OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הקרב על נמל התעופה ז'יטומיר

הקרב על נמל התעופה ז'יטומיר החלו ב-27 בפברואר 2022 עד דצמבר 2022 בעיר ז'יטומיר, מחוז ז'יטומיר, אוקראינה, כ-150 ק"מ מהבירה קייב, במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022. דווח כי רוסיה השתמשה במערכות טילים 9K720 איסקנדר, הממוקמות בבלארוס כדי לתקוף את נמל התעופה ז'יטומיר.

== מהלך הקרב ==
הקרב על נמל התעופה ז'יטומיר

=== פברואר ===
ב-24 בפברואר, בשעה 5:40 לפנות בוקר, הופגז בסיס אוויר עוזרן בפרברים.

ב-27 בפברואר השתמשו כוחות הכיבוש הרוסיים בטילי 9K720 איסקנדר מבלארוס כדי לפגוע בשדה התעופה האזרחי של ז'יטומיר.

=== מרץ ===
ב-1 במרץ, בשעת ערב מאוחרת פגעו חיילים רוסים בגזרת מגורים בעיר. כ-10 מבני מגורים ברחוב שוחביץ' ובית החולים בעיר ניזוקו. כמה פצצות הוטלו על העיר. כתוצאה מכך נהרגו לפחות שני אזרחים אוקראינים ושלושה נפצעו.

ב-2 במרץ פגעו פגזים במרכז היולדות האזורי ובכמה בתים פרטיים.

ב-4 במרץ פגעו רקטות בבית הספר ה-25 של ז'יטומיר והרסו מחצית מבית הספר.<ref></ref> בערב עלה באש "מפעל השריון של עוזרן וז'יטומיר"; שני אנשים נפצעו.<ref></ref>

ב-8 במרץ, בעקבות התקפה אווירית, נפגעו מגורים פרטיים ונגרם נזק למפעל "אישובת".

=== יוני ===
ב-25 ביוני פגעו 24 טילים רוסיים בכמה בסיסים צבאיים בז'יטומיר ובסביבתה, לפי הדיווחים, טילים אלו שוגרו על ידי כוחות רוסים בבלארוס.

=== אוגוסט ===
ב-16 באוגוסט ספג שוב אזור ז'יטומיר הפגזות, דווח על שני פיצוצים בשדה תעופה צבאי; במהלך התקיפה נגרם נזק למסלול, כמו גם לציוד תיקון. לפי מושל מחוז ז'יטומיר, ויטלי בונצ'קו, שוגרו הטילים שפגעו בשדה התעופה משטח בלארוס.

=== אוקטובר ===
ב-10 באוקטובר, במהלך סדרת התקיפות הרוסיות נגד תשתית האנרגיה האוקראינית, שוגרו שני טילים נגד ז'יטומיר. לפי הדיווחים, האחד הופל, בעוד שהשני פגע בתשתית אנרגיה קריטית, מה שהוביל בחלקים מסוימים באזור להפסקות חשמל.

=== נובמבר ===
ב-15 בנובמבר, במהלך תקיפה אווירית בז'יטומיר, דווח על פיצוצים בתשתיות אנרגיה מרכזיות בעיר, שגרמו להפסקות חשמל למחסור חלקי במים בעיר.

=== דצמבר ===
ב-16 בדצמבר שוגרו שני טילים רוסיים לעבר ז'יטומיר. על פי הדיווחים, תשתית האנרגיה בעיר נפגעה. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הסכסוך האוקראיני-רוסי
קטגוריה:הפלישה הרוסית לאוקראינה: קרבות
קטגוריה:2022 ברוסיה
ספינת מלחמה רוסית, לכו תזדיינו

[[בול דואר אוקראיני שהונפק בעקבות המקרה]]
"ספינת מלחמה רוסית, לכו תזדיינו" – שלט חוצות ברוסית בעיר [[דניפרו]]
קולומבוס, אוהיו (26 בפברואר 2022)]]
בהפגנה ב[[כיכר הבימה בתל אביב, 26 בפברואר 2022]]
"ספינת מלחמה רוסית, לכו תזדיינו" (ברוסית: "Русский военный корабль, иди на хуй"; בתעתיק: רוּסְּקִי ווֹיֶנִּי קוֹרַבְּל, אִידִי נַה חוּי) היא התגובה של חיילי משמר הגבול האוקראיני שהוצבו באי הנחשים לקריאתה של אוניית המלחמה הרוסית "מוסקבה" להיכנע ב-24 בפברואר 2022. ספינות המלחמה הרוסיות דרשו את כניעתם של החיילים האוקראינים במהלך המתקפה הרוסית על אי הנחשים. הביטוי הפך לאחד הציטוטים שזכו לחשיפה רבה ברשתות חברתיות ובתקשורת במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה. בעקבות הפרסום בהרחבה בכלי התקשורת וברשתות החברתיות, הביטוי הפך ל"צעקת הקרב" של אוקראינים רבים נגד הכיבוש הרוסי.

ההקלטות הופצו באינטרנט וגרמו לסערה בעולם, ולזעם בקרב האוקראינים. 13 חיילי משמר הגבול, שתחילה חשבו שנהרגו בתקיפה, זכו לכבוד ברשתות החברתיות על אומץ לבם. יום לאחר המתקפה הודיע נשיא אוקראינה זלנסקי כי כל 13 הלוחמים יזכו בעיטור גיבור אוקראינה , העיטור הצבאי הגבוה ביותר באוקראינה.

ב-28 בפברואר 2022 פרסם הצי האוקראיני בעמוד הפייסבוק שלו כי כל חיילי משמר הגבול של האי ככל הנראה בחיים ונשבו על ידי הצי הרוסי.

בעקבות ההד של המילים החלו אנשים גם לקעקע את המילים על גופם כאות הזדהות.

==ביטויים נגזרים==
ביטויים נגזרים שהחליפו את צמד המילים "ספינת מלחמה" הופיעו על שלטי דרכים ובמקומות אחרים. ב-26 בפברואר 2022, הכוחות המזוינים של אוקראינה פוצצו את צומת מסילות הברזל המחבר בין תשתיות הרכבות האוקראיניות והרוסיות כדי למנוע מהצבא הרוסי להעביר ציוד צבאי וכוח אדם לאוקראינה באמצעות רכבת. כאשר הצבא הרוסי ביקש מאוקראינה לשחזר את הצומת מסיבות הומניטריות, הגיב השגריר האוקראיני, "רכבת רוסית, לכו תזדיינו".

== שימושים בביטוי ==
===שיט===
* ב-27 בפברואר 2022 התקרבה ספינה רוסית למכלית נפט גיאורגית וביקשה ממנה סיוע בתדלוק. קברניט הספינה הגיאורגית סירב באומרו "ספינה רוסית, לכי תזדייני" ("русский корабль, иди нахуй"), כמחאה נגד הפעילות הצבאית הרוסית באוקראינה. כשהרוסים ציינו שהם כמעט ללא דלק, הציע להם הקברניט הגיאורגי להשתמש במשוטים.<ref></ref><ref></ref>

=== תקשורת ===
* הביטוי הפך לשם של אתר אינטרנט הצובר מידע במהלך המלחמה.
* משרד התשתיות של אוקראינה וחברת התשתיות האלקטרוניות אוקראודור פרסמו בערוצי הטלגרם שלהם תמונות של שלטי דרכים המכילים את הביטוי. המילים אף הוצגו על לוחות זמנים אלקטרוניים של תחנות תחבורה ציבורית בלוצק ובדניפרו.
* חברת הלוגיסטיקה האוקראינית "Nova Poshta" פתחה את הקמפיין החדש שלה בשם "ספינה רוסית, תזדייני!", מפעילת הדואר האוקראינית "Ukrposhta" הכריזה ב-1 במרץ על תחרות לעיצוב הטוב ביותר של בול הדואר "ספינת מלחמה רוסית, לכו תזדיינו!", וחברת "Monobank" השתמשו בביטוי בעיצוב המעודכן של כרטיסים עבור כל הלקוחות באפליקציות אפל וגוגל פיי.

=== אמנות ===
* גרסאות כרזה המבוססות על הביטוי הופיעו בהופעה של אמנים אוקראינים.

==ראו גם==
* המשבר האוקראיני-רוסי (2021–2022)
* הפלישה הרוסית לאוקראינה
* סלבה אוקראיני
* קרב אלמו ("זכרו את אלמו")
* אנתוני מקאוליף ("שטויות!")
* מולון לאבה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הסכסוך האוקראיני-רוסי
קטגוריה:הפלישה הרוסית לאוקראינה
קטגוריה:מילים וביטויים ברוסית
קטגוריה:ניבולי פה
ויליאם טרוסט-אקונג

ויליאם פול טרוסט-אקונג (באנגלית: William Paul Troost-Ekong; נולד ב-1 בספטמבר 1993) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת הבלם בפאוק סלוניקי.

