OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Logical

"Logical" (בעברית: "הגיוני") הוא הרצועה השביעית מתוך אלבום האולפן השני של אוליביה רודריגו, Guts, שיצא לאור ב-8 בספטמבר 2023 תחת הוצאת גפן רקורדס.

== הרכב ==
השיר עוסק בזוגיות כושלת ובהתעלמות מסימני אזהרה עקב אהבה.<ref></ref> הוא מספר את סיפורה של אישה צעירה שעברה מניפולציות והשפלה על ידי גבר מבוגר, עם מילים המבטאות כעס והאשמה עצמית.<ref name=":1"></ref>

רודריגו משתמשת באלמנטים ספרותיים כדי להעביר את המסר של השיר, תוך שימת דגש על חוסר ההיגיון של האהבה וההשלכות של הונאה ומניפולציה. רודריגו משתמשת בדימויים חיים כדי להעביר את רגשותיה וחוויותיה. ביטויים כמו Come for me like a savior" (בעברית: "בא אלי כמו מושיע"), "falls from the February sky" (בעברית: "נופל משמי פברואר") ו-"current's stronger" (בעברית: "הזרם חזק יותר") יוצרים דימויים נפשיים חזקים הממחישים את עוצמת הקשר. השיר משתמש בשפה מטפורית, כמו "שתיים ועוד שתיים שווה חמש", כדי להדגיש את הבלבול וחוסר ההיגיון שבאהבה. מטפורה זו מעידה על כך שלעיתים קרובות אהבה נוגדת את ההיגיון והלוגיקה. החזרה על המילה "logical" בפזמון מחזקת את הרעיון שאהבה אינה נשלטת על ידי רציונליות. הוא משמש כנושא חוזר לאורך כל השיר. השיר מכיל אלמנטים של אירוניה, בעיקר בשורות כמו "And I'm the love of your life" (בעברית: "ואני אהבת חייך") לצד ההבנה שהקשר נבנה על שקרים. הגשר של השיר מציג קונפליקט ומתח, מתאר ויכוחים ומניפולציות בתוך מערכת היחסים. השיר מסתיים בתחושת חרטה והאשמה עצמית, שכן רודריגו מכירה באחריות שלה בקריסת הקשר. התבוננות פנימית זו מוסיפה רובד של מורכבות למסע הרגשי המתואר בשיר.

רודריגו ציינה כי זוהי אחת משלושת הרצועות האהובות עליה ביותר מתוך האלבום.<ref></ref>

== ביקורות ותגובות ==
בסקירת האלבום שפורסמה במגזין "רולינג סטון", רצועה זו מצוינת כרגע הנוקב והעוצמתי ביותר באלבום.<ref name=":1" />

=== רשימות ודירוגים ===
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="margin-left: auto; margin-right: auto; border: none;"
!ארגון
!רשימה
!מיקום
!מקור
|-
|בילבורד
|Guts של אוליביה רודריגו: כל 12 השירים מדורגים
|11
|<ref name=":0"></ref>
|-
|The Tab
|דירוג יום ההוצאה של כל שיר באלבום החדש של אוליביה רודריגו, Guts
|10
|<ref></ref>
|-
|רולינג סטון
|כל שיר של אוליביה רודריגו, מדורג
|6
|<ref></ref>
|-
|Evie
|דירוג כל שיר באלבום החדש של אוליביה רודריגו, Guts מהגרוע לטוב ביותר
|8
|<ref></ref>
|}

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:שירי אוליביה רודריגו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אוליביה רודריגו
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'וליה מייקלס
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דן ניגרו
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דן ניגרו
קטגוריה:שירים על פרידה
לורה לופז

לורה א. לופז (Laura A. Lopez) היא פרופסור חבר לאסטרונומיה באוניברסיטת מדינת אוהיו החוקרת את מחזור החיים של כוכבים. היא זכתה בפרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה בשנת 2016, המוענק על ידי האגודה האמריקאית לאסטרונומיה (AAS) על מחקר יוצא מן הכלל והבטחה למחקר עתידי של חוקרת פוסט-דוקטורט.

== ביוגרפיה ==
לופז היא במקור מברינגטון, אילינוי, פרבר צפון-מערבי של שיקגו, וסיימה את לימודיה בתיכון ברינגטון בשנת 2000. ב-2004 קיבלה את התואר הראשון שלה מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס. לופז סיימה את הדוקטורט שלה באסטרונומיה ואסטרופיזיקה באוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז ב-2011. לאחר שסיימה את הדוקטורט עברה למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס שם המשיכה את לימודיה בזכות מלגת איינשטיין ומלגת פפלרדו בפיזיקה (2011–2014). בהמשך עברה למרכז לאסטרופיזיקה - הרווארד וסמית'סוניאן שם קיבלה את מלגת האבל (2014–2015).<ref></ref> בשנת 2015 עברה לופז לאוניברסיטת המדינה של אוהיו כעוזרת פרופסור<ref name=":0" /> ובשנת 2021 קודמה למעמד פרופסור חבר באוניברסיטת המדינה של אוהיו.<ref name=":0" /> בשנים 2018–2021 שימשה כפרופסור אורח מטעם תוכנית סופי וטיכו ברהה במכון נילס בוהר בקופנהגן, דנמרק (2018-2021)<ref name=":0" />

== קריירה ==
לופז תרמה למחקר בתחום מחזור החיים של הכוכבים. היא השתמשה בלוויין רנטגן NuSTAR כדי לחקור את שארית הסופרנובה של טיכו.<ref></ref> באמצעות תמונות אופטיות, אינפרא אדום, רדיו וקרני רנטגן, היא מדדה את הלחצים המופעלים על שאריות הקליפות מקרינת כוכבים ישירה, קרינה שעברה דרך אבק בין כוכבי, גז מיונן חם וגז חם הפולט קרני רנטגן.<ref></ref>

לופז השתמשה בנתונים שנרכשו ממצפי כוכבים שונים כדי להראות ששארית סופרנובה (SNR) 0104–72.3 בענן מגלן הקטן נוצרה מקריסת ליבת הסופרנובה בסילון דו קוטבי.<ref></ref>

באמצעות ספקטרומטר הדמיה מתקדם מבוסס CCD, הנמצא במצפה הכוכבים צ'אנדרה, לופז צפתה בשארית הסופרנובה הגלקטית (SNR) W49B כדי להבין את המאפיינים התרמודינמיים ואת מקור הפיצוץ של ה-SNR. טמפרטורת האלקטרונים הנצפית ועמודת הבליעה לכיוון W49B מצביעים על כך ששפע המתכות הממוצע תואם את התפוקות (yield) החזויות במודלים של SNe של קריסת ליבה דו-קוטבית/מונעת על ידי סילון. אם כן, W49B היא ככל הנראה סופרנובה דו-קוטבית מסוג , מה שהופך אותה לראשונה מסוגה שהתגלתה בשביל החלב.<ref></ref>

לופז תומכת בשילוב מיעוטים באסטרונומיה והיא חסידה של הקהילה האסטרונומית LGBTIQ. בנוסף, היא כיהנה בעבר בוועדת AAS למעמד המיעוטים באסטרונומיה (CSMA).<ref></ref>

== פרסים ==
* 2016 - פרס אנני ג'אמפ קאנון מטעם החברה האמריקאית לאסטרונומיה<ref></ref>
* 2019 - פרס Cottrell Scholar על ידי תאגיד המחקר לקידום מדע<ref name=":1"></ref>
* 2019 - פרס ההישגים של קבוצת נאס"א (עבור צוות הגדרת המדע והטכנולוגיה של Lynx)<ref name=":0" />
* 2022 - פרס מחלקת אסטרופיזיקה באנרגיה גבוהה של AAS לקריירה מוקדמת<ref name=":0" />
* 2022-2023 - מלגת IDEA מכון פלטירון<ref name=":0"></ref>

== לקריאה נוספת ==
* [https://www.astronomy.ohio-state.edu/lopez.513/CV_2023.pdf קורות חיים של לורה לופז]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בסנטה קרוז
קטגוריה:סגל אוניברסיטת המדינה של אוהיו
קטגוריה:זוכות פרס אנני ג'אמפ קאנון
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:נשים אמריקאיות
קטגוריה:אסטרונאוטיות אמריקאיות
Tianlian

Tianlian (בתרגום לעברית: קשר שמיים) היא מערכת לווייני תקשורת סינית. לווייני המערכת צריכים להבטיח תקשורת אמינה ורציפה בין חלליות (במיוחד מאוישות) לבין תחנות בקרה בקרקע. הלוויין הראשון שוגר בשנת 2008.

==היסטוריה==
המערכת צריכה לספק תקשורת אמינה ורציפה בין חלליות פעילות לבין תחנות קרקע. ביעודה היא דומה למערכת של לווייני TDRS. מיקום מספר לווייני במסלול גאוסטציונרי מבטיח שתחנת קרקע אחד לפחות נמצאת בקשר עם לוויין.

הדור הראשון של המערכת היה מבוסס על 5 לוויינים. לאחר שיגור הלוויין השלישי חלליות היו יכולות להיות בקשר עם תחנת קרקע 70% ממסלול לעומת 15% לפני הפעלת המערכת. לוויינים היו במשקל של כ-2,100 ק"ג.

