OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סנט מר אגליז

סנט מר אגליז (בצרפתית: Sainte-Mère-Église) היא קומונה במחוז מאנש בצפון מערב צרפת, בחבל נורמנדי.

היא מוזכרת לראשונה בכתבים לטיניים במאה ה־11 בשם Sancte Marie Ecclesia (כנסיית מרי הקדושה) ובנורמנית בשם Saincte Mariglise. הייתה מעורבת במלחמת מאה השנים ובמלחמות הדת בצרפת.

== במלחמת העולם השנייה ==
חשיבותה ופרסומה של העיירה היה במלחמת העולם השנייה. בגלל קרבתה לחופי הנחיתה יוטה ואומהה ושליטתה על כביש בו יכלו הגרמנים להעביר כוחות להדיפת הנוחתים בחופים אלה, היה צורך לכבוש אותה טרם הנחיתה.

המשימה הוטלה על הדיוויזיה המוטסת ה־82 ועל הדיוויזיה המוטסת ה־101. הצנחנים הוטסו למקום במטוסי C-47 Skytrain ("רכבת־שמיים") ובגלל טעות צנחו בתוך העיירה בשעה 1:40 ב־6 ביוני 1944. השריפות שפרצו בעיירה עקב הפגזתה האירו את המקום ועשו את הצנחנים מטרות קלות לגרמנים על הקרקע.

המקרה המפורסם הוא של הצנחן ג'ון סטיל מרגימנט הצנחנים ה־505 שמצנחו נתקע במגדל הכנסייה והוא נשאר תלוי במשך שעתיים וצפה בקרב שמתחתיו. הוא דימה את עצמו כמת ונשבה על ידי הגרמנים אך הצליח להימלט וחזר ליחידתו. הוא עוטר בכוכב הארד ובלב הארגמן. בסרט היום הארוך ביותר מגלם את תפקידו השחקן רד באטנס.

העיירה נכבשה בשעה 5:00 באותו היום. והכוח עמד בסדרת התקפות נגד של הגרמנים עד שהגיעו כוחות מחוף יוטה בבוקר ה־7 ביוני 1944.

כיום מוצגת על מגדל הכנסייה, בובת צנחן התלוי על מצנח.

סמל העיירה מורכב מאריה הזהב - סמל דוכסות נורמנדי, מעליו כנסיית סנט מר אגליז ומעליה שני מצנחים.

ב־1964 נפתח במקום מוזיאון הכוחות המוטסים בטקס בנוכחות הגנרלים מת'יו רידג'וויי וג'יימס גאווין. במוזיאון יש שלושה ביתנים:
*ביתן בו מוצג דאון צבאי מסוג Waco CG-4 היחיד בצרפת ובו בובות של לוחמים מוכנים לקרב.
*ביתן בו מוצג מטוס C-47 Skytrain ולידו דיורמה של גנרל אייזנהאואר משוחח עם לוחמים העומדים לעלות על המטוס.
*ביתן מבצע נפטון בו נמצאים מוצגים על הנחיתה בנורמדיה ב־D-Day ואפשר להיכנס לדגם של מטוס עם הצנחנים המתכוננים לצניחה.

<gallery>
File:Church tower of Église de Sainte-Mère-Église.jpg|בובת הצנחן על מגדל הכנסייה
File:Stained glass window of Église de Sainte-Mère-Église.jpg|ויטראז' הצנחנים בכנסייה
File:Airborne Museum (Sainte-Mère-Église).jpg|אייזנהאואר עם הצנחנים לפני עלייתם למטוס
File:Airborne Museum (Sainte-Mère-Église) (5).jpg|טנק שרמן במוזיאון הכוחות המוטסים
File:Musée Airborne de Sainte-Mère-Eglise (17).jpg|לוחמים בתוך דאון
File:Musée Airborne de Sainte-Mère-Eglise (2).jpg|ביתן הדקוטה C-47
File:Airborne Museum (Sainte-Mère-Église) (2).jpg|מטוס דקוטה C-47
File:Musée Airborne de Sainte-Mère-Eglise (3).jpg|מטוס סיור
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.airborne-museum.org/en/ האתר של מוזיאון הכוחות המוטסים בסנט מר אגליז]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נורמנדי תחתית: ערים
קטגוריה:המערכה בנורמנדי
שער ברקלי

שער ברקלי (Barclay) הוא מעבר חסום בכותל המערבי של הר הבית. הוא נמצא בקצה הדרומי של רחבת התפילה של הכותל המערבי כיום, בתחום עזרת הנשים, מתחת לשער המוגרבים. משקוף השער נמצא בגובה של כ-3 נדבכים מעל לרצפת רחבת הכותל ומוסתר בחלקו על ידי המבנה שנמצא בפינה הדרום מזרחית של עזרת הנשים. ניתן לראות עוד חלק ממשקוף השער מתוך המבנה עצמו, מבנה שפתוח לציבור המתפללות. מתוך שטח הר הבית נמצאת כיום הגישה למעבר בתוך מסגד תת-קרקעי הנקרא "מסגד אל-בוראק" (مسجد البراق) ("אל-בוראק" הוא שמו של הכותל המערבי בפי המוסלמים).

לפי פרופ' דן בהט<ref></ref>, מקטע תפילה מתוך הגניזה הקהירית מהמאה ה-10 או ה-11 נודע שהשער נקרא בעבר "שער שלמה" אצל היהודים, ו"שער המחילה" אצל המוסלמים.

==גילוי השער וחקירתו==
השער התגלה ב-1852 על ידי ג'יימס טרנר ברקלי, במסגרת סקר ארכאולוגי שערך על הר הבית ושבו חקר חללים תת-קרקעיים שנחשפו בעבודות שיפוץ. הוא גילה מעבר תת-קרקעי במתחם הר הבית, הנמשך מבור מים, וצעד במעבר כ-32 מטרים (105 רגל) עד שהגיע לקיר חסום. ב-1870 חפר צ'ארלס וורן פירים לאורך הכותל (מצדו החיצוני של הר הבית) ובמסגרת זו גילה את פתח היציאה ואת משקוף השער. המשקוף עשוי אבן יחידה שמשקלה בין 30 ל-40 טון.

ב-1968 הציע בנימין מזר לסלק את תלולית העפר שמתחת לשער המוגרבים, לחקור את שער ברקלי ואולי אף לאפשר גישת יהודים אל הר הבית דרכו; ההצעה נתקלה בהתנגדות כל הגורמים, מן הרבנות הראשית ועד לשלטונות הווקף ולהתנגדות הדרג המדיני, ולפיכך השער לא נחקר מאז.

==זיהוי השער==
כיוון שהשער לא נחקר באופן מדעי בתקופה המודרנית, זיהויו אינו ודאי, למרות שמקובל שהוא חלק מחומת בית המקדש שהוקם על ידי הורדוס. הארכאולוג מאיר בן דב זיהה את השער עם שער קיפונוס המוזכר במשנה, מסכת מידות א, ג: .

רוחב השער 5.60 מטר וגובהו מן המשקוף לסף 7.80 מטרים, אולם בן-דב משער שהסף אינו מקורי ושגובה השער ביחס למפלס הרחוב כ-11 מטרים, דבר המתאים למסכת מידות ב, ג: .

==לקריאה נוספת==
* מאיר בן דב, חפירות הר הבית – בצל הכתלים ולאור התגליות, כתר ספרים, 1982, עמ' 141–144.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

ברקלי
קטגוריה:הכותל המערבי
קטגוריה:מקדש הורדוס
פאזול עבדאללה מוחמד

פאזול עבדאללה מוחמד (בערבית: فاضل عبدالله محمد, כתיב נוסף של שמו, על פי הערבית: פאדל עבדאללה מוחמד; בערך 1974 - 8 ביוני 2011) היה חבר אל-קאעידה ומנהיגה במזרח אפריקה.

נולד בעיר מורוני שבאי גרנד קומור שבקומורו והיה גם בעל אזרחות קנייתית. שלט במספר שפות, בהן צרפתית, סווהילית, ערבית ואנגלית. היה אחראי, בין היתר, למתקפות הטרור במומבסה ב-2002 ובין האחראים להתקפות על שגרירויות ארצות הברית בקניה ובטנזניה בשנת 1998. מוחמד היה בין הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI בקרן אפריקה ואחד מבכירי אל-קאעידה.

מוחמד וטרוריסט נוסף שהיה עמו נהרגו ב-8 ביוני 2011 בידי כוחות סומליים הנאמנים לממשלה הזמנית, בתקרית אש במחסום דרכים ליד מוגדישו, בירת סומליה. ההסבר הרשמי לחיסול היה: "נהג הרכב סירב לעצור".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חברי אל-קאעדה
קטגוריה:ילידי 1972

קטגוריה:קנייתים שנפטרו ב-2011
קטגוריה:הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI
סרגיי באלחנין

סרגיי ניקולייביץ' באלחנין (רוסית: Сергей Николаевич Балахнин; נולד ב-26 בנובמבר 1959) הוא כדורגלן עבר רוסי ועוזר מאמן בנבחרת רוסיה.

== קריירה ==
שיחק בעמדות הקשר והחלוץ במועדונים סק"א רוסטוב, רוסטלמאש (כיום רוסטוב), קובאן קרסנודאר (שם הוא שיחק משחק אחד בגביע הסובייטי ו-4 משחקים בהרכב השני בהם כבש שער) ובקאיחה הפינית.

באלחנין הוא שיאן ההופעות ברוסטוב עם 424 משחקים במדי הקבוצה מרוסטוב על הדון. הוא שיחק בה במשך 15 עונות (מ-1979 עד 1995).

