OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מוקגווצי מסיסי

מוקגווצי אריק קבטסווה מסיסי (באנגלית: Mokgweetsi Eric Keabetswe Masisi; נולד ב-21 ביולי 1962) הוא נשיא בוטסואנה החמישי והנוכחי, המכהן בתפקיד זה מאז 2018, לאחר מותו של הנשיא הקודם. הוא מכהן גם כשר החינוך מאז 2014, ולפני כן היה גם שר לענייני נשיאות ומינהל ציבורי (בשנים 2011 עד 2014). הוא נבחר לראשונה לפרלמנט בשנת 2009.<ref></ref><ref name="DW"></ref><ref></ref> באוקטובר 2019 נבחר מסיסי לתפקיד נשיא בוטסואנה.<ref></ref> בבחירות הכלליות בבוטסואנה בשנת 2019, ניצח כשקיבל 52.65% מהקולות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של פלורידה
קטגוריה:פוליטיקאים בוטסוואנים
קטגוריה:ילידי 1961
קטגוריה:נשיאי בוטסואנה
פייר נקורונזיזה

פייר נקורונזיזה (18 בדצמבר 1964 – 8 ביוני 2020) היה פוליטיקאי בורונדי, שכיהן כנשיא התשיעי של בורונדי כמעט 15 שנה, מאוגוסט 2005 ועד מותו ביוני 2020. פייר היה חלק מהקבוצה האתנית הוטו.

== ביוגרפיה ==
לפני שהשתלב בפוליטיקה הוא היה מורה לחינוך גופני. הוא הצטרף לפוליטיקה במהלך מלחמת האזרחים בבורונדי, כחלק מהמועצה הלאומית למורדים להגנת הדמוקרטיה (CNDD – FDD), והפך למנהיג בשנת 2000. ה-CNDD – FDD הפכה למפלגה פוליטית בסוף מלחמת האזרחים, ונקורונזיזה נבחר לנשיא. הוא מילא את התפקיד במשך שלוש קדנציות.

לאחר שהודיע על כוונתו שלא לנסות להיבחר מחדש בשנת 2020, נפטר נקורונזיזה במפתיע ב-8 ביוני 2020, מעט לפני מועד סיום כהונתו הרשמי. הוא היה הנשיא בעל השלטון הארוך ביותר בתולדות בורונדי.

עם היבחרו באוגוסט 2005, פעל ליישם שינויים מבניים בהתאם להסכמי ארושה שהביאו לסיום מלחמת האזרחים בבורונדי שנחתמו עוד לפני היבחרו ב-2000, וחלוקה של הכוח בהתאם לחלוקה אתנית של בני ההוטו, בני הטוטסי ובני הטווה. הכוחות לשחרור בני ההוטו (Forces nationales de libération; FNL) התפרקו מנשקם ב-2008. לצד הצלחותיו עלו, ספגה ממשלתו של נקורונזיזה ביקורת גוברת בשל פלגנות, שחיתות ובעיות ביטחוניות. הוא נבחר בשנית ב-2010. ב-2015 העמיד עצמו לבחירה פעם שלישית, בניגוד להסכמות ארושה, ובעקבות זאת פרצו מהומות מצד האופוזיציה, שדוכאו באלימות על ידי הממשל. מספר הממשל פעל נגד האופוזיציה, עיתונאים ופעילי זכויות אדם, ומוערך כי 1,700 אזרחים נהרגו וכי 390,000 פליטים נמלטו מהמדינה.<ref></ref>

ממשלו ספג ביקורת על הטיפול במגפת הקורונה בשל מיעוט בדיקות וקיום הצהרות המוניות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בורונדים
קטגוריה:ילידי 1964
קטגוריה:נפטרים ב-2020
כריסטוף ז'וזף מארי דבירה

כריסטוף ז'וזף מארי דבירה הוא פוליטיקאי מבורקינה פאסו ששימש כראש הממשלה במדינה במשך שנתיים. הוא מונה לתפקיד ראש הממשלה בידי הנשיא רוק מארק כריסטיאן קאבורה בעקבות התפטרותו של פול כבה טייבה . דבירה ייצג בעבר את בורקינה פאסו באיחוד הכלכלי והמוניטרי במערב אפריקה, וכיהן כשר תחת הנשיא לשעבר בלייז קומפאורה בשנים 1994–1996, כשקבורה החזיקה בתואר ראש הממשלה. ב-8 בדצמבר 2021, הנשיא רוך מארק כריסטיאן קאבורה סיים את תפקידו של ראש ממשלתו כריסטוף מארי ג'וזף דאבירה, מחברו של "מכתב התפטרות", שהוביל אוטומטית לתפקיד של הממשלה כולה.

== קריירה ==
דבירה שימש כמנהל מחקרים ופרויקטים במשרד הכלכלה והתכנון משנת 1984 ועד שנת 1988. לאחר מכן מונה למנכ"ל שיתופי פעולה במשרד. הוא מילא תפקיד זה עד שנת 1992.

בשנים 1992–1997 ניהל דבירה את מחלקת הבריאות. בשלושת השנים שלאחר מכן היה אחראי על המחלקה לחינוך על יסודי, השכלה גבוהה ומחקר מדעי של בורקינה פאסו. הוא מונה לתפקיד ראש הממשלה ב-21 בינואר 2019, ונכנס לתפקיד שלושה ימים לאחר מכן.

ב-8 בדצמבר 2021, הנשיא רוך מארק כריסטיאן קאבורה סיים את תפקידו של ראש ממשלתו כריסטוף מארי ג'וזף דאבירה, מחברו של "מכתב התפטרות", שהוביל אוטומטית לתפקיד של הממשלה כולה.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בורקינה פאסו: אישים
קטגוריה:פוליטיקאים בורקינאים
קטגוריה:ילידי 1948
טום טבאנה

טום טבאנה (באנגלית: Thomas Motsoahae Thabane; נולד ב-28 במאי 1939) הוא פוליטיקאי סוטו שהיה ראש ממשלת לסוטו מיוני 2017 ועד מאי 2020. כמו כן היה שר החוץ בשנים 2012–2015.

טבאנה כיהן בממשלתו של ראש הממשלה פקליתא מוסיסילי משנת 1998 עד שנת 2006, שבה פרש ממפלגתו והצטרף לאופוזיציה. לאחר יותר מחמש שנים באופוזיציה, הוא הקים קואליציה של 12 מפלגות בעקבות הבחירות לפרלמנט בלסוטו בשנת 2012, ומונה לראש הממשלה.

בשנת 2020 התמודד טבאנה עם לחץ להתפטר כראש ממשלה בשל החשד למעורבותו ברצח בת זוגו לשעבר. הוא התפטר לקראת סוף מאי באותה השנה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לסוטו: אישים
קטגוריה:ילידי 1939
גרג אנדרסון

גרגורי ויין "גרג" אנדרסון (באנגלית: Gregory Wayne "Greg" Anderson; נולד ב-22 ביוני 1964), שנודע גם בכינויו קאדילק אנדרסון (Cadillac Anderson), הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1987–2000. ממוצעיו הכוללים לאורך 10 עונותיו בליגת ה-NBA הם 7.3 נקודות ו-6.2 ריבאונדים למשחק.

==קריירת מכללות==
אנדרסון נולד וגדל ביוסטון שבטקסס, ובין השנים 1983–1987 למד באוניברסיטת יוסטון. בעונתו הראשונה בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה ("יוסטון קוגרס") העפיל עמה לגמר טורניר אליפות המכללות, בו הפסידה מול אוניברסיטת ג'ורג'טאון. ב-3 העונות הבאות, לאחר עזיבת כוכב הקבוצה האקים אולאג'ואן ל-NBA, הפך אנדרסון לאחד השחקנים המובילים של הקוגרס, ורשם ממוצעים של 17.6 נקודות, 10.5 ריבאונדים ו-2.3 חסימות למשחק. על אף הצטיינותו, העפילה יוסטון לטורניר המכללות פעם אחת בלבד ב-3 העונות, והודחה ממנו כבר במשחק הראשון.

==קריירת משחק מקצועית==
בדראפט ה-NBA{{כ}} 1987 נבחר אנדרסון על ידי סן אנטוניו ספרס, בבחירה ה-23. לאורך עונתו הראשונה בסן אנטוניו העמיד ממוצעים של 11.7 נקודות, 6.3 ריבאונדים ו-1.5 חסימות למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז של העונה. בעונה העוקבת המשיך להציג יכולת גבוהה עם שיא קריירה של 13.7 נקודות למשחק, אך קבוצתו רשמה את מאזן הניצחונות הגרוע בתולדותיה; 21–61.

לקראת עונת הועבר לצד אלווין רוברטסון בטרייד למילווקי באקס, בתמורה לטרי קאמינגס. ב-86 משחקיו במילווקי קלע 7.0 נקודות בממוצע למשחק, בטרם נשלח בשני טריידים נוספים לניו ג'רזי נטס, ומיד אחר כך לדנוור נאגטס. בעונת פתח בכל 82 משחקי הנאגטס, ותרם 11.5 נקודות ו-11.5 ריבאונדים (שביעי בליגה) בממוצע למשחק.

בעונת 1992/1993 עבר לשחק בקבוצת יובקזרטה באסקט מליגת העל האיטלקית. בעונתו היחידה בקבוצה קלע 15.4 נקודות ואסף 13.7 ריבאונדים בממוצע למשחק.

