OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חקלאות תעשייתית

חקלאות תעשייתית היא חקלאות המיישמת טכנולוגיות מתקדמות להגדלת תפוקת הייצור, שהחלה לצמוח באופן הדרגתי החל מאמצע המאה ה-19, והתפתחה באופן משמעותי במאה ה-20. כיום מהווה החקלאות התעשייתית את רובה המכריע של חקלאות החי בעולם המערבי, והולכת ומתפשטת במהרה גם בשאר העולם.

==מאפיינים==
[[המהפכה הירוקה אפשרה להגדיל את כמות היבול ליחידת שטח. יבולי החיטה במדינות מתפתחות בין השנים 1950 ל-2004, לפי ק"ג להקטר.]]
גידול תעשייתי של עופות לבשר ב[[כפר יהושע, עמק יזרעאל]]

כמה מהמאפיינים הבולטים של תיעוש החקלאות הם:

*עלויות ייצור זולות.

*תוצרת בכמויות גדולות בהרבה מתוצרת .

*היקף רחב: תיעוש המשקים הביא להגדלה ניכרת בכמות בעלי־החיים המגודלים בכל משק, אשר עשוים להגיע לכמה מאות בכל רגע נתון. במשקים מסוימים, כגון לולי ביצים, לולי תרנגולות לבשר, ובריכות לגידול דגים, המספר עשוי להגיע אף עשרות אלפים.

*שליטה מוחלטת בסביבה: משקים מתועשים יוצרים סביבות מלאכותיות לגידול בעלי־החיים, בהם יש לחקלאים שליטה על כל תנאי הגידול. למעט עדרים המגודלים לבשר, היוצאים למרעה למשך חלק מחייהם, רוב בעלי-החיים בחקלאות התעשייתית חיים כל חייהם בסביבה מעשי ידי אדם, בניתוק מוחלט מהטבע. השליטה בתנאי הסביבה מתאפיינת גם בהפעלה של מניפולציות סביבתיות, כגון שינוי בתנאי התאורה במטרה לעורר באופן מלאכותי תהליכים הורמונליים טבעיים בגוף בעלי־החיים.

*חלוקת שלבי העבודה: בניגוד לחקלאות המסורתית, שבה לא הייתה הפרדה בין שלבי הגידול בעלי־החיים, בחקלאות המתועשת חל תהליך של התמחות, ושלבי גידול שונים, כגון הרבייה, ההדגרה (בעופות), הגידול עד לבגרות, הפיטום והשחיטה, מתבצעים באופן מופרד, לעיתים במשקים שונים, המתמחים כל אחד בתחומו.

*ברירה מלאכותית: חקלאות מתועשת מתבססת על שימוש בזנים שעברו ברירה מלאכותית מרחיקת־לכת, במטרה לחזק בהם תכונות גנטיות שונות הרצויות לחקלאים, כגון גדילה מהירה, ובפרט של חלקי גוף בעלי ערך כלכלי גבוה יותר לתעשיית הבשר, תפוקה מוגדלת של ביצים או של חלב, והתאמה לתנאי סביבה שונים. חברות טיפוח מתמחות ביצירת גזעי בעלי־חיים המותאמים גנטית לצרכים שונים. כך, למשל, גזעי תרנגולות שונים משמשים בתעשיית הבשר ובתעשיית הביצים, כשכל גזע פותח עם התכונות הרצויות לתעשייה המתאימה.

==ביקורת החקלאות התעשייתית==

גידול עגלים במושב כפר יהושע
שיטות החקלאות התעשייתית נתונות לביקורת רבה מצד ארגוני זכויות בעלי חיים ורווחת בעלי חיים. לטענת ארגונים אלה, שיטות חקלאות אלו גורמות סבל לבעלי חיים, בעלי החיים מוחזקים בתנאים אשר נוגדים את טבעם ולא הולמים את צורכיהם. בנוסף, ביקורת נשמעת על כך שבשל המספר העצום של הפרטים הקיים בכל משק, לא ניתן לטפל באופן פרטני בבעיותיה האינדיבידואליות של כל חיה וחיה.

טענות נוספות המופנות כנגד החקלאות התעשייתית הן לנזקים בריאותיים וסביבתיים. קיימת טענה נגד שימוש רב שנעשה באנטיביוטיקה (בעיקר בתעשיית העופות), המסייע להתפתחותם של חיידקים עמידים יותר כנגדה ובעצם מוריד את יעילותה.

עוד טענה רווחת מתמקדת בבזבוז משאבים טבעיים ונזקים אקולוגיים הנגרמים על ידי חקלאות זו. בין היתר הביקורת היא על בזבוז מים, בזבוז אנרגיה, כריתת יערות גשם לשטחי מרעה, גידול מזון רב להאבסת בעלי חיים והעלאת אפקט החממה. ביקורת זו התבטאה גם בדו"חות בינלאומיים, בהם נטען כי החקלאות התעשייתית היא אחד הגורמים העיקריים למשבר האקלים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.anonymous.org.il/factoryfarming.htm מבט ביקורתי על חקלאות תעשייתית], מתוך אתר אנימלס

==הערות שוליים==

תעשייתית
קטגוריה:זכויות בעלי חיים
קטגוריה:איומים ומפגעים סביבתיים
עוגיית מזל

עוגיית מזל
עוגיית מזל היא עוגייה שמוגשת בבמסעדות סיניות-אמריקאיות ובתוכה פיסת נייר אשר שעליה מודפסות מילות חוכמה או נבואה. 

הרעיון של עוגיית המזל הוצג לראשונה בתחילת המאה ה-20 על ידי מאקוטו האג'יוורה ב"גן התה היפני", בפארק שער הזהב שבסן פרנסיסקו, כמנת כיבוד בזמן התהלכות בגן התה. משפחת האג'יוורה לא התמצאה בעסקים, וכך העוגייה מעולם לא נרשמה כפטנט מסוג שהוא (שם, זכויות יוצרים, העוגייה עצמה וכו').

== בתרבות ==
העוגיות מעטרות את שער הספר "מצרפי המקרים" שכתב הסופר הישראלי יואב בלום, ויש להן חלק כלשהו בעלילה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.infoplease.com/spot/fortunecookies.html על ההיסטוריה של עוגיות המזל], מתוך infoplease.com

== הערות שוליים ==

מזל
קטגוריה:המטבח הסיני
קטגוריה:המטבח האמריקאי
Pain of Salvation

Pain Of Salvation (בתרגום חופשי לעברית: כאב הישועה) היא להקת מטאל מתקדם שוודית שהוקמה בשנת 1984.

== היסטוריה ==
הלהקה הוקמה לראשונה בשם "Reality" על ידי דניאל גילדנלואו, כשהיה בן 11. השם שונה בשנת 1991 ל "Pain of Salvation".

ב-1997 יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "Entropia". האלבום עוסק ביחסים ובהשפעה של מלחמה על המשפחה.

ב-1998 יצא האלבום השני, "One Hour By The Concrete Lake" העוסק בפסולת גרעינית, בהתכלות המשאבים בכדור הארץ, תעשיית הנשק. שמו של האלבום הוא אזכור לאגם קרצ'אי שבהרי אורל ברוסיה, אשר שימש כאתר הטמנה לפסולת גרעינית, כך ששהייה של כשעה ליד האגם, הממולא בבטון, תגרום למוות מקרינה רדיואקטיבית.

אלבומה השלישי של הלהקה, יצא בשנת 2000, בשם: "The Perfect Element pt.1". הוא עוסק בפרט, בהשפעה של העבר עליו, ובמיוחד ההשפעה של אירועים מהילדות של האדם. זהו אלבום לא גמור, שתוכנן להיות חלק ראשון מתוך שלושה אלבומים בעלי אותו קונספט. האלבום זכה להצלחה רבה, ונחשב כחלק מפסגת היצירה של הלהקה.

בשנת 2002 יצא האלבום הרביעי של הלהקה: Remedy Lane, העוסק בחיפוש עצמי. הדעות חלוקות בקרב המעריצים לגבי הבכורה האמנותית בין שני אלבומים אלו.

ב-2004 יצא אלבום נוסף בשם Be, העוסק בקיומם של בני האדם והאלוהים. אלבום זה פחות כבד, ומשתתפת בו תזמורת, שמורגשת היטב לאורך האלבום. האלבום, שבו מורגש חסרונו של בסיסט הלהקה לשעבר, קריסטופר גילדנלאו, זכה לביקורות מעורבות ומעריצים רבים התלוננו שהאלבום מתמקד יותר בליריקה ובהדגשת הקונספט מאשר המוזיקה עצמה.

האלבום 12:5 שגם יצא ב-2004 הוא אלבום הופעה חיה, ובו מבוצעים עיבודים חדשים אקוסטיים לשירים מאלבומיה האחרים של הלהקה.

ללהקה יצא DVD בשנת 2005 בשם "Be Live" ובו מצולמת הופעה של הלהקה אשר מבצעת את האלבום Be במלואו.

בשנת 2007 יצא האלבום Scarsick שהוא אלבום הקונספט הממשיך את The Perfect Element, והוא עוסק בנושאים כמו קפיטליזם וחומרנות. סגנונו המוזיקלי של האלבום נוטה יותר לכיוון המטאל ובעל גוון צליל פחות "מתקדם".

== סגנון וכתיבה ==
הסאונד של הלהקה מאופיין במנעד קולי רחב, ובמעברים קיצוניים בין רגשות שונים. כל אלבומי הלהקה הם אלבומי קנספט, והם עוסקים בשלל נושאים כמו המין האנושי, מיניות, מלחמה, ואלוהים.

