OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
1858 במדע

==אסטרונומיה==
* 2 ביוני גילוי כוכב שביט דונטי. זנ היה כוכב שביט ראשון שצולם.

==ארכאולוגיה==
* גילוי פפירוס רינד

==ביולוגיה==
* תחילת שימוש בטביעת אצבע לזיהוי.
* פרסום של תוצאות מחקריו של רודולף וירכו בנושא תא.
* פרסום Handbook of the British flora. הספר היה בשימוש מעל 100 שנים.
* 1 ביולי – צ'ארלס דרווין ואלפרד ראסל וולאס הציגו את התאוריה שלהם באספה כללית של האגודה הלינאית של לונדון.

==גאוגרפיה==
* 13 בפברואר – ריצ'רד פרנסיס ברטון גילה את אגם טנגניקה
* 3 באוגוסט – ג'ון ספק גילה את אגם ויקטוריה. 

==טכנולוגיה==
* בניית אונייה SS Great Eastern זה הייתה האונייה הגדולה בעולם עד לשנת 1901.
* הוצאת פטנט לשיטת ייצור לבנים מודרנית.

==מתמטיקה==
* גילוי טבעת מביוס.
* ארטור קיילי פרסם את מחקרו בנושא מטריצה.

==רפואה==
* פרסום ספר האנטומיה של גריי.

==נולדו==
* 28 בינואר – אז'ן דובוא, פלאונטולוג הולנדי (נפטר ב-1940)
* 18 במרץ – רודולף דיזל, ממציא גרמני (נפטר ב-1913)
* 23 באפריל – מקס פלאנק, פיזיקאי גרמני (נפטר ב-1947)
* 27 באוגוסט – ג'וזפה פיאנו, מתמטיקאי איטלקי (נפטר ב-1932)
* 4 באוקטובר – מיכאיל פופין, רופא סרבי-אמריקאי (נפטר ב-1935)
* 1 בנובמבר – לודביג סטרובה, אסטרונום רוסי ממוצא גרמני (נפטר ב-1920)
* 30 בנובמבר – ג'אגדיש בוזה, פיזיקאי הודי (נפטר ב-1937)

==נפטרו==
* 28 באפריל – יוהאן פטר מולר, פיזיולוג גרמני (נולד ב-1801)
* 10 ביוני – רוברט בראון, בוטנאי סקוטי (נולד ב-1773)
* 8 בנובמבר – ג'ורג' פיקוק, מתמטיקאי אנגלי (נולד ב-1791)

==קישורים חיצוניים==

*
קומארי מאיאוואטי

קומארי מאיאוואטי (בהינדי: कुमारी मायावती ; נולדה ב-15 בינואר 1956) היא פוליטיקאית הודית. החל מספטמבר 2003 היא מנהיגת מפלגת בהוג'אן סמג'. הייתה ראש השרים של אוטאר פרדש ארבע פעמים: בין יוני לאוקטובר 1995, בין מרץ לספטמבר 1997, בין מאי 2002 לאוגוסט 2003, ובין מאי 2007 למרץ 2012. מאיאוואטי מכונה לפעמים על ידי מעריציה "בהנג'י" ("אחות").

== קורות חיים ==
מאיאוואטי נולדה בדלהי למשפחה בת תשעה ילדים, אביה היה פקיד דואר עני מהקבוצה ג'טב מקאסטת דלית. להבדיל מהבנים במשפחה נשלחה ללמוד לא בבית ספר פרטי אלא ציבורי. בהמשך, ב 1975 סיימה תואר ראשון במכללת קלינדי באוניברסיטת דלהי וב-1983 השיגה תואר ראשון במשפטים בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת דלהי. ב-1976 השלימה תואר ראשון בחינוך במכללת VMLG של אוניברסיטת מירוט בגזיאבאד.

לאחר לימודיה הגבוהים, החלה לעבוד כמורה. הקריירה שלה הוערכה על ידי ראש ממשלת הודו לשעבר, פ"ו נרסימהה ראו כ"נס של הדמוקרטיה".

ב-1985 נבחרה מאיאווטי ללוק סבהה בבחירות מיוחדות, והייתה הנציגה הראשונה של מפלגת בהוג'אן סמג'. ערב הבחירות ל ב-1993 יצרה קואליציה עם מפלגת סמג'וואדי, ולאחר הבחירות כיהן ראש מפלגת סמג'וואדי מולאיאם סינג ידאב כראש השרים. ביולי 1995 פרשה המפלגה מהקואליציה והקימה קואליציה חליפית בתמיכת מפלגת העם ההודית, כשמאיאוואטי משמשת כראש השרים של אוטר פרדש. בכך היא שברה שלושה שיאים: לראשונה ראש ממשלה אישה, ראש הממשלה הצעירה בהיסטוריה של אוטר פרדש, והראשונה מקרב קאסטת דלית. הקואליציה שלה התפוררה באוקטובר 1995. הגיעה שוב למעמד זה בשנת 1997 בקואליציה עם הקונגרס הלאומי ההודי ובשנים 2002–2003, בקואליציה עם מפלגת העם ההודית.

ב-2007 ניצחה מפלגת בהוג'אן סמג' ניצחון מוחץ בבחירת לאספה המחוקקת של אוטר פרדש, כשהיא מקבלת 206 מתוך 403 מושבים. מאיאוואטי הושבעה ברביעית כראש השרים, והפעם כיהנה קדנציה מלאה עד 2012.

בתקופת שלטונה המדינה ידעה התפתחות רבה, בין השאר הודות לעבודות בנייה של תשתיות באזורים המאוכלסים על ידי קאסטת דלית - כגון סלילת כבישים וחיבור לרשת החשמל בכפרים רבים. פעולות הסיוע שיזמה לטובת השכבות החלשות גרמו לשיפור מצב התזונה בקרב הילדים, כפי שהשתקף בנתוני משקלם.

מאידך, נמתחה בקורת רבה על כך שצברה עושר רב, ובמיוחד על טיפוח פולחן אישיות בדומה לשליטים מהעבר. בין השאר כיסתה שטחים נרחבים בעיר הבירה לאקנאו בשיש ורוד ואנדרטאות, פסלי פיל משיש, ופסלים שעוצבו לראשונה לכבוד דמויות מן הקאסטות הנמוכות כולל עשרות פסלים בדמותה.

היא נחשבה לראש הממשלה העשיר בהודו כבעלת נכסים בשווי של 16 מיליון דולרים, כולל קניון גדול בניו דלהי ואוסף גדול של תכשיטים. עם זאת, צוין בתקשורת שלא הסתירה את נכסיה והכנסותיה ושילמה עליהם מיסים.

בבחירות בשנת 2012 הפסידה למפלגת סאמאג'אדי והתפטרה מתפקיד ראש הממשלה ב-7 במרץ 2012. כעבור חודש נבחרה לרג'יה סבהה.

בבחירות ללוק סבהה ב-2014 מפלגת בהוג'אן סמג' לא הצליחה להביא לבחירת אף לא אחד ממועמדיה. ביולי 2017 התפטרה מרג'יה סבהה אחרי שנדרשה לסיים את נאומה בפרלמנט על קיפוחם של בני הדלית.

בבחירות בשנת 2019 ברית פוליטית של מפלגתה יחד עם מפלגת סמג'וואדי של אקילש יאדאב, מפלגת רשטריה לוק דאל של אג'יט סינג ועוד כמה מפלגות, השיגה 15 מושבים מתוך 80 מושבי האספה המחוקקת של אוטר פרדש.

בדצמבר 2023 הודיעה מאיאוואטי על התפטרותה מנשיאות המפלגה ומינוי אחיינה, אקש אנדד, לנשיא המפלגה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאיות הודיות
קטגוריה:נשים בראשות ממשלה
קטגוריה:ראשי השרים של אוטר פרדש
קטגוריה:ילידות 1956
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1956
קטגוריה:חברי הרג'יה סבהה
קטגוריה:חברי הלוק סבהה מאוטר פרדש
Mellow Gold

Mellow Gold הוא אלבומו השלישי של האמן האמריקאי בק, בנוסף זהו אלבומו הראשון בחברת תקליטים גדולה. בעקבות ההצלחה המפתיעה של הסינגל "Loser", שיצא שנה לפני האלבום, יצא לאור האלבום במרץ 1994. האלבום זכה להצלחה מפתיעה למרות סגנונו האנטי מסחרי יחסית, ונכון ל-2008 הוא מכר 1.2 מיליון עותקים בארצות הברית בלבד.

מוזיקלית האלבום משלב בין היפ הופ,פאנק וסגנון האנטי-פולק שאפיין את אלבומיו בחברות התקליטים העצמאיות.

==רשימת השירים==

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בק
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
ויג'באנו

ויג'באנו (באיטלקית: Vigevano) היא עיר בנפת פאביה שבמחוז לומברדיה בצפון איטליה. קיבלה את התואר עיר מפרנצ'סקו ספורצה השני ב-2 בפברואר 1532.

==היסטוריה==
תעודות ראשונות בדבר קיומה של ויג'באנו מתייחסות למאה העשירית, אז התגורר במקום המלך הלומברדי ארדואין. ויג'באנו הייתה קהילה גיבלינית שתמכה בקיסר האימפריה הרומית הקדושה. בעקבות זאת נכבשה על ידי כוחות מילאנזים ב-1201 ו-1275. ב-1328 נכנעה סופית ללורד המילאנזי אצונה ויסקונטי. ב-1445 הוקמו במקום כנסייה ומנזר על ידי פיליפו מריה ויסקונטי.
בשנים האחרונות לשלטון משפחת ויסקונטי צר על העיר פרנצ'סקו ספורצה, ומשביסס זה את שלטונו הכריז על ויג'באנו כמקום מושב הבישוף.

