OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קזויו סג'ימה

קזויו סג'ימה (ביפנית: 妹島 和世; נולדה ב-29 באוקטובר 1956) היא אדריכלית יפנית בינלאומית. בין עבודותיה המרכזיות נכללים המוזיאון החדש לאמנות עכשווית בניו יורק ומרכז הלמידה של רולקס באוניברסיטת EPFL שבשווייץ. הייתה האישה השנייה שזכתה בפרס פריצקר לאדריכלות.

== ביוגרפיה ==
ב-1981 סיימה סג'ימה תואר שני באדריכלות ב. לאחר חניכות אצל האדריכל היפני טויו איטו היא פתחה חברה משלה ב-1987 בשם Kazuyo Sejima and Associates. היא פתחה את החברה יחד עם , שהיה אדריכל נוסף אצל איטו, וקנתה לעצמה מוניטין לאומי כאשר בשנת 1992 זכתה בתואר "אדריכלית השנה" על-פי . נישיזאווה רצה לפתוח משרד משלו ב-1990, אך סג'ימה שכנעה אותו להישאר בחברה ובשנת 1995 הם הקימו את חברת Sejima and Nishizawa and Associates, או בקיצור .

ב-1997 כל אחד מהם הקים משרד משלו ועסק בפרויקטים בקנה מידה קטן בעוד שבזמן השותפות עבדו על פרויקטים שאפתניים וגדולים. דוגמה לכך היא ה-O-Museum שנבנה בעיר נאגנו בין השנים 1995–1999. כמו ברוב העבודות המשותפות של השניים היה קשה להצביע של מי הרעיונות וההצעות כיוון שעבדו באופן צמוד ואינטנסיבי.

פרויקט נוסף עליו עבדו יחד היה מוזיאון המאה ה-21 לאומנות מודרנית בקנאזווה, שנבנה בין השנים 1999–2004, שמאופיין בעיצוב עגול עם חזית זכוכית. המראה הפנורמי והקומות העגולות עודדו את המבקרים לבחור מסלול משלהם מנגד למוזיאונים הליניארים הרבים הקיימים.

בשנת 2001 סג'ימה לקחה על עצמה משרת הוראה באוניברסיטת קיו של טוקיו. באותו הזמן SANAA החלו את הפרויקטים הראשונים שלהם מחוץ ליפן: בית הספר צולפריין לניהול ועיצוב בגרמניה ו שבאוהיו. עבודות בינלאומיות אחרות הראויות לציון כוללות את המוזיאון החדש לאומנות עכשווית בניו יורק שנבנה בין השנים 2003–2007, תיאטרון ומרכז התרבות של דה קונסטליני (El Kunstlinie) שנבנה בהולנד בין השנים 1998–2007, באוניברסיטת שווייץ לטכנולוגיה בלוזאן ("EPFL Learning Centre") שנבנה בין השנים 2005–2009 ו, צרפת שעוצב ב-2005 ונפתח לקהל הרחב ב-2012.

== פרסים ==
במהלך הקריירה שלה, קזויו סג'ימה וריו נישיזאווה זכו בפרסים רבים. בין הבולטים שהם זכו יחדיו נכללים:
* 2002 - מדליית האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולספרות לזכרו של .
* 2006 - פרס עיצוב מ.
* 2007 - .
* 2010 - פרס פריצקר יחד עם ריואה נשיזאווה.
* 2022 - פרס פרמיום אימפריאלה יחד עם ריואה נשיזאווה.

== פרויקטים עתידיים ==
סג'ימה התבקשה לתכנן את הרכבות והעיצוב הפנימי של רכבת האקספרס החדשה של חברת . רכבת זו תהיה "רכבת הדגל של העתיד" של החברה. כ-56 קרונות יבנו עד השנה 2018 עם עיצובה של סג'ימה.

== ראו גם ==
* טויו איטו

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.sanaa.co.jp האתר הרשמי של SANAA] 
* [http://www.pritzkerprize.com/laureates/2010 פרס פריצקר 2010]
* [http://www.dsdha.co.uk/gridfs/5756b92400dd7c0003000024 דרך תקרת הזכוכית]
* [http://www.archdaily.com/tag/kazuyo-sejima arcspace]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זוכי פרס פריצקר
קטגוריה:אדריכלים יפנים
קטגוריה:ילידות 1956
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1956
אוסטין K2/Y

אוסטין K2/Y (באנגלית: Austin K2/Y) - היא משאית צבאית, הנעה 4x2, מתוצרת יצרנית הרכבה-בריטית חברת "Austin Motor Company" אשר יוצרה בין השנים 1939–1945.

חברת ייצור המטוסים הבריטית Mann Egerton" (Mann, Egerton & Company Ltd.)" שפעלה מ-נוריץ' תרמה את חלקה בייצור המרכב של דגם ה-"אוסטין K2/Y".

=="אוסטין K2/Y"==
דגם משאית ה-"אוסטין K2/Y" שירתה את חבר העמים הבריטי ואת הצבא הבריטי, ותרמה למאמץ המלחמתי ב-מלחמת העולם השנייה, בעיקר כ-אמבולנס צבאי וכמשאית מטען.

מהדגם יוצרו 13,102 יחידות.

==תצורות "אוסטין K2/Y"==
* משאית מטען
* אמבולנס צבאי (בתקופת מלחמת העולם השנייה, אמבולנס "אוסטין K2/Y" כונה על ידי חיילי הכוחות הלוחמים של בעלות הברית "Katie")

==אמבולנס "אוסטין K2/Y"==
* 4 אלונקות או 10 פצועים (במצב ישיבה)

==תמונות==
<gallery mode="packed" heights="130">
קובץ:Hrh Princess Elizabeth in the Auxiliary Territorial Service, April 1945 TR2832.jpg | הנסיכה אליזבת (מאוחר יותר אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת) בחזית אוסטין K2/Y
קובץ:Women at War 1939 - 1945 TR2835.jpg| הנסיכה אליזבת בתקופת מלחמת העולם השנייה, בזמן שירותה הצבאי ב-Auxiliary Territorial" Service" בצבא הבריטי, כנהגת משאית, מימין: אמבולנס אוסטין K2/Y
קובץ:K2inside.JPG | אוסטין K2/Y - מבט לתא הנהג
קובץ:Austin K2slashY 4x2 Heavy Ambulance pic5.JPG | אוסטין K2/Y
קובץ:Military Ambulance (8037161238).jpg | אוסטין K2/Y
קובץ:Austin K2slashY 4x2 Heavy Ambulance pic1.JPG | אוסטין K2/Y
קובץ:British Medical Services in the Second World War B6954.jpg | אוסטין K2/Y
קובץ:The British Army in France 1940 F4301.jpg | אוסטין K2/Y (צולם ב-צרפת, 1940)
קובץ:Austin K2 Mobile Canteen pic1.JPG | אוסטין K2/Y
קובץ:Austin K2A General Service Lorry.JPG | אוסטין K2/Y
קובץ:Austin K2 Army Truck, RAF 574620 pic1.JPG | אוסטין K2/Y
קובץ:1943 Austin K2 (GXH 864) auxilliary towing vehicle, 2012 HCVS Tyne-Tees Run.jpg | אוסטין K2/Y, שנת 1943
קובץ:1941 Austin K2 ATV AM-44-94 p7.jpg | אוסטין K2/Y, שנת 1941
קובץ:1941 Austin K2 ATV AM-44-94 p3.jpg | אוסטין K2/Y, שנת 1941 - מבט למנוע
קובץ:Jour d'la Libéthâtion Jèrri 9 d'Mai 2010 45.jpg | אוסטין K2/Y
</gallery>

==ראו גם==
* אוסטין צ'אמפ
* אוסטין ג'יפסי
* אוסטין K5
* אוסטין לואוד סטאר
* אוסטין 18

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=_f1UnIscSCk אוסטין K2/Y] (1:00), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=q6YuIGKQYpk הנסיכה אליזבת נוהגת באמבולנס אוסטין K2/Y] (0:59), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=QC8CfSCJM9o הנסיכה אליזבת כחיילת ביחידת אמבולנסים מסוג אוסטין K2/Y] (4:24 דקות), יו-טיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:משאיות
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1939
קטגוריה:מכוניות בריטיות
K2/Y
קטגוריה:כלי רכב צבאיים
קטגוריה:אמצעי לחימה בריטיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אמבולנסים
ירדנה ארזי (אלבום)

ירדנה ארזי הוא אלבום הבכורה של הזמרת ירדנה ארזי, שיצא בשנת 1982.

בשנת 1978 פרשה ארזי משלישיית שוקולד מנטה מסטיק והחלה לקדם קריירת סולו עצמאית. באותה שנה הכירה את חברה לחיים נתן תומר, הזוג נישא ב-1983. 

