OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הדרשה על המישור

ישו דורש בפני המאמינים, [[ג'יימס טיסו, מוצג במוזיאון ברוקלין]]
[[משל העיוורים. פיטר ברויגל האב, 1568]]
הדרשה על המישור היא דרשה שנשא ישו לפני שנים-עשר השליחים, תלמידים נוספים וקהל רב של אנשים. הדרשה מוזכרת רק בבשורה על-פי לוקאס והיא דומה בתוכנה לדרשה על ההר שמוזכרת רק בבשורה על-פי מתי והארוכה ממנה בהרבה. הדמיון בין שתי הבשורות בדיווח על הדרשה והעובדה שהיא מופיעה רק בהן, מהווה חלק מהתאוריה המקובלת אודות מקור משותף שעמד בפני כותבי בשורות אלו ונעלם מאז והוא מכונה מסמך ה-Q.

הדרשה היא אחד המקורות הראשונים לתורת האי-אלימות המודרנית, והיא המקור לדימוי על "הטיית הלחי השנייה".

==האירוע על פי לוקס==
על פי האמור בבשורה על פי לוקס בפרק ו', עמד ישו בתפילה כל הלילה על ההר. בבוקר כינס את תלמידיו ובחר מהם שנים עשר, להם קרא שליחים. זוהי הפעם הראשונה בברית החדשה בה הם מוזכרים בכינוי כולל זה. הוא ירד מההר למישור ושם נאספו אנשים רבים שבאו להירפא על ידו. תמצית תוכן דבריו היא:
* ארבע ברכות המתחילות במילה "אשריכם" המכוונות לאלו שמעשיהם טובים.
* ארבעה גינויים המתחילים במילים "אוי לכם" המכוונים לאלו שמעשיהם רעים.
* הציווי לאהוב את האויב ולהטות את הלחי השנייה.
* הציווי עשו לאחרים את אשר תרצו שיעשו לכם.
* ההוראות לא לשפוט אחרים וכך גם לא להישפט בידיהם. לתת לאחרים ולקבל מהם בחזרה.
* משל העיוורים: "לא יכול העיוור להוליך את העיוור", תלמיד אינו נעלה מרבו.
* טול קורה מבין עינך לפני שתביט בקיסם אשר בעין חברך.
* עץ טוב אינו מגדל פירות רעים ועץ רע אינו מוציא פירות טובים.
* למה אתם קוראים לי אדוני ואינכם עושים את דברי?
* משל הבונים: השומע את דברי משול למי שבונה בית יציב על אבן, ומי שאינו שומע את דברי הרי הוא כבונה בית רעוע.

לאחר שסיים את דבריו, פנה והלך לכפר נחום.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישו
קטגוריה:נאומים בארץ ישראל
קרימזון פיק

קרימזון פיק (באנגלית: Crimson Peak) הוא מותחן אימה שבוים על ידי גיירמו דל טורו ובהשתתפותם של מיה וסיקובסקה, טום הידלסטון וג'סיקה צ'סטיין.

הסרט יצא לאקרנים ב-16 באוקטובר 2015. בישראל, הסרט יצא לאקרנים ב-22 באוקטובר.

==תקציר העלילה==
העלילה מתרחשת במאה ה-19 ועוסקת בסופרת צעירה בשם אדית קושינג (מיה וסיקובסקה) אשר בעקבות טרגדיה משפחתית ומשולש אהבה, היא בורחת מעברה הכואב. הדרכים מובילות אותה לאחוזתם של האח והאחות, תומאס ולוסיל שארפ (הידלסון וצ'סטיין). כשאדית נישאת לתומאס, היא מגלה שבעלה החדש והמקסים ואחותו הם לא בדיוק מי שהם; בזמן שהיא מנסה לפתור את התעלומה, היא נסחפת לחגיגה מסוכנת של רוחות, דם, אלימות ופחד אשר ייגרמו לאדית להיזכר בטרגדיה נוראית שעברה.

==צוות השחקנים==
* מיה וסיקובסקה - אדית קושינג, סופרת צעירה אשר נישאת לתומאס, ומנסה לפתור את התעלומה של האח והאחות
* סופיה ולס - אדית בצעירותה
* טום הידלסטון - תומאס שארפ, בעלה של אדית ואחיה של לוסיל, בעל סוד אפל
* ג'סיקה צ'סטיין - לוסיל שארפ, אחותו של תומאס, בעלת סוד אפל
* צ'ארלי האנם - ד"ר אלן קרמייקל, גבר שתקן וביישן, מאוהב באדית
* ג'ים ביבר - קרטר קושינג, אביה של אדית
* לזלי הופ - מיס קרמייקל, אימו של אלן
* ברן גורמן - הולי
* אמילי קוטס - יוניס מקמייקל
* מתיה ג'קט - יוניס בצעירותה

==הפקה==
===צילום===
הצילומים עיקריים החלו בטורונטו באולפני פיינווד טורונטו ב-10 בפברואר והסתיימו ב-14 במאי 2014. ב-28 באפריל, הצילומים החלו ברחוב "מלכת הדרום", בין הרחוב הראשי ורחוב "המלך" בהמילטון, אונטריו. קטע זה של הכביש נסגר לתנועה וכוסה בשכבת הקרקע העליונה לסייע במראה של התפאורה. הצילומים גם התקיימו בקינגסטון, אונטריו ב-14 באפריל 2014.

==קידום==
בסן דייגו בקומיק-קון הבינלאומי ב-23 ביולי 2014, דל טורו עזר ליצור אביזרים ל-Legendary Pictures שמאפשר לאוהדים ללכת דרך שערים מושלגים, וגלריה של אביזרים מהתפאורה ותלבושות מהסרט, כולל סכין, עשים, וטפט שכתוב עליו בדם את המילה "פחד". ב-13 בפברואר 2015, הטריילר הראשון לסרט פורסם באינטרנט, וב-13 במאי 2015, הטריילר השני פורסם ביחד עם טריילר בינלאומי הכולל חומר אלטרנטיבי.

==קבלה==
לאחר שהשתתף בהקרנה המוקדמת, סופר האימה סטיבן קינג אמר על הסרט שהוא "יפהפייה, מפחיד ומחשמל" כמו "מוות אכזרי" של סם ריימי. ג'ו היל, בנו של הסופר, קרא ל"קרימזון פיק" של דל טורו "שיא עידן התמימות ספוג הדם של דל טורו".

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://multiversesite.com/2015/10/23/crimson-peak-review-not-real-horror/ ביקורת על הסרט]
* יאיר רוה, סינמסקופ, [https://web.archive.org/web/20151026011038/http://cinemascope.mako.co.il/archives/22650 ״קרימזוֹן פּיק״, ביקורת], באתר mako, 23 באוקטובר 2015
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה מ-2015
קטגוריה:סרטים על סופרים
קטגוריה:סרטי גיירמו דל טורו
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים משנות ה-2010
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי רוחות רפאים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה מקסיקניים
קטגוריה:סרטים זוכי פרס סאטורן: אימה
מלאך-ים

מַלְאַךְ-יָם (שם מדעי: Squatina) הוא סוג של כריש קרקעי קטן החי לרוב בקרקעית הימים הטרופיים והממוזגים ולעיתים גם באוקיינוס הפתוח. כרישים אלה צדים דגים ודיונונים ששוחים מעליהם על ידי שאיבתם לפיהם במהירות. סנפיריהם רחבים ועגולים ומזכירים מעט את התריסניות.

מינים אלו אינם גדולים לרוב, והגדול שבהם יכול להגיע למשקל 147 ק"ג.

סוג זה הוא הסוג היחיד במשפחה מלאך-ימיים, ויש בו 22 מינים.

== מאפיינים ==
ראשם וגופם של מלאכי ים הם שטוחים. סנפירי החזה רחבים ומזכירים את התריסניות, ועל הזנב יש שני סנפירים מפותחים. לפני סנפירי החזה נמצאים חמישה זימים. גודלם עשוי להגיע ל-2.5 מטרים אורך.<ref></ref>

מלאכי ים חיים בצפון-מזרח האוקיינוס האטלנטי, בים התיכון ובים השחור. הם נמצאים בסכנת הכחדה חמורה על פי הרשימה האדומה של IUCN.<ref></ref>

==מינים==
*מלאך-ים מגובשש (Squatina aculeata)
*Squatina africana
*Squatina albipunctata
*Squatina argentina
*Squatina armata
*Squatina australis
*Squatina caillieti
*מלאך-ים פסיפי (Squatina californica)
*Squatina dumeril
*Squatina formosa
*Squatina guggenheim
*Squatina heteroptera
*מלאך-ים יפני (Squatina japonica)
*Squatina legnota
*Squatina mexicana
*Squatina nebulosa
*Squatina occulta
*מלאך-ים נקוד (Squatina oculata)
*Squatina pseudocellata
*מלאך-ים כנוף (Squatina squatina)
*Squatina tergocellata
*Squatina tergocellatoides

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

<gallery>
קובץ:Squatina australis.jpg|Squatina australis
קובץ:Squatina japonica2.jpg|מלאך-ים יפני
</gallery>

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנדרה מרי קונסטנט דומריל
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1806
עגור כרבלתי

עגור כרבולתי (שם מדעי: Bugeranus carunculatus) הוא מין של עגור גדול, שמצוי באפריקה שמדרום לסהרה. זהו מין יחיד בסוגו (Bugeranus), אם כי הוא לעיתים מסווג בסוג עגור (Grus). זהו מין העגור האפריקני הגדול ביותר, ומין העגור השני בגודלו בעולם, אחרי עגור אדום-ראש.

