OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רצח המלך עבדאללה

עבדאללה יוצא מ[[הר הבית, כמה שבועות לפני רציחתו]]
עבדאללה הראשון, מלך ירדן נרצח ב-20 ביולי 1951, ט"ז בתמוז תשי"א, בעת ביקור במסגד אל-אקצא בירושלים. המתנקש בחייו היה מוסטפא שוכרי עשו , שוליית חייטים פלסטיני בן 21 מירושלים, שהיה בן למשפחת חוסייני.

==רקע==
באפריל 1949 נעצרו 6 חשודים בניסיון התנקשות במלך.

מאז סיפוח הגדה המערבית לירדן באפריל 1950, הפעיל המופתי אמין אל-חוסייני תעמולה אגרסיבית נגד עבדאללה, שהוצג על ידו כאיש שגזל את העצמאות הפלסטינית והעביר ליהודים שטחים ערבים בהסכם רודוס וכאחראי לגורל מאות אלפי פליטים פלסטינים.

ב-16 ביולי 1951, ארבעה ימים קודם לרצח עבדאללה, נרצח בעמאן ריאד א-סולח, ראש ממשלת לבנון לשעבר. אבי שליים טען (בספרו "קנוניה מעבר לירדן: המלך עבדאללה, התנועה הציונית וחלוקת פלסטין"), כי ברקע לשתי ההתנקשויות היה ניסיון של ירדן ולבנון להגיע להסכם שלום עם ישראל.

==תיאור הרצח==
ארון קבורתו של עבדאללה, [[29 ביולי 1951. הנסיך חוסיין נמצא, השלישי מימין]]
עבדאללה ביקר בירושלים על מנת להיפגש עם ראובן שילוח (ראש המוסד) ואליהו ששון, איש משרד החוץ שעמד בקשר עם המלך. במסגד אל-אקצא נשא הספד בהלווייה, והשתתף בתפילת יום שישי. שכרי הצליח לחדור את "חגורת האבטחה" שהקיפה את המלך וירה בו בראש ובחזה. עבדאללה הובהל לבית החולים האוסטרי בעיר העתיקה ושם מת מפצעיו.

נכדו, הנסיך חוסיין, היה יחד איתו במסגד. חוסיין שהה לצידו בעת הרצח ונורה גם הוא, אך נטען כי מדליה שהייתה מוצמדת לחזהו (ואשר על נשיאתה התעקש המלך עבדאללה) חסמה את הקליע.

שכרי היה מתלמד בתחום הטקסטיל, ולטענת הדיפלומט הבריטי אלק קירקברייד, "ידוע כטרוריסט". כוחות הביטחון הירדניים הרגו את שכרי מיד לאחר האירוע.

עבדאללה נקבר בבית הקברות המלכותי בעמאן.

==לאחר הרצח==
לאחר הרצח נערכו סריקות בקרב הפלסטינים ורבים נעצרו ונחקרו. כמה מהחשודים היו מבני משפחתו של אמין אל-חוסייני. אל-חוסייני הכחיש כל קשר למעשה וקרא למדינות ערב להפסיק את "מסע הטרור האכזרי" של ירדן נגד העם הפלסטיני. באוגוסט נפתח משפט המעורבים ברצח ואל-חוסייני דרש ממדינות ערב לאלץ את ירדן להפסיק את המשפט ולמנות ועדת חקירה, שתחקור את "מסע הטרור, השחיטות והרדיפות" של הלגיון. בכפרים הערביים שסופחו לישראל היו הפגנות של שמחה על הרצח.

עשרה אנשים הועמדו לדין באשמת השתתפות במזימה להתנקש בחיי המלך. בין הנאשמים היו עבדאללה א-תל שהיה מושל צבאי לשעבר של ירושלים ובעת הרצח היה גולה פוליטי במצרים, ומוסא עבדאללה חסיני. השניים היו מקורבים למופתי אמין אל-חוסייני. נטען, כי א-תל הורה להרוג את שכרי על מנת להסתיר את מעורבותו באירוע. ארבעה מהנאשמים הורשעו ונידונו למוות. תל וחסיני היו במצרים וארבעה אחרים הוצאו להורג בירדן. ב-1965 הורשה א-תל לשוב לירדן, ומאוחר יותר אף היה לחבר הבית העליון של הפרלמנט הירדני.

לאחר הרצח חלה תקופת מה של רגיעה בהסתננויות לישראל, בשל כוננות מוגברת של כוחות הביטחון הירדניים. עם זאת, בטווח הארוך יותר, ההתנקשות במלך, שנחשב למתון ולפתוח לדיאלוג עם ישראל, פגעה בלגיטימציה של מהלכים מסוג זה וחיזקה את הכוחות הקיצוניים במדינה. עיראק ניסתה לנצל את הרצח ואת מצבו הנפשי של היורש, טלאל, על מנת לקדם איחוד בין המדינות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירדן: היסטוריה
קטגוריה:רציחות פוליטיות בארץ ישראל
קטגוריה:1951 בפוליטיקה
קטגוריה:ירושלים המחולקת: היסטוריה
קטגוריה:התנקשויות
קטגוריה:עבדאללה הראשון, מלך ירדן
פרופילאה

הפרופילאה באקרופוליס באתונה
[[שער ברנדנבורג במבנה פרופילאה]]
פרופילאה (יוונית Προπυλαια; לטינית Propylaeum) הוא מבנה שער מונומנטלי שנהג באדריכלות היוונית והרומית לאחריה.

מקור המילה בצירוף "Προ" (פרו - "לפני") ו-"Πυλαια" (פילאה - "עמודים") שהוענק לפרופילאה, שער הכניסה של האקרופוליס באתונה. בהמשך החל נוהג השימוש במושג גם במקומות אחרים ומשמעותו הייתה בפשטות "שער". מבני פרופילאה הוקמו במקומות רבים בעת העתיקה, ובהם מיקנה ובעלבכ. הפרופילאה של האקרופוליס באתונה הועתקה גם בתקופות אדריכליות מודרניות, ושער ברנדנבורג בברלין לדוגמה, מבוסס על המבנה ההיסטורי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:יוון העתיקה: אדריכלות
קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
גאורג מופאט

גאורג מופאט (בגרמנית: Georg Muffat; 1 ביוני 1653 – 23 בפברואר 1704) היה מלחין מתקופת הבארוק.

== ביוגרפיה ==

מופאט נולד בדוכסות סבויה (כיום בצרפת) להורים סקוטים. הוא למד בפריז אצל ז'אן-בטיסט לולי בין 1663 ל-1669 ואחר כך התמנה לנגן עוגב במולצהיים ובזלשטאט שבאלזס. בהמשך למד משפטים באינגולשטאדט ולבסוף השתקע בווינה. כיוון שלא הצליח לקבל מינוי רשמי, נסע לפראג ב-1677 ומשם לזלצבורג, שם עבד בשירות הארכיבישוף במשך כעשר שנים.

בסביבות 1680 יצא לאיטליה, שם למד נגינה בעוגב אצל ברנרדו פאסקוויני, חסיד מסורת הנגינה של ג'ירולאמו פרסקובלדי; מופאט גם פגש את ארכאנג'לו קורלי, שיצירותיו עוררו בו התפעלות רבה. משנת 1690 עד מותו שימש קאפלמייסטר אצל הבישוף של פאסאו.

בנו, גוטליב תיאופיל מופאט, היה גם הוא מלחין מצליח.

== יצירותיו ==

במוזיקה של מופאט ניכרת השפעה חזקה של מלחינים צרפתים ואיטלקים כאחד.
* סונאטות לכלים שונים (ארמוניקו טריבוטו 1682)
* סוויטות תזמורתיות (פלורילגיום ראשון ושני 1695)
* 12 קונצ'רטי גרוסי (מקריאה... מוזיקה אינסטרומנטלית 1701) העושים שימוש חוזר בחומר תמאטי מתוך ארמוניקו טריבוטו.
* 12 טוקטות לעוגב וקטעים אחרים: פאסאקאליה, שאקון, שיר עם וריאציות (אפאראטוס מוזיקו-אורגניסטיקוס 1690)
* כמה פרטיטות לצ'מבלו, נשמרו בכתב-יד.
* אי אילו יצירות דת (שלוש מיסות, "סלבה רגינה" וכו') שמהן השתמרה רק "מיסה אין לאבורה רקוויאס" לעשרים וארבעה קולות.

מופאט, כמוהו כיוהאן יאקוב פרוברגר חלפניו וגאורג פרידריך הנדל אחריו, היה מלחין קוסמופוליטי, שמילא תפקיד חשוב בחילופים בין מסורות המוזיקה האירופאיות. ספרי המוזיקה שלו מכילים הוראות שימושיות לביצוע מוזיקה בתקופת חייו.

== הקלטות ==
<div style="direction: ltr;">
*Armonico Tributo by Les Muffatti (Ramée RAM0502)
*12 Concerti Grossi 1701 Musica Aeterna Bratislava (Naxos Records 8.555096, 8.555743)
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:נגני עוגב גרמנים
קטגוריה:נגני עוגב איטלקים
קטגוריה:ילידי 1653
קטגוריה:נפטרים ב-1704
השושלת השאוונית

השושלת השאוונית היא שושלת קיסרים ושליטים אמהרים ששלטו בשאווה (1682–1889) ויותר מאוחר באימפריה האתיופית מ-1889–1974 שושלת זו היא צאצאית של השושלת הסולומונית ומהווה ענף נפרד המכונה "הענף הצעיר" בניגוד לשושלת הגונדרית המכונה "הענף הבוגר". 

