OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כרוב כבוש

[[נקניקייה עם כרוב כבוש]]
כרוב כבוש או כרוב חמוץ הוא כרוב קצוץ אשר מותסס באמצעות חיידקי תסיסה לקטית, היוצרים חומצה לקטית שתורמת לטעם החמוץ של המאכל. חומרים נדיפים שנוצרים בזמן התסיסה, כמו דיאצטיל , מעניקים לכרוב הכבוש את ריחו האופייני.

כרוב כבוש הוא מאכל אופייני למטבח הגרמני שם הוא מכונה Sauerkraut ("זאוארקראוט") ולמטבח הפולני והסלאבי בכלל. גרסאות נוספות של כרוב כבוש קיימות גם במטבחים לא-אירופאיים: במנצ'וריה קיים מאכל דומה שנקרא בסינית סואן-קאי ("ירק חמוץ"). מאכל דומה נוסף נמצא במטבח הקוריאני וקרוי קימצ'י. 

ההיסטוריה של הכרוב הכבוש היא ככל הנראה עתיקה. כבר פליניוס הזקן תיאר במאה הראשונה לספירה צריכה של כרוב כבוש. אופן ההכנה המודרני מיוחס לתהליכי ייצור שהתפתחו בין 1550 ו-1750. במהלך המאה ה-18 תפס הכרוב הכבוש תפקיד חשוב בתזונת יורדי ים, אשר נעו חודשים ללא תזונה מספקת של ויטמינים, וחלו לעיתים קרובות בצפדינה. הרופא ג'יימס לינד פרסם ב-1772 בספרו "Treatise on Scurvy" ("מחקר על הצפדינה") ממצאים לפיהם מלחים הולנדים סבלו פחות מצפדינה, הודות לצריכה המוגברת של כרוב כבוש. יישום הממצאים על מלחים בריטיים והוכחת טענתו של לינד זיכו את ג'יימס קוק במדליית קופלי בשנת 1776. 

בעבר הכינו כרוב כבוש בכלי חרס, אשר היו סגורים בבד. שיטה זו לא מנעה לחלוטין כניסת אוויר והצריכה ניקוי של המשטח העליון מדי פעם.

==ראו גם==
* שוקרוט גארני

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הגרמני
קטגוריה:המטבח הפולני
קטגוריה:חמוצים
קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:המטבח האוסטרי
קטגוריה:מאכלי כרוב
מרכז המחקר והמידע של הכנסת

מרכז המחקר והמידע (ממ"מ) הוא גוף מחקר הפועל בכנסת על מנת לספק לחברי הכנסת ולוועדותיה מידע אובייקטיבי ובלתי תלוי הדרוש להם לשם עבודתם. בהיעדרו של מידע כזה, תלויים חברי הכנסת והוועדות במידע המתקבל ממשרדי הממשלה ומשדלנים, שעשוי להיות מוטה לכיוון אינטרס מסוים.

המרכז מספק נתונים, מסמכי רקע, מסמכים ומחקרים מקיפים. מטרת המסמכים לעבד ולנתח נתונים בנושאים הנמצאים על סדר יומם של הכנסת, ועדותיה וחבריה, על פי דרישה או באופן יזום. מרכז המחקר והמידע מכין סקירות, השוואות בינלאומיות, מסמכים כלכליים ואומדני עלות של הצעות חוק המונחות על שולחן הכנסת. כמו כן, מבצע המרכז מעת לעת מעקב אחר יישומם של חוקים שהתקבלו בכנסת.

המרכז הוקם על ידי יושב ראש הכנסת אברהם בורג בשנת 2000. בשנת 2003 עוגנה לראשונה אחת מסמכויותיו בתקנון הכנסת, כאשר נקבע כי אם חבר הכנסת חולק על הערכת משרד האוצר באשר לעלותה התקציבית של הצעת חוק, הוא רשאי לבקש הערכה חלופית מהממ"מ. בשנת 2008 עוגן מעמדו גם בחוק הכנסת, עם חקיקתו של סעיף המחייב רשויות ציבוריות לספק לממ"מ מידע הדרוש לו ללא דיחוי, למעט מידע שהעברתו עלולה לפגוע בביטחון המדינה או ביחסי החוץ שלה, מידע שהכנתו כרוכה בהקצאת משאבים בלתי סבירה, מידע בעניין הליך משפטי תלוי ועומד, וכן טיוטות והתייעצויות פנימיות.
סמלו הראשון של מרכז המחקר

==מבנה ארגוני==
מאז 2017 בראש המרכז עומדת עו"ד הודיה קין. בין 2006 ל-2017, עמדה בראשו ד"ר שירלי אברמי. במרכז פועלים כ-40 רכזי מחקר ומידע, רובם בעלי תואר שני או שלישי בתחומי המשפט, הכלכלה ומדעי החברה והרוח. 

במרכז מחלקה לפיקוח תקציבי, צוות למחקר משפטי-השוואתי וארבעה צוותים רב-תחומיים, החוקרים סוגיות בנושאים שונים. חוקרי המרכז מנפיקים כ-300 דו"חות בשנה, שנערכים לפי בקשת הח"כים או ועדות הכנסת. המרכז עוסק גם במחקר בין-פרלמנטרי, במסגרת תפקידו כמשקיף במרכז המחקר והמידע של הפרלמנט האירופי (ECPRD).

==ראו גם==
* ספריית הכנסת

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20140801131800/http://www.knesset.gov.il/Laws/Data/law/2136/2136.pdf חוק הכנסת (תיקון מס' 24), התשס"ח-2008]
* 
* אסף שפירא, [http://www.idi.org.il/Parliament/2010/Pages/66_2010/E/e_66.aspx עשור למרכז המחקר והמידע של הכנסת], 2010, פרלמנט 66, אתר המכון הישראלי לדמוקרטיה 
* 
* [https://www.agada.co.il/%D7%9E%D7%A0%D7%94%D7%9C%D7%99%D7%9D-%D7%91%D7%93%D7%A8%D7%9B%D7%9D/%D7%A9%D7%99%D7%A8%D7%9C%D7%99-%D7%90%D7%91%D7%A8%D7%9E%D7%99-%D7%9E%D7%A0%D7%94%D7%9C%D7%AA-%D7%9E%D7%A8%D7%9B%D7%96-%D7%94%D7%9E%D7%97%D7%A7%D7%A8-%D7%95%D7%94%D7%9E%D7%99%D7%93%D7%A2-%D7%91%D7%9B/ ריאיון עם שירלי אברמי – מנהלת מרכז המחקר והמידע של הכנסת], באתר חברת הייעוץ "אגדה אסטרטגיה", 2012

קטגוריה:הכנסת
כנסת
כנסת
בית האופנה

בית האופנה (באנגלית: Fashion House) היא טלנובלה אשר שודרה ברשת My Network TV האמריקנית ובארץ בערוצים סטאר וורלד וערוץ 3. הסדרה מגוללת את סיפורה של מריה ג'יאני, בעלת חברת אופנה מצליחה אשר עושה הכול כדי להרוס את יריבתה המושבעת סופיה בלקלי. חוץ מהן, העלילה מציגה תככים, מזימות, בגידות ושקרים בעולם האופנה.

== דמויות ==

=== דמויות ראשיות ===
* מריה ג'יאני (בו דרק): הכוכבת הראשית של הסדרה. בעלת חברת אופנה מצליחה אשר תעשה כל שביכולתה על מנת להשיג את מבוקשה. מריה היא אמו של לוק ג'יאני ויריבתה המושבעת של סופיה בלקלי. מריה נרצחת על ידי טניה פורד 5 פרקים לפני סיום הסדרה, כאשר זו יורה בה למוות בתצוגת אופנה גדולה.
* סופיה בלקלי (מורגן פיירצ'יילד): יריבתה של מריה, מאשימה אותה במות בעלה ומוכנה לעשות הכול בשביל למוטט את מריה ואת החברה שלה. סופיה היא אמו של ויליאם צ'נדלר.
* מישל מילר (נטלי מרטינז): בעלת חברת אופנה המתחרה בחברת האופנה של מריה. מתאהבת בבנה של מריה, לוק, ובהמשך מתנהל ביניהם רומן.

=== דמויות משניות ===
* טניה פורד (מיני אנדן): חברתם הטובה של לוק ומייקל. בהתחלה עובדת בתור דוגמנית בחברת האופנה של מריה, בהמשך מדרדרת לסמים, כאשר מריה מגלה זאת היא מפטרת את טניה, טניה הכועסת חוברת לסופיה על מנת להפיל את מריה, בזמן הזה מתאהבת טניה בבנה של סופיה, ויליאם, ומפתחת איתו קשר רומנטי. 5 פרקים לפני הפרק האחרון טניה יורה במריה והורגת אותה בזמן תצוגת אופנה גדולה. לבסוף נתפסת ונכנסת לכלא.
* ויליאם צ'נדלר (ג'ואל ברטלי): בנה של סופיה, בעקבות בקשת אמו, מפתח קשר רומנטי עם מריה, בהמשך הוא מציע לה נישואים, היא מסכימה וביום החתונה הוא זורק אותה מול כולם, ובכך הופך לאחד מיריביה המושבעים של מריה, אחר כך מפתח מערכת יחסים עם ניקי, ובוגד בה עם טניה.
* ניקי קלארק (ניקול פוליאם): עובדת בתור דוגמנית בחברת האופנה של מריה, מפתחת בהמשך מערכת יחסים עם ויליאם ואף נכנסת ממנו להיריון, אך מריה דוחפת אותה במדרגות והיא מפילה את התינוק. אחר כך מפתחת קשר רומנטי עם מייקל.
* מייקל באואר (רוברט באקלי): צלם דוגמניות בחברה של מריה, חברם הטוב ביותר של לוק וטניה. מייקל מאוהב בניקי ואף מפתח איתה מערכת יחסים.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה על אופנה
קטגוריה:טלנובלות אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בלוס אנג'לס
מארק סחיר

מארק סחיר או מארק בוסני (קרואטית, בוסנית, סרבית konvertibilna marka; סרבית קירילית конвертибилна марка) הוא המטבע של בוסניה והרצגובינה. כמו המארק הגרמני מחולק המארק הסחיר ל-100 פנינגה (feninga או фенинга).

