OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרנק האטון

פרנק האטון (באנגלית: Frank Hatton; 28 באפריל 1846 – 30 באפריל 1894) היה פוליטיקאי ועיתונאי אמריקאי. הוא שירת בצבא האיחוד במלחמת האזרחים, כיהן כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית ובהמשך היה הבעלים והעורך של העיתון וושינגטון פוסט.

==ראשית חייו==
פרנק האטון נולד בקיימברידג', אוהיו לריצ'רד ולשרה (לבית גרין) האטון. הוא גדל והתחנך בקאדיס, אוהיו, והתלמד אצל אביו שהיה בעל בית דפוס ועיתון.
==מלחמת האזרחים==
ב-1862, אף על פי שהיה אז בן 16 בלבד, התגייס האטון לצבא האיחוד והשתתף במלחמת האזרחים כטוראי בפלוגה C של רגימנט מתנדבי הרגלים ה-98 של אוהיו. יחידתו לחמה בעיקר במסגרת ארמיית קמברלנד, והאטון השתתף במספר קרבות, כולל . ב-1864 הוא מונה כלוטננט ושירת ברגימנט הרגלים ה-184 שלח אוהיו עד לשחרורו בתום המלחמה.

לאחר המלחמה היה האטון אחד החברים המקוריים של "המסדר הצבאי של הלגיון הנאמן של ארצות הברית" . הוא גם היה אחד המארגנים של "הצבא הגדול של הרפובליקה" באוהיו.

==ראשית הקריירה==
לאחר המלחמה עבד האטון בעיתונאות במאונט פלזנט ובברלינגטון שבאיווה. כאיש המפלגה הרפובליקנית הוא היה חבר ב"סיעת האיתנים" . הוא עבד כמנהל הדואר של ברלינגטון ושימש במספר תפקידים במפלגה, כולל יושב ראש הוועדה המרכזית של המפלגה באיווה.
==קריירה פוליטית==
ב-1881 עם תחילת נשיאותו של ג'יימס גרפילד, היה האטון מועמד למספר תפקידים בממשל הפדרלי. בקיץ אותה שנה נרצח גרפילד ובאוקטובר מונה האטון לעוזר הראשון של המנהל הכללי של דואר ארצות הברית בממשלו של הנשיא צ'סטר ארתור.

ב-1884 קודם האטון לתפקיד המנהל הכללי של דואר ארצות הברית לאחר שוולטר גרשם מונה כמזכיר האוצר.

בבחירות לנשיאות של 1884 היה האטון פעיל במאמצים לבחירתו של ארתור כמועמד המפלגה, אך ללא הצלחה. במקומו נבחר ג'יימס בליין, שבסופו של דבר נוצח בבחירות הכלליות על ידי מועמד הדמוקרטים גרובר קליבלנד. עם תום תקופת נשיאותו של ארתור פרש האטון מתפקידו כמנהל הכללי של הדואר ושב לעסקי העיתונאות.
==שנותיו האחרונות==
לאחר פרישתו מהחיים הפוליטיים היה האטון לאחד הבעלים ולעורך של העיתון וושינגטון פוסט. בתפקיד זה הוא שימש עד שב-24 באפריל 1894, בעת שעבד במשרדו בעיתון, הוא לקה בשבץ מוחי. כתוצאה מכך הוא לקה בשיתוק מוחלט, הועבר לאשפוז בבית חולים, שם המשיך מצב בריאותו להתדרדר.

פרנק האטון נפטר ב-30 באפריל 1894, לאחר שבוע של אשפוז ויומיים לאחר יום הולדתו ה-48. הוא נטמן בבית הקברות רוק קריק שבוושינגטון די. סי. הוא הותיר אחריו את רעייתו אליזבט סניידר ממאונט פלזנט, איווה ואת בנו ריצ'רד. העיירה האטון שבדקוטה הצפונית, שנוסדה ב-1882, נקראה על שמו.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20141027032246/http://millercenter.org/president/arthur/essays/cabinet/361 פרנק האטון] באתר מרכז מילר של אוניברסיטת וירג'יניה 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי צבא האיחוד
קטגוריה:המנהלים הכלליים של דואר ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל צ'סטר ארתור
קטגוריה:סגל וושינגטון פוסט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1846
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1894
אורסולה האפה

אורסולה האפה-קריי (בגרמנית: Ursula Happe-Krey; 20 באוקטובר 1926 – 31 במרץ 2021) הייתה שחיינית גרמנייה, אלופה אולימפית (מלבורן 1956) ואלופת אירופה (טורינו 1954) במשחה ל-200 מטר חזה וכל זאת כשהיא אמא לשני ילדים.

== ביוגרפיה ==
האפה נולדה וגדלה ב. היא החלה לשחות בגיל 4. בתקופת מלחמת העולם השנייה היא שרתה בשרות העבודה לנשים ובחיל העזר לנשים. בתום המלחמה גורשה משפחתה מביתה והם ברחו לחלק המערבי של גרמניה, שם התיישבו אמה ושתי אחיותיה הקטנות בקיל, שלזוויג-הולשטיין. בשנת 1950 היא נישאה למאמן השחייה שלה, הנץ גונטר ועברה איתו לדורטמונד. לזוג נולדו ארבעה ילדים.

===1952===
באולימפיאדת הלסינקי (1952) סיימה האפה במקום 13 במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 3:03.8 דקות

===1954===
====אלופת אירופה====
באליפות אירופה שנערכה בטורינו, איטליה בשנת 1954 היא זכתה בשתי מדליותף זהב וארד. מדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:54.9 דקות, לפני ייטה הנסן מדנמרק (2:55.0 דקות) וקלרה קילרמן מהונגריה (2:55.8 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:18.9 דקות, אחרי יוטה לנגנאו מגרמניה המזרחית שקבע שיא עולם חדש של 1:16.6 דקות ומריה ליטומריצקי מהונגריה (1:18.6 דקות).

===1956===
====אלופה אולימפית====
באולימפיאדת מלבורן (1956) זכתה האפה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אולימפי חדש של 2:53.1 דקות, לפני האלופה האולימפית היוצאת אווה סקיי מהונגריה (2:54.8 דקות) ובת ארצה אווה-מריה אלזן (2:55.1 דקות).

נפטרה ב-31 במרץ 2021.

== תארים והישגים ==
* בשנת 1997 זכתה האפה להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייניות חזה
קטגוריה:שחייניות פרפר
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:אלופות אולימפיות: שחייניות
קטגוריה:אלופים אולימפיים גרמנים: שחייה
קטגוריה:אלופות אולימפיות מגרמניה המערבית
קטגוריה:אלופות אירופה בשחייה
קטגוריה:אלופות אולימפיות מגרמניה
קטגוריה:העיר החופשית דנציג: אישים
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1926
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1926
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-2021
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2021
יחסי הונג קונג – צ'ילה

חתימת [[הסכם סחר חופשי בין צ'ילה והונג קונג בעת פסגת APEC בשנת 2012 במוסקבה, בנוכחות נשיא צ'ילה סבסטיאן פיניירה]]
יחסי הונג קונג–צ'ילה הם יחסי החוץ בין הונג קונג לצ'ילה.

== היסטוריה ==
היחסים הדו-צדדיים בין צ'ילה להונג קונג החלו באמצע המאה ה-19. לפני מלחמת האזרחים האמריקאית עבדים אפריקאים הועסקו רבות בחוות ברחבי אמריקה הדרומית ודרום ארצות הברית. עם זאת, כאשר תנועות הביטול והאמנציפציה הביאו לביטול העבדות ברחבי העולם החדש מאז אמצע המאה ה-19, בעלי חוות באזור התמודדו לפתע עם מחסור חריף בכוח העבודה. על מנת למלא את המשרות שהשאירו עבדים שחורים משוחררים, החלו בעלי החוות לחפש באסיה כוח עבודה זול, והחלו לייבא עשרות אלפי מהגרי עבודה מהודו ומהפרובינציות הדרומיות של סין כמו גואנגדונג ופוג'יאן. כנמל בינלאומי חופשי תחת שלטון בריטניה, הפכה הונג קונג בהדרגה לשער העיקרי של מהגרי העבודה הסינים לאמריקה, וצ'ילה הייתה לעיתים קרובות הרגל הראשונה במסעם ליבשת אמריקה. מרבית ה"קולים" הסינים היו ממשיכים במסעם לאחר שהגיעו לצ'ילה ובסופו של דבר עבדו בחוות בקובה, פרו וכו', אך עם זאת התהליך הוליד נתיב שילוח משגשג בין הונג קונג לצ'ילה, מכיוון שצ'ילה הייתה תחנת העברת מפתח לעובדים הסינים.

בסוף המאה ה-19, בריטניה החלה לאסור על הובלת עובדים סינים ליבשת אמריקה מנמלים שתחת שליטתה, בין השאר מכיוון בשל הלחץ הבינלאומי שהופעל על לונדון לאסור את סחר ה"קולים", שהיה מעצם טבעו, לא פחות מעבדות. מכיוון שכך, מקאו החליפה במהרה את הונג קונג כמוקד המסחר בקוליות בדרום סין.

