OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הוצאת שם רע

הוצאת שם רע היא מושג הלכתי להפצת שקרים על אדם אחר כדי להכפישו. הדוגמה בתורה למוציא שם רע היא אדם שמוציא שם רע על אשתו שזינתה בין האירוסין לנישואין, ועונשו לפצות את חמיו במאה שקלי כסף, ובנוסף נאסר עליו לגרש את אשתו כל ימיו.

יש להבחין בין איסור הוצאת שם רע, הנוגע לפרסום דברי שקר, לאיסור לשון הרע, הנוגע לפרסום אמת על אדם במטרה להשפילו. בנוסף לאלו ישנו איסור "אבק לשון הרע", הנוגע לאמירת שבחים על אדם באופן שעלול לעודד אחרים לגנותו. במשפט הישראלי משמעות המושגים שונה, וחוק איסור לשון הרע עוסק למעשה בהוצאת שם רע.

== המקור בתורה ==
המושג מופיע בתורה בקשר לאדם שהוציא שם רע על אשתו, בטענה שבעודה נערה המאורסה לו, כלומר לאחר שכבר קידש אותה, נבעלה לאדם אחר. כשמתברר השקר, העונש הוא תשלום של מאה כסף לאבי הנערה, וכן לא יכול יותר הבעל לגרשה כל ימיו. אם מתברר כי אמת דיבר, ואכן היא זינתה בין ארוסיה לנישואיה, דינה בסקילה על פתח בית אביה. אם התברר שזינתה לאחר הנישואין ולפני הבעילה הראשונה לבעלה - גם אז דינה בסקילה, על אף שבאופן רגיל העונש על זנות לאחר הנישואין הוא חנק, ולכן דין זה מוגדר כחידוש.

ההרחבה למושג זה נמצאת כבר במסכת ערכין, שם נכתב: הגמרא מרחיבה אם כן את המושג להוצאת שם רע כללית על כל אדם ובכל הקשר והעונש על כך הוא צרעת (בדומה ללשון הרע). בהקשר הזה מופיע המושג הוצאת שם רע גם בספרי הראשונים והאחרונים.

== עונשו של מוציא שם רע ==
לפי דין תורה, עונשו של מוציא שם רע הוא תשלום קנס, שנאמר: . בעונש זה נענש המוציא שם רע בידי אדם, כלומר בידי בית דין. בידי שמים עונשו של המוציא שם רע, חמור יותר והוא חייב מיתה.
בתורה ישנה התייחסות למוציא שם רע רק בהקשר לנערה ובטענת אי מציאת בתולים, אולם דינו מוציא שם רע על חבירו לא התבאר במקרא.

הרב ישראל איסרלן לומד דין מוציא שם רע, מדינו של המבייש את חבירו, שרבי יוסי בר אבין בתלמוד פטרו מעונש עם כל זאת ישנה דעה רווחת בפוסקים שיש לבית דין כח להעניש את המוציא שם רע על חבירו, עונש זה מסור בידי הדיינים. המקור לדין זה הוא הנאמר בתלמוד לפי הסברו של הרא"ש התלמוד לא התכוון בדווקא לעונשים אלו אלא העונש מסור לדיין. דברי הרא"ש נפסקו בספרי ההלכה.

==סליחה למוציא שם רע==
הוצאת שם רע נחשבת לאחת העבירות החמורות שבין אדם לחברו עד כדי כך שעל אף שביהדות הגישה כלפי אדם המביע חרטה על מעשיו סלחנית והנעלב נדרש למחול על עלבונו, בהוצאת שם רע לא קיימת דרישה זו והנעלב רשאי שלא למחול למוציא השם הרע. התלמוד הירושלמי קובע: "ומניין שלא יהא המוחל אכזרי [מלמחול] וכו' א"ר ייסה הדא דתימר (זה שתאמר [שצריך למחול]) שלא הוציא לו שם רע, אבל הוציא לו שם רע אין לו מחילה עולמית".

כמו כן, קיים חרם קדמונים מיוחד על הוצאת שם רע על מת.

על חומרת עוון זה נכתב בתוספתא מקל וחומר מעונשם של חטא המרגלים שעליהם נאמר: :

רבנו יונה בספרו שערי תשובה מוסיף כי המוציא שם רע בענייני פגם משפחה, למרות שמת, אין לו כפרה לעולם, כיוון שלא פגם רק באדם החי שיכול למחול לו, אלא גם בהוריו והורי הוריו שכבר אינם בחיים.

== ראו גם ==
* חוק איסור לשון הרע
* דיני לשון הרע בחוקי מדינת ישראל
* חפץ חיים
* אונאת דברים

== לקריאה נוספת ==
* [http://olamot.net/shiur/הוצאת-דיבה הוצאת דיבה], באתר עולמות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:לשון הרע
קטגוריה:חידוש
קטגוריה:מצוות לא תעשה
קטגוריה:פרשת כי תצא
קטגוריה:מניין מצוות שמירת הלשון לפי החפץ חיים
קטגוריה:בתולים
יפעת נץ

יפעת נץ (נולדה ברחובות ב-3 במרץ 1971) היא בסיסטית ישראלית, הידועה בעיקר כחברת להקת "המכשפות".

לאחר הפסקה של מספר שנים, היא חזרה להופיע ב-28 באוגוסט 2007 בהופעת הסולו הראשונה שלה בקריירה עם שירים שאותם כתבה והלחינה בעצמה. בהופעתה שרה יפעת על אהבות, אכזבות ואובדן. ההופעה כוללת גם טקסט שאמה רותי שנפטרה ב-2004 כתבה, הנקרא "אותך אני רואה".

בשנת 2019 הייתה נץ מהיוזמות והמארגנות של פסטיבל "אישה אישה אישה" ("פסטיבל לסבי, לנשים בלבד, כולל נשים דתיות, עם הכוחות של הרוק הנשי בישראל").

== חייה האישיים ==
נץ היא אחותו הקטנה של הגיטריסט ארז נץ.

נץ היא לסבית מוצהרת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:המכשפות
קטגוריה:גיטריסטיות ישראליות
קטגוריה:בסיסטים ישראלים
קטגוריה:בסיסטיות ישראליות
קטגוריה:זמרים להט"בים ישראלים
קטגוריה:להט"ביות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
מריו קפקי

מריו קפקי (איטלקית: Mario Capecchi; נולד ב-6 באוקטובר 1937) הוא גנטיקאי אמריקאי יליד איטליה אשר זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה לשנת 2007. קפקי הוא פרופסור לגנטיקה אנושית וביולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת יוטה.

== חייו ==
מריו רנאטו קפקי נולד בעיר ורונה באיטליה ללוצ'יאנו קפקי, קצין בחיל האוויר האיטלקי, וללוסי במברג, משוררת ילידת ארצות הברית שהייתה חברה בארגון אנטי-פשיסטי והתנגדות לנאצים. הוריו לא נישאו זה לזה ולא חיו ביחד. במהלך מלחמת העולם השנייה נעצרה אימו ונשלחה למחנה הריכוז דכאו (או מקום אחר סמוך למינכן). טרם מאסרה מסרה את רכושה ואת בנה מריו למשפחת איכרים ליד בולצנו במטרה שיגדלוהו. כעבור כשנה אזל הכסף והמשפחה שלחה את מריו בן הארבע וחצי להתמודד לבד עם העולם. במהלך ארבע השנים הבאות הצליח לשרוד ברחובות כחלק מכנופיית ילדים שגנבו על מנת לאכול. קפקי כמעט מת מתת-תזונה. אימו, ששוחררה מדכאו, הקדישה למעלה משנה בחיפושים אחריו ולבסוף מצאה אותו קודח (לפי אחת הגרסאות מטיפוס) בבית חולים ברג'ו אמיליה. הם עברו לרומא ואחרי תקופה קצרה דודו אדוארד במברג מימן את נסיעתם לארצות הברית, שם השתקעו בפנסילבניה.

קפקי סיים לימודי תואר ראשון בכימיה ופיזיקה באנטיוק קולג' באוהיו בשנת 1961. הוא המשיך לימודי באוניברסיטת הרווארד וסיים דוקטורט בביופיזיקה בשנת 1967. מנחהו בעבודת התזה לתואר היה ג'יימס ווטסון. בשנת 1969 מונה למרצה במחלקה לביוכימיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. הוא קודם לדרגת מרצה בכיר בשנת 1971. בשנת 1973 הוא הצטרף לסגל ההוראה באוניברסיטת יוטה. מאז 1988 קפקי הוא גם חוקר במכון הרפואי ע"ש הווארד יוז. הוא חבר באקדמיה הלאומית למדעים.

קפקי התפרסם בזכות מחקרו הראשוני על התמקדות בגנים מסומנים בתאי גזע שהופקו מעוברי עכברים. מחקריו הקימו את היסודות לפיתוח טכנולוגיות ליצירת אורגניזמים בעלי שינויים גנטיים וכן שיבוט. עבודתו הגיעה לידי בשלות בזכות עבודתם של מרטין אוואנס ואוליבר סמיתיס על "עכבר הנוקאואט" (Knockout Mouse). על מחקרים אלו זכה בפרס קיוטו ב-1994, בפרס וולף ברפואה לשנת 2002/3 יחד עם אוליביר סמיתיס, ולשלושתם הוענק פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה לשנת 2007.

