OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בית ענת

בית ענת ליד חרם, קרתן ו[[אזנות תבור במפה מהמאה ה-17]]
צלמית של האלה ענת
בֵּית עֲנָת הייתה עיר מקראית בנחלת שבט נפתלי, הנזכרת במספר מקורות היסטוריים, ומיקומה המשוער הוא בגליל העליון המזרחי, בתחום דרום לבנון.

העיר נזכרת תחילה כאחת מערי המבצר שיועדו לשבט נפתלי: . בהמשך, נזכרת העיר כיישוב שאותו לא הצליחו בני שבט נפתלי לכבוש, אך הטילו מס על יושביו: .

מקור שמו של היישוב הוא כשמה של האלה הכנענית ענת (המוזכרת רבות בכתבי אוגרית, בעיקר בשירה האוגריתית). בתקופה ההלניסטית נזכרת העיר גם בפפירוסים של זנון, לצד קדש. ענת היא אלת המלחמה, הציד והפריון במיתולוגיה הכנענית. אזכור פולחן ענת נעדר לחלוטין מהתנ"ך. עם זאת עיירת הכוהנים ענתות, מצפון לירושלים, היא ריבוי של ענת. שמות מקומות כגון אלה מצביעים על קשר כלשהו עם האלה ענת; ככל הנראה, מייסדיהם קראו להם על שם האלה ולכבודה, בהתאם למנהג לקרוא ליישובים בשמות אלים (לדוגמה בית-אל, בית-בעל, בית-שמש וכו'). 

כיום אין זיהוי מוסכם בקרב החוקרים באשר למיקומה של העיר הקדומה.

==לקריאה נוספת==
* אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ב', עמ' 97-96.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט נפתלי
קטגוריה:הגליל העליון
תוכון זהוב-פלומה

תוכון זהוב-פלומה (שם מדעי: Leptosittaca branickii) הוא מין של תוכי דרום אמריקאי החי ביערות גשם ומצוי בסכנה בטבע. מין זה הוא היחידי בסוגו. קרובי משפחתו הם מיני האמזונה (Amazona) ותוכי הקוניור (Aratinga). 
== מאפיינים ==
אורך תוכי ירוק זה 30 ס"מ. הוא בעל נוצות ירוקות ובעל בטן זהובה וזנב כתום כשהכנפיים ירוקות כהות מעט עם קצוות אדומים. הראש גם ירוק עם פס גדול צהוב מתחת העיניים הורודות והמקור והרגליים אפורים. אין הרבה הבדל בין הזכרים לנקבות.

התוכי מצוי בטבע ביערות גשם הרריים טרופיים (בייחוד של עצי Podocarpus), ממזרח להרי האנדים בעיקר באקוודור, קולומביה ופרו. 

תוכי זה מצוי בסכנה בטבע עקב אובדן היערות בהם הוא חי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1894
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי האנס פון ברלפש
קטגוריה:תוכיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:קולומביה: עופות
רמות נגב

נחלות שבטי ישראל
רָמוֹת נֶגֶב (גם: רָאמַת נֶגֶב) הייתה עיר מקראית בצפון הנגב, אשר הייתה בשטח נחלת שבט יהודה, אך יושביה היו בני שבט שמעון.

העיר נזכרת תחילה בתנ"ך בתיאור ערי שבט שמעון: .

בהמשך, נזכרת העיר כאחד היישובים ביהודה אליהם שלח דוד המלך משלל המלחמה: .

שמה של העיר הקדומה נזכר, בכתיב החסר רמת נגב, באוסטרקון מס' 24 ממכתבי ערד, ויש הסבורים כי מקומה של העיר היה בחורבת עוזה, דרומית לתל ערד.

==לקריאה נוספת==
* אנציקלופדיה מקראית - אוצר הידיעות על המקרא ותקופתו, הוצאת מוסד ביאליק, כרך ז', עמ' 299-298.
* שמואל אחיטוב, אסופת כתובות עבריות, הוצאת מוסד ביאליק, 1992, עמ' 78.

==הערות שוליים==

קטגוריה:נחלת שבט שמעון
קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:הנגב
חרסי גבעון

פקסימיליית ידית ועליה הכתובת "גבען גדר אמר[י]/הו"]]
חרסי גִּבְעוֹן הם קבוצה של 61 ידיות של קנקני יין, שעליהן כתובות בעברית, אשר נמצאו בשפכים שסתמו את מפעל המים הקדום בתל גבעון שבבנימין.

הכתובות מתוארכות למאה השישית לפני הספירה, ומוזכרים בהן בכתיב חסר שמות שונים של יישובים, משפחות ואנשים מסביבת העיר המקראית גִּבְעוֹן, ובהם שמה של גבעון עצמה, באופן שחיזק את זיהוי התל שבכפר אלג'יב עם גבעון המקראית.

בין שמות האנשים הנזכרים בחרסים מופיעים "עזריהו", "אמריהו", "חנניהו" ו"נרא" (צורה מקוצרת של "נריהו", כאשר "נר" היה אחד מראשי שבט בנימין).

בכתובות רבות מבין החרסים נזכר לצד שמה של "גבען" השם "גדר" (בכתיב מלא – גְדוֹר). שם זה נזכר בתנ"ך הן כשמו של אחד מראשי שבט בנימין, והן כשם יישוב בנחלת שבט בנימין. שם קדום זה השתמר בשם ח'רבת אל־ג'דירה שמדרום־מזרח לתל גבעון, הבנוי על תל עתיקות.

== כתובות נבחרות<ref>על פי שמואל אחיטוב, אסופת כתובות עבריות, הוצאת מוסד ביאליק, 1992, עמ' 111-108.</ref> ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארכאולוגיה מקראית
קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
קטגוריה:כתובות בעברית עתיקה
קטגוריה:עתיקות ארץ ישראל
נחל יראון

נַחַל יִרְאוֹן הוא נחל אכזב קצר בגליל העליון המזרחי, בסמוך לגבול ישראל-לבנון, אשר ראשיתו בסמוך לקיבוץ יראון, וסופו בחיבור לנחל דישון.

שמו של הנחל הוא כשמה של העיר המקראית יראון, המזוהה בכפר הסמוך ממערב יארון. כיוון אפיקו של הנחל הוא דרום מזרח.

בראשית הנחל מצויים שרידי גת עתיקה, ובהמשכו התלול קיימות שלוש מערות על צלע ההר שמדרום לו (רמת ברעם) בהם מערה המכונה "מערת שלושת הדובים".<ref></ref> בצלע ההר שמצפון לנחל (רמת יראון) מצוי מעיין עין יראון.

לצד אפיק הנחל עובר כביש הצפון (899).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הגליל העליון: נחלים
גואה (כדורגל)

גואה הוא מועדון כדורגל הודי מהעיר גואה המשחק בליגת העל ההודית.

== היסטוריה ==
המועדון הוקם ב-26 באוגוסט . מאמנה של הקבוצה הוא שחקן נבחרת ברזיל לשעבר זיקו, המשמש כמאמנה מאז הקמתה של הקבוצה.

המועדון מייצג את המדינה גואה, שהיא היחידה בהודו שהספורט הרשמי שלה הוא כדורגל. לקבוצה יש ערוץ טלוויזיה פרטי.

ב-15 באוקטובר 2014 נערך משחקה הראשון של הקבוצה כנגד צ'נאיין במסגרת עונת 2014/ בליגה ההודית. את העונה הסדירה סיים המועדון במקום השני בטבלה, דבר אשר הקנה לו את הזכות להשתתף בפלייאוף האליפות. הקבוצה העפילה עד לחצי הגמר, אך אז הודחה בפנדלים על ידי אתלטיקו קולקטה אשר זכתה באליפות.

את העונה הבאה סיימה גואה במקום הראשון אך לא זכתה באליפות מכיוון שהיא הפסידה בגמר הפלייאוף לצ'נאיין.

==שחקנים מפורסמים==
* רובר פירס
* לוסיו

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל הודיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2014
קינה (עיר מקראית)

נחלות שבטי ישראל
קִינָה הייתה עיר מקראית בנגב, אשר נכללה בתחום נחלת שבט יהודה.

העיר נזכרת בתנ"ך ברשימת ערי שבט יהודה בנגב: . במקור ארכאולוגי בן התקופה, נזכר שמה של העיר במכתבי ערד, לצד ערד ורמת נגב.

יש הקושרים את שמה של העיר לבני שבט הקיני שישבו בנגב, ויש הסבורים כי שמו של היישוב הקדום השתמר בוואדי אלקיני (נחל קינה) שבצפון מזרח הנגב, למרגלות חורבת עוזה. מנגד, יש הסבורים כי מקומה של העיר היה באתר ח'רבת טיב, כ-5 ק"מ צפונית לערד, בו נמצאו שרידי יישוב ומצודה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:הנגב
קטגוריה:נחלת שבט יהודה
קטגוריה:קצרמר ארכאולוגיה
UY במגן

UY במגן הוא כוכב מסוג על-ענק אדום משתנה סדיר למחצה בקבוצת מגן הנמצא במרחק של 9,500 שנות אור מכדור הארץ. UY במגן התגלה בשנת 1860 על ידי אסטרונום גרמני מהעיר בון שבגרמניה וקוטלג בשם BD-12 5055. 

