OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ישיבת חזון עובדיה

ישיבת חזון עובדיה רוממה היא ישיבה גדולה חרדית–ספרדית השוכנת בשכונת רוממה בירושלים.

== הקמת הישיבה ==
הישיבה הוקמה בשנת ה'תשל"ג (1973) במתכונת כולל על ידי הראשון לציון הרב עובדיה יוסף ויועדה עבור אברכים נשואים במטרה להכשירם כרבני קהילות ברחבי הארץ. את הקמת הכולל יזם הרב עובדיה יוסף לאחר שראה כי קיים מחסור רב ברבנים ודיינים הבקיאים בהלכה בקהילות השונות. בראשות הישיבה העמיד הרב עובדיה את בנו הרב יצחק יוסף.

בשנים הראשונות שכנה הישיבה בירושלים בדירה ברחוב חנה, באדר ה'תשמ"ב (1982) נערך טקס חנוכת הבית לישיבה בשכונת קטמון בירושלים הטקס התקיים במעמד גדולי תורה רבים ובהם הרב אלישיב, הרב אליעזר ולדנברג הרב בצלאל ז'ולטי ועוד. בבניין זה הייתה הישיבה למעלה מעשור, ובו שכנה גם לשכתו של הרב עובדיה יוסף במשך כהונתו כרב הראשי לישראל ולאחר מכן כשעברה למתכונת של ישיבה, עברה לשכונת גבעת שאול, נכון לשנת 2018 הישיבה נמצאת בשכונת רוממה שברחוב הרקמה (מספר שנים, בעשור השני של המאה ה-21, כונתה "ישיבת רוממה").

בשנת 1992, בעקבות חילוקי הדעות שנתגלעו בין ש"ס והנהגת הציבור הליטאי, על רקע כניסת ש"ס לקואליציה, הקים הרב יצחק יוסף את ישיבת חזון עובדיה עבור בחורים ספרדים. נכון ל-2018, מונה הישיבה כמאה תלמידים.

מבין תומכי הישיבה בלטו הגביר משה סבא ואיל ההון אדמונד ספרא.

באלול ה'תשע"ג לאחר מינויו של הרב יצחק יוסף לראשון לציון, מונה בנו הרב רחמים יוסף לעמוד בראשות הישיבה. המשגיחים בישיבה, הרב אריה נגר והרב אייל עזרן. בין הר"מים הרב שלמה לוי, הרב יהודה פרץ והרב שמואל חיות.
==שיטת הלימוד==
שיטת הלימוד בישיבה היא בסגנון ישיבתי, לימוד גמרא עם ראשונים ואחרונים. אולם בשונה משאר הישיבות, בליל שבת ישנו סדר מיוחד המוקדש ללימוד הלכה, תוך שימת דגש על לימוד בספרים יביע אומר וילקוט יוסף (אשר חלק מכרכיו חוברו בין כותלי הישיבה). פסיקת ההלכה והמנהגים בישיבה הם על פי פסיקותיו של הרב עובדיה יוסף.

== מבוגרי הכולל והישיבה ==
* הרב יצחק פרץ, רב העיר רעננה
* הרב יצחק דניאל - רב בית הכנסת הגדול בירושלים
* הרב מרדכי גזית - יו"ר ארגון 'יד לאסיר'
* הרב יעקב זמיר- דיין בבית הדין הרבני הגדול ולפני כן אב"ד נתניה.
* הרב בנימין יפרח, אב"ד אשדוד
* הרב אברהם דיין, רב שכונת רמת שרת בירושלים
* הרב אברהם דניאל, רב בשכונת רמות בירושלים
* הרב דוד יוסף, רב שכונת הר נוף בירושלים וראש מוסדות יחוה דעת (ירושלים)
* הרב שמואל פנחסי, רב שכונת מחנה יהודה וראש כולל 'דרכי דוד'
* הרב אליהו טופיק, ראש ישיבת באר יהודה
* הרב יצחק לוי, רב העיר נשר
* הרב אברהם שלוש, ראב"ד בעיר חיפה.
* הרב יניב עזיז, ראש מוסדות אור יצחק ב"ב.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20150623165731/http://xn--9dbbccj9a0cj.co.il/ חזון יצחק - אתר הבית של תלמידי מר"ן הרשל"צ הרב יצחק יוסף]
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירושלים: ישיבות
קטגוריה:ישיבות ספרדיות
קטגוריה:ישראל: כוללי אברכים
קטגוריה:רוממה
קטגוריה:עובדיה יוסף
קטגוריה:ישיבות גדולות בישראל
Under the Iron Sea

Under the Iron Sea הוא אלבומה השני של להקת הרוק הבריטית קין.<br />
האלבום הגיע למקום הראשון במצעד מכירות האלבומים בבריטניה במהלך שבוע המכירות הראשון שלו עם מכירות של 222,297 עותקים. בארצות הברית האלבום הגיע למקום הרביעי במצעד האלבומים של הבילבורד עם מכירות של 75,702 עותקים בשבוע הראשון. <br />
נכון להיום, האלבום מכר כ- 2.5 מיליון עותקים ברחבי העולם. 

== רשימת שירים ==
<div style="direction: ltr;">
{|border=0
|-
|
#"Atlantic" (4:13)
#"Is It Any Wonder?" (3:01)
#"Nothing in My Way" (4:00)
#"Leaving So Soon?" (3:58)
#"A Bad Dream" (5:06)
#"Hamburg Song" (4:37)
#"Put It Behind You" (3:36)
#"The Iron Sea" (2:57)
#"Crystal Ball" (3:53)
#"Try Again" (4:27)
#"Broken Toy" (6:07)
#"The Frog Prince" (4:22)
|}
</div>
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
רוק פסנתר

רוק פסנתר הוא סגנון של מוזיקת רוק המבוסס על פסנתר או על כלים דומים, כגון הסינתיסייזר, וזאת במקום הגיטרה, עליה מבוסס הרוק המסורתי.

רוק פסנתר נעשה פופולרי החל משנות ה-70<ref></ref>. הפופולריות גדלה בין השאר בזכות אומנים כמו אלטון ג׳ון ו-בילי ג׳ואל.

להקות רבות כגון קווין, קולדפליי ו-קין משתמשות בסגנון זה והוא נחשב סגנון נפוץ במיוחד.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגנונות רוק

pl:Piano rock
האונסלו (רובע)

רובע הַאוּנְסְלוֹ של העיר לונדון (באנגלית: The London Borough of Hounslow, ) הוא אחד מרובעי לונדון החיצונית, במערב העיר לונדון, על גדת נהר התמזה.

==מקור השם==
הרובע קרוי על שם העיירה האונסלו, שנוסדה במאה ה-13. מקורו של השם "האונסלו" באנגלית עתיקה "האנד האלאו" ומשמעותו "גבעת העפר של האנד", וייתכן שמדובר בקבר של אותו אדם. בספר יום הדין קרויה העיירה: Honeslaw.

==היסטוריה==
רובע האונסלו הוקם בשנת 1965 מכוח חוק השלטון בלונדון 1963 על ידי איחוד הרובע העירוני ברנטפורד וצ'יזוויק, הרובע העירוני פלטהאם והרובע העירוני הסטן ואיזלוורת' שהיה שייך למחוז מידלסקס.

רובע האונסלו נמצא לגדת נהר התמזה, על הדרך המובילה לסאות'האמפטון, באת', בריסטול ואקסטר, וכן על הדרך המובילה לפנזנס שבקורנוול. יישובי הרובע התפתחו לאורך דרכים אלה ובמקור החלו כאכסניות לעוברי הדרכים.

הרובע התפתח במחצית השנייה של המאה ה-20 בשל התפתחות נמל התעופה הית'רו השוכן בסמוך לרובע, ממערב לו. בתקופה זו נבנו ברבע לאורך דרך M4 מספר רב של מפעלים (ובהם המפעלים של חברת הצמיגים והגומי פיירסטון וחברת ג'ילט). מרבית המפעלים הגדולים עזבו את הרובע בשנות ה-80.

==שכונות הרובע==
שכונות הרובע העיקריות הן:
* אוסטרלי (Osterley)
* איזלוורת' (Isleworth)
* ברנטפורד (Brentford)
* גאנרסבורי (Gunnersbury)
* גרוב פארק (Grove Park)
* האטון (Hatton)
* האנוורת' (Hanworth)
* האונסלו (Hounslow)
* הסטון (Heston)
* למפטון (Lampton)
* מזרח בדפוטנט (East Bedfont)
* פלטהאם (Feltham)
* צ'יזיק (Chiswick)
* קראנפורד (Cranford)

==שלטון מקומי==
בראשות הרובע עומדת מועצת הרובע ובה 60 חברי מועצה. בין השנים 1971–2006 שלטה במועצת הרובע מפלגת הלייבור. כיום, למפלגת הלייבור 24 מקומות במועצה, למפלגה השמרנית 23 מקומות ולמפלגה הליברלית הדמוקרטית 5 מקומות במועצה. לקבוצות מקומיות עצמאיות 8 מקומות במועצה.

==תחבורה==
דרך הרובע עוברים שני קווים של הרכבת התחתית של לונדון: קו דיסטריקט – לו שלוש תחנות ברובע וקו פיקדלי – לו חמש תחנות ברובע.

