OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סיפור משפחתי

עטיפת הספר "רומן משפחתי" שנכתב בעקבות המחזה
סיפור משפחתי הוא מחזה שנכתב על ידי הסופרת והמחזאית עדנה מזי"א בשנת 1996. בעקבות המחזה כתבה מזי"א את הספר "רומן משפחתי" שיצא לאור בשנת 2005 בהוצאת קשת. בשנת 2013 מזי"א כתבה וביימה את ההצגה "רומן משפחתי" בתיאטרון הקאמרי המבוסס על הספר שכתבה.

==עלילה==
במחזה מסופר על משפחה שמוצאה מווינה, העוברת להתגורר בהיידלברג בראשית שנות השלושים והעולה לארץ ישראל ב-1935 ועל התאקלמותה והיחסים הבין-אישיים ובין-דוריים במשפחה.

רות, אשה יפה אגוצנטרית ומניפולטיבית, נשואה לאוטו, אך מנהלת פרשיית אהבים עם רוברט, שניהם מדענים באוניברסיטת היידלברג, המפוטרים ממנה בשל יהדותם. מכיוון שרות מסרבת לעזוב את בעלה ובתם היחידה אנושקה בת החמש, רוברט, גבר יפה-תואר אגוצנטרי ומניפולטיבי אף הוא, עוזב אותה ועולה לפלשתינה, בעוד רות נשארת עם בעלה ובתה, אחיה רפה-השכל פרדי ודודתה מרים (שגידלה אותה ואת אחיה לאחר התאבדות אמם) בהיידלברג.

לאחר מספר שנים הנאציזם מתגבר בגרמניה ומרים משיגה למשפחה סרטיפיקטים, אך לא לעצמה בשל גילה המתקדם. המשפחה עולה לפלשתינה, שם רות אמורה לסדר לדודתה סרטיפיקט בסוכנות היהודית, אך רות הנתקלת בבירוקרטיה מסורבלת, אותה אינה יכולה לפצח באמצעות קסמה האישי, כפי שהייתה מורגלת, ומרים נשארת בגרמניה, שם היא מוצאת את מותה.

בהמשך חיי המשפחה בישראל, מתקשה אוטו להתאקלם, למרות שמוצעת לו משרה באוניברסיטה העברית הוא אינו מצליח להחזיק בה והופך למורה בתיכון. פרדי (אחיה של רות), מתגלה כפדופיל על ידי רות, וזאת מאשימה אותו שניצל את אנשוקה עת הייתה קטנה, דבר שמוביל להתאבדותו.

רוברט נהפך לקומוניסט. שנים לאחר עליית רות ומשפחתה לארץ, בסביבות 1948, הוא פוגש את אנשוקה (שהיא כבר בת 19) שהפכה אף היא לקומוניסטית כמרד נעורים נגד הבורגנות של הוריה, כאשר הוא אינו יודע שהיא בתה של רות. אנושקה נכנסת להיריון מרוברט.

לפי הוראות הבמה במחזה, בפינת הבמה כל ההצגה יושבת נעמי. הקהל אינו מבין את מהותה, אך לבסוף אנו מבינים שהיא הבת של אנושקה ורוברט, ובסוף המחזה הם מתאחדים, לאחר שרוברט ישב בבית כלא בשל היותו קומוניסט 4 שנים ללא ידיעתה. סוף זה שונה לחלוטין מהסוף בספר.

==המחזה==
המחזה עלה בפעם הראשונה בשנת 1996 בבימויו של עמרי ניצן. את התפאורה והתלבושות יצרה רות דר. בהצגה שיחק בין השאר שולי רנד. מזי"א סיפרה בראיון כי משחקו של רנד בהצגה גרם לה לרצות לפתח את המחזה לספר: "כשכתבתי את המחזה היה לי בראש שולי רנד לתפקיד של רוברט. כשפנינו אליו כבר התחילו לו המחשבות על חזרה בתשובה, אני זוכרת שהוא אמר לי שהוא רוצה להיות או רב גדול או שחקן גדול. בסופו של דבר הוא שיחק את התפקיד. בהצגה היו קטעים שהוא צריך ללטף לרות, הגיבורה, את הרגל, אבל על הבמה הוא רק העביר את היד שלו מעל הברך של השחקנית. אז הבנתי שההליכה של שולי לדת היא כמו ההליכה של רוברט לקומוניזם, והבנתי שאני צריכה לפתח את הרעיון הזה. הריק בנפש של שולי נראה לי כזה חד וברור, חוסר הסיפוק, החיפוש אחר משהו ערטילאי. אבל בניגוד לסמים, לאהבה ולאידאולוגיה - מהדת, בדרך כלל, לא חוזרים".

בשנת 2013 עלה המחזה בשנית בתיאטרון הקאמרי, ע"פ הספר רומן משפחתי, בבימויה של מזי"א עצמה.

==קישורים חיצוניים==
===על הספר===
* 
* 

===על המחזה===
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחזות משנות ה-1990
קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:יצירות משנת 1996
קטגוריה:קשת הוצאה לאור
רמב"י

כרכים של הגרסה המודפסת של רמב"י
רשימת מאמרים במדעי היהדות (רמב"י) היא מאגר ביבליוגרפי של רשימה סלקטיבית של מאות אלפי מאמרים אקדמיים ואחרים, בתחומים השונים של מדעי היהדות ושל חקר ארץ ישראל ומדינת ישראל. רמב"י הוא המאגר הגדול והמקיף מסוגו בעולם. המאמרים הרשומים ברמב"י לוקטו מתוך אלפי כתבי עת – בדפוס או בצורה אלקטרונית, ומתוך קובצי מאמרים, באותיות עבריות, לטיניות או קיריליות. המידע נאסף מתוך אלפי כתבי עת מדעיים - מודפסים ואלקטרוניים - מאספים וקובצי מאמרים, שרוב רובם נמצאים באוסף של הספרייה הלאומית. המאגר מעודכן מדי יום.

==היסטוריה==
רמב"י נוסד בשנת 1966 על ידי ד"ר יששכר יואל, כהרחבה למדור "בתוך כתבי העת" שהופיע עד אז בתוך כתב העת הביבליוגרפי קריית ספר. בשנת תשכ"ט יצאה החוברת הראשונה של רמב"י, שנרשמו בה כ-2,500 מאמרים שפורסמו בשנת תשכ"ו (1966). בהקדמה לחוברת נרשם: "נעשה כאן ניסיון לרשום בסדר מקצועי את המאמרים במדעי היהדות שהופיעו בשנת תשכ"ו בכתבי עת ובקבצים עבריים, ובשנת 1966 בכתבי עת ובקבצים לועזיים." המאמרים בחוברת סודרו על פי מדורים ותתי מדורים, וכפי שנכתב בהקדמה לחוברת: "הסדר הפנימי בכל מדור ותת מדור הוא עד כמה שאפשר, בהתאם לעניין... ואם אין אפשרות כזו לפי א"ב של שמות המחברים." בסוף החוברת הופיעו מפתחות: נושאים, אישים, מקומות, ספרים ועוד ומפתח מחברי המאמרים. המפתחות נערכו על ידי אסיה נויברג. ד"ר יששכר יואל המשיך לערוך את גליונות רמב"י עד לפטירתו בשנת תשל"ז.

==המעבר לקטלוג דיגיטלי==
בשנת 1985 החל המעבר לקיטלוג באמצעים אלקטרוניים (בקטלוג ממוחשב, שהיה נגיש ממחשבי הספרייה). במקביל לקטלוג הממוחשב יצא לאור גם קובץ שנתי מודפס. עם הופעת גיליון החמישים בשנת 2000, חדל כתב העת המודפס להופיע. מאז, מתעדכן המאגר באופן שוטף רק באתר האינטרנט. בשנים האחרונות, נוספו בו גם מאמרים שקדמו לשנת 1966, בעיקר מכתבי עת שנסרקו ועלו לאינטרנט ב-JSTOR ובמאגרי מידע נוספים, במטרה להציע כיסוי מקיף ככל הניתן של המחקר האקדמי בתחומי היהדות.

==רמב"י היום==
מאגר רמב"י משרת חוקרים וסטודנטים במגוון תחומים במדעי הרוח והחברה, מרחבי העולם.

רשומה ביבליוגרפית טיפוסית במאגר רמב"י מכילה את שם המחבר או המחברים, את כותרת המאמר, את שם כתב העת או קובץ המאמרים שבו ראה המאמר אור, את פרטי הגיליון, מספרי העמודים וכיוצא בזה, שנת הפרסום ושפת המאמר. עד שנת 2010 בערך, כללו הרשומות מיון נושאי לפי עץ נושאים ייחודי למאגר - ומיון רחב (לדוגמה, "יהדות התפוצות") וכן מיון מפורט יותר. 

עם מעבר הספרייה הלאומית לקטלוג מאוחד של כל אוספיה, אוחדו הקטלוגים השונים של המחלקות השונות, קטלוג הספרים, קטלוג כתבי יד ותצלומי כתבי יד, מחלקות ארכיונים מפות מוזיקה ועוד, נוסף גם מאגר רמב"י לקטלוג זה. עם האיחוד, עבר מיון הנושאים ברמב"י לשיטת כותרות הנושאים של ספריית הקונגרס. 

מערכת רמב"י משתייכת מבחינה ארגונית לספרייה הלאומית, ושוכנת בבניינה החדש בקריית הלאום.

