OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רפאל אנקווה

הכניסה לבית הקברות היהודי של סלא במרכזו שוכן קברו של הרב רפאל אנקווה
רבי רפאל אנקווה (בערבית: رفائيل عنكاوا; 16 בדצמבר 1847, ב' בטבת ה'תר"ח – 3 באוגוסט 1935, ד' באב ה'תרצ"ה) היה הוגה, פרשן ופוסק הלכה נודע במרוקו. נחשב לאחד מחשובי הרבנים במרוקו בעת החדשה. היה הראשון להתמנות לתפקיד הרב הראשי של מרוקו.

== קורות חיים ==
נולד בעיר סלא שבמרוקו, לאביו רבי מרדכי, ולאימו ביידה, ביתו של רבי רפאל ביבאס כבן לשושלת רבנים ספרדית-מרוקאית ארוכה, שאחד מהם, רבי אפרים אנקווה, היה רב, רופא ופילוסוף ידוע מדור מגורשי ספרד שהתיישב בצפון אפריקה. רבי רפאל נודע בלימודיו השקדניים מצעירותו, והוא שילב את לימודיו עם עבודה במסחר. הוא למד תחת חסותו של הרב יששכר אצראף, ונשא את בתו לאישה. בעקבות עלייתו של הרב אצרף לארץ ישראל בשנת 1879, מונה רבי רפאל לדיין של בית הדין הרבני בסלא. בזכות למדנותו ופסיקותיו, שמו זכה להוקרה ברחבי קהילות יהודי מרוקו.

סביב שנת ה'תר"ס, הקים ישיבה בעיר, מבין תלמידיו נמנו הרב דוד צבאח, רבי אברהם דוד ריווח, הרב אפרים שלום אנקווה, ובנו הרב מיכאל יששכר אנקווה.

השלטון הצרפתי במרוקו בראשית תקופת הפרוטקטורט החליט שיש להקים מוסד של רב ראשי במדינה, כדי שייצג את היהודים. מועצת רבנים המליצה על רבי רפאל אנקווה לתפקיד, אך הוא מצדו כששמע על הבשורה הצטנע והתעקש שיש רבנים גדולים ממנו במרוקו כגון הדיין הרב משה אבן דנאן מפאס ואחרים. לאחר התייעצות עם הרבנים עליהם הוא המליץ, הוחלט שיתמנה לבסוף לתפקיד, וכך בשנת 1918 נהפך לראשון להתמנות לרב הראשי של יהדות מרוקו, וכן לראשות בית הדין הרבני ברבאט הבירה. רבי רפאל אנקווה חיבר מספר רב של ספרים הלכתיים וזכה לשם של מלומד גדול במרוקו ומחוצה לה. בשנת 1929 הוא קיבל מהממשל הצרפתי את עיטור לגיון הכבוד.
שלט שם רחוב הרב אנקווה בירושלים, בטקס חנוכת שם הרחוב, 24.6.24, י"ח בסיוון תשפ"ד
כמו כן עמד בקשר עם כמה רבנים בני דורו לרבות את תלמידיו הרב דוד צבאח ורבי אברהם דוד ריווח.<ref>ספר 'המלאך רפאל' עמ' 136.</ref>

הרב אנקווה נפטר ב-3 באוגוסט 1935 בגיל 87. בהלווייתו שנערכה למחרת נכחו עד 50,000 משתתפים, כולל נציגים צרפתים ומוסלמים בכירים ומשלחות יהודיות מכל רחבי מרוקו. לאחר פטירתו ולאורך השנים חוברו לזכרו פיוטים ושירים רבים. מספר רחובות קרואים על שמו בערי ישראל.

בנו היה הרב מיכאל יששכר אנקווה שכיהן לימים כרבה הראשי של מרוקו.

ב- 24 ביוני 2024, י"ח בסיוון תשפ"ד, נחנך רחוב על שמו בשכונת הר חוצבים שבירושלים, בטקס שהתקיים במעמד ראש העיר, משה ליאון, במעמד צאצאיו ובהנחיית משה שטרן. 

==חיבוריו==

*
*
*
*
*
*

==לקריאה נוספת ==
*חנניה דהן, הרב רפאל אנקווה: קורות משפחתו, תולדות חייו ומשנתו, הוצאת קמים, 1979
*משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, חלק ב' (עמ' 113)

== קישורים חיצוניים ==

* . חלק ב': . חלק ג': .
* 
* [http://juifs-du-maroc.com/?cat=532 ארכיון פוסטים עבור רבי רפאל אנקווה זצ"ל סאלי, מרוקו].
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [http://jpress.org.il/Default/Scripting/ArticleWin_TAU.asp?From=Archive&Skin=TAUHe&BaseHref=LRI/1935/09/01&EntityId=Ar01100&ViewMode=HTML Le judaisme marocain en deuil], L'Avenir Illustré ,September 01, 1935
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:רבנים ראשיים
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:פילוסופים יהודים מרוקאים
קטגוריה:רבאט: רבנים
קטגוריה:מרוקו: רבנים ראשיים
קטגוריה:ילידי 1848
קטגוריה:נפטרים ב-1935
צ'וקי

צ'וקי (באנגלית: Chocky) היא סדרת מתח-מדע בדיונית לנוער המבוססת על ספר שנכתב על ידי ג'ון וינדהם הנושא את אותו השם שפורסם ב-1968.

==תקציר העלילה==
===צ'וקי===
מת'יו בן ה 12 חי עם הוריו המאמצים: דייוויד ומארי גור, ועם פולי אחותו הקטנה החורגת. חייו משתנים כשאנרגיה מוזרה נכנסת לגופו והוא מתחיל לשמוע קול השואל אותו שאלות והוא עונה תוך שהוא נראה כמדבר לעצמו. מת'יו מתחיל לבצע דברים מוזרים כמו ציורים משונים והכנת שיעורי הבית שלו בקוד בינארי. האנרגיה שנכנסה לתוכו היא ישות חייזרית בשם "צ'וקי" שהגיעה מכוכב אחר במטרה לבדוק האם כדור הארץ מתאים ליישוב על ידי הגזע שלה. צ'וקי אינה נמצאת פיזית בכדור הארץ אלא רק האנרגיה של מוחה. נמצא כי כדור הארץ אינו מתאים וצ'וקי מחליטה לתת במתנה לתושבי כדור הארץ מקור אנרגיה בלתי נדלה וחופשי של אנרגיה קוסמית. צ'וקי התכוונה להעביר למת'יו את הידע על האנרגיה, אך כוונתה מתגלה לאנשים רבי השפעה בעלי עניין מתעשיות האנרגיה, שיאבדו בעקבות המצאה שכזו את כוחם וממונם הרב. מת'יו נחטף על ידי ויליאם ת'ורב שמנסה להוציא ממנו מידע על צ'וקי ועל הדרך להפקת האנרגיה, אך מת'יו עדיין לא יודע מספיק כדי לספק תשובות. צ'וקי מחליטה לבסוף שהסכנה למת'יו גדולה מדי אם תישאר והיא מחליטה לעזוב. בסיום היא אף מדברת ישירות עם אביו של מת'יו כשהיא מבקשת ממנו שירחיק אותו מהמדע ויכוון אותו לאמנות, אך צ'וקי לא ויתרה על הרעיון שלה אלא מחליטה לפזר את המידע בדיסקרטיות גדולה יותר בין גורמים שונים על פני כדור הארץ.

===ילדי צ'וקי===
שנה לאחר מכן, מת'יו נפרד מחברתו החייזרית ובמהלך חופשת הקיץ הוא פוגש באלברטין, ילדה מחוננת במתמטיקה שנקראה על שמו של אלברט איינשטיין. מת'יו מגלה כי יש קשר טלפתי בינו לבין אלברטין. יום אחד צ'וקי חוזרת כדי להזהיר את מת'יו ששניהם בסכנה. הוא חש כדי להזהיר את אלברטין, אך מגלה שהיא נעלמה.

===האתגר של צ'וקי===
צ'וקי מקווה כי בעזרתם של מת'יו ואלברטין הגזע האנושי יגלה את האנרגיה הקוסמית, שבניגוד לאנרגיה בה משתמשים בכדור הארץ, לא תאזל כל עוד היקום קיים. הידע שלהם גורם לגורמים צבאיים להתעניין בכך המוכנים לבצע צעדים קיצוניים כדי להשיג את מטרתם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
רוני קלוגר

רוני קלוגר (נולד ב-3 בינואר 1952) הוא אמן לחימה ישראלי.

==ביוגרפיה==

==קריירה==
קלוגר מחזיק בחגורה שחורה דאן 9 בקראטה דו מזרם אוקינאווה גוג'ו ריו וכן ב-קובודו, ומייסד בית הספר הבינלאומי לאמנויות לחימה קראטה דו אינטרנשיונל (החל מ-1972). בעל תואר שלישי במנהל חינוכי. לבית ספרו סניפים בארץ וברחבי העולם - הונגריה, דרום אפריקה, אוסטרליה, ניו זילנד, בריטניה ורומניה.

משנת 1985 ועד שנת 2000, שימש קלוגר כרכז אמנויות לחימה של בית הספר למאמנים ומדריכים במכון וינגייט. במסגרת עבודתו, הוא הקים את מגמת אמנויות הלחימה, כתב את כל תוכניות הלימוד, הרצה, אימן, הסמיך והיה בעל השפעה על חינוך דורות רבים של מורי לאמנויות לחימה בישראל. בהמשך, הקים מוסד מוכר להכשרת מדריכים ומאמנים (על פי חוק הספורט 1988) שפועל בפתח תקווה, ושם ממשיך עבודתו בתחום הכשרת והסמכת מורים לאמנויות לחימה.

