OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הולפוס

הולפוס (בגרמנית: Hohlfuß; באנגלית: Pes cavus; בעברית נקרא גם קשת גבוהה) הוא מצב שבו קשת כף הרגל גבוהה במיוחד. בכף רגל בעלת מנח רגיל, קשת כף הרגל אמורה להפוך מעט יותר שטוחה בעת דריכה על הקרקע.

כאשר אדם סובל מהולפוס, הקשת אינה משתטחת ולו במקצת בשל קשיחות של האזור. אותה קשיחות וחוסר יכולת של כף הרגל להתאים עצמה למשטח שעליו מתבצעת ההליכה, גורמות לא פעם להופעה של כאבים באזור, היווצרות של דלקות ואף יבלת עור.

== גורמים ==
הולפוס יכול להיות מולד או להתפתח בכל גיל בעקבות מחלה.
הסיבה הבסיסית ל־Pes Cavus אינה בטוחה אך עשויה להיות נוירולוגית, אורתופדית או נוירו-מוסקולרית. מעל למחצית מן המקרים של Pes Cavus יוחסו למחלת CMT, שהיא הסוג הנפוץ ביותר של נוירופתיה פריפרית תורשתית ויכולה לגרום לעיוותים בכף הרגל כמו קשת גבוהה במיוחד.

== סוגים ==
קיימים שלושה סוגים עיקריים להולפוס:

●פס קבוורוס - המצב הנפוץ ביותר. במצב זה, גובה הקשת עשוי לגרום לעיוות של אצבעות כף הרגל הרגל. סוג זה של הולפוס נגרם לרוב בעקבות פגיעה נוירו־מסקולורית, אך פעמים רבות הסיבה אינה ידועה כלל ונראה שמקורה גנטי. תופעה זו מוכרת מאוד בקרב חולים במחלה הנוירולוגית שארקו־מארי־טות הפוגעת במערכת העצבים ההיקפית. בשל הפגיעה בעצבים, ישנה התנוונות ביכולת השליטה בשרירים, דבר שגורם לעיוותות וכאבים בכפות הרגליים.

●פס קלקנאוקווס - הנגרם לרוב בשל היחלשות של שריר מרכזי בשוק. ההיחלשות עשויה להתרחש בעקבות פציעה, מחלות שרירים או מחלות הקשורות בעצבי השרירים. מי שלוקה בתופעה זו יהיה בעל קשת גבוהה ועמוקה במיוחד.

● פס קאבוס - הסוג השלישי הוא הפס קאבוס הנייטרלי והוא נגרם ממנח לקוי של חלקה הקדמי ביותר של כף הרגל וחלקה האחורי, כאשר בשילוב של השניים נוצרת קשת גבוהה.

== טיפול בהולפוס ==
ישנן כמה וכמה דרכים לטפל בהולפוס, כדי להקל על הכאבים והפגיעה בטווח התנועה של אלה הלוקים בכך. אחת הדרכים להקל על הבעיה היא רכישה של מדרסים שיעניקו תמיכה לקשת כף הרגל וכך יפחיתו עומסים מאזורים אחרים ברגליים. המדרסים למעשה מסייעים בתיקון מנח הרגל הלקוי שנוצר מהפיצוי שעושה הגוף כדי לשמור על איזון.

עבור אנשים שנהנים להתאמן, במיוחד כשמדובר באימונים כמו ריצה או כאלה היוצרים פגיעה של כף הרגל ברצפה, הולפוס עשוי להוביל לכאבים חזקים. זאת משום שכף הרגל אינה מספקת מספיק אחיזה בקרקע. במקרים כאלה מומלץ לערוך שינוי בשגרת האימונים ולהתאים את התרגול למנח כף הרגל, כדי למנוע הופעה של כאבים. יחד עם זאת, גם כאן מדרסים יכולים לספק הקלה משמעותית, משום שניתן להתאים גם מדרסים נושמים המותאמים במיוחד לפעילות גופנית. חשוב לציין כי פעילות גופנית נכונה בהחלט יכולה דווקא לסייע בהקלה על הכאבים.

מומלץ לגשת לטיפול פיזיותרפיסטי גם כן, שבו ניתן יהיה ללמוד כיצד לדרוך על כף הרגל בצורה נכונה, כדי למנוע הפעלת משקל על אזורים אחרים בכף הרגל ומסביב לה.

משקל עודף עשוי גם הוא להחמיר את הכאבים במקרה של הולפוס, משום שמופעל על כף הרגל משקל גדול עוד יותר. במקרה שכזה מומלץ לשקול שינוי של התזונה לשם ירידה במשקל.

במקרים שבהם ההולפוס נגרם בעקבות בעיה או מחלה עצבית, יינתן גם טיפול למקור עצמו באמצעות תרופות. לעיתים תידרש התערבות כירורגית כדי לפתור את הבעיה, אך דרך זו לרוב תהיה מוצא אחרון בלבד, לאחר שכל אפשרויות הטיפול המסורתיות לא צלחו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעיות רפואיות בכף הרגל
הלמה של אוסגוד

הלמה של אוסגוד, שהוצגה על ידי ב-1899 היא למה באנליזה מרוכבת. על פי הלמה, פונקציה רציפה של מספר משתנים מרוכבים שהיא הולומורפית בכל משתנה בנפרד, היא הולומורפית. ניתן להשמיט את ההנחה שהפונקציה רציפה, אבל את הצורה הזו של הלמה קשה הרבה יותר להוכיח והיא ידועה כמשפט הרטוגס.

לתוצאה זו אין אנלוגיה במשתנים ממשיים. אם נניח שהפונקציה <math>f:\mathbb{R}^n\to\mathbb{R}</math> היא רציפה וגזירה בכל נקודה בכל משתנה (כלומר, כל הנגזרות החלקיות קיימות בכל מקום),<math>f</math> אז היא לא בהכרח גזירה. למשל, דוגמה נגדית בשני ממדים ניתנת על ידי:

<math>f(x,y)=\dfrac{2x^2y+y^3}{x^2+y^2}.</math>

הפונקציה הזו רציפה, והגבול שלה בנקודה <math>(0,0)</math> הוא <math>0</math>. אם נגדיר את הפונקציה בראשית הצירים <math>f(0,0)=0</math>, נקבל פונקציה רציפה בכל מקום ובעלת נגזרות חלקיות מוגדרות היטב ב <math>x</math> ו <math>y</math> בכל נקודה, כולל בראשית הצירים, אבל אינה גזירה בראשית הצירים.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:משפטים באנליזה מרוכבת
רואנג

רואנג הוא הר הגעש השכבתי הדרומי ביותר בקשת איי סנגיהה שבצפון סולאווסי באינדונזיה. מידותיו של הר הגעש הן 4 על 5 ק"מ, והוא מתפרס על פני האי כולו. הפסגה מכילה כיפת לבה חלקית המגיעה לגובה של כ-725 מטר. מפסגתו ניתן לראות את פסגת קלאבאט בדרום, פסגת סיאו מצפון וטרנטה ממזרח.

== גאולוגיה ==
ראש ההר מכוסה באופן חלקי בכיפת לבה שנוצרה כתוצאה מפעילות געשית בשנת 1904. מאז נצפתה פעילות וולקנית עם היווצרות כיפות לבה וזרימות פירוקלסטיות. רוחבו של הר הגעש באי הוא 4 על 5 ק"מ.

== התפרצויות ==
=== לפני המאה ה-21 ===
לפחות 16 התפרצויות געשיות תועדו מהר הגעש רואנג, כשהראשונה התרחשה בשנת 1808. ד"ר אדולף מאייר היה עד להתפרצות גדולה בשנת 1871. האי רואנג לא היה מיושב באותה תקופה, אך תושבי טגולנדנג הסמוכה היו עדים להתפרצות גדולה. ההתפרצות הרסה את המטעים הרבים שניטעו על מדרונות ההר תוך דקות ספורות, וגרמה לצונאמי שהשמיד את רוב הכפר בטאגולנדנג שמול רואנג. רוב תושבי הכפר טבעו, ולאחר מכן גופותיהם נפלטו אל החוף. מספר ההרוגים הוערך בסביבות 300 עד 400.<ref></ref><ref>[https://kumparan.com/roni-marudut-s/fakta-geologis-menarik-gunung-api-ruang-sejarah-gelombang-pasang-telan-400-jiwa-1vmMsIB2mGX Fakta Geologis Menarik Gunung Api Ruang: Sejarah Gelombang Pasang Telan 400 Jiwa]</ref>

=== אפריל 2024 ===
ב-16 באפריל 2024 בשעה 21:45 (שעון אינדונזיה) החלו התפרצויות געשיות בהר הגעש, שאילצו למעלה מ-800 בני אדם להתפנות מהאי אל האי הסמוך טאגולנדנג. ב-17 באפריל, העלו הרשויות המקומיות את רמת הכוננות סביב חשש ההתפרצות של הר הגעש לארבע, הגבוהה ביותר באינדונזיה, ופרסמו התראת צונאמי שהובילה לפקודות להעביר 11,000 תושבים ומפונים מטאגולנדנג למנאדו שביבשת סולאווסי, תוך ציון החשש שהר געש קורס לים. 

ההתפרצות הביאה גם את השבתת נמל התעופה הבינלאומי סם רטולנגי במנאדו. לפחות 501 בתים ומבנים ניזוקו מההתפרצות. לאחר הפחתה של שבועיים בפעילות, הר הגעש התפרץ שוב ב-30 באפריל, ואילץ את סגירתו של נמל התעופה סם רטולנגי ושדות תעופה אחרים עד למחוז גורונטלו. כל 843 תושבי האי רואנג פונו למנאדו, בעוד ש-12,000 תושבי טאגולנדנג הועברו לאי סיאו באונייה.

