OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קארל קארלס

קארל קארלס (בגרמנית: Carl Carls; 16 בספטמבר 1880 - 11 בספטמבר 1958, ברמן) היה שחמטאי גרמני; במקצועו היה בנקאי. 

קארלס לימד את עצמו לשחק שחמט בגיל 13, מספר שנכתב על ידי זיגברט טאראש. בתקופת שהותו בהמבורג אימנו אותו אוסיפ ברנשטיין והנס פארני. בשנת 1905 זכה משחק שלו מתחרות המבורג בפרס יופי. לאחר סיום לימודיו עבד קארלס כפקיד בנק בהנובר עד שנת 1906. לאחר מכן עבר לברמן שם סייע בהקמתו של בנק "Bremer Creditbank". משנת 1908 ואילך כיהן בתפקידים ניהוליים בבנק זה. 

בשנת 1922 סיים קארלס במקום השני בתחרות "באד אוינהאוזן", אחרי ארהרדט פוסט. קארלס ניצח באליפות גרמניה השנייה שהתקיימה בבאד אאכן בשנת 1934. 

באליפות העולם לחובבים שהתקיימה בהאג בשנת 1928, הגיע קארלס למקום השביעי. [http://www.olimpbase.org/1928/1928awch.html] 

קארלס ייצג את גרמניה בשלוש אולימפיאדות: באולימפיאדה הראשונה בלונדון בשנת 1927 בתוצאה +7 -3 =5 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו) [http://www.olimpbase.org/1927/1927ger.html], באולימפיאדה השלישית בהמבורג בשנת 1930 +6 -1 =7 [http://www.olimpbase.org/1930/1930ger.html] ובאולימפיאדה הבלתי רשמית במינכן בשנת 1936 +5 -2 =10. [https://web.archive.org/web/20080517033045/http://www.olimpbase.org/1936/1936ger.html]. בשתי האולימפיאדות האחרונות זכה במדליית ארד קבוצתית.

במהלך מלחמת העולם השנייה חלק קארלס את המקום ה-10-12 בתחרות קרקוב-ורשה בשנת 1941. קארלס ניצח בתחרות רוסטוק בשנת 1942. בתחרות פראג 1943 פרש קארלס לאחר שמונה משחקים. 

פיד"ה העניקה לקארלס תואר אמן בינלאומי בשנת 1951.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/SingleMonth.asp?Params=199510SSSSS3S019966193101121000000000003410100 מידע כללי]

קטגוריה:אלופי גרמניה בשחמט
קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:שחמטאים שהשתתפו באולימפיאדת השחמט

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1880
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1958
אילן אשכולי

מעיין (אילן) אשכולי (נולד ב-24 באוקטובר 1975) הוא סופר ותסריטאי ישראלי. 

סרט הגמר שלו בבית הספר לקולנוע ולטלוויזיה "מעלה" בירושלים - "חוק הדתיים השלובים" זכה במקום הראשון לסרטי סטודנטים בפסטיבל חיפה בשנת 2004. אחד מששת התסריטאים של העונה הראשונה והשנייה של הסדרה "סרוגים" המוצגת בערוצי הלוויין של YES, עמם זכה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לתסריטאי לשנת 2009. 
כתב מספר פרקים לתוכנית הטלוויזיה "רחוב סומסום" ב"ערוץ הופ!" ב-2009. ואת כל פרקי סדרת האנימציה דידי הדרקונית בערוץ הופ!. 

כיום כותב רומאנים המבוססים על שיטות "תורת האילוצים". 

בעבר עבד כעוזר במאי של התוכנית "בחדר של חני", בטלוויזיה החינוכית וקודם לכן כתחקירן בחידון התנ"ך ובתוכנית "פרשת דרכים" בערוץ השני. כמו כן היה שדרן בקול ישראל. בנוסף ערך את הסרטים "חוק הדתיים השלובים", "לשיר בין הדמעות" ו"בית 103".

חבר פעיל ב"אגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה"

== מספוריו ==
* [http://www.blipanika.co.il/?p=1042 תאומים]
* [http://www.blipanika.co.il/?p=289 הם באים מכל העולם לנשק את ידו]

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.blipanika.co.il/?author=20 הסיפורים הקצרים] באתר בלי פאניקה
* [http://www.srugim.com הבלוג "סרוגים"] של אילן אשכולי העוקב אחר כתיבת תסריטי הסדרה.

קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תסריטאים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני ישראלים
קטגוריה:בוגרי מעלה - בית הספר לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
בואינג X-51

בואינג X-51 הוא מדגים טכנולוגי של כלי טיס שגא קולי המיועד לטוס במהירות של כמאך 6 כ-6,400 קילומטר לשעה). 

תוכנית ה-X-51A היא מיזם משותף של חיל האוויר האמריקני, דארפ"א, נאס"א, בואינג וחטיבת רוקטדין של חברת פראט אנד ויטני. התוכנית ממומנת על ידי מעבדת המחקר של חיל האוויר האמריקני. 

מבחני קרקע התחילו בסוף 2006. גרסה מוקדמת של ה-X-51 השלימה בהצלחה מבחני מנהרת רוח ב-27 ביולי 2006. באפריל 2007 בוצעה סימולציה מלאה של טיסה באמצעות מדמה.

ב-26 במאי 2010 בוצעה טיסת הניסוי הראשונה של הבואינג X-51A "רוכב הגלים", במסגרתה הגיע המטוס למהירות שיא של מאך 6 (פי 6 ממהירות הקול) לאחר ששוחרר ממפציץ כבד מסוג B-52 מעל קו החוף הדרומי של קליפורניה.

לאחר שהגיע למהירות המקסימלית, כלי הטיס התמיד בה במשך 3 דקות וכ-20 שניות באופן עצמאי לחלוטין, עד שהחל לאבד מהירות. בנקודת זמן זו, הופסק הניסוי לאחר שהוגדר כהצלחה.

בטיסה זו נשבר גם שיא הזמן להפעלה רציפה של מנוע סקראמג'ט על-קולי, שעמד עד אז על כ-12 שניות.

ניסוי תעופה שלישי נערך ב-14 באוגוסט 2012. ה-X-51 היה אמור לשמור על מהירות של מאך 5 במשך 5 דקות. לאחר שה-X-51 השתחרר מהטילים המאיצים הוא איבד שליטה ונפל לאוקיינוס השקט לפני שהצליח להפעיל את מנוע המגח סילון. לפי הערכות מעבדת המחקר של חיל האוויר, הכישלון נבע כנראה מבעיה בסנפיר השליטה של הטיל.

ביום 1 במאי 2013 נערכה טיסה מוצלחת באורך של כ-300 שניות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.boeing.com/defense-space/military/waverider/index.html האתר של ה-X-51 באתר בואינג]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מטוסים ניסיוניים אמריקאיים
קטגוריה:מטוסים רקטיים
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים אמריקאיים
מוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר

מוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר הוא בית ספר גבוה לאמנות הפועל בשכונת מוסררה שבירושלים מאז שנת 1986. בית הספר ידוע בזיקתו לשכונה שבה הוא נמצא ובמחויבותו לאמנות חברתית.

==היסטוריה==
בית הספר נוסד בשנת 1986 כמוסד ללימודי צילום, בקומה שרופה ונטושה בבניין שברחוב הע"ח 9. עם הצלחת בית הספר הוחלט להרחיבו ולפתוח מחלקות לימוד נוספות. עקב התרחבות הפעילות החל בית הספר לפעול גם במתנ"ס שכונת מוסררה שברחוב שבטי ישראל 22.

בשנת 2005 זכה בית הספר בפרס מרתה לקידום הסובלנות והדמוקרטיה בירושלים.

בשנת 2007 קיבל אבי סבג, מנהל בית הספר ומייסדו, את פרס טדי קולק למצוינות ציבורית מטעם הקרן לירושלים.

בשנת 2011 זכה סבג בפרס מפעל חיים מטעם מוזיאון ישראל הפרס הוענק גם לבית הספר על עשייה אמנותית וחברתית ועל קידום הצילום בישראל.

==אופי בית הספר==
בית הספר מתייחד באווירה חברתית וקשרי גומלין בלתי אמצעיים בין מורים לסטודנטים. הקבלה לבית הספר אינה מותנית בתעודת בגרות או במבחן פסיכומטרי אלא בכישרון אמנותי בלבד. בנוסף להשכלה בתחום האמנותי הנלמד, תלמידי בית הספר מעורבים בפרויקטים אמנותיים בעלי אופי חברתי וזוכים גם להכשרה בתור יזמים, דבר המכין אותם ליציאה מבית הספר.

בבית הספר פועלות חמש מחלקות: צילום, אמנות מדיה-חדשה, מוזיקה חדשה, תקשורת חזותית ופוטותפריה.

בנוסף למחלקות הלימודים הסדירות, בית הספר מרבה לקיים אירועים ותוכניות מיוחדות. האירוע הבולט שמקיים בית הספר הוא הפסטיבל השנתי "מוסררה מיקס", פסטיבל אמנות בין-תחומי המתקיים מאז שנת 2000 בשכונת מוסררה. בנוסף, מפעיל בית הספר את פרויקט "צילום מיוחד" – לימודי צילום לילדים בעלי צרכים מיוחדים. פרויקט בולט נוסף של בית הספר הוא סמינר יהודי-ערבי בכתיבה וצילום.

החל משנת 2012 משמש אנסמבל מוזיקה נובה כאנסמבל הבית של בית הספר.

