OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נחל שיזפים

נחל שיזפים הוא נחל אכזב המצוי בעמק חרוד. מקורו בנעורה, והוא עובר דרך מספר יישובים, ומתנקז לנחל חרוד. מקור שמו מערבית "וואדי סידר"- שיזף בעברית.

== גאוגרפיה ==
נחל שיזפים חוצה את עמק חרוד מצפון לדרום. הוא מתחיל סמוך ליישוב נעורה ומסתיים בחיבורו לנחל חרוד. בדרך הוא עובר בין קיבוץ גבע (המצוי ממזרח לו) לכפר יחזקאל (המצוי במערבו). 

עקב עבודות לחידוש רכבת העמק, הוקם בתוואי הנחל, בין קיבוץ גבע למושב כפר יחזקאל, מאגר בשם "מאגר שיזפים". מטרת המאגר היא להגן על כביש 71, על תשתיות הרכבת ועל גן האירועים "בת הגלבוע" משיטפונות שמקורם בגשמי החורף השוטפים את הנחל. הגנה זו מושגת באמצעות השהיית מי הנגר, המאפשרת צמצום של הזרימה במורד נחל חרוד 

== מקור השם ==
מקור שמו העברי בשמו מהערבית "וואדי סידר", שפירושו, בעברית, "נחל שיזף". שמו שונה מנחל "שיזף" לנחל "שיזפים" מכיוון שקיים כבר נחל בשם "שיזף" בערבה. 

== הקשר לקיבוצי האזור ==
הנחל מהווה את קו הגבול בין כפר יחזקאל לקיבוץ גבע הסמוך. אחרי הקמת שני היישובים ב-1921, הוא שימש את תושביהם במשך שנים רבות לטיולים לאורך החלק הצפוני שלו, ותפקד גם כמקום ל"קרבות" של הילדים בין ה"גבונים" (הילדים מגבע), ל"טבונים" (הילדים מכפר יחזקאל).

== קישורים חיצוניים ==
* [http://212.179.41.167/~info/daf/archive/1726/1726_4.htm משולחן המשק - דני פולג] 
* [https://web.archive.org/web/20200611132915/http://www.agenda.co.il/ קהילת אג'נדה] 
* [https://web.archive.org/web/20170322133155/http://www.yardend.org.il/%d7%a9%d7%99%d7%9e%d7%95%d7%a8-%d7%a7%d7%a8%d7%a7%d7%a2-%d7%95%d7%94%d7%a9%d7%94%d7%99%d7%99%d7%aa-%d7%a0%d7%92%d7%a8/ אתר רשות הניקוז והנחלים ירדן דרומי] 
* [https://web.archive.org/web/20131021002907/http://www.masa.co.il/_content/pdf/f7966fca6992a8e503a606b0b731e409_gilboa2.pdf מסע אחר - מפת עמק חרוד]

== הערות שוליים ==

שיזפים
קטגוריה:עמק חרוד
הר ברקן

הר ברקן הוא אחד ההרים ברכס הגלבוע. גובהו של ההר 497 מטר מעל פני הים, והוא מצוי כשני ק"מ מדרום מערב לקיבוץ חפציבה וכלול בתחומי שמורת הגלבוע.

השם "הר ברקן" ניתן בעקבות צליל שמו הערבי של ההר, ראס ברקאן. מקור השם הערבי בקבר מקודש, המיוחס לשיח' ברקאן.

== התצפית מן ההר ==
בפסגת הברקן מצויה רחבת תצפית, אשר ממנה ניתן להשקיף על עמק יזרעאל, עמק חרוד ועמק בית שאן על יישוביו השונים. מדרום מזרח ניתן לראות את ג’נין ואת הכפרים הערביים השוכנים בצפון השומרון.

מרחבת התצפית שעל ההר יוצא מסלול מעגלי המקיף את פסגת ההר. במסלול ניתן לראות בורות מים, גת עתיקה ושרידים ליישוב עתיק ששכן באזור.

== צמחייה==
בהר ברקן גדל אירוס הגלבוע, מין אירוס המיוחד לרכס הגלבוע. אזור הגידול של אירוס הגלבוע בהר שמור על ידי החברה להגנת הטבע.

הר ברקן, כמו רוב הרי הגלבוע, מכוסה יערות שניטעו בסוף שנות ה-50 ובתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20 בידי הקרן הקיימת לישראל.
== ראו גם ==
* הר הגלבוע

== לקריאה נוספת ==
* אנציקלופדיה מפה, עמוד 225, הוצאת אנציקלופדיות, 2000
* זאב וילנאי, אריאל אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, עם עובד, תשל"ד-1974

== קישורים חיצוניים ==
* [http://danyjip.com/travel-north-israel-gilboa/ הר ברקן – מידע למטיילים בצפון, באתר "דני ג'יפ"]

== הערות שוליים ==

ברקן
משה בן צבי

משה בן צבי (18 ביוני 1924 - 10 בספטמבר 2007) כיהן כראש מועצה אזורית הגלבוע במהלך שבע שנים, בין השנים 1970 - 1977.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית דרכו ===
משה בן צבי בן צבי נולד לצבי ושניידל טקץ', והיה בן הדור השני בקיבוץ עין חרוד מאוחד. הוא גדל והתחנך בקיבוץ, והיה בן מחזור ה' של בית הספר המקומי. 

הוא שירת בחטיבת הראל. עבר קורס מ"מ וכן קורס מיוחד לאנשי המודיעין, שבסיומו קיבל לידיו את ענייני המודיעין באזור הגלבוע ובית שאן.

במסגרת תפקידו, טיפל בענייני הביטחון השוטפים ופעל לצמצום הגנבות החקלאיות באזור.

במלחמת העצמאות לחם בחטיבת הראל, ומאוחר יותר במילואים היה מפקד פלוגת מפקדה בגדוד 91, חטיבה 9.

כאשר סיים את מילואיו עבד בענפי משק שונים בעין חרוד, ובהם הרפת, המוסך ובעיקר הפלחה (עבודות השדה).

=== תפקידיו במועצה האזורית הגלבוע ===
בשנים 1960–1970 בן צבי כיהן כסגנו של מאיר לניר בתקופה שבה האחרון היה ראש המועצה האזורית הגלבוע.

כאשר מאיר לניר נפטר, בן צבי נבחר במפתיע להיות ראש המועצה האזורית בגלבוע. הוא כיהן כראש המועצה במשך שבע שנים, משנת 1970 עד 1977.

=== לאחר כהונתו כראש המועצה ===
לאחר שסיים את תפקידו כראש מועצה, חזר לעבוד בשדות עין חרוד. בשלב זה בן צבי ואשתו תמר חלו בסרטן. בן צבי ורעייתו נפטרו עקב מחלתם. בן צבי נפטר לאחר שבע שנים, ותמר אשתו נפטרה לאחר עשר שנים. משה ותמר אשתו הותירו אחריהם חמישה ילדים, כ- 20 נכדים ו-3 נינים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית הגלבוע
קטגוריה:עין חרוד מאוחד: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון עמק חרוד
קטגוריה:אישים הקבורים בעין חרוד מאוחד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
מריון מצוי

המריון המצוי (שם מדעי: Meriones tristrami) הוא מכרסם מתת-משפחת הגרבילים שבמשפחת העכבריים. הוא מכונה "המריון של טריסטרם" על שמו של הכומר הנרי בייקר טריסטרם, שגילה את המריונים המצויים הראשונים.

המריון המצוי מגיע עד לאורך של 155 מ"מ, ונפוץ בעיקר במדינות המזרח התיכון. המריון המצוי הוא השכיח מבני מינו בישראל.

== תפוצה ומרחב מחיה ==
תפוצתו העולמית כוללת את מדינות המזרח התיכון, וכן חלקים מטורקיה, איראן, עיראק וגיאורגיה. בישראל הוא נפוץ בגולן, בגליל, בכרמל, ב מישור החוף ובשפלה, בהרי יהודה והשומרון ובעמקים.

המריון המצוי חי במחילות בעלות פתחים אחדים שעומקן 50 ס"מ ויותר. מכיוון שבכל מחילה מוצאים בדרך כלל רק פרט אחד בוגר, סביר להניח שהמריון המצוי הוא יחידאי.

== מאפיינים ==
=== תיאור החיה ===
המריון המצוי מגיע לאורך של 100 - 155 מ"מ (למעט הזנב). אורך זנבו שווה לאורך גופו.

למריון המצוי בולה שמיעתית קטנה בהרבה מזו של סוגי מריונים אחרים. זנבו צבעוני ובקצהו ציצת שערות שחורה, שאורכה כרבע מאורך זנבו.

הרגליים האחוריות של המריון ארוכות מהקדמיות, ושריריהן מפותחים מאוד.

צבע פרוותו של המריון המצוי משתנה בהתאם לאזור המחיה: באזורים צפוניים ולחים הפרווה כהה (אפורה או חומה), ואילו באזורים חמים, פרוותו צהובה-אפורה.

=== התנהגות ===
המריונים המצויים הם פעילי לילה, וביום הם חבויים במחילות טבעיות או במחילות שהם כורים בעצמם. רגליהם האחוריות הארוכות והשריריות מאפשרות להם לבצע קשת של התנהגויות אופייניות, ובהן עמידה על רגליים אלה על מנת לסקור את הסביבה, ריצה קצרה באמצעות רגלים אלה, ותיפוף באמצעותן בשעת סכנה ליצירת קול אזעקה, ובשעת התרגשות, ככל הנראה לצורך תקשורת עם מריונים שבסביבה. כאשר הם ממהרים, המריונים מסוגלים להתקדם בקפיצות.