המארק הסחיר אומץ בשנת 1995 לאחר הסכם דייטון והחליף את המטבעות השונים שנהגו במדינה עד אז (דינר בוסני, קונה קרואטית ודינר של הרפובליקה סרפסקה) ב-1998. שער המארק הסחיר הוצמד למארק הגרמני, ומאז שנת 2002, עת המארק הגרמני חדל להתקיים כמטבע סחיר, הוצמד שער המארק הסחיר לאירו ביחס של 1 אירו ל-1.95583 מארק סחיר, ומכאן שמו.

למעט השטר של 200 מארק סחיר, מנפיקות הפדרציה של בוסניה והרצגובינה והרפובליקה סרפסקה שטרות שונים בעיצובם אך כל השטרות סחירים בכל המדינה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.bis-ans-ende-der-welt.net/Bosnien-Herzegowina-B-En.htm שטרות היסטוריים ועכשוויים של בוסניה והרצגובינה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: כלכלה
קטגוריה:מטבעות אירופה
קטגוריה:מטבעות
הקו הסגול

מתאר הגבולות בין ישראל וסוריה
הקו הסגול הוא קו שביתת הנשק בין ישראל לסוריה עליו הוסכם בתום מלחמת ששת הימים. אורכו כ-65 ק"מ מצפון לדרום ו-27 ק"מ ממערב למזרח. הקו תוחם כ-1,260 קמ"ר, כשני שלישים ממערבה של רמת הגולן, שכבשה<ref>"האמנה הפרנקו-בריטית בעניין מספר עניינים הקשורים למנדטים על סוריה ולבנון, ארץ ישראל ומסופוטמיה" (Franco-British Convention on Certain Points Connected with the Mandates for Syria and the Lebanon, Palestine and Mesopotamia) עליה חתמו ב-23 בדצמבר 1920 בריטניה וצרפת ועל פיה אושרו המנדט הבריטי והצרפתי בוועידת סן רמו בשנת 1921 הותירו בתחומי המנדט הבריטי על ארץ ישראל חלק מרמת הגולן החופף כמעט במלואו לשטח אותו כבשה ישראל במלחמת ששת הימים.</ref> ישראל במהלך המלחמה. במלחמת יום הכיפורים הצליח צבא סוריה לכבוש כמחצית מהשטח הנ"ל למשך ימים אחדים, אך כוחות צה"ל כבשו שטחים אלה בחזרה ביום הרביעי למלחמה והחל מהיום החמישי התקדמו וכבשו שטחים בעומק סוריה. ב-31 במאי 1974 נחתם הסכם הפרדת הכוחות בין ישראל לסוריה. על-פי ההסכם חזרה ישראל ל"קו הסגול", למעט שטח של כ-25 קמ"ר שכולל את העיר קוניטרה, אשר חזר לשליטה אזרחית סורית. רצועה משטח סוריה הצמודה לקו הפסקת האש נקבעה כאזור חיץ בין הכוחות הישראלים לסורים, והיא נמצאת בשליטה צבאית של כוח בין-לאומי בחסות האו"ם המכונה אונדו"ף.

הקו הסגול קיבל את שמו משום שבהקמת מדינת ישראל שורטט קו זה בצבע סגול.

==הקו הסגול במלחמת יום הכיפורים==
לפני פרוץ מלחמת יום הכיפורים בנתה ישראל מוצבים רבים לאורך הקו, סך הכל 117 נקודות מבוצרות, ביניהן גם 17 מוצבים. לפני המוצבים נחפרה תעלת נ"ט בעומק של חמישה מטרים שהייתה זרועה במוקשים רבים לאורכה. בצדו הישראלי של הגבול נבנו רמפות לטנקים ישראלים שהיו יכולים להתבצר במקום ולירות מטווח רחוק בכוחות הסוריים הפולשים.

במלחמה עצמה איישו חיילי חטיבת גולני את המוצבים שנבנו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:החזית הסורית במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:1967 בישראל
קטגוריה:1967 בסוריה
קטגוריה:גבול ישראל–סוריה
המועצה הלאומית לסוואהילי

המועצה הלאומית לסוואהילי (סוואהילי Baraza la Kiswahili la Taifa, ובקיצור BAKITA) היא הרשות הטנזנית הרשמית האחראית על הפיקוח על שפת הסווהילי בטנזניה.

המועצה הלאומית לסוואהילי הוקמה מכוח חוק בשנת 1967 ובין תפקידיה העיקריים:
* לקדם ולפתח את השימוש בשפה ברחבי טנזניה.
* לתאם את פעילותם של גופים אחרים בטנזניה האמונים על קידומה של השפה.
* לעודד את השימוש בסוואהילי בתחום העסקי והציבורי.
* לשתף פעולה עם רשויות העוסקות בטביעת מונחים טכניים בסוואהילי.
* להוציא לאור כתב עת בעניינן של השפה והספרות הסוואהילית.
* לשתף פעולה עם גופים בינלאומיים ובני אדם העוסקים בעניינה של השפה.
* לשתף פעולה עם מוציאים לאור של חומר כתוב בשפה ולסייע לכותבים בה.
* לשתף פעולה עם המשרד הממשלתי המופקד על ענייני תרבות בכל הקשור לבדיקתם ולאישורם של ספרי לימוד לפני הוצאתם.

בראש המועצה יושב ראש הממונה על ידי נשיא טנזניה לתקופה של שלוש שנים, הניתנת להארכה. יתר חברי המועצה ממונים מכל אזורי המדינה על ידי המשרד הממשלתי האחראי על נושאי תרבות בטנזניה למשך תקופת כהונה של שלוש שנים, הניתנת אף היא להארכה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קצרמר ארגונים
סווהילי
קטגוריה:טנזניה: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:סוואהילי
ויורל טנסה

ויורל טנסה (ברומנית: Viorel Tănase; נולד ב-7 באוקטובר 1970) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת הקשר וכיום מאמן כדורגל.

==קריירה==
טנסה החל את קריירת במשחק שלו בקבוצת הנוער של אוצלול גאלאץ הרומנית ועלה לשחק בקבוצת הבוגרים בעונת 1992/93. במשך כל השנים שיחק טנסה בקבוצת אוצלול גאלאץ עד שבעונת 1999/00 הובא לישראל על ידי המאמן אורי מלמיליאן לקבוצת מכבי נתניה כאשר בעונתו הראשונה הוא הבקיע 5 שערים בלבד אך בעונה שלאחר מכן, עונת 2000/01 כבש 14 שערים והיה למלך השערים של הקבוצה בצוותא עם לירון וילנר ואיציק זוהר. בעונת 2001/02 חזר טנסה לרומניה, לקבוצת אוצלול גאלאץ, וחזר להיות יקיר הקהל המקומי, כפי שהיה לפני עזיבתו. בסוף עונת 2006/07 החליט טנסה לפרוש ממשחק פעיל בהיותו בן 35. 

טנסה, לאורך שנותיו בקבוצות אוצלול גאלאץ ומכבי נתניה נחשב בכל אחת מהשתיים ליקיר הקהל ובייחוד בגלאטי, בה היה לשחקן בית. טנסה היה בעל יכולת טכנית גבוהה ובעל בעיטות חופשיות מדויקות, דבר שזיכה אותו בתואר "בועט הבעיטות החופשיות הטוב ביותר של הליגה הרומנית" בעונת 2006/07.

לאחר פרישתו החל לאמן, ובשנת 2012 מונה למאמן קבוצת נעוריו, אוצלול גאלאץ, אך סיים את תפקידו לאחר מספר חודשים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:קשרי כדורגל רומנים
קטגוריה:גאלאץ: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אוצלול גאלאץ
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני דינמו בוקרשט
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים רומנים בישראל
קטגוריה:מאמני כדורגל רומנים
קטגוריה:מאמני אוצלול גאלאץ
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1970
אגודת החלל הלאומית

אגודת החלל הלאומית (באנגלית: The National Space Society; בראשי תיבות: NSS) היא ארגון ללא כוונת רווח ששם לו למטרה לקדם את תחום חקר החלל בעולם, בדרכים מגוונות. האגודה הוקמה בארצות הברית ומקיימת מערך של סניפים ברחבי העולם.

==פעילויות עיקריות של האגודה==
אגודת החלל הלאומית מקיימת פעילויות שמטרתן להעלות את המודעות הציבורית באשר לצורך לחקור את החלל, זאת על ידי קיום כינוסים ופעילויות פומביות, עריכת תחרויות בנושאים שונים, והוצאה לאור של כתב עת בשם "Ad Astra" (בלטינית: "אל הכוכבים"). האגודה מעניקה את פרס רוברט היינליין אשר ניתן על תרומה יוצאת דופן לקידום חקר החלל והשאיפה של אגודת החלל הלאומית לכינונה של חברה שוחרת חלל. כמו כן, מעניקה מ-2007 את פרס ג'ררד אוניל.

