשת בשנת 1932 באנגליה, קבוצה של אנשי אצולה בריטים ואורחים אמריקאים מתאספת לסוף שבוע של ציד באחוזה כפרית בשם "פארק גוספורד" (הסרט צולם בוורת'הם פארק). במהלך סוף השבוע נרצח בעל האחוזה, סר ויליאם מקורדל, והבלש משטרה המקומי מנסה לגלות מי הרוצח. הסרט מנווט בין עולמם של האדונים, בעלי האחוזה ואורחיהם, ובין המשרתים. 

הסרט עוקב אחרי מספר רב של דמויות וקוי עלילה, שחלקם עוסק ביחסים המורכבים בין הדמויות השייכות למעמדות השונים בחברה הבריטית. משולב בו סיפור בלשי בנוסח אגאתה כריסטי, וסיפורי דרמה בנוסח סדרת הטלוויזיה "אדונים ומשרתים".

סיפור הסרט הוא בדיוני לחלוטין אך אחת הדמויות, אייבור נובלו, מבוססת על זמר ידוע מאותה תקופה, ומגלם אותו ג'רמי נורתהם.

== צוות השחקנים ==
* מגי סמית' - קונסטנס טרנתהם
* מייקל גמבון - ויליאם מק'קורדל
* קריסטין סקוט-תומאס - סילביה מק'קורדל
* צ'ארלס דאנס - לורד ריימונד סטוקברידג'
* ג'רלדין סמרוויל - לואיזה סטוקברידג'
* טום הולנדר - אנתוני מרדית
* ג'רמי נורת'הם - אייבור נובלו
* בוב בלבן - מוריס וייסמן
* ג'יימס וילבי - פרדי נסביט
* קלאודי בלקלי - מייבל נסביט
* לורנס פוקס - רופרט סטנדיש
* ראיין פיליפה - הנרי דנטון
* סטיבן פריי - המפקח תומפסון
* קלי מקדונלד - מרי מקיכרן
* קלייב אוון - רוברט פארקס
* הלן מירן - גברת וילסון
* איילין אטקינס - גברת קרופט
* אמילי ווטסון - אלסי
* אלן בייטס - ג'נניגס
* דרק ג'קובי - פרוברט
* ריצ'רד אי. גרנט - ג'ורג'
* ג'רמי סוויפט - ארתור
* סופי תומפסון - דורותי
* מג ויין אוון - לואיס
* אדריאן סקרבורו - בארנס
* פרנק ת'ורנטון - מר בורקט

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטי מסתורין
קטגוריה:סרטי פשע
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס גילדת שחקני המסך - סרטים
קטגוריה:סרטי רוברט אלטמן
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט הבריטי הטוב ביותר
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2001
קטגוריה:זוכי פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לאנסמבל המשחק הטוב ביותר
קטגוריה:סרטי 2001
הסירחון הגדול

קריקטורה שפורסמה במגזין [[פאנץ' ב-1855, כתגובה למכתב ששלח המדען מייקל פארדיי בנושא הזוהמה בתמזה]]
הסירחון הגדול (באנגלית: The Great Stink או The Big Stink) היה אירוע בקיץ 1858 בו עזבו תושבי מרכז לונדון את העיר בשל ריח הביוב שעלה מנהר התמזה.<ref></ref>

==גורמי הסירחון==
בתחילת המאה ה-19 הייתה ללונדון מערכת ביוב שכָללה בעיקר שימוש בנחלים שכוסו ושפיכת שפכי העיר לתמזה. באותה עת החל השימוש במערכות אינסטלציה מודרניות בבתים, והומצאו השירותים המודרניים הכוללים שטיפת האסלה במים. שימוש בשירותים מסוג זה הגביר מאוד את כמות השפכים שייצרה העיר. בעוד שבעבר השתמשו תושבי העיר בסירי לילה, כעת נהגו לשטוף את השפכים בכמויות מים אשר הכפילו ושילשו בזמן קצר את כמויות הביוב של העיר. בנוסף, תיעוש העיר הביא לשפכים רבים מבתי מטבחיים וממפעלים בעיר.

ביוב זה נשפך בסופו של דבר אל נהר התמזה אשר שימש כמקור מי השתייה של חלק מתושבי העיר. מים מזוהמים אלה הביאו להתפשטות מגפות כולרה. עד אותה עת חשבו שהמחלה נגרמת ממיאזמה (אוויר מזוהם). ב-1849 פרסם ג'ון סנואו חיבור, בו הוא פיתח את התאוריה שמקור המחלה הוא מים מזוהמים. סנואו הגיע למסקנה זו לאחר שהבחין שתושבי אזורים מסוימים, הנסמכים על מקורות מים ספציפיים, נוטים לחלות בכולרה יותר מאשר תושבים של אזורים אחרים. בעת התפשטות המגפה באזור הסוהו בשנת 1854, הוא זיהה שוב את המים המזוהמים כמקור להתפרצות, והביא לסגירת הבאר ממנה נשאבו המים לתושבי האזור.

בשנת 1848 התאחדו מספר גופים מקומיים והקימו את הוועדה המטרופולית לביוב אשר בדקה את מערכת הביוב של העיר והגיעה למסקנה שיש להרחיבה. בשנת 1855 הוחלפה הוועדה על ידי מועצת העבודות המטרופולינית של לונדון, אשר המשיכה לדון בנושא. תקציבים לביצוע הרחבה זו הוקצו רק בעקבות "הסירחון הגדול".

==קיץ 1858==
קיץ 1858 היה קיץ חם ויבש במיוחד. בשל הטמפרטורות הגבוהות והיעדר הגשם ירדו מפלסי התמזה ויובליו, ואחוז הזיהום בהם עלה. בשל הזיהום במים והטמפרטורות הגבוהות שלהם, התרבו הבקטריות במים והסירחון החל להתפשט ברחבי העיר לאורך הנהר ויובליו.
הריח הגיע לעוצמה כזו שבארמון וסטמינסטר כוסו החלונות בווילונות הטבולים בכלוריד הסידן (בורית) על מנת שהריח לא ייכנס. חברי בית הנבחרים דנו בהצעות להעביר את בית הנבחרים ולפנות את התושבים להמפטון קורט ואוקספורד. גשם שירד ניקה את האוויר והעלה את מפלס המים, וכך נפתר המשבר.

==תוצאות הסירחון==
בעקבות הסירחון מינה הפרלמנט הבריטי ועדה אשר תמליץ כיצד למנוע את הישנות הסירחון.
מועצת העבודות המטרופולינית של לונדון קיבלה בשנת 1859 את המלצות המהנדס הראשי שלה, ג'וזף באזאלגט, שכללו את הקמת מערכת הביוב של לונדון המשמשת את העיר עד היום.

== לקריאה נוספת ==

* בילי מלמן, לונדון – מקום, אנשים ואימפריה. תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, אוניברסיטה משודרת, 2009. פרק ד': "הסירחון הגדול" – פסולת, מגפות ומודרניות. (הספר בקטלוג ULI)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לונדון: אסונות
קטגוריה:תמזה
קטגוריה:1858
קטגוריה:ביוב