OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
האיגוד הישראלי למתמטיקה

האיגוד הישראלי למתמטיקה הוא האגודה המקצועית של המתמטיקאים בישראל, וחברים בו מרבית המתמטיקאים החוקרים במדינה. מטרת האיגוד היא עידוד המחקר המתמטי וההשכלה המתמטית האקדמית. האיגוד מטפח קשרים מקצועיים בין־לאומיים עם אגודים מקצועיים ברחבי העולם; הוא חבר מוסדי באגודה האירופית למתמטיקה (EMS)<ref>EMS, Corporate Members, euro-math-soc.eu, [https://euro-math-soc.eu/corporate/israel-mathematical-union Israel Mathematical Union].</ref>, חבר במועצה הבין־לאומית למתמטיקה יישומית ותעשייתית (ICIAM) (החל משנת 2004)<ref>ICIAM, Membership, Associated members, iciam.org, [http://www.iciam.org/member/imu Israel Mathematical Union].</ref> ויש לו הסכמי חברות הדדיים עם האגודה האמריקאית למתמטיקה (AMS)<ref>AMS, Membership, ams.org, [https://www.ams.org/membership AMS Member Directory].</ref> ועם החברה למתמטיקה תעשייתית ושימושית (SIAM). בנוסף האיגוד מייצג את מדינת ישראל באיחוד המתמטי הבינלאומי (IMU)<ref>IMU, Member Countries, mathunion.org, [https://www.mathunion.org/imu-members/israel Mathematical Society].</ref>.

האיגוד הישראלי למתמטיקה נוסד ב־1996 כעמותה, המחליפה את "האיגוד למתמטיקה בישראל" (שנוסד ב־2.3.1953). הנהלת האיגוד מתחלפת כל שנתיים ונמצאת בשנים 2022–2021 באוניברסיטת בן-גוריון בנגב שבבאר שבע. בראש האיגוד עומדים נשיא, מזכיר וגזבר. הנשיא הנבחר של האיגוד הוא פרופ' מנחם קוג'מן מהמחלקה למתמטיקה, הפקולטה למדעי הטבע באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

האיגוד מקיים כנס שנתי, פעילויות נוער ומעניק פרסים על הישגים שונים בתחומי המתמטיקה. הפרסים המוענקים הם:
* פרס ארדש
* פרס לויצקי
* פרס נסיהו
* פרס אברבנאל

== נשיאי האיגוד ==

== קישורים חיצוניים ==
* 

מתמטיקה
קטגוריה:תרבות מתמטית

== הערות שוליים ==
כתב אופציה

כתב אופציה (באנגלית: Warrant) הוא סוג של נייר ערך המיר. הוא מהווה אופציית Call למניות, המונפקת בידי חברות ותאגידים דומים.

ההבדל העיקרי בין כתב אופציה ואופציה "רגילה" הוא שאופציה רגילה היא זכות קניה/מכירה שאינה מתבצעת מול החברה עצמה, אלא בין הסוחרים באופציה. האופציה הרגילה מונפקת (נכתבת) על ידי הבורסה או גוף פיננסי אחר; החברה אינה צד לעניין. לעומת זאת, כתב אופציה מונפק על ידי החברה. בעת מימוש כתב האופציה, תוספת המימוש מועברת לקופת החברה ומניה חדשה מונפקת תמורתה.

קיימים דגמים שונים של כתבי אופציה, בהם כאלו הנסחרים בבורסה וכאלו שאינם. כאשר חברה מעניקה אופציות לעובדים, מדובר בכתבי אופציה. הקצאת כתבי אופציה נהוגה בעת הנפקה של מניות או אג"ח כאשר בחבילה שהמשקיע רוכש נכללות גם אופציות. פעולה כזו מכונה "ממתיק" (sweetener), מאחר שהמשקיע מקבל הטבה כלכלית נוספת לצד נייר הערך העיקרי (ההטבה לא ניתנת בחינם – המשקיע משלם מחיר מעט יותר גבוה או מסכים לריבית נמוכה יותר).

==מאפיינים של כתב אופציה==
*אם כתב אופציה מיועד להיסחר בבורסה או להיות מוחזק בידי הציבור בדרך אחרת, נדרש להנפקה תשקיף. כתב האופציה מייצג חוזה שהצדדים לו הם מחזיק כתב האופציה והחברה. הזכות הגלומה בכתב האופציה היא להמרתו במניות שהחברה תקצה במחיר המימוש, שהוא המחיר שבעל האופציה נדרש לשלם במועד המימוש, עבור כל מניה הנובעת ממימוש האופציה. האופציה נמנית עם מצבת ניירות הערך של החברה המנפיקה. התשלום שהחברה קיבלה תמורת האופציה נרשם תחת ההון העצמי של החברה.
*כתבי אופציה מונפקים בכמות מוגבלת (סדרה).
*לא ניתן לכתוב אופציה מסוג זה. כתבי אופציה אינם נסחרים בשוק אופציות נפרד אלא יחד עם המניות.
*בישראל, משך חיי כתב אופציה רשום למסחר הוא עד ארבע שנים. לעומת זאת, משך חיי אופציה "רגילה" הוא בדרך כלל מספר חודשים.
*למרבית כתבי האופציה יש מועד ראשון ומועד אחרון למימוש. בטווח התאריכים שבין שני אלו, ניתן להמיר את כתב האופציה לנכס הבסיס. נהוג לקבוע שלאחר המועד האחרון, כתב האופציה יפוג ולא יקנה עוד זכויות כלשהן. לכן, בניגוד למניה או לאג"ח, כתב אופציה מצריך "עמידה על המשמר" מצד המחזיק בו ומתן הוראה למימוש במועד המתאים.

מבחינה מתמטית, כתב האופציה מתנהג על פי המודלים של אופציה רגילה.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20120613200832/http://www.tase.co.il/TASE/Products/Convertibles/Overview/ ניירות ערך המירים באתר הבורסה לניירות ערך].
* [https://positive.biz/%d7%90%d7%99%d7%9a-%d7%9c%d7%a7%d7%a8%d7%95%d7%90-%d7%97%d7%95%d7%96%d7%94-%d7%90%d7%95%d7%a4%d7%a6%d7%99%d7%94/ איך לקרוא כתב אופציה]
==הערות שוליים==

קטגוריה:ניירות ערך
קטגוריה:אופציות
קטגוריה:תגמול עובדים
גשר בסאנו דל גרפה

גשר בסאנו דל גרפה. 
תוכנית הגשר של פלדיו, צויר על ידי Ottavio Bertotti Scamozzi 
גשר בסאנו דל גרפה הוא גשר על נהר ברנטה בעיר בסאנו דל גראפה בצפון איטליה, שנבנה בתחילה ב-1570. הגשר משמש סמלה של העיר. הגשר נהרס פעמים רבות והוקם מחדש. כיום חוצה את הנהר גשר זהה לגשר המקורי, אך כלונסאות העץ שהיו במקור הוחלפו במוטות ברזל.
== היסטוריה ==
הגשר תוכנן במקורו על ידי האדריכל האיטלקי אנדראה פלדיו. היה זה גשר עץ שהוקם בין השנים 1570-1567. הגשר מתואר בספרו של פלדיו "ארבעת הספרים על אודות האדריכלות". הנהר ברנטה זורם מהרי האלפים דרומה אל עבר מישור חבל ונטו. פלאדיו הקים גשר מקורה הניצב על אומנות עץ מורכבות. הגשר ניצב עד לשנת 1748 עת נהרס בשיטפון עז, ונבנה מחדש על פי תוכניתו של פלדיו על ידי ברתולומאו פראקינו (Bartholomeo Ferracino). בשנת 1813 נשרף הגשר על ידי המשנה למלך ונבנה מחדש בשנת 1821. בזמן מלחמת העולם הראשונה חצו החיילים של הגנרל האיטלקי לואיג'י קאדורנה את הגשר בדרכם לקרבות, ונולד כינויו "גשר אלפיני"

פעם אחרונה נהרס הגשר בשנת 1945, על ידי חיילי הצבא הגרמני הנסוג במלחמת העולם השנייה. בשנת 1947 הגשר נבנה מחדש. החיילים האלפינים של הצבא האיטלקי העריצו את הגשר. ולאחר שהוא נהרס הם אספו כסף כדי לבנותו מחדש. ב-4 בנובמבר 1966 הגשר נפגע על ידי שיטפון עז ושוקם.

על הגשר נמצאת כיום החנות לממכר הגראפה של מזקקת נרדיני.

==לקריאה נוספת==
*אנדראה פלאדיו, ארבעת הספרים אודות האדריכלות, ונציה 1570, תרגם לעברית בצירוף מבוא, הערות ומפתחות רוני רייך. הוצאת זמורה-ביתן-דביר, תל אביב, תש"ס 1999, עמ' 196-195.
<div style="direction: ltr;">
*B. Boucher, Andrea Palladio, Abbeville Press, New York, 1998, pp. 180, 187-189.
</div>

==קישורים חיצוניים==

בסאנו דל גרפה
ארי נאמן

ארי נאמן (באנגלית Ari Ne'eman; נולד ב-10 בדצמבר 1987) הוא פעיל זכויות אוטיסטים יהודי-אמריקני, אשר ייסד את רשת הייצוג העצמי האוטיסטית. נאמן הוא האוטיסט הראשון המכהן במועצה האמריקאית לנכויות.