== מזון ==
כמו שאר חברי משפחת הגרביליים, המריון המצוי ניזון מעלים ומזרעים שונים. אף על פי שהמריון חי במחילות, הוא אינו מאחסן שם מזון.

בחיפוש אחר מזון, מתרחק המריון למרחק עשרות מטרים ממחילותיו. לעיתים המריון ניזון מגידולים חקלאיים. במקרים כאלה, הוא מעדיף לנוע לאורך קווי הזריעה, ולכן לרוב אין קרחות בגידולים אלא דילול. הגידולים העיקריים שיכולים להיפגע מהמריון הם דגנים, קטניות ואגוזי אדמה. עיקר הנזק נגרם בשלבים הראשונים של הצמיחה.

חלק מהמריונים מסוגלים לחיות חיים שלמים ללא מים ולקבל נוזלים באמצעות הלחות שבמזון. תכונה זו מאפשרת להם לעבור תקופות בצורת, כשאין צמחייה באזור. עם זאת, הם אינם מסוגלים להתרבות כאשר הם מסתפקים בתזונה כזו, ועליהם לאכול מזון ירוק על מנת להתרבות.

== רבייה ==
המריון המצוי מתרבה במשך כל השנה. בכל המלטה הנקבה ממליטה 1–8 גורים ומטפלת בהם לבדה. הגורים נולדים עירומים ועיוורים, פוקחים את עיניהם בגיל 12–13 יום ומגיעים לבגרות מינית בגיל שלושה חודשים. משך ההיריון נמשך 25 ימים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://zoo.tau.ac.il/Meriones_tristrami מריון מצוי] באתר הגן למחקר זואולוגי
* [https://web.archive.org/web/20170620091748/http://www.pestcontrol.co.il/pestcontrol/%D7%9E%D7%90%D7%92%D7%A8-%D7%9E%D7%99%D7%93%D7%A2/%D7%A1%D7%A4%D7%A8%D7%99%D7%99%D7%AA-%D7%9E%D7%96%D7%99%D7%A7%D7%99%D7%9D/%D7%A1%D7%93%D7%A8%D7%AA-%D7%94%D7%9E%D7%9B%D7%A8%D7%A1%D7%9E%D7%99%D7%9D/%D7%9E%D7%A8%D7%99%D7%95%D7%9F-%D7%9E%D7%A6%D7%95%D7%99/ מריון מצוי] באתר YPC הדברות  

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אולדפילד תומאס
קטגוריה:גרביליים
קטגוריה:ארץ ישראל: עכבריים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1892
הבמה בעין חרוד

הבמה המשותפת הוקמה ב-1934 כמרכז תרבות לשירות תשובי יישובי עמק יזרעאל בשטח שבין קיבוץ עין חרוד מאוחד ותל יוסף, באזור גבעת קומי.

== רעיון ההקמה ==
בניין הבמה בקיבוץ עין חרוד הוקם בשנים 1934–1938. במקור, תכננו לבנות במקום בניני ציבור שישרתו את חברי קיבוצי האזור, במטרה לשמר את הרוח השיתופית והאווירה הקיבוצית ששרתה, כביכול, על אזור הקמתו של קיבוץ עין חרוד - "גבעת קומי". לאחר מכן, מרגוט קלאוזנר ויהושע  ברנדשטטר, מחלוצי התיאטרון הישראלי וממקימי תיאטרון "הבימה" ו"אולפני ההסרטה הרצליה", הגו את הרעיון להקמת במה משותפת במקום. היה זה במסגרת ניסיון "להביא את התרבות העברית אל החלוצים – בביתם". 

חברי הקיבוצים בעמק חרוד אימצו בחום את רעיון ההקמה של הבמה. הם שכרו את המהנדס דוד טוביה, והתכנון היה הקמת מבנה המתנשא לגובה של 14 מטרים כדי לנצל את התנאים של מעלה הגבעה, הן מבחינה אקוסטית והן לצורך הגנה על המרחב. פתח רחב נקבע בחזית הצפונית הפונה אל מעלה הגבעה. בפתח נקבעה במת עץ גדולה, כדי שהקהל הרב ינצל את מזג האוויר הנוח של העמק וישב תחת כיפת השמיים. לאחר אישור התוכניות החלו הקיבוצים לאסוף כספים ממקורות שונים, על מנת לממשן ולהקים במה משותפת לכל תושבי האזור.

== איסוף הכספים ובניית הבמה ==
באוגוסט 1932 מסר החבר אהרון ציזלינג לאספת חברי עין חרוד, כי עלות הקמת הבמה עומדת על כ-750 לירות א"י. לפי הצעתו, המימון היה אמור להגיע באופן הבא: 150 לירות מגוף בשם "קרן הבמות", 200 לירות נוספות מהלוואה, 159 לירות כתרומה מסוחרי הכפר הערבי הסמוך "נוריס" (כיום - היישוב נורית), אתם היו הקיבוצים בקשרי מסחר, ושאר המימון - מעבודת חברים.

הבנייה החלה בשנת 1934 והסתיימה בשנת 1938. המבנה הענק תוכנן כך שהחלל הגבוה משמש כאפקט הגברה, והוא ניצב בקדמת עין חרוד, בולט לעיני כל מי שעברו בדרך הראשית של העמק. בחזית המבנה היה פתח רחב, ששימש ליציאת השחקנים אל בימת העץ. מול החזית נבנו בשיפוע ספסלים מעץ, שלאחר מכן חודשו ונבנו כספסלי בטון.

== חנוכת הבמה ==
הצגת התיאטרון הראשונה התקיימה במקום ב-1938, ובה הועלה המחזה "האנוסים" בהפקה של תיאטרון "הבימה". בהצגה השתתפו גדולי השחקנים של אותה העת, ובהם חנה רובינא ויהושע ברטנוב. האולם החל להתמלא כבר בשעות הצהריים, ולפי עדויות של אנשי הקיבוצים שהתאספו במקום התחושה הייתה כחג, הקהל התנהג בכבוד ובשקט, והיה מגוון מבחינת גילאים. בתום ההצגה נערכה מסיבה על הבמה לכבוד חברי הבימה, עם כיבוד. ובנוסף כמה אמנים כמו ברטנוב וחנה רובינא עלו לבמה להקריא ולשיר שירים יחד עם הקהל.
== שימושים נוספים של המבנה ==
בנוסף לשימוש המבנה כבמת תיאטרון, שימשה הבמה גם למגוריהם של כמה אנשים ובהמשך שימשה כאולם ספורט. 

מתחת לבמה היו חדרים שבהם התגוררו אנשי פלוגות הלילה המיוחדות וגם כמה מאנשי הקורס הראשון של מפקדי ארגון "ההגנה".

<gallery>
Ein Harod stage.jpg|הבמה לאחר שהגג המקורי קרס
habama201.JPG|פנים מבנה הבמה לאחר שנהרסה במת העץ, 2020
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==
* פלוגות הלילה המיוחדות
* מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2019/08/17/%D7%A1%D7%99%D7%91%D7%95%D7%91-%D7%91%D7%91%D7%9E%D7%94-%D7%94%D7%9E%D7%A9%D7%95%D7%AA%D7%A4%D7%AA-%D7%95%D7%94%D7%A0%D7%98%D7%95%D7%A9%D7%94-%D7%91%D7%A7%D7%99%D7%91%D7%95%D7%A5-%D7%A2%D7%99%D7%9F/ סיבוב בבמה המשותפת והנטושה בקיבוץ עין חרוד], באתר 'חלון אחורי', 16 באוגוסט 2019

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תרבות ביישוב
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
קטגוריה:עין חרוד
קטגוריה:הקיבוץ: מבנים
פולירם

פולירם תעשיות פלסטיק בע"מ (באנגלית: Polyram) היא חברה ציבורית העוסקת בפיתוח, ייצור ושיווק של חומרי גלם לתעשיית הפלסטיק. משרדיה הראשיים של החברה ממוקמים במושב רם און, בעמק יזרעאל שבצפון ישראל. מפעליה ממוקמים ברם און, בעפולה, סין, גרמניה, ארצות הברית ומדינות נוספות. החברה הוקמה בשנת 1986 על ידי תושבי רם און. בראש החברה עמד במשך שנים יהושוע (שוקה) שגב.

== מוצרים ==
במפעל מיוצרים חומרי גלם לייצור פלסטיק ומוצרי פלסטיק. מוצריו העיקריים הם:
* Engineering Plastics) E.P) היא תרכובת פולימרית של פלסטיק מהונדס שמרכיב מוצרים שונים בתעשיות מגוונות. התרכובת מעניקה למוצרים תכונות חשובות, כמו עמידות בחום, עמידות כימית, שינוי השפעה ועוד.
השלט בכניסה למפעל
* Functional Polymers) Bondyram) היא תרכובת פולימרים שימושית שנועדה להגביר את תכונת ההידבקות במוצרים שבהם היא מוטמעת. משמשת לייצור סרטים, צינורות בקבוקים וכדומה.
* Long glass fibers) Polytron) הוא חומר אשר מסייע להפחתת משקל, ובאמצעות כך אף להפחתת עלות של מוצרים.
חזית המפעל
* purging agents) Ramclean) הוא חומר אשר יכול לצמצם את זמן הייצור ואת המחיר של מוצרים במקרים מסוימים.

