OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בית הכנסת מלבי"ם

בית הכנסת מלבי"ם. נחרב ב-1986 בימי הנשיא צ'אושסקו במסגרת "שיקום המרכז האזרחי" של בוקרשט. במקום שבו ניצב בית הכנסת בעבר נמצא כעת בניין ענק של הספרייה הלאומית החדשה של בוקרשט.
בית כנסת מלבי"ם בבוקרשט או בשמו המלא "בית המדרש הרב הגאון מלבי"ם ז"ל" (ברומנית: Sinagoga Malbim) הוא בית כנסת שהיה קיים בבוקרשט, בירת רומניה, עד לשנת 1986. באתר בית הכנסת לשעבר ניצבת היום הספרייה הלאומית של רומניה.

==היסטוריה==
בית כנסת זה נבנה במקור בתחילת המאה ה-19 על ידי יהודים אשכנזים אורתודוקסים. הוא ניצב ברחוב בראווילור מס. 4 (Strada Bravilor 4), ליד כיכר קאוזאש (Piaţa Căuzaşi) לשעבר, בסמוך לצומת של שני רחובות ראשיים של השכונות וקרשט ודודשט. בניין בית הכנסת נבנה שנית בשנת 1848 ושוקם בשנת 1864, אז נקרא על שם הרב מלבי"ם, הרב מאיר ליבוש יחיאל מיכל וייזר, רבה הראשי של בוקרשט בשנים 1858–1864. הרב גורש מן העיר על ידי השלטונות אחרי סכסוך קשה, מלווה בהלשנות והשמצות נגדו, עם קהילת המשכילים בעיר.

בית הכנסת נבנה שוב בשנת 1904 לפי תוכנית האדריכל ריכרד קראפט (1872 - 1949). טקס חנוכת אבן הפינה התקיימה ב-6 ביוני 1904 בנוכחות סגן ראש העיר בוקרשט. הבניין עבר שיפוץ בשנת 1928, ושיפוץ נוסף לתיקון נזקים שנגרמו בעת רעידת האדמה בבוקרשט, במרץ 1977.

בשנת 1986 נהרס בית הכנסת המלבי"ם. המבנה נהרס במסגרת תוכנית ענק של נשיא רומניה, ניקולאה צ'אושסקו, לחידוש פני "המרכז האזרחי" של בוקרשט. התוכנית כללה הרס אלפי בניינים, בהם כ-60 בתי כנסת. במקום בו ניצב בעבר בית הכנסת הוקם בניין ענק של הספרייה הלאומית של רומניה בבוקרשט.

==מאפייני הבניין==
בניין בית הכנסת, בצורתו האחרונה, היה גדול ממדים ותוכנן בסגנון נאו-קלאסי ואחר כך אקלקטי. החזית לרחוב, דרומית-מזרחית, הבליט את הגוף המרכזי המוגבה, ובו אולם התפילה המרכזי שכלל 1,200 מושבים, ומשני צידיו גופי בניין נמוכים יותר. בית הכנסת כלל גם ספריה וחדר תפילה קטן. הכניסה הראשית בחצר, הייתה מוגבהת ומובלטת קדימה, ומעליה קשת רחבה.

==קהילת בית הכנסת מלבי"ם==
בית הכנסת מלבי"ם הפך למרכז הענף האורתודוקסי השמרני-מסורתי של יהדות בוקרשט.
בימי המשטר הפאשיסטי-צבאי בשנים 1940 - 1944 הרב הראשי של רומניה, ד"ר אלכסנדר שפרן נבחר על ידי קהילת המתפללים בו לרב בית הכנסת הזה, כמעין "ממשיך דרכו" של המלבי"ם. האירוע הונצח בתעודה מיוחדת שהוענקה לרב שפרן. במקביל לפעילותו בבית הכנסת הקורל, שהיה המוסד הדתי העיקרי של יהדות רומניה, נשא הרב שפרן בבית כנסת זה דרשות ולימד שיעורים, שבהם נכחו לפעמים גם דמויות נשואות פנים של רבנים אשר היו פליטים באותם ימים בבוקרשט כמו הרב משולם ראטה מצ'רנוביץ והרב חיים מאיר הגר, האדמו"ר מוויז'ניץ שנמלט מצפורני הנאצים מגטו אוראדיה.

בימי מרד הלגיונרים ופרעות בוקרשט, ב-21–23 בינואר 1941, הוכו ועונו בתוך בית הכנסת 300 יהודים על ידי הפורעים.
אחרי נפילת משטרו של אנטונסקו כיהן לפרק זמן קצר בבית הכנסת מלבי"ם הרב דוד משה רוזן. במהלך השנים של השלטון הקומוניסטי הידלדלו שורות המתפללים בבית הכנסת עקב גלי העלייה לישראל.

==טריוויה==
בבוקרשט פעל גם בית ספר יהודי על שם המלבי"ם, ברחוב טריניטצי. שם בית הספר שונה בשלב כלשהו לבית הספר "דלאווראנצ'ה". הבניין הוחזר בשנת 1999 לקהילה היהודית וניצב היום ברחוב מקסימיליאן פופר 8–10. למוסד זה לא היה קשר לבית הכנסת.

==קישורים חיצוניים==
* Arh. Aristide Streja, Arh. Lucian Schwarz. Sinagoga în România. Bucureşti: Editura Hasefer 2009. 

==הערות שוליים==

מלבי"ם
מלבי"ם
מלבי"ם
תגובה קורטיקלית

תאי גרנולוזה, מתוך האנטומיה של גריי]]
תגובה קורטיקלית זוהי תגובה המתרחשת בזמן הפריה כאשר תא זרע מתאחד עם קרום התא של תא ביצה, ויוצר שינוי של מעטפת ה-zona pellucida, מעטפת המקיפה את תא הביצה ומונעת כניסת זרעים נוספים לתא. 

התגובה הקורטיקלית היא למעשה האקסוציטוזה של השלפוחיות הקורטיקליות (cortical granules). כאשר התא מופרה, משתחרר סידן מאתרי אחסון הסידן בתא הביצה, הגורם לעלייה בריכוזי הסידן בתא. הסידן משמש כאות להתחלת תהליך הפרשת תכולת השלפוחיות לחלל החוץ תאי. האיחוי של השלפוחיות עם מעטפת התא מתחיל ליד האזור דרכו נכנס תא הזרע, ובהמשך כשהסידן מגיע לכל התא, משתחרר זרם של שלפוחיות קורטיקליות, הגורם לכך שתאים נוספים לא יוכלו להיכנס אל תוך התא. 
התכולה של השלפוחיות הקורטיקליות עצמן שונה ממין למין. 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.molbiolcell.org/content/15/5/2084.full באתר ביולוגיה מולקולרית של התא] 

קטגוריה:מערכת הרבייה
קטגוריה:ביולוגיה התפתחותית
מערכת ניהול חבילות

מערכת ניהול חבילות (מכונה גם מנהל חבילות) היא תוכנה המאפשרת לבצע אוטומטית התקנת והסרת חבילות תוכנה, וכן עדכונן והגדרתן. מנהל החבילות מהווה יתרון בעת התקנת תוכנה בשל טיפולו בתחומי תאימות התוכנה לפלטפורמה עליה היא מותקנת, גרסתה, ומניעת בעיות נוספות. המערכת מתכתבת על-פי-רוב עם בסיס נתונים תוכנתי העשוי להכיל מאות ואף אלפי חבילות תוכנה.

המערכת קיימת לרוב במערכות הפעלה מבוססות לינוקס או דמויות יוניקס (כגון הומברו ב-macOS) ומהווה חלק אינטגרלי מהן. המערכת קיימת בדרך-כלל במערכות הפעלה התומכות כברירת מחדל בתפעול המחשב בצורה זו, ללא התקנה עצמאית של תוכנות, אך חלקן אינו חיוני ורק תורם לנוחות המשתמש.

מנהלי חבילות נפוצים בסביבת יוניקס:
* מנהל החבילות pkgsrc, או בקיצור pkg. מנהל חבילות זה נפוץ בעיקר בהפצות BSD, דוגמת NetBSD/FreeBSD, אך נפוץ גם בסולאריס ובמקינטוש.
* מערכת APT לניהול חבילות deb בהפצת הלינוקס דביאן ונגזרותיה (אובונטו, לינוקס מינט וכדומה).
* מנהל החבילות YUM שמאוחר יותר הוחלף ב-DNF לניהול חבילות RPM בהפצת הלינוקס פדורה וב-Red Hat.
* pacman, מנהל החבילות של ארץ' לינוקס ושל מנג'רו לינוקס.
* Portage, מנהל החבילות של ג'נטו לינוקס.
* Zypper, מנהל החבילות של הפצת הלינוקס openSUSE לניהול חבילות RPM.
* Snap, מערכת אריזה ופריסה של חבילות תוכנה שפותחה על ידי קנוניקל.
* "חנויות האפליקציות" השונות (Mac App Store, Google Play ו-Microsoft Store).

==ראו גם==
*מרכז התוכנה של אובונטו

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:תוכנות מערכת
RapidShare

RapidShare (בעברית: רפידשר) היה שירות מקוון המספק שירותי העלאות ואחסון קבצים מסוגים שונים במהירות גבוהה. השירות איפשר לאחסן קבצים דיגיטליים בשרתי החברה בחינם או בתשלום, לצורך גיבוי או על מנת לאפשר הפצה של קבצים דיגיטליים למשתמשים אחרים באינטרנט.

