OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פער לייבניץ

פער לייבניץ (באנגלית: Leibniz's gap) הוא מונח בפילוסופיה של התודעה שנעשה בו שימוש כדי להתייחס לבעיה העקרונית שמחשבות לא ניתנות לצפייה או להבנה על ידי התבססות אך ורק על בחינת תכונות מוחיות, אירועים ותהליכים פיזיים. כאן המילה "פער" היא מטפורה לתת-שאלה של בעיית הגוף ונפש עליה יש לענות כדי להגיע להבנה טובה יותר של התודעה ותופעות נוצרות (emergent phenomena) קשורות. תאוריה שתוכל ליצור התאמה מלאה בין תופעות מוחיות לתופעות פסיכולוגיות "תגשר על הפער". המונח נקרא על שם גוטפריד לייבניץ שהציג לראשונה את הבעיה בעבודתו המונאדולוגיה מ-1714. הפסקה הבאה של לייבניץ, מתוך עבודה זו, מתארת את הפער:

לייבניץ עצמו חיפש לגשר על הפער באמצעות מושג המונאדות, אותן הציג באופן כזה שיאפשר להסביר את הקיום של נשמות בלתי חומריות ונצחיות. אף על פי כן, נעשה שימוש בפער של לייבניץ הן בתורות מטריאליסטיות והן בתורות דואליסטיות. זה הוביל מדענים מסוף המאה ה-19 למסקנה ששיטות הפסיכולוגיה חייבות להיבנות על בסיס אינטרוספקציה; כך האינטרוספקציוניזם נולד. התאוריה החישובית של התודעה מנסה לענות על הבעיה שהציג לייבניץ באמצעות ניתוח פונקציונלי של המוח והתהליכים שהוא מבצע. כיום המונח "הפער של לייבניץ" עדיין נמצא בשימוש נרחב בדיונים מדעיים שכן בעיית הגוף ונפש רחוקה מפתרון.

== ראו גם ==
* פילוסופיה של הנפש
* גוטפריד וילהלם לייבניץ

קטגוריה:פילוסופיה של הנפש
רופא כללי

רופא כללי הוא אדם בעל תואר דוקטורט ברפואה, M.D. לאחר שסיים לימודי רפואה וקיבל רישיון לעסוק ברפואה קונבנציונלית במדינה אחת או יותר, אך בחר מסיבותיו שלו, שלא להמשיך למסלול התמחות ספציפי ברפואה. כלומר, רופא ללא התמחות רפואית.

בישראל, כל הרופאים הכלליים רשומים בפנקס הרופאים של משרד הבריאות הישראלי. 

העיסוק ברפואה כללית מעט שונה מעיסוק ברפואה עם מומחיות לתחום מסוים – בכל הנוגע לרישום תרופות, על רופא כללי חלות פחות הגבלות חוקיות ומנהלתיות החלות על רופאים מומחים מסוימים והוא רשאי לרשום תרופות בצורה חופשית יותר ותחת פיקוח מועט יותר. על הרופא הכללי חלות הגבלות הנוגעות לביצוע ניתוחים ואין לו סמכות לבצע, במישרין או בעקיפין, ניתוחים רבים השמורים בלבד לרופאים מההתמחויות השונות.

עיסוקו של רופא כללי דומה יחסית לעיסוקם של רופא פנימי ורופא משפחה אך אלו בניגוד לרופא כללי עברו התמחות שכן רפואה פנימית ורפואת משפחה הן התמחויות בתחום הרפואה.

על פי הגדרות משרד העבודה בישראל, תחומי העיסוק של רופא כללי הם קידום הבריאות, מניעה וזיהוי של בריאות לקויה, אבחון מחלות וטיפול בהן וקידום החלמה ממחלות גופניות ונפשיות ומבעיות בריאותיות מכל הסוגים בקרב בני אדם מכל הסוגים, ללא תלות בגיל, במגדר או בסוג הבעיה הבריאותית<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מקצוע הרפואה
פאסי (סבואה עילית)

פאסי (בצרפתית: Passy) היא קומונה במחוז סבואה עילית שבחבל אוברן-רון-אלפ שבדרום-מזרח צרפת. בתחומי הקומונה ממוקם אגם ור.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוברן-רון-אלפ
קטגוריה:רון-אלפ: ערים
אנסי

אנסי (בצרפתית: Annecy) היא העיר הגדולה ביותר בסבואה עילית שבחבל אוברן-רון-אלפ שבדרום-מזרח צרפת. העיר שוכנת בקצהו הצפוני של אגם אנסי והיא נמצאת כ-35 ק"מ דרום-מערבית לז'נבה. עקב מחסור בקרקעות זמינות נשארה אוכלוסיית העיר יציבה עם השנים. בשנת 2013 התגוררו בגבולות העיר 52,029 תושבים. עם זאת, במטרופולין שלה גרים 221,000 תושבים. העיר מכונה "ונציה של הרי האלפים", בגלל נהר התיו העובר בה ומתפצל לשתי תעלות בעיר.

במהלך המאה ה-14 עברה השליטה באזור מרוזנות ז'נבה לרוזנות סבויה. בשנת 1434 הפכה העיר לבירתו של מחוז סבויה, מעמד שנשמר בזמן שלטונם של בית ז'נבה-נאמור עד שנת 1659. חשיבותה של העיר גברה לאחר הרפורמציה הקלוויניסטית של ז'נבה, אז הפכה למקום מושבו של הבישוף של ז'נבה. אנסי הייתה עיר מושבו של פרנציסקוס מסאל, ומשכך שימשה מוקד להתחזקות הקתולית בסביבה בתקופת הקונטרה-רפורמציה. 

ב-1860 סופח אזור סבויה והעיר הפכה לחלק מצרפת.

מאז סוף המאה ה-19 הפכה העיר למרכז תיירותי. קרבתה לאגם והתעלות העוברות בה עזרו בהפיכתה לאתר תיירות פופולרי, בנוסף לסביבה ההררית הפסטורלית והקרבה לאתרי סקי רבים. המדיניות הסביבתית העירונית הצליחה לשמור על 40.3% מהשטחים הירוקים, והעיר קיבלה בשנת 2015 את פרס "פרח הזהב" הניתן לתשע הערים הצרפתיות הפורחות ביותר. מאז 1960 מתקיים בעיר הפסטיבל הבינלאומי לאנימציה של אנסי, המתארח במרכז התרבות בונליו. 

בתקופת השואה הייתה אנסי נקודת מעבר לעשרות אלפי יהודים שביקשו לברוח מצרפת הכבושה לשווייץ.

בעקבות הקמתה של אוניברסיטת סבואה בשנת 1973 הפכה העיר למרכז אקדמי.

==אקלים==

==גלריה==
<gallery>
File:Jail in annecy.jpg|Palais de l'Isle jail בלילה
File:Annecy Château 7.JPG|טירת אנסי
File:AnnecyChateau.jpg|תעלה העוברת בעיר
File:Sights in Annecy (2719914688).jpg|מראה בתעלה
File:Annecy-lac1.jpg|אגם אנסי
</gallery>

==הערות שוליים==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

* 

קטגוריה:רון-אלפ: ערים
קטגוריה:אוברן-רון-אלפ: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2017
רמיל גולייב

רמיל אלדר אוגלו גולייב (באזרית: Ramil Eldar oğlu Quliyev; נולד ב-29 במאי 1990) הוא אצן אזרי שמייצג את טורקיה, אלוף העולם (לונדון 2017) ואלוף אירופה (ברלין 2018) בריצת 200 מטר ובכך זכה להיות אלוף העולם הראשון באתלטיקה מטורקיה.

==ביוגרפיה==
גולייב נולד וגדל בבאקו. הוא התאמן בהדרכת אביו עד למותו מהתקף לב בשנת 2010.

===2008===
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים גולייב במקום 21 בריצת 200 מטר בשיא אזרבייג'ן חדש של 20.66 שניות.

===2009===
באוניברסיאדה שנערכה בבלגרד, סרביה ביולי 2009 זכה גולייב במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא אזרבייג'ן חדש של 20.04 שניות. חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה באוגוסט הוא סיים במקום שביעי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.61 שניות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 20.28 שניות.

===2015===
באליפות העולם שנערכה בבייג'ינג באוגוסט 2015 סיים גולייב במקום שישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.11 שניות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא טורקי חדש של 20.01 שניות ועלה ראשון לשלב חצי הגמר. שבועיים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בזגרב, קרואטיה ב-8 בספטמבר הוא קבע בריצת 200 מטר שיא תחרות ושיא אישי חדש של 19.88 שניות.

===2016===
====סגן אלוף אירופה====
באליפות אירופה שנערכה באמסטרדם ביולי 2016 זכה גולייב במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.51 שניות, אחרי ברונו אורטלנו מספרד (20.45 שניות) ולפני דניאל טלבוט מבריטניה (20.56 שניות). באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) הוא סיים במקום שמיני בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.49 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 20.09 שניות.

===2017===
====אלוף עולם====
בתחרות שנערכה בבורסה ב-6 ביולי 2017 קבע גולייב בריצת 100 מטר שיא אישי חדש של 9.97 שניות. חודש לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט 2017 הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.09 שניות, לפני וייד ואן ניקרק מדרום אפריקה (20.11 שניות) וג'רים ריצ'רדס מטרינידד וטובגו (20.11 שניות).

