OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג

פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (בגרמנית: Herzog Friedrich von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg; 23 באוקטובר 1814 – 27 בנובמבר 1885), היה אחיו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק, ודוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג בין השנים 1878–1885.

==ביוגרפיה==
פרידריך נולד ב-23 באוקטובר 1814 בשלזוויג שבדוכסות שלזוויג, לפרידריך וילהלם, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זודרבורג-בק וללואיזה קרולינה, נסיכת הסן-קאסל, בתם של קרל, נסיך הסן-קאסל ולואיזה, נסיכת דנמרק. בשנת 1816 מת סבו פרידריך קרל לודוויג, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, ואביו ירש את תאריו ונחלותיו. בשנת 1825 שינה אביו את תוארו לדוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, שלא היה בשימוש משנת 1779, שבה מת פרידריך היינריך וילהלם, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג. בשנת 1831 מת אביו בטירת גוטורפ, ואחיו קרל, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ירש את תאריו ונחלותיו. באותה שנה הצטרף פרידריך לצבא המלכותי הדני, ובמהלך מלחמת שלזוויג הראשונה הוא פיקד על רגימנט הדרגונים ה-2. בשנת 1863 עלה אחיו כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק לשלטון בדנמרק, ובשנת 1878 מת אחיו קרל, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ללא ילדים, ופרידריך ירש את נחלותיו ותאריו. ב-27 בנובמבר 1885 מת פרידריך באחוזת לואיזלונד, ובנו פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ירש את נחלותיו ותאריו.

==משפחתו==
ב-16 באוקטובר 1841 התחתן פרידריך עם אדלהייד, נסיכת שאומבורג-ליפה, בתם של גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ואידה, נסיכת ולדק ופירמונט, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
* אוגוסטה, נסיכת שלזוויג הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1844–1932), התחתנה עם וילהלם, נסיך הסן-פיליפסטאל-בארכפלד.
* פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין (1855–1934).
* לואיזה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1858–1936), התחתנה עם גאורג ויקטור, נסיך ולדק ופירמונט.
* מריה וילהלמינה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1859–1941).
* אלברכט, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1863–1948).

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1814
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1885
אדלהייד, נסיכת שאומבורג-ליפה

אדלהייד, נסיכת שאומבורג-ליפה (בגרמנית: Adelheid zu Schaumburg-Lippe; 9 במרץ 1821 – 30 ביולי 1899), הייתה גיסתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.

==ביוגרפיה==
אדלהייד נולדה ב-9 במרץ 1821 בביקבורג שהשתייכה לנסיכות שאומבורג-ליפה, לגאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ולאידה, נסיכת ולדק ופירמונט, בתם של גאורג הראשון, נסיך ולדק ופירמונט ואוגוסטה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן. ב-16 באוקטובר 1841 התחתנה אדלהייד עם פרידריך, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, ממנו נולדו לה 5 ילדים.

בשנת 1863 עלה גיסה כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק לשלטון בדנמרק, ובשנת 1878 מת גיסה קרל, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ללא ילדים, ובעלה פרידריך ירש את נחלותיו ותאריו. בשנת 1885 מת בעלה פרידריך, ובנה פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ירש את נחלותיו ותאריו, וב-30 ביולי 1899 מתה אדלהייד ביצהו.

==משפחתה==
ב-16 באוקטובר 1841 התחתנה אדלהייד עם פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
* אוגוסטה, נסיכת שלזוויג הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1844–1932), התחתנה עם וילהלם, נסיך הסן-פיליפסטאל-בארכפלד.
* פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין (1855–1934).
* לואיזה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1858–1936), התחתנה עם גאורג ויקטור, נסיך ולדק ופירמונט.
* מריה וילהלמינה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1859–1941).
* אלברכט, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1863–1948).

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ילידות 1821
קטגוריה:נסיכות שאומבורג-ליפה
קטגוריה:נפטרות ב-1899
פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין

פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין (בגרמנית: Herzog Friedrich Ferdinand von Schleswig-Holstein; 12 באוקטובר 1855 – 21 בינואר 1934), היה דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג בין השנים 1885–1931, ולאחר מכן ראש בית שלזוויג-הולשטיין כולו עד מותו.

==ביוגרפיה==
פרידריך פרדיננד נולד ב-12 באוקטובר 1855 בקיל שבדוכסות הולשטיין, לפרידריך, נסיך שלזוויג-הולשטיין-זודרבורג-גליקסבורג ולאדלהייד, נסיכת שאומבורג-ליפה, בתם של גאורג וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה ואידה, נסיכת ולדק ופירמונט. פרידריך פרדיננד שירת בצבא הקיסרות הגרמנית, ובמהלך שירותו הגיע לדרגת גנרל חיל הפרשים.

בשנת 1863 עלה דודו כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק לשלטון בדנמרק, ובשנת 1878 מת דודו קרל, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג ללא ילדים, ואביו ירש את נחלותיו ותאריו. בשנת 1885 מת אביו פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, ופרידריך פרדיננד ירש את נחלותיו ותאריו. בשנת 1931 מת אלברט, דוכס שלזוויג-הולשטיין ללא יורשים, ובעקבות כך הפך פרידריך פרדיננד לראש בית אולדנבורג, והחל לשאת בתואר "דוכס שלזוויג-הולשטיין". ב-21 בינואר 1934 מת פרידריך פרדיננד בפרימקנאו, ובנו וילהלם פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין ירש את נחלותיו ותאריו.

==משפחתו==
ב-19 במרץ 1885 התחתן פרידריך פרדיננד עם קרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג, בתם של פרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ואדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
* ויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין (1885–1970), התחתנה עם קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה.
* אלכסנדרה ויקטוריה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1887–1957), התחתנה עם אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה, ולאחריו התחתנה עם ארנולד רימן.
* הלנה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1888–1962), התחתנה עם האראלד, נסיך דנמרק.
* אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1889–1964), התחתנה עם פרידריך, נסיך זולמס-בארוט השלישי.
* וילהלם פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין (1891–1965).
* קרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1894–1972), התחתנה עם הנס, רוזן זולמס-בארוט.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1855
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1934
קטגוריה:חברי הבית העליון של הלנדטאג של פרוסיה
קרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג

קרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג (בגרמנית: Karoline Mathilde von Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg; 25 בינואר 1860 - 20 בפברואר 1932), הייתה גיסתו של וילהלם השני, קיסר גרמניה.

== ביוגרפיה ==
קרולינה מתילדה נולדה ב-25 בינואר 1860 באוגוסטנבורג, לפרידריך השמיני, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג ולאדלהייד, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, בתם של ארנסט הראשון, נסיך הוהנלוהה-לנגנבורג ופאודורה, נסיכת ליינינגן. סבתה מצד אמה הייתה אחותה למחצה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת, שהייתה סבתו של וילהלם השני, קיסר גרמניה. יחד עם אחיה ואחיותיה בילתה קרולינה מתילדה ילדות שקטה באחוזה המשפחתית שבפרוסיה (כיום חלק מהעיר לובסקו שבפולין), לשם הוגלתה המשפחה משלזוויג על ידי הדנים לאחר מלחמת שלזוויג הראשונה. בשנת 1864, לאחר מותו של פרדריק השביעי, מלך דנמרק ללא יורש, ניצל קנצלר גרמניה אוטו פון ביסמרק את המצב הפוליטי הסוער שנוצר בדנמרק כדי להכניס כוחות גרמניים לדוכסות שלזוויג ולהכריז על אביה של אוגוסטה ויקטוריה כדוכס. פרידריך השמיני חזר עם משפחתו לקיל שם הם התקבלו על ידי האוכלוסייה הגרמנית ברובה כמושיעים לאחר שנים ארוכות של שלטון דני. אולם שלטונו של פרידריך נמשך פחות משנתיים שכן במהרה סופחה הדוכסות לתוך ממלכת פרוסיה ואיבדה את עצמאותה. המשפחה הוגלתה שנית מביתה ההיסטורי ועברה להתגורר בגותה.

בשנת 1881 התחתנה אחותה אוגוסטה ויקטוריה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג עם וילהלם, נסיך פרוסיה, ובשנת 1888 הם הוכתרו כקיסרי גרמניה. ב-19 במרץ 1885 התחתנה קרולינה מתילדה עם פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, ממנו נולדו לה 6 ילדים. בשנת 1931 מת אלברט, דוכס שלזוויג-הולשטיין ללא יורשים, ובעקבות כך הפך בעלה פרידריך פרדיננד לראש בית אולדנבורג, והחל לשאת בתואר "דוכס שלזוויג-הולשטיין". ב-20 בפברואר 1932 מתה קרולינה מתילדה בגרינהולץ, לאחר שסבלה בשנותיה האחרונות ממחלת לב.