==הגלריה החברתית ואוסף מוסררה==
הגלריה החברתית היא פרויקט של בית הספר שמטרתו הפניית המבט לסוגיות בוערות בחברה הישראלית והנגשת האמנות הגבוהה לקהלים שאינם חשופים לה באופן מסורתי. הגלריה החברתית מציעה סיורים מודרכים בתערוכות המתחלפות ובשכונת מוסררה. מדי שנה גם נערכת תערוכת בוגרי בית הספר.

"אוסף מוסררה" הוא פרויקט אמנותי-תיעודי של בית הספר שהחל בשנת 2011, במלאת 25 שנים לבית הספר. במסגרת הפרויקט הוקם ארכיון וירטואלי המאגד את סיפורי החיים של תושבי שכונת מוסררה, הצילומים, הסרטים והקולות של אנשי השכונה משנות החמישים ועד לפרוץ מחאת הפנתרים השחורים בשנות השבעים. באותה עת גם הושק כתב העת לאמנות וחברה "חממה".
==פסטיבל מוסררה מיקס==
בשנת 2000 יזם בית הספר את פסטיבל "מוסררה מיקס", אירוע בין-לאומי רב־תחומי המתקיים מאז ברציפות מדי שנה. הפסטיבל משמש מוקד להתרחשויות אמנותיות וחברתיות, המגלמות את ההוויה התרבותית והפוליטית של ירושלים בפרט, ושל ישראל בכלל, תוך כדי התכתבות עם רעיון מרכזי אחד מדי שנה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://osef.musrara.co.il/ אוסף מוסררה]
* [https://www.musraramixfest.org.il/ פסטיבל מוסררה מיקס]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוסדות מוזיקליים בירושלים
קטגוריה:ישראל: חינוך מקצועי
קטגוריה:מוזיקה ישראלית
קטגוריה:ירושלים: מוסדות חינוך
קטגוריה:מוסררה
קטגוריה:זוכי פרס היצירה בתחום הציונות
קטגוריה:ישראל: בתי ספר לקולנוע
קטגוריה:ישראל: בתי ספר לאמנות
אלכסנדר בריילובסקי

אלכסנדר בריילובסקי (באנגלית: Alexander Brailowsky, 16 בפברואר 1896 – 25 באפריל 1976) היה פסנתרן רוסי-צרפתי ממוצא יהודי, שהתמחה ביצירותיו של פרדריק שופן. לעיקר פרסומו זכה בשנים שבין מלחמת העולם הראשונה והשנייה.

== קורות חייו ==
בריילובסקי נולד בקייב, אוקראינה, אז באימפריה הרוסית, למשפחה יהודית (אם כי על פי מקורות מסוימים היה פולני). הוא החל את לימודי הפסנתר אצל אביו, פסנתרן מקצועי, ולמד בקונסרבטוריון של קייב, שם סיים את לימודיו עם מדליית זהב בשנת 1911. בין 1911 ל-1914 למד בווינה אצל תאודור לשטיצקי ואצל פרוצ'ו בוזוני בציריך והיה לאזרח צרפת בשנת 1926.

הופעתו הראשונה בקונצרט פומבי הייתה בפריז בשנת 1919. את הקלטותיו הראשונות עשה בברלין בשנים 1928 עד 1934 (בתקליטי 78). בשנת 1938 הקליט בלונדון לחברת "HMV". תקליטיו הבאים נעשו בחברת RCA ויקטור ולבסוף, בשנות ה-60', בחברת CBS. לצד תפוקתו העצומה ביצירות שופן, כלל ברפרטואר שלו גם את רחמנינוב, סן-סנס, ליסט, דביסי ועוד.

בריילובסקי היה הראשון לנגן מחזור שופן שלם בשנת 1934 בפריז, ובחלק מן הרסיטל ניגן בפסנתר של המלחין עצמו. בהמשך הגיש עוד שלושים רסיטלים מיצירות שופן, בניו יורק בשנת 1938 ואחר בפריז, בריסל, ציריך, מקסיקו סיטי, בואנוס איירס ומונטוידאו. בשנת 1960 החליט לחדש את המחזורים בבריסל ובפריז. נגינתו כבר לא הייתה בשיאה בשלב זה, אך היו בה עדיין מן הניואנסים המרהיבים שאפיינו אותה בעבר והשליטה הכללית בכלי.

אלכסנדר בריילובסקי מת בניו יורק בגיל 80, מסיבוכים של דלקת ריאות.

בסוף שנות החמישים בקר בישראל ונגן את הקונצרט השני של רחמנינוב

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bach-cantatas.com/Bio/Brailowsky-Alexander.htm אלכסנדר בריילובסקי] באתר bach-cantatas

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסנתרנים רוסים
קטגוריה:פסנתרנים צרפתים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים
קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:מהגרים מאוקראינה לצרפת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1896
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1976
דניאל גוויסה

דניאל גונסאלס גוויסה (בספרדית: Daniel González Güiza; נולד ב-17 באוגוסט 1980 בקדיס) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ באתלטיקו סנלוקניו הספרדית. בעבר שיחק במדי נבחרת ספרד.

==קריירה==
גוויסה החל את דרכו בקבוצת הנוער של חרס. כשעלה לבוגרים בגיל 18 הוא עבר למיורקה, ומיד הושאל לעונה אחת לקבוצת דוס הרמנאס על מנת לצבור ניסיון. בקיץ 2000 חזר גוויסה למיורקה מההשאלה ושיחק בה שתי עונות, בהן הוא שיחק ב-7 משחקים בלבד וכבש שער בודד. בקיץ 2002 עבר גוויסה לרקראטיבו ולבה ושיחק בה עונה אחת, בה שותף ב-4 משחקים בלבד. בתחילת עונת גוויסה שיחק תקופה קצרה בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של ברצלונה. אחר כך, הוא עבר לסיודאד דה מורסיה מהליגה השנייה ושיחק בה שתי עונות. במהלך שתי העונות שלו במורסיה, ניכר שיפור ביכולת של גוויסה בזכות 36 כיבושים ב-81 הופעות משחק.

בקיץ 2005 עבר גוויסה לחטאפה. הוא כבש 20 שערים ב-61 הופעות בשתי העונות שלו בקבוצה. גוויסה הצטיין במיוחד בעונת , עונה מוצלחת מאוד לחטאפה. לפני עונת חזר גוויסה למיורקה. עונה זו הייתה עונה טובה לגוויסה, שכבש 27 שערי ליגה. הוא סיים את העונה כמלך השערים של הליגה הספרדית.

ב-8 ביולי 2008 חתם גוויסה בפנרבחצ'ה תמורת 14 מיליון אירו, ובכך היה השחקן הזר היקר ביותר שמגיע לליגה הטורקית. בחודש הראשון שלו בקבוצה הוא הבקיע שני שערים בליגה, ושניים נוספים בקמפיין הקבוצה בליגת האלופות. הוא סיים את העונה בפנרבחצ'ה עם 11 שערים.

בקיץ 2011 חזר גוויסה לחטאפה.

==נבחרת ספרד==
גוויסה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ספרד בשנת 2007. בעקבות העונה המצוינת שלו עם מיורקה, גוויסה נכלל בסגל של המאמן לואיס אראגונס ליורו 2008. כחלוץ השלישי בסגל, גוויסה היה חלק משמעותי בנבחרת וכבש 2 שערים בטורניר, בדרך לזכייה בו. בסך הכול הוא הופיע 21 פעמים במדי הנבחרת.

==תארים==
===קבוצתיים===
;מיורקה
* גביע המלך: 

;פנרבחצ'ה
* אליפות טורקיה: 
* הסופר קאפ הטורקי: 

;סרו פורטניו
* אליפות פרגוואי: קלאוסורה 

;נבחרת ספרד
* אליפות אירופה: 2008

===אישיים===
* מלך השערים של הליגה הספרדית: 
* השחקן המצטיין בליגה הספרדית: 

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני חרס
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני רקראטיבו ולבה
קטגוריה:כדורגלני חטאפה
קטגוריה:כדורגלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורגלני סרו פורטניו
קטגוריה:כדורגלני קדיס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2009
קטגוריה:ספורטאים ספרדים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים במלזיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפרגוואי
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1980
חליל אף

ילדה [[פיג'ית מנגנת על חליל אף. איור מ-1858]]
חליל אף הוא חליל שהנשיפה לתוכו לשם הפקת צליל מתבצעת דרך האף ולא, כפי שמקובל בכלי נשיפה אחרים, דרך הפה. את החליל ניתן למצוא בעיקר במדינות פולינזיה ואלה הסובבות את האוקיינוס השקט. גרסאות שונות שלו נמצאות גם באפריקה, סין והודו.

==החליל במדינות השונות==
אדם מנגן בחליל אף. 2004
===הוואי===
בהוואית, Ohe hano ihu, פירושו "במבוק, נשימה, אף". בהוואי מייצרים חלילי אף בעזרת מפרק אחד של עץ במבוק. בקצהו האחד מחוררים חור, כדי שיהיה אפשר לנשום ולשאוף דרכו עם האף, ועוד שלושה חורים בגבו, שנועדים להפקת הצלילים. בהוואי נוהגים לשלב את החליל כליווי לשירה. תושבי הוואי מאמינים כי האף הוא טהור וחף מרע, שלא כמו הפה שיכול לומר הרבה דברים. כך שלהבדיל מן הפה, כשהאוויר נכנס ויוצא דרך האף, הוא נחשב לנקי.

