OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לוקוס (ארכאולוגיה)

כרטיס לוקוס של קבר, חפירה של [[פלינדרס פיטרי בתל אל-עג'ול בשנת 1933]]
לוֹקוּס הוא מושג בארכאולוגיה המשמש לציון שכבות עפר בחפירות ארכאולוגיות הנראות אחידות למראה. אחידות זאת יכולה להצביע על כך ששכבות עפר אלה וכל התכולה שנמצאת בהן, כגון כלי קרמיקה או כל ממצא אחר, שייכות לאותו פרק זמן. לוקוסים נוספים יכולים להיפתח בהתאם למאפייני החפירה כמו: רצפה, מילוי של בור, אגן, ועוד. מקור המילה בשפה הלטינית (locus) ופרושה מקום.
הלוקוסים משמשים לתיעוד התהליך ההרסני של החפירה, והם תולדה של פיתוח שיטת רייזנר-פישר, אשר עוקבת אחר ארכיטקטורה כסמן לשכבות בתל. כך נסגר לוקוס בהגעה ליסוד של קיר או לראשו, ונפתחים לוקוסים חדשים משני צידיו.

==כרטיס לוקוס==
ריכוז הנתונים לגבי הממצאים שטח הלוקוס, נעשה על גבי כרטיס לוקוס. כרטיס לוקוס מכיל את כל הנתונים הרלוונטיים שיאפשר בשלב מאוחר יותר לארכאולוג לבצע ניתוח של הנתונים. הכרטיס יכיל מידע על מיקומו של הלוקוס, הלוקוסים השכנים, גובה פני השטח בזמן פתיחת הלוקוס, מדידות הגובה בכל יום, הממצאים בלוקוס וגבולות השטח. שרטוט של תוכנית הלוקוס, קירות, בורות, רצפות שנמצאו בלוקוס. אם נמצא שהלוקוס דומה באופיו ללוקוס אחר בשטח החפירה מציינים זאת בכרטיס. לוקוס נסגר כאשר אופיו של שטח הלוקוס משתנה, למשל שנוי בצבע העפר המצביע אולי על רצפה חדשה. סוגרים את הלוקוס ופותחים לוקוס חדש עם מספר חדש. סגירת לוקוס יכולה להתבצע עקב סיבות טכניות, למשל מספר ימי עבודה עוקבים ללא שינוי ניכר בקרקע. אלמנט ארכיטקטוני או קיר הם גם כן לוקוס, אך לאלה שיטת רישום אחרת - כרטיס קיר - המאפשר תיעוד יותר טוב.

==ממצאים מתקופות קודמות==
אף על פי שהבסיס להגדרת שטח מסוים כלוקוס היא אחידות המראה, יכול הלוקוס להכיל גם ממצאים מתקופות קדומות. למשל: קיר לבני טיט שהוקם מעפר שהכיל חרסים מתקופות קדומות, בור שנחפר בתקופה קדומה וירד לשכבה ארכאולוגית קדומה, והעפר מהבור שנחפר נשפך בצידי הבור.

==קישורים חיצוניים==
* [http://clickit3.ort.org.il/Apps/Public/GetFile.aspx?inline=yes&f=Files/6202BF2E-DF58-4347-9B32-1ECFD84803A3/9507C6A7-F8DD-4941-A72D-12F3BF169E10/7DFAEF58-29E3-447C-97A6-1DAC0DD8FB2D/9D7A0DC0-D253-44A4-BDCF-51559E876B7B.doc&n=%D7%93%D7%A4%D7%9לוקוס.doc כרטיס לוקוס] מחפירות טבריה העתיקה, עונה 2005. באתר [http://c3.ort.org.il/Apps/WW/Page.aspx?ws=9507c6a7-f8dd-4941-a72d-12f3bf169e10&page=145153bb-0c42-4d83-9594-4a947dd42a1e דלת אל העבר] באתר אורט. 

קטגוריה:מונחים בחפירה ארכאולוגית
אוריה היפ

אוריה היפ (באנגלית: Uriah Heep, נהגה "יוראיה היפ") היא להקת רוק אנגלית שנוסדה בדצמבר 1969 כאשר המפיק המוזיקלי גארי ביירון הזמין את נגן הקלידים קן הנזלי להצטרף ללהקתו "ספייס" (באנגלית: Spice) שהייתה חתומה בחברת התקליטים שלו, ברונז רקורדס. שם הלהקה הוא כשמו של הנבל בספר דייוויד קופרפילד של צ'ארלס דיקנס מ-1850.

הלהקה פרצה לתודעה ב-1970 והייתה באותה שנה מכרעת אחת מארבע הלהקות החשובות של ז'אנר המטאל הראשוני, לצד לד זפלין, דיפ פרפל ובלאק סאבאת. סגנונם המוזיקלי של אוריה היפ היה מגוון ושאב ממקורות מגוונים כמו פרוגרסיב רוק, הארד רוק, ג'אז ואפילו קאנטרי. הלהקה כונתה בהומור "הביץ' בויז של ההבי מטאל" ו"המטאל הרומנטי", בשל שיריהם המלודיים וקולות הרקע ההרמוניים.

אוריה היפ הוציאה 21 אלבומי אולפן, 12 אלבומים בהופעה חיה 13 אוספים ו- 27 סינגלים. שמונת אלבומי האולפן הראשונים שיצאו בין 1970 ל-1976 (כולל אלבום הופעה אחד) הוקלטו עם הסולן האדיר בעל הקול האופראי דייוויד ביירון וזכו להצלחה אמנותית ומסחרית כאחד במהלך שנות ה-70. הלהקה השפיעה מאוד, בין היתר, על להקת קווין ועל הסולן פרדי מרקורי בפרט, שאימץ את סגנון ההופעה הראוותני ואופן השירה העוצמתי של דייוויד ביירון, סולנה של אוריה היפ.

הלהיט של אוריה היפ, "July Morning" (מתוך האלבום השלישי "Look At Yourself" מ-1971), יצר תופעה בעלת סממנים היפיים ושל פולחן השמש, בה נאספים עשרות אלפי אנשים בכל שנה בליל ה-30 ביוני, על שפת הים השחור בבולגריה כדי לחזות בזריחת השמש של 1 ביולי.

אוריה היפ היא אחת הלהקות האנגליות המפורסמות ביותר בשנות ה-70. בהיסטוריה של הרוק היא נחשבת לאחת מארבע הלהקות הגדולות שהמציאו ופיתחו את ההארד רוק לצד לד זפלין, בלאק סבאת' ודיפ פרפל. הלהקה מכרה למעלה מ-40 מיליון עותקים ברחבי העולם (4 מיליון בארצות הברית). ארבעה אלבומים של הלהקה הגיעו למעמד אלבום זהב בארצות הברית.

בשנות ה-80, בעיקר מתוך רצון לשרוד בכל מחיר, אימצה הלהקה את צליל ה-AOR ששלט בשוק האמריקאי, ובהדרגה נפרדה מהצליל שאפיין אותה בשנות ה-70. הלהקה קנתה לה קהל מעריצים משמעותי גם בהולנד, גרמניה, סקנדינביה, חבל הבלקן, יפן ורוסיה, שם הם עדיין ממלאים אצטדיונים. הלהקה הופיעה בישראל ארבע פעמים. במהלך שנות קיומה של הלהקה התחלפו בה כ-30 נגנים וזמרים. הגיטריסט מיק בוקס הוא החבר היחיד שהיה בכל ההרכבים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20010505205212/http://www.geocities.com/heepgallery/israel/ אוריה היפ] - אתר המעריצים הישראלי

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות מטאל
קטגוריה:להקות הארד רוק
קטגוריה:להקות רוק מתקדם
קטגוריה:להקות רוק בריטיות
קטגוריה:מוזיקאים אנגלים
קטגוריה:אמני וורנר רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1969
אדוארד מנוריץ', דוכס יורק

אדוארד מנוריץ', דוכס יורק ואומייל (באנגלית: Edward of Norwich, 2nd Duke of York and 1st Duke of Aumale; 1373 - 25 באוקטובר 1415), היה בנו של אדמונד מלאנגלי, דוכס יורק. אדוארד נהרג בקרב אז'נקור.

==ביוגרפיה==
אדוארד נולד בנוריץ' לאדמונד מלאנגלי ולאיזבלה מקסטיליה, וכונה על שם עיר הולדתו. אדוארד היה נכדם של אדוארד השלישי, מלך אנגליה ושל פיליפה מאנו מצד אביו, ושל פדרו, מלך קסטיליה ומריה דה פאדילה מצד אימו. 

אדוארד היה מקורב לבן דודו, המלך ריצ'רד השני וקיבל ממנו בשנת 1390 את התואר רוזן רטלנד, ובשנת 1396 את התואר רוזן קורק. בשנת 1397 קיבל את התואר דוכס אומייל.

בעקבות עלייתו לשלטון של המלך הנרי הרביעי נשללה ממנו דוכסותו. בשנת 1400 היה אדמונד שותף לקשר נגד הנרי הרביעי, אולם בגד בחבריו הקושרים וסיפר למלך על הקשר.

בשנת 1402, לאחר פטירת אביו, ירש את התואר דוכס יורק.

אדוארד נשא לאישה את האלמנה פיליפה דה מוהון. לבני הזוג לא נולדו ילדים.

אדוארד היה איש משכיל, ותרגם לאנגלית את ספרו של גסטון מפו-ברן "Livre de Chasse" (בתרגומו נקרא הספר: "אדון הצייד" - "The Master of Game"). אדוארד הוסיף לספר המקורי חמישה פרקים מפרי עטו.

אדוארד לחם עבור המלך הנרי החמישי ונהרג בקרב אז'נקור. אדוארד היה החשוב מבין האבירים הלוחמים שנהרג בקרב. אדוארד נפל מסוסו במהומת הקרב, ונחנק בהיותו בתחתיתה של ערימת לוחמים וסוסים.