כמו כן שלושה קווים מרשת הרכבת הלאומית הבריטית עוברים דרך הרובע – קו צפון לונדון המופעל על ידי חברת סילברלינק, הקו המעגלי האונסלו וכן קו רכבת מווינדזור לתחנת ווטרלו – שני האחרונים מופעלים על ידי חברת רכבות סאות' ווסט.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://hounslow.no-ip.com/index.php?page=history היסטוריה של הרובע]

קטגוריה:לונדון: רבעים
האונסלו
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1965
דודו פלמה

דוד (דודו) פלמה (נולד ב-1 בפברואר 1950 בקיבוץ אשדות יעקב מאוחד) הוא סופר עברי, משורר, צייר פובליציסט ועורך.

==ביוגרפיה==
דודו פלמה, בן לניצולי שואה, את שירותו הצבאי עשה בסיירת אגוז. מאז שנת 1971 הוא מתגורר בקיבוץ כפר הנשיא. היה חבר במדרשה (מכללת) באורנים, ומנהל לימודים במדרשה למנהיגות, במכינה קדם-צבאית בגליל העליון. פלמה משלב חינוך והוראה עם יצירה ספרותית, איור גרפי וציור.

בשנות ה-70 למד ציור אצל אברהם אילת. תערוכתו הראשונה 1980, "זרדים מתכות", הייתה תערוכת פיסול בחומרים מעורבים ורישומים בגלריה "הקבוץ", ומאז ערך כמה תערוכות יחיד בגלריות שונות.

בשנת 1982, הצטרף למערכת כתב העת "שדמות", כעורך וכעורך גרפי. בשנת 1984 כתב וביים קברט סאטירי, "כמו בתוך קופסה". בשנת 1987 כתב מחזה, בשם "רק הכוכבים היו קרובים כל כך", שהועלה בפסטיבל עכו. בשנת 1992, היה בין מקימי "בית המדרש החילוני" במדרשה שבמכללת אורנים, ובעקבות ההצלחה שם, הקים את בית המדרש החילוני לנוער, בבית הספר "עינות ירדן", שבקיבוץ עמיר בעמק החולה.

בשנת 1983, סירב לשרת במילואים בלבנון בעקבות אירועי טבח סברה ושתילה, ונכלא ל-35 יום בכלא 6. בהמשך היה פעיל בתנועת יש גבול

בשנות ה-90 שימש במזכיר קיבוץ כפר הנשיא.

בשנת 1996 ייסד וערך את כתב העת "רוח אחרת", במה לחינוך חברתי, שיצא לאור כמה שנים על ידי "מרכז המורים", במכללת תל-חי.

בשנת 1998 העלה בתיאטרון הבימה מחזה בשם "ילדי הקירות" כפרויקט מיוחד ליום הזיכרון.

בינואר 2019 פורסמה באתר מקור ראשון כתבת תחקיר על פרסומיו של פלמה בפרופיל האישי אותו הוא מפעיל ברשת החברתית פייסבוק. בתחקיר הובאו איורים פרי עטו, שמציגים את מנהיגי הימין בארץ באופן שעלול להתפרש כהסתה. בתגובה אמר פלמה: "אני מנסה לעורר בכל האמצעים שאני מכיר,, אם זה בשפה או בגרפיקה או בציורים וקריקטורות, או במכלול של תחומים. אני יורה בכל הכלים. אני רק לא יורה באש חיה, אלא בכל הכלים שנקראים אומנות ... בינתיים, לא ראיתי שמישהו ירה בביבי בגלל קריקטורה שלי. אני לא הולך יותר מדי רחוק מהמציאות ... יש לי הרבה מאוד שותפים, אנחנו [אנשי השמאל] חיים בצורה של חיה נרדפת". בתגובה הודיעה עמותת מכינת גליל עליון בה לימד פלמה בעשרים השנים האחרונות על ניתוק מיידי של כל קשר עמו.

==ספריו==
*טהיטי, סיפורים, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1989.
*מחלקת נביאים סגורה, שירים, תג, 1994.
*המקום ינחם, שירי בית קברות, מחברת שדמות, 2005.
*כמו שור בלי ראש, שירים, הוצאת פרדס, 2010.
*מסכת (לימוד וקריאה): 'המוצא', 'לרגל הכניסה', 'במתים חופשי', מאת יוסף חיים ברנר, עם פירוש מאת עלי אלון ויריב בן אהרון, מדרש תמונה מאת דודו פלמה. המדרשה - אורנים, תשנ"ח 1998.
*כשהגענו מן הים, ספר שירים, הוצאת עמדה, 2020.
*אין לה מנוחה אפילו בקבר, ספר שירים, הוצאת עמדה, [https://blogs.bananot.co.il/171/?p=2276 2023] <ref></ref>[https://shoeyraz.wordpress.com/tag/%D7%A4%D7%A9%D7%A2%D7%99-%D7%A9%D7%A0%D7%90%D7%94/]

==לקריאה נוספת==
*הומור חתרני : על סיפוריו של דודו פלמה, מאת חנן חבר, נדפס ב"סימן קריאה", 21, 1990.
==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* רן יגיל, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART2/171/684.html?hp=47&cat=310 שירה בציבור: דודו פלמה], nrg, 31 באוקטובר 2010
* [http://nillydagan.com/סופ-ש-שירה-מספר-7/273-דודו-פלמה דודו פלמה בסופ"ש שירה מספר 7], באתר של המשוררת נילי דגן

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:לוחמי סיירת אגוז
קטגוריה:אשדות יעקב מאוחד: אישים 
קטגוריה:כפר הנשיא: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קמוב

קמוב (ברוסית: Камов; באנגלית: Kamov) היא חברת מסוקים רוסית, שהוקמה על ידי ניקולאי איליץ' קאמוב בשנת 1929 כמשרד לתכנון ניסויי מספר 938 (OKB-938). החברה ייצרה וסיפקה מסוקי קרב ותובלה לצבא הרוסי, וייצאה מסוקים בעיקר למדינות מזרח אירופה.

בדצמבר 2019 קמוב מוזגה יחד עם מיל ליצירת "מרכז בניית המסוקים הלאומי על שם מיל וקאמוב" (ברוסית: Национальный центр вертолётостроения имени М. Л. Миля и Н. И. Камова).

== כלי טיס בולטים מתוצרת החברה ==
* קמוב Ka-15
* קמוב Ka-18
* קמוב Ka-20
* קמוב Ka-22
* קמוב Ka-25 – מסוק ימי ללוחמה נגד צוללות
* קמוב Ka-27 – מסוק ימי ללוחמה נגד צוללות
* קמוב Ka-28 – מסוק רב תכליתי (שימש להובלת מטענים, סיור וחיפוש, הסעת נוסעים)
* קמוב Ka-32 – מסוק רב תכליתי (שימש להובלת מטענים, סיור וחיפוש, הסעת נוסעים)
* קמוב Ka-v-5 – מסוק קרב שפיתוחו בוטל בשנות ה-60
* קמוב KA-50 "בלאק-שארק" – מסוק קרב שתוכנן בשנות ה-80 ונכנס לשירות באמצע שנות ה-90.
* קמוב Ka-52 "אליגטור" – גרסה משופרת לקמוב 50
* קמוב Ka-50-2 "ארדוגאן" – גרסה משופרת לקמוב 50, פיתוח רוסי-ישראלי משותף
* קמוב Ka-60 – מסוק תובלה
* קמוב Ka-226 – מסוק תובלה
* קאמוב Ka-137 – מסוק בלתי מאויש

== ראו גם ==
* תעשיית תעופה ברוסיה

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
קטגוריה:קצרמר ברית המועצות
קטגוריה:קצרמר רוסיה
קטגוריה:יצרני מסוקים
אוניברסיטת בית לחם

אוניברסיטת בית לחם (בערבית: جامعة بيت لحم) היא אוניברסיטה פלסטינית נוצרית-קתולית, הנמצאת בעיר בית לחם. מספר הסטודנטים באוניברסיטה הוא 2,788, ומספר הבוגרים הוא 10,647.

== היסטוריה ==
שורשיה של האוניברסיטה נטועים בשנת 1893, כאשר עמותת האחים הנוצרים על שם דה לה סאלה פתחה מספר בתי ספר נוצריים בארץ הקודש, בערים בית לחם, ירושלים, יפו, נצרת, וכן במקומות נוספים במזרח התיכון.

בעת ביקור של האפיפיור פאולוס השישי בגדה המערבית בשנת 1964, הופנתה אליו בקשה מטעם ראשי הקהילה באזור לפתיחת מוסד אקדמי נוצרי, והתקבלה תמיכתו העקרונית ברעיון להפוך את בית הספר על שם האחים הנוצרים סאלה לאוניברסיטה קתולית. אולם הדבר לא יצא אל הפועל. בשנת 1973 התקיימו דיונים בתוך ההנהגה הערבית ביהודה ושומרון על הקמת אוניברסיטה אך יוזמה זאת לא התקדמה בגלל חילוקי דעות בין גורמים שונים ביהודה ושומרון. בינתיים החליטו בבית לחם לקדם את היוזמה הישנה להקמת אוניברסיטה בעיר בתמיכת הוותיקן. בספטמבר 1973 הוחל ברישום תלמידים ולאחר שב-1 באוקטובר 1973 ניתן רישיון מטעם השלטון הצבאי הישראלי, האוניברסיטה נפתחה. בכך היא הייתה האוניברסיטה הראשונה שנפתחה בגדה המערבית. בשנה הראשונה למדו בה כ-100 סטודנטים. בסוף 1982 למדו באוניברסיטה כ-1200 תלמידים. בשנים 1987-88 היו באוניברסיטה כ-1600 תלמידים.

