OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יוסף שקלובסקי

יוסף שקלובסקי (1 ביולי 1916- 3 במרץ 1985) היה אסטרונום ואסטרופיזיקאי סובייטי, ממוצא יהודי.

== קורות חיים ==
שקלובסקי נולד בעיר הלוחיב, מחוז סומי באוקראינה הנוכחית. לאחר סיום בית הספר, עבד כמה שנים בבניית מסילת ברזל בסיביר ובשנת 1933 החל את לימודיו באוניברסיטת מוסקבה. עם סיום הלימודים הוא התחיל לעבוד במכון האסטרונומי הממשלתי על שם שטרנברג ועבד שם עד סוף חייו. בשנת 1949 הוא קיבל תואר דוקטור. בשנת 1966 נבחר להיות חבר בהתכתבות באקדמיה למדעים של ברית המועצות.

תחומי המחקר שלו התמקדו בחקר עטרת השמש, סופרנובה וקרינה קוסמית. בשנת 1946 הוא פיתח שיטה להפרדת גלי הרדיו שמקורם בשביל החלב לפי מקורות תרמיים ולא תרמיים. בשנת 1959 הוא חקר את ירח של המאדים, פובוס והגיע למסקנה שהוא מתאפיין בצפיפות קטנה במיוחד. 

בשנת 1960 זכה בפרס לנין עבור רעיון של שביט מלאכותי.

חקר את נושא ציוויליזציות מחוץ לכדור הארץ וכתב מספר ספרים בנושא.

שקלובסקי לחם נגד תופעות של אנטישמיות בברית המועצות והגן על אנדרי סחרוב. כתוצאה מכך היו לו מספר היתקלויות עם השלטון. הן גם הקשו על הופעותיו בכנסים בינלאומיים בחו"ל.

== פרסומים עיקריים ==
<div style="direction: ltr;">
*I.S. Shklovsky: Cosmic Radio Waves, Cambridge, Harvard University Press, 1960
*I.S. Shklovsky: Вселенная, жизнь, разум (Universe, Life, Intelligence ), Moscow, USSR Academy of Sciences Publisher, 1962
**Revised and extended English translation of this book, coauthored with Carl Sagan, was first published in 1966, under the name Intelligent Life in the Universe, one of the latest reissues was published in 1998 by Emerson-Adams Press () 
*I.S. Shklovsky: Physics of the Solar Corona, Pergamon Press, Oxford, UK, 1965 
*I.S. Shklovskii, Supernovae, New York: Wiley, 1968
*I.S. Shklovsky: Stars: Their Birth, Life, Death, Freeman, San Francisco, 1978, 
*I.S. Shklovsky: Five Billion Vodka Bottles to the Moon: Tales of a Soviet Scientist, W.W. Norton & Company, 1991.
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אסטרונומים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:פיזיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס לנין
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ברוסיה
קטגוריה:זוכי מדליית ברוס
קטגוריה:אסטרונומים יהודים
קטגוריה:אסטרופיזיקאים יהודים
קטגוריה:אסטרופיזיקאים סובייטים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1916
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1985
סאות'המפטון (אי)

סאות'המפטון (באנגלית: Southampton Island) הוא אי הממוקם בכניסה למפרץ הדסון, ושייך למחוז קיוואליק שבנונאווט שבקנדה. גודלו של האי הוא 41,214 קמ"ר – הוא האי ה-9 בגודלו מבין אייה של קנדה, וה-34 בגודלו בעולם. נכון לשנת 2011 חיים באי כ-800 תושבים. האי סאות'המפטון הוא המקום היחיד בטריטוריית נונאווט, ואחד הבודדים בקנדה כולה, שבה לא נהוג שעון קיץ כלל.

==גאוגרפיה==
היישוב היחיד על האי הוא קורל הרבור (Coral Harbour) המכונה בפי הילידים האינואיטים סאליק (Salliq).

האי מופרד מחצי האי מלוויל על ידי מצר פרוזן. הנקודה הגבוהה ביותר באי הוא הר מת'יאסן המהווה חלק מרכס פורסילד. בדרום מזרח האי נמצא חצי האי בל.

באי נמצאות שתי שמורות טבע גדולות המהוות אתר רבייה חשוב לאווזי הקוטב החיים באי.
==היסטוריה==
תושביו המקוריים של האי, הסאשרמיוט, היו השריד האחרון לתרבות דורסט שקדמה לתרבות האינואיטית, עד שנכחדו בתחילת המאה ה-20 ממחלות שהביאו איתם המערביים, שגרמו למותם תוך שבועות אחדים. האי יושב מחדש בתחילת המאה ה-20 על ידי אינואיטים משבט האאיווילינגמיאוט שהובאו לאי ממקומות סמוכים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נונאווט: איים
דגל צלב בורגונדיה

דגל צלב בורגונדיה (ספרדית: Cruz de Borgoña) הוא דגל עליו משורטט סאלטייר משונן בצבע אדום בדרך כלל על רקע לבן. הדגל הונף בידי ספרד מתחילתה של המאה ה-16 ועד לתחילת המאה ה-18 כדגל ימי, עד שנת 1843 כדגל קרב יבשתי ועדיין מוסיף להופיע בדגליהן, תגיהן וסמליהן של יחידות צבא ספרד עד היום כמו גם על סמלי בית המלוכה הספרדי. הצלב מייצג את הצלב עליו נצלב אנדראס הקדוש.

== מקורותיו של הצלב==
הצלב הופיע על אדמת ספרד בשנת 1503 לערך כאשר נישא בידי משמר ראשו של פיליפה הראשון דוכס בורגונדיה בבואו לספרד כבעלה של חואנה מקסטיליה לציון בית האצולה של אמו מארי מבורגונדיה. מקורותיו של הצלב נמצאים בתחילת המאה ה-15 עת דוכס בורגונדיה, טוען לכתר צרפת, תמך באנגליה בעת מלחמת מאה השנים.

צלב בורגונדי (כדגל ספרד החדשה) מונף לצד [[דגל פוארטו ריקו ודגל ארצות הברית במצודת סן קריסטובאל בפוארטו ריקו.]]
מתקופתו של המלך קרלוס הראשון הופיע הצלב על רקעים בצבעים שונים אך התיאור הרשמי היה שדה לבן. תחת שלטונו של פיליפה החמישי ועד לבחירתו של הדגל האדום-צהוב-אדום בשנת 1785 בידי המלך קרלוס השלישי, שימש דגל הצלב כדגלון חרטום לצד דגל לבן המוטען בשלט האצולה של ספרד. בשנת 1785 החליט קרלוס השלישי לשנות את צבעי הדגלים עקב הדמיון הרב בינו לבין צלב פטריק הקדוש והבלבול שנוצר מכך בציי המלחמה.

במרוצת המלחמות הקרליסטיות (משנת 1833 ועד הדחתה של איזבלה השנייה בשנת 1868) אומץ הדגל בידי הקרליסטיים - תומכי קרלוס מריה איסידרו, אחיו של פרננדו השביעי אשר טען לכתר הספרדי והיה היורש החוקי על פי החוק הסאלי (שבוטל על ידי פרננדו).

במהלך התקופה הקולוניאלית הספרדית ביבשת אמריקה שימש הדגל כדגל מלכות המשנה של ספרד החדשה או "דגל עבר הים" (ספרדית: "Bandera de Ultramar") וכיום הוא נחשב כדגל היסטורי ברבות מהמדינות אשר היוו חלק ממלכויות המשנה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

צלב בורגונדיה
צלב בורגונדיה
בורגונדיה

de:Andreaskreuz#Fahnen und Wappen
מפוח עלים

מפוח עלים נישא על הגב
מפוח עלים הוא מפוח, המשמש ככלי גינון, לסילוק עלי שלכת ופסולת גינה. מפוח זה מזרים אוויר דרך צינור ופיה. מפוחי עלים מונעים בדרך כלל במנוע שתי פעימות, או במנוע חשמלי. בתחילת המאה ה-21 החלו משווקים אף מפוחי עלים המונעים במנוע ארבע פעימות כדי להפחית מטרדי רעש וזיהום אוויר. למפוחי עלים שתי תצורות עיקריות: יחידה אחת לנשיאה ביד, המכילה את המנוע יחד עם צינור המפוח, או יחידת מנוע הנישאת על הגב בעזרת רצועות וממנה יוצא צינור פליטת האוויר הנישא ביד. מפוח עלים הנישא על הגב מתאים לשימוש ממושך יותר.

קיימים מפוחי עלים בהם קיימת אפשרות להפעלה כשואב עלים לתוך שק.

==התפתחות השימוש במפוחי עלים==
השימוש במפוחי עלים החל בארצות הברית בשנות ה-50 ככלי ריסוס בעבודות חקלאות. זמן קצר לאחר התחלת שיווקו גילו היצרנים כי משתמשים רבים מסירים את מכל הריסוס מן המכונה ועושים בה שימוש כמפוח בלבד בעבודות גינון. בשנות ה-70 נוצרה ביפן הגרסה הראשונה של מפוחי העלים ככלי גינה והחלה משווקת בארצות הברית. התגברות המחסור במים במדינת קליפורניה והאיסור על שימוש בזרמי מים לצורך עבודות ניקיון בגינה, עודד את השימוש במפוחי עלים. בשנת 1990 נמכרו בארצות הברית מעל 800 אלף מפוחי עלים בשנה והם הפכו לכלי גינה שגרתיים. בשנת 1998 שווקו בארצות הברית 1,868,160 מפוחי אוויר.

==השפעה על הסביבה==
השימוש בכלי גינה מכניים המונעים בבנזין הוא גורם זיהום אוויר משמעותי. הזיהום הנוצר ממפוח עלים אחד שווה לזיהום הנוצר מ-17 מכוניות. האוויר הנפלט מן המפוח, במהירות של כ-200 קמ"ש, יוצר אבק עדין רב הנישא באוויר, ומכיל חול, צואת בעלי חיים, מזהמים הנפלטים ממפלטי מכוניות, ועוד. מפוחי עלים המונעים במנועי בנזין שתי פעימות יוצרים בנוסף לזיהום אוויר מטרדי רעש קשים. זמן קצר לאחר התחלת שיווקם של מפוחי עלים בארצות הברית החלו רשויות מקומיות לאסור על השימוש בכלי זה בתחומן. ראשונה הייתה העיירה הקליפורנית כרמל-שעל-הים (באנגלית: Carmel-by-the-Sea), בשנת 1975, אחריה באה בוורלי הילס בשנת 1978 ורשויות מקומיות רבות אחרות. בתחילת המאה ה-21 למעלה מ-80 ערים בקליפורניה לבדה אסרו על השימוש במפוחי עלים בתחומן. אנשים העוסקים בהפעלת מפוחי עלים באופן קבוע במסגרת עבודתם נחשפים לסיכון בריאותי חמור. בבדיקות שנערכו במפוחי אוויר עם מנועי בנזין נמצא שבחלקם רמת הרעש למפעיל היא מעל 110 דציבל, רמת רעש שאף חשיפה קצרה לה עלולה לגרום לנזקי שמיעה קשים.

=== בישראל ===
בשנת 2007 פרסם המשרד להגנת הסביבה בישראל דו"ח "הפחתת מטרדי רעש ואבק ממפוחי עלים" הממליץ, בין השאר, לשוב ולנקות מדרכות וכבישים בציוד ידני, כגון מטאטאים, ולא להפעיל מפוחי עלים באזורי מגורים. בחודש יוני 2009 הגישו מספר חברי כנסת הצעת חוק לתיקון חוק למניעת מפגעים, התשכ"א–1961, האוסרת על הפעלת מפוחי עלים רועשים וכן מגבילה את השימוש במפוחי עלים באזורי מגורים, למניעת זיהום אוויר. מספר רשויות מקומיות בישראל הגבילו את השימוש במפוחי עלים בתחומן. כך למשל, בתחומי עירית כפר סבא אסור השימוש במפוחי עלים רועשים ובשטחים שאינם סלולים.

באפריל 2011 נכנסו לתוקף תקנות שאוסרות להפעיל או להרשות לאחר להפעיל מפוח עלים הגורם לרעש באזור מגורים. ומרכז השלטון המקומי עתר לבג"ץ נגד האיסור הזה. ב-14.12.2011 דחה בג"ץ את העתירה של מרכז השלטון המקומי והאיסור נותר בעינו<ref></ref>.

על פי אתר המשרד להגנת הסביבה: "חל איסור מוחלט על הפעלת מפוחי עלים באזור מגורים"<ref></ref>. נכון להיום, האכיפה על החוק איננה מיושמת כראוי.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
 

קטגוריה:כלי ניקוי
קטגוריה:גינון: כלים ואביזרים
שי מימון (כדורגלן)

שי מימון (נולד ב-18 במרץ 1986) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם.

==קריירה==
מימון נולד בנתניה ובצעירותו שיחק בקבוצת הנוער של בית"ר טוברוק, ממנה עבר בגיל 16 למכבי חיפה. בשנים הראשונות בחיפה לא הרבה לשחק והושאל למכבי הרצליה ולמועדון ספורט אשדוד, עד שבתחילת עונת חזר למכבי חיפה ואף היה שותף לניצחונות על רד בול זלצבורג, בעקבותיהם עלתה הקבוצה לשלב הבתים של ליגת האלופות.

בתחילת עונת עבר למכבי פתח תקווה, עמה ירד בתום העונה לליגה הלאומית ושוחרר מהקבוצה. לאחר שלא שיחק כחצי שנה, בינואר 2013 חזר לשחק במ.ס. אשדוד. ב-3 בספטמבר 2014 חתם במכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית. לקראת עונת הצטרף לעירוני טבריה מליגה א'. אחרי עונה אחת חזר לליגה הלאומית כאשר חתם בעולה החדשה עירוני נשר.

מימון נכלל בסגל הנבחרת הצעירה של ישראל כשהעפילה לאליפות אירופה בשנת 2007, ובסך הכל רשם 20 הופעות במדי הנבחרת הצעירה. ב-26 במאי 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, במשחק ידידות מול נבחרת אורוגוואי, ובסך הכל ערך שתי הופעות במדי הנבחרת הלאומית.

אחיו הוא הסטנדאפיסט קובי מימון.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני בית"ר טוברוק
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני עירוני טבריה
קטגוריה:כדורגלני עירוני נשר
קטגוריה:נתניה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
צומת מאגבי

צומת מאגבי הוא קובץ סיפורים קצר של צ'ארלס דיקנס שנכתב בשנת 1866.

הקובץ פורסם לראשונה בגיליון חג המולד של המגזין All The Year Round. הוא כולל את סיפור רוח הרפאים המוכר, The Signalman, שעוסק בדמות של רוח רפאים שנצפית מחוץ לכניסה למנהרה.

בספר מתאר דיקנס במעורפל עיירה אשר זוהתה כראגבי שבוורויקשייר, אנגליה. אחד הסיפורים מציג סאטירה על חדרי האוכל שבתחנת הרכבת, שם המארחת סירבה להעניק לדיקנס סוכר לקפה, עד אשר ישלם על המשקה. דיקנס היה משועשע מכך שהמארחת לא זיהתה אותו.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ספרי צ'ארלס דיקנס
קטגוריה:ספרי 1866
נירנברג (כדורגל)

מועדון הכדורגל נירנברג (בגרמנית: FC Nürnberg) הוא קבוצת כדורגל גרמנית מהעיר נירנברג, המשחקת בבונדסליגה השנייה. אצטדיונה הביתי הוא פרנקנשטדיון אשר מסוגל לקלוט 50,000 צופים במשחק. לזכותה של נירנברג 9 אליפויות גרמניה ו-4 גביעים.

==היסטוריה==
בעקבות זכייתה של הקבוצה באליפות בעונת 1960/1961, הקבוצה שיחקה בפעם הראשונה במפעלים האירופאיים במסגרת גביע אירופה לאלופות בעונת 1961/1962. בסיבוב המוקדמות ניצחה את קבוצת דרומקונדרה מאירלנד. בשמינית הגמר ניצחה את קבוצת פנרבחצ'ה מטורקיה. ברבע הגמר הפסידה לקבוצת בנפיקה ליסבון מפורטוגל והודחה מהטורניר.

בעקבות זכייתה של הקבוצה בגביע הגרמני בעונת 1961/1962, הקבוצה שיחקה בפעם הראשונה בגביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1962/1963. בסיבוב הראשון ניצחה את קבוצת סנט אטיין מצרפת. ברבע הגמר ניצחה את קבוצת בולדקלובן 1909 מדנמרק. בחצי הגמר הפסידה לקבוצת אתלטיקו מדריד מספרד והודחה מהטורניר.

בעונת 1967/1968 זכתה בפעם התשיעית והאחרונה באליפות גרמניה. הקבוצה השתתפה בפעם השנייה בגביע אירופה לאלופות בעונת 1968/1969. בסיבוב הראשון הפסידה לקבוצת אייאקס אמסטרדם מהולנד והודחה מהטורניר.

בסוף עונת 1987/1988 סיימה את הליגה במקום החמישי והעפילה בפעם הראשונה לגביע אופ"א בעונת 1988/1989. בסיבוב הראשון הפסידה לקבוצת רומא מאיטליה והודחה מהטורניר.

בסוף עונת 2006/2007 סיימה את הליגה במקום השישי והעפילה בפעם השנייה לגביע אופ"א בעונת 2007/2008. בסיבוב הראשון ניצחה את קבוצת רפיד בוקרשט מרומניה והעפילה לשלב הבתים. הקבוצה הוגרלה לבית הכולל את הקבוצות אברטון מאנגליה, זניט סנקט פטרבורג מרוסיה, א.ז. אלקמאר מהולנד ולאריסה מיוון. הקבוצה סיימה את הבית במקום השני והעפילה לשלב 32 האחרונות. בשלב 32 האחרונות הפסידה לקבוצת בנפיקה ליסבון מפורטוגל והודחה מהטורניר.

בתום עונת 2007/2008 נשרה נירנברג לליגת המשנה, ושבה לבונדסליגה כעבור עונה אחת בלבד, לאחר שסיימה במקום השלישי וניצחה במבחני העלייה את אנרגי קוטבוס. בתום עונת 2013/2014 נשרה נירנברג שוב לליגת הבונדסליגה השנייה. בסוף עונת 2017/18 נירנברג חזרה לבונדסליגה. לאחר עונה אחת בבונדסליגה, נשרה נירנברג בתום עונת 2018/19 בחזרה לבונדסליגה השנייה.

==הישגים==
* אליפות גרמניה
** אלופה (9): 1920, 1921, 1924, 1925, 1927, 1936, 1948, 1961, 1968
** סגנית (4): 1922, 1934, 1937, 1962
* הגביע הגרמני
** מנצחת (4): 1935, 1939, 1962, 2007
** סגנית (2): 1940, 1982
* ליגת האלופות:
** רבע גמר (1): 1961/1962
** סיבוב ראשון (1): 1968/1969
* גביע אופ"א:
** שלב 32 האחרונות (1): 2007/2008
** סיבוב ראשון (1): 1988/1989
* גביע אירופה למחזיקות גביע:
** חצי גמר (1): 1962/1963

==סגל הקבוצה==
;נכון ל-21 ביולי 2022

 (בהשאלה מפרייבורג)

 (קפטן)

 

 

==שחקני עבר מפורסמים==
* מקס מורלוק
* אנדראס קפקה
* נורברט אדר
* תומאס ברונר
* דיטר אקשטיין
* היינץ שטרהל
* יורן אנדרסן
* רוברט ויטק
* גאורג פולקרט
* פרנץ ברונגס
* מארק מינטאל
* חאבייר פינולה
* רפאל שפר

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל גרמניות
קטגוריה:בוואריה: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1900
פארק שיידס

פארק שיידס (צללים בעברית) הוא פארק במחוז מונטגומרי שבמדינת אינדיאנה שבארצות הברית. הוא נמצא 76 ק"מ צפון-צפון מערבית לעיר אינדיאנפוליס.

יחודו של הפארק הוא בכך שהוא כלל שדה תעופה קטן עם מסלול באורך 914 מטרים המאפשר למבקרים לנחות בפארק עם המטוס שלהם. זהו הפארק היחידי בארצות הברית שכולל שדה תעופה כזה. כרגע שדה התעופה סגור, ולא ידוע מתי ייפתח בשנית.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.in.gov/dnr/parklake/2970.htm האתר הרשמי של הפארק]
* [http://www.flickr.com/photos/kevinvail/382148072/ תמונה של הפארק]

שיידס
קטגוריה:אינדיאנה: גאוגרפיה
STS-45

STS-45 הייתה המשימה ה-11 של האטלנטיס וה-46 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. שוגרה ב-24 באפריל 1992 ונמשכה קרוב לתשעה ימים.

== הצוות ==
* מפקד: צ'ארלס פ' בולדן
* טייס: בריאן דאפי
* מפקדת מטען: ד"ר קתרין ד' סאליבן
* מומחה משימה: דייוויד סי. ליסטמה
* מומחה משימה: / מייקל פול
* מומחה מטען: ביירון ליכטנברג
* מומחה מטען: דירק פרימאוט

== המשימה ==
STS-45 הייתה משימה מדעית, שערכה 12 ניסויים שונים מטעם מספר מדינות: ארצות הברית, צרפת, גרמניה, בלגיה, שווייץ, הולנד ויפן. זו הייתה המשימה הראשונה שנשאה את המעבדה האטמוספירית ליישומים ומדע (ר"ת באנגלית: ATLAS-1) שהייתה חלק של תוכנית EOS. היא הורכבה בתא המטען של המעבורת, ובה תשתית לביצוע 12 ניסויים בתחומי כימיה אטמוספירית, קרינת השמש, פיזיקה של פלזמה בחלל, ואסטרונומיה בתחום העל-סגול.

השיגור תוכנן במקור ל־23 במרץ, אך נדחה ביום עקב דליפת מימן נוזלי וחמצן נוזלי בחלקה האחורי של המעבורת בזמן התדלוק. לאחר בחינה הנדסית, השיגור אושר ביום שלמחרת.

המשימה הוארכה ביום אחד לעומת התכנון המקורי, כדי להשלים ניסויים מדעיים.

במשימה זו טס האסטרונאוט הבלגי הראשון.

המעבורת נחתה בשלום במרכז החלל קנדי בפלורידה, ב-2 באפריל.

לאחר הנחיתה, התגלה נזק בפנל מספר 10 במגן החום של שפת הכנף הימנית, ככל הנראה כתוצאה מפגיעת אשפת חלל.

== ראו גם ==
* משימות מעבורות החלל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nasa.gov/mission/sts-45/ דף המשימה באתר נאס"א]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/sts-045.htm תיאור המשימה]
* [https://historycollection.jsc.nasa.gov/JSCHistoryPortal/history/shuttle_pk/pk/Flight_046_STS-045_Press_Kit.pdf דיווח לעיתונות]
* [https://www.youtube.com/watch?v=hqyD-hHx2OU סרט עם תקציר של מהלך המשימה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
STS-045
קטגוריה:1992 בארצות הברית
STS-50

STS-50 הייתה המשימה ה-12 של הקולומביה וה-48 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א ששוגרה ב-25 ביוני 1992 ונמשכה קרוב לשבועיים. המשימה עסקה בעיקר בניסויי מיקרוכבידה והייתה המשימה הראשונה בה הקולומביה לא נחתה בבסיס חיל האוויר אדוארדס אלא במרכז החלל קנדי בגלל מזג אוויר בעייתי.

== הצוות ==
* מפקד: ריצ'רד ריצ'רדס
* טייס: קנת באוארסוקס
* מומחית משימה: בוני דנבאר
* מומחה משימה: קרל מיד
* מומחה משימה: אלן בייקר 
* מומחה מטען: לורנס דה לוקאס
* מומחה מטען: יוג'ין טרין

==תיאור המשימה ==
המעבורת שוגרה לחלל ב-25 ביוני כאשר על סיפונה צוות של 7 אנשים. במרכז המשימה היה ניצול של Microgravity Laboratory-1 לביצוע מחקרים שונים בהקשר לחוסר משקל בתחומים שונים. בין היתר בוצעו מחקרים בתחום גידול גבישים, פיזיקה וביולוגיה. כמו כן בוצעו ניסויים בתחום רדיו. הצוות חולק ל-2 משמרות.

זו הייתה המשימה הראשונה שצוידה בציוד שמאפשר הארכת המשימה לשבועיים. ציוד זה כלל חמצן, סוללות וציון חיוני נוסף.

בעקבות מזג האוויר בבסיס חיל האוויר אדוארדס, המעבורת נחתה במרכז החלל קנדי. גידול גבישים בוצע תוך ניצול Crystal Growth Furnace שאיפשר להגיע עד ל-1600 מעלות צלזיוס.
== ראו גם ==
* משימות מעבורות החלל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nasa.gov/mission/sts-50/ דף המשימה באתר נאס"א]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/sts-50.htm תיאור המשימה]
* [https://historycollection.jsc.nasa.gov/JSCHistoryPortal/history/shuttle_pk/pk/Flight_048_STS-050_Press_Kit.pdf דיווח לעיתונות]
* [https://nss.org/space-shuttle-flight-48-sts-50-post-flight-presentation-video/ סרטון על המשימה]

STS-050
קטגוריה:1992 בארצות הברית
STS-46

STS-46 הייתה המשימה ה-12 של אטלנטיס וה-49 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א ששוגרה ב-31 ביולי 1992 ונמשכה קרוב לשמונה ימים.
== הצוות ==
* מפקד: לורן שרייבר
* טייס: אנדרו אלן
* מומחה משימה: ג'פרי הופמן
* מומחה משימה: פרנקלין צ'אנג-דיאז
* מומחית משימה: מרשה אייבינס
* מומחה משימה: קלוד ניקולייה
* מומחה מטען: פרנקו מלרבה

== תיאור המשימה ==
המשימות העיקריות של הטיסה היו פעילויות שקשורות עם חללית European Retrievable Carrier (EURECA) שפותחה על ידי סוכנות החלל האירופית וחללית Tethered Satellite System (TSS-1) שפותחה על ידי סוכנות החלל האיטלקית. חללית EURECA שוחררה מתא המטען ביום שני של הטיסה. אמנם היא לא הצליחה להגיע למסלול המתוכנן בגובה של כ-500 ק"מ. לאחר מציאת פתרון לבעיה, החללית הגיע למסלול המתוכנן ביום השישי של המשימה. החללית הוחזרה לכדור הארץ בשנת 1993 במהלך טיסה STS-57.

חללית TSS-1 שוחררה ביום השלישי. היא הייתה קשורה עם המעברות על ידי כבל. בגלל הבעיות עם הכבל היא לא הצליחה להתרחק ב-20 ק"מ מהמעבורת והמרחק היה 250 מ' בלבד. לאחר מספר ניסיונות לשחרר את הכבל, סוכם להחזיר את החללית לתא המטען של המעבורת. ניסיון נוסף עם חללית TSS-1 בוצע במהלך טיסת STS-75.

בנוסף לכך בוצעו מספר ניסויים נוספים.

ב-8 באוגוסט המעבורת נחתה במרכז החלל קנדי כמתוכנן.

== ראו גם ==
* משימות מעבורות החלל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nasa.gov/mission/sts-46/ דף המשימה באתר נאס"א]
* [http://spacefacts.de/mission/english/sts-46.htm תיאור המשימה]
* [https://historycollection.jsc.nasa.gov/JSCHistoryPortal/history/shuttle_pk/pk/Flight_049_STS-046_Press_Kit.pdf דיווח לעיתונות]
* [https://nss.org/space-shuttle-flight-49-sts-46-post-flight-presentation-video/ סרטון על המשימה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:משימות מעבורות החלל
קטגוריה:1992 בארצות הברית
בית לודז'יה

בית לודז'יה הוא מבנה תלת-קומתי הממוקם ברחוב נחמני מספר 43 (פינת רחוב גולדברג) בתל אביב, אשר שימש בעבר כבית חרושת לטקסטיל של חברת "לודז'יה" וכיום מוגדר כבניין לשימור.

==היסטוריה==
בית לודז'יה, המכונה גם "הבית האדום" בשל צבע הלבנים המרכיבות את קירותיו החיצוניים, תוכנן ונבנה בשנת 1924 (ה' באדר תרפ"ד הוא היום בו נחתם ההסכם להקמת בית החרושת) על ידי עקיבא אריה ויס, בהזמנתם של יזמי מפעל הטקסטיל "לודז'יה" (על שם עיר מוצאם, לודז' שבפולין): מאיר דנציגר, יצחק שינפרבר, משה ברלינסקי, בנימין גוטר, אלעזר בראון ויהודה מוזס. בהמשך עבר המפעל לידיו של אריה שנקר. בשנת 1936 עברה פעילות בית החרושת לעיר חולון, והשימוש במבנה הוסב למטרות שונות, כגון בית מלאכה, מחסן, גלריית אמנות וסטודיו לצילום.

באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 נמכר המבנה למשפחת קרסו, אחת המשפחות העשירות בישראל, ובשנים האחרונות עמד נטוש. בחודש דצמבר 2008 דווח כי משפחת קרסו מכרה את המבנה במחיר של 28 מיליון שקל. בחודש מאי 2009 דווח כי הקונה של המבנה הוא איש העסקים רוני דואק, אשר מתעתד להפוך את המבנה לבית מגורים עבורו ועבור אשתו יעל אבקסיס, תוך שימור ערכו ההיסטורי והחזותי. ועדת השימור העירונית שבדקה את תוכניות השיפוץ המליצה לפתוח לפחות שליש מהבניין לציבור בגלל ערכיו האדריכליים, ההיסטוריים והאסתטיים. רכישת המבנה עוררה ביקורת בדבר הפיכתו של הבניין בעל המורשת האדריכלית והתרבותית של העיר לחסום-כניסה עבור הציבור. מאוחר יותר הבהיר דואק שכבר אין בכוונתו להפוך את הנכס לבית פרטי, אלא להמיר אותו לבית מגורי יוקרה. באוקטובר 2013, החל שיפוץ המבנה.

==המבנה==
שטחו של המגרש עליו ממוקם המבנה, בפינת הרחובות נחמני וגולדברג בתל אביב, הוא 815 מטר רבוע. המבנה הוא מלבני, בן שלוש קומות, ושטח כל קומה הוא כ-370 מטר רבוע, כך שהשטח הבנוי של המבנה כולו הוא כ-1,110 מטר רבוע. קירותיו החיצוניים של המבנה בנויים מלבנים אדומות, ומשובצים בו חלונות רבים - חלקם מלבניים וחלקם מקושתים. גגו של המבנה הוא גג רעפים משופע. המבנה נבנה כדוגמת מבני התעשייה בלודז' - ממנה הגיעו מייסדי חברת "לודז'יה".

את המבנה תכננו עקיבא אריה ויס והאדריכלים האקלקטיים יוסף ברלין וריכרד פסובסקי, שתכננו בתים רבים בתל אביב הצעירה.

== בתרבות ==
בקלטות הילדים "כמו גדולים" ו"כמו גדולים 2" של אריק איינשטיין וצבי שיסל, מופיע מבנה זה בפתיח.

==לקריאה נוספת==
* טלי שמיר ורצברגר, הבית האדום: בית לודז'יה, הוצאת כרמי הערבה, 2018

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: תעשיית טקסטיל
קטגוריה:לב העיר
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכננו יוסף ברלין וריכרד פסובסקי
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים לשימור
לודז'יה, בית
קטגוריה:תל אביב: היסטוריה
מקצב

מקצב הוא מונח מוזיקלי בסיסי שמשמעו יחס בין משכי צלילים. מקצב מאגד בתוכו גם תבניות חוזרות של משכי צלילים. המקצב לא קובע לבדו את משך הצלילים, אלא בהתאם למפעם.

במוזיקה המערבית נהוג לחלק את משכי הצלילים על בסיס המספר שתיים או שלוש. החלוקה לשתיים נפוצה יותר ברוב המכריע של הסגנונות. היא פשוטה יותר, ומופיעה להלן:
* שלם (1) – משכו ארבעה רבעים, או שני חצאים, כך שהוא ממלא תיבה נפוצה (של 4/4 – "ארבעה רבעים") שלמה.
* חצי (1/2) – חצי משלם, כלומר שני רבעים.
* רבע (1/4) – רבע משלם
* שמינית (1/8)
* חלק שש-עשרה (1/16)
* חלק שלושים-ושתיים (1/32)
* וכן הלאה.

על מנת לעבור לחלוקה לשלוש ("טריולה"), יש להוסיף את הספרה 3 מעל התווים המחולקים. בדוגמה הבאה, מופיעה חלוקת הרבע לשלושה שלישונים, במקום החלוקה לשתי שמיניות, אשר להן אין צורך בסימון מיוחד:
השוואה בין רבעים לשלישונים שלהם
על מנת לחלק כל אורך נתון לשלוש, יש להשתמש בתיווי, אשר ערכו הרתמי נמוך ממנו בדרגה אחת, ולהוסיף מעליו את הספרה 3. חלוקת השלם לשלוש תראה כמו שלושה חצאים אשר מעליהם הספרה 3.

על ידי שימוש בספרות, ניתן לחלק גם לערכים מורכבים יותר, כמו ל-5, 7 או ל-11. כמו כן, ניתן להוסיף "נקודה" ליד כל תו כדי להאריך אותו בחצי ממשכו. לדוגמה, רבע מנוקד יהיה בעצם באורך רבע ושמינית, כלומר שלוש שמיניות. צליל המנוקד בשתי נקודות, יוסיף 75% לאורכו, וכן הלאה. דרך נוספת ליצור משך לא זוגי היא לחבר את משכם של שני צלילים זהים בגובהם על ידי שרטוט קשת ביניהם. התוצאה היא צליל יחיד שמשכו הוא סכום משך הצלילים המחוברים.

סוגי מקצבים:

מקצב חוזר זו תבנית מקצבית שחוזרת הרבה פעמים.

מקצב קבוע זו תבנית מקצב שחוזרת בלי הפסקה.

מקצב מאפיין זו תבנית מקצב שחוזרת רק פעמים ספורות אז אפשר להשוות בין תיבות.

==תבניות קצביות==

שימוש בתבניות קצביות חוזרות שכיחות יותר בז'אנרים של מוזיקה קלה, מוזיקה אתנית ובמוזיקת מצעדים. תבנית קצבית פופולרית ופשוטה היא "מקצב מנוקד", אשר בה מופיעים בעיקר בליווי, שמינית מנוקדת ולאחריה חלק שש-עשרה, וחוזר חלילה. בבלוז מופיעה בדרך כלל תבנית קבועה במחלקת הקצב, של שני שלישונים מחוברים, ולאחריהם שלישון נוסף (המשלים לרבע אחד). תבנית זו נקראת "סווינג" או "שאפל" ודומה לתבנית של מקצב מנוקד, אך פחות "חדה" ממנה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קטגוריה:קצב
יחידת מטבע אירופית

יחידת המטבע האירופאית, הנקראת גם אקו (מאנגלית European Currency Unit - ECU), היא סל מטבעות שהונהג על ידי השוק האירופי המשותף והאיחוד האירופי טרם השקת האירו.

לאחר ביטול הסכם ברטון-וודס בשנת 1971, שקבע רצועת ניוד בשער החליפין של מטבעות שונים לעומת הדולר האמריקני, מדינות השוק האירופי המשותף החליטו על רצועת ניוד בין המטבעות השונים בשוק. הסכם רצועת הניוד היה קשה לאכיפה, במיוחד עבור המדינות החלשות. הממלכה המאוחדת, צרפת ואיטליה עזבו את ההסכם תוך שנים מעטות, וכך למעשה הוא קרס.

בשנת 1979 מדינות השוק האירופי המשותף החליטו על הקמת המערכת המוניטרית האירופית (EMS). בבסיסה של המערכת עמד מנגנון שער החליפין, שקבע רצועת ניוד של 2.25% (6% עבור הלירה האיטלקית) בין מטבעות השוק האירופי ליחידת מטבע חדשה, יחידת המטבע האירופית. יחידת המטבע האירופית הושקה ב-13 במרץ 1979 כסל מטבעות בהרכב ובערך זהים לאלה של יחידת החישוב האירופית שקדמה לה.

עם השנים גבר השימוש ביחידת המטבע האירופית, והתרחב לתחומים רבים, מסחר, איגרות חוב, סיוע בינלאומי, ועוד. יחידת המטבע האירופית שימשה כמטבע מרכזי לסחר בינלאומי, בזכות היתרון שלה כסל מטבעות לעומת מטבע שתלוי בבנק מרכזי אחד. עם זאת, יחידת המטבע האירופית מעולם לא שימשה ככסף מזומן (אם כי מפעם לפעם הוטבעו מטבעות זיכרון עם ערכים נקובים ביחידת המטבע האירופית).

ב-1 בינואר 1999 האירו החליף את יחידת המטבע האירופית, שער המטבע נקבע כ-1 אירו = 1 אקו. בניגוד ליחידת המטבע האירופית, האירו הוא מטבע בפני עצמו ולא סל מטבעות או יחידת מטבע. המטבעות שהרכיבו את יחידת המטבע האירופית, פרט ללירה שטרלינג, לקרונה הדנית ולדרכמא היוונית, הוצמדו לאירו בשער חליפין קבוע, יחד עם המרק הפיני והשילינג האוסטרי.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:האיחוד האירופי: כלכלה
קטגוריה:האיחוד האירופי: היסטוריה
קטגוריה:מטבעות שהוחלפו באירו
בית הכנסת בן עזרא

הכניסה לספריית המורשת היהודית, הצמודה לבית הכנסת בן עזרא
דגם הגניזה הקהירית, מוצב ב[[בית התפוצות]]
בית הכנסת בן עזרא (בערבית: معبد بن عزرا) הנקרא גם בית כנסת הגניזה, הוא בית כנסת המצוי ברובע הקופטי שבפוסטאט, בעיר קהיר שבמצרים, ובו נמצאה הגניזה הקהירית.

== היסטוריה ==
בית הכנסת נבנה על חורבות בסיליקה של כנסייה קופטית, ואדמותיה נקנו בשנת 882 לספירה על ידי אברהם בן עזרא מירושלים, עבור 20,000 דינרים. בתקופה זו, התפללה בבית הכנסת הקהילה הירושלמית ("אלשאמיין"), שכללה יהודים שמוצאם מארץ ישראל וסוריה, ונוסח התפילה בבית הכנסת היה נוסח ארץ ישראל.

על פי המסורת המקומית, בית הכנסת נבנה במקום שבו נמצא משה רבנו כתינוק. בית הכנסת נקרא במקור "בית הכנסת של אנשי ישראל". מאוחר יותר נודע בשם "בית הכנסת של אליהו הנביא", ואחר כך בית הכנסת "בן עזרא".

בעבר היו לבית הכנסת דלתות עץ מרשימות, עם 16 לוחות עץ מהוקצעים, כנראה מן המאה ה-11, אשר נמצאות כיום במוזיאון ישראל בירושלים.

בעת שיפוץ שנערך בשנות ה-90 של המאה ה-19, במהלכו נהרס רוב המבנה הישן, התגלה בעליית הגג של בית הכנסת חדר גניזה עתיק, ובו מאות אלפי דפים ומסמכים מקוריים. בגניזה, שכונתה בשם "הגניזה הקהירית", נמצאו שלמים למעלה מ-100,000 דפים, מרביתם מן האלף הראשון לספירה, ובהם לא רק דפים מכתבי הקודש, אלא גם ספרים, מכתבים ומסמכים שונים שנכתבו בעברית, ארמית, ערבית, פרסית, יידיש ולטינית – בדרך-כלל באותיות עבריות. פרסום המסמכים שהתגלו הביא למהפכה בחקר ההיסטוריה היהודית וההיסטוריה הכללית של ימי הביניים. מסמכי הגניזה הועברו לספריות ברחבי העולם, ומדענים רבים בארצות שונות שוקדים מזה עשרות שנים על חקירתם.

החל משנות ה-80 של המאה ה-20 נערכו במקום עבודות שיפוץ ושימור, ונבנתה בה ספרייה למורשת יהדות מצרים. בית הכנסת משמש מוקד עלייה לרגל לתיירים רבים.

==ראו גם==
* בית הכנסת שער השמים (קהיר)
* יהדות מצרים
* גניזת קהיר (הגניזה הקהירית)
* ידותון הלוי החבר

==לקריאה נוספת==
* יורם מיטל, אתרים יהודיים במצרים, יד בן-צבי והאוניברסיטה העברית, תשנ"ה–1995, עמ' 20–30.

==קישורים חיצוניים==

*[http://80.244.168.89/Communities/Synagogue/cairoh.asp בית הכנסת בן עזרא], באתר בית התפוצות.
* 
* [https://www.israelhayom.co.il/judaism/world-news-judaism/article/13145561 כתבה בישראל היום]
==הערות שוליים==

קטגוריה:בתי כנסת ספרדיים
קטגוריה:נוסח ארץ ישראל
קטגוריה:קהיר: בתי כנסת
קטגוריה:גניזת קהיר
ואנג ויינג

ואנג ויינג (בלאו: ວັງວຽງ) או מואנג וואנגוויאנג היא עיירה במחוז ויינג צ'אן בלאוס לגדות נהר נאם סונג . אוכלוסיית הקבע של העיירה נאמדת (2006) ב-25,000 נפש ובנוסף עליהם יש מספר משתנה של תיירים, טיילים מקומיים ועובדים זמניים.

העיירה נמצאת כ-160 ק"מ צפונית לויינג צ'אן על דרך מס' 13, וממוקמת בין שרשרת הרים קרסטיים. בסמוך אליה נמצאות מערות רבות. לצד העיירה נמצא מנחת מטוסים שהיה בשימוש בתקופת מלחמת וייטנאם על ידי מטוסי אייר אמריקה . 

העיירה הפכה במהלך השנים לאבן שואבת לתיירי תרמילאות, הנמשכים לנוף ההררי והנהר הזורם בה, האקלים הנח והמחירים הזולים, לשם שהייה ארוכה במקום. רחובה הראשי של העיירה והרחובות המסתעפים ממנו משובצים בבתי הארחה ובתי מלון, פאבים, מסעדות, בתי קפה ואינטרנט קפה, סוכנויות נסיעות ותיירות וכדומה.

האטרקציות התיירותיות במקום כוללות שיט אבובים, שיט בקיאקים ורפטינג על נהר הנאם סונג, טיפוס הרים וסלעים, טיולי אופניים ואופנועים וביקור במערות הרבות ותצורות הגיר הקיימות בהרי הקרסט הסובבים את העיירה. רבים מהמטיילים ממשיכים מואנג ויינג צפונה, לעיר לואנג פרבאנג.

==גלריה==
<gallery mode="packed" heights="200px">
קובץ:Vang Vieng, Laos. I.jpg
קובץ:Vang Vieng, Laos. IV.jpg
קובץ:Vang Vieng, Laos. III.jpg
קובץ:Vang Vieng (24016797372).jpg
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לאוס: ערים
סורת א-שרח

סורת א-שרח (בערבית: سورة الشرح – "סורת הרווחה") היא הסורה ה-94 במספר בקוראן. סורה קצרה זו מונה שמונה פסוקים (אַיַא֫ת), ולפי האמונה האסלאמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך ג'יבריל (جبريل), במכה. לפי ספרו של אבן א-צ'ורייס, פַצָ'אאִל אל-קוראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עטאא אל-ח'וראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת א-צ'חא ולפני סורת אל-עצר.

בסורה נדרש הנמען, מוחמד, להיזכר בהקלה וברווחה שחש בעקבות דבקותו באללה. בחלקה השני היא מבטיחה כי לאחר הקשיים יבוא המזור, כאשר הפסוקים החמישי והשישי חוזרים: "אחר הקושי תבוא הקלה!". משום כך קוראת הסורה לקורא להתחזק ולהתעשת לנוכח המכשולים ולדבוק באל באהבה.

תוכנה המעודד של הסורה, שנועד להשרות ביטחון במוחמד, נמענה, עולה בקנה אחד עם המסורת המייחסת את הורדת הסורה למוחמד בשלב מוקדם למדי של ימיו כנביא. בשל תוכנה, סגנונה וקוצרה נהוג לקרוא אותה יחד עם סורת א-צ'חא, המקדימה אותה, ואשר מקובל להניח ששתיהן הורדו בסמיכות גדולה זו לזו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

שרח
אודרה טוטו

אוֹדרֶה ז'וסטין טוֹטוּ (בצרפתית: Audrey Justine Tautou, בתקשורת בישראל מוכרת בשם אודרי טוטו; נולדה ב-9 באוגוסט 1976) היא שחקנית קולנוע צרפתייה.

== ביוגרפיה ==
טוטו נולדה בבומון שבמחוז פווי-דה-דום בצרפת, למשפחה מרקע נוצרי וגדלה ב-מונלוסון.

אביה של טוטו הוא רופא שיניים ואמה היא מורה. טוטו גילתה עניין בתחום הקומדיה עוד מגיל קטן ולמדה בבית הספר לדרמה "קוּר פלוראן". לאחר שסיימה את לימודיה בחוג לספרות באוניברסיטה מקומית, החלה להשתתף בסרטים מקומיים.

== קריירת משחק ==
בשנת 1999 התפרסמה ברחבי צרפת בעקבות הופעתה בדרמה הקומית "ונוס ביוטי", על תפקידה בסרט קיבלה גם את פרס סזאר היוקרתי. בשנת 2001 זכתה להכרה עולמית כאשר שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "אמלי". בסרט גילמה את דמותה של אמלי פולַן, מלצרית בבית קפה מקומי בפריז שחייה עוברים ללא ריגושים מיוחדים עד ליום אחד שבו הכל משתנה. על תפקידה קצרה שבחים וביקורות חיוביות, וכן קיבלה מועמדות לפרס באפט"א לשחקנית הטובה ביותר בתפקיד ראשי, ל"פרס האקדמיה האירופאית" ומועמדות שנייה לפרס סזאר וזכתה בפרס לומייר.

בנוסף ב-2001 כיכבה בסרט הקומדיה הרומנטי הצרפתי "אלוהים גדול, אני קטנה" , בתור דוגמנית בת למשפחה קתולית, שמתאהבת בווטרינר יהודי, שוקעת באובססיה ליהדות ומכריחה את אהובה לשקוע בכך יחד עמה.

שנה לאחר מכן שיחקה בדרמה הקומית "פודינג אירופאי", במותחן הרומנטי "אוהבת... לא אוהב" ובדרמה "דברים יפים מלוכלכים" שזיכתה אותה במועמדות שנייה ל"פרס האקדמיה האירופאית".

ב-2004 שיחקה לצד מריון קוטיאר בדרמת המלחמה הרומנטית מועמדת 2 פרסי אוסקר, "שנים של אירוסין". בסרט גילמה את דמותה של מתילד דונֶה, ארוסתו של חייל בחזית הצרפתית במהלך מלחמת העולם הראשונה, אשר מקבלת מידע שארוסה עדיין בחיים, ויוצאת למסע ארוך וכואב על מנת לגלות את האמת. על תפקידה הייתה מועמדת בפעם השלישית לפרס סזאר וקיבלה מועמדות שלישית כפולה ל"פרס האקדמיה האירופאית".

בשנת 2006 כיכבה לצד טום הנקס במותחן המסתורין שובר הקופות של רון הווארד "צופן דה וינצ'י", המבוסס על רב-המכר מאת דן בראון. בסרט גילמה את דמותה של החוקרת הצרפתייה סופי נובו, שמסייעת לחוקר האמריקאי רוברט לנגדון (טום הנקס) לפענח תעלומת רצח מסתורית במוזיאון הלובר. ב-2009 גילמה טוטו את דמותה של מעצבת אופנה הצרפתייה קוקו שאנל בסרט "קוקו לפני שאנל".

== פילמוגרפיה ==
* ונוס ביוטי (1999)
* מקרה (2000) 
* אמלי (2001)
* אלוהים גדול, אני קטנה (2001) 
* אוהבת... לא אוהב (2002)
* פודינג אירופאי (2002)
* דברים יפים מלוכלכים (2002)
* איש הים האבוד (2003)
* לא על השפתיים (2003)
* סוף טוב (2003)
* שנים של אירוסין (2004)
* הבובות הרוסיות (2005)
* צופן דה וינצ'י (2006) 
* חסר מחיר (2006)
* אישה זהב (2006)
* קוקו לפני שאנל (2009)
* שקרים יפים (2010)
* העדינות (2011)
* תרז (2012)
* צל הימים (2013)
*Phantom Boy (2015) - דיבוב 
*Éternité (2016) 
*The Jesus Rolls (2020)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:זוכות פרס סזאר
קטגוריה:זוכי פרס לומייר
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1976
אדריאן קינג

אדריאן קינג (באנגלית: Adrienne King; נולדה ב-21 ביולי 1960) היא שחקנית קולנוע ותיאטרון, מדבבת ורקדנית אמריקאית. היא ידועה כ"אליס הארדי" מסדרת סרטי יום שישי ה-13.

==ביוגרפיה==
קינג נולדה בלונג איילנד, ניו יורק. בהיותה בת שישה חודשים, הופיעה קינג בפרסומת הראשונה שלה. בשנת 1965, הופיעה בתוכנית "Hallmark Hall of Fame" בתור מלינדה. בנוסף היא למדה ריקוד באקדמיה המלכותית לאמנויות.

תפקידה המשמעותי היחיד היה בשנת 1980, כשנבחרה לשחק את אליס הארדי בסרט האימה "יום שישי ה-13" ובסרט ההמשך. קינג לוהקה לתפקיד לאחר שהמפיקים לא יכלו להשיג את בחירתם הראשונה, סאלי פילד.

לאחר הצלחת "יום שישי ה-13", קינג הוטרדה על ידי מעריץ אובססיבי שעקב אחריה ופרץ לדירתה. בעקבות חוויה זו, קינג פרשה מקריירת המשחק והתרכזה בציור. למרות פרישתה, קינג ביצעה קולות במספר סרטי קולנוע, כגון: "מה עובר על גילברט" (1993), "בזמן שישנת" (1995) ו"טיטניק" (1997).

ב-2008, תוכננה קינג להופיע ביציאה מחודשת של "יום שישי ה-13", אך לאחר מספר ימים הוחלט בהפקה שאף שחקן מהסרט המקורי לא יופיע בסרט; אליס הארדי הופיעה בסצנת הפתיחה, אך מגולמת על ידי סטפני רודס. מאוחר יותר, הופיעה קינג סרט האימה והמדע הבדיוני "Walking Distance", סרטה הראשון מזה 27 שנים.

==פילמוגרפיה==
*1965 - לרשת את הרוח (Inherit the Wind) - מלינדה
*1977 - בין השורות (Between the Lines)- עלמה צעירה
*1977 - שגעון (Saturday Night Fever) - רקדנית
*1979 - שיער (Hair) - רקדנית
*1980 - יום שישי ה-13 (סרט, 1980) - אליס הארדי
*1981 - יום שישי ה-13 חלק 2 - אליס הארדי
*1993 - מה עובר על גילברט (קול)
*1995 - בזמן שישנת (קול)
*1997 - טיטניק (קול)
*2000 - כמעט מפורסמים (קול)
*2010 - ניסוי על טבעי (Psychic Experiment) - לואיס סטארק
*2012 - המשאלה של גבי (Gabby's Wish) - אנג'לה
*2012 - חדר הפרפרים (The Butterfly Room) - רייצ'ל
*2013 - לילה שקט לילה ארור: השיבה הביתה (Silent Night, Bloody Night: The Homecoming) - הזרה (קול)
*2013 - סוף. - (קול)
*2014 - סיפורי פו (Tales Of Poe) - מלכת החלומות
*2015 - All American Bully - המנהלת קין
*2018 - ויליאם פרוסט (William Froste) - ג'קי וינטרס
*2020 - 13 Fanboy - אדריאן קינג (היא עצמה)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:מדבבות אמריקאיות
קטגוריה:רקדניות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
בוראט

בוראט הוא תרכובת כימית המכילה אוקסיאניון של בור, כאשר אטום הבור בדרגת חמצון 3+. יון הבוראט הפשוט ביותר הוא <sup>3−</sup>BO<sub>3</sub>, לו מבנה משולש מישורי, אך קיימים רבים אחרים. היון <sup>3−</sup>BO<sub>3</sub> יוצר מלחים עם יסודות מתכתיים, ומינרלים מסוג זה הם הצורה הנפוצה בטבע של בור. ניתן למצוא אותו גם במבנה המשלב סיליקטים, ליצירת מנרלי בורוסיליקט כמו טורמלין. רבות מתרכובת הבוראט מגיבות בקלות עם מים ומכילות קבוצות הידרוקסיד מבניות, ולכן הן למעשה הידרוקסובוראטים.

==כימיה מימית==
יוני בוראט מופיעים בתמיסה מימית בכמה צורות; בתנאים חומציים עד כמעט-נייטרליים, כחומצה בורית - זו מסומנת לעיתים קרובות כ-H<sub>3</sub>BO<sub>3</sub>, או באופן מדויק יותר B(OH)<sub>3</sub>. ה-pK<sub>a</sub> של חומצה בורית הוא 9.14 ב-25 מעלות צלזיוס. החומצה מגיבה עם מולקולות המים ליצירת טטרהידרוקסיבוראט:

:<sup>+</sup>B(OH)<sub>3</sub> + H<sub>2</sub>O B(OH)<sup>-</sup><sub>4</sub> + H
:K<sub>a</sub> = 5.8x10<sup>−10</sup> mol/l; pK<sub>a</sub> = 9.24

אניונים פולימריים המכילים יחידות OH מבניות (פוליהידרוקסובוראטים) נוצרים בטווח pH 7-10, אם ריכוז הבור גבוה מכ-0.025mol/L. הידוע ביותר מבין אלה הוא היון המצוי במינרל בוראקס:
: 4B(OH)<sup>-</sup><sub>4</sub> + 2 H<sup>+</sup> B<sub>4</sub>O<sub>5</sub>(OH)<sub>4</sub><sup>2-</sup> + 7 H<sub>2</sub>O

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרכובות
קטגוריה:בור: תרכובות
STS-52

STS-52 הייתה המשימה ה-13 של קולומביה וה-51 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א ששוגרה ב-22 באוקטובר 1992 ונמשכה קרוב לעשרה ימים. במהלך המשימה שוחרר למסלול לוויין LAGEOS-2 שנבנה על ידי נאס"א תוך שיתוף פעולה עם סוכנות החלל האיטלקית.

== צוות ==
* מפקד המשימה: ג'ים ות'רבי (James D. Wetherbee)
* טייס: מייקל בייקר (Michael A. Baker)
* מומחה למשימה: צ'ארלס ויץ' (Charles L. Veach)
* מומחה למשימה: ויליאם שפרד (William M. Shepherd)
* מומחה למשימה: טמרה ג'רניגאן (Tamara E. Jernigan)
* מומחה מטען: סטיבן מקלין (Steven G. MacLean)

==תיאור המשימה==
מעבורת החלל אטלנטיס שוגרה מכן שיגור 39B במרכז החלל קנדי ב-22 באוקטובר. ביום שני של המשימה שוחרר למסלול לוויין LAGEOS-2 שנבנה על ידי נאס"א תוך שיתוף פעולה עם סוכנות החלל האיטלקית. הוא הגיע למסלול המתוכנן בגובה 5,900 ק"מ. מכשור לחקר חוסר משקל USMP-1 הופעל ביום ראשון של המשימה. בנוסף לכך בוצעו ניסויים מדעים שתוכננו על ידי מדענים מקנדה.

לאחר סיום התוכנית, המעבורת נחתה ב-1 בנובמבר במסלול נחיתה 33 במרכז החלל קנדי.

== ראו גם ==
* משימות מעבורות החלל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nasa.gov/mission/sts-52/ דף המשימה באתר נאס"א]
* [http://spacefacts.de/mission/english/sts-52.htm תיאור המשימה]
* [https://historycollection.jsc.nasa.gov/JSCHistoryPortal/history/shuttle_pk/pk/Flight_051_STS-052_Press_Kit.pdf דיווח לעיתונות]
* [https://nss.org/space-shuttle-flight-51-sts-52-post-flight-presentation-video/ סרטון על המשימה]

STS-052
קטגוריה:1992 בארצות הברית
פראגוסטו

פראגוסטו (איטלקית Ferragosto) הוא חג פופולרי באיטליה, הנחגג ב-15 באוגוסט.
חגיגות בעיר [[פדובה]]
ליום החג אין משמעות דתית, אך מועדו ביום עלייתה של מרים אם ישו השמימה, לפי המסורת הנוצרית. פראגוסטו נחגג בבילוי בחיק הטבע, כשיש הנוהגים לשוב ביום החג מן העיר אל כפר המוצא שלהם, כדי לחוג את החג בחברת המשפחה המורחבת. מנהג אחרון זה הוא סיבת פקקי התנועה הבולטים ברחבי איטליה. נוהג נוסף האופייני לחג הוא משלוח ברכות מעובדים למעסיקיהם, הגומלים להם בשי לכבוד החג. מנהג זה היה כה מושרש, עד כי בתקופת הרנסאנס אף הוסדר בצווים אפיפיוריים.

מקור השם "פראגוסטו" בחג הרומי "פריאָיי אָוּגוסטי" (feriae Augusti, חגו של אוגוסטוס), שהונהג על ידי הפרינקיפס אוגוסטוס בשנת 18 לפנה"ס. החג מוזג עם חגים קודמים שחלו במהלך חודש אוגוסט, דוגמת הקונסואליה (Consualia) ב-23 באוגוסט, וכך נוצרה תקופה ארוכה של חגיגות ושל מנוחה, עם סיום העונה החקלאית המרכזית והקציר. במהלך תקופה זו התקיימו מרוצי סוסים בכל רחבי האימפריה הרומית, ואילו בהמות המשא כחמורים ואתונות זכו ב"חופש" ועוטרו פרחים. שרידים למנהגים אלה ניתן למצוא לאירועים שמתקיימים גם כיום, שהידוע שבהם הוא ה"פאליו של סיינה" החל מדי שנה ב-16 באוגוסט.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:איטליה: תרבות
קטגוריה:חגים ומועדים
קטגוריה:אירועים בחודש אוגוסט
STS-53

STS-53 הייתה המשימה ה-15 של דיסקברי וה-52 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א ששוגרה ב-2 בדצמבר 1992 ונמשכה קרוב לשבעה ימים. המשימה פעלה בעיקר לפי תוכנית מחלקת ההגנה של ארצות הברית.

== צוות ==
* מפקד המשימה: דייוויד ווקר 
* טייס: רוברט קאבאנה 
* מומחה למשימה: גיון בלופורד (Guion S. Bluford)
* מומחה למשימה: ג'יימס ווס (James S. Voss)
* מומחה למשימה: מייקל קליפורד (Michael R. Clifford)

==תיאור המשימה==
המעבורת שוגרה ב-2 בדצמבר 1992 מכן שיגור 39A במרכז החלל קנדי. בנוסף למשימות שהיו סודיות ובוצעו לפי תוכנית מחלקת ההגנה של ארצות הברית בוצעו מספר פעילויות נוספות. שוחרר למסלול לוויין תקשורת USA-89 שהיה חלק של רשת תקשורת SDS. בנוסף לכך צוות שחרר מערכת ODERACS שהיית המיועדת לכיול מערכות מכ"ם לגילוי שרידי לוויינים ישנים. כמו כן בוצעו פעילויות בתחום חקר חוסר משקל וביולוגיה. צוות ביצע מספר צילומים בעזרת מצלמה דיגיטלית שנבנתה בנאס"א.

המעבורת נחתה ב-9 בדצמבר במסלול נחיתה 22 בבסיס חיל האוויר אדוארדס.

== ראו גם ==
* משימות מעבורות החלל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nasa.gov/mission/sts-53/ דף המשימה באתר נאס"א]
* [http://spacefacts.de/mission/english/sts-53.htm תיאור המשימה]
* [https://historycollection.jsc.nasa.gov/JSCHistoryPortal/history/shuttle_pk/pk/Flight_052_STS-053_Press_Kit.pdf דיווח לעיתונות]
* [https://nss.org/space-shuttle-flight-52-sts-53-post-flight-presentation-video/ סרטון על המשימה]

STS-053
קטגוריה:1992 בארצות הברית
בשארה מרג'יה

בשארה מרג'יה (בערבית: بشاره مرجية; נולד ב-1954) הוא סופר, מסאי ומתרגם ערבי ישראלי.

==ביוגרפיה==

בשארה מרג'יה נולד ב-1954 למשפחה ערבית נוצרית בכפר יפיע שליד נצרת. לאחר לימודיו התיכוניים הוא החל ללמוד באוניברסיטת חיפה, בה סיים תואר ראשון (בשנת 1979) ותואר שני (בשנת 1982) בשפה וספרות הערבית - שניהם בהצטיינות. בשנת 1996 סיים את עבודת הדוקטורט בשפה וספרות ערבית באוניברסיטת תל אביב. התיזה עסקה בייצוג האישה ומעמדה בספרות הערבית הקלאסית. בהמשך לימד באוניברסיטת חיפה, באוניברסיטה הפתוחה ובמספר מכללות אקדמיות.

ספרו "דמות האישה בספרות הערבית הקלאסית" (בערבית: شخصية المراة في الادب العربي القديم) זכה לביקורות משבחות בעולם הערבי, והפך לרב-מכר במספר מדינות. הספר זיכה אותו בפרס נשיא המדינה לספרות לשנת 2005 (בשיתוף האוניברסיטה העברית). חברי הוועדה ציינו כי לספר תרומה חשובה להבנת מעמדה החברתי והספרותי של האישה בימי הביניים.

בשנת 2005 קיבל ד"ר מרג'יה את תעודת יקיר המגזר הערבי.

הוא פרסם מספר ספרים בערבית שעסקו בספרות ילדים ובייצוג האישה בספרות. זאת, לצד עשרות מאמרים שפורסמו בכתבי עת ובעיתונים מקומיים. בנוסף, חיבר עשרות ספרי ילדים ותרגם מספר רב של ספרי ילדים משפות זרות, ובפרט מעברית, לערבית.

כיום מנהל ד"ר מרג'יה את המרכז הארצי לספרות ילדים ערבית בישראל, הנמצא בעיר נצרת.

מרג'יה נשוי ואב לשלושה, מתגורר בנצרת.

==מספריו==
*הוצאה לאור של כתב היד "ספר העטרות על תככי הגזרות" (בערבית: "العنوان في مكايد النسوان").
*הקבצנות במקאמות (בערבית: "الكديه في المقامات").
*עאישה ואירוע האפק (בערבית: "عائشه وحادثة الافك").
*ניתוח סיפור "השינה" לעבד א-רחמן אל-ח'מיסי (בערבית: "قصة النوم" لعبد الرحمن الخميسي).
*הנביא יוסף (בערבית: "النبي يوسف").
*האמצעים הלשוניים ברומן "אל-מסאביח א-זורק" לחנא מינא (בערבית: الأساليب اللغويه في رواية "المصابيح الزرق" لحنا مينا).
*הניגודים ברטוריקה הערבית (בערבית: "الطباق").
*המבנה והצורה בקובץ השירים "סקט א-זנד" לאבו אל-עלאא אל-מערי (בערבית: "المبنى والشكل في ديوان سقط الزند")
*ניתוח הרומן "קהיר החדשה" לנגיב מחפוז (בערבית: "القاهره الجديده" لنجيب محفوظ).

===ספרות ילדים===
*הילדים והחינוך המיני: מסר דתי וחינוכי (בערבית: "الأطفال والتربيه الجنسيه: رساله دينيه وتربويه").
*התרגום לילדים: לימוד וחינוך (בערבית: "الترجمه للاطفال: تثقيف واتصال").
*הפחדת ילדים, הרס לגילאים (בערבית: "تخويف الأطفال, هدم للأجيال").
*אלימות נגד ילדים: מקור לפשיעה ולהזנחה (בערבית: "العنف ضد الأطفال يدفعهم للجنوح والاهمال")

ועוד מספר גדול של מחקרים וחיבורים שעסקו בספרות ילדים.

===תרגומים (רשימה חלקית)===

* "חיבוק" מאת דויד גרוסמן
* "על הגשר הקט" מאת עילם בן דרור 
* "הסוד של צופית" מאת מרים רות 
* "האגדה על השיח הקטן" מאת אסנת ישפה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:מסאים
קטגוריה:סופרים ערבים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לערבית
קטגוריה:מתרגמים מעברית לערבית
קטגוריה:חוקרי ספרות ילדים ישראלים
קטגוריה:נצרת: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
קטגוריה:יפיע
סטרייד (מוזיקה)

[[ארט טאטום]]
סטרייד (באנגלית: Stride; לעיתים קרובות מוכר כסטרייד ג'אז פיאנו) הוא ז'אנר במוזיקה המנוגן על פסנתר, אשר התפתח בהארלם, ניו יורק בשנות העשרים. הסגנון יורש רבים ממאפייני סגנון הראגטיים. בסגנון, כמו גם בסגנונות פסנתר נוספים מאותה תקופה, חשיבות רבה ליד שמאל בנגינה. אבות הסגנון הם הפסנתרנים לוקי רוברטס, ג'יימס פ. ג'ונסון ופאטס וולר.

== מאפיינים ==
מאפייניו הברורים ביותר של הסגנון הם כאמור ביד השמאלית של הפסנתרן; היא מנגנת בס כל רבע, ונותנת את הבסיס הקצבי וההרמוני של היצירה. בניגוד לסגנונות כמו ראגטיים ובוגי ווגי התפקיד של יד שמאל חופשי מאוד, היא יכולה לנגן אקורדים בפעימה השנייה והרביעית של התיבה, היא קופצת מרווחים גדולים יותר, והתפקיד שלה יכול להיות הרבה יותר מלודי. ניתן לראות הרבה השפעה של התפתחות הג'אז, והנגינה מאלתרת הרבה יותר. כמו כן, להרבה קלאסיקות של הראגטיים כמו מייפל ליף ראג <small>(אנ')</small> נגני הסטרייד החליפו את המלודיה בסדרה של ריפים והפכו את תפקיד יד שמאל למלודי יותר. במשך הזמן התחילו להופיע גם בלו נוטס, ותפקידי הבס החלו להעשות לפעמים באוקטבות מקבילות או לסגנונו של ואלר גם במרווחים מקבילים אחרים.

גם ליד ימין תפקיד מהותי בצליל הייחודי של הסגנון. לרוב, במקום לנגן מלודיה, יד ימין למעשה מאלתרת על ההרמוניה של השיר, ויוצרת ריפים שונים על כל אקורד, כמו כן היא תשתמש במוטיבים מקונטרפונקט. ישנם סימני היכר של הסגנון כגון "קריסה לטרצות" כששני קולות נכנסים לתוך הטרצה של האקורד משני הצדדים.

בתקופה ההיא הסגנון עדיין נקרא ראגטיים ואת ההפרדה עשו רק מאוחר יותר. אחד הגורמים להתפתחות הזו שלו הייתה תרבות המועדונים בניו יורק שבה הפסנתרנים היו צריכים לנגן שעות על גבי שעות, מול קהל, ולהישאר מעניינים וחדשים. לאט לאט הם שינו את המלודיות, הם פיתחו את הבס, הם חיפשו טכניקות שילהיבו את הקהל.

הנגנים עצמם היו לרוב נגני ראגטיים שהושפעו ממוזיקת הסווינג. כדי לנגן את הסגנון חייבת להיות לנגן שליטה וירטואזית בטכניקה, ולמעשה לעיתים היו נגני סטרייד מתחרים ביכולות הטכניות שלהם בתחרויות שמשכו קהל רב. בין הנגנים המפורסמים של הסגנון ניתן למנות את: לוקי רוברטס, ג'יימס פ. ג'ונסון, פאטס ואלר, וילי "האריה" סמית', ג'לי רול מורטון, ארט טאטום, דונלד לאמברט ועוד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:סולו פסנתר
קטגוריה:ג'אז
ז'ורז'ה טיישיירה

ז'ורז'ה פיליפה אבלינו טיישיירה (בפורטוגזית: Jorge Filipe Avelino Teixeira, נולד ב-27 באוגוסט 1986 בליסבון) הוא כדורגלן פורטוגלי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אווש.

== קריירה ==
טיישיירה גדל במחלקת הנוער של ספורטינג ליסבון. לאחר שסיים את דרכו בנוער, ב-2005, הוא לא הוחתם בקבוצה הבוגרת ובמקום זאת הצטרף למועדון אחר מהעיר ליסבון, קאזה פיה א.ק., ובהמשך עבר גם למועדון אודיבלש ולס.ד. פטימה, שלושה מועדונים מהליגות הנמוכות בפורטוגל.

בשנת 2008 עבר טיישיירה לקבוצת אטרומיטוס ירוספיקו מליגת העל הקפריסאית, ובראשית 2009 עבר לא.א.פ. פאפוס מאותה הליגה.

ביוני 2009 עבר טיישיירה לקבוצת מכבי חיפה מליגת העל הישראלית, במדיה העפיל לראשונה בקריירה שלו לליגת האלופות. טיישיירה היה מרכיב מרכזי בהגנה של חיפה, שספגה רק 16 שערי ליגה ב-35 מחזורים. במסגרת משחקי גביע המדינה הורחק טיישיירה ל-6 משחקים בפועל ו-8 על תנאי בעקבות התבטאויות כנגד השופט איתן תבריזי. ב-15 במאי 2010 הבקיע טיישיירה את שערו היחיד במדי מכבי חיפה, כשהשווה ל-1-1 מול בני יהודה במחזור האחרון, תוצאה שמנעה מחיפה את האפשרות לזכות באליפות בעקבות ניצחונה של הפועל תל אביב במשחק המקביל.

לקראת עונת חתם טישיירה בפ.צ. ציריך מליגת העל השווייצרית. בינואר 2013 הושאל לקבוצת סיינה האיטלקית. בתום העונה ירד טישיירה עם הקבוצה לליגת המשנה, וחזר לפ.צ. ציריך, במדיה שיחק עונה נוספת.

לקראת עונת חתם טישיירה בסטנדרד ליאז' מליגת העל הבלגית ובאמצע עונת עבר לצ'רלטון את'לטיק מהצ'מפיונשיפ. ב-15 ביולי 2017 חתם לשלוש שנים בסנט טרוידן הבלגית. ב-29 ביוני 2023 לאחר 16 שנה חזר לפורטוגל וחתם באווש מהליגה השנייה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://mhaifafc.com/historyPlayer.asp?p=2958 עמוד השחקן] באתר הרשמי של מכבי חיפה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:בלמי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:ליסבון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני קאסה פיה
קטגוריה:כדורגלני אטרומיטוס
קטגוריה:כדורגלני א.א.פ. פאפוס
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. ציריך
קטגוריה:כדורגלני סיינה
קטגוריה:כדורגלני סטנדרד לייז'
קטגוריה:כדורגלני צ'רלטון את'לטיק
קטגוריה:כדורגלני סנט טרוידן
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בשווייץ
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים באנגליה
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1986
פרייבורג (כדורגל)

מועדון ספורט פרייבורג (בגרמנית: Sport-Club Freiburg) הוא מועדון כדורגל גרמני אשר ממוקם בעיר פרייבורג. המועדון משחק בבונדסליגה.
==היסטוריה==

פרייבורג הוקמה בשנת 1904 ובסיום עונת 1992–1993 העפילה בפעם הראשונה בתולדותיה לבונדוסליגה לאחר שסיימה במקום הראשון ובעונתה הראשונה בתולדותיה בבונדוסליגה ניצלה מירידה במחזור האחרון בזכות הפרש שערים.

בעונת 1994/1995 שהייתה בעצם עונתה השנייה בליגה הראשונה בגרמניה הקבוצה סיימה במקום השלישי בבונדסליגה ובעקבות כך הקבוצה שיחקה בפעם הראשונה במפעלים האירופאיים בעונת 1995/1996 במסגרת גביע אופ"א. הקבוצה הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת סלביה פראג מצ'כיה והודחה מהטורניר.

בעונת 1996–1997 נשרה פרייבורג לליגה השנייה אחרי 4 עונות בליגה הראשונה לאחר שסיימה במקום הלפני האחרון, שנה לאחר מכן סיימה פרייבורג במקום השני בליגה השנייה ובכך שבה לליגה הראשונה לאחר שנה של העידרות.

בעונת 2000/2001 הקבוצה סיימה במקום השישי בבונדסליגה ובעקבות כך הקבוצה שיחקה בעונת 2001/2002 בפעם השנייה בגביע אופ"א. הקבוצה ניצחה בסיבוב הראשון את קבוצת פוצ'וב מסלובקיה. בסיבוב השני הקבוצה ניצחה את קבוצת סנט גאלן משווייץ. בסיבוב השלישי הקבוצה הפסידה לקבוצת פיינורד מהולנד והודחה מהטורניר, בסיום אותה עונה נשרה פרייבורג פעם נוספת לליגה השנייה וכמו בפעם הקודמת חזרה הקבוצה לליגה הראשונה לאחר שנת העידרות אחת לאחר שזכתה באליפות הליגה השנייה לעונת 2002–2003.

שנתיים לאחר העפלתה המחודשת לבונדוסליגה ירדה פרייבורג פעם נוספת לליגה השנייה אך בניגוד לשתי הפעמים הקודמות בהן ירדה לא הצליחה פרייבורג לחזור לליגה הבכירה בעונה הראשונה שלאחר הירידה ורק בעונת 2008–2009 אחרי 4 שנים בליגה השנייה הצליחה פרייבורג לחזור לליגה הראשונה.

בעונת 2012/2013 הקבוצה הגיעה לשלב חצי גמר הגביע הגרמני וסיימה במקום החמישי בבונדסליגה ובעקבות כך הקבוצה העפילה לשלב הבתים של הליגה האירופית בעונת 2013/2014. הקבוצה הוגרלה לבית הכולל את הקבוצות סביליה, סלובן ליברץ ואשטוריל. הקבוצה סיימה את שלב הבתים במקום השלישי בבית והודחה מהטורניר. בעונה זו הגיעה לשמינית גמר הגביע הגרמני והפסידה לקבוצת באייר לברקוזן. בעונת 2013/2014 סיימה פרייבורג במקום השישי. בתום עונת 2014/2015 סיימה במקום הלפני אחרון ונשרה לליגת המשנה. כעבור עונה אחת, חזרה פרייבורג לבונדסליגה לאחר שסיימה במקום הראשון.

שנה לאחר שחזרה לליגה הראשונה סיימה פרייבורג במקום השביעי מה שהבטיח לה השתתפות במוקדמות הליגה האירופאית לעונת 2017–2018. הקבוצה שיחקה בסיבוב השלישי של המוקדמות מול דומז'אלה מסלובניה והודחה בסיכום שני המשחקים לאחר שבמשחק הראשון ניצחה 0–1 אך נוצחה בגומלין בסלובניה 0–2. באותה עונה נאבקה הקבוצה נגד הירידה לליגה השנייה וניצלה לבסוף מירידת ליגה לאחר שסיימה את העונה במקום ה 15.

באוקטובר 2021 חנכה פרייבורג את אצטדיונה הביתי החדש, אצטדיון אירופה פארק, המונה 34,700 מקומות ישיבה, אשר החליף את השוורצוואלדשטדיון ששימש אותה עד אז.

בגביע הגרמני הקבוצה העפילה לראשונה לגמר הגביע לאחר שגברה בשמינית הגמר על הופנהיים, ברבע הגמר על בוכום ובחצי הגמר על המבורג. בגמר, הקבוצה נפגשה עם ר.ב לייפציג והפסידה לה לאחר דו־קרב פנדלים.

==סגל הקבוצה==
נכון ל-18 באוגוסט 2024 <ref></ref>

 (קפטן)
 (סגן קפטן)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל גרמניות
קטגוריה:פרייבורג (כדורגל)