OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יוג'ין סמית'

ויליאם יוג'ין סמית (30 בדצמבר 1918 – 15 באוקטובר 1978) היה צלם עיתונות אמריקאי, ידוע בעיקר בשל צילומיו המתעדים את מלחמת העולם השנייה.

==ראשית חייו ועבודתו==
סמית' נולד בויצ'יטה שבקנזס ב-30 בדצמבר 1918. הוא התחיל את קריירת הצילום שלו כצלם עיתונות כשהחל לצלם עבור שני עיתונים מקומיים. סמית' עבר לניו יורק והחל לעבוד בעיתון ניוזוויק, שם הוא נודע בשל הפרפקציוניזם חסר ההתפשרות שלו ואופיו הקשוח. בסופו של דבר הוא פוטר מהעיתון בעקבות סירובו להשתמש במצלמת פורמט בינוני וב-1939 החל לעבוד במגזין לייף שם הוא צילם במצלמת 35 מ"מ.

==צילום מלחמה==
בתור כתב בזיף-דייוויס ומאוחר יותר במגזין לייף בשנית, סמית' נמצא לעיתים קרובות בחזית האוקיינוס השקט במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא התלווה לכוחות האמריקאיים במהלך התקפותיהם מול יפן וצילם את חיל הנחתים של ארצות הברית ושבויים יפניים בסאיפאן, גואם, איוו ג'ימה ואוקינאווה. ב-1945, בזמן שצילם את אחד הקרבות באוקינאווה, נפצע סמית' ממרגמה. לאחר שהחלים המשיך לצלם עבור לייף עד 1954.

==שנות ה-50==
ב-1950 נשלח סמית' לממלכה המאוחדת לסקר הבחירות הכלליות שבהן זכתה מפלגת הלייבור תחת הנהגתו של קלמנט אטלי. באותה העת, מגזין לייף נקט עמדה נגד מפלגת הלייבור, ובסופו של דבר התפרסמו מספר מצומצם מצילומו של סמית' שבהם מתועד מעמד הפועלים הבריטיים.

סמית' ניתק את קשריו עם מגזין לייף בגלל הצורה שבה השתמש המגזין בתמונות של אלברט שווייצר שצולמו על ידיו. לאחר שעזב, הצטרף ב-1955 לסוכנות מגנום, שם החל את פרויקט תיעוד העיר פיטסבורג. הפרויקט אמור היה להימשך שלושה שבועות, אך נמשך בסופו של דבר שלוש שנים ובמהלכו הצטברו עשרות אלפי נגטיבים. בשל גודלו הפרויקט לא הוצג במלואו מעולם, אבל פורסם במספר ספרים שבהם שולבו התמונות עם מאמרים.

==יפן ומינמטה==
סמית' ואשתו איילין, שהייתה יפנית במקור, גרו במינמטה שביפן מ-1971 עד 1973, ותיעדו את ההשפעות של זיהום שפגע באנשים ונקרא מחלת מינמטה, אשר נגרם בעקבות השלכת פסולת של מתכות כבדות, ביניהן כספית, למקורות מים בעיר מינמטה על ידי מפעלים של חברת צ'יסו. בינואר 1972 סמית' הותקף ליד טוקיו על ידי עובדים של חברת צ'יסו בניסיון למנוע ממנו להמשיך לתעד ולפרסם את ההשפעות של מחלת מינמטה. אף על פי שסמית' שרד את ההתקפה, הוא נפגע באחת מעיניו וראייתו התדרדרה. במהלך התקופה שבה סמית' לא יכל לצלם בשל פציעתו המשיכה אשתו את עבודתו.

==מותו ומורשתו==
סמית' מת משבץ מוחי ב-15 באוקטובר 1978 בטוסון שבאריזונה. 

הוא הותיר אחריו אישה, 2 בנות ובן.

סמית' היה מייסד ומפתח "מאמרי הצילום" והפיק פרויקטים רבים במהלך חייו בהם הוא סיקר בתמונות תופעות ואירועים שונים. בעקבות עבודתיו הרבות שעוררו תשומת לב עולמית לאסונות הומניטריים, הוקמה קרן על שמו שמעודדת "צילום הומניסטי" ותומכת בצלמים שמסקרים תחום זה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.megapixel.co.il/personal-angle/archive/18527 צילום דיוקן של W. Eugene Smith, באתר megapixel]
* [https://web.archive.org/web/20141218153659/http://www.photolight.co.il/photoarticles/846.html יותר אמיתי מהמציאות, אתר פוטולייט]
* [https://sites.google.com/a/rothberg100.com/photo/zylwmy-tlmydym/zlmym-twdyym/tywdy-ywg-yn-smyt יוג'ין סמית' באתר תיכון רוטברג]
* [http://smithfund.org/ האתר הרשמי של קרן יוג'ין סמית']
* 
* 
* 

קטגוריה:צלמים אמריקאים
קטגוריה:צלמי מלחמה אמריקאים
קטגוריה:צלמי עיתונות אמריקאים
קטגוריה:צלמי סוכנות מגנום
קטגוריה:צלמי רחוב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1978
מגדל המים (בית הספר ויצמן)

מגדל המים הראשון
מגדל המים הניצב בשטח בית הספר ויצמן בהרצליה מוגדר כאתר מורשת לאומית.

==היסטוריה==
המגדל, אשר נבנה ב-1926, היה אחד ממפעלי הבניה הגדולים ביותר בתקופתו. הוא מומן על ידי החברה "קהילת ציון אמריקאית", אותה חברה שמימנה רבות מפיתוחי המושבה הרצליה, תוכנן על ידי המהנדסים "הקר-ילין" ונבנה בפועל על ידי חברת "סולל בונה" על גבעת המייסדים, עליה שוכן כיום גם בית הספר ויצמן. תוכניתם של המהנדסים לבניית המגדל הייתה העזה אדריכלית.

מגדל המים, אשר מתנשא לגובה מרשים של 26 מטרים (על פי מרדכי נאור 30 מטרים, בהתאם לדברי בן ציון מיכאלי, ו-27 מטרים על פי חנוך בניהו), היה המגדל הגבוה בארץ באותה תקופה, ולחץ המים שצבר הספיק לשנים רבות. כדי להעביר את מי המגדל לתושבי הרצליה, החלה עבודה מקיפה של הנחת צינורות וחיבור ברזים. מודדי מים הותקנו בכל בית, דבר שלא היה מקובל בארץ בתקופה זו. על מנת לבצע את העבודה, הוקמה החברה "הספקת מים לעיר הרצליה", שהפכה מאוחר יותר לאגודה בשם "אגודת מפעל המים בע"מ", ואיגדה את חברות המים הקודמות של המושבה. האגודה סיפקה מי שתייה לתושבים ומי השקיה לפרדסים, ובחריגה מתחומה סללה כביש בין הרצליה לתל אביב. בעת סיום עבודות הבנייה וחיבור הצינורות, החליף המגדל את הצורך לשאוב מים ידנית, מאחר שבמהלך הבניה הונחה משאבה המעבירה מי באר אל המגדל, או לקנות אותם מהכפר הערבי הסמוך, ג'ליל, פעולות שהיוו את כל הספקת המים המקומית לפני הקמת המגדל. 

מאוחר יותר הוקמה על גג המגדל תחנת תקשורת של סניף ההגנה בהרצליה, בה נעשה שימוש בהליוגרף לשם איתות אור. התחנה הופעלה על ידי צעירי המושבה והפכה את הרצליה לחוליה חשובה ברשת הקשר של ההגנה. בימי חירום או מתיחות פעלה התחנה במשך כל שעות היממה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hi.herzliya.org.il/BRPortal/br/P102.jsp?arc=749752 חוברת בניהו בפורטל החינוך והרווחה של הרצליה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרצליה: מבנים
הרצליה
קטגוריה:מחוז תל אביב: מבנים לשימור
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
הפארק הגאולוגי הלאומי ג'אנגיה דאנשיה

הפארק הגאולוגי הלאומי גָ'אנְגִיֵה דָאנְשִׁיָה (במנדרינית תקנית: 张掖丹霞国家地质公园) הידוע גם כ"גאופארק גָ'אנְגִיֵה דָאנְשִׁיָה" שוכן בסמוך לעיר ג'אנגיה (张掖) במחוז גאנסו בצפון מערב סין. הפארק משתרע על שטח של 510 קילומטרים רבועים. בעבר היה זה אזור נופי ופארק של המחוז, והוא קיבל מעמד של פארק גאולוגי לאומי בנובמבר 2011. הפארק מפורסם בשל תצורות הסלעים הצבעוניות, ונבחר במשאל בין עיתונאים כאחד מתצורות הנוף היפות ביותר בסין.

==מיקום==
הפארק שוכן למרגלות הצפוניים של הרי צִ'ילְייֵן (祁连山, בפין-יין: Qílián Shān), בנפת לִינְדְזֶה (临泽县), והנפה האוטונומית סוּנָאן (肃南裕固族自治县), השייכות מנהלית לנציבות העירונית גָ'אנְגִיֵה במחוז גאנסו. האזורים העיקרים בהם ניתן לצפות בתצורת דנשיה הם בפלכים קָאנְגְלֶה ובָּאיְיִין.