עד לשנת 2016, UY במגן היה הכוכב בעל הרדיוס הגדול ביותר שהתגלה אי פעם ונכון ל-2021 הוא שני רק לסטיבנסון 2-18. יש לו רדיוס של למעלה מ-1,700 רדיוסי שמש (1.188 מיליארד קילומטר 7.92 יחידות אסטרונומיות) ונפח הגדול פי 5 מיליארד מנפח השמש. אילו היה UY במגן ממוקם במרכז מערכת השמש הוא היה מגיע כמעט עד מסלולו של שבתאי. בשל גודלו העצום, באופן תאורטי ייקח לאור 7 שעות להקיף את UY במגן בעוד שאת השמש ייקח לאור להקיף 14.5 שניות בלבד. 

אפשר לצפות ב-UY במגן בעזרת טלסקופ קטן ככוכב עמום על רקע שביל החלב.

==ראו גם==
* R136a1 - הכוכב המסיבי ביותר שידוע.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:משתנים סדירים למחצה
קטגוריה:על-ענקים מסוג M
קטגוריה:קבוצת הכוכבים מגן
סאווין

סאווין (בפולנית: Sawin) הוא כפר במחוז חלם שבפרובינציית לובלין בפולין, כ-14 ק"מ צפונית לחלם ובסמוך לגבול אוקראינה, על גדות נהר לפיטוחה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
ראשיתו של הכפר ביישוב בבעלות מלוכה, ובשנת 1456 עבר לבעלות הכנסייה. בהמשך עבר הכפר לבעלות של מספר משפחות אצולה פולניות, ובאמצע המאה ה-17 שב להיות בבעלות מלכותית.

במחצית השנייה של המאה ה-19 הוקם בכפר מפעל גדול לייצור זכוכית בידי שניים מתושביו היהודים. מפעל זה העסיק רבים מיושבי הכפר.

==יהודי סאווין==
בשנת 1880 נבנה בכפר בית כנסת ראשון, ובשנת 1925 נבנה בו בית כנסת נוסף, ובשנים אלה נמנו במקום 611 יהודים. צביון הקהילה בכפר היה חרדי, הגם שבין מלחמות העולם התקיימה בו פעילות ציונית.

עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, מונה בו יודנרט, ויהודיו גויסו לעבודות כפייה ונצטוו לענוד סרט זרוע. מעת לעת פשטו על הכפר שוטרים גרמנים, וביצעו מעשי שוד והתעללות ביהודיו.

בין 1940 ל-1942 הובאו ליישוב כ-1,700 יהודים שגורשו מקרקוב ומערים נוספות, והקהילה המקומית התגייסה לעזרתם. במאי 1942 רוכזו יהודי היישוב, ושולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור. רק בודדים מיהודי הכפר הצליחו לשרוד את השואה במקומות מסתור. בזמן הכיבוש הגרמני פעל בעיירה מחנה עבודה, בו הוחזקו בין 700 ל-800 מיהודי הסביבה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1295 סווין] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
בועז גלעד

בועז גלעד (נולד ב- 1966) הוא קצין משטרה ישראלי בדימוס בדרגת ניצב. כיהן כראש אגף תמיכה לוגיסטית.
== ביוגרפיה ==
גלעד שירת בצה"ל בחטיבת הצנחנים. ב-1996 הצטרף לשירות הביטחון הכללי ושירת בתפקידים מבצעיים ובמערך התומך. בתפקידו האחרון שימש ראש מטה התפעול וחבר בפורום מטה השב"כ. בינואר 2016 עבר למשטרת ישראל ומונה לראש האגף לתמיכה לוגיסטית בדרגת ניצב. כיהן בתפקיד עד פברואר 2019.

כיום, מייסד ומנכ"ל קבוצת [https://www.nitzavim.net/ ניצבים בחזית בע"מ] העוסקת בייעוץ ויישום פתרונות ייחודיים ומתקדמים בתחומי הביטחון האישי והחוסן הקהילתי בישראל ובחו"ל.

בנוסף, הוא שותף ויו"ר בחברת BDiverse, העוסקת באיתור פתרונות מתקדמים לאתגרי שרשרת האספקה.

שימש בעבר כמייסד ומנכ"ל חברת סטארטאפ ישראלית בשם BizWatch אשר עסקה בפיתוח מערכת רכש אוטומטית מבוססת בינה מלאכותית.

בעל תואר ראשון בסוציולוגיה ותואר שני במנהל עסקים.

בנוסף על עיסוקיו העסקיים, גלעד הוא גם חוקר [https://wgalil.ac.il/research/research_centers/safety_center/ במכון לחקר הביטחון האישי והחוסן הקהילתי במכללה האקדמית גליל מערבי] 

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.police.gov.il/articlePage.aspx?aid=5333 ניצב בועז גלעד מונה רשמית לראש את"ל], אתר משטרת ישראל, 28 בינואר 2016
*[http://www.police.gov.il/articlePage.aspx?aid=5292 סבב מינויים בפיקוד הבכיר], אתר משטרת ישראל

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:ראשי אגף תמיכה לוגיסטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
טימוקרטיה

טימוקרטיה היא משטר המקנה כוח פוליטי רק לבעלי רכוש. משטר כזה יוצר זיקה בין המעמד הכלכלי של אזרח לבין זכאותו להיות בעל משרה ציבורית.

אבי המשטר הטימוקרטי היה סולון, אשר הנהיג רפורמה מדינית באתונה העתיקה. הוא חילק את אזרחיה לארבעה מעמדות, כאשר לכל אחד מהם ניתנו זכויות פוליטיות על פי עושרם ונכסיהם באותה תקופה הנכסים נמדדו על פי תפוקת היבול השנתי, וכך נקבעו המעמדות השונים: המעמד הגבוה, נקראו פנטקוסיומדימנים, "אנשי 500 המידות", אשר הפיקו יבול באותו היקף, מתחתיהם היו ההיפיס, "הפרשים", אשר הפיקו יבול של כ-300 מידות, הבאים בתור היו הזאוגיטים, "אנשי הצמד", אשר הפיקו יבול של כ-200 מידות ולבסוף המעמד הרביעי, הטתים, "שכירים" אשר הפיקו פחות מ-200 מידות ליבול השנתי. בצורה זו סולון בעצם החליש את האריסטוקרטיה, אשר דגלה במתן מעמד פוליטי על בסיס ההיסטוריה המשפחתית של אותו אריסטוקרט בלבד. 

לאחר החלת הרפורמה, גם אזרח אשר לא היה אריסטוקרט אך הצליח לצבור הון כלכלי, היה יכול לקחת חלק בתפקיד בכיר בפוליס של אתונה, דבר אשר לפני כן לא היה אפשרי. אומנם מוסד האריסטוקרטיה נשאר על כנו, אך כוחו הפוליטי כבר לא היה מוחלט.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שיטות ממשל
שומו-יפוע

שֻמוּ־יפוּע ( מלך בין השנים 1780–1810 לפנה"ס לערך על פי הכרונולוגיה התיכונה) היה על פי התיעוד ההיסטורי, המלך הראשון של ממלכת ימחד, שמרכזה היה בעיר חלב. הוא הקים את שושלת בית ימחד, שושלת ממוצא אמורי ששלטה בצפון סוריה בין המאות ה-18 וה-17 לפנה"ס והתקיימה גם במאה ה-16 לפנה"ס.

== תקופת מלוכתו ==
אין מידע על נסיבות עלייתו לשלטון של שומו־יפוע בחלב ועל חייו לפני ששמו הופיע לראשונה בטקסטים בארכיון מָרי. באותה עת תחום שלטונו כלל גם את אללחֿ במערב, קרוב לים התיכון, ואת העיר טובה (Tuba) ממזרח. האזכור הראשון שלו הוא בטקסים של יעדון-ליאְם מלך מרי, כאחד השליטים שנלחמו נגדו. הקמת הממלכה והתגברותה על פני ממלכת אבלה, הממלכה הקודמת ששלטה במרחב, אינם ידועים. אבל תהליך זה היה חלק מתהליך שהתרחש באותה עת, של התעצמות שושלות מלכים ממוצא שמי מערבי, שהקימו ממלכות ברחבי מסופוטמיה. שומו־יפוע הקים את הממלכה והקים ברית עם יעדון-ליאם ממרי, שאתו היה בקשרי נישואים, אבל בהמשך יעדון-ליאם החל להתפשט צפונה וכבש את אמר ותותול וערים נוספות שהיו לפני כן בשליטת שבטי בני ימין, שהיו בני ברית של ימחד. בשנת 1805 לפנה"ס הוא גם יצא למסע מלחמה מערבה וטען שהגיע עד הים התיכון. השבטים שכבש מרדו כנגדו. מסעות מלחמה אלה הביאו את שומו־יפוע לתמוך בשבטי בני ימין והוא יצא אתם לקרב כנגד יעדון-ליאם, שטען שניצח אותם. יעדון-ליאם נהרג בסופו של דבר על ידי בנו שומו-ימם שעלה לשלטון בשנת 1800 לפנה"ס, ולאחר ארבע שנים, בשנת 1796 לפנה"ס, כבש שמשי-אדד הראשון מלך אשור את מרי.

