Cheek to Cheek

Cheek to Cheek (בעברית: לחי אל לחי) הוא אלבומם המשותף של הזמרים טוני בנט וליידי גאגא. האלבום יצא לאור ב-19 בספטמבר 2014 על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס וקולומביה רקורדס. בשנת 2011 גאגא ובנט הכירו בפעם הראשונה באירוע הצדקה בניו יורק, "Robin Hood Foundation" לאחר שהשניים הקליטו את גרסת הכיסוי לשיר "The Lady Is a Tramp", שיצא לאור כסינגל השלישי מאלבום האולפן של בנט "Duets II" והחלו לעבוד על אלבום הג'אז. Cheek to Cheek מורכב מג'אנר ג'אז של מלחיני ג'אז פופולרים כגון, ג'ורג 'גרשווין, קול פורטר, ג'רום קרן, וארווינג ברלין. האלבום היה בהשראת הרצון של בנט וגאגא להציג את השירים לדור צעיר יותר, עם שירים בעלי השפעה.

בחודש ינואר 2013 אושר רשמית שיתוף הפעולה בין האמנים שהחלו להקליט את האלבום לאחר שגאגא התאוששה מניתוח הברך שלה שבגללה הופסק סבב ההופעות שלה בשנת 2011. האלבום הוקלט בניו יורק איפה שבנט וגאגא ביצעו הופעה של נגני ג'אז ומוזיקאים של שני האמנים. באלבום גאגא שינתה את ז'אנר הפופ שלה והחליפה אותו בג'אז, תאריך הוצאתו נדחה מספר פעמים ואושר סופית בתוכנית הטלוויזיה "The Today Show". הצמד קידם את האלבום בעזרת הופעות בניו יורק וסביבתה, בתוכנית "Home Shopping Network", ומסע ההופעות המשותף "Cheek to Cheek Tour" שכלל כ-36 הופעות. מתוכו יצאו שני סינגלים, "Anything Goes", ו-"I Can't Give You Anything but Love" אשר הגיעו למקום הראשון במצעד שירי הג'אז הדיגיטליים של בילבורד בארצות הברית.

האלבום קיבל ביקורות טובות ממבקרי מוזיקה ששיבחו את קולה של גאגא. בטקס פרסי גראמי ה-57 זכה בפרס בקטגוריית "הקלטת אלבום הג'אז הטובה ביותר". בארצות הברית Cheek to Cheek הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 לאחר שמכר מעל ל-131,000 עותקים בשבוע לצאתו ומאז מכר מעל 773,000 במדינה, בכך הפך לאלבומו השני של בנט בראש המצעד ולשלישי של גאגא, שהפכה לאישה היחידה שמחזיקה ב-3 אלבומים במקום הראשון מאז שנת 2010 ואת בנט כאדם המבוגר ביותר להגיע לפסגת המצעד בגיל 88. בנוסף כבש את מצעדי המדינות יפן, יוון, קנדה, אוסטרליה ובריטניה.

== רקע ==
בשנת 2011, טוני בנט וליידי גאגא נפגשו לראשונה לאחר שהופיעה עם השיר, "Orange Colored Sky" של נט קינג קול באירוע של הארגון "Robin Hood Foundation" בניו יורק. לאחר מכן ביקש בנט מגאגא לשיר איתו דואט באלבומו "Duets II" בו השתתפו יחד בשיר, "The Lady Is a Tramp". בספטמבר 2012 בנט אישר למגזין הרולינג סטון כי גאגא רוצה להקליט איתו אלבום ג'אז וישנו מלחין ידוע שקשור לפרויקט.

