OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אסקוט (ויסקי)

אסקוט היה מותג הוויסקי הישראלי הראשון. בתחילת שנות השבעים, הקימה בכרמיאל חברת נשיונל דיסטילרס בע"מ את מזקקת הויסקי. ויסקי "אסקוט" נמכר בעיקר בישראל ובתוויתו נכתב ויסקי סקוטי מעולה. מלבד ממכר מקומי, אסקוט גם יוצאה בצורה מוגבלת.

==גנבת עין==

לאחר שנה של פעילות מסחרית הוגשה תביעת גנבת עין של ארבע חברות: ג'וני ווקר, ג'ון דובר, היל תומפסון ושות' ואגודת הויסקי הסקוטי כנגד נשיונל דיסטילרס בע"מ. בכתב התביעה נטען כי "נשיונל דיסטילרס בע"מ" מטעה את צרכניה לחשוב כאילו הוויסקי שהיא משווקת מיוצר בסקוטלנד ובכך קוצרת רווחים, על חשבון שמו הטוב של הוויסקי הסקוטי אותו היא מנצלת לרעה.
התביעה נדונה בבית המשפט בירושלים, שם נקבע כי היא תידון בחיפה, אולם התובעים ערערו לבית המשפט העליון. ראש השופטים היה ממלא מקום נשיא בית המשפט העליון יואל זוסמן שביטל את העברת התביעה לחיפה. בדיון בירושלים נפסק כי "נשיונל דיסטילרס בע"מ" אשמה וכי עליה לשלם פיצויים לתובעים, וכן כי ייצור הוויסקי תחת השם סקוטי חייב להיפסק. החברה לא עמדה בנזקים שנגרמו לה מן התביעה, ובשנת 1973 היא נסגרה.

==קישורים חיצוניים==
* 
*[http://www.iws.co.il/whisky/letter9.htm על אסקוט ויסקי] , בעמותת הוויסקי הישראלית
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יצרני ויסקי ישראלי
קטגוריה:ישראל: מותגי משקאות
אפולון לימסול (כדורסל)

פיצה אקספרס אפולון לימסול (ביוונית: Μπάσκετ σύλλογος Απόλλων Λεμεσού), היא קבוצת כדורסל קפריסאית מהעיר לימסול, המשחקת בליגת העל הקפריסאית.

== היסטוריה ==
הקבוצה הוקמה בשנת 1967, כאחד מצוות המועדונים שייסדו את ליגת הכדורסל הקפריסאית. לעומת יריבתה העירונית א.א.ל. לימסול, לאפולון אין אפילו אליפות אחת בכל שנותיה בליגה. לעומת זאת, משנת 1999 החלה הקבוצה לפרוח ולהאבק על תארים. הגיעה 4 פעמים לגמר הפלייאוף ו-6 פעמים הגיעה לחצי גמר הפלייאוף, פעמיים זכייה בגביע הקפריסאי ועוד גמר גביע. וזכייה בסופרקאפ הקפריסאי. מאז 2007 הספונסר הראשי של הקבוצה הוא רשת המזון "פיצה אקספרס".
 
== השתתפות באירופה == 
החל מעונת 1999/00 משתתפת במפעלים אירופאים. לרוב בגביע קוראץ'. בעונת 2000/01 הודחה על ידי קבוצת המופארם ורשאץ' בשלב המוקדמות. בעונת 2005/06 הודחה על ידי חימיק יוז'ני בשלב שמינית הגמר של היורוקאפ צ'לנג'. ובעונת 2006/07 הודחה בשלב חצי גמר היורוקאפ צ'לנג' על ידי צסק"א סמרה שלבסוף זכתה בגביע. בעונת 2012/13 ניצחה הקבוצה במוקדמות היורוצ'לנג' את קבוצת "דוקס קלוסטנויבורג" מאוסטריה, בסיכום שני מפגשים, והגיעה לשלב הבתים.

== תארים והישגים ==
* הליגה הקפריסאית: 
**מקום שני: 1999, 2000, 2001, 2005 
**חצי גמר: 2003, 2004, 2006, 2009, 2012, 2014
*הגביע הקפריסאי: 
**זכייה (2): 2002, 2014
**גמר: 2004
**חצי גמר: 2005, 2012
*הסופרקאפ הקפריסאי: 
**זכייה (1): 2005 
*יורוקאפ צ'לנג:
**חצי גמר: 2007

== שחקנים בולטים בעבר ובהווה ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל קפריסאיות
קטגוריה:לימסול: ספורט
אופטיקאי מדופלם

"אופטיקאי מדופלם" הוא הסינגל הראשון של להקת הפופ רוק הישראלית משינה, שיצא לרדיו מהאלבום משינה. השיר יצא לרדיו ביוני 1985 והפך ללהיט. ב-27 באוגוסט 1985 הגיע השיר למקום הראשון במצעד הפזמונים של רשת ג'.<ref></ref>

== רקע ==
השיר נכתב על ידי שלומי ברכה בעת שירותו הצבאי, ונקרא במקור "קשיים בחקלאות".<ref></ref> השיר נכתב בעקבות שלט בחלון ראווה שבו נתקל ברכה עם הכיתוב "אופטיקאי מדופלם", שנועד לפרסם אופטיקאי. השורה "אין שמש, גשם, יש רק צל" נועדה לתאר את החורף של שנת הבצורת שהייתה אז. שורה זו תופיע לימים בשיר נוסף של משינה, "היא התווכחה איתו שעות". השורה "רוצה לכבוש את העולם" נכתבה עקב תסכולו של ברכה לנוכח חוסר התקדמותו לעומת נסיעת חברו הטוב לחו"ל.

לאחר צאתו לרדיו, הוא כבש את מצעדי הפזמונים, והביא לפרסומה של משינה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1985
קטגוריה:סינגלים מ-1985
קטגוריה:שירי משינה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי גל חדש
קטגוריה:סינגלים בהוצאת CBS ישראל
פיזור חום

פיזור חום הוא הליך לזירוז מעבר החום מגוף מסוים אל סביבתו והפיכת הטמפרטורה שלו לדומה יותר לזו של סביבתו. מערכות קירור רבות הן, למעשה, מערכות פיזור חום, משום שהן אינן הופכות עצם לקר יותר מסביבתו אלא רק מצמצמות את השוני בינו לבינה.

מנגנונים ייעודיים לפיזור חום מעוצבים בידי מהנדסי מכונות ועוצבו במהלך האבולוציה בעולם החי. פעילותם של מנגנונים אלה ולעיתיים רבות, גם היכולת להפסיק את הפעלתם בעת הצורך, עשויים להיות קריטיים לפעילות המערכת ולמניעת נזקים בה.

==שיטות פיזור חום==
*יצירת מגע ושיפור מגע בין מוצקים – יצירת מגע בין הגוף שיש לצנן לבין גוף מוצק בעל מוליכות חום גבוהה. באופן זה מתחלק החום בין שני הגופים. על פי רוב, שיטה זו משמשת להעברת חום מהגוף שמתחמם כתופעת לוואי לא רצויה לפעולתו, אל גוף שעוצב בכוונה כך שקל יהיה לצננו בשיטות מגוונות. שיטה זו מקובלת בצינון שבבים חמים במחשב בהצמדתם לגוף קירור. גופי הקירור האלו קולטים חום מהשבבים במגע מוצק-מוצק ומפזרים אותו, הלאה, בדרכים אחרות.
*מניעת מגע או השמת בידוד תרמי בין שני גופים מוצקים שיש לצננם. למשל, פיצול ליבת המעבד במחשב לליבות אחדות.
*יצירת מגע בין מוצק שיש לצנן לבין לנוזל או גז חסרי תנועה. לדוגמה: כניסה לאמבט קר ביום קיץ. 
* יצירת מגע בין מוצק שיש לצנן לבין לנוזל או גז בתנועה. כך הנוזל או הגז שהתחממו מפונים מהמקום ואת מקומם תופס טווח חדש. דוגמאות: צלעות קירור של מנוע אופנוע מצננות אוויר, שבשל נסיעתו של האופנוע הוא מתחלף, צלעות הקירור של גוף הקירור של מעבד מחשב צמודות למאוורר, חום מנוע המכונית עובר אל שמן המנוע שמוזרם במשאבה אל מקרן המכונית ובו הוא מצטנן חזרה, בדרכים אחדות בו זמנית.
**חריצי אוורור המאפשרים החלפת האוויר שהתחמם בלי לוותר על מרבית השכבה הפיזית העוטפת את הגוף שיש לצנן.
**קירור באידוי – הרטבה של הגוף שיש לצנן כך שאנרגיית החום תהפוך לאנרגיית תנועה של חלקיקי הנוזל ותגרום לאידוי הנוזל וסילוק האדים החמים. דוגמאות: הזעה, שרבוב לשון רטובה החוצה מהפה אצל כלבים (כלבים אינם מזיעים).
*הקרנה תת אדומה – עצמים שהטמפרטורה שלהם מעל כ-30 מעלות צלזיוס פולטים קרינה תת-אדומה (קרינה בתחום האור הנראה אפשרית גם היא אך דורשת חום רב בהרבה, כמו בחוט להט). כאשר מאפשרים לקרינה זו להתפזר, העצם מאבד חום. לצורך כך יש לחשוף את העצם משכבות בידוד תרמי ושכבות בידוד של קרינה תת-אדומה.