לאחר מותו של אדוארד, עיכב המלך את העברת דוכסות יורק לאחיינו, ריצ'רד פלנטג'נט, בשל העובדה שאביו של ריצ'רד פלנטג'נט - ריצ'רד מקוניסברג, רוזן קיימברידג' נחשד בבגידה, אולם לאחר זמן מה הסכים המלך להעברת דוכסות יורק לריצ'רד פלנטג'נט.

==אזכורים תרבותיים==
דמותו של אדוארד היא דמות ראשית במחזהו של ויליאם שייקספיר "ריצ'רד השני" בו הוא מופיע כ"דוכס אומרל". כמו כן מוזכר אדוארד במחזה "הנרי החמישי" בתפקיד משנה. שייקספיר מתאר את מותו של אדוארד כמוות במהלך מעשה גבורה למען המולדת, אף שבפועל נהרג בתאונה שנבעה מכובד השריון שלבש.

==שלט אצולה==
שלט האצולה של אדוארד מנוריץ'.]]

בשל היות אדוארד נכדו של המלך, נשא אדוארד את שלט האצולה של הממלכה, בהבדל אחד - על תגי השלט צוירו שלוש נקודות אדומות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:דוכסי יורק
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות מלכותיים
קטגוריה:בית יורק
קטגוריה:מלחמת מאה השנים
קטגוריה:דמויות ביצירות שייקספיר

קטגוריה:ילידי 1373
קטגוריה:נפטרים ב-1415
פרובה 3

איור הלוויין פרובה 3

פרובה 3 (PROBA, ראשי תיבות של Project for On-Board Autonomy) הוא לוויין קטן המתוכנן על ידי סוכנות החלל האירופית. זהו מיקרו לוויין שמיועד להדגים פעילויות קרבה בחלל, תמרון אל מול לוויין אחר ומפגש בין שני לוויינים. הלוויין מתוכנן לשיגור בשנת 2024.

פרובה 3 הוא השלישי בסדרה של לוויינים קטנים של סוכנות החלל האירופית שנועדו להדגים טכנולוגיות שונות ליישומי חלל. הוא מורכב משני לוויינים קטנים, שיפרדו בחלל ויחלו בסדרת תמרונים הדדיים. בנוסף למשימה הטכנולוגית, יצויד הלוויין במכשור מדעי לחקר השמש. טרם ידוע מועד השיגור של הלוויין.

איור של לוויין המשנה שיפרד מפרובה 3

==ראו גם==
*פרובה 1
*פרובה 2

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.esa.int/SPECIALS/Proba/index.html אתר לווייני פרובה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנית החלל האירופית
קטגוריה:לוויינים אירופאיים
קטגוריה:חקר החלל: מיזמים עתידיים
קטגוריה:2022
חסידות מאקווא

בית הכנסת האורתודוקסי במאקו, משוחזר

חסידות מאקאווא היא חצר חסידית, שמרכזה בקריית אתא ושורשיה בעיר מאקו (Makó) שבהונגריה. בראשה עומד הרב שמעון למברגר, ובניגוד לחסידויות האחרות, הוא אינו מכונה אדמו״ר אלא גאב"ד מאקאווא.

לחסידות בתי כנסת גם בבני-ברק, באשדוד, באלעד ובבורו פארק שבארצות הברית.

==מייסד השושלת==
מייסד השושלת הוא רבי משה פאָרהַאנד, מחבר ספר "אהל משה", שהיה רבה של העיר מאקו וראש ישיבה בעיר, לפי המתכונת של הישיבות החסידויות ההונגריות.

לאחר השואה, ביקשו מרבי מנחם מנדל מרקוביץ לכהן כאדמו"ר, אך הוא סירב.

רבי משה נפטר בי"ז בסיוון תש"ד, בעצם ימי השואה, בעיר בודפשט. לאחר מאמצים הועבר לעירו לקבורה.

==הדור השני==
לאחר המלחמה חזרו מקצת הניצולים למאקו. הרב משה-נתן-נטע למברגר, שהיה נשוי לנכדתו של רבי משה, הנהיג את הקהילה. עוד בימי סבו שימש דיין בקהילה משנת תרצ"ו, ולאחר השואה שיקם מחדש את הקהילה והישיבה.

חידושי תורתו ותשובותיו ההלכתיות יצאו לאור בספרים "עטרת משה" ו"כלי גולה". את החידושים החל לכתוב כשהיה במחנה טרזיינשטט ועבד שם במאפיית לחם. על התלושים שמסרו לו עובדי המחנה, כדי לקבל את פרוסות הלחם שהוקצבו להם, היה רושם את חידושיו, והם היו הבסיס לספריו.

בשנת ה'תשי"ב עלה הרב למברגר לארץ. הוא התיישב תחילה בירושלים ולאחר מכן נתמנה לרב הקהילה החסידית בכפר אתא (כיום קריית אתא). נפטר בשבת כ' בחשוון תשמ"ג.

חתניו הם רבי דב בעריש פנט מדעעש רמות, הרב חיים מאיר אנגלרד אב"ד דאברא, הרב משה אושרי, ורבי שלמה גולדמן האדמו"ר מזוויהל.

==הדור השלישי==
הרב [[שמעון למברגר בקבר רבי יהודה בן בבא בשפרעם]]
האדמו"ר הנוכחי, רבי שמעון למברגר (מכונה גאב"ד מאקאווא), הוא בנו. בתו, שרה לאה, נשואה לרב אהרן מרדכי רוקח, בנו היחיד של האדמו"ר מבעלז.

עם נפילת חומות הגוש המזרחי הקימו חסידי מאקאווא ועד עולמי כדי לשקם את בית הכנסת הגדול של הקהילה במאקו ואת שלושת בתי-הקברות היהודיים בעיר. בראש הוועד עומד הרב דוד מרגלי מבני-ברק. בשנת תשמ"ח נפתח בית-המדרש מחדש. המקום מושך מבקרים וכמעט בכל שבת מתקיימות בו תפילות. האדמו"ר מבקר בו כמה פעמים בשנה, במיוחד ביום ההילולא של בעל 'אהל משה'.

אחיו של רבי שמעון שימשו כרבנים של קהילות החסידות:
*הרב אפרים היה רב קהילת מאקאווא בבורו פארק. לאחר פטירתו בתשנ"ז ירש את מקומו בנו, הרב מאיר יחזקאל.
*הרב אברהם יחיאל היה רב הקהילה בבני ברק. לאחר שנפטר בתשנ"ה ירש את מקומו בנו, הרב ישראל חיים.
*הרב מנחם מנדל היה רב הקהילה בירושלים. לאחר שנפטר בתשע"א ירש את מקומו בנו, הרב ישראל אהרן.
*הרב אשר אנשיל היה רב הקהילה בנתניה ובאלעד. לאחר שנפטר בתש"פ ירש את מקומו בנו, הרב אברהם מתתיהו. בן נוסף, הרב שלמה, הוא אב"ד מאקווא נתניה ור"מ בישיבת צאנז. ובן נוסף, הרב אפרים הוא אב"ד מאקאווא מאנסי. ובן נוסף הרב יעקב מאיר הוא אב"ד מאקאווא לאנדאן ומראשי ישיבת סקווירא בלונדון.
*הרב מאיר שלמה הוא רב הקהילה באשדוד. חתנו של הרב יוסף חיים שיינפלד, רבה של קריית הרצוג.

==קישורים חיצוניים==
* [https://forum.otzar.org/viewtopic.php?f=19&t=37336 ל"ה שנה לגאב"ד מאקאווא] אשכול בפורום אוצר החכמה

קטגוריה:חצרות חסידיות
קרוקודילופוליס

האל סבכ
קרוקודילופוליס הייתה עיר במצרים העתיקה, עיר הבירה של המחוז בה שכנה. העיר שכנה ב על גדתו המערבית של נהר הנילוס, בין הנהר לאגם מואריס, הקרוי היום אגם קארון. ימה זו נמצאת מדרום מערב לממפיס.

==שמות==

שמותיה של העיר השתנו במהלך התקופות, בתחילה נקראה שדייט שמשמעותו אגם, לאחר מכן נקראה קרוקודילופוליס שמשמעותו ביוונית עיר התנין, וזאת בגלל הערצה לאל סבכ שהיה אל התנין. בתקופת בית תלמי שונה שמה לארסינואה על שם אשתו של תלמי השני שטיפח את המקום.

==היסטוריה==
בתקופת מצרים העתיקה העיר הייתה מרכז לעבודת האל סבכ. העיר סגדה והתפללה לתנין קדוש ששמו היה פטסוחוס, והוא היה התגלמותו של האל סבכ. היה נהוג לקשטו בזהב ואבני חן. התנין חי בתוך מקדש מיוחד אשר נבנה למענו, בתוך המקדש היה משטח של חול, בריכת מים ומזון. עם מותו של התנין, נבחר תנין אחר למלא את מקומו.

פולחן סבכ מיוחס לתקופת הממלכה קדומה לשושלות ה-5 וה-6 (המאה ה-26 לפנה"ס – המאה ה-23 לפנה"ס. שיא פריחתה של העיר היה בתקופת השושלת ה-12, המאה ה-20 לפנה"ס – המאה ה-18 לפנה"ס. המלך אמנמחת הראשון זיהה את הפוטנציאל של האזור. הוא ייבש את הביצות באמצעות סכר שנבנה באזור אל לחון. פיתוח האזור נמשך בתקופתו של אמנמחת השלישי אשר הקים מערכת השקיה שכללה: תעלות מים, סכרים וסוללות. הפיתוח הפך את האזור לחקלאי. מערכת ההשקיה עבדה על בסיס הזרמת עודפי מים בימי הגאות של הנילוס לאגם מואריס, ובימי השפל זרמו המים לכיוון ההפוך והשקו את השדות. חלק מפיתוח האזור כלל גם את הרחבת מקדש סבכ על ידי אמנמחת הראשון וסנוסר הראשון. סנוסר השני הקים פירמידה. אמנמחת השלישי בנה מבנים רבים נוספים, ביניהם, מקדש נוסף לסובך ואת הפירמידה של חווארה. בתקופת הממלכה החדשה, ירד מעמדה של העיר.

