OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אוטוזו יאמאדה

אוטוזו יאמאדה (ביפנית: 山田乙三; 6 בנובמבר 1881 - 18 ביולי 1965) היה גנרל יפני, שפיקד על הדיוויזיה ה-12 של צבא יפן, וכן על צבא קוואנטונג, בתקופת מלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
יאמאדה נולד במחוז נאגנו שבאימפריה היפנית. הוא הצטרף לצבא הקיסרי בשנת 1903, ושנתיים לאחר מכן הועלה לדרגת לוטננט. הוא שימש כמדריך באקדמיה הצבאית הקיסרית, ובשנת 1912 הועלה לדרגת קפטן. עם פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה בשנת 1937, מונה כמפקד הדיוויזיה ה-12 במנצ'וריה. באוגוסט 1940 הועלה לדרגת גנרל והוחזר ליפן. ביולי 1944 מונה כמפקד צבא קוואנטונג (関東軍), קבוצת ארמיות יוקרתית של הצבא היפני.

ב-8 באוגוסט 1945 הכריזה ברית המועצות מלחמה על יפן, ופתחה במבצע סערת אוגוסט, במהלכו פלש הצבא האדום למנצ'וריה, מונגוליה, סחלין, איי קוריל וקוריאה. הארמיות של יאמאדה היו הכוח היחיד באזור זה. יאמאדה טען לפני כן בפני המטה הקיסרי שהוא אינו יכול לשמור על הגבול הרוסי עם הכוח שהוקצה לו, ולכן גייס בחופזה אלפי מנצ'ורים ומונגולים. צבאו כלל סך הכל 1,217,000 חיילים, מתוכם 993,000 יפנים. אך מרבית החיילים היו מגויסים חדשים, שחסרו ניסיון וציוד, והיו מאומנים בעיקר בלחימת אנטי-גרילה והגנה על הגבול, ולא עמדו בפני הפלישה המסיבית של כוחות השריון וחיל רגלים ממוכן של הסובייטים, שריכזו 1,577,225 לוחמים. הצבא המאולתר של יאמאדה התפרק תוך 3 שבועות מול הכוח הרוסי העדיף, ב-16 באוגוסט 1945, יום לאחר הודעתו של הקיסר הירוהיטו על כניעת יפן, הורה אוטוזה לחייליו להיכנע.

יאמאדה נכנע בפני הרוסים, ונלקח בשבי לחברובסק. הוא הואשם בפשעי המלחמה שביצעו אנשי יחידה 731, ונגזרו עליו 25 שנות עבודת פרך במחנה מעצר רוסי. בשנת 1956 הוא שוחרר וחזר ליפן. הוא חי בטוקיו עד מותו בשנת 1965.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* (Frank, Richard B. (2001). Downfall: The End of the Imperial Japanese Empire. Penguin (Non-Classics.
* Fuller, Richard (1992). Shokan: Hirohito's Samurai. London: Arms and Armor.
* Hayashi, Saburo; Cox, Alvin D (1959). Kogun: The Japanese Army in the Pacific War. Quantico, VA: The Marine Corps Association.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.generals.dk/search.php?nation=Japan&surname=Yamada&name=Otozo אוטוזה יאמאדה באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה]
* [http://www.axishistory.com/index.php?id=6756 מפקדי צבא קוואנטונג]

קטגוריה:גנרלים יפנים
קטגוריה:אנשי צבא יפנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי ארמיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1881
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1965
Forever, Michael

Forever, Michael הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמר מייקל ג'קסון שיצא בשנת 1975. האלבום יצא בסמוך לסיום החוזה של ג'קסון בחברת מוטאון ולכן החברה לא השקיעה כלל בקידום האלבום. הדבר בא לידי ביטוי במכירות הנמוכות של האלבום, ביחס לאלבומים הקודמים. האלבום לא הופיע במצעדי המכירות, למעט שבוע אחד בו הגיע למקום ה-101 במצעד ה-בילבורד200.
== הפקה ==
האלבום היה מוכן כבר בתחילת שנת 1974, אך בשל ההצלחה הגדולה של האלבום "Dancing Machine" של "חמישיית ג'קסון" שיצא באותה השנה הוחלט לדחות את הוצאת האלבום לינואר 1975. שירי האלבום הופקו על ידי 5 מפיקים: האחים אדוארד ובראין הולנד, האל דייוויס, פרדי פרן וסאם בראון. הסגנון המוזיקלי של האלבום היה שונה מאוד מסגנון הדיסקו שאפיין את האלבום שהוציאה "חמישיית ג'קסון" ונטה יותר לבלדות רכות ולסגנון R&B.

3 משירי האלבום יצאו כסינגלים: "We're Almost There" שיצא בפברואר 1975, "Just A Little Bit Of You" שיצא באפריל אותה שנה ו-"One Day In Your Life". האחרון יצא שוב כסינגל באפריל 1981, כחלק מאלבום אוסף שיצא על ידי חברת "מוטאון".

בשנת 1994 יצא האלבום במהדורה מחודשת על גבי תקליטור.

==רשימת השירים==

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי מייקל ג'קסון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת מוטאון
אלפרד מאייר-ולדק

אלפרד וילהלם מוריץ מאייר (בגרמנית: Alfred Wilhelm Moritz Meyer; נולד ב-27 בנובמבר 1864 בסנקט פטרבורג, האימפריה הרוסית (כיום רוסיה) – מת ב-25 באוגוסט 1928 בבאד קיסינגן, רפובליקת וויימאר) היה אדמירל בצי הקיסרי הגרמני שפיקד על הכוחות הגרמנים במהלך המצור על צ'ינגדאו.

==ביוגרפיה==
נולד בשם אלפרד מאייר, בסנט פטרסבורג שבאימפריה הרוסית, שם שימש אביו כשגריר. ב-21 באפריל 1884 הצטרף לצי הקיסרי הגרמני, ואת הכשרתו הבסיסית רכש בפריגטה "SMS Niobe". הוא טיפס במהירות בסולם הדרגות ובשנת 1890 כבר החזיק בדרגת לוטננט. בשנת 1903 הוסיף את השם "ולדק" לשם משפחתו. בשנת 1911 הועלה לדרגת קפטן. באותה שנה החליף את אוסקר פון טרופל (Oskar von Truppel), בתפקיד המושל של שאדונג (כיום צ'ינגדאו) שבסין, שהייתה אז קולוניה גרמנית.

ב-23 באוגוסט 1914, במסגרת מלחמת העולם הראשונה, חברה האימפריה היפנית לבריטניה והכריזה מלחמה על גרמניה. ולדק ידע שלא יוכל לעמוד באיום היפני-בריטי המשותף, וביקש תגבורת מהקייזר. משזו לא ניתנה, הורה לכנס בשאדונג את כל כוחות הצבא הגרמניים שבסין. מדינות ההסכמה, פעלו, כמובן, כדי למנוע זאת. בהתאם להוראתו של ולדק, עשו דרכן לנמל כל ספינות המלחמה שהצליחו להתחמק מן הכתר של מדינות ההסכמה: שתי ספינות תותחים ומשחתת, וכן צוותים של ספינות שנעצרו בדרכן. אזרחים גרמנים עשו דרכם אף הם לשאדונג, ומלאו תפקידים שונים כאנשי מילואים במערך הגנתה. לאלה נוספה ספינת המלחמה האוסטרו - הונגרית "קייזרין אליזבת" (Kaiserin Elisabeth), שחלק מצוותה ומחימושה צורף למגינים.

לאחר כמה שבועות של מלחמה, כשהגיע למסקנה שלא יתוגבר יותר עקב ההסגר שהוטל על שאדונג על ידי מדינות ההסכמה, החל ולדק להכין את שאדונג למצור. ההכנות כללו הנחת מוקשים ימיים ויבשתיים, אימון הכוחות, שמנו 3,625 חיילים, חיזוק הביצורים וכיוצא בזה. ב-31 באוקטובר פתחו הבריטים והיפנים בהתקפה (המצור על צ'ינגדאו), המצור נמשך עד ה-7 בנובמבר אז הוכרעו הגרמנים בידי העליונות המספרית הבולטת של אויביהם. ולדק עצמו נכנע ליפנים, ונכלא במחנה בעיר פוקואוקה. בסוף דצמבר 1919 שוחרר מהשבי, אולם עזב את יפן רק ב-25 במרץ 1920. הוא פרש משירות צבאי באותה שנה, וחי בעיר באד קיסינגן שברפובליקת ויימאר עד מותו בשנת 1928.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* (Charles B. Burdick: The Japanese Siege of Tsingtao (1976
* Cyril Fallsm: The Great War, (1960). S. 98-99
* (Edwin P. Hoyt: The Fall of Tsingtao (1975
* Marinekabinett (Hrsg.): Rangliste der Kaiserlich Deutschen Marine. E.S. Mittler & Sohn, Berlin 1914, S. 110.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gwpda.org/naval/tsingtao.htm Tsingtao Campaign] - מאמר העוסק בקרב בצ'ינגדאו
* [http://www.greatwardifferent.com/Great_War/Tsing_Tao/Tsing_Tao_00.htm The siege of Tsingtao] - אתר העוסק בקרב בצ'ינגדאו

==הערות שוליים==

קטגוריה:האימפריה הגרמנית: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אדמירלים בצי הקיסרי הגרמני
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1864
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1928
מרכז מנורה

בית הכנסת שושנת הזהב]]
דגם של המרכז
מרכז מנורה הוא המרכז הקהילתי היהודי ובית חב"ד הגדול בעולם. המרכז שוכן ברחוב שלום עליכם בעיר דניפרו שבאוקראינה. זהו קומפלקס מבנים, בעל צורה של שבעה קנים מחוברים, מזכיר את המנורה אשר הייתה בבית המקדש ונושא את השם 'בניין מנורה'. הוא הוקם על ידי הרב הראשי לדניפרו שבאוקראינה הרב שמואל קמינצקי, המכהן גם כשליח חב"ד ראשי בעיר.

