קיר סטארמר

סר קיר רודני סטארמר (באנגלית: Keir Rodney Starmer; נולד ב-2 בספטמבר 1962) הוא פוליטיקאי ועורך דין בריטי המכהן כראש ממשלת בריטניה וכמנהיג מפלגת הלייבור. הוא חבר פרלמנט (MP) באזור הבחירה של הולבורן וסנט פנקראס מאז 2015.

סטארמר נולד בלונדון וגדל בסארי, שם למד בבית הספר הממלכתי סלקטיבי רייגייט, שהפך לבית ספר פרטי בעודו תלמיד. הוא סיים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת לידס בשנת 1985 וקיבל תואר שני במשפט אזרחי בקולג' , אחד הקולג'ים באוניברסיטת אוקספורד, בשנת 1986. לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין עסק סטארמר בעיקר במשפט פלילי, והתמחה בענייני זכויות אדם. בשנת 2008 מונה למנהל התביעה הציבורית (DPP) ולראש שירות התביעה המלכותי, ומילא תפקידים אלה עד 2013. בסיום כהונתו בת חמש השנים כ-DPP מונה לאביר מסדר האמבט (KCB) ב-2014.

סטארמר נבחר לבית הנבחרים בבחירות הכלליות של 2015, ומונה לשר הצללים להגירה על ידי מנהיג המפלגה החדש ג'רמי קורבין בספטמבר 2015. הוא התפטר ב-2016 כחלק מהתפטרות רחבה יותר בממשלת הצללים ביוני 2016 במחאה על הנהגתו של קורבין. הוא קיבל תפקיד חדש תחת קורבין מאוחר יותר באותה שנה כמזכיר הצללים לענייני הברקזיט בעקבות משאל העם על חברות הממלכה המאוחדת באיחוד האירופי. סטארמר תמך במשאל עם שני על ברקזיט, שבו הצהיר כי יצביע בעד הישארות; מדיניות זו נכללה בסופו של דבר במצע הבחירות של הלייבור לשנת 2019.

לאחר שמפלגת הלייבור הובסה בבחירות הכלליות של 2019 התפטר קורבין מתפקידו כמנהיג מפלגת הלייבור; באפריל 2020 נבחר סטארמר להחליף אותו. מנהיגותו התאפיינה בתנועה לעבר המרכז הפוליטי ונטישה של חלק גדול ממצע השמאל של המפלגה, כמו גם בהתנגדות לחלק מהתגובה הממשלתית למגפת הקורונה ולנושאים כמו פרשת המסיבות של בוריס ג'ונסון (פרטיגייט) ומשבר יוקר המחיה . סטארמר הדגיש את החשיבות של חיסול האנטישמיות במפלגת הלייבור. בשנת 2023 קבע חמש משימות לממשלת הלייבור, המתמקדות בנושאים כמו צמיחה כלכלית, בריאות, אנרגיה נקייה, פשע וחינוך.

== שנותיו הראשונות והשכלתו ==
קיר רודני סטארמר נולד בסאות'וורק, לונדון, ב-2 בספטמבר 1962. הוא השני מבין ארבעת ילדיהם של ג'וזפין, אחות, ורודני סטארמר, שהיה יצרן כלים. הוריו היו תומכי מפלגת הלייבור, וקראו לו על שם המנהיג הפרלמנטרי הראשון של המפלגה, קיר הארדי, למרות שבראיון משנת 2015 אמר שהוא לא ממש בטוח בעניין זה.<ref></ref> הוא התקבל לבית הספר רייגייט, אז בית ספר תיכון ציבורי עיוני. ב-1976, בעודו תלמיד, הוסב בית הספר לבית ספר פרטי.<ref></ref><ref></ref> הוא היה פטור מתשלום אגרות עד גיל 16, ודמי לימודיו לשנתיים האחרונות מומנו במלגת צדקה. בין חבריו לכיתה היו המוזיקאי נורמן קוק, לצידו למד סטארמר שיעורי כינור; אנדרו קופר, שהפך ללורד מטעם המפלגה השמרנית; והעיתונאי השמרני לעתיד אנדרו סאליבן. לפי סטארמר, הוא וסאליבן "רבו על הכל... פוליטיקה, דת ועוד".

