OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רולס-רויס קולינן

רולס-רויס קולינן (באנגלית: Rolls-Royce Cullinan) הוא SUV (ראשי תיבות של Sport utility vehicle) מפואר, המוגדר כמכונית סלון מתוצרת יצרנית רכבי היוקרה הבריטית רולס-רויס המיוצר משנת 2018 בבריטניה.

"רולס-רויס קולינן" הוא ה-SUV הראשון שמייצרת היצרנית רולס-רויס.

בחודש מאי 2024 רולס רויס חשפה מתיחת פנים לקולינן,

שינויי העיצוב מתמקדים בעיקר בחזית עם יחידות תאורה שונות ושילוב תאורה בסבכת הפסים הענקית, כמו גם אופציה לחישוקי ענק ("23). בסביבת הנהג עודכנו העיצוב והגרפיקה של לוח מחוונים הדיגיטלי ושל מסך המגע. סמל המותג (Spirit of Ecstasy) נוסף מתחת לשעון האנלוגי ומול הנוסע מלפנים יש פאנל חדש ומואר עם כיתוב שם הדגם.

יש גם אפשרויות רבות יותר לבחירת סוג וצבע הגימור בתא הנוסעים לרבות אפשרויות דיפון מטקסטיל ומסיבי במבוק. גימור הפנים של הדלתות מורכב מ-408,284 נקבים בקוטר של בין 0.8 ל-1.2 מ"מ שנעשו בעבודת יד על-ידי אומן יחיד. כבעבר תא המטען נפתח בשני חלקים עם שליפה חשמלית של צמד כיסאות ושולחן לפיקניק ספונטני בחיק הטבע.

על בנזין בלבד: מערכת ההנעה נותרה ללא שינוי. V12 כפול מגדשים בנפח 6.75 ליטר עם 563 כ"ס או 600 כ"ס בגרסת Black Badge בחיבור לתיבת שמונה הילוכים אוטומטית והנעה כפולה קבועה. גם שאר המערכות המכניות נותרו ללא שינוי, לרבות היגוי אקטיבי לגלגלים האחוריים ומתלי אוויר אדפטיביים ומוטות מייצבים אקטיביים עם מחשב ניהול הניזון גם מהמצלמה סורקת הדרך ומתאים את פעולתם לתוואי שמלפנים<ref></ref>.

==מאפיינים==
* "רולס-רויס קולינן" קרוי על שם היהלום הגולמי הגדול ביותר שנתגלה עד כה, הקרוי: קולינן.
* "רולס-רויס קולינן" משווק ממאי 2018.
* 5 דלתות, דלתות אחוריות מוגדרות כ"דלתות התאבדות" (ציר פתיחת הדלת מנוגד לכיוון התנועה).
* 4-5 מושבים.
* מנוע קדמי - 6.8 ליטר.
* מנוע בנזין מתוצרת BMW.
* סוג הנעה: הנעה כפולה 4x4.
* נפח תא מטען: 560 / 1,930 ליטר.
* מחיר הדגם הבסיסי של "רולס-רויס קולינן" בשנת 2020 עמד על 325,000 דולר.
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 5.2 שניות (מנוע 6,749 סמ"ק המפיק 571 כ"ס).
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 4.9 שניות (מנוע 6,749 סמ"ק המפיק 600 כ"ס).
* זיהום אוויר: פליטת פחמן דו-חמצני 341 גרם ל-1 ק"מ.

==תמונות==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:2019 Rolls-Royce Cullinan in Arctic White, front left.jpg | "רולס-רויס קולינן", שנת 2019
קובץ:Mansory Cullinan Genf 2019 1Y7A5798.jpg | "רולס-רויס קולינן"
קובץ:Rolls Royce (33221654398).jpg | "רולס-רויס קולינן"
קובץ:Rolls-Royce Cullinan 2018 (44720460624).jpg | "רולס-רויס קולינן" - מבט ל"דלתות ההתאבדות" האחוריות
קובץ:Mansory, GIMS 2019, Le Grand-Saconnex (GIMS0574).jpg | "רולס-רויס קולינן", שנת 2019
קובץ:Rolls-Royce Cullinan 2018 (45445046951).jpg | "רולס-רויס קולינן", שנת 2018
קובץ:Rolls-Royce Cullinan.jpg | "רולס-רויס קולינן"
קובץ:Rolls-Royce Cullinan Genf 2019 1Y7A5686.jpg | "רולס-רויס קולינן" - מבט לתא המטען האחורי ולמושבים הנשלפים
קובץ:Rolls Royce Cullinan Interior.jpg | "רולס-רויס קולינן" - מבט ללוח מחוונים
קובץ:2019 Rolls-Royce Cullinan dashboard, Greenwich 2019.jpg | "רולס-רויס קולינן", שנת 2019 - מבט לתא הנהג
</gallery>

==ראו גם==
* רולס-רויס

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:SUV
קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2018
קולינן
קטגוריה:מכוניות בריטיות
ישראל בונדק

ישראל בונדק (נולד ב-9 בינואר 1956) הוא אמרגן, פזמונאי ומלחין ישראלי.

==ביוגרפיה==
בונדק נולד וגדל בירושלים. אביו פועל בניין ואמו הייתה עקרת בית. הוריו עלו בשנות החמישים מכורדיסטן והתיישבו בשכונת הכורדים.

בגיל 14 החל להיות פעיל בתנועת "הפנתרים השחורים".

בונדק שימש כאמרגנם של זהבה בן, מייק שריף ולינט ומשמש כאמרגנה של אתי לוי. בשנת 1992 כתב והלחין את השיר "נשבע לך לא בוגד".

באותה שנה הקים בונדק את תחנת הרדיו הפיראטית "קול המזרח", ששידרה מוזיקה מזרחית. בשנת 2009 הורשע בהפעלת תחנת רדיו פיראטית ונגזרו עליו שנתיים מאסר. היה זה העונש הכבד ביותר שהוטל עד אז על מפעיל תחנת רדיו פיראטית. העונש הופחת בהמשך ל-18 חודשי מאסר, בתוספת קנס של 25,000 שקל. דבריו של השופט אלכסנדר רון עוררו סערה לאחר שהתייחס לפעילותו של בונדק בפנתרים השחורים וכתב "תרבות המאבק הזו על נגזרותיה, וליתר דיוק תת-התרבות הזאת, עבר זמנה, אם בכלל היה לה מקום אי פעם". נציב תלונות הציבור על שופטים, השופט בדימוס אליעזר גולדברג הביע ביקורת כלפי אמירתו של השופט רון. בשנת 2013, לאחר שלא שילם את הקנס שהוטל עליו, החל לרצות 50 ימים מאסר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמרגנים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:הפנתרים השחורים
קטגוריה:מורשעים בדין בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
סונדרס לואיס

סונדרס לואיס (באנגלית: Saunders John Lewis; 15 באוקטובר 1893 – 1 בספטמבר 1985) היה מהחשובים שבסופרים שכתבו בשפה הוולשית במאה העשרים. הוא גם היה פוליטיקאי ומייסד מפלגת פלייד קמרי.

==חייה==
סונדרס לואיס נולד בצ'שייר למשפחה עם שורשים מוויילס. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל ללמוד שפות באוניברסיטת ליברפול. לאחר תחילת מלחמת העולם הראשונה סונדרס גויס ושירת בתוך קצין. עם סיום הלחימה הוא השלים לימודים באוניברסיטה וקיבל תואר באנגלית.

בשנת 1922 סונדרס לואיס התחיל ללמד ולשית בסוונסי. בתקופה זו הוא כתב מספר עבודות בתחום חקר הספרות.

בעקבות ניסיונו בזמן המלחמה הוא נעשה לאומני ובשנת 1925 הקים מפלגה חדשה - פלייד קמרי.

בשנת 1936 ביחד עם כמה חברים סונדרס לואיס ארגן שרפה בבית הספר לטייסי קרב במחאה להתערבות הממשל המרכזי בחיי האזור. בעקבות המשפט הוא איבד את משרתו, אך מפלגתו קיבלה פרסום רב.

בהמשך הוא חזר ללמד בבית הספר והתחיל בקריירה של עיתונאי.

בכל חייו סונדרס לואיס היה פעיל לאומני ונאבק להכרה של השפה הולשית לרבות הצבת תמרורי דרך דו-לשוניים ופתיחת ערוץ טלוויזיה בשפה זו.

במהלך הקריירה סונדרס לואיס כתב מחזות, שירים ונובלות רבות. רובו של היצירות היו בשפה הוולשית.

את המחזה הראשון הוא פרסם בשנת 1923. הוא המשיך ביצירה ספרותית עד לשנת 1964. בשנת 1970 הוא היה מועדת לקבלת פרס נובל לספרות.

בנוסף, הוא קיים קשר ספרותי קרוב עם קייט רוברטס במשך ארבעים שנה באמצעות חליפת מכתבים. מכתבים אלה, שקובצו בשנת 1992 בספר בשם Annwyl Kate, Annwyl Saunders: gohebiaeth (קייט יקרה, סונדרס יקר: חליפת מכתבים), מציירים תמונה של החיים בוויילס באותה התקופה, בליווי הערותיהם של שני ענקים ספרותיים אלה על אירועים שהתרחשו בוויילס ובעולם.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20041119161045/http://www.llgc.org.uk/ymgyrchu/Iaith/TyngedIaith/index-e.htm הרצאתו בהקשר לשפה הוושלית]
* [https://biography.wales/article/s10-LEWI-SAU-1893 קורות חיים]

קטגוריה:סופרים ולשים
קטגוריה:פוליטיקאים בריטים
קטגוריה:מבקרי ספרות בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1893
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1985
יורם דבש

יורם דבש (נולד ב-4 באוקטובר 1964) הוא יהלומן ישראלי, נשיא הפדרציה העולמית של בורסות היהלומים (WFDB). כיהן כארבע שנים כסגן נשיא ונשיא בורסת היהלומים הישראלית וכחבר הוועד המנהל של ה-WFDB.