ב-18 באפריל חברות תעופה ממערב מלזיה וסינגפור ביטלו טיסות לסבאח וסארוואק עקב מגבלות ראות. עננת דו-תחמוצת הגופרית שפרצה מהר הגעש השתרעה על פני 1,000 קילומטרים, וכיסתה את כל בורנאו החל מ-19 באפריל. עם זאת, איכות האוויר העילי של סבאח וגם סארוואק לא הושפעו מההתפרצות.<ref>[https://thesun.my/local_news/mount-ruang-eruption-air-quality-in-sarawak-good-to-moderate-KF12352338#google_vignette Mount Ruang eruption: Air quality in Sarawak good to moderate]</ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אינדונזיה: הרי געש
קטגוריה:הרי געש שכבתיים
המלך בבר - ההרפתקה של באדו

המלך בבר - ההרפתקה של באדו (באנגלית: Babar and the Adventures of Badou) היא סדרת טלוויזיה מונפשת קנדית-צרפתית לילדים, המבוססת על הדמות "בבר" שנוצרה על ידי ז'אן וססיל דה ברונוף.

הסדרה שודרה במקור ב-6 בספטמבר 2010 בערוץ YTV בקנדה ובערוץ TF1 בצרפת. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בשנת 2010 בערוץ הופ!. לסדרה הופקו 3 עונות הכוללות 65 פרקים באורך 12 דקות.

== עלילה ==
הסדרה עוקבת אחר באדו, נכדו של המלך בבר וחבריו, אשר בכל פרק לומדים על חברות, סובלנות וחשיבותה של משפחה בארמון ובעיר סלסטיל.

== דמויות ומדבבים ==
הדיבוב העברי בוים על ידי גדי לוי, והופק על ידי עוזי פוקס, סאלי אמיגה ומשה קרבלניק.
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
!שם הדמות
!מדבב/ת בעברית
|-
|באדו
|שחר קדוש
|-
|בבר / גאלוק / דמויות שונות
|גדי לוי
|-
|צ'יקו
|מייה קדוש
|-
|מונרו
|איתי לוי
|-
|זוואדי
|עדן גמליאל
|-
|לולו
|בר סביר
|-
|סלסט / סליפ
|אורלי קטן
|-
|קורניליוס / דמויות שונות
|עפרון אטקין
|-
|רטקסס / פום / דמויות שונות
|יורם יוספסברג
|-
|ליידי רטקסס
|נורית בנאי קורן
|-
|אמא של באדו / ג'ייק
|מאיה מיטלפונקט
|-
|מיס טריש / דמויות שונות
|טליה ברקאי
|-
|קרודיליוס
|עמי מנדלמן
|-
|טרש
|עמית יוסוביץ'
|-
|דילש / אנדי
|לירון לב
|}

== שידור הסדרה ==

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
מקפא קרחוני

Haute-Savoie, צרפת]]
מקפא קרחוני (מכונה גם נווה - מאנגלית: Névé) הוא סוג צעיר וגרגירי של שלג שהומס חלקית, הוקפא מחדש ונדחס, אך עוד לא התגבש לשלג. סוג זה של שלג קשור להיווצרות קרחונים באמצעות תהליך של תהליכי בליה קרחוניים (באנגלית: nivation ).<ref></ref> מקפא קרחוני ששורד עונה שלמה של אבלציה הופך למקפא, שהוא גם מבוגר וגם מעט יותר צפוף. מקפא הופך בסופו של דבר לשלג קרחוני - הקרח הדחוס וארוך החיים שממנו מורכבים הקרחונים. היווצרות קרחונים יכולה להימשך שנים עד מאות שנים בהתאם לגורמי הקפאה-הפשרה ושיעורי הידוק השלג.<ref></ref> מקפא נצפה מדי שנה במדרונות סקי, ובדרך כלל לא אוהבים אותו כאזור נפילה קפוא.

למקפא קרחוני יש צפיפות מינימלית של 500&nbsp;ק"ג/<sup>מ"ר</sup>, שזה בערך מחצית מצפיפות המים הנוזליים ב-1 אטמוספירה.<ref></ref>

מקפא קרחוני יכול להתייחס גם לאזור האלפיני בו מצטבר שלג, שמצטבר לכדי מפולת ומזין קרחון יבשתי.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

*
עמי פרידמן

עמי פרידמן הוא עיתונאי ישראלי, כתב ומבקר המוזיקה והתרבות של ישראל היום.

==ביוגרפיה==
פרידמן החל את דרכו העיתונאית בשנת 2006, ככתב צעיר בעיתוני נוער בהם ראש 1, העיר ועכבר אונליין ועבד בהם עד לסגירתם. הוא כתב גם לעיתונות הכתובה בהם לעיתון ידיעות אחרונות בו עבד במשך 3 שנים כמבקר מוזיקה בתוך הקבוצה ככתב לאתר ynet, ושבועוני פנאי פלוס ובלייזר השייכים לידיעות. בתקופה זו עבד גם ככתב רשת ידיעות תל אביב.

בשנת 2011 אחרי סיום העבודה בידיעות, עבד כשנה וחצי ככתב ב־nrg עד שמונה לעורך מדור התרבות בתחילת 2013. במקביל סיקר ותרם כתבות בנושא המוזיקה לעיתון מעריב ולמוסף התרבות "ז'ורנל" מיום הקמתו, תוך כדי השתלבות התכנים עם מוספי מקור ראשון ועד לסגירתו.

בסוף 2013 חזר ל-ynet והחליף את אור ברנע ככתב התרבות והמוזיקה של האתר. הוא החזיק בתפקיד במשך 5 שנים.

פרידמן מסקר את תחום התרבות ועולם המוזיקה, ועוסק בהופעות בימתיות, ראיונות עומק עם כוכבי סדרות טלוויזיה, פזמונאים ומוזיקאים מישראל ובעולם. הוא עוסק גם בפרשיות והטיות פוליטיות בהם גילוי אנטישמיות, הסברה ופרשות פלילים לאישים בתחומים אלו.

כותב ב"ישראל היום" משנת 2019, במגזין סוף השבוע "שישבת", באתר ובמדור התרבות היומי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://www.israelhayom.co.il/writer/עמי-פרידמן עמי פרידמן] באתר ישראל היום

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:מבקרי מוזיקה ישראלים
קטגוריה:סגל ישראל היום
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל nrg
נונאטאק עגלון

נונאטקי עגלון (באנגלית:Auriga Nunataks) הם קבוצה קטנה של נונאטאקים בארץ פאלמר, אנטארקטיקה. הם נמצאים 21 מייל מזרחית לנקודת וייד בראש קרחון ברטרם. הגבוה בהם מתנשא אל פסגה חדה ונראה ממרחק רב. הם כונו בשמם על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה על שם קבוצת הכוכבים עגלון.

==קישורים חיצוניים==

* [https://geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=721&fid=antgeo_101 מידע כללי]

קטגוריה:ארץ פאלמר: נונאטאקים
רבה (עיר מקראית)

כד}}).

נפילת אוריה במהלך המצור על רבה, מתוך כתב יד של הכרוניקה העולמית מאת רודולף פון אמס, המאה ה-14
רבה היא עיר מקראית, עיר הבירה של ממלכת בני עמון, ששכנה ממזרח לנהר הירדן. העיר נזכרת בהקשר לכיבושה על ידי ממלכת ישראל המאוחדת או ממלכת יהודה.

כיום העיר מזוהה עם העיר רבת עמון בירדן.

== היסטוריה ==
עמון שהיה אחד מהעמים הקדומים ששכנו בארץ ישראל, התרכז בעיר רבה, ובינו לבין עם ישראל היו במשך השנים, בייחוד בימי השופטים ושאול המלך, מלחמות רבות. המלחמה הראשונה של עם ישראל בעמון הייתה תחת הנהגתו של שאול המלך.

העיר 'רבה' נכבשה על ידי עם ישראל, לראשונה בימי דוד, אך לא ידוע כמה זמן נשלטה על ידם.

באחד ממלחמות אלו שהיו סביב העיר 'רבה', נהרג אוריה החתי בניסיון לכבוש את העיר, כשהוא מוצב בחזית הלחימה על ידי יואב בן צרויה בציוויו של דוד בכדי שיהרג.

במאה השלישית לפני הספירה - התקופה ההלניסטית - שינה תלמי השני (שנקרא גם פילדלפוס) ששלט באותה העת במצרים, את שמה של רבת-עמון לפילדלפיה על שמו, .ומאות שנים נקראה בשם זה. על שמה זה של רבת-עמון נקראת העיר פילדלפיה שבארצות הברית.

בימי הצלבנים שונה שוב שמה של העיר ל'אהמנט' (AHAMANT), בעקבות שם זה נקראת העיר עד היום 'עמאן'.

== במקרא ==
העיר רבה כאמור הייתה ממלכתם של בני עמון. כיום המקום מזוהה בירדן עם העיר רבת עמון. העיר נזכרת כמה פעמים בתנ"ך לעיתים בשם 'רבת בני עמון', ולעיתים 'רבה'. כך למשל בספר דברים נזכרת העיר, בכך שמיטתו של עוג מלך הבשן נמצאת בה: .

=== המלחמה בתקופת דוד ===
בספר שמואל במלחמת ישראל בעמון, בימי דוד נזכרת העיר.לאחר מעשה דוד ובת שבע, דוד מצווה את יואב בן צרויה, להציב את אוריה החיתי בחזית המלחמה על מנת שיהרג, יואב אכן מצווה על יואב שיתקרב עם קבוצת חיילים לנסות להבקיע את חומת העיר רבה, כשהוא יודע שבאותו המקום מוצבים חייליו החזקים של בני עמון, ואכן באותה ניסיון להבקעת העיר, נהרג אוריה, וגיבורים נוספים.

