OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שלום שמואלוב

שלום שמואלוב (נולד ב-27 ביולי 1959 בגבעתיים) הוא שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי.

== ביוגרפיה ==
נולד למשפחה בוכרית וגדל בגבעתיים. כבר בצעירותו השתתף במספר הצגות ילדים. את שירותו בצה"ל עשה בתיאטרון צה"ל ולאחר שחרורו למד בסטודיו למשחק ניסן נתיב.

לאורך קריירת המשחק, לא נמנה שמואלוב עם צוות שחקנים של תיאטרון אחד. הוא גילם שלל תפקידים במחזות שונים במספר תיאטראות, בהם הבימה, התיאטרון הקאמרי, תיאטרון חיפה, תיאטרון באר שבע, החאן, בית ליסין, פסטיבל עכו, תיאטרון אנסמבל הרצליה ופסטיבל תיאטרון קצר בצוותא, שאותו ייסד ב-1995 ושימש כמנהלו האמנותי עד לפרישתו בשנת 2011.

בטלוויזיה שיחק במספר סדרות, בהן "הבורגנים", "עספור" ו"רון", וכן בקומדיית המצבים "חצי המנשה" שם גילם את אחת מדמויותיו הזכורות ביותר, שלח בן-שילה.

בשנת 2014 שיחק שמואלוב בסדרת המתח "כפולים", וגילם את דמותו של ראש ממשלת ישראל.

משנת 2011 הוא מלמד באקדמיה לאמנויות המופע בתל אביב. באותה שנה התפקד למפלגת העבודה הישראלית והודיע על תמיכתו בשלי יחימוביץ'.<ref></ref>

החל משנת 2018 משחק שמואלוב במחזמר "סלאח שבתי".

שמואלוב נשוי לשחקנית והמורה למשחק רות שמואלוב, ואב לשניים.

==פילמוגרפיה==
===קולנוע===
* 1986 – אוונטי פופולו
* 1996 – "לילה לבן" – צ'ארלי (תפקיד ראשי)
* 2001 - "אינג'יל"
* 2003 - "להיות כוכב"
* 2007 – "מדוזות" – מנחם
* 2013 – "היפה והגלדיאטור" (דיבוב)
* 2016 - "נמל בית"
* 2017 – "רוח חדשה"

===טלוויזיה===
* 1975 – ״גם אנו שופטים״, כוכב הפרק "מוזיקה לחבורת רחוב".
* 1978 – "קובי ומלי"
*1989 – "סיפורים לשעת לילה מאוחרת", הפרק: "העוזרת"
* 1994 – "עניין של זמן"
* 1995 – "סיטון" – מאיר בן בסט
* 1996 – "חצי המנשה"
* 1997 – "מצליח" (סרט טלוויזיה) – גרשון
* 2000 – "החבר'ה הטובים"
* 2000-2001 – "הבורגנים" – זוהר
* 2004 – "החיים זה לא הכל" – בעלה לשעבר של אורלי
* 2007 - "וסרמן איש הגשם" - צדוק, מזכיר המושב
* 2009 – "גירושים נפלאים" – איתן
* 2009 – "אווטאר: כשף האוויר האחרון" (דיבוב)
* 2009-2010 – "מנדלבאום בלש פרטי" – ניצב וולפסון
* 2010 – "עספור" – דוד אלברט
* 2012 – "גאליס" – מנהל קמפיין
* 2013-2018 – "חברות" – איסר
* 2015 – "רון" – אביו של רון
* 2015 – "כפולים" – ראש הממשלה
* 2019 – "לה פמיליה" – הבוס של רמי

===תיאטרון===

*1986 - "שוליים קשים" מאת נייג'ל וויליאמס , תיאטרון חיפה
*1987 - "שידוכים" מאת ניקולאי גוגול, תיאטרון חיפה
*1991 – "הכבש השישה עשר" מחזה ובימוי: מיכאל גורביץ', תיאטרון הקאמרי
* 2014 – "שפתיים צמודות" הצגת יחיד מאת עמית ארז על פי ולדימיר נבוקוב, בבימוי אוהד שחר
* 2016 – "מולאן" תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער
* 2018 – "סאלח שבתי"
* 2023 – לאופולד-שטאט ב"הבימה"

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
על בריקדות

על בריקדות (בפולנית: Na barykady) הוא שיר מהפכנים פולני שלחנו עממי. הוא נכתב בפולנית בשנת 1904 ומחברו אינו ידוע.

השיר קורא להנפת הדגל האדום, דגלם של הסוציאליסטים וקומוניסטים ברחבי העולם. נהגו לשיר אותו, או חלקים ממנו, גם מתורגם לעברית, בחוגי השמאל הציוני בארץ ישראל, כגון קיבוצי "השומר הצעיר".

== מילות השיר ==
=== מילות השיר בעברית ===

=== מילות השיר בפולנית ===
<div class="mw-content-ltr">

</div>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:המנונים
קטגוריה:הקומוניזם בתרבות ובאמנות
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
קטגוריה:סוציאליזם
קטגוריה:פולין: תרבות
קטגוריה:פולנית
קטגוריה:שירי 1904
קטגוריה:שירי מחאה
נובויוקי אבה

נוֹבּוּיוּקִי אַבֶּה (ביפנית: 阿部 信行; 24 בנובמבר 1875–7 בספטמבר 1953) היה גנרל בצבא יפן, מושלה הכללי של קוריאה, פוליטיקאי וראש ממשלת יפן ה-36.

==ראשית חייו וקריירה צבאית==
אבה נולד בעיר קנאזווה שבמחוז אישיקווה למשפחת סמוראים. הוא עזב את לימודיו בתיכון על מנת להתגייס לצבא במהלך מלחמת סין–יפן הראשונה. לאחר המלחמה למד באקדמיה הצבאית הקיסרית, ולאחר מכן המשיך למכללת המטה הצבאי, שם למד עם סדאו אראקי, לימים קצין לאומני קיצוני. אבה פיקד על רגימנט הארטילריה השלישי מ-1918 עד 1921.

אבה קיבל את הפיקוד על דיוויזיית הרגלים הרביעית ב-22 בדצמבר 1930, ומאוחר יותר שירת כמדריך במכללת המטה, לפני שהפך לסגן שר המלחמה ומנהל האגף לענייני צבא במשרד המלחמה. בשנת 1933 קיבל דרגת גנרל, ובעקבות זאת קיבל את הפיקוד העליון על חיל המצב היפני בטאיוואן. ב-1936 סיים את השירות הפעיל, ונכנס לרשימת המילואים.

==ראש ממשלה==
אבה לא היה הבחירה הראשונה להחליף את ראש הממשלה שהתפטר, הירנומה קיאיצ'ירו. מצד האזרחים, היו פומימרו קונואה וקוקי הירוטה עדיפים עליו, בעוד הממסד הצבאי וגורמים לאומניים קיצוניים תמכו בגנרל אוגאקי קזושיגה. לאחר שהכריז הגנרו האחרון, סיונג'י קינמוצ'י, שאין הוא מעוניין באף אחד מהמתמודדים, דחף הצבא את אוגאקי ביתר שאת. אולם, אוגאקי חלה ונאלץ לשהות בבית חולים. לפיכך, הושגה פשרה שלפיה יקבל שר המלחמה המכהן, אבה, את תפקיד ראש הממשלה. אבה לא השתייך לסיעת טוסיי-הא ולא לסיעת קודו-הא, ואף זכה לתמיכת הצי הקיסרי היפני.

אבה הפך לראש ממשלת יפן ב-30 באוגוסט 1939, ובאותה עת החזיק גם בתפקיד שר החוץ. במהלך כהונתו, שנמשכה ארבעה חודשים בלבד, שאף אבה להביא את מלחמת סין–יפן השנייה לסיומה ולשמור על נייטרליות בעימותים באירופה. הוא אף התנגד לכריתת ברית עם גרמניה הנאצית ועם איטליה הפשיסטית.

בשל חוסר תמיכה מצד גורמים צבאיים ומצד מפלגות אחרות, נאלץ אבה להתפטר, ויונאי מיצומאסה החליפו בינואר 1940.

==המשך הקריירה==
שלושה חודשים לאחר התפטרותו, שלח הצבא את אבה לסין בתור יועץ לוואנג ג'יוויי, שאותו הציבו היפנים בראש העיר נאנג'ינג, ועל מנת שיבטיח את האינטרסים הכלכליים והצבאיים של יפן בצפון סין. לאחר שובו ליפן ב-1942, הצטרף אבה לבית האצילים של הדיאט של יפן וקיבל תפקיד בכיר במפלגת טאיסיי יוקוסאנקאי. לאחר מכן, הפך למושל הכללי של קוריאה מ-1944 עד 1945.

לאחר מלחמת העולם השנייה סולק אבה ממשרתו הציבורית ונעצר על ידי רשויות הכיבוש האמריקאי. אולם, הוא נמצא חף מפשע ושוחרר תוך זמן קצר.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Bix, Herbert P. Hirohito and the Making of Modern Japan, Harper Collins, 2000. .
*Frank, Richard B. Downfall: The End of the Imperial Japanese Empire. Penguin, 1999. .
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ראשי ממשלת יפן
קטגוריה:פוליטיקאים יפנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים יפנים
קטגוריה:ילידי 1875

קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1953
ג'ייסון אורנג'

ג'ייסון תומאס אורנג (באנגלית: Jason Thomas Orange; נולד ב-10 ביולי 1970) הוא זמר, שחקן, מוזיקאי ורקדן בריטי. נודע בעיקר כחבר בלהקת הבנים המצליחה "טייק ד'את", שזכתה לפופולריות בשנות ה-90, והתאחדה בשנת 2005.