== ביוגרפיה==
דבש הוא בן לאב ממשפחת סוחרי תבלינים ממוצא לובי שעלה לישראל בגיל 15 ולאם ממוצא תוניסאי שהוריה שיווקו משקאות חריפים. הוריו התגוררו בנתניה ובילדותו הצטרף לצופים ושיחק כדורגל במכבי נתניה וכדורסל באליצור.

דבש שירת בתפקיד פיקודי בחיל השריון בצבא הגנה לישראל. לאחר שחרורו, עבד במשך מספר שנים בעסק של קרוב משפחה, ובגיל 25 הקים חברה עצמאית בשם "י. דבש יהלומים". החברה עסקה ביהלומים קטנים בליטוש ריבועי ופרינסס, ובהמשך עברה לייצור יהלומים גדולים, מרובעים ועגולים בגדלים של 5 קרט. נכון לשנת 2020, מחזיקה החברה 5 סניפים ברחבי העולם ובהם בסין, בהונג קונג ובארצות הברית.

משנת 2000 הוא חבר בתאחדות תעשייני היהלומים בישראל ומשנת 2011 מכהן בדירקטוריון ההתאחדות. לפני כן, כיהן כגזבר ודירקטור במועצת המנהלים של מכון היהלומים הישראלי.

בשנת 2013 נבחר לתפקיד מזכיר הכבוד בהנהלת בורסת היהלומים הישראלית וליו"ר ועדות תעשייה ושיווק וקשרי חוץ. בתפקיד זה, תרם להקמת מרכז הייצור המודרני בבורסה ולהקמת המחלקה לפיתוח יהלומים במשקל 10 קרט ומעלה באגף הטכנולוגי בבורסה. בשנת 2015, נבחר לנשיא בורסת היהלומים הישראלית. באותה השנה, לקראת הבחירות, העניק ערבות בנקאית בסך 100 אלף שקלים למפלגת כולנו בראשות משה כחלון, אותו הוא מגדיר "חבר קרוב".

ב-2016, נבחר לתפקיד סגן נשיא הפדרציה העולמית של בורסות היהלומים באנטוורפן, בה חברות למעלה מ-30 בורסות יהלומים. ב-22 באפריל 2020, נבחר פה אחד לתפקיד נשיא הפדרציה.

דבש הוביל לאורך תפקידיו רפורמות רבות בבורסת היהלומים בישראל. בשנת 2016, הוביל לחתימה על הסכם עם רשות המיסים לשינוי שיטת המיסוי בענף היהלומים הישראלי.
בתקופת כהונתו הורה על הקמת Get Diamonds הפלטפורמה הדיגיטלית, למסחר ביהלומים בינלאומיים שנבחרה לפלטפורמת המסחר האלקטרוני הרשמית של WFDB. האתר הוקם בסיוע אלי אבידר, שמואל שניצר ובכירים נוספים בתעשיית היהלומים הישראלית)
כנשיא הבורסה, אישר את תוכנית הפיתוח העתידי להקמת 3 גורדי שחקים חדשים וביניהם את המגדל הגבוה ביותר בישראל שיתנשא לגובה של 120 קומות.

בספטמבר 2020, דבש הביא לחתימתם של שני הסכמים לשיתופי פעולה עם בחריין ודובאי. כחלק מההסכם נפתח בבורסה ליהלומים ברמת גן, משרד של ה-DMCC - חברת האם של בורסת היהלומים בדובאי, שבבעלות הממשלה ומאגדת יותר מ-16 אלף חברות המתמחות בסחר יהלומים ובמקביל במגדל אלמאס שבדובאי נפתח משרד של הבורסה הישראלית ליהלומים.

באוקטובר 2020, הודיע כי לא יתמודד על תפקיד נשיא הבורסה בבחירות שייערכו בדצמבר 2020 והוא כיהן עד לבחירתו של בועז מולדסבקי.

==חיים אישיים==
דבש אב לשלושה ילדים ונכד אחד. מתגורר במושב אביחיל.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.isde.co.il/article.aspx?id=29667 יורם דבש] באתר בורסת היהלומים הישראלית
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשיאי בורסת היהלומים הישראלית
קטגוריה:אביחיל: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
רובר טושון

רובר אוגוסט טושון (בצרפתית: Robert-Auguste Touchon; 18 בדצמבר 1878 – 11 ביולי 1960) היה גנרל צרפתי במלחמת העולם השנייה.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
טושון נולד ב-18 בדצמבר 1878 בפריז, והיה בנם של פייר פרדריק טושון, סוחר במוצרי עור בפריז, וסופי-קלריס דקרר. בשנת 1899 הוא התגייס לצבא צרפת, ובשנת 1911 קיבל מהקיסר וילהלם השני את עיטור הנשר האדום, לאחר שהציל שני מטפסי הרים גרמניים, אך הוא החזיר את העיטור בשנת 1914 לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה. הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה והוענק לו עיטור צלב המלחמה על פעולותיו. בינואר 1928 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-159, וב-31 ביולי 1932 הוא התמנה כמפקד בית הספר לחי"ר וכיהן בתפקיד זה עד ה-1 בדצמבר 1935. באותה תקופה הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה בריגדה ב-4 בינואר 1933, וב-1 בדצמבר 1935 מונה לראש המחלקה ללימודי טקטיקות החי"ר.

ב-1 באוגוסט 1936 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-42, וב-23 בספטמבר 1936 הועלה לדרגת ז'נרל דה דיוויזיה. ב-25 ביוני 1938 הוא הועלה לדרגת ז'נרל דה קורפוס, ומונה למפקד האזור הצבאי ה-14 והמושל הצבאי של ליון.

=== מלחמת העולם השנייה ואחריתו ===
בתחילת מלחמת העולם השנייה היה טושון מפקד הקורפוס ה-14, וב-27 בנובמבר 1939 מונה למפקד הקורפוס ה-23. ב-13 בפברואר 1940 הוא הועלה לדרגת ז'נרל ד'ארמה ומונה למפקד הארמייה השישית. לאחר תחילת המערכה על צרפת הוצבה הארמייה השישית בין הארמיות השנייה והתשיעית, ולאחר מכן לחמה הארמייה בקרבות על האן ובמהלך מבצע אדום. לאחר הסכם שביתת הנשק של קומפיין ב-22 ביוני 1940 הוא שירת באופן זמני כמפקד המחוז הצבאי ה-14 עד ל-20 באוגוסט 1940, ולאחר מכן פרש לגמלאות.

ב-24 בינואר 1941 מונה טושון על ידי מרשל פטן, ומאוחר יותר מונה לשופט ב"בית המשפט הממלכתי", בית משפט חריג שנוצר על ידי משטר וישי, שתחום סמכותו היה רחב מאוד ושנוהלו החריג הקטין את ערבויות הנאשמים לכלום. ב-3 במרץ 1942 פרש טושון מתפקידו, וב-11 ביולי 1960 הוא מת בביתו בלה טרונש.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://generals.dk/general/Touchon/Robert-Auguste/France.html הגנרלים של מלחמת העולם השנייה]

קטגוריה:גנרלים צרפתים
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא צרפת במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1878
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1960
צרת רבים חצי נחמה

צרת רבים חצי נחמה הוא ביטוי, שמשמעותו היא שצערו של היחיד זוכה לנחמה חלקית כשמדובר בצרה שלה שותפים גם אחרים. לביטוי מקורות בחז"ל וניסוחים שונים בדברי הראשונים, אך בניסוחו המדויק הוא מופיע החל במאה ה-15, בפירוש מהרש"א. ביטוי נגדי גורס "צרת רבים - נחמת שוטים".

== מקור הביטוי==
במדרש רבה מפרש רבי יוחנן בשם רבי עקיבא את הפסוק "בצר לך ומצאוך כל הדברים האלה באחרית הימים" כך: .

בפסיקתא רבתי התפרש הפסוק "מה אעידך? ומה אדמה לך, הבת ירושלים? מה אשוה לך ואנחמך, בתולת בת ציון? כי גדול כים שברך - מי ירפא לך!" (איכה ב, יג) כקריאת שבר של ירמיהו על אי היכולת להשוות את שברונה של ירושלים לאסונות אחרים, כך שתמצא בהם נחמה, כדרך העולם לנחם כך.

לפי כמה פרשנים, רבי יוחנן נקט סוג כזה של ניחום אבלים, כשסיפר למי שמת בנו על עשרת בניו שמתו בחייו, ואף הראה לו עצם מגופו של העשירי.

בספר החינוך כתב שמצוות תקיעת השופר ביום הכיפורים של שנת היובל, המכריזה כי על בעלי העבדים לשחרר אותם לחופשי, נועדה כדי לעורר לב הבריות ולחזק נפשם לקיים מצווה זו "בראותם כי דבר השוה הוא בכל הארץ ושהכל עושים כן, נצטוינו על זה, שאין דבר שיחזק לבות בני אדם כמו מעשה הרבים, וכמאמר החכם, צער רבים נחמה".

כלשונו, מופיע הביטוי לראשונה בפירוש מהרש"א למסכת גיטין. נוסח דומה, "צער רבים חצי נחמה", נמצא בפי המגיד לרבי יוסף קארו.