== קישורים חיצוניים ==
 
* 
* 

קטגוריה:לומברדיה: ערים
שמחה ועצב

שמחה ועצב הוא אלבומה השני של יעל דקלבאום, שיצא בשנת 2012. דקלבאום כתבה והלחינה את רוב השירים באלבום.

שיר הנושא של האלבום נקרא "שמחה ועצב", והוא נכתב על ידי דקלבאום בעקבות אירוע שבץ שעבר אביה, דייוויד דקלבאום.

האלבום זכה לביקורות חיוביות.

==רשימת שירים==

==קישורים חיצוניים==

* יוסי חרסונסקי, [http://www.yosmusic.com/article.asp?id=9334&xyz=100 יעל דקלבאום, שמחה ועצב], באתר yosmusic
* יובל אראל, [http://saloona.co.il/yuvalerel/?p=77 יעל דקלבאום, שמחה ועצב - השקת אלבום], 8 בפברואר 2012, באתר "סלונה"
* [http://www.gibor-tarbut.co.il/items_show_788.html שמחה ועצב] , באתר "גיבור תרבות"
* 
* 

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי 2012
קטגוריה:אלבומי חברת התו השמיני
Give Me All Your Luvin'

(בעברית: תן לי את כל האהבה שלך) הוא סינגל של הזמרת האמריקאית מדונה. השיר יצא לאור כסינגל הראשון של מדונה מאלבום האולפן ה-12 שלה, MDNA. השיר מבוצע בשיתוף עם ניקי מינאז' ו-.

השיר יצא ב-3 בפברואר 2012, על ידי חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס. גרסת דמו של השיר הודלפה ב-8 בנובמבר 2011 תחת השם "".

== וידאו קליפ ==
ב-8 בדצמבר הזמרת ניקי מינאז' צייצה ברשת החברתית טוויטר שהיא הייתה על הסט צילומים בווידאו קליפ לשיר . הקליפ צולם במשך יומיים בניו יורק, ולצילומיו נדרשו כ-1.5 מיליון דולר, מה שהופך אותו לאחד מהווידאו קליפים היקרים ביותר בכל הזמנים.

בקליפ נראית מדונה יוצאת מביתה עם תינוקת פלסטיק בעגלה לאחר שהזמרת ניקי מינאז' ו- נראות ברחוב עם חבורת מעודדות. בהמשך מדונה ממשיכה ללכת ברחוב ומתחיל גשם וחבורת שחקני פוטבול נראים מביאים לה מטריות. בסצנות לאורך כול הקליפ נראית מדונה מאחורי קיר לבנים שרה את השיר. בסצנה נוספת מראים את מדונה, ניקי מינאז', ו- שרות את השירים ביחד כאשר הן לבושות כמו הזמרת מרילין מנרו, בסופו של הקליפ נראית מדונה עומדת על שחקני הפוטבול ורוקדת ושרה ביחד עם מעודדות ובסוף נראה קונפטי נופל מהאוויר ומדונה מחזיקה קסדה באוויר.

נכון לאפריל 2020 הקליפ זכה ליותר מ-75 מיליון צפיות באתר יוטיוב.

== מיקומי שיא ==
השיר נחל הצלחה במדינות וכבש את המצעדים של ונצואלה, ישראל, פינלנד, קנדה, מצעד הרדיו של הונגריה, ומצעד המועדונים של בילבורד ונכנס לעשרת המובילים בבלגיה, אירופה, הונגריה, יוון, יפן, איטליה, הולנד, קוריאה הדרומית, רוסיה, שווייץ, לבנון, פורטוגל, סלובקיה, גרמניה, ספרד, צרפת, וארצות הברית במצעד הבילבורד שם הגיע למקום ה-10. במכירות קיבל תואר פלטינה באיטליה לאחר שמכר כ-30,000 עותקים ובארצות הברית הגיע לתואר זהב לאחר שמכר כיותר מ-500,000 עותקים. בנוסף מכר כ-339,000 עותקים בקוריאה הדרומית אך לא הגיע לתואר זהב.

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!איטליה (FIMI)
|פלטינה
|30,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|זהב
|500,000
|-
!קוריאה הדרומית (Gaon)
|
|339,983
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!עולם
|3 בפברואר 2012
|הורדה דיגיטלית
| rowspan="3" |אינטרסקופ
|
|-
!ארצות הברית
|6 בפברואר 2012
|רדיו שירים עכשוויים
|
|-
!ארצות הברית
|7 בפברואר 2012
|רמיקס
|
|-
!גרמניה
|2 במרץ 2012
| rowspan="4" |תקליטור
| rowspan="2" |יוניברסל מיוזיק גרופ
|
|-
!פולין
|6 במרץ 2012
|
|-
!בריטניה
|19 במרץ 2012
|פולידור
|
|-
!תאילנד
|23 במרץ 2012
|יוניברסל מיוזיק גרופ
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי מדונה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מדונה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ניקי מינאז'
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מדונה
קטגוריה:שירים המעורבים במחלוקות הקשורות לפלגיאט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד קנדה הוט 100
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מרטן סולבג
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מרטן סולבג
הסכמי אדיס אבבה (1972)

הסכמי אדיס אבבה שנחתמו בשנת 1972, היוו חוזה מייצג לסדרת פשרות, שהביא לסיום מלחמת האזרחים הסודאנית הראשונה והחיל על שטחה הדרומי של סודאן (כיום רפובליקת דרום סודאן) אוטונומיה עצמאית.

==תוצאות==
מפגש הפסגה התכנס במטרה להגיע להבנות עם התנועה לשחרור דרום סודאן לאחר 17 שנות לחימה רצופה. ממשלת סודאן חתמה על ההסכמים שהגדירו את שטחה הדרומי של סודאן כאוטונומיה עצמאית חלקית בשליטת המורדים.

ההסכמים התקיימו במשך 11 שנים בלבד עקב הכרזת נשיא סודאן, ג'עפר נומיירי, על החלת חוקי השריעה האיסלמים במדינה כולל האוטונומיה הדרומית, שרובה נוצרית. ב-5 ביוני 1983 ביטלה האוטונומיה הדרום סודאנית את הסכמי אדיס אבבה והכריזה על מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה.

==ראו גם==
* דרום סודאן
* היסטוריה של דרום סודאן

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סודאן: היסטוריה
קטגוריה:דרום סודאן: היסטוריה
קטגוריה:אדיס אבבה: היסטוריה
מלחמת האזרחים הסודאנית הראשונה

מלחמת האזרחים הסודאנית הראשונה הייתה מלחמה פנימית בסודאן שהתנהלה בין אזרחיה המוסלמים שברובם היו בצפון לבין הנוצרים שהתרכזו בדרום המדינה. היא פרצה בשנת 1955 והסתיימה בשנת 1972 כאשר נחתם הסכם אדיס אבבה בו הוסדר לראשונה מעמדה של דרום סודאן כאוטונומיה עצמאית.

==המעורבות הישראלית==
במהלך המלחמה סייעה ישראל למורדים הדרום-סודאנים וסיפקה להם נשק וציוד צבאי. כמו כן, מדריכים ישראלים הדריכו את המורדים.

==ראו גם==
* מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה

==לקריאה נוספת==
* Assefa, Hizkias. 1987. Mediation of Civil Wars, Approaches and Strategies – The Sudan Conflict. Boulder, Colorado: Westview Press.
* Eprile, Cecil. War and peace in the Sudan 1955 – 1972. David and Charles, London. 1974..
* Johnson, Douglas H. 1979. "Book Review: The Secret War in the Sudan: 1955–1972 by Edgar O'Ballance." African Affairs 78 (310):132–7.
* O'Ballance, Edgar. 1977. The Secret War in the Sudan: 1955–1972. Hamden, Connecticut: Archon Books.
* Poggo, Scopas Sekwat. 1999. "War and Conflict in Southern Sudan, 1955–1972." PhD Dissertation, University of California, Santa Barbara.
* בשליחות המוסד לדרום סודן 1969-1971 יומן מבצע / דוד בן עוזיאל (טרזן). טבע הדברים הוצאה לאור . ללא תאריך הוצאה
==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר דרום סודאן
קטגוריה:מלחמות סודאן
קטגוריה:דרום סודאן: היסטוריה
סודאן
יובל טופר-ארז

יובל טוֹפֶּר-ארז (נולד ב-1988) הוא ישראלי הידוע בעיקר בשל היותו הגבר הטרנסג'נדר הראשון בישראל שהרה וילד. טופר-ארז הוא פעיל זכויות להט"ב וממובילי מאבקי הטרנסג'נדרים בישראל.

==ביוגרפיה==
טופר-ארז נולד כנקבה וגדל בירושלים למשפחה דתית, ולו ארבעה אחים צעירים. 

בגיל צעיר החל ביציאה בשאלה, ובגיל 14 יצא מהארון בפני הוריו כלסבית. מאוחר יותר גילה טופר-ארז שמשיכתו המינית היא לשני המינים, והגדיר את עצמו כביסקסואל. 

בגיל 16 החל טופר-ארז לחקור את זהותו המגדרית, והחל כבר בגיל 18 לחיות את חייו כגבר. באותה תקופה הוא הופיע בבר "שושן-4" של הקהילה הגאה בירושלים במופע דראג. 

בגיל 20 החל טופר-ארז בתהליך להתאמה מגדרית, שכלל תחילה טיפול הורמונלי, ולאחר מכן הליכים פיזיים נוספים אך לא עבר אותו במלואו ונשאר עם איברי רבייה ומין נקביים. 

משפחתו הדתית של טופר-ארז קיבלה אותו בזהותו החדשה.

בספטמבר 2010 נישא (פעמיים: בראשונה בישראל והשנייה בקנדה) לבן-זוגו מתן טופר-ארז.

