OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שלמה מן ההר

רבי שלמה בן אברהם בן שמואל (התפרסם בשם: שלמה ממונפלייה וכשלמה מן ההר), היה תלמיד חכם פרובאנסאלי בן המאה ה-13. הוא נולד בברצלונה, ועבר למונפלייה שבפרובאנס, שכונתה בפי היהודים ההר, על בסיס מקור שם העיר שנובע מהמילה mont<ref></ref>.

== פולמוס הרמב"ם ==

רבי שלמה מן ההר נודע בהתנגדותו לספרו של הרמב"ם "מורה נבוכים", יחד עם תלמידו הנודע רבי יונה גירונדי. בשנת 1232, כארבעים שנה לאחר פרסום "מורה נבוכים", שלחו הרב שלמה מן ההר ושניים מתלמידיו – רבי יונה גירונדי ורבי דוד בן שאול – מכתב לחכמים שונים בצרפת, חלקם מבעלי התוספות, והללו הטילו חרם על ספרי הרמב"ם, והפיצו את דבר החרם בקהילות צרפת וספרד. תומכי הרמב"ם הגיבו בחרם על רבי שלמה מן ההר ותלמידיו, ואף העלילו עלילות בדבר יחוסו ומשפחתו של רבי יונה גירונדי. פעולות אלו נתקלו בהתנגדות מצד חכמי ספרד ביניהם הרמ"ה והרמב"ן.
נטען כי פולמוס זה גרם שנה מאוחר יותר, בשנת 1233, לשריפת ספרי הרמב"ם בידי נוצרים.

לדברי רבי שלמה מן ההר ותלמידו רבי דוד בר שאול עצמם, מעולם לא ביקשו מחכמי צרפת להחרים את הרמב"ם וספריו, אלא ביקשו מהם סיוע במלחמתם של חכמי ברדש עמהם, וכבודו של הרמב"ם יקר בעיניהם.

רבי אברהם בורנשטיין מסוכצ'וב שיער, שרבי שלמה הוא מחברו של הספר חידושי הרשב"א על מסכת מנחות; כך נטען גם בשמו של רבי יהושע מקוטנא. המאירי מביא דברים בשמו ובשם חבריו בתואר חכמי ההר.

== תלמידיו ==
* רבינו יונה גירונדי.
* רבי דוד בר שאול.
* רבי אלעזר מטראשקון.
* רבי יוסף אבן שלויש שהחיבור שיטה לא נודע למי מיוחס לו.

== לקריאה נוספת ==
* שלמה שאנן, "תשובת רבנו שלמה מן ההר אל הרמב"ן בעניין החוטאים והחוזרים בתשובה", מוריה ט [יא-יב] (אלול תש"ם), עמ' ג-ד.
* יצחק בער, תולדות היהודים בספרד הנוצרית, כרך א, תל אביב תש"ה, עמ' 70–77.
* אפרים אלימלך אורבך, "חלקם של חכמי אשכנז וצרפת בפולמוס על הרמב"ם ועל ספריו", ציון יב [ג–ד] (תמוז תש"ז), עמ' 149–159.
* עזריאל שוחט, "בירורים בפרשת הפולמוס הראשון על ספרי הרמב"ם", ציון לו [א–ב] (תשל"א), עמ' 27–60.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* וילהלם בכר, א' פייגנסקי, 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חכמי פרובנס
קטגוריה:יהודים הקבורים בצרפת
קטגוריה:מונפלייה
קניון עופר השרון

קניון השרון, [[2005]]
פרויקט הרחבת הקניון, דצמבר [[2009]]
קניון עופר השרון הוא מרכז קניות בנתניה. שטחו המסחרי של הקניון הוא 17,000 מטר רבוע, והוא כולל 675 מקומות חניה. הקניון תוכנן על ידי האדריכל אברהם יסקי.

==היסטוריה==
שטח הקניון נרכש על ידי אלפרד אקירוב ודוד עזריאלי יזם להקים עליו את הקניון. בעקבות סכסוך בין השניים, התעכב הפרויקט. בסוף 1985 קבע בורר שלאקירוב זכות ראשונים לרכוש את חלקו של עזריאלי בפרויקט. הקניון נפתח ב-23 בפברואר 1989, בטקס בנוכחות שר המסחר והתעשייה אריאל שרון. שוכרי העוגן של הקניון בעת פתיחתו היו רשת "קו-אופ" והמשביר לצרכן. מנהלו הראשון של הקניון היה שמואל בן משה. בהקמת הקניון הושקעו 40 מיליון דולר.

מפתיחת הקניון בשנת 1989 פעלו בו אולמות בית קולנוע "רב חן" גם בשבתות. לאחר קבלת חוק ההסמכה ביקשה עיריית נתניה לסגור את בית הקולנוע בקניון בשבת, ואף התקיימה הפגנה של חרדים מול הקניון בדרישה לסגירה בשבתות. חברת תיאטראות ישראל בעלת הקולנוע עתרה לבג"ץ, שפסק שמאחר שחוק העזר הנתנייתי מתיר "פעילות תרבות וחינוך" בשבת, לא ניתן להורות על סגירתו של בית הקולנוע, שכן הוא עוסק בפעילות תרבות.

בשנת 1995 נוסף לקניון אגף דרומי קטן וגשר מקורה המוביל אליו ועובר מעל רחוב הפורצים. האגף נבנה כחלק ממבנה רב קומות המאכלס את בית הדיור המוגן "נופי השרון". במשך השנים "נותק" האגף מהקניון, אך ה"גשר" מהווה עדיין חלק ממנו.

בשנת 2004 נוסף לקניון מתחם חדש המכיל 33 חנויות, ושופץ מתחם המזון המהיר שהיה מכונה "הפרדס". באפריל 2004 נסגר סניף המשביר לצרכן, אך הוא נפתח שוב בשנת 2009, במקום בית הקולנוע שנסגר.

בשנת 2007 מכרה קבוצת אל-רוב (ישראל) את הקניון לקבוצת "קניוני ישראל" של "בריטיש ישראל", שבבעלות ליאו נואי, תמורת 344 מיליון שקל. בשנת 2009 החל פרויקט הרחבה של הקניון, אשר הסתיים שנתיים אחר כך. בשנת 2011 השלימה חברת מליסרון את רכישת קבוצת "קניוני ישראל". בשנת 2014, שונה שם הקניון ל"קניון עופר השרון", במיתוג זהה לשאר קניוני החברה.

מתחם חנויות המזון שפעל עד שנת 2012, נסגר לטובת בניית סניף של רשת האופנה "זארה".

בשנת 2012 הודיעה עיריית נתניה שתקים סמוך לקניון מגדל בגובה 27 קומות שישמש כבית העירייה.

==פרזנטורית==
עד שנת 2023, יובל שרף הייתה הפרזנטורית של קבוצת קניוני עופר. החל משנת 2023, שרף הוחלפה בידי עדי אשכנזי.

==ראו גם==
* הפיגוע בקניון השרון (2001)
* הפיגוע בכניסה לקניון השרון (יולי 2005)
* הפיגוע בקניון השרון (דצמבר 2005)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נתניה: מרכזי קניות
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אברהם יסקי
קטגוריה:קניוני עופר
פיגוע ההתאבדות הכפול בבאר שבע

פיגוע ההתאבדות הכפול בבאר שבע היה פיגוע התאבדות כפול שביצעו שני מחבלים פלסטינים ב-31 באוגוסט 2004 בנקודת מפגש של קווי האוטובוס 6 ו-12 בבאר שבע. בפיגוע נרצחו 16 אזרחים ישראלים ונפצעו מעל 100. ארגון הטרור חמאס נטל אחריות לפיגוע.

==רקע==
שנת 2004 בה אירע הפיגוע הייתה שנה בה נראה היה כי האינתיפאדה השנייה מגיעה אל סופה. מאבקה של ישראל בטרור הפלסטיני הסלים בחודש מרץ 2004, עם חיסולו של אחמד יאסין, מנהיג החמאס. חודש לאחר מכן, באפריל, נהרג יורשו של יאסין, עבד אל-עזיז רנטיסי. אחרי שני החיסולים, זכתה ישראל לארבעת החודשים השקטים ביותר מאז פרוץ המאורעות האלימים, שבאו לקיצם עם הפיגוע בבאר שבע.

==הפיגוע==
הפיגוע אירע בשעה 14:45. שני מחבלים מתאבדים עלו לאוטובוסים בתחנה מרכזית באר שבע. כאשר נפגשו האוטובוסים מול רחבת עיריית באר שבע, פוצצו את עצמם בהפרש של מספר דקות. מדובר בשני קווי אוטובוס עמוסים של חברת מטרודן שנסעו בשדרות רגר, שהיא דרך ראשית, בסמוך לבניין העירייה, במקום הומה אדם. עוצמת הפיגוע, בה הועפו אברי גופות והושחתו, הביאה לקושי בזיהוי ההרוגים, והדבר ארך זמן ממושך יחסית.

