OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ליפניק (גמינה גרייבו)

ליפניק (בפולנית: Lipnik) הוא כפר בגמינה (קהילה עירונית-כפרית) גרייבו, במחוז גרייבו, שבחבל פודלסיה, בצפון-מזרח פולין.

הכפר שוכן כ-8 קילומטר דרומית לעיר המחוז גרייבו, ו-70 קילומטר צפונית-מערבית לביאליסטוק בירת חבל פודלסיה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.stat.gov.pl/broker/access/prefile/listPreFiles.jspa נתונים סטטיסטיים רשמיים של ממשלת פולין] (מעודכנים ל-2014)

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
מאיאגואס

מאיאגואס (בספרדית: Mayagüez) היא עיר נמל בפוארטו ריקו, והיא נמצאת בחופו המערבי של האי.

==היסטוריה==
מאיאגואס נוסדה באופן רשמי ב-18 בספטמבר 1760, והיא הוכרה כהתיישבות נפרדת על ידי השלטון הספרדי ב-1763. העיר נקראה במקור נואסטרה סניורה דה לה קנדלריה דה מאיאגואס, שקוצר בהמשך לשם הנהוג כיום.

מאיאגואס קיבלה מעמד של עיר ב-1877.

ב-2010 העיר אירחה את משחקי מרכז אמריקה והקריביים.

==כלכלה==
העיר נמצאת בירידה במצב הכלכלי עקב סגירת מפעלי תעשיות הטונה והטקסטיל בשנות ה-90 של המאה ה-20, שגרמה לאבדן של כ-11,000 מקומות עבודה.

==חינוך==
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת פוארטו ריקו במאיאגואס ואוניברסיטה האפיפיורית הקתולית של פוארטו ריקו במאיאגואס.

==תחבורה==
במרחק של כ-6 קילומטרים מצפון למאיאגואס נמצא נמל התעופה אאוחניו מריה דה אוסטוס שמציע טיסות לבירת פוארטו ריקו, סן חואן.

==ערים תאומות==
* .
* .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוארטו ריקו: ערים
קטגוריה:פוארטו ריקו: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1760
Rainmaker

"Rainmaker" (מוריד הגשם בתרגום חופשי) הוא שיר של הזמרת הדנית אמילי דה פורסט. השיר יצא לאור ב-24 בפברואר 2014. "Rainmaker" הוא השיר הרשמי של אירוויזיון 2014 שבקופנהגן. השיר נכתב על ידי אמילי דה פורסט, ג'אקוב שאק גלסנר, פרדריק סונפורס.

==רקע==
כשנשאלה על השיר ענתה דה פורסט, "השיר מדבר על שבט שמתאגד ביחד בשביל לקרוא ל'מוריד הגשם' שיחזיר את הפריחה לאדמותיהם שוב. אבל מבחינה כללית יותר, "מוריד הגשם" יכול להיות כל דבר או כל אחד- זה פשוט להתאגד ביחד ולעזור אחד לשני". היא גם דיברה על הנאתה מההצלחה לאחר ניצחונה באירוויזיון 2013, "אני מסתובבת ברחבי אירופה ומופיעה עם השירים שלי, הוצאתי את אלבום הבכורה שלי, וכתבתי הרבה מאוד שירים- למען האמת, אני חייה את החלום שלי!"

השיר היה ללהיט גדול בדנמרק כשהגיע למקום הראשון במצעדי המוזיקה והוא אף הפך למיני להיט באירופה, כשהחמיץ בקושי את הtop 20 בשוודיה ונכנס למקום ה23 ואף הצליח להיכנס לtop 75 במצעד הבריטי. זו הייתה הפעם השנייה בה שיר של דה פורסט הגיע למעמד כזה, אחרי "Only teardrops" שזכה באירוויזיון 2013.

==הופעה חיה==
במאי 2014, דה פורסט הופיעה עם השיר במהלך גמר האירוויזיון באצטדיון "B&W Hallerne" שבבירת דנמרק, קופנהגן.

== רשימת רצועות ==

==היסטוריית הוצאה לאור==

{| class="wikitable plainrowheaders sortable" style="text-align:center;"
|-
! מדינה
! תאריך
! פורמט
! חברת תקליטים
|-
|דנמרק
|21 בפברואר 2014
|הורדה דיגיטלית
|יוניברסל מיוזיק גרופ דנמרק
|-
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2014
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ
יוטיקה

יוטיקה (באנגלית: Utica) היא עיר הבירה של מחוז אוניידה במדינת ניו יורק שבארצות הברית. אוכלוסיית העיר היא 62,235 תושבים על פי מפקד האוכלוסין בארצות הברית של שנת 2010, עלייה של 2.6% ממפקד האוכלוסין של שנת 2000.

יוטיקה והעיר הסמוכה, רומא הם הערים העיקריות באזור המטרופולין יוטיקה-רומא.

==היסטוריה==
יוטיקה ממוקמת במקום הרדוד ביותר לאורך נהר מוהוק. לפני שהאירופאים הגיעו לאזור חיו שם שבטי האירוקוי האינדיאנים. שנת 1773 הייתה השנה שבה התיישבו לראשונה אירופאים ביוטיקה. 

בשנת 1794 נסלל כביש אשר חיבר בין יוטיקה לאולבני והיה נקרא "סטייט רוד", בשנת 1797 הכביש הורחב והושלם ונקרא כמו בשמו כיום, כביש ג'נסי. ההתיישבות הקטנה הזו הפכה לאזור הובלה חשוב להעברת סחורות ולאנשים שעברו למערב מדינת ניו יורק והיו צריכים לעבור את האגמים הגדולים. בתחילת המאה ה-20 התרחש בעיר מקרה שבעקבותיו הוגש פסק הדין התקדימי לוכנר נגד מדינת ניו יורק.

בין שנות השלושים לשנות החמישים במאה ה-20 יוטיקה נודעה בארצות הברית ואפילו בעולם כ"עיר חטאים" עקב מידת השחיתות והשליטה הפוליטית של רופוס פ. אלפנטה.

==גאוגרפיה ואוכלוסין==
יוטיקה ממוקמת באזור נהר המוהוק במדינת ניו יורק. בהתאם ללשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית, השטח הכולל של העיר הוא 43 קמ"ר אשר מתוכם 42 קמ"ר הם יבשה ו-0.78 קמ"ר מים. 

לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית בשנת 2010, בעיר היו 62,235 תושבים. לפי המפקד של שנת 2000, צפיפות האוכלוסייה הייתה 1,432.3 נפש לקמ"ר, היו 29,186 יחידות דיור בעיר בצפיפות ממוצעת של 689.2 יחידות דיור לקמ"ר. בשנת 2010 החלוקה האתנית בעיר הייתה: 69.0% לבנים, 15.3% אפרו-אמריקנים, 0.3% אינדיאנים, 7.4% אסיאתים, 0.1% פאסיפים, 3.9% מגזעים אחרים ו-4.0% משני גזעים או יותר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

פנורמה של העיר בשנת 1909

קטגוריה:מדינת ניו יורק: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1832
מכונת פופקורן

מכונת פופקורן מסחרית
מכונת פופקורן ביתית

מכונת פופקורן היא מכונה המשמשת לביקוע פופקורן. 

כבר בימי קדם שימש הפופקורן כחטיף שנוצר מביקוע הגרעינים של קלח תירס חם. מכונת הפופקורן המסחרית הראשונה יוצרה על ידי צ'ארלס קרטורס בתחילת המאה ה-19. היום ניתן למצוא גם מכונות פופקורן קטנות לשימוש ביתי. מכונות פופקורן מסחריות נמצאות בבתי קולנוע, תיאטראות וקרנבלים בהם ייצור הפופקורן מתבצע במחבת עם שמן רותח. בגלל השימוש בשמן, כ-45% מהקלוריות הם שומן. בסוף שנות השבעים הופיעו מכונות ביקוע הפופקורן באוויר חם, בשיטה זו רק 5% מהקלוריות מגיע כשומן. היום רוב הפופקורן לשימוש ביתי נמכר בשקיות ייעודיות לשימוש במיקרוגל.

==היסטוריה==
השיטה המקורית לביקוע תירס הייתה על ידי רשת צפופה שעליה הונחו גרגירי התירס שהונחה מעל לאש גלויה. התוצאה הייתה פופקורן חם, יבש, מבושל יותר מידי ולעיתים שרוף. מכונת הפופקורן של קרטורס יצרו את הפופקורן אוטומטית מתערובת של שמן, מלח וגרעיני התירס. התוצאה הייתה שכל גרגר התבקע בזמנו כך שהפופקורן נוצר בצורה אחידה. 

צ'ארלס קרטורס נולד באוהיו. הוא נדד ברחבי מערב ארצות הברית והתפרנס מציור, מעסקים, הוא פתח מאפייה ולאחר מכן חנות ממתקים, כאשר כל דבר הוביל למשנהו. במשך הזמן הוא חש תשוקה להבין איך דברים שונים עובדים. בחנות הממתקים הוא מכר גם בוטנים קלויים כאשר הוא קולה את הבוטנים בעצמו. מכיוון שהוא לא היה מרוצה ממכונת הקלייה, הוא תכנן מכונה שתעבוד טוב יותר. באותו הזמן הוא עבר לגור בשיקגו על מנת למכור את מכונתו החדשה. 
על מנת לבחון את מכונתו וכדי להתפרנס הוא רכש חנות בה התקין את המכונה וניסה לקלות בה כל מיני דברים. המכונה יכלה לקלות בוטנים, קפה, ערמונים ופופקורן. בגלל הביקוש לקליית פופקורן הוא יצר מכונה שקלתה פופקורן ובוטנים במקביל. בגלל שיטת הקלייה, המכונה שלו הייתה הראשונה שבה הפופקורן יצאו בצורה אחידה. הוא הגיש פטנט על המכונה ב-1891.