==ראו גם==
*רמבי"ש

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הספרייה הלאומית
קטגוריה:מאגרי מידע ביבליוגרפיים עבריים
קטגוריה:חיבורים במדעי היהדות
קטגוריה:שירותי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:ישראל: כתבי עת למדעי היהדות
אנדרו קים טאה-גון

אנדרו קים טאה-גון (בהנגול: 김대건 안드레아; 21 באוגוסט 1821 – 16 בספטמבר 1846) היה קדוש נוצרי קתולי קוריאני, שהיה הכומר הקתולי הראשון בקוריאה. טאה-גון נולד למשפחה ממעמד היאנגבאן, הפקידות הבכירה הקוריאנית. הוריו המירו דתם לנצרות (והוצאו להורג בשל כך). נצרות הייתה אסורה על פי חוק בקוריאה של שושלת ג'וסון, בה שלט הקונפוציאניזם כדת מדינה. אנדרו למד בסמינר לכמרים במקאו והוסמך ככומר בשאנגחאי. הוא חזר לקוריאה, וניסה לעשות שם לדתו, שהייתה אסורה באותה תקופה. ב-1864, כשהיה בן 25, הוא עונה וראשו נערף.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נזירים (נצרות)
קטגוריה:קוריאנים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בעריפת ראש
קטגוריה:ילידי 1821
קטגוריה:נפטרים ב-1846
ניווחיין

ניווחיין (בהולנדית: Nieuwegein, ) היא עיר בת כ-61,000 נפש במרכז הולנד, מחוז אוטרכט. שטחה של העיר הוא 25.68 קמ"ר ושוכנים בה 2,582 אנשים לקמ"ר. העיר מוקפת בנהרות שתוחמים את העיר. נהר לק מדרום, ויאנן מצפון, אייסלסטיין ממערב והאוטן ממזרח.

העיר שוכנת כ-7 ק"מ מאוטרכט, העיר הרביעית בגודלה בהולנד. במקור העיר הייתה מורכבת משני יישובים, ורייסווייק ויוטפאאס, שהתמזגו ונעשו לעיר אחת בשנת 1971. העיר הוקמה כדי לתת מענה לגידול המהיר באוכלוסיית אוטרכט הסמוכה. במעמד הקמת העיר בשנת 1971 בשטחו התגוררו כ-12 אלף אנשים, אך כבר בשנת 1980 אוכלוסייתו הגיע לכ-50 אלף.

העיר מוקפת בשלושה כבישים מהירים המהווים כבישי טבעת סביבה ומאפשרים גישה נוחה ממנה לאוטרכט, מה שהופך את העיר למאוד נוחה למרות היותה ממוקמת בפרברים. כמו כן רכבת קלה מחברת בינה לבין אוטרכט. העיר ממוקמת על אדמה שיובשה בעבר מהים, וגובהה הוא 4-5 מטרים מתחת לפני הים. מצויה בה רשת תעלות המנקזות את המים הרבים המציפים את האזור.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.nieuwegein.nl/ ניווחיין] - אתר העירייה

קטגוריה:הולנד: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1971
ועד עובדים

שלט המפנה למשרדיהם של ועדי העובדים ב[[אוניברסיטת תל אביב]]
ועד עובדים הוא התארגנות של עובדים במקום עבודה מסוים. 

לעיתים כל העובדים במקום עבודה זה חברים בוועד עובדים משותף, ולעיתים פועלים באותו מקום עבודה ועדי עובדים אחדים, על בסיס חלוקה גאוגרפית או מקצועית. ועד העובדים הוא הגרעין הבסיסי של איגוד מקצועי. 

אופן פעילות הוועד תלוי באופיו ובגודלו של הארגון. בארגון גדול שעובדיו מסונפים למסגרת איגוד מקצועי, חברי הוועד פעילים באופן שוטף גם על חשבון עבודתם, ולעיתים זהו תפקידם הרשמי בארגון והם בעלי משרד נפרד ופעילות עמוסה. מנגד, ישנם ועדי עובדים שראשיהם פעילים אך ורק על חשבון זמנם הפרטי. מימון פעולות הוועד מקורו בדרך כלל בעובדים המפרישים סכום חודשי לפעילותו.

==בישראל==

חופש ההתארגנות המקצועית הוא זכות בסיסית על פי החוק במדינת ישראל, אך ישנם ארגונים מעטים שבהם אוסר החוק הקמה של ועד עובדים, למשל משטרת ישראל. בין המעסיקים יש שאינם רואים בעין יפה הקמת ועד, יש שאסרו זאת על עובדיהם קודם שהזכות להקים ועד עוגנה בחוק, ויש המנסים למנוע זאת גם לאחר קביעתה של זכות זו.

מסיבות היסטוריות של התפתחות העבודה המאורגנת בישראל ולאור פסיקות בתי הדין לעבודה, יהיה לרוב ועד העובדים מקושר לאיגוד מקצועי כמו ההסתדרות או כוח לעובדים ויוקם ויתנהל מתוקף תקנונם, ולא ישות משפטית עצמאית. ועד עובדים פועל בהתאם לתקנות ההסתדרות ובכפיפות לה. סמכויותיו מוגבלות מתוקף תקנות ההסתדרות, כך למשל הוא אינו רשאי לחתום על הסכמים קיבוציים (אך נהוג להוסיף את חתימתו ליד חתימת נציג ההסתדרות) כמו כן פעילותו כפופה לחוקי העבודה.

במקומות עבודה בעלי אופי מיוחד ניתן לראות חריגה מכלל זה, למשל - ועדי סגל ההוראה הבכיר והזוטר באוניברסיטאות, אשר הקימו ארגוני עובדים עצמאיים משלהם.

בחברות היי-טק בדרך כלל העבודה היא על בסיס חוזה אישי ומדיניות ההנהלה היא למנוע הקמת ועדי עובדים. בשנים האחרונות, עקב מקרים רבים של פיטורים וצמצומים בחברות היי טק, הוקמו ועדי עובדים גם בחברות אלה, במטרה לאגד את העובדים מול ההנהלה ולדרוש ביטחון תעסוקתי. ועדים כאלה הוקמו בשנת 2014 בחברות SAP ונס טכנולוגיות.

השכיחות של ועדי עובדים והתאגדויות באוכלוסיות החלשות, הזקוקות במיוחד להגנה על זכויותיהם לצד שיפור תנאיהם בשוק העבודה, נמוך מאוד. תופעה זו רווחת למשל בקרב יוצאי אתיופיה, ערבים וחרדים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.glima.info/verdicts/15-11-2010.pdf פסק דין של בית הדין הארצי לעבודה לעניין ניכוי דמי ועד] למורי רשת עמל
*
* אפרים דוידי, [http://hagada.org.il/2007/06/19/הסוד-השמור-ביותר-התארגנות-עובדי-הארץ הסוד השמור ביותר: התארגנות עובדי הארץ] מתוך אתר "הגדה השמאלית".
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחסי עבודה
מאץ' מארקל

מאץ' מארקל (אנגלית: Much Marcle) הוא כפר קטן וקהילה אזרחית (Civil Parish) באנגליה אשר בממלכה המאוחדת. הכפר נמצא במחוז הרפורדשייר אשר במערב אנגליה, בין הערים רוס-און-וואיי ולדבורי.

==כפר היסטורי==
במאץ' מארקל נמצאת כנסייה קהילתית של הכנסייה האנגליקנית מהמאה ה-13 הקרויה על-שם ברתולומאוס הקדוש. בכנסייה תגליפים היסטוריים ועץ טקסוס חלול עתיק ביותר. לצד הכנסייה נמצא בית-ספר ראשוני (המקבילה האנגלית לבית-ספר יסודי) של כנסיית אנגליה.

בכפר קיים מפעל ייצור סיידר ופרי של חברת ווסטונס סיידר (Weston's Cider).

בנוסף, ישנן בכפר שתי טירות מימי הביניים כאשר החשובה ביניהן קרויה טירת מורטימר, או גם בשם טירת מאץ' מארקל.

==אחוזה נורמנית==
אחוזת הלן אשר שוכנת במרכז מאץ' מארקל היא מצבת-זיכרון להיסטוריה של אנגליה מאז שנת 1096, השנה אשר בה ניתנה האחוזה למשפחה הנורמנית דה-בלון, אשר חזו בחתימת המגנה כרטה. האחוזה מכילה ריהוט תקופתי רב, ציורים וגינה מתקופת בית טיודור. האחוזה מהווה חלק מרכזי בחיי הקהילה. היא פתוחה לרשות הציבור ומספקת זירה לאירועים לימודיים, מוזיקליים וספרותיים לאורך השנה.

במהלך מלחמת העולם השנייה, בעלת האחוזה הלן גלייכן הסכימה לפנות אותה לטובת אחסון יצירות אמנות של גלריית טייט.

==מסורת חקלאות==
בקהילה חוות רבות, כאשר החשובה שבהן היא חוות באונדס (The Bounds) של ווסטונס סיידר. מקורן של כל החוות מתקופה עתיקה, אך עם מבנים מהמאה ה-17 והמאה ה-18.

מאץ' מארקל זכתה למוניטין רע כאשר התפרסם כי הרוצח הסדרתי הנודע פרד ווסט, הוא יליד הקהילה וכי לפחות שניים מקורבנותיו נקברו על-ידו באזור. ווסט היה בן לחוואים מקומיים והרציחות התרחשו בין השנים 1967 ל-1987.

===שבוע התפוח הגדול===
למשך שבוע אחד, פעמיים בשנה בחודשים מאי ואוקטובר, מתקיים במאץ' מארקל ובכפרים הסובבים אותו שבוע התפוח הגדול. בשבוע זה שלל אירועים לכל הגילאים, ביניהם אירועי טעימת תפוחים, תחרויות גידול תפוחים ועוד.
חלק ניכר מתושבי מאץ' מארקל מגדל עצי תפוחים משלו וניתן למצוא בכפר זנים שונים רבים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.wyenot.com/muchmarcle.htm אתר מאץ' מארקל] - מכיל מידע היסטורי רב וכן מידע לתיירים.
* [http://www.bigapple.org.uk/ Big Apple] - אתר התפוח הגדול, המספר על אירועי החגיגות ועל גידול התפוחים באזור.
* [https://web.archive.org/web/20071201133801/http://www.westons-cider.co.uk/visitors.php אתר למבקרים בווסטונס סיידר]
* [https://web.archive.org/web/20081024143552/http://www.hellensmanor.co.uk/ אתר אחוזת הלן]

קטגוריה:אנגליה: כפרים
קטגוריה:הרפורדשייר
קאיסה

קאיסה (בלטינית: Caïssa) היא אחת מהדריאדות (נימפת יער) שזכתה בכבוד להיות אלת השחמט. מקור המיתוס הוא בשיר שנקרא קאיסה, שחובר בשנת 1763 בלטינית. השיר נכתב על ידי הבלשן האנגלי ויליאם ג'ונס במבנה של הקסמטר.