טקס האזכרה במלאת עשור לפיגוע, בסמוך לאנדרטה שהוקמה לזכר הקרבנות, באר שבע, אוגוסט 2014
העיר באר שבע לא ידעה עד אז פיגועים בסדר גודל כזה. בתחילת שנות ה-2000, שנים בהן אירעו פיגועי התאבדות רבים בישראל, נחשבה באר שבע למקום בטוח יחסית. פיגוע זה היה בעל מספר הנפגעים הרב ביותר בכל שנת 2004, והפיגוע בעל מספר הנפגעים הרב ביותר בדרום הארץ עד הטבח בפסטיבל נובה ב-7 באוקטובר 2023.

==לאחר הפיגוע==
גדודי עז א-דין אל-קסאם, הזרוע הצבאית של החמאס קיבלה אחריות לפיגוע המשולב. בהודעת הארגון נאמר: "הפיגוע הוא תגובה לחיסולם של מנהיגי התנועה, השייח אחמד יאסין וד"ר עבד אל עזיז ראנטיסי, וכן כהזדהות עם האסירים הפלסטינים השובתים רעב".

העובדה ששני המחבלים המתאבדים הגיעו לבאר שבע מחברון ונכנסו לתחומי הקו הירוק ללא קושי, הבהירו את נחיצותה של גדר ההפרדה. לאחר הפיגוע השמיעו אנשי ציבור רבים, כולל מפכ"ל המשטרה משה קראדי בהתבטאות יוצאת דופן, את דעתם כי קיומו של מחסום הפרדה הרמטי, כולל גדר בדרום הרי חברון, הוא דבר חיוני לביטחון ישראל.

<gallery widths="220px" heights="180px">
File:Beersheba Terror Attack memorial 4.jpg|אנדרטה לזכר הרוגי פיגוע ההתאבדות, 2004, ברחבת עיריית באר שבע. האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל יעקב כהן, והיא מבטאת את סולם יעקב, דרכו עולים המלאכים לשמיים. גוף האנדרטה הארוך מרמז על שילדת אוטובוס חרוך. בימין האנדרטה כתוב ציטוט מתוך חלום יעקב. בצד שמאל שמות הנרצחים חקוקים באבן
File:BeerSheva Terror Attack memorial 04.jpg|שמות שישה עשר הנרצחים חקוקים באבן, בשמאלה של האנדרטה
File:BeerSheva Terror Attack memorial 03.jpg|חלום יעקב, מתוך בראשית כ"ח 12, חקוק בימין האנדרטה
</gallery>

== ראו גם ==
* הפיגוע בתחנה המרכזית של באר שבע (2015)
* הפיגוע המשולב בבאר שבע

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* שרון טל, [https://www.b7net.co.il/חדשות/4556 16 נרצחים ו-100 פצועים: זוכרים את נפגעי פיגוע האוטובוסים הכפול בבאר שבע], באר שבע נט, 31 באוגוסט 2017

באר שבע
קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-2004
קטגוריה:פיגועים באוטובוסים בישראל
קטגוריה:רצח ילדים באינתיפאדה השנייה
קטגוריה:באר שבע: פיגועים
באר שבע
ועדת גדיש

ועדת גדיש, או בשמה הרשמי הוועדה הציבורית לרפורמה במינהל מקרקעי ישראל, הייתה ועדה שמינה שר התעשייה, המסחר והתעסוקה אהוד אולמרט ב-2 במאי 2004 לגיבוש הצעת רפורמה במינהל מקרקעי ישראל. לראש הוועדה מונה יעקב גדיש, שהיה בעברו הממונה על התקציבים במשרד האוצר. הוועדה הגישה את המלצותיה במרץ 2005. ההמלצות המרכזיות של הוועדה היו בנושא שיווק קרקעות, האצת הליכי ההסדר והרישום ושינוי מבני במינהל מקרקעי ישראל.

הוועדה החלה את עבודתה ב-30 במאי 2004 וקיימה כ-80 שעות דיונים שהשתרעו על פני כ-15 ישיבות עבודה. בישיבות הוועדה השתתפו נציגי משרדי ומוסדות הממשלה (משרד הבינוי והשיכון, המרכז למיפוי ישראל, משרד המשפטים, משרד החקלאות, משרד האוצר ומשרד התיירות) ונציגי ארגונים ציבוריים שונים, כולל ארגונים סביבתיים כמו החברה להגנת הטבע ואדם טבע ודין.

הוועדה סיימה את דיוניה בחודש דצמבר 2004, אך ב-8 בינואר 2005 נפטר היושב ראש, יעקב גדיש, לפני הגשת ההמלצות, ולכן נדחה פרסום ממצאיה. ב-16 במרץ 2005, הציג אהוד אולמרט את המלצות הוועדה לציבור. הממשלה אישרה את החלטות הוועדה פה אחד ב-19 ביוני 2005.

בשנת 2009 נכללו רוב המלצות הוועדה במסגרת חוק ההסדרים 2009-2010.

==ראו גם ==
*רישום שיכונים ציבוריים

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.mmi.gov.il/Static/gadish05.pdf דין וחשבון הוועדה הציבורית לרפורמה במינהל מקרקעי ישראל]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: תכנון ובנייה
גדיש
קטגוריה:שנות ה-2000 בישראל
אכסניית בארנארד

אכסניית בארנארד (באנגלית: Barnard's Inn) הייתה אכסניית אוצר בלונדון בירת אנגליה. האכסניה הייתה ממוקמת בשכונת הוברן. כיום המבנה משמש את מכללת גרשאם .

==היסטוריה==
ראשיתה של אכסניית בארנארד באמצע המאה ה-13. תעוד משנת 1232 מציין כי שטח האכסניה היה חלק מאחוזתו של סר אדם דה בייסינג, הלורד ראש העיר של לונדון. שטחי האדמה עברו לג'ון מקוורת', דיקן לינקולן, אשר במותו, בשנת 1451, הוריש את האכסניה למוסדות הכנסייה של לינקולן. שלוש שנים לאחר מכן, בשנת 1454 נוסדה במקום אכסניית אוצר ששימשה כבית מגורים לתלמידי אכסניות המשפט גריי וסטייפל.

מבנה האכסניה ניזוק במהלך מהומות גורדון בשנת 1780 עת מבנה מזקקה סמוך, שהיה בבעלות נוצרי קתולי הוצת על ידי הפורעים. השריפה פגעה באולם הראשי של האכסניה ובחלק ממבני המגורים.

במהלך המאה ה-17 שימשה האכסניה למגורי עורכי דין, ובשנת 1830 הפכה למשרדי עורכי דין. בשנת 1888 בוטל התפקיד של "דיקן לינקולן" והאכסניה נרכשה על ידי גילדת האורגים על מנת לשמש כבית ספר. בית הספר פעל עד שנת 1959 ומאז שנת 1991 המבנה משמש את מכללת גרשאם.

==תיאור המבנה==
חדרי עורכי הדין במבנה הנוכחי מקורם במאה ה-18. חלקים מאולם הסעודות מקורם במאה ה-15. חיפוי העץ ועיטורי הזהב של האולם מקורם במאה ה-16. חלק מלבני קירות המרתף מקורם במבנה מהתקופה הרומית. לאחר שהמבנה הוזנח במאה ה-19, דאגה גילדת האורגים לשיקומו, ועבודות השיקום נערכו בשנת 1932. במסגרת שיקום אולם הסעודות הוסר גג המבנה, שופץ ושוחזר והושב למקומו. בנוסף הותקנו שני אחים בסגנון טיודור. האולם שופץ לאחרונה בשנת 1990 על מנת להתאימו לצורכי מכללת גרשאם.

==אזכורים בספרות==
פיפ, גיבור ספרו של צ'ארלס דיקנס "תקוות גדולות" התגורר על פי הספר באכסניית בארנארד. דיקנס עצמו התגורר באכסניה סמוכה.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.gresham.ac.uk/form.asp?PageId=40 תיאור האכסניה באתר מכללת גרשאם]

קטגוריה:אכסניות האוצר
קטגוריה:לונדון: מבנים
אכסניית קליפורד

אכסניית קליפורד
אכסניית קליפורד (באנגלית: Clifford's Inn) הייתה אכסניית אוצר הממוקמת במקום בו עובר כיום מעבר אכסניית קליפורד (Clifford's Inn Passage), בסמוך לרחוב פליט.

האכסניה נוסדה בשנת 1344 ונסגרה בשנת 1903. מבנה האכסניה נהרס בשנת 1934.

אכסניית קליפורד הייתה הראשונה מבין אכסניות האוצר, האחרונה מביניהן שמבנייהָ נהרס בעקבות ביטול תפקידן של אכסניות האוצר.

האכסניה שימשה למגורי סטודנטים למשפטים אשר למדו באכסניית אינר טמפל. בשנת 1903 הצביעו חברי אכסניית קליפורד על פירוקה של האגודה, ועל לתרומת הכספים לתובע הכללי של אנגליה וויילס.

