ספר החיים והמתים הטיבטי

סוגיאל רינפוצ'ה, אוקטובר 2008
ספר החיים והמתים הטיבטי נכתב בשנת 1992 בשם "הגאולה הגדולה באמצעות שמיעת הבארדות" על ידי הדזוגצ'ן לאמה הטיבטי וכותרתו נקבעה על ידי האנתרופולוג והסופר האמריקאי . לפי יפעת מנטל, נועד הספר לעוסקים בתורת הבודהיזם הטיבטי, המכירים את המסורת שיצרה את התורה בספר, כשמאחוריה עומדת גם תורה בודהיסטית שבעל-פה. הספר חוקר ארעיות ולידה מחדש, ומציע אימון של הנפש באמצעות מדיטציה ותרגולים רוחניים לרגע המוות.

== היסטוריה ==
לפי דניאל גולמן, כבר בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 תכנן רינפוצ'ה לכתוב ספר על החיים והמוות בטיבט. ב-1983 הוא פגש את אליזבת קובלר-רוס וקנת' רינג, חוקרים במקצועות חמלה וקרבה למוות, והם עודדו אותו לקדם את עבודתו בגילוי התורה הטיבטית על המוות ועל עזרה לעומדים למות. רינפוצ'ה המשיך בהוראה בעולם, ובשנת 1989 פגש בנפאל את אנדרו הארווי, סופר בריטי, מומחה בדתות ומורה למיסטיקה. רינפוצ'ה הזמין אותו לסייע במיזם הכתיבה.

בהקדמה לספר, כתב הדלאי לאמה הארבעה-עשר ב-2 ביוני 1992:

=== כתיבת הספר ===
במשך מאות שעות הוקלטו ותומללו דברי רינפוצ'ה. ב-1991 עברו הארווי ופטריק גפני לבית בקליפורניה, סמוך למעון רינפוצ'ה. הם ניסחו את פרקי הספר הראשונים של הספר, והגיעו בקביעות אל רינפוצ'ה, על מנת שיתקן את הפרקים ויספק רעיונות חדשים. כתיבה נוספת של הפרקים נעשתה בלונדון, והכתיבה העיקרית החלה בפריז בסוף 1991. רינפוצ'ה בחן את הפרקים העיקריים על טבע הנפש, תרגול מדיטציה, חמלה, ודזוגצ'ן, וקטעים מהספר תוקנו ונכתבו מחדש עשרים וחמש פעמים. עדכונים אחרונים נעשו ביולי 1992 ב, מרכז הרוגע האירופי של רינפוצ'ה במונפלייה, צרפת.

על הכתיבה אמר גפני:

=== פרסום ===
בספטמבר 1992 הושק הספר בארצות הברית, והיה בראש הרשימות של רבי המכר. לאחר מכן יצא הספר לאור בבריטניה, אוסטרליה והודו, ותורגם גם לגרמנית ולצרפתית. יותר משלושה מיליון עותקים הודפסו ב-34 שפות בשמונים מדינות.

פרסום הספר הרחיב את עבודתה של , רשת מרכזים וקבוצות בודהיסטיות שהקים רינפוצ'ה בשנות ה-70. ריגפה יזמה תוכנית חינוך והכשרה למטפלים רוחניים, וב-1996 קיימה כנס בגרמרינג ליד מינכן, שאותותיו ניכרו בהוספיס בגרמניה.

בחגיגות העשור לספר ב-2002 יצאה מהדורה מתוקנת. ב-2012 יצאה לאור מהדורה חדשה נוספת, ובפברואר 2020 הודפסה מהדורת 30 שנה.

== נושאי הספר ==
הספר כולל שני חלקים:

=== חיים (חלק ראשון) ===
# מסר הארעיות (1. בראי המוות, 2. ארעיות, 3. שיקוף ושינוי)
# הנפש וטבעה האמיתי
# איך לשנות את התודעה על ידי תרגול מדיטציה
# קארמה (סיבה ותוצאה) וגלגול נשמות
# חזון החיים והמוות לפי ה
# מה הכי חשוב בחיים ואיך להפעיל את התודעה בשילוב האגו
# איך להתנהל ברוחניות ובמסירות
# טבע הנפש לפי תורת דזוגצ'ן (10. המהות הפנימית ביותר)