בשנת 2011 הרה טופר-ארז, וב-28 בדצמבר באותה שנה ילד את בנו הבכור. היריון זה היה מהמתוקשרים ביותר במדינת ישראל, בשל העובדה שהתינוק גדל ברחם של גבר ושנולד על ידי גבר טרנסקסואל שנשאר עם איברי רבייה ומין נקביים.

בספטמבר 2013, בתום כשנה וחצי של הידיינות ומאבק מול משרד הפנים, נרשם בנם של הזוג טופר-ארז כילדם הביולוגי. לראשונה בישראל נרשם ילד כבן ביולוגי של שני הורים מאותו מגדר. 

בפברואר 2014 ילד טופר-ארז את בתו השנייה.

==פעילות קהילתית==
טופר-ארז הוא פעיל בקהילת הלהט"ב בישראל. בעבר התנדב ב"איגי - ארגון נוער גאה" וב"חוש"ן - חינוך ושינוי", וכיום מרצה במסגרות שונות על סיפורו האישי ועל נושאים מגדריים אחרים.

==ראו גם==
* היריון טרנסג'נדרי
* זכויות להט"ב בישראל

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילים למען זכויות להט"ב בישראל
קטגוריה:יוצאים בשאלה להט"בים
קטגוריה:טרנסג'נדרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
המגש והכסף

המגש והכסף הוא ספר עיון מאת העיתונאי והפובליציסט עפר שלח, אשר בעברו שימש כמפקד פלוגה בצנחנים במילואים ולחם במלחמת לבנון הראשונה, וכיהן כחבר הכנסת בכנסת העשרים. הספר עוסק ביחסי החברה הישראלית וצה"ל. הנושאים העיקריים הנידונים בו הם מבנה הצבא, מודל גיוס החובה ומערך המילואים, אופן הכשרת הקצינים והמפקדים הבכירים בצה"ל והצרכים והאתגרים הביטחוניים אליהם הוא ערוך. כמו כן דן הספר בסוגיות כגון הרלוונטיות של מודל צבא העם, מלחמת יום הכיפורים, האינתיפאדה השנייה ופעולות השיטור בשטחי הגדה המערבית ורצועת עזה, תקציב הביטחון ומלחמת עיראק. מקור שמו של הספר בשירו של נתן אלתרמן "מגש הכסף". במהלך המחקר ראיין המחבר בין היתר את אביו, אל"ם חזי שלח, אריה נייגר, משה ארנס, שאול אריאלי, משה יעלון, הד"ר יגיל לוי, שאול מופז, עמירם לוין, אמנון ליפקין-שחק, עוזי דיין, דן מרידור, שמעון נוה ודב תמרי. כמו כן רואיינו קצינים רבים בשירות פעיל אולם המחבר נמנע מלזהותם בשמם. בספרו טוען שלח כי יש לבצע רפורמה בגיוס לצה"ל ולשנותו לצבא מקצועי יותר.
==קישורים חיצוניים==
* 
* .
* .
* .
* יהודה וגמן, [https://web.archive.org/web/20160803080938/http://heb.inss.org.il/uploadimages/Import/(FILE)1193317086.pdf ליקויים בראיית צה"ל את עצמו כאחראי לביטחון האזרחים], עדכן אסטרטגי של המכון למחקרי ביטחון לאומי כרך 10, גיליון 2 אוגוסט 2007, עמודים 22–28.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי 2003
קטגוריה:ספרי עיון בעברית: צבא וביטחון
קטגוריה:צה"ל: היסטוריה
קטגוריה:ספרי עפר שלח
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
שמורת הטבע גאמבול

שמורת הטבע גאמבול (בצרפתית: Réserve spéciale de faune de Guembeul) היא שמורת טבע הממוקמת כעשרה קילומטרים דרומית לסן-לואי שבסנגל, המשתרעת על פני שטח של כ-720 דונמים. היא הוכרזה רשמית כשמורה בשנת 1983.

השמורה היא ביתם של מינים רבים של ציפורים, זוחלים ויונקים. באתר פועלות תוכניות לרבייה מחודשת, והשבה לטבע, של שלושה מיני צבאים. כמו כן בשמורה נפוץ גם צב היבשה הדרבני.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20070929144313/http://www.unep-wcmc.org/wdpa/sitedetails.cfm?siteid=11653&level=nat World Database of Protected Areas record].
*[http://sea.unep-wcmc.org/sites/pa/0712p.htm UNEP site factsheet, 1986].
*[https://web.archive.org/web/20090130135811/http://www.environnement.gouv.sn/article.php3?id_article=2 Ministre de l'Environnement et de la Protection de la Nature]: רשימת שמורות טבע.

קטגוריה:סנגל: גאוגרפיה
גאמבול
קארהנג'

קַארְהֶנְג (באנגלית: Carhenge) הוא מיצג אמנותי אמריקאי, המדמה העתק מודרני של סטונהנג, המונומנט הפרהיסטורי השוכן באנגליה. שמו של המֵיצָג הוא פרפרזה על השם Stonehenge: את המילה "סטון" (אבן), מחליפה המילה "קאר" (רכב).

סטונהנג הוא מחשובי האתרים הארכאולוגיים הפרהיסטוריים בעולם, ומוכר כאתר מורשת עולמית על ידי אונסק"ו.

קארהנג ממוקם ליד העיר אֶלַיַאנְס שבמדינת נברסקה, ארצות הברית, באזור הערבות הגבוהות. בניגוד לאתר הארכאולוגי המקורי, מיצג זה אינו בנוי מקבוצת אבנים גדולות העומדות זו לצד זו, אלא ממכוניות אמריקאיות עתיקות, המכוסות בתרסיס בצבע אפור. שלדי המכונות הועמדו באופן הדומה בגודלן ובצורתן לאתר המקורי.

היצירה נבנתה על ידי ג'ים ריינדרז, ונחנכה בשנת 1987, בנקודת היפוך הקיצית, 21 ביוני. נקודת ההיפוך בקיץ, ביום הארוך בשנה, שאחריו מתחילים הימים להתקצר, מהווה מוקד משיכה לאתר המקורי סטונהנג', על ידי קבוצות המאמינות באמונות פגניות ונאו-פגניות שונות.

בשנת 2006 נבנה במקום מרכז מבקרים לשירות המבקרים באתר.

== מבנה היצירה ==
קארהנג' מורכבת מ-38 מכוניות המסודרות במעגל בקוטר 29 מטר (95 רגל). חלק מהמכוניות הוצבו כשהן זקופות, והחלק האחורי שלהן ותא המטען מוחזקים על ידי בורות בעומק 1.5 מטר. הקשתות מעל המכוניות נוצרו על ידי ריתוך מכוניות אחרות אליהן.

המיזם מייצג את השוני, ויש האומרים - את ההידרדרות, שחלו בתרבות האנושית, אשר לפני 2,500 שנה בנתה אתר קדום ומרשים שאופן בנייתו מהווה עד היום תעלומה, ואילו כיום נסמכת על שלדי מכוניות כסמל לתרבות פופולרית.

קארהנג' מאוזכר לעיתים קרובות בתרבות הפופולרית, בין השאר הוא הוצג מספר פעמים בסרטים, הוזכר במוזיקה הפופולרית, וכן בתוכניות טלוויזיה ובפרסומות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיסול
קטגוריה:נברסקה: יצירות אמנות
מנשה לב-רן

מנשה לב-רן (ליברמן) (1946 – 2 ביוני 2023, י"ד בסיוון ה'תשפ"ג) היה מנהל מוזיקלי ומנצח תזמורת ישראלי.

==ביוגרפיה==
לב-רן נולד כמנשה ליברמן בשנת 1946 בתל אביב, למשפחה דתית לאומית, ולו שתי אחיות בוגרות ממנו. כבר בגיל 12 החל לנצח על מקהלת ביל"ו בתל אביב. לב-רן היה נגן כינור בתזמורת הגדנ"ע ולמד ניצוח אצל המנצח איתן לוסטיג.

== קריירה ==
לאחר גיוסו לצה"ל הקים בשנת 1967 את מקהלת הרבנות הצבאית, עליה ניצח במשך כ-15 שנה.

מאז ייסודו של פסטיבל הזמר החסידי בשנת 1969, שימש לב-רן כמנצח ומנהל מוזיקלי של הפסטיבל.

בין השנים 1980–2008 ניצח על תזמורת משטרת ישראל. לב-רן ניצח על מקהלות רבות בישראל, ובהן מקהלת בית הכנסת הגדול בתל אביב מאז 1970, מקהלת "השקמים" - (מקהלת ה"דגל") – מאז 1982, מקהלת "צלילי כפר סבא" מאז 1983, מקהלת "זמר חי", המקהלה המסורתית "זמר לציון" בראשון לציון, מקהלת מדרשית נעם בפרדס חנה וכפר סבא ומקהלת ילדי רמת גן.

בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 ליוותה המקהלה של לב-רן, הכוללת שמונה מתוך זמרי האופרה הישראלית, את החזן משה שטרן בתפילות הימים הנוראים בסאו פאולו שבברזיל ובשיקגו שבארצות הברית.

לאורך השנים הופיע לב-רן הופיע באירועים ובטקסים רבים, והעיד על עצמו, שההופעה במלחמת ששת הימים, בה ניצח על מקהלת הרבנות הצבאית בשידור חי על הר הצופים ובנוכחות מפקדי צה"ל, הייתה עבורו אירוע מרגש<ref name=":1"></ref>.

== פרסים והוקרה ==

* 2016 - יקיר אמ"י (בחגיגת יום הולדתו ה-70)<ref name=":1" />
* 2018 - תואר יקיר העיר תל אביב-יפו.

* אפריל 2023, פרס אורי אורבך לתרבות יהודית לשנת תשפ"ג בתחום מפעל חיים.

