OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ברנט זרנוביצקי

ברנט לנרט זרנוביצקי (בשוודית: Bernt Lennart Zarnowiecki, נולד ב-26 במאי 1954), הוא שחיין שוודי-יהודי בעבר, בעל מדליית ארד מאליפות אירופה בשחייה (וינה 1974), אלוף ושיאן שוודיה שייצג את מדינתו באולימפיאדה (מינכן 1972) ובאליפות העולם (בלגרד 1973), אלוף ושיאן המכביה התשיעית (1973) בעל 5 מדליות, מהן 2 זהב ו-3 כסף.

אחותו התאומה אניטה, אף היא אלופה ושיאנית שוודיה, שייצגה את מדינתה באולימפיאדת מינכן, באליפות העולם, אלופה ושיאנית המכביה, כוכבת המכביה התשיעית, בעלת 8 מדליות מהן 7 זהב ו-1 כסף, מספר מדליות הזהב הרב ביותר שזכה בו ספורטאי כלשהו במכביה אחת וביחד זכו בתשע מדליות זהב ובארבע מדליות כסף (13 מדליות בסך הכל).

==קורות חיים==
===1972===
באולימפיאדת מינכן (1972) סיים זרנוביצקי במקום 34 במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:01.34 דקות.

===1973===
====אלוף ושיאן המכביה====
בתחרויות השחייה של המכביה התשיעית שנערכו ביולי 1973 זכה זרנוביצקי ב-5 מדליות, 2 זהב ו-3 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי 4:20.9 דקות ובמשחה ל-1500 מטר בשיא מכביה חדש של 17:15.4 דקות. מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:00.9 דקות, במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:18.8 דקות ובמשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:57.0 דקות.

====מקום חמישי באליפות העולם====
באליפות העולם שנערכה בבלגרד יוגוסלביה בספטמבר אותה שנה סיים זרנוביצקי במקום חמישי במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:45.58 דקות, במקום שביעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:56.58 דקות ובמקום 20 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.65 שניות.

===1974===
====מדליית ארד באליפות אירופה====
באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1974 זכה זרנוביצקי במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 7:43.10 דקות, אחרי גרמניה המערבית שקבעה שיא אירופה חדש של 7:39.70 דקות וברית המועצות (7:42.06 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 1:56.75 דקות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 52.99 שניות, במקום חמישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:33.53 דקות, כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 53.54 שניות, ובמקום תשיעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:02.00 דקות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים אולימפיים שוודים
קטגוריה:שחיינים אולימפיים יהודים
קטגוריה:יהודים שוודים
קטגוריה:אלופי המכביה: שחיינים
קטגוריה:תאומים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1954
טוקאנה

טוקאנה (ברומנית: Tocană) או טוקאניצה (ברומנית: Tocăniţă) היא צלי בשר מהמטבח הרומני, מורכב מירקות שונים וסוגים שונים של בשר, רצוי חתכים שומניים יותר של כבש או חזיר, אם כי ניתן להשתמש גם בעוף או בשר עגל - מתובל ברוטב הכולל ירקות, פלפלים, שום או תבלינים שונים. 

את המנה משלימות לרוב כופתאות, וניתן להכין אותה גם בגרסה נטולת בשר. הצלי מוגש בדרך כלל בליווי ממליגה (פולנטה).

שם המנה נגזר מהפועל הרומני a toca שמשמעו לקצוץ או לטחון.

== קישורים חיצוניים ==
*[https://www.rosmarin-kitchen.com/2010/11/04/תבשיל-בשר-עם-ירקות-ובצקניות-או-פולנטה/ צלי בקר עם ירקות ובצקניות או פולנטה - טוקנה], באתר rosmarin-kitchen
==הערות שוליים==

קטגוריה:המטבח הרומני
קטגוריה:מאכלי בשר
הסגת גבול (אזרחי)

שלט "שטח פרטי אין מעבר" בחצר בית בירושלים
הסגת גבול במשפט האזרחי היא פגיעה בקניינו של אדם אחר על ידי שימוש במקרקעין השייכים או מוחזקים על ידיו, ללא קבלת רשותו. בניגוד להסגת גבול בהיבטה הפלילי, במקרה של הסגת גבול בהיבט האזרחי, מתיר חוק המקרקעין, במקרים מסוימים, עשיית דין עצמי כנגד מסיג הגבול. בנוסף, עומדת למחזיק המקרקעין הזכות להגיש תביעה נזיקית, אם נגרם לו נזק כספי בעקבות הסגת הגבול.

== המסגרת החוקית ==
סעיף 18 לחוק המקרקעין קובע כי מחזיק המקרקעין רשאי להפעיל כוח במידה סבירה כנגד מסיג הגבול (עשיית דין עצמי) באחד משלושת המקרים הבאים:
# על מנת למנוע הסגת גבול בשטחו.
# על מנת למנוע מעשה שיוביל לשלילת השליטה של המחזיק בקרקע.
# לשם הוצאת מסיג גבול משטחו של מחזיק המקרקעין, תוך 30 יום מיום תפיסת השטח. אם לא עשה זאת בפרק הזמן הקצוב, לא יוכל המחזיק להרחיק את מסיג הגבול בעצמו, אלא יידרש לפנות לבית המשפט לשם קבלת צו פינוי.

== המחזיק כדין ==
לפי הגדרת סעיף 15 לחוק המקרקעין, מחזיק הוא אדם השולט באופן פיזי במקרקעין או אם אדם אחר שולט מטעמו על המקרקעין.

== עוולת הסגת גבול במקרקעין ==
בנוסף לזכותו של מחזיק המקרקעין בהפעלת דין עצמי (במקרים מסוימים) כנגד מסיג הגבול, עומדת לו הזכות להגיש תביעה לפיצויים, אם נגרם לו נזק ממוני כתוצאה מהסגת הגבול.

לפי סעיף 29 לפקודת הנזיקין, על מנת שיוכל מחזיק המקרקעין להגיש תביעה נזיקית כנגד מסיג הגבול, צריכים להתקיים שני תנאים:
# נגרם נזק ממוני למקרקעין או לדבר אחר הנמצא בשטח המקרקעין.
# מסיג הגבול נכנס לשטח המקרקעין שלא כדין. ככלל, קיים צורך באישור מטעם בעל המקרקעין או מי מטעמו אשר יאפשר כניסה למקרקעין, אך קיימות נסיבות בהם תתאפשר כניסה כדין לשטח אף ללא אישור המחזיק.

== ראו גם ==
* פלישה (מקרקעין)

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דיני מקרקעין
אויגן בייר

גנרל אויגן בייר (בגרמנית Eugen Beyer; 18 בפברואר 1882 – 25 ביולי 1940), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על קורפוס במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
בייר נולד ב-18 בפברואר 1882 בפוהרליץ בדרום מוראביה, שהשתייכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1902 התגייס קיניץ לצבא האוסטרו-הונגרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ההונגרי ה-31 (פוכרנה), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה, וב-1 בנובמבר 1917 הועלה לדרגת מיור.

לאחר המלחמה נשאר בייר בצבא האוסטרי, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה, ובשנת 1931 הועלה לדרגת לוטננט פילדמרשל.

לאחר סיפוח הצבא האוסטרי לורמאכט, הועלה בייר ב-1 באפריל 1938 לדרגת גנרל חיל הרגלים, ומונה למפקד הקורפוס ה-18.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה היה בייר מפקד הקורפוס ה-18, ופיקד עליו במהלך הפלישה לפולין כחלק מהארמייה ה-14 במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עמו כחלק מהארמייה ה-12 במסגרת קבוצת ארמיות A. 

ב-5 ביוני 1940 פרש בייר לביתו עקב מחלה, וב-25 ביולי 1940 מת בייר בזלצבורג.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/B/BeyerEugen.htm אויגן בייר] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1882
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1940
הערים הסמויות מעין

הערים הסמויות מעין (באיטלקית: Le città invisibili) הוא ספר סוריאליסטי מאת הסופר האיטלקי איטאלו קאלווינו. הספר פורסם לראשונה בשנת 1972 בהוצאת ג'וליו אינאודי.

הספר תורגם לעברית על ידי גאיו שילוני בשנת 1975 ויצא לאור בהוצאת ספרית פועלים.

==תקציר==

הספר חוקר את גבולות הדמיון האנושי באמצעות תיאורי ערים הנמסרים ממגלה הארצות מארקו פולו לקיסר הסיני קובלאי חאן. התיאורים כתובים כשירה בפרוזה והם ממוסגרים כשיחה מתמשכת בין השניים, שהדיבור בה נסוב על הרעיונות שהועלו בתיאורים, וכן על מחשבות כלליות בנוגע לטבע האדם, שפות, וכו'. חלקי השיחה מופיעים בין קבוצות תיאורי ערים הדומים מבחינה תמטית.