== מאפיינים ==
גובהו כ-175 ס"מ, מוטת כנפיו כ-230 עד 260 ס"מ, ואורכו כ-120 ס"מ. הזכרים גדולים מעט מהנקבות: משקל הנקבות כ-6.4 עד 7.9 ק"ג, לעומת משקל הזכרים: כ-7.5 עד 9 ק"ג. הגב והכנפיים אפורים. הכיפה שחורה, אך שאר הראש, הצוואר ודלדולי העור המנוצים (שיוצאים מהחלק העליון של הגרון) לבנים. המקור אדום. שאר הגוף (בין השאר החזה, הבטן והזנב) שחור. צבע גופם של פרטים צעירים הוא חום-צהבהב, ודלדול העור שלהם בולט פחות.

===התנהגות ===
לעגורים הכרבולתיים יש הרגלי נדידה, אך הם לא ידועים. קרוב לוודאי שהם נודדים בעיקר בגלל כמות המים הזמינה באזור המחיה שלהם, ופחות בגלל שינויים עונתיים בטמפרטורה. לאחר שיטפון באזור מסוים, העגורים עשויים להתקבץ בו - מפרטים בודדים לכ-3,000 פרטים. כך שלעגורים אין הרגלי נדידה קבועים, אלא היא מתרחשת באופן אופורטוניסטי.

העגור הכרבולתי הוא מין חברתי: מחוץ לעונת הרבייה, העגורים מתקבצים ללהקות של כ-10 פרטים או יותר בדרך כלל, או אף 89 פרטים. לא נצפתה מעולם טריפה של בוגר ממין זה. גודלו של העגור מונע ממנו להיות לטרף קל. עם זאת, תנים טורפים לעיתים גוזלים.

העגורים מגיעים לבגרות מינית בגיל 3-8 שנים. עונת הרבייה מתרחשת בדרך כלל בסמוך לחודש אפריל. הקנים הם בדרך כלל ערימות עשב שנבנות בסמוך לביצות, אם כי העגורים עשויים להשתמש בקנים ישנים של אווזים. הנקבה מטילה 1-2 ביצים כ-3 שבועות לאחר בניית הקן. הגוזלים בוקעים לאחר 33-36 ימים, ופורחים מהקן בגיל 90-130 ימים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:עגוריים
קטגוריה:אתיופיה: עופות
שלומית מלכה

שלומית מלכה (נולדה ב-23 בדצמבר 1993) היא דוגמנית, פרזנטורית, ומנחת טלוויזיה ישראלית.

==ביוגרפיה==
מלכה נולדה וגדלה ברחובות, כבת יחידה לאנה מאגין שעלתה מאוקראינה הסובייטית ב-1990 ומקסים רון "מקס" מלכה, צבר ממוצא מרוקאי. הוריה נפרדו כשהייתה בת ארבע.

מלכה גדלה גם בקריית עקרון עם אמה, בביתם של סבה וסבתה. מלכה דוברת רוסית, כולל קרוא וכתוב. אמה הקימה משרד ליחסי ציבור ומתראיינת בטלוויזיה כמומחית לענייני ויחסי רוסיה-אוקראינה, ואביה מסעדן לשעבר.

מלכה התחנכה בעיר הולדתה, ולמדה בבית הספר היסודי על שם בן-צבי, ובבית הספר התיכון ע"ש עמוס דה-שליט במגמות פיזיקה, מתמטיקה, ותיאטרון.

בגיל 17 היא נתגלתה על ידי הצלם אופיר דוד, שהפנה אותה לסוכנת הדוגמנות אלינור שחר.

את שירותה בצה"ל עשתה בבסיס תל השומר כמדריכה במיצג חילות בחיל הלוגיסטיקה, ובמהלך שירותה טסה גם לצילומי דוגמנות בחו"ל.

==קריירה==
ב-2013 דורגה ב"פורבס ישראל" במקום השביעי ברשימת הדוגמניות המרוויחות בישראל.

מלכה השתתפה בקמפיינים של ראלף לורן, מולר, שוורצקופף, ברשקה, תכשיטי פנדורי, חברת התכשיטים BEBE ורבים אחרים.

בנובמבר 2014 הצטלמה לשער של המגזין "Elle" הספרדי וכן לשערים של המגזינים "Glamour" ו"מארי קלייר" הספרדיים.

בשנים 2015-2019 שימשה כפרזנטורית של רשת האופנה הישראלית "פוקס", תפקיד עליו, על פי הערכות, הרוויחה כ-700 אלף שקל בשנה.

ב-2015 היא נבחרה להוביל קמפיין בינלאומי של חברת ההלבשה התחתונה האיטלקית "Intimissimi", לצד הדוגמנית הרוסייה אירינה שייק.

ביוני 2016 פורסם כי מלכה נבחרה להיות הפרזנטורית של בית האופנה האיטלקי "ארמני אקסצ'יינג", והיא תפרסם את הבגדים, המשקפיים ושאר פריטי האופנה של המותג.

בסוף 2016 החלה מלכה להנחות לצדו של מיכאל אלוני המנחה הוותיק את העונה הרביעית של תוכנית המציאות המוזיקלית "The Voice ישראל" ששודרה בערוץ 2 של רשת, אך היא לא המשיכה בעונה הבאה של התוכנית.

בספטמבר 2017, לאחר שהתאוששה מתאונת הקורקינט החשמלי שנפצעה בה גם עקב אי חבישת קסדה, מלכה חזרה לעבודתה המקצועית ודגמנה לקמפיין של רשת הביגוד הישראלית "פוקס". לאחר מקרה זה מלכה נבחרה להיות הפרזנטורית של תשדיר מטעם הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים (הרלב"ד) שמטרתו עידוד חבישת קסדה.

מאז 2021 הובילה קמפיינים לרשת האופנה הישראלית "קסטרו", ולחברת הבת "קסטרו HOME".

== חיים אישיים ==
ב-25 במאי 2017 התחתנה עם השחקן והדוגמן יהודה לוי. ב-2021 הם התגרשו.

בשנת 2021 עברה להתגורר בניו יורק שבארצות הברית.

ב-2023 פורסם שהחלה לשמור שבת ולהתחזק.<ref></ref> בראיון לחדשות 12 סיפרה בפירוט על כך שהחלה ללמוד קבלה ותניא, על אהבתה לאלוהים, כשעוד לפני כן מלכה אף הוסיפה: "יש חוכמה כל כך מדהימה בתוך היהדות".<ref name=":0" />

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* עידן יוסף ימין, [http://atmag.co.il/אופנה-ויופי/אנשים/דוגמניות/דייט-עם-המלכה ארבע שנים במקצוע: שלומית מלכה על הסט של פדני], באתר את, 4 באוגוסט 2015
* 
* 
* 
* רתם איזק, [https://fashionforward.mako.co.il/industry/itgirls/177990/?Partner=mw "אני מרגישה הכי סקסית בעולם. פשוטה, עממית ונגישה"], באתר mako, 26 ביולי 2018
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סגל רשת
קטגוריה:רחובות: אישים
קטגוריה:בוגרות תיכון דה שליט
קטגוריה:בוגרי תיכון דה שליט
קטגוריה:פרזנטוריות ישראליות
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-מרוקאי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1993
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
סורוס (פיל)

סורוס היה פילו האישי של המצביא הקרתגי חניבעל. השם "סורוס" משמעותו "הסורי". 

על פי המתואר הוא היה גדול בהרבה מהפילים האחרים בצבא הקרתגי, מה שמספק רמז נוסף אודות מוצאו (כנראה פיל אסייתי מתת-המין הסורי). מרבית הפילים בצבא הקרתגי היו מזן צפון אפריקני שהיה בגודל של 2.2 מטרים לכל היותר. פילים גדולים יותר שהיו בשימוש אותה תקופה, היו פילים אסייתים שהיו גדולים בהרבה, אם כי לא ברור כיצד הגיע פיל אסייתי אל צבאו של חניבעל האפריקאי. 

על פי ההשערות של מלומדים כיום, סורוס היה צאצא של פילים אסייתים שנלקחו בשבי שנים לפני כן בידי התלמיים כאשר הללו נלחמו בסלווקים, שפילים כאלו היו זמינים אצלם. באותה תקופה שררו יחסים מצוינים בין קרתגו למצרים, וסורוס או אבותיו ככל הנראה נקנו או נתנו במתנה מהתלמיים, והשם סורוס ניתן לו ככל הנראה בידי המצרים או הקרתגים בשל מוצאו הסורי.

ככל הנראה סורוס היה פילו האישי של חניבעל כבר מתחילת המסע. על פי המקורות, בעוד רוב הפילים חלו או מתו במהלך חציית האלפים, סורוס נותר בריא, מה שמעיד על הטיפול הטוב לו זכה, כמו גם על חוסנו וכושרו הגופני הגבוה. פליניוס הזקן כותב בספרו "תולדות הטבע", שסורוס נודע כאמיץ ביותר מבין כל הפילים בצבא קרתגו, ואף איבד את אחד מניביו בקרב. המחזאי הרומאי טיטוס מאקיוס פלאוטוס מספר, שנהגו להלביש את סורוס בבד אדום, שריון, ומגדל על גבו. 

עבור חניבעל, שאיבד את אחת מעיניו במהלך המסע, שימש סורוס ככל הנראה גם כדי לצפות היטב על המתרחש בשדה הקרב.