עם זאת, הקשרים בין הונג קונג לצ'ילה לא הסתיימו בכך. הסיבה לכך היא שצ'ילה הייתה מעצמה ימית מרכזית בחצי הכדור המערבי בסוף המאה ה-19. בשנת 1898 הושקה ה-Baquedano, ספינת הקרב החדשה והמודרנית ביותר של הצי הצ'יליאני באותה תקופה, והיא הובילה צי מסיבי להפליג במסע חוצה האוקיינוס השקט בשנה שלאחר מכן. על פי תוכניתו, הצי הצ'יליאני האימתני אמור היה לבקר ביפן, בשנגחאי, בהונג קונג, ואז לפנות דרומה לכיוון סינגפור וסידני באוסטרליה.

ב-3 בנובמבר 1900 הגיעה סוף סוף הארמדה הצ'יליאנית להונג קונג. עם זאת, אחד מהמלחים שלה בשם קרלוס קרוג בונן חלה לפתע מאוד זמן קצר לאחר הגעתם ומת בבית חולים ימי מקומי ארבעה ימים לאחר מכן. בונן נקבר בבית הקברות הקתולי של סנט מייקל בהאלי ואלי, וסיפורו הוקלט במוזיאון הימי של הונג קונג.

== היחסים כיום ==
כיום צ'ילה היא כבר לא מעצמה ימית, עם זאת, צ'ילה והונג קונג נותרו קשורות זו לזו בדרכים מסוימות. לדוגמה, הדיקטטור הצ'יליאני אוגוסטו פינושה שאב די הרבה תובנות מהונג קונג כשהוא דחף את תוכנית הפיתוח הכלכלי שלו, ואף קיימות שמועות שהיו לו פיקדונות זהב סודיים שהוחבאו בבנקים בהונג קונג ושנחאי.

כיום, נותר פוטנציאל רב לשיתוף פעולה כלכלי ומסחרי בין צ'ילה להונג קונג, מכיוון ששתי המדינות חברות ב-APEC. הונג קונג וסנטיאגו להוטות לקדם את יחסי המסחר שלהן. למשל, בשנת 2012 שתי הממשלות חתמו על הסכם סחר חופשי (FTA) שנכנס לתוקף באוקטובר 2014.

== יחסי סחר ==
צ'ילה היא שותפת הסחר השלישית בגודלה של הונג קונג באמריקה הלטינית. המסחר בסחורות בין צ'ילה והונג קונג הסתכם ב-14.8 מיליארד דולר בשנת 2018. במונחים של סחר בשירותים, צ'ילה היא שותפת הסחר השלישית בגודלה של הונג קונג באמריקה הלטינית, עם סחר ושירותים הבילטרליים אשר הסתכם ב-1.3 מיליארד דולר בשנת 2012.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
בית הכנסת הגדול (רמת גן)

בית הכנסת הגדול של העיר רמת גן נמצא בכיכר אורדע שבעיר, ברחוב הרצל מספר 47 (בקרבת רחוב ביאליק).
זהו בית כנסת אשכנזי אורתודוקסי בנוסח ספרד. חזן בית הכנסת הנוכחי הוא ישראל רנד.

בשבתות, חגים ומועדים מצטרפת לעיתים מקהלת הילדים "קולות מן השמים" (ע"ש שושנה זילברשטיין) בניצוחו של רפי ביטון.

בבית הכנסת נמצאים גם משרדי הרבנות והמועצה הדתית של העיר, וכן ספרייה תורנית.

==תיאור==
העדות הראשונה על נוכחות צריף בית הכנסת העומד על תילו ב"עמק" (רחוב ביאליק היום) מצויה בפרוטוקול המועצה המקומית משנת 1926. היו צריפים נוספים ששימשו כבתי כנסת אולם הצריף ב"עמק" קיבל מראשית ימיו את התואר "בית הכנסת המרכזי הגדול".<ref></ref>

אבן הפינה לבית הכנסת הונחה ביום ג' טבת תרצ"ה (9 בדצמבר 1934) בסיסמה: "כי ביתי בית תפילה יקרא לכל העמים" (ספר ישעיהו). כתובת זו, המצויה על הקיר המזרחי הפונה לרחוב הרצל, באה ללמדנו שבית הכנסת המרכזי של רמת-גן פתוח לכל.

אברהם קריניצי, ראש המועצה ולאחר מכן ראש העירייה של רמת-גן ייחס חשיבות רבה לבית כנסת זה ונהג להתפלל בו. עיריית רמת-גן נטלה על עצמה את מרבית מימון הבנייה ובשנת 1952 הונחה אבן הפינה למבנה החדש והמשוכלל בנוכחות הרב הראשי לישראל הרב הרצוג והתפילה בו התנהלה בנוסח ספרד.

בשנות ה-60 של המאה הקודמת בוצעו עבודות שיפוץ לחזיתו של בית הכנסת כגון ציפוי אבן בחזית, מדרגות חדשות בכניסה הראשית, ציפוי קירות המבנה בלוחות שיש, שבכות מתכת דקורטיביות לחלונות ואריחי קרמיקה בחזית בית הכנסת. במבנה גם ממוקמים משרד המועצה הדתית וספרייה תורנית.

קיר הזיכרון לחללי מערכות ישראל אשר נמצא בבית הכנסת הוקם בעזרת תרומתו של יקיר העיר רמת גן, משה בדנר.

בית הכנסת עבר בשנת 2007 שיפוץ נרחב. פרויקט השיפוץ כלל בין היתר ריצוף מחדש של האולם הגדול, התקנת מושבים חדשים, בניית במה וארון קודש חדשים, וציור ויטראז'ים עם רקע נופי העיר. בנוסף, התקבלה תרומה עבור ציורי 12 השבטים אשר נתלו על תקרת בית הכנסת.<ref></ref><ref></ref>

==תמונות==
<gallery>
PikiWiki Israel 61607 ramat gan great synagogue.jpg
Ramat Gan Rabbinate in The Great Synagogue in Ramat Gan.jpg
Fence of The Great Synagogue in Ramat Gan.jpg
PikiWiki Israel 5280 synagogue in Ramat-gan.jpg
The Great Synagogue in Ramat Gan 2023 08.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

בית הכנסת הגדול (רמת גן)
קטגוריה:בתי כנסת אשכנזיים
קטגוריה:רמת גן: מבנים
קטגוריה:רחוב ביאליק (רמת גן)
קטגוריה:רחוב הרצל (רמת גן)
Reverans

"Reverans" (באנגלית: "Reverence"; בעברית: "יִראַת כָּבוֹד") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה סילה, מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, (2014).<ref name=":3"></ref> הוא יצא לאור ב-29 בספטמבר 2014, בהוצאת חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט כסינגל השלישי מתוך האלבום.<ref name=":3" />

השיר הגיע למקום השני בטורקיה טופ 20 והיה ליחיד מהאלבום שלא כבש את פסגת המצעד.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי סילה לבדה והופק על ידה ועל ידי אפה בהאדיר, שהייתה אחראית להפקה של הלהיט "Vaziyetler" משנת 2014.<ref name=":3" /><ref name=":0"></ref> "Reverans" כשמו, מדבר על יראת כבוד ועל התשוקה של סילה לבצע פעולות שונות מבלי שיגידו לה על כך דברים.<ref name=":4"></ref> בשיר יש אזכור לשנים דברים מנוגדים; בית לוויות וחתונה.<ref name=":4" />

בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-5 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הנלווה של "Reverans" הועלה לערוץ היוטיוב של סילה ב-29 בספטמבר 2014, ביום יציאתו כסינגל.<ref name=":1"></ref> בתחילתו, ניתן לראות את סילה כשמאחוריה מסך בצבעים כהים ומתחלפים. לאורכו של הקליפ ניתן לראות חברי להקה מנגנים את לחן השיר ואת סילה, כשהיא מבצעת את השיר.<ref name=":1" />

נכון לאוגוסט 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-43 מיליון צפיות.<ref name=":1" />

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!כלל העולם
|29 בספטמבר 2014
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|סוני
|style="text-align:center;"|<ref name=":3" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2014
קטגוריה:סינגלים מ-2014
קטגוריה:שירי סילה
קטגוריה:שירים בטורקית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סילה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סילה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
Hediye

"Hediye" (באנגלית: "The Gift"; ובעברית: "הַמַּתָּנָה") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה סילה, מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, (2014).<ref name=":2"></ref> הוא יצא לאור ב-17 במרץ 2015, בהוצאת חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום.<ref name=":2" />