בנעוריו היה סטארמר פעיל פוליטי במפלגת הלייבור; הוא גם ניגן בחליל, פסנתר, חלילית וכינור.<ref></ref> סטארמר למד משפטים באוניברסיטת לידס, הפך לחבר במועדון מפלגת הלייבור של האוניברסיטה וסיים את לימודיו לתואר ראשון בהצטיינות בשנת 1985, והפך לבן משפחתו הראשון שהפך לאקדמאי. הוא המשיך ללימודים לתואר שני בסנט אדמונד הול, אוקספורד, וסיים את לימודיו שם לתואר שני במשפט אזרחי (BCL) בשנת 1986. מ-1986 עד 1987 שימש סטארמר בתור המנהל-העורך של Socialist Alternatives, מגזין רדיקלי טרוצקיסטי.<ref></ref><ref></ref>

== קריירה משפטית (1985–2013) ==
=== עורך דין ===
סטארמר הפך לעורך דין בשנת 1987 במידל טמפל. ב-1990 הצטרף ללשכת עורכי הדין "דוטי סטריט" ועסק בעיקר בנושאי זכויות אדם. הוא נשלח מטעם הלשכה בה עבד למספר מדינות בקריביים, שם הגן על מורשעים שנידונו לעונש מוות. הוא סייע להלן סטיל ולדייוויד מוריס במשפט מקלייבל, במשפט ובערעור בבתי משפט באנגליה, וייצג אותם גם בבית המשפט האירופי. המקרה נתפס כמקרה של דוד וגוליית; צוות גדול של עורכי דין מובילים ייצג את מקדונלד'ס והחשבונות המשפטיים נאמדו ב-10 מיליון ליש"ט. לעומת זאת סטיל ומוריס לא זכו לסיוע משפטי מהמדינה; הם פעלו בכוחות עצמם בעזרת עורכי דין, כולל סטארמר.<ref></ref>

סטארמר מונה ליועץ המלכה ב-9 באפריל 2002, בגיל 39. באותה שנה הפך לראש משותף של לשכת עורכי הדין "דוטי סטריט". סטארמר שימש כיועץ לזכויות אדם במועצת השיטור של צפון אירלנד ובאיגוד השוטרים הראשיים, וכן היה חבר בפאנל הייעוץ לעונש מוות של משרד החוץ וחבר העמים משנת 2002 עד 2008. מאוחר יותר אמר כי עבודתו בשיטור בצפון אירלנד השפיעה בעיקר על החלטתו להמשיך בקריירה פוליטית: "חלק מהדברים שחשבתי שצריך לשנות בשירותי המשטרה השגנו מהר יותר ממה שהשגנו בליטיגציה אסטרטגית... הבנתי טוב יותר איך אתה יכול לשנות על ידי להיות בפנים ולקבל את אמון האנשים". במהלך תקופה זו גם חיבר חוות דעת משפטיות נגד מלחמת עיראק.

=== מנהל התביעה הציבורית ===
ביולי 2008 מינתה התובעת הכללית של אנגליה וויילס את סטארמר לראש שירות התביעה המלכותי (CPS) ומנהל התביעה הציבורית. הוא החליף בתפקיד את קן מקדונלד ב-1 בנובמבר 2008. מקדונלד, עורך דין לשעבר בעצמו, בירך אותו בפומבי על המינוי. סטארמר נחשב כמי שישים דגש על זכויות אדם במערכת המשפט. במהלך תקופתו בתפקיד טיפל סטארמר במספר מקרים מרכזיים, כולל סיוע במתן דינם של שני גברים שהואשמו ברצח סטיבן לורנס.<ref></ref><ref></ref>

