סימון לי

סימון לי (באנגלית: Simone Leigh; נולדה ב-1967) היא אמנית אפרו-אמריקאית משיקגו החיה ועובדת ניו יורק.<ref name="Simone Leigh: The Waiting Room"></ref> היא האמנית השחורה הראשונה שנבחרה לייצג את ארצות הברית בביאנלה בוונציה (2022) וזוכת פרס "אריה הזהב" בביאנלה ה-59 של ונציה 2022.<ref></ref>
== ביוגרפיה ==
סימון לי נולדה בשנת 1967 בשיקגו, אילינוי למיסיונרים ג'מייקנים.<ref name=":3"></ref> היא גדלה בסאות' סייד של שיקגו בשכונה בה הייתה הפרדה בין שחורים ללבנים. כשתיארה את ילדותה בראיון, הצהירה לי "כולם היו שחורים, גדלתי בתחושה שעצם היותי שחורה לא קבע מראש שום דבר עליי. זה היה טוב מאוד לבניית ההערכה העצמית שלי. אני עדיין מרגישה בת מזל שגדלתי בכור ההיתוך הזה."<ref></ref>

לי למדה במכללת ארלהאם בריצ'מונד, אינדיאנה ; וקיבלה תואר ראשון באמנות ופילוסופיה בשנת 1990. <ref></ref> <ref></ref>

== קריירה אמנותית ==
סימון לי עובדת במדיות שונות ביניהן פיסול, מיצב, וידאו, פרפורמנס ואמנות מעורבת חברתית. היא תיארה את עבודתה כאוטו-אתנוגרפית, ותחומי העניין שלה כוללים אמנות אפריקאית וחפצים עממיים, פרפורמנס ופמיניזם.<ref name=":2">Grimes, William. 2015, [https://www.nytimes.com/2015/04/17/arts/design/distinct-prisms-in-an-ever-shifting-kaleidoscope.html "Distinct Prisms in an Ever-Shifting Kaleidoscope"], The New York Times, April 16.</ref> עבודתה עוסקת במעמדן ודחיקתן לשוליים של נשים שחורות וממסגרת מחדש את החוויה שלהן כמרכזית בחברה.<ref name="Simone Leigh: The Waiting Room" /><ref></ref> לי אמרה לא פעם שעבודתה מתמקדת ב"סובייקטיביות נשית שחורה", תוך עניין במשחקי הגומלין המורכבים בין תחומי היסטוריה שונים.<ref name="Greenberger"></ref><blockquote>"הגעתי לפרקטיקה האמנותית שלי דרך לימודי פילוסופיה, לימודי תרבות ועניין חזק באמנות אפריקאית ואפרו-אמריקאית, מה שהטביע על האובייקטים ועבודת הפרפורמנס רגישות אתנוגרפית, במיוחד על הדרך שבה האתנוגרפיה מתעדת ומתארת חפצים."<ref name="foundationforcontemporaryarts.org"></ref></blockquote>לאחר שסיימה את לימודיה, לי תכננה להיות עובדת סוציאלית. לאחר התמחות במוזיאון הלאומי לאמנות אפריקאית ועבודה בסטודיו לאמנות ליד שרלוטסוויל, וירג'יניה, הפכה האמנות לקריירה המרכזית שלה. ב-2015 היא ציינה "ניסיתי לא להיות אמנית ממש הרבה זמן אבל בשלב מסוים הבנתי שאני לא הולכת להפסיק לעשות את זה".

