OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מגומד סולימנוב

מגומד עלייביץ' סולימנוב (ברוסית: Мухаммад Алиевич Сулейманов; 29 בפברואר 1976&#x20;– 11 באוגוסט 2015), הידוע גם בשם אבו אוסמאן גימרינסקי  (ברוסית: Абу Усман Гимринский), היה טרוריסט אסלאמי-דאגסטני ברוסיה והמנהיג השלישי שלאמירות קווקז, קבוצה מיליטנטית ששמה לה למטרה לכונן אמירות אסלאמית בצפון הקווקז תחילה ולאחר מכן להשליט אסלאם בעולם.

ב-11 באוגוסט 2015, מגומד נהרג במהלך פעילות כוחות מיוחדים של הרוסים במהלך פשיטה ליד גימרי שבמרכז דאגסטן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי ארגוני טרור אסלאמי
קטגוריה:דגסטן
קטגוריה:מוסלמים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1976
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2015
המכון לחקר השאלה היהודית

איתור מגילות וספרי תורה שהתגלו במרתף המכון לאחר הניצחון על הנאצים, 6 ביולי 1945
המכון לחקר השאלה היהודית (בגרמנית: Institut zur Erforschung der Judenfrage) היה מוסד נאצי שנוסד ב-1939 על ידי אלפרד רוזנברג בפרנקפורט על המיין במטרה לחקור את היהדות ואת חיי היהודים, כאשר אלה ייכחדו, במסגרת "בית הספר הגבוה לנציונל-סוציאליזם". המכון נחנך רשמית במרץ 1941. באופן מעשי אסף המכון ספרים, כתבי יד וחומרים כתובים נוספים (אפמרה, כתבי עת, כרזות, יצירות אמנות ועוד), אותם שדדו חיילי הורמאכט מספריות, ארכיונים ואוספים פרטיים ברחבי הרייך.

== שוד הספרים ==
איסוף ספרים יהודיים בריגה, 1943
צו מ-2 באפריל 1941 מינה את רוזנברג כמפקדו של המבצע לאיסוף כל חומר הנוגע לחקר "השאלה היהודית" והעניק לו סמכות להפקיע כל "רכוש יהודי ללא בעלים", בפרט אוספי ספרים גדולים מכל רחבי העולם. פירוש הצו היה הפעלת ארגון סוכנים (Einsatzstab Reichsleiter Rosenberg - ERR - מטה מבצע רוזנברג) שעסק בהעברת ספריות שלמות ובהן ספרי קודש וספרים עבריים נדירים מכל המדינות שהיו תחת הכיבוש הנאצי. רוב הספרים הגיעו למכון בפרנקפורט, אך רבים אחרים נמכרו או אבדו.

בין הספריות שנשדדו ואוספיהן אוחסנו במכון, ניתן למנות את ספריית כל ישראל חברים בפריז, אוסף משפחת רוטשילד, ספריית רוזנטליאנה מאמסטרדם ואחרות. חלק מרשימת הספריות שנשדדו במערב אירופה הופיעו במסמך שהוצג במשפטי נירנברג. בסך הכל אוחסנו במכון כחצי מיליון ספרים, רק כעשירית מהחומר קוטלגה.

בעקבות הפצצות בעלות הברית על פרנקפורט, הוחלט להעביר את רוב אוסף הספרים למקום בטוח יותר בעיר הונגן שליד גיסן.

== פעילויות המכון ==
המכון פרסם כתב עת בשם Der Weltkampf. Monatsschrift für Weltpolitik, völkische Kultur und die Judenfrage aller Länder (המאבק העולמי: ירחון של הפוליטיקה העולמית, תרבות אתנית והשאלה היהודית בכל המדינות), בו פורסמו "מחקרים" בעלי גישה גזענית ואנטישמית. התורמים המרכזיים לכתב העת היו עורכו ארנסט גראף צו רבנטלו (Ernst Graf zu Reventlow) וחוקרי המכון, גרגור שוורץ-בושטוניטש (Gregor Schwartz-Bostunitsch) ויוהאן פון לרס (Johann von Leers).

כמו כן ארגן המכון תערוכות בעלות אופי תעמולתי כגון "היהודי וצרפת".

== לאחר השואה ==
לאחר השואה נתגלו רוב ספרי המכון בהנגן על ידי יחידת ה MFA&A של צבא ארצות הברית. הם העבירו את הספרים למחסן באופנבך הסמוכה לפרנקפורט. הצבא השקיע מאמצים רבים בהחזרת הספרים לבעליהם החוקיים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%201769.pdf הערך אלפרד רוזנברג], האנציקלופדיה של השואה, יד ושם
* [http://www.lagis-hessen.de/de/subjects/idrec/sn/nstopo/id/295 דף מידע], ממשלת הסן

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרמניה הנאצית: ארגונים
קטגוריה:גרמניה הנאצית: חינוך
קטגוריה:גזל ואובדן רכוש יהודי בשואה
מדינת סף גרעינית

מדינת סף גרעינית היא מדינה שיש לה את הטכנולוגיה והיכולת האופרטיבית לבנות נשק גרעיני, אך שטרם ביצעה זאת. יכולת לטנטית שכזו איננה אסורה על-פי האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני ונקראת לעיתים "אופצית יפן", שכן ליפן תשתית גרעינית אזרחית נרחבת ונחשבת לבעלת יכולת פריצה מהירה לפצצה באם תחפוץ בכך.

בעקבות הסכם המעצמות על תוכנית הגרעין האיראנית יש הרואים באיראן כמדינת סף גרעינית, אם כי רוב החוקרים מסכימים שהיא רחוקה מלהיות מדינת סף.

חוקרי גרעין מציינים כי למדינות רבות במערב יש את יכולת טכנית לפתח נשק גרעיני בתוך מספר שנים, בהן גרמניה ואוסטרליה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מושגים ומונחים במלחמה הקרה
קטגוריה:אסטרטגיה
קטגוריה:נשק גרעיני: מונחים
דוד ברנסקי

דוד ברנסקי (1944 בתל אביב - 2013 בירושלים) היה רופא ילדים. כיהן כפרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית בירושלים, וניהל את אגף הילדים בבית החולים הדסה בירושלים.

== ביוגרפיה ==
דוד ברנסקי נולד וגדל בתל אביב. למד בבית הספר התיכון הדתי צייטלין. בצבא שירת בנח"ל. למד בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית והדסה. לאחר סיום לימודיו התמחה ברפואת ילדים בביה"ח ביקור חולים בירושלים. תוך כדי ההתמחות נסע לבאפלו, ניו-יורק, שם השתלם בגסטרואנטרולוגיה ילדים, תת-התמחות שטרם הייתה בארץ.

עם חזרתו לארץ הצטרף לצוות הרופאים של מחלקת הילדים בביקור חולים, שם שימש לאורך השנים בתפקידים שונים: רופא בכיר, מנהל היחידה לגסטרואנטרולוגיה ילדים וייעוץ תזונתי, סגן ראש המחלקה וראש מחלקת ילדים. בשנת 1991 החל לנהל את מחלקת הילדים בבית החולים שערי צדק בירושלים. בתפקיד זה כיהן עד לשנת 2002, אז התמנה למנהל אגף הילדים של הדסה בירושלים. בתפקיד זה כיהן עד לפרישתו בשנת 2011.

במשך שנות עבודתו כרופא היה פעיל באיגודים מקצועיים וממשלתיים שונים כחבר, יועץ ומזכיר, הן בארץ והן בעולם. בין היתר שימש כיו"ר האיגוד לרפואת ילדים בישראל, חבר המועצה המדעית ויו"ר וועדת הבחינות ברפואת ילדים. בתפקיד זה הוא שמיסד את תבנית בחינות שלב א' ו- ב' בתחום רפואת הילדים. הרצה בפני רופאים ובפני אנשים העוסקים במקצועות הרפואה בנושאים שונים בתחום רפואת הילדים. בנוסף, תרם לפיתוח תוכניות לחינוך בהוראה ברפואה בכלל וברפואת ילדים וגסטרואנטרולוגיה ילדים בפרט, בישראל ובמדינות נוספות.

במקביל, היה פעיל מאוד בעולם האקדמי, החל מהזמן שבו שימש כמרצה באוניברסיטה העברית ועד לקבלת דרגת פרופסור מן המניין ברפואת ילדים בשנת 1996. כמו כן, לאורך השנים נטל חלק מרכזי בכנסי ה-ESPGHAN (האיגוד האירופאי לגסטרואנטרולוגיה, מחלות כבד ותזונה בילדים). בין השנים 2003–2009 שימש כחבר וכמזכיר הכללי של החברה האירופאית ברפואת הילדים (European pediatric association – UNEPSA).

בשנת 1965 התחתן דוד ברנסקי עם אפרת. לזוג נולדו ארבעה ילדים: שמואל ברנסקי, אל"ם (מיל') יונתן ברנסקי, ד״ר שרה ברנסקי-כהן ואהוד ברנסקי.

== פרסומים ==
פרופ' ברנסקי כתב יותר מ-140 מאמרים שפורסמו בעיתונות הרפואית. ערך סדרה בת 16 ספרים ששמה Pediatric and Adolescent Medicine, היה שותף בעריכת עשרה ספרים וכתב 44 פרקים בספרים רפואיים. היה עורך ראשי של כתב העת של ESPGHAN בין השנים 2010-2013. נטל חלק בארגון כנסים, ימי עיון ומפגשי מחקר, כמו כן הציג עבודות מחקר בעשרות כנסים.