היה מאמן בתפקידים שונים ברוסטוב מ-1995 עד 2000. מאמן ראשי בקבוצה מדצמבר 2000 עד אפריל 2001, מאוגוסט 2002 עד דצמבר 2003, מאפריל 2004 עד דצמבר 2004, מאז יולי 2011 הוא המאמן הנוכחי של המועדון. ההישג הגבוה ביותר שלו הוא העפלה לגמר הגביע הרוסי 2002/03.

נשוי ויש לו בן.

אחיו הבכור גם מאמן כדורגלן עבר (שוער) וכיום מאמן שוערים בקבוצת הנוער של רוסטוב.

==תארים והישגים כמאמן==
;רוסטוב
* גמר הגביע הרוסי - 2002/03

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.klisf.info/numeric/index.app?cmd=ln&id=498345092149079/ סטטיסטיקות ופרופיל] באתר [http://www.klisf.info/ KLISF]
* [https://web.archive.org/web/20111010012914/http://www.fc-rostov.ru/command/trainers/28 דף המאמן] באתר הרשמי של רוסטוב

קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:חלוצי כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני סק"א רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני קובאן קרסנודאר
קטגוריה:מאמני כדורגל רוסים
קטגוריה:מאמני רוסטוב
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1959
ליגת העל הגרמנית בכדורסל

ליגת ה-BBL (בגרמנית: Basketball Bundesliga) היא ליגת הכדורסל הבכירה בגרמניה.

== היסטוריה ==
הליגה נוסדה בשנת 1939 כליגה חובבנית, וב-1966 הפכה לליגה מקצוענית.

בתחילה חולקה לבית צפוני ודרומי כל אחד עם 8–10 מועדונים. בהמשך אוחדו הבתים ובעונת 1966/67 החלו גם משחקי הגביע הגרמני.

מאז שנת 2009 הספונסר הרשמי של הליגה היה "Beko", למשך שש שנים. נכון לעונת 2022/2023 הספונסר הראשי הוא easyCredit.

הליגה משחקת תחת חוקי הכדורסל של פיב"א. במהלך העונה הסדירה כל קבוצה משחקת פעמיים נגד כל קבוצה אחרת בשיטה של בית חוץ, הווה אומר שבעונה הסדירה יש 34 משחקים. 8 הקבוצות המסיימות ראשונות עולות לסדרות פלייאוף של הטוב מחמישה משחקים כאשר בסופן מוכתרת האלופה.

האלופה משחקת במפעל היורוליג, הקבוצות המסיימות במקומות 2–3 וזוכת הגביע הגרמני משחקות במפעל היורוקאפ, וכן הקבוצה המסיימת במקום 4–5 משחקת במפעל היורוצ'לנג'.

==קבוצות הליגה ==
נכון לעונת המשחקים 2022/2023:
{| class="wikitable"
|-
!קבוצה
!עיר
|-
|אולדנבורג
|אולדנבורג
|-
|אלבה ברלין
|ברלין
|-
|באיירן מינכן
|מינכן
|-
|ברוזה במברג
|במברג
|-
|גטינגן
|גטינגן
|-
|המבורג טאוורס
|המבורג
|-
|היידלברג
|היידלברג
|-
|ס.אוליבר וירצבורג
|וירצבורג
|-
|טלקום בון
|בון
|-
|לובן בראונשווייג
|בראונשווייג
|-
|מדי ביירוית
|ביירוית
|-
|מיטלדויטשר
|וייסנפלס
|-
|ניינרס קמניץ
|קמניץ
|-
|סקיליינרס פרנקפורט
|פרנקפורט
|-
|קריילסהיים מרלינס
|קריילסהיים
|-
|רוסטוק סיוולבס
|רוסטוק
|-
|רטיופארם אולם
|אולם
|-
|ריזן לודוויגסבורג
|לודוויגסבורג
|-
|}

== היסטוריית אלופות ==

==קישורים חיצוניים==
* 

גרמניה
קטגוריה:תחרויות כדורסל בגרמניה
קרנטן (נורמנדי)

קרנטן (בצרפתית: Carentan) היא עיירה בצפון מערב צרפת. העיירה ממוקמת במחוז מאנש שבחבל נורמנדי. העיירה ממוקמת על נהר הדוֹב (Douve), אשר נשפך לתעלת למאנש כ-7 ק"מ צפון-מזרחית לעיירה. נכון לשנת 1999, חיים בעיירה 6,340 בני אדם.

העיירה מוכרת במיוחד על היותה יעד אסטרטגי חשוב במהלך הפלישה לנורמנדי. שפך נהר הדוב מפצל את חופי הנחיתה חוף אומהה וחוף יוטה והעיירה נחשבה לעיר מפתח שהשליטה עליה תבטיח את חיבור שני החופים. כחלק מהיעדים של כוחות הצנחנים שצנחו בליל הפלישה, הוגדרה גם קרנטן כיעד חשוב שיש להחזיק עד להגעת הכוחות מהחופים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* אתר IMDb - [https://www.imdb.com/title/tt1247463/ הסדרה אחים לנשק - Band of Brothers (2001) - פרק 3 - הקרב על קרנטן] של פלוגת Easy במסגרת המלחמה במערב צרפת לאחר הפלישה לנורמנדי.

קטגוריה:נורמנדי תחתית: ערים
קטגוריה:המערכה בנורמנדי
אברהם דוד לבוט

הרב אברהם דוד לָבוֹט (או: לָבוּט; בכתיב יידי: לאַוואָט או לאוואוט; ברוסית: Лавотъ; תקע"ה, 1815 – י"ח באדר תר"נ, 1890), היה רב, פוסק ומחבר ספרים, מהבולטים ברבני חב"ד במזרח אירופה במאה התשע עשרה.

==תולדותיו==
נולד ליהודה לייב, חסיד חב"ד, מחסידי אדמו"ר הצמח צדק. בתחילה היה רב במושבה רומנובקה, שם עמד בראש כולל שיסד רבו הצמח צדק. לאחר פטירת הצמח צדק היה לחסיד של בנו רבי שמואל שניאורסון (המהר"ש). המהר"ש כתב הסכמה על ספרו "בית אהרן והוספות", וזו ההסכמה היחידה הידועה ממנו.

בהיותו כבן שלושים וחמש, בשנת תר"י בערך נתמנה לרב הקהילה ניקולייב, על שפת הים השחור, בה כיהן עד סוף ימיו. הקהילה בתחילת דרכה הייתה קטנה מכיוון שלא ניתנה ליהודים רשות לגור בה, מלבד למספר מצומצם של יהודים שעסקו בעבודות הקשורות בנמל. במהלך תקופת כהונתו כרב התפתחה הקהילה הודות ליהודים רבים שבאו להתיישב בעיר. הממשלה העניקה לו ב-1857 מדליה מזהב כאות הוקרה על שירותו למען הקהילה 

הרב לבוט היה גם ממונה מטעם הממשלה הרוסית על הרבנות בארבעים יישובים נוספים בפלך חרסון. נפטר בי"ח באדר תר"נ, ונקבר בעירו ניקולייב.

==משפחתו==
ספרו "קב נקי", מהדורה שנייה, [[פיטרקוב, תרע"ד]]
מאשתו הראשונה אסתר, הייתה לו בת, ביילא רבקה שמה, שנישאה לישראל לייב ינובסקי (בנם של ישראל לייב וביילה רבקה היה הרב מאיר שלמה ינובסקי ששימש כרב העיר אחרי פטירת סבו. בתו של הרב מאיר שלמה ינובסקי היא הרבנית , אשת רבי לוי יצחק שניאורסון). נשא בזיווג שני את פעסיא האכשטיין, ממנה נולד לו בן אחד בשם מנשה.

מצאצאיו: בן נינו הרבי מליובאוויטש הרב מנחם מנדל שניאורסון ונינו המשורר אברהם שלונסקי (נקרא על שמו) ואחותו המלחינה והפסנתרנית ורדינה שלונסקי.

==ספריו==
* בית אהרן והוספות – ציונים למאמרי התלמוד והמדרשים על כל פסוק בתנ"ך. עם הסכמת האדמו"ר ר' שמואל מליובאויטש. מהדורה ראשונה וילנא תרמ"א.
* קב נקי – הלכות גיטין ושמות אנשים, ערים ונהרות. מהדורה ראשונה, ורשא, תרכ"ח. נדפס פעמים רבות נוספות. על פי בקשת ר' יוסף יצחק שניאורסון האדמו"ר השישי מחב"ד, יצא בשנת תשי"א על ידי הוצאת קה"ת של חב"ד, עם הקדמת המו"ל - נכד נכדו – ר' מנחם מנדל שניאורסון, ועם פרקים לתולדות המחבר.
* סידור תורה אור - מהדורה מתוקנת של סדור התפילה של חסידי חב"ד שערך בעל התניא, ובסופו חיבור "שער הכולל" המבאר את נוסח חב"ד. יצא לאור במהדורות רבות.
* פסקי פרי מגדים - פסקים מסודרים על פי ערכים, הערות לשולחן ערוך הרב אורח חיים, יורה דעה וחושן משפט. יצא לראשונה מכתב ידו בהוצאת קהת, ניו יורק, תשמ"ה.