בפברואר 2010 הודיע סטארמר על החלטת ה-CPS להעמיד לדין שלושה חברי פרלמנט מהלייבור וחבר פרלמנט שמרני בגין עבירות הקשורות לחשבונאות כוזבת לאחר שערוריית ההוצאות הפרלמנטרית, אשר נמצאו כולם אשמים. במהלך המהומות באנגליה ב-2011 תיעדף סטארמר העמדה מהירה לדין של מתפרעים על פני עונשים ארוכים, שלאחר מכן חשב שסייעו להחזיר את "המצב לשליטה".<ref></ref><ref></ref>
סטארמר כמנהל התביעה הציבורית, בשנת 2012
בפברואר 2012 הודיע סטארמר ששר המדינה לענייני אנרגיה ושינויי אקלים ואשתו לשעבר ויקי פרייס יועמדו לדין בגין שיבוש הליכי משפט. השר הון הפך לשר הקבינט הראשון בהיסטוריה של בריטניה שנאלץ להתפטר כתוצאה מהליך פלילי. ב-2013 הודיע סטארמר על שינויים באופן הטיפול בחקירות התעללות מינית בעקבות שערוריית ההתעללות המינית של ג'ימי סאוויל , כולל ועדה לבחינת תלונות עבר.

סטארמר עזב את תפקידו בנובמבר 2013 והוחלף על ידי אליסון סונדרס. משנת 2011 עד 2014 קיבל סטארמר תוארי כבוד מכמה אוניברסיטאות ומונה לאביר מפקד מסדר האמבט (KCB) על ידי הנסיך הנסיך צ'ארלס ב-2014.

==קריירה פוליטית==
=== חבר פרלמנט ===
סטארמר נבחר בדצמבר 2014 להיות מועמד מפלגת הלייבור למחוז הבחירה של הולבורן וסנט פנקראס, שבו זוכים חברי הלייבור באופן קבוע, בעקבות החלטתו של חבר הפרלמנט פרנק דובסון לפרוש.<ref></ref> בבחירות הכלליות ב-2015 נבחר סטארמר ברוב של 17,048 קולות.<ref></ref> הוא נבחר מחדש בבחירות הכלליות ב-2017 ברוב סוחף של 30,509, ושוב בבחירות הכלליות ב-2019 אך ברוב קטן יותר של 27,763.
תמונתו הרשמית של סטארמר, 2017
סטארמר נשא את נאום הבכורה שלו בבית הנבחרים ב-28 במאי 2015, שבו הודה לקודמו באומרו ש"הוא מכובד וזכה להערכה רחבה, הוא שירת את תושבי הולבורן וסנט פנקראס במשך 36 שנים, למרות שאני בספק אם אעשה זאת...".<ref></ref> כמי שהיה אז חבר אופוזיציה מהספסל האחורי (הגדרה מסוימת בפוליטיקה הבריטית) תמך סטארמר בקמפיין הלא מוצלח של "Britain Stronger in Europe" , כחלק מהמאבק למען קיום משאל העם על חברות הממלכה המאוחדת באיחוד האירופי ב-2016.<ref></ref> הוא הפך לחבר בשדולת "ידידי ישראל במפלגת הלייבור" ובשדולת "ידידי פלסטין והמזרח התיכון במפלגת הלייבור" .

מספר פעילים דחקו בסטארמר לעמוד בבחירות לראשות מפלגת הלייבור ב-2015, בעקבות התפטרותו של אד מיליבנד כמנהיג המפלגה לאחר שהפסידה בבחירות הכלליות ב-2015. הוא סירב, בהתייחס לחוסר הניסיון הפוליטי היחסי שלו. במהלך הבחירות לראשות המפלגה תמך סטארמר באנדי בורנהאם, שסיים שני אחרי ג'רמי קורבין.