בשיר קאיסה דוחה בתחילה את חיזוריו של אל המלחמה היווני ארס. האל הדחוי מבקש את עזרתו של אל הספורט, שממציא את משחק השחמט כמתנה לארס כדי שזה יזכה בחסדיה של קאיסה.

קאיסה מוזכרת לעיתים קרובות בניתוחי שחמט. גארי קספרוב מזכיר אותה פעמים רבות, בעיקר בהקשר של מזל, כתחליף למילים "המזל שיחק לי" הוא כותב "קאיסה הייתה עמי", בעיקר בעמדות בלתי ברורות או כאשר הוא מקריב כלי.

התוכנה הראשונה שזכתה באליפות העולם בשחמט למחשבים שנערכה בשנת 1974 נקראה קאיסה.

== קישורים חיצוניים ==

* ויליאם ג'ונס, [http://www.chessdryad.com/caissa/caissa.htm תרגום לאנגלית של השיר]

קטגוריה:שחמט
קטגוריה:אלים יווניים
קטגוריה:דריאדות
טוריאי

הטוריאי המפורסם ב[[מקדש השינטו באיצוקושימה]]
טוריאי על [[הר פוג'י, סמוך לפסגה]]
טוֹרִיאִי (יפנית 鳥居) הוא שער מסורתי יפני הנמצא בכניסה למקדשי שינטו, לעיתים גם במקדשים בודהיסטים. לטוריאי שני עמודים ניצבים הנושאים שתי קורות אופקיות, ופעמים רבות הוא צבוע בוורמיליון (אדום-כתום). באופן מסורתי עשוי הטוריאי מעץ או מאבן, אם כי בשנים האחרונות החלו להופיע שערים עשויים פלדה או פלדת אל-חלד. הטוריאי מסמל את החיץ שבין המקדש הקדוש לחוץ שאינו קדוש, ומאמינים תורמים טוריאי כאות תודה על הצלחתם. על טוריאי מופיע פעמים רבות לוח ועליו כיתוב כלשהו. 

מקור השם אינו ידוע, ואחת הסברות היא שהשערים הוקמו כמקום מנוחה לציפורים, הנחשבות בשינטו לשליחותיהם של האלים. ראיה לסברה זו מצויה בפירוק המצרף 鳥 (טוֹרי - "ציפור") ו-居 (אִי - "מקום"). תאוריה אחרת כי המילה באה מהפועל 通り入る (טוֹרִי-אִירוּ - "לעבור דרך ולהיכנס").

==ראו גם==
* טוראנה
* אדריכלות השינטו

==קישורים חיצוניים==

* [http://eos.kokugakuin.ac.jp/modules/xwords/entry.php?entryID=280 טוריאי באנציקלופדיה לשינטו]

קטגוריה:יפן: מבנים
קטגוריה:שינטו
קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:שערים
אפאצ'י

קבוצה מבני השבט
אפאצ'י (באנגלית: Apache) הוא שם קיבוצי למספר תרבויות מקושרות בקרב שבטים אינדיאנים המתגוררים באזור דרום-מערב ארצות הברית, בעיקר באזורי אריזונה, ניו מקסיקו, אוקלהומה ואזורים אחרים בסביבה. 

== אוכלוסייה ==
העם האפאצ'י, לפי ספירת השבטים המובילים, מנה ב-1990 כ-50,000 ילידים. ישנם אמריקאים רבים ממוצא אפאצ'י שמתערבבים באוכלוסייה הכללית, והם לא נכללים בספירה זו. נכון למפקד האוכלוסין של 2010 חיים בארצות הברית כ-111,000 בני אפאצ'י.

באוכלוסייה המסורתית מדוברות בעיקר שפות אינדיאניות, כגון: צ'יריקואה, חיקרייה, ליפאן, מסקלרו ואפאצ'ית מערבית. לבני האפאצ'י מספר דתות, כולל הכנסייה הילידית, נצרות, ושמאניזם מסורתי.

== מקור השם ==

השם "אפאצ'י" הגיע לאנגלית ממקור ספרדי, אך מקורו המדויק אינו ידוע. 
השם כנראה בא מן המילה הספרדית לדביבון "Mapache". 

== היסטוריה ==

לפי עדויות ארכאולוגיות, נראה כי האפאצ'י הגיעו לצפון אמריקה בסביבות שנת 1000 לספירה.
רובם היו נוודים ולא הקימו יישובי קבע כמו קבוצות דרום-מערביות אחרות. 
ראיות אחרות מצביעות על כך שהיו נוודים שעברו מן הצפון לדרום, וצדו ביזונים במישורים הגדולים. 
בתחילת 1500 גרו באוהלים (טיפי) עד שעברו לאזור הקניונים.
באפריל 1541, הכובש הספרדי פרנסיסקו וסקס דה קורונדו אשר נדד במישורי המזרח של אזור פואבלו, קרא להם "נוודי הכלבים". וכך כתב:
.

== החיים המסורתיים ==

כל בני השבט חיו במשפחות מורחבות, שחיו באזור מסוים אך בנפרד.
המשפחה המורחבת הכילה בדרך כלל בעל, אישה, ילדים לא-נשואים וילדות הנשואות יחד עם בעליהן וילדיהן. משפחה יכלה לעבוד עם משפחה אחרת עמה הייתה מתחלקת בכסף והייתה שותפה לה. 
בני שבט האפאצ'י היו ידועים כלוחמים נאמנים למולדתם.

== מלחמות האפאצ'י ==

במשך המאה ה-19 נלחמו בכוחות האמריקאיים בדרום-מערב ארצות הברית. לעיתים קרובות 
האדם הלבן או החוקים הפדרליים הכעיסו אותם. מנהיגם הידוע והעיקרי של לוחמי האפאצ'י היה ג'רונימו (Geronimo) אשר התנגד לכוחות האמריקאיים עד אשר נתפסו לוחמי השבט ב-1886 ונכנעו.

== ראו גם ==
*המערב הישן של אמריקה

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אינדיאנים: שבטים בארצות הברית
בעלות צולבת

בעלות צולבת היא מושג בכלכלה בעלת מספר משמעויות בתחום ההגבלים העסקיים. במשמעות אחת, המושג מתייחס למצב בו חברות המתחרות זו בזו בשוק אחד הן בעלים משותפים במיזם אחר. במשמעות אחרת, המושג מתייחס למיזוג אופקי בשווקים משיקים, כלומר למצב בו חברה משקיעה במתחרה שלה, בשוק משיק, ובמיוחד בתחום התקשורת. לרוב, המושג "בעלות צולבת" מתייחס למקרים בהם שיתוף הפעולה בין החברות בבעלות משותפת היא מינורית, למשל מכיוון שהבעלות באחת החברות היא חלקית.

במחקר על שוק הטלפון הסלולרי בארצות הברית בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20, נמצא מתאם חיובי בין קיומו של בעלות משותפת בשוק אחר לבין התנהגות קרטליסטית.

==בתקשורת==
ענף התקשורת הוא תחום רגיש ציבורית מבחינת הפעלת מונופול או קרטל. מצד אחד, יש המאמינים שלשליטה של אנשים מעטים על ענף התקשורת יש משמעויות שליליות לגבי חופש המידע. למשל, נטען שפוליטיקאים יחששו להביע דעות נגד בעלים של כלי תקשורת מפחד שכלי התקשורת יתייחסו אליהם באופן שלילי. מצד שני היכולת להעמיד תכנים באיכות גבוהה דורשת משאבים רבים ולכן יש בענף רק מעט שחקנים.

בארצות הברית נקבעו כללים המונעים בעלות משותפת של עיתון ותחנת טלוויזיה מקומית באותו אזור.

בישראל קיימים חילוקי דעות לגבי אפשור בעלות צולבת בתקשורת, במיוחד על מצב בו אדם או חברה הוא הבעלים של עיתון וגם של ערוץ טלוויזיה. התומכים טוענים שנתינת השליטה בערוצי הטלוויזיה בידי העיתונים תבטיח שהם יספקו תכנים באיכות גבוהה וכי ישתמשו בניסיונם המקצועי למנוע כניעה ללחץ של בעלי אינטרסים. המתנגדים טוענים, לעומת זאת, שהיכולת להשפיע על מספר כלי תקשורת כאשר מספר השחקנים נמוך נותן בידי הבעלים כוח רב מידי אשר יכול לשמש לגניזת כתבות בלתי רצויות לבעלים ושליטה בדעת הקהל. לטענתם, הסכנות בבעלות צולבת נמצאות גם במצב של "שכירות צולבת", מצב בו אותו עיתונאי עובד במספר כלי תקשורת וב"מימון צולב", מצב בו אותו בנק מממן מספר כלי תקשורת.

==לקריאה נוספת==
* ירון אזרחי, זוהר גושן, שמואל לשם, [https://www.idi.org.il/media/5090/%D7%91%D7%A2%D7%9C%D7%95%D7%AA-%D7%A6%D7%95%D7%9C%D7%91%D7%AA-%D7%9E%D7%9C%D7%90.pdf בעלות צולבת - שליטה ותחרות בשוק התקשורת הישראלי היבטים כלכליים ומשפטיים והשלכותיהם על הדמוקרטיה הישראלית], המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2003.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלכלה
ירח (אל)

חצור ועליו סמלי אלוהות]]
ירח (בכנענית אוגריתית: 𐎊𐎗𐎃) הוא אל הירח במיתולוגיה הכנענית.

== עדויות לפולחן ==
הכנענים והפיניקים האמינו כי ירח הוא ראש צבא הכוכבים ומאורות הלילה, וכן אל הקציר (בשל צורת החרמש של הירח). כמו כן ירח היה אחראי על הורדת הטל.

פולחן האל ירח היה נפוץ באזור עמק הירדן עוד בתקופת האבן החדשה - באלף השמיני לפנה"ס והערים יריחו ובית ירח נקראו על שמו.