==ראו גם==
* בוקפאלוס (סוסו של אלכסנדר הגדול)

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילים מפורסמים
קטגוריה:חניבעל
ליזיס (ביולוגיה)

ליזיס (ביוונית: λύσις lýsis, בעברית: תֶּמֶס) מתייחס לתהליך בו נשברת מעטפת התא, בדרך כלל על ידי נגיף, אנזים, או מנגנון אוסמוטי אשר פוגע בשלמותה. נוזל הכולל את התכולה של התאים הליזיים, נקרא ליזט. בביולוגיה מולקולרית, ביוכימיה ומעבדות ביולוגיות, תרביות תאים עלולות לעבור ליזיס בזמן התהליך של טיהור מרכיביהם (כמו בטיהור חלבון), מיצוי DNA, חילוץ RNA, או בטיהור אברונים.
הרבה זנים של חיידקים עוברים ליזיס על ידי האנזים ליזוזים, הנמצא ברוק של בעלי חיים, ביצים לבנות והפרשות נוספות. אנזימים ליזיים פאג'ים, המיוצרים במהלך הדבקה של בקטריופאג', אחראיים ליכולת של הווירוסים הללו לגרום לליזיס של תאים חידקיים.
פניצילין וחלק מן האנטיביוטיקות גורמים למוות של חיידקים דרך ליזיס של אנזים המתרחש לאחר שהתרופה גורמת לחיידק לייצר מעטפת תא פגומה.

אם מעטפת התא הרוסה לגמרי והיה שימוש בפניצילין, החיידק מכונה 'פרוטופלאסט' אם מדובר בחיידק גראם-חיובי, ו"ספרופלאסט" אם החיידק הוא גראם-שלילי.

== ציטוליזיס ==
ציטוליזיס מתרחש כאשר התא נקרע בעקבות חוסר יציבות אוסומטי אשר גרם לכניסת מים לתוך התא.
ציטוליזיס יכול להימנע על ידי מספר מנגנונים שונים, למשל, בועית מתכווצת שקיימת בחלק מהסנדליות, אשר שואבת מים במהירות מחוץ לתא. ציטוליזיס לא מתרחש בתנאים רגילים בתאים צמחיים כיוון שלתאים אלו מעטפת חזקה ויציבה הכוללת את הלחץ האוסמוטי, או "לחץ טורגור", שבהיעדרו היה נגרם ציטוליזיס.

== אונקולוזיס ==
אונקולוזיס מתייחס להרס של תאים נאופלזים או של גידול.

== פלזמוליזיס ==
פלזמוליזיס הוא הרס של תאים בתוך צמחים בעקבות איבוד של מים בעקבות אוסמוזה. בסביבה היפרטונית, ממברנת התא מקלפת את דופן התא והחלולית קורסת. התאים הללו לבסוף ינבלו וימותו ללא הזרימה של מים על ידי אוסמוזה, שתעצור את ההתכווצות על קרום התא ואת הרס התא.

==תגובה חיסונית ==
המוגלובין של אריטרוציטים משחרר רדיקלים חופשיים כתגובה לפתוגנים אשר גורמים להם לליזיס. תגובה זו יכולה לפגוע בפתוגנים.

==יישום ==
ליזיס תאי נמצא בשימוש במעבדות על מנת לשבור תאים פתוחים ולזקקם או לחקור את מאפייניהם לעומק. ליזיס במעבדה יכול להיות מושפע על ידי אנזימים, דטרגנטים או חומרים קאוטרופיים. התערבות מכנית בממברנת התא, כמו הקפאה והפשרה חוזרת, לחץ, סוניקציה, או סינון, יכולים גם הם להיות קשורים לליזיס. הרבה ניסויים מעבדתיים, רגישים לבחירה של מנגנון הליזיס, ולעיתים קרובות נחשק להימנע מכוחות מכניים אשר ישנו מקרו-מולקולות רגישות, כמו חלבונים ודנ"א, וסוגים שונים של דטרגנטים יכולים להוביל לתוצאות שונות.

== ראו גם ==
* תמס שריר
* תמס בועתי של העור
* תמס דם (המוליזה)
* תמס עצמי (אוטוליזה)
* תמס החוליות (ספונדילוליזיס)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תא
אנסואטגי

אנסואטגי (בספרדית: Anzoátegui) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת בצפון ונצואלה, גובלת בים הקריבי בצפון, בסוקרה בצפון-מזרח, במונגס במזרח בבוליבר בדרום, בגואריקו במערב ובמירנדה בצפון-מערב.

המדינה משתרעת על שטח של 43,300 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 1,469,747 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא ברצלונה.

==היסטוריה==
הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19.

בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. ונצואלה חולקה לפרובינציות והאזור הפך להיות חלק מפרובינציית קומנה.

ב-1864, לאחר המלחמה הפדרלית, ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והאזור הפך למדינת ברצלונה. ב-1881 המדינה אוחדה עם מדינות קומנה ומטורין (כיום המדינות סוקרה ומונגס בהתאמה) ליצירת "מדינת המזרח" (Estado de Oriente). ב-1891 שם המדינה שונה לברמודס.

בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 התרחש תהליך שבסופו ברצלונה חזרה להיות מדינה נפרדת. שמה שונה לאנסואטגי, על שמו של חוסה אנטוניו אנסואטגי, ממובילי המאבק לעצמאות ונצואלה.

==כלכלה==
כלכלת אנסואטגי מתבססת בעיקר על הפקת נפט וגז טבעי. במידה פחותה יותר הכלכלה מסתמכת על דיג, תיירות וחקלאות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ונצואלה: מדינות
הליכות עולם (כללים)

ספר הליכות עולם הוא ספר העוסק בכללי התלמוד ודרכי הפסיקה של חז"ל, והתקבל כאחד הספרים היסודיים בתחום זה. 

את הספר חיבר רבי ישועה בן יוסף הלוי מתלמסאן, נולד בשנת 1440, ה'ר', חי ופעל בטולדו, ספרד, עד גירוש ספרד בשנת 1492.

הספר נדפס לראשונה בשנת ה'ר"נ, 1490 וזכה מאז לשתים עשרה מהדורות דפוס. בחלק ממהדורותיו, הודפס לצדם של ספרי כללים חשובים אחרים, כמו: מבוא התלמוד של רבי שמואל הנגיד, כללי הגמרא לרבי יוסף קארו ו"יבין שמועה" של רבי שלמה אלגאזי.

הספר תורגם ללטינית (בידי ) והודפס בשפה זו בליידן בשנת ה'שצ"ב, 1632.

== תוכן הספר ==
הספר עוסק בתחום המכונה "כללי התלמוד" הכולל את המחלקות הבאות:
* סדרי רב ותלמיד - בירור יחסי רב ותלמיד בין תנאים ואמוראים שונים כדי לסייע בקביעת ההלכה לאור ידיעה זו.
* לשונות התלמוד - הסבר המונחים השונים בתלמוד וכוונתם.
* כללי הניתוח - הסבר כללי הניתוח הרגילים בסוגיה התלמודית.

לפי דברי מחבר הספר, הוא מבוסס על דברי רבו, רבי יעקב הכהן אשכנזי ועל דברי ספר הכריתות לר"ש מקינון. עובדה זו גררה ביקורת מצד חכמים שסברו שאין בספר חידושים גדולים ורובו ככולו מועתק מספר הכריתות, טענה זו שנויה במחלוקת.

דוגמה להתקבלות הספר, ניתן למצוא בצוואה של רבי גדליה אבן יחיא לבנו, המודפסת בספרו שלשלת הקבלה: .

==קישורים חיצוניים==

;מהדורות דפוס של "הליכות עולם"
* (דפוס ראשון, זמין גם באתר הספרייה הלאומית)
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
* 

==הערות שוליים==

 

קטגוריה:ארון הספרים היהודי
קטגוריה:ספרי המאה ה-15
קטגוריה:חיבורים על התלמוד
דבי סטייבנו

דבורה אן "דבי" גריר סטייבנו (באנגלית: Deborah Ann "Debbie" Greer Stabenow; נולדה ב-29 באפריל 1950), היא פוליטיקאית אמריקאית מהמפלגה הדמוקרטית, המכהנת כסנאטורית מטעם מדינת מישיגן, מאז 2001.

==ביוגרפיה==
סטייבנו נולדה בגלדווין שבמישיגן, עיירה הממוקמת בצפון המדינה. אמה היא אנה לבית הולמרק, ואביה הוא רוברט גריר. היא גדלה בקלייר, עיירה הנמצאת מערבית לגלדווין, ולמדה לתואר ראשון באוניברסיטת המדינה של מישיגן ב-1972 וכן לתואר שני בעבודה סוציאלית ב-1975.

בשנת 1979 נבחרה לחברה בבית הנבחרים המדינתי של מישיגן וכיהנה בו עד 1990, והייתה לאישה הראשונה אשר עמדה בראש בית מחוקקים זה. לאחר מכן כיהנה בסנאט של מדינת מישיגן עד 1994. באותה שנה ב-1994 התמודדה בפריימריז הדמוקרטים כדי לזכות במועמדות למושל המדינה, אך הפסידה בהם ולבסוף נבחרה למועמדת לסגן המושל. בסופו של דבר המועמד הדמוקרטי, הווארד וולפ, יחד עמה, הפסיד ליריבו הרפובליקני.

