OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
איזהו גיבור

איתן טסלר ומרואיין
לוגו – איזהו גיבור
"איזהו גיבור" הוא פודקאסט ראיונות עם לוחמים שנפצעו במהלך מלחמת חרבות ברזל שהוקם על ידי איתן טסלר<ref></ref>. הפרק הראשון עלה לאפליקציות הפודקאסטים ב-20 במאי 2024. בפודקאסט טסלר מראיין בכל פרק לוחם אחר שנפצע בלחימה בעזה על הלחימה, הפציעה והשיקום שלו.

== אודות ==
הפודקאסט נהגה על ידי טסלר לאחר שנפצע ב-1 בנובמבר 2023 במלחמת חרבות ברזל<ref></ref>. טסלר התגייס ב-7 באוקטובר 2023 למילואים בשריון. במהלך כיבוש בית חאנון הטנק בו טסלר לחם נפגע מ-RPG שחדר את הטנק. טסלר ספג אלפי רסיסים כששניים מהם פגעו לו בריאה השמאלית. הוא איבד הכרה במקום ומשם עבר תהליך פינוי הירואי תחת אש על ידי חבריו לצוות וכוחות החי"ר שלחמו איתו. טסלר פונה לבית החולים סורוקה ושם הצליחו לייצב את מצבו. 

כעבור עוד חודשיים וחצי של שיקום טסלר השתחרר הביתה להמשך שיקום יומי. במהלך כל תקופת השיקום הוא נפגש עם עשרות סיפורים של גיבורים שנפצעו והמשיכו את לחימתם גם בשיקום של הגוף והחיים שלהם. כשטסלר הבין שאת הסיפורים האלה כולם בישראל צריכים להכיר החליט להקים פודקאסט שיביא את סיפורי הגבורה של הלוחמים שלנו. מסיפורי הגיבורים עולים ערכי הרעות, הגבורה, אחוות הלוחמים והאהבה לעם ולארץ.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

2024 08
קטגוריה:נכי צה"ל
רחל ענבר

רחל ענבר (י"ב באלול ה'תרפ"ו, 22 באוגוסט 1926 – כ"ב בחשוון ה'תשס"ז, 13 בנובמבר 2006) הייתה עיתונאית, פעילת התיישבות ומשוררת ישראלית. שימשה גם ככתבת שטח בעיתון הלח"י "מברק".

== ביוגרפיה ==
נולדה בשנת ה'תרפ"ו בטבריה לרבי אברהם, לימים האדמו"ר מסלונים ולהדסה וינברג. במאורעות תרצ"ו נרצח אחיה והותיר אחריו אלמנה ושלוש יתומות. בעקבות המאורעות עברה המשפחה לקריית שמואל.

בשנת ה'ת"ש עזבה את אורח החיים החרדי ועברה לתל אביב, היא החלה ללמוד ב"משק הפועלות להכשרה חקלאית על ידי נס ציונה" של עדה מימון, לאחר מכן הצטרפה לתנועת הנוער העובד ולגרעין פלמ"ח שעלה להכשרה בקיבוץ יגור. עבדה בחקלאות בקיבוץ אפיקים, בהדרכת נוער של התנועה בראשון לציון ובטיפול בילדים בודדים שהוריהם התגייסו לצבא הבריטי. אך המשיכה לשמור על קשר עם משפחתה.

בעקבות מאורעות השבת השחורה, החליטה להצטרף ללח"י, ויונתן רטוש הביא אותה לעבוד בעיתון הלח"י "מברק". היא הפכה לכתבת השטח של העיתון. וכהשתמשה בשם העט "גחש".

נישאה לחבר הלח"י משה דוד אייכנבוים והם גרו במושב אבן ספיר. ערכה את העיתון הצבאי "באהלי גדנ"ע" וכן עיתון לעולים חדשים בשם "למתחיל".

לאחר מלחמת ששת הימים עברו רחל ודוד לגור בבית השבעה. ועם הקמת גוש אמונים הצטרפה לתנועה ועמדה בראש גרעין גבעון שהורכב מעולי רוסיה. הגרעין התיישב במקום בו נמצאת כיום גבעת זאב אך בעקבות חילוקי דעות על אופי היישוב עזבה את הגרעין והקימה את גבעון החדשה.

הייתה מופקדת על תחום החינוך בתנועת "אמנה" וערכה את ביטאון התנועה. הוציאה לאור עיתון בשם "מעורב ירושלמי", שהופץ בירושלים וביטא דעות ימין ותמיכה בהתנחלות, ונסגר לאחר כשנה עקב היעדר מקורות מימון.

פרסמה את הספר "מעטים" (על מלחמת העצמאות), שלושה ספרי שירה: "בית ברחוב המשיח", "בית חומר", "צפורים עפות לכותל", וערכה ספרים רבים.

נפטרה ממחלת הסרטן ב-13 בנובמבר 2006, כ"ב בחשוון ה'תשס"ז, והובאה לקבורה בהר המנוחות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:פעילי גוש אמונים
קטגוריה:גבעון החדשה: אישים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנפטרו מסרטן
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2006
הריגה ברשלנות

הריגה ברשלנות (באנגלית: Manslaughter) הוא מונח משפטי המתייחס להרג של אדם באופן לא מכוון, בניגוד לרצח אשר מבוצע בכוונת זדון או בכוונה תחילה. הריגה ברשלנות מתחלקת בדרך כלל לשתי קטגוריות עיקריות – הריגה מרצון (Voluntary Manslaughter) והריגה ללא כוונה תחילה (Involuntary Manslaughter).

== סוגים ==
=== הריגה מרצון ===
ההגדרה של הריגה מרצון תקפה לרוב במקרים בהם אדם הורג אדם אחר בלהט הרגע כתוצאה מפרובוקציה, לרוב בנסיבות שעלולות לגרום אפילו לאנשים סבירים לאבד שליטה עצמית.<ref></ref> לדוגמה, אישה שבעלה התעלל בה במשך תקופה ממושכת, ובהתקף זעם הורגת את בעלה במהלך מריבה אינטנסיבית במיוחד, על אף שלא תכננה להרוג אותו, הדבר עשוי להיחשב להריגה מרצון.

=== הריגה ללא כוונה תחילה ===
ההגדרה של הריגה ללא כוונה תחילה תקפה לרוב במקרים של הרג לא מכוון של אדם כתוצאה מהתנהגות פזיזה או בשל רשלנות חמורה. המקרים הללו מתרחשים לרוב כאשר מעשיו של האדם שגרם להרג, על אף שלא בוצעו בזדון, מוכיחים כי הוא זלזל בביטחונם וברווחתם של אנשים אחרים. דוגמה נפוצה למקרים של הריגה ללא כוונה תחילה הם תאונות דרכים קטלניות שנגרמו משום שהנהג היה תחת השפעת אלכוהול או סמים. על אף שייתכן שהנהג לא התכוון לפגוע באיש, החלטתו לנהוג בעת שהוא נמצא תחת השפעת אלכוהול/סמים מעידה על רשלנות חמורה, אשר גרמה לבסוף למוות של אדם אחר. מקרים בולטים נוספים של הריגה ללא כוונה תחילה יכולים לכלול תאונות שנגרמו כתוצאה משיטות עבודה מסוכנות, אי מתן טיפול הכרחי לאנשים, או צורות אחרות של רשלנות חמורה.

== הבחנות משפטיות ==
ההגדרות המשפטיות של הריגה ברשלנות עשויות להשתנות באופן משמעותי בהתאם לתחום השיפוט. עם זאת, הגורם המרכזי שמפריד בין הריגה ברשלנות לרצח הוא היעדר כוונה זדונית והעונש על הריגה בדרך כלל פחות חמור מאשר על רצח, אף על פי שעדיין מדובר בעבירה חמורה בעלת השלכות משפטיות כבדות משקל. במערכות משפט רבות מתייחסים להריגה מרצון כעבירה חמורה יותר מאשר הריגה ללא כוונה תחילה משום שלאדם שביצע את ההרג הייתה כוונה לפגוע, גם אם הכוונה להרוג לא הייתה מתוכננת מראש.

== מקרים בולטים ==
* בשנת 2011, בעקבות מותו של מייקל ג'קסון, רופאו האישי ד"ר קונרד מורי הורשע בהריגה שלא מרצון, בשל כך שהוא נתן לג'קסון מנה קטלנית של סם השינה פרופופול אשר גרמה למותו.
* בשנת 1936 חלוץ תעופה, הטייס ומפיק הסרטים הנודע הווארד יוז דרס למוות הולך רגל בלוס אנג'לס. עד ראייה לתאונה סיפר בתחילה למשטרה שיוז נהג מהר מדיי ושהאדם שנדרס עמד בתחנה של הרכבת החשמלית בעת שנדרס. בשל כך בתחילה יוז הועמד לדין בחשד להריגה ברשלנות. בעקבות חקירה מעמיקה עד הראייה שינה את גרסתו וסיפר שהולך הרגל הלך ישירות אל מכוניתו של יוז. ננסי ביילי שהייתה במכונית עם יוז בעת התאונה איששה את הגרסה הזו של עד הראייה. בעקבות כך ב-16 ביולי 1936 חבר הנאשמים מצא שיוז לא היה אשם.
* בשנת 1984 הסולן של מוטלי קרו וינס ניל הואשם בהריגה ברשלנות לאחר שגרם לתאונת דרכים בה הוא פגע ברכב וגרם לפציעות קשות עבור שני האנשים ברכב השני ולמותו של הנוסע הנוסף שהיה עימו ברכב, המתופף ניקולס "ראזל" דינגלי. ניל נהג במהלך התאונה תחת השפעת אלכוהול. בעקבות כך ניל נידון ל-30 ימי מאסר, וחמש שנות מאסר על תנאי, והוא שילם פיצויים בסך 2.6 מיליון דולרים.
* בשנת 1987 השחקן האמריקאי מתיו ברודריק הואשם בהריגה ברשלנות לאחר שגרם לתאונת דרכים בצפון אירלנד בה נהרגו שתי נשים. לבסוף הוא הורשע באשמת נהיגה לא זהירה וקיבל קנס של 100 ליש"ט (175 דולרים אמריקאים).

