OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בית לוקסמבורג

בית לוקסמבורג (בגרמנית: Haus Luxembourg) הוא משפחת אצולה גרמנית שהתקיימה כארבע מאות ושבעים שנה, במהלך ימי הביניים, ובניה שלטו בבוהמיה, הונגריה, ואף הוכתרו כקיסרי האימפריה הרומית הקדושה.

== היסטוריה ==
בשנת 963 בנה זיגפריד, רוזן הארדנים את מבצר לוקסמבורג, ונטל לעצמו את התואר "רוזן לוקסמבורג". בשנת 1065 מונה ואלראן מארלון לרוזן לימבורג, ובשנת 1119 הועלה נכדו ואלראן השני למעמד דוכס. בשנת 1247 ירש היינריך בנו של ואלראן השלישי, דוכס לימבורג את רוזנות לוקסמבורג מאמו ארמסינדה, רוזנת לוקסמבורג, בתו של היינריך הרביעי, רוזן לוקסמבורג, שהיה צאצא של הענף המבוגר של בית לוקסמבורג.

בשנת 1281 מת היינריך החמישי, רוזן לוקסמבורג, ובמקומו עלה לשלטון בנו היינריך השישי, רוזן לוקסמבורג, אולם הוא נהרג בקרב וורינגטון, ובמקומו עלה לשלטון בנו היינריך השביעי, רוזן לוקסמבורג. בשנת 1308 הוכתר היינריך השביעי כמלך הרומאים, ובשנת 1312 אף הוכתר כקיסר האימפריה הרומית הקדושה, אולם הוא מת במפתיע בשנת 1313.

בשנת 1310 התחתן בנו של היינריך - יוהאן, מלך בוהמיה עם אליזבת מבוהמיה, אחותו של וצלאב השלישי, מלך בוהמיה, והוכתר כמלך בוהמיה. בשנת 1314 ניסה יוהאן להיבחר במקום אביו כמלך הרומאים, אולם נכשל בכך, ולודוויג הרביעי, דוכס בוואריה הוכתר בתואר.

האימפריה הרומית הקדושה בתקופת קרל הרביעי
בשנת 1346 נבחר קרל מבוהמיה, בנו של יוהאן, מלך בוהמיה לאנטי-מלך ללודוויג, על ידי חלק מהנסיכים שהסתכסכו עם לודוויג, ואף נתמכו על ידי האפיפיור קלמנס השישי. בשנת 1347 מת לודוויג הרביעי, ועד מהרה הפך קרל לשליט היחיד באימפריה. בשנת 1354 העניק קרל לאחיו ונצל הראשון, רוזן לוקסמבורג את התואר דוכס, ולאחר מותו בשנת 1383 ירש אותו בנו של קרל - וצלאב. בשנת 1378 מת קרל, ובנו וצלאב הרביעי, מלך בוהמיה ירש את נחלותיו. וצלאב אף הוכתר בתור וצלאב הרביעי, מלך הרומאים, אולם בשנת 1400 הודח מתפקידו על ידי רופרכט השלישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ. בשנת 1410 מת רופרכט, ובמקומו נבחר זיגמונד, מלך הונגריה, אשר נבחר גם למלך בוהמיה לאחר מותו של וצלאב בשנת 1419. זיגיסמונד סיים את הקרע המערבי בשנת 1417, ואף גבר על ההוסיטים בשנת 1434. בשנת 1437 מת זיגיסמונד, ועם מותו נכחד בית לוקסמבורג.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
לוקסמבורג
היינריך החמישי, דוכס בוואריה

היינריך החמישי, דוכס בוואריה (בגרמנית: Heinrich V. von Bayern; 960–1026), היה דוכס בוואריה בין השנים 1004–1009 ובין השנים 1017–1026, ובנוסף היה גם רוזן לוקסמבורג בין השנים 998–1026.

==ביוגרפיה==
היינריך נולד בשנת 960, לזיגפריד, רוזן הארדנים ולהדוויג מנורדגאו, בתו של אברהארד הרביעי, רוזן נורדגאו.

בשנת 998 מת אביו זיגפריד מלוקסמבורג, והיינריך עלה לשלטון במקומו. בשנת 1004 נתן לו גיסו היינריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את דוכסות בוואריה, אולם לאחר שמרד בו בשנת 1008 חזר ונטל אותה ממנו. בשנת 1017 לאחר השתדלותם של הריברט מקלן, ארכיבישוף קלן ופופו פון באבנברג, ארכיבישוף טריר, החזיר היינריך השני את בוואריה להיינריך.

בשנת 1026 מת היינריך ללא ילדים, ומשום כך ירשו אותו אחייניו היינריך מלוקסמבורג בלוקסמבורג, והיינריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בבוואריה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.deutsche-biographie.de/gnd133802183.html#ndbcontent היינריך החמישי, דוכס בוואריה] 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| היינריך החמישי, דוכס בוואריה בית לוקסמבורג נולד:960 מת:1026
|-
| rowspan="1" align="center"| זיגפריד הראשון
| rowspan="1" align="center"| רוזנות לוקסמבורג 998–1026
| rowspan="1" align="center"| היינריך השני
|-
| rowspan="2" align="center"| היינריך הרביעי
| rowspan="2" align="center"| דוכסות בוואריה 1004–1009 1017–1026
| rowspan="1" align="center"| היינריך הרביעי
|-
| rowspan="1" align="center"| היינריך השישי
|}

קטגוריה:בית לוקסמבורג
קטגוריה:דוכסי בוואריה
קטגוריה:ילידי 960
קטגוריה:נפטרים ב-1026
אסעד ע'נמא

אסעד ע'נמא (בערבית: أسعد غنما, ) היה מצביא ירדני. שימש כמייג'ור ומפקד גדוד 48 של צבא ירדן במהלך מלחמת ששת הימים ופעולת כראמה. אחרי מלחמת ששת הימים, הוא הועלה לדרגת בריגדיר גנרל, ונשאר בכוחות המזוינים של ירדן עד לפרישה. הוא ידוע בזכות תפקידו בפעולת סמוע.

== פעילותו הצבאית ==
אסעד ע'נמא היה מפקד גדוד 48 של צבא ירדן, הכוח הירדני הראשון שהגיע לשדה הקרב במהלך פעולת סמוע. היחידה של ע'נמא נמצאה בקרבת הגבול, וחתרה למגע עם כוח צה״ל שכלל כ-11 טנקי "צנטוריון", חמישים משאיות משוריינות, וכ-500 צנחנים., הכוח נתמך על ידי מפציץ אוראגן ושמונה תותחי שדה מהצד הישראלי של הגבול שמטרתם הייתה למנוע מעבר כלי רכב משוריינים או ארטילריה פוטנציאלית.

עם כניסת הצבא הישראלי לסמוע ולכפרים הסובבים, כוחותיו של ע'נמא חולקו לשלושה ראשים. הם פנו ישירות לעמדות החסימה של ישראל שהיו פזורים מצפון מערב לסמוע. שני ראשים ירדנים נוספים נתפסו מצפון-מזרח, אך מחלקה ירדנית אחת הצליחה להיכנס לעיירה ועסקה בלחימה קרובה עם ישראל עד שהאחרון נהרג. 15 חיילים ירדניים ושלושה אזרחים נהרגו, 54 נפצעו ורוב המבנים והתשתיות של סמוע ניזוקו או נהרסו. בנוסף, מפקד ישראלי נהרג ועשרה חיילים נפצעו. לאחר הקרב, אסעד ע'נמא קיבל את עיטור האומץ מהמלך חוסיין, על חלקו בקרב.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי צבא ירדנים
קטגוריה:אנשי צבא ירדנים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ילידי 1930
קטגוריה:ירדנים שנפטרו ב-2006
איפוספאמיד

איפוספאמיד (בלועזית: Ifosfamide, נמכר תחת שם המותג Ifex) היא תרופה כימותרפית המשמשת לטיפול במספר סוגי סרטן. תרופה זו שייכת לקבוצת סוכני אלקילציה ומשפחת חנקן חרדלי. פעולתה נעשית על ידי הפרעת שכפול ה-DNA וייצור ה-RNA. 

התרופה אושרה לשימוש רפואי בארצות הברית ב-1987. היא נמצאת ברשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי.

== שימושים רפואיים ==
התרופה משמשת לטיפול במגוון רחב של סוגי סרטן, ביניהם:
* סרטן האשכים
* סרטן השד
* לימפומה (הודג'קין וששאינה הודג'קין)
* סרקומה של רקמות רכות.
* אוסטאוסרקומה או סרטן העצמות.
* סרטן ריאות.
* סרטן צוואר הרחם.
* סרטן השחלות.
* פרוטוקול ICE

== שימוש ==
התרופה מגיעה כאבקה לבנה, ולאחר מהילה היא הופכת לנוזל חסר צבע. התרופה ניתנת דרך עירוי ורידי, ולעיתים קרובות בשילוב עם מסנה, על מנת למנוע דימום פנימי אצל המטופל, בפרט בשלפוחית השתן. 

