OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מגדל נמרודי

מגדל נמרודי (או בשמותיו הקודמים: מגדל שבעת הכוכבים, מגדל ארגמן, ומגדל הכשרת היישוב 3) הוא מגדל משרדים השוכן במתחם ה-BBC שבבני ברק, ומהווה חלק מפרויקט של חברת הכשרת היישוב הכולל שלושה מבנים. המגדל, שבנייתו החלה בשנת 2018, כולל 55 קומות ומתנשא לגובה של 211 מטרים, ובעת השלמת יציקת גג המבנה בשלהי 2021, הגיע לגובהו הסופי והפך לגורד השחקים הגבוה בבני ברק ולרביעי בגובהו בישראל (אחרי מגדל עזריאלי שרונה, מגדל משה אביב, ומגדל המגורים היי טאוור). בנייתו הסתיימה בתחילת 2023.

41 מתוך 52 קומותיו המסחריות של המגדל (החל מהקומה העשירית ועד לקומה ה־51) נמצאות בבעלותה של חברת הכשרת הישוב. שטחו הכולל הוא 64,000 מטר רבוע, כאשר שטח כל קומה הוא 1,250 מטר רבוע. המגדל כולל ארבע קומות תת־קרקעיות המשמשות לחניה. רוב שטחו מוקצה למשרדים, פרט לחלק קטן בלובי הבניין שיוקצה למסחר. בקומה העשירית יפעל מכון כושר.

המגדל תוכנן על ידי משרד בר לוי אדריכלים ומתכנני ערים ועוצב בצורת תיבה מלבנית בעלת יחס גבוה בין רוחב הצד, רוחב הפנים והגובה. הגרעין שבמרכז בצבע נחושת ושאר חלקי המגדל מחופים בזכוכית כהה. אופן עיצובו של המגדל, צבעיו ורוחב צדו הצר יחסית נועדו להקנות לו מראה ייחודי ותמיר ולהבליטו בסביבה הצפופה.

המגדל הוא המבנה השני שנבנה בפרויקט הכשרת היישוב שבעיר והצפוני ביותר בו. המבנה הראשון שנבנה בפרויקט הוא המגדל הדרומי – מגדל הכשרת היישוב, שבנייתו הושלמה בשנת 2019. המבנה האחרון, הנמצא בשלבי בנייה מוקדמים, יהיה ממוקם ביניהם. הוא אמור לכלול 20 קומות על שטח של 57,000 מטר רבוע, ולשמש כמרכז רפואי הכולל בית חולים גריאטרי ומכון שיקומי.

==== חלוקת קומות ====
* 4 קומות תת-קרקעיות
* קומת כניסה גבוהה
* 52 קומות משרדים
* 2 קומות טכניות
* קומת הגג

== גלריה ==
180px
180px

== ראו גם ==
* גורד השחקים הגבוה בישראל

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

נמרודי
2022 02
אלאונורה פרוכסקה

מריה כריסטיאנה אלאונורה פרוכסקה (בגרמנית: Marie Christiane Eleonore Prochaska; 11 במרץ 1785 – 5 באוקטובר 1813) הייתה גרמנייה, אשר התחזתה לגבר והתגייסה ל. היא נהרגה במהלך קרב גרדה והפכה לגיבורה עממית בגרמניה.

==ביוגרפיה==
פרוכסקה נולדה בפוטסדאם ב-11 במרץ 1785. אביה היה קצין זוטר במשמר המלכותי הפרוסי ומשפחתה הייתה ענייה מאוד. לאחר מות אמה, אביה לא היה מסוגל לגדל אותה בעצמו, ולפיכך שלח אותה לבית היתומים הצבאי בפוטסדאם שם הועסקה כמשרתת. מגיל צעיר היא גילתה עניין רב בצבא ופיתחה שנאה עזה לנפוליאון בונפרטה. ב-1813 היא התחזתה לגבר בשם אוגוסט רנץ והתגייסה לצבא הפרוסי. היא הוצבה בגדוד היגרים ה-1 שהיה חלק מהפרייקור של ליצו. היא שרתה בתחילה כמתופפת ובהמשך הפכה ללוחמת. היא נפצעה במהלך קרב גרדה כאשר ניסתה להגן על אחד מחבריה, ורופאי השדה מיהרו לטפל בה. הם גילו לתדהמתם שהיא אישה ומיהרו לפנות אותה לבית חולים בדננברג היא מתה מפצעיה כעבור שלושה שבועות, ב-5 באוקטובר 1813.

אחד מחבריה של פרוכסקה, פרידריך כריסטוף פורסטר, שהפך לימים להיסטוריון צבאי נודע, סיפר לימים גרסה אחרת למותה של פרוכסקה. לפי פורסטר, פרוכסקה איבדה את נשקה בתחילת המתקפה, אולם כאשר הבחינה שחבריה מתחילים לסגת, היא לקחה תוף צבאי שהושאר מאחור, והסתערה בעזרתו על החיילים הצרפתים. פרוסטר טען שהוא עצמו פחד להשתתף במתקפה הפזיזה, אולם פרוכסקה ניגשה אליו ולחשה לו "לויטננט, אני ילדה" במטרה לעודד אותו להצטרף אליה. סיפורו של פורסטר זכה לפרסום רב, אולם הוא נפסל במחקר המודרני כלא-אמין.

סיפורה של פרוכסקה לא ייחודי. ידוע על נשים רבות נוספות שהתחזו לגברים ושרתו בצבא הפרוסי. המפורסמות שבהן הן פרדריקה קריגר, אסתר מנואל, ואנה לירינג. עם זאת, מותה ההרואי בקרב הפך אותה לגיבורה עממית בפרוסיה, והיא זכתה לכינוי "ז'אן ד'ארק של פוטסדאם". מחזות וספרים רבים נכתבו על סיפורה. המפורסם שבהם הוא "אלאונורה פרוכסקה" שנכתב בידי יוהאן פרידריך לאופולד דאנקר והולחן בידי לודוויג ואן בטהובן. המחזה עצמו אבד במהלך השנים, אולם המוזיקה שבטהובן כתב עבורו השתמרה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&query=13305506X אלאונורה פרוכסקה] בספרייה הלאומית הגרמנית
* [http://www.eleonoreprochaska.de/startseite/ Eleonore Prochaska]
* [http://www.potsdam-abc.de/verzeichnis/objekt.php?mandat=41383 Kurzer Lebenslauf]
* Veronika Bock und Ulrich Biermann: [https://www1.wdr.de/radio/wdr5/sendungen/zeitzeichen/eleonore-prochaska100.html 11.03.1785 - Geburtstag von Eleonore Prochaska] WDR ZeitZeichen vom 11. März 2020. (Podcast)
* [https://www.frauenorte-niedersachsen.de/die-frauen/politik/eleonore-prochaska/ Eleonore Prochaska] bei Frauenorte Niedersachsen
* 

קטגוריה:אנשי צבא פרוסים
קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:נשים גרמניות
קטגוריה:לוחמות קרוסדרסריות
קטגוריה:ילידות 1785
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1785
קטגוריה:נפטרות ב-1813
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1813
סכר איליסו

סכר איליסו (בטורקית: Ilısu Barajı ve Hidroelektrik Santrali) הוא סכר הידרואלקטרי בטורקיה, על גדות נהר חידקל כ-65 ק"מ מגבולה עם סוריה ועיראק.

הסכר הוקם כחלק של פרויקט פרויקט דרום-מזרח אנטוליה במסגרתו מתוכנן להקים כ-20 סכרים על נהרי חידקל ופרת.

== היסטוריה ==
בניית הסכר החלה בשנת 2006. לאור בעיות סביבתיות קשות, צורך בפינוי תושבי האזור רבים והצפת שטחים נרחבים, גופים מאירופה עזבו את הפרויקט והוא מומן מתקציב המדינה. במהלך חפירות הצלה באזור התגלה בין היתר אתר ארכאולוגי בונצ'וקלו טרלה.

במהלך הפרויקט באזור נבנו 52 ק"מ כבישים, גשר זמני באורך 110 מ' וגשר קבוע באורך 250 מ'. גובה הסכר היא 135 מטר. כל העבודות היו מתוכננות להסתיים בשנת 2015, אך הפרויקט לא עמד ביעד.

מילוי מאגר מים שמתוכנן לכלול 10 מיליארד מטר מעוקב של מים החל בשנת 2019 ויחידות לייצור חשמל החלו לפעול במהלך שנת 2020. בסך הכל בתחנת כוח הותקנו שש יחידות ייצור חשמל בהספק של 200 מגוו"ט כ"א. זה הופך את תחנת כוח זה לאחד הגדולות בטורקיה.

בעקבות הפעלת הסכר החלו בעיות בסכר מוסול שבעיראק וממשלת עיראק פנתה לטורקים בדרישה להפסיק את בנייה אך ללא הצלחה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20140309053139/http://www.ekindusu.com/user/docs/hasankeyf/ilisu_projesi.pdf תיאור הפרויקט]
* [https://www.dailysabah.com/energy/2019/11/12/ilisu-dam-poised-to-start-power-generation-in-february תיאור תחנת הכוח]

איליסו
קטגוריה:תחנות כוח הידרואלקטריות
פדרו דה פיליפה

פדרו דה פיליפה (בספרדית: Pedro de Felipe; 18 ביולי 1944, מדריד – 12 באפריל 2016, מדריד) היה כדורגלן ספרדי ששיחק בעמדת הבלם במספר קבוצות בספרד.

