OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גבירגסייגר

בֶּרגמִיצֶה (Bergmütze), "כומתת ההרים" האפורה של חיילי 'הגבירגסייגר' ועליה סמל האדלווייס.]]
גבירגסייגר (בגרמנית: Gebirgsjäger; הלחם של המילים Gebirge, "הרים", ו-Jäger, "צייד") הם חיילים המאומנים בלוחמה הררית בהיסטוריה המודרנית של גרמניה ואוסטריה.

חיילי הגבירגסייגר מזוהים עם מסורות וסמלים שונים, בהם סמל האדלווייס (פרח הגדל בחלקים הגבוהים של הרי האלפים), כובע ה"ברגמיצה", ומדים ונעליים מיוחדות. בצבא הגרמני יחידות הגבירסייגר, לצד יחידות הפאלשירמייגר, נחשבות ליחידות עילית, והשירות בהן יוקרתי במיוחד.

==היסטוריה==
גרמנים בהרי הקווקז, 1942.]] 
חיילים אוסטרים מדיוויזיית גבירסייגר השנייה, [[1940.]]
מקורן של יחידות הגבירגסייגר בשלושה רגימנטים של לוחמה הררית בצבא האוסטרו-הונגרי שהוקמו בשנת 1870 ונקראו "קייזרשיצן" (Kaiserschützen). בתוך רגימנטים אלו, שאורגנו בדומה ללוחמי האלפיני האיטלקיים, היו חטיבות הלנדסשיצן (Landesschützen), שאומנו כיחידות רגליות ללוחמה הררית.

במהלך מלחמת העולם הראשונה התגבשה הזהות הייחודית של חיילי הגבירסייגר כאשר יחידות 'קורפוס האלפים' (Alpenkorps) של הצבא הגרמני נלחמו לצד יחידות הלנדסשיצן האוסטריות בקרבות נגד הצבא האיטלקי בהרי האלפים. במהלך מלחמת העולם השנייה הוקמו בגרמניה הנאצית יחידות הרריות רבות לשירות בעיקר בהרי הקווקז, בגבול הצפוני בסקנדינביה, ובאלפים. אלה הוקמו גם במסגרת הוורמאכט והוואפן אס אס בעיקר כדיוויזיות הרריות של יחידות גבירגסייגר.

==יחידות גבירגסייגר כיום==
היחידות ההרריות בצבא המודרני הגרמני (הבונדסוור) מרוכזות לכדי 'חטיבת הגבירסייגר ה-23' (Gebirgsjägerbrigade 23), זאת לצד מתקני אימונים ויחידות סיוע הרריות.

היחידות ההרריות בצבא המודרני של אוסטריה מרוכזות ב-'חטיבת הייגר השישית' (6th Jägerbrigade) היושבת באינסברוק, מערב אוסטריה. חטיבה זו מחולקת לשלושה גדודים; הגדוד ה-23, הגדוד ה-24 והגדוד ה-26. המסורות השונות המזוהות עם חיילי הגבירסייגר הגרמנים שותפים גם לאלו האוסטרים, כמו סמל האדלווייס, הכובע הייחודי ואף מוזיקת הצעידה בטקסים.

==בתרבות==
* הסרט הגרמני "Nordwand" (הצד הצפוני) משנת 2008 מתאר זוג מטפסי הרים המנסים לכבוש את הדופן הצפוני של הר האייגר, באלפים. שני המטפסים משרתים כגבירסייגרים בחטיבה האלפינית של הוורמאכט בתקופה שלפני פרוץ מלחמת העולם השנייה.
* במיני סדרה אחים לנשק משנת 2001, ישנו אזכור לפרח האדלווייס (סמל הגבירגסייגר) אשר נענד על ידי חיילי פאלשירמייגר גרמנים. הפרח מתואר כסימן לגבורה, שכן חייל העונד אותו טיפס כביכול לקו הגובה בו הוא צומח.

==ראו גם==
* יגר - חיל רגלים קל שעל בסיס שמו נקראו הגבירגסייגר
* פאלשירמייגר - כוחות הצנחנים הגרמניים
* שאסור אלפאן - יחידות צרפתיות מקבילות
* אלפיני- יחידות איטלקיות מקבילות

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gebirgsjaeger.4mg.com/ אתר אודות לוחמי ההרים הגרמנים].
* [http://www.lonesentry.com/articles/gemtwarfare/ דו"ח שנכתב בשנת 1944 לגבי יכולות הלחימה ההרריות של גרמניה הנאצית].

קטגוריה:גרמניה: צבא וביטחון
קטגוריה:אוסטריה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:יחידות הרריות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יחידות הרריות
היה שם ארמון

היה שם ארמון הוא ספר ילדים ישראלי שנכתב על ידי אריאלה קלוריה-פרידמן, ויצא לאור בשנת תשע"א (2011) על ידי הוצאה לאור "גוונים", בסיוע המכון הפולני בישראל, ואויר על ידי מריה גיבנר.

הספר משמש ככלי עזר לאנשי הוראה והורים ומותאם לחשיפה ראשונה של ילדים ונוער לנושא השואה.

המחברת ואמה חנה, אשר קורותיה מפורטים בספר, עורכות מפגשי "סופר-עדות" בבתי ספר ברחבי הארץ ומספרות על שנותיה של חנה בתקופת השואה.
המפגש מותאם לתלמידי תיכון העומדים לפני המסע לפולין.
"היה שם ארמון" משמש סטודנטים במוסדות להוראת השואה המבקשים להנגיש את נושא "הנידוי וההשפלה" או "אז איך להסביר לילד?".

== ראו גם ==
* [http://www.yadvashem.org/yv/he/exhibitions/collecting_fragments/hannah_kalvarya.asp תערוכת "לאסוף את השברים"] ביד-ושם אודות משפחתה של גיבורת הספר, חנה.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://books.google.co.il/books/about/היה_שם_ארמון.html?id=RF1RYAAACAAJ&redir_esc=y היה שם ארמון], באתר גוגל-ספרים.
* [http://www.gvanim-books.com/היה-שם-ארמון.html היה שם ארמון] , קטלוג הוצאה לאור גוונים.

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי 2011
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרים על השואה
קטגוריה:ספרי הוצאת גוונים
המכון הלאומי לחקר הגנום האנושי

סמליל המכון הלאומי לחקר גנום האדם]] המכון הלאומי לחקר גנום האדם (באנגלית: National Human Genome Research Institute, בראשי תיבות: NHGRI), עוסק בחקר גנום האדם, ונמנה עם המכונים הלאומיים לבריאות של ארצות הברית. המכון ממוקם בעיר בת'סדה שבמרילנד, ארצות הברית.

==היסטוריה==
המכון הוקם בשנת 1989 בשם המרכז הלאומי לחקר גנום האדם (באנגלית: National Center for Human Genome Research ,NCHGR),
ותפקידו היה להוציא אל הפועל את פרויקט גנום האדם מטעם המכונים הלאומיים לבריאות.
המרכז החל בפענוח גנום האדם בשנת 1990 בשיתוף עם מחלקת האנרגיה של ארצות הברית.
בשנת 1993 הרחיב המרכז את פעולתו בקמפוס שבמרילנד, תוך כוונה ליישם טכנולוגיות גנומיות במחקר של מחלות שונות.
מאוחר יותר, בשנת 1996, השתתף המרכז יחד עם עוד שבעה מכונים ומרכזים אחרים בהקמת המרכז לחקר מחלות תורשתיות (Center for Inherited Disease Research ,CIDR), אשר שם לו למטרה לחקור את הרכיב הגנטי של מחלות ולקויות מורכבות.

בהחלטה של מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית משנת 1997, הוכרז המרכז באופן רשמי כמכון, וכיום הוא מהווה אחד מתוך עשרים ושבעה המכונים של המכונים הלאומיים לבריאות.

מאז שהושלם פרויקט גנום האדם, בשנת 2003, מאפשר המכון גישה מלאה וחופשית למאגר המידע המכיל את רצף הגנום, ולדבר חשיבות מכרעת בהתפתחות המחקר הביולוגי ברחבי העולם בכלל, והמחקר הביו-רפואי, בפרט.

== מטרות המכון כיום==
בשנת 2011 פרסם המכון תוכנית אסטרטגית רב-שנתית

שעיקריה הם:
#הבנת המבנה של גנומים.
#הבנת הביולוגיה של גנומים.
#הבנת הביולוגיה של מחלות.
#קידום מדע הרפואה.
#שיפור יעילות הטיפול הרפואי.

עיקרי התוכנית מהווים נדבכים המתבססים האחד על קודמו, תוך עשיית שימוש בידע הנצבר וזה שיצבר
בתחומים השונים במהלך השנים. השגת מטרות הללו מבוצעת על ידי קיום ומימון מחקרים מדעיים בתחומים אלו.

כמו כן, מקדיש המכון 5% מתקציבו השנתי לבחינה ומחקר של השלכות אתיות, חוקיות וחברתיות הנובעות מהמחקר הגנומי.
מחקרים אלו מבוצעים כחלק מתוכנית, אשר יצאה לדרכה בשנת 2004, ובמסגרתה הוקמו מספר מרכזי מצוינות, במוסדות אקדמיים
שונים בארצות הברית.

== ראו גם ==
* המכונים הלאומיים לבריאות
* פרויקט גנום האדם
* גנומיקה

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
המכונים הלאומיים לבריאות
קטגוריה:מכוני מחקר רפואי
קטגוריה:מרילנד
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית
קטגוריה:גנטיקה
קטגוריה:גנומיקה
רגל חפירות

רגל חפירות (באנגלית: trench foot) היא כינוי לבעיה רפואית שהייתה נפוצה במלחמת החפירות, אשר היוותה את עיקרה, מבחינת משך הזמן, של החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה. הגורמים לה הם חשיפת הרגליים לקור ולרטיבות מתמשכים, יחד עם תנאים היגייניים ירודים.