הקומפלקס משתרע על פני 54 אלף מטר רבוע. הוא כולל בתוכו בית כנסת גדול, בית חב"ד, בית ספר וגני ילדים, בית אבות, בית רפואה, אולם שמחות לאלפיים משתתפים, מלון עם 101 סוויטות, ספריה, מסעדות כשרות, מקוואות ומוזיאון לזכר השואה.

רוב המימון של בניית המבנה נתרם על ידי גנאדי בוגולובוב ואיגור קולומויסקי.

==קישורים חיצוניים==

*
* [http://www.jpost.com/Opinion/Op-Ed-Contributors/The-Menorah-Center-Largest-Jewish-complex-in-world "The Menorah Center: Largest Jewish complex in world"] באתר ג'רוזלם פוסט
* [http://www.col.org.il/show_news.rtx?artID=71659 "מנורה" מרכז חב"ד הגדול בעולם נחנך בטקס מרשים] באתר col תשע"ג

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוקראינה: מבנים
קטגוריה:יהדות אוקראינה
קטגוריה:דניפרו
קטגוריה:בתי חב"ד
Reverence

Reverence (בעברית: יראת כבוד) הוא אלבום הבכורה של להקת Faithless הבריטית. "Salva Mea" ו-Insomnia" היו 2 סינגלים מתוך האלבום שזכו להצלחה רבה במצעדים וברחבות המועדונים. האלבום יצא לראשונה באפריל 1996 ויצא שוב באוקטובר באותה שנה בגרסה שכללה את "Irreverence" - דיסק נוסף ובו רמיקסים לשירי האלבום.

==סגנון מוזיקלי==
האלבום זכה להכרה בעיקר בשל 2 הסינגלים "Salva Mea" ו-Insomnia" שהפכו ללהיטים במצעדי המוזיקה האלקטרונית ורחבות המועדונים, אך באלבום עצמו ניתן למצוא מגוון רחב של סגנונות מוזיקליים. השיר "Don't Leave" שיצא כסינגל הוא בלדת טריפ הופ שבה מתארחת הזמרת פאולין טיילור. "Angeline" היא בלדת רוק נוספת, המושרת על ידי חבר הלהקה, ג'ימי קאטו. בשיר "Flowerstand Man" מתארחת הזמרת דיידו ארמסטרונג, אחותו של רולו, הדמות המרכזית בלהקה. למעשה, זהו השיר הראשון שהקליטה הזמרת, בטרם פרצה בקריירת סולו. האלבום מסתיים בשיר "Drifting Away" - המשלב בין שירת אופרה ומוזיקת אמביינט.

==רשימת השירים==

==Irreverence-רשימת השירים==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי פיית'לס
סלנויה

סלנויה (שם מדעי: Salanoia) הוא סוג של טורפים ממשפחת טורפי מדגסקר החיים במזרחו של האי מדגסקר.

מינים אלה הם בעלי פרווה חומה וזנב ארוך, שיניים חדות והם חיים על הקרקע ביערות או בביצות שונים שם הם מחפשים יצורים קטנים לאכול. לא ידוע הרבה אודותיהם.

בעבר היה רק מין אחד בסוג, אך ב-2010 התגלה המין סלנוית דורל למדע, באזור אגם אלאוטרה שבמרכז מדגסקר והוא שויך לסוג זה.

ישנם 2 מינים בסוג:
*סלנויה חומת-זנב (Salanoia concolor) - מצויה בסכנה בטבע
*סלנוית דורל (Salanoia durrelli)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1865
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:טורפי מדגסקר
נמייה מלגשית

נמייה מלגשית (שם מדעי: Galidictis) היא בעל חיים דמוי נמייה שחי באי מדגסקר ושייך למשפחה עצמאית - טורפי מדגסקר.

נמיות אלה מפוספסות עם גוף לבן בעל פסים שחורים לאורכם עד לזנב עבה בקצה. הן חיות ביערות של מדגסקר וצדות חרקים ויצורים קטנים אחרים.

בסוג שני מינים:
*נמייה מלגשית רחבת-פסים (Galidictis fasciata)
**Galidictis fasciata fasciata
**Galidictis fasciata striata
*נמייה מפוספסת ענקית (Galidictis grandidieri)

נמיות אלו עלולות להימצא בסכנת הכחדה עקב פגיעה באזור המחיה ועקב תחרות עם מינים שהובאו על ידי האדם כמו חתולים וכלבים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי איזידור ז'ופרואה סנט-אילר
קטגוריה:טורפי מדגסקר
דובצ'יצה

דובצ'יצה (בפולנית: Dobczyce; ביידיש: דאבזשיץ) היא עיירה במחוז מישלניצה שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
דובצ'יצה, השוכנת על גדת נהר ראבה (Raba), נזכרת לראשונה במאה ה-13, ובמחצית הראשונה של המאה ה-14 קיבלה זכויות עיר. בתקופה זו הוקפה העיירה בחומות, ונבנתה בסמוך אליה טירה מלכותית, העומדת על תלה עד היום. במאה ה-15 התגורר בטירה זו ההיסטוריון והמחנך הפולני יאן דלוגוש. בין מלחמות העולם הייתה העיירה למקום קיט מועדף על תושבי קרקוב הסמוכה.

==יהודי דובצ'יצה==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מהמחצית השנייה של המאה ה-16. במחצית השנייה של המאה ה-18 גדל היישוב היהודי בעיירה, ולקראת סוף המאה ה-19 התקיימה בעיירה קהילה עצמאית. בנובמבר 1918 נערכו ביהודי העיירה פרעות מצד פולנים מקומיים. בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות שונות, וכן קיבוץ הכשרה של תנועת עקיבא.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, והם נלקחו לעבודות כפייה. באוגוסט 1942 גורשו יהודי העיירה לגטו וייליצ'קה, ממנו שולחו להשמדה עוד באותו החודש.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/106 דובצ'יצה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
דוברה (פולין גדול)

דוברה (בפולנית: Dobra) היא עיירה במחוז טורק שבפרובינציית פולין גדול בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

התיעוד הראשון לדוברה הוא מהמאה ה-14, ובתקופה זו הוענקו לה זכויות עיר.

==יהודי דוברה==
אנדרטה בבית העלמין היהודי בדוברה
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא מראשית המאה ה-17, וקהילת המקום הייתה פעילה בוועד ארבע הארצות. מראשית המאה ה-20 פעל בעיירה תלמוד תורה.

בין מלחמות העולם הורע מצבם הכלכלי של יהודי העיירה, ורבים מהם עזבו אותה. בעוד שבמפקד 1926 נמנו בעיירה 1,589 יהודים, קרוב למחצית אוכלוסייתה, טרם מלחמת העולם השנייה התגוררו בה כ-1,000 יהודים. בתקופה זו התקיימה בעיירה פעילות ציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל. ביוני 1937 נערכו בסוחרים יהודים בעיירה פרעות מצד פולנים מקומיים.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, והם נלקחו לעבודות כפייה, במהלכן הוכו. בדצמבר 1939 מונה בעיירה יודנרט, בראשות מרדכי פרנצוז, ובשנת 1940 רוכזו יהודי המקום בגטו. באוקטובר 1941 הועברו יהודי העיירה לגטו באזור קובלה פנסקיה, וגורלם היה כגורל יתר יהודי המקום.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513202836/http://moreshet.pl/he/node/386 דוברה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:פולין גדול: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:פולין גדול: עיירות יהודיות
Fate of Norns

Fate of Norns (מאנגלית: גורלם של הנורדים) הוא האלבום החמישי של להקת הדת' מטאל המלודי השוודית אמון אמארת'. האלבום יצא לאור בספטמבר 2004.

==רשימת שירים==

==מבצעים==
אמון אמארת
* יוהאן הג - שירה
* אולאבי מיקונן - גיטרה
* יוהאן סדרברג - גיטרה
* טד לונדסטרם - גיטרה בס
* פרדריק אנדרסון - תופים

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי אמון אמארת'
דונגפנג 21

דונגפנג 21 או DF-21 (במנדרינית: 东风; פירוש "רוח מזרחית", באנגלית: Dong-Feng 21) הוא טיל בליסטי סיני דו-שלבי עם מנוע רקטי בעל הודף מוצק וראש קרב יחיד. הוא פותח על ידי "Changfeng Mechanics and Electronics Technology Academ". טיל זה מבוסס על הטיל הבליסטי JL-1 שיועד לשיגור מצוללת.
ב-2008 העריכה ארצות הברית כי לסין מעל 60 משגרים.

