OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קניין רכוב

שיטת ה[[רמב"ם: רכוב קונה, גם אם אינו אוחז במוסירה]]

יושב בקרון
קניין "רכוב על גבי בהמה" הוא קנין במשפט העברי, המקנה בעלות על בעל חיים לאדם הרוכב עליו, כאשר הוא עושה זאת במטרה לקנותה מהפקר או מאדם אחר המוכר לו אותה.

==השאלה==
במסכת בבא מציעא דנה הגמרא באשר לקניין זה, השאלה מתפצלת לשתי שאלות, שקיומה של השנייה תלויה באישור הראשונה. השאלה האחת היא, האם רכוב על בעל חיים קונה אותו ב) כאשר באותו בעל חיים, מתבצעת מעשה קניין על ידי אדם אחר הנוהג את בעל החיים ללא רכיבה, מי מהם קונה את בעל החיים. שאלה נוספת - בהנחה שקיים קניין כזה, איזה מהקניינים עדיף, קניין רכוב, או קניין מנהיג שהוא באופן מסוים קניין משיכה.

בגמרא נראה לכאורה, כי קנין רכוב הוא צירוף של שני מעשי קניין: א) הרכיבה גורמת לבהמה לנוע במקצת ב) תפיסת המוסרה.

האמורא רב יהודה מביא ראיה מברייתא הדנה באדם היושב על קרון הרתום לשור וחמור, ובכך הוא חשוב כרכוב עליו, האם הוא עובר על איסור כלאיים בכך שהוא נוהג את הקרון, חכמים ורבי מאיר חלוקים בנושא, לפי שיטה אחת בברייתא אין הוא עובר על איסור כלאיים, מכיוון שאין בעלי החיים נעים מחמתו, וגם אם כן - הדבר נחשב כגרמא (- פעולה לא ישירה, אלא פעולה הגורמת בעקיפין לתנועת בעל החיים, ולכן אין לה חשיבות), ולפי שיטה שנייה בברייתא בעלי החיים נעים מחמתו, והוא נחשב כמניע בעלי חיים באופן של כלאיים. שמואל סבור שרוכב ויושב בקרון אינם חשובים לנוהגים את בעלי החיים, ולכן לגרסתו חכמים - שהם הרבים, הם הסבורים שהיושב בקרון פטור מאיסור כלאיים, ואילו רבי מאיר הוא האוסר. 

ברייתא אחרת - שכל הנראה היא מסקנת הגמרא, פוסקת שרכוב נחשב לקניין תקין וניתן לקנות על ידו את בעל החיים עליו רכוב הקונה.

==פסק ההלכה==
הראשונים נחלקו בפסק ההלכה, יש הפוסקים כשמואל שיושב אינו נחשב לנוהג את בעלי החיים, אך הרי"ף מעדיף את מסקנת הגמרא, ואת הגרסה הרגילה של הברייתא המנוגדת לזו של שמואל, ולפי זה חכמים שהם הרבים פוסקים שיושב נחשב לנוהג את בעל החיים, וכך גם פוסק הרמב"ם. לפי זה, ייתכן גם שרכוב נחשב לקניין, ואכן כך פוסק הרמב"ם.

השאלה השנייה, כאשר רכוב ונוהג נוהגים יחד, איזה מהם קונה, נשארת בשאלה.

==מהות הקניין==
בשיטה מקובצת בשם הריצב"א, וכן בשם הרמב"ן בשם הראב"ד, מביא דעה הסבורה שרכוב היא קניין עצמאי, שמהותו שימוש בבעל חיים באופן של בעלות וקניינות, ככל מעשי הקניין.

דעה אחרת, הרווחת יותר בראשונים, היא שרכוב הוא תולדה של קניין משיכה, וזו היא גם שאלת הגמרא האם רכוב קונה במקום שיש גם אדם הנוהג את בעל החיים, שכן השאלה היא האם הנוהג מבטל את כוח הרכוב וגורם שהוא לא יפעל להנעת בעל החיים.

==קישורים חיצוניים==
* (מתוך ספרו של אחיקם קשת קובץ יסודות וחקירות השלם)

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפט עברי: קניינים
לבנה חכים

לבנה חכים (נולדה ב-1961) היא במאית, מפיקה, מלהקת ומייצגת אמנים.

==ביוגרפיה==
חכים נולדה בירושלים להורים יוצאי אלכסנדריה וקהיר. למדה בבית הכרם, בגימנסיה רחביה ובבית הספר ליפתא.

חכים החלה את דרכה המקצועית בחוג לקולנוע וטלוויזיה, במגמת בימוי והפקה, באוניברסיטת תל אביב. עם סיום לימודיה הפיקה וביימה את הסרט "חבצלת" בכיכובה של ענת וקסמן, על נערה משכונת עוני המתאהבת בחייל או"ם. הסרט זכה בפרסים רבים, בהם פרס קרן עליזה שגריר (נוסד על ידי מיכה שגריר), פרס מוגרבי ומענק משרד המסחר והתעשייה. הסרט הוקרן בפסטיבלים, בסינמטק ובטלוויזיה הישראלית.

בשנת 1987, עוד בהיותה סטודנטית, הקימה את "CASTING" - שירותי ליהוק מקצועיים לסרטי קולנוע, סדרות טלוויזיה וסרטי פרסום, תוך הקפדה על איתור והתאמת השחקנים הנכונים עבור הדמויות הכתובות בתסריטים. במסגרת החברה ליהקה שחקנים למסעות פרסום לחברות המובילות במשק בישראל ובעולם, וכן לסרטי קולנוע וסדרות כגון "אדמה משוגעת" (בבימוי דרור שאול) "רביעיית רן", "הפנימיה" (בבימוי יעוד לבנון), "סיפורי תל אביב" (בבימוי איילת מנחמי), "הדיבוק" (בבימוי יוסי זומר), "מקס ומוריץ", להקת צעירי תל אביב, "מעבר לים" (בבימוי ינקול גולדווסר), "לתפוס את השמיים" (בבימוי ינקול גולדווסר ורוני ניניו), "מעורב ירושלמי" (בבימוי ניר ברגמן וינקול גולדוסר), שלושת סרטי "אבא גנוב", "נשיקה במצ"ח" (בבימוי יהודה ברקן), "עפולה אקספרס" (בבימוי ג'ולי שלז), "טיפת מזל" (בבימוי זאב רווח), "צעד קטן" (בבימוי שחר סגל), "אצבע אלוהים" (בבימוי יגאל בורשטיין), "רביעיית רן" (בבימוי יריב הורוביץ), ו"סיפור גדול" (בבימוי ארז תדמור ושרון מימון). כן ליהקה את הצוות הישראלי בסרטים "הכוכב האדום" (בבימוי אנטוני הופמן), "הבלתי מנוצח" (בבימוי ורנר הרצוג) ובסדרה הצרפתית "ג'יהאד". 

בשנת 1991 יצרה עבור הטלוויזיה הישראלית את הסרט "לבנה, מריאן, צ'רניאק ומאזין למשל", הדן בנושא הזיקנה וההזדקנות.

ברשימת התגליות של לבנה חכים ניתן למצוא רשימה גדולה מאוד של שחקנים מן השורה הראשונה בארץ כדוגמת; איילת זורר, רונית אלקבץ, צביקה הדר, עופר שכטר, יעל גולדמן ועוד רבים וטובים. 

בשנת 1995 ביימה והפיקה את "בונג'ור מאדם", סרט תעודה על הזמרת ממוצא מרוקאי ריימונד אבקסיס; הסרט מתאר את ילדותה בקזבלנקה, בריחתה מהשידוך שנכפה עליה, עלייתה לבד לארץ, פריצתה כזמרת, והפולקלור והתרבות שנשתמרו בקרב יוצאי מרוקו כפי שהיא מביעה בשירתה. 

בשנת 2000 הגישה חכים תוכנית טלוויזיה בשם "מדברים על זה" במסגרת שידורי קשת בערוץ 2.

בשנת 2017 הייתה מעורבת בהפקת סדרת הרשת "נשים מתות מהלכות" של הגר בן-אשר, הכוללת תשע פרקים המלווים נשים אמריקאיות בשעות האחרונות שלפני הוצאתן להורג, הסדרה עובדה אחר כך לסרט קולנוע שיצא לאקרנים ב-2022. 
==חיים אישיים==
חכים מתגוררת בתל אביב. היא אם לבן.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפיקות ישראליות
קטגוריה:מפיקים ישראלים
קטגוריה:בוגרות גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרות החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1961
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
מחמר

הובלת חמור ועליו משא - איסור מחמר
מְחַמֵּר הוא פעולה הגורמת לבעל חיים לישא משא בשבת. מחמר הוא אחד מאיסורי השבת שאינם חלק מל"ט אבות מלאכה.

==מחמר כלאחר יד==
כאשר האדם גורם לבהמה לטלטל אבל לא בפעולה ישירה, כדוגמת משא שלא כדרכה או בהמה קטנה שלא ראויה עדיין לנשיאת משאות, זה איסור דרבנן ובמקום מצווה זה מותר לכתחילה

==ראו גם==
*שביתת בהמתו

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הלכות מלאכת הוצאה
קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות עשה
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:בעלי חיים ביהדות
סוויטת מסקרד

סוויטת מסקרד (ברוסית: Сюита Маскарад; באנגלית: Masquerade Suite) היא סוויטה שחוברה על ידי המלחין הארמני אראם חאצ'טוריאן בשנת 1944.

