לשלום הנצחי

"לשלום הנצחי: שרטוט פילוסופי" (בגרמנית: Zum ewigen Frieden. Ein philosophischer Entwurf) הוא מאמר פילוסופי-פוליטי מאת עמנואל קאנט שראה אור ב-1795. המאמר דן בערובה התבונית לכך שביום מן הימים ייכון שלום עולמי. 

==תוכן==
חיבורו של קאנט מטרים במובנים רבים את תורת השלום הדמוקרטי המודרנית.<ref></ref> אף שהוא מתאר מדינות רפובליקניות ולא דמוקרטיות, אלו מגדרות כממשלות ייצוגיות, שבהן הרשות המחוקקת מופרדת מהרשות המבצעת. קאנט טוען שרפובליקות יכלו להתקיים בשלום זו עם זו, מכיוון שהן נוטות לפציפיזם יותר מכל צורת שלטון אחרת. אולם הפיכת הממשלות לרפובליקות אינה נתפסת כתנאי מספיק כשלעצמו.

קאנט מנה שישה תנאים לכינון שלום נצחי בין מדינות:
# "כשניסוח הסכם שלום טומן בחובו את המצע למלחמה עתידית, הוא לא יוכל להיחשב הסכם שלום".
# "אסור ששום מדינה תרכוש לה מדינה ריבונית אחרת [...] בכל דרך, אם בירושה, בחליפים, בקנייה או במתנה"
# "אסור שייווצר חוב אומי עקב ניהול מדיניות החוץ של המדינה".
# "יש לבטל לחלוטין, במשך הזמן, את הצבאות הקבועים".
# "שום מדינה אינה רשאית להתערב בכוח בחוקה ובשלטון של מדינה אחרת".
# "גם במהלך מלחמה אסור ששום מדינה תנקוט פעולות איבה כאלה שיהפכו לבלתי אפשרי את האמון ההדדי וההכרחי למען קיום שלום בעתיד, פעולות כגון שליחת מתנקשים ומרעילים, הפרת הסכם הכניעה, הסתה לבגידה במדינה היריבה וכו'".

בנוסף לכך, קאנט מנה גם שלושה תנאים כדי להבטיח שהשלום הנצחי יישאר שריר וקיים.
# "החוקה האזרחית בכל מדינה צריכה להיות רפובליקנית".
# "משפט העמים (הבינלאומי) צריך להתבסס על פדרליזם של מדינות חופשיות".
# "הזכויות הקוסמופוליטיות צריכות להיות מוגבלות בתנאים של הכנסת האורחים האוניברסלית".

קאנט גם מפרט ביחס לזכויות שמעניקה הכנסת אורחים אוניברסלית לזרים: מבקרים בארץ זרה לא יזכו ליחס עוין כל עוד לא יציגו כוונות זדונית. זכויות אלו הכרחיות להגשמת המטרה הסופית של יחסי גומלין ויחסי שלום בין האומות. 

קאנט מסכם את השאיפה לכינון שלום נצחי בסיום המאמר:

==השפעות וביקרות==

יוהאן גוטליב פיכטה, האידיאליסט הגרמני, אימץ את מסקנותיו של קאנט בחיבור זה, וטען כי הבטחת השלום דרך המשפט הציבורי הוא עניין הכרחי כנגזרת ממטלתה של התבונה.

לעומתו גאורג וילהלם פרידריך הגל ביקר את המאמר בספרו קווי יסוד לפילוסופיה של המשפט, במהלך דיונו ביחסים בינלאומיים.

==תרגומים לעברית==
* עמנואל קאנט, השלום הנצחי: מסה פילוסופית; תרגם בצירוף מבוא על עמנואל קאנט ועל רעיון השלום ותנועת השלום ובהוספת לִקוטים בדבר השלום הנצחי מתוך כתבי קאנט האחרים: יהודה יונוביץ, ירושלים: (דפוס סיני), תרפ"ו.
* עמנואל קאנט, לשלום הנצחי: שרטוט פילוסופי, תרגמו, הוסיפו מבוא וההערות: שמואל הוגו ברגמן ונתן רוטנשטרייך, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס ("ספרי מופת פילוסופיים"), תשל"ו.
*עמנואל קאנט, "על השלום הנצחי", מהי נאורות: כתבים פוליטיים, תרגם: יפתח הלרמן-כרמל, רסלינג, 2009.

==ראו גם==
* השלום הדמוקרטי
* קץ ההיסטוריה והאדם האחרון

== לקריאות נוספות ==

* צבי טאובר, "[https://www.jstor.org/stable/pdf/26562877.pdf?refreqid=excelsior%3Ac8538eb94434b49ba379030c2ea67a82&ab_segments=0%2Fbasic_phrase_search%2Fcontrol&origin=&initiator=&acceptTC=1 הגל — תפישת המלחמה ובעיותיה]", עיון: רבעון פילוסופי, ס"ז, 2018, עמ' 83–109

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=113 השלום הנצחי: מסה פילוסוית] גרסה מלאה בתרגום יהודה יונוביץ - באתר דעת
* "[https://ebooks.psik.io/pdfViewer/1398 על השלום הנצחי]" תרגם: יפתח הלרמן-כרמל - באתר ספריית פסיק

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי 1795
קטגוריה:כתבי עמנואל קאנט
קטגוריה:ספרות פוליטית