== חברי הלהלקה ==
נכון למאי 2020, חברי הלהקה הם:

*דניאל גילדנלאו - שירה, גיטרה (1984–הווה)
*גוסטאב היילם - בס, שירת רקע (1992–1994, 2011–הווה)
*יוהאן הלגרן - גיטרה, שירה (1997–2011, 2017–הווה)
*ליאו מרגריט - תופים, שירת רקע (2007–הווה)
*דניאל קרלסון - קלידים, שירת רקע (2011–הווה)

חברי להקה לשעבר

* יואקים סטראנדברג - באס (1984–1990)
* מיקאל פטרסון - תופים (1984–1989)
* דניאל מגדיק - גיטרה, שירת רקע (1986–1997)
* יוהאן לנגל - תופים, שירת רקע (1989–2007)
* מגנוס יוהאנסון - בס (1990–1992)
* כריסטופר גילדנלאו - בס, צ'לו, שירת רקע (1994–2006)
* פרדריק הרמנסון - קלידים, סינתיסייזר (1996–2011)
* סימון אנדרסון - בס, שירת רקע (2007–2008)
* רגנר זולברג - גיטרה, שירה, מנדולינה (2011–2013, 2014–2017)

== דיסקוגרפיה ==
{| border=1; dir=ltr
!שנת ההוצאה
!שם האלבום
|-
|1997 || Entropia
|-
|1998 || One Hour By The Concrete Lake
|-
|2000 || The Perfect Element pt.1
|-
|2002 || Remedy Lane
|-
|2004 || 12:5
|-
|2004 || Be
|-
|2007 || Scarsick
|-
|2010 || Road Salt One
|-
|2011 || Road Salt Two
|-
|2014 || Falling Home
|-
|2017 || In the Passing Light of Day
|-
|2020
|Panther
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות פרוגרסיב מטאל
קטגוריה:להקות שוודיות
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2010
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2015
זבולון זליג בלבן

זבולון זֶליג בַּלַבַּן (באלאבאן; 17 במאי 1880, רוסיה – 1949, ניו יורק) היה סופר ומשורר ילדים, עיתונאי ומספר יידי.

== קורות חיים ==
ז"ז בלבן זכה לחינוך דתי מסורתי ב"חדר", ובישיבה. בנעוריו נפתח לספרות השכלה וספרות כללית, והחל לפרסם מיצירותיו לילדים ביידיש, עם צעדיו הראשונים כמורה ומחנך ברוח יהודית חדשה.

בשנת 1913 היגר בלבן לארצות הברית, והשתקע בפילדלפיה. התפרנס כסוחר זעיר, והשתתף דרך קבע בעיתוני היידיש באמריקה. בלבן כתב ופרסם שירת ילדים ביידיש, סיפורת, אגדות ומעשיות, והשתתף באופן קבוע בעיתונות שעסקה בענייני חינוך ולימוד יהודיים בארצות הברית.

סיפוריו כונסו בספר עברי, עם מבוא מאת דניאל פרסקי.

בתו ד"ר מרים בלבן היא כימאית, מומחית להתפלת מים ועורכת מדעית. בין היתר ייסדה בית דפוס אקדמי בישראל להפקת ספרים וכתבי עת מדעיים, היא עמיתת מחקר במרכז לפילוסופיה והיסטוריה של המדע באוניברסיטת בוסטון, העורכת-המייסדת של כתב העת Desalination: The International Journal on Science and Technology of Desalting and Water Purification (מאז 1966), מייסדת ומנהלת בית הספר הראשון לעריכה מדעית (באיטליה) ונשיאת הפדרציה הבינלאומית של עורכים מדעיים (IFSE).

==ספרו בעברית==
* זבֻלון ז' בלבן, מני קדם: אגדות ומעשיות לבנים ולאבות; עם הקדמה מאת דניאל פרסקי, פילדלפיה: ההסתדרות העברית, תש"ח.
** מהדורה ב: אירה: אסתר שקין, רחובות: בלבן, תשס"ב 2001.

==קישורים חיצוניים==
* [https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/02964.php קורות חיים]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:עיתונאים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררי ילדים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יידישאים
קטגוריה:משוררי ילדים יהודים
קטגוריה:משוררי ילדים אמריקאים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יהודים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:משוררים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער רוסים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1949
בסלאן

בסלאן (רוסית: Беслан; אוסטית: Беслæн) היא עיר הממוקמת 
ברפובליקה של צפון אוסטיה - אלניה של רוסיה ומהווה את המרכז המנהלי של מחוז פרבוברז'ני (כלומר המחוז שנמצא בגדה הימנית של הנהר). בשנת 2010, חיו בעיר כ-36,728 אנשים, דבר שעושה את בסלאן לעיר השלישית בגודלה ברפובליקה של צפון אוסטיה - אלניה, אחרי ולידיקווקז ומוזדוק. העיר ממוקמת כ-15 קילומטרים צפונית לוולדיקווקז.

בסלאן מהווה צומת רכבות חשוב, היא נמצאת על הקו בין העיר רוסטוב על הדון לבין העיר באקו. בעיר זו מתחיל גם הקו שמגיע לוולדיקווקז. זו עיר תעשייתית-חקלאית שנוסדה ב-1940, המהווה בעצם את המרכז התעשייתי לכל הערים שמסביבה.

העיר נוסדה בשנת 1847 בידי מהגרים מערים אחרות באוסטיה אלניה. בתחילה, הייתה העיר כפר קטן שמבוסס כמעט כליל על חקלאות, ונקראה אז "בסלאניאקו" (ההתיישבות החלוצית בבסלאן) בידי תקיף מקומי, באסלאן טולטוב. למרות זאת, גם אחרי ימיו של התקיף, בשימוש רשמי הכפר נקרא גם טולטוב או טולטוסקוייב. שם העיר שונה במהלך שנות החמישים. בעקבות התיעוש המהיר, וכניסת תעשיות לעיר, מעבר לחקלאות, הפך הכפר הקטן לרשות מקומית ושמו היה בסלאן. 

ב-1 בספטמבר 2004, בית הספר המקומי של בסלאן, 'בית הספר מספר אחת', הותקף בידי מורדים צ'צ'נים, אירוע הידוע כמשבר בני הערובה בבסלאן. המצור הסתיים ב-3 בספטמבר, בחילופי אש קשים בין הטרוריסטים לבין כוחות הביטחון. התוצאות היו טרגיות - ונהרגו מאות אזרחים חפים מפשע, ביניהם ילדים רבים.

== ראו גם ==
* משבר בני הערובה בבסלאן

== קישורים חיצוניים == 

* 

קטגוריה:צפון אוסטיה - אלניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1847
יהושע בן פרחיה

יהושע בן פרחיה (על פי כתב יד קאופמן: יהושע בן פרחייה), היה נשיא הסנהדרין בימי יוחנן כהן גדול. זוגו של נתאי הארבלי, ששימש לצידו כאב בית דין. הם הזוג השני בתקופת הזוגות.

== בריחתו לאלכסנדריה ==
בסוף ימיו הפך יוחנן כהן גדול (המלך החשמונאי יוחנן הורקנוס הראשון) לצדוקי והחל לרדוף את הפרושים, ועל כן נאלץ יהושע בן פרחיה לברוח לאלכסנדריה. כאשר חלפה הסכנה שב לירושלים בעקבות הזמנתו של שמעון בן שטח תלמידו: "מיני ירושלים עיר הקודש, לך אלכסנדריה של מצרים: אחותי, בעלי שרוי בתוכך ואני יושבת שוממה" ().

באותו מקור מסופר כי יהושע בן פרחיה היה רבו של ישו, ותקרית שהתרחשה כשחזרו מאלכסנדריה לירושלים גרמה להתפקרותו (בתרגום לעברית):

מבחינה היסטורית, העלו כמה מבעלי התוספות (מפרשי התלמוד) את ההשערה כי אין מדובר כאן בישו מייסד הנצרות אלא באדם אחר, שהרי יהושע בן פרחיה חי יותר ממאה שנים לפני ישו מייסד הנצרות, וייתכן שגם במקומות אחרים בתלמוד שנזכר שם זה אין הכוונה לאותו האיש. מצד שני, אחרים רואים בזה אחת הראיות שהספירה הנוצרית להולדתו - שגויה. וכנ"ל לגבי כל סיפור חייו לפי הברית החדשה.
שלט רחוב על שם יהושע בן פרחיה, [[יפו]]
מאמרו המפורסם המופיע במסכת אבות: "עשה לך רב וקנה לך חבר, והוי דן את כל האדם לכף זכות" עומד בסתירה למעשה זה, וישנם הסוברים כי יהושע בן פרחיה הבין כי טעה ולכן אמר משנה זו: "הוי דן את כל האדם לכף זכות" ללמד אחרים שלא יחזרו על טעותו.

