יחסי אינדונזיה–גרמניה

היחסים בין גרמניה לאינדונזיה החלו רשמית בשנת 1952 כאשר נוצר הקשר הדיפלומטי,<ref name="setneg"></ref> אולם היחסים בין תושבי גרמניה ואינדונזיה החלו במהלך המאה ה-19, אז היגרו אזרחים גרמנים לאיי הודו המזרחיים ההולנדיים.<ref name="auswaertiges"></ref>

גרמניה מחזיקה שגרירות בג'קרטה ואילו אינדונזיה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין. בראשית המאה ה-21, היחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות בולטים כיוון ששניהם משפיעים השפעה גאופוליטית משמעותית בכל אזור, גרמניה היא הכלכלה הגדולה ביותר באיחוד האירופי, ואינדונזיה היא הכלכלה הגדולה ביותר באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה.<ref name="DW"></ref> שתי המדינות הודאגו קשות מסיוע בינלאומי וכן מהתגובה ההומניטרית לצונאמי באוקיינוס ההודי בדצמבר 2004 שגבה את חייהם של 540 גרמנים ואלפים רבים נוספים נפצעו. שתי המדינות הן חברות ב-G-20.

על פי סקר השירות העולמי של ה-BBC ב-2013, 60% מהאינדונזים רואים את השפעתה של גרמניה באופן חיובי, כאשר רק 21% הביעו עמדה שלילית, אחת התפיסות החיוביות ביותר של גרמניה באסיה הפסיפית לאחר דרום קוריאה ואוסטרליה.<ref>[http://www.globescan.com/images/images/pressreleases/bbc2013_country_ratings/2013_country_rating_poll_bbc_globescan.pdf 2013 World Service Poll] BBC</ref>

== היסטוריה ==
היחסים בין אנשי גרמניה ואינדונזיה החלו בתקופת איי הודו המזרחיים ההולנדיים במהלך המאה ה-19. הצייר האינדונזי ראדן סאלח (1807–1880) בילה כמה פעמים בגרמניה ויצירותיו משפיעות על סצנת האמנות המקומית. לעומת זאת, מספר מדענים ואמנים גרמנים התעניינו באינדונזיה. כמו הגאוגרף הפרוסי פרנץ וילהלם יונהון בילה את מרבית עבודתו בחקר הגאוגרפיה והגאולוגיה של אינדונזיה. הצייר הגרמני וולטר ספיז (1895–1942) התיישב באי באלי ויצירותיו השפיעו על האמנות המקומית. הנשיא בי.ג'יי חביבי למד רוב חייו בגרמניה.

היחסים הדיפלומטיים הדו-צדדיים כוננו רשמית בשנת 1952, כאשר אינדונזיה פתחה משרד דיפלומטי בבון עבור הרפובליקה הפדרלית של גרמניה, ושגרירות בשנת 1976 במזרח ברלין עבור הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית.

במהלך ביקורם הרשמי באינדונזיה ב-1 בדצמבר 2011, זיהו נשיא גרמניה כריסטיאן וולף ועמיתו, נשיא אינדונזיה סוסיליו באמבאנג יודהויונו, חמישה מגזרים מרכזיים לשותפות אסטרטגית בין גרמניה לאינדונזיה; סחר והשקעות, בריאות, חינוך, מחקר וחדשנות טכנולוגית, והגנה.

== יחסים כלכליים ==
נכון להיום יש כ-300 חברות גרמניות הפועלות באינדונזיה. בשנת 2012 היקף המסחר הכולל הגיע ל-7.24 מיליארד דולר. הייצוא העיקרי של גרמניה לאינדונזיה היה מכונות, מוצרים כימיים, טכנולוגיית תקשורת, ציוד חשמל, רכיבים אלקטרוניים, מתכות, כלי רכב, ותרופות. בעוד שהייצוא העיקרי של אינדונזיה לגרמניה היה מזון, שמנים צמחיים, טקסטיל, תוצרת חקלאית, מכשירים אלקטרוניים, הנעלה ועפרות מינרליות.

גרמניה תומכת בתוכנית לשיתוף פעולה עם אינדונזיה במשך שנים רבות. במשך 40 שנה בין 1967 ל-2007, גרמניה סיפקה סיוע לאינדונזיה במסגרת הסדרי התיאום הבינלאומיים שהוקמו תחת הקבוצה הבין-ממשלתית באינדונזיה והקבוצה המייעצת באינדונזיה.

== חינוך ותרבות ==
גרמניה הפכה ליעד הלימודים האירופי הפופולרי ביותר עבור סטודנטים מאוניברסיטאות באינדונזיה.<ref>[http://making.duolingo.com/which-countries-study-which-languages-and-what-can-we-learn-from-it]</ref> למעלה מ-30,000 סטודנטים לתואר ראשון באינדונזיה נרשמו ללימודים בגרמניה, כאשר אחד מהם הוא נשיא אינדונזיה, בי ג'יי הובי. מלבד זאת, קיימים מרכזי למידה רבים לשפה הגרמנית באינדונזיה, דוגמה אחת היא המוסד התרבותי הגרמני של מכון גתה, המונה כיום סניפים בג'קרטה, באנדונג וסורביה.

== ביקורים רמי דרג ==
נשיא גרמניה כריסטיאן וולף ערך ביקור רשמי באינדונזיה בסוף 2011. קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל ביקרה בג'קרטה ביולי 2012, ונשיא אינדונזיה סוסילו במבנג יודויונו ערך ביקור רשמי בברלין בין התאריכים 3 עד 6 במרץ 2013.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==