OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יואל חסיד

רבי יואל חסיד מאמצ'יסלוב (נודע בכינויו מהרי"ח; נפטר ה'תקס"א או ה'תקס"ב, 1801 או 1802) היה רב מפורסם, מתלמידי הגר"א, ומחבר חדושי מהרי"ח על שישה סדרי משנה.

== פרישותו וסיגופיו ==

על פרישותו וסיגופיו כותב בנו, רבי שמריהו, בהקדמתו לחדושי מהרי"ח:

== חיבורו ==

חיבורו, "חדושי מהרי"ח" על שישה סדרי משנה, עוסק בעיקר ליישב את השגותיו של בעל תוספת יום טוב על הרב עובדיה מברטנורה.

בחלק מדפוסי המשניות נדפס חדושי מהרי"ח על סדר זרעים וסדר טהרות בלבד, אבל בדפוס דוברובנה ובדפוס וילנה נדפס על כל שישה סדרי משנה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרשני המשנה
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:מסטיסלב: רבנים
קטגוריה:נפטרים במאה ה-19
כפאאה

כַּפַ֫אאַה (בערבית: الكفاءة) הוא מושג בשריעה, בתחום הנישואים באסלאם. המשמעות המילולית של המושג היא שוויון, שקילוּת, שָׁוּוּת, או שִׁויוֹנִיוּת. המושג דן בהתאמה או אי ההתאמה הפוטנציאליים בין גבר ואישה להיות זוג נשוי. תאימות זו תלויה במספר גורמים הכוללים דת, מעמד חברתי, מוסר, אדיקות, עושר, שושלת ועוד.

== באסכולות ההלכה השונות ==
פוסקי ההלכה האסלאמיים מחזיקים בדעות שונות בנוגע לכפאאה, אף כי הם כולם מסכימים שצריכה להיות התאמה דתית בין בני זוג. לפי ההלכה האסלאמית, אישה מוסלמית יכולה להתחתן רק עם גבר מוסלמי, בעוד גבר מוסלמי יכול להתחתן עם אישה מוסלמית, נוצרית או יהודייה.

=== עמדת האסכולה החנפית ===
לפי פוסקי ההלכה מהאסכולה החנפית, הכפאאה מייצגת מידתיות מיוחדת בין גבר לאישה בנישואין. לפי אסכולה זו, על החתן למלא אחר הדרישה ל- "כפאאה". קרי, שיהיה מתאים לאישה. ההתאמה הדרושה היא בעיקר - אך לא רק - במצבו הכלכלי של החתן. נישואי אישה עם גבר עני, שאינו מסוגל לשלם את המוהר שלה ולזון אותה במהלך הנישואין, הם נישואין המועדים לכישלון. מאחר שעם הגירושין חוזרת החובה למזונות הגרושה להיות מוטלת על קרוביה הזכרים, לפי סדר מסוים, מאפשר הדין השרעי לנציג אותם קרובים לוודא, כי הנישואין הם עם האדם "הנכון".

=== עמדת האסכולה המאלכית ===
לפי פוסקי ההלכה מהאסכולה המאלכית, הכפאאה היא המידתיות בדת הן לבעל והן לאשה, ולכן היא מאפשרת לאישה לממש את זכותה להחליט על נישואיה.

=== עמדת האסכולה השאפעית ===
לפי פוסקי ההלכה מהאסכולה השאפעית, הכפאהה עוסקת בגורמים של שושלת, דתיות, מקצוע, והיות הגבר והאישה נקיים מפגמים המאפשרים ביטול חוזה הנישואין.

=== עמדת האסכולה החנבלית ===
לפי פוסקי ההלכה מהאסכולה החנבלית, הכפאאה מייצגת את הדמיון ואת המידתיות על בסיס חמישה גורמים שהם: דת, שושלת, עצמאות, עבודה ועושר.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חוק אסלאמי
קטגוריה:מושגים באסלאם
קטגוריה:נשים באסלאם
קטגוריה:נישואים באסלאם
נמל התעופה הבין-לאומי דושנבה

נמל התעופה הבינלאומי דושנבה הוא נמל התעופה הפעיל ביותר בטג'יקיסטן. הוא ממוקם בעיר הבירה של המדינה, דושנבה. בשנת 2017 עברו בו 1,305,000 נוסעים.

==תולדות הנמל==
נמל התעופה נפתח בשנת 1964, בעת שטג'יקיסטן היוותה עדיין חלק מברית המועצות. מאז פתיחתו הוא הורחב מספר פעמים.

ב-7 בספטמבר 1992, במהלך מלחמת האזרחים במדינה , נעצר הנשיא רחמון נאבייב בנמל על ידי כוחות חמושים של האופוזיציה למשטרו ואולץ להתפטר מתפקידו.

בשנת 2014 נפתח בנמל טרמינל חדש בשטח של 11 אלף מטר רבוע ובקיבולת של 1.5 מיליון נוסעים בשנה. הקמתו הסתייעה בהלוואה בתנאים נוחים של 20 מיליון אירו שהעמידה צרפת לממשלת טג'יקיסטן.

==מתקנים ופעילות==
בנמל מצוי טרמינל נוסעים אחד ובו שני גשרי עלייה למטוס וכן מסלול טיסה אחד, שכיוונו מזרח-מערב.

הנמל משרת כ-14 חברות תעופה. הן מפעילות קווי תעופה ליעדים בטג'יקיסטן ובמדינות הבאות:
* רוסיה, קזחסטן, קירגיזסטן, אוזבקיסטן
* איראן, איחוד האמירויות הערביות, הודו
* גרמניה, טורקיה, מצרים

הנמל הוא בסיס הפעולה של חברות התעופה טג'יק אייר וסומון אייר .

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://archive.shine.cn/article/article_xinhua.aspx?id=239150 ידיעה על פתיחת הטרמינל החדש בנמל התעופה, 2014] 

דושנבה
דושנבה
קטגוריה:טג'יקיסטן
קטגוריה:דושנבה
קטגוריה:טג'יקיסטן: מבנים
אקירה טוזאווה

אקירה טוזאווה (ביפנית: 戸澤 陽, Tozawa Akira; באנגלית: Akira Tozawa; נולד ב-22 ביולי 1985) הוא מתאבק יפני, המופיע בארגון ההיאבקות WWE, בתוכנית הדגל Raw. טוזאווה הוא פעם אחת אלוף ה-WWE במשקל קל ושש פעמים אלוף 24/7. לפני שהחל לעבוד עבור ה-WWE, הוא הופיע במשך שתים עשרה שנים בארגון ההיאבקות Dragon Gate שבו זכה באליפות פתחו את השער האמיץ, פתחו את השער התאום, פתחו את השער המשולש ופתחו את שער אואראי ואף היה המנצח של ליגת זוגות הרפתקת הקיץ לשנת 2011 ו-2012. כמו כן, טוזאווה הופיע במספר ארגוני היאבקות עצמאיים בארצות הברית כמו Chikara, Dragon Gate USA ו-Pro Wrestling Guerrilla (PWG).

==אליפויות והישגים==
* הישגים בארגון ההיאבקות Anarchy Championship Wrestling – ACW
** אליפות יאנג גאן מתחת U-30 של ACW (פעם אחת)
* הישגים בארגון ההיאבקות Dragon Gate
** אליפות פתחו את השער האמיץ (פעם אחת)
** אליפות פתחו את שער אואראי (פעם אחת)
** אליפות פתחו את השער המשולש (פעמיים) <small> - עם BxB האלק ונאוקי טאניסאקי (1), מסאטו יושינו ו-T-הוק (1)</small>
** אליפות פתחו את השער התאום (3 פעמים) <small> - עם BxB האלק (2) ושינגו טקאגי (1)</small>
** ליגת זוגות הרפתקת הקיץ (2011) <small> - עם BxB האלק</small>
** ליגת זוגות הרפתקת הקיץ (2012) <small> - עם BxB האלק ונאוקי טאניסאקי</small>
* הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated – PWI
** PWI דירג אותו במקום ה-92 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2018
* הישגים בארגון ההיאבקות World Wrestling Entertainment – WWE
** אליפות ה-WWE במשקל קל (פעם אחת)
** אליפות 24/7 של ה-WWE (13 פעמים) 
** טורניר על אליפות צפון אמריקה של NXT (2018)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מתאבקים מקצוענים יפנים
קטגוריה:מתאבקי ה-WWE
קטגוריה:מתאבקי ה-NXT
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1985
רוברט סלמון

רוברט סלמון, המגדלור בבוסטון
רוברט סלמון (באנגלית: Robert Salmon; 1775 – בערך 1845) היה אמן ימי, שפעל באנגליה ובאמריקה כאחד. סלמון השלים כמעט 1,000 ציורים, כולם מציגים סצנות ימיות או נופי ים. הוא נחשב כאבי הלומיניזם האמריקני.

== החיים באנגליה ==
סלמון נולד בווייטהבן, קמברלנד, אנגליה באוקטובר או בנובמבר 1775 כרוברט סלומון; הוא הוטבל ב-5 בנובמבר 1775. אביו, פרנסיס סלומון, היה צורף. סלמון הצעיר חקר בבירור את עבודתם של ציירי הים ההולנדים של המאה ה -17, את הציירים האיטלקיים ואת עבודתו של קלוד לוריין, אך מעט מאוד ידוע על הכשרתו המוקדמת. העבודות המוקדמות ביותר שלו, הם משנת 1800; העבודה הראשונה שהציג באקדמיה המלכותית הייתה בשנת 1802.

