OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יחסי טורקיה–ספרד

יחסי ספרד–טורקיה הם יחסי החוץ שבין ספרד לטורקיה. לספרד יש שגרירות באנקרה וקונסוליה כללית באיסטנבול. לטורקיה יש שגרירות במדריד וקונסוליה כללית בברצלונה.

כיום שתי המדינות חברות במועצת אירופה, נאט"ו, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי, הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, ארגון הסחר העולמי ואיחוד מדינות הים התיכון. ספרד מצדדת בצירוף טורקיה לאיחוד האירופי.

== היסטוריה ==
במהלך המאה ה-16 ספרד ההבסבורגית והאימפריה העות'מאנית נלחמו על עליונות בים התיכון, כאשר הקרב הבולט ביותר בין המדינות היה קרב לפנטו אשר אירע באוקטובר 1571. בתקופה זו היגרו יהודים רבים אשר ברחו מספרד (כתוצאה מגירוש ספרד) לשטחי האימפריה העות'מאנית. היחסים המודרניים בין שתי המדינות החלו בשנת 1782, כאשר נחתם הסכם השלום, הידידות והמסחר.

ספרד נחשבת לאחת המדינות העיקריות שתמכו בצירוף טורקיה לאיחוד האירופאי <ref></ref> ב-2010, כשספרד הייתה הנשיאה התורנית של האיחוד, היא ניסתה לקדם את צירוף טורקיה לאיחוד, אך זכתה להתנגדות הנחרצת של מרקל וסרקוזי. 

ב-2015 הציבה טילי פטריוט ליד אדנה <ref></ref>

ב-2019 ספרד הטילה אמברגו נשק על טורקיה בעקבות המתקפה הטורקית על כורדיסטן הסורית.<ref></ref>

== כלכלה ==
נפח הסחר בין טורקיה וספרד היה 5.99 מיליארד אירו בשנת 2011. יש יותר מ-610 חברות ספרדיות הפועלות בטורקיה. שווי ההשקעות הספרדיות בטורקיה הוא כ -10 מיליארד דולר. בשנת 2008 ביקרו בטורקיה יותר מ-350 אלף תיירים ספרדים.

כ-75 חברות טורקיות פועלות בספרד. ההשקעות הטורקיות בספרד הגיעו ל-143 מיליון דולר בשנים 2002–2015.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
אל-מנופיה

אל-מנופיה (בערבית: المنوفية) הוא אחד מ-27 מחוזות מצרים הממוקם בצפון מצרים, על גדות הנילוס, מדרום למחוז אל-ע'רביה ומצפון לקהיר. נכון לשנת 2015, מתגוררים במחוז כ-3.9 מיליון תושבים ושטחו הוא כ-2,543.03 קמ"ר.

בירת המחוז היא שיבין אל קום. האוכלוסייה באל-מנופיה היא כפרית מאוד, כאשר רק כ-20.6% מתושבי המחוז מתגוררים בערים. מבחינה מנהלית המחוז מחולק ל-8 נפות. בנפה הגודלה ביותר "אשמון" מתגוררים כ-800 אלף תושבים ומרכזה בעיר אשמון.

אל-מנופיה ידוע בייצור גידולים חקלאיים כמו כותנה, תירס וחיטה, כמו כן גידולי ירקות כגון תפוחי אדמה ושעועית ירוקה אשר חלק גדול מגידולים אלו מיוצא.

שניים מנשיאי מצרים נולדו בשטח המחוז- אנואר סאדאת וחוסני מובארכ.

==קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מצרים: מחוזות
בן פיינגולד

בן פיינגולד (באנגלית: Ben Finegold; נולד ב-6 בספטמבר 1969, דטרויט) הוא שחמטאי יהודי-אמריקאי בדרגת רב-אמן.

נכון למרץ 2020, מדורג במקום ה-53 בארצות הברית לפי מד כושר.

==קורות חיים==
בן פיינגולד נולד בדטרויט למשפחת שחמטאים.

ב-1993 הוא זכה במקום השלישי באליפות ארצות הברית הפתוחה (ג'ואל בנג'מין זכה במקום השני עם אותו מספר נקודות, ובתחרות עצמה ניצח גרגורי קיידנוב). הוא זכה באליפות הפתוחה של ארצות הברית ב-1994, 2007 ו-2009. בשנים 2005 ו-2008 הוא השיג את המקום הראשון בתחרות "National" שנערכה בלאס וגאס. פיינגולד השתתף 9 פעמים באליפות ארצות הברית בשחמט.

פיינגולד מעביר הרצאות בתחום השחמט באינטרנט.

==קבלת דרגות בינלאומיות==
* 1989 - אמן בינלאומי
* 2009 - רב-אמן.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/playlist?list=PLVWaFpMwtaGiBxi79IUqnqn67WF5g5PR4 הרצאות של בן פיינגולד], באתר יוטיוב

קטגוריה:שחמטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:רבי-אמנים יהודים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
מוניר מחג'ובי

מוניר מחג'ובי (בצרפתית: Mounir Mahjoubi; נולד ב-1 במרץ 1984) הוא יזם היי-טק ופוליטיקאי צרפתי, חבר המפלגה הרפובליקה בתנועה!. במאי 2017 החל לכהן כשר לעניינים דיגיטליים (שר הכלכלה והכספים), אחד השרים הבכירים בקבינט בממשלתו של אדואר פיליפ תחת הנשיא עמנואל מקרון. במאי 2018 יצא מהארון כהומו.

==ביוגרפיה==
מחג'ובי נולד ברובע השנים-עשר של פריז, בן למשפחת מהגרים ממרוקו. אביו עבד כמעצב ואמא שלו עבדה כסוכנת משק בית. כילד אהב להתעסק בטכנולוגיה ואף זכה בפרס ראשון בתחרות לממציאים צעירים מטעם המגזין "מדע לילדים". כבר בגיל 16 הועסק כטכנאי על ידי ספקית אינטרנט ונבחר כנציג האיגודים המקצועיים של העובדים.

בשנת 2009 קיבל מהג'ובי תואר שני במימון ואסטרטגיה מהמכון למדע המדינה פריז.

בשנים 2013–2016 עבד כמשנה למנכ"ל BETC Digital ובספטמבר 2016 ייסד על "הלשכה הצרפתית", חברת סטארט-אפ שמטרתה ללוות קבוצות גדולות בתהליך החדשנות שלהן.

== קריירה פוליטית ==
בגיל 18 הצטרף למפלגה הסוציאליסטית הצרפתית. בשנת 2006, היה בין המייסדים של התנועה "Segosphere", כדי לסייע למועמדת סגולן רויאל, להיבחר לנשיאות צרפת. בשנת 2012 הצטרף למסע הבחירות של פרנסואה הולנד. הולנד מינה אותו בינואר 2016 ליועץ עצמאי בתחום הדיגיטלי בכלכלה ובחברה. לאחר שנה, בינואר 2017, הוא התפטר והצטרף למפלגה החדשה שהקים עמנואל מקרון, הרפובליקה בתנועה! ושם עבד כמנהל הדיגיטלי במסע הבחירות של מקרון.

בבחירות הכלליות שנערכו ב-2017 הוא התמודד על מוז 16 בפריז מטעם הרפובליקה בתנועה!, מול המזכיר הראשון של המפלגה הסוציאליסטית ז'אן-כריסטוף קמבאדליס וניצח אותו בסיבוב השני ברוב של 51%.

ב-17 במאי 2017 התמנה לשר לעניינים דיגיטליים (שר הכלכלה והכספים) של צרפת.

== חייו האישיים ==

בשנת 2015 קיבל מחג'ובי תעודה של טבח מוסמך. ב-17 במאי 2018 הוא יצא מהארון כהומו ביום ההבנ"ה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1984
קטגוריה:שרי ממשלת צרפת
קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:חברי האספה הלאומית של צרפת
קטגוריה:צרפתים ממוצא מרוקאי
קטגוריה:פוליטיקאים הומוסקסואלים
קטגוריה:להט"בים ערבים
קטגוריה:פוליטיקאים להט"בים צרפתים
קטגוריה:בוגרי המכון למדע המדינה פריז
אני שנארך

אני שְנָארך (ברומנית: Ani Schnarch) (נולדה ב-27 בנובמבר 1959) היא כנרת ישראלית ילידת רומניה, מורה בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון וזוכת פרס פרנסואה שפירא ופרס מוצרט.

== חייה ==
=== לימודים ===
שנארך נולדה בבוקרשט. בילדותה, בשנת 1974, עלתה לישראל ולמדה נגינה בכינור אצל פליקס אנדרייבסקי באקדמיה למוזיקה ע"ש רובין בתל אביב ובקולג' המלכותי למוזיקה.

=== קריירה ===
שנארך הופיעה בויגמור הול בלונדון ובשידורי טלוויזיה באנגליה, בארצות הברית, באוסטריה, בצרפת, בנורווגיה, ברומניה מולדתה ובישראל. כמו כן ניגנה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים והקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הסימפונית חיפה והסינפונייטה הישראלית באר שבע. כמו כן הופיעה עם תזמורת מלאגה ותזמורת סביליה הספרדיות, עם נגני מוצרט הלונדונים ועם הפילהרמונית של אוסלו בנורווגיה. בין השאר ביצעה את כל יצירותיו של בלה בארטוק לכינור. אני שנארך השתתפה בפסטיבלי מוזיקה שונים, בהם ברגן, בודואן קולג', פסטיבל לייק דיסטריקט והפסטיבל הבינלאומי בבאת, אנגליה. היא מורה מבוקשת לכינור, מגישה כיתות אמן במקומות שונים ויושבת בחברי שופטים בתחרויות כינור.