קטגוריה:קירור ומיזוג אוויר
קטגוריה:מכונות
קטגוריה:חום (פיזיקה)
קטגוריה:פיזיולוגיה
תוכנית האווקואציה

תוכנית האווקואציה (תוכנית הפינוי; הידועה גם בשם תוכנית העשור) הייתה תוכניתו של זאב ז'בוטינסקי, שהגה וניסה להוציאה לפועל בשנת 1936. מטרתה הייתה ליישב מיליון וחצי יהודים מיהודי אירופה בארץ ישראל משני עברי הירדן, בתקופה של 10 שנים.

בחודש יוני 1936 התקבל זאב ז'בוטינסקי, ראש בית"ר ונשיא הצה"ר, בוורשה אצל קולונל יוּזף בֵּק, שר החוץ הפולני, לאחר שהשמיע את הקריאה לפינוי בעצרת המונים בעיר. ז'בוטינסקי העלה בפניו את תוכנית האווקואציה לפיה ייושבו מיליון יהודים וחצי מיהודי אירופה בארץ ישראל בתקופה של 10 שנים. מחצית ממספר זה יבואו מפולין. ז'בוטינסקי הדגיש כי העלייה לארץ ישראל תהיה מרצונם של המהגרים, ואין כל כוונה לכפותה על איש. עלייה כזו עשויה הייתה לקדם את הקמתה של המדינה היהודית בארץ ישראל. הרעיון נתקבל על ידי קולונל בק, מאחר שבהגשמתה ראה דרך ליציאתם של היהודים מפולין, כאשר מדינה יהודית ריבונית תפתח את שעריה בפניהם.

ראשיתה של התוכנית בתוכנית העשור, אותה הציג ז'בוטינסקי בקונגרס הציוני ה-18 כבר בשנת 1933, התוכנית עדיין לא הייתה מגובשת, אולם אחת המשימות שנולדו בעקבותיה היא ההחלטה לגייס את "מצפון העולם" באמצעות "תנועת פטיציה" (עצומה) אותה יזמה הצה"ר, ובמרכזה עצומה המופנית אל ראשי המדינות והפרלמנטים באירופה. מטרתה להסב את תשומת לבם לבעיית היהדות בגולה ולקיום ההבטחה לסיוע להקמת בית לאומי בארץ ישראל. את תנועת הפטיציה החרימה בתוקף ההסתדרות הציונית והחליטה כי כל חבריה מחויבים שלא לפעול תחת עצמאות פוליטית ("סעיף המשמעת"), החלטה זו הובילה את הנהלת הצה"ר להודיע על פרישתה באפריל 1935, בוועידת פריז, ולהקמת ההסתדרות הציונית החדשה ב-25 באותו חודש.

קריאתו זו של ז'בוטינסקי ונסיונותיו לגייס את נציגי הממשל הפולני ונציגים של ממשלות מזרח אירופיות נוספות גרמו לביקורת נגדו ונגד תומכיו. זאת גם בשל מגעיו עם הממשלה הפולנית, שנחשבה בעיני רבים לאנטישמית ופשיסטית. בנוסף, ארגון הפועלים היהודי "הבונד" התנגד להצעתו של ז'בוטינסקי, מפני שהייתה מנוגדת ליעדו - השתלבות יהודית בפולין סוציאליסטית עתידית.

תוכניתו של ז'בוטינסקי לא יצאה אל הפועל, בשל התנגדות פנימית ובעיקר מכיוון שפולין הייתה תלויה בממשלת בריטניה, אשר התנגדה לתוכנית בשטחי המנדט שבשליטתה.

==לקריאה נוספת==
* זאב ז’בוטינסקי, כתבים, כרך י"ב: בסער, ירושלים: הוצאת ערי ז’בוטנסקי, תש"ז-תשי"ט-1959-1947.
*יעקב שביט, המיתולוגיות של הימין: עיונים בהיסטוריה פוליטית ואינטלקטואלית של הימין, בית ברל, 1986.
*זאב ז'בוטינסקי תרגום: יהושע השל ייבין (מאנגלית) של עם ישראל, 1940.

==קישורים חיצוניים==
*דוד סיון, [http://www.e-mago.co.il/Editor/history-2073.htm מדיניות העלייה בשנות ה-30 והשואה - חלק שני], באתר כתב העת האינטרנטי E-Mago
*משה ארנס, [http://www.ybook.co.il/htmls/page_4621.aspx?c0=20135&bsp=13394 קטע מהספר"דגלים מעל הגטו"], באתר ידיעות ספרים

קטגוריה:זאב ז'בוטינסקי
France 2

[[סמליל קודם של הערוץ]]
France 2 (קרי: פראנס דֶה) הוא ערוץ טלוויזיה צרפתי, וחלק מקבוצת הטלוויזיה הצרפתית, הכוללת גם את France 3 ,France 5 ו-France 4. הצבע המזוהה עם הערוץ הוא אדום. כיום הערוץ משדר תוכניות דרמה, קומדיה וחדשות.

בישראל, הערוץ משודר ב-HOT באיכות HD וב-YES באיכות SD.

== היסטוריה ==

ב-21 בדצמבר 1963 הושק הערוץ בשם RTF 2 (חברת RTF היא חברה ממשלתית שקדמה ל-ORTF, שמתעסקת בטלוויזיה ורדיו), אחרי שנה הערוץ עבר לשליטת ORTF, החברה עברה מיתוג מחדש והוחלף לה השם ל La Chaîne 2.
ב-1 באוקטובר 1967 בשנה 14:15 (שעון צרפת) הערוץ החל לשדר בצבע. בשנת 1975 הערוץ עבר מיתוג מחדש ושינה את שמו ל-Antenne 2. ב-1992 הערוץ שינה את שמו ל-France 2 וכך נקרא הערוץ עד היום (2011).

ב-30 בספטמבר 2000 היה מעורב צוות חדשות של הערוץ שכלל את השדרן הצרפתי שארל אנדרלן ואת הצלם הפלסטיני טאלאל אבו ראחמה בפרשת מוחמד א-דורה בה הם תיעודו את מותו לכאורה של נער פלסטיני מאש צה"ל. התמונות הקשות שלהבו את ההמון הערבי בישראל וברשות הפלסטינית והגבירו את המהומות באזור. מאוחר יותר קבע תחקיר של צה"ל כי א-דורה לא נהרג מאש צה"ל אלא מאש פלסטינית. אחרים האשימו את צוות France 2 שצילם את התקרית בביומה ואף בזיופה. France 2 הגיש תביעה משפטית על הוצאת דיבה כנגד פיליפ קרסנטי, פוליטיקאי ואיש עסקים יהודי-צרפתי, שטען שהקלטת מזויפת. עד היום נושא זה שנוי במחלוקת.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה צרפתיים
קטגוריה:שידור ציבורי
זאבז'ה

זאבז'ה (בפולנית: Zabrze) היא עיר בדרום פולין, בחבל שלזיה ליד קטוביץ. בעיר מתגוררים כ-190,000 נפש. היא ממוקמת בגבעות שלזיה, על הנהר ביטומקה, יובל של נהר האודר.

זאבז'ה ממוקמת בפרובינציית שלזיה שהוקמה מחדש בשנת 1999, קודם לכן העיר הייתה שייכת לפרובינציית קטוביץ.

זוהי אחת הערים בתוך אגד ערים של 4,620,624 תושבים. כלל המטרופולין של קטוביץ במחוז שלזיה מאוכלס ב-5,294,000 תושבים.

בימי השלטון הנאצי שונה שם העיר ל"הינדנבורג", ובהמשך הוקם בה מחנה ריכוז. לאחר מלחמת העולם השנייה, העיר הוחזרה לפולין בשנת 1945 ושמה הושב ל"זאבז'ה". ב-19 במאי 1945 גורשו רוב התושבים הגרמנים מהעיר.

==כלכלה==
כמו כל הערים האחרות באזור, היא עיר תעשייה המאוכלסת בצפיפות, היא מרכז חשוב של מכרות פחם וברזל וכן תעשיית מתכת, זכוכית, כימיקלים, נפט, מבשלות, ועוד.

==יהודים==
בית הכנסת של העיר, אשר היה קיים מאז 1872, נהרס בפרעות ליל הבדולח בחודש נובמבר 1938.

לאחר מלחמת העולם השנייה פעל בעיר בית יתומים לילדים יהודים ניצולי השואה.

==ספורט==
לעיר יש מספר רב של מועדוני ספורט בכל הענפים. הבולט שבהם הוא גורניק זאבז'ה בכדורגל. ישנו מועדון כדורגל נשים בשם KKS - Kobiecy Klub Sportowy Zabrze. קבוצת כדוריד בשם "KS NMC POWEN". ומועדון שמפעיל קבוצת כדורעף בשם "ספרטקוס זאבז'ה". וקבוצת כדורסל בשם MKKS (Miejski Koszykarski Klub Sportowy -מועדון ספורט כדורסל עירוני), ששיחק בליגת העל עד 2002.

<center>
תמונות מהעיר
<gallery>
תמונה:Centrum Edukacji w Zabrzu (Nemo5576).jpg|מרכז החינוך בזאבז'ה
תמונה:3 Maja Medyczna Szkoła Policealna Województwa Śląskiego 1 12 2009.jpg|תיכון ללימודי רפואה
תמונה:Muzeum Miejskie w Zabrzu (Nemo5576).jpg|המוזיאון העירוני
תמונה:Zabrze St. Joseph's Church.jpg|כנסיית סנט ג'וזף בעיר
תמונה:Zabrze Dworzec autobusowy 16 12 2009 IMG 9617.JPG|התחנה המרכזית ביום מושלג
תמונה:Korczoka 94 bank 15 11 2009 asd.jpg|הבנק הפולני
</gallery>
</center>

==ערים תאומות==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): ערים
תיאטרון אוהל יוסף

פעילות של [[תנועת האוהלים בשכונת קטמון ט' ירושלים 1973]]
אוהל יוסף הוא תיאטרון קהילתי שהוקם בירושלים ב־1972 על ידי אריה יצחק בשכונת קטמון ט. המורשת ההתחלתית שהועברה לשחקנים הייתה של תיאטרון אלטרנטיבי ואנטי־ריאליסטי: שימוש מקסימלי בחלל, הפעלת הקהל, הזדהות בשם האמיתי ותהליך כתיבה של כל שחקן בנפרד וביחד.