בהצלחת הריגתו של אוריה, משתמש יואב על מנת להצדיק את הריגתם של אותם גיבורים, כשהוא שולח יואב להודיע לדוד כי על אף שידע את הסכנה האורבת בהתקרבות לחומת העיר, וכפי שאירע במעשה האישה מתבץ, שהרגה את אבימלך כשהשליכה על ראשו אבן ריחיים:בהמשך הפרק, לאחר תוכחת נתן הנביא עם משל כבשת הרש, יוצא יואב להילחם ב'רבה', וכובש אותה. בפסוק נזכרת העיר כ'עיר מלוכה': .

העיר נזכרת גם בתחילת ספר עמוס, שעונשם של בני עמון יהיה על ידי שריפת העיר 'רבה': .

== בתרבות ==
בפיוטו של רבי שלמה אבן גבירול, שלום לך דודי, הזכיר את הצלחתו של דוד בן ישי בכך שכבש את העיר 'רבת בני עמון': .

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יישובי המקרא
בית הקברות הצבאי קריית גת

בית הקברות הצבאי קריית גת הוא אתר הקבורה הצבאי בבית העלמין קריית גת.
== בית הקברות ==
ב-3 באפריל 1964 נקבר חלל צה"ל אברהם זאנה מאבן שמואל בחלקה חדשה בבית העלמין קריית גת, לאחר שהתרבו החללים הוכרזה החלקה כבית קברות צבאי.

בבית הקברות נקברים חללי צה"ל ושאר כוחות הביטחון תושבי קריית גת ומועצה אזורית שפיר.

ברבות השנים נקברו בבית העלמין חללי צה"ל ממלחמות ישראל: מלחמת ששת הימים, מלחמת יום הכיפורים, מלחמת לבנון הראשונה, מלחמת לבנון השנייה, מלחמת חרבות ברזל וחללי צה"ל נוספים.

בין היתר, נקברו בבית הקברות: סמל שני דוד אלמליח שנפל באירוע בו נורו שני עובדי משרד הרישוי באשקלון ועוטר בעיטור האומץ. מישר חגי ז'ורנו, ומישר רועי ביטון שנספו באסון הכרמל ועוטר בעיטור המופת של שירות בתי הסוהר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.izkor.gov.il/en_e8381e03fc6ef9aa9b08de04c0ea4676 בית הקברות הצבאי בקריית גת] באתר יזכור

קטגוריה:קריית גת
קטגוריה:בתי קברות צבאיים ישראליים
התא הקדמי של גלגל העין

התא הקדמי של גלגל העין (באנגלית: Anterior chamber of eyebal) הוא החלל המלא בחומר מימי בתוך העין בין הקשתית לבין המשטח הפנימי ביותר של הקרנית, ה.<ref></ref>

== פיזיולוגיה ==
עומק החדר הקדמי של העין משתנה בין 1.5 ל-4.0 מ"מ, הוא נוטה להיות רדוד יותר בגיל מבוגר יותר ובעיניים עם רוחק ראייה (היפרמטרופיה). כאשר העומק יורד מתחת ל-2.5 מ"מ, הסיכון לגלאוקומה עולה.

== פתולוגיה ==
ב, הדם ממלא את החדר הקדמי כתוצאה מדימום, לרוב לאחר טראומה. דלקת הענבייה (אובאיטיס) היא תהליך דלקתי המשפיע על הקשתית והגוף הריסי, וכתוצאה מכך התפתחות דלקת בתא הקדמי. בגלאוקומה, חסימה של מונעת יציאה נורמלית של החומר המימי, וכתוצאה מכך נגרם לחץ תוך-עיני מוגבר, נזק מתקדם לראש עצב הראייה, ובסופו של דבר עיוורון.<ref></ref>

== טכניקות אבחון ==
קביעת עומק החדר הקדמי (anterior chamber depth: ACD) חשובה בהערכת הסיכון לגלאוקומה. ישנן שיטות שונות למדידת ACD, כולל בדיקה באמצעות מנורת סדק, אולטרסאונד וצילום Scheimpflug. שיטות אלו דורשות ציוד בדיקה ייעודי והכשרת מקיפה של המאבחנים.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==
+

קטגוריה:ראייה
קטגוריה:עין
קטגוריה:רפואת עיניים
הדברים שהלכו לאיבוד

הדברים שהלכו לאיבוד היא מיני-סדרה לכבוד יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, המשודרת בערוץ כאן חינוכית.

==תקציר העלילה==
רונה, שאחותה הגדולה דניאלה נרצחה ב, מלאה בכאב וזעם. לקראת יום הזיכרון הראשון אחרי מתקפת הפתע על ישראל היא חוברת במפתיע לאורן, ילד שכול שונה ממנה לחלוטין, בתוכנית סודית שתסכן את טקס יום הזיכרון בבית הספר<ref name=":0" />.

==רקע==
הסדרה יצאה לכבוד יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל ולנפגעי פעולות האיבה. במקור נכתבה הסדרה במהלך 2023, אולם לאחר אירועי ה-7 באוקטובר שינו אותה יוצרי הסדרה יאיר פרי ועדן גוריון והתאימו אותה למציאות החדשה שנוצרה בעקבות אירועים אלו. הסדרה נכתבה, הופקה וצולמה תוך זמן קצר, ועלתה ב-7 במאי 2024, שבעה חודשים בדיוק אחרי מתקפת הפתע על ישראל ופרוץ מלחמת חרבות ברזל. אף על פי שהמיני-סדרה נחשבת קצרה ביותר (3 פרקים של כחצי שעה כל אחד), היא קיבלה ביקורות חיוביות. טייםאאוט: "במובנים מסוימים, כולנו רונה"<ref></ref>. ישראל היום מסכם: "'הדברים שהלכו לאיבוד' עונה על הדילמה כיצד מייצרים סדרות רלוונטיות למציאות הכאוטית של פוסט 7 באוקטובר, כשהחוקים הטלוויזיוניים - אפילו בסדרות נוער - נכתבים מחדש ומותאמים לרוח הלאומית המעורערת"<ref></ref>. פרי: "היא מציתה זעם שהושתק. יצא לכעס שם רע, וכעס הוא צעד חשוב בשביל שינוי. זה שהיא מעוררת כעס באנשים סביבה זה חשוב".

==סקירת סדרה==

===פרקים===
{| class=wikitable
!מספר הפרק
!שם הפרק
!תאריך יציאה
|-
|1
|עד שהלילה נעלם
|7 במאי 2024
|-
|2
|קצה חלום, ודי
|8 במאי 2024
|-
|3
|הבטחות צריך לקיים
|9 במאי 2024
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
*[https://www.kankids.org.il/content/kids/hinuchit-main/lost_things עמוד הסדרה], באתר כאן חינוכית
*
*
*
*
* 
* 
* 
*דור שכניק [https://www.frogi.co.il/entertainment/tv/47826 "הדברים שהלכו לאיבוד: "זאת לא סדרה על המלחמה, אלא על איך מרגישים כשמאבדים מישהו""] באתר פרוגי 7.5.2024
*ניר וולף, [https://www.israelhayom.co.il/culture/tv/article/15714940 הדרמה המתוסרטת הראשונה לנוער שעוסקת בהשלחות 7 באוקטובר מציגה חוקים חדשים], ישראל היום 8 במאי
*
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות דרמת נעורים ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2024
קטגוריה:כאן חינוכית: תוכניות וסדרות
צי האוויר השלישי (לופטוואפה)

צי האוויר השלישי (בגרמנית: Luftflotte 3) היה אחד היחידות שלחמו במסגרת הלופטוואפה במלחמת העולם השנייה.

== היסטוריה ==
צי האוויר הוקם ב-1 בפברואר 1939 מ-Luftwaffengruppenkommando 3 במינכן והפך ל-Luftwaffenkommando West (פיקוד אווירי מערב) ב-26 בספטמבר 1944. יחידת לופטוואפה זו התבססה באזורים הכבושים על ידי הגרמנים בצפון צרפת, הולנד, בלגיה וצרפת של וישי, כדי לתמוך בכוחות מדינות הציר באזור. משרדי הפיקוד שלה היו בפריז, צרפת (ב-26 ביוני 1944).

== מפקדים ==

* גנרל-פלדמרשל הוגו שפרלה (1 בפברואר 1939 – 23 באוגוסט 1944)
* גנרל-אוברסט אוטו דסלוך (23 באוגוסט 1944 – 22 בספטמבר 1944)
* גנרל-לויטננט אלכסנדר הולה (22 בספטמבר 1944 – 26 בספטמבר 1944)

=== מפקדי Luftwaffenkommando West ===

* גנרל-לויטננט אלכסנדר הולה (28 בספטמבר 1944 – 15 בנובמבר 1944)
* גנרל-לויטננט יוזף שמיד (16 בנובמבר 1944 – 27 באפריל 1945)
* גנרל-לויטננט מרטין הרלינגהאוזן (28 באפריל 1945 – 8 במאי 1945)

==סדר הכוחות==
===המערכה בפולין===
במהלך המערכה בפולין כלל צי האוויר את היחידות הבאות:
* דיוויזיית האוויר ה-3
* דיוויזיית האוויר ה-4
* פיקוד הלופטגאו VII
* פיקוד הלופטגאו XII
* פיקוד הלופטגאו XIII
* פיקוד ההגנה האווירית ה-5

===המערכה על צרפת===
מהלך המערכה על צרפת כלל צי האוויר את היחידות הבאות:
* קורפוס האוויר ה-1
* קורפוס האוויר ה-2
* קורפוס האוויר ה-5
* פיקוד מטוסי הקרב ה-3
* פיקוד הלופטגאו VII
* פיקוד הלופטגאו XII
* פיקוד הלופטגאו XIII
* קורפוס הנ"מ ה-1

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Luftflotten/Luftflotte3.htm צי האוויר השלישי] באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.ww2.dk/air/hq/lfl3.htm צי האוויר השלישי] באתר Luftwaffe, 1933-45 

קטגוריה:יחידות הלופטוואפה
רמי דוידיאן

רמי דוידיאן (מימין) ו[[עוז דוידיאן (במרכז), עם אנשי מושב פטיש במפגש עם נשיא המדינה יצחק הרצוג, דצמבר 2023]]
רמי דוידיאן (נולד ב-1965) הוא אזרח ישראלי שבמהלך אירועי מתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023, הציל את חייהם של עשרות רבות של אנשים כשחילץ אותם מאזור הטבח בפסטיבל נובה, ובשל מעשיו אלה, נבחר להדליק משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-76.

