OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שער העמקים

שַׁעַר הָעֲמָקִים הוא קיבוץ שיתופי בעברו (כיום הקיבוץ מופרט), השייך לזרם התנועה הקיבוצית המאוחדת (בעבר השתייך לקיבוץ הארצי השומר הצעיר). הקיבוץ שוכן באזור הצפון (גליל מערבי תחתון), ליד קריית טבעון, ושייך למועצה אזורית זבולון.

הקיבוץ שנוסד ב-1929 ברומניה, התאחד עם גרעין יוגוסלבי, ושני הגרעינים עלו לקרקע באזור חרתיה ב-2 ביוני 1935.

עיקר פרנסתו של היישוב על מפעל דודי השמש "כרומגן" ובנוסף קיימים בו ענפי חקלאות כגון רפת, מטעי אבוקדו וגידולי שדה; כמו כן פועל בו בית סיעודי ("מול כרמל"), ענף חינוך וענף של יזמויות.

==מקור השם==
ב-1 בפברואר 1935 החליטו בשיחת הקיבוץ להציע לוועדת השמות של הקרן הקיימת לישראל (קק"ל) שלושה שמות שמתוכם ייבחר שמו החדש של הקיבוץ. השמות היו: חרתיה, שער העמק, בין עמקים. הוועדה הציעה את השם שער העמקים, ורוב החברים קיבלו אותו בשמחה.

שמו של היישוב נובע ממיקומו, "המחבר" בין עמק יזרעאל לעמק זבולון.

==היסטוריה==
ב-14 ביוני 1929 התכנסה בחוות ההכשרה "מסדה" אשר בבסרביה קבוצה של חלוצי השומר הצעיר ברומניה, שהניחה את היסוד לקיבוץ העלייה המאורגן הראשון מאותה מדינה. עם מייסדי הקיבוץ נמנה אהרן כהן.

בספטמבר 1929 עלו ראשוני החברים. כמקום ריכוזו הזמני של הקיבוץ נקבעה חדרה. ב-15 באוקטובר 1929 הגיעה קבוצת עלייה שנייה. בינואר 1930 הגיע מספר החברים בקיבוץ לשלושים.

הקיבוץ השתכן בחדרה ב"חצר גלילי" וחבריו עסקו בחקלאות ביישובי האזור. הסביבה הייתה נגועה בקדחת מאד ועובדה זו גרמה לחברים לדאגה רבה. כאשר הועלתה ההצעה לעבור למגדיאל, קיבלו זאת החברים ללא היסוס. ב-3 במרץ 1930 עברו ראשוני החברים למגדיאל, וב-15 במרץ 1931 נולד הילד הראשון של הקיבוץ, רמי.

ב-10 במרץ 1932 נוסד קיבוץ עלייה א' ביוגוסלביה. ב-15 במאי 1932 קיבוץ ה' מרומניה, שישב בנס ציונה, התאחד עם קיבוץ מגדיאל. ב-1932 נקלע הקיבוץ למשבר וחברים רבים עזבו. כדי לייצב את המצב החברתי השברירי נדרשו החברים להצהיר מי נשאר ומי לא. ב-29 במאי 1933 התאחד קיבוץ מגדיאל עם הגרעין היוגוסלבי שבמשמר העמק.

ב-20 בינואר 1935 נקבע אתר ההתיישבות של הקיבוץ בחרתיה (הכפר הערבי שזוהה עם חרושת הגויים המקראית). ב-2 ביוני 1935 עלה הקיבוץ להתיישבות בחרתיה. ממגדיאל עלו לחרתיה 107 חברים ו-3 ילדים. מבנה קבע ראשון, מבטון, שכלל 12 חדרים, הוקם בשנת 1936, בעזרת הלוואה מהקרן הקיימת. מבנה שני ובו שמונה חדרים הוקם על ידי קרן מגרמניה, ובית ילדים הוקם במימון ויצו ביוגוסלביה. 

בשנותיו הראשונות סבל הקיבוץ מהתקפות פורעים ערבים ושני חברים נהרגו בקרבת המשק.

==ארכאולוגיה==
בשטח הקיבוץ התגלה בשנת 1966 אתר ארכאולוגי שהחל להיחפר בשנת 1984 על ידי בן הקיבוץ יהודה נאור ופרופ' ארתור סג"ל. האתר שהתגלה הוא מצד שער העמקים, המתוארך לתקופה ההלניסטית.

==גלריית תמונות==
<gallery>
shaarhaamakim01.JPG|הכניסה הראשית לחדר האוכל
Shaar_haamakim.JPG|שער העמקים וקריית טבעון במבט מתל מעמר (צומת העמקים)
Kibbutz Shaar Haamakim.jpg|טחנת הקמח של שער העמקים בשנות ה-50 של המאה ה-20

</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* תמונות [https://haifa-primo.hosted.exlibrisgroup.com/primo-explore/collectionDiscovery?vid=HAU&inst=972HAI_MAIN&collectionId=81165294680002791&lang=iw_IL מאוסף קיבוץ שער העמקים] מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה
* 
* [https://jfc.org.il/news_journal/27527-2/93042-2/ חגיגות העשור לקיבוץ שער העמקים], באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:קיבוצי הקיבוץ הארצי
קטגוריה:קיבוצים במחוז חיפה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1935
להבות הבשן

לַהֲבוֹת הַבָּשָׁן הוא קיבוץ הנמצא בעמק החולה כעשרה ק"מ דרומית-מזרחית לקריית שמונה, בתחומי המועצה האזורית הגליל העליון. השתייך לקיבוץ הארצי אשר התמזג עם התק"ם לתנועה הקיבוצית.

הקיבוץ קרוי על שם הגרעין המייסד, שבחר את השם "להבות" על שם ספרו של הסופר הפולני סטניסלב בז'וזובסקי "Płomienie" שראה אור בשנת 1908. הספר תורגם לעברית על ידי בנימין טנא בשנת 1939 והוצא לאור על ידי ספריית הפועלים. מספר שנים לאחר עלייתו לקרקע נוספה לשם הקיבוץ המילה "הבשן" על שם הרי הבשן, למרגלותיהם הוא שוכן.

==תולדות==
עליית הקיבוץ לקרקע
הקיבוץ עלה על הקרקע ביום השנה להצהרת בלפור ב-2 בנובמבר 1945. מייסדיו היו עולים של עליית הנוער מגרמניה ומפולין ובוגרי השומר הצעיר מהארץ, חברי גרעין "להבות" שנוסד ב-1940 וישב במשך 5 שנים בהמתנה להתיישבות בכרכור. בשנת 1947 העתיק את מיקומו מגבעה שכנה למיקומו הנוכחי על אדמות הכפר הערבי ח'יאם אל-וליד. בעת פרוץ מלחמת העצמאות הוא היה הנקודה הקרובה ביותר לגבול הסורי ונבנה כיעד מבוצר. הדרך אל הנקודה לא הייתה סלולה ומכפר סאלד אף הייתה מלאה במהמורות. לקראת הכניסה לתוקף של ההפוגה הראשונה תקפו הסורים לכיוון להבות הבשן וכפר סאלד, אך נהדפו.

במלחמת העצמאות, הותקף הקיבוץ מספר פעמים על ידי כוחות סוריים. בינואר 1948 הוא הותקף בפעם הראשונה והתוקפים הונסו על ידי המגינים וכוחות בריטיים. ב-7–8 באפריל 1948, הותקף הקיבוץ על ידי כוחות סוריים אך לא נכבש. חבר הקיבוץ ושני לוחמי פלמ"ח נפלו באותו קרב. התקפות נוספות על להבות הבשן נהדפו ללא נפגעים.

עד מלחמת ששת הימים סבל הקיבוץ מהתקפות והתנכלויות של הצבא הסורי שעמדותיו צפו על הקיבוץ מרמת הגולן. שיאן היה בהפגזה ב-3 בדצמבר 1958 בה נפלו בשטח הקיבוץ כ-300 פגזים שהרסו את חדר האוכל ומבנים נוספים. כמה שבועות מאוחר יותר, ב-23 בינואר 1959, נרצח חבר הקיבוץ יעקב ניר על ידי חיילים סורים כשרעה את עדר הבקר של הקיבוץ ליד הגבול.

בתחילת שנות ה-2000 שינה הקיבוץ את אורחות חייו והיה לקיבוץ משתנה (מופרט).

לצד הקיבוץ הוקמה שכונת הרחבה קהילתית, שתושביה שותפים לחיי הקהילה אך אינם חברי הקיבוץ.

== כלכלת הקיבוץ ==
*בעבר הייתה לקיבוץ רפת חלב שחוסלה בתחילת שנות ה-70
* חקלאות: גידולי שדה, מטעים, בקר, לולים (משנת 1975) ומדגה.
* תעשייה: מפעל "להבות" (ייצור ומיגון בע"מ לפיתוח וייצור מערכות לכיבוי אש).
* תיירות: הקיבוץ מפעיל מרכז חדרי אירוח (צימרים).

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160304093024/http://www.galil-net.org.il/HTMLs/article.aspx?C2004=13341&BSP=13018%2F להבות הבשן] במרכז המידע להתיישבות בגליל
* 
* [http://lehavot.org/node/1127|אתר קיבוץ להבות הבשן, ריאיון עם יוסי עוזרד על ספרו קיבוץ-ברלין, הוצאת כנרת זמורה ביתן 2013, 317 עמודים. הספר מתאר בצורה כמעט אוטוביוגרפית את חייו של עוזרד בקיבוץ להבות הבשן ואילך].
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1947
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:קיבוצי הקיבוץ הארצי
קטגוריה:עמק החולה: יישובים
קטגוריה:מקבלי נס הקוממיות
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם ספרים
ליבנים

ליבנים (לִבְנִים) הוא מושב חקלאי וקהילתי בגליל העליון, צפונית-מערבית לכנרת במערב בקעת גנוסר השייך למועצה אזורית מרום הגליל.