ב-1996 החליטה להתמודד לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז ה-8 של מישיגן. היא הביסה את יריבה הרפובליקני, חבר הקונגרס המכהן דיק קרייזלר, ונבחרה לשרת כחברה בבית הנבחרים. היא נבחרה בשנית ב-1998. בשנת 2000 לא רצה לכהונה שלישית נוכח שאיפתה לאתגר את הסנאטור הרפובליקני המכהן ספנסר אברהם. היא ניצחה בפריימריז הדמוקרטים ללא תחרות, וגברה על יריבה הרפובליקני בבחירות הכלליות לאחר מרוץ צמוד. סטייבנו נבחרה בשנית לכהונה שנייה ב-2006,לכהונה שלישית ב-2012, וכן לכהונה רביעית ב-2018.

בסנאט היא כיהנה כיושבת ראש הוועדה לחקלאות בשנים 2011–2015. עם פרישתו של הסנאטור הוותיק קארל לוין בינואר 2015, הפכה סטייבנו לסנאטורית הבכירה ממדינת מישיגן.

בינואר 2023, הודיעה כי אינה מתכוונת להתמודד לכהונה נוספת בבחירות 2024 ולסיים את תפקידה עם התכנסות הקונגרס ה-119 בינואר 2025.<ref></ref> 
== חיים אישיים ==
סטייבנו היא גרושה בשנית. מנישואיה הראשונים יש לה שני ילדים, היא התגרשה לראשונה ב-1990. 

ב-2003 התחתנה עם טום אטנס, מנהל בכיר בתחום הרדיו בארצות הברית, הצעיר ממנה ב-10 שנים. הם התגרשו ב-2010.

היא מתודיסטית באמונתה.

היא הופיעה בהופעת קמע בסרט "באטמן נגד סופרמן: שחר הצדק", כאשר זה צולם במישיגן.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממישיגן
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת המדינה של מישיגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של מישיגן
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של מישיגן
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:סנאטוריות חברות המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1950
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
מרי ריד

מרי ריד חושפת את היותה אשה
מרי ריד (באנגלית: Mary Read; ) הייתה שודדת ים אנגלייה מפורסמת מן המאה ה-18.

==ביוגרפיה==
המקור היחיד ששרד אודות חייה של ריד הוא החיבור "A General History of the Pyrates" מאת אדם המכנה עצמו קפטן צ'ארלס ג'ונסון. זהותו של הקפטן ג'ונסון נותרה בגדר תעלומה, לא ידוע על אדם בשם זה בן אותה תקופה, ויש המעריכים שזהו למעשה שם העט של דניאל דפו. כך או כך אמינותו של החיבור מעטה, וניכר שהכותב מגזים ומשנה פרטים לעיתים קרובות.

על פי ההערכות ריד נולדה בשנת 1691. ג'ונסון כותב שמשפחתה הייתה משפחה ענייה שקיבלה קצבאות מאת הסבתא עבור אחיה של מרי. אולם האח מת, והאמא המודאגת הכריחה את מרי ללבוש בגדי נערים ולהתנהג כזכר, וזאת כדי שהסבתא תמשיך לשלוח כסף.

מרי המשיכה להתנהג כגבר לאורך כל חייה. היא הצטרפה לצי הבריטי כנער בשם "מרק ריד" והשתתפה במלחמת הירושה הספרדית, אולם במהלך שירותה היא התאהבה במלח הולנדי. היא נישאה לו וניהלה יחד איתו פונדק בהולנד. כאשר מת בעלה, היא חזרה להתחזות לגבר והתגייסה לצי ההולנדי ומשם הגיעה לספינה שהפליגה לאיי הודו המערביים.

הספינה הותקפה בדרך בידי שודדי ים תחת פיקודם של ג'ון רקהאם ואהובתו אן בוני. ריד לחמה באומץ, אולם מרבית חברי הצוות נהרגו והפיראטים הכריחו את הנותרים להצטרף לשורותיהם. ריד הצטרפה גם כן, אולם לא חשפה את מינה וגם בקרב השודדים נודעה כמרק ריד. אן בוני ראתה אותה פעם אחת בעת שהתלבשה וכך גילתה את מינה היא לא סיפרה זאת לשאר הצוות, והשתיים הפכו לידידות טובות. הדבר הכעיס את רקהאם, שלא ידע את מינה של ריד, וסבר שבוני בוגדת בו. ריד חשפה בפניו את שדיה והוכיחה לו שהיא אשה. רקהאם הנדהם הסכים לא לפרסם זאת אולם הדבר נודע לבסוף לפיראטים, שלא שינו את יחסם אליה.

בשנת 1720 עגנה ספינת השודדים בג'מייקה. הגברים השתכרו כולם, ורק הנשים נותרו פיכחות. ספינת שיטור בריטית תחת פיקודו של ג'ונתן ברנט גילתה אותם, ולאחר קרב קצר נשבו כולם. החוק הבריטי מטיל עונש מוות על כל שודד ים באשר הוא בלי הבדל בין המינים, אולם ריד ובוני טענו שהן בהיריון ועובריהן אינם אשמים. הגברים נתלו כולם, אך הוחלט לדחות את משפטן של הנשים. בשנת 1721 מתה ריד בתא הכלא מקדחת קשה, או במהלך הלידה. לא ברור אם אכן הייתה מעוברת או שהמציאה זאת כדי לדחות את משפטה.

==קישורים חיצוניים==

* גילי חסקין, [https://web.archive.org/web/20141203100552/http://www.gilihaskin.com/שודדי-הים-הקריביים/ שודדי הים הקריביים], באתר של גילי חסקין
* אלי אשד, [http://kulmosnet.co.il/articles/eshed/capricorn/piratim.htm שודדי שבעת הימים]
* 
* 
* 

קטגוריה:ילידות 1695
קטגוריה:שודדות ים
קטגוריה:נשים אנגליות במאה ה-17
קטגוריה:קרוסדרסריות
קטגוריה:נפטרים ב-1721
רוצ'סטר (מינסוטה)

רוצ'סטר (באנגלית: Rochester) היא עיר במדינת מינסוטה, ארצות הברית, המשמשת כמושב מחוז אולמסטד. היא ממוקמת בחלק הדרומי של הסתעפות נהר הזמברו. בעיר מתגוררים 106,769 תושבים על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2010. רוצ'סטר היא העיר השלישית בגודלה במינסוטה, אחרי הערים מינאפוליס וסיינט פול. נכון ל-2013, מטרופולין העיר מונה 211,853 תושבים.

==היסטוריה==

העיר נוסדה בשנת 1855. בשנים שלאחר מכן נסללה רכבת ליד היישוב, דבר שהביא איתו תושבים רבים והזדמנויות עסקיות.

== דמוגרפיה ==
במונחים שושלתיים, אמריקאים גרמנים הם הקבוצה האתנית הגדולה ביותר ברוצ'סטר, ממציא 35.5% מאוכלוסיית העיר. אמריקאים נורווגיים מורכבים 15.9%, בעוד אמריקאים איריים מהווים 11.6% של האוכלוסייה של העיר. אמריקאי אנגלית מורכבים 8.2% מכלל האוכלוסייה ואמריקניות השוודיים היו 5.0% מאוכלוסיית העיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מינסוטה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1854
גידול ירקות

גידול מגוון ירקות לצריכה ביתית, [[הממלכה המאוחדת]]
גידול מגוון ירקות, [[דרום אפריקה]]
גידול ירקות הוא ענף בחקלאות העוסק בגידול ירקות למטרות צריכה של בני האדם. "ירקות" הוא מונח מתחום הקולינריה והתזונה המתאר חלקים אכילים מצמחים. במשמעות הקולינרית של המושגים, מבחינים בין ירקות ופירות על פי הטעם.

על פי רוב ירקות הם בעלי טעם מר, חריף, או חסרי טעם ופירות הם בעלי טעם מתוק או חמוץ. עם זאת, מבחינה בוטנית מתייחסים לפירות כמשמעותם: פרי הצמח, לעומת ירקות שהם מהווים מרכיב אחר כמו השורש (בצל, תפוח אדמה) העלים (חסה, ברוקולי) או הגבעול (אספרגוס, סלרי). לפי ההגדרה הבוטנית, ישנם ירקות שהם פירות, כמו עגבנייה ומלפפון.

==היסטוריה והתפתחות==
עלמות מקבוצת חנה מייזל בחצר כנרת בעבודת גן הירק, 1912
גידול [[כרוב בשדה רחב ידיים, תוך שימוש במיכון חקלאי, קולורדו]]
גידול ירקות קלאסי נעשה על גבי חלקת אדמה, בה נזרעים או נשתלים הירקות בשורות או במקבצים.

בעבר נועד גידול הירקות בעיקר לצריכתם של תושבי החווה החקלאית או משק הבית אליהם השתייכה הקרקע; כל חווה גידלה מגוון סוגים של ירקות, והירקות שנותרו נועדו למכירה בעיירות הסמוכות. ביישובים וקהילות גדולים יכלו התושבים להתמחות בייצור ירקות מסוימים, ובשל המרחק הקצר משוקי הירקות יכל כל חקלאי להעביר את הירקות למכירה בעודם עדיין טריים. האינדיאנים באמריקה נהגו לשתול שלושה סוגי ירקות (שיטת "שלוש האחיות") – תירס, שעועית ודלעת, שעודדו זה את גדילתו של זה.