== עימותים עם השלטונות הישראלים==
ביוני 1975 נעצר מנהל המכללה על ידי כוחות הביטחון הישראליים. בסוף פברואר 1978 נעצרו 18 תלמידים במכללה לאחר שאחד התלמידים במכללה נהרג בעת שניסה לבצע פיגוע באוניברסיטה העברית. הפגנות התקיימו במקרים רבים באוניברסיטה ואלו הביאו לסגירת המכללה 12 פעמים על ידי השלטונות. באוקטובר 1986 ההתפרעויות באוניברסיטה עלו מדרגה, כאשר הושלך בקבוק תבערה על חיילי צה"ל מתוך הקמפוס. במהלך האינתיפאדה הראשונה המכללה הייתה סגורה מ-1987 ועד 1990. הפסקות אלו בפעילות וכן המחסומים, הגבלות התנועה ועוצר מקשים על תפקודה הכלכלי והאקדמי<ref></ref>

==פעילות==
באוניברסיטה פועלות המחלקות הבאות:
*מדעי הרוח והחברה - תוכניות לתואר ראשון בשפה וספרות ערבית, שפה וספרות אנגלית, מדע הדתות, עבודה סוציאלית וסוציולוגיה
*מנהל עסקים -תוכניות בוגר ומוסמך
*חינוך
*מדע: לימודים לתואר בוגר בביוטכנולוגיה, ביולוגיה, כימיה, מתמטיקה ומדעי המחשב
*סיעוד ובריאות (סיעוד, מיילדות, ריפוי בעיסוק ופיזיותרפיה)
*תיירות: לימודי בוגר ומוסמך בתיירות וניהול בתי מלון

בשנת 2014 למדו באוניברסיטה כ-3,200 סטודנטים (88% מהם לתואר בוגר כ-4% לתואר מוסמך והיתר לימודי דיפלומה שונים), 77% מהסטודנטים היו נשים, 74% היו מוסלמים והיתר נוצרים. 49% מהסטודנטים באו מאזור בית לחם, 41% מירושלים, ו8% מאזור חברון.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

בית לחם
קטגוריה:בית לחם: מבנים
קטגוריה:אוניברסיטאות קתוליות
קטגוריה:ארץ ישראל: נצרות
הלוח הלבנטיני

הלוח הלבנטיני (אינו מסומן) בצפון-מזרח [[הלוח האפריקאי נושק ללוח הערבי]]
[[צילום לוויין של נאס"א שבו נראה מערך הלוחות: הלוח האפריקאי (למטה), הלוח הלבנטיני (במרכז) והלוח הערבי (למעלה)]]
הלוח הלבנטיני או תת-הלוח ישראל וסיני הוא חלק מהלוח האפריקאי ומחובר אליו ברצועה צרה בצפון תעלת סואץ. ממזרח גובל הלוח הלבנטיני בלוח הערבי לאורך חלקו הצפוני של השבר הסורי-אפריקאי: מפרץ אילת, הערבה ובקעת הירדן.

תחילה היו שני הלוחות – הערבי והלבנטיני – חלק מהלוח האפריקאי. בשלב ראשון נע הלוח הערבי צפונה והתנתק כמעט במלואו מהלוח האפריקאי במהלך השבירה האריתריאית כשחלקו המערבי – הלוח הלבנטיני – נותר מחובר בחלקו ללוח האפריקאי. שבירה זו גרמה לפתיחתו של ים סוף בדרומו של הלוח הערבי.

בשלב השני חלה השבירה הלבנטינית לאורך השבר הסורי-אפריקאי, שגרמה להפרדת הלוח הלבנטיני מן הלוח הערבי ולפתיחתו של מפרץ אילת בגבול הדרומי בין שני הלוחות. גבול זה מועד לרעידות אדמה עקב תזוזה מהירה יותר צפונה של הלוח הערבי ביחס ללוח הלבנטיני.

למעשה, שלושת הלוחות נעים כולם צפונה, אך הלוח הערבי נע מהר יותר. קצב התזוזה שלו כיום יחסית ללוח הלבנטיני הוא כסנטימטר בשנה. חישוב מראה כי בעוד כמה מיליוני שנים יתהווה בגבולה המזרחי של ארץ ישראל אוקיינוס.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.snunit.k12.il/sachlav/db/rosh/upload/.g4/continent.html והארץ נוע תנוע], סנונית

== הערות שוליים ==

לבנטיני
קטגוריה:ישראל: גאולוגיה
קטגוריה:אסיה: גאולוגיה
אריק אג'יופור

אריק אג'יופור (נולד ב-21 ביולי 1979 באסאבה, ניגריה) הוא כדורגלן עבר ניגרי ששיחק בעמדת הבלם.
== קריירה ==
אריק אג'יופור שיחק במספר קבוצות בניגריה, ובשנת 1999 עבר לקבוצת אנימבה, במדיה שיחק שלוש שנים. בשנת 2002 הגיע לישראל וחתם בשורות האלופה, מכבי חיפה, מיד לאחר גביע העולם בכדורגל 2002 בקוריאה הדרומית ויפן, בו נמנה עם סגל נבחרת ניגריה, אך לא שותף. באותה העונה הוא העפיל עם מכבי חיפה לשלב הבתים בליגת האלופות, וזכה עימה בגביע הטוטו. לאחר שנתיים במכבי חיפה עבר אג'יפור למועדון ספורט אשדוד, ושיחק בה עונה אחת.

לאחר שלוש שנים עזב אג'יפור את ישראל ועבר לשחק בקפריסין, בקבוצת אנוסיס נאון פראלימני, במדיה שיחק עד שנת 2009.

==תארים==
* ליגת העל (1):
** 2003/2004

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:בלמי כדורגל ניגרים
קטגוריה:כדורגלני אנימבה
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני אנוסיס נאון פאראלימני
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ניגריה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בקפריסין
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2002
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1979
מחלף לוד

מחלף לוד הוא מחלף בו נפגשים כביש 1 וכביש 40. הוא ממוקם צפונית ללוד ודרומית-מזרחית לנמל התעופה בן-גוריון. המחלף נפתח לתנועה ביולי 1978 עם פתיחתו של כביש 1 בקטע זה.

מחלף לוד הוא מחלף מסוג מחלף יהלום מורחב, שכן המעבר מכביש 1 לכיוון מזרח לכביש 40 לכיוון צפון מתבצע באמצעות לולאה. המחלף בנוי מגשר בכביש 1 החולף מעל לכביש 40. בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21 עבר המחלף עדכון ונבנתה הלולאה שהחליפה שימוש ברמזור. רוחבו של הגשר בכביש 1 הוכן מלכתחילה לקלוט תנועה אל הלולאה ובמשך יותר מ-20 שנה ניתן היה לראות נתיב לא מנוצל על הגשר.

סמוך למחלף ממוקם מחלף רכבות הצפוי בעתיד להפוך למחלף הרכבות הגדול בארץ. במחלף עוברת גם המסילה המזרחית של רכבת ישראל מתחת לכביש 1 ממערב לכביש 40. ממערב למחלף עוברת בגשר מעל כביש 1 מסילת ירושלים - גנות. שתי המסילות מתחברות באמצעות רמפה דרומית מערבית למחלף, כך שרכבות המגיעות מכיוון לוד במסילה המזרחית, יכולות לעבור למסילה לכיוון נתב"ג.
בעתיד צפוי להיבנות חיבור נוסף בין המסילות, צפונית מערבית למחלף, שיאפשר לרכבות המגיעות מכיוון צפון לעבור למסילה לכיוון ירושלים.

== הערות שוליים ==

לוד, מחלף
קטגוריה:לוד: תחבורה
קטגוריה:מחלפי יהלום
לוד
מנחם למברגר

"סולם יעקב"
מנחם למברגר (7 בינואר 1938 – 24 בנובמבר 1992) היה צייר ישראלי.

==ביוגרפיה==
למברגר נולד בה' בשבט תרצ"ח (1938) לישראל חיים ויוכבד בקרקוב שבפולין, במשפחה חסידית. בגיל 4 נשלחו הוריו למחנה ההשמדה באושוויץ. בעקבות התייתמותו, אומץ על ידי סבתו עימה נדד ברחבי מזרח אירופה תוך כדי בריחה מתמדת. בשנת 1947 עלה לבדו ארצה בסיוע חיילי הבריגדה היהודית. שנתיים מאוחר יותר הצטרפה אליו סבתו ועבר להתגורר עימה בשרידי שכונת מנשייה, בין יפו לתל אביב.

כבר בגיל התיכון נאלץ לעבוד לפרנסתו כמלטש יהלומים ובשנת 1962 החל ללמוד ב"מכון אבני" ושם גם שימש בהוראה בשנים 1972–1987. כבר בסיום לימודיו בלט משאר חבריו לכיתה וזכה לתשבחות ממבקרי האמנות באותה העת על עבודותיו הייחודיות שאופיינו בניקיון צורני ובמינימליזם.

באותה העת זכה במלגת לימודים בארצות הברית שהובילה להצלחה שהביאה לו פרסים. למברגר חי ויצר בבני ברק עד למותו. בשנת 1979 הציג תערוכת יחיד ראשונה בגלריה ישארט בתל אביב. בשנת 1982 הוצגו יצירות שלו בתערוכה קבוצתית בבית אגודת הציירים והפסלים.

מנחם למברגר נפטר בבני ברק בכ"ח בחשון תשנ"ג ונטמן בבית העלמין קריית שאול. הוא הותיר אחריו אשה ובן.