==לקריאה נוספת==
* "בן ארצנו - רבי מנחם מנדל שניאורסון, ההיסטוריה של משפחות לבוט-ינובסקי-שניאורסון בעיר ניקולייב. ל. לבצ'נקו עם ו. שוקין, "Our Fellow Countryman Cebbe Menachem Mendel Schneerson". ניקולייב, אוקראינה, 2019 עמודים 7-21,148-149 ובנספחים

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hebrewbooks.org/37239 ספר השלמת הסדרים] תרמה
* 
* 
* [http://www.col.org.il/חדשות_חבד_הישיבה_בראמאנאווקא_שניהל_הרב_לאוואוט_חשיפה_39264.html על הישיבה בראמאנאווקא] בתוך אתר חב"ד און ליין
* יהושע מונדשיין, [https://web.archive.org/web/20210916215455/http://www.shturem.net/index.php?section=blog_new&article_id=78&lang=Hebrew "הרבי מו"ל את ספרו של זקינו"], פורסם בשבועון כפר חב"ד
* מערכת COL צעיר, [https://col.org.il/news/137427 מרבני חב"ד המפורסמים: סיפורו של הרב אברהם דוד לאוואוט], י"ח אדר ב' ה'תשפ"ב, באתר חב"ד און ליין

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיקולאייב: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:רבני חב"ד במאה ה-19
קטגוריה:ילידי 1814
קטגוריה:נפטרים ב-1890
רפואת מין

פסל של חולה ב[[עגבת]]
רפואת מין (בלועזית: וֶנֶרולוגיה, Venereology) הוא ענף ברפואה העוסק בלימוד וטיפול במחלות המועברות על ידי יחסי מין. השם נגזר מהאלה היוונית ונוס. תחום זה כולל את הטיפול באיידס. רופא המתמחה ברפואת מין נקרא ונרלוג. לעיתים מומחה לרפואת עור מתמחה גם ברפואת מין, שכן לא מעט מחלות עור מועברות ביחסי מין. בעבר התמחויות ברפואת עור ומין היו כמעט מאוחדות, לפני עידן האיידס ודלקת הכבד הנגיפית ובשנים האחרונות יש יותר משמעות למומחיות במחלות המועברות באמצעות יחסי מין.

== ראו גם ==
* רפואת עור
* גינקולוגיה
* סקסולוגיה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תחומים ברפואה
קטגוריה:מחלות וזיהומים המועברים במגע מיני
מוזיאון פילדלפיה לאמנות

מוזיאון פילדלפיה לאמנות
מוזיאון פילדלפיה לאמנות (באנגלית: Philadelphia Museum of Art; בקיצור: PMoA) הוא אחד המוזיאונים לאמנות הגדולים בארצות הברית. הבניין הנוכחי שלו, בצורת שלושה מקדשים יוונים מקושרים, נפתח בשנת 1928. , המתכנן הראשי והבוגר האפרו-אמריקאי הראשון של של אוניברסיטת פנסילבניה, קיבל השראה מהמקדשים שראה בעת שנסע ליוון. 

המוזיאון הוקם בשנת 1876 ונמצא בקצה המערבי של שדרת בפילדלפיה. באוספים שלו יותר מ-225,000 יצירות. 

בין המוצגים במוזיאון "אפיפניה" (1475) מאת הירונימוס בוש, "" מאת ויליאם טרנר (1835) "המתרחצות הגדולות" (1906) מאת פול סזאן, וכן אוסף גדול מיצירות מרסל דושאן שנתרם על ידי לואיז ו, ובהם "הזכוכית הגדולה", "נתון".

בקומה העליונה, מבקרים נושמים תרבויות אחרות בזמנים דרך יותר מ-80 חדרים תקופתיים, מהמנזר מימי הביניים ועד ה. אולם המדרגות הגדול כולל מוזיקה חיה, קוקטיילים וכיבוד קל. ימי שישי האחרונים של כל חודש, הם חגיגיים אף יותר, עם הופעות ופעילויות בנושאים שונים.

==המוזיאון בקולנוע==
מוזיאון פילדלפיה לאמנות זכה לפרסום בקהל הרחב לאחר שעל מדרגותיו צולמה אחת מהסצנות בסרט רוקי, בה נראה סילבסטר סטאלון באגרופים קמוצים וידיים מונפות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* [http://www.nytimes.com/2007/09/06/arts/design/06muse.html?ex=1346731200&en=0201716c3b197177&ei=5090&partner=rssuserland&emc=rss „The Philadelphia Museum Expands Into a Landmark“], New York Times, ספטמבר 2007

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיאון פילדלפיה לאמנות
קטגוריה:פילדלפיה: מוזיאונים
הארמייה ה-65 (ברית המועצות)

הגנרל [[פאבל באטוב ]]
הארמייה ה-65 הייתה ארמייה של הצבא האדום בתקופת מלחמת העולם השנייה, שהשתתפה בקרבות נגד כוחות הציר בחזית המזרחית, כולל בקרב סטלינגרד.

==היסטוריה==
הארמייה הוקמה בסוף אוקטובר 1942 על בסיס המפקדה של ארמיית הטנקים הרביעית, שפורקה לאחר שספגה אבדות כבדות בלחימה על דרכי הגישה לעיר סטלינגרד. היא סופחה לכוחות חזית הדון מצפון לסטלינגרד, וערב מתקפת הנגד הסובייטית באזור סטלינגרד כללה 10 דיוויזיות חי"ר ובריגדת טנקים עצמאית, תחת פיקודו של פאבל באטוב. במסגרת מבצע אורנוס השתתפה הארמייה ה-65 במתקפה של כוחות החזית על האגף המשמאלי של הארמייה השישית הגרמנית. לאחר כיתור הכוחות הגרמניים באזור סטלינגרד בסוף נובמבר 1942, השתתפה הארמייה בינואר 1943, ביחד עם שש ארמיות סובייטיות נוספות, במבצע לחיסול כוחות הציר שנלכדו ב"כיס סטלינגרד" (מבצע קלחת).

לאורך כל המלחמה מפקד הארמייה היה פאבל באטוב.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20151117083944/http://samsv.narod.ru/Arm/a65/arm.html תיאור מפורט של היחידה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
65
65
ארמייה 56
ארמייה 65
קרקה נובו מסטו

מראה פנימי של ההיכל הביתי
קרקה נובו מסטו (בסלובנית: Košarkarski klub Krka Novo mesto) היא קבוצת כדורסל סלובנית מהעיר נובו מסטו. המתמודדת בליגת העל הסלובנית ובליגה האדריאטית.

==היסטוריה==
הקבוצה העפילה לליגה הבכירה בשנת 1997, ובעונתה הראשונה דורגה במקום הרביעי. באותה שנה, המועדון לשמו את הספונסר הראשי שלו, חברה של צמחי מרפא "קרקה". בשנה שלאחר מכן (1998/99), סיימה הקבוצה במקום השלישי. בשנת 2000 זכתה הקבוצה בתואר הראשון של אליפות סלובניה והחלה להשתתף בסופרוליג. בתחרות זו, השיגה שבעה ניצחונות מול 11 הפסדים, עד שהודחה על ידי האלופה פנאתינייקוס. בעונת 2001/02 השתתפה ביורוליג בבית C עם 7 ניצחונות ו-7 הפסדים דורגה במקום החמישי בבית.

בעונת 2002/03 אימן בקבוצה הקרואטי נבן ספאחיה. איתו זכתה הקבוצה באליפות סלובניה ואף הגיע לגמר גביע יול"ב, בו הפסידו לפאמסה ולנסיה בסיכום שני משחקים 168-154.

בעונת 2010/11 זכתה הקבוצה בגביע היורוצ'לנג', לאחר ניצחון 77-83 בגמר מול לוקומוטיב קובאן. ובעונת 2011/12 השתתפה הקבוצה בגביע היורוקאפ.

בעונת 2013/14 זכתה הקבוצה בגביע הראשון שלה כשניצחה בגמר את אולימפיה ליובליאנה 73-80 ובכך השלימה דאבל היסטורי ראשון למועדון.

==תארים והישגים==
*הליגה הסלובנית:
**אליפות (7): 2000, 2003, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014
**מקום שני: 2001, 2002
*הגביע הסלובני:
**זכייה (3): 2014, 2015, 2016
**גמר: 2001, 2002, 2012
**חצי גמר: 2007, 2008, 2013
*הסופרקאפ הסלובני:
**זכייה (4): 2010, 2011, 2012, 2014
**גמר: 2003, 2013, 2015
*יורוצ'לנג:
**זכייה (1): 2011
*גביע יול"ב:
**גמר: 2003
*הליגה האדריאטית:
**גמר: 2002
**חצי גמר: 2011
* השתתפות ביורוליג בית ג' (7-7): 2002
* השתתפות ביורוליג בית ב' (2-12): 2004
* השתתפות בסופרוליג בית ב' (7-11): 2001

==שחקנים בולטים בעבר ובהווה==
* ג'יימי ארנולד
* גוראן איקוניץ'
* דושאן דיורדייביץ'
* סאני בצ'ירוביץ'
* יאקה לאקוביץ'
* אפיק ניסים

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל סלובניות
אליעזר מבלגנצי

רבי אליעזר מבלגנצי (Beaugency, צפון צרפת; נקרא גם אליעזר באנגוסי או אליעזר מבוז'נסי) היה פרשן מקרא צרפתי בן המאה ה-12, בן דורו של הרשב"ם (יש סבורים שהיה גם תלמידו).

כיום ידוע על פירושיו לספר ישעיהו, לתרי עשר, וליחזקאל (כולל פרק מ'-מ"ג על צורת בית המקדש השלישי).

== ספריו ==
* פירוש [http://www.hebrewbooks.org/34568 לספר יחזקאל ותרי עשר], [http://hebrewbooks.org/34548 לספר ישעיהו], באתר hebrewbooks

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.daat.ac.il/daat/vl/betmikra/betmikra122.pdf דרכו בלימוד] באנציקלופדיה יהודית באתר "דעת"
* 
* פירוש ל[https://library.alhatorah.org/?r1=R._Eliezer_of_Beaugency_Yeshayahu_1:1 ישעיהו] [https://library.alhatorah.org/?r1=R._Eliezer_of_Beaugency_Yechezkel_1 יחזקאל] [https://library.alhatorah.org/?r1=R._Eliezer_of_Beaugency_Hoshea_Introduction ותרי עשר] ניתן למצוא באתר על התורה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:ראשוני צרפת
קטגוריה:יהודים הקבורים בצרפת
טירת קנוטסתורפ

טירת קנוטסתורפ (מאנגלית: Knutstorp Castle, משוודית: Knutstorps slott) היא טירה בסקונה בדרום שוודיה, המרוחקת כ-60 קילומטרים ממאלמה.