==ביוגרפיה==
אורנג' נולד בקרמפסול, מנצ'סטר שבבריטניה, ולו חמישה אחים, בהם אח תאום. הוריו התגרשו. אורנג' למד בבית ספר תיכון בדרום מנצ'סטר, ולאחר סיומו עבד בעבודות מזדמנות. 

ב-1990 החל את פעילותו במסגרת להקת הבנים "טייק ד'את", לצד רובי ויליאמס, גארי בארלו, מארק אואן והווארד דונלד. אורנג' שימש בלהקה בעיקר כרקדן והופיע בקולות הרקע, אך לא בתפקידי סולו. הלהקה הקליטה שלושה אלבומים, שזכו להצלחה במכירות ובמצעדים, והופיעה ברחבי העולם. הלהקה התפרקה ב-1996, מספר חודשים לאחר עזיבתו של ויליאמס. 

לאחר הפירוק פנה אורנג' ללימודי משחק. ב-1998 הופיע בתפקיד משנה במיני-סדרה "Killer Net", וב-1999 שיחק במחזה "Gob" בלונדון; לאחר מכן ויתר על קריירת המשחק. בשנים 2001-2003 למד בקולג' דרום טרפורד במנצ'סטר.

ב-2005 התאחדה הלהקה, והחלה לצאת לסיבובי הופעות ולהקליט אלבומים נוספים. באלבום שיצא ב-2006, "Beautiful World", הוא שר לראשונה בתפקיד מרכזי, בשיר "Wooden Boat". באלבום "The Circus" שיצא ב-2008 הוא שר סולו בשיר "How Did It Come To This". בהופעות הלהקה הוא הופיע בהמשך גם בנגינה על גיטרה.

בשנת 2014 עזב אורנג' את הלהקה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1970
ביירון קייטי

ביירון קתלין מיטשל (Byron Kathleen Mitchell), הידועה בעיקר בשמה ביירון קייטי (נולדה ב-6 בדצמבר 1942), היא סופרת, מרצה ומורה רוחנית אמריקאית, מפתחת שיטת "העבודה של ביירון קייטי" (The Work Of Byron Katie).

== ביוגרפיה ==
קייטי מעידה שהחל משנות השלושים לחייה חוותה כעשור של דיכאונות עמוקים והתמכרויות לאלכוהול ולאכילה. ב-1986, בעודה מאושפזת במוסד לנשים עם הפרעות אכילה, חוותה קייטי התעוררות רוחנית שבעקבותיה הגיעה לתובנות אותן תרגמה לשיטת ה"עבודה" אותה היא מלמדת.

== שיטת "העבודה" ==

שיטת העבודה היא טכניקה מדיטטיבית וזיהוי המחשבות והאמונות שגורמות לנו לסבל ולחקירתן. מהותה של "העבודה" על פי קייטי היא להבין שהמחשבות שלנו פוגעות בנו, מביאות לנו סבל, ולא המציאות. תרגול העבודה תומך בנו כשאנחנו מבררים את המחשבות שלנו ולומדים לפגוש את המציאות - בעבר, בהווה ובעתיד - מתוך חוסן פנימי, גמישות מחשבתית והכרת הטוב. התהליך מאפשר למתרגל לראות אפשרויות חדשות מעבר לסבל. הטכניקה יכולה להיות מתורגלת לבד, בזוגות, באופן תהליכי או חד פעמי וכן בקבוצות.

== טיפול/אפשור בשיטת העבודה ==
שיטת העבודה בהגדרתה אינה טיפול. המציעים ליווי תהליכי בשיטת העבודה נקראים "מאפשרים". ישנן מספר תוכניות להסמכת מאפשרים בעולם, כולל בישראל. גם קייטי מקפידה להדגיש שהשיטה אינה טיפול. השיטה מכוונת את הקליינט למשאבים שלו, לתשובות שלו ותומכת בו כשהוא לומד את הגישה אליהם ומפתח שיח פנימי ותחושת חוסן ועצמיות. עם זאת יש גם מטפלים עם הסמכה טיפולית אקדמית בתחום בריאות הנפש, כגון עובדים סוציאליים, מטפלים באומנות ופסיכולוגים, שמאמצים את השיטה ככלי תומך במסגרת שירותיהם.

== ספרים ==
קייטי כתבה 17 ספרים, אשר תשעה מהם תורגמו לעברית:
* לאהוב את מה שיש (עם סטיבן מיטשל) (הוצאת פראג) - רב-מכר
* אהבתך נחוצה לי - האם זאת האמת? (עם מייקל כץ) (הוצאת מטר), 2006
* אלף שמות לאושר (הוצאת מטר), 2007
* טיגר-טיגר האם זאת האמת? (הוצאת פראג), 2009 - ספר ילדים
* על אהבה ומערכות יחסים (הוצאת העבודה) 2010
* על הורים וילדים (הוצאת העבודה) 2010
* על בריאות מחלה ומוות (הוצאת העבודה) 2010
* על כסף ועבודה (הוצאת העבודה) 2010
*על הארה וידיעה עצמית (הוצאת העבודה) 2010
*תודעה חוזרת הביתה (הוצאת מטר),2019

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://thework.org.il/ העמותה הישראלית לשיטת העבודה בישראל, לקידום והפצת שיטת העבודה בארץ]
* [http://workwithyael.co.il/ יעל טל, מאפשרת מוסמכת בשיטת העבודה]
* [https://www.theinnerwork.co.il/ "העבודה כמסע פנימי", מרחב ללימוד ותרגול שיטת העבודה - קורסים, סדנאות וריטריטים]
* שי טובלי, [https://sites.google.com/site/pragpublishing/שיטובליעל:לאהובאתמהשיש הקדמה למהדורה העברית של הספר "לאהוב את מה שיש"]
* 
* [https://web.archive.org/web/20140714171538/http://www.haavoda.co.il/ בלוג "הבמה של העבודה" בישראל] - לקט קטעי וידאו של ביירון קייטי ומאמרים.
* 
* 
* 
* 
* [http://www.tasmc.org.il/Be-Well/News/Pages/byron-katie-cancer-research.aspx מחלימות סרטן שעברו את סדנאות "העבודה של ביירון קייטי" אופטימיות יותר], באתר בית החולים איכילוב
*[https://www.mindwork.co.il מיינדוורק (Mindwork) - איפשור בשיטת העבודה של ביירון קייטי]
* [http://www.thework.co.il פתח למחשבה מרכז טיפול בשיטת ביירון קייטי]
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:העידן החדש
קטגוריה:מורים רוחניים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
גארי בארלו

גארי בארלו, 2012
גארי בארלו (באנגלית: Gary Barlow; נולד ב-20 בינואר 1971) הוא זמר-יוצר, פסנתרן ומפיק מוזיקלי בריטי. נודע בעיקר כזמר המוביל בלהקת הבנים המצליחה "טייק ד'את", שזכתה לפופולריות בשנות ה-90, והתאחדה בשנת 2005. מאז פירוקה הקליט אלבומים והופיע גם במסגרת קריירת סולו. בנוסף הופיע ב-2011 כשופט בתוכנית הכישרונות הבריטית המצליחה "אקס פקטור".

==ביוגרפיה==
בארלו נולד בפרודשם, צ'שייר שבבריטניה. בילדותו למד בעצמו לנגן בקלידים, וכנער שר והופיע במועדונים קטנים.

ב-1990 החל את פעילותו במסגרת להקת הבנים "טייק ד'את", לצד רובי ויליאמס, ג'ייסון אורנג', מארק אואן והווארד דונלד. בארלו היה הזמר המוביל בלהקה ושר את מרבית השירים באלבומים ובהופעות. הוא גם כתב את רוב השירים שהוקלטו באלבומי הלהקה. הלהקה הקליטה שלושה אלבומים, שזכו להצלחה במכירות ובמצעדים, והופיעה ברחבי העולם. הלהקה התפרקה ב-1996, מספר חודשים לאחר עזיבתו של ויליאמס.

לאחר הפירוק פנה בארלו לקריירת סולו, וב-1996 יצא אלבומו "Open Road", שהגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי ולמכירות של שני מיליון עותקים ברחבי העולם. לעומת זאת, אלבומו השני "Twelve Months, Eleven Days", שיצא ב-1999, נחל כישלון במכירות והגיע רק למקום ה-34 במצעד. בארלו גם כתב לאורך השנים שירים רבים לאמנים אחרים.

ב-2005 התאחדה להקת "טייק ד'את", והחלה לצאת לסיבובי הופעות ולהקליט אלבומים נוספים. בארלו ממשיך לכתוב ולהוביל בה כזמר, לצד רובי ויליאמס, שזכה לקריירת סולו מוצלחת מאוד לאחר הפירוק. במקביל החלו השניים לשתף פעולה גם מחוץ ללהקה, וב-2011 הקליטו דואט בשם "Shame", שזכה להצלחה בבריטניה וברחבי העולם. בהמשך הופיע בארלו במספר הופעות סולו.

ב-2006 יצאה אוטוביוגרפיה שכתב, "My Take". ב-2007 יצאה מהדורה מעודכנת של האוטוביוגרפיה, העוסקת גם באיחוד של "טייק ד'את" מנקודת מבטו.

ב-2009 נבחר בסקר שנערך בבריטניה לכותב השירים הטוב ביותר.

ב-2011 החליף בארלו את סיימון קאוול כשופט בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "אקס פקטור", וזכה לביקורות חיוביות.

ב-2012 נבחר על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, לארגן את חגיגות יובל היהלום (60 שנה) למלכותה. בארלו נסע ברחבי ממלכות חבר העמים הבריטי בעולם כדי להרכיב את שיר החגיגות הרשמי, "Sing", וארגן את הקונצרט החגיגי שהתקיים לפני ארמון בקינגהאם ה-4 ביוני 2012 בהשתתפות מיטב האמנים. בעקבות תרומתו לחגיגות ועבודת הצדקה בה הוא עוסק, הוענק לבארלו באותה שנה התואר OBE (מסדר האימפריה הבריטית) על ידי המלכה.