הסוויטה מבוססת על מוזיקה שכתב חצ'טוריאן למחזה של מיכאיל לרמונטוב נשף המסכות ומכאן שמה 'מסקרד' שפירושה ברוסית מסכה. הסוויטה מפורסמת בעיקר בזכות הוולס שמבוצע רבות בקונצרטים ומשמש הרבה כמוזיקת רקע לסרטים ותוכניות.

==פרקי הסוויטה==
#ואלס
#נוקטורן
#מזורקה
#רומנסה
#גאלופ

==קישורים חיצוניים==

* ביצוע היצירה בניצוחו של איבן מרינוב באתר יוטיוב פרקים [http://www.youtube.com/watch?v=2F-tIN3LS-4&feature=related 1] [http://www.youtube.com/watch?v=4NNN6mFtU5Y 2] [http://www.youtube.com/watch?v=7rg4C81vobc&feature=related 3] [http://www.youtube.com/watch?v=dkNJxFDXex8&feature=related 4] [http://www.youtube.com/watch?v=6aebv6m7TWU&feature=related 5] 

קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
גאלופ

תווי ריקודי גאלופ מאת [[יוהאן שטראוס (הבן)]]
גאלופ הוא סוג ריקוד במשקל 2/4 שמקורו בגרמניה.

המונח גאלופ פירושו לדהור. וכך הוא אופי הריקוד. מקור הגאלופ הוא מגרמניה, שם היה מכונה "הופסר" שפירושו- מנתר ומדלג. אופי הריקוד הוא במעגל, מהיר ועליז, במשקל זוגי ומאופיין בניתורים.

== גאלופ במוזיקה הקלאסית ==
ריקודי גאלופ מפורסמים:
*יוהאן שטראוס (הבן) כתב מספר ריקודי גאלופ.
*פרדריק שופן ('גאלופ המרקיז' לפסנתר).
*פרנץ שוברט (ד. 735).
*ז'ורז' ביזה (בסוויטה משחקי ילדים 'גאלופ פרסטו').
*אראם חאצ'טוריאן (פרק חמישי בסוויטת מסקרד).
*צ'ארלס ויליאמס כתב גאלופ מפורסם בשם 'גאלופ השטן' ("Devil's Galop")
*ז'ורז' ביזה כתב פרק גאלופ בסוויטה "משחקי ילדים" ("Jeux d'enfants")

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ריקודים סלוניים
פרס הילודה

מכתב של ראש הממשלה [[משה שרת לאישה ערבייה המעניק לה 100 לירות]]

פרס הילודה היה מענק של 100 לא"י שהוענק על ידי מדינת ישראל בשנים הראשונות שלאחר הקמתה לאימהות לעשרה ילדים או יותר, לשם עידוד הילודה. הפרס מזוהה ביותר עם דוד בן-גוריון, שביקש בפרס להדגיש את חשיבות ריבוי האוכלוסייה היהודית במדינת ישראל, אך הוענק גם על ידי משה שרת בהיותו ראש ממשלה.

בנובמבר 1949 עלתה דרישה בשם השוויון להעניק את הפרס גם לאשה ערבייה שילדה עשרה ילדים. דרישה זו הביאה לוויכוח ציבורי: היו שטענו שהפרס נועד לעודד ילודה בעם היהודי, שסבל מהשואה והריבוי הטבעי שלו קטן יותר מזה של הערבים; אחרים טענו שערך השוויון גובר על שיקולים אחרים וכי יש להעניק את הפרס גם לאם ערבייה, שממילא רק למעטות מהן יש עשרה ילדים. בפועל הממשלה נענתה לדרישה והעניקה את הפרס גם לנשים ערביות שילדו עשרה ילדים. 

הפרס עורר תדהמה במזרח אסיה, שבה נעשו מאמצים רבים דווקא להקטין את הילודה.

היו שיצאו נגד פרס הילודה כמעודד נשים להרוס את בריאותן בלידות רבות. מנהל קופת חולים כללית לשעבר, הרופא ד"ר יוסף מאיר, יצא נגד פרס הילודה במאמר תחת הכותרת: "הגברת הילודה או ריבוי הילדים" בכותבו שאין עניין לעודד משפחות עניות מיוצאות המזרח להביא עשרה ילדים, אלא יש לעודד את כל בית ישראל ובמיוחד האליטה האינטלקטואלית, להביא 3–5 ילדים.

הפזמונאי יהושע סובול כתב שיר מחאה על נושא זה ילדים זה שמחה, אם כי לא כל השומע אותו הבין שמדובר במחאה.

בשנת 1959 החלה המדינה להעניק קצבאות ילדים, ופרס הילודה בוטל.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עידוד ילודה
קטגוריה:ישראל: היסטוריה חברתית
קטגוריה:היריון ולידה בישראל
קטגוריה:ישראל: דמוגרפיה
קטגוריה:שנות ה-1940 בישראל
קטגוריה:שנות ה-1950 בישראל
יוסף דה פיצ'וטו ביי

סנטור יוסף אלי דה פיצ'וטו "ביי" (15 באפריל 1872 - 12 בפברואר 1938) היה איש עסקים ואיש ציבור יהודי-מצרי, ממנהיגי קהילת יהודי אלכסנדריה, אשר היה פעיל הן בתנועה הלאומית המצרית והן בתנועה הציונית. היה הסנטור היהודי הראשון במצרים.

==קורות חיים==
דה פיצ'וטו נולד בשנת 1872 באלכסנדריה למשפחה שמוצאה מחלב. במשך מרבית צעירותו הועסק בחברת יבוא ויצוא. בשנת 1892 הוא נשא לאישה את ג'ודית, בת למשפחת הבנקאים קוריאל, ובאותה תקופה ייסד פירמת מסחר שזכתה להצלחה רבה. בנוסף הוא היה מומחה לכלכלה, וחבר דירקטוריון של מספר חברות, בהן "Bank Cassa di Sconto e di Risparmio". בשנת 1920 הוא נבחר כנשיא אגודת מסחר מצרית (l’Association du Commerce d’Importation) ולאחר מכן מונה כחבר ה"מועצה הכלכלית של מצרים". באותה שנה הוא קיבל מהמלך פואד הראשון את תואר הכבוד ביי. בשנת 1921 הוא קיבל תואר כבוד (Officier de l’Instruction Publique) גם ממשלת צרפת.

דה פיצ'וטו היה פעיל במפלגה הלאומית המצרית מפלגת אל-ופד ולאחר מכן במפלגת אל-אתחאד. בשנת 1924 מונה על ידי המלך פואד הראשון לחבר הסנאט המצרי. כך היה לסנטור היהודי הראשון במצרים. לבקשת דה פיצ'וטו, החליט הסנאט במצרים, על פי דיווחים בעיתונות, לא לקיים ישיבות ביום השבת. הוא כיהן כסנטור מצרי עד שנת 1930.

באותה תקופה, לא היה נדמה שקיימת סתירה בין תמיכה בלאומיות מצרית לבין תמיכה בלאומיות יהודית. דה פיצ'וטו תמך בציונות ובשנת 1918 היה ממקימי הארגון הציוני "המועצה פרו-פלשתינה" באלכסנדריה, ושימש בתור סגן הנשיא של הארגון תחת הברון פליקס דה מנשה.

הוא היה בין המנהיגים הבולטים בקהילת יהודי אלכסנדריה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20. הוא היה מעורב במוסדות החינוך של הקהילה, ושימש כגבאי של "בית הכנסת אליהו הנביא" באלכסנדריה (1914-1932).

בשנותיו האחרונות הוא היה פעיל פוליטית כנגד התנועה הפשיסטית ותעמולתה במצרים. הוא נפטר בשנת 1938 באלכסנדריה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20100626005635/http://sefarad.org/diaspora/egypt/vie/egypt.php/id/37/ The Sephardim in Egypt]
* Maurits H. van den Boogert; Adam Guerin. "[http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopedia-of-jews-in-the-islamic-world/picciotto-joseph-elie-bey-SIM_0017560 Picciotto, Joseph Elie Bey.]" Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2014.

קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט המצרי
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים מצרים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים מצרים
קטגוריה:פעילים ציונים במצרים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1872
קטגוריה:נפטרים ב-1938
דודו מנצור

דוד (דודו) מנצור (נולד ב-1957) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל, עמד בראש יחידה להב 433 בשנים 2009–2012.

== קורות חייו ==
מנצור שירת כמפקד מרחב יפתח במחוז תל אביב וכמפקד המכללה לקצינים בכירים של המשטרה. עם איחוד אגפי החקירות והמודיעין של המשטרה מונה ב-2005 לראש חטיבת מודיעין באגף החקירות והמודיעין החדש. ב-2007 מונה לראש היחידה למאבק בפשיעה הכלכלית, במסגרתה עסק בחקירת אברהם הירשזון ובסוף אותה שנה מונה לראש מטה אגף החקירות והמודיעין. עם הקדמת מינויו של יוחנן דנינו למפקד המחוז הדרומי, מונה מנצור לממלא מקום ראש האגף.

באפריל 2010 קודם לדרגת ניצב ומונה למפקד יחידה להב 433, היחידה הארצית למלחמה בשחיתות ובפשע המאורגן, הוא שימש בתפקיד עד חודש יולי 2012.

בפברואר 2013 מונה למנכ"ל "רימונים", החברה הכלכלית לפיתוח רמת השרון.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי להב 433
קטגוריה:ראשי היחידה הארצית למאבק בפשיעה הכלכלית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
קרוליין אמילי גריי היל

קרוליין אמילי גריי היל (באנגלית: Caroline Emily Gray Hill; 14 באוגוסט 1843 – 1924) הייתה ציירת וצלמת. בין השאר, גריי היל ציירה וצילמה בארץ ישראל בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.

