OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
צבי לנזמן

צבי לנזמן (נולד ב–27 ביוני 1983) הוא במאי, צלם ומפיק קולנוע וטלוויזיה ישראלי. יוצר הסרט "הטיפול" (כאן 11) המתעד לראשונה טיפולי המרה מתוך חדר הטיפולים, זוכה פרס חבר השופטים בפסטיבל דוקאביב ומענק הפקה של קרן סאנדנס<ref></ref>.

==ביוגרפיה==
לנזמן נולד בירוחם למשפחה דתית. אימו היא הרבנית לאה שקדיאל. התחנך בבית ספר ממלכתי דתי "קול יעקב" ובתיכון למדעים ואומנויות בירושלים במגמת אמנות. בין השנים 2002–2006, התגייס ליחידת עורב נח"ל, ושירת כמ"מ וקצין הדרכה בגדוד הסיור הבדואי. לאחר שחרורו השתלב בלימודי מחול בלהקת ורטיגו. למד קולנוע במדרשה לאמנויות בית ברל. בין השנים 2008–2013 למד בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.

לנזמן מתגורר ברעננה.

==סרטיו כבמאי ==
בשנת 2011, כתב, שיחק וביים את "חום גופך",<ref></ref> סרט סטודנטים עלילתי קצר שהשתתף בפסטיבלים לקולנוע הומו-לסבי. בשנת 2014, ביים את "אחרית דבר" סרט עלילתי קצר. 

בין השנים 2016–2018 ביים יחד עם הבמאי איתי עקירב את "שפה חיה" - מקבץ סרטים קצרים<ref></ref>.

בשנת 2021 ביים את הסרט הדוקומנטרי הראשון שלו באורך מלא "הטיפול". הסרט נתמך על ידי כאן 11, הקרן החדשה לקולנוע ולטלוויזיה, קרן מימונידס, והקרן היוקרתית של מכון סאנדאנס, ארה״ב. הסרט זכה בפרס חבר השופטים בפסטיבל דוקאביב 2021<ref></ref>, הוקרן בתחרות הרשמית פסטיבל הקולנוע הבינ״ל סנטה ברברה, בתחרות הרשמית בפסטיבל Movies That Matter בהאג, בפסטיבל הקולנוע היהודי של סן פרנסיסקו ונבחר להפצה על ידי The Film Collaborative, לוס אנג׳לס.

==סרטיו כצלם==
בשנת 2015, שימש לנזמן כצלם של הסרט ״בית האילמת״ בבימוי של תמר קיי<ref></ref> זוכה פסטיבל ירושלים, פסטיבל דוקאביב ופסטיבל קרקוב בשנת 2016. בשנת 2017 צילם את הסדרה "מלאכי השביל" של תאגיד השידור הציבורי כאן ובאותה השנה ביצע צילום נוסף לסרט ״המוזיאון״ של הבמאי רן טל<ref></ref><ref></ref>. בשנת 2018 שימש כצלם נוסף בסדרה הדוקומנטרית הישראלית "אמבולנס".

== קישורים חיצוניים ==

* [https://directorsguild.org.il/user/landsman.zvigmail-com/ צבי לנזמן], באתר (איגוד הבמאיות והבמאים)

== הערות שוליים ==

2023 01
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:להט"ב בישראל
קטגוריה:להט"בים ישראלים
קטגוריה:במאים להט"בים
קטגוריה:בוגרי התיכון הישראלי למדעים ולאמנויות (ירושלים)
קטגוריה:בוגרי המדרשה לאמנות
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ירוחם: אישים
רצועת החוף הצפונית של קליפורניה

אזור רצועת החוף הצפונית של קליפורניה (באנגלית: The North Coast of California או Redwood Empire) הוא אזור הנמצא בחלקה הצפוני של מדינת קליפורניה שבארצות הברית השוכן לאורך האוקיינוס השקט בין מפרץ סן פרנסיסקו לגבול של קליפורניה עם מדינת אורגון.

== ערים ==
חלק גדול מאזור רצועת החוף הצפונית של קליפורניה הוא אזור כפרי, וישנה כמות מעטה יחסית של ערים מרכזיות באזור זה. העיר היחידה שמכילה מעל ל-100 אלף תושבים באזור זה היא העיר סנטה רוזה (הכילה 178,127 תושבים נכון ל-2020) אשר במחוז סונומה והעיר העיר המאוכלסת ביותר באזור זה. למרות גודלן הקטן יחסית לערים הגדולות במקומות אחרים במדינת קליפורניה, לרבות מערי ועיירות האזור יש חשיבות היסטורית רבה למדינת קליפורניה.

== גאוגרפיה ==
קו החוף באזור זה לעיתים רבות אינו נגיש, וכולל צוקים גבעות, ונחלים. אזור רצועת החוף הצפונית של קליפורניה מכיל גם הרים רבים, נהרות, עמקים וקניונים צרים רבים, וכמו גם יערות עם עצי סקויה, אשוח, ואלון.

החלק הדרומי של אזור רצועת החוף הצפונית של קליפורניה הוא ברובו אזור עירוני בעוד שיתר אזור רצועת החוף הצפונית של קליפורניה הוא בעיקר אזור כפרי.

== דמוגרפיה ==
לפי מפקד האוכלוסין האמריקני של שנת 2010 אזור רצועת החוף הצפונית של קליפורניה הכיל באותה העת 987,361 תושבים.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:צפון קליפורניה
תוכנית פובוס

דגם של גשושית במוזיאון
תוכנית פובוס (ברוסית: Программа Фобос, באנגלית: Phobos program) הייתה תוכנית חלל סובייטית לחקר כוכב הלכת מאדים וירחיו. במסגרת תוכנית זו שוגרו גשושיות "פובוס 1" ו-"פובוס 2". בנוסף למדעני ברית המועצות בתוכנית השתתפו מדענים מצרפת ומדינות נוספות.

תכנון הגשושיות במשרד התכנון לבוצ'קין החל בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 על בסיס גשושיות מדגם "ונרה". כל גשושית כללה יחידה שהייתה אמורה להישאר במסלול סביב פובוס, יחידת נחיתה ויחידת הנעה. בגשושיות הותקנו מספר רב של מכשירים (מערכת צילום, ספקטרומטר תת־אדום, טלסקופ, ספקטרומטר על־סגול, מכ"ם, ספקטרומטר מסה ועוד) ובנוסף הותקנו מערכות קשר ובקרה.

==גשושית פובוס 1==
הגשושית שוגרה ב-7 ביולי 1988 מקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר מדגם "פרוטון". ב-16 ביולי 1988 בוצע תיקון המסלול. ב-18 באוגוסט ניהול הטיסה עבר ממרכז הבקרה ביבפטוריה למרכז בקרה במוסקבה. ב-28 באוגוסט לגשושית נשלחה פקודה שגויה. לאחר גילוי הטעות כל הניסיונות לתקנה לא צלחו. ב-3 בנובמבר 1988 ניסיונות ליצור קשר עם הגשושית הופסקו.

בשלבים הראשונים של הטיסה הופעל טלסקופ שחקר השמש ובוצעו צילומי רנטגן רבים שהועברו למרכז הבקרה.

==גשושית פובוס 2==
הגשושית שוגרה ב-12 ביולי 1988 מקוסמודרום בייקונור בעזרת משגר מדגם "פרוטון". ב-21 ביולי 1988 וב-23 בינואר 1989 בוצעו תיקוני המסלול. ב-29 בינואר הגשושית עברה למסלול סביב מאדים. עד למרץ 1989 הגשושית הייתה במסלול סביב מאדים וחקרה את כוכב הלכת. במקביל בוצעו צילומי פובוס. ב-25 במרץ 1989 פובוס צולם במרחק של 191 ק"מ. התקרבות לפובוס ושחרור יחידת נחיתה היו מתוכננים ל-4 באפריל. אמנם ב-27 במרץ לא התקיים קשר עם הגשושית וכל הניסיונות לחדש את הקשר נכשלו. ב-15 באפריל 1989 הוכרז על סיום המשימה.