לאחר שפורסם שזכה בפרס נובל, טענה אישה אוסטרית שהוא אחיה-למחצה, אותו לא ראתה מאז מלחמת העולם השנייה [http://www.iol.co.za/index.php?from=rss_A%20Step%20Beyond&set_id=1&click_id=29&art_id=nw20071021220337211C236759]. השניים נפגשו והסתבר שהיא נולדה לאימו מאב אחר ונמסרה לאימוץ

==קישורים חיצוניים==

* [http://healthcare.utah.edu/capecchi/ מריו קפקי] באתר אוניברסיטת יוטה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס וולף לרפואה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:זוכי פרס נובל איטלקים
קטגוריה:זוכי פרס אלי לילי
קטגוריה:קווייקרים
קטגוריה:איטלקים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת יוטה
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס קיוטו
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:בוגרי מכללת אנטיוק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת יוטה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:זוכי פרס מאסרי
קטגוריה:זוכי מדליית פרנקלין
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
מרטין אוונס

סר מרטין ג'ון אוונס (באנגלית: Sir Martin John Evans; נולד ב-1 בינואר 1941) הוא מדען בריטי אשר לזכותו עומדת תגלית תאי הגזע העובריים בשנת 1981 וכן תרומתו לפיתוח "עכבר הנוקאאוט" (Knockout Mouse) והטכנולוגיה הנלווית של התכווננות לגנים. הוא הוכרז כזוכה פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה לשנת 2007 בזכות מחקרו על התכווננות לגנים בעכברים, יחד עם מריו קפקי ואוליבר סמיתיס.

אוונס הוא בוגר כריסט קולג' באוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1963. הוא סיים את עבודת הדוקטורט באוניברסיטת לונדון בשנת 1969. בין השנים 1969–1978 הוא עבד במחלקה לאנטומיה ואמבריולוגיה באוניברסיטת קולג' לונדון. בין השנים 1978–1999 הוא עבד במחלקה לגנטיקה באוניברסיטת קיימברידג'. מאז שנת 1999 ועד היום הוא פרופסור לגנטיקה של יונקים וראש בית הספר למדעי החיים באוניברסיטת קרדיף.

בשנת 2004 קיבל מרטין אוונס אות אבירות ממלכת בריטניה על תרומתו למדעי הרפואה. בשנת 2009 העניקה לו החברה המלכותית את מדליית קופלי.

נכון ל-2018 הוא נשיא אוניברסיטת קארדיף.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.cardiff.ac.uk/news/articles/knight-bachelor.html מרטין אוונס באתר אוניברסיטת קרדיף]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:זוכי פרס נובל בריטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קארדיף
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת לונדון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1941
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
OLED

צג OLED בגודל 3.8 ס"מ
OLED (באנגלית: ראשי תיבות של Organic Light-Emitting Diode) היא דיודה פולטת אור המבוססת על חומר אורגני. 

OLED (Organic LED) בנוי מחומר אורגני הפולט אור כאשר עובר דרכו זרם חשמלי. החומר מודפס בתהליך מיוחד על שכבה דקה של חומר פולימרי. השימוש העיקרי ב-OLED הוא לבניית צגים דקים. בניגוד לצגי LCD, אין צורך בתאורה אחורית ולכן צריכת החשמל נמוכה יותר. לצגים המבוססים על טכנולוגיה זו פוטנציאל להיות דקים יותר מאשר צגי LCD או פלזמה.

כדי לייצר צג OLED, מדפיסים שתי שכבות דקיקות של חומרים אורגניים פולימריים מוליכי חשמל בין שני לוחות מוליכים דקים (אנודה וקתודה). האנודה עשויה לרוב תחמוצת אינדיום ובדיל שקופה. כאשר מופעל מתח נמוך יוצרת הקתודה (המורכבת מחומרים כגון אלומיניום) זרם העובר דרך שכבת הפולימר לאנודה ומביא לפליטת אור. 

על אף שטכנולוגיית ה-OLED מאפשרת לייצר צגים שקופים, דקים, גמישים וחסכוניים, שהם בהירים וברורים מאוד, החיסרון העיקרי שלה היא העמידות הנמוכה יחסית לאורך זמן של החומרים האורגניים לעומת צגי LCD. 

צגים בטכנולוגיית OLED נמצאים בשימוש בטלפונים חכמים ונגני מוזיקה. באוקטובר 2007 הציגה לראשונה סוני, חלוצת ה-OLED, מסכי טלוויזיה המבוססים על OLED, בתערוכת האלקטרוניקה Ceatec ביפן. יחס הניגודיות בצגים החדשים הוא אחד למיליון. עם זאת, תוחלת חיי הצג אינה מרשימה (כ-30,000 שעות, לעומת 60,000 - 100,000 שעות במסכי הפלזמה וה-LCD). עם זאת, טושיבה ופנסוניק הצהירו כי הצליחו יחדיו להכפיל את אורך החיים של מסכי OLED ל-60,000 שעות, על ידי שימוש בחומר מתכתי חדש המעביר את האור באופן יעיל יותר. הדגם המסחרי הראשון היה צג של 11 אינץ' בעובי של שלושה מ"מ בלבד. למרות המחיר שהיה יקר יחסית (1,750 דולרים ביפן), נמכרו בתוך יום אחד 1200 המכשירים הראשונים שהוצאו לשוק בנובמבר 2007.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.dtown.co.il/articles/3023.html מאמר ביקורת על טלוויזיית ה-OLED הראשונה שהגיעה לישראל], ליאור קורן באתר [http://www.dtown.co.il/ DTOWN]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טכנולוגיות מסכים
קטגוריה:דיודות
קטגוריה:אלקטרואופטיקה
Samurai 7

שבעת הסמוראים (ביפנית: サムライセブン) היא סדרת אנימה יפנית בת 26 פרקים אשר הופקה לשידור על ידי אולפני האנימציה Gonzo בשנת 2004 ומבוססת על הסרט שבעת הסמוראים משנת 1954 של הבמאי אקירה קורוסאווה. הסדרה בוימה על ידי טושיפומי טאקיזאווה והמוזיקה של הסדרה הולחנה בידי קאורו וואדה ואייטצו היישי.

==עלילה==
samurai 7 מספר את סיפורו של כפר אורז, קאנה. כל שנה בעת הקציר קבוצת שודדים באה וגונבת כמעט את כל האורז שנקצר בשנה ההיא. עם הזמן השודדים נעשים יותר ויותר תובעניים, ומתחילים לקחת בנוסף לאורז גם ילדים ונשים. המנהיג הזקן של כפר קאנה מחליט שכדי להגן על הכפר יש לשכור סמוראים שיגנו עליו. לכפר אין כסף ולכן עליו למצוא סמוראים שילחמו תמורת שכר של אורז.

שלושה כפריים עוזבים את הכפר כדי לגייס סמוראים. הם נוסעים לעיר ומחפשים סמוראים שילחמו בשבילם, אחרי שהם מוצאים שבעה סמוראים ועושים בעיות בעיר, מחליטים הכפריים שצריך לחזור לקאנה כדי להכין ביצורים נגד השודדים.
הסמוראים מלמדים את הכפריים קשתות, בניית חומות ובניית בליסטרה. אחרי שהם מביסים בהצלחה את השודדים, הסמוראים מתקיפים נגד הבירה כדי להביס שליט תאב-בצע שלא מזמן עלה לשלטון כקיסר. אחרי אבדות כבדות מצד הסמוראים וכמעט-השמדתו של כפר קאנה, הבירה סוף סוף מובסת.

== שירי תמה ==
* פתיחה:"בלתי-מוגבל" הולחן בידי נאנאסה איקאווה
* סגירה:"פוהן"(תרגום:הימצאות) הולחן בידי 'Rin

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.samurai7.com האתר הרשמי של samurai 7] 

קטגוריה:שונן
קטגוריה:אנימות ומאנגות מדע בדיוני
קטגוריה:אנימות ומאנגות הרפתקאות
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-2000

קטגוריה:סדרות אנימה
בדרך לצה"ל

בדרך לצה"ל, זכרונות אלוף אבידר, הוא ספר אוטוביוגרפי של האלוף יוסף אבידר.

אבידר מתאר את הצדדים ואת האירועים הביטחוניים והמדיניים של המאורעות בארץ ישראל משנת 1925 עד סיום מלחמת העצמאות בשנת 1948 מנקודת ראות אישית, אך התפקידים הבכירים שמילא בארגון ההגנה איפשרו לו זווית ראייה מקיפה וממלכתית.

תיאור האירועים אישי ומפורט כולל שמות האנשים שנטלו חלק. תיאור פעולות קרב, אימונים, התיישבות, ההעפלה והתנגדות לשלטון המנדט הבריטי. בספר מספר תמונות בשחור ולבן וצילומי מסמכים. בספר 17 פרקים, הקדמה ותוכן עניינים. אין מפתח העניינים מפורט של שמות ואתרים. הספר כולל 315 עמודים ויצא לאור בתל אביב בכריכה קשה.

יוסף אבידר התגייס לארגון ההגנה, בו התקדם במהרה והפך לאחד מראשיו. היה פעיל בזמן המנדט הבריטי בהברחה וייצור של נשק בלתי חוקי לארגון ההגנה. במאורעות 1929 (תרפ"ט) היה מפקד העיר העתיקה של ירושלים ובהמשך מונה לתפקיד סגן מפקד העיר ירושלים.

לאחר שהחלים מפציעה החל למלא תפקידים במטה ההגנה. ניהל זמן מה את מכון איילון שהיה מפעל תת-קרקעי לייצור כדורים לנשק. אבידר פיקד על קורסים שונים של ההגנה וארגן את גדוד משמר הרכבות של הנוטרים עליו גם פיקד. שימש מפקד גליל הצפון, ראש לשכת ההדרכה במטה הכללי של ההגנה ומנהל התע"ש. היה מראשוני האלופים בצה"ל.

במקור שמו היה יוסף רוכל ועם גיוסו לצה"ל החליף את שמו מרוכל לאבידר.