==פרסים==
* 1964-1967: זכה במלגות מקרן שרת לאמנים צעירים
* 1976-1977: זכה במלגת אמן מקרן התרבות אמריקה-ישראל
* 1980:ציון לשבח The National Art Club New York
* 1981: ציון לשבח בביאנלה לאמנות, ניו יורק
* 1983 פרס ראשון בתחרות "ירושלים כסמל"
* 1987: נבחר בתחרות הדפסים על ידי ה"גרפוטק"
* 1988: פרס הרישום, קרן ברנשטיין

==פרסומים==
*מנחם למברגר, עבודות נייר והדפסים עם מבוא מאת גדעון עפרת ואוזיאש הופשטטר, ספריה קטנה לאמנות, הוצאת ההסתדרות הכללית של העובדים בא"י, 1992.

==לקריאה נוספת==
* ארט 2000 - ספר אמני ישראל: ציירים ופסלים, הוצאת סטודיו חיט, 1993, עמוד 92

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.egozigallery.com/%D7%90%D7%9E%D7%9F-%D7%9E%D7%A1%D7%A4%D7%A8-907 פרטים], באתר גלריה אגוזי

==הערות שוליים==

קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
הרובע השביעי של פריז

הרובע השביעי של פריז (בצרפתית: VIIe arrondissement), הממוקם בגדה השמאלית של העיר, הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת. הרובע מאכלס כמה מוסדות לאומיים צרפתיים חשובים, בהם האספה הלאומית הצרפתית ומספר משרדי ממשלה. הרובע השביעי הוא אתר תיירות מרכזי, בראש ובראשונה בשל מגדל אייפל ואוטל דז אינווליד, שבו טמון נפוליאון בונפרטה. שטח הקרקע של הרובע השביעי הוא 4.088 קמ"ר.

==דמוגרפיה==
שיא צפיפות האוכלוסין ברובע היה בשנת 1926, אז הגיע מספר התושבים ל-110,684 איש (שהם 27,075 תושבים לקמ"ר). בשנת 1999 מנתה האוכלוסייה 56,985 איש, בעוד שהרובע הציע 76,212 משרות.

===היסטוריה של צפיפות אוכלוסין===
{| class="wikitable" border="1"
|-
! שנה
<small>על פי מפקד האוכלוסין הצרפתי</small>
! אוכלוסייה
! צפיפות (לקמ"ר)
|-
| 1872
| 78,553
| 19,206
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 1926 (שיא צפיפות האוכלוסין)
| 110,684
| 27,075
|-
| 1954
| 104,412
|25,529
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 1962
| 99,584
| 24,360
|-
| 1968
| 87,811
| 21,480
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 1975
| 74,250
| 18,163
|-
| 1982
| 67,461
| 16,502
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 1990
| 62,939
| 15,396
|-
|1999
|56,985
|13,940
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 2005 (הערכה)
| 55,700
| 13,625
|}

==הרבעים הפנימיים==
כל אחד מעשרים הרבעים של פריז מחולק בעצמו לארבעה רבעים (quartiers). הרבעים הפנימיים של הרובע השביעי הם:
* רובע סן-תומא-ד'אקואן (Quartier de Saint-Thomas-d'Aquin)
* רובע דז אינווליד (Quartier des Invalides)
* רובע דה ל'אקול-מיליטר (Quartier de l'École-Militaire)
* רובע די גרו-קאיו (Quartier du Gros-Caillou)

==אתרים מרכזיים==
*האספה הלאומית
*מגדל אייפל
*מוזיאון ד'אורסה
*מוזיאון רודן
*האינווליד
*אקול מיליטר
*מוזיאון קה ברנלי
*גשר אלכסנדר השלשי
*בית הספר סיאנס פו
*פארק שאן-דה-מארס

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==
* 

*
7
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1860
בלו נוט (מועדוני ג'אז)

בלו נוט ניו יורק 2006
בלו נוט (באנגלית Blue Note) היא רשת מפורסמת של מועדוני ג'אז עם מסעדות. המועדון הראשון נפתח על ידי הישראלי האמריקאי דני בן שושן (באנגלית: Danny Bensusan) בגריניץ' וילג' בעיר ניו יורק בשנת 1981, בשעה שהג'אז נחשב לסגנון מוזיקלי אזוטרי. הרעיון היה לאפשר לאמני ג'אז גדולים להופיע במועדון עם אווירה אינטימית, ולייצר קשר בלתי אמצעי עם הקהל. המועדון הראשון נחשב כיום לאחת מבמות הג'אז המובילות בעולם, אם לא החשובה שבהן. הופיעו בו, בין היתר, אוסקר פיטרסון, ריי צ'ארלס, שרה ווהן, דיזי גילספי, ג'וני הארטמן, בילי אקסטיין, טיטו פואנטה, ליונל המפטון, ריי בראון, ג'ורג' בנסון, שלישיית ביל פריזל-רון קרטר-פול מושן ורבים אחרים.

מועדונים נוספים ברשת מצויים בטוקיו ונאגויה, יפן ובמילאנו, איטליה.

רשת המועדונים שואבת את שמה מהמושג בלו נוט, שפירושו הרווח הוא "התו העצוב" אך בטרמינולוגיית הג'אז משמעותו "התו הנוסף" או "התו הנסתר". אין להתבלבל בין רשת מועדוני הג'אז לבין חברת התקליטים בעלת אותו השם.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.bluenote.net/ האתר הרשמי של הרשת], ואתרי המועדונים ב[http://www.bluenotemilano.it/ מילאנו], ב[http://www.bluenote.co.jp/ טוקיו], וב[http://www.nagoya-bluenote.com/index.html נאגויה]
* [http://www.bluenotenyc.blogspot.com/ בלוג הבלו נוט] (עדכונים על פעילויות)
* [https://web.archive.org/web/20080518055754/http://www.worldmusiccentral.org/article.php/20060918202354657 כתבה לרגל 25 שנים לפתיחת המועדון הראשון]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'אז
קטגוריה:מועדוני ג'אז ומוזיקה קלה
קטגוריה:ארצות הברית: מועדוני ג'אז ומוזיקה קלה
מלון ריוגיונג

מבט מ[[מגדל ג'וצ'ה שמעברו השני של נהר טאדונג; מלון ריוגיונג (מימין) מתבלט בקו הרקיע של העיר. במרכז התמונה כיכר קים איל סונג]]
מלון ריוגיונג (בקוריאנית: 류경호텔) הוא שמו של מלון בלתי גמור הנמצא בפיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית. המבנה הוא גורד שחקים בגובה 330 מטר שבנייתו נפסקה בעבר. כיום, הושלמה בניית המלון, אך נכון להיום, הוא עודנו סגור. הבניין תוכנן להיות בית המלון הגבוה בעולם – עם 105 קומות. השם "ריוגיונג" הוא אחד משמותיה ההיסטוריים של פיונגיאנג שפירושו "בירת הערבות".

== היסטוריה ==
בנייתו החלה בשנת 1987, נפסקה ב-1992 וחודשה בשנת 2008. המבנה עשוי כולו בטון מזוין וצורתו היא דמוית פירמידה המזדקרת באופן בולט וחסר מתחרים בקו הרקיע של העיר. הפירמידה בנויה משלוש שלוחות באורך 100 מ' כל אחת המתכנסות במרכז אל ראש המגדל הבנוי בצורת חרוט. קודקוד הבניין תוכנן להיות חלק מסתובב עם נוף פנורמי אל העיר. בקצה הקודקוד נמצא עגורן אשר שימש לבנייה אך תוכנן להישאר גם לאחר גמר הבניין כחלק מהתכנון האדריכלי.

בנייתו בשנות ה-80 הייתה ככל הנראה כתגובה לבניית מלון ווסטין סטאמפורד בן 73 הקומות בסינגפור על ידי חברה מקוריאה הדרומית בשלהי המלחמה הקרה או לקראת האולימפיאדה שנערכה בבירת קוריאה הדרומית שנה לאחר מכן והציגה לעולם את הישגיה הכלכליים של השכנה מדרום. הצפי בצפון קוריאה היה למשוך משקיעים זרים רבים מן המערב באמצעות מלון זה אשר תוכנן להיחנך כבר ב-1989. על פי הערכות, עלות הבנייה המתוכננת הייתה 750 מיליון דולר, כ-2% מהתוצר המקומי הגולמי הצפון קוריאני. קשיים במימון המיזם השאפתני עיכבו את הבנייה עד לכדי עצירתה ב-1992 והמלון הפך ל"פיל לבן", ככל הנראה הגדול ביותר בעולם.

הממשל ניסה במשך תקופה ארוכה לגייס כספים לחידוש הבנייה והשלמת הבניין. המבנה הבלתי גמור נחשב מסוכן מאוד ולכן נאסר השימוש גם בחלקים ממנו. במקביל, על אף היותו המבנה הבולט ביותר בפיונגיאנג, נעשים ניסיונות להצניעו על ידי הסרתו ממפות רשמיות של העיר ועל ידי מניפולציות גרפיות שלו בתמונות רשמיות של העיר. בשנת 2008 חודשה הבניה. תאגיד אוראסקום המצרי החל בשיפוץ הקומות העליונות של המבנה<ref></ref>.

באוגוסט 2009, הופיעו תמונות בהן נראה כי בצד אחד של המלון הותקנו חלונות זכוכית, ובשנת 2011 הסתיימה בניית המלון, אך פתיחתו נדחתה מאז מספר פעמים, וגם הכרזה על פתיחה חלקית ב-2013 בוטלה לבסוף.

ב-2018 נודע שנוספו נורות LED לחזית המבנה, שהציגו את הדגל הצפון קוריאני, סצנות מסרטים ואנימציה, אך הבניין עדיין לא אוכלס, ונכון ל-2022 המלון עודנו סגור.

