OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יואש רובין

יואש רובין הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל, שירת כמפקד גדוד רותם וכמפקד חטיבת הנגב.
==שירות צבאי==
עם גיוסו לצה"ל שובץ רובין בחטיבת גולני. בגולני עבר רובין מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. עם סיום הקורס שב לחטיבה ושימש במספר תפקידי פיקוד. בשנת 1983 פיקד על פלחה"ן גולני, והוביל אותה בעת הלחימה בדרום לבנון. בהמשך שימש כמפקד גדוד רותם, לאחר שהועלה לדרגת אל"ם מונה למפקד החטיבה הדרומית ברצועת עזה. בשנים 1992-1991 פיקד על חטיבת הנגב. לאחר מכן שימש כנספח צה"ל בתאילנד. עם שחרורו מצה"ל עבד בסיב"ט.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בתאילנד
קטגוריה:מפקדי חטיבת הנגב
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גבעתי
קטגוריה:מפקדי החטיבה הדרומית באוגדת עזה
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20]
קומאיאגואה

קומאיאגואה (בספרדית: Comayagua) היא בירת מחוז קומאיאגואה בהונדורס. קומאיגואה נמצאת במרכז הונדורס, במרחק של כ-80 קילומטרים מבירת המדינה טגוסיגלפה.

==היסטוריה==
הקונקיסטאדור הספרדי אלונסו דה קאסרס ייסד את העיר ב-1537 תחת השם "סנטה מריה דה לה נואבה ואיאדוליד", אך קומאיאגואה, השם הילידי של המקום, הוא זה שהשתרש. קומאיאגואה קיבלה מעמד של עיר מפליפה השני, מלך ספרד, ב-1557 והיא הייתה בירת אזור הונדורס של ימינו במשך רוב התקופה הקולוניאלית.

לאחר קבלת העצמאות מספרד ופרישת הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה מהאימפריה המקסיקנית הראשונה ב-1823, העיר שימשה כבירת מדינת הונדורס, שהייתה חלק מהפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה.

הפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה התפרקו והונדורס הפכה למדינה עצמאית לחלוטין ב-1838, כשקומאיאגואה משמשת כבירתה. עם זאת, בשנים שלאחר מכן הבירה עברה הלוך ושוב בין קומאיאגואה וטגוסיגלפה עד שלבסוף היא התקבעה בטגוסיגלפה ב-1880.

==כלכלה==
העיר נמצאת במרכז הדרך בין טגוסיגלפה וסן פדרו סולה, שני המרכזים הכלכליים החשובים במדינה, מה שתורם למצבה הכלכלי של העיר. הכלכלה המקומית מתבססת על חקלאות, הכוללת גידול תירס, אורז, שעועית, קפה, דורה וסויה, תעשייה ותיירות.

==חינוך==
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן האוניברסיטה הלאומית הפדגוגית פרנסיסקו מורסאן וקמפוס של האוניברסיטה הלאומית האוטונומית של הונדורס.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:הונדורס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
סיריזה

קואליציית השמאל הרדיקלי (ביוונית: Συνασπισμός Ριζοσπαστικής Αριστεράς), שידועה בעיקר בשמה המקוצר סיריזה (Syriza), היא מפלגת שמאל יוונית בראשות אלכסיס ציפראס, שהוקמה בראשיתה כברית של תנועות ומפלגות שמאל שונות, שהגדולה בהן הייתה סינאספיסמוס. בינואר 2015 מפלגה שימשה כמפלגת שלטון עקב ניצחונה בבחירות 2015, חזרה לאופוזיציה עקב ההפסד בבחירות 2019 בו הפסידה לדמוקרטיה חדשה.

==היסטוריה==
סיריזה הוקמה בשנת 2004 כברית של תנועות שמאל יווניות בעלות אידאולוגיות שונות: ניאו קומוניסטיות, סוציאליסטיות, ירוקות, טרוצקיסטיות, מאואיסטיות, סוציאל-דמוקרטיות. בראשות הקואליציה עמדה התנועה סינאספיסמוס, שעזבה את המפלגה הקומוניסטית היוונית (KKE) בשל תמיכתה החוזרת ונשנית של האחרונה בברית המועצות. 

בבחירות לפרלמנט היווני בשנת 2012 זכתה סיריזה ליותר מ-1.6 מיליון קולות ול-71 מנדטים, והפכה למפלגה הגדולה באופוזיציה, והשנייה בגודלה בפרלמנט. לאחר הצלחתה המסחררת של סיריזה בבחירות 2012, הוחלט לאחד את הפלגים השונים למפלגה אחת. בבחירות לפרלמנט האירופאי בשנת 2014 זכתה למספר הקולות הרב ביותר ביוון, 1.5 מיליון, שהניבו 6 מנדטים. מנהיגה ציפראס אף היה המועמד של השמאל האירופי המאוחד/השמאל הנורדי הירוק (מפלגה באיחוד האירופי) לתפקיד נשיא הפרלמנט.

ב-29 בדצמבר 2014, לאחר שהפרלמנט היווני כשל בבחירת נשיא חדש למדינה, הפרלמנט פוזר, ועל פי החוקה היוונית הוחלט שיתקיימו בחירות בזק ב-25 בינואר 2015. המפלגה הובילה במרבית הסקרים, בעיקר בגלל מצעה שהתנגד למדיניות הצנע שהוטלה על יוון על ידי האיחוד האירופי. הפופולריות הגואה והעלייה בסקרים הדאיגו את מדינות האיחוד האירופי כמו גם משקיעים זרים ביוון. עם אחוזי הצבעה גבוהים במיוחד (98%), המפלגה זכתה בבחירות 2015 ב-36% שתורגמו ל-149 מתוך 300 המושבים בפרלמנט היווני, מה שהפך אותה למפלגה הגדולה ביותר בפרלמנט. כבר למחרת הבחירות נחתם הסכם קואליציוני עם מפלגת "היוונים העצמאיים" (שזכו ב-13 מושבים), מפלגה שמרנית לאומית המתנגדת אף היא למדיניות הצנע שהוטלה על יוון.

באוגוסט 2015 הודיע מנהיג המפלגה, אלכסיס ציפראס, על התפטרותו מראשות הממשלה, עקב מחלוקות פנימיות במפלגה על רקע הסכם החילוץ שהוצע ליוון. ב-20 בספטמבר 2015 נערכו בחירות לפרלמנט היווני, בהן זכתה המפלגה ב-145 מושבים. ב-21 בספטמבר 2015 הושבע ציפראס בשנית לראש ממשלת יוון, לאחר שעלה בידו להקים קואליציה עם מפלגת "היוונים העצמאיים".

בבחירות לפרלמנט ההלני שנערכו ב-7 ביולי 2019, זכתה סיריזה ב-86 מושבים בלבד, לעומת 158 של מפלגת דמוקרטיה חדשה השמרנית.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יוון: מפלגות
קטגוריה:שמאל רדיקלי
קטגוריה:מפלגות אירוסקפטיות ביוון
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2004
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2012
קטגוריה:פופוליזם שמאלי
ואש (מחוז)

ואש (בהונגרית: Vas, בגרמנית: Eisenburg, בסלובנית: Železna županija או županija Železna) הוא מחוז במערב טרנסדנוביה שבהונגריה. ממערב גובל המחוז באוסטריה ומדרום מערב בסלובניה. מצפון הוא גובל במחוז גיור-מושון-שופרון, ממזרח במחוז וספרם ומדרום במחוז זאלה. בירת המחוז היא סומבטהי.
== היסטוריה ==
מחוז ואש ההיסטורי היה מבין הראשונים שנוסדו בתקופת ממלכת הונגריה על ידי אישטוון הראשון. ב-1920, בעקבות הסכם טריאנון, הועברו חלקים מהמחוז לאזור בורגנלנד שבאוסטריה. חלק קטן נוסף הועבר ליוגוסלביה של אז ונמצא היום בתחומה של סלובניה באזור פומורסקה.

פני השטח של המחוז מגוונים: מחצית משטחו הוא מישורי במערבו הוא הררי ובדרום מערב הוא מכוסה בגבעות. במחוז 12 ערים ובסך הכל 261 יישובים. רוב אוכלוסיית המחוז גרה ביישובים עירוניים. כ-60% מהיישובים הכפריים הם כפרים קטנים או זעירים בני פחות מ-500 תושבים. במחוז מתגורר מיעוט סלובני קטן סמוך לגבול עם סלובניה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:הונגריה: מחוזות
אורסולה (בת הים הקטנה)

אורסולה או אורסולה מכשפת הים (באנגלית: Ursula) היא דמות בדיונית והנבל העיקרי בסרט "בת הים הקטנה" של חברת וולט דיסני משנת 1989.

אורסולה מבוססת על דמותה של מכשפת הים בסיפור "בת הים הקטנה" מאת הנס כריסטיאן אנדרסן, ויצרו אותה האנימטורים רון קלמנטס וג'ון מוסקר. בסיפור המקורי מכשפת הים הייתה דמות נייטרלית, אך היא נהפכה בעיבוד של דיסני לנבל העיקרי ומגלמת תפקיד גדול ומשמעותי יותר בסיפור הכולל.

באנגלית דובבה אורסולה על ידי השחקנית פאט קרול, שגם דיבבה את אחותה מורגנה בסרט ההמשך, ובדיבוב העברי על ידי השחקנית והזמרת רחל אטאס. בסרט "היורשים 2" גילמה את דמותה וופי גולדברג. השחקנית מליסה מקארתי מגלמת את דמותה של אורסולה בסרט "בת הים הקטנה", רימייק לייב אקשן לסרט המצויר המקורי.

