אשר מיכאל (ארתור) כהן

הרב ד"ר אשר מיכאל (ארתור) כהן (ז' באדר א' ה'תרכ"ב – ה' בניסן ה'תרפ"ו; 7 בפברואר 1862 – 19 במרץ 1926) היה רבה של העיר בזל בשווייץ כארבעים שנה.

== ביוגרפיה ==
אשר מיכאל ארתור כהן (Arthur Cohn) נולד בשנת תרכ"ב (1862) בפרוסיה המערבית למשפחה שאבותיה שימשו ברבנות: אביו הרב ד"ר חיים כהן שימש ברבנות בפלטוב (Flatow), סבו הרב משה כהן (כונה: החריף) שימש ברבנות בגאלוב,<ref>ראו: ברוך פליקס מונק, תולדות משפחת מונק, ירושלים תשמ"ה, עמ' 41.</ref> הקים בה ישיבה ועמד בקשרים עם רבי עקיבא איגר.<ref>חילופי אגרותיהם נדפסו בספר השו"ת של ר' עקיבא איגר. ראו: [https://dev.kedem-auctions.com/he/product/מכתב-אל-הגאון-רבי-עקיבא-אייגר-מאת-תלמי/ מכתב אל הגאון רבי עקיבא אייגר – מאת תלמידו רבי משה כהן אב"ד גאלוב – תקפ"ה], באתר בית המכירות הפומביות קדם.</ref> אמו צרלינה היא בתו של מרכוס כהן, סוחר אמיד ונדבן. הוא למד בבית המדרש לרבנים בברלין אצל רבו המובהק הרב עזריאל הילדסהיימר, ואצל הרב דוד צבי הופמן והרב שלמה במברגר, נסמך להוראה והשלים עבודת דוקטורט. נישא לביילה (תרכ"ט–תשי"ב).<ref>[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HZH%2F1952%2F03%2F20&id=Ar00239&sk=679E8CFE הרבנית מבזל ביילה כהן נ"ע], הצופה, 20 במרץ 1952, עמ' 2.</ref>

בשנת תרמ"ה (1885), בגיל 23, החל לכהן כרבה הראשון של הקהילה היהודית בבזל שבשווייץ, השנייה בגודלה במדינה (אחרי קהילת ציריך).<ref>[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MGD%2F1898%2F12%2F22&id=Ar00402&sk=39D2E0A3 מכתבים משווייץ], המגיד, 22 בדצמבר 1898.</ref> הוא שימש בתפקיד כארבעים שנה, עד חורף שנת תרפ"ו (1926), כאשר חלה סמוך לפטירתו, אז החליף אותו בתפקיד הרב אפרים ארתור הלוי וייל. הקים בעיר את המוסד התורני הראשון בו למדו תורה, איחד את הקהילה ולחם במגמות רפורמה שונות.<ref>[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HMD%2F1910%2F07%2F02&id=Ar00601&sk=A3E867D2 דברי סופרים: בזל], המודיע, 2 ביולי 1910, עמ' 6.</ref> כן ייסד בעיר ארגון נוער יהודי בהנהלתו.<ref>הרב ירחמיאל אליהו בוצ'קו (בתוך: מנובהרדוק דרך מונטרה לירושלים, חיים שלם (עורך), ירושלים תשע"ו, עמ' נו).</ref> היה פעיל במאבק על השחיטה הכשרה בשווייץ.<ref>מנובהרדוק דרך מונטרה לירושלים, חיים שלם (עורך), ירושלים תשע"ו, עמ' שא.</ref> במבט היסטורי רחב, השפעתו הראשונית על עיצוב דמותה של היהדות האורתודוקסית במדינה הייתה מכרעת.

