OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רבקה אהרנסון

רבקה יושבת בצד שמאל בתמונת משפחת אהרנסון משנת 1914
רבקה אהרנסון (1892–1981) הייתה בתם הצעירה של מלכה ואפרים אהרנסון, ממייסדי זכרון יעקב, ואחותם של האגרונום אהרן אהרנסון, מייסד ומפקד ארגון הריגול ניל"י, ושל שרה, אלכסנדר, צבי ושמואל אהרנסון. לטענתה, היא הייתה ארוסתו של אבשלום פיינברג, שלפני שנרצח, היה אף הוא פעיל מרכזי בארגון ניל"י.

==קורות חיים==
בראשית מלחמת העולם הראשונה עזבה עם אחיה אלכסנדר את ארץ ישראל, ועד אחרי המלחמה למדה ופעלה בארצות הברית. כפי הנראה, בזמן שהותה בארצות הברית היא התארסה עם יהודי אמריקאי בשם מקס לבנטל, אירוסים שבוטלו לאחר חזרתה לארץ. בתקופת המנדט הבריטי הקימה אהרנסון (יחד עם אחיה אלכסנדר) בבית המשפחה הישן בזכרון יעקב את מוזיאון "בית אהרנסון", וניהלה אותו עד מותה ב-1981.

אהרנסון לא התחתנה ולא היו לה צאצאים. היא ציוותה בצוואתה לייעד חלק מאדמות המשפחה שבלב המושבה זכרון יעקב להקמת בית אבות ולמוסדות ציבור אחרים (שחלקם אכן הוקמו ופועלים). כמו כן, ביקשה להעביר את המורשת החקלאית לדורות הבאים, ועל שמה נקראה חווה חקלאית ערוגות רבקה. בשנותיה האחרונות שימשה אהרנסון כשומרת הגחלת של מורשת ניל"י וייצגה אותה בציבור. כך, למשל, כאשר העניק הנשיא זלמן שזר את עיטור לוחמי המדינה בפעם הראשונה, ל-150 מן הזכאים לו, אנשי השומר, ניל"י, המחתרות והפרטיזנים, הייתה אהרנסון בין הבולטים שבמקבלי העיטור.

ב-1986 התפרסם השיר "אלף נשיקות לך, אהובתי", בביצוע יהורם גאון, שכתבה מירית שם אור והלחין צביקה פיק, המבוסס על המכתב "אלף נשיקות לך, אהובתי" של אבשלום פיינברג שנכתב ב-1910 ושלטענת רבקה אהרנסון נכתב אליה, על אף שעל פי ממצאים ובדיקות שנערכו נכתבה הבלדה כחודשיים לפני שאבשלום הכיר את רבקה. הצלחת השיר הביאה לעניין רב ומחודש בדמותה של אהרנסון, וביחסיה עם פיינברג. כך היה גם עם הוצאתו לאור ב-2009 של הספר "אות מאבשלום" מאת נאוה מקמל-עתיר, רומן היסטורי המבוסס על דמותו של אבשלום פיינברג. אהרנסון ניהלה יומן, וכן התכתבות מסועפת עם אישים רבים ברחבי העולם, ובמיוחד עם אחיה אלכסנדר. מסמכים אלו נשמרים כיום ב"חטיבת רבקה אהרנסון" בארכיון בית אהרנסון, אך אינם פתוחים לקהל, שכן חלקם עוסקים באישים שעודם בחיים.

==לקריאה נוספת==
* גאולה כהן, שרה ואבשלום אנשי ניל"י, גאולה כהן בריאיון עם רבקה אהרנסון, עיצוב - סטודיו דוד הראל, בית מורשת אורי צבי גרינברג, משרד החינוך והתרבות, מנהל התרבות, תשס"ח, 2007, ירושלים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==


רבקה
קטגוריה:לוחמות המחתרות
קטגוריה:ניל"י
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1981
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
2006

__TOC__

== אירועים בולטים בעולם ==
צה"ל שבים מלבנון לאחר סיום מלחמת לבנון השנייה]]



== נפטרו ==
[[סלובודן מילושביץ']]
[[סטיב ארווין]]
[[ג'יימס בראון]]

== לוח שנה ==









== קישורים חיצוניים ==
אנטול שטרן

אנטול שְׁטֶרְן (סְטֶרְן) (בפולנית: Anatol Stern; 24 באוקטובר 1899, ורשה – 19 באוקטובר 1968, שם) היה משורר יהודי-פולני, בלשון הפולנית, במאי סרטים, סופר ילדים, מתרגם ואמן רב תחומי. מראשי האסכולה הפוטוריסטית הפולנית.

== קורות חיים ==
אנטול שטרן נולד בוורשה. אביו, שמואל שטרן, היה בנו של הרב יוסף זכריה שטרן משאולאי. הוא קיבל חינוך חופשי, והשלים לימודיו בבלשנות פולנית באוניברסיטה של וילנה. בהיותו סטודנט הסתפח לחוגים הפוטוריסטים, והפך לאחד מראשי המדברים בפוטוריזם הפולני. מעמדו התבסס כראש האסכולה עם הופעת ספר שיריו הראשון "פוטוריזיה", שיצא לאור בשנת 1919. בשנת 1921 התמנה לעורך כתב העת הרב תחומי "נובה שטוקה", אמנות חדשה. בכתב העת הזה ניסח את המניפסטים הפוטוריסטיים שלו ושל הזרם הפולני שעמד בראשו.

בשנת 1939, עם הפלישה הנאצית לפולין, נמלט אנטול שטרן לברית המועצות. הוא נעצר שם, נשפט ונידון לשנת מאסר. בתום מאסרו, ולאחר הפלישה הנאצית לברית המועצות, התגייס בשנת 1941 לצבא פולין החופשית ("צבא אנדרס") איתו נדד והגיע בשנת 1942 לארץ ישראל. כאן התעכב ושהה כשש שנים, עד לאחר המלחמה. בשש שנות ישיבתו בארץ ניסה ללא הצלחה ללמוד עברית. הוא יצר בארץ יצירה ספרותית פורייה בלשון הפולנית. סיפורי הילדים שלו תורגמו לעברית ונדפסו ב"דבר לילדים", ולימים כונסו בספריו.

בשנת 1948 שב אנטול שטרן לפולין. בעשר שנותיו האחרונות ישב בוורשה, כתב ופרסם שירה סיפורת ודברי תרגום. הוא נפטר ונקבר בורשה. זכה אנטול שטרן והתחבב על קוראי העברית בעת ישיבתו בארץ. הוא גם זכה במתרגמים מעולים. יצירותיו עסקו בנוף הארץ ובאנשיה, ובצורות החיים שפגש כאן. אמנם בשובו לפולין "הסב" את זירת יצירותיו מארץ ישראל לזירה בינלאומית לא מוגדרת, אבל טעמן המקורי נשתמר בתרגומים העבריים.

==ספריו של אנטול שטרן (סטרן) בעברית==
*אחריתו של נאצי: רומן, תרגם: דב שטוק (סדן), תל אביב, עם עובד, 1944.
*יהודי מפולין, תרגם: שמשון מלצר, מרחביה: ספרית פועלים, 1946.
*היפה שבעולם מהו?: לילדים, תרגם: דב שטוק (סדן), ציירה: לאה גרונדיג, עם עובד, 1945.
*על כנרת התכלת: לילדים, תרגם שמשון מלצר, ציירה: לאה גרונדיג, עם עובד, 1947.
*עלילות הפלא של זגנדן: לילדים, תרגם: מנשה לוין, הציורים: אריה נבון, ספרית פועלים, אנקורים, מרחביה, 1945.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אמנים פוטוריסטים
קטגוריה:משוררים יהודים פולנים
קטגוריה:יהודים בצבא הפולני
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים פולנים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער פולנים
קטגוריה:סופרים יהודים פולנים
קטגוריה:חיילי צבא אנדרס
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יהודים
קטגוריה:ילידי 1899

קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1968
De Mysteriis Dom Sathanas

De Mysteriis Dom Sathanas מלטינית ("טקסי הפולחן הסודיים של האדון השטן") הוא אלבום האולפן הראשון באורך מלא של להקת מייהם (לפני כן הוציאו לאור דמו ומיני-אלבום). האלבום הוקלט בין השנים 1992 ו-1993 ויצא לאור בשנת 1994, ונחשב לאחד מיצירות המופת בז'אנר הבלאק מטאל.

משמעות שם האלבום בלטינית הוא 'טקסי-הפולחן הסודיים של האדון השטן'. 

זהו אלבום האולפן האחרון של מייהם שבו הופיעו שירים שנכתבו על ידי פר יינגווה "דד'" אוה'לין, שהתאבד לפני תחילת הקלטת האלבום. זהו גם אלבום האולפן היחיד של הלהקה שבו מנגן הגיטריסט יורונימוס, שנרצח לפני צאת האלבום, שהוקדש לו בעקבות מותו.