לאחר שהנחתה את תחרות אירוויזיון 1979 יצאה לשנה של הקלטות והופעות בחברת התקליטים הגרמנית אריולה אריסטה אך שבה לישראל עקב רצונה להינשא לתומר והצטרפה לצוות המחזמר ברנשים וחלומות שזכה להצלחה גדולה בשנת 1981. רק עם סיום הצגות המחזמר החלה ארזי בעבודה על אריך נגן ופנתה לחברות התקליטים השונות. הגם שזכתה עד לאותו שלב להצלחה גדולה וטיפחה קריירה מוזיקלית למעלה מעשור, חברות התקליטים לא מיהרו להאמין בפוטנציאל המכירות של ארזי וביקשו להכתיב לה סגנונות מוזיקליים שלא היו לרוחה.

בשלב זה הציע תומר להקים עבורה ואיתה חברת תקליטים עצמאית ולאפשר לה חופש אמנותי מלא. בשנת 1982 הוציאה ארזי את אלבום הסולו הראשון שלה, המתאפיין במקצבי רוק/פופ-רוק והוא הרוקיסטי ביותר של ארזי מכל אלבומי שנות ה-80. אריק רודיך חברם הקרוב של הזוג ובעלה דאז של לאה לופטין חברתה לשלישיית שוקולד מנטה מסטיק, היה אחראי על ההפקה המוזיקלית, הלחנים והעיבודים (מלבד שיר אחד).

האלבום נחל כישלון מסחרי, אך למרות זאת בלטו מתוכו מספר שירים כגון: "בלי דמעות", "אני לא גרטה גרבו" (בו שרה ארזי בסגנונה של קייט בוש), ו"מוזיקה נשארת" שעמו השתתפה ארזי לראשונה בתחרות הקדם אירוויזיון והגיעה למקום השני. כמו כן, השיר הגיע למקום הראשון במצעד הפזמונים העברי השבועי והגיע למקום השמיני במצעד הפזמונים העברי השנתי.

התקליט הופץ על ידי חברת התקליטים "הד ארצי", כאשר כל הבאים אחריו הופצו כבר על ידי NTE חברת התקליטים העצמאית של ארזי ובעלה נתן תומר (לא כולל את "מתוך שאהבתי" מ-1995 והוצאות מחודשות על גבי תקליטור של האלבומים הישנים).

==כרוניקת סינגלים==
# מחול מערבולות - יצא ב-9 בספטמבר 1980. שהה 13 שבועות במצעד השבועי של רשת ג' והגיע למקום השביעי. לשיר צולמו שני סרטונים, האחד צולם על שפת הים והשני באולפן עטוי מרבדים דמוי אוהל בדואי. בשני הסרטים הופיעה ירדנה ארזי יחפה
# מוזיקה נשארת - יצא ב-13 באפריל 1982. שהה 11 שבועות במצעד השבועי של רשת ג', הגיע לראש המצעד ודורג 8 במצעד הפזמונים השנתי תשמ"ב.
# בלי דמעות - יצא ב-10 באוגוסט 1982. שהה 11 שבועות במצעד השבועי של רשת ג' והגיע למקום החמישי. 
# אני לא גרטה גרבו - יצא ב-16 בנובמבר 1982. שהה 11 שבועות במצעד השבועי של רשת ג' והגיע למקום השלישי. 

==שירי האלבום==

* כל הלחנים: אריק רודיך (מלבד "מוזיקה נשארת", לחן - הנרי ברטר)
* בתקליט: שירים: 1–5 - צד א', שירים: 6–10 - צד ב'.
==משתתפים באלבום==
* הפקה מוזיקלית ועיבודים: אריק רודיך (מלבד "מוזיקה נשארת" - הנרי ברטר).

===נגנים===
* מיקי שביב - גיטרה בס.
* חיים רומנו - גיטרות חשמליות ואקוסטיות.
* מאיר ישראל - תופים וכלי הקשה.
* שם טוב לוי - חליליות וחליל.
* אריק רודיך - פסנתר אקוסטי Yamaha, פסנתר חשמלי Yamaha CP-70B, פסנתר חשמלי פנדר, סינתיסייזר Yamaha CS-70M, סינתיסייזר Prophet-5, מיני-מוג סינטיסייזר, מלודיקה וקולות רקע.
* מזי כהן - קולות רקע בשירים: "בלי דמעות", "גוזל קטן", "השתנית בין לילה".

===קרדיטים===
* הוקלט באולפני "סיגמא" בתל אביב, 1982.
* טכנאי הקלטה ומיקס: יהודה זיתוני.
* חיתוך התקליט: סטיב אנג'ל, אולפני "אוטופיה", לונדון.
* עיצוב העטיפה: יוסי אורבך.
* צילום העטיפה: יקי הלפרין.
* מפיק: נתן תומר.

קטגוריה:אלבומי ירדנה ארזי
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1982
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
נבחרת גביע הפדרציה של יפן

נבחרת גביע הפדרציה של יפן היא נבחרת הטניס של יפן המשחקת בגביע הפדרציה העולמי ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות שלה.

הנבחרת משחקת בגביע הפדרציה החל משנת 1964. 

נכון לשנת 2022 שיחקה יפן מאז תחילת השתתפותה בגביע הפדרציה ב-168 משחקים בינלאומיים, מתוכם ניצחה ב-101 מפגשים.

==תוצאות בגביע הפדרציה==

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.billiejeankingcup.com/en/team/jap נבחרת טניס הנשים של יפן] - דף הנבחרת מאתר גביע הפדרציה

==הערות שוליים==

יפן
טניס
קטגוריה:יפן: טניס
אגנס סמפסון

השטן נותן למכשפות בובות כישוף, 1591.
אגנס סמפסון (באנגלית: Agnes Sampson; הוצאה להורג ב-28 בינואר 1591) הייתה מרפאה (הילרית) סקוטית ומיילדת שהואשמה בכישוף. הייתה מוכרת בשם "האישה החכמה מקית'". סמפסון הייתה מנאשמות משפט המכשפות בצפון ברוויק בסוף המאה השש-עשרה.

== רקע ==
סמפסון התגוררה בקית', סקוטלנד. היא נחשבה לבעלת כוחות ריפוי ושימשה מיילדת בחברה המקומית.

באביב 1590, המלך ג'יימס השישי חזר מאוסלו אחרי שהתחתן עם אן, בתו של מלך דנמרק-נורווגיה. חצר המלוכה הדני היה עסוק מאוד באותה עת במשפטים כנגד מה שהגדירו כמעשי כישוף ומגיה שחורה, מה שהשפיע, מן הסתם, על המלך הצעיר ג'יימס. במסע המלכותי חזרה מדנמרק היה מזג אוויר קשה וסערות. כמה חודשים אחר כך נערך ציד מכשפות בקופנהגן. אחת הקורבנות הראשונים שלו הייתה אנה קולדינגס, אשר, תחת לחץ, חשפה שמות של חמש נשים אחרות, כולן הודו בגרימת סערות על ידי כישוף, ומשלוח שדים לספינת המלכה אן במסעה, כדי לאיים על שלומה. בספטמבר נשלחו שתי נשים לשריפה כמכשפות בעיר קרוננבורג. המלך ג'יימס שמע את החדשות הללו מדנמרק והחליט להקים בית דין משלו בנושא.

== מעצר ==
בתוך כמה חודשים סערה סקוטלנד במצוד מכשפות. רבות מהן נחקרו על ידי המלך עצמו.

אגנס סמפסון הואשמה על ידי גיליס דאנקן ונעצרה יחד עם אחרות בחשד להשתתפות בגיוס הסערה בים. היא נחשדה בכישוף משום ש"ריפאה אנשים". יש סברה כי היא ואחרות סומנו על ידי הכנסייה המקומית בשל שימוש בעשבי מרפא. היא עברה עינויים קשים, נקשרה והוכתה, ראשה ושיער גופה גולחו ונבדקו סימני מגע עם השטן בחלקי גופה המוצנעים. בתחילה הכחישה אך בשלב מסוים נשברה והודתה בכל ההאשמות נגדה.

בעיתוני התקופה נכתב כי סיפרה בעדותה באופן חופשי דברים מפלילים ומדהימים על פעולות הכישוף שלה, וכדי לשכנע באמיתות אשמתה אף העידה על תוכן שיחות פרטיות בין המלך הצעיר לכלתו במסעם, באופן שלא הותיר ספק ביכולות הכישוף שלה.

על פי הגרסה הרשמית, המלך ג'יימס לא היה בטוח שאגנס סימפסון אשמה, אך הווידוי האחרון שכנע אותו. סמפסון נלקחה למצודת קסטלהיל, ושם שרפו אותה על המוקד.

== הנצחה ==
יש שמועות כי רוח רפאים המופיעה כגופה העירום והמעונה של אגנס נראתה משוטטת בארמון הולירוד.

דמותה של סמפסון נבחרה על ידי האמנית הפמיניסטית ג'ודי שיקגו לעבודת מיצג בשם "ארוחת הערב". בעבודה, שהועלתה בין השנים 1974–1979, הועלו דמויות של נשים אמיתיות ומיתולוגיות מן ההיסטוריה האנושית, וכן נכתבו שמות 999 נשים נוספות על הרצפה.