== ראו גם ==
* הריגה
* מזל מוסרי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משפט פלילי
קטגוריה:שיטות רצח
ג'וזף אלן פריר הבן

ג'וזף אלן פריר הבן (באנגלית: ; 7 במרץ 1903 – 15 בינואר 1993) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי. כדמוקרט, הוא כיהן כסנאטור ארצות הברית מטעם דלאוור בשנים 1949 עד 1961. הוא הובס בניסיונו להיבחר לכהונה שלישית על ידי הרפובליקני ג'יימס קיילב בוגס ב-1960.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
ג'וזף אלן פריר נולד ב-7 במרץ 1903 בחווה ליד רייסינג סאן, במחוז קנט, דלאוור, לג'וזף אלן ולקלרה (לבית לאובר) פריר. אמו נפטרה ב-1922, ואביו התחתן לאחר מכן עם בתו של אחיה.<ref name="interview"></ref> פריר היה קרוב משפחה רחוק של רוברט א. פריר, ששימש כיו"ר ועדת הסחר הפדרלית.<ref name="interview" /> הוא היה אחד משלושה ילדים, קיבל את השכלתו המוקדמת בבתי ספר ציבוריים מקומיים, וסיים את לימודיו בבית הספר התיכון סיזר רודני בשנת 1920.

פריר למד באוניברסיטת דלאוור בניוארק, שם קיבל תואר ראשון בחקלאות ב-1924.<ref name="congress"></ref> לאחר סיום לימודיו, הוא הפך למפעיל של שלוש חוות ולנשיא עסק קמעונאי שהפיץ חלב, דלק, מכונות חקלאיות ודשן. הוא כיהן כנציב של מכללת דלאוור סטייט בדובר (1936–1941) ושל ועדת הרווחה לגיל המבוגר של דלאוור (1938–1948).<ref name="congress" /> הוא התעניין גם בבנקאות, והיה מנהל (1938–1946) ויושב ראש מועצת המנהלים (1946–1948) של הבנק הפדרלי לקרקע בבולטימור, מרילנד. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת כמייג'ור בצבא ארצות הברית מ-1944 עד 1946.<ref name="congress" /> מ-1947 עד 1951, הוא היה נשיא בית החולים הכללי קנט בדובר.<ref name="congress" />

=== קריירה פוליטית ===
פריר נבחר לסנאט האמריקאי ב-1948, כשהביס את הסנאטור הרפובליקני המכהן ק. דאגלס באק במרוץ צמוד. במהלך קדנציה זו כיהן ברוב הדמוקרטי בקונגרס ה-81 וה-82, והמיעוט הדמוקרטי בקונגרס ה-83. הוא נבחר שוב לסנאט האמריקני ב-1954, והביס את חבר בית הנבחרים של ארצות הברית הרפובליקני הרברט ב' וורברטון בהפרש גדול מהצפוי. במהלך הקדנציה הזו, הוא שוב כיהן עם הרוב הדמוקרטי בקונגרסים ה-84, ה-85 וה-86. פריר לא חתם על המניפסט הדרומי של 1956 והצביע בעד חוק זכויות האזרח משנת 1960 <ref></ref> בעוד שלא הצביע על חוק זכויות האזרח משנת 1957. <ref></ref>

פריר הובס בהפרש קטן בניסיונו להיבחר לכהונה שלישית ב-1960 למושל הרפובליקני ג'יימס קיילב בוגס. בסך הכל הוא כיהן בסנאט מ-3 בינואר 1949 ועד 3 בינואר 1961. לאחר שעזב את הסנאט, הנשיא ג'ון קנדי מינה אותו לוועדה לניירות ערך, שם כיהן מ-1961 עד 1963. מאוחר יותר הוא חידש את הקריירה שלו בעסקים ובבנקאות.

=== מוות ומורשת ===
פריר מת ב-15 בינואר 1993 בדובר ונקבר בבית הקברות אוד-פלאו בקמדן, דלאוור. הבניין הפדרלי של J. Allen Frear ב-300 South New Street בדובר נקרא לכבודו. קיים גם בית ספר יסודי אלן פריר בקמדן.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דלאוור
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מדלאוור
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1903
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993
לינווד קלארק

לינווד לאון קלארק (באנגלית: Linwood Leon Clark; 21 במרץ 1876 – 18 בנובמבר 1965) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית שייצג את מחוז הקונגרס השני של מדינת מרילנד בין השנים 1929 ל-1931.

== ביוגרפיה ==
קלארק נולד ב-21 במרץ 1876 באברדין, מרילנד, ולמד בבתי הספר הציבוריים בצעירותו. הוא סיים את לימודיו באקדמיית מילטון של מילטון, מסצ'וסטס, ב-1899, באוניברסיטת הרימן האמריקאית בהרימן, טנסי, ב-1902, וב-1904 במחלקה למשפטים של אוניברסיטת מרילנד. הוא התקבל ללשכת עורכי הדין באותה שנה והחל לעסוק בכך בבולטימור, מרילנד. הוא גם סיים קורס של שלוחת אוניברסיטת לה סאל לתחבורה ברכבת ב-1919.<ref name="Press"></ref>

הוא התחתן עם ליני האברסנק ב-24 ביולי 1907, ונולדו להם שני ילדים.

בשנת 1926, קלארק נכשל בניסיונו להיבחר לקונגרס האמריקני, אך שנתיים לאחר מכן הצליח, וכיהן קדנציה אחת מ-4 במרץ 1929 ועד 3 במרץ 1931. הוא נכשל בניסיונו להיבחר מחדש ב-1930, וחידש את עריכת הדין בבולטימור. הוא כיהן כשופט של בית המשפט המחוזי של מרילנד, המחוז השיפוטי החמישי מ-1935 עד 1938. הוא עסק בעריכת דין באנאפוליס, מרילנד, שם נפטר ב-18 בנובמבר 1965. <ref></ref> הוא קבור בבית הקברות וודלון בבולטימור.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1876
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1965
זכוכית חלבית

זכוכית חלבית, היא סוג של זכוכית שעברה עיבוד מיוחד ליצירת מראה מעורפל ואטום למחצה. זכוכית זו מאפשרת מעבר אור תוך הגבלת הראות דרכה. היא נפוצה במגוון יישומים אדריכליים ועיצוביים.ממוזער

== תהליך ייצור ==

זכוכית חלבית מבוססת על הרכב הזכוכית הרגילה, הנקראת סודה ליים, שעיקרה סיליקה (SiO₂). האפקט החלבי מושג באמצעות מספר שיטות:

=== חספוס מכני ===
החספוס נעשה או באמצעות התזת חול בלחץ גבוה ליצירת משטח מחוספס מיקרוסקופית, או באמצעות צריבה בחומצה הידרופלואורית (HF) ליצירת משטח מחוספס. זכוכית שעברה תהליך כזה מכונה זכוכית אסיד.

=== הוספת חומרים מעכירים ===
חומרים כגון פלואורספר (CaF₂) או חומרים קרמיים אחרים מוספים לתערובת הזכוכית במהלך הייצור. אלה יוצרים מיקרו-גבישים בתוך הזכוכית, המפזרים את האור ויוצרים את האפקט החלבי.

=== ציפוי או למינציה ===
הוספת שכבת ציפוי פולימרית או קרמית על פני הזכוכית. או הדבקת למינציה של שכבת פולימר (לרוב פוליוויניל בוטיראל, PVB) בין שתי שכבות הזכוכית.

== תכונות פיזיקליות ==
אטימות ושקיפות - זכוכית חלבית מגיעה בדרך כלל בשלושה מצבים. 85/65/35 אחוזי שקיפות ו־15/35/65 אחוזי אטימות בהתאמה. תלוי בעובי ובשיטת הייצור<ref></ref>.

בידוד תרמי - ערך ה-U (מקדם מעבר חום) דומה לזכוכית רגילה, אך פיזור האור מפחית את החדירה הישירה של קרינת שמש<ref></ref>.

חוזק - תלוי בסוג הזכוכית הבסיסית ובתהליך הייצור, אך בדרך כלל דומה לזכוכית רגילה באותו עובי.

== שימושים עיקריים ==
סקיי לייט עם זכוכית חלבית לסינון האור
הזכוכית החלבית נפוצה בשימושים אדריכליים ועיצוב פנים למחיצות, דלתות פנימיות, מדרגות, חלונות, מעקים (בדרך כלל ייעשה שימוש בזכוכית עבה שעברה תהליך למינציה), סקיילייטים, אמבטיות ומקלחונים, ועוד. בנוסף הזכוכית החלבית משמשת גם לעיצוב גופי תאורה מנורות ואהילים בשל השליטה בפיזור האור.

הזכוכית החלבית משמשת בעיצוב מוצרים כגון בקבוקי בושם וכלי זכוכית דקורטיביים, היא גם מתאימה לעיצוב רהיטים, שולחנות ומדפים.

גם בתחום האומנות הזכוכית החלבית נפוצה, בעיקר לייצור פסלים וויטראז'ים.

== ראו גם==
זכוכית חכמה

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זכוכית
אלברט פוליצר

אלברט פוּליצר (בהונגרית: Pulitzer Albert; מאקו, 10 ביולי 1851 – וינה, 3 באוקטובר 1909) היה עיתונאי וסופר יהודי-הונגרי, אחיו הצעיר של ג'וזף פוליצר (1847–1911). בנו, וולטר פוליצר, היה סופר ומוציא לאור של מגזינים, נפטר ב-1926.

