OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ברסט (מחוז)

מחוז ברסט (בבלארוסית: Брэсцкая вобласць, ברוסית: Брестская область, בפולנית: Obwód brzeski) הוא אחד מששת מחוזות בלארוס, שוכן בדרום-מערב המדינה, ובירתו העיר ברסט. המחוז משתרע על פני שטח של 32,787 קמ"ר, שהם 15.7% משטח בלארוס.

המחוז הוקם בשנת 1939 לאחר פלישת ברית המועצות לפולין וסיפוח הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית. המחוז גובל במחוזות גרודנו ומינסק בצפונו, במחוז הומל במזרחו, בדרומו במחוז רובנו ובמחוז ווהלין שבאוקראינה, ובמערבו בפרובינציות הפולניות לובלין ופודלסיה. 

הפארק הלאומי ביילבייז'סקאיה פושצ'ה (Biełaviežskaja Pušča) שהוא חלק מאתר המורשת העולמית ביאלובייסקה, שוכן בצפון-מערב המחוז ומשתרע על פני 2.7% משטחו. שטח הפארק הוא יער ראשוני, השריד היחיד ליער שהשתרע בעבר על פני המישור האירופי הגדול. בפארק מתגוררת אוכלוסייה גדולה של ביזון אירופי, ושבעה עשר מינים אנדמיים נוספים.

== ערים ועיירות במחוז ==
המחוז כולל 16 ראיונים, 225 מועצות כפריות (סלסובייט), 20 ערים, 5 רשויות מקומיות 9 יישובים עירוניים ו-2,178 כפרים.

{| class="wikitable"
|-
! סמל !! שם !! בבלארוסית !! אוכלוסייה
|-
| ברסט || Брэст || 335,645
|-
| ברנוביץ' || Баранавічы || 178,678
|-
| פינסק || Пі́нск || 137,519
|-
| קוברין || Ко́брын || 52,711
|-
| ברזה קרטוסקה || Бяро́за-Карту́зская || 29,332
|-
| איווצביצ'י || Івацэвічы || 23,278
|-
| לוניניץ || Лу́нінец || 24,220
|-
| פרוז'ני || Пружаны || 19,838
|-
| איבאנבה || Іва́нава || 16,594 
|-
| דרוהיצ'ין || Драгічын || 14,651
|-
| הנצביצ'י || Ганцавічы || 14,043
|-
| מיקשביץ' || Мікашэвічы || 13,800
|-
| || ביילאזיורקס || Белаазёрск || 12,484
|-
| ז'אבינקה || Жабінка || 13,248 
|-
| סטולין || Сто́лін || 18,497
|-
| לחוביצ'ה || Ляхавічы || 11,700
|-
| מלריטה || Маларыта || 11,727
|-
| קמניץ || Ка́менец || 8,425
|-
| דויד-הרדוק || Давыд-Гарадок || 6,272
|-
| ויסוקי || Высокае || 5,301
|-
| קוסובה || Ко́сава || 1,997
|}

== קישורים חיצוניים == 

* 
* 

*
קטגוריה:בלארוס: מחוזות
מחוז ברסט
אינטרטור

אינטרטור (מוכר גם בצורות: "אינטרטר", "אינטרוטר", "אינטרכטור" או "אינטרטה") הוא שם משפחה יהודי הנפוץ בקרב יהודים אשכנזים, ולעיתים גם בקרב יהודים ספרדים. משמעותו אינה ברורה, יש המציעים כי פירושו היא "Intrata" – "אדם שנכנס" בלטינית ואיטלקית, או "הכנסה". בפולנית המשמעות של שם המשפחה הזה מתייחסת להכנסות ורווחים, ייתכן שיהודים שעסקו כשומרי ספרים או ממונים על מיסים שנגבו מאיכרים בפולין הם אלו שזכו לשם זה. בשפות ספרדית (Intrada), איטלקית (Entrata) וגרמנית (Intrade) המילים המצוינות כאן משמעותן "פתיח/פרולוג" בהקשר לקונצרטים מוזיקליים שהתקיימו במאה ה-16 ברחבי אירופה וייתכן שגם הן קשורות למשמעות שם המשפחה הזה. ייתכן ששם זה מקביל בשימושו היהודי לגבאי.

היו כאלה שניסו דווקא לקשר את שם המשפחה הזה עם מקומות שונים כמו אינטרה במחוז פיימונטה שבצפון איטליה, אנטרדס ליד בג'ה שבדרום פורטוגל או עם ניטרה שבדרום-מערב סלובקיה.

==אישים עם שם המשפחה הזה==

==ראו גם==
* גבאי (פירושונים)

קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
גרודנו (מחוז)

מחוז גרודנו (בבלארוסית: Гродзенская вобласць, ברוסית: Гродненская область, בפולנית: Obwód grodzieński) הוא אחד מששת מחוזות בלארוס, שוכן במערב המדינה ובירתו העיר גרודנו. המחוז משתרע על פני שטח של 25,127 קמ"ר, שהם 12% משטח בלארוס. בשנת 2012 התגוררו במחוז 1,064,000 תושבים.

המחוז גובל בצפונו בליטא ובמחוז ויטבסק, במזרחו במחוז מינסק בדרומו במחוז ברסט ובמערבו בפולין.

במחוז נמצאים שניים מתוך ארבעת אתרי המורשת העולמית שבבלארוס; טירת מיר וחלק מיער ביאלובייסקה.

שטח המחוז הועבר לשליטת האימפריה הרוסית בעקבות חלוקת פולין בסוף המאה ה-18. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוא היה חלק מפולין ובעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב סופח לברית המועצות.

== ערים ועיירות במחוז ==
המחוז מחולק ל-17 ראיון-ים, 194 מועצות כפריות (סלסובייט), 12 ערים, שש רשויות מקומיות ו-21 יישובים עירוניים.
{| class="wikitable"
|-
! סמל !! שם !! בבלארוסית !! אוכלוסייה
|-
| גרודנו || Гродна || 362,895
|-
| לידא || Ліда || 99,086
|-
| סלונים || Слонім || 49,894
|-
| וולקוביסק || Ваўкавыск || 44,084
|-
| סמרגון || Смаргонь || 37,212
|-
| נבהרדק || Навагрýдак || 29,245
|-
| קרליץ || Карэлічы || 6,631
|-
| מאסטי || Масты || 16,595
|-
| שצ'וצ'ין || Шчучын || 15,042
|-
| אשמיאני || Ашмя́ны || 14,160
|-
| וליקייה ברסטביצה || Вялікая Бераставіца || 15,720
|-
| סקידזייל || Скідзель || 10,869
|-
| איוויה || Іўе || 7,986
|-
| דזיאטלאבה || Дзятлава || 7,764
|-
| אסטרבייץ || Астравец || 8,300
|-
| וורונוב || Воранава || 7,000
|-
| סוויסלץ' || Свіслач || 6,681
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
קטגוריה:בלארוס: מחוזות
הלשאני

הלשאני (בבלארוסית: Гальшáны; בפולנית: Holszany; ביידיש: אָלשאַן) הוא כפר במחוז גרודנו שבבלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
תחת שלטון האיחוד הפולני-ליטאי היה הלשאני כפר בבעלות משפחות אצולה, ובראשית המאה ה-17 נבנתה בו טירה.

בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכלל הכפר בשטחי האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל במחוז וילנה שבשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי הלשאני==
בית כנסת בהלשאני (1916).
[[אנדרטה לזכר יהודי הלשאני וקרבו שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
יהודים החלו להתיישב בהלשאני בראשית המאה ה-18, ובתחילת המאה ה-20 נמנו ביישוב כ-1,000 יהודים, כמחצית מתושביו. בין מלחמות העולם פעלו ביישוב בית ספר עברי ותלמודי תורה, והתקיימה בו פעילות ציונית. עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939, הגיעו אליו פליטים יהודים ממערב פולין.

עם פרוץ מבצע ברברוסה הופגז היישוב. ב-25 ביוני 1941 נכנסו לכפר הגרמנים, ועד מהרה צוו יהודי היישוב לענוד טלאי צהוב, ונלקחו לעבודות כפייה קשות. בד בבד מונה בכפר יודנרט, בראשות הרב ראובן חדש, שנצטווה להעביר לשלטונות תשלומי כופר ודברי ערך. בהמשך, הועברו יהודי הכפר לגטו שהוקם בו, וכ-200 צעירים ובני נוער מהכפר שולחו לעבודות כפייה בז'ייז'מריאי שבליטא.

בסיוע היודנרט המקומי, ולאחר הגעת ידיעות על השמדת יהודי ליטא, נמלטו מהגטו שבכפר יהודים רבים. באוקטובר 1942 חוסל גטו הלשאני, והיהודים שנותרו בו הועברו לגטו אשמיאני.

==קישורים חיצוניים==

* (תחילת הספר ביידיש, החל מתמונה 439 מתחיל החלק העברי (מספור עמודים נפרד): מאיר שלי (עורך), חייה וחורבנה של קהילת אולשאן, אייר תשכ"ה
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז גרודנו: עיירות יהודיות
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
הרדזיה

הרדזיה (בבלארוסית: Гарадзея, בפולנית: Horodziej – הורודז'יי) היא עיירה במחוז מינסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
האזכור הראשון לעיירה הוא משנת 1530, ובשנת 1575 הועברה לבעלות משפחת רדזיוויל. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי הרדזיה==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-800 יהודים, כשני שלישים מתושביה. עם כניסת הסובייטים אליה, הגיעו למקום פליטים יהודים ממערב פולין, ומספר יהודי היישוב עלה לכ-1,100.

