OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מפלי ורונה

מפלי וָרונֶה (באיטלקית: Cascate del Varone) הם צמד מפלים הנופלים לתוך מערה אנכית הנמצאים 3 קילומטרים מצפון לקצה הצפוני של אגם גארדה ולעיר ריבה דל גארדה שבצפון איטליה<ref></ref>.

== היווצרות המפלים ==
בתקופת הרביעון הלך קרחון גארדה הגדול ונסוג<ref></ref>. מסלולו האיטי גרף ושיטח את האזור הידוע כיום כעמק סרקה התחתון ואגם גארדה. לאחר שהקרחון נסוג לגמרי, יכלו הנהרות לזרום לכיוון אגם גארדה ללא הפרעה, ולהמשיך בעוצמה רבה יותר את עבודת השחיקה שהחל הקרחון. המים זרמו אל המקום בו עומדת היום כניסתם למערה, בטרם נוצר הערוץ. במשך תקופה של כ-20,000 שנה ויותר שחקו המים בהתמדה, יחד עם עומס החול, חלוקי הנחל והחצץ, את סלע האם (אבן גיר קשה מתקופת היורה).

יתר על כן, בעוד שהשחיקה הייתה איטית בהתחלה, אזי לאחר שנחצב חריץ ראשון, אפקט החציבה הפך ליותר ויותר יעיל ומהיר, מכיוון שהוא נטה להתרכז בקו חולשה זה של הסדק בסלע. על סלע קשה כזה, השחיקה לבשה צורה של חתכים עמוקים וצרים.

עבודת השחיקה נמשכת גם היום והמים מכלים את הסלע בקצב של שני מילימטרים בשנה. מסלול הנפילה נע אפוא בהדרגה בחזרה במעלה הזרם לעבר ההר כחלק מהפעולה של סחיפה לאחור. כתוצאה מכך גם המערבולות נעות עמוק יותר לתוך הערוץ. מערת ורונה היא דוגמה לסחיפה לאחור של מפל. המשמעות היא שתופעת הסחיפה המתבצעת על פני הסלע שמאחורי המפל גורמת למפל לנסיגה מתמדת.

במהלך אלפי השנים התנתקו לעיתים לוחות סלע גדולים, לא יציבים, אבנים וערימות של דטריטוס ונשטפו קדימה, מה שגרם ועדיין גורם לעיצוב הנוכחי של הערוץ. כיום הנהר חודר לתוך המערה בהר והמפל צונח בסך הכל 98 מטרים במורד הערוץ<ref></ref>.

== גאוגרפיה ==
המפלים ניזונים ממימי נהר Magnone שמקורו באגם טֶאנוֹ הסמוך, שמצְפון-צְפון מערב למפלים. האגם נמצא בגובה של 550 מטר מעל פני הים, בעוד שאגם גארדה שאליו נשפך הנהר ממוקם בגובה של 70 מטר בלבד. המפלים נמצאים בגובה ביניים של כ־200 מטר מעל פני הים, כלומר, מעל 350 מ' מתחת לאגם טאנו. מימי האגם דולפים אל תוך התשתית הסלעית שלו - תופעה אופיינית בסביבה קארסטית למאגרי מים טבעיים חסרי ניקוז על פני השטח. מים אלה נובעים אל פני השטח מספר קילומטרים מדרום לאגם, ויוצרים את נהר ה-Magnone שנופל לתוך מערת ורונה ויוצר את מפלי ורונה<ref></ref> בדרכם לאגם גארדה.
מפלי ורונה דהיום, לאחר הפיתוח המסיבי שבוצע בהם.

== אתר התיירות ==

המפלים לא היו נגישים לקהל רגיל עד לחנוכת אתר תיירות מוסדר במקום. במקום היו רק צוקים תלולים והמפל היה נגיש רק למטפסים במעלה המפל עצמו, או למשתלשלים באמצעות חבלים, פעולה שרק מטפסי הרים מנוסים הרגישו מספיק בטוחים לעשות כן. באמצע המאה ה-19 התחיל פיתוח המקום במטרה להנגיש אותם לקהל הרחב. אתר התיירות במפלי ורונה נחנך בפאר רב ב-20 ביוני 1874. אורח הכבוד בחנוכה היה הנסיך ניקולה ממונטנגרו, שבמקרה נפש ליד האגם באותה תקופה<ref></ref>. מאז, המפלים מהווים אטרקציה לכל מבקר באזור הצפוני של אגם גארדה, והיוו יעד לידוענים רבים. כיום המקום מפותח ביותר, עם גן בוטני בדרך אליו, ודרך תיירותית נוחה, המאפשרת גישה לתצפית עליונה על המפל העליון, ותצפית תחתונה על המפל התחתון<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.garda-lake.co.il/cascate-del-varone/ מפלי ורונה: המפלים המתוירים בסביבת אגם גארדה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איטליה: גאוגרפיה
אולריך וגנר

אולריך קלאוס "ריקי" וֶגֶנֶר (בגרמנית: Ulrich Klaus "Ricky" Wegener; 22 באוגוסט 1929 – 28 בדצמבר 2017) היה בריגדה גנרל גרמני אשר שימש כמפקד יחידת משמר הגבול מס' 9 של המשטרה הפדרלית של גרמניה. התפרסם בעיקר כמי שפיקד על מבצע אש קסם.

==ביוגרפיה==
וגנר נולד בייטרבוג שבברנדנבורג ב-22 באוגוסט 1929. בגיל 15 הוא גויס בכפייה ללופטוואפה ושירת בו בימיה האחרונים של מלחמת העולם השנייה. עם סיום המלחמה נכלא במחנה שבויים אמריקני, ושוחרר כעבור זמן קצר. לאחר המלחמה הפכה ברנדנבורג, מדינתו של וגנר, לחלק מגרמניה המזרחית הקומוניסטית. בתחילת שנות ה-50, וגנר נעצר ונכלא לשנה בעוון הפצה של עלונים נגד המשטר. ב-1952 הוא נמלט לגרמניה המערבית והתגייס לבונדסוור.

ב-1972 וגנר שימש כמשקיף מטעם שר הפנים הנס-דיטריך גנשר במהלך הניסיון הכושל לחילוץ בני הערובה הישראליים שנחטפו במינכן. בעקבות האירוע, הוטל על וגנר להיות חלק מצוות מיוחד שיקים יחידה חדשה ללוחמה בטרור. כמודל להקמת היחידה שימשו שירות האוויר המיוחד של בריטניה וסיירת מטכ"ל הישראלית. אי לכך, וגנר נשלח לשרת במשך תקופה בשתי היחידות. לטענתו, הוא אף לחם יחד עם סיירת מטכ"ל במבצע אנטבה.

ב-1973 הוקמה יחידת משמר הגבול מס' 9 של המשטרה הפדרלית של גרמניה (GSG-9). ב-1977 הוצבה היחידה למבחן בעקבות חטיפת טיסה 181 של לופטהאנזה. החוטפים הטיסו את המטוס למוגדישו שבסומליה ודרשו מממשלת גרמניה לשחרר את חברי סיעת הצבא האדום הכלואים. בלילה שבין 17 ל-18 באוקטובר פשטו חיילי היחידה בפיקודו של וגנר על המטוס החטוף והצליחו לשחרר את בני הערובה. על פעולה זו, זכה וגנר בצלב ההצטיינות הפדרלי בדרגת מפקד.

ב-1979 עזב וגנר את GSG-9. מאז, הוא נשלח מספר פעמים למדינות זרות במטרה לסייע בהקמת יחידות ללוחמה בטרור. ב-1988 הוא עזב את הצבא בדרגת בריגדה גנרל.

הוא נפטר בווינדהאגן ב-28 בדצמבר 2017.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בבונדסוור
קטגוריה:חיילי הלופטוואפה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1929
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2017
קטגוריה:שוטרים גרמנים
גורדי שחקים באוקראינה

גורדי שחקים באוקראינה הם אוסף המגדלים הגבוהים הגדול ביותר באוקראינה ורובם מרוכז בעיר הבירה קייב, הגובה המינימלי הוא לפחות 100 מטר.

הרשימה אינה כוללת מגדלי תצפית, תרני רדיו, ארובות וכו דומים. גובה הבניין מחושב מבסיס הבית ועד לאלמנטים המבניים האדריכליים או האינטגרליים הגבוהים ביותר של הבניין (למעט אנטנות).

עד כה, הבניין הגבוה ביותר באוקראינה הוא מתחם המגורים ב-Klovski Descent 7 בקייב. גובהו 168 מטר<ref></ref>.