בארלו הופיע עם חבריו ללהקת טייק ד'את באחד משירי טקס הנעילה של אולימפיאדת לונדון בשנת 2012. לקראת סוף אותה שנה יצא למסע הופעות מצליח ברחבי בריטניה.

== חיים אישיים ==
בארלו נישא בשנת 2000 לרקדנית דון, שהופיעה עם להקת "טייק ד'את" בהופעותיה. לזוג שלושה ילדים (בתו הרביעית מתה בלידה ב-2012).

== דיסקוגרפיה ==
;אלבומי אולפן
* Open Road (1997)
* Twelve Months, Eleven Days (1999)
* Sing (2012)
* Since I Saw You Last (2013)
* Music Played by Humans (2020)
* The Dream of Christmas (2021)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים-יוצרים בריטים
קטגוריה:שופטי אקס פקטור
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1971
ל' סוברמניאם

ל. סוברמניאם, צילום מ-2015
לקשימינריאנה סוברמניאם (באנגלית: Lakshminarayana Subramaniam, בטמילית: லக்ஷ்மிநாராயண சுப்பிரமணியம், בקנאדה: ಲಕ್ಷ್ಮಿನಾರಾಯಣ ಸುಬ್ರಮಣ್ಯಂ; נולד ב-23 ביוני 1947 במדרס) הוא כנר, מלחין, מעבד, מנצח ומורה הודי, ממוצא טמילי. הוא רופא בהכשרתו. הוא נודע כאמן של המוזיקה הקרנטית ווירטואוז של הכינור שהקליט בהקשרים הודיים ושל מוזיקת פיוז'ן עם מבצעי מוזיקה קלאסית, ג'אז, מוזיקת עולם ועוד.

== ביוגרפיה ==
לקשימינריאנה סוברמניאם נולד במשפחה של מוזיקאים טמילים. אביו ו. סוברמניאם היה מוזיקאי ידוע, כנר, זמר ופדגוג, נציג המוזיקה המסורתית הקרנטית מדרום הודו. אמו סיטלקשמי הייתה מנגנת בווינה, כלי לאומי של תושבי האזור. גם שני אחים של לקשימינריאנה, ואידיאנטהן ושנקר - הם כנרים.
ל' סוברמניאם גדל בסרי לנקה, בג'פנה, בה לימד אביו במכללה המקומית למוזיקה. לקשימינריאנה למד לנגן בכינור מילדותו אך בנעוריו נרשם ללימודי רפואה במכללה לרפואה במדרס. אחרי שסיים עם תואר של רופא, לא עבד במקצוע זה והקדיש את עצמו לעיסוק במוזיקה בלבד. סיים מאוחר יותר תואר שני במוזיקה קלאסית מערבית במכון לאמנויות בקליפורניה.

==פעילותו המוזיקלית==
ל' סוברמניאם הקליט מעל 150 דיסקים, לרבות הקלטות משותפות עם מוזיקאים ידועים בעולם, כמו יהודי מנוחין, סטפן גרפלי, רוג'יירו ריצ'י, כמו כן לארי קורייל, סטנלי קלארק, הרבי הנקוק, טוני ויליאמס, קרסטן פוגל ומוזיקאי פיוז'ן אחרים, עם מיינרד פרגוסון, יוברט לוס, באד שאנק וכו'.

הוא הלחין קונצ'רטו לכינור, סימפוניות (למשל "הסימפוניה הגלובלית") וקטעי מוזיקה קרנטית.

ה"פנטזיה בנושא שיר ודי" בוצעה על ידי הפילהרמונית של ניו יורק בניצוחו של זובין מהטה.

יצירתו "טובולנס" נוגנה על ידי תזמורת סוויס רומאנד והקונצ'רטו לשני כנורות בוצע על ידי הפילהרמונית של אוסלו.

ל. סוברמניאם הלחין גם מוזיקה לקולנוע כמו הפסקול לסרטים "סלאם בומביי!" ו"מיסיסיפי מסאלה". הופיע ככנר הסולן בסרטו של ברטולוצ'י,"בודהה הקטן" וגם בסרט "קוטון מרי".

הוא כתב גם ספרים על המוזיקה הקרנטית.

==פרסים ואותות כבוד==
*1988 - עיטור פאדמה שרי
*2001 - עיטור פאדמה בהושאן

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוזיקאים הודים
קטגוריה:אישים טמילים
קטגוריה:מלחינים
קטגוריה:כנרים
קטגוריה:מקבלי עיטור פאדמה שרי
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1947
מקטפה

מקטפה הוא מכשיר לקטיפת פירות ומשמש בין השאר לקטיף הדרים, מלונים ובציר ענבים. המקטפה הקלאסית היא מכשיר דמוי מספריים ששתי ידיותיו מחוברות בקפיץ הפותח חזרה את להבי החיתוך לאחר פעולת החיתוך. 

לרוב, קטיפת כל פרי דרש שתי פעולות חיתוך, אחת לניתוק הפרי מהעץ והשני להסרת שיירי הענף המחוברים לפרי, על מנת למנוע פגיעה בפירות אחרים.

במשך שנים רבות היה נהוג לחייב שימוש במקטפה בעת קטיף הדרים ומלונים, מחשש לפגיעה בפרי בתלישה ידנית. בעונות הקטיף 1969/1970 ו-1970/1971 נעשו בישראל ניסויים לבדוק האם אכן יש צורך בשימוש במקטפה לצורך עמידות הפרי. בניסויים לא נמצא הבדל בין פירות שנתלשו ידנית ובין פירות שנקטפו במקטפה ובעקבות זאת התירה המועצה לשיווק פרי הדר שיווק אשכוליות שנתלשו, אך לא תפוזים שנתלשו. הקטיף ללא מקטפה היה לנושא לוויכוח בין גורמים שונים בישראל במשך מספר שנים. 

כיוון נוסף לייעול הקטיף הייתה הצעת מקטפות יעילות יותר. חברת יחיעם הציעה למכירה מקטפה טלסקופית עם שרוול התופס את הפרי בעת הורדתו לקוטף. כן הוצעו מקטפות אחרות.

השימוש במקטפה היה סמל לעבודה בחקלאות. כאשר יצחק בן אהרן בקש לבקר את הנהגת ההסתדרות אשר אינה קרובה אל העובדים, כתב: 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלים חקלאיים
The B-Side Collection

The B-Side Collection הוא אלבום אוסף של להקת הפופ רוק מארון 5. האלבום יצא לאור ב-18 בדצמבר 2007. האלבום דורג במקום ה-51 במצעד בילבורד 200 בשבוע הראשון לצאתו.

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי מארון 5
קטגורי:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:מהדורות אייטונס בלעדיות
חידון האשליות

חידון האשליות (במקור: Quiz Show) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1994 בבימויו של רוברט רדפורד ובכיכובם של ג'ון טורטורו, רוב מורו, רייף פיינס ופול סקופילד.

==תקציר העלילה==
הסרט, אשר מתרחש בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, מתמקד בחשיפה של אחת מהתרמיות הגדולות ביותר בטלוויזיה האמריקאית: שערוריית ההונאה בחידון "21".

במהלך הסרט מגלה חוקר הקונגרס דיק גודווין (רוב מורו), לאחר חקירה אינטנסיבית, כי שעשועון הטלוויזיה הפופולרי "עשרים ואחת" של רשת NBC הוא למעשה מבוים. על מנת להעלות את הרייטינג הצונח של התוכנית, נוהגים המפיקים להעביר מבעוד מועד את התשובות לפרופסור יפה התואר צ'ארלס ואן דורן (בגילומו של רייף פיינס) - המתחרה הפופולרי הקבוע והאלוף הנוכחי של התוכנית - כדי שיוכלו להשיג רייטינג גבוה במיוחד, ועל מנת שואן דורן יצליח להביס את הרב סטמפל (בגילומו של ג'ון טורטורו) - המתחרה היהודי הלא-פופולרי, אך מוכשר באופן פנומנלי - האלוף הוותיק.

הסרט מבוסס על סיפור אמיתי והיה מועמד לארבעה פרסי אוסקר כולל הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר ושחקן המשנה הטוב ביותר (פול סקופילד).

==צוות השחקנים הראשי ==
* ג'ון טורטורו בתפקיד הרב סטמפבל
* רוב מורו בתפקיד דיק גודווין
* רייף פיינס בתפקיד צ'ארלס ואן דורן
* פול סקופילד בתפקיד מארק ואן דורן

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1994

קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:מחוננות בקולנוע
קטגוריה:שערוריות בידור
מארי קיביניימי

מארי יוהאנה קיביניימי (בפינית: Mari Johanna Kiviniemi; נולדה ב-27 בספטמבר 1968) היא פוליטיקאית ומדינאית פינית. היא כיהנה כראשת ממשלת פינלנד בין 22 ביוני 2010 ל-22 ביוני 2011, כמנהיגתה של מפלגת המרכז.

== ביוגרפיה ==
מארי קיביניימי היא בת לחקלאים מן העיירה סייניוקי במערב פינלנד. בשנת 1988 החלה לימודי כלכלה באוניברסיטת הלסינקי, ורכשה תואר שני במדעי החברה. היא נשואה לאיש פרסום ואם לשני ילדים<ref name=":0" />.