סלמון התיישב בעיר הנמל ליברפול בשנת 1806 ושינה את שמו מסלומון לסלמון. רבים מציוריו הימיים מהתקופה המוקדמת שרדו, ושוכנים במוזיאון הימי הלאומי בלונדון. ציורי הספינה שלו מעידים שהייתה לו היכרות עם ספינות מפרש וידע טוב כיצד הן פועלות. ציורים אלה נוטים לעקוב אחר התרגול המסורתי שלו להראות את אותה ספינה לפחות בשתי תנוחות על אותו בד. באפריל 1811 עבר מאזור ליברפול לגרינוק, סקוטלנד ואז חזרה לליברפול באוקטובר 1822. בשנת 1826 חזר לגרינוק, ואז עזב ללונדון בשנת 1827. זמן קצר לאחר מכן נסע לסאות'המפטון וליברפול.
רוברט סלמון, כניסה לנמל
יחד עם אמנים צעירים רבים אחרים, האמין סלמון כי עתידו האמנותי טמון בארצות הברית. לפני עזיבתו בשנת 1828, צייר האמן את הדיוקן של ג'ון פול ג'ונס, יצירה שהייתה חלק מהאתוס הרומנטי של זמנו. הוא הניח שדמותו של פול ג'ונס תיצור קשר עם הצופים באמריקה. הוא לא יכול היה לדעת, כי זכרו של ג'ון פול ג'ונס, הגיבור הימי הגדול ביותר של אמריקה יעלם למעשה בזיכרון הקולקטיבי האמריקאי לפני השלמת הציור.
טקסט=

== החיים בבוסטון ==
בשנת 1828 עזב סלמון את אירופה לארצות הברית בספינת מטען "ניו יורק", והגיע ביום השנה החדשה, 1829 ונשאר עד 1840. הוא התגורר בבקתה קטנה ברציף הרכבת המשקיף על נמל בוסטון. שם התמזל מזלו כצייר, וקיבל עבודות רבות לצייר דיוקנאות של ספינות. במהלך צמיחתו של נמל בוסטון במחצית הראשונה של המאה, סלמון צייר בין 300–400 ציורים של הנמל, בסגנון ציור הז'אנר ההולנדי של המאה ה-17. הוא נחשב לאדם תמהוני, בודד.
טקסט=
סלמון הפך במהרה לאחד מציירי הנוף הבולטים בבוסטון. במהלך השנים שלאחר מכן, הוא חילק את זמנו בין ציור לעבודה בסטודיו הליטוגרפי של ויליאם ס. פנדלטון, שם הוא פגש בויליאם ברדפורד ובפיץ' הנרי ליין. הקשר הזה בין ליין לסלמון היה חשוב מאוד לליין, כפי שהתברר בתצוגותיו הימיות.

במהלך חייו, עבודתו של סלמון הייתה פופולרית מאוד, והיא נאספה על ידי בוסטונאים סמואל קאבוט, רוברט בנט פורבס ואחרים.

== שנים מאוחרות ==
סלמון עזב את בוסטון בשנת 1842 ובמשך שנים רבות האמינו שמת זמן קצר לאחר שעזב את המקום. במקום זאת הוא חזר לאירופה ונסע לאיטליה. מספר תצוגות איטלקיות המיוחסות לו שרדו, האחרונה בהן מתוארכת 1845, שנת עבודתו האחרונה המתועדת. התאריך בפועל למותו נותר לא ברור.

ניתן למצוא את עבודותיו של רוברט סלמון באקדמיה הימית בארצות הברית; המוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון; המוזיאון הימי הלאומי, גריניץ'; גלריית ווקר לאמנות, ליברפול; המוזיאון לאמנות אמריקאית החדשה בבריטניה, קונטיקט; מרכז ייל לאמנות בריטית, ניו הייבן, קונטיקט; מוזיאון המרינס, ניופורט ניוז, וירג'יניה; מוזיאון האמנות ויליאם פרנסוורת', רוקלנד, מיין; מוזיאון שלבורן, ורמונט; והמוזיאון לאמנות בווסטר, מסצ'וסטס.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1775
קטגוריה:נפטרים ב-1845
קפטן אבו רעאד

קפטן אבו ראעד הוא הסרט הראשון שהופק בירדן מזה שנים רבות. הסרט נכתב ובוים על ידי אמין מטאקלה שנולד בירדן.<ref name=":0"></ref>

== עלילה הסרט==
אבו ראעד הוא אלמן המתגורר באחת מהשכונות צפופות האוכלוסין בעמאן שבירדן. אבו ראעד עבד כפועל ניקיון בשדה תעופה של עמאן. הוא איש צנוע, טוב לב, בודד וכל שנות חייו בתור שרת השתוקק לראות את העולם אך לא התאפשר לו מבחינה כלכלית.

בהמשך העלילה קבוצת ילדים בשכונה הענייה בה התגורר חשבה שהוא טייס בעקבות כובע הטייס שמצא אבו ראעד בתוך פח זבל בשדה התעופה, כך העניק להם רושם שהוא טייס והם מתחננים אליו שישתף סיפורים על מקומות מחוץ לעמאן. הסיפורים שאבו ראעד מספר להם אך לא התרחשו באמת, מייצרי חברות בין הילדים לבינו.

בהמשך הסרט ילד בשם מוראד, ילד זועם וממורמר אינו מרוצה מתקוות השווא שמנחיל אבו ראעד בילדים ויוצא לחשוף את זהותו האמיתית. אבו ראעד נטע בו את הרצון להיות טייס כפי שרואים בתחילת הסרט.  במקביל מתיידד אבו ראעד עם טייסת צעירה ושאפתנית בשם נור. דרך החברות שלהם אנו למדים על הקשיים איתם צריכה להתמודד אישה בעמאן בשנות ה-2000.<ref></ref> <ref></ref><ref name=":1"></ref>

==   פרסים==

* פסטיבל הסרטים הבינלאומי בדובאי 2007.
* פרס מוהר: השחקן הטוב ביותר, נדים סוואלחה.
* פסטיבל הסרטים הבינלאומי של דורבן 2008.
* פסטיבל סרטי Heartland 2008
* Crystal Heart Award: סרט דרמטי
* פרס הקהל 2008
* פסטיבל סרטי חוץ של ניופורט 2008.
* פרס חבר השופטים: השחקן הטוב ביותר נדים סוואלחה.  
* פרס חבר השופטים השחקנית הטובה ביותר: רנה סולטן.   
*   Seattle International Film Festival 2008
* פרס הבמאי הטוב ביותר בתחרות Golden Space Needle Award
* פסטיבל הסרטים של NDACNE 2008.
* פרס הקהל: הקולנוע העולמי, דרמטי.
* פרסי תמונה [NAACP]: פרס תמונה 2009  
* פסטיבל הסרטים הבינלאומי של פאלם ספינגס פרס גון שלזינגר 2009
* פסטיבל הסרטים הבינלאומי בפורטלנד פרס הקהל 2009
* פסטיבל הסרטים העצמאי של רחובות חוף פרס זוכה הקהל 2008
* פסטיבל הקולנוע הבינלאומי לקולנוע D של סקיפ סיטי מועמד לפרס הגדול 2008
* פרס האמן הצעיר זוכה בפרס המיוחד בנוסף מונמד לפרס האמן הצעיר<ref name=":2"></ref>

== מועמדות ==
* פסטיבל הסרטים של SUNDANCE 2008.
* פרס השופטים הגדול: הקולנוע הלאומי, דרמטי.<ref name=":2" />

== צוות השחקנים ==
* - נדים סוואלחה: אבו ראעד
* - רנה סולטן: נור
* - חוסין אל סוס: מוראד
* - אודי אל קדיסי: טארק
* - גאנדי סאבר: אבו מוראד
* - דינה ראעד  יג'ים: אום מוראד<ref name=":1" />

== הבמאי==
אמין מטאלקה נולד ב-27 בפברואר 1976 בעמאן שבירדן, גדל בקולומבוס, אוהיו וחי בלוס אנג'לס.

אמין הוא סופר ובמאי זוכה סאנדס.

סרטים שביים עד כה:

* קפטן אבו ראעד
* דרמת הכדורגל של דיסני
* המאוחדת
* עיבוד קומדייה סט של צ'פליסק בלוס אנג'לס לעיצוב הנובלה הרוסית של דוסטויבסקי הרוסי הלבן
* ה- Rendezvous
* הרפתקת קאפר<ref name=":0" />

== ביקורת הסרט ==
רון פוגל, מבקר קולנוע בכיר, מותח ביקורת על הסרט לדבריו: למרות שזהו הסרט הראשון של אמין מטאלקה ניכרת בו בגרות ויכולת שליטה בסרט ובשחקנים. לפי רון הדבר המרשים ביותר בסרט הוא האיפוק והמינימליזם הנמשך לאורך הסרט, המצלמה לא זזה בחדות, השחקנים לוקחים את הזמן שלהם. מבין השחקנים הרשימו ביותר את רון דווקא הילדים, חוסיין אל סוס המגלם את מוראד ואודיי אל קדיסי המגלם את טארק. לדעתן של רון סרט זה הוא כיום הסרט הזר הטוב ביותר שהוצג בארץ, סרט שובה לב מקסים ומרגש.<ref></ref>
==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטי דרמה
חוק שירות המדינה (מינויים)

חוק שירות המדינה (מינויים), תשי"ט-1959 נועד להבהיר לבעלי התפקידים בשירות המדינה את גבולות תפקידם. הוא מסדיר את נושא המינויים לחלק מהמשרות בשירות המדינה ומפרט את הכללים בנדון.
== החלת החוק ==
הממשלה יכולה להודיע בהודעה שתפורסם ברשומות שהוראות חוק זה או חלקן יחולו על תפקידים בשירות המדינה, בנוסף היא יכולה להודיע שעל חלק מן המשרות לא יחולו הוראות חוק, כלומר על כל משרה יחולו כללים שונים בהתאם להחלטה.

