OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שרה קיי

שרה קיי (באנגלית: Sarah Kay) הוא כינוי אמנותי של האמנית האוסטרלית ויוויאן קובוס (Vivien Kubbos),
כמו גם שמה של דמות מצוירת מפורסמת שיצרה. "שרה" הוא שם החיבה שאביה של ויוויאן נתן לה, ו"קיי" מגיע מהאות הראשונה של שם משפחתה.

הדמות המצוירת שרה קיי היא ילדת כפר המיוצגת לרוב בבגדים טלואים, על רקע נופי טבע וגינות, בסגנון הדומה להולי הובי, דמות ילדה מצוירת אחרת הקרויה על שם המאיירת שלה, ולעיתים חל בלבול בין שתי הדמויות הדומות.

קובוס החלה לאייר את שרה קיי בשנות ה-70 עבור חברת כרטיסי הברכה "Valentine Sands", שקרויה היום "John Sands (Australia) ltd" ועדיין מחזיקה במותג.
הדמות הפכה פופולרית באוסטרליה, ולאחר מכן גם בניו זילנד, אירופה ודרום אמריקה, בעיקר בקרב ילדות.
נוסף על כרטיסי הברכה דמותה הופיעה גם על קלפי משחק, גלויות, ספרים ומוצרים אחרים.
הדמות יצאה מהאופנה בשנות ה-80 ושנות ה-90, והושקה מחדש, מאוירת בידי אמנים אחרים, בשנת 2005.

לבד מדמותה של שרה קיי, קובוס איירה גם ספרי ילדים אחרים, לעיתים ללא ציון שמה. היא חיה בפרוור של סידני.

==קישורים חיצוניים==
* 

<div class="mw-content-ltr">
* [https://www.heikeandreagrote.de/pi.htm Heike's Sarah Kay Collection] באתר "Heike Andrea Grote" 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות אוסטרליות
קטגוריה:אוסטרליות שנולדו ב-1944
גשר ריו–אנטיריו

גשר ריו–אנטיריו (ביוונית: Γέφυρα Ρίου-Αντιρρίου) הוא גשר מעוגן כבלים, המקשר בין העיר ריו, בצפון הפלופונסוס, לעיר אנטיריו, הממוקמת מעבר למפרץ קורינתוס, על אדמת מערב יוון. הגשר, שנחנך ב-7 באוגוסט 2004, משפר באופן דרמטי את הגישה לפלופונסוס, שנעשתה קודם לכן רק דרך מצר קורינתוס.

== המבנה ==
אורכו של הגשר מגיע ל-2,252 מטר (ויחד עם גשרי הגישה הוא מגיע ל-2,882 מטר). כיוון שהוא מורכב כולו מ-4 עמודים ו-5 רשתות כבלי מתכת, הוא למעשה המישור התלוי על ידי כבלים הארוך ביותר בעולם. רוחבו 28 מטר, והוא כולל כביש בעל ארבעה נתיבים, שניים לכל כיוון, נתיב חירום נוסף ומדרכה להולכי רגל.

הגשר נקרא באופן רשמי "גשר כארילאוס טריקופיס" על שמו של חרילאוס טריקופיס, מהבולטים בראשי הממשלה של יוון ברבע האחרון של המאה ה-19, שהגה את רעיון בניית הגשר בין ריו ואנטיריו, אולם הטכנולוגיה של אז לא איפשרה זאת.

הגשר נחשב ליצירת מופת ארכיטקטונית והנדסית עקב ההתגברות המתוחכמת שנעשתה בבניתו על הקשיים הרבים שעמדו בפני מהנדסי הגשר. קשיים אלה כללו מים עמוקים, חומרי בניין לא בטוחים ליסודות, פעילות סייסמית באזור, וסכנת צונאמי והתרחבות מפרץ קורינתוס עקב תזוזת לוחות טקטוניים.

תכנון הגשר החל באמצע 1990, הכנת האתר לבנייה החלה ב-1998, ובניית העמודים התומכים בשנת 2000. ב-2003 הסתיימה בניית העמודים והחלה בניית רשתות הכבלים התלויות ונתיבי התחבורה. ב-21 במאי 2004 הסתיימה הבנייה המרכזית והחל הגימור (יצירת מעקים, מדרכות, צביעה וכדומה) והכשרת הגשר לעמידה בפני מים וחלודה. ב-7 באוגוסט 2004 נחנך הגשר, שבוע לפני תחילת אולימפיאדת אתונה (2004), ונושאי הלפיד האולימפי היו הראשונים שעברו עליו רשמית.

העלות הכוללת של הגשר הייתה 630 מיליון אירו, ומומנה בחלקה הגדול על ידי האיחוד האירופי, בנייתו הסתיימה לפני לוח הזמנים, שקבע את סיום הבנייה בין ספטמבר לבין נובמבר 2004. תכנון הגשר, ורוב בנייתו נעשתה על ידי החברה הצרפתית "vinci", שמתפעלת אותו תחת זיכיון דרך חברת הבת שלה "Gefyra" ("גשר" ביוונית). הארכיטקט הראשי של הגשר הוא ברד מיקאליאן.

עקב המאפיינים המסובכים של האזור נדרשו פתרונות הנדסיים מיוחדים. נסיבות אלה כללו עומק מים של 65 מטר, קרקעית המפרץ שלא יכולה לשאת משקל רב וליצור התנגדות מספקת, פעילות סייסמית, התרחבות מפרץ קורינתוס ב-30 מילימטר בשנה, והסכנה של תזוזות טקטוניות. כדי להתמודד עם הקשיים יושמו טכניקות מיוחדות:

הושקעו 200 צינורות באורך 25 מטרים, בצורה אנכית, בשטח המיועד להצבת העמודים. כדי למנוע שקיעת העמודים לקרקע החולית בעת רעידת אדמה.

העמודים המרכזים של הגשר לא נבנו על אדמת הים, או נקברו בה, אלא הונחו על מצע של חצץ, שפוזר ושוטח לגובה אחיד על קרקעית הים (משימה מסובכת מאוד בעומק 65 מטר). מטרת מבנה זה היא שבמקרה של תזוזה טקטונית יכלו העמודים לנוע, ללא התמוטטות, על קרקעית הים, בעוד מצע החצץ יספוג אליו את האנרגיה של התנועה.

חלקי הגשר מחוברים לעמודים ולכבלים במגבהים ובמרסנים הידראולים, ובכך מאפשרים לגשר לא להיות נוקשה יותר מדי, דבר שיגרום להתמוטטות ברעידת אדמה, ולא מדי גמיש, מה שיגרום נזק לעמודים, ולבסוף להריסתם. הגמישות של הגשר מאפשרת גם להתגבר על ההתרחבות ההדרגתית והטבעית של מפרץ קורינתוס.

המחיר לנסיעה על הגשר למכוניות פרטיות הוא 14.7 אירו, ולאופנוע - 1.9 אירו.

==קישורים חיצוניים==

* 

ריו-אנטיריו
ריו-אנטיריו
קטגוריה:2004 ביוון
2005

__TOC__

== אירועים בולטים בעולם ==
פינוי נצרים במסגרת תוכנית ההתנתקות

== נולדו ==
ינואר

* 28 בינואר – בנדטה פילטו, שחיינית איטלקייה

יוני

* 12 ביוני – ירין פרי, שחקנית, מדובבת ומנחת טלוויזיה ישראלית
* 20 ביוני – נועם דדון, זמר ישראלי ונציג ישראל באירוויזיון הילדים 2018

אוקטובר

* 15 באוקטובר – כריסטיאן, נסיך דנמרק
* 31 באוקטובר – לאונור, בתו הבכורה של פליפה, מלך ספרד, יורשת העצר הנוכחית של הכתר הספרדי

נובמבר

* 16 בנובמבר – שרון שטיימן, שחיינית ישראלית

== נפטרו ==
[[רפיק חרירי]]
[[יוחנן פאולוס השני]]
[[רוזה פארקס]]
[[עזר ויצמן]]

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
גרפיט

הגרפיט בנוי שכבות-שכבות. שכבה בודדת היא למעשה [[גרפן]]
מבט ב"היטל על" של שכבות [[גרפן בגרפיט. כל אטום פחמן מצוי מול מרכז משושה במישור מקביל.]]
גרפיט שנוצר כתוצאה מפירוק [[גלוקוז]]

גרפיט (באנגלית: Graphite) הוא אחת מתצורות המוצק של פחמן. האלוטרופים האחרים הם גביש היהלום, הפחם, הפולרן ותצורה מודרנית יותר של צינורית פחמן המופקת בטכניקת ננוטכנולוגיה.

==מבנה כימי==
הגרפיט הוא אחת מצורות האיתינים של פחמן, וכמו היהלום גם הוא סריג אטומרי, אך בשונה ממנו, הגרפיט אינו גביש.

הגרפיט בנוי משכבות, העשויות טבעות בעלות שישה פחמנים (משושה), באופן שכל פחמן מחובר לשלושה פחמנים אחרים בקשרים קוולנטים; אורך הקשר פחמן-פחמן במישור 0.142nm (ננומטר); השכבות מרוחקות אחת מהשנייה 0.335nm ומחוברות ביניהן באמצעות קשרי ואן דר ואלס, מה שגורם לגרפיט להיות רך. בין השכבות מצויים אלקטרונים ניידים (אלקטרון הערכיות הרביעי הלא קושר בקליפה של כל אטום פחמן) ומאפשרים מוליכות חשמלית. השכבות מוסטות זו ביחס לזו, כך שאטום פחמן במישור אחד אינו מעל אטום פחמן במישור השכן. מבחינים בשתי צורות של גרפיט, השונות זו מזו במיקום המישורים זה ביחס לזה. בצורה היציבה - ההקסגונלית – המישורים בסידור ABAB; דהיינו, כל אטום פחמן מצוי מעל מרכז המשושה במישורים השכנים ומול אטום פחמן במישור הבא.