== האקזיט ==
בשנת 2015 נמכרו 65% מהחברה לקרן פימי תמורת 347 מיליון שקל. כחלק מההסכם בין פולירם לקרן פימי, נקבע שחברה פרטית ש-79% ממנה יהיו בשליטת פולירם ומושב רם און תשכיר את שטח המפעל ואת המבנים שעליו לחברה החדשה לתקופה של 10 שנים תמורת 3 מיליון שקל לשנה.

סכום העסקה כלל תשלום של 100 מיליון שקל לחברת פולירם הציבורית עבור ההון החוזר של החברה, בעיקר המלאי שהסתכם ב-135 מיליון שקל. עוד נקבע במסגרת העסקה כי כל אחת מ-58 המשפחות שתרמו להקמת המפעל ולהפעלתו תקבל 2 מיליון שקל (לאחר תשלום מס בגובה של 25% - 30%).

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תעשייה כימית בישראל
קטגוריה:תעשייה פלסטית בישראל
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:רם און
נחל יששכר

גשר [[רכבת העמק מעל נחל יששכר, ליד חוות דושן]]
נַחַל יששכר הוא הדרומי בנחלים הגדולים של הגליל התחתון ואורכו כ־21 ק"מ, התחלתו של תוואי הנחל באזור גבעת גזית, והוא נשפך לנהר הירדן.

הנחל נקרא בערבית בכמה שמות וביניהם: .

== תוואי הנחל ==
מאזור גבעת גזית הנחל יורד לאט לאט לכיוון דרום מזרח דרך רמות יששכר שבהן יש אבני בזלת. כמה קילומטרים ממזרח למושב מולדת מעמיק הנחל, ומדרונותיו באזור זה אינם מעובדים. אזור זה, הנכלל בשמורת נחל יששכר, משמש המשך רציף לשמורת נחל תבור הצמודה אליו. חלקו התחתון של הנחל, המצוי מחוץ גבולות השמורה, עובר בעמק הירדן עד לנהר הירדן ושם הוא מסתיים ונשפך לירדן (כ-2 ק"מ מדרום מזרח לבית יוסף).

לאורך הנחל יש כמה מעיינות, שהגדול שבהם הוא עין יבלה שנקרא כשם היישוב הערבי שהיה במקום עד שנת 1948. ספיקתו כ-80 מ"ק מים בשעה, ובאפיק לידו בנוי סכר האוגר את עודפי מי המעיין ואת מי השיטפונות של נחל יששכר (הנקרא מאגר יובלה).

בנחל זיקה, ליד מפגשו של נחל זה עם נחל יששכר, נובע עין יששכר המזרים מים אל נחל יששכר.

== אתרים ==
בשמורת נחל יששכר יש מספר אתרי עתיקות, הבולטים שבהם הם תל יששכר (בצידה המזרחי של השמורה) וחורבת גבול. אתרים נוספים כוללים את חורבת קיטה, חורבת יחמי, חורבת שחוח, חורבת יוב, חורבת סידרה וחורבת סהר.

כ-200 מ' מדרום למעיין יובלא נראים שרידי הכפר הערבי הנטוש יובלא, ובו שרידי מבנים מהתקופה הרומית-ביזנטית.

לאורך הנחל גם כמה אתרים עתיקים (בהם תל דבו ותל יששכר), המראים כי בעת העתיקה עבר בנחל נתיב תחבורה חשוב.

בנחל יששכר ובשטחי הרמה שמשני עבריו חיים מאות צבאיים ואפשר לראותם לפעמים. 

ב-12 ביולי 2019 נשרפו כ-10,000 דונמים משמורת נחל יששכר, מתוכם כ-3,000 דונם השייכים למושב מולדת.

== מסלולים באזור הנחל ==
=== מסלול רגלי נחל יששכר ===
תחילת המסלול, בצידו המערבי הוא במושב מולדת. המסלול יורד מזרחה לאורך האפיק הרחב של נחל יששכר ההולך ונעשה קניוני. המסלול בחלקו באפיק הנחל וחלקו לאורך דרך עפר שלאורך גדות הנחל. באפיק גדלה צמחיית נחלים אופיינית. לאחר כ-3.5 ק"מ, במפגש עם הדרך העולה לכוכב הירדן ממשיך המסלול מזרחה. המסלול חשוף ברובו ומסתיים בחוות דשן ליד קיבוץ גשר ותחנת הרכבת הישנה בית יוסף.

=== מסלול המתאים להליכה רגלית או לנסיעה ברכב ===
הנחל עובר בליבו של הגליל התחתון המזרחי ומנקז את רמות יששכר. המסלול מתחיל מגבעת המורה וממשיך במתינות על גב שלוחת צבאים ומגיע לפתחו של נחל יששכר בואך כביש 90.

לאורך הדרך יש נקודות תצפית מרהיבות, שלטי הסבר, חורשות ומקבצי נטיעות. אורך המסלול כ-25 ק"מ ואפשר לחלקו למקטעים. בימים חמים מומלץ לעשותו ברכב. ניתן להיכנס לדרך כביש 65 ממערב לגבעת המורה, מכביש מולדת – רמת צבי ומכביש 71 דרך הכניסה לפארק תעשייה רמת צבאים או מקיבוץ בית השיטה.

== יובלים ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://inature.info/wiki/שמורת_נחל_יששכר שמורת נחל יששכר באתר טבע ונופים בישראל]
* [http://cms.education.gov.il/EducationCMS/Units/Tiyulim/maslulim/KineretAmakim/KineretAmakim1/ms609.htm מינהלת הטיולים, מסלולי טיולים-נחל יששכר]
* [http://www.mapa.co.il/מפה/אנציקלופדיה/3599 אתר מפה- נחל יששכר]

קטגוריה:יובלי הירדן
קטגוריה:הגליל התחתון: נחלים
סטודיבייקר פרזידנט

סטודבייקר פרזידנט 
סטודבייקר פרזידנט, שנת 1939 (משמאל : [[לארק)]] 
סטודבייקר פרזידנט, שנת 1942 
סטודבייקר פרזידנט, 2 דלתות, קופה, שנת 1955 
סטודבייקר פרזידנט, סדאן 
סטודיבייקר פרזידנט (באנגלית: Studebaker President) היא מכונית משפחתית אשר יוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב האמריקאית, "סטודיבייקר" בין השנים 1926–1942 ו-1955–1958. 

פירוש המילה "President" בעברית הוא "נשיא".

==דורות סטודיבייקר פרזידנט==

=== דור ראשון (1926-1933)===
* 4 דלתות - סדאן
* 2 דלתות - רודסטר (קבריולה)
=== דור שני (1934-1940)===
* 2 דלתות - קבריולה
* 2 דלתות - סדאן
* 4 דלתות - סדאן

===דור שלישי (1941-1942)===
* 2 דלתות - קבריולה
* 4 דלתות - סדאן
=== דור רביעי (1955-1958)===
* 2 דלתות - סדאן
* 4 דלתות - סדאן
* 2 דלתות - קופה 
* 2 דלתות - הרדטופ
* 2 דלתות - סטיישן
* 4 דלתות - סטיישן

== תמונות ==
<gallery>
קובץ:1928 Studebaker President 8 sedan (9578201037).jpg|סטודיבייקר פרזידנט, שנת 1928 - מבט לתא הנהג
קובץ:1928 Studebaker President 8 sedan (9580981548).jpg|סטודיבייקר פרזידנט, שנת 1928 - מבט לתוך הרכב
קובץ:Logo and Radiator Grille - Studebaker - 1928 - 100 hp - 8 cyl - Kolkata 2013-01-13 3144.JPG| לוגו חברת סטודיבייקר על קדמת הרדיאטור, דגם "סטודיבייקר פרזידנט", 8 צילינדרים, שנת 1928
קובץ:1930 Studebaker President Roadster (561154956).jpg|סטודיבייקר פרזידנט, קבריולט, שנת 1930
קובץ:1928 Studebaker President 8 sedan (9578209035).jpg|סטודיבייקר פרזידנט, שנת 1928 
קובץ:1956 Studebaker President sedan 2015 Schenandoah AACA meet 3of3.jpg|סטודיבייקר פרזידנט, שנת 1956 - מבט לתא הנהג
קובץ:Studebaker - President - 1956 - 35 hp - 8 cyl - WBE 649 - Kolkata 2014-01-19 6418.JPG|סטודיבייקר פרזידנט, 8 צילינדרים, שנת 1956 
קובץ:1958 Studebaker President Starlight Hardtop (28103461200).jpg|סטודיבייקר פרזידנט, שנת 1958, דגם הרדטופ 
קובץ:1958 Studebaker President Starlight Hardtop (27769493434).jpg|סטודיבייקר פרזידנט, שנת 1958, דגם הרדטופ 
קובץ:Flickr - DVS1mn - 57 Studebaker President (2).jpg|סטודיבייקר פראזדאנט
</gallery>

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1926
פרזידנט
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
מאיר לניר

מאיר לניר (29 בנובמבר 1911, ח' בכסלו תרע"ב, נירנברג, גרמניה - 8 בספטמבר 1969, כ"ה באלול תשכ"ט, מושב מולדת אשר בגליל התחתון) כיהן כראש מועצה אזורית הגלבוע השלישי, בשנים 1959 - 1969 (עד יום מותו).

