OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יובל רז

יובל רז (נולד ב-13 ביוני 1978) הוא שחקן ישראלי.

==ביוגרפיה==
בשנים 1992–1996 למד בתיכון תלמה ילין במגמת אמנות פלסטית. בצה"ל שירת בחיל המשטרה הצבאית. ב-2003 סיים 3 שנות לימודי משחק בסטודיו למשחק ניסן נתיב לצד רועי אסף, לוסי דובינצ'יק, ליאת אזר ואודי רוטשילד. במהלך לימודיו זכה במלגות קרן שרת מטעם קרן ישראל אמריקה לשנים 2002 ו-2003

===בקולנוע ובטלוויזיה===
ב-2003 גילם את עוזיאל רוטנברג בסדרת הטלוויזיה שיצר דניאל טאוב ושודרה בערוץ התכלת "החצר" לצד שיר אידלסון, אביתר לזר, עמוס לביא ואיילת מרגלית. ב-2005 גילם את טל לצד דניאל אפרת בסרטו של יאיר הוכנר "ילדים טובים". ב-2007 גילם את בן ברמן לצד שרון אלכסנדר וחני פירסטנברג בסדרת הטלוויזיה "מסכים" שביים עודד לוטן, ושיחק תפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "המקום" שביים אבי כהן ושודרה בערוץ 10. ב-2008 גילם את מיקי בסרטו של יאיר הוכנר "אנטארקטיקה". ב-2010 החל לגלם את אלון חג'ג' בסדרת הטלוויזיה שביים יובל שפרמן "אבודים באפריקה".

===בתיאטרון===
ב-2003 שיחק במופע התנועה "פולחן האביב" שהועלה בפסטיבל עכו בבימויו של רובי אדלמן; שיחק בהצגה "מחזמר" שהוצגה בתיאטרון צוותא וביים משה נאור ושיחק במופע תנועה לילדים בשם "תינוקות מעופפים" של תיאטרון DRAK מצ'כיה בבימויו של יאקוב קרופטה. ב-2004 גילם את היימן ואת השומר במחזה "אנטיגונה" שביים נעם פלג בתיאטרון "במהות". ב-2004 שיחק בתיאטרון הנגב בהצגה "משלוש יוצאת אני" בבימוי רולאן סולטאן. ב-2007 שיחק בהצגה "דון פרלימפלין ואהבתו לבליסה בגן ביתו" בבימויה של אנה בניאל בתיאטרון תמונע. ב-2008 השתתף בהצגה שכתב וביים יואב ברתל "חומוס צ'יפס סלט" בתיאטרון הערבי עברי ביפו. ב-2010 השתתף בהצגה "הסכסוך: מחזמר" בבימוי שלמה פלסנר בתיאטרון תמונע, וגילם (לצד דני שטג ואביב אלוש) את וסרמן, מילואימניק נוירוטי ומבוהל בהצגה שהוצגה בתיאטרון צוותא "לשחרר את הבננה" שביימה שרית הררי וכתב אהוד עזריאל מאיר. ב-2011 השתתף במחזמר "מועדון המלאכים" שביים אסף בלאו בצוותא, ההצגה הזוכה בפסטיבל צו קריאה.

בתיאטרון הבימה שיחק בהצגות: ב-2004 השתתף במחזמר שביים אילן רונן "שלמה המלך ושלמי הסנדלר". ב-2005 שיחק לצד טלי אורן ואושרי סהר בהצגה "הכבש השישה עשר" שכתב מיקי גורביץ' ע"פ יהונתן גפן. באותה שנה השתתף לצד רותם זיסמן כהן בהצגה "טקסי" שכתבה וביימה סיגל אבין. ב-2006 גילם את גבריאל לצד עידית טפרסון, רונית אלקבץ, דב רייזר ודביר בנדק בהצגה שכתבה וביימה רביד דברה "פירורים". ב-2007 גילם את חמורו של אחמד (גסאן עבאס), יום אביב חמים, יום כפור וסופה בהצגה שכתב תמיר גרינברג "חברון" בבימויו של עודד קוטלר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
Engadget

Engadget הוא בלוג טכנולוגיה, המפרסם ידיעות טכנולוגיות באופן יומיומי. אתר זה מופיע בשפות: אנגלית, גרמנית, ספרדית, סינית מסורתית, סינית פשוטה, יפנית, פולנית וקוראנית.

==היסטוריה==
Engadget הוקם על ידי אחד ממקימי האתר "גיזמודו", פטר רוג'ס. Engadget הייתה חברה ברשת בלוגים אשר AOL רכשו ב-2005, מאז האתר ברשות החברה.

ב-21 במרץ 2011, פרש יהושוע טופולסקי מתפקידו כעורך האתר והודיע כי הוא מוריש את תפקידו כעורך לטים סטיבנס. ב-15 ביוני 2013, הודח טים סטיבנס מתפקידו כעורך האתר על ידי AOL, סיבות הדחתו עדיין לא ברורות. AOL מינו את מארק פרטון מהאתר "gdgt" כעורך האתר.

==אפליקציה==
ב-30 בדצמבר 2009, שחרר האתר את האפליקציה הראשונה שלו למכשירי האייפון והאייפוד טאצ'. האפליקציה בשביל מערכת ההפעלה WebOS שוחררה ב-1 בינואר 2010, בטענה שזוהי האפליקציה ה-1,000 בחנות האפלקציות של WebOS. כשבוע לאחר מכן, ב-8 בינואר 2010, שוחררה אפליקציה בשביל מערכת ההפעלה של בלאקברי. אפליקציה בשביל מערכת ההפעלה אנדרואיד, שוחררה ב-25 במרץ 2010. ב-15 בדצמבר 2010, התאים האתר את אפליקציית האייפון והאייפוד טאצ' גם למכשיר האייפד. מאוחר יותר, ב-28 ביולי 2011, התאים האתר גם את אפליקציית האנדרואיד לטאבלטים הפועלים של מערכת ההפעלה אנדרואיד. לאחר שחרורן של אפליקציות אלו, לאתר הייתה אפליקציה כמעט לכל מערכת הפעלה ניידת. האפליקציה מאפשרת לקרוא כתבות, לשתף כתבות באמצעות פייסבוק, טוויטר או בדואר אלקטרוני.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.engadget.com/ הבלוג] 
* 

קטגוריה:בלוגים
קטגוריה:בלוגים באנגלית
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2004
ביצת כנרת

מראה בביצה
אתר ההנצחה ל"בובה"
ביצת כנרת היא סדרה של בריכות ביצתיות באורך של כ-750 מטרים מצפון לדרום וברוחב של עד 160 מטרים, המשתרעות בין תל בית ירח בצפון ועד לבית המוטור שמצפון לקבוצת דגניה א'. את הביצה חוצה שביל ישראל.

==הביצה==
ביצת כנרת נוצרה לאורך התוואי הקדום של נהר הירדן בפינתה הדרום-מערבית של הכנרת. מפלס מימיה של הביצה זהה לזה של הכנרת, והוא עולה ויורד בהתאם לזה של הימה. במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-20 ניסו מתיישבי האזור לייבש את הביצה ולנקזה באמצעות התקנת צנרת ונטיעת עצי אקליפטוס, אך הדבר לא עלה בידיהם; וגם כיום הביצה לעולם אינה יבשה לחלוטין. עם התפשטות ענף בריכות הדגים בקיבוצים בשנות ה-40 של המאה ה-20, נסללו סוללות עפר שחילקו את הביצה לבריכות, ואלה שימשו לגידול דגים. כשענף המדגה קרס בעקבות פתיחת השוק לייבוא, ננטשו בריכות הדגים, והביצה שבה במידה רבה למצבה הטבעי.

==האנדרטה לזכר הפרדה בובה==
על אחת מסוללות העפר בביצה, בצילם של עצי דקל, הוקמה אנדרטה לזכרה של הפרדה בובה. בובה הייתה שייכת לאהרן שידלובסקי, מחלוצי קבוצת כנרת, ויחד עמו עבדה בגן הירק של הקבוצה. כשהזדקנה החלה מובילה את ביצי הלול אל המדגרה או אל חדר האוכל, ולאחר מותה קבר אותה שידלובסקי באדמת הביצה. בשנת 1985 הוקמה במקום אנדרטת אבן לזכרה של בובה, שמעליה ניצבת מחרשה ועליה קבוע לוח הנצחה לאמור: 

דמותה של בובה שימשה כהשראה לפרד "זיצר" בספר רומן רוסי מאת מאיר שלו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20130512065427/http://www.eretz-hatzvi.co.il/2011/%D7%94%D7%95%D7%9C%D7%9B%D7%99%D7%9D-%D7%91%D7%A9%D7%91%D7%99%D7%9C-%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C/%D7%A9%D7%91%D7%99%D7%9C-%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C-%D7%A7%D7%98%D7%A2-%D7%9E%D7%A1-9-%D7%9E%D7%A4%D7%95%D7%A8%D7%99%D7%94-%D7%9C%D7%94%D7%A8-%D7%99%D7%91%D7%A0%D7%99%D7%90%D7%9C/ אודות קברה של בובה באתר ארץ הצבי, הולכים בשביל ישראל]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:ביצות בארץ ישראל
קטגוריה:הכנרת
א-תנזים

סמל א-תנזים
א-תנזים (ערבית: "حركة المقاومة اللبنانية - التنظيم" פירוש: "תנועת התנגדות הלבנונית - הארגון". תעתיק מדויק: חרכת אלמקאומה אללבנאניה - אלתנט'ים) היה ארגון לאומני קיצוני לבנוני אשר התמקד בפעילות צבאית וחברתית. הארגון התבסס על מיליציה שהורכבה מנוצרים לבנונים בשנות ה-70 המוקדמות. הארגון שיחק תפקיד חשוב במלחמת האזרחים בלבנון.