במשך שנים היה ניסיון להפריד את שכבות הגרפיט. רק בשנת 2004 הצליח אנדריי גיים, בשיתוף פעולה עם קונסטנטין נובוסלוב, שניהם פיזיקאים רוסיים מאוניברסיטת מנצ'סטר, לבצע את ההפרדה על ידי עבודה עם רסיסי גרפיט. הם חזרו על הפעולה שוב ושוב, והרסיסים שהתקבלו נעשו דקים יותר ויותר. כשהיו בידי החוקרים רסיסים דקים רבים, הם בחנו בעיון רב את החתיכות, וגילו שעוביין של כמה מהן היה אטום אחד בלבד. יתרונותיו של החומר נעוצים בתכונותיו המיוחדות, ובהן חוזק מיוחד ומוליכות גבוהה אפילו בטמפ' החדר. לחומר הזה של שכבת פחמן בעובי של אטום אחד ניתן השם גְרָפֵן (באנגלית: Graphene).

פרס נובל לפיזיקה לשנת 2010 הוענק לגיים ונובוסלוב על גילוי הגְרָפֵן.

==יישומים==
*שילוב גרפיט עם חרסית לשימוש בעפרונות.
*מחליפי חום ברכיבי חשמל (מעבדי מחשב) או רדיאטורים של מכוניות ספורט (נאסקאר)
*בכורים גרעיניים נעזרים במוטות גרפיט לשליטה בריאקציה הגרעינית. אטום הפחמן קל מספיק כך שהתנגשות אלסטית בנייטרון מהיר תקטין את מהירותו ומצד שני אין בליעה של נייטרונים בגרעין הפחמן. כך ניתן להאט את הנייטרונים המהירים הנפלטים בביקוע גרעיני ולהגדיל את הסיכוי לבליעה שלהם בגרעיני החומר הבקיע. 
*משתמשים בגרפיט בצורת אבקה קרושה בבישול, אמנות ועוד.
*גלולות או אבקות פחם משמשות ברפואה, על-מנת לספוג רעלים וארס ממערכת העיכול.
*שימושים שונים באלקטרוניקה.
*כיום עסוקים מהנדסים במעבדות ברחבי העולם בחקירת הגְרָפֵן, כדי לקבוע אם אפשר לעבדו למוצרים דוגמת מבנים סופר-קשיחים, צגים חכמים, טרנזיסטורים בעלי מהירות-על ומחשבים הפועלים באמצעות מבנים זעירים המכונים נקודות-קוונטיות.
*מחבטי טניס קלי משקל
*עקב רכותו ומוליכותו החשמלית הטובה הגרפיט נמצא בפנטורגף שהוא הפס החשמלי הנוגע בכבלי החשמל התלויים בתחבורה ציבורית חשמלית (אוטובוסים ורכבות)

==קישורים חיצוניים==

*[http://webmineral.com/data/Graphite.shtml גרפיט], באתר webmineral
* 

קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:מינרלים יוצרי סלעים
קטגוריה:פחמן
חבש

חבש באתיופיה
חבש (בגעז: ሐበሻ) הוא חבל ארץ גאוגרפי-היסטורי בצפון-מזרח קרן אפריקה. גבולות החבל הם הים האדום בצפון, הנילוס הכחול בדרום, משולש עפר במזרח והגבול עם סודאן במערב. מבחינה גאוגרפית, האזור מכיל את צפון הרמה האתיופית, את אגם טאנה ואת אגן ניקוזו העקרי של הנילוס הכחול. מבחינה היסטורית, האזור הוא ערש מולדתם של העמים החבשים, שכיום מהווים את הרוב המוחץ של האוכלוסייה בחבל. מאזור זה צמחו המדינות ההיסטוריות דעמת, אקסום, האימפריה האתיופית וכיום היורשות התרבותיות שלה הן אתיופיה ואריתריאה, שהחבל מחולק ביניהן. דמוגרפית, האזור מיושב על ידי אמהרים בעיקר בדרום ובמרכז, תגרים בצפון-מרכז ותגרה בצפון.

== אטימולוגיה ==
מקור השם "חבש" הוא בערבית ("الحبشة" – "אל-חבשה"), ופירושו – "ערב-רב". הכוונה היא לשלל השבטים השמיים אשר היגרו לאזור מחצי האי ערב, בעיקר מתימן, מהמאה ה-20 לפנה"ס ועד למאות הראשונות לספירה. על פי ההיסטוריון אדוארד גלאסר, העדות הראשונה לשימוש בשם זה היא ההירוגליף "חבסטווי" משנת 1460 לפנה"ס הערבים לא היו קיימים בכלל בעת הזו, שם שבו השתמשה מלכת מצרים חתשפסות על מנת לתאר את תושבי ארץ פונט. הכתובת הראשונה המוסכמת על פי רוב לשם "חבשים" היא כתובת המאה ה-2, שנמצאה בתימן; ובה נזכר השם "חבשאת" כשם של קבוצה אתנית מהאימפריה האקסומית; במאה ה-3 מופיע שם זה כשם כולל למספר שבטים. הכינוי "אביסיניה" ("Abyssinia") הוא גלגולו של השם "חבשיסטן" ("Habeşistan" – "ארץ החבשים") מהשפה הטורקית, שממנה התגלגל לכינוי אביסיניה בלשונות אירופה.

ההקבלה של השם "חבש" לאתיופיה היא טעות. השם "אתיופיה" ("Αἰθιοπία") ניתן על ידי היוונים כשם לחבל ארץ גדול בצפון אפריקה שהתייחס לאזור דרומית למצרים (סודאן ואתיופיה דהיום), הישות הדומיננטית באותם זמנים באזור הייתה ממלכת כוש, וכך, גם ההתייחסות היוונית בשם "אתיופיה" הייתה בעיקר לממלכה זו. השימוש הראשון בשם "אתיופיה" בהתייחס לחבש הייתה לאחר שהנצרות הוכרזה כדת המדינה באימפריה החבשית על ידי הקיסר עזנה ב-325, והשם אתיופיה הפך לשם הרשמי של האימפריה המתנצרת – בייחוד לאחר כיבושהּ של ממלכת כוש על ידהּ ב-340. אימוץ זה של השם אתיופיה הביא עמו גם את השם "כוש" ככינוי לחבש, שהוא טעות, ובעקבות כך תורגם השם "כוש" בתנ"ך לשם "אתיופיה" בתרגום השבעים, ומשם לשאר שפות העולם.

בעבר היה נהוג גם להשתמש בשם "הודו" ובעברית בשם "אינדואה" ונגזרותיה ככינוי לאזור חבש, במנותק מהאזור הגאוגרפי-יווני "אתיופיה"; מאחר שהשם אתיופיה שימש בעיקר ככינוי לממלכת כוש ולא לחבש, היה נהוג להשתמש בשם הודו לתיאור חבש, מכיוון שעל פי היוונים החבשים היו קרובים בצבע עורם להודים ולא לאפריקאים, והם קוטלגו כעם ערבי. שם זה ייצר בלבול נוסף – היסטוריונים חוקרי ארצות ואחרים השתמשו בשם "הודו" על מנת לתאר מספר מדינות וארצות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתיופיה: גאוגרפיה
קטגוריה:אזורים
קטגוריה:קרן אפריקה
קטגוריה:אריתריאה: גאוגרפיה
קטגוריה:טריטוריות היסטוריות
לגונת מירים

לגונת מירים (בפורטוגזית: Lagôa Mirim; בספרדית: Laguna Merín) היא לגונה הנמצאת בין אורוגוואי לברזיל. אורכה 185 ק"מ ורוחבה כ-37 ק"מ. היא רדודה למדי ויפה רק לשיט ספינות קטנות. בינה לבין האוקיינוס האטלנטי ישנה רצועת חול נמוכה ברוחב 15-56 ק"מ. מימיה מתנקזים ללגונת דוס פאטוס הנמצאת מצפון לה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קצרמר אורוגוואי
קטגוריה:אורוגוואי: גאוגרפיה
מירים
קטגוריה:ריו גראנדה דו סול: גאוגרפיה
לגונת דוס פאטוס

לגונת דוס פאטוס (בפורטוגזית: Lagôa dos Patos) היא הלגונה הגדולה ביותר בעולם. היא מצויה בדרום-מזרח ברזיל בשטחה של מדינת ריו גראנדה דו סול.
 
* אורך: 254 ק"מ
* רוחב: 48 ק"מ
* שטח: 10,645 קמ"ר

בין הלגונה לבין האוקיינוס האטלנטי ישנם שרטוני חול שרוחבם המרבי 32 ק"מ, ותעלה בדרומה של הלגונה מחברת אותה אל הים. הלגונה מחוברת בתעלה צפונית אל לגונת מירים אשר מנקזת אליה את מימיה. הלגונה אמנם רדודה אך נחפרו בה תעלות המשמשות לשיט. בחלקה הצפוני ממוקמת העיר פורטו אלגרה ובחלקה הדרומי העיר ריו גראנדה. הלגונה משמשת לדיג רב.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ברזיל: גאוגרפיה
קטגוריה:ריו גראנדה דו סול: גאוגרפיה
קטגוריה:לגונות
נהר פארה

נהר פארה או מפרץ פארה (בפורטוגזית: Rio Pará) הוא הדלתה המשותפת לשפכי נהר טוקנטינס ולנהר האמזונאס. המפרץ נמצא בצפון ברזיל לחופי באוקיינוס האטלנטי. אורכו 320 ק"מ ורוחבו 10-60 ק"מ. מצפון לו נמצא האי מרז'ו ועל גדתו הדרומית מצויה העיר בלם. המפרץ נתון למשטר גאות חזק ואיים רבים בו מוצפים תדיר בשל כך.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פארה: גאוגרפיה
פארה
פארה
פארה
סכר טוקורוי

סכר טוקורוי (Tucuruí) אשר על נהר הטוקנטינס נמצא בשטחה של מדינת פארה אשר בברזיל, ונבנה לשם הפקת חשמל הידרואלקטרי והפיכת הנהר לנוח להפלגה.