עם כיבוש האזור במבצע ברברוסה בסוף יוני 1941 הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה ועבודות כפייה. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, ונאלצו לשלם לגרמנים סכומי כופר, תוך ביצוע מעשי שוד והתעללות כלפיהם. ב-18 ביולי 1942 רוכזו כל יהודי הגטו שבעיירה. חלקם נרצחו במקום, והיתר נורו מחוץ לעיירה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז מינסק: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
אדוטישקיס

אדוטישקיס (בליטאית: Adutiškis; בפולנית: Hoduciszki, הודוצישקי; ביידיש: הײַדוצישאָק) היא עיירה במחוז וילנה שבליטא, על גבול בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
אדוטישקיס החלה כאחוזה במאה ה-14, ובשנת 1526 הועברה לבעלות משפחת רדזיוויל. מסוף המאה ה-19 החל היישוב להתפתח, והפך למרכז מסחר אזורי.

במהלך מלחמת העולם הראשונה נפגע היישוב בשל קרבתו לקו החזית. לאחר המלחמה, נכלל במחוז וילנה שבשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי אדוטישקיס==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-870 יהודים, למעלה משליש מתושביה, ופעלו בה מפלגות ותנועות נוער ציוניות ובתי ספר יידיים ועבריים. בתקופה הסובייטית הולאמו עסקים פרטיים בעיירה.

ב-2 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ובו ביום רצחו בה כ-200 יהודים. כמה ימים לאחר מכן, הטילו על יהודי העיירה עבודות כפייה, והקימו במקום יודנרט.

ב-15 באוגוסט 1941 צוו יהודי העיירה לעבור בתוך שעתיים לגטו קטן שהוקם בה. ב-26 בספטמבר 1941 הובאו לגטו כ-300 יהודים מהכפר הסמוך סטויצישוק, וכעבור מספר ימים גורשו כל יושבי הגטו למחנה פוליגון, ולאחר כמה ימים נרצחו בו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:קהילות יהודיות בליטא
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:מחוז וילנה
קטגוריה:ליטא: עיירות
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ויטבסק (מחוז)

מחוז ויטבסק (בבלארוסית: Віцебская вобласць, ברוסית: Витебская область) הוא אחד מששת מחוזות בלארוס, שוכן בצפון המדינה ובירתו העיר ויטבסק. המחוז משתרע על פני שטח של 40,049 קמ"ר, שהם 19.4% משטח בלארוס. בשנת 2009 התגוררו במחוז 1,230,821 תושבים, צפיפות האוכלוסין במחוז היא הנמוכה במדינה כ-31 תושבים לקמ"ר.

המחוז גובל בלטביה בצפונו, ברוסיה בצפונו ובמזרחו, במחוזות מוהילב מינסק וגרודנו בדרומו, ובליטא במערבו.

המחוז ידוע באגמים הרבים שבו, האגמים הגדולים הם אגם אוסבייה (Асвейскае возера) ואגם לוקומלסקויה (Лукомскае возера). במחוז ישנם שמורות טבע ופארקים לאומים יותר מכל מחוז אחר בבלארוס.

בהתאם למפקד אוכלוסין משנת 1939 במחוז התגוררו 77 אלף יהודים (כ-6% מכלל אוכלוסיית המחוז). בשנת 1959 היו במחוז רק 19 אלף יהודים. 
== ערים ועיירות במחוז ==
המחוז מחולק ל-21 ראיונים, 249 מועצות כפריות (סלסובייט), 5 ערים ו-26 יישובים עירוניים.
{| class="wikitable"
|-
! סמל !! שם !! בבלארוסית !! אוכלוסייה
|-
| ויטבסק || Ві́цебск || 374,600
|-
| אורשה || Орша || 116,936
|-
| נבאפולצאק || Наваполацк || 107,726
|-
| פולאצק || По́лацк || 84,968
|-
| פסטאווי || Паставы || 19,800 
|-
| גלובוקי || Глыбокае || 18,200
|-
| לפל || Лепель || 17,608 
|-
| נובלוקומל || Новалукомль || 13,577
|-
| הרדוק || Гарадок || 12,968
|-
| באראן || Барань || 11,662
|-
| טולוצ'ין || Талачын || 10,300
|-
| ברסלב || Браслаў || 9,900 
|-
| צ'אשניקי || Чашнікі || 9,800
|-
| דוברובנה || Дуброўна || 7,345
|-
| מיורי || Мёры || 8,100
|-
| סיינו || Сянно || 8,000 
|-
| || ביישינקוביץ || Бешанко́вічы || 6,800
|-
| ורחניאדזבינסק || Верхнядзьвінск || 7,360 
|-
| דוקשיצה || Докшыцы || 6,628
|-
| אושאצ'י || Ушачы || 6,071 
|-
| דז'יסנה || Дзісна || 1,633 
|}

== קישורים חיצוניים == 

* 

*
קטגוריה:בלארוס: מחוזות
מאיר ספקטור

250px
קבוצת אנשי השומר (1915 או 1916){{ש}}מימין לשמאל:מאיר ספקטור, [[יחזקאל חנקין, שאול קרבל, זאב לוינסון, איזנשטיין|שמאל|]]
מאיר ספקטור (1893 - מרץ 1955) היה מאנשי ארגון השומר. מפקד גוש תל מונד בתקופת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט. שירת בצה"ל כראש ענף כוח האדם. ממקימי מוזיאון בית השומר בכפר גלעדי.

==קורות חיים==
מאיר ספקטור נולד ב-1893 בכפר גולטה שברוסיה (אז האימפריה הרוסית) לגדליה ופסיה ספקטור. בנעוריו למד בחדר, ובבית ספר למסחר וכן למד במסגרת פרטית להשלמת בחינות אקסטרניות. נמשך לציונות והצטרף לתנועת פועלי ציון. ב-1909 עלה ארצה עם משפחתו על מנת ללמוד בבית הספר בצלאל אולם מהר מאוד החל לעבוד בחקלאות בחדרה. ב-1910 הצטרף לארגון השומר ועבד מטעם הארגון בשמירה בחדרה . ב-1911 נשלח לשמור בגליל ובעמק יזרעאל וב-1912 נשלח לשמור בראשון לציון שם קיבל תפקיד מפקח שמירה ומאמן שומרים חדשים. ב-1914 עזר להקים את תל עדשים. בתקופת מלחמת העולם הראשונה שהה בדמשק ובביירות ועסק בהברחת עולים ונשק ובסיוע לאסירים יהודיים בבתי הכלא בדמשק. ב-1918, לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה התגייס למשטרה הבריטית. ב-1920 סייע באזור כפר גלעדי להבריח מעפילים מלבנון ארצה ובנוסף פעל לרכישת והברחת נשק דרך גבול הצפון. בתקופת מאורעות תרפ"ט מונה לפקד על הגנת יישובים בדרום. ב-1930 נישא ועבר לגור בגוש תל מונד ובתקופת מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט פיקד על ההגנה על הגוש.

לפני קום המדינה עבד ספקטור בסוכנות היהודית שם גייס נוטרים. לאחר הקמת המדינה גויס לצה"ל ומונה לראש ענף כוח האדם ולקראת שחרורו שירת כשופט צבאי בדרגת סגן-אלוף.

ספקטור פעל, יחד עם רחל ינאית בן-צבי ונחום הורביץ, (מאחרוני אנשי "השומר") להקמת מוזיאון בית השומר בכפר גלעדי.

ספקטור נישא לפסיה אברמסון (בתו של החלוץ משה אברמסון) ממנה נולדו הבנים אורי ויצחק (אורי נפטר בגיל שנתיים). כשנפטרה פסיה ב-1922 נישא ב-1930 לחווה וממנה נולד הבן אורי. בתקופת שרותו הצבאי חלה ספקטור ונשלח לטיפולים לניו יורק שם נפטר ב-1955. ארונו הובא ב-21 במרץ 1955 ארצה והוא הובא לקבורה בחלקת השומרים בבית הקברות בתל חי.

== לקריאה נוספת ==
* רות בקי-קולודני, ובלבבי יש ספוג – על התאבדות פסיה אברמסון, אשתו של מאיר ספקטור מהנועזים באנשי "השומר" – סיפור חלוצי ופמיניסטי -מוסף "הארץ" 29.4.1988
* דן חריט, אברמסון - בית השורשים, הוצאת "מערכת" קיבוץ דליה, 2009
* שאול דגן, ראשונים באום-ג'וני האברמסונים, הוצאה עצמית, 1986

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.gen-mus.co.il/person/?id=15480 מאיר ספקטור], באתר "אלבום משפחות ראשון לציון"
* [http://www.gfn.co.il/index.php?option=com_content&view=article&id=18792 מורשת אביו], על בנו של מאיר ספקטור באתר "גל גפן" זכרון יעקב
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי משטרת המנדט
קטגוריה:שוטרים יהודים
קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:חברי פועלי ציון
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:משפחת אברמסון
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1893
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1955
הרדזישצ'ה

הרדזישצ'ה (בבלארוסית: Гарадзішча, בפולנית: Horodyszcze, ביידיש: האָראָדישטש) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

הרדזישצ'ה נזכרת לראשונה בשנת 1414. לאחר חלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה בשטחי האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה. בעיירה כנסיית עץ מהמאה ה-18.