לב הפארק, האזור הנופי לִינְדְזֶה דָאנְשְׂיָה, שוכן כ-40 קילומטרים מערבית למרכז העיר גָ'אנְגִיֵה וכ-20 דרומית למושב הנפה לִינְדְזֶה. זהו האזור המפותח והמתויר ביותר בפארק. פארק לאומי נוסף, בִּינְגְגוֹאוּ (冰沟), או בתרגום שמו "תעלת הקרח", השוכן על הגדה הצפונית של הנהר לִייְוֵּ'אן (梨园河), כ-14 קילומטר מערבית לכניסה המערבית של ג'אנגיה-דָאנְשְׂיָה, נחנך רשמית ב-3 באוגוסט 2014. בִּינְגְגוֹאוּ משתרע על שטח של כ-300 קילומטרים רבועים, וגובהו נע בין 1,500 ל-2,500 מטרים מעל פני הים. אזור שלישי, האזור הנופי סוּנָאן דָאנְשְׂיָה, שוכן בגָאנְג'וּ'ן, דרומית ללִינְדְזֶה.

==הנוף==
פארק גָ'אנְגִיֵה דָאנְשִׁיָה נודע בצבעים יוצאי הדופן של סלעיו, שפניהם חלקות, שקצותיהם חדים ושגובהם מגיע לכמה מאות מטרים. סלעים אלה הם תוצאה של השקעה של אבן חול ומינרלים שהתרחשו לפני כ-100 מיליון שנה על פני תקופה של 24 מיליון שנים. התוצאה, הדומה לעוגת שכבות, קשורה לפעילות של לוחות טקטוניים שהיו אחראים ליצירת חלקים מהרי ההימאליה. רוחות, גשמים, ומשך הזמן שחלף פיסלו בסלעים צורות יוצאות דופן, כדוגמת מגדלים, עמודים ונקיקים, שהן בעלות גוונים, תבניות וגדלים משתנים.

==אזכורים בתקשורת ותיירות==
ב-2005 הצביעה קבוצת דיון של עיתונאים מ-34 אמצעי תקשורת מרכזיים על פארק גָ'אנְגִיֵה דָאנְשִׁיָה כאחד מאזורי נוף דָאנְשְׂיָה היפים ביותר בסין. ב-2009 בחר כתב העת "גאוגרפיה לאומית סינית" (中国国家地理), חיקוי של כתב העת נשיונל ג'יאוגרפיק, בפארק גָ'אנְגִיֵה דָאנְשִׁיָה כאחד מ"שש צורות הנוף היפות ביותר" בסין. האזור הפך ליעד תיירותי עיקרי באזור גָ'אנְגִיֵה. על מנת לסייע לתיירים לחקור את תצורות הסלעים בפארק הוקמו דרכי גישה ושבילי עץ מורמים. ב-2014 הושקעו 100 מיליון יואן על מנת לשפר את המתקנים בבִּינְגְגוֹאוּ.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סין: גאוגרפיה
מחלת מינמטה

מחלת מינמטה (ביפנית: 水俣病) או מחלת צ'יסו-מינמטה היא תסמונת נוירולוגית הנגרמת כתוצאה מהרעלת כספית. תסמיני המחלה כוללים בין היתר אטקסיה, קהות תחושה בידיים וברגליים, חולשת שרירים (מיאסטניה) כללית, שדה ראייה מצומצם ופגיעה ביכולות השמיעה והדיבור. במקרים חמורים גורמת המחלה אף לשיגעון, שיתוק, קומה ומוות כעבור שבועות מהופעות התסמינים. המחלה יכולה להופיע בצורה של מום מולד ולפגוע בעובר ברחם.

המחלה כתוצאה מהרעלת מתיל כספית (<span dir="ltr">[CH<sub>3</sub>Hg]<sup>+</sup></span>), ונצפתה לראשונה במינמטה במחוז קוממוטו ביפן ב-1956 בעקבות שחרור החומר בשפכים תעשייתיים של מפעל של צ'יסו במהלך השנים 1932 עד 1968. מתיל כספית הצטבר בגופם של דגים במפרץ מינמטה ובים יצושירו, וכאשר אלו נאכלו על ידי האוכלוסייה המקומית, הם החלו לסבול מהרעלת כספית. אף על פי שהזיהום גרם למותם של בני אדם וחיות במשך 36 שנים, הממשלה וחברת צ'יסו כמעט ולא פעלו כדי למנוע את הזיהום.

עד למרץ 2001, הוכרו באופן רשמי 2,265 נפגעים שסבלו ממינמטה (מהם מתו 1,784), ומעל ל-10,000 קיבלו פיצויים כספיים מצ'יסו. ב-2004 שילמה צ'יסו 86 מיליון דולר פיצויים, ובאותה השנה נדרשה גם לנקות את הזיהום.

ב-1965 התפרצה מחלת מינמטה גם במחוז ניאיגטה.
== ראו גם ==
*מינמטה (סרט)
* אסון החיטה המורעלת בעיראק, שנגרם מהרעלת כספית

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסונות סביבתיים
קטגוריה:כספית
קטגוריה:אסונות ביפן
מצודות מדבר

מצודת [[חראנה, בירדן]]
ארמון הישאם" ליד יריחו, הרצפה מקושטת בפסיפס. בניית המצודה לא הושלמה.]]
מצודות המדבר האוּמַיות (בערבית: القصور الصحراوية/الاموية או قلاع الصحراء) הן שורה של מצודות וארמונות שבנתה שושלת בית אומיה, רובן נמצאות בירדן מזרחית לבירה עמאן, וחלקן בסוריה, לבנון, ישראל, ובגדה המערבית. בית אומיה הפכו את דמשק לבירתם החדשה בשנת 661, והמצודות נבנו במאה ה-7 וה-8. רוב המצודות נבנו באזורים יבשים למחצה, כשחלקן ניצבות על נתיבי מסחר חשובים, כדוגמת הדרך בין מדינה שבערב הסעודית של היום לבין כופה שבעיראק של היום. לאחר השתלטות בית עבאס בשנת 750, עברה הבירה האומיית לבגדאד שזה עתה נבנתה, וחלק מהמצודות לא הושלמו לעולם.

מטרת המצודות אינה ברורה כל צורכה, האם שימשו לצורכי הגנה, מנוחה (חאן) או מסחר. אחת המצודות המפורסמות היא קסר עמרה, שהוכרז כאתר מורשת עולמית.

== תיאור ==
רוב המצודות נבנו בקרבת מקור מים או ואדי. למעט כמה יוצאים מן הכלל, מצודות המדבר בנויות באותה תבנית, כשבמרכז המצודה נמצא מבנה מרובע שמזכיר את הקסטרום במבצרים הרומיים. המבנה המרכזי הוא בית המגורים והוא לרוב בן שתי קומות שבנויות מסביב לחצר מרכזית. לצד בית המגורים נמצאים מבנים נוספים שעשויים לכלול חמאם, מסגד, מחסן, מתחם לבעלי חיים, מבנים לעיבוד מוצרים כגון שמן זית, ומאגר מים או סכר. החדרים הפנימיים של המבנה הראשי וכן החמאם עוטרו בפסיפסי רצפה, ציורי קיר ותבליטי חימר עם מוטיבים שניכרים בהם הן השפעות מזרחיות והן השפעות מערביות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ירדן: מבצרים
קטגוריה:ירדן: אתרים ארכאולוגיים
גביע דייוויס 1920

אתגר הטניס הבינלאומי 1920 (באנגלית: 1920 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-15 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".

מחזיקי הגביע היו נציגי אוסטרליה אך סוכם שמשחק הגמר ייערך בניו זילנד. לתחרות נרשמו בריטניה, הולנד, דרום אפריקה, ארצות הברית, קנדה וצרפת. בכך מספר המתמודדים חזר לרמה שהייתה לפני מלחמת העולם הראשונה והיה צורך במשחקי הפלייאוף.

המשחק על התואר נערך מ-30 בדצמבר 1920 עד 1 בינואר 1921 באוקלנד, ניו זילנד. המשחק הסתיים בניצחון של נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 0:5. בכך החל רצף ניצחונות שנמשך 7 שנים.

==משחקי פלייאוף==

==משחק על התואר==
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | אוסטרליה 0
! colspan="2" align="center" | אוקלנד, ניו זילנד 30 בדצמבר - 1 בינואר 1921 דשא 
! colspan="4" align="center" | ארצות הברית 5
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="3" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || נורמן ברוקס || 8 ||4||6 || 4|| 
|-
| || ביל טילדן ||10 ||6 ||1 ||6 || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| || ג'רלד פטרסון ||3 ||3 ||1|| || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || ביל ג'ונסטון ||6 ||6 ||6 || || 
|-
! rowspan="2"| 3
| || נורמן ברוקס/ג'רלד פטרסון ||6 ||4||0 || 4|| 
|- 
| ||ביל טילדן/ביל ג'ונסטון ||4 ||6 || 6|| 6 || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| || ג'רלד פטרסון ||7 ||2||3 || 3 || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| ||ביל טילדן ||5 || 6 || 6 || 6 || 
|-
! rowspan="2"| 5
| || נורמן ברוקס || 7 || 5 || 3 ||3 || 
|- 
| ||ביל ג'ונסטון ||5 ||7 ||6||6 ||
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.daviscup.com/en/draws-results/tie/details.aspx?tieId=10000719 נתונים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1920
1920
1920
גביע דייוויס 1921

אתגר הטניס הבינלאומי 1921 (באנגלית: 1921 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-16 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".

מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בארצות הברית. לתחרות נרשמו 12 נבחרות.

המשחק על התואר נערך ב-5-2 בספטמבר 1921 בניו יורק, ארצות הברית. נבחרת יפן שלראשונה נרשמה לתחרות זכתה להתמודד על התואר נגד נבחרת ארצות הברית. המשחק הסתיים עם תוצאה 0:5. בכך האמריקאים זכו בתואר בשנה השנייה ברציפות.

==משחקי פלייאוף==
לתחרות נרשמו 12 נבחרות, אך נבחרת הפיליפינים לא התייצבה למשחקים. בהתאם לכך, לפני משחקי רבע הגמר נערכו 3 משחקים מוקדמים:

* צ'כוסלובקיה - בלגיה, בפראג (3:2)
* קנדה - אוסטרליה, בטורונטו (5:0)
* בריטניה - ספרד, בהנדון, בריטניה (1:4)

==משחק על התואר==
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | ארצות הברית 5
! colspan="2" align="center" | ניו יורק, ארצות הברית 2-5 בספטמבר 1921 דשא 
! colspan="4" align="center" | יפן 0
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="3" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || ביל ג'ונסטון || 6 ||6||6 || || 
|-
| || איצ'ייה קומגאה ||2 ||4 ||2 || || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| || ביל טילדן ||5 ||4 ||7|| 6 || 6
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || זנזו שימיזו ||7 ||6 ||5 || 2||1 
|-
! rowspan="2"| 3
| || ווטסון וושבורן/נוריס ויליאמס ||6 ||7||4 || 7|| 
|- 
| || איצ'ייה קומגאה/זנזו שימיזו ||2 ||5 || 6|| 5|| 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| || ביל טילדן ||9 ||6||6 || || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || איצ'ייה קומגאה ||7 || 4 || 1 || || 
|-
! rowspan="2"| 5
| || ביל ג'ונסטון || 6 || 5 || 6||6 || 
|- 
| ||זנזו שימיזו ||3 ||7 ||2||4 ||
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.daviscup.com/en/draws-results/tie/details.aspx?tieId=10004598 נתונים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1921
1921
1921
1921
אליצור יאיר הרצליה

מועדון הכדוריד אליצור יאיר הרצליה היא קבוצת כדוריד שכיום אינה פעילה, המועדון היווה חלק מעמותת "אליצור יאיר הרצליה" שהיא עמותה בעלת עקרונות דתיים.

לפני הקפאתה, הקבוצה שיחקה בליגה הלאומית לכדוריד ואירחה באולם ספורט היובל בשנים האחרונות לפני הקפאתה.

== שם המועדון ==
אליצור- ע"ש אגודת הספורט אליצור, יאיר- ע"ש החייל יאיר דורפצאון מהרצליה שנהרג, והרצליה- ע"ש העיר בה התקיימו משחקי הבית של הקבוצה.

== היסטוריה ==
מקים הקבוצה היה יצחק פליישמן. אליצור הרצליה היא עמותה שלא למטרת רווח, התארגנות של אנשים שרצו להקים קבוצת ספורט דתית.

=== הנהלה ===
מנכ"ל הקבוצה הוא יהושע גורא שהיה גם יו"ר הקבוצה.

מנהל הקבוצה הוא אדם פלטקביץ'.
=== הישגים===
הישגה הגדול של אליצור הרצליה היה בשנת 1988 והוא ההעפלה לאליפות אירופה לערים שהוא התואר הרביעי בחשיבותו באירופה, בו הפסידה אחרי שני משחקים שאירחה בביתה קבוצה משוודיה.

הישג נוסף של הקבוצה הוא זכייה במקום הרביעי בליגה שנתיים ברציפות.

=== סוף שנות השישים ושנות השבעים===
אליצור הרצליה החלה את דרכה בליגה ג' בכדוריד כשאירחה במגרשים רבים המתאימים לכדוריד ברחבי הרצליה, ומשם הגיעה עד לליגה הלאומית והתחילה לבסס את מקומה בליגה במקומות 5–8.

בשנת 1971 נוסדה העמותה אליצור הרצליה והקבוצה נרשמה כעמותה.

=== שנות השמונים ===
שנות השמונים היו שיא פריחתה של אליצור: קבוצת הכדוריד הפועל הרצליה התפרקה ב-1980 ושחקנים רבים עברו לאליצור ובשנת 1983 הקבוצה התאחדה עם הפועל נוף ים הרצליה ל-15 שנה עד הקפאתה, ובזכות אירועים אילו היא זכתה במקום הרביעי בליגה הלאומית בשנים 1987–1988 והעפילה לאליפות אירופה לערים בשנת 1988.

=== שנות התשעים ===
שנות התשעים היו השנים הקשות של אליצור הרצליה, זאת מכיוון שהקבוצות האחרות בליגה רכשו שחקנים זרים, מה שאליצור הרצליה לא יכלה להרשות לעצמה מכיוון שלא היה לה מספיק כסף כדי להעביר שחקן זר לשורותיה. הקבוצה לא העפילה למקומות הגבוהים ואפילו ירדה ליגה.

ב-1998 הקבוצה הוקפאה לזמן לא ידוע בשל בעיות כספיות.

== תלבושת ==
תלבושת הקבוצה השתנתה עם השנים אך צבעיה העיקריים היו כחול ולבן.

== סמל ==
סמל הקבוצה היה כמו סמל אגודת הספורט אליצור.

== מאמנים ==
לאליצור הרצליה היו ארבעה מאמנים עיקריים שהיו תמיד בתחלופה: עקיבא לפלר, אדם פלטקביץ', רוני נתן, ויוסי שטרק, ומספר רב של מאמנים שאימנו לתקופה קצרה, המאמן הראשון של הקבוצה היה דב פליישמן והמאמן האחרון היה גילי רבן.

== העיקרון הדתי ==
באליצור החליטו שאין משחקים ואימונים בשבת, ואם הקבוצה הולכת ביחד לאכול במקום מסוים הוא חייב להיות כשר, אך אין זה מכליל את השחקנים וההנהלה להיות דתיים. אף על פי שאליצור הרצליה נועדה לשחקנים דתיים, רוב השחקנים באליצור הרצליה היו חילוניים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרצליה: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות כדוריד ישראליות שהתפרקו
קטגוריה:אגודת ספורט אליצור
גביע דייוויס 1922

אתגר הטניס הבינלאומי 1922 (באנגלית: 1922 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-17 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".

מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בארצות הברית. לתחרות נרשמו 14 נבחרות.

המשחק על התואר נערך ב-1-5 בספטמבר 1922 בניו יורק, ארצות הברית. נבחרת אוסטרליה התמודדה על התואר נגד נבחרת ארצות הברית אך הפסידה עם תוצאה 4:1. בכך האמריקאים זכו בתואר בשנה השלישית ברציפות.

==משחקי פלייאוף==
לתחרות נרשמו 14 נבחרות, אך נבחרות הפיליפינים, קנדה, יפן והוואי לא התייצבו למשחקים. הסיבה לכך הייתה בקשיי הנסיעה. לאור כך הוחלט שבשנת 1923 תהיה חלוקת הפלייאוף למרחבים גאוגרפיים. 

כמו בשנה הקודמת, לפני משחקי רבע הגמר נערכו 2 משחקים מוקדמים:

* רומניה - הודו הבריטית, בבקנהאם, בריטניה (5:0)
* בלגיה - אוסטרליה, בסקרבורו, בריטניה (4:0)

==משחק על התואר==
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | ארצות הברית 4
! colspan="2" align="center" | ניו יורק, ארצות הברית 1-5 בספטמבר 1922 דשא 
! colspan="4" align="center" | אוסטרליה 1
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="3" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || ביל טילדן || 7 ||6||10 || || 
|-
| || ג'רלד פטרסון ||5 ||8 ||0 || || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| || ביל ג'ונסטון ||6 ||6 ||6|| ||
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || ג'יימס אנדרסון ||1 ||2 ||3 || || 
|-
! rowspan="2"| 3
| || וינסנט ריצ'רדס/ביל טילדן ||4 ||0||3 || || 
|- 
| || פט או'הארה/ג'רלד פטרסון ||6 ||6 || 6|| || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| || ביל טילדן ||6 ||5||3|| 6 || 6
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || ג'יימס אנדרסון ||4 || 7 || 6 || 4 || 2
|-
! rowspan="2"| 5
| || ביל ג'ונסטון || 6 || 6 || 6|| || 
|- 
| || ג'רלד פטרסון ||2 ||2 ||1|| ||
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.daviscup.com/en/draws-results/tie/details.aspx?tieId=10000720 נתונים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1922
1922
1922
1922
1922
יצחק בן ארי

יצחק בן ארי (22 בינואר 1924 - 24 במרץ 2004) היה דיפלומט ישראלי, שכיהן כשגריר ישראל בדנמרק ובגרמניה המערבית.

==ביוגרפיה==
בן ארי נולד בווינה שבאוסטריה בשם ארווין רינדנר. למד בגימנסיה הקלאסית, וסולק ממנה בעקבות האנשלוס. הוא עלה לארץ ישראל ב-1939 במסגרת עליית הנוער ולמד בבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה.