=== בקרב האמורים ===
במילון אמורי–אכדי המתוארך לימי רים-סין הראשון או עמורפיא (חמורבי), מובא ירח (<sup>d</sup>ia-ra-[ḫ]u-um) בטור המלים האמוריות כמקביל לסין (<sup>d</sup>EN.ZU) בטור המלים האכדיות.<ref name=":5"></ref> האל ירח מוזכר בשמות אמוריים בצורות שונות (יַרַחֿ, יֶרַחֿ ואך יִרַחֿ), ולא ברור אם הצורה השמית המקורית הייתה (וממנה יָרֵחַ בעברית מקראית) או (וממנה יֶרַח בעברית מקראית ו־warḫum (חודש) באכדית).<ref name=":5"></ref>

=== באוגרית ===
ירח הוא דמות מרכזית ביצירה חתונת ירח ונכל, המתארת את נישואיו עם האלה נכל ואִב. הלוח פותח בירח חובק את נכל בשעת דמדומים (והכושרות מסביב) העתידה ללדת לו צאצא, ומבקש מאביה חֿרחֿב לתת לו את בתו, תוך שהוא מבטיח מוהר רב. חרחב בוחן אותו, ומציע לו להתחתן עם אחרות, אך ירח מתעקש: "עם נכל חתונתי!". אז נותן ירח את המוהר לעיני כל המשפחה, הבוחנת אותו. בחלק הבא של הלוח, הנפרד מהקודם בקו אופקי, מופיע מזמור קצר לכושרות.<ref></ref>

פולחן האל כלל מדי חודש, במילואו של הירח, חתונה טקסית בינו לבין נכל.

בלחש עלילת האלים הנאבקים בנחש, הדמות המרכזית "אם פחל" קוראת לאמה, הדמות המרכזית השנייה, שמש, להוביל קול אל אלים שונים במעונותיהם, כדי להודיעם לחש קסם נגד נשיכת נחשים. לכל קריאה לאל מוקדש קטע ביצירה, כאשר ההבדל בין הקטעים הוא רק בשם האל ומעונו; לירח מוקדש הקטע החמישי מבין קטעים אלה, ומעונו הנזכר בלוח הוא "לרגת".<ref> – לוח UT 607</ref> בלוח הממשיך את הלוח הזה, בשל ערפל שכיסה את הארץ גברה "חמה" (ארס), ובין האלים הרבים שנזכרו (רובם בזוגות) כאוספי ה"חמה" מוזכר שוב ירח, הפעם יחד עם רשף.<ref> – לוח UT 608</ref>

בעלילת אקהת מזמינה האלה ענת את הגיבור אקהת היא לצאת לציד יחד ב"קרת אבלים, אבלים קרת ירח".<ref> – לוח UT Aqht 3 rev.</ref>

בלוח המתאר את אל במרזח, מתואר האל ירח במרזח כ"עודב/עוזב" (כנראה מכופף) גבו ומקתֿקתֿ (זוחל) תחת שולחנות, והאל אל שהכיר אותו הכין לו אוכל מן ה"מצד" (ממזון הציד) – כנראה כי לא היה בין הקרואים למרזח.<ref> – לוח UT 601</ref>

=== בתקופת הברזל ===
ירמיהו מספר שמלכי יהודה, שרי יהודה, כהני יהודה ואנשי ירושלים עבדו את שמש וירח וצבא השמים.<ref></ref>

במקרא ובספרות הפיניקית מופיע הדימוי "להיות כשמש וירח"<ref>בפיניקית: ; במקרא: </ref> כמדמה נצחיות ויציבות.<ref></ref>

==ראו גם==
* חתונת ירח ונכל
* נכל
* סין (אל)

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלים כנעניים
קטגוריה:אלי ירח
אליאנו

אליאנו (באיטלקית: Aliano) היא עיירה בנפת מטרה, במרחק של 90 ק"מ מהעיר מטרה, במחוז בזיליקטה, דרום איטליה. העיירה היא מקום מושבם של 1,100 נפש בקירוב, ושטחה עומד על 96.5 קמ"ר. היא שוכנת בגובה 498 מעל פני הים.

רוב תושבי העיירה חסרי תעסוקה, ואלו שמתפרנסים, בעיקר בענף החקלאות, שכרם נמוך. בשנים האחרונות גברה פרנסת תושבי העיר מתיירות. בתחום העיירה מבנים שבהם חי ועבד יקיר העיר קרלו לוי. קוראי ספרו ישו נעצר באֶבּוֹלי מבקרים בעיר ומסיירים באתריה.

פרסומה של העיירה בא מהיותה מקום גלותו של הסופר היהודי-איטלקי, קרלו לוי, בשנים 1934–1936. בעקבות חוויותיו בתקופה זו במקום זה חיבר את ספרו "בארץ שכוחת אל", או בשפה האיטלקית: "ישו עצר באבולי". אבולי הוא שמה של עיר בקמפניה, שאליה לוי הגיע ברכבת מטורינו. היה זה המקום הקרוב ביותר לכפר שאליו הגיעו רכבות המדינה. מאבולי המשיך ברכבת מקומית ובמכונית אל אליאנו, הקרויה בספרו ג'ליאנו (Gagliano) בהתאם להגייה המקומית. פרסום הספר ב-1945 עורר הדים רבים בדעת הקהל באיטליה ותרם לפיתוח המקום.

==הספר "בארץ שכוחת אל"==

בספרו "ארץ שכוחת אל" מתאר הסופר היהודי-איטלקי מטורינו (בצפון איטליה), קרלו לוי, את ההווי של תושבי אליאנו בשנים 1934–1936. הוא הוגלה לכפר בימי השלטון הפשיסטית, כמקובל באותן השנים. "אויבי המשטר" - כפי שכונו, נשלחו לאזורים מרוחקים ונחשלים בדרום איטליה. את הספר חיבר בשובו מהגלות בכפר. הגולים זכו לחנינה בעקבות ניצחון איטליה במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה. בספר תיאר את הווי החיים בכפר: העוני, האבטלה הנפוצה, רמת החיים הנמוכה, היעדר השכלה, והילדים שגדלו ללא תקווה לעתיד טוב יותר, וכל זה בעולם מלא אמונות טפלות, עריצות ובורות בעלי המקצוע ושרירות לב של אנשי השלטון.

פרסום הספר, לאחר מלחמת העולם השנייה, עורר הד בדעת הקהל באיטליה. פרסום הספר הביא להגברת תשומת הלב של הממשל המרכז ברומא לנעשה בדרום איטליה. תרומתו נזכרת לחיוב באזור כולו.

באליאנו שוחזר הבית בו התגורר לוי וכן הגלריה בה צייר את ציוריו. על אתרים בכפר הוצבו שלטי הסבר המתוארים בספרו.

קרלו לוי נפטר בינואר 1975 ברומא. גופתו נטמנה בבית הקברות של אליאנו, שם ביקש להיקבר על מנת לממש את הבטחתו לתושבי הכפר לשוב אליו, הבטחה שלא הצליח לקיים בעודו בחיים.
פסל בדמותו מוצב במרכז העיר.

בעקבות הספר הופק גם סרט קולנוע בשנת 1979, "Cristo si è fermato a Eboli", בבימויו של פרנצ'סקו רוזי. בסרט עדיין ניתן להבחין במבנה האופייני לכפר והוא היה מעין סרט דוקומנטרי. בשנת 2005 ניתן היה להבחין בפעולות שנעשו לשינוי פני העיר, בייחוד בתחום פיתוח התיירות. תיירים לא מעטים מגיעים לעיר בעקבות קריאת הספר.

==גלריה==
<gallery widths="150px" heights="150px">
Image:AlianoPalazzoDeiDottoriDiNapoli.jpg|גלריה לאמנות של קרלו לוי
תמונה:Aliano_perlevie.jpg| רחוב באליאנו
תמונה:Tomba di Carlo Levi.jpg|מצבת קברו של קרלו לוי
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.aliano.it אתר המקום]

קטגוריה:בזיליקטה: ערים
מצוג'ורנו

המצוג'ורנו (באיטלקית: Il Mezzogiorno – "הצהריים", ובהשאלה גם "הדרום") הוא כינוי לדרום איטליה, כלומר המחוזות: בזיליקטה, קמפניה, קלבריה, פוליה וסיציליה ואף מוליזה ואברוצו. יש הכוללים בכינוי זה גם את האי סרדיניה וחלקו הדרומי של מחוז לאציו.

== היסטוריה ==
בימי ג'וזפה גריבלדי הפך המונח "מצוג'ורנו" לפופולרי בעבור הדרום. גריבלדי התייחס בשם זה לכל אזורי איטליה שמדרום לרומא. כינוי נוסף לדרום איטליה בפי האיטלקים הוא Il Meridione – הדרומית. המונח Meridione נושא פחות מטען רגשי ותרבותי. רשויות הסטטיסטיקה האיטלקיות משתמשות היום במונח Italia Meridionale – איטליה הדרומית. כמו כן, הם לא כוללים בה את האי סרדיניה ואת דרום לאציו אך כוללים במונח את המחוזות אברוציה ומוליסה.

לאחר איחוד איטליה, בעיית דרום איטליה קיבלה חשיבות מדינית פנימית. היה זה לנוכח הפיגור הכלכלי והעוני שהתגלה במחוזות הדרום, לעומת המצב הכלכלי בשאר חלקי איטליה המאוחדת – המחוזות המרכזיים ובמיוחד מחוזות צפון המדינה.

החל מראשית המאה ה-20 ננקטו צעדים על מנת להקטין את חוסר השוויון בין חלקי הרפובליקה האיטלקית. הבעיות הכלכליות הייחודיות של הדרום – האבטלה והעוני – זכו לתשומת לב דעת הקהל. באופן מעשי, הציבור האיטלקי במרכז המדינה ובצפונה נחשף לגלי ההגירה הגדולים מהאזורים האלה אשר הגיעו לפתח ביתו. תושבי אזורי הדרום, צעירים וצעירות ואף מבוגרים, נטשו את מקום מגורי משפחותיהם, במשך מאות בשנים, לנוכח קשיי הפרנסה, העדר מקומות עבודה לאוכלוסייה גדלה וסיכויים הולכים ופוחתים לשיפור רמת חייהם.