השירות נוצר במקור על ידי המתכנת הגרמני כריסטיאן שמידט. השירות הופעל על ידי החברה השווייצרית "RapidShare AG" אשר נוסדה בשנת 2006 ופעלה בצ'אם שבשווייץ. שרתי החברה הכילו (נכון לשנת 2012) קיבולת של כ-10 פטהבייט (פטהבייט = <math>10^{15}</math> בתים = מיליון ג'יגהבייט).

רפידשר היה אחד משירותי אירוח הקבצים הראשונים באינטרנט (סוג שירות המכונה "One-click hosting") והיה, לפני סגירתו, אחד מהאתרים הגדולים מסוגו בעולם. על אף שהשירות היה זמין בחינם עם מגבלות שונות, הייתה גם האפשרות לרכישת מנויי פרימיום באתר, שהיה מקור ההכנסה העיקרי של בעלי האתר, אשר איפשר למנויים בתשלום להוריד קבצים מבלי לחכות שההורדות יהפכו זמינות, והסיר הגבלות שונות אחרות. 

במהלך שנת 2014, לאחר תביעות שספג השירות, מייסדו החליט לשקול את סגירת האתר. רוב העובדים פוטרו. ב-31 במרץ 2015, נסגר השירות. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שיתוף קבצים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2006
סמל סימן מסחרי רשום

הסמל ® הוא סמל סימן מסחרי רשום. זהו סימן כתב המסמן סימן מסחרי רשום, בניגוד לסמל סימן מסחרי (™).

הסימן המופיע לאחר שמו של מותג, מסומן באות הלטינית R המשמשת קיצור למילה האנגלית Registered - ונכתב בכתב עילי (<sup>®</sup>) או בכתב תחתי (<sub>®</sub>).
כמעט תמיד, כאשר לצד הסימן המסחרי מופיע הסמל ™, הסמל מציין שכבר הוגשה לרשויות בקשה לרישום הסימן המסחרי, תהליך שאורך כשנתיים עד לאישורו. כל עוד לא נקבע אחרת על ידי הרשות המאשרת (דהיינו רישום הסימן המסחרי אושר / לא אושר), יש להתייחס לסימן מסחרי עם הסמל ™ כאל סימן מסחרי עם הסמל ® (סימן מסחרי רשום).

מידע מפורט ניתן לקרוא בפקודת סימני מסחר (נוסח חדש) תשל"ב 1972 באתר משרד התמ"ס (משרד הכלכלה).

בקשה לרישום סימן מסחרי בישראל ניתנת להגשה למחלקת סימני המסחר / רשות הפטנטים / משרד המשפטים.

להקלדת הסימן במחשב במערכת הפעלה חלונות: Alt+0174.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סימני כתב
קטגוריה:קניין רוחני
משה זונדר

משה זונדר (נולד ב-16 בנובמבר 1965) הוא כתב צבאי, סופר ותסריטאי ישראלי.

== אודות ==
משה זונדר נולד בשנת 1965 לאב שעבד כרואה חשבון ולאם עקרת בית, ניצולת שואה. גדל בחולון. כעיתונאי עבד בחדשות, בעיתון תל אביב ובמעריב. בשנת 1993 כתב עם אמיר בן-דוד את התסריט לסרט "זהר", על פי סיפור חייו של זהר ארגוב, הסרט היה לאחד הסרטים הישראלים המצליחים בשנות התשעים. זונדר ובן-דוד כתבו יחדיו גם את התסריט לסרט "צומת וולקן". בהמשך היה מכותבי התסריט לסדרה "האלופה". כן כתב את התסריט לסרט האח של דריקס, על פי סיפור קצר מאת אמנון דנקנר, וביחד עם רנן שור, גיא מאירסון וניר ברגמן כתב את התסריט לסרט הבודדים. ב-2001 כתב את התסריט לסרט הטלוויזיה "שרמן בחורף" המבוסס על ספר של אמנון דנקנר. בשנת 2000 פרסם ספר עיון על סיירת מטכ"ל, ובו פירוט על מבצעים שערכה, ובהם מבצע יונתן, חטיפת מטוס סבנה ומבצע אביב נעורים, וכן ביוגרפיות של מפקדיה. הספר זכה בשנת 2001 בפרס יצחק שדה לספרות צבאית. כמו כן כתב בשנת 2011 רומן בשם "חי צומח דומם". בשנת 2012 יצר, יחד עם התסריטאי עמי אמיר, את סדרת המשטרה "המיוחדת" בכיכובו של ששון גבאי. זונדר היה התסריטאי הראשי של העונה הראשונה של הסדרה פאודה שעלתה לשידור בפברואר 2015 ונמכרה לנטפליקס כהפקת מקור. זונדר הוא יוצר ותסריטאי הסדרה "טהרן", שעלתה לשידור בתאגיד השידור כאן ב-11 ביוני 2020. הסדרה נמכרה טרם שידורה לחברת אפל טי.וי., בעסקה שמחירה מוערך ב־30 מיליון דולר. "טהרן" זכתה בפרס אמי הבין־לאומי לשנת 2021 בטקס שנערך בניו יורק. במאי 2022 שודרה עונתה השנייה. ב-4 בפברואר 2021 שודר בערוץ 12 סרט הדוקודרמה "סוכנת בלב ביירות", שזונדר יצר וכתב את תסריטו.

==לקריאה נוספת==
* משה זונדר, "סיירת מטכ"ל", כתר ספרים, 2000.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://simania.co.il/bookdetails.php?item_id=32474 דף ספרו "סיירת מטכ"ל" באתר סימניה]
* [http://www.text.org.il/index.php?book=11010110 דף ספרו "חי צומח דומם" באתר טקסט]
* [http://reshet.tv/Shows/hameyuhedet/ אתר הסדרה שיצר "המיוחדת"] ברשת
* 
* 
* 
* אריק גלסנר, [http://arikglasner.wordpress.com/2011/03/05/%D7%A2%D7%9C-%D7%97%D7%99-%D7%A6%D7%95%D7%9E%D7%97-%D7%93%D7%95%D7%9E%D7%9D-%D7%A9%D7%9C-%D7%9E%D7%A9%D7%94-%D7%96%D7%95%D7%A0%D7%93%D7%A8-%D7%94%D7%95%D7%A6%D7%90%D7%AA-%D7%9B%D7%AA%D7%A8/ על "חי, צומח, דומם", של משה זונדר, הוצאת "כתר"], פורסם במוסף לספרות של "מעריב" במרץ 2011
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:זוכי פרס יצחק שדה
קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
הדרקון של ואוול

פסל המתכת בדמותו של הדרקון של ואוול, במהלך יריקת האש
הדרקון של וַאוֶול (בפולנית: Smok Wawelski) הוא דרקון ידוע בפולקלור הפולני כבר מהמאה ה-13. לפי האגדה, הדרקון חי במערה למרגלות גבעת ואוול, על גדות הנהר ויסלה, בתחומי העיר קרקוב, אשר באותה עת הייתה בירת פולין. הדרקון היה ניזון מבשר אדם וכדי לרצותו היו מוגשים לו מדי שבוע מנחות בקר. הוא הובס לבסוף בתחבולת מלכותית: הנסיכים הגישו לו פרות-דמה ממולאות גופרית. הנסיך הצעיר שרצה לזכות לבדו במלוא התהילה רצח את אחיו הבכור ובעקבות זאת הוגלה מן הממלכה. בשל כך הנסיכה וונדה היא זאת שתפסה את כס השלטון אחרי אביה. בחלק מהמסורות קוטל הדרקון הוא האח הבכור או המלך בעצמו.

הדרקון מונצח על ידי פסל הניצב עד היום בקתדרלת ואוול על התל הנושא את אותו השם, וכן תבליט המנציח את הנסיך הפולני קרקוס, מייסד קרקוב, אשר הביס את הדרקון, ולפי האגדה הקים מצודה במקום.

בשנת 1970 הוקם פסל מתכת בדמותו של הדרקון, מול המערה, והותקן בו מנגנון המדמה יריקת אש בכל 5 דקות. לאחרונה שודרג הפסל, כך שבנוסף ניתן להפעיל אותו על ידי שליחת הודעת טקסט מהטלפון הנייד עם שם הדרקון למספר ייעודי.

את שמו של הדרקון נושאים הפרסים המוענקים בפסטיבל הקולנוע של קרקוב.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרקוב
קטגוריה:דרקונים
קטגוריה:פולקלור
קטגוריה:פולין: תרבות
קטגוריה:מיתולוגיה סלאבית
שלום צאלח

שמאל
דיוקנו של שלום צאלח בגיליון מזכרת של דואר ישראל לזכר עולי הגרדום משנת 1982{{תמונה להחלפה}}
אנדרטת עולי הגרדום ליד מרכז מורשת יהדות בבל באור יהודה
שלום צאלח (1923 — 22 בינואר 1952) היה יהודי שהוצא להורג בהקשר לפיגועים בבגדאד. מהרוגי המלכות בעיראק.

==קורות חיים==
נולד ליפה (חסינה) וצלח גדל בבגדאד, בירת עיראק במשפחה יהודית מהמעמד הפשוט והתייתם מאמו בגיל צעיר. צאלח, שהיה סנדלר במקצועו, הצטרף לתנועת "החלוץ" ותכנן לעלות לארץ.
ב-9 ביוני 1951, ערב עלייתו הצפויה לארץ, נעצר במסגרת גל מעצרים נגד פעילי התנועה הציונית יחד עם יוסף בצרי, סוכן המוסד שנשלח מישראל. צלאח עבר עינויים קשים ואולץ לחתום על הודאה כוזבת שהוא היה זה שהטיל חומר נפץ על לשכת המודיעין של שגרירות ארצות הברית בעיראק. הוא הורשע בפני בית דין מיוחד ב-5 בנובמבר 1951 בהנחת פצצות בכניסה ל-2 מבני ציבור יהודיים, בהנחת פצצה בלשכת המודיעין האמריקאית ובחברות ברשת ריגול ציונית ונידון למוות.
ב-27 בדצמבר 1951 אישר בית הדין העיראקי העליון את גזר הדין.