== קריירה פוליטית==
קיביניימי שימשה כמזכ"לית אגודת הסטודנטים של מפלגת המרכז בשנים 1990–1991. היא נבחרה לראשונה לפרלמנט בשנת 1995. בשנים 2004–2005 שירתה כיועצת המדיניות הכלכלית של ראש הממשלה.<ref></ref> היא הייתה שרת מסחר החוץ והפיתוח בשנים 2006–2005, ושרת המנהל הציבורי בשנים 2007–2010. ביוני 2010 נבחרה ליושבת ראש מפלגת המרכז ולתפקיד ראש הממשלה, בעקבות התפטרותו של מאטי ואנהאנן.<ref name=":0"></ref>

קיביניימי היא האישה השנייה שכיהנה כראש ממשלת פינלנד אחרי אנלי יטנמקי (2003). היא עמדה בראש ממשלת קואליציה שהוקמה בשנת 2007 המורכבת ממפלגת המרכז, מפלגת האיחוד הלאומי, ברית הירוקים ומפלגת העם השוודית. לאחר תבוסת מפלגתה בבחירות בשנת 2011 פינתה את ראשות הממשלה ליורקי קאטאינן שהיה שר האוצר בממשלתה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:פוליטיקאיות פיניות
קטגוריה:ראשי ממשלת פינלנד
קטגוריה:פינלנד: היסטוריה
קטגוריה:נשים בראשות ממשלה
קטגוריה:ראשי ממשלות
קטגוריה:פיניות שנולדו ב-1968
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1968
אנלי יטנמקי

אנלי יטנמקי מציגה את עצמה (באנגלית)
אנלי טוליקי יטנמקי (בפינית: Anneli Tuulikki Jäätteenmäki; נולדה ב-11 בפברואר 1955, לאפואה) היא פוליטיקאית ומדינאית פינית. הייתה האישה הראשונה שכיהנה כראשת ממשלת פינלנד אף שהיה זה לתקופה קצרה בין 17 באפריל 2003 ל-24 ביוני 2003. משפטנית בהכשרתה.

== חייה ==
אנלי יטנמקי עבדה כעורכת דין בשנים 1981–1987. בשנת 1987 נבחרה לפרלמנט מטעם מפלגת המרכז (Suomen Keskusta).
כיהנה כשרת המשפטים בשנים 1994–1995. בין השנים 2000–2003 הייתה יושבת ראש מפלגת המרכז.

בזמן הקצר של כהונתה כראשת ממשלה הייתה פינלנד המדינה היחידה בעולם שבה גם ראש המדינה (נשיאה במקרה של פינלנד) וגם ראש הממשלה היו נשים, בנוסף לכך שמחצית השרים בממשלה היו נשים.

=== פרשת "עיראק-גייט" ===
ב-18 ביוני 2003 התפטרה יטנמקי מראשות הממשלה כתוצאה מלחצים שהופעלו עליה בעקבות פרשת "עיראק-גייט", שעוררה סערה בפינלנד. היא הואשמה בכך ששיקרה לפרלמנט ולציבור בקשר לדרך בה השיגה מסמכים סודיים של משרד החוץ, בהם עשתה שימוש לצרכים פוליטיים במערכת הבחירות<ref></ref>. המסמכים כללו מידע דיפלומטי ממפגש בין נשיא ארצות הברית ג'ורג' וו. בוש וראש ממשלת פינלנד, פאבו ליפונן בנוגע לעמדת פינלנד כלפי מלחמת עיראק.

אנלי יטנמקי השתמשה במסמכים כדי לרמוז כי יריבה, ראש הממשלה דאז ליפונן, הציע בחשאי את תמיכת פינלנד בקואליציית המלחמה נגד עיראק בהנהגת ארצות הברית. למעשה האשימה אותו בהפרת המדיניות הרשמית של פינלנד בדבר נייטרליות בענייני חוץ, ותמיכה במלחמה שפינים רבים ראו בה מלחמה תוקפנית בלתי חוקית.

יטנמקי הפרה את המסורת של אחדות וחשאיות בנושאי מדיניות ביטחון. בבחירות שהתקיימו במרץ 2003, זכתה מפלגת המרכז בראשותה בניצחון דחוק על הסוציאל-דמוקרטים השולטים, שחשדו כי מערכת הבחירות הלא קונבנציונלית שניהלה יטנמקי הכריעה את הכף. הדבר העכיר את היחסים בין שתי מפלגות שהיו שותפות אז בקואליציה.

ליפונן, ראש הממשלה היוצא שהובס בבחירות וכן שר החוץ שלו Erkki Tuomioja הכחישו בתוקף כל שינוי במדיניות החוץ הנייטרלית של המדינה. לדבריהם, הבטיחו שהפינים יוכלו לעזור בשיקום של עיראק אבל לא לקחת חלק בפעולות צבאיות.

השערורייה קיבלה תפנית חדשה כאשר יטנמקי הצהירה בנאום בפרלמנט שלא חיפשה באופן פעיל את המסמכים הסודיים. אולם, כמה שעות לאחר הדיון בפרלמנט, מרטי מננן, עוזר הנשיאה טאריה הלונן, אמר שיטנמקי ביקשה ממנו את המסמכים.

מחוקקים מכל הקשת הפוליטית דרשו הצבעת אמון או את התפטרותה האישית. ב-18 ביוני, שלושה חודשים בלבד לאחר שהפכה לראש הממשלה הראשונה של פינלנד, אנלי יטנמקי הודיעה על התפטרותה.

לאחר התפטרותה מראשות המפלגה ומראשות הממשלה, נבחר במקומה מאטי ואנהנן. מאוחר יותר היא נבחרה כחברת הפרלמנט האירופי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:פוליטיקאיות פיניות
קטגוריה:ראשי ממשלת פינלנד
קטגוריה:נשים בראשות ממשלה
קטגוריה:שרי המשפטים של פינלנד
קטגוריה:פיניות שנולדו ב-1955
יורקי קאטאינן

יורקי טאפאני קאטאינן (בפינית: Jyrki Tapani Katainen; נולד ב-14 באוקטובר 1971 בסיליניירבי) הוא פוליטיקאי ומדינאי פיני, שכיהן כראש ממשלת פינלנד בשנים 2011–2014.
הוא יושב ראש מפלגת "האיחוד הלאומי" השמרנית.

== ביוגרפיה ==
קאטאינן למד באוניברסיטת טאמפרה. חבר במפלגה השמרנית "האיחוד הלאומי", החל משנת 1993 היה חבר במועצת עיר הולדתו, סיליניירבי ובשנת 1999 נבחר לפרלמנט. בשנת 2004 נבחר ליושב ראש שלה.
ב-19 באפריל 2007 התמנה לשר האוצר וסגן ראש הממשלה בקבינט שבראשותה של מארי קיביניימי. בבחירות לפרלמנט בשנת 2011 תחת הנהגתו השיגה מפלגתו 20.4 % מהקולות והפכה למפלגה החזקה הפרלמנט. בעקבות זאת החליף קאטאינן את מארי קיביניימי בראשות הממשלה.
ב-5 באפריל 2014 הודיע כי יפרוש מתפקידו בקרוב ולא יתמודד בבחירות הקרובות במדינה. ב-24 ביוני 2014 סיים את כהונתו כראש ממשלה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים פינים
קטגוריה:ראשי ממשלת פינלנד
קטגוריה:שרי האוצר של פינלנד
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1971
דבר שאינו מתפרש במקומו ומתפרש במקום אחר

המידה דבר שאינו מתפרש במקומו ומתפרש במקום אחר (או סתום מן המפורש) היא מידה ה-17 בל"ב המידות של רבי אליעזר בנו של רבי יוסי הגלילי.

לפיה, יש מקומות במקרא שהכתוב אינו מפרש במה מדובר במקום אלא "סותם" את העניין, ואילו במקום אחר במקרא הכתוב מרחיב את הדיבור וכך ייוצר "פירוש" והרחבה לסתימת הכתוב שבמקום אחר.

==דוגמאות==

, לא כתוב בספר בראשית שהקדוש ברוך הוא נטע גם "חופות של זהב ואבנים טובות ומרגליות" בתוך הגן עדן. ואילו בספר יחזקאל המקרא מפרש שאמנם כן עשה השם "בעדן גן אלהים היית כל אבן יקרה מסוכתך".

כמו כן לפי מידה זו דורשים כי המצריים לקו עשר מכות על ים סוף, על פי ההרחבה של ביטוי הפלשתים בספר שמואל "אלה הם האלהים המכים את מצרים בכל מכה במדבר (שמואל א, ד ח)" -חז"ל פירשו שמדובר במכות במדבר ים סוף.

== הערות שוליים ==

 

קטגוריה:מידות שהתורה נדרשת בהן
קטגוריה:פרשנות המקרא
לואי-ניקולה ווקלן

לואי-ניקולה ווקלן (בצרפתית: Louis-Nicolas Vauquelin; 16 במאי 1763 – 14 בנובמבר 1829) היה רוקח וכימאי צרפתי.

==קורות חייו==
נולד ב-12 במאי 1763 בסנט אנדרי ד'הברטו (Saint-André-d'Hébertot) שבנורמנדי, לניקולה ווקלן וקתרין לבית לה-שארטייה. הוריו היו ממעמד האיכרים הנמוך, האב היה מנהל העבודה בטירת סנט אנדרי ד'הברטו. לואי-ניקולה עצמו היה אוטודידקט. תחילת הכשרתו המקצועית הייתה כלבורנט בבית מרקחת ברואן בשנים 1777 עד 1779. ב-1783 עבר לפריז ושם הפך לבן חסותו של אנטואן פורקרואה (Antoine François, comte de Fourcroy), כימאי ופוליטיקאי צרפתי, שתמך בו כלכלית, דאג להשכלתו וקידם אותו במערכת המדעית. עד 1791 הועסק כלבורנט בז'רדן דו רואה. ב-1791 התמנה לחבר באקדמיה המלכותית למדעים. בעזרת קשריו המדעיים והפוליטיים של Fourcroy התמנה לתפקידים מגוונים: מפקח המכרות, פרופסור בבית הספר למכרות, פרופסור באקול פוליטקניק. בהמשך היה גם פרופסור לכימיה בקולז' דה פראנס ובז'רדן דה פלאנט. מ-1809 ועד מותו כיהן כפרופסור לכימיה בפקולטה לרפואה בסורבון. ב-1827 נבחר לפרלמנט כנציג מחוז קלבדוס.

