OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יחסי אוסטרליה–מלאווי

יחסי אוסטרליה–מלאווי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין רפובליקת מלאווי.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הקהילייה של אוסטרליה לבין רפובליקת מלאווי הם יחסים דיפלומטיים על בסיס שגרירים-לא תושבים. היחסים הדיפלומטיים שבין אוסטרליה למלאווי כוננו לראשונה באופן רשמי בשנת 1981. אוסטרליה תרמה למלאווי אפילו עוד לפני כינון היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות, למעשה, המגעים ביניהן החלו בעת שמלאווי קיבלה את עצמאותה בשנת 1964.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* אוסטרליה אינה מיוצגת במלאווי בדרג השגרירות. אוסטרליה מיוצגת במלאווי בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בלילונגווה, בירת המדינה.
* מלאווי אינה מיוצגת באוסטרליה בדרג השגרירות. מלאווי מיוצגת באוסטרליה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בעיר מלבורן.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.foreignaffairs.gov.mw/index.php/styles/bilateral-relations/asia/110-bilateral-relations/asia/166-malawi-australia-relations Malawi - Australia Relations], משרד יחסי החוץ של מלאווי

== הערות שוליים ==
פרס אטילה יוז'ף

פרס אטילה יוז'ף (בהונגרית: József Attila-díj) הוא פרס ספרותי ממלכתי בקטגוריית פרסי הביניים באמנות בכלל, אך הפרס הגבוה ביותר בספרות, שמוענק על פעילות ספרותית מצטיינת ונוסד על ידי מועצת השרים של הונגריה בשנת 1950. שר התרבות הרלוונטי מחלק אותו כל שנה לאחר ששמע את עמדותיהם של הארגונים המקצועיים הנוגעים בדבר. הפרס אטילה יוז'ף הוא אחת מאותות ההכרה המקצועית הגבוהים ביותר בספרות ההונגרית.

== תולדות הפרס ==
פרס אטילה יוז'ף החליף את פרס באומגרטן בהונגריה לאחר פירוק קרן באומגרטן בשנת 1949. במקור הוענק בשלוש דרגות, אך נוהג זה הופסק בשנת 1977 כשאיחדו את סכום המענקים של פרסי האמנות. הפרס הוקם מחדש בשנת 1992. הנוהל הנוכחי של הענקת הפרס הוסדר על ידי צו של "המשרד למורשת התרבות הלאומית" משנת 1999.

לרוב הפרס הוענק לשמונה יוצרים עד 1992, לעשרה בין 1992 לבין 2000 ולשלושה עשר ובין 2001 לבין 2012 . הזוכים מקבלים תעודת פרס, תגמול כספי ולוח ברונזה. עד 1992 במקום לוח הברונזה הוענקה מדליה דו צדדית בקוטר שבעים וחמישה מילימטרים, עם דיוקנו של אטילה יוז'ף בחזית עם הכיתוב "אטילה יוז'ף 1905-1937 והכיתוב "פרס אטילה יוז'ף" מאחור. הלוח החדש הוא חד צדדי, קוטרו שמונים מילימטר, ועוביו שמונה מילימטרים, עם דיוקן קמור של אטילה יוז'ף ועליו הכיתוב "ATTILA JÓZSEF AWARD".

הפרס יכול להיות מוענק ליוצרים של יצירה ספרותית מרכזית בפרוזה, בשירה או בדרמה<ref>[https://www.kormany.hu/hu/emberi-eroforrasok-miniszteriuma/hirek/balog-zoltan-allami-muveszeti-es-miniszteri-szakmai-dijakat-adott-at20170315 הודעה על הענקת הפרס על ידי שר התרבות ההונגרי]</ref>.

== מקבלי פרס אחדים ==
עבור הרשימה השלמה של זוכי הפרס (כ-600) ראה: זוכי פרס אטילה יוז'ף בוויקיפדיה ההונגרית.
*ג'רג' שוֹמְיוֹ - משורר (הונגרי-יהודי) (1950), (1951), (1954), (1966)
*טיבור מראי - סופר (1951, 1952)
*קלמן שאנדור - סופר, עיתונאי (הונגרי-יהודי) (1950), (1951)
*קלרה פהר סופרת ומשוררת הונגריה-יהודייה (1950)
*בּוֹרִיש פַּלוֹטַאִי - סופרת, משוררת (הונגריה-יהודייה) (1950), (1967)
*יוז'ף גאלי - סופר ומתרגם (1951)
*לאסלו ארדש - סופר (1956, 1959)
*מגדה סאבו - משוררת מחזאית (1959), (1972)
*בלה ויהאר (קודם: וייס)- משורר, עיתונאי (הונגרי-יהודי) (1966)
*יאנוש פילינסקי - סופר, משורר (1971)
*ג'ורג' מולדובה - סופר (הונגרי-יהודי) (1973), (1978)
*יוז'ף טורנאי - סופר, משורר (1975)
*אגנש גרגֶי - משוררת, סופרת, מסאית ומתרגמת (הונגריה-יהודייה) (1977), (1987)
*אוטו אורבן - משורר הונגרי (1973, 1985)
*טמאש אונגווארי - סופר הונגרי (1985)
*גזה סץ' - סופר ומשורר (1993)
*פטר קנטור - סופר ומשורר (1994)
*ארז'בט טוט - משוררות הונגריה (1995)
*פאל בקש - סופר ומשורר (2000)

== לקריאה נוספת ==
* הלקסיקון החדש של רֵוַואִי Révai új lexikona X. (Hom–Kac). Főszerk.: Kollega Tarsoly István. Szekszárd, 2002, Babits. 815. o. 
* Zeidler Sándor: Kitüntetések a Magyar Köztársaságban. Budapest, 1995, Kossuth.

== ראו גם ==
<div class="mw-content-ltr">
* 49/2012. (XII. 15.) EMMI rendelet az emberi erőforrások minisztere által adományozható elismerésekről, njt.hu
* Tiltakoznak az írószervezetek a József Attila-díjak ügye miatt - a Transindex.ro portálról, multikult.transindex.ro
* A Petőfi Irodalmi Múzeum adattára
* Műbalhé és listaháború, irodalmijelen.hu (2012)
</div>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרסים ספרותיים
קטגוריה:פרסים אירופאים
קטגוריה:פרסים הונגריים
קטגוריה:הונגריה: תרבות
*
יחסי איסלנד–מולדובה

יחסי איסלנד–מולדובה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין רפובליקת מולדובה.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איסלנד לבין רפובליקת מולדובה הם יחסים דיפלומטיים חלקיים. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין איסלנד לבין מולדובה כוננו לראשונה באופן רשמי ב-17 במאי 1995. הסחר בין איסלנד למולדובה בשנת 2018 עמד על שווי של 7.2 מיליון דולר אמריקאי.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* איסלנד אינה מיוצגת במולדובה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. איסלנד האמינה את שגרירותה שבמוסקבה, בירת רוסיה, על מולדובה.
* מולדובה אינה מיוצגת באיסלנד, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. מולדובה האמינה את שגרירותה שבסטוקהולם, בירת שוודיה, על איסלנד.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.mfa.gov.md/ro/content/republica-islanda Republica Islanda], אתר משרד החוץ של מולדובה
הפילוסופים הגדולים

הפילוסופים הגדולים (באנגלית: The Great Philosophers) הייתה תוכנית טלוויזיה משנת 1987 שהגיש הפילוסוף בריאן מגי. הסדרה מנתה 15 פרקים, כשבכל אחד מהם ראיין מגי פילוסוף בכיר אודות הפילוסופים הגדולים של התרבות המערבית. התוכנית מהווה מעין סיקוול לתוכנית בשם "אנשי הגות" משנת 1978, גם היא של ה-BBC ובהנחיית מגי.

בתוכנית נידנו הפילוסופיות של גדולי הפילוסופי מאז אפלטון ואריסטו, והיא הסתיימה בדיון עם ג'ון סרל על הפילוסופיה של ויטגנשטיין. תקליטורי DVD של הסדרה נמכרים למוסדות אקדמיים, אך רוב הפרקים זמינים גם ברשת. הדיאלוגים מהתוכנית עובדו והורחבו לספר תחת הכותרת הפילוסופים הגדולים: מבוא לפילוסופיה המערבית. הספר תורגם גם לעברית בהוצאת ידיעות אחרונות. הספר נחשב למבוא בהיר וקולח, המומלץ לרוב למתחילים בתחום הפילוסופיה.

