OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בניין מגדל השעון (ירושלים)

תחילת העבודות להסרת בניין מגדל השעון, 1934
בניין מגדל השעון בירושלים היה בניין שעמד בכיכר אלנבי בעיר בשנים 1925-1934. הבניין הוקם על ידי האגודה למען ירושלים כמתנה לעיריית ירושלים במקום מגדל השעון על שער יפו שנהרס בהוראת המושל רונלד סטורס.

==מגדל השעון על שער יפו==
ממוזער
ב-1907 בנו תושבי ירושלים מגדל שעון על גג שער יפו לכבוד 30 שנה לשלטונו של הסולטן עבדול חמיד השני. כמאה מגדלי שעון נבנו ברחבי האימפריה העות'מאנית כמחווה לסולטן במלאת 25 שנה לשלטונו, בהם שישה מגדלים בארץ ישראל: בצפת, בעכו, בחיפה, בנצרת, בשכם וביפו. נטען שהמגדל בירושלים הוקם באיחור של חמש שנים, בשל הקושי לגייס מתושבי העיר העניים את הסכום הנדרש לבנייה. 

אבן הפינה למגדל הונח באפריל 1907, הבנייה הושלמה באוגוסט 1907 והמגדל נחנך בתחילת ספטמבר 1907 לכבוד חגיגות יום עליית הסולטן על כסאו. 

הקמת המגדל עלתה לתושבי העיר כעשרים אלף פרנק. העובדה כי שער יפו נבחר מכל שערי ירושלים כבסיס למגדל השעון, מעידה על חשיבותו הרבה באותה עת, שגברה אף על שער שכם. מגדל השעון נבנה מאבן גיר שנחצבה במערת צדקיהו הסמוכה. הוא התנשא לגובה 13 מטרים, ובראשו נקבעו ארבעה שעונים, שפנו לארבע רוחות השמים. השעון המערבי והמזרחי הציגו את השעה הרגילה ("שעה אירופית"), בעוד ששני השעונים האחרים הציגו את השעה המקומית ("שעות זמניות"). מעל השעונים, בחלק המקושט והמעוטר ביותר, הוצב פעמון ולידו סמל השלטון העות'מאני, שכלל סהר וכוכב.

לאור תלונות על כך שהשעון מכער את העיר העתיקה, למשל מפיו של בוריס שץ, הוחלט בתחילת ינואר 1922 לפרק את השעון ולמכור את אבניו. אולם בעקבות תלונות מצד המוסלמים בעיר הוחלט לשמר את השעון אך להעבירו למקום אחר. ביולי 1922 נשקלה האפשרות להעביר את השעון לתחנת הרכבת ההיסטורית של ירושלים, אם הנהלת הרכבת תשתתף בהוצאות ההעברה. מגדל השעון העות'מאני פורק ב-1922 בהוראת מושל ירושלים הבריטי רונלד סטורס שטען שהוא מכער את העיר.

על החלטתו כתב בפרסומי "האגודה למען ירושלים" אותה שנה:

==בניין מגדל השעון==
העיתונים בערבית מחו כנגד הריסת השעון. בנובמבר 1923 הוחלט להקים את מגדל השעון בכיכר אלנבי. לצורך כך רכשה עיריית ירושלים את המגרש בכ-6,000 לירות והוצאות הבנייה כוסו בידי האגודה למען ירושלים שהעניקה את הבניין כשי לעיריית ירושלים. בנוסף לשעון עצמו, כלל הבניין מספר חנויות, בהם לשכת מידע לתיירים. בניין המגדל נבנה בסגנון מודרני במבנה שכלל מרכז מסחרי קטן במפלס הרחוב, בתכנונו של האדריכל הבריטי קליפורד הולידיי. 

לאחר הקמת בניין עיריית ירושלים ההיסטורי, גברה התנועה באזור והוחלט להרוס את בניין מגדל השעון, כדי להקל על עומס התחבורה באזור. לטענת י. שוכמן ב"דבר" ההריסה נתבקשה בלחץ ראשי בנק ברקליס שטענו שבניין השעון מסתיר את הבנק בבניין עיריית ירושלים. 

שוכרי החנויות פונו מהבניין, אך ההריסה נתעכבה והחנויות שבו ונפתחו בתחילת 1933.

בספטמבר 1934 הוחל בהריסת הבניין. במקום תשלום, הקבלן קיבל את אבני הבניין. תחילה נהרסו החנויות וכשנה לאחר מכן נהרס גם המגדל עצמו.
<gallery mode="packed" heights="250px">
קובץ:Taking down clock tower, Jerusalem. matpc.16813.jpg|פירוק מגדל השעון, 1935
קובץ:The clock tower in Allenby Square, Jerusalem (id.15596856).jpg|הכוונת תנועה בכיכר אלנבי,שנות ה-30
קובץ:Newer Jerusalem and suburbs. Zionist Information Bureau. matpc.15167.III.jpg|"לשכת המודיעין הציונית לתירים", נוסדה בשנת 1925
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

ירושלים
קטגוריה:כיכר צה"ל
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן קליפורד הולידיי
קרל גרגר

[[לוח זיכרון לקרל גרגר באמסטרדם]]
קרל גרגר (בגרמנית: Karl Gröger; 7 בפברואר 1918, וינה – 1 ביולי 1943) היה חבר במחתרת ההולנדית וחסיד אומות העולם. הוא נדון למוות על ידי בית דין של האס אס והמשטרה הגרמנית בהאג והוצא להורג.

== ביוגרפיה ==
גרגר היה פעיל באגודת תלמידי התיכון הסוציאל-דמוקרטים. לאחר מכן למד רפואה באוניברסיטת וינה.

במרץ 1938 סיים את לימודיו וברח לאמסטרדם, שם המשיך בלימודי הרפואה. במאי 1940, הוורמאכט כבש את הולנד וגרגר הוכרח להצטרף לצבא הגרמני. אחרי כמה חודשים הצבא סילק אותו משורותיו מכיוון שהוכרז כיהודי באופן חלקי. למעשה, אמו פרידה הייתה יהודייה (אם כי התנצרה בשנת 1911) ואביו (שגם שמו היה קרל) היה יהודי למחצה. קרל עצמו הוטבל לאמונה הקתולית בלידתו.

גרגר הצטרף לשורות תנועת ההתנגדות של חריט ואן דר פיין, פסל ולימים חסיד אומות העולם על פועלו בתקופת השואה. קרל עבד גם עבור עיתון המחתרת "Rattenkruit" (רעל עכברים), והשתתף בתקיפה על משרד רישום האוכלוסין באמסטרדם ב-28 במרץ. בתקיפה זו לא נהרג איש אך ככל הנראה ניצלו חייהם של אלפי יהודים הולנדים ואזרחים אחרים.

חברי קבוצת המחתרת של גרגר פרצו לבניין בתלבושת של שוטרים. הם נטרלו את השומרים ופוצצו את הבניין. בתקיפה זו הושמדו כרטיסיות בהן נרשמו פרטיהם של אלפי הולנדים שנועדו להישלח לעבודת כפייה ולמחנות ריכוז.

לאחר מכן נאלץ גרגר לברוח שוב. הוא הסתתר בחווה אבל התגלה על ידי האס אס כששלח הודעה לחברתו.

גרגר נעצר על ידי הגסטפו והובא לכלא משטרת אמסטרדם. הוא נידון למוות על ידי האס אס והמשטרה במשפט שהתקיים בהאג ב-1943. עתירה לחון אותו נדחתה על ידי מפקד האס אס היינריך הימלר. גרגר נורה על ידי המשטרה בדיונות ליד אוברווין בצפון הולנד. גרגר אמר לעורך הדין שלו כי הוא מקווה שמעשיו ישרתו את יצירתם של יחסים טובים יותר בין הולנד לבין גרמניה.

לפני הוצאתו להורג כתב גרגר מכתב פרידה להוריו: "אמא נפלאה, מקסימה אבא. אני אמות מחר. באמת הייתי צריך לפעול כך. לא הייתה לי ברירה אחרת. אלוהים נתן לי את הכוח להשלים עם המצב. הכנתי את עצמי למוות. מעל הכל סירבתי להרגיש שנאה או נקמה. אהיה קשוח, בעזרת אלוהים, ואמות כמו גבר, ברצון האל". במכתבו האחרון לפני הוצאתו להורג כתב: "אני מאמין כי בפעולה אחת זו הבאתי יותר ברכה לאנושות מאשר הייתי עושה בחיים שלמים כרופא."