==גורמים ומאפיינים==
להבדיל מכוויית קור, תופעת 'רגל חפירות' עלולה להיגרם גם במצבים שאינם מתאפיינים בקור עז. הבעיה עשויה להתפתח בטמפרטורות הנמוכות מ-16 מעלות, אם החשיפה לתנאים אלה ממושכת דיה: 13 שעות ויותר. אם כי התהליך אינו מובן במלואו, נראה כי הזעת יתר תורמת אף היא להתפתחות התופעה. מאפייני 'רגל חפירות' הם חוסר תחושה באיבר, המלווה באדמומית או אף בהכחלה, כתוצאה מהפחתה באספקת הדם אליו. בהמשך האיבר מדיף ריח של ריקבון כתוצאה מתחילתו של תהליך נקרוזה. עם החמרת המצב, הרגל מתנפחת, לעיתים קרובות נוצרות עליה שלפוחיות והיא מתכסה בפצעים פתוחים. אלה מצידם עלולים לגרום לזיהום פטרייתי. הזנחת הרגל עלולה לגרום לנמק, המחייב כריתת האיבר. לעומת זאת, טיפול כהלכה מביא לרוב להחלמה מלאה, אם כי חזרת התחושה לרגל מלווה בכאבים. אדם שלקה ב'רגל חפירות' בעבר הופך לפגיע יותר לבעיה זו בעתיד.

==מניעה==
ניתן למנוע את התפתחות התופעה על ידי מניעת חשיפה ממושכת של הרגל לקור ולרטיבות, לדוגמה: הקפדה על הסרת הנעליים והגרביים לפני השינה, על מנת שהרגליים יתייבשו. במלחמת העולם הראשונה "רגל חפירות" הייתה לבעיה נפוצה. בדיקת החיילים, בין אם על ידי הקצינים, בין אם חלוקת החיילים לזוגות בהם שני בני הזוג בודקים זה את זה, תרמה רבות להפחתתה.

==רקע היסטורי==
"רגל חפירות" תוארה לראשונה על ידי דומיניק ז'אן לארה בעת נסיגת צבא נפוליאון מרוסיה ב-1812. הבעיה הייתה נפוצה במיוחד בחורפים של מלחמת החפירות בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה, עת קיבלה את כינויה, ושבה והופיעה במלחמת העולם השנייה, מלחמת וייטנאם ומלחמת פוקלנד. מקרים דומים הופיעו גם אצל אזרחים אשר שהו בתנאי קור ורטיבות ממושכים.

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תוצאות גורמים חיצוניים
קטגוריה:בעיות רפואיות בכף הרגל
נפת צאלנג'יחה

נפת צָאלֶנגִ'יחָה (בגאורגית: წალენჯიხის მუნიციპალიტეტი, מילולית: צָאלֶנגִ'יחִיס מוניציפליטי) היא נפה במחוז סמגרלו וסוואנתי עילית שבגאורגיה. הנפה ממוקמת במחוז ההיסטורי-גאוגרפי, סמגרלו. הנפה גובלת מצפון בנפת מסטיה, ממזרח ודרום-מזרח בנפת צ'חורוצקו, מדרום-מערב בנפת זוגדידי וממערב בנפת גאלי שבאבחזיה.

הנפה מאוכלסת ב-26,158 תושבים בצפיפות אוכלוסין של 40.4 איש לקמ"ר. בנפה שתי ערים: צאלנג'יחה, המהווה המרכז המנהלתי של הנפה וג'ווארי. כמו כן ישנן 11 תמי.

בנפה זורמים הנהרות: אנגורי וצ'אניסצקאלי. 

בנפה תחנת טלוויזיה מקומית בשם ג'יחה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאורגיה: נפות
קטגוריה:סמגרלו
קטגוריה:סמגרלו וסוואנתי עילית
האונה העורפית

האונה העורפית או האונה האוקסיפיטלית (TA: Lobus occipitalis) היא אזור בקליפת המוח, הממוקם בצדו האחורי של הראש. אזור זה הוא מרכז העיבוד החזותי במוח של יונקים, והוא מכסה את מרבית שטחה של קליפת הראייה.

== אנטומיה ==
האונה העורפית ממוקמת באחורי הגולגולת, מתחת לעצם העורף שממנה נגזר שמה.

זוהי אחת מארבע אונות שמרכיבות את הנאו-קורטקס - החלק החיצוני של קליפת המוח, שהוא גם החלק החדש יותר במוח מבחינה אבולוציונית.

בחלקה הפנימי, חריץ בשם מענית הפריש חוצה את האונה העורפית לאורכה ומחלק אותה לאזור עליון ותחתון. את האזור הסמוך לחריץ ניתן לזהות בעזרת "הפס של ג'נארי" (Stria of Gennari), שהוא פס לבן של אקסונים עטופים במיאלין. בשל כך, אזור זה מכונה לעיתים "הקליפה המפוספסת" (Striate Cortex).

אונה זו מקבלת את אספקת הדם שלה בעיקר מהענף הדורבני שבעורק המוח האחורי.

==תפקוד==

האונה העורפית מטפלת בחלק ניכר של עיבוד המידע החושי שמגיע ממערכת הראייה.

מרכז העיבוד החזותי העיקרי במוח האדם ממוקם על פני הקליפה המפוספסת, בחלקה הפנימי של האונה העורפית (אזור ברודמן 17). אזור זה מכונה V1 (באנגלית Visual one), ובו מתבצע עיבוד בסיסי יחסית של הקלט הראייתי.

בהמשך, המידע מועבר לאזורי הראייה המשניים בקליפת הראייה (V2, V3 וכו'), שבהם מתבצע עיבוד מתקדם יותר של הגירוי החזותי. כל אזור שכזה מתמחה במאפיינים מסוימים של הגירוי (ניגודיות צבעים, תפיסת תנועה, זיהוי עצמים וכו').

== ראו גם ==
* מערכת הראייה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קליפת המוח
קטגוריה:ראש-צוואר
אחונאי כהנא בן פפא גאון

רב אחונאי בן פפא הכהן - היה הגאון ה-12 בשלשלת הגאונים אשר כיהנו בישיבת סורא שבבבל.

לפי שינויי הגרסאות של אגרת רב שרירא גאון, יש סוברים ששמו הוא יהודאי בן אחונאי בן הונא ואביו הוא רב אחונאי בן הונא, ששימש אחריו בגאונות ישיבת סורא.

==תיארוך==
רב אחונאי הכהן שימש כגאון למשך שמונה שנים משנת ד'תקכ"א עד שנת ד'תקכ"ט (761-769).

==ראו גם==
* ספר ההיסטוריה בישראל, הרב א. כהנא דף ק"ח
* אגרת רש"ג דף ריס מהדורת רב משה וויינשטאק
* סדר הדורות שנת דתקי"ט

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאוני סורא
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-8
סלומוניקו

סלומוניקו הוא סרט קולנוע דרמטי-קומי מז'אנר סרטי הבורקס בכיכובו של ראובן בר יותם. הסרט היה הצלחה קופתית גדולה ומכר 690,000 כרטיסים בבתי-הקולנוע בישראל. יצא לו סרט המשך בשם "יהיה טוב סלומוניקו", שמכר 549,000. במאי הסרט הוא אלפרד שטיינהרדט.

==עלילה==
סלומון (סלומוניקו) קרקסטיקה הוא עובד הנמל. עני, אך אוהב את החיים, שלא מוכן לוותר על זהותו הסלוניקאית ועל ביתו שבנה במו ידיו בשכונת פלורנטין, גם לא כשרוב חבריו לשכונה, בעלת ההווי היווני, עוברים לשכונות חדשות ולחיים אחרים. כאשר עובר סלומוניקו במטרה לתת לילדיו חינוך טוב יותר וחיים נוחים בצפון תל אביב הוא מבין שהוא לא בדיוק רצוי בשכונה החדשה, בעוד בתו נכנסת להיריון לא רצוי, המוביל את עלילת הסרט לדרמה מרגשת ונוגעת ללב.

==שחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שחקן !! תפקיד
|-
| ראובן בר יותם || סלומוניקו
|-
|רונית פורת
|פרליקה/פנינה
|-
| גבי עמרני || רפאלו
|-
| אתי גרוטס ||אלגרה
|-
| מוסקו אלקלעי || פועל בנמל
|-
| ג'וקי ארקין || פועל בנמל
|-
| יעקב בן-סירא ||פועל בנמל
|-
| יהודה אפרוני || ברזובסקי
|-
| רבקה מיכאלי ||כרמליטה
|-
| טוביה צפיר || ברמן
|-
| מני פאר || בועז צימרמן
|-
| אריה מוסקונה || יצחקיטו
|-
| יהודה פוקס || אדון צימרמן
|-
| טריפונס || בתפקיד עצמו-זמר
|-
| דב נבון || דוידיקו
|-
| פנינה גרי || השכנה
|- 
| שרה אמן || גברת שימרון
|-
| חנה ריבר || גברת צימרמן
|-
| ראובן שפר || מר גרינוולד
|-
| לבנה פינקלשטיין
|-
| חיים פולני 
|-
| נחום שליט
|-
| | שי דנון
|-
| שרגא הרפז
|-
| יוסף לוי
|-
| תקווה עזיז
|-
| עזרא דגן
|-
| אולגה שפאנדורף
|-
| נתן וולפוביץ'
|-
| גבריאלה אוהד
|-
| אברהם ניניו
|-
| אלומה שלום
|-
| צבי להט
|-
| אדי מוכתר
|-
| דודו לוקוב 
|-
| יצחק חביס
|-
| ריקרדו דוד
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1972
קטגוריה:סרטי בורקס
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:סרטים בלאדינו
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:פלורנטין
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1972
To Our Children's Children's Children

To Our Children's Children's Children (לילדי, ילדי, ילדינו) הוא אלבום האולפן החמישי של להקת הרוק המתקדם הבריטית, המודי בלוז. האלבום יצא לראשונה ב-1969, וזהו האלבום הראשון של הלהקה שיצא תחת חברת התקליטים, Threshold Records שהלהקה ייסדה. שם חברת התקליטים קרוי על שמו של האלבום הקודם של הלהקה, On the Threshold of a Dream.