המושב תוכנן כחלק מהגוש המזרחי של תוכנית המצפים בגליל.
המושב הוקם בשנת 1982 על ידי 10 אנשים מהמושבים בסביבה כמושב עובדים.

בשנת 1989 המושב החקלאי פתח את זרועותיו לתושבים נוספים.

שמו של המושב הוא כשם עצי הליבנה הגדלים באזור.

מושב ליבנים מונה כמאה משפחות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.romgalil.org.il/cds/313/ ליבנים] באתר הרשות לפיתוח הגליל
* [https://web.archive.org/web/20150301012804/http://www.livnim4u.co.il/ ליבנים - האתר הרשמי של היישוב]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1982
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
לפידות

לַפִּידוֹת הוא מושב ליד כרמיאל ומעלות תרשיחא השייך למועצה אזורית מעלה יוסף ומהווה היישוב הדרומי ביותר בה.

== היסטוריה ==
היישוב הוקם בשנת 1978 על ידי בני מושבים מהאזור ובשיתוף הסוכנות היהודית. שמו סמלי, לקוח מן התנ"ך: דבורה אשת לפידות.

לפי הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ביישוב 42 משקי בית, בהם כ-122 תושבים. המושב מכיל שכבות גיל מגוונות. אופי ההתיישבות חילוני, אך מתקיימות תפילות בבית הכנסת בכל שבת וחג.

ביישוב קיים משק עופות משותף לתושבי המושב וכן משק חקלאי של אחת המשפחות, הכולל רפת וחוות סוסים. רוב האוכלוסייה מתפרנסת בעיקר באזור התעשייה תפן.

החלה בניית הרחבת המושב. כרגע מכשירים שטח ל-33 יחידות דיור מתוך 147 הצפויות.

כ-500 מטר דרומית למושב שוכנת מערת לפידות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.romgalil.org.il/cds/266/ לפידות] באתר הרשות לפיתוח הגליל
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1978
מחלוקת הטבילה מחדש

מחלוקת הטבילה מחדש היא מחלוקת שהתעוררה באמצע המאה השלישית ביחס לנוהג הנכון ביחס לנוצרים שכפרו בדתם וביקשו לשוב לכנסייה.

באפריקה ובאסיה הקטנה נוצר בתחילת המאה השלישית מנהג לטבול מחדש כופרים ששבו לחיק הנצרות. ככל הנראה, נוצר הנוהג באפריקה בזכות צווי ויעוד קרתגו שנערך ככל הנראה בין השנים 218 ו-222; ואילו באסיה הקטנה נבע ככל הנראה מוויעוד איקוניום שנערך בין 230 ו-235.

[[סטפנוס הראשון]]
המחלוקת ביחס לטבילה מחדש, שהתעוררה אחרי רדיפות דקיוס בשנת 250 מקושרת במיוחד לאפיפיור סטפנוס ולבישוף קרתגו קיפריאנוס, שהיה התומך הנלהב ביותר במנהג הטבילה מחדש, ואף קיבל אישור לה בוויעוד שנערך בקרתגו בשנת 256 ובו השתתפו שמונים ושבעה בישופים. הטיעון המרכזי של קיפריאנוס והבישופים היה, כלשונו של הבישוף הונורטוס מטקה: "מאחר שישו הוא האמת, עלינו ללכת בעקבות האמת ולא בעקבות המנהג". האפיפיור, לעומתו, התנגד לכך בתוקף וציווה להסתפק בנוהג הישן, לפיו הבישוף מניח את ידיו עליהם בעת קבלת רוח הקודש (פניטציה, paenitentiam).

קיפריאנוס, ותומכו הקנאי פירמיליאנוס לא הצליחו להראות כי מנהג הטבילה מחדש עתיק יותר ממנהג הנחת הידיים, מה שהחליש מאוד את עמדתם בדיון, וחיזק את עמדתו של סטפנוס. במחלוקת זו הסכים לדעתו של סטפנוס המחבר האלמוני של "טבילה מחדש", שפסל את הטבילה מחדש משום שביקשה לבטל מנהג עתיק יותר, כאשר הנוהג המקובל הוא לא לשנות דבר.

אוגוסטינוס, בחיבורו נגד הדונטיזם משנת 400 לערך סוקר בהרחבה את טיעוניו של קיפריאנוס ומראה כי גם הוא מכיר בעתיקות המנהג וסובר כי אין לטבול מחדש, קודם כל כי זה היה המנהג האפוסטולי. אילו היו כל האנשים נדרשים, טען אוגוסטינוס, להטבל פעם אחת את טבילת יוחנן המטביל ובשנייה טבילת ישו, ישתמע מן הדבר שטבילתו של ישו—הטבילה המקורית של הנוצרים—אינה שלמה ומלאה ואינה מספיקה לישועה.

וינקנטיוס מלרין (vincentius), כתב בערך בשנת 434 וטען כי הפרשנות החדשה של קיפריאנוס פסולה מעצם היותה חדשה ומעוררת מחלוקת ומנוגדת לנוהג הקנוני. הוא מסכים לפעולתו של סטפנוס "המבורך" לשמר את הישן ולדחות את החדש.

גם וינקנטיוס וגם אוגוסטינוס כתבו את דבריהם כנגד הכפירה הדונטיסטית, וייתכן כי השניים היו מתנגדים גם לחידוש נכון אם אומץ בידי הצד שכנגד במחלוקת, שבשורשה עמד ויכוח על סמכות וכוח - ובמקרה זה, סביב זכותם של בישופים לכונן מנהגים שלא בהיתר מהאפיפיור, ובהשלכה, על סמכותו של האפיפיור ביחס לבישופים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://cdn.theologicalstudies.net/67/67.2/67.2.2.pdf VALIDITY OF BAPTISM AND ORDINATION IN THE AFRICAN RESPONSE TO THE “REBAPTISM” CRISIS: CYPRIAN OF CARTHAGE’S SYNOD OF SPRING 256]
* [http://www.jstor.org/stable/43665336 CYPRIAN OF CARTHAGE'S WRITINGS FROM THE REBAPTISM CONTROVERSY: TWO REVISIONARY PROPOSALS RECONSIDERED].
* [http://www.newadvent.org/cathen/02258b.htm#VIII אנציקלופדיה קתולית]
* [http://www.ccel.org/ccel/schaff/npnf104.html אוגוסטינוס, טבילה, נגד הדונטיסטים (de baptisimo contra donatistas)]
* [http://www.ewtn.com/library/indexes/PATRISTC.htm אנונימי, טבילה מחדש (de rebaptismate) (אנגלית)]
* [http://www.ccel.org/ccel/schaff/npnf211.html וינקנטיוס מלרין, עזר לזיכרון (commonitorio)]

קטגוריה:היסטוריה של הנצרות
קטגוריה:מחלוקות ופולמוסים
קטגוריה:המרת דת
הלבנת אלמוגים

אלמוג מולבן ב[[שונית אלמוגים באיים המלדיביים]]
הלבנת אלמוגים (בליצ'ינג) הוא אובדן הצבע המתרחש באלמוגים עקב פגיעה באצות חד-תאיות (זואוקסנטלות) סימביוטיות. במקרים רבים הלבנת האלמוגים מובילה למותם (מרעב) של האלמוגים שנפגעו, ובכך היא מהווה איום גדול על שוניות האלמוגים.

שוניות אלמוגים מהוות כשלושה אחוזים מכלל שטח האוקיינוסים, אבל הן כוללות כרבע מכלל מיני האורגניזמים שבאוקיינוסים. בשונית האלמוגים קיימת סימביוזה בין האלמוג המאכסן ובין האצות החיות באלמוג. האצות האלה יכולות לבצע פוטוסינתזה (הטמעה), ובנוכחות אור להפוך פחמן אנאורגני, שאינו זמין לאלמוג, לפחמן אורגני זמין לאלמוג. נוכחות האצות חשובה לחיי האלמוג מכיוון שמקור התזונה העיקרי שלו הוא תוצרי הפוטוסינתזה של האצות.

בשני העשורים האחרונים התרבו הדיווחים על הופעת מחלה בשוניות אלמוגים הקרויה הלבנת אלמוגים. הלבנת אלמוגים נובעת מפגיעה במערכת הסימביוטית אלמוג-אצה. האצות הן צבעוניות, ופגיעה בהן גורמת לאלמוג להיראות לבן, ומכאן שם המחלה. ללא האצות האלמוג יכול עדיין לצוד באמצעות זרועות הציד שלו, אבל הוא למעשה מורעב, ונמצא בסכנת מוות.

הלבנת האלמוגים מתרחשת באופן מחזורי על פני השנה. שוניות שנראות בריאות בחורף יכולות להיות לבנות לגמרי עם בוא הקיץ, ונראה שחלק ממנגנוני המחלה קשורים לטמפרטורת המים. חלק מהאלמוגים מצליח לשרוד בתקופת החום ועם התקררות המים הם מחדשים את הסימביוזה עם האצות, ונראים בריאים עד לגל הבא של המחלה. חלק מהאלמוגים מת בעקבות ההרעבה הקשורה במחלה. הלבנת האלמוגים מקושרת להתחממות מי הים בכלל ולהתחממות העולמית בפרט. בתקופות בהן התחממות המים ארוכה יותר המחלה ארוכה וקשה יותר.