== ראו גם ==
* חסידי אומות העולם

== קישורים חיצוניים ==

* [https://righteous.yadvashem.org/?searchType=righteous_only&language=en&ind=0&itemId=4042651 קרל] גרגר– פעילותו להצלת חיי יהודים בשואה, באתר יד ושם
* http://www.gedenkdienst.org/deutsch/gerechte/inhalt.php (גרמנית)

קטגוריה:אוסטרים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חברי המחתרת ההולנדית
קטגוריה:גרמנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מורשעים בדין בגרמניה הנאצית
קטגוריה:חסידי אומות העולם שנרצחו
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1918
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1943
אבינו מלכנו (משה גרשוני)

"אבינו מלכנו" (1984) היא סדרה בת ארבעה הדפסים מאת האמן הישראלי משה גרשוני.
==תיאור==
סדרת ההדפסים "אבינו מלכנו" מכילה ארבעה הדפסים (DR.379-DR.382) שנוצרו בסדנת ההדפס ירושלים בשנת 1984. הם נוצרו בטכניקה של הדפס רשת על ידי המדפיס גילי מייזלר. ארבעת ההדפסים מכילים דימוי משותף המופיע בגרסאות שונות או על גבי נייר שונה. אחד ההדפסים (DR.381), שהודפס במהדורה של 18 עותקים, מתאר שתי רקפות, המציירות באקספרסיביות ובשטיחות בצבע שחור על רקע של נייר בצבע קרם. ולצידן צייר האמן מגן דוד צהוב ומעליו מעין סמל מכונף, המזכיר סמלים צבאיים כגון נס הלגיונות הרומיים (Signum manipuli). אריק קילמניק טען כי גרשוני אמר לו שסמל זה מסמל "תחת". שני סמלים אלו מוקפים בצבע אדום, המאזכר גם דימוי של להבה. בין הרקפות כתב האמן את הביטוי "אבינו מלכנו", ביטוי הפותח את "תפילת אבינו מלכנו". 

ברוב ציורי ורישומי הרקפות של גרשוני מאותה עת הרקפות משרטטות בקו מגומגם או חלש. כאן, לעומתן, הן מתוארות כצללית מלאה וברורה. איתמר לוי במאמרו (1986) אודות עבודות יצירות גרשוני, תיאר את סגנון הציור של הרקפות בהדפס זה כסמלי וכמאזכר יצירות אומנות ואמנות עממיות כגון רישומי דיו ישראליים ומגזרות נייר. 

ההדפס נוסף (DR.382), שהודפס במהדורה של 11 עותקים, מכיל את אותו דימוי, המודפס כאן כולו בשחור על רקע לבן. הדפס זה מדגיש יותר את מוטיב המוות, האופייני ליצירתו של גרשוני באותן שנים. בתוך הסמל המכונף מופיעה הכתובת - "ילד טוב ירושלים", שנמחקה בסדרות האחרות. סביב הדימוי הוסיף האמן מסגרת אדומה עבה ובה דימויים צמחיים בצבע שחור, כמעין זר (גרלנדה) של אבלות. בנוסף, על ההדפס מופיע טקסט באותיות אדומות, הלקוח משירו של חיים גורי "באב אל וואד", הקושר בין פרח הרקפת לבין מות חיילי צה"ל. שני ההדפסים הנוספים בסדרה הודפסו בצבע שחור. הראשון מביניהם (DR.379), הודפס במהדורה של 12 עותקים על נייר עיתון מקומט ואילו השני (DR.380) במהדורה של 8 עותקים על נייר עיתון רגיל.

העבודות הוצגו לראשונה בתערוכה "גרשוני בסדנת ההדפס ירושלים" (1984) שהתקיימה בסדנה. 
ההדפס הראשון (DR.381) נמצא באוסף מוזיאון תל אביב לאמנות ואילו ההדפס השני (DR.382) נמצא באוספים שונים כגון אוסף מוזיאון תל אביב, מוזיאון ישראל ומוזיאון חיפה לאמנות.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:גרשוני-0379.jpeg|אבינו מלכנו1984הדפס רשתגובה 100 ס"מ, רוחב 70 ס"מDR.379 (מספר סדנה)
קובץ:אבינו מלכנו 2.jpeg|אבינו מלכנו1984הדפס רשתגובה 80 ס"מ, רוחב 60 ס"מDR.381 (מספר סדנה)
</gallery>

==הערות שוליים==

קטגוריה:משה גרשוני: הדפסים
קטגוריה:הדפסי רשת
קטגוריה:הדפס ישראלי
קטגוריה:מוזיאון ישראל: הדפסים
קטגוריה:יצירות משנת 1984
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: יצירות אמנות
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: הדפסים
קטגוריה:סדנת ההדפס ירושלים
קטגוריה:מוזיאון חיפה לאמנות: יצירות אמנות
פאול פון האזה

גנרל פאול פון האזה (; 24 ביולי 1885 – 8 באוגוסט 1944) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ומתנגד לנאציזם שלקח חלק בקשר העשרים ביולי.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פון האזה נולד ב-24 ביולי 1885 בהנובר, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1905 התגייס פון האזה לצבא האימפריה הגרמנית, והצטרף לרגימנט הגרנדירים של המשמר ה-1 (אלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה), ובשנת 1913 הועבר לרגימנט הגרנדירים של המשמר ה-5. במהלך מלחמת העולם הראשונה לחם פון האזה עם יחידתו, וב-18 באוגוסט 1915 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל פון האזה את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון האזה לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1933 הועלה פון האזה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בפברואר 1934 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-5. ב-1 בפברואר 1935 הועלה לדרגת אוברסט, וב-15 באוקטובר אותה שנה מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-50. ב-1 באפריל 1938 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-24 בנובמבר אותה שנה מונה למפקד הדיוויזיה ה-46.

===מלחמת העולם השנייה===
בפרוץ המלחמה היה פון האזה מפקד הדיוויזיה ה-46, ולחם עמה במהלך המערכה בפולין כחלק מהקורפוס ה-4 במסגרת הארמייה העשירית. במהלך המערכה על צרפת לחם פון האזה עם הדיוויזיה שבפיקודו בשלב השני כחלק מהקורפוס ה-38 במסגרת הארמייה הרביעית. ב-24 ביולי 1940 מונה פון האזה למפקד הדיוויזיה ה-56, וב-25 בנובמבר אותה שנה מונה למפקד ברלין.

===קשר ה-20 ביולי ואחריתו===
פון האזה שיתף פעולה עם תנועת ההתנגדות להיטלר, ואף נטל חלק בתכנון ההתנקשות בהיטלר. לאחר הניסיון שנעשה לרצוח את היטלר, הורה פון האזה לאוטו רמר לעצור את שר התעמולה יוזף גבלס. רמר הגיע למשרדו של גבלס עם אקדח במטרה לעוצרו, אך גבלס שכנע את רמר לא לעשות זאת, והתעקש כי היטלר עדיין בחיים. כאשר רמר ביקש הוכחה לכך, ביקש גבלס שיקשרו אותו להיטלר. תוך פחות מדקה היטלר ענה לטלפון, וגבלס העביר את השפופרת לרמר. בטלפון הורה היטלר לרמר לעצור את הבוגדים בו. לאחריה הורה רמר לחייליו לעצור מידית את הקושרים. פון האזה נעצר ונשפט בבית הדין העממי, וב-8 באוגוסט 1944 הוצא להורג בתלייה בכלא פלצנזה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/H/HasePv-R.htm פאול פון האזה] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בכסף
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מתנגדים לנאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:קושרי קשר ה-20 ביולי
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
מעבדה לכוחות על: יחידת עילית

מעבדה לכוחות על: יחידה עילית (באנגלית: Lab Rats: Elite Force) היא סדרת בת של הסדרות "מעבדה לכוחות על" ו"מייטי מד", המשודרות בדיסני XD. בסדרה מככבים מ"מעבדה לכוחות על" בילי אנגר וקלי ברגלנד ומ"מייטי מד", בארדלי סטיבן פרי, ג'ייק שורט ופריס ברלס. הסדרה משודרת בארצות הברית החל מה-2 במרץ 2016 ובערוץ דיסני ישראל ב-19 בנובמבר 2016 החלה את שידוריה. הסדרה ממשיכה את עלילות הסדרות הקודמות לה, באיחוד של הדמויות.

==דמויות==
*צ'ייס (בילי אנגר) - צ'ייס הוא ביוני ובין כוחותיו של צ'ייס כלולים טלקינזיס, חוכמת על, חושים מוגברים, "מוט" אנרגיה וכו'. צ'ייס מתואר כשחצן "הורס שמחות" ואוהב להגדיר את עצמו כ"איש הכי חכם בעולם".
*ברי (קלי ברגנלד) - היא ביונית וכוחותיה הם מהירות על, בלתי נראות ויכולת לחקות כל צליל שהא שומעת.
*קאז (בארדלי סטיבן פרי) - חבר של אוליבר וסקיילר. די שחצן ומוזר אבל בכל זאת אדם טוב, קיבל כוחות על בסוף מייטי מד ולומד להשתמש בהם במהלך הסדרה.
*אוליבר (ג'ייק שורט) - חבר של קאז וסקיילר. בגללו נחשף הארקטוריון. אדם טוב ונחמד, קיבל כוחות על בסוף מייטי מד ולומד להשתמש בהם במהלך הסדרה.
*סקיילר (פריס ברלס) - גיבורת על דמוית אדם מכוכב אחר, יש לה 24 כוחות על.