בימי קדם, הגברים היו שרים לאהובות לבם ומנגנים בחליל אף כסימן לחיזור ולהבעת חיבה.

===הפיליפינים===
בפיליפינים חלילי האף הם בעלי החוד הקצר ביותר מבין החלילים (החוד אשר מכניסים לנחיר כדי לנשוף אוויר אל החליל). כיוון שהחוד ארוך ובעל קוטר צר, ניתן לנגן בו בצורה הרמונית יותר, ולשנות צלילים ביתר חדות וניקיון - אפילו כשפעולות הנשימה בעת הנגינה חלשות. החורים לאצבעות נמצאים בצד החליל, מה שמשנה את אורך הצליל ומאזן אותו מעט. נגני חליל אף מסוימים לקחו פילטרים של סיגריות וסתמו את אחד החורים לאצבעות כדי שהאוויר שהם נושפים אל החליל יעבור בצורה חלקה יותר.

כיוון שקוטר החוד צר, במקרים רבים נגן החליל יסתום את נחירו השני על מנת להוציא כמה שיותר אוויר לחליל.

===ניו זילנד===
בניו זילנד, המאורים לא יכלו לעשות חלילי אף מעץ במבוק, לכן חלילי האף שלהם היו מפוסלים מאבן רכה. לעיתים היו נוהגים להשתמש בכדים שנעשו מקליפת דלעת לחילול אף. במקרים כאלה, צוואר הכד היה נחתך בפיתחו לכדי קוטר צר מאוד אשר שימש לנחיר, ובעומק הכד היו מחוררים בטור חורים לאצבעות, מה שמטבעו היה נותן לחליל מסוג זה גוון צליל עמוק יותר מלחלילים הרגלים.

==הומאנטון==
הומאנטון הוא חליל אף מודרני, שעשוי מפלסטיק בדרך כלל. בניגוד לכלי המקורי, כאן הנגן נדרש להחזיק את החליל מתחת לאפו (ולא כשהחוד בתוך הנחיר), להטות אותו מעט לעבר הפה שצריך להיות פתוח, ולשרוק אל החוד, כמו במכשיר להגברת הקול על ידי תהודה.

הצלילים המופקים מן הכלי יכולים להשתנות מאדם לאדם, שכן מבנה חלל הפה משתנה מאדם לאדם (בדרך כלל), מה שמשנה גם את התהוות ומערך התנועות והעיצורים, כמו בנבל פה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כלי נשיפה מעץ
קטגוריה:אף
JOGL

JOGL (Java OpenGL) היא ספריית מעטפת ל-OpenGL הכתובה ב-Java וניתן להשתמש בה בתוכניות Java.

JOGL היא טכנולוגיית תוכנה חופשית שפותחה על ידי אגף טכנולוגיית משחקים בחברת Sun ב-2003, אך מאז שנת 2010 היא מפותחת תחת רישיון BSD כפרויקט קוד פתוח עצמאי.
JOGL מספקת גישה מלאה ל-API של OpenGL 2.0 בשילוב AWT ו-SWING.

רוב המאפיינים הפופולריים שבספריות GLUT ו-GLU נמצאים ב-JOGL, אך גרסת ה-JOGL של GLUT לא כוללת את פוקצית החלונות אלא מנוהלות על ידי Java עצמה. ישנן מחלקות עבור ניהול ויצירת הנפשה, טעינת מרקם וקלט או פלט של קבצים.

JOGL שונה מספריות עוטפות אחרות ל-OpenGL עבור Java כמו LWJGL, בכך שהיא בקושי חושפת את התכנות הפרוצדורלי של OpenGL C באמצעות מחלקות או מתודות ולא מתיימרת להפוך את פונקציות ה-OpenGL C למונחית עצמיים. במקום ספריות הבסיס נקראות באמצעות JNI ולכן סביבת העבודה צריכה לתמוך ב-OpenGL.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תוכנה חופשית
בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה

בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה (בצרפתית: École des hautes études en sciences sociales או בקיצור EHESS) הוא מוסד צרפתי למחקר והשכלה גבוהה, Grands établissements (מוסדות מחקר ציבוריים יוקרתיים). משימתו היא מחקר ושימוש מעשי במחקרים בתחום מדעי החברה. המוסד כולל גם תחומים במדעי הטבע ובמדעי החיים. המוסד ממוקם במרכז פריז (הרובע השישי של פריז), על אף שכמה ממרכזי וקבוצות המחקר שלו ממוקמים במרסיי, ליון וטולוז.

מייסדי בית הספר ללימודים גבוהים במדעי החברה היו חברי Paris Universitas (איגוד של שמונה אוניברסיטאות פריזאיות).

==סקירה כללית==
במקור היה בית הספר חלק מהאֵקוֹל פְּרָאטִיק דֶה אוֹטְז אֵטִיד (École Pratique des Hautes Études; EPHE), ושימש כאגף השישי שלו: מדעי הכלכלה והחברה. ה-EHESS זכה לאוטונומיה כמוסד חינוכי להשכלה גבוהה ב-23 בפברואר 1975. יצירת ענף המוקדש לחקר מדע החברה בתוך ה-EPHE זכתה לתמיכתם של מספר יזמים מקרן רוקפלר שהחלו בכך בשנות העשרים. לאחר מלחמת העולם השנייה, קרן רוקפלר השקיעה כספים נוספים במטרה ליצור מוסד מחקר סוציולוגי שאינו מרקסיסטי. לכן, האגף השישי נוצר ב-1947, ולוסיאן פבר שהיה מושפע מג'ורג' גורביץ עמד בראשו. מעט לאחר יצירתו (1947), האגף השישי, שכונה לאחר מכן EHESS, נעשה אחד מהמעצבים רבי ההשפעה ביותר של מתודולוגיות מחקריות עכשוויות בהיסטוריוגרפיה, מדעי הסביבה ומדעי החברה, הודות לתרומתם של מלומדים בולטים כמו פרנאן ברודל, ז'אק לה גוף או פרנסואה פירה. ברודל ירש את פברה בשנת 1962 והתרכז בהקמתן של קבוצות מחקר מגוונות שמקום מושבן הנוכחי הוא בשדרת רַסְפָּיְי, באופן חלקי היה זה הודות לתמיכתה של קרן פורד.

כיום, בית הספר הוא אחד ממוסדות ה-Grands établissements היוקרתיים ביותר בצרפת. הוא מתפקד כמוסד מחקר והוראה אשר מעניק לבוגריו תארים. הוא מציע תוכניות ברמה גבוהה לסטודנטים לתארים מתקדמים מתוך כוונה להכשירם לקריירת מחקר. למוסד יש תוכניות לתואר שני ותוכניות דוקטורט. תחומי ההתמחות העיקריים הם: היסטוריה, בלשנות, פילוסופיה, פילולוגיה, סוציולוגיה, אנתרופולוגיה, כלכלה, מדעים קוגניטיביים, דמוגרפיה, גאוגרפיה, ארכאולוגיה, משפטים, ומתמטיקה, אם כי המוסד מתמקד במחקר בינתחומי בתוך מקצועות אלה. ה-EHESS משמש כיום כאכסניה ללמעלה משמונים מרכזי מחקר (ביניהם מספר יחידות מחקר משותפות עם המרכז הלאומי למחקר מדעי) ו-22 תוכניות דוקטורט, או 13 שבהן נערכת שותפות עם אוניברסיטאות וגראן אקול צרפתיים אחרים.

== מספר חברי סגל ידועים בעבר ובהווה ==
* פייר אדו
* רולאן בארת
* פייר בורדייה
* פרנאן ברודל
* ז'אק דרידה
* פייר וידאל-נאקה
* ז'אן טירול
* ז'אק לאקאן
* ז'אק לה גוף
* עמנואל לה רואה לדורי
* אדגר מורן
* לוסיאן פבר
* תומא פיקטי
* פרנסואה פירה
* מילן קונדרה
* מנואל קסטלס
* פרננדו אנריקה קרדוזו

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.ehess.fr/fr/recherche/centres/ רשימת מכוני המחקר של בית הספר]

*
קטגוריה:פריז: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:הרובע השישי של פריז
אלכסיי מיכאיליצ'נקו

אלכסיי אלכסנדרוביץ' מיכאיליצ'נקו (ברוסית: Алексей Александрович Михайличенко; נולד ב-30 במרץ 1963) הוא כדורגלן לשעבר, ששיחק בקבוצות: דינמו קייב, סמפדוריה וגלאזגו ריינג'רס. 

לאחר הפרישה ממשחק פעיל הפך למאמן ומאמן את דינמו קייב, הנבחרת הצעירה ולאחר מכן את הנבחרת הבוגרת של אוקראינה .

==תארים==
===כשחקן===
* מקום שני באליפות אירופה - 1988
* מקום ראשון באולימפיאדת סיאול
* גביע אירופה למחזיקות גביע - 1986
* אליפת ברית המועצות - 1981, 1985, 1986, 1990 
* אליפת איטליה - 1991
* אליפת סקוטלנד - 1992, 1993, 1994 ,1995 ,1996
* גביע ברית המועצות - 1985 ,1987, 1990 
* גביע סקוטלנד - 1992 ,1993 ,1996
* כדורגלן השנה בברית המועצות - 1988

===כמאמן===
* מקום שני באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2006
* אליפת אוקראינה - 2003 ,2004 
* גביע אוקראינה - 2003

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני סמפדוריה
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:קייב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:מאמני נבחרת אוקראינה בכדורגל
קטגוריה:מאמני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:כדורגלני יורו 1988
קטגוריה:כדורגלני יורו 1992
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1963
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: כדורגל
השכלה גבוהה (סרט)

השכלה גבוהה (בצרפתית: Grande École) הוא סרט קולנוע צרפתי בבימויו של רוֹבֵּר סַאלִי (Robert Salis) שיצא לאקרנים בצרפת ב-2004.