הגשושית ביצע מספר צילומי פובוס והעבירה נתוני מדידות של המכשירים השונים. בפובוס התגלו תעלות ברוחב 100-200 מ' ובעומק של 10–20 מ'. אורך התעלות עד ל-30 ק"מ. רוב התעלות מתחילות במכתש סטיקני שקוטרו כ-10 ק"מ (כשליש מקוטר פובוס עצמו). לא התגלו סימני מים על פובוס.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.iki.rssi.ru/IPL/phobos.html תיאור משימה]
*[https://web.archive.org/web/20150717180620/http://www.strykfoto.org/phobos2.htm צילומים שבוצעו על ידי פובוס 2]
*[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1988-058A פובוס 1, נתונים מאתר נאס"א]
*[https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1988-059A פובוס 2, נתונים מאתר נאס"א]
* [https://web.archive.org/web/20150726155910/http://www.laspace.ru/rus/fobos11.php תיאור הגשושיות באתר היצרן]

קטגוריה:משימות לחקר מאדים
פובוס
מארי וורד

מארי וורד (באנגלית: Mary Ward; 27 באפריל 1827 – 31 באוגוסט 1869) הייתה מדענית, אסטרונומית, מיקרוסקופאית, סופרת וציירת אירית.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייה ===
מארי וורד נולדה בתור מארי קינג בעיירה בלילין ליד פרבן, אירלנד, ב-27 באפריל 1827, היא הילדה הצעירה ביותר של הנרי קינג ואשתו הרייט. היא ואחיותיה חונכו בבית כמו ילדות רבות בתקופתם. עם זאת, החינוך שלה היה מעט שונה מהנורמה מאחר שמשפחתה הייתה מוכרת בתור משפחה של מדענים. היא התעניינה בטבע מגיל צעיר, ובגיל שלוש היא התחילה לאסוף חרקים.<ref></ref>

וורד הייתה אסטרונומית חובבת, יחד עם בן דודה ויליאם פרסונס, שהיה אסטרונום מוכר. וורד אהבה לצייר ולרשום, וכך תרמה מאוד לשימור מעשיו של ויליאם פרסונס: על ידי רישום מבנה המיקרוסקופים שלו, בעוד שאשתו צילמה את המיקרוסקופים.<ref></ref>

=== נישואין ===
ב-6 בדצמבר 1854 היא נישאה להנרי וורד. בשנת 1881 זכה הנרי לתואר ויקונט בנגור (תואר אצולה בריטי). היו להם שלושה בנים וחמש בנות, ביניהם מקסוול וורד, השישי שזכה לתואר ויקונט בנגור. הצאצאים הכי נודעים שלה הם: הנכד שלה אדוארד וורד אשר היה כתב חוץ והזוכה השביעי של תואר הוויקונט בנגור ובתה, אלה וורד אשר השתתפה בסדרת הטלוויזיה "דוקטור הו" (Doctor Who).<ref name=":0"></ref>

=== פטירה ===
וורד היא האדם הראשון שנהרג בתאונת דרכים. הבנים של ויליאם פרסונס בנו מכונית מונעת קיטור, וב-31 באוגוסט 1869 טיילו היא ובעלה הנרי ברכב עם הילדים של ויליאם פרסונס והמורה שלהם, ריצ'רד ביגס. בפרסונס טאון נפלה וורד מן הרכב עקב תלילות הכביש, נלכדה תחת גלגלי המכונית ומתה כמעט מיד. רופא שגר ליד מקום התאונה הגיע במהירות לאירוע ומצא אותה מלאה בשריטות, חבולה ומדממת מן האוזניים. הפגיעה העיקרית הייתה שבר בצוואר. ככל הנראה הרסה המשפחה האבלה את המכונית לאחר האירוע.<ref></ref>

== ספרים ==
מארי וורד הוציאה חמישה ספרים:
* A Windfall for the Microscope (נפילה למיקרוסקופ), 1856
* Revealed by the Microscope (נחשף תחת המיקרוסקופ), 1857
* Entomology in Earnest (אנטומולוגיה ברצינות), 1857
* Telescope Teachings (לימודי טלסקופ), 1859
* Microscope Teachings (לימודי מיקרוסקופ), 1864<ref name=":0" />

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפטרות ב-1869
קטגוריה:ילידות 1827
קטגוריה:מדעניות בריטיות במאה ה-19
הפיצוץ בשער שכם

הפיצוץ בשער שכם היה פיגוע תופת שהתרחש בשער שכם ביום שני, 29 בדצמבר 1947, כאשר פעיל אצ"ל זרק פצצה בעת שישב במונית שנסעה באזור שער שכם, מן הפיצוץ נהרגו 2 שוטרים בריטים, 11 ערבים ונפצעו 32 ערבים, בפעולות נגד של משטרת המנדט לאחר הפיצוץ, נהרג יהודי.

== הפיצוץ ==
ב-29 בדצמבר 1947 בשעה 12:40 בצהריים, הושלכה פצצה ממונית שנסעה באזור שער שכם, מן הפיצוץ נהרגו 2 שוטרים בריטים, 11 ערבים ונפצעו 32 ערבים. לפני שהמונית נמלטה ממקום הפיצוץ, ערבים פתחו באש לעבריה, והאנשים שהיו במונית השיבו בירי בנשק אוטומטי, משם המונית נסעה עד שכונת נחלת יצחק, מבצעי הפיצוץ יצאו מן המונית וברחו, באותו יום נעצר אהרן כהן, בן 16 תושב השכונה בחשד שביצע את הפיצוץ.

בפעולות נגד של משטרת המנדט לאחר הפיצוץ, נהרג יהודי.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אצ"ל: פעולות
קטגוריה:1947 בארץ ישראל
גוסטף (זמר)

סטף קארס (, ב-IPA: [stɛf kaːrs]; נולד ב-5 ביולי 1980), ידוע בשם הבמה שלו, גוסטף (מסוגנן כ- GVSTΛPH), הוא זמר-יוצר, מפיק מוזיקלי ומורה לפיתוח קול בלגי.<ref></ref> ייצג את בלגיה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב, עם השיר "Because of You".<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
קארס נולד ב-5 ביולי 1980 בלוון שבפלנדריה.<ref></ref> את הקריירה המוזיקלית שלו החל כשלמד בקונסרבטוריון המלכותי של גנט. שם אימץ את שם הבמה הראשון שלו, סטפן.<ref name="Guido"></ref> בשנת 2000 הוציא לאור את סינגל הבכורה שלו, "Gonna Lose You", שהפך ללהיט בבלגיה והגיע למקום ה-22 במצעד הסינגלים הפלמי.<ref></ref> לאחר מכן הוציא שיר נוסף בשם "Sweetest Thing".

לאחר ההוצאות האלו החל קארס להתמקד יותר בכתיבת שירים ובהפקתם. הוא גם התחיל לעבוד כולן משנה של וילי זומרס וליידי לין. בשנת 2010 הצטרף ללהקת הרקולס אנד לאב אפייר כאחד הסולנים הראשיים.<ref name="EAQ"></ref>

קארס (ימין) מופיע עם "הרקולס אנד לאב אפייר" ב-2012
באירוויזיון 2018 ליווה את סנק עם שירה "A Matter of Time", ובאירוויזיון 2021 את הוברפוניק עם "The Wrong Place". בנוסף לקריירה שלו כזמר, הוא מלמד פיתוח קול ואף עובד כמורה באקדמיה המלכותית לאמנויות בגנט.<ref name="vrtnws"></ref>

בנובמבר 2022 הוכרז קארס כאחד משבעת המתחרים בקדם הבלגי לאירוויזיון 2023, "Eurosong 2023".<ref></ref> ב-14 בינואר 2023 הוכרז שירו לתחרות, "Because of You", כמנצח בתחרות. ב-11 במאי 2023 ביצע גוסטף את "Because of You" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. בלגיה הופיעה כמדינה ה-16, לפני ארמניה ואחרי אוסטרליה. במופע הגמר, בתום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג השיר במקום השביעי, עם 127 נקודות. בהצבעת הקהל הוא דורג במקום ה-12, עם 55 נקודות. כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים השיר במקום השביעי, כשבסך הכל קיבל 182 נקודות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מורים לפיתוח קול
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2023
קטגוריה:נציגי בלגיה באירוויזיון
קטגוריה:זמרים-יוצרים בלגים
קטגוריה:להט"בים בלגים
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1980
Because of You (שיר של גוסטף)

"Because of You" (בעברית: "בגללך") הוא סינגל שהוקלט על ידי גוסטף, ויצא לאור ב-13 בינואר 2023. ייצג את בלגיה באירוויזיון 2023 לאחר זכייתו ב-Eurosong 2023, הקדם הלאומי של בלגיה לתחרות.<ref></ref><ref></ref>

== על השיר ==
בריאיון לאתר מעריצי תחרות הזמר של האירוויזיון ESC Bubble השווה גוסטף את שני שיריו שהתמודדו בקדם, "The Nail" ו-"Because of You". הוא תיאר אותם כקריאה להאדרת ערך החירות וקבלה עצמית. גוסטף, הומוסקסואל מוצהר, טען כי האחדות ב הייתה ההשראה העיקרית לכתיבת שני השירים. את "Because of You" תיאר כשיר קליל, שיכול להפוך במהרה ל"המנון מועדוני לילה".<ref></ref>

== לפני האירוויזיון ==
Eurosong 2023 היה אירוע הבחירה הלאומי של בלגיה לאירוויזיון 2023. התחרות כללה חמישה מופעי פתיחה, שהוקלטו מראש והחלו מ-9 עד ל-13 בינואר 2023, וגמר בשידור חי ב-14 בינואר.

בחמשת המופעים הראשונים כל אמן הציג את שני שיריו לתחרות מול ששת מתמודדיו, שסיפקו פרשנויות ומשובים על השירים. בהתבסס על דבריהם בחר האמן באחד משני השירים, שאיתו יתחרה בשלב הגמר. גוסטף השמיע את "Because of You" ואת "The Nail" ב-12 וב-13 בינואר בהתאמה.<ref></ref> לאחר מכן בחר ב-"Because of You".<ref></ref>

המנצח בגמר נבחר באמצעות שילוב של הצבעות השופטים וקולות הקהל, שחולקו ביחס שווה. "Because of You" זכה ב-121 נקודות מהשופטים ו-157 נקודות מהקהל (278 נקודות בסך הכל), והוכרז כמנצח של האירוע.<ref></ref>

== באירוויזיון ==
על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר<ref name="Rules"></ref>; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. בלגיה שובצה למחצית הראשונה של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-11 במאי 2023.<ref></ref>

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. בלגיה הופיעה חמישית, לפני קפריסין ואחרי אסטוניה.<ref name="order"></ref> ב-11 במאי 2023 ביצע גוסטף את "Because of You" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. בלגיה הופיעה כמדינה ה-16, לפני ארמניה ואחרי אוסטרליה.