ב-2010 עלה בישראל המחזמר "בת הים הקטנה" ומיקי קם גילמה בו את דמותה.

==פיתוח הדמות==
עיצוב דמותה של אורסולה מבוסס על הדראג קווין האמריקאית דיוויין. תסריט הסרט נכתב במקור עבור השחקנית ביאטריס ארתור שמוכרת בזכות גילום דמותה של דורותי זבורנק בסדרה "בנות הזהב" אף היא בבעלות דיסני. לאחר שארתור דחתה את התפקיד, שחקניות כמו ג'ואן קולינס, ננסי מרשאן, ננסי וילסון, רוזאן בר, שרלוט ריי, ואיליין סטריץ' היו מועמדות לתפקיד. סטריץ' לוהקה בסופו של דבר כאורסולה, אך בעקבות עימות בינה לבין המלחין הווארד אשמן בדבר הסגנון המוזיקלי של הסרט היא הוחלפה על ידי קרול.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בת הים הקטנה של דיסני
קטגוריה:נבלי דיסני
ששת המרושעים

ששת המרושעים (באנגלית: Sinister Six) היא קבוצה בדיונית של נבלי-על המופיעה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול קומיקס. הקבוצה הופיעה לראשונה בחוברת The Amazing Spider-Man Annual #1 מינואר 1964, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר סטיב דיטקו.

קבוצת ששת המרושעים המקורית הייתה מורכבת מדוקטור אוקטופוס, אלקטרו, מיסטריו, קרייבן הצייד, סאנדמן והנשר, והיא התאספה כדי לנקום באויבם המשותף של ששת המרושעים, גיבור-העל ספיידרמן. הקבוצה עברה שינויים רבים בהרכבה, ואף נוצרו גרסאות מקבילות לה - כגון תריסר המרושעים, עשרת המרושעים וששת המרושעים - אך מטרתה נותרה זהה.

ששת המרושעים הופיעו בסדרות הטלוויזיה ומשחקי הווידאו השונות והשונים, וזכו לאזכורים שונים בסרט "ספיידרמן המופלא 2". סרט ספין אוף בכיכוב הקבוצה היה בשלבי הפקה, אך סדרת סרטי "ספיידרמן המופלא" בוטלה והפרויקט נגנז.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.marvel.com/teams-and-groups/sinister-six דף הקבוצה] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Sinister_Six דף הקבוצה] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:ספיידרמן
צבי אטקין

צבי אטקין (18 בספטמבר 1915 - 12 ביולי 1996) היה מחלוצי הוראת השפה הערבית הפלסטינית בבתי הספר הממלכתיים בישראל, ומחברם של מספר ספרי לימוד בתחום זה.

==ביוגרפיה==
אטקין נולד בעיירה היהודית גורדוניה שבאוקראינה, למשפחה יהודית חסידית ציונית. המשפחה עלתה לארץ ישראל בשנת 1925 והתגוררה תחילה בתל אביב ובעכו ולאחר מכן עברה לרחובות והשתקעה בה. כנער היה פעיל בתנועת הצופים ולאחר מכן בתנועת השומר הצעיר.

בשנת 1931 הצטרף לארגון ההגנה, בו היה פעיל עד לשנת 1948 ובמסגרתו עבר הכשרות שונות ומילא תפקידים מגוונים. בנוסף שירת כגפיר במשטרת היישובים העבריים ונוטר בנפת ראשון לציון.

בשנת 1937 הצטרף לגרעין "ארץ ישראלי ג" של השומר הצעיר, אשר הקים בשנת 1946 את קיבוץ חצור (חצור אשדוד).

בשנת 1944 נשלח על ידי ארגון ההגנה לשמש בתפקיד מוח'תאר ביישוב מצפה גבולות.
במבצע ההתיישבות במוצאי יום הכיפורים ה'תש"ז (5 באוקטובר 1946) במסגרתו הוקמו בן לילה יישובים עבריים חדשים בנגב (מבצע 11 הנקודות), היה אטקין האחראי הביטחוני על שתי נקודות יישוב: נירים ואורים.

בשנת 1947 התמנה לקצין הש"י של נפת הנגב. בשנה זו גם נישא לשושנה הופמן, פעילה בתנועת השומר הצעיר בארצות הברית, שעלתה לישראל שנה קודם לכן.
בתקופת מלחמת העצמאות שירת בחיל המודיעין כקצין אחראי על חקירות שבויים בחזית הדרום. לאחר תום המלחמה חזר להתגורר ולעבוד בקיבוץ.

בקיבוץ עבד באריזת הדרים, ביציקת בלוקים ובמסגרות. לאחר תקופת לימודים בחוג לשפה וספרות ערבית באוניברסיטה העברית בירושלים, החל לעבוד בהוראת השפה העברית באולפן חצור, ובהוראת השפה הערבית בבית הספר שבקיבוץ.

בהמשך עבד במכון ללימודים ערביים במרכז היהודי-ערבי לשלום בגבעת חביבה, שם עסק בהוראת השפה הערבית המדוברת והקים את מפעל ההשתלמויות "מזרחנים צעירים", אותו ניהל במשך כעשרים שנה. בתקופה זו חיבר מספר ספרי לימוד לשפה הערבית המדוברת.

בנו הבכור, עמרם אטקין, יליד 1951, נהרג בתאונת דרכים בכביש הערבה בשנת 1973. הותיר אחריו שני בנים נוספים, כולל עפרון אטקין.

בשנת 1975 זכה בפרס ע"ש מולה אגין לעידוד עבודות מחקר והגות בנושאי השלום ואחוות עמים. ב-1980 זכה בפרס מטעם הוועד הבין-דתי בישראל על פעילותו לקידום השלום וההבנה בין העמים. ב-1987 זכה בפרס "הקרן החדשה לישראל" על מפעלו להנחלת הלשון הערבית בין תושבי הארץ. ב-1994 קיבל משר החינוך והתרבות, פרופ' אמנון רובינשטיין, אות הוקרה ושבח על מפעל חיים בהנחלת הלשון הערבית ותרבותה בבתי הספר העבריים במדינת ישראל.

נפטר בשנת 1996 ונקבר בבית הקברות בקיבוץ חצור.

==מספריו==
*על ספל קפה לקט סיפורים בערבית מדוברת, גבעת חביבה: המכון ללימודים ערביים וספריית פועלים, 1976.
*לקט לחנים - שירים מן ההווי הערבי, ירושלים: מינרוה בית הוצאה לאור והמכון ללימודים ערביים בגבעת חביבה, 2013 (הוצאה מחודשת).
*סיפורים מומחזים: קובץ סיפורים מומחזים בערבית מדוברת, גבעת חביבה: המכון ללימודים ערביים, 1988.

==לקריאה נוספת==
*סיפור חיים – צבי ושושנה אטקין, גבעת חביבה: המכון ללימודים ערביים, 2002.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד ישראלים
קטגוריה:חצור (קיבוץ): אישים
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים הקבורים בחצור (קיבוץ)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
חציון גאומטרי

חציון גאומטרי של קבוצת נקודות במרחב אוקלידי היא הנקודה שסכום מרחקיה (במרחב האוקלידי) מן הנקודות הנתונות הוא הקטן ביותר.

כלומר, החציון של הנקודות <math>\ x^1 = (x^1_1,\dots,x^1_n), \dots, x^m = (x^m_1,\dots,x^m_n)</math> הוא הנקודה <math>y =(y_1,\dots,y_n)</math> שעבורה הסכום <math>\sum_{j=1}^m \sqrt{\sum_{i=1}^{n} (x_i^j-y_i)^2}</math> הוא מינימלי. לכל קבוצת נקודות סופית יש חציון גאומטרי יחיד, אלא אם מדובר במספר זוגי של נקודות המסודרות על ישר אחד. במקרה החד-ממדי החציון הגאומטרי הוא החציון המקובל.

להבדיל ממרכז המסה שמחושב כממוצע חשבוני של הנקודות, אין נוסחה סגורה לחישוב חציון גאומטרי, ובמקום זה מקרבים אותו בשיטות איטרטיביות.

קטגוריה:גאומטריה חישובית
מירה פוכרר

מירה פוכרר (בפולנית: Mira Fuchrer; 1920 – 8 במאי 1943) הייתה פעילה בתנועת ההתנגדות היהודית בגטו ורשה, חברה בארגון היהודי הלוחם ולוחמת במרד גטו ורשה. 
== חייה ==
מירה פוכרר נולדה בוורשה. הייתה פעילה בתנועת השומר הצעיר ובה ככל הנראה פגשה את מרדכי אנילביץ' המבוגר ממנה בשנה והפכה לבת זוגו. מירה ומרדכי חברו יחד, ובספטמבר 1939 נמלטו ל. הם חזרו לוורשה בינואר 1940, ובנובמבר של אותה שנה הצטרפו לגורלם של אזרחים יהודים אחרים בגטו ורשה.

בגטו עבדה מירה בחנות תפירה קטנה עם חברותיה טובה פרנקל ורחל זילברברג. בשנת 1942 היא ביקרה בגטאות אחרים כשליחה. 

במהלך המרד בגטו היא לחמה במה שכונה "הגטו המרכזי". ב-8 במאי 1943 הייתה בבונקר ברחוב מילא 18, יחד עם מרדכי אנילביץ' וקבוצה של כ-120 לוחמים. כאשר הבונקר התגלה והוקף על ידי הגרמנים, הלוחמים שבתוכו סירבו להיכנע. רובם התאבדו בהוראתו של אריה וילנר.