== היסטוריה ==
בעקבות מחאת הפנתרים השחורים נושא הקיפוח ושכונות העוני עלה לכותרות. אריה יצחק עלה לירושלים לאחר שביים הצגה עם נוער משכונת התקווה שבתל אביב. ההצגה "יוסף יורד קטמונה" בבימויו שעלה בתיאטרון החאן גם קבעה את שם התיאטרון. המחזה עסק ברצון של ימין מסיקה החולם לעזוב את השכונה ובמשפט שנערך לו עקב כך. ההשראה התבססה על כתיבה עצמאית מתוך סיפור יוסף והאחים מבראשית. עוד בשלב ההכנות זוהתה התכונה התרפויטית של התיאטרון הקהילתי בשכונה ובהמלצת הפסיכיאטר הראשי במשרד הבריאות, לואיס מילר, אישרה העירייה תקציב וקבעה לו מטרות.

בעקבות ביקורות על התכנים הקשים בנושאי ההומוסקסואליות והאונס ועל המופע עצמו, עזב הבמאי והנערים המשיכו בניהול התיאטרון. בזמן מלחמת יום הכיפורים הוקמה עמותה תחת אותו שם לשינוי חברתי והתמקדות ביצירתיות ובאמנות. עמותות נוספות העתיקו את ההצלחה: אוהל נחלאות, אוהל בקעה, אוהל שטרן, אוהל שמעון – לימים תנועת האוהלים – המרכז לקידום שכונות וקהילות בישראל שהוקמה במאי 1979 ונרשמה בתור עמותה ב־1986.

שלמה וזאנה ביים בתיאטרון שלוש הצגות: "הנושר" (1975–1976), "גורל או תוכנית" (1976 - 1977) ו"פגישת מחזור" (1979–1980).

==ראו גם==
* תיאטרון המדוכאים
* התיאטרון הקהילתי בקריית יובל - "גוננים"
* תנועת האוהלים
* התיאטרון הקהילתי

==הערות שוליים==

אוהל יוסף
ארנסט הופנברג

ארנסט הופנברג (בגרמנית: Ernst Hoppenberg; 26 ביולי 1878 – 29 בספטמבר 1937) היה שחיין ושחקן כדורמים גרמני, היה האלוף האולימפי הראשון במשחקים האולימפיים במשחה הגב, בעל 2 מדליות זהב.

== ביוגרפיה ==
הופנברג נולד בברמן. אביו היה המנהל של בריכת השחייה המכורה היחידה בברמן וכך החל לשחות ולהתאמן בגיל צעיר.

באולימפיאדת פריז (1900) זכה הופנברג בשתי מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:47.0 דקות, לפני קארל רוברל מאוסטריה (2:56.0 דקות) ויוהנס דרוסט מהולנד (3:01.0 דקות) ובמשחה ל-200 מטר קבוצתי לפני שתי קבוצות מצרפת. הופנברג היה השחיין המהיר בתחרות וקבע תוצאה של 2:35.4 דקות. נוסף לכך, היה חבר בנבחרת הכדורמים של ארצו אך לא שיחק בשום משחק.

הופנברג שירת בצבא בקיל. כמזכיר בנייה הוא ייסד מועדון שחייה בצ'ינגדאו, שבסין (הייתה מושבה גרמנית).

בשנת 1928 החל לנהל הופנברג את הבריכה המקורה בברמן, אותה ניהל אביו. תשע שנים מאוחר יותר, בשנת 1937 היה מעורב בתאונת דרכים בעיר קירן ומת מפקקת (תרומבוזיס) למחרת.

== תארים והישגים ==
*בשנת 1988 זכה הופנברג להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sports123.com/.search?results_page=searchresults.html&p=Ernst+Hoppenberg&name=Search sports123.com] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחייני גב
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת פריז (1900)
קטגוריה:אלופים אולימפיים גרמנים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם גרמנים: שחייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1878
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1937
ג'ד גראף

ג'דוורד ריצ'רד "ג'ד" גראף (באנגלית: Jedward Richard "Jed" Graef; נולד ב-1 במאי 1942) הוא שחיין עבר אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם במשחה ל-200 מטר גב.

== ביוגרפיה ==
גראף נולד במונטקלייר, ניו ג'רזי. הוא החל לשחות בגיל 10 בעיר הולדתו ב-YMCA תחת הדרכתו של בוב אלכסנדר.

באליפות המכללות של ארצות הברית (NCAA), שנערכה בשנת 1964 זכה גראף לראשונה במדליית זהב במשחה ל-200 יארד גב בשיא מכללות חדש של 1:56.2 דקות.

===אלוף אולימפי ושיאן עולם===
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה גראף במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב והוביל לזכייה משלושת של ארצות הברית במשחה. הוא קבע שיא עולם חדש של 2:10.3 דקות, לפני גרי דילי (2:10.5 דקות) ובוב בנט (2:13.1 דקות). הוא שיפר את שיא העולם בן השנתיים של טום סטוק מארצות הברית 2:10.9 דקות. שיאו החזיק מעמד כ-3 שנים ונישבר על ידי צ'ארלס היקוקס מארצות הברית 2:09.4 דקות.

גראף הוא דוקטור בפסיכולוגיה מאוניברסיטת מישיגן והיה חלוץ בפסיכולוגיה של הספורט. הוא לימד באוניברסיטת טורונטו. בשנת 1967 נסע למצרים בחסות מחלקת המדינה על מנת לסייע בפאן הפסיכולוגי לשחיינים המקומיים, אך שהותו נמשכה שבועיים בלבד עקב פרוץ מלחמת ששת הימים.

== תארים והישגים ==
*בשנת 1988 זכה גראף להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

== ראו גם ==

*התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר גב

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sports123.com/.search?results_page=searchresults.html&p=Jed+Graef&name=Search ג'ד גראף] , באתר Sports123 
* [http://www.criticalpast.com/video/65675035463_Olympics-Games_Don-Schollander_Dawn-Fraser_Jed-Graef_Gary-Dilley_Bob-Bennett סרטון תעודה, שבו רואים את ג'ד גראף מנצח במשחה ל-200 מטר חופשי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחייני גב אמריקאים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
צפון אמיתי

צפון אמיתי או צפון גאודטי (באנגלית: True North) הוא הכיוון המשיק לפני כדור הארץ ופונה אל הקוטב הצפוני הגאוגרפי.

הצפון האמיתי הוא בעצם מעין המשך של קו ציר הסיבוב של כדור הארץ, זהו כיוון ולשם הוא מצביע.

כיוון הצפון הגאודטי שונה בדרך כלל מכיוון הצפון המגנטי אליו מצביע מצפן, ומכיוון צפון הרשת הנמדד במקביל להיטל צפון-דרום של קווי רשת הקואורדינטות המקומית (למשל היטל UTM). הצפון הגאודטי שונה במעט מאוד (שניות קשת בודדות) גם מהצפון האסטרונומי האמיתי, וזה מפני שכוח המשיכה המקומי עשוי שלא להצביע על ציר הסיבוב המדויק של כדור הארץ.

==מציאת הצפון==
=== בעזרת כוכבים – צפון אסטרונומי ===

בשעות הלילה ניתן למצוא את כיוון הצפון בעזרת הקוטב הצפוני האסטרונומי. כיוונו של כוכב הצפון, נמצא במרחק של פחות ממעלה מכיוונו של הצפון הגאוגרפי האמיתי. עקב נקיפת ציר הסיבוב של כדור הארץ, הצפון האמיתי סובב במעגל סביב קבוצת כוכבים אשר ניתן לכנותם, כל אחד בתורו, כוכב הצפון. משך סיבוב אחד הוא 25,000 שנים בקירוב. בשנת 2102 פולריס יגיע למרחק הזוויתי הקרוב ביותר ביחס לצפון האמיתי.
נקיפת ציר כדור הארץ ביחס לקבוצות הכוכבים, בשמי [[חצי הכדור הצפוני. (הכוכב הבוהק בנקודה העליונה של המעגל הוא פולאריס - כוכב הצפון.)]]
הבדלים בין הצפון האמיתי, צפון הרשת והצפון המגנטי, במדינת ישראל, נכון לשנת 2001


==סימוכין==
*
*
==הערות שוליים==

קטגוריה:ניווט
קטגוריה:קרטוגרפיה
בראד ברידג'ווטר

ברדלי מייקל "בראד" ברידג'ווטר (באנגלית: Bradley Michael "Brad" Bridgewater; נולד ב-29 במרץ 1973) הוא שחיין אמריקאי בעבר, אלוף אולימפי במשחה ל-200 מטר גב.

== ביוגרפיה ==
ברידג'ווטר נולד בצ'ארלסטון, מערב וירג'יניה. הוא בוגר בית ספר תיכון לייק מרי שבמרכז פלורידה, שם התאמן בהדרכתו של פרד טיילר, אלוף אולימפי מאולימפיאדת מינכן (1972). בשנים 1992 - 1994 בתקופת הקולג' למד ושחה באוניברסיטת טקסס. לאחר מכן, עבר לאוניברסיטת דרום קליפורניה שבלוס אנג'לס (USC Trojans) והתאמן בהדרכתו של מארק שוברט.