== רשימת שירים ==
# Funeral Fog - אורך: 5:47 
# Freezing Moon - אורך: 6:23 
# Cursed In Eternity - אורך: 5:10 
# Pagan Fears - אורך: 6:21
# Life Eternal - אורך: 6:57
# From The Dark Past - אורך: 5:27
# Buried By Time And Dust - אורך: 3:34
# De Mysteriis Dom Sathanas - אורך: 6:22

== מבצעים ==
דד' - מילים<br />
אטילה קיסאהר - שירה + מילים בשיר 8<br />
יורונימוס - גיטרה<br />
קאונט גרישנאך - בס<br />
הלהאמר - תופים<br />

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1994
קטגוריה:אלבומים שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
ברית הפלדה

[[גליאצו צ'אנו, אדולף היטלר ויואכים פון ריבנטרופ חותמים על ברית הברזל בברלין
]]
ברית הפלדה הייתה הסכם בין איטליה הפשיסטית לגרמניה הנאצית שנחתם ב-22 במאי 1939. שרי החוץ של שתי המדינות, גליאצו צ'אנו מאיטליה ויואכים פון ריבנטרופ מגרמניה, השלימו את החוזה בשם מדינותיהם.

ברית הפלדה הייתה ברית איטלו-גרמנית למקרה של איומים בינלאומיים, לסיוע מיידי ולתמיכה צבאית במקרה של מלחמה, ושיתוף פעולה בזמן מלחמה. בנוסף, לא תחתום אף מדינה על הסכם שלום ללא הסכמת האחרת. ההסכם שנחתם היה תקף לעשר שנים.

ההסכם נחתם תחת ההנחה כי תפרוץ מלחמה בתוך שלוש שנים. אולם, כאשר החלה גרמניה את המערכה בספטמבר 1939, איטליה לא הייתה מוכנה עדיין למלחמה והתקשתה לעמוד בהתחייבויותיה, ולא נכנסה למערכה בעצמה עד יוני 1940, בניסיון הכושל לפלוש לדרום צרפת. מספר חברים בממשלה האיטלקית, כולל צ'אנו אשר חתם על המסמך, התנגדו לדבר ההסכם.

==ראו גם==
* הסכם אנטי-קומינטרן
* ההסכם התלת-צדדי

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20070417145812/http://www.adolfhitler.ws/lib/proc/pactsteel.html טקסט ההסכם], באנגלית.
* 

קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: אמנות והסכמים
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1939
קטגוריה:1939 בגרמניה
קטגוריה:מדינות הציר
קטגוריה:גרמניה הנאצית: אמנות והסכמים
קטגוריה:איטליה בתקופת הפשיזם: אמנות והסכמים
קטגוריה:ממלכת איטליה: אמנות והסכמים
סקי

שני מטיילים ב-Ski touring
סקי (מנורווגית: Ski – קרש) הוא קבוצת ענפי-ספורט שבהם נעשה שימוש במגלשיים כציוד העיקרי.

== היסטוריה ==
תנועת אדם על גבי שלג התחילה כצורך תעבורתי, ותיעוד לשימוש במגלשי-שלג מופיע בציורי מערות הן באסיה והן בסקנדינביה כבר מהאלף השמיני לפני הספירה. לאורך ההיסטוריה - עד למאה ה-18 - גלישה על השלג שימשה בארצות החורף לציד, לגמיאת מרחקים ובהמשך למסעות מלחמה.

סקי כענף ספורטיבי, החל להתגבש במאה ה-19 כאשר את אבי הענף מקובל לראות בסונדרה נורהיים (Norheim) הנורווגי. כיום הסקי, על ענפיו ותת-ענפיו השונים, הוא ספורט אולימפי, וכמו כן מהווה חלק ניכר מתרבות הפנאי של החברה המערבית, כספורט לא תחרותי.

עם ההתקדמות שחלה במאה ה-20 בתחומי מדע שונים כאווירודינמיקה והנדסת חומרים, והתפתחות הסקי כספורט בכלל וכמקצוע אולימפי בפרט, חלו שינויים גם בציוד המשמש לגלישה. הידע שנצבר שימש, למשל, לפיתוח חליפות סקי המתאפיינות בגרר נמוך, בגדים קלים ודקים בעלי יכולת בידוד חום גבוהה ומגלשיים קלים ואלסטיים אך קשיחים.

מלבד מגלשיים, ציוד סקי כולל על-פי רוב גם זוג מוטות שבהם אוחז הגולש המשפרים את איזונו ותאוצתו בשלג; נעליים מיוחדות או ערדליים - שאליהם מתחברים המגלשיים באמצעות תופסנים, חליפה המגינה מרטיבות וציוד-קצה שעשוי לכלול משקפי שמש או מסכת הגנה אחרת, ופריטי ביגוד חמים.

== ענפים ==
קופץ סקי בקנדה]]
ענף הסקי התחרותי מתחלק למספר ענפי משנה:
* סקי אלפיני
* סקי נורדי, הכולל:
** סקי למרחקים (Cross-country)
** קפיצות סקי
** סקי נורדי משולב
* סקי חופשי
* סנובורדינג
* סקי מהירות
* ביאתלון
* גלישת טלמרק

פדרציית הסקי הבינלאומית (בראשי תיבות FIS) היא הגוף העולמי המנהל את ענף הסקי לסוגיו השונים.

סקי מים - בשונה מסקי שלג, הוא ענף ספורטיבי שאינו חוסה תחת פדרציית הסקי, וההיבט היחידי שמשותף לשני הענפים הוא השימוש במגלשיים.

== ראו גם ==
* גלשן שלג
* ביאתלון
* אתר סקי
* סימולטור לגלישה במגלשיים ובסנובורד

== קישורים חיצוניים ==

* [http://gotravel.co.il/travel/?p=1311 מונחים מתחום הסקי], באתר GoTravel
* [http://www.gotravel.co.il/travel/?p=1377 כתבות בנושאי סקי], באתר GoTravel
* 
* 
* 

*
קטגוריה:ספורט אולימפי
קטגוריה:ספורט חורף
קטגוריה:ספורט אתגרי
קטגוריה:תחבורה
תיק-תק

תיק-תק היה שעשועון טלוויזיה ששודר בטלוויזיה החינוכית בערוץ 2 משנת 1995 עד שנת 1999. בתוכנית היו שני סוגים של שלבים: שלבי מתמטיקה שבהם שפט את המתמודדים יואל גבע ושלבי עברית שבהם שפטה עטרה אופק. בתוכנית התחרו תלמידים מבתי ספר שונים ברחבי הארץ. 

תיק-תק התבסס על שעשועון הצרפתי "Des chiffres et des lettres" ("אותיות ומספרים"). את התוכנית הנחו רונית כפיר, איל קיציס, ואפרת רייטן.

בשנות ה-70 שידרה הטלוויזיה הלימודית גרסה מוקדמת יותר של השעשועון, בשם "אות ועוד", אותה הנחו לסירוגין אלי ישראלי ורויטל עמית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://play.google.com/store/apps/details?id=com.shirbi.ticktaksolver גרסה ממוחשב של משחק המספרים של תיק תק למכשירי אנדרואיד], בחנות היישומים של חברת גוגל

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית
קטגוריה:שעשועוני טלוויזיה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות מבוססות על פורמט צרפתי
מומו

מומו הוא ספר מאת מיכאל אנדה, שיצא לאור בגרמניה בשנת 1973. שמו המלא: "מומו, או הספור המוזר על גונבי זמן ועל הילדה שהחזירה לאנשים את הזמן הגנוב" (בגרמנית: MOMO oder Die seltsame Geschichte von den Zeit-Dieben und von dem Kind, das den Menschen die gestohlene Zeit zurückbrachte).

מומו הוא שמה של גיבורת הסיפור לילדים, שמבעד לעלילתו משתקפת ביקורת על החברה המודרנית.

בעברית יצא הספר לאור בשנת 1983, בסדרת "מרגנית" של הוצאת "זמורה ביתן מודן", בתרגום מאת חנה טויכסלר.

==עלילה==
הספר "מומו" מגולל את סיפורה של ילדה מאוד מיוחדת ואת סיפורם של יצורים הגונבים את הזמן מבני האדם.

לעיר גדולה מגיעה יום אחד ילדה לבדה. אין לה הורים וקשה לשער את גילה, ושמה מומו. תושבי העיר משכנים את הילדה באמפיתיאטרון הקטן של העיר, ודואגים לה, כל אחד לפי יכולתו. מומו היוותה בהתחלה נטל על החברה. עד מהרה מתגלה השפעתה המיוחדת של הילדה על הילדים האחרים בעיר, וגם על המבוגרים. כולם חשים בחברתה נוח במיוחד לשוחח זה עם זה, לשחק ולדמיין.

יום אחד מגיע לעיר איש קטן בחליפה אפורה ומגבעת נוקשה, בידו מזוודה אפורה קטנה, ובפיו נעוץ דרך קבע סיגר קטן בעל ריח מוזר. האיש הקטן מביא עמו צינה בכל אשר ילך. אנשים קטנים כמוהו, זהים לו בדיוק במראה מגיעים אל העיר הגדולה ואל ערים אחרות, ולאחר הסבר קצר משכנעים את בני האדם שעליהם לחסוך בזמן. משמעות החיסכון בזמן היא להפסיק לעשות דברים חסרי תועלת, כביכול, כמו לבקר חברה או לטפל בתוכי (כפי שאחד מהם מציע לפוסי הספר), ובמקומם לחסוך את הזמן ב"בנק הזמן", בניהולם של אותם אדונים אפורים, על מנת שיהיה מוכן לשימוש לעת זקנה. אך הזמן שנמצא בבנק לא נחסך לאנשים לעת זקנה, אלא נגנב על ידי האדונים האפורים.