==ביוגרפיה==
דוידיאן נולד בשנת 1965 במושב פטיש, לעזריה ושרה דוידיאן, שעלו לישראל עם קום המדינה מכורדיסטן. לדוידיאן אחד עשר אחים ואחיות. אביו נפטר כשהיה בן 13, ורמי נדרש לעבוד כדי לעזור בפרנסת המשפחה.

למד בבית הספר האזורי. שירת שלוש שנים בצה"ל, התחתן בגיל 21 ונשאר לגור בפטיש. עבד בהתחלה כחקלאי ואחר כך כאיש שיווק.

===מעשה הגבורה===
בבוקר 7 באוקטובר קם מוקדם לתפילת שמחת תורה. ברבע לשבע חבר התקשר אליו, והתחנן שילך לחלץ מכר שלו ממסיבת הטבע בנובה. דוידיאן שהכיר את השטח היטב, יצא עם רכבו הפרטי, וכשראה נפגעים רבים התקשר לחתנו אורן ולקרובים ומכרים נוספים, וניהל מבצע חילוץ, כשהוא עצמו יוצא שוב ושוב לשטח, מקבל מיקומים של ניצולים ויוצא לאתר אותם. באחד המקרים ראה ישראלית חטופה בידי שישה מחבלים, והצליח לדבר איתם בערבית ולשכנע אותם לשחרר אותה.

לדבריו, לפי הרישומים של אנשי המושב, הצליחו אנשי המושב להציל 750 צעירים – עשרות מהם הגיעו אליו הביתה.

על פעילותו ביום זה התכבד בהדלקת משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה-76, יחד עם עוד ארבעה אנשים שעסקו בחילוץ באותו יום. סיפורו מונצח גם כחלק מאסופת סיפורי הגבורה יום אחד באוקטובר.

== חיים אישיים ==
דוידיאן נשוי לאיריס, מזכירת משק, ואב לארבעה ילדים. אחיינו הוא עוז דוידיאן, בן המושב פטיש, שגם הוא יצא ברכבו בשבעה באוקטובר וחילץ עשרות ניצולים מהמסיבה. אחייניתו, רב"ט , נהרגה באותו יום.

==לקריאה נוספת==
* נחום אבניאל, אנחנו בדרך: סיפורי גבורה של אזרחים שהצילו חיים ב-7 באוקטובר, ירושלים: סלע מאיר, 2024

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* טקס הדלקת המשואות 2024: [https://govextra.gov.il/masuot76/masuot76/home/alert/ משואת המחלצים], באתר מערך הדיגיטל הלאומי

==הערות שוליים==

קטגוריה:מצילים במתקפת הפתע על ישראל (2023)
קטגוריה:חקלאים ישראלים
קטגוריה:פטיש (מושב)
קטגוריה:הטבח בפסטיבל נובה
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 2024
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
בלו דנובה

בלו דנובה (בגרמנית: Blue Danube, בתרגום לעברית: הדנובה הכחולה) הייתה להקה אוסטרית, שהוקמה במטרה לייצג את מדינתה באירוויזיון 1980. שירה לתחרות היה "Du bist Musik", והוא דורג במקום השמיני עם 64 נקודות. לאחר התחרות הפסיקה הקבוצה את פעילותה לצמיתות.

חברי הלהקה היו מרטי ברם, שייצג את אוסטריה כסוליסט באירוויזיון 1981, וולפגנג "מארק" ברי, וולפגנג וייס וסילביה שראם. לאחר יציאת הסינגל הקליטה עבורו כמה בי-סייד שונים, דוגמת "Holiday" ו-"Rock'n'Roller Skates".

שם הלהקה שאוב מיצירה מפורסמת בעלת אותו שם משל יוהאן שטראוס.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות אוסטריות
קטגוריה:נציגי אוסטריה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1980
Du bist Musik

"Du bist Musik" (בעברית: "את/ה המוזיקה") הוא סינגל שהוקלט על ידי הלהקה האוסטרית בלו דנובה. את השיר הוציאה בשנת 1980 לאור חברת התקליטים דקה רקורדס, והוא נבחר על ידי תאגיד השידור האוסטרי לייצג את המדינה באירוויזיון 1980, שהתקיים בהאג שבהולנד.

== רקע ==
"Du bist Musik" נכתב, הולחן והופק על ידי קלאוס פטר סאטלר. במהלך השיר מזכירה הלהקה המבצעת עשרות מושגים, ז'אנרים ואמנים מהמוזיקה הפופולרית, דוגמת באך, שלאגר והרמוניה.

== באירוויזיון ==
המהדורה ה-25 של האירוויזיון התקיימה בהאג שבהולנד, והורכבה מעשרים מדינות משתתפות, שהופיעו בערב אחד ב-19 באפריל 1980. אוסטריה כמדינה הראשונה בסדר ההופעות של האירוע, לפני אז'דה פקאן הטורקית. עם תום ספירת הקולות דורגה אוסטריה במקום השמיני עם 64 נקודות.

== רשימת השמעה ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1980
קטגוריה:סינגלים מ-1980
קטגוריה:שירי אירוויזיון 1980
קטגוריה:שירי אוסטריה באירוויזיון
קטגוריה:שירים בגרמנית
קטגוריה:שירים על מוזיקה
ג'ורג' ד. סנל

ג'ורג' ד. סנל (19 בדצמבר 1903 - 6 ביוני 1996) היה גנטיקאי עכברים ואימונולוג השתלות אמריקאי. זוכה פרס נובל לרפואה.

== ביוגרפיה ==
סנל נולד בברדפורד, מסצ'וסטס, ארצות הברית ב-1903. הוא היה הצעיר מבין שלושה ילדים. אביו עבד כמזכיר עבור הסניף המקומי של ימק"א. סנל התחנך בבתי ספר בברוקליין, ולאחר מכן נרשם למכללת דארטמות' בהאנובר, ניו המפשייר, שם למד מתמטיקה ומדעים, תוך התמקדות בגנטיקה. הוא סיים את התואר הראשון ב-1926.

סנל סיים את התואר השני ואת הדוקטורט באוניברסיטת הרווארד. עבודת הדוקטורט שלו, שהסתיימה ב-1930 עסקה בקישור גנטי בעכברים. לאחר סיום הדוקטורט, סנל עבד כמרצה באוניברסיטת בראון במשך שנה, עד 1931.

סנל עבד, במשך כשנתיים, כפוסט דוקטורנט באוניברסיטת טקסס, יחד עם הרמן מולר. סנל עסק בחקר השפעות הקרינה על הגנטיקה של עכברים.
ב-4–1933 סנל שימש כמרצה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס.

בשנת 1935 הצטרף סנל לצוות מעבדת ג'קסון בבר הארבור על חוף מיין, שם עבד עד פרישתו.

בשנת 1980 קיבל סנל פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה, ביחד עם ז'אן דוסה, על גילוי הגנים של MHC.<ref></ref>

== חיים אישיים ==

סנל נישא לרודה קרסון, ונולדו להם שלושה בנים.
סנל נפטר בבר הארבור ב-6 ביוני 1996, בגיל 92.
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בראון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:אימונולוגים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס וולף לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:גנטיקאים אמריקאים
קטגוריה:ילידי 1903
קטגוריה:נפטרים ב-1996
ויקטור ארדוב

ויקטור ארדוב (ברוסית: Виктор Ардов; (21 באוקטובר 1901, וורונז' - 26 בפברואר 1976, לנינגרד) היה סופר, מחזאי ותסריטאי סובייטי ממוצא יהודי. מנצח בוריס חייקין ופיזיקאי סמיון חייקין הם אחים למחצה (מאשתו השנייה של אביו של ארדוב) של ארדוב.

==ביוגרפיה==
ארדוב נולד בשנת 1901 בוורונז' למשפחה יהודית. שמו היה ויקטור זיגברמן. המשפחה הייתה עם שורשים מאוקראינה ומליטא. בשנת 1918 הוא סיים לימודי בית ספר והתחיל ללמוד באוניברסיטה בוורונז'. כבר באותה שנה המשפחה עברה למוסקבה והוא המשיך לימודי לכלכלה באוניברסיטה רוסית לכלכלה ע"ש פלחנוב אותה סיים בשנת 1925, אך לא עבד במקצוע.

בשנת 1921 הוא התחיל לפרסם קריקטורות בירחון במוסקבה והחל להשתמש בשם עט "ארדוב". בהתאם לעדויות צאצאיו למשפחה היו שורשים אשכנזים וספרדים. לכן במקור שם עט היה "ספארדוב" שבהמשך קוצר ל"ארדוב".

ארדוב היה תורם קבוע בירחון סאטירי "קרוקודיל". הוא כתב מספר מחזות (חלקם ביחד עם ולדימיר מאס). בשנת 1927 הוא החל לנהל מחלקת ספרות של תיאטרון סאטירה בלנינגרד. באותה תקופה הוא התחיל לכתוב חומר להופעות של ארקדי רייקין, בוריס פטקר ושחקנים נוספים.