הסכר מהווה מחסום של ממש עבור בעלי חיים של מים מתוקים אשר נודדים באפיק הנהר לאתרי רבייה קבועים, והוא כולל גשר המאפשר מעבר הולכי רגל עליו.

בניית הסכר החלה ב-1976, ובניית השלב הראשון שלו הסתיימה ב-1984. בניית השלב השני של הסכר החלה ב-1998 והסתיימה בסוף אפריל 2007, אולם עבודות במקום עדיין נמשכות להסדרת נתיב תנועת האוניות. הגשר מפיק (נכון ל-2012) 8.370 מגה-ואט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
טוקורוי
קטגוריה:פארה
טוקורוי
אוקיאלי

רִיוֹ אוּקָיָאלִי (Rio Ucayali) הוא אחד משני המקורות העיקריים של נהר האמזונאס. הוא נוצר במזרח פרו, במפגש בין נהר אורובמבה לבין נהר טמבו שהוא המשכו של אפורימק, בקואורדינטות , בעיר אטאלאיה בגובה 287 מטר. אורכו 1,960 ק"מ ומתוכם 1,235 ק"מ יפים לשיט ספינות קטנות. בעיר פוקלפה שהוקמה על גדתו יש נמל שאפשר להפליג ממנו עד האוקיינוס האטלנטי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פרו: נהרות
קטגוריה:יובלי האמזונאס
אורובמבה

ריו אורובמבה (ספרדית: Río Urubamba) הוא נהר בפרו שאורכו 725 ק"מ והוא חלק מאגן הניקוז של נהר אמזונאס. מי הנהר משמשים להשקיה ועמק האורובמבה מאוכלס.
== גאוגרפיה ==
ראשית הנהר בביצות מדרום לקוסקו שבהרי האנדים. הוא מקיף כמעט במלואו את ההר עליו הוקמה העיר מאצ'ו פיצ'ו, וזורם צפונה אל קניון פונגו דה מניקה. באזור צר זה חולף הנהר בנקיקים עמוקים ורבי הוד, שמתוארים בפי המקומיים כ"שער הגיהנום", אף כי זהו גן עדן לחיות הבר, ובמיוחד לציפורים. למעלה מאלף מינים של עופות חיים לאורך הנהר - כשישית מכלל המינים הידועים למדע. במפגשו עם נהר טמבו, בקואורדינטות , בעיר אטאלאיה בגובה 287 מטר, יוצרים השניים את נהר אוקיאלי. נהר אוקיאלי נשפך לנהר אמזונאס.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פרו: נהרות
קטגוריה:יובלי האמזונאס
איגואסו (נהר)

ריו איגואסו (פורטוגזית Rio Iguaçu) הוא נהר הזורם בדרום ברזיל ואורכו שנוי במחלוקת - 910 או 1,320 ק"מ. מקור שמו בטופי עתיקה (y ûasú) ומשמעותו "נהר גדול". הוא מתחיל בין מדינת סנטה קטרינה למדינת פרנה ומוצאו במפגש הנהרות איראי ואטובה. הוא זורם מערבית בנפתולים ונשפך לנהר פרנה. הוא יפה לשיט רק בחלקו. 25 ק"מ לפני מפגשו עם הפרנה שוכנים מפלי איגואסו, שרוחבם כ-2,700 מטרים, והם מהגדולים במפלי המים בתבל.

מפגש הנהרות פרנה (Paraná) ואיגואסו (Iguazu) משיק בין שלוש מדינות: ברזיל, ארגנטינה ופרגוואי. מדובר על שטח של 2,500 קמ"ר, בעל משאבים רבים ואוצרות טבע כדוגמת מפלי האיגואסו הידועים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של ברזיל
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של ארגנטינה
קטגוריה:ברזיל: נהרות
קטגוריה:ארגנטינה: נהרות
קטגוריה:מיסיונס: גאוגרפיה
קטגוריה:סנטה קטרינה
קטגוריה:מדינת פרנה: גאוגרפיה
קטגוריה:יובלי הפרנה
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:גבול ארגנטינה–ברזיל
ריו דה לה פלטה

אגן הניקוז של ריו דה לה פלטה
ריו דה לה פלטה (בספרדית: Río de la Plata) הוא שפך נהר באוקיינוס האטלנטי. ריו דה לה פלטה מהווה את הדלתה אליה נשפכים נהר אורוגוואי ונהר פרנה. אורכו כ-300 ק"מ ורוחבו בקצה השפך הוא 220 ק"מ בין כף סן אנטוניו שבארגנטינה לכף סנטה מריה שבאורוגוואי. זהו שפך הנהר הרחב ביותר בעולם.

מימיו רדודים, ופתחו נחסם תדירות על ידי שרטונות חול תת-מימיים. אלה נחפרים בקביעות כדי לאפשר שיט אוניות. שתי הערים החשובות שהוקמו בחופיו הן בואנוס איירס ומונטווידאו. משמעות שמו בספרדית הוא: "נהר הכסף". כיום חלקו הדרומי של הנהר, השוכן בין חופי ארגנטינה לאורוגוואי, מזוהם בכימיקלים תעשייתיים מסוכנים ורעילים והרחצה שם אסורה .

את הנהר חוצות מעבורות ורחפות ממונטווידאו ומקולוניה לעבר בואנוס איירס ובחזרה, ומשך הנסיעה נע בין שעה ברחפת מהירה לשלוש שעות במעבורת.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קצרמר אורוגוואי
קטגוריה:אורוגוואי: נהרות
קטגוריה:ארגנטינה: נהרות
קטגוריה:פרובינציית בואנוס איירס: גאוגרפיה
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:אמריקה הדרומית: מפרצים
קטגוריה:בואנוס איירס: גאוגרפיה
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של ארגנטינה
פילקומאיו

ריו פילקומאיו (Rio Pilcomayo; בארגנטינה נהגה כפילקומאז'ו) הוא יובלו של נהר פרגוואי ויובל המשנה של נהר פרנה. אורכו 1,609 ק"מ ולפיכך הוא יובל המשנה הארוך ביותר בעולם. הוא מתחיל בהרי האנדים שבבוליביה בגובה של 3,960 מטר, לא הרחק ממקורות נהר ממורה, זורם דרך הגראן צ'אקו ומשמש גבול בין פרגוואי לארגנטינה. הוא נשפך לנהר פרגוואי סמוך לאסונסיון. בחלקו התחתון הוא חוצה אזורי ביצות ומשום כך משתנה אפיקו לעיתים. יפה לשיט ספינות נהר בלבד.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ארגנטינה: נהרות
קטגוריה:בוליביה: נהרות
קטגוריה:פרגוואי: נהרות
קטגוריה:יובלי הפרנה
קטגוריה:פורמוסה (פרובינציה)
קטגוריה:סלטה (פרובינציה)
קטגוריה:נהרות גבול
פוטומאיו

ריו פוטומאיו (Rio Putumayo) הוא אחד מיובליו הגדולים של נהר האמזונאס. אורכו 1,800 ק"מ. הנהר מתחיל בהרי האנדים ומשמש גבול בין אקוודור לקולומביה ובין קולומביה לפרו. בברזיל הוא עובר דרך יער גשם טרופי ונקרא בשם "ריו איסה". הנהר יפה לשיט כמעט לכל אורכו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אקוודור: נהרות
קטגוריה:פרו: נהרות
קטגוריה:קולומביה: נהרות
קטגוריה:ברזיל: נהרות
קטגוריה:יובלי האמזונאס
קטגוריה:מדינת אמזונאס: גאוגרפיה
קטגוריה:נהרות גבול
פאראיבה דו סול

ריו פאראיבה דו סול (Rio Paraíba do sul) הוא הנהר הראשי שעובר בשטחה של מדינת ריו דה ז'ניירו, בברזיל. אורכו 1,120 ק"מ והוא זורם בעמק רחב עד אשר נשפך לאוקיינוס האטלנטי סמוך לקמפוס. הנהר משמש עורק תחבורה חשוב בין מדינת סאו פאולו לבית מדינת ריו דה ז'ניירו, ועל גדותיו הוקמו ערים רבות. עמק הנהר תופס מקום חשוב בכלכלת ברזיל ותושביו מתפרנסים מגידול בקר וקנה סוכר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ברזיל: נהרות
קטגוריה:מדינת סאו פאולו: גאוגרפיה
קטגוריה:מדינת ריו דה ז'ניירו: גאוגרפיה
קטגוריה:מדינת ריו דה ז'ניירו: תחבורה
קטגוריה:נהרות אמריקה הדרומית הנשפכים לאוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:מינאס ז'ראיס: גאוגרפיה
מרניון

רִיוֹ מָרָנְיוֹן (Rio Marañón) הוא אחד משני המקורות של נהר האמזונאס.