לי משלבת את הכשרתה בקרמיקה אמריקאית עם עניין בקדרות אפריקאית, תוך שימוש במוטיבים אפריקאיים בעלי נטייה למאפיינים מודרניסטיים. אף על פי שהיא מחשיבה את עצמה בעיקר כפסלת לאחרונה היא מעורבת בפיסול מעורב חברתי, או בפרקטיקות אמנות המערבות את הציבור באופן ישיר. האובייקטים שלה מקושרים לחומרים וצורות הקשורים באופן מסורתי לאמנות אפריקאית, והמיצבים יוצרים חללים שבהם מתערבבים זה בזה תקדימים היסטורי עם שאלות של הגדרה עצמית.<ref name="foundationforcontemporaryarts.org" /> לי מתארת את השילוב הזה כמייצג את "התמוטטות הזמן".<ref></ref> עבודתה תוארה כחלק מהדמיון המחודש של דור של קרמיקאים הפועל באופן בין תחומי.<ref></ref> היא העבירה הרצאות אמן במוסדות רבים ברחבי העולם,<ref></ref><ref></ref><ref></ref> ולימדה במחלקה לקרמיקה של בית הספר לעיצוב ברוד איילנד.<ref></ref>
לי מרצה ב-2013
באוקטובר 2020, לי נבחרה לייצג את ארצות הברית בביאנלה בוונציה 2022.<ref></ref> היא האישה השחורה הראשונה שנבחרה לעשות זאת.
לי עובדת בסטודיו שלה
לי הציגה במקומות רבים ברחבי העולם, בין היתר ב: MoMA PS1, Walker Art Center, Studio Museum בהארלם, Yerba Buena Center for the Arts, The Hammer Museum, The Kitchen, The Bronx Museum of the Arts, Tilton Gallery, Contemporary Arts Museum Houston, SculptureCenter, Kunsthalle וינה בווינה, L'appartement 22 ברבאט, מרוקו, מוזיאון אנדי וורהול בפיטסבורג והגלריה של האגודה לאמנות חזותית בקייפטאון, דרום אפריקה.<ref name=":0"></ref>

יחד עם קבוצת אמניות לי יצרה את העבודה "Black Women Artists for Black Lives Matter " כחלק מתערוכת היחיד שלה, The Waiting Room במוזיאון החדש לאמנות עכשווית בשנת 2016.<ref></ref><ref></ref> עבודתה של לי נבחרה והוגדרה "העבודה החשובה והרלוונטית ביותר" על ידי האוצרות ג'יין פנטה ורוג'קו הוקלי בביאנלה של מוזיאון הוויטני 2019.<ref></ref>

במהלך שהותה בניו מיוזאום, ייסדה לייארגון בשם Black Women Artists for Black Lives Matter (BWAforBLM), קולקטיב שהוקם בתגובה ישירה לרצח פילנדו קסטיליה, ובמחאה נגד עוולות דומות נגד שחורים בארצות הברית.

סימון לי היא היוצרת של Free People's Medical Clinic, פרויקט בשיתוף הקהל שנוצר עם Creative Time בשנת 2014.<ref>Davis, Samara. 2015. "Room for Care." TDR: The Drama Review 59, no. 4: 169–176.</ref> הפרויקט הוא שחזור של יוזמת מפלגת הפנתר השחור באותו שם. הפרויקט הוצב בבניין בשכונת בד-סטיי בניו יורק, אשר היה בבעלותה של הרופאה האפרו-אמריקאית הבולטת ג'וזפין אינגליש (1920–2011). כהומאז' להיסטוריה המקומית, לי יצרה מרכז בריאות עם מפגשי יוגה, תזונה ועיסוי, שאויש על ידי מתנדבימם במדי אחיות מהמאה ה-19.<ref></ref>

לי זכתה בפרסים רבים, ביניהם: מלגת גוגנהיים ; פרס הרב אלפרט; מוזיאון הסטודיו בהארלם פרס האמן ג'ויס אלכסנדר ויין; פרס הוגו בוס של מוזיאון גוגנהיים.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> היא נבחרה לאחת מ"האמנים המשפיעים ביותר" של מגזין Artsy לשנת 2018.<ref></ref>

בין השנים 2019 עד 2021, יוצגה לי על ידי גלריית Hauser &amp; Wirth והחל משנת 2022 היא מיוצגת על ידי גלריית מת'יו מרקס.<ref>Alex Greenberger (October 29, 2021), [https://www.artnews.com/art-news/news/simone-leigh-departs-hauser-and-wirth-1234608364/ Simone Leigh Departs Hauser & Wirth Ahead of Venice Biennale Pavilion] ARTnews.</ref> בעבר היא עבדה עם גלריה לורינג אוגוסטין (2016–2019) ועם גלריית דייוויד קורדנסקי (2019).<ref>Alex Greenberger (January 17, 2020), [https://www.artnews.com/art-news/news/simone-leigh-hauser-wirth-1202675699/ Simone Leigh, Sculptor with a Focus on ‘Black Female Subjectivity,’ Heads to Hauser & Wirth] ARTnews.</ref>