בשנת 1933 ארדוב התחתן בפעם השנייה לשחקנית נינה אולשבסקאיה. לאולשבסקאיה כבר היה בן אלכסיי בטלוב.

לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה הוא התנדב לשורות הצבא האדום ושירת בעיתון. בשנת 1943 הוענק לו עיטור "הכוכב האדום" ובספטמבר 1944 הוא נפצע.

בתקופת פעילותו בנוסף למחזות ארדוב כתב כ-40 ספרי הומור ותסריט למספר ספרים. הוא היה מיודד עם מספר פעילי תרבות סובייטית שביקרו לעיטים קרובות בביתו (יוסיף ברודסקי, אלכסנדר סולז'ניצין, מיכאיל זושצ'נקו, בוריס פסטרנק מרינה צבטייבה) ועוד. משפחתו הייתה קרובה במיוחד עם אנה אחמטובה שהתגוררה בביתם בשנות ה-30 של המאה ה-20.

ארדוב נפטר במוסקבה ב-26 בפברואר 1976.

==קישורים חיצוניים==
* [https://zamos.ru/dossier/a/4169/ ביוגרפיה]

קטגוריה:סופרים יהודים
קטגוריה:תסריטאים
קטגוריה:מחזאים
קטגוריה:ילידי 1901
קטגוריה:נפטרים ב-1976
קטגוריה:סופרים סובייטים הידועים בשם עט
מקסימיליאן גומפלוביץ'

מקסימיליאן גומפלוביץ (בפולנית: Maksymilian Gumplowicz; 1 בפברואר 1894–1942), היה אתלט יהודי-פולני. זוכה מדליית ארד באליפות פולין (1926) בריצות ל-100 ול-200 מטר. נוסף לכך, היה שחקן ושופט כדורגל. ניספה בשואה.

== ביוגרפיה ==
גומפלוביץ' נולד בווינה, אוסטריה. שיחק כדורגל ביוטצ'נקה קרקוב בשנים 1925–1927. מ-1930 עד 1935 ניהל משחקי ליגה כשופט כדורגל. במקצועו היה טכנאי שיניים.

===1926===
====מדליות ארד באליפות פולין====
באליפות פולין שנערכה בוורשה באוגוסט 1926 זכה בשתי מדליות ארד, בריצת 100 מטר, אחרי ולדיסלב דוברובולסקי (11.0 שניות) וסטניסלב רוטרט ובריצת 200 מטר בתוצאה של 23.6 שניות, אחרי ולדיסלב דוברובולסקי (23.0 שניות) וסטניסלב רוטרט (23.0 שניות).

הוא נרצח בהוצאה להורג המונית של יהודים במחנה פלאשוב ב-1942.

== שיאים אישיים ==
* ריצת 100 מטר: 11.1 שניות ( 4 בספטמבר 1926, קרקוב)
* ריצת 200 מטר: 23.6 שניות (14בואוגטס 1926, ורשה)

== קישורים חיצוניים ==
כל המנצחים באליפות פולין באתלטיקה 1926 מוויקיפדיה 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אצנים פולנים
קטגוריה:אתלטים יהודים
קטגוריה:כדורגלנים פולנים
קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:קרקוב: כדורגלנים
קטגוריה:ספורטאים יהודים פולנים
קטגוריה:ספורטאים יהודים בשואה
קטגוריה:ספורטאים שנספו בשואה
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1942
תגובה המוליטית חדה

תגובת המוליטית חדה (באנגלית: acute hemolytic transfusion reaction) היא תגובה מסכנת חיים מיידית של מערכת החיסון לקבלת עירוי דם.

תגובה המוליטית חדה, מוגדרת כזו שהתרחשה תוך 24 שעות מקבלת העירוי. תגובה המוליטית חדה יכולה להיגרם גם על ידי עירוי של מיליליטרים בודדים של דם. התגובה מופעלת על ידי נוגדנים ההורסים את תאי הדם האדומים.

תגובה שמתרחשת בחלוף 24 שעות מעת קבלת העירוי נקראת תגובה המוליטית מאוחרת למתן דם.

==סימנים ותסמינים==
תגובות המוליטיות לעירוי דם מתאפיינות בדרך כלל בחום שעלול להיות מלווה בצמרמורות. מקרים קלים מאופיינים גם בכאבי בטן, גב, גפיים או כאבים בחזה.

במקרים חמורים יותר המטופל יסבול מקוצר נשימה, לחץ דם נמוך, המוגלובינוריה (המוגלובין בשתן), ובהמשך עלול להדרדר להלם ול-dic.

אצל חולים מורדמים או מחוסרי הכרה, המטוריה (דם בשתן) עשויה להיות הסימן הראשון לתגובה המוליטית חדה. תסמינים נוספים הם: בחילות, הקאות וצפצופים בנשימה.

==גורמים==
הסיבה השכיחה ביותר לתגובת עירוי המוליטית חדה היא חוסר התאמה במרכיבי הדם בין התורם לנתרם.

==אבחון==
האבחון של תגובה המוליטית חדה נעשה באמצעות בדיקה מיקרוסקופית של הדם של הנתרם ובדיקת אנטיגלובולין ישירה (בדיקת קומבס ישירה) המאתרת נוגדני IgG או משלים הקשורים לכדוריות דם אדומות, שבדרך כלל מאבחנת תגובות עירוי המוליטיות חדות.
== טיפול ==
טיפול ראשוני בכל סוג של תגובת עירוי, הוא הפסקת העירוי באופן מיידי. המטופל יחובר לאירוע נוזלים ויבוצע ניטור צמוד אחר מדדי גופו.

הטיפול התרופתי כולל טיפול תומך לוויסות לחץ הדם, טיפול בנוגדי קרישה, סטרואידים ואימונו-גלובלינים לווריד (ivig).

==פרוגנוזה==
הפרוגנוזה של תגובה חדה לעירוי הדם תלויה בקצב מתן הדם ובנפח הכולל של העירוי. רמות הנוגדנים האנטי-A והאנטי-B בדם של המקבלים עשויות גם לחזות את הפרוגנוזה, כאשר רמות גבוהות יותר של נוגדנים מעידות על תגובה חריפה יותר. כ-2% מהמקרים של תגובה מהירה לעירוי הם קטלניים.

ככלל ככל שהתגובה החיסונית תהיה מוקדמת יותר, כך היא חמורה יותר.

==אפידמיולוגיה==
לפי הערכות, תגובה המוליטית חדה לעירוי דן, מתרחשת ב-1 מתוך 38,000 עד 1 מתוך 70,000 עירויים. לפי הערכות, 41% מהעירויים שאינם תואמים ABO מביאים לתגובה המוליטית חדה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מערכת החיסון
קטגוריה:סיבוכים עקב ניתוחים וטיפולים רפואיים
קטגוריה:עירוי דם
סנג'ק זור

סנג'ק זור (בטורקית: Deyr-i-Zor sancağı) היה סנג'ק של האימפריה העות'מאנית, אשר נוצר ב-1857. חלק משטחו הופרד מוילאייט בגדד. זור הוזכרה לעיתים כחלק מוילאייט חלב,<ref name="pavet"></ref><ref name="Karpat-2002">[https://books.google.com/books?id=082osLxyBDgC&dq=Zor&pg=PA647 Studies on Ottoman Social and Political History: Selected Articles and Essays], p. 647. Kemal H. Karpat, BRILL, 2002<br />″The Vilayet of Halap (Aleppo) comprised Maraş, Urfa and Zor. In 1899, a fourth sanjak, that of Antioch was formed ...″
</ref> או מוילאייט סוריה.<ref name="GeoDict-1906">[https://books.google.com/books?id=cVQDZFM1T2IC&pg=PA1796 Geographical Dictionary of the World in the early 20th Century]. Logos Press, New Delhi, 1906. </ref>

הבירה הייתה דיר א-זור, עיירה על הגדה הימנית (כלומר, הדרומית) של הפרת, שהייתה גם העיר הגדולה היחידה בסנג'ק. בתחילת המאה ה-20, שטח הסנג'ק היה ,<ref name="asia">[https://archive.org/stream/asiakeane00kean#page/460/mode/1up Asia] by A. H. Keane, page 460</ref> ואוכלוסייה מוערכת של 100,000, רובם נוודים ערבים. הבירה עצמה הייתה רק כפר לפני שהפכה למרכז הסנג'ק.

לאחר נפילת האימפריה העות'מאנית ב-1918, נסוגו הכוחות העות'מאניים מהאזור והשאירו שטח הפקר. האזור נכבש לאחר מכן על ידי לאומנים עיראקים שייצגו את הממלכה הערבית של סוריה בדמשק, ולאחר הסכם ניוקומב-פולה ב-1923, הוא הפך לחלק מהמנדט הצרפתי בסוריה.

== חלוקה אדמיניסטרטיבית ==
מפה של סנג'ק זור בשנת 1907
קאזות של הסנג'ק: <ref>[http://tarihvemedeniyet.org/2009/10/zor-mutasarrifligi/ Zor Mutasarrıflığı | Tarih ve Medeniyet]</ref>

# קאזה של דיר
# קאזה של ראס אל-עין
# קאזה של עסארה
# קאזה של אל-בוכמאל

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

זור
קטגוריה:סוריה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1918
כיבוש זור

סנג'ק זור בסוף המאה ה-19
כיבוש זור היה הכיבוש של סנג'ק זור במסופוטמיה עילית בשנים 1918–1920 לאחר מלחמת העולם הראשונה על ידי לאומנים עיראקים שייצגו את הממשלה הערבית בדמשק בראשות האמיר פייסל. בניגוד לכוונותיהם של הלאומנים העיראקים, הכיבוש הבטיח שהאזור הפך לחלק מהמדינה המודרנית של סוריה.

השטח היה ממוקם בין מנהלת שטח האויב הכבוש (OETA) בסוריה במערב לבין עיראק הכבושה הבריטית (1918–1920) במזרח.