==משפחתה==
ב-19 במרץ 1885 התחתנה קרולינה מתילדה עם פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין, ממנו נולדו לה 6 ילדים:
* ויקטוריה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין (1885–1970), התחתנה עם קרל אדוארד, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה.
* אלכסנדרה ויקטוריה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1887–1957), התחתנה עם אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה, ולאחריו התחתנה עם ארנולד רימן.
* הלנה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1888–1962), התחתנה עם האראלד, נסיך דנמרק.
* אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1889–1964), התחתנה עם פרידריך, נסיך זולמס-בארוט השלישי.
* וילהלם פרידריך, דוכס שלזוויג-הולשטיין (1891–1965).
* קרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (1894–1972), התחתנה עם הנס, רוזן זולמס-בארוט.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכות גרמניות

קטגוריה:ילידות 1860
קטגוריה:נפטרות ב-1932
פופ ראפ

פופ ראפ או היפ פופ הוא ז'אנר פיוז'ן המשלב ראפינג ממוזיקת היפ הופ עם מלודיות, מנגינות קליטות ושירה ממוזיקת פופ. הז'אנר צבר פופולריות במיינסטרים בתחילת שנות התשעים עם אמנים כמו ונילה אייס ואם סי האמר, שקיבלו השראה מאמני היפ הופ מסוף שנות השמונים כגון ראן די אם סי, אל אל קול ג'יי, והביסטי בויז. הז'אנר המשיך בשנות האלפיים עם אמנים כמו הבלאק אייד פיז. בסוף שנות האלפיים ובשנות האלפיים-ועשר נשארה הסוגה פופולרית עם אמנים כמו דרייק, ניקי מינאז', ואיגי אזליה. מילות הראפ בבתים לרוב עליזות, כשהפזמונים דומים לאלו הנשמעים במוזיקת פופ.

== מאפיינים ==
אתר המוזיקה Allmusic מתאר את הפופ-ראפ כ"הכלאה בין ביטים מהיפ הופ וראפ עם הוקים מלודיים חזקים, שהם לרוב חלק מהכורוס המצוי במבנה שיר הפופ הסטנדרטי". שירי היפ פופ מדברים לעיתים קרובות על נושאים המצויים במוזיקת פופ, כגון אהבה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:תרבות פופולרית
קטגוריה:היפ הופ
קטגוריה:פופ
אליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט

אליזבת אמליה, רוזנת הסן-דרמשטדט (; 20 במרץ 1635 – 4 באוגוסט 1709), הייתה אשתו של פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ, וחמותם של לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וקרלוס השני, מלך ספרד.

==ביוגרפיה==
אליזבת אמליה נולדה ב-20 במרץ 1635 בגיסן שהשתייכה לרוזנות הסן-דרמשטאדט, לגאורג השני, רוזן הסן-דרמשטאדט, ולסופיה אלאונורה מסקסוניה, בתם של יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומגדלנה זיבילה, דוכסית פרוסיה. אליזבת אמליה הייתה נערה מאוד יפה, והיא חונכה על ידי אמה שהייתה לותרנית אדוקה.

ב-3 בספטמבר 1653 התחתנה אליזבת אמליה עם פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ, ממנו נולדו לה 17 ילדים. זמן קצר אחר חתונתה המירה אליזבת אמליה את דתה לקתולית, בנוכחות ארכיבישוף קלן מקסימיליאן היינריך מבוואריה. נישואי השניים היו מאושרים, וביחד הם טיפחו את הנסיכות ובנו הרבה כנסיות ומנזרים. ב-4 באוגוסט 1709 מתה אליזבת אמליה בנויבורג על הדנובה, והיא בת 74 שנים.

==משפחתה==
ב-3 בספטמבר 1653 התחתנה אליזבת אמליה עם פיליפ וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ, ממנו נולדו לה 17 ילדים:
* אלאונורה מגדלנה מנויבורג (1655–1720)
* מריה אדלייד אנה (1656)
* סופיה אליזבת (1657–1658)
* יוהאן וילהלם, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1658–1716)
* וולפגנג גאורג פרידריך מפפאלץ-נויבורג (1659–1683)
* לודוויג אנטון מפפאלץ-נויבורג (1660–1694)
* קרל השלישי פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ (1661–1742)
* אלכסנדר זיגיסמונד מפפאלץ-נויבורג (1663–1737)
* פרנץ לודוויג מפפאלץ-נויבורג (1664–1732)
* פרידריך וילהלם מפפאלץ-נויבורג (1665–1689)
* מריה סופיה מנויבורג (1666–1699)
* מריה אנה מנויבורג (1667–1740)
* פיליפ וילהלם אוגוסט מפפאלץ-נויבורג (1668–1693)
* דורותיאה סופיה מנויבורג (1670–1748)
* הדוויג אליזבת אמליה מנויבורג (1673–1722)
* יוהאן (1675)
* לאופולדינה אלאונורה יוזפה מנויבורג (1679–1693)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רוזנים גרמנים
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:ילידות 1635
קטגוריה:נפטרים ב-1709
אדלבסן

אדלבסן (בגרמנית: Adelebsen) היא עיירה ועיירת שוק במחוז גטינגן במדינת סקסוניה התחתונה בגרמניה. נכון לראשית 2017 מתגוררים בעיירה 6,370 תושבים.

מבחינה מוניציפלית כלולים בשטחי אדלבסן גם הכפרים: ברטרודה , אברהאוזן , ארבסן , גינטרזן , לדינגזן וויבקה .

==היסטוריה==
האזכור הראשון של מקום יישוב באדלבסן הוא משנת 990. במחצית הראשונה של המאה ה-13 הוקמה בידי בית האצולה פון אדלבסן, טירה ששלטה על המקום, ובסוף המאה ה-14 התבססה העיירה וקיבלה זכויות עיר שוק, ולמעמד בכורה באזור שהתפרנס מחקלאות ומסחר מקומי.

עד 1692 היו העיירה והאזור כולו נתונים לשליטת נסיכות קלנברג-גטינגן . בשנה זו עברה העיירה לשליטת נסיכות הבוחר מהנובר, ב-1807 לשליטת ממלכת וסטפאליה, ב-1814 לשליטת ממלכת הנובר ומ-1866 עד תום מלחמת העולם השנייה, כחלק מפרוסיה, בפרובינציית הנובר.

כיום היא חלק ממחוז גטינגן, במדינת סקסוניה התחתונה.

==יהודי אדלבסן==
יהודים התיישבו באדלבסן בצורה משמעותית רק במאה ה-18, אך משפחות בודדות ישבו בה כבר במחצית השנייה של המאה ה-17. יהודי העיר היו כפופים הן לשלטונות אדלבסן והן לשלטונות הנובר, ולעובדה זו היו משמעויות שליליות וחיוביות שונות. אחוז היהודים באוכלוסייה הכללית הגיע לשיאו באמצע המאה ה-19, אז עמד על למעלה מ-13%, וקהילת אדלבסן הייתה הגדולה בין קהילות דרום סקסוניה התחתונה, מאז התדרדרה מצבת האוכלוסין היהודיים במקום ועם עליית הנאצים לשלטון ב-1933 נמנו בעיירה רק 32 יהודים, שמספרם הצטמצם עוד ועמד ערב מלחמת העולם השנייה ושואת יהודי אירופה על 20 בלבד.

בית הקברות היהודי באדלבסן
קהילת יהודי אדלבסן לא קיימה משרת רב, וכשעלתה ב-1827 שאלה בדבר איוש משרת רב המדינה בהנובר, הצהירה הקהילה כי לדעת חבריה המשרה מיותרת לחלוטין. בולטים בין יהודי אדלבסן: סלי גרפנברג (Selly gräfenberg; 1863–1921); ארנסט גרפנברג ממציא טבעת גרפנברג למניעת היריון.

בית הקברות היהודי באדלבסן הוקם כבר בראשית המאה ה-18 והורחב במאה ה-19.

==לקריאה נוספת==
* דניאל פרנקל ותמר אברהם (עורכים), פנקס הקהילות: גרמניה, כרך רביעי: צפון מערב גרמניה, חלק I, עמ' 119–122. (הערך נכתב בידי אייקה דיטרט).
<div style="direction: ltr;">
* Cord Alphei: Geschichte Adelebsens und Lödingsens. Goltze, Göttingen 1990, 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:סקסוניה התחתונה: ערים
סימביוזה תעשייתית

סימביוזה תעשייתית עוסקת בשאלה כיצד רשת של ארגונים שונים יכולה לטפח חדשנות אקולוגית ושינוי תרבותי לטווח ארוך, ליצור ולשתף עסקאות רווחיות הדדית, ולשפר תהליכים עסקיים וטכניים. יישומה של סימביוזה תעשייתית הוא בסיס ליצירתה של כלכלה מעגלית.