=== כחבר קבינט הצללים ===
סטארמר מונה לקבינט הצללים של קורבין כשר הצללים לענייני הגירה. ביוני 2016 התפטר מתפקיד זה כחלק מההתפטרות הנרחבת מקבינט הצללים במחאה על מדיניותו של קורבין כמנהיג המפלגה; במכתב ההתפטרות שלו כתב ש"המצב כעת פשוט בלתי נסבל, ואנו לא יכולים להבטיח שנוכל להציע אופוזיציה יעילה ללא שינוי מנהיג". בעקבות זכייתו של קורבין בבחירות לראשות מפלגת הלייבור בספטמבר 2016 נגד אוון סמית', מונה סטארמר למזכיר הצללים לענייני היציאה מהאיחוד האירופי (הברקזיט), במקום אמילי ת'ורנברי.<ref></ref><ref></ref>
סטארמר לצד יו"ר מפלגת הלייבור דאז ג'רמי קורבין, 2019
בתפקידו כשר הצללים לענייני הברקזיט הטיל סטארמר ספק ביעד הממשלה של פרישת בריטניה מהאיחוד האירופי (EU), וכן קרא לפרסם את תוכניות הפרישה. ב-6 בדצמבר 2016 אישרה ראש הממשלה תרזה מיי את פרסום תוכניות הברקזיט, במה שחלק מהציבור ראה כהישג של סטארמר.<ref></ref> הוא טען שהממשלה תידרש להעביר מספר רב של חוקים חדשים במהירות, או להסתכן במה שהוא כינה "וואקום משפטי בלתי בר-קיימא", אם בריטניה תעזוב את האיחוד האירופי ללא הסכם.<ref></ref> בוועידת מפלגת הלייבור ב-25 בספטמבר 2018 תמך סטארמר במשאל עם על הסכם הנסיגה מהברקזיט, ואמר כי "האפשרויות שלנו חייבות לכלול קמפיין להצבעה ציבורית, שבו אחד לא פוסל להישאר (באיחוד) כאופציה".<ref></ref>

בינואר 2017 קרא סטארמר לבצע רפורמה בכללי התנועה החופשית של האיחוד האירופי בעקבות הברקזיט ול"מחשבה מחדש על כללי ההגירה מתחילתם ועד סופם".<ref></ref> בריאיון הראשון שלו לאחר שמונה לקבינט הצללים אמר סטארמר שיש להפחית את ההגירה לאחר שבריטניה פרשה מהאיחוד האירופי.<ref></ref> בנובמבר 2016 אמר סטארמר לפוליטיקו כי המשא ומתן עם האיחוד האירופי צריך להתחיל מתוך הבנה שחייב להיות "שינוי כלשהו" בכללי חופש התנועה, בהתחשב בכך שההישארות בשוק האיחוד האירופי כבר אינה מציאותית.<ref></ref>

סטארמר היה תומך של משאל העם שני שהוצע על הברקזיט. עמדה זו נכללה כמדיניות מפלגת הלייבור במניפסט הבחירות הכלליות של המפלגה לשנת 2019. בבחירות הכלליות של 2019, ספגה הלייבור את התבוסה הרביעית ברציפות שלה בבחירות ואת התבוסה הגרועה ביותר בבחירות מאז 1935, כאשר המפלגה השמרנית השיגה רוב של 80 מושבים.<ref></ref> סטארמר החל להתרחק מהנהגתו של קורבין ומרבות מהמדיניות שהציג בבחירות, וחשף ב-2024 כי הוא "היה בטוח שנפסיד בבחירות של 2019".<ref></ref> לאחר תבוסתה של המפלגה בבחירות 2019, הודיע קורבין כי יתפטר כמנהיג מפלגת הלייבור.<ref></ref>

== מנהיג מפלגת הלייבור ==
=== פריימריז להנהגה ===
לאחר כישלון הלייבור בבחירות הכלליות ב-2019 ופרישתו של מנהיגה ג'רמי קורבין, הודיע סטראמר ב-4 בינואר 2020 על מועמדותו לראשות המפלגה בפריימריז של 2020. עד 8 בינואר, דווח כי הוא השיג מספיק חתימות מחברי מפלגת הלייבור על מנת לעלות להצבעה, וכי האיגוד המקצועי יוניסון תומך בו. האיגוד, עם 1.3 מיליון חברים, אמר כי סטארמר היה המועמד המתאים ביותר לאחד את המפלגה ולהחזיר את אמון הציבור.<ref></ref> הוא גם זכה לתמיכה מראש הממשלה מטעם הלייבור לשעבר גורדון בראון וראש עיריית לונדון סאדיק חאן.<ref></ref>

במהלך הבחירות הוא מיצב את עצמו בהתנגדות לצנע. הוא ציין כי ימשיך במדיניות הלייבור של ביטול שכר הלימוד וכן הבטחת "בעלות משותפת" על חברות רכבת, דואר, אנרגיה ומים. סטארמר הוכרז כזוכה ב-4 באפריל 2020, תוך שהוא ניצח את היריבות רבקה לונג-ביילי וליסה ננדי, עם 56.2% מהקולות בסיבוב הראשון, ולאחר מכן הפך למנהיג האופוזיציה.<ref></ref><ref></ref> בנאום הפתיחה שלו, אמר סטארמר שזה "הכבוד והפריבילגיה של חיי" להיבחר למנהיג מפלגת הלייבור ואמר שהוא "יוביל את המפלגה הגדולה הזו לעידן חדש, בביטחון עצמי ובתקווה שבבוא הזמן נוכל לשרת את המדינה שלנו שוב בממשלה".<ref></ref><ref></ref>