== לקריאה נוספת ==
* יוסף אבידר, בדרך לצה"ל: זכרונות אלוף אבידר, הוצאת מערכות, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1970.

קטגוריה:אוטוביוגרפיות עבריות
קטגוריה:ספרי 1970
קטגוריה:ספרי זיכרונות
קטגוריה:ספרי משרד הביטחון – ההוצאה לאור
הר ריגי

בתים בכפר של ריגי
הר ריגי (Rigi) הוא הר במרכז שווייץ, השוכן בתחומי הקנטונים שוויץ ולוצרן ומהווה חלק משרשרת הרי האלפים. הר זה ידוע גם בכינויו "מלכת האלפים". 
== גאוגרפיה ==
פסגת ריגי מתנוססת לגובה של 1,797 מטר מעל לגובה פני הים ולמרגלותיו נמצאת ימת ארבעת הקנטונים.

ההר נגיש בקלות לקהל המבקרים, הודות לתחבורה ציבורית מפותחת, הודות לכך מוצעים במקום מספר אטרקציות לאורך כל עונות השנה: סקי וגלישת מזחלות וטיפוס הרים. להר מגיעה "רכבת ריגי" הבאה מהעיירות גולדאו וויצנאו, וכן באמצעות רכבל העולה מהעיירה וגיס. בשנת 1871, רכבת ההרים הראשונה של אירופה הגיעה לנקודת תצפית מדהימה זו. כיום, שתי מסילות ברזל - אחת מויצנאו ואחת מארת-גולדאו - נוסעות אל ריגי קולם ולמלון הפסגה שלה.<ref></ref> 

ההר התפרסם, בין השאר, הודות לציוריו של הצייר האנגלי ויליאם טרנר שביקר באזור בראשית המאה ה-19. טרנר בחר בריגי כנושא למספר מציוריו החשובים ביותר, ובהם: "זריחה", "הריגי הכחול" ו"אגם לורנס".

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.summitpost.org/mountain/rock/151119/rigi.html מידע ותמונות על ההר ריגי]
* [https://web.archive.org/web/20070311171928/http://www.nevasport.com/nevablogs/d/rigi-kulm/1035 תצלומים היסטוריים של אתרי ההר]

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרי האלפים
קטגוריה:אזורים ללא מכוניות
קטגוריה:לוצרן (קנטון)
קטגוריה:שוויץ (קנטון)
שילינג טנזני

השילינג (באנגלית: Shilling ובסוואהילית: Shilingi) הוא ההילך החוקי בטנזניה, מאז 1966, אז החליף את השילינג המזרח אפריקאי. סימונו לפי תקן ISO 4217 הוא TZS.

כל שילינג מתחלק ל-100 סנטים, אם כי בשל ערכו הנמוך של המטבע, לא נעשה עוד שימוש בסנטים.

המטבעות המצויים במחזור הם בערכים של 50, 100 ו-200 שילינג. השטרות הם בערכים של 500, 1,000, 2,000, 5,000 ו-10,000 שילינג. על רוב השטרות ציורים של בעלי חיים המצויים בטנזניה: תאו, אריה, קרנף ופיל. יוצא דופן הוא שטר 1,000 השילינג, הנושא את דיוקנו של אבי האומה הטנזני, ג'וליוס נייררה. השטרות אינם זהים בגודלם, וככל שערכו של השטר גבוה יותר, הוא גדול יותר.

הגוף האחראי על וויסות המטבע וייצוב ערכו הוא בנק טנזניה, אשר מטהו הראשי שוכן בעיר הגדולה במדינה, דאר א-סלאם.

==ראו גם==
* בנק טנזניה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטבעות אפריקה
קטגוריה:מטבעות
קטגוריה:טנזניה: כלכלה
חבצלות ים

Jimbacrinus bostocki - מאובן מתקופת ה[[פרם.]]
חבצלות ים (שם מדעי: Crinoidea) היא מחלקת בעלי חיים ימיים המרכיבים מהמערכת קווצי עור. היא כוללת 5 סדרות ששרדו, כולם מתת-המחלקה Articulata. עוד מספר סדרות ותת-מחלקות נכחדו.

חבצלת הים היא הקדומה מבין מחלקות קווצי העור הקיימים כיום, וחיים בה כ-620 מינים ועוד מינים מאובנים רבים, אשר התקיימו החל מהאורדוביק. היא מתאפיינת בפה פתוח כלפי מעלה, בניגוד לשאר קווצי העור, וזרועות דביקות האוספות מזון. ריסים על הזרועות מסיעות את המזון שסונן מהמים לתוך הפה. את חבצלות הים מחלקים לשתי קבוצות: Sea Lilies שצמודות למצע באמצעות גבעול, ו- Feathers Stars שחופשיות לנוע (ולעיתים גם לשחות) באמצעות רגליים הנקראות Cirri. חבצלות-הים נפוצות ביותר על שפת השונית בשעות הליל, ובקרקעית הים.

==מיון==
*תת-מחלקה Flexibilia - נכחדה
*תת-מחלקה Camerata - נכחדה
*תת-מחלקה Disparida - נכחדה
*תת-מחלקה Articulata
**סדרה Bourgueticrinida
**סדרה Comatulida
**סדרה Cyrtocrinida
**סדרה Encrinida - נכחדה
**סדרה Hyocrinida
**סדרה Isocrinida
**סדרה Millericrinida

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון סמואל מילר
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו באורדוביק
הוגו סאנצ'ס

הוגו סאנצ'ס מרקס (בספרדית: Hugo Sánchez Márquez; נולד ב-11 ביולי 1958) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל מקסיקני. נחשב בעיני רבים לאחד מגדולי החלוצים בכל הזמנים. במהלך קריירת האימון שלו אימן בין היתר את אלמריה הספרדית ואת נבחרת מקסיקו.

סאנצ'ס נולד במקסיקו סיטי וכבר בגיל 17 לבש לראשונה את המדים הלאומיים של מקסיקו. ב-1981 הוא עבר לשחק באירופה במדיה של אתלטיקו מדריד שם שיחק 4 עונות, לאחר שדחה הצעה של ארסנל, אך הפריצה הגדולה שלו הייתה במדי ריאל מדריד, אשר נחשב אצלה לסמל. סאנצ'ס כבש ב-283 המשחקים במדי הקבוצה 207 שערים, וזכה עמה ב-5 אליפויות ב-7 העונות שלו במועדון.

עונת הייתה העונה הטובה ביותר שלו, בה כבש 38 שערים ב-38 משחקים. זה היה שיא השערים בעונה אחת בליגה הספרדית. הוא שיחק בשני מונדיאלים עם נבחרת מקסיקו, וכבש במדיה 29 שערים. סאנצ'ס פרש מכדורגל מקצועני בגיל 39 והוא מאמן משנת 2000 ועד היום.

הוגו סאנצ'ס הוא אחד מ-125 שחקני הכדורגל החיים הטובים בעולם שנבחרו על ידי פלה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:כדורגלנים מקסיקנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מקסיקנים
קטגוריה:מקסיקו סיטי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אוניברסידד נסיונל
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני קלוב אמריקה
קטגוריה:כדורגלני ראיו ואיקאנו
קטגוריה:כדורגלני אטלנטה (מקסיקו)
קטגוריה:כדורגלני דאלאס
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו סלאיה
קטגוריה:מאמני כדורגל מקסיקנים
קטגוריה:מאמני נבחרת מקסיקו בכדורגל
קטגוריה:מאמני אלמריה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מקסיקו
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1993
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:ספורטאים מקסיקנים בארצות הברית
קטגוריה:ספורטאים מקסיקנים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטריה
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1958
מרקוס רומולו

מרקוס אנטונלי רומולו (נולד ב-25 בפברואר 1982 בברזיל) הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אתלטיקו טרינידד מברזיל.

רומולו החל את דרכו כשחקן בקבוצת בוטפוגו הברזילאית, כשאחריה נדד בין מספר קבוצות ברזילאיות, ובדרך אף רשם קדנציה קצרה בקבוצת מיינץ הגרמנית. בשנת 2007 הגיע רומולו לבית"ר ירושלים במדיה זכה בדאבל הראשון בתולדות הקבוצה. בסיום אותה עונה, חזר רומולו לברזיל בה נדד בין קבוצות רבות, עד שבשנת 2011 חזר לישראל וחתם בעירוני רמת השרון. בינואר 2012 עזב לפורטלזה מהליגה השלישית בברזיל. ביולי 2013 חתם בוולטה מליגת העל המלטזית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני בוטפוגו
קטגוריה:כדורגלני מיינץ 05
קטגוריה:כדורגלני גרמיו
קטגוריה:כדורגלני קרוזיירו
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני קוריטיבה
קטגוריה:כדורגלני וסטרלו
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני ולטה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים במקסיקו
קטגוריה:ספורטאים זרים במלטה
קטגוריה:ברזילאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1982
אזו (כימיה)

מתיל אוראנז', תרכובת אזו המשמשת כחומר צבע
אבקת מתיל אוראנז'

אזו (באנגלית: Azo) היא קבוצה פונקציונלית הקיימת בתרכובות אורגניות; תרכובות אלו מכונות תרכובות אזו.

קבוצת אזו מורכבת משני אטומי חנקן הקשורים ביניהם בקשר קוולנטי כפול (N=N). לכל אחד מאטומי החנקן קשורה קבוצה נוספת כלשהי. קבוצת אזו קרויה גם דיאימיד (Diimide). השם אזו מקורו במילה הצרפתית המיושנת azote, "חנקן". מילה זו מקורה ביוונית ופירושה "לא חי".