אורכו 1,600 ק"מ. הוא מתחיל בהרי האנדים שבפרו, כ-140 ק"מ בלבד מן האוקיינוס השקט, אולם מימיו נשפכים לאוקיינוס האטלנטי במרחק אלפי ק"מ משם. הוא זורם בתחילה צפונה, בהתאם לכיוון רכסי האנדים הגבוהים, ודרך נקיק פונגו דה מנסרוצ'ה, ואז משנה את נתיבו מזרחה אל מישורי האמזונאס. במפגשו עם נהר אוקיאלי השניים יוצרים את נהר האמזונאס.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פרו: נהרות
קטגוריה:יובלי האמזונאס
פרגוואי (נהר)

נהר פרגוואי (בספרדית: Rio Paraguay - ריו פראגוואי) הוא נהר באמריקה הדרומית המהווה את יובלו הראשי של נהר פרנה. אורכו 2,550 ק"מ ושטח אגן הניקוז שלו 980,000 קמ"ר. הוא יוצא במאטו גרוסו אשר בברזיל וזורם דרומה, חוצה את הפנטנל, משמש גבול בין ברזיל לפרגוואי, אחר זורם בפרגוואי עצמה, ולבסוף משמש גבול בין פרגוואי לארגנטינה עד אשר נשפך לפרנה, סמוך לקוריינטס שבארגנטינה. הנהר משמש עורק תחבורה חשוב המשרת את פנים היבשת והוא יפה לשיט כמעט לכל אורכו. על גדותיו נבנו ערים רבות כמו אסונסיון, בירת פרגוואי, שהנהר משמש לה מוצא לים ודרכו היא משווקת כמעט את כל תוצרתה של המדינה. בחצותו את אזור הביצות של הפנטנל, הוא קולט אליו מי יובלים רבים, ובמיוחד בעונה המוצפת שם, הנמשכת בין נובמבר לאפריל. נהר פילקומיו הוא יובלו הראשי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגנטינה: נהרות
קטגוריה:בוליביה: נהרות
קטגוריה:פרגוואי: נהרות
קטגוריה:ברזיל: נהרות
קטגוריה:מאטו גרוסו: גאוגרפיה
קטגוריה:מאטו גרוסו דו סול
קטגוריה:יובלי הפרנה
קטגוריה:צ'אקו (פרובינציה)
קטגוריה:פורמוסה (פרובינציה)
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:גבול ברזיל–פרגוואי
מפרץ קורינתוס

החלק המסומן באדום הוא מפרץ קורינתוס
מפרץ קורינתוס, או המפרץ הקורינתי (), הוא מפרץ המפריד בין פלופונסוס לבין מרכז ומערב יוון.

גבולותיו הם מצר קורינתוס (דרכו עוברת תעלת קורינתוס) וחבל אטיקה ממזרח, מצר ריו–אנטיריו (שגשר ריו–אנטיריו עובר מעליו) ומפרץ פטרס ממערב, חצי האי פלופונסוס מדרום והמחוזות מערב יוון ומרכז יוון מצפון.<ref></ref>

המפרץ משתרע 130 קילומטר לתוך היבשה, רוחב פתחו שלושה קילומטרים, רוחבו המקסימלי 34.5 קילומטר ועומקו מגיע עד 860 מטר.<ref></ref>

המפרץ נוצר על ידי התרחבות של סדק טקטוני והוא ממשיך להתרחב בקצב של 30 מילימטר לשנה. ישנה פעילות סייסמית ניכרת באזורו.

המפרץ מכיל נתיבי מסחר לאתונה ומעבורות בחלקו המערבי.

== ערים בחופי המפרץ ==
הערים השוכנות על חופי המפרץ הן:
* קורינתוס
* פטרס
* ורצאטי
*רודודפני

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קורינתוס
קורינתוס
ולרי ברומל

ולרי ניקולייביץ' ברומל (14 באפריל 1942 - 26 בינואר 2003, מוסקבה) אתלט סובייטי ממוצא גרמני. היה אלוף אולימפי ושיאן עולם בקפיצה לגובה. נחשב אחד מטובי הקופצים לגובה בכל הזמנים.

== ביוגרפיה ==
נולד בכפר טולבוזינו שבמחוז צ'יטה, לאב ממוצא גרמני ולאם רוסיה. שני הוריו היו גאולוגים. בשנת 1952 עברה המשפחה לעיר רוסטוב על הדון וב-1954 לוורושילובגרד שבמזרח אוקראינה. בגיל 18, כשעוד לא היה מוכר כלל בעולם הספורטיבי, השתתף במשלחת הסובייטית לאולימפיאדת רומא (1960). הוא הפתיע את כל המומחים כשזכה במדליית הכסף והקדים את אלוף העולם והמועמד לניצחון, האמריקאי ג'ון תומאס.

כעבור שנה, ביוני 1961, שבר ברומל את שיאו העולמי של תומאס והעמיד אותו על גובה של 2.23 מ'.
ברומל המשיך ושיפר את השיא העולמי עוד חמש פעמים כשבפעם האחרונה, ביולי 1963 קבע גובה של 2.28 מ'. שיא שהחזיק מעמד שבע שנים. באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה במדליית זהב.

שליטתו בענף הייתה מוחלטת. בכל חמש העונות שבין 1961 ו-1965 דורג במקום הראשון ברשימת קופצי הגובה של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית, הישג ללא תקדים שלא נשבר עד היום. באותן חמש שנים הוא נוצח רק ארבע פעמים, כאשר בכל אותן פעמים הוא נוצח בגין מספר פסילות בקפיצות המוקדמות. למעשה, בתחרויות בהן השתתף - איש מעולם לא הצליח לקפוץ גבוה ממנו.

הקריירה הספורטיבית של ברומל הסתיימה באוקטובר 1965 לאחר שנפצע קשה בתאונת אופנוע ונזקק ל-29 ניתוחים במשך שלוש שנים. לאחר שהחלים ניסה לחזור לקריירה ספורטיבית אך ללא הצלחה. לאחר שפרש מפעילות, עבר ברומל לכתיבה של ספרים, מחזה ואף ליברית לאופרה. נפטר ב-2003 לאחר מחלה ממושכת.

ברומל הביא למיצוי מקסימלי את סגנון "גלילת הבטן" שהיה מקובל בזמנו. מלבד כישרונו, היה החידוש שלו בכך שהוא הגביר את מהירות ההרצה לעומת מה שהיה מקובל לפניו. למרות המתיחות ששררה אז בין ברית המועצות ובין ארצות הברית באותן שנים בפוליטיקה ובספורט, יצאו מאמני אתלטיקה אמריקאים לברית המועצות כדי לנסות וללמוד את הסודות של ברומל. אבל, ניסיונם היה לשווא שכן, לאחר ניצחונו של דיק פוסברי באולימפיאדת מקסיקו (1968) בקפיצה לגובה בעזרת סגנון הקפיצה המהפכני שפיתח ושנקרא מאז על שמו, עברו רוב הקופצים לגובה לסגנון החדש שהוכח כעדיף. ב-1989 הוא עזב את המפלגה הקומוניסטית ובחר להתנצר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:אתלטים סובייטים
קטגוריה:ספורטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:אלופי האוניברסיאדה באתלטיקה
קטגוריה:קופצים לגובה רוסים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: קפיצה לגובה (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: אתלטיקה
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:שיאני עולם סובייטים: אתלטיקה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית סובייטים: אתלטיקה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1942
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2003
ויקטוריה פרינסיפל

ויקטוריה פרינסיפל (באנגלית: Victoria Principal; נולדה ב-3 בינואר 1950) היא סופרת, פילנתרופית ושחקנית עבר, אמריקאית. כיום בבעלותה חברת ההפקות "ויקטוריה פרינסיפל הפקות". קנתה את פרסומה כשכיכבה באופרת הסבון "דאלאס" למשך 9 עונות, עליה הועמדה לפרס גלובוס הזהב לשנת 1983.

== חייה ==
פרינסיפל נולדה בפוקואוקה, יפן. היא ממוצא אנגלי, איטלקי ופיליפיני. עקב כך שאביה היה איש חיל הים האמריקאי, נדדה פרינסיפל בין מקומות רבים והתגוררה בין היתר, בלונדון, פלורידה, פוארטו ריקו, מסצ'וסטס וג'ורג'יה, תוך שהיא עוברת בין 17 בתי ספר שונים.

פרינסיפל הופיעה בפרסומת כבר בגיל 5 והתחילה לדגמן בתקופת התיכון. נרשמה ללימודי רפואה בקולג' במיאמי. באותו זמן היא המשיכה לדגמן וזכתה בתחרות "מיס מיאמי" בשנת 1969, אך עקב תאונת דרכים שעברה התמקדה במשחק תחת הכירופרקטיקה ששאפה ללמוד. היא עברה לניו יורק שם עבדה כדוגמנית ושחקנית, למדה באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון ועברה ללוס אנג'לס ב-1971.

תפקידה הראשון בסרט היה של גבירה מקסיקנית בסרטו של ג'ון יוסטון "השופט רוי בין" לצידו של פול ניומן. על תפקידה זה הועמדה לפרס גלובוס הזהב "לשחקנית המבטיחה של השנה". ארבע שנים מאוחר יותר, מאוכזבת מהתפתחות הקריירה שלה, עזבה את המשחק ועבדה כסוכנת במשך 3 שנים. תוכניותיה ללמוד משפטים ולהפוך לאחר מכן למנהלת אולפן נדחו כשאהרון ספלינג הציע לה תפקיד בפיילוט של הסדרה "Fantasy Island" ובתמורה ישא בהוצאות שכר הלימוד במשך שנה שלמה. היא הסכימה ונקלעה בתוך כך לתפקיד של פאמלה יואינג בסדרה "דאלאס", תפקיד עמו נשארה מזוהה לכל אורך הקריירה לאחר מכן. את הסדרה עזבה לאחר 9 שנים והקימה חברת הפקות משל עצמה.

בשנות השבעים גם גילמה את מלכת היופי של ישראל בסרט "הלילה שהם לקחו את מיס יפה".

פרינסיפל עדיין עובדת כשחקנית וכמפיקה וכן העניקה את שמה לסדרת מוצרי טיפוח שיצרה. כמו כן כתבה שלושה ספרים בנושא יופי וטיפוח העור. היא נודעת בשנים האחרונות בסדרת מוצרי הקוסמטיקה הנושאת את שמה.

==חייה האישיים==
פרינסיפל הכירה את כריסטופר סקינר ב-1978, כאשר הוא שיחק תפקיד משני בדאלאס. לאחר זמן קצר נישאו השניים, והם התגרשו ב-1980.
ב-1985, היא נישאה למנתח הפלסטי הארי גלאסמן לאחר שהיו ביחד 3 שנים. בינואר 2003, נעצר גלאסמון בחשד לאלימות במשפחה. השניים נפרדו במרץ 2006 והתגרשו סופית ב-27 בדצמבר 2006.

כיום מתגוררת פרינסיפל במאליבו.