== פרקים ==
# מיילס בורניאט על אפלטון
# מרתה נוסבאום על אריסטו
# אנתוני קני על פילוסופית ימי הביניים
# ברנארד ויליאמס על רנה דקארט
# אנתוני קווינטון על ברוך שפינוזה וגוטפריד וילהלם לייבניץ
# מייקל איירס על ג'ון לוק וג'ורג' ברקלי
# ג'ון פאסמור על דייוויד יום
# ג'פרי וורנוק על עמנואל קאנט
# פיטר סינגר על גאורג וילהלם פרידריך הגל וקרל מרקס
# פרדריק קופלסטון על ארתור שופנהאואר
# ג'יי.פ. סטרן על פרידריך ניטשה
# יוברט דרייפוס על אדמונד הוסרל, מרטין היידגר ואקזיסטנציאליזם מודרני
# סידני מורגנבסר על פרגמטיסטים אמריקאים
# אלפרד ג'ולס אייר על גוטלוב פרגה, ברטראנד ראסל ולוגיקה מודרנית
# ג'ון סרל על לודוויג ויטגנשטיין

==ראו גם==
* אנשי הגות

== לקריאה נוספת ==
* בריאן מגי, הפילוסופים הגדולים, תרגום מאנגלית: ד"ר אורה גרינגרד, ד"ר דן דאור, ד"ר יהודה מלצר. הוצאת ידיעות אחרונות, ספרי חמד, ספרי עליית הגג, 1997.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/playlist?list=PLBHxLhKiPKxBBSWWqzH9g71mMx9s72XoN סרטוני וידאו של הראיונות] (משתי התוכניות) באתר יוטיוב 
* [https://philosophyring.neocities.org/Magee.html קובצי MP3 של הראיונות] (משתי התוכניות) 
* [http://www.openculture.com/2019/07/bryan-magee-rip-presents-in-depth-uncut-tv-conversations-with-famous-philosophers.html Bryan Magee (RIP) Presents In-Depth, Uncut TV Conversations With Famous Philosophers] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:BBC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:חיבורים פילוסופיים
וולטר הדלסטון

וולטר דרלינגטון "די" הדלסטון (באנגלית: Walter Darlington "Dee" Huddleston; 15 באפריל 1926 — 16 באוקטובר 2018) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית, שייצג את קהיליית קנטקי בסנאט של ארצות הברית בשנים 1973–1985. הדלסטון הפסיד בבחירות לסנאט שנערכו ב-1984 למיץ' מקונל בפער זעום בן כ-5,200 קולות, שהיוו 0.4% מקולות הבוחרים.

== ביוגרפיה ==
הדלסטון נולד בבורְקֶסוויל שבדרום קנטקי. לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים התגייס לצבא ארצות הברית ושירת בתור תותחן טנקים באירופה במהלך מלחמת העולם השנייה ואחריה בשנים 1944–1946. לאחר מכן למד באוניברסיטת קנטקי בתמיכת "חוק ההסתגלות מחדש של יוצאי צבא" (G.I. Bill), וסיים את לימדיו ב-1949. ב-1947 נישא הדלסטון למרתה ג'ין פירס, שנפטרה ב-2003. אחר שסיים את לימודיו הגבוהים עבד הדלסטון כמנהל מדור הספורט והתוכן של רדיו WKCT בבאולינג גרין שבקנטקי. ב-1952 התמנה למנהל הכללי של תחנת הרדיו WIEL בעיר אליזבתטאון השוכנת בצפון במדינה. בהמשך התמנה לנשיא איגוד השדרים בקנטקי.

הדלסטון נכנס לפוליטיקה ב-1964 כשנבחר לסנאט של מדינת קנטקי. הוא היה חבר בסנאט של קנטקי עד דצמבר 1972, ולתקופה מסוימת היה מנהיג הרוב בסנאט. ב-1972 התמודד הדלסטון על אחד משני מושביה של קנטקי בסנאט של ארצות הברית שהתפנה בעקבות פרישתו של הסנאטור הרפובליקני ג'ון שרמן קופר. בבחירות הכלליות הצליח לגבור על לואי נון הרפובליקני, שזה עתה סיים את כהונתו כמושל קנטקי ברוב דחוק של 51%. הדלסטון נבחר מחדש ב-1978 עם 61% מקולות הבוחרים כשהוא מביס את לואי ר. גודנר ג'וניור, חבר בית הנבחרים של קנטקי מלואיוויל.

ב-1984 ניצב הדלסטון בפני מיץ' מקונל מהמפלגה הרפובליקנית, השופט המחוזי של מחוז ג'פרסון. מקונל זכה לתמיכה פוליטית עקב סדרה של תשדירי תעמולת בחירות טלוויזיוניות שלעגו לנוכחותו של הדלסטון בסנאט. מקונל האשים אותו כי העמיד את "ההתקשרויות הפרטיות שלו לפני תחומי האחריות שלו בסנאט". חרף תשדירי בחירות אלה לאורך כל מערכת הבחירות היה המירוץ בין השניים צמוד במיוחד, והגיע לתומו עם ניצחון דחוק ביותר של מקונל, שגבר בקושי של הדלסטון עם רוב בן 0.4%.

הדלסטון היה ידוע כחבר באגף המתון של המפלגה הדמוקרטית, כפי שהיה אופייני לחברי המפלגה מקנטקי. בשלהי שנות ה-80 של המאה ה-20 היה הדלסטון חבר במועצה הלאומית של יועצי הפדרציה לרפורמה בהגירה לארצות הברית, קבוצה המתנגדת להגירה אל ארצות הברית הדוגלת בהורדת שיעור המהגרים החוקיים הנכנסים לשטחי ארצות הברית. ב-16 באוקטובר 2018 הלך הדלסטון לעולמו בעיר וורסו שבקנטקי, בן 92 במותו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קנטקי
קטגוריה:חברי האספה הכללית של קנטקי
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקנטקי
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
נקודת בוו

נקודת בוו או נקודת בוב (באנגלית: Bov Point; בבולגרית: нос Бов) היא לשון יבשה המכוסה קרח בחוף המזרחי של האי ברבנט בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה. 

נקודת בוב מהווה את הקצה הדרומי של הכניסה למפרץ קיאק. 

הנקודה ממוקמת 9.36 קילומטרים דרומית מערבית לנקודת מיטשל; 2.7 קילומטרים מערבית לנקודת חווארצ'יל שבאי לקוואנט; 3.35 קילומטרים צפונית - צפונית-מזרחית מנקודת מומינו; ו-2.7 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית לפסגת פודם. 

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הנקודה ===

הנקודה מופתה לראשונה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1980, ובשנית בשנת 2008.

=== מקור השם ===

הנקודה נקראת על שם העיירה בוו במערב בולגריה. 

האי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.]]

== לקריאה נוספת ==

* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=19575&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR נקודת בוו] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-62.16539031225585,-64.28402029082179,12&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור נקודת בוו, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בולגריה באנטארקטיקה
בוו
מסקר ההכתרה של חיל האוויר המלכותי, 1953

תמונת ההכנות למסדר ההכתרה הקרקעי בבסיס חיל האוויר המלכותי אודינהם
מסקר ההכתרה של חיל האוויר המלכותי (באנגלית: RAF Coronation Review 1953) נערך ב-15 ביולי 1953. הוא נערך במסגרת חגיגות ההכתרה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת, שהתקיימה ב-2 ביוני 1953. באירועים השתתפו למעלה מ-900 כלי טיס מ-50 דגמים שונים. הם היוו את התצוגה הגדולה ביותר של כוח אווירי שנערכה בבריטניה מאז ומעולם.

==ההכנות==
למסקרם קדמו שבעה חודשי הכנות. בסיס חיל האוויר המלכותי אודינהם (Odiham) בהמפשייר, מדרום-מערב לבירה לונדון, נבחר לאתר שיארח את המסקר. בבסיס נערכו תחילה עבודות תשתית ולאחר מכן הוטסו אליו בהדרגה 300 כלי טיס שנועדו להשתתף במסדר הקרקעי. המטוסים הוצבו בשורות על גבי המסלולים, הרחבות החניה ושטחי הדשא בבסיס ביחד עם תצוגה של ציוד שבשירות החיל - מנועים, חימוש, מתקני מכ"ם ועוד. מאהלים גדולים הוקמו בבסיס עבור אנשי צוותות הקרקע שהגיעו כדי לתחזק את כלי הטיס עד ליום המסדר.

במקביל להכנות בבסיס אודינהם התקיימו ההכנות של צוותי האוויר בבסיסי החיל השונים לקראת מטס. כמו כן, בבסיס החיל האוויר אוקסברידג' (Uxbridge) בלונדון התאמנו 1,056 אנשי החיל לקראת המצעד הרגלי שבו היו אמורים להשתתף.

==המסדר==
ביום המסקר הגיע לבסיס אודינהם קהל צופים גדול של נכבדים מבריטניה וממדינות חבר העמים. ביניהם היו בני משפחת המלוכה והלורד טרנצ'רד, אבי חיל האוויר המלכותי.

המלכה בלוויית בעלה הנסיך פיליפ הגיעה לאוהל הנכבדים לקראת השעה 1200. היא סקרה תחילה ברגל משמר כבוד של אנשי כל 12 פיקודי החיל, לצלילי מוזיקה שניגנה תזמורת החייל ובה 200 נגנים. לאחר מכן צעד לפניה המצעד המלא של חיילי החיל. ראשון נישא הנס המלכותי של החיל בליווי 119 איש. אחריו צעדו נציגי פיקודי החיל, כשאנשי פיקוד ההפצצה בראש ולאחריהם אנשי פיקוד מטוסי הקרב.