==סמל==
סמל הארגון כולל את מפת לבנון כשעץ ארז במרכזה, ומופיע הביטוי "אתה אוהב אותה, תעבוד בשבילה". הסמל תוכנן בשנת 1970 במהלך מסע שנעשה על ידי התנזים באזור הדרומי של כפר שובא , על מנת לסייע לאוכלוסייה הנפגעת במאמץ השיקום, בעקבות תקיפה אווירית של ישראל בדרום לבנון. כפר שובא הוא כפר מוסלמי בעיקרו בדרום לבנון, ומעשה זה סימל את האידיאלים הלאומניים החילוניים של התנזים.

קטגוריה:לבנון: מיליציות
קטגוריה:צבאות לא סדירים
קטגוריה:מיליציות לבנוניות ששיתפו פעולה עם ישראל
קטגוריה:פיניקיזם
תהפוכות הגורל

תהפוכות הגורל (באנגלית: Reversal of Fortune) הוא סרט קולנוע, על פי הספר "תהפוכות הגורל: מתוך משפטו של פון בולאו" של הפרופסור למשפטים אלן דרשוביץ.

==עלילה==
הסרט מתאר את הסיפור האמיתי אודות משפטו של האריסטוקרט האירופאי קלאוס פון בולאו בהאשמה לניסיון רצח של אשתו, סאני פון בולאו. סאני, שסבלה מסוכרת, שקעה בקומה לאחר שהוזרק לה מנת יתר של אינסולין. בעלה הואשם בכך שהוא זה שהזריק את מנת היתר כדי לגרום למותה.

לאחר שהורשע במשפט, שכר את משפטן-העל אלן דרשוביץ כדי שיגן עליו בערעור. דרשוביץ למרות שאינו מאמין לגרסתו של פון בלואה נעתר לבקשתו, בתמורה לנכונותו לשלם עבור הגנה משפטית לשני נערים אפרו-אמריקאים שהואשמו אף הם ברצח, ועמדו בפני עונש מוות.

===ליהוק===
*גלן קלוז כסאני
*ג'רמי איירונס כקלאוס פון בולאו
*רון סילבר כאלן דרשוביץ
*אנאבל סיורה כשרה
*פישר סטיבנס כדויד מאריוט
*ג'ק גליפין כפטר מקלנטוש
*כריסטין ברנסקי כאנדרה ריינולדס

==תארים ופרסים==
איירונס זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר עבור משחקו בסרט. שרודר היה מועמד עבור פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר, וקאזאן עבור פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר. איירונס גם זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט דרמה.

בתחרות מאה שנים... 100 גיבורים ונבלים קלאוס פון בולאו היה מועמד לרשימת הנבלים.

==מיקום==
הסרט צולם במספר אתרים ברוד איילנד ובניו יורק.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1990
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
משולם וולף

ד"ר משולם וולף (בליטאית: Sulimas Volfas; 19 ביולי 1877 – 1942) היה עסקן ציבור ותעשיין יהודי ליטאי, מראשי הציונים בליטא.

== קורות חיים ==
משולם וולף נולד ב-19 ביולי 1877 בעיר קובנה שבצפון-מערב האימפריה הרוסית (ליטא), בן לאיסר-בר וולף (1935–1844), ראש קהילת קובנה, חבר העירייה (ולאחר תיקון חוק הבחירות, חבר במועצה העירונית) של קובנה, אישיות מפורסמת ששמו הלך לפניו לא רק בליטא אלא בכל רחבי יהדות רוסיה במשך הרבה שנים כמשכיל, חובב ציון, ציוני פעיל וכעסקן ציבור. 

התחנך בגימנסיה רוסית, למד מדעי הטבע באוניברסיטת סנקט פטרבורג וחקלאות באוניברסיטת ברלין. 

שימש כיושב ראש ועד הקהילה וחברת "עזרה". 

נבחר כחבר מועצת העירייה (miesto tarybos narys) של קובנה ב-1920, 1924 ו-1931. בבחירות למועצה בשנת 1921 נבחר לתפקיד יושב ראש מועצת העירייה (באותן הבחירות נבחר יהודי אחר, יוסף רוגינסקי, לתפקיד סגן ראש העירייה). 

במאי 1923 נבחר לסיימאס השני של ליטא <small>(ליט')</small> מטעם הסיעה היהודית.

היה חבר מרכז של רשת החינוך העברית הציונית "תרבות" בליטא ועמד בראש אגודת "אור", שתמכה בגימנסיה הריאלית העברית בקובנה. יחד עם ד"ר צמח פלדשטיין, מנהל הגימנסיה, וד"ר דוד מרדכי שוורץ, ראש ועד ההורים ויושב ראש הדירקטוריון של הגימנסיה, נחשב לפעיל מרכזי בפרויקט הקמתו של הבניין החדש לגימנסיה הריאלית ברחוב קסטוצ'יו 59 (Kęstučio; כיום מס' 85). 

שימש מזכיר הוועד הציוני הליטאי בשנים 1927–1930 ו-1932–1935.

בשנות ה-30 התגורר עם משפחתו בתל אביב ושימש שופט עירוני. ואולם, מטעמים חומריים נאלץ לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה לחזור לליטא. בתקופת הכיבוש הסובייטי של ליטא, נאסר והוגלה לפנים רוסיה כשבוע לפני הפלישה הנאצית, שם נפטר במחנה גירוש.

אחיו צבי-הירש (גריגורי הנס) וולף (1869–1942) היה בנקאי ועסקן ציבורי. יליד קובנה, התחנך בגימנסיה הרוסית ולמד משפטים באוניברסיטת מוסקבה. הוא היה ממנהלי הבנק היהודי המרכזי בקובנה ומראשי "קרן היסוד" בליטא. עם הכיבוש הנאצי גורש לגטו קובנה, שימש חבר מועצת הזקנים בגטו ושם גם נפטר.

== קישורים חיצוניים ==
* 'וולף, משולם בן איסר-בר', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 154 טורים 1–2 (, תמונה 1352)
* [http://www.archyvai.lt/lt/kaa_virtualios-parodos/tautines-mazumos-laikinojoje-sostineje.html וולף, משולם], באתר הארכיון של מחוז קובנה, התערוכה הווירטואלית, תמונה 23 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילים ציונים בליטא
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים ליטאים
קטגוריה:קובנה: אישים
קטגוריה:יהודים חברי הסיימאס הליטאי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:ילידי 1877
קטגוריה:נפטרים ב-1942
קרול רטהאוז

קרול רטהאוז (באנגלית: Karol Rathaus;16 בספטמבר 1895 - 21 בנובמבר 1954) היה מלחין יהודי שפעל בגרמניה אוסטריה וארצות הברית. הלחין יצירות חשובות על נושאים יהודיים, הידועה שבהן היא הסוויטה אוריאל אקוסטה.
מוכר גם בשמות קרל לאונרד רון רטהאוז, לאונרד ברונו.

== קורות חייו ==
נולד בטרנופול, גליציה, אז בממלכה האוסטרו הונגרית, ממלכת הקיר"ה. היום אוקראינה המערבית.

קרול רטהאוז החל להלחין בגיל צעיר, ובשנים 1913 ו-1914 יצא מגליציה ולמד באקדמיה למוזיקה בווינה. לימודיו נקטעו באמצעם בשל מלחמת העולם הראשונה והוא גויס לצבא האוסטרי ושרת בו שנתיים, 1918 - 1919. עם תום המלחמה יצא אחר מורהו פרנץ שרקר להשלמת לימודיו באקדמיה למוזיקה של ברלין. יצירותיו נתפרסמו בגרמניה ואוסטריה והוא קנה לו שם של מלחין מפורסם. הוא כתב אופרות סימפוניות ויצירות נוספות.

קרול רטהאוז נתן מכוחו גם להלחנת מוזיקה לסרטים אמנותיים והיה בין המלחינים הבולטים בסוגה מוזיקלית זו. מסוף שנות העשרים ועד שנת 1933 שנת השתלטות הנאצים על גרמניה, כתב יצירות רבות שזכו לביצועים והקלטות, בסרטים ובאולמות הקונצרטים. לאחר שהוחרמו יצירותיו בגרמניה הנאצית הוא נמלט לפריז ומשם המשיך ללונדון ושהה בה משנת 1934 עד 1938. באותה שנה היגר לארצות הברית והתיישב בניו יורק. רטהאוז כיהן כפרופסור למוזיקה בקווינס קולג' והצליח הן כמורה והן כמלחין. הוא הלחין בשנותיו באמריקה עשרות יצירות לסרטים. ב-1950 הלחין את המוזיקה לסרט הישראלי "קללה לברכה. רטהאוז נפטר בשנת 1954, בפלאשינג מאדוז שבמדינת ניו יורק. הוא היה נשוי לגרטה והשאיר אחריו בן בשם רנט.

יצירתו כוללת בעיקר יצירות כליות, סימפוניות ויצירות אחרות לתזמורות, סונטות סרנדות ומוזיקה לבלט.

==לקריאה נוספת==
* בספרייה הלאומית שמורות למעלה מעשרים מיצירותיו, תווים ותוכניות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:יהודים אוסטרים

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1954
אורי ש. כהן

אורי שמואל כהן (נולד ב-1970) הוא סופר וחוקר ספרות ישראלי, מלמד באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת קולומביה בניו יורק, עוסק בספרות עברית ואיטלקית ובתרבות עברית ואיטלקית.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת 1970 בשיקגו שבארצות הברית למשפחה ישראלית, האם ממוצא גרמני והאב ממוצא מרוקאי. בגיל חמש הגיע עם משפחתו לישראל. שירת בחיל הים, עבר קורס חובלים והשתחרר בדרגת סגן.