נאמן, בן להורים ישראלים, מאמין שהאוטיזם הוא חלק טבעי מהמגוון האנושי, ולא מחלה שיש לרפאה. הוא מתנגד לאופן השלילי שבו מוצגים אוטיסטים באמצעי התקשורת ומקדם את זכויות האזרח של האוטיסטים.

נאמן מאמין שעל החברה להתמקד בתמיכה באוטיסטים, במקום לנסות לחפש ריפוי. 

בנוסף לכהונותיו ברשת הייצוג העצמי האוטיסטית ובמועצה האמריקאית לנכויות, הוא מכהן גם בוועדה הבינמשרדית לאוטיזם ובארגון בינלאומי לייצוג נכים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* - ריאיון עם נאמן באתר "גלובס"
* [http://www.acisrael.org/forums/viewtopic.php?t=2131 כן, אני יכול] - ריאיון עם נאמן במוסף "סופשבוע" של עיתון מעריב
* [http://www.wired.com/wiredscience/2010/10/exclusive-ari-neeman-qa/all/1 האוטיסט הראשון המייעץ לנשיא ארצות הברית] - ריאיון עם נאמן באתר Wired (אנגלית)
* [http://www.newsweek.com/2009/05/15/erasing-autism.html ארי נאמן והאוטיזם] - באתר ניוזוויק (אנגלית)
* [https://web.archive.org/web/20090313180043/http://www.umbc.edu/magazine/winter09/feature_ari.html ארי נאמן - שאיפות לא נורמליות] - באתר אוניברסיטת מרילנד (אנגלית)
* [http://nymag.com/news/features/47225/ הגל החדש של פעילי הזכויות האוטיסטים] - באתר מגזין ניו יורק (אנגלית)
* [http://wn.com/Ari_Ne%27eman_at_Ohio_State_Neurodiversity_and_the_College_Campus,_part_1 ארי נאמן - מגוון נוירולוגי באוניברסיטאות] - באתר חדשות העולם (אנגלית)

קטגוריה:אמריקאים ממוצא ישראלי
קטגוריה:אוטיסטים אמריקאים
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1987
הפוטבול ליג הראשונה

הפוטבול ליג האנגלית הראשונה (באנגלית: English Football League One, מכונה גם ליגה אחת של EFL או של סקיי בט, על שם הספונסרית של הליגה) היא ליגת הכדורגל השלישית בחשיבותה באנגליה, אחת מתחת לליגת המשנה – הצ'מפיונשיפ. זוהי הליגה השנייה בטיבה בפוטבול ליג.
הליגה כוללת 24 קבוצות, כאשר בסיום העונה יורדות ארבע מהן לליגה האנגלית השנייה, ושלוש עולות לצ'מפיונשיפ.
שתי הקבוצות המסיימות ראשונות עולות באופן אוטומטי, וזהותה של העולה השלישית נקבעת בתום משחקי הפלייאוף בין מקומות 3–6.

== קבוצות הליגה לעונת 2024/2025 ==
{| class="wikitable sortable"
|+
!קבוצה
!עיר
!אצטדיון
!תכולה
|-
|אקסטר סיטי
|אקסטר
|סנט ג'יימס פארק
|8,720
|-
|בארנסלי
|בארנסלי
|אצטדיון אוקוול
|23,287
|-
|בולטון וונדררס
|בולטון
|אצטדיון מקרון
|28,723
|-
|בורטון אלביון
|ברטון אפון טרנט
|אצטדיון פירלי
|6,912
|-
|בלקפול
|בלקפול
|בלומפילד רואד
|16,616
|-
|בריסטול רוברס
|בריסטול
|אצטדיון ממוריאל
|12,300
|-
|ברמינגהאם סיטי
|ברמינגהאם
|אצטדיון סנט אנדרוז
|30,009
|-
|האדרספילד טאון
|האדרספילד
|אצטדיון קירקליס
|24,500
|-
|וויקומב וונדררס
|היי וויקומב
|אדמס פארק
|9,448
|-
|ויגאן את'לטיק
|ויגאן
|אצטדיון DW
|25,133
|-
|לייטון אוריינט
|לייטון
|בריסביין רואד
|9,271
|-
|לינקולן סיטי
|לינקולן
|אצטדיון בנק סינציל
|10,120
|-
|מנספילד טאון
|מנספילד
|פילד מיל
|9,186
|-
|נורת'האמפטון טאון
|נורת'האמפטון
|אצטדיון סיקספילדס
|7,798
|-
|סטיבנייג'
|סטיבנייג'
|ברודהל רואד
|7,800
|-
|סטוקפורט קאונטי
|סטוקפורט
|אדג'ליי פארק
|10,852
|-
|פיטרבורו יונייטד
|פיטרבורו
|אצטדיון לונדון רואד
|15,314
|-
|צ'רלטון את'לטיק
|לונדון
|הוואלי
|27,111
|-
|קיימברידג' יונייטד
|קיימברידג'
|אצטדיון אבי
|8,127
|-
|קראולי טאון
|קראולי
|אצטדיון בראודפילד
|6,134
|-
|רדינג
|רדינג
|אצטדיון מדג'סקי
|24,161
|-
|רות'רהאם יונייטד
|רות'רהאם
|אצטדיון ניו יורק
|12,021
|-
|רקסהאם 
|רקסהאם 
|רייסקורס גראונד 
|10,771
|-
|שרוסברי טאון
|שרוסברי 
|אצטדיון מידאוו החדש
|9,875
|}

== אלופות הליגה לפי עונות ==
{| class="wikitable"
|+
!עונה
!אלופה
!סגנית
!המנצחת בפלייאוף
|-
|2004/2005
|לוטון טאון
|האל סיטי
|שפילד ונסדיי
|-
|2005/2006
|סאות'אנד יונייטד
|קולצ'סטר יונייטד
|בארנסלי 
|-
|2006/2007
|סקאנת'ורפ יונייטד
|בריסטול סיטי
|בלקפול 
|-
|2007/2008
|סוונסי סיטי
|נוטינגהאם פורסט
|דונקסטר רוברס
|-
|2008/2009
|לסטר סיטי
|פיטרבורו יונייטד
|סקאנת'ורפ יונייטד
|-
|2009/2010
|נוריץ' סיטי
|לידס יונייטד
|מילוול 
|-
|2010/2011
|ברייטון אנד הוב אלביון
|סאות'המפטון 
|פיטרבורו יונייטד
|-
|2011/2012
|צ'רלטון את'לטיק
|שפילד ונסדיי
|האדרספילד טאון
|-
|2012/2013
|דונקסטר רוברס
|בורנמות' 
|יאוביל טאון
|-
|2013/2014
|וולברהמפטון וונדררס
|ברנטפורד
|רות'רהאם יונייטד
|-
|2014/2015
|בריסטול סיטי
|מילטון קינס דונס
|פרסטון נורת' אנד
|-
|2015/2016
|ויגאן את'לטיק
|בורטון אלביון
|בארנסלי 
|-
|2016/2017
|שפילד יונייטד
|בולטון וונדררס
|מילוול 
|-
|2017/2018
|ויגאן את'לטיק
|בלקברן רוברס
|רות'רהאם יונייטד
|-
|2018/2019
|לוטון טאון
|בארנסלי 
|צ'רלטון את'לטיק
|-
|2019/2020
|קובנטרי סיטי
|רות'רהאם יונייטד
|וויקומב וונדררס
|-
|2020/2021
|האל סיטי
|פיטרבורו יונייטד
|בלקפול 
|-
|2021/2022
|ויגאן את'לטיק
|רות'רהאם יונייטד
|סנדרלנד
|-
|2022/2023
|פלימות' ארגייל
|איפסוויץ' טאון
|שפילד ונסדיי
|-
|2023/2024
|פורטסמות'
|דרבי קאונטי
|אוקספורד יונייטד
|}

== קישורים חיצוניים ==
*
חארמאנלי

חארמאנלי (בבולגרית: Харманли) היא עיר בדרום בולגריה, השלישית בגודלה במחוז חאסקובו ושוכנת 228 קילומטרים דרומית מזרחית מהבירה סופיה ו-27 קילומטרים מבירת המחוז חאסקובו.

==היסטוריה==
היישוב מתועד לראשונה ב-1510 בהקשר בנייתו של חאן על גדות נהר חארמאנלי. החאן שניצב על אם הדרך בין בלגרד לאיסטנבול קיבל בהדרגה גם חשיבות צבאית ובוצר על ידי העות'מאנים. בהדרגה החל להתפתח ישוב מסביב לחאן. ב-1585 נבנה גשר מעל הנהר חארמאנלי שנועד להקל על התעברוה אל החאן והיישוב. ב-1835, תקופת התחייה הלאומית הבולגרית נבנתה ביישוב כנסיית אנסטסיה הקדושה, שהפכה לאחד מסמליו. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה הרוסית, אך בהמשך נכלל בשטח המחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-1885 הכריז אלכסנדר בטנברג, נסיך בולגריה, באופן חד צדדי על איחוד בין מחוז רומליה המזרחית לנסיכות בולגריה ומאז נכללת חארמאנלי בשטח בולגריה.

==דמוגרפיה==
בין 1985 ל-1998 חל גידול מתון בכמות האוכלוסין, בשיעור של 1.8 אחוזים. בעשור הראשון של המאה ה-21 חל קיטון בכמות האוכלוסין בשיעור של 7.33 אחוזים, שרובו נובע בשל הגירת עבודה מהאזור, אך גם בשל שיעור תמותה הגדול משיעור הילודה. 49.4 אחוזים מהאוכלוסייה הם גברים ו-50.6 אחוזים הן נשים. מבחינת התמהיל האתני של האוכלוסייה עולה, כי 85.68 אחוזים הם בולגרים, 7.42 אחוזים ממוצא טורקי ו-6.44 אחוזים הם צוענים.