== סקירה ==

מוצאה של השושלת הוא מהקיסר לבנה דנגל דרך בנו הנסיך יעקב אשר ברח לשאווה בזמן מלחמת אתיופיה-אדאל. נכדו של יעקב נאגסי קראסטוס הוא זה שייסד באופן רשמי את השושלת והכריז על עצמו כשליט שאווה ב-1682, בנו סבסטינוס ייצר תואר חדש שישמש את שליטי שאווה "מארידאזמץ'" יותר מאוחר נכדו סהלה סלאסי שינה את התואר ל"נגוס" (מלך) ולאחר מכן נכדו של זה, מנליק השני הוכתר לקיסר אתיופיה ב-1889 והשושלת מלכה לא רק על שאווה אלא על כל האימפריה האתיופית. אחריו אירע סכסוך עקוב מדם בעת שלטונו של ייאסו החמישי אשר היה הקיסר בפועל למרות שלא הומלך, ייאסו היה הקיסר האתיופי הראשון שהיה מוסלמי. ייאסו הודח ולאחריו הומלכה אישה ראשונה משושלת זו לקיסרית, זאודיתו. לאחר מות זאודיתו ירש אותה היילה סלאסי, סלאסי לא הצליח לשמור על השושלת בשלטון והודח במהפכה האתיופית ב-1974. למרות שהודחה השושלת המשיכה להתקיים בגולה והיורש העצר היה אספה וואסן אשר המליך את עצמו לקיסר בגולה ב-1989 ונפטר ב-1997 לאחריו בנו זרע סלאסי יירש אותו, זרע סלאסי כיום הוא יורש העצר והעומד בראש השושלת.

== אישים ==
=== שליטי שאווה ===

{| class="toccolours sortable" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse"
|- bgcolor=#CCCCFF
!#
!שם 
!תחילת כהונה
!סיום כהונה
!הערות
|-
|1
| נאגסי קראסטוס
| 1682 
| 1703
| החזיק בתואר האצולה "אבטו" 
|-
|2
| סבסטינוס
| 1703 
| 1719
| משלטונו החלו להיקרא שליטי שאווה בשם "מארידאזמץ'"
|-
|3
| אבבואיה
| 6 במרץ 1719 
| 23 בפברואר 1744
|-
|4
| אמחה ייאסוס
| 23 בפברואר 1744 
| 6 בפברואר 1775
|-
|5
| אספה וואסן
| 6 בפברואר 1775 
| 30 ביולי 1807 
|-
|6
| וואסן סגד
| 30 ביולי 1707 
| 7 ביוני 1813 
| החזיק גם בתואר "ראס" (דוכס)
|-
|7
סהלה סלאסי
| 7 ביוני 1813 
| 12 באוקטובר 1847
| שינה את תואר שליטי שאווה ל"נגוס" (מלך)
|-
|8
| היילה מאלכות
| 12 באוקטובר 1847 
| 9 בנובמבר 1855
|-
|9
| מנליק השני
| 9 בנובמבר 1855 
| 3 בנובמבר 1889
| בתחילה מלך שאווה ולאחר מכן קיסר אתיופיה 
|}

=== קיסרי אתיופיה ===

{| class="toccolours sortable" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse"
|- bgcolor=#CCCCFF
!#
!תמונה
!שם 
!תחילת כהונה
!סיום כהונה
!הערות
|-
| 1 
 מנליק השני
| 3 בנובמבר 1889 
| 12 בדצמבר 1913
|-
|2
 ייאסו החמישי
| 12 בדצמבר 1913 
| 27 בספטמבר 1916
| לא הוכתר באופן רשמי
|-
|3
 זאודיתו
| 27 בספטמבר 1916
| 2 באפריל 1930
|-
|4
 היילה סלאסי
| 3 באפריל 1930 
| 12 בספטמבר 1974
|
|-
|5
 אמחה סלאסי
| 12 בספטמבר 1974 
| 17 בינואר 1997
| מכאן ואילך השושלת אינה שולטת על אתיופיה
|-
|6
| 
| זרע יעקב אמחה סלאסי
| 17 בינואר 1997 
| מכהן
|}

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:השושלת הסולומונית
קטגוריה:בתי מלוכה
קטגוריה:שאווה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
מעקה (הלכה)

מצוות מעקה היא מצווה מהתורה המחייבת בניית מעקה לגג. המצווה מתחלקת למצוות עשה לבנות את המעקה ומצוות לא תעשה על הנחת מכשול.

חז"ל הפליגו בחשיבות מצווה זו, ואמרו שהפסיק עמוד אש בהלווייתו של רב חנינא בר פפא בין מטתו, לבין מי שלא עשה מעקה לגגו. יש שכתבו שמצווה זו מתקיימת כל רגע ורגע.

== מקור המצווה==
בתורה נאמר : <ref>דברים כ״ב, ח׳</ref>.

לדעת ר' נתן בתלמוד מצוות "לא תשים דמים" לא מצטמצמת רק במעקה אלא כל מיפגע בטיחותי העלול לגרום לסכנה יש להסיר. אך עם זאת אין מברכים על כך משום שאין מברכים על מצוות לא תעשה.

== טעם המצווה ==
ספר החינוך מסביר שעל פי הדרכת התורה יש להיזהר ש"לא נסכן נפשותנו על סמך הנס". וכן בכל דבר יש להתנהג לפי חוקי הטבע

הרב משה רבקש כתב שטעם הלאו, משום שהמזלזל במצווה זו (שמירת הנפש) "כאילו מואס ברצון בוראו (להיטיב) ואינו רוצה לא בעבודתו ולא במתן שכרו, ואין לך זלזול והפקרות יותר מזה".

==פרטי המצווה==

רוב פרטי הלכות מעקה מובאים בספרי:

* מידות המעקה: גובה המעקה לא פחות מעשרה טפחים (כ-80 ס"מ) לדעת הרמב"ם. ולדעת הראב"ד מספיק רק שחלקו של המעקה יהיה עשרה טפחים והשאר שלשה טפחים. מקור למחלוקת זו טמונה בהסבר דברי הספרי . להלכה, נפסק כדעתו של הרמב"ם.
* על המעקה להיות חזק כך שימנע נפילה של אדם אף אם יישען עליו.
* שימוש הגג: רק על גג בית המשמש למגורים ששייך ליהודי יש חובה לשים מעקה.
* חובת מעקה היא רק בגג שעולים עליו מדי פעם, אך גג שאין מגיעים אליו אינו חייב במעקה.
* ברכה: יש לברך על עשיית מעקה שחייבים לבנות. זמן הברכה בתחילת בניית המעקה ובמידה ושכחו לברך יכולים לברך כל עוד לא סיימו את בניית המעקה. אין מברכים על בניית מעקה ברכת "שהחיינו". בספר שולחן ערוך לא צוין שיש לברך על מעקה, ולכן ישנם פוסקים המורים שלא לברך.
* אם בעל הבית יודע לבנות את המעקה בעצמו מוטב שיבנה במו ידיו אך כשאינו יודע או כשאינו רוצה יכול לבנות באמצעות פועל יהודי והפועל יברך. אם הפועל אינו יהודי אי אפשר לברך את הברכה, לאחר שיהיה מעקה אין בעל הבית חייב לבנות מעקה אך את המצווה לא קיים.
* בור שעומקו 80 ס"מ ויותר צריך לשים מעקה וכן בכול מקום שניתן להסתכן כמו חצר שבה שני מפלסים וניתן ליפול מהאחד לשני. יש האומרים שגם למדרגות יש חובה לשים מעקה ויש לנהוג כמוהם.
* כאשר יש סכנה להולכים בדרך ציבורית ליפול לתוך רשותו של אדם אין מי שחייב לבנות מעקה ורצוי שיבנו שם מנהיגי המקום מעקה. עם זאת כאשר הסכנה גדולה חובה על מנהיגי המקום להקים שם מחיצה.

== ראו גם ==
* מצוות שמירת הנפש
* בור (אב נזיקין)
* לפני עיוור לא תיתן מכשול

==לקריאה נוספת==
* קונטרס הלכות מעקה, הרב חיים קניבסקי (סוף ספר מסכת מזוזה, עמוד קל"ז ואילך)
* ספר "ועשית מעקה", אברהם זאב רוזנר, בני ברק תשס"א

== קישורים חיצוניים ==
* הרב אליעזר מלמד, [http://yeshiva.org.il/midrash/shiur.asp?id=5566 מצוות מעקה], באתר ישיבה
* הרב מרדכי אליהו, [http://yeshiva.org.il/midrash/shiur.asp?id=5091 ועשית מעקה], באתר ישיבה
*[https://ortora.org/2019/09/13/פרשת-כי-תצא-שילוח-הקן-ומצוות-מעקה/ קצת על מצוות מעקה] באתר [https://ortora.org/ אור תורה] 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תרי"ג מצוות
קטגוריה:מצוות עשה
קטגוריה:מצוות הנוהגות בזמן הזה
קטגוריה:מצוות שבין אדם לחברו
קטגוריה:פרשת כי תצא
רשת (קבוצת כוכבים)

רשת היא קבוצת כוכבים קטנה ועמומה בשמי הדרום שהוגדרה לראשונה במאה ה-17 על ידי אייזק האברכט שקראה לה "מעוין" (Rhombus). במאה ה-18 שונה שמה על ידי האסטרונום ניקולא לואי דה לאקאי ל-Reticulum - השם בלטינית של רשת או סריג שהיה מורכב על עינית הטלסקופ לשם מדידת מיקומם המדויק של הכוכבים. 