==תקציר==
פול הוא צעיר בן המעמד הגבוה אשר מתחיל בלימודי כלכלה באחד מהגראן אקול (בתי הספר הגבוהים היוקרתיים) בצרפת. במקום לגור עם חברתו אָגְנֵה (Agnès), הוא מעדיף לשכור דירה עם שני שותפים חדשים שהכיר, וכתוצאה מכך הוא אינו מתראה איתה הרבה. אגנה מתחילה לזהות קרע במערכת היחסים ביניהם, וחושדת כי פול נמשך לאחד מן השותפים שלו, לואי-אָרְנוֹ (Louis-Arnault) – אולם פול מכחיש כל טענה למשיכה הומוסקסואלית מצִדו. אגנה מחליטה לערוך עם פול התערבות: מי שזוכה ראשון בלואי-ארנו – מנצח; אם היא תנצח – פול מבטיח להפסיק לחקור את המיניות שלו על חשבונה; ואם פול ינצח, היא תעזוב אותו. לצד המירוץ אל ליבו של לואי-ארנו (שלא מוצא חן בעיני חברתו של האחרון), פוגש פול במֵסִיר (Mecir, המגולם על ידי סלים קשיוש), פועל ערבי צעיר שמתאהב בו. יחד עם מסיר חוֹוה פול מסע של תגליות על מה שמעבר לגבולות המעמד, הבדלי התרבויות והמיניות. בסופו של דבר מגיעים הקונפליקטים לשיאם, ודבר לא עתיד להיוותר כשהיה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטי התבגרות
קטגוריה:סרטי להט"ב צרפתיים
קטגוריה:סרטים צרפתיים
טוחן

אדם הלבוש כטוחן מ[[ימי הביניים, בפסטיבל במונסליס, איטליה]]
טוחן (או טוחנת) הוא מקצוע, המציין אדם אשר מפעיל טחנת קמח, לטחינת דגנים לקמח; או מטחנה לתבלינים, קפה, מספוא לבעלי חיים וכדומה. לעיתים נקרא אדם "טוחן" גם כאשר המטחנה אינה פועלת יותר בייעודה המקורי. בשפות מסוימות, המונח המציין "טוחן" (מילר) הוא גם שם משפחה נפוץ מאוד: Müller בגרמנית או Miller באנגלית. 

הפעלת מטחנות הוא מקצוע עתיק ביותר, שקיים כבר בחברות ציידים-לקטים וטוחנים מילאו תפקיד חשוב בהיסטוריה של החקלאות.

טוחנים עובדים בדרך כלל עם מוצרי מזון גולמיים ובייחוד עם דגנים. תהליך הטחינה מסייע לעיכול קל יותר של מרכיביו התזונתיים ושומר על שלמות השיניים. 

כיום, כמעט ולא קיימים טוחנים במובן הקלאסי של המילה בחברות מתועשות, וטחינה נעשית בטחנות קמח או במפעלי מזון גדולים.

== טוחן בתרבות ==
בשל חשיבותו ההיסטורית של מקצוע הטוחן בתרבות ובכלכלת העבר, טוחנים מאוזכרים בסיפורי עם רבים, למשל: בחתול במגפיים הטוחן הוריש לבנו הבכור את טחנת הקמח, לבן השני את הפרדות ולצעיר הבנים את החתול. בעוץ לי גוץ לי הטוחן מצהיר כי בתו מסוגלת לטוות קש לזהב. אגדה גרמנית מספרת כי הגמדים ממערות הגמדים עזרו לטוחן בעבודתו וכך הוא התעשר, ומשהעליב את הגמדים עזבוהו והוא הפך לעני מרוד.

סיפורו של הטוחן הוא השני בסיפורי קנטרברי שחיבר הסופר האנגלי בן המאה ה-14, ג'פרי צ'וסר. 

אחת הדמויות ברובין הוד הוא מאץ' בן הטוחן.
 
הגבינה והתולעים: עולמו של טוחן בן המאה השש-עשרה הוא ספר עיון המבוסס על מציאות היסטורית, שכתב ההיסטוריון האיטלקי קרלו גינצבורג. 

בתרבות הישראלית מאוזכר טוחן בשירים "בלדה לבת הטוחן" מאת איציק מאנגר, "דמעות הטוחן" מאת מרק ורשבסקי (נוסח עברי: אברהם לוינסון). במחזה "הרשלי מאוסטרופולי" מאת יעקב אורלנד, שהועלה ב-1966 בתיאטרון העירוני חיפה, מופיעה דמותה של פרלה, בת הטוחן.

בהלכה מלאכת טוחן היא אחת מל"ט מלאכות האסורות בשבת.

המילה טוחן מהווה פעמים רבות בתנ"ך ביטוי לקיום יחסי מין, כך מפרשים חז"ל את הנאמר על שמשון הגיבור "ויהי טוחן בבית האסורים" (שופטים טז כ"א), וכן את אמירתו של איוב "תטחן לאחר אשתי ועליה יכרעון אחרין" (איוב לא, י).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקצועות עבר
קטגוריה:מקצועות הייצור

fr:Moulin#Métiers autour du moulin
אוריאל ויינרייך

אוריאל ויינרייך (נכתב גם: וויינרייך, וינריך; ביידיש: ווײַנרײַך; באנגלית: Uriel Weinreich; 23 במאי 1926, וילנה – 30 במרץ 1967, ניו יורק) היה בלשן יהודי־אמריקאי יליד ליטא, אשר עסק בבלשנות כללית ובבלשנות שפת היידיש.

==תולדות חייו ופועלו==
מילון יידיש-אנגלית-יידיש מודרני (מאָדערן ייִדיש־ענגליש־ייִדיש ווערטערבוך), ב[[הוצאת שוקן]]
בעקבות אביו הבלשן מקס ויינרייך למד ויינרייך בלשנות בווילנה ועם פרוץ מלחמת העולם השנייה המשיך את לימודיו בקופנהגן וסיים באוניברסיטת קולומביה שבניו יורק, כאשר קיבל בה תואר דוקטור ומאוחר יותר התמנה בה לפרופסור.

ויינרייך היה פעיל בייִוואָ – המכון היהודי למדעים, שייסד אביו. הוא הוביל כמה מיזמים משמעותיים לתיעוד שפת היידיש, המרכזי שבהם - "אטלס הלשון והתרבות של יהדות אשכנז" (Language and Culture Atlas of Ashkenazic Jewry, LCAAJ) המכונה גם EYDES – הגייה יידית של המילה "עדות" וראשי תיבות של Evidence of Yiddish Documented in European Societies ("עדות של יידיש מתועדת בחברות אירופיות"). במסגרת מיזם זה הוקלטו אלפי שעות של יידיש מדוברת, אשר נותחו ומוינו על פי ניבים. בנוסף הוציא לאור כמה מהספרים החשובים בנושא בלשנות יידיש, ביניהם ספר הלימוד והדקדוק "יידיש לאוניברסיטה" (College Yiddish) ו"מילון יידי־אנגלי מודרני" (מאָדערן ייִדיש־ענגליש ווערטערבוך, Modern Yiddish-English Dictionary), שיצא לאור לראשונה רק לאחר מותו בעריכת אביו.

בתחום הבלשנות הכללית היה ויינרייך אחד התומכים במדעיותה של תורת הסמנטיקה, ואחד הראשונים שתיאר באופן מדעי את התופעות האופייניות ללשונות במגע ודו-לשוניות, בהן הצורה שבה מדבר אדם הלומד שפה חדשה ומנסה להחיל עליה כללי דקדוק של שפת האם שלו.

בתחילת שנות השישים שימש פרופסור אורח באוניברסיטה העברית בירושלים.

הוא נפטר ממחלת הסרטן בשנת 1967, בסוף שנתו ה-40.

==פרסומיו==
* מאָדערן ענגליש-יידיש / יידיש-ענגליש ווערטערבוך, הוצאת שאקען (שוקן), ניו יורק, 1977.
<div style="direction: ltr;">
*College Yiddish: An Introduction to the Yiddish Language and to Jewish Life and Culture (YIVO, New York, 1st edition 1949, 6th edition 1999), .
*Languages in Contact: Findings and Problems. New York, 1953. Reprint, Mouton, The Hague, 1963, .
*Say It In Yiddish: A Phrase Book for Travelers (with Beatrice Weinreich). Dover Publications, New York, 1958, .
</div>

==ראו גם==
* רב-לשוניות

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20041029090827/http://www5.bartleby.com/65/we/Weinreic.html על אודות ויינרייך באתר Bartleby.com] 
* [https://web.archive.org/web/20101031104229/http://www.eydes.org/ אתר EYDES-עדות] {אנגלית, יידיש, גרמנית}
* 
* 

קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יידיש
קטגוריה:חוקרי השפה היידית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:מילונאי יידיש
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1967
אווראז

קבוצת אווראז (רוסית: Евраз Груп С. А) היא חברה רוסית לפלדה ומתכות, אחת מחברות הפלדה האנכיות (השולטות בכל הטווח שמהמכרה ועד הפלדה המוגמרת) הגדולות בעולם. בשנת 2006 הפיקה החברה 16.1 מיליון טון פלדה. מטה החברה רשום בלוקסמבורג. נכון לשנת 2015, בעלי המניות העיקריים של החברה היו האוליגרך רומן אברמוביץ' (31.03%) (נתח אותו רכש ב-2006), היו"ר אלכסנדר אברמוב (21.59%) והמנכ"ל אלכסנדר פרולוב (10.78%) כאשר יתר 36.6% המניות היו בבעלות בעלי מניות אחרים.