==קריירת מועדונים==
טרוסט-אקונג התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פולהאם וכעבור שנתיים הצטרף לזו של טוטנהאם הוטספר.

בקיץ טרוסט-אקונג חתם בחרונינגן מליגת העל ההולנדית. ב-21 בספטמבר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–4 נגד ואלבייק. בחרונינגן, מיעט לשחק ובינואר הושאל לדורדרכט, במדיה שיחק עונה וחצי.

בקיץ חתם בגנט מליגת העל הבלגית וב-29 ביולי חתם בהוגסונד מליגת העל הנורווגית. ב-19 במרץ 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0–3 נגד אלסונד. בסיום העונה, חר לגנט במדיה לא זכה לדקות משחק רבות.

ביולי הצטרף לבורסאספור מליגת העל הטורקית.

ב-17 באוגוסט 2018, טרוסט-אקונג חתם באודינזה מהסרייה א'.

ב-29 בספטמבר 2020 חתם לחמש שנים בווטפורד. הוא כבש את שערו הראשון עבור המועדון בניצחון 3–2 על קובנטרי סיטי ב-7 בנובמבר 2020.

==קריירה בינלאומית==
טרוסט-אקונג נולד בהולנד לאם ממוצא מקומי ואב ממוצא ניגרי, לכן היה זכאי לייצג את שתי המדינות. עד לגיל הנוער ייצג את הולנד, אולם בשנת החליט לייצג את ניגריה.

ב-13 ביוני 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2015 נגד . ב-28 במאי 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 1-1 נגד .

כיום הוא משמש כקפטן הנבחרת.

נכלל בסגל נבחרת ניגריה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:בלמי כדורגל הולנדים
קטגוריה:בלמי כדורגל ניגרים
קטגוריה:הארלם: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני חרונינגן
קטגוריה:כדורגלני דורדרכט
קטגוריה:כדורגלני גנט
קטגוריה:כדורגלני בורסאספור
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני סלרניטנה
קטגוריה:כדורגלני פאוק סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ניגריה
קטגוריה:ספורטאים הולנדים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים הולנדים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים הולנדים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים הולנדים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1993
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1993
קטגוריה:כדורגלנים ניגרים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית ניגרים: כדורגל
Planet Zero (שיר של שיינדאון)

"Planet Zero" (בעברית: כוכב הלכת אפס) הוא סינגל של להקת הרוק האמריקאית שיינדאון. השיר הוא הסינגל המוביל והראשון מהאלבום באותו השם שייצא ביולי 2022. הסינגל שוחרר ב-26 בינואר 2022 לאחר מסע קידום מכירות שכלל סרטונים שבהם הופיעו "מסרים מוצפנים" בכתב סתרים. השיר הגיע למקום הראשון, והפך בכך לסינגל ה-17 של הלהקה שמגיע למקום הראשון, הישג חסר תקדים לאמן מאז שהמצעד נוצר בשנת 1981.

==מסר==
השיר, שנכתב בתקופת הקורונה, מעביר מסר דיסטופי של אזהרה מפני ההשפעה הרעילה של הקיטוב בחברה, תרבות הביטול וחוסר הסובלנות כלפי בעלי דעות שונות. השיר מזהיר מפני התוצאות הצפויות אם המגמה תימשך ובני האדם יאבדו את הכבוד כלפי בעלי דעות שונות, ואת החמלה אחד כלפי השני.

באחד הראיונות שלאחר צאת הסינגל הסביר סמית את משמעות השיר:

==וידאו קליפ==
הווידאו קליפ לשיר שוחרר ב-3 במרץ. בקליפ מופיעים ארבעת חברי הלהקה, שמופיעים כשעיניהם מכוסות בטשטוש הצנזורה. הם מתעוררים מהעיוורון, ומוצאים את עצמם במבנה שכולו זכוכית מקוטבת ופלדה. כל אחד מהם בנפרד פוגש באישה, לה הם מנסים להעביר מסר, אך בכל פעם שהם מנסים לדבר מכוסה פיהם באותו טשטוש מפוקסל שמונע מהם להגיד לה את אשר על לבם. בסופו של דבר הם מצליחים לדבר, מה שגורם לאישה לעבור בעצמה פיקסליזציה, והיא מתמוטטת. חברי הלהקה, כעת מאוחדים ומשוחררים מהשפעתה של האישה, יוצאים אל מחוץ למבנה שבו שהו, ומגלים שהחוץ הוא כולו מדבר שומם.

==מיקומי שיא==
השיר נכנס למצעד הרוק המיינסטרימי של המגזין בילבורד במקום ה-21, בשבוע השני הגיע לעשירייה הפותחת במקום השביעי, טיפס למקום הרביעי ולאחר חמישה שבועות הגיע למקום הראשון, ושהה בו במשך שמונה שבועות רצופים. בנוסף הגיע השיר למקום הראשון במצעד ה-Active Rock של Mediabase.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2022
קטגוריה:סינגלים מ-2022
קטגוריה:שירי שיינדאון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על כוכבי לכת
קטגוריה:שירים על מגפת הקורונה
קטגוריה:שירי מטאל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרוק המיינסטרימי
יחסי סורינאם–קובה

יחסי סורינאם–קובה הם היחסים הבילטרליים בין רפובליקת סורינאם לרפובליקה של קובה. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-23 במרץ 1979.

==היסטוריה==
[[דסי באוטרסה וראול קסטרו בפסגת הקהילייה הקריבית (2011)]]
לאחר ההפיכה בסורינאם ב-1980, נשיא קובה פידל קסטרו היה ראש המדינה הראשון שהביע את ברכותיו לדסי באוטרסה, מנהיג ההפיכה. קובה הקימה שגרירות בפרמריבו ב-1981 שהתפתחה להיות הנציגות הדיפלומטית הגדולה ביותר בסורינאם. רצח מוריס בישופ (מנהיג השלטון הסוציאליסטי בגרנדה) ב-1983, והפלישה האמריקאית לגרנדה שהתרחשה לאחר מכן, הוביל להורדת הדרגה הדיפלומטית של שגריר קובה בסורינאם לדרגת ממונה על היחסים וגירוש 105 דיפלומטים ויועצים קובנים. המועצה הצבאית הלאומית בסורינאם הכחישה כי קיים קשר בין הגירוש לאירועים בגרנדה.

ב-1998 ערך נשיא סורינאם ז'ול וידנבוש ביקור ממלכתי בקובה, והבטיח לחדש את היחסים הדיפלומטיים. ב-2006 הוקמה מחדש שגרירות קובה בפרמריבו. בשנת 2011, התקיים ביקור ממלכתי של הנשיא דסי באוטרסה בקובה כדי לדון בפיתוח המסחר בין המדינות.

בשנת 2020, במהלך התפרצות מגפת הקורונה, נשלחו 50 רופאים לסורינאם. קובה סיפקה מלגות וחינוך רפואי לסטודנטים סורינאמים, אולם התוכנית בוטלה באוגוסט 2020. בעשור השלישי של המאה ה-21, פליטים קובנים השתמשו יותר ויותר בסורינאם כמדינת מעבר לארצות הברית. בינואר 2021, קבוצה של 500 קובנים נתקעה בעיירה סאות' דריין , שם נמנעה מהם גישה לגיאנה, משם קיוו לתפוס טיסה לארצות הברית.

==סחר==
הסחר בין סורינאם לקובה הוא זניח. בשנת 2019 ייצאה סורינאם סחורה לקובה בשווי 242,000 דולר לקובה, כשהמוצרים העיקריים הם מעץ. קובה ייצאה סחורה בשווי 318,000 דולר, כשהמוצרים העיקריים הם פתילים מפוצצים.

==נציגויות דיפלומטיות==
* לסורינאם יש שגרירות בהוואנה (בירת קובה) מאז 2003.
* לקובה יש שגרירות בפרמריבו (בירת סורינאם) מאז 1981.

==ראו גם==
* יחסי ארצות הברית–סורינאם
* המהפכה הקובנית

==קישורים חיצוניים==
גידולי שדה

גידולי שדה בדרום ישראל
גידולי שדה (בקיצור: גד"ש) הוא ענף בחקלאות אשר מתמקד בגידולים בשדות על פני שטחים נרחבים.<ref name=":0"></ref> הגידולים מתמקדים בדרך כלל בדגנים (כגון חיטה ושעורה), כותנה, תפוחי אדמה ועוד.

הייצור החקלאי העיקרי של גידולי השדה, מתבסס על גשמי החורף כמקור המים לגידול (מתוך 215,000 דונם של קרקע לחקלאות, 156,000 דונם מהם מוקדשים לגידולי חורף), וחלק קטן יותר של הענף כולל גידולי קיץ, שבמסגרתו מגדלים כותנות, בוטנים, חומוס, אבטיחים לגרעינים לפיצוח, חמניות ועוד, המושקים בהשקיה מלאה או בהשקיה חלקית.<ref name=":0" />

גידולי שדה בארץ כוללים בעיקרם חיטה, סורגום ותירס. מתוך העוסקים בחקלאות, כ-2/3 עוסקים בגידולי שדה,<ref name=":1"></ref> וניתן לראות כי גידולי שדה וירקות הם ענפי החקלאות הדומיננטיים בישראל ומחוצה לה נכון לשנת 2012.