קלוגר הוא נציג רשמי ומוסמך הדאי ניפון בוטוקו קאי (קיוטו, יפן) וכן מוסמך מטעם המכון המרכזי של ארגון הקראטה אליו הוא משתייך - שו הונבו ג'ון דו קאן (אוקינאוה, יפן).

==לקריאה נוספת==
* שיחה של רוני קלוגר עם ניר מלחי בנושא אמנות לחימה, בתוך אמנות הלחימה: שיחות עם מאסטר ניר מלחי, עומר ברקמן, הוצאת אסיה, 2016, עמ' 91-53

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20180815232841/https://www.karatedoi.co.il/ אתר האינטרנט הרשמי של בית ספרו של קלוגר סנסאי]
* - כתבה אודות קלוגר סנסיי ובתו, המלמדת גם היא בבית ספרו

קטגוריה:אמני לחימה ישראלים
קטגוריה:אמנויות לחימה
קטגוריה:קראטיסטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
אופראן

אופראן (בערבית: إفران الأطلس الصغير; אפראן של האטלס הקטן, או: אפראן באנטי-אטלס) הוא כפר בדרום מרוקו, ששוכן ברכס הנמוך מבין הרי האטלס שקרוי גם "האנטי-אטלס". כיום אוכלוסיית הכפר מונה כ-12,000 תושבים. תושבי הכפר כיום הם מוסלמים ממוצא ברברי אך בעבר הכפר היה מקום משכנה של קהילה יהודית עתיקה בת למעלה מאלפיים שנה, מבין הקהילות העתיקות בצפון אפריקה. הקהילה ידעה רדיפות לאורך השנים. במקרה המפורסם ביותר, בסוף המאה ה-18, כ-50 גברים מבני הקהילה היהודית של הכפר נהרגו על קידוש השם לאחר ששליט מקומי תחת הסולטאן יזיד אילץ אותם לבחור בין התאסלמות לבין מוות. לאחר קום המדינה קהילה יהודית זאת עלתה לישראל.

==ראו גם==
* התינוק מאופראן

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.ybz.org.il/?CategoryID=475&ArticleID=1113&SearchParam=איפראן מסורת קהילת אִפראן כפי שנכתבה על ידי מורה אליאנס], ארכיון יד בן צבי.
*[http://jewishmorocco.org/?p=563 Ifrane d’Anti-Atlas Cemetery] באתר Jewish Morocco.
*[https://web.archive.org/web/20140419012128/http://library.lclark.edu/rabatgenizahproject/items/show/282 על תקרית קידוש השם באופראן במאה ה-18] - פרויקט גניזת רבאט. 

קטגוריה:מרוקו: יישובים
קטגוריה:מרוקו: היסטוריה
קטגוריה:אתרי עלייה לרגל (יהדות)
סוס (אזור)

המחוז סוס-מאסה-דרעה של מרוקו, שמורכב מאזור הסוס (מערב המחוז) ושני אזורים נוספים
סוס (בערבית: بلاد السوس, בברברית: ⵙⵓⵙ, בצרפתית: Souss) הוא אזור בדרום מרוקו. האזור מצוי בקרבת מדבר הסהרה אך ביניהם מצוי ה"אנטי-אטלס". מבחינה מנהלית האזור הוא חלק ממחוז מרוקאי בשם "סוס-מאסה-דרעה" שמורכב משלושת האזורים הללו יחדיו, ועיר הבירה שלו היא אגאדיר. הסוס הוא אזור הגידול הטבעי של עץ הארגן הידוע, ולכן חלקים מהאזור הוכרזו על ידי אונסק"ו כשמורת טבע ביוספרית.
האנטי-אטלס]]
הסוס הוא אזור פורה שאינו מצוי במחסור של מים, ולאורך ההיסטוריה הוא היה אחד האזורים היצרניים ביותר של מרוקו. החל מהמאה ה-11 האזור היה ידוע בהפקה וביצוא של סוכר. 

אזור הסוס מיושב בברברים דוברי תַשֶלְחִית, ניב של שפות ברבריות, שידוע גם בשם "שלוּחית".

== ראו גם ==

* סוס (נהר)
* סוס מאסה

== לקריאה נוספת ==
*Boogert, Nico van den (1997). The Berber Literary Tradition of the Sous: with an edition and translation of 'The Ocean of Tears' by Muḥammad Awzal (d. 1749), Leiden: NINO. (chapter 1, 'The Sous')
*Montagne, R. (1930). Les Berbères et le Makhzen dans el Sud du Maroc, Paris.
*[https://web.archive.org/web/20050921090812/http://www2.unesco.org/mab/br/brdir/directory/biores.asp?code=MOR+01&mode=all UNESCO Arganeraie Biosphere Reserve]

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מרוקו: גאוגרפיה
קטגוריה:ברברים
מהומות אוגוסט 2013 במצרים

ההפגנות במצרים ב-14 באוגוסט 2013, סמוך למסגד ראבעה אל-עדווייה
מהומות אוגוסט 2013 במצרים היו סדרה של התנגשויות אלימות בין כוחות ביטחון מצריים ובין אזרחים תומכי הנשיא המודח מוחמד מורסי. ב-14 באוגוסט 2013 נהרגו, לפי דיווחי הרשויות במצרים, 638 בני אדם. בימים שלאחר מכן נהרגו עוד כמה מאות אנשים.

==אירועי 14 באוגוסט==
ב-3 ביולי 2013 הדיח צבא מצרים את הנשיא מוחמד מורסי. בעקבות זאת החלו הפגנות מחאה המוניות של תומכי מורסי. בעימותים ליד ארמון הנשיאות בקהיר שהתרחשו ב-8 ביולי נמנו כ-40 הרוגים, ובמהומות ב-27 ביולי דווח על 136 הרוגים.

ההפגנות כללו גם הפגנות בישיבה - הפגנות שבהן המפגינים יושבים, בדרך כלל אגב חסימת צירי תנועה. שני מחנות עיקריים של הפגנות אלה בקהיר היו מחנה א-נהדה והמחנה הגדול במסגד ראבעה אל-עדוויה (ערבית: رابعة العدوية). לאחר כישלון ניסיונות של השלטון וגורמי חוץ להפסיק את הפגנות, החליטו כוחות הביטחון במצרים, בשליטת מפקד הצבא, שר ההגנה וראש המועצה העליונה של הכוחות המזוינים, עבד אל-פתאח א-סיסי, (עם עדלי מנסור כנשיא הזמני), לפשוט על שני המחנות, תוך הפעלת כוח. הפינוי גרם להרוגים ופצועים רבים. לטענת הרשויות במצרים, במבצע נהרגו 638 בני אדם, מהם 595 אזרחים ו-43 שוטרים, ונפצעו 3,994. מנגד, לטענת "הקואליציה הלאומית לתמיכה בלגיטימיות" - ברית של מפלגות וקבוצות אסלאמיסטיות מצריות - נהרגו בפשיטה למעלה מ-2,600 בני אדם.

ההאשמות בהרג הופנו כלפי כוחות הביטחון המצריים. כעבור ימים אחדים פרסם משרד הפנים המצרי צילומי וידאו מהפינוי, שבהם נראו צלפים של האחים המוסלמים, יורים מחלונות בניין גבוה אל כוחות הביטחון ואל מפגינים.

ההתנגשויות העיקריות בין המשטרה למפגינים היו בקהיר, אך התנגשויות, חלקן מלוות בהרוגים, היו גם באלכסנדריה, בחילוואן, בפיום, באסמאעיליה, בפורט סעיד, בסואץ, בלוקסור, באל עריש במיניה, באסיוט, בבני סואיף, במרסא מטרוח ובערים נוספות.

הנשיא הזמני של מצרים, עדלי מנסור, הכריז על מצב חירום למשך חודש, הכולל עוצר לילי והרחבת סמכויות המעצר של המשטרה.

==אירועי הימים הבאים==
בימים שלאחר 14 באוגוסט נמשכו עימותים בין כוחות ביטחון מצריים ובין אזרחים וטרוריסטים. אירועים בולטים:
* בסוף השבוע (18-17 באוגוסט) נהרגו בעימותים ברחבי המדינה, על פי דיווחי השלטונות, 173 אנשים, מהם 63 אנשי כוחות הביטחון.
* 38 אסירים, אנשי "האחים המוסלמים", נהרגו מחנק ב-18 באוגוסט במהלך ניסיון בריחה ממעצר בבית הכלא אבו זעבל, לאחר שנורה עליהם גז מדמיע בעת שניסו להימלט ממעצרם.
* ב-19 באוגוסט רצחו מחבלים בצפון סיני 25 שוטרים של משמר הגבול המצרי.
* ב-20 באוגוסט נעצר מוחמד בדיע, המדריך הכללי של תנועת "האחים המוסלמים" במצרים.

==תגובות==
שפיכות הדמים גרמה לגל של גינויים ברחבי תבל. במדינות אחדות זומנו שגרירי מצרים לשיחה במשרד החוץ. נשיא ארצות הברית, ברק אובמה, הצטרף לגל הגינויים, והודיע על ביטול תרגיל צבאי משותף בין מצרים וארצות הברית. האיחוד האירופי הודיע כי יבחן מחדש את יחסיו עם מצרים. לעומת זאת, סעודיה וירדן הביעו תמיכה בממשל המצרי.