בשנת 2019 החלו שיגורי הדור השני של המערכת. לווייני הדור השני מפאשרים להעביר את הנתונים בקצב מוגבר ומתוכננים לאורך חיים ארוך יותר.

כל השיגורים בוצעו ממרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג.

==רשימת שיגורים ==
{| class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed" width="800"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| תאריך שיגור|| לוויין
|-
| 25 באפריל 2008|| [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=2008-019A Tianlian-1 01 ]
|-
| 11 ביולי 2011|| [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=2011-032A Tianlian-1 02 ]
|-
| 25 ביולי 2012|| [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=2012-040A Tianlian-1 03 ]
|-
| 22 בנובמבר 2016|| [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=2016-072A Tianlian-1 04 ]
|-
| 6 ביולי 2021|| [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=2021-063A Tianlian-1 05 ]
|-
| 31 במרץ 2019|| [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=2019-017A Tianlian-2 01 ]
|-
| 13 בדצמבר 2021|| [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=2021-124A Tianlian-2 01 ]
|-
| 12 ביולי 2022|| [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=2022-078A Tianlian-2 03 ]
|}

==קישורים חיצוניים==
* [https://space.skyrocket.de/doc_sdat/tl-2.htm מידע על שיגורים ולוויינים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוויינים סינים
קטגוריה:לווייני תקשורת
קטגוריה:מערכי לוויינים
פטריס רדזינש

פטריס ולדמארס רדזינש (בלטבית: Pēteris Valdemārs Radziņš; 2 במאי 1880 – 8 באוקטובר 1930) היה גנרל לטבי, אשר שימש כמפקד הצבא של לטביה בין 1924–1928.

==ביוגרפיה==
רדזינש נולד ב-2 במאי 1880, למשפחת איכרים בקרבת העיר ולקה בפלך ליבוניה שבאימפריה הרוסית. ב-1898 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית. הוא הוצב בתחילה בקובנה, ולאחר מכן למד בבית הספר הצבאי בווילנה. הוא סיים את לימודיו ב-1901 בדרגת לייטננט משנה. הוא לחם במלחמת רוסיה-יפן כמפקד פלוגה, ולאחר המלחמה הועלה לדרגת לייטננט. ב-1907 הוא החל ללמוד באקדמיית המטה הכללי, וב-1909 הועלה לדרגת קפיטן. ב-1910 הוא סיים את לימודיו באקדמיה בדרגת מאיור. ב-1912 הוא הוצב במטה הדיוויזיה ה-38. בתחילת מלחמת העולם הראשונה הוא לחם עם הדיוויזיה בקרב גליציה. הוא השתתף בקרבות עד סוף המלחמה.

בפברואר 1918 רזדינש עזב את הצבא הרוסי ונסע לאוקראינה. ארץ זו ידעה תהפוכות רבות באותה תקופה. פבלו סקורופדסקי הכריז על עצמו כ"הטמאן" והקים את "המדינה האוקראינית", שבפועל הייתה מדינת בובות של הקיסרות הגרמנית. רזדינש הצטרף לצבא האוקראיני החדש, והשתתף בקרבות נגד הסוציאליסטים האוקראינים שהונהגו בידי סימון פטליורה. בדצמבר 1918, נפלה ממשלתו של סקורופדסקי, ופטליורה הכריז על הקמת הרפובליקה העממית של אוקראינה. רזדינש הצטרף לצבאו של פטליורה. עם זאת, גם ממשלת פטליורה לא שרדה זמן רב לנוכח פלישה של הצבא האדום. בספטמבר 1919 כבשו הסובייטים את אוקראינה, ורזדינש נמלט לוורשה.

בוורשה, נפגש רזדינש עם נציגים ממולדתו לטביה, שגם היא הכריזה בינתיים על עצמאותה. רזדינש שוכנע לחזור לארצו, ובאוקטובר הוא התגייס לצבא הלטבי החדש. באותה תקופה, האזור הבלטי היה שרוי בכאוס, ולטביה הצעירה נאלצה להתגונן מול פלישה סובייטית, מרד של סוציאליסטים לטבים, ומתקפה של צבא המתנדבים של מערב רוסיה שנתמך בידי גדודי פרייקור של גרמנים-בלטים. רזדינש השתתף בקרבות רבים, וב-5 בפברואר 1920 הועלה לדרגת גנרל. באוקטובר של אותה שנה, הוא פרש מהצבא, וכתב מספר ספרים העוסקים בהיסטוריה של לטביה ובתאוריה צבאית.

ב-23 בפברואר 1924 הוא חזר לצבא ומונה למפקד הצבא הלטבי. הוא כיהן בתפקיד עד 25 באפריל 1928, אז עזב את התפקיד, לבקשתו, ומונה למפקד הקורסים האקדמיים הצבאיים. הוא נפטר בריגה ב-8 באוקטובר 1930.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lkok.com/detail1.asp?ID=1275 פטריס רזדינש] באתר מסדר לאצפליס
* [https://enciklopedija.lv/skirklis/29975 פטריס רזדינש] באנציקלופדיה הלאומית הלטבית

קטגוריה:גנרלים לטבים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:אישים במלחמת רוסיה–יפן
קטגוריה:אנשי צבא אוקראינים
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:ילידי 1880
קטגוריה:נפטרים ב-1930
סאמה-באג'או

סאמה-באג'או הוא שם כולל למספר קבוצות אתניות אוסטרונזיות בדרום מזרח אסיה הימית. קבוצות אלה קוראות לעצמם Sama או Samah וכן מוכרות בשם האקסונים באג'או. הם בדרך כלל חיים בים ומשתמשים בכלי שיט קטנים מעץ כדי להתנייד ממקום למקום. יש להם יכולת גנטית לשהות זמן רב מתחת למים.

הסאמה-באג'או הם הקבוצה האתנית הדומיננטית באיים של טאווי-טאווי בפיליפינים. הם חיים גם באיים של ארכיפלג סולו, בחופים של מינדנאו ובאיים אחרים בצפון פיליפינים וכן גם במזרח בורנאו, סולאווסי, ולאורך האיים המזרחים של אינדונזיה. בפיליפינים קבוצות אלו מאוחדות תחת זרם דתי הדומה לזה של מורו. בעקבות הסכסוך בדרום הפיליפינים, רבים מבני סאמה-באג'או מאזור פיליפינים היגרו לסבה, אחת מ-13 המדינות המרכיבות את מלזיה, וכן להאיים הצפוניים של הפיליפינים. נכון ל-2010 הם הקבוצה האתנית השנייה בגדולה בסבה.

סאמה-באג'או מכונים לעיתים "צועני הים" או "נוודי הים", מונחים שמשמשים כדי לתאר קבוצות אתניות בעלות אורח חיים מסורתי דומה, כגון מוקן שחיים לאורך ארכיפלג מרגי, ארכיפלג הנמצא באזור תאילנד-מיאנמר וכן קבוצה אתנית בשם אורנג' לאוט החיה בדרום-מזרח סומטרה וכן באיי ריאו באינדונזיה. נראה שההתפשטות המודרנית של הסאמה-באג'או מחוץ לאזורים בהם הם ישבו באופן מסורתי קשורה להתפתחות הסחר הימי במלפפון ים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הפיליפינים: דמוגרפיה
איגיל

איגיל (בערבית: إيغيل) הוא יישוב וקומונה כפרית במזרח מחוז מרקש-אספי במרכז מרוקו. נכון לשנת 2004, היישוב מונה 5,619 תושבים.

== היסטוריה ==
היישוב הוקם בשנת 1992.
=== רעידת האדמה בשנת 2023 ===

ב־8 בספטמבר 2023 אירעה במרוקו רעידת אדמה בעוצמה של 6.8 בסולם מגניטודה לפי מומנט, ומוקד הרעידה היה בשטח של איגיל<ref></ref><ref></ref><ref></ref>. הרעידה גרמה ליותר מ־2,900 הרוגים ועוד מעל ל־5,600 פצועים. המקום נפגע קשות כתוצאה מהרעידה.

== גאוגרפיה ==
היישוב ממוקם במורדות הרי האטלס, כ־40 קילומטרים מדרום־מזרח למרקש.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מרוקו: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1992
אלכסנדר יעקובלף

אלכסנדר יעקובלף באנגלית: Alexandre Jacovleff (אוית גם Iacovleff או Yakovlev, רוסית: Александр Яковлев; 25 ביוני 1887 - 12 במאי 1938) היה צייר, מעצב וצייר נאו-קלאסי.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
אלכסנדר היה בנו של קצין ימי מסנט פטרבורג. בין השנים 1905–1913 למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות. בהיותו סטודנט נהנה לצייר ועבד במגזיני האמנות אפולון, סאטיריקון, ניבה, נובי סאטיריקון (סאטיריקון חדש). לאחר 1912 היה יעקובלף חבר במיר איסקוסטבה. דיוקנו הקבוצתי הגדול של יעקובלף של האקדמיה הוצג בתערוכה הבלטית במאלמו ב-1912, וזכה לשבחים מהמבקרים, כולל אלכסנדר בנואה.
הכנר
במהלך לימודיו התיידד עם סטודנט אחר באקדמיה, וסילי שוקאייב. <ref>Шухаев Василий Иванович (1887-1973)</ref> הם היו כמעט בלתי נפרדים, וקיבלו את הכינוי של התאומים.