התגייס למשטרת המנדט, שירת כנוטר בגבול הצפון ובמחלקת החקירות הפליליות של משטרת המנדט בירושלים, בה היה ממונה על הפעלת עובדים יהודיים. במקביל הוא שימש סוכן של הש"י וקיבל את הכינוי המחתרתי "מיקי" שהמשיך ללוות אותו לאורך חייו. לאחר הקמת המדינה שירת במשטרת ישראל בדרגת עוזר מפקח מחוזי במחוז תל אביב וירושלים והיה שליח המשטרה לארגון האינטרפול בפריז.

ב-1958 גויס למוסד על ידי יעקב כרוז, ראש אגף "תבל" האמון על הקשרים הדיפלומטים והמודיעיניים של הארגון. הוא שימש שליח המוסד ומשרד החוץ בשגרירות ישראל באדיס אבבה שבאתיופיה, שימש מפקח קונסולרי בנציגויות ישראל במזרח אפריקה וראש מחלקת אפריקה. באגף תבל. לאחר מכן שירת כמזכיר ראשון בשגרירות ישראל בפריז ושירת בתפקידים בכירים במוסד.

ב-1971 מונה לציר בשגרירות ישראל בבון שבמערב גרמניה, כיהן בתפקיד במהלך טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן. ב-1975 מונה לשגריר ישראל בדנמרק וכיהן בתפקיד עד 1978. לאחר שובו שימש מנהל מחלקת אירופה 2 באגף מערב אירופה במשרד החוץ וראש לשכת מנכ"ל המשרד. ב-1981 מונה לשגריר ישראל במערב גרמניה. כיהן בתפקיד עד 1989 ופרש לגמלאות.

==קישורים חיצוניים==
* [http://mfa.gov.il/memorial/Perpetuated/Pages/Ben-Ari-Itzhak.aspx יצחק בן-ארי], באתר ההנצחה של משרד החוץ
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נוטרים
קטגוריה:אנשי הש"י
קטגוריה:אנשי משטרת המנדט
קטגוריה:שגרירי ישראל בדנמרק
קטגוריה:שגרירי ישראל בגרמניה
קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:שוטרים ישראלים
קטגוריה:עולים בעליית הנוער
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:בוגרי בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
משפט אנגל

באלגברה מופשטת, משפט אנגל קובע כי אלגברת לי היא נילפוטנטית אם ורק אם ההצגה הצמודה של כל איבר בה היא איבר נילפוטנטי. למשפט מסקנות חשובות בתאוריה של אלגברות לי ומיונן, ובפרט הוא מהווה כלי עזר בהוכחות שונות, כמו בקריטריון קרטן.

==ניסוח פורמלי==
תהי <math>L</math> אלגברת לי מעל שדה <math>\mathbb F</math>. אזי <math>L</math> נילפוטנטית אם ורק אם לכל <math>x\in L</math> ההצגה הצמודה <math>\text{ad}(x)</math> נילפוטנט.

==הוכחה==
בכיוון הראשון, אם <math>L</math> נילפוטנטית אז לפי הגדרה <math>\forall x_i,y\in L:\text{ad}(x_1)\cdots\text{ad}(x_n)(y)=0</math> (עבור <math>n</math> ספציפי), ולכן בפרט <math>\forall x\in L:\text{ad}(x)^n=0</math>.

בכיוון השני, יש להיעזר בלמה:

למה: תהי <math>L</math> תת-אלגברת של אלגברת האנדומורפיזמים <math>\mathfrak{gl}(V)</math>, עבור <math>V</math> מממד סופי. אם כל איברי <math>L</math> נילפוטנטים, אז קיים וקטור <math>v\in V</math> לא אפס עבורו <math>\forall f\in L:f(v)=0</math>. כלומר קיים וקטור עצמי משותף לכל איברי <math>L</math>.

(הוכחת הלמה ראו בקריאה נוספת).

כעת, להוכחת הכיוון השני, נפעיל את הלמה עבור <math>\text{ad}(L)</math>, תמונת ההצגה הצמודה, ונקבל כי קיים וקטור <math>x\in L</math> עבורו <math>[L,x]=0</math>, כלומר <math>x</math> שייך למרכז <math>Z(L)</math> של <math>L</math>, ולכן המרכז לא ריק. באינדוקציה על הממד, נובע כי <math>L/Z(L)</math>, שממדה קטן מממד <math>L</math>, היא נילפוטנטית, ולכן גם <math>L</math> נילפוטנטית.

==מסקנות==
מסקנה ושימוש חשובים של המשפט הם שבהינתן אלגברת לי נילפוטנטית <math>L</math>, כל איבר ב-<math>\text{ad}(L)</math> (שהוא נילפוטנט) ניתן להציג לפי בסיס מסוים בתור מטריצה משולשית עליונה ממש (עם אפסים באלכסון). בפרט, העקבה של כל איבר כזה היא אפס.

מסקנה נוספת היא שהמרכז של אלגברת לי נילפוטנטית הוא לא ריק.

==ראו גם==
*אלגברת לי נילפוטנטית
*ההצגה הצמודה
*קריטריון קרטן

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
*Introduction to Lie Algebras and Representation Theory, James Humphreys, 12-13
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

אנגל
אנגל
אנגל
קורמורן (סוג)

[[קורמורן אפריקאי.]]
קורמורן (שם מדעי: Phalacrocorax) הוא סוג של עופות ימיים במשפחת הקורמורניים שבסדרת הסולתאים. זהו הסוג הגדול במשפחה.

הקורמורנים הם קרובים רחוקים של הסולה ושל הנחשון וקרבה רחוקה יותר של השקנאי בעל השק העצום. לקורמורנים ישנו צוואר קצר ומעט מעוקל, מקור המעוקל בקצהו, עיניים בעלי עדשה האטומה למים והם בעלי כנפיים חלשות מעוף אך רגליים העוזרות לשחות היטב מתחת למים.

הקורמורנים נפוצים ברחבי חופי ימים, אגמים ונהרות טרופיים שונים. הם צוללים לעומק של עד 45 מ' בחיפוש אחר דגים וסרטנים אותם הם בולעים מתחת למים. ביפן מחזיקים את הקורמורנים בסירות דיג ושמים להם קולר על צווארם. הקורמורנים תופסים את הדגים והדייגים לוקחים מהם את שללם.

==מינים==
* קורמורן אדום-רגל (Phalacrocorax gaimardi) - לעיתים משויך לסוג היחידי Poikilocarbo
* קורמורן גלאפגוס (Phalacrocorax harrisi)
* קורמורן הגדה (Phalacrocorax neglectus)
* קורמורן מנומר (Phalacrocorax punctatus)
* קורמורן פיט (Phalacrocorax featherstoni)
* קורמורן ברנט (Phalacrocorax penicillatus)
* קורמורן פלאגי (Phalacrocorax pelagicus)
* קורמורן אדום-פנים (Phalacrocorax urile)
* קורמורן נאוטרופי (Phalacrocorax brasilianus)
* קורמורן מצויץ (Phalacrocorax auritus)
* קורמורן ימי (Phalacrocorax aristotelis) - לעיתים משויך לסוג היחידי Gulosus
* קורמורן שחור-פנים (Phalacrocorax fuscescens)
* קורמורן הודי (Phalacrocorax fuscicollis)
* קורמורן קטן שחור (Phalacrocorax sulcirostris)
* קורמורן מנומר אוסטרלי (Phalacrocorax varius)
* קורמורן גדול (Phalacrocorax carbo)
* קורמורן אפריקאי (Phalacrocorax lucidus)
* קורמורן יפני (Phalacrocorax capillatus)
* קורמורן הכף (Phalacrocorax capensis)
* קורמורן סוקוטרה (Phalacrocorax nigrogularis)
* קורמורן ממושקף (Phalacrocorax perspicillatus) - נכחד

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1770
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מטוראן ז'אק בריסון
קטגוריה:קורמורניים
איתמר וולגלרנטר

רבי איתמר ווֹלגֶלֶרנטֶר מקונסקוולה (ביידיש: וואלגעלערנטער, – י"ז באייר תקצ"א, 1831) היה מצדיקי תנועת החסידות בדורה החמישי, מתלמידי החוזה מלובלין. מכונה על שם ספרו משמרת איתמר. 

==ביוגרפיה==
בנו של ישראל וולגלרנטר. בצעירותו היה סוחר, והיה עשיר גדול. למד אצל המגיד מקוז'ניץ, החוזה מלובלין, ו"היהודי הקדוש" מפשיסחא. הוא קיבל מהם רבות, בהם דברי תורה בתורת הסוד, ובספרו הוא מביא מדברי תורתם. 

הוא ידע לנגן על כינור, ונהג לערוך עם תלמידיו תיקון חצות כשהם מנגנים. הוא למד עם תלמידיו תורת הנגלה, ובשבתות נהג לומר דברי תורה על שיר השירים, ההפטרה ופרשת השבוע, ולאחר השבת נהג לרשום את דבריו. הוא כתב פירושים על התורה, ההפטרות, חמש מגילות, ארבע פרשיות וימים טובים, ליקוטים על התנ"ך, תהילים וזוהר. וכן חיבור קבלי על שיר השירים, אך למעשה הודפס רק פירושו לתורה ומעט חידושים על התלמוד בבלי ותלמוד ירושלמי ותשובה הלכתית לבנו רבי אלימלך בנוגע למנורה בעלת שבעה קנים.