הוא יצר קרון ליצור פופקורן לתערוכה העולמית של שיקגו שם הוא הציג את הדגם הראשון של קרון זה. לאחר תקופת הרצה, הוא מכר מספר קרונות כאלו שמשכו אנשים לקנות ברחוב שקיות פופקורן חם.

ב-1978 ייצרו בחברת פרסטו (Presto) מכשיר ביתי לביקוע הפופקורן המבוסס על אוויר חם תחת השם "Popcorn Pumper". במכשיר זה, כל גרגר תירס שהתבקע, יוצא מהמכשיר כך שהגרגרים לא נשרפים כמו בשימוש ברשת המונחת על אש. בנוסף, בגלל שאין שימוש בשמן במהלך הביקוע, הערך הקלורי של הפופקורן נמוך מאשר בשימוש בשמן.

באמצע שנות השבעים חברת פילסברי יצרה מכשיר לשימוש לביקוע פופקורן במיקרוגל, מה שחוסך בקניית מכשיר חשמלי ייעודי לעשיית פופקורן.

היום אנשים רבים משתמשים בשקיות ייעודיות לשימוש במיקרוגל, בשקית הרכב של גרגרי תירס, חמאה (או חומר שומני אחר) ומלח שהחשיפה של הגרגרים לגלי המיקרו מחמם את הגרגר עד לביקועו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמצעי חימום והכנת מזון
Twitch Plays Pokemon

ממוזער
Twitch Plays Pokemon (מילולית: Twitch משחקים בפוקימון) הוא ערוץ באתר שידורי הווידאו Twitch.tv המגדיר את עצמו כניסוי חברתי, ומבוסס על מיקור המונים בניסיון לשחק במשחקים מהסדרה "פוקימון" של חברות נינטנדו ו-Game Freak משנת 1996, על ידי עיבוד פקודות הנשלחות על ידי משתמשים בצ'אט של הערוץ.

הרעיון למיזם והתוכנה לעיבוד הפקודות פותחו על ידי מתכנת אוסטרלי אנונימי, שהחל את שידורי הערוץ ב-12 בפברואר 2014 עם המשחק "פוקימון אדום". באופן בלתי צפוי, נהפך הערוץ לוויראלי עם ממוצע של כ-80,000 צופים בו-זמנית (עם לפחות 10% השתתפות), כאשר בשיאו צפו בו כ-120,000 בו זמנית. עד 22 בפברואר באותה שנה, צבר הערוץ מספר צפיות כולל של למעלה מ-26 מיליון. המיזם זכה לסיקור תקשורתי נרחב עקב טבעו הכאוטי, האתגרים העומדים בפני המשתתפים לאור מגבלות המשחק וכן הקהילה וממים אינטרנטיים שצמחו מתוך המשתתפים.
את המשחק סיימו לבסוף לאחר 16 יום, 7 שעות, 45 דקות ו-30 שניות.
מתום שידור המשחק הראשון, חלה ירידה דרסטית בכמות הצופים בערוץ שעומדת מאז על כ-10,000 צפיות בממוצע. 

יממה לאחר סיום המשחק הראשון בסדרה, ב-1 במרץ 2014, החל יוצר המשחק בשידור "פוקימון קריסטל", שאותו סיימו לאחר 13 יום, שעתיים ושתי דקות.

ב-22 במרץ 2014 החל יוצר המשחק בשידור המשחק "פוקימון ברקת".

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

* 

קטגוריה:תופעות אינטרנט
קטגוריה:פוקימון
קטגוריה:מיקור המונים
שחמט 360

שחמט 360 הוא גרסה של משחק השחמט. הגרסה הזו משלבת משחק בלוח עגול (ומכאן נגזר השם - 360), משחק בשלושה שחקנים, וצורת משחק מיוחדת ושונה. הגרסה הומצאה במקור בשם Three Man chess, ושוכללה עם חוקים וכללים חדשים. המשחק משוחק עם כלים בצבע לבן, שחור, וצבע אמצעי (לרוב אפור או צבע קרמי כגון כתום או בז').

==תזוזת הכלים==
תזוזת הצריח בשחמט 360
תזוזת הרץ בשחמט 360
השרטוט מתאר את תזוזת הפרש
תזוזת המלכה בשחמט 360
חוקי תנועת הכלים דומים לאלו של השחמט הרגיל, אך מכיוון שהלוח הוא מעגל ולא ריבוע, תנועת הכלים משתנה.
* צריח - הצריח יכול לנוע בקווים ישרים לכיוון המרכז, ובמעגלים סביבו.
* רץ - הרץ נע באלכסונים, אך בלוח העגול של שחמט 360 הרץ יכול לזוז באלכסון ולחזור למקומו הנוכחי, בעזרת שימוש בעיגול המרכזי.
* פרש - הפרש נע באופן זהה לשחמט רגיל ואין באפשרותו לקפוץ לחצי השני של הלוח דרך העיגול המרכזי.
* מלכה - המלכה, כמו בשחמט רגיל, משלבת את תנועת הצריח והרץ. היא יכולה לכסות בגרסת שחמט 360 משבצות רבות ונועד לה תפקיד עיקרי במשחק.
* מלך - המלך נע בדיוק כמו המלך במשחק הרגיל.

==חוקים מיוחדים==
===הגנת גדר===
בין הצריחים של שני השחקנים ישנה הגנת גדר. חוץ מלפרש, אין לעבור עם כלי מסוים מעל לגדר. 
חוק זה מסייע במניעת לקיחת הצריח של היריב ומניעת הצרחות כבר בתור הראשון.

===הכאה דרך הילוכו===
אם החייל שליד הקצוות של המגרש "שלך" הולך שניים קדימה, החייל החיצוני שלך יכול לקחת אותו במשבצת הראשונה אחרי קו ההתחלה שלו.

===מט===
לאחר מתן מט, מקבל המט יכול להמשיך ולשחק עד אשר השחקן המאיים יכה את המלך. לאחר הכאת המלך אין השחקן יכול להזיז את כליו. אך כל עוד לא ניטל המלך, השחקן ממשיך במשחק. לאחר ששחקן אחד הפסיד, נותרו השניים האחרים לשחק עד שאחד מהם יקבל מט.

==רישום מהלכים==
===כלים===
*K מלך
*Q מלכה
*B רץ
*R צריח
*N פרש
*לרגלי אין אות מיוחדת, אלא הוא מסומן בעזרת העמודה בה הוא נמצא.

===משבצות===
בלוח שחמט 360 יוצאת מן המעגל 24 רצועות, שבכל אחת מהן ישנן 6 משבצות. הרצועות ממוספרות מA ועד X, כאשר ב-A נמצא הצריח השמאלי הלבן. המעגל החיצוני הוא 1, והפנימי הוא 6, כך שהצריחים הלבנים ממוקמים h1 וב-a1, והרץ הלבן ממוקם בc1.

===המלך והמלכה===
לבן:
המלך מימין והמלכה משמאל
שחור:
המלך מימין והמלכה משמאל
צבע מעבר:
המלך משמאל והמלכה מימין

===סימנים===
* : לקיחה
*+ שח
*++ שח כפול (שח לשני השחקנים האחרים ביחד)
* # מט
*? מהלך לא צפוי
*?! מהלך רע
*!? מהלך מפוקפק
*Y מזלג

===הרישום===
הליכה רגילה מסומנת בעזרת שם החייל + משבצת אליו הוא הולך.
דוגמה:
פרש הולך לעמודה X שורה 3
*Nx3

אם ישנם שני כלים זהים שיכולים להגיע לאותה עמדה (לדוגמה - שני פרשים) רושמים גם את עמודת ההתחלה שלו.
דוגמה:
פרש בD2 מגיע לE4 ולא הפרש שנמצא בF2
*Nde4

לקיחת כלי מסומנת בעזרת סימן הנקודתיים וציון העמודה של הכלי התוקף. אין חשיבות לכלי המותקף.
לדוגמה:
מלכה שנמצאת בJ3 לוקחת פרש בL3.
*Qj:l3

שח לאחד השחקנים מסומן בעזרת סימן הפלוס.
לדוגמה:
המלכה הולכת לV6 ועושה שח למלך השחור.
*Qv6+

שח לשני השחקנים האחרים מסומן בעזרת פלוס כפול.
לדוגמה:
הפרש הולך לM1 ועושה שח למלך השחור והבז'.
*Nm1++

מט במשחק מסומן בעזרת סימן הסולמית.
לדוגמה:
מלכה הולכת לD2 ועושה מט.
*Qd2#

ניתן לכתוב גם כי כלי עשה מט לאחד ורק שח לשני.
לדוגמה:
צריח הולך לG3, עושה מט ללבן ושח לשחור
*Rg3#+

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.3manchess.com/ 3manchess כולל ספרי הדרכה לוריאנט]
* [https://web.archive.org/web/20140309211437/http://www.custommade.com/custom/a-circular-3-man-chess-board/15428/ לוח עץ מותאם למשחק]

קטגוריה:וריאציות שחמט
ניסן כץ

ניסן כץ () הוא במאי ומפיק סרטים תיעודיים ויזם סטארט אפ שמתגורר ביעף

==ביוגרפיה==
כץ גדל בחיפה ולמד בתיכן עירוני ג'. סיים את לימודי הקולנוע בשנת 2000 במכללת תל חי.

בשנת 2001 סיים את סרטו הראשון: "הודו לה' כי טוב" על תופעת התרמילאות הישראלית בהודו ועל המפגש של התרמילאים עם ההורים. הסרט זכה להצלחה והוקרן במשך חודשים רבים בסינמטק תל אביב ולאחר מכן בערוץ 8 בטלוויזיה בישראל.