בשנת 1913 קיבל יעקובלף דרגת אמן ומלגת לימודים באירופה עבור ציוריו "רחצה" (Купание) ו"בבניה". הוא גם ביצע את הציור המפורסם שלו "ביום יפה" באותה שנה. מאוחר יותר נסע לאיטליה ולספרד יחד עם שוקאייב. שם הם ציירו את הדיוקן העצמי הכפול שלהם בתור הארלקין ופירו. יצירה חשובה נוספת מאותה תקופה הייתה ״כנר״ שצייר ב-1915. באותה תקופה ניסה יעקובלף לשלב את אמנות הרנסאנס עם הפרימיטיביות, במיוחד את לובוק הרוסי.

ב-1915 חזר יעקובלף לפטרוגרד. באותה שנה הוצגו עבודותיו בתערוכה במיר איסקוסטבה וגרמו לתגובות מעורבות. בעוד כמה מבקרים שיבחו אותם, האקדמיה לאמנויות דחתה אותם. הוא צייר את האחוזה של פירסנוב במוסקבה ואת הקברט האמנותי פריבל קומדיאנטוב בפטרוגרד. הוא גם הרצה על קורסי אדריכלות לנשים וארגן תנועה אמנותית משלו (יחד עם שוקאייב, רדלוב וקרדובסקי) " גילדת הציירים הקדוש לוק".<ref></ref>

בקיץ 1917 קיבל יעקובלף מלגה ללימודים למזרח הרחוק. הוא נסע למונגוליה, סין ויפן (1917–1919). בתום מלחמת העולם הראשונה חגג בנציגות האיטלקית בבייג'ינג יחד עם השר האיטלקי דניאל וארה. לאחר מכן הוא השתקע בפריז וקיבל אזרחות צרפתית. עבודתו הייתה חלק מאירוע הציור בתחרות האמנות באולימפיאדת הקיץ 1924.<ref>"Alexandre Jacovleff". Olympedia.</ref>

בין השנים 1924 ו-1925 הוא השתתף במשלחת למדבר סהרה ולאפריקה המשוונית שאורגנה על ידי סיטרואן. ציוריו האפריקאים זכו להצלחה גדולה ובשל כך זכה יעקובלף באות לגיון הכבוד על ידי ממשלת צרפת בשנת 1926. בשנת 1928 ארגן יעקובלף תערוכה אישית גדולה במוסקבה.
קאבוקי
בין 1931 ל-1932, הוא היה היועץ האמנותי של משלחת סיטרואן אחרת, הפעם ברחבי אסיה: "המשלחת הצהובה". הוא טייל בסוריה, איראן, אפגניסטן, מונגוליה וסין, ויצר מספר ציורים מזרחיים.

בין השנים 1934 עד 1937 היה יעקובלף מנהל מחלקת הציור של בית הספר לאמנויות יפות, בוסטון. את החודשים האחרונים לחייו בילה בפריז ובקאפרי.

יעקובלף נפטר בפריז ב-1938 לאחר ניתוח כושל.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:ילידי 1887
קטגוריה:נפטרים ב-1938
זדז'יסלב יאשינסקי

זדז'יסלב יאשינסקי בפולנית: Zdzisław Jasiński 18 בינואר 1863 - 18 בנובמבר 1932) היה צייר ושרטט פולני. ציוריו הראשונים היו בסגנון אקדמי, אך יצירותיו המוכרות המאוחרות יותר אימפרסיוניסטיות.<ref>Apoloniusz Kędzierski: Zdzisław Jasiński 1863–1932, (exhibition catalog), Society for the Encouragement of the Arts, 1934</ref>

== ביוגרפיה ==
הוא נולד בוורשה (באימפריה הרוסית). אביו היה בעל עסק לקישוטים והיה חבר בגילדת הציירים. אחיו הצעיר, יוזף (1876–1954), הפך לפסל. <ref></ref>

הוא החל את לימודיו אצל וויצ'ך גרסון בבית הספר לציור בוורשה. לאחר שסיים שם, עבר לקרקוב, שם למד באקדמיה לאמנויות יפות אצל לאופולד לופלר ופלוריאן סינק. הודות למלגה מטעם"החברה לעידוד האמנויות היפות" הוא הצליח ללמוד באקדמיה לאמנויות יפות, במינכן, שם היה תלמידם של אוטו זייץ ואלכסנדר פון וגנר. .

ב-1891 הוא קיבל מדליית זהב על ציורו "האם החולה" בתערוכה גדולה בברלין. שנתיים לאחר מכן, הוא זכה במדליה בתערוכת קולומביה העולמית.

לאחר 1893 התגורר בוורשה. מ-1896 עד 1897, הוא צייר ציורי קיר בסנט פטרסבורג ומוסקבה. הוא גם עשה ציורי קיר בקתדרלה בוולוצלב ובקולג' בקאליש. בשנת 1897, הוא בילה זמן מה ברומא, ויצר ציורי תקרה. ארבע שנים לאחר מכן, הוא צייר את הסצנה על תקרת אולם הקונצרטים של הפילהרמונית של ורשה, שנהרסה בהפצצה גרמנית ב-1939.

ב-1904 עבר לאחוזה ליד פז'ילק. עם זאת, הוא חזר לוורשה ב-1910 ובנה בית עירוני. זמן קצר לאחר מכן, הוא צייר פרסקו של יוחנן האוונגליסט הקדוש בכנסיית סנט ברברה הסמוכה, שנהרסה במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-1921 היה אחד ממייסדי קבוצת "פרו ארטה", שהתנגדה למגמות המופשטות של האמנות המודרנית.

יאשינסקי מת ב-18 בנובמבר 1932 בוורשה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
 File:Jasiński Allegory of Victory in 1920.jpg
File:Jasiński-Florists.jpg
File:Zdzisław Jasiński - Kobiety.jpg
File:Zdzisław Jasiński - Sunbeam.jpg

</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:ילידי 1863
קטגוריה:נפטרים ב-1932
אלכסה אברמוביץ'

אלכסה אברמוביץ (בסרבית: Алекса Аврамовић; נולד ב-25 באוקטובר 1994) הוא כדורסלן סרבי המשחק בעמדת הרכז בפרטיזן בלגרד מהליגה האדריאטית והיורוליג.

== קריירה מקצועית ==
=== שנים מוקדמות ===
אברמוביץ' גדל במחלקת הנוער של מלאדוסט צ'אצ'אק לפני שעבר ליריבה העירונית בוראץ צ'אצ'אק ב-2013.

בעונת 2013/14 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים במדי בוראץ, ולאחר מכן שיחק עונה אחת במדי אוקק בלגרד.

בקיץ 2015 הוא חזר לקבוצתו לשעבר, בוראץ צ'אצ'אק. בעונת 2015/16 הוא סיים כמלך הסלים וכ-MVP של ליגת העל הסרבית בכדורסל עם 20.5 נקודות ו-5.8 אסיסטים למשחק. במשחק מול מלאדוסט זמון הוא קלע 47 נקודות עם 15 מ-21 מהשדה, 6 אסיסטים ו-12 ריבאונדים, ונבחר לשחקן המחזור עם 63 נקודות מדד יעילות.

=== וארזה (2016–2019) ===
ב-16 ביוני 2016 חתם אברמוביץ' בפלקנסטרו וארזה מליגת העל האיטלקית בכדורסל. ב-3 באוקטובר 2016 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה נגד דינמו סאסארי, וקלע 4 נקודות ב-15 דקות. בסיבוב הראשון של עונת 2016/2017 בליגת האלופות בכדורסל הוא קלע 29 נקודות ב-25 דקות מול אסוול ליון-וילרבאן. בעונת הבכורה שלו במועדון העמיד אברמוביץ' ממוצעים של 6.5 נקודות ב-25 משחקי ליגה, תוך קליעה ב-36.4% מהשדה.

בעונת 2017/18 שיפר אברמוביץ' את ממוצעיו, ורשם 11.8 נקודות, 3.1 ריבאונדים ו-2.3 אסיסטים ב-30 משחקי סרייה א'. בעונת 2018/19 הוא הופיע ב-30 משחקי ליגה, העמיד ממוצעים של 17.7 נקודות, 3.4 ריבאונדים ו-3 אסיסטים למשחק וקלע 43.8% מהשדה ו-39.5% לשלוש.

=== אוניקאחה מאלגה (2019–2021) ===
ב-28 ביוני 2019 חתם אברמוביץ' לשנתיים באוניקאחה מאלגה מליגת ה-ACB הספרדית. בעונת 2019/20 הוא הושאל לאסטודיאנטס מדריד והעמיד ממוצעים של 14.7 נקודות למשחק לפני שהעונה הושעתה בעקבות מגפת הקורונה בספרד. ב-10 ביוני 2020 הוא חתם מחדש באסטודיאנטס, ובעונת 2020/21 העמיד ממוצעים של 16.4 נקודות, 3.5 אסיסטים ו-2.9 ריבאונדים ב-36 משחקי ליגה ספרדית.

=== פרטיזן בלגרד (2021–הווה) ===
ב-6 ביולי 2021 חתם אברמוביץ' לשנתיים בפרטיזן בלגרד מהליגה האדריאטית והיורוקאפ ב-32 משחקים בעונת 2021/2022 בליגה האדריאטית הוא העמיד ממוצעים של 11.1 נקודות ו-3.3 אסיסטים.