מאז 2012 הקימה ומקדמת חווה מחוץ ללוס אנג'לס, שם היא מצילה ומשקמת בעלי חיים.<ref></ref><ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דאלאס (סדרת טלוויזיה)
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:מאליבו: אישים
קטגוריה:נדבניות אמריקאיות
קטגוריה:נשות עסקים אמריקאיות
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:זוכות התחרויות המדינתיות למיס ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1950
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
תאוריית הסטרוקטורציה

התאוריה המבנית או תאוריית הבינוי החברתי היא תאוריה סוציולוגית שהוצעה על ידי אנתוני גידנס בשנת 1984. התאוריה מנסה לגשר בין דיכוטומיות סוציולוגיות כמו יחיד וחברה, אובייקטיבי וסובייקטיבי ומאקרו ומיקרו. התאוריה אינה מתמקדת ביחיד או בחברה כולה, אלא בפרקטיקות החברתיות הנפרשות על פני צירי הזמן והמרחב. 

התאוריה טוענת כי החיים החברתיים הם יותר מפעולות אקראיות של פרטים בחברה, אך הם נקבעים באופן חלקי בלבד על ידי כוחות חברתיים. במילים אחרות, זוהי לא רק מאסה של פעילויות ברמת המיקרו, אך מאידך - אין להבין זאת רק מהתבוננות על רמת המאקרו.

גידנס תוהה כיצד נוצר ומשתמר סדר חברתי מסוים; שורש הפתרון הוא בהבנה כי המבנים החברתיים, כמו העבדות, הבירוקרטיה, המשפחה והפרלמנט הם, מצד אחד, תוצאת התנהגותם של פרטים חברי קולקטיב, אך מצד שני הם גם אלה המכתיבים את דפוסי התנהגותם של הפרטים האלה. כל התנהגות על פי כללים של מבנה חברתי כלשהו, היא בעת ובעונה אחת גם תרומה לשכפולם של כללי המשחק שלו או ביצירתם.

פעילות זו מתבצעת בידי סוכני המרכז, כלומר, הפרטים בחברה המודעים למעשיהם ויכולים להסבירם ולנמקם. אמנם הסוכנים הם תוצרים של תרבות, של מבנה חברתי, של חינוך ושל אמונות וערכים שהפנימו, אך יש ביכולתם גם להציג פירוש עצמאי לערכים האלה ולתרגמם למעשים.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תאוריות סוציולוגיות
קטגוריה:סוגיות חברתיות
קטגוריה:מחשבה מדינית
כלי מקלדת

פסנתר עומד (מימין) ופסנתר כנף (משמאל)
כלי המקלדת הם משפחת כלי נגינה. הידוע שבכלי המקלדת הוא הפסנתר.

כלי מקלדת הם כלי נגינה המפיקים צליל על ידי לחיצה על מקשים או כפתורים במקלדת. המקלדת היא סט של מקשים או כפתורים שניתן ללחוץ עליהם כדי ליצור צלילים מוזיקליים. כלי מקלדת מגיעים בצורות שונות, והם נמצאים בשימוש נרחב בז'אנרים מוזיקליים שונים. חלק מכלי המקלדת הנפוצים ביותר כוללים:

פסנתר: הפסנתר הוא כלי מקלדת גדול המייצר צליל על ידי לחיצת מיתרים בפטישים בעת לחיצה על המקשים. זהו אחד מכלי המקלדת המפורסמים והנפוצים ביותר במוזיקה הקלאסית והפופולרית.

סינתיסייזר: סינתיסייזר הוא כלי מקלדת אלקטרוני היוצר צלילים באמצעות מעגל אלקטרוני ופרמטרים משתנים. סינתיסייזרים משמשים ליצירת מוזיקה אלקטרונית, צלילי רקע ומגוון רחב של אפקטים קוליים.

אורגן: האורגן הוא כלי מקלדת עם סט גדול של מקשים שנועד להפיק צלילים ייחודיים. עוגבים נמצאים בשימוש נפוץ במוזיקת גוספל וג'אז, ויש גם גרסאות אלקטרוניות.

אורגנית: גרסה מודרנית של האורגן, מקלדת קטנה וניידת של עד 5 אוקטבות עם הדמיה אלקטרונית של כלי נגינה שונים.

צ'מבלו: הצ'מבלו הוא כלי מקלדת מוקדם שמפיק צליל על ידי פריטת מיתרים עם מפרטים כאשר מקשים נלחצים. כלי זה היה פופולרי בתקופת הבארוק של המוזיקה.

אקורדיון: האקורדיון הוא כלי מקלדת נייד המפיק צליל על ידי לחיצה והרחבה של מפוח תוך לחיצה על כפתורים או מקשים. הוא משמש לעיתים קרובות במוזיקת פולק ומוזיקת עולם.

צ'לסטה: הצ'לסטה היא כלי הקשה מקלדת המשתמש במוטות מתכת שנפגעו בפטישים כדי להפיק צליל דמוי פעמון. הוא משמש בדרך כלל במוזיקת תזמורת.

מלוטרון: המלוטרון הוא כלי מקלדת מוקדם המבוסס על קלטת, המשמיע צלילים מוקלטים מראש בעת לחיצה על מקשים. זה היה פופולרי במוזיקת רוק במהלך שנות ה-60 וה-70.

אלו הן רק כמה דוגמאות לכלי מקלדת, והם משמשים במגוון רחב של סגנונות מוזיקליים, מקלאסי וג'אז ועד לרוק, אלקטרוני ועוד.

את כלי המקלדת, בניגוד לכלי נגינה אחרים, קשה יחסית לסווג. לכולם יש מערכת קלידים, עליהם הנגן לוחץ, כשכל קליד מפיק צליל אחד בלבד. ההבדל בין כלי המקלדת השונים הוא הדרך בה הצליל מופק. בהתאם לכך ניתן לחלק את כלי המקלדת לארבע קבוצות:
* כלי מקלדת-מיתר (פסנתר וצ'מבלו, למשל), בהם הקלידים גורמים להפעלת מערכת מנופים, שבסופה פטיש המקיש או מפרט הפורט על מיתר.
* כלי מקלדת-הקשה (צ'לסטה, למשל), דומים לכלי המיתר, אך הפטישים מקישים על גופים שאינם מיתרים, כמו פעמונים או מוטות מתכת.
* כלי מקלדת-אוויר (עוגב ואקורדיון, למשל), בהם הקלידים מכוונים זרימת אוויר דרך צינורות, פיות או ממברנות בגדלים שונים.
* כלי מקלדת אלקטרוניים (סינתיסייזר, אורגן חשמלי ופסנתר חשמלי, למשל), בהם הקלידים שולחים אותות חשמליים, המעובדים על ידי מחשב המתרגם אותם לצלילים.
לעיתים ניתן לנגן בכלי המקלדת ללא שימוש בַּמקלדת, בפריטה בעזרת האצבעות או באמצעות קשת, למשל. בקטעים מסוימים ביצירות קלאסיות לפסנתר, למשל, מצוין שעל הנגן לפרוט על המיתרים באצבעותיו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://eureka.org.il/כלי_מקלדת כלי מקלדת] באתר [https://eureka.org.il/כלי_מקלדת אאוריקה]

*
קטגוריה:כלי נגינה
פיקומטר

איור מופשט של אטום הליום, בעל רדיוס מחושב של 62 פיקומטרים
פיקומטר (לפי הלשכה הבינלאומית למידות ולמשקלות מסומן באותיות pm) היא יחידת מידה בה נעשה שימוש בשיטה המטרית. הפיקומטר מהווה אחד חלקי 10 בחזקת 12 של המטר, כלומר אחד חלקי טריליון של המטר, שהוא יחידת הבסיס למדידת מרחקים לפי השיטה המטרית.

הפיקומטר מהגדרתו מהווה אלפית של הנאנומטר, אחד חלקי מיליון של המיקרומטר (מיקרון), ושמותיו הנוספים הם מיקרומיקרון, סטיגמה או ביקרון. בעבר הפיקומטר סומל באותיות µµ. כמו כן, פיקומטר אחד מהווה אחד חלקי מאה של אנגסטרום, שהיא יחידת אורך בה נעשה שימוש בעולם הכימיה ומדידת אורכי גל בעולם האופטיקה.

==שימוש==
בפיקומטר, בגין היותו יחידת מידה זעירה וקטנה, נעשה שימוש בפיזיקת חלקיקים, במכניקת הקוונטים, בכימיה ובעולם האקוסטיקה. קוטרם של אטומים שונים נע בין 62 ל-520 פיקומטרים, ואורכו של קשר קוולנטי בין שני אטומי פחמן מוערך ב-154 פיקומטרים. כמו כן נעשה שימוש ביחידת מידה זו למדידת גודלם או מהירות תנועתם של חלקיקים תת-אטומיים כגון האדרון, פרמיון וכן של תרכובות ותערובות כימיות שונות.

קטגוריה:יחידות מידה: אורך
מדינת משטרה

אקטיביסטים באוקראינה בקמפיין הקורא להפסקת אלימות משטרתית ומדינת משטרה]]
מדינת משטרה היא מדינה שבה השלטון מקיים שליטה קפדנית על תושביה, בעיקר על ידי ביטול זכויות האדם ולעיתים קרובות גם בעזרת משטרה חשאית. השלטון במדינת משטרה הוא מטבעו אנטי-דמוקרטי, ולעיתים דומה למשטר צבאי.

עד לפני נפילת חומת ברלין, דוגמה קלאסית למדינת משטרה מודרנית הייתה מזרח גרמניה. המשטרה החשאית, ה-"שטאזי", קיימה פיקוח הדוק על אזרחי מזרח גרמניה, עד לנקודה שבה למעשה בכל בניין מגורים, מקום תעסוקה או מקום בילוי היה לפחות מודיע משטרתי אחד.

גם האומנות הנציחה דוגמאות רבות למדינות משטרה, הדוגמה הבולטת היא ספרו של ג'ורג' אורוול, 1984, המתאר משטר טוטליטרי שמשתמש בתירוץ של מלחמה בלתי פוסקת כדי להתיר שיטור ומצלמות אבטחה כדי לפקח על האוכלוסייה הכללית.