הטיל מיועד לנשק קונבנציונלי כמו גם לגרעיני.

לטיל גרסה חדשה, "DF-21D" אשר מיועדת לתקיפת ספינות (ASBM) וישנן הערכות כי לטיל החדש יכולות תקיפת לוויינים.

בשנת 2014 טילים מסוג זה נמכרו לערב הסעודית והוצבו בבסיס הטילים אל-ואטח.

על בסיס טילים אלו פותח משגר "קואיג'ואו".
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: אמצעי לחימה
קטגוריה:טילים בליסטיים סיניים
קטגוריה:לוחמת חלל
קטגוריה:תוכנית הגרעין הסינית
אליעזר ליף

אליעזר ליף (ליפניצקי) (1922 – דצמבר 1993) היה חבר בהגנה ובפלמ"ח, עסק בהעלאת יהודים, שרת בצה"ל במגוון תפקידי פיקוד והדרכה, השתחרר בשנת 1972 בדרגת אלוף-משנה.

== ביוגרפיה ==
נולד בשנת 1922 בפולין, ועלה לארץ ישראל עם הוריו בשנת 1925. אביו, יעקב, עבד כאופה, ואמו, יפה (לבית קורצ'אק) הייתה עקרת בית. המשפחה גרה מאז עלייתה בתל אביב. אליעזר למד בבית הספר העממי "בלפור" ובגימנסיה "גאולה". הוא היה פעיל בתנועת הצופים בשבט "גורדון".

בשנת 1937 והוא בן 15, התנדב ל"הגנה", ליחידת הנוער בתל אביב. ב-1939 עבר קורס מ"כים בג'וערה ובשנת 1941 התנדב לפלמ"ח. בשנים 1942–1943 עבר קורס מ"מים במסגרת הפלמ"ח (מחזור י"ג). במהלך שנת 1943 פיקד על מחלקת עין חרוד במסגרת פלוגה ד' של הפלמ"ח (הפלוגה העירונית). 

בין השנים 1943 ל-1945 הדריך בקורסי המ"כים של הפלמ"ח שנערכו בג'וערה, רמת יוחנן, איילת השחר, חניתה וגבע. בסוף שנת 1945, לאחר שהציע ליגאל אלון להקים פלוגות ותיקים כגיבוי לפלוגות ה"סדירות", השתחרר מהפלמ"ח והחל בהקמת "פלוגת הרזרבה" של הפלמ"ח בתל אביב. פיקד על מבצעים שונים (ביניהם "ליל הרכבות"). בשנת 1947 גויס מטעם הפלמ"ח לשליחות העפלה במזרח אירופה. הוא שהה ברומניה במשך למעלה משנה, ארגן קבוצות יהודים לקראת ההעפלה וניהל את העברת היהודים, דרך בולגריה, על גבי אוניות המעפילים "פאן קרסנט" (עצמאות) ו"פאן יורק"(קיבוץ גלויות), מסע הידוע בשם "מסע הפאנים". 

משנת 1948 ועד 1972 שירת בצה"ל במגוון תפקידי פיקוד ומטה. בין השאר פיקד על גדוד חי"ר בפיקוד המרכז, והיה מפקד בסיס האימונים של פיקוד הדרום, קצין אג"ם של פיקוד הדרום, קצין המטה של מטכ"ל/מה"ד וראש ענף מודיעין קרבי באמ"ן, והדריך בקורסי פו"מ ומג"דים. במאי 1966 מונה לראש מחלקת הממשל הצבאי במטכ"ל. בנובמבר 1967 הועלה לדרגת אל"ם (באותה עת, דרגה אחת מתחת לאלוף. דרגת תת-אלוף הונהגה בצה"ל החל מיולי 1968) ומונה לנספח צה"ל לאמריקה הלטינית. כמו כן סיים במסגרת שירותו את בית הספר לפו"מ והמכללה לביטחון לאומי. 

במהלך שנות ה-60 השלים תואר ראשון במשפטים באוניברסיטה העברית. לאחר שחרורו מצה"ל, עסק כעצמאי בעריכת דין והיה פעיל בגופים התנדבותיים שונים. בשנת 1980 עבד באגף התכנון במשרד הביטחון. בשנת 1982 היה עוזרו של אברהם טמיר במשרד הביטחון.

היה נשוי למלכה ליף ולהם שני בנים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.palyam.org/HaverimMesaprim/13570313.pdf אליעזר ליף, סיפור המעשה], חברים מספרים
* [http://info.palmach.org.il/show_item.asp?levelId=39823&itemId=8599&itemType=0&seret=159401 אתר הפלמ"ח - עדויות אישיות] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים במדינות אמריקה הדרומית
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:קציני אג"ם של פיקוד הדרום
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי בית הספר בלפור (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1993
דוברה (מזוביה)

דוברה (בפולנית: Dobre) הוא כפר במחוז מינסק מזובייצקי שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
דוברה נזכר לראשונה במאה ה-16, עת היה שייך למשפחת אצולה. במאה ה-16 קיבל היישוב זכויות עיר, אשר ניטלו ממנו בהמשך.

באמצע המאה ה-17 נחרב היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית. באמצע המאה ה-19 נשללו מהיישוב זכויות העיר.

==יהודי דוברה==
יהודים ראשונים התיישבו בדוברה במחצית השנייה של המאה ה-19, ובאותן שנים הוקם ביישוב בית מדרש. בשנת 1921 נמנו בכפר 373 יהודים, כשליש מתושביו.

בין מלחמות העולם התקיימה בדוברה פעילות ציונית. בשנות השלושים סבלו יהודי הכפר מהחרם הפולני על עסקי יהודים, וכן ממעשי אלימות.

עם כיבוש היישוב בספטמבר 1939 בידי הגרמנים, הוטלו על יהודי הכפר גזירות שונות, והם נלקחו לעבודות כפייה. ביישוב הוקם גטו שקלט יהודים מהסביבה כמו למשל מינסק מזובייצקי. ב-15 בספטמבר 1942 גורשו כולם למחנה ההשמדה טרבלינקה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/387 דוברה] ב [https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
הורסט זהופר

הורסט זהופר (בגרמנית: Horst Seehofer; נולד ב-4 ביולי 1949) הוא פוליטיקאי גרמני שמרן שהיה יושב ראש המפלגה הנוצרית-סוציאלית בבוואריה משנת 2008 עד 2019. זהופר כיהן בשנים 2021-2018 בממשלת אנגלה מרקל כשר הפנים, הבינוי והקהילה של גרמניה. הוא שימש בעבר ב-1992 – 1998 כשר הבריאות של גרמניה, בממשלתו של הלמוט קוהל, וב-2008-2005 כ-שר הפדרלי של המזון, החקלאות והגנת הצרכן בממשלתה של אנגלה מרקל . ב-2012-2011 כיהן כיושב ראש הבונדסראט ובשנים 2018-2008 היה ראש ממשלת בוואריה. זהופר הוא איש מנהל וכלכלן בהכשרתו.
בעת כהונתו כיושב ראש הבונדסראט מילא זמנית את תפקיד ראש המדינה - נשיא בפועל של גרמניה - בתקופה שבין התפטרות הנשיא כריסטיאן וולף ב-17 בפברואר 2012 ובחירתו של יואכים גאוק כנשיא החדש ב-18 במרץ 2012.

==ביוגרפיה==
הורסט זהופר נולד בשנת 1949 באינגולשטאדט כבן לאב שעבד כנהג משאית וכפועל בניין. בשנים 1965-1961 למד במסגרת המסלול Mittlere Reife בתיכון הריאלי לבנים ע"ש פרייהר פון איקשטאט בעיר הולדתו. עבד אחר כך כנער שליח במנהל המקומי ולמד שנתיים לימודי פקידות. באותה תקופה שיחק גם כדוריד בקבוצה מקומית. בשנת 1967 סיים בגרות בבית הספר למנהל הבווארי. בשנת 1979 סיים תואר במנהל וכלכלה באקדמיה למנהל ולכלכלה במינכן.
בשנים 2008-1980 היה הורסט זהופר חבר הבונדסטאג, הבית התחתון של הפרלמנט הגרמני.

בממשלתו של הלמוט קוהל כיהן כשר הפדרלי לבריאות והביטוח הלאומי 1992–1998. לאחר מכן באוקטובר 1998 הפך לסגן היושב ראש של סיעת ה-CDU/CSU בבונדסטאג . הוא התפטר מתפקידו זה ב־22 בנובמבר 2004, אך נשאר סגן היושב ראש של ה-CSU. בבחירות הפדרליות בשנת 2005 קיבל 65.9 אחוזים מהקולות במחוז שלו.