== ועדת שירות המדינה ==
הממשלה תמנה ועדה של אחד עשר מנהלים כלליים ואנשי ציבור לוועדת שירות המדינה, שבראשה יהיה נציב השירות, שיבצע החלטות שיוחלטו על ידי הוועדה. הוועדה תוכל לפעול גם אם פחת מספר חבריה (בתנאי שהוא לא פחת ביותר משני חברים).

הממשלה תמנה נציב שירות מדינה. על מינויו לא תחול חובת המכרז והודעה על המינוי תפורסם ברשומות, תפקידו יהיה לבדוק את התאמת המועמדים לתפקידי שירות המדינה.

== חילופי תפקידים ==
בכל שנה, שניים מחברי ועדת השירות יידרשו לפרוש, והממשלה תמנה במקומם שנים אחרים.
רק במקרה שאחד מחברי הוועדה נפטר, התפטר או שנבצר ממנו להגיע, הממשלה ראשית למנות מישהו אחר במקומו.

== מינוי למשרה ==
המינוי ייעשה רק במקרה שהמשרה התפנתה בתקן.

לכל העובדים באותה משרה, בני שני המינים, בעלי מוגבלויות, בני עדות שונות תינתנה אותן זכויות.

רק במקרה של מינוי מנהל כללי, הדבר ייעשה על פי הצעת השר הממונה על אותו משרד לפי תנאים שהיא תקבע. במקרה כזה לא תחול חובת המכרז.

המועמד למשרה חייב לעמוד בבחינות ובמבחנים להוכחת יכולותיו, ולמשרה ייבחר המועמד המתאים ביותר.

=== 4.1. אזרחות או תושבות קבע ===
רק אזרחי ישראל או תושבי קבע בישראל יוכלו להתמנות למשרת עובד המדינה.

=== 4.2. דרך המינוי ===
נציב הממשלה מכריז על המשרה בפומבי ורק אז אפשר יהיה למנות בעלי תפקידים באמצעות כתב מינוי חתום.

ועדת השירות יכולה לשנות כללים בכל הקשור לדרכי המכרז ולפרטיו.

=== 4.3 הטלת תפקיד באופן זמני ===
אם התפנתה משרתו של נושא משרה או נבצר ממנו למלא את תפקידו, רשאי השר שלמשרדו קשורה המשרה (בהתייעצות עם נציב השירות) להטיל על עובד מדינה אחר למלא את התפקיד, לתקופה הקצרה משלושה חודשים.

השר רשאי, לאחר התייעצות עם נציב השירות, להאריך את התקופה כל עוד סך התקופה הזמנית לא תעלה על שישה חודשים.

ובנוסף, רשאי השר, בהסכמת נציב השירות והיועץ המשפטי לממשלה, להודיע לממשלה על הארכת תקופת הטלת התפקיד באופן זמני מעבר לשישה חודשים בהתקיים נסיבות מיוחדות המצדיקות זאת.

=== 4.4 כושר רפואי ===
כל אדם אשר מתמנה לתפקיד עובד המדינה יתבקש לעבור סדרת בדיקות על ידי רופאים מוסמכים על מנת לבדוק את כשירותו הבריאותית, והוא יצטרך למסור לרופא עדכונים על מצבו הבריאותי.

=== 4.5 קירבה משפחתית ===
ועדת השירות תקבע הגבלות למינויו של אדם למשרה במשרד כשקיימים יחסי קירבה משפחתית קרובה בינו לבין עובד באותה יחידה, והמינוי עשוי להביא ליחסי כפיפות ביניהם. את מידת הקרבה המשפחתית תקבע ועדת השירות בכללים.

=== 4.6 הצהרת אמונים ===
עובד המדינה חייב להצהיר הצהרה בפני שר או עובד מדינה שהוסמך לכך והיא:

"אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישראל ולחוקיה ולמלא ביושר ובאמונה כל חובה המוטלת עלי כעובד המדינה".

=== 4.7 הצהרה על רכוש ===
עובד המדינה חייב להצהיר לנציב שירות המדינה על נכסיו ועל חובותיו, של בן זוגו, ילדיו ועל מקורות הכנסתו בעבר אם הם עשויים להיות גם מקורות הכנסתם בעתיד. נציב שירות המדינה חייב לשמור בסוד את הצהרות הרכוש.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

שירות המדינה
גודאי

גודאי הוא ספר לנוער שנכתב על ידי זהבה גושן, מתורגמנית שעלתה מאתיופיה, ומעיין בן הגיא, סופרת שנולדה בדגניה ב', ויצא לאור בשנת 2016. הסיפור הוא סיפור אוטוביוגרפי על חייה של זהבה גושן, אך הוא בעצם עוסק בילדה בשם גודאי, ילדה ממוצא אתיופי שעלתה לארץ ישראל עם משפחתה בשנת 1984 ומלווה שנה בחייה.

== עלילה ==
גודאי היא ילדה יהודייה שחיה עם משפחתה בת שבע הנפשות באתיופיה באזור כפרי חקלאי, במצב כלכלי טוב עם משק משגשג. מתוארת משפחתה המורחבת והחמה הכוללת את ההורים, האחים, הדודים, בני הדודים והשכנים, כל אלו חלק מהקהילה המעורבת של נוצרים ויהודים החיים בהרמוניה. בקהילה מתקיימת מסרות יהודית ואורח חיים מזרח אפריקאי. ברקע נשמעים הדים של צרות המתרחשות בעיר הבירה.

המבוגרים בכפר עוסקים בחקלאות ובמלאכה, ובניהם קשרים של חברות, רעות ומסחר, המבוססים על אמון ועל עזרה הדדית.

גודאי היא ילדה שמפחדת לטפס על עצים ובטוחה שהיא מכוערת, ובשונה מכל בני משפחתה, היא היחידה ששאפה ללמוד ולא לתת יד במטלות הכפר המשפחתי, דבר שלא היה מובן מאליו בכפרי אתיופיה.

==קישורים חיצוניים== 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי 2016
קטגוריה:אוטוביוגרפיות עבריות
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
פונטיאק פיירו

פונטיאק פיירו (באנגלית : Pontiac Fiero) היא מכונית ספורט בתצורה קופה מתוצרת חטיבת הרכב פונטיאק, מבית ג'נרל מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1988–1983 ב-ארצות הברית.

==תצורות==
* 2 דלתות - פסטבק קופה
* 2 דלתות - נוצ'בק קופה

==נתונים ומפרט טכני==
* דגמי "פונטיאק פיירו" שווקו מאוגוסט 1983 כדגמי 1984
* יוצרו 370,168 יחידות
* 2 נוסעים
* מנוע מרכזי -אחורי
* סוג הנעה : הנעה אחורית
* קיבולת מכל דלק - 38 ליטר
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 12.0 שניות (מנוע 2.5 ליטר)
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 8.3 שניות (מנוע 2.5 ליטר)

==תמונות==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:85 Pontiac Fiero SE 2M6 (10389577305).jpg | "פונטיאק פיירו", שנת 1985
קובץ:1985 Pontiac Fiero GT rear right.jpg | "פונטיאק פיירו" דגם "GT", שנת 1985
קובץ:1985 Pontiac Fiero GT dashboard, Poughkeepsie.jpg | "פונטיאק פיירו" דגם "GT", שנת 1985 - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:84 Pontiac Fiero SE (10389519174).jpg | "פונטיאק פיירו", שנת 1984
קובץ:Pontiac Fiero (Byward Auto Classic).jpg | "פונטיאק פיירו"
קובץ:Pontiac Fiero Hatchback (Centropolis Laval '10).jpg | "פונטיאק פיירו"
קובץ:1987PontiacFieroGT.jpg | "פונטיאק פיירו" דגם "GT" פסטבק, שנת 1987
קובץ:1988PontiacFieroGTv6.jpg | "פונטיאק פיירו", שנת 1988
קובץ:88 Pontiac Fiero (9684129968).jpg | "פונטיאק פיירו", שנת 1988
קובץ:1987 Pontiac Fiero (2733496805).jpg | "פונטיאק פיירו", שנת 1987
</gallery>

==ראו גם==
* פונטיאק
* פונטיאק סולטיס
* פונטיאק פיירבירד

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1983
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
פיירו
קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
טהראן טאבו

טהראן טאבו (פרסית: تهران تابو); אנגלית: Tehran taboo) הוא סרט הנפשה גרמני-אוסטרי בבימויו של עלי סוזנדה. הסרט, המונפש בטכניקת רוטוסקופ, מספר את סיפורן של שלוש נשים ומוזיקאי החיים בטהראן ומתמקד במאמציהם הנואשים להתמודד עם חוקי הדת המחמירים הנהוגים באיראן, שמובילים לקיומם של סטנדרטים כפולים.<ref></ref> הסרט הוצג לראשונה במסגרת שבוע המבקר הבינלאומי בפסטיבל קאן 2017.