בעונת ערך אברמוביץ' את הופעת הבכורה שלו ביורוליג והגיע עם פרטיזן לרבע גמר הפלייאוף, בו הפסידה 2–3 לריאל מדריד בסדרת הטוב מ-5. במהלך העונה רשם אברמוביץ' ממוצעים של 6.3 נקודות, 1.9 ריבאונדים ו-1.3 אסיסטים למשחק. פרטיזן סיימה את עונת כאלופת הליגה האדריאטית לאחר ניצחון 3–2 ב על הכוכב האדום, ואברמוביץ' העמיד ממוצעים של 8.4 נקודות ו-3.2 אסיסטים ב-17 משחקים.

ב-6 ביולי 2023 האריך אברמוביץ' את חוזהו בקבוצה בשנתיים.

== קריירה בנבחרת הלאומית ==
אברמוביץ' משחק מאז 2019 בנבחרת סרביה בכדורסל, אז הופיע במדיה במוקדמות גביע העולם בכדורסל 2019. הוא ייצג את סרביה במוקדמות טורניר הכדורסל באולימפיאדת טוקיו (2020), אליפות אירופה בכדורסל 2022 וגביע העולם בכדורסל 2023.

בגביע העולם בכדורסל ב-2023 הוא העפיל עם סרביה לגמר.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.fiba.basketball/en/player/228005/Aleksa-Avramovic פרופיל], באתר פיב"א

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורסלני וארזה
קטגוריה:כדורסלני אוקק בלגרד
קטגוריה:כדורסלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורסלני בוראץ צ'אצ'אק
קטגוריה:כדורסלני אסטודיאנטס מדריד
קטגוריה:כדורסלנים סרבים
קטגוריה:כדורסלני אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:ספורטאים סרבים בספרד
קטגוריה:ספורטאים סרבים באיטליה
קטגוריה:כדורסלני נבחרת סרביה
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1994
לוי לוי

לוי לוי (5 בספטמבר 1922 – אמצע שנות השמונים) היה עובד השב"כ שריגל למען הרפובליקה העממית הפולנית שהייתה לחלק מהגוש המזרחי.

==ביוגרפיה==
לוי לוי (לוציאן לוי, איגנצי לוי) נולד ב-1922, בן להורים רופאים, בראדום שבפולין. הוא היה פעיל ציוני, והגיע לתפקידים בכירים בתנועת הנוער הציונית "גורדוניה". בתקווה להיחלץ מהרשעה בהחזקת נשק שלא כחוק הסכים ב-1947 לשרת את המודיעין הפולני, ומסר מידע על "גורדוניה". הוא הפך לסוכן נאמן ונהנה ממענקים כספיים נכבדים.

באוגוסט 1948 עלה לישראל עם אשתו. שירת בצה"ל במשך שנה. בהמלצת ידידו מתנועת "גורדוניה", זליג כץ, שעבד בשב"כ, התקבל לוי לשב"כ, לאגף המבצעים. כשנה וחצי לאחר שהחל לעבוד בשב"כ הורה לו הקונסול הפולני בתל אביב להתחיל לפעול כמרגל. מפעם לפעם יצא לצרפת לפגישה עם הורי אשתו, וניצל זאת גם לפגישה עם מפעיליו במודיעין הפולני, בנוסף לפגישות שקיים בישראל. הוא סיפק למפעיליו מידע רב, ובתמורה קיבל כסף ולאות הוקרה - שעון זהב שפהאוזן. בזבזנותו הכספית ומנהגו להסתובב בכל מקום עם מצלמת "מינוקס" לא עוררו את חשדם של עמיתיו. זה התעורר רק ב-1957 אחרי שלוי שירת כבר שמונה שנים.

בתשאולים שנערכו לעולים מפולין התברר כי ידוע להם על מרגל פולני בכיר המועסק בשירות הביטחון הישראלי. הסימנים הצביעו על לוי לוי. מחוסר ראיות הוא לא נעצר מיד, אך פעילותו בשב"כ צומצמה, ולאחר שיחה קשה עם ראש היחידה שבה שירת, התפטר מהשב"כ באוגוסט 1957. בספטמבר 1957 יצא עם אשתו לצרפת, אך בדצמבר 1957 חזר לישראל, וביקש לחזור לעבודתו בשב"כ. הוא נעצר ב-1 בפברואר 1958, בהוראתו של איסר הראל, והכחיש את היותו מרגל. אולם בהיעדר ראיות התקשו להרשיעו במשפט, במיוחד לאחר ששכר את עורכי הדין שמואל תמיר ואריה מרינסקי.

ביולי 1958 נפתח משפטו של לוי. התובע במשפטו היה סגן פרקליט המדינה, גבריאל בך. המשפט התנהל במשך 16 חודשים, וב-12 בנובמבר 1959 הורשע לוי בבית המשפט המחוזי בשל ראיות נסיבתיות, ונגזרו עליו עשר שנות מאסר. ראיה מכריעה באה דווקא מצרפת. ולדיסלב מרוז, איש הביון הפולני שערק לצרפת, סיפק פרטים שהיה בהם כדי להרשיע בוודאות את לוי, אך המודיעין הצרפתי אסר על הצגת פרטים אלה בבית המשפט. לוי ערער לבית המשפט העליון על הרשעתו, והמדינה ערערה על קלות העונש. הדיון בערעור החל ב־25 באוקטובר 1960. ב-28 באוקטובר נודע שמרוז נרצח, כנראה בידי המודיעין הפולני כנקמה על בגידתו, ולכן בוטל האיסור הצרפתי על הצגת המידע שמסר. נותר קושי משפטי: בערעור לבית המשפט העליון אין להציג ראיות חדשות. כדי להתגבר על קושי זה, ראש השב"כ, עמוס מנור, הציג את הראיות לסנגורו של לוי, אריה מרינסקי, וזה שכנע את לוי לוי להודות, תוך הבטחה שהמדינה תבטל את ערעורה על קלות העונש, ומהעונש שנגזר עליו יופחת בבוא העת שליש, והוא יקבל סיוע בהגירה מישראל.

לוי לוי השתחרר מהכלא לאחר שבע שנות מאסר, ב-4 באפריל 1966, והשתקע באוסטרליה, שם נפטר ממחלה ממארת באמצע שנות השמונים.

הפרשה הותרה לפרסום רק בשנת 1991, למעלה מ-30 שנה אחרי מאסרו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:ישראלים שריגלו למען מדינה זרה
קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:מהגרים לאוסטרליה
קטגוריה:יחסי ישראל–פולין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
ויליאמה קטוניוורה

נשיא ישראל [[יצחק הרצוג נפגש עם קטוניוורה בעת ביקורו בישראל, 2022]]
ויליאמה קטוניוורה (באנגלית ובפיג'ית: Wiliame Maivalili Katonivere, ב-IPA: ; נולד ב-20 באפריל 1964) הוא פוליטיקאי פיג'יאני המכהן כנשיא פיג'י מאז 2021.

הוא היה ראש נפת מקואטה מאז 2013, וירש את אחיו הבכור איסאה קטוניוורה. כמו כן, היה ממובילי יוזמות שימור שונית הים הגדולה של פיג'י.

קטוניוורה שימש כיו"ר קבוצת "Pine Group" מ-2020 עד 2021, הכוללת מספר חברות באי. בנוסף, הוא חבר מועצת המנהלים של שדות התעופה בפיג'י, תאגיד הסוכר פיג'י וחברות נוספות.

== קריירה צבאית ==
בגיל 19, הצטרף קטוניוורה לכוחות הצבאיים המלכותיים של פיג'י ושירת בשני סבבים במזרח התיכון תחת יוניפי"ל. הוא הועלה לדרגת סגן אלוף שימש כקצין מפקד גדוד חי"ר 7 של הכוחות הטריטוריאליים.

== קריירה פוליטית ==
ראש הממשלה פרנק ביינימרמה מינה את קטוניוורה לנשיא הרפובליקה של פיג'י ב-21 באוקטובר 2021, ויום למחרת הודיע על מונה רשמית לאחר הצבעה על מינויו בממשלה. לפני שהפך לנשיא, קטוניוורה התפטר מכל תפקידי הדירקטוריון שמילא בעבר.

=== נשיאות (2021–הווה) ===
קטוניוורה הושבע לנשיא ה-6 של פיג'י ב-12 בנובמבר 2021, אחרי ג'ורג' קונורוט. הוא הושבע בגיל 57, והיה האדם הצעיר ביותר שנכנס לתפקיד. הוא הנשיא השני שהגיע מהדיוויזיה הצפונית (אחרי Ratu Penaia Ganilau).

ב-22 בנובמבר 2021, פתח קטוניוורה את המושב החדש של הפרלמנט ונשא את נאום הפתיחה שלו. בנאומו קרא לכל תושבי פיג'י הזכאים להתחסן נגד נגיף הקרונוה והזהיר מפני עליות מחירים פתאומיות בציפייה לפתיחת הגבולות מחדש ב-1 בדצמבר 2021.

===יחסו לישראל===
באוגוסט 2022, הגיע קטוניוורה לביקור רשמי בישראל במסגרתו פגש את נשיא המדינה יצחק הרצוג.