== חיים אישיים ==
נישא לטובה בלומנפלד ב-1976<ref name=":1" />, ולהם בת שירי, עורכת דין ושלושה נכדים. נפטר ב-2 ביוני 2023, י"ד בסיוון ה'תשפ"ג<ref name=":0" />, והובא לקבורה בבית הקברות קריית שאול.

==ספריו==
* זמר חסידים: לשבת, למועד ולכל עת, רמת השרון: סובר, 1971.
* בקצב חסידי: מזמורים חסידיים מסורתיים ומודרניים, רמת גן: מאור, 1982.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנצחי מקהלות ישראלים
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:חברי מקהלת הרבנות הצבאית
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 2018
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
שירות היערות של ארצות הברית

שירות היערות של ארצות הברית (באנגלית: The United States Forest Service, בראשי תיבות: USFS) הוא סוכנות במחלקת החקלאות של ארצות הברית השוכנת בוושינגטון די. סי., המיועדת לנהל את 154 היערות הלאומיים ואת 20 הערבות הלאומיות , ששטחם הכולל מסתכם ב-781,000 קמ"ר. אגפים מרכזיים בסוכנות הם מערכת היערות הלאומיים, אגף היערנות הממלכתי ואגף היערנות הפרטי, וכן אגף המחקר והפיתוח.

בשטחים הלאומיים יש 122 אתרי סקי, 4,300 אתרי מחנאות, 277,000 אתרי מורשת, כ-233,682 ק"מ של שבילים (שבילי הליכה, אופניים, טרקטורונים, רכיבת סוסים, אופנועי שלג ועוד) ותשע מונומנטים לאומיים.

ב-1876 הקים הקונגרס האמריקאי משרד מיוחד במחלקה לחקלאות כדי לעמוד על טיב מצבם של היערות בארצות הברית. ב-1881 משרד זה התרחב והפך לחטיבה ליערנות (Division of Forestry). ב-1891 נחקק חוק המסדיר הפקעה של שטחי אדמה מרשות הציבור והגדרתם כ"שמורות יער" שמנוהלות תחת מחלקת הפנים של ארצות הברית. ב-1901 שונה שם החטיבה ללשכת היערנות (Bureau of Forestry). לפי חוק שנחקק ב-1905 עבר ניהול שמורות היערות ממשרד הקרקעות הכללי שבמחלקת הפנים של ארצות הברית ללשכת היערנות במחלקת החקלאות ששינתה את שמה לשירות היערות האמריקאי. מנהל לשכת היערנות, גיפורד פינצ'ו, מונה למנהל השירות.

לא כל היערות הלאומיים שתחת סמכותו של שירות היערות מיוערים בכל שטחם, למשל היער הלאומי טונגס באלסקה שבו יש שטחי קרחונים בעת גאות והיער הלאומי וסטץ'-קש ביוטה שבו אתרי סקי. השירות מסדיר בין היתר את שמירת ההגבלים באזורים שהוגדרו כשטחים שוממים בכוחו של חוק שנחקק בקונגרס, שהם אזורים בהם אסורים כריתת עצים, כרייה, הקמת כבישים ובניינים וחכירת שטח לצורכי חקלאות או רעייה של חיות משק.

מהסמלים המזוהים עם שירות היערות הוא דמות הדוב הבדיוני "Smokey Bear", דמות הקמע שלו. הוא נוצר בשנת 1944 כחלק ממסע פרסום לחינוך הציבור האמריקאי על הסכנות שבשרפת יער ולעידודו לנקיטת זהירות יתרה בעת שהייה באזור מיוער, למניעת שריפות. הדמות עדיין משמשת את השירות בפרסומיו.

==ראו גם==
* יערנות

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יערנות
*
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:מחלקת החקלאות של ארצות הברית
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: ארגונים
קתדרלת בילבאו

פנים קתדרלת בילבאו
קתדרלת בילבאו שנקראת קתדרלת סנטיאגו (ספרדית: Catedral de Santiago, בסקית: Donejakue Katedrala) היא קתדרלה קתולית גותית בבילבאו, ספרד. הקתדרלה מוקדשת ליעקב בן זבדי הנקרא בספרדית "סנטיאגו".

== היסטוריה ==
הכנסייה נבנתה כנראה בסביבות 1300 כמקדש קטן, בתקופה שבילבאו הייתה כפר דייגים. המבנה הנוכחי מקורו ב-1379. היא בנויה בסגנון אקלקטי כאשר הסגנון השולט הוא הסגנון הגותי. הקלויסטר והקמרונות נבנו במאה ה-15 בסגנון גותי, וכך גם "שער המלאך" (Puerta del Angel) לרחוב קוראו. ב-1571 פגעה שרפה בכנסייה ובעקבותיה שופצו החזיתות בסגנון אדריכלות הרנסאנס. חזית הקתדרלה, חלון הרוזטה והצריח המחודד נבנו על ידי Severiano Achucarro בגל התחייה הגותית של המאה ה-19.

ב-1950 הוכרזה הכנסייה כקתדרלה. היא מוקדשת ליעקב בן זבדי הנקרא בספרדית "סנטיאגו" ונמצאת בדרך הצפונית (Camino del Norte) של דרך סנטיאגו.

הקתדרלה בנויה ברובה בסגנון גותי. תוכניתה היא כשל צלב לטיני: הספינה הראשית מחולקות ל-3 אגפים: אולם התווך ושתי סיטראות, ובקצהה יש אמבולטוריום. בבית הרוחב הצפוני ישנו חלון רוזטה. מבנה הקיר מחולק לשלוש: קומת הקשתות, טריפוריום ובתוכו מנורות כתומות וקומת תאורה ובה חלונות ויטראז' רחבים. גובה הספינה הראשית הוא כ-20 מטר.
הקשתות הן בצורת אוגיב. במקום שבו עמדה הכנסייה המקורית נמצאת היום הקריפטה. התמיכות של הקמרונות הראשיים מעוטרות בתגליפי אבן של סוחרים מקומיים. החזית המערבית הנאו-גותית כוללת שער נאה, חלון רוזטה וצריח מחודד בודד משמאל לדלת. בתוך הקתדרלה פזורים קברים ופסלים, הבולט שבהם הוא כנראה ה"פייטה" של Aloitiz מהמאה ה-17. בעת השקיעה ניתן לראות ניצוצות צבעוניים על הקירות המזרחיים של הטרנספט, הנוצרים כאשר השמש מטילה את אורה על חלונות הוויטראז'.

== ראו גם ==
* אדריכלות גותית ספרדית

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.inspain.org/en/sites/santiagocathedral.asp מידע על קתדרלת בילבאו עם יותר דגש על המבנה] 
* [http://www.spain.info/en/conoce/monumentos/vizcaya/catedral_de_santiago.html מידע תיירותי על קתדרלת בילבאו] 
* צחי אבנור, [http://www.flickr.com/photos/zachievenor/tags/bilbaocathedral/ תמונות של קתדרלת בילבאו (החזית והפנים)], פליקר

בילבאו, קתדרלת
קטגוריה:בילבאו: מבנים
היווט

סמליל העמותה
היווט ("חיים" באמהרית), היא עמותה שמטרתה לסייע לעולי אתיופיה בקליטתם והשתלבותם בחברה הישראלית.

העמותה היא היחידה הפועלת באזור חיפה והקריות בתחום זה. היא ייחודית גם בכך שהוקמה על ידי קבוצת נשים מתוך הקהילה למען הקהילה.

העמותה הוקמה באופן רשמי בשנת 2001, לאחר התארגנות שהחלה כבר בשנת 1993, על ידי קבוצת סטודנטיות עולות מאתיופיה באוניברסיטת חיפה. מנכ"לית העמותה היא מלכה דניאל-דוק, שעלתה מאתיופיה כילדה וכיום בעלת תואר ראשון בחינוך ומסיימת תואר שני בייעוץ חינוכי. מלכה דניאל-דוק החליפה ב-2013 את ריקי טגבה, ממייסדות העמותה אשר יצאה לשנת שבתון בארצות הברית.

העקרונות המנחים של העמותה הם מענה לאוכלוסיית יוצאי אתיופיה, תוך רגישות מוגברת לתרבותה הייחודית ולצרכיה הייחודיים, התייחסות למכלול צורכי המשפחה, וחיזוקה בתחומי הפעילות המתייחסים לילדים ובני נוער.

העמותה מפעילה ארבעה מרכזי נוער בערים קריית ביאליק, קריית ים וקריית מוצקין, ומועדונית לילדי בית ספר יסודי בשכונת צור שלום בקריית ביאליק. במרכזי הנוער ובמועדונית משתתפים כ-350 חניכים. פעילות העמותה בתחום הנוער הנה במימון הפרויקט הלאומי של עולי אתיופיה, ובשותפות עם הרשויות המקומיות והקרן לידידות.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

קטגוריה:ארגונים למען יהודי אתיופיה
קטגוריה:ארגוני עזרה בישראל
קטגוריה:ארגוני נשים בישראל
קטגוריה:ארגוני עלייה וקליטה בישראל
קטגוריה:ישראל: עמותות
אברציה כוכבית