המושלים של זור הכבושה היו, לפי הסדר: מרעי פאשה אל-מאללה, רמדאן אל-שאלש ומאולוד מוכליס; השניים האחרונים היו חברים באגודת האמנה העיראקית.
קטגוריה:בעקבות מלחמת העולם הראשונה
שאול הלוי מהאג

נוסח ההכתרה של הרב שאול הלוי משנת ה'תק"ח כפי שמופיע בפנקס קהילת האג
התחייבות הפרנס טוביה בועז לשלם את משכורתו של הרב שאול הלוי
תיאור פטירת הרב שאול הלוי בפנקס קהילת האג
ספר "גבעת שאול", הספד על הרב שאול הלוי, אמסטרדם ה'תקמ"ו
שאול הלוי (1711, ה'תע"ב–5 במאי 1785, כ"ה באייר ה'תקמ"ה) היה רב ביהדות גרמניה ויהדות הולנד. כיהן כרבה של קהילת יהודי אמדן בשנים ה'תק"ב–ה'תק"ח, וכרב הקהילה האשכנזית בהאג בין השנים ה'תק"ח–ה'תקמ"ה.

==ביוגרפיה==
נולד ב-1711 בעיר דוברומיל שב. אביו היה הרב יצחק הלוי שכיהן כרב העיר. בסביבות 1730 התחתן עם דינה לווינשטאם, בתו של הרב אריה לייב לווינשטאם ואחותם של הרבנים צבי הירש לוין ושאול מאמסטרדם, שהייתה ידועה כחכמה ולמדנית. הוא היה סמוך על שולחן חמיו, בתחילה בריישא ובגלוגא ולאחר מכן באמסטרדם. בשנת 1742, בהשתדלות חמיו, נבחר לרב באמדן שהייתה ללא רב כעשר שנים מאז עזיבתו של היעב"ץ. בשנת 1748, בהשתדלות הפרנס טוביה בועז, מונה לרב קהילת האשכנזים בהאג למשך שש שנים. לאחר מכן הוארכה כהונתו, והוא כיהן בתפקיד במשך כ-37 שנים, עד לפטירתו. לאחר פטירת חמיו בשנת 1755 הוא היה מועמד לרבנות אמסטרדם, אך בבחירות שנערכו בקהילה נבחר גיסו ברוב קולות (198/75).

לאחר פטירתו של הרב יהונתן אייבשיץ, בשנת ה'תקכ"ד, סירב להספידו על אף לחץ מצד הפרנסים, והביע נכונות לוותר על משרתו בשביל כך. בשנת ה'תקכ"ו חיבר פיוט מיוחד לכבוד הכתרת וילם החמישי, נסיך אורנז'. בשנת ה'תקכ"ז, בעת פולמוס הגט מקליווא, תמך בכשרות הגט נגד עמדת רבני פרנקפורט. בשנת התקל"א חתם על תקנות חברת גמילות חסדים של האג. בשנת ה'תקל"ד התערב לטובת רבי אלעזר קאליר, רבה של קהילת רכניץ, כנגד טענותיו של משה חלפן מברלין.

בתחילת שנת ה'תקמ"ה חלה והוסף לו השם "אהרון". נפטר בכ"ה באייר ה'תקמ"ה, ונקבר באותו יום בבית הקברות היהודי בהאג . בהלווייתו השתתפו גם רבים מקהילות רוטרדם וליידן, ובהלוויה הספיד רבה של רוטרדם אריה לייב ברסלאו.

בקהילות נוספות ברחבי אירופה הספידו את הרב שאול. בין השאר הספידוהו הרב אריה ליב ברלין בפיורדא, הרב מאיר מגלוגא באמדן, הרב מיכל שייאר רבם של קהילות וורמייזא ומנהיים, הרב אריה לייב בנו של יעקב יהושע פלק בהנובר, הרב אלעזר קאליר בקעלין , הרב אלעזר לעוו בפילץ והרב ידידיה טיאה וייל בקרלסרוהה. בשנת ה'תקמ"ו נדפס באמסטרדם קונטרס "גבעת שאול" הכולל הספדים עליו מאת יצחק טרקהיים.

הרב שאול לא הותיר אחריו ילדים, ואת תפקידו כרב הקהילה מילא תלמידו אברהם יהודה לייב מעזריטש.

==כתביו==
מכתביו נדפס בשנת ה'תשס"ה הספר "בניין שאול", בתוספת תולדותיו מאת פנחס אברהם מייערס מאנטוורפן. חידושים משמו וכן כמה מדרשותיו מופיעים בפנקסים בכתב יד מתקופתו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 

==לקריאה נוספת==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האג: אישים
קטגוריה:רבנים הולנדים
קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:רבני ערים באירופה
קטגוריה:ילידי 1711
קטגוריה:נפטרים ב-1785
קבוצת הארמיות הראשונה (צרפת)

קבוצת הארמיות הראשונה, בקיצור GA1, הייתה קבוצת ארמיות של הצבא הצרפתי במהלך מלחמת העולם השנייה.

== היסטוריה ==
קבוצת הארמיות הוקמה ב-1 באוקטובר 1939, היא הושמדה בכיס דנקרק בתחילת יוני 1940 במהלך הקרב על צרפת.

הקמת קבוצת הארמיות נקבעה בספטמבר 1939, בעוד שהפלישה הגרמנית לפולין הסתיימה והיה חשש ממתקפה קרובה שלה במערב. קבוצת הארמיות הייתה אמורה לפעול כפי שתוכנן בתוכנית E לפני המלחמה ובהשערה הצפויה להתקפה גרמנית דרך בלגיה, להבטיח את הגנת העמדות מול בלגיה, או אם התנאים מאפשרים, להחזיק את העמדות על הסכלדה. ב-10 במאי 1940 פעלה קבוצת הארמיות לפי תוכנית דייל, אולם התוכנית נכשלה ובסופו של דבר הובסה צרפת במערכה.

== סדר הכוחות ==
* הארמייה הראשונה (ז'ורז' בלנשאר)
* הארמייה התשיעית (אנדרה קוראפ)
* הארמייה השנייה (שארל הונציגר)
בנוסף, תיאמה קבוצת הארמיות את הפעילות של חיל המשלוח הבריטי והארמייה השביעית.

== מפקדים ==
* גסטון ביוט (1 באוקטובר 1939 – 23 במאי 1940)
* ז'ורז' בלנשאר (23 במאי 1940 – יוני 1940)

1
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
ולדימיר מאס

ולדימיר מאס (ברוסית: Владимир Захарович Масс; 18 בפברואר 1896, מוסקבה - 30 בנובמבר 1976, מוסקבה) היה מחזאי ותסריטאי סובייטי ממוצא יהודי.

==ביוגרפיה==
מאס נולד בשנת 1896 במוסקבה למשפחה יהודית. אביו עסק במסחר. בצעירותו מאס רצה להיות צייר ואף למד אצל מארק שגל בוויטבסק. תקופה מסוימת הוא למד באוניברסיטת מוסקבה.

לאחר מהפכת אוקטובר מאס החל לכתוב והתפרסם בתחום זה. הוא כתב מחזה מצליח וכתב מספר שירים על מוזיקה של מטוויי בלנטר.

במחצית שנות ה-20 של המאה ה-20 מאס החל לשתף פעולה בכתיבה עם ניקולאי ארדמן. ביחד הם כתבו מחזה וחומר להופעות של לאוניד אוטיוסוב וכתבו כמה יצירות עבור ירחון סאטירי "קרוקודיל".

לפי בקשת של גריגורי אלכסנדרוב הם כתבו תסריט של סרט "החברה העליזים". במהלך הצילומים מאס וארדמן נעצרו והואשמו בפעילות נגד השלטון. שמות המחברים הורדו לכתוכיות של הסרט. למספר שנים מאס הוגלה ממוסקבה לטובולסק. הוא עבד בתחום תיאטרון וכתב מחזה מצליח. לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה הוא היה בצוות של אמנים שנתנו הופעות לחיילים בחזית הלחימה.

בשנת 1943 מאס קיבל אישור מהשלטונות לחזור למוסקבה. באותה תקופה הוא הכיר את מיכאיל צ'רבינסקי. ביחד הם כתבו מחזה שהוצג בתיאטרון וכטנגוב במוסקבה, זכה להצלחה והועלה לבמה של תיאטראות נוספות ברחבי ברית המועצות. סיום כתיבת המחזה השני היה בתקופת המאבק נגד קוסמופוליטיות ולא הועלה על הבמה.

מאס וצ'רבינסקי החליטו לשנות תחום והחלו לכתוב חומרים עבור ארקדי רייקין ואמני סאטירה נוספים. הם כתבו עבור "קרוקודיל" ומספר שירים עבור לאוניד אוטיוסוב.

עיקר ההצלחה בשנים אלו היה בכתיבת לברית עבור אופרטות שנכתבו על ידי וסילי סולוביוב-סדוי, איסאק דונייבסקי ודימיטרי שוסטקוביץ'.

בשת 1965 צ'רבינסקי נפטר. מאס כתב כמה יצירות אך בהדרגה עבר לתחום הציור.

מאס נפטר בשנת 1979 בשנת 1989 שמו טוהר מכל אשמה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://ngounb.ru/ARCH/litmap/author/mass.html ביוגרפיה]

קטגוריה:סופרים יהודים
קטגוריה:תסריטאים יהודים
קטגוריה:מחזאים סובייטים
קטגוריה:מחזאים יהודים
קטגוריה:ילידי 1896
קטגוריה:נפטרים ב-1979
בית העלמין קריית גת

בית העלמין קריית גת על שם רבי יצחק בן שושן. הוא בית עלמין יהודי המשמש את נפטרי קריית גת וסביבתה. בשטחו נמצא גם בית הקברות הצבאי קריית גת.
== היסטוריה ==
בית העלמין הוקם בשנת 1963, בשטח של כ-13 דונם.

