נעדרי מלחמת העצמאות

שמות נעדרי מלחמת העצמאות ב[[גן הנעדרים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל]]
מספרם של נעדרי מלחמת העצמאות עמד בתום המלחמה על מאות רבות של חיילי צה"ל ואנשי היישוב. פעולות נרחבות לאיסוף חללים משדות הקרב שנערכו בשנים 1949-1953 הקטינו את מספרם עד לכ-150, אשר הוכרזו כחללים שמקום קבורתם לא נודע. לאחר כארבעים שנות הפסקה חודשה בשנות התשעים החקירה אודות מקומות קבורתם, אשר הביאה לצמצום מספרם בכשליש.

טרם נודע מקום קבורתם של 93 חללי מלחמת העצמאות.

==היווצרות בעיית הנעדרים==
במהלך מלחמת העצמאות, וביתר שאת בתקופות מסוימות שלה, נותרו רבים מחללי הישוב וצה"ל בשדות הקרב לאחר תום הקרבות שבהם נפלו, וגופותיהם לא נאספו ולא הובאו לקבורה. אפשר שנלקחו ממקומות נפילתם על ידי האויב.

ירח פארן, חוקר ביחידה לאיתור נעדרים של צה"ל, מנה בספרו את מספר חללי צה"ל בקרבות בתקופות המלחמה השונות (על פי חלוקה מקובלת שלה) ואת מועדי איסופם משדות הקרב:

{| class="wikitable"
|-
! תקופה !! פירוט !! חללי קרבות !! נאספותוך יומיים !! נאספואחרי יומייםותוך שבוע !! לא נאספולאחר שבוע
|-
| א|| מפרוץ המלחמה ועד סוף מרס 1948 || 497 || 325|| 98|| 74
|-
| ב|| אפריל 1948 עד הקמת מדינת ישראל || 748 || 427 || 129 || 192
|-
| ג|| מהקמת מדינת ישראל ועד ההפוגה הראשונה || 876 || 273 || 157 || 446
|-
| ד|| מראשית ההפוגה הראשונה ועד ההפוגה השנייה || 767 || 456 || 95 || 216
|-
| ה|| מראשית ההפוגה השנייה ועד תום המלחמה || 960 || 706 || 10 || 244
|-
| סך הכל || || 3,848 || 2,187 || 489 || 1,172
|}
הנסיבות של התקופות השונות המנויות בטבלה השפיעו על היכולת של הכוחות הלוחמים לאסוף את מתיהם משדות הקרב. עד סוף מרץ 1948 היו כוחות הצבא והמשטרה הבריטים פרוסים ברחבי הארץ, ונוכחותם הגבילה את היכולת של כוחות המגן של היישוב לפעול ולשאת נשק בגלוי. באותה מידה קשה היה להם לשוב לשדות הקרב ולאסוף את החללים, שכן היה חשש שייאסרו על ידי הבריטים ונשקם יוחרם. לעומת זאת סייעו הבריטים באיסוף החללים, לא פעם בעקבות בקשת מוסדות הנהגת היישוב. מאפריל 1948 הצטמצמה הפריסה הבריטית בארץ וכוחות היישוב היו מסוגלים לפעול באופן חופשי יותר.

לאחר תום המנדט הבריטי בארץ וההכרזה על הקמת המדינה ב-14 במאי 1948 נמשכו הקרבות עד להכרזת ההפוגה הראשונה ב-9 ביוני. בתקופה זו עסק צה"ל בעיקר בבלימת צבאות ערב שפלשו לישראל ובהתגוננות מולם. ובחלק מהמקומות איבד שליטה בשטחים שבהם נותרו מוטלים חללי קרבות. בתקופה זו מחצית מחללי הקרבות טרם נאספו משדות הקרב לאחר שבוע ממועד נפילתם - יותר מאשר בכל תקופה אחרת של המלחמה.

מנתוניו של פארן בטבלה שלעיל עולה כי כ-30% מחללי הקרבות של ישראל לא נאספו לאחר שחלף שבוע מסיום הקרב. המספר של נעדרים אלו הלך והצטבר עם חלוף הזמן, כאשר במהלך המלחמה אותרו גופות חלק מהם.

הפיקוד העליון של צה"ל לא היה מודע בתחילה לממדי תופעת החללים שמקום קבורתם לא נודע. הדבר נבע מכך שיחידות הצבא אמנם דיווחו במהלך המלחמה למטה הכללי על אבדותיהן בקרב, אך הן דיווחו יחד על חללים שגופותיהם נאספו בשדות הקרב ועל חיילים שנראו נופלים בקרב ונותרו בשטח. כנעדרים צוינו רק מעטים שגורלם לאחר הקרב לא היה ידוע כלל. עקב כך נוצר הרושם שמרבית החללים נאספו משדות הקרב.