בתקופתו של תלמי השני אשר שלט במצרים במחצית הראשונה של המאה ה-3 לפנה"ס העיר נהנתה מתקופה מחודשת של פריחה. שמה שונה לארסינואה לכבוד אשתו של המלך ארסינואי השנייה אשר הייתה אחותו ואשתו. תלמי השני המשיך בפתוח האזור. האזור היה אתר עלייה לרגל מכל רחבי העולם העתיק. האזור של נוה המדבר פיום היה אחד האזורים הפוריים ביותר במצרים. החקלאות באזור כללה בנוסף לגידול של דגן וירקות גידול של תמרים, תאנים, כרמים, ועוד.

בתקופה הרומית המחוז כונה גנה של מצרים. האזור היה אסם התבואה של המזרח הקרוב.

==ארכאולוגיה==
הממצאים הארכאולגים כוללים מגוון של פירמידות, בתי קברות ושרידים של לבירינת. הארכאולוג האנגלי פלינדרס פיטרי חפר באתר בשנת 1988. ממצאיו כללו את המקדש של סבכ והורוס, פסלים מתקופת הממלכה התיכונה. התפשטות העיר המודרנית פיום הביאה לבניה על רובו של האתר.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.touregypt.net/featurestories/fayoumhistory.htm The History of the Fayoum Oasis in Egypt]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מצרים העתיקה: ערים
קטגוריה:תנינאים בתרבות
נקאדה

[[מגל עשוי צור, מצרים, תקופת נקדה, סוף האלף ה-4 לפנה"ס. תצוגה מוזיאון דגון בחיפה]]
נָקַדַה (מערבית: نقادة) הוא אתר ארכאולוגי במצרים שבו שכנה עיר שנקראה בימי מצרים העתיקה נובט, ובתקופה ההלניסטית אומבוס (Ombos). בקרבת מקום לעיר העתיקה שוכנת כיום עיירה בשם נָקַדַה, שעל שמה קרוי האתר. הן העיירה והן העיר הקדומה שכנו על הגדה המערבית של הנילוס. השם "נבּוּת" מקורו במילה המצרית "נבּוּ" (nbw), שפירושה זהב, ונראה כי העיר הייתה קרובה למכרות הזהב שבמדבר המערבי.

ממצאי נקדה הם מן התקופה הפרהיסטורית שלפני הממלכה הקדומה במצרים העתיקה, בין 4400 ל-3000 לפנה"ס. במקום שגשגו תרבויות שונות, שעקבותיהן נמצאו גם בחפירות אחרות במצרים. הכמות הגדולה של השרידים שנותרו בנקדה אפשרה לארכאולוגים את תארוך התרבויות באופן התקף גם למקומות אחרים וסביבות אחרות.

בשנת 1894 חפר במקום הארכאולוג הבריטי פלינדרס פיטרי. פיטרי ואנשיו מצאו כ-3,000 קברים מהתקופה הקדם-שושלתית במצרים העתיקה. בעת החפירות הבחין פיטרי בקברים מורכבים שכללו מספר שכבות של קברים, כשבכל אחת כלים שונים. פיטרי שם לב שבדרך זו נוצרות שכבות של קבורה שניתן להבדיל ביניהן (השתכבות), וניסה לתארך את השכבות לשלוש תקופות שונות, אותן כינה על פי אתרי חפירה שבהם נמצאו הקברים – תקופת עַמְרֶה (Amratian ), תקופת גֵרְזָה (Gerzeh ) ותקופת סמאינה (Semainean ).

בשנת 1957 חפר במקום ורנר קייזר. הכרונולוגיה של קייזר מתחילה מוקדם יותר משל פיטרי, והיא משמשת בסיס לכרונולוגיה בה משתמשים כיום, השונה מעט משל קייזר:
* תקופת נקדה I, a-b-c – בין 4,400 ל-3,500 לפנה"ס, מתאפיינת בכלי חרס צבועים בעלי מכסה שחור, בסחר עם נוביה, עם נווי מדבר במדבר המערבי, ומזרח הים התיכון, וזכוכית געשית המיובאת מאתיופיה.
* תקופת נקדה II, a-b-c – בין 3500 ל-3200 לפנה"ס. תקופה זו מאופיינת בכלי חרס עשויים מחוואר ובעיבוד מתכת. תרבות זו התפשטה במצרים כולה.
* תקופת נקדה III, a-b-c – בין 3200 ל-3000 לפנה"ס. התקופה מאופיינת בכלים עדינים יותר, צנצנות בצורת גליל ובהופעת הכתב.

בין הממצאים המעניינים שנמצאו בנקדה היה קבר קדם שושלתי שכלל לוחות משנהב ושרידי אגרטלים וחמר שנשאו את שם פרעה חור אחע ושמה של אשתו, נאיטחוטפ. הקבר היה שייך כפי הנראה למנהלן מתקופת השושלת הראשונה. קברים נוספים באותו אזור שויכו לתקופה מאוחרת יותר, לתקופת הממלכה הקדומה ותקופת הביניים שלאחריה.

גודלם של בתי הקברות שנמצאו באזור מראה כי נקדה הייתה עיר חשובה בתקופה הקדם-שושלתית המאוחרת, וייתכן שגרמה לכך קרבתה למכרות הזהב במדבר המערבי.

האל המקומי של נקדה היה סת. במקום נמצא מקדש לסת מתקופת הממלכה החדשה, ובו ממצאים המשויכים למספר פרעונים מן השושלת ה-18. במקום נמצאה גם פירמידה קטנה מתקופת השושלת השלישית, המכונה "פירמידת המדרגות של אומבוס".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מצרים: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:מצרים: תרבויות ארכאולוגיות
יארופולק השני, נסיך קייב

יארופולק ( 1082- 18 בפברואר 1139) ( ברוסית:Ярополк) בנו של ולדימיר השני היה נסיך קייב בשנים 1132 - 1139. הוא היה הנסיך שבתקופתו רוס של קייב התפרקה באופן סופי. בניגוד לאביו והאח מסטיסלאב לא היו לו כישורים פוליטיים או אוטוריטה והוא לא הצליח לשמור על המדינה המאוחדת. הוא היה זהיר מדי בקבלת החלטות. אנשים שהוא חשב שהם יהיו בבסיס הכח שלו בגדו בו. הכח המעשי היחיד שייתכן והיה יכול לעצור את התפרקות המדינה היה האח שלו יורי דולגורוקי, אך הוא לא מצא איתו שפה משותפת.

הוא נולד בשנת 1082 ככל הנראה בצ'רניגוב בתקופה שאביו ולדימיר השני, נסיך קייב היה נסיך בעיר זה. בשנת 1114 הוא התמנה להיות נסיך פריאסלאבל. הוא השתתף במספר מערכות צבאיות נגד הקומנים. כאשר אביו כבר היה מבוגר, יארופולק היה מפקד עליון של הצבא בפועל.

עם פטירת אחיו מסטיסלאב הראשון בשנת 1132 הוא התמנה להיות נסיך קייב. הוא היה כבר בגיל 49, גיל מבוגר מאוד לאותה תקופה. בהיותו מנהיג צבאי גדול בצעירותו, הוא התגלה כפוליטיקאי חלש שלא הצליח לעצור את התפרקות המדינה. ניסיונות שלו למנות לתפקידי מפתח את קרובי משפחה לא צלחו. כתוצאה מכך היו מספר מלחמות פנימיות בין הנסיכים. בשנת 1136 אנשי נובגורוד הכריזו חד-צדדית על עצמאותה המלאה של הנסיכות אך ליארופולק לא היה כוח צבאי נגדם.

בשנת 1138 הוא הצליח לאחד רוב הנסיכים במלחמה נגד נסיך צ'רניגוב ובתמיכת הכוחות ההונגרים לנצח במערכה. זה הייתה הפעם האחרונה בה רוב נסיכי רוסיה התאחדו תחת דגל של נסיך קייב.

הוא נפטר בשנת 1139 ותפקיד הנסיך הועבר לאחיו ויאצ'סלאב.

הוא היה נשוי לילנה ממוצא קומני שהולידה לו בן יחיד - וסילקו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכי קייב
קטגוריה:ילידי 1082
קטגוריה:נפטרים ב-1139
פונקציונליזם (פסיכולוגיה)

בפסיכולוגיה, פונקציונליזם היא אסכולה המתייחסת אל הנפש וההתנהגות במונחים של הסתגלות פעילה של האדם אל סביבתו.

הגישה נוצרה על ידי ויליאם ג'יימס ותאורטיקנים אמריקאים נוספים, בסוף המאה ה-19, כתגובת-נגד לגישה הסטרוקטורליסטית של אדוארד טיצ'נר ואחרים. הסטרוקטורליסטים עסקו בחקר מבנים נפשיים ומרכיביהם, באמצעות מחקרי מעבדה ואינטרוספקציה, והחלו לבסס את ענף הפסיכולוגיה כמדע. לעומתם, הפונקציונליסטים הושפעו מתורת האבולוציה של דרווין, וטענו כי האדם מתפקד בעולם באופן שנועד לאפשר הסתגלות אופטימלית לסביבתו, ולפיכך אין זה מתאים לדון בנפש כמבנה הניתן לפירוק למרכיבים. הם טענו כי הנפש וההכרה התפתחו במטרה להנחות את כלל התנהגות האדם והסתגלותו לסביבה.