קאלווינו חושף בפני הקורא כי קובלאי ופולו אינם דוברים את אותה שפה, ופולו משתמש בחפצים שהביא מן הערים כדי לספר את סיפורן, מה שמותיר מרחב רב לפרשנות מצד הקורא.

בזכות עיסוקו רב ההשראה והייחודי בערים, היווצרותן, התפתחותן ושקיעתן, הספר מומלץ לעיתים קרובות לסטודנטים לאדריכלות, על מנת שיוכלו לחשוב על ערים מחוץ למגבלות חוקי הפיזיקה והתאוריה האורבנית.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
*[http://ygoldman.org/?p=203 הרשת במתאר הכוכבים], רשימה על הספר מאת יפתח גולדמן, אוקטובר 2009
*[http://thinkil.co.il/texts/m055p040-049/ בעקבות הערים הסמויות מן העין], מאמר מאת צבי ינאי, מחשבות אפריל 1988
==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרות איטלקית
קטגוריה:ספרי 1972
קטגוריה:סוריאליזם
קטגוריה:ספרים שעובדו לבמה
קטגוריה:ספרי ספריית פועלים
מוסי זראי

מוסי זראי (נולד ב-1975) הוא כומר אריתראי המתגורר בשווייץ, פעיל למען מהגרים ופליטים אפריקאים.

==ביוגרפיה==
זראי נולד באסמרה, אז תחת שלטון אתיופיה. בגיל 5 מתה אמו ושנתיים לאחר מכן נמלט אביו לאירופה מאימת המשטרה החשאית. זראי גדל אצל סבתו הקתולית. בגיל 14 קיבל מקלט מדיני באיטליה וקיווה לחבור לאביו, אך האב נישא בינתיים מחדש ועבר לניגריה. הוא נותר לבדו באיטליה ועבד במשך שנים בדוכן פירות ברומא. בגיל 35 הצטרף למסדר קתולי ולמד במוסד הכנסייה הקתולית בפיאצ'נצה ולאחר מכן ברומא. ב-2010 הוסמך לכמורה.

זראי היה פעיל לאורך השנים למען מהגרים אפריקאים, ב-2003 החל להפיץ את מספר הטלפון שלו בכלי תקשורת מקומיים על מנת שיעזרו בו כמתורגמן לראיונות עם פליטים מאריתריאה. מספר הטלפון החל להיות נפוץ גם בקרב מבקשי המקלט והוא הפך למוקד סיוע עבורם.

ב-2006 הקים את ארגון "Agenzia Habeshia" הפועל למען זכויות פליטים מצפון אפריקה. פעילותו התגברה בעקבות האביב הערבי וזרם המהגרים שניסו להגיע לאיטליה בספינות מלוב, תוניסיה ומדינות נוספות. הוא הקים את מוקד הסיוע "Watch the Med" אליו פונים בטלפון לווייני מסירות מהגרים שנקלעו למצוקה. מהמוקד מועברים הדיווחים ומיקום הסירות, למשמר החופים האיטלקי על מנת להושיעם, ולכלי תקשורת על מנת שיפעילו לחץ על רשויות החוק המקומיות לקלוט ולסייע להם.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.newyorker.com/magazine/2014/04/21/the-anchor The Anchor], ניו יורקר, 21 באפריל 2014
* 

קטגוריה:כמרים
קטגוריה:אריתריאים שנולדו ב-1975
קטגוריה:פליטים
קטגוריה:אתיופים שהופיעו ברשימת טיים 100
ז'פייניק סצ'יז'בסקי

ז'פייניק סצ'יז'בסקי (בפולנית: Rzepiennik Strzyżewski) הוא כפר במחוז טרנוב שבפרובינציית פולין קטן בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
ז'פייניק סצ'יז'בסקי החל ככפר מלכותי קטן. מסוף המאה ה-18 פעלו ביישוב ירידים עתיים, בהם סחרו בעיקר בבדים ובצמר, ובמקום פעלה טחנת קמח.

==יהודי ז'פייניק סצ'יז'בסקי==
בז'פייניק סצ'יז'בסקי התקיימה קהילה יהודית קטנה, שאנשיה עסקו במסחר ובמלאכה, בעוד שהפולנים המקומיים עסקו בחקלאות.

בנובמבר 1918 נערך בכפר פוגרום, במהלכו מספר יהודים נפצעו קשה. בעקבות מלחמת העולם הראשונה והתגברות האנטישמיות, עזבו את הכפר חלק מיהודיו. בסיוע הג'וינט השתקמה הקהילה ביישוב. בין מלחמות העולם פעל ביישוב קן של תנועת עקיבא. בתקופה זו נמנו ביישוב כ-300 יהודים.

בראשית ספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, והוטלו על יהודיו גזירות שונות. באוגוסט 1941 הגיעו ליישוב עשרות יהודים שגורשו מגורליצה ומסביבתה.

בסוף 1941 רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו, ובתחילת 1942 נרצחו כ-120 מיושביו.

ב-11 באוגוסט 1942 נערכה בגטו סלקציה. כ-30 צעירים הועברו למחנה פלאשוב, ו-364 הנותרים נרצחו בבורות ירי ביער דומברי הסמוך לכפר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/753 ז'פייניק סצ'יז'בסקי] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:גטאות בפולין
שווה לנסות!

שווה לנסות! היא תוכנית ששודרה בערוץ לוגי לילדי yes שהופקה על ידי הערוץ ונגה תקשורת.

==תקציר העלילה==
הסדרה מספרת על קורותיהם של ד"ר מולקולה והעוזרת שלו, תאית.

כל פרק עוסק בנושא שונה, בנוסף בכל פרק נערכים ניסויי מעבדה בידי מדענים צעירים לעיני קהל.

==דמויות==
*תאית: היא נרתעת מניסויים מסוכנים ולעיתים חוששת בלי שום סיבה.
*ד"ר מולקולה: גאון וחובב ניסויים. את רובם הוא מבצע במעבדה ואת חלקם מחוץ למעבדה.

==פינות התוכנית==
שווה לנסות במסיבה: פינה שבה מבצעים תעלולים מדעיים באמצעות כלים שיש בבית. 

לא לנסות בבית: פינה שבה מבצעים ד"ר מולקולה ותאית ניסויים במעבדה.

קטגוריה:ערוץ לוגי: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות שצולמו באולפני הרצליה
ז'רנובייץ

ז'רנובייץ (בפולנית: Żarnowiec) הוא כפר בפרובינציית שלזיה שבפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==גאוגרפיה==
===מיקום===
ז'רנובייץ שוכן בפולין קטן בצפון-מזרח פרובינציית שלזיה, במחוז זוויירצ'ה, על נהר פיליצה, בין הגבעות של רמת קרקוב-צ'נסטוחובה. הוא נמצא במרחק 32 ק"מ מזרחית מזוויירצ'ה, 50 ק"מ מקרקוב ו-67 ק"מ צפונית-מזרחית מהבירה האזורית קטוביצה. על אף היותו חלק מפרובינציית שלזיה, היישוב לא היה מעולם חלק מחבל שלזיה. עד שנת 1975 היה קשור מנהלית לערים קרקוב וקיילצה מפולין קטן.

==תולדות היישוב==
היישוב ז'רנובייץ נזכר לראשונה בסוף המאה ה-11, ובראשית המאה ה-14 הוענקו לו זכויות עיר בידי קז'ימייז' השלישי, מלך פולין. בארמון בעיר הוגלתה רעיתו השנייה של קז'ימייז', אדליידה מהסן. בהמשך, היה היישוב לאחד ממרכזי הקלוויניזם בפולין. באמצע המאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.

בשנת 1869, בעקבות השתתפות היישוב במרד ינואר, ביטלו הרוסים את מעמדו העירוני.

==יהודי ז'רנובייץ==
קהילה יהודית מאורגנת התקיימה בז'רנובייץ מהמאה ה-18, ובאמצע המאה ה-19 היוו היהודים כמחצית מתושבי היישוב, ורבים מהם היו חסידים.

בשנת 1919 הופצה נגד יהודי הכפר עלילת דם. בין מלחמות העולם התקיימה בכפר פעילות ציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי הכפר ממקרים גוברים והולכים של תקיפות אנטישמיות מצד שכניהם הפולנים.