במופע הגמר, בתום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג השיר במקום השביעי, עם 127 נקודות. בהצבעת הקהל הוא דורג במקום ה-12, עם 55 נקודות. כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים השיר במקום השביעי, כשבסך הכל זכה ב-182 נקודות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קט:שירי 2023
קט:סינגלים מ-2023
קט:שירים באנגלית

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2023
קטגוריה:שירי בלגיה באירוויזיון
קטגוריה:שירי להט"ב
מנחם מנדל משי זהב

מנחם מנדל משי זהב (30 בנובמבר 1936, ט"ז בכסלו ה'תרצ"ז – 22 בינואר 2021, י' בשבט ה'תשפ"ב), הידוע בשם העט מנחם מענדל, היה סופר ועיתונאי חרדי ישראלי.

== ביוגרפיה ==
נולד בירושלים לחיים דוד משי זהב. ממשפחה ירושלמית ותיקה, מנחם מנדל הוא היה דור עשירי בירושלים בהגיעו לפירקו נישא לשרה זיסל, בתו של יוסף שיינברגר.

במהלך חייו כתב מאות ספרי סיפורים, מרביתם סיפורי צדיקים והיסטוריה, רבים מספריו הם שכתוב של ספרים שנכתבו ביידיש-גרמנית או ביידיש העתיקה, שאותם שכתב לשפה בת זמננו. בין הספרים ששכתב היו מרבית ספרי מאיר להמן.

פרסם מאמרים רבים כנגד שלטונות מדינת ישראל. כתב בעברית בעיתון "המודיע".

מנחם מנדל נפטר ב-22 בינואר 2021, בגיל 84, לאחר שנדבק בנגיף הקורונה.

== משפחתו ==
גיסו הוא הסופר מנחם מנדל גרליץ. בנו הוא יהודה משי זהב, מייסד ויו"ר זק"א.

== ספריו ==
* די לעצטע מינוט 
* די כוזרים לאנד 
* די שיינקייט פון שבת
* די שיינקייט פון יום טוב
* די שיינקייט פון ירושלים (ירושלים, תשמ"ו)
* ישועת השם כהרף עין (ירושלים, תשנ"א)
* דער אידישער פרינץ (ירושלים, תשנ"ב)
* גירוש שפאניע (ירושלים, תשנ"ו)
* א שטורעם אין מדבר 

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרים חרדים ישראלים
קטגוריה:נפטרים במגפת הקורונה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו במגפת הקורונה
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
גיגאטיטאן

גיגאטיטאן (שם מדעי: Gigatitan; מילולית: "טיטאן ענקי") הוא סוג נכחד של חרק קדום שהשתייך לסדרה הנכחדת Titanoptera, מהקבוצה בעלי גלגול חסר, הקרוב מעט לחגבאים שהיה מהחרקים הגדולים ביותר בקבוצתו. הוא התקיים במשך הטריאס של מרכז אסיה שלפני 242 מיליון שנה מזמננו ותואר למדע ב-1968 בידי החוקר הרוסי אלכסנדר גריגורוביץ' שרוב כשהסוג הכיל 3 מינים.

המאובנים של חרק זה התגלו בתצורות מדיגן שבקירגיסטן ואלה הראו שהיה חרק גדול עם מוטת כנפיים באורך של 40 ס"מ, גדולה יותר מכל חרק שלאחר הפלאוזואיקון.

במראהו הזכיר מעט גמל שלמה אך מבנה הגוף דמה יותר לזה של החרגוליים ושאר חגבים. בדומה לשאר קרוביו היה לו חריצים לאורך החלק העליון של הגב, מהם ניתן היה כנראה להפיק קולות. לחרק זה היה גוף דומה לגמל שלמה משובץ (Blepharopsis mendica), שאולי היה מפוספס להסוואה מטורפים וכמותו היה בעל גפי טריפה ארוכות שנועדו ללפות בחוזקה טרף שאליו ארב במחבוא. כמו כן נמצאו בקצה בטנו רכסים מחודדים בעלי עוקץ, שכנראה שימשו את בעליהם לחירור צמחייה כדי להטיל בה ביצים, בדומה לחגבאים המודרניים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

===גלריה===
<gallery>
Gigatitan vulgaris.jpg
</gallery>

קטגוריה:בעלי חיים שחיו בטריאס באסיה
קטגוריה:חרקים שחיו במזוזואיקון
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1968
ניצוד (סרט)

ניצוד (בדנית: Jagten) הוא סרט דני משנת 2012 בכיכובו של מאדס מיקלסן. הסרט עוסק בגבר אשר חייו נהרסים לאחר שהוא נחשד על לא עוול בכפו בהתעללות מינית בילדים. הסרט זכה להצלחה רבה, וזיכה את מיקלסן בתואר השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן. כמו כן הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר ולפרס אוסקר לסרט הבין-לאומי הטוב ביותר.

==עלילה==
לוקאס, הוא גבר גרוש המתגורר בעיירת ציידים קטנה ומלוכדת בדנמרק. הוא עובד כגנן בגן ילדים מקומי, ואהוב מאוד על הילדים. הוא מתחיל לשקם את חייו, משכנע את בנו המתבגר מרקוס לעבור לגור אתו, ומפתח קשר רומנטי עם קולגה שלו מהעבודה. עם זאת, ילדה בעלת דמיון מפותח בשם קלרה, טוענת שלוקאס תקף אותה מינית. חייו של לוקאס נהרסים באחת. הוא מפוטר מעבודתו, בת זוגו נפרדת ממנו, ובנו מורחק ממנו. הוא נלקח למעצר במשטרה, אולם עד מהרה משוחרר מחוסר ראיות. למרות זאת, הוא הופך למנודה בקהילת הציידים הקטנה שהיא כל עולמו. 

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטים דניים
קטגוריה:סרטי 2012
פרימיטיבי (שיר)

"פרימיטיבי" הוא שיר שהלחינה וביצעה הזמרת־יוצרת הישראלית ענבל ביבי, והסינגל המקורי הראשון שלה. ביבי כתבה את המילים עם מארק גוֹזמן ("מארקי סטייל"). השיר התפרסם ב־25 ביולי 2022 כסינגל הראשון מתוך אלבום הבכורה של ביבי, "רוקדת בשקיעה", שיצא לאור ביולי 2024.

השיר זכה להאזנות רבות בסטרימינג ושהה כמה חודשים ברשימת 50 המואזנים ביותר בספוטיפיי ובאפל מיוזיק. כן זכה השיר להשמעות רדיו ובעיקר בגלגלצ, שם זכה להשמעות רבות.

== רקע וכתיבה ==
השיר הוא הסינגל המקורי הראשון של ביבי. היא סיפרה שהיא כותבת שירים כבר מילדות, אך חברת יוניברסל ישראל הייתה הראשונה שלא דרשה ממנה לשיר שירים "כיפיים" של כוכבת פופ "בסיסית, צעירה ומתוקה", אלא האמינה בה ונתנה לה חופש אומנותי להוציא שיר מקורי לפי טעמה ורצונה.

התמה של השיר היא פרימיטיביות ומיניות. ביבי התייחסה למונח "פרימיטיביות" הן מבחינה כללית הן מהבחינה האישית. מבחינה כללית היא הסבירה שלאישה מותר להתנהג, להתלבש ולבטא את המיניות שלה איך שהיא רוצה, ושגבר שלא מקבל את זה הוא פרימיטיבי. מהבחינה האישית השיר מתייחס ל"מערכת יחסים לא נכונה" שהייתה לה עם בחור שחשב שהיא פרובוקטיבית וניסה "להקטין ולהגביל" אותה בין השאר על ידי שנהג בה ברכושנות יתר, חשד בה שהיא מתחילה עם חברים שלו כשהייתה "מחייכת ונחמדה" אליהם ודרש ממנה להשקיע באיפור, בשיער ובביגוד לפי טעמו בכל זמן ובכל מקום. היא הבחינה שרמות "השמחה והאנרגיה" שלה יורדות וניתקה את הקשר, אף על פי שאהבה את הבחור. היא הסבירה את המסר של השיר על רקע אותו קשר: 

ביבי הוסיפה שיש מוסר כפול ביחס החברתי לעיסוק במיניות בין נשים לגברים: .

== וידאו קליפ ==
תמר גורן ביימה את הווידאו קליפ של השיר, וענבר כץ ערכה אותו. ביבי מופיעה בו עם תום חיימוב ("האח הגדול"). הקליפ מתאר סטוץ: בחור ובחורה נפגשים במסעדה ובבית מלון, נמשכים אחד לשנייה והבחור הולך ומשאיר את הכרטיס על השולחן של החדר שלו. היא לוקחת לו את הכרטיס ונכנסת לחדר שלו, אלא שפתאום הוא מגיע ויש רגע לא ברור שבו אומנם הצופה לא עד לסיטואציה מינית מפורשת, אך ביבי אומרת שיש אווירה "כאילו משהו קרה רגע לפני".

על בחירת בן הזוג לקליפ סיפרה ביבי שדמיינה לעצמה "בחור אנגלי קצת שחום, עם משקפיים, שיער מסודר כמו איש עסקים", ולאחר התלבטות הציעה לתום חיימוב את התפקיד. , סיפרה.