==כלכלה ותחבורה==

בשטח הרשות המקומית קיימים שטחים חקלאיים ובהם מגדלים בעיקר דגנים וירקות. מרבית התוצר המקומי הגולמי מגיע מתעשייה קלה, בעיקר עיבוד מזון, טקסטיל וטבק. העיר סמוכה לנתיבם של שני כבישים מהירים. האחד הכביש המהיר סופיה – פלובדיב – איסטנבול, והשני הכביש הפנים בולגרי בין רוסה לחאסקובו. בסמוך לעיר עובר עורק מספר 4 של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים ובעתיד אמור לעבור בסמיכות אליה עורק מספר 9.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי מחוז חאסקובו
בראונמילריט

בראונמילריט הוא מינרל אוקסידי נדיר המכיל סידן, אלומיניום וברזל. התגלה תחילה כתוצר מלאכותי בתהליך ייצור צמנט פורטלנד, ואחר כך התגלה גם בטבע, בין השאר בישראל.

==תכונות==
===הרכב כימי וקריסטלוגרפיה===
נוסחת המבנה הכימי של הבראונמילריט היא Ca<sub>2</sub>(Al,Fe<sup>3+</sup>)<sub>2</sub>O<sub>5</sub>.

הבראונמילריט מתגבש במערכת האורתורומבית, חבורת סימטריות נקודתית אורתורומבית דיפירמידלית <math>\ mm2 </math> וחבורת סימטריות מרחבית Ibm2. הפרמטרים של תא היחידה הם: Åa=5.584, b=14.60Å ו-c=5.374Å.

===תכונות פיזיקליות===
הגבישים מיקרוסקופיים. צורתם לוחיות עד μm60, וכמו כן במקבצים. הקשיות של המינרל טרם נקבעה, ומשקלו הסגולי הממוצע 3.76 גרם לסמ"ק.

===תכונות אופטיות===
אופטית המינרל הוא דו-צירי שלילי. מקדמי השבירה של הבראונמילריט הם: n<sub>α</sub>=1.96, n<sub>β</sub>=2.01 ו-n<sub>γ</sub>=2.04. גבישי הבראונמילריט שקופים למחצה, צבעם חום אדמדם. הבראונמילריט ניחן בפלאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו). הגוון של המינרל משתי זוויות (X ו-Y) הוא צהוב-חום וחום כהה מהזווית השלישית (Z)

==גילוי ומקור השם==
הבראונמילריט זוהה כמרכיב ברזל מרכזי בצמנט פורטלנד על ידי הגאולוג השוודי אלפרד טורנבוהם (Alfred Elis Törnebohm; 1911-1838) ב-1897, והוא כינה אותו צליט. מבנה הצליט זוהה ב-1928, וב-1932 זכתה ד"ר לורין תומאס בראונמילר (Lorrin Thomas Brownmiller; 1988-1902), הכימאית הראשית של חברת אלפא פורטלנד צמנט (Alpha Portland Cement Company) שמושבה באיסטון (Easton) בפנסילבניה שבארצות הברית, אחת ממזהי המבנה, שהמינרל יקרא על שמה. ב-1964 התגלה המינרל גם בטבע, ומאז הוא מוכר כמינרל טבעי על ידי האגודה הבינלאומית למינרלוגיה.

==מקור ותפוצה==
המינרל נוצר בהתמרת מגע בחום גבוה בין סלעים קרבונטיים (דוגמת סלעי גיר) למאגמה (למשל במאיין שבגרמניה). בכמה מקומות קרובים במזרח התיכון נוצר הבראונמילריט מבעירה של חומר ביטומני שבו היה ספוג סלע המשקע הקרבונטי חרסיתי.

נכון ל-2011 נמצא בראונמילריט שנוצר באופן טבעי על פני כדור הארץ בארבעה מקומות בעולם. בשלושה מהם: מחצבת הבזלת בקלך (Klöch) בשטיריה שבאוסטריה; במחדר שיאנגשאן שבמחוז האוטונומי שינג'יאנג שבצפון מערב סין; ובכמה מקומות בגרמניה, בעיקר בהר הגעש בלרברג (Bellerberg) סמוך לעיירה מאיין (Mayen) בהרי האייפל שבמדינת ריינלנד-פפאלץ (המקום בו נתגלה המינרל באופן טבעי לראשונה) נוצר המינרל בהתמרת מגע. ברביעי, תצורת חתרורים בבקעת חתרורים מזרחית לערד ובדרך מעלה אדומים, הוא נוצר מבעירה של חומר ביטומני שבו היה ספוג סלע המשקע.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*A. A. Colville and S. Geller, 1971, The crystal structure of brownmillerite, Acta Cryst. (1971). B27, 2311-2315
* Gross, S., 1977. The mineralogy of the Hatrurim formation. Israel. Geol. Surv. Isr. Bull. 70, 80 p. (המאמר של שולמית גרוס על תצורת חתרורים)
</div>

==קישורים חיצוניים==

*[http://webmineral.com/data/Brownmillerite.shtml Brownmillerite באתר WebMineral]
*[http://www.mindat.org/min-790.html Brownmillerite באתר Mindat]
*[http://rruff.geo.arizona.edu/doclib/hom/brownmillerite.pdf פרויקט rruff]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מינרלים אוקסידיים
קטגוריה:מינרלים
חיים טל

חיים טל (נולד ב-1950) הוא פרופסור לפריודונטיה, מומחה למחלות חניכיים ורפואת הפה, מכהן כפרופסור מן המניין וראש המחלקה לפריודונטיה והשתלות דנטליות באוניברסיטת תל אביב מאז 1985, ומופקד הקתדרה להשתלות דנטליות על שם ד"ר ג'רלד ניזניק מאז 1992. במהלך תקופה זאת כיהן 10 שנים כראש בית הספר לרפואת שיניים.

== ביוגרפיה ==
טל נולד ברמת גן, שרת בצה"ל בחטיבת גולני, ובהמשך כמדריך בקורס קצינים. סיים לימודיו בפקולטה לרפואת שיניים באוניברסיטה העברית בירושלים. התמחה בפריודונטיה (רפואת חניכיים) ורפואת הפה, והשלים למודי דוקטורט באנתרופולוגיה פיזיקלית באוניברסיטת וויטס-יוהנסבורג. שימש פרופסור חבר בפריודונטיה באוניברסיטת ניו יורק, נושא במינויים פרופסור אורח מטעם אוניברסיטת ניו יורק, אוניברסיטת פנסילבניה ואוניברסיטת טורונטו. זכה בפרס ג’ונסון אנד ג’ונסון למחקר מטעם ה-IADR - הארגון העולמי למחקר דנטלי ונושא בתארים עמית כבוד של האקדמיה האמריקאית לרפואת הפה, דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קרול-דווילה, בוקרשט, ויקיר ההסתדרות לרפואת שיניים בישראל.

באוניברסיטת ניו יורק התמחה במחקר בחיות מעבדה, ועם הצטרפותו לאוניברסיטת תל אביב (1985) הוביל מחקרים יישומיים לפיתוח אביזרים רפואיים, ובפרט בתחום הרגנרציה הפריודונטלית (שיקום מנגנוני התמיכה של השן). מוכר בעיקר בזכות מחקריו בתחומי הריפוי הפריודונטלי, פיתוח חסמי קולגן חדשניים לרגנרציה פריודונטלית, קריוכירורגיה ואנתרופולוגיה פיזיקלית. הרצה בנושאים אלה בישראל וברחבי העולם, ופרסם למעלה מ-140 מאמרים מדעיים בעיתונות בינלאומית מובילה. בשנת 2012 ראה אור ספר שערך, "Bone Regeneration". הספר שהופץ עד כה בלמעלה מ-49,000 עותקים עוסק באספקטים שונים של רגנרציה גרמית בתחומי הרפואה ורפואת שיניים, ובכתיבתו נטלו חלק חוקרים וקלינאים מישראל ומהעולם.

שימש מדען קליני ראשי בחברת טקטייל טכנולוגיות ישראל, מפתחת מערכות מחשוב להנחיית שתלים, ושימש יועץ לחברות בינלאומית בתחום הרגנרציה.

בשנת 2003 הגיש תביעה משפטית נגד שותפיו לפיתוח הקולגן הרפואי שמוסחר על ידי חברת קולבר לייף סיינס בע"מ. תביעתו של טל, שטען לנישולו מזכויותיו בפיתוח חדשני של קולגן רפואי, יושבה בהסדר פשרה.

חיים טל נשוי למשוררת הדסה טל, ואב לשתי בנות.

== קישורים חיצוניים ==

* לימור שריר, [http://www.e-mago.co.il/Editor/bikoret-3517.htm פרופ חיים טל: ראיון], באתר e-mago, 11 במאי 2010

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאי שיניים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
מרגרט אדלר

מרגרט "גרטה" אדלר (בגרמנית: Margarete "Grete" Adler; 13 בפברואר 1896 – 10 באפריל 1990) הייתה שחיינית וקופצת למים יהודייה-אוסטרית. בעלת מדליית ארד אולימפית.

== ביוגרפיה ==
אדלר נולדה בווינה.

באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכתה אדלר במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, יחד עם קלרה מילך, יוזפינה שטיקר וברטה זאריק בתוצאה של 6:17.0 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 5:52.8 דקות וגרמניה (6:04.6 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום 14 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:34.4 דקות.

באולימפיאדת פריז (1924) השתתפה אדלר בתחרויות הקפיצה למים וסיימה במקום שמיני ממקפצות 5 ו-10 מטר.

== הישגים ==
===אלופת אוסטריה===
* במשחה ל-100 מטר חופשי (1915, 1921–1924)
* במשחה ל-300 מטר חופשי (1915–1916, 1918, 1921)
* במשחה ל-400 מטר חופשי (1922–1924)
* קפיצה למים (1915)

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sports123.com/.search?results_page=searchresults.html&p=Margarete+Adler מרגרט אדלר], באתר Sports123 
* [https://www.revolvy.com/main/index.php?s=Margarete%20Adler&item_type=topic מרגרט אדלר], באתר Revolvy 

קטגוריה:שחייניות יהודיות
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:קופצות למים אוסטריות
קטגוריה:שחייניות חופשי אוסטריות
קטגוריה:משתתפות אולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית אוסטריות: שחייה
קטגוריה:אוסטריות שנולדו ב-1896
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1990
רעמסס התשיעי

רעמסס התשיעי היה מלך מצרים, מלך במאה ה-12 לפנה"ס כנראה בין השנים 1129-1111 לפנה"ס על פי הכרונולוגיה המצרית הנמוכה, או בין השנים 1142-1123 לפנה"ס על פי הגבוהה. מלך אחרי רעמסס השמיני. היה כנראה נכדו של נכדו של רעמסס השלישי מבנו מנתוחרחופשפ (Mentuherkhepeshef).

רעמסס התשיעי היה הפרעה השמיני מהשושלת ה-20. בתקופתו חזרה היציבות לממלכה לאחר תקופה ארוכה של דעיכה, שהחלה בפלישתם של גויי הים למצרים ולארץ ישראל. הוא ערך מסעות לאסיה ונוביה וחידש דרכי מסחר עתיקות. במצרים הוא הוסיף לבנות במקדש כרנך ובהליופוליס. בעקבות התגברות שוד הקברים בתקופתו, הוא דאג להעביר מומיות לקבורה מחודשת בדיר אל-בחרי, שם הם נחשפו מחדש במאה ה-19. המומיה שלו נקברה בעמק המלכים בקבר KV6, והועברה לדיר אל-בחרי בתקופת השושלת ה-21 על ידי פינודג'ם השני. בנו מנתוחרחופשפ לא זכה לרשת אותו ונקבר בקבר KV19. לאחר מותו עלה למלכות רעמסס העשירי, שלא ברור אם הייתה קרבת דם ביניהם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:פרעוני השושלת ה-20
קטגוריה:חנוטי מצרים העתיקה
לואי השני, רוזן פלנדריה

לואי השני, רוזן פלנדריה (Ludwig II) שנודע בשם לואי לה מאל (Ludwig la Male; 25 באוקטובר 1330 - 30 בינואר 1384) היה בנם של לואי הראשון, רוזן פלנדריה ושל מרגריט הראשונה מבורגונדיה.

== חייו ==
אחרי שנפצע בקרב קרסי (26 באוגוסט 1346) שבו נהרג אביו, הוא ירש את רוזנות פלנדריה ואת אלה של נבר ושל רתל, ושימש כאביר בצבאו של פיליפ השישי, מלך צרפת. בנובמבר של אותה שנה שב לפלנדריה, הופיע בפני נתיניו הפלמים וניסה להרחיקם מהשפעת אנגליה, אך ללא הצלחה. אדוארד השלישי, מלך אנגליה היה כבר בשערי העיר קאלה ומאה אלף פלמים התקדמו אל עבר העיר קאסל, ובזזו והחריבו את ערי הגבול של צרפת.

הפלמים אנשי העיר גנט שעסקו בטקסטיל והיו תלויים בצמר אנגלי, דרשו מלואי לה מאל לשאת לאישה את בתו של אדוארד השלישי, ומשסירב לעשות כן הם כלאו אותו. באביב 1347 הוא נמלט לחצר המלכות הצרפתי ואחרי כן לבראבנט, שם נשא לאישה את מרגריט, בתו של ז'אן השלישי, דוכס בראבנט, שהיה בן בריתו של מלך צרפת.

באותה שנה העיר גנט מרדה בו, אך המגפה השחורה שהגיעה לפלנדריה ב-1348, והתנגדותן של הערים ברוז', ליל ואיפר להגמוניה של גנט גרמו להחלשת המרד. לואי לה מאל חתם עם הסכם נייטרליות עם אנגליה (25 באוגוסט 1348), ואנשי תעשיית הטקסטיל של גנט נכנעו לבסוף לכוחות אנשי תעשיית הטקסטיל של ערי פלנדריה האחרות (13 בינואר 1349).

ב-1355, אחרי מותו של ז'אן השלישי, דוכס בראבנט, לואי לה מאל דרש לעצמו את דוכסות בראבנט בשם אשתו מרגריט. אבל גיסתו ז'ואנה שלטה בדוכסות זו ולואי לה מאל כבש מידיה את הדוכסות. למרות שאנשי בראבנט מרדו בו (24 באוקטובר - 29 באוקטובר 1356) הוא הצליח לשמור על שלטונו בדוכסות זו.

נפתחה תחרות בין אנגליה לבין צרפת, שכל אחת מהן חפצה להגביר את השפעתה בפלנדריה באמצעות נישואים עם בתו של לואי לה מאל, מרגריט השלישית, רוזנת פלנדריה לעתיד, וב-19 ביוני 1369 היא נישאה לפיליפ השני, דוכס בורגונדיה, שהיה בנו של ז'אן השני, מלך צרפת.

שנות שלטונו האחרונות של לואי לה מאל היו רצופות מאבקים בין הפלמים לבין הצרפתים. ב-1379 פרץ שוב מרד בעיר גנט, ולואי לה מאל קיבל עזרה מחמיו, פיליפ השני, דוכס בורגונדיה שניסה לדכא את המרד. הפלמים בראשותו של פיליפ ואן ארטוולדה, שהיה בנו של יאקוב ואן ארטוולדה גירשו את לואי לה מאל מפלנדריה, אך בהשפעתו של פיליפ השני, דוכס בורגונדיה, הצבא המלכותי הצרפתי בא לעזרתו והפלמים נחלו מפלה ניצחת בקרב רוזבקה (27 בנובמבר 1382). אולם, אזרחי גנט המשיכו במרד עד אחרי מותו של לואי לה מאל ב-1384.

ב-1382 מתה אמו של לואי לה מאל והוא ירש את רוזנות ארטואה ואת רוזנות פראנש-קונטה. אחרי מותו, בתו מרגריט השלישית ירשה את רוזנות פלנדריה, את רוזנות ארטואה ואת רוזנות פראנש קונטה בשיתוף עם בעלה, פיליפ השני, דוכס בורגונדיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רוזני פלנדריה
קטגוריה:ילידי 1330
קטגוריה:נפטרים ב-1384
קלרה מילך

קלרה מילך-דורסט (בגרמנית: Klara Milch-Durst; 24 במאי 1891 - 13 ביולי 1970 במולטאן) הייתה שחיינית יהודייה אוסטרית, בעלת מדליית ארד אולימפית.

== ביוגרפיה ==
מילך נולדה באיזמיר שבטורקיה. היא התאמנה בווינה.

באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכתה מילך במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, יחד עם מרגרט אדלר, יוזפינה שטיקר וברטה זאריק בתוצאה של 6:17.0 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 5:52.8 דקות וגרמניה (6:04.6 דקות). בנוסף, היא סיימה במקום 15 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:37.2 דקות.

ב-8 ביוני 1921 נישאה בברלין למהנדס גוסטב דורסט (נולד ב-29 בדצמבר 1880). בעקבות עליית הנאצים לשלטון בגרמניה נאלצו בני הזוג לברוח לבריטניה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sports123.com/.search?results_page=searchresults.html&p=Klara+Milch קלרה מילך] באתר sports123.com

קטגוריה:ילידות 1891
קטגוריה:שחייניות יהודיות
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)

קטגוריה:שחייניות חופשי אוסטריות
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית אוסטריות: שחייה
קטגוריה:אוסטריות שנפטרו ב-1970
יוזפינה שטיקר

יוזפינה "פיני" שטיקר (בגרמנית: Josephine "Fini" Sticker; 7 ביולי 1894 - 10 בספטמבר 1960) הייתה שחיינית יהודייה אוסטרית, בעלת מדליית ארד אולימפית.

== ביוגרפיה ==
שטיקר נולדה בווינה.

באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכתה שטיקר במדליית ארד<ref></ref> במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, יחד עם מרגרט אדלר, קלרה מילך וברטה זאריק בתוצאה של 6:17.0 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 5:52.8 דקות וגרמניה (6:04.6 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 13 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:31.8 דקות.

== קישורים חיצוניים ==
 
* [http://sports123.com/.search?results_page=searchresults.html&p=Josephine+Sticker יוזפינה שטקר] באתר sports123.com

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחייניות יהודיות
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:שחייניות חופשי אוסטריות
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית אוסטריות: שחייה
קטגוריה:אוסטריות שנולדו ב-1894
קטגוריה:נפטרות ב-1963
ברטה זאריק

ברטה זאריק-בלאה (בגרמנית: Berta Zahourek-Blaha; 3 בינואר 1896 - 14 ביוני 1967) הייתה שחיינית אוסטרית, בעלת מדליית ארד אולימפית.