== ייחוסו ככהן ==

מתוך תיאור עיסוקו של יהושע בן פרחיה בשריפת פרה אדומה יש שסוברים שהיה ממוצא משפחת כהנים וגם שירת בתפקיד הכהונה גדולה, אך יש שחולקים ואומרים שלא עסק בעצמו בשריפתה אלא נעשתה על פי הוראתו, אך לא היה בעצמו הכהן הגדול.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=QGlzN8xZLyE יהושע בן פרחיה], מתוך מיזם רגע של חכמה עם הרב אליהו שוויכה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשיאי הסנהדרין
קטגוריה:כהנים בתקופת בית שני
קטגוריה:כהנים בתקופת המשנה
קטגוריה:הזוגות
קטגוריה:יהודי המאה השנייה לפנה"ס
Pulse

Pulse או P·U·L·S·E הוא אלבום הופעה חיה של להקת הרוק המתקדם פינק פלויד. האלבום הוקלט במהלך מסע ההופעות של The Division Bell באירופה, ממרץ עד אוקטובר בשנת 1994. האלבום כולל גרסה מלאה בהופעה חיה של אלבום המופת ״The Dark Side of The Moon״, וקטעים מתוך אלבומים נוספים של הלהקה, כאשר הבולט מהם הוא ״The Division Bell״. האלבום כלל ספרון שכלל תמונות מכל מסע ההופעות. PULSE הגיע למקום ראשון במצעדי The Billboard 200 ביוני, 1995. האלבום הוכתר כאלבום זהב, פלטינה ופלטינה כפולה בסוף חודש יולי, 1995. הגרסאות הראשונות של האלבום כללו מנורת LED קטנה בצד שהייתה אמורה להבהב למשך 18 חודשים, בקצב פעימות הלב שבשיר הראשון שבאלבום ״The Dark Side of The Moon״ - “Speak to Me”.

מסע ההופעות מומן על ידי חברת פולקסווגן.

== קטעי האלבום ==
=== דיסק 1 ===
* Shine On You Crazy Diamond
(מתוך Wish You Were Here)
* Astronomy Domine
(מתוך The Piper at the Gates of Dawn)
* What Do You Want From Me
(מתוך The Division Bell)
* Learning to Fly
(מתוך A Momentary Lapse of Reason)
* Keep Talking
(מתוך The Division Bell)
* Coming Back to Life
(מתוך The Division Bell)
* Hey You
(מתוך The Wall)
* A Great Day for Freedom
(מתוך The Division Bell)
* Sorrow
(מתוך A Momentary Lapse of Reason)
* High Hopes
(מתוך The Division Bell)
* Another Brick in the Wall Part 2
(מתוך The Wall)

=== דיסק 2 ===
* Speak to Me
(מתוך The Dark Side of The Moon)
* Breath In The Air
(מתוך The Dark Side of The Moon)
* On the Run
(מתוך The Dark Side of The Moon)
* Time
(מתוך The Dark Side of The Moon)
* The Great Gig in the Sky
(מתוך The Dark Side of The Moon)
* Money
(מתוך The Dark Side of The Moon)
* Us and Them
(מתוך The Dark Side of The Moon)
* Any Colour You Like
(מתוך The Dark Side of The Moon)
* Brain Damage
(מתוך The Dark Side of The Moon)
* Eclipse
(מתוך The Dark Side of The Moon)
* Wish You Were Here
(מתוך Wish You Were Here)
* Comfortably Numb
(מתוך The Wall)
* Run Like Hell
(מתוך The Wall)

== סגל ==
* דייוויד גילמור (גיטרה, שירה)
* ריצ'רד רייט (קלידים, שירה)
* ניק מייסון (תופים)
* ג'ון קרין (קלידים, שירה)
* גיא פראט (גיטרה בס, שירה)
* גארי וואליס (כלי הקשה)
* טים רנוויק (גיטרה, שירה)
* דיק פארי (סקסופון)
* סאם בראון, קלודיה פונטיין, דורגה מק-ברום (שירת רקע)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי הופעה מ-1995
קטגוריה:אלבומי פינק פלויד
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת EMI
Is There Anybody Out There? The Wall Live 1980-81

Is There Anybody Out There? The Wall Live 1980-81 (האם יש מישהו שם בחוץ? החומה - חי 1980-81) הוא אלבום שיצא בשנת 2000 על ידי פינק פלויד. האלבום כולל שחזור חי של The Wall, עם ביצועים שונים מתוך הופעות חיות של הלהקה בשנים 1980–1981.

המופעים כללו בנייה של חומה על הבמה באמצע ההופעה. כשה'בנייה' נגמרה, החלו חברי הלהקה לנגן בתוך פתחים בחומה, על החומה וגם מאחוריה.

מסע ההופעות הזה כלל את השיר What Shall We do Now, שיר שהיה אמור להיות באלבום המקורי של The Wall, אך הוצא ממנו קצת לפני שהאלבום יצא לאור. בנוסף הוא גם כלל את The Last Few Bricks, שהיה גשר אינסטרומנטלי בין Another Brick in the Wall Part III לבין Goodbye Cruel World.

== רקע ==

Is There Anybody out There? מכיל את כל השירים המקוריים שמופיעים באלבום The Wall, בנוסף לשני שירים חדשים שלא הופיעו באלבום - "What Shall We Do Now?" ו-"The Last Few Bricks".
בנוסף, ישנם עוד שני קטעים באלבום בשם "MC: Atmos", שמופיעים אך ורק בגרסה האמריקאית, לפני In The Flesh?

בסיבוב ההופעות שמתועד באלבום הזה, ריק רייט השתתף כנגן שכיר, מכיוון שזמן קצר לפני הוא נזרק מהלהקה על ידי רוג'ר ווטרס.

== מבצעים ==
# דייוויד גילמור - גיטרות, שירה, מנדולינה בשיר "Outside The Wall".
# רוג'ר ווטרס - בס, גיטרה, שירה, קלרינט בשיר "Outside The Wall".
# ריצ'רד רייט - קלידים, אקורדיון בשיר "Outside The Wall".
# ניק מייסון - תופים, כלי הקשה, גיטרה אקוסטית בשיר "Outside The Wall".

נגנים מלווים:
# סנואי וייט - גיטרה.
# וילי וילסון - כלי הקשה.
# אנדי בואן (Bown) - בס, גיטרה אקוסטית.
# פיטר ווד - קלידים.
# אנדי רוברטס - קולות ליווי.
# סטן פרבר - קולות ליווי.
# ג'ו צ'מני - קולות ליווי.
# ג'ון ג'ויס - קולות ליווי.

== רשימת השירים ==
כל השירים מאת רוג'ר ווטרס, אלא אם כן מצוין אחרת.
<div style="direction: ltr;">
{|border=0
|-
|

=== CD1 ===
#Master of Ceremonies (1:13)
#In The Flesh? (3:00)
#The Thin Ice (2:49)
#Another Brick In The Wall (Part I) (4:12)
#The Happiest Days Of Our Lives (1:39)
#Another Brick In The Wall (Part II) (6:19)
#Mother (7:54)
#Goodbye Blue Sky (3:14)
#Empty Spaces (2:14)
#What Shall We Do Now (1:40)
#Young Lust (גילמור/ווטרס) (5:16)
#One Of My Turns (3:41)
#Don't Leave Me Now (4:07)
#Another Brick In The Wall (Part III) (1:15)
#The Last Few Bricks (גילמור/ווטרס) (3:25)
#Goodbye Cruel World (1:41)

=== CD2 ===
#Hey You (4:55)
#Is There Anybody Out There? (3:09)
#Nobody Home (3:15)
#Vera (1:27)
#Bring the Boys Back Home (1:20)
#Comfortably Numb (גילמור) (7:26)
#The Show Must Go On (2:34)
#Master of Ceremonies (0:37)
#In The Flesh (Part II) (4:22)
#Run Like Hell (גילמור/ווטרס) (7:05)
#Waiting For The Worms (4:13)
#Stop (0:32)
#The Trial (ווטרס/אזרין) (6:01)
#Outside The Wall (4:28)
|}
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי פינק פלויד
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת EMI
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
פייר קורניי

פייר קורניי (בצרפתית: Pierre Corneille; 6 ביוני 1606 – 1 באוקטובר 1684) היה מחזאי צרפתי.

==קורות חייו==
היה בנו בכורו של פקיד מינהל בעיר רואן שבנורמנדיה. התחנך אצל הישועים וב-1624 החל ללמוד משפטים. ב-1628 פתח בקריירה כפרקליט, ואביו רכש עבורו מישרת מפקח במחלקת המים והיערות של רואן. ב-1629 החל לכתוב שירה בחרוזים, בהמשך כתב את הקומדיה "מליט" שהוצגה על ידי להקה נודדת וזכתה להצלחה בפריז. באותה שנה קורניי עבר להתגורר בפריז והיה לאחד המחזאים הנודעים בעיר. ב-1634 נבחר לכתוב חרוזים לרגל ביקורו של הקרדינל רישלייה בעיר רואן. רישלייה מינה את קורניי לחבר בקבוצת החמישה, שנתבקשו לכתוב מחזות בהתאם לרעיונות של רישלייה. קורניי, שלא היה מרוצה מדרישותיו של הקרדינל, עזב את פריז וחזר לרואן.

ב-1635 כתב את המחזה האשליה הקומית. ב-1636 כתב את המחזה "לה סיד" (במקור הערבי "אל סעיד"), שהיה דמות של איש צבא בספרד בימי הביניים. המחזה זכה להצלחה רבה, אך גם לביקורת קשה. האקדמיה הצרפתית, שנוסדה על ידי רישלייה, קבעה כי המחזה לא עמד בקריטריונים של דרמה קלאסית ("הוויכוח על לה סיד").