נפטר מכולרה, בזמן מגפת הכולרה השנייה.

==="משמרת איתמר"===
ספרו משמרת איתמר נדפס בוורשה בשנת תר"ל על ידי בנו רבי חיים משה יצחק וולגלרנטר (חתנו של רבי שמואל ישעיה הורביץ, בן רבי ישראל בנו של החוזה מלובלין). הספר יצא במהדורה חדשה ומוערת על ידי משה חיים רובינפלד, ירושלים תשס"ה (2004), שני כרכים. 

בספר הסכמות מרבי ישעיהו מושקט מפראגא, רבי יוסף שאול נתנזון ה"שואל ומשיב", רבי יהודה לייב איגר מלובלין ורבי צדוק הכהן מלובלין. רבי לייב איגר כותב בהסכמתו "ספר כזה... אין שייך כלל נתינות הסכמה על הדברים... כפי ששמענו שהיה מפורסם לקדוש וטהור וגדול בישראל בדורות שלפנינו... ודברי הספר בעצמן יעידון לכל רואיהם ויכירום כי מקורם ברוך וממקום קדוש נובעים...".

==לקריאה נוספת==
*הרב ישכר בעריש וייס, עלים לתרופה, שנה י"ט גיליון תתקי"ב, פרשת בחוקותי תשע"ד.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.ivelt.com/forum/viewtopic.php?f=31&t=22003&sid=e6167137f38fe0403ff998c88604d472 אשכול על צאצאיו] ב"אידישע וועלט פארומס".

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:תלמידי החוזה מלובלין
קטגוריה:צדיקי החסידות
קטגוריה:מחברי ספרי חסידות
משפט לי

באלגברה מופשטת, משפט לי קובע כי כל האיברים של תת-אלגברת לי פתירה של אלגברת האנדומורפיזמים ניתנים להצגה בבסיס מסוים למטריצות משולשיות עליונות.

==ניסוח פורמלי==
תהי <math>L</math> תת-אלגברת לי פתירה של אלגברת האנדומורפיזמים <math>GL(V)</math> עבור מרחב וקטורי <math>V</math> מממד סופי, מעל שדה סגור אלגברית ובעל מאפיין אפס. אז כל איבר ב-<math>L</math> ניתן להציג לפי בסיס מסוים בתור מטריצה משולשית עליונה.

==מסקנות==
מהמשפט ניתן להסיק כי אם <math>L</math> פתירה, יש שרשרת אידיאלים <math>0={L}_{0} \subseteq {L}_{1} \subseteq ... \subseteq {L}_{n}=L</math>, כך ש-<math>\dim{L}_{i}=i</math>.

כתוצאה מכך, יחד עם משפט אנגל, נובע אם <math>L</math> אלגברת לי פתירה, אז <math>[L,L]</math> נילפוטנטית. קל לראות שגם ההפך נכון, ולכן <math>L</math> פתירה אם ורק אם <math>[L,L]</math> נילפוטנטית.

==ראו גם==
*אלגברת לי פתירה

*אלגברת לי נילפוטנטית

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
*Introduction to Lie Algebras and Representation Theory, James Humphreys, 15-17
</div>

לי
לי
גביע דייוויס 1923

אתגר הטניס הבינלאומי 1923 (באנגלית: 1923 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-18 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".

מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בארצות הברית. לתחרות נרשמו 17 נבחרות. לאור כך הוחלט לחלק את המתמודדים ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו-"בית אירופה". בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר.

המשחק על התואר נערך ב-31 באוגוסט-3 בספטמבר 1923 בניו יורק, ארצות הברית. נבחרת אוסטרליה התמודדה על התואר נגד נבחרת ארצות הברית אך הפסידה עם תוצאה 4:1. בכך האמריקאים זכו בתואר בשנה הרביעית ברציפות.

==משחקי פלייאוף==
===בית אמריקה===
בית זה כלל 4 נבחרות, רק אחת מהן מאמריקה (קנדה). מנצחת הבית הייתה נבחרת אוסטרליה.

===בית אירופה===
הבית כלל 13 קבוצות, כולל ארגנטינה והודו הבריטית, אשר הודחה במשחקים המוקדמים. לאחר משחקים מוקדמים נותרו 8 קבוצות והחלו משחקי רבע הגמר. 

===משחק בין מנצחי הבתים===
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים בבוסטון, ארצות הברית במהלך 10-14 באוגוסט 1923. נבחרת אוסטרליה ניצחה את צרפת עם תוצאה 4:1. בכך היא התקדמה למשחק נגד מחזיקת הגביע, כמו בשנתיים הקודמות.

==משחק על התואר==
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | ארצות הברית 4
! colspan="2" align="center" | ניו יורק, ארצות הברית 31 באוגוסט - 3 בספטמבר 1923 דשא 
! colspan="4" align="center" | אוסטרליה 1
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="3" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || ביל טילדן || 6 ||6||6 || || 
|-
| || ג'ון הוקס ||4 ||2 ||1 || || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| || ביל ג'ונסטון ||6 ||2 ||6|| 5 ||2
|- bgcolor= #EAE3D8 
| ||ג'יימס אנדרסון||4 ||6 ||2 ||7 || 6 
|-
! rowspan="2"| 3
| || ביל טילדן/נוריס ויליאמס ||17 ||11||2 ||6||6 
|- 
| || ג'יימס אנדרסון/ג'ון הוקס ||15 ||13 || 6|| 3 || 2
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| || ביל טילדן ||6 ||6||1|| 7 || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || ג'יימס אנדרסון ||2 || 3 || 6 || 5 || 
|-
! rowspan="2"| 5
| || ביל ג'ונסטון || 6 || 6 || 6|| || 
|- 
| || ג'ון הוקס ||0 ||2 ||1|| ||
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.daviscup.com/en/draws-results/tie/details.aspx?tieId=10000720 נתונים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1923
1923
1923
1923
1923
1923
1923
1923
1923
אייכה (שיר)

"אַיֶּכָּה" הוא שיר של הזמר שולי רנד מאלבומו נקודה טובה שיצא בשנת 2008. שולי רנד כתב מילים ולחן לשיר. השיר הגיע למקום 26 במצעד הפזמונים של רשת ג' לשנת 2008 ולמקום 36 במצעד השנתי של גלגלצ.

==תוכן השיר==
מילות השיר, שנכתבו על ידי רנד, מביעות מצוקה אישית שלו שנובעת ממשבר רוחני. ניתן להבחין בזאת דרך המשפטים המיואשים והקשים של השיר, התוהים היכן אלוהים והאם הוא אכן קיים. המילים בנויות ככה שכל שני משפטים רצופים מתחרזים זה בזה. בשיר שלושה בתים, שני פזמונים ו-"C part" אחד, שמגיע בסוף.

במשך כל השיר פונה רנד ישירות אל אלוהים ושולח לעברו שאלות קיומיות המעידות על משבר אמונתי קשה. הוא מתקשה לשמוח בעקבות המשבר ("השמחה נסתלקה ממני וגם הדעת") ורק מחפש תשובות לשאלותיו, על אף שהסביבה שלו מונעת ממנו להגיע לתשובות ("קולות מהעבר לוחשים לי לעצור / אבל אני מוסיף בחושך לחתור / ושואל ומבקש, אייכה?!").

השיר מועבר בצורה מאוד מטאפורית, ולא נאמרת אף מילה שהיא פשוטה כמשמעה. השיר מלא בדימויים שונים, כאשר יש הרבה מאוד מטאפורות הקשורות למים, או חתירה ("אבל אני מוסיף בחושך לחתור; בסופו של יום הן אפלט אל החוף; איך בחושך הזה הייתי חותר"). יש המקשרים את עטיפת האלבום (משמאל) בה נראה רנד צולל בבגדיו החרדיים במים למטאפורות הרבות הקשורות למים.

==התייחסות לשיר==
בשנת 2011 שודרה בטלוויזיה סדרת דרמה בשם סימני שאלה. לפני תחילת השידורים הזכיינית רשת השתמשה בשיר "אייכה" בשביל פרומו לסדרה. רנד התנגד לשימוש בשירו לקידום הסדרה שעסקה בצעירים שיצאו בשאלה. הזמר, שבעצמו חזר בתשובה, דרש להסיר את שירו מהפרומואים לסדרה וגם פרסום הודעות שיבהירו "כי הוא אינו קשור באופן כלשהו לקדימון או לסדרה, כי השימוש בשיר נעשה שלא בהסכמתו, וכי הוא שולל לחלוטין את הקישור שנעשה בינו והשיר מצד אחד לבין הקדימון והסדרה מצד שני, הן מבחינת החוזי והן מבחינת התוכן". ב"רשת" החליטו להענות לבקשתו של רנד והורידו את השיר מהפרומואים של הסדרה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* אפרת כהן, [http://www.hidabroot.org/he/article/77371 השיר שהפך להיות ההמנון למחפשים תשובה], באתר הידברות, 16 בספטמבר 2014
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי 2008
קטגוריה:סינגלים בהוצאת נענע דיסק
חיים תומר

חיים תומר (נולד ב-1 בפברואר 1955) הוא בכיר לשעבר במוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים, כיהן כראש אגף המודיעין וראש אגף תבל.