הועלה מחזה אודותיה, "סימן המכשפה", על ידי טימותי נאוורס, בפסטיבל בלונדון ב-2017.

סמפסון מוזכרת מספר פעמים בספר "צילו של הלילה", מעין סיפור אגדה למבוגרים על מפגש יצורים דמיוניים עם אנשים, שכתבה דבורה הרקנס.

== ביבליוגרפיה ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1501
קטגוריה:מיילדות
קטגוריה:נשים סקוטיות
קטגוריה:נשים שהוצאו להורג באשמת כישוף
קטגוריה:נשים שהוצאו להורג בשרפה
קטגוריה:נשים במאה ה-16
קטגוריה:נפטרים ב-1591
בן קיסר

בן קיסר (נולד ב-30 במאי 1994) הוא אושיית רשת ויוטיובר ישראלי, אשר מפעיל ערוץ יוטיוב בשם "BenKeysar" עם 465,000 מנויים ועוד שלושה ערוצים: BrawlKeysar – עם 141,000 מנויים (ערוץ בו הוא מעלה רק סרטונים מהמשחק "Brawl Stars), TechKeysar, עם 109,000 מנויים (ערוץ תוכן טכנולוגי), ו-ShortKeysar, עם 67,500 מנויים (ערוץ אתגרים בסרטונים קצרים הנקראים Shorts).

== ביוגרפיה ==
קיסר גדל בקריית אונו. הוא בנו של הגיטריסט יהודה קיסר. הילד השלישי מתוך ארבעה.

קיסר החל את פעילותו בקהילת היוטיוב בשנת 2016. הסרטון הראשון שהפיק היה פרודיה לשיר "מסיבה בחיפה".

קיסר התפרסם בזכות סדרת הסרטונים שלו: "כל הלכלוך בחוץ", שבהם נהג "לתת ביקורות על שירים" בקומדיה על זמרים ישראלים כמו סטטיק ובן-אל תבורי ואיב אנד ליר.

במרץ 2017 קיסר התחיל לקיים שיתופי פעולה עם יוטיוברים רבים כמו ליגל רז, הרדאר (נדב הצב), עמית רחום, יוני טובים ואף עם הראפר רון נשר בסרטונים רבים בערוצו.

באוקטובר 2017 השתתף בטקס חלוקת כפתורי הכסף המוענקים ליוטיוברים שצברו 100,000 רשומים בערוץ.

קיסר נוהג לשתף פעולה עם היוטיובר עמית רחום, ומפיק איתם סרטוני פרודיה וקומדיה. אחד הסרטונים הגיע לחמישה מיליון צפיות.

בנוסף, קיסר שיתף פעולה עם הראפר רון נשר על מנת לקדם את שירו "משפט משיר", וגם הוציא ביחד עם רון נשר ועידו ונה שיר בשם "רומן עם תימני".

ב-26 בפברואר 2018 פתח ערוץ בשם "BFF" עם עמית רחום ונדב מהערוץ "הרדאר". בערוץ הועלו במשך מספר חודשים ולוגים יומיים באחוזה בה הם גרו.

ב-12 בדצמבר 2018 פתחו בן קיסר וליגל רז ערוץ בשם "בסטים" והועלה בו סרטון אחד שמראה את מאחורי הקלעים של המופע "נקסטפסט", אך ב-24 במרץ 2019 השתנה שם הערוץ והפך לשם "אמיגוס", שם התחיל פרויקט בשיתוף עם היוטיובר רז ספני של וילות צמודות שנקרא "בלגאן". בהמשך החלו "בלגאן" ואמיגוס בשיתוף פעולה עם "דומינו'ס פיצה" לתוכנית בטלוויזיה הנקראת "הסאב הבא", שמטרתה - למצוא את היוטיובר הבא של ישראל. לאחר חצי שנה הסתיים הפרויקט.

במרץ 2021 הוציא קיסר את השיר "הוג'ה צ'אקה".<ref></ref>

ב-12 באוקטובר 2022, בשעה חמש בבוקר, ערוץ היוטיוב הראשי של בן קיסר "BenKeysar", המונה כ-392 אלף מנויים, נפרץ.
הערוץ חזר ב-19 באוקטובר.

ב-13 בנובמבר 2022, קיסר הוציא שיר שכתב עם עמית רחום. לשיר קוראים "ליסה" על שמה של מי שפרצה לו לערוץ.

ב-21 באוגוסט 2023, הופיע בסדרה מלון הוטל בתור פקח המלון.

ב-21, וב-22 באוגוסט השתתף במופע "מנורה סטארס", ביחד עם היוטיוברים ויוצרי התוכן דה כהן, מאסטר אוהד ועוד, בהיכל מנורה מבטחים. למופע היו 6 סבבים, ובכל סבב כ-7.5 אלף צופים, כך שבסך הכל הופיע מול כ-45 אלף צופים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוטיוברים ישראלים
קטגוריה:כוכבי רשת ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון בן צבי (קריית אונו)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
בית ג'ן (סוריה)

בית ג'ן (בערבית: بيت جن) היא עיירה בדרום-מערב סוריה למרגלות הר חרמון, בגובה 1,050 מטרים מעל פני הים. העיירה בית ג'ן ממוקמת כ-40 ק"מ דרומית-מערבית לדמשק ו-11 ק"מ מזרחית לגבול עם ישראל. בשנת 2004, גרו בעיירה 2,846 תושבים - רובם מוסלמים סונים.

== היסטוריה ==
הכפר בית ג'ן היה קיים כבר בזמן שלטונה של השושלת האיובית. הוא מוזכר ברישומיו של הגאוגרף האנדלוסי, אבן ג'ובייר , שביקר במקום בסוף המאה ה-12 ותיאר אותו כ"כפר הממוקם בין דאריא לבניאס השוכן בין גבעות".

במהלך מלחמת האזרחים בסוריה נכבשה העיירה בידי המורדים, ועד סוף דצמבר 2017 שלטו בה בעיקר פעילי ג'יהאד המזוהים עם ארגון תחריר א-שאם. ב-29 בדצמבר 2017 נכנעו המורדים ששלטו בעיירה ובסביבותיה. הכוחות הנאמנים לנשיא סוריה בשאר אל-אסד השתלטו על העיירה ונתנו למורדים להתפנות מהאזור.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוריה: יישובים
קטגוריה:עיירות
גביע הפדרציה 1999

גביע הפדרציה 1999 הייתה התחרות ה-37 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.

תחרויות אזוריות החלו בפברואר 1999 ומשחק הגמר התקיים ב-19 בספטמבר 1999.

נבחרת ארצות הברית ניצחה במשחק הגמר את נבחרת רוסיה וזכתה בגביע בפעם ה-16 בתולדות הנבחרת.

==מתכונת התחרות==
מתכונת התחרות הייתה דומה למתכונת תחרות גביע דייוויס.

בית עולמי א' כלל 8 קבוצות.

בית עולמי ב' כלל 8 קבוצות.

בעקבות הכוונה בשנת 2000 לבטל בית עולמי ב' ולהגדיל בית עולמי א', 5 קבוצות מבית עולמי ב' העפילו בית עולמי.

יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה).

כל מפגש בין הנבחרות כלל 5 משחקים.

==מהלך התחרות==

===משחק הגמר===
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | ארצות הברית 4
! colspan="2" align="center" |ארצות הברית, סטנפורד 18-19 בספטמבר 1998 משטח קשה 
! colspan="5" align="center" | רוסיה 1
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
|-
! rowspan="2"| 1 
| || ונוס ויליאמס || ||6||6|| 
|-
| || ילנה ליחובצבה|| ||3||4 || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| || לינדזי דבנפורט || ||6 ||6|| 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || ילנה דמנטייבה || ||4 ||0|| 
|-
! rowspan="2"| 3 
| ||לינדזי דבנפורט || ||6||6|| 
|-
| || ילנה ליחובצבה|| ||4||4 || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| ||ונוס ויליאמס|| ||6 ||3|| 6 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || ילנה דמנטייבה|| ||1 ||6|| 7 
|-
! rowspan="2"| 5
| ||סרינה ויליאמס/ונוס ויליאמס || ||6||6|| 
|- 
| ||ילנה דמנטייבה/ילנה ליחובצבה || ||2||1|| 
|}

===העברות לקראת שנת 2000===
בעקבות החלטה לבטל בית עולמי ב' ולהגדיל בית עולמי א' ל-13 קבוצות 5 נבחרות העפילו לבית העליון:

* 
* 
* 
* 
* 

==ישראל בתחרות==
בנבחרת השתתפו הילה רוזן, נטלי כהנא ואנה סמשנובה. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית אזורי אירופה/אפריקה דרג ב'. התחרויות נערכו בספרד באפריל 1999. הנבחרת שיחקה בבית א' וסיימה אותו במקום הראשון תוך ניצחון בכל משחקיה. כתוצאה מכך היא העפילה בבית אירופה/אפריקה לדרג א'.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20171107002845/https://www.fedcup.com/en/draws-results/tie.aspx?id=W-FC-1999-WG1-M-USA-RUS-01 נתוני משחק הגמר]

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1999
קטגוריה:גביע הפדרציה
קטגוריה:תחרויות גביע הפדרציה באיטליה
קטגוריה:תחרויות גביע הפדרציה בשווייץ
קטגוריה:תחרויות גביע הפדרציה במוסקבה
קטגוריה:תחרויות גביע הפדרציה בארצות הברית
קטגוריה:אנקונה
קטגוריה:קלבריה
כביש החוף (שיר)

כביש החוף הוא פזמון שנכתב, הולחן ובוצע על ידי צמד הזמרים סטטיק ובן-אל תבורי ויצא לאור בשנת 2016. השיר זכה להצלחה רבה ולמספר השמעות גבוה ברדיו. כביש החוף הוא השיר השני שביצעו סטטיק ובן אל תבורי, לאחר השיר "ברבי".