== ביקורת ==
יוסי חרסונסקי כתב שביבי .

באתר אייס נכתב בביקורת על השיר שביבי . על השיר נכתב: .

נלי תגר ולירון ויצמן תיארו את השיר במילה בתוכניתן ברדיו תל אביב.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://youtu.be/Cv1R-6h9Yuo ביצוע חי בתוכניתו של עידו פורת בגלגלצ], באתר יוטיוב, 28 באוגוסט 2022

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2022
קטגוריה:סינגלים מ-2022
קטגוריה:שירי ענבל ביבי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על מין מזדמן
קטגוריה:שירים עם נושאים פמיניסטיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק ישראל
יוליאן ריירסון

יוליאן רֶיֵירְסוֹן (בנורווגית: Julian Ryerson; נולד ב-17 בנובמבר 1997 בלינגדל שבנורווגיה) הוא כדורגלן נורווגי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת בורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה ובנבחרת נורווגיה.

== קריירת מועדונים ==
ריירסון גדל במחלקות הנוער של לינגדל וויקינג. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצה הבוגרת של ויקינג בשנת 2015, ובסך הכל ערך 63 הופעות במדי המועדון במסגרת ליגת העל הנורווגית וליגת המשנה הנורווגית, בהן הבקיע שבעה שערים.

ב-31 ביולי 2018 חתם ריירסון על חוזה לשלוש שנים באוניון ברלין מהבונדסליגה השנייה. בתום עונת 2018/19 העפיל עם המועדון לבונדסליגה. בסך הכל ערך 87 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-17 בינואר 2023 חתם ריירסון על חוזה לשלוש שנים וחצי בבורוסיה דורטמונד מהבונדסליגה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-18 בנובמבר 2020 ערך ריירסון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נורווגיה, בתיקו 1-1 נגד נבחרת אוסטריה במסגרת ליגת האומות 2020/21.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים נורווגים
קטגוריה:מגני כדורגל נורווגים
קטגוריה:כדורגלני ויקינג
קטגוריה:כדורגלני אוניון ברלין
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת נורווגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1997
פרופנאל

פרופנאל (Propanal) הוא תרכובת אורגנית שנוסחתה CH<sub>3</sub>CH<sub>2</sub>CHO - אלדהיד בעל שרשרת של 3 פחמנים. פרופנאל הוא נוזל שקוף בטמפרטורת החדר בעל ריח פירותי קל.

פרופנאל מיוצר בתגובה של אתן עם פחמן חד-חמצני ומימן

<math>C_2H_4 +CO +H_2 \rightarrow CH_3CH_2CHO</math>

=== שימושים ===
פרופנאל מגיב עם מתנאל ומתקבל טרימתילואתאן ( Trimethylolethane או TMO)

שהוא חומר מוצא לייצור פולימרים כדוגמת פוליאסטר. התגובה מתבצעת בשני שלבים

# דחיסה של פרופנאל עם מתנאל <math>CH_3CH_2CHO +2CH_2O \rightarrow CH_3C(CH_2OH)_2 CHO</math>
# תגובת קניצרו של התוצר <math>CH_3C(CH_2OH)_2 CHO + CH_2O + NaOH \rightarrow CH_3C(CH_2OH)3 + NaO_2CH </math>
בנוסף משמש פרופנאל כחומר גלם לייצור חומרי טעם וריח לתעשיית המזון.

ניתן לחזר את הפרופנאל לקבלת 1-פרופנול או לחמצן לקבלת חומצה פרופנואית
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תרכובות אורגניות
המטה הצבאי של הוד מלכותו

המטה הצבאי של [[קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה]]
המטה הצבאי של הוד מלכותו (בשוודית: H.M. Konungens stab) הוא הצוות הצבאי הרשמי של מלך שוודיה. המטה של הוד מלכותו מתפקד כיחידה עצמאית בתוך הכוחות המזוינים של שוודיה, וכולל שנים עשר קצינים אשר מתחלפים מדי חודש בתפקיד שלישו הצבאי של המלך.

מטרת המטה הצבאי הוא לייעץ למלך ולסייע לו למלא את חובותיו כמפקד העליון של הצבא השוודי. כמו כן המטה אחראי לתמוך בשאר בני משפחת המלוכה בטקסים ובתרגילים צבאיים בשוודיה ומחוצה לה.

המטה הצבאי הוקם ב-1872, ובראשו עומד קצין בדרגת גנרל לויטננט. מאז 2018 ראש המטה הצבאי המלכותי הוא יאן סאלסטרנד. 

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.kungahuset.se/arkiv/pressmeddelanden/2018-08-09-jan-salestrand-ny-chef-for-h.m.-konungens-stab Jan Salestrand ny chef för H.M. Konungens stab]
* [https://stoppapressarna.se/kungligt/kungens-hyllning-till-stroke-drabbade-vannen-joakim-genetay/ Kungens hyllning till stroke-drabbade vännen]
קטגוריה:שוודיה: צבא וביטחון
קטגוריה:המלוכה השוודית
הפיצוץ בשוק בפתח תקווה

הפיגוע בשוק בפתח תקווה היה פיגוע תופת שהתרחש ביום רביעי, 6 ביולי 1977. בפיגוע התפוצץ מטען חבלה בשוק בפתח תקווה, וצילה גלילי, בת 55 תושבת העיר נהרגה בפיצוץ ו-22 נוספים נפצעו, בתחילה נטל ארגון החזית העממית לשחרור פלסטין אחריות על הפיגוע, אך זמן לא רב אחר כך הודיע גם כן פת"ח שהוא האחראי לפיצוץ.

== הפיצוץ ==
ב-6 ביולי 1977 הונח מטען חבלה בשוק בעיר פתח תקווה. בשעה 10:00 בבוקר התפוצץ המטען, והרג את צילה גלילי, תושבת העיר, ופצע 22 ישראלים נוספים. גלילי הובאה למנוחות יום למחרת.

בתחילה ארגון החזית העממית לשחרור פלסטין נטל אחריות על הפיגוע לטענתם כתגובה על "מדיניות ההתנחלויות של ראש הממשלה מנחם בגין", אך זמן לא רב אחר כך הודיע גם כן פת"ח שהוא האחראי לפיצוץ.

== קישורים חיצוניים ==

* ; 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:1977 בישראל
קטגוריה:פתח תקווה: פיגועים
קטגוריה:פעולות טרור ב-1977
קטגוריה:החזית העממית לשחרור פלסטין: פיגועים
התורה הארגודית

הדגמה ויזואלית לתורה ארגודית
התורה הארגודית (אנגלית: Ergodic Theory) היא תאוריה מתמטית בתחום של אנליזה ובפרט בתחום של אנליזה מודרנית ושל סטטיסטיקה ותורת הכאוס אשר מנסה לתת כלים ומדדים עבור "התנהגויות ארוכות טווח" של מערכת ידועה (דטרמיניסטית ) תחת אילוצים מתמטים שונים. בפרט בתורה הארגודית נחקרים תחומים כמו אנטרופיה, תוחלת, מרחבים משמרי מידה וכו'. כיום משתמשים בתורה ארגודית לחקר סטוכוסטי של תהליכים מתמטים ומדעיים.

== הגדרה ==
נאמר כי <math>\mathfrak{K} = (X,\mathcal{B}, \mu, T)</math> מרחב משמר מידה היא ארגודית אם לכל <math>A \in \mathcal{B}</math> אינווריאנטית (שמור) תחת T (<math>T^{-1}A = A</math>) מתקיים <math>\mu (A) \in \{0,1\}</math>

כלומר באופן מילולי, מרחב משמר מידה היא ארגודית אם כל קבוצה שלא משתנה תחת T היא זניחה (בתרגום חופשי אינה מהותית) או ממידה 1 (בעלת גודל ולעיתים כל המרחב).

== אפיונים שקולים לארגודיות ==
ישנם מכלול של אפיונים לכך שמרחב משמר מידה הוא ארגודית, בפרט נציג כאן חמישה אפיונים חשובים אשר מהם ניתן להסיק את השאר ומסקנות חשובות מהם

טענה יהי <math>\mathfrak{K} = (X,\mathcal{B}, \mu, T)</math> מרחב משמר מידה אזי התנאים הבאים שקולים:

# <math>\mathfrak{K}</math> היא ארגודית
# לכל <math>A,B\in \mathcal{B}</math> אם <math>\mu(B\bigtriangleup T^{-1}B) = 0</math> אזי<math>\mu (B) \in \{0,1\}</math> כאשר הסימון <math>\bigtriangleup</math> מסמן הפרש סימטרי בין A ל-B
# לכל <math>B \in \mathcal{B}</math> אם <math>\mu(B) > 0 </math> אזי <math>\mu( \bigcup_{n \geq 0} T^{-n} B ) = 1</math> כאשר <math>T^{k}</math> מסמן את פעולת ההרכבה k פעמים
# לכל <math>A,B\in \mathcal{B}</math> אם <math>\mu(B) > 0 </math>, <math>\mu(A) > 0 </math> אז לכל <math>N \in \mathbb{N} </math> מתקיים <math>\mu(A\cap T^{-N}B) > 0 </math>
# לכל <math>f: X \rightarrow \mathbb{C} </math> שזו מדידה שהיא T-אינבריאנטית (שמורה) μ-כמעט תמיד (כלומר <math>f \circ T = f </math> μ-כ"ת) היא בהכרח קבועה μ-כ"ת

ישנם אפיונים נוספים למש"מ ולהיותו ארגודית אך אלו דורשים מסקנות וטענות נוספות

== קישורים חיצוניים ==
* [http://math.huji.ac.il/~nachi/Files/Ergodit.pdf סיכום], האוניברסיטה העברית
* 

קטגוריה:מערכות דינמיות
קטגוריה:תהליכים סטוכסטיים
ידין גלמן

ידין גלמן (נולד ב-2 באוקטובר 1993) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ישראלי.