ב-1998 דווח כי 20% מהאלמוגים בשוניות האוקיינוס סבלו מעקת חום שיכולה הייתה לגרום להלבנה, ב-2010 דווח על 35% ובין השנים 2014 ועד 2017 דווח על 56%.

במשך השנים התרחבה מאוד התופעה של הלבנת אלמוגים, ופגעה במערכת האקולוגית בים. היום המחלה נפוצה בכל שלושת האוקיינוסים הגדולים, והיא פוגעת בשוניות האלמוגים בכחמישים מדינות ברחבי העולם. יותר מ-50% מהאזורים שבהם יש שוניות אלמוגים סבלו מעקת חום חמורה דיה כדי להלבין אותם. בארצות רבות שוניות האלמוגים הן אבן שואבת לתיירות, ולכן לשמירה על המערכת הזאת ישנה חשיבות כלכלית, נוסף על החשיבות האקולוגית.

ב-2024 סבלו 80% מהאלמוגים בשונית המחסום הגדולה מעקת חום ברמת הלבנה.<ref></ref> גם בשונית האלמוגים של אילת בים האדום ובאלמוגים בים התיכון נצפתה תופעת הלבנת האלמוגים. קבוצת חוקרים ישראלית חוקרת בשנים האחרונות את התופעה הזאת בים האדום ובים התיכון בשונית האלמוגים של אילת.

==קישורים חיצוניים==

* אירוס ברוורמן, [https://hazmanhazeh.org.il/anthropocene/ משבר בתפיסת שימור הטבע], מגזין הזמן הזה, דצמבר 2018
*[http://www.bbc.com/news/world-australia-35914009 Australia's Great Barrier Reef hit by 'worst' bleaching] מאתר ה-BBC
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:איומים ומפגעים סביבתיים
קטגוריה:שינוי אקלים
קטגוריה:אלמוגים
דיוניסיוס (אפיפיור)

דיוניסיוס (בלטינית: Dionysius) היה אפיפיור בין השנים 259–268. דיוניסיוס כנראה נולד ביוון הגדולה, אך אין הוכחה לכך. הוא היה פרסביטר בכנסייה הרומית ונטל חלק במחלוקת סביב תקפות טבילת הכופרים. הוויכוח גרם לבישוף דיוניסיוס מאלכסנדריה לכתוב אליו מכתב בנושא זה. אחרי מותו של האפיפיור סיקסטוס השני נותר הכס האפיפיורי ריק משך כמעט שנה, משום שרדיפתם של הנוצרים לא אפשרה לבחור ראש חדש לכנסייה. רק כאשר שככו הרדיפות ניתן היה לבחור את דיוניסיוס למשרה ב-22 ביולי 259.

כמה חודשים אחרי עלות דיוניסיוס לכס האפיפיור, הקיסר ולריאנוס שהוביל את הרדיפות נגד הנוצרים נתפס על ידי מלך פרס שאפור הראשון והוצא להורג. יורשו, הקיסר גליאנוס, הוציא צו סובלנות שהביא את הרדיפות לקיצן. גליאנוס התיר בצו לנוצרים, כפי שמספר אאוסביוס, לצאת ממקומות מחבואם (או, קריאה אחרת, לשוב ולקבל את רכושם) והכיר לראשונה ברכוש הכנסייתי ובהיררכיה הכנסייתית. תקופה זו נמשכה כארבעים שנה, ומוכרת כ"השלום הקטן של הכנסייה".

בערך כשנה אחרי עלייתו לכס, בשנת 260 התעוררה סערה מתמשכת סביב מכתב של הבישוף דיוניסיוס מאלכסנדריה לאמוניוס ואאופרנוריוס בו השווה את האל לכורם ואת הלוגוס, הבן, לגפן, ותיאר את תכונותיו האנושיות של הבן (היינו, ישו). תיאור זה הביא לגינוי שלו ונטען כי דיוניסיוס ערך ויעוד ברומא בשנה זו ליישב את העניין ופרסם מכתב דוקטרינרי שבו הוקיע את תורתו השגויה של סבליוס, שהרחיק לכת וטען כי האל האב, ישו הבן (המילה, הלוגוס) ורוח הקודש היו ישויות נפרדות, ולא ביטויים של אותה ישות. אתנסיוס, שתיאר את הפרשה בפירוט, ביאר את עמדתו של דיוניסיוס מאלכסנדריה, הבהרותיו והתנצלויותיו, ויישב את טיעונו עם הדוקטרינה האורתודוקסית. סינוד אנטיוכיה שהדיח את הבישוף פאולוס מסמוסטה, שאף הוא אחז בדעות לא-אורתודוקסיות בנוגע לשילוש הקדוש שלח מכתב לדיוניסיוס בנוגע להליכי ההדחה שננקטו.

דיוניסיוס מת ב-26 בדצמבר 268 והיה האפיפיור הראשון שלגביו לא נטען במסורה הנוצרית כי מת כמרטיר. צוו של גליאנוס לביטול רדיפות הנוצרים היה עתיד להיוותר בתוקף עד שנת 303.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.newadvent.org/cathen/05009b.htm אנציקלופדיה קתולית]
* [http://www.ccel.org/ccel/schaff/npnf201.html אאוסביוס פמפיליוס, היסטוריה של הכנסייה]
* [http://www.ccel.org/ccel/schaff/npnf204.html אתנסיוס, הגנה על דיוניסיוס (de sententia sionysii)]
* [http://www.ccel.org/fathers2/ANF-06/anf06-34.htm#TopOfPage דיוניסיוס מאלכסנדריה, אגרות וקטעי אגרות]
* [http://www.ccel.org/fathers2/ANF-06/anf06-33.htm#P1495_426443 דיוניסיוס מאלכסנדריה, קטעי כתבים]
* [http://www.ccel.org/ccel/schaff/anf07.html דיוניסיוס (אפיפיור), נגד הסבליאניזם]
* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-3
קטגוריה:נפטרים ב-268
נבחרת זארלנד בכדורגל

נבחרת סארלנד בכדורגל הייתה נבחרת הכדורגל הלאומית של השטח האוטונומי סארלנד מ-1950 עד 1956. 

נבחרת סארלנד שיחקה בסך הכול 19 משחקים (עשרה מהם נגד נבחרות ב'). ב-1957 סארלנד חזרה להיות חלק מגרמניה המערבית ולכן הופסקה פעילות הנבחרת.

הנבחרת לא נרשמה לטורניר המוקדמות של מונדיאל 1950 כיוון שקיבלה את אישור ההשתתפות בטורנירים רשמיים של פיפ"א רק כשבועיים לפני התחרות. היא כן נרשמה למוקדמות מונדיאל 1954, אך לא הצליחה להעפיל למונדיאל עצמו לאחר שסיימה במקום השני מתחת לגרמניה המערבית ומעל ל שסיימה במקום השלישי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גרמניה: ספורט
סארלנד
קטגוריה:חבל הסאר: ספורט
נבחרת סנט קיטס ונוויס בכדורגל

נבחרת סנט קיטס ונוויס בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של סנט קיטס ונוויס.

 אחד מהישגי השיא של נבחרת זו, היא העפלתה לסיבוב המוקדמות השני של מונדיאל 2006. ב-1997 סיימה הנבחרת במקום השני בגביע הקריביים.

==כל גביעי העולם==
*מונדיאל 1930 עד מונדיאל 1994 - לא נרשמה
*מונדיאל 1998 עד מונדיאל 2022 - לא העפילה

==כל אליפויות CONCACAF/גביע הזהב==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-
| 1991|| colspan="7" rowspan="16" |לא העפילה
|-
| 1993
|-
| 1996
|-
| 1998
|-
| 2000
|-
| 2002
|-
| 2003
|-
| 2005
|-
| 2007
|-
| 2009
|-
| 2011
|-
| 2013
|-
| 2015
|-
| 2017
|-
| 2019
|-
| 2021
|-
| 2023||סיבוב ראשון|| 3|| 0|| 0|| 3|| 0|||14
|-
|סה"כ||1/17|| 3|| 0|| 0|| 3|| 0||14
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

== ליגת האומות של CONCACAF ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!דרג
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-bgcolor=ffbbbb
| 2019-2020
|ב
|ירדה לדרג ג||6
|1
|2
|3
|8
||8
|-bgcolor=ccffcc
| 2022-2023
|ג
|עלתה לדרג ב
|4
|3
|1
|0
|9
|4
|-bgcolor=ffbbbb
| 2023-2024
|ב
|ירדה לדרג ג
|6
|1
|1
|4
|4
|12
|-
|2024-2025
|ג
|
|
|
|
|
|
|
|-
| colspan="3" |סה"כ
|16
|5
|4
|7
|21
|24
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סנט קיטס ונוויס: כדורגל
סנט קיטס ונוויס
נבחרת איי קיימן בכדורגל

נבחרת איי קיימן בכדורגל (באנגלית: Cayman Islands national football team) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של איי קיימן.

==כל גביעי העולם==
* 1930 עד 1994 - לא נרשמה
* 1998 עד 2022 - לא העפילה

==גביע הזהב של CONCACAF==
* 1991 עד 1996 - לא העפילה
* 1998 - פרשה
* 2000 עד 2011 - לא העפילה
* 2013 עד 2017 - לא השתתפה
* 2019 עד 2023 - לא העפילה

== ליגת האומות של CONCACAF ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!דרג
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|- 
| 2019-2020
|ג
|שלב הבתים||6
|4
|0
|2
|7
||8
|-
| 2022-2023
|ג
|שלב הבתים
|4
|0
|2
|2
|3
|10
|-
| 2023-2024
|ג
|שלב הבתים
|4
|1
|1
|2
|6
|10
|-
|2024-2025
|ג
|
|
|
|
|
|
|
|-
! colspan="3" |סה"כ
!14
!5
!3
!6
!16
!28
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:איי קיימן: כדורגל
איי קיימן
גרסת כיסוי

גרסת כיסוי או קאבר (באנגלית: Cover version) היא יצירה מחודשת של שיר של אמן אחד על ידי אמן אחר. לעיתים קרובות גרסת הכיסוי דומה למקור, אך מבוצעת בצורה או בסגנון מוזיקלי שונה, ולכן היא מוגדרת כגרסת כיסוי. לעיתים אמן מבצע גרסה שונה לשיר שלו עצמו בסגנון שונה מהגרסה המקורית. וגם גרסה זו נקראת לפעמים גרסת כיסוי.