אני שנארך מנגנת בכינור ג'ובאני בטיסטה גואדניני משנת 1745.

=== משפחה ===
אני שנארך נשואה לכנר יצחק רשקובסקי להם שני ילדים, שירי, ויולנית, ואיתמר, כנר. היא ייסדה יחד עם בעלה את קשת אילון. רשקובסקי הוא המנהל המוזיקלי של קשת אילון, ואני שנארך היא מורה ומדריכה מרכזית שם.

== קישורים חיצוניים ==

* "[http://www.icm.org.il/event/שלישיית-טיאדם-שרה-טל-אני-שנארך-ומיכל-ש/ שלישיית טיאדם, אני שנארך, שרה טל ומיכל שמידט]", באתר הקונסרבטוריון הישראלי למוסיקה תל אביב
* [http://www.keshetei.org.il/ קשת אילון]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנריות ישראליות
קטגוריה:כנריות יהודיות
קטגוריה:ישראליות ילידות רומניה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:עולות בשנות ה-1970
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:בוגרות בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מורים למוזיקה באנגליה
קטגוריה:מורות למוזיקה בישראל
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
יחסי מרוקו–ספרד

יחסי מרוקו-ספרד בימינו, ממשיכים היסטוריה ארוכה של יחסי חוץ בין שליטים שפעלו בטריטוריות המהוות היום את ספרד ואת מרוקו, שתי טריטוריות הנהנות ממיקום אסטרטגי חשוב ומיוחד במינו הנובע מהעובדה ששתיהן נמצאות משני צידיו של מיצר גיברלטר: מרוקו מדרום, בפינה הצפונית-מערבית של צפון אפריקה, וספרד מצפון, בפינה הדרומית-מערבית של דרום אירופה. היום שתי המדינות חולקות גבול יבשתי באורך 18 ק"מ, הנובע מקיומן של שתי מובלעות ספרדיות בצפון מרוקו, מלייה וסאוטה, מובלעות שנוצרו ב-1956 בעקבות הפיכת מרוקו למדינה עצמאית, ולצורך שימור אינטרסים מדיניים של ספרד על אדמת אפריקה. עם זאת, ספרד שמרה על שליטתה באזור סהרה המערבית, זאת בניגוד לעמדת מרוקו.

=== ימי הביניים ===
שורשי היחסים בין שליטים בטריטוריות הללו הולכים אחורה עד לתקופה הרומית. עם התפוררות האימפריה ששלטה הן ב"ספרד" והן בצפון-אפריקה, התפתחו ישויות פוליטיות מקומיות, בסגנון ובשיטה שאפיינו את ימי הביניים. עם עליית האסלאם כבשו כוחות מוחמד ויורשיו את כל צפון אפריקה עד לדרום-צרפת של ימינו. המוסלמים התיישבו מצפון למיצר גיברלטר, והקימו את ח'ליפות קורדובה, ששלטה בחלקים גדולים של חצי האי האיברי במשך כ-300 שנה.

הנוצרים שבלמו את המוסלמים בדרום-צרפת במאה ה-8, החלו בתהליך "הכיבוש מחדש" (הרקונקיסטה) כבר במהלך המאה ה-12, כאשר כוחות נוצרים בחצי האי האיברי, החל לדחוף כוחות מוסלמים דרומה. ב-1085 נכבשה מדריד. תהליך השתלטות הנוצרים על חצי האי האיברי הגיע לשיאו ב-1492, שנה בה שוחררה גרנדה, העיר החשובה ביותר בדרום חצי האי האיברי. הגרוש הסופי של יהודים ומוסלמים מחצי האי האיברי, הביא סוף סוף לגיבושה של ספרד, בערך כפי שהיא מוכרת עד היום, שכן עד אז שטחה היה מחולק בין ממלכות למיניהן, כמו אנדלוסיה, לאון, קסטיליה, קטלוניה וכו'.

בהמשך שלטה ספרד בחלקים גדולים של אזור בו נמצאת מרוקו, אך איבדה אותם במהלך המאה ה-17.

=== יחסים בתקופה הקולוניאלית ===
במהלך המאה ה-19, ספרד חזרה לכבוש חלקים ממרוקו. ב-1860, ספרד כבשה את מלייה, וב-1912 היא כבשה את סאוטה. באותה שנה הפכה מרוקו למדינת חסות צרפתית, ואילו ספרד הוגדרה כמעצמה קולוניאלית משנית. ספרד שלטה בחלקים הצפוניים של מרוקו, וצרפת בחלקים הדרומיים.

=== יחסים לאחר עצמאות מרוקו ===
מרוקו קיבלה עצמאות מצרפת ב-1956. ספרד הכירה בעצמאותה של מרוקו ב-1958.

לאחר עצמאות מרוקו, היחסים בין שתי המדינות היו יחסית ידידותיים. שתי המדינות שיתפו פעולה בתחומים רבים, כולל סחר, תיירות וביטחון.

=== מחלוקת על סהרה המערבית ===
המחלוקת על מעמדה של סהרה המערבית היא המכשול העיקרי ביחסים בין מרוקו לספרד. מרוקו טוענת בעלות על סהרה המערבית, בעוד שהאו"ם מגדיר את השטח כשטח לא מאוגד. ספרד תומכת בפתרון של פתרון פוליטי לסוגיה, אך היא אינה מכירה בעצמאות סהרה המערבית.

למרות המחלוקת על סהרה המערבית, מרוקו וספרד מקיימות שיתופי פעולה משמעותיים בתחומים רבים ויש ביניהן שיתוף פעולה הדוק בנושאי הגירה והמלחמה בטרור. הסחר בין שתי המדינות הוא גדול, וספרד היא שותפת הסחר הגדולה ביותר של מרוקו. מרוקו אף סייעה בחקירת פיגועי 11 במרץ 2004 במדריד.

==קישורים חיצוניים==
יחסי אוסטריה–פקיסטן

שר החוץ האוסטרי [[אלכסנדר שלנברג (מימין) נפגש עם מקבילו הפקיסטני שאה מחמוד קורשי בשולי העצרת הכללית של האומות המאוחדות בניו יורק, 2021]]
יחסי אוסטריה–פקיסטן הם יחסי החוץ שבין אוסטריה לפקיסטן. לפקיסטן יש שגרירות בווינה וקונסוליה באינסברוק. לאוסטריה יש שגרירות באסלאמאבאד וקונסוליות בלאהור ובקראצ'י. בין המדינות יש מספר הסכמים: הסכם השירותים האוויריים (אף על פי שנכון לשנת 2018 אין טיסות ישירות בין שתי המדינות), הסכם הסגרה, הסכם לביטול ויזות לבעלי דרכונים דיפלומטיים רשמיים, הסכם מניעת מס כפול והסכם לשיתוף פעולה אקדמי.

הייצוא של פקיסטן הוא בעיקר טקסטיל. אוסטריה מצידה השקיעה רבות בפיתוח התעשייה הכבדה בפקיסטן. בשנת 1976 נוסדה האגודה האוסטרו-פקיסטנית במטרה לטפח את הקשר התרבותי והמדעי בין המדינות.

==קישורים חיצוניים==
ארגמון הוורד

ארגמון הוורד (שם מדעי: Chicoreus palmarosae, שם עממי: Rose-branch Murex) הוא מין של חילזון ימי טורף במשפחת הארגמוניים. גודלו הוא . בשל יופייה הקונכייה היא פריט אספנות מבוקש. סוחרי קונכיות במזרח אסיה נוהגים לטבול את הקונכיות בצבע ורוד עדין על-מנת להקנות לה מראה יפה ומרשים יותר.

== תיאור ==

חילזון זה מפורסם בעיקר הודות לקונכייה המרשימה והמיוחדת שלו, שהצבעים השולטים בה הם אדום, כתום, ורוד וחום. הצבעים חזקים בעיקר כשהחילזון בחיים ואחרי מותו הם דוהים, ולכן הקונכייה נפוצה יותר בגווני חום. צורתה הבסיסית של הקונכייה היא פלכית, עם צריח גבוה ופיתול גוף אליפטי גדול. מכל פיתול יוצאות בליטות מסועפות ובקצותיהן בליטות קטנטנות בצבע ורוד, המזכירים ורדים קטנים. על "גזעי" הבליטות המסועפות ישנם קפלים בצבעים בהירים יותר וגווני כתום-ורוד. על גוף הקונכייה יש צלעות עדינות ספירליות בצבעים כהים יותר. פתח הקונכייה אליפטי בצבע לבן ונסגר באופרקולום בצבע חום. בקצה התחתון של פתח הקונכייה בולטת תעלת סיפון ארוכה ורחבה, שמכוסה אף היא בבליטות מסועפות.