האלבום הושפע ממשימתה של אפולו 11, וכל השירים עוסקים בנושאים שיגור לחלל וילדים, עם צליל מינורי וטונאלי תחת השפעות פסיכדליות.

זהו האלבום הרביעי ברשימת שבעת האלבומים המופתיים של הלהקה שיצאו בין השנים 1967–1972 בקריירה שלהם. כשהסינגל של הלהקה Watching and Waiting הפך לכישלון מסחרי, To Our Children's Children's Children הפך להצלחה גדולה כשהגיע למקום ה-2 במצעד האלבומים הבריטי ובמקום ה-14 במצעד האמריקאי. הלהקה גילתה שרוב שירי האלבום היו בלתי אפשריים לביצוע בהופעות בשל שימוש גדול בתזמורים והרבה אוברדאבינג. כתוצאה מכך, האלבום הבא של הלהקה A Question of Balance, התאפיין יותר בצלילים "רוקיים" והתמקד יותר בכלים החשמליים מאשר התזמורתיים. אך לאחר Question, האלבום אחריו Every Good Boy Deserves Favour סימן את החזרה של הלהקה אל הצליל התזמורתי שלה.

ב-2006, האלבום יצא שוב בגרסת רימסטר של SACD כאלבום כפול.

ב-2008, האלבום עבר רימסטר שוב אך רק עם דיסק אחד ובו רצועות בונוס.

השיר "Out and In" נכתב במקור על ידי קלידן הלהקה מייק פינדר והבסיסט שלה ג'ון לודג', שיתוף הפעולה היחיד של השניים בהיסטוריה של הלהקה. אך בגרסת הדיסק לאלבום בשנת 1997, לודג' נשמט מהקרדיט על השיר.

==רשימת רצועות==
#"Higher and Higher" (גריים אדג') - 4:07
#"Eyes of a Child I" (ג'ון לודג') - 3:24
#"Floating" (ריי תומאס) - 3:02
#"Eyes of a Child II" (לודג') - 1:20
#"I Never Thought I'd Live to be a Hundred" (ג'סטין הייווארד) - 1:06
#"Beyond" (אדג') - 2:59
#"Out and In" (מייק פינדר, לודג') - 3:50
#"Gypsy (Of a Strange and Distant Time)" (הייווארד) - 3:33
#"Eternity Road" (תומאס) - 4:19
#"Candle of Life" (לודג') - 4:15
#"Sun Is Still Shining" (פינדר) - 3:40
#"I Never Thought I'd Live to be a Million (היווארד) - 0:34
#"Watching and Waiting" (הייווארד, תומאס) - 4:16

==ביצוע==
*ג'סטין הייווארד - זמר, גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, סיטאר
*ג'ון לודג' - גיטרת בס, זמר
*ריי תומאס - זמר, חליל צד, תוף מרים
*גריים אדג' - תופים, כלי הקשה
*מייק פינדר - זמר, מלוטרון, פסנתר

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי קונספט
הורסט בוכהולץ

הורסט בוכהולץ ולסלי קארון בסרט "פאני" (1961), עטיפת "[[עולם הקולנוע"]]
הורסְט ורנר בוכהולץ (בגרמנית: Horst Werner Buchholz; 4 בדצמבר 1933 – 3 במרץ 2003) היה שחקן קולנוע וטלוויזיה גרמני.

==ביוגרפיה וקריירה==
הוא נולד בברלין לאם ממוצא דני שנישאה בשנית ב-1938 לסנדלר הוגו בוכהולץ. במלחמת העולם השנייה פונה לשלזיה ואחר כך לצ'כוסלובקיה. הוא חזר לברלין המזרחית ובגיל צעיר עבר לברלין המערבית והחל להופיע בתפקידים קטנים בתיאטרון ובתפקידי דיבוב לסרטים.

משנת 1952 החל להופיע בסרטים גרמניים ועד מהרה התפרסם בגרמניה וכונה שם "ג'יימס דין הגרמני". הוא הופיע בשני סרטים עם רומי שניידר, שאיתה ניהל מערכת יחסים קצרה.

ב-1958 הופיע בסרט "התחייה" (Auferstehung) לפי ספרו של טולסטוי, ביחד עם אשתו, השחקנית הצרפתייה מרים ברו.

הוא שאף לפרוץ את המסגרת של שחקן גרמני. הזדמנות כזאת נקרתה בדרכו ב-1959 כאשר כיכב בתפקיד ראשי בסרט "עד ראייה" (Tiger Bay), לצדם של היילי מילס ואביה, השחקן ג'ון מילס. הצלחת הסרט הקנתה לו תפקידים ראשיים במספר סרטים שהעלו אותו לדרג כוכב-על באירופה ובארצות הברית, בהם "שבעת המופלאים" (1960) בתפקיד צ'יקו - צעיר המופלאים, "אחת, שתיים, שלוש" (1961), לצדו של ג'יימס קאגני ובבימויו של בילי ווילדר, "פאני" (1961), לפי הטרילוגיה של מרסל פניול, לצדם של לסלי קארון ומוריס שבלייה, "תשע שעות לראמה" (1963), בתפקיד הראשי של המתנקש בגנדי.

בשנות ה-70 חלה ירידה בפופולריות שלו. הוא הופיע בסרטים חשובים פחות, והתרכז בתפקידים בטלוויזיה. ב-1983 הופיע בסרטו של מנחם גולן סהרה, לצדה של ברוק שילדס. ב-1988 הופיע בתפקיד ראשי בסרטו של אלכסנדר רמתי והכינורות חדלו לנגן. ב-1997 הופיע בתפקיד קטן של רופא נאצי בסרטו של רוברטו בניני "החיים יפים".

==חיים אישיים==
אף שלא נהג לשתף הרבה מחייו הפרטיים, בראיון משנת 2000 עבור המגזין הגרמני "Bunte" יצא מהארון וסיפר כי הוא ביסקסואל. בראיון אמר, "כן, אני אוהב גברים. בסופו של דבר, אני ביסקסואל. ...תמיד נהגתי לחיות את חיי בדרך בה רציתי". הוא הסביר כי לו ולאשתו מזה 42 שנה היה הסדר מתמשך לפיו מרכז חייה היה בפריז ואילו מרכז חייו היה בברלין, העיר אותה אהב. בנו, כריסטופר בוכהולץ, שחקן אף הוא, שהפיק בשנת 2005 סרט דוקומנטרי אודות הורסט בוכהולץ בשם "אבא שלי", הודה באופן פומבי בנטייתו המינית של אביו. 

הוא נפטר באופן פתאומי בגיל 69 מדלקת ריאות בה לקה לאחר שעבר ניתוח לתיקון שבר בצוואר הירך. הוא נקבר בברלין, בבית הקברות הרשטראסה (Friedhof Heerstraße).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה גרמנים
קטגוריה:אישים הקבורים בברלין
קטגוריה:ביסקסואלים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1933
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2003
הרציף המערבי

הרציף המערבי (בצרפתית: Quai ouest) הוא מחזה פרי עטו של המחזאי הצרפתי ברנאר-מארי קולטס. 

==אודות המחזה==
"הרציף המערבי" נכתב לפי הזמנת ה"קומדי פרנסז" ב-1985. 

המחזה הועלה לראשונה ב- Théâtre Nanterre-Amandiersבין ה-24 באפריל 1986 ל-29 ביוני 1986 בבימויו של פטריק שרו. שיחקו בו בין השאר מריה קזרס, ז'אן מארק טיבו, ז'אן פול רוסיון, קתרין ייגל ואיזק דה בנקולה.

==תקציר העלילה==
המחזה מתרחש בהאנגר שיצא מכלל שימוש בנמל הישן, שבינו לבין מרכז-העיר חוצץ נהר, ברובע נטוש של עיר נמל מערבית גדולה.

מוריס קוך בן הששים נוסע להאנגר במכוניתו ביחד עם אשתו מוניק פונס בת הארבעים ושתיים. מוריס עוזב את אשתו לבדה באוטו, אומר לה לחזור לביתה ויוצא לכיוון הנהר, במטרה לשים קיץ לחייו, ואומר שהוא יחזור מאוחר יותר הבייתה. הסיבה לכך היא שהוא ניהל פיקדון כספי של נזירות והכסף נעלם מבלי שהוא יודע להיכן, מה שמטיל כתם על שמו הטוב ומבייש אותו. 

בהגיעו לשם הוא פוגש את שארל בן העשרים ושמונה ואת עבאד שחור העור בן השלושים. מוריס מנסה לשכנע את שארל ועבאד, חברים ומהגרים שעובדים ביחד, שיעזרו לו להתאבד. מוניק נשארת במקום כי היא חוששת לבעלה, שאינו יודע להסתדר לבדו. להאנגר מגיעים אנשים נוספים הגרים ברובע: קלייר, בת הארבע עשרה אחותו של שארל; פאק בן העשרים ושתיים שמעוניין להשכיב את קלייר; ססיל, בת הששים אמם של שארל וקלייר, שמנסה לנצל את האנשים האמידים שנקרו בדרכה לתועלתה; רודולף בן החמישים ושמונה, אביהם של שארל וקלייר ובעלה של ססיל, שמאז המלחמה חרב עליו עולמו והוא בקושי מתפקד.