==יהודי הרדזישצ'ה==
בין השנים 1901-1911 פעל במקום סניף של רשת ישיבות תומכי תמימים החב"דית שמרכזה היה ישיבת תומכי תמימים בעיירה לובביץ', בנשיאות האדמו"ר רבי שלום דובער שניאורסון. את הסניף ניהל הרב שלמה זלמן הבלין.

בין מלחמות העולם חיו בעיירה כ-700 יהודים, כשלושה רבעים מתושביה. בתקופה הסובייטית הולאמו בה עסקים פרטיים.

ב-24 ביוני 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ועל יהודיה הוטל לשלם סכום כופר גבוה, תוך רצח 17 יהודים. לאחר מכן, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה ועבודות כפייה.

ב-20 באוקטובר 1941 נערכה ביהודי העיירה סלקציה, ורוב היהודים נלקחו ליער סמוך, ונרצחו בו. לאחר האקציה, רוכזו כ-200 יהודים שהושארו בעיירה או שהסתתרו בה בגטו קטן שהוקם בה, אשר הוקף בגדר תיל. בראשית קיץ 1942 נרצחו יושבי הגטו. מספרם הכולל של הנרצחים היהודים בעיירה מוערך בכ-1,400.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז ברסט: עיירות יהודיות
שיחה מקומית

שיחה מקומית הוא אתר חדשות ודעות ישראלי שהוקם באפריל 2014. מטרתו כדבריו להיות "בית של עיתונות אקטיביסטית הנובעת ממחויבות לדמוקרטיה, התנגדות לכיבוש וחתירה לשלום, שוויון, צדק חברתי, שקיפות וחופש המידע – אבל לא משרתת שום מפלגה, תנועה פוליטית או מצע".

האתר הוקם על ידי שלוש קבוצות: האתר באנגלית , שמופעל משנת 2011 ידי קבוצה של בלוגרים ופעילים ישראלים ופלסטינים; ארגון "ג'אסט ויז'ן", היוצר סרטים דוקומנטריים ותוכן תקשורתי הקשור לסכסוך הישראלי-פלסטיני; קולקטיב "אקטיבסטילס", קבוצה של צלמי עיתונות, המתעדים התרחשויות וסיפורי חיים בישראל וברשות הפלסטינית.

האתר מופעל בעזרת תקציב מתרומות מקרנות בינלאומיות ומישראלים. הוא עוסק בנושאים של מחאה חברתית, הסכסוך הישראלי-פלסטיני, מיעוטים בישראל, כמו המיעוט הערבי, האתיופי וחרדים. צוות האתר מונה שלושה עובדים בשכר ומערכת נרחבת של מתנדבים ובלוגרים השותפים באתר ומספקים לו ידיעות ודעות.

העורך הראשי של האתר הוא אמיר רותם. עורכי האתר הם אורלי נוי, מירון רפופורט ויונית מוזס, כתבי האתר הם אורן זיו, גיל גרטל, בכר זועבי, יובל אברהם ומאיה דומן-שפיטלניק. בנוסף לכתבים הקבועים, עולים באתר מאמרים רבים של כותבים וכותבות אורחים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* סיון שדמון, [http://timeout.co.il/עירוני/תל-אביב/נושא-לשיחה נושא לשיחה], אתר Time Out תל אביב

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי חדשות ישראליים
קטגוריה:שמאל פוליטי
תורכי אל-פייסל

תורכי אל-פייסל (تركي الفيصل; בתעתיק מדויק: תרכי אלפיצל; בעברית נקרא גם טורקי אל-פייסל; נולד ב-15 בפברואר 1945) הוא צאצא לבית סעוד, בית המלוכה של ערב הסעודית. הוא ממייסדי קרן המלך פייסל ומשמש כיושב ראש של מרכז המלך פייסל למחקר ולימודים אסלאמיים. בין השנים 1977–2001 שימש כמנהל סוכנות המודיעין הסעודית. כיהן כשגריר סעודיה בארצות הברית ובבריטניה. פעיל בקידום היוזמה הסעודית.

== אודות ==
נולד ב-15 בפברואר 1945 במכה. הוא בנו השמיני, והצעיר ביותר, של המלך פייסל. הוא למד בבית ספר יסודי וחטיבת ביניים בעיר טאיף. בגיל 14 נסע לפרינסטון שבארצות הברית, שם למד בתיכון לורנסוויל (Lawrenceville School), וסיים את לימודיו בשנת 1963. הוא המשיך ללימודים באוניברסיטת ג'ורג'טאון, אותם סיים בשנת 1968. אחר כך המשיך ללימודים באוניברסיטת לונדון, באוניברסיטת קיימברידג' ובאוניברסיטת פרינסטון.

כשחזר לסעודיה, החל לשמש כסגן של בן דודו כמאל אדהם , שהיה מנהל סוכנות המודיעין הסעודית, ואחר כך החליף אותו בתפקיד. הוא שימש בתפקיד במשך 23 שנים, בשנים 1979–2001. הוא עזב את התפקיד כעשרה ימים לפני פיגועי 11 בספטמבר.

בשנת 2003 מונה לשגריר סעודיה בבריטניה ובאירלנד, תפקיד שמילא עד שנת 2005. בשנת 2005 מונה לשגריר בארצות הברית, וכיהן בתפקיד זה עד 11 בדצמבר 2006.

הוא קידם את יוזמת השלום הערבית במספר פעילויות, בין השאר בכתבה בעיתון "הארץ" בשנת 2014, ובראיון בשנת 2015.

==לקריאה נוספת==
* לורנס רייט, "המגדלים הגבוהים: 11 בספטמבר, אלקאעידה וכישלון המודיעין האמריקני", כנרת זמורה ביתן, 2007. לפי אינדקס בסוף הספר, עמ' 496 (שם הוא מופיע: טורקי, הנסיך, בנו של המלך פייסל בן עבד אלעזיז)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפחת המלוכה הסעודית
קטגוריה:שגרירי ערב הסעודית בארצות הברית
קטגוריה:סעודים שנולדו ב-1945
קינן תומפסון

קִינֶן תומפסון (באנגלית: Kenan Thompson; נולד ב-10 במאי 1978) הוא שחקן וקומיקאי אמריקאי. הוא חבר בצוות השחקנים של תוכנית המערכונים "סאטרדיי נייט לייב" מאז 2003, מה שהופך אותו לשחקן הוותיק ביותר בתולדות התוכנית. בתחילת הקריירה שלו כיכב בסיטקום "קינן וקל" (2000-1996) בניקלודיאון לצד קל מיטשל, וכיום (2021) הוא מככב בסיטקום "קינן" ברשת NBC.

==ביוגרפיה==
קינן נישא לדוגמנית כריסטינה אוונג'לין ב-11 בנובמבר 2011, ולשניים נולדה בת בשנת 2014.

==קריירה==
מוכר בעיקר בזכות היותו חבר צוות בפאנל התוכנית "סאטרדיי נייט לייב" משנת 2003.

בשנות נעוריו הופיע ככתב בתוכנית אקטואליה לילדים ב-CNN, ולאחר מכן השתתף בקומדיות לילדים מבית ערוץ ניקלודיאון, ביניהן "המופע של אמנדה" , "קינן וקל" ו-"All That". קינן מדורג במקום ה-88 בסקר 100 כוכבי הנוער הגדולים של VH1.

בתחילת הקריירה שלו נהג להופיע עם חברו הקומיקאי קל מיטשל.

בקולנוע כיכב בסרט "Fat Albert" ב-2004, השתתף ב"נחשים על המטוס", וכן דיבב בסרטי "הדרדסים", "קופים בחלל" וב-"כלב מי שמנגן".

בשנת 2016 החל לשחק בתפקיד משני בסדרת הטלוויזיה הקומית "קימי שמידט הבלתי שבירה" שנוצרה על ידי טינה פיי ומשודרת בנטפליקס במשך 3 עונות.

בשנת 2017 שיחק בסרט "פורשים בסטייל", קומדיה שחורה בבימויו של זאק בראף ובכיכובם של מורגן פרימן ואלן ארקין.

בשנת 2021 השתתף בסרט "שכחתי שאין כמו בבית".

ב-2021 הנחה את טקס פרסי בחירת הקהל ה-47 וב-2022 הנחה את טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-74.