לעיתים האמנים המבצעים את גרסת הכיסוי נוטים להעניק לשיר נופך אישי, מה שעשוי להפוך את משמעותו מקצה לקצה. דוגמה לכך ניתן למצוא בשיר "בוא" שבוצע במקור על ידי ריטה, ולאחר מכן עברי לידר יצר לו גרסת כיסוי.

השיר "Yesterday" של להקת הביטלס הוא, על פי ספר השיאים של גינס, שיר הפופ שזכה למספר הרב ביותר של גרסאות כיסוי. הבא אחריו במספר גרסאות הכיסוי הוא השיר "הנערה מאיפנמה".

הרכבים ואמנים בראשית דרכם נוטים להתבסס על גרסאות כיסוי עקב רפרטואר מצומצם, לדוגמה: הרולינג סטונז, הינדר וזוהר ארגוב. כמו כן קיימות להקות המתמחות בביצוע גרסאות כיסוי בלבד, למשל נובל ואג.

==ראו גם==
*פלגיאט
*מוזיקה עממית
*סימפול
*קרדיט (יצירה)

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20060203032837/http://www.coversproject.com/ אתר המנסה לכלול את כל גרסאות הכיסוי]
* [http://www.qube.co.il/covers.asp?q=29&a=29 קאברים עבריים - פרויקט הכיסויים של האתר Qube]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקה פופולרית
קטגוריה:סוגי שירים
קונרד היידן

קונרד היידן (7 באוגוסט 1901 - 18 ביוני 1966) היה עיתונאי וסופר גרמני. הוא חיבר את אחת הביוגרפיות המוקדמות על היטלר.

קונרד היידן נולד במינכן בשנת 1901. בימי רפובליקת ויימאר היה חבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית הגרמנית. בשנים 1923–1930 היה כתבו במינכן של אחד מעיתוני פרנקפורט. בשנת 1932 פרסם את ספרו הראשון "תולדות הנאציונל-סוציאליזם".

עם עליית היטלר לשלטון עבר היידן להתגורר בחבל הסאר תחת השם הבדוי "קלאוס ברדוב" ופרסם את ספריו בציריך.

בשנת 1934 הופיע ספרו "תולדות הרייך השלישי". בשנים 1936–1937 פרסם היידן שתי ביוגרפיות ביקורתיות על היטלר: "אדולף היטלר - חייו של דיקטטור" ו"איש מתגרה באירופה", שהופיע בתרגום עברי בארץ ישראל בשנת 1941, בעצם ימי מלחמת העולם השנייה.

בשנים 1937–1940 שהה היידן בגלות בצרפת ופרסם מספר ספרים אנטי נאציים.

עם פלישת הנאצים לצרפת בקיץ 1940, ברח היידן בסיוע וריאן פריי (הוועד לסיוע לשעת חירום) לארצות הברית, דרך ליסבון שבפורטוגל הנייטרלית. בארצות הברית פרסם היידן ספר אודות עליית היטלר לשלטון.

לאחר סיום המלחמה, ביקר היידן לראשונה בגרמניה בשנת 1952, ונתמנה ככתב של רשות השידור של בוואריה ודרום גרמניה בארצות הברית. כן המשיך לפרסם מאמרים בכתבי עת אמריקאיים. קונרד היידן נפטר בניו יורק בשנת 1966. למעלה ממאה ביוגרפיות על היטלר מתבססות על תאורים אותנטיים מספריו של היידן.

בהקדמה לספרו "איש מתגרה באירופה" כתב היידן:

==ספרו בעברית==

קונראד היידן, איש מתגרה באירופה (חיי אדולף היטלר), עברית: פ. עזאי [פינחס לנדר], תל אביב: צ. לינמן, תש"א 1941.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:היסטוריונים גרמנים
קטגוריה:מתנגדים גרמנים למשטר הנאצי
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:עיתונאים גרמנים
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1901
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1966
עודד בן-עמי

עודד בן-עמי (נולד ב-22 בנובמבר 1952, ד' בכסלו ה'תשי"ג) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי המגיש את מגזין שש עם של חברת החדשות. עודד בן עמי כיהן בעבר כדובר צה"ל בדרגת תת-אלוף.

==ביוגרפיה==
עודד בן-עמי נולד ב-1952 לשמואל בן-עמי, יליד צ'כוסלובקיה, ולשולמית, ילידת רומניה, והוא גדל והתחנך בעיר רחובות ולמד בבית הספר התיכון ע"ש עמוס דה-שליט. הוא בעל תואר ראשון ושני במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה.

בן-עמי החל את שירותו בחיל התותחנים בתפקיד משנה טכני. בשנת 1971 התגייס לגלי צה"ל והחל לשמש בתפקידי עריכה והגשה שונים. בהמשך מונה לכתב לענייני צבא וביטחון של התחנה ואף שימש בתפקיד זה במהלך מלחמת יום הכיפורים. מאוחר יותר המשיך בתפקידו בשירות קבע. שימש כעורך ומגיש תוכניות בקול ישראל ובהמשך ככתב לענייני צבא בערוץ הראשון. בשנת 1977 הנחה את פסטיבל הזמר המזרחי השמיני.

בן-עמי שימש ככתב המדיני של קול ישראל בין 1985 ל-1989. במהלך תקופה זו נודע בזכות יחסיו הקרובים עם ראש הממשלה יצחק שמיר. בהמשך מונה לשליח רשות השידור בוושינגטון בין השנים 1989–1992, לרבות במהלך מלחמת המפרץ. בן-עמי שימש כיועץ התקשורת לראש הממשלה ושר הביטחון יצחק רבין בשנים 1992–1995.
עודד בן-עמי מתראיין בתפקידו כדובר צה"ל 1997
בשנת 1996 מונה על ידי הרמטכ"ל אמנון ליפקין שחק לדובר צה"ל והוענקה לו דרגת תת-אלוף. במסגרת תפקידו כיהן כחבר המטה הכללי של צה"ל, במהלך ממשלת נתניהו הראשונה וממשלת ברק.

לאחר פרישתו מצה"ל בינואר 2001 הצטרף לחברת החדשות של ערוץ 2. בתחילה שימש כמבזקן, והחל מינואר 2005 הוא משמש כמנחה קבוע של תוכנית האקטואליה "שש עם". החל מיולי 2006 החל למנות בכל סוף תוכניתו את הימים לנפילתם בשבי של אלדד רגב, אהוד גולדווסר וגלעד שליט, ובין ראיונותיו הבולטים הריאיון עם קרנית גולדווסר, רעייתו של אהוד גולדווסר, כשבועיים לאחר החזרת גופתו מלבנון והריאיון עם יובל ארד, בתו של הנווט הנעדר רון ארד, בעניינו של החייל השבוי גלעד שליט.

עם היבחרו של בנימין נתניהו לתפקיד ראש ממשלת ישראל בפעם השנייה ב-2009, הציע לו נתניהו לשמש כיועצו, אולם בן עמי דחה את ההצעה.

באוגוסט 2024 פתח את אחת מתוכניותיו בדברי תודה לנשיא ארצות הברית ג'ו ביידן על התנהלותו במהלך מלחמת חרבות ברזל. בתגובה לדברים התקשר אליו ביידן, שוחח עמו ארוכות והודה לו על דבריו.

== חיים אישיים ==
בן-עמי נשוי לפסלת אורנה בן-עמי ואב לשלושה ילדים, בהם העיתונאי והסופר יובל בן-עמי והשחקנית תמר לבני. אחיו הבכור היה חיים בן-עמי, ששימש בתפקיד בכיר במשרד הביטחון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

עודד בן-עמי וראש הממשלה [[יצחק רבין בכנס "סיירת שקד" לדורותיו]]

קטגוריה:רחובות: אישים
קטגוריה:דוברי צה"ל
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:בוגרי תיכון דה שליט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:גני תקווה: אישים
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:יועצי תקשורת של ראשי ממשלת ישראל
עודד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
אשר סילפן

אשר סילפן (1922 - 24 במרץ 1995) היה פילוסוף ישראלי.

==ביוגרפיה==
אשר סילפן נולד בעיירה סאנוק שבפולין. לאחר מלחמת העולם השנייה למד באוניברסיטת רומא פילוסופיה ומדע המדינה. את תואר הדוקטור קיבל בשנת 1951. בשנת 1952 עלה לישראל יחד עם אשתו מריסה.

לאחר עלייתו לארץ עסק בהוראה כמרצה בחוגים לפילוסופיה ולמדע המדינה באוניברסיטת תל אביב. הרבה לכתוב מאמרי מערכת בעיתוני ישראל, ואף כתב מספר ספרים הקשורים לפילוסופים מאסכולת פרנקפורט כמו גם על ההתמודדות היהודית-ישראלית עם השואה. אחד מספריו, "פילוסופים מול פני השואה", זכה להערכה מרובה ונמנה מבין ספרי לימוד הפילוסופיה החשובים שפורסמו בישראל. לצד פעילותו האקדמית היה מבין מקימי האגודה למדעי הרוח והחברה הישראלית.