==קורות חייה==
אמילי גריי היל נולדה בטוטנהאם. בשנת 1864 נישאה לג'ון אדוארד גריי היל, פרקליט מליברפול. הזוג נהג לבלות את חופשותיו במסעות לארצות הים התיכון. בשנת 1887 יצא הזוג לטיול ממושך של חודש ימים בארץ ישראל, ולאחריו המשיכו לבקר בארץ ישראל מדי שנה. בני הזוג הקימו בית<ref></ref> בירושלים על הר הצופים. ביקורם האחרון של בני הזוג בירושלים היה במרץ 1914. במהלך הביקורים בארץ ישראל הרבתה אמילי גריי היל לצייר ולצלם את נופי הארץ, ובעלה פרסם ספר זכרונות בשם 'עם הבדואים' אשר הכיל את רישומי מסעותיהם בישראל.

==עבודתה האומנותית==
גריי היל נמנתה על זרם הציור האוריינטליסטי, אשר חבריו התמחו בציור התושבים, בעלי החיים והנופים של המזרח התיכון. להבדיל מרבים מהאמנים חברי התנועה, התבלטה גריי היל משום שהיא שהתה במזרח התיכון במשך תקופות ממושכות וציוריה שיקפו מראות להם הייתה עדה ממקור ראשון. גריי היל ציירה בעיקר להנאתה, וציוריה הוצגו בבתיה בירושלים ובליברפול, אך גם הוצגו בין השנים 1885 ל-1923 בתערוכת בגלריה 'ווקר' בליברפול. מעטים מהציורים נמכרו לחובבי אומנות, או נתרמו לצדקה. ציוריה גם עיטרו את ספרו של בעלה, 'עם הבדואים'. לאחר מותה של גריי היל עברו רוב תמונותיה לרשותו של נורמן היל, אחיינו של בעלה, אשר העביר חלק גדול מהם כמתנה לאוניברסיטה של ליברפול.

תערוכה מציוריה התקיימה בבית טיכו בירושלים בקיץ 2002.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידות 1843
קטגוריה:נפטרות ב-1924
קטגוריה:צלמות בריטיות
ויליאם קיין

ויליאם קיין (באנגלית: William Caine; נולד ב-1798) היה מזכיר מושבת הונג קונג בין השנים 1854–1859 והמושל בפועל של המושבה בין מאי וספטמבר 1859.

==ביוגרפיה==

קיין נולד באנגליה בשנת 1798 למשפחה ענייה. בגיל 6 הצטרף כמתופף לצבא המלכותי הבריטי ושירת בגדוד ה-26 של חיל הרגלים במהלך הקרבות נגד נפוליאון בונפרטה בספרד. קיין הגיע לדרגת קפטן במהלך שירותו. לאחר תום מלחמות נפוליאון הועבר הגדוד שבו שירת קיין להונג קונג והשתתף בשנת 1839 במלחמת האופיום השנייה, וקיין החל את שירותו הקולוניאלי.

קיין כיהן כשופט העליון (Chief Magistrate) של המושבה וכן ייסד את משטרת הונג קונג וכיהן כראש המשטרה בין השנים 1841–1844. בשנת 1847 מונה למזכיר המושבה והמבקר הכללי שלה (Colonial Secretary and Auditor General)

על שמו של קיין נקראת דרך קיין (Caine Road) באזור המיד לוולס של האי הונג קונג.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20101101000715/http://www.researchhongkong.org.uk/hong-kong-police/hong-kong-police-research הקמת משטרת הונג קונג]
* [http://www.blogthetalk.com/2005/10/captain-caine-big-man-of-hong-kong.html קורות חיים] 

קטגוריה:מושלי הונג קונג
קטגוריה:המזכיר הכללי של הונג קונג
קטגוריה:בריטים במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1798
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1871
ג'יימס ג'ונסטון

ג'יימס רוברטו ג'ונסטון (באנגלית: James Roberto Johnston; נולד ב-25 באפריל 1980) הוא זמר, נגן גיטרה בס וכותב שירים סקוטי, הידוע בעיקר מעבודתו עם להקת "ביפי קליירו". הוא ידוע גם בשמות ג'ים או ג'ימבו.

ג'ונסטון נולד וגדל בקילמרנוק שבמזרח איירשיר, סקוטלנד. אחיו התאום בן החל לנגן בלהקת ביפי קליירו כמתופף ב-1995, לצד הסולן סיימון ניל, וג'ונסטון הצטרף אליו באותה שנה. אחיו הצעיר אדם הצטרף בהמשך כטכנאי התופים של הלהקה. הלהקה נקראה תחילה בשם "screwshish". ב-1996 עברו חברי הלהקה לגלאזגו, וב-2001 הרשימו את חברת התקליטים "Beggar's Banquet" והוחתמו על חוזה הקלטות ראשון. בהמשך ניגן ג'ונסטון בגיטרה בס גם בהרכב המוזיקלי "Marmaduke Duke".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרים סקוטים
קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:גיטריסטים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1980
שאול עובאדיה

שאול עובאדיה (נולד ב-15 בפברואר 1950) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.

עובדיה החל את הקריירה שלו בגיל 8, כאשר הצטרף לקבוצת הילדים של מכבי תל אביב, וכעבור שנתיים עבר לבית"ר שייח' מוניס. הוא שיחק בעמדת הקיצוני השמאלי. בגיל 14 חזר למכבי תל אביב, לאחר שמנהל הקבוצה באותה תקופה, אמנון אבידן, צפה בו משחק. לאחר הגעתו למכבי תל אביב הוא התאמן תחת הדרכתו של אמנון אהרונסקינד, ומאוחר יותר אצל ניסים בכר. הוא היה מלך השערים של קבוצת הנוער וגם הקפטן שלה.

ב-1967 עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון, ולאחר 7 שנים עבר לקבוצת הפועל הרצליה.

== לקריאה נוספת ==
* אשר גולדברג ודני דבורין, מכבי תל אביב 102 שנים ראשונות, 2008

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
תרשים הרצף

תרשים רצף המתאר תהליך של שליחת דואר אלקטרוני
תרשים הרצף (Sequence Diagram) משמש ב-Unified Modeling Language לתיאור האופן שבו המערכת מבצעת תהליך.

== רקע ==
בהנדסת תוכנה תרשים הרצף נועד לתאר תהליך ולהסביר כיצד המערכת ורכיביה מבצעים תהליך זה. על כן, כבר בשלב הניתוח, נהוג לבנות תרשימי רצף קונספטואליים עבור כל מקרי-השימוש (Use Cases) הקיימים במערכת. בשלבי העיצוב נהוג לבנות תרשימי רצף מפורטים יותר, כדי לתאר ולפרט את אופן עבודתם של רכיבי המערכת. להלן פירוט שני הסוגים העיקריים של תרשימי הרצף :
# תרשים רצף קונספטואלי - נכתב בשלבי הניתוח, ומתאר תהליך או מקרה שימוש. מטרתו העיקרית של התרשים היא לייצר את רשימת המסכים, רשימת ישויות המידע ורשימת מחלקות המנהלים והשירותים הלוגיים הנדרשים מהמערכת לשם ביצוע התהליך המתואר. בתרשים זה נהוג לכתוב את שמות רכיבי המערכת בשפה אנושית והתרשים מתאר את הרכיבים האלה ברמה העקרונית. תרשים כזה מאפשר לצוותי הפיתוח להתחיל בעיצוב המערכת, אך אינו מתאר בהכרח את המבנה האמיתי המפורט של רכיבי המערכת. 
# תרשים רצף מפורט - נכתב בשלבי העיצוב, ומתאר תהליך או אלגוריתם. בתרשים זה נהוג לכתוב את שמות הרכיבים באנגלית טכנית, ולתאר באופן מדויק את רכיבי התוכנה האמיתיים ואת אופן פעולתם, כפי שהם מתוכנתנים בתוכנה עצמה. תרשים כזה מאפשר לתכנן את המערכת לפרטי פרטים, ולתעד את האופן שבה היא תוכנתה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הנדסת תוכנה
בני ביזיאק

<center>קארלו ביזיאק, רישום דיוקן, בסדנת האומן שלו</center>
ארבעת בניו של בונה כלי הקשת ליאנדרו ביזיאק, אנדרה, קארלו, ליאנדרו וג'אקומו, למדו את מקצוע בניית כלי הקשת אצל אביהם, רב-אמן בעל מוניטין בינלאומיים בתחום, ועבדו עמו בסדנתו במילאנו, לשם עברה אמנות בניית הכינורות, עם תום עידן בוני הכינורות הדגולים בקרמונה, ובראשם סטרדיווארי, משפחת אמאטי וגוארנרי.

== אנדרה ביזיאק ==

אנדרה ביזיאק, בנו הבכור של ליאנדרו, נולד ב-16 בדצמבר 1890 במילאנו ומת ב-25 באוגוסט 1967. הוא למד את מלאכת בניית הכינורות אצל אביו וגילה עניין רב בכלי נגינה עתיקים. אנדרה, ששימש כאוצר לאוסף הכלים המשפחתי, הפיק הנאה מן המגוון העשיר של כינורות איטלקים שבסדנתו ומהצגתם לפני מבקרים.

== קארלו ביזיאק ==

קארלו ביזיאק נולד ב-9 במרץ 1892 ומת ב-23 באפריל 1968, בנו ותלמידו של ליאנדרו ביזיאק. כממשיך אסכולת קרמונה, החל ללמוד את אמנות בניית כלי הקשת בגיל צעיר. בשנת 1922, אחרי נישואיו, עבר לפירנצה, שם התגורר עד סוף חייו.

