מאיר ויזל (ראש מועצה)

מאיר (מאיר'קה) ויזל (1933 – 25 בינואר 2023) היה ראש המועצה האזורית מטה יהודה ומנכ"ל מפעל ת.נ.ה (לימים, שטראוס מים) בקיבוץ נתיב הל"ה. מעוטר צל"ש אלוף ממלחמת יום הכיפורים.

==ביוגרפיה==
נולד בתל אביב ב-27 בפברואר 1933 לחנה ויהודה. למד מינהל עסקים. בשנת 1951 הצטרף לגרעין המייסד של קיבוץ נתיב הל"ה. לחם במלחמת ששת הימים, במלחמת יום הכיפורים ובמלחמת לבנון הראשונה. בשירות המילואים הגיע עד לדרגת סגן אלוף. בשנת 1970 יזם והקים בקיבוצו את מפעל תנ"ה (תעשיות נתיב הל"ה), שייצר מוצרי אלקטרוניקה וזיווד אלקטרוני, במטרה לספק מקור פרנסה נוסף לקיבוץ, שהתקשה להתקיים מחקלאות בלבד. ויזל שימש כמנכ"ל המפעל. מפעל ת.נ ה הוא גלגולה הראשון של חברת תמי 4 שנרכשה במיליונים בידי שטראוס מים.

במלחמת יום הכיפורים שרת ויזל במילואים כמפקד שלושה מעוזים בקו בר לב שעל גדות תעלת סואץ. הוא עצמו שהה במעוז "פורקן" מול העיר איסמעיליה. המעוז כּוּתַר בידי הצבא המצרי והופגז ללא הפסק. במשך יממה וחצי הדפו שלושים ושניים חיילי המעוז, בפיקודו של ויזל, את ניסיונות הכיבוש המצרי, בעוד רשת הקשר מלמדת אותם כי המעוזים האחרים נכבשים בזה אחר זה, וחייליהם נהרגים בקרב או נופלים בשבי. הם הצליחו לתקן קו תקשורת חוטי אך החיילת שהייתה במרכזיה לא הבינה את המשמעות והקו נותק. כשהבין ויזל כי לא ניתן יהיה לחלצם בחר לעזוב את המעוז באופן עצמאי, ובתיאום עם מפקד באישון לילה הוביל את כל חייליו - וביניהם דניאל וקנין, לימים ראש עיריית בית שמש, ואפרים שולמן, טנקיסט שהגיע אל המוצב לאחר שהטנק שלו נתקע על גדות התעלה ואנשי הצוות שלו נהרגו - בין כוחות מצרים, בהתגנבות בין הדיונות, במהלך ניווט מורכב ומסובך, עד שחברו לכוחות צה"ל ועלו כולם - 33 איש - על הטנק של מג"ד 184, שאול שלו ז"ל, שחילץ אותם סופית. על אומץ ליבו האישי, הגבורה שגילה, התושייה והתפקוד תחת אש קיבל צל"ש. החילוץ תואם עם מח"ט 14 אמנון רשף, ותועד בהקלטות שעה אחר שעה בידי המקליט המקצועי אבי יפה. הנגמשים שיצאו עם כח הטנקים למפגש נפגעו אך חלק מהצוותים שרד. סיפור יציאתם של לוחמי מעוז פורקן נלמד עד היום בצה"ל ומובא כדוגמת מפתח למתח שבין דבקות במשימת הכנעת האויב וההכרח לסגת למול כוחות עדיפים. 

בשנת 1990 היה מאיר ויזל סגנו של ראש המועצה האזורית מטה יהודה דוד דוד. דוד פרש בשנת 1992, וויזל נתמנה כממלא מקומו למשך שנתיים, עד לבחירות ב-1994, שבהן התמודד מטעם "המגזר השיתופי" (המאגד את הקיבוצים וחלק מהיישובים במועצה) ונבחר ברוב גדול. כראש מועצה יזם את הקמת "דרך היין". הוא המשיך לכהן בתפקיד במשך ארבע קדנציות רצופות, עד שפרש בשנת 2009.

==חיים אישיים==
בשנת 1952 נישא לדליה ברקאי, אותה הכיר בהכשרה בקיבוץ גבת (נפטרה ב-2020). לזוג נולדו שלושה ילדים: איל, ניב וגיא. בשנת 1972 נישא בשנית לרחל (רוחלה) קסטן ויזל, אומנית פסיפס ואשת חינוך. לזוג נולדו שני בנים, ערן ואריאל. ויזל התגורר בקיבוץ נתיב הל"ה.
אחותו , נהרגה בתאונת דרכים בעמק יזרעאל ב-1956 בעת שהייתה חיילת בגרעין נח"ל במעוז חיים.

בנו, ניב ויזל, מכהן כראש מועצת מטה יהודה החל מ-2018, ואף הוא כאביו התחיל את הקריירה הפוליטית שלו כממלא מקום של ראש מועצה שפרש (משה דדון) ורק אחר כך נבחר לתפקיד.
בנו, ערן ויזל, הוא פרופסור באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, חוקר המקרא, סופר ומשורר ישראלי.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.gvura.org/a4730-רס-ן-מאיר-ויזל רס"ן מאיר ויזל], באתר הגבורה
* [https://youtu.be/aCq4Q71Ww0U ראיון עם מאיר ויזל מיד לאחר החילוץ ממעוז פורקן, 9 באוקטובר 1973], סרטון בערוץ היוטיוב של אתר הגבורה
* [https://youtu.be/1pIBA5G0NXQ ראיון עם מאירקה ויזל לאחר הנסיגה ממעוז פורקן], סרטון באתר יוטיוב
* אתי מולא, 'איפה ישנם עוד אנשים כמו האיש ההוא" לזכרו של מאירק'ה (מאיר) ויזל ז"ל', [https://shemeshnet.co.il/mobile2/articles/36580/] שמש.נט 2.2.2023
* 'הלך לעולמו מאירק'ה ויזל, לשעבר ראש המועצה האזורית מטה יהודה', [https://www.kibbutz.org.il/he/articles] עיתון התנועה הקיבוצית, 2.2.2023

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי מועצות אזוריות מטה יהודה, אבן העזר, גיזו, הרי יהודה והאלה
קטגוריה:מעוטרי צל"ש אלוף
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:נתיב הל"ה: אישים
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:סגני ראשי רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת ששת הימים