OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אגודת אדריכלי הפנים בישראל

אגודת אדריכלי הפנים בישראל (א.א.פ.) היא אגודה מקצועית מוכרת המאגדת את אדריכלי הפנים ומעצבי הפנים בישראל, האגודה נוסדה בשנת 1949 וכיום חברים בה כ-300 חברים. מטרתה המוצהרת של האגודה היא לקדם את מקצוע אדריכלות הפנים בישראל ופעילותה מתמקדת בהעשרת הידע המקצועי של חבריה, העצמת מעמדם הסטטוטורי של המקצוע והעוסקים בו, הגברת המודעות הציבורית לחשיבותם, והרחבת תרומתם לחברה בישראל.

הא.א.פ. חברה בפדרציה הבינלאומית של אדריכלים ומעצבי פנים (International Federation of Interior Architects/Designers – IFI), המונה כ-45,000 חברים מ – 33 מדינות ברחבי העולם, וכן בארגון הגג של עמותת אדריכלים מאוחדים בישראל, המאגד את כל מוסדות וארגוני התכנון בארץ. בנוסף לכך מקיימת האגודה קשרי גומלין עם מוסדות אקדמיים ישראלים העוסקים בתחום אדריכלות הפנים ובהם המסלול האקדמי המכללה למינהל, הטכניון, שנקר, המכון טכנולוגי חולון ובצלאל.

לאגודה מתקבלים בעלי תואר אקדמי באדריכלות ועיצוב פנים ובמקצועות הקשורים לבניין, וכן בעלי רקע והשכלה בעיצוב פנים, המקבילים לתואר ראשון (4- 5 שנות לימוד אקדמיות). 
המועמדים נדרשים לעבור ועדת קבלה, הפועלת על פי אמות מידה מקצועיות שנקבעו על ידי הפדרציה הבינלאומית, ועליהם להציג תיק עבודות המעיד על מיומנותם המקצועית.

בין חברי האגודה מספר חתני פרס ישראל ובעלי פרסים בינלאומיים יוקרתיים, וכן אנשי מקצוע בעלי שם, האחראים על תכנונם של מבני ציבור מרכזיים בישראל ומחוצה לה, כמו מוזיאון ישראל ומוזיאונים נוספים, משכן הכנסת, בתי מלון ועוד (בין השאר אפשר למנות בחבריה את אוסקר הכט, דורה גד, זאב פרנקל, דוד דה מאיו, הלנה רוט, נחום מרון, צבי בוקפצר ואחרים).
כיושבי הראש של האגודה נבחרו מתכננים שונים בתחום עיצוב פנים, אדריכלות והנדסה בנאית.
ביניהם האדריכל רמי כנף שעיקר עיסוקו הוא אדריכלות בניין, המעצב עזי הוכברג (מתכנן ביתני מפעל הפיס), המהנדס ד"ר אברהם בן-עזרא בעל משרד להנדסה בנאית, אדריכלות וייעוץ בתחום התכנון ומחברם של עשרות ספרים בתחום התכנון והמשפט, מעצב הפנים גדעון טימור ואחרים.
בשנת 1997 זכו חברי האגודה להכרה ונרשמו ברשות ההסמכה כהנדסאים במדור עיצוב ותכנון. הרישום חל על מי שנרשם באותה עת ולא זכה להמשך עקב זניחת ראשי האגודה ופעיליה את הנושא.
האגודה היא מוסד ללא כוונת רווח והיא פועלת על פי עקרונות דמוקרטיים. בראש הא.א.פ עומד ועד ארצי, שנבחר אחת לשנתיים ומהווה סמכות עליונה. הוועד כולל, בין השאר, יו"ר, מזכ"ל, גזבר והוא ממנה מתוכו ועדת ביקורת, ועדת קבלת חברים ובית דין כבוד. תפקידי הוועד כוללים: התוויית מדיניות, ניהול שוטף, קיום אספה כללית שנתית, ייזום וארגון כנסים וימי עיון, ומינוי ועדות אד הוק לטיפול בנושאים שונים. ניכרת ביותר השפעתו של יו"ר האגודה וחבר וועדה טרם בחירתו ליו"ר המהנדס אברהם בן עזרא בין השנים 1997-1999 בקידום מעמד החברים ורישומם ברשות ההסמכה כהנדסאים, בהתערבות בית המשפט העליון. [את האגודה ייצג בעתירה עורך הדין רענן הר זהב]. פעילות זו הופסקה עם סיום כהונתו של בן עזרא כיו"ר, ומעמד חברי האגודה נותר מקובע. 

כמו כן, יש לאגודה תקנון, כללי רישוי, ספר חברים וחוקת אתיקה מקצועית, המחייבים את כל חבריה.

==קישורים חיצוניים==
* 

*

קטגוריה:אגודות מקצועיות בישראל
קטגוריה:ישראל: אדריכלות
קטגוריה:עיצוב פנים
ירוסלב קצ'ינסקי

ירוסלב קצ'ינסקי
התאומים קצ'ינסקי ב-1962, כאשר הופיעו בסרט; משמאל: ירוסלב 
ירוסלב קצ'ינסקי (; נולד ב-18 ביוני 1949) הוא פוליטיקאי פולני, אשר כיהן כראש ממשלת פולין בין 14 ביולי 2006 ל-21 באוקטובר 2007. מנהיג מפלגת חוק וצדק. הוא אחיו התאום של נשיא פולין לשעבר לך קצ'ינסקי.

==ביוגרפיה==
ירוסלב נולד בוורשה כתאום הבכור. הוריו, פטריוטים פולנים מן המעמד הבינוני, פעלו בצעירותם בארמייה קריובה, האם כחובשת וקשרית והאב בתפקידים אחרים.
ב-1961, בהיותם בני 12, כיכבו התאומים בסרט "השניים שרצו לגנוב את הירח", המבוסס על ספרו של סופר הילדים קורנל מקושינסקי.

לאחר סיום בית ספר התיכון למד משפטים באוניברסיטת ורשה אצל פרופסור סטניסלב ארליך (Stanisław Ehrlich), בעל תואר דוקטור למשפטים בתאוריה משפטית. בתקופת לימודיו היה פעיל בתנועת "קור" באופוזיציה, כיהן כיועצו של הנשיא לך ואלנסה.

בבחירות שנערכו ב-21 באוקטובר 2007 הפסידה מפלגתו של קצ'ינסקי, "חוק וצדק", בהפרש גדול, ומאז כיהן קצ'ינסקי כראש האופוזיציה.

בבחירות לנשיאות פולין שנערכו ב-20 ביוני 2010 לאחר מותו של לך, אחיו של ירוסלב בהתרסקות מטוס, הכריז ירוסלב על התמודדותו. הוא זכה ב-36.46% מקולות המצביעים בסיבוב הראשון, אך הפסיד בסיבוב השני שנערך ב-4 ביולי ליריבו ברוניסלב קומורובסקי. 

החל מ-6 באוקטובר 2020 ועד ל-21 ביוני 2022, כיהן כסגן ראש הממשלה בממשלתו של מטאוש מורבייצקי, אז פרש בכדי להתמקד בהנהגת מפלגתו.<ref></ref>

==חיים אישיים==
ירוסלב לא נישא מעולם והתגורר עם אמו, ידוויגה. הוא ידוע כאוהב חיות ומגדל חתולים וכלבים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים פולנים
קטגוריה:ראשי ממשלת פולין
קטגוריה:תאומים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1949
Apoidea

Apoidea היא על-משפחה בסדרת הדבוראים שבמחלקת החרקים. על-משפחה זו כוללת את כל הדבורים וכן את הצרעות מקבוצת הצרחוליתים.

== סיסטמטיקה ==
הצרחוליתים והדבורים נחשבו בעבר שתי על-משפחות נפרדות, Sphecoidea ו-Apoidea. אולם מחקרים פילוגנטיים הראו כי בעוד שהדבורים מהוות קבוצה טבעית, מונופילטית, הצרחוליתים מהווים קבוצה פאראפילטית שהיא האב הקדמון של הדבורים. כיוון שכיום יש העדפה לארגון סיסטמטי המבוסס על קבוצות טבעיות (קלדיסטיקה), הצרחוליתים שולבו יחד עם הדבורים תחת על-משפחה אחת בשם Apoidea. קבוצת הדבורים נקראת כיום Anthophila או Apiformes והיא מהווה קבוצת-ביניים חסרת דרגה, בין על-משפחה למשפחה.

== השם דבורים בעברית ==
בעבר כונתה על-משפחה זו, בעברית, בשם 'דבורים' אך מאחר שהצרחוליתים אוחדו עם על-משפחה זו נהוג היום לכנות בשם 'דבורים' רק את הקבוצה Anthophila.

== חלוקה למשפחות ==
* קבוצת הצרחוליתים (Spheciformes)
** Ampulicidae
** Crabronidae
** Heterogynaidae
** משפחה צרחוליתיים (Sphecidae) - בה טיחת שחורת-חזה
* קבוצת הדבורים Anthophila
** Andrenidae
**דבוריים (Apidae)
** Colletidae
** Dasypodaidae
** Halictidae
** Megachilidae
** Meganomiidae
** Melittidae
** Stenotritidae

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דבוראים שנציים
מוזיאון הילדות V&A

חזית המוזיאון
הפתיחה הרשמית של המוזיאון בשנת [[1872, בנוכחות הנסיך מוויילס באותה עת, לימים המלך אדוארד השביעי.]]
מוזיאון הילדות V&A או מוזיאון V&A לילדות (באנגלית: The V&A Museum of Childhood) הוא מוזיאון בבת'נל גרין שבאזור האיסט אנד של לונדון. המוזיאון הוא אגף של מוזיאון ויקטוריה ואלברט (המכונה ה-V&A) - המוזיאון הלאומי של הממלכה המאוחדת לאומנויות שימושיות.