בשיטה זו מייצרים מעין "מערכת אקולוגית" תעשייתית המדמה מערכת אקולוגית טבעית בה לכול משאב יש תפקיד ומקום. לפי גישה זו פסולת תעשייתית או תוצרי לוואי של שחקן א' יכולים לשמש כחומר גלם או משאב עבור שחקן ב', שבתורו מספק תוצרי לוואי לשחקן ג' וכן הלאה; אידיאלית התהליך ימשיך בסופו של דבר עד לסגירת מעגל בו שחקן א' נהנה מתוצרים של שחקנים אחרים במערכת, במילים אחרות: סימביוזה. על פי ההגדרה של הז'ורנל לאקולוגיה תעשייתית, "סימביוזה תעשייתית מתארת דרך בה רשת של ארגונים מגוונים יכולה לעודד חדשנות אקולוגית ושינוי תרבותי ארוך טווח, ליצור ולשתף עסקאות הרווחיות לשני הצדדים ובכך לשפר עסקים ותהליכים טכניים."

הגישה הסימביוטית מאפשרת ניצול יעיל יותר של משאבים בכך שהיא משאירה אותם במצב שמיש לאורך זמן רב יותר ובאופן זה מופחתת צריכת משאבי כדור הארץ ומושג גם חיסכון כלכלי בדמות הפחתת צריכת חומרי גלם או אנרגיה.
תוכנית לאומית לסימביוזה תעשייתית שפועלת באנגליה נבחרה על ידי האיחוד האירופי כתוכנית המובילה מבין 120 תוכנית שנבחנו עבור התייעלות במשאבים. התוכנית ייצרה 1.5 מיליארד ש"ח של רווחים או חיסכון בעלויות, 8,600 מקומות עבודה שנוצרו או ניצלו וחיסכון של מיליוני טונות של פסולת וגזי חממה.
הדוגמה המפורסמת ביותר היא הפארק האקו-תעשייתי קלנבורג שנמצא בדנמרק ומהווה מוקד עלייה לרגל למתכננים ולחוקרים מכל העולם.
במרכז רשת החליפין, ממוקמת תחנת הכוח הפחמית אנסאס, אשר מספקת אנרגיה ומוצרים עבור העיר ומספר חברות בפארק. חום שיורי מתחנת כוח זו משמש לחימום 3,500 בתים בעיר בנוסף לחוות דגים מקומית, אשר משקעים ממנה נמכרים כדשן. קיטור מתחנת הכוח נמכר ליצרנית התרופות והאנזימים Novo Nordisk לתחנת הכוח של חברת Statoil. בכך, מופחת הזיהום התרמי הנפלט לנהר הסמוך. בנוסף, גופרית דו-חמצנית המהווה תוצר לוואי של תחנת הכוח נמכרת כחומר גלם ליצרנית קירות גבס, וכך מופחתת צריכת חומר הגלם הבתולי.

== סימביוזה תעשייתית בישראל ==
משרד הכלכלה עורך פיילוט להפעלת פלטפורמה לעידוד סימביוזה תעשייתית בישראל, שצפוי להתחיל ברבעון השני או השלישי של שנת 2019. במסגרת הפיילוט נבחרו 4 גופים שיקבלו תמיכה כלכלית להקמה והפעלה של פלטפורמה טכנולוגית לעידוד סימביוזה תעשייתית בישראל. לאחר שנה, הגוף עם הפלטפורמה המוצלחת ביותר יקבל תמיכה להרחבת המיזם לרמה הלאומית.

גם בישראל עוסקים משרדי הממשלה בקידום סימביוזה תעשייתית ומתוכננים מתקני הדגמה באחד הפארקים התעשייתיים.

== ראו גם ==

* כלכלה מעגלית

== הערות שוליים ==

2018 03
קטגוריה:אקולוגיה
קטגוריה:כלכלה סביבתית
קטגוריה:תעשייה
בארי גיב

סר בארי אלן קרומפטון גיב (באנגלית: Sir Barry Alan Crompton Gibb; נולד ב-1 בספטמבר 1946) הוא זמר, יוצר, כותב ומלחין בריטי. בארי מוכר כסולן של להקת בי ג'יז.

==ביוגרפיה==
גיב נולד באנגליה, והיו לו שלושה אחים ואחות. בשנותיו המוקדמות עבר לגור באוסטרליה לשנים אחדות. לאחר שחזר לאנגליה, הוציא ביחד עם אחיו רובין גיב, ומוריס גיב את תקליט הבכורה שלהם בשנת 1967, אשר החל את הקריירה המוזיקלית שלהם בלהקת הבי ג'יז. 

להקת הבי ג'יז נחשבה ללהקה פופולרית ביותר בסוף שנות ה-70. בארי היה לסולן הלהקה אשר ביצע את רוב השירים והסולואים, ואחיו אשר ביצעו לרוב את קולות הרקע והפזמונים. הלהקה דורגה במקום ה-12 במגזין הרוק "רולינג סטון" בדירוג הלהקות הטובות בעולם. הלהקה מכרה למעלה מ-200 מיליון עותקים והיא נחשבת לאחת הלהקות המשפיעות ביותר בכל הזמנים.

גיב נשוי למיס אדינבורג לשעבר לינדה גריי משנת 1970. לזוג חמישה ילדים ושבעה נכדים. בנו הבכור סטיבן (1973) הוא גיטריסט, מנגן בעיקר הארד רוק.

בינואר שנת 2003 נפטר אחיו מוריס גיב באופן פתאומי, כתוצאה מדום לב בגיל 54. בארי ואחיו רובין המשיכו להופיע בנפרד, ורק כעבור שלוש שנים שבו להופיע יחד. הלהקה התפרקה לצמיתות כאשר רובין גיב נפטר כתוצאה ממחלת הסרטן בגיל 62, מה שהותיר את בארי כשריד האחרון מבין האחים, שכן גם אחיו אנדי גיב נפטר ב-1988 בגיל 30, כתוצאה ממנת יתר של סמים.

גם לאחר מותם של רובין ומוריס, ממשיכים שירי הלהקה להשפיע על המוזיקה העולמית.

==תארים ופרסים==
בשנת 2002 קיבל גיב תואר מפקד במסדר האימפריה הבריטית (CBE), על תרומתו לענפי המוזיקה והבידור.

בשנת 2004 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה למוזיקה במנצ'סטר.

בשנת 2018 קיבל תואר אבירות על תרומתו לתחום המוזיקה והצדקה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס מרכז קנדי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1946
יחסי בורקינה פאסו – לוב

יחסי בורקינה פאסו–לוב הם היחסים הדיפלומטיים שבין בורקינה פאסו לבין לוב.

== היסטוריה ==
באוקטובר 1982, חודש לפני שהופל השליט הצבאי של בורקינה פאסו, קולונל סייר זרבו, השליט ערך ביקור מדיני בטריפולי.

היחסים בין דיקטטור לוב, מועמר קדאפי, לבין ראש הממשלה של בורקינה פאסו, תומא סנקרה היו תחילה טובים לאחר שסנקרה עלה לשלטון ב-1983. לפני שהפך סנקרה לראש ממשלה, הזמין את קדאפי לביקור באוגאדוגו. קדאפי וסנקרה שוחחו ונפגשו עם קצין העיר ולא עם נשיא אודראוגו, שגרם לוויכוח משמעותי בן סנקרה לממונה עליו. זו הייתה הסיבה העיקרית מדוע סנקרה ישב בכלא זמן קצר לאחר מכן.

ב-6 באוגוסט 1983, יומיים לאחר העלייה לשלטון של תומא סנקרה, שלח קדאפי מטוס עם ציוד סיוע לממשלה החדשה. סנקרה ביקש מהלוביאנים להפסיק לשלוח אותו עקב חוסר נעימות. בדצמבר באותה שנה, ערך קדאפי ביקור נוסף בוואגאדוגו, שמלווה ב-450 שומרי ראש.

באותה תקופה, היחסים בין בורקינה פאסו ללוב היו חזקים. סנקרה ניסה להשפיע על ה"מהפכה הדמוקרטית והפופולרית" כמו שהוא כינה, מכיוון ששוי הסחר הבין לאומי של שתי המדינות היה נמוך עד עצם היום הזה. באוקטובר 1985, ביקר סנקרה את קדאפי בטריפולי.

למרות הקשרים הטובים בין שתי המדינות, היחסים בין סנקרה לקאדפי החלו להדרדר. ב-15 באוקטובר, עמיתו לשעבר של סנקרה הפעיל הפיכה צבאית שבה הוא הרג את סנקרה והפך בעצמו לנשיא. על פי כמה דיווחים, ההפיכה הייתה מתוכננת על ידי צ'ארלס טיילור הליברזלי, שהיה אז בעל ברית קרוב של אחד משוטרי קדאפי.