כמה ימים לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה נכבש הכפר בידי הגרמנים. בתקופה זו נמנו בו כ-1,000 יהודים, ביניהם עשרות פליטים מקרקוב, ועד מהרה הוטלו עליהם גזירות שונות, ומונה במקום יודנרט, אשר נצטווה לספק לשלטונות עובדים יהודים לעבודות כפייה. מסיבה שאינה ידועה היודנרט שמינו הגרמנים בזרנובייץ' פורק בתחילת 1941 על ידי הגרמני הממונה עליו. מאוחר יותר באותה שנה מינו הגרמנים יודנרט חדש ובראשו מאיר קורנברג. היודנרט פעל רבות למען יהודי זרנובייץ', ובין היתר הוא דאג לחילוק מזון לילדי הקהילה, תרופות בחינם והעמדת צוות תברואה שהשתדל ככל יכולתו למנוע התפרצויות מחלות מידבקות והקפיד על היגיינת חברי הקהילה וכמו כן על היגיינת המגורים. הופעל על ידי נשים יהודיות מטבח ציבורי בו חולקו קרוב ל-200 ארוחות חמות לנזקקים יום-יום. היודנרט אף השיג מהשלטונות הגרמניים הקצבות של מצרכי מזון בסיסיים כמו לחם, תפו"א וסוכר.

באותה שנה פתח הארגון יס"ס (עזרה עצמית ליהודים) סניף בז'רנובייץ שפעל לעזרה סוציאלית לקהילה היהודית. אמנם כוונותיו של הארגון היה לקיים בז'רנובייץ קורסים מקצועיים לאלקטרוניקה, נגרות וכו', אך בקיץ 1942 נלקחו כ-300 מיהודי ז'רנוביץ לעבודות כפייה שונות, מה שפגע בתכנון זה.

ב-5 בספטמבר 1942 נערכה ביישוב אקציה, בה רוכזו היהודים בכיכר השוק בכפר, הועלו לעגלות, והוסעו לתחנת הרכבת בוולברום. למחרת, נערכה בהם סלקציה. הכשירים לעבודה שולחו למחנות עבודה, וכל היתר שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/757 ז'רנובייץ] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 

קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): עיירות יהודיות
חיים שני

חיים שני (נולד ב-1957) הוא מהנדס ומנהל ישראלי. כיהן כמנכ"ל חברת נייס מערכות וכמנכ"ל משרד האוצר.

==ביוגרפיה==
שני סיים ב-1982 תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול מהטכניון וב-1987 סיים תואר שני במנהל עסקים מ-INSEAD. 

לאחר לימודי התואר הראשון עבד שני ב-IBM ישראל ובסאיטקס. ב-1992 מונה לנשיא אורבוטק אירופה, ב-1993 מונה לנשיא שלוחת אורבוטק במזרח הרחוק, בשנים 1995 עד 1998 כיהן כסגן נשיא לשיווק, מכירות ופיתוח עסקי גלובלי באורבוטק. ב-1998 מונה לסגן נשיא באפלייד מטיריאלס ומנהל פעילות החברה בישראל. ב-2001 מונה למנכ"ל נייס מערכות וכיהן בתפקיד עד אוקטובר 2009. הוא נכנס לתפקיד בתקופה בה שווי השוק של החברה ותחת הנהגתו הוביל מהלך של צמיחה, רכישת חברות וגידול ניכר בשווי השוק. 

בנובמבר 2009 מונה למנכ"ל משרד האוצר, הוא כיהן כיו"ר משותף של הוועדה להגברת התחרותיות במשק יחד עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה אייל גבאי. ביולי 2011 התפטר מתפקידו כמנכ"ל המשרד על רקע חילוקי דעות עם שר האוצר יובל שטייניץ.

ב-2012 הקים את קרן ההון סיכון Israel Growth Partners עם משה ליכטמן, קרן שמשקיעה בחברות טכנולוגיה ישראליות בשלב הצמיחה. באותה שנה מונה ליו"ר מרכז הטכנולוגיות בריטניה-ישראל. 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מהנדסי תעשייה וניהול ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי משרד האוצר
פיטר ג'וראסיק

פיטר ג'וראסיק (באנגלית: Peter Jurasik; נולד ב-25 באפריל 1950) הוא שחקן אמריקאי הידוע בעיקר בגילום דמותו של לונדו מולארי בסדרת המדע בדיוני "בבילון 5" משנות ה-90 של המאה ה-20.

== קריירה ==
ג'וראסיק ממעט להופיע בסרטי קולנוע, ומשתתף בעיקר בסדרות טלוויזיה בתפקידים ראשיים ובתפקידי אורח. בתחילת דרכו, הופיע ג'וראסיק בסרט "טרון" (1982) יחד עם ברוס בוקסלייטנר, איתו יככב בהמשך בסדרה "בבילון 5". כמו כן, הופיע בדמות האב המושלם בסרט "מותק, הילד השתגע" (1990).

ב-1998, כתב ג'וראסיק יחד עם ויליאם ה. קית' הבן רומן מדע בדיוני בשם "Diplomatic Act". הדמות הראשית ברומן היא שחקן בסדרת מדע בדיוני, שנחטף על ידי חייזרים, ומאמין שהוא הדמות שהוא משחק בסדרה. הספר דומה באווירתו ובעלילתו לסרט "כיבוש הגלקסיה" שעלה לאקרנים שנה לאחר מכן.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:בבילון 5
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
ז'רקי

ז'רקי (בפולנית: Żarki) היא עיירה במחוז מישקוב שבפרובינציית שלזיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
זרק'י נזכרת לראשונה בשנת 1382, עת כבר היו בידיה זכויות עיר. במהלך השנים הייתה העיירה בבעלות משפחות אצולה פולניות, ושימשה כמרכז מסחר לסביבתה.

בעקבות שרפה גדולה שפרצה בעיירה בשנת 1664, היא נבנתה מחדש במקום סמוך. בשנת 1870 שללו הרוסים את מעמדה העירוני של ז'רקי, בשל השתתפותה במרד ינואר. מעמד זה הושב לה בשנת 1949.

==יהודי ז'רקי==
בית הקברות היהודי בז'רקי
בסוף המאה ה-17 התקיימה בז'רקי קהילה יהודית מאורגנת, שפרשה חסותה גם על יהודי כפרי הסביבה. במהלך המאה ה-19 גדל היישוב היהודי בעיירה, ויהודי המקום תרמו להתפתחותו התעשייתית.

בין מלחמות העולם הורע מצבם הכלכלי של יהודי העיירה. בשנים אלה התגברה בעיירה הפעילות הציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל. כמו כן, התקיימה בעיירה ישיבה. במרץ 1939 ניסו פולנים מצ'נסטוחובה לערוך פוגרום בעיירה, אך אלו נבלמו בידי קבוצת הגנה עצמית יהודית. בעקבות זאת, הועמדו לדין 20 יהודים שהתנגדו לפורעים. טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-3,500 יהודים, רוב תושביה.

===בשואה===
ב-2 בספטמבר 1939 נכבשה ז'רקי בידי הגרמנים, ואלו רצחו כעבור יומיים כ-90 מיהודיה. עד מהרה הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן איסור קשר עם לא-יהודים, תשלומי כופר, סימון דירותיהם וביצוע עבודות כפייה. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, תוך מינוי יודנרט בראשות ישראל בורנשטיין. אל הגטו הובאו בחורף 1941-1940 כ-250 פליטים יהודים מפלוצק, וכעבור זמן מה פרצה בו מגפת טיפוס הבהרות.

בעקבות שמועות שהגיעו לגטו בראשית אוקטובר 1942 על השמדת יהודי האזור, נמלטו ממנו יהודים רבים בעצת ראש היודנרט. כ-800 היהודים שנותרו בגטו הובלו באלימות ב-6 באוקטובר 1942, בצעדה רגלית, גברים, נשים וילדים, לתחנת הרכבת זלוטי פוטוק, מרחק של כ-12 ק"מ מז'רקי, וממנה שולחו במספר קרונות משא צפופים למחנה ההשמדה טרבלינקה. בשעת האקציה ירו הגרמנים בנשים ובתינוקות. בז'רקי הושארו כ-120 יהודים לאיסוף רכוש היהודים, ואלו הועברו לאחר מכן לגטאות הסביבה. לאחר השלמת הגירוש, פשטו פולנים ואוקראינים על בתי היהודים בעיירה, ובזזו את הרכוש שנותר בהם.

על אותה תקופה בז'רקי, כתב בשנת 2017 מיכאל בורנסטין (בנו של ישראל בורנשטיין- ראש היודנראט) ספר בשם מועדון הניצולים

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/758 ז'רקי] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
הארמייה השנייה (ורמאכט)

הארמייה השנייה הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם השנייה. הארמייה השתתפה במערכה על צרפת ב-1940, ולאחר מכן במערכה בבלקנים, ובמבצע ברברוסה.

==היסטוריה==
הארמייה נוסדה ב-20 באוקטובר 1939. הארמייה נכללה בתוך קבוצת ארמיות A ולקחה חלק בקרבות סביב פריז במסגרת מערכה על צרפת ועל ארצות השפלה. לאחר מכן במסגרת המערכה בבלקנים, פלשה ליוגוסלביה דרך בולגריה, וכבשה את בלגרד. ביוני 1941, עם פרוץ מבצע ברברוסה, נכללה בקבוצת ארמיות מרכז, ולקחה חלק בקרבות באוקראינה. השתתפה בקרב קייב, קרב ויאזמה-בריאנסק וקרב מוסקבה. 