בשנים 2011–2012 כיהן כיושב ראש הבונדסראט. לאחר התפטרות הנשיא כריסטיאן וולף שימש זהופר כנשיאה הזמני של גרמניה במשך חודש.

===סוגיית הפליטים===
זהופר הצטיין בהתנגדותו הנחרצת למדיניותה של הקנצלרית אנגלה מרקל בסוגיית קליטת הפליטים בגרמניה והוא מתנגד לקבלתה של טורקיה לאיחוד האירופי. בגלל מעמדה כחלק מן "העולם המוסלמי". כשר הפנים בשנת 2018 תבע זהופר מהקנצלרית לקבוע מכסה פדרלית מוגבלת למספר הפליטים הנקלטים בגרמניה. ב-2 ביולי 2018 הודיע כי הגיע לפשרה במחלוקת שלו עם מרקל בסוגיית הפליטים והידוק הפיקוח על קליטתם.<ref></ref>

==חיים פרטיים==
הורסט זהופר נשוי בשנית החל משנת 1985 עם קרין גבריאלה לבית שטארק, והזוג הוליד שלושה ילדים. בנוסף בשנת 2007 נולדה לו בת מקשר מחוץ לנישואים עם עוזרת פרלמנטרית של חבר בונדסטאג אחר. אחר כך שיקם את קשר הנישואים עם אשתו.
בשנת 2002 בתקופה של עבודה מאומצת שרד זהופר התלקחות של מיוקרדיטיס חריף.
בהתחלת 2015 סבל מהתמוטטות בעת נאום האירוע מפלגתי.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.politico.eu/article/alpha-male/ ביוגרפיה באתר politico]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:בוואריה: היסטוריה
קטגוריה:חברי הבונדסטאג
קטגוריה:חברי הבונדסראט
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1949
With Oden on Our Side

With Oden on our Side הוא האלבום השישי של להקת הדת' מטאל המלודי השוודית אמון אמארת'. האלבום יצא לאור בספטמבר 2006.

==רשימת שירים==

==מבצעים==
אמון אמארת
*יוהאן הג - שירה
*אולאבי מיקונן - גיטרה
*יוהאן סדרברג - גיטרה
*טד לונדסטרם - גיטרה בס
*פרדריק אנדרסון - תופים

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי אמון אמארת'
צחי גיגי

יצחק (צחי) גיגי (נולד ב-1 בדצמבר 1988) הוא כדורגלן עבר ישראלי השיחק בעמדת השוער.

==קריירה==
גיגי נולד ברמלה והחל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל אשקלון. ב-7 בספטמבר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–2 להפועל כפר סבא במסגרת גביע הטוטו. ב-27 בפברואר 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית, לאחר שיניב והבה ששימש כשוער הראשון הורחק. בתום העונה עלתה הקבוצה לליגת העל וגיגי נשאר במועדון כשוער שני. ב-5 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, לאחר הרחקתו של סטפן אאורלו בהפסד 0–4 למכבי פתח תקווה. עד תום עונת 2010/2011 ערך גיגי בסך הכל ארבע הופעות בליגת העל, ובסופה ירדה הקבוצה בחזרה לליגה הלאומית.

את עונת 2011/2012 התחיל גיגי בהפועל אשקלון, וזמן קצר לאחר מכן חתם במכבי קריית מלאכי מליגה א', בה שימש כשוער ראשון לראשונה בקריירה. ב-30 במרץ 2012 ספג כרטיס אדום ראשון בקריירה, בהפסד 1–7 למכבי קריית גת, ובעקבות כך הפסיד את מקומו בהרכב ובתום העונה עזב את המועדון. בקיץ חתם במכבי שעריים, ובמדיה שיחק עונה אחת וערך 18 הופעות בליגה א'.

בקיץ הצטרף כשוער שני למכבי פתח תקווה, העולה החדשה לליגת העל. ב-26 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0–0 נגד עירוני קריית שמונה, ואף נבחר למצטיין בסיום המשחק והפך לשוער הראשון של המועדון. עד תום עונת 2013/2014 ערך 27 הופעות בליגת העל, וב-11 בדצמבר 2014 האריך את חוזהו במועדון לשנתיים נוספות. גיגי החל את עונת 2014/2015 כשוער הראשון של הקבוצה אך במהלך העונה הפסיד את מקומו בהרכב לאיתמר ניצן וסיים את העונה עם 14 הופעות בליגה. את עונת 2015/2016 התחיל גיגי כשוער שני, אך במחזור השביעי החליט המאמן רן בן שמעון להחזירו להרכב, והוא סיים את העונה עם 15 הופעות.

לקראת עונת 2016/2017 הוחתם בקבוצה השוער דני עמוס, וגיגי שותף רק במשחק אחד בגביע המדינה. לאחר עזיבתו של עמוס חזר גיגי לעמדת השוער הראשון בעונת 2017/2018, וערך 25 הופעות בליגה. בעונת 2018/2019 ערך 22 הופעות, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני קריית מלאכי
קטגוריה:כדורגלני מכבי שעריים
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:רמלה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
סרט (התעמלות אמנותית)

{{כ}}אליזבת פסייבה בתרגיל עם סרט
סרט הוא מכשיר בתחום ההתעמלות אמנותית, המכשיר מורכב מסרט ומידית שמכונה מקל.

==המכשיר: מקל וסרט==
המקל יכול להיות בכל צבע, המקל עשוי מעץ במבוק או מפלסטיק, בקוטר מרבי של 1 סנטימטר, צורתו גלילית או חרוטית והאורך שלו בין 50 ל-60 סנטימטר. בתחתית המקל יכול להיות דבק, רצועה למניעת החלקה או ידית גומי באורך מרבי של 10 סנטימטר.

180px
הסרט עשוי מסאטן או בד דומה בחתיכה אחת, בכל צבע, משקלו 35 גרם. בדרגת הג'וניור אורכו המינימלי של הסרט 5 מטר, בדרגת הסניור 6 מטר ובדרגת ילדות 4 מטר. כדי לחבר את הסרט למקל צריך לתפור את הסרט בחורים שמחוברים לטבעת מתכת.

==אלמנטים==
אלמנטים שחובה לבצע בתרגיל: הצלפה, נחשים, ספירלות וזריקות. כדי לעשות ספירלות והצלפות נדרשת רמה גבוהה של תיאום כי אם במהלך הספירלות נוצר קשר הדבר מוריד נקודות רבות. צריך לעשות גם תנועות גדולות וזורמות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:התעמלות אמנותית
נבחרת פלסטין בכדורסל

נבחרת פלסטין בכדורסל היא נבחרת הכדורסל של הרשות הפלסטינית. 

נבחרת פלסטין השתתפה פעם אחת באליפות אסיה בכדורסל בשנת 2015 וסיימה במקום העשירי.

נבחרת פלסטין מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.

== כל אליפויות אסיה בכדורסל ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;;"
!colspan=5|אליפות אסיה בכדורסל
|-
|שנה
|מיקום
|משחקים
|ניצחונות
|הפסדים
|-
| 2015||מקום עשירי||8||4||4
|-
| 2017|| colspan="4" rowspan="2" |לא העפילה
|-
| 2022
|-
|סך הכל||הופעה אחת||8||4||4
|}
==סגל הנבחרת==
סגל נבחרת פלסטין (מעודכן לשנת 2017):
{| class="wikitable sortable"
! שם !! גובה !! עמדה !! קבוצה
|-
| אחמד הארון || 1.91 || פורוורד || גואלף
|-
| טארק תמימי || 1.97 || סנטר || מועדון כדורסל עיבל נבלוס
|-
| ג'מאל אבו שמאלה || 1.96 || קלע || ארמוסיו
|-
| אחמד יונס || 2.00 || גארד || 
|-
| איבראהים חבש || 1.79 || רכז || בית סאחור
|-
| אמין סלמאן || 1.80 || רכז || 
|-
| תאמר חבש || 1.92 || סמול פורוורד || סארייט רמאללה
|-
| ענאר עודה || 1.95 || פורוורד/גארד || מועדון כדורסל ביר זית
|-
| מיכאל נונאלי || 2.03|| פורוורד|| ג'יאנגסו ליונס
|-
| קוסאי ענאני || 1.95 || סמול פורוורד || אל אשרפיה
|-
| ואסים מסק || 2.01 || פורוורד || אורתודוקסים רמאללה
|-
| סאלים סכאכיני || 2.07 || פאוור פורוורד || סארייט רמאללה
|}

==ראו גם==
ליגת העל הפלסטינית בכדורסל

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

פלסטין
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: ספורט
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: סמלים לאומיים
ילדות פרא

ילדות פרא (במקור: Mustang) הוא סרט דרמה צרפתי-טורקי משנת 2015 בבימויה של דניס גמזה ארגובן . הסרט הוקרן בפסטיבל קאן במסגרת "שבועיים של הבמאים" (Directors' Fortnight) וזכה בפרס Europa Cinemas. הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. הסרט נבחר לייצג את צרפת בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-88.