בצה"ל לא הייתה יחידה מסוימת שהופקדה על איתור נעדרים וחללים שטרם נאספו. בפועל נחה אחריות זו על כתפי מפקדיהם של הנעדרים ולא תמיד היה באפשרותם לעמוד בה. גורם נוסף שפעל לאיתור ואיסוף הנעדרים משדות הקרב היה בני משפחות הנעדרים. כבר משלב מוקדם הם ערכו חקירות עצמאיות משלהם, ואכן הצליחו לאתר חללים רבים. דוגמה בולטת היא של חללי קרבות מלכיה מאביב 1948, שנאספו על ידי בני משפחותיהם בנובמבר 1948 לקבר אחים בקיבוץ מעוז חיים, בו שהו בעבר כהכשרת פלמ"ח.

==פעולות לצמצום מספר הנעדרים בשנים 1948-1953==
מצבת חייל אלמוני בבית הקברות הצבאי בהר הרצל
בחודשי המלחמה האחרונים התברר למטה הכללי של צה"ל ולממשלה כי מאות רבות של חללי צה"ל לא הובאו לקבורה וגופותיהם עדיין מוטלות בשדות הקרב בכל חלקי הארץ. אחד הגורמים אשר הביאו את הבעיה למודעותם היה פניות של הורים וקרובים של חיילים נעדרים, אשר איבדו את הקשר עמם. אלו פנו במכתבים רבים לגורמים בצה"ל ובממשלה ואף אל ראש הממשלה דוד בן-גוריון עצמו, ואף הביעו אכזבה מאי הפעילות של מוסדות המדינה בעניין. לקרובים אלו נגרם סבל נוסף עקב התופעה של שמועות לא מבוססות שהתרוצצו בארץ אודות גורל החיילים, לרבות טענות כי חלקם מוחזקים בחיים במצרים וכי נדרש כופר כסף עבור שחרורם.

ב-22 במאי 1948 הוצאה פקודת מטכ"ל אשר התייחסה לאופן הדיווח אודות נפגעים, ובכלל זה ספציפית על נעדרים. ברוב המקרים לא קיימו יחידות הצבא את הפקודה. ב-23 במרץ 1949 הוציא אגף כוח האדם במטה הכללי של צה"ל פקודה חדשה לכל יחידות הצבא. הפקודה התמקדה באיסוף המידע אודות הנעדרים. הייתה זו הוראה להעביר לאגף רשימות מפורטות של כל הנעדרים והחללים שלא הובאו לקבורה. הפקודה הוסיפה שלאחר השלמתן, על מפקדי החזיתות (המונח שקדם לפיקודים המרחביים) לקיים בדיקה קפדנית של השטחים הנזכרים ברשימות - אם הם פנויים מאויב - כדי לברר אם נותרו בהם גופות או שרידים שלהן. הפקודה הוסיפה כי הרבנות הצבאית תתן למחפשים הדרכה בנדון. בעקבות הוצאת הפקודה העבירו יחידות צה"ל למטכ"ל רשימות מפורטות של הנעדרים והחללים שלא נקברו.

ימים אחדים אחרי הוצאת הפקודה הורה ראש הממשלה בן-גוריון לרבנות הצבאית לפעול לאיסוף החללים והנעדרים מקרב פלוג'ה. הרבנות התבקשה לפעול במקרה זה לא כגוף מייעץ אלא כגוף מבצע. היא אכן פעלה כך, ובפועל נטלה על עצמה את משימת איסוף החללים בכל החזיתות, תוך שהיא מסתייעת ביחידות הצבא שהיו מוצבות בהן וכן בחיילים שלחמו בשדות הקרב השונים והנעדרים היו מיחידותיהם.

ביולי 1949 הציע יוסף דקל, מנהל המחלקה להנצחת החייל במשרד הביטחון, להקים יחידה ייעודית שתעסוק באיסוף החללים הנעדרים משדות הקרב. הגם שראש הממשלה בן-גוריון תמך בהקמת יחידה שכזו הדבר לא נעשה.

בשלהי המלחמה ואחריה עדיין לא היה המספר הכולל של הנעדרים שנפלו ולא הובאו לקבורה ברור לצבא ולממשלה. במענה לשאלה של ראש הממשלה ביולי 1949 הודיע לו אגף כוח האדם שנכון ל-27 ביוני 1949 היה מספרם 393. כפי שהתברר בהמשך, מספר זה היה הערכה בחסר.