החברה מחזיקה בשליטה אנכית ניכרת בשוק הפלדה המקומי והמיועד לייצוא ברוסיה וברשותה עתודות גדולות של עפרות ברזל ופחם, מעל ומעבר לסיפוק צרכיה בייצור פלדה. אווראז שולטת גם במספר חברות סחר במתכות ולוגיסטיקה. עסקי הפלדה מהווים (על פי נתוני 2006) 97.4% מהכנסות החברה.

==חברות בנות==
===פלדה===
* מפעל הברזל והפלדה בניז'ני טאגיל (NTMK) ברוסיה. מפעל ראשי לייצור פלדה וסגסוגות ונדיום.
* מפעל הברזל והפלדה בנובוקוזנצק (NKMK) ברוסיה. מפעל ראשי לפלדה המתמחה בייצור פסי רכבת.
* פאליני א ברטולי באיטליה. מפעל המתמחה בלוחות וערגול פלדה.
* ויטקוביצה בצ'כיה. מפעל המתמחה בלוחות פלדה.
* מפעל הברזל והפלדה של מערב סיביר (ZSMK או זאפסיב) בנובוקוזנצק.
* סטראטקור בארצות הברית. ייצור סגסוגות טונגסטן וונדיום.
* מפעלי פלדה אורגון בארצות הברית וקנדה. ייצור צינורות בפורטלנד, אורגון וקמרוס, קנדה.
* פלדות קליימונט בארצות הברית. 
* Ipsco Inc בקנדה. מפעל מתמחה בלוחות וצינורות פלדה.

===עפרות ברזל===
לקבוצה מכרות רבים במחוז קמרובו (קוזבאס), רפובליקת חקסיה, KGOK בסברדלובסק ו VGOK ליד ניז'ני טאגיל.

===פחם===
מכרות הפחם של הקבוצה נמצאים ברובם באובלאסט קמרובו ורפובליקת סאחה.

===ונדיום===
את הוונדיום הקבוצה מפיקה באמצעות Highveld Steel and Vanadium Corporation Ltd בדרום אפריקה.

בקבוצת אווראז גם חבורת בנות העוסקות בלוגיסטיקה ברכבות (Evraztrans), אספקת כח חשמל למתקני אווראז (מטאלאנרגופיננס MEF), נמל הים נחודקה במזרח הרחוק הרוסי המשלח את מרבית תוצרת הקבוצה וכן חברות העוסקות בשיווק מוצרי החברה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך במוסקבה
קטגוריה:חברות רוסיות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בלונדון
מזון מקומי

צנוניות בשוק איכרים. שוקי איכרים מתמחים בתוצרת מקומית]]
מזון מקומי או תנועת המזון המקומי היא "מאמץ משותף לבנות כלכלת מזון מקומית ועצמאית יותר, בה גידול, ייצור, עיבוד, הפצה וקנייה של מזון מוגבלים לאותו אזור, במטרה להגביר את הבריאות הסביבתית והכלכלית של האזור". המושג נחשב חלק מאג'נדת הקיימות הכללית ומהקריאה לחזור למודל של כלכלה מקומית, כתחליף לכלכלת הגלובליזציה. תומכי השיטה טוענים כי היא מאפשרת לחסוך את המשאבים וזיהום הסביבה הנגרמים מתעבורה ושינוע של חומרי גלם ומוצרים למרחקים גדולים.

המילה האנגלית Locavore, שפירושה "אדם שאוכל רק מזון מקומי", נבחרה כמילת השנה לשנת 2007 על ידי מילון אוקספורד.

==מערכות מזון מקומי==
מערכות מזון מקומי מהוות אלטרנטיבה למודל הגלובלי־תעשייתי, בו הלקוח והיצרן מופרדים על ידי שרשרת ארוכה של מגדלים, יצרנים ומעבדים, חברות משלוח וקמעונאים. השרשרת הארוכה מונעת מהלקוח לפקח על איכות המזון ומשאירה את הבקרה בידי אנשי הביניים. מערכת של מזון מקומי מחזירה את השליטה על בקרת איכות המוצר ותהליך הייצור לידי הלקוח, העומד ישירות מול היצרן. נמצא כי השפעתה של מערכת מזון מקומי היא לא רק סביבתית, אלא גם חברתית־כלכלית. בניית מערכות יחסים מקומיות בין יצרנים ללקוחות, מגבירה את המחויבות והנגישות של המגדל והיצרן כלפי הלקוח.

==ראו גם==
* מזון בר קיימא
* מזון איטי

==קישורים חיצוניים==
* אורי מאיר-צ'יזיק [http://www.mazon-izun.com/?page_id=4014 אכל במשך שנה אך ורק אוכל מקומי.] כולל מאמרים ומידע על מזון מקומי וכן אינדקס של מזון מקומי בארץ.

== הערות שוליים ==
<div dir=ltr>

</div>

קטגוריה:שמירת הסביבה
קטגוריה:אנטי גלובליזציה
קטגוריה:מזון
קטגוריה:תזונה בת קיימא
הפיכת 18 בברימר

נפוליאון מפזר את [[מועצת ה-500. ציור מאת פרנסואה בושוט , 1840]]
הפיכת 18 בברימר הייתה הפיכה צבאית שאירעה בצרפת, שיזמה צמרת השלטון ברפובליקה יחד עם נפוליאון בונפרטה לתפיסת השלטון במדינה. ההפיכה הסתיימה ללא שפיכות דמים ובסופה הועברו מושכות השלטון מהדירקטוריון ובית המחוקקים לשלושה קונסולים. נפוליאון היה לקונסול הראשון ובתפקידו זה היה, למעשה, שליט יחיד לאחר ההפיכה.

שמו של האירוע נובע מהתאריך בלוח השנה המהפכני בצרפת. התאריך בלוח הגרגוריאני הוא 9 בנובמבר 1799.

תפיסת השלטון התאפשרה בשל התבוסות שנחל הצבא הצרפתי מידי הקואליציה האנטי צרפתית השנייה, שאיימה בפלישה לתוך צרפת.

==רקע==
===מבנה שלטוני של הרפובליקה===
באותה עת מבנה השלטון בצרפת היה מורכב מפרלמנט בן 500 צירים שנקרא "מועצת ה-500" ומסנאט בן 250 חברים שנקרא "מועצת הזקנים". לפרלמנט היו סמכויות חקיקה, בעוד שהסנאט שימש מעין רשות שופטת בעלת סמכויות ביטול או אישור החוקים של הפרלמנט. הרשות המבצעת הורכבה מחמישה דירקטורים: עמנואל-ז'וזף סיאייס, רוז'ה דוקו, פול בראס, ז'רום לואי גוייה וז'אן פרנסואה מולה.

===תכנון ההפיכה===
שניים מחמשת הדירקטורים, סיאס ודוקו, תכננו לתפוס את השלטון בעזרתו של נפוליאון וחייליו. בסופו של דבר נותרו שני הדירקטורים חסרי כוח והיו לנמרים של נייר, בעוד נפוליאון הפך לשליט יחיד.

בבוקר 18 בברימר קיבלו חברי הסנאט הודעה שזימנה אותם לתדרוך עקב מרד של היעקובינים. בשעה שמונה התקיים התדרוך, במהלכו הסכימו חברי הסנאט לתת לנפוליאון את השליטה המלאה בכוחות הצבא השוהים בפריז, ונקבעה פגישה משותפת עם הסנאט למחרת כדי לשקול צעדים נוספים.

ב-19 בברימר נפגשו ועדת ה-500 והסנאט במליאה של סן קלו, ובכך נפלו למלכודת של נפוליאון. האזור כותר על ידי כוחות הצבא, ונפוליאון נכנס פנימה לשאת נאום. נפוליאון הותקף במליאה ונאלץ להימלט החוצה בחסות חייליו. הוא הכריז בפניהם כי נעשה ניסיון להתנקש בחייו, ונכנס מלווה בכוח צבאי מלא. לעיני כל מחוקקי פריז הכריז נפוליאון על סיאס, דוקו ועל עצמו כקונסולים. מהלך זה סיים את שלטונה של הרפובליקה הצרפתית הראשונה על צרפת והתחיל את עידן המלחמות הנפוליאוניות.

==מורשת==
"18 בברימר" הפך לכינוי לפעולת השתלטות של רודן על מדינה. קרל מרקס כתב מאמר בשם "שמונה עשר בברימר של לואי בונפרט", שעסק בהשתלטותו של נפוליאון השלישי על צרפת ופיזור האספה הלאומית על ידו ללא כל סמכות, תוך השוואתו לפעולת נפוליאון בונפרטה ב-18 בברימר. במאמר מופיעה האמרה המפורסמת כי "ההיסטוריה חוזרת על עצמה פעמיים, פעם כטרגדיה ופעם כפארסה".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הפיכות ומהפכות שלטוניות בצרפת
קטגוריה:נפוליאון
אשקובית

אשקובית מקוריתשכונת "עין עופרים" ב[[מצפה רמון הבנויה כולה מאשקוביות, ינואר 2010.]]
שכונת האשקוביות ב[[קדומים על רקע הרי השומרון]]
אשקובית, או אשדר-קוביות, הוא מבנה מגורים שמורכב מקוביות בטון גדולות שנוצרו במפעל הבטון של חברת אשדר באשקלון. האשקוביות נפוצות בשיכונים שנבנו על ידי משרד השיכון בשנות ה-80 של המאה ה-20. שיטת הבנייה המודולרית איפשרה בניית שכונות גדולות בפרקי זמן קצרים ולכן הייתה פופולרית במיוחד ביהודה ושומרון. ברוב היישובים השכונות הראשונות נקראו מאוחר יותר בשם "שכונת האשקוביות". איכות המבנים טובה, יחסית, ורבים מהם בשימוש עד היום. את האשקוביות החליפו בשנים מאוחרות יותר מבנים שונים בבנייה טרומית קלה.