על פי הגישה, אין צורך בניסויים פסיכולוגיים מדעיים במטרה לבנות תאוריות על נפש האדם. למעשה לא ניתן לבדוק רעיונות על אופני הסתגלות האדם לסביבתו במנותק מהסביבה, במסגרת מעבדה, אלא יש לעסוק בחקר התנהגות האדם ואופן הסתגלותו בסביבתו הטבעית. הפונקציונליסטים תרמו להעלאת המודעות לחשיבות חקר ההתנהגות הגלויה של האדם; אך למרות הדמיון לביהביוריסטים בנקודה זו - הביהביוריסטים התנגדו לפונקציונליזם בשל התרחקותם מגישות מחקר וניסוי מדעיות ואובייקטיביות, וטענו כי בשל כך הגישה אינה מבוססת ובעלת יכולת ניבוי מועטה. הביהביוריסטים גם טענו כי התנהגות אינה תוצאה של הנפש וההכרה, אלא של התניה קלאסית ואופרנטית בלבד.

תאורטיקנים נודעים שדגלו בפונקציונליזם הם ג'ון דיואי, ג'ורג' הרברט מיד, ג'יימס אנג'ל, ג'יימס קאטל, אדוארד לי תורנדייק ועוד.

גישה תאורטית שהתפתחה מאוחר יותר בתחום הפסיכולוגיה, ומבוססת בין השאר על הפונקציונליזם הקלאסי, היא פסיכולוגיה אבולוציונית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תאוריות פסיכולוגיות
קטגוריה:היסטוריה של הפסיכולוגיה
רבי אלעאי (תנא)

רבי אִלְעָאי (או רבי אלעאי הזקן, רבי אילעא, רבי לעאיי), היה תנא בן הדור השלישי לתנאים. אביו של התנא המפורסם רבי יהודה בר אלעאי.

== משנתו ==
הוא מוזכר פעם אחת במשנה, ושש פעמים בתוספתא. מפורסמת אמרתו: "בשלושה דברים אדם ניכר: בכוסו ובכיסו ובכעסו".

== רבותיו ותלמידיו ==
היה תלמידם של רבי אליעזר בן הורקנוס, רבן גמליאל דיבנה רבי יהושע בן חנניה, רבי אליעזר בן יעקב, רבי אלעזר בן עזריה וכן תלמיד חבר של רבי ישמעאל, בתלמוד מובא כיצד רבי ישמעאל כינה אותו "בני". 

בין תלמידיו נמנים בנו – רבי יהודה ורבי יצחק.

== צאצאיו ==
מעבר לבנו המפורסם (רבי יהודה), בן אחר הוא רבי יוחנן ברבי אלעאי. מסופר במסכת סוכה, כי רבי אליעזר שבת בחג הסוכות בסוכתו של רבי יוחנן ברבי אלעאי (בנו של תלמידו) בקיסרי.

נכדו הוא רבי יוסי ברבי יהודה. 

== קברו המסורתי ==
רבי חיים ויטאל (מקובל בולט מהמאה ה-16), טען בשם רבו האר"י, כי רבי אילעאי נקבר בעין זיתים לצד בנו – רבי יהודה: "לצפון הציון הזה הר אחד, ושם בראשו מערה אחת, ואומרים כי שם קבור רבי אלעאי אביו של רבי יהודה הנזכר, וכן הוא האמת. והנה הוא קבור בכוך השני שבצד מזרח, בכוך הסמוך לקרן דרומי מזרחי".

מסורת קברו של בנו (רבי יהודה) בעין זיתים, מתועדת לראשונה בסוף המאה ה-13.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור השלישי לתנאים
קטגוריה:משפחת רבי אלעאי
קטגוריה:תלמידי רבי אליעזר
קטגוריה:תלמידי רבן גמליאל דיבנה
לילו וסטיץ' 2 - הגליץ' של סטיץ'

לילו וסטיץ' 2 - הגליץ' של סטיץ' (באנגלית: Lilo and Stitch 2: Stitch Has a Glitch) הוא סרט הנפשה שהופק על ידי אולפני דיסניטון, זהו המשך לסרט "לילו וסטיץ'". הסרט יצא ישירות לווידאו.

מבחינה עלילתית הוא המשך ישיר לסרט הראשון. לפניו יצא לאור ב־2003 סטיץ': הסרט, שמהווה מעין פיילוט לסדרת הטלוויזיה שהתחילה באותה שנה, אך כרונולוגית הם מתרחשים כולם אחרי לילו וסטיץ' 2.

== תקציר ==
לילו מתכוננת לתחרות ההולה הגדולה בהוואי, תחרות שאמה זכתה בה כשהייתה בגילה.
סטיץ' סובל מגליצ'ים שגורמים לו להתנהג בצורה רעה, הגליצ'ים נגרמים בגלל שבמהלך יצירתו של סטיץ' המשטרה פרצה למעבדה והפריעה להשלמת התהליך.
למרות רצונו של סטיץ' לעזור ללילו למצוא רעיון ולזכות בתחרות הוא עושה ההפך.

== פסקול ==

Lilo & Stitch 2: Island Favorites הוא הפסקול המלווה את הסרט. הפסקול הוקלט ב-D23 והופץ על ידי חברת וולט דיסני. הסינגל "He Mele No Lilo" מהסרט הקודם נכלל גם בפסקול זה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:לילו וסטיץ'
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אנימציה שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:סרטי אנימציה של סטודיו דיסני-טונס
חידני

חידני היא סדרת אנימציה ישראלית לילדים, מבית ערוץ הופ!. הסדרה עלתה לשידור בקיץ 2009.
חידני הוא דמות שפותחה על ידי דן חמיצר, לה גם הקדיש חמיצר סדרת ספרים. חידני נוצר כדמות שמאתגרת ילדים בסוג חדש של חידות שנקראות חידניות.

חידני הוא ילד סקרן כבן 14, אשר מתחיל כל תוכנית בשיתוף הצופים בחוויה שעבר, או סיפור ששמע. תוך כדי הסיפור הוא נזכר בחידה חדשה.
מלווים אותו ה"סקרנוע" – גלשן מעופף, ומשקפת סודית. לאחר שחד את חידתו, על פי בקשת הצופים הוא נותן לצופים שלושה רמזים. לבסוף הוא מגלה את התשובה לחידתו, ומספר עליה מספר עובדות מעניינות. 
לאורך כל התוכנית מדבר חידני בחרוזים.

המדבב היחידי של התוכנית הוא איתי ג'רופי המדבב את דמותו של חידני.

את כל החידות בתוכנית, הגה החידונאי דן חמיצר ותסריטיה הוכנו על ידי נוגה אלגום.

את הסדרה יצרו היילנדר הפקות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סדרות הנפשה ישראליות
קטגוריה:סדרות ילדים של ברוש הפקות
קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
ח'ולדה

ח'ולדה או חולדה הערבית ( בערבית خلدة) היה כפר ערבי<ref></ref> בגבול הרי יהודה ושפלת יהודה כ-12 קילומטרים דרומית לרמלה וכקילומטר דרומית מזרחית לחוות חולדה, בגובה של כ-150 מטר מעל פני הים. הכפר היה שייך לנפת רמלה שבמחוז לוד (1945). על פי סקר הכפרים 1945 שנערך בידי רשויות המנדט שטחי אדמותיו היו 9,461 דונם ובשנת 1945 מנה 280 נפשות. במלחמת העצמאות במהלך מבצע נחשון ב-6 באפריל 1948 הכפר נכבש, והתרוקן מתושביו. ב-20 באפריל הרסו כוחות ה"הגנה" את בתי הכפר באמצעות דחפורים.

במלחמת העצמאות פעלו הערבים לניתוק ירושלים מהשפלה ומנעו העברת אספקה וכוחות צבאיים לעיר ולמעשה העיר הייתה במצב של מצור. הדרך מהשפלה לירושלים דרך לטרון נחסמה כבר באזור רמלה והדרך היחידה לעיר מהשפלה עברה דרך מזכרת בתיה, קיבוץ חולדה וח'ולדה הערבית שם התחברה הדרך לכביש מג'דל-לטרון (כיום כביש 3) שהייתה הדרך הראשית שהובילה ממישור החוף הדרומי לירושלים. הכפר שימש בסיס לערבים ובגלל קרבתו לדרך המובילה לירושלים נכבש בפעולה הראשונה לפריצת הדרך לירושלים במבצע נחשון. במלחמת העצמאות לאזור חולדה היה תפקיד חשוב מאוד בעיקר במערכה לפריצת הדרך לירושלים. המקום היה הבסיס העיקרי של הכוחות שהגיעו מהשפלה ולחמו על פתיחת הדרך לירושלים במבצע נחשון, קרבות לטרון ומשם נערכו הפעולות לפתיחת דרך בורמה. דרך זו הייתה דרך עוקפת ששימשה לפריצת המצור על ירושלים נסללה במהלך מלחמת העצמאות מאחר שהכביש מהשפלה לירושלים נחסם בלטרון.

היום נמצאים שרידים של בתי הכפר על גבעה כ-200 מ' דרומית מזרחית ליישוב משמר דוד שנוסד כקיבוץ בשנת 1949 על אדמות ח'ולדה.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20100830004240/http://www.notes.co.il/Jacobson/64761.asp תמונות וסקירה היסטורית של הכפר] באתר 'רשימות', 2/2010.
* [http://www.palestineremembered.com/al-Ramla/Khulda/index.html מידע ותמונות על ח'ולדה, באתר Palestine Remembered]

== הערות שוליים ==

שריד מבנה בכפר, 1/10

קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:יישובים שננטשו בשפלת יהודה
קטגוריה:חולדה (קיבוץ)
היט רב

אסייתי, שמגיע בצורת משחה]]
היט רב (באנגלית: Heat Rub) הוא שם כולל למגוון מוצרים המיועדים להקלה על כאבים הנגרמים מתופעות כדאבת השרירים ומתנת, כאבי שרירים וכאבי ראש הנגרמים מלחץ. הם נקראים כך משום שהם מפיקים הרגשה של חום בתוך אזור השריר אליו הם מסופקים, ובכך עובדים כגורם משכך. מוצרים אלה בדרך כלל מגיעים בצורת משחה, אם כי קיימים גם בצורת אגד מדבק ותרסיס.