== תופעות לוואי ==
תופעות הלוואי הנפוצות כוללות נשירת שיער המתרחשת תוך 3-4 שבועות מנטילת המנה הראשונה. הקאות המתחילות שעות ספורות לאחר נטילת התרופה ועשויות להתמשך עד שבועיים לאחר מכן. דם בשתן, כתוצאה מפגיעה בשלפוחית השתן. כדי למנוע זאת יומלץ למטופל להרבות בשתיית מים, ובנוסף הוא יקבל נוזלים רבים דרך הוריד. כתוצאה מדיכוי מח העצם תהיה ירידה בספירה שעלולה לגרום לאנמיה, שטפי דם, דימומים וזיהום. כמו כן, נטילת התרופה עשויה להשפיע על הפוריות של גברים ונשים כאחד. תופעות לוואי נדירות כוללות שינויים בתפקוד הכבד, פריחה, פיגמנטציה של העור, בלבול, עייפות ואובדן שיווי משקל. תופעות אלו מופיעות בעיקר במקרים של מינון גבוה.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.cancer.org.il/template/default.aspx?PageId=7071 התרופה באתר האגודה למלחמה בסרטן].

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרופות לטיפול בגידולים
קטגוריה:רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי
גאורג, דוכס בוואריה

גאורג, דוכס בוואריה (בגרמנית: George. von Bayern; 15 באוגוסט 1455 – 1 בדצמבר 1503), היה דוכס בוואריה-לנדסהוט בין השנים 1479–1503, ועם מותו פרצה בבוואריה מלחמת לנדסהוט.

==ביוגרפיה==
גאורג נולד ב-15 באוגוסט 1455, ללודוויג התשיעי, דוכס בוואריה ולאמליה מסקסוניה, דוכסית בוואריה, בתם של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומרגרטה מאוסטריה.

בשנת 1479 מת אביו לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה, וגאורג עלה לשלטון במקומו. בתחילה ניסה גאורג יחד עם בן דודו אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה להרחיב את השפעתו באוסטריה, אולם לאחר מכן זנח את תוכניותיו והשלים עם פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. מאוחר יותר הפך גאורג לבעל בריתו של מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ותמך בו במסעותיו בשוואביה, שווייץ, גלדרן והונגריה.

ב-1 בדצמבר 1503 מת גאורג ללא בנים, ובן דודו אלברכט הרביעי, דוכס בוואריה-מינכן ירש את נחלותיו ואיחד תחת שלטונו את כל בוואריה. אולם בעקבות התנגדותו של רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג, חתנו של גאורג, פרצה מלחמת לנדסהוט, שבסיומה הוחלט שבנו של רופרכט אוטו היינריך יקבל את רוזנות פפאלץ-נויבורג, ואילו שאר הנחלה תישאר בידי אלברכט.

==משפחתו==
ב-14 בנובמבר 1475 התחתן גאורג עם ידוויגה יגלו, דוכסית בוואריה, בתם של קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין ואליזבת מאוסטריה, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
* לודוויג מבוואריה (1476–1496)
* רופרכט מבוואריה (1477)
* אליזבת מבוואריה (1478–1504), התחתנה עם רופרכט מפפאלץ, בישוף פרייזינג
* מרגרטה מבוואריה (1480–1531)
* וולפגנג מבוואריה (1482)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| גאורג, דוכס בוואריה בית ויטלסבאך נולד:15 באוגוסט 1455 מת:1 בדצמבר 1503
|-
| rowspan="1" align="center"| לודוויג התשיעי
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בוואריה-לנדסהוט 1479–1503
| rowspan="1" align="center"| אלברכט הרביעי
|}

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:דוכסי בוואריה
קטגוריה:ילידי 1455
קטגוריה:נפטרים ב-1503
ישראל זולברג

ישראל זולברג (2 ביוני 1946 - 5 ביוני 1967) היה חובש קרבי שעוטר בעיטור העוז על פעילותו בגבעת עלי מונטר במבואות עזה במהלך מלחמת ששת הימים.

==ביוגרפיה==
זולברג נולד בירושלים. בן לאברהם זולברג ולשושנה לבית שניידוביץ. הוריו נישאו בשנת 1940, ונולדו להם שלושה בנים, אורי הבכור, ישראל ונפתלי. לאחר שחרור באר שבע עברה המשפחה להתגורר בה כדי לארגן את פתיחת חדר הניתוח בבית החולים הדסה. זולברג למד בבית הספר היסודי "בארי" ומשם המשיך לבית הספר התיכון העירוני א', שם שימש כקריין בערבי קריאה, והיה חבר בתנועת הצופים ובתזמורת הנוער העירונית. 

זולברג התגייס לצה"ל באוגוסט 1964 והתנדב לצנחנים. עבר קורס צניחה וסיים בהצטיינות קורס חובשים קרביים בכירים. בהמשך היה אחראי למרפאה בגדודו, והתקבל לפקולטה לרפואה אליה עמד להיכנס בשנת תשכ"ח.

עם תום שירותו הסדיר, חתם קבע, וביום הראשון ללחימה במלחמת ששת הימים השתתף בקרב שנערך בגבעת עלי מונטר במבואות עזה. כחובש קרבי, הגיש עזרה רפואית לפצועים בזחל"מים הבוערים, כשמסביבם אש תופת מטנקים ומרגמות. הוא ארגן את חילוץ הפצועים, והצליח לחלץ תחת האש 9 פצועים ובהם סגן מפקד הגדוד. כאשר טיפס על זחל"ם שנפגע ובתוכו הרס"פ צעקו לו החיילים שיתפוס מחסה בתעלות הסמוכות, אך הוא השיב ובעודו מטפל ברס"פ הפצוע, התפוצץ פגז בסמוך אליהם, והוא נפגע ממנו והועבר לאזור הפצועים שעזר לחלץ, ולבסוף נפטר מפצעיו.

להלן תיאור המעשה ב"אתר הגבורה":

זולברג הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי לשעת חירום בבארי, לאחר מכן הועבר לבית הקברות הצבאי בבאר שבע.

ב-1971 נפל, בעת שירותו הצבאי, אחיו , ונטמן בבית העלמין קריית שאול. לאחר זמן מה, הועברו עצמותיו של ישראל זולברג לקבר הסמוך לזה של אחיו.

לאחר מותו הוענק לו ציון לשבח על ידי הרמטכ"ל על גילוי אומץ לב ודבקות במטרה. לאחר נפילתו בני כיתתו של נפתלי נטעו חורשה לזכרו ביער הקרן הקיימת "נווה אברהם" הנמצא ליד בית הספר החקלאי אשל הנשיא, ועם פטירתו של נפתלי, נטעו חורשה נוספת. 

הוריו של זולברג הקימו קרן מלגות שנתיות, למי שידו אינה משגת, ללמוד בתזמורת הנוער העירונית, ספר תורה לזכרו הוכנס לבית הכנסת "אהבת אחים" בשיכון בבלי בתל אביב, וגביע נודד על שמו הוענק לקבוצת נוער המצטיינת בצעדת הנגב.

לאחר מות הוריו, אברהם בשנת 1998 ושושנה בשנת 2008, הם נקברו בסמוך לבניהם הנופלים. על קברם נכתב: .

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://refua.gal-ed.co.il/Web/He/WarsVictims/Page/Default.aspx?ID=20274 ישראל זולברג] באתר חיל הרפואה
* [http://refua.gal-ed.co.il/Web/He/WarsVictims/Page/Default.aspx?ID=28091 נפתלי זולברג] באתר חיל הרפואה
* [https://billiongraves.com/grave/%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C-%D7%96%D7%95%D7%9C%D7%91%D7%A8%D7%92/18013190#/ קברו של ישראל זולברג] באתר Billiongraves
*[http://jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DAV%2F1972%2F01%2F12&id=Ar00414&sk=0FCE7128 ידיעה בעיתון] דבר באתר הספרייה הלאומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרפואה
קטגוריה:בוגרי בית ספר בארי (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף א' (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
יחסי סנט קיטס ונוויס – שוודיה

יחסי סנט קיטס ונוויס–שוודיה הם יחסי החוץ בין סנט קיטס ונוויס לבין שוודיה. לסנט קיטס ונוויס אין נציבות דיפלומטית בשוודיה, אך לשוודיה יש קונסוליה בבאסטר, ושגרירה שאינה תושבת אשר מייצגת את שוודיה בכלל האזור הקריבי, ובכללו סנט קיטס ונוויס. מקום מושבה של השגרירה הוא בסטוקהולם, אך היא מגיעה לקריביים באופן תדיר.

מתוקף אמנת שנגן ובהתאם להסכם בין המדינות, אזרחי סנט קיטס ונוויס רשאים להיכנס לשוודיה ללא ויזה, בעוד שאזרחים שוודים רשאים לשהות בסנט קיטס ונוויס עד לשלושה חודשים ללא ויזה.

היקף הסחר בין השתיים בשנת 2015 עמד על 988 אלף דולר אמריקאי. שוודיה ייצאה לסנט קיטס ונוויס סחורה בשווי 978 אלף דולר שכללה בעיקר טלפונים ולתת. שוודיה ייבאה מסנט קיטס ונוויס סחורה בסך 10,000 דולר שכללה בעיקר מכשירי מדידה וטלפונים. הסחר בין השתיים נמצא במגמה לא ברורה של עליות וירידות ולא ברור מה יהיה עתידו.