==הנצחתה==

השם מירה פוכרר נחרט על גבי עמוד מחט, והוצב לרגלי מדרגות אתר הזיכרון שהוקם על הבונקר בשנת 2006. שמה נוסף לשמם של 51 לוחמים נוספים במרד שאת הנצחתם קבעו היסטוריונים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יהודיות פולניות
קטגוריה:בוגרות השומר הצעיר
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מפולין
קטגוריה:לוחמי מרד גטו ורשה
קטגוריה:נספים בגטו ורשה
קטגוריה:לוחמות הארגון היהודי הלוחם
קטגוריה:פרטיזניות יהודיות
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1920
קטגוריה:פולניות שנפטרו ב-1943
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1943
ארנסט אוילנבורג (הוצאה מוזיקלית)

ארנסט אוְֹיְלֶנְבּוּרג (בגרמנית: Ernst Eulenburg) היה מו"ל מוזיקה, שייסד את הוצאת אוילנבורג בלייפציג בשנת 1874. ההוצאה החלה את דרכה בהוצאת סדרת מחקרים של מורה לפסנתר מדרזדן, אחר התרחבה למוזיקה קלה וליצירות למקהלת גברים, שהיו בזמן הראשון כולן ללא זכויות יוצרים.

==מקור הפרטיטורות המיניאטוריות==
בשנת 1891 רכש ארנסט אוילנבורג את חברת פיין, שהחלה זמן לא רב קודם לכן לפרסם פרטיטורות מיניאטוריות של יצירות מוזיקה קאמרית, ובכך יצר את הבסיס האיתן לפרטיטורות המיניאטוריות הנודעות, שבגינן מפורסמת הוצאת אוילנבורג כיום. הקטלוג הורחב עוד יותר ב-1908 ברכישת הקטלוג של דונז'ובסקי.

==תולדות החברה בשנים הבאות==
בשנת 1905 החל בנו של ארנסט, קורט, לעבוד בחברה, קשר שנמשך עד לפרישתו בגיל 90, בשנת 1968. אחרי מותו של אטרנסט בשנת 1926, תפס קורט את מקומו והחל להוסיף לפרטיטורות עריכות חשובות של מוזיקולוגים מן השורה הראשונה, כגון אלפרד איינשטיין (שערך, למשל, את דון ג'ובאני) ופרידריך בלום (שערך את הקונצ'רטי לפסנתר של מוצרט). בו בזמן החלה הוצאת אוילנבורג להוציא לאור יצירות מאת מלחינים בני התקופה כמו פאול גרנר ויצירת "קלאסיות" מאת המלחין לסרטים מיקלוש רוז'ה.

==שנות המלחמה==
קורט אוילנבורג ובני משפחתו גורשו מגרמניה בשנת 1939, ממש לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, והשתקעו בציריך. חברת ארנסט אוילנבורג בע"מ, לונדון, נוסדה לאחר משא ומתן עם סוכני אוילנבורג בלונדון, גודווין וטאב; העסק בלייפציג הוצא מרשות המשפחה והמשיך להתנהל תחת השם הורסט זאנדר ק"ג.

==אוילנבורג לאחר המלחמה==
אחרי המלחמה, בשנת 1945, עבר אוילנבורג ללונדון לקחת לידיו את השליטה בחברה שם, והחל להרחיב שוב בהדרגה את הקטלוג. לקראת סוף שנות ה-50', נרכשה חברת אוילנבורג על ידי הוצאת שוט ושות', שמוציאה כיום הפרטיטורות של אוילנבורג. בימים אלה יוצאים למעלה מ-1200 כותרים תחת השם הוצאת אוילנבורג, פרטיטורות שאין לטעות בזהותן הודות למידתן הקטנה ולעטיפה, הבולטת בצבעה הצהוב העז.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
*Hans-Hubert Schönzeler|Schönzeler, H-H 1979. Kurt Eulenburg at 100. Recollections of a Century in Music Publishing. Musical Times, 120, 127-128.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.schott-music.com www.schott-music.com]
</div>

קטגוריה:מוציאים לאור של מוזיקה
לאופולד יוזף פון דאון

ליאופולד יוזף פון דאון (בגרמנית: Leopold Joseph von Daun; 24 בספטמבר 1705 וינה - 5 בפברואר 1766) היה פילדמרשל אוסטרי ומפקד הצבאות האוסטריים בתקופת מלחמת שבע השנים.

==ביוגרפיה==
פון דאון נולד ב-24 בספטמבר 1705 בווינה לרוזן ויריך פיליפ פון דאון, שהיה ממשפחת אצולה. אביו רצה שיהיה איש דת, אולם הוא התגייס לצבא, ונודע בגבורתו בקרבות מול הטורקים בהונגריה ומול הספרדים בסיציליה. במהלך מלחמת הירושה האוסטרית השתתף בכמה קרבות מול הפרוסים. בסיום המלחמה הועברה מרבית שלזיה לידי הפרוסים והפולנים. כשנתיים לאחר מכן פתחה אוסטריה במלחמה שנייה כדי להחזיר את השטחים הכבושים. דאון השתתף באחד הקרבות מול כוח צרפתי שנשלח לסייע לפרוסים ולפולנים, לאחר מכן נישא דאון לרוזנת מריה יוספה פוקס ופרש משירות צבאי.

ב-1756 פלש מלך פרוסיה פרידריך הגדול אל סקסוניה בעלת בריתה של אוסטריה, ופתח בכך את מלחמת שבע השנים. בעלות בריתה של אוסטריה היו צרפת, רוסיה, ספרד, ושוודיה, ואילו בעלות בריתה של פרוסיה היו בריטניה, הנובר, ובראונשוויג. דאון התגייס שוב ומונה לפילדמרשל, הכוחות האוסטריים תחת פיקודו ניצחו את הצבא הפרוסי וגירשו אותו ממוראביה. לאחר מכן הביס את פרידריך הגדול בקרבות על קולין ופראג ואילץ את הכוחות הפרוסיים לסגת מבוהמיה. 

מצבם של האוסטרים היה טוב הם והצרפתים פלשו אל תוך פרוסיה. כעת מינתה הקיסרית מריה תרזה את דאון למפקד הצבא. אולם דאון, שחשש לאבד את אמונה, נהג בחשש ובזהירות, והחלטותיו לא היו תקיפות מספיק. הוא גם דיווח לקיסרית בתדירות גבוהה בהרבה מזו של קודמו בתפקיד, הדוכס מלורן. 

פרידריך הגדול החל שוב מנצח הוא הביס את הצרפתים ברוסבאך, ואז הביס את דאון בלותן, אולם לא לאורך זמן, בהוכקירך מחקו האוסטריים את חטיבת הארטילריה הפרוסית, ופרידריך הגדול נאלץ להסיג את צבאו. בקאי הביסו הרוסים את הפרוסים והחלו מתקדמים במטרה לחבור עם הכוחות האוסטריים. האוסטרים מצידם הביסו את הפרוסים בקונרסדורף. במקסן הביס כוח אוסטרי בפיקודו של דאון גיס פרוסי שלם. רק הצרפתים המשיכו לנחול תבוסות מידי צבא הנובר והצי הבריטי. 

סופה של פרוסיה היה קרוב. הרוסים והאוסטרים איחדו כוחות והחלו במסע בדרך אל ברלין. בריטניה הפסיקה את תמיכתה, והצרפתים החלו כובשים שטחים לחופי הים הבלטי. אולם אז השתנה המצב כאשר ב-1762 נפטרה הצארינה הרוסייה יליזבטה, ואחיינה פיוטר השלישי שלפני כן היה יורש העצר השוודי מונה לצאר. פיוטר זלזל בתרבות הרוסית והעריץ את הפרוסים, ועוד בזמן המלחמה העביר לצבא הפרוסי מידע מודיעיני רגיש. מיד עם המלכתו כרת ברית עם פרידריך הגדול והחזיר לפרוסיה את כל השטחים שנכבשו בידי רוסיה. תמיכה זו העניקה לפרידריך הגדול את היתרון הדרוש והוא הכריע את הצבא האוסטרי בפיקודו של דאון בפרייברג. בעוד שהצבא ההנובראי הכריע את הצרפתים. 

לאחר סיום המלחמה הקדיש דאון את שארית חייו לארגון מחדש של צבא אוסטריה, הוא מת ב-5 בפברואר 1766. אנדרטה הוקמה לזכרו בווינה בהוראתה האישית של הקיסרית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אצולה אוסטרית
קטגוריה:אנשי צבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:גנרליסימו
קטגוריה:מלחמת שבע השנים:אישים
קטגוריה:ילידי 1705
קטגוריה:נפטרים ב-1766
עדן אטיאס

עדן אטיאס (נולד ב-9 באוקטובר 1966) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, שירת כטייס תובלה בחיל האוויר הישראלי, פיקד על בסיס נבטים. לאחר שחרורו מונה לנספח משרד הביטחון בקנדה.