הרכיבים העיקריים הפעילים במוצרים אלו הם מנתול, אשר מצר את כלי הדם, מת'יל סליסילייט, אשר משכך כאב ומפחית תחושה באזור הפגוע וקמפור, אשר משפר את זרימת הדם. בנוסף, עשויים להכיל רכיבים אקזוטיים כפלפל קאיין.

מת'יל סליסילייט , החומר הפעיל בכמה ממוצרי ההיט רב, רעיל במידה ומשתמשים בו בהגזמה. נוסף על כך, פדים לחימום אינם רצויים בשימוש עם מוצרי ההיט רב מכיוון שהדבר גורם לספיגת יתר של הרכיבים הפעילים במוצר.

מבין המוצרים ניתן למנות את שמן ה"נאמן מואי" (שמן המואי תאי) מתאילנד, "אייסי הוט" ו"מנטולטום" האמריקאים, "טייגר באלם" הסיני, "דיפ היט" האוסטרלי ו"פלקספאואר".

==הערות שוליים==

קטגוריה:רפואה אלטרנטיבית
אלג'יבה

{| align="left"
|

|-
|

|-
|

|}
אַלגִ'יבָּה (בכתיב לועזי: Algieba מערבית الجبهة - אל-גַ'בְּהַה - המצח) או γ באריה הוא הכוכב השני בבהירותו בקבוצת הכוכבים אריה ואחד הכוכבים הבהירים בשמים. למרות שמו, הכוכב נמצא בבסיס רעמת האריה כפי שמקובל לציירו ויחד עם הכוכבים ζ באריה, μ באריה ו-ε באריה יוצר את הקשת שמכונה המגל.

הכוכב נראה כמקור של מטר הלאונידים שמתרחש כל שנה סביב ה-17 בנובמבר.

==תכונות==
אלג'יבה נראה לעין ככוכב צהוב עם בהירות נראית מדרגה 2, אך כבר בטלסקופ חובבים קל לראות שמדובר בכוכב כפול שלכוכב הבהיר מבין השניים - אלג'יבה A, צבע כתום ולעמום יותר - אלג'יבה B, צבע צהוב. המערכת נמצאת במרחק של 126 שנות אור וזוג הכוכבים מקיפים זה את זה במסלול אליפטי מאוד כך שהמרחק ביניהם נע בין 15 יחידות אסטרונומיות ל-180 יחידות אסטרונומיות וזמן ההקפה אורך כ-620 שנים.

המערכת נעה במהירות של 71 ק"מ לשנייה ביחס למערכת השמש, מהירות גבוהה מאוד בהשוואה לכוכבים אחרים סביב השמש.

במרחק זוויתי של כ-6 דקות קשת ניתן להבחין באמצעות טלסקופ בשני כוכבים עמומים עם דרגת בהירות סביב 10. לא ידוע האם מי מהם קשור כבידתית למערכת, אבל אם כן, הוא מקיף את הזוג הבהיר במרחק של לפחות 14,000 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של לפחות מיליון שנים.

===תכונות אלג'יבה A===
אלג'יבה A הוא ענק כתום שסיים את שלב היתוך המימן בליבתו שהפכה ברובה להליום. תהליך ההיתוך עבר לשכבות חיצוניות יותר והביא להתנפחות הכוכב לרדיוס של כ-23 פעמים רדיוס השמש ולירידת טמפרטורת פני השטח שלו לכ-4,400 קלווין. הכוכב פולט קרינה בעוצמה של פי 150 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה ופי 180 בתוספת הקרינה בתחום התת-אדום.

===תכונות אלג'יבה B===
אלג'יבה B הוא ענק צהוב שעובר תהליך התנפחות והתקררות דומה לשל אלג'יבה A. רדיוסו כ-10 פעמים רדיוס השמש וטמפרטורת פני השטח שלו כ-4,900 קלווין. הוא מאיר בעוצמה גדולה פי 50 מעוצמת ההארה של השמש.

==קישורים חיצוניים==

* [http://stars.astro.illinois.edu/sow/algieba.html אלג'יבה באתר של ג'ים קלר]
* 

קטגוריה:ענקים מסוג K
קטגוריה:ענקים מסוג G
קטגוריה:כוכבים כפולים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים אריה
קטגוריה:כוכבים בהירים
אירוס (כלי נגינה)

אֵירוס (או אֵרוס) הוא כלי נגינה קדום המוזכר במקורות חז"ל.

כלי זה שימש לנגינה בעת שמחה, אך גם בעת הספד וקינה: "רבי יהודה אומר: האירוס טמא מושב מפני שהאלית [המקוננת] יושבת עליו".

לא ברור האם היה זה כלי נשיפה, מיתר או הקשה, מכל מקום צלילו התאפיין בחוזק וצלילות נדירים.

==זיהוי הכלי==
אין ודאות לאיזו משפחה ממשפחות כלי הנגינה השתייך האירוס. במסכת כלים (טו, ו) מנו את האירוס יחד עם כלי המיתר:

בתלמוד הבבלי זיהו אותו ככלי הקשה:

זהותו של הכלי בו נוקטת הגמרא כהסבר מהו אירוס, בפני עצמו סתום הוא, אך מן ההמשך מוכח שמדובר בסוג של תוף:
(תרגום: רבה בנו של רב הונא הכין לבנו טנבור. בא אביו - רב הונא - ושברו. אמר לו: [הטנבור] דומה לתוף בעל פה אחד [שהוא האירוס האסור, ולכן] לך והכן לו [לבנך, תוף] על פי "חצבא" או "קפיזא" שהם סוגים של כדים, ולא תוף ממש).
בתלמוד הירושלמי (סוטה פרק ט, הלכה טו) תרגמו את שמו של האירוס ל"רסיסה".
רש"י פירש:

קרוב לוודאי ש"הטנבורא" הוא ה"טמבורין", המכונה גם "תוף מרים".
המאירי זיהה את האירוס ככלי נשיפה המשמיע קול שבין תקיעה לזמזום (חידושי המאירי, סוטה, שם).
בדרכו הפרשנית של הבבלי הלכו רוב פרשני המשנה, כגון הרמב"ם (סוטה, שם) שכתב:

ור' עובדיה מברטנורא שכתב:

==מקור השם (השערה)==
אפשר שמקור שמו של כלי זה הוא בדמות המיתולוגית ארוס, שבמיתולוגיה היוונית היה אל האהבה והתשוקה המינית. כלי הנגינה אירוס שצלילו היה מתוק, שימש לנגינה בעת המשתאות שערכו היוונים, משתאות שהתאפיינו בפריצות מינית.
יש הסבורים כי הכלי נקרא כך מפני ששימש בחגיגות אירוסין ונישואין.

==גזירת האירוס==
במשנה מסכת סוטה מוזכר שלאחר ה"פולמוס של אספסיינוס", גזרו חכמים איסור "על עטרות חתנים ועל האירוס" – דהיינו, אסרו על עיטור ראשי החתנים בעטרות יקרות ועל הנגינה בארוס (קרוב לוודאי שדווקא בשעת החופה). חכמים שהכירו כי צלילו של כלי נגינה זה נעים ומשמח ביותר, אסרו על הנגינה בו כדי למעט בשמחה בעת צרה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.si.umich.edu/chico/instrument/ טמבור, טמבורין], אנציקלופדיה לכלי נגינה.
* רשות העתיקות, [http://mikranet.cet.ac.il/pages/item.asp?item=14074&rel=1 צלמית של אשה מתופפת מהמאות 6-8 לפנה"ס], מקראנט.

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי נגינה
ג'וש וינק

ג'וש וינק (באנגלית: Josh Wink) הוא די ג'יי ויוצר מוזיקה אלקטרונית יהודי-אמריקאי. וינק נחשב לאחד החלוצים של הטכנו וטרייבל טראנס בסצנה האמריקאית של שנות ה-90 של המאה העשרים.

סגנון המוזיקה שלו הוא בעיקר טכנו, אסיד האוס ודראם נ' בייס.

==קורות חיים==

ג'וש וינק נולד בשם ג'ושוע וינקלמן בשנת 1970. בן למשפחה יהודית מפילדלפיה, פנסילבניה.
כאשר היה ילד, למד לנגן על פסנתר ומאוחר יותר על קלרינט.
האהבה לתקליטנות החלה כבר כאשר היה בן 13, אך רק בשנת 1986, כאשר היה בן 18, הצליח לחדור לסצנת המועדונים.

=== קריירה מוזיקלית ===

בשנת 1994 וינק וחברו הדיג'יי קינג בריט יסדו חברת תקליטים עצמאית, 'אובום רקורדס'. אמנים מפורסמים רבים פרסמו יצירותיהם באמצעות חברה זו, ובהם טרנט רזנור וניין אינץ' ניילס.

הסינגלים הראשונים שלו, "Don't laugh" (תחת השם Winx) ו"I'm Ready" (תחת השם Size 9) הוצאו בשנת 1995. "I'm Ready" הגיע למקום הראשון במצעד להיטי הדאנס של ארצות הברית. הסינגל "Higher State of Consciousness", שהוצא באותה שנה, פרסם את וינק באירופה, וכך לראשונה יצא מגבולות ארצות הברית. בשנת 2007 וינק חידש אותו.
בשנת 1996 הוציא שני אלבומים: "A Higher State Of Wink's Work", שכלל 7 מיצירותיו (כולל "I'm ready") תחת 4 שמות שונים האלבום השני היה "Left Above the Clouds" תחת השם Winx, שכלל גם את "Don't laugh".

בשנת 1998 הוציא את האלבום "Herehear" תחת השם המקורי שלו, ג'וש וינק. בשנת 2003 יצא מיני-אלבום (EP) שלו "20 To 20". בנוסף לאלבומי האולפן המקוריים שלו, וינק הוציא לאור אלבומי מיקס רבים. הסדרה המפורסמת שבהם היא: "Profound Sounds".