הקבוצות הנוספות הקשורות לאטומי החנקן עשויות להיות אליפטיות או ארומטיות, אך בתרכובות האזו היציבות והשכיחות ביותר הקבוצות הארומטיות (לעיתים קרובות: טבעות בנזן) הן הדומיננטיות. הסיבה לכך היא יציבות באמצעות רזוננס כימי: אלקטרוני הקשר הכפול בין אטומי החנקן משתתפים ברזוננס של הטבעת הארומטית. רזוננס זה גורם גם לכך שתרכובות אזו ארומטיות רבות הן צבעוניות; קבוצה גדולה של צבעים תעשייתיים נקראת צבעי אזו (באנגלית: Azo dyes).

לתרכובות אזו אליפטיות שימוש בסינתזה כימית. חום או קרינה גורמים לקבוצת האזו להשתחרר מהמולקולה כגז חנקן (N<sub>2</sub>); השיירים הנותרים מהווים רדיקלים, בהם ניתן להשתמש בתגובות שרשרת רדיקליות.

ניתן לסנתז תרכובות אזו ארומטיות באמצעות תגובה המכונה צימוד אזו (Azo coupling). זוהי תגובת התמרה נוקלאופילית בין פנול או אנילין ובין יון דיאזוניום (R-N<sup>+</sup>≡N). היון החיובי משמש כאלקטרופיל והטבעת הארומטית של פנול או אנילין מהווה נוקלאופיל:

תגובת צימוד אזו בין יון דיאזוניום (משמאל) ובין פנול (המיוצג כאן כיון פנוקסיד, <sup>-</sup>Ph-O)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות פונקציונליות
הנדסת מערכות תקשורת

הנדסת מערכות תקשורת היא תחום בהנדסה הכולל עיסוק באופן העברת נתונים בין רכיבים בודדים (כגון תקשורת בין טלפון סלולרי לתחנת הבסיס של רשת התקשורת) וברמה של רשתות מערכות תקשורת גדולות כגון תכנון המערכות, ניהול המערכות, חקר ביצועים של רשתות, אופטימיזציה ועוד.

==שימושים==
הנדסת מערכות תקשורת היא תחום המרכז בתוכו מרכיבים ממדעי המחשב, הנדסת מחשבים והנדסת חשמל. מהנדס מערכות תקשורת עוסק בניתוח, אפיון ופיתוח של מערכות תקשורת ומערכות מידע מרמת הקישור הפיסי ועד לרמת האפליקציה.
רשתות תקשורת נתונים וטלקומוניקציה התפתחו באופן דרמטי בשלושת העשורים האחרונים. עקב דרישה הולכת וגדלה למערכות תקשורת מסוגים שונים, משתנות טכנולוגיות התקשורת כדי לתת פתרונות לביקוש הגואה, ומתמזגות למערכות אינטגרטיביות המצריכות ידע רב וטיפול בין-תחומי. היקף הידע והתשתית המחקרית הדרושה בתחום זה ממצבים את הנדסת מערכות תקשורת כתחום בפני עצמו.

==הכשרה==
תואר הנדסת התקשורת נלמד במוסדות לימוד אקדמאים רבים כהתמחות של מקצועות הנדסיים אחרים, בעיקר הנדסת חשמל והנדסת מחשבים.
כאמור, שטח עיסוק ומחקר זה תופס נתח מכובד מהמחקר ומהקורסים בלימודי תואר ראשון ותואר שני במחלקות אלו עד כדי כך שחלק מהמוסדות האקדמיים הקימו מחלקות נפרדות להנדסת מערכות תקשורת. כיום בישראל, קיימים ארבעה מוסדות אקדמיים בהם מוענק תואר בהנדסת מערכות תקשורת - אוניברסיטת בן-גוריון שהייתה הראשונה בישראל להציע תואר מסוג זה (החל משנת 1996), מכון לב בירושלים, המכון הטכנולוגי חולון והמכללה האקדמית להנדסה ע"ש סמי שמעון.

באוניברסיטת בן-גוריון קיימת מחלקה נפרדת להנדסת מערכות תקשורת הפועלת כמחלקה עצמאית בפקולטה להנדסה, מנהלת מחקר ייחודי בתחום ומציעה גם תואר שני ולימודי דוקטורט.

תקופת הלימודים, כמו ברוב מקצועות ההנדסה, אורכת 4 שנים. התואר כולל לימודי קורסים בפיזיקה, מתמטיקה, הנדסת חשמל, מדעי המחשב, הנדסת מערכת, ניהול פרויקטים, סימולציות ונושאים ממוקדים בתורת התקשורת. מהנדס מערכות תקשורת רוכש השכלה בסיסית בתחום רשתות הנתונים (מודל ה-OSI, רשתות IP, תקשורת מולטימדיה ועוד) וכן בתחום התקשורת האלחוטית (תקשורת סלולרית, תקשורת לווינית וכו'). התואר מלווה בקורסים תאורטיים ומעבדות מעשיות בתכנות מעבדי רשת, ניתוח תעבורה, תכן רשתות, ותכנות מערכות תקשורת. ההתמקצעות בתורת התקשורת מחייבת ידע מעמיק בתחומים ממוקדים להם יש תרומה למחקר ולהיבט היישומי של הנדסת מערכות התקשורת, על כן בתוכנית הלימודים נכללים קורסים ייחודיים כגון - תורת הגרפים, תורת התורים, תורת המידע (Information Theroy), וחקר רשתות. בשנת הלימודים האחרונה בוחר הסטודנט להתמחות באחד מהמסלולים המוצעים ומפתח פרויקט בתחום ההתמחות שלו.

תואר שני בתחום יכול לכלול מחקר או תרגול בקורסים או שילוב של שניהם. תואר דוקטור טומן בחובו מרכיב מחקרי משמעותי והוא נתפס תדיר כנקודת הכניסה אל האקדמיה. באוניברסיטת בן-גוריון, לעיתים התואר השני משלב קורסים נוספים מהמחלקה להנדסת חשמל ומחשבים או מהיחידה להנדסת אלקטרואופטיקה.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:הנדסת חשמל
קטגוריה:הנדסת מערכות
קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
אבראהים הראשון

אִבְּראהים הראשון (טורקית עות'מאנית ابراهيم اول; טורקית I. İbrahim, 
5 בנובמבר 1616 – 18 באוגוסט 1648) היה הסולטאן השמונה-עשר של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-9 בפברואר 1640 עד 8 באוגוסט 1648.

==ביוגרפיה==
אבראהים הראשון היה בנו של הסולטאן אהמט הראשון ורעייתו קסם סולטאן, אחת הנשים החזקות בהיסטוריה העות'מאנית. אבראהים היה אחיו ויורשו של הסולטאן מוראט הרביעי, אשר בהיותו על ערש דווי הורה להוציא את אבראהים להורג, ייתכן משום שסבר כי הוא לוקה בנפשו. ההוראה לא בוצעה ואבראהים היה לסולטאן. הוא דרדר את האימפריה עד סף קריסה בתוך זמן קצר, אם כי אמו הייתה השליטה האמיתית במדינה בתקופה זו ושלטה באמצעות בנה. 

בתקופתו של אבראהים הראשון נלחמה האימפריה ברפובליקה של ונציה אשר כבשה ב-1646 את האי בוזג'אאדה בכניסה למצרי הדרדנלים. אבראהים סבל מדיכאון ומהפרעות נפשיות נוספות, והוא נצפה כשהוא מאכיל דגים בבריכת הארמון במטבעות, ואף השליך את בנו מהמט הרביעי לתוך באר זמן קצר לאחר שנולד, בעקבות מריבה עם אמו. בנוסף הייתה לו אובססיה לנשים שמנות, ואחת מאלה שהובאה מהקווקז הסבה לו הנאה כה גדולה, עד כי העניק לה קצבה ממשלתית, ויש הטוענים שגם משרה ממלכתית כלשהי. בשל כל אלה זכה בכינוי "אבראהים המשוגע" (Deli İbrahim), ולבסוף, כאשר התנהגותו הפכה לפחות ופחות צפויה, הוא הודח על ידי הווזיר הגדול והוצא להורג עשרה ימים לאחר מכן.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:טורקים ממוצא יווני
קטגוריה:ילידי 1615
קטגוריה:נפטרים ב-1648
רמונד לריס

רמונד לריס או רֶמון לריס (בצרפתית: Raymond Leyris , 27 ביולי 1912 – 22 ביוני 1961), שנודע כשייח' רמונד, היה מוזיקאי, נגן עוד וזמר יהודי-אלג'יראי שנרצח בידי קנאים מוסלמים.

==קורות חיים==
רימונד, נולד לאם נוצרייה ולאב יהודי בקונסטנטין אלג'יריה. בילדותו התייתם מאביו שהיה חייל במלחמת העולם הראשונה, גויר ונמסר למשפחה יהודית. עם השנים הקים רמונד להקה שבה היו חברים מוזיקאים מוסלמים ויהודים (ביניהם אביו של אנריקו מסיאס), והפך למייצג הבולט ביותר של מוזיקת המעלוף האלג'יראית/תוניסאית. הוא כונה "שייח' רמונד" לאות כבוד. הוא היה מורה של סימון תמר.

לריס, שסימל בדמותו את העיר שחציה יהודים וחציה מוסלמים וזכה לפופולריות עצומה באלג'יריה, נרצח בידי קנאים מוסלמים בשנת 1961. בתו של לריס, סוזי, נישאה לזמר היהודי אלג'יראי אנריקו מסיאס.

בשנת 1999 יצא חתנו וממשיך דרכו אנריקו מסיאס בסדרת הופעות מחווה ללריס בה ניגן מבחר משיריו. מחווה זו הוקלטה לדיסק.