==התקדמות בניית המלון==
<div align=center><gallery mode="packed" widths="200" heights="200">
File:Ryugyong hotel 01.jpg|מרץ 2004
File:Dprk pyongyang hotel rugen 05 s.jpg|אפריל 2005
File:Ryugyong Hotel - May 2005.JPG|מאי 2005
File:Ryugyong Hotel - 29 april 2010.jpg|אפריל 2010
File:Ryugyong Hotel October 2010.jpg|אוקטובר 2010
File:Ryugyong Hotel 4 Sep 2011.jpg|ספטמבר 2011
File:Ryugyong Hotel - Apr-12.jpg|אפריל 2012
File:Ryugyong Hotel Pyongyang 02.JPG|אוגוסט 2012
</gallery></div>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פיונגיאנג: מבנים
ריוגיונג
קטגוריה:קוריאה הצפונית: בתי מלון
חברובסק (חבל מנהלי)

חבל מנהלי חברובסק (ברוסית: Хабаровский край; בתעתיק: חברובסקי קְרַאי) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. 

החבל גובל עם סין. 

מבחינה אדמיניסטרטיבית החבל מחולק ל-17 אזורים מוניציפליים ו-2 אזורים עירוניים.

==היסטוריה==

המתיישבים הרוסים באזור ידועים מהמאה ה-17. בשנת 1647 הוקם מבצר ראשון ובהמשך הוקמו מבצרים נוספים. החל משנות ה-80 של המאה ה-17 החלו התנגשויות מזוינות עם המנצ'ורים. בהתאם להסכם נרצ'ינסק שנחתם ב-1689, פינתה רוסיה את כל השטחים באזור האמור אך קיבלה חלק מהחוף על ים אוחוצק.

בתחילת המאה ה-20 הייתה תנופת התיישבות באזור.

==דמוגרפיה==
כ-80% מאוכלוסיית החבל מתגוררת בערים. הרוסים מהווים כ-92% מאוכלוסיית המחוז, האוקראינים - כ-2.1%. מספר התושבים בחבל נמצא בירידה מתמדת מרמה של 1,800 אלף תושבים בשנת 1989 לכ-1,300 אלף בשנת 2021.

==כלכלה==
בשטח החבל נמצאו מרבצי זהב ופלטינה. חלק משמעותי של שטח החבל מכוסה ביערות ולאור כך קיימת תעשיית עיבוד עץ מפותחת. חלק משמעותי של תושבי החבל מתפרנסים מדייג.

==ראו גם==
*סרגיי פורגאל

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

*
קטגוריה:רוסיה: חבלים מנהליים (קראיה)
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1938
פרימוריה

חבל מנהלי פרימוריה (ברוסית: Примо́рье, באופן רשמי: Приморский край; בתעתיק מדויק: פרימורסקי קראי) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית.

החבל גובל בסין ממערב, בקוריאה הצפונית מדרום-מערב ובחבל המנהלי חברובסק מצפון.

==היסטוריה==

ההתיישבות הרוסית באזור החלה במאה ה-17. בהתאם להסכם רוסיה - סין משנת 1689 הועבר השטח לשליטת סין, אולם בהמשך, עם החלשות סין חזרו הרוסים להתיישב באזור. בשנת 1858 נחתם חוזה אייגון, שלפיו כל השטחים צפונית לנהרות אמור ואוסורי הועברו לרוסיה. הדבר נתן אות לתחילת התיישבות רוסית מסיבית באזור.

==גאוגרפיה==

==כלכלה==

בשטח החבל המנהלי התגלו מרבצי מתכות שונות כגון טונגסטן, זהב, כסף, בדיל ונחושת.
כ-80% משטח המחוז מכוסה ביערות.

מבחינה אדמיניסטרטיבית החבל המנהלי מחולק ל-22 אזורים מוניציפליים ו-12 אזורים עירוניים.

==דמוגרפיה==
כ-80% מאוכלוסיית החבל מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - ולדיווסטוק מתגוררים כ-580 אלף תושבים. בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 אוכלוסיית המחוז הייתה כ-2.3 מיליון תושבים. נכון לשנת 2021 היא מונה 1.8 מיליון תושבים בלבד.

בהתאם לנתוני מפקד אוכלוסין של שנת 2010 הרוסים מהווים כ-86% מאוכלוסיית המחוז, האוקראינים כ-2.5%, הקוריאנים כ-0.9%.

==פוליטיקה==
מושל החבל מאז דצמבר 2018 הוא אולג קוז'מיאקו (מאז ספטמבר 2018 שימש כממלא מקום המושל). האספה המחוקקת של חבל פרימורסק הוא גוף החקיקה הרשמי של החבל ובו 40 חברים. מושל החבל אחראי לניהול המחוז וענייניה וייצוגה בפני גופי הממשל הפדרלי.

בספטמבר 2018 נערכו הבחירות לתפקיד מושל החבל, אך בעקבות היעלמות פתקי הצבעה מ-13 עמדות בחירה, הליך הבחירות הוכר כלא חוקי ונערכו בחירות חוזרות, זאת לאחר שתחילה היה נראה כי מוביל המועמד הקומוניסטי אנדריי אישצ'נקו, אך לאחר ספירת הקולות הסתבר כי ממלא מקום ראש הרפובליקה, אנדריי טראסנקו, קיבל 49.55% מהקולות, בעוד אישצ'נקו קיבל 48.06%. שני המועמדים האשימו זה את זה בזיוף קולות ולאחר חקירת ועדת הבחירות המרכזית של רוסיה, הוחלט לערוך בחירות חדשות, משהתברר כי נעלם פרוטוקול התוצאות מתוך 13 עמדות הצבעה. בבחירות מחודשות שנערכו בדצמבר 2018 נבחר המועמד העצמאי אולג קוז'מיאקו. נאסר על רוסיה המאוחדת והמפלגה הקומוניסטית להציע מועמדים לתפקיד ובבחירות התמודדו אנדריי אנדרייצ'נקו מהמפלגה הליברל-דמוקרטית, רוזה צ'מריס, מהמפלגה "למען נשות רוסיה" ואלכסיי טימצ'נקו ממפלגת הצמיחה האופוזיציונית.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:רוסיה: חבלים מנהליים (קראיה)
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1938
קטגוריה:גבול קוריאה הצפונית – רוסיה
תגרה

תגרה (בגעז: ትግሬ) מושג המתייחס לדוברי שפת תיגרה. התגרה חיים בעיקר במדינת אריתריאה ומהווים כרבע מאוכלוסייתה. בתגרה נכללות גם לעיתים קבוצות הקשורות אליהם אתנית ותרבותית, בהם בני עמיר והבילינים, הדוברים גם הם את שפת התיגרה.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חבשים
קטגוריה:עמים שמיים
קטגוריה:אריתריאה: קבוצות אתניות
קרסנויארסק (חבל מנהלי)

חבל מנהלי קרסנויארסק (ברוסית: Красноярский край; בתעתיק: קרסנויארסקי קראי) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית, והוא השני בגודלו מבחינת שטח (אחרי רפובליקת סאחה-יקוטיה) מבין הסובייקטים הפדרליים של רוסיה.

==היסטוריה==

התיישבות רוסית באזור החלה בשנת 1619. לתחומי החבל הוגלו פושעים רבים, ובמהלך המאה ה-19 כ-23% מאוכלוסייתו היוו פושעים לשעבר. בסוף המאה ה-19 התגלו מרבצי זהב גדולים באזור – כ-80% מהזהב הרוסי באותה תקופה מקורו היה במרבציו.

בשנת 2019 המחוז היה במרכז של שרפות יער גדולות במיוחד. לצורך כיבוי שרפות הוקם צוות מיוחד של משרד ההגנה של רוסיה בראשות דמיטרי בולגקוב. לאחר מאבק ממושך הצוות הצליח להביא לכיבוי השרפות. בעקבות האירוע בוצע תיקון חקיקה ולאחר חקירות מספר אנשים הואשמו ברשלנות.

==כלכלה==
בחבל התגלו מרבצים של ניקל, זהב, פחם, נפט, עופרת וברזל.

הנהר יניסיי מהווה מקור חשוב של אנרגיה חשמלית, ומספר תחנות כוח הוקמו עליו.

==גאוגרפיה==
החבל שוכן באגן נהר היניסיי ומגיע עד לאוקיינוס הקרח הצפוני. שטח החבל מהווה כ-14% משטח רוסיה כולה.

האקלים מתאפיין בשינויים קיצוניים בין הקיץ לבין החורף. בצפון שורר אקלים ארקטי, כאשר טמפרטורת האוויר עולה מעל ל-10 מעלות רק כ-40 ימים בשנה. בדרום החבל, טמפרטורות גבוהות בהרבה - בכ-120 ימים בשנה הטמפרטורה מגיע למעל ל-10 מעלות.

מבחינה אדמיניסטרטיבית החבל מחולק ל-44 אזורים מוניציפליים ו-14 אזורים עירוניים. כ-80% מאוכלוסיית החבל מתגוררת דרומית לנהר האנגרה – בשטח שמהווה רק 10% משטח החבל.

בשטחו של החבל נמצאת שמורת טבע השמורה הארקטית הגדולה ששטחה כ-42 אלף קמ"ר, השמורה הגדולה ברוסיה ומבין השמורות הגדולות בעולם.

==דמוגרפיה==
כ-75% מאוכלוסיית החבל מתגוררת בערים. בעיר הגדולה – קרסנויארסק – מתגוררים 1,082,933 תושבים (נכון ל-1 בינואר 2017).
(כשליש מאוכלוסיית החבל). החבל מתאפיין בהגירה שלילית של אוכלוסייה - האוכלוסייה כיום זהה במספרה לשנת 1991. כ-80% מאוכלוסיית החבל מתגוררים בחלקו הדרומי שמהווה כ-10% משטח החבל.