בתחילת 1942, הועברה לקבוצת ארמיות דרום, והשתתפה בקרבות ההגנה באזור קורסק. ביוני של אותה שנה השתתפה במבצע וורונז'-וורושילובגרד. לאחר קרב קורסק נסוגה אל מעבר לדנייפר, והגנה על קובל. הארמייה לחמה בקרבות בפרוסיה המזרחית ופרוסיה המערבית, וב-7 באפריל 1945 שונה שמה לארמיית מזרח פרוסיה. הארמייה המשיכה להילחם, ולאחר כניעת גרמניה ב-8 במאי 1945, נכנעה לכוחות הסובייטיים.

==מפקדים==
* גנרל אוברסט פדור פון בוק (29 באוגוסט 1939 - 2 בספטמבר 1939)
* גנרל חיל הפרשים מקסימיליאן פון וייכס (20 באוקטובר 1939 - 15 בנובמבר 1941)
* גנרל חיל השריון רודולף שמידט (15 בנובמבר 1941 - 15 בינואר 1942)
* גנרל חיל הפרשים מקסימיליאן פון וייכס (15 בינואר 1942 - 15 ביולי 1942)
* גנרל חיל הרגלים הנס פון זלמות (15 ביולי 1942 - 3 בפברואר 1943)
* גנרל חיל הרגלים ולטר וייס (3 בפברואר 1943 - 9 במרץ 1945)
* גנרל חיל השריון דיטריך פון זאוקן (10 במרץ 1945 - 7 באפריל 1945)

==ראו גם==
* הארמייה השנייה (האימפריה הגרמנית)
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.axishistory.com/axis-nations/148-germany-heer/heer-armeen/2628-2-armee הארמייה השנייה], באתר Axis History
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Armeen/2Armee-R.htm הארמייה השנייה], באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

2
2
ארמייה 2
בן-ציון זילברפרב

בן-ציון זילברפרב (נולד ב-9 באוקטובר 1949) הוא כלכלן ישראלי, פרופסור אמריטוס בחוג לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן, דקאן ומייסד בית הספר לבנקאות ושוק ההון במכללה האקדמית נתניה. כיהן כמנכ"ל משרד האוצר בשנים 1999-1998.

==ביוגרפיה==
זילברפרב נולד בחיפה ולמד בתיכון צייטלין בתל אביב.

בעל תואר ראשון ושני בכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שלישי מאוניברסיטת פנסילבניה (1977). בשובו לישראל שימש מרצה לכלכלה באוניברסיטת בר-אילן, מנהל המכון למחקר כלכלי, ראש מכון עזריאלי לחקר כלכלת ישראל, ראש המחלקה לכלכלה, ראש המרכז לכלכלת ביטחון ושלום, דקאן הפקולטה למדעי החברה וראש מרכז אהרון מאיר לבנקאות. משנת 2001 מכהן כדקאן בית הספר לבנקאות ושוק ההון במכללה האקדמית נתניה. כמו כן מכהן כעמית בתוכנית מדיניות הכלכלה של מרכז טאוב.

בשנים 1982–1985 שימש מנהל הרשות לתכנון כלכלי במשרד הכלכלה והתכנון. שימש יועץ לבנק דיסקונט, בנק ישראל, בנק מזרחי, רשות ניירות ערך וחברת כביש חוצה ישראל.

ב-1998 מונה על ידי שר האוצר יעקב נאמן למנכ"ל משרד האוצר ושירת בתפקיד עד סיום כהונת ממשלת ישראל העשרים ושבע ביולי 1999.

כיהן כדירקטור בבנק דיסקונט, בחברה לאיתור ולהשבת נכסים של נספי השואה, בנק יורו טרייד, קרנית, כלל גמל וקרנות השתלמות, פאנדטק, פרטנר תקשורת, טמרס מלונות, ברימאג, קבוצת דלק ופריגו.
ב-2018 הועלה שמו כמועמד לנגיד בנק ישראל.

זילברפרב נשוי ואב לחמישה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.netanya.ac.il/Lecturers/Pages/BenZionZilberperb.aspx בן-ציון זילברפרב] באתר המכללה האקדמית נתניה
* [http://econ.biu.ac.il/node/798 בן-ציון זילברפרב] באתר אוניברסיטת בר-אילן
* [http://taubcenter.org.il/he/פרופ-בן-ציון-זילברפרב/ בן-ציון זילברפרב] באתר מרכז טאוב
* 
* 

קטגוריה:בוגרי בית הספר צייטלין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: כלכלה
קטגוריה:מנכ"לי משרד האוצר
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית נתניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
זבלוטוב

זבלוטוב (באוקראינית: Заболотів, זבולוטיב; בפולנית: Zabłotów; ביידיש: זאַבלאָטאָוו) היא עיירה במחוז איוואנו-פרנקיבסק שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
זבלוטוב נזכרת לראשונה בשנת 1455, והייתה בבעלות משפחות אצולה. בראשית המאה ה-17 נהרס היישוב מפלישת הטטרים, אך לאחר מכן השתקם, ובראשית המאה ה-18 קיבל זכויות עיר.

פרנסת העיירה לאורך השנים הייתה על גידול ועיבוד טבק, ועם חיבורה לרשת מסילת הברזל במאה ה-19, הואץ פיתוחה.

==יהודי זבלוטוב==
יהודים ישבו בזבלוטוב מהכרזתה כעיר. בראשית המאה ה-19 התיישב בעיירה האדמו"ר רבי דוד הגר, והדבר הביא לגידול בקהילה היהודית במקום. בשנת 1903 פרץ בעיירה פוגרום. במהלך מלחמת העולם הראשונה הייתה העיירה בחזית הלחימה זמן רב, ופרצה בה מגפת טיפוס הבהרות, שהפילה חללים רבים מקרב האוכלוסייה היהודית. לאחר המלחמה השתקמה הקהילה בעיירה בסיוע הג'וינט ויוצאי היישוב בארצות הברית.

בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונית, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות רבות. בשנים אלה נמנו בעיירה כ-1,700 יהודים, כמחצית מתושביה. בשנות השלושים של המאה ה-20 גברו והלכו התקיפות האנטישמיות בעיירה. עם כיבוש העיירה בידי הסובייטים בספטמבר 1939, הופסקה בה הפעילות היהודית והציונית, ועסקי היהודים בה הולאמו.

===בשואה===
ב-1 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכנסו לעיירה כוחות הצבא ההונגרי, והחלו בהחרמת רכוש היהודים בה, ובלקיחת היהודים לעבודות כפייה. בד בבד, ביצעו אוקראינים מקומיים מעשי התעללות ביהודי העיירה.

בספטמבר 1941 הועברה השליטה בעיירה לידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודי היישוב גזירות שונות, והגבירו את עבודות הכפייה בה.

ב-22 בדצמבר 1941 פשטו שוטרים גרמנים ואוקראינים על העיירה, וריכזו את יהודיה בשוק המקומי, תוך ירי בחולים ובתשושים במיטותיהם. במהלך האקציה הצליחו להימלט מהעיירה מספר מאות יהודים. ממקום הכינוס הוצעדו היהודים לבורות ירי בסמוך לעיירה, וכ-1,000 מהם נרצחו שם, תוך שחלקם נקברו חיים. כ-100 יהודים נוספים נרצחו בעיירה עצמה. למחרת, הוטל על היודנרט בעיירה לשלם סכום כסף גבוה עבור כיסוי עלויות הקליעים ששימשו לרצח היהודים.

ב-11 באפריל 1942 בוצעה בעיירה אקציה שנייה, בה סרקו שוטרים גרמנים ואוקראינים את בתי היישוב, ושילחו למחנה ההשמדה בלז'ץ כ-400 יהודים מהעיירה, לצד יהודים נוספים מכפרי הסביבה. בסוף אפריל-תחילת מאי 1942 הועברו אחרוני יהודי העיירה לגטו קולומיאה, תוך גזל כל רכושם. בגטו זה מתו רבים מיהודי העיירה מרעב וממחלות. כ-200 יהודים ששבו לעיירה שולחו ב-7 בספטמבר 1942 לבלז'ץ, וזבלוטוב הוכרזה רשמית כ"נקייה מיהודים".

מקהילת זבלוטוב שרדו את השואה יהודים בודדים.