רוב שנות מלחמת העולם הראשונה עברו עליו מחוץ לאיטליה ובתקופה זו למד בפריז את אמנות בניית הקשת, בסדנתו של אז'ן סארטורי (Eugene Sartory), שם עבד לצד אנדרה ויניירון (Andre Vigneron), מי שיהיה בהמשך לאחד מבוני הקשתות הנודעים ביותר בתקופתו.

כלי הנגינה של קארלו, אף כי מועטים במספר, בנויים מעץ מעולה בטיבו ומצטיינים בצלילם המושלם. לאחר סיום בנייתו של כלי, היה מניח אותו למשך שנתיים ורק אז חוזר לשלב הגימור בלכה. ההקפדה הדקדקנית הזו הקנתה לו פרסום עולמי. קארלו ביזיאק התפרסם במיוחד באיכות הלכה שלו ובטכניקה ששימשה אותו לציפוי כליו.

== ג'אקומו וליאנדרו (הבן) ביזיאק ==

ג'אקומו, 28 בדצמבר 1900 - 9 במאי 1995, וליאנדרו, 29 בפברואר 1904 - 11 בפברואר 1982 (בוונגונו), בניו הצעירים של ליאנדרו ביזיאק, בנו כלי נגינה חדשים בהדרכת אביהם ומשנת 1934 עבדו יחדיו בסדנה במילאנו עד לפרישתם בשנת 1973. נוסף לבניית כלים, עסקו גם בשיקום כלים ישנים ובמכירתם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

ביזיאק
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1890
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1892
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1900
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1904
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1967
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1968
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1982
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1995
שון פארקר

שון פארקר (באנגלית: Sean Parker; נולד ב-3 בדצמבר 1979) הוא יזם אינטרנט אמריקאי. פארקר ייסד את נאפסטר במשותף עם שון פנינג, את הרשת החברתית פלקסו, את פלטפורמת ההתרמות קאוסס והוא היה חלק מהנהלת הרשת החברתית פייסבוק. הונו הוערך בתחילת 2012 ב-2.1 מיליארד דולר.

==ביוגרפיה==
אביו החל ללמד אותו תכנות כשהיה בן שבע. בגיל 16, הוא נידון לעונש של שירות בקהילה עקב פריצה למחשב. סיים תיכון במחוז פיירפקס שבווירג'יניה בשנת 1998. 

בשנת 1999 ייסד פארקר במשותף עם שון פנינג את נאפסטר (באנגלית: Napster), מחלוצות שיתוף קובצי המוזיקה ברשת האינטרנט. נאפסטר משכה את זעמם של חברות התקליטים ושל איגוד תעשיית התקליטים האמריקאית. תביעות משפטיות מצד גורמי תעשיית המוזיקה גרמו לו בסופו של דבר לסגור את השירות. 

בחודש נובמבר 2002 הוא השיק את פלקסו, שהציעה שירות של ספר כתובות מקוון ושולבה בסופו של דבר בתוכנת הניהול Microsoft Outlook. הוא עזב את פלקסו עקב מחלוקת לא ידועה עם שני בעלי מניות של החברה.

בשנת 2004 החל פארקר לייעץ ליוצרי פייסבוק, הפך לנשיאה הראשון של החברה וקיבל 7% ממניותיה, כשהפכה לתאגיד באותה השנה. הוא נאלץ לעזוב את תפקידו לאחר שנעצר על אחזקת קוקאין. המשטרה תפסה סמים במסיבה שנערכה בבית ששכר במהלך טיול בצפון קרוליינה, אך הוא לא חויב בדין עקב חוסר ראיות. מי שדחף את הדחתו היה המשקיע הגדול ביותר של פייסבוק, ג'ים ברייר. פארקר ממשיך כיום לסייע לפייסבוק בתפקיד רשמי.

בשנת 2006 הצטרף למייסדים של קרן הון סיכון שבסיסה בסן פרנסיסקו.

בשנת 2010 התחייב לתרום 100,000 דולר לקמפיין לליגליזציה של מריחואנה בקליפורניה, הידועה כהצעה 19 של קליפורניה (שלא התקבלה לבסוף).

פעילותו של פארקר בחברת פייסבוק מתוארת בסרט "הרשת החברתית", שם הוא גולם על ידי ג'סטין טימברלייק.

בשנת 2014 פרקר ספג ביקורת כשהשתלט על יער ציבורי, שמורת טבע, והשחית אותו לצורכי החתונה שלו.

ב-2013 נשא לאישה את אלכסנדרה לנאס. לזוג בת ובן.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:פייסבוק: אישים
קטגוריה:משקיעי הון סיכון אמריקאים
קטגוריה:שיתוף קבצים
קטגוריה:מיליארדרים אמריקאים
קטגוריה:חלוצי האינטרנט
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
הרולד שימל

הרולד שִׁימֶל (באנגלית: Harold Schimmel, נולד ב-1935) הוא משורר ומתרגם עברי. זכה בפרס שר התרבות והספורט לאמנים ותיקים ע"ש אריק איינשטיין לשנת 2021.

==ביוגרפיה==
הרולד שימל נולד בבייון, ניו ג'רזי, ארצות הברית. למד באוניברסיטת קורנל ובשנת 1962 עלה לישראל ומאז הוא מתגורר בירושלים. הוא לימד אנגלית וספרות אמריקאית באוניברסיטה העברית ירושלים, אוניברסיטת חיפה, אוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת קליפורניה באירוויין.

את שיריו הראשונים כתב שימל באנגלית וב-1967 פורסם שירו הראשון בעברית, אז פרסם מספר ספרי שירה בעברית ובאנגלית. נודע כמתרגם לאנגלית של שירה עברית, בין היתר תרגם קובצי שירה מאת אורי צבי גרינברג, אבות ישורון, אסתר ראב, ישראל פנקס, מרדכי גלדמן, מאיר ויזלטיר ויהודה עמיחי.

בשנות השבעים והשמונים היה בין משתתפיו הקבועים של כתב-העת 'סימן קריאה'.

גיליון 107 של כתב העת "הליקון", שערך דרור בורשטיין, הוקדש כולו לשירתו של שימל, והכיל מבחר מיצירותיו. בעקבות הגיליון, פרסם מבקר השירה של "הארץ ספרים" - דוד (ניאו) בוחבוט, רשימת ביקורת ששיבחה את פועלו ואיכויותיו של שימל המשורר. על פי בוחבוט: 

== ספריו בעברית ==
* השירים, 1968
* שירי מלון ציון, הקיבוץ המאוחד, 1974.
* ארעא א-ח, סימן קריאה, 1979.
* לואל, הוצאת חדרים, 1986.
* ספר מדרש תדשא, עם עובד, 1993.
* נכח, הליקון-ביתן, 1995.
* הספרייה, אבן חושן, 1999.
* קש, אבן חושן, 2008.
* קצידה, כרמל, 2009.
*הטלפון הצמוד לקיר בית הכנסת (מבחר שירים, בחר: דרור בורשטיין, עם רשימות מאת זלי גורביץ' ורוני סומק), הליקון 107, 2014.
* געזאנג פון הירש [שירת הצבי], אבן חושן, 2017.

==לקריאה נוספת==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* [http://www.nillydagan.com/ססופ-ש-שירה-67-8-10-2015/1824-הרולד-שימל הרולד שימל באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית באתר של נילי דגן]

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:מתרגמים מעברית לאנגלית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:זוכי פרס אריק איינשטיין: ספרות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
ריז ח'אן

ריז ח'אן (בערבית: ريز خان, נולד באפריל 1969) הוא עיתונאי, מראיין ומגיש חדשות, כיום מגיש תוכנית ראיונות ברשת אל-ג'זירה באנגלית ובעבר עבד ב-BBC וב-CNN.

== ביוגרפיה ==
ח'אן נולד בעדן שבדרום תימן, בתקופת השלטון הבריטי, לאב ממוצא פנג'אבי ולאם תימנית. כשהיה בן 4 היגר ח'אן ללונדון עם משפחתו. הוא למד באוניברסיטת קארדיף בבריטניה וסיים בה תואר ראשון בהצטיינות בפיזיולוגיה רפואית. אחר כך למד עיתונאות ורדיו באוניברסיטת פורטסמות.

בשנת 1987 נבחר להשתתף בתוכנית המתמחים לשידור חדשות ב-BBC, התקדם לתפקיד מנחה, מפקיד ועבד ברדיו ובטלוויזיה. בשנת 1991 שידר ח'אן תוכנית חדשות בשירות העולמי של BBC. בשנת 1993 הצטרף ל-CNN. הוא שימש במשך מספר שנים כקריין חדשות וכיסה אירועים כמו הבחירות בהודו בשנת 1996 ובשנת 1999, ואת הבחירות באנגליה בשנת 1997.

בשנת 2005 פרסם ח'אן את ספרו "Al-Waleed: Businessman Billionaire Prince", אודות הנסיך הסעודי אל-וליד בן טלאל, בהוצאת הארפרס קולינס.

בין האורחים שראיין בתוכניתו היו הדלאי לאמה, קופי ענאן, חאבייר סולאנה, הילרי קלינטון, נלסון מנדלה, שמעון פרס, מיכאל גורבצ'וב, ג'ימי קרטר וביל קלינטון.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://english.aljazeera.net/programmes/rizkhan/2006/11/2008526122636836841.html ביוגרפיה] באתר אלג'זירה 

קטגוריה:עיתונאים בריטים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה בריטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קארדיף
קטגוריה:סגל אל-ג'זירה
קטגוריה:BBC: אישים
קטגוריה:סגל CNN
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1962
אינגונד

אינגונד (Ingonde, Ingund או Ingunda; סביבות 499 - סביבות 546), הייתה מלכת הפרנקים, אשתו של המלך כלותאר ה-1 ואם 6 מילדיו.
== חייה ==
נולדה בתורינגיה, הייתה בתו של המלך באדריך ונישאה לכלותאר הראשון. בעקבות נישואיה הפכה למלכת הפרנקים. אחותה ארגונד נישאה לכלותאר אחריה וילדה לו את כילפריך הראשון.