== עלילה ==
שלוש צעירות וצעיר מאיראן יוצאים למסע של חופש מיני ואושר, בחיפושיהם אחר דרכים יצירתיות להתגבר על מגבלות החברה האסלאמית השמרנית. מסעם מתואר בסרט כהזדמנות נדירה להיכרות עם תת-התרבות העירונית באיראן. הסרט, העוסק בדיכוי הנשים באיראן, מתייחס גם לצביעות ומשולבים בו תיאורים של הוצאות להורג בפומבי, אלימות מינית, התעללות בבעלי חיים והתאבדות.<ref></ref>

במרכז הסרט תיאור ניסיונותיהן של שלוש הנשים לנווט בין האיסורים הדתיים והציפיות החברתיות הרבות. פארי (אותה מגלמת השחקנית אלמירה רפיזדה) היא עובדת מין, הנזקקת לשופט (אותו מגלם חסן עלי מט), כדי שיחתום על מסמכי הגירושים שלה. פארי מתגוררת בדירה בבעלותו של השופט ומספקת לו שירותי מין, מה שבהמשך יבטיח את רישומו של בנה לבית הספר.<ref></ref><ref></ref>

== שחקנים ==
* אלמירה רפיזדה (בתפקיד פארי)
* זהרה אמיר אבראהימי (שרה)
* אראש מראנדי (באבאק)
* נגר מונה אליזדה (דוניה)
* בילאל יסאר (אליאס)
* חסן עלי מט (שופט)

== אופני הפקת הסרט ==
הסרט הונפש בטכניקת רוטוסקופינג, בה השחקנים מצולמים תחילה ולאחר מכן מונפשים. יתרונה העיקרי של טכניקה זו הוא העברת כישרונם של השחקנים המקוריים אל הסרט המונפש, שהופך נגיש רגשית עבור הצופים. סרט הנפשה הפך אפשרות מעשית עבור סוזנדה, שלא יכל לצלם את הסרט באיראן בגלל הצנזורה. באיראן אמנים רבים אינם חופשיים להביע את דעותיהם והם מצאו דרכים מגוונות לבטא את עצמם.

== ביקורות ==
מבקרים כתבו כי סוזנדה עקף את בעיית הצנזורה באופן מושכל, מלבד העובדה שהוא חי מחוץ לאיראן, בחירת הז'אנר וטכניקת ההנפשה שנבחרה, יצרה "מרקם חזותי" יוצא דופן, שתואר כהיפר-ריאלסטי מבחינת אופני התנועה והביטוי, תוך שיומש בצבעים פשוטים.<ref></ref>

האנימציה הרוטוסקופית הבולטת בתצלום זה של איראן מאפשרת את הטכניקה לבמאי, עלי סוזנדה, להציג צד של העיר שסרט פעולה חי לעולם לא יורשה לתאר. כן, הוא נראה מדהים עם לוח הצבעים של אוקרסים זוהרים וניאון. הדמויות והעלילה נוטים להיות מעט סכמטיים, אך מכיוון שמסלולי הנורמל של הנשים ניתנים לחיזוי לא מפני שהסיפור חסר כוח אלא מפני שהסיפור חסר פחד וחזק. Wendy Ide<ref></ref>

== פרסים ==
<div class="mw-content-ltr">
* MFG star- baden baden tv film festival 2017.
* FIPRESCI prize- Jerusalem film festival 2017.
* Creativity prize- montreal festival of new cinema 2017.
* Audience Award- Portland international film festival 2018.
</div>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי הנפשה גרמניים
קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:טהראן בקולנוע
ד'ו אלפקאר

איור של חרב ד'ו אל-פִֿקאר
חרב ד'ו אל-פִֿקאר על [[דגל עות'מאני, 1810]]
ד'ו אל-פִֿקאר (בערבית: ذُو ٱلْفَقَار) היא חרבו האגדית של עלי בן אבי טאלב חתנו ובן דודו של הנביא מוחמד, שלפי המסורת הייתה החרב הראשונה באסלאם, והעבר עלי ידי הנביא מוחמד לחתנו ובן דודו עלי בן אבו טאלב בקרב בדר. החרב נחשבת לאחד מהסמלים האסלאמיים המוכרים ביותר. על פי אגדות המוסלמים-השיעים החרב היא בלתי מנוצחת.

== היסטוריה ==
לפי האמונה הסונית, החרב ניתנה לנביא מוחמד בקרב בדר (بدر) בשנת 625, אך איננה חרב שמיימית, כלומר, לא ניתנה על ידי המלאכים.

השיעים מאמינים כי החרב ניתנה למוחמד בקרב אוחוד על ידי המלאך גבריאל והועברה לעלי איבן אבו טאלב באותו קרב. לפי אמונתם החרב הועברה מדור לדור בין האמאמים, יורשיו של הנביא מוחמד בהנהגת האומה המוסלמית. לפי המסורת השיעית, החרב נעלמה בשנת 940 יחד עם האמאם ה-12, מוחמד אלמהדי.<ref></ref>

== השם ==
שמה המלא של החרב בתעתיק מערבית נכתב כ-ד'ו אל-פִֿקאר, או כד'ו אלפִֿקאר, אך משמעותו איננה לגמרי ברורה. המשמעות המועדפת למילה "ד'ו / זו" (ذو) בשם החרב היא "אדון של", המציין בעלות על חפץ כלשהו.

למילה "פִֿקאר" אין משמעות ברורה. יש הסבורים כי היא מציינת את חוליות הגב או עצמות עמוד השדרה המונחות בסדר קבוע זו אחר זו, או לחלופין מתכוונת לסידור הכוכבים בקבוצת הכוכבים אוריון .<ref name=":0"></ref>

== רקע אגדי ==
לפי האגדה המוסלמית, המילה "ד'ו" מכוונת לנביא מוחמד, כלומר הוא הבעלים של החרב. מוחמד העביר את החרב לחתנו ובן דודו, עלי איבן אבו טאלב לפני הקרב על או'חוד כדי להחליף את חרבו שנשברה. מכאן עולה בעיה: אם החרב שייכת למוחמד, לא הגיוני שהיא תינתן לעלי. לפיכך יש הסבורים כי המילה "ד'ו" אינה מיוחסת למוחמד, אלא ללוחמים בשדה הקרב.

עלי השתמש בחרב בקרב על אוח'וד נגד האויבים ממכה. לאחר הניצחון בקרב יוחסה לנביא מוחמד האמרה "אין חרב אלא ד'ו אל-פִֿקאר, ואין גיבור מלבד עלי" (لَا سَيْفَ إِلَّا ذُو ٱلْفَقَارِ وَلَا فَتَىٰ إِلَّا عَلِيٌّ). אמרה זו עדיין נחרטת על כלי נשק של חיילים מוסלמים בעידן המודרני.<ref name=":0" />

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מושגים באסלאם
קטגוריה:חרבות בדיוניות
הוועדה ליציבות פיננסית

הוועדה ליציבות פיננסית היא ועדה שקמה מתוקף חוק בנק ישראל, שמטרתה לתמוך ביציבותה של המערכת הפיננסית בישראל ובפעילותה הסדירה, באמצעות תיאום, שיתוף פעולה ושיתוף מידע בין כל רשויות הפיקוח הפיננסיות - משרד האוצר, בנק ישראל והרגולטורים הפיננסיים רשות שוק ההון ורשות ניירות ערך.

== רקע ==
יציבות פיננסית היא תנאי הכרחי להשגת צמיחה כלכלית בת-קיימא ולשם השגת רמה גבוהה של השקעות ותעסוקה במשק.<ref name=":0"></ref>

בעקבות המשבר הכלכלי העולמי שפקד את כלכלות העולם בשנת 2008, גברה ההכרה בכך כי לצורך הבטחת יציבות פיננסית מערכתית לא די ביציבותו של מוסד פיננסי אחד או של כל גוף פיננסי בנפרד, כי אם נדרש תכלול כלל המערכתי.<ref name=":0" />

== הקמת הוועדה ==
מאז 2012 עלה שוב ושוב הצורך בהקמתה בדו"חות של קרן המטבע הבינלאומית. ב-25 בינואר 2017 הונחה לראשונה הצעת חוק בנק ישראל (תיקון מס' 4) (הוועדה ליציבות פיננסית), התשע"ז-2017<ref name=":0" /> על שולחן הכנסת לקריאה ראשונה. ב-28 בנובמבר 2018 הוקמה הוועדה באופן רשמי, לאחר שעברה הצעת החוק בקריאה שנייה ושלישית ואושרה בכנסת ברוב של 111 תומכים ונרשמה בספר החוקים של מדינת ישראל.<ref></ref><ref></ref>