=== מלחמה נגד אשור ===
שומו־יפוע תקף ממלכה באזור זַלמַקוּם, (אזור ביצתי בין הפרת ואזור מוצא הבליח שחרן במרכזו), תוך שהוא נעזר בעיר המדינה חשום, ששכנה מצפון לחלב. חשום העבירה לאחר מכן את נאמנותה לשמשי-אדד הראשון. עלייתו של שמשי-אדד הראשון בצפון מסופוטמיה ואשור היוותה איום גדול יותר על ימחד מאשר כוחה של מרי. המלך האשורי היה בעל שאיפות כבוש והתפשטות, ותכנן להיות מלך מסופוטמיה והלבנט וקרא לעצמו "מלך העולם". הוא צרף לבריתו, בנוסף לחשום, גם את כרכמיש ואורשום, ששכנו מצפונה של חלב והיו לפני כן בנות ברית של ימחד. הוא כרת ברית עם קטנה, יריבתה של ימחד, ששכנה מדרומה. ברית זאת נחתמה על ידי נישואים בין בנו ישמח-אדד, לנסיכה בלתום, בתו של איש-אדו מלך קטנה. שומו־יפוע לא היה מרוצה מהברית הזאת ותקף את אזור הספר של קטנה, תוך שהוא ממריד ערים בדרום כנגד מלך קטנה. הסיבה הרשמית למלחמה הייתה מאבק על עיר הגבול "פַּרגַה".

לאחר כיבוש מרי, ברח זמרי-לים, היורש של מרי, לימחד. הוא התקבל בברכה שם על ידי שומו־יפוע, שהכיר בו כיורש החוקי ותכנן להשתמש בו למטרותיו בעתיד, כיורש החוקי של מרי. ברית המלכים של שמשי-אדד הראשון תקפה את חלב, אבל לא הצליחה לכבוש אותה. שומו־יפוע כרת ברית עם שבטי הסותו והתוּרוּכּוּם , שבטים שחיו בצפון הרי הזגרוס ואזור ימת אורמיה, בשטח אירן של היום. הם תקפו את צבא אשור ממזרח ומדרום. בנוסף, הוא כבש את העיר דור-שמשי-הדו ושינה את שמה לדור-שומו־יפוע.

=== מותו ומורשתו ===
שומו־יפוע נהרג ב-1780 לפנה"ס, בעת מאבקו בשמשי-אדד הראשון. יורשו היה בנו ירים-לים הראשון, בנו מאשתו שֻמו־־אבי (שם נקבי זה מופיע ). השושלת של שומו־יפוע המשיכה להתקיים דרך מלכי אללחֿ.

== ביאורים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכי ימחד
נחל אבליים

נַחַל אֶבְלַיִם הוא נחל אכזב במערב הגליל התחתון, שראשיתו במספר מעיינות למרגלות הר עצמון, וסופו בחיבור לנחל נעמן שבעמק זבולון.

הנחל מתחיל ברום של כ-400 מטרים מעל פני הים, ומתחתר בערוץ תלול וצר תחת היישובים כאוכב אבו אל-היג'א, מורשת ודמיידה. בהמשך פונה אפיק הנחל לכיוון צפון מערב, והוא עובר מצפון מזרח לאעבלין, שם חובר אליו נחל שכניה, וחוצה תחת גשר את כביש 70 לעבר עמק זבולון.

הנחל נקרא על שם היישוב התלמודי אבליים, אשר מזוהה עם הכפר הסמוך אעבלין.

==קישורים חיצוניים==
* [http://cms.education.gov.il/EducationCMS/Units/Tiyulim/maslulim/GalilTachton/GalilTachton1/ms404.htm מסלול טיול בנחל אבליים] באתר משרד החינוך

אבליים
אבליים
עדי קונסטנטינוס

עדי קונסטנטינוס (נולד ב-9 בנובמבר 1994) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת הקשר האחורי בספורטינג תל אביב מליגה ב'.

==קריירה==
קונסטנטינוס שנולד במעלה אדומים, המכונה "קוסטה", החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של בית"ר ירושלים וכשהיה בן 15 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי חיפה. קונסטנטינוס היה אחד משני הקפטנים של קבוצת הנוער של מכבי חיפה, עמה זכה בשני דאבלים. ב-28 בנובמבר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 2–3 למכבי נתניה במסגרת גביע הטוטו. ב-11 במאי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל בניצחון 2–1 נגד עירוני קריית שמונה. לקראת סוף עונת 2014/2015 הפך קונסטנטינוס לשחקן סגל קבוע בקבוצה הבוגרת, ושותף בשישה משחקי ליגת העל.

בעונת 2014/2015 הושאל קוסטנטינוס להפועל עכו על מנת לצבור דקות משחק. ב-20 בספטמבר 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בעכו, בתיקו 0–0 נגד בני סכנין. עד לסיום העונה שיחק קונסטנטינוס 25 משחקים בליגה ועוד אחד בגביע המדינה. בתקופתו בהפועל עכו זומן לראשונה לנבחרת הצעירה של ישראל, במדיה ערך שלוש הופעות בשנת 2015. קונסטנטינוס המשיך בעכו גם בעונה שלאחר מכן אך בינואר חתם בהפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית.

ביולי הצטרף להפועל ירושלים מהליגה הלאומית, ובסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה א'.

ב-15 ביוני 2017 חזר לליגת העל כאשר חתם במכבי נתניה עד לסיום העונה, אך במדיה שותף רק בתשעה משחקים, מתוכם שלושה בליגה, וב-31 בינואר 2018 חתם בהפועל קטמון ירושלים מהליגה הלאומית, במדיה כבש שער אחד ב-17 הופעות עד תום העונה.

ב-16 באוגוסט 2018 חזר לקדנציה שנייה בהפועל עכו בליגה הלאומית.

ב-23 ביולי 2019 חתם בהפועל אשקלון. בסיום העונה ירדה הקבוצה לליגה א'.

ב-22 ביולי 2020 חתם באולימפיאקוס ניקוסיה הקפריסאית לעונה אחת. חודש וחצי לאחר מכן הושאל עד לסוף העונה בדיגניס מורפו מליגת המשנה הקפריסאית.

ב-31 בינואר 2022 חזר לישראל וחתם במכבי הרצליה מליגה א'.

ב-27 ביוני 2022 חתם באחי ריינה מליגה ב'.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:מעלה אדומים: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל קטמון ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני אולימפיאקוס ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בקפריסין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
אהובת הקצין הצרפתי (סרט)

אהובת הקצין הצרפתי (אנגלית: The French Lieutenant's Woman) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1981. התסריט הוא של הרולד פינטר, והוא מבוסס בחלקו הגדול על רומן בשם זה מאת ג'ון פאולס משנת 1969.

הסרט היה מועמד לחמישה פרסי אוסקר. מריל סטריפ זכתה בפרס באפטא ובפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר.

התסריטאי, הרולד פינטר, חילק את התסריט לשניים: חלק אחד מתרחש במאה ה-19 והוא מבוסס על הרומן. חלק שני מתרחש בשנות ה-70 ומתאר את רומן האהבה בין שני השחקנים הראשיים בסרט שדומה במידה מסוימת לרומן מהמאה ה-19 שהם משחקים. בסרט יש כל הזמן חילופים של הזמנים, סיפור בתוך סיפור.

צילומי החוץ צולמו בעיירת החוף הבריטית Lyme Regis המפורסמת במזח האבן שלה, עליו נפגשו לראשונה שני גיבורי העלילה, ושם גם התגורר פאולס.
==תקציר העלילה==
צ'ארלס סמיתסון (ג'רמי איירונס) הוא פלאונטולוג מלונדון. הוא מגיע לעיירה ליים רגיס כדי לבקש את ידה של ארנסטינה (לינסי בקסטר), בתו של סוחר עשיר. היא מסכימה לבקשתו והשניים יוצאים לטייל בעיירה. הם מגיעים למזח ומבחינים באשה עומדת בקצה המזח ומתבוננת בגלי הים (מריל סטריפ). צ'ארלס עוזב את ארוסתו ומתקרב אליה על המזח היא מסובבת את ראשה ומתבוננת בו ואז חל בו שינוי והוא מתחיל להימשך אליה. בימים הבאים הוא עוקב אחריה כשהיא מתבודדת על הגבעות המשקיפות על החוף.

כשהם נפגשים היא מספרת לו ששמה הוא שרה וודרוף והיא עובדת כעוזרת בביתה של האלמנה פולטני האוסרת עליה לעזוב את הבית לבדה. בעבר עבדה כאומנת וטיפלה בקצין צרפתי פצוע שספינתו טבעה והתאהבה בו. הוא עזב לצרפת והיא מצפה שיחזור. בעיירה מכנים אותה זונה ולא מדברים איתה.

כעבור זמן היא נעלמת ורופא העיירה ד"ר גרוגן (ליאו מק'קרן) עוזר לו לאתר אותה. צ'ארלס נותן לה כסף ושולח אותה למלון באקסטר. כשהוא מגיע למלון היא מביעה את אהבתה ומתמסרת לו.

צ'ארלס חוזר לליים ומודיע לארוסתו שהחליט לבטל את האירוסין. אביה של ארוסתו כופה עליו חוזה מביש בו מודה צ'ארלס באשמתו לביטול האירוסין ומסכים שהמסמך הזה יפורסם בעיתונים.

כשהוא חוזר למלון באקסטר מתברר לו ששרה נעלמה. רק לאחר שלוש שנים הוא מאתר אותה כאומנת לילדים בבית עשיר. היא אומרת לו כי ברחה כדי להשתקם ולהתחיל חיים חדשים. הם מתאחדים שוב והסרט נגמר בסוף טוב.

בסיפור המודרני השחקנית האמריקאית אנה (מריל סטריפ) והשחקן האנגלי מייק (ג'רמי איירונס), שניהם נשואים, מתאהבים אחד בשני במהלך ההסרטה.