הרוסים מהווים כ-91% מאוכלוסיית החבל, האוקראינים – 1.4%, הטטרים – כ-1.3%, הגרמנים – כ-0.8%.

גרמנים רבים גורשו לחבל בתחילת מלחמת העולם השנייה. בשנת 1959 התגוררו בחבל כ-55 אלף גרמנים (כ-2.6%), כיום נותרו רק 22 אלף גרמנים.

==קישורים חיצוניים==

* (רוסית)
* 

==הערות שוליים==
 

*
קרסנויארסק
קטגוריה:מחוזות רוסיה בסיביר
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1934
אוניברסיטת ניקוסיה

אוניברסיטת ניקוסיה היא אוניברסיטה פרטית, שנודעה עד ספטמבר 2007 בשם אינטר-קולג. זוהי האוניברסיטה הפרטית הגדולה ביותר בקפריסין, עם קמפוסים בשלוש הערים הגדולות ניקוסיה, לרנקה ולימסול, אולם מתוך 5000 הסטודנטים הלומדים בה, 4000 לומדים בקמפוס בניקוסיה.

== מבנה אקדמי ==
באוניברסיטת ניקוסיה שישה בתי ספר, שבכל אחד מהם פועלים מסלולים שונים לתואר ראשון, שני ושלישי<ref></ref>:

* בית הספר למנהל עסקים: בית הספר למנהל עסקים מורכב מהמחלקה לחשבונאות, כלכלה ופיננסים, המחלקה לחדשנות דיגיטלית והמחלקה לניהול.
* בית הספר לחינוך: כולל את המחלקה לחינוך והמחלקה למוזיקה ומחול.
* בית הספר למדעי הרוח והחברה: בין המחלקות הנכללות בבית הספר למדעי הרוח והחברה של האוניברסיטה נכללות המחלקה לשפות וספרות, המחלקה למדעי החברה, המחלקה לעיצוב ומולטימדיה, המחלקה לתקשורת, המחלקה לאדריכלות והמחלקה לתאולוגיה.
* בית הספר למשפטים: בית הספר למשפטים כולל את המחלקה למשפטים והמחלקה ליחסים בינלאומיים ולימודים אירופאיים.
* בית הספר לרפואה: בבית הספר לרפואה ניתן ללמוד תוכנית שש שנתית או ארבע שנתית ברפואה, תוכנית לתואר שני בבריאות הציבור, תוכנית לתואר שני בניהול שירותי בריאות ומסלול לדוקטורט במדעי הרפואה.
* בית הספר למדעים והנדסה: בית הספר כולל את המחלקה להנדסה, המחלקה למדעי המחשב והמחלקה למדעי החיים ומדעי הבריאות.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קפריסין: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:ניקוסיה
ישיבת בני חיל (שומרון)

ישיבת בני חיל בצילום קבוצתי, 2022
ישיבת בני חיל (שומרון) היא תיכון ישיבתי טכנולוגי לנערים דתיים בעלי הפרעת קשב וריכוז ונערים שאינם משתלבים במסגרת הפורמלית. הישיבה ממוקמת ביישוב קדומים, ולומדים בה כ-125 תלמידים. ראש הישיבה הנוכחי הוא תומר רבי.<ref></ref>

שמה של הישיבה – "בני חיל" – נבחר בהשראת עצת יתרו למשה רבנו למנות "אנשי חיל" אשר יסייעו לו בהנהגת בני ישראל ().

בד' בניסן תשס"א, מרץ 2001, נרצחו בפיגוע טרור שניים מתלמידי הישיבה בהמתינם להסעה בתחנה בכביש 444. ארבעה תלמידים אחרים נפצעו, שניים מהם קשה.

בה' באדר תשס"ב פברואר 2002 נרצח בפיגוע טרור בקניון קרני שומרון תלמיד נוסף מהישיבה.

==תפיסה חינוכית==
תלמידים בעלי הפרעת קשב ריכוז והיפראקטיביות מתקשים לממש את הפוטנציאל שלהם בכיתות הרגילות. רבים מהם סובלים גם ממגוון ליקויי למידה נוספים. הישגיהם הנמוכים בבית הספר עלולים לפגוע בהערכה העצמית שלהם. מתבגרים עלולים לנשור ממסגרות חינוכיות, ובחברה הדתית - גם להתנתק ממחויבויות דתיות.

מטרת ישיבת בני חיל לאפשר לתלמיד לממש את מלוא יכולותיו באווירה תורנית. חלק מהתלמידים עברו כבר בתי ספר אחדים, והגיעו לישיבת בני חיל לאחר שלא השתלבו במסגרות קיימות.

המסגרת הלימודית בישיבה כוללת תוכנית לימודים מלאה לתלמידי כיתות ט' עד י"ב. מספר התלמידים בכיתה אינו עולה על 15, כדי לאפשר התייחסות מלאה לצרכים המיוחדים של התלמידים. מחנך הכיתה נוכח במקום בכל שעות הלימודים ומסייע למקד את תשומת לב הנערים בחומר הנלמד. צוות החינוך המיוחד עובד עם התלמידים באופן פרטני, מסייע להם בהבנת החומר הלימודי ומדריך אותם כיצד להתגבר על ליקויי הלמידה השונים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:השומרון: חינוך
בני חיל שומרון
קטגוריה:קדומים: מבנים
בני חיל שומרון
קסנדריה

250px
קסנדריה (Xandria) היא להקה שמוצאה בבילפלד, גרמניה, והוקמה בשנת 1997. מוזיקת הלהקה משלבת את האלמנטים של הסגנונות סימפוניק רוק וסימפוניק מטאל, ולכן קשה להגדיר מהו ז'אנר המוזיקה המדויק שלה. הלהקה אופיינה במשיכה למיתוסים ואלגנטיות אקזוטית, אלמנטים משולבים של גות' דום מטאל עם רקע תזמורתי. הנטייה המיתית של הלהקה התחזקה ונשמרה בעקביות במשך האלבומים והדמואים שיצרה.

לאחר הקלטת דמואים שונים והצלחה מרובה בפורטלי MP3, הם שחררו את אלבומם הראשון ב-2003 הנקרא Kill The Sun ("הרוג את השמש"), שהגיע למקום ה-98 במצעדי המוזיקה הגרמנית.
האלבום שהגיע מיד אחריו, ב-2004 ונקרא Ravenheart, נשאר במצעדים למשך כ-7 שבועות, והגיע למקום ה-36.
ב-2005 הם שחררו את אלבומם השלישי, India ("הודו"), שמופנה יותר לסגנון הסימפוניק מטאל.
ב-14 בדצמבר 2006 קסנדריה החלו בהקלטות ובהכנות לאלבומם החדש והרביעי שנקרא "Salomé – The Seventh Veil". האלבום יצא לאור ב-25 במאי 2007. בנובמבר 2023 הוציאה הלהקה את אלבומה השמיני באורך מלא.<ref></ref>

== אלבומים ==
*kill the sun (3 במאי 2003)
*Ravenheart (24 במאי 2004)
*india (22 באוגוסט 2005)
*Salomé – The Seventh Veil (25 במאי 2007)
*Neverworld's End 2012

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20120501150400/http://www.bnrmetal.com/v3/band/band/Xand קסנדריה] – באתר BNR מטאל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:להקות מטאל סימפוני
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1997
פרם (חבל מנהלי)

חבל מנהלי פרם (ברוסית: Пермский край; תעתיק: פרמסקי קראי) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. כמעט כל שטח המחוז נמצא באירופה. הרי אורל נמצאים בחלק המזרחי של המחוז ומהווים כ-20% של שטח המחוז.

מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-42 אזורים מוניציפליים ו-6 אזורים עירוניים.

==גאוגרפיה==
החבל ממוקם בחלק המזרחי של אירופה וכ-0.2% משטחו נמצא באסיה. הרי אורל מהווים כ-15% משטח החבל, הנקודה הגבוהה ביותר מגיע ל-1496 מ'.

בשנת 1928 נמצאה נפט ובאזור. מרבצי פחם ידועים כבר כ-200 שנים.

==היסטוריה==

במהלך המאה ה-13-14 הייתה נוכחות של אנשי מסחר מרפובליקת נובגורוד באזור. החל מהמאה ה-14 ובמאה ה-15 אנשי נסיכות מוסקבה החלו לטעון על השליטה באזור. האזור סופח לנסיכות מוסקבה בעקבות טענות על נזק שנגרם לסוחרים שהגיעו ממוסקבה. זה היה בין האזורים הראשונים באזור הרי אורל שסופח. לאחר הסיפוח החלה התיישבות מסיבית יחסית של הרוסים באזור.

==כלכלה==
בשטחי המחוז התגלו מרבצים של נפט (הפקה על ידי חברת בת של לוקאויל), אשלג ומתכות שונות. 

העיר פרם מהווה מרכז חשוב של תעשייה.

==דמוגרפיה==
כ-75% של אוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - פרם בה מתגוררים מעל למיליון תושבים (כ-40% מאוכלוסיית המחוז). הרוסים מהווה כ-87% מאוכלוסיית המחוז (נכון לשנת 2010) וטטרים כ-4.6%. לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה גורשו לאזור גרמני רבים ובשנת 1959 התגוררו בו כ-39 אלף גרמנים. בשנת 2021 נותרו רק כ-6 אלף גרמנים בחבל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:רוסיה: חבלים מנהליים (קראיה)
קירניה

מפרץ קירניה
קירניה (ביוונית: Κερύνεια, בטורקית: Girne) היא עיר נמל לחוף הצפוני של האי קפריסין, דה פקטו ממוקמת בצפון קפריסין. העיר משתרעת על חוף הים הצר שבין הים התיכון לרכס הרי קירניה.