השיר הגיע למקום הראשון בטורקיה טופ 20 והיה לשלישי מהאלבום שעשה זאת.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי סילה לבדה והופק על ידה ועל ידי אפה בהאדיר, שהייתה אחראית להפקה של הלהיט "Vaziyetler", "Yabancı" ו-"Reverans".<ref name=":2" /><ref name=":0"></ref><ref name=":3"></ref> השיר כשמו, מדבר על מתנה מסוימת שהיא בעצם דימוי לחברים של סילה; היא מגיעה לתובנה זו לאחר שהיא רבה עם בן זוגה, תוך שהיא מטיחה בו את אשר עשה לה.<ref name=":2" /><ref></ref>

בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-8 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הנלווה של "Hediye" הועלה לערוץ היוטיוב של סילה ב-17 במרץ 2015, ביום יציאתו כסינגל.<ref name=":1"></ref> בתחילתו, ניתן לראות את סילה כשהיא נשענת על אחד מהקירות ברחוב, שם היא נמצאת לבדה, תוך שעל פניה מבט של אכזבה וצער.<ref name=":1" /> בהמשך, היא מתחילה לשיר את השיר והקליפ ממשיך.<ref name=":1" />

נכון לאוגוסט 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-38 מיליון צפיות.<ref name=":1" />

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!כלל העולם
|17 במרץ 2015
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|סוני
|style="text-align:center;"|<ref name=":2" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2015
קטגוריה:סינגלים מ-2015
קטגוריה:שירי סילה
קטגוריה:שירים בטורקית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סילה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סילה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
Crash Bandicoot 4: It's About Time

Crash Bandicoot 4: It's About Time (בתרגום חופשי לעברית: קראש בנדיקוט 4: עניין של זמן) הוא משחק מסוג פלטפורמה המהווה חלק מזיכיון משחקי הווידאו "קראש בנדיקוט". המשחק מהווה אתחול לזיכיון המשחקים והמשך למשחק השלישי בסדרה ולטרילוגיית המשחקים "N. Sane Trilogy". המשחק פותח על ידי Toys for Bob והופץ על ידי Activision. המשחק יצא ב-2 באוקטובר 2020 לקונסולות פלייסטיישן 4 ו-Xbox One, והוא המשחק המקורי הראשון שיצא בזיכיון זה 12 שנים (לאחר Mind Over Mutant), ב-12 במרץ 2021 המשחק יצא לקונסולות פלייסטיישן 5, נינטנדו סוויץ' ו-Xbox Series X/S, ולמחשב האישי ב-26 במרץ דרך Battle.net .

המשחק הוקדש לזכרו של המדבב המקורי של אקו אקו, מל ווינקלר, שנפטר באותה השנה לפני יציאת המשחק.

==משחקיות==
המשחק בעל יותר שלבים מכל משחק אחר בסדרה. יוצרי המשחק שאבו השראה בעיקר מהמשחקים המקוריים של Naughty Dog, אך הוסיפו לו גם אלמנטים מקוריים. במשחק זה מופיעות לראשונה מסכות הקוואנטום, שמאפשרות שליטה במציאות ומשחקיות חדשה. בנוסף, נוספו גם תלבושות לדמויות, מצבי משחק חדשים ושלבי רטרו סודיים.

==עלילה==
העלילה מתרחשת לאחר עלילת המשחק הקודם, בה נבלי המשחק, דוקטור ניאו קורטקס, דוקטור אן-טרופי ואוקה אוקה ברחו מהכלא הבין-ממדי שלהם והחליטו להשתלט על היקום כולו. בעקבות כך, קראש ואחותו קוקו צריכים להילחם נגדם ולהציל את היקום, ביחד עם דמויות חדשות, מסכות הקוואנטום.

===מסכות הקוואנטום===
*לאני-לולי - מסכה כחולה בעלת היכולת לשלב בין מציאויות.
*קופונה-ווא - מסכה לבנה בעלת היכול לשלוט בזמן.
*איקה איקה - מסכה בצבע ציאן בעלת היכולת לשלוט בכוח הכבידה.
*אקאנו - מסכה סגולה של חומר אפל.

===דמוית ניתנות למשחק===
*קראש וקוקו בנדיקוט - בנדיקוטים אחים בעלי סגנון משחק קלאסי.
*דוקטור ניאו קורטקס - מדען מרושע שרוצה להשתלט על היקום. סוגת המשחק שלו היא פלטפורמה, כשהוא משתמש ברובה שלו כדי להפוך את אויביו למשטחים (מלבד קראש וקוקו) ולזנק עליהם, וכדי לזנק מרחק קדימה.
*טאוונה - הופיעה במשחק הראשון, אך במשחק זה מופיעה גרסה אלטרנטיבית שלה מיקום מקביל, שהיא פירטית שעוזרת לקראש. סגנון המשחק שלה דומה לזה של קראש, רק שהיא יכולה להשתמש בקרס שלה ולקפוץ על קירות.
*דינגודייל - מוטאנט היברידי של תנין ודינגו, אשר עזב את חיי הרשע ופתח מסעדה, אבל הסתבך בסיפור. סגנון המשחק שלו הוא שימוש ברובה שלו.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2020
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי Xbox Series X/S
קטגוריה:משחקי נינטנדו סוויץ'
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 5
קטגוריה:קראש בנדיקוט
קטגוריה:משחקי פלטפורמות ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו קואופרטיבים
Afitap

"Afitap" (באנגלית: "The Beauty"; ובעברית: "הַיֹּפִי") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הטורקייה סילה, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, (2016).<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור ב-29 בספטמבר 2016, בהוצאת חברות התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט וקולומביה רקורדס כסינגל המוביל מתוך האלבום.<ref name=":0" />

השיר הפך לאחד מהלהיטים הטורקיים המצליחים ביותר ב-2016, כאשר כבש 11 צמרות מצעדים בסך הכול.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי סילה לבדה והופק על ידי פלורנט בושניאקו, שלא הפיק שירים נוספים מתוך האלבום, אלא את השיר הזה בלבד.<ref></ref> אף על פי שמו "היופי" מדבר השיר על מערכת יחסים שקרסה והשורות הראשונות בו מתארות מצב של כאב ושברון לב, תוך שימוש בזכוכית שבורה כדימוי לכך.<ref></ref>

בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-12 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של סילה ב-29 בספטמבר 2016, ביום יציאתו כסינגל.<ref name=":1"></ref> ביממה הראשונה שלו, צבר הקליפ למעלה מ-895,769 צפיות, מה שהפך אותו לאחד מהקליפים הטורקיים הבודדים באותה השנה שהצליחו לצבור סכום צפיות שכזה ביממה אחת.<ref></ref>

נכון לאוגוסט 2023 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-75 מיליון צפיות.<ref name=":1" />

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!כלל העולם
|29 בספטמבר 2016
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|סוני
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2016
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי סילה
קטגוריה:שירים בטורקית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סילה
קטגוריה:שירים על כאב לב
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
קלרה ארנהיים

קלרה ארנהיים (בגרמנית: Clara Arnheim; 24 באפריל 1865, ברלין – 28 באוגוסט 1942, טרזינשטט) הייתה ציירת יהודייה-גרמנייה. בציוריה תיארה את חיי הדייגים בחוף הים הבלטי. אחיה הצעיר, פריץ ארנהיים, היה היסטוריון ידוע.

== ביוגרפיה ==
למרות התנגדות משפחתה לרעיון כי אישה יכולה להיות ציירת מקצועית, היא למדה ציור אצל פרנץ סקרבינה בברלין ואדמונד אמאן-ז'אן בפריז.<ref name="V">[http://www.vdbk1867.de/lexikon/arnheim-clara/ Brief biography] @ Lexikon VdBK.</ref>

בשנת 1914, לרגל חגיגות 150 שנה לבית הספר לאמנות בלייפציג, היא הציגה שתי עבודות גרפיות בתערוכה לעיצוב ספרים, וזכתה במדליית זהב.
דייג בהידנזה, מתקן רשת
בתחילת שנות ה-20 היא עזרה להני להמן לבנות את "האסם הכחול", מקום מפגש לאמנים בהידנזה, שם התגוררה לאחר מכן.
היא הייתה חברה באגודת האמנות של הידנזה, שבין חברותיה היו הציירות אליזבת אנדרה, קתרין במברג, קתה לוונטל ואליזבת בוכסל. 
בעקבות עליית הנאצים לשלטון, היא לא הצליחה להציג תערוכות. היא הוטרדה על ידי הנאצים ועם השנים ההטרדות החמירו והיה בלתי אפשרי להשיג תלושי מזון. למרבה המזל, חבריה בהידנזי הצליחו לספק לה תלושים ומזון בסתר. האיסור על נסיעות יהודים הגיע בזמן שהייתה בביקור באזור. ארנהיים לא הצליחה לחזור הביתה, המשאבים שלה הלכו והתמעטו, וביולי 1942 היא גורשה לטרזינשטט, שם נרצחה כעבור כמה שבועות.<ref name="P">[https://galerie-der-panther.de/clara-arnheim/ Clara Arnheim] @ Galerie Der Panther.</ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמניות יהודיות
קטגוריה:אמנים יהודים
קטגוריה:ציירות יהודיות גרמניות
קטגוריה:ציירים יהודים גרמנים
קטגוריה:ציירים שנספו בשואה
קטגוריה:ילידי 1865
קטגוריה:נפטרות ב-1942
קטגוריה:נספים בגטו טרזיינשטט
יעקוב סעיד אבו גוש

ד"ר יעקוב סעיד אבו גוש (בערבית: يعقوب سعيد أبو غوش) היה רופא פלסטיני, מונה לשר הבריאות, שר התשתיות, שר לאיכות הסביבה בממשלת ירדן, בתקופת המלך חוסיין.