ארגונים יהודיים בעולם פנו למוסדות האו"ם ושגריר ישראל שם פנה לנשיא העצרת בבקשת התערבות, אולם המאמצים לא עלו יפה ובית-הדין העליון לערעורים בעיראק דחה את הבקשות והותיר את גזר דין המוות על כנו.

ב-22 בינואר 1952, (כ"ד בטבת, תשי"ב), הוצא צאלח להורג בתליה. הרב ג'ורג'י מועלם היה איתם ב-30 דקות האחרונות לחייהם, ומספר שהם אחזו בידיו וקראו "שמע ישראל", לדבריו בקשתם האחרונה הייתה "אחרי מותנו קחו אותנו לקרובנו". לאחר מכן הובילו אותם לכיכר ושם ניתלו כששק שחור מכסה את פניהם. בקשתם לבא לקבורה בישראל לא התמלאה, אך בהר הרצל הוקמה מצבה לזכרם. באותו חודש הוצא גם יוסף בצרי להורג.

לדבריו של שלמה הלל, יוצא יהדות עיראק, מילותיהם האחרונות של צאלח ובצרי, טרם עלו לגרדום, היו "תחי מדינת ישראל".

== הנצחה ==
מקום קבורתו לא ידוע, אולם הוצבה מצבה לזכרו בבית העלמין הצבאי בהר הרצל בירושלים.
בשנת 1982, שלום צאלח הונצח בגיליון מזכרת של בולי דואר ישראל שכותרתו "הרוגי מלכות בדור התקומה". כן נקראו רחוב ומתחם על שמו בשכונת עמישב בפתח תקווה ורחוב בקרית אתא.
ברחבת מוזיאון מורשת יהדות בבל באור יהודה מוצגת אנדרטה לזכרם של שלום צאלח ויוסף בצרי ועליה חרותות המילים "תחי מדינת ישראל".

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.neshama.info/default.aspx?pageid=7&stoneId=200234 דף הנצחה ותמונת המצבה], באתר "נשמה"
* , באתר "נזכור את כולם"

==הערות שוליים==

קטגוריה:עולי הגרדום
קטגוריה:יהודים עיראקים
קטגוריה:סנדלרים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ישראל
קטגוריה:פעילים ציונים בעיראק
קטגוריה:יהודים שהוצאו להורג
קטגוריה:הרוגי מלכות
קטגוריה:אישים המונצחים בגן הנעדרים בהר הרצל
קטגוריה:עיראקים שנולדו ב-1923
קטגוריה:נפטרים ב-1952
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בעיראק
מונטקריסטו

האי מונטהקריסטו
מוֹנטֶקריסטוֹ (איטלקית: Montecristo) הוא אי איטלקי זעיר בים הטירני. שטחו הוא כ-10 קילומטרים מרובעים. הוא נמצא בערך בחצי הדרך בין האי קורסיקה לחצי האי האפניני. אי זה הוא חלק מהארכיפלג הטוסקני. האי איננו מיושב. 

עלילת הספר הרוזן ממונטה כריסטו מאת אלכסנדר דיומא האב קשורה לאי, שבו - על פי הספר - מוצא הגיבור, אדמונד דנטס, אוצר עצום, ובוחר להיקרא על שם האי. על כך עיקר פרסומו של האי.

==היסטוריה==
פירוש השם מונטקריסטו באיטלקית הוא "ההר של ישו". על פי האגדה ניצח במאה החמישית בישוף בשם ממיליאן מפלרמו דרקון בקרב שהתנהל על האי, ושמו שונה מ"Montegiove" (ההר של יופיטר) ל"מונטקריסטו". קבוצת נזירים שהייתה סוגדת לממיליאן חייתה על פי ההערכות על האי בערך בשנת 600 ובנתה שם מנזר. הריסות המנזר נשתמרו עד היום.

נכון לשנת 2012 קיימת באי תופעה של התפשטות חולדות. על פי הערכה יש בו חולדה אחת לכל מטר רבוע. קיימות תוכניות להפצת רעל על האי כדי להילחם בתופעה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איים בים התיכון
קטגוריה:איטליה: איים
אדני השדה

אַדְנֵי הַשָּׂדֶה הוא יצור הנזכר לראשונה במשנה במסכת כלאיים, כיצור שנחלקו התנאים האם הוא נחשב בהגדרתו ההלכתית כחיה או כאדם, לעניין טומאת מת. לדעת תנא קמא דינו כחיה והוא אינו מטמא טומאת מת (אלא טומאת נבלה כבעלי חיים) ולדעת רבי יוסי דינו כאדם וגופתו מטמאת בטומאת מת.

דעות רבות ושונות נאמרו בשאלה מהו אותו יצור.

==אטימולוגיה==
מרדכי כסלו סבור כי יש לראות את המילה "אדני" כזהה למילה "אַדְמֵי" (בחילופי מ-נ), כלומר צורת סמיכות בלשון רבים של המילה אדם. לדעתו, "אדני השדה" שקול למעשה ל"אנשי השדה". את המילה "שדה" בצירוף הוא מפרש כמו בצירוף "עולשי שדה" או "חית השדה", במובן של בר, פרא. אם כן, "אדני השדה" הוא למעשה "אנשי הפרא" או אדם-בר.

==זיהוי אדני השדה==
לדעת ספר החינוך בשם "ספר מן הגאונים", החיה ששמה 'ידוע', הכוונה ל'אדני השדה', שממנה לוקח ה'ידעוני' עצם, "ואותו העצם מדבר על ידי כשפיו".

בעל ספר החינוך, וכן הרב שמשון משאנץ בפירושו למשנה בשם "הר' מאיר ברבי קלונימוס מאשפירא", הסבירו יצור זה כיצור מיתולוגי, הנראה כאדם, אך מחובר לקרקע בחבל טבור היוצא מטבורו. לפי פרשנות זו, חיתוך חבל הטבור של אדני השדה גורם מיידית למותו. פירוש זה מסתמך על פרשנות התלמוד הירושלמי למשנה זו: "אדני השדה [...]: בר נש דטור הוא והוא חיי מן טיבורייה איפסק טיבורייה לא חיי" (אדם השדה הוא, וניזון מטבורו, אם ייחתך טבורו, ימות).

רבי חיים ויטל בספר דרך עץ חיים (חלק ב', דף פ"ט) מתייחס לאדני השדה כדוגמה למין ממוצע בין הצומח לחי: "..שהוא כמין כלב גדל בקרקע וטבורו נשרש בקרקע ויונק משם וכשחותכין הטבור שלו מת..."<ref></ref>
אדני השדה – לדעת הרב [[ישראל ליפשיץ]]
לעומת פירוש זה יש פרשנים המפרשים יצור זה בצורה רציונלית.
* בספר "הערוך" לערך "אדן": "חיה דומה לבני אדם". פירוש נוסף שהוא מביא לערך זה: "בני אדם הגדלים ביערים".
* הרמב"ם בפירוש המשנה מסביר "אלנאנס בלשון ערב" והוא בעל חיים הדומה לאדם: "ואומרים המספרים העולם שהוא מדבר דברים רבים שאינם מובנים דומה אדם".
* הרב ישראל ליפשיץ בפירושו תפארת ישראל על המשנה, מפרש שהוא הקוף אורנגאוטן ולדבריו קוף זה יש אפשרות ללמדו ללבוש בגדים כבני אדם לחטוב עצים ולשאוב מים ולהסב על השלחן בסכין ומזלג.
* רש"י מזהה את אדני השדה עם הפסוק באיוב "כִּי עִם אַבְנֵי הַשָּׂדֶה בְרִיתֶךָ וְחַיַּת הַשָּׂדֶה הָשְׁלְמָה לָךְ", ולפירושו אבני השדה הוא סוג של חיה.
* מרדכי כסלו סבור שהכוונה לקבוצות שונות של האדם הקדמון או לעמים שלא פיתחו יכולות קרוא וכתוב ונותרו אנאלפביתיות.

==המחלוקת ההלכתית בהגדרתם של אדני השדה==
המחלוקת ההלכתית האם אדני השדה הם אדם או חיה נוגעת לארבעה נושאים הלכתיים:
* האם הוא מטמא באוהל כמו אדם (לפי הדעה שגויים מטמאים באוהל) או לא.
* האם הדם שלו אסור באכילה מדאורייתא כמו דם חיה, או מותר כמו דם אדם.
* האם הוא אסור בהנהגה משותפת (של עגלה לדוגמה) עם חיה אחרת, או מותר כמו אדם.
* במקח וממכר: אם אדם מכר את כל החיות שברשותו האם אדני השדה שלו כלולים בזה.

== בספרות ==
הסופר יהודה לייב קצנלסון פרסם סיפור לילדים בשם "בין אדני השדה", תחת שם העט בוקי בן יגלי. וכך תיאר את מפגשו עם יצורים אלו:

== קישורים חיצוניים ==
* בוקי בן יגלי, [http://benyehuda.org/yogli/012.html בין אדני השדה – סיפור לילדים], באתר פרויקט בן-יהודה
* אורן סעיד, [https://toraumada.blogspot.com/2014/04/Kdoshim-Bone-Of-Ideony.html אדני השדה], באתר צורה.
* 
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצורים מהמיתולוגיה היהודית
קטגוריה:יצורים מיתולוגיים דמויי אדם
פרויקט לזרוס

פרויקט לזרוס (באנגלית: The Lazarus Project; ידוע גם בשם "פרויקט גן עדן") הוא סרט דרמה אמריקאי בבימויו של ג'ון פטריק גלן. הסרט מתאר את קורותיו של בן (פול ווקר), פושע נידון למוות לשעבר, המקבל הזדמנות שנייה לחיים באופן מסתורי, בתור עובד בבית חולים פסיכיאטרי. הסרט יצא ב-DVD ב-21 באוקטובר 2008. שם הסרט מתייחס לאלעזר (לזרוס) מהברית החדשה, אשר מת והוקם לתחיה על ידי ישו. 