==היסטוריה==
הטירה נבנתה במאה ה-16 ובנייתה נשלמה בשנת 1550 בידי אוטה ברהה. הטירה הייתה מקום הולדתו של בנו, האסטרונום טיכו ברהה.
לפני שהטירה נבנתה, עוד באמצע המאה ה-14, אדמות הטירה שימשו כקרקע חקלאית. לקראת סוף ימי הביניים קרקע זו נרכשה על ידי משפחת ברהה, שנמנתה עם מעמד האצולה. בשנת 1551 בנה אוטה ברהה סכר על מקורות מים מקומיים ובכך יצר אגם. בתוך האגם נוצר אי, ועליו בנה אוטה את הטירה.
כדי להרחיב את טירתו, שרף אוטה את שדותיהם של 7 איכרים והבריח אותם אל מעבי היערות הסמוכים.

==בעלות על הטירה==
טיכו ברהה ירש חצי מהטירה. כאשר עזב לדנמרק בשנת 1546 הוא מכר את חלקו לאחיו סטין ברהה. סטין נפטר בשנת 1620 והוריש את טירת אביו לבנו השני - אריק ברהה שמכר בתורו את הטירה לאחיו יורגן ברהה, שבנו היה האחרון מבני משפחת ברהה ששהה בטירת קנוטסתורפ. הטירה נלקחה ממנו כאשר סקונה עברה לשליטת שוודיה, אבל הוא קיבל אותה בחזרה בהסכם קופנהגן. הטירה הייתה שייכת למשפחת ברהה עד שנת 1663. ליורגן ברהה הייתה רק בת בשם סופי סטינסטדאטר ברהה שנישאה לקנוד אוטסן ת'וט (מאנגלית: Knud Ottesen Thott) ולהם נולדו שלושה ילדים [http://familjeaktuellt.se/phpgedview/family.php?famid=12-33116]. מכאן ואילך הייתה הטירה רכושה של משפחת ת'וט במשך תקופה מסוימת, שלאחריה עברה לקצין בצבא השוודי בשם Åke Henriksson Tott ולאחר מכן למשפחה האצילה Ankarstierna.
ב-1771 נמכרה הטירה לרוזן פרדריק ג'ורג' קארל האנס אוברווכטמייסטר. מאז ועד היום הטירה שייכת למשפחתו. כיום הטירה היא בית פרטי ואינה משמשת כאתר תיירותי.

==שריפות בטירה==
במלחמת סקונה שהתחוללה בין השנים 1675 ל-1679 תגבר קרל האחד עשר, מלך שוודיה את הטירה בחיל מצב. כוחות הדנים הסתערו על הטירה ב-23 ביוני 1678 והעלו אותה באש. טירת קנוטסתורפ שוקמה בשנת 1728. הרוזן קלאס אדם אוברווכטמייסטר ואשתו אמלי לבית פון וראנגל נטעו גינה, ובשנת 1830 נתבקש האדריכל קרל גיאורג ברוניוס לשחזר ולהרחיב את הבניין. האדריכל הוסיף לטירה שני אגפים, ואלה הושמדו בשרפה בשנת 1956, כך שנותר רק הבניין הראשי.

==אדריכלות הטירה==
גבולות גג הטירה בנויים בסגנון האופייני לתקופה הנקרא "משולש מדרגות".
האולם הגדול מחולק לחדרים. האגף המערבי מקומר והוא שומר על כמה מאפיינים של הבניין המקורי. המבנה העיקרי באגף המזרחי הוא חדר האוכל של הטירה. חדר האוכל מכוסה בטפט בד גדול המכיל ציורי שמן המתארים נופים.

== ראו גם ==
* אוטה ברהה
* ביטי בילי
* טיכו ברהה
* טירת טוסתרופ

==קישורים חיצוניים==

* 

קנוטסתורפ
קרפדת הקשת מבורנאו

קרפדת הקשת מבורנאו (שם מדעי: Ansonia latidisca) היא מין קרפדה ממשפחת הקרפדיים. בית גידולה הטבעי הוא סובטרופי, והיא מצויה בעיקר ביערות לחים ובנהרות של בורנאו. לאחר שלא זוהתה בטבע משנת 1924, בשל אובדן שטחי מחיה, הצליח צוות חוקרים לאתר 3 פרטים ביער גשם טרופי בגבול בין מלזיה לאינדונזיה בשנת 2011.

אורך גופם 30 עד 50 מ"מ, ורגליהן ארוכות ודקות. על הגב יש להן נקודות צבעוניות, ירוקות בהירות, סגולות ואדומות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרפדיים
קטגוריה:בורנאו: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:אינדונזיה: דו-חיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1966
אמנדה דונוהו

אמנדה דונוהו (באנגלית: Amanda Donohoe; נולדה ב-29 ביוני 1962) היא שחקנית אנגלייה זוכת פרס גלובוס הזהב על הופעתה במשך שתי עונות בסדרת הדרמה "פרקליטי אל איי". התפרסמה בקומדיות "שקרן שקרן" ו"טירופו של המלך ג'ורג'".

== ביוגרפיה ==
דונוהו נולדה בלונדון לסוחרי האומנות ג'ואנה וטד דונוהו, למדה ב-"Francis Holland School" וב-"Central School of Speech and Drama" שבחסות אוניברסיטת לונדון. היא ממוצא אירי, רוסי ושווייצרי.

היא השתתפה בוידאו קליפים לשירים "Antmusic" (1980) ו-"Stand & Deliver" (1981) של להקת "אדם והנמלים" , כאשר הלהקה הייתה בשיא תהילתה. החלה את דרכה בקולנוע בסרטים "על אי בודד" של ניקולס רוג שם שיחקה לצידו של אוליבר ריד, ו"מאורת התולעת הלבנה" של קן ראסל לצידו של יו גרנט.

פרצה לתודעה בשנת 1990 כשהצטרפה אל העונה החמישית של "פרקליטי אל איי" לתפקיד הפרקליטה סי. ג'יי לם.
דונוהו זכתה בשנת 1991 בפרס גלובוס הזהב על הופעותיה במשך שתי עונות הסדרה וזכורה בעיקר בזכות נשיקתה עם הפרקליטה אבי פרקינס.

בשנת 1994 התפרסמה בקומדייה ההיסטורית "טירופו של המלך ג'ורג'" בתפקיד הרוזנת אליזבת הרברט בתו של הדוכס צ'ארלס ספנסר.
בשנת 1997 שיחקה בקומדיה המצליחה "שקרן שקרן" בתור מרינדה שותפתו לעבודה של עורך הדין השקרן פלטשר ריד (ג'ים קארי). 

בשנת 2009 הצטרפה אל אופרת הסבון הבריטית "אמרדייל" והופיעה בשנה אחת בלמעלה מ-200 פרקים בתפקיד אשת העסקים נטשה ויילד המואשמת ברצח ונשלחת לכלא.

== פילמוגרפיה ==
* גוף זר (1986)
* על אי בודד (1986)
* מאורת התולעת הלבנה (1988)
* הקשת (1998)
* טירופו של המלך ג'ורג' (1994)
* שקרן שקרן (1997)
* תהילה תהילה (2000)
*קרקס של פושעים (2000)
* גברים בחלל 3 (2008)
* Blue Iguana (2018)
*נסיכה בהחלפה: בעקבות הכוכב הרומנטי (2021)

=== טלוויזיה ===
* פרקליטי אל איי (1990)
* The Hidden Room (1993)
* The Atlantis Conspiracy (2001) - סרט טלוויזיה של HBO
* אמרדייל (2009)

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקנית משנה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן משנה
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1962
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1962
פרוץ כעומד

בהלכות מחיצה, פרוץ כעומד היא מחיצה שיש בה פרצות, כך שבמצטבר אורך השטח הפרוץ שבה שווה לאורך השטח הסתום שבה. הגמרא מביאה מחלוקת אמוראים לגבי כשרותה של מחיצה כזו ופוסקת להלכה שהיא כשרה, כדעת רב פפא.

==רקע==
בתלמוד מוסכם כי מחיצה כשרה גם אם יש בה כמה פרצות (אך בתנאי שכל פרצה תהיה עד רוחב 10 אמות, כ־5 מטרים), ומבחינה הלכתית גם המקום בו ישנה פרצה נחשב למקום בו עומדת מחיצה, כל זמן שהאורך הכללי של המחיצה הקיימת גדול מאורך הפרצות במצטבר ('עומד מרובה על הפרוץ'). מוסכם גם כי מחיצה שאורך הפרצות שבה גדול מהשטח הסתום שבה אינה נחשבת עוד למחיצה גם בחלקיה השלמים ('פרוץ מרובה על העומד'), אך קיימת מחלוקת מה יהא הדין במחיצה שהיא "פרוץ כעומד", אורך השטח הפרוץ שווה לאורך השטח הסתום.

לדעת רב הונא בריה דרב יהושע מחיצה נחשבת למחיצה הלכתית רק אם רוב השטח גדור, אך לא במקרה של מחצית. לעומת זאת, לפי רב פפא מחיצה פסולה רק כאשר רוב השטח פרוץ, אך אם מחצית מהשטח מוקף, המחיצה כשרה.

להלכה נפסק בשולחן ערוך שגם כאשר השטח הפרוץ שווה לשטח העומד - המחיצה כשרה.