== הערות שוליים ==
גיא גרימלנד

גיא גרימלנד (נולד ב-9 ביוני 1973) הוא עיתונאי ובלוגר ישראלי, המשמש דובר חברת "אינטל ישראל". בעבר היה הכתב הטכנולוגי של TheMarker.

==ביוגרפיה==
למד בתיכון חדש בהרצליה. הוא בוגר אוניברסיטת בן-גוריון בנגב בפסיכולוגיה.

בין השנים 2002–2004 היה עורך ב-MSN ישראל ובשנים 2004–2006 היה עורך ב"אנשים ומחשבים". בין השנים 2006–2012 היה כתב ב-TheMarker בנושאי טכנולוגיה, היי-טק, סטארט-אפים, והון סיכון וכלכלה.

החל משנת 2012 משמש כדובר חברת אינטל ישראל.

תושב ראש העין. נשוי לשרי קסל גרימלנד, מרפאה בעיסוק.

==קישורים חיצוניים==

* [https://about.me/guy.grimland אודות גיא גרימלנד], באתר about.me 
* [http://www.themarker.com/misc/writers/1.450 כתבות של גיא גרימלנד], באתר דה-מרקר
* [http://www.geektime.co.il/tag/גיא-גרימלנד כתבות של גיא גרימלנד], בבלוג הטכנולוגיה, גיקטיים
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל TheMarker 
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:ראש העין: אישים
קטגוריה:אינטל ישראל: עובדים
קטגוריה:דוברים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש הרצליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
היינריך הראשון, דוכס בוואריה

היינריך הראשון, דוכס בוואריה (בגרמנית: Heinrich I. von Bayern; 919–1 בנובמבר 955), היה בנו של היינריך הראשון, מלך גרמניה, ודוכס בוואריה בין השנים 948–955.

==ביוגרפיה==
היינריך נולד בשנת 919, להיינריך הראשון, מלך גרמניה ולמתילדה מרינגלהיים, בתו של דיטריך מווסטפליה.

בשנת 936 מת אביו היינריך הראשון, מלך גרמניה, ואחיו אוטו הראשון עלה לשלטון במקומו. בשנת 938 סירב אברהרד, דוכס בוואריה, להישבע אמונים לאוטו, ובתגובה אוטו הדיח אותו לטובת דודו ברטולד. לאחר מכן פרץ מרד של אברהרד, דוכס פרנקוניה ביחד עם חלק מאצילי סקסוניה, בדרישה להדיח את אוטו עצמו לטובת אחיו למחצה, טאנקמר. אוטו הצליח לתפוס ולהרוג את טאנקמר, אולם היינריך נפל בשבי המורדים, ובהיותו בשבי חבר אל המורדים, וטען לזכותו לכתר. המרד נמשך עוד שנה, כאשר גם גילברט, דוכס לורן הפר את שבועת האמונים שלו לאוטו והעביר את נאמנותו ללואי הרביעי, מלך צרפת, ואילו היינריך קשר להדיחו בעזרת הארכיבישוף של מיינץ.

בשנת 939, ניצח אוטו בקרב אנדרנך, את דוכסי פרנקוניה ולורן. שני הדוכסים נהרגו, היינריך נמלט לצרפת, והמרד דוכא באופן סופי. לאחר מכן השלים היינריך עם אוטו, ואוטו מינה אותו כדוכס לורן. היינריך לא הצליח להתבסס בלורן ובשנת 940 חזר לסקסוניה. בשנה הזו ולאחריה, היינריך יחד עם אצילי סקסוניה המזרחית תכננו התנקשות באוטו במהלך חגיגות חג הפסחא בקוודלינבורג, אולם הקשר נחשף והיינריך נעצר.

עם השנים השתפרו היחסים בין האחים, ולאחר מותו של ברטולד, דוכס בוואריה בשנת 948, נתן אוטו בהנחיית אמו מתילדה מרינגלהיים את דוכסות בוואריה להיינריך. על אף קשיים והתנגדויות שהיו לו מצד אצילים מקומיים, הרחיב היינריך את שטחי הדוכסות במלחמות עם ההונגרים. בשנת 951 התלווה היינריך לאוטו במסעו לאיטליה נגד ברנגר השני, מלך איטליה, ואף שידך לו את אדלייד מבורגונדי, כאשר הביא לו אותה לפאביה. בתמורה לסיועו העניק לו אוטו בדיאט הקיסרי באאוגסבורג בשנת 952, את מרקיזות ורונה יחד עם הערים פריולי, אקוויליה ואיסטריה. בשנים 953–954 סייע היינריך לאוטו, בדיכוי המרד של בנו ליאודולף, דוכס שוואביה וחתנו קונרד, דוכס לורן.

בשנת 955 זכה אחיו אוטו בניצחון מוחץ על המדיארים בקרב לכפלד, ואילו היינריך חלה ומת ב-1 בנובמבר אותה שנה, ובנו היינריך השני, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
בשנת 938 התחתן היינריך עם יודית, דוכסית בוואריה, בתם של ארנולף, דוכס בוואריה ויודית מפריולי, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* הדוויג מבוואריה, דוכסית שוואביה (939–994), התחתנה עם בורכארד השלישי, דוכס שוואביה
* גרברגה השנייה, מנהלת מנזר גאנדרסהיים (940–1001)
* היינריך השני, דוכס בוואריה (951–995)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| היינריך הראשון, דוכס בוואריה השושלת האוטונית נולד:919 מת:1 בנובמבר 955
|-
| rowspan="1" align="center"| גילברט
| rowspan="1" align="center"| דוכסות לורן 940–941
| rowspan="1" align="center"| אוטו
|-
| rowspan="1" align="center"| ברטולד
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בוואריה 948–955
| rowspan="2" align="center"| היינריך השני
|-
| rowspan="1" align="center"| הקמה חדשה
| rowspan="1" align="center"| מרקיזות ורונה 952–955
|}

קטגוריה:דוכסי בוואריה
קטגוריה:ילידי 920
קטגוריה:נפטרים ב-955
אהרן שמואל אסאד

הרב אהרן שמואל אסאד (ה'תק"ץ 1830 – ו' בניסן ה'תרס"ה 1905) היה רבה של דונא-סרדהאלי שבסלובקיה במשך שלושים ושש שנה.

==ביוגרפיה==

נולד בשנת תק"ץ 1830 בדונה-סרדהלי שבהונגריה, להרב יהודה אסאד רב העיר, ולאסתר לבית רגנר. 

למד אצל אביו ואצל הכתב סופר. הוסמך להוראה על ידי הרב שלמה קלוגר, הרב שלמה זלמן אולמן "היריעות שלמה" והרב אברהם שאג-צוובנר. נישא ליהודית, בתו של הרב ליפמן גלזר מניקלשבורג, מגזע בעל עבודת הגרשוני.

בשנת 1859 התמנה לאב"ד קאלטה כממלא מקום לגיסו רבי יונה רייכהרט. בשנת 1866 נפטר אביו, וכעבור שלוש שנים, בשנת 1869, התמנה תחתיו כרבה של דונה-סרדהלי וכיהן בתפקיד עד לפטירתו בשנת 1905.

נפטר בו' בניסן ה'תרס"ה (1905), ונקבר בבית הקברות דונה-סרדהלי.

==תורתו==

התכתב בדברי תורה עם גדולי דורו, בראשם הכתב סופר והמהר"ם שיק. הוציא לאור את ספר השו"ת של אביו, בתוספת הערותיו והגהותיו. 

חידושי תורתו בשם "חידושי ראשבי"ד אש דת" חידושים בסוגיות הש"ס ועל המסכתות וקונטרס בדברי אגדה, נדפסו בברוקלין בשנת תשמ"ה. 
תשובותיו נלקטו לספר שו"ת "שאילת שמואל" ונדפסו בבני ברק תשס"ה. 

ספרו "פרקי מחשבה - אש דת" הכולל פרקי מחשבה ומאמרי השקפה, נערך ויצא לאור על ידי הרב שלמה וייס בבני ברק תשע"ג. 

חידושי מהרא"ש אסאד: (בני ברק, תש"ע) על מסכת כתובות. 
 
פירושיו לספר תהלים נדפסו מכתבי ידו ביחד עם פירושי אביו בשם תהלות מהרי"א (בני ברק, תשע"ו). 