לאחר מלחמת העולם השנייה, עם הגברת התיעוש באיטליה, גברה תנועת ההגירה מדרום איטליה לצפונה. המהגרים מדרום איטליה נקלטו בבתי החרושת שהוקמו במחוזות הצפוניים של המדינה פיימונטה ולומברדיה. בעיר טורינו הגיע שיעור המהגרים מהדרום לשיעור ניכר מאוכלוסיית מטרופולין העיר.

ממשלות איטליה הקציבו אמצעים מיוחדים לשיפור התעשיות המקומיות בדרום. לשם כך הוקמה קרן Casmez . בשנות ה-80 פחתו פעולות הקרן לאור החשש לאי-סדרים בה.

האיחוד האירופי מושיט עזרה רבה לפיתוח האזור, באמצעות סיוע לפרויקטים כלכליים. האיחוד בוחן את כדאיות ההשקעה, יכולתם של המשקיעים, המוניטין, רמת מוסריות השותפים לפרויקט ולמימונו, ומספר המועסקים שהפרויקט מסוגל לקלוט. בעשור האחרון ניכרת תרומתן הרבה של רשויות השוק המשותף לפיתוח בדרום איטליה.
== ראו גם == 
* צפון איטליה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:איטליה: גאוגרפיה
מסטיף אנגלי

זוג כלבי מסטיף אנגלי
מבנה הראש המרובע
גור מסטיף אנגלי
מסטיף אנגלי הוא תת-מין של גזע כלבי מסטיף, ששייך למשפחת כלבי השמירה הגדולים.

== מראה חיצוני ==
המסטיף האנגלי בעל גוף גדול ומאסיבי, גולגולת<nowiki/>ו הרחבה מקנה לראשו חזות מרובעת. בשל מבנה פיו הרפוי, קיימת אצל המסטיף נטייה לריור מוגבר.

מבנה החזה רחב והמרחק רב בין רגליו הקדמיות, מה שמוסיף למראהו חזות של עוצמה וכוח.

גובהו נע בין 70 ל-80 ס"מ ומשקלו ממוצע הוא לפחות 45 ק"ג, ויכול להגיע עד ל-85 ק"ג. בעל פרווה קצרה וצפופה בצבעי חום בהיר, כסוף בהיר או מפוספס כאשר הזרבובית, האוזניים, האף והפרווה מסביב לעיניים, שחורים כולם.

== מזג ==
המסטיף האנגלי משלב עוצמה ושלווה. הוא רגוע ומלא חיבה כלפי בעליו, אך מסוגל להפגין יכולות הגנה ושמירה יוצאות דופן.

הוא ימקם את עצמו בין בעליו לבין אדם לא מוכר ללא היסוס, ובשל כך נחשב לאחד מכלבי השמירה הטובים ביותר, שאינם נרתעים מבני אדם. המסטיף האנגלי ידוע ככלב בעל מזג נעים ואפילו עדין, וכחיית בית נאמנה ומסורה למגדליו. הוא אינו נמצא ברשימת הכלבים המסוכנים בישראל.

== מחלות ==
המסטיף האנגלי דורש תשומת לב מיוחדת בנושאי תזונה ופעילות גופנית בשל גודלו. תוחלת החיים הממוצעת שלו נעה בין 9 ל-11 שנים. מחלות אופייניות הן: היפ דיספלסיה והשמנה. 

בעת רכישת גור גזעי מומלץ לבצע בדיקות אגן, גפיים קדמיות ועיניים.
== היסטוריה ==
כנראה שמקורו של המסטיף האנגלי בגזע נכחד בעל השם הלטיני Pugnaces Britanniae, וששמו נגזר מן המילה "Masty" באנגלית עתיקה שפירושה "עוצמתי". הוא הובא לבריטניה במאה השישית לפנה"ס על ידי הרומאים, ושימש ככלב זירה בקרבות נגד דובים, שוורים, תנינים או אריות. ב-1835 העביר הפרלמנט הבריטי חוק האוסר על התאכזרות לבעלי חיים, אשר אסר על קיום קרבות כלבים. כתוצאה מהחוק ירדה הפופולריות של הגזע, עד שנכחד לחלוטין באנגליה בעקבות מלחמת העולם השנייה. אולם, מספר כלבים הובאו ליבשת אמריקה טרם המלחמה, פעולה שמנעה את הכחדתו הכללית של הגזע.

== קישורים חיצוניים ==

*http://www.dogbreedinfo.com/mastiff.htm
*http://www.mastiffweb.com/
*http://www.englishmastiff.com/

קטגוריה:הקבוצה השנייה של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה השלישית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
פיטר ארנט

פיטר ארנט (שם מלא באנגלית: Peter Gregg Arnett, נולד ב-13 בנובמבר 1934 בריברטון שבניו זילנד) הוא עיתונאי אמריקאי ממוצא ניו זילנדי.

==ביוגרפיה==
ארנט כתב לכתב העת נשיונל ג'יאוגרפיק ואחר כך עבד במספר רשתות חדשות, בעיקר ברשת CNN. ארנט ידוע בעיקר בשל עבודתו ככתב מלחמה, וסיקוריו את מלחמת וייטנאם ואת מלחמת המפרץ הראשונה. ב-1997 ראיין ארנט את אוסאמה בן לאדן.
ארנט זכה בפרס פוליצר ב-1966 לסיקור בינלאומי, על עבודתו בווייטנאם (שבה עבד בעיקר בשביל סוכנות הידיעות Associated Press). בנוסף, ארנט נושא באות מסדר התהילה הניו זילנדי (New Zealand Order of Merit).

ארנט החל את דרכו העיתונאית בבנגקוק, והחל להוציא עיתון מקומי בשפה האנגלית בלאוס ב-1960. מאוחר יותר הגיע לווייטנאם, שם עבד כשליח סוכנות הידיעות Associated Press, וחיבר מספר כתבות חשובות, למורת רוחו של הממשל האמריקאי.

באפריל 2003, במהלך מלחמת ארצות הברית בעיראק, התראיין פיטר ארנט לערוץ טלוויזיה עיראקי, ומתח ביקורת על ארצות הברית והנשיא בוש. לדבריו "התוכנית הראשונית למתקפה אמריקנית בעיראק נכשלה בעקבות עקשנות הכוחות העיראקים". דבריו, ובמיוחד העיתוי שבהן הן נאמרו, עוררו סערה בארצות הברית, ובתגובה ארנט כינה את התקרית "טעות בשיפוט" והתנצל על דבריו. עם זאת הוסיף כי "אמרתי בריאיון שנערך בסוף השבוע מה שכולם בכל מקרה יודעים לגבי המלחמה". למרות התנצלותו, רשת NBC בה עבד, החליטה בסופו של דבר לפטרו, ולאחר שיחה שקיים ארנט עם נשיא החברה, ניל שפירו, הודיעה החברה כי הכתב לא יעבוד יותר עבורה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:כתבים צבאיים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים במלחמת וייטנאם
קטגוריה:סגל CNN
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ניו זילנדים
קטגוריה:סגל NBC
קטגוריה:מהגרים מניו זילנד לארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: דיווח בין-לאומי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
אדמונית עשבונית

אדמונית עשבונית (שם מדעי: Paeonia lactiflora), הקרויה לעיתים אדמונית סינית, היא צמח רב-שנתי בעל פרחים הגדל בר במזרח הרחוק, באזורים גבוהים וקרים בטיבט, סין, יפן וסיביר. כמו מרבית מיני האדמונית היא בעלת פריחה גדולה בצבעים בהירים וחזקים, ואחת ממיני האדמונית הפופולריים ביותר בגידול תעשייתי למטרות נוי ומסחר בפרחים.

==מאפיינים==

הצמח לרוב מתנשא לגובה של 60 עד 100 ס"מ, ובעל עלים מורכבים באורך של 20-40 ס"מ. ניצני הפרחים קטנים ועגולים, ונפתחים כל אחד לפרח עגול בעל היקף של 8-16 ס"מ, ולו בין 5 ל-10 עלי כותרת. צבעי הבר של האדמונית העשבונית הם ארגמן, ורוד ולבן, וצבע האבקנים צהוב.

==קבוצות זנים==

אדמונית עשבונית תורבתה במרוצת השנים למספר רב של זנים. אלו מתחלקים לשלוש קבוצות:
* פרחים בודדים: עלי הכותרת סדורים בשורה בודדת, בדומה לכלנית, אבקנים בולטים באמצע.
* פרחים יפניים: עלי הכותרת סדורים בשורה בודדת או כפולה, והאבקנים מנוונים.
* פרחים כפולים: עלי הכותרת סדורים בשתי שורות, זו מעל זו, והאבקנים כולם נהפכו לעלעלי כותרת נוספים.

==גידול בארץ==

אדמונית עשבונית היא גידול מסחרי בישראל, עם תפוקה של כמיליון יחידות בשנת 2006. מרבית הפרחים מיוצאים לשווקים האירופאים, ומתחרים עם המגדלים ההולנדיים והגרמנים. ענף גידול האדמוניות החל בארץ בשנות התשעים, תוך ניצול של אזורים הרריים וגבוהים על מנת לדרבן פריחה מהירה. בהמשך, פותח הענף לגידול בחממות. למידע נוסף על גידול מסחר באדמונית עשבונית, ראו בערך הסוג.