ב-1 באפריל 2019 נערכה הפגישה הראשונה של הוועדה ליציבות פיננסית.<ref></ref>

== הרכב חברי הוועדה ==
* נגיד בנק ישראל - יו"ר הוועדה
* מנכ"ל משרד האוצר - סגן יו"ר הוועדה
* המשנה לנגיד בנק ישראל
* החשב הכללי במשרד האוצר
* המפקח על הבנקים
* הממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון
* הממונה בבנק ישראל על הפיקוח על מערכות התשלומים
* יו"ר רשות ניירות ערך
* ראש המועצה הלאומית לכלכלה - משקיף

== לקריאה נוספת ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בנק ישראל
קטגוריה:ועדות כלכליות בישראל
טיסה מפוספסת

טיסה מפוספסת (ברוסית: Полосатый рейс) הוא סרט קומדיה סובייטי משנת 1961, בבימויו של ולדימיר פטין (להבדיל מפוטין.), ובתפקיד הראשי מאלפת הנמרים המוערכת בגילומה של מרגריטה נזארובה. בסרט צפו 45.8 מיליון צופים בשנת הפצתו, והוא הפך לסרט שובר קופות סובייטי.
==תקציר העלילה==
כדי לברוח ממקום טרופי חם שולייקין (יבגני לאונוב) מסכים לעבוד על ספינת מטען הנושאת על סיפונה שנים עשר כלובים ובהם נמרים. הקפטן (מגולם על ידי איבן דמיטרייב) מתווכח בזמן ההפלגה עם מריאנה (מרגריטה נזארובה) על הטריקים והרמיזות שהיא מבצעת בצוות. אחד מן הקופים בספינה פותח בשוגג את הכלובים ויכולתיו המוגבלות של שולייקין נחשפות. במצב זה מריאנה הופכת במפתיע למאלפת נמרים מיומנת<ref>https://sovietmoviesonline.com/comedy/130-polosatyy-reys.html</ref>.

==קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי 1961
קטגוריה:סרטים סובייטיים
יחסי ארגנטינה – קוריאה הדרומית

יחסי ארגנטינה–קוריאה הדרומית הם יחסי החוץ בין ארגנטינה לקוריאה הדרומית. יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-15 בפברואר 1962. ארגנטינה מחזיקה בקוריאה הדרומית שגרירות בסיאול ואילו קוריאה הדרומית מחזיקה בארגנטינה שגרירות בבואנוס איירס.

== יחסים כלכליים ==
שגרירות קוריאה הדרומית בבואנוס איירס
בשנת 2016 נאמד הסחר הבילטרלי בין ארגנטינה לדרום קוריאה בשווי 1.746 מיליארד דולר. היצוא הארגנטינאי לדרום קוריאה הסתכם ב-860.26 מיליון דולר והיצוא הדרום קוריאני לארגנטינה הסתכם ב-885.61 מיליון דולר.<ref>https://wits.worldbank.org/CountryProfile/en/Country/ARG/Year/2016/TradeFlow/EXPIMP/Partner/all</ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
קרחון פולטר

קרחון פולטר (באנגלית: Poulter Glacier) הוא קרחון יובלי באנטארקטיקה.

מוצאו של הקרחון ברמת הקוטב (בגובה של 2,101 מטרים מעל פני הים).

הקרחון זורם לכיוון מזרח ועובר דרך הרי רוסון שבהרי המלכה מוד (בשטח חסות רוס).

הקרחון נשפך אל קרחון סקוט.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הקרחון ===

הקרחון התגלה על ידי הקבוצה הגאולוגית של משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה; הקבוצה, בהנהגתו של קווין בלקברן (Quin Blackburn), שהגיעה אל הרי המלכה מוד בדצמבר 1934.

=== מקור השם ===

ריצ'רד בירד נתן לקרחון את שמו.

בירד קרא לקרחון על שמו של תומאס פולטר (Thomas Poulter), מדען וחוקר קטבים, שהיה מסגנו, בפיקוד על משלחת בירד.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:12009 קרחון פולטר] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://www.meteoblue.com/en/weather/archive/yearcomparison/poulter-glacier_antarctica_6623541 קרחון פולטר] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=11530&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR קרחון פולטר] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://mapcarta.com/25592760 מפת אזור קרחון פולטר]
* [https://www.meteoblue.com/en/weather/current/poulter-glacier_antarctica_6623541 מזג אוויר נוכחי מעודכן בקרחון פולטר]
** [https://www.meteoblue.com/en/weather/14-days/poulter-glacier_antarctica_6623541 תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור קרחון פולטר]
** [https://www.meteoblue.com/en/weather/archive/yearcomparison/poulter-glacier_antarctica_6623541 נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור קרחון פולטר]

== הערות שוליים ==

פולטר
בית הכנסת של ראקושפלוטה

בית הכנסת של ראקושפלוטה (בהונגרית: Rákospalotai zsinagóga) הוא מבנה בית כנסת לשעבר, שמשמש כיום כמחסן ספרים בדרך פוטי הישן בראקושפלוטה, הרובע 15 של בודפשט מ-1 בינואר 1950.

== היסטוריה ==
הקהילה היהודית בראקושפלוטה קיבלה את עצמאותה בשנת 1902. הרב הראשון של הקהילה, שנבחר בשנת 1898 - כשהקהילה עדיין הייתה שייכת לאויפשט - היה הרב יצחק מיכאל דושינסקי. בהונגרית Duschinszky Mihály. [יש לציין שקיימים כתיבים רבים לשם המשפחה הזה, כגון: Duschinsky, וכן Dushinsky, וגם Duschinskie, וגם Dusinszky ואף Dušinský ואפילו Dušinski, וגם Duszinski ועוד. הכל לפי הכתיב המקובל באותה מדינה אירופית או בתערובת של כתיבים]

כדי לכסות את עלויות הבנייה הגבוהות, נערך בשנת 1926 "דינר" לאיסוף תרומות. בהזדמנות זו הודפס על ידי ועדת הבנייה של בית הכנסת ספרון-תפילה זעיר, "בִּרְכוֹן", בן 44 עמודים שבסופו לוח-יהודי-עברי-הונגרי לשנת תרפ"ז (1927-1926. צילומים רצ"ב). בעמוד הראשון של הברכון (בצילום) ברכה בחתימת יד הרב הראשי האומרת (תרגום מדרכי דותן): 

ברכת הרב מיכאל דושינסקי

בעזרת השם.

הסכומים שיתקבלו בתמורה לספרון-התפילה, הברכון, הזה הם עבור רכישת אבן אחת למען בית הכנסת שלנו ההולך ונבנֶה.

כלומר, בעליו של ספרון-התפילה הושיט עזרה לבניית בית האלוהים.
ברכת הכל-יכול תלווה בכל דרכו את העוזר לבניית קורת-הגג הקדוֹשה.

ראקושפאלוטא, שנת ה'תרפ"ו 1926. 

בברכת הֶחבר־לָאמונה, מיכאל דושינסקי הרב הראשי.

הרב מיכאל דושינסקי (גם דושינסקיא) כיהן כמנהיג הקהילה עד פטירתו בשנת 1939. בזכותו נהנתה הקהילה מכבוד ומהערכה ציבורית רבה.

בית הכנסת איבד את קהלו בשואה ולאחר מלחמת העולם השנייה. הוא נעזב ולא חזר לשימוש. הבניין שימש כמחסן מפות גאוגרפיות מאז שנות השישים וכמחסן ספרים מאז שנות השמונים, אז נקנה על ידי הספרייה הלאומית שצ'ני (OSZK). הבניין עדיין משמש את ה- OSZL ואחת ממחלקות המחסנים שלה פועלת בו.

== גלריית תמונות ==
תמונות של בית הכנסת בראקושפלוטה. התמונה הראשונה היא ילד עם עז משנת 1943 ברקע מבנה בית הכנסת.<gallery>
Gyerek kecskével 1943-ban a háttérben a Régi Fóti úti zsinagóga. Fortepan 14695.jpg
Rákospalotai zsinagóga16.jpg
Rákospalotai zsinagóga1.jpg
Rákospalotai zsinagóga9.jpg
Rákospalotai zsinagóga2.jpg
Rákospalotai zsinagóga6.jpg
Rákospalotai zsinagóga7.jpg
Rákospalotai zsinagóga8.jpg
Rákospalotai zsinagóga13.jpg
Rákospalotai zsinagóga4.jpg
Rákospalotai zsinagóga11.jpg
Rákospalotai zsinagóga12.jpg
</gallery>

== מאמרים קשורים ==
*רשימת בתי הכנסת בהונגריה

== לקריאה נוספת ==

*[https://www.bpxv.hu/a-regi-foti-uti-templomok מבני תפילה לאורך דרך פוטי]

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בודפשט: בתי כנסת
קטגוריה:הונגריה: בתי כנסת נאולוגיים
קטגוריה:שואת יהודי הונגריה
קטגוריה:בתי כנסת אשכנזיים
תבור הולך לגן עדן

תבור הולך לגן עדן (ברוסית: Табор уходит в небо) היא דרמה רומנטית סובייטית משנת 1975 מאת אמיל לוטיאנו, על פי סיפוריו המוקדמים של מקסים גורקי. בסרט מתוארים סיפורי אהבה שונים, והעלילה המרכזית עוסקת באהבתה של ראדה היפהפייה לגנב הסוסים לויקו זובאר. הסיפור מתרחש במחנה הצוענים בחבל בסארביה (היום מולדובה וב, התקופה אותה מתאר הסרט, חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית). בסרט קיימים אזכורים לפולקלור ומוזיקה מקומית.