במסיבת סיום ההסרטה מייק רוצה להמשיך את יחסיו עם אנה אך היא אינה רוצה בזאת ובורחת. צ'ארלס מחפש אותה אבל במקום לצעוק, אנה, הוא צועק, שרה.
מזח האבן בליים רגיס עליו נפגשו לראשונה צ'ארלס ושרה

==צוות השחקנים==
* מריל סטריפ - שרה וודרוף / אנה
* ג'רמי איירונס - צ'ארלס הנרי סמיתסון / מייק
* הילטון מקריי - סם
* אמילי מורגן - מרי
* שארלוט מיטשל - גברת טרנטר
* לינזי בקסטר - ארנסטינה
* ג'ין פולדס - הטבחית
* פיטר ווהן - מר פרימן
* קולין ג'יוונס - הכומר
* ליז סמית' - גברת פיירלי
* פיישנס קולייר - גברת פולטני
* ג'ון בארט - חלבן
* לאו מקקרן - ד"ר גרוגן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1981
קטגוריה:סרטי יונייטד ארטיסטס
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
מרגרט דונלדסון

מרגרט דונלדסון (באנגלית: Margaret Donaldson; 1926 - 16 בספטמבר 2020) היא פסיכולוגית בריטית, פרופסור לפסיכולוגיה התפתחותית באוניברסיטת אדינבורו. ידועה בשל עבודתה בתחום החשיבה של ילדים.

==ביוגרפיה==
דונלדסון למדה באוניברסיטת אדינבורו ולאחר סיום לימודיה החלה ללמד באוניברסיטה כמורה. בשנת 1980, היא התמנתה כפרופסור לפסיכולוגיה התפתחותית. תחום ההתעניינות המחקרי העיקרי שלה היה מחקר של המחשבה והשפה האנושיות.

בשלב מוקדם בקריירה שלה בילתה תקופה במכון למדעי החינוך (Institut Des Sciences L'Education) של ז'אן פיאז'ה בז'נבה, והושפעה רבות מניסיונה שם. מאוחר יותר הביאו אותה מחקריה לתהייה אודות כמה היבטים חשובים של התאוריה של פיאז'ה, שאותם דחתה מאוחר יותר בספרה "חשיבתם של ילדים". לאחר מכן יצאה ללימודים בארצות הברית באמצעות מלגת לימודים על שם ג'ון היי ויטני, ועבדה עם ג'רום ברונר בפרויקטים לפיתוח תוכניות לימודים.

ברונר תיאר את ספרה של דונלדסון "חשיבתם של ילדים" כאחד הספרים החזקים, החכמים והאינפורמטיביים ביותר על התפתחות מוחו וחשיבתו של הילד, והעריך שהשלכותיו של הספר על החינוך הן עצומות.

==חיבוריה==

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:פסיכולוגים סקוטים
קטגוריה:חוקרי הילדות
קטגוריה:פסיכולוגיות התפתחותיות
קטגוריה:פסיכולוגים התפתחותיים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1926
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1926
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2020
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2020
קורפוס הפאנצר אס אס השני

קורפוס הפאנצר אס אס השני (בגרמנית: II. SS-Panzerkorps) היה קורפוס משורין של הוואפן אס אס שלחם במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם בהולנד הכבושה בידי הגרמנים ביולי 1942. בפברואר 1943 סופח לקבוצת ארמיות דרום ולחם בקרב חרקוב השלישי. בראשית יולי הוא השתתף במתקפה הגרמנית על האגף הדרומי של מבלט קורסק, במסגרת קרב קורסק. לאחר הקרב, לאור הדחתו של מוסוליני מהשלטון באיטליה ופלישת בעלות הברית לסיציליה הועבר הקורפוס לאיטליה כדי להתכונן לאפשרות של פלישה של בעלות הברית למדינה. ב-8 באוגוסט הגיע הקורפוס לנהר הפו וקיבל הוראה לפרק את היחידות האיטלקיות באזור מנשקן. ההוראה התבצעה כמעט ללא התנגדות. ה-OKW היה מודאג מדיווחים על כך שהארמייה האיטלקית ה-14 מתארגנת בפיימונטה ליד הגבול הצרפתי, בכוונה לעבור לצד בעלות הברית. כוח של דיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה בראשות יואכים פייפר נשלח לפרק את הארמייה מנשקה. בעקבות סירובם של האיטלקים להתפרק מנשקם, אילץ אותם פייפר להיכנע ולמסור את נשקם לאחר קרב קצר.

בספטמבר 1943 נשלח הקורפוס לאזור הבלקן, ולחם שם נגד פרטיזנים קרואטים וסלובנים. אולם המצב בחזית המזרחית הלך והחמיר וכתוצאה מכך הוחלט להחזיר לשם את דיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה. באמצע נובמבר 1943 היא הגיעה לז'יטומיר והשתתפה בהתקפת נגד מוצלחת של קבוצת ארמיות דרום באזור זה. הקורפוס הועבר לצרפת והשתתף בניסיון עצירת הפלישה לנורמנדי. הוא מצא עצמו בקרב כבד נגד קבוצת הארמיות ה-21 של הצבא הבריטי שכונה הקרב על קן. וכן לקח חלק בקרב פאלז.

לאחר מכן נסוג הקורפוס מצרפת ועצר למנוחה בהולנד. בספטמבר השיקו בעלות הברית את מבצע מרקט גארדן לכיבוש הולנד, המבצע הסתיים בניצחון גרמני. במהלך המבצע הקורפוס לחם באזור ניימכן נגד הדיוויזיה המוטסת הראשונה (בריטניה) והדיוויזיה המוטסת ה-82 של צבא ארצות הברית. לאחר שעבר שיקום במהלך החודשים אוקטובר ונובמבר, נכלל הקורפוס במסגרת כוח העתודה שהיה אמור לתקוף במסגרת הקרב על הבליטה. הקורפוס לקח חלק פעיל במסגרת קרב סן וית בדצמבר 1944. לאחר שהתקיפה בצפון נתקעה, הקורפוס הועבר דרומה במטרה לקחת חלק בהתקפה על בסטון. לאחר כישלון המתקפה, הקורפוס חזר למגננה.

בפברואר 1945, הועבר הקורפוס להונגריה במטרה להשתתף במתקפת אגם בלטון שנועדה לשחרר את בודפשט ושדות הנפט ההונגריים. ההתקפה הושקה ב-6 במרץ 1945, בתנאים נוראיים נגד התנגדות סובייטית עזה, הקורפוס הצליח להתקדם רק כמה קילומטרים. לאחר כישלון המתקפה, הקורפוס היה מעורב בקרבות הגנה שונים לצד יחידות פאנצר אס אס נוספות וביצע נסיגה לכיוון וינה. לאחר שהסובייטים כבשו את העיר, הקורפוס התפרק, ואנשיו החלו נמלטים בהמוניהם מאימת הסובייטים בניסיון להיכנע לאמריקנים.

==מפקדים==
* אוברגרופנפיהרר פאול האוסר (1 ביוני 1942 - 28 ביוני 1944)
* אוברגרופנפיהרר וילהלם ביטריך (28 ביוני 1944 - 9 במאי 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://iisspanzerkorps.webs.com/ אתר המוקדש לקורפוס] 
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/KorpsSS/IISSPzKorps-R.htm II. SS-Panzerkorps], באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.axishistory.com/books/118-germany-waffen-ss/germany-waffen-ss-corps-etc/1225-ii-ss-panzerkorps II. SS-Panzerkorps], באתר Axis History 
* [http://www.feldgrau.com/iissk.html II.SS-Panzer-Korps] באתר Feldgrau.com 
2
קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
2
קורפוס אס אס 2
הר עצמון

הר עצמון, נוף טיפוסי, חורף 2015
הר עצמון הוא הר בגליל התחתון, ברום של 547 מטרים מעל פני הים, הנמצא בצפון מערב בקעת בית נטופה. ההר הוא המערבי מבין הרי רכס יודפת.

==שם==
בקרב הערבים היה ההר מוכר כג'בל דידבה, שמשמעותו בפרסית הוא "שומר" או "צופה". חוקרים זיהו את ההר כ"הר עצמון" (Asamon) המוזכר על ידי יוסף בן מתתיהו כהר במרכז הגליל, המשקיף על ציפורי, בו התבצרו כמה אלפי יהודים בזמן המרד הגדול, ואשר בו לבסוף נהרגו בידי הרומאים. אולם בימי המנדט הבריטי היה ידוע הר מירון בשם "הר עצמון" ועל כן התייחסו להר כ"הר עצמון ההיסטורי". בשנת 1953 קבעה ועדת השמות הממשלתית שאין להשתמש בשם "הר עצמון" בהתייחס להר מירון ושהוא ייוחד לג'בל דידבה. 

הזיהוי של "הר עצמון" של יוסף בן מתתיהו כהר עצמון, אינו הזיהוי היחיד. בשנת 1879 הביא גוסטב בוטגר בלקסיקון שלו זיהוי של הר מירון כעצמון של יוסף בן מתתיהו. גוסטב דלמן זיהה את עצמון כ"ראס קרומאן" מערבית מעילבון.

==גאוגרפיה==
ההר נמצא כקילומטר דרומית־מערבית לתל יודפת, ומכוסה בחורש ים תיכוני. מההר תצפית לכיוון דרום, אל עבר בקעת בית נטופה וגבעות ציפורי, ולמרגלותיו שוכן כפר מנדא.

למרגלות ההר ממערב מצויים מספר מעיינות, היוצרים את תחילתו של נחל אבליים. בין תל יודפת והר עצמון מחבר שביל טיולים, העובר בין שרידים ארכאולוגיים ומערות רבות.

כיום נכלל ההר בשטחה של שמורת טבע הר עצמון.