בשנת 2003 כץ הפיק וביים את סרטו השני "שוקו בננה בצפון קרוליינה" שגם הוא שודר בערוץ 8.

בשנת 2009 יצא הסרט השלישי של כץ, אותו הפיק וביים ביחד עם שותפו אייל זוסמן - "חדר הלבשה" סרט שמתעד את המתרחש בחדרי הלבשה של משחקי כדורגל ברחבי העולם כולל במקומות כמו נפאל, זנזיבר ונצרת. הסרט שודר בערוץ 8 ובערוצי טלוויזיה שונים בעולם כגון הטלוויזיה הציבורית בברזיל ובשווייץ והשתתף בפסטיבלים רבים כגון DOCSDF ו-vivisect fest.

כץ ביים בשנים 2010 ו-2011 שני סרטים תיעודיים ליום הזיכרון ששודרו בערוץ 10: "החיים על פי עומר" ו"נדב - נשמה".

בשנת 2012 הפיק כץ את הסרט בעין הסערה של הבמאית שלי חרמון, שהוא קו-פרודוקציה עם France 5 מצרפת ומכון Sundance Film Festival ארצות הברית. הסרט זכה לפרסים רבים בעולם כגון בתחרות היוקרתית JAPAN PRIZE ו-DOCMIAMI

בשנת 2014 סיים כץ שני סרטים חדשים: "לשתות משהו קר בלב מדבר" לרשות השידור ו"הנני כאן" - סיפורו של יקותיאל אדם (קותי).

בשנת 2015 הפיק ניסן כץ את הסרט "המסע" - סרט על משבר הזהות ומסע שורשים של צעירים קווקזים מהעיר באר שבע - הסרט שודר בערוץ 1 בישראל.

בשנת 2017 הפיק וביים סרט בשם "מחוץ למגרש" - סרט המספר את הסיפור של הכדורגל הערבי בישראל, כולל ראיונות וסיפורים של שחקנים כמו בירם כיאל, עלי עותמן, עבאס סואן ואחרים. הסרט שודר בתאגיד הישראלי.

בשנת 2017 התחיל ניסן פרויקט חדש בשם " ברוכים הבאים למהפכה" עבור יס דוקו - הסרט מתעד את תעשיית התרופות ואת המהפכה שמנסים חולי פרקינסון לחולל בתחום בעזרת חכמת ההמונים.

ניסן כץ הוא גם המייסד של חברת הסטארט אפ Make My Day.

הסטארט אפ מייצר מערכת חכמה לנהגים שעוזר להם לנהל את תכנון הנהיגה שלהם. הסטארט אפ זכה בפרסים רבים בתחרויות של חברות רכב כגון פורד, פולקסוואגן ומרצדס.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.קנאביס.com/2013/10/הצצה-ראשונה-עם-ישראל-היי-סרט-דוקומנטר/ הצצה ראשונה: "עם ישראל היי" – סרט דוקומנטרי חדש], על סרט עתידי של ניסן כץ, 24 באוקטובר 2013
* [http://withineyeofstorm.com/ דף הבית של הסרט בעין הסערה]
* [http://www.filmdiy.co.il/new/אנתרופולוגיה/142-הודו-לה-כי-טוב הודו לה' כי טוב]
* [https://www.makemydayapp.com/ אתר חברת הסטארט אפ Make My Day]

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:כפר הס: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ג' (חיפה)
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית תל חי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
קתרין (הטריטוריה הצפונית)

קתרין (באנגלית: Katherine) היא עיירה בטריטוריה הצפונית שבאוסטרליה. העיירה שוכנת על גדות נהר הנושא את אותו שם במרחק של 320 ק"מ מדרום מזרח מבירת הטריטוריה דרווין. אוכלוסיית העיירה מנתה 6,094 תושבים במפקד 2011. העיירה היא גם היישוב הקרוב ביותר לבסיס טינדל (RAAF Base Tindal) של חיל האוויר המלכותי האוסטרלי הממוקם במרחק 17 ק"מ מדרום-מזרח לעיירה. העיירה מספקת שירותי חינוך, בריאות, מנהל ותעסוקה ל-742 אנשי הבסיס ובני משפחותיהם. כרבע מתושבי הבסיס מועסקים בעבודה שאינה קשורה לתפעולו, רובם בקתרין.

ראשיתה של קתרין הייתה כתחנה של קו הטלגרף בין דרווין לאדלייד שסלילתו הושלמה ב-1872. בהמשך התפתחה העיירה סביב ענף הכרייה, במיוחד כריית הזהב, כמקום המספק שירותים לבסיס חיל האוויר וכבסיס לתעשיית התיירות האזורית. האזור ידוע בשיטפונות הפוקדים אותו לעיתים תכופות.

==היסטוריה==
האזור היה מיושב בשבטים אבוריג'ינים, שימש להם מקום התכנסות ונשאר כזה עד היום. האירופאי הראשון לעבור באזור היה החוקר ג'ון מקדאול סטיוארט (John McDouall Stuart) שחצה את נהר קתרין, בנקודה המרוחקת 90 ק"מ במעלה הזרם מהעיירה, ב-4 ביולי 1862. סטיוארט קרא לנהר על שם קתרין, בתו של ידידו ג'יימס צ'ימברס (James Chambers).

תחנת הטלגרף של קתרין הוקמה ב-1872 והעיירה החלה עם גרעין קטן של תושבים שהתמקמו על הגדה המערבית של הנהר. העיירה נהנתה מקרבתם של מרבצי הזהב 90 ק"מ מצפון לה. ב-1889 התגלו מרבצי זהב נוספים במרחק 50 ק"מ בהר טוד שמצפון לעיירה. המכרה פעל עד שנת 2000. ב-1926 חוברה העיירה באמצעות קו רכבת לדרווין ונבנה גשר החוצה את נהר קתרין. לצורך כך הועבר מרכז העיירה לגדה המזרחית של הנהר.

במלחמת העולם השנייה הקים צבא אוסטרליה שני בתי חולים שדה ומפקדה ליד קתרין. ב-22 במרץ 1942 הופצצה העיירה על ידי מטוס יפני ואדם אחד נהרג.

האקלים בקתרין הוא אקלים סוואנה טרופי, שבו שתי עונות: עונה יבשה ועונה גשומה. בעונה הגשומה עשויים לרדת גשמים עזים, ברציפות, לאורך מספר ימים, ולגרום להצפות. 

במשך השנים סבלה העיירה משיטפונות. המשמעותיים בהם התרחשו בשנים 1957 ו-1974. ביום אוסטרליה, ב-26 בינואר 1998 החריב שיטפון את העיירה והיא הוכרזה כאזור אסון. השיטפון אירע כתוצאה מ-300 עד 400 מ"מ גשם שגרמו לנהר קתרין לעלות על גדותיו. מי השיטפונות הציפו את העיירה ואת רוב השטחים סביבה והיה צורך לפנות תושבים רבים. השיטפון כיסה שטח של 1,000 קמ"ר, הציף 1,100 בתים וניתק את רוב הכבישים המובילים לקתרין. שלושה אנשים איבדו את חייהם.

באפריל 2006 הוצפו חלקים רבים של קתרין בשיטפון נוסף. 50 בתים הוצפו והנזק נאמד במיליוני דולרים. יחד עם זאת לא דווח על נזקים לתשתיות. תושבי העיירה הוזהרו מבעוד מועד ויותר מ-1,100 מתושבי העיירה פונו למרכזי חירום מחוץ לה.

בעשורים האחרונים התפתחה קתרין כמרכז לענפי החקלאות, גידול הבקר והתיירות.

== גלריה ==
<gallery>
Katherine river.jpg|נהר קתרין
Katherine-Gorge6118.jpg|הקניון של נהר קתרין
Edith-Falls-3007.jpg|מפלי אדית בנהר קתרין
Southern-Rockhole3096.jpg|נהר קתרין
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הטריטוריה הצפונית: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1926
נקודת דמיון

נקודות הדמיון (בירוק) של שני המעגלים (בכחול), והמשיקים המשותפים (באדום)
בגאומטריה, נקודת דמיון של שני מעגלים (שאינם מכילים זה את זה) היא נקודה שממנה נראים שני המעגלים באותה זווית. אלו הן הנקודות שבהן אפשר להעביר לשני המעגלים משיק משותף. לכל שני מעגלים שאינם מכילים זה את זה יש שתי נקודות דמיון: פנימית וחיצונית. 

בניית נקודות הדמיון במחוגה וסרגל: בחר נקודה A על אחד המעגלים, והעבר במעגל השני את הקוטר המקביל לרדיוס המחבר אותה עם מרכז המעגל שלה. חבר את A עם קצות הקוטר. נקודות החיתוך של הישרים האלו עם הישר המחבר את המרכזים הן נקודות הדמיון (באדום)
את נקודות הדמיון אפשר לבנות במחוגה וסרגל (ראו האיור השני), והן משמשות לבניות גאומטריות אחרות, כמו זו של מעגל המשיק במשותף לשני מעגלים נתונים (ראו ציר רדיקלי).

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:בנייה בסרגל ובמחוגה
קטגוריה:מעגל
נולונביי

נולונביי (באנגלית: Nhulunbuy) היא עיירה בטריטוריה הצפונית שבאוסטרליה. העיירה הוקמה בסוף שנות השישים כדי לשכן בה עובדי מכרה בוקסיט ובני משפחותיהם וכן נבנה בה נמל מים עמוקים. העיירה שוכנת 996 ק"מ ממזרח לבירת הטריטוריה דרווין. אוכלוסיית העיירה מנתה 3,933 תושבים במפקד 2011.