===מפרסומיו===

== פרסים ==
* בשנת 2012 קיבל את אות יקיר האיגוד הישראלי לרפואת ילדים שניתן לדמויות אשר תרמו רבות לקידום רפואת הילדים במדינת ישראל.
* בשנת 2013 זכה באות כבוד לתרומה לאורך השנים לחברה האירופאית למחלות גסטרואנטרולוגיה, כבד ותזונה בילדים (ESPGHAN).

== קישורים חיצוניים ==
* Mimouni F., van der Anker. [https://books.google.co.il/books?id=VBWpBQAAQBAJ&pg=PT6&lpg=PT6&dq=david+branski&source=bl&ots=CR_z_ePHXu&sig=g2iUfgMXo7hBVoC-ErD4_QpFmIA&hl=iw&sa=X&ved=0ahUKEwj9kKuMi_zUAhVGaVAKHaFhCF04ChDoAQggMAA#v=onepage&q=david%20branski&f=false הספד לזכרו של פרופסור ברנסקי] (Neonatal Pharmacology and Nutrition Update (2015 הוצאת קרגר, שווייץ

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רופאי ילדים ישראלים
קטגוריה:רופאי ילדים יהודים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:בוגרי בית הספר צייטלין
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:גסטרואנטרולוגים ישראלים
קטגוריה:גסטרואנטרולוגים יהודים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
מחוז מונאהן

מחוז מונאהן (באנגלית: County Monaghan, באירית: Contae Mhuineacháin) הוא מחוז באירלנד. המחוז ממוקם בפרובינציית אלסטר, והוא המחוז הקטן ביותר בה - הן מבחינת אוכלוסייה והן מבחינת שטח.

בירת המחוז היא העיר מונאהן, על שמה הוא נקרא.

לפי מפקד אוכלוסין משנת 2016, מתגוררים במחוז כ-60,483 תושבים, רובם נוצרים קתולים. המחוז גובל במחוז לאות' מדרום מזרח ובמחוז קאוואן מדרום מערב, ובמחוז פרמנה ממערב, במחוז טיירון מצפון מערב, ובמחוז ארמה ממזרח, שלושת האחרונים בצפון אירלנד. בעקבות מלחמת העצמאות האירית וחתימת האמנה האנגלו-אירית ב-1921, מונאהן היה לאחד משלושת המחוזות היחידים באלסטר שהצטרפו למדינת אירלנד החופשית ולא לצפון אירלנד.

השטחים הכפריים במחוז נפגעו קשות מרעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד, הן בשל מוות מרעב או מחלות והן בשל הגירה. אוכלוסיית המחוז צנחה בהדרגתיות מאז הרעב ועד לאמצע המאה ה-20 - אם בשנת 1841 התגוררו במחוז כ-200,442 תושבים, בסוף המאה ה-19 התגוררו בו כ-74,611 תושבים בלבד, ואילו עד שנות ה-60 של המאה ה-20 חלה ירידה נוספת והתגוררו בו כ-45,732 תושבים. עלייה החלה להרשם רק משנות ה-70 של המאה ה-20, למרות שעד היום לא הצליחה אוכלוסיית המחוז להתאושש, והיא עומדת על כ-30% מאוכלוסייתו המקורית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אלסטר
מונאהן
משה בן ישר

משה בן ישר (נפטר בי"ב בשבט תשפ"א) היה מחנך וסופר חרדי, מראשוני העורכים של העיתון "זרקור", ובעל מדור קבוע בעיתון למעלה מ-40 שנה.

==ביוגרפיה==
בן ישר למד בישיבת 'קול תורה' בשכונת בית וגן בירושלים, נישא למאירה גולדברגר משכונת קטמון בירושלים.

בשנת תשכ"ט החל לערוך את עיתון הילדים זרקור עד שנת תשמ"ב. עם כניסתו לתפקיד הפך את העיתון מירחון לדו-שבועון, ומאוחר יותר - לשבועון. באותן שנים היה "זרקור" העיתון הנפוץ בקרב הנוער הדתי והחרדי בישראל (ואף מחוצה לה). תחת ידיו הוכשרו סופרים וסופרות רבים לכתוב בעיתון, אשר השפיע במידה רבה על התפתחות ספרות-הקריאה החרדית. ביניהם: שמואל ארגמן (שנשא איתו בנטל ניהול העיתון), רבקה שזורי, הדסה ארשת, אהרן גרנות, לאה פריד (כיום העורכת הראשית) ועוד.

את תפקיד עורך העיתון העביר לשושנה הוכוולד בשנת תשמ"ב בערך, והמשיך בכתיבת מדור פרשת השבוע. כתב גם את המדור "כמה מלים" הפותח כל גיליון בדברי אקטואליה, גם זמן מה אחרי פרישתו מתפקיד העורך.

כתב את מדור פרשת השבוע בעיתון, "סבא יהושע", המעביר רעיון מפרשת השבוע בדרך חווייתית. נכון ל-2017 קיים המדור כ-40 שנה ומתפרסם בעמוד השלישי של העיתון, היו לו גלגולים רבים במהלך השנים - ושמותיו היו: "למשל"; "טיפ טיפה לחשוב"; "על סבא יהושע ועל פרשת השבוע"; "הקבוצה של המדריך אלקנה (פתוח לכל ילדי השכונה)"; "עם הדוד אפרים בשבת אחר הצהריים"; "יישר כוח לגבאי ר' נח"; ועוד. 

כמו כן, כתב סיפורים קצרים תחת שם העט אבי כתריאל, ושני ספרים של סיפוריו יצאו לאור בהוצאת "זרקור": 
*אוצר המלכים
*כוכב שנמצא

==לקריאה נוספת==
* ריאיון עם ר' משה בן ישר לרגל ציון 500 גליונות לזרקור; זרקור, אלול תשמ"ג (גיליון 48 של אותה שנה)
*ראיון אתו במדור "הזדמנות לשאול"; זרקור (סיון תשנ"ב)

קטגוריה:סופרים חרדים

קטגוריה:סגל זרקור
מדבר לוט

מדבר לוּט (בפרסית: دشت لوت, פירוש שמו "מדבר הריקנות") הוא מדבר מלח גדול, הממוקם בפרובינציות כרמאן, סיסתאן ובלוצ'סתאן שבאיראן, ומשתרע על פני שטח של כ-51,800 קמ"ר בדרום-מזרח המדינה. על פי מדידות שנעשו באמצעות הלוויין Aqua של נאס"א במשך כשבע שנים (2003–2010), נמצא שהטמפרטורה הממוצעת במדבר לוט עומדת על כ-50 מעלות צלזיוס, וטמפרטורת פני השטח הגבוהה ביותר שנמדדה שם עומדת על 70.7 מעלות צלזיוס. אין מדובר בטמפרטורת האוויר בצל, אלא בטמפרטורה הקרינתית של פני השטח (הטמפרטורה שפני השטח פולטים). במדבר לוט נמצאת פירמידת החול הגבוהה בעולם. ב-17 ביולי 2016 הוכר מדבר לוט כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.
יארדנגס במדבר לוט, מחוז קרמן.

== גאוגרפיה ==
מדבר לוט, השוכן בדרום מזרח איראן, הוא מדבר מלח, המדבר ה-27 בגודלו בעולם, ואחד המקומות היבשים ביותר בתבל. אורכו של המדבר כ-480 ק"מ ורוחבו כ-320 ק"מ. גובהו כ-56 מטרים מעל פני הים. חלק ניכר מהמדבר מכוסה באבני בזלת ובלבה שנפלטו מלועו של הר געש המצוי באזור, אשר אינו פעיל עוד. יש שם צמחייה מועטה מאחר שכמעט לא קיימים צמחים המסוגלים לחיות בתנאי החום והיובש השוררים שם. גם בעלי חיים, ואפילו חיידקים, אינם שורדים בתנאי החום הכבדים השוררים באזור. במדבר לוט מצויה פירמידת החול הגבוהה בעולם.

== אקלים ==
על פי מחקרים חדשים יחסית המבוססים על מדידות לווייניות שנאספו על ידי המכון הגאולוגי האמריקני, נחשב מדבר לוט למקום בעל פני השטח החמים ביותר בכדור הארץ. בשנת 2005 נמדדה בו טמפרטורת שיא של פני השטח – 70.7 מעלות צלזיוס, הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה אי פעם בפני השטח של כדור הארץ. נתון זה מעט מטעה, כיוון שאין מדובר במדידת טמפרטורת האוויר. טמפרטורת האוויר בחודשי הקיץ במדבר זה עשויה להגיעה לכ-50 מעלות צלזיוס. הסיבה לחום הקיצוני השורר באזור זה היא שחלק משמעותי ממדבר לוט מכוסה באבני בזלת ובלבה שחורה, הקולטות את קרינת השמש ביעילות, הופכות אותה לחום ופולטות את החום חזרה לאטמוספירה.

החלק החם ביותר של מדבר לוט הוא רמה גדולה שמכוסה בלבה כהה, ומכונה "גנדום בריין" (Gandom Beriyan). לפי אגדה מקומית, הרמה קיבלה את שמה, שפירושו "חיטה קלויה", לאחר שערימת חיטה שהושארה בטעות באזור נשרפה בחום המדברי לאחר כמה ימים.

מחקרים גילו שתנאי החום הקיצוניים הפכו את מדבר לוט לאזור א-ביוטי, כלומר מחוסר חיים. הסיבה לכך היא שאפילו בקטריות לא יכולות להתפתח בתנאי חום כה קיצוניים. החוקרים, שהשאירו חלב במדבר לוט ללא קירור או כיסוי, גילו שהחלב לא מתקלקל והגיעו למסקנה שהבקטריות לא יכולות להתפתח בחום קיצוני שכזה.