האברציה הכוכבית נוצרת בגלל היחס בין מהירות האור ומהירות התנועה של הצופה בכדור הארץ. כאשר כדור הארץ נע בכיוון המקור (תנועת כדור הארץ מיוצגת בחצים כחולים) מיקומו של הכוכב מוסט. כשכיוון התנועה היחסי של כדור הארץ יתהפך מיקומו הנראה של הכוכב יתהפך ביחס למיקומו האמיתי. הגלים האדומים באיור מייצגים התקדמות של אלומת אור מכוכב מרוחק אל הצופה. כיוון שמהירות האור סופית אלומה שתעבור בפתחו של טלסקופ תוסט ולכן יש להפנות את כיוון התצפית מעט בכיוון התנועה.
אברציה כוכבית, או האברציה של האור היא תופעה אסטרונומית הנובעת מתנועתו של צופה יחסית לעצם נצפה כאשר מהירות התנועה כוללת רכיב בכיוון ניצב לישר המחבר בין מיקום הצופה לבין מיקום העצם. תנועת כדור הארץ גורמת לכך שהכוכבים בשמים נראים לצופה ארצי במיקום שונה מעט ממקומם האמיתי. תופעת האברציה הכוכבית נתגלתה ב-1725 והוסברה לאחר מכן על ידי האסטרונום המלכותי ג'יימס בראדלי אשר הבין שמקורה ביחס שבין מהירות האור ומהירות תנועתו של כדור הארץ, בראדלי השתמש בתגלית זו על מנת למדוד את מהירות האור בדיוק טוב מקודמיו.
עיקר האברציה הכוכבית נגרם מתנועת כדור הארץ סביב השמש, אברציה זו מכונה אברציה שנתית. האברציה הכוכבית אינה תלויה במרחק מכדור הארץ אל מקור האור, אלא בזווית שבין המהירות הניצבת של כדור הארץ לכיוון האמיתי אל מקור האור. בניגוד לתופעת הפרלקסה בה כוכבים קרובים נראים כמשנים את מיקומם ביחס לכוכבים רחוקים, האברציה הכוכבית משפיעה על כל הכוכבים הסמוכים זה לזה באופן דומה. האברציה הכוכבית מגיעה ל-<math>20.5</math> (20.5 שניות קשת) בממוצע שנתי, אולם ישנן השפעות נוספות המסתכמות לאברציה הכוללת. השפעות אלו קטנות יותר בגלל התלות במהירות היחסית הנוצרת.

==מקור האברציה הכוכבית==
מכיוון שמהירות האור סופית נדרש זמן מה לאור הנפלט ממקור עד להגעתו לצופה. כוכב המרוחק כך שהפרלקסה שלו לא תורגש ישנה את מיקומו בגלל תנועתו המשיקית של כדור הארץ לפי היחס

<math>\tan \theta = \frac{c}{V_t}</math>

כאשר <math>\theta</math> היא זווית האברציה, <math>V_t</math> הוא רכיב המהירות המשיקית של כדור הארץ ביחס לכוכב. במצב שכזה יהיה על צופה להטות את הטלסקופ בזווית <math>\theta</math> ביחס למיקומו האמיתי בשמיים. קל לראות מהגדרה זו כי הזווית נוצרת מחיבור וקטורי המהירות של האור הנפלט מהכוכב ומהירותו המשיקית של כדור הארץ. גודל האברציה הוא כאחוז מגודל הירח המלא, גודל הקטן מיכולת הראיה האנושית אך גדול מספיק למדידה בטלסקופים.

בשנת 1905 פרסם אלברט איינשטיין גרסה יחסותית לחישוב זווית האברציה, שבה נשמרת אינווריאנטיות מהירות האור.

==סוגי אברציה==
מכוון שתנועתו של כדור הארץ סביב השמש אינה התנועה היחידה במרחב ישנן תרומות נוספות לאברציה הכוללת.
*האברציה הכוכבית השנתית תלויה בקו הרוחב האקליפטי של הכוכב וגודלה מגיע לכ-20.5 שניות קשת לכל כיוון.
*האברציה הכוכבית היומית הנגרמת מסיבוב כדור הארץ סביב צירו תלויה בקו הרוחב של הצופה ומגיעה בקו המשווה לכ-0.35 שניות קשת.
*אברציה פלנטרית נוצרת בגלל התנועה היחסית שבין כדור הארץ וכוכבי הלכת.
*אברציה כוכבית מוחלטת נוצרת מתנועת השמש סביב מרכז הגלקסיה, אברציה זו בעלת השפעה קטנה עד שנהוג להתייחס אליה כקבועה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מידות אסטרונומיות
ארבעים המרטירים

ארבעים המרטירים (ביוונית עתיקה Ἃγιοι Τεσσεράκοντα; ביוונית Άγιοι Σαράντα) הם קבוצה של ארבעים חיילים רומים מהלגיון השנים עשר פולמינטה, אשר לפי המסורת מתו על אמונתם בשנת 320 בסבסטיה שבאסיה הקטנה, היא סיוואס בטורקיה של ימינו. 

ארבעים המרטירים הוצאו להורג על ידי ליקיניוס אשר רדף את הנוצרים במזרח החל בשנת 316, והם הושארו לעמוד ערומים על בריכה קפואה בלילה קר. הארבעים והאירוע נזכרו לראשונה על ידי בזיליוס הגדול, בישוף קייסרי, ולפי המסורת אחד מהם פרש מהחבורה אל אמבט חם שהוכן בסמוך עבור מי שיוותר על אמונתו. באותו רגע ראה אחד מהחיילים שהופקדו על שמירת הנידונים למוות אור שקרן מעליהם, והוא פשט את בגדיו והצטרף אליהם. כך נותר מספר המרטירים ללא שינוי. עם בוקר הועלו גופות הארבעים באש ואפרם הושלך אל הנהר, אך מאמינים נוצרים אספו את השאריות ואלה נשלחו לערים רבות. בדרך זו הופץ הסיפור אודות המרטירים ומספר כנסיות הוקמו לכבודם. 

באיקונוגרפיה מתוארים ארבעים המרטירים סמוך לפני מותם, כשהם רועדים מקור ומחבקים את גופם, ועל פניהם הבעת סבל וייאוש. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מרטירים
1859 במדע

==אסטרונומיה==
* 28 באוגוסט-2 בספטמבר - סערת שמש גדולה במהלך זוהר הקוטב נצפה גם בקובה.
* מריאן קובלסקי פיתוח שיטה לחישוב מהירות של שביל החלב.

==ארכאולוגיה==
* 26 במאי – ג'וזף פרסטוויץ' וג'ון אבנס מגלים שרידים שבהמשך הביאו לגילוי תקופת האבן הקדומה.

==ביולוגיה==
* 24 בנובמבר – פרסום ספרו של צ'ארלס דרווין מוצא המינים.
* איסידור סנט חילייר פרסם את הכרך השני של ספרו ולראשונה משתמש במונח אתולוגיה.

==טכנולוגיה==
* בניית מנוע ראשון שפועל לפי תהליך לינור תוך שימוש בהצתה חשמלית.
* טומאס אבלינג בנה מנוע המתאים להנעה מכונית על הכביש.

==כימיה==
* גילוי הקסמין על ידי אלכסנדר בוטלרוב
* חקר חומצה סורבית על ידי אוגוסט פון הופמן

==מתמטיקה==
* פרסום ספרו Ueber die Anzahl der Primzahlen unter einer gegebenen Grösse של ברנהרד רימן.

==רפואה==
* פרסום ספר Notes on Nursing: What it is and What it is Not על ידי פלורנס נייטינגייל.

==נולדו==
* 19 בפברואר – סוונטה ארהניוס, כימאי שוודי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1927)
* 28 בפברואר – פלוריאן קג'ורי, מתמטיקאי שווייצרי (נפטר ב-1930)
* 4 במרץ – אלכסנדר פופוב, ממציא רוסי (נפטר ב-1906)
* 7 באפריל – ז'אק לב, פיזיולוג אמריקאי (נפטר ב-1924)
* 15 במאי – פייר קירי, פיזיקאי צרפתי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1906)

==נפטרו==
* 1 במאי – ג'ון ווקר, ממציא אנגלי (נולד ב-1781)
* 5 במאי – יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה, מתמטיקאי גרמני (נולד ב-1805)
* 6 במאי – אלכסנדר פון הומבולדט, חוקר טבע גרמני (נולד ב-1769)
* 8 ביוני – אלכסנדר חאנט, ממציא אמריקאי (נולד ב-1796)
* 10 בספטמבר – טומאס נוטאל, בוטנאי אמריקאי (נולד ב-1786)
* 15 בספטמבר – איזמבארד קינגדום ברונל, מהנדס בריטי (נולד ב-1806)
* 12 באוקטובר – רוברט סטיבנסון, מהנדס בריטי (נולד ב-1803)

==קישורים חיצוניים==

*
מוחסן רזאי

מוחסן רזאי מירקאא'ד (בפרסית: محسن رضایی میرقائد; נולד ב-9 בספטמבר 1954; תעתוק מדויק: מחסן רצ'אאי) הוא פוליטיקאי איראני, כלכלן ומפקד צבאי לשעבר, המכהן כיום כמזכיר המועצה האיראנית לאבטחת אינטרס המשטר. לפני כן היה מפקד משמרות המהפכה האיראניים במשך 16 שנה.

בבחירות לנשיאות בשנת 2009 התמודד כמועמד שמרן והגיע שלישי עם 1.7 אחוזי בחירה, כשלפניו מחמוד אחמדינז'אד והמועמד הרפורמיסטי מיר-חוסיין מוסאווי.

רזאי למד הנדסת מכונות באוניברסיטת איראן למדע וטכנולוגיה לפני שנת 1979, אך החליף את לימודיו לכלכלה באוניברסיטת טהראן לאחר מלחמת איראן–עיראק, שם למד עד שנת 2001 וקיבל תואר דוקטורט. הוא היה בין מקימי אוניברסיטת האימאם חוסיין, שם הוא מלמד כיום.

בנובמבר 2006 הוציא שופט ארגנטינאי צו מעצר נגד רזאי ועוד שישה בקשר לפיגוע בבניין הקהילה היהודית בארגנטינה, שאירע בשנת 1994. רזאי נמצא כיום ברשימת המבוקשים הרשמית של האינטרפול.