==תקציר העלילה==
בתחילת הקיץ בכפר בצפון טורקיה, לאלי היא הצעירה מחמש אחיות, אשר נפרדת ממורתה האהובה העוברת לאיסטנבול. כל החמש חוזרות ברגל מבית הספר ובדרך משתובבות עם חבריהן. בהגיען לבית סבתן, הן נתקלות בכעס גדול ובלתי מובן להן, על "התנהגות לא מוסרית" שנצפתה על ידי שכנה בכפר. דודן, אורל, נכנס בכעס אל הבית ודורש שינוי חינוכי עבור הילדות, שאיבדו את הוריהן לפני עשר שנים.

ראשית נאסר עליהן לצאת אל הכפר. במקום לבלות עם חברים או ללכת לבית הספר, הן לומדות שיעורי משק הבית המועברים על ידי סדרה של דודות צנועות וחסודות. למעשה, החלו הכנות לחיי נישואים עבורן. חמש האחיות, בגילאי 12–18, חולקות תשוקה משותפת לחופש, מתחילות לחפש דרכים כדי לעקוף את המגבלות שהוטלו עליהם. הן מתגנבות אל החוץ, פעם אחר פעם, וכל פעם שמישהו מהכפר רואה אותן, החומה סביב הבית גובהת, עד שהבית כולו נראה ככלא.

לפי התוכנית של הדוד, נישאות שתי הבנות הגדולות בשידוך, אך הבכורה מבקשת מהסבתא להשיא אותה לאהוב ליבה מהכפר וכך אכן קורה. לאלי, הקטנה מהחבורה, מתכננת לברוח, ובמהלך הסרט כולו מתכננת את המילוט שלה: לקחת את המכונית של הדוד אורל ולנהוג לאיסטנבול, שם תלך אל מורתה אשר תציל אותה מנישואין.

אחרי שאצ'ה, האחות השלישית, משודכת, היא נכנסת לדיכאון עמוק ומתאבדת. מהחמש נשארו ארבע. שתיים נשואות, ושתי ילדות קטנות. או אז משדך הדוד את הגדולה מבין השתיים, בת 14, וכאן חלה תפנית בעלילה. לאלי מוצאת את הדרך להבריח את שתיהן מתוך הבית, ובליל הכלולות עצמו הן נועלות עצמן בבית ומצליחות לחמוק מהדוד וממשפחת החתן. איש אחד טוב לב עוזר להן ומציל אותן. שתי הילדות מגיעות לאיסטנבול ונפגשות עם המורה הטובה. סצנת הסיום היא החיבוק המכיל של המורה האהובה עם לאלי.

==הצלחה==
הסרט זכה לביקורות מצוינות בעולם; אחת הביקורות, סיפרה על דמיון בין "ילדות פרא" לסרטה של סופיה קופולה, "חמש ילדות יפות", בשתיהן העלילה זהה. עם זאת, הוא גם התקבל לפתוח את הפסטיבלים החשובים בעולם וב-4 באוקטובר 2015, הוא יצא להפצה ב"ניו יורק, פסטיבל סרטים"; הוא הופץ ב-50 מדינות. עד סוף ההקרנות העולמיות שלו, הכניס "ילדות פרא", 2 מיליארד הכנסות מסביב לעולם ונחשב ל"סרט הזר הכי מכניס בעולם" ל-2015.

בטורקיה הוא זכה להצלחה בינונית בקופות, בעקבות התערבותו של ראש הממשלה, ארדואן, שהתנגד לסרט. למרות זאת, "ילדות פרא", הפך לסרט הכי מדובר בטורקיה והיה חודש ברשימת "הסרטים המצליחים" בבתי הקולנוע בטורקיה (נכון לספטמבר 2015). בתחילת 2016 הוא הוכרז בתואר "הסרט המכניס ביותר" של טורקיה, מאז "הנסיך הפרסי".

==פרסים==
הסרט הוקרן בפסטיבל קאן במסגרת "שבועיים של הבמאים" (Directors' Fortnight) וזכה בפרס "Europa Cinemas 1". הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו.

הסרט נבחר לייצג את צרפת בפרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר בטקס פרסי אוסקר ה-88.

"ילדות פרא" היה מועמד לפרס גלובוס הזהב בקטגוריית "הסרט הזר הטוב ביותר", אך הפסיד לסרט "הבן של שאול".

ב-28 בפברואר 2016, התמודד הסרט בטקס האוסקר בקטגוריית "הסרט הזר הטוב ביותר", אך גם שם הפסיד לסרט "הבן של שאול".

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטים טורקיים
קטגוריה:סרטים שעוסקים במגדר
דויד-הרדוק

דויד-הרדוק (בבלארוסית: Давыд-Гарадок; בפולנית: Dawidgródek, מכונה: דוד הורודוק ביידיש) היא עיר קטנה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, על גדת הנהר הורין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

היישוב, הנזכר לראשונה במאה ה-14, נוסד לפי המסורת המקומית בידי הנסיך דויד מטורוב. בשנת 1521 הועברה העיר לידי מלך פולין, ובשנת 1586 הוענקה לבני משפחת רדזיוויל. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיר בתחום פולין.

==יהודי דויד-הרדוק==
תמונה של בית הכנסת המקומי לפני השואה.
יהודים ראשונים החלו להתיישב בעיר לאחר גזירות ת"ח-ת"ט, ובמאה ה-19 גדלה הקהילה היהודית במקום, ואנשיה עסקו בעיקר בסחר על נהר הורין. מהמאה ה-19 פעלה בעיר חסידות קאשיווקא - דויד הורודוק.
במהלך מלחמת העולם הראשונה הגיעו לעיר פליטים יהודים מבריסק ומפינסק, ובמהלך המלחמה הפולנית-סובייטית נערכו פרעות ביהודי העיר, תוך מעשי ביזה, אונס ורצח, והוטל על הקהילה לשלם סכום כופר. בין מלחמות העולם התגברה בעיר הפעילות הציונית, ופעלו בה בתי ספר עבריים מרשת תרבות ומרשת יבנה, לצד תנועות נוער ואגודות ספורט יהודיות. בתקופה זו נמנו בעיר קרוב ל-3,000 יהודים, כשליש מסך תושביה.
בקתה וגן בדוד הורודוק, 2010
רחוב בדוד הורודוק, 2010
===בשואה===
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1939, הועברה העיר לשליטה סובייטית, ועד מהרה הגיעו אליה פליטים יהודים רבים ממערב פולין. במהלך מבצע ברברוסה, ביולי 1941, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ועל יהודי המקום הוטלו גזירות שונות, לרבות חובת ענידת סרט זרוע עם מגן דוד. ב-10 באוגוסט 1941 צוו כל הגברים היהודים בעיר מגיל 14 ומעלה להתייצב לעבודה, ואלו הובלו באלימות קשה בידי אנשי המשטרה המקומית לבורות ירי, ונרצחו בידי אנשי אס אס. גברים שנמצאו מסתתרים בעיר נרצחו במקום, והנשים והילדים שנותרו בה גורשו ממנה, ונדדו בין עיירות הסביבה. כאשר שבו לעיר, הושמו בגטו שהוקם בה, בו אולצו לבצע עבודות כפייה, וסבלו מתנאי מחיה קשים, שהפילו חללים רבים.

ב-10 בספטמבר 1942 הובלו 1,263 יושבי הגטו הנותרים, רובם המוחלט נשים וילדים, לאתר הרצח של יהודי העיר הגברים, שם נרצחו. כמאה מתוכם הצליחו להימלט ליערות הסביבה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513200055/http://moreshet.pl/he/node/391 דויד-הרדוק] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז ברסט: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בבלארוס
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
Microsoft Developer Network

לוגו האתר, 2001-2009

MSDN או בשמה המלא Microsoft Developer Network, היא רשת מבית מיקרוסופט שנועדה לאפשר למפתחי תוכנה, בודקי תוכנה ומפתחי חומרה לקבל מידע אודות תשתיות התוכנה ש-Microsoft מספקת (תיעוד API, תחביר שפה וכו').

Microsoft מפיצה את חומריה באתרי אינטרנט, בלוגים, ספרים, כנסי מפתחים והפצות DVD.

==אתר האינטרנט==
נוכחות האינטרנט העיקרית של MSDN היא ב-msdn.microsoft.com שהוא אוסף אתרים לקהילות המפתחים המספק מידע, תיעוד, ודיונים שנכתבו הן על ידי מיקרוסופט והן על ידי משתמשי האתר. לאחרונה, מיקרוסופט שמה דגש על שילוב פורומים, ובלוגים כדי לקיים דו-שיח פתוח עם קהילת המפתחים.

==קישורים חיצוניים==

*

קטגוריה:שירותי אינטרנט מבית מיקרוסופט
קטגוריה:קהילות מפתחי תוכנה
אהרון גורביץ'

הרב אהרון גורביץ (נולד בשנת 1973). הוא הרב הראשי של צבא רוסיה מפברואר 2006, חבר במועצה החברתית של שירות בתי הסוהר הפדרלי הרוסי, המשרד לענייני פנים ובשירות הפדרלי למלחמה בסמים עד לפירוק הארגון.