אחד הגורמים שהכבידו על ריכוז רשימת נעדרים מלאה היה חוסר המידע על שבויי צה"ל. מאות ישראלים נלקחו בשבי על ידי צבאות ערב במהלך המלחמה. כל עוד הם לא חזרו מהשבי שררה אי ודאות לגבי זהותם וקשה היה להבדיל ביניהם לבין הנעדרים (למעשה, גם מספרם הכולל של השבויים לא היה ידוע בתחילה והובהר רק עם הזמן). תהליך החזרת השבויים ארך חודשים רבים והסתיים רק בקיץ 1949, לאחר חתימת הסכם שביתת הנשק האחרון - עם סוריה. במהלך שיחות שביתת הנשק התקבל סיוע מסוים באיסוף שמות הנעדרים והבדלתם מן השבויים החיים כתוצאה מפעולת ועדות המשא ומתן על שביתת נשק שפעלו בחזיתות המלחמה השונות. בחזית המצרית גם הביאה פעולת הוועדה לאיתור גופות של נעדרים. החוקר פארן מציין גם את פעילות גוף הקישור לצלב האדום הבינלאומי, שהוקם במאי 1948, ואשר פעולתו הביאה לאיסוף חללים משדות הקרב.

לאחר חזרת כל השבויים התברר כי מספר נעדרי צה"ל, שרובם היו חללים, עמד על כ-950. כשני שלישים מהם היו נעדרים בחזית המרכז. בחודשים שלאחר מכן נערכו פעולות שונות, שלא היו שיטתיות, לאיסוף חללים משדות הקרב. פעולות אלו הקטינו את מספר הנעדרים. כך, הרב הצבאי הראשי שלמה גורן ואנשיו אספו בסתיו 1949 יותר מ-300 חללים משדות הקרב של גוש עציון, לטרון, נווה יעקב וגבעת הרדאר. הם הובאו לקבורה בבית הקברות הצבאי בהר הרצל ב-17 בנובמבר.

===מבצע חיפוש הנעדרים===
הלחץ הציבורי על הממשלה הביא באביב 1950 להכרזה על מבצע לחיפוש הנעדרים. ב-30 ביוני פקד ראש אגף כוח האדם האלוף שמעון מזא"ה לפתוח בפעולה שיטתית לאיתור הנעדרים והבאתם לקבורה. הפקודה הופנתה אל אלופי שלושה הפיקודים המרחביים, מפקדי חילות האוויר והים, מדור נפגעים, השלישות הצבאית והרב הצבאי הראשי וכן אל המחלקה להנצחת החייל במשרד הביטחון. היא הטילה את האחריות למילויה על אלופי הפיקודים ומפקדי החילות והורתה להם לספק אמצעים מתאימים לשם כך ולרכז את המידע המצוי אודות הנעדרים. החיפוש בפועל נעשה על ידי חוליות של הרבנות הצבאית. הפקודה דרשה מהאחראים לתעד את פעולות החיפוש ותוצאותיהן ולדווח עליהן למטה הכללי אחת לשבועיים.

מבצע איסוף החללים נמשך לערך עד מאי 1953, תוך הסתייעות בעדויות של חיילים שלחמו בשדות הקרב שבהם נותרו נעדרים. כשנה לאחר תחילת המבצע דווח לרמטכ"ל שמספר הנעדרים הצטמצם עד ל-267 איש. בפברואר 1952 הוערך מספר הנעדרים הנותרים ב-131 איש. בפועל, על פי מספר הנעדרים שאותרו ושטרם אותרו עד ימינו עמד המספר על כ-150 איש ואשה.

לאחר תום מבצע איסוף החללים ב-1953 פסקה כל הפעילות לאיתור נעדרי מלחמת העצמאות. פרטיהם נותרו שמורים באגף כוח האדם בצה"ל, אך דבר לא נעשה לשם איתורם במשך ארבעים שנה.

בשנת 1958 הונחו אבני מצבה לזכר רבים מהנעדרים בגן הנעדרים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל (ראו להלן).

בשנת 1969 נמצאו בשומרון שרידי גופתו של חייל האצ"ל ברוך מזרחי, שנעדר מאז המלחמה.