צו המעצר הבינלאומי לרזאי על ידי אינטרפול (המשטרה הבינלאומית) ב-7 בנובמבר 2007 ולבקשת השופט הארגנטינאי על פשעים שגרמו למוות, ונדליזם וונדליזם בקשר עם השתתפותו בפיצוץ מרכז הסיוע היהודי וכפי מפקד משמרות המהפכה בזמן הוצאת משמרות המהפכה האסלאמית. מוחסן רזאי עדיין מבוקש על ידי האינטרפול. ממשלת ארגנטינה גינתה את החלטת הנשיא למנות סגן נשיא כלכלי של רזאי, המבוקש על ידי האינטרפול כחשוד בהפצצת המרכז הקהילתי היהודי אמיה בבואנוס איירס ב-1994.

הוא התמודד גם בבחירות לנשיאות איראן שהתקיימו ב-14 ביוני 2013, והגיע למקום הרביעי עם כעשרה אחוזים מהקולות.

למוחסן רזאי חמישה ילדים: שני בנים ושלוש בנות. אחד הבנים, אחמד רזאי, היגר לארצות הברית, יצא נגד מדיניות השלטון האיראני והאשים את אביו ואחרים בתמיכה בפעולות טרור. הוא שב לאיראן בשנת 2008, אבל היגר לאיחוד האמירויות ב-2011. בנובמבר 2011 נמצאה גופתו במלון בדובאי.

ביום שני, 17 באוקטובר 2022, משרד החוץ הארגנטינאי קיבל את בקשת התובע המיוחד לאחר שאישר את נוכחותו של מוחסן רזאי בקטאר, ובאמצעות תיווך שגריר שלו בדוחא, פנה למשרד החוץ. חוץ קטאר. והעביר את בקשת ממשלת ארגנטינה-

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:אנשי משמרות המהפכה האסלאמית
קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:איראנים שהוטלו עליהם סנקציות של מחלקת האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1954
1861 במדע

==אסטרונומיה==
* 13 במאי – גילוי כוכב השביט C/1861 J1.
כוכב השביט C/1861 J1

==ארכאולוגיה==
* ביצוע חפירות בורגינה.

==ביולוגיה==
* פרסום מחקרו של אנון דה ברי על פטריות.

==גאולוגיה==
* אדוארד סואס משאר קיום גונדוונה.

==טכנולוגיה==
* 17 במאי – ג'יימס קלרק מקסוול הציג צילום צבעוני ראשון.
* בניית סחרחרה המופעלת על ידי קיטור.
* ויליאם פרויד פרסם את מחקרו על בניית אוניות.

==כימיה==
* 30 במרץ – גילוי תליום על ידי ויליאם קרוקס.
* גילוי רובידיום על ידי רוברט בונזן וגוסטב קירכהוף.
* אלכסנדר בוטלרוב פרסם את התאוריה שלו על מבנה הכימי.
* יוסף לושמידט פרסם את מחקרו על ייצוד דו-ממדי של כ-300 מולקולות.
* המצאת תהליך סולווה לייצור נתרן פחמתי.

==פלאונטולוגיה==
* גילוי שלד שלם של ארכאופטריקס

==רפואה==
* פאול בקורה מזהה אזור במוח האחראי על הדיבור.
* תיאור ניוון שרירים על שם דושן.

==נולדו==
* 15 בפברואר – אלפרד נורת' וייטהד, מתמטיקאי בריטי (נפטר ב-1947)
* 9 ביוני – פייר דוהם, מתמטיקאי צרפתי (נפטר ב-1916)
* 26 ביולי – אדיוס אלינג, מהנדס נורווגי (נפטר ב-1949)
* הנרי גאנט, מהנדס אמריקאי (נפטר ב-1919)

==נפטרו==
* 10 בנובמבר – איסידור סנט חילאייר, זואולוג צרפתי (נולד ב-1805)

==קישורים חיצוניים==

*
בית הסוהר לנשים בבית לחם

בית הסוהר לנשים בבית לחם הוקם והופעל על ידי ממשלת המנדט, ושימש לכליאתן של נשים יהודיות וערביות, ובכלל זה אסירות של המחתרות העבריות, שפעלו נגד שלטונות המנדט ונשים שניסו להיכנס לארץ במה שנקרא אז "עלייה בלתי ליגאלית"<ref name=":0" />.

בית הסוהר נוסד בשנת 1930, במבנה שנשכר למטרה זו על ידי שלטונות המנדט. בתחילה שהו בו כ-30–40 אסירות ועצירות, חלק מהן עם ילדיהן, ובהמשך גדל מספרן ל-60–90 אסירות ועצירות. המפקח הראשון של בית הסוהר היה ג'ק גרהאם, ולצדו פעלה אשתו (הייתה האישה האנגלייה היחידה ששירתה במשטרת המנדט). מרבית הסוהרות היו ערביות. בחופשת הקיץ שימש בית הספר בבית ג'אלה כמתקן כליאה נוסף, להקלת הצפיפות בבית לחם.

בשנותיו הראשונות שהו בבית הסוהר רק אסירות ערביות. ב-26 ביולי 1934 נכלאה בבית הסוהר קבוצה של 32 נשים יהודיות, שנתפסו בעת ניסיון לעלות לישראל בעלייה בלתי ליגאלית. אלה היו הנשים היהודיות הראשונות שנכלאו בבית הכלא, בו שהו עד אז רק אסירות ערביות. הקבוצה עברה את הגבול בלבנון, ונתפסה בכפר נחום על ידי הבריטים. הנשים הגיעו ככל הנראה מפולין. בין הנשים הייתה פרידה לויפר (שם לאחר נישואין: גורסקי), אשר הייתה מאורסת למרדכי גורסקי שכבר היה בארץ באותו הזמן. הנשים נשפטו למאסר של שלושה חודשים בבית המשפט בחיפה. השופט היה אוון קורי. בסיום המאסר נקבע שהן יישלחו בחזרה ליוון. האירוע עורר סערה גדולה וסוקר בהרחבה בעיתונות התקופה, מכיוון שזו הייתה הפעם הראשונה שקבוצה גדולה הגיעה והושמה במאסר בבית כלא. האסירות שוחררו בספטמבר 1934 ונשלחו בחזרה לאירופה.<ref name=":0"></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

ב-13 בנובמבר 1934 הועבר בית הסוהר למבנה מרווח יותר, בשכונת ג'בל דאוד, קרוב לרחובה הראשי של העיר. ארבע חברות בית"ר הגיעו לבית הסוהר במרץ 1935.

בשנת 1939 פונה בית הסוהר למשך עשרה חודשים, והאסירות הועברו למבנה בית החולים ליולדות. בשנת 1944 הועברו העצירות ל"וילה סאלם" הסמוכה לבית הסוהר, ובבית הסוהר נותרו רק האסירות. בין שני הבניינים<ref></ref> קישר שביל פנימי. בשנים הראשונות לא היו ב"וילה סאלם" מים זורמים.

עם לוחמות אצ"ל ולח"י שנכלאו בבית סוהר זה נמנו גאולה כהן (שהצליחה להימלט ממנו), אסתר רזיאל-נאור (שנכלאה כשהיא בהריון), שרה לבני, שולמית שמיר וצלה עמידרור. האסירות היהודיות זכו לביקוריהם של הרבנים אריה לוין ויעקב גולדמן וכן של ראש אגודת "לאסירינו", שמחה אבן-זהר.

פעולת בית הסוהר הסתיימה בחודש מאי 1948, עם סיום שלטון המנדט. לאחר מכן הפך המבנה לבית יתומים.

==לקריאה נוספת==
* צלה עמידרור (הלר), במעצר בבית-לחם, מכון ז'בוטינסקי, תשכ"א.
* גאולה כהן, סיפורה של לוחמת, הוצאת קרני, 1961.

==קישורים חיצוניים==
* 
* יהודה לפידות, [http://www.daat.ac.il/daat/history/hayom/5-2.htm בית הסוהר לנשים בבית לחם], פרק מספרו היום שרה הקטנה
* 
* 

==הערות שוליים==

בית לחם
בית לחם
קטגוריה:בית לחם: מבנים
קטגוריה:בתי סוהר לנשים
קטגוריה:נשים ביישוב
1863 במדע

==ארכאולוגיה==
* תחילת חפירות באפסוס.
* גילוי ניקה מסמותרקיה

==ביולוגיה==
* מקס שולצה הוכיח שפרוטופלזם של חיות וירקות הם זהות.

==טכנולוגיה==
* 10 בינואר – פתיחת הרכבת התחתית של לונדון
* פרסום פטנט על מטף.

==כימיה==
* הקמת חברת Bayer

==רפואה==
* 17 בפברואר – הישיבה הראשונה של הוועד הבינלאומי של הצלב האדום והסהר האדום

==נולדו==
* 12 במרץ – ולדימיר ורנדסקי, ביולוג רוסי (נפטר ב-1945)
* 25 במרץ – סימון פלקסנר, רופא אמריקאי (נפטר ב-1946)
* 21 ביוני – מקס וולף, אסטרונום גרמני (נפטר ב-1932)
* 12 ביולי – פול דרודה, פיזיקאי גרמני (נפטר ב-1906)
* 16 באוקטובר – פיוטר קוזלוב, מגלה ארצות רוסי (נפטר ב-1935)
* 14 בנובמבר – לאו באקלנד, כימאי אמריקאי (נפטר ב-1944)

==נפטרו==
* 1 באפריל – יאקוב שטיינר, מתמטיקאי שווייצרי (נולד ב-1796)

==קישורים חיצוניים==

*
לולו (ספר)

לולו הוא ספר ילדים שנכתב על ידי הסופר יעקב אשמן ואויר על ידי אלישבע נדל-לנדאו. הספר יצא לאור במהדורה הראשונה בהוצאת הדר בשנת 1958 על בסיס קטעים שפורסמו בעיתון הילדים "הארץ שלנו" החל מחודש מאי 1952. בשנת 1978 יצאה מהדורה מחודשת של הספר ובשנת 1979 יצאה מהדורה נוספת כקלטת שמע.