== קורות חיים ==
אלברט פוליצר נולד בעיר מאקו בהונגריה כאחיו הקטן של ג'וזף פוליצר המפורסם לימים. הוא עבר לארצות הברית בשנת 1867 והיה שם מורה לגרמנית בבית הספר התיכון Leavenworth High School בקנזס. לאחר שנתיים, הוא התחיל לעבוד בעיתון באילינוי. בשנת 1871 עבר לניו יורק. שם היה חבר מערכת בניו יורק סאן ובניו יורק הראלד עד ייסוד הג'ורנל (Journal). בשנת 1882, ייסד את העיתון "ניו יורק מורנינג ג'ורנל" , אותו מכר לג'ון אר. מקלין , שהעביר במהרה את העיתון לוויליאם רנדולף הרסט ב-1895. פוליצר הקים ב-1895 את Das Morgen Journal, שהיה גרסה גרמנית של ה-Journal, ויליאם רנדולף הרסט רכש גם עיתון זה.

הוא סבל מהתמוטטות עצבים; התאבד בווינה (הוא עזב לאירופה לאחר שמכר את ה-Journal).<ref>[https://timesmachine.nytimes.com/timesmachine/1909/10/05/101747175.pdf]</ref>

ב-2010 פרסם ג'יימס מקגראת' מוריס ספר ביוגרפי חדש על ג'וזף פוליצר בשם (Pulitzer: A Life in Politics, Print and Power) שכלל מידע חדש מזיכרונותיו של אלברט פוליצר.

== כתביו (חלקי) ==
* The Romance of Prince Eugene
* An idyll of the Time of Napoleon 1. (1895)

== לקריאה נוספת ==
* https://paperspast.natlib.govt.nz/newspapers/EP19091006.2.71
== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.pulitzer.org/page/albert-pulitzer-notes-lesser-known-pulitzer-brother Albert Pulitzer: Notes on the Lesser-Known Pulitzer Brother]
* [https://www.amazon.co.uk/Books-Albert-PULITZER/s?rh=n%3A266239%2Cp_27%3AAlbert.+PULITZER ספריו באתר אמזון]
* [https://www.loc.gov/item/2018645906/ בספריית הקונגרס]: [Charles R. Miller - Joseph Pulitzer - Albert Pulitzer - The Hon. Proctor Knott - The Rev. E.F. Hatfield, D.D. - Alexander Sullivan]
* [https://www.geni.com/people/Albert-Pulitzer/6000000019277287155 אלברט פוליצר באתר GENi]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:מהגרים מהונגריה לארצות הברית
קטגוריה:מאקו (עיר): אישים
קטגוריה:מתאבדים
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1851
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1909
איריס ערבות

איריס ערבות היא פרופסור אמריטה במחלקה לארכיטקטורה ותכנון ערים בטכניון. דקאנית הפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים, הטכניון<ref name=":0"></ref>.

== השכלה ופעילות ==
איריס ערבות השלימה שלושה תארים בארץ ופוסט־דוקטורט ב־AA בלונדון, מהחשובים שבבתי הספר לאדריכלות בעולם.<ref name=":1" />

ערבות שותפה עם בעלה, אדריכל זאב ערבות, במשרד הייעוץ הקטן שלהם, אך הקריירה שלה היא אקדמית בעיקרה.

== פעילות אקדמית ==
איריס ערבות מונתה בשנת 2016 כדקאנית הפקולטה לארכיטקטורה יחד עם עוד ארבע נשות סגל נוספות. מינוי הדקאניות בולט במיוחד על רקע חלקן הנמוך של נשים במקצועות ההנדסה ומדעים מדויקים הנע בין 25–30 אחוזים מכלל הסטודנטים בארץ, אף על פי שהן מהוות למעלה מחמישים אחוזים בכל התארים<ref name=":0" /><ref></ref>. כיהנה כדיקנית עד תחילת 2019.תחומי המחקר והפעילות המקצועית שלה<ref></ref>:
* בחינת דרכים (תכנים ושיטות) לשילוב מושכל של נושאי קיימות ואיכות סביבה.
* המעשה האדריכלי: ההתהוות הרעיונית והיצירה הפואטית של ארכיטקטורה.
* עיצוב עירוני.
* חינוך אדריכלי.
* הקשר שבין מחקר פנומנולוגי לעיסוק מקצועי בארכיטקטורה.

=== תפישה מקצועית ===
מונח המפתח שבו משתמשת ערבות הוא נדיבות. נדיבות עירונית היא תפיסה שלפיה אנשים זכאים לחיות טוב במרחב הציבורי, גם במרכז העיר וגם בשכונה, היא מסבירה, "שהמרחב יזמין הליכה ברגל, שיהיו בו חופש תנועה, מערכות ירוקות, אזורי ספורט, צל, נגישות טובה לתחבורה ציבורית, שפה ושם אנשים יוכלו לשבת לקפה, שכל אחד ואחת ימצאו את עצמם על פי צורכיהם, ויוכלו לקחת חלק בכל זה בחינם, או כמעט בחינם".<ref name=":1"></ref> בהלסינקי, בברצלונה ובסידני, שבכל אחת מהן העבירה סמסטר בשבתונים, התקיימו האיכויות האלו של רשות הרבים. היכולת להגיע לכל מקום בהליכה בסביבה נעימה, מצלה, ירוקה, בטיחותית תוך שילוב תחבורה ציבורית יעילה. זוהי דוגמה לערים נדיבות במרחב הציבורי שלהן, אליהן היא מכוונת.

תפישותיה לגבי תכנון ערים או שכונות הן ‘עם העיר, עם הקהילה’, בדיוק ההפך מהקונספט של מגדל השן. כך גם בפעילות האקדמית שלה עשתה רבות לקידום מדע אזרחי – מדע הקשור לשטח ולקהילה ומקשר ביניהם ומערב את הציבור באופן פעיל במאמצים מדעיים המייצרים ידע או הבנה חדשים. דוגמה בולטת לכך הייתה היוזמה של הפקולטה לארכיטקטורה בטכניון, כבר בשבוע שלאחר השריפה הגדולה בכרמל שזכתה לברכת נשיא הטכניון ולתמיכתו, מה שאיפשר להתחיל במאמץ משותף של חברי סגל וסטודנטים ללימוד הנושא של השלכות השריפה ולהתחלה של גיבוש מסקנות ורעיונות לעתיד<ref></ref>.

=== פרסומים ===
* ערכה את הספר הרי שטרן<ref></ref>
* פרסמה מאמרים רבים<ref></ref> ומנחה סטודנטים לתארים מתקדמים בפקולטה לאדריכלות<ref></ref><ref></ref>.
* פרסמה יחד עם עוד שני עמיתים תוכנית ללימודי אדריכלות בבתי ספר תיכוניים מטעם המרכז למחקר ופיתוח בארכיטקטורה בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים, הטכניון. התכנית נכתבה עבור משרד החינוך, המינהל למדע וטכנולוגיה<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל הטכניון: אדריכלות
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:אדריכליות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
דוד קרונגלס

הרב דוד קרונגלס (ה' באייר ה'תרס"ח, 6 במאי 1908 – י"א בטבת ה'תשל"ג, 16 בדצמבר 1972) היה רב חרדי-ליטאי בבולטימור בארצות הברית, ששימש כמשגיח רוחני בישיבת נר ישראל, וחיבר ספרים על הש"ס ועל ענייני מוסר.

נולד בקוברין שבבלארוס לעזרא וחיה, והתייתם בגיל צעיר.<ref name=":0"></ref> למד בישיבת מיר, שם נודע כ"דוד קוברינר" והיה תלמידו של הגאון רבי ירוחם לבוביץ. במלחמת העולם השנייה נסע עם הישיבה לשנגחאי. בשנת ה'תש"ח, הוא התחתן עם ביילא, שנפטרה ב-כ"ו באלול ה'תש"ף, (15 בספטמבר 2020).<ref></ref>

במהלך שנות לימודיו בישיבת מיר הוא היה אחראי על התלמידים שהגיעו מגרמניה ומארצות הברית. כתוצאה מכך התיידד קרונגלס עם הרב הרמן נויברגר, שלימים התמנה לאחד מראשי ישיבת נר ישראל והביא את הרב קרונגלס לכהן בישיבה.

== תפקידיו ==
בשנת ה'תש"ה הגיע לקנדה עם קבוצת פליטים, והוזמן לשמש כמשגיח רוחני בישיבת נר ישראל שם היה עד ערוב ימיו.<ref></ref> שימש גם כמגיד שיעור, והיה מוסר שיעור לבני הישיבה המתקדמים ביותר.<ref></ref> פיתח גם רבים ממנהגי התפילות בישיבה, במיוחד בנוגע ימים הנוראים.<ref></ref> מדי שנה ביארצייט שלו, שיעור נמסר בישיבת בנר ישראל המבוססת על שיעוריו וחידושיו.<ref></ref>

== ספריו ==
* "דברי דוד" – חידושים על זרעים
* "חידושי רבי דוד קראנגלאס" – על הש"ס ב' כרכים
* "שיחות חוכמה ומוסר"
בנוסף, הוציאה רעייתו זיכרונות מבעלה בחוברת בשם "שיחת חולין של תלמידי חכמים".

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים
קטגוריה:משגיחים אמריקאים
קטגוריה:משגיחים
קטגוריה:ילידי 1908
קטגוריה:נפטרים ב-1972
חררה

חררה מסוג "חסימה בינונית" באזור המצח
חֲרָרָה, המכונה בעברית גם מיליאריה (Miliaria), היא מחלת עור הנגרמת כתוצאה מסתימה בצינורות בלוטות הזיעה, אשר מוביל ללכידת זיעה מתחת לעור. ההתפתחות של חררה נפוצה במיוחד באזורים חמים ולחים, ונוטה להופיע בתדירות גבוהה יותר במהלך חודשי הקיץ,<ref></ref> כאשר הזעת יתר שכיחה יותר. בעוד שחררה יכולה להיווצר אצל אנשים בכל הגילאים, היא נפוצה במיוחד אצל תינוקות וילדים צעירים, משום שצינורות הזיעה אצלם עדיין לא מפותחים. בנוסף, אנשים שמרותקים למיטה ואנשים החיים באזורים עם אקלים טרופי נמצאים גם בסיכון גבוה יותר להתפתחות של מצב זה.