אינגונד הייתה נכדתם של באזין ובאזינה, אותה באזינה שעזבה את בעלה והפכה להיות אשתו של כילדריך הראשון, מכאן שאינגונד הייתה בת דודה למחצה של בעלה.

על פי גרגוריוס מטור אינגונד ילדה לכלותאר 6 ילדים: גונתיר, כילדריק, כריברט, גונתרם, זיגיברט ובת זקונים בשם קלותזינד (Clothsind). 

שלושה מבין בנים אלו היו מלכים:
* כריברט (521-567), מלך פריז בשנים 561–567
* גונתרם (532-592), מלך בורגונדי בשנים 561–592, מלך פריז בשנים 584–592
* זיגיברט הראשון (535-575), מלך אוסטרזיה בשנים 561–575

שלושת הנותרים:
* גונתיר (Gonthaire Gonthier או Gunthacharius) (517 - מת לאחר 532). השתתף ב-532 במערכה הצבאית בספטימניה
* כילדריך (Childeric Childebert או Childericus) (נפטר לפני 561)
* קלותזינד (Chlodosuinda Clodosinthe או Clodosinde או Clotsinde) (נפטרה לפני 567). הפכה למלכת הלומברדים על ידי נישואים למלך אלבוין. על פי פאולוס הדיאקון ילדה לאלבוין בת אחת, אלבזוינדה (Albsuinda)

על פי גרגוריוס מטור אינגונד ביקשה מבעלה, כלותאר הראשון, מלך סואסון, למצוא בעל ראוי ממוצא רם ונישא בעבור אחותה ארגונד. המלך לא מצא בעבור ארגונד בעל ראוי יותר מאשר הוא עצמו, והחליט לשאת לאישה את גיסתו ארגונד, שילדה לו את כילפריך הראשון מלך נויסטריה. מצב זה, שנמשך שנים מספר, גרם למלכה אינגונד מחלת נפש, והיא מתה ב-546.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Martindale, John R. (ed.), Prosopography of the Later Roman Empire - Volume III, Cambridge: Cambridge University Press, 1992. p 297
</div>

==קישורים חיצוניים==
<div style="direction: ltr;">
* [http://fmg.ac/Projects/MedLands/MEROVINGIANS.htm#ClotaireIdied561Amerovingian%20kings merovingian kings]</div>

קטגוריה:השושלת המרובינגית
קטגוריה:מלכות
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-6
טרויכטלינגן

טְרוֹיְכְטְלִינְגֶן (Treuchtlingen) היא עיר במדינת בוואריה שבגרמניה. אוכלוסיית העיר מונה 13,099 תושבים (נכון לשנת 2020).

העיר שוכנת על גדות הנהר אלטמיל (Altmühl), כ-55 ק"מ דרומית לנירנברג. בעיר ממוקם צומת רכבות מרכזי בבוואריה המפגיש את נתיבי המסילות וירצבורג-אינגולשטאדט-מינכן ו-אאוגסבורג-נירנברג.

טרויכטלינגן נוסדה בשנת 793, בתקופת שלטונו של קרל הגדול. קודם לייסודה הרשמי התגוררו במקום קלטים, רומים ופרנקים. בשנת 1809, לאחר התפרקות האימפריה הרומית הקדושה, הפכה העיר לחלק מממלכת בוואריה ובשנת 1871, עם איחוד מדינות גרמניה, לחלק מהקיסרות הגרמנית. ב-23 בפברואר 1945, במסגרת מבצע קלריון, הופצצה תחנת הרכבת של טרויכטלינגן וסביבתה על ידי חילות האוויר של בעלות הברית בשל מיקומה המרכזי של התחנה. בהפצצה נהרגו כ-600 איש וכ-900 נפצעו.

==ערים תאומות==
* 

==ראו גם==
* קהילת יהודי טרויכטלינגן

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:בוואריה: ערים
צבי בן-שפר

ממוזער
צבי בן-שפר (1904 - 15 במאי 1943) היה פעיל חברתי ופקיד בכיר במוסדות שונים בהרצליה.

==ביוגרפיה==
צבי בן-שפר נולד בריגה, לטביה עלה לארץ ישראל בשנת 1921, ובשנת 1925 הצטרף אל ראשוני המתיישבים בהרצליה.

הוא היה חבר ועד-הפועלים הראשון של הרצליה, רכז לשכת-העבודה ועובד ראשון של קופת-חולים בהרצליה. היה יושב-ראש הנהלת בנק "הלוואה וחיסכון" ופעיל בחברת "פיתוח הרצליה". שלטונות המנדט הבריטי בחרו בו למוכתר של הרצליה. בתפקיד זה קישר בין המועצה המקומית מוסדות המושבה ואנשיה הפרטיים לבין שלטונות המנדט.

הוא נפטר לאחר מחלה קצרה, ביום 15 במאי 1943, והוא בן 39. המועצה הנציחה את שמו בנטיעת גן ציבורי - גן בן שפר, (שופץ ב-2006[http://www.herzliya.muni.il/pdf/hodaa-17257.pdf]) שמשמש עד היום כמקום המרכזי לטקסי הזיכרון בהרצליה[https://web.archive.org/web/20131012133458/http://pnns.co.il/modules.php?name=News&file=article&sid=7950] וחגיגות המימונה[http://www.herzliya.muni.il/pdf/hodaa-24790.pdf].

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20140801010452/http://brishonim.org.il/?module=page&item_id=6&cat_id=4 גן בן-שפר בהרצליה, תמונות ומידע]

קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:יושבי ראש בנקים ישראלים
קטגוריה:הרצליה: אישים
קטגוריה:מנהלים ביישוב
קטגוריה:בנקאים ביישוב
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1943
מזרקת האריות

מזרקת האריות היא מזרקה ופסל בגן בלומפילד שבירושלים. המזרקה הוענקה לירושלים כשי מגרמניה המערבית. המזרקה תוכננה על ידי האמן הגרמני גֵּרְנוֹט רוּמְפְּף, שלצורך עיצובה ביקר בירושלים, בין השאר באתרים ארכאולוגים ובגן החיות התנ"כי. היא הוצבה בכוונה במקום המקשר בין האוכלוסייה היהודית והערבית בעיר וכן בין העיר העתיקה והחדשה. המזרקה הוקמה בשנת 1989, בעת הקמתה הייתה המזרקה הראשונה בירושלים. 

==תיאור==
במזרקה מספר סמלים הקשורים לגן העדן ולדו-קיום בין יהודים לערבים:
* העץ במרכזה נלקח מתיאורי גן עדן בספר בראשית, המשותף ליהדות, לאסלאם ולנצרות. 
* שלושה גזעים מפותלים של העץ מסמלים את היהדות, האסלאם והנצרות, אשר יחדיו מרכיבות את "עץ החיים".
* שבעת חריצי המים בגזע מתייחסים למספר הטיפולוגי שבע המופיע במקרא
* שילוב של צמחייה, מים וחיות יוצר תחושת שלווה המסמלת את גן העדן.
* ארבעת המקומות בהם נפרץ מעקה המזרקה מסמלים את ארבעת הנהרות שיצאו מגן עדן.
* האריות מסביב המזרקה נוצרו בהשראת סמל העיר ירושלים.
* השילוב בין היונים, העכברים והאריות מבטא עולם אידילי.
* השושנים שבבריכה מתייחסות לתיאורי שיר השירים של "שושנה בין החוחים".
* הקוצים בגזע העץ מייצגים את הקושי והמכאוב אשר חוו העמים באזור.
*מזרקת האריות: מזרקה ופסל בגן בלומפילד שבירושלים.העכברים הנמצאים בסמוך לאריות מתייחסים למשל הנמצא ביהדות, באסלאם ובנצרות על אודות האריה שחס על חייו של העכבר ונעזר בו כדי להיחלץ ממלכודת.

== קישורים חיצוניים ==

* רונית שטיינברג, [https://www.jerusalem.muni.il/he/residents/map/place?cid=5686&id=5786 פיסול חוצות - מזרקת האריות], באתר עיריית ירושלים

==הערות שוליים==

קטגוריה:רחוב המלך דוד
קטגוריה:ירושלים: פסלים
אריות
שמעון חכם

הרב שמעון חכם (1843–20 בינואר 1910), היה מתרגם, משורר ופרשן מקרא, ממנהיגי העדה הבוכרית בסוף המאה ה-19 ובראשית המאה ה-20 וממייסדיה של שכונת הבוכרים.

== קורות חיים ==
נולד בעיר בוכרה בשנת 1843. נינו של השד"ר הצפתי יוסף ממן. אביו ר' אליהו ב"ר רחמים היה בעל אמצעים שדאג להקנות לבנו חינוך רחב ככל האפשר. רבי שמעון חכם, אמנם התפרנס ממסחר. אך כאביו שקד גם הוא להקנות תורה לבני עניים, וייסד תלמודי תורה לעניים. 