ב-1640 חזר קורניי לפריז ובאותה שנה כתב את הטרגדיה "הורציוס" שהוקדשה לרישלייה. הוא המשיך לכתוב טרגדיות: "סינה" (1641), "פולייקט" (1642). מדי שנה הופיעה טרגדיה חדשה של קורניי, אולם אחרי 1652 חדל לכתוב מחזות, כי מחזותיו האחרונים לא זכו להצלחה. הוא השיב לביקורת על מחזותיו ב"מאמרים על שירה דרמטית". מאמרים אלה, בהם הגן על כתיבתו, מהווים את תחילת ביקורת האומנות המודרנית. ב-1659 קיבל מענק משר האוצר ניקולה פוקה, וחזר לכתוב מחזות. המחזה "אודיפ" זכה לשבחים מפיו של המלך הצעיר לואי הארבעה עשר, אך מחזותיו הבאים נתקלו בביקורת עוינת. מאדאם הנרייטה, הדוכסית מאורליאן, הזמינה את קורניי ואת רסין (כל אחד ללא ידיעתו של השני) לכתוב מחזה על הנושא "טיטוס וברניס". ב-21 באוקטובר 1670 הוצג מחזהו של רסין וזכה להצלחה רבה, ושבוע ימים אחרי כן הצגת מחזהו של קורניי הייתה לכישלון. בעקבות מאורע זה נפלה רוחו של קורניי. הוא כתב שני מחזות נוספים שנכשלו גם הם, ובילה את העשור האחרון לחייו הרחק מעיני הציבור.

בסוף ימיו קצבתו השנתית הופסקה למשך ארבע שנים והוא נשאר חסר אמצעים. קורניי פנה לשר האוצר קולבר, שהורה להמשיך ולשלם את הקצבה. אחרי מות קולבר (1683) הקצבה הופסקה שוב. ב-1684 ניקולה בואלו הודיע על כך למלך לואי הארבעה עשר, ששלח מיד כסף למחזאי. באותה שנה נפטר פייר קורניי בפריז, ולמקומו כחבר האקדמיה הצרפתית (מאז 1647) נבחר אחיו המחזאי תומא קורניי.

==בתיאטרון הישראלי==
* "אשליה קומית" - הועלה בשנת 2004 בתיאטרון החאן בבימוי יוסי יזרעאלי

==קישורים חיצוניים==

* נורית יערי, [https://web.archive.org/web/20120104053631/http://www.khan.co.il/article_heb.php?id=33 פייר קורניי (1606–1684) - ביוגרפיה]
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחזאים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי צרפת
קטגוריה:ילידי 1606
קטגוריה:נפטרים ב-1684
אטמי אוזניים

אטמי אוזניים
אטמי אוזניים מסוגים רבים מוצעים למכירה
אטמי אוזניים הם כל התקן המצוי בתוך תעלת השמע או שחוסם את אפרכסות האוזניים ותפקידו הוא לאטום את האוזניים מפני רעש או חדירת מים.

== סוגי האטמים וצורת השימוש==
אטמי אוזניים פנימיים הם זוג ספוגים זעירים או פיסות קטנות משעווה או סיליקון המוחדרים אל תעלת השמע. בדרך כלל, אטמי אוזניים העשויים מספוג מיועדים למניעת רעש, בעוד אטמים העשויים משעווה מיועדים למניעת כניסת מים.

אטמים פנימיים רבים יש לדחוס בגלגול ואז להחדיר אותם בתעלת האוזניים, אך בד בבד יש להיזהר מפגיעה בעור התוף. האטמים מתנפחים וממלאים את חלל האוזן, וכתוצאה מכך אנרגיית גלי הקול נבלעת בספוג נוכח המרקם הספוגי המותאם לכך, וכך פוחתת עוצמת הקול החודרת לתעלת האוזן בעשרות דציבלים והופכת בדרך כלל לעוצמה שאינה מזיקה.

אולם ישנם גם אטמים פנימיים העשויים מחומר קשיח יותר שאין צורך למעוך אותו לקראת ההחדרה לאוזן. חלק מהאטמים הפנימיים הקשיחים מותאמים באופן אישי לצורת תעלת האוזן של אדם ספציפי.

החסרון באטמים פנימיים פשוטים הוא שהם גורמים ללחץ באוזן לאחר שימוש ממושך. הלחץ נגרם מכמה סיבות, שהעיקריות שבהן הן לחץ פיזי מהחומר על האוזן, וחוסר באוורור האוזן. יש גם לשמור את האטמים נקיים למניעת דלקות אוזניים. ישנם אטמים מיוחדים, אך יקרים, שפותרים את הבעיה - חסרונם הוא המחיר.

חסרונם של האטמים החיצוניים הוא סרבולם.

==שימושים נפוצים==
נהוג להשתמש באטמי אוזניים במקרים הבאים:
* בסביבה שבה קיים רעש מזיק, כמו במטווח או במועדון ריקודים, כדי לא לפגוע ביכולת השמיעה של האדם. (בזמן ירי במטווח, שבמהלכו נשמע קול ההדף לזמן קצר אך בעוצמה מזיקה. מסיבה זו צה"ל מצייד את חייליו באטמי אוזניים בעת הגיוס ועלון מידע בנושא נזקי רעש ומניעתם.)
* בטיסות, במטרה למנוע כאבי ראש, בחילות ואי נוחות בזמן הטיסה.
* מוזיקאים, בעיקר נגני מוזיקה כבדה.
* בעת רוחות עזות המלוות במים, למניעת חדירת מים והצטננות.
* בזמן שינה או למידה עצמית בסביבה רועשת או עבור מי שבשל לקות ריכוז או תסמונות הקשת האוטיסטית מתקשה להתעלם מרעשים.
* לילדים לאחר ניתוח כפתורים, לשם מניעת חדירת מים לאוזן התיכונה.

==ראו גם==
* בידוד אקוסטי

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אקוסטיקה
קטגוריה:פריטי טכנולוגיה מסייעת
קטגוריה:ציוד בטיחות
Brave New World

Brave New World (עולם חדש מופלא) הוא אלבום האולפן ה-12 של להקת המטאל הבריטית איירון מיידן. האלבום ראה אור בתאריך 29 במאי 2000. זהו האלבום הראשון של הלהקה בהרכבה הנוכחי.

== על האלבום ==
Brave New World הוא אלבום חזרתם של סולן הלהקה ברוס דיקינסון והגיטריסט אדריאן סמית' ללהקה. האלבום עורר הרבה ציפיות מעורבות בדאגה, האם בזכות חזרתם של אדריאן וברוס באמת תצליח ליצור מוזיקה באותה רמה של האלבומים הישנים? האלבום נעשה בסגנון הקודר והמאופק שאפיין את קריירת הסולו של דיקינסון, תוך התרחקות לא רק מהסגנון המסורתי של איירון, אלא אף מסגנון המטאל המסורתי כולו לכיוון הפרוגרסיב מטאל. האלבום לא מכר כמו האלבומים הישנים עם ברוס, אך ניתן ליחס לזה את ירידת הפופולריות של הלהקה ושל הרוק בעולם מאז, ולאו דווקא לשפוט לפיכך את איכות האלבום. יש שהתאכזבו מהאלבום ושללו את הכיוון החדש אליו שאפה מיידן, ויש שמעריכים אותו מאוד ורואים אותו כאלבום שהחזיר את מיידן למסלול אחרי נפילת הפופולריות בימי ביילי.

== רשימת השירים ==

== רשימת מבצעים ==
*ברוס דיקינסון - סולן
*סטיב האריס - גיטרה בס
*אדריאן סמית' - גיטרה חשמלית
*דייב מארי - גיטרה חשמלית
*יאניק גרס - גיטרה חשמלית
*ניקו מק'בריין - תופים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי איירון מיידן
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
פתיחה איטלקית

הפתיחה האיטלקית או ג'וקו פיאנו (giucco piano-"משחק שקט") היא פתיחת השחמט בעלת התיעוד העתיק ביותר. השחקן הפורטוגזי דמיאנו שחי בין השנים 1480 ל-1544 תיעד את משחקיו בתחילת המאה ה-16 ולאחריו האיטלקי ג'ואקינו גרקו (1600–1634 בערך) השתמש בפתיחה זו ורשם את משחקיו בראשית המאה ה-17. הפתיחה הייתה מאוד פופולרית במהלך המאה ה-19 אך שיפורים ביכולת ההגנה של השחקנים הובילו אמני שחמט מודרניים להעדיף את הפתיחה הספרדית כפתיחה שמבטיחה ללבן סיכוי גדול יותר ליוזמה ארוכת טווח. 

הפתיחה האיטלקית מקוטלגת בשיטת אנציקלופדיית פתיחות שחמט בין c50-c54.
הפתיחה מתחילה במהלכים הבאים:
# ה4 ה5 
# פו3 פג6 
# רג4 רג5

לרץ הלבן ב-ג4 תפקיד מפתח, הוא מונע מהשחור להשתלט על מרכז הלוח באמצעות קידום הרגלי ל-ד5 וכן חולש על הערוגה הרגישה באגף המלך - ו7. הלבן מתכנן לשלוט על המרכז באמצעות קידום הרגלי ל-ד4 ולתקוף את המלך השחור. השחור מנסה לשחרר את עמדתו על ידי החלפת כלים ולפרוץ את המרכז על ידי ד5, או לנסות להגן על הרגלי המרכזי שלו ב-ה5. 

===משחקים לדוגמה===

להלן 17 משחקים של שחקני על (מד כושר מעל 2700 הן ללבן והן לשחור). כל המשחקים למעט אחד שהתקיים בשנת 1995 שוחקו לאחר שנת 2008. 

החלופות העיקריות ל-3...רג5 הן 3...פו6 המכונה הגנת שני הפרשים, 3....רה7 (הגנה הונגרית), 3...ד6 (פתיחה לא מקובלת המכונה פתיחה סמי-איטלקית), 3...ז6, 3...פד4 (גמביט בלקבורן-שילינג) ו-3...ו5.

==הסתעפויות עקריות==
מנקודה זו יכול המשחק להתפתח למספר וריאנטים

# גמביט אבנס: ב4 - באמצעות הקרבת רגלי הלבן מפתח את כליו במהירות וזוכה ביתרון עמדתי.
# הגמביט האיטלקי: ד4 - הלבן פורץ במרכז ללא הכנות.
# ג3 - הלבן מכין את הפריצה במרכז. השחור יכול להגן על הרגלי ב-ה5 באמצעות מה-ה7 או לתקוף ב-פו6.