==ביוגרפיה==
יעקוב סעיד אבו גוש נולד באבו גוש. בנו של השייח' סעיד אבו גוש, אדם מכובד, בעל קרקעות בעמק איילון שבנה באל-קובייבה בית מידות למשפחתו.

אבו גוש סיים את לימודי הרפואה באוניברסיטה האמריקנית בביירות, השתלם בבריטניה, הקים מרפאה פרטית ברמלה ברחוב השוק. באותה תקופה פעלו ברמלה 4 רופאים, יתר שלושת הרופאים ברמלה היו בשירות הממשלה המנדטורית.

זמן קצר לפני מלחמת העצמאות התחיל לבנות בית חולים פרטי סמוך לארמונו באל-קובייבה.

הכפר נכבש יחד עם הכפר הסמוך, זרנוגה, ב-27 במאי 1948 בידי חטיבת גבעתי (חטיבה 5) כחלק מהשלב השני של מבצע ברק; ככל הנראה, באותה הזדמנות פונו מהמקום התושבים הערבים שלא עזבו קודם לכן.

אבו גוש, רעייתו וארבעת ילדיהם ברחו לירדן.

===בירדן===
ברבות השנים שירת אבו גוש בירדן כשר הבריאות, שר התשתיות, שר לאיכות הסביבה ושגריר ירדן בעומאן.

נפטר בשנת 1995.

==לקריאה נוספת==
* "הירושלמים, מסע בספר הטלפונים המנדטורי 1946" – משה חננאל, הוצאת ארץ וטבע, 2007

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר ירדן
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה האמריקנית בביירות
קטגוריה:שרי ממשלת ירדן
קטגוריה:רופאים ארץ-ישראלים
קטגוריה:ירדן: בריאות ורפואה
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-1995
יחסי גאנה–צ'ילה

יחסי גאנה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין צ'ילה וגאנה.

== היסטוריה ==
היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-6 באוקטובר 1961, המועד שבו שרי החוץ של שתי המדינות נפגשו במטה האו"ם בניו יורק חתמו על הסכם מדיני.

באוגוסט 2013 מינתה צ'ילה את ריקרדו אלן לשגריר התושב הראשון בגאנה, בהיותה הנציגות הדיפלומטית הצ'יליאנית הראשונה שהוקמה במערב אפריקה. הנציגות הדיפלומטית הצ'יליאנית פועלת בשטחי שגרירות קולומביה בגאנה, על פי הסכם לשיתוף משלחות בחו"ל שנחתמו במסגרת הברית הפסיפית.

== ביקורים רשמיים ==
ביולי 2012 ביקר מזכ"ל יחסי החוץ הצ'יליאני, פרננדו שמידט אריסטיה באקרה, שם הודיע על פתיחת שגרירות צ'ילה. יחד עם מקבילו הגנאי, הם דנו בתחומי שיתוף פעולה אפשריים, כולל סחר, השקעות, כרייה ופחמימנים.

בפברואר 2014 ערכה שרת החוץ והשילוב האזורי בגאנה, חנה טטה, ביקור רשמי בצ'ילה. לאחר שנפגשה עם מקבילה הצ'יליאני, אלפרדו מורנו צ'ארם, הם ניסו לחזק את הקשרים הפוליטיים, הכלכליים והתרבותיים בין שתי המדינות ולעודד שיתוף פעולה בין המגינות. כמו כן, במהלך הביקור האמור נחתם מזכר הבנות להקמת מנגנון להתייעצויות פוליטיות בין שתי המדינות.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* גאנה מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בברזיליה, ברזיל.
* צ'ילה מחזיקה בגאנה שגרירות בגאנה.

== הערות שוליים ==
Yes Drama

יס דרמה הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי הנושא את ספקית הטלוויזיה הלוויינית הישראלית yes ,המשדרת תוכניות טלוויזיה אמריקאיות, בריטיות, קנדיות וישראליות של דרמות, סגנון חיים וריאליטי. הערוץ שודר ב-14 בדצמבר 2008 בערוץ 12 - כחלק מערוצי תוכניות הטלוויזיה האחרונות של yes. הערוץ הוא פיצול של כוכבי yes לשעבר 1 ל-yes דרמה הנוכחית וכן קומדיה. הערוץ משדר את הפרקים החדשים של הסדרה בלילות השבוע (ראשון עד חמישי), וימי חול ובסופי שבוע (שישי - שבת).

יס דרמה, לוח הזמנים של דרמה משודר בהבחנה גבוהה ב-yes דרמה HD בערוץ 16.

== הסדרות המשודרות בערוץ ==
* דוקטור פוסטר
* מגרש ביתי
* ישנן בנות
* מתויגים
*עד עצם היום הזה
* אופוריה
* זרה
* צעירים חסרי מנוח
* צרות טובות
* משחק השקרים
* מלכות הצעקה

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה ישראליים
קטגוריה:yes הטלוויזיה בלוויין
יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו – צ'ילה

יחסי הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו–צ'ילה הם יחסי החוץ בין צ'ילה והרפובליקה הדמוקרטית של קונגו.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות החלו בכנס שנערך בלוסקה ביוני 1967, כאשר צ'ילה וזאיר הקימו את המועצה הבין-הממשלתית של מדינות המייצאות נחושת, יחד עם פרו וזמביה, במטרה להסדיר את ייצור המינרל.

באופן רשמי, יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-31 במרץ 1972. חמש שנים מאוחר יותר, צ'ילה פתחה נציגות דיפלומטית בקינשאסה, והשגריר הצ'יליאני הראשון במדינה האפריקאית מונה בשנת 1985, כתוצאה מתהליך משא ומתן שהחל בשנת 1981, בסנטיאגו דה צ'ילה, במהלך החתימה על הסכם כללי לשיתוף פעולה כלכלי, טכני, מדעי, חברתי ותרבותי בין שתי המדינות. בשנת 1991, ובשל מגבלות תקציביות, החליטה צ'ילה לסגור את הנציגות ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו, כך שהחל משנת 1997 נוכחותה של צ'ילה בוצעה על ידי משלחתה בארגון האו"ם, בניו יורק.

בשנת 2003, צ'ילה שלחה יחידת פינוי אוויר לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, כדי לתמוך במאמצי השלום והייצוב של האו"ם במדינה האפריקאית.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בבואנוס איירס, ארגנטינה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בסנטיאגו דה צ'ילה.
* צ'ילה מיוצגת ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו באמצעות שגרירותה באו"ם.

== הערות שוליים ==
יחסי הרפובליקה המרכז-אפריקאית – צ'ילה

יחסי הרפובליקה המרכז-אפריקאית–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים שבין צ'ילה והרפובליקה המרכז-אפריקאית.

== היסטוריה ==
צ'ילה והרפובליקה המרכז אפריקאית כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1 במרץ 2016, באמצעות שגרירי שתי המדינות באו"ם, כריסטיאן בארוס ואמברואיזין קפונגו, בהתאמה. זמן קצר לפני כן, בינואר 2016, הקונגרס הלאומי של צ'ילה אישר את העברת הכוחות הצבאיים ותמיכה לוגיסטית לרפובליקה המרכז אפריקאית, כדי לתמוך במאמצי השלום והייצוב של האו"ם במדינה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* הרפובליקה המרכז-אפריקאית מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה באו"ם.
* צ'ילה מיוצגת ברפובליקה המרכז-אפריקאית באמצעות שגרירותה באו"ם.