בדרך כלל, כלכלת הקיבוצים והמושבים במדינת ישראל מתבססת על גידולי שדות, וגידולי שדות מתפרסות גם על שטחי יהודה ושומרון, לעיתים אף מטעמים פוליטיים.<ref name=":1" />
חיטה שגדלה בנגב (צילם דניאל ונטורה)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גידולים חקלאיים
תמיר גלזר

תמיר גלזר (נולד ב-30 במאי 2000 בישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי במכבי עירוני פתח תקווה.

== קריירת מועדונים ==
גלזר נולד בתל אביב-יפו, לו אח-תאום כדורגלן עמית גלזר, ואח גדול כדורגלן גם כן, דן גלזר. הם דודניו של הכדורגלן ושוער נבחרות ישראל, דניאל פרץ.

גלזר גדל במחלקת הנוער של מכבי תל אביב.

לקראת עונת 2019/2020 הושאל למשך עונה לבית"ר תל אביב בת ים מהליגה הלאומית. בסך הכל ערך 30 הופעות ליגה במדי הקבוצה.

ב-1 באוגוסט 2020 הושאל למשך עונה להפועל חדרה מליגת העל. ב-9 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בהפסד 0–1 להפועל תל אביב במסגרת המחזור השישי לעונת 2020/2021. בסך הכל ערך 27 הופעות ליגה בעונה זו.

ב-12 ביולי 2021 הושאל לעונה נוספת להפועל חדרה.

ב-9 באפריל 2022 פגע גלזר בצורה חמורה בחנן ממן, כדורגלן הפועל חיפה, שנזקק בעקבות כך לניתוח בבטנו.
גלזר התנצל בפני ממן על התקרית לאחר מכן.

ב-11 באוגוסט 2022 הושאל להפועל חיפה מליגת העל, לעונה אחת.

ב-23 ביוני 2023 חזר להפועל חדרה מליגת העל, כשהושאל אליה למשך עונה.
ב-26 ביוני 2024 חתם במכבי עירוני פתח תקווה.

== נבחרת ישראל ==
גלזר ואחיו-התאום עמית גלזר, שניהם שיחקו באותה עת בנבחרת הצעירה של ישראל עד גיל 21.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב בת ים
קטגוריה:כדורגלני הפועל חדרה
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
קרב ברדיאנסק

קרב ברדיאנסק היה קרב בין הכוחות המזוינים של רוסיה לבין הכוחות המזוינים של אוקראינה במהלך המתקפה בדרום אוקראינה כחלק מהפלישה הרוסית לאוקראינה. כוחות רוסים מהחזית הדרומית בדרכם לתגבר את הכוחות שהשתתפו במצור על מריופול כבשו את עיר הנמל ברדיאנסק.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref>

== רקע ==
לאחר שכוחות רוסים כבשו את מליטופול, הם נעו לכיוון צפון מזרח לכיוון טוקמק, עליה הטילו מצור, ומזרחה לכיוון ברדיאנסק בדרך למריופול, שהותקפה על ידי כוחות רוסים שנעו מהרפובליקה העממית של דונצק, כחלק מהמתקפה על מזרח אוקראינה.

== מהלך הקרב ==
ב-26 בפברואר, כוחות רוסים כבשו את נמל ברדיאנסק ואת נמל התעופה ברדיאנסק .

ב-27 בפברואר הודיע משרד ההגנה הרוסי כי כיתר את ברדיאנסק<ref></ref>. מאוחר יותר באותו ערב, בסביבות השעה 18:00 בערב, דווח כי חיילים רוסים נכנסו לעיר<ref></ref>. בסביבות השעה 22:00 בערב הודיע אולכסנדר סווידלו, ראש עיריית ברדיאנסק, כי הכוחות הרוסיים השתלטו על כל מבני המנהלה. מערכות טילי בוק רוסיים נצפו בברדיאנסק.

ב-28 בפברואר, מינהל המדינה האזורי של זפוריז'יה דיווח כי חיילים רוסים השיגו שליטה מלאה על ברדיאנסק ומחלקת המשטרה של העיר פורקה, כאשר רשויות העיר סירבו לכאורה לשתף פעולה עם הרוסים. משרד ההגנה הרוסי אישר כי חיילים רוסים כבשו את העיר. במהלך הקרב, הרשויות המקומיות דיווחו על אדם אחד שנהרג ואחד שנפצע.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

== לאחר הקרב ==
לפי דברי אולכסנדר סווידלו, כוחות רוסים עזבו את העיר ב-28 בפברואר, אך יחידת משטרה צבאית רוסית נותרה בעיר. כוחות רוסים נעו לעבר מריופול כדי להצטרף למתקפה המזרחית ולכתר את העיר. בהגיעם למריופול, הכוחות מהמתקפה על חרסון יצרו רצף יבשתי המקשר בין חצי האי קרים לשאר רוסיה.

הצבא הרוסי השתמש בנמל של ברדיאנסק לתדלוק ופריקת ציוד צבאי<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

ברדיאנסק
קטגוריה:מחוז זפוריז'יה
בריטן דלטון

בְּרִיטְן דלטון (באנגלית: Britain Dalton; נולד ב-12 בדצמבר 2001) הוא שחקן אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
דלטון נולד ב-12 בדצמבר 2001 בלוס אנג'לס, קליפורניה.. אביו הוא הפזמונאי, ג'רמי דלטון, שהיה מועמד לפרס גראמי.

== קריירה ==
דלטון החל את קריירת המשחק שלו במקרה, כאשר סטודנט לקולנוע הבחין בו עושה תרגילי קלפים עבור קהל ברחוב, וביקש ממנו להיבחן לתפקיד הראשי בסרט של אוניברסיטת צ'פמן, "המחווה של ג'וד". עד שהצילומים הסתיימו, חתם בריטיין בסוכנות הכישרונות אוסברינק.<ref name="Petski"></ref>

בשנת 2014 הופיע בפרק בסדרה "מחשבות פליליות" ובסרט הקצר "Grill Dog".

בשנת 2016 שיחק בתפקיד משנה בעונתה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "גוליית".

בשנת 2017 הופיע בסרט הקולנוע האוסטרלי "Thumper" ושיחק בתפקיד קטן בסרט "Actors Anonymous". באותה שנה לוהק לתפקיד לואק, בנם השני של ג'ייק ונייטירי, בסרט הקולנוע, "אווטאר: דרכם של המים" של הבמאי ג'יימס קמרון. הסרט הוקרן לראשונה בדצמבר 2022. דלטון ישחק גם בסרט השלישי בסדרה, "אווטאר 3" שעתיד לצאת במהלך שנת 2025.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סרט
! תפקיד
! הערות
|-
| rowspan="2" | 2017
| Thumper 
| דין
|
|-
| Actors Anonymous
| שון הצעיר
|
|-
| 2018
| שחקן מספר אחת
| ילד בתיכון
|
|-
|2022
| אווטאר: דרכם של המים
| לואק<ref name=":0"></ref>
|
|-
|2023
|Dark Harvest
|ג'ים שפרד
|
|-
| 2025
| אווטאר 3
|לואק<ref name=":0" />
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! הערות
|-
| 2014
| מחשבות פליליות
| בילי הוקינס
| פרק: "Boxed In"
|-
| 2016
| גוליית
| ג'ייסון לרסון
| 8 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2001
אמנה בדבר חימוש מצרר

מדינות שחתמו על האמנה אך טרם אשררו אותה}}
האמנה בדבר חימוש מצרר (באנגלית: Convention on Cluster Munitions) היא אמנה בינלאומית האוסרת כל שימוש, העברה, ייצור ואגירה של חימוש מצרר, סוג תחמושת וצורת חימוש שבה יחידת חימוש אחת אוגדת בקרבה מספר רב של פצצות קטנות המכונות "פצצונות" ועתידה לפזרן במרחב אחד. בנוסף, האמנה קובעת מסגרת לתמיכה בסיוע לקורבנות, פינוי אתרים מזוהמים, חינוך להפחתת סיכונים והרס מאגרים קיימים של חימוש מצרר. האמנה אומצה ב-30 במאי 2008 בדבלין, ונפתחה לחתימה ב-3 בדצמבר 2008 באוסלו. היא נכנסה לתוקף ב-1 באוגוסט 2010, שישה חודשים לאחר שאושררה על ידי 30 מדינות. נכון לפברואר 2022, בסך הכל 123 מדינות מחויבות למטרה של האמנה, כאשר 110 מדינות אשררו את האמנה, ו-13 מדינות חתמו על האמנה אך טרם אשררו אותה.