==דיסקוגרפיה==
*chant d'exil (שירי הנכר), אלבום של 4 הקלטות אותנטיות מ-1955 בהוצאת מגדה
*Hommage à Cheikh Raymond (מחווה לשייח' רמונד) - דיסק של אנריקו מסיאס מ-1999 של שירי לריס

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זמרים יהודים צרפתים
קטגוריה:זמרים יהודים אלג'יראים
קטגוריה:נגני עוד
קטגוריה:נגנים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים אלג'יראים
קטגוריה:ילידי 1912
קטגוריה:אלג'יראים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:אלג'יראים שנפטרו ב-1961
שולחן ארוך עם דורון נשר

"שולחן ארוך" עם דורון נשר הייתה תוכנית אירוח ששודרה בערוץ הראשון אחת לשבועיים ביום שישי בערב בין 1992 ל-1993. לתוכנית היה קונספט חדשני שהתבסס על אישיותו וכישרונו של המנחה דורון נשר כסטנדאפיסט מפורסם.

כל תוכנית עסקה בנושא מסוים הלקוח מהמציאות הישראלית כשאת מדינת ישראל מייצגת דמות בשם "ישראלה" שגילמה המנחה עינת ארליך. סגנון השאלות של נשר היה ישיר ולעיתים משתעשע על חשבון המרואיין. אפילו התפאורה הייתה משונה יחסית לזמנו וכללה שולחן ארוך מאוד, רצפה ירוקה וצלמי אולפן לבושים בחליפות שלושה חלקים.

התוכנית לא זכתה לאהדה או הבנה בקרב הציבור והיא הורדה מהמסך לאחר עונה אחת בלבד בטענה כי "הקדימה את זמנה". במקומה בימי שישי שבה התוכנית "סופשבוע", שנשר הגיש בה פינה קומית כאשר הנחה אותה ירון לונדון. הפעם התוכנית הייתה בהנחייתם לסירוגין של דודו טופז ורבקה מיכאלי.

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
מהמט הרביעי

מהמט הרביעי (טורקית IV. Mehmet; טורקית עות'מאנית محمد رابع; 2 בינואר 1642 – 6 בינואר 1693; כונה גם "מהמט הצייד" - "Avcı Mehmet" בשל חיבתו לספורט זה) היה הסולטאן התשעה-עשר של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-8 באוגוסט 1648 עד שהודח ב-8 בנובמבר 1687.

== חייו ==
מהמט הרביעי היה בנם של הסולטאן אבראהים הראשון ושל טורהאן הדיג'ה סולטאן. הוא עלה לשלטון באופן רשמי בגיל 6 וחצי בלבד, ואמו הייתה לעוצרת בשמו, והמשיכה כסולטאנה רשמית גם בהמשך, וחלקה עמו את השלטון. לאחר הידרדרות במצבה הצבאי של האימפריה, ספציפית במיצרי הדרדנלים במלחמה נגד הוונציאנים, תוצאה משרשרת וזירים חלשים, העבירה טורהאן חדיג'ה סמכויות רבות לוזיר הגדול מהמט פאשא קפרולו, אשר ביצע רפורמות שהחזירו את הכוח לצבא, ומצב זה לא השתנה שוב עד התפרקות האימפריה. למרות זאת, ואולי בשל כך, נמשך שלטונו לאורך 39 שנים, דבר שלא קרה מאז ימי סולימאן הראשון באמצע המאה ה-16.

בשנות שלטונו הראשונות ובהנהגתו של קפרולו, ידעה האימפריה מספר הצלחות, ובין היתר כבשה חזרה את איי הים האגאי מידי ונציה והרחיבה את שטח שלטונה במזרח אירופה. עם זאת, לאחר מות קפרולו ב-1661 הסתבכו העות'מאנים במאבקים מתמשכים נגד מדינות אירופה. כיבוש פודוליה במהלך המלחמה כנגד פולין בין 1672 ל-1676 הוביל למלחמה העות'מאנית-רוסית (1676–1681) בה השיבו הרוסים והאוקראינים לתוקפנות העות'מאנית. מלחמה זו הסתיימה כאשר נחתם הסכם שלום ב-3 בינואר 1681 ואשר קבע את קו הגבול בין המדינות לאורך נהר הדנייפר.

שנתיים בלבד לאחר מכן, ב-1 באפריל 1683, הורו העות'מאנים לצבאם להתקדם לעבר וינה. באמצע חודש יולי החל המצור על העיר ולאחר חודשיים התחולל קרב וינה ב-11 בספטמבר 1683. בקרב זה ניצבה קואליציה נוצרית "קדושה" מול האימפריה העות'מאנית ובנות בריתה, והוא הוכרע ביום המחרת בתבוסה מוחצת של הצבא העות'מאני.

ב-1687 הודח מהמט הרביעי מתפקידו בידי היניצ'רים ונכלא בארמון טופקאפי. הוא הורשה לצאת מהארמון מדי פעם ומת באדירנה ב-1693. במקומו עלה לשלטון אחיו סולימאן השני שהיה צעיר ממנו בשלושה וחצי חודשים.

==קישורים חיצוניים==

מהמט הרביעי
* 
* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1642
קטגוריה:נפטרים ב-1693
מורנה (גאוגרפיה)

נסיגת קרחון והשפעתו על תוואי הסביבה.
מוֹרֶנָה (או סחופת קרחונים) היא תל או רכס סלעי קטן של חלקיקים ושברי סלעים שנותרו בעמק קרחוני שעוצב על ידי תנועת קרחון מסחיפה של תוצרי שחיקה ובליה.

קיימים מספר סוגי מורנות:
*מורנה צידית (Lateral moraines) – גלי סלעים ועפר שהצטברו בצידי הערוץ שבו נע הקרחון. ניתן לראות רכסים כאלו בעמקים בהם קיים קרחון פעיל ואף בעמקים שעוצבו על ידי קרחון מעידן הקרח שנמס.
*מורנה תיכונה (Medial moraine) – איחוד של כמה יובלי קרחונים לערוץ אחד מרכזי עשוי ליצור רכס סלעים אחד או יותר במרכז הקרחון שמקורם במורנה צידית ביובל.
*מורנת קצה (Terminal moraine או End moraine) – תל או רכס סלעים אשר נישאו על הקרחון עד חזיתו. במיקום המרבי שאליו התפשט הקרחון מצטבר החומר שהוסע על הקרחון לכדי תל.
*מורנת נסיגה (Recessional moraine) – סדרה של מורנות קצה שנערמו בעת נסיגה של קרחון. תלים אלה פזורים בתוואי הנסיגה של חזית הקרחון בתום תקופת קרח. הצטברותם לתלים מעידה על שלבי תנוחה. ככל שנסיגת הקרחון מהירה יותר, כל המורנה שנוצרת קטנה יותר.
* מורנת קרקע (Ground moraines) – שכבת קרקע שנאספת לעיתים בתחתיתו של קרחון לאורך כל הערוץ. בעת נסיגת הקרחון מתגלה שכבת הקרקע החל ממורנת הקצה ועד למיקומו הנוכחי של קצה הקרחון, או לאורך כל הערוץ במקרה של קרחון שנמס. שכבת הקרקע מורכבת ממשקעי טיל ויוצרת פני שטח לא רגילים.

{| align=center
|<gallery widths="250" heights="200" perrow="4">
קובץ:Moraines Surlej.jpg|מורנה צידית בקרחון נסוג בשווייץ
קובץ:Bylot Island Glacier (cropped).jpg|מורנת קצה בנונאווט, קנדה
קובץ:Nuussuaq-peninsula-moraines.jpg|מורנה תיכונה בגרינלנד
קובץ:Ground moraine 9004.jpg|מורנת קרקע באזור מדינת ניו יורק, ארצות הברית.
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20071127133437/http://www.gilihaskin.com/Article.Asp?ArticleNum=144 תופעת הקרחונים בעולם הרחב] – מאמר על קרחונים ומורנות מאת גילי חסקין
* [http://telem-pub.openu.ac.il/users/shovals/20117/23/index.htm העיצוב הקרחוני] – תמונות נופי קרחונים באתר האוניברסיטה הפתוחה
* 

קטגוריה:צורות נוף
קטגוריה:גאולוגיה קרחונית
קטגוריה:גאומורפולוגיה
קטגוריה:גאומורפולוגיה קרחונית
סולימאן השני

סולימאן השני
סולימאן השני (בטורקית: II. Süleyman; בטורקית עות'מאנית: سليمان ثانى, 
15 באפריל 1642 – 22 ביוני 1691) היה הסולטאן העשרים של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-8 בנובמבר 1687 ועד מותו.

==ביוגרפיה==
סולימאן השני היה אחיו של הסולטאן הקודם מהמט הרביעי והיה צעיר ממנו בשלושה וחצי חודשים בלבד. מאחר שעלה לשלטון בגיל 45 שנים, בילה את מרבית חייו בהסגר בקפס על מנת להבטיח שלא ינסה להדיח את הסולטאן השליט. כשבאו להודיעו על הדחת אחיו, סבר שקמו עליו להורגו, וסירב לעזוב את תחומי הארמון. תקופת שלטונו הייתה קצרה ובמהלכה נוהלו ענייני המדינה בידי הוזיר הגדול שבלם מתקפה אוסטרית בסרביה ודיכא מרד בבולגריה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:בית אומיה
קטגוריה:ילידי 1642
קטגוריה:נפטרים ב-1691
גילאן

גילאן (בפרסית: گیلان) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן. הפרובינציה נמצאת בצפון-מערב איראן, גובלת בים הכספי ובירתה העיר רשת.