==פעילים מרכזיים==
אגודת החלל הלאומית שמה לה למטרה להיות בעלת נוכחות בולטת בציבור הרחב בכלל, ובקרב מקבלי ההחלטות בארצות הברית בפרט. דובר מרכזי ובולט של אגודת החלל הלאומית הוא האסטרונאוט באז אולדרין, שהילך על הירח עם ניל ארמסטרונג במהלך משימת החלל אפולו 11. אולדרין מופיע בכינוסים רבים של האגודה. בין הדוברים של האגודה בארצות הברית אפשר למנות גם את האסטרונאוטים ג'יימס לוול, מפקד משימת אפולו 13, פרנק בורמן, השחקן והבמאי טום הנקס, סר ארתור סי. קלארק, האסטרונאוט והסנאטור ג'ון גלן.

==NSS Space Pioneer Award==
פרס חלוץ החלל
פרס חלוץ החלל של אגודת החלל הלאומית (NSS Space Pioneer Award) הוא פרס שנתי הניתן לאישים בולטים שתרמו לקידום חקר החלל והפעילות האנושית בו. מדי שנה מוענקים עד שלושה פרסים, מתוך 13 קטגוריות הפרס הכוללות בין היתר את תחום החינוך, החקיקה, הטכנולוגיה, המדע והתרומה לקהילת העוסקים בתחום החלל. הפרס מוענק לתורמים תרומה משמעותית לקידום תרבות שוחרת חלל שתקים קהילות מחוץ לכדור הארץ. הפרס נוסד בשנת 1988.

=== זוכים בולטים ===
* דניאל גולדין - לשעבר ראש נאס"א (1993)
* יזם החלל פיטר דיאמנדיס (1996)
* פול אלן - על תרומתו לפיתוח החללית הפרטית הראשונה (2005)

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.nss.org/adastra/ גרסה אינטרנטית של ביטאון האגודה] 
* [https://web.archive.org/web/20140629174112/http://www.nss.org/awards/space_pioneer_awards.html רשימת כל הזוכים בפרס חלוץ החלל] 

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:סוכנויות חלל
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: ארגונים
XB-21

נורת' אמריקן XB-21 היה אב טיפוס של מפציץ מתוצרת נורת' אמריקן אוויאיישן (כינויו הפנימי בחברה היה NA-21) שהוערך על ידי הגיס האווירי של צבא ארצות הברית ב-1937 אך מעולם לא יוצר באופן סדרתי.

טיסת הבכורה שלו נערכה ב-22 בדצמבר 1936. בתחילה, הזמינו גייסות האוויר של צבא ארצות הברית 5 מטוסי קדם ייצור שכונו YB-21, אך ההזמנה בוטלה לבסוף, כשהסתבר שמחירו של המפציץ המתחרה B-18 בולו מתוצרת דאגלס איירקראפט קומפני היה כמחצית ממחירו של ה-YB-21 (63,977 דולר מול 122,600 דולר). כתוצאה מכך, לא נבנה אף מטוס מדגם זה מלבד האב טיפוס היחיד שמספרו 38-485.

ה-XB-21 צויד תחילה ב-5 מקלעים: בחרטום, בחלקו האחורי של גב המטוס, בגחון, ובשני צידיו. אולם, במהלך הניסויים במטוס, הוסר ממנו צריח החרטום והוחלף בכיסוי מתכת והצריח שהיה על גב המטוס הוסר כליל.

==מאפיינים (XB-21)==
*צוות: 6-8
*אורך: 61 רגל 9 אינץ' (18.8 מטר)
*מוטת כנפיים: 95 רגל 0 אינץ' (29.0 מטר)
*גובה: 14 רגל 9 אינץ' (4.50 מטר)
*שטח כנף: 1,120 רגל<sup>2</sup> (104 מטר<sup>2</sup>)
*משקל ריק: 19,082 ליברות (8,674 ק"ג)
*משקל טעון: 27,253 ליברות (12,388 ק"ג)
*משקל המראה מרבי: 40,000 ליברות (18,000 ק"ג)
*הנעה: שני מנועים רדיאליים מדגם R-2180-1, מתוצרת פראט אנד ויטני, בעלי דחף של 1,200 כוח-סוס (900 קילו-וואט) כל אחד

===ביצועים===
*מהירות מרבית: 220 מיל/שעה (190 קשר, 350 קמ"ש) בגובה 10,000 רגל (3,000 מטר)
*מהירות שיוט: 190 מיל/שעה (165 קשר, 310 קמ"ש)
*טווח: 1,960 מיל (1,700 מיל ימי, 3,140 ק"ג) בתצורה קרבית, 3,100 מיל (2,700 מיל ימי, 5,000 ק"מ) בתצורת העברה
*סייג רום: 25,000 רגל (7,600 מטר)
*קצב טיפוס: 1,000 רגל/דקה (5 מטר/שנייה)
*עומס כנף: 24.3 ליברות/רגל<sup>2</sup> (119 ק"ג/מטר<sup>2</sup>)

===חימוש===
*מקלעים: 5 מקלעים בקוטר .303 אינץ' (7.70 מ"מ) M1919 בראונינג
*פצצות: פצצות במשקל כולל של 8,800 ליברות (4,000 ק"ג)

=== גלריית תמונות ===
{| align="center" style="text-align: center;"
| <gallery widths="200px" heights="200px" perrow="3">
תמונה:North_American_XB-21_5.jpg|ה-XB-21 לאחר שהוסר ממנו צריח החרטום והוחלף בכיסוי מתכת
תמונה:North_American_XB-21_4.jpg|טקסט טקסט 2
תמונה:North_American_XB-21_6.jpg|המטוס XB-21 במהלך תחזוקה
</gallery> 
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מפציצים אמריקאיים
קטגוריה:מקדונל דאגלס
שלמה פרחון

רבי שלמה בן אברהם בן פַּרחוֹן, מילונאי יליד 'מצודת בני חמאד' שבאלג'יריה שהיגר לאיטליה, והיה ממפיצי תורת הלשון הספרדית באיטליה במאה ה-12, בן דורו של רבנו תם, ומחבר 'מחברת הערוך'.

שם משפחתו יחיד במינו, אך מכך שהוא כותב בצמוד לשם משפחתו "הידוע" נראה שהיה מוכר בשם זה.

== קורות חייו ==
בן פרחון נולד לפי דבריו במצודת בני חמאד. לימים היגר לסלרנו שבדרום איטליה, ושם השלים את מילון המקרא שלו, מחברת הערוך. לא ידוע תאריך לידתו או תאריך פטירתו, אך לפי דבריו בסיום ספרו הוא מעיד שסיים את ספר הדקדוק שלו בשנת 1161 בעיר סלרנו שעל שפת הים (בדרום איטליה).

באין מסמכים או תאריכים, יש מלומדים שהתעמקו וסוברים כי פרחון נולד בקלעת איוּבּ, היא בימינו קלטיוד (Calatayud) אשר בחבל אראגון, ספרד. מכאן הכתוב על הוצאת 'מחברת הערוך' ועוד, ר' שלמה בן פרחון ממלכת אראגון, ובכתבים בלועזית Abraham Salomon Ibn Parḥon Aragonensis.

== הערוך ==
בן פרחון התפרסם בעיקר על ידי ספרו 'הערוך'. על אף שהמחבר עצמו כינהו 'הערוך', הספר נקרא בפי כל "מחברת הערוך" כדי להבדילו מספר הערוך שחיבר רבי נתן מרומי, אף על פי ש"מחברת" הוא שם הניתן לכל אוסף כתבים.

הספר מקיף את הלקסיקוגרפיה העברית של ימי הביניים לאחר רבי יונה אבן ג'נאח, והוא גם מודיע בהקדמתו כי שאב מספרי יונה אבן ג'נאח ויהודה חיוג' וספר השרשים הוא הבסיס שעליו הוא ייסד את מילונו. בספרו הוא מזכיר את מילוניהם של מנחם בן סרוק ורבי נתן מרומי בן יחיאל.

לפי דבריו קיבל בן פרחון תורה מפי שלשה חכמים גדולים – רבי אברהם אבן עזרא, רבי יהודה הלוי, ורבי אפרים מקלעה (תלמידו של הרי"ף); אך נראה שלא היה תלמידם של רבי אברהם אבן עזרא ורבי יהודה הלוי ממש, אלא דן אתם בסוגיות מספר כדבריו: , אך לרבי אפרים מקלעה היה תלמיד חבר.

ב-1170 טען רבי יהודה אבן תיבון ש"הערוך" אינו אלא פלגיאט של מילון אבן ג'נאח; אך טענה זו אינה צודקת, הואיל ובימי הביניים מקובל היה יחס ליברלי לגבי השימוש בספרי אחרים. בנוסף לכך, מכיל ספרו של פרחון חומר מקורי, בין היתר חומר בעל עניין היסטורי-ספרותי והלכתי, וכן פירושים מקוריים לקטעים מקראיים.

עיקר חשיבותו של ספרו בהיותו כתוב עברית – עבור היהודים שישבו בעולם הנוצרי – ומביא להם את הישגי הבלשנות העברית שהושפעה מהבלשנים הערביים בספרד. זוהי גם מטרתו המוצהרת של פרחון, ובכך הלך בעקבות מורו אבן עזרא. הספר זכה לתפוצה רבה בשל בהירותו, רהיטותו וסגנונו המלוטש.

את החיבור העתיק והוציא לאור זלמן בן גוטליב בן כוכב טוב בשנת תר"ד (1844). בעמוד האחרון של הספר כותב המעתיק:

ולסיום מוסיף מעתיק הספר בשמו של מ"א גינזבורג: .