קירניה מפורסמת בזכות נופיה והנמל שבה. עד להקמת הרפובליקה הקפריסאית-טורקית היוותה יעד אטרקטיבי לתיירות פנים וחוץ.

אטרקציות תיירותיות בקירניה:
* נמל קירניה – המרכז התיירותי של העיר.
* טירת קירניה – לפי ההערכה המקובלת נבנתה בידי הביזנטים במאה השביעית, ועברה כיבושים רבים.
* באחד מאולמות טירת קירניה שוכן מוזיאון ימי קטן, בו מוצגים מטענה ושרידיה של אניית סוחר יוונית עתיקה משלהי המאה ה־4 לפנה"ס, שנמשו בחפירה ארכאולוגית בשנים 1968–1969. הספינה טבעה לא הרחק מפתח הנמל ונקראת על שם העיר – "הספינה מקירניה".
* מוזיאון אייקון – ממוקם בתום המבנה המרשים של כנסיית Arkhangelos ומכיל דיוקנאות של קדושים נוצרים.
* בית הקברות בלדוקאן וכנסיית אנדרוס הקדוש.
* מוזיאון אמנויות העיצוב - ממוקם בתוך וילה משנות ה־30 של המאה ה־19. התצוגות מכילות יצירות אמנות בסגנונות קולוניאליים ואוריינטלים.

== ערים תאומות ==
הערים התאומות של קירניה הן:
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.lametayel.com/archive/article.asp?id=6502&postid=132&dest_id=2619&dest_type=3 תיירות בקירניה] מתוך אתר lametayel.com
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קפריסין הצפונית: ערים
קטגוריה:אסיה: ערי נמל
רכבת משא

רכבת משא של [[רכבת ישראל נושאת כ-30 מכולות במסילת החוף. שינוע מטען דומה בכבישים היה מצריך משאיות כמספר המכולות.]]
רכבת משא חוצה את גשר סלמון ביי ב[[סיאטל, וושינגטון, ארצות הברית]]
רכבת משא ב[[נגב]]
רכבת משא מורכבת מקטר, אחד או יותר, הגורר קרונות משא. חלק ניכר משינוע משאות ביבשה ברחבי העולם נעשה באמצעות רכבות משא. רכבות משא הן הרכבות הארוכות ביותר בעולם, ולעומת רכבות נוסעים, אשר אורכן בדרך כלל אינו עולה על 500 מטר, רכבות משא עשויות להגיע לאורך של קילומטרים אחדים.

שינוע משאות ברכבות הוא אמצעי שינוע זול ביחס לשינוע במשאיות הנעות על כבישים ואף חסכוני יותר בהשפעתו של זיהום האוויר. ככל שרכבות משא נוסעות למרחק גדול יותר ונושאות מטענים גדולים יותר, גדל אף יתרונן הכלכלי על פני שינוע במשאיות. רכבות משא מאבדות יתרון זה בשינוע מטענים קטנים יחסית למרחקים קצרים. בארצות הברית רכבת משא ארוכה, ועליה 3–5 אנשי צוות, יכולה לגרור מאה קרונות עמוסי מכולות בשתי קומות, בעוד שמשאית יכולה לשנע רק מכולה בודדת בכביש.

חסרונותיה העיקריים של רכבת משא נעוצים בחוסר גמישותה באשר ליעדי הנסיעה. מסיבה זו חלק ניכר משינוע משאות נעשה ברכבי משא בכבישים. ממשלות רבות בעולם מעודדות פיתוח תנועת רכבות משא מתוך דאגה לאיכות הסביבה ולאור החיסכון בדלק באמצעי תחבורה זה. שינוע סחורות דרך נמלי הים בעולם גרם לעליה בתנועת רכבות המשא. חברות רכבת רבות בעולם מחשבו את פעולותיהן והצליחו להגדיל את קיבולת המסילות ולשפר את לוחות הזמנים של רכבות משא.

קיים מגוון גדול של רכבות משא לשינוע סוגי מטען שונים באמצעות קרונות המותאמים לסוג המטען. רכבות המשא הנפוצות ביותר הן אלה המשנעות מכולות על גבי קרונות שטוחים, בעלי פיני אחיזה המותאמים לגודל המכולות. השינוע במכולה גרם לירידה חדה בשימוש בקרונות המשא הסגורים המסורתיים, עם דלתות צד נגררות. באירופה נפוצות רכבות משא המצוידות בקרונות שטוחים המותאמים למשאיות. המשאיות עולות בנסיעה על הקרונות בתחנת משא והרכבת נושאת מספר רב של משאיות לתחנת היעד, משם ממשיכות המשאיות ליעדן בנסיעה על הכביש. במסילת מנהרת התעלה עוברות באופן קבוע רכבות הנושאות משאיות בין אנגליה לצרפת. קיימות אף משאיות המצוידות בשתי מערכות גלגלים, האחת לנסיעה על הכביש והשנייה לנסיעה על מסילות. משאיות מסוג זה נרתמות יחד ומרכיבות רכבות משא למרחקים ארוכים.

רכבות משא כוללות סוגים נוספים של קרונות משא כמו קרונות מכלים (חומרים כימיים שונים, דלק וגז) וקרונות תפזורת (גרעינים, חצץ, פחם, מלט וכדומה). רכבות המשא הכבדות ביותר בעולם הן אלה המשנעות עפרת ברזל ופחם. כושר הנשיאה של קרונות משא לנשיאת עופרות מגיע כדי 130 טון לקרון ורכבת משא הנושאת עופרות עשויה לשאת עשרות אלפי טונות מטען בנסיעה אחת. רכבות ענק שכאלה נפוצות באוסטרליה, דרום אפריקה, ברזיל ומאוריטניה.

==קישורים חיצוניים==

משא
קטגוריה:שינוע
המחוז המערבי (תיגראי)

המחוז המערבי הוא מחוז במדינת תיגראי שבאתיופיה. גובל בצפונו באריתריאה, במערבו בסודאן, בדרומו במדינת אמהרה ובמזרחו במחוז המרכזי, בעבר חלק גדול מהנפה נכללה במחוז בגמדר אחד מהמחוזות ההיסטוריים של אתיופיה.

== דמוגרפיה ==
נכון לשנת 2007 האוכלוסייה מונה 334,945 נפשות שרק 16.46% מהם חיים בערים. שטחו של המחוז הוא 12,170.33 קמ"ר וצפיפות האוכלוסייה עומדת על 27.52 נפש לקמ"ר.

== נפות ==
המחוז מחולק לשלוש נפות ולעיר חומרה שהיא בעלת מעמד נפה:
*ולקאית
*סגדה
*קפתה חומרה

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:תיגראי
אנומר

בכימיה של סוכרים, המושג אנומר מתייחס לסידור האטומים סביב אחד אטומי הפחמן, בפרט הפחמן ההמיאצטלי או ההמיקטאלי בלבד, הידוע גם בשם "פחמן אנומרי". ההבדל היחיד בין אנומרים שונים של המולקולה הוא האוריינטציה של הקבוצות הכימיות המחוברות לפחמן האנומרי. אנומר הוא סוג מסוים של אפימר - בעוד אפימרים שונים זה מזה בסידור הקבוצות סביב כל אטום פחמן בודד במולקולה, באנומר מדובר רק בפחמן ההמיאצטלי.

בפירוט, אנומר הוא סטריאואיזומר (בפרט, דיאסטריאואיזומר) של חד-סוכר (בצורתו הטבעתית). אם המבנה אנלוגי לקיום קבוצת הידרוקסיל בפחמן האנומרי בעמדה אקסיאלית, הסוכר הוא אנומר אלפא. אם קבוצת ההידרוקסיל בעמדה משוונית (אקווטוריאלית), הסוכר הוא אנומר בטא. לדוגמה, הסוכרים α-<small>D</small>-glucopyranose ו-β-<small>D</small>-glucopyranose, שתי הצורות הטבעתיות של גלוקוז, הם אנומרים.

האפקט האנומרי מסייע לייצב אנומר האלפא. שינוי בחומר, הגורם לאנומר אחד לשנות מבנה ליצירת אנומר שני, מכונה מוטרוטציה, או "אנומריזציה".

שני האנומרים הם חומרים כימיים נפרדים, ויש להם תכונות פיזיקליות וכימיות שונות, בפרט סיבוב אופטי. לדוגמה, ל-α-D-glucose סיבוב אופטי של 112+ מעלות, ולאנומר שלו, β-D-glucose, סיבוב אופטי של 19+ מעלות.

==ראו גם==
* היטל הוורת'

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.sinica.edu.tw/~ccswww/zj-BI-1999-P.283.pdf On the Assignment of Anomeric Configuration], מאמר לגבי סיווג האנומרים (אנגלית), Chin. Chem. Soc., Vol. 46(3) 283, 1999
* [http://goldbook.iupac.org/A00373.html אנומרים] בספר הזהב של IUPAC
אנומרי אלפא ובטא של D-glucopyranose

קטגוריה:סטריאוכימיה
קטגוריה:סוכרים
קונפיגורציה מולקולרית

הקונפיגורציה של מולקולה היא הגאומטריה הקבועה שלה, תוצאה של הסידור המרחבי של הקשרים הכימיים. מולקולות בעלות קבוצת אטומים וקשרים זהה (אילו אטומים קשורים אחד לשני), אך סידור קשרים שונה (סדר הקשרים על אותו אטום), הם סטריאואיזומרים. הקונפיגורציה שונה מקונפורמציה, הצורה הרגעית של המולקולה, אותה ניתן לשנות על ידי סיבוב קשרים. שינוי הקונפיגורציה דורש שבירת קשרים ויצירתם מחדש, בסדר אחר.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20070610054921/http://www.iupac.org/goldbook/C01249.pdf הגדרת "קונפיגורציה"] לפי ארגון IUPAC

קטגוריה:סטריאוכימיה
קטגוריה:מולקולות
ATC

ATC (או: A Touch of Class) הייתה להקת פופ שפעלה בגרמניה. כל ארבעת חבריה נפגשו בשנת 1998 על הסט של המחזמר "Cats" בגרמניה, ושם החליטו להקים את הלהקה.