==שנות התשעים: חידוש החיפוש אחר הנעדרים==
מצבתו של דב ינוביץ' ב[[הר המנוחות. ינוביץ' נקבר בטעות כאזרח אלמוני. מקום קבורתו אותר לאחר 52 שנים]]
בעקבות מלחמת יום הכיפורים נוסדה בצה"ל היחידה לאיתור נעדרים (אית"ן), אשר פעולתה הביאה לאיתור מרבית הנעדרים ממלחמה זו. במסגרת יוזמה שננקטה בתחילת שנות התשעים החלה היחידה בניסיון לאיתור אחדים מחללי מלחמת העצמאות שמקום קבורתם לא נודע. לאחר מספר חקירות שהניבו פרי והביאו לאיתור קברי החללים התקבלה החלטה כי היחידה תעסוק באיתור קבריהם של כל חללי מלחמת העצמאות שמקום קבורתם לא נודע.

חוקרים מן היחידה הופקדו על תיקי כל הנעדרים. החוקרים ניהלו חקירות יסודיות שכללו בירור ולימוד מדוקדק של פרטי הקרבות והאירועים שבהם הפכו החיילים לנעדרים, לרבות פרטי פינוי החללים משדות הקרב הנוגעים בדבר. כמו כן ראיינו החוקרים עדי ראייה, כולל אלו שעסקו בפינוי חללים, ובדקו מסמכים רלוונטיים ובהם מסמכים צבאיים ורשומות קבורה. במקרים לא רבים נערכו גם בדיקות DNA לקביעת זהות החללים.

במסגרת איסוף החללים בשנים 1948 עד 1953 הובאו לקבורה בבתי הקברות הצבאיים ברחבי הארץ עשרות חללים שזהותם לא הובררה, והם נקברו כאלמונים. חקירות היחידה לאיתור נעדרים הביאו לזיהוי עשרות מבין אלמונים אלו.

===הנעדרים שקבריהם אותרו===
בשנים 1994 עד 2022 הביאו חקירות היחידה לאיתור נעדרים לאיתור קבריהם של 54 מנעדרי מלחמת העצמאות, במסגרת חקירת 33 אירועים שונים. מאלו היו 15 נעדרים בחזית הצפון, ארבעה נעדרים בחזית הדרום והיתר נעדרים בחזית המרכז וירושלים. קברי הנעדרים אותרו בבתי קברות ברחבי הארץ (בסוגריים מצוינות שנות הפיענוח):

{| class="wikitable"
|-
! אתר !! מספר חללים !! קברים בודדים !! קברי אחים
|-
| בית הקברות הצבאי בהר הרצל || 16 || (1996) (2009) (2009) (2010) (2010) (2010) (2013) (2015) || (2001) (2001) (2005), , (2005), (2005)
|-
| בית הקברות הצבאי נחלת יצחק || 13 || (1994), (1998) (2001) (2002) (2013) (2014) || , , , , (2007)
|-
| בית הקברות הצבאי ראש פינה || שישה || (2004) || , , (2005), , (2013)
|-
| קיבוץ מעוז חיים || שישה || || קבר אחים של חללי קרבות מלכיה:, (2009), , , (2009)
|-
| בית הקברות הצבאי קריית שאול || שלושה || || קבר אחים של חללי אצ"ל מקרב רמלה:, , (2011)
|-
| בית הקברות הצבאי בקריית ענבים || שניים || || (2007) (2011)
|-
| בית הקברות הצבאי חיפה || שניים || , (2004) ||
|-
| בית הקברות הצבאי עפולה || אחד || (2011) ||
|-
| הר המנוחות || אחד || (2000) ||
|-
| ניצנים || שלושה || || קבר אחים של חללי קרב יד מרדכי: (2018), , (2022)
|-
| בית העלמין סגולה || אחד || [https://www.izkor.gov.il/%D7%93%D7%91%20%D7%91%D7%A8%D7%95%D7%93%D7%A8/en_deec4b91c7a90b75462ad31f723d529c דב ברודר] (2023)
 ||
|}
הנעדרים היו קבורים בקברי אלמונים בודדים או בקברי אחים שכללו גם אלמונים. במקרים אחדים (למשל בקיבוץ מעוז חיים ובקריית ענבים) התברר שבקברי אחים נקברו חללים במספר גדול מזה שנרשם עליהם.

בין הנעדרים שקבריהם אותרו היו שני מסתערבים שיצאו ליפו, נתפסו והוצאו להורג. גופותיהם נמצאו באתר בנייה בחולון בשנת 1975. הם זוהו רק 29 שנים לאחר מכן.

בנוסף, החקירות הביאו למסקנה כי שלושה חיילים שסברו כי הם נעדרים לא היו ולא נבראו כלל, וכי הסברה כי הם נעדרים נבעה רק מטעויות ומרישומים לקויים.

לאחר איתור קברי הנעדרים הוצבו בטקסים על גבי הקברים אבני מצבה הנושאות את שמותיהם.