בחקלאות המודרנית נשתלים הירקות בשורות ארוכות, המאפשרות למיכון החקלאי לעבד את הקרקע ובכך להגביר את כמות ואיכות התוצרת. עם זאת, בשל המגוון הרחב של גידולי הירקות, נדרש מגוון של טכניקות עיבוד לשם גדילה אופטימלית של כל ירק. לפיכך עברו כיום חלק מהמשקים החקלאיים במדינות המפותחות להתמחות בגידול ירק אחד או בסוגי ירקות בודדים על פני שטח רחב, ורובם המכריע נשלח לשווקים. במדינות מתפתחות ובחקלאות נישה, דוגמת חקלאות אורגנית, משקים חקלאים רבים עדיין מגדלים מגוון רחב של ירקות.

==שיווק ומכירה==
בשל חשיבות העברת הירקות לשיווק בעודם טריים, דבר המחייב את אסיף התוצרת, מיונה ואריזתה לשיווק בפרק זמן קצר יחסית, ובשל העובדה שבחלק מסוגי הירקות טרם פותח אסיף מכני והאסיף מתבצע בצורה ידנית, קיים ביקוש גבוה לעובדים בתחום גידולי הירקות. במדינות המפותחות ישנם חקלאים מעטים שפותרים את הבעיה באמצעות שיטה בה הצרכנים מגיעים לשדה וקוטפים את הירקות לצריכה אישית בעצמם. אך רוב החקלאים באותן מדינות מנצלים שיטות טכנולוגיות שפותחו כדי להביא להבשלה מתאימה של הירק וכן שיטות קירור מתקדמות, שהפחיתו את בעיית הטריות והביאו לכך שהתוצרת מגיעה כיום לשיווק במצב טוב יחסית.

כיום, חלק מהמשקים החקלאים מגדלים כמות גדולה של ירקות ומוכרים אותם לשווקים גדולים בסיטונאות, דבר הדורש יכולת תפעול רחבה בגידול הירקות. משקים חקלאים אחרים, הקטנים בהיקפם בדרך כלל, מוכרים לצרכנים מקומיים, דבר הדורש מאמצים גדולים בתחום ההפצה. הדבר גם תלוי בסוג הירקות, מידת ההבשלה ואורך חיי המדף שלהם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.teva.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/vegs.pdf גידול ירקות בגינה הקהילתית והביתית], 2013, גינות קהילתיות ירושלים
* 

*
קטגוריה:חקלאות
כנסיית רידרהולם

כנסיית רידרהולם (בשוודית: Riddarholmskyrkan) היא כנסייה השוכנת על האי , בקרבת , שבסטוקהולם, בירת שוודיה. הכנסייה משמשת כמקום קבורתם של מלכי שוודיה. הקהילה שפעלה בכנסייה התפרקה ב-1807 ובעת הנוכחית הכנסייה משמשת רק למטרות קבורה והנצחה. מלכי שוודיה, החל מגוסטב השני אדולף (מת ב-1632) ועד גוסטב החמישי (מת ב-1950), קבורים בכנסייה (למעט כריסטינה, הקבורה בבזיליקת פטרוס הקדוש ברומא). כמו כן קבורים בכנסייה מלכים מתקופות קדומות יותר כמו מגנוס השלישי (מת ב-1290) וקרל השמיני (מת ב-1470). הכנסייה לא משמשת יותר כמקום קבורה מלכותי ותחת זאת משמש לצורך זה .

כנסיית רידרהולם היא אחד המבנים העתיקים ביותר בסטוקהולם. חלקים ממנה מתוארכים לסוף המאה ה-13, כאשר היא נבנתה כמנזר פרנציסקני. לאחר הרפורמציה הפרוטסטנטית, המנזר נסגר והמבנה הפך לכנסייה פרוטסטנטית. במהלך תקופת מלכותו של יוהאן השלישי, הוסף לה צריח מחודד בעיצובו של , אך ב-28 ביולי 1835 הוא נהרס עקב מכת ברק ולאחר מכן הוא הוחלף בצריח המחודד הנוכחי הבנוי מברזל יצוק.

שלטי האצולה של אבירי תלויים על קירות הכנסייה. כאשר מת אביר המסדר, נתלה שלט האצולה שלו בכנסייה ובעת טקס ההלוויה מצלצלים פעמוני הכנסייה ברציפות מהשעה 12:00 ועד השעה 13:00.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160924045858/http://www.kungahuset.se/royalcourt/theroyalpalaces/theriddarholmenchurch.4.396160511584257f2180001466.html כנסיית רידרהולם באתר בית המלוכה השוודי] 

איסאק גרינוולד, "כנסיית רידרהולם", 1914]]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סטוקהולם: מבנים
קטגוריה:אירופה: כנסיות
קטגוריה:אירופה: בתי קברות מלכותיים
קטגוריה:שוודיה: מבני דת
מקצועות הרפואה

מקצועות הרפואה הם מקצועות הכורכים בתוכם אבחנות וטיפולים רפואיים שונים בגוף או בנפש האדם. מלבד מקצועות הרפואה היסודיים, שהם רפואה כללית ורפואת שיניים, מקצועות הרפואה כוללים בתוכם את שלל סוגי ההתמחויות ברפואה.

==סוגי מקצועות רפואה==
על פי ההגדרה המקובלת מקצועות הרפואה הם המקצועות שבעליהם נושאים בתואר רופא, כגון רופא כללי, כירורג, מרדים, קרדיולוג, רופא ילדים, גינקולוג, פסיכיאטר, נוירולוג וכו', וכל יתר המקצועות שבעליהם אינם מחזיקים בתואר רופא, מכונים מקצועות פרה־רפואיים כיון שאינם עוסקים ברפואה ממש אלא כפופים לה. עם זאת השימוש במונח "מקצועות רפואיים" כלפי כל מקצועות הבריאות, לרבות כלפי מקצועות פרה־רפואיים, עדיין רווח.

מקצועות הרפואה היסודיים שעליהם נסמכים שאר מקצועות הרפואה הם:
:רפואה כללית – המיומנות לזהות ולאבחן מחלות או בעיות שונות בגוף האדם ואף לטפל בהן. רופא שסיים את שנות לימודיו באוניברסיטה במסלול של רפואה כללית מכונה רופא כללי. לאחר מכן, אם יבחר יוכל להתמחות במקצוע רפואה ספציפי כמו רפואה פנימית, כירורגיה, פסיכיאטריה, קרדיולוגיה, אף־אוזן־גרון, אורתופדיה, פלסטיקה, ועוד.
:רפואת שיניים – המיומנות לזהות ולאבחן מצבים שונים ומחלות פתולוגיות בשיניים ואף לטפל בהן. באופן כללי, רופא שיניים זכאי לרישיון לאחר שסיים את חוק לימודיו. לאחר מכן ניתנת לו האפשרות להתמחות ספציפית ברפואת שיניים כמו אורתודנטיה, אנדודונטיה, כירורגיית פה ולסת ועוד.

==רישוי==
הסמכות למתן רישוי לעסוק במקצועות הרפואה נמצאת בידי האגף לרישוי מקצועות רפואיים שבמשרד הבריאות. מקצועות הרפואה שבסמכות אגף זה לתת רישוי לעסוק בהם הם רפואה כללית ורפואת שיניים. לעומת זאת, רופאים המתמחים באחד ממקצועות הרפואה נדרשים לעבור מבחן רישוי על ידי המועצה המדעית של הר"י, ההסתדרות הרפואית בישראל, ורק לאחר מכן יקבלו רישיון מומחה והיתר לעסוק בתחום הספציפי שבו התמחו.

בשונה מהמקצועות הרפואיים שהעיסוק בהם מותנה ברישוי שבתחום סמכות משרד הבריאות, מקצוע הווטרינריה מותנה ברישוי שבתחום סמכותו של משרד החקלאות ופיתוח הכפר, ואינו בתחום אחריותו של משרד הבריאות.

==ראו גם==
* לימודי רפואה בישראל
*מקצוע פרא רפואי

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקצוע הרפואה
אדם קינזינגר

אדם דניאל קינזינגר (באנגלית: Adam Daniel Kinzinger; נולד ב-27 בפברואר 1978) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הרפובליקנית. כיהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס ה-16 של מדינת אילינוי.

==ביוגרפיה==
קינזינגר נולד בקנטקי וגדל בבלומינגטון שבאילינוי. אמו הייתה מורה ואביו ניהל עמותות נוצריות המפעילות בתי תמחוי. בשנת 2000 סיים תואר ראשון באוניברסיטת המדינה של אילינוי. בתקופת לימודיו התמודד ונבחר לכהונה במועצת מחוז מקלין. הוא כיהן בתפקיד מ-1998 עד 2003.

ב-2003 התגייס למשמר הלאומי של חיל האוויר. הוא הוכשר כטייס מטוס תדלוק בואינג KC–135, תחילה מילא משימות בדרום אמריקה כחלק מהמלחמה בסחר הסמים ולאחר מכן שירת בגואם והשתתף במשימות בעיראק ובאפגניסטן. בהמשך עבר הסבה ושירת כטייס מטוס סיור פיירצ'יילד RC-26 במשימות בעיראק. סך הכל השתתף בכ-120 משימות קרביות ועוטר בשש מדליות האוויר.

ב-2006 בעודו פוסע ברחובות מילווקי נתקל באישה שנדקרה בצווארה, ובסמוך לה התוקף אוחז בסכין. קינזינגר השתלט על הדוקר וריתק אותו עד הגעת המשטרה. על פועלו זכה בפרס איש השנה של הצלב האדום בדרום ויסקונסין. כמו כן עוטר במדליית חייל חיל האוויר, העיטור הגבוה ביותר המוענק על ידי חיל האוויר על גבורה שלא במהלך קרב.