בנולונביי שולט אורח חיים טבעי ורגוע. הנוף היפה והמחוספס והחופים החוליים הלבנים מאפשרים בריחה מההמולה של החיים בעיר, והאזור מושך אליו הרפתקנים מרחוק ומחפשים אחר הזדמנות להתחבר ליופי ולתרבות המסורתית העשירה שלה. תושבי המקום נהנים מפעילויות מבוססות טבע הכוללות דייג, טיולים בין השיחים, קמפינג, אומנויות מסורתיות, ציד וספארי.<ref></ref>

==היסטוריה==
האזור הוא מקום מושבם של שבטים אבוריג'ינים מזה 40,000 שנים. האירופאי הראשון שהיה במקום הוא החוקר מתיו פלינדרס שהגיע לאזור ב-1803 במסגרת מסע ההפלגה שלו סביב לאוסטרליה.

ב-1963 החליטה הממשלה הפדרלית להקים במקום מכרה בוקסיט. תושבי היישוב ירקאלה (Yirrkala) משבט היולנגו (Yolngu) התנגדו לכך חריפות והגישו עצומה לבית הנבחרים האוסטרלי. המהלך משך תשומת לב בקנה מידה לאומי ובינלאומי. ב-1971, כאשר נותרה הממשלה בעמדתה, עתרו אנשי השבט לבית המשפט. הם הפסידו בעתירה מאחר שבתי המשפט היו אז כבולים לעקרון הטרה נוליוס שעל פיו לא הוכרה בעלות על האדמות של האבוריג'ינים מלפני תקופת ההתיישבות האירופאית. יחד עם זאת, השופט הכיר בשימוש הדתי והכלכלי שעשו העותרים באדמות ובכך נסללה הדרך להכרה בזכויות הקרקעיות של האבוריג'ינים באוסטרליה.

נולונביי נוסדה על ידי חברת אלומיניום שווייצרית כדי לשכן בה את עובדי מכרה הבוקסיט ואת מפעל התכת האלומיניום שמופק ממנו. ב-2007 רכשה חברה קנדית את הבעלות על המכרה. בנקודת זמן מסוימת הייתה אוכלוסיית העיירה מורכבת מאנשים מיותר מ-100 מדינות ובשנות השבעים היא מנתה כ-3,500 תושבים.

כביש הגישה לעיירה הוא דרך לא סלולה באורך של יותר מ-700 ק"מ ונדרש אישור מיוחד כדי לנסוע בו. לפיכך רוב האספקה והמבקרים בעיירה מגיעים אליה בדרך הים או האוויר.

בנובמבר 2013 הודיעה החברה הקנדית על סגירת מפעל התכת האלומיניום ומקור התעסוקה היחיד במקום נותר מכרה הבוקסיט. עקב כך פוטרו כ-1,100 עובדים, כרבע מתושבי העיירה וצעדים ננקטים כדי לפתור את מצוקת האבטלה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הטריטוריה הצפונית: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1969
ציר רדיקלי

בגאומטריה, ציר רדיקלי של שני מעגלים הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות שהחזקות שלהן ביחס לשני המעגלים שוות. זהו תמיד קו ישר. לציר הרדיקלי תפקיד חשוב בתאוריה של אינוורסיה במעגל.

לכל שני מעגלים שאינם בעלי מרכז משותף יש ציר רדיקלי. הציר הרדיקלי הוא תמיד קו ישר; אם המעגלים נחתכים, זהו הישר העובר דרך נקודות החיתוך. 

==משפחות קואקסליות==
איור 1: נציגים של שתי משפחות קואקסליות משלימות. הישר החום הוא הציר הרדיקלי של המעגלים בירוק, והישר השחור הוא הציר הרדיקלי של המעגלים בכחול. הנקודות האדומות הן נקודות הגבול של המשפחה הירוקה
נניח שהישר t הוא הציר הרדיקלי של המעגלים C1 ו-C2. מעגל C ש-t הוא הציר הרדיקלי שלו ושל C1 נקרא מעגל קואקסלי ("בעל ציר משותף") עם C1 ו-C2; קבוצת כל המעגלים האלה (לרבות C1 ו-C2) נקראת המניפה הקואקסלית (pencil of coaxal circles) של C1 ו-C2. לכל שני מעגלים במשפחה הזו יש אותו ציר רדיקלי, והמרכזים שלהם נמצאים על ישר אחד, המאונך לציר. אינוורסיה במעגל מעבירה מניפה קואקסלית למניפה קואקסלית.

תהי P נקודה על הציר הרדיקלי של שני מעגלים; ל-P יש אותה חזקה ביחס לכל אחד מהמעגלים, ואם החזקה הזו חיובית (היינו P מחוץ לאחד המעגלים, ולכן מחוץ לכולם), אז מעגל שמרכזו P ורדיוסו הוא שורש החזקה חוצה במאונך את כל המעגלים במשפחה הקואקסלית. אפשר לבחור נקודה נוספת על הציר הרדיקלי, וליצור גם סביבה מעגל החוצה במאונך את כל המעגלים במניפה. המשפחה הקואקסלית של שני המעגלים האלה משלימה למשפחה המקורית: כל מעגל מאחת המשפחות חוצה במאונך כל מעגל מן המשפחה השנייה. אם המעגלים במניפה קואקסלית אינם חוצים זה את זה, אז המעגלים במניפה המשלימה עוברים כולם דרך אותן שתי נקודות, הנקראות נקודות הגבול של המשפחה הראשונה (ואכן, ככל שהמעגל קטן יותר, כך קרוב יותר מרכזו לאחת מנקודות הגבול). ראו איור 1.

==בנייה בסרגל ובמחוגה==
איור 2: בניית הציר הרדיקלי (בירוק) של שני מעגלים נתונים (בכחול): מעבירים מעגל ה[[משיק במשותף לשני המעגלים (באדום, ראו כיצד באיור 3); הציר הרדיקלי הוא הישר (בירוק) היורד מחיתוך המשיקים (הנקודה הירוקה) במאונך לישר המחבר את מרכזי המעגלים]]
נקודות הדמיון של שני המעגלים (בירוק), ומחברים אותן אל הנקודה; שתיים מארבע נקודות החיתוך של הישרים האלו עם המעגל השני, הן נקודות השקה של מעגל העונה על הדרישה]]
העובדה שאפשר לבנות את הציר הרדיקלי בסרגל ובמחוגה (ראו איורים 2 ו-3) מקנה לו תפקיד מועיל בבניות גאומטריות שונות.

==מרכז החזקה של שלושה מעגלים==
יהיו C1,C2,C3 שלושה מעגלים שאינם קואקסליים, ואינם קונצנטריים. הצירים הרדיקליים של כל שניים מן המעגלים האלה, נפגשים בנקודה אחת הנקראת מרכז החזקה של המעגלים. בעזרת מרכז החזקה, אפשר לבנות את שני המעגלים המשיקים במשותף ל-C1,C2,C3, באופן הבא: 
#מצא את נקודות הדמיון של כל שני מעגלים. 
#העבר ישר דרך שלוש נקודות הדמיון החיצוניות (ישר זה נקרא ישר ד'לאמבר של שלושת המעגלים).
#לכל i=1,2,3, הורד אנך מן המרכז של Ci אל ישר ד'לאמבר, ומצא על ידי אינוורסיה במעגל Ci את הנקודה הצמודה למפגש האנך עם הישר.
#הוצא ממרכז החזקה קרניים אל שלוש הנקודות שהתקבלו. הקרניים האלה פוגשות את שלושת המעגלים בפנים ובחוץ.
#המעגל החוסם את המשולש שקודקודיו הם נקודות המפגש הפנימיות, והמעגל החוסם את המשולש שקודקודיו הם נקודות המפגש החיצוניות, משיקים במשותף ל-C1,C2,C3.

==קישורים חיצוניים==

*
*דוד פרייברט, חידושים בגאומטריה אוקלידית - תיאוריה של מרובע קמור ומעגל היוצר נקודות פסקל על צלעותיו, הוצאת אקדמון, 2021, נספח א'.

קטגוריה:מעגל
קטגוריה:בנייה בסרגל ובמחוגה
קוונטום

בפיזיקה, קוונטום (ברבים: קוונטה) הוא הכמות המינימלית של ישות פיזיקלית כלשהי באינטראקציה. ביסודו של המונח עומד הרעיון שגודל פיזיקלי (לדוגמה אנרגיה, תנע, וכו') עשוי לקבל את ערכו רק מתוך קבוצה בת מנייה של ערכים. הנחה זו נקראת "הנחת הקוונטיזציה", ואומרים אז שהגודל מקוונטט.

לדוגמה, פוטון הוא קוונטום בודד של אור, ומתייחסים אליו כמנת אור בדידה. כמו כן, האנרגיה של אלקטרון שקשור לאטום היא מקוונטטת, מה שגורם ליציבות האטום. 

רעיון הקווינטוט מהווה אחד הבסיסים של מכניקת הקוונטים הנקראת על שמו, ונדרשת על מנת לתאר את העולם בקני מידה קטנים מאוד (קנה מידה של חלקיקים).

==גילוי==
רעיון הקוונטיזציה של קרינה הוצע על ידי מקס פלאנק בשנת 1900. פלאנק חקר את קרינתם של גופים שחורים. באמצעות ההנחה שהאנרגיה יכולה להיבלע או להיפלט רק כמנות קטנות ובדידות (שלהן קרא "אלמנטי אנרגיה") מצא פלאנק הסבר שלם לפליטת האנרגיה (ושינוי הצבע) של גופים כאשר מחממים אותם. ממצאיו של פלאנק נקראו חוק פלאנק על שמו, ובפרט, נקרא על שמו קבוע פלאנק, שפלאנק חזה את קיומו, ואף מדד את ערכו. על תאוריה זו קיבל פלאנק פרס נובל בשנת 1918.