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מילונאים כותבי עברית
קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:מדקדקי העברית בימי הביניים
קטגוריה:ראשוני איטליה
קטגוריה:ראשוני צפון אפריקה
פרידריך קולאו

פרידריך דניאל רודולף קולאו (בגרמנית: Friedrich Daniel Rudolf Kuhlau; 11 בספטמבר 1786 – 12 במרץ 1832) היה מלחין גרמני-דני בתקופה הקלאסית והרומנטית.
פרידריך קולאו
== ביוגרפיה ==
פרידריך קולאו נולד בגרמניה. בגיל שבע איבד את עינו הימנית בתאונה ברחוב. אביו, סבו ודודו היו אבובנים בתזמורות צבאיות ופרידריך החל ללמוד פסנתר בהמבורג. בשנת 1810 נמלט לקופנהגן כדי להימנע מגיוס לצבא נפוליאון, שהשתלט על רבות מן הנסיכויות והדוכסויות הקטנות של צפון גרמניה, ובשנת 1813 היה לאזרח דנמרק. להוציא כמה מסעות ממושכים, התגורר שם עד מותו. במהלך חייו נודע בעיקר כפסנתרן קונצרטים ומלחין אופרה דנית, אך לזכותו נזקפת גם הבאת רבות מיצירותיו של בטהובן, מלחין שהעריץ בכל לבו, לקהל המאזינים של קופנהגן. בהתחשב בכך, ששריפה בביתו כילתה את כל כתבי היד שלו שלא יצאו עדיין לאור, היה קולאו מלחין פורה, שהניח אחריו יותר מ-200 יצירות בדפוס, ברוב הסוגות המוזיקליות.

בטהובן, שקולאו הכיר באופן אישי, השפיע יותר מכל אחד אחר על המוזיקה שלו. מעטים היו בני תקופתו של בטהובן, שהבנתם או יכולתם להטמיע את פועלו עלו על אלה של קולאו. בכל הנוגע לצורה, גילה קולאו יכולת ברורה להבין את מעשיו של בטהובן בתקופה התיכונה של יצירתו ולעשות בהם שימוש בכתיבתו הוא. 

קולאו כתב קונצ'רטו לפסנתר, רביעיית מיתרים, כמה יצירות לפסנתר, הכוללות את הסוגות שהיו מקובלות אותם ימים: סונאטות סונאטינות, ואלסים, רונדו ווריאציות. כו כן כתב כמה יצירות לכלי קשת (שלוש רביעיות ושתי חמישיות וסונאטות אחדות לכינור), יצירות מוזיקה נלווית ואופרות אחדות. עם זאת, יצירותיו המוקלטות והמנוגנות ביותר הן כמה סונאטינות לפסנתר ומספר רב של יצירות לחליל. הודות ליצירות אלה לחליל ניתן לו הכינוי "בטהובן של החליל" בתקופת חייו, אם כי הוא מעולם לא ניגן בכלי זה.

==מורשת==
הפתיחה לאופרה של קולאו Elverhøj נהנית מפופולריות מיוחדת הודות לשימוש שנעשה בה בסרט הקולנוע Olsen-banden ser rødt. בקטע המכריע בסרט כנופיית אולסן מפוצצת, קודחת ומבקיעה בפטישים את דרכה אל תוך מרתף בית האופרה בתיאום מלא עם המוזיקה.

בעיר אילצן שבגרמניה מתקיימת מדי שנתיים תחרות נגינה בחליל הנקראת "תחרות קולאו".

== מקורות ==
חלק מן המידע בדף זה בוויקיפדיה האנגלית מופיע באתר של הוצאת סילברטראסט, אבל ניתנה רשות להעתיק, להפיץ ו/או להכניס שינויים במסמך זה תחת רישיון GNU FDL

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=Sh-y-yJEmOY יוטיוב, שש סונטינות מאת קולאו, עם תווים]
* 

קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:מלחינים דנים
קטגוריה:מוזיקאים דנים
קטגוריה:מלחינים מן התקופה הקלאסית
קטגוריה:פסנתרנים גרמנים
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1786
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1786
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1832
מרק עוף

מרק עוף
מרק עוף הוא מרק המבוסס על בישול עוף וירקות. המרק מוגש בדרך כלל ללא העוף, עם או בלי הירקות. בצורתו המסוננת משמש המרק כציר להכנת מאכלים רבים אחרים. אבקת מרק עוף משמשת בבישול כתבלין.

==מרק עוף במטבחים שונים==
===במטבח היהודי המזרח אירופאי===
בשל העוני בשטעטלים שבמזרח אירופה, המשפחות שאפו לנצל כמה שיותר חלקים מן העוף. תבשילים כגון רגל קרושה, כבד קצוץ או שמאלץ הם דוגמאות לשימוש משני בעוף. גם המרק אפשר ניצול מקסימלי של העוף. נתחים מחזה העוף בושלו במרק, על מנת להקנות לו את הטעם, ולאחר מכן הוצאו מהמרק והשתמשו בהם לשם הכנת קרעפלאך או קניש. התוספת המקובלת למרק הייתה אטריות ("לוקשען" ביידיש), והוא תובל בפטרוזיליה ובשמיר. תוספות אפשריות נוספות הן סלרי, גזר ובצל. בפסח הוחלפו האטריות בקניידלעך.

===במטבחים אחרים===
* בארצות הברית ובקנדה מכונה המרק "מרק עוף ואטריות" (Chicken Noodle Soup), הן משום שהאטריות מהוות חלק כמעט בלתי נפרד ממנו, והן בשל השימוש בשם זה בפרסומת של חברת קמפבל'ס סופ ששודרה ברדיו בשנות ה-30.
* בבולגריה מתובל המרק ברוטב לימון או חומץ.
* בבריטניה מקובל להכניס למרק עוף גם תירס ואפונה.
* בגרמניה מספר סוגים של מרק עוף, הנבדלים זה מזה בחלקי העוף ובירקות המוכנסים אליהם.
* ביוון, נקרא המרק אבגולמונו. למרק מוסיפים חלב, מיץ לימון, אורז, ביצים וחמאה.
* במקסיקו העוף והירקות המוכנסים למרק לא נחתכים לחתיכות קטנות, אלא לחתיכות גדולות יחסית. המרק כולל גם תפוחי אדמה וכרוב.
* בפולין מרק עוף בשם רוסוו (rosół) מוגש עם תוספת המזכירה שקדי מרק.
* במטבח הפורטוגזי ובברזיל מרק העוף נקרא קאנז'ה (Canja). בנוסף לעוף, מוכנסים למרק גם אורז, גזר, בצל, שום וכמון.
* בצרפת מקובל לתבל את מרק העוף בעלי דפנה, טימין, יין לבן ושום.
* בבוגוטה שבקולומביה מוגש מרק עוף מוקרם בשם אחיאקו (Ajiaco). למרק מצורפים גם תירס, תפוחי אדמה, אבוקדו, צלפים ועשבי תיבול.
* בקוריאה מוסיפים למרק ג'ינסנג, פירות שיזף מיובשים, שום, זנגביל ואורז דביק.

==מרק עוף כתרופה עממית==
רבים מייחסים למרק עוף סגולות רפואיות, וסברה רווחת היא כי הוא מסייע נגד הצטננות ושפעת. ביוון הוא נתפס כיעיל גם נגד חמרמורת ובקוריאה הוא נחשב יעיל גם לשם מניעתן של מחלות.

היסטוריונים סבורים כי כבר במצרים העתיקה השתמשו במרק למטרה זו, ואף מלומדים כמו אבן סינא והרמב"ם המליצו עליו לחולים שפנו אליהם. הרמב"ם הגדיל לעשות בהמליצו על המרק כתרופה לטחורים ולצרעת.

במחקר שנערך בראשותו של ד"ר סטיבן רנארד מאוניברסיטת נברסקה, הגיעו החוקרים למסקנה שייתכן ולמרק עוף יש סגולות רפואיות, אף שלא עלה בידיהם להוכיח זאת בוודאות. הם מצאו כי במרק מרכיבים וויטמינים שיכולים להאט את פעילותם של תאי דם לבנים מסוימים, וייתכן שבכך יש כדי להקל על כמה מהסימפטומים של המחלה.

בישראל נחשב מרק העוף בקרב רבים לתרופת סבתא.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://food.walla.co.il/item/1863432 איך להכין מרק עוף, שלב אחר שלב], וואלה, 7 באפריל 2024
* עז תלם, [https://www.thekitchencoach.co.il/מרק-עוף/ בשביל הנשמה: מרק עוף צח מושלם], 2 באפריל 2020

==הערות שוליים==

עוף
קטגוריה:מאכלי עוף
קטגוריה:המטבח האשכנזי
לריאה קינגסטון

לריאה קינגסטון (נולד ב-7 בנובמבר 1980) הוא כדורגלן עבר גאנאי ששיחק בעמדת הקשר, שחקן נבחרת גאנה לשעבר, ואחיו של ריצ'רד קינגסון, שוער הנבחרת לשעבר.

== קריירה ==
קינגסטון החל את הקריירה שלו בקבוצת גרייט אולימפיקס הגאנאית כאשר הוא בן 16 בלבד. בשנת 2000 הועבר קינגסטון בעסקת השאלה לקבוצת אל-איתיחאד מלוב, בה שיחק רק ארבעה חודשים עד שהחליט לחזור לגרייט אולימפיקס. שנה אחת לאחר החזרה לגאנה עבר קינגסטון לקבוצת אקרה הארטס אוף אוק, אחת משתי הקבוצות המובילות בגאנה, ושם שיחק שנתיים.

בקיץ 2003 הגיע קינגסטון לישראל והתאמן תחילה עם מכבי חיפה, שהחליטה לא להחתימו. קינגסטון חתם בקבוצת מכבי אחי נצרת ובמדיה השתתף בשני משחקי גביע הטוטו, אך שוחרר מהקבוצה מבלי ששיחק משחק ליגה. לקראת תום חלון ההעברות חתם קינגסטון בקבוצת הפועל תל אביב. במחזור ה-11 של עונת 2003/2004 כבש את שערו הראשון במדי הקבוצה, שער ניצחון (1–0) מול מכבי פתח תקווה, ובמחזור ה-23 כבש את שערו השני, בניצחון 3–2 על מכבי אחי נצרת. בתום עונה אחת שוחרר מהקבוצה ועזב את ישראל.