== הצלחתו של השיר ==
כביש החוף הופיע במצעד 20 השירים המושמעים ביותר לשנת 2016 והגיע למקום ה-14.

נכון לינואר 2023, הקליפ לשיר עומד על 51.3 מיליון צפיות באתר יוטיוב. בקליפ נראים הצמד נוסעים ברכב עם גג נפתח יחד עם נוסעים נוספים לאורך כביש בעיר נתניה הסמוך לים התיכון.

== ראו גם ==

* כביש 2 המכונה כביש החוף

== קישורים חיצוניים ==
* [https://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=18491&wrkid=43670 מילות השיר] באתר שירונט
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2016
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי סטטיק ובן-אל תבורי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סטטיק
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי סטטיק
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ג'ורדי
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי רומן בוצ'אצקי
קטגוריה:שירים על כבישים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת Mobile1 Music
Web Gallery of Art

Web Gallery of Art; בקיצור: WGA, הוא אתר אינטרנט הכולל אוסף וירטואלי של יצירות אמנות אירופאיות בעיקר מהתקופות הגותית, הרנסאנס והבארוק. 

נכון לינואר 2022, האוסף כולל העתקים של כ-52,867 יצירות עם נתונים חיוניים (שם האמן, שם היצירה, תאריך, טכניקה, גודל, בעלים) וביוגרפיות של כ-5,588 אמנים.

ניתן לרכוש פוסטרים של היצירות שבאוסף.

האתר הוקם כיוזמה פרטית של שני מדענים הונגרים: הפיזיקאי ד"ר אמיל קרן ואיש מדעי המחשב ד"ר דניאל מרקס.

==זכויות יוצרים==
גלריית האינטרנט לאמנות מוגנת בזכויות יוצרים כמסד נתונים. ניתן להשתמש באוסף התמונות והמסמכים שהורדו ממסד הנתונים רק למטרות חינוכיות ואישיות. הפצת התמונות בכל צורה שהיא אסורה ללא אישור הבעלים החוקי שלהן. 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוזיאונים
קטגוריה:אתרי אינטרנט
ריוקיצ'י אינאדה

פרופ' רִיוֹקִיצִ'י אִינָאדָה (ביפנית: 稲田 龍吉, 18 במרץ 1874 – 27 בפברואר 1950) היה רופא ובקטריולוג יפני נודע, אשר התפרסם בעקבות גילוי החיידק Leptospira icterohaemorrhagiae, מחולל מחלת העכברת. על תגלית זאת היה מועמד לפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1919.

==קורות חייו==
אינאדה נולד ב-18 במרץ 1874 בעיר נגויה שבמחוז אאיצ'י. בשנת 1895, התקבל ללימודי הרפואה באוניברסיטה הקיסרית בטוקיו, ובשנת 1900, עם סיום לימודיו, החל להתמחות ברפואה פנימית. בשנת 1902 יצא אינאדה, בשליחות ממשלת יפן, להשתלמות בפקולטה לרפואה בשטרסבורג שבגרמניה. עם חזרתו ליפן בשנת 1905 מונה לפרופסור לרפואה פנימית בפקולטה לרפואה באוניברסיטה הקיסרית בקיושו שבפוקואוקה.

בשנת 1908, בעקבות התפרצות מחלת העכברת באי קיושו, החלו אינאדה ושותפו יָסוּשִׁי אִידוֹ (Yasushi Ido) לחקור מההיבט הבקטריולוגי את המחלה וזאת על מנת לגלות את המחולל שלה. ב-20 בינואר 1915 זכו אינאדה ואידו בפרסום עת הכריזו כי הצליחו לבודד, לאפיין ולזהות באופן חד-משמעי את החיידק הסלילוני-מחולל המחלה, לו קראו Leptospira icterohaemorrhagiae japonica. כחודש ימים לאחר מכן, ב-13 בפברואר 1915, פרסמו אינאדה ואידו מאמר מדעי, הראשון בסדרת מאמרים בנושא מחלת העכברת, בהם סיכמו את ממצאיהם אודות המיקרוביולוגיה, המורפולוגיה והפיזיולוגיה, אופן ההדבקה, הפתוגנזה והאבחנה של המחולל, וכן את דרכי הטיפול, המניעה והחיסון כנגדו. מחקרם פורץ הדרך עורר עניין רב בקרב הקהילה המדעית ובמרץ 1916 פרסמו אינאדו ואידו את מאמרם הראשון אודות מחולל העכברת בשפה האנגלית, ובאוגוסט אותה השנה בגרמנית. במחקרם הצליחו להראות כי מחולל המחלה ביפן זהה לזה שבאירופה ובעקבות זאת תיקנו את שמו ל-Leptospira icterohaemorrhagiae. בשנת 1919 הוכרזו אינאדה ואידו כמועמדים לקבלת פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה על גילוי ופיתוח שיטת טיפול יעילה באמצעות נוגדנים כנגד מחלת העכברת, אולם בסופו של דבר לא זכו בו.

פרט למחקרו בתחום הבקטריולוגיה עסק אינאדה רבות גם בתחומי הקרדיולוגיה והאונקולוגיה, תחומים בהם נחשב לחלוץ ביפן. כך למשל היה לראשון אשר ייבא והכניס לשימוש רפואי ביפן את מכשיר האלקטרוקרדיוגרף.

ריוקיצ'י אינאדה נפטר ב-27 בפברואר 1950, בגיל 75.

==תארים ומינויים==
להלן המינויים והתארים בהם זכה אינאדה במהלך הקריירה שלו:
[[רחוב אינאדה בקמפוס מאידאשי שבתחומי אוניברסיטת קיושו בפוקואוקה]]
* פרופסור לרפואה פנימית בפקולטה לרפואה באוניברסיטה הקיסרית בקיושו (1905).
* הפרס הקיסרי של האקדמיה היפנית (1916).
* סגן נשיא האגודה היפנית לחקר הסרטן (1950-1919).
* פרופסור לרפואה פנימית בפקולטה לרפואה באוניברסיטה הקיסרית בטוקיו (1920).
* מנהל בית חולים לסרטן בטוקיו (1934).
* נשיא התאחדות הרופאים ביפן (1943).
* עיטור מסדר התרבות (1944).

==הנצחתו==
* Leptospira inadai - מין חיידקים בסוג Leptospira שקיבל את שמו כהוקרה לזכרו.
* רחוב אינאדה בקמפוס מַאידָאשִׁי (Maidashi) שבתחומי אוניברסיטת קיושו בפוקואוקה.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Kobayashi Y. (2001). Discovery of the causative organism of Weil's disease: historical view. Journal of Infection and Chemotherapy. 7(1):10-5. - סקירה היסטורית אודות גילוי מחולל מחלת העכברת על ידי ריוקיצ'י אינאדה ויסושי אידו
</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים יפנים
קטגוריה:מיקרוביולוגים יפנים
קטגוריה:בקטריולוגים יפנים
קטגוריה:רופאים פנימיים
קטגוריה:קרדיולוגים
קטגוריה:אונקולוגים
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר התרבות
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1874
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1950
מיה סלע

טקסט=
מיה סלע (נולדה ב-23 בדצמבר 1971) היא עיתונאית ישראלית.

== ביוגרפיה ==
בשנת 2003 החלה לפעול כמבקרת ספרות ברשת ידיעות תקשורת. בסוף שנת 2008 מונתה סלע לכתבת הספרות של עיתון "הארץ". בדצמבר 2014 פורסם על התפטרותה בשל שינויים במבנה העיתון, אך בפועל המשיכה לכתוב בעיתון. במסגרת עבודתה בעיתון פרסמה סלע גם ביקורות טלוויזיה. כתבה מספר פעמים גם באתר mako.

סלע הייתה חלק מוועדת השיפוט של פרס ספיר לשנת 2016.

החל ממאי 2017 היא מגישה לצד יובל אביבי בכאן תרבות את תוכנית הרדיו הספרותית של תאגיד השידור הישראלי, "מה שכרוך".