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במאר דל פלאטה, ארגנטינה בשנת 1995 זכה ברידג'ווטר במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.79 דקות.

===אלוף אולימפי===
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכה ברידג'ווטר במדליית זהב במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:58.54 דקות, לפני חברו לנבחרת טריפ שוונק (1:58.99 דקות) ועמנואל מריסי מאיטליה (1:59.18 דקות).

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 1997 זכה ברידג'ווטר במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.04 דקות. נוסף לכך, הוא שחה 100 מטר גב בתוצאה של 55.71 שניות.

באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 1998 סיים ברידג'ווטר במקום חמישי במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:00.02 דקות, המנצח בתחרות היה חברו לנבחרת לני קרייזלברג (1:58.84 דקות).

באליפות העולם בשחייה (בריכה של 25 מטר) שנערכה באתונה, יוון במרץ 2000 זכה ברידג'ווטר במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 1:53.87 דקות, אחרי גורדן קוז'ול מקרואטיה (1:53.31 דקות) ולפני ולדימיר ניקולאיצ'וק מאוקראינה (1:55.33 דקות). 

כיום, מכהן ברידג'ווטר כסגן נשיא לניהול בחברת PHH השקעות, שבדאלאס.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sports123.com/.search?query=Brad+Bridgewater&results_page=searchresults.html&use_boss= בראד ברידג'ווטר] , באתר Sports123 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחייני גב אמריקאים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
אנטה גרודנר

אנטה גרודנר (באנגלית: Anetta Grodner) הייתה זמרת יהודייה אוקראינית ושחקנית. הפרימדונה הראשונה בתיאטרון יידיש.
== ביוגרפיה ==
הייתה בתו של סנדלר בקרמנצ'וג, אוקראינה. היא פגשה ונישאה לישראל גרודנר בסביבות 1870 כאשר הוא עבר דרך קרמנצ'וג במהלך נדודיו כחבר צעיר בבראָדער זינגער. בעלה גויס על ידי אברהם גולדפדן כשחקן הבימה המקצועני הראשון ביידיש. בתחילה היה תיאטרון יידיש עניין לגברים בלבד. מחסום המגדר נשבר על ידי שרה סגל בת העשרה שהתפרסמה מאוחר יותר בשם סופי קרפ. עם זאת אנטה גרודנר הייתה הראשונה ששיחקה תפקידים ראשיים ביידיש.

יעקב אדלר כתב שהיא הייתה "שחקנית בעלת שבע דרגות של קסם" ושקולה היה "לא חזק אבל מלודי ; קול עם דמעות בתוכו. תמיד היה משהו עצוב מתוק בשירתה. אפילו השירים השמחים קרעו את לבך".

אנטה גרודנר השתתפה ברבים מנדודיו של בעלה באירופה, אם כי לא בכולם, עד מותו בשנת 1887.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Adler, Jacob, A Life on the Stage: A Memoir, translated and with commentary by Lulla Rosenfeld, Knopf, New York, 1999, . 135
</div>

קטגוריה:שחקני תיאטרון יידיש
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:שחקניות יידישאיות
חינס דה פאסאמונטה

חינֶס דֶה פָּאסָאמוֹנְטֵה (בספרדית: Ginés de Pasamonte) הוא דמות בדיונית המופיעה ברומן דון קישוט מאת מיגל דה סרוואנטס.

חינס מופיע בפרק 22 בחלקו הראשון של הרומן כאסיר בשיירת אסירי המלך, הנדון לעבודות פרך בספינת משוטים. דון קישוט משחרר אותו ביחד עם שאר האסירים, והוא בורח משומריו ומדון קישוט ונעלם בהרים. חינס מופיע בשם אחר בפרק 26 בחלקו השני של הרומן, כמפעיל תיאטרון בובות נודד המלווה בקוף.

כאשר דון קישוט פוגש את חינס בשיירת האסירים, אומר לו חינס כי הוא כותב אוטוביוגרפיה. לשאלתו של דון קישוט, עונה חינס כי כתיבת הספר טרם הושלמה משום שאין אפשרות להשלימה משום שחינס עצמו עדיין חי, ולא ניתן להשלים את סיפור חייו של אדם טרם מותו. תפיסה זו מנוגדת לתפיסתו של דון קישוט, ששואף להפוך לגיבור ספרותי במהלך חייו.

בחלקו הראשון של הרומן, קצין השומרים מכנה את חינס בשם חינֶסיוֹ דה פארַאפּיה (Ginesillo de Parapilla). חינס מוחה בכעס על השימוש בשם זה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דון קישוט
קטגוריה:דמויות ספרותיות
גלייבה

גלייבה (בגאלית סקוטית Glayva) הוא ליקר מויסקי סקוטי, תערובת תבלינים, טנג'רין, קינמון ודבש. הסיסמה של המשקה הוא: "הליקר הטוב בעולם".

הגלייבה מיוצר בעיירה לית' שבסקוטלנד הוא מיושן בחביות עץ למשך שנתיים, ומקובל לשתות אותו "נקי", או עם קרח.

==אטימולוגיה==
מקורו של השם של הליקר הוא מגאלית ומשמעותו הוא טוב מאוד.

== ראו גם ==
*דרמבוי
*אייריש מיסט

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ליקרי דבש
קטגוריה:ליקרי עשבים
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
בועז איתן

בועז איתן (נולד ב-18 באוקטובר 1948) הוא טייס קרב בחיל האוויר, דוקטור לפיזיקה ויזם הייטק.

==ביוגרפיה==
איתן, בן יחיד להוריו, גדל בחופית ולמד בסמוך למדרשת רופין. עם גיוסו בשנת 1966 התנדב לקורס טיס ולאחריו הוצב בטייסת 117 כטייס מיראז' 3.

ב-26 ביוני 1970 בעת שביצע גיחה מבצעית מעל סוריה במסגרת מבצע קיתון 10, ניהל מרדף אחר מטוס מיג סורי שבמהלכו כבה מנועו והוא החל לאבד גובה. בעודו מנסה להניע מנועו מחדש נפגע מטוסו מאש נ"מ והוא צנח בסמוך לסוללת הנ"מ שהפילה אותו.

במהלך השבי בסוריה עבר עינויים קשים ותקופת בידוד. בתקופת השבי החל ללמוד פיזיקה מספרי לימוד שהועברו לו באמצעות הצלב האדום יחד עם טייסים נוספים ששהו עמו בשבי ולאחר מכן גם מתמטיקה וכימיה. איתן הוחזר לישראל לאחר כשלוש שנים במסגרת חילופי שבויים שנתפסו על ידי צה"ל במיוחד לצורך כך במבצע ארגז. לאחר חזרתו שב לשרת בצבא קבע בחיל האוויר כטייס קרב.

לאחר שחרורו משירות קבע סיים תואר ראשון בפיזיקה ובמתמטיקה באוניברסיטה העברית ותואר שני בפיזיקה שימושית ודוקטורט בפיזיקה שימושית בהנחייתו של דב פרוהמן. בשנת 1981 נקלט לעבודה בחברת אינטל ישראל בתחום הפיתוח של שבבי זיכרון. ב-1983 עבר לחברת WSI האמריקאית. ב-1992 חזר לישראל והקים שלוחה מקומית שלה.

בשנת 1997 ייסד את חברת סייפן שעסקה בפיתוח שבבי זיכרון. בשיאה נסחרה החברה בשווי של יותר ממיליארד דולר. הוא מכר את החברה לחברת ספנשן באוקטובר 2007, ושימש כסגן נשיא בכיר ובהמשך נשיא זמני. החברה נקלעה למשבר ופשטה רגל. כיום מכהן כמנכ"ל קיו קור מדיקל, חברת הזנק בתחום המכשור הרפואי.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://m.forbes.co.il/news/new.aspx?Pn6VQ=&0r9VQ=EEHD בועז איתן], באתר פורבס ישראל, 6 באוגוסט 2012
* 
* [http://shuka.dinur.name/ספר-כימיה ספר כימיה] מתוך הבלוג [http://shuka.dinur.name זיקוקין די-נור], תובנות ואסופות קריאה של שוקה די-נור, 19 בפברואר 2015

קטגוריה:ישראלים בתעשיית השבבים
קטגוריה:יזמי היי-טק ישראלים
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:שבויי צה"ל במלחמת ההתשה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה ישראלים
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה יהודים
קטגוריה:בוגרי התיכון האזורי ע"ש בן-גוריון בעמק חפר
קטגוריה:חופית: אישים
קטגוריה:קורבנות עינויים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
פול צווייג

180px
פול צוויג (באנגלית: Paul Zweig; 14 ביולי 1935 - אוגוסט 1984) היה סופר, משורר ומבקר יהודי-אמריקאי.

צוויג נולד בברוקלין בשנת 1935. הוא למד לתואר ראשון באוניברסיטת קולומביה בניו יורק. לאחר מכן, נסע לפריז שם למד בסורבון ונשאר בעיר עד לשנות השישים. 

נפטר בשנת 1984 ממחלת הסרטן.

== מספריו ==
<div style="direction: ltr;">
* Departures
* Walt Whitman: The Making of the Poet, 1985
* Eternity's Woods
* The Adventurer: The Fate of Adventure in the Western World
* The Dark Side of the Earth
* 3 Journeys
* The Heresy of Self-Love: A Study of Subversive Individualism
* Against emptiness: poems
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.nytimes.com/2006/06/18/books/review/18siegel.html?pagewanted=all Paul Zweig's Journeys Into the Self], לי סיגל, הניו יורק טיימס
* [https://www.nytimes.com/1984/08/31/obituaries/paul-zweig-poet-and-critic-praised-for-whitman-study.html מאמר על חייו של פול צווייג] בניו יורק טיימס.