ב-2010 התמודד בבחירות למושב המחוז ה-11 של אילינוי בבית הנבחרים. הוא זכה לרוב של 57% והחל לכהן בינואר 2011. הוא נבחר שוב ב-2012 ברוב של 62% (כבר בבחירות המוקדמות הוא הדיח את דון מנצולו שכיהן בתפקיד), ב-2014 ברוב של 71%, ב-2016 נבחר ללא תחרות וב-2018 נבחר לתקופת כהונה נוספת. הוא מכהן בבית הנבחרים כחבר בוועדת האנרגיה והמסחר וכחבר ועדת החוץ. הוא משרת בנוסף גם כמשנה למצליף המפלגה הרפובליקנית בבית הנבחרים.

באוגוסט 2016 הודיע קינזינגר כי לא יתמוך במועמד מפלגתו לנשיאות, דונלד טראמפ. במקביל לכהונתו בבית הנבחרים ממשיך קינזינגר למלא תפקידים בשירות המילואים במשמר הלאומי של חיל האוויר כטייס וכקצין בדרגת מייג'ור. לאחר ההסתערות על הקפיטול ב-2021 היה קינזינגר הרפובליקני שקרא ליטול מהנשיא טראמפ את סמכויתיו הנשיאותית מכוח התיקון ה-25 לחוקת ארצות הברית. ב-12 בינואר 2021 נמנה בין עשרת הרפובליקנים שהצביעו בעד הליך הדחתו השני של הנשיא טראמפ.

ב-29 באוקטובר 2021 הכריז קינזינגר על פרישתו מהחיים הפוליטיים, ועל כוונתו לפרוש בבחירות 2022. אי לכך, כהונתו תמה עם התפזרות הקונגרס ה-117 של ארצות הברית בראשית ינואר 2023.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://kinzinger.house.gov/biography/ אדם קינזינגר] באתר בית הנבחרים
* [http://www.electadam.com/ אתר הבחירות של אדם אדם קינזינגר]
* [http://www.gop.gov/member/adam-kinzinger/ אדם קינזינגר] באתר המפלגה הרפובליקנית
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאילינוי
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אילינוי
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100 נקסט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1978
פרק (מוזיקה)

פרק (או: תנועה) הוא חלק עצמאי של יצירה מוזיקלית או צורה מוזיקלית. בעוד שפרקים בודדים מיצירה לעיתים מבוצעים בנפרד, ביצועים של היצירה המלאה מחייבים את הופעתם של כל הפרקים ברציפות.

פרק הוא חלק, "יחידה מבנית גדולה שנתפסה כתוצאה של צירוף מקרים של מספרים גדולים יחסית של תופעות מבניות."
המונח, בשימוש באנגלית, מתכוון בעיקר לפרק מתוך סימפוניה. במבנה זה, כל פרק הוא בעל צביון מיוחד ושונה מהשאר אך בכל זאת נשמרת זיקה משפחתית בין כל הפרקים, וכך כשמנוגנת הסימפוניה בשלמותה, צירוף הפרקים השונים הופך סינרגטי ומרכיב את הסימפוניה השלמה.
דוגמה לעצמאותם של פרקים בתוך סימפוניה, נראית ביצירתו של המלחין הקטור ברליוז הנקראת "הסימפוניה הפנטסטית", בה לכל אחד מארבעת הפרקים ניתן שם מיוחד השונה מקודמו.

במבנה הסימפוניה ניתן להבחין כי לכל פרק צורה שונה.

==צורות קלאסיות==

בקונצ'רטי וסימפוניות, יצירות קאמריות רבות משתמשות במבנים אלו. יצירות קאמריות אלה בדרך כלל נקראות בשם ההרכב המיועד לבצע אותם: רביעיית מיתרים, שלישיית פסנתר, חמישיית כלי עץ, וכו'. בנוגע לסימפוניות, ישנן חריגות רבות מהסכימות הסטנדרטיות: לדוגמה, רביעיית המיתרים של בטהובן אופוס 131, היא בעצם שבעה פרקים המתנגנים ללא הפסקה ביניהם.

==מקורות==
<div class="mw-content-ltr">
*Spencer, Peter; Peter M. Temko (1994). A Practical Approach to the Study of Form in Music. Prospect Heights, IL: Waveland Press. p. 31. . OCLC 31792064. Retrieved May 23, 2012.
*Benward, Bruce; Marilyn Nadine Saker (2009). Music in Theory and Practice 2 (8th ed.). Boston: McGraw-Hill. p. 358. . OCLC 214305687.
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קטגוריה:צורות מוזיקליות
דולי זום

אפקט דולי זום הנוצר בעזרת מחשב.

הדולי זום, נקרא גם בשם "אפקט ורטיגו" הוא אפקט קולנועי הנוצר בעזרת מצלמה, ומערער את תפיסת הראייה הנורמלית בעיניי הצופה.

האפקט נוצר על ידי שילוב של שינוי תנועה מכנית בתוך המצלמה, יחד עם שינוי קינטי של המצלמה. הצלם משנה את זווית הראייה (FOV= field of view) בעדשה- הוא יוצר זום מבחינה מכנית. תוך כדי כך, הצלם גורר את המצלמה אחורנית בעזרת מתקן הדולי. שילוב שני האלמנטים יוצר את האפקט. אם נעשה באופן ראוי, נראית הדמות המצולמת כאילו נשארת באותו הגודל אך הרקע מתעוות ומשתנה, הן בפרספקטיבה והן בגודל הפרטים.

ניתן גם להשתמש בדולי זום באופן הפוך; כלומר המצלמה מצלמת בזום אאוט, והדולי מתקרב פיזית לאובייקט המצולם. הנראות הוויזואלית לצופה היא או שהרקע לפתע משתנה בגודלו ובפרטים ומציף את עומק התמונה הקדמי, או שהחזית משתלטת על האווירה והרקע מתרחק- תלוי איזה סוג דולי מבוצע.

מערכת הראייה האנושית משתמשת גם בגודל וגם בפרספקטיבה כדי לשפוט גודל יחסי של אובייקטים, לכן כשהעין מבחינה בשינוי פרספקטיבה ללא שינוי בגודל, מתקבל אפקט בעל אופי מטריד שגורר תחושה רגשית חזקה, על כך נוהגים במאים להשתמש באפקט זה בערבון מוגבל.

האפקט נצפה בשימוש לראשונה על ידי הבמאי הרומני סרג'יו חזום, אך הפך לאפקט ממשי בקולנוע על ידי אירמין רוברט, צלם בחברת ההפקה סרטי פרמאונט, בסרטו של אלפרד היצ'קוק, ורטיגו; סרט זה הפך לאחד הסרטים הנודעים ביותר שבהם נראה האפקט.

==שמות חלופיים==

דולי זום הפוך ידוע גם בשמות:
*"זידו"
*"זולי" (הלחם מילים של "זום" ו"דולי")
*"זום היצ'קוק" או "אפקט ורטיגו"
*היצ'קוק שוט
*"טריפל רברס זום"
*"רברס טראקינג שוט"
*"באק זום טראוולינג"
*"טרומבון שוט"
*"זום מלתעות"
*"קונטרה זום"

==מטרות האפקט==

הדולי זום נפוץ בקרב קולנוענים המבקשים להעביר תחושה של ורטיגו, "תחושה של נפילה גופנית", תחושת חוסר מציאות, או תחושה כי הדמות בסרט חוותה הארה או הבנה הגורמת לה לזעזוע עמוק ובלבול. אחרי שהיצ'קוק גרם לעלייה בשימוש באפקט (הוא השתמש בו שוב בנקודת המפנה בסרטו מארני), הטכניקה שימשה יוצרי סרטים רבים, ולבסוף הפכה למעין גימיק או קלישאה. הבמאי האמריקאי סטיבן ספילברג הפך את האפקט לקלישאה של ממש, לאחר שהשתמש בו בסרטו "מלתעות", בשוט המפורסם בו מפקד המשטרה ברודי המום בסצנת מתקפת הכריש (זאת לאחר הקדמה מותחת לפני השימוש באפקט).

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפקטים מיוחדים בקולנוע
דיזולב

מעבר דיזולב בין שתי תמונות סטילס.
דיזולב (ובעברית הַשְׁלָבָה) הוא חלק מתהליך גמר-ההפקה (פוסט-פרודקשן) של עריכת סרט או סרטון, ומשמש כמעבר הדרגתי בין תמונה אחת לאחרת, או בין שוט אחד לשוט אחר. 

המונחים "פייד אין" ו"פייד אאוט" משמשים לתיאור מעבר מתמונה ריקה וממנה. זאת בניגוד לקאט, בו אין מעבר כזה. הדיזולב משמש כמעבר המבצע חפיפה בין שני שוטים, בדרך כלל בסוף סצנה אחת ותחילת הבאה, אך ניתן לשימוש גם בעריכת מונטאז'. בדרך כלל, אך לא תמיד, השימוש בדיזולב מתקיים כדי לרמוז שפרק זמן עבר בין שתי סצנות.

==יצירת האפקט==

בקולנוע, האפקט נוצר בעזרת מדפסת אופטית וחשיפה כפולה בין פריים לפריים. בעריכת וידאו ליניארית או שידור חי בטלוויזיה, האפקט נוצר על ידי ביון (אינטרפולציה) מתחים של אות הווידאו. בעריכת וידאו לא ליניארית, דיזולב נעשה באמצעות תוכנה, על ידי ביון בהדרגה בין ערכי RGB של כל פיקסל בתמונה. האודיו, מוצלב בין שני הפסקולים בהדרגה גם, אם נבחר לעסוק בו בנוסף.