בפברואר 2009 הוצא אלבומו הרביעי, "When A Banana Was Just A Banana".

== דיסקוגרפיה ==
* 1996- "A Higher State Of Wink's Work"
* 1996- "Left Above The Clouds"
* 1998- " Herehear"
* 2009- "Profound Sounds"

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:תקליטנים אמריקאים
קטגוריה:תקליטנים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
פפיאן

באלגברה ליניארית, הפפיאן של מטריצה מסדר זוגי הוא פולינום מסוים באברי המטריצה, שיש לו קשר לדטרמיננטה. הפפיאן הופיע לראשונה בעבודות של יוהאן פרידריך פף (Pfaff) ב-1815, וקיבל את שמו מידי ארתור קיילי ב-1852. את הפפיאן של מטריצה A מסמנים <math>\ \operatorname{Pf}(A)</math>. תכונתו החשובה ביותר היא שהדטרמיננטה של מטריצה אנטי-סימטרית שווה לריבוע הפפיאן. גם הדטרמיננטה של מטריצה סימטרית ביחס לאינוולוציה סימפלקטית שווה לריבוע הפפיאן.

פף חקר מערכות של משוואות דיפרנציאליות מסדר ראשון, ונתקל בתנאי השקול לכך שהפפיאן של מטריצה אנטי-סימטרית מסוימת אינו מתאפס. ב-1827 זיהה קרל גוסטב יעקובי שהתנאי החישובי של פף שקול לכך שהדטרמיננטה של אותה מטריצה שונה מאפס. בעקבות זאת הוכיח קיילי ב-1847 שאם A אנטי-סימטרית, אז <math>\ \det(A)=\operatorname{Pf}(A)^2</math>. ביחס לפעולת החפיפה, הפפיאן מקיים <math>\ \operatorname{Pf}(BAB^{t}) = \det(B)\cdot \operatorname{Pf}(A)</math>.

הפפיאן של מטריצה <math>\ (a_{ij})</math> מסדר <math>\ 2m\times 2m</math> מוגדר לפי הנוסחה <math>\ \operatorname{Pf}(A)=\frac{1}{2^m m!}\sum_{\sigma \in S_{2m}}(\operatorname{sgn} \sigma)a_{\sigma(1),\sigma(2)}a_{\sigma(3),\sigma(4)}\cdots a_{\sigma(2m-1),\sigma(2m)}</math>. אם המטריצה אנטי-סימטרית, מספיק לעבור על התמורות המקיימות <math>\ \sigma(2i-1)<\sigma(2i)</math> לכל i, ו- <math>\ \sigma(1)<\sigma(3)<\cdots <\sigma(2m-1)</math>, ללא המקדם המוביל, וכך ההגדרה טובה מעל שדה מכל מאפיין. לדוגמה, 
<math>\ \operatorname{Pf}\left(\begin{array}{cc}0&a\\-a&0\end{array}\right) = a</math>, ו- 
<math>\ \operatorname{Pf}\left(\begin{array}{cccc}0&a&x&t\\-a&0&s&y\\-x&-s&0&c\\-t&-y&-c&0\end{array}\right) = ac+ts-xy</math>. בדומה לזה, הפפיאן של 
<math>\ \left(\begin{array}{cccc}a&b&0&\alpha \\ c&d&-\alpha &0 \\ 0&\beta&a&c\\ -\beta&0 &b&d\end{array}\right)</math>, שהיא סימטרית ביחס לאינוולוציה הסימפלקטית, הוא <math>\ ad-bc + \alpha \beta</math>. 

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אלגברה ליניארית
משה כהן (שופט)

משה כהן (11 בינואר 1919 – 26 בינואר 1982) היה שופט בית המשפט העליון.

==ביוגרפיה==
כהן נולד ביואנינה שביוון וזמן קצר לאחר לידתו עלה עם הוריו לארץ ישראל. המשפחה התיישבה בירושלים, בה סיים את לימודיו בבית הספר התיכון "טרה סנטה" (1935) עם הצטיינות במתמטיקה. 

=== קריירה משפטית ===
בשנת 1941, סיים את לימודיו בבית הספר המנדטורי למשפטים.
משנת 1935 ועד 1943 עבד כמזכיר בית המשפט המחוזי בעיר ועסק ברישום ובתרגום שותפויות. לאחר מכן התמחה במשך שנה במשרד עורכי הדין של חיים כהן.

לאחר הסמכתו כעורך דין עבד במשרדו של חיים כהן (1944–1946) ובמשרד פרטי בבעלותו (1946 - 1950). בשנת 1950 מונה כשופט בית משפט השלום וכיהן בו עד 1958. בשנים 1953–1954 שימש גם שופט במינוי זמני לבית המשפט המחוזי. בשנים 1958–1960 שימש שופט שלום ראשי בירושלים, ובשנים 1960 - 1970 כיהן במינוי קבע בבית המשפט המחוזי. לאחר מכן פרש מכס השיפוט ושב לעיסוק בעריכת דין. 
בשנת 1976 מונה בשנית לבית המשפט המחוזי בירושלים ובינואר 1981 מונה לבית המשפט העליון. 

ב-26 בינואר 1982 נפטר כהן בבית החולים ביקור חולים כהן נטמן בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20160304203251/http://elyon1.court.gov.il/heb/museum_court/pdf/moshe_cohen.pdf קורות חייו] באתר מוזאון מורשת בתי המשפט

קטגוריה:ישראלים ילידי יוון
קטגוריה:שופטי בית המשפט העליון
קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בירושלים
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום בירושלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר המנדטורי למשפטים

קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982
הנסיך הגדול

הנסיך הגדול (ברוסית: великий князь) היה תואר של ראש הנסיכות הרוסית והחל מהמאה ה-17 היה תואר של הצאצאים הישירים של הצאר. בדוכסות הגדולה של ליטא זה היה תואר של ראש המדינה, המתורגם בדרך כלל כדוכס הגדול (בלטינית: magnus dux, בפולנית: Wielki książę, בליטאית: Didysis kunigaikštis) עם הקמת האיחוד הפולני-ליטאי לראש האיחוד היה תואר מלך פולין, הנסיך הגדול או הדוכס הגדול של ליטא. 

תחילה, התואר הנסיך הגדול היה שייך רק לנסיך קייב. כל הנסיכויות הרוסיות היו כפופות לנסיך קייב. במהלך המאה ה-12, עם התפרקות רוס של קייב, הוקמו 4 נסיכויות גדולות נוספות: נסיכות ולדימיר, נסיכות גליץ', נסיכות צ'רניגוב ונסיכות ריאזן. כל אחד מהן הייתה עצמאית. כמו כן, היו מספר נסיכויות זוטרות שכפופות לנסיכות הגדולה. הנסיך הגדול היה ממנה נסיכים לנסיכויות הזוטרות.

החל ממחצית המאה ה-13, הנסיכים הגדולים היו כפופים לחאן של אורדת הזהב ואספו מיסים לחאן מהנסיכים האחרים. בתקופה זו נסיכות סמולנסק קבלה סטאטוס של נסיכות גדולה. החל מתחילת המאה ה-14 הנסיך ולדימיר הוסיף לתואר שלו "נסיך רוסיה" בשביל לייצג את העליונות של נסיכות ולדימיר.

במחצית המאה ה-14 הוקמו נסיכויות גדולות בסוזדל ובטבר. העיר ולדימיר למרות שנשארה באופן פורמלי להיות מרכז הנסיכות הגדולה הועברה לשליטת נסיכי מוסקבה. עם סיום ריכוז האדמות הרוסיות סביב מוסקבה, רק נסיך מוסקבה היה רשאי לשאת בתואר הנסיך הגדול - זאת בנוסף לדוכס הגדול של ליטא.

בשנת 1547 הנסיך הגדול של מוסקבה איוואן הרביעי קיבל על עצמו תואר צאר ובשנת 1721 הצאר פיוטר הראשון החל להיקרא "קיסר רוסיה". יחד עם זאת, התואר הנסיך הגדול נשאר כחלק של השם המלא של ראש המדינה במסגרת רשימה של אדמות שבשליטתו "... צאר קאזאן אסטרחן וסיביר, הנסיך הגדול של סמולנסק וטבר..."

החל משנת 1797 ילדים ונכדים של קיסר רוסיה היו מקבלים תואר הנסיך הגדול, לעיתים קרובות מתורגם בשפות זרות כ"דוכס הגדול" (הנסיכה הגדולה או בהתאמה, הדוכסית הגדולה). לפי החוקים, הם היו רשאים לרשת את הקיסר. 

בשנת 1917 היו 17 נסיכים או דוכסים גדולים, 9 מהם נהרגו בשנים 1918–1919 במהלך המהפכה. אחרון הנסיכים או הדוכסים הגדולים - אנדרי ולדימירוביץ', נכדו של אלכסנדר השני, קיסר רוסיה, נפטר בפריז בשנת 1956.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תוארי אצולה
קטגוריה:משרות פוליטיות
קטגוריה:רוסיה: היסטוריה
תוכנית קמ"ע

תוכנית קמ"ע (ראשי תיבות: קליטת מדענים עולים) היא תוכנית ישראלית לקליטת מדענים עולים. התוכנית פעילה משנת 1998. במסגרתה מועסקים באוניברסיטאות ובמוסדות מחקר אחרים בארץ כ-500 מדענים, כמעט כולם עולים ממדינות ברית המועצות לשעבר.

מדענים עולים מקבלים סיוע ראשוני בהשמה מקצועית ("תוכנית שפירא") מן המרכז לקליטה במדע במשרד העלייה והקליטה. לאחר שלוש שנים נקלטים המדענים המצטיינים ב"תוכנית גלעדי", שמשך ההעסקה במסגרתה מוגבל לשנתיים. תוכנית קמ"ע מיועדת לעולים שמיצו את אפשרות התעסוקה במסגרת תוכנית גלעדי (ע"ש פרופ' אליעזר גלעדי), והיא נועדה לאפשר העסקת המדען לטווח ארוך, בדרך של העברת תשלומים למוסד המעסיק, על-פי תנאי שכר מקבילים בעיקרם לאלו של חברי הסגל האקדמי הבכיר במוסד. תקציבה השנתי של התוכנית בשנים 2002–2005 עמד על 75–100 מיליון ש"ח לשנה.

באמצע שנת 2009, סמוך להצבעה על התקציב של אותה שנה, הוחלט לצמצם את תקציב התוכנית בשיעור שיחייב פיטורי 200 מדענים. מאז נמצאה דרך להשלים את התקציב לשנים 2009
 ו-2010
, אולם עתידה התקציבי של התוכנית נותר לא ברור.

== מקורות ==
* משה ברדה, [http://www.knesset.gov.il/mmm/data/pdf/m01868.pdf תוכנית קמ"ע], מרכז המחקר והמידע של הכנסת, 18 ביוני 2006
* עקרונות התוכנית באוניברסיטאות שונות: [https://web.archive.org/web/20130929112949/http://academic-secretary.huji.ac.il/mini/?cmd=mini.210 האוניברסיטה העברית], [https://web.archive.org/web/20091205085206/http://www.biu.ac.il/academic-secretary/MadAnimOlim.htm אוניברסיטת בר-אילן]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עלייה
קטגוריה:ישראל: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:העלייה לישראל מברית המועצות ומברית המועצות לשעבר
מפת קמבריי

מפת קמבריי
מפת קמבריי היא מפה של העיר ירושלים בתקופה הצלבנית. המפה היא חלק מכתב יד מהמאה ה-12 ובו אסופת מסמכים המתייחסים לבחירת בישוף לעיר קמבריי שבצרפת. מפה זו היא בעלת מאפיינים ייחודיים המבדילים אותה ממפות אחרות של ירושלים מאותה תקופה. האלמוני שצייר את המפה הכיר את ירושלים היטב ועובדה זו משתקפת בתיאור הנאמן של אתרים בתוך העיר ומחוצה לה.

==תיאור כללי==

התקופה הצלבנית הביאה שפע של כתבי יד ומפות המתארים את ירושלים. מפות אלו לא נועדו לצורכי ניווט או מחקר, אלא נועדו לתאר את ירושלים כעיר נוצרית, אליה נושא העולם את עיניו. המפות מאופיינות בתיאור סכימתי ולעיתים פרי דמיונו של המחבר, שבמקרים מסוימים לא ראה כלל את ירושלים. האתרים המצוינים בהן קשורים בעיקר למסורת המקראית והנוצרית ובהן משמשים בתערובת של זמנים - ירושלים בתקופת בית שני בה חי ישו וההווה - ירושלים בתקופה הצלבנית.

התאריך המדויק בו צוירה המפה לא ידוע אך ככל הנראה היא שורטטה בסמוך לשנת 1150.

מפת קמבריי יוצאת דופן ממספר בחינות ממפות אחרות המתארות את ירושלים הצלבנית, בעוד רובן המכריע של המפות האמורות מציג את ירושלים בצורת עיגול צורת ירושלים במפה זו הוא מעוין שראשו מצביע לכוון צפון-מערב, בעוד המפות העגולות פונות לכוון מזרח. במפה יש תיאור מפורט של ירושלים וסביבתה והדרכים המובילות אל העיר.

האתרים המיוחדים זוכים לתיאור ציורי מפורט, טיפול דומה מקבלים ביצורי העיר המתוארת כמוקפת חומה משוננת. על החומה הצפונית מופיע צלב במקום בו פרצו הצלבנים אל תוך העיר, אך בניגוד למפות אחרות לא מופיעים אזכורים לאירועים בחייו של ישו כמוזכר בברית החדשה.

מפת קמבריי היא אחת העדויות הראשונות על מיקומו של ארמון המלוכה הצלבני במתחם מגדל דוד.

==ראו גם==
* קרטוגרפיה
* ירושלים בתקופה הצלבנית

==לקריאה נוספת==
* יהושע פראוור, תולדות ממלכת הצלבנים בארץ ישראל, כרך א, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה, 1963, מהדורה שלישית מורחבת ומתוקנת, 1973, הדפסה שישית, 2005
* יהושע פראוור, הצלבנים - דיוקנה של חברה פיאודלית, מוסד ביאליק, מהדורה ראשונה 1975, מהדורה שנייה מורחבת ומתוקנת 1985

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: היסטוריה
קטגוריה:ארץ ישראל: היסטוריה
קטגוריה:ממלכת ירושלים
קמבריי
לזלי וולר

לזלי אליסון וולר (באנגלית: Leslie Elson Waller; 1 באפריל 1923 - 29 במרץ 2007) היה סופר אמריקאי וממייסדי הרומן הגרפי.

וולר נולד בשיקגו שבאילינוי למשפחת מהגרים מאוקראינה. הוא היה נכה וסבל משיתוק ילדים ועין עצלה, אך השלים את לימודיו בבית ספר תיכון בגיל 16. וולר התעניין בכתיבה מגיל צעיר, ובטרם נרשם ללימודיו בקולג' עבד ככתב-משטרה ופלילים.

בשנת 1942 הוא הצטרף לחילות האוויר של צבא ארצות הברית והמשיך לכתוב במקביל, ופרסם את הרומן הראשון שנכתב תחת שמו, "Three Day Pass". קודם לכך פרסם את "Lie Like a Lady" תחת שם העט "C.S. Cody".

לאחר מלחמת העולם השנייה הוא נרשם לאוניברסיטת שיקגו ונישא ללוסי הטסל. השניים עברו לניו יורק ושם פרסם ב- 1953 את הרומן השני שלו, "Phoenix Island". השניים הביאו לעולם שתי בנות והתגרשו ב- 1968, ובאותה שנה נישא וולר לפאטריקה מאהן והחל לטייל בעולם תוך שהוא ממשיך לכתוב. כשחזר עבד כאיש יחסי ציבור והחל בכתיבת סדרת ספרי ילדים.

טרילוגיית ספרים שכתב בנושא פשע מאורגן הגיעה לרשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. הוא נודע בשל העיבוד לרומן שעשה עבור הסרטים אחר צהריים של פורענות (תחת שם העט פטריק מאן) ומפגשים מהסוג השלישי.

לזלי וולר כתב יחד עם ארנולד דרייק את הרומן הגרפי הראשון "It Rhymes with Lust", כרעיון לשָלב בין קומיקס וספרות.

==ביבליוגרפיה==
עטיפת הספר It Rhymes with Lust (ב[[עברית: "זה מתחרז עם תשוקה") מ-1950, הנחשב לאבי הרומנים הגרפיים.]]
<div style="direction: ltr;">
* Lie Like a Lady (תחת שם העט C. S. Cody)
* Three Day Pass (1944)
* Show Me the Way (1947)
* The Bed She Made (1951)
* The Witching Night (1953) (תחת שם העט C. S. Cody)
* Phoenix Island (1958)
* The Banker (1963)
* Will the Real Toulouse Lautrec Please Stand Up? (1965)
* Overdrive (1966)
* New Sound (1968)
* The Family (1968)
* Change in the Wind (1970)
* The American (1971)
* Number One (1973)
* The Vacancy (1973) (תחת שם העט פטריק מאן)
* Dog Day Afternoon (1974) (תחת שם העט פטריק מאן)
* Coast of Fear (1975)
* The Swiss Account (1976)
* K. Assignment (1976)
* Close Encounters of the Third Kind (1977) (יחד עם סטיבן ספילברג)
* Hide in Plain Sight (1978)
* Trocadero (1978)
* Brave and the Free (1979)
* Blood and Dreams (1980)
* Steal Big (1981) (תחת שם העט פטריק מאן)
* Gameplan (1983)
* Falcon Crest (1984) (תחת שם העט פטריק מאן)
* Embassy (1987)
* Amazing Faith (1988)
* Mafia Wars (1991)
* Deadly Sins (1992)
* Tango Havana (1993)
* Manhattan Transfer (1994)
* Eden (1997)
* Comeback (1997)
* Target Diana (2001)
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.librarything.com/author/wallerleslie לזלי וולר] באתר Library Thing.
* [http://www.fantasticfiction.co.uk/w/leslie-waller/ לזלי וולר] באתר Fantastic Fiction.
* [http://www.guardian.co.uk/news/2007/apr/19/guardianobituaries.booksobituaries1 הספד שפורסם לאחר מותו] בעיתון הגארדיאן הבריטי.
* 

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:כתבים פליליים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
קטגוריה:שיקגו: אישים
קרל קוקס

קרל קוקס (באנגלית: Carl Cox; נולד ב-29 ביולי 1962) הוא מפיק מוזיקלי ותקליטן טכנו והאוס בריטי ידוע. קוקס ידוע כאחד התקליטנים המובילים בעולם ובעל שתי חברות תקליטים: "אינטק רקורדס" ו"תקליטי המאה ה-23".

קרל קוקס נולד באולדהאם, בריטניה. הוא החל לתקלט באמצע שנות ה-80 במועדונים במנצ'סטר. פריצתו הגדולה באה בשנת 1991 כאשר עשה רמיקס לטראק של פול אוקנפולד, "I Want You". הרמיקס הפך ללהיט גדול בכל רחבי אירופה.

קוקס היה התקליטן הראשון שזכה במקום הראשון ב"מצעד 100 התקליטנים של מגזין דיג'יי" בשנת 1997.

כיום יש לו תוכנית רדיו בשם Global שמשודרת ב-24 מדינות שונות בעולם.