===2018===
====אלוף אירופה====
באליפות אירופה שנערכה בברלין באוגוסט 2018 הוא זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא אישי ובשיא אליפות חדש של 19.76 שניות, לפני נתניאל מיטשל בלייק מבריטניה (20.04 שניות) ואלכס וילסון משווייץ (20.04 שניות).

== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
* ריצת 60 מטר: 6.58 שניות (2012) 
* ריצת 100 מטר: 9.97 שניות (2017)
* ריצת 200 מטר: 19.76 שניות (2018)
* ריצת 300 מטר: 32.61 שניות (2016)

== ראו גם ==
* 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אצנים
קטגוריה:ספורטאים אזרים
קטגוריה:ספורטאים טורקים
קטגוריה:אלופי האוניברסיאדה באתלטיקה
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אלופי אירופה באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אצנים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:אזרים שנולדו ב-1990
קטגוריה:אצנים באולימפיאדת טוקיו (2020)
שלמה גרסיאן-חן

רבי שלמה בן משה גרסיאן (גרציאן) - חן (נפטר בשנת ה'ס"ז, 1307) היה רב ודיין יהודי בברצלונה שבספרד שחי בתקופת הראשונים. רבי שלמה היה גם שופט שקיבל הכרה מטעם מלכות ספרד. על פי מחקרו של יצחק בער, מינה אותו המלך פדרו השלישי בה'נ"א (1291) לשפוט עם הרשב"א במספר ערכאות. 

נודע גם כמי שחתום יחד עם חברי בית דינו של הרשב"א, על החרם הנודע שעשו כנגד לימוד פילוסופיה לבחורים מתחת לגיל 25 למשך 50 שנה. בעת הפולמוס הסוער שקדם לחרם, בין הרשב"א ואבא מרי הירחי לחכמי פרובנס אודות לימוד הפילוסופיה, היה רבי שלמה מי שניסה לפשר בין הצדדים, אך לא הצליח בכך.

רבי שלמה היה מאבות משפחת חן שכונו "הנשיאים" בספרד וצאצא לראשי הגולה בבבל. מצאצאי רבי יהודה בן ברזילי הברצלוני וקרוב משפחתם של זרחיה חן ורבי שאלתיאל חן. מצבתו מצויה כיום במוזיאון בברצלונה, לאחר שבית הקברות העתיק חולל.

== לקריאה נוספת ==
* אבני חן - תולדות משפחת חן לדורותיה, פרק ד', ה'תשע"ה, הוצאת ספרים קה"ת, שניאור זלמן ברגר ואליעזר ליין.
קטגוריה:משפחת חן
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:שופטים יהודים ספרדים
קטגוריה:פילוסופים יהודים ספרדים
קטגוריה:ברצלונה: אישים
קטגוריה:פולמוס לימוד הפילוסופיה
ג'פרי וול

ג'פרי ב. וול (באנגלית: Jeff Wall; נולד ב-21 באוגוסט 1969) הוא משפטן אמריקאי המכהן המשנה לפרקליט המדינה של ארצות הברית וכפרקליט בפועל של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
קודם לשירותו הממשלתי, וול שימש כשותף בחברת סאליבן וקרומוול המעניקה ייעוץ משפטי מגוון. את התמחותו המשפטית עשה וול כעוזר לשופט בית המשפט העליון, קלרנס תומאס, בין השנים 2004-2005, וטען בעשרה מקרים בפני בית המשפט העליון של ארצות הברית. וול נקרא "כוכב עולה" על פי האתר "חוק 360" על הופעותיו במתן פיצויים בגין תביעות פטנט. וול טען בשם ארצות הברית בערעור שהגישה ממשלת ארצות הברית בתיק הוואי נ' טראמפ מול בית המשפט הפדרלי התשיעי לערעורים של ארצות הברית בבית המשפט ויליאם קנזו נקמורה בסיאטל, וושינגטון.

קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:סגל מחלקת המשפטים של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
עדנאן אל-חמדאני

עדנאן חוסיין אל-חמדאני (בערבית: عدنان الحمداني; 1940 – 1979) היה פוליטיקאי עיראקי חבר מפלגת הבעת' וסגן ראש ממשלת עיראק. הוצא להורג ב-1979 לאחר שהואשם כי עמד בראש הפיכה בתכנון סוריה כנגד שלטונו החדש של סדאם חוסיין.

==ביוגרפיה==
בן למשפחה שיעית וחברו הקרוב של סדאם חוסיין, עם ההפיכה של מפלגת הבעת' ב-1968 התמנה לתפקיד בכיר במערך הפקת הנפט הלאומי של עיראק, ב-1970 ניהל את משרד הנשיא וב-1972 השלים את מהלך הלאמת תעשיית הנפט העיראקית. מ-1977 נטל חלק במועצת פיקוד המהפכה, שהנהיגה את המדינה, וב-1978 התמנה כסגן ראש הממשלה.

בסוף 1979 לאחר שסדאם חוסיין תפס את השלטון, נפל עדנאן למרות ידידותו רבת השנים עם סדאם, קרבן לטיהורים הפנימיים בשלטון, הוא הואשם שעמד בראש התארגנות שלוותה בידי מפלגת הבעת' הסורית היריבה, להחלפת השלטון בעיראק. יחד עם חבריו נידון למוות, הם נאלצו לבצע ביקורת עצמית למול מצלמות הטלוויזיה העיראקית הממלכתית ששידרה את הדברים מאוחר יותר. והוצאו להורג.

==לקריאה נוספת==
* הפצצה האיסלאמית, מאנגלית: דפנה לוי, ירושלים: אדם, 1982, עמ' 219 (המהדורה העברית של Weissman, Stephen ‘Steve’; Krosney, Herbert (1981), The Islamic bomb: the nuclear threat to Israel and the Middle East, New York, NY: Times Books. ).

קטגוריה:סגני ראשי ממשלות
קטגוריה:פוליטיקאים עיראקים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בעיראק
קטגוריה:עיראקים שנולדו ב-1940
קטגוריה:נפטרים ב-1979
דניל ליסנקו

דניל ליסנקו (ברוסית: Данил Сергеевич Лысенко; נולד ב-19 במאי 1997) הוא אתלט רוסי המתחרה בקפיצה לגובה, סגן אלוף העולם (לונדון 2017), אלוף העולם באולם (ברמינגהאם 2018) וזוכה מדליית זהב באולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014).

== ביוגרפיה ==
לינסקו סיים במקום החמישי באליפות אירופה עד גיל 19 שנערכה בשוודיה ב-2015, בתוצאה של 2.17 מטר.

באולימפיאדת הנוער נאנג'ינג (2014) זכה במדליית זהב בתוצאה של 2.20 מטר. באליפות העולם עד גיל 19 באותה שנה סיים במקום השישי בתוצאה של 2.22 מטר. 

ב-2016 זכה במדליית כסף באליפות רוסיה באתלטיקה ובמדליית ארד באליפות רוסיה באתלטיקה באולם. 

ביוני 2017 קבע שיא אישי של 2.34 מטר במהלך תחרות בסרנסק. ביולי זכה במדליית זהב באליפות רוסיה בתוצאה של 2.32 מטר. 

באליפות העולם באתלטיקה 2017 התחרה כעצמאי לאחר השעיית רוסיה מתחרויות בינלאומיות. הוא זכה במדליית כסף בתוצאה של 2.32 מטר לאחר המנצח מועתז עיסא בראשים.

באוגוסט 2017 קבע שיא אישי של 2.38 מטר בתחרות בגרמניה. בינואר 2018 קבע שיא אישי באולם של 2.37 מטר בנהלך תחרות בהוסטופצ'ה שבצ'כיה.

באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 זכה במדליית זהב בתוצאה של 2.36 מטר. בולי 2018 זכה בתחרות ליגת היהלום במונקו בשיא אישי של 2.40 מטר.

באוגוסט 2018 הודיעה התאחדות האתלטיקה הבינלאומית כי היא לא תאפשר לו יותר להתחרות כספורטאי עצמאי, מאחר שלא סיפק מידע הנדרש על פי תקנות האנטי-סימום. ביולי 2021 הושעה על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית לתקופה של שש שנים. הוא המשיך להתחרות ברוסיה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קופצים לגובה רוסים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1997
הדס גרינברג

הדס גרינברג (נולדה ב-8 בנובמבר 1983) היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת פלילים בערוץ כאן 11. קודם לכן שימשה בעבר כשדרנית קווים, מגישה, ושדרנית ספורט. בנובמבר 2017 הצטרפה למערכת החדשות של התאגיד כאן והחל מספטמבר 2018 משמשת כתבת פלילים ומשפט באזור השרון, השפלה וגוש דן.

== ביוגרפיה ==
גרינברג נולדה וגדלה בקריית טבעון.
את דרכה בתקשורת החלה ברדיו חיפה בגיל 15 כמגישה בתוכניות נוער ובתפקידי הגשה, הפקה ועריכה שונים. ב-2005 מונתה לשדרית קווים ברשת ב' של קול ישראל במסגרת התוכנית "שירים ושערים" וכתבת במקומוני "מעריב", "זמן חיפה" ו"זמן קריות". בין השנים 2006–2016 עבדה כשדרית קווים ובעלת טור בערוצי צ'רלטון (ספורט 1/2), ואף הגישה את חדשות היורו ותוכניות אולפן אינטרנטיות.

במהלך שנים אלו (2006–2016) עבדה גרינברג ככתבת וסיקרה את הספורט הישראלי באתר nrg מבית "מעריב", ב"וואלה ספורט" וב"ידיעות אחרונות"".