== ראו גם ==
*מדבר סהרה
*עמק המוות שבקליפורניה

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.masa.co.il/article/מדבר-לוט-באיראן-הכי-חם-בעולם/ מדבר לוט באיראן - הכי חם בעולם], באתר 'מסע אחר'
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסיה: מדבריות
קטגוריה:מדבריות מלח
קטגוריה:איראן: גאוגרפיה
קטגוריה:פרובינציית כרמאן
ססנה 152

ססנה 152 (באנגלית: Cessna 152) הוא מטוס חד-מנועי, בעל שני מושבים וכנף עליונה קבועה, מתוצרת ססנה איירקראפט קומפני האמריקנית. המטוס משמש בעיקר כמטוס אימון. המטוס מבוסס על דגם קודם, של ססנה 150, עם שינויים קלים ומנוע מעט חזק יותר.

למרות שהססנה 152 מחוץ לייצור יותר משלושים שנה, הרבה מהמטוסים הללו עוד ראויים לטיסה ומתבצע בהם שימוש רב להדרכת טיסה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מטוסי אימון
קטגוריה:ססנה
שושנה הוכוולד

שושנה הוכוולד, מאיירת ועורכת-לשון חרדית - שימשה בתפקיד עורכת העיתון "זרקור" במשך למעלה מ-30 שנה - משנת 1982 ועד 2015.

==ביוגרפיה==

בשנת תשמ"ב, (1982) פרש הרב משה בן ישר, מתפקידו כעורך "זרקור", והוכוולד, שעבדה עד אז במשרדי "התנועה להפת יהדות" החליפה ואתו בתפקיד זה.

במסגרת תפקידה, קיבלה והכשירה לעבודה ב"זרקור" סופרות רבות, שלאחר מכן כתבו גם בעיתונים חרדיים אחרים, והשפיעו על ספרות הקריאה החרדית המתחדשת. בין הסופרות - ע' בר-כוכבא; דבורה צוף; שרה קיסנר; חנה רגב ועוד.

תחת ניצוחה של שושנה הוכוולד גדל השבועון זרקור ל-32 עמודים, ועמד על מספר זה (מחוסר תקציב להגדלה נוספת) עד לפרישתה מתפקידה בטבת תשע"ה והעברת שרביט העריכה לסופרת לאה פריד. עמה עבדה, לאורך כל השנים, הגרפיקאית שבי זינגר. תבנית העיתון הייתה קבועה, יחסית, ומדורים רבים ומגוונים התחלפו במהלך שנות עריכתה. הובילה את פרויקט "הזדמנות לשאול" - משאל שיטתי (ראיון כתוב) של סופרי "זרקור" ועובדיו בין השנים תשנ"א-תשנ"ו. היא עצמה התארחה במדור זה אחרונה, בחורף תשנ"ו, ושם הסבירה את אופן עבודתה וריכוז הכנת העיתון.

איירה וערכה לשונית ספרים אחדים.

מתגוררת בירושלים.

==מקורות / לקריאה נוספת ==
* ריאיון עמה במסגרת המדור "הזדמנות לשאול"; זרקור, גליונות 20-21 תשנ"ו

קטגוריה:סופרים חרדים
קטגוריה:סגל זרקור
יצחק ימיני

יצחק ימיני (נולד ב-1940) היה ראש מועצת פרדסיה בשנים 1972 - 2013.

==ביוגרפיה==
יצחק ימיני נולד בפרדסיה להורים שעלו לישראל מתימן והיו ממייסדי היישוב. ימיני היה הילד הראשון שנולד ביישוב. הוא נבחר בשנת 1972 לתפקיד ראש המועצה, לאחר שפרש מסיעת המערך וחברי המועצה החליטו להדיח את ראש המועצה המכהן. ימיני כיהן ברצף בתפקיד עד לשנת 2013.

בבחירות בשנת 2013 התקיים סיבוב שני, לאחר שאף אחד מן המתמודדים לא השיג לפחות 40% מקולות הבוחרים. לסיבוב השני שהתקיים עלו ימיני וטל גורקי. בתום ספירת הקולות התברר כי גורקי נבחר לראשות המועצה, כאשר הפער ביניהם היה 50 קולות.

כחבר מפלגת העבודה הוצב במקומות סמליים ברשימות העבודה לכנסת. בין היתר לכנסת ה-19 וברשימת המחנה הציוני לכנסת ה-20.

במהלך כהונתו של ימיני כראש המועצה גדלה אוכלוסיית היישוב מ-1500 ל-5000 תושבים, כאשר עיקר הגידול באוכלוסייה היה בתושבים חדשים שהגיעו מחוץ ליישוב.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם העבודה
קטגוריה:ראשי מועצת פרדסיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
אלפינזו אינסברוק

אלפינזו אינסברוק (בגרמנית: Alpenzoo Innsbruck) הידוע גם כגן החיות האלפיני, הוא גן חיות באינסברוק, אוסטריה. גן החיות נמצא באלפים האוסטריים בגובה של 750 מטרים, והוא אחד מגני החיות הגבוהים ביותר באירופה כולה. באלפינזו יש 2,000 בעלי חיים מ-150 מינים.

גן החיות נוסד ב-22 בספטמבר 1962 בידי הזואולוג האוסטרי הנס פסנר (Hans Psenner) אשר פסלו מוצב בגן החיות. הגן התמקד בתחילה בעיקר בשיקום מינים אשר נכחדו מאזור טירול או מינים בסכנת הכחדה. בין היתר טיפל הגן בהצלחה ביעל האלפים, במגלן מצויץ צפוני ובפרס המשמש כסמלו של גן החיות. פסנר פרש מניהולו של גן החיות בשנת 1979 והוריש את התפקיד להלמוט פכלאנר (Helmut Pechlaner). פכלאנר פרש מניהול הגן ב-1991 וכיום הוא מנהל את גן החיות שנברון. מאז 1991 מנהל את האלפינזו מיכאל מרטיס (Michael Martys). ב-2002 נפתחה בגן החיות חווה מיוחדת המרכזת חיות בית טירוליות.

ניתן להגיע אל האלפינזו ברכב, או עם קו האוטובוס W. דרך נוספת להגיע היא באמצעות רכבל היוצא מהעיר, אשר התחנה השנייה שלו נמצאת במרחק הליכה קצר מהגן.

== בעלי חיים באלפינזו ==
<gallery widths=200 heights=150>
קובץ:Steinbock1.jpg|יעל האלפים
קובץ:Wolf Alpenzoo Innsbruck.jpg|זאב מצוי
קובץ:Bartgeier Gypaetus barbatus closeup1 Richard Bartz.jpg|פרס
קובץ:Elchkuh.jpg|אייל קורא
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.freunde-alpenzoo.at/ קרן ידידי גן החיות]

קטגוריה:אירופה: גני חיות
קטגוריה:אינסברוק
קטגוריה:הרי האלפים
יורם מיוחס

יורם מיוחס (נולד ב-1 בספטמבר 1967 בישראל) הוא ויולן ומלחין ישראלי.

==ביוגרפיה==
יורם מיוחס למד נגינה בכינור וויולה אצל אליהו גרדוש, רוברט ישראל וצבי ברנשטיין. כמו כן למד ניצוח אצל אהרון חרל"פ. בשנים אלה זכה בקביעות במלגות מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל.

ניגן כוויולן ראשי בתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה ובתזמורת האקדמיה למוזיקה בתל אביב, ובשנים 1988 - 2006 היה משנה לוויולן ראשון בתזמורת הסימפונית חיפה. בין השנים 2006 ו-2011 כיהן כמשנה לוויולן ראשי בתזמורת הקאמרית הישראלית. שימש כוויולן מחליף קבוע בתזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים והתזמורת הקאמרית הקיבוצית.

מיוחס הוזמן להופיע כוויולן וכמלחין בפסטיבל האביב היוקרתי בבודפשט, הונגריה - בפסטיבל למוזיקה בת זמננו בפראג ועוד, וכן מרבה להופיע בפסטיבלים נוספים למוזיקה, כמו: פסטיבל קול המוסיקה בגליל העליון, חג המוזיקה הישראלית ואחרים. 

כמו כן ניהל תוכנית רדיו קבועה תחת הכותרת: "תיבת תהודה" ברשת א' של קול ישראל וכן הוא עורך ומגיש הרצאות בחוגי האזנה מודרכת למוזיקה ברחבי הארץ ומתמיד לעסוק בהוראת כלי ובהדרכת הרכבים קאמריים צעירים. 

מלבד הופעותיו ברסיטלים ובהרכבי מוזיקה קאמרית, יורם מרבה לבצע ולהקליט לגופים שונים, לרבות קול המוסיקה - עם שימת דגש לביצועי בכורה של יצירות ישראליות לויולה בפרט ובנות זמננו בכלל - מהן הנכתבות במיוחד בעבורו על ידי מלחינים שונים מהארץ ומחו"ל. 

בשנת 1995 זיכתה אותו אחת מהקלטותיו לייצג את התחום הסולני בתחרות: "פרס הביצוע המצטיין ליצירות ישראליות". יורם מרבה גם להתארח ולהתראיין בתוכניות שונות בקול המוסיקה הן על פעילותו המוזיקלית בפרט והן על מוזיקה בכלל. 