לאחר הפסקת צהריים סקרה המלכה את שפע המטוסים והציוד על הקרקע, כשהיא עושה את דרכה במכונית פתוחה וברגל.

==המטס==
אחר הצהריים הגיעו האירועים לשיאם עם תחילת המטס האווירי בשמי הבסיס. השתתפו בו 614 מטוסים מחיל האוויר המלכותי ומחילות אוויר של מדינות חבר העמים הבריטי. הם הגיעו לשמי בסיס אודינהם מבסיסים בכל רחבי האיים הבריטיים. חלקם טסו מבסיסיהם במשך שלוש שעות כדי להגיע לאתר.

למלכה הוצגה באוהל הנכבדים מפה אלקטרונית, שתיארה את נתיבי הגישה של קבוצות המטוסים השונות. ראשונים השתתפו במטס כלי הטיס האיטיים יותר ואחריהם המטוסים המהירים. ראשון טס מסוק שנשא את נס החיל. המטוסים הגיעו לשמי האתר בקבוצות של שלושה, שישה, תשעה ו-12 מטוסים בצורות מבנה שונות. בהמשך השתתף במטס מספר רב של מטוסי קרב סילוניים, אשר טסו בקבוצות של 24 ו-36 מטוסים. בחלקו האחרון של המטס השתתפו כלי טיס שטסו לבדם - תחילה מפציצים כבדים ולסיום מטוסי קרב מהירים, שטסו במהירויות הקרובות למהירות הקול.

==ראו גם==
* מטס יובל המאה לחיל האוויר המלכותי
* מסקר ההכתרה של הצי המלכותי, 1953

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.forces.net/services/raf/our-archive-raf-coronation-review-1953 From Our Archive: RAF Coronation Review 1953], באתר Forces Network

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפגנים צבאיים
קטגוריה:היסטוריה של חיל האוויר המלכותי
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: היסטוריה
קטגוריה:אליזבת השנייה
קטגוריה:בית וינדזור: היסטוריה
קטגוריה:1953 בממלכה המאוחדת
מפרץ קיאק

מפרץ קיאק (באנגלית: Kayak Bay) הוא מפרץ, בצדו הפנימי (המערבי) של מעבר פמפה, אל תוך החוף המזרחי של האי ברבנט בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה.

המפרץ נמצא מצפון לנקודת מומינו ומדרום לנקודת בוו.

קרחון מאלפיגי וקרחון מקנזי נשפכים אל תוך מפרץ קיאק.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי המפרץ ===

המפרץ מופה לראשונה, באופן חלקי, בשנת 1898 על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית.

המפרץ מופה בפירוט על ידי משלחות ארגנטינאיות משנת 1947–1948 ונחשב על ידם כחלק ממפרץ פמפה (כיום - מעבר פמפה).

=== מקור השם ===

שמו של המפרץ ניתן לו בשנת 1986 הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

שמו של המפרץ ניתן לו על מנת להזכיר את סירות הקיאק של משלחת הכוחות המשולבים הבריטית (British Joint Services Expedition) שהקיפה את האי בראבנט בפברואר 1985.

האי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.]]

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:7793 מפרץ קיאק] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=7400&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR מפרץ קיאק] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-62.219067731400344,-64.29897331818802,13&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור מפרץ קיאק, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix

== הערות שוליים ==

קיאק
קרחון מאלפיגי

קרחון מאלפיגי (באנגלית: Malpighi Glacier) הוא קרחון באי ברבאנט, בארכיפלג פאלמר, שבאנטארקטיקה.

אורכו של הקרחון 9 קילומטרים ורוחבו 2 קילומטרים.

הקרחון מנקז את רמת הארווי שבהרי סטריבוג, לכיוון דרום-מזרח, וזורם לצד רכס באסארבובו עד שמתחבר אל קרחון מקנזי, וזורם ונשפך עימו אל מפרץ קיאק שבחוף המזרחי של האי ברבאנט.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הקרחון ===
הקרחון מופה בצורה גסה ולא מדויקת על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית (שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1897–1899), בפיקודו של אדריאן דה ז'רלאש.

הקרחון צולם מן האוויר על ידי האנטיג אירוסרוויירס בע"מ בין השנים 1956–1957. לאחר מכן הקרחון מופה בהתבסס על תצלומי אוויר אלה בשנת 1959.

=== מקור השם ===
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

הקרחון נקרא על שמו של מרצ'לו מאלפיגי, פיזיולוג איטלקי וחוקר רפואה חלוצי שהראה לראשונה את קיומם של נימי הדם.

וזאת בדומה לאתרים רבים אחרים באזור אשר נקראו על שמם של חלוצי רפואה.

האי בראבאנט, מבט מכיוון צפון מזרח לעבר האי. מימין ניתן לראות את האי אונוור, וברקע את חצי האי האנטארקטי; את הרי סולוואי, ניתן לראות משמאל, בצד הרחוק של האי.]]

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:9324 קרחון מאלפיגי] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=8905&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR קרחון מאלפיגי] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-62.26757301679312,-64.2672263662787,14&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור קרחון מאלפיגי, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix
* [http://distancebetween.info/malpighi_glacier מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון מאלפיגי לאתרים סמוכים]

== הערות שוליים ==

מאלפיגי
גנבה מקוונת של אמצעי תשלום

גנבה מקוונת של אמצעי תשלום (נקראת גם בשמות "סקימינג" או "Formjacking") היא סוג של הונאה באינטרנט, בה נגנב למעשה כל המידע הקשור לאמצעי התשלום של הלקוח, בדרך כלל כרטיס אשראי. הגנבה מתבצעת באמצעות הזרקת קוד זדונית לדף התשלום, והפעלת סקריפט שגונב את הפרטים של אמצעי התשלום.

המונח "skimming" תיאר בעבר את העתקת הפס המגנטי מכרטיס מגנטי אחד לכרטיס אחר על ידי עובד בחנות, שהיה משתמש בו לאחר מכן כדי לבצע רכישת מוצרים. המונח "web skimming" מתאר גנבה מקוונת של פרטי אמצעי התשלום, ללא צורך בגישה פיזית לכרטיס עצמו.

בדו"ח של סימנטק משנת 2019 נטען כי כ-4,800 אתרי מסחר אלקטרוני נפגעים מדי חודש בתקיפה כזו.

בשנת 2018 נגנבו בשיטה זו פרטי כרטיס אשראי של 380,000 לקוחות מהאתר של בריטיש איירווייז. הקוד שהוזרק לדפי התשלום ניתב את פרטי כרטיסי האשראי לאתר אינטרנט בשם baways.com, אשר נראה בעיניי הלקוחות כאחד מאתרי החברה. מתקפות דומות התרחשו באתרי סחר אלקטרוני נוספים, בהם "בסט ביי", "סירס", דלתא איירליינס ו"טיקטמאסטר".

==תוכנת Magecart==
קבוצות תקיפה נוהגות להזריק קוד זדוני לאתרי מסחר אלקטרוני כדי לגנוב את פרטי אמצעי התשלום. התוכנה הנפוצה להזרקת קוד מסוג זה נקראת Magecart.

בשנת 2017 דיווחה חברת האבטחה DefenseCode כי חנויות וירטואליות שמשתמשות במערכת המסחר האלקטרוני של מג'נטו חשופות לגנבה מקוונת של אמצעי תשלום באמצעות Magecart. מספר אתרים שהשתמשו במג'נטו כבר נפגעו מתקיפה כזו, בהם חברת Newegg המשווקת מחשבים וחומרה, ואתר האינטרנט InfoWars .

==הגנה==
חברות אבטחת מידע מספקות כיום מערכות בגנה מפני גנבה מקוונת של אמצעי תשלום. כמו כן, חלק מהשיטות המקובלות באבטחת מידע יכולות לספק הגנה מפני תקיפה כזו, בהן הערכת ספק, הקשחת שרתים, בקרת גישה ובדיקת חדירות חיצונית. בנוסף, פעולות כמו החלת מדיניות אבטחת תוכן ובדיקת תקינות משאבים יכולות למנוע שינויי סקריפט זדוניים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אבטחת מחשבים
קטגוריה:לוחמה קיברנטית
קטגוריה:פשעי מחשב
מיטת אשפוז

מיטת אשפוז
מיטת אשפוז או מיטת בית חולים היא מיטה שתוכננה במיוחד עבור חולים מאושפזים, או אחרים הזקוקים לצורה כלשהי של טיפול רפואי, במסגרת בית חולים או מתקן רפואי אחר. מיטות אלה כוללות תכונות מיוחדות לנוחיותו, לרווחתו ולבטיחותו של המטופל, והן לנוחיותו ורווחתו של האדם המטפל בו. 

המונח "מיטת אשפוז" מתייחס למיטה בפועל, אך הוא משמש גם לתיאור יכולת הקיבולת של חולים במתקן רפואי (מספר מיטות האשפוז ומספר אנשי הצוות הרפואי המועסקים לצידן).