בינואר 2013 גאגא אחרי הופעתה עם בנט בטקס השבעתו השנייה של ברק אובמה, הודיעה על האלבום באופן רשמי באמצעות הטוויטר שלה, "והנה אני והדייט החתיך שלי, אני פשוט לא יכול לחכות לאלבום שלנו ביחד, הוא יקירי!" היא כתבה ככיתוב לצילום בטוויטר של שניהם, יחד עם חשיפת כותרת האלבום. בספטמבר 2013 אמר בנט לעיתון השיקגו טריביון כי כוונתו העיקרית להקליט את האלבום עם גאגא הייתה להציג את ז'אנר הג'אז בפני קהל צעיר יותר, מתוך אמונה שלקטעים יש "משיכה אוניברסלית ואיכות נצחית" כלפיהם.<ref></ref>

בראיון לדיילי טלגרף אמרה גאגא כי עם אלבומיה הקודמים כמו The Fame ,The Fame Monster ,Born This Way, היא חשה כי היא לא מסוגלת להשיג את מלוא הפוטנציאל הקולי שלה. היא תיארה את "Cheek to Cheek" כאלבום "מרדן" ומשחרר" עבורה משום שהצליחה לשיר מבלי לדאוג שמפיקי האלבום יהנדסו אותו בגרסה שונה לתחנות הרדיו. בנט אמר שגאגא כתבה שיר מקורי לאלבום שכותרתו "Paradise", בהמשך הבהירה גאגא כי האלבום מכיל רק סטנדרטים. השירים נבחרו על ידי בנט וגאגא הם בחרו שירים שונים מתוך ספר השירים האמריקאי הגדול כולל את הסינגל הראשון, "Anything Goes".

== הפקה ==
אף על פי שהאלבום היה בפיתוח והדיונים התקיימו כבר בספטמבר 2012, ההקלטה לא החלה באביב 2013, כשהיא מתעכבת מניתוח הירך של גאגא וביטול סיבוב ההופעות של, "Born This Way Ball". הקלטת האלבום התקיימה במשך שנה בניו יורק, ובה הופיעו מוזיקאי ג'אז הקשורים לשני האמנים. הרביעייה של בנט נכחה, כולל מייק רנזי, גריי סרג'נט, הרולד ג'ונס ומרשל ווד וכן הפסנתרן טום לנייר. יחד עם אוונס ניגן חצוצרן הג'אז בריאן ניומן, חבר ותיק ועמיתה של גאגא. באלבום השתתפו חמישיית חברי ז'אנר הג'אז של גאגא בניו יורק, הסקסופוניסט הטנור ג'ו לובאנו והחלילן פול הורן התגייסו גם הם לשיתוף הפעולה באלבום.
גאגא סיפרה כי זמרת הג'אז הבריטית, [[איימי ויינהאוס השפיעה עליה בתקופת הקלטת האלבום.]]
לדברי גאגא, בנט רצה שהיא תשיר שירים שונים והתרשם מהקול שלה במהלך ביצוע, "Lush Life", בהתייחס לתקן הכתוב של בילי סטרייהורן שהוקלט על ידי כולם מננסי וילסון ושרה ווהן ועד דונה סאמר ולינדה רונשטאדט ההשראה לשירה הגיעה מזמרת הג'אז איימי ווינהאוס, שנפטרה ביולי 2011, גאגא הוסיפה כי "חשבתי עליה כמעט כל יום באולפן. הלוואי שהיא עדיין כאן. היא הייתה אמנית ג'אז עד ליבה". השירים הוקלטו בשידור חי עם הלהקה, ובתהליך ההקלטה גאגא ביקשה להציב שטיחים על רצפת האולפן, כך שזה יראה כמו סט סרטים וניתן יהיה לצלם אותו.<ref></ref>

ב-"Cheek to Cheek", גאגא שרה סולו של השירים, "Lush Life","Bang Bang", ו-"Ev'ry Time We Say Goodbye", ואילו הסולו של בנט כלל את "Don't Wait Too Too Long" ו-"Sophisticated Lady". גאגא שרה את "Lush Life" במקהלת בית הספר שלה, אך רק מאוחר יותר היא הבינה את הפרשנות הלירית לשיר, על כישלון ועוגמת נפש. בזמן שהקליטה את "Cheek to Cheek" היא הייתה מוטרדת רגשית מהסכסוכים המקצועיים והאישיים שנתקלו בהם בתקופת אלבומה, "Artpop" וכתוצאה מכך סיפרה שבנט נאלץ לתמוך בה ולהדריך אותה בתהליך.<ref></ref>