=== מוות (חלק שני ושלישי) ===
# איך לעזור מעשית ורגשית לעומד למות
# תרגול חמלה
# איך לעזור רוחנית לעומד למות (13. עזרה רוחנית לעומדים למות, 14. תרגול לעומדים למות)
# תהליך המוות
# החוויות העמוקות שיכולות לקרות ברגע המוות (16. מטאפיזיקה בסיסית, 17. זוהר פנימי)
# מה קורה במצב ביניים לאחר המוות
# איך לעזור למי שמת ותהליך השכול
# מחקר קרוב למוות וממצאים מדעיים

=== סיכום ===
# סיכום והשוואות בין דתות
# הקדשה ותפילה (22. משרתי השלום)

== ביקורת ==
דונלד ס. לופז ג'וניור, פרופסור לבודהיזם טיבטי באוניברסיטת מישיגן, אפיין התייחסויות רבות בספר לאישים בהיסטוריה הקלאסית והאירופית כ"אקלקטיות קוסמופוליטית", וקבע שרינפוצ'ה הציב את החוכמה הטיבטית בשושלת רוחנית גלובלית והיסטורית של הוגים, שסופרים טיבטיים אחרים לא נכללו בה. חוקר הדתות פרופסור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי אמר שטרם נתקל בספר מקיף, מעשי וחכם על יחסי גומלין בין חיים ומוות כמו ספר זה. נקודת המבט של הספר היא טיבטית בצורה ישירה ועמוקה, אך היא כתובה כה ברור עד שהקורא מבין את חשיבותו האוניברסלית של כל עמוד ועמוד בספר.

הספר קיבל שבחים גם מידוענים, שציינו אותו כגורם משפיע בחייהם. הקומיקאי ג'ון קליז אמר שהספר היה אחד הספרים המועילים שקרא אי פעם. ריצ'רד גיר אמר: "סוגיאל רינפוצ'ה דיבר במישרין ובבהירות אל ההיגיון והרגש המערביים בהומור, שמחה וחום רב". המוזיקאי תום יורק אמר: "זה הדבר הכי יוצא דופן שקראתי אי פעם. זה הרגיש כמו שכל ישר מההתחלה ועד הסוף". הכדורגלן הספרדי קרלס פויול סיפר שגילה עניין רב בתרבות ובבודהיזם הטיבטיים אחרי שקרא את הספר, שעזר לו להתמודד עם מוות של בן משפחה.

== השפעות ==
מאז יצא הספר לאור, הוא אומץ על ידי קבוצות, מרכזים ומוסדות חינוכיים, רפואיים ורוחניים. רינפוצ'ה כתב בהקדמתו למהדורה המתוקנת:

ב-1993 יסדה כריסטין לונגקר מהוספיס בעיר סנטה קרוז בקליפורניה תוכנית בינלאומית לחינוך והכשרה בטיפול רוחני, במענה לבקשות של אנשי מקצוע מתחום הבריאות לכלול הכשרה מעשית בעבודה ובחיים של תורות החמלה והחוכמה לפי הספר. לונגקר עבדה עם בתי חולים, הוספיס ואוניברסיטאות, והכשירה ל מעל ל-30,000 אנשי מקצוע ומתנדבים מתחומי הבריאות והשירותים החברתיים בעולם, שתמכו באנשים ובמשפחות שהתמודדו עם מחלות קשות, מוות ושכול.

== עיבודים ==
הבמאי האמריקאי-טאיוואני סטן לאי, יצר דרמה בת שבע שעות בפרויקט שלו עם מחלקת הדהרמה של המכון הלאומי לאמנויות, טאיוואן. הדרמה כללה פתיחה ועלילה מרכזית לפי סיפור שכתב רינפוצ'ה בספר על "מטופלת חמש", אישה שסיפרה את סיפור חייה כשעמדה למות.

אלי, בנו של המלחין האוסטרלי נייג'ל ווסטלייק נרצח לפני שהיה בן 21. מלא צער, אמר ווסטלייק: "כשאיבדנו את אלי, מצאתי את עצמי אובססיבי בשאלה איפה הוא נמצא ומה אנחנו יכולים לעשות כדי לעזור לו. מצאתי נחמה גדולה בתורה הבודהיסטית של ספר החיים והמתים הטיבטי". כשהצליח לחזור להלחין, כתב רקוויאם לבנו. בטקסט הפרק השלישי, "מזמור החמלה", יש קטעים מהספר.

== קישורים חיצוניים ==
* פרק 11 בספר: [https://web.archive.org/web/20070613163858/http://www.rigpa.org/helping_the_dying.html תקשורת עם אדם העומד למות], Rigpa.org (באנגלית)
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בודהיזם טיבטי
קטגוריה:מוות: היבטים דתיים ופסיכולוגיים