הביטוי השתרש בספרות האחרונים, שלעיתים תמהים מהו מקורו.

==משמעות הביטוי וביקורת==
הרמב"ם רואה נחמה זו כטבע האדם. כך הוא מבאר את הטעם לכך שבמות הכהן הגדול יכול הרוצח בשגגה לצאת מעיר המקלט חופשי מחשש נקמת גואל הדם, על פי עיקרון זה שמות הכהן, שהוא צרת רבים, ישמש נחמה לגואל הדם: .

רבי יהונתן אייבשיץ מציין כי ישנם שני סוגים של נחמה. האחד הוא "נחמה אמיתית", כגון נחמת הרופא לחולה בבשורה שהוא עתיד להירפא ולפיכך לא ידאג מהיסורים שהם מנת חלקו כעת, והשני הוא "נחמה מקרית", "שיאמרו לו, וכי לבדך קרה זה, הלא רבים שתו מן כוס פורענות! וכאומרם צרת רבים חצי נחמה".

יש שלא הסכימו עם תוכנו של הביטוי, וראו אותו לגנאי. בספר מגיד מישרים, מעיר המגיד לבית יוסף שנחמה כזאת אינה ראויה לחכמים. הרב בצלאל זאב שפרן תמה על מהות הנחמה הזאת: "הכי בצרה שלא תבא צרעת ממארת לכל באי עולם, יפיג בזה צערו עד שתהיה בעיניו חצי נחמה? אין זה כי אם רע לב וקנאת איש מרעהו!". כדי ליישב את תמיהתו הוא מפרש שכוונת חז"ל הייתה להשתתפות רבים בצרת היחיד בתפילה ובקשת רחמים, ובכך ישיג היחיד חצי נחמה, שהרי "תפילה עושה מחצה".

באבות דרבי נתן מסופר כי כשמת בנו של רבן יוחנן בן זכאי, נכנסו תלמידיו לנחמו. התלמידים ניסו את כוחם בנחמה באמצעות הזכרת אישים בתנ"ך שמתו בניהם וקיבלו תנחומים, ורבן יוחנן דחה דברי תנחומים אלו, בטענה שאלו רק מוסיפים על צערו: 

כמשקל נגד לביטוי, נפוץ הביטוי "צרת רבים - נחמת שוטים", שמקורו בפלא יועץ.

== הערות שוליים ==

2020 04
קטגוריה:ניבים וביטויים חז"ליים
אנאטולי רוגוז'ין

אנטולי איוונוביץ' רוגוז'ין (ברוסית: Анатолий Иванович Рогожин; 12 באפריל 1893 – 6 באפריל 1972) היה קצין רוסי, ששירת הצבא האימפריה הרוסית, התנועה הלבנה והיה המפקד האחרון של החיל הרוסי בסרביה במלחמת העולם השנייה ושיתף פעולה עם הנאצים.
== חייו ==
רוגוז'ין נולד בסטניצה צ'רוולן בטרק, בנו של קצין קוזאקי. לאחר שגדל בבית ספר לצוערים וסיים את בית הספר לפרשים על שם ניקולאי, פיקד רוגוז'ין על מספר יחידות קוזקים בפרס. בשובו לרוסיה בשנת 1914, נלחם בחזית דרום-מערב במלחמת העולם הראשונה. לאחר מכן שירת בקייב, לאחר מכן נסע לטרק שם התמודדה יחידתו עם מרד שפרץ בעקבות מהפכת פברואר.

ביוני 1918, רוגוז'ין השתתף במרד קוזקים נגד הבולשביקים והפך לחלק מהתנועה הלבנה.

לאחר שעזב את רוסיה, רוגוז'ין שירת בממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים במשמרות הגבול. במהלך מלחמת העולם השנייה הצטרף לחיל הרוסי, שסייע לנאצים והפך למפקד גדוד. הוא קיבל את צלב הברזל על גבורה בקרב. עם מותו של הגנרל בוריס שטייפון, הוא הפך למפקד האחרון של החיל.

רוגוז'ין הצליח לנהל משא ומתן על כניעה עם הכוחות הבריטיים. הוא ואנשיו היו מטרה של סמרש שעמלה ללכוד אותם. אך הם ניצלו על ידי הגנרל הבריטי סטיל. הוא הפך למפקד מחנה הפליטים וסייע בארגון פינוי אנשי החיל והיה בין האחרונים שעזבו את המחנה בשנת 1951. הוא ארגן את ארגון הוותיקים הלוחמים בחיל הרוסי (Союз Чинов Русского Корпуса), והקים גם את כתב העת Nashi Vesti (ידיעותינו).
צילום מקרוב של מצבתו של קולונל רוגוז'ין
רוגוז'ין עבר לארצות הברית ושם המשיך להיות פעיל בארגוני התנועה הלבנה. הוא מת ב-6 באפריל 1972, ונקבר במנזר הכנסייה האורתודוקסית הרוסית נובו-דביבו בננוט, ניו יורק, בקפלה שהוקדשה לחיל הרוסי.

== ראו גם ==
* צבא המתנדבים

==קישורים חיצוניים==

* [http://nashi-vesti.narod.ru/index.html "נאשי וסטי".] [http://nashi-vesti.narod.ru/index.html מפורסם על ידי לוחמי החיל הרוסי] 

קטגוריה:אנשי הצבא הלבן
קטגוריה:רוסים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:רוסים משתפי פעולה עם הנאצים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי
קטגוריה:מהגרים מרוסיה ליוגוסלביה
קטגוריה:מהגרים מיוגוסלביה לארצות הברית
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1893
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1972
ולדימיר בויארסקי

ולדימיר בויארסקי (10 בדצמבר 1901 – 7 במאי 1945) היה קצין הצבא האדום הסובייטי שהפך למשתף פעולה עם גרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה, שירת בצבא השחרור הרוסי של אנדריי וולסוב. <ref></ref>

== משפחה וחינוך ==
נולד למשפחה פולנית, בויארסקי סיים את לימודיו במכון כלכלי בשנת 1926. הוא קיבל השכלה צבאית באקדמיה הצבאית על שם פרונזה בשנת 1937.

הוא שירת בגדוד הרובאים ה-111 של חטיבת הרובאים ה-37 ובשנת 1941 הצטרף למפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.

אחרי ינואר 1942 נלחם בחזית המערבית ובמאי 1942 נלקח בשבי על ידי כוחות גרמנים.

== שיתוף פעולה עם גרמניה הנאצית ==
בשבי הודיע על רצונו לשתף פעולה עם הרשויות הגרמניות. הוא הוחזק במחנה מיוחד ליד ויניצה, ב-3 באוגוסט 1942, יחד עם הגנרל אנדריי ולסוב, חתמו על פנייה לפיקוד הגרמני עם בקשה להקמת צבא השחרור הרוסי. באותו חודש הוא שוחרר מהמחנה וב-1 בספטמבר 1942 מונה למפקד צבא העם הלאומי הרוסי (RNNA), שנוצר כניסוי והוצב בכפר אוסינטורף בין סמולנסק לאורשה. העבודה על יצירת RNNA הייתה בפיקוח של המודיעין הצבאי הגרמני.

באוקטובר 1942 היו ביחידה הצבאית כ-8,000 אלף חיילים, אך אז החליט הפיקוד הגרמני לחלק אותו לגדודים, אשר היו אמורים לשמש בנפרד על ידי הוורמאכט. בויארסקי התנגד להחלטה זו, נעצר, אך שוחרר במהרה ומונה לקצין פיקוד והכשרה על כוחות ההתנדבות המזרחיים במטה הארמייה ה-16. בתפקיד זה הוא שוב התעמת עם הרשויות בגרמניה ופוטר.

מאז קיץ 1943 הוא נצפה בגדודים רוסים מתנדבים, בפיקודו של הגנרל ולסוב. הוא לקח חלק פעיל ביצירת הכוחות המזוינים של הוועדה לשחרור עמי רוסיה ופיתוח התוכנית הפוליטית של הכוחות המזוינים. מינואר עד מאי 1945 היה סגן הרמטכ"ל של צבא השחרור הרוסי בפיקודו של הגנרל פיודור טרוחין.

ב-5 במאי 1945, בהוראת טרוכין, הוא נסע לאזור פראג כדי ליצור קשר עם היחידה הצבאית KONR - אוגדת החי"ר הראשונה בפיקוד הגנרל סרגיי בוניאצ'נקו. בעיר פריברם הוא נפל בשבי על ידי פרטיזנים צ'כיים בפיקודו של הקצין הסובייטי סמירנוב. הוא התעמת עם סמירנוב, נתן לו סטירה בפניו והוצא להורג מיד בתליה.

== לקריאה נוספת ==
* Александров К. М. (Alexanderov KM) Офицерский корпус армии генерал-лейтенанта А. А. Власова . Биографический справочник. September 2001.
* Залесский К. А. (Zalessky KA) Кто был кто во Второй мировой войне. Союзники Германии . - M.: АСТ, 2004. - Т. 2. - 492 с. - .