== קורות חיים ==
תומר (במקור טייטלבאום) נולד וגדל בחדרה. התגייס לצה"ל ב-1973 והשתחרר ב-1981. שירת בין היתר כמפקד גדוד בחיל השריון. ב-1984 הצטרף למוסד, שירת בתפקידים שונים ובמשימות מחוץ לישראל. בשנת 2000 מונה למפקדה של יחידה מבצעית מיוחדת. ב-2003 מונה לסגן ראש אגף במוסד, ב-2005 מונה לראש יחידת מטה בארגון, היה ראש מינהלת סיכול סיכול הטרור, בשנים 2008 עד 2011 עמד בראש אגף המודיעין ובשנים 2011 עד 2013 עמד בראש אגף תבל, האחראי על הקשרים הדיפלומטיים והמודיעיניים של המוסד. בינואר 2014 פרש מהמוסד.

לאחר פרישתו שימש יועץ לקרן השקעות קנדית, ב-2020 שותף מייסד בחברת פתרונות הסייבר Ideal-HLS, דירקטור בחברת אולטרה פתרונות מידע ובחברת טראקנט.

תומר בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב.

==קישורים חיצוניים==
* 	
* 
* 
* 

מכתביו
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ראשי אגף תבל במוסד
קטגוריה:ראשי אגף המודיעין במוסד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מפקדי גדודים בחיל השריון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
Too Many Organs

Too Many Organs הוא אלבום האולפן התשיעי של להקת רוקפור (אלבום האולפן החמישי של הלהקה בשפה האנגלית). האלבום יצא ב־5 במאי 2013, בתקליטור וכן גם במהדורה מוגבלת בוויניל שכללה גם דיסק בונוס למעריצים (For Fans Only! 2), אסופת שירים נדירים וביצועים אקוסטיים. טרם יציאת האלבום יצאו לאוויר שני סינגלים, שיר הנושא Too Many Organs, והשיר "Two Miles".

האלבום הושק בהופעה חגיגית במועדון הבארבי, בה אירחה הלהקה את סולנה הפורש דאז, אלי לולאי, במה שהתחיל את תהליך חזרתו ללהקה מאוחר יותר. כן התארחו טל גורדון ואפרת בן צור, ולהקות צעירות כמו דראנק מאשין, וואן טו מאני, תעני אסתר וסאן טיילור, שנבחרו במסגרת פרויקט קאברים שרוקפור השיקה כערך מוסף לטור. להופעת ההשקה קדם סיבוב חימום קצר שעשתה הלהקה בפתח תקווה, באר שבע, רחובות, קיבוץ דן, חמדיה ועוד.

== רקע ==
העבודה על 'Too Many Organs' נולדה מנגינה משותפת ורעיונות מוזיקליים של חברי הלהקה, כאשר את רוב הטקסטים כתב מרק לזר ללחנים של ברוך בן יצחק. שירים נוספים נולדו בעבודה באולפן בשיתוף כל חברי הלהקה, כאשר כל אחד מהחברים תרם את חלקו. באלבום השתתפה גם הזמרת האמריקנית ליסה ג'רמנו שתרמה את קולה בשיר "Don't Shoot The Messenger", ואפרת בן צור שתרמה את קולה בשיר "Two Miles".

בהקלטת אלבום זה הונהג חידוש בתחום הסאונד אותו יישמה הלהקה כתוצאה מעבודה משותפת עם המפיק האנגלי מייק קרוסי, איתו עבדה הלהקה על האלבום SNS של נינט. האלבום הוקלט על סרט שני אינץ’, כאשר כל הכלים מכוונים לתדר של 432Hz (כשבדרך כלל מקובל שהכלים מכוונים ל-440Hz) מתוך ניסיון להגיע לצליל יותר "עגול" רך ונעים.
האלבום הופק על ידי רוקפור, ועל המיקסים אחראי ביל ריפלין שניגן עם REM, מיניסטרי, ניין אינץ' ניילז וסוואנז.

== רשימת השירים ==
#"Too Many Organs"- 4:04
#"Don't Shoot The Messenger" - 4:00
#"Two Miles" - 3:22
#"Halloween In Vancouver" - 5:50
#"All Is Well " - 5:05
#"Noah" - 3:56
#"Noah Storm" - 2:13
#"Across The Street" - 3:57
#"Twist My Hand" - 2:37

== חברי הלהקה ==
* ברוך בן יצחק - שירה, גיטרות
* מרק לזר - שירה, באס
* איסר טננבאום - תופים, כלי הקשה
* יקי גני - קלידים

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אלבומי 2013
קטגוריה:אלבומי רוקפור
קטגוריה:אלבומים באנגלית
גוז'ה

גוז'ה (בספרדית: Goya) היא עיר בפרובינציית קוריינטס בארגנטינה. העיר שוכנת על גדות נהר פרנה, במרחק של 218 קילומטרים מקוריינטס, בירת הפרובינציה, ובמרחק של 715 קילומטרים מבואנוס איירס, בירת ארגנטינה.

==היסטוריה==
באזור בו נמצאת גוז'ה התפתחה במהלך המאה ה-18 התיישבות עם נמל. בשנת 1771 ברנרדו אוליברה ואשתו גרגוריה מורלס הקימו בהתיישבות מרכז להחדרת התרבות האירופית בקרב הילידים באזור. מקור שמה של ההתיישבות אינו ברור, אך אחת הסברות היא שהיא נקראת על שם גרגוריה מורלס, ששם החיבה שלה היה "גוז'ה".

ב-1852 גוז'ה קיבלה מעמד של עיר.

==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קוריינטס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1771
פירוק ז'ורדן (אלגברת לי)

באלגברה מופשטת, פירוק ז'ורדן של איבר של תת-אלגברת לי של אלגברת אנדומורפיזמים, הוא הצגת האיבר כסכום של איבר פשוט למחצה (או לכסין), ואיבר נילפוטנט. לפירוק זה חשיבות בתחום, והוא משמש ככלי להוכחת טענות אחרות, כמו קריטריון קרטן.

==הגדרה פורמלית==

תהי <math>L</math> תת-אלגברת לי פתירה של אלגברת האנדומורפיזמים <math>GL(V)</math> עבור מרחב וקטורי <math>V</math> מממד סופי, מעל שדה סגור אלגברית.

איבר <math>x</math> של <math>L</math> הוא נילפוטנט אם חזקה מסוימת שלו היא אפס. <math>x</math> היא פשוט למחצה אם הפולינום המינימלי שלה מתפרק לגורמים שונים, או בשקילות (מעל שדה סגור אלגברית) היא לכסינה.

המשפט קובע כי לכל איבר <math>x \in L</math>:

1. יש הצגה כסכום <math>x={x}_{s}+{x}_{n}</math>, כאשר <math>{x}_{s}</math> פשוט למחצה, <math>{x}_{n}</math> נילפוטנט, ומתקיים <math>[{x}_{s},{x}_{n}]=0</math> (כלומר, הם מתחלפים). יותר מכך, הצגה זו יחידה.

2. בהצגה הנ"ל, את האיברים <math>{x}_{s},{x}_{n}</math> ניתן להציג כפולינום ללא ערך חופשי במשתנה <math>x</math>.

3. האיברים <math>{x}_{s},{x}_{n}</math> משמרים הכלות של <math>x</math>, כלומר אם <math>A \subseteq B \subseteq V</math> ומתקיים <math>x(B) \subseteq A</math>, אז גם <math>{x}_{s}(B) \subseteq A</math> ,<math>{x}_{n}(B) \subseteq A</math>.

==טענות נוספות==
להלן תכונות נוספות של פירוק ז'ורדן, הקשורות גם למושגים אחרים בתאוריה של אלגברות לי.

* אם <math>x={x}_{s}+{x}_{n}</math> היא צורת הז'ורדן של <math>x</math>, אז <math>\operatorname{ad}x=\operatorname{ad}{x}_{s}+\operatorname{ad}{x}_{n}</math> היא צורת הז'ורדן של הייצוג הצמוד שלו.

* אם <math>L</math> היא כל מרחב וקטורי עם אופרטור ביליניארי, אז לכל <math>\delta \in \operatorname{DerL}</math> (קבוצת הנגזרות) עם פירוק ז'ורדן <math>\delta ={ \delta }_{ s }+{ \delta }_{ n }</math>, מתקיים גם <math>{\delta}_{s},{\delta}_{n} \in \operatorname{DerL}</math>.