תפקיד הרב הצבאי הוקם על ידי מוסד הרבנות הראשית, שהוכר על ידי משרד ההגנה הרוסי והוענקה לו דרגת אלוף-משנה (פולקובניק). עם מינויו של הרב גורביץ', הוא היה לרב הראשי הצבאי הראשון ברוסיה מאז מהפכת אוקטובר 1917. תוארו הרשמי הוא הרב הראשי של הכוחות המזוינים.

==ביוגרפיה==
גורביץ' נולד במוסקבה. ב-1991 סיים את בית הספר תיכון מס' 552 במוסקבה ולמד באוניברסיטה הממלכתית הפדגוגית המוסקבאית ע"ש לנין בפקולטה להיסטוריה. במקביל ללימודיו באוניברסיטה הוא למד במשך שנתיים בישיבת תומכי תמימים ומשהשלים לימודיו נסע לישראל ולמד בישיבת "ייטב לב" בירושלים.

ב-1995 עסק פעילות יהודית במסגרת ארגון הצדקה המרכזי של יהודי גרמניה ומאוחר יותר התמנה לרב העיר פרנקפורט על מיין ובשנת 1999 היה לרב בית הכנסת Baumweg בעיר.

ב-2000 חזר לרוסיה והיה לרב העיר ולדימיר וניהל במקביל את ארגון הנוער "אש התורה" במוסקבה. בשנים 2001–2002 היה לרב הראשי של מערב סיביר והעיר טיומן.

ב-2006 הרב בערל לזר מינה אותו לראש המחלקה ליחסים עם הכוחות המזוינים, המשרד למצבי חירום, גופי אכיפת החוק וארגוני ותיקי המלחמה ברוסיה של פדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה. במקביל מונה לחבר במועצה הציבורית של משרד ההגנה הרוסי והיה לרב הראשי הצבאי הראשון ברוסיה מאז 1917.

בשנים 2008 וב-2010 היה חבר במועצה הציבורית של משטרת רוסיה וב-2011 היה חבר במועצת המייעצת לענייני לאומים של ממשלת מחוז מוסקבה. ב-2024 ערך ביקור בזירת הפיגוע נגד בית הכנסת והכנסייה בדגסטן.

במסגרת תפקידו כרב הכוחות המזוינים הוא אחראי גם על האסירים היהודיים שבבתי הסוהר הרוסיים ועל היהודים המשרתים בזרועות הביטחון השונים.

==חיים אישיים==
הרב גורביץ' נשוי ואב ל-4 ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.kapellan.org הרבנות הצבאית של רוסיה], האתר הרשמי 
* 
* [http://shturem.net/index.php?section=news&id=18419 סטלין, תתעורר!], בתוך שבועון 'משפחה', אלול תשס"ז, אתר שטורעם

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים צבאיים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:רבני חב"ד
קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1973
אלנה מושוק

אלנה מושוק (ברומנית: Elena Moșuc; נולדה ב-18 בינואר 1964) היא זמרת אופרה, בעלת קול סופרן, רומנייה-שווייצרית.

== קריירה ==
אלנה מושוק נולדה בעיר יאשי, שברומניה ולמדה בקונסרבטוריון ג'ורג'ה אנסקו בעיר זו. עוד בתקופת לימודיה השתתפה בתחרויות בינלאומיות והגיעה למקום הראשון. בשנת 2005 העניק לה נשיא רומניה את התואר "אביר האמנויות", שהוא תואר הכבוד הגבוה ביותר שיכול מוזיקאי לקבל ברומניה. בשנת 2009 קיבלה תואר דוקטור במדעי המוזיקה על עבודה ב"נושא השיגעון באופרה האיטלקית במחצית הראשונה של המאה ה-19". בשנת 2010 הוכתרה בתואר אזרחית כבוד של עיר הולדתה.

==הקלטות==
*Notre Amour, שירים צרפתים ורומנים (עם טקסטים ותרגומים)
* ג'ורג'ה אנסקו - שבעה שאנסונים של קלמנט מארו, אופוס 15
* ארנסט שוסון - 5 שאנסונים
* קלוד דביסי - Nuit d'Étoiles (ליל כוכבים)
* גבריאל פורה - 6 שאנסונים
* דיאמנדי גצ'יו (Diamandi Gheciu) - Și dacă... (ואם...)
* סאבין דרגוי (Sabin Drăgoi) Crizanteme (קריזנטמות)
* כרמן פטרה באסאקופול (Carmen Petra Basacopol - (Zoril-și mână cerbii de foc (זוריל נוהג באיילי האש) 
* ואסילה ספטרלו (Vasile Spătărelu - (Somnoroase păsărele (ציפורים ישנוניות)
* פליצ'יה דונצ'אנו (Felicia Donceanu) Note de primavara (הערות אביב)
* פסקל בנטויו (Pascal Bentoiu) - אפריל
* מיכאיל ג'ורה Mihail Jora) - Primavara) (אביב)
* טיבריו ברדיצ'אנו (Tiberiu Brediceanu) - Floricica de pe apă, Doina Stâncuței (פרח קטן על המים, הדוינה של סטנקוצה)
* אכים סטויה (Achim Stoia) - Cand treci, bade, pe la noi (כשתעבור, דוד, במקומותינו)
* אדוארד קאודלה (Eduard Caudella) Ochi albaștri-s drăgălași (עיניים כחולות הן חביבות)
* עם סבין ואטין, פסנתר. 
* "גיבורות דוניצטי"

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.youtube.com/watch?v=EPBzLrSQjCw יוטיוב, אריות קולורטורה בביצוע אלנה מושוק וראיון עמה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרי סופרן
קטגוריה:זמרות אופרה רומניות
קטגוריה:זמרות סופרן
קטגוריה:זמרי אופרה רומנים
קטגוריה:רומניות שנולדו ב-1964
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1964
החלק השברי

הגרף של פונקציית החלק השברי

החלק השברי של מספר ממשי הוא המרחק בין המספר למספר השלם הקרוב ביותר שקטן או שווה לו. מקובל לסמן את החלק השברי של x בסימונים <math>\{x \}</math>, <math>\langle x \rangle</math> או <math>\operatorname{frac} (x)</math>. למשל:
* <math>\{ 3\} = 0</math> 
* <math>\{ 4.7\} = 0.7</math> 
* <math>\{-1.2\} = 0.8</math>.

החלק השברי הוא תמיד מספר בקטע <math>[0,1)</math>. הפונקציה מחזירה לכל מספר נציג ששקול לו מודולו 1.

כל מספר ממשי הוא הסכום של החלק השלם שלו והחלק השברי שלו: <math>x=[x]+\{x\}</math>.

במקרים רבים נוח לחשוב על פונקציית החלק השברי כפונקציה המחזירה זווית. אם נחשוב על מספר ממשי x כמייצג מספר של סיבובים סביב מעגל החל מנקודה כלשהי, אזי <math>T(x)=2\pi\cdot \{x\}</math> היא הזווית (ברדיאנים) ביחס לנקודת ההתחלה שבה נעצר. לפי נוסחת אוילר: <math>T(x)=\arg{(e^{2\pi ix})}</math>. זוהי העתקת כיסוי של הישר הממשי על המעגל (הישר הוא מרחב כיסוי אוניברסלי של המעגל).

הסתכלות זו מעוררת שאלות מעניינות. למשל כיצד מתפלג הערך השברי של סדרות מסוימות על פני המעגל. משפט הפילוג האחיד קובע שלכל מספר אי-רציונלי x, הסדרה <math>a_n = T(nx)</math> (שמייצגת קפיצות אחידות בזווית אי-רציונלית) מתפלגת באופן אחיד על פני המעגל.

==מימוש בשפות תכנות==
שפות תכנות אחדות כוללות פונקציה לקבלת החלק השברי של מספר. בפסקל עושה זאת הפונקציה frac, ובשפת עושה זאת הפונקציה modf. בשפות תכנות שבהן אין פונקציה כזו, ניתן ליצור אותה בקלות באמצעות הפונקציה לקבלת החלק השלם של מספר. דוגמה בשפת PL/I: .

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.mathsisfun.com/sets/function-floor-ceiling.html Floor and Ceiling Functions], MathsIsFun.com
* 

קטגוריה:פונקציות ממשיות ומרוכבות
ההר השחור (קנברה)

ההר השחור (באנגלית: Black Mountain) הוא הר קטן בגובה 812 מטר מעל גובה פני הים, שממוקם ממערב לרובע העסקים בקנברה בחוף הצפוני של אגם בארלי גריפין, שבטריטוריית הבירה האוסטרלית באוסטרליה. ההר השחור מוגן מפני עבודות פיתוח על ידי פארק הטבע קנברה, והוא מכוסה בעיקר בצמחייה מקומית ומשמש מקום לחיות בר.