==קישורים חיצוניים==
* [https://il.bidspirit.com/ui/lotPage/source/catalog/auction/8053/lot/17215/מכתב-בדברי-תורה-מהגאון-הגדול-ר?lang=he מכתב בדברי תורה מאת רבי אהרן שמואל אסאד], בידספיריט
* 

קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:דונאיסקה סטרדה: רבנים
קטגוריה:ילידי 1830
קטגוריה:נפטרים ב-1905
דברי הרב ודברי התלמיד דברי מי שומעין

דברי הרב ודברי התלמיד דברי מי שומעין הוא ביטוי שמקורו בתלמוד, ומשמעותו היא שכאשר ישנה התנגשות בין דעת רב לדעת תלמיד יש להישמע לדעת הרב.
==מקור הביטוי==
הביטוי מופיע בתלמוד כאחד הטעמים לכלל ההלכתי אין שליח לדבר עבירה. כיוון שהשליח צריך היה להישמע לדברי הרב (הקב"ה) ולא לדברי התלמיד (המשלח), בטלה השליחות, והאחריות על העבירה שנעשתה מוטלת על השליח.
שלש פעמים נוספות מופיע הביטוי בתלמוד הבבלי. בשני מקומות הוא מופיע כטענה שאין לטעון: לגבי השוכר עדי שקר נאמר שהוא פטור מדיני אדם וחייב בדיני שמים, ושהוא אינו יכול לטעון שעל עדי השקר היה שלא להעיד משום דברי הרב. וכן מסית אינו יכול לטעון שעל הניסת היה שלא לשמוע לו, דבר הנלמד מסיפורו של נחש הקדמוני, שנמנע ממנו להגן על עצמו, כדי שלא יטען טענה זו.<ref></ref>

==בדינים שונים==
* לגבי מסית ומדיח - כאמור, בתלמוד נאמר שהמסית אינו יכול לפטור עצמו בטענה שהמוסת היה צריך לשמוע בקול הקב"ה ולא בקולו משום "דברי הרב ודברי התלמיד דברי מי שומעים". לפי התוספות הטעם הוא שאיסור ההסתה הוא איסור העומד בפני עצמו, ואינו תלוי בכך שהמוסת ישמע ויפעל לפי ההסתה.
* הכלל אין שליח לדבר עבירה - לפי הטעם הזה יש חילוק בין שליח שמצווה על אותו איסור לבין שליח ש"אינו בר חיובא", כלומר אינו מצווה על איסור זה. דוגמה לדבר היא אשה שנשלחת על ידי איש לבצע הקפת הראש. כיוון שאשה אינה מצווה על איסור הקפת הראש, לדעת רבינא תהיה במקרה זה שליחות לדבר עברה.
* אין הלכה כתלמיד במקום הרב - אחד מכללי הפסיקה במחלוקות האמוראים שהשתמשו בו הראשונים. כלל זה דומה לעיקרון לפיו יש להישמע לדברי הרב ולא לדברי התלמיד. אמנם הוא אינו כלל מוחלט

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניבים וביטויים חז"ליים
קטגוריה:משפט עברי
קטגוריה:הסתה והמרדה
היינריך השני, דוכס אוסטריה

היינריך השני, דוכס אוסטריה, המכונה יאזומירגוט, שנודע קודם גם כ היינריך האחד עשר, דוכס בוואריה (בגרמנית:Heinrich der Zweite von Österreich ; Jasomirgot 1112–13 בינואר 1177), היה בן למשפחת באבנברג, דוכס בוואריה בין השנים 1141–1156 ושליט אוסטריה בין השנים 1141–1177.

==ביוגרפיה==
היינריך נולד בשנת 1112, ללאופולד השלישי, מרקיז אוסטריה ולאגנס מווייבלינגן, בתם של היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וברטה מסבויה.

בשנת 1140 מונה היינריך כרוזן הפלטינט שעל הריין, אולם בשנת 1141 מת אחיו לאופולד הרביעי, מרקיז אוסטריה ללא יורשים, והיינריך עלה לשלטון במקומו. בנוסף למרקיזות אוסטריה קיבל היינריך את דוכסות בוואריה, שאותה קיבל אחיו לאופולד מקונרד השלישי, מלך גרמניה, לאחר שהדיח את היינריך העשירי, דוכס בוואריה.

בשנת 1156 הגיע פרידריך הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה להסדר עם בית ולף, ולפיו נאלץ היינריך לוותר על דוכסות בוואריה לטובת היינריך האריה, וכפיצוי הועלתה מרקיזות אוסטריה למעמד דוכסות, ובוטלה הכפיפות שהייתה לה לבוואריה.

שלא כאביו ששהה ברוב הזמן בקלוסטרנובורג, היינריך קבע את בירתו בווינה, ומאז היא בירת אוסטריה. בשנת 1147 הושלמה בניית קתדרלת סטפנוס הקדוש, ובשנת 1155 בנה היינריך את מנזר המנזר הסקוטי בווינה.

ב-13 בינואר 1177 מת היינריך בווינה, ובנו לאופולד החמישי, דוכס אוסטריה עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-1 במאי 1142 התחתן היינריך עם גרטרוד מזיפלינבורג, בתם של לותאר השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וריכנצה מנורטהיים, אך היא מתה כעבור פחות משנה ללא ילדים.

בשנת 1148 התחתן היינריך עם תאודורה קומנה, דוכסית אוסטריה, אחייתנו של מנואל הראשון, קיסר האימפריה הביזנטית, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* אגנס מאוסטריה (1154–1182), התחתנה עם אישטוון השלישי, מלך הונגריה, ולאחריו התחתנה עם הרמן, דוכס קרינתיה
* לאופולד החמישי, דוכס אוסטריה (1157–1194)
* היינריך הראשון, דוכס מדלינג (1158–1223)

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| היינריך השני, דוכס אוסטריה בית באבנברג נולד:1112 מת:13 בינואר 1177
|-
| rowspan="1" align="center"| וילהלם
| rowspan="1" align="center"| רוזנות הפלטינט שעל הריין 1140–1141
| rowspan="1" align="center"| הרמן השלישי
|-
| rowspan="2" align="center"| לאופולד הנדיב
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בוואריה 1141–1156
| rowspan="1" align="center"| היינריך השנים עשר
|-
| rowspan="1" align="center"| מרקיזות אוסטריה 1141–1156
| rowspan="1" align="center"| שדרוג המרקיזות
|-
| rowspan="1" align="center"| הקמה חדשה
| rowspan="1" align="center"| דוכסות אוסטריה 1156–1177
| rowspan="1" align="center"| לאופולד החמישי
|}

קטגוריה:דוכסי בוואריה
קטגוריה:שליטי אוסטריה
קטגוריה:ילידי 1107
קטגוריה:נפטרים ב-1177
עונת 1926/1927 בליגה הלאומית האיטלקית

עונת 1926/1927 בליגה הלאומית האיטלקית הייתה העונה ה-27 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-3 באוקטובר 1926 והסתיימו ב-10 ביולי 1927.

בליגה השתתפו 20 קבוצות עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.

טורינו זכתה באליפות הליגה. במהלך סתיו 1927 התואר נשלל על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. זאת כתוצאה מאשמות במכירת המשחקים.
 
אף על פי שבתחילת העונה סוכם על כך ש-4 קבוצות יירדו לליגת משנה, בסופו של דבר אף קבוצה לא ירדה בעקבות הגדלת מספר הקבוצות בליגה.

לאחר סיום עונה "אלבה רומא" ו"פורטיטודו רומא" התאחדו וכך הוקמה קבוצת רומא.

בעקבות משחקי ליגת המשנה, לליגה הלאומית הועלו נוברה, פרו פטריה, רג'אנה ולאציו.

==מהלך התחרות==
לליגה לאומית החדשה הועלו 16 קבוצות מצפון ו-3 קבוצות מדרום. בנוסף לכך, 8 קבוצות נוספות מהצפון קבילו זכות להשתתף במשחקי העפלה על כרטיס נוסף בליגה לאומית. משחקים אלו נערכו בשיטת נוקאאוט במפגש בודד.

לאחר סיום שלב זה, הקבוצות חולקו ל-2 בתים, 10 קבוצות בכל בית. מכל בית 3 קבוצות העפילו לשלב הסופי בו נקבעה המנצחת של התחרות.

===טבלת התחרות - השלב הסופי===

{| class="wikitable" width=70% style="font-size:90%"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=15|שערי זכות
!width=15|שערי חובה
!width=15|הפרש שערים
!width=15|נקודות
!הערות
|-
|1 || טורינו
|| 10 || 7 || 0 || 3 || 17 || 15 || 2 || 14 || ניצחה בתחרות. בהמשך התואר נשלל.
|-
|2|| בולוניה || 10 || 5 || 2 || 3 || 14 || 6 || 8 || 12 || rowspan="5"|
|-
|3|| יובנטוס 
|| 10 || 5 || 1 || 4 || 24 || 13 || 11 || 11
|-
|4|| גנואה 
|| 10 || 4 || 1 || 5 || 15 || 21 || 6− || 9
|-
|5|| אינטר 
|| 10 || 3 || 2 || 5 || 13 || 16 || 3− || 8
|-
|6|| מילאן 
|| 10 || 2 || 2 || 6 || 13 || 25 || 12− || 6
|}

==כדורגלנים מצטיינים==
אנטון פובולני, () מאינטר כבש 22 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/tablesi/ital27.html נתונים מאתר rsssf]

איטליה
איטליה
קטגוריה:עונות בסרייה א'
קטגוריה:1926 באיטליה
עונת 1927/1928 בליגה הלאומית האיטלקית

עונת 1927/1928 בליגה הלאומית האיטלקית הייתה העונה ה-28 של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-25 בספטמבר 1927 והסתיימו ב-22 ביולי 1928.

בליגה השתתפו 22 קבוצות. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.