{| class="wikitable sortable"
|-
! data-sort-type="number" | מקום
! data-sort-type="text" | שם
! class="unsortable" | תמונה
! data-sort-type="number" | גובה<small>במטרים
! data-sort-type="number" | קומות
! data-sort-type="number" | שנה
! data-sort-type="number" | עיר
|-
| 1
|Klovski Descent 7
|
| 168
| 47
| 2014
|קייב
|-
| 2
|גוליבר
| 
| 160.1
| 35
| 2013
|קייב
|-
| 3
|פארוס
| 
| 149.6
| 33
| 2007
|קייב
|-
| 4
|מתחם מגורים «Jack House»
|
| 141
| 39
| 2017
|קייב
|-
| 5
|מתחם מגורים «Taryan Towers»
|
| 140
| 35
| 2020
|קייב
|-
| 6
|מתחם מגורים «Manhattan City»
 130
| 40
| 2021
|קייב
|-
| 7
|מתחם מגורים «פוקרובסקי פוסאד»
|
| 130
| 29
| 2015
|קייב
|-
| 8
|רחוב סריבנוקילסקה 1
|
| 128
| 38
| 2008
|קייב
|-
| 9
|מתחם מגורים «קורונה»
|
| 128
| 38
| 2007
|קייב
|-
| 10
|בניין בית המשפט לערעורים של העיר קייב
| 
| 127
| 27
| 2006
|קייב
|-
| 11
|מתחם מגורים «באשטי»
| 
| 123
| 28
| 2005
|דניפרו
|-
| 12
|בניין משרד התשתיות של אוקראינה
|
| 120
| 28
| 1986
|קייב
|}

==קישורים חיצוניים==
* [https://skyscraperpage.com/diagrams/?countryID=131 דיאגרמת גורדי השחקים של אוקראינה]

== הערות שוליים ==

*
מודינת א-סליה

מודינת א-סליה (באנגלית: Mudayna as-Saliya) הוא שמו של אתר ארכאולוגי במרכז ממלכת ירדן ובו שרידי מבצר גדול מהתקופה ההלניסטית המאוחרת והרומית. האתר נמצא כ-25 ק"מ דרום מזרחית לדיבון ו-60 ק"מ דרומית לעמאן, בין הנחלים ואדי-סליה וואדי-סיידה, הנשפכים אל נחל ארנון. האתר הוא חלק ממכלול אתרים המכונה "חורבת אל-מודינה" הכולל 6 אתרים ארכאולוגים. באתר, הנמצא על ראש הר מבודד התגלה שרידי ביצור, שזמן בנייתו מתוארך על ידי החוקרים לתקופת החשמונאים.

== תולדות המחקר ==
באתר ביקר לראשונה החוקר האוסטרי אלואיס מוסיל, שפרסם את רשמיו בשנת 1908. נלסון גליק ביקר באתר בשנת 1934, ובסקר שערך באתר דיווח על אתר נבטי עם חומות רחבות ומגדלים, הוא זיהה גם מספר חרסים המתוארכים לתקופה הנבטית.

האב הדומיניקני פליקס-מארי אבל ביקר באתר בשנת 1938. חוקר התנ"ך ג'יימס מקסוול מילר חקר את האתר במסגרת מחקריו על נחל ארנון <ref></ref>, וכך גם חיים בן-דוד ממכללת כנרת <ref></ref>.

בשנות ה-90 החלו סקרים ארכאולוגיים על ידי חוקרים מאוניברסיטת לה-סיירה בארצות הברית<ref></ref>.

== חפירות ארכאולוגיות ==
האתר המבוצר במודינת א-סליה מזכיר מאוד את מבצרי המדבר החשמונאים, ובייחוד את מכוור: המאפיינים הטופוגרפיים של הגבעה הנישאת והתלולה דומה לזו של מכוור, כאשר על הפסגה נבנה מבצר המקיף את כולה, ונמצאה גם מערכת אספקת המים הכוללת אמת מים ובורות לאגירת מי נגר עילי וכן שרידי דייק המזכירים את מערכת המצור הרומי סביב מכוור. באתר נמצאו חרסים מהתקופה הרומית הקדומה, הנראים זהים לאלו האופייניים לירושלים מימי הבית השני.

באתר נמצאה בריכה קטנה מדורגת ומטויחת, אשר לדעת חלק מהחוקרים היא ככל הנראה מקווה טהרה<ref></ref><ref name=":0"></ref>.

== תולדות האתר ==
לאור הדמיון הרב למבצרי החשמונאים ובייחוד למכוור, מתבקש לכלול מבצר זה בין יתר המבצרים שנבנו על ידי החשמונאים, אך אי אזכורו במקורות ההיסטוריים וריחוקו היחסי מגבולה המוכר של הפראיה היהודית, מעלה שאלות בדבר זהותו של המקום וטיב האוכלוסייה. החוקרים סבורים כי זהו מבצר חשמונאי לא מזוהה, כפי שבשנים האחרונות נחשפו מבצרים נוספים המיוחסים לחשמונאים שאינם מוכרים בשמם ובתפקידם בספרות ההיסטורית.

ככל הנראה, ההתיישבות הראשונה באתר הייתה בתקופת הברזל, ולאחריה בסמוך להקמת המבצר במכוור הוקם גם המבצר במודינת-א-סליה. בניגוד ליתר מבצרי החשמונאים שהוקמו לשימושים שונים, המבצר הוקם מטעמים אסטרטגיים וביטחוניים בלבד כדי לשלוט על גבול המדבר הערבי ועל דרך-המדבר, נתיב סחר נבטי חשוב ששימש גם את הצבא הנבטי, ובכך החשמונאים השיגו שליטה על המרחב כנגד התקפות הנבטים.

לאור הממצאים הללו, עולה שהגבול בין ממלכת החשמונאים לנבטים היה גמיש והשתנה תכופות לאורך שנות שלטונם, אך המבצר ככל הנראה היה מחוץ לגבולות הברורים לכל אורך קיומו. ריחוקו היחסי מריכוז ההתיישבות היהודית בעבר הירדן והיעדר ממצאים המעידים על הקמת ארמונות באתר או מחסנים מעידים גם הם שהמבצר היה בסיס צבאי בלבד.<ref name=":0" />

== ראו גם ==
* מכוור

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
Ji C.C. "A Late Hellenistic-Early Roman Fortress at Khirbat Mudayna as-Saliya, Centeal Jordan", PEQ ,152, 2020 pp. 207-233.
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירדן: מבצרים
קטגוריה:התקופה החשמונאית בארץ ישראל
קטגוריה:התקופה הרומית בארץ ישראל
קטגוריה:ירדן: אתרים ארכאולוגיים
גושי התיישבות (ערבות קנדה)

גושי התיישבות הם סוג מסוים של הקצאת קרקעות המאפשר למתיישבים בני אותו מוצא אתני ליצור מושבות קטנות. סוג התיישבות זה היה נהוג בערבות קנדה בין סוף המאה ה-19 לתחילת המאה ה-20. חלק מגושי ההתיישבות תוכננו מראש וחלקם נוצרו באופן ספונטני על ידי המתיישבים עצמם.

קליפורד סיפטון, בתקופת כהונתו כשר הפנים של קנדה נקט במדיניות זאת כפשרה בין דרישות מנוגדות. באותה תקופה, הגיע לקנדה גל גדול של מהגרים שלא היו בריטים או צרפתים, אלא איטלקים, גרמנים, סקנדינבים, יהודים ואוקראינים.

ראש הממשלה סר וילפרד לורייה גרס שיש לפזר את הקבוצות האתניות באופן שווה כדי להבטיח את הטמעתן המהירה בתרבות האנגלו-קנדית, מתיישבים ותיקים סירבו לגור ליד מהגרים "זרים" (בניגוד למהגרים בריטים שלא נחשבו זרים) ודרשו ליצור עבור המהגרים החדשים גושי התיישבות נפרדים. המהגרים עצמם רצו להתיישב קרוב ככל האפשר לאנשים בעלי שפה מוכרת ומנהגים דומים.

התוצאה הייתה הקמת מספר רב של גושי התיישבות קטנים, הומוגניים מבחינה אתנית, מפוזרים על פני כל שטחי הערבות.

== ראו גם ==
* ההתיישבות היהודית בערבות קנדה בשנים 1880–1910

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קנדה: היסטוריה
יחסי ארגנטינה – סנט קיטס ונוויס

יחסי ארגנטינה–סנט קיטס ונוויס הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ארגנטינה לבין פדרציית סנט כריסטופר ונוויס. שתי המדינות חברות בארגון מדינות אמריקה והאו"ם.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בדצמבר 1988. ביולי 2018 שיגר ראש ממשלת סנט קיטס ונוויס ברכה לארגנטינה לרגל יום העצמאות ה-202. בברכה לנשיא ארגנטינה, מאוריסיו מאקרי, אמר ראש הממשלה האריס כי, "למרות המאבקים שניצבו בפניהם במהלך החתירה לעצמאותה של ארגנטינה, חוסנה והצלחתה של ארגנטינה מומחשים בעושר המשאבים, התשתיות והפיתוח שלה ברחבה. קשת התחומים, כמו התרבות העשירה שלה, מערכת הבריאות יוצאת הדופן, הקדמה הטכנולוגית ומערכת התקשורת האלקטרונית". עוד הצהיר ד"ר האריס כי הפדרציה של סנט קיטס ונוויס מעריכה את קשרי הידידות המסורתיים שלה עם הרפובליקה של ארגנטינה ו"מחווה כבוד לתרומות הנפלאות שממשלת ארגנטינה תרמה לפיתוח העם והחברה שלנו".

==נציגויות דיפלומטיות==
* ארגנטיינה מיוצגת בסנט קיטס ונוויס באמצעות שגרירותה בקינגסטון, ג'מייקה.
* סנט קיטס ונוויס אינה מיוצגת בארגנטינה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==
דניאל-קופי קיירה

דניאל-קופי קיירה (באנגלית: Daniel-Kofi Kyereh; נולד ב-8 במרץ 1996 באקרה שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת פרייבורג מהבונדסליגה ובנבחרת גאנה.