==שידור==
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
!scope="col" style="padding:0 9px;" rowspan="2" colspan="2"| עונה
!scope="col" style="padding:0 9px;" rowspan="2"| מספר פרקים
!scope="col" style="padding:0 90px;" colspan="2"| תקופת שידור מקורית
!scope="col" style="padding:0 90px;" colspan="2"| תקופת שידור בישראל
|-
!scope="col" | שידור ראשון
!scope="col" | שידור אחרון
!scope="col" | שידור ראשון
!scope="col" | שידור אחרון 
|-
|style="background:#0F52BA; color:#fff; text-align:center;"|
|1
|15
|2 במרץ 2016
|22 באוקטובר 2016
|19 בנובמבר 2016
|25 בפברואר 2017
|-
|}

==פרקים==
===עונה 1===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! scope="col" style="background:#0F52BA; color:#000;"| מספר הפרק 
! scope="col" style="background:#0F52BA; color:#000;"| שם הפרק
! scope="col" style="background:#0F52BA; color:#000;"| שידור מקורי בארצות הברית
! scope="col" style="background:#0F52BA; color:#000;"| שידור מקורי בישראל
|-
|1
|עליית החמישה
|2 במרץ 2016
|19 בנובמבר 2016
|-
|2
|Holding Out for a Hero
|9 במרץ 2016
|26 בנובמבר 2016
|-
|3
|משחקי כוח
|16 במרץ 2016
|3 בדצמבר 2016
|-
|4
|קוד ההתנהגות של גיבורי העל
|23 במרץ 2016
|10 בדצמבר 2016
|-
|5
|הצורך במהירות
|30 במרץ 2016
|17 בדצמבר 2016
|-
|6
|בעקבות המנהיג
|6 באפריל 2016
|24 בדצמבר 2016
|-
|7
|הרשימה
|13 באפריל 2016
|31 בדצמבר 2016
|-
|8
|קלאץ' מגיע בזמן
|25 ביולי 2016
|7 בינואר 2017
|-
|9
|הפולש
|10 בספטמבר 2016
|14 בינואר 2017
|-
|10
|האבן
|17 בספטמבר 2016
|21 בינואר 2017
|-
|11
|אין כמו בבית
|24 בספטמבר 2016
|28 בינואר 2017
|-
|12
|Sheep-Shifting
|1 באוקטובר 2016
|18 בפברואר 2017
|-
|13
|משחקי המזל"ט
|8 באוקטובר 2016
|11 בפברואר 2017
|-
|14
|הם מתבגרים כל כך מהר
|15 באוקטובר 2016
|4 בפברואר 2017
|-
|15
|The Attack
|22 באוקטובר 2016
|25 בפברואר 2017
|-
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערוץ דיסני
קטגוריה:סרטי 2016
שושנה לוי-הוכמן

שושנה לוי-הוכמן (אוגוסט 1913 – אוגוסט 2003) הייתה רופאה ישראלית, מחלוצות הרופאות בארץ ישראל, הרופאה הכירורגית השנייה בארץ. חברת סגל בית החולים הדסה, בירושלים.

==קורות חיים==
לוי-הוכמן נולדה בירושלים, בת הזקונים של צפורה לבית ארקין ויצחק בעל חנות בגדים בירושלים. אחיה: אפרים ויהודה ואחותה חיה עזרו בסיוע הפרנסה ועבדו בחנות המשפחתית. סבה מצד אמה, ישראל ארקין, היה ממשפחות הכורמים הוותיקות, במזכרת בתיה.

לוי-הוכמן סיימה את הגימנסיה העברית בירושלים, התקבלה ללמודי רפואה בפריז וסיימה את לימודיה ברומא.

כשחזרה לארץ ישראל בתום לימודיה, נאלצה לעבוד ללא שכר במעבדה להורמונים בהנהלתו של פרופ' הרמן צונדק בבית החולים ביקור חולים. בשנת 1939 עם פרוץ מלחמת העולם השנייה כשהחלו להתפנות משרות של רופאים התקבלה להתמחות בכירורגיה אצל פרופ' אדוארד גורדון יוסף (ג'וזף), בבית החולים הדסה בירושלים.

חשוב לזכור כי הכירורגית הראשונה בארץ ישראל הייתה ד"ר שושנה שקופ-פרנקל שהתקבלה להתמחות בשנת 1937 בבית החולים הדסה (תל אביב) במחלקתו של פרופ' מכס מרכוס, ולוי-הוכמן הייתה כנראה הכירורגית השנייה שהתמחתה בארץ ישראל.

ב-1942 נישאה לד"ר אברהם הוכמן, אותו הכירה מתקופת הלימודים בגימנסיה. הוכמן מחלוצי האונקולוגיה בארץ, ומאוחר יותר פרופסור לאונקולוגיה ומשנת 1949 ניהל את המכון האונקולוגי בבית החולים הדסה.

ב- 1947 נסעו בני הזוג להשתלם בארצות הברית.

במלחמת העצמאות השתתפה בניתוחים רבים של אזרחים וחיילים פצועים שנותחו במחלקתו של פרופ' ג'וזף.

בשנת 1979 התאלמנה.

בהמשך השנים עברה לעבוד ככירורגית בקופת חולים עד לפרישתה ב-1974.

בשנת 2003 נפטרה בשיבה טובה בגיל 90. השאירה בת (רופאת עור), ובן.

==ראו גם==
* נשים חלוצות במקצועות כירורגיים ביישוב ובמדינת ישראל

== לקריאה נוספת ==
* נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ ישראל 1848-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך : לוי הוכמן, שושנה עמודים 258–259.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רופאות ביישוב
קטגוריה:כירורגים ביישוב
קטגוריה:בוגרות גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:כירורגיות ישראליות
קטגוריה:כירורגים ישראלים
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:רפואה בישראל: נשים חלוצות
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2003
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
הרמן מץ

גנרל הרמן מץ (; 9 ביוני 1878 – 25 במאי 1959) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
מץ נולד ב-9 ביוני 1878 בקאסל, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1897 התגייס מץ לצבא האימפריה הגרמנית, והצטרף לרגימנט הגרנדירים של המשמר ה-8 (ברנדנבורג ה-1 - פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה). בשנת 1898 הועבר לרגימנט הרגלים ה-164 (הנובר ה-4), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה, וב-22 במרץ 1918 הועלה לדרגת מיור. על פעולותיו בקרבות קיבל מץ את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף מץ לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1923 הועלה מץ לדרגת אוברסט לויטננט, וב-1 במאי 1927 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 בפברואר 1928 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-7 (הפרוסי), וב-1 בפברואר 1931 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 באפריל 1931 פרש מץ לביתו, ובשנת 1935 מונה למורה להיסטוריה צבאית באקדמיה הצבאית בברלין.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה מונה מץ למפקד פיקוד משמר הגבול בקיסטרין, שהפך תחת פיקודו בסוף אוקטובר 1939 לקורפוס ה-34. ב-1 במרץ 1940 הועלה מץ לדרגת גנרל לויטננט, וב-1 בדצמבר 1940 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. במהלך מבצע ברברוסה לחם מץ עם הקורפוס שבפיקודו בגזרה הדרומית, כחלק מהארמייה השישית, והשתתף בקרב קייב ובקרב אומן, וב-23 בדצמבר 1941 פרש מץ מתפקידו. ב-11 בינואר 1942 קיבל מץ על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-31 בינואר 1943 פרש מץ מהצבא.

===לאחר המלחמה===
לאחר שחרורו התגורר מץ בברלין, עד למותו ב-25 במאי 1959.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/M/MetzHermann.htm הרמן מץ] באתר lexikon-der-wehrmacht 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים ברייכסווהר
קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1878
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1959
המוזיאון הנשיאותי על שם ג'רלד פורד

המוזיאון בשנת [[2009]]
אלפים מחכים בתור לחלוק כבוד אחרון לנשיא פורד לאחר מותו, ב-[[27 בדצמבר 2006]]
המוזיאון הנשיאותי על שם ג'רלד פורד (באנגלית: Gerald R. Ford Presidential Museum) הוא המוזיאון הנשיאותי המנציח את שמו ואת פעילותו של נשיא ארצות הברית ה-38, ג'רלד פורד. המוזיאון הנשיאותי נמצא בקמפוס ע"ש רוברט ק. פיו של אוניברסיטת מישיגן שבגרנד ראפידס, מישיגן. המוזיאון הנשיאותי אינו מחובר לספרייה הנשיאותית וזאת לאחר בקשתו של פורד. הספרייה הנשיאותית נמצאת בעיר אן ארבור שבמישיגן.

המוזיאון הוא מקום קבורתו של פורד ושל רעייתו, בטי. 

== היסטוריה ==
הנשיא לשעבר [[ג'רלד פורד (בימין) עם הקומיקאי צ'בי צ'ייס בהופעה שנערכה במוזיאון הנשיאותי על שמו]]
המוזיאון הנשיאותי הוא מקום מנוחתם של ג'רלד פורד ובטי פורד. המוזיאון ממוקם בעיר גרנד ראפידס שבמישיגן. הכספים לבניית המוזיאון נאספו על הוועדה להנצחת ג'רלד פורד. שטח המוזיאון הוא בערך 44 אלף קילומטר רבוע, עלות המוזיאון נאמדת ב-11 מיליון דולר. 