== קריירת מועדונים ==
פדרו דה פיליפה נולד במדריד והגיע לקבוצת ריאל מדריד בשנת 1964 בגיל 20. כבר בעונתו הראשונה הוא שולב במשחקי הליגה העלוניה וזכה באליפות הליגה. בספטמבר 1967 אחרי ששיחק שלוש משחקים בעונה החדשה הוא נפצע וחזר להרכב רק לאחר ניתוח. הוא המשיך לשחק עבור ריאל עד לשנת 1972 כאשר עבר לאספניול ממנה פרש בגיל 34.

דה פיליפה היה שחקן קשוח בהגנה. בשנת 1969 לאחר התקלות איתו, מיגל אנחל בוסטייו שהיה כוכב המשחק עזב את המגרש ולמעשה לא הצליח להתאושש מהפציעה.

בהיותו בריאל, דה פיליפה זכה באליפות 5 פעמים ובעונת 1965/66 זכה בגביע אירופה.

== קריירה בינלאומית ==
דה פיליפה ערך הופעה בודדת במדי נבחרת ספרד במשחק ידידות נגד טורקיה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2016
LUM!X

לוקה מיכלמאייר (בגרמנית: Luca Michlmayr), הידוע בשם הבמה LUM!X (נהגה "לומיקס"), הוא די-ג'יי ומפיק מוזיקלי אוסטרי.

== קריירה ==
מיכלמאייר החל להפיק מוזיקה בעצמו בגיל 11. על ידי העלאת בוטלגים ושירים מקוריים ל-SoundCloud ויוטיוב. הרשת השוודית העצמאית Bounce United מצאו אותו והחתימו אותו. במאי 2018 הוציא מיכלמאייר את סינגל הבכורה שלו Underground, אותו הפיק בשיתוף עם המוזיקאי הספרדי מוחא. לרגל הגעה ל-700 אלף מנויים בערוץ היוטיוב הרשמי של Bounce United, הוא הפיק את השיר Bounce United (700K).

בתחילת 2019, הלייבל השוודי Nelation הוציא לאור את הסינגלים Jägermeister ו-Waiting for Me, שיצאו במקור ב-SoundCloud וביוטיוב ב-2017. לאחר שהבוטלג שלו של השיר Monster של Meg & Dia הפך לפופולרי ביוטיוב, הוא הוציא לאור רמיקס לשיר עם המוזיקאי האיטלקי גברי פונטה והוציא את הגרסה החדשה כסינגל באמצעות Spinnin Records. בכך הוא השיג את פריצת הדרך הבינלאומית שלו והצליח למקם את עצמו במספר מצעדי סינגל אירופיים. עבור יותר מ-400,000 יחידות שנמכרו מהסינגל בגרמניה, מיכלמאייר השיג עם אלבומו Bundesverband Musikindustrie תקליט פלטינה. עם יותר מ-70 שבועות במצעד הסינגלים הגרמני, Monster הוא גם אחד השירים שנשארו הכי הרבה זמן במצעד הסינגלים הגרמני.

בינואר 2020 הוא הוציא, שוב יחד עם פונטה, מוקבי ו-DTE, את הסינגל The Passenger (LaLaLa), גרסת כיסוי לשיר באותו השם של איגי פופ, שגם התמקם במצעד הסינגלים הגרמני והאוסטרי והעניק לו מספר פרסי הקלטות. שיתוף פעולה שלישי עם פונטה, שכותרתו "Scare Me", התפתח בספטמבר 2020. כאן עבד גם עם המפיק האמריקאי KSHMR ו-Kara.

באוגוסט 2021 הוציא לאור את הסינגל Champion, ששימש כהמנון הרשמי של פלייאוף League of Legends בקיץ 2021. השיר נוצר בשיתוף עם Orange Inc ו-Séb Mont. השיר Trick or Treat יצא בעקבותיו באוקטובר 2021, שהופק בשיתוף עם צמד הדיג'יי והמפיקים המוזיקליים השווייצרי Molow.

ב-8 בפברואר 2022 נבחר לייצג את אוסטריה באירוויזיון 2022 שייערך בטורינו, איטליה ביחד עם הזמרת פיה מריה עם השיר "Halo".<ref></ref> ב-10 במאי 2022 ביצעו מריה ו-LUM!X את "Halo" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2022. הם נכשלו בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי. מאוחר יותר התברר כי אוסטריה דורגה במקום ה-15 בחצי הגמר עם 42 נקודות.

== מיקומי שיא ==
{| class="sortable wikitable" style="margin: 1em auto 1em auto; text-align:center"
|-
! scope="row" | שיר
! scope="row" | שנה
! scope="row" | מצעד
! scope="row" | מקום
|-
! rowspan="3" | "Monster"
| rowspan="3" | 2019
| מצעד הסינגלים הגרמני
| 20
|-
| מצעד הסינגלים האוסטרי
| 52
|-
| המצעד השווייצרי
| 55
|-
! rowspan="2" | "The Passenger (LaLaLa)"
| rowspan="2" | 2020
| מצעד הסינגלים הגרמני
| 58
|-
| מצעד הסינגלים האוסטרי
| 47
|-
! rowspan="3" | "Thunder"
| rowspan="3" | 2021
| מצעד הסינגלים הגרמני
| 80
|-
| מצעד הסינגלים האוסטרי
| 43
|-
| המצעד השווייצרי
| 22
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים אוסטרים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2022
קטגוריה:נציגי אוסטריה באירוויזיון
קטגוריה:תקליטנים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אוסטרים
קטגוריה:ילידי 2002
Sacrifice (שיר של אלטון ג'ון)

"Sacrifice" (בתרגום חופשי מאנגלית: "קורבן" או "הקרבה") הוא שיר של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון. השיר נכתב על ידי ג'ון וברני טופין. הוא יצא לראשונה באוקטובר 1989 כסינגל השני מהאלבום "Sleeping with the Past". הוא זכה להצלחה ב-1990, במיוחד בבריטניה ובצרפת. גם בישראל הגיע השיר למקום הראשון.

השיר מתאר איבוד אהבה במערכת נישואין. הפזמון אומר שזה לא קורבן כזה גדול לאבד את האהבה במצב כל כך גרוע. בשל ההצלחה הגדולה של השיר, ג'ון ביצע אותו בהופעות בכל השנים שחלפו מאז שיצא.<ref></ref>

==הוצאה==
"Sacrifice" יצא בתחילה כסינגל ב-1989, והגיע למקום ה-55 בבריטניה ולמקום ה-18 בארצות הברית במרץ 1990.

באמצע שנת 1990 הדי ג'יי האנגלי סטיב רייט השמיע את השיר פעמים רבות בתוכניתו הפופולרית ב-BBC Radio 1 , ובעקבותיו הלכו עורכים ושדרנים נוספים. כתוצאה מההצלחה המחודשת של השיר בציבור, השיר יצא לאור מחדש כסינגל צד א' כפול יחד עם השיר "Healing Hands" והגיע למקום הראשון בבריטניה ביוני 1990. בכך הוא הפך לסינגל הסולו הראשון של ג'ון שהגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, מקום בו נשאר במשך חמישה שבועות. עם ההוצאה המחודשת הזו, השיר הגיע למקום הראשון גם בצרפת ונשאר במצעד הצרפתי במשך עשרים ושישה שבועות.

==וידאו קליפ==
את הקליפ של "Sacrifice" ביים אלק קשישיאן, והופיעו בו אלטון ג'ון, כריס אייזק ויסמין גאורי.<ref></ref> הקליפ, שעוקב אחר מילות השיר, עוקב אחר גבר (אייזק) ואישה (ג'אורי) שמתקשים בזוגיות לאחר שנישאו וגידלו בת. לאחר שהם הולכים בדרכים נפרדות, הגבר מגדל את בתו לבד.