למד באוניברסיטה העברית בתוכנית "אמירים". עבד כמלצר במסעדת "אוקיינוס" בירושלים. עם שני מלצרים נוספים פתח בית קפה בנווה צדק. קיבל תואר דוקטור לספרות מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים. היה כתב של העיתון "דבר" ברומא.

בשנת 2004 הפיק, יחד עם רוני אבולעפיה, את הסרט הדוקומנטרי "רישומים לקורות חיים" על הסופרת אידה פינק.

==ספריו==
* על מקומו בשלום, הוצאת ידיעות אחרונות, 2003 (עריכה: שי צור) – רומן.
* הישרדות: תפיסת המוות בין מלחמות העולם בארץ ישראל ובאיטליה, הוצאת רסלינג, 2007.
* לקרוא את אורלי קסטל-בלום, אחוזת בית, 2011.
* הנוסח הביטחוני ותרבות המלחמה העברית, מוסד ביאליק.
תרגם לעברית את ספרו של ארי דה לוקה "היפוכו של אחד".

===ספרים בעריכתו===
* ג'ורג'יו אגמבן, מה שנותר מאושוויץ, הוצאת רסלינג, 2007.
* פייר פאולו פאזוליני, קולנוע של שירה: מבחר מאמרים, הוצאת רסלינג, 2009.

==לקריאה נוספת==
* שירה סתיו, "כהן, אורי ש.", לקסיקון הֶקְשֵרִים לסופרים ישראלים (תשע"ד 2014), עמ' 502.

==קישורים חיצוניים==

* [http://urisco.wordpress.com/ urisco - reading like it matters] – הבלוג של אורי ש. כהן
* [http://www.ybook.co.il/page_2533 אורי ש. כהן], באתר "ידיעות ספרים"
* 

מכּתביו:
* "אהבת נפילים", בתוך הספר "תוכו רצוף אהבה", ידיעות אחרונות, ישראל 2005.
* [http://hagada.org.il/2006/12/10/%D7%94%D7%A9%D7%91%D7%95%D7%99/ השבוי], באתר "הגדה השמאלית", 10 בדצמבר 2006
* 
* [http://erev-rav.com/archives/11074 קולנוע של גרילה], באתר ערב רב, 16 בפברואר 2011
* 
* 

על כתביו:
* אבנר שץ, [http://www.shats.com/maamarim/cohen.htm אורי ש. כהן: על מקומו בשלום], באתר "שץ קום"
* – על "לקרוא את אורלי קסטל-בלום"
* דן לחמן, [https://web.archive.org/web/20120513085531/http://www.mysay.co.il/articles/ShowArticle.aspx?articlePI=aaaqaf לקרוא את אורלי קסטל-בלום], באתר MySay, 22 ביוני 2011

קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
הנס שטרן

הנס שטרן (בגרמנית: Hans Stern; 1 באוקטובר 1922 – 26 באוקטובר 2007) היה צורף ואיש עסקים ברזילאי-יהודי יליד-גרמניה. מייסד חברת תכשיטי היוקרה "ה. שטרן", שזכה על ידי התקשורת לכינוי "המלך של אבני החן הצבעוניות".

==ביוגרפיה==
שטרן נולד באסן שבגרמניה למשפחה יהודית. בעקבות פוגרום ליל הבדולח (1938), כשהיה בן 17, משפחתו נאלצה להגר עמו לריו דה ז'ניירו שבברזיל.

== קריירה ==
שטרן החל את הקריירה שלו בתעשיית האבנים כשהחל בעבודתו בחברת "קריסטאב" שייצאה אבני חן ומינרלים יקרים מברזיל. כחלק מעבודתו נסע שטרן למדינת המחוז מינאס ז'ראיס, שם למד להכיר את הכורים המקומיים, ואת האבנים היקרות שנמכרו באזור, שכללו טופז, טורמלין ואחלמה. הוא התעניין באבנים הבוהקות והחליט לקדם אותן לזירה הבינלאומית תוך התמקדות בטיילים זרים, וכך הוליד תעשייה חדשה.

בשנת 1945 הקים שטרן את חברת ה. שטרן במטרה לשווק את אבני החן הברזילאיות. באותה התקופה לא היה שוק משמעותי לאבני חן מברזיל, אולם החברה שלו הפכה בסופו של דבר לאימפריית תכשיטים רב-לאומית. בזמן ששטרן צבר לקוחות וזכה לאמון של השוק, הוא הכשיר מספר רב של תכשיטנים ברזילאים צעירים. הוא הניע את תעשיית הצורפות הברזילאית לעמוד בסטנדרטים בינלאומיים. בנוסף, שטרן יצר תעודת אחריות בינלאומית למוצריו והציע סיורים בבית המלאכה שלו כדי להציג את תהליך היצירה והפקת התכשיטים ביושר ובשקיפות. אחת ממטרותיו העיקריות הייתה לשכנע את המכונים הבינלאומיים לגמולוגיה שיתקנו את ההגדרה הישנה של אבני חן כאבן "חצי יקרה", ל"אבני חן צבעוניות".

הבוטיקים הבינלאומיים הראשונים של שטרן הופיעו בשנות ה-70 בפרנקפורט, ליסבון וניו יורק. במשך עשורים רבים התמקדה החברה ביצירת אבני החן הצבעוניות, אף על פי ששטרן גם זכה במספר פרסים בינלאומיים עבור יהלומים ופרסים אחרים לעיצובים אוונגרדיים של יהלומים.

בשנת 2003 הופיעה החברה לראשונה ביריד התכשיטים והשעונים בבזל, שווייץ. בעקבות היריד הוא הצליח להקים רשת של אנשי קשר ושותפויות ברחבי אירופה, ארצות הברית והמזרח התיכון והוסיף עוד 150 נקודות מכירה של הרשת בחנויות כלבו וחנויות מיוחדות.

נכון לסוף 2007, יש כ-160 חנויות הנמצאות בבעלות המשפחה ומופעלות ב-13 מדינות, ו-150 חנויות בתוך חנויות ב-19 מדינות נוספות. תכשיטיו נמכרים בחנויות יוקרה בערים רחוקות מברזיל, כדוגמת פריז, מוסקבה, מקסיקו סיטי, ותל אביב.

== חיים אישיים ==
שטרן נפטר בגיל 85 ב-26 באוקטובר 2007, בריו דה ז'ניירו. הוא אושפז במשך ימים לפני פטירתו. הוא הותיר אחריו את אשתו, רות, אותה נשא לאשה בשנת 1958. יחד נולדו לזוג ארבעה בנים: רוברטו, ריקרדו, רונאלדו ורפאל. בנו הבכור רוברטו משמש כמנכ"ל הנוכחי של החברה.

==ראו גם==
* חברת ה. שטרן

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* איי. פי., [http://www.nytimes.com/2007/10/29/world/americas/29stern.html?_r=0 Hans Stern Dies at 85; Built Global Jewelry Empire], "הניו יורק טיימס", 29 באוקטובר 2007 
* מרים ג'ורדן, [http://online.wsj.com/article/SB119405142735881189.html?mod=googlenews_wsj HANS STERN (1922 - 2007): He Mined a Passion for Brazil To Create Global Market for Its Gems], "וול סטריט ג'ורנל", 3 בנובמבר 2007 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים ברזילאים
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:צורפים יהודים
קטגוריה:תכשיטנים
קטגוריה:אנשי עסקים ברזילאים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1922
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2007
קטגוריה:מהגרים מגרמניה
קטגוריה:מהגרים לברזיל
אליעזר זאב מבוטשעטש

רבי אליעזר זאב מבוטשעטש (בוצ'צ'אה) (ה'תק"ס, 1800 – ג' בטבת ה'תרי"ב, 26 בדצמבר 1851) היה האדמו"ר הראשון ומייסד שושלת חסידות בוטשעטש בוטושאן, מראשוני מפיצי דרך החסידות ברומניה.

== מתולדותיו ==
האוהל על ציון רבי אליעזר זאב ובנו רבי יוסף אהרן מבוטשעטש
נולד בעיירה הרצה (Hertza בגליציה, כיום באוקראינה) לרבי חיים, מגזע החכם צבי. למד "תורת הנגלה" אצל רבי אברהם דוד מבוטשאטש וחסידות אצל רבי מנחם מנדל מקוסוב ורבי אורי מסטרליסק. בסטרליסק היה מיודד עם רבי שלום מבעלז. לאחר נישואיו בשנת תקע"ו לערך, הוכתר לכהן כרבה של עיירת מולדתו הרצה, שם גם החל ללמד את דרך החסידות.

מסופר כי כאשר תלמידיו של רבי מנחם מנדל מקוסוב סיפרו לו שרבי אליעזר זאב מנהיג עדה, לא אמר דבר. כשהגיע רבי אליעזר זאב לקוסוב, הסתגר עמו רבי מנחם מנדל, ובסופו של דבר יצא לתלמידיו ואמר: "מעתה ראוי שגם אתם תקראו לו רבי".