כמלחין, יצירותיו של יורם מיוחס כוללות: שתי סימפוניות, שתי פתיחות סימפוניות, מספר קונצ'רטי לכלי סולו שונים ולתזמורת, קונצ'רטו גרוסו לרביעיית כלי קשת ולתזמורת מיתרים, יצירות קאמריות רבות, מוזיקה למקהלה א-קפלה, וכן אופרה בת שתי מערכות, "עד נר ראשון של בוקר", העוסקת בנושא השואה והגבורה.יצירותיו של מיוחס יוצאות לאור על ידי המכון למוסיקה ישראלית, המרכז למוזיקה ישראלית ו"אור-תו".

יורם מיוחס הוא זוכה פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים 2017.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=euGbmI8kVMM ראיון עם יורם מיוחס], יוטיוב

קטגוריה:ויולנים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זוכי פרס ראש הממשלה לקומפוזיטורים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
קטגוריה:בוגרי בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה
הדוויג אלאונורה מהולשטיין-גוטורפ

הדוויג אלאונורה מהולשטיין-גוטורפ (בגרמנית: Hedwig Eleonora von Schleswig-Holstein-Gottorf; 23 באוקטובר 1636 - 24 בנובמבר 1715), הייתה אשתו של קרל העשירי גוסטב, מלך שוודיה, ושימשה למעשה כגברת הראשונה במשך 61 שנים.

==ביוגרפיה==
הדוויג אלאונורה נולדה ב-23 באוקטובר 1636 בטירת גוטורפ, לפרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ולמריה אליזבת מסקסוניה, בתם של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה.

ב-24 באוקטובר 1654 התחתנה הדוויג אלאונורה עם קרל העשירי גוסטב, מלך שוודיה, על מנת לחזק את היחסים בין שוודיה להולשטיין-גוטורפ כנגד דנמרק. לזוג נולד רק בן אחד, קרל האחד עשר, מלך שוודיה, ובשנת 1660 מת לפתע בעלה קרל העשירי.

על פי צוואתו של קרל העשירי, הוטל התפקיד לנהל את האימפריה השוודית בתקופה בה היה בנו קטין על הדוויג אלאונורה, הן כעוצרת רשמית והן כיושבת ראש של חבר העוצרים. אחד מחברי גוף זה היה פר ברהה. בנוסף, השאיר קרל העשירי את הפיקוד על הצבא ומושב במועצת העוצרים לאחיו הצעיר, אדולף יוהאן. סעיפים אלה בצוואה, בנוסף לאחרים, גרמו לשאר חברי המועצה המלכותית לקרוא עליה תיגר. ב-14 בפברואר, יום לאחר מותו של קרל העשירי, שלחה הדוויג אלאונורה מסר למועצה בו היא הצהירה שהיא מודעת להתנגדותם לצוואה וכי היא דורשת מהם לכבד אותה. המועצה השיבה שראשית יש לדון על הצוואה בפרלמנט ובכינוס הבא של המועצה במועצה, שהתקיים ב-13 במאי בסטוקהולם, ניסתה המועצה למנוע מהמלכה האלמנה מלהשתתף בו. הפרלמנט העלה את השאלה אם יהיה זה טוב לבריאותה של המלכה להשתתף בדיוני המועצה. תשובתה של הדוויג אלאונורה הייתה שהמועצה רשאית להתכנס בלעדיה, אך עליה רק להקפיד ליידע אותה אם הם רואים את השתתפותה ראויה ונחוצה. אדישותה לכאורה של הדוויג אלאונורה לפוליטיקה, היוותה הקלה גדולה לחברי מועצת העוצרים.

בשנת 1661 הציעו להדוויג אלאונורה להינשא לצ'ארלס השני, מלך אנגליה, אולם היא סירבה כי רצתה לשמור אמונים לבעלה המת.

הדוויג אלאונורה נותרה העוצרת הרשמית עד שקרל הגיע לבגרות ב-18 בדצמבר 1672, אך היא לא נזהרה דייה לא לערב את עצמה יתר על המידה בתככים הפוליטיים. במהלך הופעתו הראשונה של קרל בפרלמנט, הוא פנה לממשלה דרכה. הוא היה לוחש את התשובות באוזניה, והיא הייתה שואלת אותן בקול רם.

בשנת 1697 מת בנה קרל האחד עשר, מלך שוודיה, ונכדה קרל השנים עשר, מלך שוודיה עלה במקומו לשלטון, והדוויג אלאונורה שוב מונתה לעוצרת בשמו עד לבגרותו. הדוויג אלאונורה אהבה מאוד את נכדתה הבכורה הדוויג סופיה משוודיה, ותמכה במינויה ליורשת העצר, ולאחר מותה בשנת 1708 תמכה הדוויג אלאונורה במינויו של נינה קרל פרידריך, דוכס הולשטיין-גוטורפ, בנה של הדוויג סופיה, ליורש העצר השוודי. בשנת 1713 תמכה הדוויג אלאונורה בנישואי נכדתה אולריקה אלאונורה משוודיה לפרידריך, נסיך הסן-קאסל, בתקווה שעל ידי כך תתרחק משוודיה, ולא תאיים על זכויותיו של קרל פרידריך.

ב-24 בנובמבר 1715 מתה הדוויג אלאונורה בסטוקהולם, והיא בת 79 שנים.

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:נשות מלכים שוודים
קטגוריה:ילידות 1636
קטגוריה:נפטרים ב-1715
פרס אנה פוליטקובסקיה

פרס אנה פוליטקובסקיה (בצרפתית: Prix Anna Politkovskaya) נוסד לזכרה של העיתונאית הרוסייה אנה פוליטקובסקיה, שנרצחה במוסקבה בגיל 48 ב-7 באוקטובר 2006 על מנת להשתיק אותה מהתנגדותה למלחמת צ'צ'ניה השנייה.

את הפרס מעניק מדי שנה על ידי ארגון Reach All Women in War והוא ניתן לנשים המגינות על זכויות אדם ברחבי העולם. הפרס מוענק ל"אישה מגנת-זכויות-אדם באזור סכסוך בעולם, שכמו אנה, מגנה על קורבנות הסכסוך, לעיתים קרובות תוך סיכון אישי רב".

ב-2016, לציון יום השנה העשירי להירצחה של פוליטקובסקיה, נוסף פרס מיוחד לרוסי שעבד, כמו אנה פוליטקובסקיה ונטליה אסטמירובה (זוכות הפרס הראשונה, שנרצחה בצ'צ'ניה ב-2009), כדי ליצור שלום באזורי סכסוך ולעזור לאזרחים הלכודים בין כוחות מזוינים מנוגדים. הוחלט להעניק את הפרס המיוחד לוולנטינה צ'רוואטנקו, שמאז 1990 התערבה ברצף ההתנגשויות בברית המועצות לשעבר. לציון יום השנה ה-12 לרצח ניתן הפרס ב-2018 לבינלקשמי נפרם , פעילת זכויות אדם וסופרת מאזור הגבול בין הודו ומיאנמר, ולסבטלנה אלכסייביץ', סופרת ועיתונאית חוקרת מבלארוס שזכתה בפרס נובל לספרות ב-2015.

== זוכות הפרס ==
* 2007: נטליה אסטמירובה (1958-2009), רוסיה / צ'צ'ניה
* 2008: מלאלאי ג'ויה (ילידת 1978), אפגניסטן
* 2009: מיזם מיליון החתימות, איראן (פעילת המיזם, עורכת הדין לילא עליכרמי, קיבלה את הפרס בשם שאר הפעילות)
* 2010: חלימה בשיר, סודאן / דארפור
* 2011: רזאן זיתונה (ילידת 1977), סוריה
* 2012: מארי קולווין (1956–2012), ארצות הברית
* 2013: מלאלה יוספזאי (ילידת 1997), פקיסטן
* 2014: ויאן דח'יל (ילידת 1971), עיראק
* 2015: ח'ולוד וליד (ילידת 1984), סוריה
* 2016: חינת בדויה לימה (ילידת 1974), קולומביה; פרס לציון עשר שנים לפרס — ולנטינה צ'רוואטנקו (ילידת 1956), רוסיה
* 2017: גאולאי אסמאעיל (ילידת 1986), פקיסטן, וגאורי לנקש (1962–2017), הודו
* 2018: סווטלנה אלכסייביץ' (ילידת 1948), בלארוס, ובינלקשמי נפרם (ילידת 1974), הודו
* 2019: אלכס קרופורד (ילידת 1963), בריטניה
* 2020: רדיה אל-מותווכל, תימן
* 2021: פאוזיה כופי, אפגניסטן

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.rawinwar.org/ אתר ארגון Reach All Women in War המעניק את הפרס]

==הערות שוליים==

*
אנה פוליטקובסקיה
אנה פוליטקובסקיה
קטגוריה:פרסים המוענקים לנשים
אלגוריתם QR

באנליזה נומרית, אלגוריתם QR הוא אלגוריתם למציאת ערכים עצמיים ווקטורים עצמיים של מטריצה. סיבוכיות האלגוריתם עבור מטריצה בגודל <math> n \times n </math> היא <math> \mathcal{O}(n^3) </math>. קיים אנלוג לאלגוריתם עבור פירוק לערכים סינגולאריים.

