סיי יאנג (מגיש)

דנטון טרו "סיי" יאנג (באנגלית: Cy Young; 29 במרץ 1867 – 4 בנובמבר 1955) היה שחקן בייסבול במייג'ור ליג האמריקאי בין השנים 1890–1911. במהלך הקריירה שלו, קבע יאנג שיאי הגשה רבים וביסס את עצמו כאחד משחקני הבייסבול הטובים בהיסטוריה. שנה לאחר מותו, ב-1956, נוצר פרס סיי יאנג שמוענק לשני המגישים הטובים ביותר בליגה האמריקאית ובליגה הלאומית. 

==קריירת משחק==
יאנג נולד באוהיו בשנת 1867, כאחד מתוך חמישה ילדים. בגיל 16 הוא הפסיק את לימודיו בבית הספר כדי לעזור למשפחתו בעבודה בחווה המשפחתית. כבר מגיל צעיר יאנג הפגין כישרון טבעי לספורט, והכינוי שלו, "סיי" (קיצור של ציקלון), נולד בעקבות ההגשות המהירות שזרק. לאחר שהרשים במספר קבוצות מקומיות, הוא משך את תשומת לבם של סקאוטים מהליגה הלאומית, מה שהוביל להופעת הבכורה שלו עם קליבלנד ספיידרס ב-6 באפריל 1890. כבר באותה עת הציג יאנג הציג את סגנון ההגשה החזק שלו, וזכה למוניטין של אחד מהזורקים הקשים ביותר בליגה.

השנים שלאחר מכן היו עדות לדומיננטיות של יאנג, כאשר עונת 1892 הייתה אחת מפסגות הקריירה שלו. באותה שנה הוא הוביל את הליגה הלאומית בניצחונות (36), ממוצע רצים שהרשה (1.93) ומשחקים ללא ריצות (9), וחיזק את מעמדו כמגיש ראשי. ב-1895 הוא הוביל את הספיידרס לזכייה בגביע טמפל (המפעל שקדם לוורלד סיריס), לאחר שניצח שלושה משחקים. שנתיים לאחר מכן, במשחק נגד סינסינטי רדס, הוא הגיש את ה"נו היטר" (משחק בלי אף חבטה נגדו) הראשון בקריירה שלו, מה שרק הוסיף עוד נופך למורשתו ההולכת וגדלה.

מסלול הקריירה של יאנג השתנה כשעבר לבוסטון אמריקנס ב-1901 (לאחר שתי עונות בסנט לואיס פרפקטוס/קרדינלס), שהוקמה כחלק מהליגה האמריקאית החדשה. ההשפעה של יאנג בליגה האמריקאית הייתה מיידית, וכבר בשנתו הראשונה זכה בטריפל קראון למגישים, לאחר שהוביל את הליגה בניצחונות, פסילות וממוצע רצים שהרשה (Earned run average). כהונתו בבוסטון כללה רגעים בולטים כמו הובלת הקבוצה לזכייה בוורלד סיריס הראשון ב-1903 וקביעת המשחק המושלם הראשון בתולדות הליגה האמריקאית (ב-5 במאי 1904 נגד פילדלפיה אתלטיקס).

גם בשנים הבאות המשיך יאנג לקבוע שיאי ליגה באינינגים רצופים ללא נקודות ובאינינגים ללא חבטות. ב-1908, בגיל 41, הוא הגיש את ה"נו היטר" השלישי בקריירה שלו, והפך למגיש המבוגר ביותר שעשה זאת עד שנולאן ראיין שבר את השיא 82 שנים מאוחר יותר. ב-1909 הוא חזר לשחק בקליבלנד (העיר בה שיחק ברוב הקריירה שלו), אך הפעם לקבוצת קליבלנד נאפס. את עונתו האחרונה היא חילק בין הנאפס לבוסטון ראסלרס, וב-22 בספטמבר 1911 ניצח את המשחק האחרון בקריירה שלו (0-1 על פיטסבורג פיירטס).

==מורשתו==
יאנג קבע שיאי הגשה רבים, ולמרות שעברו כבר למעלה ממאה שנים מאז פרישתו - חלקם עדיין לא נשברו. הוא השיג 511 ניצחונות - הכי הרבה בהיסטוריה של הליגה הבכירה ו-94 לפני וולטר ג'ונסון, השני ברשימה. בנוסף לניצונות, יאנג עדיין מחזיק בשיאי הליגה הבכירה עבור אינינגים בקריירה (7,356), משחקים כמגיש פותח (815), והכי הרבה משחקים שלמים (749). הוא גם פרש עם 316 הפסדים, הכי הרבה בתולדות ה-MLB. כשפרש החזיק גם בשיא הליגה לפסילות, אך זה נשבר על ידי וולטר ג'ונסון ב-1921.

ב-1937, נבחר יאנג למחזור השני של היכל התהילה של הבייסבול, לצידם של שני שחקנים נוספים, אחרי שקיבל 153 קולות (76.1%). בכך הוא הפך למגיש השלישי שזכה להיכנס להיכל התהילה.

ב-23 בספטמבר 1993, פסל שהוקדש לו נחשף על ידי אוניברסיטת נורת'איסטרן במקום בו עמד האצטדיון המקורי של הבוסטון רד סוקס, האנטינגטון אווניו גראונדס. שם שיחק יאנג את המשחק הראשון בוורלד סיריס של 1903, כמו גם את המשחק המושלם הראשון בעידן המודרני של הבייסבול.

ב-1998, 87 שנים לאחר הופעתו האחרונה בליגה הבכירה ו-43 שנים לאחר מותו, הוא דורג במקום ה-14 ברשימת מאה שחקני הבייסבול הגדולים ביותר, שנערכה על ידי המגזין "Sporting News". שנה לאחר מכן, אוהדי הבייסבול גם בחרו אותו לקבוצת המאה של ה-MLB.

==קישורים חיצוניים==

* [https://baseballhall.org/hall-of-famers/young-cy סיי יאנג], באתר היכל התהילה של הבייסבול
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני בייסבול אמריקאים
קטגוריה:מגישים (בייסבול)
קטגוריה:שחקני סנט לואיס קרדינלס
קטגוריה:שחקני בוסטון רד סוקס
קטגוריה:שחקני קליבלנד גארדיאנס
קטגוריה:מאמני בייסבול
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הבייסבול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1867
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1955