בסרט צפו 64.9 מיליון צופים, והוא הפך לסרט שובר קופות סובייטי בשנת 1976.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי 1975
קטגוריה:סרטים סובייטיים
Trollz

Trollz (בעברית: טרולז) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפר האמריקאי 6ix9ine בשיתוף הראפרית הטרינידדית ניקי מינאז'.<ref name=":1"></ref><ref name=":2"></ref> השיר יצא לאור ב-12 ביוני 2020, על ידי חברת התקליטים קריאייט מיוזיק גרופ, כסינגל מתוך האלבום Tattle Tales.<ref name=":2" /><ref name=":1" /><ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
באפריל 2020, שוחרר 6ix9ine מבית הסוהר מוקדם, במאי הוציא את הסינגל הראשון שלו לאחר שחרורו, "Gooba".<ref></ref> ב-17 במאי 2020, הודיע כי ייקח הפוגה קצרה מהרשתות החברתיות ויוציא וידאו קליפ ביום שישי שלאחר מכן.<ref></ref> עם זאת, נדחתה יציאתו המתוכננת של השיר ל-29 במאי. ב-23 במאי ביקש ממעריציו להציע שם לשירו החדש.<ref></ref> זמן קצר לאחר מכן, פרסם סרטון של עצמו, בו מכריז כי שם השיר הוא "Trollz".<ref></ref> כמו כן, חשף כי משתתף בשיר אמן נוסף, אך טרם חשף את שמה של מינאז'. ב-3 ביוני הודיע כי השיר יידחה בשנית ל-3 ביוני. באותו היום, הודיע כי השיר יידחה ל-12 ביוני, לטענתו, כ"כבוד למה שעובר עלינו כרגע".<ref></ref> ב-10 ביוני חשפה מינאז' כי היא משתתפת בשיר ופרסמה תמונות מתוך הווידאו קליפ ברשתות החברתיות.<ref name="twitter"></ref>

השיר נכתב על ידי 6ix9ine וניקי מינאז' והופק על ידי סאדפוני. השיר הוא שיתוף הפעולה השלישי של השניים, לאחר הלהיט "Fefe" והשיר "Mama" יחד עם קניה וסט.<ref></ref> שניהם מתוך אלבום הבכורה של 6ix9ine, Dummy Boy.

ב-16 ביוני, העלה 6ix9ine בשירות הסטרימינג ובאתר הרשמי שלו הזמנה לרכישת הסינגל בגרסה אלטרנטיבית לשיר בו המילים שונו ונוסף חלק בשפה ספרדית בביצוע של מינאז'.<ref></ref><ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של 6ix9ine ב-12 ביוני 2020.<ref name=":3"></ref> מינאז' חשפה כי הווידאו קליפ צולם בחדר השינה של הרננדז כשהיה תחת מעצר בית.<ref name=":3" />

בפחות מיממה, הצליח הקליפ של השיר לצבור למעלה מ-46 מיליון צפיות.<ref name=":3" />

== הצלחה ==
השיר הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, ובכך הפך לשירו הראשון של 6ix9ine שהגיע למעמד זה, והשני של מינאז' שהגיע למעמד זה, לאחר הרמיקס ללהיט "Say So", שיצא לאור באותה השנה.<ref></ref> בשבוע שלאחר מכן, הגיע השיר למקום ה-34 במצעד, מה שהפך אותו לשיר שירד הכי הרבה מקומות מהמקום הראשון בהיסטוריה של המצעד. גם בישראל זכה השיר להצלחה, תוך שהתברג במקום ה-121 במצעד שירי הספוטיפיי.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תואר
!מכירות
|-
!ארצות הברית (RIAA)<ref></ref>
|פלטינה
|1,000,000<small></small>
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!גרסה
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
! rowspan="2" |עולם
|12 ביוני 2020
| rowspan="2" |הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית • סינגל • קלטת שמע • תקליטור סינגל
|רגילה
| rowspan="2" |קריאייט מיוזיק גרופ
|<ref></ref>
|-
|16 ביוני 2020
|אלטרנטיבית
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירי 6ix9ine
קטגוריה:שירי ניקי מינאז'
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי 6ix9ine
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ניקי מינאז'
קטגוריה:שירי פופ ראפ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
הר וילבר (אנטארקטיקה)

הר וילבר (באנגלית: Mount Wilbur) הוא הר בהרי רוסון, בהרי המלכה מוד, באזור חוף אמונדסן של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

ההר ממוקם 3.2 קילומטרים ממזרח להר ויבר.

ההר ממוקם במוצאו של קרחון סקוט.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי ההר ===

ההר התגלה על ידי הקבוצה הגאולוגית של משלחת בירד לחקר אנטארקטיקה; הקבוצה, בהנהגתו של קווין בלקברן (Quin Blackburn), הגיעה אל ההר בדצמבר 1934.

=== מקור השם ===

ריצ'רד בירד נתן להר את שמו.

ההר נקרא על שמו של קרטיס ד. וילבר (Curtis D. Wilbur), שר הצי של ארצות הברית בין השנים 1925–1929.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:16579 הר וילבר] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://adam.antarcticanz.govt.nz/nodes/view/21524 הר וילבור] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=133687 הר וילבור] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=16029&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR הר וילבר] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

וילבר
וילבר
וילבר
סנפורד רובינסון גיפורד

סנפורד גיפורד, בוקר ב[[הרי אדירונדק]]
סנפורד רובינסון גיפורד (באנגלית: Sanford Robinson Gifford; 10 ביולי 1823 – 29 באוגוסט 1880) היה צייר נוף אמריקאי ואחד החברים המובילים באסכולת נהר ההדסון, ונחשב כשייך גם לציירי סגנון הלומיניזם.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==

=== ילדות וקריירה מוקדמת ===
גיפורד נולד בגרינפילד שבמדינת ניו יורק<ref></ref> ובילה את ילדותו בעיר הדסון. היה בנו של בעל בית יציקה לברזל. הוא למד באוניברסיטת בראון בשנים 1842–1844, לפני שעזב ללמוד אמנות בעיר ניו יורק בשנת 1845. הוא למד רישום, פרספקטיבה ואנטומיה אצל המאסטר הבריטי ג'ון רובנס סמית'. הוא גם למד את הגוף האנושי בשיעורי אנטומיה במכללה לרפואה רחוב קרוסבי ולקח שיעורי רישום באקדמיה הלאומית לעיצוב. עד שנת 1847 הוא היה מיומן מספיק בציור כדי להציג את הנוף הראשון שלו באקדמיה הלאומית ונבחר לחבר בשנת 1851, ואקדמאי בשנת 1854.

לאחר מכן גיפורד התמסר לציור נוף והפך לאחד האמנים הטובים ביותר של אסכולת נהר הדסון.

=== מסעותיו של גיפורד ===
סנפורד גיפורד, אוקטובר ב[[הרי קטסקיל]]
כמו רוב האמנים של אסכולת נהר ההדסון, גיפורד נסע רבות כדי למצוא נופים לרישום ולציור. בנוסף לאזור ניו אינגלנד, מדינת ניו יורק וניו ג'רזי, ערך גיפורד מסעות נרחבים לארצות אחרות. הוא נסע בפעם הראשונה לאירופה בשנת 1855 עד 1857, כדי ללמוד אמנות אירופאית וללערוך רישומים לציורים עתידיים. במהלך נסיעה זו גיפורד נפגש עם אלברט בירסטדט ועם וורטינגטון ויטרדג'.

בשנת 1858 הוא נסע לוורמונט, ככל הנראה עם חברו הצייר ג'רום תומפסון, פרטים על ביקורם הועברו לעיתונות. שני האמנים הגישו ציורים של הר מנספילד, הפסגה הגבוהה ביותר של ורמונט, לתערוכה השנתית של האקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1859.

לאחר מכן, עם פרוץ מלחמת האזרחים, שירת בצבא האיחוד כטוראי בגדוד השביעי של המיליציה של ניו יורק. כמה מבדים שלו המשתייכים לגדוד השביעי של העיר ניו יורק ומועדון הליגה של האיחוד של ניו יורק הם עדות לתקופה ההיא.

הוא ערך מסע נוסף באירופה, הפעם עם ג'רוויס מקנטי ורעייתו, בשנת 1868. כשהוא משאיר את הזוג מאחור, גיפורד נסע למזרח התיכון, כולל למצרים בשנת 1869. ואז בקיץ 1870 גיפורד נסע להרי הרוקי במערב ארצות הברית, הפעם עם וורת'ינגטון ויטרדג' וג'ון פרדריק קנסט. לפחות חלק ממסעות 1870 היו במסגרת משלחת היידן, בהובלת פרדיננד וונדהייר היידן.

== בסטודיו ==
סנפורד גיפורד, קברי הממלוכים
כשחזר לסטודיו שלו בניו יורק, גיפורד צייר נופים גדולים מהסצינות שתיעד במסעותיו. השיטה של גיפורד ליצור יצירת אמנות הייתה דומה לאמנים אחרים של אסכולת נהר הדסון. תחילה היה מצייר עבודות קטנות וגסות בצבע שמן מתוך רישומי העיפרון שלו. את הסצינות שהעדיף ביותר הוא פיתח לציורים קטנים וגמורים, וחלק לציורים גדולים וגמורים.