==מבנה האשקובית==
האשקוביות יוצרו בגודל ובצורה חיצונית אחידים במטרה להקל את השימוש בהם בבנייה מודולרית. כל אשקובית נבנתה באורך 6 מטר וברוחב 4 מטר. שלושה צדדים של הקוביה היו עשויים משתי שכבות של בטון יצוק שביניהם שכבת בידוד תרמי. אשקוביות יוצרו בכמה מפרטים: קובייה שכללה מטבח ללא קירות פנימיים, קובייה שכללה שני חדרים קטנים וקוביה עם חדר, מטבח ושירותים. כל מבנה כלל צירוף של מספר קוביות ואלו הותאמו אחת לשנייה עד ליצירת המבנה הסופי של האשקובית.

האשקוביות הונפו בעזרת מנוף והונחו על יסודות בטון שנבנו בשטח. האינסטלציה ומערכות החשמל היו מובנים בתוך הקירות, כך שכאשר הקוביות הוצבו במקום ניתן היה לחברן מיד לאספקת מים ולזרם החשמל. צינורות האינסטלציה היו מפלסטיק ויצוקים בקיר, לכן כל נזילה מהם מחייבת את שבירת הקיר או הקמת תשתית חיצונית נפרדת. 

מטעמי נוחות וחיסכון, בדרך כלל האשקוביות הורכבו מארבע או חמש קוביות עבור שתי יחידות דיור. במרוצת השנים שופצו חלק מהאשקוביות, הורחבו על ידי צירוף של קוביות נוספות או על ידי בניית תוספות והפכו לבתי מגורים לכל דבר. ביישובים רבים ניתן למצוא מבני מגורים בשטח של 120 מטרים רבועים שהתקבלו מהרכבת 5 אשקוביות. על חלקם הונחו גם גגות רעפים.

==ראו גם==
*בנייה מתועשת
*בנייה טרומית
*מבנה יביל

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בית מגורים
קטגוריה:טיפוסי מבנים
קטגוריה:בנייה
קטגוריה:טכנולוגיות בנייה
פוליפ (רפואה)

פוליפ (מלטינית: polypus - פוליפוס) הוא גדילה אבנורמלית (גידול) של רקמה מתוך ממברנה רירית. בחלק מן המקרים הגידול מחובר לפני השטח באמצעות כעין גבעול צר ומוארך (pedunculated), ובחלק מן המקרים לא (sessile).

פוליפים נפוצים במעי הגס, בקיבה, באף, בסינוסים, בשלפוחית השתן וברחם. בנוסף למקומות אלה, יכולים פוליפים להתפתח בחלקים אחרים בגוף שיש בהם ממברנה רירית, כגון בצוואר הרחם ובמעי הדק.

פוליפ במעי הגס עלול לגרום להתפתחות סרטן המעי הגס. בדיקת קולונוסקופיה מסייעת לאתר ולכרות פוליפים במעי.

מקור המילה הוא במילה הלטינית פוליפוס (polypus), שמשמעותה גידול באף. למילה זו גם משמעות של תמנון או דיונון ומקורה מהמילה היוונית העתיקה פולופוס (πολύπους) - רגליים רבות.

==ראו גם==
* פוליפ באף
* פוליפ רחמי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטולוגיה
תיקים באפלה: רוצים להאמין

תיקים באפלה: רוצים להאמין (באנגלית: The X-Files: I Want to Believe) הוא סרט מדע בדיוני משנת 2008 אשר מבוסס על סדרת הטלוויזיה "תיקים באפלה" והמשך לסרט הקודם שיצא ב-1998, אם כי עלילתו אינה משויכת לעלילה המרכזית. הסרט בוים על ידי כריס קארטר והדמויות הראשיות בו מגולמות על ידי השחקנים האמריקנים דייוויד דוכובני (פוקס מאלדר) וג'יליאן אנדרסון (דיינה סקאלי).

הסרט יצא לאקרנים בארצות הברית ב-24 ביולי 2008. בישראל הסרט יצא שבוע לאחר מכן, ב-31 ביולי 2008.

== עלילת הסרט ==
בשל הסודיות הרבה שהייתה קיימת על סט צילומי הסרט, תקציר של עלילת הסרט לא יצא באופן רשמי עד צאת הסרט לאקרנים.
עלילת הסרט מתרחשת כשש שנים מהנקודה שבה עלילת סדרת הטלוויזיה הסתיימה, אבל העלילה לא קשורה למיתולוגיה של הסדרה (בניגוד לסרט הקודם) אלא הסרט עומד בפני עצמו. בהתחלת הסרט מציגים את דיינה סקאלי שפרשה מה-FBI והפכה לרופאה רשמית בבית חולים קתולי ומתבקשת מה-FBI לחפש את השותף שלה פוקס מאלדר שנחשב לנמלט, פוקס מאלדר מדוכא בביתו הרחק מעיר ששם מפוזרים דפים וחתיכות של עיתונים שקשורים לחוצנים, והוא עדיין מנסה למצוא את אחותו האבודה אך שוב מגיע למבוי סתום. ה-FBI מבקש מהם לחקור תופעה על טבעית על מספר אנשים שנחטפו, כולל סוכנת FBI בתמורה יסגרו את התיק של מאלדר.

== ראו גם ==
* תיקים באפלה: הסרט

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי סדרות טלוויזיה
קטגוריה:תיקים באפלה
קטגוריה:סרטי מתח על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2008
ארהרדט פוסט

ארהרדט פוסט (בגרמנית: Alfred M. Ehrhardt Post); 23 בספטמבר 1881, ברנדנבורג - 1 באוגוסט 1947, ברלין) היה שחמטאי גרמני.
== קריירה ==
בתחילת הקריירה שלו חלק פוסט מקום 3–6 בתחרות הנובר 1902, חלק מקום 7–8 בתחרות קובורג 1904 ומקום 12–13 בתחרות ברמן 1905 (ניצח: ליאו פליישמן). פוסט הגיע למקום השביעי בתחרות אוסטנדה 1906.

פוסט הגיע למקום השני בתחרות ברלין 1907, אחרי ריצ'רד טייכמן. בשנת 1910 ניצח פוסט בדו-קרב נגד וילהלם קוהן בתוצאה +3-6=3 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו). בשנת 1914 חלק מקום 13–14 בתחרות שהופסקה במאנהיים (ניצח: אלכסנדר אלכין). בשנת 1917 חלק מקום 3–4 בתחרות ברלין (ניצחו: פאול יונר וולטר ג'ון).

פוסט ניצח בתחרות המבורג 1921, בהקדימו את פרידריך זמיש. פוסט ניצח בתחרות "באד אוינהאוזן" בשנת 1922 בהקדימו את קארל קארלס. בשנת 1923 חלק מקום 2–3 בתחרות פרנקפורט (ניצח: ארנסט גרינפלד).

בין השנים 1933–1945 היה פוסט מנהל של התוכנית הנאצית "השח של גרמניה הגדולה" והיה מארגן ראשי של כמה מתחרויות השחמט החזקות ביותר באירופה. שטוטגרט 1939 (אליפות אירופה הראשונה, ניצח: יפים בוגוליובוב), מינכן 1941 (אליפות אירופה השנייה, ניצח: יסטה סטולץ), זלצבורג 1942 (תחרות ששת רבי האמנים, ניצח: אלכסנדר אלכין) [https://web.archive.org/web/20040710210246/http://www.angelfire.com/games/SBChess/vignette.html], מינכן 1942 (אליפות אירופה, ניצח: אלכסנדר אלכין), זלצבורג 1943 ((תחרות ששת רבי האמנים, ניצחו: פאול קרס ואלכסנדר אלכין).

==קישורים חיצוניים==

* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S103472000000111000000000024610100 ארהרדט פוסט], באתר chessmetrics

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1881
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1947
ועדת השרים להתיישבות

ועדת השרים להתיישבות (או בשמה המלא "ועדת שרים לענייני התיישבות באזור יהודה ושומרון") הייתה ועדת שרים של ממשלת ישראל, אשר מונתה לשם אישור הקמת יישובים חדשים ביהודה ושומרון (בעבר גם בסיני ורמת הגולן). 