==כוכבי הקבוצה==
α ברשת הוא ענק צהוב במרחק של כ-160 שנות אור עם בהירות מדרגה 3.3. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה.

β ברשת היא מערכת הכוללת לפחות שלושה כוכבים כתומים במרחק של כ-100 שנות אור עם בהירות כוללת מדרגה 3.8.
 
γ ברשת הוא ענק אדום במרחק של כ-490 שנות אור שבהירותו משתנה באופן סדיר למחצה בין דרגות 4.4 ו-4.6 במחזוריות של כ-25 יום.

δ ברשת הוא ענק אדום נוסף במרחק של כ-530 שנות אור ועם בהירות מדרגה 4.6.

ε ברשת הוא כוכב זוגי במרחק של כ-60 שנות אור המורכב מכוכב כתום עם בהירות מדרגה 4.4 ובן זוג ננס לבן עמום עם בהירות מדרגה 12, אותו ניתן לראות רק בטלסקופ גדול. בשנת 2000 התגלה כוכב לכת דמוי צדק המקיף את הכוכב הבהיר מבין השניים.

ζ ברשת הוא כוכב זוגי במרחק של כ-40 שנות אור המורכב משני כוכבים צהובים דומים לשמש המקיפים זה את זה במרחק גדול של כ-9,000 יחידות אסטרונומיות (כ-0.14 שנות אור או 51 ימי אור) בזמן מחזור של כ-מיליון שנים. דרגות הבהירות של הכוכבים הן 5.2 ו-5.5 ובשל קרבתם למערכת השמש והמרחק היחסי הגדול ביניהם, ניתן להבחין בשניהם ללא ציוד עזר בתנאי תצפית מיטביים או בעזרת משקפת. ζ ברשת זכתה לפרסום בעקבות התאמתה לסקיצה שצוירה בהיפנוזה על ידי בטי היל כ"ביתם" של חוטפיה החוצנים. על פי חובבי תאוריות קונספירציה כוכב זה מהווה כוכב הבית של החייזרים האפורים.

==קישורים חיצוניים==

[http://www.ianridpath.com/startales/reticulum.htm סיפורי כוכבים - רשת]
* 

קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:14 קבוצות הכוכבים של ניקולא לואי דה לאקאי
רינה לוינסון

לוינסון (מימין) בכנס של חיל האוויר לרגל [[יום האישה הבינלאומי 2020, מימין לה יושבת אליס מילר]]
רינה לוינסון-אדלר (27 באפריל 1927 – 11 באפריל 2021) הייתה טייסת בחיל האוויר הישראלי.

== ביוגרפיה ==
רינה לוינסון נולדה בתל אביב. בסיום לימודיה התיכוניים עשתה שנת התנדבות במועדון התעופה בתל אביב, במהלכה הייתה אחראית על סניפים, טיולים והדריכה בניית טיסנים. בעקבות פעילותה זו זכתה ב"פרס דב הוז לספורט" מטעם עיריית תל אביב, שכלל מלגה ללימודי טיסה. היא קיבלה רישיון טייס מנדטורי בשנת 1946, בתום לימודים בחברת "אווירון" ברמלה.

לאחר מכן יצאה לארצות הברית על מנת להשלים את הכשרתה כטייסת. היא סיימה לימודי הנדסת טיסה, במהלכם הוכשרה גם כטייסת מטוס דו-מנועי ועברה קורס צניחה.

בשנת 1951 שבה לישראל ונקראה על ידי צה"ל להתגייס ולעבור קורס טיס צבאי. התקבלה לקורס טיס מספר 6 של חיל האוויר הישראלי (יחד עם יעל רום ורות בוקבינדר). אף על פי שהודחה מהקורס היא הצליחה להגיע לקורס סיו"ק (סיור וקישור) ולאחר סיומו טסה כנגדת בטייסת 100.

במהלך מבצע קדש הייתה טייסת בטייסת 147 וטסה במטוס בואינג-סטירמן. הטייסת הייתה חלק מכוח צה"ל שהועמד לרשות צרפת. כהכרת טובה על היותה טייסת של מפקד כוחות חיל-האוויר הצרפתי, הגנרל פרדיג'ה, הוא שלח לה הזמנה לקורס טייסי ניסוי בצרפת.

בקורס טסה על מטוסי ביון, תובלה ומסוקים ועל פוגה. עם שובה לישראל הייתה הראשונה מחיל האוויר, שטסה על כלי טיס זה. לאחר ארבע שנות שירות השתחררה מצה"ל, והמשיכה בשירות מילואים במשך 25 שנים. ברוב שנותיה במילואים שירתה בטייסת 100, שם טסה על מטוס ה"פייפר".

בשנת 1955 השתתפה בהשתלמות דאייה בצרפת, והשיגה שיא של יותר מחמש שעות שהייה באוויר, שבהן עברה 284 ק"מ. בשנת 1956 נמנתה עם משלחת ישראל לתחרות דאייה בינלאומית שנערכה בצרפת.

קיבלה תואר ראשון במשפטים מבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה. עבדה כעיתונאית בעיתונים "ג'רוזלם פוסט" ו"למרחב" ובסוכנות "עתי"ם.

עבדה בחברת "ארקיע", ובשנת 1961 פתחה את חברת "מונאויר" של מוניות אוויר - שירות טיסות פרטיות במטוס קל.

לאחר שהצליחה לשכנע את מפקד חיל האוויר, מוטי הוד, היא ייבאה עם אביה לישראל את מטוסי "ססנה 206" בשנים 1968–1971. מטוסי הססנה הפכו למטוסי הקישור והסיור העיקריים של חיל-האוויר בתובלה הקלה.

בשנת 1989 נמנתה עם מקימות עמותה של נשים טייסות והייתה יו"ר העמותה.

בשנת 1998 עוד פעלה לוינסון-אדלר כמדריכת טיסה אזרחית.

היא נפטרה ב-11 באפריל 2021. הותירה אחריה בת, שתי נכדות ונכד.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* , 
* [http://www.onlife.co.il/עבודה/חברה/70192/אישה-עם-כנפיים אישה עם כנפיים] באתר Onlife
* דני שלום, [https://user-1723486.cld.bz/ntsyqlvpdyh-yp-t/580/ רנה לוינסון מקימה שרות מוניות אויר], אנציקלופדיה יפעת לתולדות התעופה והחלל בישראל 100 שנות תעופה וחלל בישראל 1913–2013, עמ' 580–581
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:חיילות חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:טייסות ישראליות
קטגוריה:טייסי ארקיע
קטגוריה:סגל הג'רוזלם פוסט
קטגוריה:סגל למרחב
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:נשים הקבורות בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2021
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
מלקולם הראשון, מלך סקוטלנד

מלקולם הראשון (באנגלית: Malcolm I, בגאלית סקוטית: מאל קולום מק דומנייל - Máel Coluim mac Domnaill באיות עתיק, באיות מודרני: Maol Chaluim mac Dhòmhnaill, כלומר "מלקולם בנו של דונלד"; שנת 900 לערך - שנת 954), המכונה "האדום המסוכן" (An Bodhbhdercc), היה מלך סקוטלנד משנת 943 ועד מותו.

==קורות חיים==
מלקולם היה בנו של דונלד השני (דומנאל מק קאוסנטין) והומלך לאחר שבן דודו קונסטנטין השני (קאוסנטין מק אאדה) וויתר על כיסאו והפך לנזיר.

בשנת 945 אדמונד הראשון מלך אנגליה יצא במסע מלחמה, הביס וגירש את אולאף קואראן מנורת'מבריה, כבש את קאמבריה ועיוור שנים מבניו של דומנל השלישי, מלך סטרת'קלייד. אדמונד נתן למלקולם את השליטה בסטרת'קלייד בתמורה לסיועו.

על פי "דברי ימי מלכי אלבה" מלקולם יצא בראש צבא למארמרדום מוריי והרג את קלאך שליט מוריי (אירוע זה לא מוזכר בספרי היסטוריה אחרים מאותה תקופה, אולם ייתכן שאותו קלאך היה קונקאר, מורמאר אנגוס ומדובר בהתקפה שהביאה לימים לקשר שנקשר והביא למותו של בנו של מלקולם - קנת השני).

לאחר הרצחו של אדמונד בשנת 946 נשמרה הברית עם אנגליה, ומלקולם כרת ברית עם אחיו של אדמונד - אדרד. בעקבות ברית זו, כאשר אריק בלדאקס תקף את יורק בשנת 948 וכאשר אולאף סיהטריקסון תקף את יורק בשנית בשנת 949–950 תקף מלקולם את נורת'מבריה והגיע עד הנהר טיס, על מנת לסייע לאנגלים. "דברי ימי אלסטר" מתארים שבשנת 952 נערך קרב בין תושבי אלבה והבריטונים (של סטרת'קלייד) והאנגלים כנגד הזרים (ככל הנראה הכוונה לוויקינגים).

"דברי ימי אלסטר" מציינים שמלקולם נהרג בשנת 954 בטירת פטרסו, אולם "נבואת ברכאן" מציינת שמלקולם נהרג בדאנוטאר, ונקבר באיונה - מקום קבורתם המסורתי של מלכי סקוטלנד הקדומים.