המקום נחנך ב-18 בספטמבר 1981 (אך נפתח לציבור הרחב ב-6 בספטמבר 1982) עם טקס חגיגי בהשתתפותו של ג'רלד פורד ורעייתו, נשיא ארצות הברית רונלד רייגן ואשתו ננסי רייגן, נשיא מקסיקו חוסה לופס פורטייו, ראש ממשלת קנדה פייר אליוט טרודו, נשיא צרפת לשעבר ואלרי ז'יסקר ד'אסטן ומזכיר המדינה של ארצות הברית לשעבר הנרי קיסינג'ר. בוב הופ שימש כמנהל הטקס וחלק מחגיגות החנוכה שודרו בטלוויזיה.

=== מבנה המוזיאון ===
במוזיאון ניתן לראות תמונות פספוסים של הנשיא פורד בבית הלבן עם בני משפחתו, עם עמיתיו ועם סגן הנשיא נלסון רוקפלר, מה שמאפשר למבקר לראות הצצה אישית על חייו של הנשיא. באותה קומה ניתן לראות העתק מדויק של החדר הסגלגל בכהונתו של פורד. חלק מהמוזיאון כולל הצגת תפקידיה המיוחדים של מי שהייתה הגברת הראשונה של ארצות הברית בכהונתו, בטי פורד. 

במקום אפשר למצוא תצוגה של חדר הקבינט בכהונתו, מה שמאפשר למבקרים לקחת חלק בקבלת החלטות הנשיאותיות. מבקרים יכולים לראות מתנות שהציגו ראשי מדינות ונכבדים זרים אחרים לפורד, כמו גם מתנות אישיות מהעם האמריקאי.

=== לאחר מותם של הזוג פורד ===
כאשר ג'רלד פורד הלך לעולמו ב -26 בדצמבר 2006, אלפי אנשים שילמו כניסה למוזיאון על מנת לחלוק לנשיא לשעבר כבוד אחרון. מבקרים יצרו זיכרון ספונטני עם נרות, דגלים, פרחים, הערות בכתב יד בכניסת הרחוב שבו שוכן המוזיאון. במהלך הלילה של 2 בינואר 2007, ועד הבוקר של 3 בינואר, כ-60,000 אנשים צפו בארון הקבורה של פורד שהוצב בלובי המוזיאון. ב-3 בינואר 2007, נערך טקס הלוויה רשמי. בטקס נכחו הנשיא דאז ג'ורג' ווקר בוש, הנשיא לשעבר ג'ימי קרטר, מזכיר ההגנה של ארצות הברית לשעבר דונלד רמספלד, ועוד מספר אישים בכירים. הנשיא פורד נטמן בחצר המוזיאון.

לאחר מותה של בטי פורד ב-8 ביולי 2011, המוזיאון נסגר למחרת היום כדי להתכונן להלווייתה. בזמן שהמוזיאון נסגר, הלובי הראשי נשאר פתוח לאורחים כדי שיוכלו לחתום על ספר תנחומים. מאוחר יותר באותו יום, הודיעה משפחת פורד כי ארון קבורתה יוחזר לגרנד ראפידס והוא יוצב במוזיאון בתאריכים 13-14 ביולי לרווחת הציבור עד לתפילה שנערכה בכנסיית גרייס האפיסקופלית השוכנת בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית. לאחר התפילה הוחזר הארון למוזיאון והיא נקברה לצד בעלה.

== ראו גם ==
* הספריות הנשיאותיות בארצות הברית

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

2016 11
קטגוריה:ג'רלד פורד
קטגוריה:מישיגן: חינוך
קטגוריה:מישיגן: מבנים
קטגוריה:הספריות הנשיאותיות בארצות הברית
יופימיה לופטון היינס

מרטה יופימיה לופטון היינס (באנגלית: Martha Euphemia Lofton Haynes; 11 בספטמבר 1890 - 25 ביולי 1980) הייתה מתמטיקאית ומחנכת אפרו-אמריקאית. ידועה בעיקר בשל היותה האישה האפרו-אמריקאית הראשונה שקיבלה דוקטורט במתמטיקה, מהאוניברסיטה הקתולית של אמריקה.

==קורות חיים==
נולדה בתאריך 11 בספטמבר 1890 לוויליאם לופטון, רופא שיניים ואיש פיננסים במקצועו, וללבינה לופטון, אקטיביסטית בכנסייה הקתולית, והייתה בתם היחידה. בשנת 1907 סיימה את לימודיה מוקדם מהצפוי במסלול מואץ ובהצטיינות בתיכון וושינגטון הבירה. עד 1914 עסקה היינס בלימודי תואר ראשון דו-חוגי במתמטיקה ופסיכולוגיה במכללת סמית'. בשנת 1917 נישאה היינס להרוולד אפו היינס. בשנת 1930 סיימה תואר שני בחינוך באוניברסיטת שיקגו, והמשיכה ללימודי דוקטורט באוניברסיטה הקתולית של אמריקה (1943). הישג זה היה חסר תקדים בשנים אלו בקהילה האקדמאית באמריקה, משום שבשנים אלו הייתה הקהילה מאופיינת בקודים שמרנים ולא ליברלים ביחס להיום. ב-1959 הצטרפה לופטון למרכז החינוכי של מחוז קולומביה וכן בשנת 1966 הפכה לנשיאה שלו. ב-25 ביולי 1980 נפטרה היינס מהתקף לב. ניירותיה וניירות משפחתה נמצאים בארכיון האוניברסיטה הקתולית.

==קריירה והישגים==
ד"ר היינס תרמה רבות למערכת החינוך במחוז קולומביה, היא לימדה בבית הספר הציבורי של וושינגטון הבירה במשך 47 שנים והייתה לאישה הראשונה לעמוד בראש מועצת בית הספר. היא לימדה מתמטיקה לכיתה א' בבתי הספר גאריסון וגארפילד וגם בבית הספר התיכון ארמסטרונג. שימשה כראש החוג למתמטיקה בתיכון בדנוור. לאחר מכן נהפכה לפרופסור ושימשה ליו"ר החטיבה למתמטיקה ועסקי חינוך, מחלקה אותה היא יצרה. לאחר שפרשה ב-1959 ממערכת החינוך המשיכה ללמד לעיתים במשרה חלקית באוניברסיטת הווארד. בנוסף כחלק מפעילותה החברתית כיהנה כסמנכ"ל הראשון של מועצת הנשים הקתוליות, חברת ועדה של האספה הלאומית לשלום חברתי, וכן חברת ליגת נשים מצביעות וחברת האגודה של נשות האקדמיה. כפועל יוצא מפעילות חברתי זו הוענק לד"ר היינס פרס האפיפיור לתרומה חברתית מהכנסייה הקתולית.

==תרומות==
היינס תרמה רבות למעמד האישה בארצות הברית ובעולם, וההישג הדוקטורט שלה במהרה התפשט ברחבי ארצות הברית וכן בכל העולם. בנוסף במהלך חייה ד"ר היינס פתחה קרן נאמנות שמטרתה הייתה לתמוך באוניברסיטה הקתולית שהרוויחה 700,000 דולר. במהלך חיה הרבה מוסדות חינוך אימצו את שיטות החינוך שלה, ומאמצים אותם עד היום.

==ראו גם==
*נשים במדע

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
*

</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.math.buffalo.edu/mad/PEEPS/haynes.euphemia.lofton.html יופימיה לופטון היינס-המטתמקאית האפרו אמריקאנית הראשונה]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות מכללת סמית'
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה הקתולית של אמריקה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הקתולית של אמריקה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1890
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1890
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1980
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1980
מרג'י גולדשטיין-אנגל

מרג'י גולדשטיין-אנגל (באנגלית: Margie Goldstein-Engle; נולדה ב-31 במרץ 1958) היא רוכבת סוסים אמריקאית המתחרה בקפיצות ראווה. זכתה עשר פעמים בתואר "רוכבת השנה" באיגוד הגרנד פרי האמריקאי (American Grandprix Association).

==נעוריה ותחילת דרכה==
היא נולדה בוולינגטון, פלורידה, למונה (מנהלת בית ספר יסודי ומורה) וארווין גולדשטיין (רואה חשבון – יהודי). היא גדלה במשפחה מהמעמד הבינוני, בדרום מיאמי, עם שני אחים גדולים. בכיתה ג' היא גילתה עניין רב בסוסים. בגיל תשע, היא לקחה משרות באורוות סוסים ובמלונות כלבים כדי לשלם עבור שיעורי רכיבה. היא למדה בתיכון "דרום מיאמי" ובתיכון "צפון מיאמי ביץ" וסיימה תואר מהאוניברסיטה הבינלאומית של פלורידה, בהתמחות השכלה עסקית. היא נישאה בשנת 1995 לבעלה סטיב אנגל, ווטרינר סוסים.