== רשימת השמעה ==
=== הוצאה ראשונה ===
:סינגל 12 אינץ' – בריטניה
# "Sacrifice" – 5:07
# "Love Is a Cannibal" (מפסקול הסרט "מכסחי השדים 2") – 3:53

:סינגל תקליטור – ארצות הברית
# "Sacrifice" – 5:07
# "Love Is a Cannibal" (מפסקול הסרט "מכסחי השדים 2") – 3:53
# "Durban Deep"

=== הוצאה שנייה ===
:בריטניה
# "Sacrifice" – 5:07
# "Healing Hands" – 4:22

== משתתפים ==
* אלטון ג'ון – זמרה, פסנתר אלקטרוני RD-1000
* גאי בבילון – סינתיסייזר ימאהה DX7 
* — סינתיסייזר רולנד Alpha Juno 
* פיטר אייברסון – תכנות ואודיו
* – גיטרה חשמלית
* רומיאו ויליאמס — גיטרה בס
* – תכנות מכונת תופים 

== מיקומי שיא במצעדים ==
=== מצעדים שבועיים ===

=== מצעדי סוף שנה ===

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable"
|+
!מדינה
!הסמכה
!יחידות מאושרות / מכירות
|-
|אוסטרליה (ARIA)
|זהב
|35,000^
|-
|בריטניה (BPI)
|פלטינה
|600,000^
|-
|צרפת (SNEP)
|כסף
|200,000*
|-
| colspan="3"|^אומדן היחידות המופצות מבוסס על הסמכת הסינגל בלבד*אומדן המכירות מבוסס על הסמכת הסינגל בלבד
|}

== דגימות ==
השיר "Sacrifice", יחד עם שירים אחרים של אלטון ג'ון "Rocket Man", "Kiss the Bride" ו-"", נדגם בשיתוף הפעולה של אלטון ג'ון ודואה ליפה מ-2021, "Cold Heart".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1989
קטגוריה:סינגלים מ-1989
קטגוריה:סינגלים מ-1990
קטגוריה:שירי אלטון ג'ון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי אלק קשישיאן
קטגוריה:שירים על גירושים
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:שירי סינת'-פופ
קטגוריה:שירי רוק קל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של SNEP
Pump Up the Jam

Pump Up the Jam הוא שיר של ההרכב הבלגי טכנוטרוניק. הוא יצא כסינגל ב-18 באוגוסט 1989 והיה להיט עולמי. הוא הגיע למקום הראשון בבלגיה, איסלנד, פורטוגל וספרד וזימבבואה. הוא גם הגיע למקום השני בבריטניה ב-1989 ובבילבורד הוט 100 בארצות הברית בתחילת 1990. השיר זכה מאוחר יותר לדרגת פלטינה משולשת. "Pump Up the Jam" תואר כמיזוג של אלמנטים של היפ הופ ודיפ האוס, כדוגמה מוקדמת לז'אנר ההיפ האוס, ונחשב לשיר ההאוס הראשון שהפך ללהיט בארצות הברית.<ref name="Spin"></ref>

==רקע==
הסולנית של טכנוטרוניק, יא קיד קה, הייתה בתחילה בצל הדוגמנית הקונגולזית פלי קילינגי, המופיעה בקליפ של השיר והופיעה על עטיפת האלבום הראשון למטרות שיווק. יא קיד קה זכתה בסופו של דבר להכרה בסיבוב הופעות בארצות הברית ועל עטיפת אלבום חדשה שהציגה אותה במקום פלי קילינגי.

==הצלחת השיר==
"Pump Up the Jam" זכה להצלחה במצעדים בכמה יבשות. הוא הגיע למקום הראשון בבלגיה, איסלנד, פורטוגל, ספרד וזימבבואה. בנוסף, הסינגל הגיע למקום השני באוסטריה, פינלנד, יוון, הולנד, שווייץ, בריטניה וגרמניה המערבית. במצעד הסינגלים הבריטי, הוא הגיע למקום השני בשבוע השישי שלו ב-1 באוקטובר 1989. באירופה הוט 100 הסינגל הגיע למקום השלישי באותו חודש. מחוץ לאירופה, "Pump Up the Jam" הגיע למקום הרביעי בקנדה, והגיע למקום הראשון במצעד RPM Dance/Urban. הוא גם הגיע למקום הראשון במצעד ה-Billboard Hot Dance Club Play ובמצעד Cash Box Pop Singles. במצעד הבילבורד הוט 100 הוא הגיע למקום השני, כאשר למקום הראשון הגיע השיר "How Am I Supposed to Live Without You" של מייקל בולטון. באוסטרליה ובניו זילנד, הסינגל הגיע למקום הרביעי. בשנת 2005, השיר עבר רמיקס על ידי המפיק DJ D.O.N.S, והגיע למקום הראשון במצעד הריקוד הבריטי. הגרדיאן הציגו את השיר ב-A history of modern music: Dance ב-2011. בשנת 2020, מגזין Slant דירג אותו במקום ה-40 ברשימת 100 שירי הריקוד הטובים ביותר בכל הזמנים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שירי 1989
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1989
קטגוריה:סינגלים מ-1996
קטגוריה:סינגלים מ-1998
קטגוריה:סינגלים מ-2005
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מוזיקה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיסלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפורטוגל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
Tie Your Mother Down

Tie Your Mother Down הוא שיר של להקת הרוק הבריטית קווין, שנכתב על ידי גיטריסט הלהקה בריאן מיי. הוא הסינגל השני באלבום A Day at the Races משנת 1976. הוא יצא כסינגל בשנת 1977.

==כתיבת השיר==
בריאן מיי התחיל לכתוב את השיר באי טנריף בזמן שעבד על הדוקטורט שלו באסטרופיזיקה. מיי רצה לשנות את המילים בשיר, אך פרדי מרקיורי, לאחר ששמע את השיר, שכנע את אותו להשאיר את המילים.

==ביצועי השיר בהופעות==
לאחר יציאתו ב-1976, ביצעה אותו קווין בכל סיבובי ההופעות שלאחר מכן. במופע המחווה של פרדי מרקורי ב-1992, השיר בוצע בשיתוף קווין והאורחים ג׳ו אליוט וסלאש. במהלך השנים, בריאן מיי ורוג'ר טיילור ניגנו את השיר ביחד עם פו פייטרס, כולל הופעות בטקס הכניסה של קווין להיכל התהילה של הרוק אנד רול ב-2001, וב-VH1 Rock Honors ב-2006.

==מיקומי שיא==
על אף שהשיר בוצע ברוב ההופעות, הוא זכה להצלחה בינונית במצעדים, והגיע רק ל-31 במצעד הבריטי ולמקום ה-49 במצעד האמריקאי. בשל כך, השיר לא נכלל באוסף הלהיטים הגדולים של הלהקה, אלא נכלל רק באלבום האוסף Queen Rocks יחד עם שירים "כבדים" נוספים של הלהקה. יותר מ-20 שנה לאחר יציאת השיר, הוא יצא כצד א' לשיר "No-One but You (Only the Good Die Young)", והגיע למקום ה-13 במצעד הסינגלים הבריטי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1976
קטגוריה:סינגלים מ-1977
קטגוריה:שירי קווין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על אמהות
קטגוריה:שירי הארד רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
מסדר הגיבור הלאומי (בליז)

מסדר הגיבור הלאומי הוא אות הכבוד הגבוה ביותר שניתן על ידי ממשלת בליז. מסדר הגיבור הלאומי ניתן על "הישג יוצא דופן ותרומה מיוחדת לבליז או לאנושות בכלל". בניגוד לאות המסדר של בליז, התואר השני בחשיבותו, שניתן להעניקו גם לאזרחים זרים, רק אזרחי בליז זכאים להיות חברי מסדר הגיבור הלאומי.

האות הונהג לראשונה ב-16 באוגוסט 1991. עד לסוף שנת 2021 הוענק התואר לשלושה אנשים, שניים מתוכם קיבלו את האות לאחר מותם.

==רשימת חברי מסדר הגיבור הלאומי==
* ג'ורג' קאדל פרייס (2000) - "אבי האומה"
* פיליפ גולדסון (2008) - עיתונאי, פעיל חברתי ושר לשעבר
* מונרד זיגפריד מצגן 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בליז
קטגוריה:אותות ועיטורים אזרחיים
Who Can It Be Now?

?Who Can It Be Now (בעברית: מי זה יכול להיות עכשיו?) הוא שיר של הלהקה האוסטרלית Men at Work. הוא יצא באוסטרליה ב-1981, לפני הקלטת אלבום הבכורה של הלהקה, Business as Usual, שבו נכלל השיר מאוחר יותר.

"?Who Can It Be Now" הגיע למקום השני במצעד הסינגלים האוסטרלי באוגוסט 1981 וזכה בדיסק זהב עבור מכירות של למעלה מ-50,000 עותקים באוסטרליה. השיר הגיע גם למקום ה-45 בניו זילנד. הוא יצא בקנדה בתחילת 1982, הגיע לשיא במקום ה-8. הסינגל, הגיע למקום הראשון בישראל ובארצות הברית. "?Who Can It Be Now" היה גם להיט בבריטניה, והגיע למקום ה-45. כאחד הלהיטים הגדולים ביותר של Men at Work, הוא נכלל באלבומי האוסף של הלהקה. השיר נותר סמל פופולרי של מוזיקת גל חדש והופיע במספר אוספים של שנות ה-80.

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 1981
קטגוריה:סינגלים מ-1981
קטגוריה:סינגלים מ-1982
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על בדידות
קטגוריה:שירי גל חדש
קטגוריה:שירי פופ רוק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
אשרף בנשארקי

אשרף בנשארקי (בערבית: أشرف بنشرقي; נולד ב-24 בספטמבר 1994) הוא כדורגלן מרוקאי המשחק בעמדת הקיצוני השמאלי או בעמדת החלוץ בא-זמאלכ ובנבחרת מרוקו.

==קריירת מועדונים==

בנשארקי שנולד בטאזה, מרוקו, החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מועדון הכדורגל המרוקאי מגריב דה פז, כשהצטרף לקבוצה הבוגרת של המועדון בשנת 2014. במהלך שתי עונות בקבוצה, הוא רשם 52 הופעות בהם היה אחראי ל-13 כיבושים. בשנת 2016, הוא עבר לוידאד קזבלנקה בהעברה שהוערכה בכ-300 מיליון דירהם מרוקאי. הוא עזר לקבוצה לזכות בליגת האלופות האפריקאית ולהעפיל לגביע העולם למועדונים 2017. באותה העונה, הוא גם היה שותף לזכיית הקבוצה באליפות.