בשנת 2010 הגישה את מהדורת החדשות הצפונית היומית מבית קודה תקשורת, מהאולפנים בקריית שמונה.

בשנת 2011 החלה גרינברג לשדר בערוץ הראשון את "המשחק המרכזי" בכדורגל ובכדורסל, ואת משחקי נבחרת ישראל בכדורגל. גרינברג משדרת את משחקי מוקדמות המונדיאל בתאגיד השידור הציבורי, את משחקי היורוקאפ של הפועל ירושלים בכדורסל בערוץ 20 ועורכת את תוכנית הרדיו של רון קופמן, צביקה שרף, יוני הללי, אריה מליניאק ומשה פרימו, ברדיו 103FM. ב-2 בנובמבר 2017 שודרה תוכניתה האחרונה ברדיו ללא הפסקה.

גרינברג הרצתה במכללות לתקשורת ספורט.

באוקטובר 2017, לאחר משחקה של נבחרת ישראל מול נבחרת ספרד, ראיינה את המאמן אלישע לוי ושאלה אותו אודות כישלונה של הנבחרת וסיכום הקמפיין, זאת למרות דבריו של לוי שהוא מעדיף לסכם במועד מאוחר יותר. גרינברג התעקשה לקבל תשובות מהמאמן במשחק שסיכם את הקמפיין. הראיון עורר שיח ציבורי כאשר מן הצד האחד ביקורות וטענות לחוסר נימוס, ומנגד חיזוק לחתירתה למענה, בהתאם לעבודתה העיתונאית.

בנובמבר 2017 הצטרפה לחטיבת החדשות בכאן 11 תאגיד השידור הישראלי.
בספטמבר 2018 מונתה גרינברג לכתבת פלילים ומבזקנית בחדשות כאן 11.

במאי 2018 חשפה את מחדל הכרטיסים למשחק הידידות של נבחרת ישראל מול נבחרת ארגנטינה וליונל מסי בישראל, כאשר חשפה נתונים כי חברת ההפקה של האירוע הסתירה את מספרי הכרטיסים האמיתיים שהוצעו למכירה לציבור הרחב.

במהלך מבצע שומר החומות, במאי 2021, סיקרה גרינברג מהשטח את הפרעות בערים המעורבות לוד ורמלה, והעבירה דיווחים שוטפים, כתבות ותיעודים מהשטח הבוער.

בפברואר 2022, במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה, שימשה כשליחת חדשות כאן 11 לדווח משדה הקרב. היא אף הביאה תיעוד בלעדי ושידורים חיים במשך ימי הלחימה. גרינברג הייתה בין העיתונאיות הראשונות בעולם שתיעדו את קבר האחים בבוצ׳ה שזכה להד תקשורתי עולמי. גרינברג סיקרה את המלחמה לאורך כ-50 ימים ממקומות שונים בחזית הלחימה.

== קישורים חיצוניים ==

* ; במקור, מתוך המוסף "7 ימים" של ידיעות אחרונות
* שיר זיו, [https://www.israelhayom.co.il/magazine/shishabat/article/10179317 הדס גרינברג: "לראות כתבת מסקרת זוועה ולהתעסק במעיל? לא האמנתי שזה קיים"], אתר ישראל היום, 20 באפריל 2022

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל nrg
קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:סגל ערוץ הספורט
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל 103fm
קטגוריה:סגל ערוץ 20
קטגוריה:סגל מעריב השבוע
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - כתבי כאן חדשות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
סיסטמה דוס אוחוס

דוס אוחוס (בספרדית: Dos Ojos, מילולית: "זוג עיניים"; רשמית סיסטמה דוס אוחוס, Sistema Dos Ojos) היא מערכת מערות מוצפות הממוקמות בצפון טולום, על החוף הקריבי של חצי האי יוקטן, במדינת קינטנה רו, מקסיקו. חקר המקום החל בשנת 1987 ועודנו ממשיך. החלק שנסקר במערכת המערות הוא בהיקף של 82 ק"מ וידוע על 28 כניסות בולענים, שנקראות בשפה המקומית סנוטות.

דוס אוחוס משתרעת במקביל ומצפון למערכת המערות סאק אקטון. דוס אוחוס נמנית עם עשרת, אם לא בין שלוש, מערכות המערות התת-ימיות הארוכות ביותר בעולם מאז שנות ה-80. דוס אוחוס מכילה את קטע המערה הידוע העמוק ביותר קינטנה רו שעומקו 119.1 מטר הנמצא ב"בור" שהתגלה בשנת 1996 על ידי חוקרי המערות שעשו את כל הדרך מהכניסה הראשית כ-1,500 מטר משם. הקטעים העמוקים כוללים את "חדר וקולה", "המעבר מעבר לבסיס הראשי", "חדר ג'יל" ו"מעבר הדור הבא". באוגוסט 2012 דוס אוחוס חוברה בדרך היבשה לסיסטמה סאק אקטון. במרץ&#x20;2014 האורך הכולל של המערכת המשולבת הוערך ב-319.05 מטרים.

השם דוס אוחוס מתייחס לשתי סנוטות שכנות המתחברות לתוך חלל מערה גדול מאוד, המשותף בין השתיים. שתי סנוטות אלה נראות כמו זוג עיניים גדולות לתוך קרקע. חקר מערכת המערות במקור החל דרך סנוטות אלה. מערכת המערות התת-קרקעיות של דוס אוחוס הוצגה ב-2002 בסרט IMAX, מסע לתוך מערות מדהימות, וב-2006 ב-BBC/ערוץ דיסקברי בסדרת עולם מופלא. חלקים מהסרט ההוליוודי מ-2005 המערה צולמו במערכת המערות דוס אוחוס.

טמפרטורת המים היא 25 מעלות צלזיוס לאורך כל השנה, והעומק המרבי ליד הסנוטות בדוס אוחוס הוא כ-10 מטרים. המים צלולים במיוחד כתוצאה של מי גשמים שעוברים סינון דרך אבן גיר, ושיש מעט מאוד עפר באזור זה היות שאבן הגיר מאוד טהורה.

== עולם החי ==
ישנם כמה סוגים של דגים חיים במערה, כשהאורך של רובם לא עולה על 10 סנטימטרים, ולפחות שני מינים של שרימפס החי במים מתוקים.

== תיירות ==
הסנוטות של דוס אוחוס הן אתר פופולרי לשנורקלינג ולצלילת מערות בו מבקרים בדרך כלל מאה או יותר תיירים ביום. רוב הצלילות הן בעומק 5–7 מטרים. צלילת המערות המודרכת כוללת על פי רוב שתי צלילות ביום אחד, באורך 45 דקות כל אחת בתוספת מרווח של 60 דקות על פני השטח. ניתן לעבור מתחת למים לתוך סנוטה נוספת סמוכה בשם "מערת העטלף", שגם היא משמשת לשנורקלינג. הראות טובה, ובדרך כלל מוגבלת על ידי האור הזמין מאשר שקיפות המים.

== שיא צלילה חופשית ==
ב-3 בנובמבר 2010, דוס אוחוס אירחה את שבירת השיא של קרלוס קוסטה בצלילה חופשית. קוסטה שחה 150 מטר בנשימה אחת והפך למחזיק שיא גינס על "המרחק הארוך ביותר שנשחה מתחת למים בנשימה אחת (מים פתוחים)".

==לקריאה נוספת==
* סטיב ג'רארד (2000). הסנוטות בריביירה מאיה. . [https://web.archive.org/web/20110708131459/http://cenotesoftherivieramaya.com/tablecontents.htm גרסה מקוונת]. אוחזר ב-13 בינואר 2011.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.cenotesmexico.org/Cenote-Dos-Ojos.html הסנוטה בדוס אוחוס]
* [http://addiator.blogspot.com/2007/01/bloggers-selection-dos-ojos.html צלילה בדוס אוחוס]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קינטנה רו
קטגוריה:מקסיקו: מערות
קטגוריה:אתרי צלילה
ציון יחזקאל

ציון יחזקאל (יחזקאל סונה) הוא חזן ופייטן ישראלי-אמריקאי. פרסם אלבומים החל מ-1981, שכללו שירים ופיוטים בנוסח ספרדי ירושלמי. שימש כחזן בבית הכנסת של הרב עובדיה יוסף, ולאחר שהרב עובדיה יוסף קיבל עבורו הצעת חזנות מקהילות החלאבים בארצות הברית, החל לשמש שם כחזן ועבר לגור בארצות הברית.

== ביוגרפיה ==
נולד וגדל בירושלים לאליהו ולקמירה סונה. סבו יצחק היה משורר. בגיל צעיר החל להתעניין במוזיקה ושורר בשירת הבקשות בבית הכנסת בורוכוב ובבית הכנסת עדס. מורו היה החזן רבי יוסף מוצרי. בבגרותו החל לשמש כחזן בבית הכנסת הספרדי הגדול בירושלים. בשנות ה-80 הוציא שלושה אלבומים בהפקתם של האחים ראובני, לאחר מכן הוציא מספר אלבומים בהוצאת גל פז. שימש כחזן בבית הכנסת של הרב עובדיה יוסף והיה ממקורביו, בבחירות 2015 שר את אחד מהג'ינגלים של תנועת ש"ס. עבר לארצות הברית ומשמש שם כחזן בקהילות של יהודי חלב בבית הכנסת 'בית תורה'. ב-2009 הוציא אלבום בשם "חנני" והוא בשיתוף עם מקהלת חזנים אמריקאית בשם "קונקשנס".