==ביוגרפיה==
אטיאס נולד בקיבוץ רעים, גדל והתחנך באשדוד. התגייס לקורס טיס בנובמבר 1984, אותו סיים במגמת קרב. במהלך קורס האימון המתקדם הוחלט שיעבור למערך התובלה. הוא שירת בטייסת הדקוטה בבסיס לוד והשתתף במבצע כחול וחום. שימש סמ"ט ב' בטייסת אבירי הציפור הצהובה, סמ"ט א' בטייסת 103, היה ממתכנני ומשתתפי מבצע שלמה להעלאת יהודי אתיופיה ב-1991, לאחר מכן פיקד על טייסת 100 ועל טייסת 103. בהמשך שירותו הצבאי פיקד על בסיס שדה דב, יצא לתקופת לימודים ומונה באוגוסט 2008 למפקד בסיס נבטים. עם תחילת כהונתו הועברו הטייסות והיחידות שפעלו עד אז בבסיס לוד לנבטים והבסיס הפך לבסיס המשלב טייסות ממערך התובלה וממערך הקרב. כיהן בתפקיד עד אוקטובר 2011 והשתחרר משירות הקבע.

בנובמבר 2011 מונה לנספח הראשון של משרד הביטחון בקנדה, כיהן בתפקיד עד אוגוסט 2014.

לאחר שחרורו מונה למנכ"ל חברת PARA ZERO העוסקת במערכות לכלי טיס בלתי מאוישים. הוא מכהן כיושב ראש דירקטוריון חברת RBS projcets וכיושב ראש דירקטוריון חברת SkyilnX.

== השכלה ==
אטיאס בוגר תואר ראשון במדעי המחשב ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב (1997), בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת חיפה (2008).

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://www.cjnews.com/news/new-defence-attache-eager-build-bridges New defence attaché eager to build bridges], אתר cjnews.com, 23 באפריל 2012
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בסיס שדה דב
קטגוריה:מפקדי בסיס נבטים
קטגוריה:אשדוד: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
קארל פריטש

קארל פריטש (בגרמנית: Karl Fritzsch; 10 ביולי 1903 – נעדר מיום 2 במאי 1945) היה קצין וסגן מפקד מחנה ריכוז גרמני בדרגת אס-אס האופטשטורמפיהרר, הראשון שהציע וערך ניסויים בגז ציקלון בה לצורך רצח המוני.

==רקע==

קארל פריטש נולד לאב מרכיב תנורים בבוהמיה, ומאחר ומשפחתו הייתה צריכה לנדוד ממקום למקום כדי למצוא פרנסה, הוא מעולם לא זכה להשכלה נאותה. במשך מספר שנים עבד על ספינות שנעו בנהר הדנובה. בשנת 1928 נישא לפרנציסקה שטיך. לזוג נולדו שלושה ילדים, ובהמשך התגרשו.

==בשורות הנאצים==

בשנת 1930 הצטרף לשורות המפלגה הנאצית (חבר מספר 261,135) ולאס אס (חבר מספר 7,287). הוא ביקש להתקדם בסולם הדרגות של האס אס ושירת במחנה דכאו בשנת 1934. 

במאי 1940 היה לקצין הראשון שקיבל דרגת "שוצהפטלאגרפיהרר" (בגרמנית: מפקח מחנה), והחל לשרת במחנה אושוויץ בכפיפות לרודולף הס. שם בנה לעצמו במהרה מוניטין של אימת המחנה. יחד עם הס, היה אחראי על סלקציה של אסירים שיומתו מרעב כעונש על בריחה של אסיר אחר. האסירים הנבחרים ננעלו בתא במרתף הבונקר (שהיה בכלא המחנה בלוק 11 או בלוק 13) עד למותם מהרעבה. 

ב-29 ביולי 1941, ספירת האסירים העלתה שכמה אסירים חסרים, ופריטש החליט להעניש עשרה אסירים במוות ברעב. עונשו של אחד מהאסירים, פראנצ'ישק גאיובניצ'ק, הומתק לאחר שהכומר הפרנציסקני מקסימיליאן קולבה הסכים לקחת את מקומו. לאחר יותר משבועיים של הרעבה, נותרו בחיים ארבעה אסירים וקולבה ביניהם. הנאצים רצחו אותם בזריקת פנול. יוחנן פאולוס השני הכריז על קולבה כקדוש בשנת 1982.

פריטש חיבב גם עינויים פסיכולוגיים. ניצול מאושוויץ סיפר על חג המולד הראשון שחגג מאחורי גדרות התיל במחנה, ב-24 בדצמבר 1940, בו התרחש אירוע נורא. "הנאצים העמידו עץ חג מולד, עם אורות חשמליים, ברחבת המסדרים. מתחת לעץ הם הניחו את גופותיהם של האסירים שמתו בזמן שעבדו או קפאו למוות במסדר. לאגרפיהרר קארל פריטש התייחס לגופות בבסיס העץ כ'מתנה' עבור האסירים החיים, ואסר על שירת מזמורי חג מולד פולניים". לדברי הס, היה זה פריטש שהגה לראשונה את הרעיון להשתמש בגז ציקלון בה למטרת רצח המוני. בזמן שהס לא נכח במחנה בסוף אוגוסט 1941, פריטש בדק את השפעתו של הגז על שבויי מלחמה סובייטים, שנכלאו בתאי מרתף בבונקר לצורך הניסוי. בימים שלאחר מכן פריטש חזר על הניסויים בגז על קורבנות נוספים בנוכחותו של הס. כך נהגתה שיטת הרצח ההמוני שפעלה באושוויץ ובמחנות אחרים מאז. 

ב-15 בינואר 1942, פריטש הועבר למחנה הריכוז פלוסנבירג בתור מפקח מחנה. מתחילת חודש אוגוסט עד אוקטובר 1942 הוא מילא את מקומו של מפקד המחנה. 

באוקטובר 1943 נעצר עקב חקירה פנימית של האס אס בנוגע לשחיתות. בית משפט של האס אס האשים אותו ברצח. כעונש הוא נשלח לחזית כלוחם פאנצרגרנדיר.

==היעלמותו==

טוענים שהוא נפל במערכה של הקרב על ברלין, אך בפועל לא ידוע מה עלה בגורלו. מקורות סובייטיים טוענים שסוכנות הביון הבריטית, MI6, לכדה אותו בנורווגיה.

בספר זיכרונותיו של צ'ארלס ארנולד בייקר, ששירת ב-MI6, הוא מספר על לכידתו של פריטש באוסלו: "תפסנו, למשל, את סגן מפקד אושוויץ, אדם ננסי קטן בשם פריטש, שבאופן טבעי מסרנו לחזקת שומר יהודי - עם הוראות מפורשות שלא לפגוע בו, כמובן".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:אנשי אס אס
קטגוריה:סגל מחנות אושוויץ
קטגוריה:סגל מחנה דכאו
קטגוריה:בוהמיה: אישים

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
Macintosh XL

Macintosh XL זוהי גרסה של סדרת המחשבים Apple Lisa שיוצרה על ידי אפל מחשבים. בהגדרות ה־Macintosh XL המחשב מסופק עם MacWorks XL, תוכנת Lisa שמאפשרת 64K אימולציית ROM. מחשב זהה שנמכר בעבר הוא הlisa 2/10 עם מערכת הפעלה Lisa בלבד.

== חומרה ==
Macintosh XL בעל כונן דיסקטים "400K 3.5 ודיסק קשיח בנפח 10MB. ניתן להרחיב את נפח האחסון ב־5 או 10MB על ידי דיסק קשיח חיצוני. המחשב השתמש במעבד Motorola 68000, עם 5MHz ביחד עם זיכרון בנפח של 512 KB.בזמן שחרור ה־Macintosh XL בינואר 1985, המחשב כונה בפי אפל כ-"האקינטוש". המחשב יצא מפס הייצור כ־5 חודשים אחר כך, בסוף אפריל 1985.

=== שדרוגים ===

בגלל קשריו עם Lisa - ובניגוד לכל מחשבי המקינטוש האחרים - Macintosh XL השתמש בפיקסלים מלבניים. הרזולוציה של ה־Macintosh XL בעל מסך 12 אינץ' היא 720x364. פיקסלים מרובעים היו זמינים דרך ערכת מסך למחשב, ששינתה את הרזולוציה ל-608x432. ניתן היה להחליף את המעבד בלוח מעבד חדש המכיל עד ל־8MB RAM, שנקרא XLerator 18. כמות הRAM המקסימלית כולל כרטיסי RAM פנימיים הייתה עד 2MB - פי 4 מהנפח המקסימלי בגרסאות המקינטוש הקודמות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחשבים אישיים
קטגוריה:מכשירי חברת אפל
קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-1985
פרנץ מוריץ פון לאסי

פרנץ מוריץ, גראף פון לאסי (בגרמנית: Franz Moritz Graf von Lacy; 21 באוקטובר 1725, סנקט פטרבורג – 24 בנובמבר 1801, וינה) היה מרשל מהאימפריה הרומית הקדושה (הידועה יותר בשם האימפריה האוסטרית) שנודע במיוחד בשל שירותו בזמן מלחמת הירושה האוסטרית ומלחמת שבע השנים.

==ביוגרפיה==
משפחת לאסי הייתה משפחת אצולה ממוצא נורמני, שהתיישבה באירלנד. לאחר הדחתו של המלך הקתולי ג׳יימס השני גלתה המשפחה יחד עם היעקוביטים לצרפת.

פרנץ מוריץ נולד ב־21 באוקטובר 1725 בסנקט פטרבורג בירת האימפריה הרוסית, בנם של הרוזן פטר פון לאסי ואשתו מרתה. לזמן קצר שירת בצבא האימפריה הרוסית אולם לאחר מכן עקר לווינה בירת אוסטריה (אז האימפריה הרומית הקדושה), התגייס לצבא האוסטרי וקודם לדרגת קולונל. במהלך מלחמת הירושה האוסטרית שירת בלגניצה ובפיאצ׳נצה ולחם בכמה קרבות.