האלגוריתם פותח באופן עצמאי בסוף שנות החמישים על ידי מדען המחשב הבריטי ג'ון פרנסיס ועל ידי המתמטיקאית הרוסיה ורה קובלנובסקיה.<ref>J.G.F. Francis, "The QR Transformation, I", The Computer Journal, 4(3), pages 265–271 (1961, received October 1959). doi:10.1093/comjnl/4.3.265</ref><ref></ref><ref>
Vera N. Kublanovskaya, "On some algorithms for the solution of the complete eigenvalue problem," USSR Computational Mathematics and Mathematical Physics, vol. 1, no. 3, pages 637–657 (1963, received Feb 1961). Also published in: Zhurnal Vychislitel'noi Matematiki i Matematicheskoi Fiziki, vol.1, no. 4, pages 555–570 (1961). doi:10.1016/0041-5553(63)90168-X</ref>

==האלגוריתם==
תהא מטריצה A שעבורה רוצים לחשב את הערכים העצמיים, ונגדיר A<sub>0</sub>:=A. בצעד ה-k (כאשר k מתחיל מ-0) מחשבים פירוק QR של A<sub>k</sub>=Q<sub>k</sub>R<sub>k</sub> כאשר Q<sub>k</sub> היא מטריצה אורתוגונלית (כלומר Q<sup>T</sup> = Q<sup>−1</sup>) ו-R<sub>k</sub> היא מטריצה משולשת עליונה. אחר כך מגדירים A<sub>k+1</sub> = R<sub>k</sub>Q<sub>k</sub>. נשיב לב כי:
:<math> A_{k+1} = R_k Q_k = Q_k^{-1} Q_k R_k Q_k = Q_k^{-1} A_k Q_k = Q_k^{\mathsf{T}} A_k Q_k, </math>
לכן כל A<sub>k</sub> הן מטריצות דומות שלהן ערכים עצמאיים דומים. האלגוריתם יציב נומרית הודות להתבססות על התמרות אורתוגונליות דומות.

==היסטוריה==
לאלגוריתם QR קדם אלגוריתם LR שהתבסס על פירוק LU ולא על פירוק QR. פירוק QR הוא יותר יציב ולכן אלגוריתם LR כמעט ואינו נמצא בשימוש כיום.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Trefethen, Lloyd N., and David Bau III. Numerical linear algebra. Vol. 50. Siam, 1997.
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלגברה ליניארית
קטגוריה:אלגוריתמים
קטגוריה:אנליזה נומרית
פרית'ווי

טילי אגני ופרית'ווי בבלסור, [[DRDO]]
פְּרִיתְ'וִוי (סנסקריט: pṛthvī, תרגום: ארץ) הוא טיל קרקע-קרקע בליסטי לטווחים קצרים (SRBM) המפותח על ידי ה-DRDO של הודו תחת "תוכנית הטילים המונחים" (IGMDP). הוא בשימוש "פיקוד הכוחות האסטרטגיים" (לפעמים הפיקוד האסטרטגי הגרעיני) ומיועד לשאת ראש נפץ גרעיני. 

== גרסאות ==
פרויקט טילי הפרית'ווי כלל פיתוח שלושה וריאנטים לשימוש הצבא, חיל האוויר וחיל הים. הגדרות הפרויקט הגדירו מראשית הפרויקט את:
* פרית'ווי I (מכונה SS-150) מיוצר משנת 1988. גרסה לצבא, <span>טווח של</span> 150 ק"מ עם מטען של 1 טון
* פרית'ווי II (מכונה SS-250) מיוצר משנת 1996. גרסה לחיל האוויר, טווח 350 ק"מ ורש"ק 0.5 טון
* פרית'ווי III (מכונה SS-350) מיוצר משנת 2004. גרסה לחיל הים. טווח 350 ק"מ ורש"ק 1 טון.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טילים בליסטיים הודיים
קטגוריה:DRDO
קטגוריה:תוכנית הגרעין ההודית
מריה אוגוסטה, נסיכת טורן וטקסיס

מריה אוגוסטה, נסיכת טורן וטקסיס (בגרמנית: Maria Augusta von Thurn und Taxis; 11 באוגוסט 1706 - 1 בפברואר 1756), הייתה אשתו של קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג.

== ביוגרפיה ==
מריה אוגוסטה נולדה ב-11 באוגוסט 1706 בפרנקפורט, לאנזלם פרנץ, נסיך טורן וטקסיס השני ולמריה לודוביקה אנה פרנצסקה, נסיכת לובקוביץ', בתם של הנסיך פרדיננד אוגוסט לאופולד מלובקוביץ', דוכס זאגן ומריה אנה וילהלמינה, מרקיזת באדן-באדן. מריה אוגוסטה גדלה בארצות השפלה האוסטריות, ולאחר מכן שוב בפרנקפורט, שם היה מושב בית המשפחה.

ב-1 במאי 1727 התחתנה מריה אוגוסטה עם קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג, ממנו נולדו לה 6 ילדים. נישואי הזוג היו מוצלחים, על אף שנהגו לרגל זה אחר זה, ובשנת 1736 פרשה מריה אוגוסטה מניהול ענייני הממשל.

בשנת 1737 מת בעלה קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג, ובנה קרל השני אויגן, דוכס וירטמברג עלה במקומו לשלטון. מכיוון שהיה קטין, ניסתה מריה אוגוסטה להתמנות כעוצרת, אולם לבסוף הצליחה רק להיות מעורבת בחינוכו. בשנת 1739 התפרסם שמריה אוגוסטה ניהלה רומן עם קפטן בצבא, ובעקבות כך נפתחה חקירה והקצין ההוא גורש מהצבא. בעקבות החקירה לא הצליחה מריה אוגוסטה לשמור על הברית עם פרוסיה, ובעקבות כך נותרה דוכסות וירטמברג מבודדת עם פרוץ מלחמת הירושה האוסטרית. מאוחר יותר חזרה מריה אוגוסטה למעמדה ואף סידרה לבניה קריירה צבאית בצבא הפרוסי. בשנת 1749 נחלש מעמדה של מריה אוגוסטה, בעקבות התבגרותו של בנה קרל אויגן, וב-1 בפברואר 1756 מתה מריה אוגוסטה בגפינגן.

==משפחתה==
ב-1 במאי 1727 התחתנה מריה אוגוסטה עם קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג, ממנו נולדו לה 6 ילדים:
* קרל השני אויגן, דוכס וירטמברג (1728–1793)
* אויגן לודוויג, דוכס וירטמברג (1729)
* לודוויג אויגן, דוכס וירטמברג (1731–1795)
* פרידריך השני אויגן, דוכס וירטמברג (1732–1797)
* אלכסנדר אויגן, דוכס וירטמברג (1733–1734)
* אוגוסטה, דוכסית וירטמברג (1734–1787), התחתנה עם קרל אנזלם, נסיך טורן וטקסיס הרביעי

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1706
קטגוריה:נפטרות ב-1756
Loyalty

Loyalty (בעברית: נאמנות) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר. הוא פורסם כשיר השישי ברשימת הרצועות מתוך אלבום האולפן הרביעי שלו Damn, ב-14 באפריל 2017 ולאחר מכן נשלח לרדיו ב-20 ביוני 2017 בתור הסינגל השלישי מתוך האלבום. יחד עם הראפר, משתתפת בשיר הזמרת הברבדית ריהאנה בתור אמנית הסולו. השיר נכתב על ידי לאמאר, נ. קוביי, מארק ספירס, ואחרים. השיר מכיל סימפול מתוך השיר "24K Magic" של ברונו מארס.

השיר היה מועמד בקטגוריות "שיתוף הפעולה הטוב ביותר בשיר ראפ" בטקס פרסי גראמי ה-60.

== ביקורות ==
מגזין קומפלקס כינה את השיר "רצועה בולטת" מתוך השירים העיקריים שבאלבום. כתב המגזין דה פידר, ג'ייסון פרהאם תיאר את השיר "חרדה, מטורף, ועקשן להפליא בזכות עצמו" ו-"חלקים שווים של פופ, פאנק, וקטעי ראפ מהורהר". כתב המגזין נשר, פרנק גואן הסביר כי נהנה מההאזנה לשיר, במיוחד מהחלקים של ריהאנה, ואמר "אמנם רק שמונה ברים, ושורות הראפ של ריהאנה שוטפות כפי שהן קצרות, מהירות ומהוות דימוי לסיור בלתי רשמי של ההישגים שלה".

אתר ראפ אפ, תיאר את השיר את השיר: "רצועה בולטת שמותירה ל'קונג פו קני' ו'באד גירל רירי' להתייחס לנאמנות במגוון של זוויות".

== וידאו קליפ ==
הקליפ של השיר פורסם בערוץ ה-Vevo של לאמאר ביוטיוב ב-28 ביולי 2017. הוא הופק ובוים על ידי דייב מאיירס וכולל הופעה בהשתתפות זמרת האורח ריהאנה.

==מיקומי שיא==
הסינגל נכנס למיקומים גבוהים במצעדים רבים, ולעשירייה הפותחת בפורטוגל, שם הפך לאחד מהשירים המצליחים ביותר של לאמאר.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2016
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי קנדריק לאמאר
קטגוריה:שירי ריהאנה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי דייב מאיירס
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לביצוע הראפ המלודי הטוב ביותר
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
הפיגוע במפגש השרון ג'מיל בהרצליה

הפיגוע במפגש השרון ג'מיל בהרצליה היה פיגוע התאבדות שנערך ב-11 ביוני 2002 במסעדה בהרצליה, ובו נרצחה נערה אחת ונפצעו 15 אנשים.