המוזיאון נוסד בשנת 1872 בשם "מוזיאון בת'נל גרין" (Bethnal Green Museum) תוך שימוש במבנה שהועבר מאלברטפוליס. המוזיאון הציג אוספים שונים ובהם אוסף ואלאס. החל משנות ה-20 של המאה ה-20 החל המוזיאון להתמקד בנושאים הקשורים לילדות ולילדים. בשנת 1974 הגדיר מנהל מוזיאון ויקטוריה ואלברט סר רוי סטרונג את המוזיאון כמוזיאון המתמחה בילדות שמטרתו "ללמוד ולחקור מוצרים שנעשו עבור ילדים ועל ידי ילדים".

למוזיאון אוסף רחב של צעצועים, בגדי ילדים ומוצרים עבור ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

ילדות, מוזיאון ה-
קטגוריה:טאוור האמלטס
V&A
קטגוריה:מוזיאון ויקטוריה ואלברט
קארל שפירו

קארל ג'יי שפירו (באנגלית: Karl Jay Shapiro; 10 בנובמבר 1913 – 14 במאי 2000) היה משורר יהודי-אמריקאי, סופר, מסאי, מורה ומרצה, מבקר וקורא שירה. עורך כתב העת היוקרתי Poetry.

== ביוגרפיה ==
קארל שפירו נולד למשפחה של איש עסקים, שהתמוטטה בעת השפל הגדול. חרף המסורת והאווירה העסקית בבית, עודד אותו אביו מגיל צעיר לטפח קריירה של סופר.

הוא למד בכמה מוסדות להשכלה גבוהה, ביניהם האוניברסיטה של וירג'יניה, בשנים 1932 ו-1933, ומוסדות בבלטימור ובשיקגו. לימים כתב בזכרונותיו, שהוא זוכר את ימי האוניברסיטה שלו כימים שבהם צריך היה "להכאיב לכושים, ולהתעלם מהיהודים". ואכן, הוא נאבק בגאווה על זכויותיו כיהודי, ולא שינה את שמו לשם אנגלוסקסי, כמו שעשו יהודים אחרים באותה העת.

ספר שיריו הראשון, שהוציא בעצמו, זכה בתחרות ספרותית, ואיפשר לו להמשיך את לימודיו באוניברסיטת ג'ונס הופקינס, בשנים 1937 עד 1939. הוא התגייס לצבא האמריקאי בטרם השלים את בחינות הסיום שלו. שנות שירותו הצבאי, בגופי בידור בצבא, היו שנים פוריות מאוד ליצירתו השירית. שפירו זכה בפרס פוליצר היוקרתי, ממש בעת ששירת במערכה על גינאה החדשה.

קארל שפירו שב ממלחמת העולם לארצות הברית כשהוא משורר מוכר ועטור פרסים. בשנים 1956 עד 1966 היה מורה ומרצה באוניברסיטת נברסקה, ולימד שם אנגלית וכתיבה יוצרת. בעת ישיבתו בנברסקה ייסד והוציא לאור כתב עת ספרותי, ובו הופיעו הופעת בכורה משוררים אמריקאים ידועים כגון: ויליאם קרלוס ויליאמס, ריצ'רד אברהרט ואחרים. בהמשך כיהן כפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס.

בשנת 1948 הכעיס קארל שפירו מאוד את הקהילה היהודית-אמריקאית, כאשר העניק את פרס בולינגן היוקרתי למשורר עזרא פאונד ששיתף פעולה עם הפשיסטים האיטלקים ועם התורה הנאצית.

קארל שפירו פרסם כעשרים כרכים של שירה, סיפורת, מסות ואוטוביוגרפיה. אף ספר מספריו לא תורגם לעברית, אך שירים בודדים משלו תורגמו, ונדפסו בכתבי עת ספרותיים, ובאנתולוגיה "בסימן כוכב – שירי משוררים יהודים בספרות העולם" בתרגומה של גאולה הודס-פלחן (הוצאת עקד, 2003).

התמנה ל"משורר הקונגרס".

נפטר בשנת 2000 בניו יורק.

==פרסים==
*עיטור על-שם גוגנהיים
* פרס לוויסון
* עיטור האקדמיה לשירה

==קישורים חיצוניים==
מפרי עטו:
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: שירה
קטגוריה:משוררים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת איווה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1913
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2000
ארמון אלת'ם

ארמון אלת'ם (באנגלית: Eltham Palace) הוא מבנה בסגנון אר דקו באלת'ם שבלונדון. המבנה נמצא כיום בבעלות קרן אינגליש הריטג' - "מורשת אנגליה", ופתוח לקהל.

==היסטוריה==
הארמון המקורי שעמד במקום זה ניתן למלך אדוארד השני בשנת 1305 והיווה מגורים מלכותיים רשמיים החל מהמאה ה-14 ועד המאה ה-16. מאוחר יותר נהרסו חלקים מהמבנה. המבנה הנוכחי נבנה בשנות ה-30 של המאה ה-20 במקום בו עמד המבנה המקורי, והוא כולל בתוכו את האולם הגדול של הארמון שנבנה על ידי אדוארד הרביעי בשנות ה-70 של המאה ה-13.

==המבנה המודרני==
בשנת 1933 סר סטפן קורטלנד ורעייתו הליידי וירג'ינה חכרו את הארמון והחלו לשקם את הריסותיו. במסגרת השיקום שופץ ושוחזר האולם הגדול של הארמון, בעוד ששאר המבנה נבנה בסגנון אר דקו. בני הזוג התגוררו במבנה עד שנת 1944 עת שעברו לסקוטלנד והמבנה הוענק לחיל החינוך המלכותי במרץ 1945. חיל החינוך עשה שימוש במבנה עד שנת 1992.

בשנת 1995 המבנה עבר לניהולה של קרן אינגליש הריטג' ובשנת 1999 נערכו בו ובגנים סביבו עבודות שיפוץ ושחזור, והמבנה נפתח לציבור הרחב.

== גלריה ==
<gallery>
Eltham palace exterior.jpg|ארמון אלת'ם
Eltham palace great hall.jpg|האולם הראשי
Eltham Palace - interior, view of dining room.jpg|פנים הארמון - סגנון אר דקו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.english-heritage.org.uk/server.php?show=conProperty.103 הארמון באתר "מורשת אנגליה"- English Heritage]

קטגוריה:אר דקו
קטגוריה:גריניץ'
אלת'ם, ארמון
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
קיווי (משחת נעליים)

[[לוגו המותג.]]
קיווי (באנגלית: Kiwi) הוא מותג של משחת נעליים, שיוצרה לראשונה באוסטרליה בשנת 1906. כיום משווקת משחת "קיווי" ברחבי העולם, וזהו ככל הנראה מותג משחת הנעליים הנפוץ והמוכר בעולם.

לאחר שנרכשה בשנת 1984 על ידי קונצרן הענק האמריקני Sara Lee, מחזיק מותג ה־Kiwi נפח שוק דומיננטי ביותר במדינות רבות, לרבות הממלכה המאוחדת וארצות הברית בהן הוא אוחז בלמעלה משני-שלישים מהשוק. 
משחת הנעליים פותחה על ידי ויליאם רמזי, שקרא למשחה "קיווי" כמחווה לאשתו, ילידת ניו זילנד (קיווי הוא הציפור הלאומית והטיפוסית של ניו זילנד, וגם כינויים של בני ניו זילנד). עד היום נושא לוגו המוצר את איור ציפור הקיווי הניו זילנדית.

נכון לשנת 2005 נמכרת המשחה בקרוב ל־180 מדינות.

==היסטוריה==
לפני קיווי היו בנמצא מוצרים שונים לשמירת מוצרי עור, ביניהם מוצר מתוצרת החברה האירית Punch, שיוצר מאז 1851, ומוצר של החברה הגרמנית Erdal מאז 1901. אולם, המצאתה של "קיווי" בשנת 1906 הביאה לשוק את משחת הנעליים הראשונה שדומה למשחות המודרניות המוכרות כיום, בעיקר במטרתה להבריק את הנעליים, ולא רק לשמור עליהן.

ויליאם רמזי והמילטון מק'אלן החלו לייצר משחות נעליים בבית מלאכה קטן בשנת 1904 בעיר מלבורן שבאוסטרליה. הנוסחה שלהם הייתה חדשנית, והם המשיכו לעבוד על שיפורים נוספים במוצר. רמזי השיק את המוצר בשנת 1906 והחל לשווק אותו במלבורן. הוא העמיס את הכירכרה והסוס שלו בקופסאות, ומכר את משחת הנעליים לחוואים כאמצעי להגנת מגפיהם.
משחת הנעליים Kiwi היוותה שיפור אדיר בהשוואה למשחות הנעליים הקודמות שהוצעו בשוק: היא הצליחה לשמר את עור הנעליים, הפכה את הנעליים לבורקות ושחזרה את הצבע המקורי שלהן. עם השקת משחת הנעליים Kiwi Dark Tan בשנת 1908, שולבו בה מרכיבים ששיפרו את גמישות הנעל ואת החסינות שלה ממים.

קופסאות משחת נעליים בצבעים שונים
הצלחתה של המשחה באוסטרליה התרחבה אל מעבר לים, והיא החלה להמכר ליחידות צבאות בריטניה וארצות הברית עוד במהלך מלחמת העולם הראשונה. משחות הנעליים שיוצרו באוסטרליה נחשבו בתקופה ההיא לטובות בעולם. צבעים שונים בצד הצבע השחור, הפכו להיות זמינים לקהל הצרכנים, והמשחות יוצאו לניו זילנד, לבריטניה ולאירופה.