==פילמוגרפיה נבחרת==
;טלוויזיה
* 1994–1999 - All That
*1996–2000 - קינן וקל
*1999 - המופע של אמנדה
*מאז 2003 - סאטרדיי נייט לייב
*2009 - בניחוש חוקר
*2021-הווה - קינן
*2021 - טקס פרסי בחירת הקהל ה-47 - מנחה 
*2022 - Fraggle Rock: Back to the Rock - דיבוב
*2022 - The Kids in the Hall 
*2022 - הבנים מציגים: שטני - דיבוב 
*2022 - טקס פרס אמי לבידור בפריים טיים ה-74 - מנחה 
*באפקיס <small>(אנ')</small> (2023)
*Praise Petey (2023) - דיבוב 
*Pierre the Pigeon-Hawk (TBA) - דיבוב 

;קולנוע
*1997 - גוד בורגר
*2002 - אשף התחפושות
*2006 - נחשים על המטוס
*2008 - קופים בחלל
*2008 - ווינרס
*2011 - הדרדסים
*2013 - הדרדסים 2
*2014 - באים ביחד
*2016 - כלב מי שמנגן (דיבוב)
*2017 - פורשים בסטייל
*2018 - הגרינץ' (דיבוב)
*2019 - פלא של פארק (דיבוב)
*2020 - יובי יציל את האלווין
*2021 - קליפורד הכלב האדום והגדול
*2021 - שכחתי שאין כמו בבית 
*2023 - טרולים 3: הקול טוב (דיבוב) 
*2023 - גוד בורגר 2 <small>(אנ')</small> 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:סאטרדיי נייט לייב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1978
ונזה (עץ פרי)

ונזה (Wanza), הנקרא גם קורדיה אפריקאית (שם מדעי: Cordia africana) הוא עץ פרי הגדל במהירות ברחבי יבשת אפריקה. העץ נפוץ ביערות אפריקה הטרופית והוא מגיע לגובה של 30 מטרים. פריחתו לבנה ופרחיו מלאי צוף ומושכים דבורים ולכן מניחים בקרבתו כוורות דבורים להפקת דבש. הפירות, בעלי צורת כדור, מבשילים בצבע צהוב הבשלת הפירות 3-5 חודשים אחרי הפריחה.[1]

==שימושים==
הפירות משמשים כמזון לאדם ובעלי חיים נוספים, העלים משמשים למספוא ולדישון הקרקע, הגזע משמש ליצור רהיטים.

==הונזה בישראל==
לישראל הגיעו זרעים של הוונזה בעיקר על ידי יוצאי איתיופיה ונעשו מספר ניסיונות מוצלחים לגדלו בישראל. ביישוב יהודי בשומרון גדל עץ ונזה בהצלחה ומתנשא לגובה של יותר מ-7 מטר. בחורף תשפ"א החל העץ לפרוח.

==רבייה בטבע ובחקלאות==
בטבע מופצים זרעי הוונזה על ידי עופות אוכלי פירות.

העץ מתרבה בקלות ברבייה וגטטיבית ויכול להתחיל להשריש במים תוך פחות מ-20 ימים.

איוור של עץ ונזה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

[1] https://uses.plantnet-project.org/en/Cordia_africana_(PROTA)
קטגוריה:זיפניים
קטגוריה:פירות מאכל
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עצים
קטגוריה:עצים ביערות הגשם של אפריקה
גאורג צונדק

שמואל (גאורג) צונדק (25 באוקטובר 1894 – 15 בינואר 1970) היה פרופסור לרפואה פנימית ומנהל המחלקה לרפואה פנימית בבית החולים הדסה בתל אביב.

== ביוגרפיה ==
צונדק נולד בפוזן, בנם השלישי של דרייפר אברהם ושרה, למד באוניברסיטת רוגסן ואוניברסיטת ברלין וקיבל תואר דוקטור בשנת 1919. עבד בבית החולים המפורסם שריטה בברלין ובתקופת מלחמת העולם הראשונה שירת כרופא עזר וזכה בצלב הברזל. בשנת 1922 התמנה מרצה וכעבור ארבע שנים פרופסור לרפואה ורוקחות פנימית. בשנת 1927 פרסם את מחקרו על "אלקטרוליטים: המשמעות שלהם לפיזיולוגיה, פתולוגיה וטיפול". לאחר עליית הנאצים לשלטון נמלט עם אחיו הרמן תחילה לשווייץ ולאחר מכן לאנגליה, שם עבדו שניהם בבית החולים היהודי במנצ'סטר.

הם היגרו לפלשתינה (א"י) בשנת 1934. כאן התמנה לתפקיד מנהל המחלקה לרפואה פנימית בבית החולים הדסה בתל אביב. הוא היה חבר במועצת המערכת של כתב העת הרפואה והיושב ראש המדעי של ההסתדרות הרפואית בישראל. הוא היה הרופא של נשיא המדינה חיים ויצמן.

נפטר בגיל 75 שנים בתל אביב.

שלושת האחים הפרופסורים לבית צונדק: הרמן צונדק, ברנרד וגאורג (שמואל) היו בין המדענים הרפואיים הבולטים של המאה ה-20. דודם הפרופ' מקס צונדק תושב ברלין, היה מהאורולוגים המפורסמים בעולם בתחילת המאה העשרים. החל משנת 1934 התיישבו בארץ ישראל והובילו את המחקר בתחומי האנדוקרינולוגיה, גינקולוגיה ופרמקולוגיה. רבים מתלמידיו של פרופ' שמואל צונדק המשיכו את דרכו כמנהלי מחלקות פנימיות בכל רחבי ישראל. בין תלמידיו: פרופ' אלכסנדר גפל, שמונה למנהל המחלקה לרפואה פנימית בבית החולים הדסה בתל אביב, לאחר פטירתו של פרופ' צונדק, ד"ר מרדכי-מוטל צ'צ'יק שמונה למנהל פנימית ג' ולמנהל היחידה הנפרולוגית, ד"ר ישראל סום, ד"ר נפתלי (נורברט) שניצר, ד"ר אליהו לוריא, הקרדיולוג פרופ' מאיר בנדמן, ד"ר אומברטו גנצני שבהמשך מונה לרופא הפרסונל של "הדסה" ורופא הפרסונל של עיריית תל אביב.

צונדק היה קרוב משפחה של ברכה פולד,.

==הכנוס המדעי של ההסתדרות הרפואית העברית בארץ ישראל, שנת 1939==
בתאריכים 31 במאי – 1 ביוני לשנת ה'תרצ"ט 1939 נערך בבית הבריאות כנס רפואי-מדעי שארגנה ההסתדרות הרפואית העברית בא"י. בכנס השתתפו מרבית מבכירי הרופאים בארץ ישראל לתקופה. ראו: הרצאה פרופ' ס. גאורג צונדק: היפרטוניה ומחלת הסרטן (1 ביוני)
<gallery>
קובץ:Scientific Conference of the Hebrew Medical Association, 1939. I.jpg
קובץ:Scientific Conference of the Hebrew Medical Association, 1939. II.jpg
קובץ:Scientific Conference of the Hebrew Medical Association, 1939. III.jpg
קובץ:Scientific Conference of the Hebrew Medical Association, 1939. IV.jpg
</gallery>

== הנצחה ==
בשנת 1970 החליטה הנהלת עיריית תל אביב-יפו להקים מרכז הוראתי טיפולי בבית הדר דפנה. במרכז 7 יחידות המרוכזות ב-150 חדרים. אחת היחידות כללה מעבדות מחקר ע"ש פרופ' ש.ג. צונדק. באגף מחקרי זה 17 חדרי מעבדה המשרתות את כל חוקרי המרכז העירוני-ממשלתי – ביניהן גם היחידה למיקרוסקופ אלקטרוני והיחידה לתרביות רקמה. לרשות החוקרים עמדה מעבדה המצוידת לשימוש בחומרים רדיואקטיביים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* .
* 
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדענים ישראלים
קטגוריה:רופאים יהודים
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:תל אביב-יפו: רפואה
קטגוריה:משפחת צונדק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1970
חיים שטיין

חיים (אמיל) שטיין (1884–1942) היה מראשוני רופאי תל אביב ומייסד בית החולים עין גדי.

== ביוגרפיה ==
שטיין נולד במוראביה, (אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית, כיום צ'כיה), למד רפואה בווינה, שם החל את פעילותו הציונית. ב-1907 השתתף ביסוד האגודה הציונית המרכזית בווינה ובהוצאת השבועון הציוני "יודישה צייטונג". הוא שירת כרופא צבאי בדרגת קפטן במלחמת העולם הראשונה, בה קיבל חמישה אותות הצטיינות.

בראשית 1920 הוזמן שטיין על ידי ד"ר יצחק מקס רובינוב והנריטה סאלד לפעולה רפואית בארץ והתמנה למנהל בית החולים, מנתח ומיילד ראשי. הוא הנהיג לראשונה את הטיפול בילדי בתי הספר בתל אביב ובמעון ילדים שבשכונת מנשייה ביפו, הסדיר את הטיפול בעולים בבית ההסגר ובבית העולים שבשכונת עג'מי ביפו יחד עם ד"ר משולם ליבונטין, וניתח את פצועי ממאורעות תרפ"א ביפו ובתל אביב (1921).

במאי 1923 הקים בשותפות עם הד"ר ברונו רוזנהיים והד"ר גרהרר שרייבמן סנטוריום פרטי שהיה קרוי "המבראה" ברחוב ביאליק 19 בתל אביב. שרייבמן ששכר את הבית ברחוב ביאליק 19 בתל אביב מידיו של הסופר ש. בן-ציון, אביו של הצייר נחום גוטמן. לאחר פתיחת המקום פרש שטיין מהשותפות.