== שנות פעילותה ==
השיר הראשון שלהם "(Around The World (La La La La La" , שיצא בשנת 2000, היה מקום ראשון בגרמניה במשך שישה שבועות. בנוסף, השיר הגיע לרשימת 40 הלהיטים הגדולים בארצות הברית ובריטניה. השיר אף כיכב בפרסומת לג'נרל אלקטריק בארצות הברית. השיר הוא חידוש של השיר "Pesenka" של הלהקה הרוסית "רוקי וורך!", שהייתה אחת להקות הפופ המצליחות ביותר בסוף שנות ה-90 ברוסיה. בשיר הופק על ידי אלכס כריסטנסן. בשנת 2007 להקה בשם BeFour הוציאה חידוש לשיר תחת השם "Magic Melody".

ב-6 בפברואר 2001 יצא האלבום הראשון של הלהקה "Planet Pop" וזכה בפרס למוזיקה ל'הריקוד הטוב ביותר'. חלק מהשירים של האלבום נכתבו על ידי אלכס כריסטנסן.

להקות עם קול דומה הצליחו באירופה, אבל ATC ידועים בעיקר בזכות הלהיט הראשון שלהם.

בשנת 2003 שמה של הלהקה שונה ל-A Touch Of Class והם הוציאו את אלבומם השני "Touch The Sky". שלושה סינגלים יצאו בעקבות האלבום, אך הם לא הצליחו. לכן, בשנת 2003 הלהקה התפרקה וכל אחד הלך לדרכו.

==דיסקוגריפיה==
=== אלבומי אולפן ===
* 2001: Planet Pop
* 2003: Touch The Sky

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:להקות פופ
קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1999
The Crown

דה קרוון (The Crown) הייתה להקת דת' מטאל מלודי ות'ראש מטאל ממטרולהאטן שבשוודיה. במקור נקראו "קרוון אוף ת'ורנס" ("Crown of Thorns" - זר קוצים), אך הם נאלצו לשנות את שמם משום שלהקה גלאם-פופ נוצרית השתמשה בשם הזה לעצמה. המוזיקה והליריקה שלהם הושפעו מדת', נושאים אנטי-דתיים (לרוב נגד נצרות) ומרד. הלהקה התפרקה ב-2004. אחרי ההתפרקות יוהאן לינדסטארד (חבר בהרכב) הקים את הלהקה One Man Army and the Undead Quartet. מרקו טרבונן הקים את הלהקה Angel Blake שנקראה על שם שיר של הלהקה Danzig.

== חברי ההרכב ==
=== חברי ההרכב הסופיים ===
*יוהאן לינדסטארד - שירה [1990-2001, 2002-2004]
*מרקו טרבונן - גיטרה [1990-2004]
*מרקוס סנסון - גיטרה [1993-2004]
*מגנוס אולפלט - גיטרה בס [1990-2004]
*ג'אנה סארנפאא - תופים [1990-2004]

=== חברי ההרכב קודמים ===
*רוברט אוסטרברג - גיטרה [1990-1993]
*תומאס לינדברג - שירה [2001]

== דיסקוגרפיה ==
=== דמואים ===
<div style="direction: ltr;">
*Forever Heaven Gone - (1993)
*Forget the Light - (1994)
</div>

=== אלבומים ===
<div style="direction: ltr;">
*The Burning - (1995 בתור "קרוון אוף ת'ורנס)
*Eternal Death - (1997 בתור "קרוון אוף ת'ורנס)
*Hell Is Here - (1999)
*Deathrace King - (2000)
*Crowned in Terror - (2002)
*Possessed 13 - (2003)
*Crowned Unholy - (2004)
</div>

== וידאוגרפיה ==
<div style="direction: ltr;">
*14 Years Of No Tommorow - (2006) - שלושה תקליטורי דיוידי הכוללים חומר דוקומנטרי והופעות חיות.
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.ultimatemetal.com/forum/forumdisplay.php?f=77 לוח ההודעות הרשמי של הלהקה]
* [https://web.archive.org/web/20090120055452/http://www.metalblade.com/bands/The_Crown/index2005.html העמוד של הלהקה אצל "מטאל בלייד רקורדס"]
* [http://www.RememberTheGods.de עמוד מתנה ללהקה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות דת' מטאל
קטגוריה:להקות ת'ראש מטאל
קטגוריה:להקות מטאל שוודיות
קטגוריה:להקות שהיו חתומות במטאל בלייד רקורדס
הנס כריסטיאן ארסטד

פסלו של ארסטד, קופנהגן

הנס כריסטיאן ארסטד (בדנית: Hans Christian Ørsted;
14 באוגוסט 1777 – 9 במרץ 1851) היה פיזיקאי וכימאי דני אשר הושפע על ידי ההלך המחשבתי אשר התווה עמנואל קנט. ידוע בעיקר בשל גילויו את הקשר בין תופעות החשמל והמגנטיות – תופעת האלקטרומגנטיות.

==ראשית דרכו==
ארסטד החל את התעניינותו במדע עוד בתור ילד קטן, כשעבד עם אביו בבית המרקחת שברשותו. הוא ואחיו רכשו את רוב השכלתם על ידי לימוד עצמי עד לשנת 1793 בה עזבו את ביתם לטובת לימודים אקדמאיים באוניברסיטת קופנהגן. הנס סיים בהצטיינות את לימודיו.

בשנת 1801 זכה ארסטד במלגת נסיעות ובמענק אשר איפשרו לו לבלות שלוש שנים ברחבי אירופה. בגרמניה, פגש ביוהאן ריטר, פיזיקאי אשר האמין בקיומו של קשר בין חשמל למגנטיות. הקשר זה נראה סביר להנס ארסטד שכן זה האחרון האמין בשלמות הטבע והיה אך טבעי בעיניו כי קיים קשר בין רוב תופעות הטבע.

ארסטד המשיך בלימודי הפיזיקה שלו, בין היתר בהשפעת השיחות עם ריטר, ובשנת 1806 היה לפרופסור באוניברסיטת קופנהגן והמשיך את מחקריו בתורת החשמל ובאקוסטיקה. בהשפעתו, פיתחה האוניברסיטה תוכנית לימודים מקיפה בפיזיקה ובכימיה ובנתה מעבדות נוספות.

==תרומתו==
שעה שהתכונן לאחת מהרצאותיו ב-21 באפריל 1820, פיתח ארסטד ניסוי אשר תוצאותיו הפתיעו אותו; בעת שהכין את הציוד, הבחין כי מחט של מצפן סטתה מכיוונה עם שינויי הזרם הזורם בסוללה בה השתמש. הדבר סיפק לו הוכחה כי שדות מגנטיים מתפשטים במרחב בדומה לאור או לחום, מכאן הסיק על קיומו של קשר בין חשמל למגנטיות. כעבור שלושה חודשים החל במחקר אינטנסיבי של התופעה ופרסם את ממצאיו בדבר היווצרות שדות מגנטיים סביב תיילים המוליכים זרם. תוצאות אלו הניבו מחקר מקיף בקרב הקהילייה המדעית, ובין היתר דרבנו את מחקריו של אנדרה מרי אמפר. בשנת 1825 תרם משמעותית לכימיה כאשר הצליח להפיק לראשונה אלומיניום.

נוסף על עבודתו כמדען, היה ארסטד סופר ומשורר אשר פרסם מספר יצירות, ביניהן "ספינת האוויר" בהשראת טיסות הכדור הפורח של עמיתו אטיין גספרד רוברט.

בשנת 1820 זכה במדליית קופלי של החברה המלכותית הבריטית על "תגליותיו האלקטרו-מגנטיות".

==מותו והנצחתו==
ארסטד נפטר בשנת 1851 ונקבר בבית הקברות בקופנהגן. סדרת שטרות דניים אשר נכנסה למחזור בשנת 1936 כללה את תמונתו על שטרות של 100 כתרים דניים. כיום, בנייני המחלקה לכימיה והמוסד למדע מתמטי באוניברסיטת קופנהגן קרויים על שמו, כמו גם הלוויין הדני הראשון אשר שוגר בשנת 1999. כמו כן, יחידת ההשראות המגנטית במערכת cgs קרויה על שמו.

חברת תשתיות החשמל הדנית, שינתה בשנת 2018 את שמה מדונג לארסטד. Ørested.dk.

ב-14 באוגוסט 2009 בחרה גוגל לאזכר את יום הולדתו של ארסטד באמצעות לוגו דודל באתר הבית שלה.

== קישורים חיצוניים ==

* אבי בליזובסקי, [http://www.hayadan.org.il/orstead-140809/ הנס כריסטיאן אורסטד – האיש שבזכותו קיימת האלקטרוניקה], הידען, 14.8.2009
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:כימאים דנים
קטגוריה:פיזיקאים דנים
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף דניים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:ילידי 1777
קטגוריה:נפטרים ב-1851