במהלך השנים נרכשה קיווי על ידי מספר חברות ותאגידים. בשישים שנותיה הראשונות הייתה החברה חלק מתאגיד אוסטרלי שחלק משמו היה "קיווי", שכל חברות הבת ובסיסי הייצור שלו היו במדינת ויקטוריה, לרבות חברת Kiwi Boot Polish Company (בין השנים 1913-1916) ו-Kiwi Polish Company (בשנים 1916-1971).

בשנת 1971 התמזגה החברה עם חברת Nicholas International Ltd., חברת תרופות עולמית שבסיסה בעיר מלבורן. שמה של החברה החדשה שונה לשם Nicholas Kiwi. בשנת 1984 נרכשה החברה על ידי התאגיד האמריקני Sara Lee (שנקרא באותה עת בשם Consolidated Foods Corporation), שבחר למכור את קו מוצרי התרופות של החברה לחברת Roche השווייצרית, ולהשאיר בידיו את פס הייצור של משחת הנעליים קיווי.

קיווי הייתה ועודנה משחת הנעליים הנמכרת ביותר בעולם כולו: היא משווקת ביותר מ־180 מדינות בעולם, ושולטת ב־53% משוק משחות הנעליים. כיום המשחה מיוצרת באוסטרליה, בקנדה, בצרפת, בהודו, בפקיסטן, בדרום אפריקה, בספרד, בממלכה המאוחדת ובארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הנעלה
צרעה

צרעת הפלך יונקת צוף מפרחי החצב, מועצה אזורית חוף הכרמל
הצרעות הן חרקים מסדרת הדבוראים המהווים קבוצה פאראפילטית. הצרעות הן האב הקדמון של הדבורים והנמלים, וכל הדבוראים שאינם דבורים או נמלים מכונים צרעות. הצרעות המוכרות ביותר משתייכות לתת-המשפחות Vespinae ו-Polistinae. צרעות אלה הן חרקים חברתיים, ולנקבות יש עוקץ המכיל ארס. מינים מוכרים בישראל הם הצרעה הגרמנית, הצרעה המזרחית ("דבור"), הצרעה האירופאית וצרעת הפלך (פלכית).

הצרעות היא קבוצה גדולה ומגוונת שהתמיינה למספר התאמות אבולוציוניות שונות, כפי שניכר במגוון דרכי ההזנה של המינים השונים:
* ציד של חרקים ופרוקי-רגליים אחרים
* הטלת הביצים בתוך גופם של חרקים אחרים (פרזיטואידיות)
* הטלת הביצים בתוך רקמות צמחיות, ולעיתים יצירת עפצים
* איסוף אבקה או צוף מפרחים

שתי הקבוצות הראשונות כוללות מינים רבים בעלי תועלת לאדם בתור אויבים טבעיים של מזיקים (חלקם משמשים בהדברה ביולוגית), ואילו הקבוצה השלישית כוללת מינים רבים שהם עצמם מזיקים קשים לגידולים חקלאיים. במינים רבים דרכי ההזנה משתנות בין שלבי החיים השונים. למשל, הזחלים ניזונים מטרף, ואילו הבוגרים ניזונים מצוף פרחים. הרבייה של הצרעות היא הפלודיפלואידית.

הצרעה מוזכרת בחומש דברים כלוחמת לכיבוש הארץ מהכנענים.

==מיון==
טווח הטקסונים אליהם מתייחס השם העממי "צרעה" משתנה מעט בין שפות שונות. באנגלית, המילה wasp מתייחסת אך ורק לדבוראים מקבוצת הדבוראים השנציים (Apocrita) שאינם דבורים או נמלים, ולא לקבוצת הדבוראים האל-שנציים (Symphyta). בעברית, לעומת זאת, הדבוראים האל-שנציים נקראים אף הם צרעות.

לרוב קבוצות הצרעות שייכות לעל-משפחות הבאות:

* Stephanoidea
* Ceraphronoidea
* Evanioidea
* Ichneumonoidea
* Proctotrupomorpha
* Trigonaloidea
* Aculeata

==גלריית תמונות==
<gallery widths="130px" heights="170px" perrow="5">
תמונה:Wasp morphology.svg|אנטומיה טיפוסית של פועלת מתת-המשפחה Vespinae
תמונה:Wasp colony.jpg|קן של פלכית שכיחה. בארץ ישראל רוב הקינים של הצרעות הם בקרקע, אך ישנם גם קינים גלויים כמו במין זה.
תמונה:Vespula vulgaris portrait.jpg|תקריב ראש של צרעה
תמונה:Vespa mandarinia (28820797877).jpg|צרעת ענק אסייתית, הגדולה שבצרעות
תמונה:Ammophila rubripes collecting nectar from Mentha longifolia.jpg|ממוזער|צירחולית אדומת הרגל (Ammophila rubripes) יונקת צוף מתפרחת נענע משובלת, מועצה אזורית ברנר
</gallery>


==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:בעלי חיים בתנ"ך
קטגוריה:שמות עממיים של חרקים
שירת האלף

שירת האֵלְף (בגרמנית: Elfen Lied; ביפנית: エルフェンリート, Erufen Rīto, מכונה אלף לייד) הוא שמה של סדרת אנימה יפנית אשר במקור נכתבה על ידי הסופר היפני לין אוקמוטו. במרכזה עומד זן דמוי אנוש של יצורים מסתוריים וקטלניים המכונים "דיקלוניוסים" המאופיינים בחזות אנושית מלבד מאפיינים הייחודיים רק להם. לכל הדיקלוניוסים יש זוג קרניים לבנות וקשיחות על ראשם, ובאנימה שערות ועיניים ורודות. בנוסף למאפיינים אלו לדיקלוניסים ממין נקבה יש גם מעין זרועות שקופות המכונות בסדרה 'וקטורים' היוצאות מגבן. לכל אחת מן הדיקלוניסים הנקבות בסדרה יש מספר זרועות שאותן היא יכולה למתוח עד לטווח מסוים. הם יכולים להיות קטלניים בטווח זה, אך גם מחוץ לו, בכך שתזרוק חפצים קרובים לטווח גדול ורחוק. שירת האלף התחילה למעשה כסדרת מאנגה שבועית המצויה בתוך מגזין.

השם "אלפן לייד" (מבוטא כ"אלפן ליט") לקוח מגרמנית; אלפן- אלף, לייד- שיר.

==דמויות ראשיות==
* לוסי – דיקלוניוס בסביבות הגיל 18, אשר ברחה ממתקן כליאה סודי. לוסי מסוגלת לעצור קליעים ותחמושת שמתקרבת אליה בכך שהיא חושבת על המטרה. הווקטורים שלה מגיעים לטווח של שני מטר. היא שונאת בני אדם בגלל האופן שבו הוטרדה בילדותה על ידם. בנוסף לכך, היא חסרת אמפתיה ואת מרבית בני האדם היא מסוגלת להרוג בסדיסטיות בלי כל התחשבות. יחד עם זאת, היא לא פוגעת בקוטה. בהמשך הסדרה מסופר כי לוסי, במקרה של אי הבנה גדולה, רצחה את אחותו ואביו של קוטה. בעקבות הרצח קוטה אושפז במוסד למשך שנה עקב הטראומה וזכרונו עורפל. בסוף המאנגה מתגלה שמה האמיתי "קאהד". לוסי הוא רק השם שנתנו הווקטורים שלה.
**ניו – פיצול באישיותה של לוסי שנוצר ככל הנראה בעקבות נזק מוחי שנגרם על ידי קליע שנורה על ראשה מרובה צלפים. ניו מתנהגת בצורה ילדותית ואינפנטילית, חסרת כל ידע על העולם ויכולת דיבור משמעותית. ניו היא דמות נאהבת ותמימה בניגוד מוחלט לרוחה השנייה של לוסי, עובדה שהופכת את העלילה למורכבת הרבה יותר. ניו היא ביטויה החיובי של רוחה של לוסי. כאשר לוסי מקבלת חום, אהבה ונחמדות הרוח המייצגת תהיה ניו. אך כאשר היא מקבלת שנאה או כאב, רוחה של ניו תהפוך חזרה לרוחה האכזרית של לוסי.
* קוטה – קוטה הוא דמות בטווח הגילאים 18-20, והוא מתפקד כאחד הדמויות הראשיות בסדרה. קוטה נכנס לסיפור כאשר משפחתה של יוקה מאפשרת לו לגור בפונדק נטוש בתנאי שהוא ילך לאוניברסיטה. לקוטה יש טראומת ילדות, עקב מותם של אביו ואחותו על ידי לוסי; הוא אינו זוכר דבר הקשור בדבר מלבד כמה זיכרונות "נעולים".
* יוקה – יוקה היא בת דודתו של קוטה. היא גם בסביבות גיל 19, ומתכננת ללמוד באותה האוניברסיטה כמו קוטה. היא עוברת לגור איתו בפונדק אחרי שלא ראתה אותו שנים רבות. היא מאוהבת בקוטה מהילדות ועד היום, ולכן היא מקנאת בתשומת הלב של קוטה לניו.
* מאיו – ילדה שברחה מהבית בגלל שאביה החורג נהג לאנוס אותה וכאשר סיפרה על כך לאימה, אימה סטרה לה ולא האמינה לה. לאחר שברחה, מצאה כלבלב קטן אשר אותו אימצה. היא בסביבות הגיל 14.
* ננה – דיקלוניוס. היא בעלת אופי טוב, ולמרות כוחותיה היא לא מוכנה להרוג אף אחד. חיה רק בגלל שהיא משמשת כניסוי, הפרופסור שראה אותה התייחס אליה כאל ביתו והציל אותה ממוות. יש לה ידיים ורגליים מוחלפות בגלל שלוסי כרתה לה אותם כשהן נלחמו. היא גרה בבית עם קוטה ויוקה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סדרות אנימה
קטגוריה:סדרות מאנגה
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-2000
רזקנה

רֶזֶקנֶה (בלטבית: Rēzekne, ברוסית: Режица, בפולנית: Rzeżyca, בגרמנית: Rositten, ביידיש: רעזיצע/רעזיצא) היא עיר בלטביה בחבל לטגליה, שבלטביה המזרחית, 242 ק"מ מזרחית לריגה. אוכלוסיית העיר מונה: 34,900 (2010). העיר שוכנת במקום, שבו במאה ה-9 נוסד מבצר בעל שם זהה.