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גנרלים רוסים
קטגוריה:סובייטים משתפי פעולה עם הנאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סובייטים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1901
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1945
הפדרציה העולמית של בורסות היהלומים

הפדרציה העולמית של בורסות היהלומים (WFDB), היא התאחדות שמקום מושבה באנטוורפן, שבבלגיה, וחברות בה 30 בורסות מסחר ביהלומים, בהן גם בורסת היהלומים הישראלית.
ההתאחדות הוקמה ב-1947 באנטוורפן, כדי לספק לבורסות היהלומים, מקום מסחר משותף, ליהלומים ואבני חן, תוך שימוש בכללי מסחר מקובלים. חברות הבורסה, מהוות מקום מסחר סיטונאי להחלפת יהלומים, ולמסחר ביהלומים גולמיים ומלוטשים. ההתאחדות מורכבת מבורסות יהלומים עצמאיות, הממוקמות בערים מרכזיות בעולם ובהן תל אביב, אנטוורפן, מומבאי, יוהנסבורג, לונדון וניו יורק. על פי אתר הפדרציה, מטרתה היא הגנה על האינטרסים של הבורסות המסונפות לה וחבריה הפרטיים, קידום הסחר העולמי, ועידוד הקמת בורסות נוספות.

ב-2012, במהלך קונגרס היהלומים העולמי ה-35 שהתקיים במומבאי, נבחר ארני בלום (Ernie Blom) הדרום אפריקאי לנשיא. באפריל 2020, נבחר יורם דבש, המכהן כסגן נשיא הפדרציה ונשיא בורסת היהלומים הישראלית, לנשיא הפדרציה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.israelidiamond.co.il/ויקידיאמונד/ארגונים-ומוסדות/הפדרציה-העולמית-של-בורסות-היהלומים/ הפדרציה העולמית של בורסות היהלומים] באתר מכון היהלומים הישראלי

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:מסחר ביהלומים
היפומוביל

מנוע הגז שפיתח "לנואר" בשנת 1860 
המהנדס "אטיין לנואר" מפתח ה"היפומוביל"
היפומוביל (בצרפתית: Hippomobile) היה כלי תחבורה בתצורת תלת-אופן שנבנה בצרפת בשנת 1862 על ידי המהנדס הבלגי אטיין לנואר (Étienne Lenoir ).

"היפומוביל" (Hippomobile) פירושו היה "רכב רתום לסוסים".
==היסטוריה==
ה-"היפומוביל" היה הדגם השני של כלי-רכב שבנה "אטיין לנואר", לאחר ב-1859 המציא בצרפת את מנוע הבעירה פנימית הראשון שהיה בעל ערך שימושי. הוא התבסס על גז פחמי שנשאב לתוך הצילינדר בתחילת כל פעימה ואז הוצת כדי לדחוף את הבוכנה לצד השני של הצילינדר. תהליך זה חזר על עצמו גם בצד השני של הצילינדר ולפיכך מנוע זה היה בעל פעולת שרפה כפולה.

ה"גז הפחמני" היה קרוי גם "גז עירוני". הרכבו בדרך כלל היה: כ- 51% מימן, 15% חד תחמוצת הפחמן, 21% מתאן, 10% פחמן דו-חמצני וחנקן. 

זה היה מנוע דו-פעימתי באמצעות ניצוץ חשמלי. המודל הקדום ביותר רץ על מימן שנוצר על ידי אלקטרוליזה ממים.

בשנת 1862 דגם ה"היפומוביל" נסע בהצלחה את מסלול 11.5 ה-ק"מ מפריז עד "ג'וינוויל-לה-פונט" ("Joinville-le-Pont" ) ובחזרה, במהירות של כ-3 קמ"ש, מהירות ממוצעת פחות מזו של אדם מהלך (כנראה שהיו תקלות).

==מבנה הרכב==
השלדה כללה תיבה גבוהה ומלבנית. הספסל לנהג ולנוסע הקדמי מוקם בקדמת הרכב, ספסל שני מוקם במיקום יותר נמוך מאחוריו. שאר החלל תפס אזור טעינה. מתחת היה תא עץ עם טכנולוגיית של הכונן. המנוע הותקן לרוחב באמצע והניע גלגל אחורי דרך שרשרת. מכל תערובת הדלק נבנה מאחור, ומערכת ההצתה מוקמה בינו לבין המנוע.

מבנה המתלים היה פשטני. ציר הגלגל הקדמי המונע הושעה משני הצדדים על ידי קפיצי עלים אליפטיים כפולים, הציר האחורי לא היה קפוץ.

המנוע דמה בתפקודו למנוע קיטור. זה היה מנוע חד צילינדר, דו פעימתי ללא דחיסה עם בקרת חילופי גז שטוחה, הצתה חיובית וקירור מים. תערובת האוויר-דלק נשאבה פנימה לסירוגין משני צדי הצילינדר ואז נדלקה בנפרד. שסתום השקופיות השטוח ששימש לשליטה מונע על ידי גל הארכובה באמצעות שליטה על ידי וסת צנטריפוגלי. יעילותה של תפוקת המנוע נעה סביב 3%. צריכת הדלק הייתה אפוא גבוהה מאוד, וזה תקף גם לצריכת חומרי הסיכה. מערכת ההצתה הייתה מאוד לא אמינה ולעיתים קרובות נכשלה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי רכב תלת-אופן
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1863
קטגוריה:כלי רכב צרפתיים
קטגוריה:כלי רכב מנוע אחורי
מאה ילדים שלי (ספר)

מאה ילדים שלי הוא ספר בסוגת ספרות השואה מאת לנה קיכלר-זילברמן, שיצא לאור בשנת 1959 בהוצאת יד ושם בתרגום שמשון מלצר. הספר היה לרב-מכר ותורגם ל-14 שפות ובהן יידיש, אנגלית, פולנית ויפנית. הספר הוא חלק מהטרילוגיה: "בית אמי", "מאה ילדים", ו"המאה לגבולם".

==רקע==
ב-1945, חודשיים לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, במהלך חיפושיה אחר קרובי משפחה ששרדו, הגיעה לנה קיכלר למרכז לפליטים יהודים בבית הוועד היהודי ברח' דלוגה 38 בקראקוב אך מצאה מספר רב של ילדים ניצולי השואה, בגילאי 3 עד 15, יתומים וגוועים מרעב. חלק מהילדים, שרדו את מחנות הריכוז, לחמו כפרטיזנים וחלק אולצו להתנצר, לאחר שהוחבאו אצל משפחות נוצריות. במהלך איתור קרוביה, גילתה שאחותה הוסגרה כפרטיזנית ונהרגה. קיכלר סייעה להם בהשגת מזון ועזרה בשיקומם של הילדים. בהמשך, שכרה מבנה בעיירה הסמוכה זאקופנה, וגידלה את הילדים עם צוות שעבדה תחתיה, על פי משנתו של יאנוש קורצ'אק. במהלך השהות במבנה, סבלו קיכלר והילדים מגילויי אנטישמיות של תושבי הסביבה. לאחר מספר תקריות אלימות שבהן נפגעו ילדי המבנה, החלה לאמן קיכלר את הילדים להשתמש בנשק שקיבלה מהצבא הפולני.

במהלך שנת 1946, לאחר חילופי אש בין קבוצת הילדים לתושבי הכפר, בורחים קיכלר והילדים מפולין לצ'כוסלובקיה, ומשם לצרפת, בה התגוררו במשך שלוש שנים. בשנת 1949, עלו לישראל והתגוררו בקבוצת שילר.

==הספר==
ב-1948, בפריז, פרסמה קיכלר את ספרה הראשון "מיינע קינדער" (ילדיי), שחיברה בפולנית, ותורגם ליידיש על ידי הסופר אהרן צפנת. הספר עסק בסיפור הצלתם של ילדים יתומים ניצולי השואה.
לאחר עלייתה לישראל, פרסמה את הספר "מאה ילדים שלי", שתיאר את קורות חייהם של נשים ומשפחות בתקופת השואה. בספר נסקרים מעשי גבורה שביצעו הילדים בהיותם פרטיזנים, ובהם פיצוץ מסילות רכבת, הנחת מוקשים, הגנבת מזון לגטו וריגול במלחמה.
הספר זכתה לביקורות עיתונאיות אוהדות לאור סופו האופטימי, כאשר הילדים בסיפור מאבדים את הוריהם הביולוגיים אך נשארים בחיים ועולים לישראל.
הספר יצא במספר הוצאות ובהם ב-2004 בהוצאת שוקן בעריכה מחודשת של אושרה שוורץ.
==הסבה לסרט==
הופק בשנת 1987, על בסיס הספר, הופק הסרט "מאה ילדים שלי". ב-2003, הופק הסרט התיעודי, מאה ילדים שלי, בבימוין של עמליה מרגולין ואושרה שוורץ, ובו מופיעים שבו מופיעים הילדים שהתבגרו, ובו נסקרים הזכרונות שלהם מתקופת השואה ופעילותם עם קיכלר. הסרט זכה ב"פרס החוויה היהודית" לשנת 2003 בפסטיבל הקולנוע ירושלים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.children-holocaust2.co.il/מאה-ילדים-שלי מאה ילדים שלי] באתר "ילדים בשואה-מיזם תיעוד"
* [http://www.historicalmoments2.com/ילדי-לנה-קיכלר-הולכים-ומתמעטים ילדי לנה קיכלר הולכים ומתמעטים] באתר "רגעים היסטוריים"
* [https://simania.co.il/bookdetails.php?item_id=23169 מאה ילדים שלי] באתר סימניה
* [https://www.schocken.co.il/Book/מאה+ילדים+שלי.aspx?code=40-11504 הספר] באתר הוצאת שוקן
* [http://www.children-holocaust2.co.il/מי-מן-הילדות-הקשישות-תוכל-לרחוץ-ילד-פע קטע מתוך הספר]
* 
* 
* [https://nfct.org.il/blog/movies/מאה-ילדים-שלי/ הסרט] באתר הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה

קטגוריה:ספרי 1959
קטגוריה:ספרות השואה
מגפת הקורונה במאוריטניה

מגפת הקורונה התפרצה במאוריטניה במרץ 2020.