==פירוק ז'ורדן המופשט==
אם בנוסף להנחות הנ"ל, <math>L</math> היא גם אלגברת לי פשוטה למחצה, אז הנגזרות שלה מתלכדות עם ההצגה הצמודה שלה, כלומר <math>\operatorname{Der}(L)=\operatorname{ad}(L)</math>. במקרה זה, יש איזומורפיזם בין <math>L</math> ל-<math>\operatorname{ad}(L)</math>. כעת, לכל איבר ב-<math>\operatorname{ad}(L)</math> יש פירוק ז'ורדן, ולפי הטענה לעיל חלקיו נשארים בתוך <math>\operatorname{Der}(L)</math>, שהיא בדיוק <math>\operatorname{ad}(L)</math>. כלומר, לכל איבר <math>x</math> ב-<math>L</math> קיימים איברים <math>s</math>,<math>n</math> ב-<math>L</math>, כך ש- <math>x=s+n</math> (הם התמונות ההופכות של צורת ז'ורדן של <math>\operatorname{ad}x</math>). צורת זו נקראת צורת ז'ורדן המופשטת של <math>x</math>, ו-<math>s</math>,<math>n</math> נקראים בהתאמה החלקים הנילפוטנטי והפשוט למחצה של <math>x</math>. חשוב גם לציין כי במקרה ש-<math>L</math> היא מלכתחילה תת-אלגברה של אלגברת אנדומורפיזמים, אין סתירה בסימונים וביחידות הצורה.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
*Introduction to Lie Algebras and Representation Theory, James Humphreys, 17-19,24
</div>

קטגוריה:אלגבראות לי
רובה (עיר)

רוּבֶּה (בצרפתית: Roubaix; בפלמית: Robaais) היא קומונה (רשות מקומית) במחוז נור שבצפון-מזרח צרפת. היא ממוקמת בין הערים ליל וטוּרקואן (Tourcoing). אוכלוסייתה, המונה קרוב ל-100,000 תושבים, מדרגת אותה כעיר השנייה בגודלה בחבל או-דה-פראנס ויוצרת יחד עם ליל, טורקואן, וילנב-ד'אסק ו-86 קומונות עירוניות נוספות את המטרופולין ליל הכולל כ-1.1 מיליון תושבים. רובה גם שייכת לאגד ערים גדול יותר, המשתף משנת 2008 גם את הערים הבלגיות שמעבר לגבול צרפת-בלגיה הסמוך; מוּסקרון (Mouscron), קורטרייק, טורנה ומנן (Menen). אגד ערים זה הוא האגד האירופי הראשון שכולל שיתוף פעולה עירוני במטרופולין שמצוי בשתי מדינות שונות וכולל כ-2 מיליון נפש. אזור רובה נכלל בקווי המטרו של ליל.

רובה מפורסמת במורשת האדריכלית שלה ובמרכזיותה בהתפתחות תעשיית הטקסטיל בצרפת, בזמן המהפכה התעשייתית, שהתרחשה בצרפת במאה ה-19, בעת שחברות טקסטיל צרפתיות גדולות התפתחו בעיר. שתיים מחברות המכירה באמצעות קטלוגים הגדולות בצרפת נמצאות ברובה; "לה רדוט" (La Redoute) ו-"3 Suisses". בתחילת המאה ה-21 מנסה עדיין רובה להתמודד עם הקשיים שמעוררת דעיכת התעשיות המסורתיות בעיר, שהתרחשה בעיקר בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20. למרות תרבות פוליטית מפותחת ונוכחות סטודנטיאלית גבוהה, שקיימת הודות לשני מוסדות להשכלה גבוהה הקיימים בעיר, עדיין סובלת העיר מרמת אבטלה גבוהה ו-75% מהעיר מסווגים כ"אזור עירוני רגיש".

==ספורט==
רובה מפורסמת כאתר הסיום של מרוץ האופניים המפורסם פריז–רובה. המרוץ, שכינויו הוא "הגיהנום של הצפון", נחשב כמרוץ החד-יומי הקלאסי הפופולרי ביותר בקרב חובבי ספורט זה. המרוץ, שנערך לראשונה ב-1896, מוזנק מקומפיין הסמוכה לפריז ואורכו מעל 250 קילומטרים. המרוץ מפורסם בעיקר בזכות קטעי אבני מרצפות המשובצים במסלולו ומקשים על הרוכבים. סיומו של המרוץ הוא בוולודרום שברובה.

== תרבות ==
המוזיאון לאמנות ולתעשייה אנדרה דיליז'ה

=== מוזיאונים וגלריות לאמנות ===
המוזיאון לאמנות ולתעשייה אנדרה דיליז'ה (Musée d'Art et d'Industrie André Diligent), הוא מוזיאון שנבנה בין 1922 ל-1937. הוא שוכן בבריכה ישנה בסגנון אר דקו, ומכאן כינויו "הבריכה" (La Piscine).

== ערים תאומות ==
הערים התאומות של רוּבֶּה הן:

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== אנשים הקשורים לעיר ==

* ז'יל בזיל גֵד (Jules Basile Guesde): פוליטיקאי צרפתי (1845-1922)
* ז'אן-יוסף וורת (Jean-Joseph Weerts): צייר (1846-1927)
* ז'אן-בטיסט לאבה (Jean-Baptiste Lebas): פוליטיקאי צרפתי מת בגירוש (1878-1944)
* לאון מאטו (Léon Mathot): קולנוען (1886-1968)
* ריימון שמיטלן (Raymond Schmittlein): פוליטיקאי צרפתי (1904-1974)
* מקסנטיוס ואן דר מרשׁס (Maxence Van Der Meersch): סופר (1907-1951)
* ז'ורז' דלרו (Georges Delerue): מלחין קולנוע צרפתי (1925-1992)
* ז'ראר מוייה (Gérard Mulliez): עסקים צרפתי (1931)
* ברנאר ארנו (Bernard Arnault): עסקים צרפתי (1949)
* ולדיסלב זנורכו (Władysław Znorko): מחזאי (1958-2013)
* ארנו דפלשיין (Arnaud Desplechin): קולנוען (1960)

== ראו גם ==

* פריז–רובה

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נור-פה דה קאלה: ערים
קטגוריה:או-דה-פראנס: ערים
רחל פרימור

רחל פּרימוֹר (3 באוגוסט 1946 – 6 במרץ 2009) הייתה עיתונאית ופעילת ציבור ישראלית, חברת מערכת "מעריב", דוברת "עמידר" ודירקטורית, חברת מליאת רשות השידור, חברת מועצת הרשות השנייה ויושבת ראש ועדת הכספים של המועצה.

==ביוגרפיה==
רחל פרימור נולדה ב-1946 בפולין, עלתה לישראל וגדלה בלוד. סיימה את לימודיה בסמינר למורים ושירתה בצה"ל כמורה חיילת. הודות להכשרתה החינוכית נשלחה ב-1968 כקצינה בדרגת סגן לניז'ר שבאפריקה בשליחות המחלקה לשיתוף פעולה בינלאומי (מש"ב) של משרד החוץ, שם שהתה למעלה משנה ועסקה בהכשרת נערות כאמהות. בהמשך דרכה סיימה לימודי תואר בוגר במדע המדינה וסוציולוגיה ותואר מוסמך במשפטים, שניהם מאוניברסיטת בר-אילן.

את עבודתה העיתונאית החלה פרימור בשנות ה-60 בעיתון "למרחב", והייתה אחת העיתונאיות הישראליות הראשונות ששימשו ככתבות שטח. ב-1968, בעת שהותה באפריקה, החלה לכתוב לעיתון "מעריב", ועם שובה ב-1969 הצטרפה לעיתון והייתה כתבת "מעריב" במשך כ-20 שנה. תחילה הייתה כתבת העיתון לענייני תעופה, ומראשית שנות ה-70 שימשה כסופרת העיתון בלונדון. ב-1976 סיקרה את חטיפת מטוס "אייר פראנס" (מבצע אנטבה) והייתה העיתונאית הראשונה שהצליחה להביא לעולם תמונת מצב ראשונה על החוטפים ובני הערובה, לאחר שראיינה בלונדון את בת הערובה הראשונה ששוחררה מהמטוס, שהגיעה ללונדון.
בהמשך ייסדה וערכה את המדור "אנשים", שעסק באחורי הקלעים של העולם הפוליטי. כמו כן כיהנה כחברת מערכת "מעריב" ושימשה כעורכת בעיתון עד לפרישתה ב-1990. בנוסף לעבודתה המקצועית, כיהנה כיו"ר ועד עיתונאי "מעריב" וכרכזת מקצועית של אגודת העיתונאים בתל אביב.

מאז פרישתה מ"מעריב" כיהנה כדוברת חברת הדיור הציבורי "עמידר" ונציבת קבילות הציבור של החברה במשך קרוב לשני עשורים, עד 2008.

פרימור כיהנה כחברת מועצת הרשות השנייה מאז ראשית ימי ערוץ 2 המסחרי (שתי קדנציות: 1994–1998, 2006–2009), כחברת דירקטוריון חברת החדשות של ערוץ 2 (שתי קדנציות) וכחברת מליאת רשות השידור (שתי קדנציות).
כמו כן, שימשה כחברת דירקטוריון של החברה הממשלתית למדליות ולמטבעות, של חברת האינטרנט "נטקס", של בנק טפחות ושל חברת עוז הידראוליקה.
בעבודתה במועצת הרשות השנייה עיצבה את מכרזי הטלוויזיה והרדיו והנחילה אמות מידה של עבודת התקשורת בישראל.
בתפקידה האחרון, כיו"ר ועדת הכספים של הרשות השנייה, הייתה שותפה למהלך של קיצוץ התקציב השנתי של הרשות ולקבלת המלצות דו"ח שטרום בנושא עמלות המפרסמים.

רחל פרימור נפטרה ב-2009 כתוצאה מסיבוך רפואי, בגיל 62. נקברה בבית העלמין הישן בלוד. הותירה בת.