== הערות שוליים ==
שונט רנה וילסון

שונט רנה וילסון (נולדה ב-19 בינואר 1990) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית ילידת גיאנה, היא ידועה בעיקר בתפקידים ב"פנתר השחור", "מיליארדים", ו"ילד כמו ג'ייק".<ref></ref> היא מגלמת את דמותה של ד"ר מינה אוקאפור בסדרה "המתמחה" בהפקת פוקס.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
שונט רנה וילסון נולדה בגיאנה אך גדלה בניו יורק מגיל שנתיים. היא בתם של דברה ווסלי וילסון, ויש לה שלושה אחים; האח אנדרה והאחיות, סרינה וסיניק.<ref></ref>

שונט למדה בבית הספר לדרמה של ייל. היא סיימה תואר ראשון בדרמה ותיאטרון בקווינס קולג'.<ref>https://www.pgfusa.org/award-winners/view/Shaunette-Renee-Wilson/</ref>

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סרט
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| rowspan="2" | 2018
| ילד כמו ג'ייק
| אמא חלומית
|
|-
| פנתר שחור
| דורה מילג'ה
|
|-
|2023
|אינדיאנה ג'ונס וחוגת הגורל
| מייסון
|
|-
|2025
|קראטה קיד <small>(אנ')</small>
|מיס מורגן
|
|-
|TBA
|Press Your Luck
|
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2017
| מיליארדים
| סטפני ריד
| 7 פרקים
|-
| 2018 – הווה
| המתמחה
| ד"ר מינה אוקאפור
| שחקנית ראשית
|-
| 2019
| לתוך החשיכה
| מארי
| פרק: "בית עץ"
|-
|TBA
|Washington Black
|ביג קיט
|מיני-סדרת עתידית של הולו
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:מהגרות לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מגיאנה לארצות הברית
קטגוריה:בוגרות קווינס קולג' (ניו יורק)
קטגוריה:בוגרי קווינס קולג' (ניו יורק)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1989
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1989
יחסי בורקינה פאסו – צ'ילה

יחסי בורקינה פאסו–צ'ילה הם יחסי החוץ בין צ'ילה ובורקינה פאסו.

== היסטוריה ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-29 בספטמבר 1992, בין שרי החוץ של צ'ילה ובורקינה פאסו, אנריקה סילבה סיממה ותומאס סנו, במסגרת האומות המאוחדות. עם זאת, עד היום לא נקבעו מנגנוני התייעצות פוליטיים, ולא נחתמו הסכמים דו-צדדיים בין שתי המדינות.

== יחסים מסחריים ==
בשנת 2016, הסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-100,000 דולר, והיה מורכב כולו מיצוא יין צ'יליאני לבורקינה פאסו.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* בורקינה פאסו מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה באו"ם.
* צ'ילה מיוצגת בבורקינה פאסו באמצעות שגרירותה באו"ם.

== הערות שוליים ==
ויליאם פרימן וילאס

ויליאם פרימן וילאס (באנגלית: William Freeman Vilas; 9 ביולי 1840 - 27 באוגוסט 1908) היה פוליטיקאי אמריקאי, איש המפלגה הדמוקרטית שכיהן כסנאטור מטעם ויסקונסין בשנים 1891–1897 וכמנהל הכללי של הדואר וכמזכיר הפנים בממשלו של נשיא ארצות הברית גרובר קליבלנד. הוא היה מהבולטים שבחברי אגף "דמוקרטי הבורבון" של המפלגה הדמוקרטית.
==ראשית חייו==
ויליאם וילאס נולד בצ'לסי, ורמונט, כבנם של אסתר גרין (לבית סמיילי) ושל לוי בייקר וילאס, פוליטיקאי בעצמו. ב-1851 הוא עבר עם משפחתו למדיסון, ויסקונסין. ב-1858 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון וב-1860 סיים את לימודיו בבית הספר למשפטים באולבני. עם פרוץ מלחמת האזרחים הוא התגייס לצבא האיחוד ושירת כקפטן ברגימנט המתנדבים הרגלים ה-23 של ויסקונסין. בהמשך הוא הועלה לדרגת לוטננט קולונל והמשיך לשרת באותו רגימנט.
==קריירה ציבורית==
לאחר המלחמה קיבל וילאס משרת מרצה למשפטים באוניברסיטת ויסקונסין ובשנים 1880–1885 ו-1898–1905 הוא היה גם חבר במועצה המנהלת של האוניברסיטה. ב-1885 כיהן וילאס כחבר האספה המדינתית של ויסקונסין, ובאותה שנה הוא מונה כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית בממשלו של הנשיא גרובר קליבלנד. בתפקיד זה הוא כיהן עד 1888, עת מונה כמזכיר הפנים ושימש בתפקיד זה עד תום תקופת נשיאותו הראשונה של קליבלנד.

וילאס נשא לאישה את אנה מ. פוקס, ילידת טריטוריית ויסקונסין. לשניים נולדו שני בנים ושתי בנות, שמתוכם רק בן אחד ובת אחת הגיעו לבגרות.

לאחר סיום כהונתו בממשל, הוביל וילאס את מחאת האמריקאים ממוצא גרמני בוויסקונסין כנגד חוק בנט משנת 1889 שדרש מבתי הספר לעשות שימוש אך ורק בשפה האנגלית. בשנים 1891–1897 הוא היה חבר הסנאט של ארצות הברית, ובאותה תקופה, תקופת נשיאותו השנייה של קליבלנד, הוא הוכר כמגן הראשי על הממשל ובמיוחד היה פעיל בתהליכי הבטחת הביטול של סעיף רכישת הכסף בחוק רכישת הכסף של שרמן . בבחירות של 1896 לא עלה בידו להיבחר מחדש לסנאט והוא הובס על ידי ג'ון קויט ספונר.

וילאס היה נציג בוועידה הארצות של המפלגה הדמוקרטית ב-1896, אך פרש לאחר אימוץ סעיף רכישת הכסף החופשית. לאחר מכן הוא היה מראשי המארגנים של , השתתף בוועידת המפלגה והיה יושב ראש ועדת ההחלטות שלה. הוא גם היה המנסח הראשי של מצע המפלגה. וילאס היה אהוד ביותר על נציגי המפלגה, אך סירב להתמודד מטעמה כמועמד סרק.
==שנותיו האחרונות==
בשובו לוויסקונסין הוא היה בין השנים 1897–1903 חבר ועדת ההקמה של הספרייה ההיסטורית המדינתית במדיסון, ובשנים 1906–1908 הוא היה חבר ועדת הבנייה של קפיטול מדינת ויסקונסין החדש.

ויליאם פרימן וילאס נפטר במדיסון ב-27 באוגוסט 1908. הוא נטמן בבית הקברות פורסט היל שבעיר. על שמו נקרא מחוז וילאס שבוויסקונסין, והעיירות וילאס שבקולורדו, ובדקוטה הדרומית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.doi.gov/whoweare/past-secretaries#vilas ויליאם פרימן וילאס] באתר מחלקת הפנים של ארצות הברית 
* ויליאם פרימן וילאס באנציקלופדיה בריטניקה (מהדורת 1911) 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזכירי הפנים של ארצות הברית
קטגוריה:המנהלים הכלליים של דואר ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינטים של ארצות הברית בממשלי גרובר קליבלנד
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מוויסקונסין
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של ויסקונסין
קטגוריה:אנשי צבא האיחוד
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים של אולבני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1840
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1908
מצוק ברקוויסט

מצוק ברקוויסט או רכס ברקוויסט (באנגלית: Berquist Ridge) הוא מצוק מפותל ברכס נפטון, בהרי פנסקולה בארץ המלכה אליזבת שבאנטארקטיקה.

אורכו של המצוק 15 קילומטרים.

המצוק משתרע לכיוון מערב החל ממצוק מאדיי.

גובהו של המצוק 812 מטרים מעל פני הים

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי המצוק ===

רכס נפטון (ובו מצוק ברקוויסט) התגלה וצולם מהאוויר ב-13 בינואר 1956, בטיסה חוצת-אנטארקטיקה של צי ארצות הברית, שיצאה מתחנת מצר מקמורדו לים ודל וחזרה למצר.

הרי פנסקולה כולם (ובהם מצוק ברקוויסט) מופו על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1967 ובשנת 1968, באמצעות סקרים על הקרקע, ותצלומי אוויר שצולמו בשנת 1964 ועל ידי צי ארצות הברית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1966.

=== מקור השם ===

שמו של המצוק ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

ההר נקרא בשם זה, על שמו של רוברט מ. ברקוויסט (Robert M. Berquist), מצי ארצות הברית, שהיה צלם בתחנת אלזוורת' בחורף 1958.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=GNISPQ:5:::NO::P5_ANTAR_ID:1295 מצוק ברקוויסט] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=122464 מצוק ברקוויסט] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=1246&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR מצוק ברקוויסט] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://mapcarta.com/de/25594632 מפת אזור מצוק ברקוויסט]
* [https://www.meteoblue.com/en/weather/current/berquist-ridge_antarctica_6624477 מזג אוויר נוכחי מעודכן במצוק ברקוויסט]
** [https://www.meteoblue.com/en/weather/14-days/berquist-ridge_antarctica_6624477 תחזית מזג אוויר ארוכת טווח עבור מצוק ברקוויסט]
** [https://www.meteoblue.com/en/weather/archive/yearcomparison/berquist-ridge_antarctica_6624477 סטטיסטיקות מזג אוויר ונתוני מזג אוויר היסטוריים עבור מצוק ברקוויסט]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארץ המלכה אליזבת: מצוקים
יחסי בוטסואנה–צ'ילה

יחסי בוטסואנה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין צ'ילה ובוטסואנה.