=== כמנהיג האופוזיציה ===
סטארמר בפרלמנט הבריטי, 2024
לאחר שהפך למנהיג האופוזיציה על רקע מגפת הקורונה, אמר סטארמר בנאום הפתיחה שלו כי יימנע מ"לקלוע נקודות פוליטיות מפלגתיות" ויעבוד עם ממשלתו של ג'ונסון "למען האינטרס הלאומי".<ref></ref> מאוחר יותר הוא נעשה ביקורתי יותר כלפי תגובת הממשלה למגפה בעקבות שערוריית פרטיגייט.<ref></ref> על רקע המספר ההיסטורי של שרים שהתפטרו מממשלתו של ג'ונסון ביולי 2022, הציע סטארמר הצבעת אי-אמון בממשלה, וקבע כי לא ניתן לאפשר לג'ונסון להישאר בתפקיד בהתחשב במרד רחב היקף של שריו שלו.<ref></ref><ref></ref> סטארמר גם מתח ביקורת על ממשלתו של ג'ונסון, כמו גם על ממשלות יורשיו ליז טראס ורישי סונאק, בנושאים כמו שערוריית כריס פינצ'ר והמשבר הממשלתי שלאחר מכן , המשבר הכלכלי שנבע מהמיני-תקציב של 2022 והמשבר הממשלתי שלאחריו , משבר יוקר המחיה ושביתות שירות הבריאות הלאומי וסכסוכים ושביתות תעשייתיים אחרים .

==== מדיניות ====
כהונתו של סטארמר גרמה למפלגה להתקרב למרכז הפוליטי. בנאום בוועידה השנתית של מפלגת הלייבור בשנת 2021, הפעם הראשונה שסטארמר נאם בוועידה השנתית באופן אישי מאז שהפך למנהיג, הוא הציג את ההתמקדות שלו בכלכלה חזקה יותר ובעמדות קשיחות יותר נגד פשיעה, תוך מיקומה מחדש של המפלגה במפה הפוליטית. עד 2022, סטארמר הפסיק את רוב המדיניות הסוציאליסטית שבה דגל במהלך ריצת המנהיגות שלו, כולל הבטחות להלאמת מים ואנרגיה, לבטל את שכר הלימוד ולהגן על התנועה החופשית בתוך האיחוד האירופי. סטארמר הגיב לביקורת ב-2023 והצהיר שהם נותרו "הצהרות חשובות בעלות ערך ועקרוני", אך הזכיר את מגפת ה-COVID-19, הפלישה הרוסית לאוקראינה והמשבר הכלכלי שנבע מהמיני-תקציב לשנת 2022 כנושאים שבגללם היה צורך להתאים את ההבטחות הללו למציאות.
סטארמר ונשיאת הנציבות האירופית, אורסולה פון דר ליין
תחת כהונתו של סטארמר, המפלגה עדיין תומכת בהלאמה מחדש של מסילות הברזל של בריטניה, והתחייבה להקים חברת אנרגיה בבעלות ציבורית, Great British Energy, כדי "להתחרות בתעשייה הפרטית ולקדם אנרגיה נקייה", בשונה מהלאמה מלאה של תעשיית האנרגיה כפי שהתחייבה בעבר. בפברואר 2023, קבע סטארמר חמש "משימות לאומיות" כבסיס למניפסט של הלייבור לבחירות הכלליות ב-2024: השגת הצמיחה המתמשכת הגבוהה ביותר ב-G7 עד סוף כהונתו הראשונה, ביסוס בריטניה כ"מעצמת אנרגיה נקייה" עם חשמל נקי מפחמן עד 2030; חקיקת רפורמת בריאות וטיפול, שיפור מערכת המשפט ופירוק מחסומי ההזדמנויות באמצעות רפורמות בחינוך ובטיפול בילדים.