==זנים מתורבתים==

הזן המתורבת כנפיים צחורות
מנויים מטה חלק מהזנים המתורבתים הפופולריים ביותר בגידול תעשייתי ובתצוגות מקצועיות. קיימים פרט להם עשרות זנים מבוססים שונים, ועוד זנים צצים מדי שנה.
*שרה ברנהרט (Sarah Bernhardt): פרח ורוד כפול, גדול ביותר.
*שירלי טמפל (Shirley Temple): פרח לבן או ורוד, כפול, גדול.
*קרל רוזנפלד (Karl Rosenfield): פרח אדום כפול, גדול.
*קנזס (Kansas): פרח אדום יפני, בינוני.
*לבן מקומט (Krinkled White): פרח לבן בודד, בינוני.
*כנפיים צחורות (White Wings): פרח לבן בודד, גדול.
*הנימפה (The Nymphe): פרח ורוד בהיר בודד, בינוני.
*דוכסית נמור (Duchesse de Nemours): פרח לבן כפול, גדול.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1776
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
קטגוריה:אדמוניתיים
199

== אירועים ==

ללא תאריך מדויק: 
* הרומאים מחלקים את מסופוטמיה, שנכבשה מן הפרתים, לשתי פרובינקיות: מסופותמיה ואוסרונה
* גאודאונג יורש את כסו של סורו כמלך גאיה, ממלכה קוריאנית קדומה
* זפירינוס יורש את כסו של ויקטור הראשון בתור אפיפיור

== נולדו ==

== נפטרו ==

ללא תאריך מדויק:
* קלאודיוס גלנוס, רופא
* האפיפיור ויקטור הראשון

== לוח שנה ==

==קישורים חיצוניים==
שון קינגסטון

קישון אנדרסון (באנגלית: Kisean Anderson ; נולד ב-3 בפברואר 1990), המוכר יותר בשם הבמה שון קינגסטון (Sean Kingston), הוא ראפר וזמר רגאיי אמריקני שמוצאו מג'מייקה. מוכר בעיקר בזכות הסינגלים שהוציא ״Beautiful Girls" ו״Eenie Meenie״ עם ג'סטין ביבר.

קינגסטון נולד במיאמי, פלורידה, ובגיל 6 עבר להתגורר בקינגסטון, ג'מייקה, וזהו גם מקור שם הבמה שלו.

== קריירה ==
קינגסטון, אשר מהווה השקעה משותפת של חברות התקליטים "אפיק רקורדס" ו"קוצ' רקורדס", הוציא לאור את הסינגל הראשון שלו בקיץ 2007. הסינגל נקרא Beautiful Girls ויצא לאור כחלק מאלבום הבכורה שלו: Sean Kingston. הסינגל היה מבוסס על השיר "Stand by Me" של Ben E. King מ-1961. הסינגל החדש של קינגסטון זכה להצלחה, ואף כיכב במקום הראשון של מצעד הבילבורד (Billboard Hot 100) האמריקני במשך שלושה שבועות. בנוסף, הסינגל היה במשך זמן רב בראש המצעד הבריטי. באוקטובר 2007 קינגסטון הופיע בפתיחת אחת מסבב ההופעות של גוון סטפאני. באותו חודש ראה אור הסינגל השני מאלבום הבכורה שלו, "Me Love". השיר "Me Love" הוא חידוש של השיר "dyer maker" של לד זפלין. קינגסטון גם חידש את השיר "No Woman, No Cry" של בוב מארלי. אלבום הבכורה שלו יצא ב-2007 ונקרא "Sean Kingston". ב-2008 ביקר קינגסטון בישראל והופיע בתוכנית כוכב נולד.

שון קינגסטון הוא גם זה שמצא את זמר הR&B-רגאיי iyaz באתר "MySpace" והחתים אותו לחברת התקליטים שלו. ב-21 בספטמבר 2009 הוציא קינגסטון אלבום חדש בשם "Tomorrow".

באפריל 2013 הוציא קינגסטון אלבום שלישי בשם "Back 2 Life".

ב-29 במאי 2011 נפצע קשה בתאונת אופנוע ים אך לבסוף התאושש מהתאונה הזו ושוחרר לביתו להמשך ההחלמה.

===פרסים===
*פרסי MOBO :
:* 2007: הופעת הרגאיי הטובה ביותר.
*טקס פרסי בחירת הנוער של FOX:
:* 2007: בחירת שיר ה-R&B הטוב ביותר. זכה בזכות השיר "Beautiful Girls" .
:* 2007: היה מועמד לזכיית השיר הטוב של הקיץ. מועמדות על השיר "Beautiful Girls" .

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זמרי רגאיי
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ג'מייקני
קטגוריה:זוכי פרס ג'ונו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1990
פנס

פנס מודרני
פנס דולק

פנס הוא מכשיר תאורה נייד שבו מחוברים סוללה ונורה ביחד. כיום קיימים פנסים במגוון גדלים וצורות. הפנס הרגיל מבוסס על נורת ליבון. כיום ישנם גם פנסים המבוססים על
נורת לד, כך גם פנס הכיס.

==היסטוריה של הפנס==
פנס משנת 1899
בעבר הפנס היה כלי להחזקת נר העשוי מחרס או מתכת. בהתאם לכך, המילה העברית "פנס" שימשה בלשון חז"ל במשמעות של כלי לנשיאת נר. מקור המילה במילה היוונית ϕανός (פַֿנוֹס).

בשלב מאוחר יותר נעשה שימוש בכלי זכוכית שבו נמצא מקור האור, ששימש כתאורה ניידת משום שהדפנות השקופות הגנו על האש ממשבי רוח שהיו עלולים לכבות אותה.
ישנם גם פנסי נייר שבהם נעשה שימוש גם היום למטרות נוי וטקסים.

===הפנס החשמלי===
הפנס החשמלי הומצא בשנת 1896 על ידי הממציא האמריקאי ג'ושוע ליוניל כהן, במטרה להאיר צמחי בית שלא נחשפו לאור. אך לאחר שנכשל מבחינה מסחרית, כהן מכר את הפטנט לקונרד יוברט, ששינה את ייעודו של הפנס לתאורה ניידת. הוא תרם מספר פנסים למשטרת ניו יורק, שבה הפכו לעזרים פופולריים, ומאז זכה המוצר להצלחה. 

הסוללה בפנס הראשון הייתה חלשה מדי לתאורה מתמשכת, והפנס הופעל באמצעות הבזקים בודדים. לכן נקרא הפנס באנגלית flashlight.

פנס כיס הוא פנס חשמלי קטן מאוד היכול לשמש הולכי רגל להארת דרכם בשעות הלילה.

==ראו גם==
"על ידי דחיקה קלה במנורת החשמל, העשויה לשאת בכיס, יואר באישון לילה ואפלה..."{{ש}}פרסומת לפנס כיס חשמלי, עיתון [[המליץ 11.5.1903]]
* פנס קסם
* פנס רחוב

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:תאורה
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
קטגוריה:תאורה חשמלית
דונלד בליסאריו

דונלד פול בליסאריו (באנגלית: Donald Paul Bellisario; נולד ב-8 באוגוסט 1935) הוא מפיק ותסריטאי טלוויזיה אמריקאי.

==קורות חיים==
בליסאריו נולד במחוז קוקבורג, פנסילבניה לאם ממוצא סרבי ולאב ממוצא איטלקי. בליסאריו שירת בחיל הנחתים האמריקני בשנים 1955–1959, והוא בוגר אוניברסיטה בתחום העיתונאות באוניברסיטת פנסילבניה. 

במשך 15 שנה בליסאריו עסק בפרסום כקופירייטר. הוא עבד במשרד פרסום במחוז לנקסטר, פנסילבניה, לפני שעבר לדאלאס, טקסס. משם, הדרך להוליווד הייתה קצרה.

בליסאריו היה נשוי לדבורה פראט, שהופיעה בסדרותיו. כיום מתגורר בליסאריו בסטודיו-סיטי, קליפורניה עם אשתו הרביעית, ויויאן. לבליסאריו בן ובת, מייקל וטרויאן, שמשחקים בסדרות שבהפקתו, ג'אג ו-NCIS, בהתאמה. בנו דייוויד הוא מפיק בסדרה NCIS, כמו גם בנו החורג, צ'אד וו. מוריי. בנו החורג שון מאריי משחק בתפקיד הראשי בסדרה NCIS.

==הקריירה בהוליווד==
לאחר שעבד תחת מפיקים כגלן א. לארסון וסטיבן ג'יי קאנל, בליסאריו אימץ חלק מטכניקות ההפקה בהם השתמשו, ביניהם השימוש בניצבים קבועים לכל סדרותיו. הוא יצר מספר סדרות מצליחות כ"מגנום, בלש פרטי", "זאב מעופף", "זינוק לאתמול", "ג'אג" ו-"NCIS" וגם שימש תסריטאי ומפיק לסדרה בטלסטאר גלקטיקה המקורית.

בליסאריו הפיק, כתב וביים את הסרט "רומן עם המאפיה" משנת 1988 בכיכובם של טום ברנג'ר ודפנה זוניגה.

בשנת 1992 יצר את סדרת הטלוויזיה "טקילה ובונטי" לרשת CBS בכיכובה של מרישקה הרגיטאי. הסדרה בוטלה לאחר 12 פרקים. 

המוטיב העיקרי של בליסאריו הוא שיוכו של הפרוטגוניסט הראשי בסדרותיו לכוחות מיוחדים כאלו או אחרים, כדוגמת דמותו של מאגנום ב"מאגנום, בלש פרטי", דמותו של סטרינגפלו הוק ב"זאב מעופף", דמותו של הרמון ראב הבן ב"ג'אג" וכן דמותו של לירוי ג'תרו גיבס ב-"NCIS".

בשנת 2004 קיבל בליסאריו כוכב על שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד.

בראיון שנערך עמו בסוף שנות ה-90, בליסאריו הודה כי הרעיון לסדרה זינוק לאתמול היה בעקבות ספר העוסק במסע בזמן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מפיקי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:זוכי פרס אדגר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
צ'טינקאיה טורק

צ'טינקאיה טורק ספור קולובו (בטורקית: Çetinkaya Türk Spor Kulübü) הוא מועדון כדורגל מהעיר לפקושה (ניקוסיה) שברפובליקה הטורקית של צפון קפריסין. צבעי המועדון הם צהוב ואדום.