במהלך מלחמת שבע השנים פיקד על הכוחות האוסטרים בקרב ברסלאו, ויחד עם ליאופולד יוזף פון דאון הביסו את הפרוסים בקרב מאקסן. היה מפקד הצבא הכוחות האוסטריים שנשלחו לסייע לרוסים במהלך הקרב על ברלין, בסופו של דבר הביס הגנרל הפרוסי פרידריך וילהלם פון זיידליץ את הכוחות האוסטריים והרוסיים ואילץ אתם לסגת מהעיר.

ב־24 בנובמבר 1801 מת לאסי בווינה. יום קודם לכן כתב לו הקיסר יוזף השני מכתב שבו הודה לו על שירותיו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אצולה אוסטרית
קטגוריה:אנשי צבא רוסים
קטגוריה:אנשי צבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:מקבלי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מלחמת שבע השנים:אישים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1725
קטגוריה:נפטרים ב-1801
ארנסט אוילנבורג

ארנסט אמיל אלכסנדר אוילנבורג (בגרמנית: Ernst Emil Alexander Eulenburg; ברלין, 30 בנובמבר 1847 - 11 בספטמבר 1926, לייפציג), היה מו"ל מוזיקה גרמני יהודי מומר. את הוצאת המוזיקה הנושאת את שמו, הקים אוילנבורג ב-1 בפברואר 1874.

==ביוגרפיה==
ארנסט נולד לרופא יהודי בשם מיכאל מוריץ אוילנבורג, ולאשתו השנייה אוגוסטה. אחיו הגדול הוא הנוירולוג והסקסולוג הגרמני אלברט אוילנבורג. לאחר מותו של סב המשפחה ב-1847, המירו בני המשפחה את דתם לנצרות.

בצעירותו, עזב את בית הספר לפני שהשלים את לימודיו, ובחר ללמוד באקדמיה למוזיקה בלייפציג.

ב-1874 הקים את הפירמה "ארנסט אוילנבורג".

בנו, קורט אוילנבורג, הצטרף להוצאה לאור בשנת 1905, וב-1911 היה לבעלים היחיד שלה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.eulenburg.de האתר הרשמי של בית ההוצאה לאור, ארנסט אוילנבורג]
* [http://www.deutsche-biographie.de/sfz13847.html ביוגרפיה של בני משפחת אוילנברג] במהדורה המקוונת של הביוגרפיה הגרמנית החדשה 
* [http://daten.digitale-sammlungen.de/0001/bsb00016320/images/index.html?seite=699 דיגיטציה של הביוגרפיה של בני משפחת אוילנבורג]. 

קטגוריה:מוציאים לאור של מוזיקה
קטגוריה:יהודים מומרים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1847
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1926
רונן שמחי

רונן שמחי הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף. שירת כטייס קרב בחיל האוויר הישראלי, פיקד על בסיס רמת דוד ועל בסיס נבטים. כיהן כנספח צבאי בסינגפור.

== ביוגרפיה ==
רונן שמחי נולד וגדל במושב משען. למד בפנימייה ובבית הספר התיכון על שם מיי בויאר. 

התגייס לקורס טיס ב-1983 וסיים במגמת קרב. שירת כטייס סקייהוק, F-4 פנטום ו-F-16. בשנים 2003–2005 פיקד על טייסת 109. לאחר מכן שירת במטה החיל, ויצא ללימודים. ב-2009 מונה למפקד בסיס רמת דוד, ובאוקטובר 2011 מונה למפקד בסיס נבטים בדרגת תת-אלוף, שירת בתפקיד עד מאי 2013 ועבר לכהן כנספח צה"ל בסינגפור.

שמחי בוגר תואר ראשון בחשבונאות וניהול מאוניברסיטת חיפה; בוגר המכללה לביטחון לאומי; ובעל תואר שני במדע המדינה ולימודי ביטחון מאוניברסיטת חיפה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בסינגפור
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בסיס רמת דוד
קטגוריה:מפקדי בסיס נבטים
קטגוריה:בוגרי תיכון בויאר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
ההתכווצות הגדולה

הדגמה להתכווצות היקום וחזרה לתחילתו בתחום הקוסמולוגיה הפיזיקלית, ההתכווצות הגדולה או הקריסה הגדולה הוא אחד מהתרחישים האפשריים לגורל היקום. בתרחיש זה, תהליך התפשטות היקום יעצר ובסופו של דבר ינוע בכיוון ההפוך, יקרוס ולבסוף יסתיים כסינגולריות חור שחור או כנקודת התחלה חדשה ליקום עם התרחשות מפץ גדול נוסף. תאוריה זו נזנחה לאחר שהוכח שקצב התפשטות היקום רק מאיץ ולא מאט.

==סקירה כללית==
אם גודל היקום סופי ומהירות התפשטות היקום לא עולה על מהירות המילוט, המשיכה הכבידתית ההדדית של כל החומר בסופו של דבר יגרמו ליקום להתכווץ. אם האנטרופיה תמשיך לגדול בשלב ההתכווצות, ההתכווצות ה מהיפוך הזמן של ההתרחבות. בעוד שבתחילתו, היקום היה אחיד מאוד, יקום מתכווץ עשוי להפוך ליותר ויותר כבד. בסופו של דבר כל החומר יקרוס לחורים שחורים, ומאוחר יותר יתגבש ליצור חור שחור אחיד או נקודת סינגולריות של ההתכווצות הגדולה.

חוק האבל מודד את המצב הנוכחי של התרחבות היקום ואת חוזק כוח הכבידה התלוי בצפיפות ובלחץ של החומר ביקום, במילים אחרות מה שנקרא הצפיפות הקריטית של היקום. אם צפיפות היקום גדולה יותר מהצפיפות הקריטית, החוזק של כוח הכבידה יעצור את היקום מלהתרחב והיקום יקרוס בחזרה לתוך עצמו-בהנחה שאין חומר הדוחה אותו כמו הקבוע הקוסמולוגי. לחלופין, אם צפיפות היקום פחותה מהצפיפות הקריטית, היקום ימשיך להתרחב וכוח משיכה לא יספיק כדי לעצור את היקום מלהתרחב. תרחיש זה נקרא 'הקפיאה הגדולה', במצב זה היקום מתקרר ככל שהוא מתרחב ומגיע למצב של אנטרופיה. תאוריה נוספת מציעה שהיקום יקרוס למצב שבו התחיל ומשם לעוד מפץ גדול, כך שבתרחיש זה היקום ימשיך להתקיים לנצח, אך יעבור דרך שלבי ההתפשטות (המפץ הגדול) וההתכווצות (ההתכווצות הגדולה).

תצפיות בסופרנובות רחוקות ומיפוי עדכני של קרינת הרקע הקוסמית הביאו את הקוסמולוגים להבנה שהתפשטות היקום לא מואטת על ידי כוח המשיכה אלא מואצת על ידי מה שמכונה אנרגיה אפלה. משכך, הגיעו למסקנה שההתכווצות הגדולה לא תקרה.

תרחישים אפשריים נוספים לגורל היקום הם מות החום של היקום והקריעה הגדולה.

==בתרבות==
* תיעוד ראשוני על העלאת נושא ההתכווצות נמצא לראשונה בשיריו של המשורר והמדען האנגלי ארסמוס דרווין בשנת 1791.
* בספרו של דאגלס אדמס, המסעדה שבסוף היקום מוזכרת התאוריה.
* ברומן טאו אפס מאת סופר המדע בדיוני האמריקאי פול אנדרסון, קיימת ספינת חלל ששורדת את ההתכווצות הגדולה בסוף הרומן.
* במשחק הפלטפורמה Super Mario Galaxy, הדמות Bowser בונה שמש שקורסת לתוך עצמה ויוצרת חור שחור על-מסיבי. היקום נשאב לתוכו ובסופו של דבר מושמד כאשר הוא מתכווץ לסינגולריות ומשתקם זמן קצר לאחר מכן עם מפץ גדול.
* משחק המחשב Anachronox מציג את ההרס ולאחר מכן את יצירת היקומים הבאים.
* התאוריה מוצגת בפרק בעונה השלישית של הסדרה ננס אדום ומתרחשת בכדור הארץ במהלך ההתכווצות הגדולה ובמהלכה הזמן נע אחורה.
* בסדרה דוקטור הו בשנים 1980–1989 בפתיחת הפרקים מופיעים קרדיטים וברקע המפץ הגדול והתפשטות היקום, בסיום הפרקים הקרדיטים מופיעים בתנועת הזמן ביקום אחורנית.
* בסדרת הקומיקסים וולברין מהמארוול קומיקס, הדמות מוג'ו מנסה לעצור את ההתכווצות הגדולה.
* בסרט קיי-פקס משנת 2001, הדמות הראשית, חייזר לכאורה בשם פרוט, אומר שהגזע שלו הבין מזמן שיום אחד היקום יתכווץ לתוך סינגולריות, ואז יתפשט שוב ויחזור על התהליך לנצח. הוא גם מציין שכל מחזור יהיה בדיוק אותו הדבר, כולל אותם הפעולות של כולם.

==ראו גם==
* הקפיאה הגדולה
* הקריעה הגדולה
* חץ הזמן
* פרדוקס בנטלי
* יקום מחזורי
* קריסה כבידתית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אסכטולוגיה
פגישה לאין קץ (אלבום)

פגישה לאין קץ הוא אלבום סולו של הזמר הישראלי יגאל בשן, שיצא בשנת 2009. האלבום מורכב מגרסאות כיסוי של שירים עבריים מהקלאסיקה הישראלית. את האלבום עיבד הגיטריסט דורון מזרחי, אותו הפיק מוזיקלית יחד עם יגאל בשן. האלבום זכה לביקורות טובות ושיר הנושא שלו, "פגישה לאין קץ", הושמע רבות ברדיו.