נפטר ב-14 בנובמבר 1829, במהלך ביקור בעיירת הולדתו.

==פעילותו המדעית==
היה מחלוצי השיטה לקביעת ריכוז חומרים בתמיסה באמצעות "תהליך הסתירה". מ-1791, כשמונה חבר באקדמיה המלכותית למדעים, היה שותף לעריכת כתב העת הצרפתי למדע הכימיה ה-Annales de Chimie. ב-1797 גילה את היסוד כרום אותו הפיק מבצר עופרת ממכרה בהרי אורל. ב-1798 גילה את היסוד בריליום אותו הפיק מאמרלד. ב-1806 גילה את האספרגין, גילוי ראשון של חומצת אמינו.

מחקריו הראשונים התפרסמו תחת השם של אנטואן פורקרואה הפטרון שלו, בהמשך פורסמו במשותף. החל מ-1790 החל לפרסם באופן עצמאי, מאז פרסם 376 מאמרים.

==אותות הוקרה==
* מהחברים הראשונים בלגיון הכבוד הצרפתי.
* חבר במסדר סן-מישל.
* המינרל ווקלניט נקרא על שמו.
* סוג הצמחים ווקלניה (Vauquelinia) נקרא על שמו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.france-pittoresque.com/spip.php?article1010 ביוגרפיה של ווקלן באתר היסטוריה צרפתי] 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:מדענים צרפתים
קטגוריה:סגל אקול פוליטקניק
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1763
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1829
קונטקט (סרט)

קונטקט (במקור: Contact) הוא סרט מדע בדיוני אמריקאי משנת 1997 בבימויו של רוברט זמקיס המבוסס על ספר בעל אותו השם מאת קרל סייגן, ובכיכובם של ג'ודי פוסטר ומתיו מקונוהיי.

== עלילת הסרט ==
חליפות מהסרט
עלילת הסרט מתמקדת באסטרונומית ד"ר אלי ארוואיי (מגולמת על ידי ג'ודי פוסטר) אשר מנהלת את פרויקט "ארגוס" במצפה ארסיבו שבפוארטו ריקו בו נמצא טלסקופ המאזין לאותות רדיו המגיעים מהחלל במטרה לאתר מסר ברור מהחלל החיצון שיוכיח כי ישנם חיים תבוניים מחוץ לכדור הארץ (SETI). בתחילת הסרט הממשל האמריקני מנסה להפסיק את המימון של המרכז משום שבעיני הממשל מדובר בבזבוז של זמן ושל כספי הציבור. לבסוף התעשיין המיליארדר האקסצנטרי ס. ר. הדן (מגולם על ידי ג'ון הארט), מחליט לממן את הפרויקט ולאפשר לה להמשיך את המחקר במצפה שבניו מקסיקו.

בהמשך ארוואיי קולטת מסר מסתורי המורכב מרצף של 26 מספרים ראשוניים שמקורו בסביבות הכוכב וגה, הנמצא במרחק 26 שנות אור מכדור הארץ. ניתוח נוסף של השדר המקורי מגלה כי השדר כולל גם מסר נוסף המכיל שרטוטים טכניים מפורטים לבניית מתקן מורכב ומסתורי שדומה לכלי תחבורה מתקדם המכיל מקום לנוסע אחד.

בעקבות הגילוי, הפרויקט מושם תחת אבטחה כבדה וזוכה לחשיפה תקשורתית עצומה ועניין רב ברחבי העולם. בהמשך הקהילה הבינלאומית מממנת את הבנייה של המתקן המסתורי בנמל החלל קייפ קנוורל. במקביל, פאנל בינלאומי בוחר בעשרה מועמדים אפשריים שעשויים לטוס במכונה, בהם ארוואיי. בסופו של דבר, הפאנל בוחר בדייוויד דרומלין, מנהלה לשעבר של ארוואיי. ביום השיגור, קנאי דתי נוצרי (מגולם על ידי ג'ייק בוסי) מצליח להשמיד את המתקן בפיגוע התאבדות אשר במהלכו נהרג דרומלין שנבחר לטוס במכונה.

אף על פי כן, זמן קצר לאחר מכן נחשף כי המיליארדר ס. ר. הדן הקים בחשאי מתקן נוסף וזהה לזה שהושמד, באי הוקאידו שביפן, בשיתוף עם הרשויות ביפן והממשל האמריקני. ארוואיי נבחרת הפעם להיות זו שתטוס באמצעותו לחלל החיצון.

ארוואיי, אשר לובשת מכשירי הקלטה שונים, נכנסת למתקן שמשגר אותה דרך חור תולעת, לכוכב וגה, שבו היא שומעת את החוצנים ששלחו את המסר. לאחר מכן ארוואיי מתעלפת ומוצאת עצמה בהמשך על רצפת המתקן. עם שובה לכדור הארץ, ארוואיי מגלה כי בעוד שחלפו 18 שעות בעת שהיא שהתה בחלל, בכדור הארץ חלפו רק שתי שניות, וכי מכשירי ההקלטה שלה הכילו רק רעש סטטי, ככל הנראה משום שנפגמו בשל תופעה כלשהי שנגרמה בעת המסע במתקן המסתורי. בשל כך, על אף שהיא נסעה ברחבי הגלקסיה ועל אף שפגשה בחוצנים, היא אינה מסוגלת להוכיח זאת לעולם.

בהמשך נערכת ועדה בקונגרס המנסה לקבוע אם מדובר במתיחה משוכללת ויקרה שתוכננה בקפידה על ידי הדן, אשר בינתיים נפטר. כמו כן, רבים בציבור מאשימים את ארוואיי כשותפה בתרמית. לבסוף מתגלה כי מכשירי ההקלטה של ארוואיי הכילו לא רק שתי שניות של רעש סטטי אלא 18 שעות של רעש סטטי, אך מידע זה לא פורסם.

==צוות השחקנים הראשי==
* ג'ודי פוסטר - בתפקיד ד"ר אלינור "אלי" ארוואיי
* מתיו מקונוהיי - בתפקיד ג'וס פאלמר
* ג'יימס וודס - בתפקיד מייקל קיץ
* טום סקריט - בתפקיד דייוויד דרומלין
* ויליאם פיקנר - בתפקיד קנט קלארק
* ג'ון הרט - בתפקיד ס. ר. הדן
* אנג'לה באסט - בתפקיד רייצ'ל קונסטנטין
* דוד מורס - בתפקיד תיאודור ארוואיי
* ג'נה מאלון - בתפקיד "אלי" ארוואיי בילדותה
*רוב לאו - בתפקיד ריצ'רד ראנק

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי רוברט זמקיס
קטגוריה:קרל סייגן
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-1997
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים משנת 1997
האריה והעכבר

איור של סיפור האריה והעכבר
איור האריה והעכבר מתוך הספר "סיפורי איזופוס לילדים"
פסל האריה הלכוד ברשת והעכבר לצידו, ברובע [[סכוונינגן בהאג]]
האריה והעכבר הוא אחד ממשלי איזופוס, מספר 146 באינדקס פרי.

==עלילה==

בגרסה הראשונית של הסיפור, אריה מאיים על עכבר שהעיר אותו. העכבר מבקש את סליחתו ומציין את העובדה כי הוא אינו טרף ראוי ולא יעניק כל כבוד לאריה. האריה משתכנע ומשחרר את העכבר לחופשי. מאוחר יותר, האריה נתפס ברשת ציידים, העכבר שומע את שאגותיו ומגיע לשחרר אותו על ידי כרסום חבליו. 

בגרסאות שונות של הסיפור, לאחר שהאריה משחרר את העכבר, הוא מבטיח להחזיר לו טובה, והאריה כל כך משועשע מהעניין ומשחרר את העכבר לחופשי. כשהעכבר שב ומקיים את הבטחתו מתחזק המסר של חשיבות החזרת הטובה וקיום הבטחה. 

מוסר ההשכל של הסיפור הוא שרחמים מביאים בצידם שכר. ושאין להסתכל בקנקן אלא במה שיש בתוכו. העכבר, על אף קטנותו, הצליח להציל את חייו של האריה הגדול והחזק, בתמורה לכך שהאריה חס על חייו. הסיפור גם מחזק את זה שלכל אחד יש תועלת, אתה לא יכול להיות קטן מדי מכדי להועיל, ולכל אחד יש את היתרונות שלו. 

המשורר הסקוטי רוברט הנריסון (Robert Henryson) כתב גרסה שכלולה בספרי המעשיות שהוציא בשנת 1480 המרחיבה את הטיעון כי העכבר מייצג מספר נושאים העוסקים בדין, פוליטיקה וצדק. השיר מורכב מ-43 בתים בני שבע שורות. 12 הבתים הראשונים מתייחסים לפגישה עם איזופוס בחלום. וששת הבתים בסיומו מתארים את המוסריות בסיפור. המשל המורחב מופיע בבתים 13-36. 

המשורר הצרפתי מהמאה ה-16 קלמאן מארו, מספר גרסה נוספת נרחבת של הסיפור שפורסמה לראשונה בספרו "Épitre à son ami Lyon Jamet" (מכתב לחברו ליון) בשנת 1534. זהו חיקוי של אגרות המשורר הלטיני הורטיוס, בהם פנה לחבריו לעיתים קרובות, תוך החלת תמות, בדומה למשלי איזופוס, למצבים שהם נתקלים בהם. במקרה הזה, המשורר מארו היה כלוא והוא מתחנן בפני חברו לעזור לו להשתחרר. ז'אן דה לה פונטן כלל גרסה תמציתית של הסיפור באגדותיו שיצאו בשנת 1668.