== ביוגרפיה ==
לניר נולד בשם מרטין וולנר להוריו צילי לבית שלוס והיינריך (חנוך) וולנר. בצעירותו היה פעיל בתנועות נוער ציוניות. פעילותו העיקרית הייתה בשנים בהן למד משפטים באוניברסיטה, שם גם למד עברית מתוך כוונה לעלות לארץ ישראל. כשעלו הנאצים לשלטון הפסיק את לימודיו, ועלה לארץ ישראל במאי 1933 לנהלל.

בנהלל קיבל לניר את הכשרתו החקלאית בביתו של צבי יהודה, שהיווה לו דוגמה ומופת של שילוב עבודת האדמה ופעילות ציבורית. לניר אסף סביבו קבוצת צעירים, שכינו עצמם בשם ארגון "וולנר", שמאוחר יותר יסדו את המושב השיתופי מולדת.

ב-1936 נשא לניר לאישה את דורה שטיינהרדט, והזוג יצא לגרמניה לשליחות מטעם תנועת המושבים. הם חזרו לארץ ישראל ב-1937 ערב עלייתו של יישובם מולדת על הקרקע, במסגרת חומה ומגדל. נולדו להם שלושה ילדים.

=== תפקידיו הראשונים ===
בשנים הראשונות של מולדת שימש לניר כמזכיר חוץ, ונודע בשל נחישותו ומרצו לקידום היישוב ולפיתוחו.

כאחד מהוגי רעיון המושב השיתופי נקרא לניר לייצג את התנועה במרכז החקלאי, ובשנת 1958 הוא נשלח על ידי משרד החקלאות לגאנה לשם פיתוח הקואופרציה החקלאית במדינה.

בתחילת 1960 נבחר לניר ראש המועצה האזורית הגלבוע, ופעל לחיזוקו ולמיזוגו של האזור שבו חיים יישובים ותיקים וחדשים, מושבים, קיבוצים וכפרים ערבים.

לניר יזם את הקמת היישובים החדשים בחבל התענך, וליווה את מתיישביהם בשנותיהם הראשונות, כמו כן הגה את רעיון הקמת הגן הלאומי במעין חרוד, והחל בישומו המעשי.

== מידע נוסף ==
פעילותו ותרומתו של לניר חרגה אל מעבר לאזור הגלבוע, כאשר תרם מניסיונו הרב לרשויות שונות בשלטון המקומי, לארגון אכסניות הנוער, לפיתוח גנים לאומים ולמפעלים נוספים.

לניר נודע בעמק בשל חוש ההומור שלו, אישיותו הנעימה, צניעותו והסתפקותו במועט. הוא ניחן ביכולת הקשבה וכבוד לזולת, בכושר לפתח קשרים עם אנשים ולשמרם לאורך ימים. ואכן רבים היו חבריו במשק, בעמק, בארץ.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20170913005832/http://www.m-moledet.org.il/cgi-webaxy/item?index אתר מושב מולדת]
* [http://www.hagilboa.org.il/ אתר מועצה אזורית גלבוע]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית הגלבוע
קטגוריה:מולדת (מושב): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1969
נמל מספנות ישראל

מפת הנמלים במפרץ חיפה
נמל מספנות ישראל פועל מאז 2003 במתחם מספנות ישראל הוא הנמל הפרטי הראשון במדינת ישראל.

==היסטוריה==
בזמן השביתה הגדולה בנמלים ב-2003 התירו שר התחבורה, אביגדור ליברמן, ושר האוצר, בנימין נתניהו, להפעיל את מספנות ישראל כנמל סחורות כדי שלא לפגוע בייצוא הישראלי ובייבוא חומרי גלם עבור התעשייה. ב-ֳ11 בינואר 2005 בג"ץ דחה את עתירת מספנות ישראל להפעיל נמל פרטי בנימוק שהעניין נדון בפני בית הדין הארצי לעבודה.<ref></ref>

ב-22 באוגוסט 2007 אישרו שר התחבורה שאול מופז ושר האוצר רוני בר-און לחברת מספנות ישראל להתחיל לספק שירותי נמל לאוניות שייבאו מטעני סוכר גולמי. בכך הפכה מספנות ישראל לנמל הפרטי הראשון במדינה. החברה תשתמש בשלב הראשון רק ברציף אחד באורך של 200 מטרים ובשטח אחסון של ארבעה דונמים, זהו חלק קטן מהשטח אותו היא חוכרת. החברה תהיה חייבת לספק שירותי פריקה ואחסון של הסוכר ותיקון ותחזוקה של כלי שיט באמצעות מבדוק שכושר נשיאתו עד 1,500 טון. ההיתר שניתן למספנות לפעול כנמל תקף ל-50 שנה.

בינואר 2008 הורחב ההיתר שהעניקה חברת נמלי ישראל, לפריקת כל סוגי המטענים שהוגדרו בהסכמי הרפורמה בנמלים. מספנות ישראל כבר קיבלו בעבר אישורים ממשלתיים להפעיל את הנמל, אך לא הצליחו להפעיל אותם בגלל התנגדות עזה של עובדי נמל חיפה. ואולם, בתחילת שנת 2005 התחייבו העובדים שלא להפריע עוד להפעלת הנמל הפרטי, במסגרת ההסכמים שנחתמו אתם לאישור הרפורמה בנמלי הים. באותה שנה הוקמה באופן רשמי חברת נמל מספנות ישראל בע"מ, כחברת בת של מספנות ישראל בע"מ. כמו כן נחתם הסכם עם ההסתדרות, שבו נקבע כי הנמל לא יעבור רף של 5% מפעילות הפריקה בישראל.
ביוני 2012, נבחר נמל מספנות ישראל כנמל המוביל בישראל בסקר שביעות רצון של משתמשי הנמלים שערכו לשכת הספנות הישראלית.

בשנת 2013, הגיע היקף פעילות הנמל ל-1.7 מיליון טון, לעומת היקף פעילות שהסתכם ב-300 אלף טון בשנת הפעילות הראשונה שלו (2008), גידול של כ-500% ב-5 שנים.

בשנת 2016, הקים נמל מספנות ישראל תשתית ליבוא צמנט (חומר גלם למלט) ושיווקו. החברה פועלת בשותפות עם קבוצת לאפארג' הצרפתית ומייבאת צמנט לישראל ממפעל לאפארג' ביוון.

בנובמבר 2017, עתרה החברה לבג"ץ בדרישה לבטל את המגבלות שהוטלו עליה (רף של 5% מפעילות הפריקה בישראל שאליו הגיעה במהלך 2016). בנוסף, ביקשה החברה להחריג את המלט שהיא מייבאת לצרכיה מהמכסה בסך 5%, משום שהמלט אינו מיובא עבור לקוחות אלא עבור עצמה, כמתחרה במונופול המלט של נשר מפעלי מלט ישראליים. בתחילה הודיעה המדינה כי היא מסכימה לבטל את המגבלות, אך יומיים לפני הדיון בבג"ץ חזר בו שר התחבורה ישראל כ"ץ. 

בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-21, צפויה להפתח ממגורה בנמל. נכון לשנת 2022, פתח הכניסה לנמל ועומק המים מאפשרים טיפול באוניות קטנות ובינוניות ולא באוניות תבואה גדולות. חברת מספנות ישראל פנתה לחברת נמלי ישראל כדי שתשדרג את יכולות הנמל, כך שיוכל לקלוט אוניות תבואה גדולות..<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: נמלים בים התיכון
יצחק מלצן

הרב יצחק מֶלצַן (ה'תרי"ד, 1854 – ד' בתשרי ה'תרע"ז, 1 באוקטובר 1916) היה רב ליטאי מתלמידיו הצעירים של רבי ישראל מסלנט ואיש תנועת המוסר. שימש דיין ומו"צ בקלם, ר"מ בישיבת ראדין, ובסוף ימיו עלה לארץ ישראל והתגורר בחצר שטרויס בירושלים. המפורסמים בספריו הם הספר "שביתת השבת" על מלאכות שבת, ושיח יצחק שהדפיס עם "סידור הגר"א".

==ביוגרפיה==
נולד לרב שמואל בן אברהם מלצן, "המגיד מסלוצק", מחבר "אבן שלמה", ליקוט מוסרי מביאורי הגר"א. למד אצל הרב חיים אריה לייב מישקובסקי מסטאוויסק ואצל רבי ישראל מסלנט בממל עוד לפני היותו בן שמונה עשרה. הוא קיבל מרבי ישראל היתר הוראה ומיד אחר כך התארס ונישא ללאה דבורה בת הרב צבי הירש שור, ר"מ באמדור וביאליסטוק ומחבר הספר "צבי וחמיד" על סדר נשים. אחרי נישואיו גר תקופה ממושכת בעיר קורשן ובשנת ה'תרמ"ט עקר לקובנה.

