OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'קי הנדרסון

ג'ון גילספי "ג'קי" הנדרסון (באנגלית: John Gillespie "Jackie" Henderson; 17 בינואר 1932 בגלאזגו - 26 בינואר 2005 בפול) היה כדורגלן סקוטי.

== קריירה ==
הנדרסון החל את הקריירה שלו בפורטסמות' כשהיה בן 17. לאחר שהשלים את שירותו הלאומי הוא ערך את הופעת הבכורה בסגל הבכיר של פומפיי במשחק מול סנדרלנד בינואר 1951. בתחילת דרכו הוא שיחק בעמדת החלוץ המרכזי, אך בהמשך עבר לעמדת החלוץ השני והקיצוני השמאלי. הוא היה חסון מבחינה פיזית והתפרסם בקצב המשחק שלו, ובמסירות ובעיטות מהירות. הוא הבקיע שערים רבים עבור פומפיי במשך שבע שנים, שבמהלכן זכה לתשומת לבם של מאמני נבחרת סקוטלנד.

הוא ערך את הופעת הבכורה הלאומית שלו במשחק הידידות מול נבחרת שוודיה ב-6 במאי 1953, אך הפסיד עם נבחרתו בתוצאה 1 - 2; היה זה הראשון מבין שבעה משחקים. שערו היחיד במדי הנבחרת הובקע בניצחון 3 - 1 על נבחרת צפון אירלנד ב-3 באוקטובר 1953. הוא היה מועמד להשתתף במשחקי מונדיאל 1954, אך לבסוף לא זומן לסגל כיוון שהתאחדות הכדורגל הסקוטית החליטה לשלוח רק 13 שחקנים במקום 22. משחקו האחרון היה בתיקו 2 - 2 מול נבחרת צפון אירלנד ב-5 בנובמבר 1958.

במרץ 1958 הוא עבר לוולבס, אך לא הצליח להתאקלם שם. בתקופה זו זכה המועדון באליפות הליגה הראשונה, אך כיוון שהנדרסון השתתף בתשעה משחקים בלבד הוא לא היה זכאי לקבל את המדליה המוענקת לשחקני המועדון הזוכה. באוקטובר 1958 הוא הועבר לארסנל תמורת סכום של 30,000 לירות שטרלינג, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק בהייבורי בניצחון 4 - 3 על וסט ברומיץ' אלביון ב-4 באוקטובר, ואף הבקיע שני שערים. עונתו הראשונה בהייבורי נקטעה בעקבות פציעה שלפניה הספיק להבקיע 12 שערים, אך הוא חזר להרכב בעונות 1959/1960 ו-1960/1961. בעונתו הראשונה בארסנל המועדון סיים במקום השלישי בליגה, אך בשתי העונות הבאות הוא סיים רק במרכז הטבלה.

ג'ורג' סווינדין, מאמן ארסנל, הנהיג שיטת משחק שלא התאימה להנדרסון, ובשלהי עונת 1961/1962 הוא הועבר לפולהאם תמורת סכום של 15,000 לירות שטרלינג. בסך הכל הוא השתתף ב-111 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 29 שערים. בעונתו הראשונה בפולהאם הוא הוביל את המועדון לחצי גמר גביע ה-FA, שהסתיים בהפסד לברנלי. כמו כן, הוא סייע למועדון להישאר בליגה במשך שתי עונות רצופות. הוא שיחק בהרכב באופן קבוע עד מרץ 1963, אז שבר את רגלו. ניסיונו לחזור למשחק פעיל הסתיים בכישלון, וב-1964 הוא החליט לפרוש מכדורגל מקצועני. הוא המשיך לשחק במועדוני החובבים פול טאון ודורצ'סטר טאון עד 1971.

לאחר פרישתו הסופית הוא עזב את תחום הכדורגל ועבר להתגורר בדורסט, שם עבד עבור חברת בנייה מקומית.

==לקריאה נוספת==
* טוני מת'יוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 133), מיינסטרים, 2007 ()

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.givemefootball.com/pfa/pfa-news/the-pfa-pays-tribute-to-former-pompey-and-arsenal מידע] באתר התאחדות הכדורגלנים המקצוענים

קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סקוטים
קטגוריה:קשרי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני פורטסמות'
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:גלאזגו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1954
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1932
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2005
ויק גרובס

ויקטור ג'ורג' "ויק" גרובס (אנגלית: Victor George "Vic" Groves; נולד ב-5 בנובמבר 1932) הוא כדורגלן עבר אנגלי.
== חייו ==
גרובס נולד בטאוור האמלטס שבלונדון. הוא החל את הקריירה שלו במועדונים החובבנים לייטונסטון ווולטהאמסטו אווניו. גרובס שיחק בטוטנהאם הוטספר תחת חוזה חובבן למשך תקופה קצרה, וב-1954 חתם בלייטון אוריינט. הוא שיחק בעמדת החלוץ השני, והשערים הרבים שהבקיע זיכו אותו בתשומת הלב של המועדון הלונדוני ארסנל, שהחתים אותו בנובמבר 1955 תמורת סכום של 23,000 לירות שטרלינג. הוא הבקיע כבר בהופעת הבכורה שלו, שהייתה בניצחון 2 - 1 על שפילד יונייטד במסגרת מחזור הליגה הראשונה שנערך ב-12 בנובמבר 1955.

בעונתו הראשונה בארסנל הוא נפצע (בברך ובגב) ולא הצליח למלא את הציפיות שתלו בו. רק בעונת 1958/1959 הוא זכה למקום קבוע בהרכב הראשון של ארסנל. גרובס הבקיע עשרה שערים בעונה זו, ושיתף פעולה באופן מוצלח עם שחקן ההתקפה דייוויד הרד. בעונה שלאחר מכן הוא עבר לעמדת הקשר, שבה שיחק בשאר הקריירה שלו; גרובס זכה לענוד את סרט הקפטן של ארסנל בעקבות עזיבתו של דייב בואן. הוא נפצע מספר פעמים נוספות, שהעיבו על הקריירה שלו בארסנל; עם זאת, בפעמים שהוא כן שיחק הוא הפגין יכולת טובה שבזכותה זומן לסגל של קבוצת לונדון XI ששיחקה (והפסידה) מול ברצלונה במשחק הגמר הראשון של גביע ערי הירידים.

גרובס הודח מההרכב במהלך עונת 1961/1962, ושיחק בארסנל באופן חלקי עד קיץ 1964. לאחר מכן הוא עזב לקנטרברי סיטי מהליגה הדרומית. בסך הכל הוא הבקיע 37 שערים ב-201 משחקים במדי ארסנל. הוא השתתף במשחקים אחדים במדי נבחרת הנוער ונבחרת החובבים של אנגליה, אך לא בנבחרת אנגליה הבוגרת.

לאחר פרישתו הוא עזב את תחום הכדורגל לחלוטין. הוא החל לנהל פאב ולעסוק בביטוח. ויק גרובס הוא אחיינו של פרי גרובס, ששיחק בארסנל בשנות ה-80 ובשנות ה-90.

==לקריאה נוספת==
* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 121), מיינסטרים, 2007 ()

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני לייטון אוריינט
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2015
סטן צ'רלטון

סטנלי "סטן" צ'רלטון (באנגלית: Stanley "Stan" Charlton; 28 ביוני 1929 - 20 בדצמבר 2012) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי.

== קריירה ==
צ'רלטון נולד באקסטר שבמחוז דבון. הוא החל את הקריירה שלו במועדון החובבני ברומלי, והשתתף בארבעה משחקים במדי נבחרת החובבים של אנגליה. כמו כן, הוא נכלל בסגל של נבחרת בריטניה בכדורגל לקראת אולימפיאדת 1952, אך לא השתתף בפועל בטורניר הכדורגל. ב-1952 הוא חתם על חוזה מקצוען בלייטון אוריינט, ושיחק בהרכב המועדון באופן קבוע במשך שלוש עונות, כאשר בעונת 1954/1955 המועדון מסיים במקום השני בליגה השלישית.

בנובמבר 1955 הוא הצטרף לארסנל ביחד עם חברו למועדון ויק גרובס, תמורת 30,000 לירות שטרלינג, והחליף את לן ויליס בתפקיד המגן הימני של המועדון. הוא ערך את הופעת הבכורה בהרכב ב-25 בדצמבר 1955 במשחק מול צ'לסי, והמשיך לשחק בעמדה זו עד סוף העונה. הוא השתתף כמעט בכל משחקי עונת 1956/1957 ועונת 1957/1958. בתקופה זו הוא גם שיחק במדי קבוצת לונדון XI בשני משחקי חצי גמר גביע ערי הירידים מול לוזאן ספורטס.

אולם, הוא הפסיד את מקומו בהרכב לטובת ויליס לאחר הפסד 1 - 3 לברנלי בספטמבר 1958. הוא חזר ללייטון אוריינט לאחר שהשתתף בארבעה משחקים בחצי הראשון של עונת 1958/1959; בסך הכל הוא השתתף ב-110 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם שלושה שערים (כולם בגביע ה-FA). הקדנציה השנייה שלו באוריינט נמשכה שבע עונות, שבמלכהן העפיל המועדון בפעם היחידה בתולדותיו לליגה הראשונה (עונת 1962/1963).

צ'רלטון פרש בקיץ 1965, לאחר שהשתתף ב-366 משחקי ליגה במדי אוריינט. הוא התמנה לתפקיד המאמן של ויימות', והדריך את המועדון במשך שבע שנים. לאחר מכן הוא עבד כמנהל מחוזי מטעם חברה להימורי כדורגל. במקביל לכך, הוא היה פעיל בקרן האוהדים של לייטון אוריינט.