בין השנים 1993–1998 שיחק עבור דטרויט פיסטונס, אטלנטה הוקס וסן אנטוניו ספרס, ולאורך התקופה קלע 3.6 נקודות בממוצע למשחק. בעונת 1999/2000 שיחק בקבוצת "סן ניקולאס" מליגת העל הארגנטינאית, בטרם פרש ממשחק.

==חייו האישיים==
באוקטובר 1998 נשפט אנדרסון לחמישה חודשי מאסר, בגין אחזקה והפצה של קוקאין בעיר בילוקסי שבמיסיסיפי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:טקסס: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת יוסטון
קטגוריה:בחירות דראפט של סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:כדורסלני סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני דנוור נאגטס
קטגוריה:כדורסלני יובקזרטה באסקט
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני אטלנטה הוקס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
ג'ון לסלי ברק

ג'ון לסלי ברק (באנגלית: John Leslie Breck; 1859–1899) היה אמן אמריקני, שטוענים שהכניס לארצות הברית את האימפרסיוניזם בתערוכה בבוסטון בשנת 1890.

== ביוגרפיה ==
ברק נולד בים מחוץ להונג קונג בשנת 1860, הוא היה בנו של קצין ימי בארצות הברית. כשחזר לארצות הברית, הוא גדל בניוטון, מסצ'וסטס, וסיים את בית הספר בסנט מארק.

בשנת 1877 לאחר סיום לימודיו השתלם האמן הצעיר בציור באקדמיה המלכותית במינכן. ברק שב לבוסטון בשנת 1882 ובילה את המשך קריירת הציור שלו בניו אינגלנד.

בשנת 1886 חזר ג'ון לסלי ברק לאירופה ללמוד בפריז באקדמיה ז'וליאן. בעודו לומד שם, הוא יצר קשרים רבים שישפיעו על סגנונו האמנותי. הוא למד אצל גוסטב בולנגר וז'ול-ג'וזף לפבר, ופגש גם קומץ אמנים אמריקאים אחרים שלמדו בצרפת.
ג'ון לסלי ברק, גן הבית בז'יברני,1890
בשנת 1887 ברק, יחד עם עמיתיו האמנים האמריקניים וילארד מטקלף ותאודור רובינסון, נסעו לז'יברני, ביתו של האימפרסיוניסטי קלוד מונה, שם התיידד עם קלוד מונה. ברק הביא את האימפרסיוניזם לארצות הברית בשנת 1890.

בז'יברני למד ואימץ את הסגנון והטכניקות של האימפרסיוניזם של קלוד מונה.

למרות הצלחה מסוימת והשתתפות בסלון בפריז בשנת 1888 ו- 1889, ברק עזב את העיר לאחר שנפרד מביתו החורגת של מונה, הציירת בלנש הושדה-מונה.

== מוות ==
ג'ון לסלי ברק, אצל מונה, 1888
עם שובו לבוסטון בשנת 1890 הוא הציג במועדון סנט בוטולף. בהתבוננות על אוסף הציורים שלו, ניתן לציין את הפרספקטיבה והצבעים התוססים של נופיו ממסצ'וסטס, ז'יברני, וונציה. אלה מעידים לא רק את הכישרון הגדול שלו כאמן נוף אלא גם את השתלבותו בתנועה האמנותית הגדולה של האימפרסיוניזם.

ג'ון לסלי ברק נפטר מהרעלת גז בשנת 1899.

קיים דיוקן משנת 1891 של ג'ון ברק בצרפת, שצויר על ידי חברו ג'יימס קרול בקוויט שמוצג בתערוכת הקבע בגלריה הלאומית לאמנות בוושינגטון הבירה.
ג'ון לסלי ברק, אשה בגן, 1890
בית הספר שלמד בו בסנט מרק, מחזיר תערוכת קבע על האמן.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אימפרסיוניסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1859
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1899
אדסל ראונדאפ

אדסל ראונדאפ (באנגלית: Edsel Roundup) היא מכונית סטיישן גדולה, שיוצרה על ידי חטיבת המכוניות "אדסל" (באנגלית: Edsel) בקונצרן הרכב פורד בארצות הברית בשנת 1958

==נתונים==
* 2 דלתות + חלק תחתון נפתח של דלת אחורית + חלון אחורי רחבי נפתח כלפי מעלה - סטיישן
* 6 נוסעים
* מנוע קדמי
* מנוע בנזין
* מנוע 5.9 ליטר 
* סוג הנעה : הנעה אחורית
* קיבולת מכל דלק - 75.7 ליטר
* מחיר דגם בסיסי עמד על 2,841 דולר (שנת 1958, ארצות הברית)
===תאוצות===
תאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש תלויה בתיבת ההילוכים
* 7.7 שניות, תיבת הילוכים ידנית - 3 מהירויות
* 7.8 שניות, תיבת הילוכים ידנית - 4 מהירויות + הילוך overdrive
* 9.0 שניות, תיבת הילוכים אוטומטית - 3 מהירויות

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="170">
קובץ:1958 Edsel Roundup (Front View).jpg | "אדסל ראונדאפ"
קובץ:1958 Edsel Roundup (34647375142).jpg | "אדסל ראונדאפ"
</gallery>

==ראו גם==
* פורד
* אדסל וילאג'ר
* אדסל ברמודה

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1958
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
ראונדאפ
קונסטנטין גניץ'

קונסטנטין מיכאילוביץ' גניץ (נולד ב-3 בינואר 1978) הוא כדורגלן עבר רוסי, המשמש כפרשן כדורגל בערוץ Match TV.

== קריירת מועדונים ==
את הופעת הבכורה שלו בליגה הלאומית ערך במדי חימקי ב-7 באפריל 2001, במשחק נגד שיניק. הוא שיחק 3 עונות בליגה הלאומית במדי חימקי ואמקר פרם<ref></ref>. לפני מעברו לאמקר הגיע לעונה אחת במכבי אחי נצרת.

== לאחר פרישתו ==
בשנת 2005 הודיע על פרישה ממשחק ושנה לאחר מכן מונה לפרשן ספורט, תחילה ברשת NTV (2006–20015) ובערוץ 1 הרוסי ולאחר מכן בערוץ הספורט הלאומי Match TV, מנובמבר 2015<ref>[https://twitter.com/GenichK/status/364665498643869697 @GenichK]</ref><ref>[http://www.sports.ru/football/1021044462.html Гусев, Генич, Черданцев, Голованов и Выборнов будут комментировать ЧМ-2014]</ref><ref></ref><ref></ref><ref>[http://www.sports.ru/football/1031675743.html Константин Генич станет голосом игры FIFA-2016]</ref><ref>[http://tass.ru/sport/2222789 Комментаторы Константин Генич и Владимир Стогниенко будут работать на канале «Матч ТВ»]</ref><ref>[http://www.sovsport.ru/news/text-item/853197 Константин Генич: у комментаторов «Матч ТВ» теперь есть дополнительный редактор]</ref><ref></ref><ref></ref>.

משנת 2012 עובד בחברת "Bookmakers Ratings", בה נותן תחזיות כדורגל להימורי ספורט<ref></ref>.

== תארים ==
* מלך השערים בליגה השנייה: 2000 (18 שערים)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:אירקוטסק: כדורגלנים
קטגוריה:פרשני ספורט רוסים
קטגוריה:כדורגלני אמקאר פרם
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני חימקי
קטגוריה:כדורגלני ונטספילס
קטגוריה:ספורטאים רוסים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בלטביה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:פרשני כדורגל
קטגוריה:סגל Match TV
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1978
מאיר רוזנבוים (קרעטשניף)

רבי מאיר רוזנבוים (10 בינואר 1852, י"ח בטבת תרי"ב - 29 ביוני 1908, ל' בסיון תרס"ח) היה האדמו"ר השלישי לחצר המרכזית של חסידות נדבורנה, ומייסד חסידות קרעטשניף.

== ביוגרפיה ==
נולד בשנת תרי"ב לרבי מרדכי לייפר האדמו"ר השני של חסידות נדבורנה. נישא לשפרה בתו של הרב יחיאל מיכל טירר, רבה של דורוחוי, בן ר' יעקב יוסף ממוהילוב, בן ה"באר מים חיים".

לאחר נישואיו התגורר בעיר יאס ברומניה, ושם החל לנהוג באדמו"רות. לאחר מכן עבר למיאלען ולטרבישן , בשנת תרנ"ו עבר ל שבמחוז מרמרוש, שם התגורר עד סוף ימיו, ושם נקבר. רבי מאיר הצטיין בקדושתו ודבקותו המתמדת בה' ובעבודת התפילה המיוחדת שלו. התפרסם בשל מופתיו ונפלאותיו.

בזמן מלחמת אוסטריה–פרוסיה שינה את שם משפחתו מלייפער לרוזנבוים על מנת לחמוק מגיוס.

==ילדיו==
*רבי אליעזר זאב מקרעטשניף 
*רבי איתמר מנדבורנה
*רבי יעקב ישכר בער מסלטופינה, חתן דודו ר' אהרן משה מזילין לנצהוט. 
*רבי יצחק מראחוב, בסוף ימיו בוישווא, חתן גיסו רבי שלמה האדמו"ר מראמאן. 
*רבי מרדכי מראחוב
*סימא רייזל אשת רבי שלמה איזקסון מרומאן.
*שלומצא אשת רבי פנחס שפירא מקעכניה
*גיטל אשת רבי חיים מנחם אלתר מסטאניסלאב

== ראו גם ==
* חסידות נדבורנה
* חסידות קרעטשניף

== לקריאה נוספת ==
*כתר מלוכה הוצאת מכון דבר חיים, בני ברק, תשע"ב.
* תולדות יעקב - חולון, תשע"ג.
* באר רבותינו - בני ברק, תשע"ג.
* אביהם של ישראל - בני ברק, תשע"ו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמו"רי קרטשניף
מאיר 1
קטגוריה:ילידי 1852
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1902
גל חלמיש

גל חלמיש (נולד ב-16 באוגוסט 1991) הוא כדורסלן ישראלי, המשחק בעמדת הסמול פורוורד בקבוצת מכבי רחובות.