בינואר 2018, בנשארקי חתם בשורות אל-הילאל מליגת העל הסעודית עבור 9 מיליון דולר. לעומת זאת, הוא רשם מספר הופעות מועט והושאל ללאנס מליגת המשנה הצרפתית, שם העביר את שארית עונת 2018/19.

ביולי 2018, הוא הצטרף לא-זמאלכ מליגת העל המצרית בחוזה לשלוש עונות. ב-18 באוקטובר 2020, הוא הבקיע במסגרת משחק חצי הגמר הראשון מבין שניים של ליגת האלופות האפריקאית את השער הבודד בניצחון החוץ על רג'א קזבלנקה.

==קריירה בינלאומית==

ב-11 בנובמבר 2017, בנשארקי ערך את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת מרוקו בניצחון 0–2 על נבחרת חוף השנהב במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

==תארים==
===קבוצתיים===
;וידאד קזבלנקה
* ליגת העל המרוקאית (1): 2016/17
* ליגת האלופות האפריקאית (1): 2017

;אל-הילאל
* ליגת העל הסעודית (1): 2017/18
* הסופר קאפ הסעודי (1): 2018

;א-זמאלכ
* ליגת העל המצרית (1): 2020/21
* הגביע המצרי (1): 2018/19
* הסופר קאפ המצרי (1): 2019/20
* הסופר קאפ האפריקאי (1): 2020

===אישיים===
* נבחרת השנה של אפריקה (1): 2017
* שחקן השנה במצרים: 2020
* שחקן העונה של א-זמאלכ (1): 2020

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים מרוקאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מרוקאים
קטגוריה:כדורגלני וידאד קזבלנקה
קטגוריה:כדורגלני אל-הילאל
קטגוריה:כדורגלני לאנס
קטגוריה:כדורגלני א-זמאלכ
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מרוקו
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-1994
ישמעאל ואדי

ישמעאל ואדי (באנגלית: Ishmael Wadi; נולד ב-19 בדצמבר 1992) הוא כדורגלן זימבבואי המשחק בעמדת החלוץ ב-JDR סטארס מליגת המשנה הדרום-אפריקאית ובנבחרת זימבבואה.

==קריירת מועדונים==

==קריירה בינלאומית==

ב-7 בספטמבר 2021, ואדי רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת זימבבואה בהפסד 1–0 לנבחרת אתיופיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. שערו הראשון במדי זימבבואה הגיע ב-14 בינואר 2022 בהפסד 2–1 לנבחרת מלאווי במסגרת שלב הבתים של גביע אפריקה לאומות 2021.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים זימבבואים
קטגוריה:חלוצי כדורגל זימבבואים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת זימבבואה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:ספורטאים זרים בדרום אפריקה
קטגוריה:זימבבואים שנולדו ב-1992
למור פאנר מסואלה

למור פאנר מסואלה (שם מדעי: Phaner furcifer) הוא מין של פרימט מהסוג למור פאנר, החי באי מדגסקר. הלמור נקרא על שמו של חצי האי מסואלה, שנמצא בטווח תפוצתו.

== מאפיינים ==
אורך הגוף והראש של למור זה הוא 27 עד 28 סנטימטרים, בתוספת הזנב שאורכו 28 עד 37 סנטימטרים. משקלו של הלמור הוא 300 עד 500 גרמים והוא בעל פרווה בצבע חום-אדמדם. הלמור חי בקבוצות קטנות. בנובמבר או בדצמבר נולד צאצא יחיד. 

הלמור חי ביערות הגשם של צפון ומזרח מדגסקר, וניזון בעיקר מלשד של עצים, צוף פרחים, גמלי שלמה, חגביים, לטאות קטנות וזחלי חרקים. הטורפים של הלמור הם טורפי מדגסקר, כמו הפוסה, חנק קרקע מלגשי ועופות דורסים.

על פי הרשימה האדומה של IUCN הלמור נמצא במצב השימור סכנת הכחדה, עקב בירוא יערות, ציד ושרפות.<ref></ref>

==ראו גם==
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנרי מארי דוקרוטאי דה בלנוויל
קטגוריה:למורים צמריים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של מדגסקר
שבת הלבשה

שבת הלבשה הייתה שבת קבועה שהוקדשה לצורכי צדקה וחסד בקהילות טורקיה ויוון. אחת משתי שבתות מיוחדות לקהילות אלו.

מנהג זה שהתקיים במאות ה-17, ה-18 וה-19, ייחד בדרך כלל את השבת שבה נקראת פרשת השבוע בפרשת מקץ, לרוב בחנוכה, למגבית וחלוקת בגדים לעניים לקראת עיצומו של החורף. אך היו קהילות שקיימו אותו בשבתות אחרות, כך למשל בקהילת איידין (שנקראה בשעתו יוזיל חיסאר, Güzelhisar) הסמוכה לאיזמיר, קיימו 'שבת הלבשה' בשבת זכור וחילקו את הבגדים בשבוע שלפני פורים. מרבית הבגדים שחולקו בשבת זו נועדו בדרך כלל לתינוקות של בית רבן ולמלמדי תינוקות עניים בתלמודי התורה בקהילה.

חלוקת הבגדים נעשתה בטקס במהלך השבת, שבו הלבישו את כל נער בבגדיו החדשים, והוא ברך ברכת 'מלביש ערומים' וברכת שהחיינו. במרכז השבת נישאה דרשה מיוחדת מפי רב העיר, 'דרשת שבת הלבשה', בדומה לדרשת שבת שובה ודרשת שבת הגדול הנהוגות ברוב קהילות ישראל. יחד עם דרשת 'שבת כלה' ודרשה נוספת בשבת זכור, היו אלה חמש הדרשות הקבועות באיזמיר בשבתות במהלך השנה.

במאה ה-17, התקיימה 'שבת הלבשה' גם בבודה, שהקהילה היהודית בה הייתה באותה תקופה מעורבת מאשכנזים ומיהודים ספרדים מהבלקן. המנהג נזכר בספר "שער אפרים" של רב העיר רבי אפרים הכהן.

דרשות לשבת הלבשה נשתמרו בעיקר בספרי הדרוש של רבני איזמיר. בולט בהם ספרו של רבי חיים פלאג'י "צדקה חיים" (איזמיר תרל"ד) שהוקדש כולו לדרשות שבת הלבשה ובו מפורטים מנהגי השבת.

==לקריאה נוספת==
* חיים פלאג'י, [https://beta.otzar.org/#/b/15933/p/1/t/16380.5756885294178453/fs/0/start/0/end/0/c צדקה וחיים], איזמיר, תרל"ד
* איתי קופר, [https://www.etzion.org.il/he/holidays/chanuka/מנהג-שבת-הלבשה-מקורו-ומועדו מנהג שבת הלבשה - מקורו ומועדו], קושטא דמילתא ו, חנוכה תשפ"ג, באתר ישיבת הר עציון.
* איתי קופר, [https://www.etzion.org.il/he/holidays/chanuka/מנהג-שבת-הלבשה-ותפוצתו מנהג שבת הלבשה ותפוצתו], קושטא דמילתא ו, חנוכה תשפ"ג, באתר ישיבת הר עציון.

==קישורים חיצוניים==
* איתי קופר, [https://www.hyomi.org.il/ebook.asp?id=1193 שבת הלבשה], הוצאת החכם היומי וכל ישראל חברים, דצמבר 2022.
* לוי יצחק קופר ואיתי קופר, הרצאה: [https://www.youtube.com/watch?v=seyV6tiTLB8&ab_channel=JTS-SchockenInstitute-%D7%9E%D7%9B%D7%95%D7%9F%D7%A9%D7%95%D7%A7%D7%9F%D7%9C%D7%9E%D7%97%D7%A7%D7%A8%D7%94%D7%99%D7%94%D7%93%D7%95%D7%AA 'שבת הלבשה' :פסטיבל צדקה שנשתכח], ספטמבר 2023. 
* [https://www.nli.org.il/he/manuscripts/NNL_ALEPH000043600/NLI#$FL76644794 דרושים ל"שבת תשובה" ול"שבת הלבשה", שדרש רב באי רודוס בשנים תקס"ח–תק"ע], סריקת כתב יד באתר הספרייה הלאומית
* מכתב המתאר את המנהג ונדפס בעיתון 'שערי מזרח' בשנת 1845 מצוטט אצל: רחל סבע-וולף, [https://in.bgu.ac.il/heksherim/mikan/DocLib6/21.pdf "פואירטאס די לוז" <שערי אור>: העיתון 'שערי מזרח' (איזמיר, 1845-1846) כקול המבשר של ההשכלה היהודית–הספרדית], מכאן טו ואיל פריזנטי ח–ט (תשע"ה), עמ' 450

==הערות שוליים==

קטגוריה:שבתות מיוחדות
קטגוריה:מנהגים יהודיים
קטגוריה:יהדות סלוניקי
קטגוריה:יהדות איזמיר
ורנר ארהרד

ורנר הנס ארהרד (באנגלית: Werner Hans Erhard; נולד בתור: ג'ון פול רוזנברג, ב-5 בספטמבר 1935) הוא סופר ומרצה אמריקאי. נודע כגורו של שיפור עצמי ובהקמת רשת סמינרי האימון האישי Est (ראשי התיבות Erhard Seminars Training) שפעלה בין השנים 1971–1984.