== הפיגוע ==
ב-11 ביוני 2002, בשעה 19:45 בערך, הגיע עומאר זאיידה, מחבל מתאבד פלסטיני, למסעדת מפגש השרון ג'מיל שברחוב סוקולוב בהרצליה המחבל ביקש כוס מים ואז הפעיל מטען צינור קטן שנשא על גופו, במסעדה ישבו כ-30 אנשים. הפיצוץ גרם למותה של נערה, הדר הרשקוביץ, ולפציעה של 15 אנשים. אחד מעובדי ההצלה טען כי למחבל היה מטען צינור נוסף, שלא התפוצץ. לפי הרשויות, המטען היה מלא במסמרים ובמסבים כדוריים.

==תגובות==
בעקבות הפיגוע הגישה ישראל תלונה למועצת הביטחון של האו"ם בטענה שמתרחש מסע טרור פלסטיני נגד אזרחים ישראלים.

גדודי חללי אל-אקצא, הזרוע הצבאית של פת"ח קיבל אחריות על פיגוע הטרור. הדובר של הארגון דיווח כי המחבל הוא פלסטיני בן 30 בשם עומאר זאיידה שגר בכפר הפלסטיני מאדמא שבגדה המערבית.

הרשות הפלסטינית פרסמה הודעה רשמית בה גינתה את הפיגוע, בהודעה נאמר "הרשות הפלסטינית הנתונה עם העם הפלסטיני במצור אכזרי, מגנה התקפות נגד אזרחים בתוך ישראל. פיגועים כמו הערב פועלים לטובת ישראל, ונותנים לה הזדמנות להמשיך בפשעיה.". עם זאת, בכפר מאדמא הוצבה אנדרטה לזכר המחבל שביצע את הפיגוע הנושאת את תמונתו לצד תמונתו של יאסר ערפאת.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

מפגש השרון ג'מיל בהרצליה
מפגש השרון ג'מיל בהרצליה
קטגוריה:הרצליה: אירועים
מפגש השרון ג'מיל בהרצליה
מפגש השרון ג'מיל בהרצליה
הרניוס אטרוסקוס

מטבע של [[איליה קפיטולינה (ירושלים הרומאית) עם ראשו של הרניוס אטרוסקוס, מצד אחד ומהצד השני זאבה מניקה את רמוס ורומולוס]]קְוִוינְטוּס הֶרֶנִיוּס אֶטְרוּסְקוּס מֶסִיוּס דֶקִיוּס (בלטינית: Herennius Etruscus Messius Decius; תאריך לידה משוער: 227–251) היה קיסר רומא במשותף עם אביו הקיסר דקיוס במהלך שנת 251. 

הרניוס אטרוסקוס נולד למצביא הצבאי הרומי גאיוס מסיוס קווינטוס דקיוס ואשתו האצילה הרומאית הרניה קופרסניה אטרוסקילה. הוא נולד כלל הידוע בשנת 227 או בסמוך לכך בעיר סִירְמִיוּם, בירת הפרובינציה הרומית פאנוניה.(סרמסקה מיטרוביצה, סרביה). הוא היה קרוב מאוד לאביו וליווה אותו במשימות והמסעות הצבאיים.

בשנת 251 מינה הקיסר דקיוס את הרניוס אטרוסקוס כאוגוסטוס ושניהם ישבו על כס המלוכה של האימפריה כקיסרים. מצב האימפריה הרומית היה בכי רע, ומפקדי צבא רומאיים מפרובינציות שונות מרדו כנגד השלטון המרכזי בתקווה לתפוס את כיסא הקיסרות או לקרוע נתחים מגוף האימפריה.

תקופת שלטונם הקצרה של דקיוס והרניוס אטרוסקוס נחשבת לשיא של משבר המאה ה-3 במהלכו התחלפו 25 קיסרים על כס השלטון, והקיסרות חוותה משברים צבאיים, מדיניים וכלכליים חמורים. בנוסף, בשנת 251 פרצה מגפת קיפריאנוס – ככל הנראה אבעבועות שחורות, שגרמה לתמותה גבוהה ופגעה בכוח האדם שעבד בחקלאות, אך בעיקר ביכולתה של הקיסרות לגייס חיילים לצבאה ולהגן על עצמה. השבטים הגרמניים שחשו את חולשת האימפריה החלו בסדרת פלישות נועזות אל מעבר לגבולות שחייבו את דקיוס לצאת לסדרת מערכות על מנת להדוף את הפולשים, בתקופה זו החלו הגותים את סדרת התקפותיהם על האימפריה הרומית, אחת ההתקפות המתועדות הראשונות הייתה בתקופת שלטונם של דקיוס והרניוס אטרוסקוס, כנגד תראקיה. הצבא הרומאי הצליח להפתיע את הפושטים בסמוך לעיר ניקופול (בולגריה). הגותים החלו בנסיגה אך משבשלו התנאים לטובתם הם סבו על עקבותיהם ותקפו את הצבא הרומאי שחנה באתר הסמוך לעיר הבולגרית המודרנית סטארה זאגורה, הרומאים הופתעו מעצם ההתקפה ומעצמתה ונפוצו לכל רוח ובראשם דקיוס, הייתה זו הפעם הראשונה שקיסר רומאי ברח מפני התקפה של "ברברים". הגותים ניצלו את הצלחתם וכבשו את פיליפופוליס. 

דקיוס שצבאו לא הושמד, הצליח לאסוף את כוחותיו ולהגיע למגע עם הגותים שבשלב זה היו מותשים מהלחימה והציעו תנאי הפסקת אש שעיקרם נסיגה תמורת מעבר חופשי ובטוח, דקיוס סירב והצבאות נפגשו ב-25 ביוני 251 בקרב אבריטוס המכריע. הקרב נערך בפרובינציית מואסיה בסמוך לעיר הבולגרית המודרנית ראזגרד, על פי היסטוריונים ביזנטיים מאוחרים, בנו של דקיוס הרניוס אטרוסקוס נהרג מיד בתחילת הקרב ועל כך אמר הקיסר "אין מקום לקינה, מות חייל אחד איננו איבדה גדולה לאימפריה". הצבא הרומאי נלכד בביצות שבשדה הקרב והושמד לחלוטין, הקיסר דקיוס עצמו היה בין הנספים וביחד עם הרניוס אטרוסקוס נרשם בספרי ההיסטוריה כקיסרים הרומאים הראשונים שנהרג במלחמה כנגד אויב זר.

עם מותם בחר הצבא הרומי את טרבוניאנוס גאלוס כקיסר, בעוד יורש העצר של דקיוס, בנו הצעיר הוסטיליאנוס יושב ברומא. בצעד יוצא דופן הכריז טרבוניאנוס גאלוס על הוסטיליאן כשותף לו בתפקיד הקיסר כדי למנוע מלחמת אזרחים. באותה שנה מת הוסטיליאן ממגפה שפרצה ברומא, וגאלוס מינה את בנו וולוסיאנוס כקיסר-שותף.

==לקריאה נוספת==
*
* אדוארד גיבון, שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית, עברית: אריה ענבי, הוצאת "ספרי זהב", תל אביב, 1955.

<div class="mw-content-ltr">
*  The Cambridge Ancient History Volume 12: The Crisis of Empire, AD 193-337, 2nd editionEdited by Alan Bowman, University of Cambridge 2005 
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קיסרי רומא
קטגוריה:ילידי 220
קטגוריה:נפטרים ב-251
הרמוניה קבועה מראש

תאוריית ההרמוניה הקבועה מראש (באנגלית: Pre-established harmony) של גוטפריד לייבניץ היא תאוריה פילוסופית על סיבתיות שגורסת כי כל מרכיב יסודי (substance) מושפע ומשפיע רק על עצמו, ושכל מרכיבי היסוד (גופים חומריים ותודעות) של העולם נדמים כמקיימים אינטראקציה סיבתית אחד עם השני משום שהם תוכנתו מראש על ידי אלוהים כך שיתקיימו ב"הרמוניה" אחד עם השני. המונח של לייבניץ למרכיבי היסוד הללו הוא "מונאדות", אשר הוא תיאר אותן בעבודתו הבשלה ("מונאדולוגיה", פסקה 7) כ-"חסרות חלונות". לדוגמה:

התאוריה של לייבניץ ידועה ביותר כפתרון לבעיית הגוף והנפש הנוגעת לאופן שבו התודעה מקיימת אינטראקציה עם הגוף הפיזי. בנוסף, לייבניץ דחה גם את הרעיון של גופים פיזיקליים המשפיעים אחד על השני, והסביר את כל הסיבתיות הפיזית בדרך זו.

כדי להמחיש את רעיון ההרמוניה, לייבניץ מביא בכתביו את משל השעונים. במטפורה של לייבניץ, קריאת השעון יכולה לסמל כל מצב רגעי של ישות מסוימת, כך למשל ניתן לקשר שעון לנפש ("שעון נפשי") או שעון לגוף הפיזי ("שעון ביולוגי"). לייבניץ טוען כי ישנן שלוש דרכים שבאמצעותן ניתן להביא שני שעונים למצב של פעולה סינכרונית. הראשונה היא חיבור פיזי בין השעונים, באמצעות מנגנון שמתאם את קריאת השעונים ביניהם (למשל, באמצעות שידור אוטומטי של אות סנכרון). השנייה היא באמצעות התערבות שען שמכוון מחדש את השעונים כל אימת שנוצרת אי התאמה. השלישית היא באמצעות שען מוכשר המצליח ליצור שעונים עם התאמה מושלמת מלכתחילה. הדרך הראשונה משולה ליחסי סיבה ותוצאה, השנייה לרעיון של התערבות אלוהית מחזורית, והשלישית לרעיון ההרמוניה מראש של הדברים, כאשר אלוהים משול לשען המוכשר.

תחת העיקרון של הרמוניה קבועה מראש, התכנות מראש של כל תודעה יכול להיות מורכב ביותר, כיוון שרק היא עצמה גורמת למחשבות שלה או לתנועות של הגוף הפיזי המקושר אליה. כדי שלמראית עין יתקיימו אינטראקציות, ה"תוכנית" של כל מרכיב יסודי חייבת להכיל תיאור של היקום כולו, או תיאור של איך העצם צריך להתנהג כל הזמן, כולל במהלך כל האינטראקציות שהוא נצפה מקיים. תאוריית ההרמוניה הקבועה מראש מתארת במובן מסוים את העולם כאוסף של אוטומטים שנועדו להשתלב יחד בצורה החלקה ביותר האפשרית, כאשר רק לאל עצמו יש את נקודת המבט השלמה. במיוחד במדעי החיים בולטת העדות המדעית לקיומה של תוכנית הרמונית כזאת (אף כי מדובר בתאוריה פילוסופית בלבד); למשל, כאשר מופרש הורמון בגוף החי, איבר המטרה שלו "מותאם" לקלוט אותו, באנלוגיה לתכנות ההדדי של שתי מונאדות המקיימות אינטראקציה.

ניתן לשים לב שאם התודעה מתנהגת כמונאדה חסרת חלונות, אין כל צורך בקיומו של עצם אחר כדי ליצור את התפיסות החושיות של התודעה הזאת, מה שמוביל להשקפת עולם סוליפסטית בה העולם מורכב רק מתודעה. לייבניץ הצביע על כך ב"דיון על מטאפיזיקה" חלק 14. אף על פי כן, הוא טוען שמעקרון ההרמוניה שלו, לפיו האל ברא את העולם הטוב ביותר וההרמוני ביותר האפשרי, נובע כי התפיסות (מצבים פנימיים) של כל מונאדה מבטאים את העולם בכללותו, ושהעולם המבוטא על ידי כל מונאדה למעשה קיים ממש. אף על פי שלייבניץ קובע כי כל מונאדה היא חסרת חלונות, הוא גם טוען שהיא מתפקדת כ"מראה" של היקום כולו.

== ראו גם ==
* גוטפריד וילהלם לייבניץ

קטגוריה:פילוסופיה
יוליוס מונק

יוליוס מונק (1901 – 1976) היה רדיולוג, פרופסור לרדיולוגיה, בבית הספר לרפואה של הטכניון, הקים וניהל את מכון הרנטגן בבית החולים רמב"ם.

==קורות חיים==
מונק נולד בבוסקובייצה, בחבל מוראביה בצ'כיה אשר היוותה חלק מאוסטרו-הונגריה. מונק למד רפואה בברנו והתמחה ברדיולוגיה. מונק סיים את ההתמחות בווינה.

בשנת 1940 עלה מונק לארץ ישראל, עם רעייתו גרטה, ביתו חנה ובנו ראובן. מונק התיישב בחיפה. התגייס לצבא הבריטי ושירת כרופא רנטגן. השתחרר בדרגת מייג'ור.

מונק הקים את מכון הרנטגן בבית החולים רמב"ם, והיה למנהלו הראשון עד ליציאתו לגמלאות בשנת 1972. בנוסף, קיבל מינוי של פרופסור לרדיולוגיה בבית הספר לרפואה של הטכניון.

מתלמידיו היה ד"ר אלפרד יונגמן.

בנו, , נהרג ב-8 במרץ 1957 בעת שירות בצה"ל בחצי האי סיני.

מונק נפטר בשנת 1976. הותיר אישה ובת.

בית הספר לטכנאי רנטגן בבית החולים רמב"ם קרוי על שמו.

==לקריאה נוספת==
* "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך : מונק, יוליוס עמוד 279
* "יוצאי צ'כוסלובקיה", עמוד 184

קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סגל רמב"ם - הקריה הרפואית לבריאות האדם
קטגוריה:סגל הטכניון: רפואה
קטגוריה:ירושלים: רופאים
קטגוריה:רדיולוגים ביישוב
קטגוריה:רדיולוגים ישראלים
קטגוריה:רופאים צבאיים בריטים
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1976
פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ

פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ (בגרמנית: Friedrich III. von Schleswig-Holstein-Gottorf; 2 בדצמבר 1597 - 10 באוגוסט 1659), היה דוכס הולשטיין-גוטורפ בין השנים 1616–1659.

==ביוגרפיה==
פרידריך נולד ב-2 בדצמבר 1597 בטירת גוטורפ, ליוהאן אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ ולאוגוסטה, נסיכת דנמרק, בתם של פרדריק השני, מלך דנמרק וסופיה ממקלנבורג-גיסטרוב.

בשנת 1616 מת אביו יוהאן אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ופרידריך ירש את נחלותיו ותאריו. פרידריך ניסה לשפר את הסחר הימי של הדוכסות, ולצורך כך כרת בריתות עם הערים פרידריכשטאדט וגליקשטאדט, ושיתף פעולה עם כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק לצורך כך. בשנת 1633 ניסה פרידריך למצוא דרך מסחרית בין גרמניה לפרס דרך רוסיה, ולשם כך שלח משלחת מהמבורג לרוסיה, אולם המשלחת לא הצליחה לחתום על הסכם עם מיכאיל הראשון, צאר רוסיה, ובשל כך שלח פרידריך משלחת נוספת בשנת 1636, ובשנת 1639 שלח משלחת גם לפרס.

במהלך מלחמת שלושים השנים ניסה פרידריך לשמור על נייטרליות, אולם הדבר לא עלה בידו, ועם הזמן נטה פרידריך כלפי שוודיה, ואף חיתן את בתו הדוויג אלאונורה מהולשטיין-גוטורפ עם קרל העשירי גוסטב, מלך שוודיה.

פרידריך היה חובב תרבות ואמנות, ובשנת 1642 ייסד עם לודוויג הראשון, נסיך אנהלט-קתן את האגודה מניבת הפירות (Fruchtbringende Gesellschaft). בנוסף העסיק פרידריך את הצייר יירגן אבנס, אשר הועסק אף לאחר מכן על ידי בנו כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ.

ב-10 באוגוסט 1659 מת פרידריך בטנינג, ובנו כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ ירש את נחלותיו ותאריו.

==משפחתו==
ב-21 בפברואר 1630 התחתן פרידריך עם מריה אליזבת מסקסוניה, בתם של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה, ממנה נולדו לו 16 ילדים:
* סופיה אוגוסטה מהולשטיין-גוטורפ (1630–1680), התחתנה עם יוהאן השישי, נסיך אנהלט-צרבסט
* מגדלנה זיבילה מהולשטיין-גוטורפ (1631–1719), התחתנה עם גוסטב אדולף, דוכס מקלנבורג-גיסטרוב
* יוהאן אדולף מהולשטיין-גוטורפ (1632–1633)
* מריה אליזבת מהולשטיין-גוטורפ (1634–1665), התחתנה עם לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט
* פרידריך מהולשטיין-גוטורפ (1635–1654)
* הדוויג אלאונורה מהולשטיין-גוטורפ (1636–1715), התחתנה עם קרל העשירי גוסטב, מלך שוודיה
* אדולף אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ (1637)
* יוהאן גאורג מהולשטיין-גוטורפ (1638–1655)
* אנה דורותיאה מהולשטיין-גוטורפ (1640–1713)
* כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ (1641–1695)
* גוסטב אולריך מהולשטיין-גוטורפ (1642)
* כריסטינה סבינה מהולשטיין-גוטורפ (1643–1644)
* אוגוסט פרידריך מהולשטיין-גוטורפ (1646–1705)
* אדולף מהולשטיין-גוטורפ (1647)
* אליזבת סופיה מהולשטיין-גוטורפ (1647)
* אוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ (1649–1728), התחתנה עם פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

{| class="wikitable" align="center" style="margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| פרידריך השלישי, דוכס הולשטיין-גוטורפ בית הולשטיין-גוטורפ נולד:2 בדצמבר 1597 מת:10 באוגוסט 1659
|-
| rowspan="1" align="center"| יוהאן אדולף
| rowspan="1" align="center"| דוכסות הולשטיין-גוטורפ 1616–1659
| rowspan="1" align="center"| כריסטיאן אלברכט
|-
| rowspan="1" align="center"| יוהאן אדולף וכריסטיאן הרביעי מדנמרק
| rowspan="1" align="center"| דוכסות שלזוויג דוכסות הולשטיין 1616–1659
| rowspan="1" align="center"| כריסטיאן אלברכט ופרדריק השלישי מדנמרק
|}

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1597
קטגוריה:נפטרים ב-1659
הסכם פויניקי

הסכם פויניקי היה הסכם שלום אשר נחתם בעיר פויניקי שביוון בשנת 205 לפנה"ס. ההסכם סיים את המלחמה המוקדונית הראשונה בין הרפובליקה הרומית למוקדון.

==היסטוריה==
בשנת 214 לפנה"ס, לאחר שנחשפה האמנה המוקדונית-קרתגית, הכריזה הרפובליקה הרומית מלחמה על פיליפוס החמישי, מלך מוקדון. המלחמה נמשכה 9 שנים כשהיא מתנדנדת ללא הכרעה. הרומאים לא יכלו להילחם בכל כוחם, כיוון שהיו שקועים במלחמה הפונית השנייה נגד קרתגו. לפיכך הם שכנעו את הליגה האיטולית וערי מדינה יווניות נוספות להילחם כנגד המוקדונים. עם זאת בהדרגה הבינו האיטולים שהם אינם מרוויחים מהמלחמה דבר, ולפיכך בסוף שנת 204 לפנה"ס חתמו על הסכם שלום נפרד עם פיליפוס. במקביל, הצליח פיליפוס להוציא מהמלחמה גם את פרגמון על ידי כך ששיסה בה את ביתיניה.

בראשית שנת 205 לפנה"ס נחת באפידמנוס מצביא רומאי חדש, פובליוס סמפרוניוס טודיטאנוס, עם 35 אוניות מלחמה ו-11,000 לוחמים. כוח מכובד, אולם לא מספיק כדי להכריע את פיליפוס. סמפרוניוס שלח שליחים אל האיטולים בניסיון להחזיר אותם לברית עם רומא, אולם הם נאלצו לשוב כלעומת שבאו. בלית ברירה נע סמפרוניוס צפונה והטיל מצור על העיר דימאלי. פיליפוס מצדו, ניסה את כוחו כנגד אפולוניה, והשחית את שדותיה. סמפרוניוס נטש את המצור והחל נע אל אפולוניה במטרה לצאת לקרב מול פיליפוס. אולם בינתיים הצליחו מתווכים מערי מדינה יווניות בהנהגת אפירוס אשר הפסידו מהמלחמה, לשכנע את פיליפוס וסמפרוניוס לחתום על הסכם שלום.

ההסכם נחתם בעיר פויניקי שבאפירוס, וכונה לפיכך הסכם פויניקי. חתמו עליו הרפובליקה הרומית, פרגמון, ספרטה, מסניה, אליס, האילירים, איליון ואתונה. ייתכן עם זאת, ששתי האחרונות לא חתמו מעולם על ההסכם והוספו בידי כותבי היסטוריה רומאיים לצורכי תעמולה. מהצד השני, חתמו על ההסכם מוקדון, הליגה האכאית, ביתיניה, אפירוס, תסליה, בויאוטיה, אקרנאניה ואפירוס. במסגרת ההסכם, נאלץ פיליפוס להסתלק מבריתו עם קרתגו, ובתמורה להמשיך ולשלוט באיליריה ואף קיבל באופן זמני את אטינטניה (Atintania). הרומאים לעומת זאת סיפחו את דימאלי, ברגולום (Bargullum) ואאוגניום (Eugenium).

ההסכם שרד שלוש שנים בלבד בטרם הפרו אותו הרומאים בפותחם במלחמה המוקדונית השנייה בשנת 200 לפנה"ס.

==לקריאה נוספת==
* דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה) תשמ"ז (מהדורה שנייה).
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוקדון
פויניקי
פויניקי
פויניקי
שלמה נאה

שלמה נאה (נולד בכ"א בתשרי תשט"ו, 18 באוקטובר 1954) הוא פרופסור מן המניין בחוגים לתלמוד ולמחשבת ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים.

== ביוגרפיה ==
שלמה נאה למד באוניברסיטה העברית בירושלים בחוגים לתלמוד וללשון העברית. בשנת תש"ן הגיש את עבודת הדוקטור שלו, שעסקה בנושא "לשון התנאים בספרא על-פי כתב-יד וטיקאן 66".

מכהן כמרצה בחוגים לתלמוד ולמחשבת ישראל באוניברסיטה העברית בירושלים – בחלק מהשנים כראש החוג לתלמוד – וכן שימש ראש המכון למדעי היהדות באוניברסיטה. משמש עמית במכון שלום הרטמן בירושלים.

בשנת תשנ"ט נבחר לחבר-יועץ של האקדמיה ללשון העברית, ובשנת תשס"ה נבחר לחבר מלא. בשנים תשס"ה-תשע"ב שימש יו"ר ועדת המינוח המרכזית.

=== משפחתו המורחבת ===
שלמה נאה נולד למשפחת רבנים וחוקרי תלמוד. אֶחָיו הם חוקר הלשון והתלמוד אלחנן נאה, והרב אלעזר נאה, רב היישוב קשת שברמת הגולן.

סבו הרב יצחק נאה היה אח של הרב אברהם חיים נאה (הגרא"ח נאה), שבנו ברוך הוציא מהדורה מדעית תורנית על חלק ממסכת פסחים. משפחה זו שכלה את אחד האחים שנרצח באזור שער הגיא בגיל 8, באלול תרצ"ט, כשחזרו מטבריה, מחתונתו של ברוך..

== ממאמריו ==
*
*"אין אם למסורת, או: האם דרשו התנאים את כתיב התורה שלא כקריאתו המקובלת?", תרביץ סא (תשנ"ב), עמ' 401–448.
* "מבנהו וחלוקתו של מדרש תורת כוהנים: (א) מגילות (לקודיקולוגיה התלמודית הקדומה)", תרביץ סו (תשנ"ז), עמ' 483–515; "(ב) פרשות, פרקים, הלכות", תרביץ סט (תש"ס), עמ' 59–104.
* "סדרי קריאת התורה בארץ ישראל: עיון מחודש", תרביץ סז (תשנ"ח), עמ' 167–187.
* "אומנות הזיכרון, מבנים של זיכרון ותבניות של טקסט בספרות חז"ל", מחקרי תלמוד ג (תשס"ה), עמ' 543–589.
* "על המחזור השבע-שנתי של הקריאה בתורה בארץ ישראל", תרביץ עד (תשס"ה), עמ' 43–75.
* "שתי הערות למילון התלמודי: על צל"ל ועל נו"ל", לשוננו לעם נו (תשס"ז), עמ' 43–52.
* "על כתב התורה בדברי חז"ל, (א) המסורת על החלפת הכתב בימי עזרא, לשוננו עא; (ב) תעתיקים וקוצים", לשוננו עב.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: תלמוד
קטגוריה:חוקרי תלמוד
קטגוריה:חברי האקדמיה ללשון העברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:עורכי תרביץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
קטגוריה:משפחת נאה
Made in the USA

"Made in the USA" (בעברית: תוצרת ארצות הברית) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית דמי לובאטו. השיר פורסם ב-16 ביולי 2013 בתור הסינגל השני מתוך אלבום האולפן הרביעי שלה Demi. השיר נכתב על ידי לובאטו, ג'ייסון אביגאן, קורי צ'ורוס, בלייר פרקינס, ויונאס יברג, והופק על ידי האחרון. "Made in the USA" הוא שיר פופ ורוק קצבי שחוגג
יחסים רומנטיים אמריקאיים נצחיים. כמו כן, לובאטו פרסמה את השיר בתקופת חגיגות יום העצמאות. השיר הגיע לשיא של מקום 80 במצעד הבילבורד הוט 100, ונמכרו 275,000 עותקים שלו, על פי נילסן סאונד-סקאן.

== הווידאו קליפ ==
הקליפ פורסם ב-17 ביולי 2013 על Vevo והוא בוים על ידי דמי לובאטו וריאן פאלוטה. הווידאו צולם במשך 3 ימים, מ-1 במאי עד 3 במאי 2013.
=== תקציר ===
הקליפ עוסק בסיפור אהבה של זוג אמריקאי צעיר (בגילומה של איימי טיגרדן ודסטין מיליגן). לילה אחד, הנערה (טיגרדן) הולכת עם החברים שלה לקרנבל, שם היא רואה את הנער (מיליגן) בפעם הראשונה, והוא מחל לצאת איתה לאורך הדרך. יום אחד, הנער עוזב את הבחורה מאחורי גבה, ומתגלה כי הוא חייל מוצב באמצע המלחמה. הוא הבטיח לחזור, ובינתיים, הנערה לבד בבית. שניהם ניסו לשמור על קשר על ידי כתיבת מכתבים אחד לשני, והנערה חיכתה בקוצר רוח להתכתבות שלו. השיא של הסיפור מתאר סצנה כאוטית בו הנער בשדה קרב, וצלילי יריות סובבים אותו. בו זמנית, הבחורה מחלה לנעול את עצמה בחדרה, בדאגה לחבר שלה, והמצב נראה כי זהו סופו. בסופו של דבר, הנער חוזר הביתה ומתאחד מחדש עם הנערה.

== הופעות חיות ==
ב-28 ביוני 2013, לובאטו ביצעה את השיר במהלך ההופעה שלה בסדרת הקונצרטים "בוקר טוב אמריקה", במראה חיצוני דומה לתלבושת אותה לבשה באחד מהקליפים מאחורי הקלעים. ב-11 באוגוסט 2013, ביצעה לובאטו בטקס פרסי בחירת הנוער 2013 עם ניק ג'ונאס בתור המתופף. השיר היה גם חלק מרשימת הרצועות במסגרת סיבוב ההופעות שלה, "The Neon Lights Tour".

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable" style="margin-bottom: 10px;"
! scope="col" | שנה
! scope="col" | פרס
! scope="col" | קטגוריה
! scope="col" | עבודה
! scope="col" | התוצאה
|-
| rowspan="1" | 2014
| רדיו פרסי המוזיקה של דיסני
|שיר הטיולים הטוב ביותר
| rowspan="2" | "Made in the USA"
| 
|-
| rowspan="1" | 2015
| טקס הפרסים של Vevo
|100 מיליון צפיות
| 
|-
|}

== מצעדים ודירוגים ==
הסינגל זכה להצלחה נאה ברחבי העולם, ונכנס למצעדים רבים.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי דמי לובאטו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ייסון אביגן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דמי לובאטו
קטגוריה:שירים על ארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יונאס יברג