== היסטוריה ==
על פי המילון האנגלי של אוקספורד, הביטוי "Police State" שומש ב-1851 כאשר נעשה בו שימוש בהתייחס לשימוש במשטרה לאומית לשמירת הסדר באימפריה האוסטרית. המונח הגרמני "פוליציישטאט" נכנס לשימוש באנגלית בשנות השלושים בהתייחס לממשלות טוטליטריות שהחלו לצוץ באירופה. 

מכיוון שיש נקודות מבט פוליטיות שונות באשר לאיזון ראוי בין חופש הפרט לביטחון לאומי, אין סטנדרטים אובייקטיביים המגדירים מדינת משטרה. ניתן לראות במושג זה איזון או קנה מידה. לאורך הספקטרום הזה, כל חוק שיש בו כדי להסיר את החירות נתפס כמי שעובר לקראת מדינת משטרה ואילו כל חוק המגביל את הפיקוח הממשלתי על האוכלוסייה נתפס כמי שעובר לקראת מדינה חופשית.

מדינת משטרה אלקטרונית היא מדינה שבה הממשלה משתמשת באגרסיביות בטכנולוגיות אלקטרוניות כדי להקליט, לארגן, לחפש ולהפיץ עדויות משפטיות נגד אזרחיה.

קטגוריה:מדע המדינה
2004 בפוליטיקה

* 1 במאי – האיחוד האירופי מתרחב בעשר מדינות נוספות: אסטוניה, הונגריה, לטביה, ליטא, מלטה, סלובניה, סלובקיה, פולין, צ'כיה וקפריסין.
* 28 ביוני – האמריקאים מעבירים את השלטון בעיראק.
* 3 בספטמבר – מאות הרוגים, רבים מהם ילדים, בעקבות השתלטות של טרוריסטים על בית ספר בבסלאן שבצפון אוסטיה (רוסיה).
* 2 בנובמבר – בבחירות לנשיאות ארצות הברית, הסנאטור ג'ון קרי מתמודד מול הנשיא המכהן ג'ורג' ווקר בוש.
* 11 בנובמבר – מת יאסר ערפאת יושב ראש הרשות הפלסטינית.

==קישורים חיצוניים==

*
עורביים

Corvus tasmanicus על נבלה
Urocissa caerulea
זוג עורבנים אפורים - Perisoreus canadensis
עוֹרְבִיִּים (שם מדעי: Corvidae) הם משפחה בסדרת ציפורי השיר.

== מאפיינים ==
הם עופות גדולים מאוד יחסית לציפורי השיר ולמעשה הגדולים ביותר כשהגדול מכולם הוא עורב עב-מקור שמגיע לאורך 64 ס"מ ולמשקל 1.5 ק"ג ודומה לו אך קטן יותר הוא עורב שחור. אלו עופות שחלקם שחורים ואחרים צבעוניים, חומים או לבנים. הם בעלי מקור גדול ונוקשה שמבליט אותם וקולם חד וצורמני.

רבים מהמינים בסדרה הם אוכלי כל הניזונים מצמחים, אגוזים, פירות, זרעים וגם מהחי כמו מציד של יצורים קטנים או של ביצים וגוזלים. חלקם הם אוכלי נבלות מובהקים. המינים הגדולים, ובעיקר העורבים, מראים יכולות למידה מרשימות. הם חיים בכל העולם ויכולים להסתגל למגוון בתי גידול מיערות גשם ועד הטונדרה והמדבריות וכן לערים הגדולות.

בישראל נמצאים המינים הבאים: עורבני שחור-כיפה, זג צהוב-מקור, זג אדום-מקור, עקעק זנבתן, קאק, עורב הודי, עורב מזרע, עורב אפור, עורב חום-עורף, עורב שחור ועורב קצר-זנב.

== מיון ==
*עורב (Corvus)
*קאק (Coloeus)
*זג (Pyrrhocorax)
*Crypsirina
*Dendrocitta
*סוג ומין יחיד: Platysmurus leucopterus
*סוג ומין יחיד: Temnurus temnurus
*עקעק (Pica)
*עקעק כחול (Urocissa)
*עקעק ירוק (Cissa)
*עקעק תכול (Cyanopica)
*עורבני (Garrulus)
*Podoces
*סוג ומין יחיד Ptilostomus afer
*סוג ומין יחיד Zavattariornis stresemanni
*קיק אגוזים (Nucifraga)
*Perisoreus
*Aphelocoma
*Calocitta
*ציאנוסיטה (Cyanocitta)
*Cyanocorax
*סוג ומין יחיד Psilorhinus morio
*Cyanolyca
*סוג ומין יחיד Gymnorhinus cyanocephalus
*סוג ומין יחיד Platylophus galericulatus

סוגים שנכחדו:
*Miocorvus
*Miopica
*Miocitta
*Henocitta
*Protocitta

==קישורים חיצוניים==

* 

*
ויליאם רואן המילטון

סר ויליאם רואן המילטון (באנגלית: William Rowan Hamilton; 4 באוגוסט 1805 – 2 בספטמבר 1865) היה מתמטיקאי ואסטרונום אירי. ידוע בעיקר בזכות עבודותיו באנליזה וקטורית, במכניקה אנליטית ובאופטיקה. 

המילטון נולד בדבלין ולמד בטריניטי קולג'. ב-1827, בעודו תלמיד בקולג'. בשנת 1828 פרסם עבודה בה לראשונה הוזכרה משוואת האייקונל. באותה שנה מונה לפרופסור לאסטרונומיה. שנה לאחר מכן מונה לאסטרונום הראשי של אירלנד, וב-1853 הוענק לו תואר אבירות. הוא בילה את שארית חייו בקולג' ובמצפה הכוכבים בדאנסינק. אחד מפיתוחיו החשובים ביותר הוא מושג ההמילטוניאן במכניקה אנליטית, פונקציה ממנה ניתן לקבל את משוואות התנועה של מערכת פיזיקלית. להמילטוניאן חשיבות מרכזית הן בפיזיקה קלאסית והן במכניקת הקוונטים.

== הקווטרניונים ==
שלט המדווח על גילויו של המילטון על גשר ברום
המילטון זכור גם בגלל גילוי אלגברת הקווטרניונים, שהיו הדוגמה הלא-חילופית הראשונה (ובמשך עשרות שנים - היחידה) לאלגברה עם חילוק. במשך שנים חיפש המילטון דרך להכפיל שלשות של מספרים, המיוצגות על ידי הבסיס i,j,k. ב-16 באוקטובר 1843, במהלך טיול רגלי לדבלין, הוא גילה את הנוסחאות היסודיות: <math>\ i^2=j^2=k^2=ijk=-1</math>. הגילוי גרם לו התרגשות שאותה הוא מתאר במכתב לבנו כ"מעגל חשמלי שנסגר"; עוד הוא מספר במכתב: "לא יכולתי לעמוד בדחף - בלתי פילוסופי ככל שזה ישמע - לחרוט בסכין את המשוואות באבן של גשר ברום".

== ראו גם ==
* מסלול המילטוני
* המילטוניאן
* מכניקה המילטוניאנית
* מכניקה אנליטית
* משפט קיילי-המילטון

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מתמטיקאים אירים
קטגוריה:פיזיקאים אירים
קטגוריה:אסטרונומים אירים
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי טריניטי קולג' (דבלין)
קטגוריה:אירים שנולדו במאה ה-19
קטגוריה:נפטרים ב-1865
הסכם ויצמן-פייסל



הסכם ויצמן-פייסל היה הסכם שנחתם בלונדון ב-3 בינואר 1919 בין חיים ויצמן בשם התנועה הציונית, לבין האמיר פייסל, בנו של חוסיין מלך חג'אז, בשם הממלכה החג'אזית. ההסכם היה אמור להסדיר את היחסים בין התנועה הציונית לבין הממלכה הערבית המאוחדת (על פי חזון סוריה הגדולה) בראשות פייסל, שהייתה אמורה לקום בעקבות תוצאות מלחמת העולם הראשונה והמרד הערבי.

כבר במרץ 1918 פרסם "אל-קיבלה", עיתונו הרשמי של המלך חוסיין במכה, הצהרה המביעה את נכונות הערבים לקבל בברכה את אחיהם היהודים השבים לארץ ישראל.
ויצמן ופייסל נפגשו לראשונה ב-4 ביוני 1918 במעאן, צפונית-מזרחית לעקבה, כאשר ויצמן ביקר בארץ בראשות משלחת ציונית, ופייסל עמד בראש הכוחות המורדים הערביים שנעו צפונה. הפגישה עלתה בהצלחה, והולידה פגישות נוספות בין השניים בהמשך השנה. בנובמבר הם הגיעו להסכמה שנחתמה בתחילת 1919.

הסעיפים המרכזיים של ההסכם הם:
*היחסים העתידיים שבין המדינה הערבית העתידית לבין ארץ ישראל (במסגרת המנדט הבריטי), יושתתו על הבנה הדדית ושיתוף פעולה בין הערבים במדינה הערבית ליהודים בארץ ישראל.
*הבטחה שסדרי השלטון בארץ ישראל יכללו "הצהרת הממשלה הבריטית מ-2 בנובמבר 1917 (הצהרת בלפור)".
*קריאה לעודד הגירה יהודית לארץ ישראל במהירות ובהיקף נרחב וליצור התיישבות צפופה, תוך שמירת מעמדם של החקלאים והאריסים הערבים.
*הבטחה של חופש הדת ושל שליטה מוסלמית על המקומות הקדושים לאסלאם.
*הסכמה על משלחת שתשלח התנועה הציונית לארץ ישראל כדי לערוך סקר על האפשרויות הכלכליות של הארץ וכדי להמליץ על דרכים לפיתוחה. המשלחת תעמוד גם לרשות המדינה הערבית ולרשות התנועה הציונית לעזור להן ליישם את הפוטנציאל הכלכלי של הארץ.
*חילוקי דעות בין הצדדים יועלו לבוררות בפני הממשלה הבריטית.