חלק מלהיטיו הגדולים כמו "אל גליל" ו"שמח בני בחלקך" (אותם כתב אחיו החזן יצחק סונה) מבוססים על שירים של פאריד אל אטרש או על לחנים ערביים בולטים אחרים.
בנוסף לאלה, שר והקליט פיוטים בלחנים מקוריים של עזרא אהרון והרב דוד מנחם.

בנו אלי ציון גם הוא זמר שהוציא מספר סינגלים, ושר בסגנון חדשני יותר המשלב מוטיבים של מוזיקת רוק. בשנת 2008 הקים ארגון גג לחזנים דרך הרשת, שיועד לתווך בין קהילות בעולם לחזנים מכל המסורות, בתמיכתו ובעידודו של הרב עובדיה יוסף.

ב-2017 החל לכתוב טור בעיתון "הדרך".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מבצעי פיוטים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:חזנים ישראלים
קטגוריה:פייטנים ישראלים
איליין דיוק

איליין קוסטאנצו דיוק (באנגלית: Elaine Costanzo Duke; נולדה ב-1958) היא עובדת ציבור אמריקאית שכיהנה כסגנית מזכיר המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית.

== ביוגרפיה ==
דיוק גדלה באוהיו. היא בעלת תואר בוגר אוניברסיטה במנהל עסקים ממכללת ניו המפשייר ותואר מוסמך אוניברסיטה במנהל עסקים מאוניברסיטת צ'מינייד (Chaminade) בהונלולו.

==קריירה==
דיוק עמדה בראש חברת ייעוץ עסקי בווירג'יניה (Elaine Duke & Associates, LLC) והיא בעלת 28 שנות ניסיון בעבודה מול הממשל הפדרלי.

החל מחודש יולי 2008 ועד אפריל 2010 כיהנה דיוק בתפקיד תת-מזכירה לניהול במחלקה לביטחון המולדת, תחת הנשיאים ג'ורג' ווקר בוש וברק אובמה.

ב-30 בינואר 2017 הכריז נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ על מועמדותה של דיוק לתפקיד סגנית מזכיר המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית. ב-10 באפריל 2017 החלה את כהונתה בתפקיד, תחת מזכיר המחלקה ג'ון קלי. לאחר שמונה קלי לראש סגל הבית הלבן ב-31 ביולי 2017, החלה דיוק לשמש כמזכירה בפועל של המחלקה לביטחון המולדת של ארצות הברית. דיוק הוסיפה להחזיק בתפקיד זה עד מינויה של קירסטן נילסן למזכירת ביטחון המולדת ב-6 בדצמבר 2017.

==קישורים חיצוניים==

* ג'קי שטורם, [https://web.archive.org/web/20170813142634/http://www.twoday.co.il/02/08/2017/82642/he הסגנית לוקחת פיקוד על המחלקה לביטחון המולדת], באתר טודיי, 2 באוגוסט 2017

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מזכירות ביטחון המולדת של ארצות הברית
קטגוריה:מזכירי ביטחון המולדת של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל דונלד טראמפ
קטגוריה:נשיאות ברק אובמה: אישים
קטגוריה:נשיאות ג'ורג' ווקר בוש
קטגוריה:משנים למזכירי מחלקות בקבינט של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1958
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
שבלולים בגשם

שבלולים בגשם הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2013 בכיכובם של יואב ראובני ומורן רוזנבלט. את התסריט כתב יריב מרדכי מוזר על פי "גן העצים המתים", סיפור קצר משנת 1995 מאת יוסי אבני-לוי. זהו סרטו העלילתי הראשון באורך מלא של מוזר, שעד כה ביים סרטים תיעודיים.

==תקציר העלילה==
כרזת הסרט.
עלילת הסרט מתרחשת בתל אביב, שנת 1989. בועז רפאלי (יואב ראובני) הוא סטודנט צעיר לבלשנות באוניברסיטת תל אביב, הממתין למכתב אודות בקשתו למלגת לימודים ללימודי תואר שני באוניברסיטה בירושלים. מדי יום הוא מגיע אל סניף הדואר, ובודק את תא הדואר שלו. להפתעתו, הוא מתחיל לקבל מכתבי אהבה ממעריץ אלמוני, העוקב אחריו. המכתבים מערערים את מערכת היחסים שלו עם חברתו נועה (מורן רוזנבלט), מציפים בו זיכרונות הומו-אירוטיים משירותו הצבאי, וגורמים לו לתהות בנוגע לזהותו המינית.

==שחקנים ודמויות==
כרזת הסרט (גרסה אנגלית).
{| class="wikitable" style="font-size:90%; line-height:1.2"
! שם השחקן/ית !! שם הדמות !! אודות הדמות
|-
| יואב ראובני || בועז רפאלי || סטודנט צעיר
|-
| מורן רוזנבלט || נועה || בת-זוגו של בועז
|-
| אורי יניב || אורי || 
|-
| יריב מרדכי מוזר || פרופסור ריחלין || 
|-
| יהודה נהרי || ניר || 
|-
| אייל כהן || || מוסכניק 
|-
| רון פארן || || ספרן
|-
| ליאור סורוקה || || סטודנט בספרייה
|-
| עדי דוייב || מיכל || 
|-
| אייל קנטוב || || סטודנט בבריכה
|-
| שחק ברנר || || מ"פ
|-
| איתי גונן || || בחור בגן העצמאות
|-
| סתיו סטרשקו || || נער בגן העצמאות
|-
| יוני אתיאל || || השכן ממול
|-
| אמיר י. וולף || || מדריך ריקודי עם
|-
| חוה אורטמן || רות || אמא של בועז
|-
| ירון ביטון || || נער ליווי 
|-
| גיא לובלצ'יק || יוני || 
|-
| קרן אלרום || || חברה בסלון
|-
| יוני גבע || || סטודנט
|-
|}

==פסטיבלים==
* 2013 - TLVFest - הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה בתל אביב
* 2013 - MWFF - פסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול
* 2013 - פסטיבל הסרטים הבינלאומי בשיקגו
* 2013 - REEL Q - פסטיבל הקולנוע הלהט"בי בפיטסבורג
* 2013 - פסטיבל הקולנוע ההומו-לסבי בניס, צרפת
* 2013 - Mostra - פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בסאו פאולו, ברזיל
* 2013 - פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בקייפטאון
* 2013 - UKIJFF - פסטיבל הקולנוע היהודי בלונדון

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* [http://www.cinemaproject.org.il/ns/index.php?option=com_k2&view=item&id=542:%D7%A9%D7%91%D7%9C%D7%95%D7%9C%D7%99%D7%9D-%D7%91%D7%92%D7%A9%D7%9D&Itemid=77 "שבלולים בגשם"] באתר קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב
* [http://www.fisheye.co.il/movies/snails_in_the_rain/ "שבלולים בגשם"] באתר עין הדג

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטי להט"ב ישראליים
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:שבלולים בתרבות
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2013
האחים ראובני

האחים ראובני היא חברת תקליטים והפקות בניהולו של מאיר ראובני איתו עבדו אחיו אשר, דני ודרורי ראובני. החברה התמחתה במוזיקה מזרחית. האחים ראובני היו בין הראשונים שהניעו את המוזיקה המזרחית, החלו בקלטות פיראטיות והמשיכו באולפנים אמרגנות והופעות, בשיאם היו חברת ההפקות הבולטת במוזיקה המזרחית - ים תיכונית. הם הקליטו כשבע מאות אלבומים, פרצו אצלם לראשונה גדולי הזמרים בסוגה זו, ביניהם דקלון, אייל גולן, נתי לוי, חיים משה, שימי תבורי, ציון גולן, מרגלית צנעני, אהובה עוזרי, עופר לוי, זהר ארגוב וג'קי מקייטן.

חברת ההפקות זכתה בפרס אקו"ם לשנת 2022 עבור תרומתם לזמר העברי ולתרבות הישראלית.

== היסטוריה ==
האחים ראובני היו עשרה אחים ואחיות ממשפחה שורשית ממוצא פרסי וספרדי שהתגוררה בשכונת התקווה, ברשות המשפחה הייתה חנות לממכר מוצרי חשמל ובחנות זו הם שכפלו קלטות ומכרו לחברים ולמכרים שהזדמנו לחנות. בחתונה של אחד האחים שהייתה ב-1973 בשוך הקרבות של מלחמת יום כיפור, אחד מבני המשפחה נהרג במלחמה ובשל כך החתונה נערכה בביתם ועל החלק המוזיקלי הופקדו דקלון (יוסי לוי), והגיטריסט בן-מוש (משה בן משה), הם הקליטו את המופע והוציאו אותו בקלטת שזכתה להצלחה גדולה וזה היווה את הבסיס ללהקת צלילי הכרם מהלהקות החשובות ביותר במוזיקה המזרחית.

בשיאם הזמרים המובילים במוזיקה המזרחית היו חתומים בחברת ההפקות של האחים ראובני, הם הפיקו אלבומים שלהם, ולחלקם גם שימשו אמרגנים הבולט בהם הוא זהר ארגוב, שאשר ראובני שימש כאמרגנו והפיק עבורו סיבוב הופעות מצליח, לאחר שזכה בפסטיבל הזמר המזרחי עם השיר "הפרח בגני".

בשנת 1988 הייתה "האחים ראובני" בין חברות התקליטים הראשונות בישראל שהפיקו אלבומים כתקליטורים, ועד קיץ 1989 הפיקו כבר 25 אלבומים ואוספים כתקליטורים.