==ביוגרפיה==
גלמן נולד וגדל בשכונת בקעה בירושלים במשפחה דתית-לאומית אמריקאית. למד בתיכון דתי "דרך אבות" ביישוב אפרת. לאחר סיום לימודיו בתיכון, התגייס לצה"ל ושירת כלוחם, קצין וכמפקד בסיירת מטכ"ל. במהלך שירותו הצבאי יצא בשאלה ומיד לאחר שחרורו, עבר לתל אביב ונרשם לסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין.

== קריירה ==

=== קולנוע ===
חצי שנה לאחר שחרורו מצה"ל, ב-2020, לוהק לתפקיד הראשי בסרטו של אבי נשר "תמונת הניצחון".המשחזר את הקרב על ניצנים במלחמת העצמאות, בתפקיד מפקד הכוח הישראלי, אברהם שוורצשטיין.

ב-2022 שיחק בסרט "ארוגם ביי" שצולם בסרי לנקה.

גילם את שלמה חרל"פ בסרטו של אלירן פלד "המנצחים" שעלה ב-2024.

=== טלוויזיה ===
בשנת 2021 שיחק בסדרה "פלמ"ח", בתפקיד הסוכן הבריטי דניאל פלמינג. בשנת 2021 שיחק בסדרה "נעלמים" בתפקיד דין גושן. בשנת 2022 שיחק בתפקיד דין בסדרה "דקלה ועקנין" בערוץ ניקולודיאון, ובסדרה "רוח צפונית" בהוט, בתפקיד עומרי.

=== תיאטרון ===
החל משנת 2022 משחק גלמן בהצגה "את שאהבה נפשי" בתיאטרון "הבימה" בתפקיד אדם ויינברג. במהלך שנת 2022, שיחק ב"חמש דקות ארוכות" של איציק צדיק בתיאטרון השחר בתפקיד זכריה בנימין, ב"ביבר הזכוכית" מאת טנסי ויליאמס בתפקיד ג'ים אוקונר וב"יחסים מסוכנים" בתפקיד הרוזן ואלמון.

== חיים אישיים ==
ב-7 באוקטובר 2023 השתתף בקרב לחילוץ תושבים בקיבוץ בארי במהלך מתקפת הפתע על ישראל. הוא נפצע קשה, לצידו של רס"ן דוד מאיר שנהרג בקרב. לאחר תקופת שיקום חזר לשחק בינואר 2024.

החל מ-2023 נמצא בזוגיות עם עיתונאית חדשות 12 אדוה דדון. השניים התארסו באותה שנה. באוגוסט 2024 נולד להם בן.

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!פרויקט
!תוצאה
|-
|2020
|נבחרי השנה של פרוגי
|הבטחת השנה בקולנוע
|תמונת הניצחון
|
|-
|2021
|נבחרי פנאי פלוס
|תגלית השנה בקולנוע
|
|<ref name=":0" />
|}

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!במאי
|-
|2020
|תמונת הניצחון
|אברהם שוורצשטיין
|אבי נשר
|-
| rowspan="2" |2023
|ארוגם ביי
|גל ברוש
|מרקו כרמל
|-
|המנצחים
|שלמה חרל"פ
|אלירן פלד
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!במאי
!ערוץ
|-
| rowspan="2" |2021
|פלמ"ח
|דניאל פלמינג
|יונתן בר-אילן
|Yes
|-
|נעלמים
|דין גושן
|יריב הורוביץ
|HOT, ניקולודיאון
|-
| rowspan="2" |2022
|דקלה ועקנין
|דין
|אמיל בן סימול
|ניקולודיאון
|-
|רוח צפונית
|עומרי
|אסף ברנשטיין
|HOT
|}

=== תיאטרון ===
{| class="wikitable"
|+
!שנת בכורה
!הצגה
!תפקיד
!תיאטרון
!מחזאי
!במאי
|-
| rowspan="4" |2022
|את שאהבה נפשי
|אדם ויינברג
|תיאטרון הבימה
|איתי סגל
|משה קפטן
|-
|חמש דקות ארוכות
|זכריה בינימין
|תיאטרון השחר 
|איציק צדיק
|
|-
|ביבר הזכוכית
|ג'ים אוקונר
|
|טנסי ויליאמס
|
|-
|יחסים מסוכנים
|הרוזן ואלמון
|
|
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.edb.co.il/name/n0036945/ ידין גלמן], באתר EDB
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקנים ישראלים
קטגוריה:בקעה: אישים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:פצועי טרור ישראלים
קטגוריה:הטבח בבארי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
זמן באנטארקטיקה

[[UTC+00:00
|-
| style="background:#0ff;" |
|UTC+03:00
|-
| style="background:#FF8000;" |
|UTC+06:00
|-
| style="background:#ff0;" |
|UTC+07:00
|-
| style="background:#04B404;" |
|UTC+08:00
|-
| style="background:#013ADF;" |
|UTC+10:00
|-
| style="background:#F78181;" |
|UTC+12:00
|-
| style="background:#F8E0E0;" |
|UTC+13:00
|-
| style="background:#DBA901;" |
|UTC–06:00
|-
| style="background:#01A9DB;" |
|UTC–03:00
|}
]]

אנטארקטיקה ממוקמת על כל קווי האורך (מכיוון שהקוטב הדרומי ממוקם בה). לכן, תאורטית, אנטארקטיקה הייתה צריכה להיות ממוקמת בכל אזורי הזמן. עם זאת, מכיוון שאזורים מדרום לחוג האנטארקטי חווים מחזורי יום-לילה קיצוניים במהלך זמני ההיפוך של יוני ודצמבר, יש קושי בקביעת אזור הזמן המתאים. אזורי הזמן לכן מבוססים על חלוקה מלאכותית, בהתאם למפה שלהלן.

==הקוטב הדרומי==
להמחשת הבעיה בקביעת אזורי הזמן באנטארקטיקה ניתן להתבונן בקוטב הדרומי שנמצא ביבשת. הקוטב הדרומי נמצא על כל קווי האורך. זוהי נקודה שממנה תאורטית לעולם לא ניתן ללכת דרומה. תאורטית ניתן ללכת רק צפונה מהקוטב הדרומי וכיווני מערבה ומזרחה תאורטית צריכים היו להיות מעגליים מסביב לקוטב הדרומי (אולם, לפי הגדרה מלאכותית, נקבעו כיווני מזרח ומערב מהקוטב הדרומי לפי מיקום שרשרת ההרים הטראנס-אנטארקטיים). לפיכך, תאורטית בקוטב הדרומי היו צריכים לחול כל אזורי הזמן, ולכן בו בזמן אף זמן. מכיוון שכך, כאמור, נקבעה חלוקה מלאכותית של אזורי זמן.

==שיטת חלוקה==
אזורי הזמן בחלוקה המלאכותית של אנטארקטיקה, מבוססים בדרך כלל על תביעות טריטוריאליות. תחנות רבות משתמשות באזור הזמן של המדינה הבעלות של התחנה או של בסיס האספקה שלהן (למשל, תחנת McMurdo ותחנת Amundsen–Scott South Pole, שתיהן תחנות אמריקאיות, משתמשות בזמן ניו זילנד בגלל שבסיס האספקה העיקרי שלהן הוא כרייסטצ'רץ', ניו זילנד).<ref name="DST"></ref>

==ראו גם==
* אנטארקטיקה
* אזור זמן

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנטארקטיקה
צ'ורו אאוקי

צ'ורו אאוקי (ביפנית:青木 鶴子 ובאנגלית: Aoki Tsuruko, נולדה בעיר פוקואוקה שביפן ב-9 בספטמבר 1892 ונפטרה ב-18 באוקטובר 1961) הייתה שחקנית יפנית, ובין השחקניות האסייתיות הראשונות שהצליחו בתעשיית הסרטים האמריקאית. היא מוכרת בעיקר בזכות כיכובה בסרט "צייר הדרקונים" אשר יצא לאקרנים בשנת 1919, אך גם בזכות משחקה בסרטים "הטייפון" (1914), "המשמר" (1914), "הגיישה" (1914), "תעלומת צ'יינה טאון" (1915) "ונשימת האלים" (1920).<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref>
== קורות חיים ==
אאוקי נולדה בפוקואוקה ואומצה על ידי דודה תושיו אאוקי. תושיו היה צייר, עסק ברישום לעיתון בסן פרנסיסקו. ב-1903, המפיק דייוויד בלסקו העסיק את אאוקי בתור מעצבת למלודרמה היפנית "יקיר האלים". צ'ורו עברה עם אביה תושיו לניו יורק, שם החלה את לימודי הבלט שלה. ב-1908, צ'ורו עברה עם אביה לפסדינה שבקליפורניה וכאשר תושיו נפטר, כתבת מהעיתון "The Los Angeles Examiner" לקחה על עצמה לדאוג לה ורשמה אותה לבית ספר לדרמה.

