נאנדור צינר

נאנדור צינר (בהונגרית: Zinner Nándor; קראלובסקי חלמץ, 1 באוקטובר 1893 – בודפשט, יוז'פווארוש, 28 ביוני 1957)<ref></ref><ref name=":0"></ref> היה דוקטור לרפואה (MD) יהודי-הונגרי, פרופסור באוניברסיטה, קנדידט (מכונה "דוקטורט קטן" .CSc) במדעי הרפואה (1952).

== קורות חייו ==
נאנדור צינר נולד במשפחה יהודית כבנם של גזה זינר (1861–1923), סיטונאי, ושל אתלקה בלום (1871–1934).<ref></ref> הוא סיים את בית הספר התיכון הראשי בקושיצה והמשיך את לימודיו באוניברסיטת בודפשט (כיום שמה אוניברסיטת אטווש לוראנד), שם קיבל את התואר ברפואה ב-1917. במהלך מלחמת העולם הראשונה, בנוסף ללימודיו, הוא היה רופא בשכר בבית החולים סנט יאנוש, שם יכול היה ללמוד מווילמוש מנינגר במחלקה הכירורגית ומפרופסור מיהאי הורבאט במחלקה לכירורגיית ילדים. ב-1919 הועבר למחלקה האורתופדית של בית החולים לנכים ברחוב רווס. בשנת 1922 מונה לרופא הראשי של הבית הלאומי (בית חולים) לילדים נכים, ומשנת 1929 היה מנהל אותו מוסד. עד 1933 היה גם אחראי על המחלקה האורתופדית של בית החולים היהודי ברחוב סאבולץ' (כיום שמו המרכז הרפואי הלאומי) של הקהילה היהודית של פשט.<ref></ref> במהלך נסיעותיו הלימודיות לחו"ל ביקר במספר מדינות במערב אירופה. ב-26 באוקטובר 1948, הפקולטה לרפואה בבודפשט הזמינה אותו לעמוד בראש המרפאה האורתופדית שעמדה לקום ובשנה שלאחר מכן הוא הוזמן על ידי שר הדתות והחינוך הציבורי לארגן את הקליניקה וקיבל את התואר פרופסור מן המניין. הפתיחה הייתה ב-1951 בבניין בדרך קרולינה של בית החולים לניתוחים משקמים שהוסב לכך. ב-1952 קיבל תואר דוקטור (קנדידט) במדעי הרפואה. עוד באוגוסט אותה השנה - בעודו בחופשה - הודח מתפקידו בעקבות הליך משמעתי של משפט ראווה וניהול המרפאה הופקד זמנית על (לימים) פרופסור אנדור גלאובר. מאוחר יותר הוא הועבר ל-ORFI, שם היה יכול להמשיך לעבוד. בינואר 1956 הוא זוכה יחד עם ארבעה עמיתים פרופסורים נוספים והצליח לחזור לראש המרפאה. מותו נגרם כתוצאה מדלקת הצפק.

צינר היה חבר בוועדת העריכה של עיתון הרופאים והשבועון רפואי. הוא עסק בניתוחים ובתותבות פלסטיות.

אשתו הייתה אטל פונאג' (1896–1968),<ref>Magyar Nemzet, 1968. február 24. (24. évfolyam, 46. szám) 6. oldal</ref> בתם של האדריכל ז'יגמונד פונאג' ושל צציליה (מטילד) הלשי, לה נישא ב-1920 בבודפשט ב-5 באוגוסט. <ref></ref> בתם אניקו זינר.

== מחקריו וכתביו ==
* טיפול כירורגי בפוליו (בודפשט, 1924)
* מניעת נכות (בודפשט, 1925)
* תיקון של אנקילוזיס בברך של כפיפה דו-צדדית (בודפשט, 1927)
* על חוויות הסיור האמריקאי (בודפשט, 1948)
* הערות אורתופדיות (בודפשט, 1951)

== פרסים והוקרה ==
* הרופא הדגול (1956)

== הנצחה ==
* פרס הקריירה על שם נאנדור צינר

== לקריאה נוספת ==
* 
* Gergely András: Jeles magyar zsidó orvosok lexikona. Budapest, Makkabi, 2001. (אנדראש גרגיי: רופאים יהודים הונגרים מפורסמים ומצטיינים. 2001. הוצאת מכבי. בודפשט)
* Magyar életrajzi lexikon II. (L–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1969. ([https://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC17155/17301.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי.] עורכת ראשית אגנש קניירש).
* Magyar orvoséletrajzi lexikon. Összeáll. Kapronczay Károly–Közrem. Tóth Magda. Budapest: Mundus Magyar Egyetemi Kiadó. 2004. ISBN 963-950-132-8 (לקסיקון ביוגרפי של רופאים הונגרים)
* [http://baratikor.semmelweis.hu/galeria/page.php?id=62 נאנדור צינר] (baratikor.semmelweis.hu)

== ביבליוגרפיה ==
* (זולטאן קרפטי: נאנדור צינר, פרופסור כמעט נשכח. 2018)
== הערות שוליים ==

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:כירורגים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1893
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1957