== מותו של גיפורד ==
ב־29 באוגוסט 1880 נפטר גיפורד בעיר ניו יורק, לאחר שאובחן כחולה במלריה.

מוזיאון המטרופוליטן בעיר ניו יורק ציין את חייו באותו סתיו בתערוכת זיכרון של 160 ציורים.

קטלוג של עבודותיו שפורסם זמן קצר לאחר מותו, כלל יותר מ־700 ציורים.
סנפורד גיפורד, איזובלה ב[[אגם מאג'ורה]]
בין השנים 1955–1973 תרמו יורשי גיפורד את אוסף המכתבים והמסמכים האישיים של האמן לארכיון לאמנות אמריקאית, מרכז מחקר המהווה חלק ממוסד סמית'סוניאן.

בשנת 2007 נסרקו מאמרים אלה באופן דיגיטלי במלואם והועמדו לרשות החוקרים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1823
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1880
יחסי הממלכה המאוחדת – קובה

יחסי הממלכה המאוחדת–קובה הם היחסים הדו-צדדיים בין קובה לבריטניה. 

== יחסי סחר ==
בשנת 1964 קובה הזמינה עשרה קטרי דיזל חשמליים דומים לרכבת הבריטית Class 47 מיצרן בריטי.<ref></ref>

== מלחמת פוקלנד ==
קובה ובריטניה היו קרובות לעימות במהלך מלחמת פוקלנד בשנת 1982. פידל קסטרו הציע תמיכה צבאית לחונטה הצבאית הארגנטינאית, אך נדחה על ידי הממשל הצבאי הארגנטינאי, מכיוון שלא רצו להפריע לפעולות הקובניות במלחמת האזרחים באנגולה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
כוחות נסתרים

כוחות נסתרים (באנגלית: Forces Occultes; כותרת משנה: תעלומות הבונים החופשיים נחשפים לראשונה על המסך) הוא סרט צרפתי משנת 1943, נודע כסרט האחרון שאותו ביים פול רייך Paul Riche (שם הבמה של ז'אן מאמי Jean Mamy).

== עלילה ==
הסרט מגולל את חייו של חבר פרלמנט צעיר שמצטרף לבונים החופשיים כדי להתניע מחדש את הקריירה שלו. כך הוא לומד כיצד הבונים החופשיים זוממים עם היהודים עם האומות האנגלו‑אמריקאיות את עידודה של צרפת לצאת למלחמה נגד גרמניה.

== היסטוריה ==
הסרט הוזמן בשנת 1942 על ידי מחלקת התעמולה של גרמניה הנאצית בצרפת הכבושה La Propaganda Abteilung de france ועל ידי ז'אן מאמי בונה חופשי לשעבר. הסרט מגנה בבוטות את הבונים החופשיים, הפרלמנטריזם והיהודים כחלק מהדחף של משטר וישי נגדם ומבקש להוכיח את העלילה היהודית מסונית.

עם שחרור צרפת, הואשמו התסריטאי שלו ז'אן מארק-ריבייר Jean Marquès-Rivière, המפיק רוברט מוזארד Robert Muzard, והבמאי ז'אן מאמי Jean Mamy בשיתוף פעולה עם האויב. ב-25 בנובמבר 1945, מוזארד נידון לשלוש שנות מאסר, ז'אן מארק שברח לגלות מרצון נידון בהיעדרו למוות ובגידה בערכי הלאום.

מאמי היה גם עיתונאי ב-L'Appel עיתון התעמולה של משטר וישי ושרת תחת פייר קונסטנטיני Pierre Constantini (מנהיג תנועת משתפי הפעולה – Ligue française d'épuration, d'entraide sociale et de collaboration européenne) וכן השתתף בכתב העת התעמלוני Au pilori, על כך נידון למוות והוצא להורג במצודת מונטרו Montrouge, ב־29 במרץ 1949.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:הבונים החופשיים
קטגוריה:סרטי 1943
יחסי גרמניה–קובה

יחסי גרמניה–קובה הם יחסי החוץ בין גרמניה לבין קובה.
== היסטוריה ==
לפני איחוד גרמניה מחדש ב-1990, קובה שמרה על קשר הדוק עם הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית (GDR), אך הייתה שלילית ביחס למדיניותה של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. בשנת 2015, לאחר ביקורו של שר החוץ הגרמני פרנק ולטר שטיינמאייר בקובה, התגברו היחסים בין המדינות. למרות חילוקי דעות משמעותיים בסוגיות רבות, כולל היבטים חשובים כמו שלטון החוק והגנה על זכויות אדם, שתי המדינות הביעו עניין להמשיך ולפתח את שיתוף הפעולה.

== יחסי סחר ==
היחסים הכלכליים בין מדינות הם נמוכים. השקעות גרמניות קיימות בתחומי האנרגיה והבריאות של קובה. כ-250,000 תיירים גרמנים מבקרים בקובה מדי שנה, מה שהופך אותם לקבוצת המבקרים השלישית בגודלה באי. באוקטובר 2018 נפתחה הרשמית הלשכה הגרמנית לקידום סחר וקידום השקעות בקובה לפיתוח קשרים כלכליים דו-צדדיים. בשנת 2018 היקף הסחר בין מדינות הסתכם ב-279.4 מיליון יורו, מתוכם 227.8 מיליון יורו היוו את היצוא הגרמני לקובה (מכונות, מוצרים כימיים ותרופות, מוצרי פלסטיק, ציוד רפואי, מכוניות וחלפים). היצוא הקובני לגרמניה הסתכם ב-51.6 מיליון יורו (משקאות אלכוהוליים, מוצרי סוכר, טבק, מיצי פירות וירקות).

== נציגויות דיפלומטיות ==
* גרמניה מחזיקה בקובה שגרירות בהוואנה.
* קובה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין ומשלחת בבון.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
ליובה פרידמן

ליובה פרידמן (נולדה בשנת 1953) היא היסטוריונית ישראלית, פרופסור בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית. פרסמה ספרים ומאמרים רבים על תולדות האמנות האיטלקית במאה ה-15 וה-16 בפירנצה, רומא, ונציה, פארמה וקורג'ו.

== ביוגרפיה ==
לאחר סיום לימודיה התיכוניים במוסקבה ועוד לפני עלייתה ארצה ב-1972, החלה לחקור על את האמנות האיטלקית בתקופת הרנסאנס עם דגש על המורשת הקלאסית. לאחר עליית לישראל עשתה את התואר השני והדוקטורט באוניברסיטה העברית בהדרכת מייסד החוג וחתן פרס ישראל, פרופסור משה ברש.

פרידמן כתבה חמישה ספרים וכחמישים מאמרים על יצירות מופת של האמנות החזותית ומתוכם שלושה על הספרות האיטלקית (פטררקה, בוקצ'יו וטסו). היא גם שיתפה פעולה בעריכת ספר של מאמרים העוסקים במיתולוגיה. בכל פרסומיה באה לידי ביטוי התעניינותה בנושאים קלאסיים, נוצריים, ואסתטיים.

== פרסומים ומחקרים בולטים ==
=== ספרים ===
<div class="mw-content-ltr">
* The Classical Pastoral in the Visual Arts, 1989, 250 pp. Peter Lang, New York and Bern.
* Titian’s Independent Self-Portraits, 1990, 130 pp. Leo S. Olschki Editore, Florence.
* Titian’s Portraits through Aretino’s Lens, 1995, 215 pp. The Pennsylvania State University Press, University Park, PA.
* The Revival of the Olympian Gods in Renaissance Art, 2003, 304 pp. Cambridge University Press, Cambridge
* Classical Myths in Italian Renaissance Painting, 2011, 292 pp. Cambridge University Press, Cambridge.
</div>

=== מאמרים ===
<div class="mw-content-ltr">
* “Petrarch’s Letter to Boccaccio on the Young Man’s Wish to Be a Poet,” Euphorion 84 (1990): 75-88.
* “The Faces of Bacchus and Apollo in Italian Renaissance Art,” Explorations in Renaissance Culture 22 (1996): 83-102.
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [https://huji.academia.edu/LubaFreedman העמוד של ליובה פרידמן] באתר Academia.edu

קטגוריה:היסטוריוניות ישראליות
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:היסטוריונים של ישראל
קטגוריה:היסטוריוניות של ישראל
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: תולדות האמנות
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:חוקרות תולדות האמנות ישראליות
קטגוריה:חוקרי תולדות האמנות ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
שניצל תירס

שניצל תירס הוא מאכל צמחוני ישראלי דמוי כתיתה העשויה מבלילה המכילה גרגירי תירס אשר מצופה בפירורי לחם. מאכל זה מבוסס על המאכל הבשרי שניצל, אך מורכב מחומרים צמחיים ולכן מהווה אלטרנטיבה צמחונית או טבעונית למאכל זה. השניצל תירס מוגש לרוב כשהוא מחומם או מטוגן. שניצל תירס נמכר באופן מסחרי כמזון קפוא על ידי מספר חברות מזון ישראליות גדולות, כדוגמת טבעול, זוגלובק, תנובה (מאמא עוף), רמי לוי, תפוגן ועוד.

==היסטוריה==
זוג שניצלי תירס קפואים

שניצל תירס הושק לראשונה בשנת 1993 על ידי חברת "טבעול". בהמשך, עם עליית הפופולריות של המוצר גם חברות אחרות שמכרו בשר מעובד החלו למכור שניצל תירס קפוא.