בשנת תקפ"ו נפטרו רבותיו רבי מנחם מנדל מקוסוב ורבי אורי מסטרליסק. בשנת תקפ"ח (1828) עבר מהעיירה הרצה, עם כמה מאות משפחות מחסידיו, והתיישב בעיירה בוטשעטש במחוז בוטושאן שברומניה. סמכותו של רבי אליעזר זאב הקיפה גם את יהודי האזור. בשנים אלו נסע אל רבי צבי הירש מזידיטשוב. בשנת תקצ"ה נולד בנו רבי יוסף אהרן אשר שימש כממלא מקומו של אביו לאחר פטירתו.

האדמו"ר מבוטושאן בקריאת 'קוויטלאך' באוהל אדמו"רי בוטשעטש ברומניה, ביום ההילולא של רבי אליעזר זאב

== פטירתו ==

רבי אליעזר זאב נפטר ביום שישי, ג' בטבת תרי"ב בעיירה בוטשעטש, שם נטמן. על קברו הוקם אוהל.

עד מלחמת העולם השנייה היו מגיעים ביום ההילולא אלפי חסידים מרומניה ומחוצה לה לפקוד את המקום וסיפורי מופת נקשרו בציונו. מעט מדברי תורתו נשתמרו בספרו של בנו, רבי יוסף אהרן, בספר 'יד יוסף' על התורה ומועדים.

לאחר פטירתו הוכתר בנו רבי יוסף אהרן, שהיה אז אברך בן שבע עשרה שנה.

== מצאצאיו ==
* בנו ממלא מקומו רבי יוסף אהרן בעל ה'יד יוסף'
* בתו ברכה, אשת רבי יחיאל טירר. כיהן כרב ואדמו"ר בדורוחוי שבמחוז בוטושאן.
* בתו חנה דבורה אשת רבי שלום מאיר גולדנבוים. עלו לארץ ישראל והתגוררו בצפת.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.bhol.co.il/Article.aspx?id=14250 כ"ק האדמו"ר מבוטושאן עורך טיש ביום ההילולא ג' בטבת תש"ע - 20.12.2009]
* 
*[http://www.youtube.com/watch?v=BAEuZF6GymA&feature=youtu.be האדמו"ר מבוטושאן באמירת א-ל מלא רחמים באוהל רבותינו הקדושים בבוטשעטש - רומניה]

קטגוריה:חסידות במרחב הרומני
קטגוריה:אדמו"רים
תקשי"ר

תקנון שירות המדינה (או בקיצור התקשי"ר), הוא קובץ הוראות וכללים המסדיר את ניהולו של שירות המדינה בישראל בתחום משאבי האנוש והמפרט את זכויותיהם וחובותיהם של עובדי המדינה. התקשי"ר חל במישרין על עובדי מדינה במשרדי הממשלה ויחידות הסמך, על עובדי מערכת הבריאות הממשלתית ועל עובדי מערכת הביטחון האזרחית (למעט עובדים המועסקים לפי הסכמים קיבוציים-מפעליים מיוחדים). לתקשי"ר גם השפעה על עובדי הרשויות המקומיות, למרות שאינו חל עליהם במישרין.

נציב שירות המדינה הוא המתקין את התקשי"ר. נוהל זה מסתמך על החלטת הממשלה שיצרה את תפקיד הנציב. נייר מדיניות של פורום קהלת משנת 2015 מבקר את סמכותו של הנציב להתקין את התקשי"ר, שכן הסמכות להתקין תקנות אינה ניתנת להאצלה משר לפקיד ציבור, והסמכות ליישום חוק המינויים מסורה לראש הממשלה, כך שלא ניתן להאציל אותה לפקיד.

התקשי"ר פורסם לראשונה במרץ 1953.

תוכן התקשי"ר מתבסס על דיני העבודה, הסכמים קיבוציים והסדרים קיבוציים. נציבות שירות המדינה מפיצה באופן שוטף עדכונים לתקשי"ר.

בתקשי"ר עשרה חלקים:
* חלק 0 - הוראות כלליות
* חלק 1 - מילוי משרות ונוהלי העסקת עובדים במשרות תקניות ובמשרות בלתי תקניות
* חלק 2 - קידום עובדים, משכורת, שכר ותשלומים אחרים
* חלק 3 - זמני עבודה, חופשות ושירות צבאי
* חלק 4 - משמעת וסדר
* חלק 5 - הדרכה והשתלמות
* חלק 6 - סדרי מינהל
* חלק 7 - שינויים ארגוניים, המצאות והנעת עובדים
* חלק 8 - פרישה מן השירות וזכויות פרישה
* חלק 9 - סדרי עבודה ושונות.

==קישורים חיצוניים==
* [https://archive.csc.gov.il/Takshir/Pages/default.aspx התקשי"ר], באתר של נציבות שירות המדינה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: מינהל ציבורי
קטגוריה:משאבי אנוש
מרכז קליטה

מרכז קליטה בית קנדה באשדוד
מרכז קליטה הוא מוסד מגורים בו מתגוררים עולים חדשים מיד לאחר עלייתם לישראל. זו שיטת דיור ייחודית לישראל, שמטרתה לאפשר לעולים החדשים להתאקלם, בסביבה תומכת, בחברה הישראלית במסגרת תהליך הקליטה. מרכזי הקליטה ממוקמים לרוב במקומות מרכזיים בערים השונות. ברוב מרכזי הקליטה ניתן ללמוד את השפה העברית במסגרת אולפן.
מרכז הקליטה במבשרת ציון
כיום פועלים שבעה מרכזי קליטה עיקריים (אשדוד, באר שבע, חיפה, ירושלים, כרמיאל, רעננה ומבשרת ציון) ובנוסף קיים מספר ניכר של מרכזי קליטה המיועדים לאוכלוסיות ספציפיות, קבוצות גיל, משפחות, רווקים ומשתתפי תוכניות מיוחדות של הסוכנות היהודית.

==מטרת המרכז==
מרכזי הקליטה הם ביתם הראשון של העולים. המרכזים מהווים מקום מוגן ובית חם ובטוח לעולים, במטרה לעזור להם להסתגל בהדרגה למנטליות החדשה הלא מוכרת בארץ אליה הגיעו.

מרכזי הקליטה מתקשרים עם העולים עוד בטרם עלייתם ארצה. הם עושים זאת על ידי שליחים בכל רחבי העולם.
השהות במרכזי הקליטה מתואמת מראש עם המרכזים, והיא כרוכה בתשלום נמוך יחסית.

לרוב שוהים העולים החדשים במרכז הקליטה במשך שישה חודשים. המקום במרכזי הקליטה מוגבל, ובדרך כלל הם בתפוסה מלאה.

==שירותי המרכז==
כחלק מתהליך התאקלמות העולים, ברוב מרכזי הקליטה קיימים אולפנים בהם יכולים העולים ללמוד עברית מדוברת, כך שיוכלו להיטמע בחברה, ולחיות חיים עצמאיים במדינה. נוסף על כך, המרכזים מספקים הרצאות בנושאים שונים הנוגעים להווי בארץ ולחיי היום-יום (כגון תעסוקה, דיור, אקטואליה וכדומה). במרכזי הקליטה מתקיימות פעילויות רבות ומגוונות, בשילוב החברה והקהילה. מטרת הפעילויות היא לחבר בין העולים למורשת ולזהות הלאומית (חגים ומועדים), ולחבר את העולים לקהילה הקיימת. כחלק מפעילויות אלו המרכזים מארגנים ויוזמים מגוון טיולים, סיורים, אטרקציות והרצאות להכרת המולדת והתרבות שבה.

==היסטוריה==
עוד טרם הקמת מדינת ישראל, הקימה הסוכנות היהודית "בתי עולים" לשיכון זמני של עולים המגיעים לארץ ישראל. בימי העלייה ההמונית נקלטו חלק מהעולים במחנות עולים שנוהלו על ידי הסוכנות היהודית. עם שוך העלייה הגדולה, ובניסיון למשוך עולים מארצות הרווחה, הוצע הרעיון של מרכז קליטה לקליטה זמנית של העולים. 

עם בא העלייה הגדולה מארצות הרווחה לאחר מלחמת ששת הימים החלו בהקמה רחבת היקף של מרכזי קליטה. אלו קמו בערד (300 נפש), כרמיאל, ודימונה. ביולי 1968 היו לסוכנות שישה מרכזי קליטה פעילים, בירושלים, חיפה, נתניה, באר שבע, כרמיאל וערד. המרכז בדימונה נותר ריק עד סוף 1968 בגלל שהעולים סירבו להגיע אליו. באוגוסט 1968 נפתח מרכז קליטה נוסף בנצרת עילית. בנובמבר 1968 נפתח מרכז קליטה באשדוד. 

התקווה שעולים חדשים המגיעים מרכז הקליטה יישארו במקום, הביאה לדרישה במקומות שונים להקים גם בהם מרכזי קליטה. 

ביולי 1969 היו ברחבי ישראל 10 מרכזי קליטה וכולם היו מלאים. בהליכי הקמה היו מרכזי קליטה במבשרת ציון ובשדרות. כדי להענות לביקוש שכרה הסוכנות שלושה בתי מלון שישמשו כמרכזי קליטה. כן נפתח מרכז קליטה באופקים. בתחילת 1971 נפתח מרכז קליטה בכפר חב"ד. 

בתחילה, מרכזי הקליטה כללו מטבח מרכזי וחדר אוכל. בסוף 1969 הוחל במעבר להכנה עצמאית של אוכל על ידי העולים.

==ראו גם==
*מרכז קליטה בית קנדה

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:עלייה
קטגוריה:ישראל: דיור ציבורי
אפקט אלייזה

אפקט אליזה הוא מונח מתחום מדעי המחשב, המתאר את הנטייה הלא מודעת להניח שהתנהגותו של מחשב מקבילה להתנהגות אנושית.