== קריירת מועדונים ==
קיירה גדל במחלקות הנוער של איינטרכט בראונשווייג, וולפסבורג ו-TSV הבלסה. קיירה החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-TSV הבלסה מהליגה הגרמנית האזורית. הוא ערך 61 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 16 שערים.

ב-6 ביוני 2018 חתם קיירה בווהן ויסבאדן מהליגה הגרמנית השלישית. בתום עונת העפיל עם המועדון לבונדסליגה השנייה. בסך הכל ערך 62 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע 21 שערים.

ב-29 ביולי 2020 חתם קיירה בזנקט פאולי מהבונדסליגה השנייה. הוא ערך 63 הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע 21 שערים.

ב-27 ביוני 2022 חתם קיירה בפרייבורג מהבונדסליגה. ב-31 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על פ.צ. קייזרסלאוטרן במסגרת הסיבוב הראשון של הגביע הגרמני לעונת . ב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה, בניצחון 4-0 על אאוגסבורג במסגרת המחזור הראשון לעונת 2022/2023. ב-1 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על מיינץ 05 במסגרת המחזור השמיני בליגה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-3 בספטמבר 2021 ערך קיירה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בניצחון 1-0 על נבחרת אתיופיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בשנת 2022, וערך שלוש הופעות בטורניר.

נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר מונדיאל 2022.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:קשרי כדורגל גנאים
קטגוריה:אקרה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני והן ויסבאדן
קטגוריה:כדורגלני זנקט פאולי
קטגוריה:כדורגלני פרייבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאנה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-1996
שירה ליבמן

שירה ליבמן (נולדה ב-28 במאי 1976, כ"ו באדר ה'תשל"ו) היא מנכ"לית מועצת יש"ע לשעבר.

==ביוגרפיה==
ליבמן נולדה בשם שירה חזן ליואל ושרה חזן, נכדה לרב אברהם חזן, רבם של משטרת ישראל ושירות בתי הסוהר. למדה בבית הספר חורב לבנות, ולאחר מכן באולפנת צביה בירושלים. עשתה שירות לאומי באולפנת קריית ארבע. סיימה תואר ראשון במדיניות ומינהל ציבורי ב ובבית ברל, ותואר שני במדיניות ומנהל ציבורי באוניברסיטה העברית.

לאחר שלוש שנות עבודה במועצה אזורית שומרון, בשנת 2000 החלה לעבוד במועצה המקומית בית אל כמנהלת משאבי אנוש, בשנת 2017 מונתה למנכ"לית המועצה עד שנת 2021.

במהלך שנת 2022 עסקה בייעוץ למנהלים, ארגונים גדולים ורשויות אזוריות ומקומיות. באוקטובר 2022 מונתה ליבמן למנכ"לית מועצת יש"ע, ונכנסה לתפקידה בדצמבר 2022. היא האישה הראשונה הנושאת בתפקיד.

ב-2023 נבחרה ליבמן לאחת מ-50 הנשים המשפיעות של גלובס.

==חיים אישיים==
ליבמן מתגוררת בבית אל ונשואה לישראל, מייסד ומנכ"ל עמותת מקימי – השער לכלכלה נבונה. היא אם לשמונה ילדים, וגיסה הוא אליהו ליבמן, לשעבר ראש מועצת קריית ארבע.

==קישורים חיצוניים==
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי מועצת יש"ע
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:בית אל: אישים
קטגוריה:מתנחלות
קטגוריה:בוגרות אולפנת צביה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1976
אידריסו באבא

אידריסו באבא מוחמד (באנגלית: Iddrisu Baba Mohamed; נולד ב-22 בינואר 1996 באקרה שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת מיורקה מלה ליגה ובנבחרת גאנה.

== קריירת מועדונים ==
באבא גדל במחלקות הנוער של לגנס ומיורקה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות המילואים של לגנס ושל מיורקה ובברקלדו. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצה הראשונה של מיורקה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-14 בנובמבר 2019 ערך באבא את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בניצחון 2-0 על נבחרת דרום אפריקה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021.

הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בשנת 2022, וערך שתי הופעות בטורניר.

נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:קשרי כדורגל גנאים
קטגוריה:אקרה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאנה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-1996
עיסא אל-עידוני

עיסא בילאל אל-עידוני (בערבית: عيسى بلال العيدوني, בתעתיק מדויק: עיסא בלאל אלעידוני; נולד ב-13 בדצמבר 1996 במונפרמיי שבצרפת) הוא כדורגלן תוניסאי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אוניון ברלין מהבונדסליגה ובנבחרת תוניסיה.

== קריירת מועדונים ==
אל-עידוני שיחק בקבוצות אנז'ה מליגת העל הצרפתית, לה הרבייה ושמבלי מהליגה הצרפתית השלישית, ווולונטר מליגת העל הרומנית.

ב-5 באוגוסט 2020 חתם אל-עידוני בפרנצווארוש מליגת העל ההונגרית.

== קריירה בינלאומית ==
ב-25 במרץ 2021 ערך אל-עידוני את הופעת הבכורה שלו בנבחרת תוניסיה, בניצחון 5-2 על נבחרת לוב במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2021. ב-16 בנובמבר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-1 על נבחרת זמביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בשנת 2022, וערך חמש הופעות בטורניר.

נכלל בסגל נבחרת תוניסיה לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת תוניסיה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים תוניסאים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל תוניסאים
קטגוריה:כדורגלני אנז'ה
קטגוריה:כדורגלני וולונטר
קטגוריה:כדורגלני פרנצווארוש
קטגוריה:כדורגלני אוניון ברלין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת תוניסיה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:ספורטאים זרים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בהונגריה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בגרמניה
קטגוריה:תוניסאים שנולדו ב-1996
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1996
הסוחר מיקי

הסוחר מיקי (באנגלית: Trader Mickey) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1932 בכיכובם של מיקי מאוס ופלוטו. זהו הסרט ה-45 בסדרת "מיקי מאוס" שיצא לאקרנים והתשיעי באותה השנה.

== עלילה ==
הסרט פותח במיקי ופלוטו השטים בארבה במורד נהר אפריקאי כשהיפופוטמים עולים מהמים מסביבם ופלוטו נובח עליהם. מיקי ופלוטו יורדים אל החוף ומגלים שבולי העץ הם תנינים השוכבים על החוף שמיד נכנסים למים.

פלוטו מחל לרחרח בסביבה עד שמגיע לכף רגל המבצבצת מהשיחים אשר מתגלה כשייכת לקניבל מאיים. פלוטו נס על נפשו ונתקל במיקי שמפיל את רובה הציד שלו, מה שגורם לרובה להשמיע קול ירייה. הרעש החזק מביא לכך ששאר הקניבלים מגיחים מבין הצמחייה וישר מתנפלים על מיקי ופלוטו המבועתים.

נישאים על גבי החניתות של הקניבלים, מיקי ופלוטו מובלים אל צ'יף הקניבלים יחד עם הארבה שלהם, שגם נישאת על גבי חניתות. הצ'יף, שיושב על כס עתור גולגולות וקורא מגזין, מתחיל יחד עם טבח השבט לטעום את מיקי עם אצבעותיהם. הטבח משליך את מיקי לקדרה מבעבעת לפי ציוויו של הצ'יף, קוצץ ירקות לתוך הקדרה ומולח את פלוטו הקשור על גבי מדורה.

שאר הקניבלים פושטים על סחורתו של מיקי כשהצ'יף מגלה מחוך וטועה בו לכתר ואת הקוקייה של שעון הקוקייה לציפור אמיתית ובולע אותה בשלמותה. אם קניבלית אחת משתמשת בשלייקס כמנשא לתינוקיה בעוד קניבלים נוספים מגלים את כלי הנגינה הרבים של מיקי ומשתמשים בהם באופן שגוי. הטבח ניגש לקדרה בה נמצא מיקי ובוחש בה באמצעות סקסופון, אך מיקי מראה לו את השימוש הנכון בכלי ופוצח בניגון. תכף מתחיל ג'אם סשן פרוע לשיר הפופולרי "Darktown Strutters' Ball" של המלחין שלטון ברוקס ומיקי ופלוטו זוכים בחירותם. הסרט נגמר כשהצ'יף מועד לתוך הקדרה.

== דמויות ומדבבים ==
* מיקי מאוס – וולט דיסני
* פלוטו – פינטו קולביג
* צ'יף הקניבלים – פינטו קולביג

== טריוויה ==
* הצחוק של צ'יף הקניבלים הוא ה"צחוק המטופש", קול צחוק שמזוהה ביותר עם הדמות דיפי דואוג, דמות שלימים תיקרא גופי.
* הסרט הוא מעין פרודיה לסרט משנת 1931, "קרן הסוחר" שהיה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-4.
* ניתן להבחין בכרזה של הסרט במשחק הווידאו "Epic Mickey" משנת 2010.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים קצרים של דיסני
קטגוריה:מיקי מאוס
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
יהלומים לנצח (ספר)

יהלומים לנצח (באנגלית: Diamonds Are Forever) הוא ספר מאת איאן פלמינג משנת 1956, הרביעי בסדרת ספרי ג'יימס בונד. בספר זה, מתמודד בונד מול מבריחי יהלומים.