מדינות שאשררו את האמנה התחייבו לעולם בשום פנים ואופן:

#לא להשתמש בתחמושת מצרר;
#לא לפתח, לייצר, לרכוש, לאגור, לשמור או להעביר לכל אחד, במישרין או בעקיפין, תחמושת מצרר;
#לא לסייע, לעודד או לגרום לכל אחד לעסוק בכל פעילות האסורה למדינה שהיא צד לאמנה.

בין המדינות שטרם חתמו על האמנה או הודיעו כי לא יחתמו עליה, נמצאות היצרניות הגדולות של פצצות מצרר: ארצות הברית, רוסיה, הרפובליקה העממית של סין, הודו, פקיסטן, ברזיל וישראל.

==ראו גם==
* הקואליציה למאבק בפצצות מצרר
* האמנה לפיקוח על סחר בנשק
* אמנה בדבר כלי נשק קונבנציונליים מסוימים
==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* שירי קרבס, [https://www.idi.org.il/articles/10114 "היום שאחרי הפצצה" – ישראל והאמנה הבין-לאומית החדשה נגד פצצות מצרר], המכון הישראלי לדמוקרטיה, 6 במרץ 2010
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנות והסכמים במאה ה-21
אמנה בדבר חימוש מצרר
קטגוריה:מסחר בנשק
קטגוריה:דיני מלחמה
קטגוריה:אמנות בקרת נשק
יחסי אוסטריה – כורדיסטן העיראקית

יחסי אוסטריה–כורדיסטן העיראקית הם היחסים הדו-צדדיים שבין רפובליקת אוסטריה לבין כורדיסטן העיראקית. אוסטריה מיוצגת בכורדיסטן העיראקית דרך משרד בארביל<ref name=":0"></ref> מאז שנת 2006, ולכורדיסטן העיראקית נציגות בווינה מאז 2012<ref name=":1"></ref>. הנשיא הכורדי מסעוד בארזאני נפגש עם הנשיא האוסטרי היינץ פישר בווינה בשנים 2011, 2014<ref></ref> ו-2015<ref></ref>. שר החוץ האוסטרי לשעבר, סבסטיאן קורץ, ביקר בארביל ב-2015 וב-2016 כדי לשפר את היחסים בין המדינות<ref></ref><ref></ref>.

== היסטוריה ==
המנהיג הכורדי מוסטפא בארזאני נפגש עם ברונו קרייסקי בשנת 1957 במוסקבה. הקשרים בין אוסטריה לכורדיסטן העיראקית פותחו בשנות ה-70 של המאה ה-20 כאשר אוסטריה העניקה מקלט לפליטים הכורדים מעיראק. הנציג הכורדי באוסטריה, מוסטפא רמזאן, אמר ש"במהלך זמנים קשים אלו במהלך שנות ה-80, הממשלה האוסטרית לא הפסיקה לתמוך בנו".

במהלך ביקורו של מנהיג המפלגה הדמוקרטית הכורדית החדש, מסעוד בארזאני בשנת 1979, נערך ניסיון כושל של התנקשות בו.

לאחר שהמדינה האסלאמית נכנסה לעיראק וכבשה את מוסול במהלך המתקפה בצפון עיראק, אוסטריה שלחה כ-1.25 מיליון דולרים כדי להתמודד עם בעיות העקורים.

== נציגויות ==
* לאוסטריה משרד בבירה האוטונומית ארביל<ref name=":0" />.
* לכורדיסטן העיראקית נציגת בבירה וינה<ref name=":1" />.

== ראו גם ==
* יחסי החוץ של אוסטריה
* יחסי אוסטריה–עיראק

== הערות שוליים ==
אופיר (יישוב)

אופיר הוא יישוב קהילתי המתוכנן, נכון ל-2024, להיבנות בשטח המועצה האזורית שדות נגב, בין קיבוץ סעד ומושב תקומה על שדות חקלאיים של המועצה האזורית שדות נגב, מספר קילומטרים צפונית־מערבית לעיר נתיבות, על כביש 25. שמו הזמני היה "חנון" על שם נחל חנון העובר לידו,<ref name=":0"></ref> ולאחר פיגועי ה-7 באוקטובר, שבה נהרג ראש המועצה האזורית שער הנגב, אופיר ליבשטיין, הוחלט לקרוא את היישוב על שמו.

== תכנון והקמה ==
תכנון הקמת היישוב אושרה בהחלטת ממשלת ישראל ה-35 ב-8 בנובמבר 2020.<ref></ref> בטקס אבן הפינה להקמת היישוב השתתפו ראש הממשלה בנימין נתניהו, ראש המועצה תמיר עידאן ועוד מספר שרי ממשלה.

בנובמבר 2021 התקבלה המלצת הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה במחוז דרום,<ref name=":0" /> וב־4 בינואר 2022 אישרה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה את הקמת היישוב פעם נוספת בתמיכתה של שרת הפנים איילת שקד.<ref>;</ref> בסוף ינואר ובפברואר עלתה התנגדות מצד אגף תקציבים במשרד האוצר בעקבות חשש שתוכנית זו תביא להחלשת נתיבות מבחינה כלכלית.<ref>;</ref> ביולי קבעה היועצת המשפטית לממשלה גלי בהרב-מיארה שהשרה לא תוכל להביא את אישור ההקמה לממשלת המעבר בתקופת הבחירות.<ref>;</ref> כשבוע לאחר מכן תושבי המועצה האזורית מחו על מניעת האישור להקמת היישוב.<ref></ref>

ב־5 בפברואר 2023, לאחר הקמת הממשלה ה־37, לאחר ירי רקטות,<ref></ref> ופיגוע הירי בנווה יעקב,<ref></ref> ניתנה החלטת ממשלה נוספת לפיה בהמשך לאישור המועצה הארצית, קידום התכנון יתבצע באחריות משרד הבינוי והשיכון.<ref>:”על פי ההחלטה שאושרה יחל משרד הבינוי והשיכון לקדם את תכנון היישוב החדש 'חנון' (שם זמני), בהמשך לאישור והמלצת המועצה הארצית לתכנון ובנייה שניתן לפני כשנה לתזכיר התכנוני שהוכן על ידי המינהל לענייני הכפר במשרד.”</ref><ref>;</ref>

ב-24 באוקטובר 2023, בזמן מלחמת חרבות ברזל, אישרה ועדת התכנון את הקמתו בעוטף עזה, 7 קילומטר מרצועת עזה.

ב-29 בנובמבר 2023 הוחלט לשנות את שמו של היישוב המתוכנן לשם "אופיר" על שמו של אופיר ליבשטיין, ראש המועצה האזורית שער הנגב שנפל בקרב בעת שנלחם במחבלי הנוח'בה של החמאס בטבח בכפר עזה במתקפת הפתע על ישראל בשמחת תורה ה'תשפ"ד.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.sdotnegev.org.il/485/ מידע על היישוב], באתר מועצה אזורית שדות נגב

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: יישובים עתידיים
קטגוריה:מועצה אזורית שדות נגב
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:ממשלת ישראל ה-35
קטגוריה:השפעת מלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מבנים ואתרים המנציחים את חללי מערכות ישראל
קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל: אבידות והנצחה
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם חללי הטרור
גדוד ג'וחר דודייב

גדוד ג'וחר דודייב (באוקראינית: Батальйон Джохара Дудаєва) הוא גדוד מתנדבים צ'צ'ני הקרוי על שם הנשיא הראשון של הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה, ג'וחר דודייב. הגדוד מורכב ברובו ממתנדבים צ'צ'נים, שרבים מהם לחמו במלחמת צ'צ'ניה הראשונה ובמלחמת צ'צ'ניה השנייה לצד הרפובליקה של איצ'קריה. הגדוד נמצא בפיקודו של הצ'צ'ני אדם אוסמאייב, מאז ה-1 בפברואר 2015, לאחר שהמפקד הקודם איסה מונאייב נהרג בפעולה במזרח אוקראינה<ref name=":0"></ref><ref></ref>.

==סקירה כללית==
===היסטוריה===
הקמת הגדוד החלה בתחילת מרץ 2014 בדנמרק, שם גרו מספר רב של צ'צ'נים, המתנגדים לרוסיה ונאלצו להימלט מצ'צ'ניה לאחר מלחמת צ'צ'ניה השנייה. הוא אורגן ביוזמת ארגון הקווקז החופשי, אשר נוסד ב-2006 בדנמרק על ידי מהגרים פוליטיים ממדינות הקווקז באירופה. מייסד הגדוד והמנהיג הראשון איסה מונאיב מונה למפקד צבאי האחראי על הגנת בירת צ'צ'ניה על ידי נשיא איצ'קריה, אסלאן מסחאדוב, במהלך הקרב על העיר גרוזני (1999–2000) שם השתמש בטקטיקות לוחמה עירוניות שונות כולל מארבים, מכוניות תופת ומוקשים במהלך ההגנה על העיר. אל"ם איסה סדיגוב הפך לרמטכ"ל הגדוד. חלק מהלוחמים בגדוד גויסו בשל התעניינותם בלחימה בסוריה אך שוכנעו לנסוע לאוקראינה במקום.