האצטדיון הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון אטאטורק בלפקוסיה. האצטדיון משמש הן לקבוצה והן לקיום משחקי הכדורגל של נבחרת צפון קפריסין. באצטדיון יש 28,000 מקומות ישיבה. לפני שהמועדון פרש מהאליפות הקפריסאית, הקבוצה השתמשה באצטדיון GSP הישן.

==היסטוריה==
לפקוסיה טורק ספור קלובו הוקם בשנת 1930, והיה אחד מהמועדונים המקימים של ליגת העל הקפריסאית ב-1934. המועדון היה המועדון היחיד מקפריסין הטורקית ששיחק בליגה זו (עם 7 מועדונים יוונים-קפריסאים: AEL לרנקה, טראסט, אולימפיאקוס ניקוסיה, אריס לימסול, אפואל ניקוסיה, אנורתוסיס פמגוסטה, ו-APE לרנקה). המועדון התאחד עם צ'טינקאיה טורק אסנאף אוג'אגי (שהוקם ב-1943) ב-1949, המועדון שינה את שמו לצ'טינקאיה טורק ספור בירליג'י.

המועדון הפך מאוחר יותר למועדון הראשון לזכות פעמיים ברצף בסופר-ליג הקפריסאי לאחר זכייה בתואר בשנים 1951 ו-1952 ולאחר מכן ב-1954. לאחר הקמת התאחדות הכדורגל של צפון קפריסין ב-1955, המועדון הפך לאחד ממקימי הבירינג'י ליג. צ'טינקאיה טורק היא גם כיום הקבוצה היחידה בהיסטוריה שזכתה באליפות, גביע וסופר-קאפ, הן בקפריסין והן בצפון קפריסין.

==תארים==
===תחת קפריסין===
*ליגת העל הקפריסאית (1):
::1951
*הגביע הקפריסאי (2):
::1952, 1954
::סגנית (1): 1953
*גביע הליגה הקפריסאי (3):
::1951, 1952, 1954

===תחת הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין===
*הליגה הראשונה (11):
::1957-58, 1959-60, 1960-61, 1961-62, 1969-70, 1996-97, 1997-98, 1999-00, 2001-02, 2003-04, 2004-05
*גביע הפדרציה (16):
::1956, 1957, 1958, 1959, 1960, 1963, 1969, 1970, 1976, 1991, 1992, 1993, 1996, 1999, 2001, 2006
::סגנית (1): 1998
*גביע נשיא הרפובליקה (7):
::1991, 1992, 1993, 1996, 1998, 2001, 2006
::סגנית (3): 1997, 1999, 2000
*גביע ע"ש ד"ר פאזל קיצ'יק (5):
::1992, 1993, 1996, 1998, 2000
::סגנית (3): 1991, 1999, 2001
*גביע ראש הממשלה (0):
::סגנית (2): 1990, 1998

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קפריסין הצפונית: כדורגל
קטגוריה:קבוצות ששיחקו ביותר ממדינה אחת
קטגוריה:ניקוסיה: מועדוני כדורגל
קטגוריה:לפקושה
ג'רונימו

ג'רונימו (16 ביוני 1829 – 17 בפברואר 1909) היה כינויו בפי דוברי האנגלית של גויאלה (Goyaałé), מנהיג לוחמי אפאצ'י שנלחמו בכוחות האמריקאים במשך תקופה של כ-25 שנה באמצע המאה ה-19.

==ביוגרפיה==
ג'רונימו נולד סמוך לנהר חילה, ברצועת באדונקוה שהייתה שייכת לאפאצ'ים. חונך על ידי אמו ג'ואנה ואביו טבלישים, ברוח המסורת האפאצ'ית. נישא לטא-אייז-סלאט ונולדו להם שלושה ילדים. בהמשך חייו ג'רונימו נשא נשים רבות אחרות. משמעות שמו המקורי בשפת צ'יריקוואה הייתה "מפהק", והוא קיבל את כינויו "ג'רונימו" (Geronimo), (על שם הירונימוס) מהמקסיקנים שלחמו בו.

ב-15 במרץ 1851 התקיפו 400 חיילים בפיקודו של הקולונל חוזה מריה קרסקו את המחנה של ג'רונימו. לאחר ההתקפה שלח הצ'יף של השבט, באותה העת, מנגס קולורדס, את ג'רונימו לנקום על ההתקפה. יחד עם חייליו, רכבו לראשונה לאורך מדבר סונורה במטרה לנקום במתקיפים. במשך תקופה ארוכה ג'רונימו נלחם בכוחות הצבאיים המקסיקנים ולאחר מכן - האמריקאים ואף על פי שסבל מנחיתות מספרית הוא הצליח להימלט מהם במשך כ-25 שנים. ג'רונימו הצהיר שהוא מעולם לא היה צ'יף אך ללא ספק הוא היה מנהיג צבאי ורוחני.

ג'רונימו נכנע לכוחות האמריקאים ב-4 בספטמבר 1886 ונשלח לכלא פורט פיקנס שבפלורידה, בנפרד ממשפחתו. לאחר פחות משנה הוא אוחד עם משפחתו, ובשנת 1894 הם הועברו לפורט סיל שבאוקלהומה.

ב-1905 ג'רונימו סיפר את סיפורו למפקח ס. מ. בארט בלאוטון, אוקלהומה. הוא נפטר בשנת 1909, ונקבר בבית הקברות לשבויי מלחמה אפאצ'יים בפורט סיל, ליד לאוטון שבאוקלהומה.

הצנחנים בצבא האמריקאי נוהגים לצעוק ג'רונימו לפני הקפיצה מהמטוס כאות לאומץ לבם מול המוות כפי שג'רונימו היה נוהג להסתער על אויבים חזקים ממנו ללא פחד ולשרוד בכל הקרבות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:פולקלור אמריקאי
קטגוריה:אינדיאנים: מנהיגי שבטים בארצות הברית
קטגוריה:ילידי 1829
קטגוריה:נפטרים ב-1909
השראה אלקטרוסטטית

השראה אלקטרוסטטית היא דרך בה יכול עצם טעון חשמלית ליצור טעינה של עצם אחר ללא מגע בין העצמים.

את ההשראה האלקטרוסטטית אפשר למדוד באמצעות אלקטרוסקופ, שהוא מכשיר למדידת מטען חשמלי. ראשית פורקים את האלקטרוסקופ, ולאחר מכן מקרבים אליו גוף טעון. למרות שהמטען הכולל באלקטרוסקופ לא השתנה, הוא הופרד לאזור חיובי יותר ואזור שלילי יותר. מכיוון שמדידת האלקטרוסקופ היא מקומית, הדבר יתפרש כמטען באלקטרוסקופ.

מספר מחוללים חשמליים, כגון מחולל ואן-דה-גראף משתמשים בעיקרון זה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלקטרומגנטיות
אורן וייגנפלד

אורן וייגנפלד (נולד ב-19 באוקטובר 1971) הוא עיתונאי, עורך וידאו ומגיש טלוויזיה ישראלי. הגיש את מהדורה ראשונה בחדשות 12 וכיום מגיש את המהדורה המוקדמת ואת מהדורת סוף השבוע בI24NEWS.

==קורות חיים==
נולד וגדל בירושלים. למד לימודי קולנוע וטלוויזיה במכללת הדסה בירושלים והתמחה בעריכת וידאו. במקביל, שימש לתקופה קצרה קריין במחלקת הפרומו של הערוץ הראשון. כאשר סיים את לימודיו, הצטרף לחברת החדשות של ערוץ 2 בתור ארכיונאי, ולאחר מכן בתור עורך וידאו.

וייגנפלד הגיש במשך כארבע שנים מבזקי חדשות קצרים - בעיקר בבקרים ובחצות. לעיתים שימש מנחה מחליף ב"תוכנית הבוקר", לצד סיון רהב-מאיר וכמו כן, מספטמבר ועד לנובמבר 2007, החליף את קרן מרציאנו בתוכנית החדשות היומית "המוסף הכלכלי".

משנת 2007 ועד שנת 2023 הגיש את התוכנית מהדורה ראשונה של ערוץ 12.

בין השנים 2013–2015 הופיע וייגנפלד בתפקידי אורח כמגיש מהדורות חדשות בתוכניות של זכייניות ערוץ 2 - "רמזור" (קשת), להיות איתה (קשת) ו"המדרשה" (רשת).

ב-28 באפריל 2023 הודיע על פרישתו מחברת החדשות של קשת 12 וב-29 בפברואר 2024 פורסם כי הוא מצטרף לערוץ i24NEWS.

== חיים אישיים ==
וייגנפלד היה נשוי לטל בתם של ליאורה ודוד חשין. נשוי בשנית ואב לארבעה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית הדסה ירושלים
קטגוריה:מגישי חדשות ישראלים
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:סגל i24NEWS
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
פאנדום (אתר)

פאנדום (באנגלית: FANDOM; נקרא "ויקיה" עד 25 בינואר 2016) הוא שרת אירוח לוויקים בעלי תכנים שונים המבוססים על תוכן חופשי. 

== מאפיינים ==
פאנדום מופעלת על ידי חברת "Fandom, Inc" (לשעבר "Wikia, Inc"), חברה מסחרית אשר רשומה בדלאוור, ארצות הברית. החברה הוקמה בסוף שנת 2004 על ידי מייסד ויקיפדיה, ג'ימי ויילס, ואנג'לה ביסלי.

אתר פאנדום שם דגש על קהילות, גם אלו אשר נוצרו מחוץ לרשת האינטרנט וגם אלו אשר צמחו ברשת האינטרנט. 

אתר פאנדום חופשי לעיון ללא כל מגבלה, חופשי לעריכה (תוך התחשבות בכללים), וחופשית להעתקה ולהפצה (בהתאם לתנאי GNU FDL, ובתמונות מסוימות - לפי כללי השימוש ההוגן).

התשתית הטכנולוגית של פאנדום היא תוכנת "מדיה-ויקי", אשר נכתבת בקוד פתוח ומתוחזקת על ידי קרן ויקימדיה.