החל משנת 2023 מגישה לצד אלעד בר-נוי בכאן תרבות את התכנית השבועית "סוף סוף".<ref></ref> 

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:מבקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:מבקרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הרדיו
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
ניר רוזנטל

ניר רוזנטל (נולד ב-16 באוקטובר 1969) הוא קצין בדימוס בדרגת תת ניצב במשטרת ישראל, בתפקידו האחרון פיקד על המערך האווירי במשטרת ישראל.

==ביוגרפיה==
רוזנטל נולד וגדל בנהריה ובצעירותו התחרה בשיט מפרשיות מדגם 420 והגיע להישגים רבים, לרבות זכייה במדליית זהב במכביה ה-12 ביחד עם ארז ורדי.

בשנת 1987 התגייס לצה"ל ולאחר שסיים קורס טיס שירת כטייס מסוק סער בחיל האוויר. בתום שירותו הצבאי הצטרף ב-1996 ליחידה האווירית של המשטרה כטייס מן המניין ובשנים שלאחר מכן מילא מגוון תפקידי פיקוד ביחידה האווירית ומחוצה לה במשטרה, בהם קצין אג"ם של היחידה האווירית וקצין אג"ם של מרחב שרון. 

באוגוסט 2012 מונה למפקד היחידה האווירית של המשטרה. תחת פיקודו גדלה היחידה, תוך כדי שהיא מקבלת אחריות על הפעלת מערך מטוסי הכיבוי (טייסת אלעד) משדרגת את צי המסוקים שלה ומובילה את הקמת צי כלי הטיס הבלתי מאוישים במשטרת ישראל.

בשל תהליכים אלו ובשל הצורך במיסוד גוף מטה תומך לפעילות המבצעית הפכה היחידה האווירית תחת פיקודו של רוזנטל למערך האווירי של המשטרה. באוגוסט 2016 מונה רוזנטל לראש המערך האווירי. תחת פיקודו זכה המערך האווירי בפרס המפכ"ל על הישגים יוצאי דופן בפעילות מבצעית בשנת 2017. רוזנטל הוביל אלפי מבצעים מורכבים במערך האווירי, כשבין הבולטים שבהם שני אירועי קליטת סיוע בינלאומי של מטוסי כיבוי זרים בשנת 2016 ו-2019, ושיגור משלחות סיוע אווירי למונטנגרו, מקדוניה וקפריסין. הוא שירת בתפקיד עד יוני 2021.

רוזנטל נשוי ואב לארבע בנות, מתגורר עם משפחתו במושב חוגלה. הוא בעל תואר ראשון במדעי המדינה ותואר שני במנהל עסקים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.police.gov.il/articlePage.aspx?aid=5610 טקס הענקת מינויים חדשים לקצינים בכירים], באתר משטרת ישראל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:קציני משטרה יוצאי צה"ל
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:שייטים ישראלים
קטגוריה:אלופי המכביה
קטגוריה:חוגלה (מושב): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
לוס פסטידיוס

לוס פסטידיוס (באיטלקית: Los Fastidios) היא להקת סקא-פאנק שהוקמה בשנת 1991 בעיר ורונה שבאיטליה ופועלת מאז ברציפות.
== היסטוריה ==
לאורך השנים חברי הלהקה התחלפו, מלבד הסולן ומקים הלהקה אנריקו קוב, שגם מנהל את הלייבל העצמאי בו חתומה הלהקה כיום "Kobb Records". במהלך 24 שנות קיומה שחררה הלהקה מעל עשרה אלבומי אולפן וארבעה אלבומי אוסף, ושיריה הופיעו באלבומי אוסף משותפים רבים, בסאונדטרק של סרטים אודות סצנת הפאנק והסקינהדס האיטלקית ובהופעות ופסטיבלים ברחבי העולם.

הלהקה מזוהה עם תנועת האנטיפה והסקינהדס השמאלית (SHARP- Skinheads Against Racist Prejudices), ושיריה הפוליטיים עוסקים בהתנגדות לפאשיזם ונאציזם, לאומנות, אימפריאליזם הומופוביה וסקסיזם. הלהקה קיימה הופעות מחווה למען המאבק העממי במחוז צ'יאפאס במקסיקו, למען קידומה של פוליטיקה מעמדית וזכויות סוציאליות לעובדים, וכנגד מלחמות ותוקפנות מערבית.

ב-16 בנובמבר 2017 קיימה הלהקה הופעה ראשונה בתל אביב, במועדון הלבונטין 7.

==דיסקוגרפיה מלאה==
*Birra, oi! e divertimento (EP 7" Skooter Rekords, 1994)
*Banana e scarponi (EP 7" Skooter Rekords, 1995)
*Hasta la baldoria (LP Skooter Rekords, 1996 - CD Repressed by KOB Records/Mad Butcher Records)
*Oi! Gio (EP 7" Skooter Rekords, 1997)
*Contiamo su di voi! (LP/CD/CS KOB Records/Mad Butcher Records, 1998)
*Radio boots (EP 7" KOB Records/Mad Butcher Records, 2000)
*Fetter Skinhead (EP CD KOB Records/Mad Butcher Records, 2000)
*1991 - 2001 Ten years tattooed on my heart (CD KOB Records/Mad Butcher Records, 2001)
*Guardo Avanti (LP/CD KOB Records/Mad Butcher Records/Jimmy Jazz Records, 2001)
*Ora Basta (EP 7"/CD KOB Records/Mad Butcher Records, 2003)
*La verdadera fuerza de la calle (CD Amp Records Buenos Aires, 2003)
*Prawdziwa sila ulicy (CD Jimmy Jazz Records Poland, 2003)
*Siempre Contra (LP/CD/CS KOB Records/Mad Butcher Records/Jimmy Jazz Records, 2004)
*Sopra e Sotto il palco (live '04) (LP/CD KOB Records/Mad Butcher Records, 2005)
*On The Road....Siempre Tuor! (DVD KOB Records/Mad Butcher Records, 2005)
*Rebels 'N' Revels (LP/CD KOB Records, 2006)
*Un Calcio ad un Pallone (EP 7"/CD KOB Records/Mad Butcher Records, 2006)
*Fetter Skinhead in 2007 (EP 7" KOB Records/Mad Butcher Records, 2007)
*All´ Arrembaggio (LP/CD KOB Records/Mad Butcher Records, 2009)
*Let's do it (LP/CD Kob Records, 2014)
*BELLA CIAO (DIGITAL / KOB Records, 2015)
*SO RUDE, SO LOVELY (CD EP/12" EP Kob Records,2015)
*WORLD WIDE UNITED (7" EP 4 bands split: Los Fastidios, Feine Sahne Fischfilet, What We Feel, Moscow Death Brigade / Audiolith Records, 2015)
* REBEL YEARS 1991-2016 (25th Anniversary CD / Kob Records,2016)
* THE SOUND OF REVOLUTION (CD Kob Records LP Kob Records-Casual Records-East Beat Records, 2017)

==קישורים חיצוניים==

* 

ָ*[https://www.facebook.com/losfastidios לוס פסטידוס] ברשת פייסבוק
* [https://www.discogs.com/artist/314657-Los-Fastidios לוס פסטידוס] באתר Discogs
* [https://web.archive.org/web/20180119135306/http://www.kobrecords.org/los-fastidios-merch חנות המוצרים] המקוונת של הלהקה

קטגוריה:להקות פאנק (Punk)
קטגוריה:להקות סקא
קטגוריה:להקות איטלקיות
קטגוריה:שמאל רדיקלי
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1991
מוטי דימיטשטיין

מוטי דימיטשטיין (נולד ב־1952) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל. שירת באגף המודיעין בצה"ל במשך 30 שנים במגוון תפקידים בחטיבת המחקר ובמודיעין השדה, והתמחה בעיקר בזירה הצפונית (סוריה ולבנון).

== ביוגרפיה ==
נולד בנתניה בשנת 1952. התגייס לצה"ל ואמ"ן במסגרת העתודה האקדמית לאחר שסיים תואר ראשון בהיסטוריה של המזרח התיכון ואפריקה באוניברסיטת תל אביב. בנוסף, במהלך שירותו סיים תואר שני במדע המדינה וביטחון לאומי באוניברסיטת חיפה.

במשך שירותו עסק בעיקר בסוריה ולאור בקיאותו שימש בין היתר כקצין המודיעין של שיחות השלום בין ישראל לסוריה בשנות ה-90 ובשנת 2000.

ב-2013 מונה על ידי ראש אמ"ן, האלוף אביב כוכבי, לשמש כראש תוכנית חבצלות – תוכנית הדגל של אמ"ן להכשרת מתגייסים למסלול קצונה, ומאז ועד עתה הוא עדיין ממשיך בתפקידו (נכון ליולי 2024). בתקופתו, התפתחה תוכנית חבצלות וזכתה להצלחה רבה בקהיליית המודיעין וכמות המתגייסים אליה בכל שנה גדלה מ-25 ליותר מ-60.