בביאנלה בוונציה 2022 ייצגה לי את ארצות הברית, ולצד הביתן האמריקאי הציגה גם בתערוכה המרכזית, אותה אצרה ססילה ארמאני. בין הפסלים שהציגה היה "Brick House", עבודת פיסול בברונזה שמתנשאת לגובה 16 מטרים המציגה אישה שחורה שנראית כלובשת חצאית העשויה מלבני חימר, שערה קלוע לצמות ועיניה מוסתרות. היא זכתה בפרס "אריה הזהב" היוקרתי על השתתפותה בתערוכה המרכזית.<ref name=":1" />

בשנת 2023 הופיעה ברשימה השנתית טיים 100 של מגזין טיים.<ref></ref>

== תערוכות נבחרות ==
* 2001 – SMIRK, נשים, אמנות והומור, אוצרת דברה וואקס, גלריית Firehouse, המפסטד, ניו יורק<ref name="artnet.com"></ref>
* 2001 – אצרה לאה ק. גרין, Rush Arts Gallery, ניו יורק, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2002 - המרכז לאמנות אפריקאית אמריקאית וגלריה NOEL, שרלוט, צפון קרוליינה<ref name="artnet.com" />
* 2003 – קרן נתן קאמינגס, ניו יורק, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2003 – גלריית סקיילייט, Bedford Styvesant Restoration Corporation, ברוקלין, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2004 – בולטימור קלייוורקס, בולטימור, מרילנד<ref name="artnet.com" />
* 2004 – גלריית סטובן, מכון פראט, ברוקלין, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2004 - Art Downtown: Connecting Collections, עבור דויטשה בנק, ניו יורק, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2005 - Watershed Kiln Gods, Gallery 1448, בולטימור, מרילנד<ref name="artnet.com" />
* 2005 - גלריה לאמנות מומנטה, ברוקלין, ניו יורק (סולו)<ref name="artnet.com" />
* 2005 - מוזיאון ג'יימס אי לואיס לאמנות, אוניברסיטת מורגן סטייט, בולטימור, מרילנד<ref name="artnet.com" />
* 2005 - קתדרלת סנט ג'ון האלוהית וגלריה לרוי ניימן, אוצרה על ידי ברוס וו. פרגוסון ומילנה הוניגסברג, אוניברסיטת קולומביה, ניו יורק, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2005 - שרידים ושרידים: פירושים מחדש באמנות אפריקאית אמריקאית, אוצר הנג-גיל האן, מרכז ג'מייקה לאמנויות ולמידה, קווינס, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2005 – מהסטודיו: Wish You Were Here..., אוצר פרנקלין סירמנס, תלוי בשיתוף: אמנים, אמן/אוצרים ואוצרים Select Artists @ The Living Room, מיאמי, פלורידה<ref name="artnet.com" />
* 2006 – דמויות חשיבה: התכנסויות בתרבויות עכשוויות, אוצרות ויקי קלארק וסנדהיני פודר, מקומות שונים כולל מרכז התרבות של שיקגו, שיקגו, אילינוי, מרכז האמנות ריצ'רד אי. פילר, אוניברסיטת דה פאו, גרינקאסל, גלריה המערבית של אינדיאנה, מערב וושינגטון אוניברסיטת בלינגהאם, וושינגטון, מוזיאון מק דאנו לאמנות, יאנגסטאון, אוהיו, גלריית אוניברסיטת טאפטס, מדפורד, מסצ'וסטס ומוזיאון ג'ואל ולילה הארנט לאמנות, אוניברסיטת ריצ'מונד, ריצ'מונד, וירג'יניה<ref name="artnet.com" />
* 2006 - ברוקלין דיוות, גלריית מסדרון, ברוקלין, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2006 - תערוכת AIR, התנחלות רחוב הנרי, מרכז אברנס, ניו יורק, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2006 - Wild Girls, אוצרות ג'ודי האנל, שרה ריהנן וחואנה גאלו, EXIT ART, ניו יורק, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2007 - מנגנוני הגנה (חלק מ-INTERSECTIONS) יישוב הנרי סטריט, אוצר על ידי מרטין דאסט, מרכז אברונס לאמנות, ניו יורק, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2007 - חבר מושבעים חזותי, מרכז לעבודות אמנות יפה, פרובינסטאון, מסצ'וסטס<ref name="artnet.com" />