===הרכב הגדוד===
הרצון להשתתף במאבק נגד התוקפנות הרוסית באוקראינה נחשף מיד על ידי יותר מ-300 מתנדבים. הגדוד כולל צ'צ'נים, גאורגים, אינגושים, אזרים, אוקראינים, צ'רקסים ומתנדבים ממדינות אירופה.

===השתתפות בלחימה===
חיילי הגדוד לוקחים חלק בקרבות בחבל דונבאס שבמזרח אוקראינה ומשרתים כמדריכים, מאמנים ומפקדים בצבא האוקראיני.<ref name=":0" />

בפברואר 2022, בקרב על קייב במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, חיילי הגדוד נלחמו לצד הכוחות האוקראינים נגד הפולשים הרוסים.

==ראו גם==
* העימות הרוסי–צ'צ'ני

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוקראינה: צבא וביטחון
קטגוריה:צבאות לא סדירים
קטגוריה:הסכסוך האוקראיני-רוסי
קטגוריה:צ'צ'ניה
מגדל הטלוויזיה של קייב

מגדל הטלוויזיה של קייב (באוקראינית: Телевізійна вежа) הוא מגדל פלדה לשידורי רדיו וטלוויזיה שנבנה בקייב שבאוקראינה בשנים 1968–1973. המגדל ממוקם ברחוב אורנז'ריינה שבקייב, והוא אינו פתוח לציבור.

== היסטוריה ומאפייני המגדל ==
בניית המגדל החלה בשנת 1968 והסתיימה בשנת 1973, ועלותה מוערכת בכ-12 מיליוני דולרים. המבנה עשוי מצינורות פלדה בגדלים שונים, ומשקלו כ-2,700 טון מטרי. הצינור המרכזי, בו ממוקמת המעלית, הוא בקוטר של ארבעה מטרים, ועשוי מצינור בעובי של 12 מ"מ. המבנה יושב על בסיס בין ארבעה רגליים, שגובהו כמאה מטרים. מעל הבסיס נמצא מפלס סגור, בו נמצא ציוד מיקרוגל. בגובה של כ-200 מטרים נמצא מפלס סגור שני, בו נמצאים משדרי טלוויזיה ורדיו, כמו גם חנות בקרה ותחזוקה.

המגדל תוכנן תחילה עבור מוסקבה, שהייתה בירת ברית המועצות. הרשויות של מוסקבה העדיפו סוג "מוצק" יותר של מבנה, אשר נבנה בסופו של דבר בדמותו של מגדל אוסטנקינו. בהמשך, כאשר קייב הזדקקה למגדל משל עצמה, הפרויקט הוצע מחדש. הממשלה הסובייטית הורתה למהנדסים להנמיך את המגדל בכ-30%, על-מנת שלא יהיה גבוה יותר מהמגדל של מוסקבה.

== תקיפת המגדל בעת הפלישה הרוסית לאוקראינה ==

ב-1 במרץ 2022, בעת קרב קייב שנערך כחלק מהפלישה הרוסית לאוקראינה, נפגע המגדל על-ידי טיל שנורה על-ידי הכוחות הרוסיים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קייב: מבנים
קטגוריה:אוקראינה: טלוויזיה
קטגוריה:מגדלי תקשורת
הסחלב השחור

הסחלב השחור (באנגלית: The Black Orchid) הוא סרט דרמה רומנטית אמריקאי בשחור-לבן משנת 1959 בבימויו של מרטין ריט, עם סופיה לורן ואנתוני קווין בתפקידים הראשיים.

העלילה מתרחשת בשכונה של איטלקים בארצות הברית. אלמן מנסה לשקם את חייו ולהתחיל בפרק ב' עם אלמנה מאותו מוצא. היחסים ביניהם נתקלים בקשיים מבתו של האלמן ובנה של האלמנה.

סופיה לורן זכתה בפרס דויד דה דונטלו והייתה מועמדת לפרס בפסטיבל הסרטים של ונציה על משחקה בסרט.

מרטין ריט היה מועמד לפרס אריה הזהב באותו פסטיבל.

==תקציר העלילה==
רוז ביאנקו (סופיה לורן) היא אלמנה קשת יום לאחר שבעלה הגנגסטר נהרג בקרב כנופיות. היא מגדלת את בנה ראלף שיצא לתרבות רעה ונשלח לחוות עבודה כשלב בשיקומו בטרם יוחלט עם לשלחו למוסד לעבריינים צעירים. היא מתפרנסת בקושי משזירת פרחים מלאכותיים והיא עצובה ולבושה בשחור כל הזמן - אישה יפה בשחור, כמו סחלב שחור.

שכנתה ג'וליה (נעמי סטיבנס), מבחינה במצוקתה ורוצה לשדך לה את פרנק ולנטה (אנתוני קווין) ידיד המשפחה. פרנק הוא אלמן וגר עם בתו מארי (אינה באלין) שדואגת לכל מחסורו. מארי מאורסת לנובל (מרק ריצ'מן) שיש לו עסק באטלנטיק סיטי אך היא אינה רוצה לעבור לשם ולעזוב את אביה ועל רקע זה הם רבים כל הזמן.

פרנק נתקל בתחילה בהתנגדותה של רוז ומנסה לשבור את הקרח. הוא מתלווה אליה לחוות העבודה ונפגש שם עם ראלף שברח משם מספר פעמים והמנהל מר הרמון (וויט ביסל) מודיע שאם הוא יברח שוב הוא יישלח למוסד לעבריינים צעירים. ראלף מקבל אותו בקרירות אבל לא בהתנגדות. פרנק מגלה לו את תוכניתו לשאה את רוז, לקנות בית גדול עם שטח ולחיות אתו כמשפחה.

פרנק ורוז מסכמים עם המנהל שאם הם יינשאו, ישוחרר ראלף מהחווה כדי לחיות בתוך המשפחה החדשה.

מארי מתנגדת בתקיפות לנישואיו של אביה ולקבלת רוז כאמה החורגת. היא מסתגרת בחדרה ופרנק שחושש כי לקתה בדיכאון כמו אמה, מבטל את הקשר עם רוז. כששומע את זה ראלף הוא בורח מהחווה. העסק מתפרק עד שרוז מגיעה לביתו של פרנק ומצליחה לשכנע את מארי להסכים לקבלה לתוך המשפחה.

הבעיות נפתרות בין מארי לנובל ופרנק ורוז מגיעים לחווה כדי לקבל את ראלף ולהתחיל חיים חדשים כמשפחה.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|סופיה לורן
|רוז ביאנקו
|אלמנה
|-
|אנתוני קווין
|פרנק ולנטה
|אלמן
|-
|אינה באלין
|מארי ולנטה
|בתו של פרנק
|-
|מרק ריצ'מן
|נובל
|ארוס של מארי
|-
|ג'ימי ביירד
|ראלף ביאנקו
|בנה של רוז
|-
|נעמי סטיבנס
|ג'וליה גאלו
|שכנה של רוז
|-
|וירג'יניה וינסנט
|אלמה גאלו
|בתה של ג'וליה
|-
|וויט ביסל
|מר הרמן
|מנהל חווה חינוכית
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.tcm.com/tcmdb/title/68911/the-black-orchid/#overview הסחלב השחור], באתר TCM
* [https://www.youtube.com/watch?v=QyX1wxQ4_LA קדימון לסחלב השחור], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1959
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי סופיה לורן
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
אדמתי (סרט)

אדמתי (בערבית: أرضي) הוא סרט תיעודי משנת 2011 בבימויו של נביל עיוש. הסרט צולם במהלך 2010, והיה סרטו התיעודי הראשון. מטרתו הייתה ליצור דו-שיח, בתיווך מצלמה, בין פליטים פלסטינים מהכפרים סעסע, ספוריה וצפצאף המתגוררים עדיין במחנות פליטים בלבנון, לבין צעירים ישראלים המתגוררים ביישובים שקמו על חורבות הכפרים מהם ברחו או גורשו במלחמת העצמאות<ref></ref>.

עיוש אמר שרצה שהישראלים "ישמעו את הפלסטינים שגרו פעם במקום בו הם גרים עכשיו." הוא היה מודע לכך שגם הצעירים, כמו הפליטים הפלסטינים שראיין, מרגישים זיקה עמוקה למקום בו נולדו וגדלו. אבל ללא זיכרון, הוא מאמין, הם נידונו לחיות בהכחשה וללא יכולת להסביר מה קושר אותם לאדמתם<ref name=":0"></ref>.

== תקציר ==
הסרט נפתח עם קריינות של עיוש עצמו, המסביר את זיקתו לנושא הסרט והשפעת הסכסוך הישראלי-פלסטיני על חייו<ref name=":0" />:

המשכו של הסרט, ועיקרו, הוא תגובת הצעירים הישראלים לראיונות בהם צפו. עיוש לא נוכח עוד בסרט מלבד לצורך הצגת השאלות, דרך מתורגמנית, במטרה להבין מהם מה קושר אותם לאדמתם.