==עיבודים==
המשל היה אהוב על אמנים ופסלים שהרבו להשתמש בו במגוון מדיומים. הצייר הפלמי פרנס סניידרס (Frans Snyders) היה אחראי על לפחות שתי גרסאות. אחת מהן עברה תיקון לבקשתו של וינסטון צ'רצ'יל, כדי להדגיש את העכבר שהיה כמעט בלתי נראה. בשנת 1973 הציור עבר שחזור וההדגשה הוסרה ולאחר מכן הוא נתלה באולם הגדול בארמון וסטמינסטר. 

במאה ה-19 הקריקטוריסט הפוליטי ג'ון דויל ביצע התאמה של המשל לאחת מסדרות ההדפסים החודשיות שלו בפברואר 1844. בקריקטורה, ה"עכבר" המכרסם ברשת הוא ג'ון ראסל, רוזן ראסל הראשון, אשר שכנע את בית הלורדים לשחרר את ה"אריה" דניאל או'קונל ממאסר שנגרם מכיוון שניסה לבטל את חוק האיחוד של 1800.

==ראו גם ==
* שלמה המלך והדבורה

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.flickr.com/search/?w=38299630%40N05&q=leo+et+mus&m=text איורים למעשיית האריה והעכבר בין המאות ה-15 וה-20], באתר פליקר
*[http://mythfolklore.net/aesopica/barlow/24.htm מעשיית האריה והעכבר], 
*[https://web.archive.org/web/20120415014558/http://www.readbookonline.net/readOnLine/19839 גרסתו של ז'אן דה לה פונטן] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משלי איזופוס
קטגוריה:אריות בתרבות
קטגוריה:עכברים בתרבות
דון סטארק

דונלד "דון" סטארק (באנגלית: Donald "Don" Stark; נולד ב-5 ביולי 1954) הוא מפיק ושחקן יהודי-אמריקאי. ידוע בשל תפקידו כבוב פינסיוטי, אביה של דונה בסדרה "מופע שנות ה-70".

== ביוגרפיה ==
סטארק נולד בניו יורק שבארצות הברית. הוריו הם נייט סטארק, בורסקאי ומנהל חנות ממוצא איטלקי, והארייט, עקרת בית יהודייה ממוצא גרמני. לו אח אחד, פרנק, ושתי אחיות, אניטה וברברה. סטארק סיים את לימודיו בבית הספר התיכון קליבלנד שבקליפורניה בשנת 1972. בזמן ששהה שם, בנוסף להיותו שחקן פוטבול, נבחר למספר תפקידים ראשיים בתאטרונים המקומיים של לוס אנג'לס. כמו כן שיחק בתפקיד הראשי במחזה של שייקספיר, אותלו, שזיכה אותו בפרסים מקומיים.

==קריירה==
===משחק===
לסטארק יש רקע עשיר בריקודים, פיתוח גוף וכן ידע עשיר באמנות לחימה. ככל הנראה, תפקידו הגדול ביותר של סטארק הוא בוב פינסיוטי, אביה של דונה בסדרת הטלוויזיה "מופע שנות ה-70". בנוסף, גילם מספר תפקידים קטנים בסדרות כגון "תרגיע", "הבולשת", וכן שיחק בסרטים "מסע בין כוכבים 8: המפגש" ו"קפה סוסייטי". בנוסף השתתף בפרק של הסדרה "CSI". בסדרת הטלוויזיה "היפה והחיה" השתתף כאחד החוטפים של קתרין, ששמרו אותה בסנטרל פארק, היכן שוינס (החיה) מצא אותה וטיפל בה.

בשנת 2013 החל לגלם את אוסקר בסדרת הדרמה "על המגרש" ברשת VH1 למשך שלוש עונות, בכיכובו של דין קיין. בשנת 2015 שיחק בסרט הדרמה "אור בטוח" את דמותו של ג'ק קמפבל, לצד אוון פיטרס.

===הפקות===
סטארק הפיק מספר סדרות טלוויזיה קטנות. אולם, הוא השתתף כמפיק שותף של הסדרה "חברים" בין השנים 1998–2000.

==חיים אישיים==
סטארק מאמן את נבחרת הכדור בסיס שבה משחקת בתו.

הוא נישא לג'ולי סטארק ולשניים שתי בנות. לאחר מספר שנים התגרשו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני-יהודי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בנורת'רידג'
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
קדימה (שיר)

קדימה או דגל אדום (ברוסית: Авиамарш) הוא שיר רוסי שתורגם לעברית על ידי מתרגם לא ידוע.
נכתב בשנת 1923 על ידי יולי חאייט (הלחנה) ופאבל גרמן (מילים). בשנת 1933 הוא התקבל כהמנון של חיל האוויר הסובייטי. השיר קורא להתגייסות העובדים: חקלאים ופועלי תעשייה, ברוח התעמולה הסובייטית, תחת סמלה הבינלאומי של המהפכה הקומוניסטית: הדגל האדום.

ביישוב היהודי בארץ ישראל נהגו לשיר אותו בעברית חוגים אוהדי ברית המועצות, כגון בקיבוצי "הקיבוץ הארצי השומר הצעיר", וגם חוברה לו גרסה היתולית עממית.

==מילות השיר בעברית==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירים שתורגמו לעברית
קטגוריה:שירים סובייטים
עין חושניה

עֵין חוּשְׁנִיָה הוא קבוצת נביעות כקילומטר מזרחית לכפר חושניה הנטוש. המעיינות נובעים במספר נקודות על פני שטח של כחצי קמ"ר, הנביעה המרכזית נמצאת בגובה 790 מטר וספיקת המים הממוצעת בה הוא 15 מ"ק לשעה. עד לשנת 1986 מי המעיין נשאבו על ידי חברת מקורות, ושימשו כחלק ממי השתייה של היישוב קשת, כיום מימיו של המעיין זורמים מערבה לכיוון אגן נחל יהודיה. 

מעיינות עין חושניה נמצאים בתחומי שמורת הטבע אירוס חושניה.

==הערות שוליים==

חושניה
משחק הכיסאות

משחק הכיסאות ב[[הריסונבורג , וירג'יניה]]
משחק הכיסאות (נקרא גם כיסאות מוזיקליים) הוא משחק ילדים ידוע.

==מהלך המשחק==
במרכז אזור המשחק מונחים כיסאות שמספרם קטן באחד ממספר המשתתפים. הכיסאות מסודרים בשורה, כך שפני כל כיסא הוא בכיוון ההפוך מזה שלצידו, או מסודרים באליפסה כשגבותיהם פונים זה לזה.

במהלך כל תור מושמעת מוזיקה וכל זמן שהיא מושמעת, מסתובבים המשתתפים סביב הכיסאות, אך אסור להם להתיישב עליהם. עם הפסקת המנגינה על כל משתתף לתפוס במהירות כיסא להתיישב עליו. המפסיד בכל סיבוב הוא זה שנותר ללא כיסא. לפני כל סיבוב מוציאים כיסא נוסף. השלב האחרון במשחק הוא התמודדות בין שני משתתפים על הכיסא האחרון והמנצח הוא זה שמצליח לתפוס אותו.

==בתרבות==
בספר-הקומיקס "אסטריקס הגאלי" הוסבר כי זהו משחק רומאי עתיק.
חבורת חיילים רומאים שיחקה בו על-מנת לבחור את זה שירגל בכפר-הגאלי למען מטרת פיענוח סוד כוחם של תושביו.
את ההוראה הם קיבלו ממפקדם, פנדימדומוס סרדיוטוס לאחר שאיש מביניהם לא נרתם למשימת הריגול.

בגרמנית נקרא המשחק "מסע לירושלים". מקור השם לא ברור, אך יש המשערים כי הוא קשור למסעות הצלב לארץ הקודש או למקום המועט באניות המעפילים הציונים לישראל.

==ראו גם==
* הרוח נושבת על...
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:כיסאות
יצחק אשר אלישיב

יצחק אשר אלישיב (1871, תרל"א, סלוצק, פלך מינסק, רוסיה (רוסיה הלבנה) – 23 באפריל 1955, תל אביב) היה פעיל ציוני ברוסיה ומו"ל עברי.

==קורות חיים==
יצחק אשר אלישיב נולד בסוף שנת תרל"א (1871) בעיירה סלוּצְק שבפלך מינסק של רוסיה (רוסיה הלבנה), בנם של טִילֶה, בעלת חנות מסחר, ומאיר אלישיב, קרובו של איזידור אלישיב ("בעל-מחשבות"). בגיל צעיר עזב את העיירה ונסע לעיר ורשה. שם הצטרף לחובבי ציון והיה לחבר אחוות "בני משה". נשלח כציר לקונגרסים הציוניים ה-4, ה-8, ה-9 וה-11. בוורשה היה ממייסדי ההוצאה העברית "אחיאסף" ומנהלה בשנים 1901–1903, וכן ממייסדי היומון העברי "הצופה" (1903–1905) והמו"ל והמנהל שלו.

בהמשך עבר אלישיב להתגורר בלודז', שם ייסד את סניף אגודת "חובבי שפת עבר" והיה יושב-ראשו, וכן היה סגן יו"ר האגודה הספרותית-מוזיקלית הציונית "הזמיר".

לפני מלחמת העולם הראשונה עבר למוסקבה, שם היה חבר הוועד הציוני, חבר ועד "תרבות" וחבר מרכז ציוני רוסיה.
ביתו, בכל אחת מהערים, היה בית ועד לצעירי הציונות.