בקיץ תרע"ב (1912) נמנה בין מייסדי התנועה אגודת ישראל<ref>[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HZV%2F1912%2F05%2F14&id=Ar00303&sk=30703DD0 התיסדות אגדת ישראל], הצבי, 14 במאי 1912, עמ' 3.</ref> ומאז היה מראשיה במדינתו.<ref>לדוגמה: [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DHY%2F1921%2F10%2F31&id=Ar00205&sk=79713142 אגודת ישראל], דואר היום, 31 באוקטובר 1921, עמ' 2.</ref> הוא השתתף בוועידת היסוד של התנועה בקטוביץ והיה בה הנואם הראשון.<ref>[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MZP%2F1912%2F05%2F31&id=Ar00201&sk=09D8193B ועידת החרדים בקאטוביץ], המצפה, 21 במאי 1912.</ref> כן השתתף בכנסייה הגדולה הראשונה בשנת תרפ"ג (1923) בווינה.<ref>[https://youtu.be/7KeBVU8_pG4?t=112 הכנסייה הגדולה - אגודת ישראל], באתר YouTube (דקה 1:51).</ref> בימי מלחמת העולם הראשונה התקרב לרב אברהם יצחק הכהן קוק, אשר שהה באותה עת בשווייץ, אירח אותו בביתו תקופה קצרה ומאז קיים עמו קשרי הלכה וידידות.<ref>השוו: תנחומיך ישעשעו נפשי, הרב זאב נוימן (עורך), ירושלים תשע"ט, עמ' 74.</ref> בהמשך הצטרף, במינון נמוך עקב פועלו באגודת ישראל, לתנועת דגל ירושלים שהקים הרב קוק.<ref>אגרות הראיה, כרך ה: שנת תרפ"ב, מכון הרצי"ה תשע"ט, עמ' צא-צב; הרב צבי יהודה הכהן קוק, מימים עברו: פרק זכרונות, הצופה, 20 במרץ 1953, עמ' 4 ועמ' 5 ([http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HZH%2F1953%2F03%2F20&id=Ar00407&sk=D1DD5B50 חלק א], [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HZH%2F1953%2F03%2F20&id=Ar00507&sk=E6744B9D חלק ב]).</ref>

הרב ד"ר נפטר בעירו בזל בשווייץ בשנת תרפ"ו (1926). נולדו לו שלושה בנים, ביניהם ד"ר מרדכי מרכוס כהן, ובת אחת – פסיה (פאולה), אשר נישאה לרב ד"ר נפתלי (הרטוויג) קרליבך.<ref>מסורת משפחתית מציינת כי קודם לכן נערכו מגעים לשידוכה עם הרב צבי יהודה הכהן קוק (נתן אופיר, הרב שלמה קרליבך, ראשון לציון 2017, עמ' 20).</ref> ילדיו סייעו לו במפעליו התורניים והחברתיים. בין נכדיו: המפיק השווייצרי ארתור כהן והרב שלמה קרליבך.

=== הרב כהן והקונגרס הציוני הראשון ===
הרב ד"ר כהן מאוזכר בדברי הימים של הציונות המדינית בעיקר בשל הסכמתו ועידודו לקיום לקיום הקונגרס הציוני העולמי הראשון בעירו בזל בשנת 1897. הרצל חיפש מקום לעריכת הקונגרס הראשון, לאחר שקהילת מינכן דחתה אותו בשל התנגדות רבני המחאה. בתיווכו של ד"ר דוד פרבשטיין<ref>ראו: יואל רפל, [https://www.masa.co.il/article/באזל-והציונות/ בזל והציונות], באתר מסע אחר.</ref> ניאות הרב כהן לעריכת האירוע בעירו,<ref>מרדכי מרכוס כהן, 'הרצל בימי הקונגרס הראשון: קטע מפרקי זכרונותיו של איש בזל', דבר, 30 ביולי 1948, [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DAV%2F1948%2F07%2F30&id=Ar01201&sk=194FCB5F עמ' 6] ו[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DAV%2F1948%2F07%2F30&id=Ar01400&sk=5222482D עמ' 8].</ref> ואף נאם בו אודות היחסים בין התנועה הציונית והמסורת היהודית. במענה לנאומו הצהיר הרצל קצרות כי אין בכוונתה של התנועה "לפגוע באמונה הדתית של כל זרם שהוא בתוך היהדות".<ref>הנאום בפרוטוקול של הקונגרס הציוני הראשון, המהדורה העברית (ירושלים תש"י), עמ' 71–80.</ref>