==היסטוריה==
אכסניות האוצר התפתחו לצידן של אכסניות המשפט. במהלך המאה ה-12 וראשית המאה ה-13 לימודי המשפטי התנהלו בתחום הסיטי של לונדון כאשר המלמדים היו אנשי כמורה. באמצע המאה ה-13 צו מלכותי של המלך הנרי השלישי אסר על לימוד משפטים בתחומי הסיטי, וכן צו אפיפיור אסר על הכמורה ללמד משפטים, הביאו להפסקת לימודי המשפטים. כתוצאה מכך עזבו עורכי הדין את תחומי הסיטי ועברו להתגורר באכסניות בכפר הוברן, הממוקם בין הסיטי של לונדון לבין הסיטי של וסטמינסטר (בה היו ממוקמים בתי המשפט המלכותיים). הראשונה באכסניות אלה שהפכה לאכסניית האוצר הייתה אכסניה הממוקמת על אדמותיו של רוברט דה קליפורד, ברון קליפורד. האדמה להקמת האכסניה ניתנה ב-24 בפברואר 1310, והיא נקראה על שמו של הברון. לאחר מותו של הברון בשנת 1314 עברה הבעלות בשטח לידי אחיו, רוברט, ולאחר מותו של רוברט בשנת 1344 חכרה אלמנתו את האדמה לסטודנטים למשפטים שהתגוררו באכסניה בעבור 10 ליש"ט לשנה. חכירה זו הפכה את אכסניית קליפורד לאכסניית האוצר הראשונה (אכסניה בבעלות שותפות עורכי דין, בה לימדו את הבסיס של לימודי המשפטים). האכסניה רכשה רשמית את האדמה הנחכרת ב-29 במרץ 1618 מבעלי השטח פרנסיס קליפורד, רוזן קמברלנד הרביעי בעלות של 600 ליש"ט, וכן בתמורה לדמי שכירות שנתיים של 4 ליש"ט. תנאי הסכם השכירות נשארו בתוקפם עד שנת 1800.

בשנת 1903 החליטו חברי האגודה לפרק את האגודה, למכור את מבני האכסניה ולתרום את הכסף לתובע הכללי של אנגליה וויילס (העומד בראש לשכת עורכי הדין של אנגליה). המכירה הפומבית נערכה ב-14 במאי באותה שנה, והאכסניה נמכרה בעבור 100,000 ליש"ט. מבני האכסניה (למעט בית השער) נהרסו בשנת 1934. בית השער ניצב עד ימינו.

==הנהלת האכסניה ==
האכסניה נוהלה על ידי מועצה שבראשה עמד מנהל האכסניה. במועצה היו חברים 12 עורכי דין אשר נבחרו על ידי כל עורכי הדין החברים באגודה המהווה את האכסניה. מנהל האכסניה נבחר בהצבעה בין כל החברים, והיה אחראי על פעילות האכסניה ופיקוח על משרתיה. 

בעבר נבחרו המנהלים לכל ימי חייהם, אולם בהחלטה מה-15 ביוני 1668 הוחלט כי המנהלים יבחרו לתקופה של שלוש שנים. יחד עם זאת נותר המנהג לבחור את אותו מנהל לכל ימי חייו, והוא נבחר שוב ושוב עד שלא יכל להמשיך בתפקידו. מסיבה זו רק 21 מנהלים ניהלו את האכסניה בין השנים 1668 ו-1890.

האכסניה נחשבה לאכסניה המסונפת למידל טמפל, אולם חברי האכסניה הקפידו להצהיר על עצמאותה, ובשל כך התקיים במשך השנים המנהג לפיו שלחה מידל טמפל הודעה בידי שליח מדי שנה לאכסניה, והאכסניה קיבלה את ההודעה ולא השיבה לה.

==ראו גם==
* אכסניות האוצר
* מידל טמפל

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הסיטי של לונדון: מבנים
קטגוריה:לונדון: מבנים היסטוריים
קטגוריה:אכסניות האוצר
קטגוריה:אנגליה: היסטוריה של המשפט
הגיון המדינה

הֶגְיון המדינה או הִיגָיון מדינתי (בצרפתית: raison d’État) הוא מושג אשר מתאר את מטרות המדינה וטובתה, בין אם בתחום הכלכלה, הכוח הפוליטי או הכוח הצבאי. המטרה המרכזית היא ביטחון המדינה והישרדותה, כמו גם החתירה לעושר והרחבת כוחה של המדינה. המושג הוא מרכזי בתחום מדע המדינה, ועומד במרכז אסכולת הריאליזם.

==היסטוריה של המושג==
רבים מהכוחות הפוליטיים בהיסטוריה נאבקו למען מטרה כלשהי שאיננה היגיון המדינה – אמונה דתית או אמת מוסרית כלשהי. ניקולו מקיאוולי הוא דמות מרכזית בפיתוח החשיבה של היגיון המדינה, כאשר הוא ייעץ וכתב תוך הסתמכות מוחלטת על חשיבה על סמך אינטרסים, ללא הישענות על אמונה דתית או על אמונה בבני אדם. המושג היגיון המדינה נטבע על ידי הקרדינל רישלייה, אשר במהלך מלחמת שלושים השנים (1618–1648) החליט להוביל את צרפת כנגד האימפריה הרומית הקדושה הקתולית ולצד הפרוטסטנטים חרף הקתוליות שלו ושל צרפת. זאת, מכיוון שראה כי האימפריה הרומית הקדושה מצליחה להקיף את צרפת מכל כיוון: ספרד בדרום, הולנד בצפון ואוסטריה במזרח, כולן תחת האימפריה הרומית הקדושה. בשל האיום אשר מצב זה הציב בפני ביטחון צרפת, ראה רישלייה לנכון לתמוך בנסיכויות הגרמניות ובשוודיה (הכוחות הפרוטסטנטיים) – והוא הגן על מדיניות זה בהגדרתה טובת המדינה, או היגיון המדינה. גישה זו איפשרה את עליית צרפת ככוח המרכזי באירופה במאתיים שנים הבאות.

היגיון המדינה התפתח למושג מרכזי בפוליטיקה האירופאית עד ימינו, כאשר הוא הצדיק מהלכים פוליטיים – קיום בריתות חרף חוסר התאמה ערכי, כיבוש ועוד – וכן גם גישות כלכליות, כגון מרקנטיליזם וקולוניאליזם. היגיון המדינה הוביל לצמיחת תפיסת עולם של לאומיות, אשר מקנה ערך מוסרי למדינה ועל כן מצדיקה מהלכים הנעשים בשל היותם לטובת המדינה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
סאן רקורדס

המבנה ההיסטורי של אולפני סאן ב[[ממפיס, טנסי. כיום אתר מורשת ומרכז מבקרים]]
[[סינגל של אלביס פרסלי]]
סאן רקורדס (באנגלית: Sun Records כלומר "תקליטי סאן") היא חברת תקליטים אמריקאית מייסודו של המפיק סם פיליפס. בחברה הקליטו את תקליטיהם הראשונים האולין' וולף, אלביס פרסלי, רוי אורביסון, ג'וני קאש, קארל פרקינס, ג'רי לי לואיס ואחרים. בנוסף מתמחה החברה בבלוז ורית'ם אנד בלוז.

החברה הוקמה ב-27 במרץ 1952 בממפיס, טנסי על בסיס "שירות ההקלטות של ממפיס", אולפן ההקלטות הפרטי של מייסדה, סם פיליפס (כיום נמצאים משרדי החברה בנאשוויל). ב-1954 הקליט בחברה אלביס פרסלי את הסינגל הראשון שלו, "That's Alright" והפך לכוכב. פרסלי התקדם במצעדי הפזמונים של סוגת "קאנטרי & ווסטרן" אך לא פרץ לשוק הפופולרי. בסוף 1955 מכר פיליפס את חוזה ההקלטות של פרסלי לחברת תקליטי RCA בסכום העתק (דאז) $35,000, פעולה שאיפשרה הן את פריצתו של פרסלי והן את הבסיס הכלכלי של "סאן רקורדס".

החברה פעילה כיום בשם "Sun Entertainment Corporation" ומוציאה בעיקר אריזות ("קופסאות") של CD עם הקלטות קלאסיות של אמניה משנות החמישים ואוספי בלוז. כמו כן עוסקת החברה בממכר מוצרי מרצ'נדייז עם לוגו סאן רקורדס וניהול מרכז מבקרים באתר אולפן סאן ההיסטורי בממפיס, שהוכרז כאתר מורשת לאומי ימים ספורים לאחר מותו של סם פיליפס.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.sunstudio.com אתר הבית של האולפנים] 
* [http://www.allmusic.com/cg/amg.dll?p=amg&sql=10:jifixqthldte אוסף סאן רדורדס] באתר Allmusic 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברות תקליטים
קטגוריה:מוזיקה אמריקאית
צ'ס רקורדס

צֶ'ס רקורדס (באנגלית: Chess Records; כלומר תקליטי צֶ'ס או שחמט) הייתה חברת תקליטים אמריקאית משיקגו שהתמחתה בבלוז, רית'ם אנד בלוז, גוספל, הקלטות מוקדמות של רוק אנד רול ומספר תקליטי ג'אז. 
== היסטוריה ==
את החברה הקימו זוג האחים היהודים שהיגרו מפולין, לאונרד ופיל צ'ס, בשנת 1952 בשם "צֶ'קר רקורדס", על בסיס יוזמה קודמת מ-1947 בשם "אריסטוקרט רקורדס". לאחר 1955 נקראה החברה צ'ס, אך המותג צ'קר נשמר והקלטותיהם של אריתה פרנקלין ובו דידלי למשל יצאו תחת המותג צ'קר או צ'קר/צ'ס.