== עצמון בתרבות ==
על שמו של הר עצמון קרוי בית הספר היסודי עצמון בנוף הגליל. תלמידות ותלמידי בית הספר עוסקים בנושא שמירת הסביבה כחלק מתוכנית הלימודים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.inature.info/wiki/%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%A8%D7%AA_%D7%94%D7%A8_%D7%A2%D7%A6%D7%9E%D7%95%D7%9F שמורת הר עצמון] באתר iNature
* 

==הערות שוליים==

עצמון
קטגוריה:מסלולי טיול
קטגוריה:הגליל התחתון: שמורות טבע
חזית המזרח הרחוק הראשונה

חזית המזרח הרחוק הראשונה (ברוסית: 1-Дальневосточный фронт) הייתה חזית, שהשתייכה לצבא האדום במלחמת העולם השנייה, ולקחה חלק פעיל במבצע סערת אוגוסט.

==היסטוריה==
החזית הוקמה ב-5 באוגוסט 1945 על בסיס קבוצת החוף שפורקה. כפי ששמה מעיד עליה, היא הוצבה במזרח הרחוק הרוסי כהכנה לקראת הפלישה הסובייטית לתחומי האימפריה היפנית. ב-8 באוגוסט הכריזה ברית המועצות מלחמה על יפן.

יום לאחר מכן, ב-9 באוגוסט קיבל מפקד החזית קיריל מרצקוב הוראה לנוע קדימה ולפלוש למנצ'וריה שנמצאה בשליטה יפנית. בפלישה (שכונתה "מבצע סערת אוגוסט") השתתפו עוד שתי חזיתות: חזית המזרח הרחוק השנייה וחזית עבר הבאיקל. המבצע נוהל כפעולת מלקחיים משולבת קלאסית. באגף המערבי התקדמו הסובייטים דרך מדבריות והרי מונגוליה, הרחק ממסילות הרכבת ששימשו אותו לצורך אספקה. היפנים הופתעו לחלוטין ממהלך זה, שסתר את הדרך בה ניתחו את המהלכים הצבאיים הסובייטים ולכן נמצאו בעמדות לא מבוצרות בעת המתקפה. הכוחות היפנים סברו כי הפלישה לא תתרחש לפני חודש אוקטובר ולכן לא נערכו למגננה. המפקד היפני לא היה נוכח ב-18 השעות הראשונות ללחימה וקשר הרדיו עם היחידות הקדמיות נותק בשלבים הראשונים למתקפה.

ב-18 באוגוסט ניהלו הסובייטים במקביל מספר מבצעים אמפיביים: בקוריאה הצפונית, בסחלין ובאיי קוריל. היחידות הסובייטיות שהונחתו מהים הצליחו להשתלט על דרום האי סחלין ועל האיים הקוריליים, וכוננו בהם ריבונות סובייטית דה-פאקטו. מרצקוב הורה לארמייה ה-25 שהייתה חלק מחזית המזרח הרחוק הראשונה, להשתלט על חצי האי הקוריאני שהיה מוגן בידי ארמיית קוריאה היפנית. הארמייה ה-25 אכן הונחתה בקוריאה הצפונית, והמתינה שכוחות הקרקע יחברו אליה, אך התקדמותם של האחרונים נעצרה ליד נהר יאלו, בצפון חצי האי הקוריאני בשל חוסר יכולת לתספק את הכוחות המתקדמים (גם בדרך האוויר). הצבא האדום הצליח בסופו של דבר לבסס את שליטתו בחלק הצפוני של חצי האי, אך השאיפה להשתלט על קוריאה כולה לא התממשה, מאחר שכוחות אמריקאים הונחתו מהים באינצ'ון ב-8 בספטמבר, שישה ימים לאחר הכניעה הרשמית של יפן.

החזית פורקה ב-1 באוקטובר 1945.

==מצבת כוחות==
* ארמיית הדגל האדום הראשונה
* הארמייה החמישית
* הארמייה ה-25
* הארמייה ה-35
* ארמיית האוויר התשיעית

==קישורים חיצוניים==
* [https://archive.today/20121222083104/victory.mil.ru/rkka/units/02/40.html חזית המזרח הרחוק הראשונה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
KW בקשת

KW בקשת הוא על-ענק אדום שנמצא במרחק 7,800 שנות אור מכדור הארץ וממוקם בקבוצת הכוכבים קשת. רדיוס הכוכב נע בין 1,009 ל-1,460 רדיוסי שמש, והוא אחד הכוכבים הגדולים הידועים לאנושות. טמפרטורת מעטפת הכוכב היא 3,700 קלווין. צפיפות הכוכב קטנה פי 200,000 עד 350,000 מצפיפות השמש. בהירות נראית הכוכב משתנה באופן סדיר למחצה בין דרגות בהירות 11 ו-13.2.

במחקר שבוצע בשנת 2004 הכוכב נכלל ברשימת כוכבי על-ענק אדום הכי גדולים והכי בהירים לצד V354 בקפאוס, KY בברבור ו- μ בקפאוס

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצת הכוכבים קשת
קטגוריה:משתנים סדירים למחצה
קטגוריה:על-ענקים מסוג M
כספיאנא

כספיאנא הוא מחוז היסטורי שהיה שייך לממלכת פרס האחמנית, בשטחים הגובלים בדרום מערב הים הכספי. באזורים שהם כיום דרום מזרח אזרבייג'ן וצפון מערב איראן. השם נגזר משמם של השבטים הכספיים שהתגוררו באזור, באלף הראשון לפנה"ס. מאוחר יותר סופח האזור לאימפריה של אלכסנדר מוקדון. עם התפוררות האימפריה המקדונית עבר המחוז לשלטונה של מדי-אטרופטנה. 

==כספיא המקראית==
ייתכן שישנה זיקה בין מחוז כספיאנא לבין כספיא המקראית המוזכרת בספר עזרא בעניין הבקשה מאידו בקשר להבאת המשרתים לבית ה', אידו מסייע לעזרא ושולח משלחת של 38 לויים מבני ישראל ו-220 מנתיניהם שהוגלו לאזור בחזרה למחנה של עזרא ושבי ציון.

==ראו גם==
*מדי
*יהודי ההרים
== לקריאה נוספת ==
* Starbon, Geography, XI, XIV, 5
* עזרא פרק ח', פסוק י"ז

קטגוריה:ממלכת פרס
AH בעקרב

AH בעקרב הוא כוכב על-ענק אדום משתנה סדיר למחצה שנמצא במרחק של כ-7,400 שנות אור (2,260 פרסק) ממערכת השמש בבקבוצת הכוכבים עקרב.

רדיוס הכוכב 1,411 רדיוסי שמש וככזה הוא אחד הכוכבים הגדולים ביותר הידועים לאנושות. טמפרטורת מעטפת הכוכב היא 190 ± 3,682 קלווין.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצת הכוכבים עקרב
קטגוריה:משתנים סדירים למחצה
קטגוריה:על-ענקים מסוג M
עומר דנינו

עומר דנינו (נולד ב-17 בפברואר 1995) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הבלם.

==קריירה==
דנינו התחיל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה, וב-17 במאי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשפתח בהרכב בתיקו 1–1 נגד מכבי הרצליה במחזור האחרון של עונת 2012/2013, אשר בסופה עלתה הקבוצה בחזרה לליגת העל. בעונה שלאחר מכן המשיך דנינו לשחק בקבוצת הנוער, ובמקביל ערך 17 הופעות במדי נבחרת הנוער של ישראל, בהן כבש שער אחד. דנינו העפיל עם הנבחרת לאליפות אירופה לנוער בשנת 2014, ואף שימש כקפטן משנה במהלך הטורניר.

את הופעת הבכורה שלו בליגת העל ערך דנינו ב-27 בספטמבר 2014, כשנכנס כמחליף בניצחון 3–2 על הפועל רעננה. עד מהרה הפך דנינו לחלק בלתי נפרד מההרכב הקבוצה למרות היותו בן 19. ב-25 במאי 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בניצחון 1–0 על מכבי חיפה. את עונת 2014/2015 סיים עם 28 הופעות בליגת העל, ובמהלכה גם ערך שש הופעות במדי הנבחרת הצעירה.

ב-11 ביולי האריך דנינו את חוזהו במכבי פתח תקווה בחמש שנים נוספות, וב-4 באוגוסט 2015 מונה לקפטן הקבוצה, והפך לקפטן הצעיר בתולדות המועדון. בעונת 2015/2016 ערך 25 הופעות בליגה, ובעונת 2016/2017 ערך 21 הופעות. בעונת 2017/2018 איבד את מקומו בהרכב הקבוצה ולאחר מכן נפצע כשנכנס כמחליף במשחק מול הפועל כפר סבא בגביע המדינה, ושותף בתשעה משחקי ליגה. בעונת 2018/2019 ערך 26 הופעות ליגה וכבש שער אחד, אך בסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-18 באוגוסט 2020, דנינו חתם בהפועל כפר סבא.

ב-29 ביוני 2021 חתם דנינו בהפועל חדרה לעונה אחת.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הפועל חדרה
קטגוריה:ראש העין: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
יובל יעקובוביץ'

יובל יעקובוביץ (נולד ב-9 בנובמבר 1992) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר.