הרעיון לחדש שירים עבריים קלאסיים עלה במוחו של בשן עוד בשנות ה-70, כשהקליט את השיר "עין גדי", אבל נדחה על ידו כל פעם לטובת יצירת תקליטים חדשים. הרעיון התממש רק כשפגש בדורון מזרחי והשניים הקליטו סקיצה לשיר "בית הערבה".

==רשימת השירים==

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.yigalbashan.com/----2009 על האלבום], באתר של יגאל בשן
* יוסי חרסונסקי, [http://www.yosmusic.com/yos5908/ על הסינגל "פגישה לאין קץ"], באתר יוסמיוזיק, 2009
* משה צ'יטיאת, [https://web.archive.org/web/20131008215313if_/http://www.skplus.022.co.il/BRPortal/br/P102.jsp?arc=95630 ביקורת על האלבום], באתר הסקיצה פלוס, 2010 ארכיון האינטרנט

קטגוריה:אלבומי 2009
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
קטגוריה:אלבומי גרסאות כיסוי
וילמה אספין

וילמה לוסילה אספין גילואה (בספרדית: Vilma Lucila Espín Guillois; 7 באפריל 1930 – 18 ביוני 2007) הייתה מהפכנית קובנית, פמיניסטית, ומהנדסת כימיה. היא הייתה נשואה לראול קסטרו. אספין מכונה בין היתר "האישה הראשונה של קובה".

==חיים מוקדמים==
אספין נולדה בסנטיאגו דה קובה למשפחה מהמעמד הבורגני. אביה היה עורך דין עבור מפעל הרום "בקרדי". לאחר שסיימה תואר הנדסאי בהנדסה כימית, התקבלה ללימודי תואר שני ב-MIT אשר בבוסטון, מסצ'וסטס. בתקופת הלימודים, בשנות החמישים, פגשה את המנהיג המהפכני פרנק פאיס, וכך התוודעה למהפכה שהחלה כנגד הרודן פולחנסיו בטיסטה.

==פעילות מהפכנית==
הפגישה עם פאיס הביאה את אספין להצטרף לשורות המהפיכה, והיא הפכה למנהיגת המהפיכה במחוז אוריינטה. היא פעלה בתור שליחה בין המהפכנים של פאיס לבין "תנועת ה-26 ביולי" של פידל קסטרו, שעבר לפעול במקסיקו כדי לתכנן את הפלישה העתידית. היה זה במקסיקו שפגשה אספין את ראול קסטרו לראשונה. אחרי שתנועת ה-26 ביולי חזרו לקובה, אספין עברה לעבוד עם המהפכנים בהרי הסיירה מדרה. היא וראול קסטרו נישאו בינואר 1959.

==פעילות בממשלת קובה==
אספין יסדה את הפדרציה לנשות קובה, וכיהנה כנשיאת הארגון מ-1960 ועד מותה ב-2007. הארגון כולל את רוב נשות קובה (85.2% מכל הנשים הזכאיות מעל גיל 14 -- יותר מ-3.5 מיליון) כחברות, ונחשב למלכ"ר מכיוון שאינו מנוהל או נתמך כלכלית על ידי הממשלה. היא גם הייתה חברה במועצת המדינה, וגם בוועדה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית מ-1980 עד 1991.

==פעילות פמיניסטית==
אספין פעלה רבות למען זכויות נשים, כולל על זכותה של אישה לעשות הפלה, ועל זכותה לאמצעי מניעה. פדרציית הנשים, שעמדה בראשו, הפכה לכוח רב-השפעה בקובה, ופעלה למען השכלתן של נשים ומעורבותן בפוליטיקה. אספין הייתה אחראית ל"חוק המשפחה הקובנית" שנקבע ב-1975, אשר עיגן בחוק שוויון זכויות קניין, וקבע כי גברים מחויבים להשתתף בעבודות הבית וגידול ילדים באופן שווה, ואם לא - ייקנסו. נזקפת לזכותה לעיתים קרובות גם העובדה שכ-65% ממחזיקי תארים בקובה הן נשים.

אספין עמדה בראש המשלחת הקובנית לקונגרס הראשון על נשים וילדים באמריקה הלטינית שהתקיים בצ'ילה ב-1959. היא גם עמדה בראש המשלחות לכנסי הנשים שהתקיימו במקסיקו, קופנהגן, ניירובי, ובייג'ינג. בנאום בפני כנס הנשים הבינלאומי שאירע במקסיקו ב-1975, אמרה:

אחת מבנותיה, מריאלה, היא סקסולוגית ועורכת דין בכירה במדינה העוסקת בזכויות הומוסקסואלים וטרנסג'נדרים כנשיאת "סנסקס — המכון הלאומי הקובני לחינוך מיני". לטענתה, אספין היא זו שאחראית להפסקת רדיפתם של הומוסקסואלים בקובה.

==מותה==
אספין נפטרה בהוואנה ב-18 ביוני 2007, לאחר מחלה ארוכה. נקבעה תקופת אבל רשמית למחרת. גופתה נשרפה, ושרידיה הונחו במאוזוליאום "חזית פרנק פאיס".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מהפכנים קובנים
קטגוריה:פמיניסטיות קובניות
קטגוריה:מהנדסות כימיה
קטגוריה:מהנדסי כימיה
קטגוריה:משפחת קסטרו
קטגוריה:ילידות 1930
קטגוריה:נפטרות ב-2007
קטגוריה:נפטרים ב-2007
צ'ולוטקה

צ'ולוטקה (בספרדית: Choluteca) היא בירת מחוז צ'ולוטקה בדרום הונדורס. העיר, שמשמשת כמרכז האזור הדרומי של הונדורס, שוכנת בקרבת נהר צ'ולוטקה, במרחק של 133 קילומטרים מבירת הונדורס טגוסיגלפה.

==היסטוריה==
העיר נוסדה ב-1535 תחת השם "וייה דה חרס דה לה פרונטרה דה צ'ולוטקה", שקוצר בהמשך לצ'ולוטקה.

צ'ולוטקה קיבלה מעמד של עיר מהקונגרס הלאומי של הונדורס ב-1845.

העיר נפגעה קשות מהוריקן מיטש ב-1998.

==תחבורה==
צ'ולוטקה היא אחד המקומות המרכזיים היחידים בהונדורס בהם עובר הכביש הפאן-אמריקאי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הונדורס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
הארי בוש

הארי בוש (באנגלית: Harry Bosch) הוא דמות בדיונית של חייל לשעבר, חוקר פרטי לשעבר ובלש משטרה שהוא הפרוטגוניסט של סדרת ספרי מתח בלשיים פרי עטו של הסופר האמריקאי מייקל קונלי. הארי בוש קרוי כך על שמו של הצייר הירונימוס בוש. הספרים עובדו בשנים 2015–2021, לסדרת טלוויזיה, שבה 7 עונות בנות 10 פרקים כל אחת<ref>העונה השביעית של הסדרה התחילה להיות משודרת בארצות הברית ב-25/7/2021. בעונה השביעית יש רק 8 פרקים. </ref>, בשירות פריים וידאו.

==ביוגרפיה דמיונית==
בוש גדל בלוס אנג'לס. אמו עסקה בזנות, ונרצחה במהלך עיסוקה. הניסיון לפתור את תעלומת הירצחה מלווה את בוש הבוגר. לאחר מותה, הועבר בוש למוסד לנוער-בסיכון. בהתבגרותו, הוא התגייס לצבא ארצות הברית לאוגדת חיל הרגלים הראשונה. הוא שירת כלוחם ביחידה מובחרת של "עכברושי מנהרות" ולחם במלחמת וייטנאם, בין היתר בגזרת קו צ'י. בהמשך דרכו שירת כבלש משטרה במשטרת לוס אנג'לס. הוא מגדל לבדו את בתו המתבגרת. לאורך סדרת הספרים הוא מתגלה כחוקר חד-מחשבה נחוש, וכאיש פעולה ובשעת הצורך אף איש אגרוף, וכצלף הבקיא היטב בשימוש באקדח. לבוש, יש קשרי עבודה עם אחיו-למחצה, עורך-הדין מיקי הולר, דמות אחרת שיצר מייקל קונלי. הולר, מנהל את משרד עורכי הדין שלו מתוך מכונית לינקולן. בוש מופיע גם בספרים העוסקים במיקי הולר. אמנם שם כדמות משנית, אך משמעותית.

==ספרי סדרת הארי בוש שתורגמו לעברית ==
* מעוף המלאכים (תרגום: טלי נתיב-עירוני), מודן, 2000.
* עיר העצמות (תרגום: אריה חשביה), מודן, 2004.
* אור סמוי (תרגום: דרורה בלישה), מודן, 2006.
* המפענחים (תרגום: רוני בק), מודן, 2009.
* אקו פארק (תרגום: אריאלה רביב), מודן, 2009.
* הנפילה (תרגום: כנרת היגינס-דוידי), מודן, 2014.
* ההפך מפרידה (תרגום: נורית לוינסון), מודן, 2016.
* הצטלבות (תרגום: נורית לוינסון), מודן, 2018.
תמונת העטיפה של הספר "המפענחים" בתרגומו העברי.{{תמונה להחלפה}}

=== ספרים שבהם הדמות המרכזית היא עורך-הדין מיקי הולר, והארי בוש מופיע בהם רק כדמות משנית ===
* סניגור במבחן (תרגום: שרון מור יוסף), מודן, 2007.
* משפט שדה (תרגום: נורית לוינסון), מודן, 2013.