לימים מלכו בניו של מלקולם - דאב וקנת בסקוטלנד.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:בית אלפין
קטגוריה:נפטרים ב-954
משולש דרומי

משולש דרומי הוא קבוצת כוכבים קטנה אך בולטת בשמי הדרום, שהופיעה לראשונה בשנת 1603 באטלס הכוכבים "אורנומטריה" של יוהאן באייר. שלושת הכוכבים הבהירים בקבוצה יוצרים משולש שהוא בקירוב שווה-צלעות ולכן קל לזהות את הקבוצה.

==כוכבי הקבוצה==
* α במשולש דרומי (אטרייה) הוא ענק כתום במרחק של כ-415 שנות אור עם בהירות נראית מדרגה 1.9. זהו הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה.
* β במשולש דרומי הוא כוכב זוגי במרחק של כ-40 שנות אור. הזוג מורכב מענק לבן - צהבהב עם בהירות מדרגה 2.8 ובן זוג עמום מאוד עם בהירות מדרגה 14.
* γ במשולש דרומי הוא כוכב לבן - כחלחל במרחק של כ-180 שנות אור ועם בהירות מדרגה 2.9.

==גרמי שמים מעניינים נוספים==
NGC 6025 הוא צביר פתוח על הגבול עם קבוצת סרגל במרחק של כ-2000 שנות אור הכולל כ-30 כוכבים עם בהירויות מדרגות 7-9 שקל לאתר בעזרת משקפת.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ianridpath.com/startales/triangulumaustrale.htm סיפורי כוכבים - משולש דרומי]
* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:13 קבוצות הכוכבים של יוהאן באייר
פרטיטה

במאה ה-16 וה-17, פרטיטה היה השם ליצירה מוזיקלית כלית. יוהאן קונאו ומלחינים גרמנים מאוחרים יותר, בייחוד יוהאן סבסטיאן באך השתמשו בו לתיאור אוספים של יצירות מוזיקליות, כשם נרדף לסוויטה.

באך כתב שני סטים של פרטיטות לכלים שונים. את היצירות לכלי מקלדת סולו הוא פרסם כ"אופוס 1" שלו (ידוע כ-Klavierübung I). סוויטה נוספת בסי מינור, "האוברטורה בסגנון הצרפתי" (או בקיצור, האוברטורה הצרפתית), נחשבת לעיתים כפרטיטה (ראו סוויטות צרפתיות). הפרטיטות של באך נקראות לעיתים רחוקות "סוויטות גרמניות", באנלוגיה לשמות ה"לאומיים" של הסוויטות האנגליות והצרפתיות (ראו פרטיטות, רי"ב 825-830).

באך כתב, בנוסף, שלוש פרטיטות לכינור סולו ב-1720, והצמיד להן סונאטות (ראו סונאטות ופרטיטות לכינור סולו).

== ראו גם ==
* רשימת יצירות באך

קטגוריה:מבנים מוזיקליים
גרניקס (משחק)

גרניקס (באנגלית: GrannyX) הוא משחק הרפתקאות גרפי מ-1997 שפותח על ידי חברת מחשבת הישראלית, והופץ בארצות הברית על ידי Sir-Tech.

זהו המשחק השני שפותח על ידי מחשבת גם להפצה לחו"ל אחרי שליט הממדים. המשחק הופץ תחת השם "Granny" בגרמניה, "Dementia" בשאר אירופה, ו-"Armed and Delirious" בארצות הברית.

== עלילה ==
במהלך המשחק השחקן שולט בדמותה של הסבתא לבית קרוטוני. בתחילת המשחק בני המשפחה של הסבתא נשאבים לעולם אחר על ידי ארנב מרושע, כעונש על פגיעה בבעלי חיים. כאשר הסבתא יורדת במדרגות הבית היא מגלה שבני משפחתה נעלמו, יחד עם ספר המתכונים שלה. הסבתא יוצאת למסע בשישה עולמות כדי למצוא את ספר המתכונים שלה. עלילת המשחק וסביבות המשחק השונות מאופיינים בסגנון סוריאליסטי, עם הומור נונסנס המושפע ממונטי פייתון.

== משחקיות ==
המשחקיות מבוססת על משחקי הרפתקה קלאסיים בסגנון "הצבע והקלק". ניתן לבצע מספר פעולות על אובייקטים אינטראקטיביים שונים באזור. הפעולות שניתן לבצע תלויות באובייקט המוצבע על ידי הסמן של העבר. הפעולות שניתן לבצע הן:
* משיכה/גרירה.
* מעבר לאזור אחר.
* שימוש.
* התבוננות.
כמו כן ניתן להשתמש על האובייקט בחפץ מהמצאי (שנמצא בתוך החזייה של הסבתא). הפעולות הללו הן הכלי המניע את המשחק. החל משלב מסוים במשחק ניתן לנוע באופן חופשי בין האזורים השונים ובין העולמות השונים.

== ביקורת ==
התלונות העיקריות נגד המשחק הן עקב רמת הקושי הגבוהה שלו. חידות רבות במשחק הן לא הגיונית בצורה שקשה מאוד להבין כיצד יש לפתור אותן. עולם המשחק הגדול והפתוח מקשה גם הוא על המשחק שכן קשה להבין כיצד יש להתקדם. בעיה נוספת עם העולם הפתוח היא החלפת הדיסקים התכופה הדרושה במעבר בין עולמות (המשחק פרוס על חמישה דיסקים).

קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בישראל
קטגוריה:משחקי הרפתקה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו בעברית
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1997
האיש ללא שם

"האיש ללא שם" בגילומו של [[קלינט איסטווד]]
הטרילוגיה האיש ללא שם (באיטלקית: Trilogia del dollaro; ידועה גם בשם: Trilogia dell'Uomo senza nome) היא טרילוגיה של סרטים בבימויו של סרג'ו לאונה ובכיכובו של קלינט איסטווד. הטרילוגיה מתחילה בסרט "בעבור חופן דולרים" (1964), ממשיכה עם "הצלפים" (1965), ונחתמת באחרון והמפורסם מהסדרה: "הטוב, הרע והמכוער" (1966).
הדמות היחידה שמופיעה בכל שלושת הסרטים, ושנתנה לטרילוגיה את שמה, היא של "האיש ללא שם" (איסטווד) – אדם מסתורי שאף אחד לא יודע את שמו האמיתי או כל פרט ביוגרפי עליו, ובשלושת הסרטים הוא מכונה בשמות "ג'ו", "מנקו" ו"בלונדי", בהתאמה. מלבד איסטווד היו עוד מספר שחקנים ששיחקו בשלושת הסרטים, אך בתור דמויות משניות.

הטרילוגיה היא מסוג מערבוני הספגטי של שנות השישים, שצולמו בתקציב נמוך יחסית (אף על פי ש"הטוב הרע והמכוער" חרג מן התקציב הנמוך וצולם בתקציב של מיליון דולר) ולעגו למערבונים האמריקאים של אותה התקופה, בהם תמיד היו הגדרות ה"טוב" ו"הרע" מאוד חד-משמעיות, והגיבורים תמיד התלבשו כאילו יצאו זה עתה מסלון יופי. בסרטיו של ליאונה, לעומת זאת, הגיבורים מלוכלכים ומיוזעים, והמוסר שלהם אינו חד-משמעי. למשל, ב"הטוב הרע והמכוער" ה"טוב" גם הוא פושע, ה"רע" נאמן מאוד למי ששילם לו, ו"המכוער" לא הרבה יותר מכוער מן השאר.

שמה של הטרילוגיה הולך לפניה בעיקר בזכות סרטה האחרון, "הטוב הרע והמכוער", שהתפרסם מאוד ומשפטים ממנו מצוטטים רבות. בסרט מוצגים שלושה אקדוחנים נחושים ובלתי מתפשרים שעוסקים במרדף אחרי אוצר: "הטוב", המגולם על ידי איסטווד, "הרע", המגולם על ידי לי ואן-קליף, ו"המכוער", המגולם על ידי אלי וולך. שלושת הגיבורים הם פושעים, גם הטוב, אבל מה שמבדיל ביניהם הוא התנהגותם. "הטוב" הוא בעל כבוד ומוצג בסרט כבעל חמלה מסוימת, כמו כל גיבור טיפוסי במערבון הוא לעולם לא שולף ראשון, לעולם לא יורה מהמארב, ולרוב, ידו על העליונה. "הרע" הוא אכזר שאינו בוחל באמצעים, ולעיתים במהלך הסרט אף נדמה שהוא נהנה מגרימת כאב וסבל לאנשים. "המכוער" הוא נקמן ופושע מלוכלך, שלא בוחל בשום אמצעי על מנת להרוויח כסף. 
שלושת הסרטים נחשבים כסרטים ותיקים ויסודיים בקולנוע העולמי.

==פילמוגרפיה של "האיש ללא שם" ==
* "בעבור חופן דולרים" (1964)
* "הצלפים" (1965)
* "הטוב, הרע והמכוער" (1966)

קטגוריה:מערבוני ספגטי
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קירואן (מחוז)

מחוז קירואן (בערבית: ولاية القيروان; בצרפתית: Gouvernorat de Kairouan) הוא אחד מ-24 מחוזות תוניסיה. המחוז שוכן בצפון מרכזה של תוניסיה ובירתו בעיר קירואן. הוא הוקם ב-21 ביוני 1956, והוא משתרע על פני שטח של 6,712 קמ"ר, שהם כ-4.1% משטח המדינה.