==שימוש==
השימוש בקאט ובדיזולב נעשה בדרכים שונות. קאט במצלמה משנה את הפרספקטיבה ממנה הסצנה נראית, כאילו הצופה עובר לפתע למקום אחר, ורואה את הסצנה מזווית אחרת.
לפייד ולדיזולב בדרך כלל משך של שנייה אחת או שתיים (24-48 פריימים), למרות שאלו יכולים להשתנות עקב העדפה מסוימת של הבמאי או העורך. דיזולב קצר (6-12 פריימים) משמש לרוב לריכוך מעברים קשים שיכולים לגרום לצופה לסלידה. ניתן להשתמש במעבר גם כדי להימנע מג'אמפ קאט.

מבחינה עלילתית, אורך הדיזולב מוכתב על ידי האווירה או הקצב שמכתיב הבמאי. לדוגמה, בסיקוונס הפתיחה ב"אזרח קיין", הדיזולב בין המאסטר שוטס הוא איטי, בעקבות התחושה המשתלטת של מורבידיות, אותה רצה אורסון ולס להעביר לצופה. בסיקוונס "News on the March" (מונטאז'), לעומת זאת, הדיזולב קצר בהרבה ובכך יוצר תחושה של חיוניות לחיי הדמות הראשית המסתורית.

הדיזולב נפוץ ביותר בקולנוע הקלאסי (ראו "עריכה אנליטית"), אך כיום נמצא פחות בשימוש. השימוש באפקט פחת כאשר יוצרי סרטים הושפעו מבמאי הגל הצרפתי החדש והשימוש החדשני שלהם בג'אמפ קאט, תוך שהיעדר נרטיב ליניארי הפך נפוץ יותר. נראה כי האפקט נוצל בצורה הטובה ביותר בקולנוע שחור-לבן, שבו דרגות של אפור מעורבבות ולא גוני צבע תואמים.
 
שימוש בדיזולב נעשה בצורה מינימלית ברוב הסרטים, בעקבות הטעם הסגנוני הספציפי שהוא משאיר. דבר נדיר הוא לצפות בסצנה המתחילה בדיזולב וגם נגמרת בו. דוגמה אפקטיבית אך נדירה לכך נראית בסרט "מקום תחת השמש", בבימויו של ג'ורג' סטיבנס, לאחר הסיקוונס בו הפרוטגוניסט של מונטגומרי קליפט הטביע את שלי וינטרס.

==ראו גם==
*ז'ורז' מלייס
*עריכה (קולנוע)

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפקטים מיוחדים בקולנוע
קטגוריה:אינטרפולציה
ישראל שטרן

ישראל שטרן (יידיש: ישראל שטערן; 1894 אוסטרולנקה – 1942 טרבלינקה) - היה משורר יידי ומבקר ספרות.

==ביוגרפיה==
מתוך זיכרונותיו עולה כי נולד בחג השבועות של שנת 1894, כך שאת תאריך הלידה המדויק שלו הוא לא ידע. הוא נולד למשפחה דלת אמצעים, אביו היה מלמד, הוא נפטר כשישראל היה עוד קטן. אמו נאלצה לגדל אותו ואת שני אחיו הקטנים לבד. הוא למד בחדר ויותר מאוחר למד בישיבות של לומז'ה וסלובודקה. 

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה שטרן בווינה שהייתה בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית, הוא נאסר כאזרח מדינת אויב (האימפריה הרוסית). עם סוף המלחמה הוא הגיע לוורשה והשתקע שם והחל לפרסם שירה. את השיר הראשון שלו פרסם ביומון דאָס פאָלק (העם, ורשה, 1919). יותר מאוחר פרסם את שיריו בעיתונים, כגון דאָס נייע וואָרט (המילה החדשה) וצוקונפט (עתיד, ניו יורק), קובצי שירה פון פוילן (מפולין, 1920), רינגען (טבעות), אונזער האָפענונג (תקוותנו).

הוא התפרסם ברבים לאחר פרסום פואמה בהמשכים בשם שפיטאָל לידער (שירי בית חולים)/פרילינג אין שפיטאָל (אביב בבית חולים) שהתפרסם לראשונה בווארשאווער אלמאנאך.

חוץ משירה פרסם שטרן גם בשם בדוי ביקורות ספרותיות בעיתונים כגון, היינט, דער מאמענט ואחרים.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה ניסה שטרן להימלט לשטח ברית המועצות, אך ללא הצלחה ונאלץ לחזור לוורשה. הוא המשיך ליצור גם כשהיה בגטו ורשה, אך רוב חיבוריו מתקופה זו אבדו. ב-1942 הוא גורש למחנה ההשמדה טרבלינקה ושם נרצח באותה שנה.

==לקריאה נוספת==
*[https://ia902704.us.archive.org/18/items/nybc200317/nybc200317.pdf מלך ראוויטש, מיין לעקסיקאָן, מאנטרעאל, עמ' 255 - 257.] 

==קישורים חיצוניים==

* 
* נתן כהן, 
* [http://www.yisroelshtern.org/ אתר המוקדש לישראל שטרן] 
* [http://www.jewishgen.org/yizkor/ostrolenka1/ost429.html jewishgen] 
* [http://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/judaica/ejud_0002_0018_0_18415.html הספרייה היהודית הווירטואלית] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:מבקרי ספרות יהודים
קטגוריה:אסירים בגטו ורשה
קטגוריה:סופרים ומשוררים שנספו בשואה
קטגוריה:סגל היינט
קטגוריה:סגל דער מאמענט
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1894
פילוסופיה גרמנית

הפילוסופיה הגרמנית, המתייחסת הן לכתיבה הפילוסופית בשפה הגרמנית, והן לפילוסופיה שנהגתה בידי גרמנים, מגוונת ורבת פנים למכביר. קורפוס ההגות הפילוסופית הגרמנית מהווה בסיס מרכזי הן בפילוסופיה האנליטית והן בפילוסופיה הקונטיננטלית, ויש לו חלק נכבד בתולדות המחשבה של תנועת הנאורות. 

ההוגים של הפילוסופיה הגרמנית נמנים מאז ימי גוטפריד וילהלם לייבניץ דרך כריסטיאן וולף, עמנואל קאנט, גאורג וילהלם פרידריך הגל, ארתור שופנהאואר, קרל מרקס, פרידריך ניטשה, מרטין היידגר ולודוויג ויטגנשטיין, ועד הוגים בני זמננו. הפילוסוף הדני סרן קירקגור נמנה לרוב על הוגי הפילוסופיה הגרמנית נוכח העובדה כי היה מצוי במפגש מתמיד עם פילוסופים גרמנים. 

בין שלל הזרמים הקיימים במסגרת הפילוסופיה הגרמנית, ניתן לציין את הדאונטולוגיה והאידיאליזם הטרנסצנדנטלי פרי של עמנואל קאנט, האידיאליזם הגרמני נוסח פיכטה, שלינג והגל, הנאו-קאנטיאניזם, וכן תתי-זרמים בפילוסופיה הקונטיננטלית והפילוסופיה האנליטית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זרמים בפילוסופיה
קטגוריה:גרמניה: תרבות
פאן-גרמניות

פאן-גרמניות (בגרמנית: Pangermanismus או Alldeutsche Bewegung) היא רעיון פוליטי כלל-לאומי שקדם להתהוותה של גרמניה המודרנית ב-1871. הפאן-גרמניות כמושג הגותי ופוליטי התייחסה בראשיתה לאיחוד כלל גרמני של דוברי השפה הגרמנית באירופה, לכדי מדינת לאום אחת שתהווה את "גרמניה הגדולה".

לרעיון הפאן-גרמניות נודע משקל רב בפוליטיקה הגרמנית של המאה ה-19, ובייחוד במהלך איחוד גרמניה בשנות ה-60 של המאה, בעת שהאימפריה הגרמנית הפכה למדינה לאומית לאחר מלחמת צרפת–פרוסיה - בהותירה את אוסטריה מחוצה לה. מאוחר יותר התגלגל הרעיון אל תוך המאה העשרים וכלל בתוכו את הישויות המדיניות של האימפריה הגרמנית והאימפריה האוסטרו-הונגרית.
 
בסוף המאה ה-19, התארגנו הוגים פאן-גרמניים ב"ליגה הפאן-גרמנית" (1891), ואימצו בחלקם השקפות אתנוצנטריות ואידאולוגיות גזעניות. יש הרואים באידאולוגיה הנאצית ובמדיניות החוץ של המשטר הנאצי גלגול מאוחר של מושג הפאן-גרמניות כפי שנוסח ב"ליגה הפאן-גרמנית". זאת משום שהפאן-גרמניות הנאצית ביקשה להכיל בתוך תחומי הרייך השלישי את כלל האוכלוסייה דוברת הגרמנית באירופה במסגרת תפיסת מרחב המחיה הגרמני.

כתוצאה מהאסון שהמיטה מלחמת העולם השנייה על אירופה והעולם, הפך רעיון הפאן-גרמניות לטאבו אידאולוגי בתקופה הבתר-מלחמתית, הן במערב גרמניה והן במזרח גרמניה. כיום נישא דגל הפאן-גרמניות בידי קבוצות לאומניות בגרמניה ובאוסטריה.