==לקריאה נוספת==
* עיר ומתים: זבלוטוב המלאה והחרבה, גצל קרסל, בשיתוף עם אברהם קייש, מאיר הניש ואחרים, בהוצאת יוצאי זבלוטוב בארץ-ישראל ובאמריקה, 1949

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/687 זבלוטוב] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:מחוז איוואנו-פרנקיבסק: יישובים
קטגוריה:מחוז איוואנו-פרנקיבסק: עיירות יהודיות
קטגוריה:גליציה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:בורות ירי בשואה
זאסלאב

זאסלאב (בפולנית: Zaslaw; בגרמנית: Zwangsarbeitslager Zaslaw) היה מחנה ריכוז ומחנה עבודה שהוקם בתקופת השואה ליד הכפר זאסלאב בסמוך לעיירה זאגוז' שבפרובינציית פודקרפצקיה בפולין, אליו הובאו כ-15,000 יהודים.

מחנה זאסלאב הוקם בסמוך לתחנת הרכבת של העיירה זאגוז' בין החודשים מרץ ואוגוסט 1942 באמצעות עובדי כפייה יהודים מזאגוז', בליגרוד ומיישובים נוספים הסביבה. מחנה העבודה הוקם בשטח בית חרושת לנייר שעמד במקום.

באוגוסט ובספטמבר 1942 הועברו למחנה כ-10,000 יהודים, בעיקר מאזור סאנוק, ואלו הועסקו בו בעבודות כפייה קשות, ונשלחו כעבור זמן קצר למחנה ההשמדה בלז'ץ.

באוקטובר 1942 הוצאו להורג במחנה כמה מאות יהודים, ובאמצע נובמבר 1942 נרצחו בבורות ירי ליד המחנה כ-1,000 יהודים נוספים.

ב-16 בינואר 1943 חוסל המחנה, תוך רצח אלפי היהודים שנותרו בו. 68 יהודים שהושארו במחנה לסידור הרכוש הנותר בו נרצחו לאחר מכן.

באביב 1944 הובאו לשטח המחנה אסירים יהודים, שבפקודת הגרמנים, כחלק ממבצע 1005, הוציאו את הגופות מקברי האחים במקום, ושרפו אותן, על מנת לטשטש את הראיות לרצח ההמוני באתר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/690 זאגוז'] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 

קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:מחנות עבודה
קטגוריה:מחנות ריכוז בפולין
קטגוריה:בורות ירי בשואה
זגורוב

זגורוב (בפולנית: Zagórów) היא עיירה במחוז סלופצה שבפרובינציית פולין גדול בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
האזכור הראשון של זגורוב הוא משנת 1145. בשנת 1407 הוענקו ליישוב זכויות עיר בידי המלך ולדיסלב השני יגיילו. באמצע המאה ה-17 נחרב היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית.

בעקבות מרד ינואר איבד היישוב את מעמדו העירוני, אך זה הושב לו בשנת 1918, עת הוקמה הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי זגורוב==
יהודים ישבו בזגורוב מסוף המאה ה-18, והחזיקו במספר טחנות קמח במקום. בשנת 1882 נבנה ביישוב בית כנסת חדש. בשנת 1917 נפתח במקום סניף של ההסתדרות הציונית.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 630 יהודים, כשישית מכלל תושביה. במהלך שנות השלושים של המאה העשרים סבלו יהודי העיירה מהתקפות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים, וכן מחרם על עסקיהם.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים ב-6 בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן תשלומי כופר, עבודות כפייה, החרמת דירות ורכוש וחובת ענידת סרט זרוע.

באביב 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים רבים שגורשו מגולינה ויישובים נוספים בסביבה. מספר יושבי הגטו הגיע בתחילת 1941 לכ-2,000 איש.

עד אוקטובר 1941 שולחו מאות גברים מהגטו לעבודות כפייה במכרות מלח. בהמשך חודש זה הובלו היהודים שנותרו בגטו, בעיקר נשים וילדים, ליערות קז'ימייז' ביסקופי, ושם נרצחו כולם. בשלב זה הוכרזה העיירה רשמית כ"נקייה מיהודים".

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/692 זגורוב] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:פולין גדול: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קבוע צ'אמפרנאוונה

במתמטיקה, קבוע צאמפרנאוונה (Champernowne constant), המסומן כ-<math>C_{10}</math>, הוא מספר ממשי שהצגתו העשרונית מתקבלת מהדבקת ההצגה של המספרים הטבעיים בזה אחר זה:
<math>C_{10} = 0.12345678910111213141516 \dots</math>. הקבוע הוגדר על ידי דייוויד צ'אמפרנאוונה בשנת 1933.

קבועים דומים אפשר להגדיר לכל בסיס ספירה: <math> C_b</math>, הוא המספר שההצגה שלו בבסיס b מתקבלת מהדבקת ההצגה של המספרים הטבעיים בבסיס זה בזה אחר זה. לדוגמה, 
<math>
C_2 = 0.11011100101110111 \dots
</math>
ו-
<math>
C_3 = 0.12101112202122 \dots
</math>
קבוע צ'אמפרנאוונה ה-b שווה לסכום הטור <math>C_{b}=\sum_{n=1}^\infty\sum_{k=b^{n-1}}^{b^n-1}\frac{k}{b^{n(k-b^{n-1}+1)+(b-1)\sum_{l=1}^{n-1}b^{l-1}l}}</math>.

==תכונות==

כל מספר <math>C_b</math> הוא מספר טרנסצנדנטי נורמלי בבסיס <math>b</math>: רצפי ספרות בפיתוח העשרוני מתנהגים כאילו נבחרו באקראי בהתפלגות שווה. מידת האי-רציונליות של האיבר <math>C_b</math> היא <math>b</math>.

את המספר <math>C_{10}</math> ניתן להציג כשבר משולב באופן הבא:
<div class="mw-content-ltr">
<small><math>
C_{10} =
[0; 8, 9, 1, 149083, 1, 1, 1, 4, 1, 1, 1, 3, 4, 1, 1, 1, 15,
</math>
<math>
4\,57540\,11139\,10310\,76483\,64662\,82429\,56118\,59960\,39397\,10457\,55500\,06620\,04393\,09026\,26592\,56314\,93795\,32077\,47128\,65631\,38641\,20937\,55035\,52094\,60718\,30899\,84575\,80146\,98631\,48833\,59214\,17830\,10987,
</math>
<math>
6, 1, 1, 21, 1, 9, 1, 1, 2, 3, 1, 7, 2, 1, 83, 1, 156, 4, 58, 8, 54, \dots].
</math>
</small>
</div>כאשר חושבים על קבוע צ'אמפרנאוונה כמילה אינסופית מעל האלפבית המתאים לבסיס הספירה (למשל, <math>C_{10}</math> הופכת למילה אינסופית מעל האלפבית בן עשר הספרות), מתקבלת מילה מילה רקורנטית שאינה רקורנטית-אחידה.

==ראו גם==
* קבוע ארדש-קופלנד
* קבוע ליוביל

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מספרים טרנסצנדנטיים
קטגוריה:תורת המספרים
זאטור

זאטור (בפולנית: Zator) היא עיירה במחוז אושוויינצ'ים שבפרובינציית פולין קטן בפולין, על גדת נהר סקאווה (Skawa), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
העיירה נזכרת לראשונה במאה ה-13, ובשנת 1292 הוענקו לה זכויות עיר. בשנת 1327 הושלמה בנייתה של טירה מבוצרת במקום.

משנת 1445 הייתה זאטור לבירת נסיכות עצמאית שהתקיימה עד שנת 1513. במאות ה-15 וה-16 נודעה העיירה כמרכז מסחר חשוב, וכאתר ברכות דגים.

בחלוקת פולין הראשונה נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1919 נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי זאטור==
היישוב היהודי בזאטור התקיים מימי הביניים, ותחילה היו יהודי היישוב כפופים לקהילת אושוויינצ'ים הסמוכה.

בנובמבר 1918 נערך פוגרום ביהודי העיירה, תוך שוד רכוש, השחתת בתי היהודים והכאת יולדות יהודיות בבית החולים המקומי. בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה הורע מצבם הכלכלי של יהודי העיירה.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 436 יהודים, כרבע מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.

עם כניסת הגרמנים לעיירה בספטמבר 1939, פונו היהודים בה מדירותיהם, ורוכזו במחסנים ובסככות, מהם נלקחו מדי יום לעבודות כפייה, תוך שהוטלו עליהם תשלומי כופר ורכושם נלקח מהם. רב הקהילה, משה יוסף זאלץ, שנתפס לומד תורה, נכלא עם בני משפחתו, ונלקח עמם ליעד לא ידוע. בשנים 1941-1940 שולחו צעירים יהודים מהעיירה למחנות עבודה.

ב-2 ביולי 1942 גורשו כל יהודי העיירה הנותרים לודוביצה, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.
אנדרטה לזכר יהודי קהילות זאטור והסביבה שנרצחו בשואה, ב[[בית העלמין קריית שאול|ימין]]

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/698 זאטור] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 

קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
דוריאיוס

דוריאיוס (ביוונית: Δωριεύς; המאה ה-6 לפנה"ס) היה נסיך ספרטני בנו של אנכסנדרידס השני ואחיהם של קלאומנס הראשון ולאונידס הראשון. יצא למסעות מלחמה בצפון אפריקה וסיציליה ומת במהלכם.