== הרציף המערבי בתיאטרון הרפרטוארי הישראלי==
תיאטרון באר שבע – הצגת בכורה: 28 ביולי 1996
* יוצרים: מתרגם – דורון תבורי, במאי – גדי רול, מעצב תפאורה - איתן לוי, מעצבת תלבושות - ברברה הניצקה, מלחין - אלדד לידור, מעצב תאורה - ז'אן לוק שאנונה.
* שחקנים: חנה מרון, אלון אבוטבול, ח'ליפה נאטור, גדליה בסר, לאורה ריבלין, לונה יקר, שבתאי קונורטי, דורון תבורי – עבאד.

בית צבי - הצגת בכורה: 4 בפברואר 2018

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.bernardmariekoltes.com/ האתר הרשמי של ברנאר-מארי קולטס]

קטגוריה:מחזות ברנאר-מארי קולטס
קטגוריה:מחזות משנות ה-1980
Barbra Live

ברברה Live (ברברה בהופעה חיה) הוא סיבוב ההופעות השישי של האמנית האמריקאית ברברה סטרייסנד. סיבוב ההופעות התקיים בצפון אמריקה ובאירופה, והוא הסיבוב הראשון של סטרייסנד מאז 2006. ברברה Live היה סיבוב ההופעות במקום ה-22 בעולם מבחינת מכירות ב-2012, הניב רווחים של 40.7$ מיליון דולר, ונמכרו 154,287 כרטיסים.

באפריל 2013 הוכרז רשמית כי סטרייסנד תמשיך את הסיבוב לאירופה במהלך קיץ 2013.

==רקע==
תוכנן בתחילה כ-2 הופעות תוך כדי פתיחת ברקליס סנטר החדש בברוקלין, והוצג כמופע חזרה הביתה של ברברה, מאחר שהיא מעולם לא הופיעה בברוקלין. כל הכרטיסים נמכרו במהירות, ולא נוספו תאריכים נוספים. ב-9 באוגוסט 2012 הוכרז רשמית כי ברברה תמשיך את סדרת ההופעות שמתחילה בפילדלפיה ב-8 באוקטובר 2012. ב-14 בספטמבר נוספו 3 תאריכים באמריקה. אחד מהתאריכים הוא עבור ההוליווד בול המפורסם, בו הופיעה ברברה בעבר בסיבוב ההופעות שלה ב-1967, "ערב עם ברברה סטרייסנד", ושברה בזמנו את שיא כמות הקהל, כשהגיעו 17,256 מאזינים.

==תאריכי הופעות==
{| class="wikitable" width="700" style="text-align:center;"
|-
! תאריך !! עיר !! מדינה !! אולם
|-
! colspan="4" | צפון אמריקה
|-
| 8 באוקטובר 2012
| פילדלפיה
|rowspan="3"| ארצות הברית
| מרכז וולס פרגו
|-
| 11 באוקטובר 2012
|rowspan="2"| ניו יורק
|rowspan="2"| ברקליס סנטר
|-
| 13 באוקטובר 2012
|-
| 17 באוקטובר 2012 || מונטראול || קנדה || מרכז בל
|-
| 20 באוקטובר 2012 || אוטווה || קנדה || מרכז סקוטיהבנק
|-
| 23 באוקטובר 2012 || טורונטו || קנדה || מרכז אייר קנדה
|-
| 26 באוקטובר 2012 || שיקגו || ארצות הברית || יונייטד סנטר
|-
| 29 באוקטובר 2012 || ונקובר || קנדה || רוג'רס ארנה
|-
| 2 בנובמבר 2012
| לאס וגאס
|rowspan="4"| ארצות הברית || MGM גרנד גארדן ארנה
|-
| 5 בנובמבר 2012 || סן חוזה || מרכז SAP
|-
| 9 בנובמבר 2012
|rowspan="2"| לוס אנג'לס
|rowspan="2"| הוליווד בול
|-
| 11 בנובמבר 2012
|-
! colspan="4" | אירופה
|-
| 1 ביוני 2013 || לונדון || אנגליה || O2 ארנה
|-
| 3 ביוני 2013 || לונדון || אנגליה || O2 ארנה
|-
| 6 ביוני 2013 || אמסטרדם || הולנד || זיגו דום
|-
| 10 ביוני 2013 || אמסטרדם || הולנד || זיגו דום
|-
| 12 ביוני 2013 || קלן || גרמניה || לנקסס ארנה
|-
| 15 ביוני 2013 || ברלין || גרמניה || O2 וורלד
|-
! colspan="4" | אסיה
|-
| 20 ביוני 2013 || תל אביב || ישראל || אצטדיון בלומפילד
|-
| 22 ביוני 2013 || תל אביב || ישראל || אצטדיון בלומפילד
|}

קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2012
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2013
וילהלם מונקה

וילהלם מונקה (בגרמנית: Wilhelm Mohnke; 15 במרץ 1911 – 6 באוגוסט 2001) היה קצין בוואפן אס אס במהלך מלחמת העולם השנייה ופושע מלחמה נאצי.

מונקה התפרסם עקב פיקודו על הכוחות שהגנו על הבונקר של היטלר בימיה האחרונים של מלחמת העולם השנייה.

הכוחות תחת פיקודו של מונקה ביצעו פשעי מלחמה החל מימיה הראשונים של מלחמת העולם השנייה בחזית צרפת (שעליהם לא נתן את הדין), בהמשכה בחזית המזרחית (שבהם הורשע אך שוחרר שחרור מוקדם) ולקראת סיומה שוב בצרפת כנגד שבויים מצבא ארצות הברית (שעליהם שוב לא נתן את הדין).

==ביוגרפיה==
מונקה נולד בליבק ב-15 במרץ 1911, ובשנת 1931 הצטרף למפלגה הנאצית, והיה מבין 120 החברים ב-"משמר המטה" (Stabswache) של האס אס שהוקם בשנת 1933. בהמשך הוא פיקד בין היתר על דיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה ועל כוחות ההגנה של "המבצר" בברלין (לשכת קנצלר הרייך והפיהררבונקר) בימי המלחמה האחרונים.

אישורו של מונקה להיטלר כי "המבצר" עומד ליפול בידי הכוחות הסובייטים היה הדבר הסופי שדחף את היטלר להתאבדותו.

לאחר המלחמה ריצה מונקה עשר שנים בכלא בברית המועצות. כנגד מונקה היו מספר האשמות בגין פשעי מלחמה מצד בריטניה וקנדה אך הוא מעולם לא הועמד לדין. הוא נפטר בשנת 2001 בגיל 90 בביתו בהמבורג.

==קישורים חיצוניים==

* [https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&query=119035340 וילהלם מונקה]

קטגוריה:גנרלים באס אס
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1911
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2001
המוזיאון הפתוח של הולנד

המוזיאון הפתוח של הולנד (בהולנדית: Nederlands Openluchtmuseum) הוא מוזיאון פתוח ופארק בקרבת ארנהם, במחוז חלדרלנד בהולנד. זהו מוזיאון לאומי, שנועד לשמר את המסורת התרבותית ואת חיי היום-יום של העם ההולנדי. המוזיאון מציג בתים, חוות ומפעלים מאזורים שונים של הולנד, כפי שהתקיימו במאות הקודמות.

== היסטוריה ==
המוזיאון הפתוח נוסד ב-1912 על בסיס אחוזת ואטרברך. ב-1918 נפתח לציבור.

ב-1987 עמד המוזיאון בסכנת סגירה. בזכות תמיכת הציבור, החל מ-1991 "קרן המוזיאון הפתוח של הולנד" היא האחראית על תחזוקתו המתמשכת של המוזיאון, בעוד נכסי המוזיאון שייכים למדינה. הממשלה מסבסדת את המוזיאון.

ב-2005 הוכתר בתואר "המוזיאון האירופאי של השנה".

== תכנים ==
המוזיאון פרוש על שטחים נרחבים, בשטחו ישנם אגמים, תעלות, מפלי מים, חוות, כנסיות, טחנות רוח, בתי מלאכה וחנויות וכן בתי מגורים מטיפוסים שונים. המבנים הובאו מאזורי המדינה השונים ונועדו להציג את מגוון המורשת ההולנדית. 

במוזיאון נערכות הדגמות של עיסוקים שונים, באופן בו נעשו בעבר, ביניהם כביסה, מבשלת בירה, טווית פשתן. מוצרים המיוצרים בהדגמות אלו נמכרים בחנות המזכרות של המוזיאון.

במוזיאון פעיל קו חשמליות עתיקות מאמסטרדם, ארנהם, רוטרדם והאג.

בין אוספי המוזיאון - תלבושות מסורתיות, צעצועים ותכשיטים.

== גלריה ==
<gallery>
Nederlands Openluchtmuseum854.JPG|
Arnhem - Nederlands Openluchtmuseum - Weidemolen I in de herfst.jpg|
Blauwetram arnhem1.JPG|
Bakfiets openluchtmuseum.jpg|
Kaas op planken.jpg|
Verpleging Groene Kruis NederlandsOpenluchtmuseum.JPG|
Openma04.JPG|
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
הולנד
קטגוריה:הולנד: מוזיאונים
קטגוריה:ארנהם
קטגוריה:מוזיאונים פתוחים
כביש 978

כביש 978 הוא כביש אורך ברמת הגולן שבצפון ישראל. הוא מקשר בין צומת השריון שעל כביש 91 במרכזה של הרמה, לבין צומת יער אודם שעל כביש 98, הנמצאת בתוך העיירה הדרוזית מסעדה שבצפונה של רמת הגולן. בחלקו הצפוני של הכביש, הוא חוצה את יער אודם. אורכו הכולל של כביש 978 הוא 21 ק"מ.