===הסבר===
באחרונים מפורשת המחלוקת כמחלוקת הגיונית בקשר למהות מחיצה. לפי רב הונא מחיצה נחשבת לכזו רק אם רוב השטח מוקף, ואין כל חשיבות למחיצה באופן אחר. לעומת זאת לפי רב פפא למחיצה יש חשיבות גם אם היא מכסה את השטח באופן סמלי וחלקי, ולכן גם אם מחצית מהשטח המוקף מכוסה על ידי המחיצה יש משמעות הלכתית למחיצה כדי להפוך את השטח לרשות היחיד. הבעיה באופן שבו רוב השטח פרוץ אינו מכיוון שמחיצה כזו אינה נחשבת למחיצה, אלא מפני בעיה צדדית. דין ה"פרצה" שמתחדש כאשר השטח פרוץ מבטל את דין המחיצה גם מהמיעוט שבו קיימת מחיצה, ורק לכן ישנה בעיה הלכתית כאשר רוב השטח אינו מוקף.

==פרוץ מרובה על העומד משתי רוחות==
בהלכה נידונה השאלה מה דינו של שטח שבו השטח העומד (מוקף במחיצה) קטן אמנם מזה הפרוץ, אך בצירוף כל חלקי המחיצה; אך כאשר אנו משווים חלק אחד מהמחיצה מול החלק הפרוץ שבצידה, החלק הפרוץ גדול יותר, אלא אם כן אנו מצרפים את חלק המחיצה שמצידה השני של החלק הפרוץ. בתלמוד לא נפסק בנוגע לשאלה זו, ונחלקו הפוסקים מה היא ההלכה למעשה.

==השלכות הלכתיות==

סוגיא זו, של פרוץ כעומד משפיעה רבות על סוגיות אחרות. אחת מהסוגיות הידועות היא פולמוס ה"אפשר לצמצם? שבה דנים חכמי התלמוד האם קיימת אפשרות פיזית ומקרית לצמצם שני גופים פיזיים בדיוק מושלם. שאלה זו תלויה גם במידת הצמצום והדיוק שהתורה דורשת. מסוגיא זו, נראה לכאורה כי קיימת אפשרות שחצי מהשטח המוקף יהיה פרוץ וחצי יהיה מוקף, שהרי לולי כן לא היו רב פפא ורב הונא בריה דרב יהושע דנים בשאלה, וברור היה שההלכה למשה מסיני אינה דנה בשאלה שאינה אפשרית מציאותית.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20071025191706/http://www.yk8.org/articles/article_show.asp?articleid=366 שו"ת בהלכות עירובין] באתר ישיבת ההסדר קריית שמונה

קטגוריה:הלכות עירובין
חוה טבנקין

חוה טבנקין (נולדה ב-14 באוקטובר 1947) היא רופאה ועורכת דין ישראלית, פרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, מנהלת המחלקה לרפואת משפחה בבית החולים העמק ויו"ר המועצה הלאומית לבריאות האישה. לשעבר יו"ר איגוד רופאי המשפחה בישראל ויו"ר ארגון הרופאות בישראל. חברה בחוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי ובפורום נהלל.

==ביוגרפיה==
נולדה במושב בית ינאי לרפאל וצפורה שמושקוביץ. בשנות ה-90 הייתה מנהלת רפואית של מחוז הצפון בשירותי בריאות כללית. בין השנים 1991–1993 כיהנה כיו"ר איגוד רופאי המשפחה בישראל. בשנת 2000 הייתה ממייסדות ארגון הרופאות בישראל ומונתה לעמוד בראשו, כמו כן הייתה חברה בוועדת סל הבריאות. מאז תחילת העשור הראשון של המאה ה-21 היא מנהלת המחלקה לרפואת משפחה בבית החולים העמק בעפולה.

במאי 2009 מונתה פרופ' טבנקין ליו"ר המועצה הלאומית לבריאות האישה במשרד הבריאות. ביוני 2009 מונתה כפרופסור מן המניין בפקולטה לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון. היא ראש שלוחת הצפון של המכון להתמחות בחטיבה למדעי הבריאות בבית הספר לרפואה באוניברסיטת בן-גוריון.

בספטמבר 2009 נבחרה פרופ' טבנקין כחברת הנשיאות של ההסתדרות הרפואית בישראל, וכמו כן היא יו"ר ועדת הערר העליונה ויו"ר ועדת חינוך בהסתדרות הרפואית. היא חברה בחבר הנאמנים של המכון הלאומי לחקר מדיניות הבריאות, ושותפה במחקרים עם מכון ברוקדייל לחקר מדיניות הבריאות. כמו כן היא חברה בחבר הנאמנים של אוניברסיטת אריאל בשומרון, וחברת מועצת קרן פרס וולף.

פרופ' טבנקין חברה בחוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי, וחברה במפלגת "התקווה". בבחירות לכנסת ה-18 הייתה ברשימת האיחוד הלאומי כנציגת "התקווה".

הייתה נשואה לאהוביה טבנקין עד לפטירתו ב-2011, ולהם שלושה ילדים. היא חברת קיבוץ עין חרוד מאוחד וחברת הוועד המנהל של יד טבנקין.

==ספרה==
* בריאות בשגרה - מדריך אישי לאורח חיים בריא

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

חוה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: מדעי הבריאות
קטגוריה:ראשי ארגון הרופאות בישראל
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הרפואית בישראל
קטגוריה:רופאות משפחה ישראליות
קטגוריה:רופאי משפחה ישראלים
קטגוריה:חברי חוג הפרופסורים לחוסן מדיני וכלכלי
קטגוריה:סגל מרכז רפואי העמק
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בית ינאי: אישים
קטגוריה:עין חרוד מאוחד: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
גרעין (נוירואנטומיה)

בנוירואנטומיה, גרעין (TA: Nucleus; ברבים: Nuclei) הוא צביר תאי עצב במערכת העצבים המרכזית. גרעינים מכילים ריכוז של גופי תאים, ולכן מזוהים בחתך אנטומי כחומר אפור.

==הבחנה בין גרעין לגנגליון==
בניגוד למונח "גרעין", אשר מציין מבנה הממוקם במוח או בחוט השדרה, לצביר של תאי עצב במערכת העצבים ההיקפית מתייחסים לרוב באמצעות המונח גנגליון.

==סוגי גרעינים==
מונח זה משמש עבור מגוון רחב של מבנים, החל מריכוזים קטנים של תאי עצב ועד לגרעינים גדולים בעלי מבנה פנימי מורכב. רבים מהמבנים והאזורים המוכרים במוח (למשל: התלמוס וההיפותלמוס) הם למעשה אוסף של גרעינים רבים המחוברים ביניהם.

דוגמאות לגרעינים: גרעיני הבסיס, גרעין הברך הצידי, גרעיני שיווי המשקל.

==מערכות גרעינים במוח==
במוח האדם ישנן מספר מערכות של גרעינים. לדוגמה:
* גרעיני הבסיס - קשורים לפעולת המערכת המוטורית ומשתתפים בוויסות תנועה.
* היפוקמפוס - חלק מהמערכת הלימבית המעורב בתהליכי זיכרון.
* אמיגדלה - חלק מהמערכת הלימבית המעורב בוויסות הפעולה של המערכת ההורמונלית ושל מערכת העצבים האוטונומית. האמיגדלה קשורה גם לרגשות פחד ולתגובת הילחם או ברח.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מערכת העצבים
בילבאו באסקט

"בילבאו ארנה", ההיכל החדש של הקבוצה במרכז העיר
ביזקיה בילבאו באסקט היא קבוצת כדורסל ספרדית מהעיר בילבאו, השוכנת בחבל הבסקים שבצפון ספרד. המועדון משחק בליגת העל הספרדית וביורופקאפ.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת 2000 ובעונת 2001/02 זכתה הקבוצה ב"גביע לה פלטה" (הרביעי בחשיבותו בספרד). השתתפה לראשונה בליגה הבכירה בעונת 2004/05. העונה הטובה ביותר של הקבוצה עד כה הייתה ב-2010/11 כשסיימה כסגנית האלופה. 
* במסגרת הגביע הספרדי הגיעה הקבוצה לשלב חצי הגמר בעונת 2007/08. ולרבע הגמר בעונות 2009/10, 2010/11. 
* במסגרת היורוקאפ, הגיעה הקבוצה לחצי הגמר בעונות 2008/09, 2009/10. בעונת 2012/13 הגיעה הקבוצה עד לגמר היורוקאפ ונוצחה על ידי קבוצת לוקומוטיב קובאן 64-75.

בחודש ספטמבר 2010, עזבה הקבוצה את "ביזקיה ארנה" המרוחק ממרכז העיר, ועברה לשחק בבילבאו ארנה החדש הממוקם במרכז העיר ומכיל 10,000 מקומות ישיבה.

בחודש מאי 2020 הקבוצה עזבה את היורוקאפ לטובת ליגת האלופות בכדורסל.

==תארים והישגים==
*הליגה הספרדית:
**מקום שני: 2011, 2019
**חצי גמר: 2012
*הגביע הספרדי:
**חצי גמר: 2008
*יורוקאפ:
**גמר: 2013
**חצי גמר: 2009, 2010

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
בילבאו
קטגוריה:בילבאו: ספורט
אסתר לוי

אסתר (אתי) לוי (נולדה ב-18 בדצמבר 1989 בישראל) היא אלופת ישראל בשחייה אמנותית.
אסתר לוי
==ביוגרפיה==
לוי החלה להתאמן מאז שהייתה בת 6, ובספטמבר 2001 עברה לבית הספר הספורטיבי בחוות הנוער הציוני בירושלים. בשנה זו נכנסה לוי לנבחרת הקדטיות. בשנת 2002 הגיעה לוי למקום השביעי באליפות ארצות הים התיכון לילדות. בשנת 2004, בהיותה בת 15, עברה לנבחרת הבוגרות והשתתפה עם קבוצתה במוקדמות המשחקים האולימפיים באתונה ובאליפות אירופה לבוגרות במדריד ובתחרויות אלו הבנות קטפו את המקום ה-8 המכובד. באותו זמן השתתפה לוי גם בתחרויות לנוער ודורגה במקצה האישי במקום ה-11 באליפות אירופה לנוער שנערכה באיטליה ובמקום ה-17 באליפות העולם שנערכה שנה לאחר מכן במוסקבה. בשנת 2005 השתתפו לוי ואינה יופה באליפות צרפת, שם זכו הצמד במקום השלישי. בשנת 2006 נערכה אליפות אירופה לבוגרות בבודפשט שם התחרתה לוי יחד עם ויקטוריה ירמולנסקיה והשתיים הגיעו למקום השישי. באותה תקופה נחשבה לוי לשחיינית הצעירה והמבטיחה של ישראל.