עם השנים חוו האחים ראובני מספר קשיים כלכליים במעבר בין תקליטים לקלטות ומקלטות לדיסקים ומדיסקים למוזיקה הנצרכת בעיקר באמצעים וירטואליים, וגם כתוצאה משריפה שפרצה במשרדים שלהם ופעילותם דעכה. בנוסף התמודדו עם זיפניים שמכרו הקלטות פיראטיות של האמנים שלהם.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תקליטים ישראליות
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
קטגוריה:מוזיקה מזרחית
קטגוריה:זוהר ארגוב
מישל פרידמן

ג'וליאן מישל פרידמן (בצרפתית: Julien Michel Friedman ; נולד ב-25 בפברואר 1956 בפריז) הוא פרופסור לדיני מקרקעין ודיני תעשיית הבידור באוניברסיטת פרנקפורט ואיש טלוויזיה. פרידמן שימש כסגן נשיא המועצה המרכזית של יהודי גרמניה בין השנים 2000–2003 וכנשיא הקונגרס היהודי האירופי בין השנים 2001–2003.

==ביוגרפיה==
פרידמן נולד ב-25 בפברואר 1956 בפריז. הוריו היו יהודים שעבדו עבור התעשיין הגרמני אוסקר שינדלר. ב-2004 התחתן עם ברבל שפר (בגרמנית: Bärbel Schäfer), אשת בידור ומנחת טלוויזיה גרמנית.

==קריירה==
בשנת 1987 סיים פרידמן לימודי תואר ראשון במשפטים. בשנת 1994 השלים תואר דוקטור באוניברסיטת מיינץ. מאז 2016 הוא פרופסור לדיני מקרקעין ודיני תעשיית הבידור באוניברסיטת פרנקפורט.

==איש טלוויזיה==
פרידמן זכה לפרסום רב כמנחה של תוכניות הטלוויזיה "זהירות! פרידמן!" (בגרמנית Vorsicht! Friedman) ו"פרידמן" (Friedman) בין השנים 1998–2003. מאז 2004 הוא מנחה את תוכניות הטלוויזיה "סטודיו פרידמן!" (!Studio Friedman) ו"פרידמן צופה בכל" (בגרמנית !Friedman schaut hin).

==תפקידים ציבוריים==
פרידמן מילא תפקידים ציבוריים שונים. הוא כיהן כסגן הנשיא המועצה המרכזית של יהודי גרמניה בין השנים 2003-2000 וכיושב ראש הקונגרס היהודי האירופי בין השנים 2003-2001. הוא היה פעיל בולט במפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית. ב-8 ביולי 2003 הוא קיבל עליו את הדין ושלם קנס של 17,400 יורו בגין אחזקה ושימוש בקוקאין. בשנת 2003 הוא התפטר מתפקידיו הציבוריים עקב השימוש בקוקאין.

==פרסים==
בשנת 2001 הוא קיבל את מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה ואת פרס הטלוויזיה הגרמנית (Deutscher Fernsehpreis).

==קישורים חיצוניים==

* Retrieved August 9, 2017 [https://web.archive.org/web/20110808005526/http://www.n24.de/news/newsitem_5075291.html Studio Friedman: Michel Friedman].
* [https://www.munzinger.de/search/go/document.jsp?id=00000021269 Munzinger-Archiv :Michel Friedman] Retrieved August 9, 2017
* ריאיון עם מישל פרידמן [https://www.welt.de/mediathek/sendungen-a-z/video157747045/Studio-Friedman.html Friedman schaut hin: Verlieren wir Europa?] 
* Paterson, Tony (June 17, 2003). "Police investigate German chat show host as cocaine and call-girl scandal deepens". The Independent. Retrieved March 8, 2010.
* Fleishman, Jeffrey (July 9, 2003). "[http://articles.latimes.com/2003/jul/09/world/fg-german9 German TV Host Admits to Possession of Cocaine]". Los Angeles Times. [http://articles.latimes.com/2003/jul/09/world/fg-german9 Retrieved August 9, 2017].
* Paterson, Tony (July 9, 2003). "Cocaine scandal forces resignation of Jewish leader who hosted TV show". The Independent. Retrieved March 6, 2010.

קטגוריה:משפטנים גרמנים
קטגוריה:חברי המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיינץ
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1956
קווליטסט

קווליטסט (באנגלית: QualiTest היא חברת בדיקות תוכנה והבטחת איכות ישראלית שהוקמה ב-1998 על ידי אלי מרגולין ואייל זילברמן. היא נחשבת כיום לחברת ה-QA הגדולה ביותר בעולם עם כ-1,500 עובדים בישראל ומזרח-אירופה ועוד כ-3,000 עובדים בעולם.

בנוסף לפעילותה בישראל, לחברה סניפים בארצות הברית, אנגליה, רומניה והודו והיא מעסיקה מעל 3,000 עובדים.

== רכישות ומיזוגים ==
* 2012 - רכשה את חברת הבדיקות ההולנדית Four Oaks
* 2013 - רכשה את חברת הבדיקות הבריטית TCL
* נובמבר 2016 - רכשה את Test Direct הבריטית
* בספטמבר 2016 רכשה קרן ההשקעות האמריקנית מרלין אקוויטי פרטנרס את השליטה בחברת קווליטסט. מרלין רכשה 75% ממניות החברה לפי שווי חברה של 300 מיליון שקל
* יולי 2017 - רכשה את Experior הבריטית
*יולי 2019- נרכשת על ידי קרן ההשקעות הפרטית Bridgepoint בסכום שמוערך בקרוב לחצי מיליארד דולר.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.pc.co.il/featured/247575/ קוואליטסט ישראל מגייסת כ-150 עובדים], באתר אנשים ומחשבים, 2017
* [http://www.pc.co.il/it-news/29637/ ירושלים: קווליטסט חנכה מרכז בדיקות תוכנה לעובדות חרדיות], באתר אנשים ומחשבים, מרץ 2010

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תוכנה ישראליות
קטגוריה:הבטחת איכות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1998
שמירת הקפיטליזם מן הקפיטליסטים

להציל את הקפיטליזם מן הקפיטליסטים: לשחרר את כוחם של השווקים הפיננסיים ליצור עושר ולהפיץ הזדמנות (באנגלית: Saving Capitalism from the Capitalists: Unleashing the Power of Financial Markets to Create Wealth and Spread Opportunity) הוא ספר מחקר מאת לואיג'י זינגלס ורגוראם רג'אן מאוניברסיטת שיקגו. הוא פורסם בשנת 2003 בכריכה קשה על ידי Crown Publishing ופורסם בכריכה רכה על ידי אוניברסיטת פרינסטון בשנת 2004.
==רקע==
הספר אינו מגן על הקפיטליזם הטהור, וגם הוא אינו פולמוס אנטי-קפיטליסטי. במקום זאת, המחברים מפתחים את הטיעונים הבאים בספר:
* השוק החופשי הוא ארגון של הארגון הטוב ביותר לאנשי החברה ולשיפור מצב האדם.
* השווקים החופשיים יכולים לפרוח בטווח הארוך רק כאשר הממשלה משחקת תפקיד גלוי בקביעת הכללים השולטים בשוק ותומכת בו בתשתית.
* הממשלה, לעומת זאת, נתונה להשפעה על ידי האינטרסים המאורגנים הסקטור הפרטי.
* אינטרסים פרטיים קיימים ולכן, ייתכן שיוכלו למנף את העצמה של רגולציה ממשלתית כדי להגן מצבו הכלכלי שלהם על החשבון של הסקטור הציבורי על ידי דיכויו באותו השוק חופשי שדרכו הוא המקור להצלחתו.
* לפיכך, חברה חייבת לפעול כדי "להציל את הקפיטליזם מן הקפיטליסטים" - כלומר תנקוט החברה צעדים מתאימים כדי להגן על השוק החופשי מן האינטרסים פרטיים עצמה אשר יבקשו לעכב את הפונקציה היעילה של שוק חופשי, להתבצר, ובכך להפחית את הרמה הכללית של הזדמנויות כלכליות בחברה.

במקום זאת, המחברים מציעים את ההמלצות הבאות:
* צמצום הקפיטליסטים הקיימים כדי להתנגד לשווקים, בעיקר על ידי הגבלת הריכוזיות של הבעלות על הנכסים היצרניים.
* לספק רשת ביטחון חברתי עבור מצוקה כלכלית כדי לסייע בשמירה על תמיכה פוליטית רחבה בשווקים חופשיים.
* לשמור על הגבולות של המשק פתוח, לתמוך בסחר חופשי ולשמור על רמה גבוהה של לחץ תחרותי על החברות הקיימים בשוק.
* לחנך את הציבור לגבי היתרונות של השווקים החופשיים כדי לבנות תמיכה פוליטית למדיניות השוק החופשי, או ליתר דיוק, מתנגדים להתערבויות ממשלתיות בשוק שנועד להגן על החברות הקיימות על חשבון ההזדמנות הכלכלית הכוללת.

הספר תורגם לאיטלקית, יפנית, סינית מנדרינית, פורטוגזית ורוסית.
==ראו גם==
* קפיטליזם לעם
==קישורים חיצוניים==
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:נושאים בכלכלה
קטגוריה:ספרי 2003
קטגוריה:קפיטליזם
יצחק רובינסון

יצחק רובינסון (1874–1932) היה רנטגנולוג, מחלוצי הרנטגנולוגים בעולם, ניהל את מכון הרנטגן בבית החולים הדסה בירושלים במשך מספר חודשים (1927), מחלוצי בדיקת הפלואורוסקופיה.