ב-1923 יסד את בית החולים עין גדי, וניהל אותו. במאורעות תרפ"ט (1929) מילא את מקום המנתח ד"ר בראון בבית חולים הדסה בתל אביב ואחרי מותו של ד"ר בראון, היה מנתח ראשי זמני במוסד זה עד 1933.

ד"ר אפרים סיני, שהיה באותה תקופה מנהל מחלקת העיניים בבית חולים הדסה, כותב בספרו "במלוא העין - מעולמו של רופא" (1984) (צ'ריקובר מוציאים לאור בע"מ) עמ' 155-6 על המקרה של רצח ארלוזורוב :

ב-1939 עבר שטיין עם משפחתו להתגורר בשכונת אברמוביץ' בראשון לציון ונטע לו שם גן צמחי נוי על 10 דונמים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רופאים יהודים
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:יהודים צ'כים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:תל אביב-יפו: רפואה
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1884
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1942
אבימי בר נאזי

אבימי בר נאזי היה אמורא בבלי.

בתלמוד מוזכר כחמיו של רבינא, אך לטענת הרב אהרן היימן בספרו תולדות תנאים ואמוראים אין הדבר אפשרי מבחינת סדר השנים, ולכן הוא טוען שהיה חמיו של אמורא אחר שנקרא רבנאי, ולא של רבינא.

בספר הלכות רב אלפס גורס כי שמו היה אביי בר נאזי והיה חמיו של רבינא.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמוראי בבל
אבימי מהגרוניא

אבימי מהגרוניא היה אמורא בבלי בן הדור החמישי מתלמידיו של רבא.

מוזכר פעמים רבות בתלמוד כשאומר הלכות בשם רבא, ופעם אחת מביא הלכה משמו של רב הונא.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור החמישי לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רבא
יהושע משולח

יהושע משולח {{ש}}{{תמונה להחלפה}}
יהושע משולח (28 במרץ 1907 — כ"ג בתמוז תש"מ 7 ביולי 1980) היה עיתונאי ישראלי.

==אודות==
נולד בשנת 1907 בעיר דובנו שבפולין (כיום באוקראינה) לסוחר יוסף, ולשרה לבית פרנס. בילדותו למד ב"חדר" ובבית ספר רוסי. בהמשך התגורר בקלבאן (Klewan), בפלך רובנו, ווהלין, שסבו יהושע, אביו של יוסף, היה רבה עד 1883.

היה פעיל ציוני, בקק"ל וב"החלוץ". בעיתונות החל לעסוק כשהיה בן כשבע עשרה. משולח כתב בעיתון היידי הווהלינאי "וואלינער לעבן" מאז שנת 1924. בשנת 1926 עלה לארץ ישראל והתגורר בתל אביב. עבד בבית חרושת לזבל כימי, ואחר כך בבית מלאכה לספרים שהפיץ ספרים וספרות בעברית.

החל לכתוב ב-1929 בעיתונות הארצישראלית, ב"הארץ", "דבר", "תשע בערב" ("העולם הזה" בראשית דרכו), וגם בעיתונים הומוריסטיים שונים.

בקיץ שנה זו שוטט בכפרים ובערים ערביים בדרום ישראל, וישב כמה שבועות בחברון. בדיווחיו מתקופה זו הוא מתאר את שאירע טרם מאורעות תרפ"ט.

משנת 1945 ועד קום המדינה ב-1948 היה עורך מדור ביקורת הרדיו, "בשולי התוכניות", בעיתון "הגלגל", שבועון תחנת הרדיו המנדטורית "קול ירושלים". הוא הציע להקריא ב"קול ירושלים", שהיה פעיל בה, פרק יומי מן התנ"ך. כמו כן כתב ביקורות רדיו ב"דבר" מ-1936 ועד קום המדינה, וערך את המדור שנושאו היה רדיו ב"דבר לילדים". כתב גם בעיתון "המדינה" שפורסם למשך תקופה לא ארוכה בשנת 1948. מאז החל להופיע "הדור", בנובמבר 1948, היה משולח חבר מערכת העיתון, וכתב במדורי העיתון השונים. שימש חבר בוועדת השירותים של אגודת העיתונאים.

בשנות ה-50 הצטרף למערכת "דבר" והיה כתבה הכלכלי והכתב לענייני תיירות. הוא ניהל מאבקים ציבוריים רבים עליהם כתב בכתבותיו השבועיות ודיבר בהרצאותיו, ביניהם למען שיפור הבטיחות בדרכים, שהגיע אף לכנסת, בנושא "שוק יהודי משותף" (על משקל "שוק אירופי משותף"), עליו יצא ספר זמן קצר לאחר מותו, להגדלת הצריכה של פירות וירקות, וכו'.

בשנת 1963 הוענק למשולח ולעמי שמיר "פרס אילת" על ידי עיריית אילת ולשכת התיירות לאילת.

לקראת סוף חייו התגורר בפלורידה. גם בארצות הברית קידם את המיזמים שלו. בשנת 1980 נפטר משולח בתל אביב מהתקף לב, והוא בן 73. נקבר בבית העלמין הדרום לצד אשתו.

היה נשוי לשרה בת אברהם יעקב ודינה אלבלינג (נפטרה ט"ו בחשוון תשנ"ה), משוררת שכתבה שלושה ספרי שירה ("שירים של סבתא", "מיתרי כינורי" ו"שירי תפילתי"), ואב לשניים.

==ספריו==
* שוק יהודי משותף: מבצע מיאמי, ספריית מן המוקד, תל אביב: עם עובד תש"מ

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980
קבוע רמנוג'אן-סולדר

קבוע רמנוג'אן-סולדר כפי שהוא מצוג כשורש של [[פונקציית האינטגרל הלוגריתמי.]]
קבוע רמנוג'אן-סולדר במתמטיקה, הוא קבוע מתמטי שמוגדר להיות השורש היחיד של פונקציית האינטגרל הלוגריתמי. היא נקראת על שם סריניוואסה רמנוג'אן ויוהאן פון זולדנר (Johann Georg von Soldner). הערך המקורב של הקבוע הוא:
: μ ≈ 1.451369234883381050283968485892027449493…
בעקבות ההגדרה של פונקציית האינטגרל הלוגריתמי, שהיא:
:<math> \mathrm{li}(x) = \int_0^x \frac{dt}{\ln t}, </math> 
קבוע רמנוג'אן-סולדר היא נקודת האיפוס של הפונקציה, ומכאן:
:<math> \mathrm{li}(x)\;=\;\mathrm{li}(x) - \mathrm{li}(\mu) </math>

:<math> \mathrm{li}(x) = \int_0^x \frac{dt}{\ln t} - \int_0^{\mu} \frac{dt}{\ln t} </math>
ומכאן:
:<math> \mathrm{li}(x) = \int_{\mu}^x \frac{dt}{\ln t}, </math>

ובכך מקלים על חישוב הפונקציה בשביל ערכים טבעיים. בנוסף לכך, הקבוע הוא פתרון היחיד למשוואה:
:<math> \mathrm{li}(x)\;=\;\mathrm{Ei}(\ln{x}) </math>
כאשר:
: ln(μ) ≈ 0.372507410781366634461991866… 

==קישורים חיצוניים==
* 

רמנוג'אן-סולדר
קטגוריה:מספרים ממשיים
קטגוריה:סריניוואסה רמנוג'אן
אי הפאנון האלג'יראי

המבצר הספרדי בפאנון של אלג'יר לפני הריסתו בידי ח'יר א דין ברברוסה
הפאנון האלג'יראי הוא איון, שרטון סלע אל מול חופה של העיר אלג'יר, המקום בוצר בידי הצי הספרדי ב-1510. האי מחובר אל היבשת ברצועת יבשה המהווה שובר גלים טבעי עבור נמל העיר אלג'יר. 

== היסטוריה ==
המאחז הספרדי בפאנון נוסד בשנת 1510 כשהספרדים נחתו באי כתוצאה מהנוכחות הספרדית באי נאלץ האמיר של אלג'יר סאלים אל תוהמי להסכים לנוכחות הספרדית ולשלם מס.

בשנת 1529 נכבש המבצר הספרדי בפאנון בידי ח'יר א דין ברברוסה שליטה הפיראטי למחצה עות'מאני למחצה של אלג'יר, וחיל המצב שהיה נצור בו הוצא להורג.

קטגוריה:ספרד: היסטוריה
קטגוריה:אלג'יריה: גאוגרפיה
קטגוריה:אלג'יר
פאבל סודופלאטוב

פאבל אנטולייביץ' סודופלאטוב (ברוסית: Пáвел Aнатóльевич Cудоплáтов) היה בכיר בשירותי הביון הסובייטיים (נ.ק.ו.ד) בתקופת סטלין. היה ראש המחלקה האחראית על חיסולים (הממונה על המבצעים המיוחדים). עמד בראש שירות ביון החוץ של ברית המועצות בשנת 1938.

היה אחראי על כמה מהמבצעים הסובייטיים הידועים והחשובים ביותר: רצח טרוצקי, רצח הלאומן האוקראיני יבהן קונובליץ וריגול האטום הסובייטי. שירת עד שנעצר עם קבוצה של תומכי בריה בשנת 1953 וריצה תקופת מאסר של 15 שנים. הגיע עד לדרגת לוטננט גנרל בסולם הדרגות של ה-נ.ק.ו.ד. (מקבילה לדרגת רב-אלוף בצה"ל).