==עלילה==
בן, פושע בתהליך שיקום, מאבד במפתיע את עבודתו. הוא פונה אל אחיו, מומחה לפריצה המעוניין בשותף לפשע. שיתוף הפעולה מוביל לשוד, המשתבש וגורם למותם של הנשדדים. בן נשפט לגזר דין מוות. אך הוא מתעורר לאחר זריקה קטלנית שקיבל, ליד בית חולים פסיכיאטרי קטן בעיירה באורגון, שם מסתבר לו כי הוא קיבל הזדמנות שנייה מהבורא להתחיל לעבוד בתור שומר בבית החולים. ככל שהזמן עובר, הוא מתגעגע לאשתו ובתו שהותיר אחריו, ותוהה אם הוא באמת רימה את המוות או שמא הוא הפך להיות חלק מתוכנית מרושעת המתיימרת לשחק את הבורא.

==שחקנים==
*פול ווקר בתפקיד בן גארווי, אסיר לשעבר שמקבל הזדמנות שנייה לחיים ומתחיל לעבוד בבית חולים פסיכיאטרי. 
*לינדה קרדליני בתפקיד ג'ולי אינגרם, הפסיכיאטרית של בית החולים שלוקחת אחריות לעזור לבן. 
*מלקולם גודווין בתפקיד רובי, אחד המטופלים של בית החולים. 
*טוני קאראן בתפקיד סוף ויליאם, פסיכופת אלים מאוד שמתיימר לדעת למה בן בבית החולים. 
*בוב גנטון בתפקיד האב עזרא, כומר המנהל את בית החולים. 
*פייפר פראבו בתפקיד ליסה גארווי, אשתו של בן. 
*למברט וילסון בתפקיד אייברי, דמות מסתורית המלווה את תעלומות העלילה.
*שון האטסי בתפקיד ריקי גארווי, אחיו של בן. 
*ברוקלין פרולקס בתפקיד קייטי גארווי, בתו של בן.
*טיי ווד בתפקיד בן גארווי בילדותו

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2008
ארץ המלך קרל

ארץ המלך קרל (בנורווגית: Kong Karls Land) היא קבוצת איים בארכיפלג סבאלברד שנמצא באוקיינוס הקרח הצפוני. האיים התגלו על ידי משלחת בריטית בשנת 1617. האיים מופו לראשונה פחות או יותר כראוי בשנת 1898, כאשר ביקרה בהם גם משלחת גרמנית (תיאודור לרנר על הספינה Helgoland) וגם משלחת שוודית (אלפרד ג' נתורסט עם הספינה אנטארקטיקה).

האזור כולל שלושה איים מרכזיים: קונגסקויה, סוונסקויה ואבלויה ועוד שני איים: הלגונדויה וטירפטזויה. האזור כולו הוא חלק משמורת נורדוסט סבאלברד. רוב האי היא הוא רמה בגובה של כ-300 מטר כשהמסלע הוא בזלתי.<ref></ref>

ארץ המלך קרל הוא האזור בעל צפיפות דובי קוטב הגבוהה בתבל.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20170115233212/http://kho.unis.no/doc/Polar_bears_Svalbard.pdf דובי קוטב בסבאלברד]

==הערות שוליים==

קטגוריה:איים באוקיינוס הקרח הצפוני
קטגוריה:סבאלברד
מלך קרל
עץ החיים (סרט)

עץ החיים הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2011 אשר בוים ונכתב על ידי טרנס מאליק.

בסרט מככבים בראד פיט, ג'סיקה צ'סטיין ושון פן. צילומי הסרט החלו בשנת 2008 בטקסס. הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה בפסטיבל קאן, והסרט עלה לאקרנים בארצות הברית ב-27 במאי 2011.

==תקציר העלילה==
באמצע שנות ה-60, גברת או'בריין (ג'סיקה צ'סטיין) מקבלת מברק בו נאמר לה כי בנה בן ה-19 נהרג. בעלה (בראד פיט) מקבל את ההודעה בטלפון ומכאן חיי המשפחה מתהפכים.
בהווה, ג'ק או'בריין (שון פן) העוסק באדריכלות, צופה בעץ נשתל מול חלון משרדו ומתחיל להעלות זכרונות מהעבר - מילדותו בשנות ה-50 לצד שני אחיו, דרך שנות התבגרותו ועד להווה.

==צוות השחקנים==
*בראד פיט - מר או'בריין
*ג'סיקה צ'סטיין - גברת או'בריין
*שון פן - ג'ק או'בריין
*האנטר מקראקן - ג'ק הקטן
*קארי מאצ'ט - חברתו לשעבר של ג'ק
*ג'ואנה גוינג - אשתו של ג'ק
*מייקל שאוורס - מר בראון
*טיי שרידן - סטיב או'בריין

==ביקורות והכנסות==
הסרט התקבל בביקורות מעורבות. בהקרנת הבכורה בפסטיבל קאן הוא התקבל במחיאות כפיים מחד ובקריאות בוז מאידך.
האתר Rotten Tomatoes העניק לסרט ציון של 84%. מבקרים רבים הללו את הסרט והגדירו אותו כיצירת מופת, בעוד רבים אחרים תיארו את הסרט כיומרני. למרות הדעות החלוקות, הייתה הסכמה בין המבקרים שהסרט מצטיין בפן הוויזואלי, הצלם עמנואל לובצקי היה מועמד לפרס אוסקר בעבור הצילום בסרט.

אחראי על הפסקול היה אלכסנדר דספלה, והמוזיקה כללה קטעים ממלחינים רבים, ביניהם סמטנה, מאהלר, ברליוז, רספיגי, בך, קופרן, ברהמס, הולסט,ג'ון טאוונר, זביגנייב פרייזנר, ארסניה יובנוביץ' ואחרים.

==פרסים ומועמדויות==

למרות הביקורות המעורבות, הסרט היה מועמד למספר רב של פרסים, ביניהם :
*מועמדות לפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר
*מועמדות לפרס האוסקר לבמאי הטוב ביותר
*מועמדות לפרס האוסקר לצילום הטוב ביותר
*זכייה בפרס בחירת המבקרים לסרט הטוב ביותר
*זכייה בפרס הלוויין לשחקנית המשנה הטובה ביותר (ג'סיקה צ'סטיין)
*זכייה בפרס הלוויין לתסריט הטוב ביותר
*מועמדות לפרס הלוויין לצילום הטוב ביותר

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:זוכי פרס גות'הם: סרטים
באר לחי ראי

מאהל בנגב
בְּאֵר לַחַי רֹאִי הוא אתר מקראי ובו באר מים בנגב, אשר עליו מסופר בספר בראשית.

==אזכוריה במקרא==
על פי המסופר בספר בראשית בפרשת לך לך, שמה של הבאר נקבע כאשר הגר, שפחתה של שרה, ברחה והסתתרה במדבר. לאחר שהרתה הגר לאברהם, היא החלה לזלזל בשרה ולהעליב אותה. שרה התרעמה על כך מאוד ועינתה את הגר וזו בתגובה ברחה מפניה אל המדבר. בהגיעה אל הבאר, נגלה אליה מלאך אלוהים והנחה אותה לחזור אל המאהל וללדת בו את בנה ישמעאל.

:

על פי החוקרים, יהודה קיל ויהודה אליצור, ככל הנראה במחצית השנייה של חיי אברהם התחלק מחנה אוהלו לשניים, אחד שכן בבאר שבע ולעיתים בחברון, והשני שכן בבאר לחי רואי, בנגב המערבי בדרך שור-מצרים. ראשיתו של המחנה בסמוך לבאר לחי רואי כנראה בתקופה בה שהה אברהם בין קדש ברנע ובין שור. כאשר חזר אברהם מחבל גרר לאזור חברון ובאר שבע, נשאר המחנה בבאר לחי רואי על תלו.

בשלב מסוים הופקד יצחק על המחנה ושהה בו מעת לעת. באתר זה, או בבואו ממנו, נפגשו לראשונה רבקה ויצחק כאשר הובאה מארם נהריים לשם נישואיהם.

:

לאחר פטירת אברהם ישב יצחק במקום שנים רבות.

==זיהוי==
ארכאולוגים וחוקרי המקרא וארץ ישראל במאה ה-20 הציעו כי באר לחי ראי היה יישוב בנגב המרכזי, אשר צמח בהדרגה בשמשו אתר חניה לנודדים במדבר. יישוב זה ניצב על אם הדרך, כדברי המלאך, . על פי השערות ספרות המחקר, דרך שור הייתה דרך מרכזית בנגב, אשר חצתה אותו במרכזו מצפון הנגב אל נווה מדבר בקדש ברנע. בחפירות וסקר ארכאולוגי אשר בוצעו בנגב המרכזי נמצאו פריטים רבים מהתקופה הישראלית, תקופת הברזל והתקופה ההלניסטית בארץ ישראל.

יש המזהים את המקום עם עין עבדת (בשמה הערבי: עין מרייפיג) ויש המזהים אותו עם באר משאבים. מפרש המקרא אברהם אבן עזרא, בפירושו לספר בראשית, מזהה את באר לחי רואי עם ביר זמזם במכה.