לקראת הקונגרס ביקר הרצל בבית הרב כהן,<ref>תיאור המפגש בספרו של הרב אליהו עקיבא רבינוביץ, שנכח בו (ציון במשפט, וורשה תרס"ב, עמ' 77-80).</ref> ובהמשך, לבקשת הרב, אף עלה לתורה בברכה בשבת בבית הכנסת הגדול בעיר.<ref>"מתוך כבוד לדת הלכתי בשבת שלפני הקונגרס אל בית-הכנסת. ראש הקהילה [=הרב כהן] קרא לי לעלות לתורה [...] המלים המעטות של הברכה העברית חנקו את גרוני מהתרגשות יותר מאשר נאום הפתיחה ונאום הנעילה וכל ניהול הדיונים" (תאודור הרצל, עניין היהודים: ספרי יומן, כרך ראשון, מוסד ביאליק והספרייה הציונית 1997, עמ' 487).</ref> לאחר הקונגרס כתב הרב:

לאחר הקונגרס כתב הרצל לרב כהן: "ללא ויתורים בלתי ראויים, מצאנו אחד את השני. זה אולי אחד ההישגים היפים ביותר של אותם ימים, השייכים להיסטוריה היהודית". לאורך השנים הבאות שימש הרב כהן כציר מטעם עירו לקונגרס הציוני.<ref>[http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HZFWAR%2F1903%2F08%2F04&id=Ar00202&sk=55C97C39 מחוץ לארצנו], הצופה (וורשה), 4 באוגוסט 1903, עמ' 2.</ref> עם זאת, לאחר שבקונגרס הציוני העשירי לא נתקבלה דרישת חברי תנועת המזרחי שההסתדרות הציונית תעסוק רק בענייני מדיניות ולא בתחומי תרבות, עזב הרב כהן ועמו ד"ר יעקב פויכטונגר, חיים ישראל אייז ואחרים, את ההסתדרות. שנה לאחר מכן היו השלושה מהפעילים המרכזיים באירופה להקמת אגודת ישראל.<ref>הרב פ. הכהן לוין, 'מתולדות אגודת ישראל', בתוך מבית יעקב: קובץ עיונים, פתח תקווה תשל"ד, עמ' 50.</ref>

== לקריאה נוספת ==
* שנתיים לאחר פטירתו הוציא לאור הרב ד"ר חיים (היינריך) כהן,<ref>[https://cars.bidspirit.com/ui/lotPage/source/catalog/auction/6878/lot/151534/תיעוד-מרתק-על-הישיבה-והקהילה?lang=he כתשעים גלויות ששלח תלמיד הישיבה הבחור היינריך כהן להוריו], באתר בית המכירות Bidspirit.</ref> בנו הבכור, את הספר "Von Israels Lehre und Leben" (הוצאת רימון, בזל תרפ"ח) בו לוקטו שלושים ושש מדרשותיו בגרמנית.<ref>על הספר ראו: אליעזר מאיר ליפשיץ, כתבים, כרך ג, מוסד הרב קוק תשי"ז, עמ' רטז-ריז (פורסם לראשונה בהתור [ט, יט], י"ט אדר א' תרפ"ט, עמ' 16, מדור "ספרים חדשים").</ref> ארבעים וארבע שנים לאחר מכן הוציא לאור ד"ר צבי אהרן (הרמן) כהן, בן זקוניו, גרסה חלקית באנגלית של הספר בשם "Of Israel's teachings and destiny" (הוצאה עצמית, ניו יורק תשל"ב). בשנת תשע"ג הוציא לאור נינו מרדכי כהן חוברת קצרה תחת הכותרת "הרב מבזל" ובה תרגום עברי למספר מאמרים, תמונות ומסמכים.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://dev.kedem-auctions.com/he/product/ארכיון-רבי-אשר-מיכאל-כהן-אבד-באזל-התכת/ ארכיון רבי אשר מיכאל כהן אב"ד בזל], באתר קדם (בית מכירות פומביות)
* מנחם רהט, [https://www.inn.co.il/News/News.aspx/353292 כך הציל הרב החרדי את הקונגרס הציוני], באתר ערוץ 7, 17 באוגוסט 2017
* [http://www.juedisches-recht.de/lex_cohn_rabb-cohn.php Rabbiner Dr. Arthur Cohn], באתר JÜDISCHES RECHT

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים שווייצרים
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בברלין
קטגוריה:פעילי אגודת ישראל
קטגוריה:בזל
קטגוריה:ילידי 1862
קטגוריה:נפטרים ב-1926