בשנת 2007 מנתה אוכלוסיית המחוז כ-551,900 תושבים, וכחמישית מהם התגוררו בעיר הבירה. עיקר כלכלת המחוז היא על החקלאות.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוניסיה: מחוזות
עוקבה בן נאפע

המסגד הגדול ב[[קירואן, המכונה גם על שמו של עוקבה בן נאפע]]
עוקבה בן נאפע (בערבית: عقبة بن نافع;) או בשמו המלא עוקבה בן נאפע בן עבד אלקיס אלקרשי אלפהרי (عقبة بن نافع بن عبد القيس القرشي االفهري; 622–683) היה מושל איפריקיה מטעם בית אומיה בין השנים 662-664 וכן בין השנים 681-683. הוא שימש בתחילה כמפקד הכוחות הערבים בטריפוליטניה, כיום בצפון-מערב לוב, ועד מהרה התקדם מערבה לעבר השטחים שהיו נתונים בשליטת האימפריה הביזנטית. משנת 662 ועד 664 הוא שימש כמושל הראשון של איפריקיה, ולאחר מכן, בשנת 670, הוא הקים את העיר קירואן במקום בו שכן קודם לכן מאחז צבאי מוסלמי. לפי האגדה פקד:

הקמת העיר התפרשה כשינוי טקטיקה מצידם של הערבים והחלפת המדיניות ההגנתית בצעדים להתיישבות קבע במקום. קירואן הייתה לבירת איפריקיה, ובן נאפע ייסד בה את המסגד, שהיה לימים למסגד הגדול הקרוי על שמו. בשנת 681 מינה הח'ליף יזיד הראשון את סו נאפע כמושל איפריקיה בשנית, והוא החל במסע כיבושים מערבה לתוך המגרב ועשה להפצת האסלאם בקרב הברברים. בשנת 683 הוא הובס בקרב עם הברברים ונהרג. אירוע זה סימן את תחילת שלטונם של הח'וארג' בתוניסיה ואת הדיפת הערבים מזרחה ללוב.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תוניסיה: היסטוריה
קטגוריה:בית אומיה
קטגוריה:ילידי 622
קטגוריה:נפטרים ב-683
סאקיס רובאס

סאקיס רובאס (ביוונית: Σάκης Ρουβάς; נולד ב-5 בינואר 1972 ביוון) הוא אמן פופ, מהזמרים הפופולריים ביותר ביוון. האלבומים שהוציא נמכרו בכשני מיליון עותקים.

== הופעותיו באירוויזיון ==
* באירוויזיון 2004, ייצג את מדינתו עם השיר "Shake It". והגיע איתו למקום השלישי בתחרות, אחרי רוסלנה ליז'יצ'קו וז'ליקו יוקסימוביץ'.
* באירוויזיון 2006, שנערך באתונה, יוון, הנחה את התחרות לצדה של מריה מנונוס.
* ב-2009, נבחר רובאס לייצג את יוון פעם נוספת, בחירה שהתקבלה זמן לא רב אחרי תחרות אירוויזיון 2008. במופע "קדם פרטי" ב-18 בפברואר, הציג רובאס מספר שירים אפשריים, אשר מתוכם נבחר השיר שישלח לתחרות, "This is our night" (זהו הלילה שלנו). בתחרות שנערכה במוסקבה, השיר עלה לשלב הגמר של התחרות ושם סיים במקום השביעי.

== הופעותיו בסרטים ==
רובאס השתתף בדיבוב ליוונית של הסרטים "הגיבן מנוטרדאם" ו"מכוניות". שניהם של וולט דיסני. בשני סרטים אלו הוא דיבב את הדמות הראשית: קווזימודו ולייטנינג מקווין. בנוסף רובאס גילם את סטפנוס – הדמות הראשית בסרט היווני "אלטר אגו" ואף השתתף בסרט האמריקאי "כורח" ובו הוא מגלם את אבנר סולבי – הנבל של הסרט.

{| align=center
|-
|<gallery widths="260px" heights="200px" perrow="2">
Sakis Rouvas ESC 2004 Istanbul.jpg|סאקיס רובאס מייצג את יוון באירוויזיון 2004
Sakis Rouvas - Press conference.jpg|סאקיס רובאס מדבר במסיבת העיתונאים של 10 העולות לשלב הגמר באירוויזיון 2004 מיד בתום מופע חצי הגמר
Sakis Rouvas at STARZ 2009.jpg|סאקיס רובאס מופיע באתונה בירת יוון בדצמבר 2008
Sakis Rouvas Raising Greek Flag.jpg|סאקיס רובאס באירוויזיון 2009
 </gallery>
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים יוונים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2004
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2009
קטגוריה:מנחי האירוויזיון ביוון
קטגוריה:נציגי יוון באירוויזיון
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יוונים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה העולמי: אגדת מוזיקה
קטגוריה:זוכי פרס אריון למוזיקה
קטגוריה:דוגמנים
קטגוריה:מדבבים
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1972
אוטו מבמברג

הקדוש אוטו הראשון מבמברג או אוטו ממיסטלבאך (בגרמנית: Otto I. von Bamberg, Otto von Mistelbach; 1060 או 1061 – 30 ביוני 1139) היה בישוף גרמני ימי-ביניימי ומיסיונר אשר ניצר, כנציג האפיפיור, רבים מתושבי פומרניה.

אוטו נולד למשפחת אצולה מהעיירה מיסטלבאך שבאימפריה הרומית הקדושה. שירת בתחילה במשק ביתו של ולדיסלב הראשון הרמן, דוכס פולין, ובשנת 1090 החל בשירותו אצל היינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, וב-1101 נתמנה לקנצלר האימפריה. בשנת 1102 מינה והסמיך אותו הקיסר לראש הארכידיוקסיה של במברג בפרנקוניה (כיום בשטח מדינת בוואריה), ובכך נעשה אוטו לאחד מן הנסיכים המובילים בגרמניה של ימי הביניים. במהלך כהונתו כבישוף עלתה במברג, ואוטו זכה לתהילה כמיסיונר וכן כדיפלומט וכפוליטיקאי, במיוחד במהלך הסכסוך בין הקיסר היינריך הרביעי ובין האפיפיור – שבמהלכו נותר נאמן לקיסר. כתוצאה מכך, הוא הושעה על ידי הוועידה אפיפיורית בסינוד של פריצלאר, ב-1118. בקונגרס וירצבורג (1121) ניהל אוטו בהצלחה הסכם שלום, אשר נחתם בשנת 1122 בוורמס, ואשר נודע כקונקורדט של וורמס.

כבישוף היווה אוטו מודל לחיקוי וחי חיי פשטות וחיסכון, אך בד בבד עשה רבות לשיפור מעמדו הדתי ואת שליטתו הארצית כאחד. הוא השלים את בניית קתדרלת במברג, לאחר שזו נהרסה בשריפה בשנת 1081, שיפר את בית הספר הקתדרלי, ייסד מנזרים ובנה כנסיות בשטחי ממלכתו ובפומרניה, והרחיב באופן ניכר את העיירה במברג.

עם הישגיו הגדולים נמנית עבודתו המיסיונרית השלווה והמוצלחת בקרב הפומרנים, שעלתה יפה לאחר שכשלו מספר ניסיונות כוחניים שעשו הפולנים והאיטלקים להמיר את תושבי פומרניה לנצרות. אוטו נעשה לשליח האפיפיור, המיר את דתם של פומרנים רבים – בעיקר בעיירות פיז'יצה (Pyrzyce), קמיין פומורסקי (Kamień Pomorski), שצ'צ'ין ויוּלין (Julin) – הקים 11 כנסיות, ונודע בכינוי "השליח אל פומרניה". לאחר ששב לבמברג ב-1125, החלו כמה מנהגים פגניים לשוב ולצוץ על פני השטח, ועל כן נסע אוטו לפומרניה פעם נוספת ב-1128. בדיאט של אוזדום (אי בים הבלטי, בתחומי פומרניה) עלה בידו של אוטו לנצר את כל בני האצולה, לנצר קהילות נוספות, ולשלוח כמרים מבמברג לשרת בפומרניה. כוונתו להקדיש בישוף לפומרניה סוכלה על ידי הבישופים של הארכידיוקסיה של מגדבורג ושל הארכידיוקסיה של גנייזנו, שטענו לזכויות מטרופוליניות על פומרניה. רק לאחר מותו (1139) הוקדש ידידו אדלברכט כבישוף מיולין (ווֹלין, אי בים הבלטי, בתחום פומרניה), בשנת 1140. ב-1188 עבר מושבה של דיוקסיית ווֹלין לעיירה קמין, והיא הוכפפה ישירות לכס הקדוש.

אוטו נפטר ב-30 ביוני 1139, נקבר במנזר מיכאל הקדוש בבמברג, ועבר קאנוניזציה ב-1189 בידי האפיפיור קלמנס השלישי. אף על פי שנפטר ב-30 ביוני, היום המוקדש לו הוא 2 ביולי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.newadvent.org/cathen/11353a.htm אוטו הקדוש], באתר האנציקלופדיה הקתולית 
* [http://www.bautz.de/bbkl/o/otto_i_v_b.shtml אוטו מבמברג], באתר הלקסיקון הביוגרפי-ביבליוגרפי הכנסייתי (Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon) – ערך הכולל רשימת מקורות עשירה 
* [http://www.apfelweibla.de/Ottolegende/index.htm אגדת אוטו]: סדרת איורים המתארים את קורותיו 
* [http://www.heiligenlexikon.de/BiographienO/Otto_von_Bamberg.html Otto von Bamberg], באתר Ökumenisches Heiligenlexikon 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:מיסיונרים
קטגוריה:אנשי דת גרמנים קתולים
קטגוריה:אנשי ימי הביניים
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:בישופים קתולים
קטגוריה:נפטרים ב-1139
יונה הירשלר

יונה הירשלר
יונה הירשלר (17 בספטמבר 1913 (בודפשט, הונגריה) - 6 במאי 2007) היה ממקימי אגודת הספורט ברית מכבים עתיד מועדון הספורט שהיה בסיס לספורט השחייה בישראל.