אשר סילפן נפטר בכ"ב באדר ב' תשנ"ה, 1995, בתל אביב ונטמן בבית העלמין קריית שאול.
בלכתו הותיר אשה ושני ילדים.

==ספריו==
* הוגי המרקסיזם המערבי, 1982
* פילוסופים מול פני השואה: עיקרי הגותם של מייסדי אסכולת פרנקפורט - מ. הורקהיימר ות.ו. אדורנו, 1990

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:פילוסופים ישראלים
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-20
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:סאנוק: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
עלות ממוצעת

בכלכלה, העלות הממוצעת שווה לעלות הכוללת חלקי כמות המוצרים שיוצרו. היא גם שווה לסכום ממוצע העלויות המשתנות (כלומר, סך העלויות המשתנות חלקי הכמות) ועוד ממוצע העלויות הקבועות (כלומר, סך העלויות הקבועות חלקי הכמות). העלויות הממוצעות משפיעות על עקומת ההיצע והן מהוות מרכיב בסיסי של מודל ביקוש והיצע.

נהוג לסמן עלות ממוצעת כ-AC. אם נסמן את העלות הכוללת ב-TC (מאנגלית: Total Cost) ואת כמות המוצרים ב-Q (מאנגלית: Quantity), אזי העלות הממוצעת תהיה:
:<math>\ AC = TC/Q</math>
לחלופין, אם נסמן את העלות המשתנה ב-VC (מאנגלית: Variable Costs) ואת העלות הקבועה ב-FC (מאנגלית: Fixed Costs), אזי העלות ממוצעת תהיה:
:<math>\ AC = VC/Q + FC/Q</math>

במידה וישנו צורך לחשב את VC יש אפשרות להשתמש בנוסחא הבא: TC-FC=VC. 
TC - עלות כוללת
FC - עלות ראשונית (בדרך כלל יופיע תחת הנתון הראשון)
העלות הממוצעת שונה מהמחיר, והיא תלויה בביקוש באמצעות גמישות הביקוש וגמישות ההיצע. בשוק של תחרות משוכללת, המחיר יכול להיות נמוך מהעלות הממוצעת, דבר שתלוי בעלות השולית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיקרו-כלכלה
ממוצעת
קטגוריה:ממוצעים
דרמיס

אנטומיה של שכבות העור, מתחת לעילית העור, יש את העור (הדרמיס)
דרמיס (בלועזית: dermis; לעיתים נקרא בעברית: העור או שכבת העור) היא שכבת העור האמצעית והעבה ביותר. היא נמצאת מתחת לאפידרמיס ומעל לשכבות התת-עוריות , ומטרתה היא להגן על העור מפני אלמנטים זרים.<ref></ref> הדרמיס היא שכבת התאים החיצונית. הדרמיס הוא קשה וגמיש ועשוי רקמת חיבור מוצקה שבה יש סיבים גמישים, ובהם שפע של עצבים וכלי דם, המעבירים גירויי חום, קור, כאב, מגע ולחץ. הצרורות של סיבי קולגן שברקמת החיבור של הדרמיס ערוכים בתלמים אופייניים הנראים על פני העור, במיוחד בכפות הידיים וטביעת האצבע שבקצות האצבעות המיוחדת לכל אדם והנשמרת ללא שינוי למשך כל חייו. הדרמיס מורכב משתי שכבות, השכבה העליונה של הדרמיס היא השכבה הפטמתית והשכבה התחתונה היא השכבה הרשתית.

* השכבה הפטמתית: שכבה זו חודרת לתוך האפידרמיס, ומכך נוצרים רכסים שניתן לראותם על העור. פטמות אלו עשירות בנימי דם ומזינות את האפידרמיס.
* השכבה הרשתית: שכבה זו בנויה מרקמת חיבור דחוסה ובה תאים שונים, בהם פיברוציטים ותאי פיטום. בשכבה זו מצויים שורשי השיער, בלוטות החלב, שרירי העור ורשת כלי דם מסועפת.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטולוגיה
קטגוריה:עור
מונסטר (סרט)

מונסטר (במקור: Monster - באנגלית, מפלצת) הוא סרט דרמה משנת 2003. בוים על ידי פאטי ג'נקינס ומבוסס על סיפור חייה של הרוצחת הסדרתית איילין וורנוס, שרצחה שבעה גברים והייתה הרוצחת הסדרתית הראשונה שהתגלתה בארצות הברית כאשר בסופו של דבר, ב-9 באוקטובר 2002 הוצאה להורג באמצעות זריקת רעל. שרליז ת'רון המגלמת את לי זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.

==עלילה==
איילין וורנוס, המכונה גם לי בלובק (שרליז ת'רון) היא זונה חסרת בית. סלבי וול (כריסטינה ריצ'י), נערה לסבית צעירה, פוגשת בה ומנסה ליצור עימה מערכת יחסים. סלבי מתגוררת אצל דודתה כדי "לרפא" אותה מנטייתה המינית. עם התפתחות העלילה, נוצר קשר בין השתיים וסלבי עוזבת את בית דודתה ועוברת לגור עם לי. לשתיהן זהו חידוש שכן סלבי לראשונה מממשת את הפנטזיות שלה ומאידך לי אשר נוצלה פעמים כה רבות בעברה מקבלת יחס חם ואוהב. 

חרף מאמציה למצוא עבודה מכובדת, לא מצליחה לי להיכנס לשוק העבודה הרגיל ונאלצת להמשיך ולהתפרנס מזנות. עקב ניצול שעוברת על ידי אחד מלקוחותיה, מחליטה לי לנקום ומתחילה בסדרת רציחות של לקוחותיה. אם בתחילה, רצחה לי רק את אלו אשר התעללו בה הרי שככל עובר הזמן, הרצח נעשה יותר ויותר טריוויאלי ונרצחים אנשים שכל חטאם היה עצירה בצד הדרך. בעת הזו סלבי מתחילה לסגת ולפחד ואף פונה לרשויות החוק כנגד לי, במהלך המשפט הייתה סלבי עדת התביעה המרכזית ולאחר המשפט, הורשעה לי וקיבלה גזר דין מוות.

==קישורים חיצוניים==
* 
 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:זנות בקולנוע
קטגוריה:סרטי אונס ונקמה

pl:Monster
קטבוליזם

קטבוליזם (בעברית: יְרִידַת חֳמָרִים או תהליך פירוק) הוא רצף של תהליכים מטבוליים אשר מפרקים מולקולות גדולות. תהליכים אלו כוללים פירוק וחמצון של רכיבי התזונה. מטרת התגובות הקטבוליות היא הפקת אנרגיה ואספקת המרכיבים הדרושים לתהליכים אנאבוליים.

המילה קטבוליזם היא מלטינית חדשה, שקיבלה את השורשים מיוונית : κάτω kato, "למטה" ו-βάλλειν ballein, "לזרוק". כלומר, פעולה המורידה את רמת האנרגיה.

תגובות אלו שונות מאורגניזם אחד למשנהו. אצל הכמוהטרוטרופים מולקולות אורגניות משמשות מקור אנרגיה. אצל הכמואוטוטרופים יש שימוש בתרכובות לא-אורגניות, ואילו אצל הפוטואוטוטרופים קרינת השמש משמשת כמקור אנרגיה לאגירת אנרגיה כימית.

למרות הצורות השונות לכאורה של התהליכים המטבוליים, בכולן יש שימוש בתגובות חמצון-חיזור להעברת אלקטרונים מתורם מחזר (לדוגמה, מולקולה אורגנית, מים, אמוניה, מימן סולפידי או יוני ברזל) למקבל האלקטרון, המחמצן (לדוגמה: חמצן, חנקה או גופרה). בבעלי חיים, בתגובות אלו מעורב קומפלקס של מולקולות אורגניות, שמפורקות למולקולות פשוטות יותר כגון פחמן דו-חמצני ומים.

ניתן לחלק את הרצף הנפוץ ביותר של תהליכים קטבוליים (בבעלי חיים) לשלושה חלקים:
* תרכובות אורגניות גדולות כמו חלבונים, פחמימות מורכבות ושומנים מעוכלות ומפורקות לאבני הבניין המרכיבות אותן, חומצות אמינו, חד-סוכרים, חומצות שומן וכו'.
* אבני הבניין הללו עוברות שלב נוסף של פירוק ומומרות למרכיבים קטנים יותר כגון אצטיל קואנזים A. בשלב הזה משתחררת אנרגיה.
* קבוצת האצטיל עוברת תהליך חמצון והופכת לפחמן דו-חמצני ומים. במעגל הציטראט ובשרשרת מעבר האלקטרונים האנרגיה משתחררת באמצעות חיזור של הקואנזים +NAD, והפיכתו למולקולת NADH.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטבוליזם
ג'יימס צ'דוויק

סיר ג'יימס צ'דוויק (באנגלית: James Chadwick; 20 באוקטובר 1891 - 24 ביולי 1974) היה פיזיקאי אנגלי, מגלה הנייטרון, חתן פרס נובל לפיזיקה.

==קורות חיים==
צ'דוויק נולד בצ'שייר, אנגליה וחונך באוניברסיטת מנצ'סטר ובאוניברסיטת קיימברידג'. 

בשנת 1914 התחנך אצל הנס גייגר בברלין. בשל אזרחותו הבריטית היה כלוא במחנה מעצר אזרחי בגרמני במהלך מלחמת העולם הראשונה, שם עסק במחקר מדעי חובבני בתנאים בסיסיים.<ref></ref>

לאחר המלחמה חזר לקיימברידג' ועבד יחד עם ארנסט רתרפורד, מורו, בחקירת פליטת קרינת גמא מחומרים רדיואקטיבים. 