בשנת 1964 אושרה תוכנית נוספת שהרחיבה את שטחו ל-50 דונם. בשנה זו גם הוקצה שטח מבית העלמין לבית הקברות הצבאי קריית גת.

במאי 2009, לאחר ששטח בית העלמין מוצה, פלשה עיריית קריית גת לשטחי מועצה אזורית יואב להרחיב את בית העלמין. המועצה ומשרד החקלאות (שהחזיק בעבר בחווה במקום) הוציאו צו מניעה והעבודות הופסקו.

בשנת 2010, מונתה ועדת גבולות חקירה בראשות הפרופ' ערן רזין, הוועדה קבעה כי שטח של כ-18.25 דונם יועבר משטחי המועצה האזורית יואב, בהסכמתה, לשטחי קריית גת. לטובת הרחבת בית העלמין. ההרחבה בוצעה בשנת 2011.

בשנת 2020 הוקמה ועדה נוספת אשר הכריעה בהסכמה עם מועצה אזורית יואב בראשות מטי צרפתי הרכבי על העברת כ-13.5 דונם נוספים להרחבה.

בשנת 2022, החליטה ועדת השמות להנציח את בית העלמין על שם רבי יצחק בן שושן, מייסד החברה קדישא המקומית.

== אישים הקבורים בבית הקברות ==
* הרב ניסים מויאל
* הרב מרדכי אלמליח
* יצחק חרפי
* ישראל פולק

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קריית גת
קטגוריה:ארץ ישראל: קברים ובתי קברות יהודיים
אלן אולסון

אלן אינגוור אולסון (באנגלית: Allen Ingvar Olson; ) הוא עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מדקוטה הצפונית, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כתובע הכללי ה-25 של מדינתו בשנים 1973–1980, וכמושל דקוטה הצפונית ה-28 בשנים 1981–1985.
==ראשית חייו==
אלן אולסון נולד בעיירה רולה שבדקוטה הצפונית. הוא קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת דקוטה הצפונית, שם היה חבר באחוות למבדה-כי-אלפא, ושירת בצבא ארצות הברית כתובע צבאי. ב-1967 כיהן כשופט ראשי במינכן, גרמניה המערבית. בשנים 1967 – 1969 שירת כעוזר המנהל לוועדת המחקר החקיקתי, שניהלה את המחקר המדינתי הראשון על כרייה בשכבות, בנק הקרקעות ואחזור קרקע. ב-1969 החל אולסון לעבוד בעריכת דין במגזר הפרטי במשרד עורכי הדין "קונמי, רוזנברג, לוקאס ואולסון". ב-1972 התמודד בבחירות למשרת התובע הכללי של דקוטה הצפונית, ניצח, וכיהן בתפקיד בשנים 1973 – 1980.

==מושל דקוטה הצפונית==
ב-1980 התמודד אולסון בבחירות למשרת מושל דקוטה הצפונית מול המושל המכהן ארתור לינק, ונבחר. הוא כיהן בתפקיד מ-6 בינואר 1981 ועד 1 בינואר 1985. הישגיו במהלך תקופת כהונתו כללו את הקמת מחלקת שירותי האנוש המדינתית ואת הקמתו של הפארק המדינתי קרוס ראנץ' . הוא גם עבד בשיתוף פעולה עם כוח המשימה בנושא הנהיגה בשכרות ותמך בתוכנית שימור ההטיה של גריסון. במהלך תקופת כהונתו כמושל הוגשה תביעה משפטית שנויה במחלוקת נגד המדינה על ידי אגודת האזרחים בעלי הצרכים המיוחדים. ב-1984 התמודד אולסון בבחירות על תקופת כהונה שנייה, אך נוצח על ידי מועמד המפלגה הדמוקרטית ג'ורג' סינר.
==לאחר פרישתו==
לאחר תום כהונתו כמושל, שב אולסון לעריכת דין במגזר הפרטי בביסמרק למשך שנה, ואז עזב למינאפוליס, שם הוא הצטרף למשרד עורכי הדין "פרדריקסון וביירון". ב-1987 הוא עזב את המשרד הזה והיה לאחד הבעלים של חברת יציקות ברזל בניו הופ, מינסוטה. הוא גם ניהל בנק קהילתי במשך שנים רבות. אולסון שימש כחבר בוועדת הגבול המשותפת לגבול ארצות הברית–קנדה, תפקיד אליו הוא מונה על ידי הנשיא ג'ורג' ווקר בוש ב-2002.

באוקטובר 2010 הכריז אולסון על תמיכתו במועמד מפלגת העצמאות טום הורנר למשרת מושל מינסוטה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nga.org/governor/allen-ingvar-olson/ אלן אולסון] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/olson.html#100.36.49 אלן אולסון] באתר The Political Graveyard 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושלי דקוטה הצפונית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:התובעים הכלליים של דקוטה הצפונית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא נורווגי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
דוד פז

דוד פז (נולד ב-9 בפברואר 1946) הוא עורך, עיתונאי ומתרגם ישראלי.

== ביוגרפיה ==
פז החל לעבוד בכתיבה בגיל חמש-עשרה, כמתרגם של ספרי כיס בהוצאת מ. מזרחי. פז תרגם כ-22 ספרים.

ב-1965, במקביל לשירותו הצבאי בחיל האוויר, שימש כעורך-משנה של השבועון חדשות קולנוע וכעורך הספר אלי כהן, האיש שלנו בדמשק, פרי עטו של אחיו, אלי בן-חנן. הספר, שגולל את עלילותיו של המרגל הישראלי שחדר לצמרת השלטון בסוריה, נלכד ונתלה – היה רב-מכר, שתורגם לשש שפות ונמכר בעשרות אלפי עותקים בארץ ובחו"ל.

ב-1966, אחרי השחרור משירות צבאי, ובחלק מהזמן גם במהלכו, ערך ביטאונים מזדמנים ובהם רכב ותחבורה (יחד עם העיתונאי אריה אבנרי), הד חמ"ץ (ביטאון המשטרה הצבאית) ופופ (צהובון חתרני, קו-פרודוקציה עם המשורר דוד אבידן). ב-1967, לאחר מלחמת ששת הימים, ערך מגזינים 'צבאיים' – צל"ש (סיפורי גבורה ממלחמת ששת הימים) ופייטר (סיפורי גבורה בצבאות זרים) וגם ירחון שעשועונים ותשבצים. באותה שנה חבר לאורי אלוני, ויחד וביחד ערכו את מגזין הבידור והמוזיקה הקלה פופ.

באמצע שנת 1969 שוב הצטלבו דרכיהם של פז ואלוני, וביחד הביאו לאוויר העולם את מגזין הפופ להיטון, שנהנה מפופולריות חסרת תקדים בקרב הדור הצעיר. ב-1976 אוחד להיטון עם השבועון עולם הקולנוע. פז ערך את השבועון במשך קרוב ל-13 שנים (1982-1969), שהניבו כ-650 גיליונות, ומשם התקדם למיזם הבא – עולם האשה.

באמצע 1987 פנה אליו צבי אלגת, עורך השבועון לאשה, בשליחותו של נוני מוזס, לאחר שאלגת המליץ על פז לעורך כתב העת. באפריל 1988 יצא גיליון הבכורה של ראש 1. אלגת עזב לאחר שיצאו 56 גיליונות.

המגזין הבא שאותו הקים וערך היה פנאי פלוס. פז קיבל על עצמו להקים ולערוך מגזין טלוויזיה צבעוני בסגנון TV Guide האמריקני. 30 הגיליונות הראשונים של פנאי פלוס (אוגוסט 1989-מרץ 1990) צורפו חינם לשבועון לאשה. הבאים אחריהם כבר יצאו למכירה בדוכנים.

בפברואר 1991 התמנה פז לעורך-משנה בלאשה, תפקיד אותו מילא במשך כתשע שנים. במסגרת זו ערך מוספים מיוחדים שצורפו לשבועון, דוגמת מור (מגזין בריאות), ילד שלי (מגזין הורים וילדים) ואחרים. במקביל, ובמהלך אותו עשור, ערך פז מגזינים נוספים. ביניהם, הישראלי של לונדון (ירחון לישראלים באנגליה, 1991-1990), ירוק כחול לבן (מגזין לאיכות הסביבה, 2001-1994), מעוף הציפור (ביטאון חברת הביטוח הפניקס, 61 גיליונות, 2004-1994) ושריון (ביטאון חיל השריון, 1998-19943). אקורד הסיום שלו בלאשה היה אלבום ענק (400 עמודים), אשה 2000, שהופק לציון יובל ה-50 לשבועון.

בשנת 2000, לאחר שפרש מקונצרן ידיעות, הקים פז חברה לשירותי עריכה והוצאה לאור. במסגרת זו ערך והפיק מספר פרויקטים, בהם מבט-על (מגזין לייף-סטייל לאנשי עסקים), כסף פרטי (מגזין כלכלי), VPR (מגזין תדמית עבור משרד יחסי ציבור). כתב מספר רב של ערכים לאתר האינטרנט אנשים ישראל, מיזם של הטכניון בחיפה. ב-2011 כתב וערך במשך קרוב לשנה מדור נוסטלגי שנקרא בחזרה ללהיטון, עבור אתר XNET מבית ידיעות אחרונות.

בין לבין המשיך לטפח את הקריירה הספרותית שלו כעורך, מתרגם ומפיק של ספרים במספר סוגות. נכון לאמצע 2023, סך-כל הספרים שבהם טיפל (כולל חמישה ספרים שתרגם לאנגלית וזמינים בפורמט דיגיטלי ב-Amazon), עמד על 25.