ב-1911, הצטרפה לקבוצת משחק חובבנית בשם "שימפה טרופ" (Shinpa troupe) שעשו סיבובי הופעות אצל מהגרים יפנים בחוף המערבי. צ'ורו שיחקה וביימה הצגות עוד בהיותה בשנות ה-20 המוקדמות שלה. בתקופה זאת, רוב חברות הסרטים האמריקאיות שינו את מיקום ההפקות שלהם מהחוף המזרחי לאזור לוס אנג'לס ביניהם הייתה "The New York Motion Films".

תומאס אייץ היינס היה אחד המפיקים שדגלו בתוכניות ההתרחבות. היינס היה המפיק של "Imperial Japanese Company" שרצו לעשות סרטים על יפן. לשם כך, הם שכרו את צ'ורו בתור שחקנית ראשית והוטל עליה לגייס שחקנים יפנים. סרטה הראשון של צ'ורו היה "The Oath of Tsuru San" שצולם ב-1912 ויצא לאור באוקטובר 1913 שם היא גילמה את עצמה, בתור גיבורת הסרט.

במהלך עבודתה עם "Imperial Japanese Company", צ'ורו הכירה את מי שעתיד להיות בעלה, ססו אלקווה. ססו היה בוגר טרי של אוניברסיטת שיקגו והיה שחקן ב-"שימפה טרופ". הם התחתנו ויחד הקימו חברת סרטים משלהם וקנו סטודיו קטן מ-DW גריפין. צ'ורו שיחקה בכ-48 סרטים ולאחר 40 שנות הפסקה מתחום המשחק צ'ורו חזרה לשחק בסרטים ובשנת 1960 שיחקה בסרטה האחרון "גיהנום עד הנצח" בתור אמא וואן. בשנת 1961 צ'ורו אאוקי נפטרה בגיל 69 מדלקת הצפק.<ref name=":0" /><ref></ref>

== פילמוגרפיה<ref name=":1" /> ==
{| class="wikitable"
!שם הסרט
!שנת היציאה
|-
|השבועה של צורו סאן
|1913
|-
|הו מימי סאן
|1914
|-
|החיזור של או סאן
|1914
|-
|הגיישה
|1914
|-
|הקרבת אהבה
|1914
|-
|זעם האלים
|1914
|-
|טרגדיה של המזרח
|1914
|-
|שריד מיפן העתיקה
|1914
|-
|גנבי מדבר
|1914
|-
|כוכב הצפון
|1914
|-
|קללת הקסטה
|1914
|-
|הכפר ליד הים
|1914
|-
|מסכת המוות
|1914
|-
|הטייפון
|1914
|-
|נגס
|1914
|-
|המשמרת
|1914
|-
|אמא של הצללים
|1914
|-
|אחרון השורה
|1914
|-
|הרעב
|1915
|-
|תעלומת צ'יינה טאון
|1915
|-
|הלהבה הקובעת
|1915
|-
|נשמות זרות
|1916
|-
|החבר הנכבד
|1916
|-
|הנשמה של קורה סאן
|1916
|-
|כל אחד למינו
|1917
|-
|הקריאה של המזרח
|1917
|-
|הקללה של איקו
|1918
|-
|הדרך האמיצה ביותר
|1918
|-
|תגלית שלו
|1918
|-
|לב במשכון
|1919
|-
|הפחדן האמיץ
|1919
|-
|האופק האפור
|1919
|-
|צייר הדרקון
|1919
|-
|קשרי כבוד
|1919
|-
|שפתיים נעולות
|1920
|-
|סירנה של טוקיו
|1920
|-
|נשימת האלים
|1920
|-
|צילומי מסך
|1920-1921
|-
|ורדים שחורים
|1921
|-
|חמישה ימים לחיות
|1922
|-
|חיי לילה בהוליווד
|1922
|-
|הקרב
|1923
|-
|קו הסכנה
|1924
|-
|הנסיך הגדול שאן
|1924
|-
|מסירותו של סאן יאן
|1924
|-
|גיהנום עד הנצח
|1960
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
טושיקו אקיושי

טושיקו אקיושי (Toshiko Akiyoshi; נולדה ב-12 בדצמבר 1929) היא פסנתרנית ג'אז יפנית-אמריקאית, מלחינה, מעבדת ומנהיגת להקה. טושיקו הייתה מועמדת לגראמי 14 פעמים והייתה האישה הראשונה שזכתה בפרס ל-"מעבד והמלחין הטוב ביותר".<ref></ref>

== חיים אישיים ==
אקיושי נולדה במנצ'וריה (חלק מסין) למתיישבים יפנים, שם היא התחילה ללמוד לנגן בפסנתר בגיל שש ב-1935. פרוץ מלחמת העולם השנייה השפיע על משפחת אקיושי באופן משמעותי, אביה איבד את העסק שלה ומשפחתה איבדה את כל חפציה.<ref></ref> לאקיושי ומשפחתה לא היה כסף כדי לקנות לה כלי נגינה לכן אקיושי הייתה צריכה לעבוד כדי לממן לעצמה כלי נגינה.<ref name=":0"></ref> ב-1946 בסוף מלחמת העולם השנייה היא ומשפחתה עברו בחזרה ליפן, שם היא המשיכה בלימודיה בנגינת הפסנתר.<ref name=":0" /> היא עברה לניו יורק ב-1959 כדי להופיעה. התחתנה לזמן מה עם הסקסופוניסט צ'ארלי מריאנו. נולדה להם בת וב-1967 הם התגרשו. כעבור שנתיים היא נישאה לסקסופוניסט לו טאבאקין.<ref name=":0" />

== קריירה ==
בתור נערה, טושיקו הייתה מופיעה בערבים במועדונים. באחת מן הפעמים בה היא הופיעה, פסנתרן בשם אוסקר פיטרסון (Oscar Emmanuel Peterson) פגש אותה. הוא חשב שיש לה פוטנציאל ועזר לה להקליט את האלבום הראשון שלה. בין-1956 ל-1959 היא למדה במכללת ברקלי בבוסטון והייתה היפנית הראשונה שלמדה שם. טוקיושי ובעלה השני לו טאבאקין הקימו ביחד את הביג בנד הראשון שלה ב-1973 אך ב-2003 אקיושי הגיעה להחלטה לפרק את ההרכב. אקיושי הקליטה 22 אלבומים במהלך חייה, הייתה מועמדת לפרס גראמי 14 פעמים והאישה הראשונה שזכתה בפרס למעבד והמלחין הטוב ביותר.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקאי ג'אז
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1929
מרשה נורמן

מרשה נורמן (באנגלית: Marsha Norman; נולדה: 21 בספטמבר 1947), היא תסריטאית, מחזאית וסופרת אמריקאית. היא זכתה בפרס פוליצר לדרמה בשנת 1983 עבור המחזה שלה "לילה, אמא'" . נורמן כתבה ספרים ושירים עבור הברודוויי כמו "סוד הגן הנעלם" .<ref></ref>

== ילדות ונעורים ==
נורמן נולדה בלואיוויל, קנטאקי, בשנת 1947. היא הבכורה מבין ארבעת ילדיהם של בילי וברטה וויליאם. את ילדותה בילתה נורמן בקריאת ספרים, נגינה על פסנתר והשתתפות בתיאטרון. מאוחר יותר, היא ההשתתפה בהפקות שנוסדו באותה תקופה של תיאטרון השחקנים של לואיוויל.<ref name=":0"></ref>

== קריירה ==
נורמן היא בעלת תואר במדעי הרוח. את התואר קיבלה מהאוניברסיטת לואיוויל בשנת 1969.

לאחר סיום לימודייה התחלה נורמן לעבוד כעיתונאית, עסקה בכתיבת מאמרים וביקורות על ספרים, וכתיבת מחזות וסרטים עבור לואיוויל טיימס. בשנת 1971 קיבלה תואר שני ב-.M.A.T. מאוניברסיטת לואיוויל. נורמן לימדה בבתי ספר ציבוריים בין השנים 1970-1973 ועבדה עבור הוועדה לאמנויות של קנטקי בין השנים 1973-1976. 

לאחר מכן, החליטה נורמן לפנות לכתיבת מחזאים במשרה מלאה. המחזה הראשון של נורמן (Getting out" 1977" ), נוצר בהשראת עבודתה בבית החולים המרכזי של המדינה, בזמן שהיא קיבלה את התואר השני שלה ב-UofL. איגוד מבקרי התיאטרון האמריקאי הצביע על "Getting Out" למחזה החדש הטוב ביותר שהופק על ידי תיאטרון אזורי ולאחר מכן הוצג בניו יורק בתיאטרון דה ליס. לאחר הצלחת המחזה הזה נורמן עברה לניו יורק.<ref name=":0" />

נורמן זכתה בפרסים כגון פרס פוליצר, פרס טוני ב-1991 ופרס הדרמה דסק .<ref></ref> ב-1983 כתבה נורמן את "לילה, אמא", שזכה בפרס פוליצר. ארבע שנים מאוחר יותר היא פרסמה את הרומן הראשון שלה, "מגדת העתידות," ואחריו "ארבע מחזות" ב-1988. היא כתבה רבות לטלוויזיה ולקולנוע.<ref name=":0" />

נורמן עבדה בפקולטה של בית הספר ג'וליארד, אשר שוכן בניו יורק, כמנהלת שותפה של תוכנית המחזאים האמריקאית של ג'וליארד. נורמן זכתה לכבוד בפסטיבל וויליאם אינג' בשנת 2011 בהישגים של התיאטרון האמריקאי.<ref></ref> היא עזבה את ג'וליארד בשנה האקדמית 2019-2020.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תסריטאיות אמריקאיות
קטגוריה:מחזאיות אמריקאיות
קטגוריה:מחזאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לואיוויל
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1947
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
אמנון מרחב

אמנון מרחב (נולד ב-24 בספטמבר 1965) הוא עורך דין המשמש מנכ"ל משרד הכלכלה והתעשייה החל מ-15 בינואר 2023. קודם לכך כיהן כסגן ראש עיריית מודיעין, כמנכ"ל עיריית ירושלים וכמנכ"ל התאחדות בוני הארץ.