נגן הבס והפזמונאי וילי דיקסון היה למפיק המוזיקלי המוביל בחברה והיה מעורב ברבות מהפקותיה. בין האמנים המזוהים עם החברה ניתן למנות את צ'אק ברי, באדי גאי, האולין' וולף, אטה ג'יימס, ג'ון לי הוקר, סאני בוי ויליאמסון, ממפיס סלים, ליטל מילטון, מאדי ווטרס ואחרים. כן הקליטו בה אמני הג'אז בני גודמן וסאני סטיט.

ב-1969, מעט לפני מותו של לאונרד צ'ס, נמכרה החברה לחברת GRT תמורת 6.5 מיליון דולר. בהמשך נמכר קטלוג ההקלטות של צ'ס ליוניברסל מיוזיק גרופ. החל מ-2005 מוציאה יוניברסל הקלטות קלאסיות של אמנים כצ'אק ברי, מאדי ווטרס ובו דידלי תחת המותג "צ'ס".

בשנת 2008 יצא לאקרנים הסרט "קאדילק רקורדס", סרט ביוגרפי אודות חברת ההקלטות, בו כיכבו הזמרת ביונסה שגילמה את דמותה של הזמרת אטה ג'יימס והראפר מוס דף שגילם את דמותו של הזמר צ'אק ברי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.history-of-rock.com/chess_records.htm צ'ס רקורדס באתר ההיסטוריה של הרוקנרול] 
* [http://www.bsnpubs.com/chess/chesscheck.html הסיפור של צ'ס] כולל דיסקוגרפיה מלאה 
* [https://web.archive.org/web/20100324032013/http://egov.cityofchicago.org/Landmarks/C/Chess.html אולפן ההקלטות של צ'ס בין אתרי שיקגו] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברות תקליטים
קטגוריה:מוזיקה אמריקאית
קטגוריה:שיקגו: תרבות
פליקס בונפיס

נשים בדואיות נושאות את ילדיהן, סוף המאה ה-19
פליקס בונפיס (בצרפתית: Félix Bonfils; 8 במרץ 1831– 9 באפריל 1885) היה צלם צרפתי שנודע בתצלומיו מן המזרח התיכון ובייחוד מירושלים. הוא תיעד מבנים, נופים ו"דמויות מן המזרח" בסגנון אוריינטליסטי. תצלומיו שימשו גם בסיס לציורים של מריוס באואר.

== ביוגרפיה ==
בונפיס נולד ב בשנת 1831. בשנת 1867 היגר עם משפחתו לביירות, שם פתחה המשפחה את חנות הצילום "Maison Bonfils" (בית בונפיס). בשנת 1878 הוחלף שם החנות ל"F. Bonfils et Cie" (פ. בונפיס ושות').

בונפיס סייר ברחבי מזרח התיכון והפיק אלפי תצלומים, וביניהם תצלומי צבע בטכניקה פוטוכרום.

ספרו "אדריכלות עתיקה" (Architecture Antique) ראה אור בשנת 1872. 

בונפיס נפטר בשנת 1885 בעיר אלס (Alès) שבצרפת, שם פתח סטודיו לצילום בשנותיו האחרונות.
{| align=center
|<gallery widths="180px" heights="230px" perrow="3">
 קובץ:Church of the Holy Sepulchre by Félix Bonfils.jpg|הכניסה הצדדית אל כנסיית הקבר, (1870-1880)
 File:Bonfils, Félix (1831-1885) - 672. Femmes musulmanes Syriennes costume de ville.jpg|נשים ערביות מסוריה בתלבושת כפרית, 1880 בקירוב 
 File:Several people gathered at the base of the Great Pyramid.jpg|אנשים על בסיס הפירמידה הגדולה של גיזה, 1885-1887
File:Fotografi från Libanon - Hallwylska museet - 104297.tif|ממוזער|כתובות רעמסס ואסחרדון באתר מצבות נהר אל-כלב בלבנון (תאריך התצלום אינו ידוע)
 </gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20091119203122/http://www.bibleage.com/gallery/felix-bonfils.html פליקס בונפיס], באתר "עידן התנ"ך"
* ; 
* פליקס ואדריאן בוניפיס מתוך: צילומי ארץ ישראל הראשונים, אריאל כתב עת לידיעת ארץ ישראל, 1989. עמ' 92
* [https://haifa-primo.hosted.exlibrisgroup.com/primo-explore/collectionDiscovery?vid=HAU&collectionId=81164644560002791 תמונות מאוסף הצלם פליקס בונפיס], מתוך מאגר האוספים הדיגיטליים בספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה
* 

קטגוריה:צלמי המאה התשע עשרה
קטגוריה:צלמים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1831
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1885
מסחר יומי

מסחר יומי או מסחר תוך-יומי הוא פעולה של קניה ומכירה של ניירות ערך במהלך אותו יום המסחר, כך שכל הפוזיציות נסגרות לפני סיום יום המסחר. סוחרים העוסקים בפעילות של מסחר יומי נקראים "סחרני יום".

בישראל, מסחר יומי היה נחלתם של גופים מוסדיים, אך בשנים האחרונות יותר סוחרים עוסקים במסחר יומי כעיסוק עיקרי לפרנסתם.

ניירות הערך הנפוצים במסחר יומי הם: מניות, מטבע חוץ, אופציות, חוזים עתידיים על מדדים, וחוזים על סחורות. 

סחרן יום מבצע עשרות פעולות מסחר במהלך של מספר שעות. על מנת לבצע פעולות בקצב זה יש צורך בחיבור לבורסה אשר ממוחשבת כמעט לגמרי, כך שתאפשר לסוחרים גישה ישירה לנתוני הבורסה בזמן אמת, ושתתמוך במתן פקודות אוטומטיות מכל הסוגים. הדבר הכרחי למסחר יומי כיוון שהוא מאפשר יישום של אסטרטגיות מסחר וניהול סיכונים ההכרחיים במסחר יומי, באמצעות הזנת פקודות סטופ להגנה מפני הפסדים, וכן הזנה של פקודות מראש לכניסה לטרייד חדש, למימושים, ולסגירת הפוזיציה.

כדי לסחור בצורה של מסחר יומי, יש צורך בחיבור ישיר לבורסה. חיבור זה נעשה על ידי ברוקרים המספקים גישה ישירה למערכות המחשוב של הבורסה ובהתאם מאפשרים מסחר בזמן אמת. [https://www.besttradingplatforms.net/post/day-trading-101 (מדריך לסוחר מתחיל)] 

הבורסות הפופולריות בקרב הסוחרים היומיים כיום, הן הבורסות האמריקאיות (NASDAQ, NYSE) וכן מספר בורסות באירופה ובמזרח הרחוק.

== מסחר יומי בישראל ==
הבורסה לניירות ערך בתל אביב אינה תומכת כיום בגישה ישירה ובמגוון הפקודות ההכרחיות למסחר יומי, ולכן בעבר הלא רחוק מסחר יומי בבורסה בישראל היה נחלתם הבלעדית של הבנקים וגופים פיננסים גדולים אחרים. סוחרי היום אשר מבצעים מסחר עצמאי בבורסה הישראלית פונים לחברות חיצוניות על מנת שיפתחו בעבורם מערכות מסחר אוטומטי לצורך ביצוע מסחר יומי בבורסה בישראל.

קטגוריה:מסחר
קטגוריה:שוק ההון
סמי באו

סמואל אדריאן באו (באנגלית: Samuel Adrian Baugh; 17 במרץ 1914 - 17 בדצמבר 2008) היה שחקן ומאמן פוטבול אמריקני. באו שיחק פוטבול ובייסבול באוניברסיטת TCU. לאחר לימודיו נבחר בדראפט ה-NFL על ידי וושינגטון רדסקינס, שם שיחק משנת 1937 עד 1952. באו נודע בכך שהפך את המסירה הקדמית לחלק אינטגרלי ממהלכי ההתקפה ב-NFL. בשנת 1963 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL וב-1951 להיכל התהילה של פוטבול המכללות.

==קריירה מקצוענית==
באו נבחר בסיבוב הראשון (בחירה שישית בסך הכל) בדראפט של שנת 1937 על ידי וושינגטון רדסקינס, באותה שנה בה עברו לוושינגטון. באו חתם על חוזה לשנה אחת בסך 8,000 דולר והפך לשחקן בעל השכר בגבוה בקבוצה.

כבר בעונתו הראשונה כקוורטרבק, פאנטר וסייפטי, הוביל באו את הרדסקינס לזכייה באליפות ה-NFL לאחר ניצחון על שיקגו ברס. במשחק הגמר באו היה אחראי לשלושה טאצ'דאונים. ב-1940 העפיל באו שוב למשחק גמר ה-NFL אך הפסידו בו לשיקגו ברס. באו הוביל את הקבוצה לאליפות נוספת ב-1942 בה ניצח יחד עם הרדסקינס את שיקגו ברס. הרדסקינס העפילו שוב לגמר ה-NFL בשנת 1945. את המשחק הרדסקינס הפסידו בתוצאה 15-14 לקליבלנד ראמס. במהלך המשחק מסר באו את הכדור לאחד השחקנים אבל הכדור פגע בעמוד השער ונזרק אל מחוץ למגרש. השופט קבע שזה סייפטי, שהקנה לראמס שתי נקודות שהובילו לניצחונם. בעקבות המקרה פנה ג'ורג' מרשל, הבעלים של הרדסקינס באותה עת להנהלת הליגה שתשנה את החוק. החוק שונה ומעונת 1946 כדור שפגע בעמוד השער נחשב כמסירה שלא הושלמה ולא כסייפטי. החוק קיבל את השם "חוק באו-מרשל".