ב-2012 נכנס לתחום חדש ומאתגר: סיוע בכתיבה ובעריכה של עבודות סמינריוניות לסטודנטים, כולל עבודות דוקטורט.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [https://stereo-ve-mono.com/lahit-on/ יהודה אור, "מלהיטון עד להיטון.קום", אתר סטריאו ומונו, אפריל 2018]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
עטלפון אריאל

עטלפון אריאל (שם מדעי: Hypsugo ariel) הוא עטלף חרקים קטן ממשפחת הנשפוניים. זהו מין מדברי המוכר מדרום חצי האי-ערב ואזור השבר הסורי-אפריקני. בישראל נמצא מאילת ועד צפון ים המלח. בעבר נחשב למין נפרד מהמין עטלפון בודנהיימר, אך כנראה שמדובר במין אחד.

== מאפיינים ==
זהו העטלף הקטן בישראל ומשקלו 2.5–4 גרם, אורך האמה 28–32 מ"מ. צבע הגב בז' בהיר עם גחון בהיר יותר<ref></ref>. אקולוקציה במין זה מאופיינת באות QCF-FM בתדרים 45–70 קילו-הרץ.

== תזונה ורבייה ==
עטלפון אריאל שוכן בסדקים וככל הנראה חיים בישראל אלפי פרטים, אך לא מוכרות מושבות. הזדווגויות מתרחשות בסתיו והנקבה ממליטה תאומים באביב. תזונתו מורכבת מחרקים מעופפים כגון חיפושיות, עשים וזבובאים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1904
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אולדפילד תומאס
קטגוריה:נשפוניים
קטגוריה:ארץ ישראל: נשפוניים
אהרן הרשלר

אברהם אהרן הרשלר (ה'תר"י, 1850 – ו' בטבת ה'תרל"ג, 5 בינואר 1873) נמנה בין קורבנותיו הראשונים של היישוב היהודי המתחדש בארץ ישראל. הרשלר נרצח בביתו לאחר שניסה להגן על עצמו מפני ערבים שניסו לפרוץ לביתו. הרשלר הוא חלל מערכות ישראל הראשון לפני הקמת המדינה.

==ביוגרפיה==
הרשלר נולד בהונגריה. אביו, יוסף שמואל, היה רב ידוע ומראשי כולל שומרי החומות ואימו הייתה חנה. בארץ ישראל התגוררה המשפחה בשכונת משכנות שאננים בירושלים.

באותה שנה (1872) ירדו גשמי ברכה רבים באזור, והיהודים אשר נהגו לקנות מים בכפר סילוואן השכן הפסיקו ממנהגם זה. כתוצאה מירידה בהכנסותיהם החלו הערבים לפשוט על השכונה במטרה לגנוב ולשדוד. ב-31 בדצמבר 1872 פשטה כנופיית שודדים על השכונה, ובראשה אבו עיסא מחברון. הכנופיה הגיעה ופרצה לביתו של הרשלר. הרשלר הניס את הפורעים, רדף אחריהם, ועל פי עדות נכדתו, הכה בהם מכות נמרצות. מהחשש שמא יזהה אותם ויגרום למאסרם, ירו בו חברי הכנופיה 12 כדורים ופצעו אותו קשה. הרשלר נפטר כמה שעות מאוחר יותר מפצעיו. הוא נקבר בבית העלמין הישן שבהר הזיתים, ונחשב כחלל מערכות ישראל הראשון.

==קישורים חיצוניים==
* 

==ביאורים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נס ציונה: אישים
קטגוריה:חללי טרור ביישוב
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1850
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1873
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:קורבנות פיגועים בירושלים
קטגוריה:חללי טרום המדינה
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
סוס אנדלוסי

סוס אנדלוסי הוא צאצא של סוסים ספרדים ופורטוגזים ומוצאו בסוסים הפרהיסטוריים שחיו בחצי האי האיברי. גזעי זה ידוע בתור הסוס הספרדי הגזעי.

== היסטוריה ==
המורים פלשו אל ספרד במאה השביעית והביאו איתם את סוס הבארב. סוסי הבארב הורבעו עם סוסים ספרדיים והתוצאה היה הסוס האנדלוסי. בימי הביניים הגזע היה סוס הרכיבה המועדף על אצילים אירופאיים.

מקורו של הסוס האנדלוסי באנדלוסיה, משם קיבל את שמו. הוא גודל בעיקר על ידי נזירים קרטוזיאנים בסוף ימי הבינים ויובא אל אמריקה למטרת כיבושים.

האנדלוסי נחשב לסוס יקר יחסית בזכות המקורות העתיקים שלו, המראה שלו, האופי שלו והתכונות שלו. המחיר הממוצע של הגזע הוא כ-40 אלף דולר.<ref></ref>

מקורו של גזע הליפיצן הוא מהאנדלוסי.

== מאפיינים ==
לסוס האנדלוסי ראש בגודל ממוצא עם פרופיל ישר או קעור מעט, אוזניים בינוניות, מצח רחב, עיניים משולשות, צוואר מקושת ושרירי, גבון רחב, גב שרירי, מותניים קצרים, חלק אחורי מעוגל, זנב נמוך ורגליים חזקות.<ref></ref>

הגזע מופיע באפור, מפרץ, שחור, לבן, דאן, פלמינו, פנינה (Pearl gene), באקסקין וקרמלו.<ref></ref>

== שימושים ==
הסוס האנדלוסי מותאם לסוגים רבים של רכיבה כגון קפיצה לראווה, רכיבה אומנותית ומשיכת כרכרות.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Andalusian horse.jpg
קובץ:Andalusian 2.jpg
קובץ:Andalusian backlook.jpg
קובץ:The Andalusian X Lusitano cross is known on the Iberian Peninsula as the "Golden Cross" . . ..JPG
קובץ:Uraneo Bay Andalusian (Half brother to Alborozo) (2690237479).jpg
קובץ:Stamp of Belarus - 2004 - Colnect 281379 - Andalusian Horse Equus ferus caballus.jpeg
קובץ:Andalusian1.jpg
קובץ:Andalusierhengst 25a.jpg
קובץ:Andalusian2.jpg
קובץ:Andalusier - rückwärtsgehend.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גזעי סוסים
המוזיאון לגבורה היהודית והשואה

המוזיאון לגבורה היהודית והשואה (ברוסית: Музей Еврейского Героизма и Холокоста) הוא מוזיאון המוקדש לגבורת העם היהודי במלחמת העולם השנייה ולשואה. המוזיאון נוסד במטרה להנציח את השואה בדגש על גבורה יהודית, ולהציגה מזווית ייחודית. המוזיאון ממוקם במבוא הסייפן ברובע ח' באשדוד.

== המוזיאון ==
המוזיאון הוקם על ידי ותיקי מלחמת העולם השנייה ("וטרנים") ולדימיר ספרנסקי ואפרים פפרני בסיוע עיריית אשדוד, ונפתח לציבור ב-28 בנובמבר 2010, כאשר עבודות ההקמה נמשכו 4 שנים. המוזיאון מציג תצלומים, מסמכים, מדים, עיטורים וחפצים אישיים נוספים של לוחמי בעלות הברית במלחמת העולם השנייה.

ספרנסקי ופפרני זכו שניהם באות יקיר העיר אשדוד לשנת 2022 על פועלם להקמת המוזיאון.

ב-2020, הוקם אתר אינטרנט למוזיאון על ידי תלמידי בית הספר התיכון מקיף ה', במסגרת מיזם ההתנדבות "Innovate" של מרכז פסג"ה המקומי.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" widths="250" heights="170" caption="גרפיטי">
קובץ:Mural of Lydia Litvyak, Museum of Jewish heroism and the Holocaust, Ashdod.jpg|לידיה ליטביאק – "השושנה הלבנה של סטלינגרד"
קובץ:Mural of Raising a Flag over the Reichstag, Museum of Jewish heroism and the Holocaust, Ashdod.jpg|הנפת הדגל הסובייטי מעל בניין הרייכסטאג
</gallery>

== ראו גם ==
* מוזיאון אשדוד לאמנות
* המוזיאון לתרבות הפלשתים ע"ש קורין ממן
* בית אריה קלנג

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אשדוד: מוזיאונים
קטגוריה:אשדוד: מבנים
קטגוריה:אשדוד: ארכיונים
קטגוריה:ישראל: מוזיאונים להנצחת השואה
קטגוריה:מוזיאונים למלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראל: הנצחת חיילים יהודים בצבאות זרים
אורית וולפיילר

אורית ווֹלפַיילר (ילידת 1971) היא סופרת ישראלית.

== ביוגרפיה ==
נולדה וגדלה בכפר סבא. סיימה תואר ראשון בלימודי מזרח אסיה וביחסים בין-לאומיים באוניברסיטה העברית, ולאחר מכן חיה שלוש שנים בברלין.

עובדת בחברת היי-טק ומתגוררת עם משפחתה בתל אביב.

==ספריה==
ספרה הראשון, אוסף סיפורים קצרים בשם "שווייצריה זה כאן" (הוצאת אחוזת בית, 2014), זכה בפרס לסופרים בראשית דרכם.

ספרה השני, "את המוות את רוצה לראות בעיניים" (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2019) אודות ספרנית בסוף שנות ה-40 לחייה ששבה לגור עם הוריה המזדקנים, זכה בפרס היצירה לסופרים עבריים.

ספר זה היה מועמד לפרס ספיר מטעם מפעל הפיס, אך וולפיילר וכן סופרים נוספים הודיעו כי הם מסירים את מועמדותם לפרס כאות מחאה על ביטול התמיכה של מפעל הפיס בפסטיבל דוקאביב.

ספרה השלישי, הרומן "בין האדם למקום" (אחוזת בית, 2024) מתאר אלמנה המטפחת את הקבר של בעלה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:זוכות פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971