== ביקורת ==
ערין הווארי אמרה כי עיוש עשה כמיטב יכולתו להימנע מדרמטיזציה, אבל המראות במחנות הפליטים שנקלטים במצלמתו מעידים על מצב של "זמניות"<ref></ref>.

איזבל רנייה אמרה כי הסרט "מנסה ליצור דיאלוג בין גולים פלסטינים ובין ישראלים" וייחודו הוא במגוון נקודות המבט של הצעירים הישראלים, בעוד שהחוויה שמתארים הקשישים הפלסטינים נוטה להיות הומוגנית יותר<ref></ref>.

פרנסואה-גיום לוריין כתב כי הסרט מלמד כי הסכסוך הישראל-פלסטיני הוא "קונפליקט של זיכרונות, בין חרטה לשיכחה."<ref></ref>

== הכרה ופרסים ==
* פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים התיעודים Ramdam בבלגיה .
* פרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הים תיכוניים בתטואן בשנת 2012
* פרס חביב הקהל בפסטיבל Cinéalma בניס 2011
* פרס עריכה ופסקול מקורי בפסטיבל הסרטים הלאומי בטנג'יר 2011
* פרס העיתונאים בפסטיבל הסרטים הערבים Faemack 2011
* בחירה רשמית בפסטיבלים מונטפלייה , Namur ופסטיבל סרטי פלסטין בבוסטון 2011

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [https://vimeo.com/91903283 הסרט My land] לצפייה ללא תשלום באתר Vimeo
* מפגשים מזווית כהה 9: "האדמה שלי" - [https://hakeshethademocratit.blogspot.com/2012/05/9.html על פליטים ופחדים, בין הכחשה למחשבה על עתיד משותף], אתר הקשת הדמוקרטית המזרחית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים תיעודיים העוסקים בסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:קולנוע במרוקו
אלון מאיה

אלון מאיה (נולד ב-31 באוגוסט 1974) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.

==קריירה==
מאיה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל פתח תקווה. ב-27 באוגוסט 1993 מאיה ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 3-1 לצפרירים חולון, בה גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה. בינואר מאיה הושאל להפועל ראשון לציון ובסיום העונה חזר לפתח תקווה.

בשנת חתם בהפועל כפר סבא במדיה שיחק שנתיים, למעט מספר חודשים בתחילת עונת 2000/2001, אז שיחק בהפועל פתח תקווה.

בקיץ חתם במכבי עירוני קריית גת במדיה שיחק עד סיום העונה. לאחר מכן, חזר להפועל פתח תקווה וכעבור מספר חודשים פרש ממשחק פעיל.

==קישורים חיצוניים==

*[http://hpt.co.il/index.php?ShowPlayer=AlonMaya פרופיל], באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני מכבי קריית גת
קטגוריה:פתח תקווה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
Midnight Marauders

Midnight Marauders (בעברית: שודדי חצות) הוא אלבום האולפן השלישי של א טרייב קולד קווסט. האלבום יצא לאור ב-9 בנובמבר 1993, על ידי חברת התקליטים ג'ייב רקורדס.
== הפקה ==
הוא הוקלט באולפני Battery Studios, Platinum Island ו-Scorcerer Sound בניו יורק, והופק על ידי קיו-טיפ, סקף אנסלם, לארג' פרופסור ועלי שאהיד מוחמד. האלבום משלב ג'אז, פאנק, סול ורית'ם אנד בלוז ביחד עם היפ הופ. מבחינה ליריקלית האלבום בעל מודעות חברתית, בעל מחשבה חיובית ומציג מילים הומוריסטיות.

האלבום זכה לרוב לביקורות טובות ממבקרים, ובשנים שאחריו קיבל הערכה גדולה מקהילת ההיפ הופ על ההפקה המיוחדת, הכימיה בין חברי הלהקה ועל ההשפעה שלו על הז'אנר, ונחשב על ידי חלק כאחד מאלבומי ההיפ הופ הכי טובים בכל הזמנים, בשנת 2020, דורג במקום ה-201 ברשימת "500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים" המעודכנת של מגזין רולינג סטון.

== דירוגים ==
{| class="wikitable sortable"
!ארגון
!דירוג
!מיקום
!מקור
|-
|בילבורד
|100 אלבומי הראפ הגדולים בכל הזמנים: רשימת צוות
|63
|<ref></ref>
|}

== רשימת השמעה ==

== קישורים חיצוניים ==

* באתר MusicBrainz
* באתר Discogs

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת ג'ייב רקורדס
ג'ירפוקריקס

ג'ירפוקריקס (שם מדעי: Giraffokeryx) הוא סוג נכחד של יונק ממשפחת הג'ירפיים, שהתקיים בתת-היבשת ההודית ובשאר אירואסיה במהלך המיוקן לפני 14 עד 11 מיליון שנה מזמננו. הסוג תואר ב-1910, ונכללו בו 2 מינים: Giraffokeryx punjabiensis ו-Giraffokeryx anatoliensis (כשלא כל החוקרים מכירים במין השני), כשבעבר ייחסו לסוג עוד 2 מינים: Giraffokeryx chinjensis, הנחשב כיום לחלק מהמין Giraffa priscilla שבסוג ג'ירף ו-Giraffokeryx anatoliensis, הידוע ממספר ממצאים בטורקיה, וכיום נחשב לחלק מהמין G. punjabiensis.

הג'ירפוקריקס היה קטן ביחס לג'ירף המודרני ודמה יותר לאוקפי בגודלו ובמראהו הכללי, אף שייתכן והיה מהאבות הקדומים של שני הסוגים הקיימים ודמה לברהמתריום שנמצא גם בטורקיה ובהודו. הוא היה בעל גולגולת עבה באורך 30 ס"מ והגיע לאורך ממוצע של 2.3 - 2.6 מטרים, לגובה 1.5 מטר בכתפיים ולמשקל ממוצע של 200 - 350 ק"ג. המאפיין העיקרי שלו הוא רכס של 4 קרניים בעלות "ציצות" כשל ג'ירף, על עצם המצח. הוא היה בעל טוחנות גבוהות כמו אצל רוב הג'ירפיים ובעל רגליים בינוניות, איתם יכל לרוץ במהירות בערבות. ככל הנראה הוא ניזון מעלים נמוכים של עצים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ג'ירפיים פרהיסטוריים
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באירואסיה
קטגוריה:יונקים שחיו בנאוגן באסיה
טום בליית'

טום בליית (באנגלית: Tom Blyth; נולד ב-2 בפברואר 1995) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אנגלי.

==ביוגרפיה==
בליית' נולד בעיר ברמינגהאם, אנגליה וגדל בוודת'ורפ <small>(אנ'),</small> פרבר של העיר נוטינגהאם. הוא בנו של מפיק הטלוויזיה גאווין בליית' <small>(אנ')</small>, שנפטר כאשר טום היה בן 15. בלית' למד בתיכון אקדמיית ארנולד היל <small>(אנ')</small> ולאחר מכן בקולג' בילבורו <small>(אנ').</small> אמו שרלוט, יועצת קריירה, רשמה אותו לשיעורי דרמה בסדנת הטלוויזיה <small>(אנ').</small> הוא גם הצטרף לתיאטרון הנוער הלאומי <small>(אנ')</small> בלונדון. הוא המשיך להתאמן בבית הספר ג'וליארד בניו יורק, כפי שהיה חלומו, וסיים את לימודיו ב-2020.

==קריירה==
הופעת הבכורה של בליית' בקולנוע הייתה בתפקיד קטן בסרט הקולנוע "רובין הוד", משנת 2010. באותה שנה שיחק בסרט הקולנוע "Pelican Blood".
תפקידו הראשי הראשון בקולנוע היה בשנת 2018 בסרט הקולנוע "סקוט וסיד".

בשנת 2021 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע הביוגרפי "Benediction". בסרט גילם בליית' את דמותו של השחקן הבריטי גלן ביאם שואו .

בשנת 2022 שיחק בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה התקופתית "העידן המוזהב", שיצר ג'וליאן פלוז עבור רשת HBO. בהמשך השנה לוהק בליית' לצד השחקנים דניאל ובר ודקוטה דולבי לתפקידים ראשיים בסדרת הטלוויזיה "בילי הנער". בסדרה מגלם בליית' את בילי הנער. הסדרה הוקרנה לראשונה ב-22 באפריל 2022. בינואר 2023 פורסם כי לסדרה אושרה עונה שנייה. 