צ'רלטון נפטר ב-20 בדצמבר 2012, בגיל 83.

אביו, הנקרא גם כן סטנלי, שיחק בשנות ה-20 ובשנות ה-30 באקסטר סיטי ובקריסטל פאלאס. אין לו קשר לבובי וג'ק צ'רלטון ששיחקו במקביל במנצ'סטר יונייטד ובלידס יונייטד.

==לקריאה נוספת==
* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 60), מיינסטרים, 2007 ()

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני לייטון אוריינט
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2012
דרק טפסקוט

דרק רוברט טפסקוט (אנגלית: Derek Robert Tapscott; 30 ביוני 1932 - 12 ביוני 2008) היה כדורגלן ולשי.

== קריירה ==
טפסקוט נולד בבארי, ועבד כמניח לבנים במקביל לתחילת הקריירה שלו כשחקן נוער בבארי טאון. באוקטובר 1953 הוא הוחתם בארסנל על ידי טום ויטאקר, תמורת סכום של 4,000 לירות שטרלינג. לאחר תקופה מוצלחת בקבוצת המילואים (13 שערים ב-15 משחקים) הוא ערך את הופעת הבכורה בהרכב הראשון במשחק מול ליברפול ב-10 באפריל 1954, והבקיע בו שני שערים. באותה עונה הבקיע טפסקוט חמישה שערים נוספים.

בעונה שלאחר מכן (1954/1955) הוא הפך לשחקן הרכב קבוע, והחמיץ חמישה משחקים. למרות שלא היה חלוץ מרכזי הוא זכה בתואר מלך השערים של ארסנל בעונות 1955/1956 (21 שערים) ו-1956/1957 (27 שערים).

ב-9 במאי 1954 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ויילס, במשחק מול נבחרת אוסטריה. בסך הכל הוא השתתף ב-14 משחקי נבחרת שבהם הבקיע ארבעה שערים.

הוא איבד את מקומו בהרכב בעונת 1957/1958 כתוצאה מפציעה, ולאחר החלמתו נאלץ להתמודד על מקומו בהרכב עם ויק גרובס. הוא עזב את ארסנל בספטמבר 1958, ועבר לקארדיף סיטי. בסך הכל הוא הבקיע 68 שערים ב-132 משחקים במדי ארסנל.

טפסקוט שיחק בקארדיף במשך שבע עונות, וסייע למועדון להעפיל לליגה הראשונה ב-1960. אחד משיאיו הידועים בקארדיף היה הבקעת שישה שערים בניצחון 16 - 0 על נייטון טאון במסגרת הגביע הוולשי. מספר זה הוא שיא מועדון שעומד בעינו. טפסקוט עזב את קארדיף ב-1965, לאחר שהבקיע 79 ב-194 משחקים. המועדון האחרון שבו שיחק היה ניופורט קאונטי. 

לאחר פרישתו הוא החל להיות מעורב בתחום העסקים, ועסק במסחר במוצרי ספורט. הוא גם כתב אוטוביוגרפיה בשם "Tappy" ().

==לקריאה נוספת==
* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 281), מיינסטרים, 2007 ()

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ולשים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ולשים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני קארדיף סיטי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1932
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2008
ג'ו האוורטיי

ג'וזף "ג'ו" האוורטיי (אנגלית: Joseph "Joe" Haverty 17 בפברואר 1936 - 7 בפברואר 2009) היה כדורגלן אירי.

האוורטיי החל את הקריירה שלו בהום פארק ובסנט פטריק'ס אתלטיק, וביולי 1954 הצטרף לארסנל. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול אברטון ב-25 באוגוסט 1954, בהיותו בן 18, ובאותה עונה השתתף בשבעה משחקים נוספים. בעונתו השנייה בארסנל הוא השתתף גם כן בשמונה משחקים.

הוא החל להתבלט בהרכב של ארסנל בעונת 1956/1957, והפך לקיצוני השמאלי הבכיר עם 32 משחקים ותשעה שערים. בתקופה זו הוא גם ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אירלנד, במשחק מול נבחרת הולנד שנערך ב-10 במאי 1955.

האוורטיי היה חלק מהסגל של קבוצת לונדון XI שהתמודדה במשחק הגמר הראשון של גביע ערי הירידים; אולם, אף על פי ששיחק מול לוזאן בחצי הגמר (והבקיע שער בניצחון 3 - 2 בסיכום שני המשחקים), הוא לא השתתף בשני משחקי הגמר שהסתיימו בהפסד לברצלונה.

האוורטיי סבל מבעיות בגבו, וכתוצאה מכך החמיץ משחקים אחדים בסוף שנות ה-50. אולם, עונת 1959/1960 הייתה הטובה ביותר מבחינתו, ובמהלכה הוא השתתף ב-37 משחקים והבקיע שמונה שערים. בעונה שלאחר מכן הוא כבר נאלץ לחלוק את מקומו בהרכב עם אלן סקירטון. האוורטיי לא היה מרוצה מכך שהוא לא משחק בהרכב באופן קבוע, ולפיכך ביקש לעזוב את ארסנל; הוא הועבר לבלקברן רוברס באוגוסט 1961, תמורת 25,000 לירות שטרלינג. בסך הכל הוא השתתף ב-122 משחקים במדי ארסנל, שבהם הבקיע 26 שערים.

האוורטיי שיחק בבלקבורן במשך עונה אחת, ולאחר מכן במשך תקופות קצרות במילוול ובריסטול רוברס מהליגות הנמוכות, וביניהם אף בסלטיק. הוא חזר לאירלנד על מנת לשחק עבור שלבורן, ובתקופה זו סיים את הקריירה שלו בנבחרת אירלנד עם שבעה משחקים נוספים. לאחר מכן הוא עבר לארצות הברית ושיחק בשיקגו ספרס (מאוחר יותר קנסד סיטי ספרס). ב-1969 הוא חזר לאירלנד וחתם במועדון שמרוק רוברס, במדיו השתתף פעמיים במשחקי גביע המחזיקות. באוגוסט 1971 הוא חתם בדרוגהדה יונייטד, שם שיחק עד לפרישתו ב-1972.

בשנת 2000 הוא צורף להיכל התהילה של התאחדות הכדורגל האירית.

==לקריאה נוספת==
* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמודים 129 - 130), מיינסטרים, 2007 ()

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אירים
קטגוריה:קשרי כדורגל אירים
קטגוריה:דבלין: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני בלקברן רוברס
קטגוריה:כדורגלני מילוול
קטגוריה:כדורגלני סלטיק
קטגוריה:כדורגלני שמרוק רוברס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אירלנד
קטגוריה:ילידי 1936
קטגוריה:אירים שנפטרו ב-2009
דני קלפטון

דניאל רוברט "דני" קלפטון (אנגלית: Daniel Robert "Danny" Clapton; 22 ביולי 1934 - 16 ביוני 1986) היה כדורגלן אנגלי.

==ביוגרפיה==

קלפטון נולד בשכונת סטפני שבטאוור האמלטס, לונדון, והחל את הקריירה שלו כשחקן חובב בלייטונסטון. באוגוסט 1953 הוא הצטרף לארסנל, וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1 - 0 על צ'לסי ב-25 בדצמבר 1954. לקראת סוף אותה עונה הוא הפך לקיצוני הימני הבכיר של ארסנל, ותפס את מקומו של ארתור מילטון. הוא שיחק בהרכב באופן קבוע במשך ארבע העונות הבאות, למעט עונת 1957/1958 שבה היה פצוע במשך שליש עונה, וסייע לארסנל לסיים במקום השלישי בעונת 1958/1959. היה זה המיקום הגבוה ביותר של המועדון מזה שש שנים.

קלפטון זומן לנבחרת אנגליה, והשתתף רק בתיקו 2 - 2 מול נבחרת ויילס, שנערך באצטדיון וילה פארק ב-26 בנובמבר 1958. באותו יום נערך משחק ידידות בהייבורי בין ארסנל ליובנטוס, וקלפטון שיחק בו לצידו של ג'ק קלסי שעמד בשער הנבחרת הוולשית באותו יום.

לאחר החתמתם של ג'קי הנדרסון ואלן סקירטון הוא נאלץ לחלוק את מקומו בעמדת הקיצוני הימני לאורך עונת 1959/1960 ולאורך עונת 1960/1961. לאחר החתמתו של ג'וני מקלאוד בקיץ 1961 איבד קלפטון את מקומו בהרכב (הוא השתתף רק בחמישה משחקים בעונת 1961/1962, והועבר ללוטון טאון בספטמבר 1962. בסך הכל הוא השתתף ב-225 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 27 שערים.

בזמן ששיחק בלוטון לא התרחשו שם אירועים מיוחדים; מאוחר יותר הוא עבר לאוסטרליה ושיחק עבור סידני קורינתיאנס. הוא חזר לאנגליה ב-1970, ומאוחר יותר ניהל פאב ברובע האקני של לונדון.

אחיו הצעיר, דניס, היה גם כן כדורגלן, אך לא זכה להצלחה רבה כמו דני והשתתף רק בחמישה משחקים במדי ארסנל ונורת'המפטון טאון.

==לקריאה נוספת==
* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 62), מיינסטרים, 2007 ()

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני לוטון טאון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1986
ג'ימי בלומפילד

ג'יימס הנרי "ג'ימי" בלומפילד (אנגלית: James Henry "Jimmy" Bloomfield 15 בפברואר 1934 - 3 באפריל 1983) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי.

==ביוגרפיה==
בלומפילד נולד בקנזינגטון שבלונדון, והחל את הקריירה שלו במועדון החובבני וולטהאמסטואו אווניו לפני שהצטרף לקבוצת ברנטפורד מהליגה השנייה באוקטובר 1952. לאחר ירידת ברנטפורד לליגה השלישית ב-1954 הוא הועבר לארסנל תמורת 8,000 לירות שטרלינג, על מנת להחליף את ג'ימי לוג'י.