בקיץ 2004 חתם קינגסטון בקבוצת קריליה סובייטוב סמרה מליגת העל הרוסית. במהלך העונה הוא שיחק במקביל בקבוצה הבוגרת, שהגיעה למקום השלישי באותה עונה, וכן בקבוצת המילואים של המועדון. באותה עונה הגיעה הקבוצה גם למעמד גמר הגביע הרוסי והפסידה לקבוצת טרק גרוזני. במהלך עונת 2005 עבר קינגסטון לטרק גרוזני כדי לעזור לה במאבקי הליגה אך הקבוצה ירדה בסופו של דבר באותה עונה לליגה השנייה. בעקבות הירידה עבר קינגסטון בהשאלה לעונה אחת לקבוצת לוקומוטיב מוסקבה. במהלך העונה בלוקומוטיב מוסקבה סבל קינגסטון מפציעה ונעדר כחצי שנה מהמגרשים.

בתום עונת 2006 היה אמור קינגסטון לחזור לגרוזני אך בשל העובדה שהקבוצה לא הבטיחה את עלייתה לליגה הבכירה הוא בחר להשתחרר מהקבוצה ועבר לקבוצת הארטס מהליגה הסקוטית. לאחר שנתיים וחצי במועדון, בהן כבש 8 שערים, עבר קינגסטון בקיץ 2010 לקבוצת ויטסה ארנהם ההולנדית, אך לא הצליח למצוא את מקומו בקבוצה, ממנה שוחרר בחודש דצמבר.

לאחר ששוחרר מוויטסה התאמן קינגסטון עם קבוצתו הקודמת בסקוטלנד ובאפריל חזר לתקופה קצרה לאקרה הארטס אוף אוק, עד שחזר לישראל בקיץ 2011 וחתם בהפועל באר שבע. לאחר ששיחק במדי הקבוצה 7 משחקי ליגה בלבד, חזר קינגסטון לגאנה בינואר 2012, וחתם שוב בקבוצת הארטס אוף אוק. ביולי 2013 עבר לקבוצת פיניקס רייזינג מליגת המשנה בארצות הברית, במדיה שיחק ארבעה חודשים ולאחר מכן פרש ממשחק פעיל.

לקינגסטון 41 הופעות ו-6 שערים במדי נבחרת גאנה. קינגסטון היה אמור לשחק במדי נבחרת גאנה במונדיאל 2006 אך במהלך משחק נגד נבחרת סנגל במסגרת גביע אפריקה לאומות נקלע לתגרה עם שחקנה של סנגל, חביב ביי, דבר שגרר הרחקה של שני השחקנים מארבעה משחקים בינלאומיים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:קשרי כדורגל גנאים
קטגוריה:אקרה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אקרה הארטס אוף אוק
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני קריליה סובייטוב סמרה
קטגוריה:כדורגלני אחמט גרוזני
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני הארטס
קטגוריה:כדורגלני ויטסה ארנהם
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאנה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2006
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2008
קטגוריה:ספורטאים זרים בלוב
קטגוריה:ספורטאים גנאים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים גנאים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים גנאים בארצות הברית
קטגוריה:ספורטאים גנאים בקפריסין
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-1980
טסטמנט

טסטמנט (Testament) היא להקת ת'ראש מטאל אמריקאית מאזור החוף בסן פרנסיסקו, קליפורניה. היא נחשבת אחת מהלהקות המשפיעות ביותר בז'אנר הת'ראש מטאל.

הלהקה הוקמה ב-1983 בסן פרנסיסקו על ידי הגיטריסט אריק פיטרסון וחברו דריק רמירז, שהוחלף בגיטריסט אלכס סקולניק. סולן הלהקה היה בתחילה מייק רונחטה שעבר לימים ללהקת אקסודוס, והמליץ על צ'אק בילי כמחליפו.

האלבום הראשון של הלהקה, the legacy, היה מבוסס על טהרת הת'ראש ונחשב בעיני רבים כיצירה קלאסית של הת'ראש מטאל. האלבום הבא, the new order, המשיך את המסורת של קודמו אך באלבום השלישי, practice what you preach, ניכר השינוי במוזיקה המרוככת והעדר ההשפעות הגותיות. מכאן ואילך החלה ירידה במכירות האלבומים הבאים של טסטמנט והלהקה החליטה לשנות מעט את פניה, ובכלל זה החלפת כמה חברים.

ב-1994 הוציאה הלהקה את האלבום low שזכה להצלחה, אלבום ת'ראש מטאל אגרסיבי יותר המשלב גראולים של דת' מטאל. האלבום the gathering משנת 1999 היה מבוסס על טכניקת נגינה מהירה ואגרסיבית וכן שירה צעקנית יותר, תוך שילוב אלמנטים של דת' מטאל ומעט בלאק מטאל. אלבום זה נחשב ליצירת מופת מהגדולות ביותר של הלהקה ובת'ראש מטאל בכלל.

ב-2001 אובחן סרטן אצל צ'אק בילי מה שפגע בפעילות הלהקה. בילי החלים ב-2003 וב-2005 הלהקה התאחדה בהרכב דומה לזה המקורי והחלה במסע הופעות. כעת הלהקה הוציאה בשנת 2008 אלבום מצליח חדש בשם The Formation of Damnation הנחשב לבין המוצלחים ביותר שהוציאה הלהקה. האלבום הוא שילוב של ת'ראש מטאל מסורתי ואלמנטים של דת' מטאל. גיטריסט הלהקה אריק פטרסון הגדיר את האלבום כשילוב של כל התקופות של הלהקה באלבום אחד.

בשנת 2022 ג'ין הוגלן עזב, ודייב לומברדו חזר ללהקה בשנית.

==חברי הלהקה בהווה==
* צ'אק בילי - סולן 
* אריק פיטרסון - גיטרה 
* אלכס סקולניק - גיטרה 
* גרג כריסטיאן - בס
* ג'ין הוגלאן - תופים

==דיסקוגרפיה==
*The Legacy - 1987
*The New Order - 1988
*Practice What You Preach - 1989
*Souls Of Black - 1990
*The Ritual - 1992
*Low - 1994
*Demonic - 1997
*The Gathering - 1999
*First Strike Still Deadly - 2001
*2005 - Live In London
* The Formation Of Damnation - 2008
*2012 - Dark Roots Of Earth
*2016 - Brotherhood of the Snake
*2020 - Titans of Creation

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות ת'ראש מטאל
מקרוני

[[פנה, סוג נפוץ מאוד של מקרוני באיטליה]]
המאכל "[[מקרוני עם גבינה", הכולל מקרוני ברוטב גבינה]]
מקרוֹנִי (באיטלקית: maccheroni) הוא סוג יבש של פסטה, בעל אורך בינוני ועשוי על ידי מכונה. הוא קצר בהרבה מספגטי, חלול, ואינו מכיל ביצים. למרות שקיימות מכונות ביתיות שמייצרות מקרוני, לרוב הוא מיוצר בצורה מסחרית.

"מקרוני" הוא עיוות של המילה האיטלקית "מַקֶרוֹנֶה" וצורת הרבים שלה "מַקֶרוני". מוצאה של המילה הוא נושא לוויכוח. מומחים רבים טוענים שהיא קשורה למילה היוונית "מכריה" (μαχαρία) - "מרק שעורה", השואב ככל הנראה את שמו מהמילה "מאקאר" או "מקריוס" (μακάριος) "מאושר".
יש שמקשרים את המקרוני לאוכל (בזמנו עשוי אורז) שמגישים אצל היוונים בארוחה המשותפת אחרי הלווייה. בארוחות מסוג זה שרו שירי אבלות הנקראים "מקרוניה" (μακαρώνεια) - מהמילים "מקריוס" ואולי גם "אאוניוס" (αἰώνιος "לנצח"). הנפטר או "המנוח" נקרא ביוונית החדשה "מַקַריטיס" (μακαρίτης).
לפי השערה אחרת מקורה של המילה בפועל "מקארה" מאיטלקית, שמשמעותו "למעוך" או "לשבור" (הפועל מתייחס למעיכת החיטה לשם הכנת פסטה).

ברוסיה, ארצות הברית ובבריטניה פופולרי מאוד המאכל "מקרוני עם גבינה", הנמכר אף כארוחה מוכנה. הארוחה כוללת מקרוני מבושל ברוטב גבינה, לעיתים נוסף שלב של אפייה בתנור עם ציפוי פירורי לחם או גבינה.

בהונג קונג מוגש המקרוני במרק אטריות. רשת המסעדות "צ'ה צ'אן טנג" מגישה את המקרוֹנִי עם בשר עוף, שעועית, פטריות שחורות, בשר חזיר ולעיתים ביצים.

==מכונות מקרוני==
תומאס ג'פרסון הוא הראשון שהמציא מכונת מקרוני בארצות הברית, ב-1789, כשחזר הביתה לאחר ששימש כשגריר בצרפת (בעקבות המהפכה הצרפתית באותה שנה). הוא סיפר כי דניאל פיזה לימד אותו כל שידע על מכונה זו. המילה "מקרוני" כבר הייתה מוכרת בארצות הברית באותה עת, כשהוצגה גם במילותיהם של שירים פופולריים כמו ה"Yankee Doodle".