==קריירת אימון==
באו שפרש מהרדסקינס ב-1952 החליט לא לחזור לאמן את וושינגטון. באו אימן את קבוצת הפוטבול של אוניברסיטת הארדין-סימונס בשנים 1955 עד 1959. ב-1960 באו הפך למאמן הראשון של ניו יורק טייטאנס מליגת ה-AFL, אותה אימן עד 1961. לאחר מכן, ב-1963 עבר להיות עוזר מאמן באוניברסיטת טלסה. ב-1964 אימן את יוסטון אוילרס מה-AFL.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:מאמני פוטבול
קטגוריה:שחקני פוטבול: קוורטרבקים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוטבול המקצועני
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פוטבול המכללות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הנוצרית של טקסס
ארט מונק

ג'יימס ארתור "ארט" מונק (אנגלית: James Arthur "Art" Monk; נולד ב-5 בדצמבר 1957 בוייט פליינס, ניו יורק) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר. מונק שיחק בין השנים 1980–1995 בוושינגטון רדסקינס, ניו יורק ג'טס ופילדלפיה איגלס. מונק נכנס להיכל התהילה של ה-NFL בשנת 2008.

==קריירה מקצוענית==
מונק נבחר בדראפט של שנת 1980 על ידי וושינגטון רדסקינס. בעונתו הראשונה תפס 58 תפיסות ושבר את שיא הקבוצה בתפיסות לרוקי. בעונת 1984 תפס מונק 106 תפיסות בסכום כולל של 1,372 יארדים, שיא הקריירה של מונק. בעונה זו קיבל מונק את תואר ה-MVP של הקבוצה ונבחר לראשונה למשחק הפרובול. מונק נבחר למשחק הפרובול גם ב-1985 ו-1986. בעונת 1989 היה מונק חלק משלישית התופסים (יחד עם גארי קלארק וריקי סנדרס) שכונו ה"פלוגה". "הפלוגה" הפכו לשלישית התופסים הראשונים בהיסטורית ה-NFL שעברו את רף 1,000 יארדים כוללים בתפיסה.

מונק סיים את הקריירה שלו עם 940 תפיסות בסכום כולל של 12,721 יארדים ו-68 טאצ'דאונים, יחד עם 332 יארדים כוללים בריצה. מונק השחקן הראשון שעבר את רף 100 התפיסות בעונה ו-900 תפיסות בקריירה. במהלך 14 עונות ברדסקינס מונק זכה בשלושה סופרבולים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:שחקני פוטבול: תופסים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוטבול המקצועני
קטגוריה:שחקני פילדלפיה איגלס
קטגוריה:שחקני ניו יורק ג'טס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
ג'ון קרטר קאש

ואלרי ג'וּן קרטר קאש (באנגלית: Valerie June Carter Cash; 23 ביוני 1929 – 15 במאי 2003) הייתה זמרת קאנטרי, בלוגראס ורוקנרול, קומיקאית, פזמונאית ונגנית בנג'ו, גיטרה מפוחית ואוטוהארפ. קרטר הייתה חברה בלהקת משפחת קרטר והופיעה גם עם הזמר ג'וני קאש, לו הייתה נשואה במשך 35 שנה.

==תולדות חייה==
קרטר נולדה למשפחה מוזיקלית במדינת וירג'יניה. אביה עזרא ואמה מייבל ואחיותיה הלן ואניטה היו להרכב מוזיקלי בשם "משפחת קרטר" (שכלל לעיתים גם בני משפחה אחרים). המשפחה הופיעה והקליטה שירי קאנטרי ובלוגראס מאז הייתה ג'ון בת עשר ב-1939.

קרטר הופיעה הן על הבמה והן בתוכניות רדיו בשירה ובמערכונים קצרים והקליטה גם תשדירי פרסומת. במסעי ההופעות שלה התיידדה עם זמרים כהאנק ויליאמס, אלביס פרסלי וג'וני קאש.

במהלך שנות השישים הופיעה יחד עם ג'וני קאש, כולל בהופעתו יוצאת הדופן בבית הכלא פולסום והשניים הפכו לידידים קרובים. קרטר כתבה את אחד השירים המזוהים ביותר עם קאש "Ring of fire" והשתתפה עמו בדואט "ג'קסון", עליו זכו השניים בפרס גראמי משותף ב-1970. היא אף סייעה לו להחלץ מהתמכרותו לסמים מספר פעמים, עוד בטרם היו נשואים.

למרות פרסומה הגדול כזמרת למדה קרטר משחק אצל לי סטרסברג והופיעה במספר סרטים ותוכניות טלוויזיה בהן הסרט "חופשת מוזיקת הקאנטרי" לצדה של פטי דיוק ובסדרת הטלוויזיה "ד"ר קווין רופאה במערב".

==חייה האישיים==
בשנת 1952 נישאה לזמר הקאנטרי קרל סמית', לו הייתה נשואה עד 1956. בתם המשותפת, רבקה-קרלין היא זמרת קאנטרי.

בין השנים 1958–1966 הייתה נשואה לאדווין "ריפ" ניקס, שחקן פוטבול, נהג מרוצים ושוטר. בתם רוזי-ניקס אדמס הייתה זמרת, היא נפטרה ב-2003.

ב-1968, בעת הופעה משותפת באונטריו, קנדה הציע ג'וני קאש לקרטר נישואים על הבמה, לעיני הקהל. השניים נישאו ב-1 במרץ 1968 והיו נשואים עד מותה של קרטר. קאש נפטר ארבעה חודשים אחריה. לבני הזוג יש ילד משותף אחד, ג'וֹן קאש, פזמונאי ומפיק מוזיקלי.

בשנת 2005 יצא לאקרנים סרט המספר את סיפור חייו של ג'וני קאש, הולך בדרכי, כשאת ג'ון קרטר גילמה השחקנית ריס וית'רספון, שגם זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר על תפקידה בסרט.

בשנת 2013 יצא לאקרנים סרט המספר את סיפור חייה "בטבעת האש" בכיכובה של ג'ול קילצ'ר ובבימוי אליסון אנדרס.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Cash, June Carter. Among My Kledimentכובה של ג'ולs. Grand Rapids, MI, Zondervan, 1979. .
* Dawidoff, Nicholas. In the Country of Country: A Journey to the Roots of American Music. Vintage Books, 1998. .
* Zwonitzer, Mark, with Charles Hirschberg. Will you miss me when I'm gone? : the Carter Family and their legacy in American music. New York Simon & Schuster, 2002.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:זמרי קאנטרי
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה אמריקאים
קטגוריה:כותבות אוטוביוגרפיה אמריקאיות
קטגוריה:זוכות פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זמרי-יוצרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2003
דארל גרין

דארל ריי גרין (באנגלית: Darrell Green; נולד ב-15 בפברואר 1960 ביוסטון, טקסס) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL. גרין שיחק בשנים 1983 עד 2002 בקבוצה וושינגטון רדסקינס. גרין נחשב לאחד ממגני הפינה הטובים בכל הזמנים ובשנת 2008 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL. גרין כונה "פלא חוסר-הגיל" על ידי התקשורת בגלל היכולת שלו לשמור על רמת המשחק שלו במשך כל 20 העונות בהם שיחק. גרין נודע כאחד השחקנים המהירים בהיסטוריה של ה-NFL.

==מכללה==
ב-1982, גרין נבחר להיות קפטן הקבוצה וזכה בתואר ה-MVP של חטיבת הכוכב הבודד בפוטבול. במהלך שנתו האחרונה, היו לגרין 56 תיקולים, ארבע חטיפות ושתי החזרות בעיטות הרחקה לטאצ'דאון. בנוסף לפוטבול התחרה גרין באתלטיקה. עד היום גרין מחזיק בשיא חטיבת הכוכב הבודד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.08 שניות. ב-1982 ו-1983 הוכתר גרין כ-MVP של חטיבת הכוכב הבודד באתלטיקה. ב-2004 נבחר להיכל התהילה של פוטבול המכללות.