==תפקיד וסמכויות==
אישורה של הוועדה מקנה ליישוב מעמד רשמי, המאפשר לו לקבל שירותים מוניציפליים ואחרים. ללא אישורה של הוועדה לא ניתן להקים יישוב כפרי חדש. 
הוועדה, בין היתר, דנה הוועדה ומגבשת את מדיניות הממשלה בנוגע לבנייה בלתי-מוסדרת שבוצעה באזור ובהכרה ביישובים שבנו על אדמות מדינה. 
==היסטוריה==
הוועדה הוקמה לראשונה בשנת 1972, בשם "המועצה להתיישבות", ביוזמת השר בלי תיק ישראל גלילי, שהיה ממצדדי תנועת ההתנחלות ומיוזמי הקמת ימית. גלילי ביקש לקדם בניית יישובים בשטחים שמדינת ישראל כבשה לאחר מלחמת ששת הימים, נושא שהיה שנוי במחלוקת בין השותפות במערך, מפלגות העבודה ומפ"ם. בשנת 1973 אישרה הוועדה את הקמת ימית בפתחת רפיח, למרות שבמקביל נערכו שיחות שלום בראשות מזכיר המדינה האמריקאי ויליאם רוג'רס (תוכנית רוג'רס), ואף הוצע שמדינת ישראל תחכור את פתחת רפיח במסגרת הסכם שלום. בתקופה זו אושרה גם הקמתם של עשרות יישובים ברמת הגולן, סביב ירושלים, אזור צפון ים המלח ובקעת הירדן. 

בסך הכל, בעת שגלילי כיהן כיושב ראש הוועדה (בתקופת ממשלות לוי אשכול, גולדה מאיר וממשלת יצחק רבין הראשונה), אושרה הקמתם של 76 יישובים חדשים. 

תקופת השיא של פעילות הוועדה באישור יישובים חדשים ביהודה ושמרון הייתה בשנים 1977-1981, כאשר שר החקלאות אריאל שרון עמד בראשה. במשך שלוש שנים החליטה הוועדה על הקמת 72 יישובים ברחבי יהודה ושומרון. לראשונה מאז הקמת המדינה אושרו גם יישובים שהוקמו ביוזמה פרטית על אדמה פרטית כמו שערי תקווה ואורנית או על אדמות מדינה כמו ביתר עילית ואפרת.

עם תום כהונתה של ממשלת רבין ב־1995, הופסקה עבודתה של ועדת שרים להתיישבות ומאז לא אושרה הקמת אף התנחלות חדשה. בשנת 1999, עם הקמת ממשלת ישראל העשרים ושמונה, הוחלט על הקמתה מחדש של ועדת השרים בראשות ראש הממשלה ושר הביטחון אהוד ברק, בתקופה זו עסקה הוועדה באישור הקמתם של יישובים חדשים בכל רחבי המדינה. בין השאר אישרה את הקמתם של היישובים נווה תמרים וחירן, תוכנית להקמת 9 יישובים חדשים בגולן שלא יצאה לפועל בסוף 2003 והקמת מרחב התיישבות כפרי-קהילתי במזרח חבל לכיש, בו שוכנו מפוני גוש קטיף בשנת 2007.

עם תום כהונת ממשלת ישראל השלושים ואחת, בראשות אהוד אולמרט, פורקה הוועדה. ב-2012 הוקמה ועדה זו מחדש, על ידי ממשלת ישראל ה-32 בראשות בנימין נתניהו, והוא עמד בראשה, אך לא הוקמה בממשלות הבאות.

== לקריאה נוספת ==
* דוד נוימן ולביאה אפלבום, "היישוב והכפר הקהילתי - מרעיון למציאות", בתוך: העלייה אל ההר - ההתיישבות היהודית המתחדשת ביהודה ושומרון, העורך: אברהם שבות, הוצאת ספריית בית אל - המכללה האקדמית יהודה ושומרון - 2002

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודה ושומרון
התיישבות
קטגוריה:מפעל ההתנחלות
ספורטינג חיחון

ריאל ספורטינג דה חיחון (בספרדית: Real Sporting de Gijón) הוא מועדון כדורגל ספרדי מהעיר חיחון, שבחבל אסטוריאס. המועדון נוסד ב-1 ביוני 1905, והוא משחק כיום בסגונדה דיוויסיון. הוא ידוע בכינוי "רוחיבלאנקוס" בגלל צבעי המדים שלו, רצועות פסים לבנים-אדומים. אצטדיונה הביתי של ספורטינג חיחון הוא אל מולינון, שהוא גם מגרש הכדורגל העתיק ביותר בכל ספרד. הוא מתפקד מאז שנת 1908, והוא ממוקם באתר של טחנת רוח ישנה, ומכאן בא שמו של האצטדיון, שפירושו בספרדית "טחנת הרוח הגדולה".

==היסטוריה==
המועדון נוסד בשנת 1905 תחת השם ספורטינג חיחונס, כאשר נשיאה הראשון של הקבוצה היה אנסלמו לופז. המלך אלפונסו השלושה עשר קיבל לידיו את פטרונה של המלוכה הספרדית על המועדון בשנת 1912, ואישר להוסיף לשמו של המועדון את השם "ריאל" (המילה הספרדית למלוכה), ומאז נקראה הקבוצה ריאל ספורטינג קלאב חיחונס. בשנת 1916, שונה שם הקבוצה שוב לשמה הנוכחי היום, ריאל ספורטינג דה חיחון. משנת 1941 עד שנות ה-70, עקב חוק זמני שנחקק בספרד שאסר על שימוש במילים זרות בשמות מועדוני הכדורגל במדינה, שמה הרשמי של הקבוצה שונה לריאל חיחון.

בשנת 1944, הקבוצה העפילה לראשונה בתולדותיה לליגה הראשונה, ומאז דשדשה בין הליגה הבכירה לליגה השנייה רוב עונותיה, כאשר שיא הישגיה היה בסוף שנות ה-70 ותחילת שנות ה-80, בהן שהתחרתה על התארים בליגה וגם בגביע המלך הספרדי ונשארה במשך 21 שנים בלה ליגה ברציפות. במהלך אותה התקופה, השתתפה חיחון מספר פעמים בגביע אופ"א, בו הפסידה 4 פעמים בשלב של 32 האחרונות, ופעמיים בשלב של 16 האחרונות. הפעם האחרונה ששיחקה במפעל הייתה בעונת 1991/92.

בעקבות עונה לא מוצלחת בשנת 1998, ירד המועדון לליגה השנייה בספרד, בו שיחק במשך 10 שנים רצופות. ב-15 ביוני 2008, הוא הבטיח את שובו לליגה הבכירה לקראת עונת 2008–2009.

בעונתה המחודשת בליגה הבכירה הגיעה לרבע גמר הגביע הספרדי והפסידה לקבוצת אתלטיק בילבאו. בעונה זו הצליחה ספורטינג חיחון להינצל מירידה במחזור הסיום והבטיחה לעצמה עונה נוספת בליגה הספרדית הראשונה. בסוף עונת 2011/2012 ירדה לליגה הספרדית השנייה. הקבוצה שיחקה בליגה השנייה ברציפות מעונת 2012/2013 ועד עונת 2014/15 בה חזרה לליגה הספרדית הראשונה אחרי 3 שנים של היעדרות.

היריבה ההיסטורית של המועדון היא קבוצת ריאל אוביידו. כאשר שתי הקבוצות משחקות באותה הליגה, הן משתתפות בדרבי האסטורי.

==צבעי המועדון וסמלו==
צבעי המועדון, אדום ולבן, נבחרו בגלל צבעי דגל העיר חיחון.

משנת 1931 עד 1936, בתקופת הרפובליקה הספרדית השנייה, הכתר בסמלה של הקבוצה הוחלף זמנית בכתר מורל.

== הישגי שיא ==
* סגנות האליפות פעם אחת ב-1979
* סגנית מחזיקת הגביע פעמיים, ב-1981 וב-1982

== שחקנים בולטים בעבר ==

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

*
חיחון
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1905
קטגוריה:חיחון: ספורט
סיתות

עמדת עבודה של סתת עם אבנים בתהליך סיתות
סיתות - עיבוד שבבים של חומרים קשים מאוד, בעיקר של אבן אבל גם של בטון. בדרך כלל נעשה הסיתות לצרכים אדריכליים, על מנת להקנות לחומר מרקם מסוים, אבל לעיתים, מתבצע הסיתות כדי לשנות את מידות גוש החומר על מנת להביא את הגוש לממדים המבוקשים.

== סוגי סיתות אבן ==
ישנם מספר סוגי סיתות אבן המקובלים בישראל והם גם מפורטים בתקן.
* טוּבּזֶה - אבנים עבות וכרסתניות המסותתות לצורת תבנית בעלת בליטה מעוגלת הבולטת החוצה מפני הקיר. בנייה באבן בעיבוד טובזה מאפיינת את הבנייה הערבית, את הבנייה של הטמפלרים וכן בבניית גדרות. כמו כן נעשה שימוש באבן בעיבוד טובזה לחיפוי מבנים בירושלים בבניה לפני שנות ה-70. 
* תָלטִיש - עיבוד פני האבן בפטיש ובאזמל ליצירת שקעים בצורות המזכירות פסיקים ונקודות.
* מוּסֵמסָם - קילוף פני האבן באמצעות אזמל מיוחד בעל שלוש או ארבע שיניים, היוצר מרקם של שקעים זהים בקוטר מילימטרים ספורים על כל פני האבן.
* מוּטבה - מכונה גם "סיתות מוטבע". הטבעת חורים באבן באמצעות פטישים מיוחדים בעלי 16, או 25, או 36 שיניים. מספר השיניים וגודלן קובע האם הסיתות יהיה בסגנון מוטבה עדין או גס. השימוש בסיתות מסוג מוטבה נפוץ בעיקר במשקופי פתחים, במזוזות או באדני חלונות וכן יש שימוש רב לאבנים בסיתות מוטבה בבנייה תעשייתית, כיוון שהן מתאימות לשימוש בתבניות פלדה יותר מאשר אבנים המסותתות בסגנונות אחרים. 
* שָחוּטָה - סירוק פני אבנים רכות באמצעות מסרק ברזל היוצר חירוץ אחיד לאורך פני האבן.
* תָפגִ'יר - כמו מוסמסם, רק שבמקרה זה מבצע הסתת את העיבוד מכמה כיוונים, כך שנוצרות על פני האבן שורות שקעים בכיוונים שונים, מכונה גם "מוסמסם תפג'יר".