==היסטוריה==
מיטות אשפוז מתכוננות עם מעקות צד נכנסו לשימוש לראשונה בבריטניה בין 1815 ל-1825.<ref name="askdeb"></ref> 

בשנת 1874 חברת המזרנים אנדרו ווסט ובנו, סינסינטי, אוהיו, רשמה פטנט על מסגרת מזרן עם ראש ציר שאפשר היה להרים אותו. <ref>National Association of Bedding Manufacturers, March 1964, Nation's Oldest Family-Held Bedding Firm: Adam Wuest, Inc.</ref> 

מיטת אשפוז מודרנית מתכווננת בת 3 חלקים הומצאה על ידי ד"ר וויליס גץ', מהמחלקה לכירורגיה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת אינדיאנה , בראשית המאה העשרים.

==תכונות המיטה==
התכונות הבסיסיות כוללות גלגלים לצורך ניוד המיטה ועליה המטופל ממקום למקום, וכן אפשרות לכיוון גובה המיטה והגבהת הראש והרגליים. מותקנים בה מעקות צד לשם מניעת נפילת המטופל מהמיטה והם ניתנים לפתיחה לצורך ירידה מהמיטה וגישה לטיפול במטופל. כמו כן ניתן לחבר למיטה ציוד רפואי נדרש כגון עמודים לשקיות עירוי. לעיתים יהיה מותקן במיטה מדף מתחת למיטה עצמה כדי לאפשר להניח בו חפצים של המטופל.

מיטות מודרניות כוללות אפשרות לכיוון מצב חלקי המיטה באמצעות מנועים חשמליים המופעלים על ידי לחצני פיקוד.

ישנם סוגים שונים של מיטות אשפוז, למשל מיטת טיפול סיעודי שנמצאת בשימוש בבתי אבות ומוסדות סיעודיים.
==תקן מיטות אשפוז==
כמות מיטות אשפוז ל-1000 נפש (נכון לשנת 2013)
המונח מיטות אשפוז משמש גם לתיאור יכולת הקיבולת של חולים במתקן רפואי (מספר מיטות האשפוז ומספר אנשי הצוות הרפואי המועסקים לצידן). בישראל לכל מוסד רפואי המורשה לאשפז חולים קיים תקן מיטות אשפוז הנקבע על ידי משרד הבריאות והוא נדרש לעמוד בו.

מספר המיטות לאשפוז כללי ל-1,000 נפש בישראל ירד בהדרגה בשנים האחרונות, מ-2.223 בשנת 2000 ל-1.83 בשנת 2015.

בישראל קיימת מצוקה של מקומות אשפוז ומחלקות אשפוז מלאות לרוב ב-100% מקיבולתן ויותר. בחודשי החורף עולה בדרך כלל מספר המטופלים הנזקקים לאשפוז. אז גוברת מצוקת האשפוז, והמחלקות נדרשות לפתרונות ארעיים שונים להלנת המאושפזים, אשר עלולים לפגוע בפרטיותם ובכבודם.

מיטות האשפוז משמשות לסוגי אשפוז שונים כדוגמת אשפוז כללי, שיקום, גריאטריה ממושכת (סיעודי ותשושי נפש), גריאטריה פעילה ואשפוז פסיכיאטרי.
{| class="wikitable"
|+מספר מיטות אשפוז בישראל<ref></ref><ref></ref>
!שנה
!סה"כ מיטות אשפוז
!מיטות לאשפוז כללי
!שיעור מיטות לאשפוז כללי ל-1000 נפש
!מספר מיטות באגף פנימי
|-
|1988
|28,058
|11,998
|2.68
|3,745
|-
|2000
|38,639
|14,161
|2.224
|5,093
|-
|2005
|42,631
|14,607
|2.089
|5,321
|-
|2010
|42,625
|14,723
|1.913
|5,319
|-
|2015
|44,715
|15,487
|1.830
|5,575
|}

== ראו גם ==
* אלונקה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציוד רפואי
קטגוריה:מיטות
חג'בי

חַגְּ'בִּי (או חַזְ'בִּי) הוא שם משפחה יהודי תימני מקורו בשם עיירה חַגְּׁ'בָּה או חז'בָּה בתימן שרוב תושביה היו יהודים או העיר חז'בי-משווי.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות תימן
מגלן שחור-ראש

אִיבִּיס שְׁחֹר רֹאשׁ או מגלן שחור-ראש (שם מדעי: Threskiornis melanocephalus) הוא מין של עוף מים מתת-משפחת המגלנים החי בדרום אסיה ודרום-מזרח אסיה, מזרחה עד יפן, הפיליפינים ואינדונזיה. חלק מהאוכלוסיות נודדות למרחק קצר. הוא חי באזור הטרופי והסובטרופי של אסיה באזורי ביצות, אגמים, בריכות, שדות אורז וחופים ולעיתים הוא חי בקרבה למגורי האדם.

מגלן זה דומה למין מגלן קדוש אפריקני וכמותו שייך לאותו סוג - מגלן קדוש. צבעו לבן למעט הרגליים, הצוואר, הראש והקצוות של הכנפיים והזנב השחורים וברוב האזורים גם החשופים מנוצות. בעונת הרבייה העורף של הזכרים הופך לוורוד עד אדום. המגלן בעל רגליים ארוכות בעלות קרומי שחייה ובעל מקור מכופף וארוך אפור-כהה עד שחור שמיועד לחיטוט בבוץ.

המגלנים מקננים רק בעונת הגשמים, ולעיתים גם בתקופת המונסון הטרופי. הקן נבנה על ענפים נמוכים ומיוצר מענפים בתוספת עשב וחוטים. המגלנים מקננים בקבוצות גדולות, שלעיתים מקננות בצמוד לאנפות. המגלנים ניזונים בתנועת סינון מהירה וחוטפים מהמים סרטנים, דגים, צפרדעים וחרקים.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1790
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון לאת'אם
קטגוריה:כפניים
קטגוריה:אינדונזיה: עופות
קטגוריה:הפיליפינים: עופות
קטגוריה:יפן: עופות
מצודת קורלה

מצודת קורלה (ברוסית: Корела, בפינית: Käkisalmen Linna, בשוודית: Kexholms slott) היא מצודה הממוקמת ליד פריאוזרסק (מחוז לנינגרד, רוסיה) שמילאה תפקיד חשוב בהיסטוריה של המצר הקרלי .

== מוצא ==
המבצר המקורי נבנה על ידי קרלים, אך המצודה של ימינו היא מימי הביניים.<ref></ref> המצודה הוזכרה לראשונה בכרוניקה מנובגורוד משנת 1143 כ"קורלה" וחפירות ארכאולוגיות חשפו רובד ממנה מהמאה ה-12. דברי הימים השוודים דיווחו לראשונה על היישוב "קקסהולם" בשנת 1294. עד המאה ה-16 הייתה המצודה שייכת לרפובליקת נובגורוד ואחריה לנסיכות מוסקבה. תושבי נובגורוד בנו את מעוזי האבן והמגדלים הנוכחיים בשנת 1364 לאחר ששריפה הרסה את מצודת העץ המקורי בשנת 1360.

במהלך המלחמה השוודית-נובגורודית בשנת 1314, כוח קרלי קטן כבש מחדש את המצודה מחיילי נובגורוד. הם הזמינו את השוודים לשמור עליה מפני גייסות נובגורוד; עם זאת, הנובגורודים כבשו את המצודה, שאושרה כשייכת לנובגורוד בהסכם נטבורג משנת 1323.

== נסיכות קורלה ==
בשנות 1330, הרפובליקה נובגורוד מסרה את המצודה (ובאופן מעשי את שטחי המחוז כולו כולל המצודות אורשק וסטראיה לדוגה), לידי הדוכס נארימנאס מליטא. בשנת 1383 ירש את קורלה, אורשק ומצודת קופוריאה בנו, פטריקאס, אבי שבט הנסיכות הגאליציאני. בשנה הבאה שלאחריה אצילי העיר המקומיים הגישו תלונה נגדו והוא אולץ לוותר על השטחים כמו גם על רוסה. פטריקאס כבש את אדמות אינגריה וקרליה והחזיק בהן לפחות משנת 1383 עד 1397. בשנת 1408, תואר שהוא התיישב במוסקבה תחת חסותו של וסילי הראשון, יחד עם בניו הצעירים, גיאורגי ופיודור, שגדלו באינגריה.

== שלטון וממשל שוודי ==
זמן קצר לאחר שכבשו את קורלה ב-1580, השוודים בנו מחדש את המבצר ועיצבו אותו כמעוז ביצורים בעיצוב מערב-אירופי. בהסכם תאוסינה משנת 1595 התחייבה שוודיה להחזיר את קורלה לרוסיה. דבר שבוצע בשנת 1597. במהלך מלחמת אינגריה שלאחר מכן החל משנת 1610, השיב גוסטבוס אדולפוס את השליטה השוודית בטירה ובאזור כולו. במהלך תקופת צרות, קורלה היה הפרס שהובטח על ידי וסילי הרביעי ליאקוב דה לה גארדי כחלק ממבצע שוודי שנועד לסייע רוסיה נגד האיחוד הפולני ליטאי. השטחים שולבו בשוודיה במסגרת חוזה סטולבובה משנת 1617. המצודה והאזור נשארו בשליטת שוודיה עד שפיוטר הגדול כבש את המבצר ואת סביבתו במהלך מלחמת הצפון הגדולה.