איטלקית, פתיחה
ויל אולדהם

ויל אולדהם (Will Oldham; נולד ב-24 בדצמבר 1970) הוא זמר-יוצר, שחקן ומוזיקאי אמריקאי מהעיר לואיוויל שבמדינת קנטקי. יצירתו (אולי באופן מוטעה) מתויגת לעיתים קרובות כ"קאנטרי אלטרנטיבי".

אולדהם הקליט תחת שמות רבים, ביניהם: "פאלאס", "פאלאס מיוזיק", "פאלאס ברות'רז", "בוני 'פרינס' בילי" ו"בוני בילי". הוא מרבה להקליט עם מוזיקאים אחרים, ביניהם אחיו נד ופול אולדהם, דייב פאג'ו, טורטויז, ומאט סוויני, אך ברוב המקרים הוא היוצר העיקרי בשיתופים אלה. בעבר חבר אולדהם למספר פרויקטים מוזיקליים כגון "דה בוקסהד אנסמבל" ו"דה אנומואנון".

בניגוד למצופה מהשפעותיו המוזיקליות המסורתיות מכיוון הקאנטרי והפולק האמריקאי, אולדהם מקפיד על גיוון ביצירתו ומרבה לחקור כיוונים חדשים. המילים בשיריו נוטות לעסוק במערכות יחסים מורכבות, בין אם במישור הרומנטי או בהקשר לאלוהים.

בנוסף ליצירתו המוזיקלית הופיע אולדהם במספר סרטים, בהם סרטו של הרמוני קורין "ג'וליאן דונקי בוי", בדרמה העל-טבעית "סיפור רפאים" (2017), וסרט בשם "דה גוואטאמאליאן הנדשייק". אולדהם צילם את התמונה על עטיפת אלבום המופת "ספיידרלנד" של להקת סלינט, משנת 1991.

אולדהם הופיע בישראל בשנת 2007.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרים-יוצרים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:זמרי-יוצרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:זמרי קאנטרי אלטרנטיבי אמריקאים
קטגוריה:אמני דומינו רקורדינג קומפני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
H

האות H היא האות השמינית באלפבית הלטיני. נהגית כ"ה" עיצורית, כלומר עיצור סדקי, חוכך, אטום (/IPA: /h). מקורה באות היוונית אטא (Η), ומקורה של זו באות הפיניקית שממנה התגלגלה גם האות העברית חי"ת.

== ייצוגים נוספים ==
דגל הקוד הבינלאומי של האות H.]]

באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה "הוטל" (Hotel)

ב-ASCII מיוצגת האות על ידי 72 (H) ו-104 (h).

בקוד מורס האות מיוצגת על ידי ארבע נקודות:
· · · ·

בכתב ברייל:
:60px

== התפתחות האות H ==

{| align="center" border="0" cellpadding="5"
|align="center" width="130px"|פרוטו שמית
|align="center" width="130px"|פיניקית
|align="center" width="130px"|יוונית
|align="center"|אטרוסקית H
|align="center"|אטרוסקית H
|align="center" width="130px"|לטינית H
|-
|align="center" valign="top" width="130px"|מחתה פרוטו שמית
|align="center" valign="top" width="130px"|חת פיניקית
|align="center" valign="top" width="130px"|אטא יוונית
|align="center" valign="top" width="130px" colspan="2"|H אטרוסקית (שתי גרסאות)
|align="center" valign="top" width="130px"|H לטינית
|}

== משמעויות נוספות של האות H ==
* בכימיה, H מייצגת את היסוד מימן.
* בביוכימיה, H היא מייצגת היסטידין.
* בפיזיקה, h מייצג את קבוע פלאנק.
* בתרמודינמיקה, H מיצג אנתלפיה.
* באלקטרומגנטיות:
** H מייצגת את חוזק השדה המגנטי.
** H מייצגת את היחידה הנרי.
* במתמטיקה, <math>\mathbb{H}</math> מייצג קווטרניונים.
* במערכת היחידות הבינלאומית (SI):
** h, קיצור של הקטו, מייצג כפולה של 10<sup>2</sup>.
* בקוד לוחיות הרישוי הבינלאומי, H מייצגת את הונגריה.
* יום ה-H היה היום שבו עברו נהגי שוודיה לנהוג בצד ימין.
* בצרפתית ובספרדית האות אילמת.
* בחקר התנ"ך, H מסמן את "אסכולת הקדושה" (שעיקרה בפרקים יז-כו בספר ויקרא).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלפבית לטיני
אטלן

האָטֵלָן הוא תיאטרון רומאי עתיק בו השתמשו במסכות אופי. מאוחר יותר, בימי הרנסאנס, התבססה על האטלן הקומדיה דל'ארטה האיטלקית.
==על האטלן==
האטלן היה סוג של קומדיה, כמו רוב התיאטראות הרומיים, שבה היו ארבע מסכות אופי מָקוּס, בּוּקוֹ, פָּפּוּס ומַנְדּוּקוֹס (או דוֹסֵנוּס). באטלן היה הקהל נותן סיטואציה למחזה, והשחקנים היו מאלתרים את העלילה בהתאם לסיטואציה ובהתאם לאופי הדמויות.

==המסכות==
===אופי המסכות===
האופי של כל מסכה היה:
*מָקוּס - זללן, טיפש.
*בּוּקוֹ - זללן, חכם, פטפטן.
*פָּפּוּס - עשיר, קמצן, טיפש.
*מַנְדּוּקוֹס / דוֹסֵנוּס - ערמומי, שקרן.

===מראה המסכות===
לכל מסכה היה גם מראה מסוים:
*מָקוּס - קירח, אף מעוקל ואוזניים גדולות.
*בּוּקוֹ - שפתיים נפולות ולחיים מנופחות.
*פָּפּוּס - זקן.
*מַנְדּוּקוֹס / דוֹסֵנוּס- למסכה עצמה לא היה מראה מסוים, אבל לרוב נשא גיבנת.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תיאטרון
קטגוריה:רומא
דגל צ'צ'ניה

דגל צ'צ'ניה הוא דגלה הרשמי של הרפובליקה האוטונומית צ'צ'ניה.
צורת דגל זה היא מלבן ביחס צלעות של 2:3, אותו היחס כמו של צורת דגל רוסיה. הדגל מורכב משלושה מלבנים אופקיים; ירוק, המסמל את האסלאם, לבן ואדום. לצידם ישנה רצועה לבנה שמכילה את הקישוט הלאומי, עיצוב של ארבע צורות מגילה מוזהבות.

==קישורים חיצוניים==

* 

צ'צ'ניה
קטגוריה:רוסיה: דגלים

קטגוריה:צ'צ'ניה
האחר

האחר הוא שמו של אלבומו החמישי במספר של מוזיקאי הרוק הישראלי ברי סחרוף. האלבום יצא ב-2001 על ידי חברת התקליטים נענע דיסק, בהפקת ניצן זעירא.

האלבום כולל גרסת כיסוי לשירו של אהוד בנאי "עיר מקלט". האלבום זכה לביקורות משבחות, אף על פי שכלל פחות להיטים מאלבומו הקודם של סחרוף, "נגיעות".

באלבום זה חזר סחרוף לשתף פעולה עם המתופף והמפיק רע מוכיח. בעקבות אלבום זה הוציאו סחרוף ומוכיח אלבומים חדשים.

את השם לאלבום הביא סחרוף מעולם הפילוסופיה בו החל להתעמק, ובעיקר בתפיסת "האחר" של הפילוסוף היהודי-צרפתי עמנואל לוינס, שציטוט מדבריו מופיע בחוברת האלבום.

==רשימת שירים==

==משתתפי ההפקה==
*ברי סחרוף - שירה, לחנים, הפקה מוזיקלית, גיטרות, קלידים.
*אורן לוטנברג - עיבודים, גיטרות, סמפלר, תכנותים, קולות.
*חיים לרוז - לחנים, עיבודים, הפקה מוזיקלית, בס, תכנותים, סמפלר, תופים.
*דודוש קלמס - עיבודים, קלידים.
*גיל סמטנה - קונטרבס, קולות.
*דני מקוב - תופים.
*רונן שפירא - עיבודים, קלידים.
*ניר מנצור - תופים.
*רע מוכיח - גיטרה, בס, תופים, פסנתר.
*גידי רז - קלידים.
*אמיר בן עמי - גיטרות.
*ג'וני שועלי - עיבודים, מפוחית.
*זהר פרסקו - דרבוקה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://music.berry.co.il האזנה לאלבום באתר של ברי סחרוף]
* 
* 

קטגוריה:אלבומי ברי סחרוף
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ניצן זעירא
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים בעברית
1516

== אירועים ==
* תחילת שלטונם של העות'מאנים בלבנון.
* נכתב אורלנדו המטורף על ידי לודוביקו אריוסטו.
* יורד הים הספרדי חואן דיאז די סוליס הופך לאירופאי הראשון המתיישב בחבל הארץ שלימים יהיה ארגנטינה.
* מוקם הגטו היהודי הראשון בהיסטוריה בוונציה.

== נולדו ==

== נפטרו ==

* הירונימוס בוש, צייר הולנדי ידוע ופורה ביותר.
* ג'ובאני בליני, ציר איטלקי.

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
סופית מצויה

סוּפית מצויה (שם מדעי: Gallinula chloropus) היא מין עוף מים החי באגמים ונחלים מתוקים. הסופית ניזונה מצמחים, אצות, זרעים וחלזונות. נחשבת למומחית בהסוואה ומסתתרת במהלך מרבית שעות היום בין קני סוף וסבך צומח שעל גדות נחלים.