לרבי שמעון חכם היו שנים עשר ילדים, אך עשרה מהם מתו בעודם קטנים. ב-1890 עלה ארצה והשתקע בירושלים. הוא הצטרף לחברת "חובבי ציון" שפעלה בקרב יהודי בוכרה. כעבור תקופה חזר לבוכרה כדי לחסל עסקים שנותרו לו שם. בזמן זה נפטרה אשתו בירושלים. לאחר חזרתו ארצה נפטר גם בנו היחיד, פנחס בגיל 18 בלבד, ומאז התמסר רבי שמעון חכם לכתיבה ותרגום. בין 32 ספריו נמצא תרגום התנ"ך עד למחצית ספר ישעיהו ללשון יהודית-טג'יקית, ספרי דרוש וחכמה, ותרגום ספרו של אברהם מאפו "אהבת ציון". 

את פעילותו של הרב שמעון חכם בקרב יהדות בוכרה כמנהיג ציוני, כמשורר וכמתרגם סיכם פרופ' מיכאל זאנד: "יכולים אנו לראות בו את אחד מגדולי העם היהודי בתקופת ההתעוררות הלאומית".

רבי שמעון חכם נפטר ב-20 בינואר 1910 (י' בשבט ה'תר"ע) ונקבר בהר הזיתים.

רחוב על שמו נמצא בשכונת תל ארזה בירושלים (סמוך לרחוב בר-אילן). 

נכדתו היא המשוררת שולמית תילאיוף. 

== מתרגומיו העיקריים של שמעון חכם ==
* תרגום התנ"ך עד אמצע ספר ישעיהו
* הרומן "אהבת ציון" של מאפו ([http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/library/Pages/BookReader.aspx?pid=2659077 הספר] באתר הספרייה הלאומית)
* "שיר השירים"
* "מסכת אבות"
* "מגילת אסתר"
* "הגדה של פסח"
* "ליקוטי דינים" של הרב אמינוף 
* "מדרש משה רבנו"
* "תיבת משה" של הרב משה ברום
* "פתרון חלומות" לר' נתן עמרם.
* "סיפורי מעשיות"
* "חוקת הפסח"

== מיצירותיו העיקריות של שמעון חכם ==
* "זכר צדיק"
* "פרי עץ הדר"
* "מקראי קדש"

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.jerusalem.muni.il/he/city/streetnames/streets/?street=0138 שמעון חכם], באתר שמות רחובות ירושלים
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:יהדות בוכרה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:מתרגמים ביישוב
קטגוריה:מתרגמים מעברית
קטגוריה:משוררים ביישוב
קטגוריה:פרשני מקרא בעת החדשה
קטגוריה:מייסדי שכונות ירושלים
קטגוריה:שכונת הבוכרים: אישים
קטגוריה:נחלת שבעה: אישים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1843 
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1910
דאנסהול

דאנסהול (מאנגלית: Dancehall) הוא ז'אנר של מוזיקת פופ ג'מייקני המיוחס לתנועת הראסטפארי.

הדאנסהול היה דומיננטי בשנות השבעים, ובשנות השמונים, ועם התרבות כלי הנגינה האלקטרוניים נעשה הדאנסהול הדיגיטלי (או ראגמאפין) מאופיין במקצבים מהירים. בשנות התשעים עליית אומני דאנסהול המשתייכים לבובו אשאנטי, כמו סיזלה וקייפלטון, יצרה קשר חזק בין דאנסהול לראסטפארי.

הדאנסהול עורר ביקורת, מארגונים בינלאומיים לצד אנשים יחידים, על מילותיו האלימות ולעיתים אף הומופוביות.

שם הז'אנר מגיע מאולמות ריקודים שרווחו בג'מייקה בשנות השישים והשבעים (Dance Hall באנגלית - אולם ריקודים).

הדאנסהול התפתח לאחר שינויים פוליטיים וחברתיים שהתרחשו בג'מייקה בסוף שנות השבעים שהשפיעו על אופי הרגאיי, ומהכיוון הבינלאומי אליו התפתח עד אז, התפתח למוזיקה המכוונת יותר לצרכני המוזיקה המקומיים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:רגאיי
מלינדה דילון

מלינדה רוז דילון (באנגלית: Melinda Rose Dillon; 13 באוקטובר 1939 – 9 בינואר 2023) הייתה שחקנית קולנוע ותיאטרון אמריקאית, שהייתה מועמדת לשני פרסי אוסקר על הופעותיה בסרטים "מפגשים מהסוג השלישי" ו"ללא כוונת זדון".

==ביוגרפיה== 
דילון נולדה בעיר הופ שבארקנסו.
שיחקה בתור שחקנית תיאטרון קומית ואף הייתה מועמדת לפרס הטוני ב-1962 על הופעתה במחזהו של אדוארד אלבי "מי מפחד מווירג'יניה וולף?".
את הופעתה הקולנועית הראשונה עשתה ב-1969 בסרט "טיפשי אפריל", השתתפה ב-1976 בתפקיד ממפיס סו אשתו של המשורר וודי גאת'רי (דייוויד קאראדין) בדרמה המוזיקלית ההיסטורית "נועד לתהילה".
על הופעתה הועמדה דילון לפרס גלובוס הזהב לתפקיד הפריצה הטוב ביותר.

ב-1977 הייתה דילון מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר על הופעתה ביצירת המדע בדיוני של סטיבן ספילברג "מפגשים מהסוג השלישי" בתור ג'יליאן גוילר אמו של בארי הילד אשר נחטף על ידי חייזרים.
הועמדה לאותה הקטגוריה שלוש שנים מאוחר יותר על הופעתה בתור המורה האובדנית תרזה פארון בדרמת העיתונות של סידני פולאק "ללא כוונת זדון", הופיעה לצד פולק גם בהפקתו המוזקלית "מלחין" ב-1984.

דילון הציגה את כישוריה הקומיים בקומדיית הילדים "סיפור חג מולד" בה גילמה את אמו של הילד ראלפי פארקר המפחדת שבנה שירה לעצמו בעין ברובה הציד אותו הוא רוצה לחג המולד.

ב-1987 הופיעה בקומדיית ילדים נוספת "הארי והאנדרסונים" בתור ננסי אנדרסון אם המשפחה. ב-1991 השתתפה בדרמה הפסיכולוגית של סטרייסנד "נסיך הגאות והשפל" וגילמה את סוואנה אחותו האבדנית של טום ווינגו (ניק נולטה).

ב-1994 השתתפה בסרט הטלוויזיה "וידויים: שתי פנים של רוע", לצדם של ג'ייסון בייטמן וג'יימס ארל ג'ונס. ב-1995 שיחקה בקומדיה העצמאית "קדילאק של סופשבוע" את מרנה וב-1999 את רוז גייטור אשתו של מנחה השעשועון חולה הסרטן ג'ימי גייטור בסרטו של פול תומאס אנדרסון "מגנוליה".

בשנת 2003 שיחקה בסרט הטלוויזיה "בית צבוע" בכיכובו של לוגאן לרמן, הסרט מבוסס על ספר באותו שם מאת ג'ון גרישם מ-2001. בשנת 2007 הופיעה בדרמה "שמור עלי" וגילמה את חמותו של צ‘רלי פיינמן (אדם סנדלר) שאיבד את אשתו ואת שתי בנותיו בפיגועי 11 בספטמבר.

דילון הייתה נשואה לשחקן ריצ'רד ליברטיני במשך 15 שנים, ולזוג נולד ילד אחד.

נפטרה ב-9 בינואר 2023.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2023
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
שדה ציקלוטומי

בתורת המספרים האלגברית, שדה ציקלוטומי הוא שדה מספרים מהצורה <math>\Q[\zeta_n]</math>, כלומר, הרחבה של שדה המספרים הרציונליים על ידי סיפוח של שורש יחידה מסדר n. משפט קרונקר-ובר מבסס את התפקיד המרכזי של השדות הציקלוטומיים בתורת המספרים האלגברית.

ההרחבה המתקבלת היא הרחבת גלואה, שחבורת גלואה שלה היא חבורת אוילר <math>U_n</math>. בפרט, ממד ההרחבה הוא <math>\phi(n)</math>, כאשר <math>\phi</math> היא פונקציית אוילר. הפולינום המינימלי של <math>\zeta_n</math> הוא הפולינום הציקלוטומי <math>\Phi_n</math>.

כמה מהשדות הציקלוטומיים הראשונים הם
:<math>\begin{align}\Q[\zeta_1]=\Q[\zeta_2]=\Q\\\Q[\zeta_3]=\Q[\zeta_6]=\Q[\sqrt{-3}]\\\Q[\zeta_4]=\Q[\sqrt{-1}]\\\Q[\zeta_5]=\Q\left[\sqrt{\frac{-5-\sqrt5}{2}}\right]\\\Q[\zeta_8]=\Q[\sqrt{-1},\sqrt2]\end{align}</math>
מדוגמאות אלה אפשר ליצור אחרות, משום שאם <math>m,n</math> זרים, אז <math>\Q[\zeta_{mn}]=\Q[\zeta_n,\zeta_m]</math>. למשל <math>\Q[\zeta_{24}]=\Q[\zeta_3,\zeta_8]=\Q[\sqrt{-1},\sqrt2,\sqrt3]</math>.