== הדוכסות הגדולה של פינלנד ==
לאחר שהפסידה את מלחמת פינלנד בשנת 1809, מסרה שוודיה את מחציתה המזרחית לרוסיה ובשנת 1812 שולבה העיר ומצודת קקיסלמי (Käkiksalmi) לשטחי הדוכסות הגדולה של פינלנד. באמצע המאה ה-18 הפך המבצר לכלא לאסירים פוליטיים של רוסיה הקיסרית, כאשר כמה מהמשתתפים במרד דצמבר (1825) היו כלואים במקום.

== רפובליקת פינלנד ==
בתחילת דצמבר 1917 פינלנד הכריזה על העצמאות ומחוז קקיסלמי, שבשטחו המצודה, הפך לחלק ממחוז קרליה. המצודה חזרה לבסוף לידי רוסיה ולמעשה לידי יורשתה, ברית המועצות בשנת 1944.

== בתרבות הפופולרית ==
באוקטובר 1996 צולמה סצנת הפתיחה של הסרט "אח" מחוץ לכותלי המצודה. בסצנה, הגיבור, דנילה באגרוב, הולך על סט הצילומים לצלילי מוזיקה של להקת Nautilus Pompilius.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.enlight.ru/camera/144/index_e.html תמונות המצודה]
* [http://www.nortfort.ru/keksgolm/index_e.html מידע מפורט]

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוסיה: מבצרים
קטגוריה:שוודיה: ביצורים
קטגוריה:פינלנד: מבצרים
קטגוריה:פריאוזרסק
קטגוריה:המצר הקרלי
סרטולובו

סרטולובו (ברוסית: Се́ртолово; בפינית: Sierattala, סיירטאלה) היא עיר במחוז המשנה וסבולוז'סק בלנינגרד, רוסיה, הממוקמת צפונית לסנקט פטרבורג. נכון למפקד משנת 2010 אוכלוסייתה עמדה על 47,457 איש.

== היסטוריה ==
העיירה נוסד בשנת 1936<ref name="hist"></ref> על מקום היישוב לשעבר של פינים אינגרים, שתושביהם גורשו. היישוב הוזכר במקורות קודמים בשם סירואטלה. בשנת 1936 עברו להתגורר כאן אנשי צבא ובשנים 1939–1940 שימשה סרטובולו כבסיס צבאי ממנו נשלחו כוחות למלחמת החורף. מתחילה, סרטולובו הייתה חלק ממחוז המשנה וסבולוז'סק של מחוז לנינגרד.

במהלך מלחמת העולם השנייה היא לא נכבשה והייתה יחד עם העיר לנינגרד מוקפת על ידי חיילים גרמנים ופינים. לאחר המלחמה כמעט ולא הייתה אוכלוסייה אזרחית בסרטולובו, עד שהחלה בניית דיור מסיבית בשנות החמישים.

בשנת 1977 זכתה סרטולובו מעמד של יישוב עירוני ובשנת 1998, מעמד של עיר. זו הייתה עיר בעלת חשיבות מחוזית עד 2010, כאשר מחוז המשנה אוחד עם המחוז המינהלי של מחוז לנינגרד.<ref></ref> באותה עת הפכה סרטולובו לעיר בעלת משמעות מחוזית.

== מעמד מנהלי ועירוני ==
במסגרת שילוב המחוזות המינהליים העיר שולבה, יחד עם היישוב זפדנאיה ליצה, אל תוך מחוז המשנה וסבולוז'סק והוכרה בשם המחוז המוניציפלי סרטולובו.<ref name="LeningradO_adm">Oblast Law #32-oz</ref><ref name="LeningradOVsevolozhskyD_mun">Law #17-oz</ref>

== כלכלה ==
בדומה לתקופה הסובייטית, כלכלת סרטולובו מבוססת על מתקנים צבאיים. כ-70% מהאוכלוסייה החל משנת 2009 הם אנשי צבא ומשפחותיהם.<ref name="gen"></ref>

=== תעשייה ===
מפעלים תעשייתיים בסרטולובו מייצרים לוחות בטון ומכלי פלסטיק.<ref name="gen"></ref>

=== תחבורה ===
סרטולובו מהווה פרבר של סנקט פטרבורג והיא כלולה ברשת הכבישים הפרברית. העיר ממוקמת על הכביש המהיר המוביל אל ויבורג.

העיר נמצאת במרחק כמה קילומטרים צפונית-מזרחית לרציף הרכבת פסוצ'ניה הנמצא על מסילת הברזל המחברת בין סנקט פטרבורג לעיר ויבורג.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המצר הקרלי
קטגוריה:מחוז לנינגרד: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1936
מותק גיבורי החלומות

מותק גיבורי החלומות היא סדרה המבוססת על מופע בעל אותו שם שהופעותיו החלו בחנוכה 2019, בדומה ל"פסטיגל" ול"מותק של פסטיבל". סדרת הטלוויזיה משודרת בערוץ הופ! למנויי "Yes" בלבד.

==הדמויות==
*מיקי (מיכל מוכתר) - ילדה החובבת כפתורים וחברתה הטובה של מיכל הקטנה, חלומה הוא להגיע לארץ הכפתורים.
*מיכל הקטנה (מיכל ויצמן) - ילדה סקרנית ומיוחדת, יש לה סוכרייה על החולצה, חלומה הוא להיות פיה ולפגוש חברים.
*הדוד חיים (חיים אוסדון) - החבר הטוב ביותר של כולם, תמיד אוהב לשמח ולהצחיק, חלומו הוא להפגיש את חברו הטוב בובו עם המשפחה.
*קופיקו (ליאור דטאוקר) - קוף שטותניק שאוהב להצחיק את חבריו, חלומו הוא להגיע לג’ונגל ולאכול בננות.
*מני ממטרה (מני צוקרל) - אוהב להמציא שטויות ולהצחיק את חבריו, חלומו הוא ללמוד לדבר עם חיות.
*פיקו (ליאור דטאוקר) - מופיע בחלומו של דוד חיים ועוזר לו להגיע עם בובו אל משפחתו.
*בובו (ליאור דטאוקר) - חברו הטוב של דוד חיים החולם לפגוש את משפחתו שלא ראה כל כך הרבה זמן.
*נבי ארנבי (דיבוב: דודי גזית; משחק: נתנאל אמרניאן) - עוזר לכוכבים להגשים את חלומותיהם ומתגורר איתם.

==המופע==
מופע הבכורה של מותק גיבורי החלומות התקיים ב-24 בדצמבר 2019, וממשיך להסתובב ברחבי הארץ, המופע זכה לביקורות מהללות דוגמת: “אירוויזיון לילדים”, “שואו מהחלומות”, “היסטריה” ו”חוויה מטורפת לילדים ולכל המשפחה”. עלילת המופע היא בדיוק כמו עלילת הסדרה המקדימה. המופע רץ על הבמות עד תחילת ינואר 2020.

קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
קטגוריה:Yes הטלוויזיה בלוויין: תוכניות וסדרות
קטגוריה:דוד חיים 
קטגוריה:מיכל הקטנה
הומוסוציאליזציה

הומוסוציאליזציה (באנגלית: Homosocialization) או סוציאליזציה להט"בית (באנגלית: LGBT socialization) הוא התהליך בו להט"בים נפגשים, מתייחסים ומשתלבים בקהילה הלהט"בית, במיוחד עם אנשים בעלי אותה נטייה מינית וזהות מגדרית. בנוסף, תהליך זה עוזר לבניית הזהות האישית של כל אדם ואדם.

== מרחבים ==
מרחבי ההומוסוציאליזציה הם אותם מרחבים פיזיים או וירטואליים בהם באים להט"בים כדי לפגוש אנשים אחרים מהקהילה או כדי למצוא בני זוג מיניים ואוהבים. תהליך זה נותן לבטא בחופשיות את זהותם המינית.

לפני שמרחבי ההומוסוציאליזציה מוגדרים ספציפית לקהילת הלהט"ב, המנהג הקבוע ביותר הוא קיום יחסי ציבור בקהילה הגאה כמו למשל מפגשים מיניים במקומות חיצוניים מסוימים, כגון פארקים או מרחצאות ציבוריים. אף על פי שמנהגים אלו פחות שכיחים, קרוזינג הוא עדיין מנהג נפוץ כיום, במיוחד בקרב גברים המקיימים יחסי מין עם גברים אחרים.