* 2007 - נעשה על ידי כוחות הטבע, אוצר רוברטו ויסאני, סיטי אוף קולג' של ניו יורק, ניו יורק, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2007 - תג אדום של אומץ, אוצר עומר לופז-צ'הוד, מועצת ניוארק לאמנויות, ניוארק, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2007 - תרבות חומרית, אוצרת חואניטה לונזוס, גלריית לונגווד לאמנות @ Hostos, ברונקס, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2008 – Scratching The Surface, אוצר גבי נגקובו, גלריית AVA, קייפטאון, דרום אפריקה<ref name="artnet.com" />
* 2008 – Rush Arts Gallery Project Space, ניו יורק, ניו יורק (סולו)<ref name="artnet.com" />
* 2008 – B-Sides, אוצר אדווין ראמורן, ALIJIRA, ניוארק, ניו ג'רזי<ref name="artnet.com" />
* 2008 – Intransit, אוצר עומר צ'אדוד-לופז, גלריית מוטי חסון, ניו יורק, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2008 - The Future As Disruption, אוצר רשידה בומבריי ומת'יו ליונס, The Kitchen, ניו יורק, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2008 – אתנוגרפיות של העתיד, אוצרת שרה רייזמן, גלריית רוטונדה, ברוקלין, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2009 – G Fine Art Project Room, וושינגטון הבירה (סולו)<ref name="artnet.com" />
* 2009 – בפועל, מרכז הפיסול, קווינס, ניו יורק (סולו)<ref name="artnet.com" />
* 2009 - Pulse, אוצר פרננדו סאליקרופ וכריסטין ליקטה, Taller Boricua, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2009 – AIM 29, מוזיאון ברונקס, אוצר על ידי Micaela Giovannotti, ברונקס, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2009 - העונג שבשנאה, אוצר דייוויד האנט, ליסה קולי פיין ארט, ניו יורק, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2009 – Rockstone and Bootheel: Contemporary West Indian Art, אוצרים קריסטינה ניומן-סקוט ויונה בקר, Real Art Ways, הרטפורד, קונטיקט<ref name="artnet.com" />
* 2009 – 30 שניות ממרחק של אינץ', אוצרת נעמי בקוויט, מוזיאון הסטודיו בהארלם, ניו יורק, ניו יורק<ref name="artnet.com" />
* 2009 – HERD THINNER, אוצר דייוויד האנט, גלריית צ'ארסט-ויינברג, מיאמי, פלורידה<ref name="artnet.com" />
* 2016 – פרויקטים של האמר: סימון לי, מוזיאון האמר, לוס אנג'לס, קליפורניה<ref></ref>
* 2016 – רשת החברים הנפשיים, טייט מודרן, לונדון, בריטניה<ref></ref>
* 2016 – חדר ההמתנה, המוזיאון החדש, ניו יורק, ניו יורק<ref></ref>
* 2018 – סימון לי, גלריית לורינג אוגוסטין, ניו יורק, ניו יורק<ref></ref>
* 2019 – Leophole of Retreat, מוזיאון סולומון ר. גוגנהיים, ניו יורק<ref></ref>
* 2020 – סימון לי, גלריית דייוויד קורדנסקי, לוס אנג'לס, קליפורניה<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים ממוצא ג'מייקני
קטגוריה:אמנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא ג'מייקני
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:אפרו-אמריקאים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:זוכות מלגת גוגנהיים
קטגוריה:פסלים אמריקאים
קטגוריה:הביאנלה של ונציה
קטגוריה:פסלות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי מכללת ארלהאם
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1968