==הדמות==
הבסיס לדמותו של הילד לולו הוא ככל הנראה דמותו של אשמן עצמו בתקופת ילדותו.
לולו הוא ילד עירוני בגיל שבין 10-14 . הוא רגיש וחולמני המרבה בקריאה ובעל ידע רב יחסית לילדים אחרים בני גילו. עם זאת לולו אינו מנותק מסביבתו ובספר מתוארות אינטראקציות רבות בינו לבין בנות ובני כיתתו וחבריו.
 
שמו של הגיבור לולו נגזר מתיאורי הגיגיו הדנים בנושאים שונים כגון אירועים היסטוריים, דמויות מתוך ספרים, בין עמים שונים (כגון האסקימוסים או האינדיאנים), ומה היה מתרחש לו הוא עצמו היה שותף או מעורב בהם במועד התרחשותם ובמהלך חייהם.

==תוכן==
פרקי הספר אינם מהוים מכלול אחיד הן מבחינה לשונית והן מבחינה תוכנית. חלקם מתאר פנטזיה פרי דמיונו של לולו, חלקם תיאורי אירועים שעברו עליו בפועל ואיך היה שואף לשנותם לו היה הדבר ביכולתו, וחלקם דמיונות המשלבים אותו עצמו בתוך אירועים היסטוריים שהתרחשו באמת. כל פרק דן בנושא מסוים מתוך מכלול מחשבותיו, חלומותיו ואו אירועים שונים אשר בהם מעורב הילד לולו.

===פרקים===
#לו הייתי אסקימוס-לולו כבן לשבט אסקימוסים בקוטב הצפוני
#באולימפיאדה-לולו כחבר המשלחת הישראלית בקפיצה לרוחק
#מה לעשות שיהיה שלום-הצעתו של לולו לשלום עולמי
#אני רובינזון קרוזו
#בא נהיה חברים-הסכם חברות אינדיאני
#הורי עוד יראו-לולו כמדען
#מתי תתנהג כבן אדם-לולו ואמא
#אני רוצה לעשות משהו גדול-לולו מגלה הארצות
#אני מהפנט-כוח על טבעי
#מה הם רוצים ממני-לולו ועולם המבוגרים
#אני מציל את מירי-פנטזיית אהבה
#אהיה דוקטור במכון ויצמן-לולו החוקר
#הכלב עמית
#יומי הראשון בבית הספר
#יום הכיפורים שלי-מחשבות על סליחות
#יום הולדתו של עמי-מפגש משפחתי
#לעזרת הפילים-לולו רופא חיות
#הירח המלאכותי-שימושים טובים ללוין
#שלוש משאלות ועוד-לו אפשר היה לשנות את ההיסטוריה
#אינני מלאך-אמת ואמונה
#הילדות המצחיקות-על ההבדלים בין המינים
#יחי הרצון

==ביקורת==
אוריאל אופק ידידיו ויריבו של אשמן כעורך העיתון המתחרה "דבר לילדים" כינה את "לולו":

: 

עורך "הארץ שלנו" בנימין תמוז, כתב על הסדרה כשהחלה להופיע:
:

==קישורים חיצוניים==
* אלי אשד, [http://www.blabla4u.com/sites/blabla4u/ShowMessage-eng.asp?LangCode=Heb&ID=3441809 אודות אשמן ולולו] באתר קולמוסנט
* צחי פרבר, [http://ha-pinkas.co.il/?p=4461 אודות אשמן ולולו] באתר הפנקס

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי 1958
היחידה לספורט הישגי

היחידה לספורט הישגי היא הזרוע המקצועית של הוועד האולימפי בישראל. תפקידיה ליישם את מדיניות הוועד האולימפי, לקבוע קריטריונים להשתתפות במשחקים האולימפיים וכן לתחרויות מרכזיות כאליפויות עולם ואליפויות אירופה, ולדאוג להכנתם המקצועית של הספורטאים לתחרויות. בנוסף, שמה לה למטרה לסייע לאיגודי הספורט לתכנן את הכנות הספורטאים, בטווח הארוך ובטווח הקצר, לפקח עליהן ולבקר אותן, לנתח אימונים ותחרויות, ולסייע למאמנים ולאנשי המקצוע הפועלים בסביבת הספורטאים. כן מעניקה היחידה תגמול כספי לספורטאים שעמדו בקריטריונים שהציבה.

היחידה הוקמה בעקבות אולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) בידי הוועד האולימפי, רשות הספורט והחינוך הגופני וההתאחדות לספורט בישראל, במטרה לשפר את הישגי של המשלחות הישראליות למשחקים, ולשפר את רמת המקצועיות. עד 1997 עמד בראשה איציק בן מלך, לאחר מכן עמד בראשה יעקב סנדלר, ומאז 2004 עומד בראשה גילי לוסטיג.

היחידה נוהגת לאמץ קריטריונים קשים יותר מהקריטריונים הבינלאומיים, במטרה להביא לכך שרק המצטיינים שבספורטאים ישתתפו במשחקים. ראש היחידה גילי לוסטיג נימק מדיניות זו: . מאז הוקמה היחידה לספורט הישגי השתפרו הישגי הספורטאים הישראלים במשחקים: באולימפיאדת ברצלונה (1992) הייתה יעל ארד לספורטאית הישראלית הראשונה שזוכה במדליה אולימפית, ובאולימפיאדת אתונה (2004) היה גל פרידמן לאלוף האולימפי הישראלי הראשון. יחד עם זאת, על מדיניות היחידה נמתחה גם ביקורת, מאחר שהיא מונעת את השתתפותם של ספורטאים צעירים, שעצם ההשתתפות יכול לסייע להם בעתיד.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20120529193913/http://www.olympic.one.co.il/General/Page.aspx?id=35 היחידה לספורט הישגי] באתר הוועד האולימפי בישראל
* [https://web.archive.org/web/20070825203732/http://www.wingate.org.il/Index.asp?ArticleID=1160&CategoryID=570&Page=1 היחידה לספורט הישגי] באתר מכון וינגייט
* 

==הערות שוליים==

הישגי
קטגוריה:ישראל במשחקים האולימפיים
יאנוש פאליקוט

יאנוש פאליקוט (פולנית: Janusz Marian Palikot; נולד ב-26 באוקטובר 1964) הוא פוליטיקאי פולני ואיש עסקים. 
==ביוגרפיה==
פאליקוט למד פילוסופיה באוניברסיטת וורשה, שם סיים תואר ראשון ושני. טרם כניסתו לפוליטיקה היה איש עסקים ופתח חברה שעסקה בייצור משקאות אלכוהוליים.

נבחר לראשונה לסיים בספטמבר 2005, מטעם מפלגת המצע האזרחי. בשנת 2010 פרש מהמפלגה והקים מפלגה מחדשה, "תנועת פאליקוט", בעלת מצע ליברלי ואנטי-קלרקלי, אשר זכתה בעשרה אחוז ממושבי הפרלמנט בשנת 2011.

פאליקוט תומך הפרדת הכנסייה הקתולית מהמדינה בפולין, חיזוק זכויות הנשים והומוסקסואלים, לגליזציה של המריחואנה ובליברליזם כלכלי. במאי 2012, הודיע באופן פומבי, כי החליט לוותר על השתייכותו לכנסייה הקתולית, צעד שנוי במחלוקת במדינה שבה 90% מהתושבים משתייכים לכנסייה הקתולית. פאליקוט הצמיד הודעה כתובה על כך לשער הכנסייה הפרנציסקנית בקראקוב ומיד לאחר מכן מסר הודעה רשמית לאמצעי התקשורת.
==חיים אישיים==
מאשתו הראשונה, מריה נווינסקה, הוא אב לשני בנים. התגרש ואחר כך נישאה למוניקה קובאט, ממנה הוא אב לבן ובת.
== קישורים חיצוניים ==

* - ראיון ל"הארץ" 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:פוליטיקאים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1964
אמבה אלגי

אמבה אלגי הוא אמב (מבצר הררי המסתמך על תצורה גאולוגית שכיחה באתיופיה, בצורת הר שולחן המוקף במצוקים תלולים), בצפון אתיופיה, במחוז תיגראי. האמב שולט על הדרך בין העיר מקלה דרומה לעיר מאיצ'ו. בשל מיקומו האסטרטגי היה האמב זירה למספר קרבות חשובים בהיסטוריה האתיופית.

==היסטוריה==
===אזכורים ראשונים===

הפעם הראשונה בה מופיע שמו של ההר בכתובים הייתה במהלך המאה ה-15 כאשר קיסר אתיופיה באדה מריאם הראשון הוביל מסע צבאי כנגד שבט בשם דובאה ששלט באזור והפריע לנתיבי התחבורה. בתחילת המאה ה-19 השתמש הראס וולדה סלאסי במצודה שעל ההר על מנת לכלוא את גברה גורו, אחיו של סבגדיס שמרד כנגדו. הדרך שסללו הבריטים במהלך המשלחת הצבאית לאתיופיה (1868), מהחוף אל אמבה מריאם, עברה ליד אמבה אלגי. בפברואר 1889 לחם ראס אלולה אנגדה בראס סיום גברה, ובקרב זה נפצע אנגדה.

===קרב אמבה אלגי (1895)===

הקרב התרחש במהלך המלחמה האיטלקית-אתיופית הראשונה בדצמבר 1895. ב-7 בדצמבר הביסו האתיופים כוח איטלקי של 2,350 חיילים שהובל על ידי פייטרו טוסלי, וב-8 בדצמבר, גירש הקיסר האתיופי מנליק השני את כוחותיו של הגנרל האיטלקי אורסטה ברטיירי. לאחר התבוסה נסוגו האיטלקים מאמבה אלגי ומגונדר כולה, למבצר מקלה שעליו צר מנליק במשך חמישה עשר ימים.