היה נשוי ליהודיה בשם אמה כהנוב, ובזכרונותיו (בספרו "מבצעים מיוחדים") הזכיר את האנטישמיות בצמרת הסובייטית.

== ראו גם ==
*ק.ג.ב.
*תוכנית הגרעין הסובייטית
* לברנטי בריה

== לקריאה נוספת ==
* Pavel Sudoplatov, Anatoli Sudoplatov, Jerrold L. Schecter, Leona P. Schecter, Special Tasks: The Memoirs of an Unwanted Witness, a Soviet Spymaster. Boston: Little Brown, 1994. (אנגלית)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ביון החוץ ברוסיה ובברית המועצות
קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
קטגוריה:ביון במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור סובורוב
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בברית המועצות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין דונסקויה החדש
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1996
חיים וסרצוג

רבי חיים וסרצוג (מוכר בשם ר' חיים פיליפובר ובכתיב יידי: חיים פיליפאווער; נפטר בח' באדר ה'תרכ"ה, 6 במרץ 1865) היה רב וראש ישיבה ליטאי שהתפרסם בכך שהיה מיקל בהלכה.

==ביוגרפיה==
נולד לרב שמשון וסרצוג בפלונסק למד בצעירותו בקוכרי בבית הכנסת של ר' זלמן פוזנר, עמו למד בתקופה זו ישראל יהושע טרונק. הוא התפרסם כעילוי. כיהן כרבן של צ'נסטוחובה, רייגרוד, פיליפובה (שבה התפרסם מאוד וכינויו על שמה "פיליפובר" דבק בו), סרהיי ווישטיניץ. הוא היה נחרץ בדעותיו ההלכתיות, ונטה להקל בפסיקותיו ככל שיכול, לפעמים גם כנגד אוטוריטות הלכתיות כמו הרמ"א. בשל כך חפצו רבנים אחדים, כמו רבי יצחק אייזיק חבר רבה של סובאלק שהייתה העיר המרכזית שחלשה על עיירת מגוריו פיליפובה, וכנראה גם רבי משה יצחק אביגדור להחרימו. ואולם בשל אורח חייו הסגפני והערכתו כירא שמים ולמדן מופלג, לא רצו לפגוע בכבודו ונמנעו מלנקוט בסנקציות כלשהן נגדו, בעיקר בהשפעת רבי לייבל'ה קובנר.

הוא שימש מודל לרב מיקל ברומן "הדת והחיים" של ברודס.

הוא היה מתנגד חריף לחסידות, ובמקורות אחדים הוא מוצג בשל כך כמשכיל.

כנראה חיבר כמה ספרים אולם הם נותרו בכתב יד, ט"ף שפירא כתב הקדמה לספר השו"ת שלו "נשמת חיים" הכולל גם חידושים לסוגיות הש"ס.

ר' חיים וסרצוג (פיליפובר) נפטר בוישטיניץ בח' באדר ה'תרכ"ה, 6 במרץ 1865

==קישורים חיצוניים==
* 'וסרצוג, ר' חיים („ר' חיים פיליפובר”)', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 47 (, תמונה 1245).

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים במזרח אירופה
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:פלונסק: אישים
Ich habe genug, רי"ב 82

Ich habe genug (בעברית: די לי) רי"ב 82, היא קנטטה לבס שהולחנה על ידי יוהאן סבסטיאן באך והיא מהקנטטות הנודעות שלו. החלק השלישי של הקנטטה כלול בקובץ המחברת של אנה מגדלנה באך.

באך הלחין את הקנטטה ב-1727 בהיותו בלייפציג, לכבוד חג הקנדלמאס, והיא בוצעה לראשונה ב-2 בפברואר באותה שנה. ב-1731 בוצעה גם גרסה של הקנטטה לסופרן הממוספרת כרי"ב 82a.
הטקסטים הנקראים בחג כוללים את תחילת פרק ג' בספר מלאכי ואת סיפור הבאת ישו למקדש, כמתואר בבשורה על-פי לוקאס. בסיפור זה מתואר צדיק בשם שמעון שלקח את ישו על זרועותיו ובברכו את אלוהים אמר "עתה תפטר את-עבדך כדברך אדני בשלום; כי-ראו עיני את-ישועתך; אשר הכינות לפני כל-העמים; אור להאיר עיני הגוים ותפארת ישראל עמך". על דברים אלו מבוססת הלברית של הקנטטה. הדברים משמשים גם בסיס לקנטטות רי"ב 83 ורי"ב 125, אך בקנטטה זו מורחב הטקסט ביצירה אנונימית נוספת שעוסקת בכמיהה לעזוב את תלאות החיים ולהתאחד עם ישו.

קנטטות נוספות שכתב באך למועד זה בשנים אחרות הן: רי"ב 161, רי"ב 157 ורי"ב 158.

דף התווים של הקנטטה ששימש את באך בעת ביצועה מראה שהוא ביצע אותה לאחר הבכורה ב-1727, עוד כמה פעמים: עם התאמה לסופרן, בה גם הוחלף האבוב בחליל ב-1731; גרסה נוספת לסופרן ב-1735; ופעם נוספת לבס ב-1745, בה הוחלף האבוב באבוב ציד. עיסוק חוזר זה של באך בקנטטה וכן הכללתה במחברת של אנה מגדלנה באך מעיד על החשיבות הרבה שהוא ייחס ליצירה.
כמו כן, הנושא הפותח את האריה בתחילת הקנטטה ומנוגן על ידי האבוב, מופיע ביצירות נוספות של באך, בהן האריה Erbarme dich מתוך מתאוס פסיון והאריה ?Wann kommst du, mein Heil מתוך רי"ב 140 (עם פיתוחים נוספים).

==מבנה והרכב מבצע==
הקנטטה נכתבה עבור זמר בס אחד ואבוב, שני כינורות, ויולה ובאסו קונטינואו.
היא מורכבת מחמישה חלקים:
# אריה: Ich habe genug (די לי)
# רצ'יטטיב: Ich habe genug (די לי)
# אריה: Schlummert ein, ihr matten Augen (הירדמנה, עיניים לאות)
# רצ'יטטיב: !Mein Gott! wenn kömmt das schöne: Nun (אלי, מתי תבוא שעתי היפה!)
# אריה: Ich freue mich auf meinen Tod (שמח אני לקראת מותי)

==הקלטות==
זוהי אחת הקנטטות המוקלטות והמבוצעות ביותר של באך. באתר קנטטות באך נמנות למעלה מ-100 הקלטות במאה השנים האחרונות.
מבין הביצועים הידועים של היצירה ניתן להזכיר את שלוש ההקלטות של דיטריך פישר-דיסקאו ואת ההקלטה מ-1966 בה מנצח יהודי מנוחין עם סולנית המצו-סופרן ג'נט בייקר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bach-cantatas.com/BWV82.htm פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך]
* [http://www.bach-cantatas.com/Texts/BWV82-Heb1.htm טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)]
==הערות שוליים==

קטגוריה:קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך
אנריקה וולף

אנריקה ארנסטו "קיקה" וולף דוס סנטוס (בספרדית: Enrique Ernesto "Quique" Wolff Dos Santos; נולד ב-21 בפברואר 1949) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום עיתונאי ופרשן כדורגל ברשת ESPN.

וולף שיחק בליגות הבכירות בארגנטינה ובספרד, וייצג את נבחרת ארגנטינה בין היתר במונדיאל 1974.

== קריירת משחק ==
וולף החל את הקריירה המקצוענית בגיל 18 במדי קבוצת ראסינג קלוב. הוא רשם את הופעת הבכורה במדי הקבוצה ב-16 ביולי 1967, מול בוקה ג'וניורס. וולף שיחק בקבוצה עד לשנת 1972, ורשם במדיה 165 הופעות ליגה, בהן כבש 31 שערים. ב-1973 עבר וולף לריבר פלייט, ושיחק במדיה עד לקיץ 1974.

לקראת עונת הצטרף וולף לקבוצת לאס פאלמס מהליגה הספרדית. הוא שיחק במדיה במשך שלוש עונות, בהן היה שחקן הרכב משמעותי תחת שלושה מאמנים שונים. לקראת עונת , הצטרף וולף לריאל מדריד של המאמן לואיס מולוני. הוא היה לבורג משמעותי בחוליית ההגנה, וזכה עם קבוצתו בשתי אליפויות רצופות.

בשנת 1979 חזר לארגנטינה, כשחתם במדי ארחנטינוס ג'וניורס, שם שיתף פעולה עם דייגו מראדונה. וולף רשם רק שמונה הופעות ליגה במדי הקבוצה, עד שפרש באופן זמני מכדורגל. הוא חזר למגרשים כעבור שנתיים, כשחתם במדי טיגרה מליגת המשנה הארגנטינאית. לאחר שבע הופעות במדי הקבוצה, פרש באופן סופי ממשחק בגיל 32.