==קריירה מקצוענית==
גרין נבחר בדראפט של שנת 1983 על ידי וושינגטון רדסקינס כבחירה 28 בסיבוב הראשון. בעונתו הראשונה היה מועמד לפרס רוקי השנה ב-NFL. במהלך הקריירה נבחר גרין שבע פעמים למשחק הפרובול, זכה בשני משחקי סופרבול וזכה לתואר איש השנה של וולטר פייטון בשנת 1996. גרין מחזיק בשיא של 20 עונות רצופות בקבוצה אחת (יחד עם השחקן ג'קי סלאטר). עד היום גרין שיאן הרדסקינס בחטיפות עם 54 חטיפות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוטבול המקצועני
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פוטבול המכללות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
ג'ון ריגנס

רוברט ג'ון ריגנס, (באנגלית: John Riggins; נולד ב-4 באוגוסט 1949 בסנקה, קנזס) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL. ריגנס שיחק עבור ניו יורק ג'טס ו-וושינגטון רדסקינס ונודע בכינויים "הדיזל" ו-"חזיר של כבוד" שדבק בו בעקבות שיתוף הפעולה עם קו ההתקפה של הרדסקינס שכונה "החזירים". בשנת 1992 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL.

==מכללה==
ריגנס שיחק פוטבול באוניברסיטת קנזס, בה למד עיתונאות. ב-1968 הוביל ריגנס את קנזס לזכייה באליפות חטיבת שמונה הגדולות. קבוצתו העפילה למשחק האורנג' בול של אותה שנה ובו הפסידו לאוניברסיטת מדינת פנסילבניה. ב-1970, עונתו האחרונה במכללה, ריגנס רץ 1,131 יארדים כוללים ושבר את שיא המכללה בטאצ'דאונים. ריגנס סיים את קריירת המכללות שלו עם 2,659 יארדים כוללים בריצה.

==קריירה מקצוענית==
ריגנס נבחר בסיבוב הראשון בדראפט של שנת 1971 על ידי ניו יורק ג'טס. ריגנס היה לרוקי הראשון בג'טס שהוביל בסטטיסטיקה בריצה ובתפיסה יחדיו. ב-1972 ו-1975 נבחר ריגנס כ-MVP של הג'טס. בנוסף ב-1975 נחבר ריגנס למשחק הפרובול. ב-1976, ריגנס חתם עם וושינגטון רדסקינס על חוזה לארבע שנים בסך 1.5 מיליון דולר. לפני עונת 1980 עזב ריגנס את הרדסקינס. ריגנס שהוחתם על חוזה ברדסקינס לא יכל לשחק בקבוצה אחרת ולא שיחק כלל בכל עונת 1980. ב-1981 עם הצטרפותו של המאמן ג'ו גיבס חזר ריגנס לשחק שוב עבור הרדסקינס. בעונת 1982 זכו הרדסקינס בסופרבול הראשון שלהם. ריגנס נבחר לMVP של המשחק. ריגנס פרש בסוף עונת 1985 ובשנת 1992 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:שחקני פוטבול: רצים אחוריים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוטבול המקצועני
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של משחק הסופרבול
קטגוריה:שחקני ניו יורק ג'טס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קנזס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
קליף באטלס

קליפורד "קליף" פרנקלין באטלס (באנגלית: Clifford Franklin Battles; 1 במאי 1910 – 28 באפריל 1981) היה שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL.

באטלס למד במכללת ווסט ורג'יניה ווסליאן שם שיחק פוטבול. הוא כונה "גיף" על שם ג'ורג' גיף, הרץ האחורי של אוניברסיטת נוטרדאם אותו העריץ. בשנת 1955 נכנס להיכל התהילה של פוטבול המכללות. באטלס החל את הקריירה המקצוענית שלו ב-1932 בוושינגטון רדסקינס, שם שיחק עד שנת 1937. שילובו עם הקוורטרבק, סמי באו יצר התקפה שהובילה את הרדסקינס לזכייה באליפות ליגת ה-NFL בשנת 1937. בשנת 1968 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:שחקני בוסטון רדסקינס
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוטבול המקצועני
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פוטבול המכללות

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1910
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1981
קן יוסטון

קנת' ריי יוסטון (באנגלית: Ken Houston; נולד ב-12 בנובמבר 1944 בלופקין, טקסס) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר. 

יוסטון נבחר בדראפט של שנת 1967, על ידי יוסטון אוילרס מליגת ה-AFL שעברה לשחק ב-NFL לאחר האיחוד הליגות. ב-1973 עבר לוושינגטון רדסקינס שם שיחק עד שפרש ב-1980. יוסטון נבחר למשחק הפרובול 12 עונות ברציפות מ-1968 עד 1979. בשנת 1986 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פררי וויו A&M
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוטבול המקצועני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
ויין מילנר

ויין ורנאל מילנר (באנגלית: Wayne Vernal Millner; 31 בינואר 1913 - 19 בנובמבר 1976) היה שחקן ומאמן פוטבול אמריקני. 

מילנר שיחק באוניברסיטת נוטרדאם בשנים 1933–1935. מילנר נבחר בדראפט של שנת 1936 על ידי בוסטון רדסקינס. ברדסקינס שיחק עד סוף עונת 1941 שלאחריה התגייס לצי האמריקני, במהלך מלחמת העולם השנייה וחזר לעונה נוספת ב-1945, שבסופה פרש. מילנר זכה באליפות ליגת ה-NFL יחד עם הרדסקינס ב-1937. בשנת 1968 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL ובשנת 1990 נכנס להיכל התהילה של פוטבול המכללות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נוטרדאם
קטגוריה:מאמני פוטבול
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוטבול המקצועני
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פוטבול המכללות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1913
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1976
טורק אדוארדס

אלברט גלן "טורק" אדוארדס (באנגלית: Albert Glen "Turk" Edwards; 28 בספטמבר 1907 - 12 בינואר 1973) היה שחקן ומאמן פוטבול אמריקני.

אדוארדס החל ב-1929 לשחק פוטבול באוניברסיטת המדינה של וושינגטון בה למד. ב-1932 חתם על חוזה עם בוסטון ברייבס (שלאחר מכן שינו את שמם ל"וושינגטון רדסקינס") בסך 1,500 דולר לעשרה משחקים. אדוארדס שיחק עד עונת 1940 בה נפצע ונאלץ לפרוש. פציעתו התרחשה לאחר הטלת מטבע בפתיחת המשחק. אדוארדס ניסה לחזור אל הספסל אבל הפקקים בנעלו נתפסו בדשא של המגרש וכתוצאה מכך בירכו יצאה ממקומה.

החל משנת 1941 החל את קריירת האימון שלו. עד שנת 1945 היה עוזר מאמן ברדסקינס והחל מעונת 1946 היה מאמנה הראשי של הרדסקינס עד סוף עונת 1948, בה פרש. ב-1969 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:מאמני פוטבול
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוטבול המקצועני
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פוטבול המכללות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של וושינגטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1907
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1973
פול קראוס

פול ג'יימס קראוס (באנגלית: Paul James Krause; נולד ב-19 בפברואר 1942) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר.
== ביוגרפיה ==
קראוס, יליד פלינט, מישיגן, שיחק פוטבול באוניברסיטת איווה בה למד. באוניברסיטה שיחק כתופס בהתקפה ומגן אחורי בהגנה. קראוס נבחר בסיבוב השני בדראפט של שנת 1964 על ידי וושינגטון רדסקינס. כבר כרוקי חטף 12 פעם והוביל את הליגה במספר החטיפות. קראוס היה מועמד לפרס רוקי השנה אותו הפסיד לחבור לקבוצה צ'רלי טיילור. בשתי שנותיו הראשונות נבחר למשחק הפרובול. בסוף עונת 1967 החליפו הרדסקינס את קראוס בליינבקר מארלין מקייור ממינסוטה ויקינגס ובבחירת דראפט של מינסוטה בסיבוב השביעי של דרפאט 1968. יחד עם הוויקינגס הופיע קראוס בארבעה סופרבולים (4, 8, 9, 11). בכל הקריירה שלו, קראוס החמיץ רק שני משחקים בעקבות פציעה. קראוס מחזיק בשיא ה-NFL בחטיפות עם 81 חטיפות ל-45 קוורטרבקים שונים. בשנת 1998 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוטבול המקצועני
קטגוריה:שחקני מינסוטה ויקינגס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איווה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
סם הוף

רוברט לי "סם" הוף (באנגלית: Sam Huff; 4 באוקטובר 1934 – 13 בנובמבר 2021) היה שחקן פוטבול אמריקאי.

==קריירה==
הוף נולד בפארמינגטון, וירג'יניה המערבית. הוא נבחר בסיבוב הרביעי בדראפט של שנת 1956 על ידי ניו יורק ג'איינטס. כבר בעונתו הראשונה זכה עם הג'איינטס באליפות ליגת ה-NFL. ב-1958 העפיל שוב עם הג'איינטס לגמר אליפות ליגת ה-NFL. בגמר הפסידו לבולטימור קולטס בהארכה. זהו המשחק הראשון בתולדות הליגה שנגמר בהארכה ומכונה עד היום "המשחק הגדול ביותר שאי פעם שוחק". בעונה זו נבחר הוף לראשונה למשחק הפרובול. הוא הופיע בארבעה משחקי פרובול רצופים בשנים 1958–1961. במשחק הפרובול של שנת 1961 זכה בתואר ה-MVP של המשחק. בסוף עונת 1963 החליפו הג'איינטס את הוף והוא הועבר לוושינגטון רדסקינס. בשנת 1969 הוף פרש ונכנס להיכל התהילה של ה-NFL בשנת 1982.

נפטר ב-13 בנובמבר 2021.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוטבול המקצועני
קטגוריה:שחקני ניו יורק ג'איינטס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021
צ'ארלי טיילור

צ'ארלס רוברט טיילור (באנגלית: Charley Taylor; 28 בספטמבר 1941 – 19 בפברואר 2022) היה שחקן פוטבול אמריקאי.
== חייו ==
טיילור נולד בגרנד פריירי, טקסס. הוא למד באוניברסיטת המדינה של אריזונה שם שיחק פוטבול כרץ אחורי בהתקפה ומגן אחורי בהגנה. ב-1963, בשנתו האחרונה במכללה נבחר לשחק במשחק האול סטארס של המכללות. בסופו הוענק לו תואר ה-MVP של המשחק. טיילור נבחר בסיבוב הראשון בדראפט של שנת 1964 על ידי וושינגטון רדסקינס שם שיחק כרץ אחורי. בסוף עונתו הראשונה נבחר כרוקי השנה. אף על פי שנודע כרץ אחורי מוצלח, ב-1966 טיילור הועבר לעמדת תופס. בשתי עונותיו הראשונות כתופס הוביל את הליגה בתפיסות. בסוף עונת 1977 פרש וב-1984 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL.

נפטר ב-19 בפברואר 2022.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:שחקני פוטבול: תופסים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אריזונה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוטבול המקצועני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2022
ברוס סמית'

ברוס ברנארד סמית (באנגלית: Bruce Smith; נולד ב-18 ביוני 1963 בנורפוק, וירג'יניה) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר. סמית' שיחק פוטבול באוניברסיטת וירג'יניה טק בה למד. סמית' נבחר בבחירה הראשונה בדראפט של שנת 1985 על ידי באפלו בילס. יחד עם הבילס שיחק בארבעה משחקי סופרבול רצופים (25, 26, 27, 28). בשנת 2000 עבר סמית' לשחק בוושינגטון רדסקינס שם שיחק עד שפרש בסוף עונת 2003. בעונתו האחרונה הצליח סמית' לשבור את שיאו של רג'י וויט, 198.5 סאקים (הפלות קוורטרבק) בקריירה ושיאו עומד על 200 סאקים בקריירה. בשנת 2009 נכנס להיכל התהילה של ה-NFL.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:שחקני וושינגטון קומנדרס
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוטבול המקצועני
קטגוריה:שחקני באפלו בילס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וירג'יניה טק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
רעידת האדמה בצ'ילה (2010)

מערך טקטוני
רעידת האדמה בצ'ילה בשנת 2010 התרחשה מול חופי מחוז מאולה (בספרדית: VII Región del Maule) שבצ'ילה ב-20 בפברואר 2010 בשעה 03:34 לפי שעון צ'ילה (06:34 UTC) בגודל 8.8 בסולם מגניטודה לפי מומנט ונמשכה כשלוש דקות. הערים שהושפעו במידה החזקה ביותר - VIII (הרסנית) בסולם מרקאלי - הן טלקוואנו, אראוקו, לוטה, צ'יגואינטה, קנייטה וסן אנטוניו. הרעש הורגש גם בבירה סנטיאגו בעוצמה VII (חזקה מאוד) לפי סולם מרקאלי. רעידות קלות הורגשו גם בערים רבות בארגנטינה, בהן בואנוס איירס, קורדובה, מנדוסה, ולה ריוחה. בעקבות הרעש, קיבלו 53 מדינות אזהרות צונאמי, וצונמי בגובה כ-2.6 מטרים תועד בים מול ולפראיסו שבצ'ילה. נשיאת צ'ילה, מיצ'ל בצ'לט, הכריזה על מצב אסון במדינה ודיווחה שמניין ההרוגים עומד על 795 לפחות, אולם מאז השתנה המספר פעמים רבות, ולבסוף נקבע על 562 הרוגים, לאחר שנעדרים רבים יצרו קשר עם משפחותיהם. בחלקים מעיר הבירה סנטיאגו נפלו רשתות החשמל והטלפון, מה שהקשה על הדיווחים מהאזור.

==רקע גאולוגי==
רעידת האדמה התרחשה לאורך הגבול שבין שני לוחות טקטוניים: הלוח הדרום-אמריקאי ולוח נסקה. הלוחות מתקרבים אחד לכיוון השני בקצב של כ-8 סנטימטרים בשנה, במסגרתה חודר לוח נסקה אל מתחת ללוח הדרום-אמריקאי. תנועה זו יוצרת פעילות סייסמית וגעשית ערה לאורך צ'ילה. 

אזור החוף של צ'ילה ידע בעבר רעידות אדמה חזקות בגבול זה בין הלוחות, בהן רעידת האדמה בוואלדיביה (1960) (הנקראת גם "רעידת האדמה הצ'יליאנית הגדולה") בה נהרגו אלפי אנשים, ורעש האדמה שהתרחש שם ב-2007, שגרם לשני הרוגים ולהרס של כ-4,000 בתים.

===רעשי משנה===
רעש משנה במגניטודה 6.2 תועד כ-20 דקות לאחר רעידת האדמה. שניים נוספים במגניטודות 5.4 ו-5.6 באו בעקבותיו. המכון הגאולוגי האמריקאי (ה-USGS) הודיע כי רצף של רעידות משנה חזקות צפוי לאחר רעידת האדמה הזו. עד ל-1 במרץ בשעה 00:00 לפי ה-UTC, תועדו יותר מ-100 רעידות משנה, מהן 8 במגניטודה שמעל 6.0.

==נזקי רעידת האדמה==
מניין ההרוגים הרשמי, כפי שאושר על ידי נשיאת צ'ילה, עמד על 795. אחד הגורמים למיעוט הנפגעים הוא האוכלוסייה הדלילה באזור זה. מאות אלפי תושבים ביפן ובמדינות נוספות נקראו לפנות את בתיהם בעקבות אזהרות צונאמי. מוערך כי כ-1,500,000 בתים ניזוקו כתוצאה מהרעש. רוב הבתים שהתמוטטו היו ישנים יותר, וביניהם מבנים רבים בעלי ערך היסטורי. כ-90% ממרכז העיר ההיסטורי של קוריקו נהרסו. כבישים וגשרים רבים באזור רעידת האדמה נפגעו או נהרסו כליל. באי רובינזון קרוזו נהרס רוב הכפר ו-5 בני אדם נהרגו, הגלים הגיעו לגובה של 5 מטר.

==ראו גם==
*רעידת האדמה בצ'ילה (2015)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ba-bamail.co.il/page.aspx?emailId=1179&memberId=714687&m=bambi תמונות מנזקי הרעש והצונמי]
* [https://youtu.be/GkiiOMQpG-I רעידת האדמה בצ'ילה], 24 בינואר 1939, ארכיון הסרטונים של AP
* 

==הערות שוליים==

2010
קטגוריה:רעידות אדמה ב-2010
קטגוריה:אסונות ב-2010
קטגוריה:צ'ילה: אסונות
קבוצת מיקאל

משרדי ITL אופטרוניקס ב[[פתח תקווה]]
קבוצת מיקאל היא חברה ישראלית בתחום ביטחוני, אשר פועלת על ידי חברות בנות שלה.
* סולתם מערכות – תחום ארטילריה
* סיימר – תחום הרכב הקרבי המשוריין
* ITL אופטרוניקס – מערכות אופטיות צבאיות

==היסטוריה==
קבוצת מיקאל נוסדה בשנת 1993 על ידי אברהם (מיקו) גילת, שהיה סמנכ"ל השיווק של התעשייה הצבאית, ואיש העסקים רוני נפתלי, בעל השליטה בחברות ביג מרכזי קניות ומי עדן.

בשנת 1998, רכשו מכור תעשיות את חברת סולתם מערכות. ובשנת 2002 את חברת "טכנולוגיות בינלאומיות (לייזרים) בע"מ ("International Technologies Lasers" – ITL). חברת ITL, נוסדה בשנת 1973 על ידי היזם עוזי שרון. במהלך השנים הצטרפו כמשקיעים בחברה גם יוסי ורדי, יורם אלמוגי, בנק הפועלים וכלל תעשיות, שנותרה בסופו של דבר בעלת השליטה בחברה, ב-1993 הונפקה את החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב. החברה עוסקת בפיתוח של מוצרים אלקטרוניים ואופטיים, בעיקר לראיית לילה, בדגש על מוצרים המיועדים ללוחמת חי"ר מתקדמת, כוחות מיוחדים ולוחמה בטרור.

ביוני 2009 רכשה חברת אלביט מערכות 19% ממניות מיקאל תמורת 18 מיליון דולר. בשלב הראשון של העסקה העניקה אלביט למיקאל הלוואה בסך של 18 מיליון דולר. לאחר קבלת אישור הממונה על ההגבלים העסקיים, הומרה ההלוואה להשקעה ומיקאל הקצתה לאלביט כ-19% ממניותיה והעניקה לאלביט את האופציה לרכוש בשנת 2011 את יתרת מניות מיקאל מבעלי המניות האחרים.