בשנת 2007 השתתפה לוי עם אנסטסיה גלושקוב באליפות העולם שנערכה במלבורן והצמד הגיע למקום ה-18. בשנת 2009 גלושקוב יצאה להפסקה מפעילות ספורטיבית יחד עם עזיבת אמה המאמנת טטיאנה צים ובשנה זו הוכתרה לוי לאלופת ישראל הרשמית בתרגיל האישי שביצעה לשיר הישראלי "לוליטה" של אתי אנקרי ודוד דאור. בתחרות זו זכתה לוי במקום הראשון יחד עם יבגניה טטנבאום בתרגיל הזוגי ובמקום הראשון בתרגיל הקבוצתי יחד עם המועדון שלה. לקראת אמצע השנה שבה גלושקוב ולוי גלושקוב וירמולינסקיה טסו לאליפות העולם ברומא בהנהגת המאמנת סבטלנה בלכר. הבנות קטפו את המקום ה-18 בתרגיל החופשי (לוי וירמולינסקיה) ואת המקום ה-15 בתרגיל הטכני (לוי וגלושקוב).
 
לוי התגוררה בירושלים עד שנת 2014 וגם לאחר הפרישה (2010) הייתה שותפה להישגיה של קבוצת הבית שלה מכבי יובלים ירושלים, ושימשה כמאמנת שחייה אומנותית במתנ"ס גילה. באליפות ישראל לבוגרות ונערות לשנת 2014 שנערכה במתנ"ס גדרות בעשרת זכתה לוי במקום הראשון בדואט עם חברתה סשה קונין ובמקום הראשון בתרגיל המשולב עם קבוצתה הפועל יובלים ירושלים.

משנת 2014 ועד היום לוי מתגוררת בעיר מודיעין ומשמשת כמאמנת שחייה אומנותית של הפועל גדרות על כל מגוון הגילאים, איתם קטפה תארים רבים.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20110721144109/http://www.hava.org.il/index.php?option=com_content&view=article&id=59&Itemid=106 המרכז למצוינות בספורט]
*
* [https://web.archive.org/web/20131015073715/http://isa.one.co.il/General/Announce.aspx?siteID=8&id=3400 ניצחון לבנות מכבי קרית-היובל ירושלים בשחייה אומנותית] 11 בדצמבר 2004

קטגוריה:שחייניות צורניות ישראליות
קטגוריה:בוגרות חוות הנוער הציוני
קטגוריה:בוגרי חוות הנוער הציוני
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1989
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
ניקולה ריבארוב

נִיקוֹלָה אִילִיֶיב רִיבָּארוֹב (בבולגרית: Никола Илиев Рибаров; 1 במאי 1859, רוסצ'וק, האימפריה העות'מאנית – 5 בפברואר 1927, סופיה, ממלכת בולגריה), היה גנרל בולגרי שפיקד על אוגדת הרגלים השלישית – "בלקן" במהלך קרב דוברו פולה במסגרת החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה.

==ראשית הקריירה==
ניקולה ריבארוב נולד ברוסצ'וק למשפחת סוחרים מהמעמד הבינוני. הוא לחם במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) במסגרת מיליציית המתנדבים הבולגרית האופלצ'נצי. ב-1880 סיים את האקדמיה הצבאית הבולגרית בסופיה. במהלך מלחמת בולגריה סרביה (1885) שירת בגדוד הרגלים ה-9 והשתתף בכיבוש העיר פירוט. בהמשך השתתף בקורס קצינים של הצבא הבולגרי וב-30 באוגוסט 1888 הוסמך לקצונה והוצב בגדוד רגלים בדרגת סגן. ב-1901 סיים קורס מפקדי גדודים של הצבא הבולגרי. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה מונה למפקד אוגדת הרגלים השלישית – "בלקן" ולחם עימה גם במהלך מלחמת הבלקן השנייה.

==מלחמת העולם הראשונה ואחריתו==
באוקטובר 1915 עם כניסת בולגריה למלחמת העולם הראשונה לצד מעצמות המרכז פיקד על אוגדתו במהלך המערכה על סרביה ונטל חלק בכיבוש קוסובו. ב-20 במאי 1917 העולה לדרגת גנרל-לויטננט והשתתף בקרבות החזית המקדונית, תוך שאוגדתו נספחת לארמייה ה-11 הגרמנית בפיקודו של קונו פון שטויבן. ב-15 בספטמבר 1915 הובסו כוחות האוגדה ה-2 בקרב דוברו פולה וחלקם נטשו את החזית ופתחו במרד כנגד המלך פרדיננד הראשון. בעקבות הקו נפרצו קווי החזית ובולגריה נאלצה לבקש שביתת נשק. על ריבארוב הוטלה אחריות פיקודית לתוצאות הקרב. ב-1919 פרש מהצבא בעקבות חוזה ניי. בניגוד למפקדים אחרים ממלחמת העולם, שמו של ריבארוב לא הונצח והוא הלך לעולמו ב-1927 בסופיה והוא בן 68 שנים.

==ראו גם==
* בולגריה במלחמת העולם הראשונה

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי צבא בולגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סרביה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרלים בולגרים
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:ילידי 1859

קטגוריה:נפטרים ב-1927
אפולה אדל

אפולה אדימה בטה אדל (בצרפתית: Apoula Edima Bete Edel, בארמנית: Ապոուլա Էդիմա Էդել Բետե; נולד ב-17 ביוני 1986) הוא כדורגלן עבר קמרוני-ארמני ששיחק בעמדת השוער.

==קריירה==
אדל נולד ביאונדה, בירת קמרון. ב-2002 עבר לקבוצת פיוניק ירוואן מארמניה וכעבור שנתיים קיבל אזרחות ארמנית. הוא שיחק במדי הנבחרת הארמנית ורשם שש הופעות. ב-2005 עבר השוער לראפיד בוקרשט מליגת העל הרומנית, במדיה רשם תשע הופעות בשנתיים.

בעונת עבר אדל לפריז סן-ז'רמן הצרפתית והיה השוער השלישי של הקבוצה. בעונת , לאחר פציעתו של השוער הראשון גרגורי קופה, הפך אדל לשוער הראשון של הקבוצה וצבר 23 הופעות בליגה הצרפתית. בתום העונה עמד בשער הקבוצה במשחק הגמר של הגביע הצרפתי מול מונקו, וזכה בגביע עם קבוצתו לאחר ניצחון 1–0.

בעונת העפילה סן-ז'רמן לשלב הבתים של הליגה האירופית, שם ניצחה במשחק הראשון את סביליה. מספר ימים לאחר המשחק פורסם בעיתון מקומי בצרפת תחקיר לפיו אדל זייף את שמו וגילו. העיתון ("לה 10 ספורט") טען ששמו האמיתי של הקמרוני הוא אמברוז בייאמה ושגילו האותנטי הוא 29, מבוגר ב-5 שנים מגילו המוצהר. אופ"א קיבלה תלונה מסביליה ואילו במשטרת פריז פתחו בחקירה, אך כבר תוך שבוע הוחלט לסגור את התיק. כתוצאה מכך, התאחדות הכדורגל האירופית דחתה את הטענות וזיכתה את הצרפתים ואת השוער. בתום העונה שוחרר אדל מהקבוצה.

בתחילת עונת 2011/2012 הגיע אדל לישראל וחתם על חוזה לשנתיים בהפועל תל אביב. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע המדינה, לאחר שפתח בהרכב בניצחון 2–1 על מכבי חיפה במשחק הגמר. במשחקו האחרון בקבוצה כבש שער בפנדל בדרבי מול מכבי תל אביב. לאחר שנתיים בהפועל תל אביב הסתיים חוזהו של אדל ביוני 2013, והוא עזב את הקבוצה.

ב-24 באוגוסט 2014, לאחר יותר משנה שלא שיחק, חתם אדל בקבוצת אתלטיקו קולקטה ההודית, ועמה זכה באליפות הראשונה של ליגת ה-ISL ההודית, בעונה מקוצרת שנמשכה מאוקטובר עד דצמבר.

ב-14 בינואר 2015 חזר אדל להפועל תל אביב, וחתם בקבוצה עד תום העונה. למחרת כבר פתח בהרכב הקבוצה בניצחון 2–1 על הפועל ראשון לציון במסגרת גביע המדינה. אדל הספיק להשתתף רק בשמונה משחקי ליגה, בנוסף לשני משחקים בגביע המדינה, אך ב-7 במרץ נפצע וסיים את דרכו במועדון.

ב-26 ביוני 2015 חתם אדל בקבוצת צ'נאיין מליגת העל ההודית, וזכה עמה באליפות. באוגוסט 2016 חתם בקבוצה ההודית פונה סיטי, ולאחר מספר חודשים עזב את המועדון ופרש ממשחק פעיל.