בשנת 2004 הושק שניצל תירס לייט על ידי טבעול, שמהווה גרסה פחות קלוריות לשניצל תירס הרגיל.

בעשור השלישי של המאה ה-21, שניצל התירס משווק בשלוש גרסאות מסחריות עיקריות: טבעונית, צמחונית ונטולת גלוטן. חברות עוף טוב ותנובה גם משווקות שניצל המשלב בין תירס לעוף.

==ערכים תזונתיים==

ערכים תזונתיים למנה של 100 גרם שניצל תירס:
{| class="wikitable"
|+
|-
! סוג הערך התזונתי !! כמות
|-
| קלוריות || 214–232 קילו קלוריות
|-
| חלבונים || 7–8.5 גרם
|-
| פחמימות || 22.5–28 גרם
|-
| נתרן || 350–380 מיליגרם
|-
| שומנים || 10 גרם
|-
| מתוכם שומן רווי || 1.1–1.5 גרם
|-
| סיבים תזונתיים || 3 גרם
|}

==קישורים חיצוניים==

[https://www.tivall.co.il/products/corn-schnitzel-classic-750gr שניצל תירס]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאכלי תירס
קטגוריה:המטבח הישראלי
קטגוריה:טבעונות בישראל
קטגוריה:המטבח הצמחוני
אורגה — תחום האהבה

אורגה — תחום האהבה (ברוסית: Урга — территория любви) הוא סרט סובייטי-צרפתי משנת 1991 בבימויו של ניקיטה מיכאלקוב.

הסרט זכה בפרס אריה הזהב בפסטיבל הסרטים של ונציה ב-1991. 

==תקציר העלילה==
אורגה, פלצור המשמש ללכידת כבשים, הוא סמל האהבה והפוריות במונגוליה. מעשה ברועה מקומי שרעייתו הסינית מסרבת לשכב עימו ללא קונדום, והוא נאלץ לצאת העירה. במקביל מגיע לאוהלו נהג משאית רוסי ושני הגברים עורכים התוודעות ראשונית זה עם תרבותו של זה - הרועה עם המודרניזם היחסי של הרוסי והנהג עם סגנון החיים השבטי, שכמו נלקח מעידנו של ג'ינגיס חאן<ref></ref>. 

==קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:סרטים סובייטיים
יחסי דרום אפריקה – קוריאה הדרומית

[[מון ג'יאה-אין נפגש עם סיריל רמפוזה בשולי פסגת G20 בארגנטינה, 2018]]
יחסי דרום אפריקה–קוריאה הדרומית הם יחסי החוץ בין דרום אפריקה לבין קוריאה הדרומית.

== סקירה כללית ==
במהלך מלחמת קוריאה, דרום אפריקה שלחה את טייסת 2 של חיל האוויר הדרום-אפריקאי להילחם לצד קוריאה הדרומית כחלק מכוחות האו"ם. בשנת 1961 כוננו שתי המדינות יחסים דיפלומטיים, אולם בשנת 1978 ניתקה קוריאה הדרומית את היחסים עם דרום אפריקה כמחאה על האפרטהייד. בשנת 1994, לאחר ביטול האפרטהייד בדרום אפריקה ועלייתה לשלטון של מפלגת הקונגרס הלאומי האפריקני, כוננו המדינות מחדש את היחסים הדיפלומטיים ביניהן.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* דרום אפריקה מחזיקה בקוריאה הדרומית שגרירות בסיאול.
* קוריאה הדרומית מחזיקה בדרום אפריקה שגרירות בפרטוריה וקונסוליה כללית בדרבן.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
Twisted Angel

Twisted Angel (בעברית: מלאך מעוות) הוא אלבומה השמיני של זמרת הקאנטרי ליאן ריימס ואלבומה החמישי, שיצא שלא באופן עצמאי, אשר יצא לאור ב-1 באוקטובר 2002 על ידי חברת התקליטים קורב רקורדס.<ref></ref>

האלבום הגיע למקום השלישי במצעד אלבומי הקאנטרי.<ref></ref>

== רקע וקידום ==
כל שירי האלבום הם שירים מקוריים מלבד השיר "You Made Me Find Myself" שהוא גרסת כיסוי לשיר של הזמרת טינה ארנה והשיר "Review My Kisses" שהוא גרסת כיסוי לשירה של הזמרת לארה פביאן. מתוך האלבום יצא הסינגל המצליח "Life Goes On", שנכנס למצעדים רבים ברחבי העולם.

על מנת לקדם את האלבום הופיע עם השיר "Love Is an Army" בטקס פרסי מוזיקת הקאנטרי של שנת 2003.

== רשימת רצועות ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי ליאן ריימס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קורב רקורדס
What a Wonderful World (אלבום)

What a Wonderful World (בעברית: איזה עולם מופלא) הוא אלבום חג המולד הראשון של זמרת הקאנטרי האמריקאית ליאן ריימס. האלבום מכיל אוסף של גרסאות כיסוי לשירי חג מולד ידועים בהשראת מוזיקת הג'אז ובתוספת של שלושה שירים מקוריים. מתוך האלבום יצאו ארבעה סינגלים שיווקיים: "O Holy Night", "Rockin' Around the Christmas Tree", "Have Yourself a Merry Little Christmas", ו-"A Different Kind of Christmas". ריימס הייתה שותפה לכתיבת שלושת השירים המקוריים באלבום כאשר אחד מהם כתבה עם בעלה דין שרמנט.
בנוסף למהדורה הרגילה יצאה לאור לאלבום גם מהדורה יפנית אשר כללה גרסת כיסוי לשיר Santa Baby ומהדורה אשר הייתה בלעדית לבריטניה ולטרגט אשר כללה את השיר גם.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==
{| class="wikitable sortable"
|-
!align="RIGHT"|שם המצעד
!align="RIGHT"|מיקום שיא
|-
|align="RIGHT"|בילבורד 200
| style="text-align:center;"|81
|-
|align="RIGHT"|מצעד אלבומי הקאנטרי
| style="text-align:center;"|13
|-
|align="RIGHT"|מצעד אלבומי החג
| style="text-align:center;"|3
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי חג המולד מ-2004
קטגוריה:אלבומי ליאן ריימס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי קאנטרי
קטגוריה:אלבומי חברת קורב רקורדס
המלט (סרט, 1907)

המלט (באנגלית: Hamlet), יצא לאקרנים בארצות הברית בשם "המלט, נסיך דנמרק", היה סרט אילם צרפתי בבימויו של ז'ורז' מלייס. הסרט מבוסס על המחזה "המלט" מאת ויליאם שייקספיר.

==הפקה==
לקולנוען הצרפתי ז'ורז' מלייס, שהיה מחלוצי הראינוע, היו מפגשים קולנועיים רבים עם מחזותיו של ויליאם שייקספיר. הראשון היה סרטו "The Devil and the Statue" משנת 1901, שרמז למחזה "רומיאו ויוליה", כלל סצנת מרפסת וזוג נאהבים בשם רומיאו ויוליה. סרט קודם שלו משנת 1899 נקרא "קלאופטרה", אך הוא אינו קשור למחזה "אנטוניוס וקלאופטרה". מלייס התמודד עם שייקספיר גם בסרטו "The Venetian Looking-Glass" מ-1905, שכולל את הדמות של שיילוק מהמחזה "הסוחר מוונציה". בעוד שסרטים מוקדמים אלה רק כוללים אלמנטים מיצירותיו של שייקספיר, הסרט "המלט" מ-1907 הוא עיבוד ממשי של המחזה השייקספירי.

מלייס עצמו גילם את המלט. בין האפקטים המיוחדים שהשתמש בהם היה חשיפה מרובה .

הסרט היה העיבוד הקולנועי הראשון של יצירה שייקספירית שכלל סצנות מרובות. ב-1907 יצר מלייס את סרטו השייקספירי האחרון "שייקספיר כותב את 'יוליוס קיסר'", בו גילם מלייס את שייקספיר.

==יציאה לאקרנים==
"המלט" יצא בהפקת חברת Star Film Company של מלייס. מספרו הקטלוגי הוא 980–987. הסרט נרשם בספריית הקונגרס ב-15 באוקטובר 1907.

חוקר הקולנוע רוברט המילטון בול כותב במחקרו על הסרטים האילמים לפי מחזות שייקספיריים, שמלייס עיבד את המחזה כך שהסיפור מסופר בשפה קולנועית, וזהו הישג חסר תקדים. סרטים קודמים למחזות השייקספיריים דבקו בטכניקות תיאטרליות בלבד. הם רק צילמו סצנות כפי שהוצגו על הבמה.

בספרו "Shakespeare, Cinema, and Society" משווה ג'ון קולין את סרטו של מלייס להפקות התיאטרון האקספרסיוניסטיות של אדולף אפיה וגורדון קרייג. לדבריו השימוש של מלייס ב"חשיפות מרובות ותמונות אקספרסיוניסיטות דמוית חלומות, היא ברוח רעיונותיהם של אפיה וקרייג". עוד אמר שבדחיסת המחזה לרצף של סצנות קטועות, מצליח מלייס להתרכז בנושא השיגעון בצורה אומנותית ומלאת הבעה.

הגרסה של מלייס נחשבת לאבודה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים המבוססים על המלט
קטגוריה:סרטי 1907
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטים אילמים