פייסל הוסיף בכתב ידו נספח, שנחתם גם הוא על ידי שניהם, שאמר שההסכם יהיה בתוקף רק אם יתמלאו דרישות הערבים מן הבריטים לעצמאות. עוד נכתב בנספח, שאם יחולו אפילו שינויים קטנים במילוי דרישות אלה ההסכם יבוטל.

לאחר חודשים ספורים התברר שחלום סוריה הגדולה נגוז משום שסתר את האינטרסים של בריטניה ושל צרפת באזור. פייסל שהיה מלך הממלכה הערבית של סוריה למשך ארבעה חודשים ב-1920 והיה נתון בצבת בין הלאומנים הערביים לצרפת, החל להתנער מההסכם. כאשר הוא הודח על ידי שלטונות המנדט הצרפתי והפך למלך עיראק, איבד ההסכם את שארית חשיבותו.

גם בקרב התנועה הציונית לא הייתה התלהבות מההסכם שלא הבטיח הקמת מדינה יהודית בארץ ישראל, אם כי רוחו של הרעיון למדינה ערבית פדרטיבית שתקל את הלחץ הערבי מעל ארץ ישראל ותאפשר בה התפתחותו של בית לאומי לעם היהודי שורה על דבריו של אליהו אילת בשולי ועידת בלודאן (1937).

==קישורים חיצוניים==

[https://web.archive.org/web/20110604031223/http://domino.un.org/unispal.nsf/9a798adbf322aff38525617b006d88d7/5bff833964edb9bf85256ced00673d1f?OpenDocument&Highlight=2,faisal נוסח ההסכם] 
*[http://he.manhigut.org/articles/269-general-articles/111---311919--- נוסח ההסכם כולל ההערה של פייסל], באתר "מנהיגות יהודית" 
*[http://www.israelinarabic.com/?p=2272 נוסח ההסכם מתורגם לערבית]
*[http://www.archives.gov.il/archives/#/Archive/0b07170680022fdf/File/0b071706805ea6a8] ההסכם המקורי בארכיון המדינה
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:הצעות לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני
ויצמן-פייסל
ויצמן-פייסל
קטגוריה:ציונות: היסטוריה
קטגוריה:תולדות עם ישראל בארץ ישראל
קטגוריה:חיים ויצמן
אמיטאב גוש

אמיטאב גוש (באנגלית: Amitav Ghosh, בבנגלית: অমিতাভ ঘোষ; נולד ב-11 ביולי 1956) הוא סופר הודי המתגורר בניו יורק.

==ביוגרפיה==
אמיטאב גוש נולד בכלכותה בשנת 1956 והתחנך בבנגלדש, סרי לנקה וצפון הודו. בהכשרתו הוא אנתרופולוג והוא למד מקצוע זה בדלהי, באוקספורד ובקהיר.

כיום גר גוש בניו יורק, שם הוא מלמד ספרות משווה ומשתתף בקביעות במגזין ה"ניו יורקר".

גוש הוא זוכה פרס דן דוד בחקר ההווה בתחום "ספרות – סיפורה של המאה ה-20" לשנת 2010.

==ספריו==
* כרומוזום כלכותה שזכה בפרס על שם סר ארתור סי. קלארק, תרגם לעברית:דן דאור, הוצאת חרגול, 2000
* מעגל התבונה שזכה בפרס מדיסיס לסופר זר.
* The Shadow Lines שזכה בפרס היוקרתי ביותר בהודו
* בארץ עתיקה (1994), תרגמה לעברית: עדי גינצבורג-הירש, הוצאת חרגול, 2006 
* ארמון הזכוכית
* בארץ הגאות והשפל
* טרילוגיית איביס
** ים של פרגים, תל אביב: אופוס, 2012
** נהר של עשן
** מבול של אש
כמו כן כתב שני ספרי עיון.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.text.org.il/index.php?book=0604013 פרק ראשון מתוך "בארץ עתיקה"] מאתר Text
* [http://www.text.org.il/index.php?book=0602013 פרק ראשון מתוך "ארץ הגאות והשפל"] מאתר Text
* שלומציון קינן, [http://www.blogs.bananot.co.il/showPost.php?blogID=29&itemID=79#post79 ריאיון עם אמיטאב גוש], "בננות Blogs", פורסם במקור בTime Out תל אביב 2004
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים הודים כותבי אנגלית
קטגוריה:זוכי פרס מדיסיס לסופר זר
קטגוריה:זוכי פרס דן דוד
קטגוריה:חברי האגודה המלכותית לספרות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דלהי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
קטגוריה:זוכי פרס ארסמוס
אתלבאלד, מלך וסקס

אֵתֶלְבַּאלְד (Æthelbald of Wessex; 831 – 20 בדצמבר 860) מלך וסקס שבאנגליה בשנים 858–860.

אתלבאלד היה בנו השני של אתלוולף, מלך וסקס, מאשתו הראשונה אוסבורגה. הוא הפך ליורש העצר לאחר מות אחיו הבכור, אתלסטאן, שנשא בתואר מלך קנט. ב-856 הדיח אתלבאלד את אביו מכס המלוכה, והפך למלך במקומו. לאחר מות אביו נשא אתלבאלד לאישה את אלמנתו, יהודית, אך נישואים אלו בוטלו בידי הכנסייה, שאסרה על נישואי קרובים (כיוון שיהודית הייתה גם אמו החורגת של אתלבאלד).

אתלבאלד מת ב-860 ונקבר בדורסט. אחיו אתלברט ירש את כסאו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:בית וסקס
קטגוריה:נפטרים ב-860
המרכז הרפואי קפלן

המרכז הרפואי לילדים
סמליל מרכז רפואי קפלן עד שנת 2020
סמליל ישן של בית החולים
המרכז הרפואי קפלן הוא בית חולים ברחובות. הוא נוסד בשנת 1953 ומשתייך לשירותי בריאות כללית.

==מידע כללי==
המוסד נקרא על שמו של אליעזר קפלן, ממנהיגי תנועת העבודה ושר האוצר הראשון של מדינת ישראל. בבית החולים מעל לחמש מאות מיטות אשפוז והוא משרת בעיקר את תושבי השפלה הדרומית. יש למרכז הרפואי קפלן שלוחה בגדרה – המרכז הרפואי הגריאטרי הרצפלד, המתפקד כבית חולים גריאטרי-סיעודי.

בית החולים קפלן מסונף לבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים ופועל בו אחד מבתי הספר לסיעוד של האוניברסיטה. בנוסף פועל בו בית הספר הארצי לרנטגנאות ולדימות של קופת חולים כללית, המכשיר רנטגנאים חדשים ומעביר השתלמויות מקצועיות בתחום.

מנהל המרכז מאז שנת 2021 הוא פרופ' טריף בדר.

==היסטוריה==
אבן פינה לבית החולים הונח ביוני 1950. על פי התוכנית של זאב רכטר, בית החולים כלל 11 ביתנים: חמישה לחמש מחלקות: יולדות, כירורגית, 2 פנימית וילדים, ועוד שישה ביתנים להנהלה, מיון, מטבח ואחזקה. התוכנית גם כללה מבנה לבית ספר לאחיות ושיכונים לצוות העובדים. בית החולים יועד לשרת את כל אזור דרום ישראל. ביולי 1950 הוצא צו של בית משפט להפסקת העבודות, שנעשו ללא רישיון, אך עבודות הבנייה נמשכו. בית החולים נפתח ביוני 1953 והופעלו בו בתחילה שתי מחלקות: כירורגית ופנימית. את המחלקה הפנימית ייסד וניהל הפרופ' פנחס אפרתי. ביולי 1953 הופעל גם מחלקת הילדים ונערך טקס חנוכה רשמי. בהמשך שנת 1953 נפתחה המחלקה הגינקולוגית ומנהלה הראשון היה הד"ר דוד הוגו כהן. זמן קצר לאחר פתיחת בית החולים התווספה אליו מחלקה אורתופדית, שמנהלה היה ד"ר יעקב הנדזל בזמן פתיחת בית החולים היו בו 88 מיטות אשפוז, בשנה שלאחר מכן גדל מספר מיטות האשפוז ל-247. בשנת 1965 סונף בית החולים לבית הספר לרפואה "הדסה" בירושלים והפך לבית חולים אוניברסיטאי<ref></ref>.

בסוף שנות השישים של המאה העשרים הניח הכירורג הד"ר אורי וקסלר את היסודות לניתוחי כירורגית ילדים.
בשנת 1973, עשרים שנה לאחר הקמת בית החולים, היו בו 310 מיטות אשפוז. בשנת 1989 הקים הפרופ' ברנרדו וידנה את מחלקת כירורגית חזה ולב.

במהלך הקמת בית החולים, נתגלתה אבן ועליה קיצור עשרת הדיברות, בכתב שומרוני.

בנובמבר 2023 נפתח בניין אשפוז חדש המתפרס על שטח כולל של כ-23 אלף מ"ר, ובו 173 מיטות אשפוז, מתוכן 40 מיטות ממוגנות, לרבות חדרי אשפוז יחידניים, שלושה חדרי צינתור ממוגנים, CT לבבי. הוא מאכלס, בין היתר, שלוש מחלקות פנימיות, שלושה חדרי צנתור מתקדמים, טיפול נמרץ לב, יחידת שיקום לב ומרפאות עניים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* מיכאל יעקובסון: [http://www.xnet.co.il/architecture/articles/0,14710,L-3092492,00.html בית החולים לילדים החדש במרכז רפואי קפלן], Xnet, 9 בינואר 2012
* 

==הערות שוליים==

*
קפלן
קטגוריה:רחובות: מבנים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן זאב רכטר
קטגוריה:הנצחת אליעזר קפלן
דיופנטוס

דיופנטוס (ביוונית: Διόφαντος), מתמטיקאי הלניסטי שחי באלכסנדריה, פחות או יותר בין השנים 200–284 לספירה. חיבר את "אריתמטיקה", היצירה היחידה ששרדה משאר כתביו, העוסקת בעיקר במשוואות דיופנטיות – מערכת משוואות אשר מספר הנעלמים בהן גדול ממספר המשוואות ופתרונותיהם הם מספרים שלמים בלבד. בזכות יצירה זו מכונה דיופנטוס בשם "אבי האלגברה".