את המצולע המשוכלל בעל <math>n</math> צלעות אפשר לבנות בסרגל ובמחוגה (במילים אחרות, השדה הציקלוטומי <math>\Q[\zeta_n]</math> מוכל בשדה המספרים הניתנים לבניה) אם ורק אם <math>\phi(n)</math> הוא חזקה של שתיים; דבר זה קורה אם ורק אם <math>n</math> הוא חזקת 2, כפול מכפלה של ראשוניי פרמה שונים, כדוגמת 3,5,17 או 257. חבורת גלואה של השדה הציקלוטומי מאפשרת לחשב את קוסינוס הזווית במצולעים המשוכללים. לדוגמה,
:<math>\cos\left(\frac{2\pi}{17}\right)=\frac{\dfrac{\sqrt{17}-1}{2}+\sqrt{\dfrac{17-\sqrt{17}}{2}}+\sqrt{(3+\sqrt{17})\left(\sqrt{17}-\sqrt{\dfrac{17-\sqrt{17}}{2}}\right)}}{8}</math>

כצעד ראשון בהבנת השדות הציקלוטומיים מתבוננים בשדה המתקבל מסיפוח שורש יחידה מסדר ראשוני <math>p</math>, שאפשר להניח שהוא אי-זוגי. במקרה זה, חוג השלמים של השדה הוא המועמד הטבעי <math>\Z[\zeta_p]</math>. הדיסקרימיננטה של ההרחבה <math>\Q[\zeta_p]/\Q</math> היא <math>(-1)^{(p-1)/2}p^{p-2}</math>, ובהתאמה לזה השדה מכיל את השורש של <math>p^*=(-1)^{(p-1)/2}p</math> (בדוגמאות לעיל אפשר לראות ש- <math>\sqrt5\in\Q[\zeta_5]</math>, ובדומה לזה <math>\sqrt{-7}\in\Q[\zeta_7]</math>). זוהי דוגמה ראשונה למשפט קרונקר-ובר, שלפיו 
כל הרחבה אבלית <math>K</math> של המספרים הרציונליים מוכלת בשדה ציקלוטומי <math>\Q[\zeta_m]</math>. הסדר <math>m</math> המינימלי כנ"ל נקרא הקונדקטור של K.

מחישוב הדיסקרימיננטה נובע שהראשוני המסועף היחיד בהרחבה <math>\Q[\zeta_p]/\Q</math> הוא <math>p</math>; ראשוני זה הוא מסועף לחלוטין: <math>\langle p\rangle=\langle1-\zeta_p\rangle^{p-1}</math>.

==קישורים חיצוניים==
*
*

קטגוריה:תורת המספרים האלגברית
קטגוריה:תורת השדות
קטגוריה:סדרות של מבנים אלגבריים
מוקצה מחמת חסרון כיס

בהלכות שבת, מוקצה מחמת חיסרון כיס, הוא אחד מסוגי המוקצה האוסרים בטלטול בשבת, ופירושו הוא חפץ שמחמת ערכו היקר האדם מייחד לו מקום מסוים, ואסרו חז"ל לטלטל חפץ זה בשבת וביום טוב. 

מוקצה זה הוא החמור מבין סוגי המוקצה. 

== מקור האיסור ==
מוקצה מחמת חסרון כיס נזכר בתלמוד במסכת שבת. במשנה הובא בשם רבי יוסי שמותר לטלטל את כל הכלים בשבת מלבד מסר הגדול ויתד של מחרישה, והטעם לכך הוא שכלים אלו יקרים ואדם מקצה אותם ומייחד להם מקום.

בגמרא הוסיפו עוד סוגי כלים שנכללים במוקצה זה: רב נחמן הוסיף גם 'אוכלא דקצרי'. לדעת רש"י הכוונה לנפה של נחושת שהיו משתמשים בה הכובסים כדי לזלף מים על הבגדים, או שמניחים תחתיו מוגמר ובתוכו בגדים על מנת שיקבלו ריח.

אביי הוסיף עוד שלושה כלים – 'חרבא דאושכפי', 'סכינא דאשכבתא' ו'חצינא דנגרי'. בפירוש מהותם של שלושה כלים אלו נחלקו הראשונים. לדעת רש"י מדובר בסוגי סכינים שונים המשמשים לרצענות וכדומה, אך לדעת תוספות מדובר בסכין של שוחטים שהשוחט מקפיד עליה שלא תיפגם. בפירוש הרא"ש הוסיף גם סכין של מילה ואזמל של ספרים וסכין של סופרים, מאחר שבכל הסכינים האלו, אדם מקפיד שלא ייעשה בהם שימוש אחר מלבד השימוש הרגיל לו. הרמב"ם כתב שכל כלי שמקפיד עליו שמא יפחתו כלומר, כלי שמקפידים עליו ולא עושים בו שימוש סתמי הוא מקוצה מחמת חסרון כיס.

==גדר המוקצה==
במסכת שבת מסביר רש"י את סיבת האיסור , דקפיד עלייהו - כלומר שמקפיד האומן שלא יתלכלכו ושלא יתעקמו. מייחד להם מקום - מקצה להן בידיים. עיקר הדין הוא במקרה שמקפיד עליהם. וממה שכתבו בגמרא מייחד להו מקום, יש לפרש, שהקצאת מוקצה מחמת חיסרון כיס היא כאשר ההקצאה נעשית על ידי שמייחד מקום מיוחד לכלי היקר, אך העיקר היא ההקפדה ולא יחוד המקום.

הסיבה לחומרה המיוחדת של מוקצה זה, הוא מפני שהקצאתו של הדבר משימוש האדם, נעשית מרצונו ודעתו של האדם, בכך שהקצה אותם ודחה אותם מלהשתמש בהם, בניגוד למוקצה מחמת איסור - שההקצאה נעשית בעל כורחו מחמת האיסור השתמשות, ובניגוד למוקצה מחמת גופו - שהוקצה מחמת שאינו ראוי לשימוש, אך גם לא הוקצה מלכתחילה על ידי האדם. 
==כלי שמלאכתו להיתר==
מוקצה מחמת חסרון כיס הוא דווקא בדבר שמלאכתו היא דבר האסור בשבת (כלי שמלאכתו לאיסור), וכיון שהחפץ מוקצה למלאכה זו, אסרו חז"ל להשתמש בו אפילו לצורך מלאכת היתר בשבת (כלי שמלאכתו להיתר). אבל כלי שעומד למלאכה שמותרת בשבת כגון גביע יקר ערך, אף שהוא יכול להיות מוקצה רק לזמנים מיוחדים, מכל מקום אינו נחשב מחמת זה כמוקצה מחמת חסרון כיס, ואכן הדוגמאות המובאות בפוסקים ובשולחן ערוך ורמב"ם, הם של חפצים העומדים לשימוש האסור בשבת, כמו סכין של שחיטה ושל ברית מילה, וכן גם פסק החזון איש בפשטות.
ישנם גם כלים שמלאכתם להיתר שיכולים להיות מוקצה מחמת גופו אם למשל הם מיועדים למסחר ולא לשימוש

==כלי שאינו מיועד לטלטול כלל==
המשנה ברורה פוסק שכלי שמחמת מחירו הגבוה מקפידים שלא לטלטלו כלל, הוא מוקצה מחמת חיסרון כיס גם אם נועד לשימוש שאינו אסור בשבת. 

רבי מאיר ברנסדורפר מסביר שאף לדעות שבכלי המיועד למלאכת היתר אין איסור מחמת חסרון כיס, אך כאן מאחר שהכלי אינו עומד כלל לטלטול אף למלאכת היתר, נחשב הכלי כמוקצה מחמת חסרון כיס. 

==קישורים חיצוניים==
* 
*[http://olamot.net/shiur/מוקצה-מחמת-חסרון-כיס שיעור בנושא] באתר "עולמות - תוכנית לימוד בעיון"

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוקצה
מלאכת מבעיר

הבערת אש
הדלקת נורת להט
מְלֶאכֶת הַמַּבְעִיר היא אחת מל"ט מלאכות שבת, ומהותה הדלקת אש בשבת. ככל ל"ט המלאכות, גם מלאכה זו אסורה מכיוון שהייתה נעשית במשכן. אב המלאכה במשכן היה הבערת אש לצורך יציקת כלי המשכן והאדנים, ולצורך בישול הסממנים.

הגדרת המלאכה היא הדלקת אש או הגדלתה.

==האיסור==
למרות שעשייתה בעבודת המשכן הביאה להכללתה בל"ט אבות המלאכה ממילא, מלאכה זו נאסרת בתורה באופן מפורש:

חז"ל נחלקו, לשם מה נכפל פסוק זה ונכתב למרות שמלאכה זו אסורה במילא. יש שאמרו, שפסוק זה "לחלק יצאת", כלומר לחלק ולומר שכל מלאכה נחשבת לחילול שבת באופן עצמאי, ולכן אדם שעבר על כל ל"ט מלאכות שבת חייב להביא קרבן חטאת על כל אחת ואחת, אם נעשה בשוגג. ישנה דעה אחרת האומרת כי "הבערה ללאו יצאת", כלומר התורה כפלה פסוק זה כדי לומר לך שהבערה אינה אב מלאכה, אלא איסור לאו כמשתמע מהלשון "לא תבערו".

בין שתי הדעות יש חילוק להלכה, בהלכות יום טוב. האיסורים שאסורים ביום טוב, הם רק איסורי שבת שנחשבים למלאכה, שכן התורה אמרה "לא תעשו כל מלאכה" על יום טוב, ולכן אם הבערה נחשבת לאיסור לאו, היא מותרת ביום טוב, אם כי אין להתירה שלא לצורך.

לעומתם, לדעת רבי ישמעאל הפסוק מלמד על כך שאין לבצע עונש מוות, בשבת, לדעת הרמב"ם איסור זה נמנה אף בתרי"ג מצוות

==יישומים==
הדלקת נורת להט בשבת נחשבת להבערה. גם הדלקת נורה פלואורסצנטית אסורה באותה חומרה כיוון שהיא מכילה חוטי להט בקצותיה. לעומתן, נורת לד אינה מכילה חוט להט והדלקתה אינה נחשבת הבערה, אך אסורה מדרבנן ככל שימוש בחשמל בשבת.