ב-1932 גילה ממצא חשוב במדעי הגרעין: הוא גילה בגרעין האטום את החלקיק המכונה נייטרון (משום שאין לו מטען חשמלי). בניגוד לגרעיני ההליום (חלקיקי אלפא) שטעונים במטען חיובי ולכן פועלים עליהם כוחות דחייה חזקים בגרעינים של אטומים כבדים, הנייטרון אינו צריך להתגבר על מחסום חשמלי שכזה. לכן הוא מסוגל לחדור אפילו לגרעיני היסודות הכבדים ביותר ולבקע אותם, מה שהפך אותו לכלי חדש במחקר על פירוק אטומים.

באופן זה סלל צ'דוויק את הדרך לביקוע אורניום 235 ובהמשך ליצירת פצצת האטום. על תגלית זו הוא קיבל את מדליית יוז ב-1932 ואת פרס נובל בפיזיקה ב-1935. בדיעבד גילה שהאנס פלקנהאגן, מדען גרמני, גילה את הנייטרון באותו הזמן כמוהו, אך חשש לפרסם את תוצאותיו. צ'דוויק הציע לחלוק איתו את פרס נובל, אך פלקנהאגן היה צנוע וסירב לכבוד הזה.

ב-1935 הפך צ'דוויק לפרופסור לפיזיקה באוניברסיטת ליברפול. במהלך מלחמת העולם השנייה הצטרף לפרויקט מנהטן בארצות הברית, בו פותחו פצצות האטום שהוטלו על הערים היפניות הירושימה ונגסאקי. קיבל תואר אבירות ב-1945.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס נובל אנגלים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:פיזיקאים אנגלים
קטגוריה:עובדי פרויקט מנהטן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מנצ'סטר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מנצ'סטר
קטגוריה:זוכי מדליית יוז
קטגוריה:חברים במסדר עמיתי הכבוד
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:מקבלי מדליית החירות (1945)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1891
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1974
קטגוריה:זוכי מדליית פרנקלין
קטגוריה:אתאיסטים בריטים
משבר מטוס הריגול U-2

הU-2 צבוע לשם הטעיה כמטוס סוכנות החלל האמריקנית
שברי מטוס ה-U-2 של פאוורס

משבר מטוס הריגול U-2 החל ב-1 במאי 1960, כאשר מטוס אמריקני מסוג לוקהיד U-2 הופל מעל שמי ברית המועצות, במחוז סברדלובסק, בעת איסוף מודיעין, וטייסו נשבה.

מטרת המבצע הייתה לאסוף מודיעין בנוגע לטילים בין-יבשתיים באזור סברדלובסק וקוסמודרום פלסצק. המטוס המריא מפשוואר בפקיסטן והיה אמור לנחות בבודו, נורווגיה. סמוך לפני שהגיע למטרותיו, הכוחות הרוסיים הבחינו במטוס והזניקו לקראתו מטוסי קרב. לאחר שהם נכשלו ביירוט המטוס, עקב גובה טיסתו הרב, שני טילי קרקע-אוויר מסוג SA-2 (מתוך 14 ששוגרו) הצליחו לפגוע בו וטייסו פרנסיס גארי פאוורס צנח בקווי הסובייטים. הוא נמצא ונשבה בידי חבורת כפריים רוסיים שהסגירו אותו לשלטונות.

מספר ימים לאחר הצהרת הרוסים על הפלת מטוס אמריקני, הממשל האמריקני יצא בהודעה לעיתונות שהמטוס שימש כאחד ממטוסי נאס"א למטרות בדיקת מזג אוויר, ותעה לשטחי רוסיה עקב בעיות רפואיות של הטייס. וכדי לחזק עמדה זו מטוס U-2 נצבע בצבעי נאס"א כדי להסיר חשד מצד העיתונות ואזרחי אמריקה.

ב-7 במאי, ניקיטה חרושצ'וב הודיע לציבור בנאומו כי אכן הרוסים הצליחו להפיל מטוס ריגול אמריקני מעל שמי רוסיה ואף שבו את הטייס (מתוך נאומו):
:"עליי לגלות לכם סוד. כאשר דיווחתי לראשונה על התקרית, לא הודעתי במכוון על כך שהטייס בריא ושלם... ועכשיו ראו את כל הדברים הטיפשיים שהם (האמריקנים) אמרו".

לאחר שנשפט והואשם בריגול, פאוורס נדון לעשר שנות מאסר, אך לאחר שעברו 21 חודשים, האמריקנים והרוסים ביצעו חילופי שבויים כאשר החליפו את פאוורס ברב המרגלים הרוסי, רודולף אבל.

ב-1 באוגוסט 1977 פאוורס נהרג כאשר מסוק חדשות שאותו הטיס עקב אחרי שרפת יער, אך התרסק מפאת מחסור בדלק.

בסוף שנת 2015 הפיק הבמאי סטיבן ספילברג סרט על הפרשה בשם "גשר המרגלים".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:פרשיות ריגול
קטגוריה:המלחמה הקרה
קטגוריה:1960 בארצות הברית
קטגוריה:1960 בברית המועצות
קטגוריה:תקריות דיפלומטיות
קטגוריה:מחוז סברדלובסק
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – ברית המועצות
קטגוריה:1960 בפוליטיקה
fi:U-2#U-2 ammutaan alas
מיניקס

מיניקס היא מערכת הפעלה דמוית-יוניקס בקוד פתוח המבוססת על ארכיטקטורת Microkernel. אנדרו ס. טננבאום כתב את מערכת ההפעלה הזו לשימושים לימודיים; כמו כן, מיניקס סיפקה השראה לכתיבתה של לינוקס.

== היסטוריה ==
טננבאום חיבר את מיניקס באוניברסיטה החופשית של אמסטרדם כדי להדגים את העקרונות שבספרו Operating Systems: Design and Implementation (1987). תמצית הקוד בן 12,000 השורות של הליבה, מנהל הזיכרון, ומערכת הקבצים נמצא בספר. מיניקס כתובה רובה בשפת C.
טננבאום פיתח את מיניקס לתאימות עם המיקרו-מחשבים IBM PC ו-IBM PC/AT שהיו זמינים באותו זמן. מיניקס בגרסה 1.5 אף הוסבה למעבד Motorola 68000, דבר שאיפשר תאימות עם פלטפורמות מחשבים פופולריות כגון Atari ST, Amiga, אפל מקינטוש, ו־Sun SPARC. אך נפוצותו של Motorola 68000 פחתה, ומיניקס בגרסה 2.0 היה שוב זמין אך ורק עבור ארכיטקטורת x86. באוקטובר 2005 יצאה גרסה 3 של מיניקס.

== ממיניקס ללינוקס ==

עקרונות העיצוב שטננבאום בחר למיניקס השפיעו רבות על החלטות העיצוב שלינוס טורבאלדס בחר עבור לינוקס. טורבאלדס השתמש במיניקס והעריך אותה, אך העיצוב שלו היה שונה מארכיטקטורת מיניקס בצורה משמעותית, בעיקר בשימוש בליבה מונוליתית במקום ב-microkernel.

== רישיון ==

בזמן פיתוחו, הרישיון של מיניקס היה די חופשי; דמי הרישיון היו נמוכים מאוד בהשוואה למערכות הפעלה אחרות. למרות שטננבאום רצה שמיניקס תהיה זמינה ככל הניתן עבור סטודנטים, המו"ל שלו לא היה מוכן להציע חומר הניתן להעתקה בקלות (כמו קוד מקור), ולכן, כפשרה, ייושם רישיון מגביל שדרש דמי רישוי נומינליים (הספר של טננבאום היה כלול במחיר). צעד זה מנע את השימוש במיניקס לבסיס מערכת תוכנה חופשית המופצת בחינם, והוביל מפתחי תוכנה מתנדבים לתרום לפיתוח מערכות הפעלה כמו לינוקס ו-FreeBSD. באפריל 2000, מיניקס הפכה לקוד פתוח תחת רישיון BSD, אך עד אז מערכות הפעלה אחרות עלו על יכולותיה, והיא נותרה מערכת הפעלה עבור סטודנטים וחובבים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://minix1.hampshire.edu/ Minix1.hampshire.edu]
* [https://web.archive.org/web/20050831185409/http://dmoz.org/Computers/Software/Operating_Systems/Unix/MINIX/ עוד על מיניקס]
* [https://web.archive.org/web/20051110182130/http://tuxmobil.org/mobile_minix.html מיניקס למחשבים נישאים ולמכשירי כף-יד]
* [http://www.cs.vu.nl/~ast/brown/ היסטוריית מיניקס מאת אנדרו טננבאום]
* [https://web.archive.org/web/20081202074816/http://people.fluidsignal.com/~luferbu/misc/Linus_vs_Tanenbaum.html לינוס ואנדרו מדברים על מיניקס]
* [http://minix1.hampshire.edu/faq/mxlicense.html מיניקס תחת רישיון BSD]
* [https://web.archive.org/web/20060714184919/http://www.laurasia.com.au/ack/ קוד מקור למהדר של מיניקס]
* [news://comp.os.minix comp.os.minix] - the Minix Usenet newsgroup

קטגוריה:הולנד: המצאות
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1987
קטגוריה:מערכת הפעלה
קטגוריה:מערכות הפעלה דמויות יוניקס
ג'ו האן

ג'וזף האן (באנגלית: Joseph Hahn; נולד ב-15 במרץ 1977), הידוע כמיסטר האן, הוא מוזיקאי, תקליטן ובמאי קולנוע, ידוע בין היתר בשל היותו הדי ג'יי של להקת לינקין פארק.