 

קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1984
יצחק בנטוב

יצחק בנטוב (באנגלית: Itzhak Bentov; 9 באוגוסט 1923 – 25 במאי 1979) היה מדען, ממציא, מיסטיקאי וסופר. במלחמת העצמאות, במסגרת שרותו בחיל המדע, תכנן את הטיל הראשון של מדינת ישראל. הוא היה מחלוצי מפתחי הצנתרים ואחר כך מראשוני תנועת הניו-אייג' בארצות הברית.

== ביוגרפיה ==
נולד בצ'כוסלובקיה ועלה במהלך מלחמת העולם השנייה לישראל. בארץ שירת בחיל המדע ואחר כך ברפא"ל. בשנת 1954 עבר לארצות הברית שם התמסר לעבודה על המצאותיו. בהכשרתו היה מהנדס מכונות והתמחה בהנדסה ביו-רפואית. הוא התמקד בפיתוח צנתרים ללב, ובשנת 1967 פיתח את הצנתר הגמיש הראשון ובשנת 1971 רשם פטנט על צנתר המופעל מרחוק. הוא נכנס כשותף לחברת Medi-Tech Corporation שהייתה אחר כך לבוסטון סיינטיפיק, אחת מחברות הציוד הרפואי הגדולות בעולם. 

בשנת 1977 יצא לאור ספרו Stalking the Wild Pendulum: On the Mechanics of Consciousness אשר עסק בהתפתחות התודעה מימי המפץ הגדול, תוך כדי שהוא מערב מטה-פיזיקה ורעיונות ממכניקת הקוונטים. אחר כך יצא ספרו "A brief tour of higher consciousness: a cosmic book on the mechanics of creation". הוא עסק במדיטציה מסוג קונדליני וטען כי הוא מסוגל לבצע מסעות חוץ גופניים.

הוא נהרג בתאונת מטוס בטיסה 191 של אמריקן איירליינס שיצאה מנמל התעופה שיקגו או'הייר בשנת 1979.

== קישורים חיצוניים ==

* ראיון טלבזיוני עם 
* יצחק בנטוב, 1977 ,Stalking the Wild Pendulum: On the Mechanics of Consciousness 
* יצחק בנטוב (עם מירטלה בנטוב), 1982 ,A cosmic book on the mechanics of creation 
* יצחק בנטוב (עם מירטלה בנטוב), 1988 ,On the Mechanics of Creation: A Cosmic Book 
* שרונה בנטוב מויר, 2005 (מהדורה ראשונה) ,The Book of Telling: Tracing the Secrets of My Father's Lives 

קטגוריה:מהנדסים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ממציאים יהודים
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:יהודים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:אמריקאים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1979
אייריש מיסט

אייריש מיסט (באנגלית: Irish Mist) הוא ליקר אירי העשוי מדבש ומעשבי תיבול כגון אברש ותלתן, על בסיס ויסקי אירי. בספטמבר 2010 המותג נרכש בידי קבוצת קמפרי. הליקר מיוצר מוויסקי אירי מיושן, ונטען כי המתכון הוא בן 1000 שנים. אייריש מיסט נמכר ביותר מ-40 מדינות.

==שינויים בליקר==
בעבר יוצר האייריש מיסט בחוזק של 40% אלכוהול בנפח וכיום הוא מכיל 35% אלכוהול בנפח.
גם צורתו של הבקבוק השתנתה מצורה המזכירה דקנטר לבקבוק אירי 

==תולדות האייריש מיסט המקורי==
אייריש מיסט הוא הליקר הראשון שיוצר בצורה מסחרית באירלנד. הייצור החל במזקקות טולמור דיו בשנת 1947 בטולמור, שם גרה משפחת ויליאמס, שהייתה הבעלים הראשונים של האייריש מיסט. המזקקה המקורית הוקמה בשנת 1829, אז זיקקו בה ויסקי אירי. באמצע שנות ה-40 של המאה ה-20 החל דזמונד א. ויליאמס לחפש משקה חלופי הקרוב לוויסקי. הוא גילה את המתכון העתיק וייצור האייריש מיסט החל.

==ראו גם==
*גלייבה
*דרמבוי

== קישורים חיצוניים ==
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ליקרי דבש
קטגוריה:ליקרי עשבים
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
דקנטר

דקנטר - כלי לחדרור יין
דקנטר בדולח עם פקק
דֵּקַנְטֶר (בעברית: מַשְׁפֶּה או מחדרר) הוא כלי לחדרור יין, לרוב יינות אדומים מתיישנים. ליינות מתיישנים רצוי לתת "לנשום" לפני שתייתם, פעולה זו של חשיפת היין לאוויר מחמצנת אותו ובכך "מרככת" טאנינים קשים ועפיצות יתר ובכך הופכת את היין למוכן יותר לשתייה. לדקנטר יש שטח פנים רחב ומספיק נפח כדי להכיל שלושת רבעי ליטר של נוזל<ref name="Oxford pg 223-225"></ref> לעומת השטח הצר של בבקבוק היין, וכך שטח הפנים שנחשף לחמצן גדול יותר. ניתן למצוא דקנטרים במגוון עיצובים, וההבדל העיקרי בין הדקנטר לקראף, הוא בכך שלדקנטר יש פקק. לרוב מייצרים את הדקנטר מחומרים כגון זכוכית או בדולח.

==שימוש==
זמן קצר לפני הגשת היין, יש למזוג את כמות היין הרצויה או את כל תכולתו אל הדקנטר ולהשאיר אותו לנוח כמה דקות, עד אשר היין "ינשום". בזמן מזיגתו ושהייתו בדקנטר, שטח הפנים של היין (החשוף לאוויר) גדל יחסית, מה שמאפשר ליין להתחמצן מהר יותר ובנוסף המשקעים יוותרו בבקבוק המקורי. ניתן לערסל (לסובב) את הדקנטר בכדי לזרז את התהליך. לאחר שהיין התחמצן מעט, תחושת העפיצות של היין תרד והיין יהיה רך ונעים יותר לשתייה.

==יתרונות==
מלבד היתרון הברור של החדרור המהיר של היין, צורתו של הדקנטר עוזרת למנוע מזיגת משקעים הקיימים ביינות שהתיישנו זמן רב אל כוס היין.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160519154240/http://hebrew-terms.huji.ac.il/milonimsearch3.asp?milonid=327 מונחי היין של האקדמיה העברית ללשון]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציוד בר
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קטגוריה:יין
אל פאיס

אל פאיס (El País; מספרדית: "המדינה") הוא עיתון יומי ספרדי. העיתון הוא בבעלות תאגיד המדיה PRISA. עם מכירות של כ-390,000 אלף עותקים ביום, הוא עיתון החדשות היומי הנמכר ביותר בספרד.

== היסטוריה ==
העיתון הוקם על ידי התאגיד PRISA בשנת 1976 כחלק מהמעבר של ספרד לדמוקרטיה לאחר מות פרנקו והוא היה העיתון הראשון בעל אג'נדה פרו-דמוקרטית. שני מקימיו היו קארלוס מנדו (Carlos Mendo) וחוסה אורטגה ספוטורנו (José Ortega Spottorno). העיתון יצא לאור לראשונה ב-4 במאי 1976. מעמדו של העיתון כמגן הדמוקרטיה התחזק במהלך ניסיון ההפיכה הצבאי של סגן-אלוף אנטוניו טחרו בשנת 1981, במהלכו החזיק כבני ערובה בחברי פרלמנט. העיתון שיצא באותו בוקר היה הראשון שקרא לחוקה והתנגד להפיכה.
האידאולוגיה/ נטייה-פוליטית של העיתון הוגדרה על ידי נטייה לאירופהיזם, פרוגרסיביות וליברליזם חברתי<ref></ref>, מרכז-שמאל והוא תומך בחיזוק הסמכויות של האיחוד האירופאי.

עורכו הנוכחי של העיתון הוא אנטוניו קניו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרד: עיתונים
אדוארדו פרופר דה קאייחון

אדווארדו פרופר דה קאייחון (בספרדית: Eduardo Propper de Callejón; ) היה דיפלומט ספרדי שנודע בעיקר בשל עזרתו בהצלתם של אלפי יהודים מידי הנאצים בצרפת הכבושה, מעשים בזכותם הוכר כחסיד אומות העולם.

== חייו ==
פרופר דה קאייחון נולד למקס פרופר, יהודי ממוצא בוהמי, ולחואנה קאייחון, ספרדייה קתולית. הוריו גידלו אותו ואת אחיו כקתולים. הוא נישא להלן פולד-ספרינגר, ציירת, אשת החברה הגבוהה, ואחותה של הברונית ליליאן דה רוטשילד - נדבנית ופטרונית נודעת של אומנות בפריז.

פרופר דה קאייחון שימש כמזכיר הראשון בשגרירות ספרד בפריז, כאשר נכנעה צרפת בפני גרמניה ב-20 ביוני 1940. על מנת להציל את אוסף האומנות של משפחת אשתו בטירת רויאמונט מסכנת ביזה על ידי הצבא הכובש, הצהיר על הטירה כעל מעונו הרשמי ובכך העניק לה ולכל תכולתה חסינות דיפלומטית. בין יצירות האומנות שניצלו נמצא טריפטיכון של יאן ואן אייק - מהציירים החביבים על היטלר.