סרט הקולנוע "Discussion Materials", בו הוא משחק בתפקיד ראשי עתיד לצאת במהלך 2024. במאי 2022 לוהק בליית' לסרט "משחקי הרעב: בלדה לנחשים וציפורי שיר".<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
| rowspan="2" |2010
|רובין הוד
|ילד פרא
|
|-
|Pelican Blood
|ניקו הצעיר
|
|-
|2018
|Scott and Sid
|סיד
|
|-
|2022
|Benediction
|גלן ביאם שואו 
|
|-
|2023
|משחקי הרעב: בלדה לנחשים וציפורי שיר
|קוריולאנוס סנואו
|
|-
|TBA
|Discussion Materials
|בובי סנדרס
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2022
|העידן המוזהב
|ארצ'י בולדווין
|פרק: "Charity Has Two Functions"
|-
|2022 - הווה
|בילי הנער 
|בילי הנער
|תפקיד ראשי; 8 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1995
רובע צ'אויאנג (בייג'ינג)

צָ'אוֹיָאנְג (בסינית מפושטת: 朝阳区; בסינית מסורתית: 朝陽區; בפין-יין: Cháoyáng Qū; תעתיק: צָ'אוֹיָאנְג צ'וּ) הוא רובע במרכז המחוז העירוני בייג'ינג שבצפון הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הרובע מנתה 3,452,460 תושבים, זהו הרובע המאוכלס ביותר בבייג'ינג והוא מחולק ל-24 תתי-רבעים ו-19 אזורים חצי-עירוניים.

הרובע משתרע על פני 464.9 קילומטרים והוא גובל מצפון ברבעים צ'אנגפינג ושוניי, ממזרח ברובע טונגג'ואו, מדרום ברובע דאשינג וממערב ברבעים האידיין, פנגטאי, שיצ'נג ודונגצ'נג.

ברובע נמצאות מרבית השגרירויות הזרות, הממוקמות בבייג'ינג, וכמו כן גם רחוב הברים הנודע סאנליטון, מרכז העסקים הראשי של בייג'ינג, האצטדיון האולימפי, שנבנה לקראת אולימפיאדת הקיץ של שנת 2008 ונמל התעופה הבינלאומי בייג'ינג קפיטל.

==גלריית תמונות==
<gallery widths="250px">
Olympic stadium of Beijing.JPG|האצטדיון האולימפי של בייג'ינג
Happy Valley Beijing 7.jpg|פארק השעשועים "Happy Valley"
2016-08-28 Chaoyang Park Beijing anagoria_06.jpg|פארק צ'אויאנג
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

צ'אויאנג
וונדסוורת'

וונדסוורת (באנגלית: Wandsworth) הוא פרוור של לונדון שבממלכה המאוחדת, הממוקם ברובע ונדסוורת', לאורך הגדה הדרומית של נהר התמזה. הפרוור ממוקם כ-7.4 קילומטרים, דרומית-מערבית למרכז העיר לונדון.

המשורר הצרפתי הנודע וולטר חי בוונדסוורת' במהלך המאה ה-18.

הפרבר משתרע על פני כ-6.8 קמ"ר.

בתחום הפרבר נמצא בין היתר בית הכלא הגדול ביותר בבריטניה "HMP Wandsworth" שמכיל מעל ל-1,800 אסירים.

== אישים בולטים שנולדו בוונדסוורת' ==
* אמילי בלאנט, שחקנית בריטית-אמריקאית. נולדה ב-23 בפברואר 1983.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:וונדסוורת'
רובע האידיין

הָאיְדְייֵן (בסינית: 海淀区; בפין-יין: Hăidiàn Qū; תעתיק: הָאיְדְייֵן צ'וּ) הוא רובע במרכז המחוז העירוני בייג'ינג שבצפון הרפובליקה העממית של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הרובע מנתה 3,133,469 תושבים החיים ב-22 תתי-רבעים ו-7 אזורים חצי-עירוניים, זהו הרובע השני בגודלו בבייג'ינג לפי מספר התושבים, אחרי רובע צ'אויאנג.

ארמון הקיץ, הממוקם בשוליים המערביים של הרובע, הוכרז על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית תרבותי בשנת 1998.

הרובע משתרע על פני 431 קמ"ר והוא גובל מצפון ברובע צ'אנגפינג, מדרום ברובע פנגטאי, ממזרח ברבעים צ'אויאנג ושיצ'נג וממערב ברבעים שה-ג'ינגשאן ומנטואוגואו.

האידיין הוא הרובע בו ממוקמות רוב האוניברסיטאות של בייג'ינג, בהם שתיים מהאוניברסיטאות המפורסמות ביותר בסין - אוניברסיטת פקין ואוניברסיטת צינגהואה.

מחוז האידיאן מכיל גם את אזור עמק הסיליקון של בייג'ינג .

==מקומות בולטים==
* ארמון הקיץ
* ארמון הקיץ הישן
* מוזיאון האמנות של בייג'ינג
* מוזיאון הצבאי של המהפכה העממית הסינית
* מוזיאון האמנות של אוניברסיטת צינגהואה
* המוזיאון לתרבויות אתניות של אוניברסיטת מינזו
* מוזיאון הדבורים של סין
* מוזיאון ארתור מ. סאקלר לאמנות וארכאולוגיה באוניברסיטת פקין
* המוזיאון הגאולוגי של אוניברסיטת פקין
* הגן הבוטני של בייג'ינג
* פארק הבמבוק הסגול
* פארק יויואנטאן

==גלריית תמונות==
<gallery widths="250px">
Summerpalace.jpg|ארמון הקיץ
ZTZ-99A_MBT_20170902.jpg|טנק סיני במוזיאון הצבאי של המהפכה העממית הסינית
Yuyuantan_Park_2010.jpg|פארק יויואנטאן
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
האידיין
הר טיירי

תצלום של [[מסיב וינסון. הר טייקי מצוי בחלק העליון השמאלי של התמונה.]] 
הר טיירי או הר טאירי (באנגלית: Mount Tyree) הוא הר ברכס סנטינל, שבהרי אלזוורת', בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 4,852 מטרים מעל פני הים, והוא ההר השני בגובהו באנטארקטיקה.

הר טייר ממוקם 13 קילומטרים צפונית-מערבית ממסיב וינסון.

ההר מתנשא מעל קרחון פאטון שמצפון להר, ומעל קרחון צ'רבלאטי, שמדרום-מזרח להר.

== היסטוריה ==
הר. טיירי התגלה בינואר 1958 (אמצע הקיץ האנטארקטי) במהלך טיסות סיור שבוצעו על ידי טייסת VX-6 של צי ארצות הברית,

ההר מופה מאוחר יותר באותו חודש על ידי משלחת חציית ארץ מרי בירד (Marie Byrd Land Traverse Party).

ההר נקרא על שם אדמירל משנה דייוויד מ. טיירי (David M. Tyree), שהיה מפקד כוח התמיכה הימי האמריקני באנטארקטיקה, החל מה-14 באפריל 1959 עד ה-26 בנובמבר 1962.

=== הטיפוס לפסגת ההר ===

נכון לשנת 2017, מטפסי הרים העפילו לפסגת הר טיירי בשש הזדמנויות בלבד, בסך הכל חמישה עשר איש.

הראשונים שהעפילו לפסגה עשו זאת בינואר 1967 - הטיפוס בוצע על ידי ג'ון אוונס (John Evans) ועל ידי בארי קורבט (Barry Corbet);

הטיפוס השני בוצע בינואר 1989 על ידי טרי "מאגס" סטאמפ (Terry ‘Mugs’ Stump);

הטיפוס השלישי בוצע בשנת 1997 על ידי האלפיניסטים הצרפתים אנטואן דה צ'ודן (Antoine de Choudens) ואנטואן קיירול (Antoine Cayrol);

טיפוס נוסף לפסגה נעשה באותה שנה (1997) על ידי קונארד אנקר ( Conrad Anker) ואלכס לואו (Alex Lowe).

הטיפוס החמישי בוצע ב-3 בינואר 2012 על ידי האנס קמרלאנדר (Hans Kammerlander), רוברט מילר (Robert Miller) וכריסטיאן סטאנג (Christian Stangl)

הטיפוס השישי לפסגת ההר בוצע ב-16 בינואר 2017, חמישה מטפסים עשו את העלייה השישית לפסגת ההר (משלחת שכונתה "משלחת טיירי 50/50". המטפסים היו ריצ'רד ת'רמר, הבן (Richard Thurmer, Jr) ג ' וניור, ויקטור סונדרס (Victor Saunders), מריה "פאצ'י" פז איברה (Maria "Pachi" Paz Ibarra), סת' טימפאנו (Seth Timpano) וטוד טומולו (Todd Tumolo). ריצ 'רד ת'ורמר הוא המטפס החובב הראשון והמטפס השני בגילו המבוגר (בן 61) שהגיע לפסגה. ויקטור סונדרס היה האיש המבוגר ביותר שהגיע לפסגת הר טיירי (בגיל 66). מריה "פאצ 'י" פז איברה הייתה האישה הראשונה שהגיעה לפסגה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://copernix.io/#?where=-85.7439854830906,-78.364818089715,10&?query=mount%20tyree&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור ההר, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix
* [https://web.archive.org/web/20130914205556/http://peakery.com/mount-tyree/ מידע על ההר]
* [https://web.archive.org/web/20091221073931/http://www.skyrunning.at/mttyree-k2-der-antarktis תיאור ההר] 

טיירי
טיירי
ג'ייקוב שטיינמץ

ג'ייקוב שטיינמץ (באנגלית: Jacob Steinmetz; נולד ב-19 ביולי 2003) הוא שחקן בייסבול יהודי-אמריקאי המשחק בקבוצת אריזונה דיאמונדבקס מליגת ה-MLB בעמדת המגיש. שטיינמץ הוא השחקן היהודי האורתודוקסי הראשון שנבחר בדראפט של אחת מארבע הליגות הבכירות בארצות הברית (כדורסל, פוטבול, בייסבול והוקי קרח). הוא נבחר בבחירה ה-77 (סיבוב שלישי) בדראפט 2021 על ידי אריזונה דיאמונדבקס. שטיינמץ חבר בנבחרת ישראל בבייסבול ושיחק איתה בוורלד בייסבול קלאסיק 2023

== יכולות הגשה ==
שטיינמץ נחשב למגיש גבוה במיוחד, בגובה של כשני מטרים, ומהירות ההגשה שלו מגיעה עד 156 קמ"ש.