צבעה העיקרי הוא שחור, אך מקרוב ניתן לראות שהוא לא מוחלט, אלא בעל גוונים של אפור וחום כהים. מעל המקור ישנו פס אדום, ובקצה הכנף פס לבן קטן, מקורה הוא כשל תרנגולת. גודלה הוא 32–35 ס"מ, מוטת כנפיה היא 54–62 ס"מ ומשקלה קל יחסית כ-310–456 גרם. זכר הסופית גדול במקצת מן הנקבה, ואין הבדל בצבעים.

תקופת ההזדווגות של הסופית היא בקיץ, ובכל פעם הנקבה מטילה כ8-5 ביצים. כאשר האפרוח בוקע הוא עם עיניים פקוחות לחלוטין 
ופלומה קטנה, אך לא על ראשו וכנפיו. 

בפארקים באנגליה נצפתה תופעה מעניינת של "טפילות תוך מינית" במין זה, כאשר כ-10% מקיני הסופיות מכילים גם ביצים שהוטלו שם על ידי פרטים אחרים כאשר הזוג המקנן לא היה במקום.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Common Moorhen (Gallinula chloropus) on nest.jpg
קובץ:Flickr - don macauley - Moorhen and Chick.jpg
קובץ:Gallineta común 6. F. FOTO-ARDEIDAS.jpg
קובץ:Moorhen feeding chick.jpg
Gallinula chloropus MHNT.ZOO.2010.11.67.1.jpg |Museum specimen
</gallery>

==ראו גם==
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:רליתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: רליתיים
קטגוריה:בעלי חיים בביצות באירופה
קטגוריה:איטליה: עופות
קטגוריה:צרפת: עופות
קטגוריה:רוסיה: עופות
קטגוריה:מדגסקר: עופות
קטגוריה:אתיופיה: עופות
קטגוריה:דרום אפריקה: עופות
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:ארמניה: עופות
קטגוריה:פאונת מים מתוקים באירופה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
חצץ

[[מחפר באתר בנייה באריאל מעמיס סלעים על מכונה משוכללת שמפוררת אותם, והופכת אותם לחצץ. בתהליך זה גם נפטרים מהסלעים שמפריעים לבנייה, וגם מייצרים חצץ, שישמש לבנייה במקום, במקום להוביל אותו מאתרי כרייה]]
חצץ הוא מונח גאולוגי המתייחס לכל סוג של סלע הגדול משני מילימטר וקטן מ-64 מילימטר. חצץ הוא גם כינוי לאבנים קטנות. יש המתייחסים לחצץ כאל סלעים או אבנים בגודל 2–4 מילימטר, בעוד חלוקים הם אבנים גדולות יותר (4–75 מילימטר). סלע או אבן שגודלם קטן מ-2 מילימטר (אך גדול מ-0.02 מילימטר) ייקרא בגאולוגיה "גרגר חול".
חצץ: האבנים בתמונה הן בגודל 4 ס"מ

השימוש בחצץ לבניית תשתיות נרחב וכולל שימוש, תוך עירוב עם בטון, לבנייה; עירוב עם זפת ליצירת טרמק, המשמש לסלילת כבישים, ושימוש ללא בטון ליצירת דרכים. זה האחרון נפוץ ביותר בעיקר בדרכים כפריות או במקומות עניים יותר. כיום קיימות בעולם יותר דרכי חצץ מאשר דרכים סלולות בטון, אספלט או טרמק. ברוסיה, למשל, יש יותר מ-400,000 ק"מ של דרכי חצץ.

קיימים מרבצי חצץ טבעיים, הנוצרים כתוצאה מתנאי האקלים ושחיקת סלעים. פעילותם של גורמי מים (נהרות, גלים) מפיקה ערימות של חצץ, שלעיתים מתלכדות לכדי קונגלומרט. צורכי התעשייה אינם מאפשרים הסתפקות בחצץ טבעי, וקיים גם ייצור חצץ, באמצעות הפקה של חצץ במחצבות, בעיקר מסלעים כמו אבן חול, גיר, או בזלת.

==סוגי חצץ==
*חלוקים הוא כינוי לחצץ טבעי שנוצר בעיקר בנחלים, או באגמים. צורת החלוקים היא בדרך כלל מעוגלת.
*אגרגט הוא חצץ המשמש בתהליך הבנייה לשיפור חוזק הבטון. בתפקיד זה יכול לשמש גם חול נקי.

פרמטר המציין חלק יחסי של משקל של גרגרים קטנים מאוד מתוך כמות של חומר גרגרי נקרא דקים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גאולוגיה
קטגוריה:חומרי גלם
מייק דירנט

מייק דירנט
מייקל ראיין פריצ'רד (אנגלית: Michael Ryan Pritchard), ידוע בשם במה שלו מייק דירנט (אנגלית: Mike Dirnt; נולד ב-4 במאי 1972) הוא נגן גיטרה בס וקול שני בלהקת הפּאנק רוק גרין דיי.

==ביוגרפיה==
דירנט נולד ברודאו, קליפורניה, ארצות הברית, במקור בשם מייקל ראיין פריצ'רד, הוא הועבר למשפחה אומנת כשהיה תינוק וגודל על ידי אם ממוצא אינדיאני ואב לבן יחד אחות מאומצת בשם מיילה, שעזבה את הבית בגיל 13.
כשהיה בן 7, התגרשו הוריו המאמצים, והוא נאלץ לחלוק את זמנו בין שניהם. אמו נאבקה כדי לקבל חזקה עליו, והוא עצמו אמר פעם: "גדלתי עם אמא ששנאה את האיש הלבן (אביו) ואהבה אותי". יותר מאוחר, אמו המאמצת התחתנה שוב. דירנט לא הסתדר עם אביו החורג החדש, אך בהמשך התקרבו עד למותו של האב כשהיה דירנט בן 17. דירנט עזב את הבית בגיל 15, ושכר לעצמו חדר במוסך של בילי ג'ו ארמסטרונג, חבר ילדות מגיל 10 איתו הקים את הלהקה גרין דיי. הוא הלך לבית הספר התיכון ג'ון סווט (John Swett High School), החליף בית ספר, וגמר לימודים בבית הספר התיכון פינול וואלי ב-1990, וגרין דיי (Green Day) יצאו לסיבוב הופעות הראשון שלהם יום לאחר סיום הלימודים.

דירנט פגש לראשונה את בילי ב-1982 בקפיטריית בית הספר, כמה חודשים לפני מות אביו של בילי. ב-1988 הם הקימו יחד את הלהקה Sweet Children, ובשנת 1989 הצטרף אליהם המתופף אל סוברנטה, והם שינו את השם לגרין דיי. בשנת 1990 הוציאו את האלבום 1039/Smoothed Out Slappy Hours. בשנה זו עזב המתופף אל סוברנטה כדי ללמוד בקולג', ובמקומו הצטרף טרה קול.

בזמן ההופעה הגדולה הראשונה של גרין דיי בוודסטוק ב-1994, אחרי שיצא האלבום המצליח מאוד שלהם "דוקי" (Dookie), התרחשה מלחמת בוץ ענקית, שבמהלכה היו כל כך הרבה מעריצים מכוסים בבוץ על הבמה, עד שאחד המאבטחים חשב שמייק הוא מעריץ סורר וניסה לדחוף אותו מהבמה, ותוך כדי כך שבר לו כמה שיניים. היה צורך לפנות אותו במסוק. בהופעה הם ניגנו את הסינגלים מתוך האלבום Dookie (ביניהם "Longview.

דירנט בסיסט גם בלהקה הנקראת The Frustrators.

===חייו האישיים===

דירנט גר בימים אלה בקליפורניה. 
לדירנט יש בת מאשתו הראשונה אנסטסיה: אסטל דזירה (נולדה ב-1997). לאחרונה זכה דירנט במשמורת מלאה על בתו. ב-2004, נישא לחברתו שרה, ובאותה שנה התגרשו השניים.
ב-11 באוקטובר 2008, נולד לדירנט בן בשם בריקסטון מייקל מחברתו בריטני קייד. השניים נישאו ב-14 במרץ 2009 בהוואי.

בסוף שנת 2000, ביצע דירנט ניתוח עקב תסמונת מנהרת שורש כף היד.

לדירנט יש מסעדה בשם רודיס קנט פייל קפה (Rudys Can't Fail Cafe) באמריוויל, קליפורניה.

==ראו גם==
* גרין דיי
* בילי ג'ו ארמסטרונג
* טרה קול

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאי פאנק (Punk)
קטגוריה:חברי להקת גרין דיי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:בסיסטים אמריקאים
קטגוריה:צמחונים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
מלחמת הקווקז

אזור הלחימה
הפלישה הרוסית לקווקז, המוכרת יותר כהמלחמה הקווקזית (ברוסית: Кавказская война), היא סדרת כיבושים של האימפריה הרוסית בשנים 1817–1864 כנגד צ'צ'ניה, דאגסטן וצפון מערב הקווקז (צ'רקסיה).

ככל מעצמות המערב באותה התקופה ביקשו גם הרוסים ליצור לעצמם אימפריה על ידי כיבושים. רצון זה התבטא בכיבושים רבים לאורך הגבולות. חלק מרצונות ההתפשטות הרוסים באו גם על חשבון ארצות הקווקז. 
אלא שעם תחילת הפלישה הבינו הרוסים שכיבוש ארצות הקווקז לא יהיה פשוט כשחשבו, שכן הפלישה נתקלה בהתנגדות אלימה וחזקה במיוחד. לפי התארוך המקובל הסתיימה התקופה הראשונה של המלחמה עם מותו של אלכסנדר הראשון ומרד הדקבריסטים בשנת 1825. עד אז השיג הצבא הרוסי מספר הצלחות נגד מה שהצאר הגדיר "המון פראי אדם". 