== מערכות בחירות בחירות ==
=== הבחירות לנשיאות פיג'י 2021 ===
קטוניוורה הוצע כמועמד הממשלה של מפלגת פיג'יפירסט לתפקיד נשיא פיג'י על ידי ראש הממשלה פרנק ביינימרמה, בעוד טיימומו קפה הוצע על ידי מצליפת האופוזיציה לינדה טבויה. הוא הצליח לזכות בתמיכת רוב חברי פרלמנט בסיבוב הראשון של ההצבעה, ובכך הביס את קפה.
{| class="wikitable" style="text-align:right"
! colspan="2" rowspan="2" |מוּעֲמָד
! rowspan="2" | מפלגה
! colspan="2" | פרלמנט
|-
! הצבעות
! %
|-
| bgcolor="#00BFFF" |
| align="left" | ויליאמה קטוניוורה
| align="left" | פיג'יפירסט
| 28
| 54.90%
|-
| bgcolor="#00529F" |
| align="left" | טיימומו קפה
| align="left" | SODELPA
| 23
| 45.10%
|-
| colspan="3" align="left" | נמנעים ופתקים ללא הצבעה
| 0
| -
|-
| colspan="3" align="left" | סה"כ
| 51
| 100.00%
|-
| colspan="5" align="left" | מקורות: [https://www.fijitimes.com/ratu-wiliame-appointed-as-fijis-president-elect/ The Fiji Times]
|}

== חיים אישיים ==
קטוניוורה נולד ב-20 באפריל 1964 בבית החולים קולוניאל וור ממוריאל בסובה. קטוניוורה היה הצעיר מבין שבעה אחים. הוא למד בבית הספר Draiba Fijian לפני שהשלים את לימודיו התיכוניים במכללת Bua בשנת 1981. קטוניוורה מגיע מהכפר נאדורי באי ונואה לבו.

הוא נשוי לפילומנה קטוניוורה ויש להם שני ילדים ושלושה נכדים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי צבא בשירות האומות המאוחדות
קטגוריה:פיג'י: אישים
קטגוריה:פיג'י: פוליטיקה
קטגוריה:נשיאים
קטגוריה:ילידי 1964
ולור נדל"ן

ולור נדל"ן (ולור יזמות בע"מ) היא קבוצת נדל"ן יזמית ישראלית המתמחה בהתחדשות אזורי תעשייה תעסוקה ומסחר למטרות משולבות של מסחר, פנאי, מגורים, מלונאות ועוד ברחבי ישראל.

== היסטוריה ==
הקבוצה הוקמה בשנת 2016 על ידי דודי קפלן (כיום מנכ"ל החברה),<ref></ref><ref></ref> אינג' יוסי שלו (המשמש כסמנכ"ל הנדסה) וגיל מעין (המשמש כסמנכ"ל פיתוח עסקי). כחלק מחזון לחדש אזורי תעשייה, תעסוקה ומסחר ותיקים ולהפכם למתחמים מודרניים המשלבים מלונאות, משרדים, מסחר, מגורים, פנאי ובידור.

בתחילת דרכה, הקבוצה התרכזה בפיתוח מתחם הבורסה ברמת גן.

בשנת 2021, צירפה הקבוצה לפרויקטים במתחם הבורסה את חברת המימון "ביירון אקוויטיז". הקבוצה במתחם הבורסה פועלת תחת השותפות ולור - ביירון נדל"ן.<ref></ref>

במרץ 2023, צירפה השותפות 'ולור ביירון' את קבוצת ההנדסה והייזום ב.ס.ר כשותפה לחלק מהפרויקטים, ובדצמבר 2023 הצטרפה גם חברת ישראל קנדה.

בספטמבר 2023, צירפה השותפות 'ולור ביירון' את קבוצת סופרין כשותפה לפרויקט.

== פעילות ==
החברה פועלת לאורך כל התהליך היזמי, החל משלב איתור הקרקע ועד מסירת יחידות בנויות לרוכשים.

החברה מבצעת מחקרים מקיפים בנוגע לאזורי תעשייה בישראל בכדי לאסוף מידע תכנוני וכלכלי, המאוחסן במסד נתונים ייעודי. החברה משתמשת במסד זה לצורכי בניית אלגוריתמים שמטרתם איתור אזורי התעשייה בעלי הפוטנציאל הגבוה ביותר, בהם ייערכו פרויקטים עתידיים.

לאחר שלב זה, הקבוצה פונה באופן ייזום לבעלי נכסים באזורי המטרה, מאגדת אותם או רוכשת את זכויותיהם בקרקע ופונה לגורמי התכנון במטרה להעצים את זכויות בניה ולהרחיב את ייעודי הקרקע לשימושים נוספים כדוגמת מגורים.

== פרויקטים מקודמים ==
נכון לינואר 2024, קבוצת ולור נדל"ן מקדמת פרויקטים רבים בשלבי ייזום, כגון:

CORE TOWERS - קומפלקס של שלושה מגדלים בני 101 קומות כל אחד במתחם הבורסה ברמת גן בשותפות עם ביירון אקוויטיז, קבוצת ב.ס.ר וישראל קנדה.

CENTRAL POINT - צמד מגדלים בני 103 קומות כל אחד במתחם הבורסה ברמת גן בשותפות עם ביירון אקוויטיז, קבוצת ב.ס.ר, ישראל קנדה ואיילון חברה לביטוח.<ref></ref>

ORIGIN TOWER - מגדל בן 80 קומות במתחם הבורסה ברמת גן, בשותפות עם ביירון אקוויטיז, קבוצת ב.ס.ר וישאל קנדה.

SHOHAM TOWER - מגדל בן 40 קומות במתחם הבורסה ברמת גן בשותפות עם ביירון אקוויטיז וקבוצת סופרין.

BEZALEL TOWERS - קומפלקס של 3 מבנים מדורגים בני 101 קומות כל אחד במתחם הבורסה ברמת גן בשותפות עם ביירון אקוויטיז, קבוצת ב.ס.ר וישראל קנדה.

BIALIK TOWERS - צמד מגדלים בני 35 קומות כל אחד במתחם הבורסה בשותפות עם ביירון אקוויטיז, קבוצת ב.ס.ר וישראל קנדה.

SPOT TOWER - בניין בן 35 קומות במתחם הבורסה בשותפות עם ביירון אקוויטיז, קבוצת ב.ס.ר וישראל קנדה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 
# 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות נדל"ן ובנייה ישראליות
המזכירות הכללית להגנה וביטחון לאומי של צרפת

המזכירות הכללית להגנה וביטחון לאומי (בצרפתית: Secrétariat général de la Défense et de la Sécurité nationale; ראשי תיבות: SGDSN) היא גוף בין-משרדי הנמצא בסמכותו של ראש ממשלת צרפת, המסייעת לו והמתאם הלאומי למודיעין ולמלחמה בטרור בתכנון ויישום מדיניות ביטחון והגנה, ומספקת ייעוץ ותמיכה לתהליך קבלת ההחלטות. תחומי ההתמחות שלה כוללים את כל נושאי ההגנה והביטחון האסטרטגיים, כגון תוכניות צבאיות, הרתעה גרעינית, ביטחון פנים כחלק מביטחון לאומי, ביטחון כלכלי ואנרגיה, תוכניות למלחמה בטרור ותגובה למשבר.

== תפקידים ==
* ניטור איומי ביטחון, הכנת תוכניות ממשלתיות ותיאום ניהול משברים ציבוריים;
* ייעוץ לממשלה ולקיחת חלק בניסוח הצעות חוק ותקנות הנוגעות לענייני ביטחון והגנה;
* ביצוע מגוון משימות מבצעיות, החל מסיווג ביטחוני וניהול מסמכים מסווגים ועד להגנה על תקשורת ממשלתית (באמצעות מרכז השידור הממשלתי) ואבטחת סייבר.
* גוף מטה המועצה הלאומית להגנה וביטחון של צרפת

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צרפת: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:צרפת: צבא וביטחון
רק לגרמנים

הסיסמה "רק לגרמנים" (בגרמנית: Nur für Deutsche) הייתה סיסמה אתנוצנטרית גרמנית המציינת כי מפעלים מסוימים, מתקני תחבורה ומתקנים אחרים כגון ספסלי פארק, ברים ומסעדות שמורים אך ורק לגרמנים. סיסמה זו הייתה בשימוש בגרמניה הנאצית לפני מלחמת העולם השנייה ובמהלכה, וכן במדינות רבות שנכבשו על ידי גרמניה, כולל פולין משנת 1939 ואילך. שלטים הנושאים את הסיסמה הוצבו בכניסות לפארקים, בתי קפה, בתי קולנוע, תיאטראות ומתקנים נוספים. הם נועדו להראות לאוכלוסייה המקומית את ה"עליונות" הגזעית לכאורה של הגרמנים וליצור אפליה בינם לבין המקומיים.