את השיר הראשון באלבום, "Anything Goes" הקליט בנט בשיתוף הפעולה שלו בשנת 1959 עם קאונט בייסי ותזמורתו "Strike Up the Band", שאליו נחשפה גאגא לראשונה כשהייתה בת 13. גאגא אמרה כי חשבה שהשיר הוא שיר מצחיק עם "אווירה סקסית ועוצמתית אמיתית, וזה רק מפני שאנחנו נהנים לשיר את זה". "Nature Boy" שוחרר לראשונה כסינגל בשנת 1948 על ידי קול, והוא הפך להצלחה מסחרית. השיר על מדבר על "ילד מכושף מוזר", שנכתב על ידי כותב השירים האקסצנטרי עדן אהבז, כולל שיתוף כלי נגינה מחלילים ותופים, ועיבוד תזמורתי.<ref></ref>

== עבודת אומנות והוצאה ==
ב־12 בדצמבר 2013, בנט חשף לרשת הטלוויזיה, CNN כי יציאת האלבום התעכבה ותאריך השחרור הסופי שלו אושר ב-18 במרץ 2014.<ref></ref><ref></ref> עדנה גונדרסון מהעיתון USA Today דיווחה כי האלבום התעכב פעם נוספת וצפוי לצאת בסוף 2014.<ref></ref> מאוחר יותר באפריל 2014, במהלך ההצדעה של המוזיאון האמריקאי לקולנוע לקווין ספייסי, אמר בנט לכתב כי האלבום ייצא במהלך חודש ספטמבר. ב-29 ביולי 2014, בנט וגאגא הופיעו בתוכנית The Today Show כדי להודיע רשמית על שיתוף הפעולה ביניהם ואישרו את תאריך השחרור הסופי בארצות הברית ב-23 בספטמבר 2014.<ref></ref> האלבום פורסם לראשונה באוסטרליה ובגרמניה ב-19 בספטמבר 2014.<ref></ref> בנט אמר לבילבורד שהם קיבלו השראה גם מהמחזמר של פורטר מ-1936, Red, Hot and Blue, להמשך אפשרי עבור האלבום. הוא רצה לבחון כיצד Cheek to Cheek התקבל לאחר שחרורו, אך גאגא רצתה להתחיל לעבוד על שיתוף הפעולה "מייד". בנט הוסיף כי: "אנחנו נעשה שני אלבומים ברצף. ננסה לנסות לעשות את זה בהקדם האפשרי".<ref></ref>

הצלם סטיבן קליין צילם את עטיפת האלבום, והיה אחראי לרעיונות האמנותיים שמאחורי אריזת המהדורה. הוא פיתח גם את עטיפת הכריכה של הסינגל המוביל, "Anything Goes". ב-18 באוגוסט 2014 פרסמה גאגא את אומנות העטיפה הרשמית של האלבום, שהראתה אותה יחד עם בנט יושבים ומחזיקים ידיים. היא הסבירה כי התמונה נעשתה בעת שהיא ובנט ישבו ודיברו כשקליין צילם אותם בפתאומיות.<ref></ref> למהדורה הסטנדרטית, בנט וגאגא מוצגים בעיתון בניו יורק עם שם האלבום על גבי התמונה, ואילו במהדורת הדלוקס כוללת את אותה התמונה ללא כריכת העיתון.<ref></ref> את המראה של גאגא עם התלתלים השחורים המסיביים שלה בתמונה, השווה קורטנה רמיסטי מעיתון הניו יורק דיילי ניוז לדמותה של הזמרת שר מהקומדיה הרומנטית האמריקאית מוכת ירח משנת 1987.<ref></ref>

רשימת הרצועות השלמה לאלבום נחשפה גם לצד אומנויות העטיפה שלו. המהדורה הסטנדרטית מורכבת מ-11 רצועות ואילו במהדורת הדלוקס מופיעים כ-15 שירים. לצד המהדורות הסטנדרטיות והדלוקס בפורמטים דיגיטליים והתקליטור, יצאו מהדורות בלעדיות לרשת הקניות הביתית (HSN) ולתאגיד טארגט. מהדורת התקליט של האלבום עם כ-180 גרם שוחררה גם לחברת אמזון.<ref></ref> בנוסף, האלבום החל להימכר בחנויות רשת בתי הקפה סטארבקס עם יצירות עטיפה ייחודיות.<ref></ref> באוקטובר 2014, גאגא הכריזה על ערכת קופסאות אספנים שתצא בדצמבר 2014. ותכלול פריטים במהדורה מוגבלת מהאלבום, כגון צילומי תמונות אישיים, גיליון בחתימתו של בנט, 8×10 הדפסי אמנות הנמצאים במעטפה מצולמת ואחרים.<ref></ref>