==קריירה==
יעקובוביץ' החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הפועל כפר סבא, וב-6 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 2–0 על הפועל הרצליה במסגרת גביע הטוטו, ובו גם הבקיע את שערו הראשון בקריירה. בהמשך העונה המשיך לשחק בקבוצת הנוער, ובעונה שלאחר מכן כבש 10 שערים בליגת העל לנוער, כאשר במקביל שותף ב-17 משחקים במדי הקבוצה הבוגרת בליגה הלאומית. בעונת 2012/2013 צורף יעקובוביץ' באופן רשמי לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, וכבש שער אחד ב-13 הופעות ליגה, אך בתום העונה ירדה הקבוצה לליגה א'.

לקראת עונת 2013/2014 חתם יעקובוביץ' במכבי פתח תקווה. ב-24 באוגוסט 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, כשפתח בהרכב בהפסד 0–1 להפועל רעננה, אך בהמשך עונתו הראשונה במועדון שותף בעוד שישה משחקי ליגה בלבד, כולם כמחליף. בעונת 2014/2015, תחת הדרכתו של המאמן רן בן שמעון, הפך יעקובוביץ' לשחקן מפתח בהרכב הקבוצה שסיימה את העונה בפלייאוף העליון, ערך 26 הופעות, ואת שער הבכורה שלו בליגת העל כבש במשחק מול מכבי נתניה שהסתיים בתיקו 4–4. בעונת 2015/2016 ערך 20 הופעות ליגה וכבש שער אחד בגביע הטוטו.

ב-20 בספטמבר 2016 חתם יעקובוביץ' בקבוצה הרומנית טרגו מורש, ובמדיה שיחק ארבעה חודשים וערך תשע הופעות בליגת העל הרומנית.

ב-1 בפברואר 2017 חזר יעקובוביץ' לקבוצת נעוריו הפועל כפר סבא, ובמדיה ערך תשע הופעות בליגת העל עד תום עונת 2016/2017, אך בסופה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-13 ביוני 2017 חתם יעקובוביץ' במועדון ספורט אשדוד. ב-13 בינואר 2018 כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, במשחק מול מכבי נתניה שהסתיים בתיקו 2–2, ואת עונתו הראשונה בקבוצה סיים עם שער אחד ב-25 הופעות. בעונת 2018/2019 כבש שער אחד ב-16 הופעות, ובסופה שוחרר מהמועדון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני טרגו מורש
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים ברומניה
קטגוריה:כפר סבא: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1992
איסור לינת לילה

בהלכות כשרות, איסור לינת לילה הוא חשש באכילת בצלים, שומים וביצים שנקלפו ועבר עליהם לילה, מפאת סכנה שרוח רעה שנכנסה בהם תעבור לאדם ותגרום למותו. מקור הדין בברייתא המובאת בגמרא בשם רשב"י, ותוקפו וגדריו שנויים במחלוקת.

==מקור האיסור==
מקור האיסור ב: 

הגמרא מבארת כי חשש הסכנה הוא מפני 'רוח רעה'. 

==תוקף האיסור כיום==
דין זה הושמט ולא הובא בספרות הפסיקה המרכזית כדוגמת: הרי"ף, הרמב"ם, הטור, השולחן ערוך והרמ"א, וההנחה היא שפוסקים אלו סברו שאיסור זה אינו נוהג כיום. פרשנים רבים סבורים כי הסיבה לכך היא התחשבות בדעתו של רבינו תם לפיה ההקפדות שנאמרו בגמרא משום עניין ה'רוח רעה' אינם נוהגים בזמנינו, שכן "אין אותה רוח רעה מצויה בינינו כמו שאין אנו נזהרין על הזוגות ועל הגילוי". טעמו של דין זה אף הוא משום רוח רעה ובהתאם לכך אין חובה להקפיד עליו. עם זאת, בין האחרונים, היו שקיבלו איסור זה, כדוגמת שולחן ערוך הרב, ערוך השולחן והפרי חדש, ובעקבותיו גם הרב עובדיה יוסף.

בין הדעות הסוברות כי איסור זה קיים גם בימינו ישנה מחלוקת האם זה הידור לכתחילה או איסור שנוהג אף בדיעבד (למעט במקום הפסד מרובה).

איסור לינת לילה נכלל בספר נוהלי הכשרות של הרבנות הראשית לישראל ובד"צים שונים. הכיתוב "ללא חשש לינת לילה" המופיע לעיתים על מוצרי ביצים, בצל ושום, מציין את ההקפדה על איסור זה.

==גדרי האיסור==
בגדרי איסור זה מבארת הגמרא כי חל גם אם המאכל הקלוף הונח בכלי סגור, אבל אם נותר הבצל, השום או הביצה ב'מאכל' או קליפתו - אין חשש באכילתו.

לאחר שהמאכל הקלוף עורבב ברכיבים אחרים, הנוהג הוא שכבר אין חשש בהלנתו.. ישנה מחלוקת לגבי תוקפו של איסור זה כלפי ביצים קשות קלופות.

==קישורים חיצוניים==
* משה יוסף, [http://www.badatz.biz/article/%D7%93%D7%99%D7%A0%D7%99-%D7%9C%D7%99%D7%A0%D7%AA-%D7%9C%D7%99%D7%9C%D7%94-%D7%91%D7%A9%D7%95%D7%9D-%D7%91%D7%A6%D7%9C-%D7%95%D7%91%D7%99%D7%A6%D7%94-%D7%A7%D7%9C%D7%95%D7%A4%D7%99%D7%9D/ בהלכות לינת לילה בשום בצל וביצה קלופים], באתר של בד"צ "בית יוסף"
* יוסי שטיינברגר, [http://din.org.il/2011/02/16/%D7%A9%D7%95%D7%9D-%D7%A7%D7%9C%D7%95%D7%A3-%D7%91%D7%A6%D7%9C-%D7%A7%D7%9C%D7%95%D7%A3-%D7%95%D7%91%D7%99%D7%A6%D7%94-%D7%A7%D7%9C%D7%95%D7%A4%D7%94-%D7%A9%D7%A2%D7%91%D7%A8-%D7%A2%D7%9C%D7%99/ שום קלוף, בצל קלוף, וביצה קלופה – שעבר עליהם הלילה], באתר דין
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיסטיקה יהודית
קטגוריה:כשרות
ערים של נייר

ערים של נייר (באנגלית: Paper Towns) הוא רומן נעורים משנת 2008, מאת הסופר האמריקאי ג'ון גרין.
הספר עוסק ברומנטיקה, קומדיה ומסתורין. הוא מספר על נער בשם קוונטין ג'ייקובסון, המכונה קיוּ, אשר נשבה בקסמיה של מרגו, שכנתו, ובמהלך הסיפור יוצא במסע חיפושים אחריה.
הספר יצא לאור ב-16 באוקטובר 2008, וראה אור בתרגום לעברית בישראל בפברואר 2015 על ידי הוצאת ידיעות אחרונות, הכורסא.

הספר הגיע למקום החמישי ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס לספרי ילדים, וזכה בפרס אדגר לשנת 2009 בקטגוריית רומן הנוער הטוב ביותר. ב-24 ביולי 2015 יצא בארצות הברית הסרט "ערים של נייר", המבוסס על הספר, וזכה להצלחה רבה.

== תקציר הסיפור ==
גיבור הסיפור הוא קווינטין ג'ייקובסון, המכונה קיו, שמאוהב בשכנתו מרגו מאז שהוא ילד קטן. באחד הלילות מרגו מופיעה בחלונו, והם עוברים יחד מסע נקמות מטורף. זמן קצר לאחר מכן, מרגו נעלמת ואף אחד לא יודע היכן היא נמצאת. יחד עם שני חבריו הטובים וחברה של מרגו (שכעת היא חברה של אחד משני חבריו), הם יוצאים למסע מלא עליות ומורדות בחיפוש אחרי מרגו דרך הרמזים שהיא השאירה אחריה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://johngreenbooks.com/paper-towns אתרו הרשמי של הסופר ג'ון גרין]
* [http://simania.co.il/bookdetails.php?item_id=975719 ערים של נייר- אתר סימנייה]
* 

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרי 2008
קטגוריה:ספרי ג'ון גרין
קטגוריה:ספרי הוצאת הכורסא
פתחת ניצנה

פִּתְחת ניצנה הוא גוש התיישבות השייך למועצה אזורית רמת נגב בדרום הארץ וכולל חמישה יישובים ומספר אתרים תיירותיים. האזור נמצא ליד גבול מצרים, סמוך לקציעות.

פסל "נתיב השלום" של האמן [[דני קרוון. פסל סביבתי המהווה את אחת האטרקציות של פתחת ניצנה]]
==יישובים ואתרים==
חמשת היישובים הנמצאים בפתחת ניצנה (המכונה בפי תושבי המקום "הפתחה"), הם קדש ברנע (נקראת גם ניצני סיני, כ-42 משפחות), עזוז (מצפה עזוז, כ-15 משפחות), כמהין (כ-35 משפחות), באר מילכה (כ-30 משפחות) וניצנה (כ-20 משפחות).

היישובים נמצאים במרחקים קצרים זה מזה, ומקיימים אירועים ופעילויות קהילתיים משותפים. בני הנוער פועלים בין השאר במסגרות חינוך בלתי פורמלי ובתנועת הנוער התנועה החדשה.

הפרנסה העיקרית היא חקלאות - גידול עגבניות, עגבניות שרי, פלפלים, תבלינים, תותים ועוד. חלק מהתושבים מתפרנסים מתיירות (צימרים, מסעדות), וחלקם בעבודה במסגרת המועצה האזורית ובמקצועות חופשיים.