במאמרו משנת 1902, חקר פיליפ לנארד את תכונותיהן של הקרניים הקתודיות, והסביר כמה מהתופעות שהקרניים מפגינות בעזרת הטענה שהן מורכבות מ"קוונטה של חשמל" (שייקראו לימים אלקטרונים).

בשנת 1905, בתגובה לעבודתם של פלאנק ושל לנארד, הציע אלברט איינשטיין שקרינה מורכבת מסכום של מנות בדידות, שלהן הוא קרא "קוונטה של אור" (בגרמנית, "Lichtquant").

==אטימולוגיה ושימוש==
המילה קוונטום מגיעה מהמילה הלטינית quantus, שמשמעה היא "כמה". במאמרו של לנארד, הוא השתמש במילה קוונטה (כקיצור של "קוונטה של חשמל"), ונתן קרדיט להרמן פון הלמהולץ על השימוש במילה בתחום החשמל. עם זאת, השימוש במילה קדם לכך, למשל בביטוי "Quantum Satis" (הכמות הדרושה).. כמו כן, יוליוס פון מאייר השתמש במילה "קוונטום" במכתב שכתב ב-1841, אגב ניסוח של החוק הראשון של התרמודינמיקה. בעבודותיו, השתמש מקס פלאנק במילה קוונטה כדי לתאר קוונטה של חומר וחשמל, גז וחום.

==ראו גם==
* אטום
* חלקיק יסודי
* גרביטון
* פוטון
* פונון
* מכניקת הקוונטים

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכניקת הקוונטים
טננט קריק

טננט קריק (באנגלית: Tennant Creek) היא עיירה בטריטוריה הצפונית שבאוסטרליה. העיירה ממוקמת במרחק 989 ק"מ מדרום לבירת הטריטוריה דרווין ובמרחק 508 ק"מ מצפון לעיר אליס ספרינגס. אוכלוסיית העיר מנתה 3,062 תושבים במפקד 2011, מתוכם 1,591 ממוצא אבגוריג'יני.

בסביבתה של טננט קריק מצויים כמה אתרים ידועים כמו האתר הידוע בשם "הגולות של השטן" (Devils Marbles), אתר פולחני אבוריג'יני בעל תצורות סלע מיוחדות, אגם מרי אן (Lake Mary Ann), מוזיאון לתולדות הכרייה ומרכז לאומנות ותרבות אבוריג'ינים. העיירה נמצאת במרכזו של שטח בעל אדמה שחורה עם משטחי עשב נרחבים המשתרע על פני 240,000 קמ"ר בדרום שטחה של הטריטוריה הצפונית ובחלקה של קווינסלנד. האזור מהווה את אחד האזורים הגדולים בעולם לגידול בקר.

==היסטוריה==
האירופאי הראשון שהגיע לאזור היה החוקר ג'ון מקדאול סטיוארט (John McDouall Stuart) שעבר במקום בניסיון הראשון והבלתי מוצלח שלו לחצות את היבשת מדרום לצפון. הוא קרא לערוץ הנחל הזורם מצפון לעיירה על שמו של ג'ון טננט שמימן את מסעו. ראשיתו של היישוב בתחנת ממסר על קו הטלגרף בין מלבורן לבין לונדון שנבנתה ב-1872. בתחילה נבנתה תחנת הממסר כמבנה עץ זמני ושנתיים לאחר מהן הוקם מבנה אבן הקיים עד היום והוא אחד מארבעת המבנים מסוג זה שהשתמרו באוסטרליה עד היום.

טננט קריק הייתה האזור השלישי בתפוקת הזהב שלו בתקופת הבהלה לזהב של שנות השלושים של המאה ה-20. גילויים ראשונים של מרבצי זהב התגלו באזור ב-1926 וב-1927 ובאזור העיירה פעלו מכרות זהב עד לשנת 1942.

במלחמת העולם השנייה הקים צבא אוסטרליה ליד העיירה בית חולים שדה וחיל האוויר המלכותי האוסטרלי הכשיר מנחת חרום ליד העיירה.

==כלכלה==
בעבר הייתה טננט קריק יצרן הזהב השלישי בגודלו באוסטרליה ועדיין מתקיימת פעילות כרייה במקום. מצפון לעיירה פועל מכרה מנגן שתוצרתו מיוצאת לסין. כמו כן מופקים באזור בוקסיט, עופרת, אבץ, כסף ונחושת. במרחק 250 ק"מ ממזרח לעיירה התגלו מרבצי זרחה.

טננט קריק נמצאת במרכזו של אחד מאזורי רעיית הבקר העשירים ביותר באוסטרליה.

==אקלים==

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Devils-marbles.jpg|"גולות השטן"
קובץ:The Devil's Pebbles.jpg|"גולות השטן"
קובץ:Tennant-creek1840.jpg|מרכז המבקרים של מכרה הזהב
קובץ:Adelaide-Darwin Telegraph Line.jpg|שרידי קו הטלגרף בין אדלייד לדרווין
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.travelnt.com/tennant-creek-and-barkly-region.aspx דף מידע על אתרי תיירות בטננט קריק ובסביבתה]
* [http://www.nyinkkanyunyu.com.au/ אתר מרכז התרבות והאומנות האבוריג'ינים]
* [http://www.barklytourism.com.au/ אתר תיירות נוסף]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הטריטוריה הצפונית: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-19
בלאראט

בלאראט (באנגלית: Ballarat) היא עיר במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. העיר שוכנת על גדות נהר יארוווי (Yarrowee) במישורים שממערב ל"רכס החוצה הגדול" (Great Dividing Range), במרחק של 105 ק"מ מצפון-מערב לבירת המדינה מלבורן. בלאראט היא העיר השלישית בגודלה בוויקטוריה ואוכלוסייתה מנתה 85,935 תושבים במפקד 2011.

העיר נקראה בשמה על ידי המתיישב הסקוטי ארצ'יבלד יוילי (Archibald Yuille) שייסד אותה ב-1837. יוילי הקים במקום חווה לגידול כבשים שקרא לה בשם האבוריג'יני המקורי "באלא – אראט" שמשמעותו "מקום מנוחה". בלאראט היא אחת מהערים בוויקטוריה שהתפתחו בקצב מהיר במהלך התקופה הוויקטוריאנית. הבהלה לזהב בשנות החמישים של המאה ה-19 האיצה את פיתוחה של העיר שהפכה מחווה קטנה לגידול כבשים ליישוב גדול. באוגוסט 1851 התגלה במקום זהב והשמועה משכה לאזור כ-20,000 מחפשי זהב שנהרו לאזור תוך כמה חודשים. שלא כמו ערים שצמחו במהירות במהלך הבהלה לזהב, מרבצי הזהב בבלאראט הניבו תפוקה מרשימה במשך עשורים.

ב-1854 פרץ בעיר מרד יוריקה (Eureka Rebellion), המרד המזוין היחידי בהיסטוריה של אוסטרליה. אחת ההשלכות של המרד הייתה מיסודה של זכות ההצבעה באוסטרליה והוא מהווה אבן דרך חשובה בתולדותיה של הדמוקרטיה באוסטרליה. דגל המרד המקורי מוצג עד היום במוזיאון הדמוקרטיה בבאלראט. אתרים נוספים בעלי חשיבות לאומית הם הגנים הבוטניים של בלאראט, בניין תיאטרון שקיים מאז 1875, מצפה כוכבים שהוקם ב-1886 ושדרת הזיכרון הראשונה שהוקמה באוסטרליה לאחר מלחמת העולם הראשונה.

בלאראט הוכרזה כעיר ב-1871 ושגשוגה המשיך עד לסוף המאה ה-19 בקצב דומה לזה של מלבורן ושל ג'ילונג. בהמשך הואטה צמיחתה עם חלוף הבהלה לזהב. באולימפיאדת מלבורן ב-1956 ארחה בלאראט את תחרויות החתירה והקיאקים. העיר היא המרכז המסחרי הראשי של הרמות המרכזיות של ויקטוריה ויעד תיירותי חשוב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ballarat.vic.gov.au/ אתר הבית של עיריית בלאראט]
* [http://visitballarat.com.au/ אתר התיירות הרשמי של העיר]
* [http://www.visitvictoria.com/Regions/Goldfields/Destinations/Ballarat.aspx בלאראט באתר התיירות של מדינת ויקטוריה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1838
אמא אדמה (שיר)

"אמא אדמה" הוא שיר בביצוע אריק איינשטיין מאלבומו, יסמין (1972). את השיר כתב יענקל'ה רוטבליט והלחין מיקי גבריאלוב.

== הבית הראשון ==

== משמעות השיר ==

האדמה בשיר משולה לאם. הקולטת את בנה בכל מצב, מרפאה אותו וסולחת לו על כל פגמיו. אוהבת אותו אהבת אמת. השיר מבטא אהבה פשוטה ובלתי אמצעית לאדמה, שממנה מקור הכל. רבים ניכסו את השיר לאהבת המולדת, וחיברו אותו לערכי הטבע, הפטריוטיות והפשטות. ניתן לפרש את השיר גם במשמעות מורבידית. לפי פירוש זה, השיר מתאר את מותו של האדם השב בחזרה אל אמא אדמה, המחבקת אותו, מרפאת את כל פצעיו וסולחת לו.

לימים סיפר מיקי גבריאלוב כי הלחין את השיר בתקופה בה התגורר בלונדון וחש געגועים עזים לישראל, ושהמלים שחיבר רוטבליט למנגינה ביטאו במדויק את רחשי ליבו של גבריאלוב.