== רקע ==
ב-12 בינואר 2020 אישר ארגון הבריאות העולמי כי נגיף הקורונה הוא הגורם למחלת נשימה בעיר ווהאן, מחוז חוביי, סין.

יחס ההרוגים במקרה של COVID-19 נמוך בהרבה מהסארס בשנת 2003,<ref name="Imperial13March2020"></ref><ref name="Gov.ukHCIDDef"></ref> אך ההעברה גדולה משמעותית.

== ציר זמן ==
ב-13 במרץ אומת המקרה הראשון.<ref></ref><ref></ref> לאחר שתוצאות הבדיקה נמצאו חיוביות, בוטלו כל טיסות השכר לצרפת. מקרה המוות הראשון במדינה התרחש ב-30 במרץ 2020.<ref></ref>

ב-18 באפריל, הבריא החולה הראשון שאומת ב-26 במרץ.

ב-18 באפריל 2020 היו 7 מקרים מאושרים במדינה, 6 מהם הבריאו ואחד מהם נפטר, וכך הפכה מאוריטניה למדינה הנפגעת הראשונה בעולם שהשתחררה מהנגיף.<ref></ref>

נכון לסוף ינואר 2021, ישנם במאוריטניה 418 מתים, 16,460 מקרי הדבקה מתוכם הבריאו 15,391.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

מאוריטניה
קטגוריה:מאוריטניה: היסטוריה
כאוינגופטריים

כאוינגופטריים (שם מדעי: Chaoyangopteridae) היא משפחה של פטרוזאורים מקבוצת הפטרודקטיליים שהתקיימה במשך הקרטיקון התחתון לפני 125 עד 120 מיליון שנה. מרבית המאובנים שלהם התגלו במזרח אסיה, כשרבים התגלו במחוז ליאונינג בסין, אך כמה מהם התגלו באמריקה הדרומית בסמוך לחופים, ומאובנים לא מזוהים מספיק שאולי השתייכו למשפחה נמצאו באפריקה.

משפחה זו היא קרובתה של משפחת האז'דרכיים, בה גדולי הפטרוזאורים מעולם, והיא משויכת לענף אז'דרכואידה (Azhdarchoidea). מינים אלה דומים מאוד לאז'דרכיים, וחלקם על פי חלוקות מסוימות שייכות אליה עד היום. עם זאת הם היו בעלי מספר הבדלים מסוימים במבנה השלד והגפיים. בין השאר החוטם שלהם היה בעל רכס בולט מאמצע החוטם שהתעקל מעלה עד הצוואר העבה והארוך. גם מפרקי הלסתות בנויים מעט שונה, אך היו חסרי שיניים.

באורח חייהם הם דמו לאז'דרכיים ולשאר הפטרודקטיליים הענקיים, והם היו יכולים לדאות במשך שעות רבות בזכות המבנה הקל יחסית שלהם. הם היו חסרי שיניים, אך בעלי לסתות ארוכות מאוד, איתן היו יכולים לחטוף טרף או נבלה במהירות מהאדמה ולהסתלק.

==מיון==
* Apatorhamphus?
* Chaoyangopterus
* אאוזדרכו (Eoazhdarcho)
* Jidapterus
* לקוסובאגוס (Lacusovagus)
* Shenzhoupterus
* Microtuban?

==קישורים חיצוניים==

*
אוקלוס לוקאנוס

אוקלוס לוקאנוס (Όκέλλος) היה לכאורה פילוסוף פיתגוראי, שנולד בלוקאניה במאה ה-5 לפנה"ס. אריסטוקסנוס (המאה ה-4 לפנה"ס) מצטט אותו יחד עם לוקאני אחר בשם אוקילו, ביצירה שהשתמרה על ידי יאמבליכוס המפרטת 218 פיתגוראים כביכול, אך הכילה כמה המצאות, ייחוסים שגויים ללא-פיתגוראים, וכמה שמות שמקורם במסורות פסאודו-פיתגוראיות מוקדמות יותר.

== פסאודו-אוקלוס לוקאנוס ==
לאוקלוס לוקאנוס יוחס חיבור פסאודואפיגרפי בשם "על טבע היקום" (בלטינית: De Universi Natura), שמיוחס כיום לפסאודו-אוקלוס לוקאנוס.
זהו חיבור קצר בארבעה פרקים בניב האיוני, היחיד ששרד מחיבורים שהוא כתב לכאורה.
בחיבורו של דיוגנס לארטיוס מופיעים קטעים של שני מכתבים פסאודואפיגרפיים שנכתבו לכאורה על ידי ארכיטס ואפלטון. בראשון ארכיטס מציין כי שלח אל אפלטון ארבעה ספרים של אוקלוס ובשני אפלטון מודה לו עליהם. נראה כי שני המכתבים זויפו כדי לאמת את הייחוס השגוי של החיבור "על טבע היקום", אותו ניתן לתארך לסביבות המאה ה-1 לפנה"ס.
על פי מנחם שטרן, ניתן לתארך את החיבור אף למאה ה-2 לפנה"ס, ובכל מקרה לפני זמנו של וארו.

קטעים מתוך החיבור פורסמו במאה ה-5 לספירה על ידי האנתולוג סטובאיוס (Ecl. Phys. i. 20), אך בניב הדורי. מהם ניתן ללמוד שהמחבר תומך בעקרון שהיקום לא נברא ונצחי:
:"כל טבע שיש לו התקדמות הוא בעל שלושה תחומים ושני מרווחים. שלושת התחומים הם דור, גובה הקיום וסוף הקיום; המרווחים הם התקדמות מדור לגובה הקיום, ומגובה הקיום לסוף הקיום. אבל היקום לא מראה שום סימן לתחומים ומרווחים כאלה, שכן איננו רואים שהוא עולה לקיום, או הופך להיות; וגם לא גדל לטוב יותר וגדול יותר; וגם לא נעשה פחות ורע יותר. אלא הוא תמיד ממשיך להתנהל באותה צורה, והוא תמיד שווה ודומה לעצמו."

פסאודו-אוקלוס טוען גם כי שלוש החלוקות הגדולות של היקום תואמות את שלושת מיני הישויות - אלים, אנשים ודמונים; ולבסוף, שהמין האנושי על כל מוסדותיו (המשפחה, הנישואין וכדומה) חייב להיות נצחי. הוא תומך באורח חיים סגפני, בתקוה לשכפולו המושלם של הגזע ולהכשרתו בכל האציל והיפה.

סטובאיוס (Ecl. Phys. i. 13) שמר גם קטע מהחיבור המשוער Περὶ νόμου בניב הדורי.

היצירות של אוקלוס לוקאנוס תורגמו לאנגלית על ידי תומאס טיילור בשנת 1831.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:ילידי המאה ה-5 לפנה"ס
גאן (אטול)

גאן (בדיבהי: ގަން) הוא אטול שנמצא ב.

== גאוגרפיה ==
האטול נמצא כ-250 ק"מ מבירת האיים המלדיביים, מאלה.<ref></ref>

== אקלים ==
הטמפרטורה הממוצעת היא 25 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אפריל (27 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא ינואר (26 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,587 מילימטרים בשנה. חודש דצמבר הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (417 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (23 מ"מ גשם).

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Hasan A. Maniku. The Islands of Maldives. Novelty. Male 1983. 
* HCP Bell, The Maldive islands. Monograph on the History, Archaeology and Epigraphy. Reprint 1940 edn. Malé 1986.
* Xavier Romero-Frias, The Maldive Islanders, A Study of the Popular Culture of an Ancient Ocean Kingdom. Barcelona 1999.
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האיים המלדיביים: אטולים
פסגת צ'פמן (אנטארקטיקה)

פסגת צ'פמן (באנגלית: Chapman Peak) היא פסגה ברמת מאגלניק, במרכז רכס סנטינל בהרי אלזוורת', שבאנטארקטיקה.

גובהה של הפסגה 2,230 מטרים מעל פני הים.

הפסגה ממוקמת לגדתו המזרחית של קרחון אלן, ולגדתו המערבית של קרחון אראפיה.

הפסגה ממוקמת 8 קילומטרים צפונית-מזרחית להר ג'מפר.

== היסטוריה ==
=== גילוי הרכס ===

הפסגה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית באמצעות תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1957–1959.

=== מקור השם ===

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הפסגה נקראת על שמו של ג'ון ה. צ'פמן (John H. Chapman), מחיל האוויר של ארצות הברית, שהשתתף בהקמת תחנת הקוטב הדרומי במהלך השנה הביולוגית הגיאופיזית הבינלאומית בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1956–1957.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:2635 פסגת צ'פמן] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=117413 פסגת צ'פמן] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=2522&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR פסגת צ'פמן] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://peakvisor.com/peak/chapman-peak.html תרשים הנוף הנשקף מפסגת צ'פמן] באתר peakvisor

== הערות שוליים ==

צ'פמן
צ'פמן
אז'דרכואידה

שחזור של [[קריודרקון (Cryodrakon)]]
אז'דרכואידה (שם מדעי: Azhdarchoidea) הוא ענף של פטרוזאורים גדולי ממדים מקבוצת הפטרודקטיליים, הכוללים את הגדולים שבמיני הפטרוזאורים. הם חיו בשמי המזוזואיקון מהיורה העליון שלפני 150 מיליון שנה עד לקרטיקון העליון, ונכחדו בסיומו לפני 66 מיליון שנה, לצד אחרוני הדינוזאורים.