==קורות חיים==
רובינסון נולד בברודי, גליציה ב-אוסטרו-הונגריה. למד בוטניקה ובהמשך פנה ללימודי הרפואה. סיים את לימודי הרפואה בווינה, התמחה בפתולוגיה ולאחר מכן פנה למקצוע הרנטגנולוגיה בנחייתו של הפרופ' הולצקנכט מחלוצי המקצוע בעולם.

בשנת 1907 התמנה רובינסון למנהל מכון הרנטגן של בית החולים היהודי בווינה.

במשותף עם הפרופ' הולצקכנט הקים את מכון הרנטגן בבית החולים הכללי בווינה.

רובינסון היה מחלוצי בדיקת הפלואורוסקופיה (בדיקת שיקוף) בעולם. בנוסף רובינסון תרם רבות לבדיקת הרנטגן בנושאי אורולוגיה וברפואת השיניים.

בשנת 1927 עלה רובינסון לארץ ישראל. מספר חודשים כיהן כמנהל מכון הרנטגן בהדסה ירושלים. תלמידו הד"ר אברהם דרוקמן נישא לבתו ליצ'י לאה ובעקבות נישואיהם הוא ורעייתו עלו לישראל.

רובינסון ורעייתו שבו לאוסטריה.

רובינסון נפטר בשנת 1932.

==ראו גם==
* [https://imaging.sheba.co.il/ההיסטוריה_של_הרנטגן היסטוריה של הרנטגן (פלואורוסקופיה) - אתר בית החולים שיבא]

==לקריאה נוספת==
* "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, ערך : רובינסון, יצחק עמוד 384
==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:רדיולוגים ביישוב
קטגוריה:רופאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1874
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1932
קפיטליזם לעם

קפיטליזם לעם: שחזור הגאונות האבודה של השגשוג האמריקאי (באנגלית: A Capitalism for the People: Recapturing the Lost Genius of American Prosperity) הוא ספר עיון מאת לואיג'י זינגלס, פרופסור לכלכלה באוניברסיטת שיקגו שחיבר קודם לכן את "שמירת הקפיטליזם מן הקפיטליסטים".

בספר כותב זינגלס כי מטרתו היא "להציל את השווקים ואת התחרות" מהכוחות שמאיימים עליהם, לדעתו: רגולציית יתר על השמאל הפוליטי ועל הימין הפוליטי, ואידאולוגיה פרו-עסקית (להבדיל מאידאולוגיה שתומכת בשוק; במקור pro-market, להבדיל מ-pro-business). זינגלס רואה את קשרי ההון-שלטון כאיום הגדול ביותר על הכלכלה האמריקאית. הוא מציע לתעל את הזעם הפופוליסטי על קשרי ההון-שלטון לפעולות שיצרו תחרות רבה יותר. בספר הביע זינגלס תמיכה במספר רפורמות, בהן שקיפות רבה יותר של נתונים כלכליים ומגבלות על שתדלנות.

זינגלס ענה על שאלות על ספרו בתוכנית הכלכלית היומית של ה-BBC העולמי.

זינגלס הציג את ספרו ב"בית הספר לכלכלה של לונדון", שם הזהיר כי הכלכלה האמריקאית מסתכנת בהידרדרות למערכת קפיטליסטית בסגנון ברלוסקוני, שמועילה לעסקים אך לא לשוק; ומנוהלת בידי פוליטיקאים מושחתים, המעוניינים יותר בריפוד כיסי האליטה מאשר ביצירת הזדמנויות רבות יותר עבור העם.

==תוכן הספר==
זינגלס כותב כי מעורבותה של ממשלת ארצות הברית בכלכלתה עלתה באופן משמעותי במאה ה-20; בתקופה זו עלה חלק התמ"ג הנשלט על ידי הממשלה פי שמונה. הוא קובע שהעסקים הגדולים ניצלו לטובתם את השינוי הזה. הוא מציין את האבחנה בין תמיכתם העקרונית של מרבית האמריקנים במערכת כלכלית מבוססת שוק חופשי ובין התנגדותם לקשרי הון-שלטון. כמו כן מציין זינגלס שבהיסטוריה של ארצות הברית הדמוקרטיה קדמה לתיעוש, וניתנה חירות רבה שאפשרה יוזמה אישית. לפיכך הוא קורא לתסיסה חברתית המונית, שתשפר במידה משמעותית את התחרותיות ותחולל רפורמות ברוח זו, כהטלת מגבלות על שתדלנים.

==ביקורות==
הכלכלן ראס רוברטס תיארו את הספר כ"מסע אגדי במקבץ שלם של בעיות כלכליות, פילוסופיות ואתיות הקשורות למצבה הנוכחי של הכלכלה וכיצד יכול מצבן להשתפר". כמו כן כינה אותו "מבט חינוכי ומרתק על מגוון רחב של נושאים". הכלכלן טיילר קוון הצהיר באתר האינטרנט שלו כי הספר "מעיר את כל ההערות הנכונות" ו"כתוב בהירות"; לכן הוא מסכים "כמעט עם כולו".

כתב העת הספרותי "Publishers Weekly" טען שטיעונו של זינגלס "מרתק אך לא מדויק", ועם זאת "מדגים באופן משכנע את הצורך הדחוף בפעולה". תובנתו כי "חירות אינטלקטואלית וכלכלית שלובות זו בזו; בתי-ספר לעסקים ואנשי אקדמיה יכולים לקדם את תועלתו של הכלל" זכתה לשבחים.

העיתונאי בן בויצ'וק כתב שהספר פונה הן לתנועת אוקיופיי הן לתנועת מסיבת התה.

==ראו גם==
* קפיטליזם
* שמירת הקפיטליזם מן הקפיטליסטים

==קישורים חיצוניים==
* הספר [https://www.amazon.com/Capitalism-People-Recapturing-American-Prosperity/dp/0465029477 "קפיטליזם לעם"] באתר אמזון
* 
* 

קטגוריה:ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:ארצות הברית: כלכלה
קטגוריה:קפיטליזם
קטגוריה:ספרי 2012
עיר מחוז

אוליביה, מושב מחוז רנוויל שבמינסוטה.]]
עיר מחוז (באנגלית: County town; גם: מושב המחוז, county seat) הוא המרכז המנהלי, מושב הממשלה, או עיר הבירה של מחוז (county) או קהילה אזרחית (parish).

המונח עיר מחוז משמש את ארצות הברית, קנדה, רומניה, סין וטאיוואן. בבריטניה ואירלנד הן נקראות מושב מחוז.

== בארצות הברית ==
בארצות הברית, מחוזות הם חלוקה פוליטית פנימית של המדינה. בהתאם לחוקי המדינה הספציפית, מחוזות עשויים לספק שירותים מסוימים לציבור, להטיל מיסים ולנהל ולאכוף חוקים ותקנות מטעם המדינה. במדינות רבות, פונקציות ושירותים ממשלתיים מסוימים (כמו רשות המיסוי) מבוזרים אף מעבר לרמת מחוזית על ידי חלוקה פנימית של מחוזות לפי ערים (city), עיירות (town), עיריות מאוחדות וכדומה. העיר שבה יושבת הרשות המחוזית נחשבת כמושב המחוז. מושב המחוז הוא בדרך כלל גם מקום מושבם של הרשות המחוקקות, בית המשפט המחוזי, מטה השריף, היכל הרשומות, בית הכלא ומתקן הכליאה המחוזיים. עם זאת, חלק מהם עשויים להיות ממוקמים בחלקים אחרים של המחוז, בייחוד אם הוא גדול מבחינה גאוגרפית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארצות הברית: מחוזות
קטגוריה:ארצות הברית: ערים
יעקב שמחה רפיש

תצלום דיוקנו של הרב יעקב שמחה רפיש,{{ש}}ראשית שנות השבעים של המאה ה-19 לערך
רבי יעקב שמחה רפיש (בכתיב יידי: רעהפיש; ה'תקס"ז, 1807 - כ"ו בניסן ה'תרל"ז, 9 באפריל 1877) היה ראב"ד ורב העיר קמפנו בפרוסיה. ממקורביו של רבי עקיבא איגר, ומחבר הספרים "שערי שמחה" ו"משכן העדות".

==ביוגרפיה==
נולד בראביץ' שבפרוסיה לרב משה רפיש. למד מפי רבי אליעזר ליפמן ראוויטשער [=מראביץ'] שהיה דיין בליסא. נישא לבת העיר קמפנו הסמוכה לפוזנא ועבר להתגורר בעיר.

בגיל צעיר (בסביבות 1827) התמנה כראש בית הדין של קמפנו. לאחר פטירת רב העיר, רבי יוסף שמואל לנדוי (מחבר "משכן שילה"<ref></ref> ו"גורן אטד"<ref></ref>) בשנת ה'תקצ"ו, 1835, מילא את מקומו עד שנת ה'ת"ר, 1840. בפברואר 1840 התמודד מולו בבחירות לרבנות העיר, המלבי"ם, וניצח. הוא שב למשרת הראב"ד ושיתף פעולה עם המלבי"ם בהנהגת הקהילה. בסך הכל כיהן ברבנות בקמפנו במשך חמישים שנה, בישיבה שניהל בעיר העביר שיעורים קבועים ורבים מתלמידיו נסמכו לרבנות.

במשרה זו כיהן עד פטירתו בכ"ו בניסן ה'תרל"ז, 9 באפריל 1877.