מקובל לסווג מקרים של חררה למספר סוגים, על סמך חומרת סתימת צינורות בלוטות הזיעה:
* חסימה שטחית (Miliaria Crystalline) – מתרחשת עקב חסימה שטחית של צינורות בלוטת הזיעה ומאופיינת בשלפוחיות זעירות ושקופות על פני העור אשר אינן גורמות בדרך כלל לתסמינים.<ref name=ANDREWS2006></ref>
* חסימה בינונית (Miliaria Rubra) – מתרחשת עקב חסימה בינונית של צינורות בלוטות הזיעה, המובילה לדליפת זיעה לשכבות העמוקות יותר של האפידרמיס. מצב זה עלול לגרום לפאפולות אדומות ולתחושת עקצוץ או צריבה באזורים בהם התפתח מצב זה.
* חסימה עמוקה (Miliaria Profunda) – הצורה החמורה ביותר של חררה אשר מתרחשת עקב סתימה עמוקה של צינורות בלוטות הזיעה. מצב זה מתרחש בדרך כלל כתוצאה מסיבוך הנגרם בשל הופעה חוזרת ונשנית של מצב "חסימה בינונית", והוא עלול לגרום לאי נוחות משמעותית ולנגעים גדולים יותר.

על מנת לנסות למנוע התפתחות של חררה, מומלץ להימנע מפעילויות הגורמות להזעת יתר, להשתמש במיזוג אוויר לקירור הסביבה בה נמצאים,<ref name="isbn-0-06-270149-5"></ref> להקפיד ללבוש בגדים קלים, ובאופן כללי להימנע ממזג אוויר חם ולח במידת האפשר. מקלחות קרירות תכופות או אמבטיות קרירות עם סבון יכולות גם להקל על התסמינים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחלות עור והרקמה התת-עורית
הרמן נויברגר

הרב הרמן נפתלי נויברגר (ט"ז בתמוז ה'תרע"ח, 26 ביוני 1918 — י"ח בתשרי ה'תשס"ו, 21 באוקטובר 2005)<ref name="BaltSun.obit"></ref> היה רב חרדי-ליטאי ששימש למעלה מחמישים שנה כמנהל בישיבת נר ישראל.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
נולד בהספרט, בצפון-בוואריה שבגרמניה, הוא היה הצעיר מבין שלושת ילדיהם של מאיר וברטה נויברגר (לבית הילר).<ref name="Cardin">Death of Rabbi Herman N. Neuberger, Hon. Benjamin Cardin, US House of Representatives, October 25, 2005
</ref> בהיותו בן שמונה, משפחת נויברגר עברו לווירצבורג. כשהיה בן 13, כמה שבועות לאחר בר המצווה שלו, התייתם מאביו. כנער בווירצבורג פגש את הרב שמשון רפאל וייס, תלמיד חכם שהפך לרבו, ועודד אותו להצטרף לישיבה גדולה יותר, ובעקבות כך נסע לפולין ללמוד בישיבת מיר.

עד התרצ"ח האנטישמיות גברה באירופה עקב עליית הנאצים לשלטון. קרוב משפחה של אביו בניו יורק הצליח לשלוח לו מסמכים כדי להגר לארצות הברית. הוא לא רצה להשאיר אחרים מאחור, הוא סידר את המסמכים הרלוונטיים גם לכמה מקרוביו. אמו ואחיו כבר נמלטו. הוא גם עזר לרב דוד קרונגלס, שלימים הפך למשגיח נר ישראל, להימלט.

== בארצות הברית ==
למד בבולטימור בישיבתו של יעקב יצחק רודרמן ששכנה אז בבית כנסת מקומי, שלימים התפתחה לישיבת נר ישראל. עד שנת ה'תש"א הרב נויברגר היה חבר בוועדת הישיבה, ועזר בניהול ודאג גם לבניית בניין בית ספר חדש.<ref name="Cardin">Death of Rabbi Herman N. Neuberger, Hon. Benjamin Cardin, US House of Representatives, October 25, 2005
</ref>

בשנת ה'תש"ב נישא נויברגר לג'ודי קרמר, גיסתו של הרב רודרמן.<ref name="Shafran"></ref> היא נפטרה בשנת ה'תשנ"ד.

== הגירה מאיראן ==
הוא עזר במאמצים להגירה של יהדות פרס. בשנת התשל"ה שכמוחמד רזא פהלווי עדיין היה בשלטון באיראן והמדינה הייתה חילונית, ליהודים לא היה אפשרות לחינוך תורני. הרב נויברגר הביא לישיבה קבוצה קטנה של יהודים איראנים צעירים מתוך כוונה שהם יחזרו לאיראן לאחר שיקבלו את התואר ברבנות כדי להיות מחנכים. לפני שהתכניתיצתה לפועל, ממשלתו של האייתוללה חומייני תפסה את השלטון בויצרה מצב קשה יותר עבור יהודי פרס. באמצעות הפעלת קשרים,<ref name="Silberman"></ref> פעל הרב נויברגר לסייע ליותר מ-60,000 יהודים להימלט מאיראן.<ref name="Cardin">Death of Rabbi Herman N. Neuberger, Hon. Benjamin Cardin, US House of Representatives, October 25, 2005
</ref><ref>Persian-style synagogue opening in Baltimore </ref>

== הכרה כ'קולג ==
נויברגר וחברו הרב משה שרר הקימו את 'איגוד מוסדות ללימודי רבנות ותלמוד מתקדמים' כדי לסייע לישיבות לזכות בהכרה בקרב אוניברסיטאות אמריקאיות.<ref name="Cardin">Death of Rabbi Herman N. Neuberger, Hon. Benjamin Cardin, US House of Representatives, October 25, 2005
</ref>

== ברחבי הארץ ==
הישג מרכזי נוסף של הרב נויברגר היה שליחת אברכי כולל לפתיחות כוללים קירוב ברחבי ארצות הברית. כיום ישנם כוללים בערים רבות כולל אטלנטה, ג'ורג'יה ; פיניקס, אריזונה ; וקולומבוס וסינסינטי באוהיו.

== משפחתו ==
היו לו חמישה ילדים, ביניהם בנו הרב שפטל, שירש אותו כנשיא נר ישראל.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר
קטגוריה:ישיבת נר ישראל
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:נפטרים ב-2005
קטגוריה:ילידי 1918
A113

A113 הן בדיחה פנימית וביצת פסחא שפותחו על ידי בוגרי , המתייחסים למספר הכיתה המשמשת את תלמידי עיצוב גרפי ואנימציה.
==היסטוריה==
דלת כיתה מספר A113 במכון לאמנויות
כיתה מספר A113 במכון לאמנויות בקליפורניה משמשת ללימודי עיצוב גרפי והנפשה, בכיתה זו למדו בין השאר ג'ון לאסיטר, טים ברטון ובראד בירד.

הרצף A113 הופיע בכמה סרטים של דיסני וככל הנראה בכל סרטי פיקסאר.

בראד בירד השתמש בו לראשונה כמספר לוחית רישוי בפרק "Family Dog" של "סיפורים מופלאים": "הכנסתי אותו לכל אחד מסרטיי, כולל פרקי הסימפסונים שלי - זה סוג של הגרסה שלי ל'נינה' של הקריקטוריסט אל הירשפלד". הוא מופיע גם בסאות' פארק, איש משפחה, אבא אמריקאי, משפחת סימפסון, דוקטור הו וסרט האנימציה קלאוס. סרט האנימציה הראשון של דיסני בו השתמש בירד ברצף A113 היה הטוסטר הקטן והאמיץ. ניתן לראות אותו ככתובת דירתו של המאסטר כאשר טוסטר וידידיו דופקים על הדלת. הוא מופיע גם במשימה בלתי אפשרית 4: קוד הצללים בטבעת הרעל של הסוכן ובסקריפט כאשר איתן האנט מבקש פינוי בנקודת מפגש אלפא 113.

התייחסות נוספת היא בסרט "המופע של טרומן" כאשר כל המצלמות על הסט של טרומן מוצגות ואחת מהן מסומנת A113 אך לא הוברר אם זהו רפרנס אמיתי או רק צירוף מקרים.

פרק הסיום של סדרת הילדים ארתור, כולל דלת שעל גבה כתוב "A-113".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:בדיחות
יחסי עומאן–תאילנד

יחסי עומאן–תאילנד הם היחסים הבילטרליים בין עומאן לתאילנד.

==היסטוריה==
בעוד שבין שתי המדינות לא היה קשר יותר מדי עתיק, ממלכת איוטהאיה הייתה אחת משותפות הסחר הפעילות ביותר של עומאן, כולל כלפי סוחרים ערבים. סוחרים עומנים פיתחו קשר בריא עם התאילנדים ואף הקלו על הקמת קהילה מוסלמית פרסית/ערבית שתישאר בתאילנד במשך מאות שנים.

מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 גדל הסחר בין שתי מדינות. שתי המדינות מייעצות אחת לשנייה ייעוץ פוליטי מאז 2017.

תאילנד היא אחד מיעדי התיירות הפופולריים ביותר עבור עומאנים מחוץ למדינות המפרץ הפרסי, במיוחד תיירות מרפא.

==שגרירויות==
* לעומאן יש שגרירות בבנגקוק, בירת תאילנד.
* לתאילנד יש שגרירות במסקט, בירת עומאן.