==הקריירה שלה כרוכבת סוסים==
היא זכתה ב-6 אליפויות עולם ו20 ליגות לאומיות בין השנים 1984 ועד 2005. פדרציית הרכיבה הבינלאומית (ה-FEI) Federation Equestre Internationale)) דירגו אותה כשישית במספר מכל הזמנים. ב-1987 היא לקחה את השיא בקפיצה לגובה (2.36 מטר). כשדיברה על האירוע, אמרה: "אתה חייב להבין את הסוס, לתת בו אמון או את הלב, בגלל ברגע שהקיר מגיע לגובה של 6.5 רגל זה נראה כמו קיר של בניין". ב-1991 היא סבלה מעצמות שבורות ונזק עצבי ברגל שמאל כתוצאה מנפילה מסוס במהלך הופעה. הרופאים אמרו לה שהיא כנראה לא תחזור ללכת נורמלי שוב. בשבוע לאחר מכן היא חזרה לרכוב ואחרי עשרה שבועות היא חזרה להתחרות. ב-1992, סוס במשקל 540 קילו נפל עליה במהלך הופעה, וגרם לחתך באורך 30 ס"מ בגבה ולשברים בארבע מצלעותיה. ביולי 1998 היא נפצעה בפנים כתוצאה מנפילה, היא המשיכה לרכוב יום למחרת. בנוסף היא שברה גם את כתף שמאל, את עצם הבריח פעמים, הזרוע, מפרק כף היד ושתי אצבעות.

ב-1999 במשחקי "פאן אמריקה" (Pan America Games) בוויניפג (Winnipeg), היא זכתה במדליית כסף יחד עם קבוצה הקפיצה של ארצות הברית "riding Alvaretto". בשנת 2000, היא ייצגה את ארצות הברית באולימפיאדת סידני. בשנת 2003 במשחקי "פאן אמריקה" (Pan America Games) היא זכתה במדליית זהב קבוצתית ובמדליית ארד אישית. ובשנת 2006 במדליית כסף בתחרות "2006 World Equestrian Games".

גולדשטיין-אנגל זכתה לתואר "רוכבת השנה" עשר פעמים באגודה האמריקאית "(American Grandprix Association’s (AGA " בשנים 1989, 1991, 1994, 1995, 1996, 1999, 2000, 2001, 2003 ו-2005. בנוסף ב-1991 היא הייתה "רוכבת השנה" באגודת " American Horse Shows Association " .

גולדשטיין-אנגל הרוויחה במהלך הקריירה כ-4 מיליון דולר בפרסים. יש לה יותר מ-195 ניצחונות ב "גראנד פרי"(Grand Prix). מאוקטובר 2011 היא הייתה מובילה בקריירה שלה במספר הניצחונות. היא קבעה שיא של מספר ניצחונות הרב ביותר ב"גראנד פרי".

==פרסים וניצחונות==
* ב-2001 הוענק לה אות כבוד על ידי היכל התהילה של הספורט היהודי בארצות הברית .
* בשנת 2009 הוכנסה להיכל התהילה הבינלאומי היהודי" 

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.globalchampionstour.com פרופילי רוכבים בינלאומיים] 
* [https://www.globalchampionstour.com/profiles/riders/1791/margie-goldstein-engle הפרופיל של גולדשטיין-אנגל ברשימת הרוכבים הבינלאומיים] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוכבות סוסים אמריקאיות
קטגוריה:ספורטאיות אולימפיות
קטגוריה:רוכבי סוסים אולימפיים
קטגוריה:משתתפות אולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פלורידה הבין-לאומית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פלורידה הבין-לאומית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1958
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
לחופש נולדה (סרט)

לחופש נולדה (באנגלית: Born Free) הוא סרט דרמה בריטי מ-1966 על בני הזוג ג'וי וג'ורג' אדמסון, שאימצו גורת אריות, גידלו אותה עד בגרות ולאחר מכן שחררו אותה בחזרה לטבע בקניה. הסרט מבוסס על ספרה של ג'וי אדמסון מ-1960, "לחופש נולדה", בו סיפרה את סיפורה של אלזה הלביאה שגדלה בשמורת טבע סאמבורו. את בני הזוג מגלמים בסרט וירג'יניה מקאנה וביל טרוורס . "לחופש נולדה" זכה בפרסים רבים.

==עלילה==
כשג'ון אדמסון נאלץ להרוג אריה, אחרי שאריה עורר בהלה בכפר ילידים, ולאחר מכן הורג לביאה נוספת מתוך הגנה עצמית, הוא מביא הביתה את שלושת הגורים המיותמים ומנסה להגן עליהם. אדמסון מגן על שלושת הגורים היתומים ומטפל בהם, וכאשר מגיע הזמן והם גדלים, 2 הגורים הגדולים יותר נשלחים לגן החיות ברוטרדם, בעוד אלזה הלביאה (הקטנה מבין הגורים) נשארת עם ג'וי. כאשר אלזה גורמת לעדר של פילים לנוס דרך הכפר, ג'ון קנדל, הבוס של אדמסון, נותן לזוג שלושה חודשים בהם ישקמו אותה כך שתוכל לחזור חזרה אל הטבע או שישלחו אותה אל גן החיות. ג'וי מתנגדת לשליחתה של אלזה לגן החיות, ומבלה עם אלזה זמן רב בטבע כדי להרגיל אותה מחדש לחיי בר בשמורה רחוקה. לבסוף, ג'וי מצליחה, ועם רגשות מעורבים ולב שבור, היא מחזירה את חברתה אלזה אל הטבע. לאחר מכן, הזוג אדמסון חוזרים חזרה לביתם שבאנגליה. שנה לאחר מכן, הם חוזרים לקניה לשבוע, בתקווה למצוא את אלזה. הם אכן מוצאים אותה ושמחים לגלות שהיא לא שכחה אותם, והיא אמא של שלושה גורים. הזוג אדמסון עשו הסכם לא להתערב בענייני הגורים, כפי שעשו עם אלזה.

==שחקנים==
* ג'וי אדמסון - וירג'יניה מקאנה
* ג'ורג' אדמסון - ביל טרוורס
* ג'ורג' קנדל - ג'ופרי קן
* נורו - פיטר לוקוי
* הדוקטור - סוריה פטל
* ווסטון - ג'ופרי בסט
* סם - יל גודן

בסרט מופיעות גם דמויות האריות והגורים.

==הפקה==
ג'ורג' אדמסון שימש יועץ טכני הראשי של הסרט ודן במעורבותו באוטוביוגרפיה הראשונה שלו. לדברי בן מנקייביץ, אשר מציג את הסרט כסרט קלאסי, הם השתמשו בעיקר באריות מהטבע לצורך צילום הסרט, וראיינו יותר מ-3,000 אנשים.

עשיית הסרט הייתה חוויה ששינתה את חיי השחקנים וירג'יניה מקאנה ובעלה ביל טראוורס, אשר הפכו בעקבות הסרט לפעילי זכויות בעלי חיים. בנוסף, היה להם תפקיד מרכזי ביצירת הקרן "נולד חופשי".

==ראו גם==
* כריסטיאן (אריה)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.fatheroflions.org אתר ג'ורג' אדמסון עם תמונות, מכתבים ומידע על אלזה הלביאה] 
* [http://www.bornfree.org.uk אתר "נולדה לחופשי"] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1966
קטגוריה:סרטים על אריות
קטגוריה:סרטים בריטיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים בריטיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים שהולחנו על ידי ג'ון בארי
ג'ולי וינטר הנסן

ג'ולי מארי וינטר הנסן (בדנית: Julie Vinter Hansen; 20 ביולי 1890 - 27 ביולי 1960) הייתה אסטרונומית דנית. האישה הראשונה שקיבלה תפקיד כלשהו באוניברסיטת קופנהגן.

==ביוגרפיה==
ג'ולי וינטר הנסן נולדה בקופנהגן, דנמרק.

בשנת 1915, בעודה לומד באוניברסיטת קופנהגן, מונתה להיות מחשבת במצפה הכוכבים של האוניברסיטה (בעידן טרום אלקטרוני, מחשב היה בן אדם שערך חישובים עבור אסטרונומים). מאוחר יותר היא מונתה להיות עוזרת מצפה, ובשנת 1922 מונתה למשקיפה.

בנוסף לעבודתה הרגילה, ג'ולי ערכה את כתב העת הנורדי לאסטרונומיה (Nordisk Astronomisk Tidsskrift). מאוחר יותר, הייתה למנהלת לשכת הטלגרם של התאגיד האסטרונומי הבינלאומי. ב-1939, הייתה לאסטרונומית הראשית במצפה הכוכבים של קופנהגן, ונודעה בחישוביה המדויקים של מסלולי כוכבי לכת ושביטים.

בשנת 1960, בזמן ששהתה בכפר ההררי השווייצרי מורן בחופשה וימים ספורים לפני פרישתה, נפטרה מכשל לבבי, ונקברה בקופנהגן. כוכב הלכת המינורי 1544 וינטרהנסניה , שהתגלה על ידי האסטרונומית הפינית ליסי אותרמה , נקרא על שמה.

==פרסים==
* מלגת הנסיעות של תגאה ברנדט (1939)
* מלגת מרטין קלוג (Martin Kellogg Fellowship)
* אבירה במסדר דנבורג 
* פרס אנני ג'אמפ קאנון לאסטרונומיה - 1937

==ראו גם==
* אוניברסיטת קופנהגן
* 1544 וינטרהנסניה 

==קישורים חיצוניים==
* [http://photoarchive.lib.uchicago.edu/db.xqy?one=apf6-04356.xml ג'ולי וינטר הנסן, ארכיון התמונות של אוניברסיטת שיקגו] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידות 1890
קטגוריה:אסטרונומים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:אסטרונומיות דניות
קטגוריה:זוכות פרס אנני ג'אמפ קאנון
קטגוריה:נפטרות ב-1960
מלכת המדבר (סרט)

מלכת המדבר (באנגלית: Queen of the Desert) הוא סרט קולנוע אמריקאי מ-2015 אשר ביים וכתב ורנר הרצוג ומבוסס על סיפורה האמיתי של גרטרוד בל, שהייתה סופרת, ארכאולוגית, חוקרת, פוליטיקאית וקרטוגרפית. הוא מתאר את חייה בסדר כרונולוגי החל משנות העשרים שלה עד מותה.

צילומי הסרט התקיימו מדצמבר 2013 עד מרץ 2014 במרוקו, ירדן ואנגליה.

==תקציר העלילה==
הסרט מתאר את חייה של גרטרוד בל, צעירה משכילה במאה ה-19 של אנגליה. היא איננה מצליחה למצוא לעצמה שידוך ראוי למעמדה ולהשכלתה ולכן נוסעת אל טהראן כחלק ממסע למציאת אהבה ולהמשך מחקרה בתחום המזרח התיכון. במהלך שהותה באזור, מנהלת רומן טרגי עם דיפלומט בריטי מכור להימורים. לאחר אכזבתה וכישלון מערכת יחסים זו, היא מחליטה לזנוח את חייה האישיים ולהתמקד בחקר המזרח. על רקע התקופה המורכבת בה התנהלו אירועים היסטוריים חשובים ומשני מציאות, בל חווה התאהבות ומערכת יחסים נוספת, על רקע אירועים היסטוריים שונים ותהליכים פוליטיים וחברתיים רבים, להם הייתה שותפה. עלילת הסרט מתרחשת על רקע האימפריה העות'מאנית ונופיה המדבריים. בזמן מחקרה של בל באזור, פורצת מלחמת העולם הראשונה. בל נחשבת לאישיות מרכזית אשר השפיעה על המרד הערבי שהתרחש במהלך המלחמה והיא מוצאת את עצמה בשיאם של הליכי קביעת הגבולות של מדינות המזרח התיכון, שקבעו גם את ההיסטוריה של האזור מאז ועד היום.

==שחקנים==
* ניקול קידמן - גרטרוד בל
* רוברט פטינסון - לורנס
* ג'יימס פרנקו - הנרי
* דמיאן לואיס - צ'ארלס
* הולי ארל - פלורנס
* ג'יי אבדו - פאטוח
* מארק לואיס ג'ונס - פרנק
* ג'ני אגאטר - פלורנס בל
* דייוויד קלדר - יו בל
* כריסטופר פולפורד - וינסטון צ'רצ'יל
* בת' גודארד - האנט
* ג'ון ווארק - ארנולד

==הפצת הסרט==
בכורת הסרט התקיימה בפברואר 2015 במסגרת פסטיבל הסרטים מספר 65 של ברלין. לאחר מכן הוצג בתיאטרון בגרמניה ב-3 בספטמבר 2015. בנובמבר 2015 הוקרן בפסטיבל AFI. בסתיו 2015 חברת אטלס רכשה את זכויות ההפצה של הסרט, לאחר מכן באביב 2017 זכויות ההפצה היו שייכות לחברות IFC Films.

הטריילר הראשון הרשמי פורסם ב-13 ביוני 2015, השני יצא לאור חודש לאחר מכן.

==ביקורות==
הסרט קיבל בעיקר ביקורות שליליות מהמבקרים. [http://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-4826231,00.html בביקורת של אתר ynet] כינו את הסרט "שממון ושעמומון", הוסיפו לומר כי מדובר בדרמה מיושנת, דביקה, שגרתית ומשעממת.

לעומת הביקורות על הסרט, הופעותיהם של קידמן, פטינסון, פרנקו ולואיס שובחו על ידי המבקרים והגולשים.

==ראו גם==
* גרטרוד בל

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* [http://politicallycorret.co.il/פורצות-הדרך-הנשים-ששינו-את-פני-הארכיאו/ "פורצות דרך - הנשים ששינו את פני הארכאולוגיה"], ידין רומן, באתר פוליטיקלי קוראת, נובמבר 2016.
* [http://www.gerty.ncl.ac.uk// פרויקט גרטרוד בל] (באנגלית).

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מסע אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אפיים
קטגוריה:סרטים היסטוריים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בערבית
She codes;

אירוע קידוד באוניברסיטת חיפה
 היא קהילה ישראלית שהגיעה ב-2018 ליותר מ-20,000 מתכנתות, מהנדסות, יזמיות, נשות היי-טק ותוכנה.
הקהילה שמה לעצמה כמטרה לשלב כמה שיותר נשים בתעשיית ההיי-טק, ומבחינה מספרית: להגיע ל-50% שילוב של נשים בהיי-טק בתוך עשור. מאוגדת כחברה לתועלת הציבור בשם "הארגון לשוויון נשי בטכנולוגיה בע"מ", שהוקמה ב-2014 ונרשמה ב-2015.

משמעות השם הוא המינוח בשפה האנגלית שמשמעותו "היא מקודדת". המילה "codes" משמעה "מקודדת", מילה נרדפת בשפה העברית למתכנתת. התוספת בסוף של ";" (נקודה פסיק - semicolon) באה להדגיש את הקשר לשפות התכנות. בשפות תכנות מסוימות, למשל C, שורת קוד מסתיימת בסימן ";".

 הוקמה על ידי רות פולצ'ק, המשמשת כיושבת ראש הדירקטוריון שלה.

== מטרות ופעילות הארגון ==
האקתון ב-2015
מטרתו של הארגון היא עידוד ושילוב של נשים בתעשיות הטכנולוגיות. הדבר נעשה באמצעות הרצאות מפי נשים בתעשייה, סדרות לימוד, ערבי כתיבת קוד, ובעיקר להוות כתף תומכת וקהילה לנשים בארץ המתעניינות בתחום ורוצות להשתלב בהיי-טק.
 מקיימת מפגשים שבועיים בסניפים ברחבי הארץ באוניברסיטאות ובחברות היי-טק. הקהילה מארגנת מפגשים במוקדים שונים בארץ אשר נועדו לנשים המתעניינות בטכנולוגיה, מתוך עניין או קידום קריירה בתחום (עם ניסיון או בלי). הארגון מפעיל מספר תוכניות:
* HackDays/HackNights - (ימי קידוד\ערבי קידוד) המפגש מתחיל בהיכרות קצרה, כל אחת מספרת על עצמה ומה היא רוצה לעשות, ולאחר מכן המשתתפות מתחילות לתכנת במסלולי הלימוד המוגדרים מראש או לעבוד באופן עצמאי על פרויקטים אישיים.
* Inspirational Women Series - (מפגשים עם נשים מעוררות השראה) הרצאות של נשים מובילות בתחומי הטכנולוגיה אשר באות לחלוק את סיפורי הצלחתן ולעודד שילוב בתעשייה.
*Coding Skills Series - (חיזוק יכולות תכנות) לימוד תכנות ברמות שנות, כולל היכרות עם שפות תכנות, HTML, CSS, JS, פיתוח לאייפון, פיתוח לאנדרואיד, Big Data ועוד.
* Academy - קורסים בנושאי WEB, פייתון ופיתוח אפליקציות. שיטת הלימוד היא לימוד עצמי בהנחיה על בסיס שיעורים מובנים. בכל חודש פותחת את מסלולי הלימוד בסניפים ברחבי הארץ. הגישה לשיעורים היא דרך המערכת הממוחשבת, she codes; connect. בארגון יש מעל 200 חברות צוות המתפעלות את המערכת בהתנדבות.

בסוף 2017, השיקו משרד העבודה והרווחה ו- מיזם משותף להקמת מרכזי לימוד שבהם נשים יוכלו ללמוד תכנות בשלושה מסלולים: מסלול Web, מסלול אנדרואיד ומסלול פייתון. במסגרת המייזם יוקמו 40 מרכזים ברחבי הארץ במימון משותף של משרד הרווחה ו-. המייזם יחשב כהצלחה אם 4,440 נשים תוכשרנה וכמחציתן תשתלבנה בתעשיית ההיי־טק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.geektime.co.il/women-who-code-israel/ She Codes: נשים, קודדנה בהמוניכן], באתר Geektime, 9 בפברואר 2014
* [http://www.geektime.co.il/inspirational-women-series-tamar-yaniv/ נשים מעוררות השראה: תמר יניב – Preen.me], באתר Geektime, 5 ביולי 2014
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טכנולוגיה
קטגוריה:תוכנה
קטגוריה:פמיניזם בישראל
קטגוריה:נשים בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות לתועלת הציבור
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2014
מעסומה אל-מובארכ

מעסומה סאלח אל-מובארכ (בערבית: معصومة صالح المبارك; בתעתיק מדויק: מעצומה צאלח אלמֻבּארכּ, נולדה ב-1947) היא פוליטיקאית כוויתית, פעילה לזכויות נשים והאישה הראשונה שכיהנה כשרה בכווית ב-2005. בשנת 2009 הייתה לאישה הראשונה שנבחרה לפרלמנט של כווית. היא מרצה למדע המדינה באוניברסיטת כווית.

==ביוגרפיה==
מעסומה נשואה ויש לה שלושה בנים ובת. היא קיבלה תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת כווית בשנת 1971, והמשיכה לתואר שני באוניברסיטת צפון טקסס בשנת 1976. ב-1973 סיימה לימודים בתכנון מהמרכז הערבי לתכנון. ב-1982 סיימה את הדוקטורט באוניברסיטת דנוור. משנת 1982 היא מרצה למדעי מדינה באוניברסיטת כווית. בנוסף, כיהנה כמרצה אורחת באוניברסיטת דנוור ובאוניברסיטת בחריין וכראש החוג למדעי המדינה באוניברסיטת כווית. היא כותבת טור ביומון הכוויתי "אל-אנבא".

==הקריירה הפוליטית==
היא החלה בפעילותה לזכויות הנשים כשהייתה בארצות הברית, אבל הפעילות לזכויות הנשים בכווית החלה כמה שנים לפני כן. במשך השנים, הפרלמנט הכוויתי סירב לתת לנשים זכויות פוליטיות 12 פעמים, עד שב-12 ביוני 2005 מעסומה אל-מובארכ הפכה לאישה הראשונה בתפקיד שרה בממשלת כווית. מובארכ החלה כשרת התכנון ושרת המדינה לפיתוח ניהולי, ועברה בשנת 2006 לכהן כשרת התחבורה. אחר כך עברה לכהן כשרת הבריאות בשנת 2007, אולם התפטרה ב-25 באוגוסט אחרי שריפת בית חולים "אלגאהרא", ששני אנשים נספו בה.

מובארכ המשיכה את פעילותה הפוליטית ובשנת 2009 נבחרה כראשונה במחוז הראשון בבחירות לפרלמנט הכוויתי, כאשר קיבלה 14,247 קולות. בכך הייתה לאישה הראשונה ביחד עם עוד שלוש נשים שנבחרו לפרלמנט של כווית. שלוש הנשים האחרות הן סלווא אל-ג'סאר מהמחוז השני, אסיל אל-עודי ורולא דשתי מהמחוז השלישי.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://wonews.net/ar/index.php?act=post&id=5823 ריאיון עם מעסומה אל-מובארכ לגבי הזכויות הפוליטיות של הנשים בכווית], באתר wonews.net, אפריל 2013 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאיות כוויתיות
קטגוריה:פעילים חברתיים כוויתים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות בכווית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת דנוור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דנוור
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:ילידות 1947
קטגוריה:ילידי 1947
ג'נט טיילור

ג'נט טיילור (באנגלית: Janet Taylor ; 13 במאי 1804 - 25 בינואר 1870) נולדה בשם ג'נט איון, הייתה אסטרונמית אנגלית ונווטת מומחית. במהלך חיים אקטיביים, היא פרסמה עבודות שונות על אסטרונומיה וניווט, הקימה אקדמיה להוראת הנושאים האלה, והייתה המנהלת של מחסן אשר התמקד בהפצה, ייצור ותיקון של מכשירי ניווט. האקדמיה שלה נחשבה לאיכותית, והומלצה על ידי חברת הודו המזרחית, בית טריניטי, הימייה. כהכרה בעבודתה, הוענקו לה מדליות על ידי מלכי פרוסיה והולנד, והחוק שלה לחישוב קוי רוחב מגבהים תואר כ "גאוני".

טיילור הייתה אחת הנשים המעטות אשר עבדו כיצרניות מכשור מדעי בלונדון במאה ה-19. "מחשבון הימאים" שלה, שנהיה פטנט בשנת 1834, נדחה על ידי האדמירליות. עם זאת, בשנת 1860 הוענקה לה פנסיית מיוחדת מטעם האוצר הבריטי (Civil List pensions - ) "עבור עבודתה החשובה לטובת האוכלוסייה עובדת-הים של לונדון". 

מעבודותיה: טבלאות ירחים לחישוב מרחקים

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">

* 

* 

* 

</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [//archive.org/search.php?query=%28%28subject%3A%22Taylor%2C%20Janet%22%20OR%20subject%3A%22Janet%20Taylor%22%20OR%20creator%3A%22Taylor%2C%20Janet%22%20OR%20creator%3A%22Janet%20Taylor%22%20OR%20title%3A%22Janet%20Taylor%22%20OR%20description%3A%22Taylor%2C%20Janet%22%20OR%20description%3A%22Janet%20Taylor%22%29%20OR%20%28%221804-1870%22%20AND%20Taylor%29%29%20AND%20%28-mediatype:software%29 עובד על ידי או על ג'נט טיילור]<span> ב - </span>Internet Archive

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסטרונומיות בריטיות
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1804
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1804
קטגוריה:נפטרות ב-1870
מאצ'י קורו

מאצ'י קורו (ביפנית: 街コロ) הוא משחק קופסה יפני שתוכנן על ידי מָסַאוֹ סוּגָנוּמה. המשחק מצריך מיומנויות אסטרטגיות עם אלמנט מזל משמעותי. המשחק יצא לאור בשנת 2012 והיה מועמד למספר פרסים. זכה בפרס ראשון למשחקי שולחן של TGA ובפרס הראשון של המגזין הגרמני Fairplay לשנת 2015.

חברת IDW Publishing וחברת Pandasaurus Games הוציאו לאור את המשחק בארצות הברית.

== מבנה המשחק ==
המשחק מכיל קלפים ומטבעות. הקלפים נחלקים ל-2 סוגים: "אטרקציות" ו-"נכסים". לכל אחד מהקלפים עלות (במטבעות), פעולה ייחודית, ומספר המציין את תוצאת הטלת הקוביות שמפעילה את הקלף.
*קלפי אטרקציות: כל שחקן מתחיל את המשחק עם ארבעה קלפי אטרקציה (תחנת רכבת, מרכז קניות, פארק שעשועים ומגדל רדיו). מטרת המשחק היא לממש את ארבעת קלפי האטרקציה. 
*קלפי נכס: ישנם ארבעה סוגי נכסים:
**משאבים - קלפים אלה מניבים הכנסות מהבנק בכל הטלת קוביות.
**תעשייה - קלפים אלו מניבים הכנסות מהבנק רק לשחקן שהטיל את הקוביות.
**מסעדות - קלפים אלו מניבים הכנסות משחקנים אחרים רק כאשר שחקן אחר הטיל את הקוביות.
**נכסים גדולים - קלפים אלו מניבים הכנסות משחקנים אחרים רק לשחקן שהטיל את הקוביות.

== מהלך המשחק ==
המשחק מתחיל כאשר לכל אחד מהשחקנים שלושה מטבעות, קלף משאב וקלף תעשייה (הקלפים זהים לכל השחקנים). בתחילת המשחק מטיל כל שחקן בתורו קובייה אחת, ועל פי תוצאת ההטלה "מופעלים" הקלפים השונים שבידי השחקנים. אם כתוצאה מהטלת הקוביה על השחקן לשלם לשחקנים אחרים, תהא זו פעולתו הבאה. לאחר מכן השחקן יקבל את כל המטבעות המגיעים לו, ולבסוף, לבחירתו ובהתאם לסך המטבעות שמצוי בידו, יכול לרכוש קלף נכס אחד. ככל שמתקדם המשחק הכמות ההולכת ועולה של קלפי נכס שנמצאים בידי שחקן מגדילים את ההסתברות שיקבל תשלומים ואת גדלם.
שחקן שבוחר לבנות את תחנת הרכבת, יכול להטיל בהמשך המשחק לפי בחירתו קובייה אחת או שתיים. השחקן שמצליח לבנות ראשון את כל ארבעת קלפי האטרקציה מנצח.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://boardgaming.com/games/card-games/machi-koro מאצ'י קורו] באתר Boardgaming.com (אנגלית)
* [http://idwgames.com/wp-content/uploads/2015/02/Machi-RULES-reduced.pdf חוקי המשחק] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי קופסה
קטגוריה:משחקי קובייה
טקס פרסי אופיר לשנת 1990

טקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-1 על שם השחקן ואיש הקולנוע הישראלי שייקה אופיר, המכונה גם "האוסקר הישראלי", התקיים ב-1990 בישראל. הפרסים מוענקים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. הזוכה בפרס אופיר בקטגוריה הסרט הטוב ביותר יישלח כנציג ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.