==הנעדרים שמקום קבורתם טרם אותר==
מצבה לזכר ריימונד דודג' ב[[גן הנעדרים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל. דודג' היה חייל בריטי שערק לשורות צה"ל, שירת בחטיבת הנגב ונעלם בחזית הדרום]]
כיום (2023) טרם נודע מקום קבורתם של 93 מחללי מלחמת העצמאות. הם הפכו לנעדרים במהלך 63 אירועים שונים.

רובם של נעדרים אלו היו לוחמי ההגנה, הפלמ"ח, חטיבות צה"ל וכן האצ"ל, שהפכו לנעדרים במהלך קרבות שבהם השתתפו. ביחס לרבים מהם התקבלו מיד לאחר הקרבות עדויות כי נפלו בקרב. חיילים אחדים היו לנעדרים שלא במהלך קרב. בנוסף, חייל אחד נעדר בעקבות תאונת צניחה במהלך אימונים.

נעדרים נוספים היו מהקבוצות שלמטה. גם לגבי רובם קיימות ראיות כי אינם בין החיים:
*חמישה אנשי צוות אוויר שמטוסיהם הופלו בחזית הדרום.
*ארבעה מסתערבים, שנספו במהלך משימות מודיעין מאחורי קווי האויב
*שלושה בני מיעוטים, ששניים מהם נעלמו במהלך משימות מודיעין עבור צה"ל
*שלושה עובדי ביצורים, שתעו ונעלמו מעבר לקווי האויב
*נער בן 12, שסייע ללוחמים באזור תל אביב ותעה ונעלם מעבר לקווי האויב.

19 מהנעדרים נעלמו בחזית הצפון, 46 בחזית המרכז וירושלים, 25 בחזית הדרום, אחד במהלך אימון ועוד שניים בנסיבות ומקומות לא ידועים.