בלומפילד ערך את הופעת הבכורה שלו כבר במשחק הראשון של העונה מול אברטון ב-25 באוגוסט 1954, והשתתף ב-19 משחקים בסך הכל באותה עונה. רק בעונת הוא זכה למקום קבוע בהרכב המועדון. הוא היה חלוץ שני חזק ובעל מסירות מדויקות, והיה אחד מהשחקנים הבולטים של המועדון בין 1955 ל-1960, שנחשבה לבינונית מבחינת הישגים. הוא הופיע במדי נבחרת אנגליה עד גיל 23 (אך לא בנבחרת אנגליה הבוגרת) ובמדי נבחרת הפוטבול ליג, והיה חלק מקבוצת לונדון XI שהפסידה לברצלונה בגמר הראשון של גביע ערי הירידים ב-1958.

בלומפילד השתתף ב-227 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 56 שערים. אולם, לאחר הגעתו של ג'ורג' איסטהאם ב-1960 הוא איבד את מקומו בהרכב, ובנובמבר של אותה שנה הועבר לברמינגהאם סיטי. בלומפילד שיחק בברמינגהאם במשך ארבע עונות, שבמהלכן העפיל המועדון לגמר גביע ערי הירידים מול רומא ב-1961, והפסיד בו. הוא סייע לברמינגהאם לזכות בגביע הליגה ב-, לאחר שכבש שער במשחק הגמר מול אסטון וילה. בקיץ 1964 הוא חזר לברנטפורד, ולאחר מכן שיחק במשך תקופות קצרות בווסטהאם יונייטד, פליימות' ארגייל ולייטון אוריינט.

ב-1969 הוא הפך למאמן של לייטון (במקביל להיותו רשום כשחקן), וזכה באליפות הליגה השלישית בעונתו המלאה השנייה אף על פי שלרשותו עמדו 18 שחקנים בלבד. הוא התמנה לתפקיד המאמן של לסטר סיטי ב-1971, והצליח להשאיר את המועדון בליגה הראשונה במשך שש שנים רצופות. הוא הוביל את לסטר לחצי גמר גביע ה-FA בעונת , שהסתיים בהפסד לליברפול בסיכום שני המשחקים. בנוסף, הוא הוביל את המועדון לזכייה במגן הצדקה ב-1971.

בלומפילד חזר לתפקיד המאמן של לייטון ב-1977, ובקדנציה זו הוא הוביל את המועדון לחצי גמר גביע ה-FA בעונת , שהסתיים בהפסד לארסנל. ב-1981 עזב בלומפילד בעקבות מחלוקת עם היושב-ראש בריאן וינסטון, שפרצה בעקבות שחרורו של הניגרי ג'ון צ'ידוזי. לאחר מכן הוא עבד בצוות האימון של לוטון טאון כמאתר כישרונות, אך מת בגיל 49 כתוצאה ממחלת הסרטן.

==לקריאה נוספת==
* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמודים 37 - 38), מיינסטרים, 2007 ()
* טוני מתיוס, Birmingham City: A Complete Record (עמוד 73), Derby: Breedon Books, 1995 ()

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני ברמינגהאם סיטי
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני פלימות' ארגייל
קטגוריה:כדורגלני ברנטפורד
קטגוריה:כדורגלני לייטון אוריינט
קטגוריה:לונדון: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:מאמני לסטר סיטי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1983
לן וילס

לאונרד אדוארד "לן" וילס (אנגלית: Leonard Edward "Len" Wills; 8 בנובמבר 1927 - ספטמבר 2010) היה כדורגלן אנגלי.

== קריירה ==
וילס נולד ברובע האקני של לונדון, והחל את הקריירה שלו בקבוצות הנוער החובבניות של איטון מאנור, ובאוקטובר 1949 הוחתם על ידי ארסנל. במשך ארבע השנים הבאות הוא שיחק בקבוצת המילואים של ארסנל, והוצב בעיקר בעמדת הקשר הימני או המגן הימני. באוקטובר 1953 נפצע ג'ו וייד שהיה המגן הימני הקבוע של ארסנל, ווילס החליף אותו מיידית וערך את הופעת הבכורה בניצחון 4 - 1 בדרבי של צפון לונדון מול טוטנהאם הוטספר ב-10 באוקטובר 1953.

וילס שיחק היטב ולבסוף החליף את וייד ב-30 המשחקים הנותרים של העונה, כאשר בעונת 1954/1955 הוא משתתף ב-24 משחקים. אולם, בנובמבר 1955 הוחתם במועדון סטן צ'רלטון, שזכה למקום קבוע בהרכב על חשבונו של וליס. בשתי העונות הבאות הוא היה שחקן מחליף, ומילא את מקומם של צ'רלטון בעמדת המגן הימני או דניס אוונס בעמדת המגן השמאלי.

וילס זכה מחדש במקום קבוע בהרכב בעקבות עזיבתו של צ'רלטון ב-1958, והמשיך בכך במשך שלוש העונות הבאות. ב-1961 ניכרה ירידה ברמת המשחק שלו כתוצאה מהגיל, והצעירים דייב באקוזי ואדי מגיל שיחקו בעמדת המגן הימני בעונת 1961/1961 שבה וילס לא שיחק כלל. הוא עזב את ארסנל בהעברה חופשית בסוף העונה, וחתם במועדון רומפורד (שם שיחק עד נובמבר 1962). הוא השתתף ב-208 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם 4 שערים. הוא לא זכה בתארים חשובים כלשהם עם ארסנל (עונתו הראשונה הייתה לאחר עונת האליפות של 1952/1953), אך נטל חלק בניצחון על בלקפול במשחק הגמר של מגן הצדקה בעונת 1953/1954.

לאחר שפרש ממשחק פעיל הוא ניהל חנות למוצרי ספורט, ולאחר מכן עסק בהצלחה רבה בתחום הקמעונאות ועשה זאת בעצמך. התגורר בעיירה צ'יגוול שבאסקס.

נפטר בספטמבר 2010.

==לקריאה נוספת==
* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמוד 305), מיינסטרים, 2007 ()

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:מגני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:לונדון: כדורגלנים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2010
ביל דודג'ין

ויליאם "ביל" דודג'ין (אנגלית: William "Bill" Dodgin; 4 בנובמבר 1931 - 12 ביוני 2000) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי.
== קריריה ==
דודג'ין נולד בוורדלי (מחוז דרהאם) לביל דודג'ין האב שהיה גם כן כדורגלן. הוא החל את הקריירה שלו כשחקן חובב לפני שחתם בסאות'המפטון, שם עבד אביו כמאמן. הוא הצטרף לאביו כאשר זה עבר לפולהאם ב-1949, אך רק ב-1951 ערך את הופעת הבכורה שלו בעמדת המגן השמאלי מול פרסטון נורת' אנד.

תוך זמן קצר עבר דודג'ין לעמדת המגן הימני, אך לא הצליח למנוע מהמועדון לרדת לליגה השנייה. דודג'ין לא היה פופולרי בקרב האוהדים, ובדצמבר 1952 הועבר לארסנל לאחר שהשתתף ב-35 משחקי ליגה בסאות'המפטון. במקביל למעברו ללונדון הוא עבר לשחק בעמדת הקשר המרכזי, ולאחר תקופה קצרה בקבוצת המילואים הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק מול בולטון וונדררס ב-15 באפריל 1953.

בקיץ שלאחר הגעתו לארסנל עזב הקשר המרכזי הקבוע ריי דניאל ועבר לסנדרלנד. בעקבות כך הפך דודג'ין לקשר המרכזי הבכיר של ארסנל, ובאותה עונה החמיץ שלושה משחקים בלבד. למרות שהיה גבוה הוא היה מגן מסורבל, ולא הצליח למלא את הציפיות שהותיר אחריו קודמו בתפקיד. בתחילת עונת 1954/1955 הוא איבד את מקומו בהרכב. הוא חזר להרכב בעונת 1956/1957, ושיחק בו באופן קבוע במשך ארבע העונות הבאות; בסך הכל הוא השתתף ב-208 משחקים במדי ארסנל, והבקיע בהם שער אחד בלבד. המועדון לא שיחק היטב בליגה בתקופתו של דודג'ין, ולמעט המקום השלישי בעונת 1958/1959 הוא לא היה מועמד רציני לזכייה בתואר כלשהו. דודג'ין מעולם לא זומן לנבחרת אנגליה, למרות ששיחק עבור הנבחרת עד גיל 23 ואף זכה לענוד את סרט הקפטן שלה.

לאחר שפרש ממשחק פעיל הוא החל לאמן את מילוול, ולאחר מכן את המועדון קווינס פארק ריינג'רס, לו סייע לזכות בגביע הליגה ב-1967. הוא קודם לתפקיד המאמן הראשי בינואר 1968, אך לא הצליח למנוע את ירידת המועדון ובדצמבר של אותה שנה התמנה למאמן פולהאם. למרות שמועדונו החדש ירד מהליגה הראשונה אל הליגה השלישית באופן רצוף, דודג'ין נותר בפולהאם ובדצמבר 1971 הוביל את המועדון בחזרה אל הליגה השנייה. לאחר העלייה המועדון נאבק על מקומו בליגה, ולמרות ההימנעות מירידה לליגה השלישית דודג'ין החליט להתפטר ב-1972.