ב-2 בספטמבר 2010 רכשה אלביט מערכות את מיקאל תמורת 90 מיליון דולר. המתווה המדויק של העסקה שונה, כך שאלביט מערכות לא רכשה את החברה עצמה, אלא את שלוש החזקותיה העיקריות: סולתם מערכות, הפעילה בתחום הארטילריה, סיימאר, הפעילה בתחום הרק"מ (רכב קרבי משוריין), ו-85% ממניותיה של ITL, המפתחת ומייצרת מערכות בתחום האלקטרו-אופטיקה הצבאית.

==קישורים חיצוניים==
* "סולומון שוקי הון", [http://images.globes.co.il/Analysts/12122004161145.pdf איי.טי.אל אופטרוניקס בע"מ – הערכת שווי], 2005

==הערות שוליים==

קטגוריה:תעשיית נשק בישראל
קטגוריה:אלביט מערכות
Terra SAR X

הדמיית ההתחברות של שני חלקי הלוויין
TerraSAR X הוא לוויין גרמני לחישה מרחוק, במסלול LEO המשתמש במכ"ם מִפְתָּח סינתטי, לשם תצפית על כדור הארץ, למגוון יישומים אזרחיים. לוויין זהה בשם TanDEM-X יתווסף אליו במהלך שנת 2010 ויאפשר מיפוי מדויק יותר ושיפור הרזולוציה.

== יישומי הלוויין ==
* מיפוי - בשניים או שלושה ממדים, עדכוני מפות קיימות
* מדידת תזוזות קרקע
* מעקב אחר שינויים בתכסית הקרקע
* מיפוי שימושי קרקע
* ביטחון
* ניטור אסונות 
* ניטור יערות וצמחייה
* פיקוח תנועה יבשתית וימית

== ראו גם ==
* SAR-Lupe

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20080704190210/http://www.infoterra.de/terrasar-x.html מידע על הלוויין באתר היצרן EADS]

קטגוריה:לוויינים גרמניים
הרביעייה הירושלמית

הרביעייה הירושלמית היא הרכב קאמרי, שהוקם בירושלים בשנת 1993. חברי הרביעייה הם בוגרי יחידת הנגנים הצעירים, חניכיו של הכנר אבי אברמוביץ', שירתו כמוזיקאים מצטיינים בצה"ל וזכו במלגות מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל.

חברי הרביעייה הם:
*אלכסנדר פבלובסקי - כינור ראשון: נולד באוקראינה בשנת 1977 ועלה לארץ בשנת 1991.
*סרגיי ברסלר - כינור שני: נולד באוקראינה בשנת 1978, ועלה לארץ בשנת 1991.
*עמיחי גרוס - ויולה: נולד בשנת 1979. פרש מן הרביעייה ב-2011.
*אורי קם - ויולה: נולד בקליפורניה בשנת 1975. ויולן הרביעייה במקומו של גרוס משנת 2011.
*קיריל זלוטניקוב - צ'לו: נולד במינסק בשנת 1978 ועלה לארץ בשנת 1991.

בתחילת דרכה השתתפה הרביעייה בכיתות אמן של מוזיקאים כגון אייזק שטרן, טביאה צימרמן, ג'רג' קורטג, מייקל טרי, הנרי מייר וחברי רביעיית אמדאוס, וכן הופיעה עם הפסנתרן דניאל בארנבוים.

הרביעייה מופיעה ברחבי עולם. היא הקליטה רביעיות של מוצרט, בטהובן, היידן, שוסטקוביץ', צ'ייקובסקי, שוברט, ראוול, דביסי, דבוז'אק ועוד, וזכתה בפרסים רבים.

בדצמבר 2012 התקיימה במוזיאון תל אביב לאמנות סדרת קונצרטים של הרביעייה, ובה נוגנו כל 15 רביעיות המיתרים של שוסטקוביץ'.

בשנת 2020 התקיימה באותו מקום סדרת קונצרטים של הרביעייה לרגל יום הולדתו ה-250 של בטהובן, ובה נוגן מכלול הרביעיות של בטהובן.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

הירושלמית
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:הרכבים מוזיקליים מירושלים
ניזאם אל-מולכ

אבו עלי אל-חסן א-טוסי (ابو علي ابن حسن طوسي; 1018-12 באוקטובר 1092) המוכר בתואר הכבוד שלו ניזאם אל-מולכ (نظام الملك, בתעתיק מדויק: נט'אם אלמלכ) היה מלומד פרסי ווזיר גדול בשושלת הסלג'וקית. 

נולד בשנת 1018 בעיר טוס שבפרס (היום משהד). הוא עלה לגדולה תחת הע'זנים ועד שנת 1059 הספיק להפוך לשליט מחוז ח'וראסאן כולו, מטעמם. למן שנת 1063 כיהן כווזיר גדול תחת אלפ ארסלאן (1063-1072) ובנו מאלכ שאה הראשון (1072-1092). הוא השאיר חותם גדול על הארגון והאדמיניסטרציה של האימפריה הסלג'וקית ומוסדותיה, ועל כן זכה לכינויו שמשמעותו "מארגן המדינה". הוא היה חוליה מקשרת בין הח'ליפים העבאסיים והסולטאנים הסלג'וקים לבין יריביהם השונים ובהם הפאטמים והבויהים. 

מעבר להשפעתו יוצאת הדופן כווזיר שהחזיק בכוח עליון, נודע ניזאם אל-מולכ בבניית מדרסות רבות בערים המרכזיות של הממלכה. המדרסה, בית מדרשה ללימודי דת אסלאמיים, החל את דרכו בעשורים הראשונים של המאה ה-11. עם המדרסות הראשונות שנבנו נמנית מדרסת הניזאמיה בבגדאד. מוסדות אלה היוו את המודל לצמיחתן של אוניברסיטאות מקבילות באירופה במאות הבאות.

ניזאם אל-מולכ כתב ספר עב כרס בפרסית תחת השם "סיאסה אלנזא" (ספר הממשל). הוא כתב גם ספר אחר מסוגת "מראות למלכים" - ספר ייעוץ והדרכה לבעלי שררה לעתיד - בשם "דוסתור אל-ווזארא" (תעתיק מדויק: דסתור אלוזראא') במטרה להכשיר את בנו לווזירות.

== מותו ==

ניזאם אל-מולכ נרצח בדרך מאספהאן לבגדאד ב-12 באוקטובר 1092. הוא נדקר למוות בידי מרצח מכת החשישיון שנשלח על ידי מייסד הכת חסן-י סבאח. המרצח התחפש לעני וניגש לאפריון שבו נישא ניזאם אל-מולכ באותה העת, התנפל עליו ודקר אותו.

סביב מותו של ניזאם אל-מולכ נתחברו אגדות רבות. לפי גרסה אחת בצעירותו הוא חתם על ברית עם עומר ח'יאם וחסן-י סבאח שבמידה ואחד מהם יעלה לגדולה הוא יסייע לשני האחרים לעשות גם כן. כשעלה לוזירות תחת אלפ ארסלאן הוא הציע לשני רעיו משרות רמות דרג בחצר. עומר ח'יאם סירב וביקש תחת זאת שיועמדו לרשותו כספים מספיקים על מנת להמשיך את לימודיו ללא הפסקה וניזאם אל-מולכ עשה כן ואף בנה בשבילו מצפה כוכבים. חסן-י סבאח הסכים ומונה לתפקיד פקידותי בחצר. לאחר שהתגלה שקשר נגד ניזאם כדי להחליפו כוזיר הוא ברח מהחצר ויחד עם חבורת תומכיו כבש בערמומיות את מבצר אלמות באיראן. כנקמה בניזאם אל-מולכ הוא הורה על רציחתו.

לפי גרסה אחרת חיסולו הוזמן בידי מאלכ שאה הראשון מתוך מאבק כוח פנימי בחצר או לחלופין לאחר פולמוס דתי בין סונים ושיעים שערך בחצר ולאחריו המיר מאלכ שאה את דתו לשיעה. לאחר מכן הזמינו מלומדים מהניזאמיה את ההתנקשות בו כדי לנקום על רצח פטרונם. גרסה זו נותרה שנויה במחלוקת לאור יחסי הידידות הארוכים בין השניים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סלג'וקים
קטגוריה:ילידי 1018
קטגוריה:נפטרים ב-1092
TanDEM-X

TanDEM-X הוא לוויין גרמני לחישה מרחוק, במסלול LEO המשתמש במכ"ם מִפְתָּח סינתטי, לשם תצפית על כדור הארץ, למגוון יישומים אזרחיים. לוויין זה הצטרף ללוויין Terra SAR X ב-21 ביוני 2010 ויצר קונסטלציה של לווייני SAR למיפוי מדויק יותר ושיפור הרזולוציה.

== יישומי הלוויין ==
* מיפוי - בשניים או שלושה ממדים, עדכוני מפות קיימות
* מדידת תזוזות קרקע
* מעקב אחר שינויים בתכסית הקרקע
* מיפוי שימושי קרקע
* ביטחון
* ניטור אסונות 
* ניטור יערות וצמחייה
* פיקוח תנועה יבשתית וימית

== ראו גם ==
* SAR-Lupe

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20080704190210/http://www.infoterra.de/terrasar-x.html מידע על הלוויין באתר היצרן EADS]

קטגוריה:לוויינים אירופאיים