== ביוגרפיה ==
חלמיש נולד וגדל בבנימינה. הוא בנו של יובל חלמיש קצין מודיעין ראשי ונכדו של לוחם פלמ"ח איסר חלמיש. הוא החל לשחק כדורסל בכיתה ב' בבית הספר לכדורסל של בנימינה שם שיחק בקבוצות השונות של המועדון עד לקבוצות הבוגרים. בעונת 2007/8 נבחר להשתתף במשחק האולסטאר בליגת הנוער. בעונת 2008/9 הגיעה הקבוצה לחצי גמר גביע המדינה לנוער ובמקביל לשלב רבע גמר הפלייאוף בליגה לנוער. בעונה זו נבחר לחמישיית העונה בנוער במחוז צפון.
חלמיש למד בבית הספר תיכון "אורט השומרון בנימינה". ב-2008 כאשר הוא בכיתה יב עלתה נבחרת בית הספר בפעם הראשונה בתולדות בית הספר לליגת העל לבתי ספר לאחר שזכו באליפות הגליל. בהמשך אותה עונה הקבוצה הגיע עד לשלב חצי גמר אליפות בתי הספר.
חלמיש היה חלק מנבחרת הנוער של ישראל בשנת 2009. בקיץ 2009 השתתף עם הנבחרת בטורניר אליפות אירופה דרג א' לנבחרות עד גיל 18 שנערך בצרפת.

===בקבוצות הבוגרים===
בעונת 2007/8 כאשר הוא בן 16 בלבד, התחיל חלמיש לשחק בקבוצת בוגרים של בית"ר בנימינה מהליגה הלאומית בכדורסל.
לאחר שנתים בבנימינה, בעונת 2009–2010 עבר לשחק בקבוצת הפועל יקנעם/מגידו. בתום העונה תחת המאמן אוהד יתום הקבוצה זכתה באליפות הליגה הלאומית (עליה שלא התרחשה מסיבות כלכליות). בעונת 2010/11 עבר לשחק בהפועל טבעון. בתום העונה עבר לשחק באליצור קריית אתא שם שיחק שתי עונות. בעונה הראשונה במועדון נבחר לשחקן המשתפר בליגה הלאומית. בעונת 2013/14 עבר לשחק בהפועל עפולה אשר בתום העונה תחת המאמן רמי הדר הגיעה לגמר הפלייאוף מול נהריה שניצחה בסדרה. בעונת 2014/15 עבר לשחק בקבוצת בני הרצליה מליגת העל בכדורסל. בתום עונה בליגת העל חזר לשחק בלאומית באליצור קריית אתא. בעונת 2015/16 הקבוצה הגיעה הקבוצה לגמר הפלייאוף. בתום סידרה מותחת של חמישה משחקים הפסידה הקבוצה לקבוצת גלבוע/גליל שזכתה באליפות. בשתי העונות הבאות במועדון שימש כקפטן הקבוצה. בעונת 2018/19 שיחק בקבוצת עירוני רעננה. בתום העונה הסדירה הקבוצה דורגה במקום ה-1 אולם היא הודחה בשלב חצי הגמר על ידי מכבי חיפה. בעונת 2019/20 עבר לשחק בהפועל רמת גן גבעתיים.לקראת עונת 2020/21 חתם חלמיש במכבי רחובות מהליגה הארצית.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://ibasketball.co.il/league/4043/player/1842789 פרופיל השחקן] באתר איגוד הכדורסל
* [https://basket.co.il/player.asp?PlayerId=9979 פרופיל השחקן] באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני בני הרצליה
קטגוריה:כדורסלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורסלני מכבי רעננה
קטגוריה:כדורסלני עירוני קריית אתא
קטגוריה:כדורסלני הפועל מגידו
קטגוריה:כדורסלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורסלני בית"ר בנימינה
קטגוריה:כדורסלני הפועל מרנין-קריית טבעון
קטגוריה:כדורסלני מכבי רחובות
קטגוריה:בנימינה-גבעת עדה: כדורסלנים
קטגוריה:בוגרי תיכון אורט השומרון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
אליעזר זאב רוזנבוים (קרעטשניף)

רבי אליעזר זאב רוזנבוים (תר"מ, 1880 - כ"ז באייר תש"ד, 20 במאי 1944) היה האדמו"ר השני בחסידות קרעטשניף.

==ביוגרפיה==
נולד לרבי מאיר מקרעטשניף ולשפרה (נכדת רבי חיים טירר מצ'רנוביץ, בעל 'באר מים חיים'), נקרא על שם סבו רבי אליעזר זאב מבוטשעטש.

בגיל 15 נישא לחיה ביילא בתו של רבי ניסן חיים לנגנויער (חתן רבי אהרן אריה לייב לייפר) שהיה אב בית דין בעיירה נדבורנה.

לאחר נישואיו, עבר לגור לצד חותנו בנדבורנה ומילא את מקום רבי משה לייפר (דוד אשתו) באדמו"רות. לאחר פטירת אביו מילא את מקומו בקרעטשניף.

==פטירתו==
בפרוץ מלחמת העולם השנייה הוגלה עם שאר תושבי סיגעט לאושוויץ.

בנוסעו ברכבת לאושוויץ הסמיך את בן זקוניו רבי דוד משה לכהן כממלא מקומו.

נרצח באושוויץ ביום כ"ז באייר ה'תש"ד.

==צאצאיו==
בניו:
לר' אליעזר זאב היו 16 ילדים ו-8 מהם נפטרו בחייו. 6 נוספים נרצחו בשואה, ונותרו לפליטה בת ובן. 
* רבי ניסן חיים אב"ד בראדשין.
* רבי שמואל שמעלקע אב"ד ביטשקוב.
* רבי מאיר דומ"צ ור"מ סאטמר.
* רבי מרדכי דומ"צ בדעברצין ופעסט.
* רבי דוד משה מקרעטשניף.
בנותיו וחתניו:
* סימא רייזל אשת רבי חיים מרדכי רוזנבוים מנדבורנה.
* טויבא אשת רבי דוד ברנשטיין מבורשטיין - סטרטין.
* ברכה אשת רבי יקותיאל יהודה לייפר מגרוסוורדיין, בן רבי ראובן לייפר האדמו"ר מוויזע גרוסוורדיין.

==לקריאה נוספת==
* כתר מלוכה, מכון דבר חיים, בני ברק, 2012.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אדמו"רי קרטשניף
אליעזר 1
קטגוריה:סיגט: אדמו"רים
קטגוריה:רבנים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:אדמו"רים שנספו בשואה
קטגוריה:ילידי 1880
קטגוריה:נפטרים ב-1944
דיקציה

דיקציה (מלטינית: Dictionem, "אמירה, ביטוי, מילה") במשמעותה המקורית, היא בחירת המילים של סופר או דובר וסגנון ביטוי בשיר או בסיפור<ref></ref>. בשימושה הנפוץ יותר, דיקציה מתארת את חיתוך הדיבור בהגיית הברות, מילים ומשפטים. דיקציה מתייחסת גם לטון ולנימת הדיבור המשמעותיים להבנת התוכן. תחומים בהם לרוב קיימת הקפדה על דיקציה הם: דיבור מול קהל, שירה, הדרכה, משחק ועוד.

== בספרות ==
לדיקציה במובנה הספרותי היבטים רבים. החשוב מביניהם הוא התאמת המשלב הלשוני למידת הרשמיות הנחוצה בהקשר החברתי.

ניתוח של דיקציה ספרותית מראה כיצד קטע מבסס טון ואפיון של דמויות. לדוגמה, שימוש רב בפעלים הנוגעים לתנועה גופנית מרמז על אופי פעיל של דמות, בעוד ששימוש רב בפעלים הנוגעים להלך רוח מציג דמות שעיקרה התבוננות פנימה. לדיקציה יש השפעה גם על בחירת מילים ותחביר.

דיקציה לרוב נקבעת על ידי סטנדרטים רווחים של כתיבה ודיבור נכונים ונחשבים כאינדיקציה לאיכות הכתיבה. היא עלולה גם לבוא לידי ביטוי בבחירת מילים או ביטויים העשויים להיתפס כמשונים.

צורות של דיקציה כוללות: דיקציה ארכאית (דיקציה עתיקה), דיקציה גבוהה (שפה מליצית), ודיקציה נמוכה (שפה יומיומית). כל אחת מהצורות הללו אמורה לחזק את המשמעות של היצירה או האמירה האומנותית המחבר.

לדוגמה, שימוש במונחים לועזיים, גם כאשר קיימות חלופות עבריות שהולמות את המשלב הלשוני הקיים, יכולות לשוות ליצירה נופך "גלובלי" יותר.

== ראו גם==
* רטוריקה

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פונטיקה
קטגוריה:ספרות
בית החולים אלכסנדר (סנקט פטרבורג)

בית החולים אלכסנדר (Александровская больница) הוא מוסד רפואי עירוני בסנקט פטרבורג, בשדרת הסולידריות, בניין 4 והוא אחד מבתי החולים הוותיקים בעיר.