ארהרד פרש מעסקיו בשנת 1991 ומכר את הקניין הרוחני שלו לעובדי העסק ששינו את שם המותג למה שמוכר בתור חברת "לנדמרק אדיוקיישן".

במשך השנים הרצה באוניברסיטאות רבות ברחבי העולם והשפיע על רבים, בהם: רוברט קיוסאקי ובנג'מין זנדר. גם הסרט "הקוסם" של ג'ואל שומאכר משנת 1978 מושפע מאוד מתורתו של ארהרד.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים יהודים

הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים יהודים הייתה ארגון השבת ילדים יהודים ליהדות, ארגון שפעל במשך מספר שנים לאחר מלחמת העולם השנייה.

==רקע==
לאחר מלחמת העולם השנייה נמצאו אלפי ילדים יהודים, ניצולי השואה, בידי נוצרים בכל רחבי אירופה, שקיבלו אותם מידי הוריהם והבטיחו לשמור עליהם עד תום המלחמה, בין אם תמורת תשלום או מתוך אלטרואיזם. רבים מההורים של ילדים אלה נרצחו בשואה. ארגונים יהודיים, בראשם הסוכנות היהודית, ביקשו להשיב ילדים אלה אל היהדות, וביקשו ליצור קשר עם נוצרים אלה ולבקש מידיהם את הילדים היהודיים. ב-1945 הוקם לשם כך ארגון יהודי-ציוני שנקרא "הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים", ארגון שמטרתו הייתה לפדות ילדים אלה בכסף מידי הנוצרים, לייסד למענם כפרי ילדים ולהעניק להם חינוך חלוצי (כולל לימוד עברית וחיי שיתוף). הארגון היה חלק מתנועת הבריחה, שניהלה את מסע שורדי השואה בדרכי אירופה בדרך אל אוניות המעפילים, בדרך לארץ ישראל. <ref></ref> את הארגון יזם השליח הארצישראלי אריה לוי שריד, בתמיכה חלקית של המפלגות הציוניות, הג'וינט, הסוכנות היהודית ותנועות הנוער.

==קשיים==
רבים מהילדים היהודים ראו את הנוצרים שהחזיקו בהם כהוריהם, מכיוון שבתחילת השואה היו צעירים מכדי לזכור את הוריהם. במקרים כאלה סירבו לעיתים הילדים לעזוב את הנוצרים שהחזיקו בהם. נוצרים רבים נקשרו מבחינה נפשית אל הילדים שהחזיקו, והתקשו להיפרד מהם. לעיתים שילמו הארגונים היהודיים כסף לנוצרים אלה, בין אם מתוך הכרת תודה, בין אם מכיוון שראו את מצבם הדחוק של הנוצרים לאחר המלחמה, בין אם מכיוון שהנוצרים דרשו זאת. לעיתים נקשרו הנוצרים לילדים וסירבו למסור את הילדים לידי הארגונים היהודיים, ובמקרים רבים נאלצו הארגונים לפנות לרשויות החוק או לבית משפט מקומי כדי לקחת את הילד.

בנוסף, ניסו הארגונים היהודיים להשיב ליהדות יתומים שהגיעו עם הפליטים ששבו מברית המועצות (רפטריאציה). הוריהם נספו במלחמה והם נמסרו לבתי יתומים מעורבים. חלקם שבו לפולין עם מחנכים יהודים, ונעשה ניסיון להעבירם לבתי ילדים בהנהלה ציונית.
==תוצאות פעילות הקואורדינציה==
עד שנת 1946 נפדו רוב הילדים שביקשה הקואורדינציה לפדות. מעל לחמישים פנימיות הוקמו על ידי הוועד היהודי ובהן נקלטו כ-3,800 ילדים, רובם יתומים שנאספו לאחר ששרדו את השואה בכפרים, במשפחות נוצריות וביערות. בשנת 1947 ההצלחה התמעטה עקב מחסור במימון. בשנת 1949 נסגרה הקואורדינציה.

==ארגונים נוספים שפעלו בנושא==

חוגי היהדות הדתית (בעיקר המזרחי) פעלו בנפרד ובאופן מצומצם יותר למען פדיון ילדים. ישעיהו דרוקר עסק בפדיון יתומים והקים שני בתי ילדים בשלזיה בעידודו של הרב דוד כהנא. הרב שלמה שנפלד מאנגליה הקים את "ועד החירום הדתי" והוציא מפולין 250 ילדים ובני נוער, באמצעות אשרות כניסה בריטיות. הרב הראשי לארץ ישראל, יצחק הרצוג, ערך מסע באירופה והפעיל רשת של אנשים שאיתרו ילדים והוציאו אותם ממשפחות וממוסדות, תמורת סכום של כ-50 דולר לילד. למעלה מ-500 ילדים כאלה הגיעו לארץ ישראל ברכבת שנקראה על שמו, "רכבת הרצוג".

==פעילים מרכזיים==
* חסיה בורנשטיין בילצקי
* שרה נשמית

==קישורים חיצוניים==
* נחום בוגנר, [https://www.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%206791.pdf הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים יהודים], אתר יד ושם
* [http://www.zionistarchives.org.il/AttheCZA/Pages/ZionistCoordinationCommittee-.aspx על הקואורדינציה הציונית לגאולת ילדים יהודים] באתר הארכיון הציוני המרכזי

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:יהדות פולין
קטגוריה:בעקבות השואה
קטגוריה:ארגונים יהודיים
קטגוריה:הבריחה
תומר גנון

תומר גנון (נולד ב־1 באוקטובר 1976) הוא עיתונאי, כתב פלילים ורגולציה בעיתון הכלכלי "כלכליסט" מקבוצת "ידיעות אחרונות".

== קריירה בעיתונות ==
גנון החל את הקריירה העיתונאית שלו ברשת שוקן, תחילה כסגן עורך במקומון של אזור פתח תקווה, "מלאבס" ובהמשך במקומון "צומת השרון". לאחר כארבע שנים בקבוצת שוקן, החל לערוך בעיתון הכלכלי "גלובס". תחילה ערך במשך כשנתיים את מדור שוק ההון, ובהמשך ערך את מדור הספורט הכלכלי של העיתון. בה בעת שימש כתב ב"עין השביעית".

במרץ 2009 החל לשמש כסגן העורך של המגזין "פירמה", ירחון אשר עסק בנושאי מדיה, פרסום ושיווק.

ביוני 2010 עבר לעיתון המתחרה, "כלכליסט", כרכז הכתבים של העיתון. לאורך שנותיו בכלכליסט עסק גנון בתפקידי כתיבה ועריכה שונים, תוך התמקדות בנושאי רגולציה ופלילים.

ב-2016 הגיש נגדו איש העסקים אמיר ברמלי, אשר בהמשך הורשע בעבירות הלבנת הון וגנבה, תביעה על סך מיליון שקלים בגין לשון הרע. התביעה הוגשה לאחר שגנון חשף שורה של כתבות שקשרו את ברמלי להעברות כספיות מול בר רפאלי בסינגפור, בעקבותן אף הגישה רפאלי תלונה על גניבת זהות. בכתב ההגנה שהגיש גנון טען כי מדובר ב"תביעת השתקה בריונית וכוחנית". ב-2018 מחק ברמלי את התביעה.

=== פרשת NSO ===
בינואר 2022 פרסם גנון סדרת כתבות שבהן חשף את פרשת השימוש בתוכנת פגסוס במשטרת ישראל. הכתבות, שפורסמו החל מ-18 בינואר 2022 ב"כלכליסט", פירטו כיצד השתמשה משטרת ישראל בתוכנה כדי לפרוץ מרחוק לטלפונים של אזרחים ישראלים שאינם עבריינים או חשודים, ללא צווי חיפוש או צווי האזנה. בין היתר טען גנון כי בעזרת התוכנה בוצעו מעקבים אחר פעילים במחאה נגד ראש הממשלה בנימין נתניהו, עובדים בחברות ממשלתיות וראשי ערים. השימוש בתוכנה לא נמצא תחת פיקוח בית משפט, אך לפי המשטרה היה "תחת פיקוח ובקרה באופן רציף, על ידי היועץ המשפטי לממשלה וגורמים משפטיים חוץ-ארגוניים נוספים". תחילה הכחישה המשטרה נחרצות את הפרסום ובהמשך הודתה כי בוצעו כמה חריגות בשימוש בתוכנה. בעקבות חשיפתו של גנון הודיע השר לביטחון פנים עמר בר לב על הקמת ועדת בדיקה ממשלתית. הפרשה מסוקרת בהרחבה ובראש הכותרות בתקשורת הישראלית, וכן מעבר לים. צוות בראשות המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, עמית מררי, אשר חקר את פרסומיו של גנון מצא שרובם אינם נכונים. בעקבות כך קמה קריאה לגנון להציג בסיס כלשהו לטענותיו.