== חייו ==
האן נולד בדאלאס, טקסס, וגדל בגלנדייל שבקליפורניה להורים קוריאנים וכיום הוא מתגורר בלוס אנג'לס.

הוא למד בתיכון "הובר". את האן פגשו רוב בורדון, מייק שינודה, בראד דלסון ודייב פרל בקולג'. לאחר שסיים הוא התחיל להתעניין באמנות חזותית, והלך ללמוד בבית הספר לאמנויות בפסדינה, קליפורניה, שבה גם למד מייק שינודה. שניהם התקבלו לעבודה כמעצבים אמנותיים-גרפיים לאחר קבלת הדיפלומה.
בהמשך, התכוון האן ללמוד איור, אך החליט לעזוב את המכללה כדי לפתח קריירה בתחום האפקטים המיוחדים בקולנוע ובתוכניות הטלוויזיה.

ב-1997, עם הקמת לינקין פארק, "גויס" האן לתפקיד הדי ג'יי של הלהקה. בנוסף, האן גם עזר ואפילו ביים בעצמו כמה קליפים של הלהקה. הוא ביים גם קליפים של להקות אחרות כמו Static-X, Story of the Year ו-Alkaline Trio. בנוסף, הוא עיצב ואייר את הדיסק של תום שי "Songs Carried on Angels Wings".

בימים אלו האן עובד כמנהל האילוסטרציה של להקת לינקין פארק. הוא הגה את הרעיון של הקליפ One step Closer וכן את שאר הקליפים של הלהקה, לעיתים ביחד עם מייק שינודה. שניהם עובדים על ההיבט האמנותי הן בקליפים והן באלבומים.

בשנת 2014 התנסה גם בקולנוע וביים את סרט המתח "Mall" בכיכובם של וינסנט ד'אונופריו (שגם הפיק) וג'ינה גרשון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תקליטנים אמריקאים
קטגוריה:לינקין פארק
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:במאי וידאו קליפים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
יער חרובית

מראה בצידו הדרומי של יער חרובית
יער חרובית הוא יער נטוע של קק"ל, הקרוי על שם עצי החרוב שבו, שנמצא דרומית לכביש 383 בין כפר מנחם לגפן בחבל עדולם, שטחו כ-8,000 דונם, והוא משתרע בין גבהים של 110 עד 180 מטרים מעל פני הים. קצהו הדרומי של היער גובל בנחל האלה ומעבר לו נמצא תל צפית, שיש המשערים שהוא גת המקראית. דרומית-מערבית ליער נמצאת תחנות הכוח "צפית", של חברת החשמל ותחנת הכוח דליה.

ביער עצי אורן, אקליפטוס, שקד וחרוב. בין החורשות נטועים עצי פרי, ובשטח היער טראסות חקלאיות נטושות, ואתרים היסטוריים כגון חורבת שימרה וחורבת דמדומית.
ביער חרובית הוכשרו דרכי נגישות לנכים. בקצה הצפון-מערבי של היער (סמוך לפניה מכביש 383) נמצא "פארק הלוחם" ששטחו 300 דונם, ובו מתקנים ושבילי טיול נגישים עם כיסא גלגלים. מצפון ליער שוכן אתר הנצחה קטן לחללי חיל התקשוב. היער חביב על רוכבי אופניים ובו שבילי אופניים וסינגלים באורך כולל של כ-13 ק"מ. שנים רבות עורכת תנועת הצופים את אחד ממחנות הקיץ שלה ביער חרובית.

היער היה אחד משלושת מרכזי הייעור הגדולים של הקק"ל בשנים 1955–1959 והועסקו בו רבים מיושבי מעברת חרובית.

==דרך חרובית==
בכניסה ליער חרובית מכביש 383 יש שתי כניסות ל"דרך חרובית". ביער יש שביל מעגלי באורך 9 ק"מ העובר בין השבילים המסומנים בצבעים אדום, ירוק וכחול. השביל מתאים לריצה ולרכיבה באופניים. אחרי הכניסה ליער מכביש 383 יש שולחנות פיקניק וחניון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.kkl.org.il/forestsearch/Haruvit_Forest.aspx יער חרובית באתר קק"ל]
* [http://www.kkl.org.il/kkl/hebrew/nosim_ikaryim/yeharot/parkimveyearot/center/haruvitmap.jpg?SBVERSION=1 מפת היער]
* [https://web.archive.org/web/20100124204448/http://hebrew.israelbiketrails.com/יערחרובית/tabid/54/Default.aspx אתר המוקדש ליער]
* [http://cms.education.gov.il/educationcms/units/tiyulim/maslulim/sfelatyuhda/sfelatyuhda1/ms1032.htm היער במנהלת הטיולים של משרד החינוך]
* [https://web.archive.org/web/20070301055711/http://search.aisrael.org/hebrew/info/NInfowindow.asp?SiteID=6677&MyStr מתקני יער חרובית והתאמתם לנכים באתר "נגישות ישראל"]

==הערות שוליים==

חרובית
קטגוריה:שפלת יהודה
קטגוריה:חבל עדולם
בעלי המסורה

בעלי המסורה הם קבוצה של חכמים יהודים שהעלו על הכתב, ככל הנראה מן המאה השמינית ועד המאה העשירית, את אופן הקריאה של המקרא כפי שהשתמר בידם במסורת.

הנודעים שבהם היו אהרן בן אשר ומשה בן נפתלי.

==פעילות==
בעלי המסורה פעלו באמצעים שונים לקבע את נוסח המסורה ולמנוע שינויים בהעברתו מדור לדור, בתקופה שבה הופץ המקרא בהעתקת כתבי יד ומסורת קריאתם הועברה על פה. אמצעים אלו כללו:
* כפי הנראה בעלי המסורה המציאו את סימני הניקוד וטעמי המקרא, שצורפו לעדי הנוסח של המקרא. הם השתמשו בהם כדי לתאר את הדרך המדויקת של הקריאה בתורה, וכך יצרו מעין "הקלטה" של הקריאה בתורה כפי שהייתה בזמנם.
* בעלי המסורה עסקו גם בספירת מילים, צירופי מילים ותופעות שונות במקרא, ובתיעודם במסורה, בהערות שנסמכו אל הטקסט של המקרא, ובספרים נפרדים. לדוגמה: את המילה "אותם", ניתן לכתוב בכתיב מלא ("אותם") או בכתיב חסר ("אתם"). הערת המסורה מציינת שיש בתורה ל"ט "אותם" מלאים בתורה. ומכאן שבשאר המקומות נכתב "אתם" חסר.

בעלי המסורה עדיין לא פיתחו חשיבה דקדוקית, אלא התרכזו בעיקר בתיעוד אופני הקריאה והנוסח. פעילותם הייתה המשך של פעילות שכבר מופיעה בתלמוד הבבלי, וביתר שאת בתקופת הסבוראים. 

התקיימו שני ענפים מרכזיים של המסורה - המסורה הטברנית והמסורה הבבלית. היה גם זרם, שולי יחסית, שפעל בדרומה של ארץ ישראל, ומכונה גם המסורה הארצישראלית; בתוך כל זרם היו חלוקות משנה. 

==זהותם של בעלי המסורה==
עבודתם של בעלי המסורה התפרסה במשך כעשרה דורות, ובעיקר מן המאה השמינית, עד להשלמתה במאה העשירית, שכבר נחשבת לשלהי תקופת הגאונים.
ראשית מפעלם הייתה בבבל, שהיה מרכז פועלם של האמוראים, ולאחר מכן הועתק המפעל לטבריה, והמשיך בעיקר אצל הכהנים בני משמרת מעזיהו. אף שיש הרואים בכך שני מפעלים שונים, ניתן בהחלט לומר שאלו שהמשיכו בטבריה התבססו על מפעלם של אלו שפעלו בבבל.

לא הרבה ידוע על שמותם וחייהם של בעלי המסורה. בספר דקדוקי הטעמים אפשר למצוא רשימות מסירה של בעלי המסורה:

ועוד:

הנודעים שבבעלי המסורה הטברנית היו רבי אהרן בן משה למשפחת בן אשר ומשה בן דוד למשפחת בן נפתלי, שחיו במאה ה-10.

במשמעות מורחבת, מכונים 'בעלי מסורה' כל מי שעסקו בהגהת נוסח המקרא של המסורה, גם בכל הדורות שלאחר חתימתו.

==ראו גם==
* תקופת הביניים של העברית
* ביקורת נוסח המקרא

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי דת יהודים
קטגוריה:תנ"ך
קטגוריה:מסורה
כנען (דמות מקראית)

[[נח מקלל את כנען, גוסטב דורה]]

כְנַעַן הוא דמות מקראית הנזכרת בפרשת נח שבספר בראשית כאחד מבניו של חם, בן נח, שהיה אבי העמים הכנענים.

== בני כנען ==
בפרשת נח נכתב שכנען ילד את (אנשי) העיר צידון, חת (החתים), היבוסים, האמורים, הגרגשים, החוים, הערקי (אנשי ערקה), הסיני, הארודי (אנשי ארוד), הצמרי (אנשי צומור) והחמתי (אנשי חמת) – חלק גדול מבניו נזכרים מאוחר יותר כעמים היושבים בארץ כנען לפני כיבושי יהושע:

== דמותו של כנען וקללתו ==
שלא כמו הדמויות האחרות המוזכרות בלוח העמים, כנען מוזכר עוד קודם לכן, ב, מיד לאחר שמתוארת יציאת נח ובניו מן התיבה. יש המפרשים זאת כסימן לכך שכנען, בניגוד לשאר נכדיו של נח, נולד עוד לפני שירדו בניו מן התיבה. אמנם בכתוב נאמר שהיוצאים מן התיבה היו נח ובניו בלבד.