==ביוגרפיה==
דוריאיוס היה בנו של אנכסנדרידס השני מלך ספרטה שנחשב לצאצאו של הרקולס. הרודוטוס מוסר סיפור מפוקפק אודות לידתו. לפי טענת הרודוטוס אשתו האהובה של אנכסנדרידס לא ילדה לו ילדים. והאפורים דרשו ממנו להיפטר ממנה ולשאת אחרת. אולם הוא סרב, על כן הרשו לו האפורים לשאת אשה נוספת, מנהג שחרג מהכללים המקובלים. האישה החדשה ילדה לו את קלאומנס. אולם לפתע ילדה הקודמת את דוריאיוס, ואחר כך את לאונידס, ואת קלאומברוטוס, אולם החדשה לא ילדה עוד. הסיפור הוא ככל הנראה המצאה שנועדה להכפיש את קלאומנס.

הרודוטוס טוען שקלאומנס לא היה מיושב בדעתו, לעומת דוריאיוס שהצטיין בפיקחות. אולם קלאומנס היה הבכור ולכן ירש את הכס. האחים הצעירים יותר לאונידס וקלאומברוטוס השלימו עם הדבר, אולם דוריאיוס לא היה מסוגל לשאת זאת, על כן ביקש מקלאומנס לשלוח אותו בשליחות מחוץ לספרטה. קלאומנס שמח להיפטר ממנו והעניק לו את האמצעים הדרושים כדי לצאת למסע. אם כי יש המעריכים שקלאומנס עצמו עמד מאחורי הרעיון. דוראיוס יצא לצפון אפריקה, וניסה לייסד שם מושבה. הוא נאחז באזור במשך שלוש שנים, אולם המקומיים שלא אהבו את הנוכחות הספרטנית, איחדו כוחות עם קרתגו והכריחו אותו לסגת.

בלית ברירה חזר דוריאיוס לספרטה. הוא קיבל את עצת האורקל מדלפי לצאת למסע חדש בסיציליה, ולנסות לייסד מושבה ספרטנית בעיר הרקלאה. מיקום העיר כיום לא ידוע. אולם בדרך לסיציליה עבר ביוון הגדולה, שבאיטליה. באזור שררה מלחמה בין הערים סיבריס וקרוטון, הרודוטוס מצטט מקורות שעל פיהן סייעו דוריאיוס ואנשיו לבני קרוטון, ומקורות אחרים השוללים את הטענה. בשנת 510 לפנה"ס בערך, הם הגיעו בסופו של דבר לסיציליה. המשלחת התבררה ככישלון, הקרתגים ששלטו בחלק המערבי של האי, לא חפצו גם כאן בשכן ספרטני, וכמו באפריקה איחדו כוחות עם ערים אחרות והביסו את הספרטנים בקרב. דוריאיוס עצמו נהרג. לקלאומנס לא היו ילדים, ועל כן לאונידס ירש אותו לאחר מותו. אילו רק דוריאיוס לא היה יוצא למסע ככל הנראה היה הוא יורש אותו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.livius.org/articles/person/dorieus/ דוריאיוס באתר ליוויוס]
* [http://www.historyofwar.org/articles/wars_dorieus_sicily.html דוריאיוס באנציקלופדיה הצבאית המקוונת]
==הערות שוליים==

קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:ספרטנים מן העת העתיקה
זאלוז'צה

זאלוז'צה (באוקראינית: Залізці, זאליזצי; בפולנית: Załoźce; ביידיש: זאַלעשיץ) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
זאלוז'צה נזכרת לראשונה בשנת 1483, ובתחילת המאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר. בשנת 1675 ערכו הטורקים מצור על העיירה, והעלו אותה באש.

לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי זאלוז'צה==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1606. במהלך המאה ה-19 גדלה באופן משמעותי האוכלוסייה היהודית בעיירה, חרף מספר שריפות שפקדו אותה. החל מסוף המאה ה-19 היגרו מהעיירה יהודים רבים.

במהלך מלחמת העולם הראשונה הואשמו יהודי העיירה בידי הרוסים בהצתתה, והם גורשו ממנה. לאחר המלחמה, פחתה האוכלוסייה היהודית בעיירה, והתגברה בה הפעילות הציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 704 יהודים. עם הכיבוש הסובייטי בספטמבר 1939, פוזרו הארגונים היהודיים והציוניים בעיירה, ומספר משפחות יהודיות בה הוגלו לעומק ברית המועצות.

בתחילת יולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, לאחר קרב שניהלו עם הצבא האדום. כעבור ימים אחדים רצחו הגרמנים כ-20 יהודים מהעיירה, לאחר שהכומר המקומי העליל על היהודים כי ירו על הגרמנים בעת הקרבות.

עד מהרה הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר גבוהים וחובת התייצבות לעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה. מעת לעת הגיעו לעיירה אנשי גסטאפו מטרנופול, וירו באופן אקראי ביהודי העיירה.

באוקטובר 1942 גורשו רוב יהודי העיירה לגטו שהוקם בזבורוב, והעיירה הוכרזה רשמית כ"נקייה מיהודים". כ-60 יהודים הושארו בעיירה עבור ביצוע עבודות כפייה, ואלו נרצחו עד אביב 1943. בד בבד, ערכו הגרמנים והאוקראינים מצוד אחר יהודים מהעיירה שהסתתרו בה, או שנמלטו ליערות הסביבה, תוך רצח הנמצאים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/699 זאלוז'צה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מחוז טרנופול: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
מיכאיל מורוזוב

מיכאיל מורוזוב (ברומנית: Mihail Moruzov; 16 בספטמבר 1887 - 27 בנובמבר 1940) היה מייסד שירות הריגול והריגול הנגדי הרומני ומנהלו בשנים 1924 - 1940. היה חבר בקמרילה של קרול השני, מלך רומניה, ונרצח על ידי הלגיונרים.
== חייו ==
מיכאיל מורוזוב נולד בכפר זביל (Zebil) במחוז טולצ'אה, ברומניה, במשפחה של קוזאקים, שמצאו בה מקלט במועד לא ידוע. אביו, כמו סבו לפניו, היה כומר בכנסייה הרוסית של טולצ'אה. למיכאיל היו 4 אחים ושתי אחיות. הוא נישא והתגרש פעמיים - עם אשתו הראשונה, מריה אנטון ורארו, נולדה לזוג בת, אך זמן קצר לאחר מכן האישה נפגעה בתאונה ונשארה משותקת. הזוג נפרד בהסכמה, כדי לא להפריע לקריירה של מיכאיל, וב-1932, כשהבת הייתה בת 7, התגרשו רשמית. האישה השנייה, תאודורה סנדולסקו, הייתה מורה לצרפתית. לזוג לא היו ילדים. הם התגרשו ב-1938.

מורוזוב החל את הקריירה שלו בשירותי המודיעין כמודיע פשוט, והתקדם בהדרגה בשירות הביטחון של דלתת הדנובה. בנוסף לרומנית ידע רוסית ובולגרית, אך לא שפות מערביות, וסיים רק שלוש כיתות תיכון (שווה ערך לכיתה ז', כי בית הספר היסודי היה בן 4 כיתות), ועובדות אלה הכבידו על קידומו. הוא הצטיין בזיכרון מצוין וכשנזקק לידע מסוים היה פונה למומחים ולומד בעל פה.

בתזכיר שכתב מורוזוב על פעילותו במלחמת העולם הראשונה מצוין מאבקו בעריקים רוסים מצבא רומניה, המאבק שלו נגד התעמולה הגרמנית והבולגרית בקרב היחידות הרוסיות ברומניה, לכידת הקולונל הגרמני פון מאייר, הממונה על שירותי המודיעין הגרמני בדוברוג'ה ובחוף הים השחור, מעצרם של 156 מרגלים גרמנים ועוד.

ב-1920 נעצר ונחקר מורוזוב בחשד שפעל כמרגל בולגרי או סובייטי; בחקירה לא אוששו החשדות והוא שוחרר. לאחר המלחמה נידונה ברומניה התארגנות מחודשת של שירותי המודיעין, וב-1924 הועמד מורוזוב בראש "השירות החשאי למודיעין" (Serviciul Secret de Informații), שכונה בדרך כלל בשם "סיגורנצה". ב-1928 נדרש מורוזוב לארגן מחדש את סיגורנצה, כך שיהפוך לשירות מודיעין מהשורה העולמית הראשונה, שיוכל להתחרות עם הבריטים, הצרפתים, האמריקאים והסובייטים.