מנגד עלתה הטענה, בין השאר בעקבות הכחשת המשטרה, שגנון לא סיפק ראיות לביסוס הממצאים שפרסם ושייתכן שפרטים משמעותיים שפרסם אינם נכונים. העיתונאי מרדכי גילת כתב כי הפרסום ב"כלכליסט" "מסתמן כאחד הפלופים הגדולים של התקשורת בישראל מאז הקמת המדינה". העיתונאי בן כספית כתב על תחקיר כלכליסט: "מה היה לנו כאן? חריגה אחת, טכנית, שפירותיה לא הועברו ליחידה החוקרת אצל עד המדינה שלמה פילבר. חריגה שלא השפיעה בדרך כלשהי על עדותו. מה לא היה לנו כאן? לא הואזנו אזרחים, לא נחדרו או הודבקו אנשים חפים מפשע, המשטרה לא הדביקה שום דבר על מנכ"לי משרדים ממשלתיים, ואין כאן שטאזי".

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.calcalist.co.il/home/0,7340,L-5704-185,00.html תומר גנון] - ארכיון כתבות באתר "כלכליסט"
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל כלכליסט
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:כפר סירקין: אישים
2022 02
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
ארמון קרלסרוהה

ארמון קרלסרוהה (בגרמנית: Karlsruher Schloss) הוא נקודת ציון חשובה בעיר קרלסרוהה בגרמניה, והעיר בנויה מסביבו. הארמון נבנה מ-1715 בסגנון הבארוק, והיה מקום מושבו של קרל השלישי וילהלם ואחריו של שליטי מרקיזות באדן עד שנת 1918. כיום משמש הארמון כמוזיאון.

==היסטוריה==
המבנה הראשון נבנה על ידי יקוב פרידריך פון באצנדורף. העיר תוכננה כשמגדל הארמון במרכזה, ו-32 רחובות יוצאים ממנו, כחישורי גלגל או צלעות מניפה. דבר שהעניק לעיר את כינויה: "עיר המניפה" (Fächerstad). רוב הרחובות הללו עדיין קיימים. תכנון זה היווה מקור השראה לוושינגטון די. סי., שאף היא עוצבה בצורה זו.

הארמון שנבנה במקור מעץ, נבנה מחדש ב-1746 מאבן. לאחר מכן קרל פרידריך, הדוכס הגדול של באדן דאג שהארמון ישודרג על-ידי בלתזאר נוימן ופרידריך פון קסלאו עד 1770. השינוי כלל הוספת חלונות ודלתות גדולים יותר, אגפים ומרפסות. ב-1785 מגדל הארמון הונמך.

במהלך אביב העמים, לאופולד, הדוכס הגדול של באדן הוגלה בשנת 1849 לזמן מה. בשנת 1918, השליט האחרון פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן נאלץ לעזוב את הארמון. המשכן לשעבר של שליטי באדן משמש מאז כמוזיאון.

רוב מרכז העיר, כולל הארמון, נהרסו לחלוטין על-ידי הפצצות כוחות הברית במלחמת העולם השנייה, אך הארמון נבנה במהירות מחדש לאחר המלחמה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:באדן-וירטמברג: ארמונות
קטגוריה:קרלסרוהה
קרלוס קואבס

קרלוס קואבס סיסו (בספרדית: Carlos Cuevas Sisó נולד ב-27 בדצמבר 1995) הוא שחקן טלוויזיה, קולנוע ותיאטרון ספרדי.

== ביוגרפיה ==
קרלוס קואבס סיסו נולד ב-27 בדצמבר 1995 במונטהקדה אי רייחאס (ברצלונה) בקטלוניה, ספרד. הוא החל להופיע בפרסומות כשהיה בן חמש. בשנת 2002 ערך את הופעת הבכורה שלו בסרט "La mujer de hielo", בבימויה של לידיה צימרמן. מאז 2004, הוא עובד כשחקן ומדבב בקמפיינים פרסומיים בטלוויזיה וברדיו וכן בסרטים. הוא החל לשחק בטלוויזיה בפרק של "Trilita", ששודרה בערוץ TV3.<ref name="Lerín"></ref>

בשנת 2005, בהיותו בן תשע, הוא נודע לציבור הקטלוני הודות לתפקידו בסדרה "Ventdelplà", ששודרה בערוץ הספרדי TV3, שם הופיע עד לסיום הסדרה ב-2010. <ref></ref>

== קריירה ==
בשנת 2009, הוא עשה את הגיחה הראשונה שלו בקולנוע, כשגילם את דני בסרט הקולנוע הספרדי "Cruzando el Limite" . <ref></ref> <ref></ref> בשנת 2011 שיחק בתיאטרון במחזה "מאדאם מלוויל" מאת ריצ'רד נלסון . <ref></ref> בשנת 2012, שיחק בעונה הראשונה של סדרת המסתורין בהפקת ערוץ אנטנה 3, "Luna, el misterio de Calenda", שם גילם את תומאס. <ref></ref> בסוף אותה שנה הוא חזר לבמה, ושיחק בתיאטרון הלאומי של קטלוניה כדי לככב לצד אלברט אספינוזה, בהצגה "Els nostres tigres beuen llet". <ref></ref>

בין 8 במאי ל-22 ביוני 2013, הוא עבד שוב עם אמה וילאראסאו, מרים איסלה, אנה מולנר, ג'ורדי בנקולוצ'ה, פפ פלאנס, פפה לופז וג'ואן קאררס, בהצגה "ברצלונה" בבימויו של פר ריירה, העוסקת במלחמת האזרחים בספרד. <ref></ref> ב-2015, הוא הופיע בסרט הקולנוע הספרדי "It's Now Or Never", בבימויה של מריה ריפול ובכיכובם של דני רווירה ומריה ואלוורדה. <ref></ref> באותה שנה הוא הצטרף לצוות השחקנים של סדרת הטלוויזיה "Merlí", שם גילם את פול רוביו, הנרשם ללימודי פילוסופיה באוניברסיטה. הסדרה מתארת את קורותיו באוניברסיטה.<ref name="Lerín"></ref>

בשנת 2016, הוא הופיע בתפקיד משנה בסדרה "El Ministerio del Tiempo" שם גילם יוטיובר. <ref></ref> במאי 2016, הוא גילם את רומיאו במחזה "רומיאו ויוליה" מאת שייקספיר בתיאטרון. <ref></ref> בספטמבר של אותה שנה הוא שיחק שוב את פול רוביו בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "מרלי". <ref></ref> באוקטובר 2016, הוא הצטרף לצוות השחקנים של העונה השמונה עשרה של הסדרה "Cuéntame cómo pasó", שם הוא גילם את מרקוס. <ref></ref>

בשנת 2020 גילם קואבס את אלונסו אלדמה בסדרת הטלוויזיה בהפקת נטפליקס בשלושה חלקים "מישהו חייב למות", שנוצרה על ידי מנולו קארו. <ref></ref>

בשנת 2021, הוא שיחק את התפקיד של סלאי בדרמה ההיסטורית "לאונרדו". זוהי השתתפותו הראשונה בסדרה דוברת אנגלית.

בשנת 2021, אושר כי הוא יהיה חלק מהקאסט של סדרת הטלוויזיה הספרדית "Boundless", שמספרת את סיפורה של משלחת חוקרי הארצות חואן סבסטיאן אלקנו ופרדיננד מגלן. באותה שנה לוהק לתפקיד בסרט הקולנוע "The Man from Rome", לצד ריצ'רד ארמיטאג'.

בשנת 2024 שיחק בסרט הדרמה ההיסטורי "La abadesa" בדמותו של בוראל שביים אנטוניו צ'אבאריאס <small>(אנ').</small>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:שחקני תיאטרון ספרדים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ספרדים
קטגוריה:דוגמנים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1995
יסמין חמדאן

יסמין חמדאן (בערבית: ياسمين حمدان; ילידת 1976) היא זמרת לבנונית, כותבת שירים ושחקנית. היא הייתה חברה בהרכב האינדי-פופ האלקטרוני סופ קילז (בעברית: "הסבון הורג", בערבית: "الصابون يقتل", תעתיק מנוקד: "אַ-סַּאבּ֫וּן יַ֫קְתֻל"), שהיה חלוץ סוגה זו של מוזיקה פופולרית בשפה הערבית. חמדאן נשואה לבמאי הקולנוע הפלסטיני אליה סולימאן היא מתגוררת ועובדת מפריס, צרפת.

== ביוגרפיה ==
חמדאן נולדה בביירות, לבנון והתגוררה בלבנון, כווית, אבו דאבי, יוון וצרפת. היא דוברת מספר דיאלקטים של השפה הערבית נוסף על צרפתית ואנגלית.

== קריירה ==
חמדאן זכתה לתהילה ולמעמד אייקוני בסצנת המוזיקה העצמאית בזכות חלקה בהרכב הפופ האלקטרוני אַ-סַּאבּ֫וּן יַ֫קְתֻל (באנגלית: סופ קילז), אותו הקימה ביחד עם המפיק הלבנוני זייד חמדאן בבירות, לבנון. א-סאבון יקתול היה ההרכב המוזיקלי העצמאי הראשון במזרח התיכון, והשפעתו ניכרת גם לאחר שחדל להתקיים. א-סאבון יקתול הוציאו את האלבום הראשון שלהם, "באטר", בשנת 1999.