הדו"ח של מפלגת הלייבור אותו ביקש סטארמר לפרסם מתוך מטרה לחפש שינויים הדרושים במדינה, פורסם ב-2022 ואושר וקודם על ידי סטארמר, והמליץ על ביטול בית הלורדים, הרחבת סמכויות מועצות מקומיות וראשי ערים, והאצלה עמוקה יותר למדינות הממלכה המאוחדת.<ref></ref>

תומכיו של סטארמר שיבחו אותו על הרפורמות שלו נגד אנטישמיות ועל כך שעזר לשפר את האמינות של הלייבור מול ציבור הבוחרים בעקבות ההנהגה הקודמת, בעוד שמבקריו האשימו אותו בהתייחסות לא הוגנת לחברי הלייבור מהשמאל הרדיקלי. באוקטובר ובנובמבר 2022 הואשם סטארמר בתכנון ושימוש בתהליך הבחירה החדש של הלייבור עבור מועמדים לפרלמנט כדי למנוע מחברי פרלמנט פוטנציאליים תומכי קורבין, שמאלנים או לא נאמנים, את האפשרות לעמוד בבחירות הכלליות ב-2024 שבסופן זכה ברוב קולות.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

==== רפורמה נגד אנטישמיות ====
בעקבות האשמות העבר באנטישמיות במפלגת הלייבור בדגש על תקופת כהונתו של קורבין, סטארמר התחייב להפסיק את האנטישמיות במפלגה במהלך נאום הזכייה שלו, ואמר כי "האנטישמיות הייתה כתם על המפלגה שלנו. ראיתי את הצער שהיא מביאה לכל כך הרבה קהילות יהודיות. בשם מפלגת הלייבור, אני מצטער ואעקור את הרעל הזה מהשורש ואשפוט את ההצלחה לפי חזרתם של חברים יהודים ואלה שחשו שהם לא יכולים עוד לתמוך בנו".<ref></ref>

באוקטובר 2020, לאחר פרסום הדו"ח של ועדת השוויון וזכויות האדם (EHRC) על אנטישמיות במפלגה, סטארמר קיבל את ממצאיה במלואם והתנצל בפני היהודים בשם המפלגה.<ref></ref><ref></ref> בדו"ח נאמר כי קיימת "תרבות בתוך המפלגה, שבמקרה הטוב, לא עשתה מספיק כדי למנוע אנטישמיות, ובמקרה הרע, ניתן לומר שהיא מקבלת אותה".<ref></ref> סטארמר הוסיף כי הממצאים "קשים לקריאה" וכי זה "היה יום של בושה למפלגת הלייבור". מאוחר יותר באותו יום, אמר ג'רמי קורבין כי היקף האנטישמיות הוערך יתר על המידה מסיבות פוליטיות, ולאחר מכן הושעה מהמפלגה; מאוחר יותר גורש מהלייבור לאחר שעמד כמועמד עצמאי לאיסלינגטון נורת' בבחירות הכלליות ב-2024.

בפברואר 2023, רפורמות האנטישמיות של סטארמר הביאו לכך שהמפלגה לא הייתה עוד בפיקוח ה-EHRC.<ref></ref>

==== מלחמת חרבות ברזל ====
סטארמר כיו"ר האופוזיציה, לצד ראש הממשלה [[רישי סונאק, וראשי ממשלת בריטניה לשעבר: ליז טראס, בוריס ג'ונסון ותרזה מיי.]]
לאחר התקפות ה-7 באוקטובר שהחלו את מלחמת חרבות ברזל, הביע סטארמר תמיכה בישראל, גינה את הטרור של חמאס ואמר: "פעולה זו של חמאס אינה עושה דבר לפלסטינים. ולישראל צריכה תמיד להיות הזכות להגן על עמה".<ref></ref> בראיון ל-LBC ב-11 באוקטובר 2023, נשאל סטארמר האם ראוי שישראל תנתק לחלוטין את אספקת החשמל והמים לרצועת עזה וסטארמר השיב כי "אני חושב שלישראל אכן יש זכות זו" וכי "ברור שהכול צריך להיעשות במסגרת החוק הבין-לאומי". ב-20 באוקטובר, לאחר ביקורת והתפטרות של חברי מועצת הלייבור, אמר סטארמר כי הוא רק מתכוון שלישראל יש את הזכות להגן על עצמה.<ref></ref><ref></ref> סטארמר אמר שהפסקת אש רק תועיל לחמאס להתקפות עתידיות, במקום זאת קרא להפסקה הומניטרית כדי לאפשר לסיוע להגיע לעזה.<ref></ref>

ב-16 בנובמבר 2023, סטארמר סבל ממרד גדול כאשר 56 מחברי הפרלמנט שלו (כולל עשרה בכירים באופן יחסי) התנגדו להתנגדות מפלגת הלייבור להצעה של המפלגה הלאומית הסקוטית (SNP) שהציע סטיבן פלין, שתמכה בהפסקת אש מיידית בעזה.<ref></ref><ref></ref> לפני ההצבעה, הצהיר סטארמר שחברי פרלמנט מהלייבור בעלי תפקידים בקבינט הצללים שלו יפוטרו אם יצביעו בעד הצבעת הפסקת האש. שמונה שרי צללים פוטרו לאחר ההצבעה. בדצמבר 2023, סטארמר עקב אחרי סונאק בשינוי עמדתו בקריאה ל"הפסקת אש בת קיימא" ביחס לעזה, שהגיעה גם לאחר אותו שינוי עמדתו של שר החוץ דייוויד קמרון.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> סטארמר הצהיר על תמיכתו בפתרון "דו-שלבי" "לשתי מדינות". מפלגת הלייבור תחת סטארמר השעתה מספר מועמדים וחברי פרלמנט לפרלמנט, כולל גרהם ג'ונס, אנדי מקדונלד, אזהר עלי וקייט אוסאמור, על כך שפרסמו לכאורה הערות אנטישמיות על ישראל במהלך המלחמה. ב-18 בפברואר 2024 קרא סטארמר ל"הפסקת אש שנמשכת" ואמר שהיא חייבת "להתרחש עכשיו", לאחר שסירב בעבר לקרוא להפסקת אש.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

==== מינויים בקבינט הצללים ====
מינויים שלו בקבינט הצללים כללו חברי פרלמנט הקשורים לאגפים השונים של המפלגה. אנג'לה ריינר מונתה לסגנית מנהיג העבודה וסגן ראש ממשלת הצללים, בעוד רייצ'ל ריבס ואיווט קופר מונו כקנצלרית האוצר בממשלת הצללים ומזכירת הפנים של הצללים, בהתאמה. מנהיג הלייבור לשעבר אד מיליבנד מונה למזכיר אנרגיית צל ואקלים. מינויים בולטים אחרים כללו את דייוויד לאמי כשר חוץ בממשלת הצללים ואת ווס סטריטינג כמזכיר בריאות בממשלת הצללים. שינוי אחרון של קבינט הצללים נערך בספטמבר 2023, שתואר בתקשורת כשולט על ידי חברי פרלמנט דומי טוני בלייר, וחברי פרלמנט מהשמאל הרך.

==ראש הממשלה==
=== הניצחון בבחירות הכלליות של 2024 ===
סטארמר בנאומו הראשון כראש הממשלה, יולי 2024
ביולי 2024, סטארמר הוביל את הלייבור לניצחון מוחץ בבחירות הכלליות של 2024, וסיים ארבע עשרה שנות ממשלה שמרנית כאשר הלייבור הפכה למפלגה הגדולה ביותר בבית הנבחרים, עם ניצחון דומה לניצחונו של טוני בלייר בבחירות הכלליות של 1997, הפעם האחרונה שאופוזיציה של הלייבור הדיחה ממשלה שמרנית מכהנת. בנאום הניצחון שלו, סטארמר הודה לעובדי המפלגה על עבודתם הקשה – כולל כמעט חמש שנים של שיפוץ ומיתוג מחדש של הלייבור מול הדומיננטיות הטורית – והפציר בהם להתענג על הרגע, אך הזהיר אותם מהאתגרים שבפתח והתחייב הממשלה תפעל למען "התחדשות לאומית".

=== קבינט ===
כמנהיג מפלגת הרוב בבית הנבחרים, סטארמר מונה לראש ממשלה על ידי צ'ארלס השלישי ב-5 ביולי 2024 ובאותו היום, סטארמר החל לבחור את שרי הממשלה שלו בקבינט. אנג'לה ריינר מונתה לסגנית ראש ממשלת בריטניה ושרת השיכון, רייצ'ל ריבס לקנצלרית האוצר, דייוויד לאמי לשר החוץ, איווט קופר לשרת הפנים, ווס סטריטינג לשר הבריאות, ג'ון הילי מונה לשר ההגנה, שבאנה מחמוד מונתה לשרת המשפטים, אד מיליבנד מונה לשר האנרגיה, לואיז הייג מונתה לשרת התחבורה.

=== מדיניות ===
ב-13 ביוני 2024, פרסם סטארמר את מניפסט מפלגת הלייבור Change, המתמקד בצמיחה כלכלית, רפורמות במערכת התכנון, תשתיות, מה שסטארמר מתאר כ'אנרגיה ירוקה', שירותי בריאות, חינוך, טיפול בילדים וחיזוק זכויות העובדים. המפלגה מתחייבת להקמת חברת אנרגיה חדשה בבעלות ציבורית, 'תוכנית שגשוג ירוק', צמצום זמני המתנה של חולים ב-NHS והלאמה מחדש של רשת הרכבות הבריטית. המניפסט כולל יצירת עושר ומדיניות 'פרו-עסקים ופרו-עובדים'. המניפסט גם התחייב לתת קולות לבני 16, לערוך רפורמה בבית הלורדים ולהטיל מס על בתי ספר פרטיים, כשהכסף שיושג מכך יופנה לשיפור החינוך הממלכתי.

== חיים אישיים ==
בתחילת שנות ה-2000 בזמן שהיה עורך דין בכיר ב-Doughty Street Chambers סטארמר פגש את עורכת הדין לשעבר ועובדת הבריאות התעסוקתית ויקטוריה סטארמר (לבית אלכסנדר) בת לאב יהודי פולני ולאם שהתגיירה, הם התארסו ב-2004 ונישאו ב-6 במאי 2007. לבני הזוג שני ילדים, בן ובת. הזוג מקיימים בביתם מנהגים יהודיים כמו סעודת שבת.

סטארמר הוא פסקטרי, ואשתו צמחונית. הם גידלו את ילדיהם כצמחונים עד גיל 10, ואז ניתנה להם האפשרות לאכול בשר. בראיון במהלך הבחירות הכלליות ב-2024, חשף סטארמר שהדבר שממנו חשש יותר מלהיות ראש ממשלה הוא ההשפעה שעשויה להיות לה על ילדיו, בשל "הגילאים הקשים" שלהם וכיצד היה קל יותר אם הם היו צעירים או מבוגרים יותר. סטארמר אמר בראיון ברדיו כי ימנע מעבודה לאחר השעה 18:00 בימי שישי כדי לקיים ארוחות שבת ולבלות עם משפחתו.

סטארמר הוא אתאיסט,<ref></ref> הוא בחר "להצהיר חגיגית" (ולא להישבע) אמונים למלך. סטארמר אמר שהוא לא מאמין באלוהים אלא מאמין בכוחה של האמונה לקרב אנשים. הוא ומשפחתו מתפללים מדי פעם בבית כנסת הליברלי "לב חדש" בסיטי של וסטמינסטר, והוא הצהיר בראיון משנת 2022 שילדיו גדלים להכיר את האמונה היהודית והרקע של סבא וסבתא מצד אימם.

סטארמר הוא חובב כדורגל נלהב, לאחר ששיחק בהומרטון אקדמיקס, קבוצת חובבים בצפון לונדון, והוא אוהד של קבוצת הכדורגל ארסנל.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://members.parliament.uk/member/4514/contact קיר סטארמר], באתר הפרלמנט הבריטי
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי מפלגת הלייבור (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2015–2017)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2017–2019)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2019–2024)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (מאז 2024)
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:מנהיגי מפלגת הלייבור (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:חברי ועד השלישייה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לידס
קטגוריה:חברי המועצה המלכותית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:ראשי ממשלת בריטניה
קטגוריה:עורכי דין בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1962