== היסטוריה ==
"רק לנוסעים גרמנים" בקו חשמלית 8, רכב מס' 94 ב[[קרקוב הכבושה]]
כתובות ההתנגדות "רק לגרמנים" על בסיס עמוד תאורה בפולין הכבושה, רמז לכך שהעמודים שמורים לגרמנים לשם [[לינץ']]
אזהרה גרמנית שכתבו הנאצים בכתב גותי בפולין הכבושה ב-1939 - "אין כניסה לפולנים!" (Zutritt für Polen verboten!)
בפולין הכבושה על ידי הגרמנים, ההפרדה הגזעית כמעט הושלמה ב-1940. בחשמליות וברכבות, הקרון הראשון היה שמור בדרך כלל לאנשי מנהל וצבא גרמנים, חברי המפלגה הנאצית ואזרחים גרמנים. לאומים אחרים היו אמורים להשתמש בקרוניות הנותרות. מהיהודים נשללה כל אפשרות לשימוש כזה. ההפרדה התקיימה במדינות כבושות אחרות כמו חלקים מברית המועצות. זו הייתה דרך נוספת להטיל אימה על מקומיים, בנוסף להטלת אילוצים משפטיים, עוצר ושערי חליפין לא הוגנים. יהודים הופלו לרעה בכל המדינות הכבושות כמו גם בגרמניה עצמה, וחלק מהעיירות התפארו במעמדן כ"ריקות מיהודים", יודנפריי. על היהודים הוטלו המגבלות החמורות מכל. נאסר עליהם להיות בעלי מכוניות, אופניים ומכשירי רדיו והם יכלו לעשות קניות רק בזמנים מוגבלים. נאסר עליהם להשתמש בספסלים בפארק ולאחר מכן בפארקים ציבוריים בכלל. הניסוחים כללו את הצורה "Juden verboten", "אסור ליהודים". הגבלות אלה הוחלו בהדרגה בגרמניה משנת 1933 ואילך, והואצו בעקבות פלישה לכל מדינה. כך סבלו יהודי אוסטריה לאחר האנשלוס ב-1938, וכך גם יהודי פולין מ-1939 ואילך לאחר הכיבוש. הגישה הגרמנית התבססה על הפילוסופיה הגזעית של היות הגרמנים "גזע האדונים", שכל ה"גזעים" האחרים נחותים ממנו, ועל כן יש לשעבד ולנצל אותם.

== אפליה דומה ==
שילוט דומה היה בשימוש בדרום אפריקה בתקופת האפרטהייד ובארצות הברית בתקופת חוקי ג'ים קרואו, שם הנסיעות באוטובוסים היו בהפרדה גזעית. שילוט מפלה שימש באופן לא רשמי בבריטניה, בעיקר בשלטים באירוח על בסיס לינה וארוחת בוקר, ללא אירים ושחורים. (ראו Anti-Irish sentiment ) שלטים כאלה אינם חוקיים כיום.

== תגובה ==
בעגה של הפרטיזנים הפולנים, משקה אלהוכולי שהיה תוצר רעיל או בלתי ניתן לשתייה של מזקקה לא חוקית (Moonshine) נקרא בצחוק "רק לגרמנים". הפרטיזנים אהבו לצייר את המילים "רק לגרמנים" על גדרות בתי קברות או עמודי פנסים ברחוב (תוך רמיזה לתלייה). <ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== ראו גם ==
* אפרטהייד
* אסור להכניס כלבים והודים
* ספסלי גטו
* פולין במלחמת העולם השנייה
* יודנפריי
* איגניקה נאצית
* הפרדה גזעית
* נפרד אבל שווה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סיסמאות
קטגוריה:יחסי גרמניה–פולין
קטגוריה:טרמינולוגיה נאצית
קטגוריה:פולין במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מילים וביטויים בגרמנית
גיל גרוס

גיל גרוס הוא ספורטאי פאראלימפי, שחקן כדורעף נכים וכדורסל כיסאות גלגלים.

גרוס נולד וגדל בקיבוץ עברון.

באפריל 1996 רכב על אופנוע בכביש 443 ונפגע בתאונת דרכים קשה, בעקבותיה עבר קטיעה של רגל שמאל.

השתתף ב עם נבחרת ישראל בכדורעף. הנבחרת התחרתה בכדורעף בעמידה ולא העפילה מעבר לרבע הגמר.

הוא שחקן כדורסל בקבוצת בית הלוחם בחיפה.

גרוס פעיל בתחום החינוך ומעביר פעילויות כדורסל בנושא קבלת השונה, בטיחות בדרכים והתמודדות עם קשיים.

הוא בוגר לימודי ארץ ישראל והיסטוריה במכללת בית ברל, מורה דרך ועובד בחברת אניגמה ליצירת משחקי חשיבה, מתגורר בקיבוץ עברון ואב לשלושה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.paralympic.org/gil-gross פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 
* [https://www.youtube.com/watch?v=qyZgtjxSNmQ סיפורו של גיל גרוס]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורסל נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורעף נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורעף פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:נפגעי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:עברון: אישים
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית בית ברל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
אלי ברמן

אליעזר (אלי) ברמן (נולד ב-1947) הוא שחיין פאראלימפי ישראלי לשעבר.

הוריו של ברמן היו ממקימי קיבוץ בארות יצחק, בו הוא נולד וגדל. הוא נולד ללא יד וללא רגל. 

במסגרת עיסוקו בספורט נכים התחרה ב והשתתף בה בשלושה משחים בדרגת נכות J: במשחה ל-50 מטר בסגנון חופשי סיים בתוצאה של 43:24 שניות ודורג במשחה הגמר במקום השישי, במשחה ל-50 מטר בסגנון גב סיים את משחה הגמר בתוצאה של 1:13.35 דקות ודורג במקום השמיני והאחרון, במשחה ל-50 מטר בסגנון חזה סיים את משחה הגמר בתוצאה של 1:08.35 דקות ודורג במקום הרביעי.

שנים רבות היה רכז משאבי אנוש של קיבוץ בארות יצחק ועובד כיועץ חינוכי בישיבת דרכי נועם וכמרצה לייעוץ חינוכי במכללת מקור המעיינות להכשרת עובדי הוראה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.paralympic.org/eliezer-bergman פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 
* [https://www.inn.co.il/news/560251 חינוך על רגל אחת]
* [https://www.youtube.com/watch?v=JidazyZ5ISs אלי ברמן - מלחמת העצמאות שלי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחיינים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחיינים נכים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:שחייני גב ישראלים
קטגוריה:שחייני חזה ישראלים
קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:בארות יצחק: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
אלכסנדר פון וגנר

אלכסנדר פון וגנר (באנגלית: Alexander von Wagner; 16 באפריל 1838 – 19 בינואר 1919) היה צייר הונגרי.

== ביוגרפיה ==
וגנר נולד בפשט. לאחר שסיים את לימודיו בגימנסיה הריאלית בעיר הולדתו בגיל תשע-עשרה, הוא נכנס לאקדמיה לאמנויות יפות בווינה, שם היה תלמידו של הנריק ובר. בשנה שלאחר מכן, הוא עבר לאקדמיה לאמנויות יפות במינכן ולמד אצל פרופסור קארל פון פיילוטי בין השנים 1856–1864. בין השנים 1869–1910 היה פרופסור לציור היסטוריה באקדמיה של מינכן. זדזיסלב יאסינסקי ולודוויק סטשאק היו בין תלמידיו.

הנושאים שלו היו ציורי היסטוריה וסצנות חיים הונגריות בפרט. <ref></ref> <ref></ref>

פון וגנר מת במינכן, שם הוא קבור בבית הקברות הדרומי הישן.
אחרי הצייד

=== יצירה ===
יצירתו המפורסמת ביותר היא "מרוץ המרכבות" (בגלריה לאמנות של מנצ'סטר), <ref>"The Chariot Race". Manchester Art Gallery.</ref> שאותה צייר עבור התערוכה העולמית של וינה (1873) ולאחר מכן הרחיב לגודל גדול יותר עבור התערוכה הקולומביאנית (בשיקגו) 1893. <ref>Catalogue of the paintings in the art gallery of the Inter-State Industrial Exposition of Chicago (1877)</ref> הציור מתאר את סיום מרוץ המרכבות ברומא העתיקה, בראשותו של הקיסר דומיטיאנוס. ציור מרוץ המרכבה הושלם ב-1882 רק שנתיים לאחר פרסום הציור "בן-חור". הציור מתאר אובדן גלגל של מרכבה בשיא המירוץ.
מרוץ המרכבות
בציור "אחרי הצייד" (1864) צייר וגנר את אשתו ברטה פון אולדנבורג בחבורה של ציידים אלגנטית, לבושים בתלבושות ההיסטוריות מתקופת מתיאס קורווינוס. יצירה מפורסמת נוספת היא של פנורמה עגולה של רומא העתיקה בשם "רומא העתיקה עם ניצחון הקיסר קונסטנטינוס בשנת 312 לספירה" שאותה צייר בשיתוף עם יוזף בולמן במינכן בשנת 1888. הציור נהרס, וצויר מחדש על ידי יאדגר אסיסי בפנומטר של לייפציג.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים הונגרים

קטגוריה:ילידי 1838
קטגוריה:נפטרים ב-1919
פלוריאן סינק

פלוריאן סינק, בפולנית: Florian Cynk (3 במאי 1838 - 10 באוקטובר 1912) היה צייר פולני, בעיקר בנשאים דתיים, ומורה בולט לאמנות. הוא גם עבד כמאייר.<ref>Maria Szypowska: Jan Matejko wszystkim znany, ZMW Agrotechnika, Warszawa, 1988</ref>

== ביוגרפיה ==
הוא נולד בקרקוב והחל את לימודיו באקדמיה לאמנויות יפות בקרקוב אצל וויצ'ך שטאטלר ו-ולדיסלב לושצ'קביץ'. מאוחר יותר, הוא למד באקדמיה לאמנויות יפות של דרזדן (1862-1863) ובאקדמיה לאמנויות יפות, מינכן (1863-1867). <ref></ref>

בשנת 1877 הוא מונה לפרופסור לציור באקדמיה בקרקוב. בעודו שם, הוא יצר עותקים של יצירות מאת יאן מטייקו שיהפכו לחיתוכי עץ, והוא עזר למטייקו לתכנן את הפרספקטיבה על ציוריו הענקיים. הוא גם סיפק איורים עבור Tygodnik Illustrowany וכתבי עת אחרים.