==מועמדים==

מקור:
{| class="wikitable"
! style="background:#EEDD82; width:50%" |הסרט הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82; width:50%" |הבמאי הטוב ביותר
|-
| valign="top" |
*"שורו" – יונתן ארוך, יוחנן רביב
| valign="top" |
*שבי גביזון – "שורו"
|-
! style="background:#EEDD82" |השחקן הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |השחקנית הטובה ביותר
|-
| valign="top" |
*משה איבגי – "שורו"
| valign="top" |
*ריטה זוהר – "אהבתה האחרונה של לורה אדלר"
|-
! style="background:#EEDD82" |התסריט המקורי הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |העריכה הטובה ביותר
|-
| valign="top" |
*שבי גביזון, יונתן ארוך ויוחנן רביב – "שורו"
| valign="top" |
*טלי הלטר-שנקר – "שורו"
|-
! style="background:#EEDD82" |הפסקול הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |המוזיקה המקורית הטובה ביותר
|-
| valign="top" |
*אלי טרגן – "שורו"
| valign="top" |
*שם טוב לוי – "אהבתה האחרונה של לורה אדלר"
|-
! style="background:#EEDD82" |העיצוב האמנותי הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |הצילום הטוב ביותר
|-
| valign="top" |
*אבישי אביבי וענת אביבי – "המיועד"
| valign="top" |
*אילן רוזנברג – "המיועד"
|}

== הערות שוליים ==

1990
קטגוריה:1990 בישראל
טקס פרסי אופיר לשנת 1991

טקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-2 על שם השחקן ואיש הקולנוע הישראלי שייקה אופיר, המכונה גם "האוסקר הישראלי", התקיים ב-1991 בישראל. הפרסים מוענקים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. הזוכה בפרס אופיר בקטגוריה הסרט הטוב ביותר יישלח כנציג ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.

==מועמדים==

מקור:
{| class="wikitable"
! style="background:#EEDD82; width:50%" |הסרט הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82; width:50%" |הבמאי הטוב ביותר
|-
| valign="top" |
*"מעבר לים" – מרק רוזנבאום, רון אקרמן
| valign="top" |
*יעקב גולדווסר – "מעבר לים"
|-
! style="background:#EEDD82" |השחקן הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |השחקנית הטובה ביותר
|-
| valign="top" |
*אריה מוסקונה – "מעבר לים"
| valign="top" |
*דפנה רכטר – "מעבר לים"
|-
! style="background:#EEDD82" |שחקן המשנה הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |שחקנית המשנה הטובה ביותר
|-
| valign="top" |
*ששון גבאי – "עונת הדובדבנים"
| valign="top" |
*מילי אביטל – "מעבר לים"
|-
! style="background:#EEDD82" |התסריט המקורי הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |העריכה הטובה ביותר
|-
| valign="top" |
*חיים מרין – "מעבר לים"
| valign="top" |
*ענת לוברסקי – "מעבר לים"
|-
! style="background:#EEDD82" |הסרט התיעודי הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |הצילום הטוב ביותר
|-
| valign="top" |
*"שאנן שיא" – אורי סיון וארי פולמן
| valign="top" |
*אורן שמוקלר – "עונת הדובדבנים"
|-
! style="background:#EEDD82" |הפסקול הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |המוזיקה המקורית הטובה ביותר
|-
| valign="top" |
*דוד ליס, ערה לפיד ודוד אוז'כוב – "עונת הדובדבנים"
| valign="top" |
*שלמה גרוניך – "מעבר לים"
*עדי כהן – "אבא גנוב 3"
|-
! style="background:#EEDD82" |העיצוב האמנותי הטוב ביותר
! rowspan="2" |
|-
| valign="top" |
*עמנואל עמרמי – "מעבר לים"
|}

== הערות שוליים ==

1991
קטגוריה:1991 בישראל
טקס פרסי אופיר לשנת 1992

טקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-3 על שם השחקן ואיש הקולנוע הישראלי שייקה אופיר, המכונה גם "האוסקר הישראלי", התקיים ב-1992 בישראל. הפרסים מוענקים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. הזוכה בפרס אופיר בקטגוריה הסרט הטוב ביותר יישלח כנציג ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.

פרס על מפעל חיים הוענק לבמאי נתן גרוס.

==מועמדים==

מקור:
{| class="wikitable"
! style="background:#EEDD82; width:50%" |הסרט הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82; width:50%" |הבמאי הטוב ביותר
|-
| valign="top" |
*"החיים על פי אגפא" – יורם כסלו, רפי בוקאי
| valign="top" |
*אסי דיין – "החיים על פי אגפא"
** עמוס גוטמן – "חסד מופלא"
|-
! style="background:#EEDD82" |השחקן הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |השחקנית הטובה ביותר
|-
| valign="top" |
*שולי רנד – "החיים על פי אגפא"
| valign="top" |
*ענת וקסמן – "סיפורי תל אביב"
|-
! style="background:#EEDD82" |שחקן המשנה הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |שחקנית המשנה הטובה ביותר
|-
| valign="top" |
*שרון אלכסנדר – "החיים על פי אגפא"
| valign="top" |
*אביטל דיקר – "החיים על פי אגפא"
|-
! style="background:#EEDD82" |התסריט המקורי הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |העריכה הטובה ביותר
|-
| valign="top" |
*אסי דיין – "החיים על פי אגפא"
| valign="top" |
*איילת מנחמי – "סיפורי תל אביב"
|-
! style="background:#EEDD82" |הסרט התיעודי הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |עיצוב התלבושות הטוב ביותר
|-
| valign="top" |
*"שנת 66' הייתה טובה לתיירות" – עמית גורן
| valign="top" |
*שירה ברויאר ונטע רמון – "סיפורי תל אביב"
|-
! style="background:#EEDD82" |הפסקול הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |המוזיקה המקורית הטובה ביותר
|-
| valign="top" |
*דוד ליס ודוד אוז'כוב – "החיים על פי אגפא"
| valign="top" |
*נפתלי אלטר – "החיים על פי אגפא"
|-
! style="background:#EEDD82" |העיצוב האמנותי הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |הצילום הטוב ביותר
|-
| valign="top" |
*אוה גרונוביץ, איתמר נוימן ואריאל גלזר – "סיפורי תל אביב"
| valign="top" |
*יואב קוש – "החיים על פי אגפא"
|}

== הערות שוליים ==

1992
קטגוריה:1992 בישראל
טקס פרסי אופיר לשנת 1993

טקס פרסי האקדמיה לקולנוע ה-4 על שם השחקן ואיש הקולנוע הישראלי שייקה אופיר, המכונה גם "האוסקר הישראלי", התקיים ב-1993 בישראל. הפרסים מוענקים מטעם האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה. הזוכה בפרס אופיר בקטגוריה הסרט הטוב ביותר יישלח כנציג ישראל בתחרות על פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר.

פרס על מפעל חיים הוענק לאפרים קישון.

==מועמדים==

מקור:
{| class="wikitable"
! style="background:#EEDD82; width:50%" |הסרט הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82; width:50%" |הבמאי הטוב ביותר
|-
| valign="top" |
*"נקמתו של איציק פינקלשטיין" – סרג'יו דיזנהויז, ענת אסולין
** "שלג באוגוסט" – חגי לוי, ענת אסולין
** "זהר" – מיכאל שרפשטיין, עמיתן מנלזון
| valign="top" |
*אנריקה רוטנברג – "נקמתו של איציק פינקלשטיין"
|-
! style="background:#EEDD82" |השחקן הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |השחקנית הטובה ביותר
|-
| valign="top" |
*שאול מזרחי – "זהר"
** משה איבגי – "נקמתו של איציק פינקלשטיין"
| valign="top" |
*חגית דסברג – "גולם במעגל"
|-
! style="background:#EEDD82" |שחקן המשנה הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |שחקנית המשנה הטובה ביותר
|-
| valign="top" |
*אסטבן גוטפריד – "נקמתו של איציק פינקלשטיין"
| valign="top" |
*דבורה קידר – "נקמתו של איציק פינקלשטיין"
** אביגיל אריאלי – "שלג באוגוסט"
|-
! style="background:#EEDD82" |התסריט המקורי הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |העריכה הטובה ביותר
|-
| valign="top" |
*אנריקה רוטנברג ואסטבן גוטפריד – "נקמתו של איציק פינקלשטיין"
| valign="top" |
*טלי הלטר-שנקר – "נקמתו של איציק פינקלשטיין"
|-
! style="background:#EEDD82" |הסרט התיעודי הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |עיצוב התלבושות הטוב ביותר
|-
| valign="top" |
*"סנג'ין" – ג'ולי שלז
| valign="top" |
*רקפת לוי וליאורה דינולסקו – "הירושה"
|-
! style="background:#EEDD82" |הפסקול הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |המוזיקה המקורית הטובה ביותר
|-
| valign="top" |
*ישראל דוד ורבקה יוגב – "זהר"
| valign="top" |
*שלמה יידוב – "נקמתו של איציק פינקלשטיין"
|-
! style="background:#EEDD82" |העיצוב האמנותי הטוב ביותר
! style="background:#EEDD82" |הצילום הטוב ביותר
|-
| valign="top" |
*אריאל רושקו – "הירושה"
| valign="top" |
*יואב קוש – "הירושה"
|}

== הערות שוליים ==

1993
קטגוריה:1993 בישראל