<gallery mode=packed heights=200>
File:Chicoreus palmarosae (Murex palma-rosa) - Museo Civico di Storia Naturale Giacomo Doria - Genoa, Italy - DSC03249.JPG
File:Chicoreus palmarosae 004.jpg
File:Chicoreus palmarosae 003.jpg
</gallery>

== תפוצה ובית גידול ==

חילזון זה נפוץ ברחבי האוקיינוס ההודי ובמערב האוקיינוס השקט. ניתן למצאו מדרום יפן, בסרי לנקה, ובאיים והאטולים שנמצאים מצפון-מזרח למדגסקר.

== לקריאה נוספת ==
* ס. פיטר דאנס, Smithsonian Handbooks: Shells, הוצאת דורלינג קינדרסלי (DK)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'אן-בטיסט דה לאמארק
קטגוריה:ארגמוניים
קטגוריה:בעלי חיים באוקיינוס ההודי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1822
יחסי אינדונזיה–צ'כיה

יחסי אינדונזיה–צ'כיה הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אינדונזיה לבין הרפובליקה הצ'כית.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין צ'כוסלובקיה לאינדונזיה כוננו ב-1950. אולם, היחסים ההיסטוריים בין המדינות החלו לאחר שממשלת צ'כוסלובקיה פתחה קונסולית כבוד בבטאוויה, בירת הודו המזרחית ההולנדית בשנת 1924. בשנת 1948, כמה שנים לאחר הכרזת עצמאותה של אינדונזיה, ממשלת צ'כוסלובקיה הכירה במדינה ולאחר מכן פתחה קונסוליה כללית בג'קרטה ב-7 במרץ 1950. ב-1957, הקונסוליה שימשה כשגרירות הרשמית של צ'כוסלובקיה באינדונזיה.

== יחסים כלכליים ==
* בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לצ'כיה הגיעה לסך 321 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מחשבים, מוטות חשמליים, חולצות לגברים, גומי, תכשיטים ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מצ'כיה לאינדונזיה הגיעה לסך 206 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה טלפונים, חלקי מטוסים, אוכל לחיות ועוד.
* בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לצ'כיה הגיעה לסך 268 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה קפה, מחשבים, מכשירי רדיו, כותנה גולמית ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מצ'כיה לאינדונזיה הגיעה לסך 131 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה שסתומים, מחשבים, מכסי פלסטיק ועוד.

== ייצוג ==
* אינדונזיה מיוצגת בצ'כיה על ידי שגרירות בפראג, בירת צ'כיה.
* צ'כיה מיוצגת באינדונזיה על ידי 3 קונסוליות כבוד בסנור-באלי, סורביה ומקאסר ועל ידי שגרירות רשמית בג'אקרטה, בירת אינדונזיה.

== גלריה ==
=== השגרירות האינדונזית בפראג ===
<gallery>
קובץ:Indonesian embassy Prague 6001.JPG
קובץ:Indonesian embassy Prague 5747.jpg
קובץ:Indonesian emb residence Prague 8298.JPG
קובץ:Smíchov, socha na indonéském velvyslanectví.jpg
קובץ:Praha, Košíře, indonézská ambasáda.jpg
קובץ:0214 Velvyslanectví Indonesie - panoramio.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.kemlu.go.id/prague/Pages/default.aspx אתר השגרירות האינדונזית בפארג]
* [http://www.mzv.cz/jakarta/en/about_the_embassy/ אתר השגרירות הצ'כית בג'קרטה]

== הערות שוליים ==
מיכאיל ברודסקי

מיכאיל ברודסקי (באוקראינית: Михайло Бродський) (נולד ב-27 במרץ 1969 בחרקוב) הוא שחמטאי יהודי-אוקראיני בדרגת רב-אמן.

נכון לאוקטובר 2022, מדורג במקום ה-42 באוקראינה לפי מד כושר.

==קורות חיים==
מיכאיל ברודסקי נולד בחרקוב. בשנת 1990 הוא זכה באליפות אוקראינה הסובייטית בשחמט. לאחר התפרקות ברית המועצות הוא השתתף בתחרויות בינלאומיות שונות.

במהלך הקריירה הוא ניצח במספר תחרויות שנערכו באירופה.

בשנת 2011 הוא מונה למאמן נבחרת הנשים של אוקראינה. תחת הנהגתו הנבחרת ניצחה באליפות העולם לנבחרות (בשנת 2013), ופעמיים זכתה במקום השלישי באולימפיאדות השחמט (ב-2012 וב-2014).

ברודסקי ממשיך להשתתף בתחרויות במקביל לאימון.

==קבלת דרגות בינלאומיות==
* 1993 - אמן בינלאומי
* 1994 - רב אמן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחמטאים יהודים אוקראינים
קטגוריה:רבי-אמנים אוקראינים
קטגוריה:רבי-אמנים יהודים
קטגוריה:מאמני שחמט יהודים
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1969
קורטוב של דבש (סרט)

קורטוב של דבש (באנגלית: A Taste of Honey) הוא סרט דרמה רומנטית בריטי משנת 1961 בבימויו והפקתו של טוני ריצ'רדסון עם ריטה טאשינגהם בתפקיד הראשי.

התסריט נכתב על ידי שילה דילייני וטוני ריצ'רדסון הוא מבוסס על מחזה מוצלח בשם זה של דילייני שהועלה לראשונה ב-1958 בגיל 19. המחזה תורגם לשפות רבות והוצג ברחבי העולם כולל בישראל בתרגומה של תרצה אתר בשם "טעם הדבש".

הסרט היה ממייצגי הגל החדש הבריטי - סרטים ריאליסטים בשחור-לבן שכונו גם "סרטי כיור המטבח" וחשפו את הצד הפחות מושך של המעמד החברתי הנמוך בבריטניה.

השיר A Taste of Honey זכה לגרסת כיסוי של החיפושיות, הלחן הוא מההפקה של ההצגה בברודוויי ב-1960. השיר מופיע באלבום הראשון שלהם, Please Please Me משנת 1963.

צילומי החוץ נערכו בשכונות העוני של סלפורד במחוז מנצ'סטר, שם גדלה שילה דילייני. את הרקע "מקשטים" בתי חרושת עם ארובות רבות.

==תקציר העלילה==
ג'ו (ג'וזפין) (ריטה טאשינגהם) היא נערה בת 17 בבית ספר תיכון לבנות בסלפורד. היא גרה ביחד עם אמה הלן (דורה בריאן). הלן היא אלכוהוליסטית בשנות ה-40 לחייה, החיה על רווחי גברים שבדרך כלל צעירים ממנה ולעיתים שרה במועדונים. ביחד עם ג'ו היא בורחת מדירה לדירה כדי להתחמק מתשלום שכר הדירה.

לאחרונה היא יוצאת עם פיטר סמית' (רוברט סטיבנס) הצעיר ממנה ורוצה להתחתן איתה. הוא מתעב את ג'ו המפריעה לו בקשר עם אמה. ג'ו המרגישה דחוייה מסתובבת בנמל העיר ופוגשת בג'ים (פול דנקואה), צעיר שחור וסימפתי המתייחס אליה בהבנה ובחיבה. היחס ביניהם מתהדק והם מקיימים יחסים אך ג'ים שעובד כטבח על ספינה נאלץ להיפרד ממנה.

הלן מתחתנת עם פיטר וג'ו מוצאת עבודה כזבנית בחנות נעליים ושוכרת דירה. באחד הימים מגיע לחנות בחור בשם ג'פרי אינגהם (מארי מלוין) ומתפתחת ידידות בינו לבין ג'ו. הוא מגלה לה שהוא סטודנט לאמנות וכי בעלת הבית שלו גרשה אותו לאחר שגילתה שהוא הומוסקסואל.

ג'פרי מטפל בג'ו ההריונית, משפץ את הדירה ודואג לכל מחסורה. היא מרגישה שהיא טועמת דבש אך התקופה הזאת קצרה ונקטעת מהר. לאחר שפיטר זורק את הלן, היא חוזרת ומשתכנת בדירתם של ג'ו וג'פרי. היא שונאת את ג'פרי ומעליבה אותו והוא בוחר לעזוב את המקום. ג'ו נשארת עם הלן האלכוהוליסטית, היא הספיקה לטעום רק קורטוב של דבש.

==פרסים==
הסרט נבחר על ידי מכון הסרטים הבריטי בשנת 1999 במקום ה-56 ברשימת הסרטים הבריטיים הטובים ביותר.
ריטה טאשינגהם זכתה בפרס גלובוס הזהב לשחקנית חדשה מבטיחה ביותר. היא זכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע בקאן ביחד עם מארי מלוין שזבה בפרס השחקן הטוב ביותר.

הסרט זכה בארבע פרסי באפט"א:
* שילה דילייני וטוני ריצ'רדסון - על התסריט הטוב ביותר
* טוני ריצ'רדסון - על הסרט הטוב ביותר
* דורה בריאן - השחקנית הטובה ביותר
* ריטה טאשינגהם - השחקנית החדשה המבטיחה ביותר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=oTNfZIHcjtQ קדימון לסרט קורטוב של דבש], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=CgZpgh4XNB8 A Taste of Honey בביצוע החיפושיות], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1961
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי להט"ב בריטיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן בריטיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
Helium (שיר)

Helium (בעברית: הליום) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האוסטרלית סיה, בשיתוף עם הדיג'יים דייוויד גטה ואפרוג'ק, מתוך פסקול הסרט "חמישים גוונים של אופל".<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref> השיר יצא לאור ב-25 בינואר 2018, כסינגל השלישי מתוך האלבום.<ref name=":1" /><ref name=":0" />

השיר הגיע למקום ה-71 במצעד הבילבורד הוט 100.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי סיה וכריס ברייד ומפיקו טרם נודע.