== היסטוריה ==
היחסים הדו צדדיים בין שתי המדינות כוננו ב-13 באוקטובר 1997, כאשר נשיא בוטסואנה קוויט מסייר ביקר בצ'ילה כדי להשתתף בקונגרס הפריון העולמי X. מאותו מועד מערכת היחסים בין המדינות התבססה על שיתוף פעולה. צ'ילה קיבלה בין היתר משלחות טכניות מבוטסואנה בתחומי כרייה, אנרגיה ומים, לחלוק חוויות בתחומים אלו.

ביולי 2012, שר החוץ של בוטסואנה, פאנדו סקלמני, ביקר בצ'ילה, אז חתם עם עמיתו הצ'יליאני אלפרדו מורנו צ'ארם על מזכר הבנות לקידום שיתוף פעולה דו-צדדי, במסגרת האינטרס של שתי המדינות להעצים את קשרים בין אזורים ברמה הפוליטית, הכלכלית והתרבותית.

באפריל 2016 ביקרה משלחת מבוטסואנה שאחראית על הכנת אסטרטגיית הפיתוח של כלכלת המדינה עד שנת 2036 לבקשת הנשיא, בצ'ילה, שם קיימה פגישות עם רשויות ממוסדות ציבוריים ופרטיים שונים כדי ללמוד על חוויותיהם בתכנון ובקרה של מדיניות ציבורית ארוכת טווח לפיתוח. כעבור 4 חודשים נסע סגן שר החוץ הצ'יליאני אדגרדו ריברוס לבוטסואנה, שם חתם על מזכר הבנות בנושא התייעצויות פוליטיות יחד עם שר החוץ של בוטסואנה פלומוני וונסון מויטוי, ובכך מיסד את הדיאלוג הפוליטי בין שתי המדינות וחיזק את היחסים הדו-צדדיים ביניהן. מאוחר יותר, במהלך ביקור ממלכתי בצ'ילה של נשיא בוטסואנה ביולי 2017, איאן חמה, שתי המדינות חתמו על מזכר הבנות לקידום השקעות וצמיחה וכדי להקל על פיזור הסחר.

== יחסים מסחריים ==
בשנת 2016, הסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-80,000 דולר. המוצרים העיקריים שיוצאו על ידי צ'ילה כללו שסתומים לצינורות או דוודים וסדיני כותנה, ואילו בוטסואנה מייצאת בעיקר צעצועים ודגמים קטנים עם מנועים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* בוטסואנה מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה בברזיליה, ברזיל.
* צ'ילה מיוצגת בבוטסואנה באמצעות שגרירותה בפרטוריה, דרום אפריקה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי בורונדי–צ'ילה

יחסי בורונדי–צ'ילה הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה של צ'ילה ובין הרפובליקה של בורונדי.

== יחסים מסחריים ==
בשנת 2016, הסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-10,000 דולר, כאשר המוצרים העיקריים הם: קפה לא קלוי, מוצרים אלקטרוניים וחלקי רכב.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* בורונדי מיוצגת בצ'ילה באמצעות שגרירותה באו"ם.
* צ'ילה מיוצגת בבורונדי באמצעות שגרירותה באו"ם.
יחסי אריתריאה–צ'ילה

יחסי אריתריאה–צ'ילה הם יחסי החוץ בין צ'ילה ואריתריאה.

== היסטוריה ==
צ'ילה ואריתריאה לא כוננו מעולם יחסים דיפלומטיים רשמיים.

== יחסים מסחריים ==
הסחר בין שתי המדינות הוא כמעט זניח, והסתכם ב-28,000 דולר בשנת 2017 ורק ב-120 דולר בשנת 2018. 

== נציגויות דיפלומטיות ==
* אריתריאה לא מיוצגת בצ'ילה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
* צ'ילה לא מיוצגת באריתריאה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.

== הערות שוליים ==
אז'ן ז'וזף ורבוקהובן

אז'ן ז'וזף ורבוקהובן (בצרפתית: Eugène Joseph Verboeckhoven; 9 ביוני 1798 – 19 בינואר 1881) היה צייר בלגי, שנולד בוורנטון במערב פלנדריה. הוא היה צייר, פסל, וליטוגרף של בעלי חיים, נופים ודיוקנאות.

== ביוגרפיה ==
אז'ן ורבוקהובן למד אצל אביו, ברטלמי ורבוקהובן, פסל. אז'ן ורבוקהובן היה אחיו הבכור של הצייר הימי צ'ארלס לואי ורבוקהובן (1802–1889), דודו של הצייר לואי ורבוקהובן (1827–1884) וסבה של הציירת מרגריט ורבוקהובן (1865–1949).

בשנת 1816 עבד אצל וויטורון בגנט. ורבוקהובן היה משתתף קבוע בגנט (1820 ו-1824) ובסלוני בריסל (1827–1860). הוא ביקר בארדנים, צרפת, בריטניה (1826), גרמניה (1828) ואיטליה (1841). הוא זכה למוניטין רב והיה חבר באקדמיות של בריסל, גנט, אנטוורפן, סנט פטרסבורג ואמסטרדם.<ref>Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Verboeckhoven, Eugène Joseph". Encyclopædia Britannica. 27 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 1016.</ref>

ורבוקהובן היה צייר בעלי חיים מצוין ונראה כי יחד עם תלמידיו היה החוליה האחרונה למסורת ציור עם שורשים עמוקים במאה ה-17, שקשרה בין תצפית על הטבע, וחקר קומפוזיציה אידיאלית של המציאות. כמו המאסטרים הישנים, הוא השיג את הצבע הכחול לשמים על ידי טחינת לפיס לזולי.

הוא היה אמן פורה וקפדן מאוד בהכנותיו: מאות סקיצות ומחקרים הופקו בשטח, שהרכיבו אלמנטים שונים כמו פיסות פאזל. הוא היה זריז מאוד, ואמנים רבים קראו לו להעשיר את יצירותיהם בכמה מחיותיו ודמויותיו. בשנים 1841 ו-1842 ביקר באיטליה, שווייץ וסקוטלנד. ההשראה שלו נותרה זהה והטכניקה שלו לא השתנתה, אך מחברותיו התמלאו כעת בשרטוטים של נופים שונים.

היופי שבוקע מציוריו מסתיר מדי פעם את הכישרון הבסיסי של ורבוקהובן לציור: בעבודות ההכנה מפורטות, ברישומים, בליטוגרפיות ובתחריטים שלו. גם דיוקנאותיו, נושאיו ההיסטוריים ופסליו זוכו לתשומת לב רבה.

== פעילויות אחרות ==
הוא מילא תפקיד חשוב במהפכה הבלגית בשנת 1830 ומונה על ידי הממשלה הזמנית למנכ"ל המוזיאונים לאמנויות יפות בבריסל. עד סוף ימיו הוא היה חבר בוועדת המוזיאונים המלכותיים לאמנויות וכאשר המלך לאופולד הראשון יצר את הקטגוריה של אומנויות יפות באקדמיה בשנת 1848, הוא היה במועצה המייעצת.

ורבוקהובן היה מעורב גם בפוליטיקה המקומית. בין השנים 1861–1867 הוא היה סגן ראש העירייה של מועצת שארביק, בריסל.

כמו רבים מעמיתיו, גם ורבוקהובן היה ב"בונים החופשיים". הוא הצטרף אליהם בבריסל בשנת 1834 עם אחיו צ'ארלס לואי, צייר ימי ידוע. זמן קצר לאחר שהצטרף, הוא הציע להקים מוזיאון לבונים החופשיים. הוא היה קשור מאוד לרעיונות הפילוסופיים שלהם, ומשנת 1834 ובשיטתיות לאחר 1850 הוסיף לחתימתו את הסמל של "הבונים החופשיים".

אז'ן ורבוקהובן נפטר בבריסל, בשנת 1881.

== גלריה ==
<gallery mode=packed heights=150>

File:Eugene Verboeckhoven Esel und Hühner im Stall 1863.jpg|

File:Na de Jacht - Verboeckhoven.jpg|

File:Eugène Verboeckhoven - Hongerige wolven overvallen een groep ruiters.jpg|

File:Goats (E.J Verboeckhoven).tif|

File:Eugène Verboeckhoven Schafe und Enten.jpg

File:Verboeckhoven Eugene Joseph A Cavalier watering his Mount 1852 Oil On Panel.jpg

File:Nicolaas Johannes Roosenboom and Eugène Joseph Verboeckhoven - Figures and cattle on a frozen river.jpg

File:Eugène Verboeckhoven & Johan Klombeck - Winterlandscape with cattle drivers (1863).jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בלגים
קטגוריה:ילידי 1798
קטגוריה:בלגים שנפטרו ב-1881
אסטרסונד

אסטרסונד (בשוודית: Östersund, ביפא: ; ) היא עיר במרכז שוודיה ובירת מחוז ימטלנד. בעיר אוכלוסייה כוללת של 50,960 תושבים, נכון לשנת 2017 והיא העיר המאוכלסת ביותר בצפון שוודיה, העיר ה-22 המאוכלסת ביותר במדינה והעיר ה-46 המאוכלסת ביותר בסקנדינביה.