==ייצוגיה בתרבות העברית==
הביטוי באר לחי ראי משמש בכותרי ספרים כמבטא מקור של חיים; כך למשל כותר ספרו של הרב אברהם בלעיש שפעל במערב אירופה במאה ה-19, וכותר ספרו על הרמב"ם של הרב יעקב חיים סרנא במאה ה-20.

==ראו גם==
* בריחת הגר ולידת ישמעאל

== לקריאה נוספת ==
* עמנואל ענתי, הערך: באר לחי ראי, לכסיקון מקראי, (עורכים: מנחם סוליאלי, משה ברכוז), א-ב, תל אביב: הוצאת דביר, תשכ"ה-1965, עמ' 134
* יוחנן אהרוני, אטלס כרטא לתקופת המקרא, ירושלים: הוצאת כרטא, 1974, עמ' 26
* יהודה קיל, יהודה אליצור, אטלס דעת מקרא, ירושלים: מוסד הרב קוק, תשנ"ג-1993

==קישורים חיצוניים==
* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=9620 באר לחי ראי], באתר מטח
* יאיר ברקאי, [http://www.biu.ac.il/JH/Parasha/sarah/brk.html בְּאֵר לַחַי רֹאִי] , באתר אוניברסיטת בר-אילן

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי ספר בראשית
קטגוריה:הנגב
קטגוריה:בארות במקרא
קטגוריה:פרשת לך לך
קטגוריה:פרשת חיי שרה
בית הספר השחר

בית הספר השחר הוא בית ספר יסודי אזורי מקיף שנוסד בשנת 1951 ביישוב טל שחר הנמצא בתחומי המועצה אזורית מטה יהודה. בשנת הלימודים תשע"ה לומדים בו 480 תלמידים ב-19 כיתות לימוד.

הוא מקיים תוכניות לימוד כגון תעשיידע, אומנות, אמירים, תוכנית קרב, תוכנית התקשוב ועוד. בעבר נלמדו בבית הספר מקצועות חקלאיים נוספים כגון: לול, גידול פרחים, רפת, ומטעים.

== היסטוריה ==
ועדת יל"ה - ילדים למען הסביבה
בשנת 1951 הוקם בית הספר כשחוק לימוד חובה התש"ט (1949) חייב כל ילד מגיל חמש עד שלוש-עשרה ללמוד במוסד חינוכי מוכר. באפריל 1951, נרשם לבית הספר תלמיד אחד בלבד ושמונה חודשים לאחר מכן כבר נרשמו בטל שחר עשרה תלמידים בגילאי שש עד שלוש-עשרה. 

המורות הראשונות של בית-הספר הגיעו מירושלים לאחר שסיימו את הסמינר למורים ונשלחו על ידי משרד החינוך לסייע בקליטת עלייה. שתי המורות לא רק לימדו, אלא אף ניהלו את בית-הספר הקטן. בית-הספר החל את דרכו עם שלושים ואחד תלמידים בשמונה שכבות גיל. בית-הספר גדל בהדרגה הן במספר התלמידים והמורים והן במספר השעות שהוקצבו לו ולכל שתי כיתות מונתה מורה, וכל מורה לימדה שתי קבוצות נפרדות עם ספרי לימוד שונים. 

בספטמבר 1959 אוחדו בתי-הספר של כפר אוריה וטל שחר. 

בשנים 1990-2000 עבר בית הספר לרשות המועצה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20110918021912/http://www.tal-shahar.org.il/about-1/history/h8 היסטוריה מלאה באתר טל שחר]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בתי ספר יסודיים בישראל
קטגוריה:מועצה אזורית מטה יהודה: מבנים
קטגוריה:מועצה אזורית מטה יהודה: חינוך
קטגוריה:טל שחר
גאנה במשחקים הפאראלימפיים

גאנה השתתפה לראשונה ב באתונה (2004), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה גאנה חלק מעולם.

המשלחת הראשונה אותה שלחה גאנה למשחקים הפאראלימפים באתונה, כללה שלושה ספורטאים (שני גברים ואישה) שהתחרו במקצועות האתלטיקה והרמת הכוח. ספורטאיה הנכים של גאנה מעולם לא זכו מדליה פאראלימפית. 

==ראו גם==
* גאנה במשחקים האולימפיים
* גאנה במשחקים האולימפיים לנוער

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:גאנה: ספורט
חזרזיר

חזרזיר (באנגלית: Piglet) הוא אחת הדמויות הבדיוניות העיקריות בסדרת הספרים "פו הדב" ובזיכיון "פו הדב" של חברת וולט דיסני כשאחד הסרטים בכיכובו. חזרזיר הוא גור חזירים ורדרד קטן שחי ביער ת"ק פרסאות ביחד עם חבריו: פו הדב, טיגר הטיגריס, ארנב, קנגה ורו הקנגורואים וינשוף. את חזרזיר מדבבים ג'ון פידלר (עד מותו ב-2005) וטום קני (החל מ-2011).

==הופעותיו של חזרזיר==
===הופעותיו של חזרזיר בספרים===
*"פעוטים היינו" (1924)
*"פו הדב" (1926)
*"אנחנו שנינו" (1927)
*"הבית בקרן פו" (1928)
*"בחזרה ליער מאה העצים" (2009)

===הופעותיו של חזרזיר בסרטים ובסדרות===
*"פו הדב והיום הסוער" (1968)
*"פו הדב וטיגר גם" (1974)
*"הרפתקאותיו של פו הדב" (1977)
*"פו הדב ויום ההולדת של איה" (1983)
*"פו הדב וחברים" (1985)
*"פו הדב: ההרפתקה הגדולה ביותר" (1997)
*"טיגר" (2000)
*"הסרט הגדול של חזרזיר" (בכיכובו של חזרזיר, 2003)
*"פו הדב: האביב של רו" (2004)
*"פו הדב: סיפורו של פיל נפיל" (2005)
*"פו הדב: הזנב של איור" (2011)
*חזרזיר גם הופיע בסדרה "הרפתקאות פו הדוב" ששודרה בזמן דיסני בערוץ 2 בשנת 1988, ובסדרה "חבריי טיגר ופו" ששודרה בין השנים 2007–2010.
*"כריסטופר רובין (סרט)" (2018)

==ראו גם==
*"חזרזיר: הסרט"

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות מפו הדב
קטגוריה:דיסני: דמויות
קטגוריה:חזירים בדיוניים
האריות

להקת האריות היא להקת רוק ישראלית שהוקמה בשנת 1965.
בשנות ה-60 של המאה ה-20 שימש יגאל גורדון כמדריך מוזיקלי במועדוני נוער של העירייה בתל אביב. הוא יסד את הלהקה התל אביבית "הגורדונס" שהורכבה מצעירים ובני נוער ומגורדון כנגן גיטרה בס. בלהקה ניגן גם שוקי אלגרנטי ששירת בצה"ל בתזמורת בסיס תל נוף בחיל האוויר. בהמשך החליף את גורדון כבסיסט חיים אלגרנטי. אל הלהקה הצטרף חיים סבן והלהקה הפכה ללהקת "האריות".

==חברי הלהקה==

הרכב ראשון (1965 - 1968)
* שוקי אלגרנטי - גיטרה, זמר
* חיימון אלגרנטי - גיטרה, זמר
* חיים סבן - בס
* משה בויאנג'ו - תופים

=== חברי הלהקה כיום ===
*חיימון אלגרנטי - גיטרה, זמר
*מייק שיין קלידים 1971-
*נתן סרוסי - גיטרה 1987-
*מאיה אלגרנטי - זמרת 2015-

==דיסקוגרפיה==
=== אלבומים ===
* 1997 אלבום אוסף

=== תקליטונים ===
* 1969 Wheel of Love
* 1968 Our Love's a Growing Thing

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות קצב ישראליות
שוק אמנים

שוק אמנים הוא מקום מסחר למוצרי אמנות שונים, כגון ציורים, פסלים, חפצי נוי ועוד, שבו רוב המוכרים הם האמנים עצמם. שוקי אמנים מהווים מוקד משיכה לתיירים עקב ססגוניותם, ובין השאר ניתן למצוא בהם גם אמני רחוב (כגון קוסמים וליצנים).

בישראל ניתן למצוא שווקים מסוג זה בתל אביב, ירושלים וחיפה.

==ראו גם==

* הערכת שווי
* ג'רלד רייטלינגר

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20120313024930/http://www.bezalelfair.co.il/ יריד בצלאל], באתר
* 

אמנים
מת'יו לילארד

מת'יו לין לילרד (באנגלית: Matthew Lyn Lillard; נולד ב-24 בינואר 1970) הוא שחקן, מדבב ובמאי קולנוע אמריקאי.
התפרסם ברחבי העולם בתפקיד שאגי רוג'רס בסרטים "סקובי-דו" ו"סקובי-דו 2: חופשי חופשי" ובתפקיד סטו מאקר בסרט האימה "צעקה".

מת'יו לילארד, 2008

==ביוגרפיה==
לילארד נולד בלאנסינג בירת מישיגן וגדל בעיר טאסטאין, קליפורניה. למד משחק ב"אקדמיה האמריקאית לאומנויות דרמטיות" (Circle in the Square Theatre School). כאשר עדיין למד בתיכון הנחה לילארד את תוכנית הילדים "SK8-TV" שבערוץ ניקלודאון.

==קריירה==
לילארד התגלה לראשונה בשנת 1994 בקומדיה השחורה של ג'ון ווטרס "אמא סדרתית" בתפקיד צ'יפ בנה של עקרת הבית בוורלי סטופין (קת'לין טרנר).
בשנת 1995 הופיע לילארד לצד כוכבות קולנוע עולות בשנות ה-90 לדוגמת אנג'לינה ג'ולי במותחן "מרדף ממוחשב" בו שיחק בתפקיד ההאקר עמנואל גולדשטיין ודרו ברימור בדרמה "אהבה בלי גבולות".