בשנת תרצ"א 1930 עלה לארץ ישראל, לאחר שקיבל אישור מהשלטונות, בנה את הבית במזא"ה 27, תל אביב בעזרת האדריכל יוסף ברלין והמהנדס [http://www.israelalbum.org.il/%D7%99%D7%99%D7%A9%D7%95%D7%91%D7%99%D7%9D/%D7%90%D7%A8%D7%9B%D7%99%D7%95%D7%9F-%D7%99%D7%93-%D7%91%D7%9F-%D7%A6%D7%91%D7%99/%D7%9E%D7%A9%D7%A4%D7%97%D7%95%D7%AA%20%D7%A7%D7%9C%D7%95%D7%92%D7%90%D7%99,%20%D7%A8%D7%90%D7%95%D7%91%D7%A0%D7%99%20%D7%95%D7%9E%D7%96%D7%A8/P120177 סעדיה גולדברג]. בשנותיו האחרונות חי בצנעה בביתו שברחוב מזא"ה 27 בתל אביב.
אלישיב נפטר בביתו באביב 1955, נשכח, בתום מחלה ממושכת. נקבר בבית העלמין נחלת יצחק.

יצחק אלישיב, אשתו פרידה שלומית והוריו
[http://www.israelalbum.org.il/%D7%99%D7%99%D7%A9%D7%95%D7%91%D7%99%D7%9D/%D7%90%D7%A8%D7%9B%D7%99%D7%95%D7%9F-%D7%99%D7%93-%D7%91%D7%9F-%D7%A6%D7%91%D7%99/%D7%9E%D7%A9%D7%A4%D7%97%D7%95%D7%AA%20%D7%A7%D7%9C%D7%95%D7%92%D7%90%D7%99,%20%D7%A8%D7%90%D7%95%D7%91%D7%A0%D7%99%20%D7%95%D7%9E%D7%96%D7%A8/P120177 סעדיה גולדברג], יצחק אלישיב ויצחק רבינוביץ (אבא של בץ) בסיום הבנייה של מזא"ה 27 בתל אביב 1934

==קישורים חיצוניים==
* "יצחק אלישיב", בתוך: שמשון נחמני, נחום חיניץ (עורכים), פנקס סלוצק ובנותיה: אורצ’יה, הורקי, הלוסק , ניו יורק; תל אביב: הוצאת ועד ספר, תשכ"ב, עמ' 178 ()
* (עם פטירתו)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילים ציונים בפולין
קטגוריה:פעילים ציונים ברוסיה
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:מו"לים יהודים רוסים
קטגוריה:מו"לים יהודים פולנים
קטגוריה:מחיי הלשון העברית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אגודת בני משה
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק

קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1955
עומר ורד

עומר ורד (נולד ב-25 בינואר 1990) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני.

==קריירה==
ורד החל לשחק במחלקת הנוער של מכבי תל אביב כשהיה בן 6. בשנת 2009 הושאל לסקציה נס ציונה מהליגה הלאומית, ובעונה שלאחר מכן הושאל להפועל חיפה. ב-21 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון הפועל חיפה 1–0 על הפועל תל אביב. לקראת עונת 2011/2012 חזר למכבי תל אביב, ושותף במרבית משחקי הקבוצה בעונה זו, בהם משחקיה במסגרות אירופאיות, ואף כבש שער במשחק הליגה האירופית מול דינמו קייב. בעונת 2012/2013 זכתה הקבוצה באליפות תחת המאמן אוסקר גארסיה, אך ורד מיעט לשחק והשתתף רק ב-9 משחקי ליגה. בתום עונה זו עזב את הקבוצה לאחר שחוזהו הסתיים.

בדצמבר 2013 חתם ורד בבני יהודה תל אביב בהשאלה עד לסיום העונה, אך סיועו לא הספיק להציל את הקבוצה מירידה לליגה הלאומית. ביוני 2014 הושאל שוב להפועל חיפה. ביולי 2015 שוחרר ורד ממכבי תל אביב וחתם על חוזה לעונת אחת במכבי נתניה, עמה ירד בתום העונה לליגה הלאומית.<ref></ref> בספטמבר 2016 חתם לשנתיים בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית, ובתום עונת 2017/2018 עזב את המועדון.

ביוני 2018 חתם ורד לשנתיים בהפועל רעננה,<ref></ref> אך במדיה ערך רק ארבע הופעות בליגת העל, ובינואר 2019 חזר להפועל פתח תקווה. עד תום עונת 2018/2019 ערך במדי הקבוצה 17 הופעות בליגה הלאומית, עזר לה להינצל מירידה לליגה השלישית ובסופה עזב את המועדון.

ב-11 בנובמבר 2019 חתם ורד בהפועל כפר שלם מליגה א'.<ref></ref>

בינואר 2020 הכריז על פרישה ממשחק פעיל.<ref></ref>

==חיים אישיים==
ורד בוגר תיכון אליאנס תל אביב בהצטיינות, במגמות כימיה וצרפתית. בשנת 2017 השלים תואר במנהל עסקים מהמרכז הבינתחומי הרצליה. בשנת 2019 השלים תואר שני בניהול ספורט באקדמיה של ריאל מדריד (Univesrdiad Europea Real Madrid), והחל לימודים לתואר ראשון במדעי המחשב באוניברסיטה הפתוחה. ביולי 2023 השלים את לימודיו במדעי המחשב באוניברסיטה הפתוחה.

==תארים==
;מכבי תל אביב
* אליפות: 2012/2013

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני סקציה נס ציונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר שלם
קטגוריה:בוגרי תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
יצורים שמימיים

יצורים שמימיים (במקור: Heavenly Creatures) הוא סרט דרמה פסיכולוגית ביוגרפית מניו זילנד משנת 1994 המבוסס על מעשה רצח אמיתי שהסעיר את ניו זילנד בשנות ה-50 של המאה ה-20 .

הסרט בוים על ידי פיטר ג'קסון אותו גם כתב לצידה של פראן וולש ומככבות בו מלאני לינסקי וקייט וינסלט.

==תקציר העלילה==
עלילת הסרט אשר מתרחשת בשנות ה-50 של המאה ה-20 בעיר כרייסטצ'רץ' שבניו זילנד, מתמקדת בשתי נערות, פולין פארקר בת ה-16 וג'ולייט היולם בת ה-15 אשר מכירות בבית הספר. הידידות ביניהן הופכת לסיפור אהבה אובססיבי כאשר השתיים מסתגרות בתוך עצמן ויוצרות עולם קסום ופנטסטי משלהן. המשפחות שלהן מחליטות לנסות ולמנוע מהן להמשיך ולהיפגש, כאשר הוריה של פולין מנסים לשלוח את בתם ללמוד באזור אחר. בעקבות כך, בסופו של דבר הן מחליטות לרצוח את אמה של פולין על מנת שיוכלו להיות יחד.

==צוות השחקנים הראשי==
* מלאני לינסקי - בתפקיד פולין פארקר
* קייט וינסלט - בתפקיד ג'ולייט היולם (אן פרי)
* שרה פירסי - בתפקיד הונורה ריפר פארקר
* דיאנה קנט - בתפקיד הילדה היולם
* קלייב מריסון - בתפקיד ד"ר הנרי היולם
* סיימון או'קונור - בתפקיד הרברט ריפר
* ג'ד ברופי - בתפקיד ג'ון ("ניקולס")
* פיטר אליוט - בתפקיד ביל פרי
* גילברט גולדי - בתפקיד ד"ר בנט

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
י
קטגוריה:סרטי 1994
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים
קטגוריה:סרטי להט"ב
קטגוריה:קולנוע בניו זילנד
שירחן

שירחן (במקור: שיר-קאן; באנגלית: Shere Khan) הוא דמות בדיונית בספרו של רודיארד קיפלינג - "ספר הג'ונגל" וכן בספר ההמשך "ספר הג'ונגל השני". שירחן הוא טיגריס והנבל הראשי בספר.

==רקע הדמות==
שירחן הוא טיגריס בנגלי מרושע ואכזרי שמתגורר בג'ונגלים העבותים של מרכז הודו ורוצה להשתלט על הטריטוריה של להקת הזאבים המתגוררת אף היא שם ולהנהיג את הזאבים במקום אקילה הזאב הזקן. כשהילד היתום מוגלי מאבד את הוריו, שני זאבים מגדלים אותו, ושירחן רוצה להרוג את מוגלי בנוסף לרצונו להשתלט על להקת הזאבים.

==הופעות באנימציה==
דמותו של שירחן הופיעה בגרסת האנימציה הרוסית "הרפתקאות מוגלי" משנת 1967.

בהמשך דמותו הופיעה בעיבוד האנימציה של דיסני לספר בדיבובו של ג'ורג' סנדרס ובשנת 2003 בסרט ההמשך בדיבובו של טוני ג'יי. דמותו של שירחן הופיעה גם בסדרות הנפשה של דיסני כמו: "עולם סחרחר" בתפקיד טייקון עשיר (גם שם בדיבוב טוני ג'יי), ב"גורי הג'ונגל" ו"בית העכבר של דיסני".

דמותו גם הופיעה בסדרה האנימה היפנית "מסיפורי ספר הג'ונגל", בסדרה האיטלקית "סימבה מלך הג'ונגל" וכן בסדרה משנת 2010.

דמותו של שירחן הופיעה גם במחזמר הישראלי המבוסס על הסיפור ואת תפקידו גילם אלי דנקר.