מקובל לראות בהוגים מתנועת הרומנטיקה הגרמנית את ראשוני הפאן-גרמניים - אישים דוגמת פרידריך לודוויג יאן וארנסט מוריץ ארנדט. במהפכות 1848-1849 קיבל רעיון הפאן-גרמניות תנופה ונפוץ בקרב אנשי רוח ויצירה רבים שראו בתקופה המהפכנית הזדמנות ליצירתה של "גרמניה הגדולה". עליהם ניתן למנות את ריכארד ואגנר, האחים גרים, פרידריך ליסט ופאול אנטון לגארדה. רעיון הפאן-גרמניות חדר אף להגותם של סוציאליסטים גרמנים דוגמת קרל מרקס ופרדיננד לסל, שהעדיפו את הפדרציה הכלל גרמנית על יצירתה של קונפדרציה רופפת בין המדינות הגרמניות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:גרמניה: פוליטיקה
מעגל ליזוגני

תרשים של המחזור הליזוגני (תחתון) והמחזור הליטי
מחזור ליזוגני הוא אחד משני מחזורי הרבייה הנגיפית (השני הוא מחזור ליטי). המחזור הליזוגני הוא השלב הלטנטי ברביית הנגיף, ובו חומצות גרעין של בקטריופאג'ים מוטמעות בתוך הגנום של החיידק המארח, או יוצרות רפליקון עגול בציטופלסמה של החיידק. במצב זה החיידק ממשיך לחיות ולהתרבות באופן רגיל. החומר הגנטי של הבקטריופאג', שנקרא פרופאג', עובר לתאי הבת בכל חלוקה. הפרופאג' עשוי להשתחרר בעקבות אירוע כמו קרינה אולטרה סגולה או נוכחות חומר כימי, ולגרום להתפשטות פאג'ים חדשים באמצעות המחזור הליטי. מחזורים ליזוגנים עשויים להתרחש גם באאוקריוטים, אך תהליך הטמעת הדנ"א של הבקטריופאג' בתוכם אינו ידוע לאשורו.
במחזור הליזוגני התפשטות הדנ"א הנגיפי מתרחשת דרך הרבייה הרגילה של הפרוקריוטים, בעוד שבמחזור הליטי, ההתפשטות היא דרך ייצור פאג'ים בודדים המסוגלים לשרוד ומדביקים תאים אחרים. השוני המשמעותי בין המעגל הליטי למעגל הליזוגני הוא שהליזוגני לא גורם לליזיס, כלומר אינו גורם להתפקעות התא המארח. פאג'ים שמשתכפלים רק דרך המחזור הליטי ידועים כפאג'ים אלימים, בעוד שפאג'ים שמתרבים על ידי המחזור הליטי והליזוגני כאחת ידועים כפאג'ים מתונים.

במחזור הליזוגני הדנ"א של הבקטריופאג' מוטמע לתוך הכרומוזום של החיידק ויוצר פרופאג'. הפרופאג' מועתק בעת החלוקה לכל אחד מתאי הבת. תאי הבת ממשיכים להשתכפל ולשכפל את הפרופאג', או שהפרופאג' ניתק מהכרומוזום ומתחיל מחזור ליטי.

== בקטריופאג'ים ==
בקטריופאג'ים הם וירוסים שחודרים לחיידק ומשתכפלים בתוכו. פאג'ים מתונים כמו בקטריופאג' למדא יכולים להשתכפל הן במסלול המעגל הליטי והן במעגל הליזוגני. במעגל הליזוגני הגנום של הבקטריופאג' אינו מופיע בפני עצמו אלא משולב בתוך הגנום החיידקי בתור פרופאג'. המידע הגנטי של הבקטריופאג' המשולב בגנום של החיידק משתכפל כשהחיידק מתחלק ויוצר תאי בת. תאי הבת שנוצרים כוללים גם הם את הפרופאג' ונקראים ליזוגנים. ליזוגנים יכולים להישאר במעגל הליזוגני לדורות רבים, אך הם יכולים לעבור למעגל הליטי בכל רגע, בתהליך בשם התמרה. במהלך ההתמרה הדנ"א של הפרופאג' מועתק ומתורגם בפני עצמו כדי ליצור מעטפת חלבונית לווירוס ולהשתתף בתהליך הליטי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בקטריולוגיה
קטגוריה:וירולוגיה
נויה ריינישה צייטונג

עיתון הריין החדש
עיתון הריין החדש: מכשיר הדמוקרטיה (בגרמנית: Neue Rheinische Zeitung: Organ der Demokratie) היה עיתון יומי בגרמנית, שיצא לאור בידי קרל מרקס בקלן בין 1 ביוני 1848 עד 19 במאי 1849. היסטוריונים רואים בעיתון את אחד היומונים החשובים ביותר של מהפכות 1849-1849 בגרמניה. העיתון נחשב בעיני קוראיו ועורכיו ליורשו של "עיתון הריין" שיצא בקלן עד 1843, נערך גם הוא בידי קרל מרקס והושתק בכוח בידי צנזור המדינה הפרוסית בגין פרובוקציה נגד המשטר.

העיתון נוסד על ידי מרקס ופרידריך אנגלס, ובין חברי המערכת שלו נמנו חברים נוספים בליגה הקומוניסטית בפרוסיה כמו פרדיננד לסל, ארנסט דרונקה (Ernst Drunke), פרדיננד וולף (Ferdinand Wollf), פרדיננד פרייליגראת (Ferdinand Freiligrath) ועוד. מיד עם שיבתם של מרקס ואנגלס לגרמניה בעקבות פרוץ המאורעות שהובילו למהפכות 1848-1849 העיתון קרא להקמת דמוקרטיה פרלמנטרית בגרמניה, כחלק מדרישותיה של "החזית הדמוקרטית המהפכנית" שכללה אנשים משורות מעמד הזעיר-בורגנים, מעמד הפועלים, וכן איכרים, וכלל ביקורת שלטונית מובהקת כנגד המונרכיה הפרוסית. העיתון נסגר בעקבות צו שלטוני מלכותי שקיבל מרקס באופן אישי, ואיים לאוסרו או להגלותו במידה ולא ייסגר העיתון באופן מיידי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מרקסיזם
קטגוריה:גרמניה: עיתונים
קטגוריה:עיתונים בגרמנית
ברית הקומוניסטים

ברית הקומוניסטים שידועה בעיקר בתור "הליגה הקומוניסטית" (בגרמנית: Bund der Kommunisten), הייתה התארגנות פוליטית בינלאומית שנוסדה ב-1847 בלונדון. הארגון נבנה על בסיס איחוד של שני ארגונים אחרים: ליגת הצדק בראשות קרל שאפר (Karl Schapper), וארגון העיתונאים הקומוניסטים בבריסל, בו היו קרל מרקס ופרידריך אנגלס הדמויות הדומיננטיות. 

ליגת הצדק (Bund der Gerechten) הייתה אגודה סודית של גרמנים בפריז, שהשתתפה בהתקוממות שיזם המהפכן לואי-אוגוסט בלנקי ב-12 במאי 1839. התקוממות שדוכאה לאחר שכבר נכבש בית העירייה על ידי ההמון. אחרי כישלון ההתקוממות עברו רוב אנשי הליגה הקומוניסטית ללונדון, תוך שהם שומרים על גרעיני פעילים בפריז ובציריך.

ברית הקומוניסטים נחשבת לארגון הפוליטי החוץ-פרלמנטרי המרקסיסטי הראשון. בשמה כתבו מרקס ואנגלס את המניפסט הקומוניסטי בשלהי 1847, שבניגוד לדימויו שגובש שנים רבות אחרי כן, קרא לשיתוף פעולה פוליטי-פרלמנטרי עם כוחות פוליטיים שפעלו במגמה דומה.<ref>יגאל וגנר, גבולות הפוליטיקה, תל אביב, מסדה 1978</ref> היא פורקה באופן רשמי ב-1852 לאחר משפטי הקומוניסטים של קלן, בהם הואשמו אחד-עשר חברי הארגון בנטילת חלק באירועים המהפכניים של 1849-1849 בגרמניה.

בין חברי ברית הקומוניסטים נמנו ברונו באואר (Bruno Bauer), יוהאן פיליפ בקר (Johan Philip Becker), ארנסט דרונקה (Ernst Dronke), וילהלם ליבקנכט, פרדיננד וולף (Ferdinand Wollf), ועוד כמה עשרות מהפכנים, רובם ממוצא גרמני.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מרקסיזם
קטגוריה:ארגונים פוליטיים
קרוז'

קרוז (בצרפתית: Carouge) היא עיר בקנטון ז'נבה שבדרום-מערב שווייץ, בצמוד לעיר ז'נבה. ביוני 2014 מנתה אוכלוסייתה כ-21,125 איש.

==היסטוריה==
קרוז' מוזכרת לראשונה בימי הביניים המוקדמים כקוואדרוביום (בלטינית: Quadruvium). ב-1248 היא הוזכרה כקארוגיום (Carrogium), ובמאה ה-14 הייתה ידועה כקווארואיז או קווארוגי (Quarrouizz או Quarroggi).

העיר הנוכחית נבנתה בראשית 1786 על ידי ויטוריו אמדאוס ה-3 שהיה מלך סרדיניה ודוכס סאבויה. בדומה לפרברים אחרים של העיר ז'נבה, הייתה נחשבת קארוז' לתקופה מסוימת במהלך המאה ה-19 לחלק מהטריטוריה של צרפת, וחל עליה החוק הצרפתי. המנהיג הסוציאליסטי הנודע פרדיננד לסל נהרג בדו-קרב על אדמת קרוז'.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ז'נבה (קנטון): ערים