מורוזוב פעל למען האינטרסים של קרול השני, מלך רומניה בכל מיני הזדמנויות, איתור תמונות עירום של פילגשו, אלנה לופסקו, ביום ביגמיה ליון אנטונסקו ועוד. הוא היה למרכיב חשוב בקמרילה של קרול השני, מלך רומניה ותמך בתפיסת השלטון הדיקטטורית שלו. הוא פעל לדיכוי התנועה הלגיונרית, אך בו-זמנית טיפח קשרים עם קבוצת לגיונרים ובראשם הוריה סימה.

לאחר הדחתו של המלך קרול השני והגעתם לשלטון של יון אנטונסקו והלגיונרים, נעצר מורוזוב ונכלא בז'ילבה. הוא נרצח במקום כליאתו בטבח ז'ילבה.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://cultural.bzi.ro/mihail-moruzov-si-infiintarea-ssi-22683 Mihail Moruzov si infiintarea SSI] 
* [http://cultural.bzi.ro/mihail-moruzov-spionul-care-a-luptat-pentru-romania-mare-9722 Mihail Moruzov, spionul care a luptat pentru Romania Mare] 
* [http://jurnalul.ro/special-jurnalul/ion-antonescu-este-vinovat-de-moartea-tatei-118544.html Ion Antonescu este vinovat de moartea tatei!] 

קטגוריה:אנשי צבא רומנים
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות ברומניה
קטגוריה:הקמרילה של קרול השני
קטגוריה:קהילת המודיעין הרומנית
קטגוריה:ילידי 1887
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1940
M3 גריז

M3 גריז (באנגלית: M3 Grease) הוא תת מקלע מתוצרת ארצות הברית, בעל קליבר 11.43 מ"מ. הרובה נכנס לשירות צבא ארצות הברית ב-12 בדצמבר 1942, בזמן מלחמת העולם השנייה.

בדומה לסטן הבריטי, הרובה היווה פתרון זול ופשוט יותר לייצור המוני ובכך למעשה היה אלטרנטיבה לרובה ה-M1 תומפסון שהיה יקר ומסובך מאוד לייצור.

השם "רובה גריז" ניתן לנשק על ידי החיילים האמריקאים שהשוו את המראה הכללי שלו למשאבת גריז ידנית של מכונאי.

רובה הגריז היה חביב בשל גודלו הזעיר ביחידות מוצנחות ומוטסות, טנקיסטים ונהגים. הגריז שימש אפילו צוותי טנקים במלחמת המפרץ.

==תכנון ופיתוח==
ה-M3 גריז פותח משתי סיבות:
# להוות אלטרנטיבה זולה לרובה ה-M1 תומפסון שהיה תת-המקלע העיקרי באותה עת, ועלותו הגבוהה והליך יצורו המורכב יצרו צורך באלטרנטיבה זולה ופשוטה יותר.
# הפחתת קצב האש על מנת לחסוך בתחמושת.

== ראו גם ==
* M1 תומפסון (קודמו בצבא ארצות הברית)
* MP40 (רובה גרמני שקדם לו והשפיע על עיצובו)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תת-מקלעים
קטגוריה:נשק קל אמריקאי במלחמת העולם השנייה
Sounds of Silence

Sounds of Silence (בתרגום מילולי: צלילי שקט) הוא אלבום האולפן השני של צמד הפולק-רוק האמריקאי סיימון וגרפונקל, שיצא ב-17 בינואר 1966.

בשנת 1968 הגיע למקום ה-21 ברשימת בילבורד 200. בשנת 2012 נבחר האלבום על ידי ספריית הקונגרס האמריקאי כראוי לשימור ארוך טווח, ונכנס לארכיון הספרייה.

== שיר הנושא - The Sound of Silence ==

שיר הנושא של האלבום, “The Sound of Silence”, יצא כסינגל ב-1965, והוא השיר שפותח את האלבום.

השיר הופיע גם באלבומם הראשון של הצמד, , אך בגרסה אקוסטית. ללא ידיעתם של סיימון או גרפונקל, הוסיף טום ווילסון – שהפיק את אותו האלבום – ליווי של גיטרה חשמלית, גיטרת באס ותופים לגרסה האקוסטית של השיר, והגרסה החדשה היא שמופיעה ב-"Sounds of Silence".

בשנת 1967 הופיע השיר בסרט "הבוגר" של מייק ניקולס.

== רשימת שירים ==
כל השירים נכתבו על ידי פול סיימון, למעט "Anji", שנכתב על ידי דייוי גרהאם, ולמעט קטעי הבונוס:

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 1966
קטגוריה:אלבומי סיימון וגרפונקל
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
ננסי ספיץ

ננסי ספיץ (באנגלית: Nancy Spitz), היא שחיינית אמריקאית-יהודיה בעבר, אלופת ארצות הברית, אלופה ושיאנית המכביה השמינית.

אחיה, מארק ספיץ, מגדולי הספורטאים והשחיינים בכל הזמנים. הוא אלוף אולימפי בעל 11 מדליות אולימפיות, מהן 9 מדליות זהב ושיאן עולם ב-5 משחים אישיים שונים. זכה ב-7 מדליות זהב באולימפיאדה אחת (מינכן 1972), מספר מדליות הזהב הרב ביותר שזכה בו ספורטאי כלשהו עד לבייג'ינג 2008.

== ביוגרפיה ==
===המכביה===
בתחרויות השחייה של המכביה השמינית שנערכו בבריכת השחייה "גלי גיל" ברמת גן בתחילת אוגוסט 1969 זכתה ספיץ ב-5 מדליות, מהן 4 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא מכביה חדש של 2:13.9 דקות, במשחה ל-400 מטר חופשי בשיא מכביה חדש של 4:43.5 דקות, במשחה ל-800 מטר חופשי בשיא מכביה חדש של 9:40.5 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בשיא מכביה חדש של 4:22.4 דקות מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:03.7 דקות בזמן זהה למנצחת מורין קפלן מדרום אפריקה. בשלב המוקדמות קבעה ספיץ שיא מכביה חדש של 1:03.4 דקות. 

באליפות ארצות הברית שנערכה בלוס אנג'לס, קליפורניה באוגוסט 1970 סיימה ספיץ במקום שישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:33.9 דקות.

באליפות ארצות הברית בבריכת 25 יארד שנערכה באפריל 1971 זכתה ספיץ במדליית זהב במשחה ל-200 יארד חופשי בתוצאה של 1:55.8 דקות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייניות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:אלופות המכביה: שחייניות
חנה גרינבאום סולומון

חנה גרינבאום סולומון (באנגלית: Hannah Greenebaum Solomon; 14 בינואר 1858, שיקגו, אילינוי - 7 בדצמבר 1942, שם) הייתה פעילה חברתית ומייסדת של המועצה הלאומית של נשים יהודיות, הארגון הראשון של נשים יהודיות בארצות הברית. בפועלה, הצליחה סולומון לגשר בין זרמים ביהדות ארצות הברית וברחבי העולם.

== קורות חייה ==
סולומון נולדה ב-1858 כרביעית מבין עשרה ילדים למיכאל ושרה גרינבאום. אביה, מיכאל גרינבאום, היגר מגרמניה לארצות הברית. הוא היה חלק מקבוצת היהודים הראשונה שהתיישבה בפתאי העיר שיקגו. הוריה של סולומון היו מופת למעורבות אזרחית: אמה ארגנה את קבוצת התפירה הראשונה של נשים יהודיות בשיקגו, שתפרה בגדים לנזקקים ואביה הקים חבורה ספרותית יהודית והתנדב ככבאי. כמו כן הוא סייע בהקמת בית הכנסת הרפורמי הראשון בשיקגו, על אף שהמשפחה השתייכה לזרם האורתודוקסי.

ב-1876 חנה ואחותה הנרייט היו שתי הנשים היהודיות הראשונות שנבחרו להצטרף למועדון האליטיסטי של נשות שיקגו. שם החלה חנה סולומון לגבש את רעיונותיה עבור המועצה הלאומית של נשים יהודיות (NCJW). מועדון הנשים בשיקגו התמקד בחינוך ופילנתרופיה.  סולומון החלה להיות מעורבת בהקמה של אגודה לאומית לנשים יהודיות מתוך מחסור ברור בארגונים לנשים יהודיות ורצון לקדם שינוי. 

אירוע נוסף שהשפיע על סולומון היה הכינוס של פרלמנט דתות העולם (Parliament of the World's Religions) ב-1893 בשיקגו. גברים יהודים מנעו השתתפות נשים יהודיות בפרלמנט, דבר שדחף את חנה סולומון להקים את האגודה. במפגש שהתקיים בשיקגו באותה השנה הוחלט להקים את המועצה הלאומית של נשים יהודיות (ארצות הברית). סולומון נבחרה כיושבת ראש פה אחד. ב-1896 היו חברות בארגון 3,300 חברות ב-50 סניפים. סולומון ביקשה לסיים את כהונתה כיושבת ראש בשנת 1905 בעקבות בעיות בריאות ועייפות.