==צמתים לאורך הכביש==
{| class="wikitable" border=1 cellpadding=1
!קילומטרים
!שם
!סוג
!מיקום
!דרכים מצטלבות
|-
| colspan="5" align="center" bgcolor="#D8 BF D8" | כביש 978 מדרום לצפון
|-
| align="center" | 0
| align="center" | צומת השריון
| align="center" align="center" | חורבת נפח
| align="center" |24x24 פיקסלים כביש 91
|-
| align="center" | 6.5
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" align="center" | שעל
| align="center" | כביש גישה לשעל
|-
| align="center" | 9
| align="center" | צומת האמיר (ווסט)
| align="center" פיקסלים
| align="center" | פארק עורבים
| align="center" |24x24 פיקסלים כביש 959
|-
| align="center" | 14.5
| align="center" | צומת גוב געש
| align="center" align="center" | יער אודם
| align="center" | כביש 9799
|-
| align="center" | 18
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" align="center" | יער אודם
| align="center" | כביש גישה לאודם
|-
| align="center" | 21
| align="center" | צומת יער אודם
| align="center" align="center" | מסעדה
| align="center" |24x24 פיקסלים כביש 98
|-
|}

==ראו גם==
* רמת הגולן
* יער אודם
* שמורת יער אודם
* הג'ובות ביער אודם
* כבישי ישראל

קטגוריה:רמת הגולן: תחבורה
קטגוריה:ישראל: כבישים
ברקין מאייר

ברקין ארין מאייר (באנגלית: Breckin Erin Meyer; נולד ב-7 במאי 1974) הוא שחקן, מפיק, כותב ומתופף אמריקאי.

==ביוגרפיה==
מאייר נולד במיניאפוליס, מינסוטה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית ממוצא גרמני, בריטי וצרפתי. בילדותו התגורר במדינות שונות כגון קליפורניה, טקסס, וירג'יניה המערבית וניו ג'רזי. לו אח גדול בשם פרנק ואח צעיר בשם אדם. הוא למד בתיכון בוורלי הילס, לצידה של דרו ברימור.

==קריירה==
פריצתו של מאייר הייתה תפקידו בסרט קלולס משנת 1995. לאחר מכן הופיע בסרטים כמו "הכישוף" ו"הבריחה מלוס אנג'לס". ב-1997 שיחק בסרט "פרפונטיין" ("עד קצה היכולת") לצדו של השחקן ג'ארד לטו. שנה לאחר מכן הופיע בסרט "מועדון 54" שמספר על ההתרחשויות במועדון הפופולרי משנות השבעים סטודיו 54 לצדם של סלמה הייק וראיין פיליפה. במציאות מאייר חבר טוב של ראיין פליפה והשניים, ביחד עם סת' גרין, חולקים חברת הפקות משותפת.

בשנת 1999 שיחק בסרט "המקור" לצדו של אל פצ'ינו. בשנת 2000 שיחק תפקיד מרכזי בסרט "רוד טריפ" של הבמאי טוד פיליפס. בסרט הוא שיחק לצד השחקנית איימי סמארט לצידה שיחק גם בשנת 2001 בסרט "מיליונר מי שגומר ראשון". בנוסף באותה שנה הוא שיחק בסרט "קייט וליאופולד". בשנת 2004 השתתף בסרט "גארפילד: הסרט" ושנתיים לאחר מכן שוב השתתף בסרט ההמשך. בשנת 2005 שיחק בקומדיה "ריבאונד". ב-2007, כיכב בסרט "המדינה הכחולה" לצידה של אנה פקווין.

בשנת 2009 כיכב בסרט "אקסיות לכל הרוחות" לצדו של מתיו מקונוהיי.

בשנים 2011–2014 כיכב מאייר בסדרה "פרנקלין ובאש" בתפקיד ג'רארד פרנקלין לצידו של מארק פול גוסלאר. בשנים 2012–2014, שודרה הסדרה "גברים בעבודה" בכיכובו של דני מסטרסון, אותה כתב והפיק מאייר.

ב-2019 כיכב בסרט הדרמה-הקומי "Changeland", לצד סת' גרין.

==חיים אישיים==
בשנים 2001–2014 היה נשוי לתסריטאית ובמאית הסרטים דברה קפלן , ולהם שתי בנות משותפות. מאז 2017 הוא בזוגיות עם השחקנית לינזי גודפרי .

==פילמוגרפיה==
מאייר, 2007

===קולנוע===
* 1991: פרדי מת: הסיוט האחרון
* 1995: קלולס
* 1996: הכישוף
* 1996: הבריחה מלוס אנג'לס
* 1997: פרפונטיין (עד קצה היכולת)
* 1998: לא יכולים להתאפק
* 1998: מועדון 54
*1999: גו
* 1999: המקור (סרט, 1999)
*1999: אורות אחוריים דועכים
* 2000: רוד טריפ
* 2001: ג'וזי והפוסיקאטס
* 2001: מיליונר מי שגומר ראשון
* 2001: קייט וליאופולד
*2002 - פינוקיו (דיבוב)
* 2004: גארפילד: הסרט
* 2005: ריבאונד
* 2005: החיפושית בהילוך גבוה
* 2006: גארפילד 2
*2006: קפאין
* 2008: Stag Night
* 2008: יחסים משותפים
* 2009: אקסיות לכל הרוחות
*2019: שינוי הקרקע
*2020: המסע של ורוניקה
*2021: Happily
*2021: The Enormity of Life

===טלוויזיה===
* 1988: שנות הקסם
* 1997-2009: המלך היל
*2001-2002: בתוך שוורץ
*2003-2004: משפחת קלי
* 2005-הווה: רובוט צ'יקן
* 2008: האוס
* 2008: גיבורים
* 2008: פיניאס ופרב
* 2011-הווה: פרנקלין ובאש
* 2012-הווה: גברים בעבודה
*2015-2017: סופרמנשן (דיבוב)
*2019: התיקון

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
סואסון

סואסון (בצרפתית: Soissons), היא קומונה במחוז אן שבחבל או-דה-פראנס שבצפון צרפת. הקומונה ממוקמת על גדתו של נהר האן, כ-100 ק"מ צפונית-מזרחית מפריז, ובירתה העתיקה של ממלכת סואסון (ממלכה פרנקית-רומית שהתפרסה בגאליה במאה החמישית לספירה) ושבט הסואסון.

אוכלוסיית הקומונה עומדת (נכון ל-2010) על 28,646 תושבים, והיא בירידה מתמדת מאז שנת 1975. שטח הקומונה עומד 12.32 קמ"ר.

== היסטוריה ==
בשנת 744 נפגש בעיירה פפין הגוץ עם שליח האפיפיור, בונפיציוס הקדוש, וקיבל עליו את עול הנצרות, מה שהבטיח את תמיכת האפיפיור בפפין כנגד אויביו. בתמיכת האפיפיור, הוא קבע את העיר כבירת ממלכתו. 

ב-15 ביוני 923, בקרב ליד העיר נהרג רובר הראשון, מלך צרפת, שארל התם נאסר וראול הפך למלך צרפת. במהלך המאה ה-11 בעיר פעל ארנולד מסואסון שבהמשך הוכרז כקדוש.

במהלך מלחמת מאה השנים, תקפו חיילים צרפתים מחנה קשתים אנגלי שחנה בסמוך לעיר. הם תלו את כל 300 החיילים שהיו מוצבים בו ולאחר מכן נכנסו לעיר, ובצעו מעשי אונס רצח ושוד. המאורע המזעזע, כשחיילים צרפתים תקפו תושבים צרפתים, הכה גלים ברחבי אירופה. הנרי החמישי, מלך אנגליה ראה בניצחונו בקרב אז'נקור, שהתרחש ב-25 באוקטובר, יומם של הקדושים המגינים של העיר סואסון, קריספין וקריספיניאן, נקמה על כבודם של הקדושים שנפגע במתקפה האכזרית על העיר. במחזה הנרי החמישי שם שייקספיר בפיו של המלך הנרי נאום ממריץ הקורא לחיילים האנגליים להתעודד, משום שאמנם הם מעטים, אך ביום מן-הימים יהיו גאים לספר שהם היו שם, ביום קריספין, בעת הניצחון הגדול (מערכה רביעית, סצנה III)

בעיר עומדת קתדרלה גותית מהעתיקות ומהשמורות בעולם, ומהווה מוקד תיירותי.

בשנת 1765 תקף זאב אוכל-אדם שמונה עשר אנשים בעיר, וארבעה מתוכם מתו. אחד מתושבי העיירה הרג לבסוף את הזאב, וזכה על כך לפרס מלואי החמישה עשר, מלך צרפת.