בפרשת שכרות נח, כנען קולל על ידי נח, כעונש על מעשיו של חם אביו, שראה את ערוות נח, ונאמר עליו שיהיה "עבד עבדים" לאחיו. מהכתוב לא ברור למה קולל דווקא כנען ולא חם עצמו. יש אומרים שכיוון שחם עצמו התברך מפי האלוהים כשברך את נח ובניו בצאתם מהתיבה, לא רצה נח לקללו, וקילל את בנו. על פי המדרש, עיקר ביזויו של נח נעשה על ידי כנען, ולכן התקלל.

ב נאמר שכנען הוא בעצם סיחון (וכן נקרא בעוד שם "ערד") שנזכר במקרא בתור מי שנלחם עם בני ישראל בלי שום סיבה.

== כנען וארץ ישראל ==
חוקרים שונים מצביעים על שינוי תפיסה הדרגתי בזיקה של היהודים לארץ ישראל, שהשפיע על התייחסותה של המסורת היהודית לכנען. ספר בראשית מתאר כיצד בתחילה ניתנה הארץ לכנען,<ref>בראשית י יט, והפסוקים סביבו</ref> אולם תיאור זה מתפתח בספר היובלים, בו מתוארת הארץ כ"נחלת בני שם" והתיאור הכרונלוגי משתנה כך שכנען קיבל את הארץ רק לאחר שגזל את הנחלות באופן בלתי מוצדק משם.<ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:בני חם
קטגוריה:כנען: אישים בתנ"ך
קטגוריה:פרשת נח

ca:Llista de personatges bíblics#Canaan
גלון

גלון (באנגלית: Gallon) היא יחידת מידה למדידת נפח.

ישנם שני סוגים של גלון:
*גלון IMP (אימפריאלי, בריטי) = 4.54609 ליטר.
*גלון US (אמריקאי) = 3.785411784 ליטר (באופן רשמי מוגדר הגלון כ-231 אינץ' מעוקבים). הגלון מתחלק לארבעה קוורטים, הקוורט מתחלק לשני פינטים, והפינט מתחלק ל-16 אונקיות נוזלים אמריקאיות, כך שגלון שווה ל-128 אונקיות.
*גלון יבש US (אמריקאי, נקרא גם "usdrygal") = 4.40488377086 ליטר = ⅛ בושל אמריקאי.

==שימוש==
ביחידת הגלון האימפריאלי משתמשים בחיי היום יום, בפרסומות וכיחידת נפח לדלקים, בבריטניה, באירלנד ובאופן נפוץ פחות בקנדה. באיחוד האירופי, הגלון אינו מוכר משנת 1994 כיחידת מידה תקנית לנפח ולכן בבריטניה ובאירלנד מפורסם מחיר בדלק ביחידות ליטר אך הגלון מוסיף לשמש כיחידה משנית נוספת בפרסומים. נכון לשנת 2011 שימש הגלון האימפריאלי כיחידת נפח לדלקים בגיאנה, אנטיגואה וברבודה, הגלון האמריקני הוא יחידת הנפח לדלקים בארצות הברית, ליבריה, בליז, קולומביה, הרפובליקה הדומיניקנית, אקוודור, אל סלוודור, גרנדה, גואטמלה, האיטי, הונדורס, מינמאר, ניקרגואה, פנמה, פרו ופוארטו ריקו.

==היסטוריה==
מקור השם גלון (Gallon) במילה galun בצרפתית-צפונית עתיקה; ביטויים קרובים היו נפוצים בשפות רבות כמו gellet (קערה) באנגלית עתיקה. מקור הגלון האמריקני ביחידת מידה ליין (wine gallon) שנקרא גם "גלון המלכה אן" (Queen Anne's gallon) ומקור הגלון האימפריאלי ביחידת מידה לבירה (ale gallon) שתי המידות היו בשימוש באנגליה במאה ה-18 כמו גם מידת גלון שלישית ששמשה לציון נפח תבואה (corn gallon / Winchester gallon) ונפחה היה 4.405 ליטרים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יחידות מידה: נפח
מכת מדינה

מכת מדינה היא תוכנית סאטירה ישראלית ששודרה בערוץ ביפ בשנת 2005.

התוכנית מבוססת על הרעיון של היאבקות מקצועית, כאשר במקום מתאבקים הנלחמים על כבוד ותארים, כל מתאבק מייצג מגזר במדינה. הדמויות מבוססות על סטריאוטיפים ישראליים, כגון מתנחל, הומוסקסואל, ערבי, או עולה חדש. הקרבות נערכים על נושאים שנויים במחלוקת בציבור, כמו מצב שבו חייל צריך לפנות מתנחל, מורה נגד תלמידה, קרב חוק טל, חרדי נגד הומוסקסואל וכו'.
את התוכנית הגישו צמד הסטנדאפיסטים אורי חזקיה ואבי נוסבאום. היא שודרה פעם בשבוע. כל פרק נמשך כחצי שעה ונכללו בו, על פי רוב, שני "קרבות".

בקדימון לתוכניות, משודרים שלל קטעים נבחרים מהתוכנית, לרקע השיר "על כל אלה", בביצוע להקת הפאנק רוק האוסטרלית יידקור.

התוכנית שודרה למשך עונה אחת בלבד למרות נתוני צפייה מעודדים, וזאת בשל עלויות ההפקה הגבוהות (כחצי מיליון ש"ח לעונה).

המונח "מכת מדינה" על פי האקדמיה ללשון העברית הגדרתו ליקוי חברתי רב ממדים.<ref></ref>

רשת תוספי התזונה GNC העניקה חסות לתוכנית.
== המתאבקים ==
רוב המתאבקים שייכים לליגת ההיאבקות המקצוענית בישראל (IPWA).

* הרב סוויסה (גרי רויף)
* השמאלני ההומו עמית רומם (בר פלד)
* פקיד משרד האוצר המושחת מר וייס (יוסי קלמנוביץ')
* הדוגמן הסנוב נציג האלפיון העליון אדם שוקן (אלן רצם)
* הסמל חזי / הצדיק יחזקאל (נדב רוזנפלד)
* המתנחל עמנואל לווינגר (שרון פלטי)
* המאבטח ולדימיר (יבגני שפונט)
* השאהיד קסאם עשראווי (ג'ואי טיילק) המלווה בדוברו מחמוד (בסאם בירומי)
* סוכן השב"כ נ' (נועם עמית)
* המורה הפשיסטית עדינה (יסמין שושני)
* נציגת דור ה-X הדוגמנית שיק (נטלי טהלר)
* הראפר משכונת המצוקה MC נמר (אודי קלמנוביץ')
* נציג החנונים שוקי (רום אונגר)
* המתנדבת השוודית אינגה (אמילי קגן)

כמו כן התארח בתוכנית הבדרן עידן אלתרמן.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mako.co.il/vod-index/comedy-75fb6449a8b7a110 אתר הבית של התוכנית]
* [http://ipwa.co.il/makkatstory.html הסיפור מאחורי מכת מדינה באתר ההיאבקות הישראלית]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ביפ: תוכניות וסדרות
קטגוריה:היאבקות מקצועית
ביאס

ביאס איש פריאנה (יוונית עתיקה: Βίας ο Πριηνεύς) היה פילוסוף יווני מן המאה השישית לפנה"ס, שנמנה עם שבעת חכמי יוון העתיקה.
== חייו ==
ביאס היה מושלה של העיר פריאנה, שהייתה באיוניה שבדרום מערב אסיה הקטנה (כיום בטורקיה). פריאנה הייתה עיר המקלט העיקרית של איוניה, שבה פרחו ערי מסחר יווניות רבות. ביאס נודע בחוכמתו הרבה, בכוח שיפוטו שהיה ללא רבב, ובכוח דיבורו המחונן. הוא עשה שימוש בכשרונותיו כדי להגן במשפט על בני אדם שהואשמו על לא עוול בכפם, ולא גבה שכר טרחה עבור שירותיו. ביאס בכה כאשר היה עליו לדון אדם למיתה.

מספרים שכאשר אליאטס מלך לידיה שם מצור על העיר פריאנה, ביאס שלח אליו שתי פרדות שניזונו היטב. כאשר אליאטס ראה את הפרדות, הוא התפעל ממצבן המצוין, והסיק מכך כי אנשי פריאנה חיו בעושר רב, והיו מסוגלים להגן על עצמם. כדי לוודא את הדבר הוא שלח שליח לפריאנה. ביאס ציווה לגבב ערימות של חול, לפזר עליהן גרגרים של חיטה, ולהראותן לשליח. כאשר נודע הדבר למלך לידיה, הוא ביקש לעשות שלום עם פריאנה.

ביאס חרז חרוזים כדי ללמד כיצד אדם יכול להגיע אל האושר:

:"האומלל שבאדם הוא מי שלא למד כיצד לשאת את גורלו."
:"אנשים חייבים להתנהג כאילו יחיו זמן קצר, וגם זמן רב"
:"עלינו לשמוח בחוכמה, כי היא תלוונו מנעורים לעת זִקְנָה."
:"החוכמה היא בת קיימא יותר מכל רכוש אחר."

ביאס נפטר כשהיה בן שמונים שנה, אחרי שהוכיח במשפט את צדקתו של אדם זקן. אנשי פריאנה ערכו לו הלוויה מפוארת, הקימו מקדש לזכרו, וחרטו על מצבתו את הכתובת: "תחת אבן זו נטמן ביאס, בנה המצוין של פריאנה, ותהילתה של איוניה".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
קטגוריה:שבעת חכמי יוון