ישנם עסקים ועמותות רבים הממקדים את הנושא של מגוון מגדרי ומיני המאפשר מפגש וסוציאליזציה של להט"בים. במקרים רבים, הקבוצות מרוכזות בכפרים גאים. עם זאת, מקומות רבים סובלים מתחרות של רשתות חברתיות ואינטרנט שרוצים למשוך להט"בים למקומות אלו.

== הומוסוציאליזציה לנוער ==
=== בית ספר תיכון ===
בריתות גאות-סטרייטיות (GSA’s) החלו להופיע בשנות ה-80 של המאה ה-20. בריתות אלו היוו דרך לבני הנוער של הקהילה להתגבר על הסתגרות וסטיגמה ברחבי בית הספר. כיום נמצאים יותר מ-3,000 מועדונים ברחבי ארצות הברית.

ישנו קשר ישיר בין האקלים של בית ספר לבריאותו הפיזית והנפשית של התלמיד. סקר שנערך בקרב תלמידים גילה כי כ-57% מהאנשים הקשיבו להערות, כ-60% הרגישו לא בטוחים וכ-31% החמיצו לפחות יום לימודים אחד בחודש האחרון.

=== השכלה גבוהה ===
השכלה גבוהה היא מערכת חזקה של ארגונים המאכלסים להט"בים או קווירים. אי קיומו של המחקר הקווירי מקפח את חייהם של התלמידים. מוסד אינו מסוגל לוודא שהוא מעודכן בנושאים. המשך מכוני המחקר יכול לתרום לשיפור חייהם והצלחתם של תלמידים.

בשלושת העשורים האחרונים, נרשמה עלייה במרכזים הקווירים בקמפוסים של המכללות. מרכזים אלו בדרך כלל נותנים מענה ועזרה לסטודנטים שרוצים לפתח את זהותם בקמפוס ומחוצה לו. המטרה הכללית של חללים מסוג זה היא שהקהילה שנמצאת בקמפוס תעזור לשאר הקמפוסים להיות יותר מקבלים ומושכלים. במרכזים אלו מועסקים לעיתים קרובות אנשי מקצוע הפועלים לשיפור חיי הקמפוס.

== ראו גם ==

* קרוזינג
* גריינדר
* קוד המטפחת
* פינקוושינג (להט"ב)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תרבות להט"ב
קטגוריה:להט"ב: היסטוריה
קטגוריה:חיברות
ולרי סרדיוקוב

ולרי פאבלוביץ' סרדיוקוב (בבלארוסית: Валерый Паўлавіч Сердзюкоў; נולד ב-9 בנובמבר 1945, בחארושוקה, מחוז הומל, בלארוס הסובייטית) הוא פוליטיקאי רוסי שכיהן כמושל מחוז לנינגרד בשנים 1998–2012.

סרדיוקוב סיים את לימודיו במכון הכרייה בסנקט פטרבורג עם תואר בכלכלה.

הוא מונה על ידי המושל לסגן המושל האחראי על התעשייה, האנרגיה והסביבה בשנת 1996, הפך לאחר מכן למשנה למושל בדצמבר 1997 ושימש כממלא מקום מושל החל מ-18 בספטמבר 1998.

סרדיוקוב נבחר למושל מחוז לנינגרד בשנת 1999 ושוב בשנת 2003. בשנת 2007 הוא מונה מחדש למושל על ידי ולדימיר פוטין, נשיא רוסיה, בעקבות חוק בחסות הקרמלין שאפשר למנות מושלים על ידי הנשיא במקום להיבחר באופן פופולרי.

בשנת 2012 הוחלף על ידי אלכסנדר דרוזדנקו בתפקיד המושל.

== חייו האישיים ==
סרדיוקוב נהנה משחמט. הוא נשוי ואב לשני בנים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מושלי מחוז לנינגרד
קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה המאוחדת
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:רוסים ממוצא בלארוסי
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1945
ואדים גוסטוב

ואדים אנטולייביץ' גוסטוב (ברוסית: Вадим Анатольевич Густов; נולד ב-26 בדצמבר 1948) הוא פוליטיקאי רוסי שכיהן כסגן ראש ממשלת רוסיה בשנים 1998–1999, ושימש כמושל מחוז לנינגרד בשנים 1991–1993 ו-1996–1998.

== ראשית חייו וחינוך ==
גוסטוב נולד בשנת 1948 בעיר קלינינו שבמחוז ולדימיר. הוא התחנך בשוודיה.

== קריירה ==
גוסטוב היה ראש מחוז לנינגרד עד אוקטובר 1993. בשנת 1994 שימש כיו"ר הוועדה לענייני חבר המדינות של מועצת הפדרציה. הוא נבחר כמושל מחוז לנינגרד בספטמבר 1996, כשהוא גורף 53% מהקולות. הוא היה מועמד עצמאי אך נתמך על ידי המפלגה הקומוניסטית של הפדרציה הרוסית. הוא החליף את אלכסנדר בליאקוב בתפקיד הנ"ל.

גוסטוב שימש כמושל עד מינויו לסגן ראש הממשלה ב-18 בספטמבר 1998. הוא הוחלף על ידי ואלרי סרדיוקוב כמושל מחוז לנינגרד.

גוסטוב, פוליטיקאי עצמאי, היה אחד משני סגני ראש הממשלה בקבינט של יבגני פרימקוב והוא היה ממונה על עניינים אזוריים ועל היחסים עם הרפובליקות הסובייטיות לשעבר. כהונתו של גוסטוב נמשכה עד 27 באפריל 1999 אז פוטר מתפקידו על ידי נשיא רוסיה, בוריס ילצין. את גוסטוב החליף סרגיי סטפאשין בתפקיד.

בבחירות 1999 ו-2003 התמודד גוסטוב לראשות ממשלת מחוז לנינגרד, אך הוא הפסיד בשתי מערכות הבחירות. בינואר 2002 הפך לסנטור במועצת הפדרציה, כשהוא מייצג את מחוז ולדימיר. הוא היה שוב יו"ר הוועדה לענייני חבר המדינות של המועצה בתקופה זו.

בשנת 2013 נבחר כחבר ב, מטעם רוסיה המאוחדת. כיהן זמן קצר כסגן יושב ראש האספה המחוקקת של המחוז.

=== השקפותיו ===
גוסטוב היה דמות מתנגדת לילצין בשנות התשעים ואף שהוא נתמך על ידם בשנות התשעים, הוא לא היה קומוניסט ולא תמך ברעיון הכלכלה המתוכננת.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגני ראש ממשלת רוסיה
קטגוריה:מושלי מחוז לנינגרד
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1948
אנשי הגות

אנשי הגות (באנגלית: Men of Ideas) הייתה תוכנית טלוויזיה של רשת ה-BBC משנת 1978 שהגיש הפילוסוף בריאן מגי. התוכנית מנתה 15 פרקים, בהם ראיין מגי פילוסופים עכשוויים בכירים.

הפרק הראשון נקרא "מבוא לפילוסופיה" והוצג בו דיון בין מגי לבין ישעיה ברלין. בפרקים הבאים מגי דן בנושאים כמו מרקסיזם, אסכולת פרנקפורט ואקזיסטנציאליזם מודרני.

במהלך ריצת השידור, פורסמו גרסאות קצרות יותר לדיונים במגזין The Listener. הדיאלוגים מהתוכנית עובדו והורחבו בספר באותו שם. גם תחת הכותרת Talking Philosophy. וכן תורגם לעברית בשם "אנשי הגות" בספריית אופקים-עם עובד. תקליטורי DVD של הסדרה נמכרים למוסדות אקדמיים תחת הכותרת פילוסופיה עכשווית. אך לא התוכנית הזו ולא תוכניתו המאוחרת של מגי "הפילוסופים הגדולים" זמינות לרכישה עבור הצרכן הבייתי (אם כי מרבית הפרקים זמינים בחינם באתר יוטיוב).

== פרקים ==
# ישעיה ברלין על "מבוא לפילוסופיה"
# צ'ארלס טיילור על "קרל מרקס"
# הרברט מרקוזה על "אסכולת פרנקפורט"
# ויליאם בארט על "מרטין היידגר"
# אנתוני קווינטון על "לודוויג ויטגנשטיין"
# אלפרד ג'ולס אייר על "פוזיטיביזם לוגי"
# ברנארד ויליאמס על "פילוסופיה של הלשון היומיומית"
# אר. אמ. הייר על " פילוסופיה של המוסר"
# וילארד ואן אורמאן קוויין על "קוויין"
# ג'ון סרל על " פילוסופיה של השפה"
# נועם חומסקי על "חומסקי"
# הילרי פטנאם על "פילוסופיה של המדע"
# רונלד דבורקין על "פילוסופיה פוליטית"
# אייריס מרדוק על "פילוסופיה וספרות"
# ארנסט גלנר על "פילוסופיה: ההקשר החברתי"

==ביקורת==
בדיילי טלגרף ציינו כי התוכנית זכתה לרייטינג יציב של כמליון צופים לפרק, ושיבחו אותה על ההישג הכמעט בלתי אפשרי להציג עבור ההמונים סוגיות נסתרות בפילוסופיה מבלי להפחית מיושרה אינטלקטואלית ומבלי לאבד רייטינג."