שטחה 14,042 קמ"ר. ב-2006 מנתה אוכלוסיית הפרובניציה כ-2,404,861 תושבים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
גילאן
אהמט השני

אהמט השני (בטורקית II. Ahmet; בטורקית עות'מאנית احمد ثانى, 
25 בפברואר 1643 – 6 בפברואר 1695) היה הסולטאן העשרים-ואחד של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-22 ביוני 1691 ועד מותו.

שלטונו נמשך ארבע שנים בלבד וענייני הממלכה נוהלו בעיקר בידי הווזיר הגדול. בתקופתו איבדה האימפריה את אחיזתה בהונגריה, וונציה כבשה מידיה את האי כיוס בים האגאי.

== חיים אישיים ומשפחה ==
אהמט השני נולד ב-25 בפברואר 1643 או ב-1 באוגוסט 1642 (לפי גרסאות שונות), כבנו של הסולטאן איברהים הראשון. אהמט השני היה בנו של הסולטאן איברהים הראשון ואחיהם של שני הסולטאנים הקודמים לו מהמט הרביעי וסולימאן השני. אמו, אווה, הייתה יהודיה מפולין. היה זה מנהג מצד סולטאנים עות'מאנים להוליד ילדים עם שפחות ממזרח אירופה, וכך עשה גם אביו הסולטאן איברהים.

רעייתו נקרא רבייה וככל הנראה מתה באיזיד, איסטנבול, ב-14 בינואר 1712, וקבורה במסגד סולימנייה. לזוג נולדו תאומים-איברהים וסלים, ובת נוספת בשם אסיה. איברהים הפך לנסיך הכתר ב-22 באוגוסט 1703.

== תקופת מלכותו ==
במהלך שלטונו, הקדיש הסולטן אהמט השני את עיקר תשומת ליבו למלחמות נגד ההבסבורגים ולנושאי חוץ, נושאים ממשלתיים וכלכליים הקשורים אליהם. החשובים ביותר היו רפורמות המס והכנסת מערכת חוות המס לכל החיים.

בין המאפיינים החשובים ביותר בתקופת שלטונו הייתה תמיכתו בקופרולוזה פאזיל מוסטפא פשה. הוא אף מינה אותו כווזיר גדול. פאזיל מוסטפא פשה הצליח בתפקידו. ניצחונו בקרב בבלגרד היה הישג צבאי מרכזי שהעניק לעות'מאנים תקווה שההידרדרות הצבאית של שנות ה-1680 - שהובילה לאובדן הונגריה וטרנסילבניה - היא בת תיקון. עם זאת, ההצלחה העות'מאנית הייתה ארעית. ב-19 באוגוסט 1691 ספג פאזיל מוסטפא פאשה תבוסה בקרב סלנקמן מאת לודוויג וילהלם פון באדן, מפקד הכוח ההבסבורגי הראשי ההונגרי, שכונה "טורקנלואה" (לואי הטורקי) בזכות ניצחונותיו נגד העות'מאנים. בקרב, ספגו העות'מאנים הפסדים כבדים: 20,000 איש נהרגו, כולל הווזיר הגדול. כך נחל הסולטן תבוסה מוחצת.

גם תחת יורשיו של פאזיל מוסטפא פאשה, העות'מאנים ספגו תבוסות נוספות. ביוני 1692 כבשו ההבסבורגים את ורד (אוראדיה, רומניה), שלפני כן הייתה תחת שלטון עות'מאני. בשנת 1694 ניסו העות'מאנים לכבוש את ורד מחדש, אך נחלו תבוסה. ב-12 בינואר 1695 הם נכנעו בקרב על גיולה, מרכז סנג'ק, תת-פרובינציה עות'מאנית מאז שנת 1566. עם נפילת גיולה, השטח היחיד שעדיין היה בידי העות'מאנים בהונגריה היה שטח קטן ממזרח לנהר טיסה. כעבור שלושה שבועות, ב-6 בפברואר 1695, אהמט השני נפטר בארמון אדירנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1643
קטגוריה:נפטרים ב-1695
מוסטפא השני

מוסטפא השני
מוסטפא השני (טורקית II. Mustafa; טורקית עות'מאנית مصطفى ثانى,
6 בפברואר 1664 – 29 בדצמבר 1703) היה הסולטאן העשרים-ושניים של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-6 בפברואר 1695 ועד 22 באוגוסט 1703.

== ביוגרפיה ==
מוסטפא השני נולד ב-6 בפברואר 1664, והיה בנו של הסולטאן מהמט הרביעי. ב-6 בפברואר 1695 הוא ירש את דודו אהמט השני. הוא ניסה לחדש את כוחו של הסולטאן שאבד לטובת הווזיר הגדול מאז אמצע המאה ה-17 אך ללא הצלחה מרובה. בתקופת שלטונו שנמשכה שמונה שנים, המשיכה התדרדרותה של האימפריה העות'מאנית. המלחמה הממושכת עם אוסטריה הוכרעה לרעת העות'מאנים בקרב זנטה ב-11 בספטמבר 1697, והובילה לחתימת הסכם קרלוביץ ב-26 בינואר 1699. במסגרת ההסכם נאלצו העות'מאנים לערוך ויתורים טריטוריאליים נרחבים, והוא סימן את תחילת סופה של ההגמוניה העות'מאנית בדרום מזרח אירופה ואת הפיכתו של בית הבסבורג לכוח הדומיננטי באזור.

מוסטפא השני ויתר על משרתו ב-22 באוגוסט 1703 ומסרה לאחיו אהמט השלישי, וב-29 בדצמבר אותה שנה הוא מת בקונסטנטינופול.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:טורקים ממוצא יווני
קטגוריה:אדירנה: אישים
קטגוריה:ילידי 1664
קטגוריה:נפטרים ב-1703
ארדביל (פרובינציה)

פרובינציית ארדביל (בפרסית: استان اردبیل) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן. הפרובינציה נמצאת בצפון-מערב איראן, בגבול עם אזרבייג'ן, ובירתה העיר ארדביל.

שטחה 17,800 קמ"ר, והיא נמצאת בצפון המדינה. ב-2006 מנתה אוכלוסיית המחוז 1,228,155 תושבים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

ארדביל
אספהאן (פרובינציה)

פרובינציית אספהאן (בפרסית: استان اصفهان) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן. הפרובינציה נמצאת במרכז איראן, ובירתה היא העיר אספהאן.

שטחה 107,029 קמ"ר. בשנת 2012 מנתה אוכלוסיית הפרובינציה כ-4,879,312 תושבים. זהו המחוז השישי בגודלו באיראן. הוא כולל 17 תת-מחוזות ו -60 עיירות המאכלסות קבוצות אתניות ושבטים שונים. לפיכך, פסטיבלים אזוריים שונים כמו פסטיבל מי הוורדים וקאלי שואיאן מתקיימים באזורים שונים במחוז.

זה היה אחד האזורים החשובים באיראן מאז המאה ה -7 לפני הספירה. היישובים המוקדמים באיספהאן מתוארכים לשנת 4000 לפני הספירה והשרידים שנמצאו בקלטת סיאלק בקשאן מעידים על ההיסטוריה של העיור באזור זה מלפני 7000 שנה. המחוז צמח במהלך ההיסטוריה, אז הפכה לבירת שלוש שושלות בולטות כמו שושלת זייריד בשנים 930-935, שושלת סלג'וק בין השנים 1051-1118 ושושלת ספאוויד החזקה בשנים 1598-1736.<ref></ref>

==גבולות==
פרובינציית אספהאן גובלת עם הפרובינציות: סמנאן, דרום ח'וראסאן, יזד, פארס, כהגילויה ובויראחמד, צ'הארמחאל ובח'תיארי, לורסתאן, מרכזי וקום.

==יהודי אספהאן==
באספהאן בירת הפרובינציה, חיים כיום כ-1,500 יהודים איראניים. בעיר ישנו בית כנסת מרכזי ועוד 13 בתי כנסת קטנים. היהודים באספהאן נמנעים מלעסוק בסוגיות פוליטיות ורואים עצמם איראנים לכל דבר. ליהודים באיראן בכלל ובאספהאן בפרט ישנו חופש דת והם אינם נדרשים להצניע את מורשתם היהודית.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
אספהאן
Portable Executable

PE (קיצור של Portable Executable) הוא כינוי לפורמט קבצים שפותח על ידי חברת מיקרוסופט עבור קובצי הרצה, קובצי אובייקטים וספריות קישור-דינמי (DLL). הפורמט נועד לשמש את כל הגרסאות של מערכת ההפעלה חלונות התומכות במערך 32 ביט (ומאוחר יותר 64 ביט), ומכאן שמו.

== היסטוריה ==
הפורמט פותח על ידי מיקרוסופט והחליף את פורמט NE, ששימש את הגרסאות הקודמות של חלונות שפעלו במערך 16 ביט. חלקים גדולים ממנו לקוחים מפורמט COFF של יוניקס, ולכן הוא נקרא לעיתים PE/COFF. התמיכה ב-PE החלה עם גרסה 3.1 של חלונות NT וכל הגרסאות שיצאו מאז תמכו בו. על מנת לשמור על תמיכה לאחור במערכת ההפעלה DOS, כל קובץ בפורמט PE נפתח עם מבנה נתונים הזהה לזה של קובצי הרצה במערכת הפעלה זו (קובצי MZ). כיום, רוב קובצי ה-DLL וקובצי ההרצה המיועדים לחלונות כתובים בפורמט זה. מאז פיתוחו פורסמו מספר פורמטים שמרחיבים אותו, בהם פורמט <span dir='ltr'>PE32+</span>, <span dir='ltr'>.NET PE</span> הפועל בסביבת 64 ביט ומפרט מיוחד לחלונות CE.