=== משמעות תנ"כית ===
יש שקישרו את השיר לכתוב ב, המתאר את העונש שקיבל האדם לאחר האכילה מפרי עץ הדעת: "בזיעת אפיך, תאכל לחם, עד שובך אל-האדמה, כי ממנה לוקחת: כי-עפר אתה, ואל-עפר תשוב."

המשמעות הנוספת המתגלה בעזרת פסוק זה מאירה את השיר באור אמיתי ונוגה: מן האדמה קורצנו, והיא זו שתקלוט את גופנו בבוא העת. עם פטירת אריק איינשטיין, שביצע את השיר פעמים רבות, קושר השיר "אמא אדמה" למותו, והפך לנכס צאן ברזל בשיריו ובמורשתו.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שירי 1972
קטגוריה:סינגלים מ-1972
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יענקל'ה רוטבליט
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מיקי גבריאלוב
בנדיגו

בנדיגו (באנגלית: Bendigo) היא עיר במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. העיר שוכנת במרחק של 150 ק"מ מצפון-מזרח לבירת המדינה מלבורן. אוכלוסיית העיר מנתה 82,794 תושבים במפקד 2011 והיא העיר הרביעית בגודלה בוויקטוריה וכן העיר הרביעית בגודלה באוסטרליה שאינה שוכנת על חוף ים. העיר היא מרכזו של אזור מטרופוליני המשתרע על פני כ-3,000 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה יותר מ-100,000 תושבים.

גילוי הזהב באדמות בנדיגו בשנות החמישים של המאה ה-19 האיצו את התפתחותה של העיר והיא אחת מהערים שהתפתחו באופן מהיר ביותר בתקופת הבהלה לזהב באוסטרליה. העיר ידועה במורשת ובאדריכלות הוויקטוריאנית שלה. שמה של העיר ניתן לה על שם הנהר הסמוך לה.

בנדיגו היא המרכז הפיננסי הגדול ביותר בוויקטוריה לאחר מלבורן. בעיר פועל הבנק היחידי באוסטרליה שמרכזו בעיר שדה והיא משכנה של בורסה לניירות ערך. הזהב התגלה לראשונה בעיר ב-1851. המידע על מציאת הזהב התפשט ברחבי העולם והמוני מחפשי זהב נהרו לעיר והפכו אותה מחוות כבשים ליישוב גדול במושבה הצעירה ויקטוריה. מאז גילוי הזהב הופקו ממרבצי הזהב של העיר 25 מיליון אונקיות (777 טונות) של זהב.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1851
אושר עטוף בשמיכה

הילה וידור וקאיס נאשף
אושר עטוף בשמיכה הוא סרט קולנוע ישראלי עצמאי מסוגת דרמה שיצא ב-2014, אותו ביים, כתב והפיק יוסי ארצי.

הסרט יצא לאקרנים בינואר 2014 כאשר הוקרן בסינמטק תל אביב ובסינמטק ירושלים, אך הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בתחרות הרשמית בפסטיבל קולנוע דרום ביוני 2013.

==תקציר העלילה==
באשיר (קאיס נאשף) הוא צעיר ערבי המתגורר עם בת זוגו היהודיה קארין (הילה וידור) בדרום תל אביב. בתום ליל עבודה מפרך באשיר שב לביתו ומגלה את חברתו עם תינוק בזרועותיה, אותו חטפה בבית חולים מעובדת זרה לא חוקית ממוצא אריתראי. היא אומרת לו "עכשיו לא ניפרד לעולם, אנחנו משפחה" וקוראת לתינוק "אושר". מהדורות החדשות מדווחות על התינוק שנעלם. האם פונה למשטרה שפותחת בחקירה. באשיר נקרע בין רצונו לעשות את המעשה הנכון ולהחזיר את התינוק לאמו לבין אהבתו לקארין. באשיר וקארין יוצאים למסע בריחה למדבר.

==הפקה==
החזרות לסרט נערכו כשנה, במהלך הזמן הזה ארצי והצלם עידן ששון יצאו לחיפושים של אתרי הצילום באזור המרכז ובדרום הארץ. צילומי הסרט נדחו פעמיים, פעם אחת כשקייס נאשף יצא לצילומי הסדרה "אננדה" ופעם שנייה כשהילה וידור הצטלמה לסרט "לוויה בצהריים".

חודשיים לפני תחילת הצילומים הצטרף המפיק בפועל רמי כץ להפקה כשהיו שתי משימות עיקריות: מציאת מכונית ישנה מתאימה ותינוק קטן לכמה סצנות. אחרי חיפושים רבים ברחבי הארץ.

הסרט צולם בשבעה ימים והפקתו עלתה שישים אלף דולר. כמפיק הסרט היה לארצי חשוב להתחיל עם צילום הסצנה הקשה ביותר של הסרט – גילוי התינוק, כבר ביום הראשון לצילומים. נאשף הודיע לארצי יומיים לפני תחילת הצילומים שהוא יוצא לנוח בבית הוריו בטייבה, ולאחר מכן לא היה ניתן ליצור איתו קשר. הצוות ניסה להשיג אותו את השחקן הראשי ללא הצלחה ובארבע בבוקר, שעה לפני התחלת הצילומים, נאשף הודיע לארצי שהוא בדרך לצילומים.

לאחר צילומי היום הראשון שנערכו בהאנגר בדרום תל אביב הצוות נסע למדבר לארבעה ימים שם נערכו סצנות שדרשו אפקטים של גשם, אש והתנגשות מכוניות. חלק מהצילומים במדבר התקיימו בחוות רוטה, חוות בודדים בנגב. שאר הצילומים בדרום נערכו באזור שדה בוקר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://bidur.nana10.co.il/Article/?ArticleID=1023603 אושר עטוף בשמיכה: מסע אישי ומרגש], באתר נענע10, 11 בדצמבר 2013
* 
* איתן ווייץ, [http://eithanwe.wordpress.com/2014/01/02/אושר-עטוף-בשמיכה-רע-שם-בחוץ/ אושר עטוף בשמיכה: רע שם בחוץ], בבלוג "איתן - קולנוע בראש צלול", 2 בינואר 2014
* רון כלף, [http://glz.co.il/1140-32620-HE/Galatz.aspx ישראל 2013 בסרט חדש: זוג מעורב חוטף תינוק אריתראי], באתר גלי צה"ל, 23 בדצמבר 2013
* 
* 
* פבלו אוטין, [http://srita.net/2014/01/19/osher_in_a_blanket_interview/ "אושר עטוף בשמיכה": ריאיון עם במאי הסרט יוסי ארצי], בבלוג הקולנוע 'סריטה', 19 בינואר 2014
* תומר מיכלזון, [https://web.archive.org/web/20140816081732/http://www.kvish40.co.il/2014/02/3546/ ריאיון עם הבמאי], באתר 'כביש 40', גיליון 150
* [https://www.youtube.com/watch?v=OnY0-nOroWw ראיון על הסרט "אושר עטוף בשמיכה" בטלסינמה], ערוץ 1
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים עצמאיים
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2014
מילדורה

מילדורה (באנגלית: Mildura) היא עיר בצפון-מערב מדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. העיר שוכנת על גדות נהר מארי במרחק 550 ק"מ מצפון-מערב לבירת המדינה מלבורן ובמרחק 400 ק"מ מצפון-מזרח לעיר אדלייד. אוכלוסיית העיר מנתה 31,361 תושבים במפקד 2011.

העיר משמשת כמרכזו של אזור חקלאי גדול שענף גידול הגפנים הוא העיקרי שבו והמספק כ-80% מתצרוכת הענבים של ויקטוריה. יקבים רבים מפיקים יין מהענבים מתוצרת מילדורה.

==היסטוריה==
לפני הגעת ההתיישבות האירופאית התגוררו באזור שבטים אבוריג'ינים שנמשכו אליו בזכות אדמתו הפורייה ושפע המזון שהניבה. האירופאים הראשונים הגיעו לאזור ב-1857 והקימו חוות גידול כבשים. בין השנים 1877-1884 היו בוויקטוריה שנות בצורת. הדבר הניע את אלפרד דיקין (Alfred Deakin), אז שר בממשלת אוסטרליה ולימים ראש הממשלה, לנסוע לקליפורניה ולבחון את נושא ההשקיה. שם הוא פגש את מהנדסי ההשקיה, האחים ג'ורג' וויליאם צ'אפי (Chaffey). ב-1886 הגיע לאוסטרליה ג'ורג' צ'אפי ובחר באתר של חוות הכבשים הנטושה של מילדורה כדי להקים את העיירה הראשונה שאדמותיה יושקו באופן מלאכותי. לצורך כך הוא חתם עם ממשלת ויקטוריה על חוזה בהיקף של 300,000 ליש"ט לעשרים שנה. לאחר ויכוחים פוליטיים הוקם היישוב מילדורה ב-1887 ושנה לאחר מכן נפתח במקום סניף הדואר.

בשנות התשעים של המאה ה-19 שגשגו העיירות השכנות למילדורה. באותה תקופה התפתחה באוסטרליה מכת הארנבים. הדבר גרם מכה קשה למגדלי הצאן, בעיקר מדרום לנהר המארי. במקביל היה באותה תקופה שפל כלכלי. שני הגורמים הללו האטו את התפתחותה של מילדורה. לאחר תקופה זו היישוב התאושש והתפתח. עד מהרה הפכה מילדורה לעיירה המרכזית במחוז. נבנו בה פרברים והוקמו יישובים בסמוך לה. החל משנות העשרים של המאה ה-20 התפתחה באזור רשת קרוניות רכבת אזורית. ב-1934 הוכרזה מילדורה כעיר.