== מיקום ומאפיינים ==
ההר ממוקם ממערב לקמפוסים הראשיים של האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה, ויחד עם רכס ברוס, יוצר גבול טבעי ממערב וצפון מערב לעיר קנברה. ההר בגובה 256 מטרים מעל גובה פני המים של אגם בארלי גריפין אשר שוכן למרגלות ההר. קרוב לנקודה הגבוהה ביותר בהר נמצא מגדל ההר השחור (בעבר מגדל טלסטרה ומגדל טלקום אוסטרליה), מגדל תקשורת המתנשא לגובה 195 מטרים מעל הפסגה.

הגנים הבוטניים הלאומיים של אוסטרליה וארגון המחקר לתעשייה ומדע חולקים את הבסיס המערבי של ההר השחור, ליד האוניברסיטה הלאומית של אוסטרליה.

ההר השחור נקרא במקור הגבעה השחורה.

== גאולוגיה ==
רוב ההר השחור מורכב מאבן חול המכיל קוורץ לבן. מקורו בעידן סילור. על מדרונות דרום מזרח וצפון מערב יש פצלים. כמו כן מכיל ההר אבן בוץ בצפון.

== קישורים חיצוניים ==

שחור
קטגוריה:קנברה: גאוגרפיה
אלפרד נאויוקס

אלפרד הלמוט נאויוקס (בגרמנית: Alfred Helmut Naujocks; 20 בספטמבר 1911 בקיל, הקיסרות הגרמנית (כיום גרמניה) – 4 באפריל 1966 בהמבורג, גרמניה המערבית) היה שטורמבאנפיהרר באס אס שנודע כמי שהוביל את ההתקפה על תחנת הרדיו בגלייביץ שהחלה את מלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
נאויוקס נולד בקיל, שבקיסרות הגרמנית. הוא למד הנדסה באוניברסיטת קיל. בשנת 1931 הצטרף לאס אס. הוא היה אחראי על התקפה שביצע הארגון כנגד תחנת רדיו אנטי-נאצית באזור פראג, בשנת 1935. במהלך ההתקפה נהרג אדם שנאויוקס הודה מאוחר יותר ברציחתו. שנתיים לאחר מכן הועלה לדרגת האופטשטורמפיהרר (מקביל לסרן בצה"ל), ושנה לאחר מכן לשטורמבאנפיהרר (מקביל לרב-סרן).

ב-31 באוגוסט 1939 נתן ריינהרד היידריך הוראה לנאויוקס לצאת עם קבוצת אנשי אס אס לבושים במדי הצבא הפולני, ולהשתלט על תחנת הרדיו בעיר הגרמנית גלייביץ שעל הגבול הפולני-גרמני. המבצע כונה "קונסרוון" ("פחיות שימורים"). נאויוקס ואנשיו ירו כמה יריות באוויר, וצעקו ססמאות לאומניות פולניות. לאחר מכן הם הביאו למקום אזרח פולני למחצה בשם פרנצ'ישק הוניוק (Franciszek Honiok), שהורעל לפני כן והוצג כגרמני שנרצח. לאחר מכן מסרו הודעה אנטי-גרמנית ברדיו (תוכן ההודעה שנוי במחלוקת) והסתלקו. היטלר השתמש בהתקפה המדומה כעילה להתקפה על פולין, ועוד באותו היום הורה לראשי הצבא לנוע לכיוון הגבול הפולני.

ב-9 בנובמבר של אותה שנה השתתף במבצע הגרמני שכונה מאוחר יותר "תקרית ונלו" , לחטיפת שני סוכנים של ה-SIS הבריטי מעיירת גבול בהולנד - אירוע שהיטלר השתמש בו לאחר-מכן על-מנת לקשר בין בריטניה לניסיון ההתנקשות הכושל בחייו בידי גאורג אלזר, ועל-מנת להצדיק את פלישת גרמניה הנאצית להולנד.

נאויוקס לחם בוואפן אס אס במסגרת החזית המזרחית, אולם בשל מצב בריאותי מעורער הוחזר למלא עבודות מנהליות בבלגיה ובדנמרק. בשנת 1944 הוא נכנע לכוחות אמריקאיים, ובמשפטי נירנברג הואשם בפשעי מלחמה שכללו הוצאה להורג של חברי מחתרת בלגים ורצח של אזרחים דנים. ב-1946 הוא נמלט ממאסר בגרמניה המערבית, אולם שנה לאחר מכן נלכד והוסגר לדנמרק. ב-1950 שוחרר מהכלא בדנמרק, וחזר לגרמניה המערבית. הוא התיישב בהמבורג, וחי שם כאיש עסקים עד מותו מהתקף לב בשנת 1966.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Ailsby, Christopher (2001). The Third Reich Day by Day. Zenith Imprint. 
* Benz, Wolfgang (2007). A Concise History of the Third Reich. Berkeley, CA: University of California Press.
* Mallmann Showell, Jak P. (2009). Enigma U-Boats, revised edition, page 166.
* Shirer, William L. 1990 [1959]. The Rise and Fall of the Third Reich. New York: MJF Books.
* Weale, Adrian (2010). The SS: A New History. London: Little, Brown.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:אנשי אס אס
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1911
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1966
טלסטרה

טלסטרה (באנגלית: Telstra Corporation Limited) הוא תאגיד הטלקומוניקציה והמדיה הגדול ביותר באוסטרליה אשר בונה ומפעיל רשתות תקשורת ומשווק שירותי טלפוניה, סלולר, גישה לאינטרנט, טלוויזיה ומוצרי בידור נוספים.

לחברה היסטוריה ארוכה באוסטרליה, כאשר במקור הייתה מחלקה ממשלתית ביחד עם דואר אוסטרליה. טלסטרה עברה הפרטה מלאה. הממשלה הפדרלית מבצעת שינויים בענף התקשורת וחתמה על הסכם עם טלסטרה, כך שתמכור את השימוש בתשתית הנחושת וה-HFC שלה למתחרות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוסטרליה: כלכלה
קטגוריה:חברות תקשורת
קטגוריה:חברות אוסטרליות
וילהלם אדם (1877–1949)

גנרל-אוברסט וילהלם אדם (בגרמנית: Wilhelm Adam; 15 בספטמבר 1877 – 8 באפריל 1949), היה מפקד בכיר בוורמאכט בשנותיו הראשונות של המשטר הנאצי.

==ביוגרפיה==
===קריירה צבאית===
אדם נולד ב-15 בספטמבר 1878 באנסבך שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1897 התגייס אדם לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף ליחידת הרכבות של בוואריה. במלחמת העולם הראשונה, לחם אדם בחזית המערבית, וזכה בעיטורי צלב הברזל, מסדר ההצטיינות הצבאית של בוואריה דרגה שלישית עם חרבות, ובצלב האבירים של מסדר אלברט עם חרבות.

לאחר המלחמה נשאר אדם ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1924 מונה אדם לראש מטה המחוז הצבאי ה-7, ובשנת 1927 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-19 (הבווארי). בשנת 1930 מונה לראש מטה קבוצת הארמייה הראשונה בברלין, והועלה לדרגת גנרל מיור. בהמשך אותה שנה מונה למפקד משרד הגייסות הגרמני, ובשנת 1931 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. בשנת 1933 מונה אדם למפקד הדיוויזיה ה-7 (בוואריה) של הרייכסווהר, ובשנת 1934 מונה למפקד המחוז הצבאי ה-7. ב-1 באפריל 1935 הועלה אדם לדרגת גנרל חיל הרגלים, ולאחר מכן מונה למפקד הקורפוס ה-7. בסתיו 1935 פוטר אדם מתפקידו, עקב התנגדותו למשטר הנאצי, ומונה למפקד האקדמיה הצבאית. ב-1 במרץ 1938 מונה למפקד הכוחות בקו זיגפריד, אך פוטר כעבור זמן קצר עקב ביקורתו על כשירות הקו. ב-31 במאי 1939 הועלה אדם לדרגת גנרל-אוברסט. עם פרוץ המלחמה גויס אדם מחדש לצבא, אך לא מילא כל תפקיד משמעותי, ובשנת 1943 פרש מהצבא.

===אחרית ימיו===
לאחר המלחמה שבה איבד אדם את שני בניו, הוא העיד במשפטי נירנברג, ולאחר מכן התגורר בגרמיש-פרטנקירכן, עד למותו ב-8 באפריל 1949.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/A/AdamWilhelm-R.htm וילהלם אדם] באתר לקסיקון הוורמאכט בגרמנית
* 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרלים ברייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1877
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1949
מנטור מרודוס

מנטור (ביוונית: Μέντωρ; על פי ההערכות: 385 לפנה"ס רודוס - 340 לפנה"ס הממלכה האחמנית) היה שכיר חרב יווני, שלחם בשירותו של ארטבזוס השני מפריגיה, ומאוחר יותר בשירות נכנתיבו השני פרעה מצרים, ולבסוף בשירות ארתחששתא השלישי מלך פרס. היה אחיו של ממנון מרודוס ובעלה הראשון של ברסינה.

==ביוגרפיה==
מנטור נולד על פי ההשערה בשנת 385 לפנה"ס, בעיר רודוס למשפחה יוונית. היה לו אח צעיר בשם ממנון. על ילדותו לא ידוע דבר. בגיל 27, התגייס כשכיר חרב בשירותו של ארטבזוס השני מפריגיה, סטראפ פרסי חשוב שמרד במלך פרס ארתחששתא השני מסיבה לא ברורה בשנת 358 לפנה"ס. מנטור אף נישא לברסינה, בתו של ארטבזוס.