השיר יצא לאור כבר בשנת 2017, כסינגל שלא מתוך אלבום, וב-25 בינואר 2018, יצאה לאור גרסת רמיקס שבה השתתפו גטה ואפרוג'ק. רמיקס זה יצא באותו הזמן כסינגל השלישי והאחרון מתוך הפסקול Fifty Shades Darker: Original Motion Picture Soundtrack.

== מיקומי שיא ==
=== גרסה רגילה ===

=== גרסת הרמיקס ===

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!איטליה (FIMI)<ref></ref>
|זהב
|25,000
|-
!בריטניה (BPI)<ref></ref>
|כסף
|200,000<small></small>
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2016
קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:שירי 2018
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי סיה
קטגוריה:שירי דייוויד גטה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
הדוכס מבורגונדי

הדוכס מבורגונדי (באנגלית: The Duke of Burgundy) הוא סרט דרמה בריטי משנת 2014 שנכתב ובוים על ידי פיטר סטריקלנד, בכיכובן של סידסה באבט קנודסן בתפקיד סינתיה, וקיארה דאנה בתפקיד אוולין.

הסרט הוקרן בפסטיבלים בינלאומיים רבים, כולל טורונטו פסטיבל הסרטים הבינלאומי, לונדון, פסטיבל הסרטים, פסטיבל הסרטים הבינלאומי ברוטרדם, וזכה לביקורות חיוביות.

==עלילה==
אוולין לומדת את תחום חקר הפרפרים והעש (לפידופטרולוגיה) אצל סינתיה, המבוגרת ממנה. אוולין בקשר רומנטי עם סינתיה, ועובדת כמשרתת בביתה, ונתונה מצד סינתיה לסטנדרטים נוקשים לגבי התנהגותה וניקיון הבית. כאשר אוולין לא משלימה משימות לסיפוקה של סינתיה, היא נענשת.

עם הזמן, יש נפילות בשליטתה של סינתיה, ומתבהר כי אוולין היא זו שמכוונת את סינתיה במערכת היחסים על ידי כתיבת סקריפטים על סצנות מסוימות, אותן בנות הזוג מבצעות באותו האופן בכל יום. בעוד אוולין מתרגשת מינית מכך, סינתיה מבצעת את הסצנות רק כדי לספק את המאהבת שלה. כדי לרצות את אוולין, היא מזמינה מנגרית מיטה עם מגירה מתחת, שם אוולין יכולה לישון בתור עונש; אך אוולין לא מרוצה מהזמן הנדרש כדי לבנות את המיטה, ובסופו של דבר מסרבת למתנה.

אוולין מתחילה לדרוש מסינתיה לנעול אותה בתיבה כל ערב כעונש מסוג חדש. סינתיה מסכימה, אבל היא כועסת על ההפרדה הפיזית הזו. סינתיה גם מתחילה להיות מודעת להזדקנות שלה, כשהיא פוגעת בגבה כשהיא מושכת את התיבה לקרבת מיטתה. היא מבטאת את אומללותה ביום הולדתה של אוולין, כאשר היא דורשת מאוולין לאפות לעצמה עוגת יום הולדת, אותה סינתיה אוכלת כשהיא נחה עם רגליה נח על פניה של אוולין. אוולין לא נהנית מהסצנה, ואומרת את מילת הביטחון שלה, <span>פינאסטרי (סוג של עש)</span>, ממנה סינתיה מתעלמת.

הקשר הזוגי הופך למתוח יותר ויותר ככל שהציפיות של אוולין אינן ממומשות. בסופו של דבר, סינתיה מאשימה את אוולין שצחצחה את מגפיה של מרצה אחרת, אשר היא רואה כמעשה בגידה. אך בסוף נראה שהשתיים מתפייסות, ואוולין מסכימה לשים פחות דגש על סיפוק צרכיה המיניים. בסגירת הסרט השתיים נראות משחקות את אותה הרוטינה השגרתית שבה הסרט התחיל.

== השחקנים ==
* סידסה באבט קנודסן - סינתיה
* קיארה דאנה - אוולין
* מוניקה סווין - לורנה
* יוג'יניה קרוזו - ד"ר פרקסיני
* פאטמה מוחמד - הנגרית
* קאטה בארטש - ד"ר לורידה
* אסתר טומפה - ד"ר ורידנה
* זיטה קראז'קו - ד"ר שולר

== ביקורת וקבלה ==
הסרט קיבל ביקורות חיוביות מהמבקרים. באתר Rotten Tomatoes יש לסרט דירוג של 94%, בהתבסס על 109 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8.1 מתוך 10. על פי הקונצנזוס הביקורתי באתר, הסרט הוא "מסוגנן, חושני, חכם, ומוכיח שקולנוע אירוטי יכול להיות בעל תוכן משמעותי". ב-Metacritic, הציון הממוצע המשוקלל של הסרט הוא 87 מתוך 100, בהתבסס על 24 ביקורות.

A.V. Club דירג את הדוכס מבורגונדי בתור הסרט הרביעי הטוב ביותר של 2015. גם פסקול הסרט, מאת קאטס אייז (Cat's Eyes) זכה לביקורות חיובית, ועל פי המבקר נואל מורי, היה זכאי למועמדות לפרס אוסקר למרות האלמוניות היחסית של הסרט.

סטריקלנד קיבל את פרס ווטר בארנדרכט לחזון קולנועי בפסטיבל הסרטים הבינלאומי המפטון עבור הסרט. הסרט גם זכה בפרס השופטים בפסטיבל הסרטים של פילדלפיה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:BDSM בקולנוע
קטגוריה:סרטי להט"ב בריטיים
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
סטטוס קוו (תוכנית רדיו)

סטטוס קוו הייתה תוכנית רדיו סאטירית אשר שודרה בגלי צה"ל בין השנים 2014-2021 אחת לשבוע בימי חמישי בשעה 6 בערב. התוכנית האחרונה שודרה ב-30 בדצמבר 2021, בהשתתפות מרבית הפאנליסטים מכל השנים ובהנחיית ירון ברובינסקי.

בתוכנית השתתפו מגיש ומספר חברי צוות אשר סיכמו את אירוע האקטואליה בשבוע שחלף מזווית הומוריסטית וסאטירית.

מגישה הראשון של התוכנית היה ירון ברובינסקי ועד סיום שידוריה, הגישה אותה שדרנית גל"צ ענבל גזית ששימשה בה גם כעורכת ראשית. חברי הפאנל שחלקם התחלפו מדי פעם בפעם, הוצגו בתוכנית כאנשים פעילים בפייסבוק וכ"האנשים שמאחורי הלייקים". בין חברי הפאנל לאורך שידור התוכנית נמנו נועה אנג'ל, אביב מזרחי, יותם זמרי, תומר ספירשטיין, אלירן גולדשטיין ודני קמושביץ.

משתתפי התוכנית הציגו משפטי מחץ הקשורים לאירועי התקופה בכותרות, וכן מגיבים לידיעות חדשותיות בנושאים המוצגים להם. לאורך השנים נטבעו בה מונחים ומשפטים המזוהים איתה כמו "הטרדה מילית" (משחקי מילים גרועים במיוחד), וריאציות שונות על ג'ינגל "הקרן והיחידה להכוונת חיילים משוחררים", הפינה "מתנצלים" (בה מבקשים סליחה מכל מי שדובר עליו במהלך התוכנית ועלול להיפגע) וברכת הסיום הקבועה של ברובינסקי למאזינים "תודה שנולדתם והלוואי שלא תמותו".

בחודש מרץ 2016 העלה צוות התוכנית מופע חי במועדון צוותא בתל אביב בהנחייתו של ברובינסקי ובהשתתפות אמנים שונים.

לקראת סוף 2021, כחלק משורת שינויים בלוח שידורי גלי צה"ל, הוחלט להפסיק את שידור התכנית. התכנית האחרונה שודרה ב-30 בדצמבר, יום לפני סוף השנה האזרחית, בהשתתפות חברי צוות רבים שלקחו חלק בכל שנות התוכנית. לתוכנית זו חזר גם המנחה הקודם ירון ברובינסקי.
השידור האחרון הופסק בפתאומיות רבע שעה לפני השעה היעודה.

==בין הפינות בתוכנית==
*הכה את המומחה - ריאיון עם אדם מומחה בתחומו, שנשאל שאלות הקשורות לתחום מומחיותו באופן הומוריסטי.
*מעביר דף - בה מוקראת כותרות מעיתון אחד, וחברי הפאנל ממציאים כותרות נגדיות מתוך עיתונים אחרים לכאורה.
*הוצא מהקשרו - ובו מושמע קטע קול אקטואלי וחברי הפאנל משלימים אותו.
*שירת הספיקר - בה מוקראות הודעות המושארות עבור אישים שונים.
*דקה ישראלית - בה מוצג באופן הומוריסטי נושא כלשהו במשך דקה. מהווה כעין פרודיה לדקה הישראלית של גל"צ בה מציגים ערך כלשהו הקשור לישראל או ליהדות.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות רדיו בגלי צה"ל
קטגוריה:סאטירה
ברנד תעשיות

ברנד תעשיות בע"מ היא חברה ציבורית הפועלת בתעשיית המתכת. מרכז החברה נמצא בירוחם.