לאחר מלחמת העולם השנייה קלטה מילדורה גל גדול של מהגרים, בעיקר מיוון ומאיטליה שנמשכו לענפי החקלאות שהיו זקוקים לעובדים בלתי מקצועיים לקטיף הפירות.

== אקלים ==

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://nfsa.gov.au/blog/2013/02/14/mildura-time-capsule/ סרטונים ממילדורה מתוך אתר הסרטונים הלאומי]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): ערים
קטגוריה:אוקיאניה: ערים מתוכננות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1887
ליפניק (גמינה שצ'וצ'ין)

ליפניק (בפולנית: Lipnik) הוא כפר בגמינה (קהילה עירונית-כפרית) שצ'וצ'ין, במחוז גרייבו, בפרובינציה פודלסיה שבצפון-מזרח פולין.

בשנים 1975-1998 השתייכה העיר מנהלית לפרובינציית לומז'ה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.stat.gov.pl/broker/access/prefile/listPreFiles.jspa נתונים סטטיסטיים רשמיים של ממשלת פולין] (מעודכנים ל-2014)

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
ליפניק (מחוז לומז'ה)

ליפניק (בפולנית: Lipnik) הוא כפר בגמינה ידוובנה, במחוז לומז'ה, בפרובינציה פודלסיה שבצפון-מזרח פולין.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.stat.gov.pl/broker/access/prefile/listPreFiles.jspa נתונים סטטיסטיים רשמיים של ממשלת פולין] (מעודכנים ל-2014)

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
ליפניק (מחוז פשבורסק)

ליפניק (בפולנית: Lipnik) הוא כפר בגמינה קנצ'וגה במחוז פשבורסק, בפרובינציית פודקרפצקיה שבדרום-מזרח פולין.

הכפר שוכן כ-8 קילומטר מערבית לעיר קנצ'וגה, ו-22 קילומטר מזרחית לז'שוב בירת חבל פודקרפצקיה (החל מ-1999).

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.stat.gov.pl/broker/access/prefile/listPreFiles.jspa נתונים סטטיסטיים רשמיים של ממשלת פולין] (מעודכנים ל-2014)

קטגוריה:פודקרפצקיה: יישובים
האיש ההוא

"האיש ההוא" הוא שיר ישראלי ידוע, שנכתב על ידי המשורר נתן יונתן והולחן על ידי הזמר-מוזיקאי שלמה ארצי.
== היסטוריה ==
השיר פורסם בספר שיריו של יונתן ״שירים לאורך החוף״ (1962), וזכה לפרסום כשהוקלט על ידי הזמר שלמה ארצי לאלבומו ״גבר הולך לאיבוד״ (1978).

את השורה האחרונה של השיר – ״איפה ישנם עוד אנשים כמו האיש ההוא״ – הפך ארצי לפזמון החוזר של הגרסה המולחנת, וזה הפך למטבע לשון שגור בעברית.

כמו רבים משיריו של יונתן, השיר קיבל קונוטציה של שכול והוא מושמע רבות בימי זיכרון. לאחר רצח יצחק רבין, החליט יונתן להקדיש לו את השיר. בראיונות שונים שנערכו עם המשורר, הסביר יונתן שהשיר נכתב כמעין הספד עצמי, המתכתב עם שירו של ביאליק ״אחרי מותי״.

לשיר 45 ביצועים רשומים באקו"ם, בהם של שלמה ארצי, דוד ד'אור, הראל סקעת ורן דנקר.

==מצעדים==

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1962
קטגוריה:סינגלים מ-1962
קטגוריה:שירי שלמה ארצי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי נתן יונתן
קטגוריה:הנצחת יצחק רבין
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
שפרטון

שפרטון (באנגלית: Shepparton) היא עיר במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. העיר שוכנת במישורי ההצפות של נהר גולברן (Goulburn) בצפון-מזרח המדינה, כ-181 ק"מ מצפון מזרח לבירת המדינה מלבורן. אוכלוסיית העיר, יחד עם האזור האורבני שלה מנתה 42,741 תושבים במפקד 2011.

ראשית ימיה של שפרטון הוא כחוות גידול כבשים ולאחר מכן היא הפכה לעיר המקושרת לרשת הרכבות. כיום היא מרכז חקלאי ותעשייתי לכל האזור, אחד האזורים הגדולים באוסטרליה שאדמותיו החקלאיות מושקות בהשקיה מלאכותית. העיר קרויה על שם המתיישב האירופאי הראשון בה שרבורן שפרד (Sherbourne Sheppard).
==היסטוריה==
לפני הגעת המתיישבים האירופאים היה האזור מיושב בשבטים אבוריג'ינים. היישוב החל להתפתח בשנות החמישים של המאה ה-19 על בסיס האדמות שרכש שפרד. בשל העדרם של גשרים על נהר הגולברן, היה המקום נקודת חצייה פופולרית. ב-1854 נפתח במקום סניף דואר שנסגר שנה לאחר מכן ונפתח מחדש ב-1858. בספטמבר 1860 הוקמה שפרטון באופן רשמי כעיירה. היא המשיכה להיות עיירה קטנה הבנויה בקתות זמניות במשך שנות השבעים. באותה תקופה הוקמו בעיירה תחנת משטרה, חנות כל-בו, נפחיה ואולם ציבורי שכיום הוא המבנה העתיק ביותר בעיר. הגשר הראשון על הנהר נבנה ב-1878 והכנסייה הראשונה ב-1879.

ב-1880 חוברה העיירה לרשת הרכבות וזמן מה לאחר מכן נפת בה בית ספר להכשרה מקצועית טכנולוגית. בשנים הבאות הייתה שפרטון צומת רכבות חשוב שממנו יצאו מסילות ליעדים רבים בסביבה. במקביל התפתח נהר הגולברן כנתיב שיט והעיר המשיכה להתפתח כמרכז תעשייתי.

ב-1949 הוכרזה שפרטון כעיר ובשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה היא שילשה את גודל אוכלוסייתה. גלי הגירה רבים הגיעו לעיר בעיקר מאיטליה. בשנות השישים והשבעים פינו בניינים ישנים בעיר את מקומם לחדשים במסגרת תנופת בנייה.

== אקלים ==

== ערים תאומות ==

* 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.greatershepparton.com.au/ אתר מועצת העיר]
* [http://www.discovershepparton.com.au/ אתר תיירות מקומי]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1860
ליפניק (לודז')

ליפניק (בפולנית: Lipnik) הוא כפר בגמינה שמרכזה בשמקוביצה, במחוז פאיינצ'נו, בפרובינציית לודז' שבמרכז פולין.

נכון ל-2008 מונה אוכלוסיית הכפר כ-650 נפש, מקור הפרנסה העיקרי הוא מגידול חזרת.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.stat.gov.pl/broker/access/prefile/listPreFiles.jspa נתונים סטטיסטיים רשמיים של ממשלת פולין] (מעודכנים ל-2014)

 
קטגוריה:לודז' (פרובינציה): יישובים
טרארלגון

טרארלגון (באנגלית: Traralgon) היא עיר במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. העיר שוכנת 160 ק"מ ממזרח לבירת המדינה מלבורן. אוכלוסיית העיר מנתה 23,834 תושבים במפקד 2011. מקור שמה של העיר כנראה בשפתם של התושבים האבוריג'ינים של האזור ומשמעותו ככל הנראה "נהר הדגים הקטנים".

==היסטוריה==
מתיישבים אירופאים הגיעו לאזור לראשונה בשנות הארבעים של המאה ה-19 ועד מהרה הוקמו על האדמה הפורייה של האזור חוות בקר לייצור חלב. העיירה הוקמה בראשית שנות השישים וב-1861 נפתח במקום סניף דואר. ב-1877 הושלמה סלילתה של מסילת הברזל שקישרה את טרארלגון למלבורן והדבר גרם לדחיפה כלכלית של העיירה. עד לשנות השלושים של המאה ה-20 המשיכה כלכלתה של טרארלגון להתבסס על חקלאות וב-1936 נפתח ליד העיר מפעל לייצור נייר. העיירה נכללה במסלול ביקורם של המלכה אליזבת השנייה ושל הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו במרץ 1954. ב-1964 הוכרזה טרארלגון כעיר.

==כלכלה==
הענף הכלכלי העיקרי של העיר הוא התעשייה. בנוסף מתבצעת בקרבת העיר כריית פחם. בעיר פועלת תחנת כוח גדולה המקושרת לרשת הארצית. ענף נוסף הוא ענף היערנות שאליו קשור גם מפעל הנייר המקומי. החקלאות המקומית מבוססת על גידול צמר ומוצרי חלב ועל גידול ירקות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.traralgonhistory.asn.au/ האגודה ההיסטורית של טרארלגון והסביבה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): ערים
אוניית קיטור

אוניית קיטור אמריקאית משנת 1860
אוניית קיטור או ספינת קיטור היא אונייה המשתמשת במנוע קיטור ימי כמקור הנעה. אוניות הקיטור היו נפוצות בראשית המאה ה-19, עד שאת מקומם תפסו אוניות המונעות באמצעות טורבינת קיטור ומנוע דיזל.