בחודש מרץ 2018 מונה על ידי ראש אמ"ן, האלוף הרצל (הרצי) הלוי, בנוסף לתפקידו כראש תוכנית חבצלות, לראש תוכנית גמל"א – גשר מצוינות לפיקוד אמ"ן. תוכנית גמל"א היא תוכנית מצוינות אקדמית לקצינים מצטיינים בסיום תפקיד שני-שלישי חסרי השכלה אקדמית. התוכנית ממוקמת באוניברסיטה העברית בירושלים, לצד תוכנית חבצלות.

בחודש מאי 2022 זכה בפרס מפעל חיים שהוענק לו על ידי ראש אמ"ן, אלוף אהרון חליוה.<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==
* רונן ברגמן, מדינת ישראל תעשה הכל, 2009
* אורי שגיא, היד שקפאה, 2011
* עמוס גלבוע, דמדומי בוקר, 2016

==הערות שוליים==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי יחידות בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
London Review of Books

London Review of Books (בקיצור: LRB) הוא כתב עת בריטי של מסות ספרותיות המתפרסם מדי שבועיים.

==היסטוריה==
LRB נוסד ב-1979

כשפרסומו של The Times Literary Supplement הופסק עקב סגירתו של הטיימס למשך שנה.

העורכים המייסדים הם קרל מילר, פרופסור לאנגלית מהקולג' האוניברסיטאי של לונדון; מארי-קיי וילמר, לשעבר עורכת ב-The Times Literary Supplement; וסוזנה קלאפ. במרוצת שישת החודשים הראשונים לפרסומו הוא הופיע בתוך The New York Review of Books.

במאי 1980, London Review of Books נהפך לפרסום עצמאי. אלן בנט, אחד הכותבים הבולטים בו, תיאר אותו כ"רדיקלי באופן עקבי".

בשונה מה-The Times Literary Supplement (TLS), רוב המאמרים המתפרסמים ב-LRB (ממוצע של 15 לגיליון) הם מסות ארוכות. חלק מהמאמרים בכל גיליון אינם מתבססים על ספרים, בעוד שישנם מאמרים קצרים הדנים בסרטים ובתערוכות. מערכת המגזין יושבת בבלומסברי, לונדון.

מארי-קיי וילמרס התמנתה לעורכת ב-1992. התפוצה הממוצעת לגיליון ב-2016 הייתה 70,468.

ב-2010 ה-London Review of Books היה שקוע בחובות של 27 מיליון פאונד לקרן הנאמנות של משפחת וילמרס, על אף שלקרן לא הייתה כל כוונה לבקש מהלווה את החזר ההלוואה.

ב-2011, פאנקאיי מישרה מתח ביקורת על ספרו של ניל פרגוסון "ציוויליזציה: המערב וכל השאר"; פרגוסון איים עליו בתביעת דיבה.

באוקטובר 2023, פורסמה בציבור תגובת מחאה למכתב תמיכה בעזה שהתפרסם בכתב העת מטעם ועדת קשרי חוץ של אגודת הסופרות והסופרים העברים בישראל הכולל חתימה של שורה של אנשי ונשות רוח מישראל ומהעולם. 

חנות הספרים של London Review of Books נפתחה בבלומסברי במאי 2003 ובית הקפה הסמוך אליה נפתח בנובמבר 2007. חנות הספרים מהווה מקום להרצאות ודיונים ספרותיים.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.lrb.co.uk/ האתר הרשמי של כתב העת]
* [https://www.londonreviewbookshop.co.uk/ חנות הספרים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כתבי עת ספרותיים
קטגוריה:ספרות בריטית
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: פוליטיקה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תקשורת
פול אבישגאנאדן

פּוֹל אבּישֶגאנאדֶן (באנגלית: Paul Abisheganaden; 27 במרץ 1914 - 31 באוגוסט 2011) היה מנצח ומורה סינגפור, וזוכה מדליון התרבות לשנת 1986 על תרומותיו למוזיקה.
== חייו ==
אבישגאנאדן למד בבית הספר האנגלי של סינגפור ובבית הספר סנט אנדרוז בסינגפור, וסיים את בחינות הגמר של קיימברידג' בשנת 1931. הוא למד אמנויות בקולג' ראפלס וקיבל תעודת בוגר לאמנויות בשנת 1934. הוא הצטרף לשירות החינוך ולימד בבית הספר האנגלי גיילאנג, שם כתב את המוזיקה והמילים למה שנועד להיות ההמנון הראשון של בית הספר.
 
לזכותו של אבישגאנאדן נזקפת התמיכה בהשבת ההמוזיקה הקלאסית בסינגפור במהלך שנות ה-40' וה-50' של המאה ה-20. הוא ייסד את אחד ההרכבים הקאמריים הראשונים במדינה. כמחנך, כיהן כמנהל בית הספר ע"ש ויקטוריה בשנים 1959 עד 1961 וכמנהל המכללה להכשרת מורים משנת 1963 עד 1968. בהמשך לימד עשרות שנים במחלקה למוזיקה שך האוניברסיטה הלאומית של סינגפור.

פול אבישגאנאדן מת ב-31 באוגוסט 2011 בבית החולים האוניברסיטאי הלאומי בסינגפור, בגיל 97.

טקס הלווייתו נערך ב-3 בספטמבר 2011 בקתדרלת סנט אנדרוז בסינגפור, שם שימש כמנצח מקהלה.

== קישורים חיצוניים ==

<div class="mw-content-ltr">*[https://web.archive.org/web/20120402205231/http://nora.nl.sg/web/Contents/ArtistDetails.aspx?Id=10085%2F0000016129 Singapore National Library: Paul Abisheganaden]</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:ילידי 1914
קטגוריה:נפטרים ב-2011
לואי בוסנאר

לואי אנרי בוסנאר (בצרפתית: Louis Henri Boussenard; 4 באוקטובר 1847 - 11 בספטמבר 1910) היה סופר צרפתי.

==ביוגרפיה==
בוסנאר נולד בעיר אקרן שבעמק הלואר בצרפת, ב-4 באוקטובר 1847. אביו, לואי-אנטואן בוסנאר, היה מנהל הטירה של אקרן, ואילו אמו אלואיז עבדה כמשרתת באותה טירה. בגיל 19 נסע ללמוד רפואה, אך קטע את לימודיו באמצעם כדי להתגייס לצבא הצרפתי ולהשתתף במלחמת צרפת-גרמניה (1870) כקצין רפואה.

זמן קצר לאחר פרוץ המלחמה, נאלץ בוסנאר להיכנע לכוח פרוסי בקרב שאמפיניי, חוויה משפילה שנצרבה בנפשו ונחשבה לימים ככזו שסייעה לעצב את הנימה הצרפתית-פטריוטית השזורה בסיפוריו. לאחר שהשתחרר מהצבא בדרגת סגן, השלים את לימודי הרפואה שלו, עבר לפריז והחל לעבוד כעיתונאי.

במשך עשר שנים בקירוב פרסם בעיתונים סיפורי מתח בלשון קלה ועממית וכן רומנים היסטוריים בהמשכים בנוסח אלכסנדר דיומא האב, שזכו לקהל קוראים עצום, בעיקר בקרב בני הנוער. ב-1880 יצא לסדרה של מסעות בארצות רחוקות - מרוקו, מרכז אפריקה, דרום אפריקה, אמריקה, האיים האנטילים ועוד -ששימשו לו מאגר לא-אכזב לשורת ספרי מסעות והרפתקאות רבי הצלחה.

מבקרים רבים הישוו את יצירתו לזו של סופר ההרפתקאות הנרי ריידר הגרד, ואף העניקו לו את התואר "הגרד הצרפתי". מבקר הספרות אוריאל אופק כתב עליו: "בוסנאר השכיל לשלב בספריו הרבים עלילה דרמטית רבת מתח, תיאורים ססגוניים של נופים אקזוטיים וטיפוסים אמיצי לב, כאשר על כל אלה שורה אווירת מרחבים. אין בסיפוריו עומק רב, אך יש בהם סגנון קל ובידור שווה לכל נפש".

ספריו של בוסנאר תורגמו לשפות רבות וחלקם נקראים עד היום. הוא הלך לעולמו בעיר אורליאן שבצרפת ב-11 בספטמבר 1910. לאחר מותו גברה הדרישה לספריו עוד יותר וברוסיה, למשל, תורגמו ארבעים מהם לשפה הרוסית ופורסמו ב-1911.