אפקט זה מתייחס לנטייה האנושית למרצף של סמלים, בייחוד מילים, שחוברו יחד על ידי מחשבים.
דוגמה טובה לכך, שניתנה על ידי דאגלס הופשטטר, היא כאשר כספומט מציג את המילה "תודה" לאחר ביצוע פעולה על ידי המשתמש. 
הצופה המקרי עלול לייחס למכשיר רגש תודה, למרות שהמכשיר רק מראה על גבי המסך תוכן שהוזן מראש.

==מקור==
מקור השם הוא תוכנה אינטראקטיבית המדמה טיפול פסיכותרפי שנקראה אלייזה, שפותחה על ידי חוקר MIT בשם ג'וזף וייצנבאום. תוכנה זו נועדה לחקות את עיקרון הלקוח במרכז, המקובל בחלק ממקצועות הרפואה, בעיקר על ידי שינוי הנוסח של המשפטים הנאמרים על ידי ה"מטופל".

:אדם: החבר שלי גרם לי לבוא לכאן.
:אלייזה: החבר שלך גרם לך לבוא לכאן?
:אדם: הוא אומר שאני מדוכאת רוב הזמן.
:אלייזה: צר לי לשמוע שאת מדוכאת.
:אדם: זה נכון. אני עצובה.
:אלייזה: את חושבת שלהגיע לכאן יגרום לך לא להיות עצובה?

למרות שאלייזה עוצבה כדי ליצור "שיחה אנושית טבעית" עם מחשב, היא הצליחה לגרום לתגובות רגשיות מהמשתמשים. 
כתוצאה מתצפית חוקרים גילו שמשתמשים הניחו בצורה לא מודעת ששאלותיה של אלזה מצביעות על עניין בנושאי השיחה ומעורבות רגשית מצידה, למרות שידעו שאינה מחקה רגש.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בינה מלאכותית
בלבב פנימה

בלבב פנימה הוא ספר שנכתב על ידי הרב זאב קרוב, המספר את סיפור הפציעה של בנו אהרן קרוב, הפצוע הקשה ביותר במבצע עופרת יצוקה (2009). הספר יצא לאור בהוצאת משכל בשנת 2010.

== רקע ==
בדצמבר 2008 פרץ מבצע עופרת יצוקה, סג"ם אהרון קרוב, תלמיד ישיבת ההסדר קרני שומרון, מפקד מחלקה בחטיבת הצנחנים, היה בחופשה לרגל חתונתו. אהרן התחתן, ולמחרת בבוקר חזר ליחידתו בלחימה ברצועת עזה. לאחר שבוע וחצי של לחימה אהרן נפגע אנושות ממטען חבלה והוגדר כפצוע הקשה ביותר במבצע, סיכוייו להחלים הוגדרו כקלושים ביותר.

קרוב מתעד בספר את התהליך הארוך שעברה משפחת קרוב והתהליך שהוא עבר בעצמו כאב לאהרון, בעיקר מבחינה אמונית.

על סוגיית הצטרפות בנו לכוחות הלוחמים מיד לאחר חתונתו מתייחס הכותב בהקשר לציווי במשנה "אפילו חתן מחדרו וכלה מחופתה", הכוונה למלחמת מצווה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרים ישראליים
קטגוריה:ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי 2010
קטגוריה:צה"ל בתרבות ובאמנות
נואל סטריטפילד

מרי נואל סטריטפילד (באנגלית: Mary Noel Streatfeild; 24 בדצמבר 1895 - 11 בספטמבר 1986) היא סופרת אנגליה, הידועה בעיקר בשל סדרת ה"נעליים" שכתבה. סטריטפילד זכתה במדליית קרנגי בשנת 1938, על ספרה "הקרקס מגיע" הידוע גם בשם "נעלי קרקס".

כמה מרומניה עובדו לסרטים או לסדרות טלוויזיה.

==ביוגרפיה==
נואל סטריטפילד היא בתו של ויליאם סטריטפילד, והייתה הבת השנייה מתוך חמישה ילדים. נולדה בסאסקס שבאנגליה. נואל נחשבה לאחות "הרגילה" במשפחה שלה, אך היא התבלטה בהופעות שערכה עם אחיותיה למטרות צדקה. בהגיעה לבגרות היא חיפשה קריירה בתחום התיאטרון, ובמשך כעשור הייתה שחקנית. חיי הבמה היוו בסיס לרבים מהספרים הפופולריים שלה לילדים, שעסקו לעיתים קרובות בילדים המתמודדים עם קריירה בתחום האמנות.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.whitegauntlet.com.au/noelstreatfeild/ אתר המעריצים של נואל סטריטפילד]
* 

קטגוריה:סופרות אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1895
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1895
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1986
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1986
הזקן בן המאה שיצא מהחלון ונעלם

הזקן בן המאה שיצא מהחלון ונעלם (בשוודית: Hundraåringen som klev ut genom fönstret och försvann) הוא רומן פיקרסקי שיצא בשנת 2009 מאת יונס יונסון.

זהו ספרו הראשון של יונסון, יליד 1962, עיתונאי ויועץ תקשורת שוודי.

==תקציר העלילה==
הספר פורש את עלילות אלן קרלסון, שפרש לבית אבות אחרי חיים ארוכים ומלאי הרפתקאות. הוא מקווה ששם יסיים את חייו - אבל הוא בריא, ולאכזבתו הגיע לגיל מאה.

בבית האבות מכינים לכבודו אירוע מכובד ורב מוזמנים, אבל אלן נמלט לפני שהמסיבה מתחילה. כשמישהו מבקש ממנו לפקוח עין לרגע על מזוודה, הוא מחליט לקחת אותה לעצמו. משם הוא מוכרח לברוח - כשאחריו רודפים פושעים, אנשי חוק ונציגי התקשורת.

במקביל לסיפור המרדף אחר אלן והחבורה המגוונת שנאספת סביבו, נחשף הקורא לסיפור חייו בו מופיעים הגנרליסימו פרנקו, וינסטון צ'רצ'יל, הארי טרומן, מאו דזה-דונג ורעייתו הצעירה, סטלין, וקים איל-סונג.

==הוצאה לאור==
הספר יצא לאור לראשונה בשנת 2009 בכריכה קשה וב-2010 בכריכה רכה.

הוא הפך לספר הנמכר ביותר בשוודיה ב-2010, וביולי 2012 כבר נמכרו 3 מיליון עותקים ברחבי העולם.

ב-2011, הספר תורגם לעברית משוודית על ידי רות שפירא ויצא לאור בהוצאת כתר ספרים.

==עיבוד לסרט==
סרט המבוסס על הספר יצא בדצמבר 2013, בבימויו של פליקס הרנגרן. רוברט גוסטפון מופיע בתפקיד הראשי, בדמות אלן קרלסון.

קטגוריה:ספרי 2009
קטגוריה:ספרות שוודית
קטגוריה:ספרי הרפתקאות ומסעות
קטגוריה:רומן פיקרסקי
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
גבעת סלעית

גבעת סלעית הוא התנחלות דתית בצפון בקעת הירדן הנחשבת באופן רשמי לשכונה במחולה. מהיישוב ניתן לראות לכיוון מזרח נוף אל עבר צפון בקעת הירדן, אזור בקעת בזק, הרי הגלעד, לכיוון צפון את עמק בית שאן והגלבוע והכפר כרדלה, לכיוון מערב ניתן לראות את הר בזק ומאחז שירת העשבים, ולכיוון דרום את היישובים רותם ומשכיות ואת כביש 578 (דרך אלון).

== היסטוריה ==
גבעת סלעית הוקמה ב-2001 לאחר רצח סלעית שטרית בפיגוע הירי בצומת מחולה באותה שנה במהלך האינתיפאדה השנייה<ref></ref>. ב-2012 פעל משרד הביטחון להסדרת היישוב<ref></ref>, המנהל האזרחי קידם את הכשרתו ב-2013<ref></ref>, וב-2017 פרסם משרד הבינוי והשיכון כי הוא מקדם את הכשרת היישוב<ref></ref>. ב"הארץ" נטען שהמאחז העומד על אדמה פרטית, ותושביו מונעים מפלסטינים לרעות את צאנם בסמיכות אליו.

נכון ל-2022 מתגוררות 16 משפחות ביישוב.

באוקטובר 2016 הוקמה חווה חקלאית בסמוך לגבעת סלעית.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.tabanow.co.il/תבע/ערבות%20הירדן/301/2 תוכנית 301/2 ערבות הירדן - תוכנית מפורטת מס' 301/2, כפר מחולה - שכונת גבע בכפר מחולה - שכונת גבעת סלעית. אדמות הכפר טובאס (ברדלה)] באתר תב"ע עכשיו
* [https://mr.gov.il/ilgstorefront/he/p/533309 התקשרות להמשך תכנון אדריכלי לתבע של שכונת גבעת סלעית בעקבות החלטה של משרד הביטחון לקידום התכנית. האדריכל ביצא את] באתר החשב הכללי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאחזים שהוסדרו
קטגוריה:מועצה אזורית ערבות הירדן
קטגוריה:מחולה
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם חללי הטרור
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2001
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:צומת מחולה
חגי אשד

חגי אשד (אידלשטיין; 7 באוקטובר 1928 – 18 בנובמבר 1988) היה עיתונאי וסופר ישראלי, חבר מערכת "דבר" מ-1954 ועד מותו.

==קורות חיים==
אשד נולד ב-1928 בתל אביב בשם אברהם שלמה אידלשטיין, הצעיר משלושת ילדיהם של אסתר לבית כ"ץ ויהודה אידלשטיין, ונקרא על שם ר' אברהם שלמה האיתמרי, אביו של הרב אליהו הכהן מאיזמיר, מאבותיו של יעקב כ"ץ, סבו מצד אמו.
אביו היה מחנך עברי, עיתונאי וסופר, חבר מערכת "הבוקר" במשך 24 שנים.