ממשלת לוב עשתה מאמץ על מנת ליצור מחדש שיתוף פעולה בעזרת כמה ביקורים ממלכתיים. ב-1988, היחסים היו אף טובים יותר מאשר בימי השיא של סנקרה. על עף מעמדה של לוב כמדינה ענייה, הצליחה לוב ליצור ברית עם הממשלה החדשה. כוחותיה של בורקינה פאסו היו מוערבים במלחמת האזרחים הליבראית הראשונה ובמלחמת האזרחים בסיירה לאון.

היחסים ביו שתי המדינות הפכו למורכבים הרבה יותר במאה ה-21 עם פריצת מלחמת האזרחים הראשונה בלוב.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
טל בנימין

טל בנימין היא מאחז וחווה חקלאית קהילתית בשומרון, כקילומטר מערבית לכפר תפוח.

==היסטוריה==

טל בנימין הוקמה על ידי קבוצת מתיישבים מכפר תפוח אשר התיישבו בגבעה קטנה על יד כפר תפוח בשנת תשנ"ט (1999). בתחילה קראו ליישוב "אל-נקם", אך צה"ל קרא לו "תפוח מערב". לאחר כמה שנים החליטו משפחות הגבעה לשנות את שמה ל-"טל בנימין" על שם בנימין כהנא, בנו של הרב מאיר כהנא, ואשתו טליה, שנרצחו בפיגוע ירי ליד עפרה.

במאי 2004 נדחתה עתירת תושבי המאחז, בעתירה ביקשו התושבים שביקשו לקבוע כי יש להם זכות קניינית בקרקע.

בשנת 2015 ארגון "יש דין" עתר לבג"ץ בשם פלסטינים מהכפר הסמוך יאסוף, בטענה שהמאחז יושב על אדמות פרטיות של תושבי הכפר. בג"ץ לא דן בנושא, ומכיוון שהמאחז אינו מוקם על אדמות מדינה, הורה בג"ץ להרוס את 17 המבנים שבו. המבנים נהרסו ב-17 ביוני 2018.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=Pu9QtMRqPwo סרטון הסברה של תושבי טל בנימין]
* אלחנן גרונר, [http://www.hakolhayehudi.co.il/item/Land_Israel/אנשי_המנהל_האזרחי_עקרו_מטע_עצי_פרי_בשומרון אנשי המנהל האזרחי עקרו מטע עצי פרי בשומרון], באתר הקול היהודי, 3 במאי 2018

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאחזים ביהודה ושומרון
קטגוריה:השומרון: יישובים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם חללי הטרור
קטגוריה:מועצה אזורית שומרון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1999
הנסיך אוסקר, דוכס גוטלנד

הנסיך אוסקר, דוכס גוטלנד (בשוודית: Prins Oscar, hertig av Gotland; 15 בנובמבר 1859 – 4 באוקטובר 1953), היה בנו של אוסקר השני, מלך שוודיה, ואביו של פולקה ברנדוט.

==ביוגרפיה==
אוסקר נולד ב-15 בנובמבר 1859 בסטוקהולם, לאוסקר, נסיך הכתר של שוודיה ולסופיה מנסאו, בתם של וילהלם, דוכס נסאו ופאולינה, נסיכת וירטמברג. בצעירותו התגייס אוסקר לצי השוודי, והגיע בו לדרגת סגן אדמירל. במהלך שירותו בצי ערך אוסקר כמה מסעות לארצות הברית, ואף ערך מסע מסביב לעולם. אוסקר היה פעיל מאוד בארגונים חברתיים, בייחוד בארגונים דתיים, כגון ימק"א - שוודיה, וכן היה אחראי על ניהול המשלחות ללפלנד, שאותה ניהל במשך שנים רבות.

בשנת 1885 ביקר אוסקר באמסטרדם ופגש שם את אבה מונק, בתם של קרל יאקוב מונק אף פולקילה והברונית הנריקה סדרסטרם, והתאהב בה. כשסיפר אוסקר למשפחתו על החלטתו להינשא לה, הם הזדעזעו והורו לו להיפרד ממנה למשך שנתיים. כעבור שנתיים עדיין רצה אוסקר להינשא לה, ולשם כך ויתר על כל זכויותיו ואחיו נאלצו לחתום על כך שיתחתנו עם בנות אצולה. ב-29 בינואר 1888 הוכרזו האירוסין באופן רשמי, מה שגרם לצער רב בבית המלוכה, אך זכה לאהדה גדולה מהציבור, אשר בא להיפרד מהם בתחנת הרכבת. ב-15 במרץ אותה שנה התחתנו השניים בבורנמות', אנגליה, בהשתתפות אמו המלכה סופיה, אחיו הנסיך קרל, דוכס וסטריטלנד והנסיך אויגן, דוכס נרקה, בת דודתו לוביסה, נסיכת הכתר של דנמרק, ואמה ואחיה של אבה. לאחר החתונה נשאו השניים בתואר הנסיך והנסיכה ברנדוט, וב-2 באפריל 1892 העניק לו דודו אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג את תואר האצולה הלוקסמבורגי "רוזן ויסבורג". בתחילה התגוררו השניים בקרלסקרונה, ולאחר מכן עברו להתגורר בסטוקהולם. לשניים נולדו 5 ילדים, והצעיר שבהם פולקה ברנדוט נרצח בשנת 1948 בישראל על ידי קבוצת קיצונים מהלח"י, שמחו על תוכניותיו לחלוקת ארץ ישראל.

ב-4 באוקטובר 1953 מת אוסקר בביתו בסטוקהולם, והוא בן 94 שנים.

==משפחתו==
ב-15 במרץ 1888 התחתן אוסקר עם אבה ברנדוט, בתם של קרל יאקוב מונק אף פולקילה והברונית הנריקה סדרסטרם, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
* מריה ברנדוט (1889–1974)
* קרל אוסקר ברנדוט (1899–1977)
* אבה סופיה ברנדוט (1892–1936)
* אלזה ברנדוט (1893–1996)
* פולקה ברנדוט (1895–1948)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית ברנדוט
קטגוריה:ילידי 1859

קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1953
אוטלדה

אוטלדה (בגרמנית: Uthlede; בגרמנית תחתית: Uthlee) הוא יישוב במחוז קוקסהאפן במדינת סקסוניה התחתונה שבגרמניה. נכון לנובמבר 2017 התגוררו ביישוב 1,009 איש.

==היסטוריה==
היישוב השתייך בשחר ימי הביניים לארכיבישופות של ברמן , שהייתה ב-1648 לדוכסות ברמן-ורדן . מ-1715 היה היישוב בשליטת נסיכות הבוחר מהנובר, מ-1810 בממלכת וסטפאליה והקיסרות הצרפתית. מ-1814 נכלל בשטחי ממלכת הנובר ומ-1866 ועד אחרי מלחמת העולם השנייה בפרובינציית הנובר הפרוסית.

מבחינה מנהלית השתייך היישוב מ-1823 למחוז שטאדה בנפות שונות (האגן, גסטמינדה, וזרמינדה).

כיום הוא משתייך למחוז קוקסהאפן במדינת סקסוניה התחתונה.

==יהודי אוטלדה==
באוטלדה וסביבתה: שוונוודה, מיינבורג, ורזבה והינבק, אזור כפרי שהשתרע לחופי הים הצפוני, התקיימה קהילה יהודית קטנה, שהחלה להתקיים בסוף המחצית הראשונה של המאה ה-18, ובשיאה - סביב שנת 1850 - החזיקה בית ספר יהודי עצמאי.

מספר היהודים באזור, שמעולם לא עלה על כמה עשרות, התדלדל בראשית המאה ה-20 לכדי בודדים ממש. ב-1913 היו רשומים בה 10 נפשות, ולפי בקשת רב המדינה של הנובר, צורפה הקהילה חוקית בידי שר הפנים של פרוסיה לקהילת האגן. היהודים האחרונים עזבו את היישוב בשנות ה-20 של המאה ה-20, ובמפקד האוכלוסין הנאצי מ-1939, נרשמה במקום תושבת יהודייה אחת, קשישה בגיל 80.

==לקריאה נוספת==
* דניאל פרנקל ותמר אברהם (עורכים), פנקס הקהילות: גרמניה, כרך רביעי: צפון מערב גרמניה, חלק I, עמ' 122–123 (הערך נכתב בידי יירגן בומבך).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סקסוניה התחתונה: ערים
אסיפוביצ'י

אסיפוביצ'י (בבלארוסית: Асіповічы; ברוסית: Осиповичи, אוסיפוביצ'י; בפולנית: Osipowicze, אוסיפוביצ'ה; ביידיש: אסיפאוויטש) היא בירת מחוז משנה אסיפוביצ'י במחוז מוהילב בבלארוס. העיר שוכנת על גדות נהר סיניאיה במרחק של 136 קילומטרים דרום-מערבית לעיר מוהילב, בירת המחוז, ובמרחק של 93 קילומטרים דרום מזרחית למינסק, בירת בלארוס. בעיר מתגוררים 31,298 תושבים (נכון ל-2017).