כמו הספרים הקודמים בסדרה, גם יהלומים לנצח התקבל בבריטניה באהדה רבה. הוא עובד לקומיקס בעיתון דיילי אקספרס, וב-1977 עובד לסרט באותו השם, השביעי בסדרת הסרטים, והאחרון בו גילם שון קונרי את דמותו של ג'יימס בונד.

כהכנה לקראת כתיבת הספר, ערך פלמינג מחקר מקיף על עסקי הברחת היהלומים. לימים הוא השתמש במידע שאסף עבור ספר עיוני בשם "הברחת היהלומים".

==עלילה==
M מטיל על ג'יימס בונד לחדור לכנופיה שמבריחה יהלומים מסיירה לאון לארצות הברית. לשם כך, בונד נוטל את זהותו של מבריח בשם פיטר פרנקס. הוא מצליח לחדור לקבוצה, ונפגש עם אחת מחברות הקבוצה, נערה מושכת ושונאת גברים בשם טיפאני קייס. בונד מגלה שמבריחי היהלומים פועלים בשירותה של כנופיה חסרת רחמים הידועה בכינוי "ספאנגלד מוב" (Spangled Mob). במטרה להגיע אל ראשי הכנופיה, בונד דורש את "שכרו" בעבור הברחת היהלומים. הוא מקבל הוראה להמר על מרוץ סוסים מכור מראש בסרטוגה, שם הוא פוגש את ידידו הוותיק פליקס לייטר איש ה-CIA. בעזרתו של לייטר, בונד דואג שההימור שלו יפסיד במירוץ, כך שהוא לא מקבל את הכסף שמגיע לו.

בונד שב ודורש את שכרו, ונאמר לו ללכת לקזינו בלאס וגאס שם הוא מקבל את הכסף במשחק בלאק ג'ק מכור מראש שבו הדילר היא טיפאני קייס. לאחר מכן, בונד לא מציית להוראות שניתנו לו. הוא נשאר בקזינו, ממשיך להמר וזוכה בסכומי כסף גדולים מנהיג הכנופיה, ג'ק ספאנג, זועם עליו ומורה ללכוד אותו. הוא מענה אותו בעיירת רפאים הסמוכה לקזינו, שמשמשת כמקום המפלט שלו. בונד נמלט מהשבי בעזרתה של טיפאני. ספאנג שולח את אחיו סרפימו לאותה רכבת של בונד במטרה להרוג אותו, אולם בונד מצליח להרוג אותו. בונד וטיפאני מתאהבים, ויחד הם חוזרים לניו יורק ומפליגים ללונדון. על סיפון הספינה, שניים מהבריונים של ספאנג מנסים להתנקש בהם, אולם בונד גובר עליהם.

בלונדון, טיפאני מסבירה לבונד כיצד פועל ארגון ההברחה של ספאנג. בונד יוצא לסיירה לאון במטרה לשים קץ לקיומו של הארגון. כשספאנג מבין שנחשף, הוא מתחיל בעצמו בחיסול הארגון. הוא רוצח את מרבית אנשיו, ובסופו של דבר נהרג בעצמו בידי בונד שמפוצץ את המסוק שלו.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.ianfleming.com חיה ותן למות], באתר איאן פלמינג
* 

קטגוריה:ספרים בריטיים
קטגוריה:ספרי ג'יימס בונד
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:ספרי 1956
שינויים בשדה המגנטי

השדה המגנטי של כדור הארץ נתון לשינויים מתמידים, שינויים אלו יכולים להשפיע על המתרחש על פני כדור הארץ וניתן לבחון את השינויים בשיטות מחקר שונות

== השדה המגנטי של כדור הארץ ==

אחת התכונות הפיזיקליות המאפיינות את כוכב הלכת ארץ היא השדה המגנטי שלו.
לשדה המגנטי יש מגוון השפעות על המתרחש על פני כדור הארץ, כגון הגנה מפני קרינה קוסמית וסיוע לבעלי חיים בניווט.
השדה המגנטי דומה לשדה של מגנט דו קוטבי אשר קוטב אחד שלו באנטארקטיקה והקוטב השני שלו באוקיינוס הקרח הצפוני.

== כיצד מתרחשים השינויים בשדה המגנטי ==

הקטבים המגנטיים נמצאים בתנועה מתמדת כך שנוצרים שינויים בשדה המגנטי. בין תנועת הקוטב המגנטי הדרומי ובין תנועת הקוטב המגנטי הצפוני לא נמצאה התאמה. בשנים האחרונות, הקוטב המגנטי הצפוני נע לכיוון צפון-מערב בקצב של כ-40 ק"מ בשנה. שני הקטבים המגנטיים אינם נמצאים בנקודות גאוגרפיות מנוגדות זו לזו, וכיום המרחק בין הקוטב המגנטי ובין הקוטב הגאוגרפי גדול יותר בדרום מאשר בצפון.
הידע המדעי על אופן התפתחותו של השדה המגנטי ועל השינויים הנוצרים בו אינו רב, השתנות השדה המגנטי של כדור הארץ הוגדרה על ידי אלברט איינשטיין כאחת מחמש התעלומות הגדולות בפיזיקה, אך קיימות דרכים שונות לחקור את היחלשות השדה המגנטי ומדידות הנערכות במאה הנשים האחרונות מצביעות על היחלשותו של השדה.

== פלאומגנטיזם ==

פלאומגנטיזם הוא תחום לימוד בגאולוגיה העוסק בחקר עברו של השדה המגנטי של כדור הארץ כפי שנשמר במינרלים מגנטיים לאורך זמן. המחקר בתחום זה הגיע לידי השערה כי השדה המגנטי של כדור הארץ משתנה בצורה ניכרת הן בכיוונו והן בגודלו לאורך הזמן.

== ארכיאומגנטיזם ==

ארכיאומגנטיזם הוא כינוי לחקר הבודק היסטוריה מגנטית בעזרת ממצאים ארכאולוגיים, מחקרים בינתחומיים שנערכו על ידי המכון למדעי כדור הארץ באוניברסיטה העברית בשיתוף החוג לארכאולוגיה באוניברסיטת תל אביב ורשות העתיקות וכן מחקר עם המכון המגנטי של Scripps מסן דייגו, בדקו את השדה המגנטי שנוצר מחדש בעת שריפתם של חרסים, לבנים, רעפים וכבשנים באתרי עתיקות בירושלים וב17 אתרים נוספים ברחבי הארץ.
המחקרים הביאו לפריצת דרך במחקר הארכאולוגי שכן היא מביאה לכאורה לשיטת תיארוך חדשה היכולה להגיע לדיוק ברמה של יום בודד, להבדיל משיטת התיארוך שהייתה מקובלת עד כה באמצעות פחמן 14 שרמת הדיוק בה נמוכה משמעותית.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.tau.ac.il/research/magnetic-field-archeology השדה המגנטי שמתגלה מתוך סדקי השרידים], אוניברסיטת תל אביב
* [https://www.hayadan.org.il/the-earths-magnetic-field-tells-the-story-of-the-destruction-of-the-first-temple-1008206 השדה המגנטי של כדור הארץ מספר את סיפור חורבן בית ראשון], הידען
* רון שער ארז בן יוסף, [https://earth.huji.ac.il/sites/default/files/earth/files/shaarben-yosef.pdf עוצמת השדה המגנטי של כדור הארץ], האוניברסיטה העברית

קטגוריה:ארכאולוגיה
קטגוריה:ארכאולוגיה מקראית
קטגוריה:ארכאולוגיה של ארץ ישראל
קטגוריה:השדה המגנטי של כדור הארץ
קטגוריה:כדור הארץ
קטגוריה:גאוכרונולוגיה
קטגוריה:מגנטיות
לעינייך בלבד (ספר)

לעינייך בלבד (באנגלית: For Your Eyes Only) הוא אסופה של חמישה סיפורים קצרים מאת איאן פלמינג משנת 1960. זהו הספר השמיני בסדרת ספרי ג'יימס בונד.

חמשת הסיפורים בקובץ הם "רצח בעיניים" (From a View to a Kill), "לעינייך בלבד" (For Your Eyes Only), "קוונטום של נחמה" (Quantum of Solace), "ריסיקו" (Risico) ו"הנדירות של הילדברנד" (The Hildebrand Rarity). הייתה תוכנית להפוך את הספר למיני-סדרת טלוויזיה, אולם היא לא צולמה מעולם.

ב-1981 עלה לאקרנים הסרט "לעינייך בלבד", אשר שאב השראה מהסיפורים "לעינייך בלבד" ו"ריסיקו". ב-1985 יצא הסרט "רצח בעיניים", אשר קיבל את שמו משם הסיפור של פלמינג, למרות שאין קשר בין שתי העלילות. הסרט "רישיון להרוג" מ-1989 נוצר בהשראת הסיפור "הנדירות של הילדברנד". ב-2008 יצא הסרט "קוונטום של נחמה", אולם אין קשר בין עלילתו לעלילת הסיפור.

==הסיפורים==
===רצח בעיניים===
מתנקש מקצועי הורג רוכב אופנוע ליד פריז, וגונב ממנו מסמכים חשאיים של נאט"ו. M מטיל על בונד למצוא את המתנקש ולהחזיר את המסמכים.