== היסטוריה ==
על פי צו של ניקולאי הראשון מ-16 באפריל 1842, הוקם בית חולים עבור מעמד הפועלים. בצו נקבע הקצאת 450 מיטות לזכר ו-50 לנקבה. בית החולים התפרס בכמה מבנים באזורים שונים בעיר. מאוחר יותר, על בסיס בית חולים זה, הוקם "בית החולים אלכסנדר לאוכלוסיית הפועלים לזכר 19 בפברואר 1861", שהוקם על פי צו של אלכסנדר השני מיום 31 במרץ 1861. בשנת 1866 נבנה עבור בית החולים קומפלקס על גדת פונטנקה 132. לכבוד אלכסנדר השני, הותקן פסל חזה של הקיסר מול חזית בית החולים. לאחר המהפכה, שונה שם בית החולים אלכסנדר לבית החולים על שם 25 באוקטובר, פסל החזה של הקיסר נהרס.

בנייני בית החולים הופצצו ב-13 בפברואר 1943 על ידי הנאצים במהלך המצור על לנינגרד. בשעה 19:05 נפצעו שמונה בני אדם מפגז שהתפוצץ בתא 8. במהלך שתי הדקות הבאות התפוצצו עוד 5 פגזים. אדם אחד נהרג, שלושה נפצעו. בשעה 19:45 ירו הנאצים לעבר בית החולים שני פגזים נוספים. הפעם לא היו נפגעים. פגז אחד פגע בחדר המתים, והשני לא רחוק ממנו.<ref>[http://blokada.otrok.ru/library/burov2/21.htm ФЕВРАЛЬ 1943 ГОДА — Буров А. В. Блокада день за днем — Ленинград Блокада Подвиг]</ref>

בשנת 1985 עבר בית החולים אלכסנדר לבניין שנבנה במיוחד עבורו בשדרת הסולידריות ואחרי הפרסטרויקה הוא קיבל את שמו של מייסדו, אלכסנדר ובבניין היסטורי בגדת פונטנקה 132, נפתחה המרפאה הנוירופסיכיאטרית מספר 7.

בשטח בית החולים אלכסנדר יש מוזיאון בו ניתן להכיר את ההיסטוריה של המרכז הרפואי מיום הקמתו, הכלים הרפואיים שהיו בשימוש ב, התפריט של ארוחת הצהריים בבית החולים ורישומים רפואיים ותיאורי ביקורים של הקיסר. כיום במתחם בית החולים [https://spb.napopravku.ru/clinics/gorodskaya-aleksandrovskaya-bolnitsa/#clinic-branches למעלה מעשרים מחלקות קליניות]<ref></ref>: מחלקת המטולוגיה, נוירולוגיה, מרכז לרפואה פסיכוסומטית, קרדיולוגיה, מיון כללי, גסטרואנטרולוגיה, אורולוגיה, ניתוחי חירום, שתי מחלקות גינקולוגיות, שתי חדרי טראומה, שלוש מרכזים כירורגיים ומחלקת התקפי לב. מחלקות העזר כוללות: מעבדות אבחון קליניות וביולוגיות, מחלקות ליטוגרפיות, אבחון תפקודי, אבחון רנטגן, מעבדת רדיוסוטופ, מחלקת עירוי דם, פיזיותרפיה, מחלקת חמצון.

בשנת 1986 לראשונה ברוסיה אורגנה בבית החולים אלכסנדר מחלקת נפגעי ראש. עובדי המחלקה מכירים את שיטות הבדיקה המקיפה, חירום וטיפול שיקומי שלאחר מכן בפגיעות בגולגולת, במוח, באזור הלסתות ובאיבר הראיה.

כיום (2020) עובדים בבית החולים אלכסנדר כ-334 רופאים. במהלך התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה הוסב לבית חולים ייעודי לחולי קורונה בלבד.

== לקריאה נוספת ==
* Ордин К. Попечительский совет заведений общественного призрения в С.-Петербурге. Очерк деятельности за пятьдесят лет 1828—1878. — СПб.: Типография второго отделения Собственной Его Императорского Величества канцелярии, 1878. — 595 с.
== קישורים חיצוניים ==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:סנקט פטרבורג: בתי חולים
קטגוריה:1842 ברוסיה
טופ-היט

טופ-היט (באנגלית: TopHit) הוא פורטל מוזיקה רוסית, העוסק בהפצה דיגיטלית אונליין של שירים חדשים לרדיו וסרטוני מוזיקה לערוצי טלוויזיה, וכן בפרסום מצעדים המבוססים על רוטציה של השירים בשידור. כל מצעדי Tophit מתעדכנים מדי שבוע ביום רביעי.

בשל הפופולריות שלו (יותר מ -420 תחנות רדיו שותפות) והזמינות לקהל הרחב של תרשימים שפורסמו, TopHit.ru משמש לעיתים קרובות כמקור לנתונים על הפופולריות של אמן ברוסיה. Universal Music קראה ל-Tophit.ru כאתר הסמכותי ביותר העוקב אחר שידורי הרדיו של רוסיה.

השיר הראשון 1 № היה "האוקיינוס ושלושת הנהרות" (Океан и три реки) של להקת "VIA Gra" וולרי מילדזה ב־23 בנובמבר 2003.

== מצעדים ==
בכל שבוע מתפרסם Airplay Detection TopHit 100 - תרשים מאוחד המתבסס על רוטציה של השירים בשידור של תחנות רדיו שותפות. בעלי זכויות היוצרים מפרסמים את עבודותיהם בפורטל. לאחר מכן, תחנות הרדיו השותפות מורידות אותן וכל שבוע מספקות דיווחים על הביקוש לשירים בשידור.

בנוסף לתרשים המאוחד, מתפרסמים תרשימים שבועיים עבור מוסקבה, סנט פטרסבורג וקייב, טבלאות חודשיות (כלליות, כמו גם עבור ערים שצוינו) ותרשימים שנתיים (כללי, עבור ערים שצוינו ולחוד לפי זמרים). נתונים סטטיסטיים נפרדים על הזמנת היצירות בידי מאזינים נשמרים.

על סמך נתוני הפורטל, ערוץ Muz-TV משנת 2010 עד 2013 הוציא את תוכנית הטלוויזיה "Top Hit Chart", המציגה את שלושים השירים הפופולריים ברדיו ברוסיה ובמדינות חבר העמים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מצעדי מוזיקה
קטגוריה:מוזיקה רוסית
מרכז המחקר הרפואי הלאומי על שם אלמאזוב

מרכז המחקר הרפואי הלאומי על שם אלאמזוב (ברוסית: "Национальный медицинский исследовательский центр имени В. А. Алмазова”) הוא מרכז רפואי של משרד הבריאות הרוסי<ref>[http://www.almazovcentre.ru/?p=39164 Центр Алмазова получил статус национального]</ref> הנחשב לבית החולים הגדול מסוגו בצפון-מערב רוסיה<ref>[http://www.5-tv.ru/news/102422 В Петербургском центре имени Алмазова открылся уникальный лечебно-реабилитационный комплекс]</ref>.

== היסטוריה ==
המרכז נוסד בשנת 1980 כמכון מחקר לקרדיולוגיה. 

בשנת 2009 החל לפעול בניין מספר 1 של המתחם הקליני הראשי. בשנת 2015 הושלמה הקמת מבנה מספר 2 של המתחם הקליני הראשי. הבניין החדש בן 20 הקומות מיועד ל-300 מיטות ומסוגל לקבל אמבולנס אווירי<ref>[http://www.fontanka.ru/2015/05/21/162 Новый корпус Центра Алмазова готовится принимать первых пациентов]</ref>. בשנת 2017 נפתח מתחם שיקום רפואי לילדים<ref>[https://gov.spb.ru/press/governor/111157 В Центре имени Алмазова открылся Детский лечебно-реабилитационный комплекс]</ref>. מבחינה מבנית, המרכז מורכב ממתחם קליני ראשי, מרכז לידה, מתחם שיקום רפואי, מתחם שיקום רפואי לילדים ופועל בו מכון המחקר הרוסי לנוירוכירורגיה על שם פרופסור פלנוב. 

במהלך הקמת המבנים קיבלה המרפאה ציוד היי-טק מיצרניות מובילות (כמו סימנס, מאקט, מדטרוניק), כולל חדר ניתוח מלא היברידי<ref>[http://www.intarsiagroup.ru/news/open/151 В центре Алмазова начался монтаж медицинского оборудования]</ref> והותקנה מערכת רובוטית מדגם דה וינצ'י. המכון לחינוך רפואי (שבמתחם בית החולים) מבצע לימודי רפואה, לתואר שני ולימודי דוקטורט<ref></ref>. 