==כתביו==

ספרו "משכן העדות" העוסק בענייני עדות זכה להסכמתו של רבה של פוזנא, רבי עקיבא איגר, ושל חתנו רבי משה סופר. הרב רפיש היה אז בן שלושים, אך בחייו נדפסו רק המבוא וההסכמות לצורך גיוס "פרענומעראנטן", והוא לא הצליח להדפיס את ספריו. ספרו "שערי שמחה" נדפס לאחר פטירתו בידי ידידו-תלמידו הרב אברהם בנימין זילברברג מווירשוב וספרו "משכן העדות" נדפס בידי בנו הרב חיים יעקב נפתלי זילברברג שהיה אף הוא תלמידו של הרב רפיש.

מלבד ספריו, נשתמרו תשובות אליו וממנו בספרי רבני זמנו, כמו: שו"ת שואל ומשיב של רבי יוסף שאול נתנזון (תליתאה, ג, אבן העזר קיד), זבד טוב של רבי דב בריש פופרש מברודי, אגודת אזוב מדברי (פיוטרקוב תרל"ט) של רבי מיכאל דב ויינגוט.

==תלמידיו==
* הרבנים אברהם בנימין זילברברג וחיים יעקב נפתלי זילברברג מווירשוב שעסקו בההדרת ספריו
* הרב שמשון אורנשטיין רבה של קאליש.
* הרב דוב בער צאמבער - דיין בברלין
* ד"ר דוד רוזין, מהדיר פירוש הרשב"ם למקרא ומורה בבית המדרש לרבנים בברסלאו

==לקריאה נוספת==
* ישראל אברהם גרינבוים, רבי (יעקב) שמחה רעהפיש, בתוך: חכמי פולין, ירושלים תשס"ט עמ' רכד-רכה
<div style="direction: ltr;">
* Daniel Lewin, Rabbi Jacob Simchah Rehfisch and the Jewish community of Kempen (Posen), Montreal, 1962.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

;ספריו
* 
* 
* 
* [http://primo.nli.org.il/primo_library/libweb/action/dlDisplay.do?vid=NLI&docId=NNL_ALEPH003364170 תשובה הלכתית בכתב ידו] (חלקה לא נדפס) באוסף האדמו"ר מקרלין הרב ברוך מאיר יעקב שוחט (כתב היד זמין לעיון מקוון באתר בית הספרים הלאומי)

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים פרוסים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1807
קטגוריה:נפטרים ב-1877
1866 בצרפת

שנת 1866 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 879 שנות לאום.

== הנהגה ==
* קיסר - נפוליאון השלישי.

== אירועים ==
* 31 במאי - נפוליאון השלישי מודיע על נסיגת הכוחות הצרפתיים ממקסיקו. 
* 26 ביולי - הצרפתים מפנים את מונטריי.
* 5 באוגוסט - הצרפתים מפנים את סלטיו.
* 14 באוקטובר - כוחות צרפתיים נוחתים בגאנגווה איילנד, כחלק מהמערכה הצרפתית נגד קוריאה על הוצאתם להורג של כמרים ישועים צרפתים. זוהי הפעם הראשונה בה נוצר קשר בין קוריאה לכוח מערבי. 

== נולדו ==
* 29 בינואר - רומן רולן, סופר, מחזאי וחוקר מוזיקה (נפטר ב-1944).
* 17 במאי - אריק סאטי, פסנתרן ומלחין (נפטר ב-1925).
* 6 ביולי - שרל מנז'ן, מצביא (נפטר ב-1925).
* 13 ביולי - לה גולו, רקדנית (נפטרה ב-1929).
* 4 באוגוסט - מוריס שוץ, (נפטר ב-1955).
* 7 בספטמבר - טריסטאן ברנאר, מחזאי וסופר צרפתי (נפטר ב-1947).
* 21 בספטמבר - שארל ניקול, רופא ומיקרוביולוג (נפטר ב-1936).

== נפטרו ==
(קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1866)
* 8 במרץ - סיימון פרנסואה-ברנו, מיסיונר שנהרג בקוריאה (נולד ב-1814).
* פיליפ בושז, סופר ופוליטיקאי (נולד ב-1796).

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:1866 בצרפת
צרפת
מחוז מית'

מחוז מית׳ (באנגלית: County Meath, באירית: Contae na Mí) הוא מחוז באירלנד. המחוז הוא השני בגודלו בפרובינציית לנסטר, ובירתו היא העיר נאבן. המחוז נקרא על שם הממלכה ההיסטורית מית', שפירוש שמה באירית הוא ״מרכז״. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2016, מתגוררים במחוז כ-194,942 תושבים. המחוז גובל במחוז דבלין מדרום מזרח, במחוז קילדייר מדרום, במחוז וסטמית' ממערב, במחוז קאוואן מצפון מערב, במחוז לאות' מצפון מזרח ובים האירי ממזרח.

בתקופת רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד, קטנה אוכלוסיית המחוז בחצי כתוצאה ממוות או מהגירה. בשנת 1851 היו במחוז כ-110,373 תושבים, כ-40 שנה לאחר מכן, ב-1901 היו בו כ-67,497 בלבד. אוכלוסיית המחוז הצליחה להגיע למצבה של לפני הרעב רק בתחילת שנות ה-2000. בעקבות צירופן של פולין וליטא לאיחוד האירופי בשנת 2004, הגיעו למחוז עובדים רבים ממדינות אלו והשתקעו בו.

שני אזורי הגיילטאכט (אזורים בהם רוב האוכלוסייה דוברת את השפה האירית) האחרונים בפרובינציית לנסטר נמצאים במחוז מית׳ - ראקארן ובאלי ריב. במחוז כ-2,603 תושבים שמעידים שהם דוברים את השפה האירית מחוץ למערכת החינוך, מתוכם 1,299 דוברים ילידיים המתגוררים בשטחי הגיילטאכט. המחוז נודע באירלנד בכינוי ״המחוז המלכותי״, בעקבות היותו מקום מושבו ההיסטורי של המלך העליון של אירלנד. במחוז גם נמצאת גבעת טארה המפורסמת. בשנת 2003 נמצאה גופה של האיש מקלוניקוון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

מית'
קטגוריה:לנסטר
סופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג

סופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג (בגרמנית: Sophie Amalie von Braunschweig-Calenberg; 24 במרץ 1628 – 20 בפברואר 1685), הייתה בתו של גאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואשתו של פרדריק השלישי, מלך דנמרק.

==ביוגרפיה==
סופיה אמליה נולדה ב-24 במרץ 1628 בהרצברג על ההארץ, לגאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולאנה אלאונורה מהסן-דרמשטדט, בתם של לודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטדט ומגדלנה מברנדנבורג.

בשנת 1640 התארסה סופיה אמליה עם פרדריק, נסיך דנמרק, וב-1 באוקטובר 1643 התחתנו השניים בגליקסבורג. בתחילה התגוררו הזוג בברמן, אולם בעקבות המלחמה בין דנמרק לשוודיה עברו השניים לפלנסבורג. בשנת 1647 מת כריסטיאן, הנסיך-הנבחר של דנמרק, אחיו של פרדריק, ופרדריק נבחר ליורש העצר. בשנת 1648 מת חמיה כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרדריק השלישי, מלך דנמרק.

סופיה אמליה אהבה ציד ומופעי תיאטרון, ובזבזה על כך הון עתק, למרות מצבה הכלכלי הקשה של הממלכה. סופיה אמליה דאגה לסלק מחצר המלוכה את אחיותיו למחצה של בעלה, ובשנת 1651 גיסיה קורפיץ אולפלדט וחניבעל ססטד גורשו מהממלכה. בעקבות המלחמה הצפונית הקטנה עם שוודיה, וההגנה הנחושה על קופנהגן, הצליחו סופיה אמליה ופרדריק לשנות את השלטון למונרכיה אבסולוטית. בשנת 1663 שלחה סופיה אמליה את גיסתה לאונורה כריסטינה אולפלדט לכלא והחרימה את רכושה, בטענה שקיימה יחסי מין עם משרתיה.

בשנת 1670 מת בעלה פרדריק השלישי, מלך דנמרק, ובנה כריסטיאן החמישי, מלך דנמרק עלה לשלטון במקומו. בתחילה פעלה סופיה אמליה כיועצת המדינית של בנה, אולם בהמשך איבדה במקצת את מעמדה, בין השאר עקב סכסוך עם כלתה שרלוטה אמליה מהסן-קאסל, ובעקבות כך פרשה לארמון אמליאנבורג, שם התגוררה עד מותה ב-20 בפברואר 1685.

==משפחתה==
ב-1 באוקטובר 1643 התחתנה סופיה אמליה עם פרדריק השלישי, מלך דנמרק, ממנו היו לה 8 ילדים:
* כריסטיאן החמישי, מלך דנמרק (1646–1699)
* אנה סופיה, נסיכת דנמרק (1647–1717), התחתנה עם יוהאן גאורג השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה
* פרדריקה אמליה, נסיכת דנמרק (1649–1704), התחתנה עם כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ
* וילהמינה ארנסטינה, נסיכת דנמרק (1650–1706), התחתנה עם קרל השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ
* פרדריק, נסיך דנמרק (1651–1652) מת בינקותו
* הנסיך ג'ורג', דוכס קמברלנד (1653–1708), התחתן עם אן, מלכת בריטניה
* אולריקה אלאונורה, נסיכת דנמרק (1656–1693), התחתנה עם קרל האחד עשר, מלך שוודיה
* דורותיאה, נסיכת דנמרק (1657–1658) מתה בינקותה

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:נשות מלכי דנמרק ונורווגיה
קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-17
קטגוריה:נסיכות המאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1628
קטגוריה:נפטרים ב-1685
תיווך נדל"ן

דירות המוצעות למכירה על ידי משרדי תיווך
תיווך נדל"ן הוא תחום העוסק בהפגשת מוכרים וקונים בעסקאות נדל"ן, תוך גביית עמלה, רק אם העסקה בוצעה (לרוב אחוז מוסכם מראש מתוך סכום העסקה ששולם).