בעקבות משחקי ליגת המשנה של העונה הקודמת לליגה הלאומית הועלו נוברה, פרו פטריה, רג'אנה ולאציו. אף קבוצה לא ירדה ליגה, אך בעקבות התאחדות מספר קבוצות, בסופו של דבר ליגה כללה 22 קבוצות.

טורינו זכתה באליפות הליגה בפעם הראשונה בתולדות המועדון (התואר של העונה הקודמת אינו נחשב).

אף על פי שבתחילת העונה סוכם על כך ש-6 קבוצות יירדו לליגת משנה, בסופו של דבר אף קבוצה לא ירדה בעקבות הגדלת מספק הקבוצות בליגה יתרה מכך, 10 קבוצות מליגת משנה העפילו לליקה לאומית לעונה הקרובה.

==מהלך התחרות==
הקבוצות חולקו ל-2 בתים, 11 קבוצות בכל בית. מכל בית 4 קבוצות העפילו לשלב הסופי בו נקבעה המנצחת של התחרות.

===טבלת התחרות – השלב הסופי===

{| class="wikitable" width=70% style="font-size:90%"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=15|שערי זכות
!width=15|שערי חובה
!width=15|הפרש שערים
!width=15|נקודות
!הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
| 1.
| טורינו
| 14
| 8
| 3
| 3
| 33
| 18
| 15
| 19
| זכייה באליפות
|-
| 2.
| גנואה 
| 14
| 7
| 3
| 4
| 30
| 27
| 3
| 17
|-
| 3.
| אלסנדריה
| 14
| 6
| 4
| 4
| 31
| 25
| 6
| 16
|-
| 3.
| יובנטוס 
| 14
| 7
| 2
| 5
| 23
| 17
| 6
| 16
|-
| 5.
| בולוניה 
| 14
| 5
| 5
| 4
| 28
| 18
| 10
| 15
|-
| 6.
| מילאן 
| 14
| 5
| 4
| 5
| 21
| 24
| 3-
| 14
|-
| 7.
| אינטר 
| 14
| 5
| 1
| 8
| 27
| 37
| 10-
| 11
|-
| 8.
| קסאלה 
| 14
| 1
| 2
| 11
| 14
| 41
| 27-
| 4
|}

==כדורגלנים מצטיינים==
חוליו לובונטי מטורינו כבש 35 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.rsssf.com/tablesi/ital28.html נתונים מאתר rsssf]

איטליה
איטליה
קטגוריה:עונות בסרייה א'
נמל התעופה הבין-לאומי וירו וירו

נמל התעופה הבין-לאומי וירו וירו (בספרדית: Aeropuerto Internacional Viru Viru) הממוקם בסנטה קרוס דה לה סיירה שבבוליביה הוא נמל התעופה הגדול ביותר שפועל במדינה. מנמל התעופה פועלות טיסות פנימיות בבוליביה וטיסות בין-לאומיות ליעדים בדרום אמריקה, צפון אמריקה ואירופה.

== היסטוריה ==
נמל התעופה נפתח בשנת 1983 והחליף את נמל התעופה הבין-לאומי הישן של סנטה קרוס - נמל התעופה אל טרומפיו . 

בנמל התעופה התרחשו 3 תאונות לאורך שנות הפעילות שלו, בשנים 2006, 2010 ו-2014.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
וירו וירו
עזרא וישניא

עזרא וישניא (נולד ב-1948) הוא חייל צה"ל שעוטר בעיטור העוז על לחימתו בקרב אום-כתף במלחמת ששת הימים. וישניא עוטר על כך ששכב על הגדר, על מנת שחבריו לגדוד יוכלו לעבור על גבו.

== שירותו בצה"ל ==
עזרא וישניא נולד בתל אביב בשנת 1948. וישניא התגייס לנח"ל ושירת כחניך צעיר בקורס המ"כים של הנח"ל (שמוקם אז בשבטה) בגדוד "שועלי הנגב".

=== לחימתו בקרב אום-כתף ===

כשפרצה המלחמה, הגדוד של וישניא נשלח לכבוש חלק ממתחם התעלות באום כתף - נקודת מפתח הסמוכה לגבול עם מצרים – במטרה לפתוח את הכביש שעבר במרכז המתחם, ובכך לאפשר לכוחות השריון של צה"ל להתקדם על הכביש מערבה.

בליל ה-5 ביוני 1967, בכניסה לקרב התעלות באום-כתף, נמנה וישניא עם חוליית הפריצה של מחלקתו. בשעת הפריצה נפצע בשתי רגליו מ-6 כדורים במספר צרורות. על אף פצעיו הקשים, גרר את עצמו על גדר התיל, שכב על הגדר וצעק לעבר חבריו: "דירכו עלי ועברו". אנשי הפלוגה עברו עליו לתוך המתחם ורק לאחר מכן, נחבש ופונה.

מדובר בתרגולת צה"לית שהייתה קיימת עוד לפני מלחמת ששת הימים, על פיה, בעת פריצה ליעד מבוצר, פורץ הכוח התוקף את הגדרות המקיפות את היעד באמצעות בונגלור. במידה ואין בונגלור, או שהבונגלור לא מתפוצץ, על אחד מחיילי כוח הפריצה להישכב על הגדר ושאר החיילים אמורים לעבור על גבו ולדלג אל תוך המתחם.

על פועלו בקרב העניק לו הרמטכ"ל דוד אלעזר את עיטור העוז באפריל 1973.

==לאחר המלחמה==
לאחר המלחמה סבל מכאבים ברגליו. וישניא השתתף בראיונות בהם סיפר את סיפורו כלוחם. עזרא וישניא נשוי וגר בתל אביב.

פעולתו של וישניא בקרב הונצחה בפזמון "צל"ש" שכתבו עודד בצר (מילים) ודוד קריבושי (לחן) ובוצע על ידי צמד דרום באלבום הבכורה שלהם, "צמד דרום" (1968).

הביטוי לשכב על הגדר הפך נפוץ בעקבות מורשת הקרב שהותיר אחריו וישניא, בתחילה בצה"ל ולאחר מכן בכלל העברית החדשה.

==ראו גם==
* דוד שירזי

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.nahal.co.il/גשר-חי/ גשר חי], באתר הנח"ל
*[http://www.nahal.co.il/awards/עזרא-וישניא/ דף עיטור העוז,] אתר הנח"ל
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:ישראלים שהקריבו את עצמם
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
דלפי ז'לי

דלפי ז'לי אי ראורה (בקטלאנית: Delfí Geli i Roura, נולד ב-22 באפריל 1969 בסאלט שבספרד) הוא כדורגלן עבר קטלאני-ספרדי ששיחק כמגן ימני. ז'לי שיחק החל מסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 ועד תחילת המאה ה-21 בקבוצות כגון ברצלונה, אלבסטה, אתלטיקו מדריד ודפורטיבו אלאבס. החל מ-2015 ז'לי הוא נשיא מועדון הכדורגל ז'ירונה.

== קריירה ==
=== קריירת מועדונים ===
ז'לי נולד וגדל בסאלט, עיירה שבקרבת ז'ירונה שבקטלוניה, ספרד. הוא החל את הקריירה המקצועית שלו כשחקן התקפה בז'ירונה שהייתה אז בליגה השלישית. הוא ירד עמה לליגה הרביעית כבר בעונתו הראשונה שם. ב-1989 הצטרף לברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של ברצלונה, מהקבוצות הבכירות בכדורגל בספרד. הוא היה שנתיים בברצלונה ב', שהייתה אז בליגה השלישית, והוא סייע לה לעלות לליגה השנייה. במדי הקבוצה הבוגרת ערך הופעה בודדת, במשחק הליגה נגד ריאל אוביידו ב-31 בינואר 1990 שהסתיים בתיקו מאופס.

בעונת 1991/1992 הושאל ז'לי מברצלונה לאלבסטה, שעלתה לראשונה בתולדותיה לליגה הראשונה בספרד. שם הוסט לעמדת המגן הימני. לאחר שהסתיימה השאלתו, הועבר באופן מלא לקבוצה, והוא היה שחקן קבוע בהרכבה עד 1994. בקיץ הזה עבר לאתלטיקו מדריד והוא התברג בקבוצתו החדשה במהרה. בעונת 1995/1996 לקח חלק מהותי בזכייתה בדאבל - זכייה באליפות ספרד ובגביע הספרדי - תוך שהוא מופיע ב-49 משחקים בכל המסגרות ומבקיע פעמיים. הוא בילה באתלטיקו מדריד 5 עונות, בהן ערך 139 הופעות בליגה וכבש 9 שערים.

מכיוון שמעמדו בקבוצה דעך בעונת 1998/1999 - הוא שותף רק ב-6 משחקי ליגה - החליט ז'לי לעזוב את הקבוצה. הוא הצטרף לקבוצתו הקודמת, אלבסטה, ששבה לליגה השנייה. הוא היה שם עונה אחת, בה כבש 6 שערים ב-23 הופעות, ולאחר מכן עבר לדפורטיבו אלאבס שמהליגה הראשונה. הוא השתלב בקבוצה היטב, שותף ב-35 משחקי בעונתו הראשונה שם וסייע לה להגיע למקום ה-10 בליגה. כמו כן, העפיל עם הקבוצה לגמר גביע אופ"א, שם פגשה אלאבס את ליברפול. 90 הדקות הראשונות הסתיימו בתוצאה 4-4, מה שהביא את המשחק להארכה, אלא שאז ז'לי הבקיע שער עצמי, שהיה גם שער הזהב שהעניק לליברפול את הניצחון ואת הזכייה בגביע.