המרד היה מלכתחילה חסר סיכוי, ארטבזוס הצליח להשיג בתחילה תמיכה מאתונה, ומאוחר יותר מתבאי, אולם בשנת 354 לפנה"ס הפסיקה העזרה וצבאו של ארטבזוס הובס. ארטבזוס יחד עם בנו פרנבזוס, נמלט לפלה, אל חצרו של פיליפוס השני, מלך מוקדון. מנטור מצא עצמו חסר תעסוקה. למזלו, פרעה מצרים נכתנבו השני (נכתב לעיתים כנקטנבו) שהיה במלחמה עם הפרסים, שמח לכל עזרה אפשרית, וקיבל את מנטור המנוסה כקצין בצבאו. הוא נשלח עם 4,000 שכירי חרב יוונים שלחמו בשירות הצבא המצרי, במטרה לסייע לתאנס (בפיניקית: ת'בנית), שליט צידון שמרד גם הוא בפרסים. המטרה בצעד זה הייתה ככל הנראה להגביר את הלחץ על העורף הפרסי, וכך להחליש את הלחץ הפרסי על מצרים. תאנס ומנטור הצליחו להביס בקרב את מזאוס, הסטראפ הפרסי של סוריה וקיליקיה, אולם אז הגיע המלך ארתחששתא השלישי עם כל צבאו, מנטור ותאנס הבינו שניהם שהמלחמה חסרת סיכוי ונכנעו למלך הפרסי.

ארתחששתא שחפץ במצביא מנוסה כמו מנטור לצדו, חנן אותו וקיבל אותו לשירותו. מנטור אף סייע לארתחששתא בהתקפה שלו על מצרים. דיודורוס כותב שהוא התייחס ברוחב לב לערים שנכנעו, אולם העניש באכזריות את אלה שלא. במהלך המערכה במצרים, הוא הבין שלפוליטיקאי באגואס ההשפעה הרבה ביותר בחצר המלוכה, על כן זמם תחבולה שתהפוך את באגואס לאסיר תודה כלפיו. הוא קשר עם קבוצת שכירי חרב יוונים שלחמו בשירות המצרים, והורה להם לחטוף את באגואס. לאחר מכן דאג שישחררו אותו, ובאגואס הכיר לו תודה, וסייע לו בין היתר לשכנע את המלך להתיר לארטבזוס ומשפחתו לחזור לתפקידם כמושלי פריגיה ההלספונטינית. הוא קיבל תפקיד בכיר בצבא הפרסי, וידוע שדיכא את המרד של הטיראן הרמיאס. אריסטו, שהיה ידיד אישי של הרמיאס, כותב שמנטור רכש בחזרה את אמונם של אנשי הרמיאס, וכשהללו בטחו בו והפסיקו להסתיר ממנו את אוצרותיהם. גזל אותם מנטור. ייתכן גם שסייע לפיקסודורוס בן הקאטומנוס להדיח את אחותו אדה, ולתפוס את מקומה כשליטת קאריה.

הוא מת ככל הנראה מוות טבעי בשנת 340 לפנה"ס, אלמנתו ברסינה נישאה לאחיו ממנון, שנודע כמצביא מבריק בשירות מלך פרס וכמתנגד חריף לאלכסנדר הגדול. לאחר מותו של ממנון הפכה ברסינה לאהובתו של אלכסנדר. מברסינה הייתה למנטור בת שנישאה לאדמירל המוקדוני נארכוס.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Diodorus Siculus. Library of History. Translated by C.H. Oldfather, R.M. Geer, C.L. Sherman, F.R. Walton and C.B. Welles. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press; London, William Heinemann, 1933-1967.
* Pierre Briant, From Cyrus to Alexander: A History of the Persian Empire, Translated by Peter T. Daniels, Eisenbrauns, 2006.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.livius.org/articles/person/mentor-of-rhodes/ ביוגרפיה באתר ליוויוס]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
קטגוריה:הממלכה האחמנית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
מולוגה

מנזר במולוגה במהלך הצפת העיר, 1941
מולוגה הייתה עיר במחוז ירוסלבל בברית המועצות, אשר פונתה בכפייה והוצפה וכוסתה במים במהלך שנות הארבעים לצורך הקמת מאגר מים לתחנת כוח הידרואלקטרית.
== היסטוריה ==
מולוגה ניצבה במפגש הנהרות וולגה ומולוגה, כ-260 קילומטרים מצפון למוסקבה, בגובה של 98 מטרים מעל פני הים. היא התקיימה כיישוב מאז המאה ה-12. החל מהמאה ה-15 ובפרט מהמאה ה-19 היא הפכה לצומת מסחר חשוב, בעיקר בזכות מיקומה על גבי מערכת המים טיחווינסקיה, אשר קישרה את נהר הוולגה עם הים הבלטי.

בשנת 1935 החליט השלטון הסובייטי לפנות ולהציף את מולוגה וזאת לצורך הקמת מאגר המים ריבינסק והתחנה ההידרואלקטרית שבו: לצורך הקמתם נדרשה העלאת מפלס המים באזור ל-102 מטרים מעל פני הים.

הצפת העיר יצאה לפועל במהלך שנות הארבעים. 130 אלף תושבים בעיר וסביבותיה נאלצו לנטוש את בתיהם ולעבור למקומות יישוב אחרים במחוז ירוסלבל וכן למוסקבה וללנינגרד. 294 תושבים סירבו לעזוב את בתיהם וסופם שטבעו במהלך הצפת העיר. בשנת 2003 הוקמה אנדרטה לזכרם.

14 באפריל מצוין במחוז ירוסלבל כיום מולוגה. ביום זה מפליגות סירות ובהן אנשי דת אל המקום בו התקיימה מולוגה והם מקיימים שם טקסים דתיים.

בשנת 1992–1993 ירד מפלס המים במאגר ריבינסק בכמטר וחצי. מצב זה איפשר לחוקרים לערוך לראשונה ביקור בחלקה של מולוגה אשר נראה עתה מעל פני המים. באוגוסט 2014 ירד שוב מפלס המים באופן שאיפשר לתושבים לשעבר של העיר לבקר בשרידיה.

==ראו גם==
*הכפרים האבודים

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bbc.com/news/blogs-news-from-elsewhere-28789836 כתבה על ביקור בשרידי העיר, 14 באוגוסט 2014], באתר BBC News

קטגוריה:יישובים לשעבר
קטגוריה:מחוז ירוסלבל
קטגוריה:ברית המועצות: הגירה בכפייה
קטגוריה:הצפות מכוונות
קטגוריה:ערים טבועות
צביקה פוקס

צביקה פוקס (1959 - 2 ביולי 2018) היה קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, אשר שימש כראש חטיבת תורה, ההדרכה ואימונים במפקדת זרוע היבשה.

==ביוגרפיה==
עם גיוסו לצבא שובץ פוקס בקורס טיס אך בשלב מתקדם הודח בעקבות ראייה לא תקינה לאחר מכן הגיע לחיל התותחנים, סיים את מסלול ההכשרה ללוחמים, קורס קצינים ושימש כמפקד מחלקה. בהמשך מסלולו הצבאי שימש פוקס כמפקד סוללה וכמפקד גדוד 402, בין היתר במבצע חוק וסדר. בשנים 1993–1995 פיקד על עוצבת כידון. לאחר מכן כיהן כסגן מפקד עוצבת הפלדה. בשנים 1996 עד 1998 פיקד על עוצבת עמוד האש. בתפקידו האחרון שימש פוקס כראש חטיבת תורה, ההדרכה ואימונים במפקדת זרוע היבשה בדרגת תא"ל. לאחר שחרורו שימש בתפקיד בכיר בתעש. בשירות המילואים שימש פוקס כמפקד מרכז האש של פיקוד המרכז.

==קישורים חיצוניים==
* עמיר רפפורט, [http://www.israeldefense.co.il/he/content/%D7%94%D7%AA%D7%A2%D7%A9%D7%99%D7%99%D7%94-%D7%A6%D7%A8%D7%99%D7%9B%D7%94-%D7%9C%D7%94%D7%AA%D7%90%D7%99%D7%9D-%D7%A2%D7%A6%D7%9E%D7%94-%D7%9C%D7%A6%D7%94%D7%9C "התעשייה צריכה להתאים עצמה לצה"ל"], "ישראל דיפנס", 19 באוקטובר 2011.
* [http://www.wall.022.co.il/BRPortal/br/P102.jsp?arc=2106051 תת-אלוף במיל’ צביקה פוקס מבית חנניה נפטר בשבוע שעבר לאחר מאבק במחלה קשה. 1959 – 2018], באתר חדרה שלנו והסביבה, 16 ביולי 2018.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 209
קטגוריה:סגל התעשייה הצבאית
קטגוריה:מפקדי אגד ארטילרי 215
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018