אתרים נוספים באזור פתחת ניצנה: נחל ניצנה, חמוקי ניצנה, תל ניצנה, דיונות, "בית הדבש", חאן בארותיים, מנחת מטוסים, מתקן סהרונים, פסל השלום של דני קרוון, שרידי מחנה צבא טורקי ואתרים הקשורים למסילת הרכבת הטורקית וביניהם גשר הרכבת הטורקי ניצנה, תחנת ניצנה ומגדל המים שבה, גשר הרכבת הטורקי על נחל בארותיים, תחנת עזוז ועוד.

==היסטוריה==
250px
על פי החלטה 181, שהתקבלה על ידי העצרת הכללית של האומות המאוחדות, וחילקה את ארץ ישראל המנדטורית למדינה יהודית ולמדינה ערבית, הייתה פתחת ניצנה חלק מהנגב שהיה אמור להיות במדינה הערבית, כהמשך של רצועת עזה. לאחר הקמת מדינת ישראל, נתפסה תחנת המשטרה הבריטית של עוג'ה אל-חפיר על ידי הצבא המצרי. האזור נכבש במהלך מבצע חורב (דצמבר 1948-ינואר 1949) על ידי חטיבה 8 אשר נלחמה באזור כתף ניצנה. בהסכם שביתת הנשק בין ישראל ומצרים נקבע שניצנה תהיה אזור מפורז ובה ישבה ועדת שביתת הנשק הישראלית-מצרית עד סוף 1955. בעקבות פעילות פדאיון והתבצרות מצרית באזור ולאור חשיבותו האסטרטגית בהגנת הנגב ובאר שבע הקימה ישראל מזרחית לניצנה היאחזויות נח"ל, על ידי פלוגה בפיקודו של דני מט, שהתחזתה לאזרחים. תחילה הוקמה "גבעת רות" בסיוע הקיבוץ המאוחד מחוץ לשטח המפורז, שיושבה ב-1 בספטמבר 1953. גבעת רות נקראה על שם תל אבו רות'ה הסמוך. לאחר כחודש הוקמה היאחזות נח"ל קציעות בתוך השטח המפורז. בתגובה לטענות מצרים על הפרת הסכם הפירוז טענה ישראל שמדובר ביישוב אזרחי לגמרי וכי הכוחות באזור לא עובו. באוקטובר אירעו באזור מספר תקריות בין ישראל למצרים בעקבות המחלוקת.

במבצע הר געש, בתחילת נובמבר 1955, השתלטה ישראל על האזור המפורז בקרב לילי אל מול גדוד מצרי שנסוג מן המקום.

היאחזות נח"ל בארותיים הראשונה שעלתה במסגרת מבצע ההיאחזויות באזור ניצנה, ב-19 במרץ 1956 מדרום להיאחזות הנח"ל קציעות.

קציעות נותרה במשך שנים היאחזות נח"ל בודדה בכל האזור. התקוות לאזרח אותה נכזבו ולאחר מלחמת ששת הימים הועברה קציעות לאחריות הנח"ל הדתי, ובהמשך נזנחה.

בשנת 1981 בוצע קידוח לחיפוש נפט בפתחת ניצנה שנמצא יבש.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.rng.org.il/ישובי-המועצה/ יישובים במועצה האזורית רמת נגב], באתר המועצה
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:מועצה אזורית רמת הנגב
קטגוריה:ישראל: אזורים מפורזים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1980
כרטיס כניסה

קולנוע "אלנבי" בתל אביב, המחיר כולל מס שעשועים ומגבית כופר היישוב]]
כרטיס כניסה, ובקצרה כרטיס, הוא אישור המעניק את הזכות להיכנס למקום כלשהו או להשתתף בפעילות כלשהי. כרטיס לעיתים קרובות ישמש כהוכחת תשלום עבור כניסה למופעי תרבות (כגון בתי קולנוע, תיאטראות, קונצרטים), לאירועי ספורט (כגון משחקי כדורגל, תחרויות אתלטיקה), לאתרי נופש ותיירות (למשל חופי רחצה, בריכות שחייה, קאנטרי קלאב, פארקים, שמורות טבע, מוזיאונים), "כרטיס תלמיד/סטודנט" למוסדות לימוד, כרטיס חברות בחוגים וחדרי כושר, כרטיסי נסיעה בתחבורה ציבורית (אוטובוסים, רכבות, כרטיסי טיסה) ועוד. על גבי הכרטיס מוצג לרוב מידע מודפס, למשל מספר סידורי, ברקוד, מחיר, תאריך תפוגה, מספר המושב וכדומה. כרטיס עשוי להיות חד-פעמי או רב-פעמי. 

לפעמים ניתן כרטיס לפני תשלום, כגון בתחילת קטע של כביש אגרה, כדי לסייע לחישוב המחיר שצריך לשלם בסוף הנסיעה. 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מסחר
קטגוריה:כרטיסים
גביע המדינה בכדורגל 1964/1965

גביע המדינה 1964/1965 הייתה התחרות ה-27 מאז היווסדה וה-12 לאחר קום מדינת ישראל. המשחקים החלו ב-7 בנובמבר 1964 והסתיימו ב-29 ביוני 1965.

מכבי תל אביב ניצחה במשחק הגמר ובכך זכתה בפעם השנייה ברציפות בגביע בפעם ה-12 בסך הכול.

משחק הגמר זכה למקום של כבוד בספרות הנוער העברית בספר "דנידין באליפות הכדורגל" של שרגא גפני. בספר מתואר גמר בין מכבי תל אביב והקפטן חיים לוין לבין בני יהודה והקפטן יעקב גרונדמן. דנידין הרואה ואינו נראה משפיע על מהלך המשחק ותוצאתו 2-1 כמו בגמר במציאות.

==התוצאות==
===השלבים המוקדמים===
בשלב הראשון השתתפו קבוצות של ליגה ג'. בסיבוב הרביעי לתחרות הצטרפו קבוצות של ליגה לאומית.

===שלבי הגמר===

הערות:
* הקבוצה שאירחה את המשחק במגרשה הביתי צוינה כראשונה בכל זוג.
* מסמן קבוצות ששיחקו בליגות המשנה.

==משחק הגמר==

קטגוריה:עונות בגביע המדינה בכדורגל
קטגוריה:1964 בישראל: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1964
קטגוריה:1965 בישראל: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1965
טיילור קולדוול

ג'נט מרים הולנד טיילור קולדוול (באנגלית: Janet Miriam Holland Taylor Caldwell; 7 בספטמבר 1900 – 30 באוגוסט 1985) הייתה סופרת אנגלייה-אמריקאית, מחברת פורה של ספרות קלה ופופולרית. נודעה גם בשמות העט "מרקוס הולנד" ו"מקס ריינר", ובשמה לאחר נישואיה הראשונים, ג'. מרים ריבאק.

בעבודותיה נהגה קולדוול לעיתים קרובות לעשות שימוש באירועים היסטוריים או באנשים אמיתיים כרקע לסיפור.

==ספריה שתורגמו לעברית==
* אמלי, תרגום: שרה ריפין, מ. מזרחי, 1961 (מהדורה נוספת, 1987)
* תאות הנקם, תרגום: שרה ריפין, מ. מזרחי, 1962
* איש הפלדה, תרגום: שרה ריפין, מ. מזרחי, 1963 (מהדורה נוספת, 1987)
* דרכה של אשה, תרגום: רינה לוטן, מ. מזרחי, 1966
* ניצחונה של אשה, תרגום: ג. אריוך, מ. מזרחי
* מליסה, תרגום: הדסה שפירא-בירמן, מ. מזרחי, 1968 (מהדורה נוספת, 1987)
* בית ארמא, תרגום: עליזה נצר, מ. מזרחי, 1974 (מהדורה נוספת, 1988)
* ד"ר פרייר [על פי שניים יקום דבר], תרגום: עליזה נצר, מ. מזרחי, 1978
* תמימי הלב, תרגום: אברהם בירמן, מ. מזרחי, 1979
* מצעדי גבר, תרגום: חיים גליקשטיין, מ. מזרחי, 1983

==ביוגרפיה==
* [http://www.fantasticfiction.co.uk/c/taylor-caldwell/ ביוגרפיה קצרה שלה] באתר "fantasticfiction" 
* [https://vault.fbi.gov/Taylor%20Caldwell תיק ה-FBI על טיילור קולדוול], באתר ה-FBI

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:באפלו: אישים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני אמריקאים
קטגוריה:סופרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:סופרות אמריקאיות הידועות בשם עט
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת באפלו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת באפלו
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1900
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1900
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985
הבז

הבז (באיטלקית: Federigo degli Alberighi) הוא סיפור קצר מאת ג'ובאני בוקאצ'ו, שפורסם בקובץ הדקאמרון בשנת 1353. הסיפור עוסק בפדריגו, אציל שיורד מנכסיו ובאהבתו לג'ובאנה. סיפור זה נחשב לאחד הסיפורים הקלאסיים ביותר מתקופה זו וניתן לזהות בו את כל מאפייני הסיפור הקצר.

== עלילה ==
עלילת הסיפור מתרחשת בפירנצה בימי הביניים ומסופרת על ידי מספר כל-יודע. האציל הצעיר פדיריגו בן פיליפו אלביריגו מתאהב בעלמה ג'ובאנה, היפה מבין בנות פירנצה, שלא נענית לחיזוריו. פדריגו מנסה להרשים את ג'ובאנה בתהלוכות וחגיגות, עד שמבזבז את כל כספו ולא נותר לו דבר מלבד ביתן קטן בעיירה קאמפי ובז נאמן. לאחר מותו של בעלה של ג'ובאנה, ג'ובאנה עוברת כמנהגה בקיץ לאחוזה בכפרו של פדריגו, שם בנה מתיידד עמו ומתאהב בבז שלו.