מקור השימוש בקיטור להפקת אנרגיה נעוץ בהמצאתו של דני פפן, שפיתח מנוע קיטור בוכנאי ראשון מסוגו. מאוחר יותר תומאס ניוקומן פיתח ב-1712 את מנוע הקיטור הראשון שבא לידי שימוש מעשי. השכלולים והשיפורים שהגה ויישם ג'יימס ואט במחצית השנייה של המאה ה-18 הגדילו בשיעור ניכר את נצילות מנוע הקיטור ובה בעת הקטינו את ממדיו. השימוש המסחרי המוצלח הראשון במנוע קיטור להנעת כלי שיט אירע כמאה שנים אחרי ניוקומן, ב-1802, כאשר המהנדס הסקוטי ויליאם סימינגטון בנה את "ספינת הקיטור השימושית" הראשונה בעולם – "שארלוט דאנדס" (Charlotte Dundas). ב-1811 בנה רוברט פולטון האמריקני את ספינת הקיטור הראשונה בעולם שזכתה להצלחה מסחרית, היא "נורת' ריבר" (North River Steamboat) – המוכרת יותר בשם "קלרמונט", שהונעה על ידי מנוע קיטור של ואט.

בעקבות הצלחתו של פולטון התפתחה במהירות בנייתן של ספינות קיטור משני עברי האוקיינוס האטלנטי. טווח הפלגתן של ספינות הקיטור הראשונות היה קצר ויכולות השיט שלהן לקויות בשל משקלן הרב, ההספק הנמוך של מנועיהן ונטייתן להתקלקל לעיתים תכופות, אך למרות זאת פעלו בהצלחה לא מבוטלת בנהרות ותעלות ובהפלגות קצרות לאורך החופים. אוניית הקיטור הראשונה שחצתה את האוקיינוס האטלנטי הייתה "סבנה" (SS Savannah), שהפליגה ב-1819 מסבנה שבג'ורג'יה אל ליברפול באנגליה, אך היא ניצלה גם את אנרגיית הרוח בעת ההפלגה. אוניית הקיטור הראשונה שערכה הפלגות טרנס-אטלנטיות סדירות הייתה אוניית המשוטות "גרייט וסטרן" (Great Western), ב-1838.

בד בבד עם ההתקדמות הטכנולוגית במאה ה-19 התפתחה גם ספינת הקיטור. ההנעה באמצעות גלגלי משוטות פינתה את מקומה בהדרגה להנעה באמצעות מדחף. השימוש בברזל ואחר כך בפלדה לבניית אוניות דחק את מסורת הבנייה מעץ ואיפשר להגדיל עוד יותר את ממדיהן.

במהלך המאה ה-20 קטן השימוש באוניות המונעות בקיטור, לטובת השימוש במנועי דיזל ומנועים מודרניים אחרים. כיום, תחילת המאה ה-21, השימוש באוניות קיטור מוגבל לרוב לצרכים תיירותיים בלבד, כמו גם במדינות בלתי מפותחות.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Gardiner, Robert (editor) (1990), The Advent of Steam – The Merchant Steamship before 1900. London, Conway Maritime Press.
* Gardiner, Robert (editor) (1992), Steam, Steel and Shelfire – The Steam Warship 1815-1905. London, Conway Maritime Press.
* Maber, M. (1980), Channel Packets and Ocean Liners, 1850-1970. National Maritime Museum – The Ship Series. London, HMSO.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:סוגי כלי שיט
קטגוריה:אוניות
שאנון קיין

שאנון אליזבת' קיין (באנגלית: Shannon Elizabeth Kane; נולדה ב-14 בספטמבר 1986) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה אמריקאית. מוכרת בעיקר בזכות משחקה בתור נטלי פאולר באופרת הסבון "כל ילדיי" ברשת ABC. 

== ביוגרפיה ==
שאנון אליזבת' קיין נולדה בקלמזו, מישיגן. היא למדה ב"תיכון מרכז פורטג'" שבעיר פורטג', מישיגן, וסיימה את לימודיה שם בשנת 2003. לאחר מכן החלה ללמוד באוניברסיטת מערב מישיגן אך פרשה לאחר זמן קצר. 

קיין החלה בקריירת דוגמנות, התגוררה כשנה בשיקגו ולאחר מכן, בגיל 18, עברה להתגורר בלוס אנג'לס.

לקיין יש ילד בשם ציון. 

== קריירה ==
הופעתה הראשונה על המסך הייתה בשנת 2006, בתפקיד אורח של לסלי אנדרסון בפרק של סדרת הדרמה המשטרתית "CSI: מיאמי". קיין שיחקה גם בתפקידי אורח קטנים בסדרות הטלוויזיה ""הפמליה" (2007) וב"צעירים חסרי מנוח" (2007). בשנת 2008 הצטרפה לצוות השחקנים של אופרת הסבון הפופולרית "כל ילדיי" ברשת ABC, בתפקיד של נטלי פאולר, אותה גילמה עד שנת 2011. קיין שיחקה בשני סרטים משנת 2009 "רחובות ברוקלין" ובסרט "דם ועצם". 

בשנת 2012 השתתפה בסרט האימה "האספן" לצדו של דניאל שרמן. באותה השנה שיחקה בסדרת הדרמה היומית של ערוץ TeenNick "הוליווד הייטס" בתור טרייסי מדסן, מעצבת גרפית מצליחה. 

בשנת 2013 שיחקה בתפקיד החוזר של סבינה לורן בעונה הראשונה של סדרת הדרמה העל-טבעית "המקוריים" המהווה ספין אוף של הסדרה "יומני הערפד" ששודרה ברשת השידור האמריקאית The CW. 

בשנת 2019 היא שיחקה בתפקיד משני בסדרה "נשמה אמריקאית", ברשת הטלוויזיה BET. 

==פילמוגרפיה==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2008
|Diary of a Tired Black Man
|בחורה לוהטת בבר
|
|-
| rowspan="2" |2009
|רחובות ברוקלין
|שנטל
|
|-
|דם ועצם
|שאנל
|
|-
| rowspan="2" |2011
|Madea's Big Happy Family 
|קימבלי
|
|-
|ימ"מ: קרב אש
|לורי ברטון
|
|-
|2012
|האספן
|פז
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2006
|CSI: מיאמי
|לסלי אנדרסון
|פרק: "Darkroom"
|-
| rowspan="2" |2007
|צעירים חסרי מנוח
|מוניקה
|פרק: "Episode #1.8579"
|-
|הפמליה
|מלצרית
|פרק: "The Day Fuckers"
|-
|2011-2008
|כל ילדיי
|נטלי פאולר
|172 פרקים
|-
|2012
|הוליווד הייטס
|טרייסי מדסן
|23 פרקים
|-
|2014-2013
|המקוריים
|סבינה לורן / סלסטה דוביוס
|תפקיד משני (עונה 1): 10 פרקים
|-
|2014
|עונה של אהבה
|אימאני
|סרט טלוויזיה של Lifetime
|-
|2018
|קוד בלאק
|פלישיה האמפריאס
|3 פרקים 
|-
|2019
|נשמה אמריקאית
|ליסה
|4 פרקים
|-
|2020
|Terror Lake Drive
|סם
|מיני-סדרה
|}
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
מתפרת העצמאות

מתפרת העצמאות היא מתפרה במצפה רמון שתופרת מדים וסדינים עבור צה"ל. המתפרה הוקמה בשנת 1972 ובשנת 2000, לאחר שהבעלים החליט לסגור את המתפרה, היא נקנתה על ידי העובדות והפכה לקואופרטיב.

מתפרת העצמאות קמה בשנת 1972. המתפרה התנהלה במהלך השנים בתוך קשיים כלכליים ובהתאם להזמנות היו העובדות מפוטרות ומועסקות מחדש.

ביולי 2000 נודע לעובדות המתפרה שהבעלים מתכוונים לסגור את המתפרה ולפטר את 60 העובדות. בעקבות זאת העובדות התבצרו במתפרה למשך חודש וחצי, דבר שעורר עניין תקשורתי. במהלך השביתה הציע עמיר פרץ לשובתות לרכוש את המתפרה. 25 עובדות הסכימו להצעה וקנו את המתפרה בעזרת הלוואה של ההסתדרות החדשה. רכישת המתפרה עוררה עניין רב בהיותה מקרה יוצא דופן של עובדות שרכשו את המפעל שבו עבדו. על המתפרה שהפכה לקואופרטיבית נעשו כתבות בטלוויזיה ונכתבו מאמרים, בין השאר בלאחותי, פוליטיקה פמיניסטית מזרחית.

בשנת 2002 ביימו ג'ולי שלז ודורון צברי סדרת טלוויזיה דוקומנטרית בת שישה פרקים שנקראה "דרומה (התופרת ממצפה)". במהלך הסדרה עקבו אחרי מאבקן של פועלות המתפרה נגד סגירת המפעל. הסדרה זכתה בפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית הסדרה התיעודית.

בתחילת 2009 עברו העובדות לארבעה ימי עבודה בשבוע עקב קשיים תקציביים. בשנת 2010 שוב נכנסה המתפרה לקשיים ובמשך שלושה חודשים לא קיבלו העובדות משכורות.

בשנת 2011 רכשה מגבות ערד את המתפרה תוך התחייבות להמשיך להפעיל את המתפרה למשך שלוש שנים. לאחר תום שלוש השנים הודיעה ערד תעשיות טקסטיל על סגירת המתפרה. באפריל 2014 נרכשה המתפרה על ידי עמותת נצח יש"י, במסגרת הסכם עם משרד הביטחון שהעביר הזמנות של מדי צה"ל. העמותה פתחה שלוחה של המתפרה בערד, בו מועסקות נשים מחסידות גור.

== לקריאה נוספת ==
*הנרייט דהאן-כלב, "נראטיב של פועלת: חבצלת אינגבר, מנהיגה במתפרת העצמאות, מצפה רמון 2000", בתוך: נשים בדרום: מרחב פריפריה מגדר, בעריכת הנרייט דהאן-כלב ואחרות, מכון בן-גוריון, אוניברסיטת בן-גוריון, חרגול, 2005

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצפה רמון: חברות
קטגוריה:ישראל: תעשיית טקסטיל
קטגוריה:קואופרטיבים