== גאוגרפיה ==
העיר משתרעת לאורך המורדות המזרחיים של אגם סטורשון. אסטרסונד היא עיר דו-עירונית מכיוון שחלק קטן ממנה עם כ-400 תושבים נמצא למעשה בעיריית קרוקום.

== אקלים ==
באסטרסונד אקלים תת-ארקטי, והיא נמצאת בצפון הרחוק של אזור האקלים הממוזג הצפוני. האזור הארקטי והרוחות הקרות שמדי פעם מוצאות את דרכן לעיר נקראות nordvästan (הצפון מערבי) או kallvästan (המערבי הקר).<ref name=":0"></ref> אף על פי כן, אקלים החורף חם בהרבה מרוב המקומות בקווי רוחב דומים. זאת בשל נחל המפרץ והמעברים הרבים בשרשרת ההרים, המביאים לעיר רוחות חמות יותר מהאוקיינוס האטלנטי בימי החורף. אקלים זה יוצר בעיר ימי קיץ נעימים יותר ביחס שלערים סקנדינביות אחרות בהן ישנם חורפים קרים וקיצים חמים.<ref name=":0" />

== היסטוריה ==
כריסטינה, מלכת שוודיה, דרשה לבצר את אזור ימטלנד. כוונתה של כריסטינה הייתה להקים עיר באזור. על מנת לבנות את המבצר סביב האזור, נאלצו התושבים המקומיים לעבוד בכפייה אשר החלה בשנת 1651, אך לאחר מחאות התושבים, הסתיימה העבודה ב-1654. אסטרסונד הוקמה סופית לאחר מספר ניסיונות שכשלו וקיבלה את אמנתה על ידי המלך גוסטב השלישי ב-23 באוקטובר 1786, זמן קצר לאחר קניית אדמות החקלאים באודנסלה לצורך העניין. הדבר היחיד שהיה קיים בפועל באזור באותה תקופה היה הכביש הראשי והגשר לפרוזן. אסטרסונד היא העיר היחידה בשוודיה שנוסדה במאה ה-18.

בתחילת דרכה העיר התפתחה בצורה גרועה ואיטית ונאלצה להשקיע רבות על מנת להתפתחח. במהלך 50 שנותיה הראשונות אוכלוסיית העיר גדלה בממוצע בשמונה נפשות בלבד בשנה. בשנת 1810, העיר הפכה לבירת מחוז ימטלנד ובעיר נבנו בתי מגורים ובתי המועצה של המחוז ושל העיר. אף על פי שאסטרסונד נותרה עם פחות מ-400 תושבים בשנת 1820, עלייה באוכלוסייה התרחשה בשנות ה-50 של המאה העשרים עקב ליברליזציה והתפתחות המסחר המקומי.

בשנת 1879 הוקמה מסילת ברזל אשר חיברה את העיר לשאר שוודיה ואף לנורווגיה. אסטרסונד החלה לצמוח בשנים אלו יותר מכל עיר שוודית אחרת.

למרות השפל הגדול וכמה משברים נוספים לאחר מלחמת העולם הראשונה, הובילו לשיעורי אבטלה גבוהים מאוד אך העיר שרדה אותם ואסטרסונד המשיכה לצמוח בתקופה שבין המלחמות וגם לאחר מלחמת העולם השנייה.

אסטרסונד נבחרה יחד עם אורה לארח את משחקי החורף העולמיים של ספיישל אולימפיקס ב-2021. הייתה זו הפעם הראשונה בה עיר שוודית נבחרה לארח משחקים אלו. אף על פי כן, בשל היעדר מימון הוחלט בדצמבר 2019 כי האירוע לא יתקיים בשוודיה אלא יועבר לקאזאן שברוסיה.

== ספורט ==

בעיר קבוצת כדורגל בשם אסטרסונד FK, המועדון הוקם בשנת 1996 כאשר שלושת המועדונים המקומיים Ope IF, IFK Östersund ו-Östersund / Torvalla FF התמזגו, במטרה ליצור מועדון אשר יבסס עצמו בליגות הבכירות בשוודיה. ב-1997, הצטרף למיזוג גם מועדון IF המקומי. בשנת 2000 אוחד מועדון חמישי למיזוג כאשר Fältjägarnas IF הצטרף גם הוא.

המועדון משחק כיום בליגת העל השוודית ובשנת 2017 זכה לראשונה בתואר כשזכה בגביע השוודי, עקב כך, ב-2018 העפיל לראשונה לליגה האירופית שם הודח בשלב 32 האחרונות.

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שוודיה: ערים
יחסי אתיופיה–צרפת

יחסי אתיופיה–צרפת הם היחסים הבינלאומיים בין אתיופיה וצרפת. לפני מלחמת העולם השנייה צרפת התמודדה על השפעה באתיופיה נגד הבריטים והאיטלקים.<ref></ref>

== היסטוריה ==
=== האימפריה האתיופית ===
היילה סלאסי והנשיא אלכסנדר מילרן]]
בשנת 1883 הגיעו הצרפתים לג'יבוטי המודרנית והקימו פרוטקטורט למרות שהגבול בין המושבה הצרפתית לאתיופיה לא פורסם עד 1897.<ref name="ethiopia relations"></ref>

בשנת 1902 השתתף הקיסר מנליק השני בהכתרתו של אדוארד השביעי כמלך הממלכה המאוחדת ובמהלך נסיעתו שהה בפריז, צרפת, שם קיבלה אותו הממשלה.<ref name="ethiopia relations 2"></ref>

ב-13 בדצמבר 1906 חתמו הבריטים, הצרפתים והאיטלקים על חוזה משולש בנוגע לפעילות כלכלית באתיופיה והסדירו גם את מכירת הנשק לאתיופים, שהיה חסר לה בעבר, עם סיורים בים האדום לאכיפת תקנות הנשק. בשנת 1920, הצרפתים ניסו להסיר את אמברגו הנשק, אך האיטלקים והבריטים סירבו למרות שהצרפתים הבריחו נשק מיושן דרך סומלילנד הצרפתית.<ref></ref> בשנת 1930 חתמו שלוש המדינות על חוזה נוסף המסדיר את מכירת הציוד הצבאי לאתיופיה.<ref></ref>

בשנת 1907 הקיסר מנליק השני העניק לצרפת את השגרירות הגדולה בעולם עם 106 דונם. בשנת 1917 הוקמה מסילת ברזל בין ג'יבוטי לאדיס אבבה.<ref name="france relations"></ref>

במהלך מלחמת העולם הראשונה נותרה האימפריה האתיופית נייטרלית, אך עשתה ניסיונות לצדד במדינות ההסכמה שהופסקו על ידי האיטלקים. בשנת 1918 ביקש ראש ממשלת צרפת ז'ורז' קלמנסו מראש הממשלה האיטלקי ויטוריו אמנואלה אורלנדו מטעמו של הנסיך יורש העצר היילה סלאסי על קבלתם של 2,000 חיילים אתיופים להילחם במלחמה, אך אורלנדו דחתה את ההצעה.

ב-28 בספטמבר 1923 התקבלה אתיופיה לחבר הלאומים. היילה סלאסי סייר באירופה, כולל צרפת, כדי להודות להם על הכללת ארצו ולמד על דרכים למודרניזציה של אתיופיה.<ref></ref> ב-16 באפריל 1924 עזבו סלאסי ושלושים ותשעה אנשים את אדיס אבבה ברכבת והגיעו למרסיי, צרפת ב-14 במאי. יומיים לאחר מכן הוא הגיע לפריז, שם פגש אותו הנשיא אלכסנדר מילרן וראש הממשלה רמון פואנקרה. במהלך סיורו בצרפת צפה בתרגילי אימונים צבאיים בוורסאי והעניק מדליות לשני אנשי צוות טנקים.<ref></ref>

=== אתיופיה המודרנית ===
בשנת 2019 ביקר הנשיא עמנואל מקרון באתיופיה לאחר שנערכו תוכניות בצרפת לשלוח 100 מיליון אירו סיוע כלכלי לאתיופיה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
מרינה קושבאיה

מרינה ולדימירובנה קושבאיה (ברוסית: Марина Владимировна Кошевая; נולדה ב-1 באפריל 1960) היא שחיינית עבר סובייטית. אלופה אולימפית (מונטריאול 1976) ושיאנית עולם (1976–1978) במשחה ל-200 מטר חזה ואלופת ברית המועצות (1976) וזוכת מדליית ארד אולימפית (מונטריאול 1976) במשחה ל-100 מטר חזה.

== ביוגרפיה ==
קושביאה נולדה וגדלה במוסקבה.

===אלופת ברית המועצות===
באליפות ברית המועצות שנערכה בקייב בתחילת יוני 1976 זכתה קושביאה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:14.04 דקות ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:37.55 דקות.