ב-1996 התפרסם בעולם בסרט האימה המשפיע של וס קרייבן "צעקה" בתור תלמיד תיכון בשם סטוארט (סטו) מאקר, שמתגלה לקראת סוף הסרט כאחד הרוצחים יחד עם חברו שגם תלמיד תיכון בילי לומיס (שגולם על ידיי סקיט אולריץ').

ב-1998 זכה לילארד לביקורות משבחות על הופעתו בדרמת המוזיקה הקומית "סולט לייק סיטי פאנק" בה שיחק בתפקיד הפאנקיסט סטבו.
באותה שנה שיחק גם בדרמת הפורט "ללא גבולות", בקומדיה "ללא הגיון" בתור הסטודנט טים לאפלור ובמותחן "הפנייה".
ב-1999 הופיע בקומדיה המצליחה "יש לה את זה" בתור כוכב הריאלטי ברוק האדסון.
ב-2001 שיחק בסרט האימה "13 רוחות" בתור דניס ראפקין עוזרו של צייד הרוחות סיירוס קריטסוס (פ. מוריי אברהם) ובדרמת הבייסבול הקומית "חיזורי קיץ" בתור בילי ברובייקר חברו לקבוצה של ראיין דאן (פרדי פרינז ג'וניור).

בשנת 2002 התפרסם לילארד ברחבי העולם בתפקיד שאגי רוג'רס בשובר הקופות "סקובי-דו", את התפקיד גילם גם כשנתיים לאחר מכן בסרט ההמשך "סקובי-דו 2: חופשי חופשי" שזכה גם כן להצלחה רבה.
ב-2004 הופיע בקומדיה "שיגעון בנהר" בתפקיד הראשי של ג'רי קונליין ובדרמה "נערה בפארק" בתור לוק חברו של גיבור העלילה מאט סיימון (ג'וש הארטנט).
ב-2006 השתתף בפנטזיית הפעולה "בשם המלך: אגדת המצור" בתפקיד דיוק פאלוו אחיינו של המלך קונרייד (ברט ריינולדס).
ב-2011 שיחק לילארד בדרמה ההוליוודית המצליחה "היורשים" בתפקיד בריאן ספיר, המאהב של אליזבת' אשתו הגוססת של עורך הדין מאט קינג (ג'ורג' קלוני).
בשנים האחרונות מדבב לילארד את דמותו של שאגי רוג'רס בסדרת האנימציה "סקובי-דו! מסתורין בע"מ". 

בשנת 2012 ביים והפיק את סרטו הראשון "ילד שמן שולט בעולם", בו גם שיחק בהשתתפותם של דילן ארנולד ולילי סימונס. 

בשנת 2017 שיחק בקומדיית הפשע "גרייס" לצד קייטי קסידי.

== חיים אישיים== 	
לילארד הוא אב לשלושה ילדים ונשוי להת'ר הלם.

== פילמוגרפיה ==

=== טלוויזיה ===
* סקובי דו מסתורין בע"מ (2010–2013) – דיבוב 
* הגשר (2013–2014)
* Return to Nim's Island (2013) – סרט טלוויזיה של הולמרק
* State of Affairs (2015)
* סקובי-דו קול (2015–2018) – דיבוב
* בוש (2016)
* ילדות טובות (2018–הווה)
*בארקסקינס (2020)
*שקרים אמיתיים (2023)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:בוגרי Circle in the Square Theatre School
קטגוריה:בוגרי האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
בית שפירא (חברון)

בית שפירא הוא מבנה עתיק בעיר העתיקה של חברון, סמוך לשכונת אברהם אבינו ולמערת המכפלה, הנמצא במרכז מאבק משפטי לאחר שפונה מדייריו היהודים. הבית נקרא על שמו של שלמה יצחק שפירא, שנרצח בפיגוע במקום בשנת 2002.

הבית הוא מבנה אבן גדול שלטענת המאכלסים נרכש בשנת 2005 מידי בעליו הפלסטינים באמצעות איש קש. מיד לאחר הרכישה הוחלפו מנעולי הבית והוכנסו מיטלטלין על מנת לבצע חזקה. בחול המועד פסח 2006 נכנסו למבנה שלוש משפחות יהודיות. המשפחות פונו כשלושים יום לאחר מכן בהוראת בג"ץ ועד לבירור הבעלות על הבית.

לבית נכנסו יהודים בדצמבר 2008 ובמאי 2011 ופונו בידי המשטרה.

==קישורים חיצוניים==
* נעם ארנון ואורית סטרוק, [http://www.yeshanews.com/?id=48498 "בית שפירא" - הסיפור המלא] באתר YeshaNews.
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היישוב היהודי בחברון: מבנים
מנכמוס

מנכמוס (ביוונית: Μέναιχμος; 380 - 320 לפנה"ס) היה מתמטיקאי יווני קדום וגאומטרן שנולד באלופקונזוס, אשר היה ידוע בשל חברותו עם הפילוסוף אפלטון ובשל גילויו את חתכי החרוט ופתרונו לבעיה של הכפלת הקובייה באמצעות פרבולה והיפרבולה.

== חייו ועבודתו ==
מנכמוס זכור בקרב המתמטיקאים בשל תגליתו את חתכי החרוט ופתרונו לבעיה של הכפלת הקובייה. קרוב לוודאי שמנכמוס גילה את חתכי החרוט, שהם האליפסה, הפרבולה וההיפרבולה כתוצר לוואי של חיפושו אחר פתרון לבעיית הכפלת הקובייה. מנכמוס ידע שבפרבולה y² = lx, כאשר l הוא קבוע שנקרא הלאטוס רקטום. הוא גילה תכונות נוספות של חתכי חרוט. באמצעות המידע הזה התאפשר לו לפתור את הבעיה של הכפלת הקוביה.

יש מעט מקורות ישירים לעבודתו של מנכמוס; עבודתו על חתכי חרוט ידועה בעיקר מאפיגרמה של ארטוסתנס, וההישג של אחיו (מציאת שיטה לרבע את העיגול נתון באמצעות קוואדרטריקס) דינוסטרטוס, ידוע רק בזכות כתביו של פרוקלוס. פרוקלוס מציין גם שמנכמוס נלמד בידי אודוקסוס. 

מנכמוס היה מורהו הפרטי של אלכסנדר הגדול.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מתמטיקאים מיוון העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
סימה אלה

סימה אלה היא עיתונאית, יזמת ואשת עסקים.

==ביוגרפיה==
סימה אלה נולדה וגדלה בירושלים. היא למדה בבית הספר היסודי "כצנלסון" של תנועת העבודה, וסיימה את תיכון "סליגסברג". את לימודיה במכללת קיי בבאר שבע, משם עברה להתגורר בתל אביב.

סימה אלה החלה את דרכה העיתונאית ב"ידיעות אחרונות". כתבתה הראשונה, אודות משפחת ליטווינסקי, אחת המשפחות העשירות בארץ בשנות ה-20 של המאה ה-20, התפרסמה במוסף "7 ימים". אלה עבדה בידיעות אחרונות 27 שנה, מהן הייתה כתבת חדשות, ערכה תחקירים, כתבת חינוך, כתבת מוסף סופשבוע '7 ימים' ולעמודי הפנים של העיתון "24 שעות".

במערכת העיתון הכירה את אהרון בכר ולשניים נולד בשנת 1983 בן, בועז בכר, סטרטאפיסט ומנהל בתחום ההי-טק. סימה אלה והבן בועז הצטרפו אל אהרון בכר, בשליחותו לניו יורק מטעם "ידיעות אחרונות", שם התגוררו במשך שלוש שנים. ביולי 1987, בשובם לארץ מניו יורק, נפטר אהרון בכר מדום לב.

סימה אלה שבה לעבודה בעיתון והתמקדה בכתיבה למגזין "זמנים מודרניים", בעריכתה של בלה אלמוג ואחר-כך בעריכתה של אורנה ננר. עבודתה כללה ראיונות, תחקירים, כתיבת דיוקנאות. היו לה גם שני מדורים אישיים. האחד עסק בביקורת תוכניות הילדים בטלוויזיה, והשני עסק בהמלצות על אירועים תרבותיים. עם הקמתו של מדור הבריאות בעיתון, הצטרפה לצוות הכותבים, שם היה לה, בין היתר, מדור ביקורת על מוצרי קוסמטיקה חדשים וביקורת על ציוד רפואי ביתי.

שימשה 20 שנה דירקטורית במפעל "אפיק" שברמת הגולן המייצר טונרים ומחסניות דיו למדפסות, לכספומטים ולקופות רושמות.

בשנת 2001 הקימה חברת סטארט-אפ טכנולוגית, "אנג'י (2001)", אותה ניהלה במשך חמש שנים.

בשנת 2007 הקימה הוצאה לאור שסיפקה לחברת "אל על" מדריכי נסיעות תחת השם "מה קורה", ושימשה גם כעורכת ראשית.

בשנת 2010 הקימה וניהלה את "מה הבעיה", המרכז לייעוץ פסיכולוגי בטלפון.

בפברואר 2013 הקימה את אתר החדשות "Jewish Business News", בו היא משמשת מנכ"ל ועורכת ראשית.