ז'לי המשיך באלאבס שנתיים נוספות, כשבעונת 2002/2003 הוא ירד עם הקבוצה לליגה השנייה. בקיץ 2003 שב לקבוצת נעוריו ז'ירונה, שהייתה אז בליגה השלישית. בעונתו השנייה שם, עונת 2004/2005, ירד עם הקבוצה לליגה הרביעית. בסיום העונה, בהיותו בן 36, פרש ממשחק.

=== קריירת נבחרות ===
ז'לי ערך 4 הופעות במדי נבחרת ספרד, כולן במשחקי ידידות. הופעת הבכורה שלו הייתה ב-15 בינואר 1992, כשנכנס כמחליף במשחק הידידות נגד . בהמשך נכנס כמחליף במשחקי הידידות נגד ונגד . במשחקו הרביעי והאחרון פתח בהרכב במשחק הידידות נגד ב-27 בינואר 1993.

בנוסף, הופיע פעמיים בנבחרת הלא רשמית של קטלוניה במהלך שנת 1993.

=== לאחר הפרישה ===
ב-9 ביולי 2015 נבחר ז'לי כנשיא קבוצת הכדורגל של ז'ירונה, כשאז היא הייתה בליגה השנייה. בסיום עונת 2016/2017 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה הראשונה, לאחר שסיימה במקום השני בליגה השנייה.

== תארים ==
;ברצלונה
* הגביע הספרדי (1): 1989/1990
;אתלטיקו מדריד
* אליפות ספרד (1): 1995/1996
* הגביע הספרדי (1): 1995/1996

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלני אלבסטה
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:כדורגלני ז'ירונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:מגני כדורגל ספרדים
קטגוריה:מגני כדורגל קטלאנים
קטגוריה:כדורגלנים קטלאנים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1969
טיומן (כדורגל)

מועדון הכדורגל טיומן (ברוסית: Футбольный клуб Тюмень) הוא שמו של מועדון כדורגל מקצועני רוסי מהעיר טיומן שבסיביר שנוסד לראשונה בשנת 1961. הקבוצה משחקת בליגה הראשונה.

==היסטוריה==
המועדון הוקם בשנת 1961 בשם גאולוג טיומן והתמודד בליגת קלאוס ב', של אליפות ברית המועצות בכדורגל. בשנת 1971 סיימה במקום השני ועלתה לליגה השנייה.

בשנת 1984 טיומן זכתה בגביע רוסיה הסובייטית ושנה לאחר מכן זכתה גם באליפות רוסיה הסובייטית. ב-1986 הקבוצה העפילה לליגת המשנה הסובייטית ושיחקה בה במשך 5 עונות, עד 1991. הישג השיא שלה באותן שנים היה המקום ה-11 בליגה בשנים 1989–1990.

לאחר התפרקות ברית המועצות והקמת ליגת העל הרוסית, טיומן צורפה לליגה הבכירה ושיחקה בה בשנים 1992 ובשנים 1994-1995,1997 ו-1998. הישג השיא שלה היה המקום ה-12 בעונת 1994. החל משנת 1998 חלה התדרדרות בהישגים הקבוצה והיא נשרה עד לליגה הרוסית השנייה.

בשנת 2003 הקבוצה פורקה ובמקומה שיחקה קבוצת סיבנפטופרובוד שהוקמה על ידי חברת סיבנפט. בשנת 2004 טיומן הוקמה מחדש והתחילה להתמודד בליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה. הקבוצה הפכה לקבוצה מקצוענית שוב משהעפילה לליגה השנייה בעונת 2005.

בעונת 2008 הקבוצה עברה מיתוג מחודש עם מינויו של אלכסנדר פופוב לנשיא הקבוצה. סמל הקבוצה שונה, צבעי המדים הוחלפו לשחור ולבן. בעונת 2012/2013 הקבוצה העפילה עד לשלב שמינית גמר הגביע הרוסי, שם הודחה על ידי צסק"א מוסקבה.

בעונת 2013/2014 הקבוצה העפילה שוב לשלב שמינית גמר הגביע הרוסי בכדורגל, לאחר שגברה בתוצאה 0:2 על זניט סנקט פטרבורג, אך הודחה לבסוף על ידי טום טומסק. באותה עונה הקבוצה העפילה חזרה לליגת המשנה הרוסית, שנקראה כעת ליגת הכדורגל הלאומית.

בעונת 2018/2019 הקבוצה העפילה בפעם השלישית לשלב שמינית גמר הגביע הרוסי בכדורגל, לאחר שגברה על צסק"א מוסקבה, בדו-קרב פנדלים 3:0, אחרי שוויון 1:1 בזמן החוקי. ברם בתום העונה, ירדה לליגה השנייה.

בעונת 2019/2020 העפילה עד לשלב 32 האחרונות בגביע.

==שמות הקבוצה==
*1961 - 1963, 1983-1991 — גאולוג טיומן
*1964-1965 — פריבוי
*1966-1977 — נפטיאניק
*1978-1979 — סטרויטל
*1980-1982 — פאקל
*1992-1996 — דינמו-גזוביק
*2003 — סיבנפטפרובוד
*1997-2002, מ¯2004 — טיומן

==תארים והישגים==
גביע רוסיה הסובייטית
* מחזיקת הגביע (1): 1985
הליגה הרוסית השנייה
* אלופה (4): 1984, 1985, 1986, 2013/2014
הגביע הרוסי בכדורגל
* שמינית גמר (3): 2012/13, 2013/14, 2018/19
ליגת המשנה הרוסית
* אלופה (2): 1993, 1996

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל רוסיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה ברוסיה
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1961
קטגוריה:סיביר: מועדוני ספורט
קטגוריה:טיומן
פריטיגרן

פריטיגרן (Fritigern, בלטינית: Fritigernus, פריטיגרנוס) היה מנהיג ולוחם גותי (מת ב-380 בערך).

פריטיגרן הנהיג את חציית נהר הדנובה לכיוון הגדה שבשליטת האימפריה הרומית (דרומה). בעקבות מתקפת ההונים, שהחלו לתקוף את השבטים הגותיים מצפון, ביצע פריטיגרן עסקה עם הקיסר הרומי ואלנס שיעזור לו לחצות את נהר דנובה ויתן לו להתיישב בצד הרומי של נהר דנובה, ובתמורה לזאת פריטיגרן יגייס שכירי חרב גותים לטובת הצבא הרומי, שילחמו לצדם נגד ההונים.

כשהגיעו הגותים לאזור חציית הנהר היו סירות מעטות ביחס למספרם של הגותים שהיה לערך כ-50,000.
בעת חציית הנהר טבעו ומתו מאות גותים בגלל האמצעיים הדלים שהעמידו לרשותם הרומים בעת חציית הנהר.

לאחר שחצו את הנהר הצבא הרומי לקח מהם את כל כלי נשקם וכספם.
ולקח אותם, בניגוד להסכם שפריטיגרן עשה עם הקיסר הרומי, כשבויים והרעיבו אותם במחנות פליטים.
בשלב מסוים החלה התקוממות של הגותים כנגד הצבא הרומי, לאחר שלקחו את פריטיגרן למעצר. ולאחר שחרורו, החל המרד כנגד הצבא הרומי בהנהגתו של פריטיגרן. 
המרד צלח, והגותים מתוך האימפריה הרומית החלו לכבוש חלקים ניכרים ממנה במשך שנתיים. עד שהגיעו מספר קילומטרים ספורים מהעיר אדריאנופול. שם, הצבא הרומי התארגן לקרב ומנה כ-30,000 לוחמים לעומת כ-15,000 של הגותים.
ב-9 באוגוסט 378 נערך קרב אדריאנופול, שהיה קרב ההכרעה.
פריטיגרן שידע שהרומים צועדים כבר כל היום לעברם מכיוון מזרח, הבעיר מדורות באזור שדה הקרב. זו הייתה אסטרטגיה שעזרה לגותים. הרומים שבאו עם הקיסר הרומי הגיעו עייפים ביום קיץ שהיה חם. והלהבות שהגותים הבעירו סייעו להם להביס את הרומים ולשרוף את קיסרם ואלנס בעודו בחיים.
מלבד הקיסר עצמו, הושמד גם כשני-שלישים מצבאו.

== ראו גם ==

* Heather, Peter (2005). The Fall of the Roman Empire. A New History of Rome and the Barbarians. Oxford and New York: Oxford University Press. ISBN <bdi>978-0195159547</bdi>.
* Kulikowski, Michael (2006). Rome's Gothic Wars. Cambridge University Press. 
==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:גותים
קטגוריה:פגנים שהתנצרו
קטגוריה:נפטרים ב-380
עונת 1928/1929 בליגה הלאומית האיטלקית

עונת 1928/1929 בליגה הלאומית האיטלקית הייתה העונה ה-29 (שלישית ואחרונה כליגה לאומית) של התחרות שאורגנה על ידי התאחדות הכדורגל האיטלקית. המשחקים החלו ב-30 בספטמבר 1928 והסתיימו ב-7 ביולי 1929. 