===אלופה אולימפית ושיאנית עולם===
באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכתה קושבאיה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא עולם חדש של 2:33.35 דקות, לפני חברותיה לנבחרת מרינה יורצ'ניה (2:36.08 דקות) וליובוב רוסנובה (2:36.22 דקות), שיפור לשיא העולם בין השנתיים של קרלה לינקה מגרמניה המזרחית (2:34.99 דקות), שיא זה החזיק מעמד כשנתיים ונשבר על ידי יוליה בוגדנובה מברית המועצות (2:33.32 דקות). כבר בשלב המוקדמות היא קבעה שיא אולימפי חדש של 2:35.14 דקות. מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:13.30 דקות, אחרי הנלורה אנקה מגרמניה המזרחית (1:11.16 דקות) וליובוב רוסנובה (1:13.04 דקות).

באליפות ברית המועצות שנערכה בדניפרו בשנת 1977 היא זכתה בשתי מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:15.3 דקות ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:37.3 דקות.

באליפות ברית המועצות שנערכה במוסקבה בשנת 1978 היא זכתה בשתי מדיות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר בתוצאה של 1:13.31 דקות ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:36.12 דקות.

== קישורים חיצוניים ==

*התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה (ויקיפדיה האנגלית)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייניות חזה
קטגוריה:שחייניות סובייטיות
קטגוריה:אלופות אולימפיות: שחייניות
קטגוריה:שיאניות עולם בשחייה
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: שחייה
קטגוריה:אלופות אולימפיות מברית המועצות
קטגוריה:שיאניות עולם סובייטיות
קטגוריה:שיאני עולם סובייטים: שחייה
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית סובייטיות: שחייה
ג'וליאן בהלול

ג'וליאן צרפתי בהלול (בצרפתית: Julien Tzarfati Bahloul; נולד ב-1987 במחוז אסון שבצרפת) הוא עיתונאי צרפתי-ישראלי. הוא ידוע בעיקר עבור עבודתו כמגיש וכתב בערוץ החדשות i24NEWS.<ref></ref> הוא דובר עמותת "אבות גאים" הישראלית,<ref></ref> ומינואר 2022 עובד כמנהל פיתוח עסקי בחברה הישראלית Natural Intelligence.<ref name=":1"></ref>

== ביוגרפיה ==
בהלול הוא יהודי ממוצא אלג'ירי.<ref></ref> למד ב-Sciences Po Aix ("מכון ללימודי פוליטיקה") שבאוניברסיטת אקס-מרסיי, בו סיים את לימודיו בשנת 2011<ref></ref> ובמסגרת התוכנית בה השתתף בו השלים תואר ראשון במדעי המדינה, תואר שני ביחסים בינלאומיים, תואר שני נוסף של התוכנית ותזה על השפעת החינוך והדת בכישלון של הסכמי אוסלו בשנות ה-90. את השנה האחרונה של הלימודים עשה באנגלית במרכז הבינתחומי הרצליה, במסגרת תוכנית לחילופי סטודנטים. הוא כיהן בוועד המנהל של המכון כסגן נשיא סטודנטים.<ref></ref>

הוא עלה לישראל בשנת 2010 והתגייס לדובר צה"ל בהתנדבות בגיל 25.<ref></ref>חייל בשירות המילואים של צה"ל.

בשנת 2013 הוא הצטרף לערוץ i24NEWS בעת הקמתו ועבד שם כמגיש תוכניות וכתב. הוא עזב את הערוץ ואת מקצוע העיתונות אחרי 5 שנים.<ref></ref> מיולי 2018 עד ספטמבר 2019 מילא את תפקיד ראש השיווק והתקשורת בקרן אדמונד דה רוטשילד בישראל.<ref></ref> מספטמבר 2019 עד דצמבר 2021<ref></ref> היה אחראי השוק הצרפתי בחברת אורקם הישראלית הממוקמת בירושלים ומתמקדת בפיתוח פתרונות טכנולוגיים עבור לקויי ראייה.<ref></ref> בינואר 2022 החל לעבוד כמנהל פיתוח עסקי בחברת השיווק המכוון Natural Intelligence , הממוקמת בתל אביב.<ref name=":1" />

הוא מעורב באופן קבוע בתקשורת הישראלית והצרפתית ומתבטא בקביעות לגבי ענייני האקטואליה בישראל, בפרט בנוגע לסכסוך הישראלי-פלסטיני, לאנטישמיות ולזכויות להט"ב.<ref name=":0" /><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

מתגורר כיום בתל אביב עם בן זוגו.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים צרפתים
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:עולים בשנות ה-2010
קטגוריה:חיילי דובר צה"ל
קטגוריה:להט"בים יהודים
קטגוריה:להט"בים צרפתים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
יחסי גאורגיה–הולנד

[[נשיאת גאורגיה סלומה זוראבישווילי ביחד עם שגרירת הולנד מאיקה ואן קולדם, 2019]]
יחסי גאורגיה-הולנד מתייחסים ליחסים הדיפלומטיים בין גאורגיה להולנד. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-22 באפריל 1992. שגרירות גאורגיה בהאג נפתחה בשנת 2007. להולנד יש שגרירות בטביליסי, מאז 2001. שתי המדינות חברות במלואן במועצת אירופה.

==קישורים חיצוניים==
אופק כהן

אופק כהן (נולד ב-12 באפריל 1991) הוא מפיק ושחקן ישראלי.

== ביוגרפיה ==
כהן נולד וגדל בטבריה. בגיל 12 התקבל לבית הספר לקסמים של צ'יקו ודיקו בתל אביב. בגיל 13 החל להופיע לראשונה בימי הולדת ואירועים פרטיים. את השירות בצה"ל העביר כהן באוגדה 319 (אוגדת לבנון) בתפקיד רס"פ אוגדה, ובהמשך כרס"ר משמעת בחטיבת הצנחנים.

== קריירה ==
בשנת 2005 קיבל כהן את התפקיד הטלוויזיוני הראשון כשחקן אורח קבוע בתוכנית הילדים החדר של חני בהנחייתה של חני נחמיאס, תפקיד שהביא לכהן תפקידים נוספים בסדרות אשר שודרו בערוצי הילדים המסחריים.

בשנת 2008 הפיק מופע אשליות שרץ במשך שנה על הבמות ברחבי אירופה. 

בשנת 2009 עלה כהן עם מופע אשליות ראשון בכיכובו. בשנת 2016 הופיע עם קסם של ילד, מופע ילדים שהפיק וכיכב בו כאשר לצידו הופיעו כוכבי ילדים רבים. כשנה לאחר מכן הצלחתו של המופע "קסם של ילד" הוא צולם ויצא ב-DVD ראשון.

ביולי 2021 עלתה בערוץ הכוכבים הסדרה "קסם של ילד" בכיכובו של כהן בתפקיד ראשי.

בשנת 2023 - הקים כהן חברת הפקות אירועים ומופעים וייצוג אמנים, בנוסף אופק מכהן כיום כמנהלם האישי של הזמר בן אל תבורי ואמנים נוספים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* ֿ
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טבריה: אישים
קטגוריה:שחקנים ישראלים
קטגוריה:מפיקים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
יחסי גמביה–צ'ילה

בין הרפובליקה של גמביה לרפובליקה של צ'ילה לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים רשמיים, ושתי המדינות לא מיוצגות האחת אצל השנייה, לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה, אולם שתי המדינות חברות באו"ם ובארגונים בינלאומיים נוספים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי בנגלדש–נמיביה

יחסי בנגלדש–נמיביה הם היחסים הדו צדדיים בין בנגלדש ונמיביה. שתי המדינות נהנות מיחסים דו-צדדיים ידידותיים.<ref>"President urges Namibia to recruit skilled professionals". News Today. BSS. 2009-06-19. Archived from the original on 2016-03-05. בדיקה אחרונה ב-27 בינואר 2014<section rel="cx:Placeholder" id="cxTargetSection8"></section><section rel="cx:Placeholder" id="cxTargetSection9"></section></ref><ref name="star09"></ref>

== התפתחות חברתית ==
בנגלדש ונמיביה גילו עניין לשתף פעולה זו עם זו למען פיתוח חברתי של שתי המדינות. בנגלדש הביעה את כוונתה לעזור לנמיביה במאבק בסכנות בריאותיות שונות, כולל איידס, באמצעות הטכנולוגיה התרופתית שלה.<ref></ref> בנגלדש הזמינה גם את נמיביה לגייס רופאים ומהנדסים מיומנים מבנגלדש שיפעלו לפיתוח חברתי של נמיביה.<ref name="star09"></ref>

== שיתוף פעולה כלכלי ==
בנגלדש ונמיביה מעוניינות להרחיב את הפעילות הכלכלית הדו-צדדית בין שתי המדינות, כאשר שתי המדינות נוקטות בצעדים הנדרשים בעניין זה. מוצרי יוטה מבנגלדש, מוצרי עור, קרמיקה ותרופות מזוהות כמוצרים פוטנציאליים בשווקים בנמיביה.

== הערות שוליים ==