==תארים==
;פריז סן-ז'רמן
* הגביע הצרפתי: 2009/2010

;הפועל תל אביב
* גביע המדינה: 2011/2012

;אתלטיקו קולקטה
* אליפות הסופר ליג ההודית: 2014

;צ'נאיין
* אליפות הסופר ליג ההודית: 2015

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים קמרונים
קטגוריה:כדורגלנים ארמנים
קטגוריה:שוערי כדורגל קמרונים
קטגוריה:שוערי כדורגל ארמנים
קטגוריה:יאונדה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פיוניק ירוואן
קטגוריה:כדורגלני ראפיד בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו קולקטה
קטגוריה:כדורגלני צ'נאיין
קטגוריה:כדורגלני פונה סיטי
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים קמרונים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים קמרונים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים קמרונים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בהודו
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:קמרונים שנולדו ב-1986
קטגוריה:ארמנים שנולדו ב-1986
אמפיקוליאס

אמפיקוליאס (שם מדעי: Amphicoelias, מבוטא באנגלית: אמפיצליאס) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד ממשפחת הדיפלודוקיים, שהתגלה בשנת 1877 בקולורדו, ארצות הברית. לאמפיקוליאס יש שלושה מינים מוכרים:
* A. altus נתגלה בדצמבר 1877, תואר לראשונה ב 1878
* A. fragillimus נתגלה בדצמבר 1877, תואר לראשונה ב 1878 הוכרז כמין לא תקף ב-2015
* A. brontodiplodocus נתגלה בשנת 2010

האמפיקוליאס היה זאורופוד דיפלודוקי טיפוסי: היה לו צוואר ענקי וגמיש, ראש כמו לסופרזאורוס, זנב ארוך, גוף גדול, ורגליים חזקות ובעלות חמש אצבעות. שיניו היו חזקות ודמויות וו, הם היו קבועות בלסתות דומות מעט ללסתות של הסופרזאורוס. עיניו היו גדולות וממוקמות מאחורי הלסתות.

מן המין Amphicoelias fragillimus התגלו רק כמה עצמות מאובנות על ידי אדוארד דרינקר קופ. שרידי המאובן אבדו זמן מה לאחר שנחקר בשנות השבעים של המאה ה-19, ונותרו רק רישומים וציורים שלהם. קופ העריך שמין זה הגיע לאורך של עד ומשקל של למעלה מ-100 טון. עם זאת, בגלל המחסור במאובנים יש מחלוקת על תקפותו של מין זה ועל הערכות גודלו. מחקר שנערך ב-2015 מצא שהערכותיו של קופ היו שגויות ומוגזמות יתר על המידה, וכן שהמין A. fragillimus הוא למעשה פשוט פרט גדול של דיפלודוקוס. ב-2018 פרסם קנת' קרפנטר מאמר ובו טען ש-Amphicoelias fragillimus הוא דיפלודוקסיד אלא ראבאכיוזאור, וסיווג אותו תחת סוג טקסונומי חדש: Maraapunisaurus - מאראפוניזאורוס. הוא השתמש במין אחר של ראבאכיוזאור כדי להעריך את גודלו ומצא שאורכו של מאראפוניזאורוס היה "רק" 30.3 מטר.

המין השני בסוג זה הוא A. altus שממדיו דומים לשל דיפלודוקוס ואורך גופו כ-25 מטר.

המין השלישי הוא A. brontodiplodocus, שהתגלה בשנת 2010, וממדי גופו דומים לאלו של האפטוזאורוס (כ-21 מטרים).

משערים שכאוכלי צמחים אחרים באותה תקופה, האמפיקוליאס חי בעדרים. כמויות המזון שהחיה צרכה לא אפשרה קיומם של עדרים גדולים.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Amphicoelias 1892 Dahlgren.jpg|איור משנת 1892
קובץ:Human-amphicoelias size comparison.png|השוואת גודל של אדם ל-A. fragillimus
קובץ:Amphicoelias bones1.jpg|איור של המאובנים היחידים שנמצאו של A. fragillimus
קובץ:Amphicoelias MProArt.jpg|שחזור תלת ממדי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1878
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד דרינקר קופ
קטגוריה:דיפלודוקיים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו ביורה עליון באמריקה הצפונית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1878
משה נאור

משה נאור (נולד ב-9 במאי 1971) הוא מנהלו האמנותי של תיאטרון חיפה משנת 2008 ובמאי תיאטרון, בוגר הסטודיו למשחק ניסן נתיב.

==עבודותיו בתיאטרון==
בתיאטרון חיפה: "שעה של שקט" מאת פלוריאן זלר (בשיתוף תיאטרון בית ליסין), "גיבור הלובי" מאת קנת' לונרגן, "החייל האמיץ שווייק" מאת ירוסלב האשק (בשיתוף תיאטרון הבימה), "שיגעון באופרה" מאת קן לודוויג (בשיתוף תיאטרון הקאמרי), "גזע" מאת דייוויד מאמט, "אנשים קשים" מאת יוסף בר-יוסף, "איזראל ז'ורנאל" מאת רוני סיני, "כולם היו בניי" מאת ארתור מילר (בשיתוף תיאטרון הקאמרי), "מי דואג לילד", מחזה לשחקנים ולתזמורת מאת טום סטופארד, "משפחת ישראלי" מאת בעז גאון, "סוחרי הגומי" מאת חנוך לוין (פרס התיאטרון 2006 – חידוש השנה), "הצמא והרעב" מאת אז'ן יונסקו, "המקום ממנו באתי" מאת דייוויד מאמט, "ימי שלישי עם מורי" על פי מיטש אלבום (בשיתוף תיאטרון הקאמרי). בשנת 2017 מביים את ההצגה "על מי ועל מה" מאת איאד אקטאר (זוכה פרס פוליצר), בתיאטרון חיפה, בהשתתפות: אלמה דישי, איציק כהן, יסמין עיון ומיכאל מושונוב. בשנת 2022 מביים את ההצגה "צניחה חופשית" בכיכובן של לאורה ריבלין וציפי שביט.

בתיאטרון הבימה: "הזוג המוזר" מאת ניל סיימון, "נודניק" מאת פרנסיס וובר.

בתיאטרון בית ליסין: "דברים שאני יודעת" מאת אנדרו בובל (בשיתוף עם תיאטרון חיפה).

בתיאטרון הקאמרי: שמו הולך לפניו (זכה בפרס התיאטרון 2008 – קומדיית השנה) מאת אפרים קישון (בשיתוף תיאטרון חיפה), "הכתובה" מאת אפרים קישון (פרס מיוחד על בימוי ע"ש יוסף מילוא), "שמנה" מאת ניל לאביוט.

בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער: "הלילה הזה" מאת דפנה אנגל (פרס הצגת השנה לנוער 2007). "תום – כמה סיבות לחיות" תיאטרונטו 2006. בתיאטרון צוותא: "פחד קהל" כתיבה ובימוי, "ג'ונגול" מאת בעז גאון. "מחזמר" כתיבה ובימוי בסטודיו למשחק ניסן נתיב תל אביב. "ערס פואטי" כתיבה ובימוי בסטודיו למשחק ניסן נתיב ירושלים.

לקח חלק בתיאטרון צה"ל.

ב-2016 שיחק בסרט "לב שקט מאוד" של איתן ענר.

משה נאור היה נשוי לשחקנית שירי נדב-נאור ואב לעלי, ליבי וריף. מתגורר בתל אביב. אחיו הצעיר של השחקן יגאל נאור (במקור: יגאל סלחיאני).

==פרסים==
*כולם היו בני – פרס התיאטרון הישראלי להצגה המתורגמת הטובה ביותר (תיאטרון חיפה בשיתוף עם תיאטרון הקאמרי)
*שמו הולך לפניו – פרס התיאטרון הישראלי לקומדיית השנה (תיאטרון חיפה בשיתוף עם תיאטרון הקאמרי)
*הכתובה – פרס מיוחד על בימוי ע"ש יוסף מילוא (תיאטרון הקאמרי)
*הלילה הזה – פרס הצגת השנה לילדים ונוער (תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער)
*סוחרי הגומי – פרס התיאטרון הישראלי להעלאה מחודשת של מחזה (תיאטרון חיפה)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

נאור, משה
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
ליגת החובבים הארצית ע"ש אבי כהן

ליגת החובבים הארצית ע"ש אבי כהן הידועה רשמית בשם אליפות משרד התרבות והספורט ע"ש אבי כהן, היא טורניר כדורגל המכיל כ-180 קבוצות ומחולקת לארבעה מחוזות. הליגה הוקמה ביוני 2011, כללה בעונה הראשונה כ-150 קבוצות, ויצאה לדרך ביולי אותה שנה. האליפות מנוהלת על ידי משרד הספורט והתרבות ומדינת הכדורגל (ארגון מלכ"ר לקבוצות חובבניות).

הליגה נקראת על שמו של הכדורגלן אבי כהן, שהיה קפטן מכבי תל אביב ונבחרת ישראל בכדורגל, ושיחק גם בקבוצת ליברפול האנגלית, שהייתה אלופת אנגליה ואלופת אירופה, ונהרג בתאונת אופנוע.

הליגה נערכת מדי שנה בחודשי הקיץ.

==היסטוריה==
אליפות משרד התרבות והספורט 2011 ע"ש אבי כהן (על שם כדורגלן העבר אבי כהן שנפטר באותה שנה) נפתחה ב-17 ביולי 2011 והסתיימה ב-11 באוגוסט. הליגה חולקה לארבעת המחוזות העיקריים: ירושלים, תל אביב, חיפה ובאר שבע. באליפות השתתפו 128 קבוצות, והיא זכתה לתהודה בתקשורת הספורט ובקרב שחקני הכדורגל החובבים בישראל. שנה לאחר מכן האליפות צמחה ל-154 קבוצות וזכתה אף היא לחשיפה תקשורתית רחבה. ב-2014 הטורניר כבר כלל 200 קבוצות, ובנוסף כלל 2 טורנירים נפרדים לנוער ולבוגרים. ב-2015 לא התקיים עקב לוחות זמנים וטורנירים אחרים. ב-2016 חזר הטורניר להתקיים.
בשנת 2018 האליפות נערכה בפעם השביעית ברציפות, ומספר הקבוצות המשתתפות גדל ל-182 קבוצות מכל האזורים. ב-2019 התקיימה הליגה ב-2 טורנירים נפרדים ל-6X6 ול-7X7. ב-2020 לא התקיימה תחרות עקב התפרצות מגפת הקורונה העולמית.