בשנים 1825–1830 קטנו היקף הסכסוך והפעילות המלחמתית, מאחר שלרוסיה היו באותן השנים חזיתות מלחמה נוספות: המלחמה עם האימפריה העות'מאנית ופרס. לאחר ההצלחות בשתי מלחמות אלו, חידשה רוסיה את פעילותה בקווקז, ושוב נתקלה בהתנגדות מחתרתית, שהאחראים העיקריים להן היו "גחי מולא", "גמזט בק", ו"אדג'י מורד". הם הונהגו בידי האימאם שאמיל, שהוביל את פעולות ההתנגדות בשנים 1834–1859 ושנתמך חלקית על ידי פרס.

החלק השני במלחמה החל בחודש מרץ 1855, כאשר רוסיה והאימאם שאמיל חתמו על הסכם הפוגה בלחימה, את ההסכם יזמו הרוסים בשל הצורך שלהם לתגבר את הכוחות שלהם במלחמת קרים. ההפוגה לא נמשכה זמן רב והמלחמה חודשה עוד באותה השנה.

מלחמת הקווקז נסתיימה עם כיבוש צפון הקווקז, כאשר נשבע האימאם שאמיל אמונים לצאר ועבר לחיות במרכז רוסיה. המלחמה הסתיימה באופן רשמי ב-2 ביוני 1864, על ידי הכרזה של הצאר.

שלושה צארים רוסיים עמדו מאחורי המתקפה הזו; אלכסנדר הראשון, ניקולאי הראשון, ואלכסנדר השני. המפקדים הרוסיים העיקריים מאחורי המתקפה היו אלכסיי פטרוביץ' ירמולוב (בשנים 1816–1827), מיכאיל סיומונביץ' וורונצוב (1844–1853), ואלכסנדר ביירטינסקי (1853–1856). הסופרים מיכאיל לרמונטוב ולב טולסטוי השתתפו בקרבות וכתבו עליהם, והמשורר הרוסי אלכסנדר פושקין התייחס למלחמה בפואמה האירונית שלו, "האסיר הקווקזי" (1821).

==ראו גם==
* העימות הרוסי-צ'צ'ני
* גלות הצ'רקסים

==קישורים חיצוניים==

* "מלחמת הצי הרוסי בצ'רקסים - 1860". "הכרמל", 28 ביוני 1860, עמ' 4. [https://sfathayam.com/2017/04/15/מלחמת-הצי-הרוסי-בצרקסים-1860/ העתקה דיגיטלית] בתוך: שפת הים, ים וספנות בעיתוני ההשכלה והתחייה, 1856–1948

קטגוריה:מלחמות האימפריה הרוסית
קטגוריה:צ'צ'ניה
קטגוריה:קווקז: היסטוריה
קטגוריה:צפון הקווקז
בניין ג'נרלי

הבניין בתחילת [[שנות ה-40 של המאה ה-20]]

בניין ג׳נרלי בלילה גשום
בניין ג'נרלי הוא בניין משרדים ומסחר, השוכן במפגש הרחובות יפו ושלומציון המלכה במרכז ירושלים.

==היסטוריה==
בשנת 1931, במלאת מאה שנים להקמת החברה, החליטה חברת הביטוח האיטלקית "אסיקורציוני ג'נרלי" (ביטוחים כלליים) לייסד פעילות בירושלים, שהתפתחה כלכלית במהירות תחת שלטון המנדט. לשם כך רכשה החברה מגרש ברחוב יפו, ששימש עד אז חניון אוטובוסים, מידי הממשל הבריטי. לתכנון הבניין נשכר בתחילה האדריכל הארצישראלי ריכרד קאופמן, מתכנן שכונות הגנים בירושלים, אך תוכניתו, שכללה מבנה בן שבע קומות בסגנון הבינלאומי עם פינה מעוגלת במפגש הרחובות, נדחתה על ידי מנהלי החברה. התכנון הופקד בידי האדריכל האיטלקי מרצ'לו פיאצ'נטיני, דמות מרכזית באדריכלות הפאשיסטית , שתכנן בניין בעל צורה משולשת, בסגנון שהיה מקובל אז באיטליה הפאשיסטית ושילב מאפיינים נאו קלאסיים עם סגנון מודרניסטי מאופק. הבנייה החלה ב-1934 על ידי חברת "דה פארו" האיטלקית והבניין נחנך בשנת 1935.

בקומת הקרקע פעלו בתי מסחר וחנויות, ומשרדי חברת הביטוח תפסו את הקומה המרכזית בבניין; שאר השטחים הושכרו לשימוש כמשרדים.

הבניין הוא אחד מארבעה מבני ציבור שנבנו בחלק המזרחי של רחוב יפו בשנות השלושים (בניין בנק אנגלו-פלשתינה, בניין הדואר המרכזי, ובניין עיריית ירושלים ההיסטורי).

בשנת 1947 נכלל הבניין באזור הביטחון הבריטי "בווינגרד" ושימש מרכז אפסנאות של הצבא הבריטי. במלחמת העצמאות תפסו לוחמי האצ"ל את הבניין במסגרת מבצע קלשון. כיום שוכנים בבניין חנויות ומשרדי ממשלה.

בתחילת העשור השני של המאה ה-21 הקימה העירייה בכיכר מול הבניין מיצב הכולל ספסלים צבעוניים ומעוגלים ורסס מים הנפלט מהרצפה מדי כמה דקות.

==פסל האריה==
סימן ההיכר של הבניין הוא פסל האריה המכונף בראש הבניין אשר עוצב על ידי הפסל דוד אוז'רנסקי. האריה הוא סמלו של מרקוס הקדוש, פטרון העיר ונציה וסמל העיר עצמה. האריה אוחז בספר בו כתוב בלטינית: "שלום עליך מרקוס האוונגליסט שלי". לרגליו חקוקה בספרות רומיות שנת הייסוד של חברת ג'נרלי - 1831.
<gallery>
אריה מכונף על חלק העליון של הבניין גנרלי.JPG|פסל האריה בחזית הבניין, תחתיו הכיתוב בספרות רומיות MDCCCXXXI - 1831
Winged Lion of GENERALI.jpg|זווית נוספת

</gallery>

==מדידות מטאורולוגיות==
ב-1949 הוקמה על גג הבניין תחנת מדידה מטאורולוגית. ב-1993 הוקמה בצד התחנה הסטנדרטית גם תחנה אוטומטית הפועלת בצורה ממוחשבת.<ref></ref>

בינואר 1974 נמדד בתחנה שעל הבניין משב רוח במהירות של 159 ק"מ לשעה - משב הרוח החזק ביותר שנמדד אי-פעם בישראל.<ref></ref>

==לקריאה נוספת==
* דוד קרויאנקר, רחוב יפו ירושלים, ביוגרפיה של רחוב - סיפורה של עיר - הוצאת כתר, 2005.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100704063053/http://www.shimur.org/article.php?id=272 בניין ג'נרלי], באתר המועצה לשימור אתרים
* [http://www.zionistarchives.org.il/Pages/ArchiveItem.aspx?oi=09001e1581559ed3&ot=cza_map תוכנית בניין ג'נרלי - חלוקה לחללים של קומה א' וב'] כפי שהוגש בשנת 1933, הארכיון הציוני המרכזי

==הערות שוליים==

ג'נרלי
קטגוריה:רחוב יפו: מבנים
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
קטגוריה:ירושלים: מבנים לשימור
אתנוצנטריות

אתנוצנטריות (באנגלית: Ethnocentrism) או עֲדָתָנוּת היא הנטייה להסתכל על העולם בעיקר מהנרטיב של הזהות האתנית של המתבונן. היא משקפת את נטייתו של האדם לראות בתרבותו שלו את התרבות המרכזית, הנעלה, הטובה יותר מאחרות והנכונה, תוך שיפוטן של תרבויות אחרות בהשוואה לתרבותו. גישה אתנוצנטרית מנוגדת לגישה של יחסיות תרבותית.

פירוש המילה: "אתנוס" פירושה ביוונית עם או גזע; "צנטרום" פירושה בלטינית מרכז; כלומר, ראיית התרבות של המתבונן כמרכז העולם.

הנוקטים גישה זו סבורים כי על תרבויות אחרות להתאים את עצמן לזו הנחשבת כטובה ביותר, גם במחיר נטישת תרבותן הקיימת.

לטענת רבים, אתנוצנטריות נפוצה בכל התרבויות. דוגמאות לאתנוצנטריות אירופית (המכונה גם "אירופוצנטריות") הן חלוקת ההיסטוריה לתקופות היסטוריות על פי אירועים שקרו באירופה, ושרטוט מפת העולם כך שאירופה במרכז וחצי הכדור הצפוני הוא העליון.

לדעת סוציולוגים ואנתרופולוגים רבים אתנוצנטריות עלולה להוביל לדעות קדומות ולסטריאוטיפים כלפי תרבויות אחרות, העלולים להוות מוקד לעוינות ולקונפליקטים בין תרבויות. אתנוצנטריות קיצונית יכולה להוביל לאמונה שעם או קבוצה מסוימת הם נחותים מבחינה טבעית, ולהביא לדה-לגיטימציה של אותו העם.