== תוכן ==
פאנדום מכסה טווח רחב של נושאים; הפרויקטים מבוססי הקהילה מאושרים לרוב, מלבד רעיונות אשר מתחרים ישירות בפרויקטים הנוספים של ויקימדיה. פאנדום דורש כי כל התוכן אשר יופיע בה ייכלל תחת אחד מהרישיונות של תוכן חופשי - בהתאם לתנאי רישיון Creative Commons או בהתאם לתנאי הרישיון לשימוש חופשי במסמכים של גנו).

הוויקים בפאנדום מתמקדים בנושאים רבים, ביניהם נושאי טלוויזיה וקולנוע (כמו סרטי מלחמת הכוכבים, מסע בין כוכבים, היקום הקולנועי של מארוול), דרך זיכיונות משחקי וידאו כמו Call of Duty, מטאל גיר, Assassin's Creed, מורטל קומבט ו-God of War) וסדרות ספרים (כמו שר הטבעות, משחקי הכס, הארי פוטר, רומח הדרקון ומחזור כישור הזמן) ועד לתחביבים ופנאי (כדוגמת ספורט, חיות מחמד, אוריגמי ואספנות).

בפאנדום יש מספר מצומצם של אתרי ויקי בעברית. אחד המוכרים שבהם היה האתר איןציקלופדיה, פרודיה על ויקיפדיה העברית, עד שעבר לפני מספר שנים לתשתית עצמאית עקב שינוי המותג של ויקיה.

== ראו גם ==
* Wikispaces

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אתרי ויקי
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2004
ארץ שכוחת אל

ארץ שכוּחת-אל (במקור באיטלקית: Cristo si è fermato a Eboli; באופן מילולי: ישו נעצר באבולי) הוא רומן אוטוביוגרפי של הסופר היהודי-איטלקי מטורינו, קרלו לוי. אבולי הוא שמה של העיר אליה הגיע הסופר מהעיר התעשייתית והמפותחת, טורינו, ברכבת שפעלה בשרות הרכבות של המדינה. בבחירת שם העיר לרומן שלו הוא בקש להביע את דעתו כי עיר זו היא קצה העולם התרבותי - כאן ישו עצר, דהיינו הקִדמה לא עברה מעבר לעיר זאת. בספרו הוא מתאר את ההווי של תושבי הכפר אליאנו בשנים 1934–1936, שאליו הוגלה בימי השלטון הפשיסטי. כמקובל באותן השנים, "אויבי המשטר" נשלחו לאזורים מרוחקים ונחשלים בדרום איטליה, שכונו "אזורי הגבול".

את ספרו "ארץ שכוחת אל" הוא חיבר בשובו מהגלות בכפר. הגולים זכו לחנינה בעקבות ניצחון איטליה במלחמת איטליה חבש. קרלו לוי כתב את הספר בין דצמבר 1943 ליולי 1944, והוא יצא לאור בפירנצה בשנת 1945.

==במגבלות החוק==

בימי גלותו בכפר לא הורשה לוי לצאת ממנו, אלא עד טווח מסוים. הוא נהג להגיע לקצה המיושב של הכפר, בבית הקברות, ושם ציפו לו שוטרי הכפר שקיימו מעקב צמוד אחריו לפי הוראות ראש הכפר הפשיסטי. תפקידם העיקרי של אנשי החוק היה לקיים מעקב גם אחרי שאר הגולים שהיו במקום. בין השאר, הוטל על אנשי החוק להביא לכך שהגולים לא ייפגשו זה עם זה.

באחת ההזדמנויות הוא הורשה לצאת מהכפר אל העיר המרכזית של האזור, מטרה. הוא הגיע אל מטה המשטרה ובקש להקל בתנאי גלותו. בינתיים, היות שבכפר הוא נחשב לרופא, שכן הוא סיים את לימודי הרפואה אך לא הוסמך לכך, הוא החליט לנצל את ההזדמנות לקנות בבית המרקחת המקומי מד חום, שלא היה בנמצא בבית המרקחת בכפר. אך גם כאן לא עלה בידו להשיג מד חום. חשיבותו של המכשיר הייתה רבה שכן המחלה הנפוצה בקרב תושבי הכפר באותם הימים הייתה מלריה וחום גבוהה היה אחד מסימני המחלה המובהקים.

הוא תיאר את בירת האזור, מטרה, בצורה מעוררת חמלה. אמנם במרכז העיר בנה השלטון הפשיסטי בנייני ממשל מפוארים, אך אלה לא עמדו בשום יחס לנחשלות העיר שחלק מתושביה חיו במערות.

==השפעתו של הרומן==
בספר הוא תיאר את הווי החיים בכפרי דרום איטליה: העוני המרוד, האבטלה הנפוצה, רמת החיים הנמוכה, העדר השכלה, והילדים - שהיו בטיפולו - אשר גדלו ללא תקוה לעתיד טוב יותר. וכל זה בעולם מלא "אמונות טפלות", עריצות ובורות של הצמרת הכפרית ושרירות לבם של אנשי השלטון.

פרסום הספר לאחר מלחמת העולם השנייה, עורר הדים בדעת הקהל באיטליה. ההדים מפרסום הספר הביאו להגברת תשומת הלב של הממשל המרכזי ברומא לנעשה בדרום איטליה. תרומתו נזכרת לחיוב באזור כולו. בעיר מטרה קיים מוזיאון ובו מוצגים ציוריו מהימים היה בגלות בכפר אליאנו. באליאנו שוחזר הבית בו התגורר וכן הגלריה בה הכין את ציוריו. כן הוצבו בכפר שלטי הסבר על האתרים המתוארים בספר. קרלו לוי בקש להקבר באליאנו ואכן הלוויה מכובדת נערכה לו בעיר.

==סרט==

בעקבות הספר, הופק גם סרט קולנוע בשנת 1979 בבימויו של פרנצ'סקו רוזי. בשנים האחרונות ננקטו פעולות לקידום כלכלת המקום, בייחוד בתחום פיתוח התיירות, שברובה נובעת מפרסומו של הכפר בספר.

==תמונות מאתרי הספר==
<gallery>
Image:AlianoViaGaribaldi.JPG|בית ישן
תמונה:Aliano_casaconocchi.jpg| הבית עם העיניים
תמונה:Aliano_dettagli.jpg| חלק במבנה לקשירת בהמות
תמונה:Aliano scorcio.jpg| העיירה אליאנו
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* ארץ שכוחת אל, תורגם בידי שו"ר, (א"ד שפיר וי' רין), תל אביב: עם עובד, תש"י.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי 1945
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
שירקאווה-גו וגוקאיאמה

הכפרים ההיסטוריים של שירקאווה-גו וגוקאיאמה (יפנית 白川郷・五箇山の合掌造り集落) הוא שם קיבוצי שניתן על ידי ארגון אונסק"ו לקבוצה של כפרים בצפון-מרכז האי הונשו ביפן, עת הכריז עליהם כעל אתר מורשת עולמית בשנת 1995. הכפרים שוכנים בעמק הנהר שוגאווה (庄川) - שירקאווה-גו (白川郷 - "מחוז הנהר הלבן העתיק") שוכן במחוז גיפו וגוקאיאמה (五箇山 - "חמישה הרים") נמצא במחוז טויאמה. הכפרים נודעים בבתי הגאשו-זוקורי (合掌造り) שמשמעות שמם היא "ידיים שלובות בתפילה", וזאת על שום גגותיהם המחודדים הנדמים לידיים בתנוחת תפילה.

==היסטוריה==
שירקאווה-גו בחורף
החל במאה ה-8 היה האזור למקום משכנם של מסדרים בודהיסטים. שירקאווה-גו נזכר לראשונה בכתובים במאה ה-12, בעוד שגוקאיאמה הוזכר לראשונה במאה ה-16. בתקופת אדו נשלט שירקאווה-קו על ידי הממשלה המרכזית החל בסוף המאה ה-17 ועד לתקופת מייג'י, בעוד שגוקאימה נותר בחסות שליטים מקומיים עד לאמצע המאה ה-19.

האזור נותר מבודד למדי עד לשנות העשרים של המאה ה-20 ואל חלק מהכפרים אף לא הובילה דרך סלולה. בשנות השישים של המאה ה-20 ועם הקמתו של סכר מיבורו, הועברו בתי גאשו-זוקורי רבים למקום על מנת לשמר אותם, וקורה שבתים הניצבים כיום בסמיכות זה לזה, הובאו ממרחק של עשרות קילומטרים.

האזור לא נסמך על חקלאות בלבד, ותושביו עסקו במשך מאות שנים בייצור אשלגן חנקתי לאבק שרפה, נייר יפני מסיבי תות עץ ובגידול טוואי המשי, אולם כל משלחי היד האלה נעלמו עם השנים. כיום נסמך חלק גדול מתושבי הסביבה על התיירות וקיימים בתים מסורתיים המשמשים כאכסניות למבקרים.

==גאשו-זוקורי==
בתי הגאשו-זוקורי מתאפיינים בגג קש מחודד ומשופע, שנחשב לעמיד ובה בעת מונע מהשלג הכבד שיורד באזור במהלך חודשי החורף מלהיערם עליו. הגגות נתמכו לעיתים בעמודים עשויים עץ אשוח. בתי המשפחות האמידות גדולים למדי ויש בהם שלוש או ארבע קומות כך שיכלו לשכן משפחות מורחבות ולעיתים עד שלושים איש. עליית הגג שימשה לעיתים מזומנות לגידול טוואי המשי בעוד שקומת הכניסה שימשה לייצור האשלגן החנקתי.

== בתרבות ==
בספריה של ליאן הרן, סדרת סיפורי האוטורי, מופיע השם "שיראקווה" כאחד ממשפחות הפיאודליות ביפן שראשיה שלטו בכפרים הסמוכים לנהר (משמעות השם: הנהר הלבן). בסיפור, מושלת נחלת שירקאווה, הליידי קאדה, הנהיגה שושלת נשית באדמותיה, תחילה עם אחיותיה ולאחר מכן בהורשה לבתה.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://photoguide.jp/pix/thumbnails.php?album=388 גלריית תמונות]

קטגוריה:יפן: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:צ'ובו
קטגוריה:יפן: יישובים