===הנעדרים===
טבלת פרטי הנעדרים ערוכה בסדר כרונולוגי של מועדי היעדרותם:
{| class="wikitable sortable"
|-
! !! שם !! חזית !! יחידה !! פרטים !! תאריך
|-
| 1 ||
*
*
|| חזית הדרום || פלמ"ח || בני 19 ו-22. נעדרו במהלך קרב ליד משמר הנגב || 11 בדצמבר 1947
|-
| 2 || || חזית הצפון || ההגנה || בן 19. נעלם במהלך משימת מודיעין ברובע המוסלמי בצפת|| 13 בדצמבר 1947
|-
| 3 || || חזית המרכז || מחלקת המסתערבים של פלמ"ח || בן 20. יצא דרך יפו ולוד למשימת מודיעין בבית נבאללה ונעלם || 22 בדצמבר 1947
|-
| 4 || || חזית המרכז || ההגנה || בן 22. שירת כנוטר במחנה סרפנד ונעלם || ראשית 1948
|-
| 5 || || חזית המרכז || ההגנה || בן 19. נוטר-חובש, שנעדר במהלך קרב ליד בית לחם של שיירה ששבה מגוש עציון || 13 בינואר 1948
|-
| 6 || || חזית המרכז || || בן 12. סייע למגינים בקרב בגבול תל אביב-יפו, עבר בטעות את קו החזית, נתפס ונרצח על ידי יחידה עיראקית || 23 בפברואר 1948
|-
| 7 || || || || בן 18. עולה, הגיע לארץ מקפריסין באמצע מרץ 1948 ואז ככל הנראה חויל ונהרג בקרב || 15 במרץ 1948
|-
| 8 || || חזית המרכז || חטיבת גבעתי || בן 27. נעדר במהלך קרב בגבול בת-ים - ג'בליה || 22 במרץ 1948
|-
| 9 || || חזית המרכז - ירושלים|| חטיבת עציוני || בן 18. נפצע ונעדר לאחר קרב באזור מוצא || 7 באפריל 1948
|-
| 10 || || חזית הצפון || חטיבת יפתח || בן 29. נעדר לאחר קרב במשמר העמק || 13 באפריל 1948
|-
| 11 || || חזית המרכז || חטיבת הראל || בן 29. נהג ביחידת ג'יפים, שנעדר בקרבת הקסטל במהלך ליווי שיירה לירושלים || 18 באפריל 1948
|-
| 12 || || חזית המרכז || פלמ"ח || בן 23. נעדר באזור שער הגיא במהלך ליווי שיירה לירושלים || 20 באפריל 1948
|-
| 13 || || חזית המרכז || אצ"ל || בן 19. נעדר במהלך קרב ביפו || 26 באפריל 1948
|-
| 14 || || חזית המרכז || חטיבת גבעתי || בן 29. נעדר במהלך קרב ליד תל א-ריש במסגרת מבצע חמץ || 28 באפריל 1948
|-
| 15 || || חזית המרכז || אצ"ל || בן 20. נעדר במהלך קרב ביפו || 28 באפריל 1948
|-
| 16 ||
*
*
|| חזית המרכז || חטיבת גבעתי || בני 19 ו-22. שניים משבעה חיילים שנעדרו בעקבות קרב בתל א-ריש במסגרת מבצע חמץ. קברי חמשת הנעדרים האחרים אותרו || 28 באפריל 1948
|-
| 17 ||
*
*
*
*
*
*
|| חזית המרכז || חטיבת אלכסנדרוני || בני 19 עד 27. נעדרו במהלך קרב כבד בכפר סבא הערבית || 13 במאי 1948
|-
| 18 ||
*
*
*
*
|| חזית המרכז || חטיבת אלכסנדרוני || בני 18 עד 22. נעדרו במהלך קרב דמים ליד טירה (מבצע מדינה) ||13 במאי 1948
|-
| 19 || || חזית המרכז || חטיבת גבעתי || בן 21. אחד משישה חיילים שנעדרו במהלך קרב ליד מנזר לטרון. קברי חמשת הנעדרים האחרים אותרו || 13 במאי 1948
|-
| 20 || || חזית הדרום || חטיבת הנגב || בן 17. נעדר במהלך התקפה על שיירה שנעה אל כפר דרום || 14 במאי 1948
|-
| 21 || || חזית הצפון || היחידה הימית של פלמ"ח || בן 20. נעדר לאחר פשיטה על ראס ביידא שבלבנון, צפונית לראש הנקרה || 16 במאי 1948
|-
| 22 || || חזית המרכז - ירושלים || אצ"ל || בן 21. נעדר במהלך קרב בבית הספר לשוטרים בשיח' ג'ראח שבירושלים || 19 במאי 1948
|-
| 23 || 
|| חזית המרכז - ירושלים || חטיבת עציוני || בן 22. נהרג בהתפוצצות מוקש נ"ט שעסק בהנחתו ליד בית הספר לשוטרים בירושלים || 23 במאי 1948
|-
| 24 || 
|| חזית המרכז - ירושלים || חטיבת עציוני || בן 21. נעדר במהלך קרב בשיח ג'ראח שבירושלים || 26 במאי 1948
|-
| 25 ||
*
*
*
|| חזית הדרום || חטיבת הנגב || בני 22, 16 ו-16. נעדרו במהלך קרב בכביש עזה-רפיח || 27 במאי 1948
|-
| 26 ||
*
*
|| חזית המרכז || חטיבת אלכסנדרוני || בני 20 ו-26. נעדרו במהלך קרב נגד הצבא העיראקי ליד טירה (מבצע שמחה) || 30 במאי 1948
|-
| 27 || 
|| חזית הדרום || חטיבת גבעתי || בן 19. נעדר במהלך קרב ליד איסדוד במבצע פלשת || 31 במאי 1948
|-
| 28 || 
|| חזית הדרום || חטיבת הנגב || בן 27. חייל בריטי שערק לשורות צה"ל. נעדר במהלך קרב ליד איסדוד במבצע פלשת || 3 ביוני 1948
|-
| 29 ||
*
*
|| חזית המרכז || חיל האוויר || בני 19 ו-24. מטילן וטייס במטוס שיצא לגיחת הפצצה נגד אוניות מצריות מדרום-מערב לתל אביב והופל || 4 ביוני 1948
|-
| 30 ||
*
*
*
*
*
*
|| חזית הצפון || חטיבת עודד|| בני 17 עד 35. נעדרו לאחר קרב דמים במלכיה עם צבא לבנון, צבא סוריה וצבא ההצלה || 5 ביוני 1948
|-
| 31 || || חזית הצפון || חטיבת גולני || בן 31. נעדר לאחר קרב בקרני חיטין || 6 ביוני 1948
|-