במצרים עצמה התפטר במחאה סגן נשיא מצרים, מוחמד אל-בראדעי, ועזב את מצרים.

==ראו גם==
* האביב הערבי
* ההפיכה במצרים (2011)
* ההפיכה במצרים (2013)
* האחים המוסלמים

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מצרים: היסטוריה
קטגוריה:מצרים: פוליטיקה
קטגוריה:מחאות ב-2013
קטגוריה:ההפיכה במצרים (2013)
מסגד אקצה

מסגד אקצה (בטורקית: Mescidi Aksa; בהולנדית: Aksamoskee) הוא מסגד בעיר האג בהולנד, השוכן במבנה שהוקם כבית כנסת ושימש את הקהילה היהודית בעיר בין השנים 1844-1975.

==כבית כנסת==
באמצע המאה ה-19, עם התגברות הגירה יהודית ממזרח אירופה להולנד, נוצר צורך בקהילה היהודית להקים בית כנסת חדש וגדול, במקום המבנה הישן שנבנה בשנים 1721-1723. לצורך כך העמיד המלך וילם השני מאוצרו הפרטי סך 4500 פלורינים לצורך הבניה. בית הכנסת נבנה בין השנים 1842-1844, בסגנון נאו-קלאסי על ידי האדריכל רודנבורג. אל בית הכנסת החדש הועבר ארון הקודש מבית הכנסת הישן, שבסיסו נבנה בשנת 1723, ועליו נוספו חלק עליון ושלושה כתרים בשנת 1740. ארון הקודש עשוי עץ ועיטוריו מצופים פס זהב מותך. בית הכנסת הוקם במרכזו של אזור שבו התגוררו יהודים רבים. עם גירוש יהודי הולנד למחנות בשנים 1942-1943, עמד בית הכנסת בשממונו עד תום המלחמה. לאחר המלחמה, חודשה הפעילות בבית הכנסת יחד עם עוד 2 בתי כנסת אחרים בעיר. המלחמה פגעה בקהילה מבחינה מספרית, כשלפני המלחמה מנתה כ-17 אלף איש, ולאחריה כ-2000. הקהילה התקשתה להחזיק בשלוש בתי כנסת, ובשנת 1975 סגרה הקהילה את שערי בית הכנסת הגדול. ארון הקודש המפואר הועבר מפורק וארוז בארגזים למוזיאון להיסטוריה יהודית באמסטרדם. כיום משמש ארון הקודש בית כנסת בשכונת הר נוף בירושלים.

==כמסגד==
ממוזערההגירה המוסלמית להולנד הביאה לבניית מסגד בהאג כבר בשנת 1955, הנקרא מסגד מובארק. בשנות ה-70 התגברה ההגירה המוסלמית, והתעורר צורך לבניית מסגד נוסף. מאחר שבית הכנסת עמד ללא שימוש, פרצו לתוכו מהגרים טורקים שהתגוררו באזור והחלו להשתמש בו כמסגד, ללא רישיון מהעירייה וללא בעלות על המבנה. הצלאה הראשונה התקיימה במבנה ב-7 ביולי 1979. בשנת 1981 הוסדרה העברת המבנה, כאשר הקהילה היהודית מכרה את המבנה לעיריית האג, וזו העבירה אותו לרשות הקהילה המוסלמית הטורקית בעיר. לאחר שהוסדרה הבעלות נערכו שינויים במבנה על מנת להתאימו למסגד, והוכשר לקליטת 1500 מתפללים. בשנת 1987 נבנו בחזית הבניין שני מינרטים בגובה 26 מטרים.

==ראו גם==
*וסטרמוסקה
*הגירת מוסלמים למערב אירופה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.indiawijzer.nl/index.htm?deeplink=/religion_and_spirituality/islam/mosques/den_haag/den_haag_mescidi_aksa.htm מסגד אקצה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אירופה: מסגדים
קטגוריה:הולנד: בתי כנסת
קטגוריה:הולנד: מבני דת
קטגוריה:מבנים ששימשו כבתי כנסת
קטגוריה:האג: מבנים
יוליה שטראים

יוליה שטראים (נולדה ב-1962) היא אשת ציבור שכיהנה כסגנית ראש העיר חיפה, יו"ר הרשות לקליטת עלייה בחיפה וראש סיעת "חיפה ביתנו" במועצת העירייה עד נובמבר 2018.

== ביוגרפיה ==
שטראים ילידת אוקראינה עלתה לישראל בשנת 1990 וקבעה את ביתה בחיפה. בעלת תואר שני בפסיכולוגית ילדים מהמוסד הפדגוגי בביילץ.

בשנת 1991 הצטרפה לתנועת הליכוד והייתה פעילה בה עד לשנת 1999. בשנה זו הצטרפה לישראל ביתנו והייתה שותפה לבניית המפלגה החל מהשלבים הראשונים לקיומה. במסגרת זו הייתה שטראים אחראית, בין השאר, על פעילות המפלגה באזור חיפה והצפון עד לשנת 2003.

החל משנת 1994 ועד 2003 עבדה בהסתדרות הכללית מרחב חיפה בתפקיד מזכירת איגוד מקצועי. בין השנים 2005–2007 שימשה כחברת הנהגת ההסתדרות הכללית, במסגרת זו כיהנה כיו"ר ועדת כספים ומכרזים בהסתדרות.

בשנת 2003 עמדה שטראים בראש רשימת "חיפה ביתנו" למועצת העיר ונבחרה להיות חברת מועצת העיר חיפה עם שני מנדטים. בבחירות 2008 הגדילה "חיפה ביתנו" את כוחה לשלושה מנדטים, בעקבות כך נבחרה פעם נוספת למועצת העיר והתמנתה לסגנית ראש העיר החל מדצמבר 2008. במסגרת חברותה במועצת העיר, מכהנת שטראים כיו"ר הרשות לקליטת עלייה בחיפה, מובילה את תוכנית עיר ללא אלימות ומשמשת כדירקטורית באתו"ס, בעפת"ח וביפה נוף.

בבחירות המוניציפליות של שנת 2018 נפסלה רשימת "חיפה ביתנו" בשל הגשת רשימה של שבעה מועמדים בלבד במקום 11 לפחות כפי שדורש החוק. שטראים הגישה עתירה לבית המשפט המחוזי בחיפה בשבתו כבית משפט לעניינים מינהלתיים. עתירה זו נדחתה, ושטראים פנתה אל בג"ץ, אך גם בערכאה זו היא הפסידה.

לקראת הבחירות לכנסת ה-22 עברה מישראל ביתנו לייעץ במטה הליכוד. 
==חיים אישיים==
שטראים נשואה ואם לבן. מתגוררת בנאות אפק.

==לקריאה נוספת==
* שי חורב, יוליה שטראים, בלקסיקון החיפאים אישים ודמויות בחיפה, דוכיפת הוצאה לאור, עמ' 365, 2018.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגני ראש עיריית חיפה
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:פעילות הליכוד
קטגוריה:פעילות ישראל ביתנו
קטגוריה:מתמודדים בבחירות לרשויות המקומיות בישראל
קטגוריה:ישראליות ילידות אוקראינה
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1962
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
טאיפן

טאיפן או טַיְפָּן (שם מדעי: Oxyuranus) הוא סוג של נחשים ארוכים, מהירים וארסיים ביותר ממשפחת הפתניים הנפוצים באוסטרליה. בסוג זה שלושה מינים כאשר למין טאיפן חופים 2 תת-מינים. הטאיפן נמנה עם הארסיים בנחשי העולם.

שמו של הסוג ניתן על ידי דונלד תומפסון בעקבות השם של נחשים אלו בפי האבוריג'ינים תושבי חצי האי כף יורק, קווינסלנד.

==מינים==
בסוג זה שלושה מינים:
*טאיפן חופים (Oxyuranus scutellatus) - לו שני תת-מינים:
** Oxyuranus scutellatus scutellatus - הנפוץ באוסטרליה
** Oxyuranus scutellatus canni - הנפוץ בגינאה החדשה.
*טאיפן פנים-יבשתי (Oxyuranus microlepidotus)
*טאיפן מרחבי המרכז (Oxyuranus temporalis) - המין התגלה ב-2007 והוא נפוץ במרחבי הפנים של אוסטרליה המערבית.

הטאיפן ניזון מיונקים קטנים כמו חולדות ובנדיקוטים.

הנחשים בסוג זה נחשבים לנחשי היבשה הארסיים ביותר. הארס שלהם מכיל ארס הפוגע במערכת העצבים וכן הפוגעת בקרישת הדם. הטאיפן פנים-יבשתי הוא הנחש היבשתי בעל ריכוז הארס הגבוה בעולם וטאיפן החופים הוא הנחש היבשתי השלישי בעולם מבחינת ריכוז הארס שלו לפי מדד LD50. טאיפן מרחבי המרכז נחשב גם כן לאחד הארסיים ביותר, אך טרם נחקר בצורה יסודית ומקיפה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1923
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'יימס רוי קינגהורן
קטגוריה:פתניים
קטגוריה:אוסטרליה: זוחלים
קולנוע נגטיב

לוגו קולנוע נגטיב
קולנוע נגטיב הוא קולנוע הממוקם באוניברסיטת בן-גוריון בנגב והוא היחיד מסוגו באוניברסיטאות בארץ, בהיותו שייך לאגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בן-גוריון ומופעל על ידה ללא מטרות רווח. במרץ 2016 חגג הקולנוע 40 שנה להיווסדו.