== ביוגרפיה ==
זאריק נולדה בווינה.

באולימפיאדת סטוקהולם (1912) זכתה זאריק במדליית ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 6:17.0 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא עולם חדש של 5:52.8 דקות וגרמניה (6:04.6 דקות). ויחד עם מרגרט אדלר, קלרה מילך ויוזפינה שטיקר, הן הפכו לנשים הראשונות מאוסטריה שזכו במדליה אולימפית. בנוסף, היא סיימה במקום 16 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:38.6 דקות.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sports123.com/.search?query=Berta+Zahourek&results_page=searchresults.html&use_boss= sports123.com] 

קטגוריה:שחייניות חופשי אוסטריות
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית אוסטריות: שחייה
קטגוריה:אוסטריות שנולדו ב-1896
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1896
קטגוריה:נפטרות ב-1967
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1967
יוזף הוך

יוזף פאול יוהנס הוֹך (בגרמנית: Joseph Paul Johannes Hoch; 3 במאי 1815 – 19 בספטמבר 1874) היה עורך דין ופטרון אמנויות גרמני. הוך ציווה את הונו לקרן קונסרבטוריון הוך ובשנת 1878 נוסד הקונסרבטוריון בפרנקפורט. אחרי לייפציג וברלין, זה הקונסרבטוריון השביעי בדירוג הוותק בגרמניה. יוזף הוך נולד ומת בפרנקפורט על מיין.

== חייו ==
משפחתו של הוך התגוררה בפרנקפורט במשך דורות ומנתה בין חבריה שופטי שלום וסנאטורים. יוזף החל ללמוד נגינה בפסנתר ובכינור בגיל צעיר. כמו אביו לפניו, למד משפטים וקיבל תואר דוקטור למשפטים. 

הוך ירש ממון רב משני צדי משפחתו. בגיל צעיר החליט, על פי המופת של הבנקאי יוהאן פרידריך שטדל, להוריש לעירו סכום כסף להקמת מכון ללימודי אמנויות. לפני מסע לאנגליה בשנת 1843, ערך גרסה ראשונה של צוואה בכוונה זו, שאותה השלים ב-14 ביולי 1857. בצוואה בת 21 הסעיפים הניח לקרן הקונסרבטוריון כמיליון גולדמרק.

קברו של יוזף הוך נמצא בבית הקברות העירוני בפרנקפורט.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:פטרוני אמנות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1815
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1874
גירעון דמוקרטי

גֵירָעוֹן דמוקרטי הוא תופעה חברתית הנחקרת בתחומי מדע המדינה וסוציולוגיה, שעניינה פער בין מידת ההשתתפות האזרחית שמאפשרים ההסדרים הפורמליים במדינה לבין מימושם בפועל.

גירעון דמוקרטי הוא מצב בו מדינה או ארגון הם דמוקרטיים במידה מסוימת אך לא במידה הראויה. גירעון דמוקרטי יכול לנבוע מאכזבה מתפקוד המוסד החברתי המדובר, מתהליכי קבלת החלטות החלים בו ומאיכות השירותים שהוא מספק. 
התסמינים של גירעון דמוקרטי יכולים להיות למשל נסיגה בהשתתפות הפוליטית, ייאוש וחוסר אמון במדינה/ארגון ומנהיגותם. התנהגויות שיש חוקרים המגדירים אותן "אנטי פוליטיקה".

== הסיבות לגירעון דמוקרטי ==
חוקרים כמו אנתוני גידנס בבריטניה, פרופ' יעל ישי בישראל ורבים אחרים מצביעים על מגוון סיבות לגירעון הדמוקרטי:
* הפרטה ועליית כוחם של תאגידים כלכליים בעיקר תחת המשטרים הנאו-ליברליים במדינות כמו בריטניה, ארצות הברית וישראל ותהליכי ליברליזציה במדינות אירופה, נחשבים לממד עיקרי המצמצם את כוחם הממשי והנתפש של המוסדות הפוליטיים ואת תחושת הציבור כי יש להם משמעות ממשית בחייו
* גלובליזציה כלכלית ופוליטית - כהרחבה של עליית כוחם של גורמים כלכליים, תולים חוקרים רבים את היחלשות המוסדות הדמוקרטיים בהעברת משקל הכוח לתאגידים על לאומיים, מעצמות בזירה העולמית וארגונים בינלאומיים
* חוסר אמון וגילויי שחיתות - גילויי שחיתות שלטונית כמו הרשעת ראש ממשלה, נשיא ושרים לשעבר בפלילים, כמו גם חוויה יומיומית של שחיתות במסדרונות השלטון אחראים במידה רבה להתרחקות הציבור מהשתתפות דמוקרטית.
* שינויי עמדות - כהד לסיבות שצוינו להלן מתמקדים חוקרים רבים בשינוי עמדות הציבור ונוער בפרט בנושא השלטון הדמוקרטי וחשיבות ההשתתפות הדמוקרטית כגורם מתווך ומגביר של הגירעון הדמוקרטי
* חוסר אונים נרכש במישור הפוליטי, כתוצאה מחוויה מתמשכת של חיזוק שלילי שאינו מושפע מהבחירות הפוליטיות בחברה הנמצאת במשבר

== מדידת הגירעון הדמוקרטי ==
חוקרים נוהגים למדוד את הגירעון הדמוקרטי בעיקר דרך שיעורי הצבעה בבחירות וסקרי עמדות, המכון הישראלי לדמוקרטיה מפרסם מדי שנה את מדד הדמוקרטיה ומצביע על ירידה עקבית למדי בשיעורי ההצבעה והעמקה בגירעון הדמוקרטי בישראל. 
אנשי מחקר וגופים מקבילים בעולם בוחנים את הגירעון הדמוקרטי במדינותיהם, באיחוד האירופאי, בחברה האזרחית ועוד.

== ראו גם ==
* דמוקרטיה
* שחיקה דמוקרטית
* דמוקרטיה ליברלית
* דמוקרטיה לא ליברלית
* דמוקרטיה פגומה
* דמוקרטיה חלולה

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.idi.org.il/ResearchAndPrograms/Democracy_Index/Pages/Israel_Democracy_Index_Main.aspx מדד הדמוקרטיה], באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דמוקרטיה
אקסטר סיטי

מועדון הכדורגל אקסטר סיטי (באנגלית: Exeter City F.C) היא קבוצת כדורגל אנגלית המנוהלת על ידי אוהדיה ומייצגת את העיר אקסטר. מגרשה הביתי הוא אצטדיון סנט ג'יימס פארק שבאקסטר המכיל 9,000 מקומות.

==היסטוריה==
הקבוצה נוסדה בשנת 1904 ושיחקה במגרש ישן ששימש לפיטום חזירים, מגרש סנט ג'יימס פארק. אצטדיון זה משמש אותה עד היום לאחר שעבר שיפוצים קלים.

בשנת 2002 מונה אורי גלר כיו"ר משותף של הקבוצה והחזיק בתפקיד עד שנת 2007.

בשנת 2004 עמדה הקבוצה בפני פירוק, אך מאבק עיקש של האוהדים מנע זאת. מאות אוהדים שילמו לפחות 500 ליש"ט כל אחד כדי לשלם את חובות הקבוצה. מירב הכסף הגיע מגביע ה-FA בו הגרילה אקסטר סיטי את מנצ'סטר יונייטד בסיבוב השלישי של המפעל. המשחק נערך בינואר 2005 באצטדיון אולד טראפורד לעיני 67,511 צופים. אקסטר סיימה בתיקו 0-0 כאשר היא הכניסה לקופת המועדון 653,511 ליש"ט.

בעונת סיימה את הפוטבול ליג השנייה במקומות הראשונים ועלתה לליגת פוטבול ליג הראשונה, אשר נחשבת לליגה השלישית בחשיבותה באנגליה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל אנגליות
קטגוריה:דבון (מחוז): מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1904
דואו סונט

דואו סונט (לטינית: Duo sunt, מילולית: "שתיים הן", ידוע גם כ"על שתי הרשויות" ) הוא מסמך שנכתב ב-494 על ידי האפיפיור גלסיוס הראשון כמכתב לאנסטסיוס הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית.

המכתב תיאר שני כוחות עליונים, האחד – "הסמכות הקדושה של הבישופים" (pontificum sacrata auctoritas), ומולו – "כוח מלכותי" (regalis potestas), שאמורים לעבוד בשיתוף פעולה זה עם זה. 

מכתב זה בעל חשיבות ראשונה במעלה, כי הוא זה שמיסד את מערכת היחסים בין הכנסייה לשלטון הסֵקוּלָרִי במשך אלף שנה כמעט. הרעיון העומד מאחורי המכתב הוא שהקיסר אינו מעל לכנסייה אלא הוא חלק ממנה. כמו כל נוצרי אחר הוא זקוק לשירותי הכנסייה ואין הוא יכול להכתיב לאנשי הכנסייה כיצד לפעול במישור הדתי.

על פי המכתב, גם הכנסייה וגם השלטון האזרחי נחוצים לעולם, אבל יש עדיפות לצד הכנסייתי, האחראי על הנשמה וישועתה. גם הקיסרים זקוקים בתחום זה לסיועם של הכמרים, בשעת סקרמנט הווידוי גם הקיסרים שומעים שהם חוטאים, והכומר יכול, בעזרת מתן מחילה או מניעתה, לאפשר לנשמתם להגיע לגן העדן או לחסום את דרכה לשם. 

במכתב נאמר 

==ראו גם==
*קיסרופאפיזם
*אחת קדושה

קטגוריה:יחסי דת ומדינה
קטגוריה:תאולוגיה נוצרית
קטגוריה:יצירות המאה ה-5
קטגוריה:ספרות נוצרית
מוקתדא א-סדר

סייד מוקתדא א-סַדר (בערבית: سيد مقتدى الصدر; בתעתיק מדויק: סיד מקתדא אלצדר; נולד ב-4 באוגוסט 1974) הוא תאולוג אסלאמי עיראקי ומנהיג פוליטי הידוע בחוגי ההתעוררות המחודשת של השיעים בעיראק.

== ביוגרפיה ==
א-סדר נולד בנג'ף ומתגורר בה. מקור משפחתו ברמת תבנין שבלבנון. אביו מוחמד סאדק א-סדר, היה מנהיג דתי אף הוא, שנרצח לכאורה על ידי ממשלו של סדאם חוסיין, יחד עם שני אחיו של א-סדר. א-סדר הוא בן דודו של מוסא א-סדר, מייסד תנועת אמל הלבנונית ואבי התחייה השיעית בלבנון.

יחד עם עלי סיסתאני ועבד אל-עזיז אל-חכים מהמועצה האסלאמית העליונה של עיראק , נחשב א-סדר לאחת מהדמויות הדתיות והפוליטיות, שאינן נושאות תפקיד רשמי בממשלת עיראק, המשפיעות ביותר בעיראק. הוא הגיע לפופולריות הרבה שלו לאחר נפילת שלטונו של רודן עיראק, סדאם חוסיין. א-סדר, הידוע בהתנגדותו לפלישה האמריקאית ולשלטון העיראקי החדש שהגיע בעקבותיה, ייסד תנועה פוליטית ובתוכה מיליציה שפעלה נגד הצבא האמריקאי בעיראק וכונתה "צבא המהדי" . בשנת 2008 הכריז רשמית על פירוקה, והנהיג את הארגון שירש אותה, "חטיבות השלום" .

תוך כדי המאבק הצבאי למיגור ארגון המדינה האסלאמית מעיראק, אימץ א-סדר סדר-יום פטריוטי עיראקי ונקט בקו פומבי תקיף של התנערות מכל השפעה חיצונית על עיראק או התערבות בתהליך קבלת ההחלטות הריבוני שלה.<ref></ref> כחלק מסדר-יום חדש זה, הקים את מפלגת "סאאירון" שאמורה הייתה להוון את הכוח הפוליטי שצבר א-סדר בקרב קהלים נרחבים בעדה השיעית שהיו כפופים לסמכותו הדתית וששירתו בשורות המיליציות שבראשן עמד. לאחר הבחירות הפרלמנטריות בעיראק במאי 2018 הפכה מפלגת "סאאירון" למפלגה הגדולה בפרלמנט העיראקי. באוקטובר 2021, התחזקה מפלגתו ויחד עם בעלות בריתו היו בפרלמנט יותר מ-145 נציגים, מתוך 165 הדרושים לרוב. הוא סירב לכלול את יריביו הבכירים, ברית של מפלגות פרו-אירניות, בכל ממשלה שתוקם.

יריביו בלמו את ניסיונותיו להקים ממשלה. ביוני 2022, בצל המבוי הסתום, הורה א-סדר לחברי הפרלמנט שלו להתפטר מבית המחוקקים. ביולי 2022, תומכיו התבצרו בפרלמנט העיראקי.

ב-29 באוגוסט 2022 הודיע על פרישה מפוליטיקה ועל סגירת כל המוסדות הקשורים לתנועתו. הוא כתב: "החלטתי לא להתערב בעניינים פוליטיים. לכן אני מכריז כעת על נסיגה סופית וסגירת כל המוסדות מלבד המאוזוליאום הקדוש (של אביו מוחמד א-סדר שמת ב-1999), מוזיאון הכבוד, ורשות מורשת א-סדר". א-סדר הודיע בעבר על פרישה מהחיים הפוליטיים או מהממשלה ועל פירוק מיליציות הנאמנות לו, אך שמר על שליטתו הנרחבת על המוסדות במדינה. הוא המשיך להנהיג את "חטיבות השלום", שכלל אלפי לוחמים חמושים ושלט באזורים נרחבים בעיראק.<ref name=":0" /> מהומות פרצו בבגדאד.<ref></ref> הפגנות פרצו גם במחוזות הדרומיים בעלי הרוב השיעי. תומכיו של א-סדר נענו לקריאתו - ונסוגו.<ref></ref>

הוא התחתן בשנת 1994, ואין לו ילדים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים עיראקים
קטגוריה:תאולוגיה אסלאמית
קטגוריה:תאולוגים
קטגוריה:עיראקים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אנטי-אמריקאים
קטגוריה:אנטי-איראנים
קטגוריה:ילידי 1973
אוטו שיף

אוטו שיף (נולד כאוטו סוכצ'בסקי; בגרמנית: Otto Scheff או Otto Sochaczewsky; 12 בדצמבר 1889 – 26 באוקטובר 1956) היה שחיין, שחקן כדורמים, עורך דין ופוליטיקאי יהודי אוסטרי, בעל מדליית ארד אולימפית.

==קורות חיים==
שיף נולד בברלין.

באולימפיאדת אתונה (1906) זכה שיף במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 6:24.0 דקות, לפני הנרי טיילור (6:26.0 דקות) וג'ון ג'רוויס שניהם מבריטניה ובמדליית ארד במשחה ל-1 מייל בתוצאה של 30:53.4 דקות, אחרי טיילור (28:28.0 דקות) וג'רוויס (30:07.6 דקות). בנוסף, הוא השתתף במשחה שליחים 4x250 מטר חופשי, אך נבחרתו לא סיימה את המשחה ודורגה במקום שישי.

באולימפיאדת לונדון (1908) זכה שיף במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:46.0 דקות, אחרי טיילור שקבע שיא עולם חדש של 5:36.8 דקות ופרנק בוריפר מאוסטרלאסיה (5:44.2 דקות). בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אולימפי חדש של 5:40.6 דקות. בנוסף, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי אך לא סיים אותו, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 24:15.8 דקות וכן סיים במקום שמיני במשחה ל-100 מטר חופשי ולא עלה לשלב הגמר, בשלב המוקדמות הוא קבע תוצאה של 1:11.4 דקות.

===שיאן עולם===
קברו של אוטו שיף
בתחרות שחייה שנערכה בווינה ב-11 בנובמבר אותה שנה קבע שיף במשחה ל-200 מטר חופשי שיא עולם חדש של 2:31.6 דקות. כמו כן, הוא שיפר את שיא העולם במשחה ל-1000 מטר חופשי שיא שהחזיק מעמד 4 שנים.

באולימפיאדת סטוקהולם (1912) סיים שיף במקום רביעי עם נבחרת הכדורמים של אוסטריה.

בין השנים 1945–1953 כיהן שיף כחבר המועצה הלאומית מטעם מפלגת העם האוסטרית.

שיף נפטר במריה אנזרסדורף בשנת 1956.

== תארים והשגים ==
* בסך הכל קבע שיף 4 שיאי עולם בשחייה.
*בשנת 1988 זכה שיף להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sports123.com/.search?results_page=searchresults.html&p=Otto+Scheff אוטו שיף] באתר sports123.com

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחיינים אולימפיים יהודים
קטגוריה:שחיינים אוסטרים
קטגוריה:שיאני עולם בשחייה
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחקני כדורמים
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת אתונה (1906)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת אתונה (1906)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים יהודים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1956
אי-שוויון מרקוב

אי-שוויון מרקוב מספק חסם עליון להסתברות ש-X נמצא בתחום המסומן באדום

בתורת ההסתברות אי-שוויון מרקוב חוסם את ההסתברות לכך שמשתנה מקרי אי שלילי יהיה גדול מקבוע נתון. אי שוויון מרקוב (בדומה לאי-שוויון צ'בישב ואי-שוויון קולמוגורוב) הוא אחד מאי-השוויונים הבסיסיים המשתמשים במושג התוחלת בשביל לאמוד (אם כי לעיתים רבות באופן גס) את פונקציית הצפיפות של משתנה מקרי. לדוגמה, מאי-השוויון נובע שלא ייתכן כי רף הכניסה לעשירון העליון של ההכנסות יהיה פי 12 מהמשכורת הממוצעת. למרות פשטותו, אי-השוויון מאפשר להוכיח תוצאות לא טריוויאליות, כגון החוק החלש של המספרים הגדולים.

אי-שוויון מרקוב קרוי על שם המתמטיקאי הרוסי אנדריי מרקוב, אם כי קיים תיעוד שלו בעבודותיו המוקדמות של פפנוטי צ'בישב שהיה מורו של מרקוב. אי-שוויון מרקוב מכונה גם אי שוויון צ'בישב ואי שוויון ביניימה בספרות מקצועית רבה (בפרט באנליזה), אך אין לבלבל בינו לבין אי-שוויון צ'בישב המפורסם.

==נוסח פורמלי==

במושגים של תורת המידה, אי-שוויון מרקוב גורס כי בהינתן מרחב מידה <math>(X,\Sigma,\mu)</math> ופונקציה מדידה <math>f</math> אל הישר הממשי המורחב, אז לכל <math>t>0</math> מתקיים:
<math display="block"> \mu(\{x\in X:|f(x)|\geq t\}) \leq {1\over t}\int_X |f|\,d\mu.</math>
במקרה הפרטי של מרחב הסתברות (כלומר, המרחב בעל מידה 1), אי-השוויון שקול לטענה שעבור כל <math>a>0</math> מתקיים
<math display="block">\Pr(|X| \geq a) \leq \frac{E(|X|)}{a}</math>
==הוכחה==
מספיק להוכיח עבור פונקציה מדידה חיובית.
f פונקציה מדידה, לכן הקבוצה <math> \{x\in X:f(x)\geq t\} </math> מדידה. מתקיים:

<math display="block"> t * 1_{\{x\in X:f(x)\geq t\}} \leq f</math>
נוציא אינטגרל לבג על הקבוצה X משני צידי אי השוויון:
<math display="block"> \int_X t * 1_{\{x\in X:f(x)\geq t\}}d\mu \leq \int_X f d\mu</math>
לפי הגדרת אינטגרל לבג על פונקציה מציינת של קבוצה מדידה, מתקיים:
<math display="block"> t * \mu(\{x\in X:f(x)\geq t\}) \leq \int_X f d\mu</math>
נחלק ב-t ונקבל:
<math display="block"> \mu(\{x\in X:f(x)\geq t\}) \leq {1\over t} \int_X f d\mu</math>
כנדרש.

==הוכחה למשתנים מקריים==
יהי <math>X</math> משתנה מקרי חיובי רציף (ההוכחה למקרה הבדיד דומה). אזי:
<div style="text-align: left;">
<math>E[X] = \int_{0}^{\infty}x f_{X}(x)dx \geq \int_{a}^{\infty}xf_{X}(x)dx \geq \int_{a}^{\infty}af_{X}(x)dx = aP(|X|\ge a)
</math>
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

מרקוב
אחמד טיבי (רופא ילדים)

אחמד סעיד טיבי (בערבית: أحمد سعيد الطيبي, באנגלית: Ahmad Said Teebi; 22 ביולי 1949 – 22 ביולי 2010) היה רופא ילדים וגנטיקאי קנדי יליד-לבנון ממוצא פלסטיני, פרופסור באוניברסיטאות של טורונטו, מונטריאול ניו יורק וקטר ויושב ראש העמותה הבינלאומית לדיסמורפולוגיה ומחלות גנטיות הנפוצות בקרב אוכלוסייה ממוצא ערבי. שימש כראש המחלקה לטרטולוגיה וגנטיקה קלינית בבית החולים Hospital for Sick Children בטורונטו.

אחמד סעיד טיבי נולד בביירות שבלבנון, למשפחה ערבית-מוסלמית. ובהמשך היגר עם משפחתו לסוריה, ואחר כך לכווית.

מאוחר יותר, בהמשך תעסוקתו המקצועית פרסם פרופ' טיבי מעל ל-300 מאמרים מדעיים ו-25 פרקים בספרים מקצועיים, בהם תיאר 38 תסמונות גנטיות, שהוא גילה. על שמו רשומים מעל ל-90 ערכים באתר האינטרנט [http://www.ncbi.nlm.nih.gov/sites/entrez?db=omim OMIM], המרכז את כל המחלות הגנטיות בבני אדם. הוא גם מחברו של הספר, שמרכז ומסכם את הידע המדעי בנושא: [http://www.amazon.ca/Genetic-Disorders-among-Arab-Populations/dp/0195093054 Genetic Disorders among Arab Populations], שיצא לאור רק אחרי מותו. פרופ' טיבי זכה בעיטורי כבוד ובפרסים בינלאומיים ונבחר בשנת 2002 כחבר האקדמיה האירופאית למדע.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.euroscience.org/rammal-award-2001.html באתר יורסיינס, 2002, לרגל הענקת פרס רמאל לשנת 2001]

קטגוריה:מדענים קנדים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בקנדה
קטגוריה:רופאים פלסטינים
קטגוריה:רופאי ילדים ערבים
קטגוריה:אנשי אקדמיה פלסטינים
קטגוריה:רופאים קנדים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1949
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2010
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-2010
קטגוריה:אישים ממוצא לבנוני
סבילנגראד

סְבִילֶנְגְרָאד (בבולגרית: Свиленград) היא עיר בדרום בולגריה, הרביעית בגודלה במחוז חאסקובו, סמוכה לגבולות יוון וטורקיה, שוכנת לגדות הנהר מריצה וממוקמת 258 קילומטרים דרומית מזרחית לבירה סופיה ו-56 קילומטרים מבירת המחוז חאסקובו.

==היסטוריה==
התיישבות מאורגנת של שבטים תראקים באזור העיר מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת. בשטח הרשות המקומית קיימות עדויות ארכאולוגיות ליישובים מהמאה ה-5 לפנה"ס, עידן הממלכה התראקית. במהלך המאה ה-1 עבר השטח לשליטת האימפריה הרומית ובאזור הוקמו מספר מצודות. בתקופה זו הוקם בשטחי העיר המודרנית כפר בשם בורדיפטו. בהמשך עברה החזקה על השטח לידי האימפריה הבולגרית הראשונה והחל מהמאה ה-11 לפרקים גם לידי האימפריה הבולגרית השנייה. ב-1205 נערך סמוך למיקומה של העיר המודרנית, קרב בין הצבא הבולגרי בפיקודו של הצאר קאלויאן לבין צבא האימפריה הלטינית, שהסתיים בניצחון הבולגרים.

במחצית השנייה של המאה ה-14 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית ומיקומו בצומת דרכים בין אסיה הקטנה לבלקן הקנה לו חשיבות אסטרטגית עבור העות'מאנים. ב-1529 בצו הסולטאן סולימאן הראשון, נבנה גשר מעל הנהר מריצה אשר נועד להקל על תעבורת כוחות הצבא באזור. מסביב לגשר שתוכנן על ידי סינאן התפתח היישוב המודרני על שתי גדות הנהר. החל ממחצית המאה ה-19, עידן התחייה הלאומית הבולגרית, החלה תנופת פיתוח ביישוב שכללה הקמת בית ספר, כנסייה וספרייה. ב-1874 הוענק לו שמו המודרני סבילנגראד. ב-8 בינואר 1878, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש היישוב בידי צבא האימפריה הרוסית, אך הוחזר לעות'אמנים מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.

סבילנגראד הייתה לעיר גבול עות'מאנית, אשר גבלה במחוז העות'מאני האוטונומי רומליה המזרחית. ב-5 באוקטובר 1912, במהלך מלחמת הבלקן הראשונה נכבש היישוב על ידי צבא ממלכת בולגריה. במהלך מלחמת הבלקן השנייה נכבשה מחדש סבילנגראד על ידי העות'מאנים, אך מתוקף הסכם בוקרשט (1913) שסיים את המלחמה, הוחזרה שוב לחזקת הבולגרים ומאז נותרה בחזקתם.

==כלכלה ותחבורה==
תעסוקת בני העיר נסמכת על היותה של סבילנגראד עיר גבול ותחנת מעבר מיוון וטורקיה לבולגריה. רבים מתושבי העיר מוצאים את פרנסתם בשירותי תחבורה, מלונאות, פקידות מכס ומשטרת הגבולות. התחבורה הציבורית בעיר נסמכת על קווי אוטובוס. בסמוך לעיר עובר נתיבו של הכביש המהיר "תראקיה" אשר חוצה את בולגריה מהגבול הסרבי במערב ועד לבורגס שלחופי הים השחור, תוך הסתעפות דרומה אל הגבול הטורקי. עוד עובר בסמוך לעיר נתיבו של הכביש המהיר "חוצה אירופה" E-85, אשר נתיבו מתחיל מליטא, עובר דרך בלארוס, אוקראינה, רומניה בולגריה ומסתיים באלכסנדרופולי שביוון.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי מחוז חאסקובו
שארל דה בריו

שארל אוגוסט דה בריו (בצרפתית: Charles Auguste de Bério; 20 בפברואר 1802 – 8 באפריל 1870) היה כנר ומלחין בלגי.

== קורות חייו ==

דה בֶּריו נולד בלוון, שם קראו רחוב על שמו. בשנת 1810 עבר לצרפת ולמד נגינה בכינור אצל ז'אן-פרנסואה טיבי, תלמיד של ג'ובאני בטיסטה ויוטי, שעודד אותו בהמשך הקריירה. בנגינתו ניכרת גם השפעתו של פגניני. דה בֶּריו שימש ככנר הלשכה לשארל העשירי, מלך צרפת ולוילם הראשון, מלך הולנד וקצר הצלחה בסיור קונצרטים בלונדון, בפריז ובמרכזי מוזיקה חשובים באירופה.

בריו חי עם הזמרת מריה מאליברן שילדה לו בן בשנת 1833. השניים נישאו בשנת 1836, כשמאליברן השיגה את ביטול נישואיה הקודמים. מנדלסון כתב אריה בליווי כינור סולו במיוחד בשביל הזוג, אך מאליברן מתה אותה שנה מפגיעות שסבלה כתוצאה מנפילה מסוס.

דה בריו חי לאחר מות מאליברן בבריסל ומיעט להופיע בפומבי. עם זאת, ב-1841 יצא לסיור בגרמניה, שם נשא אישה שנייה, מריה הובר.

בשנת 1843 התמנה דה בריו למדריך ראשי לכינור בקונסרבטוריון של בריסל, שם ייסד את האסכולה הפרנקו-בלגית לנגינה בכינור. ראייתו הלכה 
ונחלשה. הוא פרש מעבודתו בשנת 1852 וב-1858 התעוור כליל. שיתוק שפגע בזרועו השמאלית שם קץ לקריירה שלו בשנת 1866. בין תלמידיו ידועי-השם הוברט ליאונרד, אנרי וייטאן והיינריך וילהלם ארנסט.

דה בריו כתב יצירות רבות לכינור, בהן עשרה קונצ'רטי, שכמעט ואינם מושמעים כיום. לעומת זאת, חיבוריו הפדגוגיים עודם בשימוש לתלמידי כינור. בנו, שארל-וילפריד דה בריו, היה מורה לפסנתר, שלימד את מוריס ראוול, אנריקה גרנדוס ואחרים.

בקונצ'רטי שלו עשה דה בריו שימוש בטכניקת נגינה חלוצית, ולחיבוריו נודעת חשיבות רבה לתלמידי כינור רציניים כהכנה להיכרות עם הקונצ'רטי המפורסמים של גדולי המלחינים בתקופה הרומנטית. החשובים בקונצ'רטי שלו הם מס' 9 בלה מינור אופוס 104 ומספר 7 בסול מז'ור אופוס 76. שניהם יצאו על תקליטור בהוצאת נאקסוס, המתכננת להשלים את הקלטות כל שאר הקונצ'רטי שלו לכינור. הוצאת התווים שירמר ממשיכה להוציא את החלק הראשון של "מתודת הכינור" אופוס 102 מאת דה בריו, ואת "30 תרגילים קונצרטיים ראשונים" שלו, אופוס 123. גם הוצאת פיטרס ממשיכה להוציא את יצירת ההדרן המפורסמת לכינור ותזמורת "תמונה לבלט" אופוס 100 ברדוקציה לכינור ופסנתר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:כנרים בלגים
קטגוריה:כנרים צרפתים
קטגוריה:מוזיקאים עיוורים
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1802
קטגוריה:נפטרים ב-1870
נמניה מאטיץ'

נמניה מאטיץ (בסרבית: Nemanja Matić; נולד ב-1 באוגוסט 1988) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת אולימפיק ליון.

== קריירה ==
בשנת 2004, כשהוא בן 16 בלבד, החל מאטיץ' להופיע במדי קבוצת פ.ק. קולברה הסרבית. הוא הרשים ביכולתו שם במשך שלוש עונות, לפני שנרכש על ידי קושיצה מליגת העל הסלובקית. הוא הפך לשחקן בולט בקבוצה ועזר לה לזכות בגביע הסלובקי בעונת 2008/2009.

יכולותיו הביאו להתעניינות מצדם של מספר מועדונים אנגלים, ובאוגוסט 2009 חתם על חוזה לארבע שנים בקבוצת צ'לסי, תמורת מיליון וחצי אירו. במהלך העונה סבל מפציעות ושותף רק בשני משחקי ליגה ואחד בגביע, בזמן שצ'לסי זכתה בתואר האליפות.

מאטיץ' עבר בהשאלה לוויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית למשך עונת 2010/2011, שם שיחק 27 פעמים וכבש שני שערים. בסיום העונה הצטרף לקבוצת בנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגזית, כחלק מעסקת העברתו של דוד לואיז לצ'לסי. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי בנפיקה במשחק הליגה האירופית מול טרבזונספור, ובסך הכול ערך 65 הופעות במדי הקבוצה, בהן כבש שישה שערים.

ב-15 בינואר 2014 חזר לצ'לסי, ששילמה עבורו 21 מיליון ליש"ט, וחתם על חוזה לחמש וחצי שנים במועדון.

ב-31 ביולי 2017 חתם במנצ'סטר יונייטד לשלוש שנים, ששילמה עליו 40 מיליון ליש"ט.

ב-14 ביוני 2022 חתם ברומא מהסרייה א'.

ב-14 באוגוסט 2023 חתם לשנתיים בסטאד רן.

ב-27 בינואר 2024 חתם באולימפיק ליון לשנתיים וחצי.

=== קריירה בינלאומית ===
עד להצלחתו בליגה הסלובקית היה מאטיץ' שחקן כמעט אלמוני בסרביה. מאמן סרבי שראה אותו בפעולה בקושיצה המליץ עליו לראשי הנבחרת והוא זכה לזימון לנבחרת הצעירה.

מאטיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת ב-14 בדצמבר 2008, במשחק ידידות מול נבחרת פולין.

== תארים ==
;מ.פ.ק. קושיצה
*גביע סלובקיה - 

;צ'לסי
*גביע ה-FA: 
*גביע הליגה האנגלית: 
*אליפות אנגליה: , 2016/2017

;בנפיקה ליסבון
*אליפות פורטוגל: 
*הגביע הפורטוגלי: 
*גביע הליגה הפורטוגזית: 

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:קשרי כדורגל סרבים
קטגוריה:שאבאץ: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מ.פ.ק. קושיצה
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני ויטסה ארנהם
קטגוריה:כדורגלני בנפיקה ליסבון
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סרביה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:ספורטאים זרים בסלובקיה
קטגוריה:ספורטאים סרבים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים סרבים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים סרבים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים סרבים בצרפת
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1988
מחלף רעננה דרום

מחלף רעננה דרום הוא מחלף אשר מקשר את כביש 4, כביש 531 וכביש 554. בצמוד למחלף נמצא מרכז הפיתוח של אמדוקס בישראל והתחנה המרכזית של רעננה.

==מבנה המחלף==
חלקו המזרחי של המחלף ו[[מחלף מל"ל, מאי 2022]]
המחלף הוא תלת-מפלסי. כביש 531 עובר בשני גשרים באורך 320 מטרים במפלס העליון, ומתחתיו עובר כביש 4 כאשר ביניהם רמפות ולולאה מקשרות (לא בכל הכיוונים). במפלס התחתון עוברת מנהרה עבור הרכבת באורך 1,825 מטר. בתחום המחלף נמצאת תחנת הרכבת רעננה דרום (שנבנתה על ידי חברת שפיר - הנדסה אזרחית וימית) ומהווית חלק ממסילת השרון.

===פיתוח עתידי===
במחלף אין אפשרות לנסיעה בכל הכיוונים. הכיוונים החסרים הם:
1. מכביש 4 צפון אל 531 מזרח. השלמת החסר באמצעות שינוי תב"ע שמקדמת עיריית כפ"ס מול משרד התחבורה.
2. מ-531 מערב לכביש 4 בכיוון צפון. הסעיף כלול בתת"ל 43 א' שמקודם על ידי נתיבי ישראל בות"ל. סטטוס תת"ל 43 א' נכון להיום: לפני הפקדה.
3. מ-531 מזרח לכביש 4 בכיוון צפון. אין כוונה להשלים סעיף זה לאור האילוצים הרבים ומיעוט הדרישה לכיוון זה.
בנוסף, ולא הרחק משם, מקדמת עיריית כפ"ס תב"עות להשלמת קישורים ממחלפים בפרויקט אל העיר כדוגמת ירידה מ-531 אל רחוב סוקולוב בכיוון צפון.

==היסטוריה==
בשנות ה-90 של המאה ה-20 נבנה השלב הראשון במחלף שאיפשר כניסה ויציאה מכפר סבא בהצטלבות דרך כביש 402 וכביש 554 לכביש 4 דרך רחוב נתיב האבות.
עם התחלת העבודות על חלקו המערבי של כביש 531 ב-2011 החלו גם העבודות לשדרוג המחלף. בינואר 2016 נפתח שלב ראשון בשדרוג המקשר בין כביש 4 דרום לכביש 531 מערב, ובין כביש 531 מזרח לכביש 4 דרום ולכביש 554 צפון. באפריל 2017 נחנכו במחלף גשרי כביש 531 באורך של כ-320 מטרים) העוברים מעל כביש 4.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:southraanana.svg|מחלף רעננה דרום לפני העבודות
קובץ:Road 531 - Crossing Road 4 - Construction on July 2015.jpgמחלף רעננה דרום בבנייה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.facebook.com/permalink.php?story_fbid=924360004382472&id=373566349461843&__xts__&#x5B;0&#x5D;=68.ARB-8t8XBDq2M3h9rlHZvDsKGnciXqGj3ljKMUPEqEyOhM9qOQCaNi7KqFvc_IudZgNLjPYoblzWD0ZUd1rvBqq44Hs923o9vJvXKz1ohdm07EJuH2kwEVPuIcTcJNCdUakV6y42J1Y6akWA49fYs1h1pKb7p6WIExlVHpypVPasPxuyZGidEMs61V5GGWED6jWgB0aU0r-LCA9M88pV_PdFAnzOgj5vuCeMZ89P1fa_86_oYKjHHdkTwK9kC9iOFh-EZ6PxFBXgU8tE8VsEKV6_wGf04pT9NuD8_B2raAiKYBEPs8mrLXdKOA0q7LRGiCqORF2WFl2Rm16caYlTITI&__tn__=-R סקירת מחלף רעננה דרום בדף הפייסבוק שבתשתיות], 12 בדצמבר 2017

==הערות שוליים==

רעננה דרום, מחלף
קטגוריה:רעננה: תחבורה