==ביוגרפיה==

מרחב הוא בוגר מדע המדינה וממשל באוניברסיטת תל אביב, ובוגר משפטים במכללה למנהל, ובעל תואר שני במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו.. 

בתום לימודיו הקים יחד עם עו״ד יאיר דוד את משרד עורכי הדין ״מרחב-דוד״ שהתמחה במשפט מסחרי, משפט מנהלי, דיני עבודה ועובדים זרים. במשך שנים שימש כשותף-מנהל במשרד והתמחה בעיקר בתחום המשפט הציבורי-מנהלי ברשויות מקומיות ואיגודי ערים.<ref></ref>

===פעילות ציבורית===
בשנים 1998–2003 היה סגן ראש עיריית מודיעין ויו"ר החברה הכלכלית לפיתוח מודיעין.

בשנת 2008 היה מועמד בבחירות לראשות עיריית מודיעין. באותה מערכת בחירות ניצח חיים ביבס.

בשנת 2010 שר התמ"ת בנימין בן אליעזר ניסה לקדם את מינויו של מרחב לראש הרשות להגנת הצרכן ולסחר הוגן. המינוי נפסל על ידי נציבות שירות המדינה, בנימוק שלמרחב הייתה זיקה פוליטית עם בכירים במפלגת העבודה, בהם גם בן אליעזר, שתמכו בו פומבית בעת שהתמודד מול חיים ביבס לתפקיד ראש עיריית מודיעין.

בשנים 2010–2014 היה היועץ המשפטי של עיריית ירושלים,

בשנת 2014 מונה למנכ"ל עיריית ירושלים, על ידי ראש עיריית ירושלים ניר ברקת, ושימש בתפקיד עד פברואר 2019.

בתחילת שנת 2019 פרש מעיריית ירושלים.

בחודש פברואר 2019 מונה למנכ"ל התאחדות בוני הארץ לאחר שהחליף בתפקיד את אליאב בן שמעון, שפרש לאחר 6 שנים בתפקיד.

בינואר 2023 מינה אותו שר הכלכלה והתעשייה, ניר ברקת, למנכ"ל משרדו. ביולי 2024 הודיע מרחב על כוונתו לפרוש מתפקידו בספטמבר 2024.

==משפחה==
אמנון מרחב נשוי ואב לארבעה, ומתגורר במודיעין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://onoac-il.zoom.us/rec/play/mKcgDEXnBcSSIrHJrFEVi3mHBi1B9iiNcADq_FpcTCCIOTypMmo90OzXEM7fOiv846qUMpEvF5bXhhoe.Lc7l9AauzT3kl4mg?continueMode=true&_x_zm_rtaid=WrxRATAqSqKSH8KKz6vAgg.1650977328194.57fb964cb8f17b8988dc7f637617d877&_x_zm_rhtaid=861 ראיון עם אמנון מרחב], בפורום הנדל"ן של הקריה האקדמית אונו
* 
* [https://www.calcalist.co.il/home/0,7340,L-3704-35382,00.html מאמרים אודות אמנון מרחב] בעיתון כלכליסט
<div class="mw-content-ltr">* </div>
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לי התאחדות התעשיינים
קטגוריה:מנכ"לי משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל: משפטים
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
אד סטיינברג

אד סטיינברג (באנגלית: Ed Steinberg) הוא מפיק/במאי וידאו קליפים הפועל בניו יורק סיטי. סטיינברג הקים את רשת הפצת הווידאו RockAmerica . עבודותיו של סטיינברג תוארו כ"צבעוניות".<ref name=":0"></ref> הוא ידוע בעיקר בזכות יצירת הקליפ הראשון של מדונה ב-1982 לשיר "Everybody", אך הפיק וביים יותר מ-90 קליפים לאמנים אחרים כמו ג'יפסי קינגס, צ'יפ טריק , U2 וגם ילו . הוא הפיק מספר תוכניות טלוויזיה שונות אשר שודרו ב-MTV ו-PBS. הקליפים שלו נכללים באוספים במוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, במוזיאון לאמנות מודרנית ובמוזיאון סולומון ר. גוגנהיים.<ref name=":1"></ref> הוא שימש כמנהל המוזיקלי של פסטיבל הסרטים של הוואנה בניו יורק מאז 2000.<ref name=":1" />

סטיינברג הוא נשיא RockaMedia LLC, חברת הפקת מדיה והפצה, והוא גם יועץ מדיה של Kidos ו-Magicflix; אתרים חינוכיים לילדים בני 3–9.<ref name=":1" /><ref name=":0" />

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable" width=55%
|- bgcolor="#CdCCCC"
! align="left" width="30"| שנה
! align="left" width="300"| שם
! align="left" width="250"| אמנ/ית
|-	
|1980
|"Concentration"
|צ'נדרה	
|-
|1980
|"International Language"
|ריצ'רד סטריינג'	
|-
|1980
|"Growing Up American"
|דה קולורס
|-
|1980
|"Jealousy"
|דה קולורס
|-
|1981	
|"Lawn Chairs"	
|Our Daughter's Wedding	
|-
|1981
|"In the Congo"
|הבונגוס
|-
|1981
|"Too Many Creeps"
|בוש טטרס	
|-
|1981
|"Que pasa" / "Me no pop I"
|קואטי מונדי	
|-
|1981
|"Mambo Sun"
|הבונגוס	
|-
|1981
|"Sunny Day"
|פיגבג	
|-
|1981
|"Target for Life"
|Our Daughter's Wedding	
|-
|1981
|"Lunatic Fringe"
|רד ריידר	
|-
|1982
|"Everybody"
|מדונה
|-
|1982
|"Shape Up"
|הבנק	
|-
|1982
|"Clear it Away"
|טום ורליין
|-
|1982
|"Drum"
|ויי אוף דה וסט
|-
|1982
|"Words from the Front"
|טום ורליין
|-
|1982
|"Person Person"
|ג'ו 'קינג' קרסקו	
|-
|1982
|"Dance After Curfew"
|נאש דה סלאש	
|-
|1982
|"You Don't Own Me"
|סילקה ברלין
|-
|1983
|"Konk Party"
|קונק
|-
|1983
|"Working on my Love"
|פולירוק	
|-
|1983
|"AEIOU Sometimes Y"
|EBN-OZN	
|-
|1983
|"The Hunter"
|רנדי פרדיקס
|-
|1984
|"Ground Zero"
|אקו אקו	
|-
|1985
|"Changes of Heart"
|ג'ניס פייסון
|-
|1985
|"Call Me Mr. Telephone"
|צ'יין	
|-
|1987
|"Let It Be with You"
|בלואה סום
|-
|1987
|"Animal Magic" <small>(גרסה 2: רמיקס)</small>
|בלואה סום	
|-
|1989
|"Bamboleo" <small>(גרסה 3: רמיקס)</small>
|ג'יפסי קינגס
|-
|1990
|"Love Child" <small>(גרסה 1: עריכה)</small>
|סוויט סנסיישן	
|-
|1992
|"" <small>(גרסה 2: רמיקס)</small>
|רוזאלה	
|-
|1993
|"Sube Sube"
|מרצ'ין
|-
|1994
|"Who's Wylin'"
|בושוואקאס	
|-
|1996
|"Universal"
|ג'ון מיקי
|-
|1997
|"" <small>(גרסה 2: רמיקס)</small>
|פולה קול
|-
|1998
|"Brimful of Asha" <small>(גרסה 2: רמיקס)</small>
|קורנרשופ
|-
|2003
|"Mas humilde y sin alarde"
|X אלפונסו
|-
|2003
|"Que bueno baila usted"
|X אלפונסו
|-
|2010
|"The Departed" – מתוך הסרט "סולומון קיין"
|סאלי ארנה (גודסמק)
|-
|2014
|"Poke"
|ג'נטלמן ג'ייק
|-

|2015
|""
|לורנס בלאט
|-
|2016
|"Maggle Mout" <small>(רדיו)</small>
|בנזלי הייפ וספרגה בנז
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאי וידאו קליפים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-20
ג'וליה פיליפס

ג'וליה פיליפס (באנגלית: Julia Phillips; 4 באפריל 1944 – 1 בינואר 2002) הייתה מחברת ומפיקה אמריקאית. פיליפס מוכרת בתור האישה הראשונה שזכתה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר. יחד עם בעלה, מייקל פיליפס, היא הפיקה סרטים רבים במהלך שנות ה-70 וזכתה להערכה רבה. בנוסף, היא כתבה ספר זיכרונות על חייה כמפיקה הוליוודית, You'll Never Eat Lunch in This Town Again - שהפך לרב מכר.