==גלריית תמונות==
<gallery>
תמונה:P6100222.JPG|גדר בנויה מאבנים בעיבוד טיליאני
תמונה:Tubze.JPG|קיר בית הבנוי באבני טובזה
תמונה:P6100225.JPG|משחק באבני גיר ברמות סיתות שונות (תלטיש בקיר ומוטבה במשקופי החלונות)
תמונה:P6100223.JPG|אבן נסורה
תמונה:P6100224.JPG|מבנה מחופה באבן נסורה
תמונה:JerusalemgardesMamila2.JPG|אבנים מסותתות בסגנון מוסמסם
</gallery>

==ראו גם==
* סימן סתתים

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אבן
קטגוריה:אדריכלות
קום (עיר)

קֹם () היא עיר במרכז-מערב איראן ובירת המחוז הקרוי על שמה. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2016 התגוררו בקום כ-1.2 מיליון בני אדם והיא העיר השביעית בגודלה במדינה. קום נחשבת לעיר קדושה עבור האסלאם השיעי. בעיר נמצא מקדש פאטמה מעצומה, אחותו של האימאם השיעי השמיני עלי א-רידא. בעיר מספר המדרסות (בתי מדרש אסלאמיים) הגדול ביותר באיראן, שמשתוות במספרן אולי רק לאלו שבנג'ף (עיראק). מאמינים מרחבי העולם השיעי מגיעים לעיר קום שהתיירות הפכה לאחד מענפי הכלכלה המרכזיים בה. קום שומרת על אופי שמרני דתי ונחשבת לעיר הדתית ביותר באיראן. רבים מאנשי הדת האיראנים מקבלים את הכשרתם הדתית בעיר.

בפברואר 2020, סוחר מהעיר קום, שנהג לטוס בקביעות לסין, נדבק שם בנגיף קורונה מזן "SARS-CoV-2", ובשובו לעירו גרם לשרשרת הדבקה שהובילה להתפשטות המגפה בכל רחבי הרפובליקה.

==מיקום==
העיר שוכנת מזרחית למדבר המלח הגדול דאשת-א-כאוְיר כ-127 ק"מ דרום-מערבית לבירה טהראן והיא שוכנת על גדותיו של הנהר רוד-א-קום בגובה 928 מטרים מעל פני הים. מדרום-מזרח לקום נמצאת העיר העתיקה כאשאן. ישירות מדרום לקום נמצאות העיירות דליג'אן, מַחַלאת, נַראק, כַּהַכּ, וג'אסב. בתחום המקיף את קום ממזרח נמצאות הערים תַפְרֵש, סאוֵה, ג'עפריה ואַשְתִיַאן.

==מקומות ידועים בעיר==
בארגון התרבות הלאומי של איראן מופיעים 195 אתרים בעלי משמעות תרבותית היסטורית בקום. העיר נחשבת לעיר קדושה עבור השיעים המוסלמים ויש בה מבני דת רבים, ביניהם מקדש פאטמה מעצומה ומסגדים רבים. 
בקום נמצא גם המרכז הגדול ביותר של סוכנות החלל האיראנית, וכן מרכז שיגור גדול של טילי שֶהאב-3. לא הרחק מן העיר קום, בפורדו, נמצא מתקן פורדו להעשרה גרעינית, הפועל במסגרת תוכנית הגרעין האיראנית.
בקום שוכנת חווזה עלמיה מפורסמת, והיא אחד ממרכזי הלימוד השיעיים החשובים. החווזה המודרנית הוקמה על ידי האייתוללה הגדול עבד אל-כרים חאירי יזדי בשנת 1922.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== תמונות מהעיר==
שער הכניסה ל[[מקדש פאטמה מעצומה]]
רחבת [[מקדש פאטמה מעצומה, אחות האימאם השמיני]]
מראה בעיר קום
אדריכלות חדשה עם מוטיבים מסורתיים בעיר
מראה כללי של קום במאה ה-17 בציור בספר מסעותיו של [[ז'אן שארדן]]

==ראו גם==

*שיעה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://13news.co.il/item/news/abroad/ntr-771472/ לא רק גרעין - ביקור בעיר קום באיראן], יונתן גונן, חדשות 13, ינואר 2011
* 

קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:ערים קדושות
קטגוריה:פרובינציות איראן: ערי בירה
קטגוריה:פרובינציית קום
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-9
דגל נוחות

בתצלום משנת 2005 המכלית Princess Marie-Chantal מופיעה בדגל נוחות של פנמה. בשנת 2007 החליפה האונייה רישום לדגל [[מלטה. בעלי האונייה הם מסינגפור.]]
דגל נוחות הוא השתייכותו הלאומית של כלי שיט, דהיינו המדינה בה רשום כלי השיט, השונה מן ההשתייכות הלאומית של בעליו. המונח דגל נוחות נמצא בשימוש מאז שנות ה-50 של המאה ה-20 ומקורו בדגל שמניף כלי שיט לצורך זיהוי המדינה שבה הוא רשום. מדינת הרישום היא הקובעת את המסגרת החוקית לתפעול כלי השיט והיא הרלוונטית באותם מקרים שבהם האונייה מובאת לדין.

==רקע==
בתחילת המאה ה-21 למעלה ממחצית אוניות ציי הסוחר בעולם (על פי מדדי מעמס) רשומות בהסדרים של דגלי נוחות, אשר לעיתים כינוים הוא "רישום פתוח" (אנגלית: open registries). הסיבות המסורתיות לבחירת דגל נוחות כוללות מציאת מקלט מס לאונייה, דרגות שכר זולות יותר לבעל האונייה, ותקנות פחות תובעניות באשר לתפעול האונייה.

אחת הדוגמאות הבולטות המביאות לרישום אונייה בדגל נוחות היא העובדה שממשלת ארצות הברית מטילה מכס בשיעור 50% על תיקונים המבוצעים מחוץ לנמלי ארצות הברית, באוניות המניפות דגל אמריקאי. עליית הגלובליזציה שינתה את מפת הסחר העולמי והביאה לשינויים אף בבעלות ובהפעלת אוניות סוחר. חברות הספנות המסורתיות, אשר היו לעיתים קרובות בבעלות משפחתית, נעלמו מן העולם. את מקומן תפסו תאגידי ספנות רב-לאומיים, אשר אף צוותיהן רב-לאומיים. במציאות זו דגל הנוחות אינו מסיר לעיתים את זהותה הלאומית "המקורית" של האונייה, כיוון שזו לא הייתה קיימת מלכתחילה.

מתנגדי תופעת דגלי הנוחות טוענים כי דגלי נוחות מאפשרים לבעלי אוניות להפעיל אוניות ממדינות רישום שאינן אוכפות בהקפדה תקנות בטיחות, תנאים סוציאליים מינימליים לאנשי צוות, או מתירות למלחים להתאגד.

==היסטוריה==
דגל פנמה
האונייה Belen Quezada הייתה האונייה הזרה הראשונה אשר זכתה לרישום פנמי בשנת 1919. מספר אוניות בבעלות אמריקאית באו בעקבותיה בשנת 1922. רישום האוניות הזרות בפנמה הלך וגדל בתקופת 15 השנה הבאות, הרבה בזכות אוניות אירופיות אשר בעליהן בחרו ברישום זה. בסוף שנות ה-40 הביעו מספר בעלי אוניות חוסר שביעות רצון מן הרישום הפנמי והחל חיפוש אחר דגל נוחות חליפי, אשר יתחרה בדגל הפנמי.

בשנת 1948 נוסד רישום אוניות זרות בליבריה, זאת בעזרת אנשי עסקים אמריקאים. סטברוס ניארכוס, איל ספנות יווני נודע במחצית השנייה של המאה ה-20, רשם את האונייה הזרה הראשונה בליבריה, בשנת 1949. בעלי אוניות רבים באו בעקבותיו, והרישום הליברי גדל באיטיות עד שהחל מתחרה ברישום הפנמי. רישום אוניות זרות מהווה מקור הכנסה למדינה. כך בשנת 2008 הביא רישום אוניות להכנסה של 19 מיליון דולר לליבריה, בה רשומות נכון לשנה זו כ-2,600 אוניות בבעלות זרה.

נכון לשנת 2022, שלוש המדינות שבהן המספר הגדול ביותר של אוניות ברישום זר הן פנמה (עם 9,595 אניות), ליבריה (עם 4,295 אניות), ואיי מרשל (4,313 אניות)<ref></ref>. מבין שלוש אלה, אוניות ברישום של ליבריה ואיי בהאמה נמצאו כאוניות שבטיחותן מעל הממוצע על פי בדיקות ארגוני בטיחות ימית בינלאומיים.

==קישורים חיצוניים==

* דוד פרי,	[https://beingalim.files.wordpress.com/2021/01/1987-6-beingalim-170-171.pdf	העיקר הנוחות],	'בין גלים' 171-170 יוני 1987, עמ' 	49

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מונחים ימיים
קטגוריה:משפט ימי