==ראו גם==
* הפילוסופים הגדולים

==לקריאה נוספת==
* בריאן מאגי, אנשי הגות, תרגום: מאיר ויזלטיר, הוצאת עם עובד, 1983

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/playlist?list=PLBHxLhKiPKxBBSWWqzH9g71mMx9s72XoN סרטוני וידאו של הראיונות] (משתי התוכניות) באתר יוטיוב
* [https://philosophyring.neocities.org/Magee.html קובצי MP3 של הראיונות] (משתי התוכניות)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:BBC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:חיבורים פילוסופיים
אלכסנדר בליאקוב

אלכסנדר סמיונוביץ' ביליאקוב (ברוסית: Алекса́ндр Семёнович Беляко́в; נולד ב-20 במאי 1945) הוא בנקאי ופוליטיקאי רוסי שכיהן כמושל מחוז לנינגרד בשנים 1991–1996 והיה חבר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית בשנים 1999–2005.

היה מושל מחוז לנינגרד הראשון.
== ביוגרפיה ==
אלכסנדר בליאקוב נולד בסורטבאלה שברפובליקה הקרלו-פינית בשנת 1945.

הוא נבחר למושל מחוז לנינגרד בשנת 1991 והצטרף למפלגתו של בוריס ילצין, רוסיה ביתנו בשנת 1995. בבחירות הוא הובס על ידי מועמד המפלגה הקומוניסטית, ואדים גוסטוב בבחירות בשנת 1996 וכיהן 6 שנים כמושל המחוז, בתקופה של שפל כלכלי ברוסיה שאחרי התפרקות ברית המועצות.

בליאקוב כיהן כנשיא בנק אגרו SBS בשנים 1997–1998 לפני שנבחר לדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית בשנת 1999 וכיהן כיו"ר ועדת המשאבים הלאומיים בפרלמנט הרוסי. הוא נבחר מחדש לפרלמנט, הפעם כמועמד מטעם רוסיה המאוחדת, בבחירות שנערכו בשנת 2003.

בשנים 2005—2006 עבד כחשב בלשכת החשבון של הפדרציה הרוסית, עסק בפיקוח על הליכי ההפרטה וניהול רכוש המדינה. בשנת 2006 מונה לסגן יו"ר דירקטוריון הבנק החקלאי רוסלחוזבנק.

בליאקוב שימש בשנת 2011 כנשיא האיגוד הרוסי לארגוני ועסקי נייר (RAO BUMPROM).

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מושלי מחוז לנינגרד
קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה המאוחדת
קטגוריה:חברי הדומה הממלכתית
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1945
המרכז האולימפי על שם האחים זנאמנסקי

המרכז האולימפי על שם האחים זנאמנסקי (Олимпийский центр имени братьев Знаменских) הוא מתחם ספורט במוסקבה הממוקם ברובע סוקולניקי ברחוב סטרומינקה 4. מאז 1996 נושא את שמו של הספורטאים הסובייטים המפורסמים בשנות ה-30, האחים סראפים וגאורגי זנאמנסקי.

במתחם פועל בית הספר לספורט האולימפי "נוער מוסקבה" על שם האחים זנאמנסקי (שמו המקורי של בית הספר הוא בית הספר המרכזי לאתלטיקה קלה על שם האחים זנאמנסקי), שנוסד בשנת 1961.

== מבנה ==
מתחם הספורט כולל זירת אתלטיקה מקורה עם ארבעה מסלולים באורך 200 מטר, וכן אצטדיון אתלטיקה עם שישה מסלולי ריצה במעגל שאורכו 400 מטר.

== היסטוריה ==
המתחם נבנה במקור בראשית המאה העשרים עבור מועדון הספורט סוקולניקי, שנוסד בשנת 1905 והפך לאצטדיון הראשון במוסקבה. בזירה היו: מגרש דשא עם גדר וספסלים ושימש את נבחרת רוסיה המתגבשת. בשנת 1908 נוסף ביתן, שנרכש בתערוכה הימית ושימש כחדר הלבשה. תחילה שטח המגרש באצטדיון היה שטח של 1,000 מגרשים מרובעים (4,552 מ"ר), אם כי על פי התקנים הבינלאומיים, השטח היה צריך להיות 1,450 מגרשים מרובעים (6,600 מ"ר). כדי להגדיל את שטח המגרש בשנת 1909, שופץ האצטדיון. רוברט פולדה הוביל את השיפוץ תוך כדי שימוש בתוכניות זרות, ותצלומי יציעים. בהמשך, האצטדיון קיבל את השם הפופולרי "משטח הסוס". האצטדיון שימש לא רק למשחק כדורגל, אלא גם הוקי, טניס ואתלטיקה.
האצטדיון בשנת 1909.
* שני משחקים נערכו בשנת 1910, בין נבחרות סנקט פטרבורג ומוסקבה. ב-12 בספטמבר פטרבורג ניצחה 2:0. ב-14 בספטמבר, מוסקבה נקמה בה כשניצחה בתוצאה 3-0.
* בשנת 1911 מוסקבה שיחקה עם נבחרת ברלין (המשחק הסתיים בתוצאה של 2:0 לטובת האורחים).
* ביולי 1912 מוסקבה אירחה את הונגריה שניצחה 9:0.
* בשנת 1913 נערכו שני משחקים בין הנבחרת הרוסית לנבחרת השוודית, שני המשחקים הסתיימו בתוצאה 1:4, לטובת השוודים.
* ב-6 בספטמבר 1915 קיימה ליגת הכדורגל במוסקבה משחק צדקה בין קבוצת KSO לנבחרת מוסקבה. הסתיים בתוצאה 1: 1.

המשחק באצטדיון SKS בשנת 1913.
לאחר הארגון מחדש של מועדוני הכדורגל במוסקבה בתקופה הסובייטית, לפני תחילת המלחמה הפטריוטית הגדולה, נקרא המתחם בשם אצטדיון סוקולניקי האדום של עובדי המגזר הרפואי.

בשנת 1970 הוקם על שטח האצטדיון זירת אתלטיקה, המכונה גם אצטדיון החורף של ספרטק, בו נערכו מספר פעמים אליפויות ברית המועצות באתלטיקה במסלול ואליפות רוסיה הסובייטית באתלטיקה.

מאז התפרקות ברית המועצות משמש כבית ספר לספורט.

== קישורים חיצוניים ==
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מוסקבה: אצטדיונים ומתקני ספורט
יוסף לוי חגיז

יוסף לוי חגיז (ה'תרמ"ו, 1886 - ה' באדר ה'תשל"ד, 27 בפברואר 1974) היה עסקן ואיש ציבור בירושלים, סוחר וגואל קרקעות. מייסד ומנהל אגודת תדח"ץ ומנהל "הוצאת יוסף לוי חגיז", מייסד היישוב אחוזת נפתלי שליד טבריה. בשנות ה-30 עמד בראש אגודת נחלת ישראל - רמה.

==ביוגרפיה==

נולד בירושלים ליצחק חגיז, בעלי הוצאת יצחק חגיז. אביו היה חסיד חב"ד שעלה מוויטבסק והתיישב בירושלים. בהיותו בירושלים אימץ לו שם משפחה של שכניו בני עדות המזרח.

ירש מאביו את עסקי הנייר והדפוס, וייסד את "הוצאת יוסף לוי חגיז"<ref></ref>.

בשנות מלחמת העולם הראשונה התגורר בשכונת נוה צדק בתל אביב. השלטונות הטורקיים אסרו לאגור נפט מעל הכמות היומית הממוצעת. חגיז רכש כמות גדולה של פחי נפט והחביאם בתחתית באר באחד מפרדסיו בפתח תקווה, וסיפק אותם לנצרכים.

בשנות ה-20 היה חבר ועד שכונת שערי חסד בירושלים. הוא בנה מבנה מסחרי בן שתי קומות בשכונה. כמו כן היה מפעילי הציבור בשכונת בית וגן בראשית שנותיה.

בשנת 1921 נבחר כחבר ב"ועד העיר האשכנזי" בירושלים (לימים "העדה החרדית").

החל משנות ה-20 החל בפעילות ענפה לרכישת קרקעות בירושלים ובכל רחבי ארץ ישראל. בשנת 1929 שימש כמנהל חברה קרקעית ירושלים אמריקה בע"מ. בשנת 1936 שימש כראש אגודת נחלת ישראל - רמה.

בשנות ה-20, כאשר שמע על תוכניתו של החפץ חיים לעלות לארץ ישראל, סייע בכספו ליישום התוכנית, אולם דרש ששמו לא יתפרסם. הוא גם סייע ל"חפץ חיים" במכירת ספרי משנה ברורה בארץ ישראל. 