המונח גם נמצא בשימוש בנושא הגלובליזציה: כאשר פירמה מתפשטת מארצה לשווקים חדשים במדינות חדשות, יש לה אפשרות לראות את השוק שלה כשוק המתקדם מכולם ומה שעבד בו יעבוד בדיוק באותה צורה בכל שאר השווקים. גישה זאת נקראת הגישה אתנוצנטרית. הגישה השנייה רואה בכל השווקים כבעלי יתרונות וחסרונות שצריך לדעת להתאים את הפירמה אליהם בבואה להיכנס אליהם, והיא נקראת הגישה הפוליצנטרית.

==ראו גם==
*אוריינטליזם
*פוליטיקה של זהויות
*נרקיסיזם קולקטיבי

==קישורים חיצוניים==

* [https://haraayonot.com/idea/ethnocentrism/ אתנוצנטריות] ב[https://haraayonot.com/ אנציקלופדיה של הרעיונות]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנתרופולוגיה
קטגוריה:סטריאוטיפים ודעות קדומות
קטגוריה:אתניות
קטגוריה:סוציולוגיה
קטגוריה:הטיות
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
מועצת תלמידים

מועצת תלמידים היא קבוצת תלמידים במוסד חינוכי או לימודי, הלוקחת חלק בניהולו של המוסד. כעקרון, חברי מועצת התלמידים נבחרים בצורה דמוקרטית על ידי התלמידים עצמם ופועלים למען ייצוג התלמידים למול ההנהלה וארגון פעילויות חברתיות.

==היסטוריה==
כבר בעת העתיקה התקיימו סימנים של שיתוף תלמידים בניהול מוסדות הלימוד. ידוע שהאקדמיה של אפלטון הייתה מנוהלת באופן חלקי על ידי תלמידים נבחרים, תוכנית שאומצה לאחר מכן על ידי הגמנסיה של אריסטו.

מיוון נותרו עדויות על צורות שונות של התגבשות קבוצות תלמידים - קבוצות קטנות של תלמידים בחרו מתוכן נציג, שתפקידו היה לייצג את התלמידים בפני הנהלת בית הספר או להגן עליהם בפני אזרחי העיר.

דפוסי פעילויות אלה נמשכו אל תוך ימי הביניים, כאשר העדות המוקדמת ביותר מתקופה זו לשיתוף תלמידים בניהול בית הספר מתייחסת לשנת 1388 והיא ממכללת "וינצ'סטר" באנגליה, לפיה רשאים שלושה תלמידים מצטיינים ובעלי אופי חיובי להשגיח על דרכי התנהגותם והתקדמותם בלימודים של חבריהם. עדות נוספת על מעין "מועצת תלמידים" שהוענקו לה תחומי אחריות וסמכויות, קיימת על המוסד שייסד טרוצנדורף, בגרמניה.

בערך בתחילת המאה ה-19 התגבשה בבתי הספר בארצות הברית גישה של סובלנות כלפי פעילויות תלמידים. מתקופה זאת יש עדויות על תוכניות של שלטון עצמי של תלמידים בבתי ספר אחדים. עדות אחת מתייחסת לתקופה מלפני 1800, וכן ישנן עדויות מ-1825 על מועצות תלמידים בבית ספר תיכון בניו יורק, מ-1834 בבוסטון ומ-1852 בבית ספר ציבורי בהרטפורד.

לאחר מלחמת העולם הראשונה חלה התפתחות גדולה בתחום זה הניכרת גם בהתנסויות בצורות שונות של "שלטון עצמי" של תלמידים בבתי הספר ברחבי ארצות הברית. מתחילת המאה ה-20 המושג הישן של "שלטון עצמי" של תלמידים התפתח לתנועה של "שיתוף תלמידים" בניהול בית הספר ובפיקוח עליו. תנועה זו הייתה בנויה על ההנחה, שתלמידים ומורים גם יחד מעוניינים בטובת בית הספר, והדאגה והיוזמה לשיפורו הן עניין משותף לשני הגופים.

==מועצת התלמידים בישראל==

מועצת התלמידים מעוגנת גם בסעיף 13(א) לחוק זכויות התלמיד, בו נקבע כי "מוסד חינוך יעודד הקמת מועצת תלמידים ולא יעשה כל פעולה למנוע את הקמתה; מסגרת פעילותה תיקבע בהוראות המנהל הכללי בהתייעצות עם מועצת התלמידים והנוער." מועצת התלמידים, כגוף רשמי המייצג את התלמידים במוסדות החינוך השונים, נבחרת על ידי התלמידים באופן דמוקרטי מדי שנה.

בישראל מועצות התלמידים פועלות תחת מערך ארצי שנקרא "גלגל המועצות". המערך מתאר את הקשר בין שכבות המועצה השונות, כאשר בבסיס המדרג ישנה מועצת התלמידים המוסדית הנבחרת על ידי תלמידי המוסד החינוכי. כלל המועצות המוסדיות בתחום עיר או מועצה אזורית בוחרות נציגים למועצה רשותית, הבוחרת בתורה נציגים למועצה מחוזית. בישראל מועצות התלמידים מחולקות לשבעה מחוזות, שש מן המועצות המחוזיות הן על־פי חלוקה גאוגרפית (צפון, מרכז, דרום, חיפה, ירושלים, תל אביב) ומועצת המחוז ההתיישבותי<ref>אתר </ref>, שנציגיה מפוזרים במספר אזורים גאוגרפים שונים ברחבי הארץ ונמצאים תחת המינהל לחינוך התיישבותי במשרד החינוך.

המועצות המחוזיות בוחרות נציגים למועצת התלמידים והנוער הארצית על־פי מפתח הנציגויות הנקבע על־פי גודל המחוז. מדי שנה מארגנת המועצה הארצית את ועידת מועצות התלמידים והנוער אשר החלטותיה מחייבות את כל הגופים בגלגל המועצות.

==ראו גם==
*חינוך פורמלי
*חינוך בלתי פורמלי

==קישורים חיצוניים==

* 
* אתר [https://moatza-hityash.org.il מועצת התלמידים והנוער המחוזית של המנהל לחינוך התיישבותי פנימייתי ועליית הנוער]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני חינוך
קטגוריה:בית ספר
רמת אפעל

שלט בכניסה לרמת אפעל
250px
רמת אפעל היא שכונה במזרח העיר רמת גן, באזור בקעת אונו, מדרום מזרח למחלף אלוף שדה. עד שנת 2008 הייתה יישוב קהילתי במעמד ועד מקומי במסגרת מועצה אזורית אפעל.

מקור שמה של רמת אפעל הוא ראשי תיבות של "אגודת פועלים עברית לאומית" (אפע"ל). במרוצת השנים ירד סימן הגרשיים מהמילה "אפעל".

== היסטוריה ==
השכונה הוקמה על אדמות קיבוץ אפעל שהתפרק בשנת 1952. בשנת 1953 הוקם במקום סמינר אפעל - מרכז הדרכה וחינוך של הקיבוץ המאוחד (כיום חלק מהתנועה הקיבוצית). הוקם גם בית דיור מוגן של רשת "משען" - "משען אפעל", המשתרע על פני 136 דונמים. בתחילת שנות ה-60 הועלתה הצעה להקים במקום יישוב ל-400 משפחות עולים מארצות הברית. כיוון שהעולים לא הגיעו התוכנית ירדה מן הפרק. בשנת 1969 הקימה במקום חברת "שיכון עובדים" שכונת מגורים, שכללה בעיקר וילות, שהייתה במעמד של ועד מקומי במסגרת מועצה אזורית אונו (שבשנת 1984 שונה שמה ל"מועצה אזורית אפעל"). הרחבת השכונה, בווילות, בקוטג'ים ובבתים בני שתיים או שלוש קומות, נמשכה עד 1997.

בשנת 2003, במסגרת מיזם איחוד רשויות מקומיות, המליצה ועדת שימוע של משרד הפנים על סיפוחה של רמת אפעל לרמת גן, תוך הקמת ועד רובע עירוני ביישוב, בדגם שיושם לאחר מכן ביישובים הקהילתיים נוה מונוסון ומכבים-רעות. בשל מאבקה המוצלח, באותה עת, של המועצה אזורית אפעל נגד פירוקה, ירדה הצעה זו מהפרק. הודעת משרד הפנים מ-2 במרץ 2007 לא העניקה ליישובי המועצה האזורית (רמת אפעל, כפר אז"ר ורמת פנקס, שסופחה לעיר אור יהודה), אפשרות להקים ועד רובע עירוני.

לנוכח התנגדותה על עיריית רמת גן להענקת מעמד סטטוטורי של רובע עירוני ליישוב, הפכה רמת אפעל, בחודש פברואר 2008, לשכונה של העיר רמת גן, בדומה לשכונות קריית קריניצי ורמת חן הסמוכות, כאשר כפר אז"ר שומר על מעמדו כמושב עובדים בתחום השיפוט של העירייה.

ב-2019 החלה הקמת קריית חינוך בשכונה. על פי התכנון, הקמפוס צפוי להיות בשטח של כ-16,000 מ"ר ויכיל כחמישה מבנים ייעודים, שיקלטו לפחות 1,200 תלמידים.

== גלריה ==
<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
Efal022.jpg|הכניסה לרמת אפעל. ברקע מגדל המים
Efal028.jpg|בית הכנסת
Efal005.jpg|האנדרטה לחללי היישוב
Shot Frag NE.jpg|הדמיית קריית החינוך
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://ramatefal.localtimeline.com/index.php?lang=he סיפור מקומי רמת אפעל] - סיפורה של רמת אפעל מיום הקמתה ועד היום, על ציר זמן קהילתי
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים ישראליים לשעבר
קטגוריה:רמת גן: שכונות