==הערות שוליים==
מנואל קוטין

מנואל קוּטִין (בגרמנית: Manuel Kuttin; נולד ב-17 בדצמבר 1993) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בעמדת השוער בקבוצת גראסהופרס ציריך מליגת העל השווייצרית.

== קריירה ==
קוטין החל את הקריירה שלו בסטוקנבוי. בשנת 2001 עבר לדראוטל, וב-2004 חזר לסטוקנבוי. בעונת 2005/06 עבר לרותנטורן. בעונת 2007/08 עבר לאקדמיה של גראצר אק, ולאחר עונה אחת בגראצר עבר בעונת 2008/09 לאקדמיה של אוסטריה וינה. באפריל 2009 עבר לאקדמיה של אדמירה ואקר מדלינג.

במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים של אדמירה בליגה האזורית. בעונות 2009/10 ו-2010/11 ערך מספר הופעות מוגבל בקבוצת המילואים. באפריל 2012 היה לראשונה בסגל הקבוצה הבוגרת. בעונת 2011/12 ערך 15 הופעות בליגה האזורית, אך לא שיחק בקבוצה הבוגרת. בעונת 2012/13 ערך 8 הופעות בליגה האזורית ונשאר ללא הופעות בקבוצה הבוגרת.

באוקטובר 2013 ערך לבסוף את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה, במשחק נגד שטרום גראץ. מכאן ואילך הפך קוטין לשוער הראשון של הקבוצה וערך 22 הופעות עד לסוף העונה. עם זאת, בעונת 2014/15 איבד את מקומו בהרכב, תחילה לאנדראס לייטנר ולאחר מכן ליורג זיבנהנדל שנרכש בנובמבר 2014. למרות זאת, קוטין הפך לשוער שני ולא לייטנר. בעונת 2014/15 ערך 8 הופעות בבונדסליגה. בעונת 2015/16 שימש כשוער שני לזיבנהנדל וערך משחק אחד בליגה ושלושה משחקים בגביע מול קבוצות חובבניות. ביולי 2016 עבר זיבנהנדל לגרמניה וקוטין חזר להיות השוער הראשון. לאחר יכולת חלשה הוא הוחלף בספטמבר 2016 על ידי אנדראס לייטנר ולא חזר להרכב. בעונות 2016/17 ו-2017/18 ערך 8 ו-5 הופעות בבונדסליגה בהתאמה. בעונת 2018/19 לא שיחק כלל.<gallery mode="nolines" widths="220" heights="220">
קובץ:Manuel Kuttin, FC Admira Wacker Mödling 2015-2016 (01).jpg|קוטין במדי אדמירה ואקר
קובץ:SC Wiener Neustadt vs. FC Admira Wacker Mödling 2016-10-25 (32).jpg|קוטין בזמן משחק במדי אדמירה ואקר
</gallery>לאחר עונת 2018/19 עזב את אדמירה לאחר למעלה מעשר שנים ועבר לוולפסברג, שם חתם על חוזה לשנתיים. בוולפסברג שימש כשוער שני לאלכסנדר קופלר. בעונה הראשונה שלו ערך 4 הופעות בבונדסליגה. במאי 2020 חוזהו הוארך בשנה נוספת. לאחר עונת 2021/22 עזב את וולפסברג.

לאחר מספר חודשים ללא קבוצה, עבר בסוף ספטמבר 2022 לשווייץ וחתם בגראסהופרס ציריך. בגראסהופר שימש כשוער מחליף ולא ערך אף הופעה. לאחר תום חוזהו עזב את ציריך בינואר 2023. לאחר חצי שנה ללא קבוצה חזר לציריך בעונת 2023/24.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני וולפסברג
עבר אפל

עבר אפל (באנגלית: Dark Past) הוא מותחן חרדי משנת 2024, בבימויו ובהפקתו של א. פרידמן. בסרט מככבים אביתר לזר, ישראל אס, ודוד החקיין בתפקידים מרכזיים. הסרט הושק לצפייה ישירה ביוטיוב ב-21 באוגוסט 2024, וזכה להתעניינות רחבה בקרב קהל הצופים.

== עלילה ==

העלילה עוקבת אחרי יחיאל, צעיר מסתורי עם עבר אפל שנחוש להתחיל חיים חדשים בתוך ישיבת עילית, תוך שהוא מנסה להתנתק מהעולם התחתון בו היה שקוע. במקביל, הוא מנסה לשקם את יחסיו המורכבים עם אביו העשיר, שאיבד בו כל אמון בעקבות מעשיו בעבר.

החברותא שלו וראש הישיבה חושדים בו ולא מצליחים לסמוך על תהליך חזרתו בתשובה, אבל לאחר מעקב והיכרות מעמיקה הם משתכנעים כי יחיאל באמת מתחרט על עברו ומנסה בכל מאודו לחיות חיים של יושר. עם זאת, כאשר הרב מסדר לו שידוך ומחתן אותו, עברו האפל לא נותן לו מנוח.

כוחות מהעולם התחתון ממשיכים לרדוף את יחיאל, והוא מוצא את עצמו נקרע בין עולמות שונים – עולם הישיבה השקט והבטוח לבין עולם הפשע המאיים שממנו ניסה להימלט. לאחר שחברו הטוב בוגד בו והוא נתפס, הוא מוצא את עצמו מול דילמה קשה: האם לבחור בנתיב הישר, או להיכנע ללחצים ולבחור בדרך הרע, שאולי תבטיח את הישרדותו. כאשר חייו מונחים על הכף, כל בחירה היא הרת גורל.

== הפקה והפצה ==
הסרט הוא סרט עצמאי הופק שלא למטרת רווח ויצא לצפייה ישירה וחינמית ביוטיוב, וכן באתר הסטרימינג מיינסטרים אונליין, במקביל לסרטו החדש של יהודה גרובייס הנקמה היהודית 6<ref></ref>

הסרט מבוסס על סיפורו של דוד החקיין וצולם בישראל.

== שחקנים ==
{| class="wikitable sortable"

! שם
! דמות
! תפקיד
|-
|ישראל אס
|יחיאל / צביקי

|תלמיד בישיבה / מאפיונר לשעבר

|-
|דוד החקיין
|הרב
|ראש ישיבה
|-
|אביתר לזר
|בנג'מין
|אבא של יחיאל
|-
|משה נאור
|בצלאל
|החברותא של יחיאל
|-
|שלומי קובוביץ
|זבוב
|ראש מאפיה
|-
|יגאל חיים
|שון
|חבר מאפיה
|-
|אלכס פרודן
|אינדיאני
|חבר של יחיאל מהעבר
|-
|יענקי ולס
| -
|אסיר משוחרר, חייב לזבוב כסף
|-
|משה נהוראי כהן

|
|
שומר ראש של בנג'מין|-
|מיכאל זרנה

|
ספינטי|
מאפיונר, אויב עבר של יחיאל|-
|תימור יעקובסון

|
|
שוטר|-
|אורי

|
|
|-
|משה זלטו

|
|
שומר בבית של בנג'מין |-
|דוד שיליאן

|
|
|-
|נתנאל לוי

|
|
|-
|אביאל אוהב ציון

|
|
|-
|שמעון ביטון

|
|
|-
|אורי הלוי

|
|
|-
|אליהו זרקא

|
|
|-
|אורי אברהמי

|
|
|-
|יוסף רייך

|
|
|-
|שמואל אמסלם

|
|
|-
|יעקב ישראל אפללו
|
|
|-}
|}

== הערות שוליים ==

2024 08
קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטי קולנוע חרדי
קטגוריה:יהדות חרדית בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2024
קטגוריה:סרטי פעולה ישראליים
קטגוריה:סרטי מתח ישראליים
דומיניק גרייף

דומיניק גְרַייף (בסלובקית: Dominik Greif; נולד ב-6 באפריל 1997) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת השוער בקבוצת מיורקה מהלה ליגה ובנבחרת סלובקיה. שיחק ברוב הקריירה שלו בסלובן ברטיסלאבה, וצבר בה מעל 100 הופעות.

== קריירה ==
גרייף שימש כשוער קבוע במועדון סלובן בראטיסלאבה מהליגה הסלובקית. הוא התחיל את דרכו בקבוצת הנוער של המועדון מגיל 7. בגיל 21 בלבד נחשב לאחד השוערים המבטיחים ביותר בסלובקיה, ועורר עניין בקבוצות גדולות באירופה. היה גם צפוי שיהפוך לשוער נבחרת סלובקיה בעתיד. אחת מיכולותיו הבולטות היא יכולת התגובה המרשימה שלו, שזיכתה אותו בהיותו השוער הראשון.

ב-1 בפברואר 2021, עמד גרייף לחתום במועדון מיורקה, אך העסקה נכשלה ברגע האחרון עקב פציעה של השוער השני בקבוצתו הסלובקית. לבסוף, העסקה הושלמה ביולי באותה שנה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים סלובקים
קטגוריה:כדורגלני סלובן ברטיסלאבה
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
טוני לאטו

אנטוניו לאטורה גרואסו (בספרדית: Antonio Latorre Grueso; נולד ב-21 בנובמבר 1997 בלה פובלה דה ואלבונה), הידוע יותר בשם טוני לאטו (בספרדית: Toni Lato), הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן השמאלי במיורקה מלה ליגה. לאטו גדל בוולנסיה ובילה בה את מרבית הקריירה שלו.

== קריירה ==
לאטו החל את הקריירה שלו בוולנסיה. במרץ 2014 הוא שיחק לראשונה עבור ולנסיה ב', קבוצת המילואים של המועדון, בליגה השלישית. ביוני 2015 חתם על חוזה מקצועי ראשון ואת הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ערך בפברואר 2016 במסגרת הליגה האירופית מול ראפיד וינה.