==ביוגרפיה==

עלה לארץ ישראל ב-1933 כשחקן כדור מים לחיזוק קבוצת מכבי חיפה.

בוגר אוניברסיטת ברין – שבצ'כוסלובקיה החזיק בתואר כמהנדס טקסטיל. היה ממייסדי מכבי תל אביב ועזר למסד את קופת חולים מכבי ביחד עם כמה וכמה רופאים יוצאי גרמניה. היה חבר מועצת הקופה עד יומו האחרון.

על ברכיו התחנכו אלפים מילדי תל אביב בבריכת השחייה גן – הדסה שהייתה במקום בו עומד היום "גן העיר" ברחוב אבן גבירול. במקום ישנו סניף של בנק לאומי ובו פסיפס המראה את הפעילות הספורטיבית שהייתה בבריכה זו. היה נשוי לשחיינית טרודי הירשלר-פלצ'ק' ולהם שלושה ילדים.

קטגוריה:ישראל: שחייה
קטגוריה:שחקני כדורמים ישראלים
קטגוריה:מכבי תל אביב
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
1941 במוזיקה

== אירועים ==
* לס פול בונה ומתכנן את גוף הגיטרה החשמלית הראשונה.

== מוזיקה קלאסית ==
*סרגיי פרוקופייב מתחיל לכתוב את האופרה מלחמה ושלום ולא מסיים אותה עד מותו.
*דמיטרי שוסטקוביץ' כותב את סימפוניה מס' 7 "לנינגרד" בדו מז'ור, אופ. 60.

== נולדו ==
* 9 בינואר – ג'ואן באאז, זמרת פולק.
* 21 בינואר – ריצ'י הייבנס, מוזיקאי אמריקאי.
* 15 בפברואר – בריאן הולנד, פזמונאי ומפיק מוזיקלי אמריקאי.
* 24 במאי – בוב דילן, מוזיקאי אמריקאי.
* 1 ביוני – אדו דה וארט, מנצח הולנדי.
* 2 ביוני – צ'ארלי ווטס, המתופף של הרולינג סטונז.
* 5 ביוני – מרתה ארחריץ', פסנתרנית קונצרטים ממוצא ארגנטינאי, אזרחית שווייץ .
* 9 ביוני – ג'ון לורד, מוזיקאי בריטי.
* 12 ביוני – רוי הארפר, זמר פולק-רוק אנגלי.
* 12 ביוני – צ'יק קוריאה, פסנתרן.
* 15 ביוני – הארי נילסון, מוזיקאי, זמר, גיטריסט ופזמונאי אמריקאי.
* 16 ביוני – למונט דוזייר, הוא פזמונאי ומפיק מוזיקלי אמריקאי.
* 28 ביולי – ריקרדו מוטי, מנצח איטלקי.
* 30 ביולי – פול אנקה, זמר קנדי ממוצא לבנוני.
* 9 בספטמבר – אוטיס רדינג, היה זמר נשמה אמריקאי (נפטר ב-1967).
* 10 בספטמבר – כריסטופר הוגווד, מנצח, צ'מבליסט, סופר ומלומד בריטי.
* 24 בספטמבר – לינדה מקרטני, הייתה צלמת, מוזיקאית, אשתו של פול מקרטני (נפטרה ב-1998).
* 13 באוקטובר – פול סיימון, מוזיקאי, זמר וכותב שירי פולק ורוק אמריקאי.
* 24 בנובמבר – פיט בסט, היה מתופף בלהקת הביטלס עד שנת 1962.

== נפטרו ==
* 10 בינואר – פרנק ברידג', מלחין בריטי (נולד ב-1897).

==קישורים חיצוניים==

*
מוזיקה
קרן גרירה

קרן גרירה היא מתקן המשמש בספרי ובסרטי מדע בדיוני למשיכת אובייקט אחד על ידי אובייקט אחר מבלי מגע פיזי ביניהם, וכן לדחות אובייקט אחד על ידי אובייקט אחר (מצב המכונה גם "קרן דחיפה" או "קרן דחייה"). 

קרניים מסוג זה קיימות במציאות ברמה המיקרוסקופית בלבד (מלקחיים אופטיים) מאז שנות השבעים.

בסרטי וספרי מדע בדיוני רבים נעשה שימוש בקרן גרירה על ידי חלליות לצורך הובלת מטענים, גרירת חלליות ומניעת בריחתן ואף הרמתם של אנשים מעל הקרקע אל תוך החללית.

השימוש בקרניים מעין אלה נפוץ בסרטי הקולנוע מסדרת מלחמת הכוכבים ובסדרות הטלוויזיה, ספרי וסרטי מסע בין כוכבים. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טכנולוגיות מדע בדיוני
אזוב (מנוע רקטי)

אזוב הוא כינויו של מנוע רקטי מפיתוח וייצור של רפאל - מערכות לחימה מתקדמות.

המנוע משמש כמנוע השלב השלישי והאחרון במשגר הלוויינים הישראלי שביט. המנוע מונע באמצעות דלק מוצק, והוא נתון במעטפת עשויה טיטאניום. בפרסומים של היצרן מכונה המנוע AUS-51 - Advanced Upper Stage. 

מנוע זה משמש לשיגור כל הלוויינים הישראליים שמשוגרים באמצעות משגר הלוויינים שביט.

==נתונים טכניים== 
*משקל הודף (מוצק): 1,890 ק"ג

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20160303180400/http://www.rafael.co.il/marketing/SIP_STORAGE/FILES/8/738.pdf מפרט המנוע באתר רפאל]

קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות
קטגוריה:מנועים רקטיים
קטגוריה:תוכנית החלל הישראלית
קטגוריה:רפאל: מוצרים
ארפאד ויידה

ארפאד ויידה (בהונגרית: Árpád Vajda; 2 במאי 1896, רימסקה סובוטה - 25 באוקטובר 1967, בודפשט), שחמטאי הונגרי בדרגת אמן בינלאומי, ניצח באליפות הונגריה בשחמט בשנת 1928.

ויידה חלק מקום 4-7 בתחרות וינה בשנת 1921 (ניצח: פרידריך זמיש), חלק מקום 5-7 בתחרות בודפשט 1922 (אליפות הונגריה השישית, ניצח: קורנל האוושי), ניצח בתחרות לונדון 1922, הגיע שני בתחרות פורטסמות' בשנת 1923, חלק מקום 4-5 בתחרות גיור בשנת 1924 (אליפות הונגריה השביעית, ניצח גזה נאגי), חלק מקום 11-12 בתחרות דברצן בשנת 1925 (ניצח: הנס קמוך), הגיע חמישי בתחרות בודפשט בשנת 1926 (ניצח: אנדרה שטיינר, הגיע למקום ה-11 בתחרות בודפשט בשנת 1926 (אליפות פיד"ה הראשונה לאמנים, ניצחו: ארנסט גרינפלד ומריו מונטיצ'לי), חלק מקום 5-7 בתחרות קצ'קמט בשנת 1927 (ניצח: אלכסנדר אלכין), חלק מקום חמישי בתחרות בודפשט בשנת 1928 (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה, חלק מקום 4-5 בתחרות בודפשט בשנת 1929 (ניצח: חוסה ראול קפבלנקה), חלק מקום ראשון עם אדולף זייץ בתחרות רמסגייט בשנת 1929 (דרג ב') וחלק מקום 4-7בתחרות סופרון בשנת 1934 (ניצח: רודולף שפילמן)[https://web.archive.org/web/20101215163822/http://www.rogerpaige.me.uk/tables5.htm].

== השתתפות באולימפיאדות ==

ויידה שיחק בנבחרתה האולימפית של הונגריה בשש אולימפיאדות רשמיות ובשלוש בלתי רשמיות [http://www.olimpbase.org/index.html?http%3A%2F%2Fwww.olimpbase.org%2Fplayers3.html].
* בשנת 1924, באולימפיאדה הבלתי רשמית הראשונה שהתקיימה בפריז, חלק מקום 4-6 באופן אישי; נבחרת הונגריה זכתה במדליית הכסף וויידה השיג תוצאה של +5 -2 =6 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו)
* בשנת 1926, באולימפיאדה הבלתי רשמית השנייה שהתקיימה בבודפשט, הגיע למקום 11 באופן אישי; נבחרת הונגריה זכתה במדליית הזהב וויידה השיג תוצאה של +2 -4 =9 
* באולימפיאדת השחמט 1927, האולימפיאדה הראשונה שהתקיימה בלונדון, בלוח השלישי השיג תוצאה של +5 -3 =5, הונגריה זכתה במדליית הזהב
* בשנת 1928, באולימפיאדה השנייה שהתקיימה בהאג, בלוח השלישי השיג תוצאה של +6 -1 =9, הונגריה זכתה במדליית הזהב
* בשנת 1930, באולימפיאדה השלישית שהתקיימה בהמבורג, בלוח השלישי השיג תוצאה של +7 -3 =4, הונגריה זכתה במדליית הכסף
* בשנת 1931, באולימפיאדה הרביעית שהתקיימה בפראג, בלוח השלישי השיג תוצאה של +4 -4 =7 הונגריה הגיעה למקום ה-10
* בשנת 1933, באולימפיאדה החמישית שהתקיימה בפולקסטון, בלוח השלישי השיג תוצאה של +4 -3 =4 הונגריה הגיעה למקום החמישי
* בשנת 1935, באולימפיאדה השישית שהתקיימה בורשה, בלוח השני השיג תוצאה של +8 -3 =8 וזכה במדליית כסף קבוצתית ומדליית ארד אישית
* בשנת 1936, באולימפיאדה השלישית הבלתי רשמית שהתקיימה במינכן, בלוח השביעי השיג תוצאה של +5 -0 =10, הונגריה זכתה במדליית הזהב
* בשנת 1937, באולימפיאדה השביעית שהתקיימה בסטוקהולם, בלוח המילואים השיג תוצאה של +0 -2 =2, הונגריה זכתה במדליית הכסף

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.olimpbase.org/ תוצאות מאולימפיאדות שחמט]
* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S134977000000141000000000032010100 מידע כללי]

קטגוריה:אמנים בין-לאומיים
קטגוריה:אלופי הונגריה בשחמט
קטגוריה:נציגי הונגריה באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1896
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1967
ארמון הקרמלין הגדול

ארמון הקרמלין הגדול (ברוסית: Большой Кремлёвский дворец) הוא אחד מהארמונות של הקרמלין, המשמש כמשכן החגיגי של נשיא רוסיה.