בנובמבר 2017 השיקה את Dear Lili - ייעוץ פסיכולוגי, משפחתי וזוגי אונליין.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:בוגרי תיכון סליגסברג-ברנדייס
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית לחינוך ע"ש קיי
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית לחינוך ע"ש קיי
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:יזמות ישראליות
קטגוריה:יזמים ישראלים
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:נשות עסקים ישראליות
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קרוליין ביינום

קרוליין ווקר ביינום (באנגלית: Caroline Walker Bynum; נולדה ב-1941) היא חוקרת אמריקאית של תקופת ימי הביניים. ביינום היא פרופסור אמריטה באוניברסיטת קולומביה ובמכון ללימודים מתקדמים בפרינסטון. היא סיימה את התואר הראשון באוניברסיטת מישיגן בשנת 1962, וקיבלה דוקטורט מאוניברסיטת הרווארד בשנת 1969.
ביינום הייתה האישה הראשונה שמונתה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת פרינסטון. בשנת 1996 שימשה כנשיאת האגודה ההיסטורית האמריקאית, ומחקריה נחשבים פורצי דרך בחקר ההיסטוריה הדתית של ימה"ב ובתחום ההיסטוריה של המגדר.

==עבודתה המחקרית==
מחקריה של ביינום מתמקדים בהיסטוריה הדתית והתרבותית של מערב אירופה במאות ה-15-12. אחד מחיבוריה החשובים ביותר הוא ספרה משנת 1987, Holy Feast and Holy Fast: The Religious Significance of Food to Medieval Women ("סעודה קדושה, צום קדוש: משמעותו הדתית של המזון לנשות ימה"ב"). בחיבור זה הצביעה ביינום על מרכזיותם של המזון והצום בפרקטיקות הדתיות של נשים נוצריות בימה"ב וניסתה להסבירה. הניתוח אפשר לה לעמוד על תפקידם החשוב של חלוקת התפקידים המגדרית ושל ייצוגי הגבריות והנשיות בפרקטיקה הדתית וברעיונות התאולוגיים של הנצרות הימי-ביניימית. מחקר זה השפיע רבות על הבנת התודעה הדתית באירופה של ימי הביניים והוביל למיקוד תשומת הלב בהיבטים המגדריים של תופעות דתיות שונות.

מחקר חשוב נוסף פרי עטה הוא The Resurrection of the Body in Western Christianity: 200-1336 ("תחיית הגוף בנצרות המערבית: 1336-200"). בחיבור זה, שראה אור ב-1995, עקבה ביינום אחר השינויים בתפיסת הגוף בתאולוגיה הנוצרית למן שלהי העת העתיקה ועד ימי הביניים התיכוניים. מסקנותיה שינו באופן משמעותי את הבנת יחסה של הנצרות כלפי הדואליזם גוף-נפש. בשנת 2007 פרסמה ביינום את המונוגרפיה "Wonderful Blood: Theology and Practice in Late Medieval Northern Germany and Beyond" ("דם מופלא: תאולוגיה ופרקטיקה בצפון גרמניה של שלהי ימי הביניים"), שעסקה בשימושים ובכוחות המאגיים שיוחסו לדם האוכריסטיה בגרמניה של ימי הביניים ונגעה גם בקשר שבין רעיונות אלה לעלילות הדם. נוסף לכך פרסמה ביינום כמה קובצי מאמרים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.columbia.edu/cu/history/fac-bios/Bynum/faculty.html דף אישי] באתר אוניברסיטת קולומביה
* [http://www.ias.edu/people/faculty-and-emeriti/bynum דף אישי] באתר המכון ללימודים מתקדמים
* קרוליין ווקר ביינם, [http://www.tau.ac.il/~algazi/mat/Bynum--Fast.pdf צומות, משתאות ובשרים: משמעותו הדתית של האוכל לנשים בימי-הביניים] בתרגום לעברית של יעל ארבל

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריוניות אמריקאיות
קטגוריה:היסטוריונים של ימי הביניים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:עמיתות מקארתור
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:נשיאי האגודה ההיסטורית האמריקאית
קטגוריה:זוכי הרצאת ג'פרסון
קטגוריה:מקבלות תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1941
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
גינאה במשחקים הפאראלימפיים

גינאה השתתפה לראשונה ב באתונה (2004), והשתתפה מאז בקביעות למעט היעדרות מהמשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012). במשחקי החורף לא נטלה גינאה חלק מעולם.

המשלחת הראשונה אותה שלחה גאנה למשחקים הפאראלימפים באתונה, כללה ספורטאי בודד, אחמד בארי, שהתחרה בריצת 100 ו-200 מטר (קטגוריה T46). בארי היה גם הנציג היחיד של המדינה אל המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) בה התחרה שנית במירוץ ל-200 מטר. אך בשתי האולימפיאדות לא הצליח לזכות במדליה פאראלימפית. 

==ראו גם==
* גינאה במשחקים האולימפיים
* גינאה במשחקים האולימפיים לנוער

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:גינאה: ספורט
סטיב לינדי

סטיב לינדי (באנגלית: Steve Linde; נולד ב-1960) הוא עיתונאי ישראלי, העורך הראשי של העיתון הג'רוזלם ריפורט. בעבר שימש בין היתר העורך הראשי של העיתון הג'רוזלם פוסט משנת 2011 ועד מאי 2016.

== ביוגרפיה ==
לינדי נולד בהארארה שבזימבבואה וגדל והתחנך בדרבן שבדרום אפריקה ואחר כך בארצות הברית. הוא למד בקליפורניה עיתונאות ואחר כך עלה לישראל בשנת 1988. הוא שירת בחיל התותחנים ולאחר שחרורו עבד בשידורי קול ישראל באנגלית במשך כ-21 שנים.

החל משנת 1997 לינדי עובד בעיתון ג'רוזלם פוסט, שימש כעורך לילה וכעורך אחראי, ועורך ראשי משנת 2011 ועד מאי 2016. ב-2017 מונה כעורך הראשי של העיתון הג'רוזלם ריפורט.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://archive.today/20130503015440/www.ejpress.org/article/54733 ריאיון עם לינדי]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עורכי ג'רוזלם פוסט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
קים לוקאס

קים ג'ואנה וודלוק לוקאס (באנגלית: Kim Joanna Woodcock Lukas; נולדה ב-16 במרץ 1977) היא זמרת פופ בריטית.
 
קים, ילידת ברדהיל לונדון אנגליה, היא בוגרת בית הספר לדרמה של לונדון (Academy of Live and Recorded Arts), החלה את קריירת המוזיקה בשיר "All I Really Want" אשר זכה להצלחה רבה. למרות היותה זמרת פופ בריטית ורקדנית, ביססה קים את קריירת המוזיקה בעיקר באיטליה.

==דיסקוגרפיה==
===להיטים===
* 1999 "All I Really Want"
* 2000 "Let It Be the Night"
* 2000 "To Be You"
* 2001 "Cloud 9"
* 2007 "Change the World"
* 2011 "Breathe again"
* 2011 "One More Day"

===אלבומים===
* 2000 "With a K"

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זמרות בריטיות
קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1977
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1977
רודי דורנבוש

רידיגר "רודי" דורנבוש (בגרמנית: Rüdiger "Rudi" Dornbusch; 8 ביוני 1942 – 25 ביולי 2002) היה כלכלן אמריקאי ממוצא גרמני, ושימש כפרופסור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) במשך 27 שנים. מחקריו עסקו בעיקר בנושאים של מאקרו-כלכלה, כלכלה בינלאומית, אינפלציה ושערי חליפין.

נולד בעיר קרפלד שבמדינת נורדריין-וסטפאליה. הוא סיים לימודים במדעי המדינה באוניברסיטת ז'נבה בשנת 1966. אחר כך נסע לארצות הברית, שם השלים תואר שני (1969) ודוקטורט בכלכלה מאוניברסיטת שיקגו (1971), ולאחר מכן שימש כמרצה שם.

בשנת 1975 מונה לפרופסור חבר במחלקה לכלכלה באוניברסיטת MIT ובשנת 1984 מונה לפרופסור מן המניין. הוא המשיך ללמד באוניברסיטת זאת עד למותו בשנת 2002.

דורנבוש כתב יחד עמיתו ל-MIT, סטנלי פישר, את הספר Macroeconomics, אשר נחשב לאחד מספרי היסוד בהוראת הכלכלה. אחת התרומות המרכזיות של דורנבוש לחקר הכלכלה היא בכך שהוא טבע את המונח תגובת יתר (overshooting) בהקשר של תגובת שערי חליפין למדיניות מוניטרית מרחיבה, במאמרו המפורסם "דינמיקה של ציפיות ושער חליפין" משנת 1976.<ref></ref> במודל תגובת היתר דורנבוש מסביר לראשונה כיצד תגובת יתר של שער החליפין למדיניות המוניטרית המרחיבה עשויה להיות רציונלית, על אף שאינטואיטיבית היא נתפסת כבלתי רציונלית.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://econ-www.mit.edu/faculty/dornbusch דף לזכרו], באתר MIT
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלכלנים אמריקאים
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ז'נבה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:כלכלנים גרמנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2002
הרפובליקה המרכז-אפריקאית במשחקים הפאראלימפיים

הרפובליקה המרכז-אפריקאית השתתפה לראשונה ב באתונה (2004), ומאז משתתפת במשחקים דרך קבע. במשחקי החורף לא נטלה הרפובליקה המרכז-אפריקאית חלק מעולם.

משלחות הרפובליקה המרכז-אפריקאית ממשחקי 2004 ועד 2020 כללו ספורטאי בודד. הספורטאי הראשון שייצג את המדינה במשחקים הפאראלימפיים היה תיבאוט מוביאה שהתחרה בהרמת כוח (עד 56 ק"ג) במשחקים של שנת 2004. נציגי הרפובליקה המרכז-אפריקאית מעולם לא זכו במדליה פאראלימפית.