בשנת 2018 התקבלו 75 סטודנטים לרפואה<ref>[http://doctorpiter.ru/articles/18123/ В центре им. Алмазова будут учить студентов лечебному делу]</ref><ref>[https://medvestnik.ru/content/news/Centr-Almazova-vvodit-specialitet-po-programme-Lechebnoe-delo.html Центр Алмазова вводит специалитет по программе «Лечебное дело»]</ref>. באוקטובר 2019 הוענק למרכז פרס המאשר את מעמדו כ"מוסד משתף פעולה של ארגון הבריאות העולמי"<ref>Золотая отметка ВОЗ // Санкт-Петербургские ведомости. — 2019. — 21 окт.</ref>.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סנקט פטרבורג: בתי חולים
בית החולים קאלינקין (סנקט פטרבורג)

בית החולים קאלינקין (רוסית: Калинкинская больница) בסנקט פטרבורג (הידוע גם בשם "בית החולים החשאי"<ref>[http://encspb.ru/object/2805497032 Калинкинская больница («Секретная больница»]</ref>) הוא בית חולים לשעבר שידוע בתור המרפאה הראשונה לרפואת מין ברוסיה.<ref name="history">[http://www.medline.ru/public/histm/medmono/100/9.phtml История Калинкинской больницы в Российском биомедицинском журнале]</ref>

== רקע ==
=== בית העבודה של קאלינקין ===
בית העבודה על גדות פונטנקה (בית 166) נבנה על ידי האדריכל ניקולאי גרבל בשנת 1720. כאן פעל מפעל הטפטין הראשון בסנקט פטרבורג. בבניין ארוך בן שתי קומות מאבן, עם קומה ראשונה מונמכת, בה היו במקור אתים ולוחות מסורתיים.<ref>Вид Прядильного двора и Подзорного дворца в устье реки Фонтанки. Гравюра П. Штелина. 1760-е гг.</ref> בשנת 1721 הובאה ממדינות המערב כנסייה עם כיפה, צריח ופעמונים. האמנים הולנדים שהובאו היו אמורים ללמד נשים בעלות סגולה קלה "לייצר בד טוב וקל באופן ההולנדי". בשנת 1724 עבדו במפעל 139 איש.

=== חצר הגדודים ===
לאחר ניסיון לא מוצלח להעביר את המפעל הבלתי רווחי לידיים פרטיות, הוא נסגר בשנת 1727 והמבנה הועבר לידי גדוד משמר איזמאילובסקי בשנת 1734 לצורך הסבתו למטה הגדוד ולארכיון. הגדוד התמקם כאן עד שנת 1743. עם זאת, בשנת 1745, בצו של הקיסרית יליזבטה פטרובנה, חודשה עבודת המפעל.<ref>Горбатенко С. Б. Петергофская дорога. СПб.: ООО Европейский дом. 2001. С. 39—40.</ref>

== היסטוריה ==
התוכנית הכללית של בית החולים, המאה ה-19
בית החולים קאלינקין התמקם לראשונה במפגש נהר פונטנקה עם המפרץ הפיני. השם קאלינקין מגיע מהכפר הפיני קליאולה או בשמו הרוסי - קאלינה. בית החולים הוקם באמצע המאה ה-18, בתקופת שלטונה של יליזבטה פטרובנה, על בסיס אחת מ"חצרות התיקון", מעין בתי כלא שהיו קיימים מאז ימי פיוטר הראשון עבור נשים שהורשעו בזנות והפרות אחרות של החוק.

=== בית חולים עירוני ===
האזכור הראשון של "בית קאלינקין" הוזכר באוסף השלם של חוקי האימפריה הרוסית, בה נכלל צו של יליזבטה פטרובנה מ-1 באוגוסט (12) 1750 "אודות פירוק והעברה לידי המשטרה הראשית נשים ונערות מגונות".

בשנת 1799 הקים בית החולים קאלינקין את בית הספר הקיסרי לרפואה כירורגית ובשנת 1783 את המכון הרפואי הקיסרי לכירורגיה. בשנים 1831–1833, הקים האדריכל לודביג שארלמן מבנה חדש בן שלוש קומות עם 300 מיטות.

במאות ה-19 וה-20, בבית החולים עבדו אנשי רפואת מין בולטים רבים ברוסיה, ביניהם וניאמין טרנובסקי (שעל שמו נקרא בית החולים בשנת 1922), אדוארד שפרק (שבמשך 20 שנה, בשנים 1870–1890, מילא את תפקיד הרופא הבכיר), זינאידה ילצינה, סרגיי קולנייב, אוסקר פטרסן, אולגה פודוויסוצקאיה ועוד.

בסוף המאה ה-19, בית החולים התמחה בטיפול בנשים והיו בו 500 מיטות רגילות, 50 מהן נועדו לגברים. חולים שמטופלים בטיפול לא נדרשו להציג מסמכים.

בתקופה הסובייטית שכן במתחם המכון לאנטיביוטיקה ואנזימים.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Ордин К. Попечительский совет заведений общественного призрения в С.-Петербурге. Очерк деятельности за пятьдесят лет 1828—1878. — СПб.: Типография второго отделения Собственной Его Императорского Величества канцелярии, 1878. — 595 с.
* Капустин М. Н. Калинкинская городская больница в С.-Петербурге. — СПб.: Тип. Шредера, 1885. — 95 с.
</div>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סנקט פטרבורג: בתי חולים
קטגוריה:אירופה: בתי חולים שנסגרו
פטריס טאלון

פטריס גיום אטאנס טאלון<ref></ref> (בצרפתית: Patrice Guillaume Athanase Talon; נולד ב-1 במאי 1958) הוא פוליטיקאי ואיש עסקים בניני, המכהן כנשיא בנין מ-6 באפריל 2016.

== הבחירות לנשיאות ==
טאלון התמודד כמועמד עצמאי בבחירות לנשיאות במרץ 2016 . במצעו טען כי ינסה להגביל את תקופת כהונת הנשיאים לאחת של שש שנים, במקום הגבלה לשתי כהונות בנות חמש שנים בחוקה הקיימת, כדי להילחם ב"שאננות" ולהקטין את גדול הממשלה מ-28 ל-16 שרים.<ref>[https://www.reuters.com/article/us-benin-election-idUSKCN0WS08X "Newly-elected Benin president aims to reduce presidential terms"], Reuters, 26 March 2016.</ref> למרות שסיים במקום השני את הסיבוב הראשון (כשבמקום הראשון עמד ראש הממשלה ליונל זינסו), הוא זכה בסיבוב השני עם 65% מהקולות. יריבו, ראש הממשלה היוצא ליונל זינסו הכיר בתבוסתו בליל הבחירות.

טאלון לא הצליח בניסיונו לתקן את החוקה כך שהנשיא יוגבל לתקופת כהונה יחידה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בנין: פוליטיקה
קטגוריה:בנין: אישים
קטגוריה:נשיאים
קטגוריה:ילידי 1958
בית החולים יליזבטה (סנקט פטרבורג)

בית החולים לילדים פסטר היה אחד מבתי החולים הגדולים לילדים בסנקט פטרבורג. במרבית שנות קיומו נקרא בשם "בית החולים יליזבטה" (Елизаветинская клиническая больница) על שם הדוכסית יליזבטה מיכאילובנה.

== היסטוריה ==
=== המאה ה-19 ===
בית החולים הוקם בשנת 1844 על ידי ארגון צדקה פרטי, בראשות קצין הצבא הרוסי והמדינאי פיודור ברג. הקמת בית החולים אושרה בצו של ניקולאי הראשון מ-13 באוקטובר (25) 1844. בהתאם לצו הקיסרי מיום 8 במרץ (18) 1845, בית החולים קיבל את שמו לכבוד הדוכסית המנוחה יליזבטה מיכאילובנה. ניקולאי הראשון לקח את בית החולים תחת חסותו ומינה את הנאמן הראשי שלו, הדוכסית ילנה פבלובנה<ref>[http://she-win.ru/obhestvo/290-elena-pavlovna-velikaya-knyginia Елена Павловна, Великая княгиня — основательница сестринского дела в России]</ref> למנהלת. לאחר מותה בשנת 1873, הדוכסית הגדולה יקטרינה מיכאילובנה הפכה לנאמנית הראשית.

בית החולים נפתח בבניין שהותאם לביתו של ראש העירייה איוואן פיודורוביץ ז'רבין בכיכר מיכאילובסקאיה (כיום כיכר האמנויות, בניין 2)<ref>[http://www.citywalls.ru/house824.html Дом И. Ф. Жербина]</ref>, שם שכן "המוזיאון הרוסי" של פ. סווינין<ref>[http://galich.com/galichane/sviniin/petrova.htm Петрова Е. Н. Павел Свиньин и его «Русский музеум»]</ref>. ארנסט (יוליוס) אלכסנדרוביץ' מאייר (1810-1872)<ref>[https://vivaldi.nlr.ru/bx000040115/view#page=49 Весь Петербург в кармане. Сост.: Алексей Греч. 1851 г.]</ref><ref>[http://amburger.ios-regensburg.de/index.php?id=60405 База данных Эрика Амбургера]</ref><ref>[https://vivaldi.nlr.ru/bv000020506/view#page=274 Российский медицинский список на 1853 год]</ref> מונה לרופא הראשי. כאן שכן בית החולים עד 1848. ואז, עד 1862, בית החולים היה ממוקם בבית מספר 2 ברחוב הפלוגה העשירית של גדוד איזמאילובסקי, הרופא הראשי בשנים אלה היה ד"ר תיאובלד אדולף (פיודור קרלוביץ') פון וקסמן (1822-1868)<ref>[https://vivaldi.nlr.ru/bv000020087/view#page=337 Адрес-календаль. Общая роспись всех чиновных особ в государстве (1859—1860).]</ref>.