== חייו ==
דיופנטוס חי במאה ה-3 לספירה באלכסנדריה שבמצרים, אולם מעט מאוד ידוע על מהלך חייו.
פרטים מעטים על דיופנטוס נתונים בחידה הבאה. את הבעיה המילולית חיבר במאה ה-4 לספירה מטרודורוס, שכפי הנראה היה תלמידו של דיופנטוס – אם כי יש המאחרים אותו עד המאה ה-6; על פי לשון החידה, היא מתיימרת להיות הכתובת החרוטה על מצבתו:

פתרון: נסמן את גילו של דיופנטוס בזמן מותו ב-x ונקבל את המשוואה:
<math>\tfrac{x}{6} +\tfrac{x}{12} +\tfrac{x}{7} + 5 +\tfrac{x}{2} + 4 = x</math>
שפתרונה הוא 84.

== האריתמטיקה ==
דף הכותרת של תרגום ה"אריתמטיקה" משנת 1621

ה"אריתמטיקה" היא היצירה הבולטת ביותר בתקופה זו בתחום האלגברה ותרומתה לענף זה נחשבת כמקבילה לתרומת היצירה של אוקלידס – ה"יסודות" לענף הגאומטריה. כנראה שה"אריתמטיקה" כללה במקור 13 כרכים, מתוכם שישה שרדו עד לימינו.
הספר לא זכה לפרסום רב במערב, ורק בשנת 1621 תורגמה ה"אריתמטיקה" מיוונית עתיקה ללטינית על ידי קלוד באשה. לעומת זאת במזרח הוא זכה לפרסום ניכר עוד בתקופת תור הזהב של האסלאם; כך בין היתר הוא תורגם לערבית על-ידי בית החכמה שבבגדאד.

אחת מהבעיות ב"אריתמטיקה", על שלשות פיתגוריות, הביאה ליצירתה של אחת מההשערות המתמטיות המסקרנות ביותר, שהוכחה רק בסוף המאה ה-20: עותק של ה"אריתמטיקה" הגיע לידיו של פייר דה פרמה, שהתעניין בשלשות הפיתגוריות שרשם דיופנטוס והעלה את השאלה, מה יקרה אם ישנו את החזקה השנייה במשפט פיתגורס לחזקות גבוהות יותר. אז הוא רשם בשולי ה"אריתמטיקה" את הערת השוליים המפורסמת ביותר בהיסטוריה של המתמטיקה, הידועה בשם – המשפט האחרון של פרמה, על מציאת ההוכחה שאין בנמצא שלושה מספרים טבעיים <math>\ a, b, c</math> המקיימים את הקשר: <math>\ a^n+b^n=c^n</math> עבור: <math>\ n>2</math>טבעי.

==השפעה==
לעבודתו של דיופנטוס הייתה השפעה רבה במהלך ההיסטוריה. לספרו ה"אריתמטיקה" הייתה השפעה גדולה על פיתוח האלגברה באירופה של סוף המאה ה-16 ועד למאה ה-18. בנוסף היה דיופנטוס הראשון שסימן נעלמים באותיות ופעולות חשבון – בסמלים. צורת כתיבה זו של בעיות מתמטיות הייתה חדשנית באותה עת והיוותה את הבסיס לצורת הכתיבה של משוואות בה משתמשים כיום.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יוונים הלניסטיים
קטגוריה:יוונים ממצרים
קטגוריה:מתמטיקאים מיוון העתיקה
קטגוריה:מתמטיקאים מהמאה ה-3

קטגוריה:חוקרי תורת המספרים
קטגוריה:אלכסנדריה: אישים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3
סינג סינג

האגף הישן בכלא סינג סינג, 1938
מתקן הענישה סינג סינג (באנגלית: Sing Sing Correctional Facility) הוא בית סוהר בכפר אוסינינג שבמדינת ניו יורק. הוא נמצא במחוז ווסטצ'סטר, במרחק של כ-60 ק"מ מצפון לעיר ניו יורק. שמו בא לו מהשם המקורי של הכפר אוסינינג.

== היסטוריה ==
כלא זה היה החמישי שנבנה במדינת ניו יורק, כשבית המחוקקים של המדינה הקצה ב-1825 סך של $20,100 לצורך רכישת מחצבת Silver Mine Farm, ששטחה היה כ-0.5 קמ"ר. בית הסוהר היה אמור לממן את עצמו ולא להזדקק לתמיכה מכספי משלם המיסים.

אלאם לינדס , מפקד בית הסוהר אובורן, בית סוהר אחר במדינת ניו יורק, הביא משם 100 אסירים לאתר המחצבה, והם אלה שבנו את הכלא החדש. מפקדים מפורסמים נוספים של בית סוהר זה, מלבד לינדס. לאווס הצליח "לנקות" את בית הסוהר מהשערוריות שדבקו בו, וכן הצליח לדכא את האלימות שפשטה בו. עם זאת, גם בימיו האפלים ביותר, התנאים בסינג סינג לא היו חמורים כמו במתקני כליאה אחרים בדרום, כגון פארצ'מן או מתקן המעצר של לואיזיאנה.

סרטי גנגסטרים סייעו להפוך את בית הסוהר לאגדה גם מעבר לגבולות המדינה, ביניהם 'The Big House' (1930) 'Castle on the Hudson' (1940), ו-'20,000 years in Sing Sing' (1932) - המבוסס על ספרו של המפקד לאוואס.

האריס א. סמיילר היה האסיר הראשון שהוצא להורג ב"כיסא חשמלי" בכלא סינג סינג, ב-7 ביולי 1891. מ-1914 השתמשו שם בביצוע ההוצאות להורג אך ורק ב"כיסא חשמל". ההוצאה להורג האחרונה בסינג סינג בוצעה באוגוסט 1963. מדינת ניו יורק ביטלה את עונש המוות שנתיים מאוחר יותר, אך החזירה אותו לשימוש ב-1995. מאז לא נגזר עונש מוות על אף אדם במדינה זו.

ב-8 בינואר 1983 פרצה מרידה בקרב יותר מ-600 אסירים באגף B, שתפסו 17 סוהרים כבני ערובה. המרד הסתיים לאחר 53 שעות. כיום כלואים בסינג סינג מעל 2,000 אסירים. ישנן תוכניות להפיכת האגף המקורי שקיים מ-1825, ועדיין עומד על תילו - למוזיאון.

==אסירים מפורסמים==
* אלברט פיש, רוצח סדרתי וקניבל.
* ג'יימס לרקין, מנהיג פועלים אירי. נכלא בין 1920–1923 על "אנרכיה פושעת" כתוצאה מפרסום כתביו השמאלניים.
* "The Rose Man", לשעבר עורך עיתון בניו יורק, שריצה מאסר עולם על רצח.
* יוליוס ואתל רוזנברג שהורשעו בריגול לטובת ברית המועצות ("מרגלי האטום").
* ויליאם ה. ואן שאיק, קברניט הספינה גנרל סלוקום שנחשב לאחראי לאסון הימי הגדול ביותר בתולדות מדינת ניו יורק.
* לואיס "לפקה" בוכהלטר, מראשי הפשע המאורגן בניו יורק.
* פול גיידל - ריצה את המאסר הארוך ביותר בארצות הברית והסתיים בשחרורו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ארצות הברית: בתי סוהר מדינתיים
קטגוריה:מדינת ניו יורק: חוק ומשפט
אתלברט, מלך וסקס

אתלברט (אנגלית עתיקה: Æthelberht; 835–865) מלך קנט בשנים 858–865 ומלך וסקס בשנים 860 - 865.

== חייו ==
=== הולדתו ===
אתלברט, מלך וסקס
אתלברט היה בנו השלישי של אתלוולף, מלך וסקס, מאשתו הראשונה אוסבורגה.

=== מלכותו ===
הוא ירש את הכתר ב-860, לאחר מות אחיו, המלך אתלבאלד. בתקופת שלטונו נאלץ אתלברט להדוף פשיטות מצד הוויקינגים הדנים, שבראשם עמד רגנאר לודברוק, על קנט ועל נורת'מבריה.

=== מותו ===
אתלברט מת ב-865 ואחיו, אתלרד הראשון, ירש את כסאו.

=== ילדיו ===
הוא הותיר אחריו שני בנים: אלדהלם, שנהרג במהלך הלחימה בוויקינגים בתקופת שלטונו של אלפרד הגדול, ואתלווארד, שתבע לעצמו את הכס לאחר מות אלפרד הגדול, אך נכשל בכך ומת בגלות בשנת 900.

== הנצחה ==

רכס אתלברט באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה נקרא על שמו של אתלברט מלך וסקס.
; וזאת בדומה לשמות הרים אחרים ברכס דאגלס הנקראים על שמם של מלכים סקסוניים.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:בית וסקס
קטגוריה:נפטרים ב-865
דגל סן מרינו

דגל סן מרינו מורכב משני פסים אופקיים שווים בצבעים לבן (למעלה) ותכלת, ובמרכזו סמל המדינה. הסמל מורכב ממגן ועליו שלוש מצודות על שלוש פסגות, שמצידיו זר, מעליו כתר, ומתחתיו מגילה שבה כתובה המלה LIBERTAS (חירות). הצבע הלבן מייצג שלום והתכול - חירות<ref></ref>.

== היסטוריה ==
הדגל הקדום ביותר של הרפובליקה, מתוארך ל-4 בספטמבר 1465, כאשר הוזמן מיצרן בפרצה. הדגל כלל שלושה פסים אופקיים - בצבעים כתום, לבן וסגול<ref></ref>.

הדגל ההיסטורי של סן מרינו

==ראו גם==

* שלוש מצודות סן מרינו

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

סן מרינו

קטגוריה:סן מרינו: סמלים לאומיים
סן מרינו

סן מרינו
סן מרינו