==היסטוריה==
הארמון נבנה ביוזמת הצאר ניקולאי הראשון בין השנים 1838–1850 במקום בו ניצב קודם לכן ארמונם של איוואן השלישי ויליזבטה פטרובנה שפורקו. מטרת הארמון הייתה להנציח את תהילתם של לוחמי הצבא הרוסי לדורותיהם.

המתכנן הראשי של הארמון היה קונסטנטין טון. וכן השתתפו בתכנון האדריכלים ניקולאי צ'צ'גוב, פיודור ריכטר, פיוטר גרסימוב, ולדימיר בקריוב ואחרים. בין מעצבי הפנים של הארמון נמנו פיטור קלודט ופיודור סולנצב ואיוואן ויטלי. המבנה נבנה בסגנון המשלב את סגנון הרנסאנס עם הסגנון הרוסי.

בתוך מבנה הארמון שולבו מבנים קדומים יותר שניצבו באתר - הטרקלין המלוטש (Грановитая палата) שנבנה במאה ה-15, טרקלין הצארינה הזהוב (Золотая царицына палата) שנבנה במאה ה-16, וכן ארמון טרם שנבנה במהלך המאה ה-17. 

בארמון למעלה מ-700 חדרים, ובו ממוקמים גרם מדרגות מרכזי המוביל לחמישה אולמות קבלת פנים (הנקראים על שם מסדרי רוסי הצארית: גאוגייבסקי, ולדימירסקי, אלכסנדרובסקי, אנדרייבסקי ויקטרינסקי) וכן חדרי המגורים הרשמיים של הצאר. מגורי המשרתים מוקמו בקומה הראשונה של המבנה. אורכו של הארמון 125 מטרים, גובהו 47 מטרים, ושטחו הכולל 25,000 מ"ר. מבנה הארמון רבוע, והוא נבנה סביב חצר פנימית.

בין השנים 1933–1934 אוחדו אולמות אלקסנדרובסי ואנדרייבסקי של הארמון במטרה שהאולם הגדול ישמש את הסובייט העליון, הפרלמנט של ברית המועצות. בתקופת השלטון הקומוניסטי הוסרו העיצובים הצארים של אולמות הארמון, אולם לאחר נפילת ברית המועצות הוחלט על שיקום ושיחזור הארמון, בין השנים 1994–1998 בוצעה עבודת שחזור נרחבת בארמון ואולמות אלקסנדרובסי ואנדרייבסקי שוחזרו תוך שיתוף פעולה עם הצייר איליה גלזונוב. הארמון משמש כיום את משרדי נשיא רוסיה.

== גלריה ==
<gallery>
Grand Kremlin Palace, Moscow.jpg|חזית הארמון מכיוון נהר מוסקבה
Kremlvariousflickr15.jpg|כיפת ארמון הקרמלין עם שעון ופעמון
Grand Kremlin Palace Georgievsky hall.jpg|אולם גאורגבסקי 
Grand Kremlin Palace Aleksandr hall.jpg|אולם אלכסנדרובסקי
Alexander Hall in Great Kremlin Palace.jpeg|קישוט הפילונים של אולם אלכסנדרובסקי
Grand Kremlin Palace Vladimirsky hall.jpg|אולם ולדימירסקי
Vladimir hall2.jpg|נברשת וכיפה של אולם ולדימירסקי
Andreyevsky_Zal.jpg|אולם אנדרייבסקי 
Grand Kremlin Palace Andreevsky hall 1.jpg|אולם אנדרייבסקי עם דלתות הכניסה 
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.kreml.ru/ru/main/kremlin/buildings/BKD/ Московский Кремль - Здания на территории Кремля - Большой Кремлевский дворец - תיאור באתר הרשמי של הקרמלין, kreml.ru] 
* [https://web.archive.org/web/20140821104716/http://archive.kremlin.ru/articles/atributes10.shtml Президент России - Резиденции президента - Большой Кремлёвский дворец - תיאור משכני הנשיא השונים באתר נשיא רוסיה] - 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
גדול
קטגוריה:מוסקבה: מבנים
קטגוריה:רוסיה: פוליטיקה
ג'ון כריסטופר

ג'ון כריסטופר (באנגלית: John Christopher) הוא שם העט של סמואל יוּד (Samuel Youd; 16 באפריל 1922 - 3 בפברואר 2012), סופר מדע בדיוני אנגלי. יצירתו המפורסמת ביותר היא סדרת הספרים "תלת רגליים".

פרט ל'ג'ון כריסטופר', כתב יוד בשמות עט נוספים: סטנלי וינצ'סטר (Stanley Winchester), הילרי פורד (Hilary Ford), ויליאם גודפריי (William Godfrey), ויליאם ויין (William Vine), פיטר גראף (Peter Graaf), פיטר ניקולס (Peter Nichols) ואנתוני ריי (Anthony Rye).

== קורות חיים ==
יוד נולד בלנקשייר שבצפון-מערב אנגליה. בגיל 19 התגייס לחיל האתתים המלכותי ושירת בו עד 1946. מלגה מטעם קרן רוקפלר, אשר נועדה לסופרים שעבודתם הופרעה על ידי מלחמת העולם השנייה, אפשרה לו לכתוב באופן רציף. עד 1966 כתב בעיקר לנוער, ומשנה זו כתב גם למבוגרים.

==כתיבתו==
יוד נמנה עם סופרי התת-סוגה מדע-בדיוני חברתי. כתיבתו נסובה סביב החברה האנושית ובעיקר התמודדותה עם מצבים אפוקליפטיים (להבדיל מהמדע-בדיוני 'הקשה', שעיקרו תמורות, קידמה ורעיונות טכנולוגיים). בספרו בכלות העשב (1957), מתאר יוד את סיפורה של משפחה אנגלית בעולם שבו מגפה קטלנית השמידה את הגידולים החקלאיים. הרעב שנוצר ממוטט את הלבוש התרבותי של החברה האנושית, והעולם האפוקליפטי שמתאר יוד נסמך על כח, היכולת החברתית להתארגן ולהנהיג, וקבלת החלטות מוסריות קשות אך הכרחיות.

ביצירתו המפורסמת ביותר, "התלת רגליים" (שהוסרטה לטלוויזיה ולקולנוע ויצאה אף בעיבודי קומיקס), נכנסים הקוראים למציאות בה נכבש כדור-הארץ על ידי חוצנים שהחזירו את היכולות הטכנולוגיות של המין-האנושי לימי הביניים. הטרילוגיה שפורסמה בין השנים 1969-1968 (ויצאה בעברית בקובץ אחד בשנת 1987), מתארת מרד אנושי כלל-עולמי בכובש הזר, מרד הדורש מבני-האדם את הצורך ללמוד מבראשית אומנויות וטכנולוגיות שהושכחו מהם על ידי הכובש.

שניים מספרי הנוער של יוד, מערות הלוטוס ושולטי המחר, תורגמו אף הם לעברית, ומתארים את סיפורו של נער החי בחברה בה המציאות המורכבת מוסתרת ממנו על ידי המבוגרים.

יוד היה סופר פורה וכתב 58 ספרים, לבד ממאמרים וסיפורים קצרים נוספים.

==ספריו שתורגמו לעברית==
* מערות הלוטוס (The Lotus Caves, 1969), תרגם דורון תלמי, הוצאת יזרעאל, 1973.
* שולטי המחר (The Guardians, 1970), תרגמה אביבה גור, הוצאת יזרעאל, 1974.
* בכלות העשב (No Blade of Grass, 1957), תרגם עמוס גפן, הוצאת מסדה, 1979.
* התלת רגליים (The Tripods Trilogy, 1967-1968), תרגמה דורית לנדס, הוצאת עם עובד, 1987.

הסיפור הקצר "הציד" תורגם בידי אברהם קרני ופורסם במגזין המדע הבדיוני פנטסיה 2000, גיליון 22 (1981).