לאחר שהם חוזרים לפירנצה, מתגברים געגועיו של בנה של ג'ובאנה לבז והוא חולה ומבקש ממנה לקבל את הבז מפדריגו. ג'ובאנה שמבינה את מצבו הרע של בנה ניגשת לפדריגו שמכין לכבוד בואה סעודה גדולה. עם זאת, לפדריגו לא נותר דבר מחייו הקודמים, והוא מחליט להקריב את הבז הנאמן שלו למען הסעודה. בסעודה, מבקשת ג'ובאנה את הבז, אך לא יודעת שבו ברגע היא בעצם אכלה אותו. משפדריגו מסביר לג'ובאנה את מה שארע, חוזרת ג'ובאנה לביתה ולא חולפים ימים רבים ובנה נפטר ממחלתו. לאחר פטירת בנה, פונים אחיה של ג'ובאנה אליה בכך שהיא אלמנה בצעירותה והיא משיבה להם שתסכים להינשא רק לפדריגו, אף על פי שעני הוא. לבסוף, פדריגו וג'ובאנה נישאים זה לזה וחיים יחדיו עוד שנים רבות.

== ניתוח הסיפור ==
אחד המוטיבים החוזרים בסיפור הוא מוטיב הבז שמסמל אצילות והדבר היחיד שנותר מחייו הקודמים של פדריגו. מוטיב נוסף הוא מוטיב ההקרבה, שהוא בעצם הרעיון המרכזי של הסיפור, מעין "גורל משותף" - פדריגו וג'ובאנה בסיפור נאלצים להקריב להם את הקרוב להם ביותר כדי שיחיו יחדיו. הדבר הבולט ביותר שחוזר בסיפור היא האירוניה הטראגית של הבז - ג'ובאנה מבקשת את הבז מפדריגו ואכן מקבלת אותו, אך לא בצורה שביקשה.גם פרדריקו מקבל את מבוקשו אולם גם כאן לא בצורה שבה רצה, ג'ובאנה אומנם נישאת לו אך לא מאהבה, אלא מיתוך חישוב קר ומחויבות כלשהי. 

קטגוריה:סיפורים קצרים
אנגלה פויגט

אנגלה שמלפלד-פויגט (בגרמנית: Angela Schmalfeld-Voigt; 18 במאי 1951 – 11 באפריל 2013) הייתה אתלטית מזרח גרמניה, אלופה אולימפית (מונטריאול 1976), שיאנית עולם ו-5 פעמים אלופת מזרח גרמניה (1973, 1975, 1976, 1978 ו-1979) בקפיצה לרוחק. נוסף לכך, היא דורגה במקום רביעי בעולם בקרב חמש (1973).

== ביוגרפיה ==
פויגט נולדה בוופרלינגן, סקסוניה-אנהלט.

באליפות אירופה שנערכה ברומא, איטליה בשנת 1974 סיימה פויגט במקום רביעי בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.56 מטר.

===שיאנית עולם ואלופה אולימפית===
בתחרות אתלטיקה שנערכה באולם בינואר 1976 קבעה פויגט בקפיצה לרוחק שיא עולם חדש של 6.76 מטר.

בתחרות שנערכה בדרזדן, גרמניה ב-9 במאי אותה שנה קבעה פויגט בקפיצה לרוחק שיא עולם חדש של 6.92 מטר, שיפור לשיא העולם בן ה-6 שנים של בת ארצה היידה רוזנדהל (6.84 מטר). שיא זה החזיק מעמד 10 ימים ונשבר על ידי בת ארצה זיגרון זיגל (6.99 מטר). חודשיים לאחר מכן, באולימפיאדת מונטריאול (1976) היא זכתה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.72 מטר, שנקבעה כבר בקפיצתה הראשונה, לפני קתי מקמילן מארצות הברית (6.66 מטר) ולידיה אלפייבה מברית המועצות (6.60 מטר).

באליפות אירופה שנערכה בפראג, צ'כיה בשנת 1978 זכתה פויגט במדליית כסף בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.79 מטר, אחרי שיאנית העולם הטריה וילמה ברדוסקינה מברית המועצות (6.88 מטר) ולפני ירמילה ניגרינובה מצ'כוסלובקיה (6.69 מטר).

== שימוש בסמים ==
שנים מאוחר יותר, הוכח כי רופאי נבחרת האתלטיקה המזרח גרמנית עסקו באמרוץ שיטתי של האתלטיות המזרח גרמניות והביאו אותן לשימוש בסטרואידים. גילויים אלו הטילו צל כבד וחשדות משמעותיים לגבי תקפות השגי האתלטיות המזרח גרמניות.

== שיאים אישיים ==
* קפיצה לרוחק: 6.92 מטר (1976)
* קרב חמש: 4647 נקודות (1973)

== ראו גם ==
*התפתחות שיא העולם בקפיצה לרוחק (ויקיפדיה האנגלית)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:אלופות אולימפיות מזרח גרמניות: אתלטיקה
קטגוריה:שיאניות עולם מזרח גרמניות: אתלטיקה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: קפיצה לרוחק
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1951
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1951
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-2013
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2013
טיידל

טיידל (באנגלית: Tidal; מעוצב: TIDAL) הוא שירות הזרמת מוזיקה למנויים המשלב אודיו ווידאו-קליפים באיכות גבוהה. השירות מכיל יותר מ-35 מיליון שירים ו-85,000 וידאו קליפים. השירות הוא בתשלום. מפעיליו טוענים כי הם משלמים את האחוז הגבוה ביותר של תמלוגים לאמני מוזיקה ולכותבים בשוק הזרמת המוזיקה. טיידל הושק ב-2014 על ידי החברה הציבורית הנורווגית-שוודית Aspiro. נחתם הסכם הפצה עם שְלוש חברות התקליטים הגדולות, נוסף על חברות התקליטים העצמאיות. ברבעון הראשון של 2015 נרכשה חברת האם Aspiro על ידי הפרויקט הפנתר בע"מ, בבעלותו של הראפר האמריקאי ג'יי זי.

== היסטוריה ==
החל מאוגוסט 2024, פזמונאים בארצות הברית יכולים לנהל את קטלוג היצירות שלהם באמצעות הכלים החדשים של טיידל, המאפשרים ניהול תמלוגים.<ref></ref>

== בעלות ==
נכון לעכשיו טיידל נמצאת בבעלותו של ג'יי זי, ומגוון רחב של אמני מוזיקה אחרים הפורשים ז'אנרים מרובים בתחומם. זהו שירות ההזרמה הראשון בעולם שנמצא בבעלות של אמן. אמנים שונים השתמשו בסיסמה "Turn the tide" ו-"#TIDALforAll" ברשתות החברתיות במהלך יצרת התדמית למסיבת העיתונאים, שם התקיימה השקתו המחודשת של השירות. הרעיון של פלטפורמת הזרמה שנמצאת בבעלות של אמן הוסבר כ"להחזיר את הערך למוזיקה על ידי השקת שירות בבעלות אמנים". במהלך מסיבת העיתונאים שצוינה, הוזמנו לבמה האמנים הבאים כ"הבעלים של טיידל": ג'יי זי עצמו, ביונסה, ריהאנה, קניה וסט, ניקי מינאז', דאפט פאנק, ג'ק וייט, מדונה, ארקייד פייר, אלישה קיז, אשר, כריס מרטין, קלווין האריס, deadmau5, ג'ייסון אלדין וג'יי קול. אריק הרוויי מפיצ'פורק ציין על האמנים שמחזיקים בבעלות משותפת של השירות, "אלה הם האחוז האחד של מוזיקת פופ בעולם כרגע, אלה אמנים שלא עונים לחברות תקליטים, לא עונים לתאגידים".

== תוכניות מנויים ==
נכון למרץ 2015, שני מנויי טיידל מפורטים להלן. עם זאת, מחירים משתנים ממדינה למדינה, בהתאם לסטנדרטים בשוקים מקומיים.

{| class="wikitable sortable plainrowheaders"
|-
! שם
! מחיר בחודש
! פטור ממודעות
! הגבלת זמן האזנה
! דחיסת מידע
! קילובייט בשנייה
! קודק
|-
! scope="row" | Tidal Premium
| $9.99 • £9.99
| 
| 
| 
| 320 ק"ב\ש או 96 ק"ב\ש (נייד)
| AAC
|-
! scope="row" | Tidal HiFi
| 19.99$ • 19.99£
| 
| 
| 
| 1,411 ק"ב\ש
| FLAC
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אינטרנט
קטגוריה:שירותי הזרמת מוזיקה
דואר קפריסין

תיבת דואר קפריסאית מהדגם הישן, בית הדואר, [[ניקוסיה.]]
תיבת דואר קפריסאית מודרנית
דואר קפריסין (ביוונית: Κυπριακά Ταχυδρομεία) הוא שירות הדואר הרשמי של קפריסין.

דואר קפריסין אמון על משלוח דברי הדואר ברחבי האי ומחוצה לו, וכמו כן על הנפקת הבולים הממלכתית מטעם ממשלת קפריסין.

ראשיתו של דואר קפריסין בעת היות האי מושבת כתר בריטית, משנת 1878, וכן ניתן לראות מורשת זו בתיבות הדואר הבריטיות הפזורות ברחבי קפריסין, שצבען הוחלף לצהוב בזמן שקפריסין קיבלה את עצמאותה בשנת 1960.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:קפריסין
קפריסין