==רקע==
בעלי נדל"ן (מבני מגורים וקרקעות, פרטיים או מסחריים) המעוניינים למכור או להשכיר נדל"ן שבבעלותם יכולים לפנות למתווך נדל"ן, שתפקידו לאתר קונים או שוכרים פוטנציאליים על מנת לבצע את עסקת הנדל"ן.

משרדי תיווך נדל"ן מחזיקים במאגר נכסים המוצעים למכירה או להשכרה, ובהם עובדים מתווכים, לרוב במעמד של עצמאים. בישראל קיימים משרדי תיווך עצמאים רבים, לצד רשתות שחלקן בינלאומיות, על מנת להביא להצלחת עסקת הנדל"ן משתמשים המתווכים במספר אמצעים כגון פרסום מודעה בשלט על גבי הנכס המוצע, פרסום מודעה באתרי אינטרנט, פרסום בעיתון, קיום "בית פתוח" וצבירת מאגר לקוחות המעוניינים בנדל"ן.

לאחר ביצוע פעולת המכירה/השכרה זכאי המתווך לקבל את שכרו הנקרא "עמלת תיווך", מהגורם המוכר ו/או הקונה. בישראל עמלת התיווך אינה קבועה בחוק, אך לרוב נקבעת כאחוז מתוך העסקה המבוצעת. מתווך יהיה אחראי לאחר מכירת או השכרת הנכס להעברת חשבונות של הבעלים החדשים, במוסדות הממשלה בנוסף לחשבונות חשמל מים וגז, המתווך הוא אחראי הבלעדי בכל עסקת מקרקעין לדאוג עבור לקוחותיו בכל מה שיתבקשו במיוחד את העברת החשבונות של הדירה.

בישראל על פי חוק על כל אדם שמעוניין לעסוק בתיווך נדל"ן לעבור מבחן רישוי מטעם רשם המתווכים שבמשרד המשפטים, ורק לאחר מעבר המבחן הוא יהיה זכאי למעמד מתווך מורשה. רשם המתווכים הוא יחידה במשרד המשפטים שהוקמה ב-1996, שמתפקידיה העיקריים הם לקיים את בחינות הרישוי למתווכים, להעניק רישיונות למתווכים ולנהל את פנקס המתווכים בו רשומים כל המתווכים המורשים.

==חוק המתווכים==
בשנת 1996 אושר בכנסת חוק המתווכים במקרקעין, המסדיר את תחום תיווך הנדל"ן. החוק מגדיר בין היתר את התנאים לקבלת רישיון מתווך, בחינת הרישוי, דרישה להזמנת שירותי תיווך בכתב, בלעדיות מתווך, את התנאים בהם זכאי המתווך לדמי תיווך, ותנאים לשלילת רישיון מהמתווך.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.justice.gov.il/Units/RashamHamtavchim/Pages/Odot.aspx רשם המתווכים], באתר משרד המשפטים
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מקרקעין
קטגוריה:מקצועות
מחוז אופאלי

מחוז אופאלי (באנגלית: County Offaly, באירית: Contae Uíbh Fhailí) הוא מחוז באירלנד. המחוז ממוקם בפרובינציית לנסטר, ובירת המחוז היא העיר טולאמור. המחוז נקרא על שם הממלכה ההיסטורית היפלגה, ששכנה בתחומי המחוז בעבר. לפי מפקד אוכלוסין משנת 2016, מתגוררים במחוז כ-78,003 תושבים. המחוז גובל במחוז ליש מדרום מזרח, במחוז טיפררי מדרום, במחוז גולוויי ממערב, במחוז רוסקומון מצפון מערב, במחוז וסטמית' מצפון ובמחוז קילדייר ממזרח. רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד פגע קשות בתושבים הכפריים של מחוז אופאלי. אם בשנת 1841 התגוררו במחוז כ-146,857 תושבים, בתחילת המאה ה-20 התגוררו בו כ-60,187 בלבד, צניחה שהתרחשה כתוצאה ממוות או מהגירה. הירידה במספר התושבים המשיכה עד לשנות ה-60 של המאה ה-20, אז התגוררו במחוז כ-51,533 תושבים, ועלייה במספר התושבים נרשמה רק עם תחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, וזאת בעקבות מודרניזציה של המחוז וקרבתו לבירה דבלין. אולם, עד היום אוכלוסיית המחוז לא הצליחה להתאושש, וכיום היא מהווה בערך כמחצית מהאוכלוסייה שהתגוררה בו לפני כמעט 200 שנה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:לנסטר
אופאלי
אליפות העולם בכדורסל נשים 1994

אליפות העולם בכדורסל נשים 1994 היא אליפות העולם בכדורסל נשים ה-12 שאורגנה על ידי פיב"א ונערכה באוסטרליה בין ה-2 ביוני ל-12 ביוני 1994.

ברזיל ניצחה בתחרות בפעם הראשונה בתולדות האליפות.

==הנבחרות המשתתפות==
{| class="wikitable"
! מרחב
! מקומות
! נבחרות
! הערות
|-
| המדינה המארחת
| align=center| 1
| אוסטרליה 
|-
|אמריקה
| align=center| 4
| ארצות הברית ברזיל קנדה קובה||אלופת אמריקהמקום שני באליפות אמריקה מקום שלישי באליפות אמריקה מקום רביעי באליפות אמריקה
|-
| אירופה
| align=center| 5
| ספרד צרפת איטליה סלובקיה פולין||אלופת אירופהמקום שני באליפות אירופהמקום שלישי באליפות אירופהמקום רביעי באליפות אירופה מקום חמישי באליפות אירופה
|-
| אסיה
| align=center| 4
| סין קוריאה הדרומית יפן טאיוואן ||אלופת אסיה המקום שני באליפות אסיה מקום שלישי באליפות אסיה מקום רביעי באליפות אסיה
|-
| אוקיאניה
| align=center| 1
| ניו זילנד|| מקום שני באליפות אוקיאניה 
|-
| אפריקה
| align=center| 1
| קניה ||נקום שני באליפות אפריקה
|}

==שיטת המשחקים==
תחילה התקיים השלב המוקדם בשני בתים בו נקבעו העולים לבית העליון (המשך התמודדות על מקומות 1-8) ולבית התחתון (המשך התמודדות על מקומות 9-16). בבתים אלו הקבוצות חולקו ל-2 תת-בתים. זוג הקבוצות החזקות בכל תת-הבית של הבית העליון המשיכו להתמווד על מקומות 1-4 בשיטת פלייאוף.

==השלבים המתקדמים==
===תת בית 2-א'===
{| class="wikitable" width="65%"
|----- bgcolor="#efefef"
!מיקום
!נבחרת
!נקודות
!ניצחונות
! הפסדים
!קליעה 
!ספיגה
!הפרש

|- bgcolor=#FFA500
| 1 || ארצות הברית || 6 || 3 || 0 || 289|| 231|| 58
|- bgcolor=#FFA500 
| 2|| אוסטרליה || 5 || 2 || 1 || 246|| 237|| 9
|- 
| 3|| סלובקיה || 4 || 1 || 2 || 239|| 252|| 13
|- 
| 4|| קנדה || 3 || 0 || 3 || 200|| 254||54-
|}

===תת בית 2-ב'===
{| class="wikitable" width="65%"
|----- bgcolor="#efefef"
!מיקום
!נבחרת
!נקודות
!ניצחונות
! הפסדים
!קליעה 
!ספיגה
!הפרש
|- bgcolor=#FFA500
| 1 || סין|| 5 || 2 || 1 || 243|| 250|| 7-
|- bgcolor=#FFA500
| 2|| ברזיל || 5 || 2 || 1 || 293|| 275|| 18
|- 
| 3 || קובה || 4 || 1 || 2 || 243|| 262||19-
|- 
| 4|| ספרד || 4 || 1 || 2 || 228|| 220|| 8
|}
===משחקים עבור המקומות 1-4===

משחק על המקום השלישי

===משחקים עבור המקומות 5-8===

==דירוג סופי==
{| class="wikitable"
|- align=right
|-
! מיקום
! נבחרת
|- bgcolor=gold
| 1|| ברזיל 
|- bgcolor=silver
| 2|| סין 
|- bgcolor=cc9966
| 3|| ארצות הברית
|-
| 4|| אוסטרליה
|-
| 5|| סלובקיה 
|-
| 6|| קובה
|-
| 7|| קנדה 
|-
| 8|| ספרד
|-
| 9|| צרפת
|-
| 10|| קוריאה הדרומית 
|-
| 11|| איטליה
|-
| 12|| יפן
|-
| 13|| פולין 
|-
| 14|| טאיוואן
|-
| 15|| ניו זילנד
|-
| 16|| קניה
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://archive.fiba.com/pages/eng/fa/event/p/cid/WMW/sid/2928/_/1994_World_Championship_for_Women/index.html נתונים מאתר פיב"א]

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1994
קטגוריה:תחרויות כדורסל באוסטרליה
קטגוריה:אליפויות העולם בכדורסל נשים