===לעינייך בלבד===
בני זוג בריטיים בשם האבלוקס נרצחים בידי מתנקשים קובנים לאחר שסירבו למכור את אחוזתם בג'מייקה להר פון המרשטיין, איש גסטאפו לשעבר העומד כיום בראש שירות הריגול הקובני. בונד יוצא בהתנדבות להתנקש בהמרשטיין כנקמה. מהר מאוד הוא מגלה שהוא לא היחיד שמנסה להתחקות אחריו.

===קוונטום של נחמה===
לאחר השלמת משימה מוצלחת באיי בהאמה, בונד משתתף בארוחה חגיגית בבית המושל בנסאו. לאחר הארוחה, בונד מעיר שאם יתחתן אי פעם, יהיה זה עם דיילת אוויר. בעקבות כך, מספר לו המושל את סיפור מערכת היחסים בין עובד המדינה לשעבר, פיליפ מאסטרס ודיילת האוויר רודה לוולין.

===ריסיקו===
בונד נשלח לאיטליה במטרה לחקור הברחת סמים לבריטניה. בונד נפגש עם מודיע של ה-CIA בשם קריסטוס, אשר חושף בפניו שמאחורי הברחת הסמים עומד מנהיג כנופיה בשם אנריקו קולומבו. בונד לוכד את קולומבו שמוכיח לו שקריסטוס רימה אותו ולמעשה הוא זה שעומד בראש מבצע ההברחה. לא זו בלבד, הוא אף עובד עם ברית המועצות.

===הנדירות של הילברנד===
במהלך משימה באיי סיישל, בונד פוגש מיליונר אמריקני מפוקפק בשם מילטון קרסט, שמזמין אותו לשיט במטרה ללכוד דג נדיר המכונה "הילדברנד". מהר מאוד בונד מגלה שקרסט מתעלל מילולית ופיזית בכל מי שמסביבו, ולכן אין זה פלא שהוא נרצח.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.ianfleming.com חיה ותן למות], באתר איאן פלמינג

קטגוריה:ספרים בריטיים
קטגוריה:ספרי ג'יימס בונד
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:ספרי 1960
אברדווי

אברדווי (בוולשית: Aberdyfi; "שפך נהר הדווי"), או כפי שידועה לעיתים בתעתיק האנגלי ההיסטורי Aberdovey, היא עיירת חוף וקהילה בקצה הדרומי של מחוז גוויניד' שבצפון-מערב ויילס, הממלכה המאוחדת.

העיירה שוכנת לחופי הים האירי, על שפך נהר הדווי (שעל שמו קרויה), באמצע מפרץ קרדיגן ובתוך תחומי הפארק הלאומי סנודוניה. היא נמצאת כ-41 ק"מ דרומית לפורת'מדוג, כ-85 ק"מ מערבית לשרוסברי ו-140 ק"מ מערבית לברמינגהאם, תחנת הרכבת של אברגווני משרתת מספר מסילות רכבת היסטוריות מה שתורם לחשיבותה של העיירה כיעד תיירותי אזורי.

אברדווי החלה את דרכה כעיירת נמל שהתבססה על תעשיית בניית סירות מקומית, אך החל מאמצע המאה ה-19 הפכה לעיירת נופש עם חיבורה לרשת מסילות הברזל הלאומית. כיום כ-43% מהנכסים בעיירה הם דירות נופש עונתיות ורק 38.5% מהאוכלוסייה מגדירה את עצמה וולשית, כאשר כמעט שני שלישים מהתושבים נולדו מחוץ לוויילס.

==אתרים נבחרים==
<gallery>
Aberdovey railway station building (geograph 5399718).jpg|תחנת הרכבת אברדווי
Aberdyfi Gwynedd 28.JPG|כנסיית סנט פיטרס
Setting Sail - geograph.org.uk - 915838.jpg|החוף באברדווי
Penhelig Arms, Aberdovey - geograph.org.uk - 1383928.jpg|מלון פנהליג ארמס
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.visitsnowdonia.info/aberdyfi אודות אברדווי] באתר 'Visit Snowdonia'.

קטגוריה:ויילס: יישובים
קטגוריה:גוויניד'
תיק תפילין

תיק תפילין
תיק לטלית ותפילין הוא תיק המשמש לאחסון התפילין והטלית.

== היסטוריה ==
התיק בדרך כלל עשוי מבד (ובפרט קטיפה), התיק היה קיים כבר בראשית קיום מצוות הנחת תפילין לצורך האחסון. במשנה נאמר ש"מצילין (משריפה בשבת) תיק הספר עם הספר תיק תפילין עם התפילין".

נוהג מוכר הוא להוסיף תיק מפלסטיק מעל תיק הבד.

בקהילות מסוימות נהגו שלקראת החתונה נותנת הכלה לחתן תיק לתפילין, עליו רקום שמו או ראשי התיבות של שמו.

== תפידנית ==
תפידנית של תפילין בית אל
מרכז "תפילין בית אל" המציאו את "תפידנית" (הלחם של מידנית ותפילין): צינור פלסטיק שסגור בקצה אחד שבתוכו מונחים התפילין בתוך בתי התפילין. לעיתים קרובות רקום על תיק התפילין זיהוי בעל התיק, לצורך אחסון הטלית יש שקית בד שמתחברת לתפידנית ברוכסן.

התפידנית יועדה במקור לצנחנים בצה"ל.

== הלכות ==
ע"פ ההלכה, צריך להניח קודם תפילין של יד, ורק לאחר מכן תפילין של ראש (משום ש"מעלין בקודש ואין מורידין", וקדושת תפילין של ראש גדולה משל יד). כלל נוסף בהלכה הוא ש"אין מעבירין על המצוות", שאם הזדמנו לאדם שתי מצוות הוא צריך לקיים קודם את המצווה הראשונה שהזדמנה לפניו. ע"פ כלל זה אם אדם מוציא מתיק התפילין את תפילין של ראש לפני תפילין של יד, הוא לכאורה היה צריך לקיים את המצווה שהזדמנה לו ראשונה ולהניח קודם את של ראש (כדי לא להעביר על המצוות), וזאת בניגוד לכלל ש"מעלין בקודש ואין מורידין". כדי להימנע ממצב כזה, נהוג לסדר את התפילין בתוך התיק שלהן בצורה שתפילין של יד יהיו זמינים לפני תפילין של ראש.

מסיבה זו כאשר משתמשים ב"תפידנית", מכניסים אליה קודם את תפילין של ראש ורק לאחריהם את תפילין של יד, כך שיש גישה רק אל תפילין של יד. לדעת השולחן ערוך אין חשש בכך, אך לדעת המגן אברהם, והמשנה ברורה, יש להימנע מהנחת תפילין של יד על גבי תפילין של ראש שקדושתם גדולה יותר. לכן יש פוסקים שמורים לשאת את התפידנית במצב מאוזן, ובכך אין פגיעה בתפילין של ראש.

דרגת הקדושה של נרתיק התפילין נתונה במחלוקת, יש אומרים שהוא תשמיש קדושה ויש אומרים שהוא מוגדר כתשמיש של תשמיש, לפיכך יש אומרים שאסור להכניס סידור או פריטים אחרים לתוך תיק התפילין, אלא אם כן התנו מראש שיהיה אפשר להכניס דברים לתיק.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

תפילין
כדור הרעם (ספר)

כדור הרעם (באנגלית: Thunderball) הוא ספר מאת איאן פלמינג משנת 1961, התשיעי בסדרת ספרי ג'יימס בונד. בספר זה, בונד מנסה להחזיר שתי פצצות אטום שנגנבו בידי ארגון הטרור ספקטרה.

כמו הספרים הקודמים בסדרה, גם יהלומים לנצח התקבל בבריטניה באהדה רבה. המהדורה הראשונה בת ה-50,938 אזלה בתוך שנה. הספר עובד לקומיקס בעיתון דיילי אקספרס, אולם הקומיקס נקטע באיבו בהוראת בעל העיתון הלורד ביברברוק לאחר שפלמינג פרסם סיפור קצר בעיתון המתחרה סאנדיי טיימס. וב-1965 עובד לסרט באותו השם, הרביעי בסדרת הסרטים, בו גילם שון קונרי את דמותו של ג'יימס בונד. ב-1983 יצא לאקרנים סרט נוסף על פי הספר בשם "לעולם אל תאמר לעולם לא". שון קונרי הסכים להשתתף גם בסרט זה לאחר מסע שתדלנות.

==עלילה==
בדיקה רפואית מראה שמצבו הבריאותי של ג'יימס בונד אינו טוב בשל שתייה מופרזת ועישון. M מורה לו לקחת חופשה של שבועיים בבית הבראה. בבית ההבראה, פוגש בונד את הרוזן ליפה, ומגלה שיש לו קשרים עם ארגוני פשע בסין. בעקבות הגילוי, ליפה מנסה להרוג את בונד, אולם בונד ניצל ופוצע אותו קשה. הקוראים מגלים עד מהרה שליפה נמצא בבית ההבראה כדי לפקח על ג'וזפה פטאצ'י - טייס חיל האוויר האיטלקי שנמצא בבית ההבראה. פטאצ'י נשכר בידי ארגון הטרור ספקטרה במטרה לגנוב שתי פצצות אטום של נאט"ו מבסיס חיל האוויר שנמצא בסמיכות לבית ההבראה. פטאצ'י משתלט על המטוס שבו נמצאות שתי פצצות האטום ומשליך אותן באוקיינוס ליד איי הבהאמה. לאחר מכן אנשי ספקטרה הורגים את פטאצ'י. מפקד ספקטרה ארנסט סטאברו בלופלד הורג את ליפה בגלל שנקלע לסכסוך המיותר עם בונד. מספר 2 בספקטרה, אמיליו לארגו, שולה את הפצצות מהאוקיינוס ומאכסן אותן על היאכטה הפרטית שלו.