לאחר שהעתיקה מושבה לפריס, חמדאן שיתפה פעולה עם ההרכב המוזיקלי האמריקאי קוקורוזי, ובהמשך גם עם המפיקה השווייצרית-אפגנית מירוויס (Mirwais Ahmadzaï), עמה הפיקה את האלבום Arabology, שראה אור בשנת 2009 תחת השם "Y.A.S".

חמדאן חברה למרק קולין (חבר בלהקת הכיסויים הצרפתית נובל ואג) לכתיבת והפקת האלבום הראשון שלה, שנשא את שמה ויצא במקביל בצרפת ובלבנון בשנת 2012 בחברת התקליטים Kwaidan. האלבום יצא בגרסה בינלאומית מורחבת שנה לאחר מכן בחברת התקליטים Crammed Discs תחת השם Ya Nass. האלבום מיזג מוזיקת פופ, פולקלור וצליל אלקטרוני עם מלודיות וטקסטים בהשראת המוזיקה המזרח-תיכונית. היא זכתה לשבחים על ניסיונה להתמודד עם המסורת המוזיקלית הערבית.<ref></ref>

היכרותה עם מגוון הסגנונות המוזיקליים והדיאלקטים בשפה הערבית באים לידי ביטוי בעבודתה. היא נוהגת לשיר בדיאלקטים שונים ובשיריה היא מחליפה בין דיאלקט לבנוני, כוויתי, פלסטיני, מצרי ובדווי.<ref></ref> על כך היא אמרה:

בשנת 2013 חמדאן הופיעה בסרטו של ג'ים ג'ארמוש Only Lovers Left Alive, לצד השחקנים טילדה סווינטון וטום הידלסטון.

היא כתבה פסקול עבור הצגת התיאטרון Rituel pour une métamorphose של המחזאי הסורי סעד אללה ונוס, הפקה של תיאטרון קומדי פראנסז.

בשנת 2017 הוציאו את אלבום הסולו השני שלה, אשר נשא את השם "אל-ג'מילאת" (בעברית: היפות). האלבום הוקלט בבירות, פריס ולונדון בהפקתה, ובהפקת לאו אברהמס ולוק סמית'. באלבום הופיעו שאהזאד איסמעאלי, סטיב שלי ואחרים.

בשנת 2018 הוציאה אלבום כיסויים, שנשא את השם Jamilat Reprise.

== דיסקוגרפיה ==
יסמין חמדאן בהופעה בברלין, 2017

=== ביחד עם א-סאבון יקתול ===
* Bater (1999)
* Cheftak (2001)
* Enta Fen (2005)

=== תחת השם Y.A.S ===
* Arabology (2009)

=== אלבומי סולו ===
* Ya Nass (2013)
* Al Jamilat (2017)
* Jamilat Reprise (2018)

== ראו גם ==
* משרוע ליילה

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:זמרות לבנוניות
קטגוריה:זמרות-יוצרות לבנוניות
קטגוריה:זמרות פופ
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה לבנוניות
קטגוריה:מהגרות לצרפת
קטגוריה:ילידות 1976
צ'ונטיה

גאולה בירושלים.]]

צ'ונטיה היא חנות לממכר צ'ולנט הפועלת בעיקר בלילות שישי.

== היסטוריה ==
בעולם הישיבות נהוג לחגוג את סופי השבוע באכילת המאכל השבתי צ'ולנט. לשם כך הוקמו צ'ונטיות, חנויות המוכרות בעיקר צ'ולנט ותוספות הנלוות אליו, שתייה קלה, סלטי שבת, קוגל וכדומה.

עיקר הסועדים במקומות אלו הם בחורי ישיבות אך גם מהציבור הרחב, המנה המסורתית היא קערית צ'ולנט, פחית קולה וחלה.

הצ'ונטיות פועלות רק בלילות שישי, רבות מהחנויות מוקמות בצורה פיראטית, שולחן שעליו מונחים סירי הצ'ולנט וקופת תשלום, בעיר בני ברק לבדה יש מעל חמישים צ'ונטיות הפתוחות רק בליל שישי. אך תפוצתן של הצ'ונטיות נפוץ בכל ריכוזי הציבור החרדי ובפרט בקרבת ישיבות גדולות.
בחורי ישיבות ובנות סמינר אוכלים בצ'ונטיה ב"ליל שישי"

מנת הצ'ולנט הפשוטה נמכרת בקופסה חד פעמית בגדלים של רבע ליטר, חצי ליטר או ליטר, צ'ונטיות רבות השתדרגו ל"מסעדות צ'ולנט" ובהן הגשה בכלי פורצלן ועוד.

הצ'ונטיות, מהוות מקום מפגש פופולרי בעיקר בין בחורי ישיבות וציבור צעיר מה שמביא למקום זמרים, ופולטיקאים בזמני בחירות, כך למשל ביקרו שר הביטחון בני גנץ, איילת שקד ובצלאל סמוטריץ' בצ'ונטיה בבני ברק.

==התנגדות למנהג==
הרב גרשון אדלשטיין בתגובה למוסד הצ'ונטיות אמר:

רבנים נוספים התנגדו למנהג בעיקר בגלל ביטול תורה, זלזול בכבוד שבת (העתקת מנהג שבתי ליום חול), ובעיות כשרות בצ'ונטיות לא מפוקחות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קט:חנויות מזון
קט:ישיבות
קטגוריה:יהדות חרדית בישראל
אליהו קפלן

הרב חיים אברהם אליהו (אלי) קפלן (נולד ב-20 באפריל 1960) הוא איש חינוך, יזם חינוכי ורב ישראלי, יו"ר עמותת בית מורשת.

==ביוגרפיה==
קפלן נולד בירושלים לאביו הרב צבי קפלן ולאמו רחל לבית יווזלין דבורץ. הוא נקרא על שם סבו הרב אברהם אליהו קפלן. בשל העובדה שסבו נפטר בגיל צעיר, נוסף לשמו השם חיים, כך ששמו הרשמי המלא הוא חיים אברהם אליהו. בנערותו, בין השנים תשל"ה לתשל"ח, למד בישיבת ירושלים לצעירים, שבראשותה עמד אז הרב יעקב הלוי פילבר. לאחר מכן פנה ללימודים במשך עשר שנים בישיבת מרכז הרב, אצל רבותיו הרב צבי יהודה הכהן קוק, הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא והרב שאול ישראלי. בתקופת זו שילב שירות צבאי בחיל התותחנים. בשנים אלו השתלב בעשייה חברתית והיה פעיל בסניף בני עקיבא הנפרד ברובע היהודי.

במהלך לימודיו בישיבה הקים יחד עם הרב דני כהן והרב זאב סולטנוביץ' את ההוצאה לאור "פרי הארץ", שהוציאה מחדש את הספר אם הבנים שמחה של הרב ישכר שלמה טייכטל בשנת 1983. ההוצאה הוציאה בנוסף ביטאון תורני בשם "פרי הארץ" וספרים נוספים. במסגרת זו פעל הרב קפלן גם במסגרת עיתון הילדים אותיות בעריכת אורי אורבך.

בשנת 1985 נישא לרחלי לבית אקרמן. בשנת תשנ"ו עבר הזוג קפלן להתגורר במעלה אדומים. בשנת 2001 פעל הרב קפלן בכולל הקהילתי, שנתיים לאחר מכן בגרעין התורני, ובשנת 2003 גם במסגרת עמותת בית מורשת. במסגרת זו סייע למסגרת חינוכית מיוחדת לנוער נושר בבית ספר "יפתח" שלאחר מכן התפתחה בהובלה של אריאל סוקולוף והפכה לעמותה עצמאית. בשנת 2010 נוסדה המכינה הקדם צבאית "איתן" בגבעת המייסדים שבמישור אדומים, במסגרת פעילות העמותה.

נשוי לרחלי, בתו של חלל צה"ל ואחותו של יוסי אקרמן, מנהלת אולפנית צביה במעלה אדומים, ולהם שבעה ילדים.