== פרטים טכניים ==
פורמט PE מורכב ממספר מבני נתונים שמופיעים אחד אחרי השני בתוך הקובץ. רוב המבנים האלו מוגדרים בקובץ winnt.h. מבנה הנתונים הראשון נקרא DOS header, וכאמור לעיל הוא זהה לפורמט ששימש את מערכת ההפעלה DOS עבור קובצי הרצה. בדרך כלל המבנה מכיל תוכנית קטנה שמדפיסה שורה המודיעה למשתמש שהתוכנה מיועדת למערכת ההפעלה חלונות, ויוצאת.

לאחר מכן מופיעים שני מבנים נוספים, File header ו-Optional header, שמכילים מידע עבור מערכת ההפעלה, כמו סוג המעבד וגרסת מערכת ההפעלה שעליהם התוכנה מיועדת לרוץ, מספר המחלקות בקובץ, הכתובת שממנה מתחילה ריצת התוכנה ותכונות שונות של הקובץ. שאר הקובץ בנוי ממחלקות שונות, בהן מחלקת הקוד שבה נמצא קוד ההרצה של התוכנה, מחלקת הנתונים שבה נמצאים המשתנים בהם התוכנה משתמשת, מחלקת המשאבים שבה מוגדרים תפריטים, תיבות דו-שיח, סמני עכבר וכולי, מחלקת ייבוא ומחלקת ייצוא שמהוות רשימה של פונקציות ומשתנים שהתוכנה אמורה לייבא מקובצי PE אחרים או לייצא אליהם.

== שימושים במערכות הפעלה אחרות ==
הפורמט משמש גם את מערכת ההפעלה ReactOS, שתוכננה לתמוך בכל פורמט הנתמך על ידי חלונות. בנוסף, מספר מערכות הפעלה, בהן SkyOS ו-BeOS R3, השתמשו בעבר בפורמט PE, אך הן עברו בסופו של דבר לפורמט ELF המשמש כיום את רוב מערכות ההפעלה המבוססות על יוניקס. סביבת הפיתוח מונו מיועדת להיות מתואמת עם Micorosoft .NET, ולכן היא משתמשת בהרחבה שנוצרה לפורמט PE עבור סביבת NET..

== ראו גם ==
* קובץ הרצה
* חלונות
* Executable and Linkable Format

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.microsoft.com/whdc/system/platform/firmware/PECOFF.mspx מפרט טכני המתאר את מבנה הפורמט]
* כתבה על PE מאת מאט פייטרק: [https://web.archive.org/web/20071003062701/http://msdn.microsoft.com/msdnmag/issues/02/02/PE/default.aspx חלק 1] [https://web.archive.org/web/20070907211207/http://msdn.microsoft.com/msdnmag/issues/02/03/PE2/default.aspx חלק 2]
* [http://www.wotsit.org/getfile.asp?file=pe1&sc=239603861 חבילה הכוללת מסמך עם הסבר מפורט על מבנה הפורמט וקטעי קוד לניתוח קבצים בפורמט PE]

קטגוריה:פורמטי קבצים
בושהר

פרובינציית בושהר (בפרסית: استان بوشهر) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן. הפרובינציה נמצאת בדרום-מערב איראן, ובירתה העיר בושהר. שטח הפרובינציה כ-22,743 קמ"ר ומתגוררים בה כמיליון תושבים (נכון לשנת 2011). מבחינה מנהלית לפרובינציה שייך גם אי ח'ארג שבו נבנה טרמינל ענק לייצוא נפט.

עיר הנמל המחודשת של בושהר, בנדר בושהר, היא הנמל הימי העיקרי השני של איראן, אחרי נמל בנדר עבאס.

== היסטוריה ==
מחוז בושהר היה חלקה הדרומי של ממלכת עילם הקדומה. שמה העילמי של העיר בושהר היה לין או 'hamanu'. חצי האי עליו בנויה העיר בושהר, נקרא בעבר בפרסית 'רי-שהר', מצודת העיר ושרידים של עתיקות המקום מתקופת ממלכת עילם נמצאים היום בדרום העיר על שפת הים, מדרום לחוף הפרחים וממזרח לנמל התעופה הישן של העיר ומצפון לנמל הישן.

באוגוסט 2010 החל לפעול בבושהר הכור הגרעיני הראשון של איראן, והוא היה הכור הראשון שפוקח על ידי הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית.

== גבולות ==
מחוז בושהר גובל עם מחוזות פארס, הורמוזגאן, כהגילויה ובויראחמד וח'וזסתאן. כל גבולו המערבי של המחוז הוא חוף עם המפרץ הפרסי.

== יהודים בבושהר ==
בבושהר קבור המקובל רבי אברהם שלום חמוי (ה'תרמ"ח),שחיבר למעלה מחמישים ספרים, כולל ספרים על קבלה מעשית.

==המסדרון התעשייתי של אסאליה==
כ -70,000 מהנדסים וטכנאים זרים עובדים כיום באזור תעשייה זה, שנמצא 270 ק"מ מדרום לבירה המחוזית בושהר. אזור תעשייה זה נמצא סמוך לשדה הגז המפורסם של דרום פראס בו השקיעה איראן מאות מיליוני דולרים בתשתיות. שדה הגז דרום פארס הוא שדה הגז הטבעי הגדול ביותר בעולם.

אזור התעשייה של אסאליה נחשב כה רווחי, שאפילו חברות אמריקאיות כמו American Allied International Corp ו-Halliburton עקפו את הסנקציות האמריקאיות כדי להיות מעורבות באזור.

==רעידות אדמה==
ב-9 באפריל 2013 התרחשה רעידת אדמה בעוצמה 6.1 בסולם ריכטר במחוז בושהר. ברעידה נהרגו לפחות 37 בני אדם ונפצעו כ-850.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

בושהר
*
סיסתאן ובלוצ'סתאן

פרובינציית סיסתאן ובַלוּצִ'סְתאן (בפרסית: استان سیستان و بلوچستان) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן והגדולה בשטחה, 181,785 קמ"ר. הפרובינציה נמצאת בדרום-מזרח איראן, ובירתה היא העיר זאהדאן. הפרובינציה היא מוקד הפעילות של ג'ונדאללה, ארגון טרור בלוצ'י-סוני.

==גבולות==
פרובינציית סיסתאן ובלוצ'סתאן גובלת עם הפרובינציות כרמאן, הורמוזגאן ודרום ח'וראסאן.
היא גובלת גם במדינת פקיסטן ממזרח ואפגניסטן מצפון מזרח.

==דת ואוכלוסייה==
שמה של פרובינציית סיסתאן ובלוצ'סתאן נגזר משמן של שתי קבוצות אתניות שמושבן באזור. המחוז הוא חלק מחבל הארץ בלוצ'יסטן ורוב האוכלוסייה שייכים לקבוצה האתנית בלוצ'ים, ומדברים בשפה הבלוצ'ית. בצפון הפרובינציה יש ריכוז פרסי שמדבר ניב של השפה הפרסית המכונה סיסתאני. בלוצ'ים הם מוסלמים סונים וכיוון שאיראן היא מדינה שיעית השלטונות מדכאים את האוכלוסייה הבלוצ'ית, ועמדות השליטה והכוח בפרובינציה נמצאות בידי הפרסים השיעים דוברי הסיסתאני.

== ארגון ג'ונדאללה ==

ארגון ג'ונדאללה הוא ארגון טרור בלוצ'י סוני שמתקומם נגד דיכוי הבלוצ'ים באיראן. מרכז פעילותו בתוך איראן הוא במחוז סיסתאן ובַלוּצִ'סְתאן. הארגון פועל גם דרך המדינות אפגניסטן ופקיסטן ומונה כמה מאות לוחמי גרילה המבצעים פיגועים נגד השלטונות באיראן. ביוני 2010 הוציאה להורג ממשלת איראן את מנהיג הארגון עבד אל-מלכ ריג'י שנעצר בפברואר באותה שנה כשטס מדובאי לקריגיסטאן. ריג'י הואשם ב-79 סעיפים של פשעים שונים ונגזר עליו עונש מוות בתלייה. בין הפיגועים הידועים של הארגון באיראן:
* ב-18 באוקטובר 2009: פיגוע במחוז סיסתאן ובלוצ'סתאן נגד צמרת הפיקוד של משמרות המהפכה האסלאמית שהגיע לביקור בעיר פישאן בדרום-מזרח איראן הקרובה לגבול פקיסטן. בפיגוע נהרגו 15 בכירים במשמרות המהפכה. אחד הבכירים שנהרגו היה גנרל נור עלי שושתרי, סגן מפקד הכוחות הקרקעיים של משמרות המהפכה. הרוג נוסף היה מפקד מחוז סיסתאן ובלוצ'סתאן של משמרות המהפכה, מוחמד זאדה. כמו כן, בפיגוע נהרגו 40 אזרחים איראנים.
* ב-15 ביולי 2010 נטל הארגון אחריות על פיגוע התאבדות כפול בעיר זהדאן בירת מחוז סיסתאן ובלוצ'סטאן. בפיגוע נהרגו 28 בני אדם ונפצעו למעלה מ-306. בין הנפגעים היו גם אנשי משמרות המהפכה. שני הפיצוצים אירעו מחוץ למסגד הגדול בזאהדאן.
* ב-15 בדצמבר 2010: הארגון ביצע פיגוע במסגד שיעי בעיר ג'ובהאר שבמחוז סיסתאן ובלוצ'סתאן. בפיגוע נהרגו 39 בני אדם ולמעלה מ-100 נפצעו.

==כלכלה==
כיום הפרובינציה היא אחת הפרובינציות הנחשלות והעניות ביותר של איראן. עם זאת, קיימות תוכניות של ממשלת איראן המיועדות לשינוי המצב.

==נגישות==
העיר זאהדן מחוברת לקואטה בפקיסטן כבר כמאה שנים ברכבת. קיימת גם רכבת מהעיר באם שבמחוז כרמאן לעיר זאהדאן. במחוז גם שני שדות תעופה, שדה התעופה זאהדאן שנמצא במזרח העיר זאהדאן ושדה התעופה צ'אבהאר הנמצא בדרום המחוז.

==משקעים==
מחוז סיסתאן ובלוצ'סטן מהווה כיום את אחד האזורים היבשים ביותר באיראן, עם עלייה קלה בגשם ממזרח למערב, ועלייה ניכרת של לחות באזורי החוף. המחוז כפוף לרוחות עונתיות מכיוונים שונים.

==רעידת האדמה בסיסתאן ובלוצ'סתאן (2013)==

ב-16 באפריל 2013, בשעה 3:14 אחר-הצהריים, רעידת אדמה במגניטודה 7.5 הכתה את הפרובינציה. 34 הרוגים ו-80 פצועים דווחו כתוצאה מאסון טבע זה.

== ראו גם ==

* בלוצ'ים באיראן
* בלוצ'יסטן

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
סיס
פרשת קורנילוב

פרשת קורנילוב התרחשה באוגוסט 1917 ברוסיה והיוותה זרז רציני ובלתי צפוי למהפכת אוקטובר.
150px
המפקד העליון של הצבא הרוסי, גנרל לאוור קורנילוב, היה שותף לאמונה הרווחת כי הפסד צבאי בחזית המזרחית למעצמות המרכז יוביל להרס הכבוד והגאווה הרוסית. לנין, כך הוא טען, צריך להתלות יחד עם "מרגליו הגרמנים".

מהבירה פטרוגרד נשלח מסר מעורפל (אולי במכוון), בו נאמר כי הבולשביקים רומסים את השלטון בבית. במסר זה הורה כביכול ראש ממשלת המעבר, אלכסנדר קרנסקי לקורנילוב לכפות סדר בבירה ולארגן מחדש את הממשלה. קורנילוב הורה לגיס הפרשים ה-3 להיכנס לפטרוגרד ולהנהיג ממשל צבאי. ב-9 בספטמבר הדיח קרנסקי את קורנילוב משום שחשב כי האחרון מגיע כדי להשליט דיקטטורה צבאית. קרנסקי מעולם לא העביר מסר בהול לקורנילוב על בעיות שליטה בבירה. 
קורנילוב היה משוכנע לחלוטין (תוך שהוא מתעלם מדעתו של בוריס סאווינקוב, סגנו של קרנסקי, כי מדובר באי הבנה כוללת) שקרנסקי לא התכוון להדיחו אלא נהג כך משום שהיה תחת לחץ - אסור על ידי הבולשביקים. קורנילוב קרא לחייליו "להציל את מולדתם הגוועת". 

קרנסקי לא ידע אם יוכל לסמוך על שאר מפקדיו כנגד ה"פלישה" של קורנילוב ונאלץ לבקש עזרה מה"גווארדיה האדומה" של הבולשביקים.
בהתקרב חיל הפרשים ה-3 לפטרוגרד הורה קרנסקי למפקד הגיס, גנרל קרימוב (שלוחו של קורנילוב), לעצור את התקדמותו. כאשר קרימוב הבין כי אין חשש לשליטה בולשביקית, ציית לקרנסקי. קרנסקי שעדיין האמין כי חיל המצב חפץ להדיחו ולכונן ממשל צבאי, עצר ואסר את קורנילוב ו-7000 מתומכיו. 

בעקבות פרשה זו קרנסקי איבד מכוחו הפוליטי, חיזק בצורה משמעותית את הבולשביקים ואת תמיכת הפועלים בהם, וסלל את דרכם לשלטון במהפכת אוקטובר. לולא פרשה זו ייתכן (כך לפי קרנסקי עצמו ומספר חוקרים) והבולשביקים לא היו מגיעים לשלטון, זאת מאחר שזמן קצר לפני הפרשה הפופולריות של הבולשביקים הייתה בשפל (לאור חשיפת קשריהם עם הגרמנים בעיתונות) ומנגד המורל של החיילים בחזית היה במגמת שיפור. כמו כן נראה שקרנסקי יצא "קירח" משני הצדדים שכן הסוציאליסטים המתונים ראו בו מעתה שליט רופס בעוד שהקצונה הצבאית ראתה בו כמי שתקע לה סכין בגב ולפיכך הללו נמנעו מלסייע לו לאחר מכן.<ref></ref>

==ראו גם==
* מהפכת אוקטובר
* אלכסנדר קרנסקי
* גאורגי לבוב

== קישורים חיצוניים ==
* [http://echo.msk.ru/programs/all/57299/#element-text ריאיון עם קרנסקי] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רוסיה: היסטוריה
קורנילוב
קטגוריה:1917 ברוסיה

ar:الجنرال كورنيلوف
ישיבת בית מתתיהו

ישיבת בית מתתיהו (בעגה ישיבתית: בייס מאתע'ס) היא ישיבה גדולה בבני ברק המשתייכת לזרם החרדי-ליטאי. ראש הישיבה הראשון ומייסדה היה הרב ברוך ויסבקר. כיום עומדים בראשות הישיבה בנו הרב צבי ויסבקר יחד עם אחיו הרב יהודה ויסבקר האחראי על ענייני החינוך בישיבה.

==תולדותיה==
הישיבה הוקמה בשנת תשמ"א (1981) על ידי הרב ברוך ויסבקר, אשר כיהן קודם לכן כר"מ בישיבות קול תורה ובית התלמוד. הישיבה שוכנת בבניין ישיבת בית יוסף - נובהרדוק בגבעת רוקח אשר הייתה הישיבה הראשונה בבני ברק, והיא קרויה על שם הרב מתתיהו שצ'יגל, מייסדה ומנהלה של ישיבת "בית יוסף".

הישיבה הוקמה בעידודם של הרב יעקב ישראל קניבסקי והרב אלעזר מנחם מן שך שאף היה נשיא הישיבה וחתום על מגילת היסוד שלה. בין חברי העמותה הראשונים היו הרב אהרן לייב שטיינמן והרב גרשון אדלשטיין.

בעבר כיהנו כמשגיחים הרב אורי וייסבלום, הרב שלמה כהן והרב נפתלי קפלן. בעבר כיהנו כר"מים הרב גבריאל יוסף לוי (שפרש והקים את ישיבת באר התורה), הרב יהודה אריה הרשלר (עד פטירתו בתשע"ז) והרב יהודה אריה רפפורט (עזב את הישיבה בשנת תשפ״ג).

נכון לשנת הלימודים תשפ"א למדו בישיבה למעלה מ-650 תלמידים.

בשנת תשפ"ד לאחר פטירת מייסד וראש הישיבה הרב ברוך ויסבקר, מונו בניו הרב צבי ויסבקר והרב יהודה ויסבקר לראשי הישיבה<ref></ref>.

== שיטת הלימוד ==
הישיבה מדגישה את לימוד העיון במידה מרובה יותר מרוב הישיבות ולומדים בה שני סדרי עיון, בבוקר ובלילה. השיעור הכללי של ראש הישיבה מתמקד בהיגיון שמאחורי היסודות בסוגיה.

== ישיבות בת ==
מלבד ישיבת האם בבני ברק הקים הרב ויסבקר ישיבות נוספות:
* ישיבת מאור יצחק - הוקמה בשנת תשנ"ח, במושב חמ"ד, ובראשה עומד הרב מנחם יעקובזון, חתנו של הרב ויסבקר.
* ישיבת תפארת חיים - הוקמה בשנת תשס"ז, ויועדה לבני עדות המזרח. הישיבה שכנה במוסדות ישיבת הרמב"ם ובית יוסף בשכונת הדר יוסף בתל אביב. אחד מראשי הישיבה היה הרב יהודה ויסבקר, בנו של הרב ברוך ויסבקר. הישיבה נסגרה בשנת תשע"ד.

== בוגרי הישיבה ==
==קישורים חיצוניים==

* [https://www.kolhalashon.com/New/Ravs.aspx?Lang=Hebrew&RavID=-1&ROrder=-1&FID=210067&HideMenus=False שיעורי הישיבה] באתר קול הלשון
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ישיבות גדולות בישראל
קטגוריה:ישיבות ליטאיות בישראל
קטגוריה:בני ברק: ישיבות
הנסיכה הצפרדע

הנסיכה הצפרדע הוא ספר מאת הסופרת אליזבת דוסון בייקר. עלילת הספר נכתבה בהשראת המעשייה "הנסיך-צפרדע" של האחים גרים. הסרט "הנסיכה והצפרדע" של אולפני וולט דיסני משנת 2009 מבוסס על גרסתה של בייקר.

==עלילה==
הנסיכה אמרלדה, המכונה אמה, היא יורשת העצר של ממלכת גרינסוורד. המאפיין הבולט ביותר שלה הוא צחוקה הדומה לנעירת חמור. היחידה שמעריכה אותה היא דודתה גראסינה, המכשפה הירוקה הנוכחית. כאשר מאלצים אותה להתחתן, בורחת הנסיכה ופוגשת בנסיך אידריק ממונטה ויסטה העליונה, שקולל על ידי המכשפה מודין והפך לצפרדע. הנסיכה מנשקת אותו במטרה לנסות ולהפוך את הכישוף, אך הופכת בעצמה לצפרדע, והשניים יוצאים למסע הרפתקאות במטרה לנסות ולהפוך את הכישוף, כשאחריהם רודף כלב עקשן.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:הנסיך-צפרדע
קטגוריה:צפרדעים בתרבות
קטגוריה:ספרי 2002