בלופלד דורש מנאט"ו כופר בסך 100,000 פאונד, ולא יפוצץ שתי ערים במערב. האמריקנים והבריטים פותחים ב"מבצע כדור הרעם" במטרה להשיב את הפצצות בטרם יפקע האולטימטום של בלופלד. M חושד שהפצצות נמצאות באזור הבהאמה, ומורה לבונד לצאת לנסאו שם הוא פוגש את ידידו איש ה-CIA פליקס לייטר. בונד פוגש את דומיטיה "דומינו" ויטלי, אחותו של הטייס המת פטאצ'י, ואהובתו של לארגו. בונד מפתה אותה ומספר לה שלארגו מעורב במות אחיה. בעקבות כך, דומינו נחושה לסייע לבונד ולנקום בלארגו. בונד מצייד אותה במונה גייגר כדי לבדוק האם הפצצות נמצאות על היאכטה של לארגו. עם זאת, היא נתפסת עם המונה, ולארגו מענה אותה כדי לדעת מי שלח אותה.

בונד ולייטר מתריעים בפני וושינגטון ולונדון כי הפצצות ככל הנראה נמצאות ביאכטה של לארגו, וצוללת אמריקנית נשלחת במהירות לנסאו במטרה ללכוד את לארגו ואת הפצצות. מתרחש קרב ימי מול האמריקנים לאנשיו של לארגו. לארגו עצמו נמלט עם הפצצות.בונד רודף אחריו, אולם לארגו לוכד אותו במערה תת-ימית וכמעט הורג אותו. הוא ניצל ברגע האחרון בידי דומינו שהצליחה להימלט מכלאה על היאכטה. דומינו הורגת את לארגו והצוללים האמריקנים אוספים את הפצצות. 

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.ianfleming.com כדור הרעם], באתר איאן פלמינג
* 

קטגוריה:ספרים בריטיים
קטגוריה:ספרי ג'יימס בונד
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:ספרי 1961
רוקאס יוקובאיטיס

רוקאס יוקובאיטיס (בליטאית: Rokas Jokubaitis; נולד ב-19 בנובמבר 2000) הוא כדורסלן ליטאי המשחק בעמדת הרכז במכבי תל אביב מליגת העל בכדורסל והיורוליג.

==ביוגרפיה==
=== ראשית חיים וקריירת נוער ===
יוקובאיטיס נולד במז'ייקיאי, ליטא. הוא החל לשחק כדורסל בבית הספר לכדורסל ולאדס קנאשיוס בקלייפדה לפני שעבר לאקדמיית הנוער של ז'לגיריס קובנה. ב-2018 נבחר לחמישיית הטורניר בטורניר קובנה של טורניר הדור הבא של יורוליג בסקטבול לאחר שהעמיד ממוצעים של 15 נקודות ו-8.3 אסיסטים למשחק והוביל את ז'לגיריס למקום השלישי.

=== קריירה מקצועית ===
ב-9 בינואר 2018 קלע יוקובאיטיס שיא קריירה של 31 נקודות במדי ז'לגיריס-2, קבוצת המילואים של ז'לגיריס קובנה, במשחק ידידות מתוקשר נגד פרינאו פרינאי בהובלת לאמלו בול. ב-5 במאי הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ז'לגיריס, במשחק האחרון של העונה הסדירה בליגה הליטאית נגד פיאנו ז'וואיגז'דש. בעונת 2018/19 נבחר יוקובאיטיס לשחקן הצעיר הטוב ביותר בליגה הליטאית השנייה לאחר שהעמיד ממוצעים של 13.2 נקודות, 5.2 אסיסטים ו-3.4 ריבאונדים למשחק עבור ז'לגיריס-2.

ב-14 ביוני 2019 חתם יוקובאיטיס על הארכת חוזה לשלוש שנים בז'לגיריס. בעונת הוא העמיד ממוצעים של 7 נקודות ו-2.5 אסיסטים למשחק ביורוליג, וסיים במקום השני בפרס הכוכב העולה של היורוליג אחרי עוסמן גרובה. הוא העמיד ממוצעים של שמונה נקודות וארבעה אסיסטים למשחק ב-LKL ונבחר לשחקן הצעיר הטוב ביותר בליגה.

ב-21 ביולי 2021 חתם יוקובאיטיס לארבע שנים בברצלונה מליגת העל הספרדית בכדורסל והיורוליג. בסיום עונת נבחר לכוכב העולה של היורוליג.

ב-24 ביולי 2024 חתם יוקובאיטיס לשלוש שנים במכבי תל אביב מליגת העל בכדורסל והיורוליג.

=== זכויות דראפט NBA ===
יוקובאיטיס נבחר בבחירה ה-34 בדראפט ה-NBA לשנת 2021 על ידי אוקלהומה סיטי ת'אנדר, אך כבר בליל הדראפט הועברו זכויותיו לניו יורק ניקס. הוא שיחק במדי הניקס בליגת הקיץ של ה-NBA ולאחריה הוחלט שלא ימשיך בניקס ויחזור לברצלונה.

=== קריירה בנבחרת הלאומית ===
יוקובאיטיס זכה במדי נבחרת הקדטים של ליטא במדליית כסף באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 16 2016, לאחר שקלע 10 נקודות בממוצע למשחק. ב-2017 היה השחקן הצעיר ביותר בגביע העולם בכדורסל עד גיל 19, והעמיד ממוצעים של 10 נקודות ו-5.3 אסיסטים למשחק עבור ליטא, שסיימה במקום השישי. באליפות אירופה בכדורסל עד גיל 18 2018 הוא העמיד ממוצעים של 12.9 נקודות ו-5.6 ריבאונדים למשחק, כשליטא סיימה במקום החמישי, וב-2019 הוביל אותה למקום הרביעי בגביע העולם עד גיל 19 לאחר שהעמיד ממוצעים של 11.3 נקודות ו-5.6 אסיסטים למשחק.

ב-24 בפברואר 2020 ערך יוקובאיטיס את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ליטא הבוגרת במסגרת מוקדמות אליפות אירופה בכדורסל 2022. בקיץ 2021 הוא שיחק בטורניר הקדם-אולימפי בקובנה אך נבחרתו לא העפילה לטורניר הכדורסל באולימפיאדת טוקיו (2020). ב-2022 שיחק עם ליטא ביורובאסקט.

=== חיים אישיים ===
אביו של יוקובאיטיס, אייווארס, שיחק כדורסל מקצועני בליטא ובפולין. גם אמו ואחותו עסקו בספורט.

ב-12 בדצמבר 2020 נעצר גבר ב לאחר שגנב במרמה 10,000 אירו מאישה איתה יצא במשך חודשים על ידי התחזות ליוקובאיטיס.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורסלנים ליטאים
קטגוריה:בחירות דראפט של אוקלהומה סיטי ת'אנדר
קטגוריה:כדורסלני ז'לגיריס קובנה
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ליטא
קטגוריה:ספורטאים ליטאים בספרד
קטגוריה:ספורטאים ליטאים בישראל
קטגוריה:ליטאים שנולדו ב-2000
רחוב וולודימירסקה

רחוב וולודימירסקה (באוקראינית: Володимирська вулиця) הוא רחוב ברובע שבצ'נקובסקי והולוסייבסקי של העיר קייב. אחד הרחובות הכי עתיקים באירופה<ref></ref>.

== אתרים הנמצאים ברחוב זה ==
* שער הזהב של קייב
* אוניברסיטת קייב
* תיאטרון האופרה והבלט הלאומי האקדמי של אוקראינה על שם טאראס שבצ'נקו 
* המוזיאון הלאומי להיסטוריה של אוקראינה 
* מטה שירות הביטחון האוקראיני
* בניין הנשיאות של האקדמיה הלאומית למדעים של אוקראינה 
* הספרייה המדעית על שם מקסימוביץ' 
* האוניברסיטה הלאומית לטכנולוגיות מזון 
* בית המורה 
* פארק על שם טאראס שבצ'נקו 
* שגרירות ארמניה באוקראינה
* נציגות האיחוד האירופי באוקראינה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

וולודימירסקה
569 מיזה

569 מיזה (בשמו הרשמי: 569 Misa) הוא אסטרואיד בחגורת האסטרואידים שהתגלה ב-27 ביולי 1905 על ידי האסטרונום האוסטרי יוהאן פאליזה ממצפה הכוכבים בווינה. האסטרואיד נקרא על שם אלה מיזה המופיעה בכתבי האורפיזם.