==שיטת משחקים==
הליגה נפתחת במשחקי מוקדמות אזוריים, המרוכזים בשלב הבתים (שייערך בנשר, קריית שלום, בית וגן ובבאר שבע). הקבוצות מחולקות לבתים בני 4 קבוצות (מרכז) או 6 קבוצות (שאר המחוזות). שתי הראשונות מכל בית עולות לשלבי הגמר המחוזיים.

הגמרים מחוזיים, נערכים בשלב הבתים השני, כאשר הקבוצות משובצות על לפי מיקומן בשלב הבתים לשלב בתים נוסף בן 3–4 קבוצות ממנו עולה קבוצה אחת מכל בית. לאחר מכן נערך חצי הגמר הארצי שכולל 18 קבוצות מ-4 מחוזות שמחולקות ל-3 טורנירים בני 6 קבוצות. כל שתי הקבוצות הראשונות מכל טורניר עולות לטורניר הגמר.

טורניר הגמר הארצי הוא בית גמר בן 6–8 קבוצות שנערך במעמד שר התרבות והספורט, משפחתו של אבי כהן ואחרים.

== אלופות הליגה ==
{| class="wikitable"
! colspan="3" |אליפות משרד התרבות והספורט ע"ש אבי כהן
|-
!שנה
!זוכה
!סגנית
|-
|2011
|מסעדת הודו הקטנה
|viva locos
|-
|2012
|F.C. ashdod
|Master Mix
|-
|2013
|דור אלון
|הפרויקט של סימו
|-
|2014
|הפרויקט של סימו
|F.C. wolves
|-
|2015
| colspan="2" |לא התקיימה
|-
|2016
|הגלבוע ביל"ו
|פטישי הפריפריה
|-
|2017
|מתנות
|העגלות מילואים
|-
|2018
|המקסיקני
|כוכבי דוזף
|}
{| class="wikitable"
! colspan="9" |אליפות משרד התרבות והספורט ע"ש אבי כהן
|-
! rowspan="2" |שנה
! colspan="2" |אליפות 7X7
! rowspan="3" |
! colspan="2" |אליפות 6X6
! rowspan="3" |
! colspan="2" |אליפות 5X5
|-
!זוכה
!סגנית
!זוכה
!סגנית
!זוכה
!סגנית
|-
|2019
|הפועל קטלוניה
|מ.ס. מנדלבאום
|און גל
|המקסיקני
| colspan="2" |לא התקיים
|-
|2020
| colspan="8" rowspan="2" |לא התקיימה עקב הקורונה
|-
|2021
|-
|2022
|המקסיקני
|F.C. Amidar
!
|המקסיקני
|חדד אברהם 
בדק בית 2000-אשבול
!
|המקסיקני
|רומא
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.football-state.com/ מדינת הכדורגל]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:2011 בישראל: כדורגל
קטגוריה:ליגות כדורגל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל לא פעילות
When the Sun Goes Down

When the Sun Goes Down (בעברית: כשהשמש שוקעת) הוא אלבומה השלישי והאחרון של סלינה גומז & הסצנה. האלבום יצא לאור ב-21 ביוני 2011, דרך חברת התקליטים הוליווד רקורדס.
האלבום בעל שלושה סינגלים מובילים "Love You like a Love Song" "Who Says" ו-"Hit the Lights".
האלבום זכה לשבחים רבים, ממוצע הביקורות הוא 4–5 כוכבים.

== רשימת הרצועות ==
הקרדיטים נלקחו מהערות האלבום

== מיקום האלבום ושיריו במצעד ה-billboard ==
השיר "Who Says" הגיע למקום 21 במצעד האמריקאי בילבורד הוט 100 והיה מקום ראשון במצעד המועדונים. השיר מכר למעלה משני מיליון עותקים בארצות הברית והגיע לפלטינה ×3 והגיע גם לפלטינה באוסטרליה ונורווגיה.

השיר "Love You like a Love Song" ביציאתו הגיע למקום 74 ושבוע למחרת קפץ 39 מקומות (זה אומר שהוא הגיע למקום 35) ובשיאו הגיע למקום 22 במצעד האמריקאי בילבורד הוט 100 והגיע למקום הראשון במצעד המועדונים גם כן. השיר מכר למעלה מ-2.5 מיליון עותקים בארצות הברית והגיע לפלטינה ×4 והגיע גם לפלטינה בנורווגיה ולזהב באוסטרליה ושוודיה.

האלבום "When the Sun Goes Down" הגיע למקום השלישי במצעד האלבומים האמריקאי בילבורד 200 והגיע למכירות של זהב בארצות הברית ופולין והגיע למעמד זהב בעוד מספר מדינות ובקנדה הגיע לפלטינה.

== תארים ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תואר
!עותקים
|-
|ארצות הברית
|זהב<ref></ref>
|707,000
|-
|ברזיל
|זהב<ref></ref>
|20,000
|-
|בריטניה
|כסף<ref></ref>
|60,000
|-
|פולין
|זהב<ref></ref>
|10,000
|-
|קנדה
|פלטינה<ref></ref>
|80,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2011
קטגוריה:אלבומי סלינה גומז & הסצנה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי גרג קורסטין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דרימלאב
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טובי גד
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי רוק מאפיה
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני ההקלטות של וסטלייק
קטגוריה:אלבומי כסף בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי זהב בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה בקנדה
קטגוריה:אלבומי חברת הוליווד רקורדס
Gewehr 41

רובה Gewehr 41 הוא רובה חצי-אוטומטי שפותח בגרמניה הנאצית ושירת את הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה בשנים 1941-1945.

כבר בשנת 1940 היה ברור שרובה חצי-אוטומטי בעל קצב אש מהיר יותר מאשר רובה בריחי, היה הכרחי, על מנת לשפר את היעילות והקטלניות של חיל הרגלים. הוורמכט הוציא מכרז ובו מפרט תכונות למספר מפתחי נשק, והחברות מאוזר ווולתר הגישו אב-טיפוסים שהיו מאוד דומים. ברם, מספר מגבלות הוטלו על התכנון:
* מנגנון הטעינה לא יכלול חורים שיפלטו גז ויקדחו אל הקנה.
* הרובה לא יכלול חלקים חיצוניים נעים.
* ובמקרה שמנגנון הטעינה האוטומטית נכשל יהיה אפשר לטעון ולדרוך את הרובה ידנית, כמו ברובה בריחי.
שני הדגמים השתמשו, לכן, במנגנון הידוע בשם "Bang" (על שם מפתחו הדני Søren H. Bang). במנגנון זה, גזים שנוצרים מהירי נלכדים בלוע בחרוט טבעתי, שבתורו משך מוט-בוכנה ארוך שפתח את המכנס וטען מחדש את הרובה. מנגנון זה מנוגד למנגנון הנפוץ יותר של מנגנונים מופעלי-גז, שבהם הגזים שנפלטים מהקנה, דוחפים אחורה את הבוכנה כדי לפתוח את המכנס. שני התכנונים כללו מחסנית פנימית בת 10 כדורים, שהוטענה על ידי הרצועות ששימשו ב-Karabiner 98k עם תחמושת המאוזר 7.92x57mm. כתוצאה מכך, הטעינה הפכה ליחסית איטית.

הדגם של מאוזר, , נכשל. רק 6,673 יחידות שלו יוצרו לפני שהייצור הופסק, ומתוכם 1,673 הוחזרו לאחר שהתגו כבלתי-שמישים. הדגם של וולתר, , דמה בהופעתו ל-Gewehr 43. רוב חלקי המתכת ברובה זה היו מפלדה, ומספר רובים, בעיקר אלה המאוחרים יותר, השתמשו במתפסים מבקליט (סוג של פלסטיק מוקדם). הדגם של וולתר היה מוצלח יותר מאחר שהמפתחים התעלמו משתי הדרישות האחרונות שבמפרט שהגיש הצבא הגרמני. גם רובים אלה, ביחד עם ה-, סבלו מכשלים במנגנון הגז. כשלים אלה נבעו מהתכנון המורכב יתר על המידה של מערכת לכידת הגז שבלוע שנשחק בקורוזיה עקב השימוש במלחים בתחלים (primers) של התחמושת. מרכב הלוע כלל הרבה חלקים עדינים והיה קשה לשמרו נקי, לפרק ולהרכיב מחדש בתנאי שדה. בשנת 1943 רובה זה תוכנן מחדש ונהפך ל-Gewehr 43 שמשתמש במנגנון גז שדומה יותר ל-SVT-40, וכן מוזן על ידי מחסנית נתיקה.

רובי ה- יוצרו בשני מפעלים: וולתר ב"צלה מהליס" ו"ברלין לובקר". רובי וולתר נושאים את הקוד AC ואת תו התקן WaA359 בעוד שרובי BLM של מאוזר נושאים את הקוד DUV ואת תו התקן WaA214. רובים אלה יחסית נדירים, ולכן שווים הרבה בשוק האספנות. מקורות שונים מעריכים שנוצרו בין 40,000 ל-145,000 רובים כאלה, אך רובים אלה גילו קצב שחיקה מהיר בחזית המזרחית.

בסופו של דבר, רובים אלה התגלו כבעייתיים ולא יעילים, והוחלפו ב-Gewehr 43.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נשק קל גרמני במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:רובים חצי-אוטומטים