== ספרים מסדרת הארי בוש שטרם תורגמו לעברית ==
* ההד השחור (1992)
* הקרח השחור (1993)
* בלונדינית המלט (1994)
* הקויוטי האחרון (1995)
* מוזיקת המזוודה (1997)
* אפילה כהה מלילה (2001)
* המעבר הצר (2004)
* העלמת העין (2007)

==קישורים חיצוניים==
* 
* .

==הערות שוליים==
*

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:יתומים בדיוניים
איל סודומה

איל סודומה (באיטלקית: Il Sodoma; נולד בשם ג'ובאני אנטוניו באצי, באיטלקית: Giovanni Antonio Bazzi1477 – 14 בפברואר 1549) היה צייר איטלקי מתקופת שיא הרנסאנס בציור האיטלקי.
הוא פיתח את סגנון הציור של אסכולת סיינה ממנה הגיע והושפע מאמני רומא, בה בילה חלקים מחייו.

==קורות חייו==
הוא נולד למשפחת באצי בעיר ורצ'לי שבמחוז פיימונטה. מורהו הראשון היה ג'ובאני מרטינו ספאנצוטי ואחריו למד אצל ג'רולמו ג'ובנונה, שניהם מצפון איטליה. ייתכן שלמד אצל לאונרדו דה וינצ'י או שעשה תקופה במחיצתו במילאנו. הוא נסע לסיינה והחל לעסוק שם במנזר מונטה אוליבטו מג'ורה של המסדר הבנדיקטי ביצירת פרסקו המתאר את חייו של בנדיקטוס הקדוש, בהמשך לעבודותיו של לוקה סיניורלי שם, שהחלו ב-1498. הוא צייר בפרסקו דיוקן עצמי שלו, כשלרגליו שתי גיריות, וסיים אותו ב-1502. 

יחד עם פינטוריקיו, היה מראשוני המייצגים של שיא הרנסאנס בסיינה.

ב-1508 הוזמן לרומא על ידי אגוסטינו קיגי והועסק שם על ידי האפיפיור יוליוס השני במקביל לרפאל בקישוט חדרי ארמון האפיפיור. על פי ההשערה המקובלת, רפאל צייר את איל סודומה בציורו אסכולת אתונה, ליד הדיוקן העצמי של רפאל עצמו. לאחר מכן חזר לסיינה ועסק בקישוט ארמון קיגי בעיר. עבודותיו מאותה תקופה מראות השפעות של אסכולת פירנצה ובמיוחד של פרא ברתולומאו (Fra Bartolomeo). הוא חזר לרומא כדי לקשט את בית משפחת קיגי בעיר, שם עבד לצידו של בלדסאר פרוצי (Baldassare Peruzzi) וצייר תמונות מחיי אלכסנדר הגדול.

בעת הכתרתו של האפיפיור לאו העשירי, קיבל אותו איל סודומה בציור המתאר את מותה של לוקרטיה (או קלאופטרה, לפי גרסאות אחרות). לאו העניק לו סכום כסף גבוה ותואר אביר. הוא חזר לסיינה ומאוחר יותר שהה גם בפיזה, וולטרה ולוקה, ומת לבסוף בסיינה.

ג'ורג'ו וזארי טען שכינויו ניתן לו בגלל היותו הומוסקסואל (על שם מעשה סדום). עם זאת, נראה שווזארי לא אהד אותו וכי הכינוי נוצר מבדיחה והאמן עצמו השתמש בו. הביוגרפיה של סודומה נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.

עבודותיו מוצגות במיטב המוזיאונים בעולם, בהם הגלריה הלאומית האיטלקית לאמנות עתיקה, גלריית אופיצי, הגלריה הלאומית בלונדון, המוזיאון לאמנות יפה בבודפשט, ארמיטאז' וגלריה בורגזה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://art.yodelout.com/sodoma/ אודות איל סודומה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:ילידי 1477
קטגוריה:נפטרים ב-1549
קטגוריה:חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-16
יאיר טאומן

יאיר טאומן (Tauman; נולד ב-20 בינואר 1948) הוא פרופסור לכלכלה ומנהל המרכז לתורת המשחקים בכלכלה באוניברסיטת סטוני ברוק, סגן דקאן בית ספר אדלסון ליזמות באוניברסיטת רייכמן אותו ייסד כשהמוסד נקרא המרכז הבינתחומי הרצליה, שם כיהן כדיקן בית הספר למנהל עסקים. 
==ביוגרפיה==
טאומן למד בתואר ראשון מתמטיקה וסטטיסטיקה, ותואר שני ושלישי במתמטיקה מאוניברסיטה העברית. את עבודת הגמר שלו לתואר מוסמך והדוקטורט כתב בהנחיית ישראל אומן, שדרכו החל להתעניין בתורת המשחקים. תחומי המחקר שלו הם תורת המשחקים וארגון תעשייתי. טאומן גם עוסק במחקר שימושים של תורת המשחקים בעולם העסקים, דוגמת ניהול מכרזים, רשתות התקשורת ומסחר אלקטרוני. שימש כמרצה בבית הספר למינהל עסקים קלוג באוניברסיטת נורת'ווסטרן בשיקגו, ב באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת המדינה של ניו יורק.

בשנת 1981 הוציא יחד עם ישראל אומן ושמואל זמיר את הספר "תורת המשחקים". מאז 1989 טאומן שותף לארגון כינוס בינלאומי שנתי בניו יורק בתורת המשחקים.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 טאומן החל להיות מעורב בעולם העסקים, הוא היה אחד מהמשקיעים הראשונים בחברת גלילאו טכנולוגיות, שעסקה בפיתוח שבבי תקשורת, ונמכרה בעסקת מניות בשווי 2.7 מיליארד דולר לחברת מארוול טכנולוגיות האמריקאית בסוף 2000. ב-2005 ארגן קבוצת משקיעים ישראלית שהחלה לרכוש מניות בחברת QXL הבריטית, שהוקמה ב-1997 והפעילה אתר למכירות פומביות שהתחרה ב-eBay. בשיא בועת הדוט-קום הגיעה לשווי של 2 מיליארד דולר והתרחבה לרחבי אירופה, אך קרסה לאחר התפוצצות הבועה לשווי שוק של 25 מיליון דולר, וזאת לאחר איחוד מניות ביחס של 10 ל-1. הקבוצה השקיעה בחברה 15 מיליון דולר והחל מאבק שליטה עם הקרן הון סיכון הולנדית שהביא לעלייה מהירה במחיר מנית החברה. בסוף שנת 2007, לאחר עלייה של 2,000% במחיר המנייה ושיפור בתוצאות החברה, נמכרה החברה לנאספרס הדרום-אפריקאית ב-1.9 מיליארד דולר. חברי הקבוצה הרוויחו 300 מיליון דולר על השקעתם. כולל בהצעת מכר של מניות בהיקף של כ-50 מיליון דולר חצי שנה לפני המכירה.

בינואר 2010, מונה לדקאן בית הספר אריסון למינהל עסקים במרכז הבינתחומי הרצליה.

במאי 2011, היה בין המשקיעים בחברת מעבדות אנאפורנה, יחד עם אביגדור וילנץ שייסד את גלילאו טכנולוגיות, שנמכרה לחברת אמזון בינואר 2015.

משנת 2011 מכהן כדירקטור בבנק הפועלים. ב-2019 בית המשפט המחוזי בתל אביב קנס את טאומן, יחד עם דירקטורים אחרים ומנהלי הבנק, בגין רשלנותם על מתן אשראי והלוואות עתק, בסכום כולל של 150 מיליון שקל, לנוחי דנקנר וחברות פרטיות שהיו בבעלותו, למרות הסיכון הרב שהוא לא יעמוד בהחזרים (כפי שאכן קרה).

במרץ 2013, היה טאומן בין האנשים שנתנו ערבות בנקאית כדי לממן למפלגת יש עתיד את מערכת הבחירות.

ב-2021 היה טאומן מעורב בהשתלטות עוינת על חברת המידע הפיננסי הבריטית ADVFN, והדחת המייסד והמנכ"ל שלה קלם צ'יימברס.

טאומן הפיק סרט דוקומנטרי אודות אחותו בשם "אחותי תקווה" (My Sister Tikva), אשר נבחר בפסטיבל הסרטים הדוקומנטריים Chagrin כסרט הטוב ביותר בקטגוריית הסרטים הבינלאומיים.

בתו, פרופ' יעל טאומן קלעי היא מדענית מחשב וקריפטוגרפית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:חוקרי תורת המשחקים ישראלים
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רייכמן: מנהל עסקים
קטגוריה:סגל המרכז הבינתחומי הרצליה: מנהל עסקים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
Fauna Palaestina

Fauna Palaestina (לטינית: הפאונה של ארץ ישראל) היא סדרת מונוגרפיות באנגלית, בהוצאת האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים אשר עוסקת בתיאור ממלכת החי בארץ ישראל וסביבתה הקרובה. הסדרה מחולקת לכמה תת-סדרות כגון חרקים, זבובים ויונקים. כל כרך מתמקד בקבוצת בעלי חיים ומתאר את המורפולוגיה, אקולוגיה וזואוגאוגרפיה שלה בפירוט.