קבוצה זו כוללת את המשפחות והקבוצות הקרובים לאז'דרכיים, לתלסודרומיים, לדסונגריפטריים וגם לטפג'ריים. למרביתם לא היו שיניים כלל ולסתותיהם היו ארוכות או בעלות "קסדה" גבוהה, דומה ל"קסדת" הקלאו הבכיר, שהשתרעה מהמצח כלפי מעלה לאורך הגולגולת. המקור הקרני הקשיח עזר לבעליהם להתמודד ביעילות עם טרף או עם נבלות, וייתכן שחלקם ניזונו מפירות. המינים הקטנים יותר ניזונו כנראה מדגי ים עם לסתותיהם החזקות.

המינים הגדולים ביותר בקבוצה חיו לקראת תום המזוזואיקון, אז הופיעו הקוואצלקואטלוס וההטצגופטריקס, שאורכם עלה על 11 מטרים ומשקלם 250 ק"ג בקירוב. הם ניזונו מנבלות, אך יכלו גם לטרוף יצורים חלשים שלא הספיקו להימלט מהם.

==מיון==
**סוג ללא מקור Argentinadraco
**סוג ללא מקור Montanazhdarcho
**סוג ללא מקור Ornithostoma
**סוג ללא מקור Vectidraco
**סוג ללא מקור Xericeps
*קבוצה Tapejaromorpha
**משפחה טפג'ריים (Tapejaridae)
**קבוצה Neoazhdarchia
***סוג ללא מקור Cretornis
***סוג ללא מקור Microtuban
***סוג ללא מקור Radiodactylus
***קבוצה Dsungaripteromorpha
****משפחה דסונגריפטריים (Dsungaripteridae)
****משפחה תלסודרומיים (Thalassodromidae)
***קבוצה Neopterodactyloidea
*******משפחה אז'דרכיים (Azhdarchidae)
*******משפחה כאוינגופטריים (Chaoyangopteridae)

==קישורים חיצוניים==

*
פסגת צ'פמן (מונטנה)

פסגת צ'פמן (באנגלית: Chapman Peak) היא פסגה ברכס ליווינגסטון, בשטח הפארק הלאומי גליישר, במדינת מונטנה שבארצות הברית.

הפסגה, שגובהה 2,859 מטרים מעל פני הים, ממוקמת על קו פרשת המים של אמריקה; הפסגה היא ההר ה-70 בגובהו במונטנה.

הפסגה ממוקמת על הגבול בין מחוז גליישר למחוז פלטהד (הגבול בין המחוזות עובר על קו פרשת המים).

אקלים הפסגה תת-ארקטי ומאופיין בחורפים ארוכים, בדרך כלל קרים מאוד, וקיצים קצרים וקרירים. בחודשי החורף הטמפרטורות יכולות לרדת מתחת ל 23- מעלות צלזיוס.

== גאולוגיה ==

כמו הרים אחרים בפארק הלאומי גליישר, פסגת צ'פמן מורכבת מסלעי משקע שמקורם החל מתקופת הפרקמבריון ועד תקופת היורה. רכס ליווינגסטון נוצר לפני 170 מיליון שנים, כאשר העתק לואיס דחף לוח סלע ענק (שעוביו 4.8 קילומטרים, אורכו 260 קילומטרים, ורוחבו 80 קילומטרים) מתקופת הפריקמבריון, מעל סלעים צעירים יותר מתקופת הקרטיקון.

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• Andrew W. Nugara, [https://books.google.co.il/books?id=f8p8AwAAQBAJ&pg=PA64&lpg=PA64&dq=%22Chapman+Peak%22+Montana&source=bl&ots=lbzrFdl2a_&sig=ACfU3U3ycixGjkYeKeWYiZpK4RyveSpWQQ&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjusqrphfzoAhWKqIsKHRsUDsM4ChDoATAGegQICBAB#v=onepage&q=%22Chapman%20Peak%22%20Montana&f=false More Scrambles in the Canadian Rockies: 2nd Edition], PP 64, 67</div>

<div class="mw-content-ltr">• שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית, [https://books.google.co.il/books?id=ZX8GAQAAIAAJ&pg=PA54&lpg=PA54&dq=%22Chapman+Peak%22+Montana&source=bl&ots=hkOn8vcauM&sig=ACfU3U3MAobj1O1E1aw-WUAqUkjWPfP_Jg&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwilwsH7hfzoAhVp-ioKHZkIBEw4HhDoATAFegQIChAB#v=onepage&q=%22Chapman%20Peak%22%20Montana&f=false Guide to National Parks and Monuments West of the Mississippi River], P 54</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:3:::NO::P3_FID:769758 פסגת צ'פמן] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://bivouac.com/MtnPg.asp?MtnId=14087 פסגת צ'פמן] באתר "אנציקלופדיית ההרים הקנדית"
* [https://www.peakbagger.com/peak.aspx?pid=4722 פסגת צ'פמן] באתר peakbagger
* [https://www.topoquest.com/map.php?lat=48.96303&lon=-114.02402&datum=nad83&zoom=4 מפה טופוגרפית של אזור הפסגה]
* [https://www.summitpost.org/chapman-peak/501432 מידע למטפסי הרים על פסגת צ'פמן] באתר summitpost (ותצלומי הפסגה)
* [https://peakery.com/chapman-peak-montana/ פסגת צ'פמן] באתר peakery (מפות טופוגרפיות, ומרחק לאתרים סמוכים)
* [https://peakvisor.com/peak/chapman-peak-united-states.html תרשים הנוף הנשקף מפסגת צ'פמן] באתר peakvisor
* [https://www.gaiagps.com/hike/poi/united-states/montana/glacier-national-park/chapman-peak/ מידע למטפסים] מסלולי הליכה בסמוך לפסגת צ'פמן
* [https://mapcarta.com/23634592 מפת אזור פסגת צ'פמן]
* [https://sunrise.maplogs.com/chapman_peak_montana_usa.4939.html זמני זריחת/שקיעת שמש עדכניים עבור פסגת צ'פמן]
* [https://www.mountain-forecast.com/peaks/Chapman-Peak/forecasts/2867 תחזית מזג אוויר ארוכת טווח עדכנית (לפי גבהים) עבור פסגת צ'פמן]

== הערות שוליים ==

צ'פמן
צ'פמן
צ'פמן
יעקב יהודה זילברליכט

הרב יעקב יהודה זילברליכט (ו' שבט ה'תשל"ג 9 בינואר 1973) הוא רב קהילה, ראש כולל, ר"מ, מנהל ומייסד (יחד עם הרב צבי רייזמן) ארגון עולמות ומוציא לאור של סדרת הספרים "שֹם דרך" על פירוש הרמב"ן על התורה מאת הרב שמחה זיסל ברוידא, ראש ישיבת חברון, וסדרת הספרים עקבי דרך על שיעורי אור החיים על הפרשה, מתוך חיבורי שיעורי עולמות על האור החיים.

== ביוגרפיה ==
נולד בתל אביב לאליקים גצל ונעמי ניצולי השואה שמוצאם מפולין. למד בישיבה התיכונית היישוב החדש עד לשנת תשנ"א ובהמשך בישיבת חברון כנסת ישראל, מאז ועד לשנת תש"ס. בישיבה למד בחברותא עם ראש הישיבה, רבי שמחה זיסל ברוידא ואף שימשו קרוב לשבע שנים ונסמך על ידו לרבנות.

מתגורר בבני ברק ונמנה עם חברי מערכת אוצר הפוסקים בירושלים. כיהן במשך כעשור כראש כולל בבית המדרש הגבוה להוראה ורבנות "שירת דבורה" בתל אביב, וכיום משמש כר"מ לעיון והלכה לשיעור ד' בישיבת נהורא שביישוב מבוא חורון, בנוסף מרצה למקצועות היהדות בסמינר בית יעקב "החדש" בתל אביב. בנוסף מכהן כרב קהילת 'הגבעה' במערב בני ברק.

==עריכה וכתיבת ספרים==
החל מתקופתו בישיבה, ערך והוציא לאור את שיעוריו של ראש הישיבה רבי שמחה זיסל ברוידא, בפירוש הרמב"ן על התורה, בסדרת הספרים 'שֹם דרך' (עשרה כרכים). כמו כן ערך את הספר חוקת הפסח של ראש ישיבת חברון דוד כהן, וספרי "דעת חיים" של משגיח ישיבת עטרת ישראל חיים וואלקין. ואת סדרת הספרים רץ כצבי (שמונה עשר כרכים).

בהמשך כתב את סדרת הספרים "עקבי דרך" על כתבי הרמב"ן, וספרים נוספים.

== ארגון עולמות ==
בשנת תשס"ח יזם צבי רייזמן תוכנית לימוד של שיעורי תורה בעיון. היוזמה יצאה אל הפועל על ידי הרב זילברליכט וצוות עורכים, המוציאים לאור מדי שבוע שיעור עיוני בנושא הלכתי אקטואלי הקשור לפרשת השבוע או למועדים ולענייני דיומא.

החל משנת תש"ף יצאו לאור במסגרת הארגון חוברות לימוד פרשיות השבוע עם פירוש הרמב"ן לתורה ופירוש האור החיים.

משנת תשע"ז יוצאים לאור מדי חודש חוברות לימוד בנושאי הלכות תפילה וברכות, שבת, מועדים, כשרות, ועוד.

מוסרי השיעור מקבלים חוברות שבהן מודפסים המקורות של הסוגיה הנידונה לחלוקה למשתתפי השיעור (הדפים זמינים גם במהדורה מקוונת בפורמט PDF).