בגיל 15 התגייס אשד ללח"י. עם קום המדינה אימץ את כינויו המחתרתי, "חגי", לשמו, ואת שם משפחתו עִברת: הוא נטל מן השם "אידלשטיין" שלוש אותיות, והחליפו ב"אשד". בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1954 הצטרף לעיתון "דבר" והיה חבר מערכת העיתון עד מותו. הוא שימש בתפקידים רבים בעיתון: עורך חדשות, כתב ופרשן מדיני, קורספונדנט בלונדון, ולבסוף – פרסם מאמרים בנושאים מדיניים והיה בעל טור קבוע שהוקדש לפרשנות וביקורת. הוא שלח ידו במלאכות עיתונאיות רבות: רפורטז'ה ומסה, עריכה וביוגרפיה, מחקר וביקורת.

חקר את "העסק הביש" (פרשת לבון), וחיבר דו"ח שהגיש דוד בן-גוריון לממשלת ישראל ב-1964 (הדו"ח הופיע כעבור 15 שנה בספרו של אשד "מי נתן את ההוראה"- והטיל את עיקר האחריות על שר הביטחון דאז, פנחס לבון).

היה שותף לשמעון פרס בחיבור הספר "כעת-מחר" (ירושלים 1978), שביקש להציע "רעיונות לחידוש פניה של ישראל לאחר כשלושים שנות עצמאות ממלכתית ולקראת שנת 2000".
ב-1988 הופיע ספרו "מוסד של איש אחד", ביוגרפיה של ראובן שילוח, ממייסדי קהילת המודיעין הישראלית.

ב-1955 נישא אשד לוורה אלישיב, עיתונאית (בתו המאומצת של המחנך מרדכי אלישיב (פרידמן)), שאותה הכיר בבית ברל. היו אלה נישואים משבריים וטעוני מתח, והם הסתיימו באווירה קשה כעבור 13 שנה.

ב-1969 נישא לעליזה יעקבי, ובני הזוג היו הורים לשתיים: אריאלה (1970) ועופרה (1973).

אשד נפטר בנובמבר 1988, בגיל 60.

בשנת תשנ"ב-1991 ראה אור הקובץ "זה לא רק החום המלוח", ובו מבחר ממאמריו.

==ספריו==
* שמעון פרס, בהשתתפות חגי אשד, כעת-מחר, ירושלים: כתר ('ספרי מבט'), 1978.
* [http://benyehuda.org/eshed_xagai/mi_natan.html מי נתן את ההוראה: "העסק הביש", פרשת לבון והתפטרות בן-גוריון], ירושלים: עידנים, תשל"ט 1979. (הופיע במהדורות נוספות)
* [http://benyehuda.org/eshed_xagai/mossad.html מוסד של איש אחד: ראובן שילוח – אבי המודיעין הישראלי]; הקדמה מאת חיים הרצוג, ירושלים: עידנים, תשמ"ח 1988. (ראה אור בתרגום לאנגלית)

<div class="mw-content-ltr">
* Haggai Eshed, Reuven Shiloah, the Man Behind the Mossad: Secret Diplomacy in the Creation of Israel; translated by David and Leah Zinder; forewords by Shimon Peres and Haim Herzog, London: F. Cass, 1997. (אנגלית: מוסד של איש אחד)
</div>

לאחר מותו:
* זה לא רק החום המלוח: אסופת מאמרים ויומן אחרון; בעריכת ניבה לניר; הקדמה: חיים גורי; דיוקן המחבר: שלמה גינוסר, תל אביב: דביר, תשנ"ב 1991.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://lehi.org.il/?p=4690 חגי אשד באתר העמותה להנצחת מורשת לח"י]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:כתבים מדיניים ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988
פרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף

פרס קרוון לאדריכלות גנים ונוף הוא פרס שמוענק על ידי עיריית תל אביב-יפו מדי מספר שנים החל משנת 1971 לאדריכלי נוף עבור גן בישראל שבנייתו הושלמה.

הפרס מוענק על ידי קרן על שמו של אברהם קרוון, שהוקמה במטרה לעודד את אדריכלות הגנים והנוף בישראל. קרוון היה ראש מחלקת נטיעות ואדריכל הגנים והנוף של תל אביב-יפו, בין היתר היה אדריכל גן מאיר, גן העצמאות, גן הפסגה, וגנים נוספים בעיר.<ref>[https://www.tel-aviv.gov.il/Business/Art/Lists/List1/Attachments/18/אודות%20הפרס%20-%20פרס%20קרוון.pdf אודות פרס קרוון]</ref>

==זוכי הפרס==
{| class="wikitable"
|- bgcolor="#cccccc" align="center"
! שנה
! זוכים
! עבור
|-
| 1971
| ליפא יהלום, דן צור 
| גן סאקר בירושלים
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 1973
| צבי דקל
|עיצוב סביבה גנית למגורים בעיר
|-
| 1975
| חיים לטה
| מפעל חיים
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 1979
| זאב פולק, חיים פרוכטר 
| עיצוב סביבה וגן בחצר בית הספר
|- 
| 1983
| מאיר ויקטור 
| מפעל חיים
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 1988
| מילר בלום תכנון סביבתי
| מצפור נוף ברמת הדר בחיפה
|- 
| 1992
| גדעון שריג
| תרומתו לאדריכלות נוף בארץ 
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 1997
| שלמה אהרונסון
|הכיכר המרכזית באוניברסיטת בן-גוריון 
|- 
| 1997
| מוריה סקלי
| ציון לשבח על גן האהבה והשלום בגני תקווה
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 2001
| צבי דקל, אורי מילר ושלמה זאבי איתן עדן, אייל זיו, רלי פרטו ג'ודי גרין, רם איזנברג
| על גן הזיכרון בראשון לציון מערב טיילת חומת הים של יפו העתיקה ציון לשבח על גן פרטי בטלביה בירושלים
|- 
| 2005
|תמר דראל-פוספלד 
|פיתוח הנוף של כביש 6 ושיקומו בקטע שורק - עירון 
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 2007
| חנה יפה
| תכנון פארק נשר בעיר נשר
|- 
| 2009
| גרינשטיין הר-גיל, אדריכלות נוף ותכנון סביבתי
|תכנון פארק הכט בחיפה
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 2011
| עליזה ברוידא, רות מעוז
| תכנון פארק רידינג וטיילת החוף הצפוני של תל אביב
|- 
| 2013
| יאיר אביגדור, צבי דקל, שלומי זאבי
| תכנון פארק המסילה בירושלים
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 2015
| ברברה אהרונסון, והאדריכל איתי אהרונסון
| תכנון פארק הרצליה 
|-
| 2017
| רם איזנברג 
| תכנון גן קריית ספר בתל אביב
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 2019
| רחל וינר, והאדריכלים וינשטין-ועדיה
| תכנון עמק הצבאים בירושלים
|-
| 2021
| מוריה אדריכלים 
| תכנון כיכר דיזנגוף בתל אביב
|-
| 2023
| לוטן אדריכלות ונוף 
| תכנון הפארק האקולוגי בהוד השרון
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.tel-aviv.gov.il/Business/Art/Lists/List1/Attachments/18/%D7%A4%D7%A8%D7%A1%20%D7%A7%D7%A8%D7%95%D7%95%D7%9F%20-%20%D7%94%D7%96%D7%95%D7%9B%D7%99%D7%9D%20%D7%A2%D7%93%20%D7%9B%D7%94.pdf זוכי הפרס (עד לשנת 2021)]

==הערות שוליים==

*
קרוון
קרוון
קטגוריה:ישראל: אדריכלות
קרוון
נסוטוצרטופס

נסוטוצרטופס (שם מדעי: Nasutoceratops) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת הצרטופסיים. הנסוטוצרטופס היה דינוזאור צמחוני בעל ציצית או עטרה סביב צווארו. הנסוטוצרטופס התקיים באמריקה הצפונית בתקופת הקרטיקון.

קרניו של הנסוטוצרטופס היו חריגות. למרות שהוא מסווג כשייך לתת-משפחת הצנטרוזאורים המאופיינים בקרן אף גדולה וקרני גבה מנוונות, הוא היה בעל בליטה קהה במקום קרן אף (בדומה לאלברטצרטופס) אך בעל שתי קרני גבה גדולות ומעוקלות, שמזכירות קרני פר.

הוא נתגלה בתצורת קאיפארוויטס ביוטה ותואר ב-2010 על ידי Eric Karl Lund בעבודת מחקר (תזה) תחת הנחייתו של סקוט סמפסון. לונד נתן לו את השם Nasutuceratops. בשנת 2013 קבוצת חוקרים ברשות סמפסון, לונד ופארקה תיקנו את השם ל-Nasutoceratops והוא הוגדר באופן רשמי. פירוש השם נסוטוצרטופס הוא "פרצוף בעל קרניים ואף גדול".