ביולי 1940 עזבה ממשלת צרפת את פריז ובעקבותיה כל השגרירויות הדיפלומטיות, כולל השגרירות הספרדית. פרופר דה קאייחון ומשפחתו עברו לבורדו, שם גילה כי הקונסול הספרדי נטש את משרדו, כאשר אלפי פליטים שהגיעו לבורדו נדחקים בפתח השגרירות בתקווה לקבל את הויזה שתצילם מהנאצים.

פרופר דה קאייחון פתח את השגרירות והחל להנפיק ויזות לפליטים. במשך 4 ימים בין ה-18–22 ביוני 1940 הנפיק בשיתוף עם הקונסול הפורטוגזי ארישטידש דה סוזה מנדש אלפי ויזות לספרד ולפורטוגל, תוך הפרת ההוראות שלא להנפיק ויזות מבלי לקבל לכך אישור מראש ממשרד החוץ הספרדי. פרופר דה קאייחון המשיך בהנפקת הויזות גם לאחר שהשגרירות עברה למקומה החדש בוישי. לא ניתן לדעת כמה ויזות הנפיק פרופר כיוון שרישומי השגרירות לא שרדו.

במרץ 1941 הורה שר החוץ הספרדי רמון סראנו סונר, לשגריר ספרד בוישי חוזה לוקרסיה (José Lucresia), להפסיק מיידית את עבודתו של פרופר דה קאייחון בשגרירות ולהעבירו לנציגות משרד החוץ באלעראיש שבמרוקו הספרדית – למשרה הרבה פחות מוערכת. השגריר הספרדי ניסה לבטל את הגזירה, בטענה כי זה עתה קיבל פרופר דה קאייחון מהמרשל אות כבוד. שר החוץ סירב לבקשה בכותבו שהוא מתקשה להבין את סיבות הממשלה הצרפתית להעניק אות כבוד לפקיד ספרדי ששירת את האינטרסים של היהודים.

בהמשך, מילא פרופר דה קאייחון שורה של תפקידים ברבאט, ציריך, וושינגטון, אוטווה ואוסלו.

פעולותיו ההרואיות לא זכו להערכה בטרם נפטר ב-1972 בלונדון. ב-12 במרץ 2008, העניק מוסד יד ושם אות חסיד אומות העולם לפרופר דה קאייחון, אותו קיבלו בשמו ילדיו: פליפה פרופר ואלנה פרופר דה קאייחון, אמה של שחקנית הקולנוע הבריטית הלנה בונהם קרטר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:ספרדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1895
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1972
עיתון מתעד

עיתון מתעד (באנגלית: Newspaper of record) הוא מושג בעיתונות ולו שתי משמעויות. האחת, עיתון רשמי מטעם המדינה אשר מפרסם חוקים, תקנות והודעות רשמיות של גופי המדינה. השנייה, עיתון הנחשב לאמין, מקיף ובעל תפוצה רחבה, כך שהידיעות שבו נחשבות לבעלות אמינות מיוחדת בקשר לאותה מדינה.

== עיתון רשמי ==
העיתונים במשמעות הראשונה של המושג, נקראים לרוב גאזט, בהם ניתן למנות את הלונדון גאזט, Canada Gazette וה-The Hong Kong Special Administrative Region Gazette. בישראל העיתון המתעד הרשמי הוא רשומות.

== עיתון אמין ==
במשמעות השנייה, עיתון מתעד הוא עיתון בעל מוניטין רב כעיתון אמין ולכן ניתן לצטט ממנו ולעשות בו שימוש (לעיתים קרוי עיתון זה בביטוי צרפתי, Presse de référence).

== ראו גם ==
* חופש העיתונות
* יום חופש העיתונות העולמי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עיתונות
הנס הארטונג

הנס היינריך ארנסט הארטונג (בגרמנית: Hans Heinrich Ernst Hartung; 21 בספטמבר 1904 – 7 בדצמבר 1989) היה אמן צרפתי-גרמני.

==ביוגרפיה==
הארטונג נולד בלייפציג שבגרמניה למשפחה שוחרת אמנות והושפע מאמנים כמו לוביס קורינת ואמיל נולדה, מציורים צרפתיים ומקוביזם. בהמשך למד באקדמיה לאמנות הן בדרזדן והן במינכן. ב-1931 נערכה התערוכה הראשונה שלו בדרזדן, אבל עם עליית הנאצים לשלטון נאלץ לנתק את קשריו עם מולדתו כיוון שהסגנון שהיה מזוהה אתו, הקוביזם, לא עלה בקנה אחד עם העקרונות של המשטר החדש. כשניסה לבקר בברלין שלוש שנים אחר-כך כמעט שנעצר על ידי המשטרה במקום, אך עלה בידו להימלט בעזרתו של חבר. הארטונג התיישב בצרפת, ואולם, שקע בחובות כלכליים ובדיכאון.

ב-1939 הצטרף ללגיון הזרים הצרפתי. הגסטפו ניהל אחריו מעקב מתמיד והוא לבסוף נעצר על ידי המשטרה הצרפתית למשך שבעה חודשים. עם שחרורו הצטרף ללחימה ואיבד את רגלו בקרב ליד בלפור. ב-1945 הוענקה לו אזרחות צרפתית וכן עיטור צלב המלחמה. לאחר המלחמה עלתה קרנו כאמן והוא החל מציג בגלריות בפריז. ציוריו המופשטים וחסרי הדאגות השפיעו רבות על אמנים אמריקאים צעירים במהלך שנות ה-60. ציוריו ידועים בצבעם המורכב והאלומות הדרמטיות של משיכות מכחול כהה על רקע שטף האור. לאחרונה נודע כי ציוריו לא היו ספונטניים אלא הועתקו לאחר מחשבה ודיוק רב ממחברת הסקיצות שלו.

ב-1989 נפטר בעיירת הנופש אנטיב שבריביירה הצרפתית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:לייפציג: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1904
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1904
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1989
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1989
סוכנים על הכוונת

סוכנים על הכוונת הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2001 בבימויו של ג'ון גלן.
הסרט מבוסס על רומן הריגול החום של הרמדאן מאת הסופר הישראלי אמריקאי סטיבן הרטוב, שהוא קצין מוסד לשעבר.

==עלילה==
העלילה מתחילה בניסיון חיסול כושל במינכן של טרוריסט פלסטיני, המחבל עמאר קמיל, על ידי צוות הפיקוד של המוסד. לאחר חזרת הצוות לישראל, מגלה טוני שחבריו מתחילים להיעלם אחד אחרי השני, ושכל מי שהשתתף בניסיון החיסול נהרג. אקשטיין מגלה כי עמאר קמיל אחראי על החיסולים, אך לא מצליח לשכנע את חבריו. לבסוף, כשרוב חברי הצוות כבר נרצחו, המוסד מחליט לנסות לעצור את קמיל, ולבסוף מגלים שהוא מנסה לעצור את תהליך השלום בין ישראל לפלסטינים.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטי 2001
קטגוריה:סרטים באנגלית
אנלוג פוסי

אנלוג פוסי (מאנגלית: Analog Pussy) הם הצמד הפסיכדלי: ג'ינו (ארז ג'ינו) וג'יגה (לילך קים מיכאל).
ג'יגה נולדה בירושלים וגדלה באילת. למדה לנגן בגיטרת בס בגיל 15. ג'ינו נולד באורוגוואי ועלה לישראל בגיל 4, למד תאוריה של מוזיקה, ניגן בחצוצרה בילדותו ומגיל 16 התמחה בסינתיסייזרים. חברי הצמד נפגשו בשנת 1997 והקימו את הלהקה לצד זוגיות.

==לפני ייסוד הלהקה==
בהיותה ילדה הקימה ג'יגה את להקת "059" (אזור החיוג הישן של העיר אילת). הלהקה הופיעה באירועים בית ספריים ולא הקליטה דבר. בשנות נעוריה ניגנה בלהקות פאנק וטראש מטאל שלא זכו לתשומת לב מיוחדת. לאחר מכן ניסתה את כוחה גם כזמרת סולנית, והקליטה תחת שם הבמה כלילה שלמות שני שירי פופ: "תצא מדעתי" ו"תתחתן איתי", שכלל מילים פרובוקטיביות. השירים נכללו באלבום האוסף "החדששני" של ספי כרמל (1992), כאשר הקרדיט ניתן ל"כלילה שלמות ולהקתה". באותו אוסף השתתפה להקה נוספת שג'יגה הייתה הסולנית שלה, להקת הפאנק "Puke" ("קיא" באנגלית), בשיר "Nighty Night" שהושר באנגלית ועסק בהתאבדות. היא קנתה סינתיסייזר ולמדה לנגן בו ולתכנת את המלודיות, נגינת התופים והבס. היא שמעה על מומחה לסינתיסייזרים בשם ארז ג'ינו שהיה בעל אולפן. באותה תקופה ייצר ג'ינו מוזיקה אלקטרונית תחת השם Art Indust. השניים שוחחו בטלפון, נפגשו וייסדו את הלהקה.

==קריירה==
מן ההתחלה, לאנלוג פוסי היה קשר הדוק עם עולם הסייבר. השירים הראשונים שלהם היו זמינים להורדה אינטרנט בפורמט MP3 שעות ספורות לאחר שהם היו מוכנים. שיטת שיווק זו הגדילה את קהל מעריציהם לפני שהתקליט יצא לאור. ההורדות באינטרנט חצו את רף המיליון.

בשנת 1996 שלחו שיר לקדם אירוויזיון למילותיה של סיגל לביא ובביצועו של תמיר צעידי. ג'ינו הלחין וג'יגה עיבדה. השיר התקבל והגיע בערב התחרות למקום השלישי.