בשנת 1862, עקב התדרדרות במצב המבנה, בית החולים נסגר באופן זמני ועד 1871 נשלחו ילדים חולים לטיפול בקהילות שונות. ב-21 במאי (2 ביוני), 1871, נחנך בניין חדש על גדת נהר פונטנקה 146 בגשר קאלינקין<ref>[https://vivaldi.nlr.ru/bx000040118/view#page=158 Новый путеводитель по Петербургу и его окрестностям. 1875 г.]</ref>.
=== המאה ה-20 ===
בשנת 1918 - שם בית החולים שונה לבית החולים הקליני על שם לואי פסטר ועיקר התמחותו היא רפואת ילדים<ref name="autogenerated20130611-1">[http://www.citywalls.ru/house1464.html Елизаветинская клиническая больница для малолетних детей. Клинический корпус (здание бывшей Александро-Мариининской лечебницы для приходящих больных) — Больница им. Л. Пастера]</ref>.
=== המאה ה-21 ===
לאחר התפרקות ברית המועצות בית החולים הפך לבית חולים עירוני המתוקצב על ידי מינהל העיר סנקט פטרבורג בשם "מחלקה לטיפול בשחפת מספר 12" (Противотуберкулёзный диспансер № 12).
== לקריאה נוספת ==
* Редакция журнала. Елизаветинская клиническая больница для детей в Санкт-Петербурге // Всемирная иллюстрация : журнал. — 1894. — Т. 51, № 1320. — С. 330.
== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.citywalls.ru/house1464.html בית חולים הקליני לילדים]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:סנקט פטרבורג: בתי חולים
קטגוריה:1844 ברוסיה
בית החולים ניקולאי (סנקט פטרבורג)

בית חולים ניקולאי (ברוסית: Николаевская больница) הוא אחד מבתי החולים הוותיקים בעיר סנקט פטרבורג. בית החולים ממוקם במחוז פטרודבורץ ומעניק טיפול ליותר מ-200,000 תושבי מחוז פטרודבורץ, סטרלנה ולומונוסוב, כמו גם תושבים ומבקרי העיר סנקט פטרבורג. הוא פועל ברציפות מאז 1802. בבית החולים עובדים יותר מ-900 אנשי רפואה המומחים במתן טיפול רפואי מתקדם.
== קישורים חיצוניים ==

*

קטגוריה:סנקט פטרבורג: בתי חולים
קטגוריה:1802 ברוסיה
גיאורגי גאחאריה

גִּיאוֹרְגִּי גַּאחַארִיָה (בגאורגית: გიორგი გახარია; נולד ב-19 במרץ 1975) הוא פוליטיקאי גאורגי וראש ממשלת גאורגיה בין 8 בספטמבר 2019–18 בפברואר 2021.<ref></ref>

== קריירה פוליטית ==
גאחאריה התחיל את הקריירה הפוליטית שלו במרץ 2013, אז הפך לנציב תלונות הציבור של גאורגיה. ב-2 בנובמבר 2016 מונה לשר הכלכלה של גאורגיה ושנה לאחר מכן מונה לשר הפנים<ref></ref>.

=== כראש הממשלה ===
הוא היה מועמד לתפקיד ראש הממשלה ב־3 בספטמבר 2019, במקומו של ממוקה בחטדזה שהתפטר יום קודם. המינוי של גאחאריה היה שנוי במחלוקת, וגרם לכמה ממפלגות האופוזיציה לעזוב את הדיון על מועמדותו לפני שהסתיים. בשל היות מפלגת החלום הגאורגי המפלגה השלטת בגאורגיה, מינויו אושר על אף ההתנגדות ממפלגות האופוזיציה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלת גאורגיה
קטגוריה:טביליסי: אישים
קטגוריה:שרי ממשלת גאורגיה
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1975
לאורה ריזוטו

לאורה דה קרבאליו ריזוטו (, ; נולדה ב-18 ביולי 1994) היא זמרת, פזמונאית, פסנתרנית וגיטריסטית לטבית-ברזילאית. ריזוטו ייצגה את לטביה באירוויזיון 2018.

== ראשית חיים ==
ריזוטו נולדה בריו דה ז'ניירו, ברזיל. אביה הוא ברזילאי ממוצא לטבי, ואמה נולדה בלייפאיה וגדלה בריגה.<ref></ref> יש לה אח בשם לוקאס.<ref name=":0"></ref> ריזוטו היא נינתו של פושע המלחמה הנאצי הרברטס צוקורס.

ריזוטו ומשפחתה עברו לארצות הברית בשנת 2005, והתיישבו באדינה, מינסוטה. את ילדותה בילתה בין ריו דה ז'ניירו לארצות הברית. אחרי התיכון, היא החלה ללמוד במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון.<ref name=":0" />

בשנת 2013 עברה ריזוטו ללוס אנג'לס על מנת להשתתף במכון לאמנויות בקליפורניה, היא סיימה את לימודיה עם תואר באומנויות מוזיקליות. לאחר מכן עברה לעיר ניו יורק בה סיימה תואר שני במוזיקה מאוניברסיטת קולומביה בשנת 2017.<ref name="laurarizzotto.com"></ref>

== קריירה ==
ריזוטו החלה את קריירת המוזיקה המקצועית שלה בשנת 2009 וחתמה ביוניברסל מיוזיק גרופ בשנה שלאחר מכן. ב-2011 יצא לאור אלבום הבכורה שלה, Made in Rio.<ref name="laurarizzotto.com"/>

בשנת 2012 הופיעה ריזוטו כמופע חימום קודם הופעתה של דמי לובאטו בברזיל. בשנת 2014 הוציאה את אלבומה השני, Reason to Stay.

בשנים 2016–2017 עבדה כמאמנת לשפה הפורטוגזית של ג'ניפר לופז לאחר שהתקבלה לעבודה על ידי סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.<ref></ref>

בדצמבר 2017 הוכרזה ריזוטו כאחת מהמתמודדים ב"סופרנובה" 2018, הבחירה הלאומית של לטביה לאירוויזיון 2018, בליסבון, פורטוגל, עם השיר "ילדה מצחיקה" (Funny Girl),<ref></ref> בסופו של תהליך, ב-24 בפברואר נבחרה לייצג את המדינה באירווזיון.<ref></ref> ריזוטו הופיעה בחצי הגמר השני בתחרות אשר נערך ב-10 במאי, אך לא העפילה לגמר לאחר שסיימה במקום ה-12 מתוך 18 מדינות כשהיא צוברת 106 נקודות.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקאים לטבים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2018
קטגוריה:נציגי לטביה באירוויזיון
קטגוריה:ברזילאיות שנולדו ב-1994
סילבסטר אילונגה

סילבסטר אילונגה אילונקמבה (באנגלית: Sylvestre Ilunga Ilunkamba; נולד ב-1947) הוא פוליטיקאי מקונגו שמכהן בתפקיד ראש ממשלת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו החל ממאי 2019. הוא הקים רשמית את ממשלתו באוגוסט 2019. בשנות השבעים כיהן במספר תפקידים בממשלות קונגו, והיה בעבר פרופסור באוניברסיטת קינשאסה. אילונגה היה גם מזכ"ל חברת הרכבות הלאומית של קונגו. אילונגה הוא בעל מוניטין טוב כעובד ציבור מנוסה וטכנוקרט, וידוע בתור בעל ברית של הנשיא לשעבר ג'וזף קבילה.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ראשי ממשלת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: אישים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: פוליטיקה
קטגוריה:ילידי 1947
קטגוריה:פוליטיקאים קונגולזים
דניס פרוצנקו

דניס ניקולאייביץ' פרוצנקו (נולד ב-18 בספטמבר 1975, אשגבאט) הוא רופא מרדים רוסי, משמש כרופא ראשי בבית החולים הקליני העירוני מספר 40 (בית חולים בקומונארקה שבמוסקבה).<ref name="407-2020">[http://publication.pravo.gov.ru/Document/View/0001202006210002 Указ Президента Российской Федерации от 21 июня 2020 года № 407 «О награждении государственными наградами Российской Федерации»]</ref>

על פי העיתון קומרסאנט, פרוצנקו הוא "סמל למאבק במגפת הקורונה ברוסיה".<ref name="Борец"></ref>
== ביוגרפיה ==
דניס פרוצנקו נולד ב-18 בספטמבר 1975 אשגבאט (טורקמניסטן הסובייטית) במשפחת רופאים. הוא למד במכון הרפואי הממלכתי של טורקמן (TSMI)<ref name="ashg"></ref>.

בשנת 1999 סיים את לימודיו האקדמיה לרפואה במוסקבה. בשנת 2000 סיים התמחות עם תואר בהרדמה וטיפול נמרץ. באותה שנה החל לעבוד בבית החולים הקליני העירוני מספר 7, תחילה כמרדים ומשנת 2008 כסגן רופא ראשי. בשנים 2003–2007 שימש כעוזר במחלקה להרדמה וטיפול נמרץ באוניברסיטה הרפואית על שם פירוגוב. משנת 2014 ועד 2016 עבד כסגן רופא ראשי בבית חולים קליני להרדמה ולטיפול נמרץ מספר 1 על שם פירוגוב.<ref name="mosgorzdrav"></ref>

מאז 2019 הוא הרופא הראשי של בית החולים הקליני הממלכתי מספר 40 של מחלקת הבריאות בעיריית מוסקבה<ref></ref>. פרוצנקו הוא סגן נשיא ההתאחדות הרוסית למומחים לזיהום כירורגי<ref></ref>, חבר הנשיאות ועורך המנהלים בקבוצת היוזמה להכנת המלצות קליניות לטיפול נמרץ בדלקת ריאות קשה שנרכשה על ידי הקהילה של ועדת התאחדות המרדימים וההחייאה של הפדרציה הרוסית<ref>[http://www.far.org.ru/files/prezidium30032018.pdf Протокол заседания Президиума правления ФАР]</ref>. הוא גם חבר באגודה האירופית לטיפול נמרץ (ESICM).