==אודות==
שמו של בית הקולנוע נגזר מהמילה נֵגָטִיב ומהמילה נגב.

הקולנוע פעיל בין הימים א'-ה' ובמוצ"ש במהלך השנה האקדמית ובתקופות המבחנים (אוקטובר-אוגוסט) ומושך אליו עשרות אלפי סטודנטים ואורחים מדי שנה. 

הקולנוע ממוקם בבניין 26 בתוך שטחה של אוניברסיטת בן-גוריון. שני אולמות הנגטיב, בעלי 250 מקומות כל אחד, משמשים במשך היום כאולמות הרצאה למחלקות השונות באוניברסיטה, אך בלילה הופכים לבית קולנוע מן השורה הכולל מסכים מתקדמים, מקרנת HD, סדרנים בכניסות לאולמות ומזנון קולנוע קלאסי.

במסגרת היותו מוסד ללא כוונת רווח, קולנוע נגטיב פתוח לציבור הרחב ומשמש כמקום בילוי לכלל תושבי באר שבע והסביבה. 

בקולנוע מועסקים 13 עובדים, כולם סטודנטים באוניברסיטת בן-גוריון, בתפקידי מקרינים, סדרנים, ומוכרים במזנון ובקופה. 

קולנוע נגטיב עורך שתי הקרנות מדי ערב ומביא לקמפוס את הסרטים החדשים ביותר לצד קלאסיקות קולנועיות מהעבר ושוברי קופות נוסטלגיים.

==פעילויות קבועות==
בקולנוע נגטיב מתקיימות שלל פעילויות קבועות מדי סמסטר. כמו כן, פועלים במסגרתו מספר מועדוני סרטים.

===מועדון הסרט המופרע===
אירוע המתקיים פעם בחודש ועוסק בסרט או סדרת סרטים לא שגרתיים. האירוע כולל הרצאה של במאי הקולנוע אלון גור אריה והקרנה של סרט בנושא לאחר מכן. מספר הקרנות אשר זכו להצלחה מסחררת: הרצאה בנושא סשה ברון כהן והקרנת הסרט "הדיקטטור", מועדון הסרט של האחים כהן והקרנת הסרט "ביג לבובסקי" ומחווה לזכרו של רובין ויליאמס והקרנת הסרט "פאץ' אדמס".

===הקרנות פעילות של "מופע הקולנוע של רוקי"===
מדי סמסטר הנגטיב עורך הקרנה מיוחדת של "מופע הקולנוע של רוקי", סרט הנחשב ל"קאלט" וזוכה להקרנות פעילות בבתי קולנוע בכל רחבי העולם. במסגרת האירוע, שמתקיים מאז שנת 2008, צוות שחקנים המורכב ברובו מסטודנטים משחק על הבמה בתחפושות מלאות וססגוניות. ברקע הבמה מוקרן הסרט המקורי ולאווירה מתלווים שחקנים ה"שתולים" בקהל אשר לא חוסכים בהערות מצחיקות. המופע משתף את קהל הצופים על ידי אביזרי תפאורה המוחבאים מתחת ועל כיסאותיהם. בשנים האחרונות מעלים את המופע חברי ה"קאמל טואוס קאסט" וזוכים להצלחה אדירה. המופע ססגוני במיוחד, נאמן למקור ובעיקר, ללא צנזורה.

===הקרנות לפי נושאים===
מדי תקופה ובמועדים מיוחדים הנגטיב מקיים שבועות מיוחדים של הקרנת סרטים באותו נושא; שבוע המוקדש לסרטים המועמדים לפרס אוסקר באותה שנה ולזוכים בעבר, שבוע המוקדש לבמאי או שחקן מסוים, שבוע יוצרים ישראלים, שבוע טרילוגיות, שבוע אנימציה, ועוד.

===קולנוע אחר===
קולנוע נגטיב דואג להציג סרטים ממגוון ז'אנרים, ביניהם סרטים דוקומנטריים רבים, קולנוע זר, מיטב היצירות הזוכות בפסטיבלים ברחבי העולם. ישנה במה מיוחדת עבור הקולנוע ישראלי והקולנוע מארח טרום בכורות ומקדם יצירה ישראלית.

===הקולנוע כחלק מהקהילה===
קולנוע נגטיב חובר לארגונים רבים ומאפשר במה לתכנים שלהם: גיא רולניק והרצאתו שבנוגע להון שלטון: "מגש הכסף", בנוסף נערכו שיתופי פעולה עם הקהילה הגאה, התא התימני עם סיפור חטיפת ילדי תימן, מרכז אפריקה ועוד רבים אחרים.

===אירועים מיוחדים===
קולנוע נגטיב מארח בדרך קבע אנשי תקשורת ומדיה כדוגמת יוצרי המיני סדרה צל של אמת שעוסקת בפרשית רצח הילדה תאיר ראדה, האנימטורים ניר גרבר וגלי אדלבאום אשר התארחו וספרו על סדרתם המצליחה ניר וגלי, והרצאה של יוצרי הסדרה פאודה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

נגטיב
קטגוריה:אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
ד"ש מבסטר

ד"ש מבסטר (באנגלית: Postcards from Buster. בתרגום חופשי "גלויות מבסטר") היא סדרת אנימציה ולייב אקשן לילדים המשודרת בערוץ PBS Kids, ספין אוף לסדרה "ארתור". בישראל שודרה הסדרה בערוץ לוגי בין 2008-2012.
הפיילוט של הסדרה שודר במסגרת אחד הפרקים של "ארתור" ששודר בארץ תחת השם "גלויות מבסטר", המראה של בו בסטר, אביו של בסטר היה יותר מבוגר בפרק, לעומת המראה שלו בסדרה שהיה יותר צעיר. 

== עלילה ==
הוריו של בסטר גרושים, ובסדרה זו הוא מטייל עם אביו ברחבי העולם. בפרק סיום העונה של הסדרה "ארתור", בעונה שלפני שידור "ד"ש מבסטר", מספר בסטר לחבריו על כוונתו לצאת למסע, וארתור מנסה לשכנע אותו שלא לנסוע. בסטר ואביו מוצגים באנימציה והעולם, כפי שנקלט בעדשת המצלמה של בסטר, הוא לייב אקשן. כמו כן ישנה להקה ששכרה את בו להטיסם לכל מיני מדינות בארצות הברית, אותה להקה הוזכרה בפיילוט.

== מחלוקת ==
בינואר 2005, מרגרט ספלינגס, מזכירת החינוך של ארצות הברית, מתחה ביקורת חריפה על פרק 33 של הסדרה ששודר באותו החודש. הפרק כלל ביקור בורמונט, שהיא מן המדינות הראשונות שהתירו נישואים חד-מיניים, ובסטר נפגש במהלכו עם ילדיהן של זוג לסביות. כמו כל פרקי הסדרה, הפרק לא כלל תוכן מיני כלשהו, והמילים "לסבית" או "הומוסקסואל" לא נאמרו בו. מזכירת החינוך דרשה מ-PBS להחזיר את המימון הפדרלי ששימש להפקת הפרק, בטענה ש"הורים רבים אינם רוצים שילדים יהיו חשופים לנושא הנראה בפרק". PBS החליטו שלא להפיץ את הפרק, אך כמה תחנות שידרו אותו. זמן קצר לאחר המחלוקת הודיעה מנכ"ל PBS כי תעזוב את תפקידה עם סיום החוזה שלה ב-2006. מאוחר יותר נכתב על המחלוקת מחזה בשם "דאסטי והעולם הגדול והרע".

== ראו גם ==
* ארתור

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.pbskids.org/buster/ האתר הרשמי של PBS Kids]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות ספין-אוף אמריקאיות
קטגוריה:ארתור (סדרת טלוויזיה)
קטגוריה:ערוץ לוגי: תוכניות רכש
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בשיקגו
קטגוריה:סדרות PBS Kids
חומצה מתאקרילית

חומצה מתאקרילית (Methacrylic acid, MAA) היא חומצה אורגנית. זהו נוזל צמיג שקוף בעל ריח לא נעים, מסיס במים חמים ובממסים אורגנים. חומצה מתאקרילית מיוצרת בכמות גדולה (3 מיליון טון בשנה) כחומר מוצא לאסטר מתיל מתאקרילט ולפולימר פולי-מתיל מתאקרילט. באופן טבעי נמצאת החומצה בכמות מועטה בשמן קמומיל.

==ראו גם==
* חומצה אקרילית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מתאקרילית, חומצה
פוסידון (סרט)

פוסידון (באנגלית: Poseidon) הוא סרט הרפתקאות/אסונות אמריקאי מ-2006 בבימויו של וולפגנג פטרסן. הסרט מבוסס על הספר בעל השם הזהה פוסידון שנכתב על ידי פול גאליקו.
סרט זה הוא עיבוד קולנועי שני על ספינת הפוסידון, לאחר צאת הסרט הרפתקה בפוסידון משנת 1972.

== עלילת הסרט ==
פוסידון, ספינת שעשועים בה חוגגים את כניסת השנה החדשה, עושה דרכה לעבר ניו יורק. הנוסעים המרכזיים:
*ג'ניפר וכריסטיאן - זוג שמתארס אך חושש לספר לאביה של ג'ניפר, רוברט רמזי (קורט ראסל), ראש עיריית ניו יורק לשעבר.
*נוסעת סמויה בשם אלנה שהתגנבה לשיט בעזרת החבר שלה, ולנטיין, העובד במטבח.
נוסעים נוספים - ריצ'רד נלסון, ארכיטקט מיואש שנעזב על ידי אהובו; דילן, מהמר הבית של הקזינו; מגי וקונור, אם ובן.