==מספריו==
*חוט של חסד – מאמרים קצרים על פרשיות השבוע (בית מורשת, מעלה אדומים, 2010 תשע"א)
*להיפגש עם הזמן – מאמרים על חגי ומועדי ישראל (בית מורשת, מעלה אדומים, 2020 תשפ"א)
* פניני רש"י – דרשות ורעיונות על פירוש רש"י על התורה (חמישה כרכים, בית מורשת, מעלה אדומים 2022 תשפ"ב)

==ממאמריו==
* [https://www.srugim.co.il/tag/הרב-אלי-קפלן מאמרי הרב אלי קפלן] באתר סרוגים
* [https://www.inn.co.il/tags/הרב_אלי_קפלן מאמרי הרב אלי קפלן] באתר ערוץ שבע
* [https://www.kipa.co.il/tag/הרב-אלי-קפלן/ מאמרי הרב אלי קפלן] באתר כיפה

קטגוריה:מעלה אדומים: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת ירושלים לצעירים
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
קורפוס המילואים ה-24 (האימפריה הגרמנית)

קורפוס המילואים ה-24 (בגרמנית: XXIV. Reserve-Korps) היה קורפוס בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ופורק עם סיומה.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-25 באוגוסט 1914 כחלק מהגל השני של הגיוס במלחמת העולם הראשונה, והועמד תחת פיקודו של אברהרד פון קלאר. הקורפוס כלל את דיוויזיות המילואים ה-47 וה-48. הקורפוס נערך בחזית המערבית כחלק מהארמייה השישית בפיקוד רופרכט, נסיך הכתר של בוואריה. הקורפוס נטל חלק בקרב איפר הראשון, ובנובמבר 1914 הועבר לחזית המזרחית, שם לחם בקרבות באזור לודז' כחלק מהארמייה התשיעית. באביב 1915 השתתף הקורפוס במתקפת גורליצה-טרנוב כחלק מארמיית הדרום, ולאחר מכן הועבר תחת פיקוד ארמיית הבוג. בתחילת אפריל 1916 הועבר הקורפוס יחד קורפוס המילואים ה-22 בפיקודו של אויגן פון פאלקנהיין בחזרה לחזית המערבית והוקצה ל"קבוצת ההתקפה מערב" של הגנרל מקס פון גלוויץ במהלך קרב ורדן. באוגוסט 1916 נשלח הקורפוס שוב לחזית המזרחית על מנת לבלום את מתקפת ברוסילוב, ובנובמבר 1917 נשלח שוב לחזית המערבית. בשנת 1918 לחם הקורפוס במתקפת האביב הגרמנית ובמתקפת מאה הימים, ועם סיום המלחמה פורק הקורפוס.

==מפקדים==
* אברהרד פון קלאר (25 באוגוסט 1914–12 בספטמבר 1914)
* פרידריך פון גרוק (12 בספטמבר 1914–19 בפברואר 1918)
* פליקס לנגר (29 בפברואר 1918–10 בינואר 1919)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.deutsche-kriegsgeschichte.de/akrkgk.html הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה] באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres 
24
Black Butterfly

Black Butterfly (בעברית: פַּרְפַּר שָׁחוֹר) הוא המיני-אלבום השמיני של להקת המטאל הסימפוני הגרמנייה-נורווגית Leaves' Eyes.<ref name=":0"></ref> המיני-אלבום יצא לאור ב-22 בנובמבר 2019 בהוצאת חברת התקליטים AFM רקורדס .<ref name=":0" /> הוא כולל שלושה שירים מקוריים וגרסת כיסוי ל-"Silent Night".<ref name=":0" />

המיני-אלבום הופק על ידי אלכסנדר קרול, בדומה לאלבום הבא שהוציאה הלהקה, The Last Viking.<ref name=":0" /><ref></ref>

== רקע והפקה ==
בשנת 2018 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן השביעי שלה, Sign of the Dragonhead.<ref name=":1"></ref> לאחר מכן, הודיעה שבכוונתה להוציא מיני-אלבום שיכלול ארבע רצועות, ביניהן גרסת כיסוי לשיר חג מולד ידוע.<ref name=":0" /> בהמשך להודעה, נחשפה רשימת הרצועות ונודע שאלכסנדר קרול, הפיק את כל שירי המיני-אלבום.<ref name=":0" />

בשנת 2020, יצא אלבום האולפן השמיני של הלהקה, The Last Viking, בו נכללו שלושה הרצועות הראשונות מ-Black Butterfly.<ref name=":0" /><ref name=":1" />

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2019
קטגוריה:אלבומי Leaves' Eyes
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת AFM רקורדס
חמדי פתחי

חמדי פתחי עבד אל-חאלים עבד אל-פתאח (בערבית: حمدي فتحي عبد الحليم; נולד ב-29 בספטמבר 1994) הוא כדורגלן מצרי המשחק בעמדת הקשר באל-אהלי מליגת העל המצרית ובנבחרת מצרים.

==קריירת מועדונים==

==קריירה בינלאומית==

ב-14 באוקטובר 2019, פתחי רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת מצרים בניצחון 0–1 על נבחרת בוטסואנה, כאשר כבר במשחק זה הוא כבש את שערו הראשון בנבחרת.

נכלל בסגל נבחרת מצרים לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

==תארים==
===קבוצתיים===
;אל-אהלי
* ליגת העל המצרית (2): 2018/19, 2019/20
* הגביע המצרי (1): 2019/20
* הסופר קאפ המצרי (1): 2018/19
* ליגת האלופות האפריקאית (2): 2019/20, 2020/21
* הסופר קאפ האפריקאי (1): 2021

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים מצרים
קטגוריה:קשרי כדורגל מצרים
קטגוריה:כדורגלני אל-אהלי (קהיר)
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מצרים
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1994
מוחמד עבד אל-מונעם

מוחמד עבד אל-מוונעם אל-סייד מוחמד אחמד (בערבית: محمد عبد المنعم; נולד ב-1 בפברואר 1999) הוא כדורגלן מצרי המשחק בעמדת הבלם בניס ובנבחרת מצרים.

==קריירת מועדונים==

==קריירה בינלאומית==
ב-11 בדצמבר 2021, עבד אל-מונעם רשם את הופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים של נבחרת מצרים בניצחון הארכה 1–3 על נבחרת ירדן במסגרת רבע גמר הגביע הערבי. עבד אל-מונעם לקח חלק בכל משחקי טורניר גביע אפריקה לאומות 2021, כאשר במשחק השלישי והאחרון בשלב הבתים, הוא כבש בנגיחה את השער היחיד בניצחון על נבחרת סודאן. בתום קמפיין זה, הוא נמנה בנבחרת הטורניר.

נכלל בסגל נבחרת מצרים לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

==תארים==
===אישיים===
* נבחרת טורניר גביע אפריקה לאומות (1): 2021

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים מצרים
קטגוריה:בלמי כדורגל מצרים
קטגוריה:כדורגלני אל-אהלי (קהיר)
קטגוריה:כדורגלני ניס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מצרים
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1999
ויקטוריה זאבס

ויקטוריה זאבס (בגרמנית: Viktoria Savs; 27 ביוני 1899 – 31 בדצמבר 1979) הייתה גרמנייה שהתחזתה לגבר, התגייסה לצבא האוסטרו-הונגרי ולחמה בשורותיו במלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
זאבס נולדה ב-27 ביוני 1899 בבאד רייכנהאל שבממלכת בוואריה. היא הייתה הבכורה מבין שלוש אחיות. הוריה נפרדו כשהייתה בת חמש, והיא עברה לגור עם אביה בעיר ארקו על גדות אגם גארדה. העיר נמצאה באותם ימים בתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, וכיום נמצאת באיטליה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויס אביה לצבא האוסטרו-הונגרי ושולב ביחידות הקייזרייגר. הוא לחם בחזית המזרחית, נפצע קשה בקרב גליציה ונשלח להחלים בביתו. לאחר שהחלים הוא התגייס שוב ללנדשטרום. ויקטוריה בת ה-16 לא הייתה מסוגלת להיפרד מאביה, ולפיכך החליטה להתחזות לגבר בשם "ויקטור זאבס" וניגשה ללשכת הגיוס באזור מגוריה. היא הצליחה לרמות את ועדת הגיוס המקומית, אולם לא הצליחה להתקבל ללנדשטורם, לצד אביה. תחת זאת, ב-10 ביוני 1915 היא נשלחה לגדוד שטאנדשיצן שלחם בחזית האיטלקית.

לאחר שנה בחזית האיטלקית, שלחה זאבס מכתב למפקד העליון של הצבא הארכידוכס אויגן, ובו סיפרה לו את סיפורה האמיתי וביקשה ממנו להציב אותה בגדוד בו שירת אביה. הארכידוכס התרשם מאוד מסיפורה והורה להעביר אותה לגדוד זה, שנמצא גם כן בחזית האיטלקית. הארכידוכס התנה את ההעברה בכך שזאבס תמשיך לשמור בסוד על זהותה, ופרט לכמה קצינים איש לא ידע שהיא למעשה אישה. היא לחמה בהצטיינות בחזית והראתה נכונות למלא תפקידים מסוכנים. ב-11 באפריל 1917 היא מצאה את עצמה לבדה בעורף האויב האיטלקי והצליחה להוביל בעצמה 20 שבויים איטלקים אל הקווים האוסטריים. על פעולה זו זכתה בצלב כוחות קרל ובמדליית האומץ.

ב-27 במאי 1917 היא נפגעה מפגז איטלקי ורגלה רוסקה. היא הועברה לבית חולים שדה בזיליאן, שם נאלצו הרופאים לקטוע את רגלה עד הברך. אביה כתב לשלטונות הצבא וביקש לשחרר אותה משירות פעיל. היא עזבה את הצבא ועברה לעבוד בצלב האדום עד סוף המלחמה. לאחר המלחמה היא התגוררה תקופה בגרמניה, וב-1938 התיישבה בזלצבורג. היא השתתפה במספר מפגשים של ותיקי מלחמה והצטרפה למפלגה הנאצית כדי לקבל קצבת נכות טובה יותר. המפלגה עשתה בה שימוש מספר פעמים בתעמולה מקומית. היא נפטרה ב-31 בדצמבר 1979 ונקברה בבית העלמין של זלצבורג יחד עם כל המדליות שלה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.cimeetrincee.it/viktoria.htm ויקטוריה זאבס] 

קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:לוחמות קרוסדרסריות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1899
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1899
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1979
קטגוריה:נפטרות ב-1979