===קרב אמבה אלגי (1941)===

הקרב השני של אמבה אלגי נערך במסגרת המערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה. מתחילת שנת 1941 פתח הצבא הבריטי באמצעות יחידות מצבא הודו הבריטית ועמם כוחות מצבא דרום אפריקה, צבא צרפת החופשית ויחידות נוספות של לוחמי גרילה אתיופים המכונים כוח גדעון במערכה כנגד האיטלקים שהחזיקו באתיופיה, סומליה ואריתריאה. בתנועת מלקחיים איגפו כוחותיו של הגנרל ויליאם פלאט את האיטלקים מצפון, וכוחותיו הדרום אפריקאים של הגנרל אלן קנינגהם את האיטלקים מדרום. האיטלקים נסוגו והתבצרו במבצר אמבה אלגי, שם חצבו מצודה במנהרות באבן הטבעית. תחת פיקודו של המשנה למלך האיטלקי, הנסיך אמדאו הדוכס השלישי מאאוסטה ניהלו האיטלקים במקום קרב מגננה. בתחילת מאי החלו הבריטים לתקוף מצפון, והקיפו את ההר מצידו המזרחי והמערבי. ב-14 במאי הצטרפו אליהם הכוחות הדרום אפריקאים מדרום, וההר הוקף מכל עבריו. הבריטים תכננו לתקוף את המצודה באופן חזיתי, אך פגז שפגע פגיעה ממוזלת במצבור דלק, הביא לזיהום מי השתייה בדלק, ולכניעת מגני ההר ב-15 במאי.

===קרב אמבה אלגי השלישי===

ב-1943 התקיים ליד אמבה אלגי הקרב האחרון ב"מרד וויאנה" שכוון כנגד שלטונו של היילה סלאסי. המורדים כבשו את מקלה והמשיכו דרומה אל ההר, בו נתקלו בעשרת אלפים חיילים של ממשלת אתיופיה. בין 18 בספטמבר ל-6 באוקטובר 1943 ניסו המורדים, בהנהגת בלאטה היילה מריאם רדה לכבוש את עמדות חיילי הממשלה בהר, אך לא עמדו בפני הפגזות הארטילריה של הצבא הבריטי שסייע לסלאסי, ובסופו של דבר התפזרו.

קטגוריה:תיגראי
קטגוריה:אתיופיה: היסטוריה
קטגוריה:אתיופיה: קרבות
קטגוריה:אתיופיה: גאוגרפיה
מוחמד לטיף

מוחמד לטיף{{ש}}{{תמונה להחלפה}}

מוחמד לטיף (בערבית: محمد لطيف; 23 באוקטובר 1909 - 17 במרץ 1990) היה כדורגלן מצרי. הוא שיחק בקבוצות א-זמאלכ ממצרים וריינג'רס מסקוטלנד, וכן בנבחרת מצרים בכדורגל.

==קריירה==
לטיף סייע לנבחרת מצרים להעפיל למונדיאל 1934, וכבש שלושה שערים נגד נבחרת ארץ ישראל במוקדמות. הוא אף שיחק במשחקה היחיד של מצרים במונדיאל זה, בשלב שמינית הגמר, נגד הונגריה.

בין 1920 ל-1935 שיחק בא-זמאלכ, וב-1935, לאחר המונדיאל, הובא לריינג'רס על ידי מאמנה הסקוטי של נבחרת מצרים ג'יימס מקריי. בעונת 1935/6 שיחק במשחקו היחיד בליגה הסקוטית, במשחק מול היבס (Hibs). בין 1936 ל-1945 שיחק שוב בא-זמאלכ.

ב-1936 נכלל בסגל נבחרת מצרים ששיחק במשחקים האולימפיים בברלין.

שנים לאחר משחקו נגד נבחרת ארץ ישראל התגייס לצבא המצרי והשתתף בקרבות מלחמת העצמאות באזור כיס פלוג'ה, שבו כותר כוח של הצבא המצרי בעקבות מבצע יואב. לטיף היה אחד מהחיילים המצרים שנשבו על ידי חיילי צה"ל, וכשאלה זיהו את השחקן שהצטיין נגד נבחרתם, שחררו אותו מיד למצרים.

לאחר פרישתו ממשחק פעיל שימש לטיף מאמן בא-זמאלכ.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים מצרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מצרים
קטגוריה:כדורגלני א-זמאלכ
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1934
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מצרים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1909
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-1990
וריד מתלה המעי העליון

וריד מתלה המעי העליון (TA: vena mesenterica superior), הנקרא גם לפי ראשי התיבות באנגלית SMV, הוא כלי דם המנקז דם מהמעיים. בסיומו, מאחורי צוואר הלבלב, הוא חובר לווריד הטחול (vena splenica, vena lienalis) ושניהם יוצרים את וריד שער הכבד. וריד מתלה המעי העליון נמצא לימינו של עורק מתלה המעי העליון, שמקורו מאבי העורקים הבטני. 

== ורידים המתנקזים אל וריד מתלה המעי העליון ==

ורידים המתמזגים אל וריד מתלה המעי העליון מנקזים את המעיים הדקים, המעי הגס בחלקו, הקיבה, הלבלב והתוספתן. הם כוללים את הבאים:

* וריד הקיבה והפדר הימני
* ורידי התריסריון והלבלב התחתונים
* ורידים מהמעי הריק (jejunum)
* ורידים מהמעי העקום (ileum)
* וריד המעי הגס האמצעי - המנקז את המעי הגס הרוחבי
* וריד המעי הגס הימני - המנקז את המעי הגס העולה
* וריד המעי הקום והמעי הגס

== פתולוגיות ==
פקקת של וריד מתלה המעי העליון היא יחסית נדירה, אולם מהווה סיבה משמעותית לאירוע איסכמי של מתלה המעי ויכולה להיות קטלנית. כ-10% עד 15% מהאירועים האיסכמיים הם כתוצאה מפקקת כאמור. 

קטגוריה:ורידים
אלברטו בורי

אלברטו בורי (באיטלקית: Alberto Burri; 12 במרץ 1915 – 15 בפברואר 1995) היה פסל וצייר איטלקי אבסטרקטי.

== ביוגרפיה ==
נולד בצ'יטה די קאסטלו שבאומבריה. ב-1940 סיים בורי לימודי רפואה מאוניברסיטת פרוג'ה ושימש כרופא צבאי במלחמת העולם השנייה. הוא נעצר על ידי כוחות בעלות הברית בתוניסיה והושם במחנה מעצר בטקסס בשנת 1943, שם שהה כ-18 חודשים ושם גם החל לצייר. הוא שוחרר בשנת 1946 ועבר לרומא, שם המשיך להתגורר עד סוף חייו. הוא הציג ברומא תערוכת יחיד ראשונה בשנת 1947 ב-Galleria La Margherita.

תחילה צייר בורי באופן פיגורטיבי, אולם כמו רבים מבני דורו באיטליה פנה אל עבר הציור המופשט. 
יחד עם ג'וזפה קאפוגרוסי , אטורו קולה ואמנים נוספים חתם על מנשר של קבוצה בשם Origine, אשר הייתה בו קריאה לאסתטיקה לא-פיגורטיבית. 

בורי נודע בשימוש בחומרים לא שגרתיים ביצירותיו כמו זפת, פומיס, פלסטיק תעשייתי, ברזל, צמר שרוף, פחיות ישנות מפח, ויוטה. יצירתו מושפעת מזרמים כמו האבסטרקציה לירית, האקספרסיוניזם המופשט האמריקאי והטאשיזם האירופאי. 

אחת מיצירותיו המפורסמות היא סדרת ה-Sacchi (שקים), אותה החל ליצור בשנת 1949 והיא מורכבת משקי יוטה התפורים בגסות זה לזה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

<div style="direction: ltr;">
* Laura Cumming, [http://www.guardian.co.uk/artanddesign/2012/jan/15/alberto-burri-form-matter-review Alberto Burri: Form and Matter – review]
</div>

קטגוריה:רופאים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1915
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1995
לוצ'ו פונטנה

לוצ'ו פונטנה (באיטלקית: Lucio Fontana; ) היה צייר, פסל ותאורטיקן איטלקי. הוא מוכר בזכות סגנון ה, שהוא נחשב למייסדו ובזכות קשריו לקבוצת הארטה פוברה.

== ביוגרפיה ==
לוצ'ו נולד ברוסאריו שבסנטה-פה שבארגנטינה להורים איטלקים. אביו, לואיג'י, היה פסל, צייר וארכיטקט. לוצ'ו בילה את ילדותו במילאנו שבאיטליה, אולם חזר לארגנטינה בשנת 1905, שם התגורר עד שנת 1922. בנעוריו החל לעזור לאביו בפיסול ואחר כך החל לפסל בעצמו. בשנת 1926 השתתף לראשונה בתערוכה בארגנטינה. בין השנים 1928 ל-1930 למד ב-Accademia di Brera שבמילאנו. הוא למד שם אצל הפסל אדולפו ווילדט (Adolfo Wildt), והוא הושפע ממנו רבות. במהלך מלחמת העולם השנייה חזר לארגנטינה והקים שם בית ספר לאמנות בשם Academia Altamira יחד עם כמה מחבריו. בשנת 1948 חזר לאיטליה.

הציג בביאנלה לאמנות בסאו פאולו ובביאנלה של ונציה. לאחר מותו נערכו רטרו-פרספקטיבות לעבודותיו על ידי אוסף פגי גוגנהיים, במרכז ז'ורז' פומפידו,

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.moma.org/collection/artist.php?artist_id=1930 דף המוקדש לעבודותיו] באתר המוזיאון לאמנות מודרנית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1899
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1968