אולם את הילדה מומו לא מצליחים האדונים האפורים לשכנע לחסוך בזמן. היא עושה דברים למען העשיה שבעניין, ולא מחפשת בהם תועלת. עד מהרה, היא היחידה. העולם סביבה הולך ומשתנה, ולאנשים כבר אין זמן. מומו, המבחינה בכך שידידיה הולכים ונעלמים במרוץ אחרי חיסכון בזמן, יוצאת במסע להחזרת הזמן האבוד לאנשים.

==סיכום==
ספר הילדים הפשוט והתמים הזה, לכאורה, מכיל בתוכו רעיונות קיומיים של חוויית איכות הזמן ההווה (מנגינת פרחי השעות) ומספר את סיפורה של החברה המודרנית, שהשתעבדה למרוץ אחרי ההצלחה, ושכחה את רגעי ההנאה הפשוטים בחיים. מיכאל אנדה הצליח לגעת במטה קסם במניעים וההשפעות החברתיות והכלכליות של תחלואיה של החברה המודרנית. במובן זה, מתקשר הסיפור בנושאו (אובדן החלק המהנה בחיים) לספר אחר של אנדה – "הסיפור שאינו נגמר".

==המחזה==
עידו ריקלין כתב מחזה לפי הסיפור, סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין העלה בשנת 2012 הצגה לפי המחזה בבימויו של רפי ניב. ההצגה הוצגה על ידי בימת הנוער סטודיו למשחק לילדים ונוער בכפר סבא והוד השרון בפסטיבל עכו.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.hebpsy.net/articles.asp?id=3385 רות נצר. "מוֹמוֹ" – אגדה למבוגרים על העצמי הנשי – מבט יונגיאני . אתר פסיכולוגיה עברית.]
* 

קטגוריה:ספרי 1973
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי מיכאל אנדה
גלנדון ואיזבלה

גלנדון ואיזבלה (שמות העט של רני ואבישג לבנון, בהתאמה) הם בעל ואשה הפועלים יחד כיוצרי קומיקס ישראלי.

גלנדון ואיזבלה היו ממקימי חבורת A4, יחד עם דודו גבע, יובל כספי, ניר מטרסו, רפאל פוגל ועוד. הם הוציאו את החוברות "כסאח וזוהמה" ו"מר אכזר וראשזין פותחים עסק+Isabella on Acid" והשתתפו בפרויקטים כמו Plan B וספרות זולה. בשנים 2007-2008 כתבו ואיירו את המדור "סטריפרז", שהופיע בעיתון "רייטינג". בשנים 2008-2009 כתבו ואיירו את רצועת הקומיקס היומית "יוסי ואוסי", שהתפרסמה בעיתון "24 דקות".

==אנימציה==
בנוסף לקומיקס, עוסקים גלנדון ואיזבלה באנימציה, בעיקר של קליפים. בסוף שנות התשעים יצר גלנדון את הסדרה "ביק ושיק" ששודרה ב"מקרה לילה", תוכניתו של שי אביבי.

בנובמבר 2009 שודרה בערוץ ביפ סדרת ההנפשה "כלום" שיצרו השניים. פרקי הסדרה, אורך כל אחד כ-5 דקות, עוסקים באופן בוטה בארבעה בני נוער שמתנסים בסמים וביחסי מין.

לגלנדון ואיזבלה שלוש בנות - נינה, ללה וימי לבנון, והם חיים ויוצרים בפרדס חנה.

===קליפים (רשימה חלקית)===
*רמי פורטיס ושלומי ברכה - משאית פיננסית (1998)
*חוה אלברשטיין וברי סחרוף - הצל (2003)
*השפן הנכון - I Love You When You 8 Me (2006)
*דודי לוי - לולו (2007)
*היהודים - יותר לא נלחם (2015)
*נועם אקוטונס - צוללים (2017)
*יוני רכטר - צליל מתי הוא מתחיל (2017)

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20190622144111/http://israfuckers.com/ ישראפאקרז] - האתר הרשמי של גלנדון ואיזבלה
* [https://web.archive.org/web/20070106125822/http://israblog.nana.co.il/blogread.asp?blog=299010 תותחי המין] - הבלוג של גלנדון ואיזבלה באתר ישראבלוג
* [http://www.flix.co.il/tapuz/myFlix.asp?id=2289414 גלנדון ואיזבלה] באתר סרטוני הווידאו פליקס
* 
* 
* 
קטגוריה:קומיקסאים ישראלים
קטגוריה:צמדים
הלן ברמן

הלן ברמן (נולדה ב-6 באפריל 1936) היא ציירת הולנדית-ישראלית בסגנונות שנעים בין אימפרסיוניזם ריאליסטי ואקספרסיוניזם מופשט לירי. מציגה בישראל ומחוצה לה.

==ביוגרפיה==
הלן ברמן נולדה באמסטרדם וכילדה ניצלה מרדיפות הנאצים. למדה עיצוב טקסטיל באקדמיה לעיצוב תעשייתי של איינדהובן. בנוסף ללימודיה לתואר, למדה קורסים באמנויות החופשיות. מ-1960 עיצבה מוצרי טקסטיל למספר חברות. עיצוביה זכו בפרסים ובפרסומים בכתבי עת מקצועיים.

בשנות השבעים למדה אצל האמן תיירי ולטמן והשלימה תואר נוסף בציור ורישום. היא לימדה קורסים להשכלת מבוגרים במקצועות הללו. ב-1978 עלתה לישראל, גרה במבשרת ציון ובבאר שבע והמשיכה לשכלל את סגנונה. בעשור מ-1988 גרה ליד יפו העתיקה והצטרפה לאגודת הציירים והפסלים. מ-1998 חיה ומציירת בתל מונד.
דמות (1995)

== תערוכות ==
=== יחיד ===
* 1983 - הגלריה של איציק, באר שבע
* 1990 - גלריה עמליה ארבל, ראשון לציון
* 1996 - בית האמנים תל אביב
* 1997 - בית שווינג, רובע האמנים של יפו העתיקה
* 2000 - מרכז אל"ה, בית פנינת איילון, תל אביב
* 2003 - בית האמנים תל אביב
* 2004 - גלריה Re-Lai-S, באדן-באדן, גרמניה
* 2006 - רזידנץ ברן, באדן-באדן, גרמניה
* 2008 - מרכז אל"ה, בית פנינת איילון, תל אביב
* 2009 - "נופי השרון", בית האמנים תל אביב
* 2012 - "נופי השרון", גלריה טובה אוסמן, תל אביב
* 2017 - "הגיעה בלי תכלית", גלריה טובה אוסמן, תל אביב.

===קבוצתיות===
* 1972 - דה סכוף, אמבכט, הולנד
* 1979 - מרכז אמנויות לנוער, באר שבע
* 1983 - "טכנולוגיה", בניין עיריית באר שבע
* 1989 - "תנו לחיות לחיות", גלריה 13 וחצי, יפו
* 1990 - "פנים חדשות", בית האמנים תל אביב
* 1998 - "פירות הילולים", מרכז קהילתי תל מונד
* 2003 - "בראשית", היכל התרבות, אור עקיבא
* 2004 - "ימי הולנד", מרכז אמנויות קסטרא, חיפה
* 2007 - "גן פתוח", בית האמנים ע"ש זריצקי, תל אביב
* 2015 - "עשור לגלריה Re-Lai-S", רזידנץ ברן, באדן-באדן, גרמניה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמסטרדם: אישים
קטגוריה:ציירים יהודים הולנדים
קטגוריה:ילדים בשואה: הולנד
קטגוריה:ישראליות ילידות הולנד
קטגוריה:ישראלים ילידי הולנד
קטגוריה:עולות בשנות ה-1970
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ציירות הולנדיות
קטגוריה:תל מונד: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
ריצ'רד ליפולד

ריצ'רד ליפולד (באנגלית: Richard Lippold; 3 במאי 1915 – 22 באוגוסט 2002) היה פסל אמריקאי הידוע עבור יצירותיו הגאומטריות העשויות מחוט ברזל. 

נולד במילווקי שבוויסקונסין. למד באוניברסיטת שיקגו, וקיבל תואר בעיצוב תעשייתי בבית הספר שעל יד מכון האמנות של שיקגו בשנת 1937. לאחר סיום לימודיו עבד, בין השנים 1937 ו-1941, גם כמעצב תעשייתי. בסופו של דבר היה לפסל, ובמקביל לימד במספר מוסדות ואוניברסיטאות, בהן מכללת האנטר כחלק מאוניברסיטת העיר ניו יורק בין השנים 1952 ל-1967.

== קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20060206213019/http://www.bartleby.com/65/li/Lippold.html ביוגרפיה מאתר] [http://www.bartleby.com/ bartleby]
* 

קטגוריה:פסלים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בוגרי המכון לאמנות של שיקגו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2002
לואי דה פינס

לואי דה פינס דה גלארזה (בצרפתית: Louis Germain David de Funès de Galarza; 31 ביולי 1914 – 27 בינואר 1983) היה שחקן קולנוע צרפתי. נחשב לאחד השחקנים הבולטים של הקומדיה הצרפתית של שנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20.

== קורות חייו ==
דה פינס נולד בפרוור פריזאי לזוג שהיגר מספרד (היו לו גם שורשים פורטוגזיים מצד אמו). את דרכו החל כנגן פסנתר ג'אז בברים, ובקריירת משחק החל כשחקן תיאטרון, שם זכה להצלחה בינונית בלבד. לפרסום זכה משהפך לשחקן קומי בסרטי סלפסטיק צרפתיים. הצלחתו הגדולה באה בהיותו בן 49 עם הסרט "השוטר מסן טרופז" (1964), קומדיה בה גילם שוטר עצבני, אנוכי ומגוחך. הצלחת הסרט גררה מספר סרטי המשך.