==בתרבות==
*הנסוטוצרטופס מופיע בזיכיון פארק היורה בסרט הקצר הקרב בביג רוק, בו נקבת נסוטוצרטופס עם גורה מתקרבים למדורה ומותקפים בידי אלוזאורוס אך ניצלים בידי זכר שמגיע לחלץ אותם. הם נראים גם בנדידה דרך אגם בפרולוג עולם היורה: עולם חדש וכן מופיעים בסרט עולם היורה: עולם חדש, כאשר קלייר מחלצת צאצא שהוכלא בצורה לא-חוקית מחווה וכשהיא נמלטת מהבעלים היא חוצה לתוך עדר נסוטוצרטופסים ההופכים מספר מכוניות שלהם. הם נראים גם בסדרה עולם היורה: תאוריית הכאוס. בסרט עולם היורה נראה במחשב דינוזאור היברידי בשם "סטגוצרטופס", המורכב (בין השאר) מסטגוזאורוס וטריצרטופס. עם זאת פניו דומות לאלה של הנסוטוצרטופס.
*בנוסף הוא מופיע במספר סדרות של הזיכיון כמו: עולם היורה: המשחק, Jurassic Park Builder, Jurassic World Evolution וJurassic World: Alive.
*הוא נראה גם בסדרה רכבת הדינוזאורים במספר פרקים.
*הנסוטוצרטופס מופיע על צעצועים מהסדרה "Prehistoric Animal & Dinosaur Toys".

== קישורים חיצוניים ==

* [http://content.lib.utah.edu/cdm/ref/collection/etd3/id/528 התזה של Lund ובה תיאור המחקר על Nasutuceratops]
* [http://paleoexhibit.blogspot.co.il/2011/08/nasutuceratops-titusi-new-ceratopsian.html מידע ותמונות]
* [http://news.nationalgeographic.com/news/2013/07/130717-new-dinosaur-utah-nasutoceratops-paleontology-animals-science/ New Big-Nosed Horned Dinosaur Found in Utah] - ידיעה, מידע ותמונות, נשיונל ג'יאוגרפיק
* [http://www.guardian.co.uk/science/lost-worlds/2013/jul/17/dinosaur-nasutoceratops-cow-horns ידיעה] בגארדיאן, 17 ביולי 2013
נסוטוצרטופס ביער עם תרופודים קטנים, [[סטגוצרס, קוסמוצרטופס ויוטצרטופס.]]

קטגוריה:צנטרוזאורים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סקוט ד. סאמפסון
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2013
קיטי הארט מוקסון

קיטי הארט-מוקסון (נולדה ב-1 בדצמבר 1926) היא ניצולת שואה פולניה-אנגליה. היא נשלחה למחנה העבודה אושוויץ בשנת 1943 בגיל 16, שם שרדה במשך שנתיים, וגם הייתה כלואה במחנות אחרים. זמן קצר לאחר שחרורה באפריל 1945 על ידי חיילים אמריקאים, היא עברה לאנגליה עם אמה. היא התחתנה והקדישה את חייה להעלאת המודעות לשואה. היא כתבה שתי אוטוביוגרפיות הנקראות "אני חיה" ו"בחזרה לאושוויץ".

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.guardian.co.uk/world/2010/jan/27/holocaust-memorial-day-kitty-hart-moxon Memories of the Holocaust: Kitty Hart-Moxon], באתר הגארדיאן 

קטגוריה:ניצולות השואה
קטגוריה:יהודיות פולניות
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז גרוס-רוזן
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1926
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1926
בקע (גאולוגיה)

בקע הוא שקע צר וארוך בקרום כדור הארץ, המשתרע לאורכו של העתק נרחב. היווצרות בקעים ארוכים אופיינית לתהליך של היפרדות לוחות טקטוניים וביקוע יבשות-על. לאורך שולי הבקע עשוי להתפתח עמק ביקוע.

כאשר הבקע מתמלא מים, יכול להיווצר מקווה מים – אגם בקע דוגמת הכנרת ואגמי הבקע הסורי-אפריקני, ואף אוקיינוס. בתחתית הבקע יכול להתאסף סלע געשי, ופעילות געשית היא מרכיב נפוץ, אם כי לא בהכרח קיים, בבקעים.

כאשר בקע היוצא מצומת משולש אינו מתפתח לכדי אוקיינוס, הוא נקרא בקע כושל.

==דוגמאות לבקעים==

*הבקע הסורי-אפריקני
*בקע באיקל זהו הבקע היבשתי העמוק בכדור הארץ. עומקו הנוכחי המהווה את קרקעיתה של ימת באיקל, הוא כ-1,190 מטר מתחת לפני הים.

==לקריאה נוספת==
*פרופסור משה ברור, "בקע", לקסיקון גאוגרפי, (עמ' 4), הוצאת יבנה, תשס"א 
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גאולוגיה מבנית
אגם סן מרטין

אגם סן מרטין (כפי שהוא מכונה בארגנטינה; בספרדית Lago San Martin) או אגם או'היגינס (כפי שהוא מכונה בצ'ילה; בספרדית Lago O'Higgins) הוא אגם קרחוני בפטגוניה הממוקם בין אזור אייסן דל חנרל קרלוס איבנז דל קמפו (Aysén del General Carlos Ibáñez del Campo) שבצ'ילה לבין פרובינציית סנטה קרוס שבארגנטינה.

האגם נמצא בגובה 250 מטר מעל פני הים, שטחו 1,013 קמ"ר ואורך קו החוף שלו 525 ק"מ. ממבט מלמעלה, האגם מורכב ממספר עמקים דמויי אצבעות, מתוכם 554 קמ"ר בשטח צ'ילה ו-459 קמ"ר בשטח ארגנטינה. אגם סן מרטין הוא האגם העמוק ביותר באמריקות, עם עומק מרבי של 836 מטר בקרבת קרחון או'היגינס וצבע מים המאופיין בגוון כחול בהיר חלבי. האגם מוזן ברובו מנהר מאייר ומערוצים שונים ונשפך אל נהר פסקואה, שזורם לאוקיינוס הפסיפי. קרחון או'היגינס זורם מזרחה לכיוון האגם, כמו גם קרחון צ'יקו. שני הקרחונים הם חלק משדה הקרח של דרום פטגוניה אשר נמתח לאורך 350 ק"מ מצפון-דרום לאגם.

מהגרים לא התיישבו מסביב לאגם עד לשנת 1910, כאשר בריטים, סקנדינבים ושווייצרים התחילו לגדל כבשים בשביל צמר.

ציר התיירות הנפוץ ביותר לביקור באגם הוא בין העיירה אל צ'לטן שבארגנטינה ל-ויה או'היגינס שבצ'ילה, שכולל מעבורת דרך האגם בצד הצ'יליאני.

==שמות==
בהיותו האגם המוזר ביותר בצורתו באזור, המורכב משמונה זרועות, השם סן מרטין מתייחס לפעמים רק לצד הארגנטינאי שלו, והשם או'היגינס מתייחס ל-4 הזרועות שלו בצד הצ'יליאני. שני השמות מגיעים מגיבורי העצמאות חוסה דה סן מרטין מארגנטינה ו-ברנרדו או'היגינס מצ'ילה. שני האישים לחמו ביחד לשחרור צ'ילה ונודעו בשם "המשחררים של אמריקה", יחד עם עוד אישים דרום אמריקאים.

==ראו גם==
* אגם ארחנטינו
* אגם ויאדמה

==קישורים חיצוניים==

סן מרטין
סן מרטין
קטגוריה:פרובינציית סנטה קרוס: גאוגרפיה
קטגוריה:אייסן
סן מרטין
קטגוריה:גבול ארגנטינה–צ'ילה
אסטריקס בבריטניה

אסטריקס בבריטניה (בצרפתית: Astérix chez les Bretons) הוא הספר השמיני בסדרת הקומיקס הצרפתית "אסטריקס". הספר נכתב על ידי הסופר רנה גוסיני ואויר על ידי אלבר אודרזו, והוצג לראשונה במהלך שנת 1965 בהמשכים במגזין "Pilote" בחוברות מספר 307 עד 334, ובהמשך באוגדן במהלך 1966. הספר עובד לשני סרטים: סרט מצויר בשם "אסטריקס בבריטניה" וסרט לייב אקשן בשם "אסטריקס ואובליקס בשירות הוד מלכותה" בכיכובו של ז'ראר דפארדיה בתפקיד אובליקס.

==תקציר העלילה==

יוליוס קיסר פולש עם צבאו לבריטניה. הוא מתזמן את התקפותיו ליום סוף השבוע של הבריטנים וכך כובש אותה בקלות, ורק כפר בודד בדרום האיים הבריטיים מצליח להחזיק מעמד, אך בשלב מסוים גם הוא עומד ליפול מול הכיבוש הרומי. אטאראקס, בן-דודו הבריטני של אסטריקס, נשלח לגאליה כדי להביא שיקוי-פלא, מכיוון שמנהיג הכפר חושש שהכפר לא יוכל להחזיק מעמד עוד זמן רב כנגד הכיבוש הרומאי.

אסטריקס, אטאראקס ואובליקס מצטיידים בחבית גדולה מלאה בשיקוי-הפלא ויוצאים אל בריטניה. אובליקס, הודות לכוחו העל-אנושי ששורה עליו תמיד, יכול לסחוב בקלות את החבית הכבדה. טרם יציאתם מן הכפר אסטריקס לקח עמו מעט עשבים שאשפיקס טרם ידע מה שימושם (בסוף הסיפור מתברר שאלו עלי תה). לרומאים נודע על החבית, והנציב הרומי בבריטניה מעוניין לשים את ידיו על החבית, ומטיל עוצר על כל הפונדקים באי והחרמת החביות שלהן.