ב-9 בינואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה מול אוססונה. הוא האריך את חוזהו בוולנסיה עד יוני 2023 עם סעיף שחרור. בתחילת עונת 2019/2020 הושאל לפ.ס.וו איינדהובן, אך מכיוון שלא זכה לדקות משחק בקבוצה הבוגרת ושותף רק פעמיים בקבוצת המילואים, הושאל שוב בתחילת ינואר 2020 עד לסוף העונה לאוססונה. הוא שב לוולנסיה בתום תקופת ההשאלה ושיחק בשורותיה במשך שלוש עונות. ב-23 ביוני 2023 חתם לארבע שנים במיורקה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני אוססונה
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
רומן קרצב

רומן קרצב (כץ) (ברוסית: Роман Андреевич Карцев; 20 במאי 1939 - 2 באוקטובר 2018) היה קומיקאי ושחקן קולנוע וטלוויזיה סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1999 הוא קיבל תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית. 
==קורות חיים==
רומן כץ (קרצב) נולד בשנת 1939 באודסה (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה) למשפחה יהודית. אביו היה כדורגלן ובהמשך שופט כדורגל ומאמן. אמו עבדה במפעל. שפת דיבור בבית המשפחה היה אידיש.

עד לשנת 1941 הם התגוררו בטירספול בו אב המשפחה היה בסגל קבוצת כדורגל. לאחר פלישת נאצים לברית המועצות אב גויס לשורות הצבא האדום, אם המשפחה עם שני ילדים נמלטה לאומסק. סבים וסבתות נותרו באודסה ולא שרדו את הכיבוש. לאחר סיום הלחימה משפחה חזרה לאודסה.

בשנת 1956 רומן הצעיר סיים בית ספר ועבד כאיש תחזוקה בבית חרושת. בערבים הוא שיחק בתיאטרון חובבים בה הכיר את מיכאיל ז'בנצקי שכתב מלל להצגות וויקטור אילצ'נקו איתו הוא הופיעה כדואט.

בשנת 1961 הוא עבר ללנינגרד והצטרף לתיאטרון של ארקדי רייקין. לפי המלצתו הוא לקח שם במה "קרצב". בשנת 1964 לתיאטרון זה הצטרף מיכאיל ז'בנצקי. בשנת 1969 קרצב, אילצ'נקו וז'בנצקי חזרו לאודסה.

קרצב ואילצ'נקו הופיעו בהצגות רבות עם טקסטים שנכתבו על יד ז'בנצקי וזכו לפופולריות גדולה בברית המועצות. בשנת 1979 הם הצטרפו לתיאטרון להצגות קצרות במוסקבה. ביחד הם זכו במספר פרסים. בשנת 1992 אילצ'נקו נפטר וקרצב החל להופיע בסטנד אפ.

קרבצ החל להצטלם בסרטי קולנוע בשנת 1971. הוא שיחק בעשרות סרטים, בחלקם בתפקיד ראשי.

על פעילותו רבה בתחום עיסוק קרצב קיבל מספר עיטורים ופרסים. בשנת 1999 הוענק לו תואר אמן העם של הפדרציה הרוסית. בשנת 2013 הוא קיבל פרס על מפעל חיים של פדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה.

קרצב נפטר בשנת 2018 במוסקבה ונטמן בבית העלמין טרויקורובסקויה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070109212844/http://www.biograph.ru/bank/kartsev.htm ביוגרפיה] 
* [https://kudryats.wordpress.com/2017/01/30/%D0%B8%D0%BD%D1%82%D0%B5%D1%80%D0%B2%D1%8C%D1%8E-%D1%81-%D1%80%D0%BE%D0%BC%D0%B0%D0%BD%D0%BE%D0%BC-%D0%BA%D0%B0%D1%80%D1%86%D0%B5%D0%B2%D1%8B%D0%BC/ ריאיון עם רומן קרצב] 

קטגוריה:שחקני תיאטרון רוסים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רוסים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים
קטגוריה:אמנים הידועים בשם במה
קטגוריה:קומיקאים
קטגוריה:סטנדאפיסטים יהודים
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין טרויקורובסקויה
קטגוריה:ילידי 1939
קטגוריה:נפטרים ב-2018
כריסטיאן פורטו

כריסטיאן פורטוגס מאנסאנרה (בספרדית: Cristian Portugués Manzanera; נולד ב-21 במאי 1992), הידוע בשם כריסטיאן פּוּרְטוּ (בספרדית: Cristian Portu), הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקיצוני בקבוצת ז'ירונה מהלה ליגה. הוא שיחק ביותר מ-240 משחקים בליגה הספרדית וכבש למעלה מ-40 שערים. זכה בגביע המלך עם ריאל סוסיאדד.

== קריירה ==
פורטו החל את הקריירה שלו במועדון הכדורגל ולנסיה. באפריל 2010, הוא שיחק לראשונה עבור הקבוצה השנייה, ולנסיה מסטאייה, בליגה הספרדית השלישית. בסוף העונה, מסטאייה ירדה לליגה הספרדית הרביעית. לאחר עונה אחת בלבד, הם הצליחו לעלות בחזרה לליגה השלישית.

בינואר 2012, פורטו נקרא לראשונה לסגל הקבוצה הבוגרת. את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת ערך בפברואר 2014 בגומלין של שלב שמינית גמר הליגה האירופית נגד דינמו קייב, כאשר החליף בדקה ה-81 את פדריקו קרטביה. במרץ 2014, הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית הראשונה נגד ריאל ואיאדוליד.

לקראת עונת 2014/15, הוא עבר לאלבסטה שעלתה לליגה השנייה. באותה עונה הוא ערך 36 הופעות וכבש שישה שערים. בעונת 2015/16, הוא ירד עם אלבסטה לליגה השלישית. בעונה זו, הוא ערך 39 הופעות וכבש שוב שישה שערים.

לקראת עונת 2016/17, פורטו עבר לז'ירונה, קבוצה בליגה השנייה, וחתם על חוזה לשלוש שנים. ביולי 2019, הוא עבר לריאל סוסיאדד. 

בקיץ 2022, הוא הושאל לחטאפה לעונה אחת. חטאפה מימשה את אופציית הרכישה וחתמה את פורטו על חוזה לשלוש שנים. 

בקיץ 2023 פורטו עבר חזרה לז'ירונה. הוא כבש את שערו הראשון במדי הקבוצה יומיים לאחר מכן החדשה שלו במשחק ביתי נגד לאס פאלמאס. ב-4 במאי 2024, כעבור דקה אחת מאז שעלה מהספסל כאשר קבוצתו הייתה בפיגור 2-1 נגד ברצלונה בבית, הוא כבש שער שוויון. לאחר מכן, הוא מצא את הרשת עם בעיטה מרחוק כדי להבטיח ניצחון 4:2 לקבוצתו והעפלה לליגת האלופות בפעם הראשונה בהיסטוריה של המועדון.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני אלבסטה
קטגוריה:כדורגלני ז'ירונה
קטגוריה:כדורגלני חטאפה
קטגוריה:כדורגלני ריאל סוסיאדד
מלחמת עוג

מלחמת עוג מלך הבשן היא אירוע מקראי שהתרחש בשנת הארבעים לאחר יציאת בני ישראל ממצרים, בו נלחמו עם ישראל עם יושבי הבשן בהנהגת עוג וכבשו את ארצו.

== המלחמה ==
=== רקע ===
עם ישראל במסעם לארץ ישראל, רצו לעבור דרך ארצו של סיחון ששכנה בדרום מזרח הארץ, אך הוא סירב לתת לעם ישראל לעבור דרך ארצו, ואף יצא למלחמה איתם. עם ישראל ניצח אותו והתיישב בעריו. לאחר מכן, משה שולח מרגלים לכבוש את העיר יעזר, ובעקבת כך עם ישראל מצליח לכבוש גם אותה ולהתיישב בה.

לאחר הכיבושים האלו, עם ישראל רוצה לעלות לכיוון ארץ ישראל דרך הבשן, ללא בקשה מעוג (בניגוד למלחמת סיחון), ועוג מלך הבשן רואה זאת כקריאת מלחמה ויוצא לקרב ביחד עם כל עמו, באדרעי.

הקב"ה מחזק את משה שלא יפחד, מפני שהוא ידאג לכך שמשה ינצח את סיחון, והוא אף מצווה אותו לעשות לעוג ולעמו כמו שעשה לסיחון ולעמו.

=== המלחמה ===
כאמור, עוג יצא לקראת ישראל למלחמה בעיר אדרעי שם התרחשה המלחמה. במלחמה, ישראל הרגו את עוג, בניו ואת עמו, ובעקבות כך הם לקחו את כל ארצו.

על פי המדרש, עוג הרים אבן מעל לראשו, על מנת לזרוק אותה, שתכסה את כל שטח מחנה ישראל, וכך כולם ימותו. אולם נעשה נס, ונמלים חוררו את האבן מלמטה, ובעקבות כך האבן נתקעה בשיניו והוא לא הצליחה לזורקה על ישראל.
לאחר מכן, משה קפץ, פגע בקרסולו של עוג, וכך עוג נהרג.

בספר דברים משה מזכיר לעם את המלחמה, והוא מציין שהם הצליחו לכבוש ששים ערים מבוצרות מאת עוג מלך הבשן, בנוסף לערי השדה.

במדרש רבה מובאת שיטה שאומרת שמלחמת עוג התרחשה בחודש תשרי, בשנת הכניסה לארץ.

=== לאחר המלחמה ===
לאחר המלחמה עם ישראל ישב בארץ הבשן. בסוף ספר במדבר, מובא שמשה נתן את ממלכות סיחון ועוג ספציפית לשבטים גד, ראובן, וחצי משבט המנשה.