=== כרופא ראשי בבית החולים בקומונארקה ===
<center> עם נשיא הפדרציה הרוסית ולדימיר פוטין, 24 במרץ 2020 </center>
בית החולים בקומונארקה (בית החולים הקליני הממלכתי מספר 40) נפתח בסוף 2019. בתחילת מרץ 2020 הקצתה עיריית מוסקבה לבית חולים חולים עם חשד שנדבקו בנגיף COVID-19. ב-19 במרץ, בריאיון ל-BBC, קרא פרוצנקו להטלת סגר במוסקבה<ref></ref>.

ב-24 במרץ ביקר נשיא רוסיה ולדימיר פוטין בבית החולים, שבדק יחד עם פרוצנקו את הבניין וכינה את עבודתו של הרופא הראשי "דוגמה לעבודה טובה"<ref></ref> והעניק לו את פרס גיבור העמל של הפדרציה הרוסית על מאבקו בנגיף וקיבל גם את פרס עיריית מוסקבה על פועלו.

ב-31 במרץ 2020 התברר כי פרוצנקו אובחן כחולה בנגיף COVID-19, הוא התבודד במשרדו והמשיך להשתתף בעבודה עם חולים ותקשורת עם העולם החיצון באמצעות תקשורת וידאו ב-Zoom<ref></ref><ref></ref><ref></ref>. ב־15 באפריל הוא דיווח כי שתיים מהבדיקות שלו לנגיף קורונה הראו תוצאות שליליות והוא שב לעבודה מלאה בבית החולים<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רופאים רוסים
קטגוריה:רופאים מרדימים
קטגוריה:מגפת הקורונה ברוסיה
קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה המאוחדת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1975
איברהימה קאסורי פופאנה

איברהימה קאסורי פופאנה (נולד ב-1954) הוא פוליטיקאי גינאי שכיהן כראש ממשלת גינאה מ-21 במאי 2018 עד 5 בספטמבר 2021.

פופאנה הוא מומחה למדיניות כלכלית, מילא בעבר מספר תפקידים אסטרטגיים בממשל גינאה, בהם שר המדינה להשקעות ושותפויות ציבוריות-פרטיות תחת ממשל אלפא קונדה ושר הכלכלה והפיננסים תחת ממשל לנסנה קונטה. כמו כן, הוא היה מועמד לנשיאות בשנת 2010.

== ביוגרפיה ==
איברהימה קאסורי פופאנה נולד בפורכריה (גינאה התחתונה) למשפחה של איכרים מוסלמים. בשנת 2000 עזב את הממשלה והחליט לנסוע לחו"ל. תחילה טס לסנגל ואחר כך לארצות הברית. בשנת 2002 השיג דוקטורט בפיתוח, מימון ובנקאות כשלמד באמריקן יוניברסיטי בוושינגטון והיה יועץ בינלאומי.

=== כהונתו כראש הממשלה ===
ב-21 במאי 2018 מונה איברהימה קאסורי פופאנה לראש ממשלת גיאנה בידי הנשיא אלפא קונדה. הוא הודיע על תוכנית שאפתנית להפחתת עוני במדינה שמטרתה לעזור ל-40% מהגינאים ולהצילם מעוני קיצוני עד 2025.

ב-2021 במהלך ההפיכה הצבאית בגינאה הודח פופאנה מתפקידו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גינאים
קטגוריה:גינאה: פוליטיקה
קטגוריה:ראשי ממשלות
קטגוריה:ילידי 1954
טאליס אובד מוזס

טאליס אובד (עובד) מוזס (נולד ב-24 באוקטובר 1954) הוא פוליטיקאי שכיהן כנשיא ונואטו החל בין 6 ביולי 2017 ל-6 ביולי 2022.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
מוזס למד בבית הספר היסודי משנת 1964 עד 1967. בהמשך עבד כמורה בבתי ספר שונים. הוא למד במכללה המיסיונרית והתנ"ך בסידני, אוסטרליה בשנים 1980–1981.

מוזס עבד גם בתפקיד כומר, לאחר שקיבל הכשרה וחינוך דתי באוסטרליה ובפפואה גינאה החדשה.

ב-6 ביולי 2017 הוא נבחר לרשת את הנשיא הקודם שנפטר. הוא נבחר לתפקיד לאחר ארבעה סבבי הצבעה והושבע מיד לאחר מכן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ונואטו: אישים
קטגוריה:ונואטו: פוליטיקה
קטגוריה:נשיאים
קטגוריה:כמרים פרסביטריאנים
קטגוריה:ילידי 1954
ג'ון ג'וזף אנקינג

ג'ון ג'וזף אנקינג, ונציה בצהרי היום
ג'ון ג'וזף אנקינג (באנגלית: John Joseph Enneking; 4 באוקטובר 1841 – 16 בנובמבר 1916) היה צייר אימפרסיוניסטי אמריקאי שקשור לאסכולת בוסטון.<ref>Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Enneking, John Joseph". Encyclopædia Britannica. 9 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 647.</ref>

== ביוגרפיה ==
אנקינג נולד במשפחה ממוצא גרמני במינסטר, אוהיו. הוא התחנך במכללת מונט סנט מרי, סינסינטי, שירת במלחמת האזרחים האמריקאית בשנים 1861-1862, למד אמנות בניו יורק ובבוסטון, ויתר על המשך הלימוד כי היו לו בעיות ראייה. אבל חזר ללמוד לצייר לאחר שנכשל בייצור כלי פח.
ג'ון ג'וזף אנקינג, ברוק בסתיו
בשנים 1873 - 1876 למד במינכן ובפריז, וחזר לשם בשנים 1878–1879. כמו כן צייר בהולנד. אנקינג הוא צייר חוץ, והנושא החביב עליו היה הדמדומים של סתו בניו אינגלנד. באופן כללי הוא אהב את האור של תחילת האביב, סוף הסתיו הבוקר והערב בחודשי החורף.

אניקינג נפטר בבוסטון בשנת 1916.

זמן קצר לאחר מותו נערכו תערוכות זיכרון ליצירותיו במועדון האמנות בוסטון ובפורטלנד, מיין.

עשור לאחר מכן נערכו שתי תערוכות בגלריית ווס בבוסטון בשנת 1922 ו-1926.

משפחתו שמרה את עיקר עבודתו באחסון במחסן ישן בבוסטון. לאחר מות אשתו מרי קתרין אליוט אנקינג (2 בנובמבר 1844 - 23 באוקטובר 1923), נשכחו הציורים.

הציורים התגלו בשלהי שנות החמישים בשעה שהמחסן התמוטט.

גלריית Vose בבוסטון שוב הייתה מעורבת בשימור עבודתו ובשנת 1972 פרסמה את הביוגרפיה של אנקינג.
ג'ון ג'וזף אנקינג, נהר הררי, 1871
פארק הינקינג בהייד פארק, מסצ'וסטס קרוי על שם אנקינג.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==
קטגוריה:ציירים אמריקאים

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1841
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1916
בית החולים האנגלו-רוסי

בית החולים האנגלו-רוסי (באנגלית: Anglo-Russian Hospital; ברוסית: Англо-русский военный госпиталь) היה בית חולים בפטרוגרד, שהוקם בתקופת מלחמת העולם הראשונה ונקרא 'מתנת האימפריה (הבריטית) לבעלת בריתנו הרוסית' ונוסד בשנת 1915. בשל פרוץ המהפכה נסגר בשנת 1918.

ליידי מוריאל פאגט וליידי סיביל גריי סייעו בגיוס הכספים לשמירה על בית החולים, הממוקם במה שנמצא כיום ארמון בלוסלסקי-בלוז'רסקי והקימו כמה בתי חולים שדה לאורך החזית המזרחית. הנוירוכירורג החלוצי ג'פרי ג'פרסון שירת כאן כ-18 חודשים בשנים 1916–1918. בבית החולים ביקרו הצארינה אלכסנדרה ובנותיה ודווח שהנסיך פליקס יוסופוב נאלץ לעבור בבית החולים הליך הוצאת עצם דג מגרונו כמה שעות לאחר רצח רספוטין.<ref>Harmer, Michael, The Forgotten Hospital, Springwood Books, 1982, p.117</ref>

בית החולים נסגר זמן לא רב לאחר מהפכת אוקטובר והצוות האנגלי בראשות דוקטור פלמינג פונה לאנגליה.
== לקריאה נוספת ==
* Harmer, Michael, The Forgotten Hospital, Springwood Books, 1982
== הערות שוליים ==

 

קטגוריה:סנקט פטרבורג: מבנים
קטגוריה:סנקט פטרבורג: בתי חולים
קטגוריה:יחסי הממלכה המאוחדת – רוסיה
קטגוריה:אירופה: בתי חולים שנסגרו
קובריטי

קובריטי (באנגלית: Coverity) הוא כלי ניתוח קוד סטטי המפותח על ידי סינופסיס. מוצר זה מאפשר למהנדסים ולצוותי האבטחה למצוא ולתקן פגמים בתוכנה.