הוא אימן את לסטר סיטי במשך תקופה קצרה, לאחר מכן הוא אימן את נורת'המפטון טאון ואת ברנטפורד. הוא הוביל את שני המועדונים להעפלה מהליגה הרביעית. לאחר שעזב את ברנטפורד הוא חזר לנורת'המפטון בפעם השנייה, שהייתה פחות מוצלחת. לאחר מכן הוא עבד במועדון הכדורגל ווקינג במשך תקופה קצרה, ולבסוף פרש מתחום הכדורגל. הוא מת בשנת 2000 לאחר שסבל רבות ממחלת אלצהיימר.

==לקריאה נוספת==
* טוני מתיוס, WHO'S WHO OF ARSENAL (עמודים 88 - 89), מיינסטרים, 2007 ()

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני סאות'המפטון
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:מאמני פולהאם
קטגוריה:מאמני קווינס פארק ריינג'רס
קטגוריה:מאמני לסטר סיטי
קטגוריה:מאמני ברנטפורד
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2000
נקודת עוגב

נקודת עוגב (או פדאל, צליל עוגב) הוא מונח מוזיקלי אשר נמצא בשימוש במוזיקה הטונאלית, הבא לתאר צליל ארוך ומתמשך שמופיע באופן טיפוסי בקול הבס.

לרוב, מתחיל צליל העוגב כאחד מצלילי האקורד, אך בניגוד לשאר הקולות אשר מתחלפים ויוצרים אקורדים שונים, הוא ממשיך להשמע, ובכך באופן בלתי נמנע יוצר דיסוננסים עם אקורדים שבהם הוא נחשב לצליל "זר". לקראת סיומה של נקודת העוגב יופיע אקורד אשר בו צליל העוגב נחשב לאחד מצלילי האקורד. לכן צליל נקודת העוגב נכלל בקטגוריה אחת של צלילים זרים לאקורד, כגון צליל שוהה, צליל מקדים וצלילים עוברים. הוא שונה מהם בכך שהוא מתחיל כצליל של אקורד, ומסתיים כצליל של אקורד, אשר לרוב הוא יהיה צלילו הבסיסי של אותו אקורד. דוגמה אופיינית, מתוך [[טוקטה בדו מז'ור לעוגב מאת יוהאן פכלבל]]

נקודות עוגב יוצרות תחושה טונאלית חזקה, כמו מושכת את ההרמוניה חזרה אל שורשהּ. הצליל שעליו מבססים נקודת עוגב הוא בדרך כלל צליל הטוניקה (המדרגה הראשונה בסולם) או צליל הדומיננטה (מדרגתו החמישית). מבחינה הרמונית, על ידי הסתכלות אנכית של כל אקורד הנופל בדרכה של נקודת העוגב, ניתן לומר שנקודת העוגב מרככת את הצבע ואת הפונקציה ההרמונית שיוצר כל אקורד, מכיוון שצליל הבס זר לו, ולכן התחושה שיוצר האקורד היא פחות בהירה וברורה. לפיכך, באופן פרדוקסלי, אי ההתאמה בין נקודת העוגב לבין האקורדים, מעמעמת במעט את המתח ההרמוני, במקום לחזקו.

לעיתים משתמשים מלחינים בצליל מתמשך בקול שאינו הבס, באופן שזהה לנקודת עוגב. צליל זה נקרא "נקודת עוגב הופכית". נקודות עוגב נפוצות ברוב הסוגות המוזיקליות החל מן הבארוק, כאשר בתקופה זו ניתן למצוא רבות מהן בסיומי פרקים (למשל בסיומם של הפרלוד והפוגה הראשונים מתוך ספר הפסנתר המושווה הראשון של י. ס. באך. כמו כן, שימוש בנקודת עוגב נפוץ במיוחד במוזיקה עממית אותנטית, למשל במוזיקה קלטית טיפוסית לחמת חלילים, בה משאירים לרוב צליל שוהה אחד או יותר, אשר מתפקדים כנקודת עוגב, שמעליהם קולות נוספים ובהם צלילים משתנים, דרך כלל יוצרים מלודיה. הופעת נקודת עוגב במוזיקה עממית מכונה "דרון" (Drone), כאשר לעיתים ישנו יותר מצליל מתמשך אחד.

הסימפוניה מס' 104 מאת היידן. הקונטרבס והבסון מחזיקים דרון, במקרה זה, משום שניכר בו שהוא מלווה מוזיקה בסגנון עממי, ומתחיל לפני כניסת שאר הקולות (לא מופיע בתמונה)]]

מקור המונח בא מטכניקת הנגינה בעוגב, אשר בו ניתן "להחזיק" צליל לפרק זמן בלתי מוגדר, כל עוד העוגב פועל. צלילים אלה מנוגנים לרוב בעזרת דוושות הרגליים (הפדאלים), ומכאן בא הכינוי צליל "פדאל". בעזרת טכניקת נגינה זו, יכול העוגבר להחזיק צליל ארוך בעזרת דוושת רגל, ולנגן בחופשיות בעזרת שתי ידיו שנותרו פנויות.

== ראו גם ==

אורגנום

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טכניקות מוזיקליות
קטגוריה:הרמוניה
ביל טריילור

ציור פרי מכחולו
ביל טריילור (באנגלית: Bill Traylor; 1 באפריל 1854 – 23 באוקטובר 1949) היה צייר אפרו-אמריקאי, שנולד כעבד באלבמה.

טריילור נולד למשפחת עבדים באלבמה, הרביעי מבין חמישה אחים (שלוש אחיות גדולות ואח קטן). משפחתו נשארה בדרום על אדמת אדונם לאחר מלחמת האזרחים. הוא התחתן והקים משפחה בת תשעה ילדים, אולם כשהיה בן חמישים נפטרה אשתו והוא נישא בשנית. ב-1928, כשהוא בן 74, נפרד מאשתו ועבר לבדו למונטגומרי, אחת הערים הגדולות באלבמה. הוא התגורר בבית, שעל גדרו תלה את ציוריו ומכר אותם לעוברי אורח.

רק בשנות ה-70 של המאה ה-20 החלה התעניינות בציורים שלו. עתה הם מוצגות במספר מוזיאונים בארצות הברית כולל מוזיאון המטרופוליטן לאמנות.

== לקריאה נוספת ==
* מיכל סובל, "Painting a Hidden Life: The Art of Bill Traylor". Baton Rouge, LA. :Louisiana State University Press, 2009

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמנות גולמית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1854
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1949
מספר עגול

בתורת המספרים, מספר עגול הוא מספר שלם, שמספר הגורמים הראשוניים שלו גדול בהרבה מן הצפוי למספרים באותו גודל. בשפת היומיום מקובל לייחס את התכונה של מספר עגול בעיקר למספרים המתחלקים בחזקה של 10, כלומר למספרים שהצגתם מסתיימת באפס אחד או יותר.

== מספר הגורמים הראשוניים ==

מקובל לסמן ב-<math>\omega(n)</math> את מספר הגורמים הראשוניים השונים של מספר טבעי <math>n</math>, וב-<math>\Omega(n)</math> את המספר הכולל של גורמים ראשוניים. כלומר, אם <math>p_1,\dots,p_r</math> ראשוניים שונים ו-<math>n = p_1^{a_1} \cdots p_r^{a_r}</math>, אז <math>\omega(n) = r</math> ו-<math>\Omega(n) = a_1+\cdots+a_r</math>.

הערך הממוצע (במובן של פונקציות אריתמטיות) של שתי הפונקציות הוא <math>\log\log(n)</math>
 (הלוגריתם הוא הלוגריתם הטבעי). יתרה מזו, לכל <math>\delta>0</math>, הצפיפות של קבוצת המספרים המקיימים <math>|\omega(n)-\log\log(n)|>(\log\log(n))^{1/2+\delta}</math> היא 0; כך גם עבור <math>\Omega(n)</math>. לכן, מספר <math>n</math> שיש לו הרבה יותר מ-<math>\log\log(n)</math> גורמים ראשוניים, עשוי להחשב "עגול".

==בשפת היומיום==

בשפת היומיום מקובל לייחס את התכונה של מספר עגול בעיקר למספרים המתחלקים בחזקה גבוהה יחסית של 10, כלומר למספרים שהצגתם מסתיימת בכמה אפסים (בדר"כ לפחות מחצית ממספר הספרות). פעולת העיגול מחליפה מספר נתון, במספר קרוב המתחלק ב-10 פעמים רבות יותר. דוגמה: אפשר לעגל את 3178 ל-3180, ל-3200, ל-3000 ואף ל-0 (כאשר העיגול הוא לעשרות אלפים או לחזקה גבוהה יותר של 10).

לבני אדם יש נטייה להשתמש במספרים עגולים, גם כאשר הם מתבקשים לציין מספר מדויק. כך למשל, במפקדי אוכלוסין בארצות הברית נמצא דיווח יתר לגילאים המתחלקים ב-5 וב-10, כמו גם לגילאים זוגיים.

בעת מנייה, הגעה למספר עגול נחשבת משמעותית יותר. כך, יום הולדת המתחלק ב-10 נחשב חגיגי יותר, ויום הולדת 100 נחשב חגיגי במיוחד. נוסף על כך ימי נישואים עגולים או כל כמה שנים נחשבים מיוחדים יותר, כך יום נישואים 50 נחשב "יובל" ויום נישואים 25 הוא "חצי יובל". גם ימי זיכרון שנתיים זוכים ליתר תשומת לב ציבורית בחלוף מספר שנים עגול. נהוג לציין גם מספרים עגולים אחרים, כגון התייר המיליון. גם בספירת השנים, שנה שמספרה מתחלק ב-100, ועוד יותר מכך שנה שמספרה מתחלק ב-1000, נחשבת לציון דרך מיוחד.