בהתאם לעדויות היסטוריות בשנת 1808 בעיר היו 754 תושבים, מהם 536 יהודים. כל התקופה עד למלחמת העולם השנייה רבע מתושבי העיר היו יהודים אך כולם למעט שלושה ניצולים נרצחו בשואה.

תנופת פיתוח העיר החלה כאשר דרך העיר עברה מסילת ברזל סנקט פטרבורג-וורשה ובהמשך מוסקבה-ריגה.

מועדון כדורגל העירוני SK בלזמה מייצג את העיר בליגה העליונה של המדינה.

== יהודים ==
לפני מלחמת העולם השנייה התגוררו בעיר 3,342 יהודים. הגרמנים נכנסו לעיר ביום 3 ביולי 1941. בשבועיים הראשונים נרצחו צעירים, מנהיגים ורבנים. מעשי הרצח בוצעו על ידי המשטרה המקומית בקבוצות קטנות ועד סתיו 1943 נרצחו כל היהודים בעיירה.

שיטת הרצח בקבוצות קטנות - בהיעדר כוח אדם גרמני למשימה והטלתה הבלעדית על משטרת העיר - גרמה להתנגדות הקרבנות ולא אפשרה הצעדה מסודרות אל בורות הירי. כדי להתגבר על הבעיה, השוטרים הלטבים נהגו בסיוע אזרחים מתנדבים להוציא את הקרבנות במפתיע לנטרל את התנגדותם על ידי שבירת הגולגולת וריסוק אברי המין במהלומות אלות. את גולגולות הילדים היו מרסקים על גלגלי המכונית. ואת גופות הילדים והפצועים היו מובילים לקברים שהוכנו מראש.

סמל משטרה בשם פטר פטרובסקי נדון לאחר המלחמה ל-25 שנות מאסר בגין חלקו בפעולות הרצח.

יחד עם זאת משפחה אחת בעיר בשם מטוסביץ הצילה תוך סיכון חיים יום יומי מצד השכנים שני יהודים. מעבר להכרה ביד ושם כחסידי אומות העולם, נשיא לטביה אולמנטיס העניק לבת המשפחה את העיטור הלטבי בן שלשת הכוכבים.

הניצול השלישי היה תינוק בין שנתיים וחצי אשר נמסר לאומנת הנוצרייה בכפר מחוץ לעיירה. הלחץ החברתי הגובר מצד שכניה על כך שהיא מגדלת יהודי הניע אותו לגלות לו את האמת אודות מוצאו וזהות הוריו ולעודד אותו בשנות החמישים לעזוב את ביתה.

לאחר המלחמה חזרו 300 יהודים אשר ברחו לתוך ברית המועצות ואף הקימו מחדש בית כנסת ומאפיית מצות.

הקהילה היהודית התמודדה עם מחפשי זהב אשר פתחו את קברי האחים מתקופת השואה ובהיעדר עזרה מהשלטונות היו בני הקהילה מקיימים מעת לעת טקסי קבורה מחדש של שרידי גופות אשר הוצאו מקברם בחיפוש אחר סתימות זהב.

בית הכנסת היחיד ששרד המכונה בית הכנסת הירוק, שופץ בסיוע שגרירות נורווגיה בלטביה והוא משמש כעת במוזיאון לתולדות הקהילה היהודית והשואה.

== ילידי המקום ==
* יורי טיניאנוב - סופר ותסריטאי יהודי-סובייטי
* מיכאיל גרולב - גנרל ממוצא יהודי בצבא האימפריה הרוסית
* Fridrikh Ermler - במאי, שחקן, תסריטאי יהודי-סובייטי

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20070311090351/http://www.shtetlinks.jewishgen.org/Ludza/Rezekne/ אתר גנאלוגיה יהודית]
* 
* 
* 

קטגוריה:לטביה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1773
לודזה

לוּדזָה (בלטבית: Ludza; ברוסית: Люцин; ביידיש: לוּצִין) היא עיר בלטביה המזרחית, בחבל לטגליה. אוכלוסיית העיר מונה כ-10,000 תושבים, ביניהם קומץ יהודים.

==תולדות העיר==
לודזה נזכרת מהמאה ה-12, ובסוף המאה ה-14 נבנה בה מבצר אבן, אשר עומד על תילו עד ימינו. בשנת 1561 נכללה העיר באיחוד הפולני-ליטאי, ובחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכללה בשטחי האימפריה הרוסית.

בשנת 1777 הוענקו ללודזה זכויות עיר.

==יהודי לודזה==
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-1,500 יהודים, למעלה מרבע מתושביה, והתקיימו בה חיים ציבוריים יהודיים ושבעה בתי כנסת. כמו כן, פעלו בעיירה בית ספר עברי ואגודה להפצת השפה העברית. ברבנות הקהילה כיהנו, בין היתר, הרב נפתלי ציוני, הרב אליעזר דון יחיא, שאצלו למד הרב קוק, והרב בן-ציון דון-יחיא (נספה בשואה). בתקופת הכיבוש הסובייטי נסגרו המוסדות הציבוריים היהודיים בעיר.

ב-3 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, תוך שהגיעו אליה מאות פליטים יהודים מליטא ומלטביה. כעבור כשבועיים נורו בידי הלטבים חלק מהפליטים היהודים שהגיעו לעיר. בהמשך החודש רוכזו כ-1,000 היהודים שנותרו בעיר בגטו קטן שהוקם באזור עני בה, בצפיפות רבה, אשר נשמר בידי המשטרה הלטבית. על יהודי הגטו הוטלו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי, איסור הליכה על מדרכות וחובת ביצוע עבודות כפייה קשות ומשפילות. מעת לעת אנסו ורצחו השוטרים הלטבים נערות יהודיות מהגטו, ורצחו בו עשרות יהודים נוספים, ובהם רב הקהילה.

בסוף יולי 1941 לאור מדורות של ספרי קודש בוערים ברחוב רז'יצקי בוצעה אקציה של ירי בקבוצות של 5-6 יהודים בכל פעם בירי אקדח בעורף . באקציה זו נרצח גם הרב בן-ציון דון-יחיא.

ב-17 באוגוסט 1941 נרצחו בידי שוטרים לטבים כ-800 מיהודי הגטו שבעיר בבורות ירי על גדת אגם צירמה, כשבעה ק"מ מהעיר. רצח היהודים העירומים באתר זה צולם בידי קצינים גרמנים. לאחר ששבו השוטרים לעיר, רצחו בה עוד כ-30 עד 40 נשים וילדים יהודים, תוך אונס הנשים. ב-27 באוקטובר 1941 שולחו כ-120 היהודים האחרונים שנותרו בגטו שבעיר לגטו דאוגבפילס, ונרצחו חלקם בדרך לעיר וחלקם לאחר הגעתם אליה. ביחד אתם נרצחו יהודי זילופה.

כ-25 יהודים בעלי מקצוע שהושארו בעיר נרצחו ב-2 באפריל 1942 ביער סמוך. מקהילת לודזה שרדו את השואה חמישה אנשים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20060914154305/http://www.shtetlinks.jewishgen.org/Ludza/ אתר גנאלוגיה יהודית]
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:לטביה: ערים
קטגוריה:יהדות לטביה
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1777
מרקוס שטנץ

מרקוס שטנץ (בגרמנית: Markus Stenz; 28 בפברואר 1965) הוא מנצח גרמני.

== ביוגרפיה ==
שטנץ נולד בבאד נוינאהר-אהרוויילר ולמד בבית הספר הגבוה למוזיקה בקלן אצל פולקר ונגנהיין ובטנגלווד אצל ליאונרד ברנשטיין וסייג'י אוזאווה.

שטנץ כיהן כמנהל האמנותי של פסטיבל מונטפולצ'אנו בשנים 1989-1995, וכמנצח ראשי של הסינפונייטה של לונדון בשנים 1998-1994. בשנים 1998 עד 2004 שהה באוסטרליה כמנהל האמנותי והמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של מלבורן, שעמה יצא בשנת 2001 לסיור קונצרטים באירופה, הראשון שלה מעבר לגבולות אוסטרליה. מרקוס שטנץ מגלה עניין מיוחד במוזיקה בת זמננו. הוא נודע בתמיכתו במלחינים בני זמננו; בין השאר עבד עם המלחין הנס ורנר הנצה ומינה את ברט דן למלחין הבית של תזמורת מלבורן.