==ראו גם==
* הרפובליקה המרכז-אפריקאית במשחקים האולימפיים
* הרפובליקה המרכז-אפריקאית במשחקים האולימפיים לנוער

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: ספורט
זרעים גדרה

זרעים גדרה היא חברת זרעים ישראלית ואחת מהחברות מהמובילות בעולם בטיפוח זני מכלוא של ירקות, הנמצאת מאז 2007 בבעלותה המלאה של קבוצת סינג'נטה. החברה עוסקת בטיפוח, פיתוח ושיווק של זני פלפל, עגבנייה, מלפפון, אבטיח, מלון וקישוא במספר מדינות בעולם. בישראל, בנוסף למוצרים של זרעים גדרה החברה משווקת גם את מוצרי סינג'נטה. משרדיה הראשיים של החברה ממוקמים על יד צומת רבדים והיא מפעילה סניפים נוספים בארצות הברית, בספרד, בטורקיה ובמקסיקו.

== היסטוריה ==
חברת "זרעים גדרה" הוקמה על ידי שבע משפחות מהעיר גדרה בשנת 1952 בתקופה של קיבוץ גלויות בה הוקמו מושבים חקלאיים ומעברות לשיכון העולים. אפשרויות הפרנסה והתעסוקה באותה תקופה התמקדו בעיקרן, בפיתוח החקלאות.

בשנותיה הראשונות עסקה החברה בעיקר בעבודה ידנית בה לקחו חלק עולים ממדינות שונות. בשנת 1963 הצטרפה לחברה משפחת כהן. באותה שנה נוסדה זרעים גדרה כחברה בע"מ. לאחר מלחמת ששת הימים החלה החברה להרחיב את פעילותה המקצועית, השיווקית והאגרוטכנית תוך כדי שיתוף פעולה בתחום המחקר והטיפוח עם מכון ויצמן למדע, הפקולטה לחקלאות ומכון וולקני.

בשנת 1973 החלה החברה לייצא את זניה לאירופה וארצות הברית. בהמשך התרחב הייצוא למדינות נוספות ובמקביל ועד היום מושקעים משאבים רבים בפיתוח וטיפוח הזנים. בשנת 2000 זרעים גדרה בע"מ התפצלה לשתי חברות: "זרעים גדרה" (ירקות) ו"אגרידרה" (גידולי שדה).
בשנת 2005 רכשה קרן מרקסטון את השליטה בזרעים גדרה מידי המייסדים. בדצמבר 2005 הוסמכו מעבדות החברה לתקן ISO 17025 המבטיח רמת אמינות גבוהה של בדיקות איכות.

בשנת 2007 מכרה קרן מרקסטון את זרעים גדרה לקבוצת סינג'נטה.

==זני מכלוא==
זני מכלוא הם זנים המנצלים תופעה ידועה בעולם הביולוגיה הנקראת און כלאיים. און כלאיים היא תופעה שבה צאצא של שני הורים מפגין ביצועים טובים יותר מכל אחד מההורים. הבסיס הגנטי לתופעה זו הוא שלכל הורה ישנם שני עותקים זהים מכל גן ובצאצא מקבלים מכל גן עותק אחד מכל הורה, דבר שבפעמים רבות מוביל לביצועים משופרים.

== טיפוח ==
טיפוח הוא תהליך המספק מגוון פתרונות גנטיים לצרכים של הגידול החקלאי. תהליך הטיפוח מאפשר שיפור מתמיד של הזנים המסחריים המקובלים באזור הגידול בהיבטים של יבול, עמידות למחלות ומזיקים, וגידול בתנאים שאינם אופטימליים לצמחים בתנאי סביבה קיצוניים כגון טמפרטורות קיצוניות, וקרקעות עם רמות מלח גבוהות מהמקובל. <br />

== קישורים חיצוניים ==
* 
*[http://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1000229616 זרעים גדרה] באתר גלובס
*אתר חברת [https://web.archive.org/web/20200601064737/https://www.syngenta.com/ Syngenta] העולמי
*"[https://www.zeraim.com/news/ceo_interview זרעים גדרה סינג'נטה עם הפנים קדימה]", ריאיון עם מנכ"ל החברה הנכנס, מר גיא רייב
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות חקלאות ישראליות
קטגוריה:גדרה
קטגוריה:כמצ'יינה
קטגוריה:חברות ישראליות בשליטה סינית
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1952
פיל נפיל

פיל נפיל (באנגלית: Heffalump, תורגם גם היפופיל) הוא דמות בדיונית של פיל בספרים ובסרטים של פו הדב מאת אלן אלכסנדר מילן.

המושג "פיל נפיל" מוזכר בספר "פו הדב", שיצא בשנת 1926, אך למעשה, לא מופיעה שם דמות כזו. הדמות מופיעה לראשונה בספר הבית בקרן פו, שיצא בשנת 1928. הדמות מופיעה גם ביצירות, שנכתבו בהשראת הספרים הנ"ל - בסדרה הרפתקאות פו הדוב (1998-1991) ובסרט בכיכובו, שנקרא פו הדב: סיפורו של פיל נפיל.

בסרטים מצוירת דמות, שמבחינה מבנית, היא פיל הודי, אך צבעיה שונים מהצבע של חיה זו.

==מקורות==
בפרק החמישי של "הרפתקאות פו הדוב", פו הדב וחזרזיר מנסים באומץ ללכוד את פיל נפיל במלכודת. עם זאת, פיל נפיל לעולם לא נתפס במלכודת שלהם, ואכן הם אף פעם לא פוגשים את פיל נפיל במהלך הספרים.

בפרק השלישי בספר הבית בקרן פו, פו וחזרזיר, במהלך חיפושים אחר קטנטן בהוראתו של ארנב, נופלים למלכודת דומה (מרומז שזה אותה מלכודת) וחושבים שזה נעשה על ידי פיל נפיל כדי לתפוס אותם. פו וחזרזיר מתרגלים שיחה שיצטרכו אותה כאשר פיל נפיל יבוא, אבל פו נרדם וכאשר חזרזיר שומע קול, הוא נבהל ואומר את דבר הלא נכון. לבסוף, הוא מובך כאשר הוא מבין שהקול הוא של כריסטופר רובין, אך מייד גאוותו שבה אליו כאשר הוא מוצא את קטנטן על גבו של פו.

==הסברים==
למרות שזה לא נאמר במפורש, הוא חושב כי פילים נפילים מנקודת מבט של ילד הם פילים (המילה פיל נפיל לפי ניסיון הילד מבטאת את המילה פיל) האיורים של ארנסט שפארד בספרי פו הדב מאת א. א. מילן מתארים פילים נפילים (כפי שמתואר בחלום של חזרזיר) דומה מאוד לפילים.

בעיבודים של הסיפורים של דיסני, פיל נפיל מוזכר בסרט קצר שיצא בשנת 1968, העונה לשם פו הדב והיום הסוער, ונראה שהוא תוצר דמיונו של טיגר. המראה הממשי הראשון של פיל נפיל היה בסדרת הטלוויזיה "הרפתקאות פו הדב". בשני סרטי האנימציה ובכל סדרת הטלוויזיה הוא גם מתואר כפיל, פחות אכזר ופראי מאשר הדמיונות של פו בספרים.

בסדרת האנימציה הטלוויזיונית, רוב הפילים נפילים הם האויבים של פו הדב וחבריו. הם יודעים לגנוב דבש ולעיתים קרובות דברים הקשורים לפו הדב. אחת הפילים נפילים הייתה הלף, העוזרת קשת התפיסה של סטן התועל ופחדה מרו כי חשבה שהוא עכבר ענק.

חזרזיר התיידד עם פיל נפיל צעיר בשם ג'וניור, בשני פרקים של הרפתקאות פו הדב החדשות. ג'וניור חי עם הוריו. אימו, הזכירה לעיתים קרובות את האלרגיות של אביו, אבא פיל נפיל. הם הופיעו יחדיו בשיר "תועלים ופילים נפילים" עם התועלים בסרט הרפתקאותיו הרבות של פו הדב. טיגר תיאר אותם כמפלצות בעלות חיבה לדבש. הם מופיעים עם השיר גם בדיסניוורלד במתקן הרפתקאותיו הרבות של פו הדב שמבוסס על הסרט, ושבו הרוכבים נוסעים דרך הפילים נפילים והתועלים בחלומו של פו הדב.

==ההשפעה התרבותית==
מאז 1950 פילים נפילים זכו להשפעה תרבותית מחוץ לספרי פו הדב.
* המונח "פיל נפיל" משמש מבוגרים לתאר ילד או פיל בשובבות.
* המונח "מלכודת פיל נפיל" שימש בעיתונות הפוליטית, מלכודת שתתפוס את היריב אך לבסוף נפילה עצמית למלכודת.
* יש פרטיטורה העונה לשם "ללכוד את פיל נפיל".
* פרס פיל נפיל הוא פרס ספרותי שנתי שוודי המוענק לסופר שכתב את ספר הילדים/ספר המבוגרים השטותי ביותר.

הסרט פו הדב: סיפורו של פיל נפיל, יצא ב-2005, בעקבות הביטויים של המילה פיל נפיל, בו רו מתיידד עם פיל נפיל ששמו פילוני. מאוחר יותר, באותה שנה יצא סרט קצר שנקרא חג המולד של פיל נפיל.

מאוחר יותר, פילוני הפך לדמות מרכזית בסדרה חבריי טיגר ופו שמשודרת בערוץ דיסני ובערוץ הופ!.

==ראו גם==
* פו הדב: סיפורו של פיל נפיל

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות מפו הדב
קטגוריה:בעלי חיים בדיוניים
קטגוריה:דיסני: דמויות
קטגוריה:פילים בתרבות