| 32 || || חזית הדרום || חטיבת הנגב || בן 21. נהרג בקרב מדרום למג'דל (אשקלון דהיום) || 9 ביוני 1948
|-
| 33 ||
*
*
|| חזית הצפון || חטיבת עודד || בני 19 ו-20. נעדרו לאחר קרבות באזור משמר הירדן || 14 ביוני 1948
|-
| 34 || || || || בן 26. חייל צה"ל שנעלם לאחר שנפצע ואושפז בבית החולים שרונה בתל אביב || 15 ביוני 1948
|-
| 35 || || חזית המרכז || חיל משמר || בן 41. נשבה על ידי הלגיון הירדני ונהרג במהלך ניסיון בריחה מהשבי בקרבת יריחו || 22 ביוני 1948
|-
| 36 || || חזית הצפון || יחידת המיעוטים || בן 25. בדואי, נעדר לאחר קרב ליד צפת || 1 ביולי 1948
|-
| 37 || || חזית המרכז || || בן 24. דרוזי שיצא אל ג'נין במשימת מודיעין נגד הכוחות העיראקיים, נתפס והוצא להורג || 1 ביולי 1948
|-
| 38 || || חזית הדרום || חיל האוויר|| בן 27. טייס שמטוסו לא שב מגיחה באזור חוף עזה || 9 ביולי 1948
|-
| 39 || || חזית הדרום || יחידת בצר (עובדי ביצורים) || בן 28. עובד ביצורים שנעלם באזור בית דראס || 9 ביולי 1948
|-
| 40 || || חזית הצפון || חטיבת כרמלי || בן 19. נעדר לאחר קרב בבירווה (היום אחיהוד) במבצע דקל || 10 ביולי 1948
|-
| 41 || || חזית המרכז || חטיבת יפתח || בן 18. נעדר במהלך קרב בלוד במבצע דני || 12 ביולי 1948
|-
| 42 || || חזית הדרום || חטיבת גבעתי || בן 26. נעדר במהלך קרב באזור איסדוד || 17 ביולי 1948
|-
| 43 || || חזית הצפון || חטיבת כרמלי || בן 36. נעדר לאחר קרב במשולש הקטן בחוף הכרמל || 18 ביולי 1948
|-
| 44 || || חזית הדרום || חטיבת גבעתי || בן 19. אחד משני חיילים שנעדרו במהלך קרב ליד גבעה 113. גופת החייל השני נמצאה לאחר מספר חדשים || 18 ביולי 1948
|-
| 45 || || חזית הצפון || חטיבת כרמלי || בן 26. נעדר לאחר קרב בתרשיחא || 19 ביולי 1948
|-
| 46 || || חזית הצפון || || בן 38. בן השבט ערב אל הייב מכפר טובא, שיצא למשימת מודיעין בקרב אנשי צבא ההצלה, נתפס והוצא להורג || 1 באוגוסט 1948
|-
| 47 || || חזית המרכז || חיל משמר || בן 40. נעדר במהלך התקפה עיראקית על עמדת צה"ל בכפר סבא הערבית || 11 באוגוסט 1948
|-
| 48 ||
*
*
|| חזית הדרום || מחלקת המסתערבים של פלמ"ח || בני 24 ו-23. שני מסתערבים שיצאו במאי 1948 למשימת מודיעין בעזה ונתפסו. הוצאו להורג לאחר שלושה חדשים. נקברו בעזה || 23 באוגוסט 1948
|-
| 49 || || חזית המרכז || || חייל צה"ל שהגיע לשכם ושם מת מפצעיו || 1 בספטמבר 1948
|-
| 50 || || חזית המרכז - ירושלים || חטיבת עציוני || בן 24. נעדר במהלך קרב בכפר מלחה ליד ירושלים || 14 בספטמבר 1948
|-
| 51 ||
*
*
*
*
|| חזית המרכז || חטיבת גבעתי || בני 19 עד 30. נעדרו במהלך קרב ממערב לבית שמש דהיום || 16 בספטמבר 1948
|-
| 52 ||
*
*
|| חזית המרכז || חיל משמר || בני 42 ו-39. נעדרו במהלך קרב דמים במשלט 219 באזור מודיעין || 24 בספטמבר 1948
|-
| 53 || || חזית המרכז - ירושלים || חטיבת עציוני || בן 18. נעלם בדרום ירושלים || 18 באוקטובר 1948
|-
| 54 || || חזית הדרום || חטיבת הנגב || בן 21. נפגע ונעדר במהלך קרב בצומת רפיח-אל עריש במסגרת מבצע יואב || 19 באוקטובר 1948
|-
| 55 ||
*
*
|| חזית הדרום || חיל האוויר|| בני 25. שניים משלושה אנשי צוות של מטוס שיצא להפציץ את משטרת עיראק סווידאן, נפגע ונחת מצפון לאיסדוד. גופת אחד מאנשי הצוות נמצאה || 20 באוקטובר 1948
|-
| 56 || || חזית הצפון || חטיבת כרמלי || בן 23. אחד משני נעדרים לאחר קרב ליד מנרה. גופת הנעדר השני נמצאה || 23 באוקטובר 1948
|-
| 57 || || חזית הצפון || || בן 43. ערבי שיצא למשימת מודיעין עבור צה"ל בעמק החולה ונעדר לאחר התקלות עם חיילים סורים || 24 באוקטובר 1948
|-
| 58 || || || יחידת הצנחנים || בן 20. נעדר לאחר תאונת צניחה מעל הים התיכון || 16 בנובמבר 1948
|-
| 59 || || חזית הדרום || חטיבת אלכסנדרוני || בן 19. נהרג בפעולת סיור מדרום לבית ג'יברין || 20 בדצמבר 1948
|-
| 60 ||
*
*
|| חזית הדרום || יחידת בצר (עובדי ביצורים) || בני 29 ו-38. עובדי ביצורים שנעלמו באזור בית דראס || 1 בינואר 1949
|-
| 61 ||
*
*
*
*
|| חזית הדרום || חטיבת הראל || בני 20 עד 22. נעדרו לאחר קרב עם שריון מצרי בצומת רפיח במהלך מבצע חורב || 6 בינואר 1949
|-
| 62 || || חזית המרכז || חטיבת הנגב || בן 21. נעדר לאחר קרב דמים מדרום לבית גוברין || 20 באפריל 1949
|-
| 63 || יעקב בוקעי || חזית המרכז || מחלקת המסתערבים של פלמ"ח || בן 19. יחד עם מסתערב נוסף הוכנס במשימת מודיעין למכלאת שבויים בצריפין. לאחר החזרת קבוצת השבויים לירדן נעצר, נשפט והוצא להורג. מקום קברו בעמאן נעלם || 2 באוגוסט 1949
|}

===קברי אלמונים===
כיום (2023) מצויים עדיין בבתי הקברות הצבאיים בישראל 16 קברי אלמונים.

==הנצחת הנעדרים==
כאמור, בבית הקברות הצבאי בהר הרצל הוקם ב-1958 גן לזכר הנעדרים במערכות ישראל ממלחמת העצמאות ואילך, שבו הוצבו אבני מצבה לזכרם. לימים אורגנה החלקה מחדש, ומשנת 2003 נוסף לה כותל זיכרון שעליו נרשמו שמות הנעדרים החל מימי תחילת היישוב החדש בארץ ישראל.

==מקורות==
* ירח פארן, עד שיחזור החייל האחרון: סיפורן של יחידות איתור הנעדרים בצה"ל, תל אביב: ספריית מעריב, 2015.
* [http://www.eitan.aka.idf.il/894-he/Eitan.aspx ענף איתור נעדרים] , באתר צה"ל. מועד כניסה: מאי-יוני 2018.

==קישורים חיצוניים==
* ענבל אביב, [http://www.news1.co.il/Archive/001-D-53403-00.html אותר מקום קבורתם של שני חללים ממלחמת העצמאות], באתר News1, 6 בספטמבר 2004
* אמיר בוחבוט, [https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/1/ART1/621/623.html 60 שנה אחרי: זוהו חללי קרב תל-א'ריש], מקור ראשון, 13 באוגוסט 2007, באתר Nrg
* איתי אילנאי, [https://web.archive.org/web/20160719053913/http://www.mynet.co.il/articles/0,7340,L-4064774,00.html שני נעדרים, זיכרון אחד], באתר Mynet, 8 במאי 2011
* יוחאי עופר, [https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/54/ART2/437/060.html אותר מקום קבורתם של 3 חללי מלחמת העצמאות], מקור ראשון, 17 בפברואר 2013, באתר Nrg
*חן קוטס-בר, [https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/54/ART2/465/486.html לאחר 65 שנים, נחשפה האמת מאחורי הקבר בהר הרצל], באתר Nrg, 1 במאי 2013
*חן קוטס-בר, [https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/54/ART2/477/791.html המעגל נסגר: טקס גילוי מצבה לחייל שנהרג לפני 65 שנה], באתר Nrg, 6 ביוני 2013
* 
* [https://www.idf.il/אתרים/אגף-כוח-האדם/מערך-איתן/ בין תעלומה, כאב והנצחה: "הוא לא יחזור?"], באתר צה"ל, 5 במרץ 2017
* 
* לירז כהן, [https://www.idf.il/אתרים/אגף-כוח-האדם/יום-הזיכרון-למקלנים/ יום הזיכרון לחללים שמקום קבורתם לא נודע: איך מתמודדים עם תעלומה של עשרות שנים?], באתר צה"ל, 22 בפברואר 2018
* 

==הערות שוליים==

מלחמת העצמאות
נעדרים
קטגוריה:אישים המונצחים בגן הנעדרים בהר הרצל