משנת 2003 עד שנת 2014 היה מנהל מוזיקלי כללי של עיריית קלן, ובתפקידו זה הוא כיהן כמנהל מוזיקלי באופרה של קלן וכמנצח ראשי בתזמורת גירצניך, הידועה גם בשם "התזמורת הפילהרמונית של קלן". בתקופת כהונתו, שהחלה באוקטובר 2005, נערכות הקלטות חיות בחברת ההקלטות של התזמורת, "!Go Live", המוצעות למכירה בו בלילה, חמש דקות מסוף הקונצרט, לקהל המאזינים. שטנץ ניצח על תזמורת גרצניך בהופעתה הראשונה ב"קונצרטי הפרום" בלונדון באוגוסט 2008.

שטנץ היה מנצח אורח קבוע בתזמורת הקונצרטחבאו המלכותית באמסטרדם, תזמורת פריז ותזמורת האלה במנצ'סטר. החל מ-2009 הוא מכהן כמנצח אורח ראשי של תזמורת האלה. בניצוחו הופיעו פסנתרנים מן השורה הראשונה, כמו ג'פרי לנקסטר ומיצוקו אושידה.

שטנץ עשה לו שם כמנצח על האופרות של הנס ורנר הנצה. הופעתו הראשונה בתיאטרון לה פניצ'ה בוונציה הייתה בהפקה של "אלגיה לאוהבים צעירים" של הנצה. כן ניצח שטנץ על הצגות בכורה נוספות של אופרות מאת הנצה, בהן Das Verratene Meer בדויטשה אופר ברלין, "ונוס ואדוניס" באופרה של בוואריה במינכן ו-L'Upupa und der Triumph der Sohnesliebe
בפסטיבל זלצבורג 2003.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1965
לייפאיה

לִיֶפאיה (בלטבית: Liepāja, בפולנית: Lipawa, ברוסית: Либава,Лиепая, ביידיש: ליבאַװע, בגרמנית: Libau) היא עיר במערב לטביה, ובה נמל על הים הבלטי. לִיֶפאיה היא העיר השלישית בגדלה בלטביה בעלת אוכלוסייה של 84,300 (2011). בעיר ישנה קהילה יהודית קטנה.

==היסטוריה==
במקום היה יישוב בשם "ליווא", שמשמעותו "חול" ונוסד על ידי דייגים קורוניים. ב-1263 אבירים טאוטוניים הקימו במקום יישוב. זכויות מגדבורג ניתנו לעיר ב-1625 על ידי פרידריך קטלר, רוזן קורלנד, ואושרו ב-1626 על ידי מלך פולין זיגמונט השלישי ואזה. ב-1795 בחלוקה השלישית של פולין העיר עברה לאימפריה הרוסית.

בתחילת המאה ה-20 התגוררו בעיר כ-43 אלף תושבים, מהם כ-10,860 יהודים. גם חלקה של אוכלוסייה גרמנית היה כרבע. בהתאם למפקד אחרון (2010) הלטבים מהווים מעל 50% מאוכלוסיית העיר והרוסים כ-30%.

מ-1906 שימשה כנמל המרכזי למהגרים לארצות הברית מרוסיה. בין 1918 ל-1939 בלטביה העצמאית. ב-1939 לפי הסכם ריבנטרופ–מולוטוב צורפה לברית המועצות. מ-1941 נמצאה העיר תחת כיבוש גרמניה הנאצית, ומרבית יהודיה נרצחו בטבח לייפאיה. ב-1944 שוחררה העיר וחזרה לברית המועצות. הרוסים השתמשו בעיר כנמל לצי הסובייטי והכריזו עליה כעיר סגורה. מ-1991 הנמל בעיר הוא השני בחשיבותו בלטביה העצמאית.

== יהודים ==
לפי נתוני מפקד האוכלוסין של שנת 1935 התגוררו בעיר 7,400 יהודים כ-13% מכלל התושבים.

השמדת היהודים במהלך השואה בוצעה על ידי קומנדו ארייס ובטליון המשטרה 21. בסיוע כוחות מהקריגסמרינה ההשמדה בוצעה בחולות שקדי כ15 ק"מ מהעיר. שתי שורות יורים במצב כריעה ומצב עמידה ירו בקבוצות של 10 עד 30 יהודים. היורים ממצב כריעה כיוונו אל הלב וממצב עמידה אל הראש. אמהות התבקשו להחזיק את התינוקות בצד שמאל כדי לחסוך בתחמושת. טבח לייפאיה תועד על ידי צלם מהקריגסמרינה והוא אחד המקורות לתמונות של מבצעי רצח.

מבצעי השמדה מסוג זה בוצעו מסתיו 1941 עד אפריל 1942. העיתון המקומי "Kurzemes Vards" עודד את ההשמדה ודיווח עליה ולאחר האקציה של אפריל 1942 דיווח לקוראיו "בעיית היהודים בלייפאיה נפתרה לחלוטין, אם פה ושם תפגשו ביהודי אנא שלחו אותו למקום הראוי לו".

לאחר השמדת 90% מיהודי העיר על ידי הלטבים בחודש יולי 1942, 814 יהודים רוכזו בגטו תחת שמירת המשטרה הלטבית מתוכם 102 מתו בגטו ו54 נורו למוות. הגטו חוסל ב-8 באוקטובר 1943. 20 יהודים ניצלו מהשמדה.

== ערים תאומות ==

* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* עדותו של ריינהרד וינר (Wiener), אשר צילם את ההוצאות להורג של יהודי לייפאיה בסקדה, באתר יד ושם ([https://www.youtube.com/watch?v=npypqxdFY1c חלק ראשון], [https://www.youtube.com/watch?v=-uOlNSCPs40 חלק שני])
* [http://www.yadvashem.org/yv/he/righteous/stories/sedul.asp מצילי יהודים ניצולי הטבח בסקדה]: רוברט ויוהנה סדול (Roberts and Johanna Sedul) ואוטיליה שימלפפנינג (Otilija Schimelpfening), באתר יד ושם
* [https://www.yadvashem.org/he/righteous/stories/sedul/liepaja-murder-evidence.html הצלת עדות מצולמת לרצח יהודי לייפאיה בסקדה], באתר "יד ושם"
* 
* 

קטגוריה:לטביה: ערים
קטגוריה:לטביה: ערי חוף
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:הים הבלטי: ערי נמל
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1625
חלון תרפויטי

חלון תרפויטי (נקרא גם אינדקס תרפויטי או טווח תרפויטי, באנגלית: therapeutic window) הוא מונח בפרמקולוגיה המתאר את טווח המינונים שבהם תרופה (או חומר פעיל ביולוגית אחר) פועלת באופן הרצוי וללא סכנת הרעלה. החלון התרפויטי נקבע בעיקר על ידי:

*הפרמקוקינטיקה של התרופה - קצב ספיגת התרופה בגוף, הנמדד על ידי זמן ההגעה לריכוז מסוים בדם ומידת הקישור של החומר לאתרים נוספים על אתר המטרה בגוף, בעיקר לחלבוני הסרום; קצב המטבוליזם והפינוי של התרופה מאתר המטרה (תהליך אנזימטי) ברמת התא; וקצב הפינוי מהדם ומהגוף בכלל (בעיקר על ידי הכבד והכליות).

*הפרמקודינמיקה של התרופה - קצב ואופן הקישור של התרופה (ליגנד) לאתר המטרה (רצפטור) ברמת התא, בעיקר קישור הפיך לעומת קישור לא הפיך.

==משמעות החלון התרפויטי==
החלון התרפויטי של תרופה הוא ערך סטטיסטי קבוע הנקבע במהלך הניסויים לאישור תרופה חדשה. האומדן מתאים לרוב בני האדם, אך לא לכולם. בקביעת החוזק והמינון לתרופות בעלות חלון תרפויטי צר על הרופא הרושם לשקול גורמים אלה: נטילת תרופות נוספות, כשל במנגנוני המטאבוליזם, גיל המטופל, מידת הבנת המטופל או המטפלים בו את אופן הנטילה.

==אינדקס תרפויטי==
אינדקס תרפויטי הוא צורת החישוב המקובלת לאומדן כמותי של החלון התרפויטי הוא מחושב כך:<br />
<math>Therapeutic \ ratio (index) = \frac{LD_{50}}{ED_{50}}</math><br />
כאשר LD<sub>50</sub> הוא המינון הדרוש לכך ש50% מהאוכלוסייה ימותו (Lethal Dose), ו ED<sub>50</sub> הוא המינון הדרוש להשגת אפקט טיפולי ב-50% מהאוכלוסייה (Effective Dose). אינדקס תרפויטי (TI) הקטן מ10 מעיד על כך שהתרופה לרוב תהיה רעילה (כמו חומרים כימותרפיים) כלומר, לתרופה חלון תרפויטי צר מאוד, ושינויים במינון התרופה עשויים להיות קטלניים. ככל שה-TI גבוהה יותר, כך התרופה בטוחה יותר ויידרשו מינונים גבוהים יותר של התרופה על מנת לגרום למוות.

==תרופות נבחרות בעלות חלון תרפויטי צר (רשימה חלקית ביותר)== 
*דיגוקסין - Digoxin
*ליקרביום - lithium 
*קומדין - Warfarin 
*פניטואין - Phenytoin
*דימרקפרול - Dimercaprol
*תאופילין - Theophylline

==שיעור הבטיחות== 
במיוחד בתחום הסמים הפסיכואקטיביים המשמשים לצורכי פנאי משתמשים לפעמים במושג שיעור בטיחות (באנגלית: safety ratio)
במקרים אלה המנה ה"יעילה" היא הכמות והתדירות שיוצרים את ההשפעה הרצויה. היא יכולה להיות גדולה או קטנה מהמינון היעיל מבחינה טיפולית. 