גל עצום, בגובה כ-45 מטר מאיים על הספינה ברגע כניסת השנה החדשה. נלסון מנסה להתאבד, אבל חוזר בו כשמגלה את הגל ויורד לבטן האוניה. הצוות מנסה להפנות את החרטום לגל אבל נכשל, והספינה מתהפכת. עשרות נוסעים נהרגים בהתהפכות ובנפילה למים. צוות ההגאים מת במקום, וצוות המטבח מת מהתפוצצויות גז.

באולם הנשפים ההפוך, רב החובל מייקל ברדפורד קורא לכולם להישאר רגועים ואומר שאות מצוקה נשלח. דילן מסרב להישאר ומתחיל לעזוב כשמגי וקונור הולכים אחריו. רוברט רמזי, נואש למצוא את בתו שנתקעה באולם הריקודים התחתון (שעכשיו מעליהם), מצטרף למרות מחאות רב החובל. נלסון, הארכיטקט, מודיע להם שהחלונות לא יחזיקו מעמד בלחץ, מה שמחזק את דעת החבורה לעזוב. ולנטיין לוקח אותם לעבר מעלית השירות ליד חדר האוכל, אולם הוא נופל למותו. החבורה עולה לאולם הריקודים, שם הם מוצאים את אלנה, ג'ני ונוסע בשם לארי שהצילו את כריסטיאן מחפצים שנפלו עליו. הם מגיעים למדרגות ומטפסים על כבל ברזל לצד השני, אולם בזמן שלארי השיכור מנסה לעבור, מנוע נופל על הכבל והורג אותו במקום. דילן קופץ לשלולית שבתחתית המדרגות עם צינור והופך אותו למין אומגה בשביל ג'ני ורוברט.

בינתיים, אחד המנועים מבחוץ מתפוצץ ומשקע את הספינה עוד יותר. כפי שנלסון חזה, חלונות אולם הנשפים מתחילים להיסדק. רב החובל ברדפורד מבין שהוא טעה ומתחבק בדמעות עם זמרת האונייה גלוריה. החלונות נשברים וכל מי שנשאר באולם טובע במקום.

החבורה מטפסת אנכית דרך פיר אבל מגלה שהפתח מוברג. קונור, עם ידיו הקטנות, מצליח להבריג החוצה שנים מהברגים עם צלב של אלנה, והם מצליחים לצאת רגע לפני שהפיר מוצף. הם מגיעים לתא לחץ שהשסתום שלו יכול להיפתח רק בלחץ אדיר. בלית ברירה הם מציפים את המיכל וברגע האחרון, לפני שנגמר להם האוויר, השסתום נפתח והם עוברים לתא הבא. בזמן הצלילה השמלה של אלנה נתפסת בחוטי ברזל והיא טובעת למוות, אחרי שהיא מקבלת מכה בראש. החבורה מגיעה למבוי סתום, אולם פיצוץ נוסף, מרים מעט את האונייה מעל המים והחבורה מצליחה להגיע לחדר המדחסים, שפועלים במלוא הכח פנימה. קונור נתפס בתוך כלוב, אבל דילן מצליח למוצא פתח ולהוציא אותו לפני שהוא טובע. חדר הבקרה של המדחסים נמצא עמוק מתחת לפני המים. רמזי צולל לתוך חדר הבקרה כדי לעצור את המדחסים, אבל הידית שבורה. רגע לפני שהוא טובע למוות, רמזי מצליח להפוך את תנועת האוורור כלפי חוץ. דילן זורק מיכל גז לעבר המדחס הקרוב ועוצר אותו. החבורה קופצת מבעד לפתח למים ושוחה לסירת ההצלה שצפה מחוץ לספינה, בדיוק בזמן לצפות באונייה מתהפכת בחזרה ושוקעת.

== ראו גם ==
* הרפתקה בפוסידון

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי אסונות
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי ערב השנה החדשה
הייפרלופ

הרכיבים העיקריים של קרון תא הייפרלופ: [[מדחס אוויר בחזית (בשמאל האיור), תא נוסעים באמצע, תא סוללות מאחור (בימין האיור) ומגלשי מסבי אוויר בתחתית.]]
תעלות ההייפרלופ
הייפרלופ (באנגלית: Hyperloop) היא מערכת הסעת המונים על קולית שהציע היזם אילון מאסק ומבוססת על הרעיון התאורטי של רכבת רִיק שראשיתה בניסיונות הוויקטוריאניים לשנע נוסעים באמצעות שפופרת אוויר באמצע המאה ה-19.

==עיקרי הרעיון==
תוכנית המיזם נחשפה במסמך בן 57 עמודים ב-12 באוגוסט 2013. על פי התוכנית, קרון שיכול להכיל 28 נוסעים ינוע בצינור שבו לחץ אוויר נמוך. המנוע ישאב אוויר מחלקו הקדמי של הקרון וישחרר אותו דחוס, דרך חלקו התחתון. כך לקרון לא יהיה חיכוך עם דפנות הצינור ומעט מאוד חיכוך-צמיגות עם האוויר. זניחות החיכוך אמורה, לפי מאסק, לאפשר נסיעה מהירה של הקרון בלי בזבוז אנרגיה. בדומה לרכבת, הוא לא ידרוש נהיגה בעזרת הגה, והנסיעה בצינור ייעודי תהיה חלקה ונטולת הפרעות.

על פי התכנון הראשוני, הייפרלופ יאפשר לעבור מרחק של 570 ק"מ בין לוס אנג'לס לבין סן פרנסיסקו ב-35 דקות (במהירות ממוצעת של 962 קמ"ש, ומהירות מרבית של 1,220 קמ"ש). המסלול המוצע יוצא מצפון עמק סן פרננדו לאזור עמק קאסטרו, במקביל לכביש בין-מדינתי 5 במשך רוב אורכו. ההצעה הראשונית מעריכה עלות של 6 מיליארד דולר לגרסת נוסעים בלבד, ואילו גרסה המאפשרת הובלה של נוסעים ומכוניות תעלה 7.5 מיליארד דולרים.

מאסק תיאר את הרעיון באופן ציורי כשילוב בין "מטוס קונקורד, רובה אלקטרומגנטי ושולחן הוקי אוויר".

ב-20 ביולי 2017 הודיע מאסק על הסכמה עקרונית למנהרת הייפרלופ טרנסאטלנטית.

==ראו גם==
* SkyTran
* המטרו של שווייץ

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* בן קמינסקי, [http://www.holesinthenet.co.il/האם_זה_כלי_התחבורה_שיסיע_אותנו_מתל_אבי-5/ האם זה כלי התחבורה שיסיע אותנו מתל אביב לניו יורק ב-3 וחצי שעות?], באתר חורים ברשת, 17 בספטמבר 2013
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רכבות
קטגוריה:תחבורה ציבורית
קטגוריה:שינוע
נמל התעופה הבין-לאומי ניוארק ליברטי

נמל התעופה הבין-לאומי ניוארק ליברטי (באנגלית: Newark Liberty International Airport) הוא נמל תעופה השוכן בשטח המוניציפלי של הערים ניוארק ואליזבת במדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית. שדה התעופה בבעלות עיריית ניוארק, ומופעל על ידי רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי. ממוקם כ-24 קילומטרים דרומית-מערבית למנהטן. הנמל שנוסד ב-1 באוקטובר 1928, הוא נמל התעופה המסחרי הראשון שנבנה בארצות הברית. 

נכון לשנת 2012 נמל התעופה ממוקם במקום ה-38 ברשימת שדות התעופה הגדולים בעולם, ו-14 ברשימת שדות התעופה הגדולים בארצות הברית, בשנת 2010 עברו בנמל 33,107,041 נוסעים ב-403,880 תנועות מטוסים.
ניוארק ליברטי משמש כבסיס השלישי בגודלו של חברת התעופה יונייטד איירליינס. כמו כן, משמש הנמל כבסיס לחברות המטענים פדקס אקספרס וקאליטה אייר .

יחד עם JFK ולה גוארדיה, מדורגת מערכת שדות התעופה של ניו יורק במקום השני בעולם אחרי לונדון.

אל על מפעילה 11 טיסות שבועיות בין תל אביב לניוארק במשך כל השנה, ויונייטד איירליינס מפעילה 14 טיסות שבועיות בקו זה.

==סטטיסטיקות==
{| class="wikitable"
|+ EWR במספרים:
! שנת!! נוסעים בטיסות פנימיות !! נוסעים בטיסות בינלאומיות !! סה"כ נוסעים !! טיסות פנימיות !! טיסות בינלאומיות !! תעופה כללית !! סה"כ טיסות !! מטען (טון קצר) 
|- 
| 2016 || 28,026,903 || 12,324428 || 40,351,331 || 326,262 || 91,881 || 13,452 || 431,595 || 792,568
|- 
| 2017 || 30,513,283 || 12,880,216 || 43,393,499 || 335,726 || 92,963 || 14,560 || 443,249 || 881,849
|- 
|}

==בתי נתיבות==
טרמינל A בלילה (2005)
טרמינל C מבפנים לאחר שיפוצו
אזור הטרמינלים מן האוויר
*טרמינל A- בעל 29 שערים, משמש אך ורק לטיסות פנימיות וטיסות מקנדה.