בליגה השתתפו 32 קבוצות. עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו.

בעקבות משחקי ליגת המשנה של העונה הקודמת והחלטה על הגדלת הליגה ל-32 קבוצות, 10 קבוצות מליגת משנה העפילו לליגה לאומית.

בולוניה זכתה באליפות הליגה בפעם השנייה בתולדות המועדון.
 
זו הייתה העונה האחרונה של ליגה לאומית. החל מעונת 1929/1930 התחרות התקיימה במסגרת סרייה א'.

==מהלך התחרות==
הקבוצות חולקו ל-2 בתים, 16 קבוצות בכל בית. הקבוצות שזכו במקום 1–9 בבית א' ובבית ב' העפילו לסרייה א'. הקבוצות שזכו בראשות הבית, המשיכו למשחק הגמר.

===משחקי הגמר===
משחקי הגמר התקיימו ב-23 ביוני וב-30 ביוני בין בולוניה לבין טורינו. המפגש הכפול הסתיים בתוצאה 3−1 ו-0−1. בהתאם לתקנון, זה חייב משחק נוסף. המשחק הנוסף התקיים ברומא ב-7 ביולי והסתיים בניצחון של בולוניה 1−0.

==כדורגלנים מצטיינים==
ג'ינו רוסטי מטורינו כבש 36 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/tablesi/ital29.html נתונים מאתר rsssf]

איטליה
איטליה
קטגוריה:עונות בסרייה א'
היינריך התשיעי, דוכס בוואריה

היינריך התשיעי, דוכס בוואריה (בגרמנית: Heinrich der Stolze; 1075 – 13 בדצמבר 1126), היה דוכס בוואריה בין השנים 1120–1126.

==ביוגרפיה==
היינריך נולד בשנת 1075 לולף הראשון, דוכס בוואריה וליודית מפלנדריה בתם של בלדווין הרביעי, רוזן פלנדריה ואלינור מנורמנדי. באמצעות נישואיו לוולפהילדה מסקסוניה, בתו של מגנוס, דוכס סקסוניה, רכש היינריך חלק מאדמות בית בילונג, שהיוו את הבסיס מאוחר יותר של דוכסות בראונשווייג-לינבורג. לאחר מותו של חותנו ללא בנים, קיווה היינריך לרשת את דוכסות סקסוניה, אולם היינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מסר אותה ללותאר זופלינבורג. אף על פי כן שמר היינריך על יחסים טובים עם השושלת הסאלית השלטת, ואף התלווה להיינריך החמישי במסעו לאיטליה, על מנת לתפוס את נחלותיה של מטילדה, מרקיזת טוסקנה.

בשנת 1120 מת אחיו ולף השני, דוכס בוואריה ללא ילדים, והיינריך עלה לשלטון במקומו. בשנת 1122 נטל היינריך חלק חשוב בקונקורדט וורמס, שבו הסתיים מאבק האינווסטיטורה בין הקיסר לאפיפיור.

בשנת 1125 מת היינריך החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, והיינריך מילא תפקיד חשוב בבחירת המלך הבא. בתחילה תמך היינריך בחתנו פרידריך השני, דוכס שוואביה, אולם לאחר מכן העביר את תמיכתו ללותאר השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, לאחר שהלה הבטיח לו שיתן את בתו גרטרוד מזיפלינגנבורג לבנו של הינריך - היינריך הגאה. כתוצאה מכך נוצר סכסוך בין בית ולף לבית הוהנשטאופן, שנמשך עד המאה ה-13 ואשר ידוע כגואלפים וגיבלינים.

לאחר ניצחונו של לותאר בבחירות, הוא הטיל חרם קיסרי על פרידריך השני, דוכס שוואביה, אך לא היו לו הכוחות על מנת לכבוש את שטחי בית הוהנשטאופן בדוכסות שוואביה. בשנת 1126 מסר היינריך את דוכסות בוואריה לבנו היינריך העשירי, דוכס בוואריה, וזמן קצר לאחר מכן מת בראבנסבורג שבשוואביה.

==משפחתו==
בשנת 1095 התחתן היינריך עם וולפהילדה מסקסוניה בתם של מגנוס, דוכס סקסוניה וסופיה מהונגריה, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
* יודית מבוואריה, דוכסית שוואביה (1100–1130), התחתנה עם פרידריך השני, דוכס שוואביה
* קונרד מבוואריה (1105–1126)
* היינריך העשירי, דוכס בוואריה (1108–1139)
* ולף השישי (1115–1191)
* סופיה מבוואריה, התחתנה עם ברטולד השלישי, דוכס צרינגן, ולאחריו התחתנה עם לאופולד, מרקיז שטיריה
* וולפהילד מבוואריה (לא ידוע - 1160), התחתנה עם רודולף הראשון, רוזן ברגנץ
* מתילדה מבוואריה (לא ידוע - 1183), התחתנה עם דיפולד הרביעי, מרקיז ווהבורג, ולאחריו התחתנה עם גבהרד השלישי, רוזן זולצבאך
* אדלברט, ראש מנזר קורביי

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

{| class="wikitable" style="text-allign:center;margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| היינריך התשיעי, דוכס בוואריה בית ולף נולד:1075 מת:13 בדצמבר 1126
|-
| rowspan="1" align="center"| ולף השני
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בוואריה 1120–1126
| rowspan="1" align="center"| היינריך העשירי
|}

קטגוריה:דוכסי בוואריה
קטגוריה:בית ולף
קטגוריה:ילידי 1075
קטגוריה:נפטרים ב-1126
ברכת לשמור חוקיו

ברכת לשמור חוקיו היא ברכת המצוות שהייתה נהוגה בנוסח ארץ ישראל כברכה על מעשה חליצת התפילין, בתום הנחתן. הברכה מופיעה בתלמוד הירושלמי ונזכרת גם בתלמוד הבבלי.

== מקור ונוסח הברכה ==
הברכה מופיעה בתלמוד הירושלמי יחד עם שאר ברכות התפילין: . הברכה נזכרת דרך אגב גם בתלמוד הבבלי כמנהגם של "בני מערבא" (כלומר, בני ארץ ישראל): 

הירושלמי מציין כי לשון הברכה לקוח מן הפסוק , ומבוסס על הדעה כי החוקה האמורה בפסוק היא חוקת תפילין (בניגוד לשיטה שהוא עוסק בחוקת הפסח).

לדעת רבינו תם ברכה זו הייתה רק לאחר קיום מצוות תפילין, אך לדעת ראשונים אחרים, בני ארץ ישראל היו מברכים ברכה זו לאחר סיום כל מצווה.

== טעם והגדרת הברכה ==
לדעת חלק מהראשונים הטעם שתיקנו בני ארץ ישראל לברך ברכה זו, היא לפי שדעתם הייתה כי יש איסור ללבוש תפילין בלילה (לילה לאו זמן תפילין), ואם כן הפושט את התפילין קודם הלילה מקיים בכך מצווה, ותיקנו ברכה אף על מצווה זו ככל המצוות.

== עדויות שונות לברכה ==
בספר על הכל הביא שהיו בזמנו מחזורים שהייתה מודפסת בהם ברכת 'לשמור חוקיו', וכתב ששיבוש הוא כי ברכה זו לא נתקנה אלא לפי בני ארץ ישראל.

בספר המאירי (ברכות מ"ד ע"ב) כתב: "ויש נוהגים כן [לברך ברכת לשמור חוקיו] בזמן הזה", עדות נוספת לברכה זו היא בספר הרוקח (סי' שסו) שם כתב: "ואין מנהג לברך אלא על תפילין [ולא בסיום מצוות אחרות]". אף ראבי"ה פסק לברך ברכה זו בחליצת תפילין, והעיד שכך המנהג הרווח בימיו.

== פסיקת ההלכה ==
כדי להוציא מאותן דעות שכתבו לברך, כתב בשולחן ערוך .

ובספר באר היטב כתב שלכן עדיף לחלוץ התפילין ביד שמאל, להראות שאינה טעונה ברכה, שהרי כל מצווה שמברכין עליה יש להחזיקה בידו הימנית, משום חשיבות.

יש שכתבו כי נכון להסיר את התפילין בעת אמירת "שנשמור חוקיך" שבסוף קדושה דסידרא, כדי לחוש לבני ארץ ישראל, אך דעה זו נדחתה, שמשום שאין הלכה כמותם – אין צורך לעשות רמז לכך. אמנם יש שנהגו להסיר את כריכת הרצועות שעל האצבעות בעת אמירת "שנשמור חוקיך", ויש ששללו אף את זה מאותה הסיבה.

==לקריאה נוספת==
* עזריאל הילדסהיימר, "ברכה בחליצת תפילין", סיני קט [ג–ד] (כסלו–טבת תשנ"ב), עמ' קעט–קפג.
* אברהם גרוסמן, "[https://www.academia.edu/36071415 זיקתה של יהדות אשכנז הקדומה אל ארץ ישראל]", שלם ג (תשמ"א), עמ' 79–81.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ברכות המצוות
קטגוריה:תפילין
קטגוריה:ברכות שנויות במחלוקת
יוסי גולינסקי

יוסי גולינסקי (נולד בשנת 1966) הוא ספורטאי ישראלי בעבר. אלוף ישראל בקפיצה לרוחק (1987) ובקפיצה משולשת ושיאן ישראל בקפיצה משולשת.

