יחסי אינדונזיה – הרשות הפלסטינית

יחסי אינדונזיה–הרשות הפלסטינית הם היחסים בין אינדונזיה לרשות הפלסטינית אשר הם קרובים וידידותיים מאוד. אינדונזיה סירבה להכיר במדינת ישראל עד שיושג הסכם שלום בין ישראל לפלסטינים. אינדונזיה עמדה בתוקף על זכויותיהם וחירויותיהם של הפלסטינים ותמכה במאבקי הפלסטינים.<ref></ref>

== היסטוריה ==
 בשנת 1944. המופתי הגדול של ערביי ארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי בארץ ישראל, והמנהיג העליון של המועצה הערבית בארץ ישראל, היה אחד התומכים הראשונים בעצמאות אינדונזיה השייח' מוחמד אמין אל-חוסייני בן בריתו של היטלר ימח שמם, הביא להכרת מדינות ערביות אחרות באינדונזיה, במיוחד באמצעות הליגה הערבית. הם גם הסכימו ללחוץ על הבריטים שכוחותיהם הגיעו לאינדונזיה לפני ההולנדים, לא לתמוך בהולנדים. כתוצאה מכך, אינדונזיה הייתה עוינת במיוחד כלפי היחסים עם ישראל מלכתחילה כהכרת תודה כלפי הפלסטינים. נשיא אינדונזיה סוקרנו תמך בתוקפנותם של מדינות ערב נגד ישראל. גם לאחר נפילת סוקרנו ועלייתו לשלטון של הגנרל סוהארטו, אינדונזיה תמכה בתוקף בעניין הפלסטינים. מנהיג הארגון לשחרור פלסטין, יאסר ערפאת ביקר באינדונזיה בשנת 1984 ובשנת 1993. עם נפילת המסדר החדש, עבד א-רחמן וחיד ניסה לשפר את היחסים עם ישראל אך הוא הודח מתפקידו ביולי 2001 ולא נשמר כל מאמץ לשפר את היחסים בין אינדונזיה לישראל.<ref></ref> בשנת 1988 החלו היחסים הרשמיים בין אינדונזיה והרשות הפלסטינית עם ההכרה האינדונזית ברשות בפלסטינית. בשנת 1990 נפתחה שגרירות בג'קרטה.<ref>https://kemlu.go.id/amman/en/pages/indonesia-palestine/2415/etc-menu</ref>

== היחסים בין שתי המדינות ==
אינדונזיה קיבלה בברכה את הצהרת העצמאות הפלסטינית על ידי המועצה הלאומית הפלסטינית באלג'יר, אלג'יריה, והכירה במדינת פלסטין ב-16 בנובמבר 1988. שנה לאחר מכן חתמו גם אינדונזיה ופלסטין על הסכם משותף על תחילת היחסים הדיפלומטיים של אינדונזיה ופלסטין ברמת השגרירות ב-19 באוקטובר 1989. החתימה נערכה על ידי השר לענייני חוץ של הרפובליקה של אינדונזיה, עלי אלאטס, ופקיד הארגון לשחרור פלסטין, פארוק קדומי. לאחר טקס החתימה, הקים שר החוץ הפלסטיני את שגרירות מדינת פלסטין בג'קרטה.

אינדונזיה הסמיכה את ראש המשלחת שלה לרפובליקה של תוניסיה כשגריר שאינו תושב לפלסטין. הסדר זה נמשך עד 1 ביוני 2004, כאשר המשימה הועברה לשגריר אינדונזיה בעמאן, ירדן. במהלך ביקורו בירדן במאי 2006, נשיא אינדונזיה סוסילו באמבאנג יודהויונו חזר על תמיכתה של אינדונזיה בעצמאות פלסטינית, לרבות באמצעות חידוש שיחות השלום, וכן הביע את דאגתה של אינדונזיה מהתנאים הפלסטינים, כולל מבחינת האוצר, על רקע הסנקציות שהטילה ישראל.

== ביקורים רמי דרג ==
מנהיג הארגון לשחרור פלסטין, יאסר ערפאת ביקר באינדונזיה מספר פעמים; בשנת 1984 לפגוש את סוהארטו, בספטמבר 1992 להשתתף בפסגת המדינות הבלתי-מזדהות העשירית בג'קרטה, ב-1993 ושוב באוגוסט 2000 לפגוש את נשיא אינדונזיה עבד א-רחמן וחיד בג'קרטה.<ref></ref>

בין התאריכים 21–23 באוקטובר 2007 ערך נשיא הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס את ביקורו הרשמי הראשון במדינה באינדונזיה. במהלך ביקורו חתם הנשיא עבאס על כמה הסכמים בנושא שיתוף פעולה עם אינדונזיה. ההסכמים כללו שיתוף פעולה בתחומי התקשורת והחינוך. עבאס ביקר שוב באינדונזיה במאי 2010 ובפברואר 2014.<ref></ref>

== ביקורת על המדיניות הישראלית ==
במהלך מבצע עופרת יצוקה 2008–2009, נשיא אינדונזיה סוסילו באמבאנג יודהויונו אמר כי ממשלת אינדונזיה נותרה עקבית בתמיכה במאבקו של העם הפלסטיני לשמור על זכויותיו וריבונותו.<ref></ref> לאחר המשט לעזה, גינה נשיא אינדונזיה סוסילו באמבאנג יודהויונו את הפעולה הישראלית.<ref></ref> גם שר החוץ מרטי נטלגאווה גינה את הפעולה ואמר כי "המצור הישראלי בעזה מהווה הפרה של החוק הבינלאומי".<ref></ref> במהלך מבצע צוק איתן, ממשלת אינדונזיה גינתה את התוקפנות הצבאית הישראלית המתמשכת באזור עזה. "צריך להתנגד למהלך של ישראל. תוקפנות צבאית המחמירה את הסבל שסבלו הפלסטינים בעזה ובגדה המערבית עד היום בשל מצור שהוא למעשה 'עונש קולקטיבי' נגד בני פלסטין", אמר שר החוץ האינדונזי מרטי נטאלאווה.<ref></ref> במהלך הקמפיין לבחירתו בשנת 2014, גינה הנשיא ג'וקו וידודו גם את התקפת ישראל על עזה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==