== קידום ==
=== הופעות חיות ===
ביוני 2014, גאגא החלה לקדם את האלבום באמצעות סדרת הופעות יחד עם בנט, והראשונה שבהן הייתה בבית הספר לאמנויות פרנק סינטרה בניו יורק. בבית הספר, שהוקם על ידי בנט ואשתו סוזן קרואו, הזוג הופיע כצמד ולחוד, וענו על שאלות מהקהל. גאגא הופיעה עם בנט בפסטיבל הג'אז הבינלאומי במונטריאול, וכיכבו בפרסומת לחג של חברת H&M, בבימויו של יוהאן רנק עם השיר, "(It Don't Mean a Thing (If I Ain't Got That Swing". במסיבת שבוע האופנה בניו יורק של שנת 2014 ביצעה גאגא את השיר, "Ev'ry Time We Say Goodbye", והקדישה אותה לבן זוגה באותה תקופה, לשחקן טיילור קיני.<ref></ref>

ב-13 וב-14 בספטמבר 2014, רשת הקניות הביתית (HSN) שידרה ספיישל של הצמד שכותרתו "Tony Bennett and Lady Gaga: Cheek to Cheek". הספיישל המוזיקלי העניק למעריציה מראה בלעדי מאחורי הקלעים בעת יצירת האלבום, כמו כן צילומים שלא נראו עד אותו יום של גאגא ובנט בשיתוף פעולתם באולפן ההקלטות אשר גם הציג את תהליך בחירת שיריהם מתוך ספר השירים האמריקאי הגדול. לפני ההודעה על שחררו, נערכה הופעה בתיאטרון רוז במרכז לינקולן לאומנויות הבמה בניו יורק ב-28 ביולי בשם, "!Tony Bennett and Lady Gaga: Cheek to Cheek Live" אשר שודרה לאחר מכן ברשת הטלוויזיה האמריקאית PBS ב-24 באוקטובר 2014. ב-20 בינואר 2015, יצא לאור DVD רשמי של ההופעה אשר הועמדה בטקס פרסי האמי ה-67 לפרס.<ref></ref>

בכתיבה עבור סיאטל פוסט אינטליגנצ'ר, מאט רוש, ציין כי הקונצרט המקורי היה ארוך בהרבה מהשידור, בגלל הזמן שלקחה גאגא להחלפת תלבושותיה ובנוסף החמיא להופעתו של בנט באומרו "בגיל 88, טוני בנט המדהים ... עדיין יכול לספק את הסחורה, ואת הביצוע הסולו שלו לשיר "?How Do You Keep the Music Playing" הוא גולת הכותרת הגואה של הספיישל. הקשר של בנט עם גאגא נראה אמיתי, ויש להם כימיה מוזיקלית מתוקה ולא כפויה". בראד אוסוולד מהעיתונות החופשית וויניפג התרשם המסירה הקולית של הצמדים, ואמרה כי "הקרונר בן ה-88 ודיוות הפופ בת ה-28 מתמזגים בצורה חלקה כשהם משרתים גרסאות דואט מתנדנדות לסטנדרטים כאלה". מבקר הטלוויזיה בניו יורק דיילי ניוז, דייוויד הינקלי, שהעניק לקונצרט ארבעה מתוך חמישה כוכבים, הופתע מכך שליידי גאגא הייתה "זמרת רבת פנים, לא רק דיווה מחולית" וקבעה כי גאגא טיפלה בצד האופנתי באירוע. הוא סיים את הביקורת והצהיר כי "השירה באופן כללי מוצקה. בנט עדיין יכול להכות כמה תווים מדהימים, וחשוב מכך, הוא מבין את השירים".<ref></ref> רנד דורן מחדשות דאלאס מורנינג כתב חמש סיבות מדוע אנשים לא צריכים לפספס את הספיישל וטען כי "המופע מלא עד אפס מקום בהופעות מדהימות כדי להיות מוכנים ללילה של אושר מוזיקלי".

=== סינגלים ===
גאגא ובנט במהלך, "[[Cheek to Cheek Tour" בין השנים 2014–2015 במהלך סבב ההופעות המשותף.]]"Anything Goes" - הסינגל הראשון מהאלבום שיצא לאור ב-29 ביולי 2014. תחילה יצא בהורדה דיגיטלית ולאחר מכן הופץ הווידאו קליפ שלו להזרמות מדיה בעמודי ה-Vevo ו-YouTube הרשמים של גאגא. בקליפ נראים גאגא ובנט מקליטים את הסינגל ושירים נוספים מהאלבום. נכון לחודש אוקטובר 2017 הקליפ קיבל מעל ל-6 מיליון צפיות. בבריטניה, "Anything Goes" הגיע למיקום ה-174 במצעדים הסינגלים הרשמי ב-9 באוגוסט 2014 ובספרד הופיע לראשונה במקום ה-40 במצעד הרשמי. השיר גם כבש את מצעד שירי הג'אז של בילבורד והפך לשירה השני של גאגא במקום זה.

"I Can't Give You Anything but Love" - הסינגל השני והאחרון מהאלבום הופץ ב-19 באוגוסט 2014. גאגא הודיעה על הפצתו בחשבונה בטוויטר בשיתוף עטיפת הסינגל. קליפ השיר הופץ ב-26 באוגוסט שמראה את גאגא כמו בקליפ של הסינגל הראשון, מקליטה בשיתוף בנט שירים באולפן ההקלטות ומחליפה מספר תלבושות ופאות. השיר כבש את מצעד שירי הג'אז של בילבורד ב-16 בספטמבר והפך לשירה השלישי של גאגא במקום הראשון לאחר הסינגל הראשון והשיר "The Lady Is a Trump" משנת 2011, בצרפת הגיע למקום ה-173 במצעד הרשמי. "Nature Boy" הופץ כסינגל שיווקי מהאלבום ב-16 בספטמבר 2014 על ידי הזרמות מדיה בערוצה של גאגא ב-Vevo.

=== סיבוב הופעות ===

בנט אישר כי הוא וגאגא יקדמו את "Cheek to Cheek" בשנת 2015 עם סבב הופעות בשם "Cheek to Cheek Tour". לדבריו, "גאגא עייפה מלהופיע במקומות ענקיים, והיא רוצה להופיע עם הסבב במקומות קטנים יותר במשך שלושה-ארבעה ימים לפחות, או במשך שלושה-שישה שבועות". בנט הסביר גם שהוא רגיל לנגן באולמות מוזיקה אקוסטיים ובתיאטרונות בחוץ, ולכן גאגא אמרה, "אני לא מעוניינת לנגן ל-45,000 איש בלילה". בנט, "כך שמיקומה של גאגא ימצא בכול שלושה או ארבעה ימים, או שלושה או ארבעה שבועות, במקום אחד בכל פעם, ככה היא רוצה לעבוד איתי". הסבב החל ב-30 בדצמבר 2014 והסתיים ב-1 באוגוסט 2015 עם כ-15.3 מיליון דולר של הכנסות מ-36 הופעות ומעל ל-176,267 כרטיסים שמכר. כ-28 מההופעות התרחשו באמריקה הצפונית ו-8 באירופה.

לסבב יצא גם DVD בשם "!Tony Bennett and Lady Gaga: Cheek to Cheek Live", שקיבל מועמדות לטקס פרסי האמי ה-67 אך לא זכה. הוא נכנס למספר מצעדי DVD ברחבי העולם בהם הגיע לעשרת המובילים באיטליה, בצרפת, בבריטניה, באוסטריה ובאוסטרליה, ולמקום הראשון בבלגיה (ולוניה) ובמצעד ה-DVD של בילבורד בארצות הברית. דייב ווקר ממגזין טיימס החמיא לשירתה של גאגא, והשווה אותם לזו של הזמרת לייזה מינלי. בביקורתו של טיי פנדלברי ל-"CNET" אשר נכח במהלך הקלטת הספיישל והעיר כי "ללא המנגינה האוטומטית ושאר התעסקות אלקטרונית, ליידי גאגא באמת יכולה לשיר", אך מצא שקולו של בנט לפעמים "קצת קרקור". הוא גם הבחין שכל הקונצרט צולם במיוחד לטלוויזיה, ללא כל אינטראקציה של קהל ושתיקות מתות בין שיר לשיר".<ref></ref>

== מסחר ==
=== אמריקה הצפונית ===
גאגא ובנט בסבב המשותף, "[[Cheek to Cheek Tour"|280x280px]]
ביציאתו "Cheek to Cheek" הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד 200 בארצות הברית עם כ-131,000 עותקים שמכר בשבוע הראשון ובכך, והפך לאלבומה השלישי של גאגא במקום הראשון במצעד ולשני של בנט. כאשר האלבום הגיע למקום הראשון בנט הצליח לכבוש את שיאו שהושג בעבר ב-2011 עם אלבומו, "Duets II" בכך שהפך לאמן המבוגר ביותר שכובש את המצעד (בגיל 88 שנים). הופעת הבכורה של האלבום בראש המצעד גם הפכה את גאגא לאמנית הראשונה בעשור 2010 שמחזיקה ב-3 אלבומים במקום הראשון. בנוסף גם כבש את מצעד אלבומי הג'אז של בילבורד. יחד עם הבילבורד 200 ומצעד אלבומי הג'אז, "Cheek to Cheek" הגיע למיקום הרביעי במצעד האלבומים הדיגיטליים, ונכון לחודש מרץ 2017, האלבום מכר יותר מ-750,000 עותקים במדינה והפך לאלבום השביעי של בנט עם חצי מיליון מכירות במדינה, ולחמישי של גאגא. בנוסף, לאחר שמכר מעל ל-500,000, הוכתר כאלבום זהב על ידי "איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי" (RIAA). בקנדה, "Cheek to Cheek" הופיע לראשונה במיקום השלישי במצעד האלבומים הקנדיים עם כ-10,000 שמכר עותקים בשבוע לצאתו. לאחר מכן ב-7 בינואר 2015 כאשר מכר מעל ל-80,000 עותקים במדינה הוכתר כתואר פלטינה.

=== אירופה ואוקיאניה ===
בבריטניה, האלבום הופיע לראשונה במיקום ה-10 במצעד האלבומים הבריטי עם מכירות של 10,469 עותקים, מה שהופך אותו לאלבום החמישי של גאגא שנכנס לעשרת המובילים במדינה, ולשלישי של בנט. בשבועו השני במצעד, "Cheek to Cheek" ירד למקום ה-24 לאחר שמכירותיו ירדו ל-4,081 עותקים. בשל הופעותיהם של בנט וגאגא לקידום האלבום, הוא חזר בשבועו החמישי למקום ה-12 ומכר 6,257 עותקים. בחודש נובמבר 2015, האלבום הוסמך על ידי איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי כאלבו כסף עבור מכירת של מעל 60,000 עותקים. באירלנד האלבום נכנס לראשונה מחוץ לעשירייה הפותחת של מצעד האלבומים האירי במקום ה-12, וירד למיקום ה-24 בשבוע הבא. בשבועו החמישי, עלה מהמיקום ה-50 ל-24. באוסטרליה, "Cheek to Cheek" הופיע ביציאתו במספר השביעי במעד האלבומים הרשמי והפך לאלבום השני בעשרת המובילים של טוני במדינה מתוך 56 אלבומיו, והאלבום החמישי של גאגא. בשבועו השני ירד למיקום העשירי לפני שחזר לאחר מכן בשבועו השלישי שוב למקום השביעי. "איגוד תעשיית ההקלטות של אוסטרליה" הודיע על כך שהאלבום מוכתר כמעמד זהב עבור מכירות של 35,000 עותקים במדינה. בניו זילנד הוא נכנס ביציאתו למיקום ה-13 במצעד האלבומים הניו זילנדי, ובשבועו הרביעי עלה למקום השלישי. ביפן נכנס למספר השביעי במצעד האלבומים של "Oricon" עם מכירות של 11,397 עותקים, ובשבועו השני ירד למקום השמיני עם מכירות של כ-7,371 עותקים. "Cheek to Cheek" הפך ביציאתו לאלבום הרביעי של גאגא בצרפת שנכנס לעשירייה הפותחת במדינה כאשר הגיע למיקום ה-9 במצעד הרשמי ומכר כ-40,000 עותקים. ביוון, האלבום הגיע בשיאו למקום השני בשבועו השלישי.

== ביקורת ==
ביציאתו קיבל האלבום ביקורות חיוביות, באתר "Metacritic", שמקצה דירוג ממוצע משוקלל מתוך 100 נקודות סף הכל של ביקורות ממבקרי מוזיקה, "Cheek to Cheek" קיבל ציון ממוצע של 64, בהתבסס על 12 ביקורות. גיל קאופמן מחדשות MTV שיבח את האלבום וכינה את בנט וגאגא "משחק שנעשה בשמיים". הוא הוסיף כי הזמרים הצליחו למזג "ללא רבב" את קולותיהם הייחודיים, דבר שבא לידי ביטוי במערכת היחסים שלהם באולפן, וכך לשיריהם ב-"Cheek to Cheek". קרוליין סאליבן מהגרדיאן העניקה לאלבום ארבעה מתוך חמישה כוכבים וטענה כי"גאגא הייתה פלא" ושיבחה את האלבום שבו ניכר החום והעומק של קולה.<ref></ref>שר.]]מבקר מתוך מגזין טיימס, וויל הודגקינסון, שיבח את האלבום והעניק לו דירוג של ארבעה מתוך חמישה כוכבים. הוא הוסיף כי גאגא יכולה להיות "הרגל של פסנתרי ברים ומועדוני ארוחת ערב בארצות הברית... כסטפני גרמנוטה, היא זמר קלאסי בסטנדרטים". מבקר הג'אז מארק מאיירס סקר את האלבום בעיתון וול סטריט ג'ורנל וטען כי " ההפתעה הגדולה ביותר באלבום היא קולה של גאגא בשיר "Lush Life", שיר קשה שהטריד גם את זמרי הג'אז-פופ הוותיקים ביותר, כולל פרנק סינטרה". בביקורות חיוביות נוספות כתב המבקר הווארד רייף מהעיתון שיקגו טריביון כי האלבום "מגיש את הדבר האמיתי ... שני הזמרים מתענגים על קצב הנדנדה, להוטים להשתחל מצמיחה אחת לאחרת. לאחר מכן הם משיגים אנרגיה ניכרת. אבל כאשר הדברים מאטים אפשר לשמוע למה מסוגלים האמנים האלה כמתורגמנים, לבד וביחד".<ref></ref>

סופר הג'אז טד גיואיה, שבדק את האלבום עבור "The Daily Beast", הופתע מיכולותיה של גאגא לשיר ז'אנר ג'אז, ואמר כי "בכל הוגנות בפני ליידי גאגא, כל זמר שמתאים לטוני בנט צריך להיות חזק ואסרטיבי ... קולה מקרין תמימות מושכת אבל יפה בכל זמן שאנחנו אומרים להתראות". לואיס קורנר מ-"דיגיטל ספיי" העריך את האלבום בארבעה מתוך חמישה כוכבים, והוסיף כי "Cheek to Cheek אולי לא המחזה הנוצץ שציפינו מליידי גאגא, אבל בהנחייתו של טוני בנט הצמד העבירו תקליט ג'אז אותנטי ומוצק המכבד את ההיסטוריה הנדיבה של הז'אנר". ג'ון דולן ממגזין הרולינג סטון העניק לאלבום שלושה מתוך חמישה כוכבים ושיבח את שירתה של גאגא. דולן הרגיש שהאלבום "מוכיח שהיא יכולה להיות גברת מתוחכמת". צ'ארלס ג'יי גאן מסוכנות הידיעות פרסמה גם שיבח את שירתם של בנט וגאגא וכתב כי "אילו היא נולדה בעידן מוקדם יותר, גאגא הייתה ממש מרגישה בבית במחזמר MGM". המבקרת ביאנקה גרייסי תיארה את האלבום כ-"האזנה מרעננת המדגישה את כישרונם הבלתי ניתן להכחשה של בנט וגאגא וכמה שהם עובדים יחד".<ref></ref>

בביקורת שליליות כלפי האלבום נראו סטיבן תומאס ארלוויין מהאתר AllMusic שאמר כי "Cheek to Cheek הוא תקליט שבו המוזיקה ואפילו השירים תופסים מושב אחורי לאישים". אלכס קאמפ ממגזין "Slant" העניק לאלבום דירוג של שניים מתוך חמישה כוכבים, ומתח ביקורת על שירתם של בנט וגאגא באלבום "אם לא עבודתם של המוזיקאים מהסשן... הרבה מ-"Cheek to Cheek", שנגרר תוך 45 דקות חסכוניות, יישמע כמו קריוקי מהולל". המבקר איידין ואזירי, התאכזב מבנט וגאגא שלא "הדגישו את התכונות המבדילות זו את זו", והוסיף כי "מוזיקת הרקע הרבה יותר מרגשת מהאנשים ששרים עליה". מיקאל ווד מהעיתון לוס אנג'לס טיימס החמיא לשירתה של גאגא באלבום, אך התייחס אלייה כ-"ניצול זול של חבורה של שירים חשובים שהיא לא מביאה להם כלום, של אגדה בת 88 שיש לה אפס כימיה, והכי מאכזב, על הלהיטות שלנו ללכת אחריה בדרך יצירתית לא צפויה". בטקס פרסי גראמי השנתי ב-8 בפברואר 2015, "Cheek to Cheek" זכה בקטגוריית אלבום הפופ הווקאלי המסורתי הטוב ביותר.<ref name=":0"></ref>

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!טקס
!קטגוריה
!תוצאה
!מקור
|-
| rowspan="2" |2015
|פרסי גראמי
|אלבום הפופ הווקאלי המסורתי הטוב ביותר
|
|<ref></ref>
|-
|פרסי דיסק הזהב של יפן
|אלבום הג'אז של השנה
|
|
|}

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| זהב
| 35,000
|-
! ברזיל (Pro-Música Brasil)
| פלטינה
| 40,000
|-
! קנדה (Music Canada)
| פלטינה
| 80,000
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| כסף
| 60,000
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| זהב
| 773,000
|}

{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מספר עותקים
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|זהב
|35,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|זהב
|773,000
|-
!ברזיל (Pro-Música Brasil)
|פלטינה
|40,000
|-
!בריטניה (BPI)
|כסף
|60,000
|-
!צרפת (SNEP)
|
|40,000
|-
!קנדה (Music Canada)
|פלטינה
|80,000
|-
! colspan="3" |סיכום
|-
!בכל העולם
|
|1,646,000<ref></ref>
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך
!גרסה
!פורמט
!חברה
!מקור
|-
!אוסטרליה
| rowspan="2" |19 בספטמבר 2014
| rowspan="7" |סטנדרטית, דלוקס
| rowspan="7" |הורדה דיגיטלית, תקליטור
| rowspan="2" |אינטרסקופ, יוניברסל
|<ref></ref><ref></ref>
|-
!גרמניה
|<ref></ref>
|-
!צרפת
| rowspan="2" |22 בספטמבר 2014
| rowspan="2" |פולידור
|<ref></ref>
|-
!הממלכה המאוחדת
|<ref></ref>
|-
!קנדה
| rowspan="3" |23 בספטמבר 2014
| rowspan="3" |סטרמליין, אינטרסקופ, קולומביה
|<ref></ref>
|-
!מקסיקו
|<ref></ref>
|-
!ארצות הברית
|<ref></ref><ref></ref>
|-
!יפן
|24 בספטמבר 2014
| rowspan="3" |סטנדרטית
|תקליטור
|יוניברסל
|<ref></ref>
|-
!ארצות הברית
|14 באוקטובר 2014
| rowspan="2" |תקליט
|אינטרסקופ
|<ref></ref>
|-
!צרפת
|10 בנובמבר 2014
|פולידור
|<ref></ref>
|-
!ארצות הברית
|31 בדצמבר 2014
|דלוקס
|קופסאות אספנים
| rowspan="2" |אינטרסקופ
|<ref></ref>
|-
!צרפת
|9 במרץ 2015
|סטנדרטית
|תרמיל במהדורה מוגבלת
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי ליידי גאגא
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לאלבום הפופ הווקאלי המסורתי הטוב ביותר
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי פלטינה בברזיל
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
קטגוריה:אלבומי טוני בנט