החברה הוקמה בשנת 1978 בירוחם על ידי ראובן ברנד. בשנת 1993 הונפקו ניירות הערך של החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.
ב-2008 נרכשה השליטה בחברה על ידי קרן KCPS. בשנת 2011 התרחבה החברה לקבוצת חברות בתחום המתכת. החברה עוסקת בייצור מבנים, גשרים, מנופים, תחנות כוח, מסועים וצנרת גז.
ב-2021 התמזגה עם מרגל מערכות והשליטה בחברה הועברה לאסא גלעדי ולירן גלעדי.

==חברות בנות==
* פלגז בע"מ (100%): עוסקת בתכנון ובייצור של מכלי גז, מכלי אחסון וציוד גפ"מ. החברה שוכנת באזור התעשייה ניצני שלום.
* כארמור בע"מ (50.1%): מייצרת רכב ייעודי מסוגים שונים: רכב לפיזור הפגנות, מכליות, מכליות לתדלוק מטוסים, רכבי כיבוי אש, כלי רכב ממוגנים ונגררים בעלי ייעוד מיוחד.
* בינקסט בע"מ (50%): עוסקת בפרויקטי Turn-key להסבת מפעלים לשימוש בגז טבעי. החברה שוכנת בכפר יהושע.
* גרנד אופק פרויקטים בע"מ (70%): עוסקת בהקמה, הרכבה ואחזקה של קונסטרוקציות ומוצרי מתכת לתעשייה, לתשתיות ולאנרגיה. החברה שוכנת בקיסריה.
* ב.ש. ברוש הקמת פרויקטים בע"מ (100%): חברה קבלנית העוסקת בצביעה, בידוד ואחזקה של מתקנים באתרי הלקוחות, וכן בהרכבה והתקנה של ציוד. החברה שוכנת באזור התעשייה ניצני שלום.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:תעשיית מתכת בישראל
קטגוריה:ירוחם: חברות
מעורר

מעורר (באנגלית: knocker-up או knocker-upper) היה משלח יד בבריטניה ובאירלנד שנולד בתקופת המהפכה התעשייתית, בימים שבהם שעונים מעוררים אמינים היו יקרים מדי, והתקיים באזורים מסוימים עד שנות ה-70 של המאה ה-20. תפקידם של המעוררים היה להעיר אנשים משנתם כדי שיוכלו להגיע לעבודתם בזמן.

המעוררים היו נעזרים על פי רוב באלה או במקל קצר לדפוק על דלתות לקוחותיהם או במקל ארוך וקל עשוי במבוק כדי להגיע לחלונות. היו שנעזרו בשיטות אחרות, כגון שימוש בפטישים רכים וברעשנים או יידוי חפצים קטנים כגון אבנים ואפונים לעבר החלון.

תיאור קצר של מעורר מצוי בספרו הגדול של צ'ארלס דיקנס "תקוות גדולות" (1861). משפט שובר שיניים מאותה תקופה מספר על לקוחות שאינם מתעוררים כיוון שהמעורר של המעורר שלהם לא עורר אותו: "We had a knocker-up, and our knocker-up had a knocker-up / And our knocker-up's knocker-up didn't knock our knocker up / So our knocker-up didn't knock us up / 'Cos he's not up".

==ראו גם==
* וועקער

==קישורים חיצוניים==
* עמי בן בסט, [https://abenba121.com/2016/12/21/%D7%A0%D7%A7%D7%99%D7%A9%D7%94-%D7%A2%D7%9D-%D7%A9%D7%97%D7%A8 טוק! טוק! טוק!], "עולם ללא קופסאות", 21 בדצמבר 2016
<div class="mw-content-ltr">
* Sitala Peek, [http://www.bbc.com/news/uk-england-35840393 Knocker uppers: Waking up the workers in industrial Britain], BBC News, 27 March 2016
* John Topham, [https://web.archive.org/web/20130118042410/http://www.edp24.co.uk/norfolk-life/knocker_up_armed_with_a_pea_shooter_1_578884 Knocker-up Armed with a Pea Shooter, 1931 (photograph)], Eastern Daily Press, August 5, 2009
</div>

קטגוריה:מקצועות עבר
קטגוריה:המהפכה התעשייתית
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תרבות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: היסטוריה
קטגוריה:שינה
יחסי אינדונזיה–קולומביה

יחסי אינדונזיה–קולומביה הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת אינדונזיה לבין רפובליקת קולומביה. שתי המדינות הן חברות בארגון המועצה לשיתוף הפעולה הכלכלי וארגון המדינות הבלתי מזדהות.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים בין קולומביה לאינדונזיה כוננו ב-15 בספטמבר 1980. עד אז, אינדונזיה הייתה מיוצגת בקולומביה על ידי שגרירות בברזיל וקולומביה על ידי שגרירות בהודו. ב-1983, פתחה קולומביה את שגרירותה בג'קרטה, אך השגרירות נסגרה ב-2002 עקב סיבות כלכליות. אינדונזיה פתחה את שגרירותה בבוגוטה במאי 1989. ב-7 במרץ 2011, נשיא קולומביה, חואן מנואל סנטוס קלדרון, הודיעה על פתיחתה המחודשת של השגרירות הקולומבית בג'קרטה במסגרת הקמפיין של CIVETS ועל מנת לחזק את קשריה עם אינדונזיה ועם אסיה.

== יחסים כלכליים ==

* בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לקולומביה הגיעה לסך 204 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מחשבים, בגדים, בטריות, דיו, טלפונים, שמן דקלים ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מקולומביה לאינדונזיה הגיעה לסך 10.6 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה כותנה גולמית, תחבושות, אוכל לחיות, פולי קקאו.
* בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מאינדונזיה לקולומביה הגיעה לסך 202 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מכוניות, גומי, דיו, מחשבים, סבון ועוד. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מקולומביה לאינדונזיה הגיעה לסך 6.47 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה קפה, מדפסות, חומרי הדברה ועוד.

== ייצוג ==

* אינדונזיה מיוצגת בקולומביה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בבוגוטה, בירת קולומביה.
* קולומביה מיוצגת באינדונזיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בג'קרטה, בירת אינדונזיה.

== הערות שוליים ==
גלעד ויטל

גלעד ויטל שמעון (נולד ב-24 בינואר 1970) הוא זמר, פזמונאי, מלחין ומפיק מוזיקלי ישראלי ממקימי להקת שוטי הנבואה וחבר ההרכבים "פשוטי העם" ו"שמעון ולוי".

== ביוגרפיה ==
ויטל נולד וגדל במטולה, סבו וסבתו עלו ממצרים לישראל, שירת כלוחם בלבנון בחטיבת גולני.

את דרכו המוזיקלית החל בשנת 1994 יחד עם חברו ממטולה רואי לוי, כצמד מוזיקלי המנגן מוזיקה אלקטרו אקוסטית. הצמד פעל בשם שוטי הנבואה. עד שנת 1996 פעל ויטל יחד עם לוי ובאותה שנה הצטרף להרכב המפיק המוזיקלי עמית כרמלי. הלהקה הקליטה מספר שירים אך לא הצליחה בצורה מסחרית וויטל התמקד בעיקר בהופעות במועדונים קטנים בתל אביב. בשנת 1998 לאחר שצורפו להרכב אסי גבעתי, אברהם טל ועידן כרמלי הלהקה החלה פורצת לקהל הרחב והוציאה את אלבומה הראשון "שוטי הנבואה" אשר זכה להצלחה רבה ומכר למעלה מ-40,000 עותקים. ויטל אשר שימש כסולן יחד עם אברהם טל ורואי לוי המשיך יחד עם ההרכב והוציא בשנת 2004 אלבום נוסף בשם "מחפשים את דורות". האלבום השני זכה גם הוא להצלחה רבה אך פחותה מזו של האלבום הראשון ומכר 20,000 עותקים. ויטל הופיע בתקופה זו יחד עם ההרכב במספר רב של פסטיבלים כגון "שנטיפי" ו"בראשית". בשנת 2005, כחלק מהתוכנית "מפגשיר", כתב יחד עם רואי לוי ורן שם טוב חבר להקת איזבו את השיר "הוא" אשר זה בפרס עמ"י לשיר השנה.
בתקופתו כחבר שוטי הנבואה כתב ויטל מספר להיטים בהם השירים: "אין אני", "דקה בפרדס", "מה קרה לך", "מי ינצח ת'אהבה", "פנאן" ו"פרילי".
ב-2006, בעודו חבר בלהקה, הוציא ויטל את אלבום הבכורה שלו "המכנה המשותף".

באוגוסט 2007 התפרקה להקת שוטי הנבואה. ויטל ורואי לוי הקימו הרכב חדש בשם "פשוטי העם", אליהם הצטרפו הזמרת אודליה אוקנין, הגיטריסט אסף בוכמן, המתופף ליאור שולמן והקלידן שאול עשת. ההרכב הוציא מספר סינגלים אותם הפיק ויטל ושרו ויטל ולוי. ההרכב פעל עד שנת 2010 אז פורק.

בשנת 2014 חזרו ויטל ולוי להופיע יחד בשלישית, הפעם תחת ההרכב "שמעון ולוי".

בשנת 2015 הוציא ויטל יחד עם סאבלימינל את הסינגל "חלום של כל גבר" מתוך אלבומו של סאבלימינל "צבע לחיים". השיר זכה להצלחה גדולה.

בספטמבר 2019 השתתף בתוכנית הטלוויזיה "סליחה על השאלה" בפרק שדן בפוסט טראומה.

נשוי ואב לבן, מתגורר בקציר.

== דיסקוגרפיה ==
*שוטי הנבואה - 2000
*מחפשים את דורות - 2004
*המכנה המשותף - 2006

=== סינגלים בולטים מחוץ לאלבומים ===
# הוא נמצא קדימה (פשוטי העם)
# עולים בסולם (עם רואי לוי)
# נערה (עם רואי לוי)
# חלום של כל גבר (עם סאבלימנל)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:משתתפי סליחה על השאלה
קטגוריה:מתמודדים עם מגבלה נפשית: ישראלים
קטגוריה:מטולה: אישים
קטגוריה:מועצה אזורית מנשה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
תודה (שיר של דיקלה)

תודה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דיקלה, מתוך אלבום האולפן השישי שלה, חופשייה.<ref></ref> השיר יצא לאור ב-8 במאי 2018, על ידי חברת התקליטים הליקון, כסינגל השני מתוך האלבום.<ref></ref>

עם יציאתו נכנס השיר אל המקום השמיני במצעד של מדיה פורסט, והרביעי במצעד של רדיו אמצע הדרך.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי דיקלה לבדה, הולחן על דיקלה ועדי רותם והופק על ידי דיקלה, רותם ורוני בראון. מאקו אמרו על השיר כי: "בשונה משירים אחרים שהוציאה על שיברון לב, בחדש דיקלה מראה שהיא נמצאת במקום מתקדם יותר ושהיא מוכנה לסלוח לאהוב שלה על שנטש אותה".

בנוסף לכך, הודיעה דיקלה ברשתות החברתיות כי השיר יהיה הסינגל השני מתוך אלבומה השישי. מרגע צאתו של השיר נכתב המשפט המסמל אותו "תודה אהובי שהלכת ממני." על שלל מקומות וחפצים ביניהם; ספסלים, קירות וכולי. את התמונות העלתה דיקלה לאינסטגרם שלה.

== וידאו קליפ ==
בסמוך ליציאתו של השיר כסינגל, העלתה דיקלה לערוץ היוטיוב הרשמי שלה קליפ אנימציה, המציג בתוכו דמות אישה מצוירת אשר הולכת ברחוב שומם, משם היא ממשיכה ללכת למקומות שונים בהם ניתן לראות כרזות אשר בתוכם כתובים משפטים שונים הקשורים למילות השיר ואת עטיפתו של הסינגל.

בסוף הקליפ, ניתן לראות את אותה האישה פוגשת לאחר מסעה הארוך בחור מסתורי אשר לובש חולצה בצבע אדום. צבע החולצה מסמל אהבה.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2018
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי דיקלה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דיקלה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון
עמנואל נחשון

עמנואל נחשון
עמונאל נחשון (נולד ב-1961 בפריז, צרפת) הוא דיפלומט ישראלי, המכהן כסמנכ"ל משרד החוץ לענייני דיפלומטיה ציבורית. בין היתר כיהן כדובר משרד החוץ וכשגריר ישראל בבלגיה ובלוקסמבורג.<ref></ref>

==ביוגרפיה==
למד משפטים באוניברסיטה העברית. ב-1992, בתום לימודיו, הצטרף למשרד החוץ הישראלי. בין השנים 1994 ועד 1996 כיהן כמזכיר שני בשגרירות ישראל בקראקס שבוונצואלה. בהמשך היה נחשון אחראי ליחסי ישראל עם הפרלמנט האירופי כחלק מהמשלחת הישראלית למוסדות האיחוד האירופי בבריסל.

ב-1999 מונה ליועץ במחלקת מערב אירופה במשרד החוץ. בין השנים 2000–2002 שימש כסגן דובר משרד החוץ. בין השנים 2002–2006 שימש כציר של שגרירות ישראל באנקרה, טורקיה. ב-2006 מונה לראש מחלקת דיפלומטיה ומשפט אזרחי במשרד החוץ.

החל מאוגוסט 2009 שימש כציר המדיני בשגרירות ישראל בברלין וכסגן השגריר. עמד בראש השגרירות בין נובמבר 2011 למרץ 2012, בהיעדרו של שגריר קבוע, עד למינויו של יעקב הדס לתפקיד, אז חזר לשמש כסגן השגריר.

מונה לדובר משרד החוץ באוגוסט 2014, כשהחליף בתפקיד את יגאל פלמור . בספטמבר 2019 מונה רשמית לשגריר ישראל בבלגיה ושגריר לא-תושב בלוקסמבורג, וסיים את כהונתו ב-2022. במרץ 2022 הוחלט למנותו לסמנ"כל משרד החוץ לענייני דיפלומטיה ציבורית והוא החל את כהונתו ביוני באותה שנה.

ביולי 2024 ברקע מלחמת חרבות ברזל הודיע על פרישה מתפקידו מטעמי מצפון לאחר 32 שנות שירות. הוא הסביר את סיבת פרישתו בכך שנקלע לפער בין תפיסת עולמו האישית לבין חובתו כעובד מדינה. <ref></ref> 

דובר חמש שפות: עברית, אנגלית, צרפתית, גרמנית וספרדית. נשוי למיכל פילוסוף, דיפלומטית ישראלית ועובדת משרד החוץ.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=SZMm-94Qt1I הכר את הדובר: עמנואל נחשון, דובר משרד החוץ], באתר יוטיוב
* 	
* [https://web.archive.org/web/20170812214825/http://www.talschneider.com/2015/05/30/nogatarnomay30/ נגה טרנופולסקי: מה קורה לדוברות משרד החוץ?], באתר הפלוג

==הערות שוליים==

קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:דוברים ישראלים
קטגוריה:שגרירי ישראל בבלגיה
קטגוריה:שגרירי ישראל בלוקסמבורג
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
טלוויזיה ניידת

טלוויזיה ניידת או טלוויזיה סלולרית היא טלוויזיה הנצפית על גבי מכשיר כף יד קטן או נייד. השידורים יכולים להתבצע על גבי תקני שידור רגילים (כדוגמת DVB-T), או באמצעות פורמטים מיוחדים לשידור טלוויזיה ניידת, או באמצעות תקשורת סלולרית. תכונות נוספות לצפייה כוללות הורדת תוכניות טלוויזיה ופודקאסטים מהאינטרנט ואחסון תוכניות לצפייה מאוחרת. הצפייה בשידורים אלו יכולה להיות בתשלום, או כצריכה של שירות הניתן באופן חופשי לציבור.

==טלוויזיה ניידת בישראל==
בדצמבר 2006, השיקה חברת פרטנר שירות טלוויזיה ניידת תחת המותג OboxLive TV, הכולל כ-50 ערוצים אשר רובם משדרים קליפים רצף קליפים מעגלי ומוגבל ומקצתם ערוצים חיים, בין היתר ערוץ 2, CNN, אל ג'זירה וערוצים בשפה הרוסית. השירות כלל לוח שידורים דיגיטלי.

בפברואר 2008, הושקה גרסה חדשה של OboxLive TV הכוללת ממשק משופר וכ-100 ערוצים מהארץ והעולם. בשנת 2014, חברת פרטנר השיקה שירות טלוויזיה ניידת חדש תחת המותג Orange 4GTV, הכולל ערוצי HD.

במאי 2009, השיקה חברת פלאפון שירות טלוויזיה ניידת תחת המותג Super TV, הכולל ערוצים חיים כמו ערוץ 2, ערוץ 10, CNN, אל ג'זירה, HOT בידור ישראלי, ספורט 5. בנוסף לערוצים, השירות כולל גם ספריית VOD ולוח שידורים דיגיטלי.

לחברת סלקום היה שירות טלוויזיה ניידת תחת המותג "סלקום TV".

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
קטגוריה:שיטות טלקומוניקציה
קטגוריה:מכשירי אלקטרוניקה בידורית

en:Mobile TV
es:DVB sobre IP
tr:Mobil TV
zh:手機電視
יחסי אוסטריה–מולדובה

יחסי אוסטריה–מולדובה הם יחסי החוץ שבין אוסטריה למולדובה.

== היסטוריה ==
יחסים דיפלומטיים בין המדינות נוסדו ב-25 במרץ 1992. לאוסטריה אין שגרירות במולדובה עצמה, והיחסים מתוחזקים באמצעות השגרירות האוסטרית בבוקרשט בירת רומניה וקונסוליה בקישינב. למולדובה יש שגרירות בווינה וקונסוליה באינסברוק.

== יחסי סחר ==
בשנת 2005 היקף הסחר הכולל של מולדובה עם אוסטריה היה 33.56 מיליון דולר.

==קישורים חיצוניים==
יחסי אוסטרליה–דנמרק

יחסי אוסטרליה–דנמרק הם יחסי החוץ שבין אוסטרליה לדנמרק. לאוסטרליה יש שגרירות בקופנהגן ודנמרק יש שגרירות בקנברה.

== כלכלה ==
המסחר בין המדינות החל בשנות ה-20 של המאה ה-20, כאשר החלו לייבא מוצרים מדנמרק לאוסטרליה. ב-1 במאי 1952 נחתם הסכם עם ויזות בקנברה. בשנות ה-80 היחסים התחממו ונחשבו לידידותיים במיוחד. בשנת 2008 הסחר בין אוסטרליה ודנמרק הסתכם ב -1.19 מיליארד דולר. בשנת 2009 הייצוא הדני לאוסטרליה הסתכם ב -4.8 מיליארד קרונות דניות והיבוא האוסטרלי הסתכם ב -69.7 מיליון קרונות. בשנת 2008 ההשקעות הדניות באוסטרליה הסתכם בכ-6.6 מיליארד קרונות.

== הגירה ==
כ-8,000 דנים היגרו לאוסטרליה לאחר מלחמת העולם השנייה. כ-50,000 אוסטרלים ממוצא דני.

== ביקורים ==
ב-1 בפברואר 1987 ביקרה המלכה הדנית מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק באוסטרליה. במסגרת ועידת האו"ם לשינוי האקלים, שהתרחשה בשנת 2009 בקופנהגן, ביקר ראש ממשלת אוסטרליה קווין ראד בדנמרק. בשנת 2010 ביקרה מארי, נסיכת דנמרק בטסמניה, שם נולדה. התקשורת האוסטרלית מסקרת רבות את משפחת המלוכה הדנית.
יחסי אוסטרליה–ספרד

==סקירה כללית==
בין אוסטרליה לספרד יחסי חוץ מפותחים וחיוביים. שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי. לאוסטרליה שגרירות במדריד, ומאז חודש מאי 1968 לספרד שגרירות בקנברה ומאוחר יותר נפתחו קונסוליות במלבורן ובסידני.

בשנת 2011 ביקרה בספרד המושלת הכללי של אוסטרליה קוונטין ברייס. בשנים 1988 ו-2009 ביקר באוסטרליה חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד. בשנת 2009 ביקר גם פליפה השישי, מלך ספרד, שהיה אז יורש העצר. בשנת 2014 ביקר באוסטרליה ראש ממשלת ספרד מריאנו רחוי.

במשך השנים שתי המדינות חתמו על הסכמים רבים, בהם הסכם הסגרה (1987); הסכם לשיתוף פעולה בנושאי תרבות, חינוך ומדע (1991); הסכם בדבר מניעת מסי כפל ומניעת התחמקות ממס (1992); הסכם לביטוח לאומי (2002); הסכם לשירותי אוויר (2009) והסכם אשרת עבודה (2014).

במפקד האוכלוסין האוסטרלי 2016, 120,952 תושבים אוסטרלים טענו למוצא ספרדי, בעוד 15,391 ציינו שהם נולדו בספרד.

== היסטוריה ==
היחסים הרשמיים בין המדינות החלו ב-26 באוקטובר 1967. עד אז, לאורך המאה ה-20, כמעט ולא התקיימו יחסים בין המדינות. בזמן מלחמת האזרחים בספרד (1939-1936) אוסטרליה, שמלכתחילה הייתה חלק מהקהילייה הבריטית, שמרה על נייטרליות. עם זאת, 66 אוסטרלים התנדבו לשרת בצד הרפובליקני במלחמה. ביולי 2017 ציינו שתי המדינות 50 שנה לכינון היחסים הדיפלומטיים ביניהן.

== כלכלה וסחר ==
בשנת 2017, הסחר בין אוסטרליה וספרד הסתכם ב-3.4 מיליארד דולר. יצוא הסחורות האוסטרלי לספרד הוערך ב-69.7 מיליון דולר. יצוא הסחורות הספרדי לאוסטרליה הוערך ב-2 מיליארד דולר. בשנת 2016, ההשקעות באוסטרליה בספרד הסתכם ב-5.1 מיליארד דולר, ובמקביל הסתכמו ההשקעות הספרדיות באוסטרליה ב-948 מיליון דולר.

==קישורים חיצוניים==
פורד 3 טון M1918

פורד 3 טון M1918 (באנגלית: Ford 3-Ton M1918) היה טנק קל, מהטנקים הראשונים שיוצרו בארצות הברית, מתוצרת יצרנית הרכב פורד אשר יוצר בשנת 1918.

סך הכול יוצרו 15 יחידות.

==היסטוריה==
הייצור הראשוני של "פורד 3 טון M1918" היה של חמישה עשר טנקים, אחד מהם נשלח לצרפת לבדיקה. התכנון המקורי היה על שיתוף פעולה בשדה הקרב בין ה"פורד 3 טון M1918" לטנק הצרפתי רנו FT-17.

חוזה עבור 15,000 כלי רכב אלה הוענק. עם זאת, חיל הטנקים האמריקאי ראה שהוא לא עומד בדרישות שרצו. החוזה של 15,000 הטנקים הסתיים על ידי שביתת הנשק במלחמת העולם הראשונה, משאיר רק את 15 כלי רכב המקוריים שיוצרו.

==מאפיינים==
* יחס כח/משקל: 10.4 כ"ס לטון
* קיבולת מכל דלק - 17 גלון (64.35 ליטר)
* חימוש עיקרי - מקלע (ללא תותח)
===מעבר מכשולים===
* עומק מים וקרקע: 80 סנטימטר
* תעלות (רוחב): 2.00 מטר
* קירות (גובה): 80 סנטימטר
* יכולת טיפוס: 25° (מעלות)

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="170">
קובץ:Ford Three-ton.jpg | "פורד 3 טון M1918" 
קובץ:M1918-ford-3-ton-tank.jpg | "פורד 3 טון M1918" 
קובץ:Ford-tank.gif | "פורד 3 טון M1918" 
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* [https://www.google.co.il/search?q=Ford+3-Ton+M1918&tbm=isch&source=iu&ictx=1&fir=8nVUpXSHo4pw3M%253A%252CSsG-wWW4U0TD_M%252C_&usg=__KC3fVT0iao2ZmhrOmBul6IxQI7Q%3D&sa=X&ved=0ahUKEwjctoLp95PbAhXLJ1AKHYlbBxUQ9QEINDAD#imgrc=8nVUpXSHo4pw3M: "פורד 3 טון M1918" - תמונות]
* [https://www.net-maquettes.com/pictures/ford-3-ton-1918-walk/ "פורד 3 טון M1918" - תמונות] (net-maquettes.com/pictures/ford-3-ton-1918)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טנקים קלים
קטגוריה:טנקים אמריקאיים
M1918
קריסטבל

קריסטבל בורג (במלטית: Christabelle Borg, נולדה ב-28 באפריל 1992) היא זמרת מלטזית, אשר ייצגה את מלטה באירוויזיון 2018 עם השיר "taboo". היא משתמשת בשם הפרטי שלה קריסטבל.

== קריירה ==
כנערה, קריסטבל החלה את הקריירה שלה כשהנחתה תוכניות מלטזיות לנוער. קריסטבל התחילה לנסות לייצג את מלטה באירוויזיון 2014 עם השיר "lovetricty" אך הגיע רק למקום השמיני. קריסטבל ניסתה גם לייצג את מלטה באירוויזיון 2015 עם השיר "rush" אך הגיע למקום השני אחרי אמבר אשר ייצגה את מלטה באותה שנה עם השיר "warrior". קריסטבל גם ניסתה לייצג את מלטה באירוויזיון 2016 עם השיר "kingdom" אך הגיע למקום הרביעי. קריסטבל ניסתה לייצג את מלטה באירוויזיון 2018 עם השיר "taboo", בניגוד לשנים הקודמות הצליחה קריסטבל לנצח בקדם ולייצג את מלטה באותה שנה. קריסטבל גם ניסתה לייצג את מלטה באירוויזיון הילדים 2005 עם השיר "going wild" אך לא הצליחה.

== באירוויזיון 2018 ==
קריסטבל ייצגה את מלטה באירוויזיון 2018 עם השיר "Taboo" בחצי הגמר השני. בסיום הקראת התוצאות התברר שמלטה לא עלתה לגמר וסיימה במקום ה-13. זאת לאחר שאצל השופטים הגיעה למקום החמישי עם 93 נקודות, ואצל הקהל הגיעה למקום האחרון עם 8 נקודות בלבד.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2018
קטגוריה:נציגי מלטה באירוויזיון
קטגוריה:ילידות 1992
קטגוריה:זמרות מלטזיות
אלה ברקת

אלה ברקת (10 באוגוסט 1940 – 24 בינואר 1996) הייתה עיתונאית וסופרת.

== ביוגרפיה ==
ברקת נולדה בברית המועצות בתקופת מלחמת העולם השנייה. הוריה היו הסופרת אוגניה גילה גרינברג-רייזברג והצייר אליעזר גרינברג.

לאחר המלחמה עברה המשפחה לפולין לחפש קרובים ולבסוף שוכנו יחד עם "שארית הפליטה" בגרמניה, שם נולדה אחותה הצעירה שולמית. ב-1949 עלתה המשפחה לישראל, והתגוררה 3 שנים במעברת בת גלים ליד חיפה. בשנת 1952 עברה המשפחה להתגורר בקריית מוצקין בשיכוני עולים.

הכישרון הספרותי שלה בכתיבה וידיעת השפה העברית בלטו. כבר בהיותה בבית ספר יסודי "אחדות" בקריית מוצקין, הייתה עורכת העיתון הבית ספרי. לימים למדה ב"מכונים הבריטיים" עיתונאות.

ברקת התגיסה לצה"ל ב-1958 ושרתה בצוות הווי הנח"ל ובלהקת פיקוד הצפון.

התגוררה בחיפה, באילת ולבסוף בתל אביב.

== עיתונאית וסופרת ==
כעיתונאית כתבה מאמרים רבים בשבועונים וירחונים כמו: "העולם הזה", "עולם האישה", "לאשה" ו"ערב ערב באילת", העיר בה התגוררה מספר שנים. הכתבות היו בעיקר בנושאים חברתיים.

בהיותה תושבת אילת כתבה את ספרה הראשון "אל שום מקום" הספר נכתב על רקע הדיון הציבורי שהיה באותה תקופה, כינון יחסים חדשים עם גרמניה. את ספרה השני "אני לובה ג'יד" כתבה יחד עם גיבור הספר שמעון רימובסקי, אסיר שנמלט מהכלא בברית המועצות. הספר הוגדר כ"הפרפר היהודי" וזכה להדים רבים. ספרה השלישי "תנו לי להיכנס" הוא סיפור נפש, בעל קטעים אוטוביוגרפיים מתקופת הילדות, המלחמה ואחריה. ספר נוסף שהיה רב מכר הוא "סבך של חיוכים", ספרון קטן על המלה חיוך, עם איורים של יפתח אלון. ספרה האחרון הוא "אישה אחת בחרוזים" שגם בו מופעים קטעים אוטוביוגרפיים. ספריה נמצאים ברוב הספריות הציבוריות ובבתים פרטיים.

== אחרית ימיה ==
בשנותיה האחרונות התגוררה בתל אביב. כשלוש שנים הייתה חולה באמפיזמה (נפחת הריאות) מחלה ממנה נפטרה. היא קבורה בבית העלמין "ירקון" תל אביב.

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:סגל העולם הזה
קטגוריה:סגל לאשה
קטגוריה:חברי להקת פיקוד הצפון
קטגוריה:חברות להקת פיקוד הצפון
קטגוריה:חברי צוות הווי הנח"ל
קטגוריה:חברות צוות הווי הנח"ל
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1996
יחסי לוב–קפריסין

יחסי לוב–קפריסין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת לוב לבין הרפובליקה של קפריסין. היחסים בין המדינות כוננו בשנות השישים ונשארו חזקים דרך שלטונו של מועמר קדאפי ולאחר ניצחון המורדים בלוב. היחסים בין שתי המדינות הם יחסים ללא התרחשויות דיפלומטיות בולטות אך חמים יחסית.

== יחסים כלכליים ==
בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מקפריסין ללוב הגיעה לסך 145 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה ברובה נפט מזוקק, אך גם סחורות מגוונות אחרות: כבשים, עזים, טלפונים ומיצי פירות. באותה שנה, שווי הסחורה שיוצאה מלוב לקפריסין הגיעה לסך 6.68 מיליון דולר אמריקאי וכללה גם היא ברובה נפט מזוקק. בנוסף, לוב ייצאה לקפריסין סחורה של מחשבים בשווי זניח.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* לוב מיוצגת בקפריסין בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בניקוסיה, בירת המדינה.
* קפריסין מיוצגת בלוב בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בטריפולי, בירת המדינה.

== ראו גם ==
* יחסי ישראל–קפריסין

== הערות שוליים ==
אסקימו לימון: החגיגה נמשכת

אסקימו לימון: החגיגה נמשכת הוא סרט ישראלי משנת 2001 שהיה ניסיון לעדכן את סדרת סרטי אסקימו לימון תוך שימוש בשחקנים צעירים (ניקי גולדשטיין, עידו לב ואלעד סטפנסקי). הסרט, שבוים בידי הבמאי צבי שיסל, היה הצלחה קופתית, עם 152,869 כרטיסים שנמכרו, אך לא בקנה המידה לה זכה הסרט הראשון בסדרה.
==הפקה==
הסרט נקרא גם אסקימו לימון 9 מעין המשך של שמונת הסרטים בכיכובם של השחקנים בסרטי אסקימו לימון: יונתן סגל, יפתח קצור, וצחי נוי. צחי נוי הוא השחקן היחידי מסדרת הסרטים שמופיע בסרט זה, והוא גם היחידי שמופיע בכל סדרת הסרטים. מירי בוהדנה הייתה הכוכבת הנשית של הסרט והצטלמה לראשונה בעירום חלקי.

את הפקת הסרט יזם יורם גלובוס, וחברת גלובוס גרופ, שהיה מעורב בהפקת הסדרה במקור. במאי ויוצר הסדרה המקורית בועז דוידזון לא היה מעורב ולא קיבל קרדיט. על פי יורם גלובוס הוא רכש את הזכויות לסדרה ממנו כבר ב-1984. הקרנת הבכורה נערכה ב-7 במרץ 2001. הסרט היה מעומד לשלושה פרסי האקדמיה הישראלית לקולנוע (פרס אופיר)

באפריל 2001 שודר בערוץ 2 סרט תיעודי על הפקת הסרט.

==תקציר העלילה==
בשנות ה-60 של המאה ה-20 בתל אביב, בנצי (אלעד סטפנסקי) מומו (עידו לב) ויודה'לה (ניקי גולדשטיין) הם שלושה בני-נוער מתבגרים. בנצי נדלק על לייזה (הגר תפוחי), בתו של יודה (צחי נוי) השומר על צניעותה ועל בתוליה בקנאות רבה, בעוד מומו נדלק על רינה (מירי בוהדנה), חברתו של יאקי (דדי זוהר) הבריון.

הסרט מביא מעין מקבץ מכלל הסצינות מסדרת סרטי אסקימו לימון.

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable"
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! אודות הדמות
|-
| ניקי גולדשטיין || יודה'לה || חברם הטוב של בנצי ומומו
|-
| עידו לב || מומו|| חברם הטוב של בנצי ויודה'לה
|-
| אלעד סטפנסקי|| בנצי || חברם הטוב של מומו ויודה'לה
|-
| צחי נוי || יודה || אביה של לייזה
|-
| הגר תפוחי|| לייזה || בתו של יודה
|-
| מירי בוהדנה || רינה || חברתו של יאקי
|-
| דדי זהר || יאקי || חברה של רינה
|-
| שני אלוני || תמי ||
|-
| אורית פוקס || גניה ||
|-
| נירה גל || סוניה ||
|-
| מוטי גלעדי || רומק ||
|-
| ידידיה ויטל || מאיר ||
|-
| אילנה אביטל || אמא של לייזה ||
|-
| אריה מוסקונה || קלראשו ||
|-
| מעיין קדם || שושנה ||
|-
| דביר בנדק || בעלה של הלגה ||
|-
| יהודה אפרוני || מנהל הגימנסיה ||
|-
| שלמה וישינסקי || אבא של יודה'לה ||
|-
| רוזינה קמבוס || אמא של יודה'לה ||
|-
| נורית כהן || גברת פיירמן ||
|-
| אורי אברהמי || מורה ||
|}

בסרט השתתפו גם להקת צעירי תל אביב.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסקימו לימון
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2001
אילן מנור

אילן מנור (נולד ב-26 באוקטובר 1969) הוא שחמטאי ישראלי בדרגת רב אמן, פסיכולוג ופסיכותרפיסט.

נכון לאפריל 2021, מדורג במקום ה-40 בישראל לפי מד כושר.

==הישגים בולטים==
* 1985 - ניצח באליפות ישראל לנוער (עד גיל 20)
* 1986 - השתתף באליפות ישראל וסיים במקום ה-11. באותה שנה הוא סיים במקום ה-11 באליפות אירופה לצעירים (עד גיל 20)
* 1988 - סיים במקום השלישי באליפות ישראל והיה חבר נבחרת ישראל באולימפיאדת השחמט ובאליפות אירופה לנבחרות
* 1989 - סיים במקום השלישי בתחרות בינלאומית בתל אביב (ניצח מיכאיל גורביץ')
* 1993 - ניצח בתחרות המכביה הארבע-עשרה
* 1996 - בתחרות לזכר צ'רניאק בתל אביב הוא סיים במקום השני (ניצח בוריס קנצלר)
* 1997 - הוענקה לו דרגת רב אמן.

==אילן מנור באולימפיאדת השחמט ==
בשנת 1988 השתתף מנור באולימפיאדת שחמט:
{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="65%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| לוח || קבוצה||מד כושר|| נקודות|| תוצאות|| %|| מקום
|-
| 1988||4 || ישראל || 2430||6 מ-9||5+ 2= 2-||66.7|| 11 קבוצתי, 11 אישי
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבי-אמנים ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל לנוער בשחמט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
יחסי לוב – סן מרינו

יחסי לוב–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים שבין מדינת לוב לבין הרפובליקה המרוממת של סן מרינו.

== הסכמים דיפלומטיים ==
בין המדינות נחתמו שני הסכמים דיפלומטיים:
* הסכם בדבר כינון היחסים הדיפלומטיים בין המדינות - 20 באוקטובר 1999
* הסכם בדבר קידום וההגנה על השקעות - 10 בדצמבר 2006

== ייצוג ==
* לוב אינה מיוצגת בסן מרינו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת את לוב נמצאת ברומא, בירת איטליה.
* סן מרינו אינה מיוצגת בלוב, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

== הערות שוליים ==