ככל האסטרואידים בחגורה, מסלולו נמצא בין מאדים לצדק. זמן ההקפה שלו הוא 1,581.17 ימים (4.33 שנים) וקוטרו הממוצע 72.95 ק"מ. הוא נע במהירות ממוצעת של 18.27533033 קמ"ש בזווית של 1,29584º.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חגורת האסטרואידים
נמל התעופה הבין-לאומי בולטימור-וושינגטון ת'ורגוד מרשל

נמל התעופה הבין-לאומי בולטימור-וושינגטון ת'ורגוד מרשל (באנגלית: Baltimore/Washington International Airport) הוא נמל תעופה אזרחי, הממוקם מדרום לעיר בולטימור במדינת מרילנד שבארצות הברית. זהו נמל התעופה הגדול ביותר במרילנד. בשנת 2021 עברו בו 18,868,429 נוסעים במסגרת 200,821 תנועות מטוסים.

הנמל הוא אחד משלושת נמלי התעופה המשרתים את עיר הבירה וושינגטון, הממוקמת כ-50 קילומטר דרומה ממנו (ביחד עם נמלי התעופה רייגן ודאלס).

הנמל נקרא על שמו של ת'ורגוד מרשל, השופט האפרו-אמריקאי הראשון בבית המשפט העליון של ארצות הברית, שהיה תושב בולטימור.

==היסטוריה==
ההחלטה להקים נמל תעופה חדש לאזור בולטימור-וושינגטון התקבלה בשנת 1946. מרבית השטח להקמת הנמל נרכש מידי הכנסייה המתודיסטית פרנדשיפ (Friendship Methodist Church), שמבנה הכנסייה שלה נהרס לצורך הקמת הנמל. הנמל נקרא נמל התעופה הבינלאומי פרנדשיפ ונחנך ב-24 ביוני 1950, במעמד נשיא ארצות הברית הארי טרומן, שהגיע אליו במטוס הנשיאותי. הפעילות הסדירה בנמל החלה חודש לאחר מכן. לאחר פתיחתו הועברה אליו הפעילות משדה התעופה העירוני הישן של בולטימור .

ב-1959 היה הנמל הראשון מהמשרתים את וושינגטון די. סי לקבל טיסות סילון אזרחיות, שנערכו במטוסי בואינג 707.

מחלקת התחבורה של מרילנד רכשה את הנמל מידי עיירית בולטימור ב-1973. בשנה שלאחר מכן שונה שמו לנמל התעופה הבינלאומי בולטימור-וושינגטון, במטרה למשוך אליו נוסעים. תוכנית ההרחבה הראשונה לנמל יצאה לדרך ב-1974. ב-1979 הושלמה הרחבת הטרמינל בנמל, שיותר מאשר הכפיל את שטחו. ב-1980 נחנכה תחנת רכבת בצמוד לנמל, ובשנה שלאחר מכן נחתה בו הטיסה הטרנס-אטלנטית הראשונה. ב-1993 החלה חברת סאות'ווסט איירליינס לפעול מהנמל, והיא כיום (2022) החברה הפעילה ביותר בו.

בשנת 2005 קיבל הנמל את שמו הנוכחי. הפעילות בו דישדשה מ-2006 ועד 2014 סביב מספר של 21–22 מיליון נוסעים עוברים בשנה, ולאחר מכן גדלה עד לשיא של כל הזמנים במספרם - 27.1 מיליון בשנת 2018. לאחר 2019 חלה ירידה חדה בתנועת הנוסעים בנמל, עד לשפל של 11.2 מיליון ב-2020.

ב-22 בפברואר 1974 פרץ לנמל אדם שביקש להתנקש בנשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון. הוא הרג שוטר, השתלט על מטוס DC-9 במטרה להטיסו ולרסקו על הבית הלבן, הרג אחד מטייסיו ופצע את השני. הנוסעים נמלטו מהמטוס. התפתח קרב יריות בין החוטף לבין שוטרים שהיו מחוץ למטוס שבו הוא נפצע. הוא שם קץ לחייו לפני שהמשטרה פרצה למטוס.

==מתקנים ופעילות==
הנמל משתרע על גבי שטח של 12.79 קילומטר רבוע. פועלים בו שלושה מסלולי טיסה, ששניים מהם, מדרום לטרמינל, הם מצטלבים. מסלול רביעי, מסלול 04/22 באורך של 1,829 מטר, נסגר לצמיתות בשנת 2014 לאור שימוש מועט בו. הוא משמש כיום כמסלול הסעה וכן לחניית מטוסים.

בטרמינל פועלים חמישה בנייני מסוף (זרועות). פועלים בהם 78 שערי עלייה למטוסים, ש-14 מהם משרתים טיסות בינלאומיות. בנמל פועל גם מסוף לטיסות מטען.

בנוסף לתחנת הרכבת המשרתת את הנמל ומקשרת בינו לבין וושינגטון די. סי ובולטימור יש בו תחנה של הרכבת הקלה של בולטימור.

הנמל משרת כ-22 חברות תעופה, המפעילות ממנו בעיקר טיסות פנים ליעדים רבים בארצות הברית. קווי תעופה בינלאומיים פועלים מהנמל אל קנדה, מקסיקו, האיים הקריביים, מרכז אמריקה, בריטניה, גרמניה, איסלנד וסנגל. בשנת 22–2021 היו חמשת היעדים מרובי הנוסעים ביותר אל הנמל וממנו אטלנטה, אורלנדו, פורט לודרדייל, דנוור ושארלוט.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://aeronav.faa.gov/d-tpp/2210/00804AD.PDF תרשים הנמל], באתר מנהל התעופה הפדרלי

==הערות שוליים==

מרשל, ת'ורגוד
קטגוריה:מרילנד
אהוד דפנא

אהוד דפנא (3 במרץ 1939 – 15 באוקטובר 1973) היה לוחם בחיל השריון שנהרג במלחמת יום הכיפורים. דפנא עוטר בעיטור העוז על לחימתו בכיבוש תל-שמס, שבמהלכו נהרג.<ref name=":0"></ref>

אהוד דפנא הוא גיבור השיר הודי חמודי שכתב סבו, משה דפנא, כשאהוד היה בן שלוש.<ref name=":1"></ref><ref></ref>

== ביוגרפיה ==
אהוד דפנא נולד למלכה ולאביטל ברעננה, וגדל בקיבוץ מעוז חיים שבעמק בית שאן. לכבוד יום הולדתו השלישי חיבר סבו, המשורר משה דפנא, את השיר "למה?", הידוע בכינויו "הודי חמודי".<ref name=":0" />

בבגרותו החל לעסוק באקרובטיקה וברכיבה על סוסים, ועם תום לימודיו החליט להתגייס לשירות קרבי.<ref name=":1" />

דפנא התגייס לצה"ל באוגוסט 1957, ולאחר שלא התקבל לחיל הצנחנים, הוא החל לשרת בחיל השריון. במהלך שירותו הצבאי עבר קורס קציני חיל רגלים וקורס קציני שריון, ושימש כמפקד מחלקת חרמ"ש.<ref name=":2"></ref>

בתום שירות החובה שלו, שב דפנא למעוז חיים. הוא עבד בגידול בקר. דפנא נישא לחוה, והשניים עברו להתגורר בכרמיאל. בשנת 1965 נולד בנם איל,<ref></ref> ומעט אחר כך עבר הזוג להתגורר בבאר שבע.<ref name=":0" />

=== במלחמת ששת הימים ===
בתקופת ההמתנה שלפני מלחמת ששת הימים, פיקד דפנא על מחלקת סיור. עם פרוץ המלחמה, השתתף בקרבות הראשונים, אך נפצע כשיצא בסיירת לכיוון ג'נין. דפנא הוכר כנכה לאחר שנותר משותק ברגלו, אך הצליח להביא לשיבוצו המחודש ביחידה קרבית. בשנת 1970 הצטרף לצבא הקבע, והחל לשרת כמפקד בגדוד שריון. לאחר שנה, עבר לתפקיד של מפקד פלוגה. לקראת תום השירות הצבאי שלו, שירת דפנא בתפקיד קצין אג"ם באוגדת שריון.<ref name=":2" />

בשנת 1971 התגרש מחוה אשתו, ונכנס לזוגיות עם שושנה בכר<ref></ref> שיועדה להיות אשתו, אך השניים לא הספיקו להתחתן.<ref name=":3"></ref>

=== במלחמת יום הכיפורים ===

דפנא סיים את שירותו בצבא באוגוסט 1973, בדרגת סרן.<ref name=":2" /> בספטמבר 1973 הצטרף דפנא ליחידת שריון שפשטה ללבנון לצורך טיהור של שני כפרים שהסתתרו בהם מחבלים. על פעולה זו הוענק לו ציון לשבח של מפקד החטיבה.

מספר שבועות לאחר מכן פרצה מלחמת יום הכיפורים. כששמע על פרוץ הקרבות ארגן דפנא פלוגה שהורכבה משיירי טנקים ומכוחות החטיבה בגזרה הדרומית, והשתתף בקרבות הבלימה ברמת הגולן. דפנא השתתף בניסיון שלא צלח לכיבוש תל א-שמס, ובניסיון הנוסף לכיבוש התל בהתקפת לילה. לאחר כיבוש התל חסם את כביש דמשק-קונייטרה (ציר "אמריקה") ובלם התקפות של צבא סוריה. ב-15 באוקטובר 1973, נהרג דפנא מפגיעת פגז במהלך קרבות הבלימה. נקבר בבית העלמין במעוז חיים.<ref name=":3" /><ref name=":0" /><ref name=":2" />

לאחר נופלו הועלה לדרגת רב-סרן, והוענק לו עיטור העוז.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.izkor.gov.il/אהוד%20דפנא/en_2716bcc6a03fd995cf55d275d1a2fe7d אהוד דפנא] באתר יזכור
* [https://www.gvura.org/a240963-סרן-אהוד-דפנא אהוד דפנא] באתר הגבורה
* [https://blog.nli.org.il/sipur-hudi-hamudi/ הודי חמודי, גיבור מלחמה], באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי מחלקות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מעוטרי צל"ש מפקד חטיבה
קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
סטפן באהוקן

סטפן סדריק באהוקן (בצרפתית: Stéphane Cédric Bahoken; נולד ב-28 במאי 1992) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת החלוץ בקסימפאשה.
==חיים אישיים==
אביו של באהוקן, פול היה כדורגלן בעברו ששיחק בקבוצות שונות בצרפת ובנבחרת קמרון עמה אף השתתף עימה במונדיאל 1982. אימו היא צרפתית.

ב-20 באוקטובר 2020 נידון לארבעה חודשי מאסר בפועל עקב תקרית אלימה עם בת זוגו וקנס של 2000 אירו ושלושה חושים נוספים וקנס נוסף על תנאי.

==קריירת מועדונים==
באהוקן נולד בגראס והתחיל לשחק כדורגל בקבוצות ילדים מקומיות. בגיל 12 הצטרף לקבוצת הנוער של ניס. במחזור האחרון של עונת 2010/2011 לאחר שבילה שבע שנים באקדמיה של המועדון מאז גיל שתים עשרה. במשחק האחרון של העונה הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 2-1 לוואלנסיין. במהלך העונה שלאחריה חתם על חוזה לשלוש שנים במועדון. בעונת הפך לשחקן הרכב במועדון, אך במהלך העונה נפצע בברכו וכשהחלים שיחק בקבוצת המילואים של המועדון. עת ששיחק בה, נקלע לתקרית אלימה שבעקבותיה הושעה לשלוש משחקים.

ב-30 באוגוסט 2013 הושאל לסנט מירן מליגת העל הסקוטית עד לסיום העונה, אך בעקבות סכסוך עם ראשי המועדון באהוקן חזר לניס בינואר . אמנם, מאחר שבעקבות חוקי פיפ"א לא יכל לשחק עבור מועדון נוסף הוחלט להחזירו לסנט מירן לאחר שיחה עם מאמן הקבוצה.

ב-29 ביולי 2014 חתם בשטרסבורג. ב-2 בדצמבר 2017 הבקיע את שער הניצחון במשחק הליגה נגד פריז סן-ז'רמן.

ב-8 ביוני 2018 חתם לארבע שנים באנז'ה.

ב-15 ביולי 2022 באהוקן חתם בקסימפאשה מליגת העל הטורקית.

==קריירה בינלאומית==
באהוקן אמנם נולד בצרפת ואף שיחק בנבחרת צרפת בכדורגל עד גיל 20, אך בשנת החליט לייצג את קמרון ולמעשה סגר מעגל כאשר לבש את מדי הנבחרת אותם לבש אביו. ב-25 בנמרץ 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-3 נגד .

באהוקן השתתף עם הנבחרת פעמיים בגביע אפריקה לאומות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים קמרונים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קמרונים
קטגוריה:כדורגלני ניס
קטגוריה:כדורגלני סנט מירן
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני אנז'ה
קטגוריה:כדורגלני קסימפאשה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קמרון
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:ספורטאים זרים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים קמרונים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בטורקיה
קטגוריה:קמרונים שנולדו ב-1992
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1992
יוטקה סאדו

יוטקה סאדו (ביפנית: 佐渡 裕; נולד ב-13 במאי 1961) הוא מנצח יפני.

== ביוגרפיה ==
יוטקה סאדו נולד בקיוטו. עוד בלימודיו, סאדו קיבל תפקיד בקנסאי ניקאי, בית ספר יפני לאופרה, שם הייתה לו הזדמנות לעבוד עם התזמורת הפילהרמונית החדשה של יפן והתזמורת הסימפונית של קיוטו, וללמוד רפרטואר אופראי. ב-1987 הוא נסע לארצות הברית כדי להשתתף בפסטיבל המוזיקה טנגלווד, שם למד אצל סייג'י אוזאווה. מאוחר יותר זכה בפרס דוידוף המיוחד לתחרות בשלזוויג-הולשטיין, גרמניה. הוא חזר ליפן כעוזר לאוזאווה וערך את הופעת הבכורה שלו עם התזמורת הפילהרמונית החדשה של יפן בטוקיו עם סדרה סימפונית של היידן. מאוחר יותר למד אצל שארל דיטואה, גנאדי רוז'דסטבנסקי וליאונרד ברנשטיין, איתם סייר בברית המועצות ובגרמניה.

יוטקה סאדו זכה בפרס הראשון והפך לזוכה היפני השלישי (אחרי סייג'י אוזאווה ב-1979 ויוקו מטסואו ב-1982) בתחרות הבינלאומית השנתית ה-39 של בזאנסון למנצחים צעירים בבזאנסון, צרפת ב-1989. ב-1990, הוא הפך למשתתף קבוע באוקיינוס השקט. פסטיבל מוזיקה בסאפורו, יפן, יחד עם כריסטוף אשנבאך ומייקל טילסון תומאס. סאדו משמש גם כמנהל אמנותי ויועץ אמנותי של המרכז לאמנויות הבמה היוגו ומנצח ראשי של תזמורת המרכז לאמנויות הבמה היוגו שאותה עזר להקים בשנת 2005. סאדו הוא גם המנצח הראשי של תזמורת כלי הנשיפה של סיינה ביפן.

מחוץ ליפן, סאדו היה המנצח הראשי של תזמורת לאמור בין השנים 1993 עד 2011. הוא הקליט עם תזמורת לאמור עבור לייבלים כמו Erato. באוקטובר 1995 נבחר סאדו לזוכה בתחרות המוזיקה הבינלאומית הראשונה של ליאונרד ברנשטיין בירושלים. ב-2011 ניצח על הסימפוניה התשיעית של בטהובן, עם 10,000 יפנים, לקורבנות רעידת האדמה ביפן ב-2011. בנובמבר 2013, תזמורת אמני הצליל הודיעה על מינויו של סאדו למנצח הראשי הבא שלה, החל בעונת 2015–2016, עם חוזה ראשוני של 3 שנים.

== קישורים חיצוניים ==

*

קטגוריה:מוזיקאים יפנים
קטגוריה:מנצחים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1961
אלכסנדר ג'יקו

אלכסנדר קוואבנה באיידו ג'יקו (באנגלית: Alexander Kwabena Baidoo Djiku; נולד ב-9 באוגוסט 1994 במונפלייה שבצרפת) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת שטרסבורג מליגת העל הצרפתית ובנבחרת גאנה.

== קריירת מועדונים ==
ג'יקו גדל במחלקת הנוער של בסטיה. הוא ערך 45 הופעות ליגה במדי המועדון במסגרת ליגת העל הצרפתית, בהן הבקיע שער אחד.

ב-11 ביולי 2017 חתם ג'יקו בקן מליגת העל הצרפתית. הוא ערך 59 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-5 ביולי 2019 חתם ג'יקו בשטרסבורג מליגת העל הצרפתית.

== קריירה בינלאומית ==
ב-9 באוקטובר 2020 ערך ג'יקו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בהפסד 0–3 לנבחרת מאלי במשחק ידידות.

הוא היה חלק מסגל הנבחרת בטורניר גביע אפריקה לאומות 2021 בשנת 2022, וערך שלוש הופעות בטורניר. ב-18 בינואר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 2–3 לנבחרת קומורו במסגרת שלב הבתים של הטורניר.

נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת גאנה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:בלמי כדורגל גנאים
קטגוריה:כדורגלני בסטיה
קטגוריה:כדורגלני קן
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאנה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-1994
אורלנדו גאלו

אורלנדו מויסס גאלו קלדרון (בספרדית: Orlando Moisés Galo Calderón; נולד ב-11 באוגוסט 2000 בפונטרנס שבקוסטה ריקה) הוא כדורגלן קוסטה ריקאי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת ארדיאנו מליגת העל של קוסטה ריקה ובנבחרת קוסטה ריקה.

== קריירת מועדונים ==
סוארס גדל במחלקת הנוער של אלחואלנסה. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל של קוסטה ריקה, ובסך הכל ערך 17 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-2 בינואר 2019 חתם גאלו בארדיאנו מליגת העל של קוסטה ריקה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-7 באוקטובר 2021 ערך גאלו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוסטה ריקה, בתיקו 0-0 נגד נבחרת הונדורס במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת קוסטה ריקה לטורניר קופה אמריקה 2024.

== תארים ==
;ארדיאנו
* אליפות קוסטה ריקה (3): 2018/2019 אפרטורה, 2019/2020 אפרטורה, 2021/2022 אפרטורה
* הסופר קאפ הקוסטה ריקאי (2): 2020/2021, 2022/2023

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים קוסטה ריקאים
קטגוריה:קשרי כדורגל קוסטה ריקאים
קטגוריה:פונטרנס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אלחואלנסה
קטגוריה:כדורגלני ארדיאנו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוסטה ריקה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:ילידי 2000