== מחלקת החרקים ==

נכון ל-2014 מונה הסדרה שישה כרכים:

== סדרת הדגים ==

== סדרת הסרטנים ==

== יונקים בישראל ==

== סדרת העכבישניים ==

== סדרת הרכיכות ==

קטגוריה:ארץ ישראל: החי
קטגוריה:ספרי ארץ ישראל
כושר תמרון

בהנדסת טילים, כושר התמרון, הוא גודל המוגדר על ידי היחס בין התאוצה הרדיאלית (lateral acceleration) המקסימלית וזמן התגובה האופייני של מערכת הבקרה של הטיל. לרוב נמדד ביחידות של מטר לשנייה בשלישית [m/s^3]. 

כושר התמרון מגדיר את היכולת של הטיל להגיב לשינויים בסביבה ולהתמודד מול מטרה מתמרנת. כולל מעבר בין שני מצבי ניהוג שונים בזמן מינימלי. 

באופן אינטואיטיבי, כושר התמרון של הטיל הוא מדד ליכולתו לנוע במסלולים בעקמומיים דמוי סללום, והוא מתבטא בשינויי כיוון במסלול הטיל. 

מנקודת מבטו של עצם הנמצא בתוך הטיל, כושר התמרון מתבטא בקצב שינוי המשקל שלו.

קטגוריה:טילים
קטגוריה:גדלים פיזיקליים
סימן הטעמה משני כפול

<div class="infobox nounderlines" style="clear:none;">
{| cellpadding="4" style="font-size:20pt;line-height:1.2;text-align:center;background-color:transparent"
|-
| 
| 
|-
| 
| 
|-
| 
| 
|-
| 
| 
|-
| 
| 
|-
| 
| 
|}
</div>
סימן הטעמה משני כפול ( ̏ ) הוא סימן דיאקריטי המשמש באלפבית הלטיני והאלפבית הקירילי.
==שימוש==
באלפבית הלטיני, בשפות הסלובקית והסרבית, סימן ההטעמה המשני הכפול משמש לציון טון יורד במקצת, תפקיד שאותו ממלא גם סימן ההטעמה המשני.
==הופעה==
סימן ההטעמה המשני הכפול יכול להופיע מעל האותיות Aa Ee Ii Oo Rr Uu, ומעל האותיות המקבילות להן באלפבית הרוסי Аа Ее Ии Oo Pp Уу.
==כתיבה במחשב==
באלפבית הלטיני, קיים תו מסוים לכל אות (גדולה וקטנה) שהוא האות וסימן ההטעמה המשני הכפול. באלפבית הקירילי, יש צורך לכתוב את האות ולהוסיף מעליה תו נוסף, שהוא הסימן המתחבר שיופיע מעל האות, שממוקם ביוניקוד ב-U+030F.
{| class="wikitable"
|+ אלפבית לטיני
! אות גדולה !! יוניקוד !! אות קטנה !! יוניקוד
|-
| Ȁ || U+0200 || ȁ || U+0201
|-
| Ȅ || U+0204 || ȅ || U+0205
|-
| Ȉ || U+0208 || ȉ || U+0209
|-
| Ȍ || U+020C || ȍ || U+020D
|-
| Ȑ || U+0210 || ȑ || U+0211
|-
| Ȕ || U+0214 || ȕ || U+0215
|}
{| class="wikitable"
|+אלפבית קירילי
! אות גדולה !! יוניקוד !! אות קטנה !! יוניקוד
|-
| А̏ || U+0410, U+030F || а̏ || U+0430, U+030F
|-
| Е̏ || U+0415, U+030F || е̏ || U+0435, U+030F
|-
| И̏ || U+0418, U+030F || и̏ || U+0438, U+030F
|-
| Ο̏ || U+041E, U+030F || о̏ || U+043E, U+030F
|-
| Р̏ || U+0420, U+030F || р̏ || U+0440, U+030F
|-
| У̏ || U+0423, U+030F || у̏ || U+0443, U+030F

|}

==ראו גם==
* סימן דיאקריטי
* סימן הטעמה עלי
*סימן הטעמה משני
*אלפבית לטיני
*אלפבית קירילי

קטגוריה:סימנים דיאקריטיים
גרון הים הלבן

גרון הים הלבן (ברוסית: Горло Белого моря) הוא מצר ים ברוסיה בין החוף הדרום-מזרחי או חוף טרסקי (Терский берег) של חצי האי קולה, לבין החוף החורפי (Зимний берег) שבין מפרץ מזן (Мезенская губа) למפרץ דווינה (Двинская Губа) . המצר מקשר בין הים הלבן שמדרום-מערב לו לבין ים ברנץ שצפון-מזרחית לו.

רוחבו של המצר נע בין 46 קילומטרים בנקודה הצרה ביותר ועד 93 ק"מ; עומקו המרבי הוא 130 מ' ואורכו 160 ק"מ.

בחורף מכוסה קרח.

במצר שוכן האי סוסנוביץ (), במרחק של כ-3.5 ק"מ מחוף טרסקי, וביציאה לים ברנץ ובכניסה למפרץ מזן – האי מורז'ובץ ששטחו 110 קמ"ר.

המצר נמצא בתחום השיפוט המנהלי של המחוזות מורמנסק וארכנגלסק.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20140714180850/http://rivermaps.ru/doc/beloe/beloe-7.htm הוראות ניווט לימאים בים הלבן: תיאור הניווט - גרון הים הלבן], באתר rivermaps.ru 

==הערות שוליים==

גרון
גרון
קטגוריה:הים הלבן
קטגוריה:מחוז ארכנגלסק: גאוגרפיה
קטגוריה:מחוז מורמנסק: גאוגרפיה
טיסה 702 של אתיופיאן איירליינס

טיסה 702 של אתיופיאן איירליינס הייתה טיסה סדירה מנמל התעופה הבינלאומי אדיס אבבה בולה באדיס אבבה שבאתיופיה אל נמל התעופה מילאנו מלפנסה, דרך נמל התעופה לאונרדו דה וינצי-פיומיצ'ינו ברומא.

הטיסה המריאה מאדיס אבבה ב-17 בפברואר 2014, והמטוס, מדגם בואינג 767-300ER, נחטף בידי הקצין הראשון בהיותו מעל שטחה של סודאן. בעת שהקברניט יצא לשירותים, נעל הקצין הראשון את עצמו בתא הטייס, והמשיך להטיסו בגפו. המטוס אולץ לנחות בז'נבה, לאחר שאחד המנועים כבה בשל מחסור בדלק, ובסך הכל נותר דלק לכעשר דקות טיסה. הוא נעצר לאחר שיצא מתא הטייס באמצעות חבל ששלשל מחלון התא. החוטף ביקש להבטיח לעצמו מקלט מדיני והבטחה שלא יוסגר לאתיופיה. כל 202 הנוסעים ואנשי הצוות לא נפגעו בתקרית.

במרץ 2015, הואשם הטייס בהיעדרו בבית המשפט העליון באדיס אבבה ונדון ל-19 שנים ו-6 חודשים בכלא.

==קישורים חיצוניים==
*
*
* 

אתיופיאן איירליינס
אתיופיאן איירליינס
קטגוריה:אתיופיאן איירליינס
קטגוריה:חטיפות מטוסים
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-2014
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה במעורבות מטוסי בואינג 767
קטגוריה:שווייץ: תעופה
גארי מדל

גארי אלקסיס מדל סוטו (בספרדית: Gary Alexis Medel Soto; נולד ב-3 באוגוסט 1987) הוא כדורגלן צ'יליאני המשחק בבוקה ג'וניורס מליגת העל הארגנטינאית ובנבחרת צ'ילה בעמדת הקשר אחורי. מדל ידוע בסגנון המשחק הקשוח שלו ובאגרסיביות שלו.

מדל התחיל את הקריירה שלו באוניברסידד קאתוליקה. בשנת עבר לבוקה ג'וניורס, אחרי שנתיים לסביליה. ב-11 באוגוסט 2013, חתם בקארדיף סיטי ל-4 שנים. ב-17 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו, בהפסד 0–2 נגד ווסטהאם יונייטד. ב-9 באוגוסט 2014 חתם באינטר מילאנו. ב-11 באוגוסט 2017 חתם מדל בבשיקטש. ב-29 באוגוסט 2019 חזר מדל לאיטליה וחתם לשלוש שנים בבולוניה.

במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת צ'ילה במשחק ידידות נגד . ב-15 ביוני 2008 ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2014 נגד , במשחק זה גם הבקיע את שני שעריו הראשונים במדי הנבחרת שנגמר בתוצאה 0–2 לטובת צ'ילה. הוא הגיע עם הנבחרת לשמינית גמר מונדיאל 2010, רבע גמר קופה אמריקה 2011 והעפיל עם הנבחרת למונדיאל 2014 ואף זומן לסגל הנבחרת לקראת האליפות. מדל היה שותף לזכייתה של צ'ילה בטורניר הקופה אמריקה בשנים 2015 ו-2016.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים צ'יליאנים
קטגוריה:בלמי כדורגל צ'יליאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'יליאנים
קטגוריה:כדורגלני אוניברסידד קאתוליקה
קטגוריה:כדורגלני בוקה ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:כדורגלני קארדיף סיטי
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני בשיקטש
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני ואסקו דה גאמה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'ילה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2011
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2015
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2016
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2017
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2019
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2021
קטגוריה:ספורטאים צ'יליאנים בארגנטינה
קטגוריה:ספורטאים צ'יליאנים בספרד
קטגוריה:ספורטאים צ'יליאנים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בברזיל
קטגוריה:צ'יליאנים שנולדו ב-1987