==מספריו==
* "מסע מסביב לעולם של נער רחוב פאריסאי" (4 חלקים, 1880-1884) (צרפתית: Le tour du monde d'un gamin de Paris)
* "הרובינזונים של גויאנה" (1882) (צרפתית: Les Robinsons de la Guyane)
* "מפאריס לברזיל" (1886)
* "צרפתי בקוטב הצפוני" (1888)
* "אוצר הזהב" (1889, תרגום לעברית: ג. בן-חנה, 1949)
* "הסרן שד משחת" (תרגום לעברית: אסתר וזאב זמירי, 1960)
* הטרילוגיה "בעקבות מטמון המלכים", "בדרך לא דרך" ו"שודדי היהלומים" (1888-1890, תרגום לעברית: ק. קצנלסון, 1961)
* "בין הפקירים" (תרגום לעברית: חנה עירונית, 1962)
* "ללא פרוטה בכיס" (תרגום לעברית: חנה עירונית, 1964)
* "ילדי רב החובל מריאון בארץ האסירים" (1894, תרגום לעברית: חנה עירונית, 1971)
* "ילדי רב החובל מריאון נלחמים בשודדי הים" (1894, תרגום לעברית: חנה עירונית, 1971)
* "ילדי רב החובל מריאון בארץ הפראים" (1894, תרגום לעברית: חנה עירונית, 1971)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1847
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1910
Eres

Eres (באנגלית: You, ובעברית: אתה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקולומביאנית שאקירה, מתוך אלבומה השני, Peligro. השיר יצא לאור ב-11 במאי 1993, כסינגל השלישי מתוך האלבום, וכסינגל השיווקי הראשון והיחיד מתוך האלבום.

== רקע וכתיבה ==
את השיר כתבה והפיקה שאקירה לבדה, כפי שעשתה עם מרבית משירי האלבום. באותה השנה בה יצא השיר כסינגל, הופיעה איתו שאקירה בפסטיבל הבינלאומי של וינה דל מאר. הפסטיבל נתן לזמרים הלטינו-אמריקאים הזדמנות לבצע את שיריהם, והזוכה נבחר על ידי שופטים רבים.

לבסוף, שאקירה ביצעה את השיר, וזכתה במקום השלישי. אחד מהשופטים שהצביעו לשאקירה, היה הזמר הלטיני המפורסם ריקי מרטין.

== הופעה ==
במקום וידאו קליפ מלא אשר לא צולם בסופו של דבר, הוחלט כי ההופעה שביצעה שאקירה בפסטיבל הבינלאומי של ויניה דל מאר יהיה הקליפ הלא רשמי של השיר. ההופעה הועלתה לערוץ הרשמי של הפסטיבל בשנת 2012, וצברה למעלה מ-100 אלף צפיות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1993
קטגוריה:סינגלים מ-1993
קטגוריה:שירי שאקירה
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שאקירה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי שאקירה
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק קולומביה
יחסי אורוגוואי–יפן

יחסי אורוגוואי–יפן הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי לבין יפן.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו את יחסיהן הדיפלומטיים בשנת 1921, במלחמת העולם השנייה היחסים נותקו, אך כוננו מחדש בשנת 1952.

שתי המדינות חברות מלאות בארגונים: האומות המאוחדות, ארגון הסחר העולמי ואונסק"ו.

בשנת 2001, הנסיכה סאיאקו ביקרה בביקור רשמי במונטווידאו, במהלכו חנכה גן יפני. במהלך חודש ספטמבר 2008, טקאדמו, נסיכת יפן, ביקרה באורוגוואי והשתתפה בטקס ה-100 שנים להגירה היפנית לאורוגוואי.

== ייצוג ==
* יפן מיוצגת באורוגוואי בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה במונטווידאו, בירת המדינה.
* אורוגוואי מיוצגת ביפן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטוקיו, בירת המדינה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
גביע הפדרציה 2000

גביע הפדרציה 2000 הייתה התחרות ה-38 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.

תחרויות אזוריות החלו באפריל 2000 ומשחק הגמר הסתיים ב-25 בנובמבר 2000.

נבחרת ארצות הברית ניצחה במשחק הגמר את נבחרת ספרד וזכתה בגביע בפעם ה-17 בתולדות הנבחרת.

==מתכונת התחרות==
מתכונת התחרות שונתה לעומת המתכונת שהייתה מאז שנת 1995.

הבית העליון (בית עולמי) כלל 13 קבוצות. הם התחרו ב-3 בתים. מנצחי הבתים ונבחרת ארצות הברית נפגשו בפיינל פור שנערך בלאס ווגס. כל מפגש בין הנבחרות כלל 3 משחקים, רק מפגש הגמר כלל 5 משחקים.

יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה).

==מהלך התחרות==
===שלב הבתים===
* בית א' כלל , , ו. המשחקים נערכו בבארי, איטליה על מגרש חימר. המשחקים החלו ב-27 באפריל והסתיימו ב-30 באפריל. ניצחה בכל המשחקים ועלתה לפיינל פור.
* בית ב' כלל , , ו. המשחקים נערכו בברטיסלבה, סלובקיה על משטח קשה באולם. המשחקים החלו ב-27 באפריל והסתיימו ב-30 באפריל. ניצחה בכל המשחקים ועלתה לפיינל פור.
* בית ג' כלל , , ו. המשחקים נערכו במוסקבה, רוסיה על שטיח באולם. המשחקים החלו ב-27 באפריל והסתיימו ב-30 באפריל. ניצחה בכל המשחקים ועלתה לפיינל פור.
===שלב הגמר===
שלב הגמר נערך בנובמבר 2000 בלאס וגאס.

===משחק הגמר===
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | ארצות הברית 5
! colspan="2" align="center" |ארצות הברית, לאס וגאס 24-25 בנובמבר 2000 שטיח באולם 
! colspan="5" align="center" | ספרד 0
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
|-
! rowspan="2"| 1 
| || מוניקה סלש || ||6||6|| 
|-
| || קונצ'יטה מרטינס|| ||2||3 || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| || לינדזי דבנפורט || ||6 ||1||6 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו || ||2 ||6||3 
|-
! rowspan="2"| 3 
| ||לינדזי דבנפורט || ||6||6|| 
|-
| || קונצ'יטה מרטינס|| ||1||2 || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| ||ג'ניפר קפריאטי|| ||6 ||1|| 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || ארנצ'ה סנצ'ס ויקאריו || ||1|| 0 
|-
! rowspan="2"| 5
| ||ג'ניפר קפריאטי/ליזה ריימונד || ||4||6|| 6 
|- 
| ||ילנה דמנטייבה/ילנה ליחובצבה || ||6||4||2 
|}

==ישראל בתחרות==
בנבחרת השתתפו הילה רוזן, ציפי אובזילר ואנה סמשנובה. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית אזורי אירופה/אפריקה דרג א'. התחרויות נערכו בספרד במאי 2000. הנבחרת שיחקה בבית ד' וסיימה אותו במקום הראשון. כתוצאה מכך היא העפילה למשחקי התמודדות על עליה לבית העולמי. אומנם היא הפסידה ל ונשרה מהמשך התמודדות.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20171107022529/https://www.fedcup.com/en/draws-results/tie.aspx?id=W-FC-2000-WG-M-USA-ESP-01 נתוני משחק הגמר]

קטגוריה:תחרויות טניס ב-2000
קטגוריה:גביע הפדרציה
קטגוריה:תחרויות גביע הפדרציה בארצות הברית
גביע הפדרציה 2001

גביע הפדרציה 2001 הייתה התחרות ה-39 לנבחרות טניס נשים. היא אורגנה על ידי פדרציית הטניס הבינלאומית.

תחרויות אזוריות החלו באפריל 2001 ומשחק הגמר הסתיים ב-1 בנובמבר 2001.

בעקבות פיגועי 11 בספטמבר לא השתתפה בשלב הגמר של התחרות.

נבחרת בלגיה ניצחה במשחק הגמר את נבחרת רוסיה וזכתה בגביע בפעם הראשונה בתולדות הנבחרת.

==מתכונת התחרות==
מתכונת התחרות שונתה לעומת המתכונת שהייתה בעונה הקודמת.

כל המפגשים כללו 3 משחקים.

הבית העליון (בית עולמי) צומצם ל-8 קבוצות. משתתפי פיינל פור של העונה הקודמת העפילו ישירות לשלב הגמר. יתר 9 נבחרות של הבית העולמי 2000 התחרו עם מנצחי התחרויות האזוריות על המקום בשלב הגמר. בתחרות זו עלו , , ו. בעקבות פרישת ארצות הברית לנבחרות אלו התווספה .

הנבחרות התמודדות בשני בתים על עליה למשחק הגמר.

יתר הקבוצות התחרו בבתים אזוריים (בית אמריקה, בית אסיה/אוקיאניה ובית אירופה/אפריקה).

==מהלך התחרות==
כל המשחקים נערכו במדריד על מגרש חימר.

===שלב הבתים===
* בית א' כלל , , ו. ניצחה בכל המשחקים ועלתה לפיינל פור.
* בית ב' כלל , , ו. ניצחה בכל המשחקים ועלתה לפיינל פור.