*טרמינל B- בעל 24 שערים, כל החברות הזרות טסות מטרמינל זה. 

*טרמינל C- בעל 68 שערים, משמש לטיסות בינלאומיות של חברת יונייטד איירליינס.

== קישורים חיצוניים == 

* 
 מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?placesearch=Newark%20-%20Liberty%20International%20%28EWR%20%2F%20KEWR%29&distinct_entry=true נמל התעופה הבינלאומי ניוארק ליברטי] באתר Airliners.net

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: שדות תעופה
קטגוריה:ניו ג'רזי: תחבורה
קטגוריה:ניו ג'רזי: מבנים
גריף ריס

גריפיד' מרדיד' בואן ריס (באנגלית: Gruffydd Maredudd Bowen Rhys; נולד ב-18 ביולי 1970) הוא מוזיקאי וולשי הידוע בעיקר כסולן להקת הסופר פרי אנימלס.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* 2005: Yr Atal Genhedlaeth
* 2007: Candylion
* 2011: Hotel Shampoo
* 2014: American Interior

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:זמרי רוק בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1970
אסתר כרמל-חכים

אסתר כרמל-חכים
אסתר כרמל-חכים (נולדה ב-1952) היא חוקרת מגדר ונשים בתנועה הציונית וארגוניהן בתקופת היישוב במכון לחקר הקיבוץ של אוניברסיטת חיפה ומרצה באוניברסיטת חיפה ובמכללה האקדמית עמק יזרעאל.

== ביוגרפיה ==
נולדה בקיבוץ שער העמקים. למדה לתואר ראשון בהוראת אנגלית כשפה שנייה באוניברסיטת קונקורדיה במונטריאול שבקנדה, ולתואר שני ושלישי בחוג ללימודי ארץ ישראל באוניברסיטת חיפה.
בשנת 2003 סיימה את הדוקטורט, בהנחייתם של פרופ' מרגלית שילה ופרופ' יעקב גולדשטיין. נושא עבודת הדוקטורט שלה היה "מפעל ההכשרה המקצועית-חקלאית של נשים ביישוב ועזרתם של ארגוני נשים יהודיות 1911 – 1929".

כרמל-חכים היא יזמת מחקר ותיעוד של נשים בתנועה הציונית: יזמה והקימה, בשיתוף עם "המכון לחקר האישה היהודייה" בארצות הברית, את אתר האינטרנט נשים על המפה, ובו מידע על כל היישובים בארץ על שם נשים ועל הנשים שעל שמן היישובים; יזמה את שיחזורו של "צריף רמה" בקיבוץ משמר העמק; כתבה ערכים אחדים על נשים באנציקלופדיה לנשים יהודיות בעריכת משה שלוי ויחד עם פרופ' יעל קציר, יזמה הפקת סרטים על נשים ביישוב.

חברת קיבוץ רמת השופט משנת 1979. נשואה ואם לארבעה.

== מפרסומיה ==
* "פמיניזם בחלוציות הציונית", מפנה, 52 (2006), עמ' 27–34
* שלהבת ירוקה: חנה מיזל מפעל חיים, אפעל: יד טבנקין, 2007
*
*"תיאטרון משלה", פנים, 49 (2010), עמ' 19–30
*"משיקגו לנהלל בעקבות אהבה, חייה ופועלה של נדיה יהודה", מסכת, י"א (2013), עמ' 99–120
<div class="mw-content-ltr">
* Carmel-Hakim E., "Canadian Hadassah-WIZO and the Establishment Women's Agricultural School at Nahalal", Canadian Jewish Studies, 12, 2004, pp. 97–108
* Carmel-Hakim E., "Hadassah-WIZO Canada and the Development of Agricultural Training for Women in Pre State Israel", in: Shulamit Reinharz and Mark Raider (Eds.), American Jewish Women and the Zionist Enterprise, Waltham, 2005, pp.133-142
* Shilo M. and Carmel-Hakim E., "Feminism and Nationalism: The Case of Women's Suffrage in Mandatory Palestine 1917–1926", in: Irma Sulkunen, Seija-Leene Nevala-Nurmi Pirjo Markkola (Eds.), Suffrage ,Gender and Citizenship - International Perspectives on Parliamentary Reforms, Cambridge, 2009, pp. 358-373
* Dorothy Kahn Bar Adon, Writing Palestine 1933–1950, Edited by Esther Carmel-Hakim & Nancy Rosenfeld, Brighton, Massachusetts: Academic Studies Press, 2016
* Carmel-Hakim E., Chana Maisel: Agricultural Training for Women, Waltham, Massachusetts: The Hadassah-Brandeis Institute, 2016
</div>
== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://jwa.org/encyclopedia/author/carmel-hakim-esther ערכים שכתבה אסתר כרמל-חכים], באנציקלופדיה לנשים יהודיות 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטוריוניות ישראליות
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:חוקרי הציונות
קטגוריה:חוקרות הציונות
קטגוריה:חוקרות מגדר ישראליות
קטגוריה:חוקרי מגדר ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קונקורדיה
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת חיפה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: מדעי החברה
קטגוריה:יזמות ישראליות
קטגוריה:יזמים ישראלים
קטגוריה:שער העמקים: אישים
קטגוריה:רמת השופט: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
סמל בורגנלנד

סמל בורגנלנד הוא סמלה הרשמי של מדינת בורגנלנד שבאוסטריה.

הסמל מעוצב כמגן מעוגל בתחתיתו (ספרדי) שבו שדה זהב מוטען בעיט אדום המביט שמאלה, מוכתר בכתר זהב ורגליו ומקורו זהובים. כנפיו של הנשר פרושות והוא ניצב על גבי סלע שחור. על חזהו של הנשר מגן ובו שתי רצועות (פאלה) אדומות ושתיים עם פרווה לבנה. בשתי הפינות העליונות, צלב יווני שחור.

הנשר לקוח מסמלם של רוזני מטרסבורג (עיר בבורגנלנד, לשעבר מטרסדורף) מימי הביניים, וסמל החזה שלו היה סמלם של רוזני גינץ (בגרמנית Güns; כיום קסג (Kőszeg) שבהונגריה). שתי הרוזנויות היו הכוחות הבולטים באזור בימי הביניים, והסמל מייצג את איחוד השטחים שהיו בידיהם. בזמן אימוץ הסמל השתנה צבע העיט מלבן לאדום כדי שהסמל יציג את צבעי המחוז - אדום וזהב.

המדינה עברה מרשות הונגריה לאוסטריה ב-1921, וב-1922 נקבע הסמל. ב-1990 נקבע הסמל בחוק הרשמי של המדינה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070928040711/http://www.burgenland.at/media/file/208_Landesgesetz__ber_Landessymbole.pdf הסמל באתר המדינה] 
* [http://www.crwflags.com/fotw/flags/at-bu.html#coa הסמל באתר דגלי העולם]
* [http://austria-forum.org/af/Wissenssammlungen/Symbole/Burgenland_-_Wappen_und_Farben הסבר על הסמל באתר Austria Forum]

בורגנלנד
קטגוריה:בורגנלנד
Roar

"Roar" (בעברית: "שאגה") הוא שיר של זמרת הפופ האמריקאית קייטי פרי. השיר יצא לאור ב-12 באוגוסט 2013 כסינגל הראשון מאלבום האולפן הרביעי של פרי, Prism. בשבוע בו פורסם השיר לרכישה, נרכשו ממנו למעלה מ-557,000 עותקים.
הקליפ לסינגל פורסם ב-5 ספטמבר 2013, ונכון לדצמבר 2020 יש לו למעלה מ-3,224,113,953 צפיות באתר יוטיוב. בכך הפכה פרי לאומנית הראשונה ששני קליפים שלה עברו את רף מיליארד הצפיות. הקליפ היה הנצפה ביותר באותה שנה, העשירי הנצפה ביותר באתר יוטיוב, נכון לאותה תקופה, והנצפה ביותר של פרי בכל הזמנים.

בקליפ נראית פרי מתרסקת עם מטוס לתוך ג׳ונגל, ולאט לאט הופכת למלכת הג׳ונגל. לקליפ הובאו שלל חיות, כגון: טיגריס, פיל, קוף ותוכים.

== גרסאות כיסוי ==
* הזמרת האמריקאית סלינה גומז נהגה לבצע גרסת כיסוי של השיר בסיבוב ההופעות "Stars Dance Tour".

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תואר
!עותקים
!מקור
|-
! (RIAA)
|פלטינה 15×
|15,000,000
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי קייטי פרי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סירקט
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קייטי פרי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סירקט
קטגוריה:שירים עם נושאים פמיניסטיים
קטגוריה:שירים המעורבים במחלוקות הקשורות לפלגיאט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד קנדה הוט 100
קטגוריה:שירי פלטינה מחומשת ומעלה באוסטרליה
קטגוריה:שירי יהלום בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
מרדכי ברוורמן

מרדכי (מוטיה, מוט) ברוורמן (1892–1979) היה מלוחמי הגדוד העברי וקרב תל-חי, ממייסדי באר טוביה, סגן ראש מועצת אזור, ופעיל בתנועת השמאל בישראל.

==קורות חיים==
ברוורמן נולד בניקולייב שבאוקראינה בשנת 1892, הבן הצעיר מבין שישה אחים ואחיות. בילדותו ובשנותיו הראשונות בארץ כונה בשם מוטיה, ומאוחר יותר הוחלף כינויו לשם מוט על ידי הבריטים. משפחתו נחשבה למיוחסת בשל קרבתה לרבי מלובביץ'. בן דודו, הרב פינייה (פנחס) אלטהויז, היה ממקימי כפר חב"ד. בני דודים מוכרים נוספים של ברוורמן היו אברהם שלונסקי ועמנואל הרוסי.

בשנות העשרים לחייו ברח מרוסיה והיגר לארצות הברית דרך סין ויפן. בארצות הברית עסק בעבודות שונות, בהן תפירת מכנסי ג'ינס.

בהמשך החל לחזור לאירופה במטרה להצטרף לכוחות הקומוניסטים ולהילחם איתם נגד שלטון הצאר ברוסיה. בדרך נודע לו על הקמת כוח יהודי שנלחם תחת הפיקוד הבריטי במלחמת העולם הראשונה, והוא הצטרף אליו. ב-1918 הגיע עם הגדוד העברי לארץ ישראל דרך לונדון, בה הכיר את מי שהייתה לימים אשתו, ברטה גרין; גרין עלתה לארץ ישראל כשנתיים אחריו, והם נישאו בראש פינה בשנות העשרים.

בארץ ישראל נהג ברוורמן להסתובב בחברת חברי תנועת "השומר", למרות שלא היה חבר בתנועה. כך הצטרף בשנים 1920–1921 לשומרים שסייעו בהגנת תל-חי. הוא שהה במקום בעת המאורעות של קרב תל-חי, בו נהרג יוסף טרומפלדור.

לאחר מכן עבר לתל אביב והצטרף ל"חבר'ה טראסק", עימם עסק בשיפוצים ובעבודות שונות. ב-1930 ארגן 13 משפחות של חברים, רובם אנשי "השומר" יוצאי תל-חי, והם הקימו מחדש בי"א באדר (יום נפילת תל-חי) את באר טוביה, על שרידי המושבה שננטשה פעמיים לפני כן. הוא התגורר עם אשתו בבאר טוביה, וב-1931 נולד בנם היחיד, חנן. ב-1933 נפרדו בני הזוג, והוא נשאר בבאר טוביה. במהלך מגוריו שם יצר קשרים עם חברי הנהגת היישוב, אנשי מפא"י, אנשי המנדט הבריטי ומוכתרים של כפרי הערבים בסביבה.

ב-1952 עזב ברוורמן את באר טוביה יחד עם אשתו השנייה, שיפרה (שיפ) קראוזה ברוורמן, שחיה עמו ביישוב משנת 1943. הם רכשו חלקת אדמה באזור, מול מקוה ישראל, והקימו משק חקלאי שעסק בגידול אווזים, פרחים, מטעים ופרדסים. בתקופה זו היה מקורב לחלק מאנשי הנהגת המדינה (דוד בן-גוריון, משה שרת), ופעל במסגרת הנהגת מפ"ם עם יעקב חזן ומאיר יערי. שימש מספר שנים כסגן ראש מועצת אזור.

בגיל 82 מכרו בני הזוג את המשק באזור ורכשו דירה ברחוב אלכסנדר ינאי בצפון הישן של תל אביב. בתקופה זו ועוד כשהתגורר בבאר טוביה, היה מעורב בין אנשי תיאטרון ובוהמה בתל אביב, בהם חנה רובינא, אהרן מסקין, נתן אלתרמן, שמואל רודנסקי ואלכסנדר פן.

נפטר בגיל 87 בבית החולים בילינסון בפתח תקווה. תרם את גופתו למדע.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=8Bvuu0fwiUU ברוורמן מתראיין בתוכניתו של דן אלמגור 'שרתי לך ארצי' מס' 10 משנת 1975], בו האורחת המרכזית הייתה גולדה מאיר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוחמי הגדודים העבריים
קטגוריה:לוחמי תל חי
קטגוריה:פעילים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:פעילי מפ"ם
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:ישראלים שתרמו את גופתם למדע
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:באר טוביה: אישים
קטגוריה:אזור: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1979
לשם (יישוב)

לשם היא התנחלות קהילתית דתית במערב השומרון המצויה בשטחה המוניציפלי של עלי זהב ועל כן נקראה גם "עלי זהב מערב". השכונה הוקמה בשנת 2013 וכיום מתגוררות במקום כ-700 משפחות. היישוב ממוקם על שתי גבעות, שבמרכזן נמצאת חורבת דיר סמען. שם היישוב מציין את שמה של אחת מאבני החושן.<ref>כמו כן היישובים: אחלמה (כיום - בית עריף), ברקת, נופך, שוהם.</ref>

==היסטוריה==
הבניה בגבעה המערבית של השכונה החלה לראשונה בשנת 1999 על ידי איש העסקים הלל מררי ונועדה עבור חסידי חב"ד. היישוב המתוכנן אמור היה להיקרא אדנים. עם תחילת האינתיפאדה השנייה, החליטו היזמים לפרוש מהמיזם ולכן הבניה הופסקה. שלדים של מספר בתים שבנייתם החלה והופסקה, שימשו כאתר אימונים של יחידות צה"ל ומשטרה (מכונה "חב"ד עילית").

בשנת 2007 רכשה חברת "הרי זהב" שבבעלות איש העסקים זאב אפשטיין זכויות לבניית 700 דירות במקום תמורת 6 מיליון שקלים. בשנת 2011 החלו עבודות הפיתוח המחודשות בשטח. בפעם זו החל פיתוח צידו המזרחי של היישוב, שלא פותח בשנת 1999, והפיתוח בצד המערבי, שפיתוחו החל כבר אז, חודש בשנת 2012. בשנת 2013 נכנסו לביתן בגבעה המזרחית 70 המשפחות הראשונות.

באוקטובר 2014 נותרה השכונה ללא כביש גישה בהתאם להחלטת בג"ץ, אך נפתח כביש גישה חדש העובר בעלי-זהב. בשלב מאוחר יותר נסלל מחדש כביש גישה נפרד.

באוגוסט 2017 נכנסו כ-50 משפחות ראשונות לביתן בגבעה המערבית הנמצאת בתהליך אכלוס.

בספמטבר 2022 מונה הרב עזרא פאטשינו לרב היישוב.

== שירותים ==
בין לשם לעלי זהב נמצאים בית ספר ממלכתי דתי "חמ"ד אורים" (על שם אורי אורבך) לתושבי לשם, בית ספר ממלכתי דתי לתושבי עלי זהב, ואולפנה לבנות - המשרתים בעיקר את תושבי היישובים לשם ועלי זהב, וכן עוד יישובים באזור, כמו פדואל, ברוכין, רחלים, תפוח, נופי נחמיה, ואריאל.

כמו כן, ביישוב קיימים גני ילדים, מעונות, גני שעשועים, מגרש כדורסל, סניף בני עקיבא, ספרייה, בית מדרש, קופות חולים מכבי וכללית, מקווה טהרה, ושלושה מבנים רב תכליתיים המשמשים באופן זמני כבתי כנסת ואולמות אירועים לשימוש התושבים. ביישוב קיימים פיצרייה, סניף של רשת "בורגרים" ומאפייה. שני בתי כנסת קבע נמצאים בשלבי פיתוח ובנייה, ומתוכנן להיבנות ביישוב מרכז מסחרי.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.shomron.org.il/לשם/ לשם] באתר המועצה האזורית שומרון
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:מועצה אזורית שומרון
קטגוריה:יהודה ושומרון: שכונות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2013
קטגוריה:גוש מערבא
הכל דיבורים

[[עדי מאירי, אחת ממגישי התוכנית ערב הפסקתה ]]
דלת הכניסה למערכת התוכנית
הכול דיבורים הייתה תוכנית חדשות ואקטואליה של רשת ב', ששודרה לראשונה בשנת 1989 ברצועה יומית בין השעה 10 בבוקר ל-12 בצהריים. את התוכנית הגישו ברוטציה בכירי השדרנים ועורכי התוכן של קול ישראל ברשות השידור.

התוכנית שילבה חדשות ואקטואליה בנושאים שעומדים על סדר היום הציבורי, כאשר המגישים ניסו לבחון בראיונות עומק סוגיות שונות בתחומי כלכלה, חברה, תרבות, ממשל, ביטחון ועוד.

במהלך שנותיה עוררה התוכנית דיון ציבורי בסוגיות רבות. היא שימשה פלטפורמה תקשורתית מכובדת ונחשבה לאחד מעוגני השידור הציבורי של קול ישראל ברדיו.
התוכנית האחרונה שודרה ב-10 במאי 2017. עם המעבר של קול ישראל לשידור בתאגיד השידור הישראלי, לא חודש שידור התוכנית.

בין מגישיה נמנו יוסי הדר שהגיש את התוכנית במשך 3 שנים בין 2011-2014, ירון דקל, רזי ברקאי, שלי יחימוביץ', ענת דוידוב, דליה יאירי, אסתי פרז, גבי גזית ואילה חסון. עדי מאירי ובני טיטלבוים הגישו את התכנית בשנים 2017-2014.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תוכניות רדיו בקול ישראל
קטגוריה:תוכניות חדשות ואקטואליה ברדיו
תיק ביצים

תיק ביצים של גמל שלמה
תיק ביצים (באנגלית: Ootheca) הוא מבנה קשיח הנוצר על ידי מינים שונים (בעיקר מקרב חרקים ורכיכות) ומכיל מצבור ביצים.

המילה Ootheca היא לטיניזציה של צירוף מילים שמקורן ביוונית: oo - תחילית שמשמעותה ביצים, ו-theca שמשמעותה מכסה או מיכל. ביוונית Ootheke משמעותה שחלה.

תיק הביצים מכיל לרוב מספר רב של ביצים מוקפות בקצף חלבון המתקשה במגע עם האוויר ליצירת מעטה קשיח המגן על הביצים. חרקים הידועים בתיקי הביצים שלהם הם תיקנאים שאף קיבלו את שמם על שום התיק שנושאת הנקבה וגמלי שלמה, על אף שפעמים רבות מכנים בעברית בטעות את תיק הביצים של גמלי שלמה תטולה.

<gallery>
File:Ootheca of a Blattodea.jpg|תיק ביצים טיפוסי של תיקנאים
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רבייה בבעלי חיים
עסידה

עסידה או עציט (מערבית: عصيدة בתרגום לעברית: דייסה) הוא מאכל העשוי מקמח שעורה ירוקה, דורה ירוקה או חיטה. עסידה נאכל במדינות ערביות וצפון אפריקאיות רבות ופופולרי במיוחד בלוב, בתוניסיה, בערב הסעודית, באריתריאה, באתיופיה, בסודאן ובתימן. תבשיל זה היה נפוץ בקרב עדות המזרח ונאכל עד היום על ידי יהודי לוב, יהודי תוניסיה ויהודי תימן.

==שמות המאכל==
התורה ב מפרטת כי על מנחת הביכורים להיות . "גרש" פירושו קמח קלוי ו"כרמל" פירושו שעורה רכה. לכן מתרגם הרב סעדיה גאון את המילים "גרש כרמל" בתרגום התורה לערבית יהודית כ"גריש מן אלהרף", שהוא קמח שעורה ירוקה קלויה ממנו עושים "עציט".

המאכל נקרא "עצידה" בקהילות צפון אפריקה, "עציט" בניב דרום ערבית, "ג'רישה" בניב צפון ערבית, ו"גרסה דשעורה" בסורית.

==שלבי ההכנה==
את העציט מכינים באמצעות הרתחת הגרעינים בעודם שלמים במים רותחים, ייבוש במשך שבוע או שבועיים, קלייה במחבת על אש קטנה ואז טחינה לקמח. קמח שעורים המתגבל לעיסה נחשב לטוב ביותר מבחינת טעם, אך נדרשת הרבה עבודה כדי להסיר את הציקלונים והשיבולים מעל הגרעינים לפני שטוחנים אותם לקמח.

יוצקים בבת אחת מים רותחים על כמות שווה של קמח ולשים במשך עשר דקות רצופות. אין בישול נוסף.

==מרכיבים וגרסאות שונות==
נהוג לאכול את ה"עציט" עם האצבעות, ללא שימוש בסכו"ם, ולטבול במרק או בסירופ מתוק. מגישים את ה"עציט" בדרך כלל בצלחת גדולה ויוצרים שקע בעיסה כדי שיחזיק קצת מהנוזל.

"עציט" נאכל כחלק מארוחה עם מרק ובשר לצד ירקות טריים, או בצורת קינוח חלבי עם חמאת סאמנה או גהי. עציט מתוק נפוץ במיוחד במטבח הלובי ונהוג כמאכל לשבועות. את החמאה הנאכלת עם העציט נהוג לאחסן בצנצנת אטומה עם עלי גפן כדי להוסיף לה טעם. ייתכן שבימי קדם העציט נאכל גם עם שמן זית. בתימן השתמשו לרוב בקמח דורה להכנת ה"עציט", מכיוון שהיה מצוי שם יותר משעורה או חיטה.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20130101021517/http://www.mevashlim.com/Recipe/26603001.asp מתכון להכנת עסיד] באתר מבשלים
===ראו גם===
*פתות
*מטיט

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאכלים
קטגוריה:המטבח הערבי
קטגוריה:המטבח התימני
קטגוריה:המטבח הצפון-אפריקאי
קטגוריה:המטבח הלובי
קטגוריה:מאכלי שבועות
קטגוריה:יהדות תימן: פולקלור
הגלישה הגדולה במאווריקס

הגלישה הגדולה במאווריקס (באנגלית: Chasing Mavericks) הוא סרט דרמה ביוגרפי אמריקאי משנת 2012 בבימויים של קרטיס הנסון ומייקל אפטד. עלילת הסרט עוסקת בחייו של הגולש הנודע ג'יי מוריאטי.

==עלילת הסרט==
כילד בן שמונה בסנטה קרוז, קליפורניה, ניצל ג'יי מוריאטי מטביעה על ידי שכנו, הגולש פרוסטי האנסון (מגולם על ידי ג'רארד באטלר). האירוע מצית את התשוקה של מוריאטי לגלישת גלים.

כאשר ג'יי מוריאטי (מגולם על ידי ג'וני וסטון) מגיע לגיל 16 הוא מבחין במקרה בפרוסטי ובשלושה מחבריו אשר גולשים על גל ענק המכונה "מאווריקס" אשר נוצר אחת לשבע עד עשר שנים. ההשפעה של אל ניניו אמורה כעת להוביל לכך שגלים מהסוג הזה ייווצרו אחת לשלושה חודשים. בחוסר רצון, פרוסטי מסכים ללמד את ג'יי כיצד לגלוש על ה"מאווריקס" אך לפני כן הוא חייב ללמוד את היסודות של גלישת הגלים - ובמסגרת הזאת הוא מתאמן בין היתר על חתירה לאורך מפרץ מונטריי, לדחוף מים במשך 40 דקות, ולהיות מסוגל לעצור את נשימתו במשך ארבע דקות. בזמן האימונים, פרוסטי מבקש ממנו לכתוב חיבורים כדי להתמקד במשימה. המאמר הראשון שלו הוא על קים, חברתו. בעזרתה של ברנדה, אשתו של פרוסטי, ג'יי מתקרב לקים בזמן האימונים. כמה שבועות לפני הסוואל הגדול ביותר במאווריקס, ברנדה מקבלת שבץ ומתה. כמה ימים מאוחר יותר, חותר פרוסטי אל תוך המפרץ כדי להתאבד וג'יי הולך אחריו. תוך שימוש בידע שרכש, הוא עוזר לפרוסטי לחזור חזרה לחוף ופרוסטי מבין שג'יי מוכן לגלוש על המאווריקס. פרוסטי לוקח את ג'יי למאבריקס במון ביי, ועם שלושת חבריו, שהם צופים בו מדשדש נגד הזרם, מסכימים שהוא מוכן לגלוש איתם. ליום הולדת ה-16 של ג'יי ב-16 ביוני 1994, אמו נותנת לו את רדיו כדי שיוכל להאזין לשידורי מזג האוויר כדי לעקוב אחריהם ולהתכונן לסוואל. פרוסטי נותן לו גלשן חדש ליום הולדתו. אף על פי שפרוסטי רצה לשמור בסוד על מאווריקס, המחברת שבה כותב ג'יי את סודותיו נופלת בידיו של יריבו (טיילור הנדלי), כתוצאה מכך החדשות על המאווריקס מתפשטות ברחבי העולם וכל עולם הגלישה מתכונן לסוואל שמגיע למאווריקס. כשג'יי ופרוסטי הולכים למון ביי, יש קהל גדול וסירות שלוקחות את הגולשים מעבר לנקודת השבירה. פרוסטי וקים נשארים מחוץ למים כדי לצפות בג'יי. ג'יי אינו מצליח לגלוש בהתחלה וכמעט נהרג, אבל אז הוא תופס גל, גולש עליו בהצלחה והופך למפורסם בעולם הגלישה. בכותרות שבסוף הסרט מסופר שג'יי מתחתן עם קים מספר שנים לאחר מכן ולבסוף מת בגיל 22 כתוצאה מצלילה חופשית במלדיביים שהשתבשה.

== צוות השחקנים ==
* ג'וני וסטון - בתפקיד ג'יי מוריאטי
* ג'רארד באטלר - בתפקיד פרוסטי האנסון
* אליזבת שו - בתפקיד קריסטי מוריאטי
* אביגייל ספנסר - בתפקיד ברנדה
* לבן ראמבין - בתפקיד קים

== הפקה ==
הפקת הסרט החלה באוקטובר 2011 כאשר תאריך ההפצה המתוכנן המקורי היה 26 באוקטובר 2012. ב-19 בדצמבר ג'רארד באטלר אושפז במשך תקופה קצרה לאחר שנפגע בעת שגלש בסט הצילומים.

ג'רארד באטלר התאמן בגלישה על גלים גדולים עבור הסרט אצל גולש הגלים הגדולים הנודע גראנט וושבורן.

== מדיה==
מהדורות DVD ובלו-ריי של הסרט יצאו לשווקים ב-26 בפברואר 2013.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
סללולוגה

סללולוגה (בסמואית: Salelologa) היא עיירה הממוקמת במזרח האי סוואיאי שבסמואה. העיירה מהווה את השער העיקרי לעיר שבה ממוקם נמל ימי המשמש בעיקר אוניות קטנות הבאות מהאי אופולו, בו נמצאת עיקר אוכלוסיית סמואה. בנוסף, בסמוך לעיירה ממוקם שדה התעופה מאוטה. זהו שדה תעופה קטן, שרק מטוסים קלים יכולים לנחות בו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סמואה: ערים
קטגוריה:ערי חוף