==ערים תאומות==
לעיר שבע ערים תאומות:
*
*
*
*
*
*
*

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.sahs-soissons.org/menu/cadre.php?page=acu&som=acu&ssom=non אתר האגודה ההיסטורית של סואסון]
* 
* 

קטגוריה:פיקרדי: ערים
קטגוריה:ערים עתיקות
קטגוריה:או-דה-פראנס: ערים
כביש 977

כביש 977 מבט ממערב למזרח - צומת גומא ועד ללהבות הבשן למרגלות רמת הגולן
כביש 977 הוא כביש רוחב אזורי בצפונה של ישראל, החוצה ממערב למזרח את צפון עמק החולה: הכביש מתחיל כ-3 ק"מ דרומית לעיר קריית שמונה בצומת גומא שעל כביש 90, למרגלות הרי נפתלי והגליל העליון. משם עושה הכביש דרכו מזרחה לרוחבו של עמק החולה, ולאחר שהוא חולף בגשר מעל נהר הירדן הוא מסתיים בצומת להבות הבשן שעל כביש 918, למרגלות רמת הגולן.
אורכו של כביש 977 הוא כ-7 ק"מ.
צומת הגומא על כביש 977

==צמתים לאורך הכביש==
{| class="wikitable" border=1 cellpadding=1
!קילומטרים
!שם
!סוג
!מיקום
!דרכים מצטלבות
|-
| colspan="6" align="center" bgcolor="#D8 BF D8" | כביש 977 ממערב למזרח
|-
| align="center" | 0
| align="center" | צומת גומא
| align="center" align="center" | שמורת עין בדולח
| align="center" |24x24 פיקסלים כביש 90
|-
| align="center" | 2.5
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" align="center" | נאות מרדכי
| align="center" | כביש 9778 (לכיוון כפר בלום)
|-
| align="center" | 3.5
| align="center" | צומת ללא שם
| align="center" align="center" | נאות מרדכי
| align="center" | כביש גישה לנאות מרדכי
|-
| align="center" | 7
| align="center" | צומת להבות הבשן
| align="center" align="center" | להבות הבשן
| align="center" |24x24 פיקסלים כביש 918
|-
|}

==ראו גם==
* עמק החולה
* רמת הגולן
* נהר הירדן
* כבישי ישראל

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:להבות הבשן
קמילה דה רוסי

קמילה דה רוסי (באיטלקית: Camilla de Rossi תאריך לידתה אינו ידוע. פעלה ברומא בשנים 1670–1707) הייתה מלחינה איטלקייה מתקופת הבארוק.
== חייה ==
אין ידיעות על חייה פרט לעובדה, שהמילה "רומאנה", המופיעה על דפי השער של כתבי היד שלה, מעידה על מוצאה הרומאי. ארבע אורטוריות שלה לקולות סולו ותזמורת בוצעו בקאפלה הקיסרית של וינה בין 1707 ל-1710. הן מזכירות בצורה ובסגנון את האורטוריות של אלסנדרו סקרלטי.

הקיסר יוזף הראשון הזמין אצלה את היצירה הראשונה הידועה שלה, "סנטה ביאטריצ'ה ד'אסטה" (Santa Beatrice d’Este).

כלי נגינה שימשו את דה רוסי להשגת אפקט דרמטי או לאפיון הדמויות: חצוצרות מייצגות את הלוחם הנבל ב"באטריצ'ה הקדושה ד'אסטה", לאוטה מייצגת את תומתו של אלסיו הקדוש ב"סאנט'אלסיו", וקלמית, שרק שנה קודם לכן הוצגה לראשונה בשימוש תזמורתי בווינה, מייצגת את חלומו הרוגע של אבראמו ב"קורבן אברהם". (Il sacrifizio di Abramo) לפי הכתוב בדף השער של כתב היד, רוסי כתבה הן את הטקסט והן את המוזיקה ליצירה "הבן האובד" (Il figliuol prodigo).

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
B.G. Jackson: ‘Oratorios by Command of the Emperor: the Music of Camilla de Rossi’, CMc, no.42 (1986), 7–19
</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:מלחיני אורטוריות
קטגוריה:מלחינות המאה ה-18
קטגוריה:מלחינות איטלקיות במאה ה-17
קטגוריה:מלחינות איטלקיות במאה ה-18
קטגוריה:נפטרים ב-1710
הנרי וושבורן

הנרי וושבורן
הנרי דאנה וושבורן (באנגלית: Henry Dana Washburn; 28 במרץ 1832 - 26 בינואר 1871) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם אינדיאנה וגנרל בצבא האיחוד במלחמת האזרחים האמריקנית.

נולד בוינדזור, ורמונט, ועבר לאינדיאנה בשנת 1850. למד בניו יורק עריכת דין, והצטרף ללשכת עורכי הדין בשנת 1853, ועבד בכך בניופורט, אינדיאנה, ובמהרה הצטרף למערכת הפוליטית המקומית.

עם פרוץ מלחמת האזרחים הצטרף לצבא האיחוד ומונה למפקד רגימנט ביולי 1865. הוא התקדם במהרה במסלול הדרגות, ועד אוגוסט מונה למייג'ור גנרל (מקביל לדרגת האלוף בצה"ל) באוגוסט באותה שנה.

לאחר סיום המלחמה נבחר לבית הנבחרים, בקונגרס ה-39 וה-40. לאחר מכן, בשנת 1869, מונה למשלחת סיור ברחבי מונטנה, במה שיהפוך מאוחר יותר לפארק הלאומי ילוסטון. הר וושבורן, הממוקם בפארק קרוי על שמו.

וושבורן מת בביתו בקלינטון, אינדיאנה ב-26 בינואר 1871.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאינדיאנה
קטגוריה:גנרלים במלחמת האזרחים האמריקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1832
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1871
מוחמד עסאף

מוחמד עסאף, 2014
מוחמד עסאף (בערבית: محمد عساف; נולד ב-1 בספטמבר 1989) הוא זמר פופ פלסטיני, זוכה העונה השנייה של תוכנית הכישרונות "ערב איידול".

==ביוגרפיה==
עסאף נולד בעיר מיסראתה שבלוב, להורים פלסטינים ממחנה הפליטים ח'אן יונס הנמצאת בעזה. הוא שב עם משפחתו לח'אן יונס כשהיה בן 4. החל לשיר כילד, והופיע בחתונות ובאירועים שונים. לאחר סיום לימודיו בבית הספר התיכון, החל ללמוד תקשורת באוניברסיטת פלסטין בעזה.

==ערב איידול==
בשנת 2013 התקבל עסאף לעונה השנייה של תוכנית הכישרונות "ערב איידול", המשודרת ברשת MBC. מבחן הבד שלו נערך במצרים. הוא כמעט והחמיץ אותו, לאחר ששלטונות מצרים עיכבו את כניסתו למדינה במשך יומיים. כשהגיע לבסוף לקהיר, התבשר כי רשימת המועמדים ננעלה, והוא לא יוכל להשתתף בתחרות. בסופו של דבר, אחד המועמדים, פלסטיני אף הוא, ששמע אותו שר, ויתר לו על מקומו.

במהלך שידורי התוכנית נהנה עסאף מפופולריות רבה במדינות ערב. הזמרת אחלאם מאיחוד האמירויות הערביות, ששימשה כשופטת בתוכנית, אמרה: "כשאתה שר, אני מרגישה כאילו אני אורחת בקונצרט גדול, ואתה הכוכב". הזמר הלבנוני ראע'ב עלאמה, אף הוא שופט בתוכנית, העניק לו את הכינוי "הטיל". שופט אחר, חסן א-שאפעי, השווה את קולו של עסאף לטיונר, בהתייחסו לשליטה המוחלטת שיש לו בקולו.

בשלב הגמר ביצע עסאף את השיר "עלי אל-כופייה" ("הנף את הכאפיה"), שיר פלסטיני לאומני. הוא ניצח לאחר שגבר על המתחרה המצרי אחמד גמאל ועל המתחרה הסורית פרח יוסף. זכייתו לוותה בחגיגות בערי הרשות הפלסטינית, בירושלים המזרחית, בנצרת וכן בלבנון ובירדן.

ימים ספורים לפני זכייתו, קיבל תואר שגריר של רצון טוב מטעם אונר"א.

==לאחר הזכייה==

באפריל 2014 הופיע לראשונה בישראל בעיר נצרת, בנוכחות קהל בן למעלה מ-10,000 איש ובהם גם אישי ציבור מהחברה הערבית דוגמת אחמד טיבי.

ב-15 באוקטובר 2014 יצא אלבום הבכורה של עסאף, הנושא את שמו, "עסאף", על ידי הוצאת "פלטינום רקורדס" הסעודית. האלבום זכה להצלחה רבה בקרב מדינות ערביות, וכבר עם השקתו הגיע למקום הראשון במצעדי המוזיקה בירדן, באיחוד האמירויות ובסעודיה.

ב-2015 יצא לאקרנים הסרט "האיידול". הסרט, המבוסס על חייו של עסאף, בוים על ידי הבמאי האני אבו אסעד. את עסאף מגלם בסרט השחקן תאופיק ברהום.

ב-27 ביוני 2017 יצא אלבומו השני של עסאף, הנקרא בשם "מא וואחשנק" על ידי הוצאת "פלטיניום רקורדס" הסעודית, עליו עבד עסאף במשך כשנתיים. האלבום שבו 10 שירים זכה להצלחה לא רק בעולם הערבי, אלא גם באירופה וכבר עם השקתו הגיע למקום הראשון במצעדי המוזיקה בלבנון, ירדן, מצרים ועוד.

שירו "דמי פלסטיני" הוסר מרשתות סרטימינג כמו ספוטיפיי בטענה שהשיר אנטישמי ויש בו הסתה<ref></ref>.

== חיים אישיים ==
עאסף התחתן עם רים עודה בת ה-28 בחתונה אינטימית ב-8 באוגוסט 2020. רק משפחה וקומץ חברים נכחו באירוע. עודה היא פלסטינית שהתגוררה עם משפחתה בסעודיה מספר שנים, לפני שעברה לדנמרק לאחר מות אביה.

== דיסקוגרפיה ==

=== אלבומים ===

* 2014: Assaf (בערבית: عساف)

* 2017: Ma Wahshnak (בערבית: ما وحشناك)
* 2021: Qesas min Flistin (בערבית: قصص من فلسطين)

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150526025807/http://mohammedassaf442.com/ אתר אישי]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים פלסטינים
קטגוריה:זמרי פופ
קטגוריה:זוכים בתוכניות מציאות
קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:ח'אן יונס: אישים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1989
רק אתמול נולדה (מחזה)

רק אתמול נולדה (באנגלית: Born Yesterday) הוא מחזה מאת גרסון קנין, שהועלה לראשונה בשנת 1946. המחזה נמצא בין 50 ההצגות שרצו הכי הרבה בברודוויי.

== עלילה ==
הארי ברוק הוא איש עסקים עשיר שמגיע לוושינגטון בליווי חברתו בילי, בחורה קלת דעת שאינה יודעת כיצד להתנהג בחברה הגבוהה. בגלל הבושות שבילי עושה לו שוכר הארי עיתונאי בשם פול ורול כמנטור שיעניק לבילי השכלה וילמד אותה כיצד להתנהג בחברה. בילי מחכימה מעבר למה שתכנן הארי והיא מגלה שהארי עושה עסקים מושחתים בקשרי הון ושלטון ומחליטה לעזוב את הארי ולהתחתן עם פול. 

== בברודוויי ==
=== המחזה המקורי ===
המחזה הועלה לראשונה בברודוויי בתיאטרון ליציאום ב-4 בפברואר 1946 שם הוצג עד 1948. ובין השנים 1948-1949 הוצג בתיאטרון הנרי מילר. סך הכל בשנים אלו עלה המחזה 1642 פעם. את דמותה של בילי הייתה אמורה לגלם ז'אן ארתור שעזבה במהלך האודישנים ולבסוף גילמה את בילי השחקנית ג'ודי הולידיי. פול דאגלס גילם את הארי (תפקיד שעליו זכה בפרס קלרנס) ואת העיתונאי פול גילם גארי מריל.

=== גרסת 1989 ===
המחזה עלה שוב בברודוויי בשנת 1989 (153 הופעות). את בילי גילמה מדליין קאהן (תפקיד שזיכה אותה בפרס טוני) ואת הארי גילם אדוארד אסנר.

=== גרסת 2011 === 
בשנת 2011 המחזה עלה בשלישית בברודוויי, את תפקיד בילי גילמה נינה אריאנדה ואת תפקיד הארי גילם ג'ים בלושי.

== בישראל ==
* 1949 – התיאטרון הקאמרי, בתרגום יאיר בורלא ובבימויו של פיטר פריי. שחקנים: חנה מרון (בילי דון) ויוסי ידין (הארי ברוק), בהשתתפות אברהם בן-יוסף (עו"ד אד דברי), גרשון קליין (אדי ברוק), יצחק מיכאל שילה (פול וורול), רחל מרכוס (מיס הודג'ס), חנן סמטאי (סנטור הודג'ס), גיזלה אנסקה (הלן).
* 2004–2005 – תיאטרון בית לסין, בתרגומו של אילן רונן. שחקנים: רמה מסינגר (בילי דון) וספי ריבלין (הארי ברוק).
* נובמבר 2013 – תיאטרון באר שבע, בתרגומו של עידו ריקלין, בבימויו של רפי ניב. בתפקיד הראשי: מירב שירום.

== עיבודים לקולנוע ==
המחזה עובד לסרט שיצא לאקרנים ב-1950 (בסרט גילמה את בילי ג'ודי הולידיי, ששיחקה בהצגה המקורית), הסרט הצליח וזכה באוסקר ולשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית. הסרט יצא בגרסה מחודשת בשנת 1993 (את דמותה של בילי גילמה מלאני גריפית' ואת העיתונאי פול גילם דון ג'ונסון, שהיה באותה תקופה בן זוגה).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחזות אמריקאיים
קטגוריה:מחזות משנות ה-1940
Red Orchestra: Ostfront 41-45

Red Orchestra: Ostfront 41-45 הוא משחק יריות בגוף ראשון שפותח על ידי Tripwire Interactive והופץ על ידי Bold Games לגרסה הקמעונית והופץ על ידי סטים לגרסה באונליין.

המשחק יצא לפלטפורמות ה-Linux וה-Microsoft Windows בתאריך ה-14 במרץ 2006 ולפלטפורמת ה-OS X בתאריך ה-5 באפריל 2013.

המשחק החל בתור מוד למשחק Unreal Tournament 2004 שפותח עבור תחרות פיתוח מודים למשחק בחסות אפיק ו-NVIDIA, ושמו אז היה Red Orchestra: Combined Arms. עקב זכייתו של המוד בתחרות המודים ניתן למפתחי המשחק רישיון מלא ל-Unreal Engine 2.5 והוחלט לפתח את המשחק כמשחק עצמאי לחלוטין.

== מאפיינים ==
המשחק מתרכז בהיבט מרובה המשתתפים של המשחק, על אף שיש מצב שחקן יחיד ("עיסוק") זמין.

המשחק כולל דימוי של מערכות שריון וירי פגזי טנקים (חדירה וסטייה ביחס לזוויות השיגור). התנועות של הדמויות במשחק מאפשרות להן לרוץ ספרינט, לכרוע, לזחול, לפרוס מקלעים ועוד.

חברת Tripwire Interactive הוציאה למשחק המשך בשם Red Orchestra 2: Heroes of Stalingrad בתאריך ה-13 בספטמבר 2011.

== ציונים ==
{| class="wikitable"
|-
! האתר !! הציון
|-
| Game Rankings || 81%/100
|-
| Metacritic || 81/100
|}

== ראו גם ==
*Red Orchestra 2: Heroes of Stalingrad
*Day of Defeat
*Call of Duty: World at War

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.cnet.com.au/downloads/soa/Unreal-Tournament-2004-Red-Orchestra-mod/0,239030384,10412507s,00.htm הורדה המוד למשחק] 
* [http://www.steampowered.com/v/index.php?area=game&AppId=1200& המשחק ב-Steam] 
* [https://web.archive.org/web/20070928140432/http://www.boldgames.com/products/ro/ro.html המשחק ב-Bold Games] 
* 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2006
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי רשת מרובי-משתתפים
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי macOS
קטגוריה:משחקי לינוקס
קטגוריה:משחקי יריות טקטיים
רק אתמול נולדה (סרט, 1993)

רק אתמול נולדה (באנגלית: Born Yesterday) הוא סרט קולנוע משנת 1993, חידוש לסרט בעל אותו השם משנת 1950 המבוסס על המחזה "רק אתמול נולדה".

== עלילת הסרט ==
הארי ברוק הוא מיליונר אשר מגיע לוושינגטון יחד עם חברתו בילי. בילי לא מכירה את השיח הפוליטי הנהוג בוושינגטון, ומוצאת את עצמה מובכת מספר פעמים. הארי נבוך מהתנהגותה, אבל אינו רוצה להפרד ממנה. הארי החתים את בילי על מסמכים המעניקים לה שליטה בעסקיו, ללא ידיעתה. כך הוא בעצם מגן על עסקיו מפני חובות שיצבור. הוא טוען כי אינו רוצה לשלוח את בילי חזרה בגלל שכל החברות שלו על שמה, אבל בסופו של דבר מודה שהוא פשוט זקוק לה לצדו.

הארי שוכר את שירותיו של עיתונאי בשם פול ורול תמורת 500 דולר ליום על מנת שישמש לה כמורה וכמנטור. הוא מקווה שאחרי כמה שעורים היא תוכל לשוחח עם אנשים מבלי להתבלבל. פול מלמד את בילי כיצד ללמוד ואיך לחוות תרבות. הם קוראים יחד את "דמוקרטיה באמריקה". בנוסף מלמד אותה פול שאנשים לא יותר חכמים ממנה אלא יודעים להסתיר את בורותם. בין פול ובילי נוצר קשר רומנטי, אך הם לא מממשים אותו.

הארי שעוקב מהצד בתוצאות החינוך של פול בהתחלה מתפלא ושמח. בהמשך הוא מתחיל לחשוש שבילי מתחילה להבין יותר משחשב שתבין. רגע השיא של תהליך זה מגיע כאשר באירוע חברתי מתברר שהיא בקיאה בחוקת ארצות הברית יותר מהסנאטורים שנמצאים באירוע. היא מסבירה שהיא למדה את סדר התיקונים לחוקה בעל פה בעזרת שיר (בדומה לחד גדיא, כל בית בשיר כולל את כל הבתים הקודמים). בעקבות כך הארי מתחיל להרגיש נבוך בנוכחותה.

במקביל ללימודים של בילי מבין פול, עיתונאי במקצועו, שהארי מעורב בעסקים לא כשרים בקשרי הון שלטון. בין היתר הוא מגלה שהארי משוחח עם שישה סנאטורים. הוא חולק את הפתעתו עם בילי, אך היא לא מבינה מה הבעיה. ככל שהיא לומדת יותר, כך היא מתחילה להבין מדוע פול הופתע כל כך. בילי מחליטה לברר על מה היא חותמת כל פעם שהארי מעביר אליה מסמכים, והארי דורש ממנה לחתום בלי לשאול. היא מסרבת והארי מכה אותה.