בשנת ה'תרנ"א, 1891, התמנה כדיין ומו"צ בקלם והתפרנס ממכירת קמח למצה שמורה וממכירת ספרי קודש. בתקופת קלם היה מבאי התלמוד תורה של רבי שמחה זיסל זיו, אך יחסיו עמו ועם דרכו המוסרית ידעו עליות ומורדות. במהלך תקופת כהונתו בקלם, שהה שנתיים במצטבר בראדין, כדי ללוות את ילדיו שלמדו בישיבת ראדין. דב כ"ץ משער שהיה זה מפני הקפדתו לקיים את מצוות ולמדתם אותם את בניכם בעצמו ולא באמצעות שליח-מורה. בתקופת שהותו בראדין שימש ר"מ ובוחן בישיבה.

היה בעל ידיעה מקיפה בספרות התורנית ובהלכה, והשתמש בידיעותיו בספריו הרבים. ספריו עוסקים רבות בענייני אמונה ודעות, אך גם בידיעות בסיסיות בתחום ההלכה להמוני העם. כתב מאמרי פובליציסטיקה בעיתונות היהודית, בעיקר בזו הדתית כמו "המודיע" ו"הפלס". על מאמריו חתם בדרך כלל בפסבדונימים כמו: ים, הישראלי ואחרים.

התנגד לציונות והתפלמס בחלק ממאמריו עם אישים כמו נחום סוקולוב והרב יצחק יעקב ריינס, אך לא ראה בהתנגדותו זו סתירה לערגה לארץ ישראל ולאהבת לשון הקודש, רצה להנהיג דיבור עברי בביתו, ולאחר ששני בניו הגדולים נתפסו לרעיונות התקופה ועזבו את אורח החיים הדתי, החליט לעלות לארץ ישראל, גם מתוך מחשבה כי יוכל בכך להציל את חינוכו של בנו הצעיר. הוא עלה ארצה בשנת ה'תרס"ו, 1906, ואחר כך הביא אליה גם את אשתו. שנתיים לאחר עלייתם, ברח בנם נחום מלצן (מליץ) מן הישיבה והצטרף לתנועת העבודה.

בקיץ ה'תרס"ט, 1909, התחיל לכהן כר"מ בישיבת עץ חיים בירושלים. הוא נפטר לאחר מחלה קצרה, בצום גדליה, יום ראשון ד' בתשרי ה'תרע"ז, 1 באוקטובר 1916 נקבר בבית הקברות היהודי בהר הזיתים.

בנו נחום מליץ (מלצן) היה עיתונאי ומתרגם ישראלי, חבר מערכת "דבר".

==לקריאה נוספת==
* נתן צבי פרידמן, אוצר הרבנים, בני ברק תשל"ה, פריט 10821
* דב כ"ץ, ר' יצחק מלצן, תנועת המוסר, ב, פרק לב עמ' 362–370

==קישורים חיצוניים==
;מספריו
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:סלנט: רבנים
קטגוריה:תנועת המוסר: אישים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:רבני ישיבת עץ חיים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:רבני ישיבת ראדין
קטגוריה:פרשני הגדה של פסח
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:אנטי-ציונים יהודים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1854
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1916
מריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה (1701–1756)

מריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה (; 22 באוקטובר 1701 - 11 בדצמבר 1756), הייתה בתו של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואשתו של קרל השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

==ביוגרפיה==
מריה אמליה נולדה בארמון הופבורג, וינה ב-22 באוקטובר 1701, ליוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולוילהלמינה אמליה מבראונשווייג-לינבורג בתם של יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג ובנדיקטה הנרייטה מפפאלץ-זימרן. בשנת 1703 נחתם חוק הסדר הירושה, ולפיו היו אמורות מריה אמליה ואחותה מריה יוזפה לרשת את הכתר לאחר דודם קרל, אולם בשנת 1713 העביר קרל את הסנקציה הפרגמטית שקבעה כי בתו מריה תרזה תירש את הכתר אחריו.

בצעירותה הציעו למריה אמליה את ויטוריו אמדאו, נסיך פיימונטה, בנו של ויטוריו אמדאו השני, מלך סיציליה ודוכס סבויה, אולם הוא דחה את ההצעה, ומת לבסוף בשנת 1715 מאבעבועות שחורות.

בשנת 1717 פגשה מריה אמליה את קרל אלברכט, נסיך הכתר של בוואריה, בשעה שהיה בדרכו לבלגרד להשתתף במלחמה ההבסבורגית-עות'מאנית (1716–1718), ובשנת 1718 נפגשו שוב פעם השניים. לאחר שהסכימה מריה אמליה לסנקציה הפרגמטית, התחתנה מריה אמליה ב-5 באוקטובר 1722 עם קרל אלברכט, נסיך הכתר של בוואריה. השניים התגוררו בארמון נימפנבורג במינכן, ונולדו להם 7 ילדים. בשנת 1726 מת חמיה מקסימיליאן השני עמנואל, הנסיך הבוחר מבוואריה, ובעלה קרל אלברכט עלה לשלטון במקומו. בשנת 1727 נולד בנה מקסימיליאן יוזף, ולאחר מכן קיבלה מריה אמליה מעון משלה בארמון פירסטנריד, ובשנת 1734 קרא קרל אלברכט לפארק בארמון נימפנבורג, אמליינבורג על שמה. על אף בגידותיו הרבות של בעלה, היחסים ביניהם היו מאושרים, ומריה אמליה אהבה מאוד את החיים בחצר הבווארית, ואף יצאה לציד וטיולים.

לאחר מותו של דודה קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1740, סירב בעלה קרל אלברכט לקבל את הסנקציה הפרגמטית, ולאחר שאחותה מריה יוזפה, ארכידוכסית אוסטריה ויתרה לה על הטענה לכתר, כרת קרל אלברכט בשנת 1741 ברית עם צרפת וספרד ופלש לאוסטריה. בתחילה חשב קרל אלברכט לעלות על וינה, אך לבסוף פנה לעבר פראג וכבש אותה, והוכתר ב-19 בדצמבר 1741 למלך בוהמיה.

ב-20 בינואר 1942 נבחר בעלה קרל אלברכט פה אחד לקיסר האימפריה הרומית הקדושה, בין השאר על ידי עזרה מאחיו קלמנס אוגוסט מבוואריה, שהיה הארכיבישוף של קלן. אולם בהמשך גברה ידם של האוסטרים, ומריה אמליה ומשפחתה נאלצו לברוח מבוואריה, שנפלה בידי האוסטרים, וקרל נשאר רק עם תואר בלבד, ללא שום כוח ממשי.

בשנת 1745 מת בעלה קרל אלברכט במינכן, ובנה מקסימיליאן יוזף עלה לשלטון בבוואריה במקומו. מריה אמליה שכנעה את בנה להגיע לידי הסדר עם בת דודתה מריה תרזה, וב-13 בספטמבר 1745 נחתם הסכם פיסן, ובו נבחר פרנץ מלורן לקיסר האימפריה הרומית הקדושה.

בשנת 1754 הקימה מריה אמליה את בית החולים המודרני הראשון במינכן, וב-11 בדצמבר 1756 מתה בארמון נימפנבורג.

==משפחתה==
ב-5 באוקטובר 1722 התחתנה מריה אמליה עם קרל השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ממנו נולדו לה 7 ילדים:
* מקסימיליאנה מריה - (1723).
* מריה אנטוניה - (1724–1780).
* תרזה בנדיקטה - (1725–1743).
* מקסימיליאן יוזף - (1727–1777).
* יוזף לודוויג לאו (1728–1733).
* מריה אנה יוזפה - (1734–1776).
* מריה יוזפה - (1739–1767).

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ילידות 1701
קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:נשות קיסרי האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:נפטרות ב-1756
הלמוט קוסטר

הלמוט קוסטר (בגרמנית: Helmut Koester; 18 בדצמבר 1926 – 1 בינואר 2016) היה חוקר גרמני-אמריקאי של הברית החדשה ושל הנצרות הקדומה בבית הספר לדתות של הרווארד. עבודת המחקר שלו עסקה בעיקר בתחומי פרשנות הברית החדשה, היסטוריה של הנצרות הקדומה, וארכאולוגיה של התקופה נוצרית המוקדמת.

== חייו ==
קוסטר נולד בהמבורג. הוא למד תחת רודולף בולטמן באוניברסיטת מרבורג שבגרמניה, אחרי ששוחרר ממחנה שבויים שם ב-1945. הוא הגיש את עבודת הדוקטורט ב-1954, ואז הפך לעוזרו של גינתר בורנקאם באוניברסיטת היידלברג בשנים 1954–1956. קוסטר החל ללמד בבית הספר לדתות של אוניברסיטת הרווארד ב-1958, והיה לפרופסור מחקר של הדתות על שם ג'ון ה. מוריסון ופרופסור מחקר של ההיסטוריה הכנסייתית על שם וין בשנת 2000. הוא היה עורך-שותף ויושב הראש של מערכת סדרת פרשנויות הברית החדשה "Hermeneia: A Critical and Historical Commentary on the Bible" ("הרמניה: פרשנות היסטורית וביקורתית על התנ"ך"), שפורסם על ידי Fortress Press (מיניאפוליס). הוא שימש כנשיא של החברה לספרות תנ"כית (1991), היה חבר Studiorum Novi Testamenti Societas (SNTS) ונבחר לעמית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.

קוסטר היה כומר מוסמך של הכנסייה הלותרנית. ב-1953 נישא לגיזלה הרסוביץ (Gisela Harrassowitz), שעמה היו לו ארבעה ילדים. היו לו שלושה נכדים. הוא מת ב-1 בינואר 2016 בגיל 89.