== קורות חייה ==
פיליפס נולדה בתור ג'וליה מילר למשפחה יהודית ופולנית בעיר ניו יורק. לאמא שלה קרו טניה ולאביה קראו אדולף מילר. אביה עבד בתור מהנדס כימי בפרויקט מנהטן ואילו אמא שלה הייתה סופרת, שהתמכרה לסמים. היא גדלה בברוקלין, בגרייט נק. ב-1965 קיבלה תואר ראשון במדע המדינה, ממכללת מאונט הוליוק, וב-1966 נישאה למייקל פיליפס. (מייקל פיליפס היה מפיק סרטים וטלוויזיה בהוליווד מאז 1971). לאחר הלימודים, היא עבדה כעורכת מדור ספרים ב-Ladies' Home Journal ולאחר מכן כעורכת תסריטים בסרטי פרמאונט. ב־1971, היא ובעלה החליטו לעבור לקליפורניה בשל רצון להפיק את הסרט Steelyard Blues עם ג'יין פונדה ודונלד סאתרלנד, שיצא לאקרנים ב-1973. ג׳וליה בדומה לאמא שלה גם כן הייתה מכורה לסמים, בעיקר לקוקאין. תופעות הלוואי של התמכרות לקוקאין גרמו לפיטוריה ממפגשים מהסוג השלישי, במהלך הפוסט-פרודקשן. תקופות של שימוש בסמים ובזבוזים גבו ממנה מחיר כבד, כפי שניתן לראות כי הספר המוכר שלה - ״You'll Never Eat Lunch in This Town Again״. סיפר על חוויותיה בהוליווד ותרבות הסמים שהייתה בהוליווד, תרבות שג׳וליה נהגה להיות חלק ממנה.<ref></ref>

== הצלחות בעולם הקולנוע ==
ב-1972, פיליפס יחד עם בעלה, מייקל פיליפס והמפיק טוני ביל הזמינו את דייוויד ס. וורד לכתוב את התסריט של העוקץ, תמורת 3,500 דולר. שנה לאחר מכן, ב-1973, העוקץ זכה בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר והפך את פיליפס לאישה הראשונה שזוכה באוסקר כמפיקה. (פרס שאותו חלקו טוני ביל ומייקל פיליפס). לאחר הצלחתו של "העוקץ", שאותו הפיקה, פיליפס סגרה את שנות ה-70 עם הצלחות רבות. "נהג מונית", עטור השבחים של מרטין סקורסזה ב-1976, שהיה מועמד לפרס הסרט הטוב ביותר. ״המחץ״ של ספילברג ב-1977, "מפגשים קרובים מהסוג השלישי", סרטה הגדול השלישי, שגם כן הופק יחד עם בעלה. הסרטים של פיליפס שגשגו במשך 25 שנים ולאחר הצלחתו של ״העוקץ״, הוא הוכנס להיכל התהילה של גילדת המפיקים של אמריקה והעניק לכל אחד ממפיקיו פרס דפנה זהב. ביוני, 2007 הסרט - ״נהג מונית״, דורג במקום ה-52 בתור הסרט הקולנועי הטוב ביותר בכל הזמנים, על ידי המכון האמריקאי לקולנוע. הצלחה בפרסום.<ref name=":0"></ref>

בשנת 1991 פרסמה פיליפס את ״You'll Never Eat Lunch in This Town Again״ על חוויותיה בהוליווד. הספר עמד בראש רשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. ספר ההמשך שלה "נהיגה תחת השפע", יצא לאור בשנת 1995. ספר זה עסק בעיקר, כיצד הצלחת ספרה הראשון שינתה את חייה. למרות הצלחותיה הרבות, פיליפס ידועה עד היום בעיקר בזכות ספר הזיכרונות הזועם שלה, מ-1990, "You'll Never Eat Lunch in This Town Again", שהשפד עמיתים לשעבר כמו גולדי הון וסטיבן שפילברג שהיו גם הם מפיקים ושחקנים יהודיים.<ref name=":0" />

== מוות ==
פיליפס נפטרה מסרטן ב-1 בינואר 2002. היא הותירה אחריה את בתה קייט פיליפס (מנישואיה הראשונים למייקל פיליפס) ואת אחיה מתיו מילר. נקברה בבית הקברות הילסייד ממוריאל פארק.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2002
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1944
קטגוריה:מפיקות קולנוע אמריקאיות
לאה קורקידי

לאה קורקידי (בר-נס) (1905–1993) הייתה מוזיקאית, פזמונאית ומורה למוזיקה. מייסדת ארגון המורות לחינוך מוזיקלי ויושבת ראש הארגון בירושלים.

==ביוגרפיה==
נולדה ביפו. אביה חיים מילמן היה המורה הראשון למוזיקה בגימנסיה הרצליה. קיבלה חינוך עברי ציוני והשתלמה במוזיקה. שירה הראשון נכתב לקראת ביקורו של הברון רוטשילד בארץ בשנת 1925.
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גורשה עם בני משפחתה למצרים. שימשה מורה לעברית ולמוזיקה בשני בתי ספר יהודיים בקהיר. אחרי המלחמה שבה לארץ.

נישאה לד"ר נחום קורקידי. ביתם בירושלים, ברחוב יפו 84, שימש כתובת מרכזית לחולים מירושלים ומהסביבה, יהודים וערבים, שבאו אל בעלה הרופא.

בשנת 1954 ייסדה את ארגון המורות לחינוך מוזיקלי ושימשה יו"ר הארגון בירושלים. כמו כן הייתה יו"ר אגודת "צעירות עבריות" וחברה בארגון נשים לשוויון זכויות.

חיברה חוברות שירים ומנגינות לילדים. שיריה הופיעו ב"דבר לילדים", וחלקם הושרו בתוכנית "פינת הילד" ב"קול ישראל". שירה "יום הולדת המדינה" התפרסם לאחר קום המדינה. בשנת 1960 יצא לאור ספרה "רינה-לי".

בנה אמנון בר-נס כתב את הספר "תולדות העיתונות העברית בארץ ישראל" ולימד עברית באוניברסיטה האמריקאית בקהיר. בניה האחרים: גדעון ואביתר.

קטגוריה:מוזיקאים ביישוב
קטגוריה:מורות למוזיקה בישראל
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1993
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1993
מרי וירג'יניה מרטין

מרי וירג'יניה מרטין (באנגלית: Mary Virginia Martin ה-1 בדצמבר 1913 - 3 בנובמבר 1990) הייתה שחקנית וזמרת אמריקאית. אביה היה עורך דין ואמה מורה לכינור. בזמן הקריירה שלה היא עבדה על חוקי התנהגות לעלייה לבמה ועל סוגי התנהגויות. היא שיחקה כמה וכמה תפקידים ראשיים בסרטים ובסדרות, למשל: נלי פורבוש בדרום האוקיינוס השקט בשנת 1949, הדמות הראשית בפיטר פן בשנת 1954, ומריה פון טראפ ב"צלילי המוזיקה" בשנת 1959. בשנת 1989 זכתה מרי בפרס ממרכז פרסי קנדי. מרי מרטין הייתה אמו של השחקן לארי הגמן, שהיה שחקן טלוויזיה וקולנוע ידוע.<ref></ref>

== תחילת חיים ==
הילדות של מרי מרטין בטקסס הייתה ילדות שמחה, היא תמיד אהבה את החברים שלה, האחים שלה, ואת ההורים שלה. אמא שלה הייתה מורה לכינור, ואבא שלה היה עורך דין, מחוץ לכותלי בית המשפט אביה תמיד מצא זמן לבוא לראות את מרי הקטנה ואת שתי חברותיה שרות בערבי שבת. היא הייתה חקיינית מעולה, היה לה זיכרון צילומי, מה שעזר לה מאוד בללמוד את הקהל שלה ולהדהים אותו.<ref></ref><ref name=":0"></ref>

== חיים אישיים ==
במהלך התיכון יצאה מרטין עם בנג'מין הגמן. כאשר למדה בנאשוויל נהנתה מאוד לחקור וללמוד, אך עם הזמן התגעגעה לעיר הולדתה, למשפחתה ולהגמן. באחד מהביקורים שלה מרטין והגמן שכנעו את אמא שלה להתחתן וב-3 בנובמבר 1930 התחתנו בכנסיית גרייס אפיסקופלית. כעבור 10 חודשים נכנסה מרטין להריון עם בנה הראשון לארי הגמן. הנישואים של מרי ובנג'מין לא צלחו ובשנת 1936 התגרשו.<ref name=":0" />

אחרי שהתגרשה מהגמן, התחתנה עם ריצ'רד הלידיי בשנת 1940. בתחילת נישואיה עם ריצ'רד, עבדה כמבקרת מחזות דרמה בשביל עיתון בניו יורק. בתחילת שנות ה-70 עברו השניים לגור בברזיל, שם כונתה על ידי המקומיים "דונה מריה".

מרי מרטין מתה מסרטן קצת לפני יום הולדתה ה-77 בביתה בקליפורניה ב-3 בנובמבר 1990. היא נקברה בגרין-ווד בבית הקברות המקומי בטקסס.<ref></ref>

== פרסים והישגים ==
בשנת 1973 התקבלה מרי לתיאטרון האמריקאי hall of fame. היא קיבלה פרס של מרכז קנדי על ההישגים שלה בקריירה בשנת 1989. היא קיבלה פרס דונלדסון על "נגיעה אחת של ונסון. היא קיבלה פרס טוני מיוחד בשנת 1948 בזמן שהיא הופיעה בחברת הטיולים של אנני.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1913
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1990