בשנת 1886 הוא נבחר לנשיא אגודת ידידי האמנויות בקרקוב. ב-1888 הוא צייר את "גבירתנו של הכתר הפולני" למזבח של כנסייה בסטרייג', ויחד עם מטייקו יצר דיוקנאות של הקדושים בכנסייה בסטארי ווישניץ'.

רבים מתלמידיו יהפכו לאמנים ידועים; כולל סטניסלב ויספיאנסקי, פיוטר סטאחביץ' יאן ווינרסקי, לודוויק סטשאק, ארתור מרקוביץ', וויצ'ך וייס, לודוויק מיסקי, יוזף רפאקי, ולדיסלב בנדה וזפירין ויקלינסקי.

סינק נפטר בקרקוב ב-10 באוקטובר 1912.

=== גלריה ===
<gallery mode="packed" heights="200">
 File:Florian Cynk - Ostatnie widzenie Jadwigi i Wilhelma w refektarzu kościoła 1869.jpg
File:Florian Cynk Chrystus upadający pod Krzyżem.jpg
File:Cynk Długosz and Saint Casimir.jpg
File:Kinga of Poland.PNG
File:Florian Cynk - Portret margrabiego Aleksandra Wielopolskiego.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים פולנים

קטגוריה:ילידי 1838
קטגוריה:נפטרים ב-1912
כתובת ירחעזר

כתובת ירחעזר היא כתובת בשפה עמונית או ארמית על בסיס פסל שנמצא ברבת עמון. התארוך המקובל שלה הוא המאה ה־8 לפנה"ס.

==מאפייני הכתובת==
לפי מיקום הכתובת והשמות המופיעים בה, זהותה עמונית, אך הכתב והשימוש במילה "בר" (ולא "בן", בניגוד לרגיל בעמונית) מעידים על השפעה ארמית על העמונית, או על שימוש בארמית במקום עמונית.<ref name=":0"></ref> לפי שיקולים היסטוריים, זמנה המאה ה־8 לפנה"ס.

תוכן הכתובת הוא:

"מאש" היא מילה פיניקית נפוצה לפסלים מוקדשים. השם "זכר" הוא שם נפוץ וידוע, גם מהמקרא, וניקודו זַכֻּר או ניקוד אחר.<ref name=":1"></ref> "שנב" הוא, כנראה, Sanipu מבית עמון המוזכר באחת מכתובות תגלת-פלאסר השלישי כאחד ממלכי הלבנט שהגישו למלך מנחה, אך הדבר תמוה אם נכדו השמיט את תואר מלכותו מהכתובת.

== ראו גם ==
* כתובות עמוניות
* רשימת כתובות כנעניות וארמיות

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
</div>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כתובות בעמונית
קטגוריה:ירדן: עתיקות
קטגוריה:כתובות בארמית
קטגוריה:פסלים (יצירות)
שאנדור נאדאש

שאנדור נאדאש (במקור נוימן עד 1910,<ref>A Belügyminisztérium 1910. évi 149160. sz. rendelete</ref> בהונגרית: Nádas Sándor; בודפשט, 16 בינואר 1883<ref></ref> – ניו יורק, 24 בפברואר 1942) היה עיתונאי, סופר, במאי קולנוע, תסריטאי. בשל יהדותו וכתיבתו הבקורתית על המשטר הוא נכלל במלחמת העולם השנייה בצו הממשלתי של סופרים אסורים שיצירותיהם נאסרו להדפסה, להפצה ולקריאה, ולאיסור החזקתם אפילו בספריות ציבוריות, ודינן היה גריסתם (בדומה לשריפת הספרים בגרמניה הנאצית).

== ביוגרפיה ==
שאנדור נאדש נולד במשפחה יהודית כבנם של יוז'ף נוימן מוכר פאלינקה (ברנדי פירות) ושל בורבלה (ברברה) הרצוג. בתחילה כתב ביקורות וסיפורים קצרים. אחר כך היה כתב המשטרה של היומון "היום" (A Nap). בשנת 1908 הקים את עיתון משלו "השליח של פשט" (Pesti Futár). ב-1916 הוא היה במאי הסרטים של שלושה סיפורים קצרים של צ'כוב. בין השנים 1908 לבין 1935 היה נשוי לרוזה האלאס.<ref></ref> ב-3 באפריל 1935 נשא לאישה את מרגיט, בתם של אהרון רוט ושל אילונה באואר בבודפשט.<ref></ref> נטען שהוא ואשתו המירו את דתם לדת הלותרנית ב-1938, אין לכך כל תיעוד. הוא עזב את הונגריה ב-1939 והתיישב בארצות הברית.

נאדאש היה חבר קרוב של האולימפי ינה פוקס (היה סייף הונגרי-יהודי. אלוף אולימפי בעל 4 מדליות זהב בחרב. נוסף לכך היה רופא).

כתב העת וילאג כתב עליו אחרי מותו:

== כתביו ==
* גנב סלמי זקן
* מוזיקת לילה
* גורלה של קריסטינה (רומן, 1919)
* מלאכי האופרה
* טיפשים חיים לנצח
* עבור אלה שאתה רק צריך להושיט יד
* בושם וריח דגים.
* נאשמים ונאשמות
* בית, בית מתוק
* מוזיקה מבחוץ (מחזה, 1931)
* ילד קטן בנעליים גדולות (מחזה, 1933)
* בתו של העורך (רומן, 1934)

== סרטיו ==
* הנקמה
* אחד המכרים
* יצירות האמנות השערורייתיות

== לקריאה נוספת ==
* Magyar életrajzi lexikon IV: 1978–1991 (A–Z). Főszerk. Kenyeres Ágnes. Budapest: Akadémiai. 1994. ISBN 963-05-6422-X ([https://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC10888/10900.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי]. עורכת ראשית אגנש קניירש)
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. [https://mek.oszk.hu/04000/04093/html/szocikk/13481.htm גישה מקוונת]
* ↑ Gallov: Gallov Rezső: Londoni olimpiák: 1908, 1948, 2012.. Budapest, 2011.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.arcanum.com/hu/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyar-eletrajzi-lexikon-7428D/n-ny-76F7D/nadas-sandor-76F89/ שאנדור נאדאש] באתר Arcanum
* רשימת סופרים אסורים על פי הצו הממשלתי הראשי 10.800/1944. .M. E (בהונגרית)
* [https://epa.oszk.hu/00000/00022/00109/03498.htm מאמרו של שאנדור נאדאש] בכתב העת ניוגט על ינה פוקס
* [https://www.mafab.hu/people/sandor-nadas-1120137.html שאנדור נאדאש ביוגרפיה כתסריטא]י באתר nabaf
* רבים מספריו באתר bookline

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:במאי קולנוע הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:סופרים אסורים (הונגריה 1944)
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים הונגרים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1883
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1942
המערכת הסומטוסנסורית

תרשים פשוט של מסלולי מערכת תחושות הגוף.
המערכת הסומטוסנסטרית או מערכת תחושות הגוף היא מערכת חישה המאגדת בתוכה את החושים המועברים מהעור והרקמות<ref></ref>. אלה חושים שונים שמנגנון ההתמרה בהם שונה, אבל הם מאוגדים אנטומית יחד במסלולים העוברים מהעור והרקמות ועד לקליפת המוח<ref></ref>.

החושים המאוגדים תחת המערכת הסומטוסנסורית הם: חוש המגע, חוש המצב, חוש הטמפרטורה וכאב. 

חלק מן החוקרים סבורים כי גם תחושת הגרד היא חוש נפרד במערכת זו.<ref></ref><ref></ref>

כל אחד מהחושים מוגדר על ידי קולטנים ספציפיים המתמירים את הגירוי בעוצמה המינימלית שלו, ומכאן יעבור הגירוי למוח במסלול ייחודי לו. בעוצמות גבוהות יכולה הספצפיות להיעלם.

== ראו גם==
* מישוש
* חוש המגע
* פרופריוספציה
* חוש הטמפרטורה
* כאב
* גירוד

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חושים
המועצה הלאומית להגנה וביטחון של צרפת

המועצה הלאומית להגנה וביטחון של צרפת (בצרפתית: le Conseil de défense et de sécurité nationale) היא הגוף המייעץ לנשיא צרפת בנושאי מדיניות חוץ וביטחון לאומי.

המועצה להגנה ולביטחון לאומי מסתייעת במזכירות הכללית להגנה וביטחון לאומי (SGDSN), המכינה עבורה עבודת מטה לדיוני המועצה. יתרה מכך, המזכירות רשאית לזמן כל אדם מוסמך לקחת חלק בישיבת מועצת ההגנה והביטחון הלאומי. המשתתפים מחויבים בשמירת סודיות.