==ראו גם==
* מלאכת מכבה
* הבערה ביום טוב
* כיבוי ביום טוב
* נר לאחד נר למאה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.yeshiva.org.il/midrash/printShiur.aspx/645 מבעיר ומכבה], מאת הרב אליעזר מלמד באתר ישיבה
* אסופת מאמרים בנושא [http://asif.co.il/?page_id=22782 מבעיר ומכבה], באתר ספריית אסיף

==הערות שוליים==

קטגוריה:ל"ט מלאכות שבת
תעשיין

[[סטף ורטהיימר, מגדולי התעשיינים בישראל]]
תעשיין הוא בעל הון המשקיע את הונו בתעשייה, בפיתוח מפעלים ובתי חרושת. דמות התעשיין ותפקידו בכלכלה נוצרו בעת המהפכה התעשייתית במאה ה-18. בתאוריה הקפיטליסטית התעשיין הוא אחד המנועים המרכזיים של הצמיחה הכלכלית בזכות היוזמה האישית, ההשקעה והתחרות ששכרה בצידה.

התעשיין משקיע ברכש אמצעי ייצור (חומרי גלם, מכונות, נדל"ן), בהקמת בתי חרושת ובהעסקת פועלים שכירים ובעלי מקצוע אחרים. רבים מהתעשיינים, אך לא כולם, הם יזמים או ממציאים המייצרים מוצרים שהם עצמם פיתחו או המציאו. אחרים צמחו מתפקידי ניהול בכירים או מתחום אצולת ההון.

תאוריית המרקסיזם רואה בתעשיין הקפיטליסט גורם נצלני. לפי תאוריית הערך של העבודה ערכו של התוצר התעשייתי קיים אך ורק הודות לעבודה שנעשתה על מנת להביאו למצבו או צורתו הנוכחית. התעשיין מקבל סכום כסף הגדול בהרבה מהשקעתו המקורית, על ידי תשלום לעובדיו שהוא נמוך בהרבה מערכה האמיתי של התוצרת. לכן, מרקסיסטים תומכים בכך שעל הפועלים עצמם להחזיק באמצעי הייצור.

בין התעשיינים הבולטים בישראל ניתן למנות את דב לאוטמן, אלי הורביץ, סטף ורטהיימר, אברהם קליר ודן פרופר.

==ראו גם==
* התאחדות התעשיינים בישראל
* רשימת תעשיינים בעלי ערך בוויקיפדיה

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:תעשייה
קטגוריה:מקצועות
מרי מאלון

מרי מאלון (באנגלית: Mary Mallon; 23 בספטמבר 1869 - 11 בנובמבר 1938), הידועה בעיתונות התקופה בכינוי מרי טיפוס (Typhoid Mary), הייתה טבחית מניו יורק, שאובחנה בתור הנשא האסימפטומתי (ללא תסמינים) הראשון של טיפוס הבטן בעולם. 

מאלון הפיצה את מחלת הטיפוס בקרב המשפחות שהועסקה על ידן כטבחית (החיידק עובר כתוצאה ממגע עם צואה או שתן של הנשא), לפני שנעצרה על ידי רשויות הבריאות (אנשים מספרים שתקפה אחד מאנשי הרשויות במזלג בשר) והוחזקה בבידוד. 

לאורך חייה הכחישה מאלון את תפקידה בהפצת המחלה וסירבה לחדול מעבודתה כטבחית עד מעצרה. מעריכים שהיא הספיקה להדביק במהלך עבודתה 51 אנשים במחלה, שלושה מהם מתו.
מרי בציור מ-1909

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* <ref></ref> פרק הפודקאסט "מה יש בזה" על מרי מאלון

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ארצות הברית: בריאות ורפואה
קטגוריה:מהגרות מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1869
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1869
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1938
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1938
שגיא חמץ

שגיא חמץ (נולד ב-31 באוקטובר 1969) הוא איש תקשורת ישראלי, ממקימי העיתון TheMarker והמנכ"ל והבעלים של חברת השיווק במדיה חברתית בלינק.

==ביוגרפיה==
חמץ שימש כתב בנושאי תקשורת ומדיה בעיתון "טלגרף" בין השנים 1994–1996, ולאחר מכן כתב וערך מדור האינטרנט ותקשורת בעיתון "הארץ" בין השנים 1996–2000. בשנת 2000 היה חמץ בין מקימי העיתון TheMarker, ובשנת 2001 לקח חלק בייסוד מגזין TheMarker והיה לעורכו הראשי בין השנים 2001-2006.

באוגוסט 2006 מונה לסמנכ"ל אסטרטגיה ופיתוח עסקי בחברת הפרסום אידאולוג'יק, מקבוצת פובליסיס. בשנת 2007 הקים את חברת "בלינק אינטרקטיב" העוסקת בתחום השיווק במדיה החברתית לארגונים. באוגוסט 2017 מכר את השליטה בחברה לסוכנות הפרסום הבינלאומית Havas.

מתגורר בהרצליה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.blinkit.co.il/?page_id=8 שגיא חמץ] באתר בלינק
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:אנשי שיווק
קטגוריה:שיווק באינטרנט
קטגוריה:סגל TheMarker
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
ויליאם סטייבלי

ויליאם סטייבלי (באנגלית: William Staveley; 29 ביולי 1784 - 4 באפריל 1854) היה קצין בכיר בצבא הבריטי בדרגת לוטננט ג'נרל. סטייבלי כיהן כמפקד כוחות הצבא הבריטי בהונג קונג, וכן כמשנה למושל הונג קונג וכמושל בפועל של הונג קונג במרץ 1848.

== חייו ==
סטייבלי נולד ביורק שבאנגליה והיה בנם של ויליאם סטייבלי ושל הנרייטה הנדרסון. בשנת 1798 הצטרף סטייבלי לצבא הבריטי לגדוד קייטנס, ועזר לדכא את המרד באירלנד באותה שנה. סטייבלי קיבל דרגת קצונה ב-4 ביולי 1804 וקיבל דרגת לוטננט ב-21 באפריל 1808. במאי 1809 הצטרף לכוחות הבריטיים בספרד ולחם כנגד צבאותיו של נפוליאון בונפרטה. סטייבלי השתתף בקרבות טאלאוורה, פונטס דה אונורו, ויטוריה, הפירנאים, טולוז, במצור של סיאודד רודריגו ובקרב באדאחוז. סטייבלי שירת בצרפת לאחר כיבושה, ונפצע בפריז על ידי חיילים צרפתים.

בשנת 1817 נשא סטייבלי לאישה את שרה מת'ר (Sarah Mather), וב-1818 שב לאנגליה. בשנת 1821 עבר למאוריציוס בה כיהן במספר תפקידים ובהם מפקד פור לואי. בשנת 1847 מונה לתפקיד מפקד הכוחות הבריטיים והמשנה למושל של הונג קונג, וכיהן כמושל בפועל בשנת 1848. סטייבלי עזב את הונג קונג בשנת 1851 ועבר למפקד על צבא בומבי. באוגוסט 1853 קיבל דרגת קולונל ומונה לתפקיד המפקד בפועל של צבא מדרס. סטייבלי נפטר בהרי נילג'ירי ונקבר באואוטאקאמונד.

על שמו נקרא רחוב סטייבלי שבאזור סנטרל שבאי הונג קונג.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.staveley-genealogy.com/william_staveley1.htm קורות חיים]

קטגוריה:מושלי הונג קונג
קטגוריה:בריטים במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1784
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1854
ויליאם תומאס מרסר

שמו של ויליאם תומאס מרסר ב[[רשומות (הגאזט הרשמי) של ממשלת הונג קונג.]]
ויליאם תומאס מרסר (באנגלית: William Thomas Mercer; בסינית: 孖沙; 17 באוקטובר 1821 - 23 במאי 1879) היה פקיד קולוניאלי בריטי אשר כיהן כשר האוצר הקולוניאלי (Financial Secretary), המזכיר הכללי (Colonial Secretary), המבקר הכללי והמנהלן הראשי של הונג קונג (Administrator), וכן כמושל בפועל של הונג קונג בין מרץ 1865 למרץ 1866.

מרסר התחנך במכללת אקסטר שבאוקספורד. 

מרסר הגיע להונג קונג בשנת 1844 במטרה לשרת כמזכירו של דודו. מרסר היה אחיינו של ג'ון פרנסיס דייוויס, מושל הונג קונג השני. בשנת 1847 עת הודח השופט הראשי של הונג קונג בשל שכרות, התמנה מרסר במקומו וכיהן בתפקיד עד שנת 1849 עת התמנה לשר האוצר של המושבה.

מרסר כיהן בתפקיד מנהלן המושבה, המבקר הכללי של המושבה, והמזכיר הכללי, החל מה-29 בנובמבר 1854 ועד שנת 1869 עת פרש מתפקידו.

מרסר נשא לאישה את מרי פיליפס נינד (Mary Phillips Nind) מהרגרייב שבברקשייר בספטמבר 1862.

בשנת 1869 פרסם מרסר את ספרו "תחת הפסגה", המתאר את חייו בהונג קונג.

על שמו נקרא רחוב מרסר באזור שאונג ואן בהונג קונג.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.london-gazette.co.uk/issues/21635/pages/3909 הכרזה מיום 29 בנובמבר 1854 על מינויו של מרסר], לונדון גאזט 1 בדצמבר 1854, גיליון 21635, עמ' 3909
* [http://sunzi.lib.hku.hk/hkjo/view/44/4401264.pdf קורות חיים]
* [https://web.archive.org/web/20110720133255/http://holmesacourt.org/d9/i0010027.htm קורות חיים של משפחת מרסר]

קטגוריה:מושלי הונג קונג
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1821
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1879