בסרטיו שיחק דה פינס לצד גדולי שחקני צרפת, ובהם ז'אן גאבן ובורביל. למרות יכולתו לגלם תפקידים רציניים, הוא לוהק בעיקר לתפקידים קומיים. עיקר האפקט הקומי במשחקו נבע ממנעד רחב של הבעות פנים קיצוניות, ומיכולתו לעבור בקלות בין הבעות זעם, שביעות רצון או תדהמה. דמותו הטיפוסית הייתה של גבר גוץ בגיל העמידה, היפראקטיבי, תככן, ובעל התקפי זעם בלתי נשלטים ומעוררי גיחוך.

דה פינס הופיע בחייו בלמעלה מ-150 סרטים, וכיכב ברבים מהם. הוא ביים סרט אחד בחייו, יחד עם היוצר ז'אן ז'ירו הבמאי של סדרת הסרטים "השוטר מסן טרופז". את הסרט "הקמצן" (L'Avare) ביימו השניים. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1980, ונחל כישלון קופתי.

למרות הצלחתו הרבה בצרפת ובשאר מדינות אירופה, כמו גם בישראל וברית המועצות, הוא נותר בלתי ידוע במדינות דוברות אנגלית. בארצות הברית התפרסם לראשונה רק בשנת 1973 עם יציאתו לאקרנים של הסרט "הרפתקאותיו של רבי יעקב", שצולם בחלקו בניו יורק.

דה פינס סבל מבעיות לב וסיכן את בריאותו עם כל הופעה, אך למרות זאת המשיך להופיע עד מותו בגיל 68 מהתקף לב. הוא היה חובב נלהב של ורדים, ובטירה של אשתו הוקמה לכבודו אנדרטה בדמות גינת ורדים, בה אחד הזנים קרוי על שמו – "לואי דה פינס רוז".

==פילמוגרפיה עיקרית==

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צרפתים
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:קומיקאים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1914
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1983
ברגר קינג

ברגר קינג (או בורגר קינג; אנגלית: Burger King) היא רשת מסעדות מזון מהיר אמריקאית רב-לאומית, המוכרת המבורגרים, חטיפי עוף וצ'יפס. רשת בורגר קינג היא המתחרה העיקרית של רשת מקדונלד'ס ברחבי העולם, כולל בישראל (בשנית מאז 2016).

==היסטוריה==
הלוגו עד 2020
ווינה|250x250 פיקסלים]]
המסעדה הראשונה של ברגר קינג נפתחה בשנת 1954 במיאמי, פלורידה, ארצות הברית על ידי ג'יימס מקלמור ודייוויד אדג'רטון, בעלי תואר במלונאות מאוניברסיטת קורנל. מקלמור ביקר בדוכן המבורגרים השייך לאחים מקדונלד, מייסדי מקדונלד'ס, בקליפורניה. בשל כך הוא החליט להקים מסעדה משל עצמו.

בשנת 1967 נרכשה השליטה בברגר קינג על ידי חברת פילסברי, שנקנתה ב-1988 על ידי Grand Metropolitan PLC הבריטית. חברה זו התמזגה עם גינס בשנת 1997, תחת השם דיאגאו.

ב-13 בדצמבר 2002, נקנתה ברגר קינג מחברת דיאגאו תמורת 1.5 מיליארד דולר על ידי קבוצת משקיעים, בראשות חברת ההשקעות טקסס פסיפיק.

החברה של מג'יק ג'ונסון קנתה 30 חנויות ברגר קינג ב-7 ביוני 2004. אף על פי שהחנות מוכרת מוצרי ספורט, שמה נשאר "ברגר קינג".

היו"ר הנוכחי של ברגר קינג הוא גרג ברנמן, שקיבל את התפקיד מברד בלום ב-1 באוגוסט 2004.
בשנת 2010 נרכשה ברגר קינג על ידי התאגיד הברזילאי G3 תמורת 4 מיליארד דולר.

ב-1 באפריל 2019 הודיעה החברה שתתחיל למכור גרסת וופר צמחונית בסניפים נבחרים.

== בורגר קינג בישראל ==
בורגר קינג ישראל הוקמה בשנת 1994 על ידי קובי חיון שהיה מנכ"ל הרשת במשך 8 שנים. בשנת 1993, לפני הקמתה, החברה הגישה סימן מסחר כדי לרשום את הלוגו העברי של בורגר קינג, אך, בסופו של דבר, הלוגו הזה לא נמצא בשימוש.
בשנת 2002 החברה השיקה לוגו עברי חדש, שגם אותו הגישה כסימן מסחר אבל הוא הוצא משימוש אחרי העברת הבעלות בשנת 2003 לקבוצת אורגד.

בשנת 2003 הועברה הבעלות לקבוצת אורגד אחזקות ויו"ר החברה הוא אלי אורגד. מנכ"ל בורגר קינג ישראל עד לסגירתה היה משה גבאי, אשר היה קודם סמנכ"ל הכספים של הרשת, והחליף באמצע שנת 2008 את יובל אורגד.

בשנת 2008 היו פתוחים בישראל כ-55 סניפים של בורגר קינג.

במאי 2010 החליטה אורגד אחזקות למקד את פעילות המזון המהיר של הקבוצה תחת המותג בורגראנץ' שנמצא גם הוא בבעלותה. החלטה שהביאה לביטול ההסכם עם בורגר קינג העולמית ושינוי כל מסעדות בורגר קינג כך שיהיו תחת המותג "בורגראנץ'".

ביולי 2013, בורגר קינג העולמית נכנסה למשא ומתן על מנת לחזור לישראל, ובנובמבר 2014 נעשה ניסיון מעשי ראשון להחזרת הרשת על ידי קניית 51 מסניפי בורגראנץ' והסבתם לשמה של הרשת העולמית, אך הוא נחל כישלון לאחר שהצדדים (אורגד, בעלי בורגראנץ' וקבוצת משקיעים בראשות יאיר חסון, הזכיין הראשון של בורגר קינג בארץ) לא הגיעו להסכמה.

בינואר 2015, המוסף הכלכלי של ידיעות אחרונות דיווח שאיש העסקים הצרפתי פייר בסנינו (מבעלי המעדנייה הפריזאית "פושון") נמצא במגעים מתקדמים לפתיחת סניפים חדשים של הרשת בישראל. המגעים הביאו לקבלת הזיכיון בידי בסנינו ביוני של אותה שנה.
הסניף הראשון בבעלות החדשה נפתח ב-1 בפברואר 2016, בכיכר רבין שבתל אביב. נכון לנובמבר 2023, לרשת 17 סניפים בישראל, מרביתם בתחומי גוש דן.

==גלריה==
{| align=center
|
|
|המבורגר (וופר) עם צ'יפס ומשקה קל
|}

==ראו גם==
* ונדיס
* מקדונלד'ס
* בורגראנץ'
* שייק שאק

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.burgerking.co.il אתר בורגר קינג ישראל]
* [http://www.bk.com אתר בורגר קינג העולמי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות מזון אמריקאיות
קטגוריה:רשתות מזון מהיר
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:חברות שהוקמו בשנות ה-1950
סמל אריתריאה

סמל אריתריאה הוצג ב-24 במאי 1993, ביום הכרזת העצמאות של אריתריאה.
בסמל מופיע גמל, מוקף בזר של ענפי זית. בתחתית מופיעים שמות המדינה בשפות הרשמיות - מימין בערבית, במרכז באנגלית ובצד שמאל - בתיגרינית.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אריתריאה: סמלים לאומיים
אריתריאה

אריתריאה
קטגוריה:גמליים בתרבות
נאהב עד שנמות

נאהב עד שנמות הוא אלבומו התשיעי של הזמר הישראלי אריק סיני, אשר יצא לאור בשנת 2003.

== הפקה ==
את האלבום ניהל אמנותית, עיבד והפיק מוזיקלית המוזיקאי אסף אמדורסקי. אלבום זה סימן את חזרתו של סיני לבמה לאחר היעדרות ארוכת שנים. האלבום הניב מספר להיטים כמו "מכור" (מילים ולחן: עמיר לב), "אור אדום כמו דם" (איתן נחמיאס גלס/אסף אמדורסקי) ו"גשם של ברכה" (איתן נחמיאס גלס/אסף אמדורסקי).

ביצירת האלבום השתתפו מוזיקאים רבים, ביניהם: יוסף פרץ, אוהד קוסקי, ג'וני שועלי, משה קופ, יפעת תעשה, שרון רוטר, קרני פוסטל, יהלי סובול, יצחק קלפטר, שם טוב לוי, זהר לוצ'אנו לברון, ואריק קנלר.

בעקבות הצלחת האלבום יצא סיני במסע הופעות ברחבי הארץ, שהפיק אסף אמדורסקי והשתתפו בו מרבית מנגני האלבום המקורי.

== השירים באלבום ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
מספר טיפולוגי

מספר טיפולוגי (נקרא גם מספר נוסחאי) הוא מספר בעל מבנה טיפולוגי (לפי תורת הטיפוסים), כלומר מבוסס על זיקה לסימנים או תופעות מסוימות ובהתאם לכך מייצג תכונות מהותיות הקשורות לתחום זה. למספר טיפולוגי יש משמעות מיוחדת והוא בדרך כלל מסמל קדושה, ייחוד וערך על פי תרבויות, דתות ומיתוסים שונים. המספר משמש בדרך כלל כמספר בעל משמעות סמלית ללא קשר למשמעותו הכמותית המדויקת.

==מספרים טיפולוגיים ביהדות==
הקביעה אילו מספרים נחשבים לטיפולוגיים היא תלויית תרבות וזמן. כך למשל במקרא, המספר 7 הוא מספר טיפולוגי: שבעה ימים שבהם נברא העולם והיום השביעי – שבת, השנה השביעית – שמיטה, נפילת חומות יריחו לאחר שבעה סיבובים סביבן, ולאחר שבע שביעיות – יובל. גם המספר 40 הוא מספר טיפולוגי במקרא: משה שהה על הר סיני 40 יום ו-40 לילה, הגשם במבול נמשך 40 יום ו-40 לילה, בספר שופטים נכתב מספר פעמים "ותשקוט הארץ ארבעים שנה", בני ישראל נדדו במדבר 40 שנה ועוד. מספרים נוספים הם 3, שמופיע בשלוש הרגלים ו-12, שמופיע ב-12 שבטי ישראל.

המספר 70 מופיע פעמים רבות, כך למשל בספר בראשית מצוין כי מספר הנפשות של יעקב ובניו היה 70 (), בפרשת נח נזכרים 70 בני נח שהיו לאומות העולם וכך בביטוי שבעים פנים לתורה. תרגום המקרא ליוונית נקרא כך על פי מספר מחבריו, על אף שעסקו במלאכה 72 מחברים.

בספרות חז"ל, המספרים 7 ו-10 הם מספרים טיפולוגיים, כפי שמופיעים במשנה בפרק החמישי במסכת אבות, בעשרת הדברות, בן שלוש עשרה למצוות ועוד. כך גם המספרים 24, 100, 200, 300 ו-1000 שנבחרו בשל היותם מספרים עגולים. בספר מלכים, מפורט כי לשלמה המלך היו 1000 נשים: .

המספר 18 נחשב ביהדות לבר-מזל, כיוון שבגימטריה הוא שווה בערכו למילה חי. יהודים נוהגים לתרום בכפולות של ח"י שקלים (כגון, פעמיים ח"י או ח"י עשרות או ח"י אלפים).

===מילה מנחה===

במקרא, חזרה על ביטוי או על מילה מסוימת מספר טיפולוגי של פעמים היא אלמנט ספרותי המקנה לו הדגשה וחשיבות יתרה. חזרה זו מופיעה גם ביצירות שירה ופרוזה כלליות, ומודגשת בעיקר במקרא.

==מספרים טיפולוגיים בנצרות==
בתרבויות אירופיות, המספרים 3, 7 ו-12 הם מספרים טיפולוגיים.

בנצרות 13 הוא מספר המסמל חוסר מזל, על פי האמונה הנוצרית בסעודה האחרונה של ישו שהתרחשה ביום שישי סעדו 13 אנשים, ישו ו-12 השליחים, יחד עם יהודה איש קריות, ועקב כך יום שישי ה-13 נחשב ליום מועד לפורענות. בהתאם לכל, יש מקומות בהם לא מופיע ברחוב בית מספר שלוש עשרה, אלא מדלגים משתים עשרה לארבע עשרה, או מדלגים על קומה שלוש עשרה בבנין.

==ראו גם==
* מספר מעניין

==קישורים חיצוניים==
* גשר מפעלים חינוכיים, [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=12421 מספר נוסחאי, טיפולוגי], באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* פרופ' משה צפור, [https://www.biu.ac.il/JH/Parasha/vaygash/zip.html בשבעים נפש ירדו אבתיך מצרימה] , באתר אוניברסיטת בר-אילן
* מאיר בר־אילן, [https://faculty.biu.ac.il/~barilm/articles/publications/publications0135.pdf המספרים באגדות התלמוד — הרהורים נומרולוגיים], דרך אגדה יד (תשע"ט, מכללת אפרתה

==הערות שוליים==

קטגוריה:מספרים
קטגוריה:סמלים
*
חיים תדמור

חיים תדמור (18 בנובמבר 1923 – 11 בדצמבר 2005) היה פרופסור ומייסד החוג לאשורולוגיה ולימודי המזרח הקרוב הקדום באוניברסיטה העברית בירושלים.

==ביוגרפיה==
תדמור נולד בשם חיים פרומשטיין בחרבין שבסין, שם התיישב אביו כסוחר פרוות טרם מלחמת העולם הראשונה. מוצאו של האב מקרים.

ב-1935 לאחר שאביו נפטר עלה עם אמו לארץ ישראל וסיים את לימודיו בגמנסיה העברית בירושלים. ב-1943 החל את לימודיו באוניברסיטה העברית. במלחמת השחרור שירת בירושלים. בשנת 1950 סיים את עבודת המוסמך ולאחר מכן יצא להתמחות באשורולוגיה באוניברסיטת לונדון ובאוניברסיטת שיקגו, שם שהה מ-1954 עד 1957. עבודת הדוקטורט שלו שהגיש ב-1954 עסקה בכרונולוגיה של המזרח הקדום בתקופת המקרא תוך שילוב חקר המקרא ומקורות אשוריים.

ב-1958 החל להרצות באוניברסיטה העברית בחקר המקרא ובתולדות המזרח הקדום, וב-1965 ייסד את החוג לאשורולוגיה ועמד בראשו. בשנת 1971 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין. בשנת 1993 יצא לגמלאות. במשך 35 השנים שעסק בתחום הפך את האוניברסיטה העברית למרכז בינלאומי לחקר מסופוטמיה ותולדות המזרח הקדום. החוג לאשורולגיה משך תלמידים מהארץ ומחו"ל.

כגולת הכותרת של מחקריו נחשבות עבודותיו על הכתובות של תגלת פלאסר השלישי, מלך אשור, שנחשבו קשות ביותר להבנה ופירושו לספר מלכים ב' בסדרת Anchor Bible, שכתב עם מרדכי כוגן. כן ערך את הכרכים האחרונים של האנציקלופדיה המקראית.

בשנת 1985 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, וכיהן כסגן נשיא האקדמיה מ-1996 עד 2004. הוא נבחר לעמית כבוד של האקדמיה האמריקנית ללימודי היהדות ושל החברה האמריקנית למזרחנות, וכן זכה להוקרה מהאקדמיה הסינית של מחוז הולדתו. בשנת 2000 הוענק לו פרס רוטשילד על מפעל חייו.

זכה בחייו לשני קובצי כבוד של מאמרים (Festschrift), שהשני בהם הוקדש גם לאשתו הארכאולוגית, מרים תדמור. לבני הזוג תדמור שני ילדים: דוד ונעמי.

ארכיונו האישי הופקד בספרייה הלאומית על ידי אלמנתו בשנת 2008, הוא שמור במחלקת הארכיונים של הספרייה<ref></ref>.

==מספריו==
* אשור, בבל ויהודה - מחקרים בתולדות המזרח הקדום, בעריכת מרדכי כוגן, הוצאת מוסד ביאליק.
<div style="direction: ltr;">
* The Inscriptions of Tiglath-pileser III, King of Assyria: Critical Edition with Introduction, Translations and Commentary, Jerusalem: The Israel Academy of Sciences and Humanities, 1994 (second printing with addenda et corrigenda 2007).
</div>

== לקריאה נוספת ==
* לזכרו של חיים תדמור, בעריכת יעקב קליין וישראל אפעל, האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, תשע"א.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.academy.ac.il/Index2/Entry.aspx?nodeId=754&entryId=18196 כרטיס אישי ואודותיו], האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
* 
* 
* 
* [http://www.motke.co.il/SelectedArticle.aspx?ArticleID=2307 נופי ארץ ישראל של שנות ה-40 בתערוכת צילום]
* [https://web.archive.org/web/20110927101239/http://aajr.org/obituaries.html נקרולוג], באתר ה-American Academy for Jewish Research] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי סין
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס רוטשילד
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:חוקרי מקרא ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: ארכאולוגיה והמזרח הקרוב הקדום
קטגוריה:אשורולוגים
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה המקראית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
אנטון פרידריך בישינג

אנטון פרידריך בישינג (בגרמנית: Anton Friedrich Büsching; 27 בספטמבר 1724 – 28 במאי 1793) היה גאוגרף גרמני שכתב ספרים רבים בתחום, החשובים שבהם עוסקים בגאוגרפיה של אירופה.
== חייו ==
בישינג נולד בעיר שטדטהאגן (Stadthagen), כ-40 קילומטרים ממערב להנובר. בשנת 1748 קיבל מינוי של מורה פרטי אצל משפחת de Lynars ונסע אתם לסנקט פטרבורג. בשנת 1748 הוא עבר לקופנהגן.

בשנת 1754 הוא החל את עבודתו באוניברסיטת גטינגן ובשנת 1757 התמנה לפרופסור.

בשנת 1761 הוא עבר לסנקט פטרבורג והיה בין מקימי בית הספר החדש ליוצאי גרמניה הגרים בעיר. הוא פעל להזמנת מורים גרמנים בולטים, למשל יוהאן בקמן. בשנת 1765 הוא חזר לגרמניה ושנה לאחר מכך התמנה למנהל " Greyfriars Gymnasium " - בית הספר הידוע בברלין.

הספר הידע שלו, "Erdebeschreibung", הוקדש לגאוגרפיה ו-7 פרקים פורסמו בשנים 1761-1754.

מלבד גאוגרפיה, עסק גם בתחומים נוספים ביניהם היסטוריה ופילוסופיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גאוגרפים גרמנים
קטגוריה:היסטוריונים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:קופנהגן: אישים
קטגוריה:ילידי 1724
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1793
עולמו של רנו פסקאל

עולמו של רנו פסקאל היא תוכנית קומית ששודרה בערוץ ביפ בשנים 2005–2006. התוכנית בנויה לפי הפורמט של המופע של עלי ג'י - מספר דמויות מנהלות ראיונות עם שאלות הומוריסטיות, בחלקן מביכות ופרובוקטיביות. יובל שגב גילם את מרבית הדמויות בתוכנית.

התוכנית התחילה באתר נענע כקטעים שהופיעו מדי פעם באתר "נענע וידאו".

בסוף העונה הראשונה פיטר רנו פסקאל את הכתבת נתניה פולג מהתוכנית ולאחר מכן היה ניסיון התנקשות בחייו. בתחילת העונה השנייה התגלה שהמתנקשת היא פולג.

לקראת תחילת העונה השלישית יצא קליפ לשיר "אהבה מחשמלת" שכתבו שגב ורועי ארד, שהלחינה וביצעה שרונה פיק.

הסדרה הייתה מעומדת לפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.
==פינות קבועות==
* אתרים בארץ עם חמיד - חמיד הוא כתב תיירות קטרי או סעודי שמסקר אתרים שונים בישראל למען הצופים בארצות ערב. חמיד מגיש גם פינה הסוקרת את עולם הטכנולוגיה.
* ואוו עם נתניה פולג - נתניה פולג, כתבת אופנה שעירה וגברית, מבקרת בסטים של צילומים ובאירועים חברתיים ומראיינת ידוענים.
* כיתת אומן עם מלך רובינשטיין - מלך רובינשטיין הוא אמן מיצג יידי. בכל שבוע הוא מצטרף לאמן מקומי אחר, ויחד הם מבצעים יצירת מחול, נגינה ואמנות פלסטית. לאחר מכן, רובינשטיין מראיין את אורחיו על היצירה שביצעו באנגלית, עברית ויידיש, ובסוף הראיון מנסה לקטוע את הצילום ללא הצלחה.
* אלכס אקסטרים (עונה שלישית והלאה) - אלכס הוא יוצא ברית המועצות שמבצע פעלולים פשוטים ולא מסוכנים, ובמהלכם הוא משמיע קולות של מאמץ וסבל. הפינה היא פרודיה על תוכניות פעלולים וספורט אתגרי כמו ג'קאס.
* חיות מופלאות - פסקאל מדבב בובה שמספרת בכל פינה על חיה אחרת.
* פסקאל מחפש אהבה - רנו פסקאל פגש במשך שישה שבועות דוגמניות אחת בכל שבוע על-מנת ליצור איתה קשר רומנטי. כל הניסיונות נכשלו.
* קוקוריקו - תחרות חיקויי בעלי חיים. השופטים בתחרות היו רנו פסקאל, הווטרינר רפי קישון וטופי (שחר רוזנצווייג), קיבוצניקית שתקנית שלגופה רק ביקיני.
* לוקו ולהקת פאק דה פולין - לוקו הוא זמר פאנק רוק, שבכל שיר מתריס באופן פרובוקטיבי נגד גופים ממסדיים כגון: רשות הדואר, צה"ל, משטרת ההגירה והממשלה.
* פסקאל עולמי - רנו פסקאל מבקר במדינות שונות בעולם ופוגש את תושביהן. בין השאר ביקר פסקאל בהודו וביפן.
*ד"ר שנאפי - הפסיכולוג אהרון שנאפי משוחח עם אנשים שונים, שואל אותם שאלות מוזרות ומבקש מהם לבצע מטלות שונות.

==פינות שלא נכנסו לתוכנית==
* לבשל עם בוב הכריש - בוב הכריש מנחה פינת בישול שבה בכל המתכונים יש עלי נענע, כשהכוונה היא לעלי קנאביס.
* פוליטיכיף - סרגיי הוא יוצא חבר המדינות, שמציג לילדים נושאים פוליטיים ואקטואליים באמצעות בובות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ביפ: תוכניות וסדרות
שקע מריאנה

חתך גאולוגי של שקע מריאנה
שקע מריאנה (באנגלית: Mariana Trench), המכונה גם "תהום מריאנה", הוא שקע אוקיאני, הנקודה העמוקה ביותר הידועה והנגישה בקרום כדור הארץ.
השקע ממוקם במערב האוקיינוס השקט ממזרח לאיי מריאנה וכ-350 קילומטרים דרום מערבית לגואם. אורכו כ-2,550 קילומטר, ורוחבו הממוצע כ-69 ק"מ בלבד. העומק המקסימלי של השקע הוא 11,022 מטר מתחת לפני הים, בנקודה המכונה "תהום צ'לנג'ר", בחלקו הדרומי של השקע. בעומק זה יוצר עמוד המים לחץ של 1,086 בר, שהם כ-1,071.8 אטמוספירות.

==היווצרות השקע==
שקע מריאנה נמצא בגבול שבין שני לוחות טקטוניים, ולאורכו מתרחשת הפחתה של הלוח הפסיפי אל מתחת ללוח מריאנה הקטן ממנו. מכיוון שהלוח הפסיפי הוא הגדול והעתיק מבין הלוחות הטקטונים המרכיבים את קרום כדור הארץ, הרי שהחומר ממנו הוא עשוי הוא גם הצפוף ביותר והכבד ביותר, ולכן בתנועתו בכיוון מטה מתחת ללוח מריאנה, הוא יוצר לחץ חזק יותר על קליפת הכדור ובכך יוצר שקע עמוק במיוחד. תנועה זו גורמת גם לתנועה בכיוון מעלה וליצירת איי מריאנה.

==מחקר==
===מדידות===
שקע מריאנה מופה ונמדד לראשונה בשנים 1872–1876 על ידי משלחת המחקר של הספינה צ'לנג'ר. המדידות הראשונות שבוצעו בעזרת כבלים ומשקולות הראו עומק מקסימלי של 9,636 מטר מתחת לפני הים. מדידה מודרנית יותר, שהתבססה על סריקת סונאר בשנת 1951, גילתה כי "תהום צ'לנג'ר" הוא המקום העמוק ביותר בשקע, בעומק 10,900 מטר. בשנת 1957 פורסם כי ספינת מחקר סובייטית מדדה עומק מקסימלי של 11,034 מטר. בשנים הבאות נעשו מספר מדידות עומק נוספות באמצעות ציוד משוכלל ומדויק יותר. כולן מורות על עומק מקסימלי של כ-11,000 מטר מתחת לפני הים ובסטיית מדידה של עשרות מטרים בודדים. בשנת 2003 פורסם כי קבוצת מחקר מהוואי איתרה נקודה נוספת, עמוקה אף יותר מאשר תהום צ'לנג'ר, אך לא נמסר מידע אודות מיקומה ועומקה.

===צלילות===
הבתיסקף "טריאסטה"
הצלילה המאוישת הראשונה אל שקע מריאנה בוצעה באמצעות הבתיסקף "טריאסטה" של צי ארצות הברית ב-23 בינואר 1960. הצוללנים היו הקצין דון וולש וחוקר המעמקים המפורסם ז'אק פיקאר. להפתעתם, גם בעומק העצום התגלו להם יצורים חיים ובהם דגים וחסילונים וכן אצות פולטות אור.
צלילות בלתי מאוישות בוצעו ב-1995 וב-2009, אך לא פורסמו ממצאים נוספים מהן. ב-26 במרץ 2012 ביצע הבמאי ג'יימס קמרון צלילה באמצעות צוללת אנכית במשקל 12 טון ובאורך שבעה מטרים. צלילה זו היא חלק מהפקתו של סרט דוקומנטרי מדעי על המקום. בצלילה זו אספה הצוללת דגימות מן הקרקעית וכן תמונות.

==ראו גם==
* האזור ההאדלי
* אזור התהומות

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100112004135/http://www.extremescience.com/DeepestOcean.htm תהום צ'לנג'ר] 
* 
* 
* על מין חדש של מדוזה [http://blogs.scientificamerican.com/artful-amoeba/a-jellyfish-so-surreal-that-it-looks-unreal-is-discovered-on-the-enigma-seamount/ שהתגלה] במקום (באנגלית,כולל וידאו), סיינטיפיק אמריקן, 28 באפריל 2016
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:האוקיינוס השקט
קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:שקעים
קטגוריה:המרחב התת-מימי
Bootstrapping

Bootstrapping (לעיתים מתורגם ברישול לעברית כאתחול) הוא מונח המשמש בתחום מדעי המחשב ומתייחס למנגנון פשוט המפעיל מערכת מורכבת יותר. בפרט, מתייחס המונח לתהליך טעינת מערכת הפעלה שבו הקושחה מאתחלת את החומרה ואת הציוד ההיקפי כדי לטעון תוכנית מסוימת, שבתורה תטען את ליבת מערכת ההפעלה. באופן כללי, מתייחס המונח למקרים המתאפיינים בפרדוקס הביצה והתרנגולת כדוגמת מהדר המשמש לבניית גרסה מאוחרת שלו עצמו.

מקור שם המונח מסיפוריו של רודולף אריך רספה על הברון מינכהאוזן, שהצליח על פי האגדה לחלץ את עצמו מביצה טובענית על ידי משיכה בשערו. בגרסה מאוחרת יותר מסופר כי השתמש באוזן הנעל (באנגלית: Boot strap) כדי לחלץ עצמו מים גואה.

המונח משמש גם בהשאלה בתחום העסקים, לתיאור חברות הזנק הממומנות בשלביהן הראשונים באופן עצמאי ומחושב על ידי היזמים עצמם, ללא עזרה חיצונית ממשקיעים כגון קרנות הון סיכון ואנג'לים.

== ראו גם ==
* אתחול (מחשוב)

קטגוריה:תכנות
קטגוריה:מונחים בתוכנה

en:Bootstrapping#Computing
Bootstrap

445x445px

Bootstrap היא סביבת עבודה בקוד פתוח לצד לקוח, שמכילה אוסף של כלים ליצירת יישומי רשת ואתרים.

Bootstrap שוחררה בשנת 2011 על ידי טוויטר, אחרי שהתחילה כספרייה סגורה שנוצרה לשימוש פנימי בטוויטר.

== מבנה ==
Bootstrap מורכבת משלושה חלקים:

=== CSS ===
ל-Bootstrap יש אוסף מחלקות CSS, שמתאימות לסיטואציות נפוצות באתרי אינטרנט.

=== רכיבי ממשק משתמש ===
בנוסף לרכיבים הרגילים של HTML, ל- Bootstrap יש רכיבים נוספים שכתובים ב-CSS וב- JavaScript שנועדו להקל על המפתח לייצר ממשק משתמש איכותי.

הרכיבים כוללים: כפתורים, תמונות, מד התקדמות והודעות.

=== JavaScript ===
ל- Bootstrap יש בנוסף הרבה סקריפטים בצורת תוספים ל-jQuery, שמוסיפים אפשרויות מתקדמות, כמו חלונות קופצים או גרפים.

בין השאר, התוספים יכולים להרחיב פונקציונליות של רכיבים קיימים, ובכך לדוגמה, לייצר תיבת טקסט שמשלימה את הטקסט שרושמים בה.

== התאמה אישית ==
בנוסף לעיצוב ברירת המחדל של Bootstrap, ניתן להתאים אישית כל חלק בעיצוב, על ידי עריכה של קובצי ה-CSS וה-JavaScript.

ישנם מספר אתרים שמאפשרים הורדה בחינם של עיצובים ל-Bootstrap, דוגמה לאתר כזה הוא bootswatch.

== ראו גם ==
* JavaScript
* CSS

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://getbootstrap.com/ האתר הרשמי] 
* שלמה גולדברג, [https://web.archive.org/web/20160801082101/http://blogs.microsoft.co.il/shlomo/2015/05/20/bootstrap-המדריך/ מדריך מפורט] - בעברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנה חופשית
קרנבל

קרנבל ב[[סלובניה]]
Wolfacher Fasnet}} [[גרמניה]]
קרנבל ב[[קולומביה]]
קַרְנָבָל הוא פסטיבל תחפושות וריקודים בהשתתפות הקהל. קרנבלים לרוב מלווים בתהלוכה בעלת אלמנטים קרקסיים. קרנבלים מתרחשים לרוב פעם בשנה בזמן קבוע, דוגמת הקרנבל בוונציה, הקרנבל בברזיל, או ה״עדלאידע״ בתל אביב.

==מקורות הקרנבל==
אפשר לאתר את שורשי הקרנבל לפני הנצרות, בין השאר בחגיגות היווניות לכבוד דיוניסוס ובחגיגות הרומיות לכבוד סטורנאליה.

הקרנבל התפתח בנצרות. המילה "קרנבל" משמעותה "סילוק הבשר" או "פרידה מהבשר" (מלטינית: carni = בשר, vale = פרידה). באירופה נהגו הנוצרים הקתולים להתנזר מבשר ומכל הנאה גופנית אחרת במשך 40 יום או שישה שבועות לפני חג הפסחא, כהזדהות עם סבלו של ישו, תקופה הידועה כ'לנט'. לפני צום הבשר התקיימו חגיגות זלילה וחטאים, שבאיטליה, שווייץ, צרפת, פורטוגל וספרד התלוו למסיבות רחוב של ריקודים, תחפושות ומסכות. הקרנבל הגיע לשיאו בימי הביניים, אז היה נחוג במקומות רבים באירופה. בערים הגדולות התארכו החגיגות עד שלושה חודשים.

ניתן למצוא סימנים לדעיכת הקרנבל האירופי, בעיקר במישור הסמלי, החל מתקופת הרנסאנס, מאז נחוג יותר כמסורת ולא כחג דתי.

במאמרו "רבלה וזמנו" מנסה הוגה הדעות הרוסי מיכאיל בכטין להצביע על ההשפעה העצומה של הקרנבל על הספרות בכלל ועל זרם המניפאה (Menippea) בפרט. בכטין מרחיב את יסוד הקרנבל לרמה הבלשנית. לדידו מהות הקרנבל היא חציית הקווים המוכרים והפיכת הסימנים על פיהם. השולי הופך למרכזי: פעולות הגוף והפרשותיו נהיים מוקד עניין, המעמדות הנמוכים תופסים את מרכז הזירה, העבד מוכתר למלך. הקרנבל מוגדר על ידי המציאות היומיומית המשמימה ומשמש כאנטיתזה מאתגרת עבורה, בכך שהוא פותח לדיון מחודש את סמליה. בכטין טוען שהקרנבל מלא בסמלים אמביוולנטיים. "סמלים שמכילים דואליסטיות ומאחדים שני קטבים מנוגדים של שוני ואסון".

הקרנבל אליו התייחס בכטין היה החגיגה שלפני צום ששת השבועות, שמקדים את חג הפסחא הנוצרי. בכטין ייחס לקרנבל משמעות עמוקה על חיי הקהילה בהציבו אלטרנטיבה פרועה, משוחררת ומאתגרת לשגרת היומיום, המאופיינת בהיררכיה ובניכור חברתי. ה"אחר" משתחרר ותופס את מרכז הבמה. הכנסייה ומוקדי הכוח הפיאודליים הופכים ליעד של בוז, לעג ופרודיה. הקרנבל מאופיין על ידי מופעי ראווה חזותיים, קומדיה ופרדוקסים מילוליים. כל המחסומים החברתיים הרגילים נפרצים, הבדלי מין, גזע וגיל נמחקים. נותרת תקשורת חדשה בגובה העיניים שמבוססת על "מגע חופשי ומוכר".

==מבחר קרנבלים בעולם==
* הקרנבל בברזיל: חגיגה שנתית בת ארבעה ימים, המתקיימת ארבעים יום לפני חג הפסחא ברחבי ברזיל.
* קרנבל המסכות בוונציה
* מרדי גרא
* עדלאידע: קרנבל פורים שראשיתו בראשית ימי תל אביב, היה לאירוע המוני בתקופת היישוב וחודש בימי המדינה.
* הקרנבל של טרינידד וטובגו
* הקרנבל הדומיניקני
* קרנבל סנטה קרוס דה טנריפה
* קרנבל נוטינג היל

== ראו גם ==
* פסטיבל

==לקריאה נוספת==
* רונית יואלי טללים (עורכת). קרנבלים: איים בים השגרה. 1995, הוצאת מסע אחר

==קישורים חיצוניים==

*
*
* 
* 
*רחל הרט, "מאורעות פורים בראשיתה של תל אביב", עמ' 143–164, "קשר" מספר 56, אביב 2021, אוניברסיטת תל אביב, המכון לחקר העיתונות והתקשורת היהודית
* 
==הערות שוליים==

*
קטגוריה:טקסים
קטגוריה:מועדים נוצריים
קטגוריה:מצעדים
קטגוריה:פסטיבלים
קטגוריה:תרבות רחוב
אליהו קראוזה

אחוזת הקבר של אליהו קראוזה ובני משפחתו ב[[בית הקברות טרומפלדור בתל אביב]]
אליהו קרָאוּזֶה (ג' באלול תרל"ח, 23 באוגוסט 1878 – י"ט באייר תשכ"ב, 22 במאי 1962) היה אגרונום מומחה, מנהל חוות סג'רה מטעם יק"א ומנהלו של בית הספר החקלאי מקוה ישראל.

==קורות חיים==
קראוזה עלה מחצי האי קרים שברוסיה לארץ ישראל יחד עם אחיו, אפרים, בעלייה הראשונה, ב-1892. הם נרשמו ללימודים בבית הספר החקלאי מקוה ישראל. כשסיים את לימודיו בהצטיינות נשלח קראוזה מטעם יק"א לאיזמיר שבטורקיה, לידה הקים בית ספר חקלאי ליהודים – "אור יהודה". בין 1901 ל-1913 היה קראוזה מנהל חוות סג'רה, היה האגרונום שלה וטיפח את יער אלוני בית קשת. הוא עודד תעסוקה של נשים – בין 18 חברי הקולקטיב היו שש נשים. אף שהחווה נועדה להגשמת אידיאלים כגון הכשרת חקלאים לעבודה עברית ולשמירה עברית, כשהגיעו לגור בחווה אנשי ארגון בר גיורא, סירב קראוזה לאפשר להם לשמור על החווה בעצמם. יום אחד בשנת 1907 הם גנבו בסג'רה את סוסתו האצילה של קראוזה; כאשר העירו אותו, הוא לא מצא את השומר הצ'רקסי, שהלך לישון; הם הציעו לו שישמרו, החזירו את הסוסה, וקיבלו את עבודת השמירה.

ב-1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, התמנה לנהל את "מקוה ישראל" ונשאר בתפקיד זה במשך 42 שנה. מהקמת בית הספר לימדו בו בצרפתית בלבד, אך ב-1918, עם תום מלחמת השפות, שכנע קראוזה את חברת כל ישראל חברים, בעלת בית הספר, לעבור להוראה בעברית.

קראוזה נשא את חיה בת יהודה ליב חנקין (אחותו של יהושע חנקין) ונולדו להם שלושה ילדים – יהודית מרקה-קראוזה, אשר נחשבת לארכאולוגית הצברית הראשונה; עמיצור קראוזה, שנפטר בצעירותו<ref name=":0" />; ונועה שדמון, מהנשים הראשונות בארץ שלמדו ועסקו בעריכת-דין<ref name=":0" /><ref></ref>.
הוא נפטר בשנת 1962, בגיל 84, ונקבר בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.

על שמו של קראוזה קרויים רחובות במספר ערים בישראל, לרבות רחוב קראוזה בחולון המוביל לכניסה הראשית למקווה ישראל ו"מדרחוב קראוזה" בנתניה. כמו כן קרוי על שמו מושב תלמי אליהו, שהוקם ב-1970.

==לקריאה נוספת==
* רחל ינאית בן-צבי, אליהו קראוזה: אבי החינוך החקלאי בארץ, ירושלים: האגף לחינוך חקלאי במשרד החינוך והתרבות והנהלת מקוה ישראל, תשכ"ג 1963.
* רות ושאול דגן, ראשונים תמיד, בכיבוש הקרקע, העבודה והשמירה, חיפה 2019. אליהו קראוזה איש האדמה, עמ' 7–51.
*ורד נבון, [https://verednavon.com/project/the-boulevard/ השדרה – שדרות ירושלים בעיני הצלמים], [https://verednavon.com/ בהוצאה עצמית], מהדורה שנייה, אוגוסט 2021, עמ׳ 28–29.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://youtu.be/eWn85rH1NCg?t=165 אליהו קראוזה בן 75], יומני כרמל 1951 <small><small>(התחלה 2:45)</small></small>

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:אגרונומים ישראלים
קטגוריה:חברי אספות הנבחרים
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית ביישוב
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:סגל בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:מנהלי בתי ספר של כי"ח
קטגוריה:ישראלים ילידי רוסיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1878
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1962
פארק בושי

פארק בושי - תחריט משנת 1827
פארק בושי או הפארק מלא השיחים (באנגלית: Bushy Park) הוא הפארק המלכותי השני בגודלו בעיר לונדון. הפארק מצוי ברובע ריצ'מונד שעל התמזה שבדרום מערב העיר. 

שטחו של הפארק 4.5 קמ"ר והוא מצוי צפונית לארמון המפטון קורט ולפארק המפטון קורט.
בפארק ישנם אזורי דיג ואגמים המשמשים לשייט סירות, אזורי רכיבה על סוסים וכן שמורת טבע רבות בהם גדלים חיות בר כגון אייל אציל ויחמור אירופי.

== היסטוריה==
בשטח הפארק התגלו שרדי התיישבות מתקופת הברונזה וכן שרידים של התיישבות מימי הביניים.
כאשר המלך הנרי השמיני השתלט על ארמון המפטון קורט בשנת 1529 הוא השתלט גם על השטחים המהווים כיום את הפארק. באותה עת היה מדובר בשלושה שטחים נפרדים: "שטח גידול הארנבות" (Hare Warren), "הפארק האמצעי" (Middle Park) ו"פארק השיחים" (Bushy Park). הנרי השמיני הפך את הפארקים לאזור צייד איילים מלכותי.
המלך צ'ארלס הראשון בנה במקום את נהר לונגפורד - תעלה שאורכה 19 ק"מ אשר שימשה אמצעי להובלת מים לארמון. שדרה המובילה אל הארמון, הקרויה "שדרת הערמונים" תוכננה על ידי סר כריסטופר רן.

במהלך מלחמת העולם הראשונה שימש אזור הפארק כבית חולים שדה, ובמהלך מלחמת העולם השנייה שימש אזור הפארק כמקום ריכוז כוחות, ובו הייתה מפקדתו של דווייט דייוויד אייזנהאואר שבה תכנן את הפלישה לנורמנדי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ריצ'מונד שעל התמזה
בושי
קונצרט (אלבום)

קונצרט הוא אלבום הסולו השני של המוזיקאי והזמר הישראלי שלמה גרוניך. האלבום הוקלט בהופעה חיה והוא משלב בין סגנונות מוזיקליים רבים, דבר אופייני לגרוניך.
== הפקה ==
באלבום מבצע גרוניך את השיר "אל מלא רחמים" שהלחין למילים של המשורר יהודה עמיחי, וכן שני שירים מוכרים מאלבומו הראשון: "רוזה מרציפן" ו"אל נא תלך". שירים 6–11 מושרים באנגלית ונלקחו מתוך המחזה "אמריקה" שהלחין גרוניך בסוף שנות ה-70 בעת שהותו בניו יורק. את המחזה כתב המחזאי והמשורר יורם לוי פורת. המחזה מבוסס על יצירתו של פרנץ קפקא באותו שם.

האלבום הוקלט במהלך הופעה חיה במועדון צוותא בתל אביב בספטמבר 1979, ויצא ביוני 1980. היוזמה להקלטת האלבום הייתה של המפיק נעם סמל, שהבחין בהתלהבות בה התקבלה הופעה של גרוניך ב'צוותא' באוגוסט 1979, בעת חופשת קיץ בישראל בזמן שהיה בלימודים בארצות הברית. והתקבלה החלטה לקיים הופעות נוספות ולהקליט אלבום המנציח אותם. גרוניך חזר ללימודים בארצות הברית ולכן לא היה מעורב בהחלטה על עיצוב עטיפתו של האלבום.

בשנת 1993 יצא האלבום לראשונה על גבי תקליטור. 

==השירים באלבום==
# שיר אהבה טרי
# תלמיד בית ספר תיכון באירופה
# אל נא תלך
# אל מלא רחמים
# רוזה מרציפן
# רעמסס
# מאמא
# אני מנסה
# שיר אהבה ישן
# איש ההמצאות
# דיסקין

==משתתפים==
*שלמה גרוניך - שירה, פסנתר, פנדר, סינטיסייזר
*אילן גרוניך - כינור
*יצחק קלפטר - גיטרה חשמלית
*מיקי שביב - גיטרה בס, קולות וכלי הקשה
*מאיר ישראל - תופים
*מורטון קם - קלרינט, סקסופון
*איתמר ארגוב - חצוצרה
*אדי קלובסקי - טרומבון
*זאב ברטוק - טובה
*צחי אוסטרובסקי - צילומי עטיפה

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20130615102317/http://gronich.zoti-designs.com/?page_id=128 האלבום באתר הרשמי של שלמה גרוניך]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי הופעה מ-1980
קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי שלמה גרוניך
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
דגל האי מאן

דגל האי מאן מורכב מטריסקל - שלוש הרגלים של סמל האי מאן, במרכזו של דגל אדום. הרגלים מחוברות בירך ומכופפות בברך. כדי שהאצבעות יצביעו לכיוון השעון בשני צידי הדגל, משתמשים בסמל דו-צדדי. הטריסקל הוא גרסה של סמל שמש או צלב קרס ששימש תרבויות עתיקות.

הדגל דומה בצורתו לדגל סיציליה.

==ראו גם==
* סמל האי מאן

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:האי מאן
מאן
מאן
מאן
רודיניה

281x281px
בגאולוגיה, רודיניה (מרוסית "Родить", כלומר 'ללדת' או "Родина", 'המולדת') הוא שמה של יבשת-על קדומה שנוצרה והתפרקה בנאופרוטרוזואיקון, כך על פי תאוריית נדידת היבשות של אלפרד וגנר. רודיניה נוצרה ככל הנראה לפני כמיליארד שנים וכללה את כל השטח היבשתי של כדור הארץ. הדעה המקובלת היא שהיבשת התפרקה לשמונה יבשות לפני כ-750 מיליון שנה.

למרות שאין הסכמה נרחבת בין הפלאוגאוגרפים על הפרטים, יש הסכמה כללית שהקראטונים היבשתיים מהם הורכבה רודיניה התרכזו סביב לאורנטיה (פרוטו אמריקה הצפונית) בליבתה של רודיניה. החוף המזרחי של לאורנטיה היה בסמוך לחוף המערבי של דרום אמריקה. אוסטרליה, יחד עם אנטארקטיקה, נשענו על החוף המערבי של לאורנטיה.

תנועת היבשות לפני יצירת רודיניה אינה ברורה. עם זאת, תנועת גושי היבשות מאז התפרקותה של רודיניה מוסכמת ומובנת יחסית ונחקרת על ידי גאוגרפים וגאולוגים. שמונה היבשות שהרכיבו את רודיניה התחברו מאוחר יותר כדי ליצור את יבשת העל פנוטיה, ומאוחר יותר, פעם נוספת, כדי ליצור את פנגיאה.

==ראו גם==
*טקטוניקת הלוחות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יבשות קדומות
קטגוריה:תאוריות גאולוגיות