==היסטוריה==
האזכור הראשון של הכפר אוסיפוביצ'י הוא מהמאה ה-18, עת האזור היה תחת שליטת האיחוד הפולני-ליטאי. לאחר חלוקת פולין ב-1793 עבר האזור לשליטת האימפריה הרוסית.

ב-1872 הוקמה בקרבת הכפר תחנת רכבת של מסילת ליבאו-רומני החדשה, והוקמה לידה התיישבות שנשאה את שם הכפר. ההתיישבות התפתחה לאורך יתר המאה ה-19 ובשלב מסוים אוחדה עם הכפר.

במהלך מלחמת העולם הראשונה ובשנים שלאחריה היה חוסר יציבות באזור, ואוסיפוביצ'י החליפה ידיים רבות, עד שלבסוף סופחה לברית המועצות כחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית. ב-1935 היא קיבלה מעמד של עיר.

ב-30 ביוני 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה ומבצע ברברוסה, נכבשה העיר על ידי ארמיית הפאנצר השנייה של הוורמאכט, לאחר שבוע של הפצצות. ב-28 ביוני 1944 שחרר הצבא האדום את העיר.

העיר המשיכה להתפתח בהמשך המאה ה-20. ב-1991 היא הפכה לחלק מבלארוס העצמאית.

==הקהילה היהודית==
מצבת רבי יעקוב שמחה ריטוב, בן רבי אברהם דב בן רבי יעקוב בבית הקברות היהודי באסיפוביצ'י
אנדרטה לזכר הרוגי גטו אסיפוביצ'י
תחילת היישוב היהודי בעיירה היה בסוף המאה ה-19. עם הקמת מסילת ליבאו-רומני ותחנת הרכבת שבמרכז העיירה, גדלה חשיבותה של ההתיישבות. באותה תקופה ישבו בה כמה עשרות יהודים, רובם היו ליטאים ותמכו בציונות, אם כי הייתה נוכחות גם לבונד. בתחילת המאה ה-20 הונהגה הקהילה על ידי הרב יעקב שמחה ריטוב (1872–1920). בנו הבכור, ישראל ריטוב, הפך למנהיג ציוני בולט.

הקהילה גדלה לאורך השנים ביחד עם העיר, ולפי מפקד אוכלוסין שנערך ערב מלחמת העולם השנייה ישבו בה 1,694 יהודים, כ-12% מכלל האוכלוסייה. לאחר תחילת הפלישה הגרמנית לברית המועצות גויסו גברים כשירים לצבא האדום, ומספר קטן של יהודים הצליחו להימלט מזרחה, כך שעם הכיבוש הנאצי ב-30 ביוני 1941 נותרו בה בין 1,200 ל-1,300 יהודים. זמן קצר לאחר הכיבוש, ביצעו הנאצים רישום של כלל היהודים, והטילו עליהם עבודות כפייה.

באזור אוגוסט 1941 הוקם גטו בחלקה הדרומי של העיר, ולאחר שהיהודים רוכזו בו הוטל עליהם לשאת טלאי צהוב ועוד מגבלות שונות, ובהן איסור יציאה מתחומי הגטו ויצירת קשר על האוכלוסייה הבלארוסית. ב-11 באוקטובר בוצעה אקציה במהלכה נלקחו מהגטו 300 יהודים על ידי חיילי ורמאכט ואס אס למגורים צבאיים, רכושם הוחרם, והם נורו למוות על ידי כיתת יורים של חיילים גרמנים. ב-5 בפברואר 1942 חוסל הגטו סופית על ידי פלוגת אס אס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* מאמרים על אוסיפוביץ' בתוך: ספר בוברויסק, כרך ב, עמ' 745–763 (, תמונה 765 ואילך)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז מוהילב: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1872
ברמיים

בְּרָמִיִּים (שם מדעי: Bramidae) הם משפחת דגים ימיים מסדרת הדקראים ובה 20 מינים.

דגים אלה מזכירים בצורתם את בני משפחת הכפחניים. הם חיים ברחבי האוקיינוס הפתוח בכל העולם. הגדולים מביניהם מגיעים לאורך של מטר אחד והם בעלי ראש קצר וגדול עם לסת הפונה מעלה, סנפיר גבי מוגבה הנפרש עד הזנב וסנפיר השת המתמשך עד הזנב. חלק מהמינים שוכנים בעומקים של מתחת 500 מ'.

רבים ממינים אלה הם דגי מאכל מבוקשים בעולם.

==סוגים==
* בְּרָמָה (Brama)
* Eumegistus
* Pteraclis
* Pterycombus
* Taractes
* אחי-בְּרָמָה (Taractichthys)
* סוג ומין יחיד Xenobrama microlepis

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ריצ'רד תומאס לואו
קטגוריה:דמויי-דקר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1836
גרופטו

גרופטו בקטע הררי ב[[טור דה פראנס ב-2005 (הרוכב המוביל בחולצת אלוף אוסטרליה הוא הספרינטר רובי מקיואן)]]
הגרופטו (באיטלקית: Gruppetto) או האוטובוס (Autobus) הוא מונח מתחום מרוצי אופני כביש המתייחס לדבוקה גדולה של רוכבי אופניים מקבוצות שונות המהווה את הקבוצה האחורית הגדולה של הרוכבים המפגרים בזמן רב אחרי הדבוקה העיקרית.

הגרופטו נוצר בדרך כלל בקטעי ההרים במרוצי קטעים, כאשר במהלך הטיפוס, רוכבים שאינם מטפסים מצטיינים, מתחילים לפגר אחרי הדבוקה העיקרית ויוצרים בהדרגה דבוקה חדשה האוספת אליה בהמשך הקטע רוכבים נוספים שלא עמדו בקצב. רוכבים אלו הם בדרך כלל ספרינטרים ופועלים (דומסטיקים) שאינם מודאגים ממיקומם בדרוג הכללי במרוץ. דאגתם העיקרית היא למנוע את פסילתם ולעמוד במגבלת הזמן אשר נקבעת לכל קטע במרוץ, כך שיוכלו לזנק למחרת לקטע הבא במרוץ. כמו כן, הם לוקחים בחשבון את יכולת השרידות שלהם בקטעים הבאים במרוץ, ולכן הם מעוניינים לחסוך את מרב האנרגיה ברכיבתם ומנסים לנצל את כל השהות שנותנת להם מגבלת הזמן.

אם הגרופטו מגיע מחוץ למגבלת הזמן, עשויים המארגנים להחליט שלא לפסול אותו אם גודל הגרופטו גדול מ-20% ממספר הרוכבים שסיימו את הקטע. עם זאת, גם כאשר מתקבלת החלטה שכזו על ידי המארגנים, אם רוכב בודד, או קבוצה קטנה של רוכבים, מפגרת אחרי הגרופטו הם כמעט בוודאות יפסלו, אלא אם הם סבלו מתאונה, ובמקרה זה הם עשויים להיות פטורים מעונש. מגבלת הזמן משתנה בהתאם לתקנון המרוץ המפורסם על ידי המארגנים; בטור דה פראנס יש מקדמים שונים בהתאם לקושי של הקטעים השונים. מקדמים אלו נמדדים באחוזים מזמנו של המנצח בקטע.

בשל האינטרס המשותף להישרדות, מצב הרוח בגרופטו שונה מבדבוקה הקדמית שבה התחרותיות עזה. לעיתים קרובות רוכבים בגרופטו מסייעים אחד לשני עם מזון ומשקאות אף על פי שהם רוכבים בקבוצות שונות. עם זאת, גם לגרופטו יש חוקים פנימיים משלו ורוכבים שאינם מצייתים להם צפויים ל"סנקציות". בדרך כלל יש לגרופטו מנהיג מזדמן (מכונה גם "נהג האוטובוס") שהוא בעל ניסיון רב ומקובל חברתית בדבוקה, ומסוגל להביא את הקבוצה לחלון הזמנים הצר שבין פסילה ובין בזבוז אנרגיה. בדרך כלל, מובילי הגרופטו מכתיבים קצב מתון בעליות אך במישורים ובמיוחד במורדות הם מכתיבים קצב גבוה שכן זו האפשרות הטובה ביותר שלהם לצמצם את הפער אל המובילים בקטע. זו גם הסיבה שחלק מהספרינטרים (המתקשים בדרך כלל בעליות) נחשבים למתמחים ברכיבה במורד.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרוצי אופניים
קרוליין מתילדה, נסיכת דנמרק

קרוליין מתילדה, נסיכת דנמרק (בדנית: Arveprinsesse Caroline-Mathilde; 27 באפריל 1912 – 12 בדצמבר 1995) הייתה נכדתו של פרדריק השמיני, מלך דנמרק ואשתו של קנוד, נסיך הכתר של דנמרק.