לאחר מכן, עם ישראל נסעו לערבות מואב, מה שגרם לפחד מצד המואבים שמא גם אותם עם ישראל ירצו לכבוש, ולכן הם שכרו את בלעם בן בעור שיקלל את עם ישראל, וכך ישראל לא יוכלו לכבוש אותם, כמו שעשו לעוג וסיחון.

==זיכרון המלחמה==
ככל הנראה המלחמה הייתה אירוע חשוב לבני ישראל, ולכן גם מאות שנים לאחר מכן המלחמה מוזכרת כהישג עצום מצד בני ישראל ומצד הקב"ה.
דוגמה לכך אנו רואים בספר תהילים - ().

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.hatanakh.com/content/מלחמת-עוג-מלך-הבשן הרב יעקב מדן והרב אמנון בזק] באתר התנ"ך של מכללת הרצוג.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סיפורי התנ"ך
פרס בודיל

פרס בודיל (בדנית: Bodilprisen) הוא פרס המוענק על ידי איגוד מבקרי הקולנוע הדני עבור הישגים בתחום הקולנוע. הפרס, שהוענק לראשונה בשנת 1948, הוא מפרסי הקולנוע הוותיקים ביותר באירופה.<ref></ref> הוא נקרא על שם שתי דמויות חשובות בתולדות הקולנוע הדני: השחקנית והבמאית .

הזוכים נבחרים על ידי ועדה של עיתונאים דנים, בדגש על חדשנות אמנותית ולא על הצלחה מסחרית. הפרס מוענק מדי שנה בקופנהגן. את פסלון הפרס, שעשוי מפורצלן לבן ומתאר אישה מביטה במראה, עיצב .

== קטגוריות ==

=== קטגוריות מרכזיות ===

* הסרט הדני הטוב ביותר 
* השחקן הראשי הטוב ביותר 
* השחקנית הראשית הטובה ביותר 
* שחקן המשנה הטוב ביותר 
* שחקנית המשנה הטובה ביותר 
* הסרט האמריקאי הטוב ביותר (מ-1961 עד 1969 "הסרט הלא-אירופי הטוב ביותר")
* הסרט הלא-אמריקאי הטוב ביותר (מ-1961 עד 1969 "הסרט האירופי הטוב ביותר")
* הסרט התיעודי הטוב ביותר 
* הצלם הטוב ביותר 
* התסריט הטוב ביותר (מאז 2015)

=== פרסים מיוחדים ===

* פרס לשם כבוד (הוענק בתדירות לא קבועה בין 1951 ל-1997)
* פרס מיוחד (מאז 2008)
* פרס הנינג באס על מצוינות בעיצוב אמנותי 

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרסים קולנועיים
קטגוריה:דנמרק: תרבות
סן טרון

סן טרון (בהולנדית: Sint-Truiden; בצרפתית: Saint-Trond; בלימבורגית: Sintruin) היא עיר הממוקמת במחוז לימבורג שבאזור הפלמי בבלגיה, ואוכלוסייתה מונה מעל 41,500 תושבים, מה שהופך אותה לאחת הערים הגדולות בלימבורג. העירייה כוללת את הקומונות לשעבר (כיום תתי-עיריות) אלסט, ברוסטם, דוראס, אנגלמנסהובן, גלינדן, גורסם, גרוט-חלמן, חלמאל, קרקום-ביי-סינט-טרוידן, מלברן, מסטירן, אורדינגן, רונקלן, ולם, ווילדרן, וזפרן.

העיר ממוקמת במרכז אזור הפירות של בלגיה, הספנגו (Hesbaye), והיא ידועה בזכות אגסיה, תפוחי הז'ונגולד, ודובדבניה המתוקים.

== היסטוריה ==
=== ראשיתה ותור הזהב ===
העירייה התפתחה סביב מנזר שהוקם על ידי סנט טרודו, אציל פרנקי, במאה ה-7. לפי האגדה, טרודו, כילד, שיחק ובנה כנסייה קטנה מאבנים. כאשר אישה בעטה בזלזול באבנים, היא התעוורה באופן פתאומי. טרודו ריפא אותה לאחר שביקשה את סליחתו. בנוסף, מיוחסת לו היכולת להוציא מים מהאדמה ולרפא מחלות אחרות. לאחר מותו של טרודו, הפך המנזר (שהפך מאוחר יותר למנזר סינט-טרוידן) למוקד עלייה לרגל, שהביא עושר לעיירה הסמוכה. המאה ה-11 הייתה תקופה משגשגת במיוחד שבה חלה צמיחה משמעותית באוכלוסייה. בתקופה זו, האבאד אדלרדוס, שהיה כפוף לבישופ של מץ, בנה את הכנסייה הראשית של המנזר ושתי כנסיות נוספות בעיר: כנסיית גבירתנו וכנסיית סינט-גנגולפוס. תחת ניהולו, קיבלה סינט-טרוידן חומת אדמה עם גדר עץ ושערים מבוצרים. חומה מאבן עם שערים ומגדלים נבנתה בשנת 1129. הכלכלה של העיר החדשה, שנקראה אופידום, התבססה על תעשיית הפשתן ומסחר עם ארצות זרות כגון אנגליה, שמפניה, וגרמניה.

במאה ה-13 הפכה העיירה המבוצרת לאחת מ-23 הערים המרכזיות השייכות לבישופות ליאז' . במקום בו ניצב בית העירייה הנוכחי נבנה אולם שוק, חיי החברה בעיר אורגנו על ידי הגילדות השונות ובכיכר המרכזית הוקם פרון המסמל את סמכות השלטון המקומי בעניינים פוליטיים.

=== מהמאה ה-15 ועד היום ===
שארל הראשון כבש את העיר בשנת 1467, מה שסימן את תחילתו של תהליך דעיכה איטי שנמשך עד המאה ה-19. ביצורי העיר פורקו בשנת 1675, ורבים מהמנזרים נסגרו תחת השלטון הצרפתי בסוף המאה ה-18. לאחר המהפכה הבלגית, הוסבו מבנים ריקים אלו למתקני חינוך ורפואה. העיר הייתה גם מרכז של אזור חקלאי משגשג, אשר מאז סוף המאה ה-19 התפרסם בזכות ייצור פירותיו.

העיר החזיקה בעמדה אסטרטגית חשובה ביחס לגבול הצפון-מזרחי של בלגיה, והגנרל אנרי אלקסיס בריאלמונט המליץ על ביצורה. ב-9 באוגוסט 1914, בתחילת הפלישה הגרמנית לבלגיה, הוצאו להורג 20 אזרחים ומספר בתים נהרסו. תהליך השיקום ובניית שכונות חדשות נמשך אל תוך המאה ה-20.

במהלך מלחמת העולם השנייה, שדה התעופה שלה שימש כבסיס לאחת מטייסות הקרב הליליות המפורסמות של הלופטוואפה, NJG1, עם יחידות II/NJG1 ו-IV/NJG1 שהפעילו מטוסי Junkers Ju 88 ו-Heinkel He 219 בשנת 1944. טייס הקרב הלילי המוביל של גרמניה, היינץ וולפגנג שנאופר (עם 121 ניצחונות אוויריים, רובם בלילה), זכה לכינוי "הרוח של סנט טרונד" על ידי צוותי מפציצים בריטיים שטסו מעל גרמניה במהלך התקפות לילה. שדה התעופה EBST עדיין פעיל כיום.
קטגוריה:בלגיה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:דפים עם נקודות ציון בוויקינתונים
לואיס מייה (כדורגלן, 1994)

לואיס מִייָה מאנצאנארס (בספרדית: Luis Milla Manzanares; נולד ב-7 באוקטובר 1994 במאחאדהונדה, קהילת מדריד, ספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר המרכזי בקבוצת חטאפה מליגת העל הספרדית. הוא בנו של הכדורגלן הספרדי לשעבר, לואיס מייה אספס.

== קריירה ==
בשנות נעוריו, מייה התאמן בראיו מאחאדהונדה, לאחר מכן עבר לנוער של אתלטיקו מדריד, בהמשך נרכש על ידי ראיו וייקאנו ב' וגויחוולו, אך בגויחוולו לא הצליח להשתתף במשחקים באופן משמעותי עקב פציעה קשה.

בעונה שלאחר מכן נרכש מייה על ידי אלקורקון, אך הושאל לפואנלברדה. לאחר עונה בפואנלברדה, נרכש על ידי הקבוצה כחיזוק משמעותי בניסיון לעלות לליגה השנייה. בעונת 2017/2018, במשחק גביע המלך מול ריאל מדריד בסנטיאגו ברנבאו, כבש מייה שער ממרחק של 25 מטרים.

בחלון ההעברות של חורף 2017/2018 חתם מייה בטנריפה תמורת 500,000 יורו, כדי לחזק את הקישור. תשעה ימים לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו, כששיחק 90 דקות במשחק ביתי שהסתיים בתיקו 0-0 מול ריאל ואיאדוליד.

בעונה האחרונה שלו בקבוצה הקנרית, כבש מייה 8 שערים ובישל 6, והיה אחד השחקנים הטובים בליגה השנייה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלני אלקורקון
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני טנריפה
קטגוריה:כדורגלני חטאפה
אנטוניו סאנצ'ס

אנטוניו סאנצ'ס נאבארו (בספרדית: Antonio Sánchez Navarro; נולד ב-22 באפריל 1997) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדות הקשר והכנף בקבוצת מיורקה מהלה ליגה. במהלך עונותיו בקבוצה צבר מעל 120 הופעות.

== קריירה ==
סאנצ'ס התחיל את דרכו בקבוצת הנוער של העיר מיורקה, שם עלה בהדרגה בקבוצות הגיל השונות עד שהגיע לקבוצת המילואים. הוא עזב את קבוצת המילואים בשנת 2018, לאחר ששיחק בה למשך שתי עונות והושאל לפובלנסה.

בעונת 2018/2019 הושאל לבאראקלדו. שם היה שחקן הרכב קבוע במהלך כל העונה, שותף ב-36 משחקי ליגה ושניים נוספים בפלייאוף העלייה מול הרקולס. בקיץ 2019 חזר לבאראקלדו לאחר ההשאלה והשתתף בהכנות לקראת העונה עם הקבוצה הבוגרת תחת הדרכתו של ויסנטה מורנו.

באוגוסט 2019, סאנצ'ס חידש את חוזהו עם מיורקה עד 2021 והושאל למיראנדס לעונה אחת.

== קישורים חיצוניים ==
ג'אבז יאנג ג'קסון

ג'אבז יאנג ג'קסון (באנגלית: Jabez Young Jackson; נולד ב-5 באוגוסט 1790) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם ג'ורג'יה. <ref></ref> הוא גם היה בעל עבדים. <ref></ref> <ref></ref>

== ביוגרפיה ==
ג'קסון נולד ב-5 באוגוסט 1790 בסוואנה, ג'ורג'יה, והיה בנו של ג'יימס ג'קסון (1757–1806), ודודו של ג'יימס ג'קסון (1819–1887). הוא נבחר כג'קסוני לקונגרס העשרים וארבעה של ארצות הברית כדי למלא את המקום הפנוי שנגרם כתוצאה מהתפטרותו של ג'יימס מ. ויין. בשנת 1836, הוא נבחר מחדש כדמוקרטי לקונגרס העשרים וחמישה של ארצות הברית, וכיהן מ-5 באוקטובר 1835 עד 3 במרץ 1839. ג'קסון נפטר בתאריך לא ידוע בעיר קלארקסוויל בג'ורג'יה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מג'ורג'יה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1790
Tom and Jerry: Yankee Doodle’s CAT-astrophe

Tom and Jerry: Yankee Doodle’s CAT-astrophe הוא משחק וידאו מסוג גלילה צדדית משנת 1990 המבוסס על סדרת האנימציה הקלאסית טום וג'רי. המשחק פותח על ידי החברה האמריקאית Hi-Tech Expressions עבור מחשבים אישיים עם מערכת ההפעלה MS-DOS. זה היה אחד ממשחקי הווידאו הראשונים שהתבססו על סדרת האנימציה.

== משחקיות ==
במשחק השחקן יכול לשחק בטום החתול או בג'רי העכבר כאשר טום מנסה כל העת ללכוד את ג'רי בעודו רודף אחריו ברחבי שלבים שנוצרו בהשראת הסרט המצויר של טום וג'רי "The Yankee Doodle Mouse" משנת 1943. ג'רי מסוגל להערים על טום באמצעות מלכודות וגאדג'טים שונים, כמו למשל לגרום לטום נזק על ידי זריקת ביצים לעברו, הפלת נורות על ראשו ממטוס קטן, לזרוק עליו דינמיט, או על ידי דקירתו באמצעות מחט סריגה.

המשחק כלל הן אפשרות למשחק עבור שחקן יחיד והן למשחק מרובה משתתפים אשר מאפשר לשחקנים להתחרות זה בזה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://archive.org/details/msdos_Tom__Jerry_Cat-astrophe_1990 אמולטור של המשחק באתר ארכיון האינטרנט]

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1990
קטגוריה:משחקי DOS
מ.כ אולמות מכבי נתניה

מ.כ אולמות מכבי נתניה היא קבוצת כדורגל אולמות אשר נוסדה בשנת 2023 במטרה לחשוף ולקדם את ענף הכדורגל באולמות בישראל בכלל ובעיר נתניה בפרט.

הקבוצה משחקת בליגת כדורגל באולמות הראשונה של ההתאחדות לכדורגל ומשתייכת למרכז מכבי ישראל.

== היסטוריה ==
הקבוצה הוקמה על ידי שחקני נבחרת ישראל בכדורגל אולמות, דן בר-אל ותמיר שקולניק במטרה לחשוף ולקדם את ענף הכדורגל באולמות בישראל בכלל ובעיר נתניה בפרט.

החזון של הקבוצה הוא להפוך למועדון מקצועני ומוביל בתחום הכדורגל אולמות בישראל, על ידי חשיפת הענף לציבור, פיתוח שחקנים צעירים ובניית קהילה סביב הקבוצה.

===עונת 2023/24===
עונה סדירה
עונת הבכורה של הקבוצה בליגה נפתחה עם תיקו 3-3 דרמטי נגד מכבי נחלת יצחק תל אביב באירוע פתיחת העונה שהתקיים בעיר אשקלון.
כובש השער הראשון בהסיטוריה של הקבוצה הוא חוליאן רוסי.
את העונה הסדירה סיימה הקבוצה ללא הפסד.

סדרת חצי גמר הפלייאוף
בסדרת חצי גמר הפלייאוף, התמודדה הקבוצה נגד מועדון כדורגל אולמות ראשון לציון. בתום חמישה משחקים, ניצחה הקבוצה בפנדלים ועלתה לסדרת הגמר.

סדרת גמר הפלייאוף
בסדרת גמר הפלייאוף, התמודדה הקבוצה נגד מכבי נחלת יצחק תל אביב. הסדרה נגמרה בניצחון 3-0, כאשר המשחק האחרון שוחק באולם נעמי שמר בנתניה לעיני כ-250 צופים.

===עונת 2024/25===
ליגת האלופות
הקבוצה השתתפה בשלב הראשון של ליגת האלופות בכדורגל באולמות של אופ״א בבית של 4 קבוצות שהתקיים בחודש אוגוסט 2024 בעיר קישינב, מולדובה. הקבוצה סיימה במקום האחרון בבית עם שלושה הפסדים. כובש השער הראשון בתולדות הקבוצה בליגת האלופות הוא חמודי טאהא.

==תארים והישגים==
===תארים===
ליגת כדורגל באולמות הראשונה

*אליפות (1)
2024/25

== קישורים חיצוניים ==
* [https://kaduregel.com/blog/israeli-football/netanya-futsal/ כתבה על עונת 2024-25 לקראת סדרת הגמר], באתר חולה על כדורגל, 15 במאי 2024.
* 
* [https://www.netanyanet.co.il/%D7%97%D7%93%D7%A9%D7%95%D7%AA-%D7%A0%D7%AA%D7%A0%D7%99%D7%94/%D7%97%D7%93%D7%A9%D7%95%D7%AA-%D7%9E%D7%A7%D7%95%D7%9E%D7%99%D7%95%D7%AA/13615-%D7%9E%D7%9B%D7%91%D7%99-%D7%A0%D7%AA%D7%A0%D7%99%D7%94-%D7%90%D7%9C%D7%95%D7%A4%D7%AA מכבי נתניה אלופת המדינה בכדורגל באולמות], באתר נתניה נט, 22 במאי 2024.

* [https://www.netanyanet.co.il/%D7%A1%D7%A4%D7%95%D7%A8%D7%98-%D7%A0%D7%AA%D7%A0%D7%99%D7%94/%D7%97%D7%93%D7%A9%D7%95%D7%AA-%D7%A1%D7%A4%D7%95%D7%A8%D7%98/12991-%D7%9B%D7%93%D7%95%D7%A8%D7%92%D7%9C-%D7%91%D7%90%D7%95%D7%9C%D7%9E%D7%95%D7%AA משחק הכדורגל באולמות הגיע לנתניה], באתר נתניה נט, 18 בינואר 2024.

קטגוריה:קבוצות קטרגל ישראליות
קטגוריה:תנועת מכבי: מועדוני ספורט
קטגוריה:נתניה: מועדוני ספורט
ג'יימס ג'קסון (חבר קונגרס)

ג'יימס ג'קסון (באנגלית: James Jackson; 18 באוקטובר 1819 – 13 בינואר 1887) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם ג'ורג'יה, שופט פרקליט במלחמת האזרחים האמריקאית ושופט עליון בבית המשפט העליון של ג'ורג'יה. ג'קסון היה גם נאמן של אוניברסיטת ג'ורג'יה.

== ביוגרפיה ==
ג'קסון נולד ב-18 באוקטובר 1819 במחוז ג'פרסון, ג'ורג'יה ונקרא על שם סבו המפורסם. הוא היה בנו של ויליאם הנרי ג'קסון, נכדו של מושל ג'ורג'יה ג'יימס ג'קסון, אחיינו של חבר הקונגרס ג'אבז יאנג ג'קסון<ref></ref> ובן דודו הראשון של האוול קוב. הוא למד באוניברסיטת ג'ורג'יה וסיים את לימודיו ב-1837. לאחר שעבר את בחינת עורכי הדין ב-1839, הוא החל לעסוק בעריכת דין באת'נס, ג'ורג'יה. הוא נבחר לבית הנבחרים של ג'ורג'יה וכיהן בין השנים 1845–1849. במקביל הוא כיהן כשופט של בית המשפט העליון מ-1846 עד 1859. בשנת 1857, נבחר כדמוקרטי לקונגרסים השלושים וחמישה ושלושים ושישה של ארצות הברית וכיהן מ-4 במרץ 1857 עד 23 בינואר 1861. עם פרישתה של ג'ורג'יה מהאיחוד, הוא התפטר מהקונגרס.

ג'קסון שימש כפרקליט שופט במטה הגנרל סטונוול ג'קסון. לאחר המלחמה הוא עבר למייקון, ג'ורג'יה כדי לעסוק שוב בעריכת דין. בשנת 1875, הוא מונה לשופט עמית של בית המשפט העליון של ג'ורג'יה ועבר לאטלנטה, ג'ורג'יה. הוא מונה כשופט העליון של בית המשפט העליון של המדינה בשנת 1880 וכיהן בתפקיד זה עד מותו ב-13 בינואר 1887.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'יה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מג'ורג'יה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1819
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1887