בילי חותמת וכשהארי לא מסתכל היא שורפת את המסמכים ועוזבת את הבית. הארי הבין שהוא עשה טעות. הוא חושב שכנראה בילי כועסת עליו כיוון שהרבה זמן הם ביחד והוא לא מציע לה נישואים. כיוון שהוא לא רוצה לאבד אותה הוא מחליט להציע לה להנשא לו. בילי ופול הולכים למשרד של הארי שם הם מגלים את המסמכים עליהם חתמה. במסמכים רשומה בילי כבעלת כל הנכסים של הארי (על מנת להסתיר את קשרי העסקים של הארי) וועותקים ממסמכי השוחד שהארי שילם לסנאטורים. פול בורח מהמשרד עם המסמכים המרשיעים (כדי שהארי לא יתפוס אותו) ובמהלך הבריחה הוא מציע לבילי נישואין. בילי לא בטוחה כיצד לענות. היא אוהבת את פול אבל לא רוצה להרוס את הארי. לאחר שפול עוזב היא פוגשת את הארי שמציע לה נישואין גם הוא והיא מסרבת להצעתו. בילי אומרת להארי שהיא עוזבת אותו ולוקחת איתה את כל הנכסים שרשומים על שמה. היא מציעה לו שבינתיים כדאי שהוא יתחנך כמו שהיא התחנכה והיא מוכנה להחזיר לו את הנכסים "אחד בשנה". הסרט מסתיים כשבילי מקבלת את הצעת הנישואין של פול והם עוזבים יחדיו. 

==צוות השחקנים==
*הארי - ג'ון גודמן
*בילי - מלאני גריפית'
*פול - דון ג'ונסון
==ליהוק==
את תפקיד בילי ופול שמתאהבים במהלך הסרט גילמו מלאני גריפית' ודון ג'ונסון שהיו זוג נשוי בחיים האמיתיים. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1993
קטגוריה:חידושים לסרטים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
טאהא באקר

טאהא באקר (בערבית: طه باقر, תעתיק מדויק: טה באקר; 1912 - 28 בפברואר 1984) היה ארכאולוג, בלשן והיסטוריון עיראקי, שכיהן גם כאוצר המוזיאון הלאומי של עיראק.

==ביוגרפיה==
באקר נולד בשנת 1912 באל-חלה (Al-Hillah), עיר מודרנית השוכנת ליד האתר הארכאולגי של העיר העתיקה בבל. הוא למד ארכאולוגיה בארצות הברית במכון האוריינטלי של אוניברסיטת שיקגו, שם סיים תואר ראשון ושני בשנת 1938. באקר היה מהארכאולוגים הידועים של עיראק. בין עבודותיו: התרגום של עלילות גילגמש מאכדית לערבית, פיענוח לוחות מתמטיים שומריות-אכדיות, גילוי חוקי אשנונה - החוקים הקדומים ביותר שנמצאו בעולם התרבות השמית, וחפירותיו בערי בבל ושומר, כולל הערים דור-כוריגלזו ושדופום (Tell Harmal) ליד בגדאד.

באקר שלט בערבית, ארמית, אכדית ושומרית, אנגלית צרפתית וגרמנית.
בין השנים 1938–1958 עבד בתפקידים שונים במחלקת העתיקות והמורשת של עיראק ובין השנים 1941–1978 הרצה באוניברסיטת בגדאד. הנושאים בהם עסק היו היסטוריה של העת העתיקה וכן שומרית ואכדית. בתפקידיו השונים באוניברסיטה היה בחבר המנהלים של האוניברסיטה וכיהן גם כסגן נשיא האוניברסיטה. כיהן גם כפרופסור ב-"Baghdad University College of Arts". היה חבר וסגן נשיא של האקדמיה העיראקית למדעים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ארכאולוגים עיראקים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:עיראקים שנולדו ב-1912
קטגוריה:עיראקים שנפטרו ב-1984
עצמים קונצנטריים

לוח [[קליעה למטרה מורכב ממעגלים קונצנטריים]]
סדרה של מצולעים קונצנטריים
עצמים קונצנטריים הם עצמים בעלי מרכז משותף (קונצנטריות היא מחזור, חוג בתוך חוג), עצמים אלה עשויים להיות דומים זה לזה (למשל: סדרה של מעגלים קונצנטריים), או שונים זה מזה, אך בכל זאת בעלי מרכז משותף (למשל: סדרה של מצולעים משוכללים החסומים כולם במעגל נתון). במישור עצמים קונצנטריים אינם חופפים, אך במרחב תלת-ממדי ייתכנו עצמים דו-ממדיים קונצנטריים וחופפים (למשל: אוסף מעגלים העוברים דרך הקוטב הצפוני והקוטב הדרומי - לכולם מרכז משותף, שהוא מרכז כדור הארץ).

פגיעת אבן במאגר מים יוצרת גלי רוחב, הנראים כמעגלים קונצנטריים שמרכזם הוא מקום פגיעת האבן במים.

==סמלים==
* מעגלים קונצנטריים מופיעים בסמליהם של חילות אוויר רבים, ובהם חיל האוויר הצרפתי וחיל האוויר המלכותי.
* בלוח התמרורים הישראלי מצוין מרכז העיר או האזור בסמל שבו מעגלים קונצנטריים אחדים.
* סמל תנועת סובוד מורכב משבעה מעגלים קונצנטריים, חתוכים לשבע גזרות.

==בספרות התורנית==
האיור המלווה את פירוש התוספות
התוספות במסכת סוכה מציגים שיטה לחישוב שטח העיגול: בתוך המעגל יוצרים בחוטים סדרה של מעגלים קונצנטריים, ממרכז העיגול ועד שפתו. את סדרת המעגלים חותכים ברדיוס שלו. ייווצרו לנו חוטים רבים, כאשר הראשון הוא הכי ארוך, וכל אחד ואחד פוחת אורכו מעט מקודמו. לאחר יישור החוטים נוצר משולש שווה-שוקיים. את המשולש חותכים מהקודקוד לבסיס, ואת שני המשולשים שנוצרים הופכים ויוצרים מהם מלבן. שטח המלבן (אורך כפול רוחב) הוא שטח העיגול. למעשה הנוסחה לחישוב השטח המוצגת כאן היא היקף כפול רדיוס חלקי שתיים. השיטה המוצגת בתוספות היא שיטתו של רבי אברהם בר חייא.

== בגאולוגיה ==
עצמים קונצנטריים מופיעים גם בגאולוגיה כדוגמה נמנה את: פסי הזרימה שהם פסים המופיעים על סלעים ונראים לאחר ביקועם, דייק שהוא סלע מגמטי שנוצר לאחר חדירת מגמה לשכבת הליתוספירה וים הגשמים שהוא מישור בזלת גדול על הירח.

== באדריכלות ==
מטרופולין. צ'וגה זנביל. רובע התעלות מהמאה ה-17 באמסטרדם. נווה שאנן (תל אביב).

== בבוטניקה ==
בצל. בננה. גזעול.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאומטריה
רשת (מכשיר)

רשת המוחזקת בידי [[עגורן ומשמשת לנשיאת מטען כבד]]

רשת, בשימושה העיקרי, היא אריג בעל חורים בגודל מסוים, בעל שימושים רבים בתעשייה, בחקלאות ועוד.

ישנן מספר סיבות עיקריות לשימוש ברשת. האחת, מתן אפשרות לעצמים בגודלם קטן מגודל החורים לעבור דרכם תוך השארת חלקים שאינם מסוגלים לעבור בחורים מפאת גודלם בצידה השני שלי הרשת. קרי, זהו סוג של מיון בסיסי. לדוגמה, רשת לדיג דגי טונה מאפשרת לדגים קטנים יותר לעבור מבעד לחריריה, ואילו דגי הטונה נלכדים בה. סיבה שנייה היא היתרון הכלכלי של שימוש בפחות חומר גלם מאשר חומר אטום בעל אותו השטח (למשל בניית גדר במקום בניית קיר). סיבה שלישית היא הצורך לראות מה מתרחש בעברה השני של הרשת. לדוגמה, רשת שער במשחק כדורגל מאפשרת לקהל הצופים לראות מה מתרחש בעברה השני.

==שימושים עיקריים==
*רשת מחומר קשיח יכולה לשמש כגדר.
*רשת דיג משמשת דייגים לדיג.
*מינים מסוימים של עכבישים אורגים רשת על מנת לצוד טרף.
*מסננת היא רשת המשמשת למיון חלקיקים לפי גודל.
*במשחקי ספורט כגון כדורגל, ביליארד או כדורסל יש שימוש ברשת על מנת לבלום את הכדור.
*כילה - רשת המונעת מעבר יתושים וחרקים אחרים דרכה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי עבודה
יוספוארטיגסיה

הדמיית אמן של היוספוארטיגסיה
יוספוארטיגסיה (שם מדעי: Josephoartigasia) הוא סוג של מכרסם נכחד ממשפחת דינומיסיים ומתת-הסדרה דמויי קביה והמכרסם הגדול ביותר שהתקיים אי-פעם. הוא חי לפני כ-2 עד 4 מיליון שנה, בתקופת הפליוקן עד תקופת הפליסטוקן בדרום אמריקה, יבשת שבה קרוביו הפקרנה והקפיבארה נפוצים עד היום. הוא התגלה לראשונה באורוגוואי ותואר ב-2007. הוא נקרא על שם המצביא האורוגוואי חוסה חרוואסיו ארטיגס (José Artigas).

משקלו הממוצע של היוספוארטיגסיה היה 1,000 ק"ג, אורכו 3 מטרים וגובהו 1.5 מטרים (אם כי ייתכן שהתקיימו גם פרטים גדולים יותר). היוספוארטיגסיה התקיים על צמחייה וירקות רכים, וחי בשפכי נהרות ובדלתה.

הוא החליף את קרובו המכרסם הענק פוברומיס, שהגיע למשקל של כ-700 ק"ג (אם כי ההערכות אינן מדויקות).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bbc.com/news/science-environment-31111843 Biggest rodent 'fought with teeth' like tusks] מאתר ה-BBC

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2007
קטגוריה:דינומיסיים
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באמריקה הדרומית
קטגוריה:מגה-פאונה של הפליסטוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:יונקים שחיו בפליוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:יונקים שחיו בפליסטוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:מכרסמים שחיו בנאוגן
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2007