==ביוגרפיה==
קרוליין מתילדה נולדה ב-27 באפריל 1912 בשאפרגארדן, קופנהגן, להאראלד, נסיך דנמרק, בנו של פרדריק השמיני, מלך דנמרק, ולהלנה אדליידה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בתם של פרידריך פרדיננד, דוכס שלזוויג-הולשטיין וקרולינה מתילדה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-אוגוסטנבורג.

ב-8 בספטמבר 1933 התחתנה קרוליין מתילדה עם בן דודה קנוד, נסיך הכתר של דנמרק, השניים התגוררו בארמון פרדנסבורג, ונולדו להם 3 ילדים.

ב-20 באפריל 1947 מת חמיה כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק, וגיסה פרדריק התשיעי, מלך דנמרק עלה לשלטון במקומו. בתחילה שימש בעלה קנוד כיורש העצר, אולם בשנת 1953 נולדה אחייניתו מרגרטה, והפרלמנט העביר חוק המבטל את ההעדפה הגברית בהעדפת הבן הבכור, ובעקבות כך היא הפכה ליורשת העצר. בשנת 1976 מת בעלה קנוד, וב-12 בדצמבר 1995 מתה קרוליין מתילדה בארמון סורגנפרי, קופנהגן.

==משפחתה==
ב-8 בספטמבר 1933 התחתנה קרוליין מתילדה עם קנוד, נסיך הכתר של דנמרק, ונולדו להם 3 ילדים:
* אליזבת, נסיכת דנמרק (נולדה ב-1935)
* אינגולף, רוזן רוזנבורג (נולד ב-1940)
* כריסטיאן, רוזן רוזנבורג (1942–2013)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ילידות 1912
קטגוריה:נסיכות דניות
קטגוריה:בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
קטגוריה:נפטרות ב-1995
אדם גולד

אדם גולד הוא כינוי שבו מציג עצמו ברשתות חברתיות פובליציסט ישראלי אשר זהותו אינה ידועה. פרסומיו על אודות מחדלים לכאורה במערכת המשפט הישראלית זכו לתפוצה רבה. באפריל 2018 היו לגולד כ-14 אלף עוקבים בפייסבוק. החשבון שלו הוסר והוחזר מספר פעמים, עד שהוסר סופית ביולי 2018. באוקטובר 2018 נפתחו חשבונות טוויטר וטלגרם בשם אדם גולד. מנובמבר 2018 תכניו משותפים גם בפייסבוק, בחשבון של אהרן אלמוג. ב-2019 יצא לאור ספרו של שמחה רוטמן, "מפלגת בג"ץ", ובו הקדמה המיוחסת לאדם גולד.

== פעילות הפרופיל ==
בנובמבר 2016 התחילו להתפרסם פוסטים בחשבון פייסבוק חדש על שם "אדם גולד" (באנגלית: Adam Gold) – שבתמונת הפרופיל שלו הופיע מארק צוקרברג, מייסד הרשת החברתית. הפוסטים עסקו במערכת הפוליטית בישראל, מערכת המשפט והממשק ביניהן. באופן חריג לרשת החברתית, כבר הפוסט הראשון שפרסם גולד זכה לתפוצה ויראלית של מאות שיתופים, ורבים מהפוסטים הבאים הלכו בדרכו.

בחודש דצמבר 2017, לאחר שפרסם גולד פוסט העוסק בדנה בריסקמן, סגנית בכירה במחלקת הבג"צים בפרקליטות המדינה, נמחק חשבון הפייסבוק של גולד ונעלמו כל תכניו. בעקבות פנייה שהעביר חבר הכנסת אמיר אוחנה לפייסבוק בנושא שוחזר הפרופיל של גולד, יום לאחר החסימה. הפרסום בתקשורת סביב החסימה העלה את גולד לתודעת הציבור הרחב, ובעקבות כך נוספו לחשבונו אלפי עוקבים חדשים ופוסטים רבים שפרסם לאחר חזרת הפרופיל זכו לאלפי לייקים ומאות שיתופים. במרץ 2018 נחסם שוב חשבון הפייסבוק של גולד ונמחקו כל תכניו. בתגובה שמסרה פייסבוק היא רמזה שהחשבון נמחק מכיוון שמדובר בפרופיל מזויף. יום למחרת נפתחו חשבונות טלגרם וטוויטר על שמו של גולד. חשבון הטלגרם זכה לכ-5,000 עוקבים תוך מספר שעות. תחילה נטען שגולד עצמו פתח את החשבונות, אך למחרת פורסם כי מדובר ביוזמה של דורי בן ישראל מאתר מזבלה. יומיים לאחר החסימה, שוחזר פרופיל הפייסבוק של גולד, כאשר שמו של הפרופיל שונה לשרון חורש. חורש היא ישראלית שביצעה אימות מול פייסבוק ובדרך זו התאפשר לגולד להמשיך ולפרסם פוסטים בחשבון באופן אנונימי. ב-30 ביוני 2018 נמחק בשלישית פרופיל הפייסבוק של גולד. הפרופיל הוחזר ב-16 ביולי 2018, וב-19 ביולי 2018 נמחק שוב.

בסוף אוקטובר 2018 נפתח חשבונות בטוויטר ובטלגרם בשם "אדם גולד". בנובמבר 2018 פרסם גולד בטלגרם כי תכנים רציניים ועמוקים יותר ישותפו מעתה גם בפייסבוק, בחשבון של אהרן אלמוג. אלמוג ימשיך לפרסם לחבריו את תכניו האישיים, ולעוקבים יפרסם את תכניו של גולד.

== ביקורת ==
קרן הבר טענה שאין מדובר במשתמש אנונימי אלא במניפולציה אסורה המקדמת את האינטרסים האישיים של גורמים פוליטיים עלומים ואשר נועדה להטות את הבחירות לכנסת ה-21. גולד הגיב כי מדובר ב"האשמות מופרעות ונטולות ראיות" וכי "הארץ" פרסם את הדברים ללא שום בדיקה.

עורך הדין איתי לשם שהשקיע מאמצים רבים בניסיונות לאתר את מקורותיו העריך כי מאחורי גולד עומד מערך הפצה נרחב. לטענתו של לשם, מדובר בחלק מפרשת שוחד לכאורה בין ראש הממשלה בנימין נתניהו לרשת החברתית פייסבוק.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* (סגור מאז יולי 2018)
* - החשבון בו מתפרסמים תכניו של גולד (מאז נובמבר 2018)
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים שזהותם אינה ידועה
קטגוריה:פייסבוק
קטגוריה:פעילי אינטרנט ישראלים
קטגוריה:שמות עט
עלי (צמחים)

העֱלִי הוא איבר הרבייה הנקבי בפרח. המונח עלי הוא ארכאי ויצא מן השימוש בקרב החוקרים שמרבים לדבר על שחלה או גינציום. מתן הסברים למונח הוא לצורך הבנת ספרות ישנה יותר. 

העלי מורכב מעַלֶה שַׁחֲלָה (carpel) אחד או מספר עלים, וקיימים בו החלקים העיקריים הבאים:

שַׁחֲלָה (ovary) – איבר חלול, בתוכו נמצאות השליה והביציות, 

עַמּוּד הָעֱלִי (style) – עמוד העולה מן השחלה (לעיתים רחוקות הוא נעדר), דרכו נכנסים תאי המין הזכריים אל השחלה;

צַלֶּקֶת (stigma) – מקום מורחב בראש עמוד העלי, לעיתים דביק, לעיתים מפוצל בראשו, שמשמש לקליטת תאי המין הזכריים.
חלקי הפרח
פרח שושן. 1.צלקת 2.עמוד עלי 3.מאבקים 4.זיר 5.עלה כותרת

==תפקיד העלי==
הצלקת שבראש עמוד העלי היא היעד של גרגירי האבקה שהשתחררו מהמאבק של פרח אחר מאותו המין. כל גרגיר אבקה מכיל זוג תאים רדומים - האחד (שיכיל זוג תאי זרע - גמטות) מוכל בשני (שיהפוך לנחשון האבקה). מעטה קשיח ועמיד מגן על הגרגיר עד שיגיע לצלקת על ידי נשאי אבקה (כמו חרקים, ציפורים או רוח). איתות בין הצלקת לגרגיר מוביל לקשירה חזקה של הגרגיר לצלקת על ידי חלבוני היצמדות. בדרך כלל האיתות מותאם רק לגרגירים מאותו מין של הצלקת. כעת הצלקת מעוררת (מנביטה) את הגרגיר מתרדמתו על ידי הפרשת נוזלים בדיפוזיה. תא הנחשון עם זוג הגמטות בוקע אז ממעטה הגרגיר ומתארך דרך עמוד העלי כדי להוביל את הגמטות אל תא הביצה שבשחלה. הנחשון מתארך בהכוונת איתותים וחלבוני היצמדות נוספים שלרוב לא יפעלו על גרגיר של אותו צמח, כדי למנוע הפריה עצמית. ייתכן שמספר נחשונים יעברו באותו עלי, אך לרוב רק אחד מהם יגיע ליעדו. כשהנחשון מגיע לביצית, משתחררים הגרעינים. אחד מהם יפרה תא ביצה והשני יתחבר לתא ההורה של האנדוספרם. הביצית המופרית תתפתח בשחלה ותהיה לזרע שיינבט לצמח.