הקים את אגודת תדח"ץ (ראשי תיבות: תורה, דת, חסד, צדקה). היה מראשי פאג"י. בשנת 1949 ייסד במסגרת פאג"י את היישוב "אחוזת נפתלי" באזור קרני חיטין שממערב לטבריה. היישוב הוקם על קרקעות שרכש חגיז בשנות ה-20. במקום התגוררו משפחות מעטות בלבד, ולאחר שנים ספורות החלה הנטישה. בשנת 1957 התגוררה במקום משפחה אחת בלבד. עם הקמת היישוב נתגלע סכסוך בין המתיישבים המועטים, חלקם פרשו והקימו תת-יישוב נוסף, מזרחית לאחוזת נפתלי. תחילה נקרא תת-היישוב בשם תדח"ץ, על שם ארגונו של חגיז, ואחר כך הוסב שמו ל"חילה" (ראשי תיבות של שמו - חגיז יוסף לוי). ביישוב זה הוקמו צריפים בלבד, אך עד מהרה ננטש גם הוא. חגיז קבע את ביתו בטבריה והיה פעיל בענייני הדת בעיר.

חגיז היה מועמד אחרון ב מטעם פאג"י.

נפטר בשנת 1974 ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים. לאחר מותו הוקמה על שמו בירושלים ישיבת מעוז חיל ("חיל" ראשי תיבות: חגיז יוסף לוי). בשנת 1984 הוציאה הישיבה את ספרו "הגיגים ועיונים" על התורה.

אחותו שרה חאשה הייתה אשת הרב שלמה זלמן זלזניק, ראש ישיבת עץ חיים. אחיו, מרדכי חגיז, עסק אף הוא בעסקי נייר ומכשירי כתיבה. בנו של מרדכי הוא המורה והפזמונאי יחיאל חגיז.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.dirshu.co.il/203052-2/?utm_source=newsletter_1800&utm_medium=email&utm_campaign=1401 הפלישה לארמון בקהיר], ז' שבט תשפ"א, באתר דרשו
*[http://www.hebrewbooks.org/pagefeed/hebrewbooks_org_25467_22.pdf חתימתו בוועד משמרת השבת וקדושת העיר טבריה]
* חנני בלייך, [https://www.makorrishon.co.il/magazine/333735/ פתרון תעלומת החפץ חיים נמצא בשוק הפשפשים], מקור ראשון 5 באפריל 2021

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:טבריה: אישים
קטגוריה:פעילי ציבור חרדים
קטגוריה:פעילי אגודת ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:מייסדי יישובים בארץ ישראל
קטגוריה:גואלי אדמות בארץ ישראל
קטגוריה:אישים שעל שמם ישיבות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1886
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
רחל הדס

רחל הדס (1930–2019) הייתה זמרת סופרן ישראלית.

==ביוגרפיה==
הדס נולדה בסלוניקי שביוון בשנת 1930. בגיל 8 חודשים עלתה לישראל עם משפחתה. בנעוריה למדה מוזיקה במסגרות שונות ובהמשך גם במדרשה למוזיקה בתל אביב (לימים לימדה מוזיקה בבית הספר הריאלי בחיפה).

בסוף שנות ה-40 ובתחילת שנות ה-50 הופיעה במועדונים שונים בחיפה ובשנת 1954 נסעה לראשונה לארצות הברית כדי ללמוד ריקוד מודרני (אצל מרתה גרהם) ולהופיע שם במועדונים מקומיים ("צברה" למשל) בשירים בעברית ובלאדינו כשהיא מקוטלגת כזמרת עם. אגב, לאורך השנים חקרה מוזיקה עממית והתמקצעה בה. היא שרה ב-16 שפות שונות.

בארצות הברית הופיעה בין השאר באולם ה"קרנגי הול" היוקרתי ובאולם ה-"Gate Of The Horn" בשיקגו. תיאודור ביקל סייע לה באותה תקופה.

באמצע שנות ה-50, במהלך שהותה בניו יורק, הופיעה עם שייקה אופיר ואמיתי נאמן (אותו הכירה במדרשה הממלכתית למחנכים ולמוזיקה בתל אביב, בהמשך היה בעלה הראשון) במסגרת להקת "אורנים", שלימים, עם פרישתה של הדס בשנת 1957, הפכה ללהקת "אורנים צבר" עם הסולנית גאולה גיל, דובי זלצר ומיכה כגן.

בשנת 1959 הקימה יחד עם המוזיקאי גיל אלדמע והרקדנים אברהם אלבר וחווה כוכב את להקת "הדר" שהופיעה בהוליווד. הלהקה פעלה עד אמצע שנות ה-60 ובוימה על ידי השחקן והבמאי ההוליוודי ריצ'רד אנגרולה, שנעשה גם בן זוגה של הדס.

לאורך סוף שנות ה-50 וה-60 היא הקליטה מספר תקליטים בעברית ובלדינו שהתפרסמו בארץ ובקרב הקהילות היהודיות באמריקה ובפריז, שם הופיעה ושהתה תקופה מסוימת.

באמצע שנות ה-80 הקימה הדס את מיזם "צליל עם" עם קרן התרבות אמריקה-ישראל על מנת להביא מוזיקה לעיירות פיתוח.

בשנות השמונים הקימה את מחלקת "הנוי והנצח" ב"גשר מפעלים חינוכיים", במסגרתה נפגשו אמנים ורבנים ישראלים. כמו כן, הקימה תחנת רדיו של "קול ישראל" בקריית ארבע ו-13 מרכזים למוזיקה בדרום הר חברון.

בשנותיה האחרונות חזרה בתשובה והתגוררה בקריית ארבע.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.zemereshet.co.il/artist.asp?id=2946 רחל הדס] באתר זמרשת
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים ילידי יוון
קטגוריה:קריית ארבע: אישים
קטגוריה:אמניות ישראליות שחזרו בתשובה
קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:בוגרי המדרשה הממלכתית למחנכים למוזיקה
קטגוריה:מתנחלות
קטגוריה:זמרות סופרן ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2019
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
מאיר בראלי

מאיר (מוריק) בראלי (ברודני) (11 באוגוסט 1922 – 2004) היה עיתונאי וסופר ישראלי, חבר מערכת דבר ומעורכי "אשנב", "אשמורת" ו"אֹמֶר", מראשי המשמרת הצעירה של מפא"י.

==קורות חיים==
בראלי נולד בקובנה, שבליטא, בנם של חוה (לבית יהלום), שהייתה רופאה; ויצחק בראלי שהיה פעיל ציוני, ומראשי בנק הפועלים בארץ ישראל ואחר כך בישראל.

ב-5 במאי 1926 עלה עם הוריו לארץ ישראל. למד בגימנסיה העברית הרצליה בתל אביב. היה פעיל בתנועת "המחנות העולים".

במהלך השנים השתלם בראלי באוניברסיטאות: אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, אוניברסיטת ניו יורק ובאוניברסיטה העברית בירושלים.

בתקופת המנדט הבריטי היה חבר ההגנה וערך את "אשנב", עיתונו המחתרתי של הארגון.

היה מזכיר המשמרת הצעירה של מפא"י וערך את "אשמורת", ביטאון המשמרת הצעירה.

בראלי עבד כעיתונאי בעיתון דבר והיה חבר מערכת העיתון.

בין השנים 1968–1980 ערך את העיתון "אֹמֶר".

במהלך השנים פרסם מאמרים רבים בעיתונים דבר, "אשמורת", "מלחמתנו", "בטרם", "הפועל הצעיר" ו"מבט חדש" (שבועון). פרסם ספרים שעסקו בתנועת העבודה, בדוד בן-גוריון, במדיניות החוץ של ישראל, בנושאי עליה וקליטה.

בראלי נפטר בשנת 2004.

==מספריו==

* עיונים בשיטות בחירות עם עובד, תשל"ב, 1972, תל אביב
* עיונים במדיניות חוץ עם עובד, תשל"ה 1975
* להבין את בן-גוריון הוצאת ידיעות אחרונות (1986)
* האגרטל השבור, סדרת ברקאי לפרוזה מקורית, הוצאת ירון גולן, 1986
* לקראת המטוסים הבאים הוצאת ירון גולן, תשנ"א, 1990
* הערכים על הסברה ב"הגנה" אצל מרדכי נאור בלקסיקון כח המגן – ההגנה, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1992
* מתנועה למנגנון, ניתוח התנוונותה של תנועת העבודה, הוצאת אלילב, תשנ"ד 1994, תל אביב, עיון, חברה ומדינה
* נבון לב מחייו של יצחק בראלי, הוצאת מחברות לספרות, 2000.
===מעריכותיו===
* יצחק קנב, אבי הביטוח הלאומי: קובץ מאמרים, נאומים וראיונות, תל אביב: מחברות לספרות, תשנ"ח 1997. (משלו ועליו)
===ספרים אודותיו===
* מוריק - סיפור חייו של מאיר בראלי עיתונאי ואיש רוח אוהב ישראל מנחם מיכלסון, תל אביב : אל-לב, תשס"ח 2007

==משפחתו==

בראלי היה נשוי לאריקה ואב לבן ובת. בנו הוא פרופ' אבי בראלי היסטוריון ישראלי, חוקר ועורך במכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות שבאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי המחנות העולים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:משפחת בראלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004