== ביוגרפיה ==
גולינסקי גדל בבאר שבע ולמד בתיכון מקיף ג'. התאמן בקבוצת הפועל באר שבע בהדרכתו של ברוך שפירא.

באליפות ישראל שנערכה בשנת 1987 זכה גולינסקי במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.04 מטר.

באליפות ישראל שנערכה ביולי 1988 זכה גולינסקי במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.45 מטר, אחרי רוגל נחום (16.11 מטר) ולפני פרדי נעים (14.80 מטר).

בתחרות שנערכה ב-13 במאי 1989 זכה גולינסקי במדליית כסף בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 7.07 מטר. חודשיים לאחר מכן, בתחרויות האתלטיקה של המכביה ה-13 שנערכו ב-10 ביולי הוא זכה במדליית כסף בשיא אישי חדש של 15.85 מטר, התוצאה השנייה בטיבה בכל הזמנים של אתלט ישראלי, אחרי רוגל נחום שקבע שיא ישראלי ומכביה חדש של 16.77 מטר.

== שיאים אישיים ==
* קפיצה לרוחק: 7.07 מטר (1989)
* קפיצה משולשת: 15.85 מטר (1989)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gbrathletics.com/nc/isr.htm אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה], באתר gbrathletics 
* [https://web.archive.org/web/20170519063551/http://www.iaa.co.il/iaa/news/11541 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - קפיצה משולשת], באתר איגוד האתלטיקה בישראל
* [https://web.archive.org/web/20170519042752/http://www.iaa.co.il/iaa/news/11540 50 התוצאות הטובות בכל הזמנים - קפיצה לרוחק], באתר איגוד האתלטיקה בישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופי ישראל בקפיצה משולשת
קטגוריה:שיאני ישראל בקפיצה משולשת
קטגוריה:אלופי ישראל בקפיצה לרוחק
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף ג' (באר שבע)
קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
ארנולד דגני

ארנולד דגני (קוֹרְן) (Arnold Daghani; 22 בפברואר 1909, סוצ'אבה, האימפריה האוסטרו-הונגרית - 6 באפריל 1985, הוב , בריטניה) היה צייר וניצול שואה.

==קורות חייו==
נולד בשם ארנולד קורן. בשנות העשרה לחייו נסע דגני למינכן ולפריז להשתלם בציור. בשנות השלושים התגורר בבוקרשט. בזכות שליטתו בשפות הועסק כפקיד בחברת יצוא. שם שינה את שמו לדגני. ביוני 1940 נישא לאנישוארה רבינוביץ'. בשנה זו נפגע ביתם ברעידת אדמה והם עברו לצ'רנוביץ. 

עם פלישת רומניה לברית המועצות ביוני 1941 עבד דגני בעבודות כפייה, בין היתר בתור מנקה רחובות. באוקטובר 1941 גורש עם אשתו לגטו צ'רנוביץ. ביוני 1942 גורשו השניים לעבודות כפייה בלדיז'ין ובאוגוסט גורשו למחנה העבודה מיכאילובקה שבטרנסניסטריה. שם הוטל על האסירים לתחזק את עורק התחבורה הראשי מהאיסין לאומן. עם גירושו מגטו צ'רנוביץ לקח דגני את כלי הציור והצבעים וכשהגיע למיכאילובקה תיאר בציוריו את החיים במחנה וצייר דיוקנאות של אסירי המחנה וכן המפקדים והשומרים במחנה. ב-1943 הצטווה דגני ליצור יצירת אמנות עבור חברה מסחרית גרמנית בהאיסין. הוא ואשתו ברחו והגיעו לגטו ברשד, שם המשיך ביצירתו האמנותית כפי שעשה במיכאילובקה. ב–31 בדצמבר 1943 שוחררו דגני ואשתו בעזרת הצלב האדום ועברו לטירספול. במרץ 1944 הגיעו לבוקרשט.

ב-1958 הצליח דגני לקבל אישור יציאה לו ולאשתו והשניים עלו בחופזה לישראל. כבר בשנת 1960 החליט דגני לשוב לאירופה והשניים עברו ללונדון, שם התגוררה אחותה של אנה. לאחר זמן קצר עברו לקרבת ציריך, שם התגוררה חברה עשירה שלהם. כאשר פגו דרכונים הישראליים הפכו השניים לחסרי אזרחות.
לבסוף בעזרת עמותה הצליחו להשתקע בעיירה ונס שבדרום צרפת. בשנת 1977 עברו לעיר הוב שבדרום אנגליה. בתקופה זו פעל דגני בכתיבת זיכרונותיו וביצירה אמנותית.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.yadvashem.org/yv/he/exhibitions/last_portrait/daghani.asp מיצירותיו של ארנולד דגני] בתערוכת האינטרנט "דיוקן אחרון: אמנים מתעדים בשואה", באתר יד ושם.

קטגוריה:ציירים יהודים רומנים
קטגוריה:יהודים מבוקובינה
קטגוריה:ניצולי השואה: רומניה
קטגוריה:ניצולי השואה: אוקראינה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:אסירים בגטו צ'רנוביץ
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1909
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1985
הספה הגדולה

הספה הגדולה (באנגלית: The Big Comfy Couch, מילולית: "הספה הנוחה הגדולה") היא תוכנית טלוויזיה קנדית לילדים ששודרה בישראל בשנת 2000 בדיבוב לעברית בערוץ הופ!.

==עלילה==
הסדרה עוסקת בלולי הליצנית והבובה שלה מולי. בכל פרק מבצעת לולי את "ריקוד השעון" ומקריאה למולי סיפור וכן ישנם אלמנטים בסדרה החוזרים על עצמם שוב ושוב כמו שירים המדגישים את הנושאים הנלמדים בכל פרק.

== שידור ==

==מדבבים בעברית==
*אור אזולאי - לולי
*אלן אזגי - סבתא זלדה/דמויות שונות
*ארז שפריר - קפטן פרץ

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות לילדים
קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בכיכובן של בובות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה

לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה (בגרמנית: Ludwig IX. von Bayern; 23 בפברואר 1417–18 בינואר 1479), היה דוכס בוואריה-לנדסהוט בין השנים 1450–1479.

==ביוגרפיה==
לודוויג נולד ב-23 בפברואר 1417, להיינריך השישה עשר, דוכס בוואריה ולמרגרטה מאוסטריה, בתם של אלברכט הרביעי, דוכס אוסטריה ויוהנה סופיה מבוואריה.

בשנת 1450 מת אביו היינריך השישה עשר, דוכס בוואריה, ולודוויג עלה לשלטון במקומו, תוך שהוא הופך לאחד האצילים העשירים ביותר בגרמניה. לאחר עלותו לשלטון גירש לודוויג את כל היהודים אשר סירבו להתנצר.

בשנת 1456 כבש לודוויג את הערים החופשיות הקיסריות דינקלזביל ודונאוורת, ובעקבות כך הטיל עליו פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בשנת 1458 חרם קיסרי. בשנת 1459 פרצה מלחמה בין לודוויג לאלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ובמהלכה הביס לודוויג את אלברכט השלישי בקרב גינגן. בשנת 1463 נחתם הסכם שלום בפראג בין לודוויג לפרידריך השלישי ולאלברכט השלישי, ובו החזיר לודוויג את הערים שכבש.

בשנת 1470 גירש לודוויג התשיעי את יהודי בוואריה ומאות מהם הגיעו לחבל הבלקן והתיישבו בו. בהמשך, נטמעו מגורשי בוואריה בתוך קהילות מגורשי ספרד ונודעו בשם משפחתם: אשכנזי.

בשנת 1472 ייסד לודוויג את אוניברסיטת לודוויג-מקסימיליאנוס באינגולשטאדט, אשר הועברה בשנת 1800 ללנדסהוט, ולאחר מכן למינכן, והיא קיימת עד היום.

ב-18 בינואר 1479 מת לודוויג, ובנו גאורג, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-21 במרץ 1452 התחתן לודוויג עם אמליה מסקסוניה, דוכסית בוואריה, בתם של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה ומרגרטה מאוסטריה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* אליזבת מבוואריה (1453–1457)
* גאורג, דוכס בוואריה (1455–1503)
* מרגרטה מבוואריה, נסיכת הבוחר מפפאלץ (1456–1501), התחתנה עם פיליפ, הנסיך הבוחר מפפאלץ
* אנה מבוואריה (1462)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| לודוויג התשיעי, דוכס בוואריה בית ויטלסבאך נולד:23 בפברואר 1417 מת:18 בינואר 1479
|-
| rowspan="1" align="center"| היינריך השישה עשר
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בוואריה-לנדסהוט 1450–1479
| rowspan="1" align="center"| גאורג
|}

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:דוכסי בוואריה
קטגוריה:ילידי 1417
קטגוריה:נפטרים ב-1479