== חיים אישיים ==
שטיינמץ נולד בוודמיר, לונג איילנד, ניו יורק, ולמד בישיבה סמוך לביתו. במקביל ללימודיו בישיבה שיחק שטיינמץ בקבוצת הבייסבול של אוניברסיטת פורדהם, שמתחרה בליגה הבייסבול הבכירה של ה-NCAA. אימו, סימה, היא רואת חשבון, ואביו, אליוט שטיינמץ, הוא שחקן עבר בקבוצת הכדורסל של ישיבה יוניברסיטי וכיום מאמן הקבוצה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני בייסבול יהודים
קטגוריה:שחקני בייסבול אמריקאים
קטגוריה:מגישים (בייסבול)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פורדהם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2003
Healing Hands

"Healing Hands" (בתרגום חופשי מאנגלית: "ידיים מרפאות") הוא שיר של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, שהלחין אותו למילותיו של ברני טופין. הוא יצא לאור ביולי 1989 כסינגל הראשון מהאלבום "Sleeping with the Past" והגיע לצמרת "20 הגדולים" בארצות הברית. לאחר הצלחתו המחודשת בבריטניה של הסינגל השני מן האלבום, "Sacrifice", יצאו לאור מחדש שני הסינגלים כסינגל צד א' כפול והיו הראשונים בקריירת הסולו של ג'ון שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי.

== הוצאה והצלחה במצעדים ==
לסינגל הייתה הצלחה מתונה בארצות הברית: הוא הגיע למקום ה־13 במצעד בילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד השירים העכשוויים למבוגרים בשבוע של ה־21 באוקטובר 1989. הסינגל לא נכנס ל־"40 הגדולים" בבריטניה בהוצאה הראשונה שלו (וכך גם הסינגל שבא אחריו, "Sacrifice"). עם זאת, לאחר שהדי ג'יי האנגלי סטיב רייט הכניס את "Sacrifice" לפלייליסט שלו בתוכניתו הפופולרית ב-BBC Radio 1 , וכתוצאה מההצלחה המחודשת של שיר זה בציבור, "Sacrifice" יצא לאור מחדש כסינגל צד א' כפול יחד עם "Healing Hands". הסינגל הכפול הגיע למקום הראשון בבריטניה ב־23 ביוני 1990. בכך הוא הפך לסינגל הסולו הראשון של ג'ון שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, מקום בו נשאר במשך חמישה שבועות.

== כתיבה ומוזיקה ==
מבחינה לירית, לשיר תמה גאולתית, העוסקת במערכת יחסים שהפכה רעילה ובצורך "ללמוד לחיות שוב". טופין סיפר על ההשראה לכתיבתו: "[השיר הוא] גרסה מעודכנת של 'Reach Out I'll Be There' של 'ארבע הפסגות', רק קצת יותר דתית".

הפתיח והבתים של השיר מושפע הגוספל הם בסולם סי במול, בעוד הפזמון החוזר הוא בסולם רה מז'ור. סולו כלי בסולם סול (מינור) מתפקד כ.

== משתתפים ==
* אלטון ג'ון – זמרה, קולות הרמוניה וקלידים
* גאי בבילון – קלידים
* — קלידים
* פיטר אייברסון – תכנות ואודיו
* – גיטרה, זִמרת רקע
* רומיאו ויליאמס — גיטרה בס
* – תכנות מכונת תופים 
* נטלי ג'קסון – זמרת רקע
* מורטונט ג'נקינס – זמרת רקע
* מרלנה ג'טר – זמרת רקע

== מיקומי שיא במצעדים ==
=== מצעדים שבועיים ===

=== מצעדי סוף שנה ===

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.azlyrics.com/lyrics/eltonjohn/healinghands.html מלות השיר "Healing Hands"] באתר azlyrics

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1989
קטגוריה:סינגלים מ-1989
קטגוריה:סינגלים מ-1990
קטגוריה:שירי אלטון ג'ון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעדי הבילבורד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
משה לארי

משה לארי (נולד ב-1971) הוא רואה חשבון ישראלי, מנכ"ל בנק מזרחי טפחות. 

==ביוגרפיה==
משה לארי הוא בעל תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב. הוא רואה חשבון בהכשרתו. 

בתחילת המאה ה-21 הצטרף לבנק טפחות, ושימש בו כחשבונאי הראשי. בשנת 2005 התמזג בנק טפחות עם בנק המזרחי המאוחד ליצירת בנק מזרחי טפחות. לארי שימש בבנק מזרחי טפחות, בין השאר, כמנהל החטיבה לחשבות. בשנת 2009 מונה לסמנכ"ל ולחבר הנהלה, תחילה בתפקיד מנהל סיכונים ראשי (CRO) ובהמשך מנהל החטיבה לתכנון, תפעול ונכסי לקוחות. באוגוסט 2013 מונה למנהל החטיבה הפיננסית ולמנהל כספים ראשי (CFO) של הבנק. ב-16 בספטמבר 2020 החל לשמש כמנכ"ל הבנק. בספטמבר 2020 רכש בנק מזרחי טפחות את כל מניות בנק אגוד. בנוסף לתפקידו כמנכ"ל בנק מזרחי טפחות מונה לארי ליו"ר דירקטוריון בנק אגוד והוביל את תהליך מיזוגו לבנק מזרחי טפחות.

בשנת 2021 הכפיל הבנק את רווחיו, לשיא של 3.2 מיליארד ש"ח, שהם תשואה של 15.8% על ההון העצמי.

לארי גרוש ואב לשלושה ילדים. מתגורר בירושלים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהלי בנק מזרחי טפחות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב 
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
ריצ'רד זייר

ריצ'רד זייר (בשם מלא באנגלית: Richard Neil Zare; נולד ב-19 בנובמבר 1939, קליבלנד) היא פרופסור להנדסה כימית באוניברסיטת סטנפורד, מומחה בתחום טכנולוגיית לייזר.

==ביוגרפיה==
זייר נולד בקליבלנד למשפחה יהודית. הוא למד פיזיקה וכימיה באוניברסיטת הרווארד בה סיים בשנת 1964 תואר שלישי בהדרכת דאדלי הרשבאך. לאחר סיום הלימודים הוא נקלט במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. בשנים 1966–1969 הוא עבד באוניברסיטת קולורדו ובשנת 1969 מונה לפרופסור באוניברסיטת קולומביה. בשנת 1977 הוא התחיל לכהן כפרופסור באוניברסיטת סטנפורד.

בשנים 1990–1996 זייר פעל במסגרת הקרן הלאומית למדע של ארצות הברית. הוא היה מייסד ועורך של כתב עת Annual Review of Analytical Chemistry והיה חבר מערכת של כתבי עת מדעים נוספים.

התרומה העיקרית של ריצ'רד זייר למדע היא בתחום של טכנולוגיית לייזר. כמו כן הוא פיתח שיטות חדשות לחקר תגובה כימית. זייר היה שותף לפיתוח טכנולוגיה של HPLC. הוא שיתף פעולה עם NASA בתחום אסטרוביולוגיה. זייר היה חבר בצוות חוקרים שבדקו מטאוריט ALH 84001 והגיעו למסקנה שייתכן והוא כולל שרידים של חיים ממאדים.

ריצ'רד זייד פרסם מספר ספרים וכ-1,000 מאמרים מדעים.

זייר נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית בשנת 1976. באותה שנה הוא נבחר גם לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. הוא קיבל מספר פרסים לרבות פרס הארווי (1993), פרס ארתור שולוב במדעי הלייזר (2000), פרס וולף (2005) ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://kingfaisalprize.org/professor-richard-zare/ ביוגרפיה]

קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:זוכי פרס וולף לכימיה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939