במסגרת הארגון מועברים מדי שבוע כ-200 שיעורים בעשרות יישובים בישראל ובעולם וכן בארגונים, כולל צה"ל והתעשייה האווירית לישראל. באתר הפרויקט מעל 650 שיעורים בתוספת דפי מקורות ודפי עזר לסוגיות בהלכה, במחשבה ובפרשת השבוע.

ביוזמת הארגון נערכים מעת לעת כינוסים וימי עיון בהשתתפות הרבנים הראשיים לישראל, דיינים ומורי הוראה, פתוחים לקהל הרחב.

שיעורי עולמות נלמדים גם בישיבות תיכוניות אחדות, פעם בשנה מתקיים כינוס של התלמידים המשתתפים בלימוד, שבו נמסרים שיעורים ושיחות מרבנים וראשי ישיבות.

תוכניות הלימוד של 'עולמות' נלמדות במסגרת שיתופי פועלה עם ארגונים שונים, כגון איחוד הצלה ועוד, וכן עם ארגונים הפועלים אף הם להפצת תורה ובהם: ארגון עיתים לתורה, אחוות תורה.

== ספריו ==
* פירוש עקבי דרך על כתבי הרמב"ן
* ספר ודברת בם על מועדי השנה
* סידר וכתב מאות חוברות עיון, במסגרת ארגון עולמות, וקבצים תורניים רבים נוספים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://olamot.net/ אתר עולמות]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת היישוב החדש
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
מכון המחקר הכל-רוסי "סיגנל"

מכון המחקר הכל-רוסי "סיגנל" (ברוסית: Всероссийский научно-исследовательский институт «Сигнал» ,ВНИИ «Сигнал») הוא ארגון המחקר הגדול ביותר ברוסיה לפיתוח וייצור כוננים מבוקרים ומערכות אספקת חשמל. ממוקם בעיר קוברוב, מחוז ולדימיר.

המכון הוקם באמצע שנות ה-50 כאשר החל לתכנן מייצבי טנקים. ב, פיתח מכון סיגנל אלקטרוניקה והידראוליקה לאוטומציה של מערכות בקרה ומערכות הנחיה של טנקים, כמו גם כלי ניווט ומערעות למיקום גאוגרפי. מרבית מוצרי המכון משמשים לרקטות, כלי שיט צבאיים ומסוקים, וציוד ניווט המשמש בציוד ללחימה יבשתית. "סיגנל" מקדיש תשומת לב רבה לשיפור כוננים הידראוליים מסוגים שונים, ושותפיה הם כ-90 מכוני מחקר רוסיים, לשכות עיצוב ומפעלים לבניית מכונות.

מערכות ההכוונה והייצוב שנוצרו על ידי צוותי המכון, מערכות הניווט והטופוגרפיה ומערכות אוטומטיות לבקרת כיבוי מצוידות בטנקים וכלי רכב צבאיים לחיל הרגלים, מערכות טילים מרובים נגד מטוסים ונגד טנקים, תותחים, רכבי סיור וכיבוי אש, ספינות קרב ומסוקי קרב לחיל הים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:מכוני מחקר רוסיים
אורניתוכירואידה

אורניתוכירואידה (שם מדעי: Ornithocheiroidea) הוא ענף של פטרוזאורים מתת-סדרת הפטרודקטיליים, הכולל את מרבית מיני הפטרודקטיליים. הקבוצה הוגדרה ב-1870 בידי החוקר הארי סיילי, אך בוטלה. בשנת 1994 הוחזרה בידי החוקר כריסטופר בנט והוגדרה מחדש ב-2003 בידי אלכסנדר קלנר.

זוהי קבוצה גדולה של בעלי חיים מעופפים ענקיים הכוללים סוגים מרשימים וגדולים מאוד כמו הקוואצלקואטלוס הענקי, הפטרנודון, האורניתוכיירוס והאיסטיודקטילוס. הם היו בעלי מקור רחבים, מוארכים וחסרי שיניים ובעלי צווארים ארוכים.

המינים בקבוצה זו מחולקים לשני ענפים: הפטרנודונטיה, שהיו בעלי כרבולות גבוהות כמו אצל הפטרנודון, ואצל חלקם גם שיניים ארוכות וחדות, ואצל הניקטוזאוריים, והאז'דרכואידה שהיו גבוהים, בעלי צווארים ארוכים ועדינים ומקור ארוך ועבה כמו אצל המרבו, אף שלחלקם היו שיניים בלסתם.

מינים אלה עופפו לאורך מרבית היבשות, בעיקר סביבות אמריקה הדרומית ומזרח אסיה החל מהקרטיקון התחתון שלפני 130 מיליון שנה עד לסוף תקופת הדינוזאורים לפני 66 מיליון שנה.

==מיון==
*סוג ללא מקור Piksi
*קבוצה אז'דרכואידה (Azhdarchoidea)
**קבוצה Tapejaromorpha
***משפחה טפג'ריים (Tapejaridae)
***קבוצה נאואז'דרכואידה (Neoazhdarchia)
****קבוצה Dsungaripteromorpha
*****משפחה דסונגריפטריים (Dsungaripteridae)
*****משפחה תלסודרומיים (Thalassodromidae)
*****קבוצה Neopterodactyloidea'
******משפחה אז'דרכיים (Azhdarchidae)
******משפחה כאוינגופטריים (Chaoyangopteridae)
*קבוצה פטרנודונטיה (Pteranodontia)
**משפחה ניקטוזאוריים (Nyctosauridae)
**קבוצה פטרנודונטואידה (Pteranodontoidea)
***משפחה פטראנודוניים (Pteranodontidae)
***קבוצה Ornithocheiromorpha
****משפחה Lonchodectidae
****קבוצה Lanceodontia
*****משפחה איסטיודקטיליים (Istiodactylidae)
*****קבוצה Anhangueria
******משפחה בוראופטריים (Boreopteridae)
******משפחה Hamipteridae
******קבוצה Targaryendraconia
*******משפחה Cimoliopteridae
*******משפחה Targaryendraconidae
******קבוצה Ornithocheirae
*******משפחה אנהגואריים (Anhangueridae)
*******משפחה אורניתוכיריים (Ornithocheiridae)

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1964
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יאנג ג'ונגג'יין
מבצע מסע בצבעים

מבצע מסע בצבעים הוא מבצע צבאי שערך צה"ל בין 26 בפברואר ל-2 במרץ 2002, במהלך האינתיפאדה השנייה, לפגיעה בתשתיות טרור במחנה הפליטים בלאטה שבשכם. המבצע נחל הצלחה וסלל את הדרך התורתית למבצע חומת מגן.

המבצע החל בשל יציאת פיגועים רבים משכם, ולאחר שניסיון התיווך של אנתוני זיני כשל. במבצע יושמה לראשונה באופן נרחב שיטת לוחמה בשטח בנוי המכונה "הליכה דרך קירות".

== רקע למבצע ==

בשנותיה הראשונות של האינתיפאדה השנייה התקשה צה"ל להתמודד עם גל הפיגועים. ביולי 2001 התמנה למפקד אוגדת אזור יהודה ושומרון תת-אלוף יצחק גרשון, והחל ליזום פעולות התקפיות כנגד הטרור הפלסטיני, בסיוע השב"כ. לאחר תפיסת האונייה קארין איי, השתנה יחסה של ארצות הברית כלפי הסכסוך ומאמצי ההסדרה של הגנרל אנתוני זיני פסקו. לאור זאת, בפברואר 2002 הוטל על חטיבת הצנחנים, בפיקודו של אביב כוכבי, לכבוש את מחנה הפליטים בלאטה שבשכם.

שכם בכלל, ומחנה בלאטה בפרט, נחשבו בעיני צה"ל למרחב לחימה מסוכן ובעייתי. בתפיסה הפלסטינית, נחשב מחנה בלאטה למעוז בלתי חדיר, שחזקה כי הכניסה אליו תגבה מצה"ל אבדות רבות. המבצע זכה להתנגדות מצד ראש המטה הכללי שאול מופז, שלא ראה בו ערך אסטרטגי. לבסוף, אישר מופז את המבצע, תוך התנייתו בהשארת "פתח מילוט" ממחנה הפליטים אל הקסבה של שכם. 

==מהלך המבצע==

הכוחות התארגנו בחטיבת שומרון ויצאו למבצע ב-26 בפברואר 2002. מדרום מערב לשכם פשטו על המחנה גדוד 101, סיירת צנחנים ופלחה"ן צנחנים. מצפון מזרח תקפו גדוד 932 יחד עם פלנ"ט צנחנים ופלוגה מגדוד 101. גדוד 433 מהשריון נשאר בפאתים לחפות באש וליצור הטעיה.

צוות של פלנ"ט צנחנים נשלח לחפות באש ותצפית מתל א-ראס. בעת המבצע זיהה הכוח רכב שהיה מידע לגביו כי הוא רכב תופת. הטיל הראשון שירו פגע בקו מתח ויצר חושך ברחבי העיר שכם. הטיל השני השמיד את הרכב והרג שני מחבלים. במהלך הפעולה נהרג לוחם הסיירת, , בעת שעלה על מטען חבלה.

במהלך המבצע נתקלו כוחות הצנחנים במספר מחבלים חמושים והרגו אותם. בנוסף התגלו אמצעי לחימה רבים, רקטות וחומרי חבלה. לוחמי הפלחה"ן השמידו מחרטות לייצור נשק, חומרי חבלה ומטעני נפץ.

==לאחר המבצע==

לאחר המבצע אמר מח"ט הצנחנים, כוכבי, במסיבת עיתונאים, כי למרות החששות שקדמו לפשיטה: 

מבצע זה היה ל"טבילת האש" של תפיסת ההליכה דרך קירות, בה נעשה שימוש נרחב במהלך מבצע חומת מגן. שיטה זו נלמדה על ידי הצבא האמריקאי והצבא הבריטי, ונעשה בה שימוש באפגניסטן ובעיראק.

==לקריאה נוספת==
* "אחרי! ספר מורשת חטיבת הצנחנים" הוצאת פורת, ירושלים 2011.
* אהד לסלוי, [https://www.idf.il/media/eufpwct1/homt-magen__ready-digital.pdf מבצע "חומת מגן": מהכלה להכרעה], המחלקה להיסטוריה, 2022.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.orev.co.il/web/8888/nsf/arclookup.taf?&_id=133136&did=5052&title=%EE%E1%F6%F2 מבצע מסע בצבעים] באתר עמותת עורב צנחנים
* [https://www.idf.il/media/uhndatu5/%D7%9E%D7%91%D7%A6%D7%A2-%D7%9E%D7%A1%D7%A2-%D7%91%D7%A6%D7%91%D7%A2%D7%99%D7%9D-%D7%9E%D7%97%D7%A0%D7%94-%D7%94%D7%A4%D7%9C%D7%99%D7%98%D7%99%D7%9D-%D7%91%D7%9C%D7%90%D7%98%D7%94.pdf מפת] מבצע "מסע בצבעים" מאתר המחלקה להיסטוריה-צה"ל.
* 

== הערות שוליים ==

מסע בצבעים
מסע בצבעים
קטגוריה:2002 בישראל
קטגוריה:קרבות יחידות הצנחנים של צה"ל, 1974 -
קטגוריה:שכם: היסטוריה
על סף הנצח (ציור)

על סף הנצח או איש מתאבל הוא ציור שמן משנת 1890 שיצר הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך. היצירה נוצרה בסן רמי דה פרובאנס בהתבסס על ליתוגרפיה מוקדמת. ואן גוך השלים את היצירה במאי באותה שנה, כחודשיים לפני מותו.

בשנת 1970, המגזין "raisonné" נתן לו שם חדש - "Worn Out: At Eternity's Gate".<ref>de la Faille, Jacob Baart (1970). The Works of Vincent van Gogh. Amsterdam: Meulenhoff. p. 274.</ref>

==אודות היצירה==
הליתוגרפיה התבססה על סקיצה בעיפרון בשם "Worn Out" (מאנגלית: מותש) שנוצרה ב-1882 על סמך דיוקן של וטרן ופנסיונר בשם אדריאנוס ג'ייקובאס זיידרלנד בהאג. ואן גוך הושפע מיצירתו של הברט פון הרקומר שהוצגה בהאקדמיה המלכותית לאמנויות.

במכתביו של ואן גוך, הוא ציין כי ברצונו לעשות מספר סקיצות כדי שהיצירה תצא מוצלחת. ואן גוך ראה ברגעים כאלו, כאשר אדם מביע צער וייאוש, כהוכחה לקיומו של אלוהים ולקיומה של הנצחיות. ב-1998, התאולוגית קט'לין פאוורס אריקסון אמרה כי ואן גוך האמין באלוהים גם ברגעים קשים של צער, והוא ביטא זאת ביצירה זו.

ואן גוך יצר שבע ליתוגרפיות שלאחת מהן ניתן השם על סף הנצח. עותק נוסף זוהה בשנת 2021.<ref></ref> ואן גוך יצר עוד שתי סקיצות מאוחרות יותר בדמותה של אישה מתאבלת.

ואן גוך סבל מבעיות נפשיות, במיוחד בשנתיים האחרונות לחייו. ב-1888, הוא אושפז בבית חולים מפני שהוא חתך לעצמו את האוזן, והדיאגנוזה הרשמית של בית החולים בארל שהצייר סבל שיגעון חמור והזיות כלליות. ד"ר פלקיס ריי שטיפל בואן גוך טען שהוא סובל מאפילפסיה נפשית. כיום, אין תמימות דעים מה הייתה מחלתו של ואן גוך. התקף זה גרם לואן גוך לאשפז את עצמו במוסד בסן רמי ממאי 1889 עד מאי 1890. באפריל 1890, הוא כתב לאחיו, תיאו, על מצבו הנפשי הרעוע, אך הוא סיפר כי הוא המשיך לצייר על קנבסים בהסתמך על זיכרונו. ייתכן שעל סף הנצח היא אחת מאותן יצירות שנוצרו על סמך זיכרונו.

בשנת 2018, יצא לאקרנים סרט ביוגרפי על ואן גוך בכיכובו של וילם דפו הנושא שם זהה ליצירה. דפו היה מועמד לפרס האוסקר על תפקידו בסרט זה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:וינסנט ואן גוך: ציורים
ג'ובאני דופרה

ג'ובאני דופרה (באיטלקית: Giovanni Dupré; 1817, סיינה – 1882, פירנצה) היה פסל איטלקי.
== ביוגרפיה ==
החל את דרכו בבית המלאכה של אביו בייצור פסלי רנסאנס מדומים, זכה בפרס ראשון בתחרות פתוחה של האקדמיה לאמנות של פירנצה, עם פסל הבל המת שנרכש על ידי מריה ניקולאייבנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, הנטורליזם הגלום בפסל בשלהי תקופת הנאו-קלאסיציזם זכה לעידודו של לורנצו ברטוליני.

הוא המשיך בפיסול דמותו של קין בסגנון יותר קלאסיציסטי.

עבור רחבת הכניסה לאופיצי הוא פיסל את דמויותיהם של ג'וטו די בונדונה ושל וסאן אנטונינו.

בתו אמליה דופרה אצרה מוזיאון על שמו בעיירה פייסולה (בפאתי פירנצה). פסל שלה משולב בפירנצה בשער הראשי בחזית של סנטה מריה דל פיורה.

==גלריה==
<gallery>
Giovanni-Dupre-Cain-Hermitage.jpg|קין בארמיטאז'
Giovanni-Dupre-Abel-Hermitage.jpg|הבל בארמיטאז'
Statue of Giotto di Bondone (Uffizi Gallery).jpg|ג'וטו די בונדונה ברחבת הכניסה לאופיצי
Sappho by Giovanni Dupré, 1857-1861, marble - Galleria nazionale d'arte moderna - Rome, Italy - DSC05178.jpg|סאפו בגלריה הלאומית לאמנות מודרנית (רומא)
A statue of Saint Reparata-Santa Maria del Fiore (Florence) - Main portal.jpg|פסל של סנטה רפאראטה מאת אמליה דופרה הבת בחזית סנטה מריה דל פיורה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

 קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:ילידי 1817
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1817
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1882
הדומה הבויארית

מיכאיל פיודורוביץ' והבויארים.]]
ישיבת הדומה הבויארית.
הדומה הבויארית (ברוסית: Боя́рская ду́ма) הייתה המועצה הגבוהה ביותר של רוסיה הצארית, שהייתה מורכבת מנציגי האצולה הפיאודלית<ref>[http://stepanov01.narod.ru/history/lect06_5.htm Боярская дума]</ref> וייעצה לצאר. הדומה הבויארית הייתה המשך התפתחותה של הדומה הנסיכותית מהמאה ה-14 במדינה הרוסית. התקיימה מהמאה ה-14 ועד לתחילת המאה ה-18.

הדומה הבויארית לא הייתה גוף עצמאי ושימשה כמועצת מדינה, שפעלה תמיד לצד הצאר וייעצה לו בענייני ניהול המדינה ויחד איתו ייצגה את הרשות המבצעת. אחדות זו התבטאה במיוחד בענייני חקיקה וביחסים בינלאומיים. בכל המקרים, התקבלה החלטה בצורה הבאה: "הריבון ציווה והבויארים דנו" («Государь указал и бояре приговорили») או "בצו הריבון, הבויארים פסקו" («По государеву указу бояре приговорили»).

הדומה הבויארית התקיימה עד תחילת המאה ה-18. בשנת 1711 הקים הצאר פיוטר הראשון גוף ממשלתי חדש - הסנאט הרוסי<ref></ref>.

== הרכב ==
הדומה הבויארית היה מוסד פוליטי שיצר והוביל את נסיכות מוסקבה ואת הסדר הציבורי. אופייה האריסטוקרטי של הדומה בא לידי ביטוי בכך שרוב חבריה כמעט עד סוף המאה ה-17 היו שייכים למעגל צר של משפחות אצילות ומונו לדומה על ידי הצאר בהתאם לוותק. התמיכה הבלתי פוסקת היחידה במבנה ובמשמעותה של הדומה הייתה המנהג, שמכוחו קרא הריבון לנהל את אנשי מעמד הבויארים בסדר היררכי מסוים.

הרכב הדומה במוסקבה כלל רק את הבויארים במשמעות העתיקה של מילה זו, כלומר בעלי אדמות חופשיות ואז, עם הפיכתם לאנשי שירות, נוצרה חלוקה בין הבויארים בכלל ומשרתי המדינה במובן המדויק. המעמד הגבוה של המשרתים הוכנסו לארמון כדי לסייע ללא הרף לדוכס הגדול בענייני המינהל בנסיכות מוסקבה. קטגוריה נמוכה נוספת של אותם משרתים בחצר היו כאלה שקיבלו את "הדרך" להיכנס לשירות במוסד המדינה.
== ראו גם ==
* הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית
* זמסקי סובור
* הסנאט הרוסי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוסיה הצארית