גורם הבטיחות הוודאי הידוע גם כטווח הבטיחות (MOS= Margin of safety) הוא היחס בין המנה הקטלנית עבור 1% של האוכלוסייה ובין המנה היעילה עבור 99% של האוכלוסייה (LD1/ED99). זה סממן בטיחות טוב יותר מ - LD50 עבור אותם החומרים שיש להם השפעות רצויות ובלתי רצויות כאחד. הוא מתייחס לקצות הספקטרום שבהם נחוצות מנות הנדרשות ליצור תגובה באדם אחד, ובאותה מנה, עלולות להיות קטלניות באדם אחר.

==ראו גם==
* מדד שטח גוף

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.health.gov.il/pages/default.asp?PageId=1857&parentId=1828&catId=38&maincat=11 טעות במתן הוראות לטיפול בתרופה בעלת חלון תרפויטי צר]
* 

קטגוריה:מדעי הרוקחות
התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם

התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם (באנגלית: City of Birmingham Symphony Orchestra ובראשי תיבות: CBSO) היא תזמורת סימפונית בריטית שקבעה את מקום משכנה בברמינגהאם, אנגליה.

== היסטוריה ==
התזמורת הוקמה כתזמורת העירונית של ברמינגהאם בשנת 1920 ואדוארד אלגר ניצח על הקונצרט הראשון שלה בספטמבר אותה שנה. בתוכנית נכללה הפתיחה "שאול" של גרנוויל באנטוק, תומך מובהק בהקמת התזמורת. אדריאן בולט היה המנצח הראשי משנת 1924 עד 1930.

התזמורת הייתה לארגון מקצועי מלא בשנת 1944 ושינתה את שמה ל"תזמורת הסימפונית של ברמינגהאם" בשנת 1948. המלחין אנדז'יי פאנופניק היה המנצח הראשי משנת 1957 עד 1960.

התזמורת ערכה הקלטות ונתנה קונצרטים סדירים, אך לא השיגה פרסום בינלאומי עד שסיימון ראטל התמנה למנצחה הראשי בשנת 1980. בניצוחו, הייתה התזמורת לאחת המובילות באירופה ועשתה לה שם בפרשנויותיה ליצירות של שלהי התקופה הרומנטית והמאה ה-20, בייחוד אלה של גוסטב מאהלר וז'אן סיבליוס. במהלך אותה תקופה עברה התזמורת מאולם עיריית ברמינגהאם לביתה החדש, "האולם הסימפוני של ברמינגהאם". במרכז התזמורת שבסמוך, מפעל משופץ, נמצאים משרדי ההנהלה ואולם החזרות של התזמורת.

האולם הסימפוני של ברמינגהאם משמש כאולם קונצרטים בפני עצמו, גם למופעים וקונצרטים אינטימיים יותר. בשנת 1990 נוצרה משרת מלחין חבר, שאותה מילא מארק-אנתוני טורנייג'. בשנת 1995 התמנתה ג'ודית ווייר למלחינה חברה, ובשנת 2001 תפס את מקומה ג'וליאן אנדרסון.

המנצח הפיני סאקארי אוראמו החליף את סיימון ראטל בשנת 1998, כשראטל עבר לפילהרמונית של ברלין. אוראמו פינה את מקומו בשנת 2008 וממשיכו הוא המנצח הלטבי אנדריס נלסונס שכיהן בתפקיד עד שנת 2015. אחריו המשיכה המנצחת הליטאית מירגה גרז'ניטה-טילה שסיימה את תפקידה ביולי 2022 וכיום מכהנת כמנצחת אורחת ראשית.

באפריל 2023 יכנס לתפקיד המנצח הראשי והיועץ המוזיקלי קאזוקי יאמאדה מיפן. 

תזמורת ברמינגהאם מרבה להקליט, הן לחברות וורנר קלאסיקס ו-EMI קלאסיקס והן לחברות קטנות יותר.

==מנצחים ראשיים==
* קאזוקי יאמאדה (2023 - ממשיך)
* מירגה גרז'ניטה-טילה (2016 - 2022)
* אנדריס נלסונס (2008 - 2015)
* סאקארי אוראמו (1999 - 2008)
* סיימון ראטל (1980 - 1998)
* לואי פרמו (1969 - 1978)
* הוגו ריגנולד (1960 - 1969)
* אנדז'יי פאנופניק (1957 - 1960)
* רודולף שוורץ (1951 - 1957)
* ג'ורג' ולדון (1944 - 1951)
* לסלי הוורד (1930 - 1943)
* אדריאן בולט (1924 - 1930)
* אפלבי מתיוס (1920 - 1924)

== קישורים חיצוניים ==

* 

ברמינגהאם
ברמינגהאם
קטגוריה:ברמינגהאם
אופה (עיר)

אוּפָה (ברוסית: Уфа, בבשקירית: Өфө) היא עיר ברוסיה, המשמשת כבירת רפובליקת בשקורטוסטן. אוכלוסיית העיר מנתה 1,062,319 תושבים בשנת 2010. העיר משמשת כמרכז תעשייתי חשוב במערב הרי אורל.

==היסטוריה==
העיר נוסדה לפי פקודתו של איוואן האיום לאחר כיבוש קאזאן, ונקראה טורה-טאו, על שם הגבעה שנבנתה עליה. בשנים 1708–1728 הייתה חלק מהגוברניה של קאזאן. בין 1728–1744 בפרובינציית אופה, ובשנים 1744–1781 בגוברניה של אורנבורג. בין השנים 1781–1796 הייתה מרכז פרובינציה עצמאית, בשנים 1796–1865 חזרה להיות בגוברניה של אורנבורג. בשנים 1865–1922 הייתה למרכז חבל אופה.

עם הזמן הפך שם העיר בפי המקומיים ל"אופה", שמשמעותו "קטן" בשפות המקומיות, והשם נהפך לשם העיר. ב-1922 העיר הפכה לבירת הרפובליקה האוטונומית של בשקיריה. במלחמת העולם השנייה עברו רבים מהמפעלים התעשייתיים מאזור הקרבות לעיר, דבר שעזר לפיתוחה המואץ של העיר בתקופת המלחמה ואחריה. בשנת 1991 הפכה לבירת בשקורטוסטן כחלק מהפדרציה הרוסית.

==תחבורה==
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי אופה, המציע טיסות ליעדים רבים בתוך רוסיה וגם ליעדים בינלאומיים.

==ספורט==
בעיר משחקות כמה קבוצות ספורט גדולות בהן קבוצת הכדורגל אופה וקבוצת ההוקי קרח סלבאט יולאייב אופה.

==הקהילה היהודית==

בשנת 2000, הגיע הרב דן הלוי קריצ'בסקי, לעיר אופה והקים קומפלקס שלם של מוסדות, בית כנסת מפואר, בית יתומים, גני ילדים, בית ספר, בית תמחוי המספק ארוחות לנזקקי האזור ומרכז יום לקשישים. הרב קריצ'בסקי מלווה את יהודי העיר לאורך כל השנה מבחינה רוחנית וגשמית ועורך בבית הכנסת את השבתות והחגים כהלכתם.

מדי שנה משתתפים מאות מיהודי העיר בשולחן סדר פסח חגיגי על פי כל כללי ההלכה ובהידור רב. כיום הוא משמש שליח חב"ד והרב הראשי של אופה ומהווה דמות דתית מוכרת ומוערכת גם בקרב אנשי השלטון וכלל התושבים. הקהילה היהודית במקום מונה כ-8,000 יהודים.

== ערים תאומות ==
לאופה חמש ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20130710202126/http://www.ufacity.info/en/ העיר אופה באתר של רפובליקת בשקורטוסטן]
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:רפובליקות של רוסיה: ערי בירה
קטגוריה:בשקורטוסטן: ערים
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
אולן-אודה

אולן-אודה (ברוסית: Улан Удэ, בבוריאטית: Улаан-Удэ, בתרגום מבוריאטית: "אודה האדומה") היא עיר בדרום סיביר, רוסיה, על גדות נהר אודה, הנשפך לימת באיקל. בשנת 2024 מנתה אוכלוסיית העיר 435,751 תושבים. היא בירת רפובליקת בוריאטיה ומתגוררים בה תושבים ממוצא רוסי, בוריאטי, אוקראיני, טטרי, מונגולי וגם יהודים.

== היסטוריה ==
העיר נוסדה על ידי הקוזקים המתקדמים לעבר סיביר ב-1666 ונקראה בשם אודינסקויה. ב-1678 הייתה העיר כבר ידועה כבסיס חשוב של הקוזקים על הדרך לסיביר. ב-1775 נהייתה לעיר, שמה שונה לורחניאודינסק וגם קיבלה סמל לפי פקודתה של יקתרינה השנייה.

בסמל העיר מופיעה קרן השפע, מטה של מרקוריוס, כסמל למסחר, וחיה סיבירית בשם באבר. החל מ-1923 העיר משמשת כבירת הרפובליקה האוטונומית הבוריאט-מונגולית, ב-1934 שם העיר שונה לשמה הנוכחי. מ-1958 בירת הרפובליקה האוטונומית הבוריאטית. מ-1991 בירת רפובליקת בוריאטיה בפדרציה הרוסית, הנהנית ממעמד אוטונומי.