לפני רכישתה על ידי סינופסיס, קובריטי היה ארגון שנוסד במעבדות מערכות המחשב של אוניברסיטת סטנפורד בפאלו אלטו, עם מטה בסן פרנסיסקו. ביוני 2008, קובריטי רכשה את סולידוור טכנולוגיות.<ref></ref> בפברואר 2014, הודיעה קובריטי על הסכם רכישה עם סינופסיס, חברת אוטומציה של תכנון אלקטרוני, תמורת 350 מיליון דולר במזומן.<ref></ref>

== מוצרים ==
המוצר קובריטי הוא כלי ניתוח קוד סטטי התומך בשפות: C, C++, C#, Java, JavaScript, PHP, Python, .NET Core., ASP.NET,Objective-C, go, JSP, Ruby, סוויפט, פורטרן, סקאלה, VB.NET, ioS, ו - Typescript. הוא גם תומך ביותר מ-70 שלדי תוכנה שונים עבור C#, Java, JavaScript ושפות אחרות.<ref></ref>

קובריטי סקאן - כלי חינמי לניתוח סטטי מבוסס ענן עבור קהילות קוד פתוח.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברות תוכנה אמריקאיות
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2002
קרוקוס סיטי הול

קרוקוס סיטי הול (ברוסית: Крокус Сити холл) הוא אולם קונצרטים רב-שכבתי, הממוקם בקילומטר ה-67 של כביש הטבעת של מוסקבה בשטחו של מרכז העסקים קרוקוס סיטי בעיר קרסנוגורסק שברוסיה. האולם נפתח ב־25 באוקטובר 2009 על ידי היזם ארז אגאלרוב ונקרא על שמו של הזמר מוסלים מגומאייב.

הקיבולת המרבית של האולם היא 7,233 איש.

== קונצרטים ומופעים ==
כמעט חמש שנים מאז הפתיחה, יותר מ -3.4 מיליון צופים השתתפו ביותר מ־700 אירועים. הקונצרט הראשון היה ערב לזכרו של מוסלים מגומאייב, בו השתתפו כמה עשרות כוכבי פופ רוסים.

במהלך עבודתו בקרוקוס סיטי הול, התקיימו קונצרטים של יותר ממאה אמנים מפורסמים מרוסיה וממדינות אחרות, כמו גם הופעות תיאטרליות, אירועי ספורט ומופעי ילדים.

כל שנתיים אי-זוגיות, מתקיימת תחרות קולית בינלאומית ע"ש מוסלים מגומייב בקרוקוס סיטי הול. מטרת התחרות היא להמשיך במסורות הביצועיות של התרבות המוזיקלית הביתית, קידום זמרים מוכשרים.

בין התאריכים 5 עד 9 בנובמבר 2013 התקיימה באולם קונצרטים זה תחרות היופי הבינלאומית מיס תבל 2013, שבשידורה צפו יותר ממיליארד צופים. בתוכנית השתתפו יפהפיות משמונים מדינות בעולם, את התואר והכתר היקר קיבלה גבריאלה איסלר בת ה-25 מוונצואלה. באירוע השתתפו המיליארדר דונלד טראמפ וסולן להקת אירוסמית' סטיבן טיילר, שעמד בראש חבר השופטים וביצע את הלהיט שלו "Dream On" מוקף על ידי משתתפות התחרות<ref>https://ria.ru/20131110/975770995.html</ref>.

== הפיגוע בקרוקוס סיטי הול ==

ב-22 במרץ 2024 התרחש פיגוע באולם, ובו נרצחו יותר מ-140 איש.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוסיה: אולמות קונצרטים
קטגוריה:קרסנוגורסק
מיקי מעוז

מיקי מעוז הוא מגזין הקומיקס הראשון בארץ ישראל<ref></ref>, שיצא בשנת 1947 בתל אביב. המגזין היה דו שבועי והכיל מספר עלילות קומיקס שנכתבו ואוירו על ידי יעקב מיבר ועמנואל יפה בהתאמה, אודות דמויות של חברת וולט דיסני, בהם מיקי מאוס ששמו תורגם ל"מיקי מעוז", ועל שמו נקרא העיתון. העיתון פרסם סיפורים לילדים בהם מככבות דמויות מבית דיסני, מה שהיה הפרה חמורה של דיני זכויות יוצרים. העיתון היה קיים בשנים 1947–1948 ונסגר לאחר שיצאו 9 גליונות.

== היסטוריה ==
העיתון הוקם על ידי יעקב מיבר, סופר ומשורר שהיה נוהג לכתוב סיפורים קצרים לילדים, ועמנואל יפה, מאייר, מלחין וסופר ילדים, בשנת 1947<ref name=":0"></ref>. השניים כתבו כמה מעשיות אודות דמויות של חברת וולט דיסני בהם מיקי מאוס, דונלד דאק ופינוקיו<ref name=":1"></ref>. פרסום אותן עלילות היה לא חוקי לחלוטין, שכן השימוש בדמויות ללא אישור של חברת וולט דיסני הוא הפרה חמורה של דיני זכויות יוצרים וכיום היה יכול להגיע למשפט. כדי להימנע מהדבר, הצייר עמנואל יפה הקפיד שלא לצייר את מיקי מעוז כמו העכבר המדויק, אלא כהעתק מדויק של דמות עכבר דומה להפליא של חברה מתחרה, ובכך למנוע תביעה מצד וולט דיסני, אלא מצד החברה המתחרה שהייתה פחות חזקה. כך או כך בארץ ישראל של שנת 1947 החוק והסדר המשפטי היו בחיתוליהם, וספק אם מישהו בחברת וולט דיסני אפילו ידע על קיומו של העיתון.

העלילות שפורסמו במגזין אמנם עסקו בדמויות לועזיות, אך שמותיהם תורגמו לעברית ומכאן שם העיתון "מיקי מעוז" - מיקי מאוס. כמו כן גם דונלד דאק תורגם לשם דני אוזני<ref name=":1" />. העיתון היה לעיתון לילדים הראשון בארץ ישראל שיצא בצבע, ואכן כל העיתון היה מודפס בצבע<ref name=":0" />. בין המוציאים לאור של העיתון נמנה יהושע טן-פי, שהיה לזמן קצר המו"ל ולאחר מכן חזר לעיתון הארץ.

העיתון יצא באופן דו-שבועי בתל אביב, עם מספר מצומצם של עותקים, מסוף שנת 1947 ועד תחילת 1948. לאחר קצת יותר מחודש מיציאת הגיליון הראשון קרס כלכלית העיתון (בעיקר בגלל מחיר הצבע) והוא נשכח.

כיום קיימים בין 500 ל-1,000 גיליונות בארץ, שחלקם מוצעים למכירה באינטרנט כפרטי אספנות לחובבי קומיקס ארץ ישראלי. מחיר חוברת כיום יכול להגיע עד ל-300 דולר אמריקני<ref name=":1" />. בשנת 2018 נמכרה במכירה פומבית אינטרנטית החוברת השנייה של העיתון תמורת 134 דולר אמריקני<ref name=":1" />.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/?action=search&text=%D7%9E%D7%99%D7%A7%D7%99%20%D7%9E%D7%A2%D7%95%D7%96#panel=search&search=0 מיקי מעוז באתר עיתונות יהודית היסטורית - ידיעות אודות מיקי מעוז משנות הארבעים]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קומיקס
קטגוריה:עיתונות בעברית ביישוב
חיים שלי (שיר של זהבה בן)

"חיים שלי" הוא שיר שנכתב על ידי המשוררת הישראלית סמדר שיר, הולחן על ידי המוזיקאי משה דץ ובוצע על ידי הזמרת זהבה בן. השיר יצא כחלק מאלבומה של זהבה בן, מלך אמיתי (2000), שיצא לאור ב-1 בינואר 2000, בהוצאת חברת התקליטים NMC יונייטד אנטרטיינמנט. זמן מה לאחר מכן, יצא גם כסינגל.<ref></ref> השיר הפך לפופולרי מאוד בקרב אימהות.

בשנת 2011, במסגרת העונה הראשונה של תוכנית המציאות "חי ב-LA LA לנד" ביצעה בן את השיר בגרסה אנגלית.

== גרסאות כיסוי ==
=== גרסתם של אורנה ומשה דץ ===
בשנת 2000 ביצעו אורנה ומשה דץ את השיר, כחלק מאלבום האוסף "אתה בליבי".<ref></ref> גרסתם הופקה על ידי גדי גולדמן.

=== גרסתה של עדן בן זקן ===

ב-8 ביולי 2020 הוציאה הזמרת הישראלית עדן בן זקן גרסת כיסוי לשיר, בשם "אהבה של אמא (חיים שלי)". השיר יצא לאור ב-8 ביולי 2020, בהוצאת חברות התקליטים שרית הפקות וארומה מיוזיק, כסינגל חמישי מתוך האלבום, מועבט.

==== רקע והפקה ====
השיר בוצע במסגרת פרסומת של בן זקן למותג התינוקות של שופרסל, "שופרסל בייבי".<ref></ref> השיר הופק על ידי ג'ורדי.

==== וידאו קליפ ====
הווידאו קליפ הנלווה של השיר פורסם בערוץ היוטיוב של בן זקן ב-8 ביולי 2020, בסמוך לצאת השיר כסינגל.

=== גרסת פסטיגל 2021 ===
בשנת 2021 בוצע השיר במסגרת "סקיי היי פסטיגל" בהשתתפות אליאנה תדהר, בר מיניאלי, זהבה בן, עדן אלנה, קים אור אזולאי ושחר טבוך.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990036590810205171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2000
קטגוריה:סינגלים מ-2000
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירי זהבה בן
קטגוריה:שירי עדן בן זקן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סמדר שיר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי משה דץ
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי יעקב למאי
קטגוריה:שירים על ילדים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ארומה מיוזיק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת שרית הפקות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט