OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
האוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב

האוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב היא מוסד לימודים גבוהים בחרקוב שבאוקראינה. האוניברסיטה מכשירה כ־900 סטודנטים לתואר ראשון במוזיקה, דרמה ואמנויות הבמה.

==היסטוריה==
האוניברסיטה נוסדה בתחילה ב-1871 כענף של החברה הרוסית הקיסרית למוזיקה (Russian Imperial Music Society) והפכה לאוניברסיטה עצמאית ב-1917 כתוצאה מהתפתחות ענף החינוך המוזיקלי בחרקוב בתחילת המאה ה-20. לאורך שנות קיומו נקרא המוסד בשמות שונים, בין היתר בשם "האקדמיה למוזיקה" ב-1920, "המוסד למוזיקה ולדרמה" ב-1923, "הקונסרבטוריון הלאומי של חרקוב" ב-1934 ו"המכון לאמנויות" ב-1963.

ב-2004 קיבל המוסד מעמד של אוניברסיטה. הוא מוכר כמוסד ברמת האקרדיטציה הגבוהה ביותר, רמה 4. בזאת שופרה האינטגרציה בין האוניברסיטה לבין מערכת ההשכלה הגבוהה האירופית.

==מנהלי האוניברסיטה==
המנהל הראשון של האוניברסיטה
המנהלת הנוכחית של האוניברסיטה

==שירותים==
את האוניברסיטה משרתים שני בניינים: קונסרבטוריון ומחלקת תיאטרון.

בקונסרבטוריון, המבנה המרכזי באוניברסיטה, יש חדר אופרה, חדר הרצאות, חדר מחשבים וחדר הנהלה. באוניברסיטה יש אף ספרייה בת כ-240,000 ספרים וספריית וידאו בת כ-15,000 פריטי וידאו. בקונסרבטוריון נפתחה אף מחלקה לחקר המוזיקה של מזרח אוקראינה.

==חוגים ותוכניות==
מטעם האוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב פועלים חוגים לשירה ולתיאטרון, למסלולים של תואר ראשון ותואר שני. הזמן להשגת תואר ראשון מטעם שני החוגים הללו עומד על כארבע שנים, ואילו להשגת תואר שני - כשנה. הנושאים הנלמדים בשיעורים אלה כוללים, בין השאר, נגינה על פסנתר, עוגב, כלי מיתר וכלי נשיפה, וכן ג'אז, יצירות מוזיקליות, שירה במקהלה, תיפוף, בימוי והנפשה.

==תנאי כניסה==
הקבלה לאוניברסיטה כרוכה באודישן חי וראיון (תואר ראשון). כדי לקבל תואר שני, סטודנטים זרים חייבים להגן על נייר הסמכה, ולגשת לבחינה בשפה האוקראינית (או הרוסית).

==שיתוף פעולה בין לאומי==
האוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב ייסדה שותפויות עם מוסדות לימוד מרכזיים ברחבי העולם. שיתופי הפעולה האלה כוללים את בתי ספר לאמנויות בסינסינטי בארצות הברית, בנירנברג ובלייפציג בגרמניה, בנאפולי באיטליה, בז'נבה שבשווייץ, בהלסינקי בפינלנד, בבריסל בבלגיה, בלובלין בפולין, בוונקובר בקנדה, במוסקבה, בסנט פטרסבורג וברוסטוב על הדון שברוסיה. כמו גם מכללות למוזיקה בספרד ובתי ספר לדרמה בפולין, בצרפת, וברוסיה. בנוסף על כך, האוניברסיטה מקיימת שותפויות פעילות עם מכון גתה באוקראינה, המכון הצרפתי, הקונסוליה הכללית של פולין ורוסיה, שגרירויות אוסטריה ושווייץ באוקראינה, המועצה הבריטית ומועדוני הרוטרי. האוניברסיטה חתמה על הסכמי שותפות עם אוניברסיטאות ברוסיה, בלארוס, גאורגיה, ליטא, פולין וסין. במסגרת הסכמים אלו נערכים סיורי קונצרטים, סדנאות וסימפוזיונים מחקריים. מוזיקאים ידועים כמו סרגיי קריבונוס (ארצות הברית), קשישטוף פנדרצקי, גז'גוז' סיירוצ'ינסקי (פולין), טימותי רייניש (בריטניה), בורקהרד רמפה (גרמניה) ו-וולודימיר לוקשב (אוקראינה) הם דוקטורים מכובדים של האוניברסיטה הלאומית לאמנויות של חרקוב.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אוקראינה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:חרקוב: מבנים
צפורה דגן

צפורה דגן (נולדה ב־1930) היא פעילה בשימור, תיעוד והנצחת מורשת הפלמ"ח, ומרצה על הארגון.

==ביוגרפיה==
צפורה נולדה ב־1930 בתל אביב לאייזיק-יצחק גרינברג, נגן צ'לו בתזמורת הפילהרמונית הישראלית וטכנאי שיניים ולד"ר שרה-סוניה מרקין, רופאת שיניים בתל אביב. לאחר שסיימה את בית הספר העממי הצטרפה לנוער הצעיר בהגנה שעסק בהדבקת כרוזים.

בשנת 1945, בגיל 15, הצטרפה להכשרת הנוער העובד והלומד בקיבוץ אשדות יעקב שארכה חצי שנה, בסיומה התאחדה ההכשרה עם הכשרה מקבוצת כנרת להכשרה מגויסת "רגבים" שגויסה לפלוגה א' בגדוד הראשון של הפלמ"ח, והתמקמה בקיבוץ יגור. ב־29 ביוני 1946, בשבת השחורה, נאסרו רוב חברי קיבוץ יגור ואנשי הפלמ"ח ששהו שם, ועל השאר התושבים, בניהם צפורה, הוטל מצור, ממנו ברחה לאחר כמה ימים. לאחר מכן עברה הכשרת "רגבים" לקיבוץ חפציבה, שם ניתנו להם שמות מחתרתיים וצפורה כונתה תרצה בן דוד. באוגוסט 1946 שויכה ההכשרה לפלוגה ד' של הפלמ"ח והם עברו אימונים ומסעות. באוגוסט 1947 נשלחה צפורה עם חברי ההכשרה אל "הגבעה" שליד רחובות שם הם עבדו במכון איילון, מפעל מחתרתי תת-קרקעי לייצור תחמושת של ההגנה, וייצרו כדורי תשעה מ"מ עבור תתי־מקלע מסוג סטן. ב-6 בפברואר 1948, נישאה צפורה למתי שהיה חבר בהכשרה והם המשיכו לאורך מלחמת העצמאות להתגורר בגבעה ולעבוד במכון איילון.

ב־1949, לאחר סיום מלחמת העצמאות, התיישבו צפורה ומשפחה יחד עם חברי ההכשרה במעגן מיכאל והיא הקימה שם מרפאת שיניים. באותן שנים היא הייתה גם מהראשונות שעסקו בהדרכת ריקודי עם בישראל. לאחר כעשור הם עברו להתגורר במקוה ישראל והיא שימשה מורה לכלכלת בית. מאז 1990 מתגוררת בחולון.

דגן חברה בארגון חברי ההגנה, ראיינה ותחקרה כ־130 חברי פלמ"ח, הגנה ומתנדבי הצבא הבריטי, וסיפוריהם תועדו ונשמרו בארכיון ההגנה בבית אליהו גולומב ובארכיון צה"ל. במשך כ-20 שנה הרצתה לתלמידי מוסדות חינוך ולחיילי ולחיילות צה"ל על הפלמ"ח וההגנה, על ייצור הנשק במחתרת ועל הקמת צבא ההגנה לישראל. היא כתבה מספר ספרים המתעדים את פעילות הפלמ"ח.

ב־2015 זכתה באות יקירת העיר חולון. ב־2021 קיבלה את מדליית הרמטכ"ל אביב כוכבי במסגרת ציון שמונים שנה להקמת הפלמ"ח.

==ספריה==
* צפורה דגן, רגבים; זכרונות, 1943-1949, 2005
* צפורה דגן, שבת שחורה וכלניות אדומות, מהדורה שנייה, 2006
* צפורה דגן, סיפורה של קבוצה וסודה של גבעה, בית הפלמ"ח - הספרייה, 2015

==קישורים חיצוניים==
* הבלוג [http://tziporadagan.blogspot.com/ ממחברתה של צפורה דגן]
* [https://www.holon.muni.il/HolonCity/Lists/List2/CustomDispForm.aspx?ID=170 צפורה דגן], באתר עיריית חולון
* 
* 
* 
* [http://magazines.rokdim.co.il/showau.php?auid=39 צפורה דגן], באתר רוקדים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:לוחמות הפלמ"ח
קטגוריה:יקירות חולון
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1930
Love Me Now

"Love Me Now" הוא סינגל של הדי ג'יי הנורווגי, קייגו, בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת הגרמנייה, זואי ויס, שיצא, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס, ב-13 באוגוסט 2021.<ref></ref>

נכון לאפריל 2024, השיר הושמע למעלה מ-129 מיליון פעמים.<ref></ref>

== ביקורת ==
ניקו סאני, מ-edm.com, אמר כי השיר "מציג אווירת קיץ ללא רבב המייצג את קייגו" וכי השיר הוא שיר "ג'אם קיץ משכר, ובלדה מושלמת לסיום הקיץ".<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הראשון של השיר יצא בערוץ היוטיוב של קייגו ב-13 באוגוסט 2021. נכון ליולי 2022, השיר הושמע למעלה מ-5 מיליון פעמים.<ref></ref>

הווידאו קליפ השני של השיר יצא בערוץ היוטיוב של קייגו ב-21 בספטמבר 2021. נכון ליולי 2022, השיר הושמע למעלה מ-18 מיליון פעמים.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col" | אזור
! scope="col" |תאריך
! scope="col" |פורמט
! scope="col" |חברת תקליטים
! scope="col" |הערות
|-
! scope="row" |עולמי
| 13 באוגוסט 2021
|הורדת מוזיקה, הזרמת מוזיקה
| RCA
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי קייגו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:שירי מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
Hurricane (שיר של אופנבך ואלה הנדרסון)

"Hurricane" (בעברית: הוריקן) הוא סינגל של הצמד הצרפתי, אופנבך, והזמרת-יוצרת הבריטית, אלה הנדרסון, שיצא, על ידי חברת התקליטים אלקטרה רקורדס, ב-17 בספטמבר 2021.<ref></ref> השיר נכתב על ידי אופנבך, יאניק ריג'רט, ג'וש טפן ומארק בוהר, והופק על ידי ג'ן ג'יס, אופנבך וקוורטרהאד.

נכון לאפריל 2024, השיר הושמע למעלה מ-154 מיליון פעמים בספוטיפיי,<ref></ref> ולמעלה מ-27 מיליון פעמים ביוטיוב.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!תואר
!מכירות
|-
!אוסטריה (IFPI Austria)
|זהב
|15,000
|-
!צרפת (SNEP)
|פלטינה
|200,000
|-
!פולין (ZPAV)
|זהב
|25,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי אלה הנדרסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על אסונות טבע
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
מאד'האוס

מאד'האוס הייתה להקת יורודאנס צרפתית/הולנדית/טורקית שהורכבה ממוקנדי מ'במבי אדולף (די ג'יי, מפיק מוזיקלי), סטפן דוראנד (מפיק) וביוס אנלו (סולן; נולד ב-30 דצמבר 1981).<ref name=":0"></ref> הלהקה הייתה ידועה ביצירת גרסאות כיסוי לשיריה של הזמרת-יוצרת האמריקאית מדונה.<ref name=":0" /> הלהקה הייתה פעילה רק במשך רוב שנת 2002; היא התפרקה באוקטובר.<ref name=":0" />

סינגל הבכורה של הלהקה, "Like a Prayer", היה להיט בין-לאומי שהגיע למקום הראשון בגרמניה ובאירלנד.

== היסטוריה ==
מאד'האוס הוקמה באביב 2002, בהשראת והשפעת מאשאפ האינטרנט, "You Are Like a Prayer to Me" שכלל את מדונה ובלאק לג'נד .

סינגל הבכורה שלה, "Like a Prayer", נמכר בעשרות אלפי עותקים ברחבי אירופה. מאוחר יותר, הקליטה מאד'האוס את "Into the Groove" ו-"Holiday", שני סינגלים נוספים שהם גרסאות כיסוי לשיריה של מדונה. מתוך כוונה לנצל את ההצלחה בהולנד של סינגל הבכורה של הלהקה, "Like a Prayer", יצאה מאד'האוס בסופו של דבר לסיבוב הופעות ברחבי אירופה.

ב-3 בספטמבר 2002 הוציאה מאד'האוס את אלבום הבכורה והאולפן היחיד שלה, Absolutely Mad (במסגרתו הוקלטו "La Isla Bonita", "Frozen" ושירים נוספים של מדונה).

באוקטובר 2002, מאד'האוס יצאה לסיבוב הופעות אך מעולם לא הופיעה מחוץ לרחבי אירופה. לאחר ההופעה האחרונה שלה, ביוס אנלו החליט לעזוב, להפסיק את הקריירה שלו ולעבור לגדל את הבן שלו; דמיאן אנג'לו ג'רונימו וירג'יליו, ב-17 באוגוסט באותה השנה (התאריך בה חדלה הלהקה לפעול).

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* 2002: Absolutely Mad

=== סינגלים ===
* 2002: "Like a Prayer"
* 2002: "Holiday"
* 2002: "Into the Groove"

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחוות מוזיקליות למדונה
קטגוריה:הרכבי יורו דאנס
In Bed with My Doona

In Bed with My Doona הוא אלבום האולפן השני של הקומיקאי/מוזיקאי האוסטרלי The Bedroom Philosopher והוא התייחסות לסרט "במיטה עם מדונה" (1991), שהיה ידוע במדינות מסוימות בתור, In Bed with Madonna.<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור בהוצאת חברת התקליטים נאן אנד פופ בשנת 2005 (ראו 2005 במוזיקה).<ref name=":0" /> הפצתו ברחבי העולם זכתה להצלחה כאשר הסינגל המוביל מתוכו, "I'm So Postmodern", דורג ב-Triple J Hottest 100. סינגלי המשך כללו את "Folkstar" ו-"Golden Gaytime".<ref></ref>

100 העותקים הראשונים כוללים את רצועה 16, "Special Features", שהיא רצועה חיה שהוקלטה בערב הקומדיה Mic in Hand, Friend in Hand Hotel, שאירע בסידני, אוסטרליה בספטמבר 2004.<ref name=":0" /> 100 עותקים נוספים כללו 'ברקוד צבעוני' מיוחד אך ללא רצועה חיה, והופצו עבור סיבוב ההופעות האזורי במערב אוסטרליה.<ref name=":0" />

== רשימת רצועות ==

== קרדיטים ==
=== מוזיקאים ===
* ג'סטין הייזלווד – שירה, גיטרה

=== טכני ===
* קן הייזלווד – הפקה, הקלטה, מיקסינג

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2005
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:מחוות מוזיקליות למדונה
ג'וזף פייפר

ג'וזף וילסון פייפר (באנגלית: Joseph Wilson Fifer; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מאילינוי, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כמושל אילינוי ה-19 בשנים 1889–1893. לפני כן, בשנים 1881–1883, הוא כיהן כחבר הסנאט של אילינוי.
==ראשית חייו==
ג'וזף פייפר נולד בסטאונטון, וירג'יניה. בגיל 16 הוא עבר עם משפחתו לכפר דאנוורס שבאילינוי, ובמשך כמה שנים הוא עבד במפעל הלבנים של אביו.

עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית התגייס פייפר כטוראי לרגימנט הרגלים ה-33 של אילינוי. הוא נפצע קשה בג'קסון מיסיסיפי במהלך מערכת ויקסבורג בפיקודו של הגנרל יוליסס ס. גרנט. הוא סירב להשתחרר מן השירות, ואת שארית ימי המלחמה הוא העביר בתפקידי שמירה על ספינה ששימשה כמחנה שבויים.

לאחר המלחמה נשא פייפר לאישה את גרטרוד לואיס, ולשניים נולדו שלושה ילדים. הבכור מביניהם נפטר בינקותו ונותרו בן ובת. פייפר למד משפטים באוניברסיטת אילינוי וסליאן, והיה לגובה המס של דאנוורס. הוא שימש כפרקליט העירוני של בלומניגטון וכפרקליט המדינה של אילינוי.
==קריירה פוליטית==
ב-1880 נבחר פייפר לסנאט של אילינוי, בו הוא כיהן במשך שבע שנים.

שמו של פייפר הגיע לתודעה ברמת המדינה לאחר שנאבק בגנרל ג'ון בלאק, נציב הגמלאות לחיילים משוחררים, לאחר שזה האחרון שלל ממנו את הגמלה כ"פוליטיקאי רפובליקני טיפוסי שלא ראוי לגמלה". גמלתו של פייפר הייתה 24 דולר לחודש. בשל הפופולריות שלו וכינויו "טוראי ג'ו", נבחר פייפר ב-1889 כמושל אילינוי. אחד מצעדיו הבולטים כמושל היה להמתיק את עונש מאסר העולם של הרוצח דר' תומאס ניל קרים , אפשר את שחרורו, וכתוצאה מכך ביצע קרים לפחות עוד ארבעה מעשי רצח בלונדון, אנגליה.
==שנותיו האחרונות==
בבחירות לכהונה שנייה כמושל נוצח פייפר, ולאחר מכן, במשך שתי מערכות הבחירות הבאות, הוא סירב להתמודד שוב לתפקיד. ב-1899 הוא מונה על ידי הנשיא ויליאם מקינלי כחבר בנציבות הסחר הבין-מדינתי. פייפר האריך ימים כדי לזכות לראות את בתו, פלורנס פייפר בוהרר, נבחרת ב-1924 כאישה הראשונה שכיהנה בסנאט של אילינוי.

ג'וזף פייפר נפטר בבלומינגטון ב-6 באוגוסט 1938. הוא נטמן בבית הקברות פארק היל שבעיר.
==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* [https://archive.org/details/mostlygoodcompet0000howa/page/180/mode/2up Howard, Robert (1988). Mostly Good and Competent Men. Springfield, Illinois: Illinois Issues and the Illinois State Historical Society. pp. 180-185.]
</div>
==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nga.org/governor/joseph-wilson-fifer/ ג'וזף פייפר] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/fiero-finan.html#151.68.90 ג'וזף פייפר] באתר The Political Graveyard 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושלי אילינוי
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של אילינוי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וסליאן אילינוי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1840
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1938
Risk It All

"Risk It All" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הבריטית, אלה הנדרסון, המקהלה הבריטית, House Gospel Choir, והצמד המוזיקלי הבריטי, ג'סט קידין . השיר יצא, על ידי חברות התקליטים וורנר מיוזיק גרופ, Major Tom's ואסיילום רקורדס, ב-20 באוגוסט 2021. השיר נכתב על ידי אלה הנדרסון, שארלוט הנינג, לואיס תומסון ורוב האוורי, והופק על ידי ג'סט קידין.

נכון ליולי 2022, השיר הושמע למעלה מ-27 מיליון פעמים בספוטיפיי,<ref></ref> ולמעלה ממיליון פעמים ביוטיוב.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col" | אזור
! scope="col" |תאריך
! scope="col" |פורמט
! scope="col" |גרסה
! scope="col" |חברת תקליטים
! scope="col" |הערות
|-
! rowspan="4" scope="row" |עולמי
| 20 באוגוסט 2021
| rowspan="4" |הורדת מוזיקה, הזרמת מוזיקה
|מקורית
| rowspan="4" |וורנר מיוזיק גרופ, Major Tom's, אסיילום רקורדס
|<ref></ref>
|-
| 10 בספטמבר 2021
|אקוסטית
|<ref></ref>
|-
| 24 בספטמבר 2021
|רמיקס VIP של ג'סט קידין
|<ref></ref>
|-
| 8 באוקטובר 2021
| רמיקס של KC Lights
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי אלה הנדרסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על פחד
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:שירי מוזיקת דאנס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אסיילום רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר מיוזיק גרופ
Glitterball

"Glitterball" הוא סינגל של הצמד המוזיקלי הבריטי, סיגמא, בשיתוף פעולה עם הזמרת-יוצרת הבריטית, אלה הנדרסון. השיר יצא, על ידי חברות התקליטים אול אראונד דה וורלד פרודקשנס ו-3 ביט רקורדס, ב-24 ביולי 2015. השיר נמצא באלבום האולפן הראשון של הצמד, Life.<ref></ref> השיר נכתב על ידי ויין הקטור וקיש מאוב והופק על ידי סיגמא.

נכון ליולי 2022, השיר הושמע למעלה מ-39 מיליון פעמים בספוטיפיי,<ref></ref> ולמעלה מ-18 מיליון פעמים ביוטיוב.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!תואר
!מכירות
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)
|פלטינה
|600,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! scope="col" |אזור
! scope="col" |תאריך
! scope="col" |פורמט
! scope="col" | תווית
|-
! scope="row" | אירלנד
| rowspan="2" | 24 ביולי 2015
| rowspan="2" |הורדת מוזיקה
| rowspan="2" |אול אראונד דה וורלד פרודקשנס, 3 ביט רקורדס
|-
! scope="row" | הממלכה המאוחדת
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2015
קטגוריה:סינגלים מ-2015
קטגוריה:שירי אלה הנדרסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי דראם אנד בייס
קטגוריה:שירי מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:שירי מוזיקת האוס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
פנטזיה על נושאים סרביים

פנטזיה על נושאים סרביים, אופ. 6, היא פנטזיה מוזיקלית המשלבת מוטיבים סרבים מאת המלחין ניקולאי רימסקי-קורסקוב משנת 1867. מורו ודמות האב של רימסקי-קורסקוב באותה עת, מילי באלאקירב, ניצח על הביצוע הראשון של יצירה זו במאי 1867. היצירה ידועה בשם פנטזיה סרבית.<ref></ref>

== רקע ==
הפנטזיה הייתה למעשה רעיון של באלאקירב בעבור רימסקי-קורסקוב הצעיר להלחין יצירה בעבור קונצרט שניתן לתומכי הפאן-סלאביזם שתוכנן ל-24 במאי 1867<ref name=":0"></ref>. באלאקירב השתמש במוטיבים של היצירה הזו בעבודותיו. רימסקי-קורסקוב כתב באוטוביוגרפיה שלו, My Musical Life, כי לא האמונה בפאן-סלאביזם גרמה לו לכתוב את היצירה, אלא היופי של הנושאים עצמם הקסימו אותו<ref name=":0" />. רימסקי-קורסקוב הלחין יצירה זו במהירות ובלי יותר מידי תיקונים, ובכל זאת באלאקירב אהב אותה.

סקירה ממרץ 1868 על היצירה שכתב פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי<ref name=":8"></ref>, שבה הזכיר גם את הסימפוניה הראשונה של רימסקי-קורסקוב, מצאה חן בעיני חוג באלאקירב והתחבב עליהם. צ'ייקובסקי כבר הכיר את בלאקירב ועבד איתו על פתיח לפנטזיה שלו רומיאו ויוליה. הביקורת התומכת על רימסקי-קורסקוב פתחה לו את הדלת לפגוש את שאר חברי החמישה פנים אל פנים בחודש שלאחר מכן.

בשנת 1887 תיקן רימסקי-קורסקוב את היצירה כדי להכין אותה למהדורה חדשה שבוצעה על ידי חברת ההוצאה לאור של מיטרופן בלאייב, שרימסקי-קורסקוב היה חבר בה. הוא נפגש עם בלאייב במסגרת חוג בלאייב.

היצירה אורכת בין 7 ל-8 דקות.

== תזמור ==
פיקולו, 2 חלילים, 2 אבובים, 2 קלרינטים, 2 בסונים, 4 קרנות יער, 2 חצוצרות, 3 טרומבונים, טימפני, משולש, טמבורין, מצלתיים, מערכת תופים, כלי מיתר.

== קישורים חיצוניים ==

*[https://www.youtube.com/watch?v=RGv7Zl1UQ-E הקלטת שמע של היצירה].
*[https://www.youtube.com/watch?v=7-A0rq5zzR4 ביצוע היצירה של התזמורת של רדיו ברלין].

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצירות משנת 1867
קטגוריה:יצירות מאת ניקולאי רימסקי-קורסקוב
Yours

"Yours" (בעברית: "שלך") הוא סינגל שיר של הזמרת-יוצרת הבריטית, אלה הנדרסון. השיר יצא, על ידי חברת התקליטים סייקו מיוזיק, ב-30 בנובמבר 2014, כסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן הראשון של הנדרסון, Chapter One.<ref></ref> השיר נכתב על ידי אלה הנדרסון וג'וש רקורד והופק על ידי ג'וש רקורד.

נכון ליולי 2022, השיר הושמע למעלה מ-109 מיליון פעמים בספוטיפיי,<ref></ref> ולמעלה מ-90 מיליון פעמים ביוטיוב.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!תואר
!מכירות
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)
|פלטינה
|600,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
! אזור
!תאריך
!פורמט
!חברת תקליטים
|-
!הממלכה המאוחדת
| 30 בנובמבר 2014
|הורדת מוזיקה
|סייקו מיוזיק
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2014
קטגוריה:סינגלים מ-2014
קטגוריה:שירי אלה הנדרסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים בשחור-לבן
קטגוריה:בלדות משנות ה-2010
קטגוריה:בלדות נשמה
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סייקו מיוזיק
הר אלקטרה

הר אלקטרה (באנגלית: Mount Electra) הוא הר נישא ברכס אולימפוס, באזור חוף סקוט של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.

ההר ממוקם בסמוך ממערב להר דידו (אף הוא ברכס אולימפוס).

== היסטוריה ==
=== גילוי ההר ===

ההר התגלה על ידי משלחת החקר האנטארקטית של אוניברסיטת ויקטוריה בוולינגטון (Victoria University of Wellington Antarctic Expedition) מוולינגטון שבניו זילנד שחקרה את אנטארקטיקה, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבשנים 1958 – 1959.

=== מקור השם ===

ההר נקרא על שמה של אלקטרה, דמות מהמיתולוגיה היוונית (וזאת בדומה לאתרים רבים נוספים ברכס אולימפוס).

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.mindat.org/loc-271781.html הר אלקטרה] באתר mindat
* [https://mapcarta.com/25609932 מפת אזור הר אלקטרה]

אלקטרה
אלקטרה
איוואן בכר

איוואן בכר (בבלארוסית: Іван Бахар; נולד ב-10 ביולי 1998) הוא כדורגלן בלארוסי המשחק בעמדות החלוץ והקיצוני בדינמו מינסק ובנבחרת בלארוס.

==קריירה==
בכר החל לשחק בקבוצת הנוער של מינסק בשנת 2012. ב-29 בנובמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת במשחק נגד דינמו ברסט, והפך לשחקן הצעיר ביותר בתולדות ליגת העל הבלארוסית.<ref></ref><ref></ref>

בדצמבר 2019 עבר לדינמו מינסק.<ref></ref>

בינואר 2023 עבר לעירוני קריית שמונה. את הופעת הבכורה בקבוצה ערך ב-8 בינואר 2023, בניצחון קבוצתו 1–0 על מכבי בני ריינה. ב-14 בינואר 2023 כבש שער בכורה, בתיקו 2–2 עם הפועל חדרה. ב-14 במאי 2023 הודיע כי בכוונתו לעזוב את עירוני קריית שמונה.

ב-10 ביולי 2023 חזר לדינמו מינסק.

===קריירת נבחרות===
לאחר ששיחק במדי הנבחרות הצעירות של בלארוס, ב-6 בספטמבר 2019 ערך בכר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת, כשעלה כמחליף במשחק נגד במסגרת מוקדמות היורו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים בלארוסים
קטגוריה:חלוצי כדורגל בלארוסים
קטגוריה:מינסק: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מינסק
קטגוריה:כדורגלני דינמו מינסק
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלארוס
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:בלארוסים שנולדו ב-1998
ישיבת סקוקי

המכללה התאולוגית העברית (באנגלית: Hebrew Theological College, מכונה גם בקיצור "ישיבת סקוקי" או HTC) היא ישיבה בסקוקי, אילינוי, ארצות הברית שמתמקדת בלימודי תורה ופועלת גם כאוניברסיטה פרטית המפעילה תוכניות נפרדות לגברים ולנשים. הישיבה נוסדה כמוסד אורתודוקסי מודרני, ולומדים בה גם תלמידים מרקע חרדי וחסידי.

על בוגרי הישיבה הבולטים נמנים דוד אפלבום, דוד ביגמן, חיים צימרמן, דן פטינקין, חיים דוב שעוועל, דוב ברל ויין, אברהם טברסקי נתן צבי פינקל.

המכללה התאולוגית העברית (HTC) נוסדה בשנת 1921 בעיר שיקגו על ידי חיים צבי רובינשטיין (1872–1944) ושאול זילבר (1876-1946).<ref name="Triumph of Survival"></ref> בשנת 1958 הישיבה עברה לפרבר הצפוני של שיקגו, סקוקי.

HTC נוסד כמוסד אורתודוקסי מודרני להשכלה גבוהה. אבל כיום לומדים בה גם חרדים וחסידים. מטרתו העיקרית של בית הספר היא להכין את התלמידים לקבלת תפקידים פורמליים כמחנכים, וכן להסמיך לרבנות. כמטרה משנית, המוסד שואף לספק לתלמידיה מיומנויות בשבע האמנויות החופשיות.

== מבנה ==
הישיבה מורכבת מבית מדרש וכולל הסמכה לרבנות; מכון בליטשטיין לנשים והישיבה התיכונית פסמן. המכללה מורכבת מבית הספר ללימודי עברית ובית הספר לאמנויות ומדעים.

תוכנית הגברים מציעה תואר ראשון עם התמקדות במדעי יהדות ובמיוחד תלמוד, עם עיסוק צדדי במנהל עסקים, חשבונאות ופסיכולוגיה. תוכנית הנשים (הממוקמת בקמפוס נפרד) מציעה מגמות בלימודי יהדות בתנ"ך, לשון עברית והיסטוריה של עם ישראל. ניתן ללמוד בנוסף גם לימודי חול ובהם מנהל עסקים, מדעי המחשב והמידע, חינוך (כולל חינוך יסודי ומיוחד), אנגלית, מדעי הבריאות ופסיכולוגיה.

=== מנהלי הישיבה ===
שאול זילבר 1921–1946

אוסקר ז. פאסמן 1946–1964

סיימון ג' קרמר

אירווינג ג'יי רוזנבאום

דון וול 1981–1989

ג'רולד איזנברג 1989–2013

שמואל לייב שומאן 2013-הווה

== ראו גם ==
* אוניברסיטת בר-אילן
* המכללה הטכנולוגית בירושלים
* ישיבה יוניברסיטי

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סמינרים להכשרת רבנים
קטגוריה:שיקגו: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:מוסדות תורניים אקדמיים
קטגוריה:ארצות הברית: ישיבות
אמדורה

אמדורה (בפורטוגזית: Amadora) היא עיר הממוקמת כ-10 ק"מ צפונית מליסבון, כחלק ממטרופולין ומחוז ליסבון. בשנת 2011 התגוררו בעיר כ-175,136 תושבים.<ref name="ine">[http://www.ine.pt/xportal/xmain?xlang=en&xpid=INE&xpgid=ine_indicadores&indOcorrCod=0005889&contexto=pi&selTab=tab0 Instituto Nacional de Estatística]</ref> שטח העיר הוא 23.78 קמ"ר (9.2 מייל רבוע).<ref name="dgt"></ref>

מבין התושבים הידועים שמתגוררים או התגוררו בעבר בעיר, ניתן למנות את ז'ורז'ה ז'זוש, רוי קושטה, נאני ורובן דיאש.

== היסטוריה ==
ככל הנראה התקיימו באזור יישובים עוד בתקופה הנאוליתית. נמצאו אף מערות קבורה מסוף האלף ה-4 לפנה"ס.

העירייה הוקמה ב-11 בספטמבר 1979 במקום מספר עיריות מקומיות. בימים שלאחר מכן קיבלה אמדורה מעמד רשמי של עיר.

== גאוגרפיה ==
העיר מנהלת אגד ערים עם ליסבון והערים חולקות את אותן רשתות רכבת תחתית, אוטובוסים ורכבת. העיר מאופיינת בבלוקי דירות גדולים, פארקים מסחריים, אזורי תעשייה וכמה מטות של חברות בינלאומיות.

האקלים האזורי הוא אקלים ים-תיכוני.

מבחינה מנהלית, העיר מחולקת ל-6 קהילות אזרחיות (פרגזיות): <ref></ref>
* אגואס ליברס
* אלפרג'יד
* אנקוסטה דו סול
* פלאגיירה-ונדה נובה
* מינה דה אגואה
* ונטירה

== כלכלה ==
למרות היותה בעצם עיר מגורים, לאמדורה יש אזורי מסחר, תעשיות ומטה של חברות בינלאומיות הפועלות בפורטוגל. בעיר יש סניף בולט של איקאה, ומשרדי החברות סימנס והופמן לה רוש.

בעבר פעלו בעיר מפעלי רכבת גדולים.

כיום לאמדורה אין שום שדה תעופה. למרות זאת, בשנות ה-20 של המאה ה-20 שכן בעיר שדה תעופה קטן (שהיה הראשון בפורטוגל). הטיסה הראשונה מפורטוגל לברזיל יצאה מאמדורה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פורטוגל: ערים
סמל הפלמ"ח

352x352 פיקסלים
סמל הפלמ"ח הוא סמלו הרשמי של ארגון הפלמ"ח. הסמל, אשר עוצב בבסיסו על ידי אריה אלחנני ולאחר מכן עובד לצורתו הסופית על ידי אנשי הפלמ"ח יצחק מאיר והצייר נפתלי בזם, הורכב משיבולים מוזהבים וחרב כסופה, המסמלים את המלאכה ואת ההגנה. הסמל נחשף לראשונה ביולי 1945, בכינוס השני של הפלמ"ח.

== היסטוריה ==
[[יגאל אלון עונד את סמל הפלמ"ח על דש בגדו]]
בל"ג בעומר תש"א (15 במאי 1941) החליט המטה הארצי של 'ההגנה' על הקמת הפלמ"ח, ראשי תיבות של "פלוגות מחץ". לאחר הכינוס הראשון של הפלמ"ח, נדרש היה לעצב סמל ודגל לארגון. חברי הארגון פרסמו מספר הצעות. בניהן פטיש וחרב, חרב ומסביבה נחש מתפתל, ברק, חבצלת, ומגן דוד שבמרכזו מתנוסס הכיתוב "פלמ"ח".

הסמל שנבחר נחשף לראשונה ב־20 ביולי 1945, בכינוס השני של הפלמ"ח, כפי שתואר בספר הפלמ"ח: . טקס חשיפת הדגל והסמל מתואר ביתר פירוט בידי יגאל אלון ב ספרו "מגמות ומעש". במסדר הנעילה של הכנס בהשתתפות אלפי אנשים, ובנוכחות אישי ציבור רבים, מסר ישראל גלילי, ממלא מקום הרמ"א, את הדגל ליצחק שדה, מפקד הפלמ"ח: "במרכז הדגל רקום סמל הפלמ"ח, שהובא לראשונה בפני החטיבה והציבור כולו - שתי שבלי זהב משולבות חרב מכסיפה".

הסמל מבטא את אופיו של הפלמ"ח, המשלב בין היעוד הצבאי ליעוד ההתיישבותי. החרב, הלקוחה מסמל מפקדי המחלקות ב"הגנה", ושלובו שיבולים במקום עלי זית, כסמל העבודה העברית. מעצבו היה האדריכל אריה אלחנני, אשר עיצב גם את סמל ההגנה וסמל צה"ל. מיכל גולן, בתו של אלחנני, טוענת שאביה הגה את רעיון העיצוב. אחרים מייחסים זאת לחברת הפלמ"ח שושנה ספקטור.

בשנות המנדט הבריטי הסמל היה חשאי. עם זאת, במלחמת העצמאות, עוד לפני הכרזת העצמאות, הוא פורסם בפומבי והופיע במרכז סמלי שלוש חטיבות הפלמ"ח: חטיבת יפתח, חטיבת הראל וחטיבת הנגב, וכן בסמל הפלי"ם שם נוסף עוגן לחרב. זכאי אות מלחמת הקוממיות נהגו לענוד את סמל הפלמ"ח על אותותיהם, עד אשר בוטל רשמית.

בתרבות, מזוכר סמל הפלמ"ח ברמיזה, בשיר הורה היאחזות מאת יחיאל מוהר: . 

== עיצובים שונים לסמל הפלמ"ח ==
<gallery>
קובץ:YiftachBrigade.svg|alt=|סמל חטיבת יפתח
קובץ:HarelBrigade.svg|alt=|סמל חטיבת הראל
קובץ:NegevBrigade.svg|alt=|סמל חטיבת הנגב
קובץ:Semel palyam.jpg|alt=|סמל הפלי"ם
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הפלמ"ח
קטגוריה:סמלי צה"ל
סוויסלץ' (פירושונים)

סוויסלץ (בבלארוסית: Свіслач; ברוסית: Свислочь, סוויסלוֹץ; בפולנית: Świsłocz, שוויסלוץ) הוא שם של מספר מקומות ונהרות ברחבי בלארוס.
מחנה שטח

הקבוצה מתבצרת להתקפה של היתושים
מחנה שטח (באנגלית: Camping Out) הוא סרט קצר אמריקאי בשחור-לבן משנת 1934 בכיכובם של הדמויות מיקי מאוס, מיני מאוס, הוראס הורסקולר וקלרבל הפרה, שבעודם נהנים במחנה, נדרשים להילחם בלהקת יתושים טורדניים. זהו הסרט ה-64 בסדרת "מיקי מאוס" שיצא לאקרנים והשני באותה השנה.

==עלילה==
מיקי, מיני, הוראס וקלרבל יושבים מסביב למחנה שלהם כאשר מגיע יתוש ומקלקל להם את הכיף. לאחר שהוראס הכה את היתוש הטורדני, האחרון הולך ובוכה לאביו שמזמן את כל הלהקה. מיני מבחינה ביתושים הזועמים ומהר החבורה מתארגנת לקראתם תוך שהם מבצרים עצמם עם הציוד שלהם ומתחמשים בשלל כלים. הוראס מתיז קצת מולסה על קבוצת יתושים ומוכיח את זה כיעיל, עד שהיתושים נדבקים עליו בחזרה. לאחר שירו על עדר היתושים כל מיני מאכלים כגון אפונה ותירס ועדיין הם לא מפסיקים לתקוף, החבורה נסוגה לאוהל, שם הם עדיין נעקצים אבל יכולים להילחם קצת בחזרה, בסופו של דבר הם לוכדים את כל היתושים בתוך תחתוני נשים ושולחים אותם לדרכם.

== דמויות ==
* מיקי מאוס - וולט דיסני
* מיני מאוס - מרסלייט גארנר
* הוראס הורסקולר
* קלרבל הפרה
* אבא יתוש - פינטו קולביג

== הפצה ==
הסרט יצא לאקרנים ב-17 בפברואר 1934 והופץ על ידי יונייטד ארטיסטס.

הסרט נודע גם בשם "צרות במחנה" (Camping Troubles) בתקופה הראשונה להפצתו מחוץ לגבולות ארצות הברית.

הסרט הוקרן במקור בשחור-לבן, אך בשנות האלפיים, פורסמה גרסה צבעונית של הסרט.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטים קצרים של דיסני
קטגוריה:מיקי מאוס
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1934
בית הכנסת אוהל נחמה

פנים בית הכנסת אוהל נחמה
בית הכנסת אוהל נחמה הוא בית כנסת אורתודוקסי הממוקם ברחוב שופן 3 שבגבול השכונות טלביה-קטמון שבירושלים – בין המוזיאון לאמנות האסלאם למשכן הנשיא. נוסח בית הכנסת הוא אשכנזי, והתפילות בבית הכנסת מתקיימות בעיקר בסופי השבוע<ref></ref>. בית הכנסת קרוי על שם הרבנית נחמה ליפשיץ, והחל לפעול בתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20. ראשוני המתפללים היו אנשי האוניברסיטה העברית בירושלים שעזבו מניין קיים ברחוב בלפור. המבנה הנוכחי נחנך בשנת 1979 ותוכנן על ידי האדריכל דוד קאסוטו<ref></ref>. לשם הקמת המבנה והחזקתו, הוקמה אגודת "מעלות". כיום בית הכנסת מנוהל על ידי ועד ומועצה הנבחרים מדי שנה באספת חברי הקהילה. הרב דניאל טרופר היה רב בית הכנסת במשך כשלושים שנה. עד אוגוסט 2022, רב הקהילה היה הרב ד"ר אהרון אדלר. החליף אותו בתפקיד הרב אבידן מילבסקי וב-2023 הרב יוסף אות.

בעבר נחשב בית הכנסת למוקד מרכזי של הביצה הירושלמית<ref></ref><ref></ref>. כיום (נכון לשנת 2023) מתקיימת בבית הכנסת קבלת השבת של מיזם "נדיב" ומיזם "שיחתי" לבוגרי ישיבות ומדרשות<ref></ref>.

עקב סמיכותו של משכן הנשיא לבית הכנסת, נשיאי המדינה בעבר ובהווה נוהגים לפקוד אותו ביום הכיפורים.

באתר בית הכנסת, הוגדרו שלושה יעדים לפעילות בית הכנסת:
* הקהילה תטפח את החיים התורניים של חבריה, על ידי ארגון שעורי תורה ברמה גבוהה המתאימה לציבור האקדמי.
* הקהילה תארגן תפילות מסודרות, בהן יוכלו חבריה לשפוך שיח לפני בורא עולם בצורה מכובדת.
* הקהילה תשאף לשלב את בניה וצעיריה בפעילות התורנית ובסדרי התפילה שלה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* מיכאל יעקובסון, [https://michaelarch.wordpress.com/2015/05/21/סיבוב-בבית-הכנסת-אוהל-נחמה-בשכונת-טלבי/ סקירה אדריכלית על בית הכנסת אוהל נחמה בטלביה], באתר 'חלון אחורי', 21 במאי 2015

==הערות שוליים==

קטגוריה:טלביה: מבנים
קטגוריה:קטמון
אוהל נחמה
אוהל נחמה
קטעי היסטוריה

קטעי היסטוריה (בלטינית: Excerpta Historica, אקסרפטה היסטוריקה; ביוונית: ᾽Εκλογαί) או הקטעים הקונסטנטיניים (Excerpta Constantiniana) היא אנתולוגיה יוונית בת 53 כרכים של קטעים מאת לפחות 25 היסטוריונים, שהוזמנה על ידי הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס השביעי פורפירוגנטוס (שלט בשנים 945–959), אך כנראה לא הושלמה עד לאחר מותו.

רק שני כרכים שרדו בשלמותם, ובנוסף אליהם שרדו גם פרגמנטים (קטעים) של שלושה כרכים אחרים. ידועים שמותיהם של 21 כרכים נוספים. הכרכים ידועים בדרך כלל בכותרות הלטיניות שלהם, וכך גם הכותרת של כלל הקטעים ("אקסרפטה היסטוריקה").

ייתכן שהיצירה המקורית לא הייתה באמת מבחר של קטעים אלא אנתולוגיה של טקסטים שלמים שסודרו מחדש באופן נושאי. לפי ההקדמה, הפרויקט כלל לקיחת חיבוריהם של היסטוריונים נבחרים וסידור מחדש של הקטעים שלהם לפי נושאים ולא לפי כרונולוגיה. אולם קיימות עדויות לכך שבוצע קיצור, וישנה גם פרשנות.

ההיסטוריון הקדום ביותר שנכלל ב"קטעי היסטוריה" הוא הרודוטוס (המאה ה-5 לפנה"ס) והאחרון הוא גאורגיוס המרטולוס (המאה ה-9 לספירה). בקטעים ששרדו קיים גם חומר שלא נשמר בשום מקום אחר, כולל מבחר מפוליביוס, ניקולאוס איש דמשק, דקסיפוס, אונאפיוס, פריסקוס, פטרוס הפטריקי , מננדרוס פרוטקטור ויוחנן מאנטיוכיה. היסטוריונים נוספים שנכללו היו תוקידידס, קסנופון, דיודורוס סיקולוס, דיוניסיוס מהליקרנסוס, יוסף בן מתתיהו, אריאנוס מניקומדיה, יאמבליכוס , אפיאנוס מאלכסנדריה, קסיוס דיו, סוקרטס מקונסטנטינופול, תאודורטוס מקירוס , סוזומנוס, פילוסטורגיוס, זוסימוס, פרוקופיוס, אגתיאס ממירינה , תאופילקטוס סימוקאטה , יואנס מלאלס ומלכוס מפילדלפיה (רבת עמון). סדר המחברים בתוך הכרכים אינו מופיע בהתאם להיגיון ברור. לעומת זאת, קטעים של אותו מחבר בתוך כרך, תמיד מוצגים לפי סדר.

רק ארבעה כרכים שרדו, בשלמותם או בחלקם, מבין 53 הכרכים המקוריים. הכרך השלם ששרד הוא Excerpta de legationibus (קטעים על משלחות), המחולק לשני חלקים: Excerpta de legationibus gentium ad Romanos (קטעים על משלחות העמים לרומא) ו- Excerpta de legationibus Romanorum ad gentes (קטעים על משלחות מרומא אל העמים). הכרך המקורי, שנשמר באל אסקוריאל, נשרף ב-1671, אך לא לפני שנעשו ממנו כמה עותקים. באסקוריאל נשמר גם עותק מהמאה ה-16 של Excerpta de insidiis (קטעים על מארבים), עם עותק נוסף מהמאה ה-16 בספרייה הלאומית של צרפת. שני כרכים מקוריים נוספים שרדו בחלקם: ה- Excerpta de virtutibus et vitiis (קטעים על סגולות ומידות טובות) ב-Codex Peirescianus ו-Excerpta de sententiis כפלימפססט בספריית הוותיקן. פולביו אורסיני הכין את המהדורה הראשונה של "קטעי היסטוריה" שנדפסה באנטוורפן ב-1582.

מטרת "קטעי היסטוריה" הייתה כמעין מראה לנסיכים . מכיוון שהאמינו שהיסטוריה מכילה לקחים מועילים לשליטים, זה נחשב ליתרון לסדר את ההיסטוריה בצורה נושאית, כך שאם קיסר היה מודאג לגבי משלחת קרובה, הוא יוכל לקרוא על כל הדוגמאות של משלחות בהיסטוריה הרומית במקום אחד. מחברי הלקסיקון סודא (שלהי המאה ה-10) השתמשו ב"קטעי היסטוריה" לעיתים קרובות יותר מאשר בחיבורים המקוריים שהקטעים נלקחו מתוכם.

== מהדורות ==
<div class="mw-content-ltr">
* Excerpta Historica iussu imperatoris Constantini Porphyrogeniti Confecta, ed. Ursul Boissevain, Carl de Boor, Theodor Büttner-Wobst, and Anton Roos, 4 vols. Berlin: Weidmann, 1903–1910.
</div>

קטגוריה:ספרי המאה ה-10
קטגוריה:ספרות ביזנטית
פרוד (תוכנית טלוויזיה)

פרוד (באנגלית: Uncoupled) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית קומית רומנטית שנוצרה ונכתבה על ידי דארן סטאר ו שעלתה לראשונה בנטפליקס ב-29 ביולי 2022.<ref></ref><ref></ref>

הסדרה הופיעה ברשימת 10 הסדרות הנצפות ביותר של נטפליקס במקום השישי למשך שבוע אחד.<ref name="deadline"></ref> בינואר 2023, הודיעה נטפליקס שלא תחדש את הסדרה לעונה שנייה.<ref name="deadline"/> בפברואר 2023, רשת שואוטיים (בבעלות פרמאונט) הודיעה שתפיק עונה שנייה לסדרה.<ref></ref>

==תקציר העלילה==
בסדרה מככב ניל פטריק האריס בתור מייקל, מתווך נדל"ן במנהטן שנזרק בפתאומיות על ידי בן זוגו מזה 17 שנה, ומוצא עצמו לראשונה מזה זמן רב כרווק הומו שמחפש דרכו בסצנת ההיכרויות.<ref></ref> מייקל מתקשה להתסגל להיות רווק בשנות ה-40 המאוחרות לחייו, כשהוא מגלה שסביבת ההיכרויות הגאה השתנתה מאז שהיה רווק לאחרונה, והוא מבין שכדי לא להיות רווק לנצח, הוא חייב לפעול.

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable"
! שם השחקן/נית !! שם הדמות !! אודות הדמות !! הערות
|-
| ניל פטריק האריס || מייקל לוסון || סוכן נדל"ן בניו יורק ||
|-
| || קולין מקקנה || בן זוגו של מייקל מזה 17 שנה ||
|-
| || סוזן פרנטיס || שותפתו של מייקל ||
|-
| מרשה גיי הארדן || קלייר לואיס || גרושה עשירה, לקוחה של מייקל וסוזן ||
|-
| || בילי ברנס || חזאי בתחנת טלוויזיה מקומית, אחד מחבריו הטובים ביותר של מייקל ||
|-
| || סטנלי ג'יימס || סוחר אמנות, אחד מחבריו הטובים ביותר של מייקל ||
|}
 
== פרקים ==

===עונה ראשונה===

==תגובות וביקורות==
באתר האינטרנט Rotten Tomatoes, לסדרה דירוג של 73% על סמך 49 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 6.6/10. על פי דעת הרוב, נכתב באתר כי "בעוד פרוד נאבקת לשלב את הים הקומיים של היכרויות מודרניות עם הדאגות היותר רציניות שלהן, התערובת הלא פשוטה מייצרת אבולוציה בוגרת להפתיע של נוסחת דארן סטאר." ב-Metacritic, יש לסדרה ציון 64 מתוך 100, המבוסס על 25 מבקרים, מה שמצביע על "ביקורות חיוביות בדרך כלל". הוושינגטון פוסט והגרדיאן מצאו את התוכנית "שטוחה וחסרת חיים",<ref></ref><ref></ref> בעוד הלוס אנג'לס טיימס תיאר אותה כ"בידור מתוק ומבוגר".<ref></ref>

==פרסים ומועמדויות==
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="text-align:center;"
|-
! scope="col"| שנה
! scope="col"| פרס
! scope="col"| קטגוריה
! scope="col"| מועמד/ת
! scope="col"| תוצאה
! scope="col" class="unsortable"| הערות
|-
| rowspan="2"| 2023
| פרסי בחירת מבקרי הטלוויזיה
| שחקנית משנה הטובה ביותר בסדרה קומית
| מרשה גיי הארדן
| 
| <ref></ref>
|-
| Queerties Awards
| סדרה קומית הטובה ביותר
| פרוד
| 
| <ref></ref>
|-
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בניו יורק
קטגוריה:תוכניות להט"ב אמריקאיות
טיבריאנוס

טיבריאנוס (בלטינית: Tiberianus) היה פוליטיקאי רומי מהמאה ה-2 לספירה, שכיהן כנציב הרומי ביהודה בשנים 114–117.

הכרוניקן הביזנטי יואנס מלאלס (המאה ה-6) מדבר עליו כלגאטוס העשירי של הפרובינקיה הראשונה של פלשתינה (ἡγεμὼν τοῦ πρώτου παλαιστίνων ἔθνους), בקשר לשהייתו של הקיסר טריאנוס באנטיוכיה בשנת 114. ניתן למצוא אזכור דומה גם אצל יוחנן מאנטיוכיה (המאה ה-7) ובלקסיקון סודא (שלהי המאה ה-10) בערך "טריאנוס".

ציון הפרובינקיה הראשונה של פלשתינה מעניק נופך היסטורי לאזכור הזה, שכן בתחילת המאה ה-2 הפרובינקיה הרומית ביהודה נקראה "פרובינקיה יודיאה", ואילו הכינוי "פלשתינה פרימה" ("פלשתינה הראשונה") נכנס לשימוש רק באמצע המאה ה-4.

==הערות שוליים==

קטגוריה:נציבים רומאים ביהודה
קונברץ'

קונברץ (בהונגרית: Kunbaracs) הוא כפר יחסית חדש בנפת קצ'קמט והיישוב הקטן ביותר במחוז באץ'-קישקון שבמרכז הונגריה. 

האזור מיושב מאות שנים, אך היישוב עצמו הוקם בשנת 1950 והוכרז ככפר עצמאי לאחר שנפרד מטטארסנטגירג' (Tatárszentgyörgy). 

כמו יישובים רבים באירופה גם בקונברץ' אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה, כך, בשנת 1990 חיו בכפר 683 תושבים ובשנת 2021 חיים רק 632 תושבים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קונסאלאש

קונסאלאש (בהונגרית: Kunszállás) הוא כפר יחסית חדש בנפת קצ'קמט שבמחוז באץ'-קישקון במרכז הונגריה.

האזור מיושב מאות שנים ונמצאו בו עדויות להתיישבות מתקופת הברונזה, אך היישוב עצמו הוקם בשנת 1945 והוכרז ככפר עצמאי לאחר שנפרד מקישקונמאישה (Kiskunmajsa). בתחילה הכפר נקרא מאישאיקבסאלאש (Majsajakabszállás) ובשנת 1948 קיבל את שמו קונסאלאש.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
ניארלרינץ

ניארלרינץ (בהונגרית: Nyárlőrinc) הוא כפר יחסית חדש בנפת קצ'קמט שבמחוז באץ'-קישקון במרכז הונגריה.

כמו יישובים רבים באירופה גם בניארלרינץ אוכלוסיית הכפר נמצאת בירידה, כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,392 תושבים ובשנת 2021 חיים רק 2,284 תושבים.

האזור מיושב מאות שנים, היישוב עצמו הוקם בשנת 1950 והוכרז ככפר עצמאי לאחר שנפרד מהעיר קצ'קמט (Kecskemét). 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
גנוב על החיים

גנוב על החיים (באנגלית: Despicable Me 4, בתרגום חופשי לעברית: "נבזה שכמותי 4") הוא סרט קומדיה אמריקאי בהנפשה ממוחשבת שיצא בשנת 2024. הסרט הופק על ידי חברת אילומיניישן, בוים על ידי כריס רנו, ונכתב על ידי מייק ווייט. הסרט מהווה המשך ל"גנוב על העולם" מ-2017, והוא הסרט השישי בזיכיון "גנוב על הירח".

ב-2024 יצא סרט קצר בשם "תקוע על הירח" וסרט שני (Costume (Migration שמהווה פריקוול לסרט הרביעי, וגם קרוסאובר בין הסרטים "סיפור הברווזים" ו"גנוב על הירח". הסרט יצא בישראל ב-27 ביוני 2024.

== תקציר העלילה ==
גרו, נבל-העל האהוב בעולם שהפך לסוכן הליגה נגד הנבלים, חוזר לעידן חדש ומרגש של מהומות המיניונים, לצד אשתו ועמיתתו סוכנת הליגה נגד הנבלים לוסי, יחד עם שלושת הנערות המאומצות - מרגו, אדית' ואגנס - והחבר החדש ביותר למשפחת גרו, גרו ג'וניור, שמתכוון לייסר את אביו, שרק רוצה לקבל אהבה מבנו התינוק.

המשפחה נאלצת לצאת למנוסה כאשר הם הופכים למטרה של הפושע הנמלט מכלאו: מקסים לה מאל וחברתו הפאם-פטאל ולנטינה, שהכירו את גרו בעבר ומתכננים לנקום בו בכל כוחם, גם אם זה אומר לחרב את כל העיר. מקסים הופך את עצמו לג'וק ענק ומנהיג צבא של ג'וקים שמעריצים אותו. גרו מתאחד עם שלושה מיניונים, אדית', אגנס, מרגו, גרו ג'וניור, לוסי ופופי, נערה ג'ינג'ית שאוהבת פשע רב, וביחד הם מנסים לתפוס את מקסים לה מאל ולהחזרתו לכלא, בעוד הוא מנסה לתפוס אותם ולנקום בהם.

בסיום הסרט גרו ומקסים (שחזר להיות אנושי) מנהלים קרב שירה בכלא, כשכל הנבלים מחמשת הסרטים הקודמים מריעים להם.

== דמויות ומדבבים ==
*סטיב קארל/אוהד שחר – גרו, אביהם המאמץ של מארגו, אגנס ואדית', אשר פרש מחייו כנבל-על כדי לטפל בהן ובעלה של לוסי. אוהד שחר דיבב בסרט גם את דרו, אחיו התאום של גרו.
*קריסטן ויג/ליאת הר לב – לוסי, סוכנת בליגה הבינלאומית נגד רשעי-על, אשתו של גרו ואמם של מארגו, אגנס ואדית'.
*מירנדה קוסגרוב/מאיה לבני – מרגו, אחת מבנותיו המאומצות של גרו, והאחות הגדולה של אגנס ואדית.
*דיינה גייר – אדית, בתו האמצעית המאומצת של גרו.
*סטיב קוגן/דודו ניב – סיילס טוסיקבאום, ראש הליגה הבינלאומית נגד רשעי-על.
*ויל פרל/יניב ביטון – מקסים לה מאל, נבל-על שמחפש נקמה בגרו ומשפחתו. בעל מבטא צרפתי וחיבה יתרה למקקים.
*סופיה ורגרה/לירון אלידי – ולנטינה, חברתו הפאם-פאטאל של לה מאל.
*ג'ואי קינג/נעמה שטרית – פופי, נערה ג'ינג'ית שאוהבת פשע ומתחברת אל גרו, והמיניונים כדי לגנוב גירית מבית הספר, ובהמשך עוזרת לגרו לעצור את מקסים לה-מאל.
*פייר קופין – המיניונים, יצורים קטנים וחמודים בצבע צהוב עם ג'ינס קצר בצבע כחול, אשר משרתים את גרו ועוזרים לו בכל משימה.
*מדיסון פולאן – אגנס, בתו המאומצת הקטנה של גרו.
בנוסף, סטיבן קולבר, קלואי פיינמן וכריס רנו לוהקו לתפקידי משנה.

== הפקה ==
בראיון בספטמבר 2017, חשף מנכ"ל אילומיניישן, כריס מלדנדרי, כי סרט רביעי בסדרת גנוב על נמצא בפיתוח. ההפקה יצאה לדרך עד יוני 2022, כאשר סטיב קארל התחיל את הקלטת הקול שלו לאחר כמה מפגשים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אילומיניישן הפקות
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי אנימציה של אולפני יוניברסל
קטגוריה:גנוב על הירח
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2024
היינץ אאוארסוואלד

היינץ אאוארסוואלד (בגרמנית: Heinz Auerswald; 26 ביולי 1908 – 5 בדצמבר 1970) היה עורך דין גרמני וחבר האס אס בגרמניה הנאצית. אל האס אס הצטרף ב-1933. בשנת 1937 הצטרף למפלגה הנאצית.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
אאוארסוואלד נולד בברלין. את נעוריו בילה עם אמו וקרוביו בכפר. הוא למד בבית ספר יסודי ובתיכון בברלין. ב-1927 סיים את לימודיו ועבד שלוש שנים ב-Knorr-Bremse (חברת טכנולוגיית תחבורה) בברלין. הוא למד משפטים והשלים דוקטורט בתחום.

=== במפלגה הנאצית ===
17 בנובמבר 1941 - הודעה פומבית על הוצאתם להורג של שמונה תושבים יהודים בגטו ורשה בעוון מעבר הגבול, חתומה על ידי אאוארסוואלד
ב-7 ביוני 1933 הפך לחבר באס אס. הוא היה הנציב הגרמני של גטו ורשה (Kommissar für den jüdischen Wohnbezirk) מאפריל 1941 עד נובמבר 1942. הנאצים תיארו את עצמם כמנהלי "מדיניות פרודוקטיבית של עצמאות כלכלית המספקת לגטו חומרים חיוניים לתושביו לשם הישרדות מתמשכת עד לאימוץ הפתרון הסופי", אך במציאות כבר ניסו להשיג את המטרה הנאצית של השמדת יהדות אירופה באמצעות רעב ומחלות שנגרמו מתנאי חיים גרועים.

"צפיפות ומחסור במזון הביאו לשיעור תמותה גבוה ביותר בגטו. כמעט 30 אחוז מאוכלוסיית ורשה נדחסו ב-2.4 אחוז משטחה של העיר. הגרמנים קבעו מנת מזון ליהודים של 181 קלוריות בלבד ביום. עד אוגוסט 1941, יותר מ-5,000 איש בחודש נכנעו לרעב ולמחלות." קיימת לפחות הוראה אחת שנתן אאוארסוואלד להוצאתם להורג של יהודים שנמלטו מהגטו מ-17 באוקטובר 1941. הגירושים ההמוניים של יהודים מהגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה החלו ב-22 ביולי 1942, בזמן שאאוארסוואלד היה נציב הגטו.

== לאחר המלחמה ==
לאחר המלחמה היה אאוארסוואלד פעיל כעורך דין בדיסלדורף. התביעה הציבורית בדורטמונד החלה בחקירה ראשונית מאוחרת על השתתפותו בפשעי מלחמה נאציים, אך זו הופסקה עקב מותו של אאוארסוואלד ב-1970.

== לקריאה נוספת ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי אס אס
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:גטו ורשה
קטגוריה:נאצים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1908
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1970
אליפות אפריקה בכדורגל נשים 2022

אליפות אפריקה בכדורגל נשים 2022, היא אליפות אפריקה בכדורגל נשים ה-14 שארגנה קונפדרציית הכדורגל של אפריקה. הטורניר נערך במרוקו מ-2 ביולי עד ה-23 ביולי 2022. האליפות שימשה כטורניר המוקדמות לגביע העולם 2023, שנערך שנה לאחר מכן באוסטרליה וניו זילנד. נבחרת מרוקו העפילה אוטומטית לטורניר כמארחת, בעוד שאר 11 הנבחרות עלו מטורנירי המוקדמות שהחלו באוקטובר 2021.

במשחק הגמר נפגשו המארחת מרוקו (בפעם הראשונה בתולדותיה) ודרום אפריקה - בהופעה שישית בגמר. בסיום המשחק, שנערך ברבאט מול 51,000 צופים, ניצחה דרום אפריקה 1–2 וזכתה בטורניר. גיזליין צ'באק המרוקאית זכתה בפרס השחקנית המצטיינת של הטורניר. היא גם סיימה כמלכת השערים של הטורניר עם 3 כיבושים, לצד שתי שחקניות נוספות.

בעקבות מיקומן כארבע הראשונות, העפילו דרום אפריקה, מרוקו, זמביה וניגריה ישירות לגביע העולם כנציגות CAF, ואילו סנגל וקמרון שהפסידו ברבע הגמר נשלחו לפלייאוף הבין-יבשתי על כרטיס נוסף לטורניר.

==שלב הבתים==
===בית א'===

===בית ב'===

===בית ג'===

==שלב הנוק-אאוט==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אליפויות אפריקה בכדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2022
קטגוריה:תחרויות כדורגל במרוקו
לינדרט אוברדוין

קברו של לינדרט אוברדוין באנסחדה
לינדרט אוברדוין (בהולנדית: Leendert Overduin; 21 או 22 בדצמבר 1900 – 17 ביולי 1976) היה כומר של הכנסייה הרפורמית בהולנד (Reformed Church in Restored Dependency) וחסיד אומות העולם שסייע בהצלת יהודים במהלך השואה בהולנד.<ref></ref><ref></ref>

אוברדוין היה כומר באנסחדה ובמהלך מלחמת העולם השנייה הפך למנהיג ארגון סיוע לאזרחים יהודים.<ref></ref> לאחר המלחמה התמסר לסיוע לילדיהם של הורים שהיו מעורבים במפלגה הנאצית ההולנדית.

מחאה ציבורית נגד הכיבוש הגרמני של הולנד כללה ניתוק כבלי טלפון. עקב פעולה זו, פשטו הגרמנים על אזור טוונטה באנסחדה ב-13 בספטמבר 1941. 105 גברים יהודים מעיירות שונות בטוונטה רוכזו והועברו למאוטהאוזן. שלושה אנשים שאלו את אוברדוין אם הם יכולים להתחבא בביתו. אוברדוין הסכים והקבוצה גדלה במהירות. הוא לא יכול היה להסתיר את כולם בביתו וחיפש מקומות מסתור אחרים. זו הייתה תחילתה של "קבוצת אוברדוין", קבוצת התנגדות כחלק מהמחתרת ההולנדית, שבתוך שנה כללה 50 אנשים שהצילו לפחות אלף יהודים.<ref></ref>

ב-10 ביולי 1973 הוכרז אוברדיון כחסיד אומות העולם.<ref></ref>

בשנת 2021 נעשה סרט תיעודי על אוברדוין שבוים על ידי וילי ברנדס וקארס בילסטרה (Cars Bijlstra).<ref></ref>

== מעצרו ==
אוברדוין נעצר בסתיו 1942 אך הוא שוחרר בזכות שוטר באנחסדה. ב-1943 נעצר שוב ונכלא לתשעה חודשים. לאחר גזר הדין, הוא הסתתר והמשיך בעבודתו למען מסתתרים תחת השם הבדוי Ten Kate. בתום המלחמה אוברדוין נעצר שוב. הוא הצליח להימלט, ובכך התחמק מהטבח שבוצע ב-31 במרץ 1945 על ידי האיינזנצקומנדו של אס דה.

לאחר המלחמה פעל אוברדוין למען יחס הוגן כלפי חברי המפלגה הנאצית ההולנדית הנרדפים.

בשנת 1950 הפך אוברדוין ליו"ר הקרן לטיפול במשפחה. חמש שנים מאוחר יותר הוא קיבל את תפקיד הכומר המטפל בלונקר .

ב-1953 התחתן עם זוואנצ'יה ריינצ'יה טר הייחה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:קצרמר השואה
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1900
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1976
דריק אוסדה

דריק אוסדה (בספרדית: Derik Osede; נולד ב-21 בפברואר 1993 במדריד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם.

== קריירת מועדונים ==
אוסדה נולד במדריד למשפחה עם אב מניגריה ואם ספרדייה. הוא התחיל להתאמן בכדורגל ובגיל 8 והגיע לקבוצת ריאל מדריד בה בשנת 2012 שיחק במסגרת "ריאל מדריד ג'". בהמשך הוא שיחק כמה עונות בריאל מדריד קסטיליה בליגת משנה הספרדית.

ביולי 2015 אוסדה חתם בבולטון וונדררס שאז שיחקו בפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. הוא שיחק בקבוצה מספר עונות עד לשנת 2018. בשנת 2018 הוא חזר לספרד בה חתם בנומנסיה ונכנס להרכב הראשון על חשבון דני קלבו. הוא עזב אותם ביולי 2020 עם סיום החוזה ובעקבות ירידת המועדון לליגה נמוכה. באוקטובר 2020 הוא חתם בדפורטיבו לה קורוניה. השתתפותו במשחקים הייתה מוגבלת לאור הפציעה.

==נבחרות נוער==
אוסדה שיחק בנבחרות נוער של ספרד בשנים 2009-2014. בשנת 2012 הוא היה שותף לזכייה באליפות אירופה עד גיל 19. באליפות העולם עד גיל 20 בשנת 2013 הוא הגיע עם הנבחרת עד לשלב שמינית הגמר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני נומנסיה
קטגוריה:כדורגלני בולטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו לה קורוניה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1993
אלנה סמוקיש-סודקובסקיה

אלנה סמוקיש-סודקובסקיה (ברוסית: Елена Самокиш-Судковская; 1863 – 1924), הייתה ציירת ומאיירת רוסית.

== ביוגרפיה ==
אביה היה מהנדס צבאי רוסי ממוצא צרפתי והיא קיבלה את השכלתה התיכונית במכון פאולין לנשים, בית ספר לנערות צעירות לבני האצולה. לאחר מכן, היא למדה רישום בהלסינקי ולקחה שיעורים פרטיים בציור.<ref></ref> ב-1883 נישאה לצייר רופין סודקובסקי, אך הוא מת ממחלת הטיפוס שנתיים לאחר מכן. כדי לעזור לה להתמודד עם אבלה, היא עברה לפריז ולקחה שיעורים נוספים באקדמיה הפרטית של ז'ול בסטיאן-לפאג'.
הצאר ומשפחתו, 1902
ב-1889 היא נישאה לצייר אחר, ניקולאי סמוקיש, וחזרה לרוסיה, שם עבדה כמאיירת עבור "ניבה", המגזין הפופולרי ביותר באימפריה הרוסית באותה תקופה. היא נודעה במיוחד באיורים הצבעוניים שלה במוספים לחגי המולד פסחא בשאר ימות השנה. היא גם יצרה פוסטרים, פרסומות ותוכניות תיאטרון.

היא הפכה לחברה ב"המעגל האמנותי של הגברת הראשונה" (שהיה קיים מ-1882 עד 1918) והציגה לצד כמה מהציירים הבולטים של אותה תקופה, ביניהם איוואן שישקין ואיליה רפין.<ref name=":0"></ref> עיצוביה לאלבום ההכתרה של הצאר ניקולאי השני קיבלו פרס הצטיינות, עם מדליה וסרט כחול.

אף על פי שציירה דיוקנאות וסצנות ז'אנר רבות, היא כנראה זכורה בעיקר בזכות איורי הספרים שלה; במיוחד של "יבגני אונייגין" מאת פושקין, שנעשה ב-1911, ואלה עבור "הסוס הקטן מגבן" מאת ירשוב. מדי פעם היא שיתפה פעולה עם בעלה, והפיקה איורים ל"נשמות המתות" מאת ניקולאי גוגול (בהוצאת אדולף מרקס ב-1901) וכן ציורי קיר עבור תחנת הרכבת צארסקויה סלו, המתארים את ההיסטוריה של הרכבת.

היא ברחה לוויבורג במהלך המהפכה הקומוניסטית, ואז עזבה את בעלה והתגוררה בפריז במהלך מלחמת האזרחים.<ref name=":0" />

נהוג לחשוב שהיא נשארה בפריז לאחר סיום המלחמה ומתה שם, אם כי כמה מקורות מצביעים על כך שהיא חזרה לוויבורג.

== גלריה - איורים מיבגני אונייגין ==
<gallery mode="packed" heights="220">

File:Eugene Onegin (Samokish-Sudkovskaya) 11.jpg
File:Eugene Onegin illustration.jpg
File:TatyanaEvgOneginSamokishSudkovskRishar1899.jpg
File:Onegin and Tatyana.jpg

</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות רוסיות
קטגוריה:מאיירות
קטגוריה:ילידות 1863
קטגוריה:נפטרות ב-1924