הרא"ש סבור כי גם התורה מעדיפה לכתוב מספר עגול, כאשר המנין האמיתי הוא פחות אחד: 

שיטת הספירה הנפוצה היא השיטה העשרונית, אך למספר עגול יש משמעות גם בשיטות ספירה אחרות. בקרב מתכנתים, למשל, הרגילים גם לשיטה הבינארית, יום הולדת 32 הוא יום הולדת חגיגי, משום שבכתיב בינארי 32 הם 100,000.

שתי המשמעויות, זו של תורת המספרים וזו של שפת היומיום, אינן מתלכדות. בתורת המספרים, המספר 648, למשל, שלו שישה גורמים ראשוניים, עגול יותר מ-700, שלו רק חמישה גורמים ראשוניים, ואילו בשפת היומיום המצב הפוך: 700 הוא מספר עגול (מתחלק ב-100), ואילו 648 אינו עגול.

== ראו גם ==
* מספר חלק

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תורת המספרים
הקרן לבריאות רפואית לתעשיית המבוגרים

הקרן לבריאות רפואית לתעשיית המבוגרים (באנגלית: Adult Industry Medical Health Care Foundation, בראשי תיבות: AIM) הוא מוסד ללא כוונת רווח שעורך בדיקות לגילוי HIV ומחלות מין בשחקני פורנוגרפיה (Adult Industry הוא כינוי באנגלית למונח "תעשיית הפורנוגרפיה").

רוב הבדיקות נערכות במטות הקרן בעמק סן פרננדו (שבלוס אנג'לס, קליפורניה) הממוקמים בשרמן אוקס ובגרנדה הילס. בכל חודש כ-4,000 שחקנים נבדקים בבדיקות HIV. הבדיקה אפקטיבית 10 ימים או יותר לאחר הידבקות פוטנציאלית (כלומר אם אדם נדבק 10 ימים או יותר לפני ביצוע הבדיקה, הבדיקה תזהה את הנגיף) (HIV-1 DNA, by PCR) לעומת בדיקות אחרות (HIV ELISA) שאפקטיביות 6 חודשים או יותר לאחר הידבקות פוטנציאלית. בדיקות אחרות כוללת מחלות מין כגון כלמידיה, זיבה ועגבת.

בנוסף לשירותים הרפואיים, מספק ה-AIM גם שירותים אחרים לשחקנים כדוגמת סרטי הסברה וייעוץ, הכוונה פיננסית, ייעוץ לשחקניות פורנוגרפיה שהן אמהות וכיוצא בזה.

== פעילות הקרן ==
[[שרון מיטצ'ל ]]
בשנות ה-80 של המאה העשרים התפרצות של נגיף ה-HIV גרמה למספר מקרי מוות של שחקני פורנוגרפיה, ונוצר צורך להתמודד עם בעיה זו.
מנהלת ה-AIM היא ד"ר שרון מיטשל, שחקנית פורנוגרפיה שעזבה פעילות זו בשנת 1996, התמחתה בייעוץ לבריאות הציבור ובסקסולוגיה, והקימה את הקרן ב-1998.

הקרן עזרה להקמת מערכת בדיקות בארצות הברית ששחקני פורנוגרפיה פעילים נבדקים בה לפחות פעם ב-30 יום, לרוב מדובר בבדיקה כל 14 יום.

חברות הפקת סרטי פורנוגרפיה דורשות מכל שחקן תוצאה שלילית של בדיקה כזאת לפני השתתפות בסרט בו מקיימים יחסי מין ללא קונדומים. כאשר חלון הזמן המקובל בין ביצוע הבדיקה להשתתפות בסרט הוא בין 10 ל-30 יום ובדרך כלל מקובל חלון 14 יום.

מערכת זו של בדיקות הובילה לשיעור נשאות HIV נמוך במיוחד בענף סרטי הפורנוגרפיה (למרות שברוב רובם של סרטי הפורנוגרפיה ההטרוסקסואלי לא משתמשים בקונדומים): בארבע השנים שקדמו לשנת 2004 לא נרשם מקרה איידס בקרב שחקני פורנוגרפיה, וכן משנת 2004 ועד היום (2009) אף שחקן פורנוגרפיה לא אובחן כנשאי HIV.

ב-2004 ה-AIM סייע להשבתת ענף סרטי הפורנוגרפיה למשך כמעט חודשיים לאחר ששחקן הפורנוגרפיה דארן ג'יימס נמצא נשא בבדיקת HIV. כדי למנוע התפרצות של הנגיף נבדקו הפרטנריות שלו (והפרטנרים שלהן וכו') ו-4 שחקניות פורנוגרפיה שהשתתפו איתו בצילומי סרט פורנוגרפיה בברזיל נמצאו נשאיות HIV. ג'יימס קיים ככל הנראה יחסים עם 12 נשים מאז בדיקת ה-HIV הראשונית שלו במרץ 2004 ועד חזרתו מברזיל.

מאז 2006 מציעה AIM שירותים מקוונים להזמנת בדיקות למחלות מין ולתשלום עבורן בקליניקות מקומיות ומעבדות בערים רבות. גישה מקוונת לתוצאות הבדיקות מונעת זיוף מסמכי בדיקות, מאחר שהנבדקים יכולים לשתף אחרים בתוצאות דרך אתר האינטרנט, הדואר האלקטרוני או הטלפון הנייד, תוך שמירה על פרטיותם.

בתחילת שנת 2011 פרסם האתר Porn Wikileaks מאגר מידע ובו למעלה מ-15,000 שמות של שחקני סרטים פורנוגרפיים ותוצאות בדיקות למחלות מין שנעשו להם. בחודש מאי נסגרו משרדי הקרן, היא הכריזה על חדלות פרעון והפסיקה לספק שירותי בדיקה. נגד החברה הוגשה אף תביעה על פגיעה בפרטיות בטענה כי במחדליה גרמה לדליפת מידע מתוך מאגר המידע שהוחזק על ידה.

== ראו גם ==
* מחלות מין והתעשייה הפורנוגרפית
* ELISA
* בדיקה לגילוי HIV
* PCR
* ACT UP

== קישורים חיצוניים ==
*[http://www.aim-med.org/ AIM Healthcare] – האתר הרשמי 
*[https://web.archive.org/web/20170613234438/https://www.sxcheck.com/ SxCheck] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארצות הברית: ארגוני בריאות ורפואה
קטגוריה:איידס
קטגוריה:פורנוגרפיה
קטגוריה:קליפורניה
יער אילנות

יער אילנות הוא גן בוטני יערני (ארבורטום) המשתרע משני צדדיו של כביש 4 באזור השרון, בין קדימה בדרום לפרדסיה בצפון. ביער צמחייה מגוונת ונדירה - ריכוז גדול של אירוס הארגמן, תורמוסים, צבעוני השרון, אזוביון דגול ועוד. בצדו המזרחי של היער, שוכנת הקהילה הטיפולית לנפגעי סמים "אילנות".

==הארבורטום הלאומי==
שלט הכניסה לארבורטום הלאומיבתקופת המנדט הבריטי נרכשו אדמות היער בידי הקרן קיימת לישראל. בחלקו הצפוני של היער פעל פרדס ערבי שבו נתגלו איורי קיר נדירים.

משנות ה-50 המוקדמות ועד 1986 שימש האזור כארבורטום (גן אקלום לעצים) הלאומי של ישראל, במסגרת אגף חקר היערות של משרד החקלאות. נבדקו שם 170 מיני אקליפטוס ובסך הכל מעל 750 מינים של עצי ושיחי נוי ויער שנאספו מרחבי העולם כדי לבדוק את התאמתם לאקלים ארץ ישראל. הידע שנרכש בארבורטום יוּשם בפרויקטי ייעור ברחבי הארץ.

ב-1986 נסגר אגף חקר היערות, האתר נעזב, כוסה בעשבי בר, וחלק מעציו נבלו מההזנחה. ד"ר קרל טישלר, אשר היה חוקר בכיר באגף, התאבד בעקבות הסגירה, ובהמשך עובדים רבים איימו בכך גם כן.

ב-1993 החלה קק"ל בתהליך שימור ושיקום היער, כולל נטיעה מחדש של חלק מהמינים שנבלו, הצבת שלטי הסבר וסלילת שבילי הליכה. האתר נפתח מחדש כארבורטום הלאומי, ומתוכנן להיפתח בו מרכז מבקרים על שם אילן רמון.

באוגוסט 2014 הכריזו משרד החקלאות והמועצה לגנים בוטניים על הגן כגן בוטני.

==קהילה טיפולית "אילנות"==
בצדו המזרחי של היער, סמוך לכביש 4, שוכנת הקהילה הטיפולית לנפגעי סמים "אילנות". הקהילה מיוזמתה של "עמותת בית אור אביבה", הוקמה על ידי הקרימינולוג הקליני ומנכ״ל העמותה איתן סלע, בשנת 1989, והיא יכולה לקלוט כמאה מטופלים. בקהילה ניתנים שירותים מיוחדים למגזרי אוכלוסייה שונים ובהם בני 18–24 ועולים חדשים צעירים.
עד היום הסתייעו וחזרו לחיים נורמלים כ-1000 מכורים לסמים.
בית אור אביבה היא עמותה לקידום קהילות טיפוליות בישראל לטיפול בהתמכרויות. העמותה מפעילה מספר רב של מסגרות.

==המאבק נגד כביש 561==
תוכנית הפיתוח של כביש 561, לכיוון אבן יהודה איימה להכחיד חלקים רבים מהיער. מאבק משותף של קק"ל, המשרד להגנת הסביבה והחברה להגנת הטבע, הביא לפשרה לפיה הכביש יעבור בשוליו הדרומיים של היער ובחלקו המזרחי בלבד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.kkl.org.il/forestsearch/ilanot-forest-and-arboretum.aspx יער אילנות - יער, גן בוטני יערני (ארבורטום) ומרכז מבקרים] באתר קק"ל
* [https://www.eyarok.org.il/trip.aspx?id=2149 שביל האירוסים ביער אילנות], e-ירוק 21, באתר קק"ל
* 
* [http://www.israel.agrisupportonline.com/news/csv/csvread.pl?show=5058&mytemplate=tp2 יער אילנות בלב השרון הוכרז כגן בוטני], פורטל החקלאות הישראלי, 18 באוגוסט 2014
* 

==הערות שוליים==

אילנות
אילנות
קטגוריה:השרון: גאוגרפיה
קטגוריה:קדימה-צורן
קטגוריה:כביש 4
סמל צבא הגנה לישראל

סמל צה"ל עד 2021
סמל צה"ל על [[בול "מועדים לשמחה ה'תש"י" משנת 1949]]
סמל צה"ל הוא הסמל המייצג את צה"ל. הסמל מכיל בתוכו את סמל "ההגנה", חרב שמשולב בה ענף של זית. סמל "ההגנה" משמש כסיכת מפקד מחלקה ומחולק החל מקורס הקצינים הראשון של צה"ל.

החרב בסמל מייצגת את המלחמה, בעוד שענף הזית מסמל את הכמיהה לשלום. החרב והענף נתונים בתוך קווי המתאר של מגן הדוד, סמל חשוב במסורת היהודית המסמל את העם היהודי ואת ההיסטוריה שלו. בסמל מופיע הכיתוב "צבא ההגנה לישראל", נתון על גבי מוטו.

הסמל עוצב על ידי המעצב אוטה וליש, שהתבסס על סמל ארגון ההגנה שעיצב האדריכל אריה אלחנני והורכב מחרב ועץ זית. וליש הוסיף לסמל ההגנה מסגרת הדומה למגן דוד, והוסיף סרט ועליו המילים "צבא ההגנה לישראל".

הסמל מוטען על דגל צה"ל, ומופיע בכל מחנה צבאי. הסמל מופיע על מצבותיהם של כל חללי צה"ל, וגם על קברם של חללי האצ"ל ומחתרות אחרות, שחוילו בדיעבד. הסמל נענד כסמל כובע על כומתתו של הרמטכ"ל בלבד. החל משנת 2021, סמל צה"ל נענד על כומתתם של כלל חברי פורום המטה הכללי (ראשי אגפים ומפקדי פיקודים) למעט שניים: מפקד זרוע האוויר, ומפקד זרוע הים.

ב-9 בינואר 2022 הכריז צה"ל על עדכון ויצירת סמל אחיד.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סמלי צה"ל
מדבר קיזילקום

נוף מהמדבר
מדבר קיזילקום (באוזבקית: Qizilqum, בקזחית: Қызылқұм) הוא המדבר ה-15 בגודלו בכדור הארץ. פירוש השם בקזחית ובאוזבקית הוא "חול אדום". המדבר נמצא במרכז אסיה, בין הנהרות אמו דריה וסיר דריה, דרומית-מזרחית לים ארל, ומחולק בין אוזבקיסטן, קזחסטן וטורקמניסטן. הוא משתרע על פני שטח של כ-298,000 קמ"ר.

באזור שקעים והרים רבים, והגובה הממוצע הוא 300 מטר מעל גובה פני הים. רוב פני השטח מכוסים בדיונות חול. באזור יש נאות מדבר רבים, בנוסף לנהרות שלצידם שוכנים רוב היישובים החקלאיים.

האוכלוסייה המקומית משתמשת במרעים הרחבים שבמדבר לרעיית צאן. במדבר אוצרות טבע רבים כמו: זהב, אורניום, נחושת, אלומיניום, כסף, גז טבעי ונפט. הפיתוח של מכרה הזהב הידוע ביותר, בעיירה מורונטאו, התחיל בשנות ה-70.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוזבקיסטן: גאוגרפיה
קטגוריה:טורקמניסטן: גאוגרפיה
קטגוריה:קזחסטן: גאוגרפיה
קטגוריה:אסיה: מדבריות
מגדל דניאל פריש

מגדל דניאל פריש (מכונה באופן רשמי "המגדל" ומוכר גם כ"מגדל הקיבוץ הארצי", בעבר היה ידוע גם כ"מגדל רסקו") הוא מגדל משרדים הנמצא ברחוב דניאל פריש 3 בתל אביב-יפו. תוכנן על ידי משרד איתן-גושן (דן איתן וערי גושן) ונחנך בשנת 1986. 

== המבנה ==
במגדל 29 קומות והוא מתנשא לגובה של 92 מטר. הוא מלבני בצורתו ומעוצב בסגנון מודרני. קומת מבואת המגדל כפולה בגובהה משאר קומות המגדל ונמצאת על פלטפורמה במפלס פלוס אחת ביחס לרחוב דניאל פריש, כך שמחוצה לה נוצרת רחבה מוגבהת. מעטפת הבניין כהה ואחידה והוא עוטה זכוכית בגוון שחור לכל גובהו, כאשר בקצהו מחופה המגדל ברשת סרגלי פלדה מושחרת. מופע המגדל האחיד נקטע רק בארבע פינותיו, בהן נמתחים "פסים" מאונכים לבנים מאבן טרוורטין מוחלקת. במרוצת השנים התלכלכו פסי האבן מפיח ואבק, במיוחד הפסים לכיוון צפון-מזרח ודרום-מזרח, ובשנת 2003 שויפו ונוקו והוחזרו למצבם המקורי. מאז, נכון לשנת 2017, חזרו פסי אבן אלו והתלכלכו וטרם נוקו מחדש.

פרויקט הבנייה החל ב-1980 על ידי חברת רסקו, אך היא נקלעה לקשיים כלכליים ומכרה את הפרויקט ב-1982 תמורת 23 מיליון דולר לקיבוץ הארצי שתכנן לאכלס את משרדיו בחלק מקומות המבנה. לקראת סיום הבנייה ב-1985 החליט הקיבוץ הארצי שלא לעבור למגדל, ולהשכיר את הקומות שיועדו עבורו. עם חנוכת המגדל ב-1986 אכלסו את המגדל בין השאר חברות תנובה ואיי די בי.

ברחבת הכניסה לבניין ניצב פסל של הפסל דב אור-נר "אתרים של רע" (1989). הפסל עשוי מפלדת אל-חלד והוא עושה שימוש באנרגיה סולארית כדי להניע את המים הזורמים בו. בבניין שוכנות, בין היתר, שגרירויות אירלנד, פורטוגל, ספרד, יוון וגאורגיה בישראל, ובקומת הכניסה שלו מוצגות תערוכות. בעבר שכנה במגדל גם שגרירות גרמניה. בצמוד למגדל שוכנים בית ציוני אמריקה, לונדון מיניסטורס ובניין מחוז תל אביב של לשכת עורכי הדין בישראל.

== סדר הקומות במגדל ==
* 26 - קומה טכנית
* קומות משרדים 15 - 25
* קומות משרדים 1 - 14
* כ1 - קומת לובי עליונה
* כ - קומת לובי תחתונה ומפלס הכניסה
* מ - מקלט ומפלס הרחוב בפועל
* ח1 - חניון
* ח2 - חניון
* ח3 - חניון

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

דניאל פריש, מגדל
לונלי פלאנט

מורין וטוני וילר, מייסדי ההוצאה
לונלי פלאנט (באנגלית: Lonely Planet) היא אחת מהוצאות הספרים הגדולות ביותר למדריכי טיולים בעולם. מדריכי ההוצאה היו הראשונים שפנו לקהל התרמילאים כקהל עיקרי. נכון ל-2009 ראו אור במסגרת ההוצאה 500 כותרים בשמונה שפות. שם החברה מקורו בשיבוש שורה מהשיר Space Captain מאת ג'ו קוקר וליאון ראסל. במקור שר קוקר lovely planet, אבל מייסד ההוצאה טוני וילר (Tony Wheeler) שמע lonely planet והצירוף קסם לו.

בשנת 2006 יזם טוני וילר (יחד מרק אלינגהאם, מייסד ההוצאה הבריטית 'ראף גיידס' העוסקת אף היא במדריכי טיולים) קמפיין לקידום המודעות להשפעה של טיסות נוסעים על שינויי אקלים שעלולים להוביל להתחממות עולמית. תחת הכותרת 'טוסו פחות, טיילו יותר' מעודדים במדריכי לונלי פלאנט את המטיילים להתבסס פחות על טיסות, להעדיף אמצעי תחבורה חלופיים, לשהות זמן רב יותר במקום אחד ולפצות על פליטת גזי החממה במהלך הטיסות באמצעות 'תוכנית קיזוז' - תרומה לגופים הפועלים להפחתת הפליטה.

בשנת 2007 נמכרה ההוצאה בחלקה לחברת BBC Worldwide, שמחזיקה כיום בכ-75% מההוצאה; 25% נותרו בבעלות המייסדים, מורין וטוני וילר. בשנת 2013 נמכרה ההוצאה לברד קלי, איש עסקים מארצות הברית.

בישראל מתפרסמים מדריכי לונלי פלאנט בתרגום לעברית בהוצאת שטיינהרט-שרב בשם "העולם".

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:הוצאות ספרים
קטגוריה:מדריכי טיולים
טהאר

תמונה של המדבר מהחלל
מפת מדבר טהאר
מדבר טהאר (נכתב לעיתים תאר; בהינדי: थार, באנגלית: Thar), הידוע גם בשם המדבר ההודי הגדול,של הודו הוא מדבר גדול וצחיח בצפון-מערב תת-היבשת ההודית.

שטח המדבר הוא כ־200,000 קמ"ר והוא ה-18 בגודלו בעולם. הוא נמצא בעיקר במדינה ההודית ראג'סטאן וגם בדרום המדינות: הריאנה ופנג'אב ובצפון גוג'ראט. בפקיסטן המדבר מכסה חלק ממזרח מחוז סינד וחלק מדרום-מזרח מחוז פנג'אב. מדבר צ'וליסטאן גובל במדבר טהאר ומתפשט לכיוון מחוז פנג'אב האפגני.

המדבר גובל בצפון-מערב עם נהר סוטלג', במזרח עם , בדרום עם ב ובמערב עם נהר האינדוס.

למרות האקלים הקיצוני, מדבר טהאר יכול לספק הזדמנויות פיתוח: כרייה - במדבר יש עתודות יקרות של מינרלים כמו פלדספר, פוסריט, גבס וקאולין. מינרלים אלה משמשים לייצור מגוון דברים ממלט לדשנים ולכן הם בעלי ערך. אבן גיר ושיש גם נחצבים באזור. אבן גיר משמשת לבניית וייצור מלט, ושיש משמש לבנייה. ייצור אנרגיה - אנרגיה מופקת במדבר טהאר באמצעות פאנלים סולאריים. אנרגיה זו משמשת להתפלת מים. אנרגיית רוח משמשת גם לייצור חשמל. חקלאות - השקיה במדבר טהאר הפכה לחקלאית מסחרית. ייצור יבולים כמו חיטה וכותנה יצר מקומות עבודה רבים והניב הכנסה לכלכלה המקומית. תיירות - הפארק הלאומי מדבר טהאר מושך מבקרים רבים שרוצים לראות כמה מ -120 המינים שנמצאים שם.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הודו: גאוגרפיה
קטגוריה:אסיה: מדבריות
קטגוריה:פקיסטן: גאוגרפיה
קטגוריה:ראג'סטאן
רובע לב העיר

רובע לב העיר הוא מיזם נדל"ן יוקרתי שהוקם בלב תל אביב בתחילת שנות ה-2000. המיזם כולל 168 דירות מגורים, וממוקם בין הרחובות מזא"ה ובלפור, בסמוך לרחוב אלנבי. יזמית הפרויקט היא חברת אוניל שבשליטת איש העסקים אליעזר פישמן.

== מבנה ==
הפרויקט תוכנן על ידי האדריכלית עדה כרמי-מלמד, על הקרקע שבה עמד בין השנים 1925–1992 בית החולים הדסה. המתחם משתרע על שטח של 10 דונם, וכולל מספר מבנים: "בניין בלפור" – בניין מגורים בן 7 קומות הבנוי בצורת "ח" סביב רחבה מרכזית, "מגדל המניפה" – מגדל מגורים במרכז הרחבה המתנשא לגובה 26 קומות, "בית התאומים" – בניין היסטורי משומר בסגנון האקלקטי משנות ה-20, וכן בניין משרדים קטן בחזית רחוב מזא"ה.

בפרויקט הושקעו למעלה מ-100 מיליון דולר, ובנייתו הושלמה בשנת 2005. בנייתו של המתחם סביב רחבה מרכזית מרוצפת המקשרת בין מבניו, מעין כיכר עירונית, נועדה לאפיין אותו כרובע עירוני בפני עצמו, עובדה המשתקפת גם בשם שנבחר למיזם. עם זאת, ה"רובע" אינו כולל שטחי מסחר ועסקים למעט מסעדה וכן חנות ספרים המשולבת בבית קפה.

דירות המגורים במתחם הן בנות 3–5 חדרים, בשטחים הנעים בין 114 ל-400 מ"ר, חלקן דירות גן, דופלקסים ופנטהאוזים. הדירות והשטחים הציבוריים תוכננו במפרט עשיר, שנועד להתחרות במגדלי המגורים של צפון תל אביב ופונה לאוכלוסייה בעלת אמצעים. המתחם כולל חדר כושר וספא, בריכת שחייה, חניון תת-קרקעי עם 4 מפלסי חניה, וכן מרתף יין מרכזי המעוצב כמערה חצובה בסלע ומעמיד לרשות הדיירים תאי אחסון פרטיים ליינותיהם. הדירות נמכרו במחירים של מיליון דולר ומעלה (כ-10,000 $ למ"ר), חלק ניכר מהן לתושבי חוץ שאינם מתגוררים במקום דרך קבע.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תל אביב-יפו: בתי מגורים
קטגוריה:לב העיר
סרז'יו מנדז

סרז'יו סנטוש מנדז, (בפורטוגזית: Sérgio Santos Mendes; נולד ב-11 בפברואר 1941, בניטרוי, מדינת ריו דה ז'ניירו, ברזיל) הוא מוזיקאי ברזילאי. הוא הוציא יותר מ-35 אלבומים וניגן בוסה נובה מעורבת בג'אז ופאנק, וזכה בפרס גראמי. מנדז נישא לזמרת גרסיניה לפוראסה (Gracinha Leporace) ששרה עמו בחלק משיריו.

==ביוגרפיה==
=== קריירה ראשונית===
כבנו של רופא מהעיר ניטרוי, ברזיל, מנדז למד בקונסרבטוריון המקומי בתקווה להיות פסנתרן קלאסי. התעניינותו בג'אז גברה, והוא החל לנגן במועדוני לילה בסוף שנות ה-50 כשהבוסה נובה, נגזרת נגועת-ג'אז של הסמבה החלה להיות נפוצה. מנדז ניגן עם אנטוניו קרלוס ז'ובים ועם מוזיקאים אמריקאים רבים בביקוריהם בברזיל.

מנדז הקים את שישיית הבוסה של ריו (Sexteto Bossa Rio) והקליט את "ריקוד מודרני" ב - 1961. במסע הופעות באירופה וארצות הברית, מנדז הקליט אלבומים עם קנונבול אדרלי והרבי מאן והופיע בקרנגי הול. מנדז עבר לגור בארצות הברית ב-1964 והוציא שני אלבומים עם להקתו ברזיל 65.

=== ברזיל 66 ===
סרז'יו מנדז וברזיל 66'
כשהמכירות ירדו, הוא החליף את הזמרת הברזילאית וונדה דה סה בקול הידוע משיקגו, לאני הול (שלמדה את החומר של מנדז באופן פונטי), עבר לחברת ההקלטה של הרב אלפרט A&M והוציא את התקליט הרב אלפרט מציג את סרג'יו מנדז וברזיל 66, אלבום שהיה אלבום פלטינה בעיקר על בסיס הלהיט שלו ו-ז'ורז'י בן מאס קה נאדה ("Mas que nada", שפירושו "עזוב!") ובתמיכתו האישית של אלפרט, שעימו מנדז הופיע באופן סדיר.

הלהקה המקורית של ברזיל 66 הייתה: מנדז (פסנתר), הזמרות לאני הול וג'אניס הנסן, בוב מתיוס (בס) ז'וזה סוארז (הקשה) וז'ואו פלמה (תופים). ג'ון פיסאנו הופיע כאורח בגיטרה. להקה זו הקליטה שלושה אלבומים מ 1966–1968 (כולל הלהיט הסתכל סביב) לפני השינוי בליהוק לתקליט הרביעי השוטה על הגבעה.

קארן פיליפ החליפה את הנסן כזמרת השנייה, והמתופף הוותיק דון אום רומאו הצטרף לרובנס בסיני לתפקידי ההקשה. סבסטיאו נטו היה הבסיסט החדש ואוסקר קאסטרו-נבס הגיטריסט. ללהקה זו היה צליל יותר תזמורתי ו"ביג-בנד"-י מקודמיהם. בתחילת שנות ה-70 הול פיתחה קריירה עצמאית כסולנית ונישאה לאלפרט. יש טוענים שמנדז שמר טינה לאלפרט ש"גנב" את הסולנית שלו.

ב-1981 הופיעה עם הלהקה בישראל, בין השאר הופיעו בבריכת הסולטן בירושלים.

===בלאק אייד פיז ושיתופי פעולה נוספים===
ב-2006, מנדז שיתף פעולה עם להקת הפופ\היפ-הופ בלאק אייד פיז (Black Eyed Peas) בביצוע מחודש של להיטו "מאס קה נאדה". הביצוע, בו השתתפה בשירה גם אשתו גרסיניה, זכה להצלחה בינלאומית. בישראל, השיר הגיע למקום ה-18 במצעד הפזמונים הבינלאומי לשנת 2006.

בשנת 2008 הקליט שיר במשותף עם הזמר הקולומביאני המצליח חואנס.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקאים ברזילאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי הלטיני
קטגוריה:מוזיקאי ג'אז
קטגוריה:פסנתרנים ברזילאים
קטגוריה:מלחיני ג'אז
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1941
חשבון להורים

חשבון להורים הוא ספר עיון מאת רון אהרוני העוסק בהוראת מתמטיקה לילדים בגיל בית ספר יסודי. קהל היעד של הספר הוא הורים שרוצים לעזור לילדיהם בהוראת החומר המתמטי של בית הספר היסודי, מורים ומשתלמים לתעודת הוראה.

הספר היה ברשימות רבי המכר, ותורגם לשלוש שפות - אנגלית, פורטוגזית והולנדית.

==רקע לכתיבת הספר==
הספר הוא פרי התנסות של אהרוני, פרופסור למתמטיקה בטכניון, בהוראת חשבון בבתי ספר יסודיים במעלות-תרשיחא ובמקומות אחרים. הספר נכתב על רקע המאבק בגישה התבניתית ששלטה עד אותה תקופה בהוראת החשבון, וכן על רקע המאבק בגישת החקר שתוכנית לימודים הבנויה על פיה כמעט נכנסה לתוקף ב-2002, ושכתוצאה מן המאבק הוחלפה לבסוף ב-2006 בתוכנית קונסרבטיבית. הספר היה חלק משני המאבקים.