=== נבחרת ארגנטינה ===
וולף החל את הקריירה הבינלאומית עם נבחרת ארגנטינה הצעירה, שזכתה באליפות אמריקה הדרומית עד גיל 20 בשנת 1967.

את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ארגנטינה רשם וולף בשנת 1972, ושנתיים אחר כך נכלל בסגל של ולדיסלאו קאפ למונדיאל 1974 בגרמניה המערבית. הוא פתח בכל שלושת משחקיה של ארגנטינה בשלב הבתים הראשון, מול , ו. בפתיחת שלב הבתים השני, פתח וולף בהרכב אך הוחלף במחצית, בדרך לתבוסה 4-0 ל. הוא לא שותף בהפסד 2-1 ל, והוביל את ארגנטינה כקפטן למשחקה האחרון בטורניר, 1-1 עם .

וולף סיים באותה שנה את הקריירה הבינלאומית הקצרה שנמשכה שנתיים בלבד, ובה צבר 27 הופעות ושער אחד במדי ארגנטינה.

== תארים ==
;ריאל מדריד
* אליפות ספרד (2): 1977/78, 1978/79
;נבחרת ארגנטינה עד גיל 20
* אליפות אמריקה הדרומית: 

== סטטיסטיקות ==
=== נבחרת לאומית ===

{| class="wikitable" style="text-align:center"
! colspan=3 | נבחרת ארגנטינה
|-
!שנה!!הופעות!!שערים
|-
|1972||8||0
|-
|1973||11||0
|-
|1974||8||1
|-
!סה"כ||27||1
|}

==קישורים חיצוניים ==

* [http://www.simplementefutboltv.com/ Simplemente Fútbol], האתר הרשמי של אנריקה וולף 

קטגוריה:בלמי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני ראסינג קלוב
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני לאס פאלמאס
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני ארחנטינוס ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני טיגרה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1974
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1949
יצחק אייזיק הירשוביץ

הרב יצחק אייזיק אליעזר הירשוביץ (8 בנובמבר 1870 - 4 ביולי 1941) היה רב ליטאי, רבן של העיירות טאלאסן בלטביה ואיהומן ווירבלין בליטא. חתנו של הרב אליעזר גורדון.

==תולדותיו==
נולד בד' בכסלו ה'תרל"א כבן זקונים לרב אריה לייב ולמרת רבקה דבורה הירשוביץ בעיר ליבאו בלטביה, ונשלח ללמוד בעירו אצל הרב משה צבי גרינברג.

בשנת ה'תרמ"ה התחיל ללמוד בישיבת טלז ולאחר מכן למד מספר שנים בישיבת וולוז'ין, עם חזרתו לטלז נלקח כחתן לביתו של ראש הישיבה הרב אליעזר גורדון.

לאחר נישואיו חזר ללמוד בישיבת טלז, והיה מבכירי הלומדים בה, ואף מסר בה שיעורים מדי פעם, בשנת ה'תרס"ב ניסה חותנו ראש הישיבה למנותו לר"מ רשמי בישיבה אך הדבר גרר התנגדות מצד התלמידים והוא עזב את הישיבה.

בפורים ה'תרס"ו מונה לרב העיר טאלאסן בלטביה, ושימש בה עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה אז נמלט לעיר סמילוביץ שבאותה עת שהתה בה גם ישיבת ראדין יחד עם החפץ חיים והרב אלחנן וסרמן, ובתקופה זו סייע רבות לישיבה ואף מסר בה שיעורים.

לאחר המלחמה מונה לרבה של איהומן בה כיהן תקופה קצרה, לאחריה שב לליטא ונדד בין סלובודקה וטלז עד שמונה לרב העיר וירבלין.

לאחר כיבוש ליטא בקיץ ה'תש"א נמלט מעירו, ושהה תקופה בבית התלמוד תורה בקלם, לאחר מכן נמלט יחד עם תשעה רבנים נוספים לעיירה אוזבנד ושם נרצחו על ידי הנאצים בו' באב ה'תש"א.

==חיבוריו==
* מיטב היגיון - ספר השקפה בתורת הרב שמשון רפאל הירש.
* [http://hebrewbooks.org/46726 הליכות עם עולם] - דברי ימי עם ישראל.

==לקריאה נוספת==
* 'הירשוביץ, ר' יצחק אייזיק אליעזר', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 44–45 (, תמונה 1242–1243).

==קישורים חיצוניים==
* ד"ר , [http://horabis.blogspot.co.il/2007/10/blog-post_8176.html הירשוביץ, יצחק], באתר "רבנים שנספו בשואה".
* 

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:בוגרי ישיבת טלז
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:ילידי 1870

קטגוריה:נפטרים ב-1941
ספרטן

ספרטן (באנגלית: Spartan) הוא סרט מתח ופעולה אמריקאי משנת 2004 בכיכובם של ואל קילמר, ויליאם ה. מייסי, אד אוניל, דרק לוק, ארון סטנפורד ומשה איבגי.

== עלילה ==
עלילת הסרט מתרחשת לאחר פיגועי 11 בספטמבר, כאשר רוברט סקוט, רב-סמל בסיירת חיל הנחתים בעברו, המשמש כבוחן במבחני המיון ליחידת כוח דלתא, נדרש לחקור את פרשת חטיפתה של לורה ניוטון, בתו של הנשיא האמריקני. יחד עם קרטיס, שותפו הצעיר, הוא חושף רשת ניצול ועבדות קונספירטיבית שמתעוררת סביב סיפור חטיפתה של לורה. חקירתם של סקוט וקרטיס נתקלת כבר בתחילת הדרך בהתנגדות ומכשולים פרי מוחם של אנשי פוליטיקה מושחתים, ונפסקת בפתאומיות בשל דיווחי התקשורת על מותה המפתיע של לורה. על סמך הידיעה החדשותית, סקוט חוזר לחיי השגרה וממתין למשימה החדשה, אך קרטיס אינו מוכן לנוח עד שיחשוף את האמת. השניים מוצאים עצמם מתמודדים אל מול אויבים מבית ופרשת שחיתות בדרגי הממשל הגבוהים ביותר.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://movies.walla.co.il/movie/2400/%F1%F4%F8%E8%EF ספרטן], אתר וואלה! סרטים.
* 
* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי מלחמה
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי צבא
קטגוריה:סרטי ריגול
אברהם אבא ורנר

הרב אברהם אבא ורנר (ה'תקצ"ז, 1837 - י' בטבת ה'תרע"ג, 20 בדצמבר 1912) היה רב ליטאי, הרב הראשי לפינלנד ורבה הראשון של קהילת מחזיקי הדת בלונדון.

==ביוגרפיה==
נולד לרב יעקב וורנר בטלז ובצעירותו למד אצל אביו הרב. בגיל 17 התחתן עם סימה גיטל, נכדתו של הרב יעקב ליפשיץ מקובנה. כיהן כרב בוואגר וכדיין בטלז. בין השנים תרמ"א-תרנ"א כיהן במשרת הרב הראשי של פינלנד, אז פרובינציה באימפריה הרוסית. ב-1891 נקרא לעמוד בראש קהילת מחזיקי הדת של יוצאי ליטא שהתארגנה באיסט אנד של לונדון, וכיהן כמנהיג הקהילה עד פטירתו בשנת 1912. מחליפו בתפקיד היה הרב אברהם יצחק הכהן קוק.

הרב ורנר תמך בתנועה הציונית והשתתף כציר בכמה מהקונגרסים העולמיים. לפי הצעת הרצל שכיבד אותו, התמנה כנשיא הכבוד של הוועד המנהל של מועדוני המניות של אוצר התיישבות היהודים בלונדון.

==משפחתו==
לזוג ורנר נולדו אחד עשר ילדים. מהם נודע בנו הרב ברוך חומה מחבר הספרים "מקור ברוך" על מקור הברכות והתפילות וזמן תיקונן, ו"מזקנים אתבונן" על חידוש הסמיכה וממייסדי אספת המורים. נכדו ברנרד חומה כתב ספר על תולדות מחזיקי הדת שבלונדון ובו פרק על קורות חייו של סבו כולל נספחי קטעי מקור.

צבי הירשפלד, איש העלייה הראשונה, היה בנה של בתו חיה מלכה.

==קישורים חיצוניים==

* 'ורנר, ר' אברהם־אבא ב"ר יעקב', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 47–48 (, תמונה 1245–1246).
* Bernard Homa (1953), [http://www.israel613.com/books/MACHZIKE_DAT_LONDON-E.pdf A Fortress in Anglo-Jewry, Shapiro-Vallentine]
* [http://www.gen-mus.co.il/person/?id=1227 ברוך חומה באתר אלבום המשפחות], עדת ראשון-לציון
* 

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:רבנים ראשיים של פינלנד
קטגוריה:לונדון: אישים
קטגוריה:רבנים בריטים
קטגוריה:טלז: רבנים
קטגוריה:לונדון: רבנים
קטגוריה:ילידי 1837
קטגוריה:נפטרים ב-1912
לישקיאבה

לישקיאבה (בליטאית: Liškiava; ביידיש: ליסקובה או ליסקובי) הוא יישוב היסטורי וכיום כפר במחוז המשנה וריאנה במחוז אליטא שבדרום ליטא, כיום מתגוררים בו תושבים ספורים בלבד.

==היסטוריה==
היישוב הוקם בתחילת המאה ה-15, סביב טירה שהחלה להיבנות במקום באמצע המאה ה-14, אך לא הושלמה בנייתה. בסוף המאה ה-17 נתרם היישוב כולו למסדר הדומיניקני, שבנה בו במחצית הראשונה של המאה ה-18 מנזר וכנסייה בסגנון הבארוק המאוחר. מ-1795 (החלוקה השלישית של פולין ) ועד 1807 (חוזה טילזיט) היישוב היה שייך לפרובינציית פרוסיה המזרחית החדשה של ממלכת פרוסיה.

במשך השנים התקיימה ביישוב קהילה יהודית, שמנתה בערב השואה כ-200 אנשים, ונכחדה כולה.

==תושבים מפורסמים==
* יונה אזף - יהודי רוסי, ראש הארגון הטרוריסטי של המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית הרוסית, ומרגל האוכרנה, נולד בעיירה בשנת 1869.
* אליעזר שוחט - ממנהיגי הפועלים של העלייה השנייה, ממייסדי נהלל, ממבססי רעיון העבודה העברית בארץ ישראל, נולד בעיירה בשנת 1865.
* הרב אברהם מאיר הלוי אפשטיין - כיהן כרב המקום בין השנים 1749-1751.

==קישורים חיצוניים==

* 
קטגוריה:מחוז אליטא
קטגוריה:קהילות יהודיות בליטא
קטגוריה:ליטא: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
מכסחות השדים

מכסחות השדים (באנגלית: Ghostbusters) הוא סרט פנטזיה קומי של חברת סרטי קולומביה אשר עלה לאקרנים ב-16 ביולי 2016. הסרט מבוסס במקור על הזיכיון הקולנועי "מכסחי השדים" שנוצר בידי דן אקרויד. את הסרט ביים פול פייג ומככבים בו קריסטן ויג, מליסה מקארתי, קייט מקינון, לזלי ג'ונס, כריס המסוורת', ניל קייסי ואנדי גרסיה. הסרט מצולם בערים בוסטון וניו יורק.

==עלילה==
ארין גילברט (קריסטן ויג) ואבי ייטס (מליסה מקארתי) הן זוג סופרות לא מוכרות הכותבות ספר ("רוחות מעברנו" בתרגום העברי). כעבור מספר שנים גילברט נכנסה ללימודים יוקרתיים באוניברסיטת קולומביה, אולם הספר שלה מופיע מחדש והיא נעשית למושא לעג באקדמיה. כאשר רוחות רפאים פולשות למנהטן, גילברט חוברת לייטס, למהנדסת ג'יליאן הולצמן (קייט מקינון) ולעובדת הרכבת התחתית פאטי טולאן (לזלי ג'ונס - שמצטרפת בהמשך) במטרה להציל את העולם מהשד רואן (ניל קייסי), המסוגל לשלוט בבני אדם.

==שחקנים==
*קריסטן ויג - ארין גילברט, מחברת ספר על טבעי ופרופסורית באוניברסיטת קולומביה.
*מליסה מקארתי - אבי ייטס, מחברת ספר יחד עם גילברט.
*קייט מקינון - ג'יליאן הולצמן, מדענית הזויה.
*לזלי ג'ונס - פאטי טולאן, עובדת ברכבת התחתית.
*כריס המסוורת' - קווין, המזכיר של מכסחות השדים, לא חכם במיוחד.
*ניל קייסי - רואן, הנבל בסרט.
*אנדי גרסיה - ראש העיר של ניו יורק סיטי.
*מייקל קנת' ויליאמס - הוקינס.
*מאט וולש - רורק.
*פאט קירנאן - כתב חדשות.
*ססילי סטרונג - ג'ניפר לינץ', עוזרת ראש העיר.
*אד בגלי הבן - אד מאלגרייב הבן.
*צ'ארלס דאנס - דר' הרולד פילמור.

===הופעות קמע===
*ביל מארי - מרטין היס, חוקר על טבעי.
*דן אקרויד - נהג מונית.
*ארני הדסון - ביל ג'נקינס, דוד של פאטי.
*אנני פוטס - ונסה, פקידה במלון מרקאדו.
*סיגורני ויבר - ד"ר רבקה גורין, מנטורית של הולצמן.
*אוזי אוסבורן - עצמו.

== הפקה ==
באוגוסט 2014 דווח כי פול פיג מנהל מגעים לבימוי סרט אתחול לזיכיון, עם נשים בתפקידים הראשיים. בספטמבר אותה שנה דן אקרויד הביע רצונו לייצר יקום משותף לסרטי "מכסחי השדים", בסגנון היקום הקולנועי של מארוול ובאוקטובר דווח כי קייטי דיפולד נשכרה לכתוב את התסריט.

בדצמבר 2014 דווח שרבל וילסון וג'ניפר לורנס צפויות לגלם תפקיד ראשי, לבסוף דווח בינואר 2015 כי בסרט תככבנה קריסטן ויג, מליסה מקארתי, לזלי ג'ונס קייט מקינון. בסרט מופיעים גם כריס המסוורת' כאיש הקבלה של צוות המכסחות, אנדי גרסיה כראש עיריית ניו יורק ובנוסף - מופיעים בהופעת קמע שחקני הסרט "מכסחי השדים" המקורי: ביל מארי, דן אקרויד (כנהג מונית שמסרב להסיע את ארין), ארני הדסון, סיגורני ויבר ואנני פוטס. צילומי הסרט החלו בבוסטון ביוני והושלמו בספטמבר 2015. הסרט עלה לאקרנים ב-15 ביולי 2016.

== מוזיקה ==
שיר הנושא של הסרט היה "Good Girls", והוא הוקלט ובוצע על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית אל קינג.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

מידע וכתבות:
* 
* 
ביקורות:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* יעל שוב, [https://timeout.co.il/%D7%9E%D7%9B%D7%A1%D7%97%D7%95%D7%AA-%D7%94%D7%A9%D7%93%D7%99%D7%9D-%D7%91%D7%99%D7%A7%D7%95%D7%A8%D7%AA/ מכסחות השדים לא מצחיק מספיק], באתר Time Out ישראל, 24 ביולי 2016

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטי אימה מ-2016
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני ופנטזיה
קטגוריה:סרטים על סופרים
קטגוריה:מכסחי השדים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי רוחות רפאים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה מדע בדיוני משנות ה-2010
קטגוריה:סרטי אתחול
קטגוריה:סרטים על-טבעיים אמריקאיים
מינסק (מחוז)

מחוז מינסק (בבלארוסית: Мінская вобласць, ברוסית: Минская область) הוא אחד מששת מחוזות בלארוס, שוכן במרכז המדינה ומשתרע על פני שטח של 39,912 קמ"ר, שהם 19.4% משטח בלארוס. בשנת 2015 התגוררו במחוז 1,416,100 תושבים, שהם 15.3% מאוכלוסיית המדינה.

בירת המחוז היא העיר מינסק, שהיא גם מחוז בפני עצמו. המחוז גובל בצפונו במחוז ויטבסק, במזרחו במוהילב בדרומו בהומל וברסט ובמערבו בגרודנו.

האגם הגדול בבלארוס; אגם נארוץ' (Нарач), ממוקם בחלקו הצפוני של המחוז. בדרום המחוז שוכנת טירת ניאסוויז' שהוכרזה כאתר מורשת עולמית.

== היסטוריה ==

== ערים ועיירות במחוז ==
המחוז מחולק ל-22 ראיונים, 307 מועצות כפריות (סלסובייט), 22 ערים, 8 רשויות מקומיות ו-20 יישובים עירוניים.
{| class="wikitable"
|-
! סמל !! שם !! בבלארוסית !! אוכלוסייה
|-
| מינסק || Мінск || 1,937,900
|-
| || בוריסוב || Барысаў || 144,945
|-
| סליהורסק || Салігорск || 104,745
|-
| מלדזייצ'נה || Маладзечна || 94,686
|-
| סלוצק || Слуцк || 61,436
|-
| ז'ודזינה || Жо́дзіна || 61,724
|-
| וילייקה || Вiлейка || 26,736
|-
| דזיארז'ינסק || Дзяржы́нск || 25,164
|-
| מרינה הורקה || Мар’іна Горка || 21,384
|-
| סטוובצי || Стоўбцы|| 15,991
|-
| ניאסוויז' || Nesvyžius || 14,300
|-
| סמולביצ'י || Смалявічы || 15,316
|-
| זסלאוויה || Засла́ўе || 14,880
|-
| פניפל || Фаніпаль || 13,826
|-
| ברזינו || Беразіно || 11,997
|-
| ליובאן || Любань || 11,114
|-
| סטריה דרוהי || Старыя Дарогi || 11,100
|-
| וולוז'ין || Валожын || 11,100
|-
| להויסק || Лагойск || 12,376
|-
| קפיל || Капыль || 9,900
|-
| קלצק || Клецк || 10,200
|-
| צ'רוויין || Чэрвень || 9,800
|-
| אוזדה || Узда || 9,943
|-
| קרופקי || Крупкі || 8,675
|-
| מיאדזייל || Мядзел|| 7,100
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

*
קטגוריה:בלארוס: מחוזות