== עבודתו המחקרית ==
בדיסטרציה שלו (שפורסמה בשם Synoptische Überlieferung bei den Apostolischen Vätern, כלומר "מסורת סינופטית באבות האפוסטוליים"), קוסטר הוכיח שחומר רב במה שנקרא "האבות האפוסטוליים" המקביל לאלמנטים בבשורות הסינופטיות אינו בהכרח משקף תלות בצורה הכתובה הידועה לנו של בשורות אלו. הייתה זו הארה משמעותית ביותר, שאיתה היה כל מחקר עוקב על מסורת הבשורות הנוצריות היה צריך להתמודד. בין ספריו הרבים הבאים, שני כרכי "Introduction to the New Testament" ("מבוא לברית החדשה") שכתב הפכו לעבודה מצוטטת.

== פרסומים נבחרים ==

== פרסומים לזכרו ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גרמנים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:המבורג: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2016
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
מריה אנטוניה, דוכסית בוואריה

מריה אנטוניה, דוכסית בוואריה (בגרמנית: Maria Antonia von Bayern; ), הייתה בתו של קרל השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ואשתו של פרידריך כריסטיאן, הנסיך הבוחר מסקסוניה.

==ביוגרפיה==
מריה אנטוניה נולדה ב-18 ביולי 1724 בארמון נימפנבורג, מינכן, לקרל אלברכט, נסיך הכתר של בוואריה ומריה אמליה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ווילהלמינה אמליה מבראונשווייג-לינבורג. בצעירותה קיבלה מריה אנטוניה חינוך יוצא מן הכלל, והשתלמה במיוחד באמנויות, ובכלל זה ציור, כתיבה שירה ומוזיקה.

ב-13 ביוני 1747 התחתנה מריה אנטוניה עם בן דודה פרידריך כריסטיאן, נסיך הכתר של סקסוניה, וב-20 ביוני באותה שנה מומשו הנישואים בדרזדן. נישואי הזוג היו מאושרים, ונולדו להם 9 ילדים.

במהלך מלחמת שבע השנים עזבה מריה אנטוניה את דרזדן, ועברה לגור בפראג ובמינכן. בשנת 1763 מת חמיה אוגוסט השלישי, מלך פולין, ובעלה עלה לשלטון במקומו כפרידריך כריסטיאן, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ובעקבות כך חזרה מריה אנטוניה לדרזדן. כעבור 10 שבועות מת בעלה פרידריך כריסטיאן, ובנה פרידריך אוגוסט השלישי, הנסיך הבוחר מסקסוניה עלה לשלטון במקומו, תוך שמריה אנטוניה משמשת כעוצרת יחד עם גיסה פרנץ קסאפר, נסיך סקסוניה. במהלך כהונתה היא התנגדה לוויתורו של בנה על הכתר הפולני, והיא הקימה בדרזדן מפעל טקסטיל ומבשלת בירה. בשנת 1768 הגיע בנה פרידריך אוגוסט לבגרות ונטל את השלטון לידיו, וב-23 באפריל 1780 מתה מריה אנטוניה בביתה בדרזדן.

==משפחתה==
ב-13 ביוני 1747 התחתנה מריה אנטוניה עם פרידריך כריסטיאן, הנסיך הבוחר מסקסוניה, ממנו היו לה 9 ילדים:
* בן (1748).
* פרידריך אוגוסט הראשון, מלך סקסוניה (1750–1827), התחתן עם אמליה מצווייבריקן-בירקנפלד.
* קרל מקסימיליאן, נסיך סקסוניה (1752–1781).
* יוזף, נסיך סקסוניה (1754–1763).
* אנטון, מלך סקסוניה (1755–1836), התחתן עם מריה קרולינה, נסיכת סבויה, ולאחר מותה התחתן עם מריה תרזה מאוסטריה.
* מריה אמליה, נסיכת סקסוניה (1757–1831), התחתנה עם קרל השני אוגוסט, דוכס צווייבריקן.
* מקסימיליאן, נסיך הכתר של סקסוניה (1759–1838), התחתן עם קרולינה, נסיכת פארמה, ולאחר מותה התחתן עם מריה לואיזה קרלוטה, נסיכת בורבון-פארמה.
* תרזה מריה, נסיכת סקסוניה (1761–1820).
* בן (1762).

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דוכסיות גרמניות
קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:ילידות 1724
קטגוריה:מלחינים גרמנים במאה ה-18
קטגוריה:מלחינות המאה ה-18
קטגוריה:מלחינות גרמניות
קטגוריה:נפטרות ב-1780
מריה אנה, נסיכת פורטוגל

מריה אנה, נסיכת פורטוגל (בפורטוגזית: Maria Anna de Bragança; 13 ביולי 1861 – 31 ביולי 1942) הייתה בתו של מיגל הראשון, מלך פורטוגל ואשתו של וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג.

==ביוגרפיה==
מריה אנה נולדה ב-13 ביולי 1861 בטירת ברונבאך, ורטהיים אם מיין, למיגל הראשון, מלך פורטוגל ולאדליידה מלוינשטיין-ורטהיים-רוזנברג, בתם של קונסטנטין, נסיך הכתר של לוינשטיין-ורטהיים-רוזנברג ואגנס, נסיכת הוהנלוהה-לנגנבורג, ששהו בגלות לאחר שגורשו מפורטוגל במהלך המלחמות הליברליות.

בצעירותה הייתה מריה אנה מועמדת לנישואין עם רודולף, נסיך הכתר של אוסטריה, בנו של פרנץ יוזף, קיסר אוסטריה, אולם על אף שפרנץ יוזף חיבב אותה, בנו רודולף דחה את ההצעה. ב-21 ביוני 1893 התחתנה מריה אנה עם וילהלם, נסיך הכתר של לוקסמבורג, משום שהייתה קתולית, ווילהלם טען שבמדינה קתולית גם השליט צריך להיות קתולי. נישואי השניים היו מאושרים, ונולדו להם 6 בנות.

בשנת 1905 מת חמיה אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, ובעלה עלה לשלטון במקומו כוילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג. באותה שנה מת גם דודו של בעלה ניקולאוס וילהלם, נסיך נסאו, ומשום כך לא נותרו זכרים אחרים בבית נסאו-ויילבורג, מלבד בן דודו - גאורג ניקולאוס, רוזן מרנברג, שנולד בנישואים מורגנטיים. בשנת 1907 העביר בעלה וילהלם חוק שמנע מבן דודו לעלות לשלטון בלוקסמבורג, ומאידך התיר לבנות לרשת את השלטון. החל משנת 1908 החמיר מצבו של בעלה, ומריה אנה שימשה כעוצרת בשמו. בשנת 1912 מת בעלה וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, ובתה מארי אדלייד, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג עלתה לשלטון במקומו, תוך שמריה אנה משמשת כעוצרת לזמן קצר עד לבגרותה. לאחר מלחמת העולם הראשונה התפטרה בתה מארי אדלייד מהשלטון, ובתה שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג עלתה לשלטון במקומה. לאחר הפלישה הגרמנית ללוקסמבורג במהלך מלחמת העולם השנייה ברחה מריה אנה יחד עם משפחתה לבריטניה, ומשם המשיכו לארצות הברית, שם מתה מריה אנה בניו יורק ב-31 ביולי 1942.

==משפחתה==
ב-21 ביוני 1893 התחתנה מריה אנה עם וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, ממנו נולדו לה 6 ילדים:
* מארי אדלייד, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג (1894–1924)
* שארלוט, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג (1896–1985), התחתנה עם פליצ'ה, נסיך בורבון-פארמה
* הילדה, נסיכת לוקסמבורג (1897–1930), התחתנה עם אדולף, נסיך שוורצנברג העשירי
* אנטוניה, נסיכת לוקסמבורג (1899–1954), התחתנה עם רופרכט, נסיך הכתר מבוואריה
* אליזבת, נסיכת לוקסמבורג (1901–1950), התחתנה עם הנסיך לודוויג פיליפ מטורן וטקסיס
* סופיה, נסיכת לוקסמבורג (1902–1941), התחתנה עם ארנסט היינריך, נסיך סקסוניה

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בית ברגנסה
קטגוריה:ילידות 1861
קטגוריה:נפטרות ב-1942
ירון וילנסקי

ירון (נחמיה) וילנסקי (נולד ב-19 באוקטובר 1961) הוא עיתונאי ישראלי, מגיש יומן החדשות 'יומן הערב' בתחנת הרדיו גלי צה"ל.

== ביוגרפיה ==
עובד בגלי צה"ל מתחילת שירותו הסדיר בצבא ב-1979, בעיקר במערכת החדשות.

ב-1988 יזם את התוכנית "24 היום שהיה" - מהדורת חדשות לילית לסיכום היום שחלף - והגיש בתוכנית עד 2000.

ב-1989 הגיש פינת ספורט בתוכנית הטלוויזיה זהו זה!.

מ-2001 מגיש את "חמש בערב", יומן לסיכום החדשות בימי השבוע. בין 2016 ל-2022, צורף לתוכנית, כמגיש נוסף, יעקב ברדוגו. בפברואר 2022 הודח יעקב ברדוגו מהגשת התוכנית והוצע לו להמשיך להגיש את התוכנית מחשבות בע"מ ביום שישי בבוקר. ברדוגו העדיף לוותר ופרש מגלי צה"ל.

שידר בשידור חי בגלי צה"ל את רגעי הפיגוע בבנייני התאומים במנהטן שבניו יורק, ב-11 בספטמבר, 2001. לאורך השנים, הובאה ההקלטה כפסקול, בתוכניות בגלי צה"ל על הפיגוע.

מ-2014, מגיש את התוכנית השנתית "אלה האחים שלי", המשודרת ביום הזיכרון, במסגרתה חיילים מנציחים ומבצעים שירי נופלים.

מלמד תקשורת בחוגים לתקשורת. בין היתר, לימד במכללת עמק יזרעאל ובמרכז הבניתחומי הרצליה.

מתגורר ביישוב רוגלית שבעמק האלה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://glz.co.il/%D7%92%D7%9C%D7%A6/%D7%9E%D7%92%D7%99%D7%A9%D7%99%D7%9D/%D7%99%D7%A8%D7%95%D7%9F-%D7%95%D7%99%D7%9C%D7%A0%D7%A1%D7%A7%D7%99 השדרן ירון וילנסקי], באתר גלי צה"ל.
* '[https://allpodcasts.co.il/2023/04/27/%d7%94%d7%aa%d7%9e%d7%95%d7%a0%d7%94-%d7%94%d7%9e%d7%9c%d7%90%d7%94/ התמונה המלאה]' - פודקאסט בהנחיית ירון וילנסקי
* [https://glz.co.il/%D7%92%D7%9C%D7%A6/%D7%AA%D7%95%D7%9B%D7%A0%D7%99%D7%95%D7%AA/%D7%95%D7%99%D7%9C%D7%A0%D7%A1%D7%A7%D7%99-%D7%90%D7%AA-%D7%91%D7%A8%D7%93%D7%95%D7%92%D7%95 עמוד התוכנית 'וילנסקי את ברדוגו'], באתר גלי צה"ל.
* [https://glz.co.il/%D7%92%D7%9C%D7%A6/%D7%AA%D7%95%D7%9B%D7%A0%D7%99%D7%95%D7%AA/%D7%90%D7%9C%D7%94-%D7%94%D7%90%D7%97%D7%99%D7%9D-%D7%A9%D7%9C%D7%99 עמוד התוכנית 'אלה האחים שלי / חיילים מלחינים ומבצעים שירי נופלים'], באתר גלי צה"ל
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית עמק יזרעאל
קטגוריה:סגל המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רייכמן
קטגוריה:מועצה אזורית מטה יהודה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
ארון ג'קסון

ארון לי ג'קסון (באנגלית: Aaron Lee Jackson; נולד ב-6 במאי 1986 בהארטפורד, קונטיקט שבארצות הברית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הרכז והקלע. גובהו של ג'קסון 1.91 מטרים.

==קריירה==
לאחר שג'קסון סיים את קריירת המכללות ולא נבחר בדראפט 2009, שיחק ג'קסון באנטליה מליגת העל הטורקית. לאחר שקבוצתו לא העפילה לשלב הפלייאוף הוא עבר באותו עונה לוירטוס בולוניה מליגת העל האיטלקית. את העונה באנטליה סיים עם 15.2 נקודות, 4.9 ריבאונדים ו-4 אסיסטים בממוצע למשחק.

אחרי שהסתיימה העונה חתם ג'קסון בבילבאו באסקט מליגת העל הספרדית לשנה עם אופציה לשנה נוספת.
בעונת 2010/11 הוביל ג'קסון את קבוצתו למקום השישי בתום העונה הסדירה.
בפלייאוף הוא הוביל את קבוצתו עד לגמר כאשר ניצחו את ולנסיה וריאל מדריד.
בגמר הפסידו לברצלונה אך למרות זאת הגעתם לגמר הבטיחה להם לשחק ביורוליג בעונה הבאה.

בין 2012 ל-2017 שיחק ג'קסון בצסק"א מוסקבה
מליגת ה-VTB במהלכן זכה ב-5 אליפויות ב-VTB ובזכייה ביורוליג ב-2016.
בעונת הוא שיחק בממוצע 21 דקות ביורוליג ב-34 משחקים, בהן קלע 7.6 נקודות ומסר 3.6 אסיסטים.

ב-6 ביולי 2017 ג'קסון חתם בבייג'ינג דאקס מליגת העל הסינית.

לקראת סוף עונת 2017/2018 ב-NBA חתם ג'קסון ביוסטון רוקטס עד סוף העונה. כשחקן הרוקטס השתתף ג'קסון במשחק NBA אחד בלבד.

בקיץ 2018 חזר לשחק עבור בייג'ינג דאקס.

ב-16 בדצמבר 2019 חתם ג'קסון במכבי תל אביב עד לתום העונה. ב-14 ביוני 2020, עם תום חוזהו, עזב ג'קסון את הקבוצה.

==סטטיסטיקות הקריירה ביורוליג==
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%; text-align:right;"
!עונה
!קבוצה
!משחקים
!חמישייה
!דקות
!% מהשדה
!% משלוש
!% מהעונשין
!ריבאונדים
!אסיסטים
!חטיפות
!חסימות
!נקודות
|-
|
|בילבאו
| 20 || 20 || 25.3 || 0.470 || 0.341 || 0.800 || 2.8 || 3.9 || 1.0 || 0.0 || 9.1
|- style="background-color: #EFEFEF;"
|
|צסק"א מוסקבה
| 30 || 6 || 18.4 || 0.468 || 0.302 || 0.773 || 1.9 || 1.3 || 0.5 || 0.0 || 5.0
|-
|
|צסק"א מוסקבה
| 30 || 7 || 17.2 || 0.486 || 0.302 || 0.824 || 1.6 || 2.0 || 0.7 || 0.0 || 4.8
|- style="background-color: #EFEFEF;"
|
|צסק"א מוסקבה
| 28 || 19 || 21.7 || 0.542 || 0.408 || 0.771 || 2.4 || 3.1 || 0.9 || 0.0 || 7.2
|-
|
|צסק"א מוסקבה
| 24 || 18 || 15.4 || 0.456 || 0.289 || 0.667 || 1.3 || 2.3 || 0.4 || 0.0 || 4.5
|- style="background-color: #EFEFEF;"
|
|צסק"א מוסקבה
| 34 || 29 || 21.7 || 0.519 || 0.477 || 0.735 || 1.4 || 3.6 || 0.7 || 0.1 || 7.6
|- style="background-color:#80BFFF; font-weight:bold;"
| קריירה
|
| 166 || 99 || 19.8 || 0.495 || 0.365 || 0.764 || 1.8 || 2.6 || 0.7 || 0.0 || 6.3
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת דוקיין
קטגוריה:כדורסלני וירטוס בולוניה
קטגוריה:כדורסלני בילבאו באסקט
קטגוריה:כדורסלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורסלני יוסטון רוקטס
קטגוריה:כדורסלני בייג'ינג דאקס
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:קונטיקט: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
כריסטה וולף

כריסטה וולף (בגרמנית: Christa Wolf; 18 במרץ 1929, לנדסברג על הוורטה – 1 בדצמבר 2011, ברלין) הייתה סופרת גרמנייה, מחשובי הסופרים של גרמניה המזרחית ומפורסמת בעולם כולו. ספריה תורגמו לשפות רבות ובכללן לעברית.

==ספריה שתורגמו לעברית==
* קסנדרה, מגרמנית: אילנה המרמן, תל אביב: עם עובד [פרוזה אחרת], 1987
* מדיאה: קולות, מגרמנית: רחל בר חיים, ירושלים: הוצאת שוקן, 1998
* אוגוסט: סיפור, מגרמנית: אברם קנטור, בני ברק: הוצאת הקיבוץ המאוחד, ספרית פועלים
* עיר המלאכים <small>או</small> המעיל של ד"ר פרויד, מגרמנית: רוני לוביאניקר, עורך תרגום: אברם קנטור. ספרית פועלים, 2013
* שניים מסיפוריה הקצרים פורסמו באסופת הסיפורים הקצרים סיפורים גרמניים, מגרמנית: אילנה המרמן, ספרי סימן קריאה, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1988

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סופרים מזרח גרמנים
קטגוריה:סופרות גרמניות
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס האחים שול
קטגוריה:זוכי פרס היינריך מאן
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1929
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1929
קטגוריה:נפטרות ב-2011
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2011
קטגוריה:זוכי פרס נלי זק"ש
לאקונה

במשפטים, לאקונה (בעברית: חֶסֶר) היא חסר בדין, העדרה של הוראה בחקיקה או בתקדים המתייחסת למקרה.

==בישראל==
בחוק יסודות המשפט, תש"ם–1980 נקבעה הוראה המורה לבית המשפט מה ייעשה בעת מציאת לאקונה, לפיה: "ראה בית המשפט שאלה משפטית הטעונה הכרעה, ולא מצא לה תשובה בדבר חקיקה, בהלכה פסוקה או בדרך של היקש, יכריע בה לאור עקרונות החירות, הצדק, היושר והשלום של מורשת ישראל". בתיקון משנת 2018 הורחבה זיקה זו ל"עקרונות החירות, הצדק, היושר והשלום של המשפט העברי ומורשת ישראל".

במקום שמתגלה "לאקונה" בחוזה, רשאי בית המשפט להשלים את החסר, ובלבד שהוא יוכל לסמוך עצמו על הוראת דין (חקוקה או הלכתית), שמכוחה ניתן לבצע השלמה זו. הוראת דין כללית שכזו מצויה, למשל, בסעיף 26 לחוק החוזים (חלק כללי), התשל"ג–1973, שעניינה הנוהג שבין הצדדים או הנוהג המקובל בחוזים מאותו סוג.

יש להבדיל בין לאקונה לבין הסדר שלילי – אף על פי שבשני המקרים המצב הבסיסי הוא שתיקת הדין בסוגיה, לאקונה הוא מצב בו הסדר חוקי השמיט תשובה לסוגיה אותה ניתן להשלים באנלוגיה כאמור, הסדר שלילי הוא מצב בו המחוקק מלכתחילה החליט כי הסדר חוקי לא יחול על סוגיה – ולא ניתן להשלימו על דרך ההיקש.

==הערות שוליים==

קטגוריה:לטינית: מונחים משפטיים
יום מלחמת הכוכבים

הסלוגן הרשמי של היום
יום מלחמת הכוכבים (באנגלית: Star Wars Day) הוא יום חג לא רשמי, הנחוג לכבוד זיכיון מלחמת הכוכבים, בבימויו של ג'ורג' לוקאס. מדי שנה, מעריצים רבים של הזיכיון מציינים את היום במפגשים ובפעילויות שונות ברוח "מלחמת הכוכבים", כאשר התופעה זכתה במרוצת השנים להכרה תקשורתית.

היום מצוין מדי שנה בתאריך ה-4 במאי, כאשר הסיבה לאימוץ תאריך זה דווקא (שאינו משיק לאף אחד מתאריכי ההשקה של הסרטים), הוא הדמיון הלשוני בין המונח "ארבעה במאי" באנגלית (May the Fourth), ובין שְלוש המילים הראשונות באימרה המפורסמת ביקום מלחמת הכוכבים, "יהי הכוח עימכם" (באנגלית: May the Force be with you).

==היסטוריה ==
ההתייחסות הראשונה ליום מלחמת הכוכבים נעשתה כשנתיים לאחר יציאת הסרט הראשון בסדרה, ב-4 במאי 1979, ביום שבו נכנסה מרגרט תאצ'ר לתפקידה כראש ממשלת בריטניה. כתבה באתר האינטרנט של תאגיד השידור הדני טענה שהמפלגה הפוליטית שלה, המפלגה השמרנית, פרסמה ברכה לכבודה בעיתון London Evening News, שבה נכתב: "שהרביעי במאי יהיה איתך, מגי. ברכות" (באנגלית: May the Fourth Be with You, Maggie. Congratulations).

שימוש נוסף באמרה נעשה במסגרת דיון בפרלמנט הבריטי, ב-4 במאי 1994.

האסטרופיזיקאית והסופרת ז'אן קאבלוס השתמשה באמרה בעמוד 94 של ספרה מ-1999: "מדע מלחמת הכוכבים". 

בשנת 2008, לאחר השקת הרשת החברתית "פייסבוק", הופיעו קבוצות הפייסבוק הראשונות שחגגו את יום לוק סקייווקר, עם אותו ביטוי. בעוד שהקבוצה הראשונית מעולם לא זכתה להכרה רחבה, התופעה התפשטה לקמפוסים שונים במכללות במהלך השנים שלאחר מכן, וכך יום מלחמת הכוכבים נולד.

בשנת 2011, חגיגה מאורגנת הראשונה של יום מלחמת הכוכבים התקיימה בטורונטו, שבקנדה. החגיגות כללו שעשועון טריוויה אודות סרטי הטרילוגיה המקורית; תחרות תחפושות עם שופטים ידועי-שם; והקרנת שורה סרטוני מחווה, פרודיות, ורימקסים לסרטים על מסך הקולנוע. החגיגה חודשה שנה מאוחר יותר, ביום שישי, ה-4 במאי 2012.

מעריצים שונים (ביניהם גם פקידי ממשלה) ציינו במהלך השנים את היום במגוון דרכים ברשתות החברתיות ובמדיה התקשורתית.

במהלך סוף שנת 2012, חברת וולט דיסני רכשה את חברת לוקאס פילם, לרבות הזכויות המלאות למלחמת הכוכבים. מאז שנת 2013, החברה מציינת את החג מדי שנה במסגרת מספר אירועי מלחמת הכוכבים בדיסנילנד ובדיסניוורלד. 

ביום מלחמת הכוכבים בשנת 2015, דווח כי האסטרונאוטים בתחנת החלל הבינלאומית צפו בסרטי מלחמת הכוכבים, כמחווה ליום.

==ראו גם==
* May the Force be with you

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחמת הכוכבים
קטגוריה:חגים ומועדים
קטגוריה:אירועים בחודש מאי
יאיר הוכנר

יאיר הוכנר (נולד ב-28 בפברואר 1975) הוא במאי קולנוע, תסריטאי, מפיק ומבקר ישראלי. מאז שנת 2003, הוכנר הוא מבקר קולנוע בפורטל הסרטים הישראלי "סרט" והעורך של מדור ביקורות הקולנוע שבו. מאז שנת 2006, הוכנר הוא המייסד והמנהל של הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה, הפסטיבל הבין-לאומי לקולנוע גאה בתל אביב.

==ביוגרפיה==
בשנת 2005 יצא "ילדים טובים" - סרט הביכורים של הוכנר, אותו כתב, הפיק וביים. הסרט, בו מככבים דניאל אפרת, יובל רז ונילי צרויה, מתאר את שגרת חייהם של מני וטל, נערי ליווי בתל אביב שמתאהבים האחד בשני. הסרט השתתף בכ-40 פסטיבלים ברחבי העולם, בהם זכה בפרסים שונים, לרבות בפרס "תגלית השנה" בפסטיבלי הקולנוע הגאים בניו יורק ולוס אנג'לס, ובפרס "הסרט הטוב ביותר" במונטריאול.

בשנת 2008 יצא סרטו העלילתי השני באורך מלא כבמאי וכתסריטאי. הסרט התקבל לפסטיבל ונציה ונבחר לבחירה הרשמית בתחרות האריה הקווירי.

עוד בשנת 2008, יצא הסרט "פאקינג דיפרנט תל אביב", המורכב ממספר סרטים קצרים. ביניהם, "ספסל ימין ושמאל" בבימויו של הוכנר ובכיכובן של אביטל ברק, ליאת אקטע וגילה גולדשטיין. הסרט נבחר להיות סרט הפתיחה של הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה 2008, והבחירה הרשמית הפסטיבל הבינלאומי של ברלין - מסגרת הפנורמה 2009.

בשנת 2017, הודיע הוכנר על פרישתו מתפקידו כמנהל הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה.

מה-9 במאי 2023 הוא חבר רשמי באקדמיה האירופית לקולנוע.

==פילמוגרפיה==
===במאי===
* Gay in a Day (2012)
* פאקינג דיפרנט תל אביב (2008)
** ספסל ימין ושמאל (2008)
* אנטארקטיקה (2008)
* ילדים טובים (2005)

===מפיק===
* גוטמן כפול 5 (2014)
** הורה (2014)
* ילדים טובים (2005)

===תסריטאי===
* אנטארקטיקה (2008)
* ילדים טובים (2005)

==ראו גם==
* איתן פוקס
* עמוס גוטמן

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://open.spotify.com/episode/4T28DSK0yVJlfpZOmIG4z0 "יאיר הוכנר בספיישל הפסטיבל לקולנוע גאה"] - פרק בפודקאסט "טראשטוק", בהגשת גילי פורת ושני קיניסו

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי קולנוע להט"בים ישראלים
קטגוריה:מבקרי קולנוע ישראלים
קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
אלניהספור

אלניהספור (בטורקית: Alanyaspor) הוא מועדון כדורגל טורקי מקצועי מהעיר אלניה, טורקיה, המשחק בליגת העל הטורקית.

המועדון הוקם בשנת 1948, צבעיו הם כתום וירוק ואת משחקי הבית שלו הוא משחק באצטדיון אצטדיון בשאקשהיר אוקולורי.

== היסטוריה ==
בשנים 1989–1997 היה המועדון בליגה הטורקית הראשונה. ב-1997 ירד לליגה השנייה, וב-2001 התדרדר לליגה השלישית שם היה המועדון עד 2004 אז חזר לליגה השנייה. ב-2016 עלה המועדון לליגת העל הטורקית.

אלניהספור הצליחה מאוד בעונת 2019/2020 כשסיימה את העונה במקום ה-5 עם 57 נקודות בתום 34 משחקים וקיבלה את הכרטיס לאירופה לראשונה בתולדותיה. היא הודחה כבר בסיבוב הראשון על ידי רוזנבורג כשהפסידה 0–1. עוד באותה העונה העפילה לגמר הגביע הטורקי שם הפסידה לטרבזונספור. הייתה זו העונה המוצלחת ביותר בתולדות המועדון.

בעונה שלאחר מכן, עונת 2020/2021 סיימה הקבוצה את העונה במקום השביעי עם 60 נקודות ב-40 משחקים.

== סגל נוכחי ==
נכון ל-18 בספטמבר 2022

 (בהשאלה מבשיקטש)

 (בהשאלה מארסנל)

 (בהשאלה ממרסיי)

 (בהשאלה ממונצה)

 (בהשאלה מפולהאם)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1948
קטגוריה:קבוצות כדורגל טורקיות