==גאוגרפיה==
אולן-אודה נמצאת 5,640 ק"מ ממזרח למוסקבה וכ-100 ק"מ מדרום-מזרח לאגם בייקל. העיר שוכנת כ-600 מטר מעל פני הים למרגלות רכסי הרי חמאר-דבאן ואולן-בורגס, סמוך למפגש הנהרות נהר סלנגה ואחד ממקורותיו נהר אודה, החוצה את העיר.<ref>[https://transsibirskaya.com/cities-ulan-ude transsibirskaya.com]</ref>

===הידרוגרפיה===
נהר סלנגה הזורם באולן-אודה נשפך אל אגם בייקל ומספק כמחצית מכמות המים הנשפכים אל האגם. בשנה זורמים מן הנהר לאגם כ-30 מיליארד מטר מעוקב מים שלהם השפעה מכרעת על מידת המליחות של מי האגם. הנהר הוא מקור דגה חשוב באזור.

=== בסיס ציוד צבאי ===
סמוך לאולן-אודה, בואגז'אנובו (Vagzhanovo) נמצא ככל הידוע בסיס הציוד הצבאי הגדול ביותר של צבא רוסיה. טרם פרוץ מלחמת אוקראינה-רוסיה אוכסנו במקום, תחת כיפת השמיים, כ-3,840 כלי רכב משוריינים. מאז פרוץ המלחמה נלקחו מן הבסיס למעלה מ-40 אחוז מכלי הרכב.<ref>https://euromaidanpress.com/2023/08/08/moscow-times-over-40-of-tanks-removed-from-russias-largest-storage-site-since-ukraine-invasion/?swcfpc=1</ref>

==תחבורה==
מפת קווי האוטובוס העירוניים באולן-אודה
אולן-אודה היא תחנה על מסילת הרכבת הטרנס-סיבירית בין אירקוטסק לצ'יטה. במקום מפגש מסילות שבין המסילה הטרנס-מונגולית המתחילה באולן-אודה וממשיכה דרומה דרך מונגוליה לבייג'ינג, סין.
מפת קווי החשמלית בעיר נכון לאוקטובר 2021
בעיר חולף גם מקטע M55 של הכביש המהיר בייקל (חלק מן הכביש המהיר הטרנס-סיבירי), שהוא הכביש הראשי לולדיווסטוק.

את העיר משרת שדה התעופה אולן-אודה וכן שדה קטן יותר, אולן-אודה ווסטוצ'ני. תחבורה פנים-עירונית כולל רשת קווי חשמלית, קווי אוטובוס ומוניות שרות.

== ערים תאומות ==
לאולן-אודה שלוש עשרה ערים תאומות:

== קישורים חיצוניים == 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רפובליקות של רוסיה: ערי בירה
קטגוריה:סיביר: ערים
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
קטגוריה:בוריאטיה: גאוגרפיה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1666
נאנג'ינג

נָאנְגִ'ינְג (או ננקינג; ; בפין-יין: Nánjīng; מילולית: "הבירה הדרומית") היא עיר נמל תת-מחוזית ובירת מחוז ג'יאנגסו שבמזרח הרפובליקה העממית של סין. נאנג'ינג משתרעת על פני 6,590 קמ"ר בדרום-מערב המחוז באזור , כ-270 ק"מ צפון-מערבית לעיר שאנגחאי. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 התגוררו בתת-המחוז כ-9.31 מיליון תושבים. העיר נחשבת כעיר השלישית בחשיבותה בסין, ושימשה כבירתה תחת 6 שושלות, כולל בתקופת הרפובליקה הסינית של צ'יאנג קאי שק.

המאוזוליאום של סון יאט-סן נמצא בנאנג'ינג.

המגדל של מרכז הפיננסים נאנג'ינג, מגדל זיפנג, הוא גורד השחקים ה-22 בגובהו בעולם, נכון לשנת 2022.

בעיר פועל שהוא ה הגדול ביותר בעולם.

==חלוקה מנהלית==
תת-המחוז העירוני נאנג'ינג מחולק ל-11 מועצות:
* מועצת שְׂוָואן-ווּ (玄武区/Xuánwŭ Qū)
* מועצת צִ'ינְחְוָואי (秦淮区/Qínhuái Qū)
* מועצת גְ'יֵין-יֶה (建邺区/Jiànyè Qū)
* מועצת גוּלוֹאוּ (鼓楼区/Gŭlóu Qū)
* מועצת פּוּקוֹאוּ (浦口区/Pŭkŏu Qū)
* מועצת צִ'ישְׂיָה (栖霞区/Qīxiá Qū)
* מועצת יוּ'חְוָואטָאי (雨花台区/Yŭhuātái Qū)
* מועצת גְ'יָאנְגְנִינְג (江宁区/Jiāngníng Qū)
* מועצת לוּ'חֶה (六合区/Lùhé Qū)
* מועצת לִישְׁוֵוי (溧水区/Lìshuĭ Qū)
* מועצת גָאוֹצ'וּן (高淳区/Gāochún Qū)

==ערים תאומות==
לנאנג'ינג ברית ערים תאומות עם הערים:

==ראו גם==
* טבח ננקינג

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20130425050854/http://hebrew.cri.cn/1/2011/05/31/2s8445.htm נאנג'ינג - הבירה הדרומית], מתוך אתר [http://hebrew.cri.cn הרדיו הבינלאומי של סין]
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: ערים
קטגוריה:ערים שאירחו משחקי קיץ אולימפיים
קטגוריה:מחוזות הרפובליקה העממית של סין: ערי בירה
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: ערים תת-מחוזיות
קטגוריה:ג'יאנגסו: ערים
קטגוריה:יאנגצה
2002 בטלוויזיה

זוהי רשימה של אירועים הקשורים לטלוויזיה ואירעו בשנת 2002:

== אירועים ==
* 28 בינואר – ערוץ 10 עולה לשידור בישראל
* 22 בפברואר – נפטר צ'אק ג'ונס, מיוצרי הלוני טונס ואישיות חשובה בהיסטוריה של הטלוויזיה.

== נולדו ==
* 5 בפברואר – דייוויס קליבלנד, שחקן טלוויזיה וכוכב דיסני אמריקאי
* 8 באפריל – סקיי ג'קסון, שחקנית ויוטיוברית אמריקאית
* 16 באפריל – סיידי סינק, שחקנית אמריקאית
* 4 במאי – טיילור מלכוב, זמרת, שחקנית, דוגמנית ומנחת טלוויזיה ישראלית.
* 2 ביוני – מדיסון הו, שחקנית אמריקאית
* 24 ביולי – בנג'מין פלורס ג'וניור, שחקן וראפר אמריקאי
* 6 בספטמבר – אשר אנג'ל, שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי-יהודי
* 8 בספטמבר – גאטן מאטרצו, שחקן וזמר אמריקאי
* 27 בספטמבר
** ג'נה אורטגה, שחקנית אמריקאית
** קים אור אזולאי, שחקנית, מנחת טלוויזיה, בלוגרית אופנה, דוגמנית ומעצבת אופנה ישראלית
* 30 בספטמבר – מאדי זיגלר, שחקנית, רקדנית ודוגמנית אמריקאית
* 23 בדצמבר – פין וולפהארד, שחקן ומוזיקאי קנדי-יהודי

== ראו גם ==
*2002 בטלוויזיה בישראל

==קישורים חיצוניים==
קאיפנג

קָאיפֶנְג (בסינית מפושטת: 开封; בסינית מסורתית: 開封; בפין-יין: Kāifēng; מילולית: "פתיחת הגבול") היא נציבות עירונית במזרח מחוז חנאן שבמזרח הרפובליקה העממית של סין השוכנת בגדתו הדרומית של הנהר הצהוב. לעיר נודעה חשיבות היסטורית והיא הייתה אחת משמונה הבירות העתיקות של סין. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 4,824,016 תושבים, מתוכם 1,735,581 בשטח האורבני, החיים בשטח כולל של 6,250 קמ"ר.
[[תצלום לווין של קאיפנג]]

==היסטוריה==
העיר נוסדה בשנת 364 לפני הספירה בשם דליאנג, אך נחרבה בידי שושלת צ'ין, למעט שטח מסחר קטן. במאה ה-7 שוקמה העיר והפכה למרכז מסחרי ופוליטי לאחר שחוברה עם התעלה הגדולה של סין ולתעלה המובילה למחוז שאנדונג. בשנת 1049 נבנתה בה פגודת הברזל שגובהה 54.7 מטרים, המהווה עד היום את סמלה ההיסטורי של העיר. במאה ה-11 הגיעה העיר (שנקראה "ביאנג'ינג") לשיא חשיבותה תחת שושלת סונג, והוקפה בשלוש טבעות חומה שהגנו על תושביה שמנו כ-600–700 אלף תושבים. היסטוריונים טוענים כי העיר הייתה הגדולה בעולם בין השנים 1013 ו-1127. עם זאת העיר סבלה מהצפות חוזרות ונשנות של הנהר הצהוב (הקשה שבהם התרחשה בצורה יזומה בשנת 1642, והרגה כחצי מתושבי העיר) ומהתקפות הג'ורצ'ד משושלת ג'ין (שכבשוה ועשוה לבירתם) ומאוחר יותר מהמונגולים מצפון. בתחילת תקופת שושלת מינג, ב-1368, קאיפנג הייתה לבירת מחוז חנאן.

==יהדות קאיפנג==

דגם בית הכנסת בקאיפנג מהמאה ה-11 מוצג ב[[בית התפוצות]]
קהילת קאיפנג היא הקהילה היהודית העתיקה ביותר בסין, שנוסדה במקום במאה ה-11, כפי הנראה על ידי יהודים מהודו ומפרס. בית הכנסת בעיר הוקם בשנת 1163. הוא נחרב מספר פעמים אך שופץ כל פעם מחדש, עד למאה התשע-עשרה. הרב האחרון של קהילת קאיפנג נפטר בשנת 1867.