==מבנה הספר==
לספר שלושה חלקים. הראשון עוסק בשאלה מהי המתמטיקה, ומהם הנושאים הבסיסיים בחשבון שנלמדים בבית הספר היסודי. מתברר שהתשובה לשאלה האחרונה פשוטה במיוחד – ארבע פעולות החשבון. אולם הפשטות מרמה, משום שהבנת הפעולות כוללת שני חלקים נפרדים – משמעות הפעולות, שפירושו מתי משתמשים בהן, וחישוב הפעולות. חישוב הפעולות נעשה בשיטה העשרונית. שני הנושאים הנלמדים בחשבון הם על כן משמעות הפעולות והחוקים הנובעים מן המשמעות הזאת (כמו חוקי החילוף של החיבור ושל הכפל), ועקרונות השיטה העשרונית ואלגוריתמים בה.

החלק השני של הספר עוסק בכללי דידקטיקה בסיסיים. המחבר טוען שיש שלושה כללים ראשוניים:
* שיטתיות: הימנעות מדילוג על שלבים. המתמטיקה בנויה נדבך על גבי נדבך, והחמצתו של שלב משמעה ניסיון לבנות קומה על גבי קומה חסרה. אחד המסרים של הספר הוא שייחודה של המתמטיקה של בית-הספר היסודי הוא בכך שיש בה הרבה שלבים סמויים, כלומר שקל לפספס אותם משום שלמבוגר הם מובנים מאליהם. דוגמאות: העובדה שלכל פעולה יש יותר ממשמעות אחת; הדמיון בין כפל ומנייה (בשניהם חוזרים על אותה יחידה כמה פעמים – זוהי הסיבה שבאלגברה במקום "שתים כפול x" אפשר לכתוב "2x"); משמעות השיטה העשרונית כקיבוץ חוזר של עשרות. עקרון השיטתיות נזנח בגישת החקר.
* מוחשיות: התלמיד צריך להתנסות בעקרונות של החשבון בידיים. את מושג המספר יש ללמוד דרך מנייה של עוד ועוד עצמים, את השיטה העשרונית על התלמיד ללמוד דרך קיבוץ עשרות במו ידיו.
* המילים: את העקרונות הנלמדים יש לנסח במפורש. המילים הן הדבק של החשיבה, והן מאפשרות שני דברים: לייצב שלבים קודמים שנלמדו, ותקשורת בדבר המושגים האלו. אי אפשר לבנות מושגים על גבי ידיעה אינטואיטיבית בלבד. המסר של הספר הוא שאין לחשוש מניסוחים מפורשים ומדויקים גם בבית-הספר היסודי.

החלק השלישי של הספר מתאר במפורט את המתמטיקה של בית-הספר היסודי מכיתה א' עד ו'.

==ראו גם==
* העמותה הישראלית לקידום החינוך המתמטי לכל - עמותה המקדמת חינוך מתמטי בגישה החופפת לזו המוצגת בספר.

קטגוריה:הוראת המתמטיקה בישראל
קטגוריה:ספרי עיון בעברית
ארמית חדשה

ארמית חדשה הוא כינוי כולל לניבים שונים של ארמית המדוברים בימינו אנו, בעיקר באזור הסהר הפורה, אך גם בקהילות שונות במדינות מערביות, בעיקר באירופה ובארצות הברית, וגם בישראל.

נהוג לחלק את ניבי הארמית החדשה לארבע קבוצות עיקריות:
* ארמית מערבית חדשה - ניב זה, השריד היחיד של הארמית המערבית, מדובר בשלושה כפרים בסוריה, אשר הידוע ביניהם הוא מעלולה. לניב כמה אלפי דוברים, נוצרים ומוסלמים (זהו הניב הארמי היחיד שדוברים בו מוסלמים).
* ארמית חדשה מרכזית (או ארמית חדשה צפון-מערבית) - קבוצת ניבים זו, אשר העיקרי בה הוא ניב טורויו, מדוברת על ידי נוצרים המשתייכים לכנסייה הסורית היעקבית באזור טור עבדין בדרום-מזרח טורקיה. מספר הדוברים מוערך בכ-500,000. השם "טורויו" רווח רק בקהילה האקדמית. הדוברים עצמם מכנים את שפתם "סוראית" או "סוריויו", וליתר דיוק: "לְשָׁאנָא סוּרֲיֹויֹו" או "לִשַׁאנַא סורַיַּאיַא", כולם גלגולים של המלה "סורית". 
* ארמית חדשה צפון-מזרחית - זוהי קבוצת ניבים המדוברת בעיקר בצפון עיראק, באזרבייג'ן האיראנית, ובמידה מועטה יותר בדרום מזרח טורקיה. רוב הדוברים הם נוצרים המכנים את שפתם "סורֶת" (מ"סורית"), אך ישנם גם יהודים (למשל יהודי צפון מערב איראן, וכן יהודי כורדיסטן, כיום מרביתם בישראל) שדוברים ניב מקבוצה זו, כדוגמת קבוצת נאש דידן. מספר הדוברים מוערך בכחצי מיליון. דוברים רבים עזבו את ארצותיהם המקוריות וחיים כיום במדינות המערב. דוברי השפה בישראל מכנים אותה לרוב "כורדית" או "כורדית יהודית", אך אין לבלבל בינה לבין השפה הכורדית המדוברת בפי הכורדים המוסלמים. הניב היהודי תועד בישראל החל משנות ה-50.
* מנדעית חדשה - ניב זה, הרובד המודרני של הלשון המנדעית מדובר על ידי המנדעים, אשר חיים באופן מסורתי בדרום עיראק ומחוז ח'וזיסטאן באיראן. רבים מהם עזבו את ארצות מוצאם וחיים כיום בארצות הברית. אי לכך, מרבית המנדעים אינם דוברים את שפתם ומספר דוברי המנדעית החדשה מוערך בכמה מאות לכל היותר.

על אף שהארמית היא שפה בעלת עומק היסטורי נרחב, התיעוד הכתוב של הארמית החדשה אינו רב, כיוון שניבים אלו נתפסו על פי רוב כניבים מדוברים ללא יוקרה של שפה כתובה (בדומה לניבי הערבית המדוברת). רק בעת החדשה החל תיעוד בלשני של ניבים אלו ונאספו סיפורים מפי דוברים. עם זאת, קיימים כמה כתבי יד של טקסטים דתיים בניבים אלו, כדוגמת מדרשים יהודים בני המאה ה-17 מן העיר נרווה בעיראק.

יש המכנים את ניבי הארמית החדשה (ובפרט הארמית החדשה הצפון-מזרחית) "סורית חדשה", כאילו היו גלגול ישיר של השפה הסורית הקדומה, אך שם זה אינו מדויק מבחינה בלשנית.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
קטגוריה:ארמית
קטגוריה:כורדיסטן: שפות
פונקציית תקרה

הגרף של פונקציית תקרה
פונקציית התקרה מחזירה לכל מספר ממשי <math>x</math> את המספר השלם הקטן ביותר שגודלו אינו קטן מ-<math>x</math>. הפונקציה מסומנת
:<math display=block>\lceil x\rceil=\text{ceil}(x)=\min\{n\in\Z:n\ge x\}</math>
דוגמאות: <math>\lceil2.7\rceil=3,\lceil-2.1\rceil=-2,\lceil-2\rceil=-2</math>.

==== תכונות ====
*<math>\lceil x\rceil=-\lfloor-x\rfloor</math> כאשר <math>\lfloor x\rfloor</math> פונקציית הרצפה
*<math>\lfloor x\rfloor\le x\le\lceil x\rceil</math>
*<math>\lceil x\rceil-1<x\le\lceil x\rceil</math>
*<math>\lceil x\rceil=x</math> אם ורק אם <math>x</math> הוא מספר שלם
*<math>\lfloor0.5k\rfloor+\lceil0.5k\rceil=k</math> כאשר <math>k</math> מספר שלם

==ראו גם==
*פונקציית הערך השלם
*עיגול (אריתמטיקה)

==קישורים חיצוניים==
*

הערך השלם
סוליס

פסל ראש [[ברונזה מזהב ממקדש סוליס מינרווה שבבאת'. הפסל התגלה באורווה בשנת 1727 ומוצג כיום במוזיאון המרחצאות הרומיים של באת'.]]
המרחצאות הרומיים בבאת'.
סוליס (בלטינית: Sulis) או סולוויס (Sulevis) הייתה אלת מעיינות חמים שפולחנה היה נפוץ בבאת' שבאנגליה במהלך התקופה הרומית. בעקבות המפגש בין התרבות המקומית הגאלית לבין תרבות האימפריה הרומית זוהתה סוליס עם האלה מינרווה מהמיתולוגיה הרומית.

==הפולחן בבאת'==
סוליס הייתה האלה המקומית של המעיינות החמים בבאת'. בעקבות זאת נקראו המעיינות (וגם האלה) על ידי הרומאים שהגיעו לאתר בשם "אקווה סוליס" - מימי סוליס. בתקופה הרומית נבנה באתר המעיינות מקדש לאלה בסגנון קלאסי, וסביבם נבנה מבנה המרחצאות. 
במקום התגלתה כתובת המוקדשת לאלה, והמזהה אותה עם האלה מינרווה מהמיתולוגיה הרומית. בהשפעת זיהוי זה יוחסו לסוליס תכונות אלת החוכמה וההחלטות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bbc.co.uk/legacies/immig_emig/england/somerset/article_1.shtml התפתחות פולחן האלה סוליס] כתבת רשת ה-BBC

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלים בריטיים וגאליים קדומים
קטגוריה:אלות ים ונהר
קטגוריה:באת'