== דיסקוגרפיה ==
* 1996- At The End Of The Cliche
* 1999- Phuture 2000'
* 2005- Second Sign
* 2011 - All Roads Lead To The Dancefloor

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:תקליטנים בריטים
קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1962
מזע'ונה

מַזְע'ונָה (ערבית مزغونة) הוא אתר פירמידות הבנויות מלבני בוץ מתקופת השושלת ה-12 ששלטה במצרים העתיקה בין המאה ה-20 לפנה"ס ועד המאה ה-18 לפנה"ס. האתר נמצא 5 ק"מ דרומית לדחשור.

האתר נחקר בשנת 1910 על ידי ארנס מקיי, ונחפר בשנת 1911 על ידי הארכאולוג האנגלי פלינדרס פיטרי. באתר נמצאו שתי פירמידות שבנייתן לא הושלמה. השערת הארכאולוגים היא שהפירמידות שייכות למלך אמנמחת הרביעי ולמלכה סבכנפררע. האתר מכיל גם בית קברות עם קברים מתקופת הממלכה הקדומה ועד התקופה הרומית. פיטרי מצא קברים שלמים מהתקופה הרומית הקדומה. קברים אלה שמורים היום במוזיאון פיטרי לארכאולוגיה מצרית בלונדון

הפירמידה הדרומית - חפירות פיטרי 1911

==הפירמידה הדרומית== 
הפירמידה הדרומית נמצאת במרחק של כ-5 ק"מ דרומית לפירמידה הנטויה של סנפרו בדחשור, מוקפת בחומה גלית. ניתן לראות בשטח שרידים של לבני הבוץ, לא נמצאו שרידי כסוי אבני הגיר של הפירמידה. שטח בסיס הפירמידה הוא 52.5 מ"ר, אבל היא מעולם לא הושלמה. אין מידע לגבי שיפוע הפירמידה וגובה החומה המקיפה. ההנחה היא שהיא דמתה לפירמידה של חווארה, בממדים יותר קטנים. יחוס הפירמידה לאמנמחת הרביעי נעשה על בסיס המבנה, וצורת חדר הקבר. חדר הקבורה החיצוני הכיל בתוכו קבר מונוליטי סגור עשוי מחלמיש כמו קברו של אמנמחת השלישי בחווארה. באתר נמצאה אבן שחם גדולה מוכנה להשלמת קודקוד הפירמידה, אבל לא נעשה בה כל שימוש משום שאף אחד לא נקבר בפירמידה. הכניסה לאזור התת-קרקעי של הפירמידה הייתה ממרכז צידה הדרומי. מסדרון המעבר נבנה בקצהו בצורת U אשר הוביל לחדר הקבורה הפנימי. המרווח בין החדר לקבר היה כשני ס"מ. במקום נמצאו 42 טון לוחות חלמיש מחכים שיחליקו אותם מעל הקבר.

==הפירמידה הצפונית==
פירמידה זו כמו הפירמידה הדרומית יוחסה למלכה סבכנפררע על בסיס שרידים שנמצאו בשטח. מלכה זו שלטה פחות מארבע שנים. קשריה המשפחתיים עם השליטים שקדמו לה לא נקבעו בבירור. ההנחה היא שהייתה ביתו של אמנמחת השלישי, ואחותו או חצי אחותו ובת זוגו של אמנמחת הרביעי. הפירמידה גדולה יותר מהפירמידה הדרומית. מבנה הבסיס של הפירמידה הושלם אבל איש מעולם לא נקבר בה. גם המבנה העליון של הפירמידה מעולם לא הושלם.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
•W.M.F. Petrie, G.A. Wainwright, E. Mackay, The Labyrinth, Gerzeh and Mazghuneh. London 1912
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://egyptphoto.ncf.ca/mazghuna.htm אתר הפירמידות של מצרים - פירמידות של מזע'ונה]

<div style="text-align: center;">
<gallery widths="200px" heights="150px" perrow="3">
קובץ:Piramide-mazghuna-south-he.png|שרטוט הפירמידה הדרומית במזע'ונה - בכיתוב תעלת הכניסה לחדר הקבורה
קובץ:Mazghouna-herses.jpg|שרטוט של המסדרון וחדר הקבורה בפירמידה הצפונית של מזע'ונה
קובץ:Piramide-mazghuna-north-he.png|שרטוט הפירמידה הצפונית במזע'ונה
</gallery>
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מצרים: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:מצרים: מבנים
מצרים, הפירמידות ב-
קטגוריה:קבורה
סקופ

סְקוּפּ (מאנגלית אמריקנית: scoop; פירוש המילה המקורי הוא "מחטף") הוא מונח בעיתונאות המציין ידיעה חדשותית מקורית, חשובה, מפתיעה או מרעישה שנחשפה באופן בלעדי על ידי גורם עיתונאי כלשהו. השימוש המתועד הראשון במילה במשמעות זו הוא מאמצע המאה ה-19.
בהשאלה, המילה משמשת כסלנג עבור תגלית מפתיעה בכל תחום שהוא בחיים. האקדמיה ללשון העברית הציעה, כבר בשנות החמישים, את החלופה העברית סנונית. אולם עדיין לא נפלה החלטה בדבר. 

סקופים הם לרוב חדשות בעלות חשיבות רבה, אשר סביר להניח שיעניינו מספר רב של אנשים. הסקופ הוא לרוב סיפור חדש או, לחלופין, כזה המלמד על היבט חדש לגבי אירוע חדשותי אשר ידוע זה מכבר. לרוב הסיפור הוא לא צפוי או מפתיע ולעיתים אף מדובר בידיעה סודית. בשל כך, אירועים אשר מתרחשים לעיני כל ובפומבי, כגון אירוע ציבורי גדול או הצהרות שניתנו במהלך מסיבת עיתונאים, אינם נחשבים כסקופים.

על אף זאת, לא כל ידיעה בלעדית למדיום חדשותי כלשהו היא סקופ. כך, לדוגמה, ידיעה בלעדית על פריצה למשרד היא לאו דווקא סקופ, שכן לרוב אין לפריצה שכזו השפעה רבה על הציבור או על ההיסטוריה. מצב הפוך עלול להתרחש כאשר ידיעה בלעדית אשר בהקשרה המקורי לא נראתה כסקופ הופכת לכזו בהקשר ההיסטורי, כך למשל היה בפרשת ווטרגייט.

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונות
דן לנדאו

דן ג'סטין לנדאו (נולד ב-12 באפריל 1970) הוא עורך דין שכיהן כמנכ"ל הכנסת בשנים 2009 – 2013.

==ביוגרפיה==
לנדאו הוא בוגר ישיבת הר עציון במסגרתה שירת בחיל השריון כחייל הסדר, בעל תואר במשפטים ומוסמך לעריכת דין. במהלך הכנסת ה-15 שימש כעוזרו הפרלמנטרי של חבר הכנסת ראובן ריבלין. לאחר מינויו של ריבלין לשר התקשורת עבר עמו למשרד ושימש ראש מטה השר. מתוקף תפקידו עמד בראש צוות מקצועי שהמליץ להמיר את פעילות משרד התקשורת ברשות עצמאית. אחריותו השוטפת במשרד התקשורת כללה ריכוז הקשר עם הכנסת ומשרדי הממשלה השונים.

לאורך כהונת הכנסת ה-16, בעקבות מינויו של ריבלין ליושב ראש הכנסת, שימש לנדאו ראש לשכת היו"ר. בתקופה זו עמד בראש פרויקט ההקמה של ערוץ הכנסת וליווה את הליך החקיקה הכרוך בהקמתו ומכרז הזכיינות לגוף המשדר. כן הוא ליווה את פעילות מרכז המחקר והמידע של הכנסת בתקופת הקמתו, והציג את עמדת היו"ר בישיבות הוועדה להכנת כללי אתיקה לחברי הכנסת. לאחר פיזור הכנסת ה-16 ולקראת התכנסות הכנסת ה-17 החליטו יו"ר הכנסת ומזכיר הכנסת להעסיק את לנדאו דרך חברת מאסטרפלאן לזמן מוגבל בגלל היותו בעל הניסיון היחיד בנושא פרויקט הקמת מרכז מבקרים של הכנסת שהיה אז בעיצומו. מבקר המדינה מתח ביקורת על הסדר העסקה זה ובעקבות זאת ביטל מנכ"ל הכנסת הנכנס את פרויקט מרכז המבקרים וסיים את ההתקשרות עם לנדאו.

בשנים 2006–2009 עסק בעריכת דין באופן פרטי והתמקד בייצוג משפטי בבג"ץ ובפרויקטים בתחום התקשורת. בשנת 2008 הציג מועמדותו לתפקיד יו"ר המועצה לשידורי כבלים ושידורי לוויין.

לאחר כינון הכנסת ה-18 ובחירתו מחדש של ריבלין לתפקיד יו"ר הכנסת, באפריל 2009 מונה לנדאו למנכ"ל הכנסת ואושר לתפקיד על ידי ועדת הכספים. בתפקיד מנכ"ל הכנסת שם לנדאו דגש על ניהול המשכן על פי תקנים מקובלים של חברות עסקיות, כולל הכנת תוכניות עבודה שנתיות ורב שנתיות ופרסום מרבי של פעילות הכנסת להגדלת השקיפות. בין השאר שודרג אתר האינטרנט של הכנסת, הוגברו השידורים הישירים ממליאת הכנסת ומוועדות הכנסת באמצעות ערוץ הכנסת והאינטרנט, הוגדל באופן ניכר מערך הדוברות של הכנסת, וכן הורחבו ימי הביקור בכנסת, פותחו סיורים ייחודים ותוכניות חינוכיות לקהלים בכל הגילאים ומותאמים לנושאים שונים ומגוונים, דבר שהביא להכפלת מספר המבקרים בכנסת.

כיום משמש לנדאו סמנכ"ל רגולציה ברכבת ישראל.

לנדאו הוא בנו של דוד לנדאו, נשוי ואב לחמישה. מתגורר באפרת.

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי הכנסת
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970