במהלך ההרפתקה החבורה מאבדת את החבית ועוברת שלל הרפתקאות, ביניהן השתכרותו של אובליקס, מאסרו במצודת לונדון וחיפושים אחרי החבית, תוך כדי מחוות שונות של היוצרים לתרבות הבריטית. לבסוף החבורה מגלה שמשתמשים בחבית במסגרת משחקי הראגבי כדי לחזק את השחקנים הפגועים, ללא שהקונה או השחקנים מודעים לכך שמדובר בחבית שיקוי הפלא. הגאלים לוקחים את החבית בחזרה, אבל מאבדים אותה באופן סופי לאחר שאבן גדולה נורתה לעברם בעודם שטים בדוגית של אטאראקס. החבית מתרסקת ושיקוי הפלא נשפך.

הם מגיעים לכפר הבריטי מאוכזבים, ומספרים למנהיג הכפר, איזדביגבוס, את שקרה. אך לאסטריקס יש רעיון, להשתמש באפקט פלצבו: אסטריקס מודיע שהוא יכול לרקוח שיקוי-פלא בעזרת העשבים שלקח מכפרו (אף על פי שרק אשפיקס מכיר את המתכון), ורוקח לכל בני הכפר את "שיקוי הפלא", שהוא למעשה תה. הבריטנים, יחד עם אסטריקס ואובליקס, תוקפים את הצבא הרומי וגורמים לרומאים לברוח. או אז מודה אסטריקס שמה שרקח לא היה שיקוי-פלא. איזדביגבוס, המנהיג של הבריטנים, אמר שהוא תיאר זאת לעצמו ובנוסף מכריז שיהפוך את המשקה למשקה הלאומי של הבריטנים.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.asterix.com האתר הרשמי של אסטריקס]

==ביאורים==

קטגוריה:ספרי אסטריקס
קטגוריה:ספרי 1966
מתחם ווטרגייט

מתחם ווטרגייט
מפת המתחם
מתחם ווטרגייט (באנגלית: Watergate complex) הוא קבוצה של חמישה בניינים בשכונת פוגי בוטום בוושינגטון הבירה בארצות הברית. המתחם, בן 40 אלף מטרים רבועים, כולל בניין משרדים, שלושה בנייני דירות, ומבנה של מלון-משרדים.

בניית המבנים במתחם החלה באוגוסט 1963, ולוותה בחילוקי דעות בין האדריכלים, גורמי ממשל וגורמים אחרים, לגבי גובה הבניינים וסגנונם האדריכלי. הבנייה הסתיימה בינואר 1971. המתחם הפך לאחד הפופולריים בוושינגטון למטרות מגורים ומשרדים, בין השאר עבור חברי הקונגרס ואנשי ממשל אחרים. המתחם נמכר מספר פעמים במהלך שנות ה-80; החל משנות ה-90 המתחם חולק ובנייניו נמכרו בנפרד לקונים שונים מספר פעמים.

המתחם עלה לכותרות ב-1972, לאחר פריצה שהתגלתה במטה המפלגה הדמוקרטית בקומה השישית בבניין המלון-משרדים. נמצא כי צולמו מסמכים והותקן ציוד האזנה במקום. חקירת המשטרה העלתה כי מאחורי הפריצה ומעשים בלתי-חוקיים נוספים, עמדו אנשים בכירים בממשלו של נשיא ארצות הברית ריצ'רד ניקסון. הפרשה זכתה לכינוי פרשת ווטרגייט, על שם המתחם, והיא הובילה לבסוף להתפטרותו של ניקסון ב-9 באוגוסט 1974. מילית הסיומת "-גייט" הפכה בהמשך לעיתים קרובות למקושרת עם פרשיות ושערוריות פוליטיות דומות בארצות הברית וברחבי העולם.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.thewatergatehotel.com/ אתר מלון ווטרגייט]
* [http://www.washingtonpost.com/wp-srv/local/counties/dc/longterm/wwlive/wtrgate.htm Watergate Urban Village With a View], וושינגטון פוסט
* [http://www.bizjournals.com/washington/stories/2002/06/17/focus11.html?page=all Watergate: The name that branded more than a building], Washington Business Journal

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: מבנים
מנחם הכהן ריזיקוב

הרב מנחם הכהן
הרב מנחם הכהן ריזיקוב (ה'תרכ"ו, 1866 - ה'תש"כ, 1960) היה רב, פוסק, ומחבר ספר הלכה. הרב ריזיקוב כיהן כרב במנהטן ובברוקלין.

== קורות חייו ==

נולד ב-1866 לרב צבי יוסף רזניק בז'טל ולמד בישיבת וולוז'ין וישיבות בעיר וילנא. החל משנת תרנ"ה, 1895, הוא כיהן כרב בעיר קאזאן אשר ברוסיה במשך 11 שנה עד שנאלץ לברוח מפני פרעות אנטישמיות. הוא הגיע לניו יורק בשנת 1906 כבן ארבעים שנה.

הרב ריזיקוב קיים קשרי מכתבים עם הרב אברהם יצחק הכהן קוק בסוגיות תורה והלכה. היה לו גם קשר מכתבים עם נשיא ארצות הברית פרנקלין רוזוולט ומהם הוא דורש ראשי תיבות של שם הנשיא וחיבתו של שתי המפלגות בקונגרס האמריקני - הרפובליקנים והדמוקרטים.
הרב מנחם הכהן בצעירותו

== רעיוניו על הכהונה ==
בערוב ימיו, בשנת ה'ת"ש, הדפיס הרב מנחם הכהן את חיבורו "הכהנים הלוים", בו הוא מאריך בחיבת הקדוש ברוך הוא לכהנים בני אהרן, ומציע לכהנים לערוך יום צום ותפילה לקדוש ברוך הוא להשגיח על דיכוי עם ישראל בידי הנאצים ולנקום באויבי העם.

בספר הוא גם מציע לאחיו הכהנים לקנות שטח בארץ ישראל להקים יישוב של כהנים. בשנת ה'תש"ח הוא גם הדפיס ספר על עבודת הכוהנים בבית המקדש בשם "תורת הכהנים".

==חיבוריו==
*[http://www.hebrewbooks.org/22576 תפארת מנחם], 305 חידות בהלכה ופתרונן. נדפס בוילנא תרנ"ה (1894)
*[http://www.hebrewbooks.org/2258 דברי מנחם,] ספר הספרדים שהספיד המחבר אישים שונים. נדפס בארצות הברית תרע"א, (1911)
*[http://www.hebrewbooks.org/9281 שערי זבח], (2 חלקים), על דיני שחיטה, ניקור וטריפות. נדפס בירושלים תרע"ג (1913). את ההכנסות ממכירת הספר הקדיש עבור בית החולים משגב לדך בירושלים.
*[http://www.hebrewbooks.org/10061 מתורת צבי יוסף] ספר חידות נוסף ובו 440 חידות בהלכה ופתרונן. ההכנסות ממכירת הספר הוקדשו עבור תמיכה בישיבת שער השמיים בירושלים. נדפס בירושלים תרפ"ה (1925)
* שערי רצון: [http://www.hebrewbooks.org/2651 א'], [http://www.hebrewbooks.org/2652 ב'] חידושים בתלמוד ובהלכה. נדפס בניו יורק תרצ"א (1931)
*שערי שמים: [http://www.hebrewbooks.org/1849 א'], [http://www.hebrewbooks.org/10078 ב'], [http://www.hebrewbooks.org/1850 ג'], [http://www.hebrewbooks.org/1851 ד'], [http://www.hebrewbooks.org/2650 ה'] נדפס בניו יורק תרצ"ז (1937). הספר קיבל את הסכמותיהם של הרב אברהם יצחק הכהן קוק, הרב אברהם דב כהנא שפירא, ועוד.
*[http://www.hebrewbooks.org/3029 פלגי שמן] (1939)
* [http://hebrewbooks.org/36377 הכהנים הלוים] (1940)
*[http://www.hebrewbooks.org/2722 לקוטי דינים תורת הכהנים] (1948)

== ילדיו ==
הרב מנחם ריזיקוב נשא לאישה את עטל בת ר' שלום, ונולדו להם שבעה ילדים:
* משה יהואש, נשא לאשה את לאה.
* יהודה לייב, נשא לאשה את זלאטא.
* שלום.
* עו"ד יצחק יעקב, נשא לאשה את ראזא.
* עו"ד שמעון.
* מושא מלכה
* פייגא רחל, נישאה לרב חיים יצחק, שהיה רבה של סרטוגה ספרינגס שבניו יורק

==קישורים חיצוניים==

* [http://kevarim.com/rabbi-menachem-hakohen-risikoff/ קברו ומידע נוסף] באתר "קברים"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1866
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1960
אלדפירת', מלך נורת'מבריה

אלפרית' מנורת'מבריה (מת ב-14 בדצמבר 704 או 705),
היה מלך נורת'מבריה מ-685 עד מותו. הוא מתואר על ידי כותבים קדומים כביד כאלוקאין וכסטפן מריפון, בשל מלומדותו הגדולה.

חלק מיצירותיו וכמה מכתבים שכתבו לו שרדו. שלטונו היה שקט יחסית, שהפגם היחיד בו היה מחלוקות עם הבישוף וילפריד, דמות מרכזית בכנסיית נורת'מבריה הקדומה.

אלפרית' נולד בתאריך לא ברור לאוסוויו מלך נורתמבריה, ולנסיכה אירית בשם פין. מאוחר יותר כשהפך אוסוויו למלך נורת'מבריה, הוא מת בשנת 670 והוחלף על ידי אקגפרית' בנו. אלפרית' התחנך לקריירה בכנסייה והפך לאיש משכיל. ב-685, כאשר אקגפרית' נהרג בקרב על נצ'טנסמר אלפרית' נקרא לשוב לנורת'מבריה, והפך למלך. מידע זה ידוע על פי מדיווחים מהסופרים בהאי ההברידאי לונה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלכי נורת'מבריה
קטגוריה:נפטרים ב-705