פעילותה הציבורית של סולומון כללה תפקידים נוספים כגון נשיאת בית הספר המקצועי לבנות באלינוי. היא הצטרפה למאבקן של ג'וליה לאתרופ ולוסי פלאוור, פעילות למען זכויות ילדים, להקמת בית המשפט הראשון לנוער בשיקגו והייתה פעילה בקידום חוקים עירוניים הנוגעים לילדים.

לאורך כל התקופה בה הייתה פעילה המועצה הלאומית של נשים יהודיות (ארצות הברית) חנה סולומון הסתמכה על משפחתה שתמכה בה ובפועלה. בעלה, הנרי סולומון היה מלווה אותה בנסיעות עסקים, וב-1904 כל המשפחה נסעה לברלין לכינוס מועצת נשים בין-לאומית.

חנה גרינבאום סלומון זכתה וזוכה להכרה על עבודתה החלוצית. דבריה עדיין משמשים השראה למועצה הלאומית של נשים יהודיות (ארצות הברית): "לשפר את איכות חיים של נשים, ילדים ומשפחות ו... להבטיח את זכויות פרט וחירויות לכל". ב-1955 בית ספר יסודי בשיקגו נקרא על שמה. המועצה הלאומית של נשים יהודיות (ארצות הברית) מחלקת פרס שנתי על שמה מאז 1978 לאנשים וקהילות שפועלים ברוח חזון הארגון.

==קישורים חיצוניים==
* בת' ונגר, 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילות חברתיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:חברות היכל התהילה הלאומי לנשים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1858
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1858
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1942
טים מינצ'ין

טימות'י דייוויד "טים" מינצ'ין (באנגלית Timothy David "Tim" Minchin; נולד ב-7 באוקטובר 1975) הוא קומיקאי, שחקן ומוזיקאי אוסטרלי. הוא נולד בנורת'האמפטון שבאנגליה וגדל בפרת' שבאוסטרליה המערבית.
== קריירה ==
מינצ'ין ידוע בעיקר בזכות הקומדיות המוזיקליות שלו. הוא הופיע בטלוויזיה באוסטרליה, בריטניה ובארצות הברית. לאחר שגדל בפרת', הוא למד באוניברסיטת אוסטרליה המערבית ובאקדמיה המערב-אוסטרלית לאומנויות הבמה, ואז עבר למלבורן בשנת 2002. המופע שלו, Darkside, הביא אותו לתודעה הציבורית וזכה להצלחה מסחררת בפסטיבל הבינלאומי לקומדיה במלבורן ב-2005 ובפסטיבל אדינבורו של אותה שנה. ב-2013, שיחק מינצ'ין בתפקיד כוכב רוק בשם אטיקוס פץ' בסדרה קליפורניקיישן. בחלק גדול משיריו הוא נוהג לבקר בחריפות את הדת ואת מה שהיא מייצגת בעיניו.

למינצ'ין יש רקע בתיאטרון והוא הופיע בהפקות תיאטרון רבות, וכן במספר קטן של תפקידי משחק בטלוויזיה האוסטרלית. סרט תיעודי אודות מינצ'ין, Rock N Roll Nerd, שודר ב-ABC1 בשנת 2009. הוא המלחין והכותב של מטילדה המחזמר, שבוסס על הספר מטילדה של רואלד דאל וזכה בפרס אוליביה, פרס טוני והיה מועמד לזכייה בפרס גראמי.

בשנת 2013, אוניברסיטת מערב אוסטרליה העניקה למינצ'ין דוקטור לשם כבוד על תרומתו לאומנויות, כהכרה בהישגיו הבולטים ולשבחים שקיבל ברחבי העולם כמלחין, פזמונאי, שחקן, כותב וקומיקאי מוביל.

בשנת 2013 הודיעה דרימוורקס על הפקתו של סרט חדש בשם "Larrikins" שאת שיריו מינצ'ין יכתוב וילחין, הסרט יעקוב אחר בילבי שעוזבת את ביתה ומצטרפת למסע בדרכים ברחבי אוסטרליה.<ref></ref> בראשון ביוני 2016 אף הוכרז שבסרט ידבבו מרגו רובי, יו ג'קמן, נעמי ווטס, רוז ביירן, בן מנדלסון, ג'קי ויבר ועוד, ושהסרט יצא לאקרנים ב-16 בפברואר 2018.<ref></ref>

לבסוף, במרץ 2017 נגנז הסרט<ref></ref>

על גניזת הסרט אמר מינצ'ין:

בשנת 2017 מינצ'ין לוהק לתפקיד הנזיר טאק בסרט "רובין הוד", שיצא בשנת 2018<ref></ref>

בשנת 2021 דיבב את טום בסרט "הביתה!" של נטפליקס.

בשנת 2023 שיחק בסדרת הטלוויזיה "דודג'ר", עבור שירות הסטרימינג דיסני+. זהו המשך לרומן אוליבר טוויסט של צ'ארלס דיקנס.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:פסנתרנים אוסטרלים
קטגוריה:אתאיסטים אוסטרלים
קטגוריה:קומיקאים בריטים
קטגוריה:אישים זוכי פרס אוליבייה
קטגוריה:מבקרי בריאתנות
קטגוריה:אישים זוכי פרס דרמה דסק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוסטרליה המערבית
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לאוסטרליה
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1975
פריז-ברסט

גרסת [[פיליפ קונטיצ'יני למאפה (המהווה מעגל של פחזניות מחוברות יחד)]]
פריז ברסט או פארי ברסט (בצרפתית: Paris–Brest) הוא מאפה קינוח צרפתי בצורת עיגול, עשוי בצק רבוך (בצק פחזניות), חתוך לרוחבו וממולא בקרם (על פי רוב קרם מוסלין פרלינה (מחית פרלינה, חמאה וקרם פטיסייר) או קרם וניל, אך לעיתים קרם ערמונים) שאף הוא מזולף בצורת עיגולים. המאפה מעוטר בשקדים פרוסים או באבקת סוכר.

== היסטוריה ==
המאפה נוצר לראשונה על ידי האופה לואי דורן בשנת 1910 לציון מרוץ האופניים פריז–ברסט–פריז שהחל בשנת 1891. צורתו העגולה מסמלת את צורת גלגל האופניים, מעגלי הקרם מסמלים את תנועת הגלגל, ואבקת הסוכר מסמלת את האבק שרוכבי האופניים מעיפים ברוכבם.

המאפה נעשה פופולרי בקרב רוכבי מרוץ פריז-ברסט עקב ערכו הקלורי הגבוה.

את המאפה ניתן למצוא כיום במאפיות רבות (פטיסרי) ברחבי צרפת, והוא נפוץ בעיקר בערים פריז וברסט על שמן הוא נקרא.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.oogio.net/paris-brest פריז ברסט] באתר עוגיונט
* [https://web.archive.org/web/20161011225354/http://beygale.co.il/2012/10/21/%D7%A4%D7%90%D7%A8%D7%99-%D7%91%D7%A8%D7%A1%D7%98-%D7%97%D7%95%D7%91%D7%94-%D7%9C%D7%90%D7%9B%D7%95%D7%9C-%D7%90%D7%97%D7%93-%D7%9C%D7%A4%D7%A0%D7%99-%D7%A9%D7%9E%D7%AA%D7%99%D7%9D/ פארי ברסט "חובה לאכול אחד לפני שמתים"]
* [http://my-little-kitchen.com/2014/11/27/paris-brest-choux-pastry-with-vanilla-cream/ פריז ברסט] באתר "מטבח קטן שלי"

==הערות שוליים==

קטגוריה:המטבח הצרפתי: קינוחים
סנטה קלרה (קליפורניה)

סנטה קלרה (באנגלית: Santa Clara) היא עיר במחוז סנטה קלרה שבמדינת קליפורניה בארצות הברית. העיר נמצאת במרכז עמק הסיליקון. על פי מפקד האוכלוסין בשנת 2020, מונה אוכלוסיית סנטה קלרה מעל 131 אלף תושבים<ref></ref>, מה שהופך אותה לעיר התשיעית הכי מאוכלסת באזור מפרץ סן פרנסיסקו. היא גובלת בסן חוזה, סאניווייל וקופרטינו.

בסנטה קלרה שוכן המטה העולמי של חברת אינטל, וכן של חברות נוספות בתחום, בהן NVIDIA, אפלייד מטיריאלס, פאלו אלטו נטוורקס ואינטל סקיוריטי (בעבר מקאפי).

האקלים בסנטה קלרה דומה לאקלים הים תיכוני: עונת החורף היא גשומה ועונת הקיץ שטופת שמש.

==אתרים==
* מוזיאון טריטון לאמנות

==ערים תאומות==
לסנטה קלרה 3 ערים תאומות:
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:עמק הסיליקון
קטגוריה:מחוז סנטה קלרה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1852