==קישורים חיצוניים==
* "[https://www.no-666.com/2022/04/16/המפלצת-המגיפה-והדיסטופיות-לילדים-של-ג/ המפלצת, המגפה והדיסטופיות לילדים של ג'ון כריסטופר]", בבלוג "המולטי יקום של אלי אשד"
* [http://www.gnelson.demon.co.uk/tripage/jc.html ביוגרפיה מלאה (אנגלית)] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני בריטים
קטגוריה:סופרים בריטים הידועים בשם עט
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2012
טאלורק השלישי, מלך הפיקטים

טאלורק השלישי (באנגלית: Talorc III; מת ב-653) היה מלך הפיקטים במשך 12 שנים, משנת 642 ועד מותו.

טארלוק היה בנו של פויית' (Foith) או אואויד (Uuid). על פי "דברי ימי הפיקטים" נמשכה מלכותו 12 שנים, והוא עלה לשלטון לאחר מות אחיו ברידיי השני (אשר אף הוא מלך אחרי אחיהם גרטנייט השלישי).

על פי "דברי ימי אלסטר" ו"דברי ימי טיגרנאך" מת טאלורק בשנת 653, ולאחר מותו מלך טאלורקאן.

==קישורים חיצוניים== 
* [http://celt.ucc.ie/publishd.html דברי ימי אלסטר ודברי ימי טיגרנאך]
* [http://www.mimas.ac.uk/~zzalsaw2/pictish.html דברי ימי הפיקטים]

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:מלכי הפיקטים
קטגוריה:נפטרים ב-653
רוטב טריאקי

רוטב טֵרִיָאקִי (או טָרֵיָאקִי, ביפנית 照り焼き או テリヤキ או てりやき) הוא רוטב מתוק מהמטבח היפני המכיל רוטב סויה, מירין וסוכר.

==אטימולוגיה==
השם מורכב משתי מילים: טרי (照り) שפירושה ציפוי מבריק שמזכיר לק, שהוא בעצם המרקם הסירופי, שנוצר עם המסת הסוכרים והגעה לקרמליזציה. ויָאקִי (焼き), מונח בשיטת הבישול צלייה.

==שימוש==
השימוש העיקרי ברוטב טריאקי ביפן הוא למרינדה לדגים, פירות ים ממשפחת הסרטנאים ובשר חזיר אשר נצלה על הגריל. בישראל ובארצות הברית הוא משולב בעיקר עם עופות ובשר בקר צלויים בגריל או בתנור. הסוכר שברוטב מעניק לדג או לבשר ציפוי מבריק. הכנת הרוטב פשוטה ונמשכת בערך 10 דקות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:המטבח היפני
טריאקי
תנ"ך כתר ירושלים

הדף הראשון של ספר [[בראשית ב"כתר ירושלים".]]
כתר ירושלים הוא שמה של מהדורת תנ"ך, שהאוניברסיטה העברית בירושלים פרסה עליה את חסותה, ושמנסה ללכת בעקבות כתר ארם צובא בנוסחה הפנימי ובצורת הגופן והכתיבה שלה. המהדורה יצאה לאור בשנת 2001, וצורף לה כרך "הארות" על עניינים שונים הקשורים אליה. 

==עיצוב הגופן==
בשנת 1976, לאחר שהושלמה עבודת המחקר על כתר ארם צובא, פנתה האוניברסיטה העברית לנחום בן צבי, בעל בית דפוס ותיק בירושלים, בבקשה להדפיס צילום של הכתר. ב-1989, בעקבות פיתוח תוכנת מחשב מתאימה, הצליח בן צבי בשיתוף המעצב הגרפי צבי נרקיס, ליצור גופן הדומה לגופן היפה והאמנותי של הכתר, אך קרוב לגופנים המודרניים. וכך יצא לדרך פרויקט התנ"ך "כתר ירושלים" - עיצוב ספר תנ"ך זהה כמה שאפשר ל"כתר ארם צובא". הפרויקט התעכב כמה שנים בשל קשיים טכנולוגיים, ורק בשנת 1996 הצליח בן צבי להתגבר על הקשיים:

.

==הנוסח==
האוניברסיטה העברית מינתה את פרופסור יוסף עופר לפיקוח מדעי על הנוסח.

השתמשו בעקרונות מהדורתו של המומחה למסורה הרב מרדכי ברויאר, שהוציא שתי מהדורות תנ"ך המבוססות על כתר ארם צובא וכתבי יד הקרובים לו. המהדורה השנייה, שיצאה לאור בהוצאת חורב בשנת תשנ"ח (1998), מבוססת גם על כתב יד נוסף שנמצא, כתב יד ל<sup>מ</sup> מעטו של סופר כתב יד לנינגרד, ועל התנ"ך של ר' שלום שכנא ילין, חוקר מסורה מירושלים, שהגיה את נוסח התנ"ך מתוך הכתר עצמו כשביקר לשם כך בארם צובא (חַלַבּ). במהדורה זו שינו מנוסחתו של הרב ברויאר בכמה מקומות, בעיקר בתחום הגעיות, אך גם בענייני נוסח אחרים; נוסח האותיות עצמן שונה בארבעה מקומות (בנוסח זה השתמשה גם הוצאת חורב בהדפסה השנייה של התנ"ך בהוצאתה).

למהדורה נלווה גם ספר "הארות", המתעד את נוסח המקרא בכתר ירושלים ומקורותיו.

==העימוד==
כאמור, הושם דגש במהדורה זו לחקות גם את העימוד שבכתר וכתבי היד הקרובים לו, אך לא נצמדו אל הכתר לגמרי ושינו בכמה מקומות. אחד השינויים המרכזיים היה צורת הספרים השיריים (איוב, משלי, תהילים - ספרי אמ"ת), שבכתבי היד נהוג לכותבם בשני טורים. דבר זה יצר בעיות גרפיות נכבדות, ובמהדורת חורב ויתר הרב ברויאר בכלל על צורת כתיבה זו מפאת הקשיים הללו. במהדורת כתר ירושלים ננקטו כמה צעדים חדשניים ולא מקובלים (ביניהם הקטנת גודל הגופן בחלק מהשירות, וכן החלטה על שוליים רחבים בספרי אמ"ת), כדי שאפשר יהיה לחזור למנהג העתיק של כתיבה בשני טורים, בלי לחרוג מפיסוק הטעמים, נושא שהיה חשוב ביותר לרב ברויאר (אף כי בכתבי היד החלוקה לטורים איננה קשורה לפיסוק ואין היא אלא לנוי). משראה הרב ברויאר את התוצאה בעניין זה, שמח מאוד ואמר שאילו לא באה מהדורה זו אלא כדי לתקן דבר זה - דייה.

==לקריאה נוספת==
* יוסף עופר, [https://faculty.biu.ac.il/~ofery/papers/Ofer%20-%20Keter%20Yerushalayim.pdf הגהת נוסח המקרא במהדורת כתר ירושלים], לשוננו סד (תשס"ב), עמ' 206-181.

==קישורים חיצוניים==
* ([https://web.archive.org/web/20120217181042/http://www.jerusalem-crown.co.il/website/index.asp ארכיון])
* [http://forum.otzar.org/viewtopic.php?t=48084 ההבדל בין תנ"ך קורן, כתר ירושלים, ומקראות גדולות הכתר (בר-אילן)], פרום אוצר החוכמה.

קטגוריה:כתר ארם צובא
קטגוריה:מהדורות של התנ"ך
קטגוריה:התנ"ך בישראל
קטגוריה:חיבורים בחקר המקרא
קטגוריה:ספרי 2001
מדינה נייטרלית

מדינה נייטרלית היא מדינה שאינה תומכת בצד כלשהו בסכסוכים בינלאומיים ובמלחמות בין מדינות. מטרתה של מדיניות חוץ נייטרלית היא להותיר את המדינה ללא מעורבות בסכסוכים צבאיים.

יש להבחין בין מדיניות נייטרלית למדיניות חוץ בלתי מזדהה. רעיון הנייטרליות בעת מלחמה מטיל על המדינה הנייטרלית הגבלות מסוימות, זאת בתמורה להכרה של הצדדים לסכסוך בנייטרליות של אותה מדינה. תפיסה רחבה יותר של נייטרליות היא התנגדות עקרונית ללוחמה. בחוק הבינלאומי נושא הטריטוריות הנייטרליות מנוסח באמנת האג משנת 1907.

== רשימת המדינות הנייטרליות ==

רשימה חלקית של המדינות הנייטרליות הקיימות בעולם, נכון לתחילת המאה ה-21 הן:
* (אשר הצטרפה לאיחוד האירופי) - שומרת על נייטרליות משנת 1955.
* (הצטרפה לאיחוד האירופי) - בעלת מדיניות מסורתית של נייטרליות צבאית המוגדרת כאי הצטרפות לבריתות צבאיות.
* - הכריזה על נייטרליות קבועה בשנת 2005, אשר הוכרה על ידי האומות המאוחדות.
* - אינה מחזיקה צבא, מאז מלחמת אוסטריה–פרוסיה ב-1866.
* - הכריזה על נייטרליות קבועה בשנת 1989. הנייטרליות של פנמה מעוגנת על ידי אמנה ספציפית.
* - שומרת על נייטרליות משנת 1949, לאחר שפירקה את צבאה.
* - על פי ההסכמים הלטראניים, קריית הוותיקן והאפיפיור מחויבים לנייטרליות.
* - שומרת על נייטרליות מאז קונגרס וינה בשנת 1815.
* מולדובה - מדינה נייטרלית לפי חוקת מולדובה מאז שקיבלה עצמאות, למרות כיבוש בלתי חוקי של חבל טרנסניסטריה על ידי בדלנים פרו רוסיים אשר נתמכים על ידי רוסיה מאז שנת 1995
*

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
קטגוריה:דיני מלחמה