== מדבבים בעברית ==
{| class="wikitable"
|-
! מדבב !! סרט/סדרה
|-
| יוסף ידין || ספר הג'ונגל של דיסני
|-
|יוני חן
|אחיו של מוגלי
|-
| גיורא קנת || מסיפורי ספר הג'ונגל
|-
| אריאל פורמן || עולם סחרחר
|-
| גיורא קנת || סימבה מלך הג'ונגל
|-
| אלי גורנשטיין || ספר הג'ונגל 2
|-
| יורם יוספסברג || ספר הג'ונגל (סדרת אנימציה)
|-
| מיקי לאון || ספר הג'ונגל (סרט, 2016)
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דמויות ספר הג'ונגל
קטגוריה:דיסני: דמויות
קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות טלוויזיוניות
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:בעלי חיים בדיוניים
קטגוריה:טיגריס בתרבות
ואט סאקט

ואט סאקט או, בשמו המלא ואט סאקט ראטצ'ה וורה מאהא וויהאן (בתאילנדית: วัดสระเกศราชวรมหาวิหาร) הוא מקדש בודהיסטי (ואט) במחוז פום פראפ סאטרו פאי שבבנגקוק, בירת תאילנד. המקדש מכונה, בשל מראהו בשם "גבעת הזהב".

המקדש הוקם בתקופת איוטהאיה, וכונה בשם ואט סאקאה. לאחר שבנגקוק הפכה לבירת המדינה, על ידי מלך תאילנד ראמה הראשון, שופץ המקדש וניתן לו שמו הנוכחי.

==גבעת הזהב==
במרכז המתחם ממוקמת "גבעת הזהב" (פהו קאו תונג (בתאילנדית: ภูเขาทอง) - גבעה מלאכותית). הגבעה הוקמה בתקופת מלכותו של ראמה השלישי. ראמה החליט להקים מבנה צ'די גדול ממדים במתחם המקדש. המבנה התמוטט במהלך הבנייה בשל אדמת הביצה שעליה נבנה. בשנים שלאחר התמוטטות המבנה נותר המבנה נטוש, וצמחו עליו עשבי פרא. תושבי הסביבה החלו לקרוא לו בשם "גבעה" (פהו קאו).

בתקופת שלטונו של המלך ראמה הרביעי החלה הקמת מבנה צ'די על הגבעה. המבנה הושלם בתקופת שלטונו של ראמה החמישי, ושריד של הבודהה הובא אל הצ'די. קירות הבטון המקיפים את הגבעה הוקמו בשנות ה-40 של המאה ה-20 על מנת לשמר את המבנה.

בשל גובהו וצורתו הפך המקדש לאתר תיירות פופולרי, ולאחד מסמלי העיר בנגקוק.

==טקסים במקדש==
מדי שנה בראשית חודש נובמבר נערך במקדש טקס הכולל תהלוכה לאור נרות במעלה הגבעה.

הנוף הנשקף מהגבעה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.haaretz.co.il/world/CM.world_place,1481,277,463,.aspx תיאור המקדש באתר "עכבר עולם"]

קטגוריה:בנגקוק: מקדשים בודהיסטיים
הצופה (ורשה)

הצופה (הצֹפֶה) היה יומון עברי שראה אור בעיר ורשה מ-1903 עד 1905.
העיתון, שנוסד על ידי יצחק אשר אלישיב ואליעזר אליהו פרידמן, החל להופיע ביום ז' בטבת תרס"ג (1903), בעריכת אברהם לוּדְוִויפּוֹל. כעבור שנה עזב לודוויפול, והעיתון הוסיף להופיע עד אמצע 1905, בעריכתם של אליעזר אליהו פרידמן (שהיה העורך הרשמי), בנו יהושע והירש דוד נומברג.

לדברי היסטוריון הספרות העברית גצל קרֶסֶל, "הצופה" היה "בין המעולים שבעיתונים היומיים העבריים שיצאו אי־פעם באירופה ובמקומות אחרים מחוץ לארץ־ישראל עד ימי השואה".
העיתון הצטיין בדיווחים ענייניים, שהביאו מידע מדויק. בניגוד ליומון העברי הוותיק "הצפירה", שיצא גם הוא בוורשה, "הצופה" התמקד דווקא במתרחש במערב אירופה, ובמידה מסוימת גם בחדשות המקומיות בוורשה, ולא עסק כלל בסוגיות מענייני האימפריה הרוסית.

בין המשתתפים הקבועים בעיתון היו סופרים ומבקרי ספרות נודעים, בהם י"ל פרץ, יוסף קלויזנר, אלחנן ליב לוינסקי, שמעון ברנפלד, ש. בן-ציון, משה סמילנסקי וראובן בריינין. הוא הקדיש מקום מיוחד לפרסום ראשון של סופרים צעירים, וכמה וכמה סופרים עבריים, בהם יעקב רבינוביץ, החלו בו את דרכם.

"הצופה" ביטא השקפות ציוניות מובהקות. בין קוראי העיתונים חובבי ציון היו שלא קראו ב"הצפירה", שהובילה קו של התנגדות לציונות, ולפיכך היו מנויים ל"המליץ", המיושן יותר; וכשעם הופעתו של "הצופה" עברו אליו. לעיתון היו מנויים רבים יותר מל"הצפירה", ובוודאי מל"המליץ". בשנות קיומו נודעה לעיתון השפעה רבה לטובת התנועה הציונית ותחיית הלשון העברית, וזאת במידה רבה בזכות מנהלו אלישיב, שהיה הרוח החיה שלו.

==התחרות הספרותית הראשונה בתולדות הספרות העברית==

המו"ל אלישיב, שביקש למשוך מנויים, יזם ב-1903 את התחרות הראשונה בתולדות הספרות העברית: תחרות סיפור קצר. המבקשים להתמודד, סופרים צעירים בראשית דרכם, נתבקשו לשלוח סיפור מקורי, העוסק בחיי היהודים.
השופטים היו י"ל פרץ, יוסף קלוזנר וא"ל לוינסקי, כולם מהכותבים הקבועים בעיתון.
שלושים ושניים סיפורים הגיעו למערכת, ואחרי ניפוי נותרו עשרה.
הזוכה היה הסיפור "משק'לי חזיר" מאת יצחק דב ברקוביץ, אז בן 18, שפרסם את סיפוריו הראשונים עוד קודם לכן, באותה שנה, מעל דפי העיתון.
לפרס השני לא נמצא מועמד. הפרס השלישי ניתן לשלמה הלל'ס, על סיפורו "החיים נגד החיים". בין יתר הסיפורים, שנמצאו כולם רק ראויים ל"הכרה", היו סיפוריהם של עוד שלושה שהיו לימים סופרים עבריים ידועים: איתמר בן-אב"י, אשר ביילין וקדיש יהודה סילמן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:תקופת התחייה
קטגוריה:שנות ה-1900
קטגוריה:פולין: עיתונים
סיגמא באוריון

σ (סיגמא) באוריון (σ Orionis) הוא מערכת של חמישה כוכבים בקבוצת הכוכבים אוריון בסמוך לערפילית ראש הסוס ולכוכב אלניטק שבחגורת אוריון.

==תכונות==
המערכת נמצאת במרחק של כ-1,500 שנות אור ממערכת השמש ומורכבת מחמישה כוכבים צעירים וחמים שנראים לעין ככוכב יחיד בעל בהירות נראית מדרגה 3.66. הקרינה העל-סגולה של כוכבי המערכת מייננת ענני גז מימן שיוצרים ערפילית פליטה בצבע אדמדם. ערפילית זו מוסתרת בחלקה על ידי ערפילית הבליעה ראש הסוס.

===σ באוריון B / A===
שני הכוכבים הבהירים ביותר מבין החמישה הם זוג כוכבי הסדרה הראשית כחולים מסוגים ספקטרלים O9.5V ו-B0.5V הסובבים זה את זה במרחק של כ-90 יחידות אסטרונומיות ועם זמן הקפה של כ-170 שנים. המרחק הזוויתי ביניהם הוא כרבע שניית קשת בלבד כך שנחוץ טלסקופ גדול על מנת להפריד ביניהם. זוג הכוכבים מסיביים למדי עם כ-18 ו-13 מסות שמש ולכן יש להם גם טמפרטורת פני שטח גבוהה במיוחד - 32,000 ו-29,600 קלווין. עם רדיוס גדול פי 6 מרדיוס השמש, שני הכוכבים קורנים פי 35,000 ופי 30,000 מהשמש, אך כמעט כל הקרינה היא בתחום העל-סגול כך שעוצמת ההארה הנראית שלהם היא "רק" פי 2,200 ופי 1,000 משל השמש. גילם מוערך במספר מיליוני שנים בלבד ושניהם צפויים להפוך לסופרנובות.

===σ באוריון C===
כוכב זה הוא העמום ביותר מבין החמישה עם דרגת בהירות 9. זהו כוכב הסדרה הראשית לבן מסוג ספקטרלי A2V עם מסה של כ-2.7 מסות שמש, טמפרטורת פני שטח של כ-9,000 קלווין ועוצמת הארה של פי 25 מהשמש. הכוכב מקיף את הזוג σ באוריון B / A במרחק של כ-3,900 יחידות אסטרונומיות וניתן להבחין בו באמצעות טלסקופ חובבים.

===σ באוריון E / D===
שני הכוכבים הרחוקים יותר במערכת הם כוכבי הסדרה הראשית כחולים מסוג ספקטרלי B2, מסה של כ-7 מסות שמש ועוצמת הארה של פי 250 מהשמש באור נראה ובערך פי 10 מכך בצירוף הקרינה העל-סגולה, כך שהבהירות הנראית שלהם היא מדרגה 6.5. σ באוריון D מקיף את הזוג המרכזי במרחק של כ-4,600 יחידות אסטרונומיות וגם בו ניתן לצפות באמצעות טלסקופ חובבים, בעוד ש-σ באוריון E נמצא במרחק של כ-15,000 יחידות אסטרונומיות מהזוג המרכזי, השקולות למרחק זוויתי של כ-40 שניות קשת, כך שניתן להבחין בו גם באמצעות משקפת איכותית.

==קישורים חיצוניים==
* [http://stars.astro.illinois.edu/sow/sigmaori.html σ באוריון באתר של ג'ים קלר]
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מערכות מרובות כוכבים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים אוריון
קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג O
קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג B
קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג A