OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מורדור

150px
סרט "שיבת המלך"]]
בטרילוגיית שר הטבעות, מורדור היא ארץ בדרום הארץ התיכונה. פשר השם מורדור בלשון העלפים הוא "ארץ שחורה" וזהו גם כינוייה. המתיישב הראשון בה היה סאורון בעידן השני, לאחר שנמלט מחורבן נומנור.

==גאוגרפיה==
מורדור גובלת בשני רכסי הרים - הרי האפר (ארד ליתוי) והרי הצל (אפל דואת). בדרום מורדור ישנו אגם בשם אגם נורנן לידו מעבדים עבדים שדות תבואה לאורקים עבדי סאורון. בצפון מערב מורדור ישנה רמת גורגורות שבמרכזה הר האבדון והמגדל האפל ברד דור. בצפון מערב מורדור, היכן שארד ליתוי ואפל דואת נפגשים, ישנו השער השחור אל מורדור (המורנון). לאחר תבוסתו במלחמת הברית האחרונה, שממה מורדור מיושב, עד לשובם של הנאזגול וסאורון. לאחר שהושמדה הטבעת והובס סאורון, המלך אלסר (אראגורן) נתן את מורדור לנחלה לעבדים־לשעבר, כדי שיפריחו את השממה.

===הר האבדון===
הר האבדון, או הר הגזירה, הוא הר געש הנמצא בליבה של מורדור. ההר נקרא באנגלית Mount Doom, ובסינדארין כאמון אמרת' (הר האבדון) וגם כאורודרואין (הר הגורל). הר זה הוא המקום בו חישל סאורון את הטבעת האחת ולכן זהו המקום היחיד בו ניתן להשמידה. בתום העידן השני נערך למרגלות ההר הקרב המכריע בין כוחותיו של סאורון לבין הברית האחרונה בפיקודם של גיל גלד ואלנדיל. בקרב זה הוכרע סאורון ונלקחה טבעתו, אך לא הושמדה. בסדרת ספרי שר הטבעות מתוארת יצירת אחוות הטבעת על ידי חבירתם יחד של נציגי עמים שונים, אשר משימתה היא להגיע להר האבדון ולהשמיד שם את הטבעת. לאחר תלאות רבות ופירוקה של האחווה, מגיעים פרודו בגינס ורעו הנאמן, סאם גמג'י אל ההר, הטבעת מושמדת ועימה סאורון שקשר את גורלו בגורלה. בטרילוגיית הסרטים, אתר הצילום הכללי להר האבדון הוא הר הגעש נגהורואו אשר באי הצפוני של ניו זילנד.

==ראו גם==
*הלשון השחורה

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20070309145055/http://www.numenore.org/arda/index.php/%D7%9E%D7%95%D7%A8%D7%93%D7%95%D7%A8 מורדור באנציקלופדיה של ארדה]

קטגוריה:שר הטבעות: מקומות
קטגוריה:ממלכות הארץ התיכונה

de:Regionen und Orte in Tolkiens Welt#Mordor
simple:Middle-earth locations#Mordor
מינס מורגול

בטרילוגיית שר הטבעות, מינס מורגול (בסינדרין: Minas Morgul - צריח הכשפים האפלים) הוא שמו של מינס יתיל (צריח הירח) אותו בנה איסילדור לאחר שנמלט עם אלנדיל אביו ואנאריון אחיו מארץ נומנור. הצריח עצמו עומד ליד רכס ההרים אפל דואת וחולש על חבל יית'ילין. לאחר כמה עשרות שנים, הנאזגול, בהוראת סאורון, כבשו את מינס איתיל והפכוה למשכן זדון, ואת אוסגיליאת הרסו, אך הם נהדפו על ידי צבאות הברית האחרונה. לאחר מפלת סאורון בהמשך המערכה בינו לבין הברית בשנת 3441 לעידן השני ננטשה מינס מורגול, עד לבואו של המלך המכשף (ראש הנאזגול, אשר יש אומרים ששמו מורגול) המובס מאנגמר ההרוסה בתחילת האלף השלישי של העידן השלישי.

בעת מלחמת הטבעת, המתוארת בספרי שר הטבעות, העיר קרויה לעיתים "עיר המתים". כשפרודו בגינס, סמוויז גמג'י וגולום הגיעו לצריח, פרודו נמשך לכיוון העיר בגלל טבעת הכוח, אך סם וגולום מנעו את כניסתו לעיר.

משם יצא חלק מצבאו של סאורון, למלחמה עם גונדור.

כשהובס סאורון בשנית במלחמת הטבעת בשנת 3019 לעידן השלישי, נהרסה מינס מורגול עד היסוד על ידי המלך אלסר (אראגורן) ולא יושבה שנית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://numenore.com/arda//index.php?title=%D7%9E%D7%99%D7%A0%D7%90%D7%A1_%D7%9E%D7%95%D7%A8%D7%92%D7%95%D7%9C מינס מורגול] באנציקלופדיה של ארדה

קטגוריה:הארץ התיכונה

de:Regionen und Orte in Tolkiens Welt#Minas Morgul
hu:Mordor#Minas Morgul
simple:Middle-earth locations#Gondor
הפיגוע בקו 32א

לוח זיכרון קו 32א צומת פת גילה ירושלים
הפיגוע באוטובוס 32א ליד צומת פת בירושלים היה פיגוע התאבדות שהתרחש ב-18 ביוני 2002 ובו נרצחו 19 בני אדם ונפצעו 74.

== הפיגוע ==
את הפיגוע ביצע פעיל החמאס מוחמד אל-ראל, תלמיד השריעה (חוק איסלאמי) באוניברסיטת א-נג'אח שבשכם הידועה כמעוז של אסלאמיזם קיצוני ובפרט של תנועת החמאס.

אל-ראל נסע משכם אל בית לחם, ומשם הוסע לאבו דיס בסיוע האחים רמאדאן ופהמי משאהרה, שניהם תושבי סוואחרה בעלי תעודת זהות ישראלית. השניים גם סייעו בבחירת מקום הפיגוע ובהסעת אל-ראל לתחנת האוטובוס שנבחרה בשכונה הערבית בית צפאפא בהנחה שבמקום זה לא יזוהה כחשוד.

בשעה 7:50 בבוקר הוא עלה על אוטובוס קו 32א שיצא מגילה ועצר בתחנה. מיד לאחר שעלה על האוטובוס - שהיה עמוס בקשישים היוצאים לקניות ותלמידים בדרכם לבית ספר - פוצץ אל-ראל את חגורת הנפץ שנשא עליו. הפיצוץ החזק השמיד את חציו הקדמי של האוטובוס ופיזר רסס מתכת שהיה חלק מהמטען. מהפיצוץ והרסס נהרגו 19 אנשים וכ-74 נוספים נפצעו, מהם 6 קשה. רוב ההרוגים היו אנשים זקנים מאוד או נערים צעירים, 17 מהם היו תושבי שכונת גילה.

ארגון הטרור חמאס נטל אחריות לפיגוע. באוגוסט 2005 נגזרו על האחים משאהרה 20 מאסרי עולם.

== תגובות ==
למחרת בוצע פיגוע התאבדות נוסף בירושלים: מחבל מתאבד מגדודי חללי אל-אקצא פוצץ את עצמו בגבעה הצרפתית ורצח 7 ישראלים. בעקבות פיגועים אלה פתח צה"ל במבצע דרך נחושה שכלל כניסה מחודשת לערי יהודה ושומרון וביצוע מאות פשיטות, מעצרים ומארבים על מנת לנקות את תשתית הטרור והמחבלים שנותרו או צצו אחרי מבצע חומת מגן.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.mfa.gov.il/MFA/MFAArchive/2000_2009/2002/6/Suicide+bombing+at+Patt+junction+in+Jerusalem+-+18.htm הפיגוע בצומת פת], באתר משרד החוץ
* [https://archive.today/20121218200548/http://www.pm.gov.il/PMO/Communication/IsraelUnderAttack/Patt+junction/Patt+junction.htm צומת פת - ירושלים], רשימת הקורבנות, באתר משרד ראש הממשלה
* [http://www.angelfire.com/il3/neo39/attack31.html אתר הנצחה לפיגועים], כולל מפה של הפיגוע בצומת פת
* [http://www.fresh.co.il/vBulletin/showthread.php?t=194559 הפיגוע בצומת פת - תמונות והנצחת הקורבנות], בפורום צבא וביטחון, פרש
* [http://shiri.us אתר ההנצחה של שירי נגארי], בת 22, אחת מהרוגות הפיגוע.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיגועים באינתיפאדה השנייה
קטגוריה:רצח ילדים באינתיפאדה השנייה
32א, קו
32א, קו בירושלים
קטגוריה:פיגועים באוטובוסי אגד בירושלים
32א, קו בירושלים
32א, קו בירושלים
32א, קו בירושלים
הידרודינמיקה

הִידְרוֹדִינָמִיקָה היא תחום בפיזיקה ובהנדסה המהווה מימוש של מכניקת הזורמים לנוזלים כמו מים, שמן, דלק ודם. תחום זה עוסק בחקר זרימת הנוזלים ובפיתוח יישומים מעשיים שלו (כגון מדידת צמיגות, המצאת בוכנה הידראולית ועוד).

חקר הזרימה מתבצע בארבעה מישורים:
* המישור התאורטי: פיתוח מודל לתכונות הנוזל וניתוח הזרימה על ידי ניתוח הכוחות הפועלים עליו, צפיפויות ולחצים – וניסוח היחסים במשוואות דיפרנציאליות או במונחים של אנרגיה ואנרגיה פוטנציאלית.
* המישור הניסויי: ביצוע מחקר באמצעות ניסויים בזרימה של נוזלים, בהם נמדדים פרמטרים שונים (כגון: תכונות של נוזלים) והשתנותם כתלות בתנאי הניסוי (טמפרטורה, לחץ חיצוני ועוד). בניסויים אחרים בודקים את ההתנהגות של נוזל בתנאים שונים על מנת לדעת כיצד הוא מתנהג אמפירית (עקב חוסר ידע תאורטי בנושא).
* ביצוע סימולציות וחישובים נומריים על מנת לבחון תאוריות או מכשירים המבוססים על עקרונות הידרודינמיים.
* תכנון ובניית מכשירים הידרודינמיים לצורכי מחקר ולצורכי שימוש בהנדסה, בתעשייה ובחיי היום-יום.

== היסטוריה ==
ראשיתו של התחום בניסויו של בלז פסקל במאה ה־17. הביטוי "הידרודינמיקה" עצמו (שמשמעו "תנועת מים") נטבע על ידי דניאל ברנולי בעבודתו "Hydrodynamica" ב־1738 שהייתה אחת מהחשובות והחלוציות בתחום. לאונרד אוילר מצא את המשוואות הכלליות של התחום.

התחום המשיך להתפתח עם ניסוח המכניקה האנליטית (שהיא ניסוח מתקדם מתמטית למכניקה הקלאסית של ניוטון) וחלק ניכר מהתרומות ניתנו לו על ידי מתמטיקאים שעסקו במשוואות דיפרנציאליות. בין התורמים היו ז'וזף לואי לגראנז' (1736–1813) שפיתח את משוואות אוילר-לגראנז', ז'אן לה רון ד'אלמבר (1717–1783) שגילה את משוואות קושי-רימן, פייר-סימון לפלס (1749–1827) גילה את משוואת לפלס, הרמן פון הלמהולץ וויליאם תומסון (לורד קלווין) פיתחו את התאוריה של מערבולות עם אי שוויון תומסון-הלמהולץ.

בעקבות גילוי תורת היחסות הפרטית ולאחריה תורת היחסות הכללית, בידי אלברט איינשטיין, החל להתפתח גם התחום של הידרודינמיקה יחסותית (שבניגוד להידרודינמיקה הקלאסית מבוססת על המכניקה היחסותית ולא על המכניקה הניוטונית). אחד מהישגיה של ההידרודינמיקה היחסותית הייתה הכללת צפיפות הנוזל ושטף הזרימה ל 4-וקטור צפיפות-שטף.

==ראו גם==

* מכניקת הזורמים
* אווירודינמיקה
* אי-יציבות הידרודינמית
* גרר הידרודינמי
* מושגי יסוד – נוזל:
**נוזל
**נוזל ניוטוני (אי דחיס, אי צמיג) / נוזל לא-ניוטוני
**"אבק" (המשמעות שונה מזו היומיומית)
**נוזל-על
* מושגי יסוד – זרימה:
**זרם
**שטף
**צפיפות
**לחץ
**צמיגות
**סוגי זרימה
* חוקי יסוד
**משוואות נאוויה-סטוקס
**חוק פסקל
**משוואת ברנולי
**משוואות אוילר
**משוואת הרציפות
**כוח העילוי
**חוק דרסי – זרימת נוזל במצע נקבובי
* מתמטיקה
**אנליזה וקטורית
**חשבון טנזורים
**עקרון הפעולה המינימלית
**משוואות דיפרנציאליות

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכניקת הזורמים
פולינום אופייני

באלגברה ליניארית, מתאימים לכל מטריצה ריבועית פולינום שנקרא הפולינום האופייני, והוא מקודד כמה תכונות חשובות של המטריצה.

אם <math>A</math> היא מטריצה ריבועית מסדר <math>n</math>, הפולינום האופייני שלה מוגדר כפולינום <math>p_A(\lambda) = \left| \lambda I - A \right| </math>, כאשר <math>I</math> היא מטריצת היחידה ו- <math>|\cdot|</math> מסמן את הדטרמיננטה. זהו פולינום מתוקן שמעלתו שווה למספר הרכיבים שבמטריצה (הסדר שלה שסומן ב-<math>n</math>), ושורשיו הם הערכים העצמיים שלה.

כשכותבים <math>p_A(\lambda) = \lambda^n + t_{n-1} \lambda^{n-1} + t_{n-2} \lambda^{n-2} + \dots + t_0</math>, המקדם החופשי של הפולינום האופייני הוא <math>t_0=(-1)^n|A|</math>, ואילו <math>t_{n-1}</math> שווה למינוס העקבה של <math>A</math>. בפרט הפולינום האופייני של מטריצה 2x2 הוא מהצורה <math>p_A(\lambda) = \lambda^2 - \operatorname{tr}(A) \cdot \lambda + \det(A)</math>. באופן כללי יותר, מקדמי הפולינום הם פונקציות סימטריות של הערכים העצמיים.

השורשים של הפולינום האופייני הם הערכים העצמיים של <math>A</math>.

התכונה החשובה ביותר של הפולינום האופייני נתונה במשפט קיילי-המילטון, שלפיו <math>A</math> מאפסת את הפולינום האופייני שלה, כלומר <math>p_A(A) = A^n + t_{n-1} A^{n-1} + \dots + t_0 I = 0</math>. לכן הפולינום המינימלי מחלק את הפולינום האופייני.

לשתי מטריצות דומות יש אותו פולינום אופייני, אם כי ההפך אינו תמיד נכון (אפילו מעל שדה סגור אלגברית).

== ראו גם ==
* מטריצה
* פולינום
* פולינום מינימלי
* ערך עצמי
* דמיון מטריצות
* צורת ז'ורדן

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אלגברה ליניארית
קטגוריה:פולינומים
פרטיזן בלגרד (כדורגל)

פרטיזן בלגרד (בסרבית-קירילית: Фудбалски клуб Партизан Београдн) היא קבוצת כדורגל סרבית מעיר הבירה בלגרד, המשחקת בליגת העל הסרבית. המועדון הוא אחד משני המועדונים הגדולים בעיר, ואחד המועדונים המצליחים והמעוטרים בתולדות סרביה ויוגוסלביה, עם 27 אליפויות.

היריבה הגדולה ביותר של המועדון היא הכוכב האדום בלגרד, והמשחקים ביניהם מכונים הדרבי של בלגרד או "הדרבי הנצחי", ולרוב מלווים באלימות.

== היסטוריה ==

הקבוצה נוסדה בשנת 1945, והגיעה להישג השיא כאשר העפילה לגמר גביע אירופה לאלופות 1966, בו הפסידה 1–2 לריאל מדריד.

בעונת הקבוצה שיחקה בליגת האלופות. בסיבוב המוקדמות השני ניצחה הקבוצה את קבוצת יורגודן משוודיה. בסיבוב המוקדמות השלישי ניצחה הקבוצה את קבוצת ניוקאסל יונייטד מאנגליה והעפילה לשלב הבתים. בשלב הבתים הוגרלה הקבוצה לבית הכולל את הקבוצות אולימפיק מרסיי, פורטו וריאל מדריד וסיימה את הבית במקום האחרון והודחה מהטורניר.

בעונת הופתעה פרטיזן כאשר הודחה מסיבוב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות בידי קבוצת ארטמדיה פטרז'לקה הסלובקית אחרי פנדלים (0:0 בסיכום שני המשחקים). הפתעה נוספת הנחילה לקבוצה מכבי פתח תקווה, כאשר פרטיזן עברה לשחק בסיבוב השני של גביע אופ"א (אחרי הדחתה מליגת האלופות), פרטיזן זכתה לניצחון טכני 2:0 במשחק הראשון שהיה אמור להתקיים ברמת גן, אך בוטל עקב שביתה כללית במשק. הקבוצה המשיכה לנצח עוד 3 משחקים, 2 בליגה ואחד בגביע לפני הגומלין. אבל במשחק הגומלין פתח תקווה הדהימה את פרטיזן עם 5:2 בחוץ, תוצאה שהדיחה אותה מהטורניר לאותה העונה. זה היה המשחק השני בסך הכול בשנתיים האחרונות שהפסידה פרטיזן משחק ביתי בכל המסגרות. לאחר ההפסד למכבי פתח תקווה התפטר מאמן הקבוצה ולדימיר ורמזוביץ' בעקבות לחץ כבד של האוהדים ובמקומו מונה ב-6 באוקטובר 2005 המאמן הגרמני יורגן רובר.

בעונת הוגרלה פרטיזן בלגראד בשלב הבתים של גביע אופ"א לבית 1 יחד עם אוסר מצרפת, גלאזגו ריינג'רס מסקוטלנד, ליבורנו מאיטליה ומכבי חיפה הישראלית. הקבוצה סיימה במקום האחרון בבית והודחה מהטורניר.

ב-13 בינואר 2012 מונה המאמן הישראלי אברהם גרנט לאימון פרטיזן בלגרד ובאפריל 2012, הקבוצה זכתה מעשית באליפות לאחר שהפער בינה למקום השני הגיע ל-12 נקודות, ארבעה מחזורים לסיום העונה.

בעונת הקבוצה שיחקה במוקדמות ליגת האלופות. בסיבוב המוקדמות השני הקבוצה ניצחה את קבוצת שיראק מארמניה. בסיבוב המוקדמות השלישי הקבוצה הפסידה לקבוצת לודוגורץ ראזגרד מבולגריה והודחה מהטורניר.

== תארים ==
* אליפויות (27):
**אליפות הליגה היוגוסלבית (11): 1947, 1949, 1961, 1962, 1963, 1965, 1976, 1978, 1983, 1986, 1987
**אליפות סרביה ומונטנגרו (8): 1993, 1994, 1996, 1997, 1999, 2002, 2003, 2006
**אליפות סרביה (7): 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2015, 2017
* גביעים לאומיים (12):
**הגביע היוגוסלבי (5): 1947, 1952, 1954, 1957, 1989
**הגביע של סרביה ומונטנגרו (4): 1992, 1994, 1998, 2001
**הגביע הסרבי (6): 2008, 2009, 2011, 2016, 2017, 2018

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
*
קטגוריה:קבוצות כדורגל סרביות
קטגוריה:יוגוסלביה: כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1945
קטגוריה:בלגרד: מועדוני כדורגל
נולסוי

מפת האי נולסוי
נולסוי (בפארואזית: Nólsoy ) הוא אי במרכז איי פארו. נולסוי ממוקם מזרחית לאי סטריימוי בו נמצאת הבירה טורסהאבן. 

==גאוגרפיה==
באי נמצא יישוב אחד בשם "נולסוי", המצוי על חצי האי "סטונגין" בצפונו של האי. באי נמצא הר הנקרא "הוגיוגג'" שגובה פסגתו (המכונה "אגג'ארקלטור") 371 מטרים מעל פני הים (נולסוי הוא הנמוך באיי פארו). בדרום האי מצויים שני חצאי אי - אוקנאסטאנגי בדרום מזרח האי, ובורואן בדרום - ובקצה כול אחד מהם מצוי מגדלור שנבנה במאה ה-19 על ידי מבריחים על מנת לסייע בידם להתחמק מהמכשולים הימיים שבקרבת האי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:איי פארו: איים
סקובוי

סקובוי (בפארואזית: Skúvoy) הוא אי במרכז איי פארו.

==גאוגרפיה==
שטחו של האי הוא 10 קמ"ר, והוא ממוקם דרומית לאי סאנדוי. באי קיים יישוב אחד בשם "סקובוי", בחופו המזרחי של האי.

באי שני הרים: "קנוטור" אשר גובהו 392 מטרים, ו"הייגג'ורין מיקלי" אשר גובהו 391 מטרים מעל פני הים.

חופו הדרומי של האי הוא צוק שגובהו בין 300 - 400 מטרים, והוא מהווה משכן לציפורי ים רבות.

==היסטוריה==
עד המאה ה-14 היה האי מיושב. במאה ה-14 המגפה השחורה הרגה את כל תושבי האי, למעט אישה אחת בשם ראנווה, שביקתתה עומדת על תילה עד היום. 
במיתולוגיה הפארואנית - הפארינגה סאגה האי הוא מקום מגוריו של סיגמונד ברסטרסון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:איי פארו: איים
קרפדה מתפוצצת

קרפדה מתפוצצת היא תופעה בלתי מוסברת, שבה קרפדות מתפוצצות בעודן בחיים. התופעה נצפתה במחוזות מסוימים בהמבורג שבגרמניה ובדנמרק באגם הנמצא על יד הכפר לוסבי.

==תיאור התופעה==

על פי דיווחים בתקשורת העולמית, לקראת סוף אפריל 2005 נצפו על ידי פקחי שמורת הטבע ברובע אלטונה שבהמבורג עשרות קרפדות, אשר התמלאו בגזים והתפוצצו, תוך פיזור האיברים הפנימיים שלהן עד לרדיוס של מטר. עוד דווח, כי התופעה נפוצה במיוחד בין השעות 2–3 לפנות בוקר.

תופעה זו גרמה לתושבי הכפר השכן לכנות את מקום משכנן של הקרפדות המתפוצצות בשם "בריכת המוות" (במקור בגרמנית: "Tümpel des Todes").

ורנר סמולניק, פעיל תנועת איכות סביבה, ציין ב-26 באפריל 2005 כי "במהלך ארבעת הימים האחרונים התפוצצו לפחות 1,000 קרפדות." ציטוט מדבריו בנוגע לסיבות האפשריות לתופעה:
:"ייתכן שמדובר בוירוס לא ידוע, סוג של פטרייה ואולי אפילו מערכת ההגנה כנגד עורבים אשר הותקנה לאחרונה באזור... בכל אופן, נכון לעכשיו אין לנו שום מושג ובקרוב לא יישארו לנו עוד קרפדות!".

הדבר המבדיל את תופעת התפוצצות הקרפדות מתופעות דומות, כדוגמת תופעת הלווייתן המתפוצץ, הוא שהקרפדות מתפוצצות בעודן בחיים, בעוד שהלווייתנים מתפוצצים רק לאחר מותם, כתוצאה מהצטברות פנימית של גזים, הנובעת מריקבון במערכת העיכול שלהם.

==הסברים אפשריים==
עד עתה הוצעו מספר הסברים לתופעה, אך אף אחד מהם עוד לא אושר באופן מוחלט.

ההסבר הסביר ביותר הוא זה שבא מפיו של הווטרינר הראשי של ברלין, פרנץ מוטשמאן, אשר בחן מספר גוויות של קרפדות שהתפוצצו, וטוען שהמקור לתופעה הוא שילוב בין הנהירה ההמונית לאזור של עורבים טורפים ונטייתן הטבעית של הקרפדות להתנפח בעת סכנה, מתוך כוונה להרתיע את יריביהן. על פי מוטשמאן, נוהגים העורבים לנקר את בטנן הרכה של הקרפדות ולתלוש את הכבד שלהן, אשר נחשב בעיניהם למעדן. הקרפדות, בתגובה, מתחילות להתנפח, אבל בשל החור בבטנן והכבד החסר יוצא התהליך מאיזון, וכלי הדם והאיברים הפנימיים שלהן מתפוצצים. גם היקפה של התופעה זכה להסבר: "העורבים הם חיות פקחיות", אומר מוטשמאן, "הם לומדים מהר מאוד איך להשיג את כבד הקרפדות."

הסברים אחרים ניתנו לתופעה, ביניהם כאלו שהציעו את האפשרות כי הקרפדות למעשה מקריבות את עצמן לטובת שאר הקרפדות, דבר המלמד על רמה גבוהה של אלטרואיזם חברתי. הסברים נוספים הוצגו בדמות קרינה מוגברת של אור אולטרה סגול ומחלה ויראלית מסוימת, שנפוצה בין סוסי המרוץ שבמסלול מרוץ סוסים סמוך.

== ראו גם ==
* גשם של בעלי חיים
* עז מתעלפת

==קישורים חיצוניים==
* [http://news.bbc.co.uk/2/hi/europe/4486247.stm קישור לידיעה על התופעה באתר חברת החדשות BBC]
* [http://www.hayadan.org.il/%D7%9E%D7%93%D7%95%D7%A2-%D7%94%D7%AA%D7%A4%D7%95%D7%A6%D7%A6%D7%95-%D7%99%D7%95%D7%AA%D7%A8-%D7%9E%D7%90%D7%9C%D7%A3-%D7%A7%D7%A8%D7%A4%D7%93%D7%95%D7%AA-%D7%91%D7%91%D7%A8%D7%99%D7%9B%D7%94-%D7%9C מדוע התפוצצו יותר מאלף קרפדות בבריכה ליד המבורג], באתר הידען, 6 במאי 2005

קטגוריה:צפרדעים בתרבות
קטגוריה:התפוצצויות
קטגוריה:מסתורין

en:Exploding animal#Toads
מלחמה תוקפנית

מלחמה תוקפנית הוא מושג במשפט בינלאומי פומבי שמשמעותו כל מלחמה שמטרתה אינה הגנה עצמית או שמתנהלת כתגובה על התקפה נגדית. ההגדרה באה מתאוריית המלחמה הצודקת וממגילת האומות המאוחדות. רבים מנאשמי משפטי נירנברג הואשמו בעריכתה, תכנונה או ייזומה של מלחמה תוקפנית.

עם זאת, עצם יציאה למתקפה יזומה איננה נחשבת בהכרח ל"תוקפנות" כאשר מתקיים 'מצב לוחמה' בין הצדדים, למשל כתוצאה מאי-הכרה של מדינה אחת החברה באו"ם בשכנתה. דוגמה לכך היא ישראל שלמרות שהתקבלה לאו"ם במאי 1949 וביולי 1949 סיימה לחתום על הסכמי שביתת נשק עם שכנותיה שהכריזו עליה מלחמה ביום הקמתה,אך שבהסכמי שביתת הנשק לא הודיעו על הכרה בישראל כמו גם על סיום מצב הלוחמה. במצב זה המשפט הבינלאומי איננו רואה במתקפה יזומה משום מלחמה תוקפנית.<ref>נתן פיינברג, הציונות ומדינת ישראל בהארתו של משפטן ערבי, ירושלים, ראובן מס, 1972; וראו: יגאל אלון, מסך של חול, תל אביב, הקבוץ המאוחד-ספריית פועלים, 1959.</ref> 

סעיף 39 של מגילת האומות המאוחדות קובע כי מועצת הביטחון של האו"ם תקבע את קיומה של כל מעשה תוקפנות ו"תמליץ, או תחליט אילו אמצעים יינקטו בהתאם לסעיפים 41 ו-42, כדי לשמור או להחזיר את השלום הבינלאומי. בִּטָחוֹן".

== קישורים חיצוניים ==
* כתבי [https://benyehuda.org/read/32072 נתן פיינברג בפרויקט בן-יהודה]
* Dinstein, Yoram. [http://www.mpepil.com/sample_article?id=/epil/entries/law-9780199231690-e236&recno=11& Aggression], Max Planck Encyclopedia of Public International Law
*[https://web.archive.org/web/20110616100534/http://www.icc-cpi.int/iccdocs/asp_docs/Resolutions/RC-Res.6-ENG.pdf Amendments] to the Rome Statute of the International Criminal Court on the crime of aggression
* [http://www.juragentium.org/topics/wlgo/cortona/en/pietropa.htm Stefano Pietropaoli, Defining evil. The war of aggression and international law]
* [http://www.icc-cpi.int/NR/rdonlyres/6756D8C1-98A1-47D3-BC13-EA8D8AA860F1/282450/03092010_IHLDialogs_Chautauqua_Speech1.pdf From Nuremberg to Kampala – Reflections on the Crime of Aggression, Address by Judge Dr. jur. h. c. Hans-Peter Kaul of the ICC at the 4th International Humanitarian Law Dialogs, 2010]
* [https://www.un.org/law/books/HistoricalReview-Aggression.pdf Historical Review of Developments relating to Aggression, 2003] (UN publication)
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פשעי מלחמה
קטגוריה:מלחמות לפי סוג
כלב נגד טנקים

כלבים במצעד צבאי בכיכר האדומה במוסקבה, 1 במאי 1938
כלב נגד טנקים הוא כלב שנרתם לחומרי נפץ ואומן לרוץ תחת טנקי אויב. כאשר הכלב הגיע ליעדו, חומרי הנפץ התפוצצו.

הסובייטים אימנו כלבים אלו באמצעות הנחת מזון מתחת לטנקים. הכלבים הופעלו על ידי ברית המועצות במהלך מלחמת העולם השנייה כנגד טנקים גרמניים, אך היות שבאימונים נעשה שימוש בטנקים סובייטים, אשר בשונה מהטנקים הגרמניים פעלו על דיזל ולא על בנזין, הכלבים העדיפו לרוץ דווקא אל מתחת לטנקים הסובייטיים, אשר נדפו ריח דיזל ולא אל טנקי האויב. למעשה, הכלבים אף לא גילו התלהבות לרוץ לכיוון טנקים פעילים כלל. כך הפכו הכלבים הללו לקטלניים עבור שני הצדדים שבשדה הקרב. 

הצבא הגרמני למד את השימוש בכלבים נגד טנקים (Hundeminen) ובחזית המזרחית כלבים נורו מיד, בטענה שהם נגועים בכלבת. כתוצאה מכך התמעטו הכלבים, מה ששיבש את השימוש בכלבים כנשק מפתיע.

השימוש בכלבים נגד טנקים הופסק סופית בשנת 1942, לאחר שהכלבים אילצו דיוויזיית טנקים סובייטית שלמות לסגת. לפי הנתונים הסובייטים, הושמדו במהלך המלחמה כ-300 טנקי אויב באמצעות כלבים נגד טנקים. לפי אותם נתונים, בקרב קורסק לבדו הושמדו בדרך זו 12 טנקים גרמניים.

==ראו גם==
* בעלי חיים בשירות כוחות הביטחון
* דולפין לוחם

קטגוריה:כלבים בשירות צבאי ומשטרתי
קטגוריה:אמצעי לחימה נגד טנקים
שהיד קנדי יזד

מועדון הכדורגל שהיד קנדי יזד (בפרסית: شهید قندی یزد) היא קבוצת כדורגל מיזד. הקבוצה משחקת בליגת העל האיראנית, והיא קבוצת הכדורגל הראשונה מיזד שעלתה לליגה הבכירה. הספונסרית של הקבוצה היא "חברת שאהיד גאנדי יזד כבלים".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל איראניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1991
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
קטגוריה:פרובינציית יזד
קלע

קלע דרום אמריקאי
רוגטקה מודרנית
יידוי אבנים באמצעות קלע, [[נעלין 2014]]
קֶלַע (או בשמו העממי רוגטקה - מיידיש<ref></ref>) הוא כלי נשק פשוט, הקיים עוד מימי קדם ומשמש ליידוי אבנים במהירות רבה ובדיוק משופר, בהשוואה ליידוי אבנים ביד.

==היסטוריה==
הפעלת הקלע קלה יחסית מהפעלת קשת, אך טווח פגיעתו קטן משל קשת טובה ולרוב הוא גורם לפציעות חמורות פחות. עם זאת, בידיים מיומנות הקלע עלול להפוך לנשק קטלני. סיפור מפורסם על יכולת קליעה הוא הסיפור בתנ"ך על דוד, שהכניע את גוליית הענק הפלישתי שהיה חמוש מכף רגל ועד ראש, בעזרת אבן קלע בלבד. קלעים מהאיים הבליאריים היו ידועים בעולם העתיק בזכות כישורי הקליעה שלהם. בליסטראות, שהן התותחים של העת העתיקה וימי הביניים, פעלו על עיקרון דומה לזה של הקלע.
הקלע הפסיק לשמש בשימוש צבאי בשלהי ימי הביניים, בעקבות הופעת שריון כבד יותר שפגיעת אבן לא יכלה לו.

==קלע קדום==
אבני קלע עשויות אבן גיר ששימשו בקרבות על יהודה וירושלים בראשית המאה השישית לפנה"ס. מוזיאון ארצות המקרא, ירושלים.
הקלע מורכב מרצועה העשויה לרוב מעור שבמרכזה מצע עליו מניחים את האבן המיועדת ליידוי. היורה מניח אבן במרכז המצע, מקפל את הרצועה לשניים ומסובב את הקלע לקבלת מהירות. כאשר המהירות גבוהה מספיק, הוא מרפה מצידה האחד של הרצועה והקליע (האבן) נורה במהירות.

==קלע מודרני==

כיום נפוץ סוג שונה של קלע, שעובד, בדומה לקטפולטה, על עקרון אגירת האנרגיה באמצעות מתיחת גומיה ושחרורה לצורך יידוי. הקלה נוספת בתפעול קלע כיום נובעת מקלות ההשגה של עצמים נורים זהים לחלוטין בצורתם, גודלם ומשקלם, מייצור תעשייתי, כגון גולות.

הקלע, בכינויו המקובל "רוגטקה", נפוץ בקרב ילדים ונחשב משחק, למרות שהוא משמש לעיתים במהומות ככלי נשק זמין של מתפרעים. התנע שנושאת אבן הקלע המודרני היא גדולה. האבן עלולה לגרום לנזק משמעותי לרקמות גוף האדם ולפרטי ציוד.

==בסכסוך הישראלי-פלסטיני==
[[יידוי אבנים על כוחות ביטחון ישראלים בעזרת קלע.]]

בכבישי השטחים הפלסטינים נפוץ יידוי אבנים על ידי פלסטינים לעבר כלי רכב של אזרחים וכוחות ביטחון ישראלים ולעבר סיורים רגליים של מג"ב וצה"ל בשטחים. פעילות רבות של צה"ל בערים פלסטיניות נתקלות ברעולי פנים חמושים בקלע.

==אזכורים==
* בתנ"ך מסופר כי במהלך קרב דוד וגליית, דוד הפיל את גליית על הקרקע בעזרת קלע.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשק קר
קטגוריה:קליעה למטרה
גהי

גהי (בהינדי: घी) היא חמאה מזוקקת הנמצאת בשימוש במטבח ההודי, במטבח האתיופי, במטבח התימני, במטבח הלובי ובמטבחים שונים במזרח התיכון, המכילה פחות מוצקי חלב ביחס לחמאה רגילה. כדי להכין גהי מתיכים חמאה רגילה (בלי להביאה לרתיחה), מסירים את הקצף הנוצר מעל פני הנוזל, ומקררים אותו. החמאה נפרדת לחומר צלול וחומר עכור. החומר הצלול הוא הגהי.

הגהי עמידה הרבה יותר מחמאה רגילה וניתכת ב-24 מעלות צלזיוס. כך ניתן לשמר שומן מן החי לאורך זמן ללא צורך בקירור. מלבד השימוש בגהי כמזון, היא משמשת באיור ודה כטיפול תרופתי באמצעות גהי מומסת המשמשת טיפות לאף. 

חמאה מזוקקת מצויה גם במטבחים אחרים בעולם, תחת שם שונה. במטבח התימני והערבי, נקראת חמאה זו סאמנה. במטבח האתיופי, חמאה זו נקראת ניטֵר קיבֵה. השימוש בה נפוץ במאכלים צפון-אפריקאיים כמו עסידה. בכל המטבחים השימוש בחמאה המזוקקת דומה לאופן השימוש של המטבח ההודי, למעט שימושים ייחודיים האופייניים למטבח הספציפי.

==ראו גם==
*סאמנה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוצרי חלב
קטגוריה:חמאה
קטגוריה:המטבח ההודי
קטגוריה:המטבח הלובי
קטגוריה:המטבח התימני
יזד

יזד () היא עיר במרכז איראן ובירת הפרובינציה הקרויה על שמה, כ-502 ק"מ דרום-מזרחית לבירה טהראן. העיר שוכנת בשיפולים המזרחיים של הרי הזגרוס, מערבית למדבר לוט ודרומית למדבר כוויר , בגובה 1,216 מטרים מעל פני הים, כשההרים הסובבים אותה מתנשאים עד לגובה של כ-4,000 מטרים. במפקד האוכלוסין האחרון של איראן, בשנת 2016, התגוררו בעיר יזד 529,673 בני אדם.

יזד היא אחת הערים ההיסטוריות החשובות באיראן. העיר נבנתה בתקופת האימפריה הפרסית על ידי המלך יזדגרד הראשון, ששלט בשנים 339–420 והנציח את שמו בעיר. יזד ידועה כמרכזה של הדת הזורואסטרית, ואחד מאתרי העיר הוא מגדל השתיקה בו מניחים מאמיני הדת את מתיהם מאכל לציפורים, בהתאם למצוות הדת האוסרת את קבורת הגוף באדמה ואת שריפתו. 

בסביבתה של העיר מגדלים דגנים, ירקות ופירות לצורכי המקום, וכן כותנה, תות לתולעי משי ופרג אופיום לייצוא.

ב-2017 הוכרז המרכז ההיסטורי של העיר כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

==מבנים ואתרים==
ביזד נמצאת מערכת מים מפותחת, הכוללת תעלות מים מסועפות. בגלל מזג האוויר החם השורר בעיר, בתים רבים כוללים "ארובות רוח" (פרסית: بادگیر): מבנים צרים וגבוהים המשמשים ל"לכידת" רוח לשם קירור הבתים. כמו כן מצויים בעיר "בורות קרח" (פרסית: یخچال) שהם מבנים חרוטיים אשר שימשו לאחסון קרח ודברי מזון.

בחוצות העיר ניצב מגדל שתיקה זורואסטרי, בו נהגו הזורואסטרים להניח את מתיהם. בעיר נמצא גם מקדש אש זורואסטרי הפעיל משנת 470.

במאה ה-12 נבנה ביזד המסגד הגדול בעיר (مسجد جامع یزد). תרשים המסגד מופיע על גבי שטר 200 ריאל.
<gallery>
קובץ:Yazd - Bad gir - Windcatcher - panoramio.jpg|ארובות רוח ביזד
קובץ:Yakhchal of Yazd province.jpg|בור קרח
קובץ:200 IRR 1982 Front.jpg|מסגד ג'אמע-י יזד, שטר 200 ריאל, 1982
</gallery>

==יהדות יזד==

בגלל בידודה היחסי של יזד משאר איראן, נחשבים היהודים היזדים לעדה בפני עצמה והם משמרים מנהגים ומסורות נפרדות מזו של שאר יהדות איראן.

היהודים ביזד התפרנסו בעיקר ממסחר במשי ומכירת תותי עץ.

רוב היהודים ביזד הם שומרי מסורת תורה ומצוות. כיום חיים ביזד כ-8 משפחות יהודיות, אשר מונות כ-40 תושבים יהודים.

ביזד קיימים כיום בתי כנסת עתיקים רבים, אך לצורך תפילה במניין, כל התושבים היהודיים מתפללים ביחד באותו בית הכנסת. התפילות מתנהלות באופן קבוע, שחרית, מנחה וערבית, גם בימי חול וגם בשבתות וחגים.

רובם של התושבים ביזד הם אוכלי בשר כשר, ולכן רובם יודעים לשחוט בעצמם עופות. את הבשר הכשר הם קונים בערים הגדולות.

הילדים היהודים ביזד לומדים בבתי ספר מעורבים. כדי לשמור על היהדות והמסורת, הולכים הילדים אחרי הצהרים לחוגי יהדות, עברית ומסורת ישראל.

נשיאה השמיני של מדינת ישראל, משה קצב, הוא יליד העיר.

=== יהדות יזד בארץ ישראל ===
לאחר עלייתם ארצה של קהילה גדולה מיהודי יזד, שוכנו העולים בשכונת הבוכרים בירושלים. הקהילה בנתה לעצמה את בית כנסת היזדים, ברחוב אדניהו הכהן, המשמש כבית כנסת מרכזי של בני העדה שעלו לארץ ישראל עד היום, בהנהגתו של רב העדה היזדית בארץ ישראל, הרב יוסף שרגא.

==קבוצות הספורט של העיר==
* שהיד קנדי יזד

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20160831174657/http://ghoolabad.com/ GhoolAbad.com]
* [https://web.archive.org/web/20060208011759/http://www.yazduni.ac.ir/navigate.do;jsessionid=b030c131e6596165711e?dispatch=doShowHome האוניברסיטה של יזד]
* [https://www.bbc.com/future/article/20210810-the-ancient-persian-way-to-keep-cool The Ancient Persian way to keep cool] - מאתר ה-BBC

קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:פרובינציות איראן: ערי בירה
קטגוריה:פרובינציית יזד
כיכר קנדה 1

חזית כיכר קנדה 1
מראה המבנה מגובה הרחוב
הנוף הנשקף מן המבנה, מאי 2000 
כיכר קנדה מס' 1 הוא גורד שחקים במרכז כיכר קנדה בלונדון. גובה הבניין 235 מטרים ובו 50 קומות.

משני צידי המבנה ניצבים שני גורדי שחקים נמוכים יותר (גובה כל אחד מהם 200 מטרים) - מגדל HSBC (כיכר קנדה 8 - 16) ומגדל סיטיגרופ (כיכר קנדה 25). בתחתיתו נמצא מרכז קניות.

על אף גובהו הרב אין בראש המבנה מרפסת תצפית פתוחה לציבור. המבנה מקושר לרכבת התחתית של לונדון באמצעות הרכבת הקלה של דוקלנדס.

את המבנה תכנן האדריכל סזאר פלי, והוא נקרא "קנדה" הואיל ונבנה על ידי חברת הבנייה הקנדית אולימפיה ויורק, בבעלות משפחת רייכמן. החברה פשטה רגל בטרם סיימה את המבנה, והמבנה עמד זמן רב בלתי גמור, עד השלמתו בשנת 1991. בשנה זו גובהו עבר את גובהו של מגדל 42 והוא הפך למגדל הגבוה ביותר בלונדון ובבריטניה. הוא החזיק בשיא זה עד שנת 2010, עת נבנה מגדל השארד.

==כינויי הבניין==
הבניין מכונה "מגדל קנרי וורף" (מגדל רציף קנרי) על שם האזור בו נמצא המבנה. הוא מכונה לעיתים "רחוב פליט האנכי" משום שנמצאות בו מערכות עיתונים רבים שישבו קודם לכן ברחוב פליט.

==אירועים בבניין==
*בשנת 1996 הותקף המתחם על ידי ה-IRA, אולם המבנה עצמו לא נפגע.
*בשנת 2002 טיפס מטפס המבנים הצרפתי אלן רוברט המכונה "ספיידרמן" עד גג המבנה בלי אמצעי עזר, תוך שימוש בידיו וברגליו בלבד.

== מידע על המבנה ==
*במבנה 4,388 מדרגות ו־3,960 חלונות. 32 מעליות מאפשרות לעובדים במבנה לעבור בין קומותיו השונות. מהירות המעליות מאפשרת הגעה מקומת הקרקע לקומה ה־50 ב־40 שניות.
*בקומה ה־13 אין משרדים והיא משמשת רק למכונות מיזוג האוויר, מתכנני המבנה טוענים שהדבר נובע משיקולים תכנוניים ולא מטריסקידקפוביה (פחד מן המספר 13).
*גובהה של קומת המבואה של המבנה (הלובי) 11 מטרים, והיא מצופה ב־90,000 מטרים רבועים של שיש שיובא מאיטליה ומגואטמלה.
*למשך זמן קצר היה המבנה הגבוה ביותר באירופה, עד בניית מגדל מסטרן בפרנקפורט בגרמניה.

== דיירי המבנה ==
במבנה פועלים מוסדות פיננסיים רבים והוא משמש משכנם של עיתונים בריטיים חשובים, בהם הדיילי מירור, הסנדיי מירור, הסנדיי פיפל והטלגרף. כמו כן פועלים במבנה הבנק של ניו יורק, KPMG, סיטיבנק, בר סטרנס, האיגוד האירופי של תעשיית התרופות, מועצת הדגנים הבינלאומית וארגון הסוכר הבינלאומי.

== ראו גם ==

* קנרי וורף
* גורדי שחקים בלונדון

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.skyscrapernews.com/buildings.php?id=48 מידע על גורדי שחקים בכיכר קנדה]
*

קטגוריה:לונדון: גורדי שחקים
קטגוריה:טאוור האמלטס
קטגוריה:מבנים שתכנן סזאר פלי
נפילה חופשית

נפילה חופשית של גוף בהשפעת כוח הכובד
ב[[כדור הארץ לא קיימת נפילה חופשית "אמיתית" מכיוון שהאוויר יוצר חיכוך ומפעיל כוח המתנגד לכוח הכובד]]
נפילה חופשית

נפילה חופשית היא 
מצב בו גוף נמצא בהשפעת כוח הכובד בלבד. 

בפועל, לא קיימת בכדור הארץ נפילה חופשית "אמיתית" מכיוון שבמהלך הנפילה, בשל החיכוך באוויר, נוצר כוח גרר נגדי לכוח הכובד, ההולך וגדל עם המהירות, והוא מקטין את תאוצת הנפילה יחסית לנפילה חופשית "אמיתית" עד הגעת הגוף למהירות סופית וקבועה הנקראת גם "מהירות טרמינלית".

==סוגים של נפילה חופשית==
גם תנועה כלפי מעלה או תנועה בצורה פרבולית היא נפילה חופשית משום שהכוח היחיד הפועל על הגוף הנע הוא כוח הכובד. ואילו מה שמקנה לתנועה את צורתה הוא המהירות ההתחלתית שבה נע הגוף. תנועה פרבולית שכזאת נקראת "תנועה בליסטית", כך שלפעמים השם "נפילה חופשית" מיוחס לנפילה בלבד - כלומר: גוף המתחיל במנוחה ונעזב ליפול תחת השפעת הכבידה בלבד.

גם התנועה בה הירח מקיף את כדור הארץ היא נפילה חופשית, אף על פי שהירח לא "נופל" (כלומר: מתקרב) אל כדור הארץ. הסיבה לכך היא שכח הכבידה מאונך לכיוון תנועת הירח, כך שכוח הכובד משנה רק את כיוון המהירות ולא את גודלה ובכך הירח נע בתנועה מעגלית סביב כדור הארץ, כאשר הכוח הצנטריפטלי הוא כוח הכבידה. 

==היסטוריה והתפתחות==
גלילאו גליליי היה הראשון שטען כי המהירות בעת שזורקים גוף כלפי מעלה הולכת ופוחתת בקצב קבוע, בדיוק באותו הקצב שבו היא גדלה כאשר הגוף נופל. מה שמשנה את המהירות הוא בעצם הכוח שפועל על הגוף, אותו זיהה אחר כך אייזק ניוטון ככוח הכובד. עד גלילאו נהוג היה לחשוב, כי לכל חומר יש "מצב טבעי", לדוגמה: המצב הטבעי של כדור הוא לנוע מטה כלפי כדור הארץ, או של הכוכבים לנוע בצורה מעגלית. גישה זו נתמכה על ידי אריסטו.

==תאוצת הנפילה החופשית==
תאוצת הנפילה החופשית איננה תלויה במסת הגוף הנופל אלא רק בעוצמת שדה הכבידה. תוצאה זו ידועה בשם "עקרון השקילות החלש" ועליה התבסס מאוחר יותר אלברט איינשטיין כאשר ניסח את "עקרון השקילות החזק" שהוא הבסיס לתורת היחסות הכללית. בכדור הארץ, תאוצת הנפילה החופשית מסומנת g והיא שווה בקירוב ל־9.81 מטר לשנייה בריבוע. ערכו המדויק של g משתנה ממקום למקום בהתאם לגובה מעל פני הים ולמיקום על פני כדור הארץ. ישנן שתי סיבות עיקריות להבדלים ב-g במקומות שונים על פני כדור הארץ:
* לפי חוק הכבידה, כוח המשיכה בין שני גופים תלוי במסות שני הגופים וביחס הפוך (בריבוע) למרחק ביניהם. אם נמצאים על הר לעומת עמק למשל, הרי שהמרחק ממרכז כדור הארץ גדול יותר (ולפי חוק הכבידה, זה המרחק הקובע) אך ישנה יותר מסה. בחישובים ניתן להוכיח (על ידי חוק גאוס) כי ה-g גדל במקרה כזה.
* משום שכדור הארץ מסתובב סביב עצמו, ישנה השפעה של הסיבוב הזה המשנה באופן מקומי את תאוצת כדור הארץ. גוף הנע בתנועה מעגלית שואף לעוף החוצה מהסיבוב (כוח מדומה הנקרא "כוח צנטריפוגלי") בהתאם למהירות הגוף בתנועה המעגלית. קרוב לקו המשווה, כוח זה חזק ומקטין את ה-g ואילו קרוב לקטבים, כוח זה חלש בהרבה וכמעט אינו משפיע.
שני האסטרונאוטים, שנחתו על הירח בטיסת אפולו 15, הדגימו לעיני מיליוני צופים על כדור-הארץ שזמן הנפילה אינו תלוי במסה. הם הטילו בו זמנית פטיש ונוצה על קרקע הירח והראו בבירור ששני הגופים נפלו בו זמנית על קרקעית הירח חסרת האטמוספירה.

== ראו גם ==
* כבידה
*תאוצת הכובד
* בליסטיקה
* תנועה מעגלית
* תורת היחסות הכללית

==קישורים חיצוניים==

* 
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכניקה
קטגוריה:כבידה
משה הלוי

[[לוחית זיכרון על ביתם של משה הלוי ולאה דגנית ברח' דב הוז 9 בתל אביב]]
משה הלוי (גורביץ) (26 בפברואר 1895 – 26 בדצמבר 1974) היה במאי תיאטרון ישראלי, מייסד תיאטרון "האהל".

==קורות חיים==
נולד בשם משה וולפוביץ' גורביץ' בעיר מסטיסלאב שברוסיה (כיום בבלארוס). הלוי היה חבר תיאטרון "הבימה" במוסקבה עם היווסדו בשנת 1917. עלה לארץ בראשית שנות העשרים ובשנת 1925 ייסד את תיאטרון האהל שאת שמו בחר יחד עם חיים נחמן ביאליק, קיבץ קבוצה של 22 שחקנים צעירים וחסרי ניסיון והדריך אותם לעלייה לבמה, לקראת הופעתם הראשונה ב-22 במאי 1926 בהצגת "נשפי פרץ", ערב מערכונים לפי סיפורי י"ל פרץ, באולם גימנסיה הרצליה. בשנים 1932-1937 ביים את תהלוכת העדלאידע בתל אביב. בשנת 1954 הקים הלוי סטודיו תיאטרון בשם 'דוכן', שפעל בחסות בית ציוני אמריקה.
משה הלוי היה במאי הבית של האהל ומנהלו. הלוי היה מחסידי שיטת סטניסלבסקי של במאי התיאטרון הרוסי קונסטנטין סרגייויץ' סטניסלבסקי, ששמה את הדגש על הבעה עזה של רגשות, וברוח זו ביים את הצגות האהל. בתקופת היישוב היה האהל, לצידה של הבימה, אחד מן התיאטרונים המובילים ביישוב. בתקופת המדינה הלך כוכבו של האהל ודעך, עד שנסגר סופית בשנות השישים.

משה הלוי היה נשוי לחנה רובינא, והתגרש ממנה לפני עלייתו לארץ ישראל. בארץ נשא לאשה את לאה דגנית שחקנית האהל, ולהם בת, הזמרת אהלה הלוי, שהייתה אשתו הראשונה של שייקה אופיר.

נקבר בבית העלמין קריית שאול. בתו הקימה על קברו מצבה בדמות אוהל (וכך עשתה גם על קבר אמה).

==הוקרה והנצחה==
* בערים ראשון לציון ונתניה נקראו רחובות על שמו.
* בשנת 1980 קבעה עיריית תל אביב את הפרס השנתי העירוני לאמנות הבימה על שמו של משה הלוי.
* בתאריך 27 בדצמבר 2005 דאר ישראל הנפיק בול דאר לזכרו של הלוי הנושא את דיוקנו, שעוצב על ידי האמן משה פרג . על השובל: תצלום של סצנה מתוך המחזה "יעקב ורחל".

==זיכרונותיו==
* דרכי עלי במות, תל אביב: מסדה ('ספריה לתיאטרון'), תשט"ו.

==לקריאה נוספת==
* 'הלוי (גורויץ'), משה', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 179. 
* חיים שהם, 'ממוסקבה לארץ ישראל: בדרך ליצירת תרבות פועלית מקורית', במה 112 (תשמ"ח), 30–37. (על הלוי וראשיתו של תיאטרון "האהל")

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www2.tau.ac.il/theatre/view_pritim.asp?id=810 משה הלוי (גורביץ')], בתוך: שמעון לב-ארי, מדריך מאה שנה לתיאטרון העברי, באתר אוניברסיטת תל אביב
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:תיאטרון אהל
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:במאי תיאטרון ביישוב
קטגוריה:במאים ביישוב
קטגוריה:משפחת הלוי (האהל)
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:אמנים ואנשי רוח שהונצחו בתל אביב-יפו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1895
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
מוחתסב

בעולם האסלאמי תפקיד המֻחְתַסִבּ (בערבית: محتسب) הוא לפקח על הסדר הציבורי בעיר. תפקיד זה התקיים בעיקר באימפריה המוסלמית של ימי הביניים, והוא נודע בשם זה החל מהמאה ה-10 לספירת הנוצרים. המוחתסב מקבל את מינויו מטעם הקאדי, כפי שקובעת השריעה, ותחתיו עובדים מפקחים נוספים המסדירים את מגוון ההיבטים של החיים הציבוריים.

לתפקיד המוחתסב מתמנה רק אדם מוסלמי, ומכאן ניתן לראות שהקאדי ראה בתפקיד זה לא רק תפקיד מנהלי – אלא גם דתי.

==תפקידי המוחתסב==
תפקידי המוחתסב כוללים:
* פיקוח על בריאות הציבור, ובכלל זה איכותם של מקורות המים, שחיטת הבהמות והמלחת הבשר. המוחתסב אף ערך ביקורות במרחצאות, מסעדות ומאפיות כדי לוודא שהם מקפידים על היגיינה מספקת.
* פיקוח על השווקים ועל הסוחרים, ובכלל זה פיקוח על מחירים ועל אמינותן של מידות ומשקלות המשמשות את המוכרים.
* השבעת רופאים ופיקוח על המרפאות והרפואה.
* בתקופה העבאסית התרחבו סמכויותיו, מכיוון שרוב האוכלסייה באימפריה הייתה כבר מוסלמית. הוא פיקח על קיום אורח חיים אסלאמי תקין, לדוגמה התנהגות נאותה בין גברים ונשים, שאנשים יגיעו בזמן לתפילות במסגדים, אכיפת איסור לקיחת ריבית ושתיית יין בפומבי (אשר אסורים באסלאם) ושהאנשים שאינם מוסלמים יקבלו את המגבלות עליהם.
 
כפי שניתן לראות, אחריותו של המוחתסב מקיפה את כל תחומי החיים. דוגמה לכך היא התקנה (שמקורה בסביליה במאה ה-12) המחייבת פועלים להפסיק עבודות רועשות בזמן התפילות. 

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.saudiaramcoworld.com/issue/197705/the.muhtasib.htm המוחתסב] – כתבה בכתב העת להיסטוריה וגאוגרפיה של העולם המוסלמי מטעם חברת הנפט עראמקו הסעודית
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תארים ותפקידים באסלאם
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: כלכלה
לוס אנג'לס צ'רג'רס

לוס אנג'לס צ'רג'רס (באנגלית: Los Angeles Chargers) היא קבוצת פוטבול שנוסדה בשנת 1960 יחדיו עם שבע קבוצות נוספות שהרכיבו את ה־AFL, שלימים התאחדה עם ה־NFL.
בראשית הדרך שיחקה הקבוצה בלוס אנג'לס תחת השם לוס אנג'לס צ'רג'רס, כעבור שנה, בשנת 1961 עברה לסן דייגו, מושבה עד 2017. בינואר 2017 הודיעה הקבוצה שתשוב לשחק בלוס אנג'לס.

את משחקיה הביתיים בסן דייגו שיחקה הקבוצה באצטדיון קוואלקום. הבעלים של הקבוצה בעת היווסדה היה בארון הילטון, בנו של קונרד הילטון אשר ייסד את רשת מלונות הילטון.

בשנותיה הראשונות ב־AFL הייתה ידועה הקבוצה בקו התקפי משופע בכוכבים דוגמת לאנס אלוורת', פול לואו, קית' לינקולן וג'ון הדל מחד ומאידך בהגנת ברזל בראשותם של ארל פייזון וארני לאד.
תלכיד זה הוביל את הקבוצה להישגים רבים ובראשם זכייה באליפות ה־AFL של שנת 1963 לאחר ניצחון בגמר על הבוסטון פטריוטס בתוצאה 10–51.

בשנת 1970 ולאחר האיחוד של ה־AFL עם ה־NFL שובצה סן דייגו לבית המערבי של ה-AFC שם היא ממוקמת עד היום.

ציון הדרך המשמעותי ביותר של הצ'רג'רס ב־NFL היה ההגעה לסופרבול מספר 29 בשנת 1995 אשר התקיים במיאמי.
הקבוצה תחת המאמן בובי רוס הגיעה כאנדרדוג למשחק זה והובסה על ידי הסן פרנסיסקו 49' 26-49.
שלושת השחקנים הבולטים של הצ'רג'רס באותה עונה היו נייטרון מינס, ג'וניור סיאו ורודני האריסון.

אצטדיון קוואלקום אף אירח את סופרבול 22, 32 ו־37 אליהם לא השכילה להעפיל קבוצת העיר המארחת.

בדראפט 2004 הקבוצה בחרה באיגור אולשנסקי והוא הפך ליוצא ברית המועצות הראשון שהחל לשחק בליגה ובין היהודים הבודדים ששיחקו בה.

בעונת 2020 מתוכננים הצ'רג'רס לעבור לאצטדיונם החדש אצטדיון לוס אנג'לס בהוליווד פארק הנבנה באינגלווד סמוך לנמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס במימון הבעלים של לוס אנג'לס ראמס סטן קרונקי ובעלות של 1.86 מיליארד דולר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:סן דייגו: מועדוני ספורט
קטגוריה:לוס אנג'לס: מועדוני ספורט
טמפרה (ציור)

ציור [[המדונה והילד על ידי דוצ'ו טמפרה יחד עם זהב על עץ, 1284 בסיינה]]
Muerte y resurrección של הצייר המקסיקני [[חוסה קלמנטה אורוסקו (1943)]]
טֶמפֶּרָה (Tempera) היא צבע על בסיס חומר מתחלב מכמה סוגים.

== מקור השם ==
המונח "טֶמְפֶּרָה" היה המונח שבו כונו כל הצבעים שעורבבו (tempered) בחומר קישור כדי שאפשר יהיו למרוח אותו על מצע<ref></ref>.

== היסטוריה ==
ציורי טמפרה התגלו בעיטורי סרקופגים במצרים העתיקה. ברבים מדיוקנאות המומיות מפיום נעשה שימוש בטמפרה<ref></ref>, כמו גם בציורי הקיר בבית הכנסת דורה אירופוס, שנמצא בעיר דורה אירופוס בסוריה שנבנה במאה ה-3<ref></ref>. עם זאת, רק בימי הביניים נהייתה הטמפרה המדיה המועדפת באירופה. במאה ה-15 החלו צבעי השמן להחליף בהדרגה את צבעי הטמפרה כמדיום המועדף<ref></ref> וזאת בשל היותם נוחים יותר לשימוש – לא נדרש להכינם מיד לפני העבודה, הם מאפשרים עבודה ועיבוד של הצבע לאורך זמן ולא מחייבים עבודה בשכבות. 
הטמפרה נותרה והיא עדיין המדיום המרכזי בציור איקונות.

==סוגים ומרכיבים==
תערובת הצבע תכיל פיגמנט עם חומר מאגד ותוספים שונים. בין סוגי הטמפרה השונים ישנם טמפרת ביצים (עשויה חלמון וחלבון או חלמון בלבד), טמפרת קוקיין, טמפרת עמילן, טמפרת שעווה וטמפרת גומי ערבי. לציור הועדפו בדרך כלל טמפרת הביצים וטמפרת הקזאין.
כמרכיב שומני השתמשו לרוב בשמנים "יבשים" (שמן פשתן, פרג, אגוז מלך או חמניות), מודיפיקציות כימיות של שמנים אלו, שעווה, טרפנטינים וכדומה.

==תכונות==
צבע הטמפרה מתייבש יחסית מהר, וכמעט שאי אפשר לאחסן אותו בלא שיתקלקל. לכן נהוג לצייר בטמפרה תוך הכנת הצבעים בכמות קטנה, המספיקה רק לאותו יום. הדבר מכתיב סגנון ציור שונה מזה של צבעי שמן, שדורשים זמן רב עד אשר הם מתייבשים ומאפשרים ערבוב ומעבר בין צבעים באותה שכבה.

בתהליך הייבוש נוטים הצבעים להשתנות כך שהגוון לאחר הייבוש עז יותר מהגוון כשהצבע עוד לח. הגוון הסופי לאחר ייבוש של צבע הטמפרה נקבע לפי סוג הטמפרה, התוספים ותנאי הייבוש (חשיפה לאור, טמפרטורה וכו') כך שעל הצייר להיות בעל ידע רב וניסיון כדי לדייק בעבודתו. 
טמפרות אינם נוטות להיסדקות בייבוש אך הן יוצרות שכבת צבע לא גמישה יחסית ולכן עשויות להתפורר. 
לרוב תימצא לכה או ורנית על ציור טמפרה, כדי להגן על הצבע ולהוסיף לו ברק.

==לקריאה נוספת==
*אנציקלופדיה לאמנות הציור והפיסול, כרך 1, עמ' 140–141, הוצאת כתר, 1997.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">* [https://web.archive.org/web/20081118194631/https://danielsmith.com/Learn/Articles/Making-Egg-Tempera.asp/ Making Egg Tempera]</div>
<div class="mw-content-ltr">* [https://www.temperaworkshop.com/technique/technique1.htm Step-by-step Egg Tempera Technique]</div>
<div class="mw-content-ltr">* [https://www.eggtempera.com/ The Society of Tempera Painters]
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טכניקות ציור
קטגוריה:אמנות: חומרי גלם
טאקו בל

הלוגו הקודם
סניף הרשת בטאוס, [[ניו מקסיקו]]
טאקו בל (באנגלית: Taco Bell, בתרגום חופשי: פעמון הטאקו) היא רשת מסעדות מזון מהיר אמריקאית, המוכרת מזון בסגנון מקסיקני, שבסיסה נמצא באירוויין, קליפורניה, ארצות הברית. הרשת היא חלק מחברת Yum! Brands, המתפעלת בין היתר גם את רשתות המזון KFC ופיצה האט.

== היסטוריה ==
במקור החלה החברה כדוכן למכירת נקניקיות בלחמנייה בשנת 1946 על ידי גלן בל. לאחר כמה ניסיונות שביצע ובהשפעת השיטה המצליחה של האחים לבית מקדונלד'ס הקים את מסעדתו בשנת 1962. השיטה הוכחה, וטאקו בל הפכה למסעדה מוצלחת.

עד מהרה, נרכשה החברה על ידי ענקית-המזון "פפסיקו". באוקטובר 1997 הקימה פפסיקו את חברת "טריקון" (Tricon), והעבירה אליה את השליטה על החברות טאקו בל, KFC ופיצה האט. ב-16 במאי 2002 טריקון הפכה רשמית ל-Yum! Brands.

החברה התפרסמה רבות החל משנת 1998 בעזרת פרסומות הצ'יוואווה שלה שהציגו כלב שפרסם את מוצריהם. הם זנחו את הרעיון בתחילת המאה ה-21.

== מידע כללי ==
בשנת 2013 היו לחברה 6,500 מסעדות ברשת, מתוכן 280 מחוץ לארצות הברית. בארצות הברית היא חולקת שטחים רבים עם רשת KFC.

לרשת כ-175,000 עובדים.

הכנסות לרשת בשנת 2009 היו 1.9 מיליארד דולר.

כיום מגישה המסעדה מזון "טקס-מקס", כלומר מזון אמריקאי המושפע מהתרבות המקסיקנית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חברות מזון אמריקאיות
קטגוריה:רשתות מזון מהיר
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
תפוסה

בתחום הימאות והספנות, תפוסה היא נפח המטען שאונייה מסוגלת לשאת.
* תפוסה ברוטו משמעותה נפח כל החללים בתוך האונייה, על הסיפון ובמבנים העיליים שמעליו, המשמשים לאחסון מטען, אספקה ודלק ולמגורי הצוות והנוסעים, לרבות חדר המכונות וגשר הפיקוד.
* תפוסה נטו היא הנפח המיועד למטען, לרבות על הסיפון, לאחר ניכוי הנפח שתופסים מגורי הצוות, גשר הפיקוד, חדר המכונות וחדר ההגה.

התפוסה נמדדת ביחידות הנפח טון תפוסה, כאשר 1 טון תפוסה שווה 100 רגל מעוקב (כ־2,831.6 ליטר). מקור המונח "ton" במשמעותו זו הוא במלה האנגלית העתיקה "tun", שפירושה "חבית יין גדולה". ביחידה זו ציינו את קיבולת המטען של אוניות באמצעות חישוב מספר חביות יין שהספינה הייתה מסוגלת לשאת.

כלי שיט מסחריים, המובילים מטענים, נמדדים בטון תפוסה, בעוד שכלי שיט מלחמתיים נמדדים בטון הדחק (displacement) שהיא יחידת משקל.

==ראו גם==
* מידת התפוסה הבריטית הישנה
* מידת התפוסה הבריטית ליכטות
* הדחק (כלי שיט)

==קישורים חיצוניים==
* 
* רב חובל ס' ר' מילר, "[https://www.nli.org.il/he/newspapers/toren/1953/10/11/01/page/12 להבהרת המושג טונאג'"]. תורן – דפים לבית צים, מס' 2–3, אוקטובר 1953, עמ' 12. עותק סרוק באוסף עיתונות יהודית היסטורית של הספרייה הלאומית.
* "[https://www.nli.org.il/he/newspapers/toren/1957/07/01/01/page/36 מהו הטונג' שלה? (מספר תשובות קצרות לשאלות מסובכות)]". תורן – דפים לבית צים, מס' 13, יולי 1957, עמ' 36. עותק סרוק באוסף עיתונות יהודית היסטורית של הספרייה הלאומית.

קטגוריה:מידות של כלי שיט
וידוא הריגה

וידוא הריגה הוא פעולה המבוצעת בעת קרב, או אחריו, ומטרתה לוודא כי חייל אויב הנראה פגוע הוא הרוג בלי ספק, ולכן אינו מהווה עוד איום על הכוחות הלוחמים. כאשר הפעולה נעשית במהלך הקרב, מקובל להצדיק אותה בכך שהכוח הלוחם, שאינו יכול לעסוק בשביית חיילי אויב פצועים, אינו מוכן לספוג אבדות מאויב הנותר ללא השגחה.

במקרים אחרים, כאשר הכוח סיים את התקדמותו והוא יכול להתפנות לטיפול בפצועיו, וידוא הריגה הוא פעולה בלתי מוסרית הפוגעת בטוהר הנשק, ואף נחשבת להריגה או רצח. בין המבקרים את פעולותיהם של צבאות לוחמים, קיים גם חשש כי חיילים עשויים להתעלל בגופות במסווה של וידוא הריגה.

==ראו גם==
* הוצאה להורג לאחר המוות

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טקטיקה צבאית
קטגוריה:משפט צבאי ואתיקה צבאית
תמי מוזס-בורוביץ'

תמר (תמי) מוזס־בורוביץ (נולדה ב־11 במרץ 1960) היא אשת עסקים ישראלית, בעלת שליטה ובעלת עניין בחברות ישראליות, בפרט בתחום תקשורת ההמונים.

==ביוגרפיה==

תמי מוזס נולדה כבת זקונים לנח ולפולה מוזס, בעלי השליטה בעיתון "ידיעות אחרונות".

למדה בבית הספר היסודי "ניצנים" ברמת גן ובתיכון "אהל שם" ברמת גן. בצבא שירתה כמש"קית חינוך במפקדת יהודה ושומרון. בעלת תואר ראשון במדע המדינה ומינהל ציבורי מטעם אוניברסיטת בר־אילן, ותואר שני במינהל עסקים מטעם אוניברסיטת תל אביב. בגיל 23, במסגרת הכנת עבודת גמר באוניברסיטה על מימון מטוסים הכירה את בעלה לעתיד, דוד (דדי) בורוביץ' (השותף עם אחיו התאום ישראל בורוביץ' בקבוצת "כנפיים"). לתמי ולדדי חמישה ילדים, שלושה מנישואיו הקודמים של דדי ושניים מהם נולדו לזוג.

מגיל צעיר החלה לעבוד בעסק המשפחתי – העיתון ידיעות אחרונות. עם מות אמה הייתה מעורבת במלחמת הירושה סביב השליטה בעיתון. ארבע שנים לאחר שאחותה, ג'ודי שלום ניר מוזס, החליטה להעביר את מניותיה לאחיה ארנון (נוני) מוזס מכרה תמי בשנת 1994 את מניותיה בעיתון לאיש העסקים אליעזר פישמן. על־פי הערכות היקף העסקה עמד על 45–60 מיליון דולר.

בשנת 1998 מכרה חברת משאב את השליטה בחברת גרנית הכרמל לתמי מוזס-בורוביץ' וגיסה ישראל בורוביץ (באמצעות חברת "ד.ת בורוביץ-מוזס השקעות (1995)") תמורת כ-200 מיליון דולר. בעסקה השתתפו גם חברת הפניקס אחזקות וחברת גלנקור. בשנת 2006 רכשה קבוצת עזריאלי את השליטה בחברת גרנית הכרמל.

ב־1999 הקימה עם יובל נתן ועם עופר נמרודי (ממעריב) את שבועון הבידור והטלוויזיה "רייטינג", שהתחרה בשבועון "פנאי פלוס" מבית "ידיעות אחרונות". בשנת 2005 פרשה מהשותפות ומכרה את חלקה במגזין ובמגזיני הנישה "מותק" ו"ביג טיים" שתוכננו לצאת על ידי קבוצת רייטינג. עוד הקימה מוזס בשותפות עם חברת אפריקה ישראל ונדב פלטי את חברת "מפל תקשורת" בע"מ (השם "מפל" מורכב מהאות הראשונה של השם "מוזס" ושתי האותיות הראשונות של השם "פלטי"), העוסקת בתחום האינטרנט, המדיה והתקשורת. בחברת "מפל" עסקה ביחד עם יאיר דורי בהפצה ושיווק טלנובלות. היא מכהנת כמנכ"לית מפל תקשורת וכיו"ר הדירקטוריון של דורי מדיה גרופ.

ב־2005 נזכר שמה כאחת השותפות (עם משפחת בורוביץ') ברשת קלאבמרקט שנקלעה לחובות כספיים גבוהים, והוצא צו להגנתה מפני נושים עד למכירתה לרשת המתחרה, "שופרסל". בדיון בבקשת הקפאת ההליכים של קלאבמרקט, העירה השופטת ורדה אלשיך לעברה ולעבר בעלה כי היא מצפה מבעלי הרשת לתרום את חלקם (הכספי) בהצלתה. הדברים עוררו מהומה והזוג בורוביץ' מצא עצמו תחת מתקפה על חלקו בקריסת הרשת.

==ראו גם==
* דוד בורוביץ
* ישראל בורוביץ

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשות עסקים ישראליות
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:משפחת מוזס
קטגוריה:בוגרי בית ספר ניצנים (רמת גן)
קטגוריה:בוגרות בית הספר אהל שם
קטגוריה:בוגרי בית הספר אהל שם
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
מנוע בעירה חיצונית

מנוע בעירה חיצונית הוא מנוע חום, ששריפת הדלק בו מתבצעת במכלול חיצוני למנוע, בדוד קיטור. המנוע הוא המכונה בה נעשית העבודה המכנית ואליה מחובר הצרכן, בעוד שדוד הקיטור נפרד מן המנוע עצמו ואף מרוחק ממנו. במנוע בעירה פנימית, לעומת זאת, שריפת הדלק מתבצעת בתוך המכונה בה מתבצעת העבודה המכנית, למשל צילינדר של מנוע דיזל או מנוע בנזין.

אנרגיית החום המשתחררת בשריפת הדלק בכבשן דוד הקיטור מנוצלת להרתחת מים וליצירת קיטור בלחץ ובטמפרטורה גבוהים ביותר. באמצעות לחץ הקיטור מסובבים גלגל כפות של טורבינת קיטור או דוחפים בוכנה בתוך צילינדר של מנוע קיטור בוכנאי.

מערכת הנעה ימית באמצעות [[טורבינת קיטור.]]

== ראו גם ==
* מנוע סטרלינג
* מעגל רנקין
* מנוע בעירה פנימית

==קישורים חיצוניים==

בעירה חיצונית
*
קטגוריה:המהפכה התעשייתית
בית בוש

מבואת העמודית של בית בוש
בית בוש (באנגלית: Bush House) הוא בניין בין אלדוויץ' והסטרנד בלונדון שבאנגליה, המשמש כמשכן השירות העולמי של ה-BBC. כמו כן הוא משמש את מס ההכנסה של בריטניה.

לבניין מספר אגפים, ובנייתו נמשכה כ- 13 שנים:
*1923 - האגף המרכזי
*1928 - האגף הצפון מערבי
*1929 - האגף הצפון מזרחי
*1930 - האגף הדרום מזרחי
*1935 - האגף הדרום מערבי

הבניין הוקם במימון וביוזמה אמריקאיים והיה בבעלות חברות אמריקאיות במשך זמן רב. היוזמה להקמת הבניין הייתה של אירווינג ט. בוש שעל שמו קרוי המבנה. האישורים לבנייה התקבלו בשנת 1919, והבניין נועד לשמש כמרכז סחר. את הבניין תכנן האדריכל הארבי ו. קורבט.

טקס פתיחת הבית נערך ב-4 ביולי 1925 - יום העצמאות של ארצות הברית, בנוכחות הלורד ארתור בלפור. במעמד זה נחנכו גם שני הפסלים במבואת המבנה, שנוצרו על ידי הפסלת האמריקאית מלבינה הופמן. הפסלים מסמלים את הידידות בין אנגליה וארצות הברית, ועל מבואת הבניין כתובה הכתובת:
::"מוקדש למען ידידותם של העמים דוברי האנגלית".

הבניין נבנה מאבן פורטלנד ונחשב באותה עת לבניין היקר ביותר בעולם - עלותו הייתה אז 2,000,000 ליש"ט או 10,000,000 דולר.

לאחר שנפגע בית השידור במהלך הבליץ ב-8 בדצמבר 1940, נאלץ ה-BBC להעביר לבית בוש את משרדי השידורים לאירופה. גם בית בוש נפגע בהפצצות, ואחד משני הפסלים במבואה איבד את זרועו. הפסל תוקן בשנת 1977. 

ב-1958 עבר למבנה גם השירות העולמי של ה-BBC.

בעלת הבניין כיום היא חברת קאטו קאגאקו היפנית. ה-BBC חכר את המבנה לשימושו עד שנת 2010.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20070903000459/http://www.bbc.co.uk/heritage/in_depth/buildings/bush_house.shtml בנייני ה-BBC: בית בוש]
* [http://www.bbc.co.uk/worldservice/us/010119_bushhouse.shtml השירות העולמי של ה-BBC: בית בוש]
* [http://www.bbc.co.uk/dna/h2g2/classic/A790058 מידע על בית בוש]

קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה II
קטגוריה:לונדון: תקשורת
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: טלקומוניקציה
קטגוריה:וסטמינסטר: מבנים
קטגוריה:מבנים שנפגעו במהלך הבליץ