בימי המאה ה-18 מקרוני היה כינוי, שגור בפי העם האנגלי, לצעירי אצולה הוללים שבילו באיטליה (נקראו "מקרוני" משום הבילוי באיטליה). בשיר המוזכר הנ"ל "Yankee Doodle" המילה מקרוני איננה במשמעות המאכל אלא דווקא במשמעות הכינוי.
"He stuck a feather in his hat,
And called it macaroni"
בתרגום "הוא "תקע" נוצה בכובעו וקרא לה מקרוני"

==קישורים חיצוניים==

* 
*[https://web.archive.org/web/20190602080524/http://www.maccheroni.it/storia.htm אתר איטלקי על מקרוני - היסטוריה, אטימולוגיה, מתכונים, גרסאות]

קטגוריה:סוגי פסטה
חומט פסים

חומט פסים (שם מדעי: Heremites vittatus או Trachylepis vittata) היא אחת הלטאות של ארץ ישראל. אורכה מגיע עד 22 ס"מ וצבעה צהבהב, אפור, ירוק זית, חום או שחרחר. לאורכו חמישה פסי אורך כהים או בהירים. עור הזוחל קשה וצמוד לגוף. מתחת לקשקשים יש בעור לוחיות קטנות המקשות את העור. הראש קטן בצורת חרוט. הלסת העליונה לרוב ארוכה מהתחתונה ומכסה עליה במקצת. העפעף התחתון שקוף והחומט יכול לראות כשעיניו עצומות. אורך הזנב הוא כשני שלישים מאורך הגוף. הרגליים קצרות מפותחות וחזקות. בכל רגל 5 אצבעות.
השם המדעי שלה עבר מספר שינויים בשנים האחרונות. השם המדעי הנוכחי הוגדר על ידי Bauer בשנת 2003 ולפני כן היא הייתה ידועה בשם Mabuya vittata. החומט ניזון בעיקר מחרקים ופרוקי-רגליים אחרים. עונת הרבייה היא ביום והחיזור באביב. בקיץ הנקבה משריצה 3–8 ולדות קטנים הגדלים ללא טיפול של הוריהם. רק מעטים מהצאצאים מגיעים לבגרות.
מצב שימור הלטאה הוא ללא חשש.

== קריאה נוספת ==
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 121–122

==מקורות==
*[http://reptile-database.reptarium.cz/species.php?genus=Trachylepis&species=vittata The Reptile Database]

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/search/details.php/61586/summ חומט פסים] באתר [http://www.iucnredlist.org/ הרשימה האדומה של IUCN]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גיום אוליבייה
קטגוריה:חומטיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חומטיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1804
גאיוס סוסיוס

גאיוס סוסיוס (בלטינית: Gaius Sosius) היה איש צבא רומאי שפעל בשלהי תקופת הרפובליקה הרומית (המאה ה-1 לפנה"ס).

== תולדות חייו ==
סוסיוס נבחר למשרת הקווסטור בשנת 66 לפנה"ס ולמשרת הפראיטור בשנת 49 לפנה"ס. עם פרוץ מלחמת האזרחים בין פומפיוס ליוליוס קיסר צידד בסיעה האופטימטית אולם לאחר שפומפיוס נמלט מאיטליה, החליף את נאמנותו ועבר למחנהו של קיסר.

לאחר רצח קיסר בשנת 44 לפנה"ס הצטרף סוסיוס למחנהו של מרקוס אנטוניוס. הוא השתתף במערכה כנגד האימפריה הפרתית בשנת 40 לפנה"ס, מערכה שמטרתה הייתה כיבושן מחדש של הפרובינקיות המזרחיות. הוא מונה מטעם אנטוניוס לאחראי על סוריה וקיליקיה, ולאחר ההצלחה בסילוק הפרתים הוא נשלח ליהודה בראשות שני לגיונות לשם סיוע להורדוס במלחמתו במתתיהו אנטיגונוס השני. 

סוסיוס סייע להורדוס לדכא התקוממות שפרצה נגדו בגליל ובאביב של שנת 37 לפנה"ס החל יחד עם הורדוס במצור על ירושלים, המצור נמשך כחמישה חודשים ובסופו נכנעה העיר לכוחות הרומאים והחל טבח בתושביה, דבר שגרם לכניעתו של אנטיגונוס, לקיחתו בשבי והבאתו אל אנטוניוס שהורה על הוצאתו להורג.

בשנת 32 לפנה"ס מונה למשרת הקונסול. עם פרוץ מלחמת האזרחים בין אוקטביוס לאנטוניוס צידד סוסיוס באנטוניוס ותקף את אוקטביוס בחריפות במהלך נאום בסנאט. מעשה זה אילץ את סוסיוס לברוח מרומא והוא מצא מקלט אצל אנטוניוס במזרח.

סוסיוס שימש כמפקד בצבאו של אנטוניוס בעת שזה פלש ליוון, פיקד על שייטת בצי של אנטוניוס, נלחם וכמעט שהצליח להביס את לוקיוס ארונטיוס אולם הקרב נכשל עם הופעתו של מרקוס ויפסניוס אגריפה שהצליח להביס את סוסיוס. בקרב אקטיום פיקד סוסיוס על האגף הימני של אנטוניוס.

אחרי התבוסה בקרב נמלט סוסיוס משדה המערכה אולם אנשיו של אוקטביוס לכדוהו והוא נלקח בשבי. כתוצאה מהתערבותו של לוקיוס ארונטיוס חנן אותו אוקטביוס. עם שחרורו השלים סוסיוס את שיקומו של מקדש אפולו בשדה מרס והקדיש אותו לאוקטביוס.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
אגודת חסידי חב"ד בישראל

ה[[לוגו של אגודת חסידי חב"ד בישראל]]
ישיבת האגודה, תשי"ב-1952. מימין לשמאל, הרבנים: משה גורארי', צבי-הירש גינזבורג, [[אליעזר קרסיק (יו"ר), אלכסנדר סנדר יודסין, פנחס אלטהויז, שמריהו גורארי', שמואל זלמנוב (מזכיר)]]
בית אגודת חסידי חב"ד בכפר חב"ד
אגודת חסידי חב"ד בישראל (שמה המלא: אגודת חסידי חב"ד בארצנו הקדושה. מכונה בראשי תיבות: אַגוּ"ח) היא ארגון הגג של תנועת חב"ד בישראל. האגודה מייצגת את ענייני חב"ד ומוסדות חב"ד בישראל, מתאמת בין הגופים והמחלקות של חב"ד בישראל ומפקחת עליהם, ומפעילה פרויקטים בתוך ומחוץ לקהילה, כמו איתור מקומות תעסוקה, סיוע למוסדות ועוד. העמותה מסווגת אצל רשם העמותות כבמצב של "פירוק זמני".

==על אודות הארגון==
האגודה הוקמה על ידי האדמו"ר רבי יוסף יצחק שניאורסון בקיץ ה'תש"א (1941), במטרה לחזק את הקשרים בין חסידי חב"ד בישראל, ולפתח את לימוד תורת חסידות חב"ד. בשנים הראשונות ניהלה האגודה מערך שיעורי תורה וחסידות בבתי כנסת בישראל ובהקמת היישוב כפר חב"ד וריכוזי מגורים חב"דיים ברחבי הארץ. ממלא מקומו, האדמו"ר רבי מנחם מנדל שניאורסון, קבע בשנת ה'תשנ"א (1990) את האגודה לגוף הארגוני העליון בחסידות חב"ד בישראל. מאז, האגודה מייצגת את ענייני חב"ד, ומתאמת ומפקחת על המוסדות ועל קהילת חב"ד בישראל. האגודה הקימה מוסדות רבים בישראל.

היו"ר הראשון של האגודה היה הרב שאול דוב זיסלין. אחריו מונה בשנת ה'תש"ט (1949) הרב אליעזר קרסיק. לאחר פטירת קרסיק בשנת ה'תש"ך (1960) מונה אפרים וולף. החליפו בתפקיד זה בשנת ה'תש"ן (1990) שלמה מיידנצ'יק ששימש בתפקיד עד לפטירתו בתשס"ד.

בשנת ה'תשס"ד (2004) מונה ליו"ר יוסף יצחק אהרונוב ולעמותה צורפו שישה חברים המזוהים עם הזרם המתון בחסידות. נגד המהלך הוגשה עתירה משפטית. באביב תשע"ג (2013) ניתן פסק בוררות שפסל את חוקיות הליך צירופם של החברים החדשים עד לכינוס אספה בפיקוח עורך דין מטעם בית המשפט. האספה כונסה בח' בתמוז תשע"ג (16 ביוני 2013), ובה נבחר ועד העמותה שאישר מחדש את הוספת ששת החברים, ואת מינויו של אהרונוב ליו"ר העמותה. אהרונוב שימש כיו"ר האגודה עד שנת 2015, אז הורשע בפלילים ובעקבות כך הודח מתפקידו. 

בשנת 2017 החל רשם העמותות הליכים לפירוק העמותה עקב חובות שצברה. על פי החלטת בית המשפט, כל חברי העמותה שהיו חברים בה בעת הגעתה לפירוק, לא יוכלו לחזור ולכהן בה בעתיד. בשלהי 2023 אישר בית המשפט המחוזי הקמת וועדת איתור לבחירת חברים חדשים לעמותה במסגרת הליך להבראתה והשבתה לפעילות שוטפת.

מטה האגודה שוכן בבניין 770 בכפר חב"ד שנבנה לבקשת הרבי באמצע שנות השמונים עבור האגודה. כמו בבניין המקורי בברוקלין, גם כאן הכיתוב בפתח הבניין הוא "בית אגודת חסידי חב"ד".

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני חב"ד
קטגוריה:כפר חב"ד
כיבוש יפו על ידי צחותי

שער מימי רעמסס השני בתחומי גן הפסגה ביפו העתיקה]] 
כיבוש יפו על ידי צחותי הוא סיפור מצרי עתיק שנכתב על גבי פפירוס האריס 500 שהיה חלק מהאוסף של אנתוני צ'ארלס האריס, וכיום מוצג במוזיאון הבריטי שבלונדון. חרף העובדה כי לתחותמס השלישי היה שר צבא בשם צחותי, מרבית האגיפטולוגים סבורים שסיפור זה אינו אלא אגדה שביקשה לפאר את כיבושיו של הפרעה בכנען ובסוריה.

==תיאור העלילה==
למרות שתחילת הפפירוס חסרה, ניתן להבין מתוך המסופר כי צחותי, אחד משרי צבאו של תחותמס השלישי, צר על יפו לאחר שמושלה מרד בשלטון המצרי. כיוון שלא עלה בידו לכבוש אותה, גמר אומר לתפוס אותה בדרך עורמה. תחילה, בדברי חלקות הצליח לשדל את מושל העיר הנצורה להגיע למשתה שערך לכבודו מחוץ לחומות. לאחר המשתה הכריז צחותי בפני מושל העיר כי הוא עצמו מאס באדונו תחותמס והציע לערוק עם משפחתו ליפו. על מנת להיווכח באמינותו של צחותי, ביקש מושל יפו שזה האחרון ימסור לידיו את שרביט פרעה. לאחר שהביא את השרביט, הפנה צחותי את תשומת לבו של המושל אליו ואז הכה אותו במצחו עם השרביט. מושל יפו נפל והתעלף מעוצמת החבטה וצחותי ציווה שיכבלו את ידיו ורגליו בכבלי ארד. לאחר מכן פקד על 600 מאנשיו לקחת 200 סלים מלאים במתנות ושיגר אותם לעבר העיר. כאשר התקרבו נושאי הסלים לשער העיר הודיע הרַכָּב של מושל יפו, אשר התקדם בראש הטור, לאשתו של המושל כי הצבא המצרי הובס על ידי המורדים, ובתור מחווה החליט צחותי להגיש להם תשורה גדולה. תושבי יפו לא ידעו כי בנוסף למנחות התחבא בכל אחד מ־200 הסלים חייל מצרי, והחליטו להכניס את הסלים דרך שער העיר. זמן קצר אחר כך הגיחו מתוך אותם הסלים 200 החיילים המצרים, הכו ולכדו את כל התושבים אשר סביבם, פתחו את השער ואפשרו ליתר חייליו של צחותי לכבוש את העיר ללא התנגדות.

לאחר כיבוש יפו שלח צחותי איגרת לתחותמתס השלישי ובה הודיע: .

הטקטיקה שיישם צחותי מזכירה את זאת שתוארה באיליאדה ושיושמה על ידי היוונים בעת כיבוש טרויה, אולם הסיפור המצרי מקדים את היווני בלמעלה מ־200 שנה. אלמנט דומה מופיע גם בעלי באבא וארבעים השודדים מתוך סיפורי אלף לילה ולילה.

==ראו גם==
* מלחמת טרויה ותחבולת הסוס טרויאני
* עלי באבא וארבעים השודדים

==לקריאה נוספת==
* סיפורים, מזמורים, משלים מספרות מצרים העתיקה, תרגם מן המקור המצרי והוסיף מבואות והסברים יהושע מ' גרינץ. ירושלים, מוסד ביאליק, 1975. (תרגום הסיפור לעברית בעמודים 112–113)
<div class="mw-content-ltr">
* 
* Fritz Hintze, "Untersuchungen zu Stil und Sprache neuagyptischer Erzahlungen", in Journal of Near Eastern Studies, Vol. 11, No. 3 (Jul., 1952), pp. 227-230
* William Matthew Flinders Petrie, Egyptian Tales: Translated from the Papyri, London 1895

</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://ilanabc.co.il/%D7%9B%D7%99%D7%91%D7%95%D7%A9-%D7%99%D7%A4%D7%95/ פרק 52 – זוהי יפו ילדה, זוהי יפו – על כיבוש יפו] בהסכת דברי הימים בהגשת אילן אבקסיס

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרות מצרים העתיקה
קטגוריה:מלחמות בארץ ישראל
קטגוריה:יפו: היסטוריה
קטגוריה:כנען: התייחסויות חיצוניות
קטגוריה:פפירוסים
פאינה

משולשי פאיינה
[[פיצה על פאיינה]]
פָֿאִינָה (בספרדית: Fainá) הוא מאפה פריך ודק מהמטבח הארגנטינאי, עשוי מקמח חומוס המעורב עם מים ושמן זית, נאפה כעיגול ונאכל לרוב על גבי פיצה. כמו פיצה, גם אותו נהוג לחתוך למשולשים.

מקור הפאינה במטבח האיטלקי (מאזור ליגוריה, נאכל גם בסרדיניה ובאלסנדריה). שמו האיטלקי המקורי של המאכל הוא פָֿרִינָטָה (farinata), כלומר "קמחית"; באזור ג'נובה השם הזה מבוטא fainâ ומכאן מקור השם בספרדית הארגנטינאית. השפעת המטבח האיטלקי על הארגנטינאי ניכרת, בשל מוצאם האיטלקי של רבים מהארגנטינאים. המאכל קיים גם באזור ניס בצרפת, שם הוא נקרא "סוקה" (socca). בגיברלטר, שרבים מתושביה מקורם בג'נובה, המאפה נקרא "קלנטיטה" כשהוא אפוי ו"פניסה" כשהוא מטוגן.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:המטבח הארגנטינאי
קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:המטבח הסרדיני
קטגוריה:המטבח האורוגוואי
קטגוריה:מאפים
קטגוריה:מאכלי קטניות
פודינג לחם

פודינג לחם עם [[רוטב ויסקי ווניל]]
פודינג לחם וחמאה, ב[[פודינג]]
פודינג לחם הוא קינוח מהמטבח הבריטי, הפופולרי גם בדרום ארצות הברית, בלגיה וצרפת. מרכיביו הם לחם ישן (לרוב שאריות), שומן מן החי, ביצים, סוכר או סירופ העשוי מסוכר, תבלינים ופירות יבשים.

הכנת הקינוח כוללת השריית הלחם במרכיבים הרטובים, לעיתים למשך הלילה. לאחר מכן הלחם נסחט, מעורב עם שאר המרכיבים, ונאפה בתבנית. לרוב נאכל קר. לעיתים מוגש ברוטב ויסקי, רום או קרמל.

קינוח דומה, פודינג לחם בחמאה הוא גרסה אפויה של פרנץ' טוסט. קינוח זה מוכן בתבנית המכילה תערובת של ביצים וחלב, לעיתים עם וניל ותבלינים נוספים. על גבי תערובת זו מניחים פרוסות לחם מרוחות בחמאה, עם צימוקים פזורים עליהן. לאחר האפייה, יש המגישים את הקינוח בתוספת פודינג. מאכל זה נחשב כמאכל לילדים, אם כי קיימת גרסה הכוללת הוספת ויסקי ומתאימה למבוגרים. גרסאות מודרניות נוספות כוללות הוספת פירות יבשים או טריים בין שכבות הלחם, המסת שוקולד לתוך תערובת הביצים והחלב, ושימוש בסוגי לחם מיוחדים כמו קרואסון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.mathamim.co.il/forum/forum_posts.asp?TID=7338&PN=5 מבחר מתכוני פודינג לחם], מפורום "מטעמים"

קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:מאכלי לחם
לחם
קטגוריה:מאכלי חג המולד
תמר בליי

תמר בליי (נולדה ב- 1970) היא שפית ומסעדנית ישראלית ומרצה בנושאי בישול. התפרסמה כאחת ממקימי המסעדה "ארקדיה" בירושלים (יחד עם עזרא קדם).
== חייה ==
בליי התייתמה מאמה בגיל צעיר. בצעירותה עסקה בליי בשיט מפרשיות תחרותי. תוך כדי לימודי ניהול בתי מלון בבית הספר המקצועי הגבוה תדמור, עבדה כטבחית במסעדת פפיון ברמת השרון. לאחר מכן עברה לעבוד במסעדת "קרן" של חיים כהן, שם גם פגשה את עזרא קדם.

ב-1995 פתחה עם בן זוגה, עזרא קדם, את מסעדת "ארקדיה", בעלת מטבח ים-תיכוני. ב-2002 עזבה את השותפות במסעדה והחלה לעבוד כשפית-יועצת למסעדות ושירותי קייטרינג. בליי גם משמשת כמרצה בנושאי בישול בבית הספר למלונאות במכללת הדסה.

אם לבן ובת.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20090403033232/http://www.chefs.co.il/Index.asp?ArticleID=155&CategoryID=80 פרופיל של תמר בליי], באתר שפים
* 

קטגוריה:שפיות ישראליות
קטגוריה:סגל מכללת הדסה
קטגוריה:מסעדניות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
מליח

מָלִיחַ (שם מדעי: Clupea. מכונה דג מלוח או הרינג) הוא סוג דג גרם ממשפחת הסרדיניים אשר חי במים רדודים בצפון האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט, בים הבלטי ובים התיכון. הנפוץ ביותר הוא מליח אטלנטי (Clupea harengus). דגי המליח נעים בלהקות גדולות ומגיעים באביב לחופי אירופה ואמריקה הצפונית, שם הם ניצודים.

המליח נפוץ מאוד כדג מאכל בקרב קהילות יהודות המגרב ויהדות אשכנז, בעיקר כדג מלוח או דג מעושן, שנקרא לעיתים פיקלינג (מגרמנית: Bückling). חלק מן הדגים המשומרים הנמכרים ברשתות המזון ב"קופסאות סרדינים" הם למעשה שימורי מליח.

הן המליח האטלנטי והן המליח הפסיפי מתקשרים באמצעות נפיחות. הם פולטים בועות אוויר מפתח הביב (קצה המעי) ומייצרים באמצעותן תבניות של פעימות (שחוקרי התופעה מכנים Fast Repetitive Ticks - FRTs) שנמשכות עד 7 שניות.<ref></ref> תפקיד התקשורת או משמעותה טרם הובנו, אך משום שתדירות השמעת רצפי הנפיחות לדג מתגברת בלהקות צפופות יותר של מליחים, משערים שיש לה פונקציה חברתית.<ref></ref>

ישראלים ממוצא לובי נוהגים לכנות דג זה רינגה ובמטבח הטריפוליטאי נהוג להוסיף חתיכות של רינגה מיובשת לשקשוקה<ref></ref> ולעסידה (מאכל מסורתי לובי מבצק ורוטב עגבניות).

==מינים==
*מליח ארוקני (Clupea bentincki)
*מליח אטלנטי (Clupea harengus)
*מליח פסיפי (Clupea pallasii)

==ראו גם==
* מטיאס

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:סרדיניים
קטגוריה:דגי מאכל
סנט מור

סנט מור דה טורן (Sainte Maure de touraine) היא גבינת עזים שמקורה בחבל הארץ ההיסטורי טורן, כיום חלק מהחבל המנהלי סאנטר-עמק הלואר שבמרכז צרפת. מקור שמה הוא בכפר ההומונימי סנט מור דה טורן - Sainte-Maure-de-Touraine. הגבינה מכילה לרוב כ-45% שומן, וניתן למצוא אותה במגוון דרגות קשיות.

סנט-מור מיוצרת במחוז אנדר ולואר, ולא ניתן לקרוא בשם זה לגבינה שיוצרה מחוץ לאזור זה. היא מובשלת בין שבועיים ל-8 שבועות, וטעמה הופך דומיננטי יותר ככל שהיא מתיישנת.

קליפתה של הסנט-מור טבעית (ללא עובש), וכשהגבינה מבשילה הקליפה הופכת יבשה וקשה יותר ואילו החלק הפנימי הופך רך וכמעט נוזלי.

סנט-מור מיוצרת בצורת גליל שבמרכזו מושחל קנה קש כאשר האוויר שבתוך הקנה מעצים את טעם הגבינה. עם זאת תפקיד קנה הקש הוא להגן על הגבינה משבירה. 

לסנט-מור יש מספר גרסאות כמו "סנט מור סאנדר" (Sainte Maure Cendre) המגולגלת באפר וראגסטון (Ragstone) הבריטית (גבינה זו לא רשאית להיקרא סנט-מור).

את הסנט-מור ניתן להגיש כפי שהיא, כחלק ממגש גבינות, כתוספת למרק, בקלייה וטיגון או בתוך מאפים וסלטים. נהוג ללוותה ביין אדום מיושן, כגון שינון (Chinon). תקופת הצריכה המיטבית היא בין החודשים אפריל-אוגוסט.
השם "סנט מור-דה-טורן" זכה להגנה כמותג אזורי החל משנת 1978, והחל מ-29 ביוני 1990 הוכר כ"כינוי מקור מבוקר".

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.produits-laitiers-aop.fr/produits/sainte-maure-de-touraine/ מוצרים צרפתיים בעלי שם מקור מבוקר AOP]

קטגוריה:גבינות צרפתיות
קטגוריה:סאנטר-עמק הלואר
קטגוריה:גבינות עיזים
רולמופס

רוֹלְמוֹפְּס (Rollmops) הוא מאכל המוגש כמתאבן או חטיף דגים בצפון אירופה, אשר מזוהה בין היתר עם המטבח הגרמני.

רולמופס
רולמופס עשוי פילה דגי מליח (הרינג) מוחמצים מגוללים לצורת גלילה ("רולדה"); אשר בתוכם פיסת מלפפון חמוץ, בצל, פלפל או ירק דומה. הגליל מוחזק באמצעות קיסם. המשרה של הרולמופס מכיל מים, חומץ לבן, מלח, מעט סוכר (או ממתיק אחר), טבעות בצל, פלפל וזרעי חרדל. רולמופס נשמר כ-35 יום במשרה לפני שהוא מוכן. רולמופס נמכרים ברשתות מזון, וכמעט שאינם מוכנים במתכונים ביתיים. הדגים נצרכים כפי שהם, או על לחם (תוך פתיחת הגלילה). צנצנת רולמופס פתוחה מחזיקה מעמד כ-2–3 שבועות במקרר.

מקור המונח רולמופס בהלחם בשפה הגרמנית של המילים "rollen" (לגלגל) ו-"Mops" (פאג, גזע כלבים; אבל גם תיאור לאדם טיפש). המילה רולמופס מתארת בגרמנית יחיד (צורת הרבים היא Rollmöpse), אך בשפות רבות מתייחסים למילה כאל צורת רבים. הלשונאי והבלשן יצחק אבינרי הציע ב-1946 תחת המילה רולמופס את המילה דַּגְלִיל (בתחילה היה חידושו דַּגְלוּל, כלומר דג גָלול כמגילה וכגליל), חידוש בהשראת מילים עבריות תלמודיות או חדשות כמו המילה גחלילית שחידש ביאליק (גם היא פרי ההתמזגות של גחל-ליל או גחלת-לילה).

הרולמופס הפך פופולרי מאוד בגרמניה, ובייחוד בברלין בתחילת המאה ה-19 בתקופת הבידרמאייר. ההתפתחות כלכלית וטכנולוגית של רשתות מסילת ברזל מן הים הצפוני ומן הים הבלטי שיחקה תפקיד חשוב בהיטמעות ההרינג בחלקי גרמניה הרחוקים יותר מן החוף. הדג עבר החמצה כך שיוכל לשרוד את הדרך, והועבר בחביות עץ. במסבאות בברלין באותה תקופה היה מקובל להציג מעל הבר צנצנות עם מאכלים שונים כמו לחם עם שומן חזיר, ביצים מומלחות, כדורי בשר, נקניק מט (mettwurst) וכמובן רולמופס. כיום, מוגשים רולמופס בין היתר בגרמניה במסגרת "ארוחת בוקר לחמרמורת", שבה מרכיבים אשר מקובל לייחס להם תכונות להפגת חמרמורת.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הגרמני
קטגוריה:מאכלי דגים
קטגוריה:מתאבנים
קטגוריה:המטבח הפולני
קטגוריה:המטבח הליטאי
קטגוריה:המטבח הסקוטי
מחית תפוחי אדמה

מחית תפוחי אדמה
"גבינת תפוחי אדמה" מהמטבח האוסטרי/בווארי
מחית תפוחי אדמה המוכרת גם בשם פירה (מצרפתית: Purée, מחית) היא אחת הדרכים הנפוצות ביותר להגשת תפוחי אדמה ומקובלת כתוספת למנות עשירות בחלבון כמו שניצל.

מחית תפוחי אדמה מופקת ממעיכת תפוחי אדמה מבושלים בלי קליפתם. לעיתים מוספים למחית תפוחי אדמה מרכיבים אחרים, כמו חלב, שמנת, חמאה, שמן צמחי, בצל מטוגן, שום, גבינה, קוביות קותל חזיר או שמנת חמוצה. באחת מגרסאות המטבח הצרפתי למאכל, מוסף חלמון לתערובת, והיא מועברת דרך כף מיוחדת בעלת חורים, אשר יוצרת מעין "סרטים".

בנוסף להגשת מחית תפוחי אדמה כמנה בפני עצמה, היא משמשת גם כחומר גלם למאכלים אחרים. בישראל יש המכינים לביבות ממחית (בשונה מלביבות המוכנות מתפוח אדמה טרי מגורר). בסיס הניוקי האיטלקיים הוא מחית תפוחי אדמה. במטבח האוסטרי והבווארי מקובל ממרח המכונה "גבינת תפוחי אדמה" (בגרמנית: "Kartoffelkäse"), העשוי ממחית תפוחי אדמה, בצל מרוכך ושמנת חמוצה המעובדים לכדי ממרח. למאכל זה מוסיפים לעיתים אורגנו, כמון, בצל, עירית, פטרוזיליה וכדומה.

==הברכה על אכילת מחית תפוחי אדמה==
בשו"ע מבואר שברכת פירות שהתרסקו אינה משתנית, כיוון שרושם הפרי המקורי ניכר, ולכן המשנה ברורה פסק שהברכה על אכילת פירה היא בורא פרי האדמה וכן הוא המנהג. אך הרב בן-ציון אבא-שאול פסק כשהוא נסמך על דיוק בדברי הרמב"ם שרק כשמעך את הפרי ביד מברך את ברכתו המקורית, אך פרי שנמעך לחלוטין בכלי נחשב שצורתו נשתנתה ולכן יש לברך על אכילתו שהכל נהיה בדברו.

לגבי מחית או חטיף פרינגלס שנעשה מאבקת תפוחי אדמה (אינסטנט), דעת הרב עובדיה יוסף והרב ניסים קרליץ שכיון שבזמן היותו אבקה בטלו ממנו טעם ומראה של תפוח אדמה, אז אף כשחוזר וניכר עדיין נחשב כדבר חדש ואינו חוזר למצבו הראשון וברכתו שהכל נהיה בדברו. לעומת זאת, דעת הרב שלמה זלמן אוירבך ובעל ספר וזאת הברכה שברכתו בורא פרי האדמה, כיוון שניכר כעת שהוא עשוי מתפוחי אדמה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מאכלי תפוח אדמה
קטגוריה:המטבח הצרפתי
קטגוריה:המטבח האוסטרי
קטגוריה:המטבח האירי
קטגוריה:המטבח הגרמני
קטגוריה:המטבח האמריקאי
קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:המטבח האוסטרלי
קטגוריה:המטבח הניו זילנדי
קטגוריה:מאכלים שברכתם שנויה במחלוקת