כיום כ-600–1000 תושבים בקאיפנג מזהים עצמם כחלק מן הקהילה היהודית. בשנים האחרונות אף עלו מספר יהודים מקאיפנג לישראל.

==ערים תאומות==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20140121015245/http://hebrew.cri.cn/143/2011/06/09/2s8506.htm מפגש בין-תרבויות: יהודי קאיפנג], מתוך אתר [http://hebrew.cri.cn הרדיו הבינלאומי של סין]בעברית
* חיים שוורצבוים, [http://www.daat.ac.il/daat/history/nidhey/shvartzbom.htm נדחי ישראל בסין], מחניים תשכ"ד, באתר דעת
* [https://web.archive.org/web/20130425050823/http://hebrew.cri.cn/1/2010/11/23/2s7011.htm קאיפנג: לחוש את פאר העבר], באתר [http://hebrew.cri.cn הרדיו הבינלאומי של סין]בעברית
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: ערים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: נציבויות עירוניות
קטגוריה:חנאן: ערים
2000 בטלוויזיה

זוהי רשימה של אירועים הקשורים לטלוויזיה וקרו בשנת 2000:

== אירועים ==
* 28 בינואר – Yes הטלוויזיה בלוויין מתחילים משדר דרך הלוויינים הישראליים עמוס 1 ו-עמוס 2.
*23 פברואר – ערוץ הופ! התחיל את שידוריו (התחיל בYes בלוויין אפיק 42)

== תוכניות ששודרו בישראל ==
*הכספת
*בשידור חי עם דן שילון מסיימת כ-10 שנות שידור
*הבורגנים

== תוכניות ששודרו בחו"ל ==
*הישרדות (ארצות הברית)
*החוליה החלשה (בריטניה)
*מלקולם באמצע

==קישורים חיצוניים==
עשים

העָשים (שם מדעי: Heterocera) הם קבוצה פראפילטית בתוך סדרת הפרפראים. המונח מוגדר על דרך השלילה - כל הטקסונים בסדרת הפרפראים שאינם פרפרים, הם עשים. כיום ידועים יותר מ-160,000 מיני עשים בעולם.

רוב מיני העשים הם יצורים ליליים ("פרפרי לילה"), אך ישנם גם מינים הפעילים במהלך היום או בשעות הדמדומים. עשים רבים, כמו עש הצועני, מהווים מזיקים קשים לגידולים חקלאיים, בשלב הזחל שלהם.

עשים ידועים ממשפחת העשיים הם עשי הבגדים, המזיקים לאריגים. מינים אחרים של עשים מועילים לחקלאות, ואף מתורבתים - הידוע שבהם הוא טוואי המשי, המפיק את סיבי המשי. לעשים חשיבות רבה גם במערכות אקולוגיות. בין השאר, הם משמשים כמאביקים של פרחים שונים.

העש הכבד בעולם, עש העץ הענק שוקל עד 30 גרם. עש הקיסר הוא מהגדולים בעולם מגיע ל-255 מילימטר. שטח כנפיים של עש הרקולס מגיע ל-265 סנטימטר רבוע.

==ראו גם==
*פרפראים
*פרפרים
*אפקט עין העש
*מוזיאון ויט בגרמניה, הכולל את אוסף העשים הגדול בעולם
*עשנור הקמח

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20090807124723/http://www.butterfly.org.il/ אתר אגודת חובבי הפרפרים בישראל] - אתר הבית של אגודת חובבי הפרפרים בישראל
* [http://www.wildisrael.com/content/פרפר-או-עש פרפר או עש?] על הבחנה בין עש לפרפר באתר "עמותת מן השדה"
* 
* 
* 
* [https://terms.hebrew-academy.org.il/Millonim/ShowMillon?KodMillon=660 מילון עשים] באתר האקדמיה ללשון העברית, 2022
* 

*
קטגוריה:קבוצות בעלי חיים שהתבטלו
פקטור פנימי

פקטור פנימי (באנגלית: Intrinsic Factor) הוא חומר מסוג גליקופרוטאין, שנוצר בתאי הדופן בקיבה Parietal cells. זהו חומר הכרחי לספיגה תקינה של ויטמין B<sub>12</sub> במעי הדק.

ויטמין B<sub>12</sub> במערכת העיכול. מקרא:
B<sub>12</sub> = ויטמין B<sub>12</sub>.
R = קושר R קיבתי &lrm;Gastric R Binder.
IF = פקטור פנימי &lrm;Intrinsic Factor.
TCII = טרנסקובלמין 2 &lrm;Transcobalamin II.
]]

==מנגנון ספיגת ויטמין B<sub>12</sub> במערכת העיכול==
===בקיבה===
ויטמין B<sub>12</sub> במזון, שמגיע לקיבה נקשר עם קושר R קיבתי &lrm;Gastric R Binder <span style="color:Gray;">(R בתרשים)</span> - זהו חומר מסוג גליקופרוטאין הנמצא בנוזלים שונים רוק, מיץ קיבה, חלב. הקומפלקס <span style="color:Gray;">(R-B<sub>12</sub> בתרשים)</span> ממשיך לתריסריון. במקביל, בתאי הדופן בקיבה (Parietal cells) מופרש הפקטור הפנימי.

===בתריסריון===
בתריסריון נקשר הפקטור הפנימי לוויטמין B<sub>12</sub> במקומו של קושר R. הקומפלקס החדש <span style="color:Gray;">(IF-B<sub>12</sub> בתרשים)</span> ממשיך לאילאום הסופי - החלק האחרון של המעי הדק.

===במעי הדק===
באילאום הסופי - החלק האחרון של המעי הדק מסייע הפקטור הפנימי לוויטמין B<sub>12</sub> להיספג לתאי המעי הדק, שם הוא מסיים את תפקידו ונהרס.

ויטמין B<sub>12</sub> נקשר עם טרנסקובלמין 2 - &lrm;Transcobalamin II <span style="color:Gray;">(TCII בתרשים)</span> - זהו חלבון שתפקידו להעביר את הוויטמין B<sub>12</sub> בדם.

==חוסר של פקטור פנימי==
חוסר של פקטור פנימי גורם לחוסר של ויטמין B<sub>12</sub> ועקב כך לאנמיה מגלובלסטית.

===סיבות לחוסר של פקטור פנימי===
#אנמיה ממארת היא מחלה אוטואימונית שפוגעת בתאי הדופן בקיבה Parietal cells, או בפקטור הפנימי, או בשניהם גם יחד. זו הסיבה השכיחה ביותר לחוסר של ויטמין B<sub>12</sub>, חוסר שגורם לאנמיה מגלובלסטית ולתופעות נוירולוגיות.
#לאחר כריתת קיבה מלאה / חלקית, לרבות ניתוחי קיבה לטיפול בהשמנת יתר.
#דלקת קיבה ניוונית Atrophic Gastritis.
#חוסר מולד של פקטור פנימי (נדיר).

קיימות סיבות נוספות לחוסר של ויטמין B<sub>12</sub>, וסיבות נוספות לאנמיה מגלובלסטית, פרט לחוסר של פקטור פנימי.

===תופעות קליניות, אבחון וטיפול===

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטולוגיה
קטגוריה:מערכת העיכול
מאמן השנה ביורוליג

פרס מאמן השנה ביורוליג ע"ש אלכסנדר גומלסקי הוא פרס המוענק מדי עונה החל מעונת למאמן המצטיין ביורוליג. הזוכה נבחר על פי הצבעותיהם של המאמנים הראשיים של כל הקבוצות המשתתפות במפעל באותה עונה. הפרס נקרא על שמו של אלכסנדר גומלסקי, מאמן סובייטי שזכה 4 פעמים באליפות אירופה: 3 זכיות רצופות עם א.ס.ק. ריגה בשנים 1957–1959 וזכייה נוספת עם צסק"א מוסקבה ב-1971.

ז'ליקו אובראדוביץ' הסרבי (3 זכיות) ,אטורה מסינה האיטלקי ופאבלו לאסו הספרדי (2 זכיות כ"א) הם המאמנים היחידים שזכו בפרס יותר מפעם אחת.

== רשימת הזוכים ==
{|| class="wikitable sortable"
|-
! עונה !! מאמן !! קבוצה
|-
| || פיני גרשון || מכבי תל אביב
|-
| || אטורה מסינה || צסק"א מוסקבה
|-
| || ז'ליקו אובראדוביץ' || פנאתינייקוס
|-
| || אטורה מסינה (2) || צסק"א מוסקבה
|-
| || דושקו וויושוביץ' || פרטיזן בלגרד
|-
| || צ'אבי פסקואל || ברצלונה
|-
| || ז'ליקו אובראדוביץ' (2) || פנאתינייקוס
|-
| || דושאן איבקוביץ' || אולימפיאקוס
|-
| || גיאורגיס ברצוקאס || אולימפיאקוס
|-
| || דייוויד בלאט || מכבי תל אביב
|-
| || פאבלו לאסו || ריאל מדריד
|-
| || דימיטריוס איטודיס || צסק"א מוסקבה
|-
| || ז'ליקו אובראדוביץ' (3) || פנרבחצ'ה
|-
| || פאבלו לאסו (2) || ריאל מדריד
|-
| || דימיטריוס איטודיס (2) || צסק"א מוסקבה
|-
| || — || —
|-
| || ארגין עתמאן || אנאדולו אפס
|-
| || גיאורגיס ברצוקאס (2) || אולימפיאקוס
|-
| || גיאורגיס ברצוקאס (3) || אולימפיאקוס
|-
| || צ'וס מתאו || ריאל מדריד
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרסי יורוליג
*