== היסטוריה ==
המועצה הלאומית להגנה הוקמה ב-1906, ועם חלוף השנים שונה ייעודה, הרכבה ותפקידה פעמים רבות במאה ה-20. עם כינונה של החוקה הצרפתית ב-1954 עוגן בסעיף 15 הקמתה של המועצה הלאומית להגנה וביטחון, הקובע כי נשיא הרפובליקה, המפקד העליון של הכוחות המזוינים, עומד בראש ישיבות מועצות ההגנה הלאומיות והוועדות השונות לנושאי חוץ וביטחון. צו נשיאותי מדצמבר 2019 הרחיב את תפקידה: עד אז מועצות ההגנה והביטחון הלאומי עסקו בהתוויית קווים מנחים לאסטרטגיה צבאית, ניהול וניטור כוחות ומבצעים בחו"ל, הרתעה ומודיעין, וכעת גם יטפלו בנושאי ביטחון פנים, כלכלה ואנרגיה ויגיבו למשברים גדולים.

תחילה הייתה המועצה מתכנסת רק פעמים ספורות בשנה, אך לאחר מתקפת הטרור בניס ב-14 ביולי 2016 מתכנסת המועצה מדי שבוע בארמון האליזה, מעונו של נשיא צרפת.<ref name=":0"></ref>

== חברי המועצה ==
מועצת ההגנה והביטחון הלאומי כוללת:<ref name=":0" />
{| class="wikitable"
!מעמד
!משרה
|-
|יושב ראש
|
* נשיא צרפת
|-
|חברים קבועים
|
* ראש ממשלת צרפת
* שר הכוחות המזוינים
* שר הכלכלה והאוצר
* שר החוץ וענייני אירופה
* המתאם הלאומי למודיעין ומלחמה בטרור
* ראש המזכירות הכללית להגנה וביטחון לאומי
|-
|מזומנים לפי צורך
|
* שרי ממשלה אחרים
* ראש מטה כוחות המזוינים
* ראשי שירותי המודיעין DGSE
|}

== מועצת המודיעין הלאומית ==
ישנם גם שני ועדות משנה בתוך המועצה להגנה ולביטחון לאומי:
* מועצת המודיעין הלאומית – מתווה כיוונים וסדרי עדיפויות אסטרטגיים בענייני מודיעין. המועצה קובעת את תכנון המשאבים האנושיים והטכניים של קהיליית המודיעין הצרפתית. המועצה זו מחליטה על אסטרטגיית המודיעין הלאומית. הרכב המועצה כולל: את נשיא הרפובליקה, ראש הממשלה, שרים ומנהלי שירותי מודיעין ומתאם המודיעין הלאומי והלוחמה בטרור.
* מועצת החימוש הגרעיני – הכוללת את נשיא הרפובליקה, ראש הממשלה, השר לכוחות המזוינים, הרמטכ"ל של הכוחות המזוינים, הנציג הכללי לענייני חימוש וראש מנהלת היישומים הצבאיים באנרגיות חלופיות. הוועדה לאנרגיה אטומית (CEA).

== המתאם הלאומי למודיעין ולמלחמה בטרור ==
הוא ראש קהיליית המודיעין הצרפתית ומייעץ לנשיא הרפובליקה בתחום המודיעין והמאבק בטרור.

המתאם הלאומי אמון על תיאום ושיתוף הפעולה בין ארגוני קהיליית המודיעין הצרפתית השונים. בנוסף, מעביר את הוראותיו של נשיא הרפובליקה לשרים האחראים על שירותי המודיעין השונים ומוודא מעקב אחר ביצוע הוראות הנשיא.

== ראו גם ==
* המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צרפת: ממשל
אוגוסט פון הרינגן

אוגוסט פון הרינגן (בגרמנית: August von Heeringen; 26 בנובמבר 1855 – 29 בספטמבר 1927) היה אדמירל פרוסי של הקיסרות הגרמנית. הוא עמד בראש משרד המודיעין של הצי הקיסרי (Nachrichtenbureau des Reichsmarineamts) ושימש כראש המטה הכללי של הצי הקיסרי הגרמני (Admiralstab).

== ביוגרפיה ==
הרינגן נולד ב-26 בנובמבר 1855 בקאסל, נסיכות הבוחר מהסן. הוא היה בנם של יוזיאס פון הרינגן (1809–1885) ושל אשתו קרולינה פון שטארקלוף (1817–1871). אחיו הבכור יוזיאס פון הרינגן היה גנרל-אוברסט בצבא הקיסרות הגרמנית.

בשנת 1872 הוא התגייס לצי הקיסרי הגרמני. הוא פעל לצד מנהיגי הקיסרות הגרמנית כמו הקייזר וילהלם השני, והאדמירלים אלפרד פון טירפיץ, גאורג אלכסנדר פון מילר, גוסטב פון זנדן-ביברן ופרידריך פון הולמן כדי לבנות צי גרמני חזק. הוא ראה בכך אמצעי להבטיח את מעמדה של גרמניה על הבמה העולמית. כמו כן, הוא ראה בצי לאומי גדול ככוח מאחד לאימפריה שעדיין הייתה מחולקת לממלכות שונות. <ref>The great naval game: Britain and Germany in the age of empire by Jan Rüger; Cambridge University Press, 337 pages. p, 145</ref>

במשרד המודיעין של הצי הוא פעל וניסה לכוון קבוצות לחץ כמו הליגה הפאן-גרמנית והחברה הקולוניאלית (Deutsche Kolonialgesellschaft), וליגת הצי (גרמניה) (Flottenverein). <ref></ref>

במרץ 1896, לבקשת אדמירל אוטו פון דידריכס, ראש המטה של הפיקוד העליון הימי, הוא הכין את התוכניות הימיות הראשונות למלחמה נגד בריטניה, שהדגישו גיוס מהיר ומתקפות מנע.<ref name="order">By order of the Kaiser: Otto von Diederichs and the rise of the Imperial German Navy, 1865-1902 by Terrell D. Gottschall; Institute Press, 2003, 337 pages, p. 125.</ref> הוא הפך לאחד מתומכי טירפיץ, וכאשר הלה מונה לשר הממונה על משרד הצי הקיסרי הגרמני (Reichsmarineamtin) ב-1897, הוא הלך אחריו לעמוד בראש המחלקה המרכזית (Zentralabteilung). <ref>By order of the Kaiser, p. 225</ref>

הוא שימש כראש המטה הכללי של הצי הקיסרי הגרמני (Admiralstab) מ-12 במרץ 1911 עד 31 במרץ 1913, ונכח במועצת המלחמה המפורסמת ב-8 בדצמבר 1912. לבקשת הקייזר בינואר 1913, הוא היה מעורב במאמצים לתכנן שימוש מתואם בזמן המלחמה של הצי המלכותי האיטלקי והצי האוסטרו-הונגרי בים התיכון כדי למנוע תנועות חיילים צרפתיים מצפון אפריקה. <ref>Austro-Hungarian naval policy, 1904-14 by Milan N. Vego; Taylor & Francis, 1996, 213 pages. pp.117-8.</ref>

הרינגן פרש מהצי בשנת 1914, וב-29 בספטמבר 1927 מת בביתו בברלין-גרונוולד.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדמירלים בצי הקיסרי הגרמני
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1855
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1927
שחמי מפרשן

שחמי מפרשן (שם מדעי: Calloplesiops altivelis) הוא מין של דג גרם ממשפחת השחמיים שבסדרת הדקראים, החי במימי האזור האינדו-פסיפי. לצד המין Calloplesiops argus, החי במימי דרום-מזרח אסיה הם היחידים מסוגם.

==תיאור==
דג זה יכול להגיע לאורך של עד 20 ס"מ והוא בעל סנפירים רחבים ומפוארים וגוף חום-שחור מנומר בכתמים לבנים לאורכו. הראש קטן ומעוגל ובבסיס סנפירי הזנב ישנו "כתם עין" שחור המוקף בטבעת צהובה, שמטרתה לבלבל טורפים אפשריים. תוחלת חייו בשביה היא עד 8.5 שנים.

זהו דג השוחה לאיטו ולרוב פעיל בלילות בעומק של 3 עד 45 מטרים מפני הים, סביב שוניות אלמוגים טרופיים. תפוצתו היא לאורך האזורי האינדו-פסיפי שבין ים סוף וחופי מזרח אפריקה במערב עד לאיי טונגה, הוואי ואיי ליין וצפונה עד לדרום יפן.

בימים הדג נחבא בין שוניות, מערות תת-מימיות ונקיקים ובלילה הוא יוצא לשחר לטרף של סרטנים ודגים קטנים. שיטת הציד שלו מבוססת על סיכוי הרגלי הבריחה של הדגים, כאשר הוא מתקרב מהצד וברגע שהטרף ינסה להימלט הוא מקרב את פיו למרווח שנוצר, אליו הטרף ינסה להימלט והוא ניזון רק מטרף חי.

השחמי עצמו עלול להיטרף בידי דגים גדולים יותר ולשם כך הוא משתמש הן בפס העין שלו, המבלבל בין ראשו לאחוריו ובנוסף הוא יימלט אל בין אלמוגים ויבליט את זנבו, מה שגורם לו להיראות כמו מורנה מאיימת, בעיקר המין ניבן פניני ('Gymnothorax meleagris).

דג זה נפוץ בטבע ולא מצוי בסכנה, אם כי הוא עלול להיפגע עקב הלבנת אלמוגים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרנץ סטיינדכנר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1903
קטגוריה:דמויי-דקר
קטגוריה:דגים במפרץ אילת