== ראו גם ==
* מורפולוגיה של הצמח - מונחים
* פרח
* ביצית (צמחים)

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.wildflowers.co.il/hebrew/ צמח השדה], מגדיר פרחי ארץ ישראל
*[http://www.fbi.org.il/ מועצת הפרחים], אתר מועצת הפרחים
*[http://www.tiuli.com/ מגדיר פרחים], אתר עם מגדיר פרחים של צמחי ארץ ישראל על פי עונת פריחה, צבע, אזור וכו'
*אבישי שמידע, [http://www.snunit.k12.il/heb_journals/kimat2000/008002.html יופי ושלמות במבנה הפרחים], כמעט 2000 8, סתיו 1995
*[http://www.d.co.il/Article5765/ מדריך סוגי פרחים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים
קטגוריה:פרחים
רוני ג'קסון

רוני לין ג'קסון (באנגלית: Ronny Lynn Jackson; נולד ב-4 במאי 1967) הוא רופא אמריקאי ו בצי ארצות הברית, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-13 של מדינת טקסס. בעבר שימש כ. מונה על ידי הנשיא ברק אובמה ב-2013 והמשיך לשרת תחת דונלד טראמפ.

==ביוגרפיה==
ג'קסון נולד בעיירה לבלנד שבצפון-מערב טקסס. ב-1991 הוא סיים תואר ראשון בביולוגיה ימית מאוניברסיטת טקסס A&M וב-1995 סיים לימודי רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת טקסס (UTMB). הוא התגייס לצי ארצות הברית. התמחה ברפואה דחופה והוכשר בתחום רפואה בצוללות ובצלילה. במלחמת עיראק סופח ליחידת חיל הנחתים. ב-2006 צורף לסגל הרופאים בבית הלבן וב-2013 מונה לרופאו של נשיא ארצות הברית.

ב-28 במרץ 2018 הודיע טראמפ על כוונתו למנות את ג'קסון כמזכיר המחלקה לענייני חיילים משוחררים במקומו של דייוויד שולקין המפוטר, אך חודש ימים לערך לאחר מכן, ב-26 באפריל, אחרי ביקורת ציבורית ופוליטית וכן גל של האשמות על התנהגות בלתי הולמת, הסיר ג'קסון את מועמדותו.
מייד עם מינויו כמועמד למזכיר, נכנס לתפקיד רופאו האישי של הנשיא. לאחר הסרת מועמדותו לקבינט, המשיך ג'קסון לשרת בבית הלבן כ עד דצמבר 2019.

ב-2020 נבחר למועמד המפלגה הרפובליקנית למושב המחוז ה-13 של טקסס בבית הנבחרים של ארצות הברית. בבחירות הכלליות נבחר לקונגרס, והוא החליף את מאק ת'ורנברי.

נשוי לג'יין אלים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.navy.mil/navydata/bios/bio.asp?bioID=953 ביוגרפיה], באתר צי ארצות הברית
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמירלים בצי ארצות הברית
קטגוריה:רופאים צבאיים אמריקאים
קטגוריה:נשיאות ברק אובמה: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס A&M
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
ז'אן, נסיך לוקסמבורג

ז'אן, נסיך לוקסמבורג (בלוקסמבורגית: Jean vu Lëtzebuerg; נולד ב-15 במאי 1957), הוא בנו של ז'אן, הדוכס הגדול של לוקסמבורג.

== ביוגרפיה ==
ז'אן נולד ב-15 במאי 1957 בטירת בצדורף, לז'אן, נסיך הכתר של לוקסמבורג ולז'וזפין שארלוט, נסיכת בלגיה, בתם של לאופולד השלישי, מלך הבלגים ואסטריד, נסיכת שוודיה, והוא אחיה התאום של מרגריט, נסיכת לוקסמבורג. ז'אן התחנך בלוקסמבורג, שווייץ וצרפת, ולאחר מכן למד באוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1977 הוא החל את לימודיו באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, שם היה מצטיין הפלוגה, ובשנת 1979 הצטרף לצבא לוקסמבורג בדרגת קפטן.

לאחר שסיים את לימודיו באוניברסיטת ז'נבה, הוא נסע לניו יורק והצטרף ל-WR Grace כיועץ פיננסי, ועבד בה בחטיבה הפיננסית לתכנון וניתוח של הקבוצה, ודיווח לנשיא ומנכ"ל החברהד אז פיטר גרייס. בשנת 1985 הוא חזר לאירופה, ובשנת 1986 הוא קיבל תואר שני במנהל עסקים מINSEAD בפונטנבלו, צרפת.

ב-26 בספטמבר 1986 ויתר ז'אן על זכויותיו לרשת את הכתר, בשל רצונו להתחתן עם הלן סוזאנה וסטור, בתם של פרנסואה פיליפ וסטור וססיל ארנסטין ביסון. ב-27 במאי 1987 התחתנו השניים בפריז, ונולדו להם 4 ילדים, הנושאים בתואר "נסיכי נסאו". בשנת 2004 התגרשו ז'אן והלן, וב-18 במרץ 2009 התחתן ז'אן בשנית עם דיאן דה גר, אך אין לו ילדים ממנה.

ז'אן עובד כיום בתעשיית המים, הוא יועץ לקבוצת GDF-Suez, סמנכ"ל בכיר של קרן סואץ וחבר במועצת המנהלים של Degrémont, חברה בת של סואץ אינפרונמנט. ז'אן היה נשיא של שאמבר דה קומרס בלגו-לוקסמבורגואס ופראנס. בשנת 2006 הוא רכש את חברת הבת של דרום אפריקן מים של סואץ אנווירונמנט, WSSA (מים ותברואה דרום אפריקה) והקים את Mea Aqua, במטרה לפתח פתרונות מים ואנרגיה במזרח התיכון ובאפריקה. החברה יחד עם חברות הבת שלה מעסיקות כיום מעל 2,500 עובדים.

בנוסף, ז'אן הוא חבר מועצת המנהלים של ה-MIP, בית ספר למנהל עסקים בפריז, וחבר הנהלה במספר מוסדות פיננסיים: בנק דאגרוף לוקסמבורג, בנק EFG ו-EFG International, Ecofin (קרנות גידור במגזר השירותים).

== משפחתו ==
ב-27 במאי 1987 התחתן ז'אן עם הלן סוזאנה וסטור, בתם של פרנסואה פיליפ וסטור וססיל ארנסטין ביסון, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* מארי גבריאל, נסיכת נסאו (נולדה ב-1986), התחתנה עם אנטוניוס ווילמס
* קונסטנטין, נסיך נסאו (נולד ב-1988)
* ונצסלאס, נסיך נסאו (נולד ב-1990)
* קרל יוהאן, נסיך נסאו (נולד ב-1992)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:נסיכים
קטגוריה:ילידי 1957
יהודה קסטל

הרב יהודה קסטל (קאשטיל; 1871–1936) היה אמן ואיש חינוך, משורר ומלחין, מחלוצי שיטת הלימוד עברית בעברית, וממייסדי שכונות הבוכרים, זיכרון משה ורוחמה בירושלים. כמורה לחזנות, פעל לשמר את מסורת הפיוט הספרדית והמזרחית, והכשיר לשם כך חזנים.

==ביוגרפיה==
נולד בחברון בשנת 1871 (ה'תרל"א) לשרה ולרב אלעזר קאשטיל, שהיה סוחר, ולפי מסורת המשפחה היה מצאצאי רבי יהודה הלוי, ממשפחת מגורשי קסטיליה שהתיישבה בעזה לאחר הגירוש, ומשם עברה בחלקה לחברון בשנת 1799.

בצעירותו למד בתלמוד תורה ובישיבה של הרב אליהו מני בחברון, והתמחה שם ברבנות, בשחיטה, בחזנות ובהוראה. בסיום לימודיו נישא לרחל בת יוסף אנכונה, ובשנת 1889 לערך החל לשמש כמורה בקהילה היהודית בעזה למשך מספר שנים, ובמקביל שימש שם כבעל הסמכות הדתית - כחזן וכשוחט.