פרימור ביטאה בפעילותה הציבורית רגישות לצורכי הפרט והציבור ואת חשיבות הקידום של נושאים חברתיים.
מספר חודשים לאחר מותה קבעה הרשות השנייה פרס על שמה על תחקיר עיתונאי בנושאים חברתיים, המוענק מדי שנה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rashut2.org.il/editor/UpLoadFiles/zecher241011.pdf פרס ע"ש רחל פרימור ז"ל לתחקיר עיתונאי או כתבה בנושא חברתי לשנת תשע"א], באתר הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו
* 
* 
* 
* 
* [http://www.rashut2.org.il/editor/uploadfiles/All%20Book.pdf#page=9 רחל פרימור], דוח 2008 (הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו), עמ' 10 (הספדים)

ממאמריה:
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל למרחב
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:דוברות ישראליות
קטגוריה:דוברים ישראלים
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:חברי מליאת רשות השידור
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2009
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
מאונטיין ויו

מאונטיין ויו (באנגלית: Mountain View) היא עיר במחוז סנטה קלרה שבמדינת קליפורניה בארצות הברית. העיר נמצאת במרכז עמק הסיליקון שבאזור מפרץ סן פרנסיסקו. היא נקראת על שם הרי סנטה קרוז.

במאונטיין ויו שוכן המטה העולמי של חברת גוגל, הגוגלפלקס, וכמו בכל עמק הסיליקון, שוכנות בעיר חברות היי טק ומחשבים רבות נוספות, בהן סימנטק וקרן מוזילה. בעיר נמצא גם מרכז המחקר איימס. מאונטיין ויו גובלת בערים פאלו אלטו, סאניווייל ולוס אלטוס.

האקלים במאונטיין ויו דומה לאקלים הים תיכוני: עונת החורף היא גשומה ועונת הקיץ שטופת שמש.

==ערים תאומות==
למאונטיין ויו 2 ערים תאומות:
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.xplorer.co.il/map/usa/us_california/mountain_view_california?i=info מאונטיין ויו] באתר Xplorer
* 
* 

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:עמק הסיליקון
קטגוריה:מחוז סנטה קלרה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1902
אירוויין

אירוויין (באנגלית: Irvine) היא העיר השלישית בגודלה במחוז אורנג' שבקליפורניה, ארצות הברית. העיר היא חלק מאזור המטרופולין של לוס אנג'לס.

באירוויין מתגוררים, נכון לשנת 2013, כ-242,651 תושבים. בעיר נמצאת אוניברסיטת קליפורניה באירוויין. אירוויין נחשבת לאחת הערים הבטוחות והטובות ביותר בארצות הברית למגורים ואחת הערים עם מערכת החינוך הציבורי הטובות בקליפורניה.

בעיר שוכן המטה של חברת וסטרן דיגיטל.

== היסטוריה ==
שבטים ילידים התיישבו בסביבת העיר לפני כ-2,000 שנה. משלחת ספרדית עברה באזור בשנת 1769, דבר שהוביל לפיתוח ראשוני של המקום- בניית מבצרים ויצירת חקלאות מקומית.

בשנת 1821 מקסיקו השיגה את עצמאותה, ומיד לאחר מכן כבשה את סביבת העיר, ואף חילקה את האדמה לאזרחים מקסיקנים. בשנים 1864–1866 נמכרו מרבית מהאדמות לאמריקאים. לאחר מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, סביבת העיר נפלה לתסבוכת משפטית, אודות הבעלות על הקרקע, שלה היו תובעים רבים. בשנת 1878 אמריקאי בשם ג'יימס אירווין (אחד מהקונים המקוריים) קנה את שאר הקרקעות. והקים עם משפחתו חווה מקומית. אירוויין עצמו נפטר בשנת 1886, והחווה עברה לירושת בנו, ג'יימס אירוויין הבן. כשנתיים לאחר מכן, בשנת 1888 הוקם קו רכבת בסביבת החווה. הוא קידם את החקלאות, ועד שנת 1918 הממשל קנה חלק מהאדמות והקים עליהן בסיס של חיל הנחתים של ארצות הברית.

בשנת 1959 נרכשו ממשפחת אירוויין אדמות נוספות, על מנת להקים את אוניברסיטת קליפורניה באירוויין. עד שנת 1970 הוקמו מספר כפרים בסביבה. ב-28 בדצמבר 1971 תושבי הכפרים הללו הצביעו על שילוב הכפרים לעיר גדולה יותר. החל משנת 1975 ועד לשנות ה-80 התיישבו בסביבה פליטים וייטנאמים רבים, אשר ברחו מדרום וייטנאם לאחר נפילת עיר הבירה סייגון לידי הקומוניסטים.

== דמוגרפיה ==
נכון לשנת 2015, גרים בעיר כ-257,000 תושבים.

=== גזע ===
* לבנים- 45.1%
* אסייתים- 45.1%
* היספנים- 9.2%
* אפרו-אמריקאים- 1.8%

== כלכלה ==
ישנן כמספר חברות בין-לאומיות אשר שיכנו באירוויין את המרכז שלהן באמריקה הצפונית. בין חברות אלו ניתן למנות את קיה, סגה, מאזדה, טושיבה, BenQ ואסיקס.

בין המעסיקים הדומיננטיים ביותר בעיר, ניתן למנות את אוניברסיטת קליפורניה באירוויין, מערכת החינוך המקומית, Blizzard Entertainment, ברודקום, ו-וסטרן דיגיטל.

== פוליטיקה וממשל ==
מועצת העיר מורכבת מראש העיר ומארבעה חברים נוספים. ראש העיר נבחר אחת לשנתיים והמועצה נבחרת אחת לארבע שנים, ועליהם יש מגבלה של שתי קדנציות אפשריות.

מתוך כלל המצביעים הרשומים בעיר, ישנו רוב קטן לטובת המפלגה הדמוקרטית.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:מחוז אורנג' (קליפורניה): ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1971
יהושפט בן אחילוד

יְהוֹשָׁפָט בֶּן-אֲחִילוּד, דמות מקראית, שימש בתפקיד מזכיר בתקופת מלכות דוד ושלמה.

==שמו ומוצאו==
יהושפט הוא שם תאופורי ישראלי, אשר משמעותו ה' שפט. בנימין מזר סובר כי בענא בן אחילוד, אשר שמו תאופורי כנעני ויהושפט אחים אשר מוצאם כנעני ואילו יהושפט קיבל שם תאופורי ישראלי. לשיטתו למעט העובדה שהשם אחילוד הוצמד לשניהם ואינו ידוע ממקורות אחרים, יש יסוד לכך שבענא ויהושפט אחים הם.

אמנם יהושפט הוא שם ישראלי אך בשם אביו מופיע מרכיב נכרי. לדעת נתן שור היה יהושפט חלק מהאצולה הקדם-ישראלית כלומר יבוסי אשר מלאה תפקיד בממלכת דוד אשר נעזר בבניית ממלכתו ביסודות זרים ואמצה לעצמה את האמונה הישראלית והייתה מעורה בחוגי ההנהגה.

==תפקידו==
יהושפט בן אחילוד נזכר ברשימות שרי המלכים דוד ושלמה כנושא משרת המזכיר.
מזכיר הוא תוארו של אחד מהשרים בחצרות המלכים דוד, שלמה ומלכי יהודה. התואר מזכיר בא ברשימות השרים אצל דוד מיד לאחר שר הצבא ואילו בתקופת מלכות שלמה הוא מופיע רביעי. 
תפקיד המזכיר נזכר גם בתקופות המלך חזקיהו ויאשיהו. בתקופתו של חזקיהו שירת בתפקיד יואח בן אסף ובתקופת יאשיהו שירת בתפקיד זה יואח בן יואחז. לדעת משה צבי סגל היה המזכיר ממונה על כתיבת הזכרונות של אירועים בתחום הממלכה. כך גם בתרגום יונתן: . אחרים סוברים כי תפקידו היה להזכיר למלך את סדר היום כדוגמת Magister memoriae ברומא העתיקה.

==חיבור ספר שמואל==

לדעת חז"ל מחבר ספר שמואל, הוא שמואל. לשיטתו של משה צבי סגל היה זה יהושפט בן אחילוד. אוגוסט קלוסטרמן טוען כי היה זה אחימעץ בן צדוק שכתב את ספר שמואל. כל הדעות מסתמכות על העובדה כי המחבר היה מעורה בנעשה בממלכה. לדעת יהודה אליצור, הכותב אינו יכול היה להיות יהושפט בן אחילוד כי דוד היה מפטרו בשל כך מיד.

==קישורים חיצוניים==
* [http://mikranet.cet.ac.il/pages/item.asp?item=13492&str1=%D7%99%D7%94%D7%95%D7%A9%D7%A4%D7%98+%D7%91%D7%9F+%D7%90%D7%97%D7%99%D7%9C%D7%95%D7%93&x=0&y=0&str3=&find=1&ex=0&docs=1&pic=1&sites=1&title=&all=1 השרים העיקריים בחצר המלך ותפקידיהם : המזכיר. מחברים: יצחק אבישור; מיכאל הלצר] אתר מקראנט.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים בספר שמואל
קטגוריה:אישים בספר מלכים
קטגוריה:אישים בספר דברי הימים
קטגוריה:דוד
קטגוריה:שלמה
קטגוריה:שרי דוד ושלמה