בשנת 1999, לאחר שחזרו ממסע ההופעות האירופי שלהם, הם חתמו על חוזה עם חברת תקליטים גרמנית להוצאת התקליט הראשון שלהם, שמתוכו השירים Go Wacko ו-Psycho Bitch היו פרשנות מחודשת לסקס פיסטולס.

לצמד לא היה מנהל אישי והם מימנו את כל הוצאות הלהקה ובנו אולפן. בשנת 2000 הם עברו לגרמניה והקימו חברת תקליטים משלהם [http://www.ap-records.com AP Records] והוציאו את תקליטם השני Underground בשנת 2001.

באמצע שנת 2004 הם הוציאו את האלבום Trance N Roll שהכיל אלמנטים רבים של רוק כבד כולל נגינות סולו של גיטרות חשמליות. כמו כן, הכיל האלבום את השיר Psycho Punko בו חזרה ג'גה למקורות הפאנק שלה. שיר זה היה פירוש מחודש ל-Smoke On the Water של דיפ פרפל.

==פירוק הצמד==
בשנת 2007, נפרדו ג'יגה וג'ינו ביחסיהם האישיים והמקצועיים והצמד התפרק.

==דיסקוגרפיה==
* 1999 - Psycho Bitch From Hell
* 2001 - Underground (Analog Pussy album)
* 2002 - Vinyl Trax
* 2004 - Trance N Roll
* 2006 - Future - The Remixes
* 2012 - Mister Clown
* 2012 - Alive
* 2013 - 1997-1998
* 2013 - Retro Pussy

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.analogpussy.com אתר הבית של אנלוג פוסי]
* 
* [http://www.qube.co.il/ency_band.asp?e=3478&cat=29 כתבה על אנלוג פוסי באתר Qube]
* [http://rock.goleshet.com/home/107 טראנס אקדמי ופנינים אחרות]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
אנלוג פוסי
אנלוג פוסי
קטגוריה:להקות גרמניות
יוז'ני

מסוף בנמל יוז'ני

יוז'ני (אוקראינית: Южне) היא עיר נמל באוקראינה, הממוקמת על חוף הים השחור במחוז אודסה. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2010, מונה אוכלוסייתה 28,358 תושבים.

==היסטוריה==
בשנת 1973, החליטה ממשלת ברית המועצות להקים מרכז תעשייה ותחבורה על שפך נהר גרגורייב, המקושר עם עיר חדשה בסדר גודל של 2,000-30,000 תושבים, עם אפשרות של הגדלה עד 150 אלף תושבים.

הבניה החלה בשנת דצמבר 1976, על הגדה הימנית של אגם סיצ'בסקוגו. ב-11 במאי 1978 היישוב קיבל את שמו הרשמי "יוז'ני". ובאותו חודש הוא קיבל מעמד של יישוב עירוני במחוז אודסה. במקביל הוקמה מועצת היישוב יוז'ני. והתושבים החלו להתגורר בו בסוף דצמבר של אותה שנה.

==כלכלה==
כלכלת העיר מבוססת בעיקר על פעילות הנמל, בו נמצא מסוף הנפט החשוב של אוקראינה. המסוף מסוגל להכיל ספינות עם קיבולת של 100,000 טון, בנמל יש מתקני פחם, עופרת ברזל, נפט, כימיקלים ועוד. נמל יוז'ני הוא הנמל השני בחשיבותו באוקראינה, אחרי נמל אודסה, עם שינוע של 20,700,000 טון בשנת 2005.

==ספורט==
לעיר יש קבוצת כדורסל מצליחה בשם חימיק יוז'ני המשחקת בליגת העל האוקראינית.

<center>
תמונות מהעיר 
<gallery>
תמונה:Yuzhny - Grygorivskogo desantu street.jpg|רחוב בעיר
תמונה:Yuzhny - beach.jpg|החוף של יוז'ני
תמונה:Port of Yuzhny2.jpg|מבט מהים לנמל של יוז'ני
תמונה:Olimp Sports Complex in Yuzhne.jpg|מרכז הספורט אולימפוס בעיר
</gallery>
</center>

==ערים תאומות==
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מחוז אודסה: ערים
קטגוריה:אוקראינה: ערי נמל
קטגוריה:הים השחור: יישובים
קטגוריה:אוקראינה: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1978
א.א.ק. לרנקה (כדורסל)

א.א.ק. לרנקה (ביוונית: Αθλητική Έvωση Κίτιον - AEK), היא קבוצת כדורסל קפריסאית מהעיר לרנקה, המשחקת בליגת העל הקפריסאית וביורופקאפ. הקבוצה היא ההמשך הישיר של קבוצת פזופוריקוס לרנקה.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת 1994, לאחר איחוד מועדונים בעיר לרנקה (פזופוריקוס לרנקה ואיפא לרנקה. פזופוריקוס שיחקה בליגה הבכירה וזכתה בארבע אליפויות (1973, 1991, 1992, 1994) וחמישה גביעים (1969, 1970, 1971, 1972, 1992). ואילו קבוצת איפא שיחקה בליגה השנייה. בעונת 2012/13 זכתה הקבוצה באליפות החמישית, לאחר ניצחון בסדרת הגמר מול קבוצת אפואל ניקוסיה 3-1. בתחילת עונת 2013/14 זכתה הקבוצה בסופרקאפ לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת אתאה אגומיס 52-57.

צבעי הקבוצה הם: צהוב וירוק. ועל סמלה מצויר דיוקנו של המצביא היווני קימון, ששחרר את קפריסין מידי האימפריה הפרסית.

==אירופה==
החל מעונת 1989/90 הקבוצה משתתפת במפעלים אירופאים. לרוב בגביע קוראץ'. בעונת 1993/94 הדיחה הקבוצה את הפועל אילת מגביע קוראץ'.

==תארים והישגים==
* הליגה הקפריסאית:
**אליפות (10): 1973, 1991, 1992, 1994, 2013, 2015, 2016, 2018, 2021, 2023
*הגביע הקפריסאי:
**זכייה (9): 1969, 1970, 1971, 1972, 1992, 2017, 2018, 2021, 2023
*הסופרקאפ הקפריסאי:
**זכייה (5): 2014, 2015, 2016, 2017, 2018

==שחקנים בולטים בעבר ובהווה==

==ראו גם==
* א.א.ק. לרנקה

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20120319175159/http://www.aeklarnacas.com.cy/home.php האתר הרשמי] (חלק מאתר המועדון)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קבוצות כדורסל קפריסאיות
קטגוריה:לרנקה: ספורט
חיים זייצ'יק

הרב חיים אפרים זייצ'יק (תרס"ו, 1906 – ט' באדר ב' תשמ"ט, 1989) היה ראש ישיבת בית יוסף – נובהרדוק בבוצ'אץ' וממפיצי רעיונות תנועת המוסר ברוח נובהרדוק בארץ ישראל.

==תולדותיו==

נולד בעיירה פיוטרקוב שברוסיה לאשר ומרים זייצ'יק. בהיותו כבן 13 הופיע בעיירתו רבי מרדכי שטולמן, מתלמידי ה"סבא" מנובהרדוק, שהקים סניף של ישיבת נובהרדוק בעיירה מאז'יר וגייס תלמידים לישיבה. חיים זייצ'יק נענה לקריאתו והצטרף לישיבה. לאחר המהפכה הבולשביקית חצה את הגבול מרוסיה לפולין, תחילה שהה בברנוביץ ולאחר מכן נסע לישיבת נובהרדוק בביאליסטוק, בראשות הרב אברהם יפה'ן, חתנו של ה"סבא" מנובהרדוק. בישיבה זו שהה תקופת זמן ובמהלכה התמנה להשמיע 'ועדים' (שיחות מוסר) בפני חבריו תלמידי הישיבה. הוא התקרב לגדולי רבני נובהרדוק ובהם הרב דוד בליאכר, הרב אברהם זלמנ'ס והרב דוד מיאדניק. במשך חצי שנה שהה במחיצת הרב משה רוזנשטיין, המשגיח של ישיבת לומז'ה בפולין.

בשנות ה-30 התמנה הרב זייצ'יק על ידי הרב אברהם יפה'ן לעמוד בראשות ישיבת נובהרדוק שהוקמה בבוצ'אץ' על בסיס הישיבה שהקים בה שרגא פייבל ויליג. הוא כיהן כראש הישיבה במשך כמה שנים, ומלבד תפקידו הרוחני והתורני היה אחראי, יחד עם גבאי הקלויז משה הרצוג, גם לקיומה הכלכלי של הישיבה. בשנת 1939 נכבשה בוצ'אץ' בידי הרוסים והוא נאלץ להפעיל את הישיבה בתנאי מחתרת. ב-1941 הוא גויס לצבא האדום ונלקח מבוצאץ', שם השאיר אישה הרה. עם תום מלחמת העולם השנייה הוא חזר לבוצ'אץ' וכשגילה כי משפחתו נספתה עבר לצרפת לישיבת 'אור יוסף נובהרדוק' בצרפת בניהולו של הרב גרשון ליבמן ומשם עשה דרכו לארצות הברית. נישא לגיטל, בתו של הרב אברהם שמואל קסצבסקי.

בתחילת שנות ה-60 עלה הרב זייצ'יק לישראל. בתקופה הראשונה שימש מנהל רוחני בישיבת תפארת הכרמל בחיפה. כעבור זמן התיישב בירושלים והקדיש את כל זמנו להפצת רעיונות תנועת המוסר ברוח נובהרדוק. פרסם לאורך השנים סדרה ארוכה של ספרים, וכמו כן השמיע שיעורים ושיחות מוסר בפני אברכים ותלמידי ישיבות. הקים את כולל "אור חדש" ועמד בראשו.

==ספריו==
*סדרת אור חדש - על פרשיות השבוע, על המועדים, פרקי מחשבות ועיונים
*אורות החיים
*גנזי חיים
*[https://il.bidspirit.com/ui/lotPage/source/catalog/auction/12400/lot/20935/%D7%94%D7%9E%D7%90%D7%95%D7%A8%D7%95%D7%AA-%D7%94%D7%92%D7%93%D7%95%D7%9C%D7%99%D7%9D-%D7%A7%D7%95%D7%99-%D7%90%D7%95%D7%A8-%D7%9E%D7%AA%D7%9E%D7%A6%D7%99%D7%AA?lang=he המאורות הגדולים] – קווים לתיאור פועלם של גדולי תנועת המוסר
*המדע והחיים
*ואני תפילה – על התפילה
*מעייני החיים
*פרי הארץ - על המועדים
*פרי חיים
*קול צופיך – על ההפטרות
*תורת הנפש

==לקריאה נוספת==
*המאור הגדול - מאת שלום מאיר ולך, בהקדמה לספר "המאורות הגדולים"

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:ראשי ישיבות נובהרדוק
קטגוריה:רבני ישיבת תפארת ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבות נובהרדוק
קטגוריה:משגיחים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
קטגוריה:בוצ'אץ'
קטגוריה:שיכון חב"ד (ירושלים): אישים
רצח השוטרת יונה קוממי

[[לוחית זיכרון ליונה קוממי ברחוב השוטרת ברמת גן]]
אנדרטה לשוטרת יונה קוממי בחצר משטרת מרחב דן
הנצחה ליונה קוממי בגינת השוטרת בשכונת עזרא
רצח השוטרת יונה קוממי היה המקרה הראשון במדינת ישראל שבו נהרגה שוטרת בעת מילוי תפקידה. ב-29 באוגוסט 1965 רצח אברהם ליס שני אנשים, ולאחר שהשוטרת יונה קוממי ניסתה לעצור אותו ירה בה למוות והתאבד. על פועלה באירוע זה קיבלה את עיטור הגבורה ממשטרת ישראל.

==גיוס נשים למשטרת ישראל==
למרות שעם הקמת צה"ל חל חוק גיוס חובה גם על נשים, גיוס נשים למשטרת ישראל נתקל בהתנגדות. אמנם בשנת 1948 ניסו להפעיל שוטרות בתפקידי תנועה ובתפקידים מקצועיים אחרים, אך הניסיון נכשל וכעבור זמן קצר עברו השוטרות לתפקידים משרדיים, מלבד אלו שעבדו בבתי המעצר לנשים. רק ב-1961, בעידודו של עמוס בן-גוריון שהיה מפקד מחוז תל אביב, התחיל קורס לשוטרות ו-24 השוטרות הראשונות נכנסו לתפקיד בפיקודה של מפקח נעמי שדמי.

בתחילה שירתו השוטרות בתפקידי סיור בלבד ובפיקוח על התנועה. הן לא היו חמושות ועבדו בזוגות. עם הזמן עברו קורס נהיגה וצוידו בקטנועים שהקלו על הניידות שלהן.

יונה קוממי, נולדה ב-3 בספטמבר 1945 וגדלה בשכונת עזרא בתל אביב. ב-25 באוגוסט 1963, התגייסה למשטרת ישראל. היא הייתה השוטרת הראשונה שהורשתה לרכוב על קטנוע.

==אירועי הרצח==
בבוקר 29 באוגוסט 1965 היו השוטרות יונה קוממי וגליה אגסי בסיור במרכז רמת גן, כשלפתע נשמעו יריות מבית ברחוב ביאליק מס' 22. 

אברהם ליס, בן 68, מלווה בריבית, היה בפגישה עם אביגדור ופולה ליס, שני גיסים ובעלי בית מסחר לטקסטיל, שהיו חייבים לו 160,000 ל"י והתקשו להחזיר לו אותם (אין קשר משפחתי בין המלווה ללווים). במהלך ויכוח עם השניים הוא שלף אקדח שהיה ברשותו וירה בשניהם והם נהרגו במקום. לאחר מכן הוא ירד במדרגות במרוצה וחצה את רחוב ביאליק לעבר רחוב הוורדים. השוטרות יונה קוממי וגליה אגסי שלא היו חמושות רצו אחריו, וכאשר התקרבה קוממי לעברו הוא הסתובב ירה בה והרגה ומיד לאחר מכן התאבד בירייה בראשו. 

אלפים השתתפו בהלוויית יונה קוממי שנערכה כעבור יומיים ב-31 באוגוסט 1965 בחלקת המשטרה בבית הקברות הצבאי קריית שאול, ובראשם המפכ"ל פנחס קופל, כל צמרת המשטרה וראשי העיריות בגוש דן. 

לאחר הירצחה של קוממי הועלתה ביקורת מדוע אין השוטרות חמושות ומדוע יש לסכן אותן בשל כך.

לאחר מותה זכתה יונה קוממי יחד עם גליה אגסי בצל"ש ממפכ"ל המשטרה. בשנת 1974 הומר צל"ש זה לעיטור הגבורה, קוממי היא אחת משני שוטרים בלבד שזכו בעיטור זה (יחד עם יוסף וקיל).

==הנצחה==
* בדצמבר 1966 הוחלף שמו של רחוב הוורדים, ל"רחוב השוטרת", ובמקום בו נרצחה יונה קוממי נחנך שלט הנצחה לזכרה. 
* בשכונת עזרא ניטעה "גינת השוטרת" על שם יונה קוממי. בשנת 2002 ניהלו תושבי השכונה מאבק מוצלח נגד עיריית תל אביב שרצתה להחליף את שם הגינה על שם יצחק רבין.
* בחצר משטרת מרחב דן (משטרת רמת גן) הוקמה אנדרטה לזכרה של יונה קוממי.
* פרס שנתי לשוטרים מצטיינים על שם יונה קוממי, מוענק מקרן של עיריית רמת גן ומועדון הבנקאים בגוש דן.

==לקריאה נוספת==
*נעמי שדמי: מרתה ונעמי, הוצאת משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2005

==קישורים חיצוניים==

* 
* שרון גבע, [https://sharon-geva.com/2019/12/%d7%90%d7%99%d7%9c%d7%95-%d7%94%d7%99%d7%94-%d7%9c%d7%a9%d7%95%d7%98%d7%a8%d7%aa-%d7%99%d7%95%d7%a0%d7%94-%d7%a7%d7%95%d7%9e%d7%9e%d7%99-%d7%90%d7%a7%d7%93%d7%97/ אילו לשוטרת יונה קוממי היה אקדח] בבלוג אל מדף ספרי ההיסטוריה

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרשיות רצח בישראל
קטגוריה:חללי משטרת ישראל
קטגוריה:שוטרות ישראליות
קטגוריה:מעוטרי משטרת ישראל
קטגוריה:1965 בישראל
אצנית

אצנית (שם מדעי: Paratrechina) היא סוג של נמלה. הסוג מכיל מעל 150 מינים, הנפוצים בכל רחבי העולם – בכל היבשות מלבד אנטארקטיקה.

שמו של הסוג (כמו גם השם האנגלי – נמלה משוגעת) נובע מתנועתה התזזיתית והמהירה של האצנית ממקום למקום, לעיתים ללא סיבה נראית לעין.

==מינים ==
המינים השונים של סוג האצנית כולם קטנים יחסית, ולכולן משותפת ההליכה המהירה והתזזיתית. בין המינים ניתן למנות:

===אצנית ארוכת מחוש===
האצנית ארוכת המחוש (שם מדעי: Paratrechina longicornis) הוא המין הנפוץ והמפורסם ביותר של האצנית. המין נפוץ ברחבי העולם, כי אנשים מפיצים אותו בטעות ללא ידיעתם. הוא נפוץ כמזיק בבתים של אנשים.

האצנית ארוכת המחוש מתרבה בצורה מיוחדת – במקום שהוולד יצא כשילוב של אביו ואימו, מולידה המלכה נקבות שהן שיבוטים של עצמה, וזכרים שהם שיבוטים של הזכר שאיתו היא הזדווגה. תופעה זו, המכונה "שיבוט כפול", מאפשרת של האצנית ארוכת המחוש, והקלה על התפשטותה.

אורכה של האצנית ארוכת המחוש הוא עד שלושה מילימטרים, וצבעה שחור. רגליה ומחושיה ארוכים יחסית לגופה (ראו בתמונה). בישראל היא נפוצה במישור החוף ובדרום הארץ.

===אצנית צהובה===
האצנית הצהובה (שם מדעי: paratrechina jaegerskjoeldi) נפוצה בכל ישראל, ובארצות רבות נוספות. אורך גופה הוא כ-2.5 מילימטר. ראשה ובטנה חומים, וחזה ורגליה צהובות. היא פעילה בעונות החמות של השנה. בתור מזיקה במשכנות האדם היא חיה מתחת למרצפות, לרוב במטבח ובחדר האמבטיה, שם היא ניזונה מזחלים של יתושעשיים.

==לקריאה נוספת==
*רשימת מיני האצנית בוויקיפדיה האנגלית
*יעקב עופר, נלך אל נמלה: מדריך נמלים בישראל, הוצאת יובל עופר, ירושלים, 2000. תחת: אצנית ארוכת מחוש, אצנית צהובה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נמליים