לאחר מספר שנים חזר לחברון, ומשם עבר לירושלים, לשמש כמורה בתלמוד תורה של העדה המערבית בעיר העתיקה. עם תלמידיו בתקופה זו נמנה אברהם אלמליח. בהמשך ייסד תלמוד תורה לספרדים בשכונת נחלת שבעה, ובתקופה זו נמנה עם מייסדי שכונת הבוכרים, שכונת זיכרון משה ורוחמה, ואף בנה לעצמו דירה בכל שכונה.

עם פתיחת תלמוד תורה בשכונת הבוכרים, החל לשמש בו כמנהל המוסד וכמורה הראשי ללימודים עבריים, ורבים מתלמידיו בתקופה זו החשיבו אותו לדמות המרכזית בחינוכם. בתקופה זו התגורר בשכונת הבוכרים, ופעילותו עשתה רושם על קבוצת יהודים מבוכרה שביקרו בירושלים, והם הזמינו אותו לארצם, לכהן במשרות חינוכיות. בשנת 1900 (ה'תר"ס) נסע לבוכרה, והחל לנהל מספר תלמודי תורה בבוכרה, בקוקנד ובסמרקנד. במוסדות אלו לימד תנ"ך, תלמוד, דקדוק ותולדות עם ישראל. בשנים אלו רכש שליטה בשפה הרוסית.

בשנת 1913 (ה'תרע"ג) חזר לירושלים, והחל משנת 1918 (ה'תרע"ח) שימש כאחד מהמורים הראשיים בבית המדרש דורש ציון בעיר, ולימד בו תנ"ך, דקדוק וחזנות ספרדית.

בפעילותו התמסר גם לשירה המזרחית, אסף פיוטים ולחנים עתיקים, וייסד והדריך מקהלות שהכשירו חזנים. את אוסף שיריו שכתב בעצמו, יחד עם לחניו, הוציא לאור בשנת 1904 (ה'תרס"ד) בספר "קול זמרה". בהמשך פרסם ספר פיוטים נוסף, ואף שימש כמורהו הפרטי של המוזיקולוג אברהם צבי אידלסון.

נמנה עם חלוצי המורים שהנהיגו את שיטת הלימוד עברית בעברית, וכידידו של אליעזר בן יהודה, נהג לייעץ לו בנושאי לשון ודקדוק. נודע גם כאמן באיור אורנמנטיקה דתית על מפות ופרוכות, ובכתיבת ספרי תורה, מזוזות ומגילות.

הלך לעולמו בירושלים ב-5 ביולי 1936 (ט"ו בתמוז ה'תרצ"ו) ונקבר בית הקברות היהודי בהר הזיתים.

===משפחתו===
ילדיו הבולטים: יוסף חיים קסטל ומשה קסטל.

אחיו: הרב מאיר שמואל קסטל מראשי קהילת חברון אשר נרצח בה במאורעות תרפ"ט.

==חיבוריו==
* קול זמרה - שירים ופיוטים שכתב והלחין, ירושלים ה'תרס"ד
* דרכי נועם - הנהגת התלמוד תורה של עדת הבוכרים, ירושלים 1905

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* דרור ורמן, [https://www.ybz.org.il/_Uploads/dbsArticles/Warman.Bukhara.pdf הבוכארים ושכונתם בירושלים], עמ' 53–56, באתר יד יצחק בן צבי

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברון: רבנים
קטגוריה:מורים יהודים עד אמצע המאה ה-20
קטגוריה:מייסדי שכונות ירושלים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:משוררים יהודים
קטגוריה:מלחינים ביישוב
קטגוריה:מורים לעברית
קטגוריה:שכונת הבוכרים: אישים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1871
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1936
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
אנטון מירנצ'וק

אנטון אנדרייביץ' מירנצ'וק (ברוסית: Антон Андреевич Миранчук, נולד ב-17 באוקטובר 1995 בסלאביאנסק-על-קובאן, קרסנודר, רוסיה) הוא כדורגלן רוסי שלאחרונה שיחק בעמדת הקשר בלוקומוטיב מוסקבה. שחקן נבחרת רוסיה, הוא אחיו התאום של אלכסיי מירנצ'וק.

== קריירת מועדונים ==
=== לוקומוטיב ===
אנטון בוגר הכדורגל בקובאן. יחד עם אחיו התחיל לשחק במועדון אולימפ סלאביאנסק-על-קובאן. אחרי כמה שנים האחים הגיעו למוסקבה והצטרפו ל"ספרטק", שבה לא נשארו זמן רב. ב-2011, הם עברו ל"לוקומוטיב". אנטון עשה את הופעת הבכורה שלו במדי לוקומוטיב ב-30 באוקטובר 2013 במשחק הגביע נגד "רוטור". בעונות 2014/15 ו-2015/16 המשיך להתאמן בלוקומוטיב אך לא עלה על המגרש.

הוא הופיע לראשונה באליפות רוסיה ב-9 באפריל 2017, כשנכנס כמחליף במשחק נגד "רוסטוב". ב-19 באוקטובר 2017 כבש שער במשחק במסגרת המחזור השלישי של שלב הבתים בליגה האירופית נגד "שריף" (1:1).

==== לבאדיה ====
ב-2016, הושאל לקבוצת "לבאדיה" האסטונית. את הופעת הבכורה שלו באליפות אסטוניה ערך ב-2 באפריל במשחק נגד "נומה". במשחק הבא הוא הבקיע את שער הניצחון, כשבאמצע המחצית השנייה הוחלף.

== קריירה בנבחרת ==
אנטון במדי נבחרת רוסיה במשחק עם דרום קוריאה, 2017
בדצמבר 2012, צוות האימון של נבחרת רוסיה עד גיל 17, בראשות דמיטרי אוליאנוב זימן את מירנצ’וק ליטול חלק במשחקי הטורניר לזכר של גרנאטקין. הנבחרת זכתה בטורניר. הוא שיחק גם עבור נבחרות הנוער של רוסיה עד גיל 18 ו-19.

ב-3 ספטמבר 2017 שיחק במשחק הנבחרת נגד דינמו מוסקבה, הבקיע שער בדקה ה-22. את הופעתו הבינלאומית הראשונה ערך ב-7 באוקטובר 2017 במשחק הידידות נגד הנבחרת הלאומית של דרום קוריאה.

==תארים==
* *אליפות רוסיה: 2017/2018

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני לבדיה טאלין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים באסטוניה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1995
תומאס בנטלי

תומאס בנטלי (באנגלית: Thomas Bentley; 1884 – 1966) היה במאי קולנוע בריטי. בין השנים 1912 ו-1941 ביים 68 סרטים. כמו כן ביים שלושה סרטים בשיטת דה-פורסט פונופילם, קול-על-סרט. ב-1926 ביים את "The Man in the Street", ב-1927 ביים את "Antidote", וב-1928 ביים את "Acci-Dental Treatment".

==ביוגרפיה==
בנטלי נולד בלונדון והוכשר כמהנדס, אבל הוא החל לשחק במופעי וודוויל, והיה ידוע מגילום דמויות מהרומנים של צ'ארלס דיקנס. הקריירה שלו בבימוי של סרטים אילמים החלה ב-1910 בעיבוד לסרטים של ספרים אחדים מאת דיקנס. אחרי שפרש מעבודתו כבמאי ב-1941 הוא היה יועץ טכני למועצה הבריטית לקולנוע.

==פילמוגרפיה==
סרטים בבימויו:
* אוליבר טוויסט (1912) Oliver Twist
* דייוויד קופרפילד (1913) David Copperfield
* זמנים קשים (1915) Hard Times
* (1916) Milestones
* (1918) The Divine Gift
* בית ממכר עתיקות (1921) The Old Curiosity Shop
* הרפתקאותיו של מר פיקוויק (1921) The Adventures of Mr. Pickwick
* (1922) A Master of Craft
* (1925) A Romance of Mayfair
* (1926) White Heat
* (1927) The Silver Lining
* (1928) Not Quite a Lady
* (1928) Young Woodley
* (1929) The American Prisoner
* (1930) Harmony Heaven
* (1930) Young Woodley
* (1930) Compromising Daphne
* (1931) Hobson's Choice
* (1931) Keepers of Youth
* (1932) After Office Hours
* (1932) Sleepless Nights
* (1933) The Love Nest
* (1933) Hawley's of High Street
* (1934) The Scotland Yard Mystery
* (1934) Those Were the Days
* (1934) The Great Defender
* בית ממכר עתיקות (1934) The Old Curiosity Shop
* (1935) Royal Cavalcade
* (1935) Music Hath Charms
* (1935) She Knew What She Wanted
* (1936) The Angelus
* (1937) Silver Blaze
* (1937) The Last Chance
* (1938) Night Alone
* מריגולד (1938) Marigold
* (1939) Me and My Pal
* (1939) Lucky to Me
* (1940) Dead Man's Shoes
* (1940) The Middle Watch
* (1941) Old Mother Riley's Circus

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי קולנוע בריטים

קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1884
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1966