===משחק הגמר===
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | רוסיה 1
! colspan="2" align="center" |ספרד, מדריד 11 בנובמבר 2001 משטח חימר 
! colspan="5" align="center" | בלגיה 2
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
|-
! rowspan="2"| 1 
| || נדיה פטרובה || ||0||3|| 
|-
| || ז'וסטין הנין|| ||6||6 || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| || ילנה דמנטייבה || ||0 ||4|| 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || קים קלייסטרס || ||6 ||6|| 
|-
! rowspan="2"| 3 
| ||ילנה ליחובצבה/נדיה פטרובה || ||7||7|| 
|-
| || אלס קלנס/לורנס קורטואה|| ||5||6 || 
|}

==ישראל בתחרות==
בנבחרת השתתפו הילה רוזן, ציפי אובזילר ואנה סמשנובה. הנבחרת החלה את השתתפותה בבית אזורי אירופה/אפריקה דרג א'. התחרויות נערכו בספרד באפריל 2001. הנבחרת שיחקה בבית ד' וסיימה אותו במקום הראשון. כתוצאה מכך היא העפילה למשחקי התמודדות על עליה לבית העולמי. היא נפגשה עם וניצחה אותה 2:0. בעקבות כך הנבחרת עלתה למשחק המכריע עם אך הפסידה 3:0.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20171107015135/https://www.fedcup.com/en/draws-results/tie.aspx?id=W-FC-2001-WG-M-BEL-RUS-01 נתוני משחק הגמר]

קטגוריה:תחרויות טניס ב-2001
קטגוריה:גביע הפדרציה
קטגוריה:תחרויות גביע הפדרציה במדריד
נירלט

נירלט צבעים בע"מ המוכרת בשם המקוצר "נירלט" היא חברה תעשייתית ישראלית העוסקת בייצור, מכירה ושיווק מוצרי צבע לענף הבניין והתעשייה ומוצרי איטום.

==היסטוריה==
הסמל הישן של החברה
חברת נירלט הוקמה בקיבוץ ניר עוז בשנת 1982, כמפעל לייצור מוצרי איטום. בהמשך החלה לייצר צבעים לבניין. בשנת 1999 התמזגה החברה עם חברת אוניברקול שעסקה בייצור צבעים, באמצעות חברת אורלייט תעשיות ששלטה באוניברקול. לאחר רכישת מניות אורלייט תעשיות על ידי קרן פימי נשלטת נירלט על ידי חברת אינרום (אורלייט תעשיות בעבר) הנסחרת בבורסה לניירות ערך בתל אביב ומחזיקה גם בחברת איטונג ובחברת כרמית מיסטר פיקס העוסקת בייצור מוצרי גמר לבנייה, ומוחזקת גם על ידי הקיבוצים ניר עוז ונירים.

לחברה שני אתרי ייצור והפצת מוצרים:האחד בקיבוץ ניר עוז והשני באזור התעשייה של נתניה. לחברה מרכז שירות לעיצוב בצבע הנמצא במתחם דיזיין סנטר בבני ברק, המהווה מקום להדרכה וייעוץ בנושא עיצוב הבית ובו נמכרים גם מוצרי החברה. בין מוצרי החברה צבעים לקירות, ציפויים חיצוניים, צבעי עץ ומתכת, מוצרי איטום, צבעים לתעשייה וצבעי אבקה לצביעה על משטחי אלומיניום, ברזל, פח ועוד.

החברה מעסיקה כ-400 עובדים. מוצרי החברה נמכרים בחנויות פרטיות לחומרי בניין וברשתות עשה זאת בעצמך ומשווקים לקבלנים ולאנשי מקצוע בתחום הבניין. מנכ"ל החברה הוא עמרי לוטן.

מפעל החברה בניר עוז נשרף במתקפת הפתע על ישראל, והעבודה בו הופסקה. כעבור כשבועיים קיבלה החברה מקדמה בסך 100 מיליון ש"ח על חשבון הפיצוי שהיא זכאית לו לפי חוק מס רכוש וקרן פיצויים. להמשך פעילותה ניסתה החברה לרכוש את חברת דקוליין שבעמק חפר, אך העסקה בוטלה עקב הגבלות שהציבה הממונה על התחרות. בינואר 2024 מפעל החברה בניר עוז חזר לפעילות חלקית.

==ראו גם==
* אינרום

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תעשייה כימית בישראל
קטגוריה:התעשייה הקיבוצית
קטגוריה:ישראל: חברות פרטיות בבעלות חברות ציבוריות
קטגוריה:ניר עוז
נבחרת גביע הפדרציה של סלובקיה

נבחרת גביע הפדרציה של סלובקיה היא נבחרת הטניס של סלובקיה המשחקת בגביע הפדרציה העולמי ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות שלה.

הנבחרת משחקת בגביע הפדרציה החל משנת 1994. לפני זה טניסאיות סלובקיות התחרו במסגרת נבחרת גביע הפדרציה של צ'כוסלובקיה. הישג השיא של הנבחרת הוא זכייה בתחרות בשנת 2002.

נכון לשנת 2022 שיחקה בלגיה מאז תחילת השתתפותה בגביע הפדרציה 67 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה 39 מפגשים.

==תוצאות בגביע הפדרציה==

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.billiejeankingcup.com/en/team/svk נבחרת טניס הנשים של סלובקיה] - דף הנבחרת מאתר גביע הפדרציה

==הערות שוליים==

סלובקיה
טניס
טניס
נבחרת גביע הפדרציה של קרואטיה

נבחרת גביע הפדרציה של קרואטיה היא נבחרת הטניס של קרואטיה המשחקת בגביע הפדרציה העולמי ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות שלה.

הנבחרת משחקת בגביע הפדרציה החל משנת 1992. לפני זה טניסאיות קרואטיות התחרו במסגרת נבחרת גביע הפדרציה של יוגוסלביה. הישג השיא של הנבחרת הוא הגעה לרבע הגמר בתחרות בשנת 2002.

נכון לשנת 2022 שיחקה קרואטיה מאז תחילת השתתפותה בגביע הפדרציה 98 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה 55 מפגשים.

==תוצאות בגביע הפדרציה==

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.billiejeankingcup.com/en/teams/team.aspx?id=CRO נבחרת טניס הנשים של קרואטיה] - דף הנבחרת מאתר גביע הפדרציה

==הערות שוליים==

קרואטיה
טניס
טניס
פאריש (סרט)

פאריש (באנגלית: Parrish) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1961 עם טרוי דונהיו, קרל מלדן וקלודט קולברט בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על רב המכר פאריש מאת מילדרד סאבאג' משנת 1958. דלמר דייבס כתב את התסריט, הפיק וביים את הסרט.

העלילה מתרחשת בעמק נהר קונטיקט אצל חקלאים המגדלים טבק בחממות ומאבקי השליטה ביניהם.

זו הייתה הופעתה האחרונה של קלודט קולברט בסרט קולנוע.

==תקציר העלילה==
אלן מקלין (קלודט קולבר), אלמנה מבוסטון, נוסעת עם בנה פאריש (טרוי דונהיו) לחוותו של סלה פוסט (דין ג'אגר) בעמק נהר קונטיקט כדי לשמש כמלווה ומשגיחה של בתו המתבגרת אליסון (דיאן מקביין).

סלה מגדל טבק בחממות ופאריש שגדל בבוסטון ואין לו מושג בחקלאות מתחיל ללמד את מקצוע גידול הטבק. הוא מתגורר בבית של משפחת פועלים ושם מתאהבת בו לוסי (קוני סטיבנס) אך היחסים ביניהם לא מחזיקים מעמד. באתו זמן מתאהבת בו אליסון אך גם בה הוא אינו מתאהב.

רוב שטחי החממות הם בבעלותו של ג'אק רייק (קרל מלדן) שבעזרת שני בניו הוא מצליח להכריח את שאר החקלאים למכור לו את שטחיהם וזאת בשיטות של איומים והצתות.

רייק מנסה להשפיע על סלה למכור לו את אדמתו. הוא מבקר אצלו ונפגש עם אלן. מתפתחת אהבה ביניהם ואלן מסכימה להצעתו לנישואים למרות שהיא מודעת לאופיו הקשה והבלתי מתפשר.

טרוי עובר לגור בביתו של רייק למרות התנגדותם של שני בניו, וויילי ואדגר. רק בתו של רייק, פייג', (שרון ג'וגאני) מתאהבת בו למורת רוחו של רייק.

רייק מעסיק את פאריש אבל מתייחס אליו בקשיחות ובזלזול. פאריש לא יכול לעמוד בהשפלה הזאת ובתככים שבניו של רייק מפעילים על שאר החקלאים בהוראת אביהם. הוא עוזב את המקום ומתגייס לצי ארצות הברית שם הוא משרת בצוללת.

לאחר שנתיים הוא חוזר וסלה מחכיר לו שטח לגידול טבק. פאריש נעזר בפייג' שכעת היא בוגרת בזכות עצמה. היא עוזרת לו בגיוס כוח אדם.

רייק שולח את אדגר להפריע להם ומתבונן בו מתוך הרכב. אדגר מתחיל להצית אש אך פאריש מתנפל עליו ומסלק אותו במכות נמרצות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=bhOR1x2ex1I קדימון לסרט פאריש], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1961
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים