OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פפאף

פפאף (PFAFF) היא אחת מיצרניות מכונות התפירה הגדולות והוותיקות ביותר. ג'ורג' מיכאל פפאף ייסד את החברה בשנת 1862 בעיר קייזרסלאוטרן שבגרמניה, שם נמצא בסיס החברה עד היום. חברת פפאף מעסיקה היום כ-260 עובדים במחלקות פיתוח, שיווק, ייצור וניהול ומוצרי החברה נמכרים ברחבי העולם.

== היסטוריה ==
===הקמת החברה===

החברה הוקמה על ידי ג'ורג' מיכאל פפאף (1823 - 1893) שהיה יצרן כלי נשיפה באותה תקופה. ב-1862 נמכרה מכונת התפירה הראשונה של פפאף ובערך 10 שנים לאחר מכן ויתר ג'ורג' מיכאל פפאף על ייצור כלי נשיפה ופיתח את החברה לחברה מובילה בייצור מכונות תפירה אשר מכרה כמה אלפי מכונות בשנה. ב-1885, במטרה להתפשט לשווקים חדשים, פתח פפאף משרד מכירות בלונדון. המפעל בקייזרסלאוטרן המשיך לגדול עד שבשנת 1891 העסיקה החברה כ-400 עובדים ומכרה סביב 25,000 מכונות בשנה.

לאחר מותו של גיאורג מיכאל פפאף בשנת 1893, השתלט בנו הבכור, ג'ורג' פפאף, על החברה. תחת הנהגתו החברה גדלה עוד יותר והמשיכה להרחיב את העבודה ואת שוקי היעד. עד מותו של ג'ורג' פפאף הבן ב-1917, החברה כבר ייצאה את מוצריה ל-64 מדינות. אחותו של ג'ורג' הבן השתלטה על החברה לאחר מותו והנהיגה מדיניות רווחה לעובדי החברה שכללה אפילו שיכון מגורים לעובדיה. בשנת 1926, קיבל את המושכות קרל פפאף, קרוב משפחה נוסף. החברה גדלה והעסיקה עד ל-2,600 אנשים. המפעל ייצר 300 מכונות ביום, וב-1936 יוצרה מכונת התפירה מספר 3,000,000 של פפאף.

===נקודות ציון משמעותיות נוספות===

*1960 - חברת פפאף החלה להיסחר בבורסת המניות של פרנקפורט תחת השם GM Pfaff AG.
*1960 - פיתוח המכונה הראשונה עם קוצץ חוט.
*1960 - ההשקה הראשונה של מכונה ללא שמן לעבודת יבשות במהירות גבוהה.
*1967 - השקה של מכונת הזיג-זג הראשונה עם עד 6,000 תפרים לדקה.
*1968 - הצגה ראשונית של מכונה המחברת כיסים לג'ינס בצורה אוטומטית.
*1973 - השקת המכונה הראשונה בעולם המאפשרת תכנות של קווי המתאר.

=== קבוצת זינגר/פפאף ו-VSM ===
משנות ה-80 החברה נקלעה לקשיים בעקבות משבר הלבשה עולמי. בשנת 1997 מכר מחזיק המניות העיקרי של החברה את חלקו לחברת זינגר (Singer) המתחרה וכך נוצרה הקבוצה זינגר/פפאף

Singer/Pfaff-Group.

בין השנים 1999 ו-2001 חברת פפאף התפרקה לשתי חברות, חברה המייצרת ומשווקת מכונות תפירה ביתיות אשר משתמשת בשם המותג PFAFF, וחברה המייצרת ומשווקת מכונות תעשייה הנקראת PFAFF Industrial.

באותו הזמן הצטרפה לקבוצה זינגר/פפאף חברת ענק נוספת שוודית הנקראת הוסקוורנה (Husqvarna Viking). ביחד שלוש החברות נקראות VSM.

==לקריאה נוספת==
* [http://new.pfaff.com/about אתר PFAFF למכונות ביתיות] 
* [http://www.pfaff-industrial.com/pfaff/en/company/history אתר PFAFF Industrial למכונות תעשייה]

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חברות גרמניות
קטגוריה:קייזרסלאוטרן
IRNSS

IRNSS (ראשי תיבות של: Indian Regional Navigation Satellite System) היא מערכת ניווט לוויינית אזורית בלבד בפיתוח ISRO (Indian Space Research Organisation) ובפיקוח ממשלת הודו.

המוטיבציה לפיתוח המערכת נובעת מכך שלא ניתן לסמוך על שימוש במערכות זרות בזמנים של עוינות פוליטית.

נכון לאפריל 2016 שוגרו כל שמונת הלוויינים המתוכננים לכדי מערך לוויינים. 

למערכת (בדומה למערכת GPS) שני שימושים, האחד אזרחי ומוגבל במידה מסוימת והשני צבאי למכשירים מורשים, על ידי קידוד אותות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מערכות ניווט לווייניות
קטגוריה:תוכנית החלל ההודית
מבצע קרח שרוף

מבצע קרח שרוף (באנגלית: Operation Burnt Frost) הוא שם קוד שניתן למבצע צבאי שמטרתו יירוט והשמדת לוויין ביון לא פעיל של משרד הסיור הלאומי בשם USA 193. 

היירוט התבצע ב-20 בפברואר 2008 בסביבות 10:26 (בערב, זמן EST) מהספינה USS Lake Erie (CG-70) באמצעות ירי טיל מסוג SM-3 (RIM-161 Standard Missile 3). עלות כל טיל מוערך בכ-11 מיליון דולר.

מספר דקות לאחר השיגור השיג הטיל את מטרתו ונרשם יירוט מוצלח של הלוויין. 

בעקבות מבצע קרח שרוף, לאור התחרות בתחום החלל בין מעצמות העל והמתיחות בנושא נשק לווייני בפרט, קיבלה ארצות הברית ביקורת נוקבת מסין ורוסיה.

קטגוריה:לוויינים
קטגוריה:ארצות הברית: צבא וביטחון
קטגוריה:2008 בארצות הברית
פרנק פראזטה

פרנק פראזטה (אנגלית: Frank Frazetta; ) היה אמן אמריקאי-איטלקי אשר נודע במיוחד בשל יצירותיו בתחום הקומיקס וציורי השמן שיצר בסוגות הפנטזיה והמדע הבדיוני.

== ביוגרפיה ==
פראזטה נולד וגדל בברוקלין שבניו יורק. בגיל שמונה, בהמלצת מוריו, החל ללמוד בבית הספר לאמנות יפה של ברוקלין (Brooklyn Academy of Fine Arts), שם למד תחת הדרכתו של האמן האיטלקי מישל פאלנגה. בשנת 1944, בהיותו בן 16, החל לעבוד בתחום הקומיקס בסטודיו של אמן הקומיקס ברנרד ביילי. בהמשך החל ליצור ספרי קומיקס מסוגת מערבונים, פנטזיה, מסתורין, דרמה היסטורית ועוד. בתחילת שנות ה-50 עבד עבור EC Comics, National Comics, Avon Comics ומספר חברות קומיקס אחרות.

בעקבות הפרסום לו זכה בשל עטיפות שיצר לקומיקס "באק רוג'רס", החל פראזטה לעבוד עם אמן הקומיקס אל קאפ על רצועת הקומיקס שלו "Li'l Abner". באותה תקופה יצר פראזטה גם רצועת קומיקס משלו בשם "Johnny Comet", וכמו כן עבד יחד עם אמן הקומיקס דן בארי על רצועת הקומיקס היומית "פלאש גורדון".

לאחר שעבד יחד עם אל קאפ במשך תשע שנים, חזר פראזטה לעבוד על ספרי קומיקס. במהלך תקופה זו לקח חלק בפיתוח רצועת הקומיקס הפרודית "Li'l Annie Fannie" מאת הארווי קורצמן וויל אלדר.

בשנת 1964 יצר ציור של רינגו סטאר עבור מד מגזין, שעורר עניין בקרב אולפני יונייטד ארטיסטס. בעקבות זאת החל במהלך שנות ה-60 ליצור כרזות לסרטי קולנוע. באותה תקופה יצר גם ציורים לעטיפות של ספרי הרפתקאות. בהמשך מרבית יצירותיו של פראזטה היו ציורי שמן ואיורים לכרזות של סרטים, עטיפות ספרים, ולוחות שנה. בין הכרזות הבולטות שיצר לסרטי קולנוע, היו מה חדש חתלתולה? (1965), סוד ההצלחה שלי (1965), סלח לי, אתה נושך את צווארי (1967) ומלכודת לבלש (1977).

במהלך שנות ה-80 עבד יחד עם ראלף בקשי על הפקת סרט האנימציה "אש וקרח", שיצא לאקרנים ב-1983 והושפע במיוחד מבחינה ויזואלית מהסגנון המאפיין את ציורי הפנטזיה של פראזטה.

ב-2003 הופק הסרט "Frazetta: Painting With Fire", המתעד את חייו של פראזטה.

בשנת 2009 נמכר ציורו של פראזטה "קונאן הכובש" (Conan the Conqueror) בעבור מיליון דולרים.

פראזטה נישא בנובמבר 1956 לאלינור קלי, ונולדו להם ארבעה ילדים. הוא מת משבץ מוחי ב-10 מאי 2010, בגיל 82, בבית חולים בפלורידה בקרבת מקום מגוריו.

== ראו גם ==
* בוריס ואלחו

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://frankfrazetta.net/ frankfrazetta.net], אתר המוקדש לפראזטה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:ציירי פנטזיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
וידאופילם אינטרנשיונל

חדר הקלטות של המדבבים 2017
וידאופילם אינטרנשיונל היא חברה פרטית בבעלות משפחתית, המספקת שירותי תרגום כתוביות, דיבוב, קריינות, פוסט פרודקשן ועוד אשר הוקמה על ידי משפחת בכר ב-1988. החברה מנוהלת בידי אמי וגילי בכר. 

==החברה==
החברה החלה את פעילותה ב-1981 (תחילת עידן הווידאו בישראל) בתרגום ועריכת כתוביות לסרטי קולנוע ווידאו. בהמשך התרחבה פעילות החברה לטלוויזיה במיוחד עם עליית שידורי ערוץ 2. מאז מספקת החברה שירותים בתחומי המדיה, תרגום, דיבוב וקריינות לסרטים וסדרות טלוויזיה, עריכות, שירותי פוסט-פרודקשן, המרות פורמטים ועוד. כמו כן מספקת וידאופילם שירותי תרגום לשפות זרות בישראל ומחוצה לה.

בין לקוחות החברה נטפליקס, דיסני, HOT, קשת ועוד.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:אולפני דיבוב בישראל
קטגוריה:אולפני הקלטות
קטגוריה:ישראל: חברות פרטיות
לוח צבעים

צבעי שמן]]
לוח צבעים או פַּלֵטָה (לפי החלטות האקדמיה ללשון העברית: פְּתֵכָה) הוא משטח קשיח שעליו האמן מסדר ומערבב צבעים. 

הפלטה בדרך כלל עשויה מעץ, פלסטיק, קרמיקה או חומר אינרטי אחר, קשה וחסר נקבוביות. פלטות צביעה מגיעות במגוון גדלים וצורות, אך הסוג המוכר ביותר עשוי מלוח עץ דק ומעוצב להיות מוחזק בידו של האמן ולהישען על זרועו. פלטות של צבעי מים בדרך כלל עשויות מפלסטיק או מפורצלן, ובעלות צורה מלבנית או מעוגלת, עם שקעים ואזורים המיועדים לערבוב צבעים.

המשמעות הפיזית המקורית של המונח התרחבה, וכיום היא מתארת סט של צבעים בהקשרים אמנותיים שונים.

==פלטה לחה==
פלטה לחה היא מיכל נסגר שבתוכו שכבה של חומר סופג (כגון נייר טישיו או ספוג) שניתן להרטיב במים ומעליו ממברנה חדירה למחצה (כגון נייר אפייה). הצבע מונח על הממברנה ונשאר לח באמצעות אוסמוזה. המטרה העיקרית של הפלטה הלחה היא לשמור על צבע אקריליק, שמתייבש באופן בלתי הפיך, במצב לח ושמיש. ניתן להכין פלטות לחות בקלות או לקנות אותן.

==ראו גם==
* סכין פלטה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמנות: ציוד ואביזרים
המרכז הסורי לזכויות אדם

המרכז הסורי לזכויות אדם (בערבית: المرصد السوري لحقوق الإنسان, תעתיק מדויק: אלמרצד אלסורי לחֻקוּק אלאנסאן; באנגלית: Syrian Observatory for Human Rights, ובקיצור SOHR) הוא ארגון תקשורתי, שמושבו בבריטניה, המציג עצמו כאחראי לתיעוד ואספקת מידע על הפרת זכויות האדם בסוריה ונתונים ממלחמת האזרחים בסוריה. דיווחיו מצוטטים באתרי חדשות רבים וגדולים כגון CNN ו-BBC, ומשמשים גם את האו"ם בקביעת מספר ההרוגים במלחמת האזרחים (אם כי לא כמקור יחיד). לטענת הארגון הוא אינו מקושר לאף גוף פוליטי, אך הוא נחשב למתנגד למשטר הסורי.

==הקמה ופעילות==
הארגון הוקם ומופעל מאז שנת 2006 על ידי ראמי עבד א-רחמן (رامي عبد الرحمن), שפועל מהעיר קובנטרי בבריטניה. ראמי עבד א-רחמן הוא שם העט של אוסמה סולימאן, סורי סוני הפעיל למען דמוקרטיה וזכויות אדם בסוריה שלאחר שלושה מאסרים קצרים בכלא הסורי ברח בשנת 2000 לבריטניה. עם הקמתו ב-2006 הארגון ניטר אחר שינויים בחוק ובמשפט הסורי ותיעד הפרות של זכויות אדם מצד המשטר הסורי. 

לאחר תחילת מלחמת האזרחים בסוריה ב-2011 הארגון עבר להתמקד בדיווח מהשטח על התפתחויות ואירועים ממלחמת האזרחים. לטענת עבד א-רחמן הארגון מספק מידע מקורי באמצעות רשת של פעילים בתוך סוריה שעמם הוא נמצא בקשר מתמיד בטלפון ובסקייפ. בריאיון בשנת 2011 טען כי לארגון יש יותר מ-200 פעילי שטח. המרכז הפך למקור מידע מרכזי לדיווחים חדשותיים ונתונים מספריים (כגון מספר ההרוגים) בקשר למלחמת האזרחים בסוריה, בפרט לאור הגבלת חופש העיתונות בסוריה מאז תחילת המלחמה והקושי של עיתונאים זרים לפעול באופן חופשי באזור.

==ביקורת==
מאז הפיכתו למקור מידע חשוב לאירועי מלחמת האזרחים, הארגון ספג ביקורת רבה מצדדים ומגופים שונים. במאמר על המחלוקת על מספר ההרוגים במלחמת האזרחים, מתאר אותו מוסא אל-ע'רבי (Musa al-Gharbi) כ"ארגון שהוא ללא בושה אנטי-משטרי [משטר אסד] ופרו-מהפכני". נגד הארגון הועלו טענות להעדפת צדדים במלחמה ומתן נתונים מפוברקים או לא מדויקים מצד גורמים שונים. המשטר הסורי ואף מורדים סורים האשימו אותו בבגידה. לטענת עבד א-רחמן, ההאשמות והביקורת על פעילות הארגון נובעות מכך שהוא לא מצדד באף גורם פוליטי. 

בינואר 2012 פעיל אופוזיציה סורי בשם מוסעב עזאווי, שמקום מושבו בלונדון, העלה מכתב בדומיין האינטרנט Syrianhr.org, דומיין הדומה מאוד לדומיין של הארגון Syriahr.net. במכתב הועלו טענות שונות כנגד ראמי עבדול רחמן, אמינותו, כישוריו וקשריו. בין היתר נטען בו כי עבדול רחמן לא היה מייסד הארגון, וכי הוא השתלט על הדומיין של הארגון באמצעות שינוי ססמאות האתר, וכי הארגון האמיתי מיוצג בדומיין הראשון. עבדול רחמן הכחיש את הטענות הללו ובכל מקרה הדומיין Syrianhr.org לא נשאר פעיל מאז וכיום אף משמש אתר אחר.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://syriahr.com/ אתר המרכז] 
* [http://syriahr.com/en/ אתר המרכז] 
* Paul Crompton, "[http://english.alarabiya.net/en/perspective/features/2014/04/25/Counting-death-The-Syrian-Observatory-for-Human-Rights.html Counting death: The Syrian Observatory for Human Rights]", Al Arabiya, 25 April 2014
* Neil MacFarquhar, "[http://www.nytimes.com/2013/04/10/world/middleeast/the-man-behind-the-casualty-figures-in-syria.html A Very Busy Man Behind the Syrian Civil War’s Casualty Count]", The New York Times, 9 April 2013
* Olivia Lang, "[http://www.bbc.co.uk/news/world-middle-east-15896636 Profile: Syrian Observatory for Human Rights]", BBC, 28 December 2011

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחמת האזרחים בסוריה: ארגונים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ארגונים
מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר (ספר)

"מלחמת האזרחים" (בלטינית: Commentarii de Bello Civili או Bellum Civile) הוא השם שניתן לספר שכתב יוליוס קיסר, בו הוא מתאר את מלחמתו בגנאיוס פומפיוס והסנאט הרומי. אורכו של החיבור שלושה ספרים בלבד ואפשר שהוא בלתי גמור. הוא מתאר את אירועי השנים 49-48 לפנה"ס, מפלישת קיסר לאיטליה עם חציית נהר הרוביקון, ועד תבוסת פומפיוס בקרב פרסלוס ומנוסתו אל מצרים כשיוליוס קיסר וחייליו בעקבותיו. הספר מסתיים בהריגת פומפיוס, בנסיונותיו של קיסר לתווך במאבק על כס המלוכה במצרים ובראשיתה של מלחמת אלכסנדריה.

אין מחלוקת כי הספר "מלחמת האזרחים" נכתב על ידי יוליוס קיסר, שלא כמו הספרים שנכתבו בעקבותיו - "מלחמת אלכסנדריה", "מלחמת אפריקה" ו"מלחמת היספניה", שנתחברו ככל הנראה על ידי אחרים. סווטוניוס, ההיסטוריון הרומי בן המאה ה-2, סבור כי החיבורים הללו נכתבו על ידי אולוס הירטיוס או על ידי גאיוס אופיוס.

==תרגומים לעברית==
* גאיוס יוליוס קיסר, מלחמת האזרחים, מלחמת אלכסנדריה, מלחמת אפריקה, מלחמת ספרד. תרגום מלטינית והערות: משה ליפשיץ. מבוא: יונתן פרייס. ירושלים, הוצאת כרמל, תשע"ג (2013).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומא העתיקה: ספרות
קטגוריה:יוליוס קיסר
קטגוריה:מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר
קטגוריה:ספרי המאה ה-1 לפנה"ס
קטגוריה:ספרי הוצאת כרמל
קטגוריה:ספרות בשפה הלטינית
תותי ניניו

אסתר (תותי) ניניו (נולדה ב-30 באפריל 1994) היא שחקנית ישראלית.

==ביוגרפיה==
ניניו נולדה וגדלה באשדוד. מגיל צעיר החלה לשחק והצטרפה לבית הספר למשחק "יצירתי". בנעוריה למדה בתיכון המקיף ז' בעיר מגוריה ובהמשך למדה במגמת התיאטרון בבית הספר התיכון לאמנויות "תלמה ילין", שם למדה בין היתר עם ג'וי ריגר ואוריה חורש. במסגרת לימודיה היא שיחקה בין היתר במחזות "הלוויה חורפית", מאת חנוך לוין, "נוף ילדות" מאת דניס פוטר ובמחזמר "שיקגו" בתפקיד "מאמא מורטון".

את שירותה הצבאי עשתה בתיאטרון צה"ל.

==קריירה==
===בטלוויזיה===
בגיל 13, בשנת 2007 שיחקה לראשונה בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה לילדים ונוער, "100 בתנ"ך", ששודרה בין היתר בערוץ לוגי. בשנת 2011 גילמה את דמותה של "תותי" בקומדיית המצבים, "אחרי הצלצול", ובאותה שנה גם שיחקה תפקיד אורח בסדרת הדרמה, "2.3 בשבוע", ששודרה בערוץ 10.

בשנת 2013 שיחקה בעונה השלישית של סדרת הנעורים, "אליפים", שם שיחקה את נועם האליפית, בתפקיד שדרש ממנה לגלח את ראשה. באותה שנה שיחקה גם בתפקיד ראשי בסדרה של ערוץ 10 "שולחן לשישה", אותה כתבה גלילה רון־פדר-עמית, וכן שיחקה בסדרה מאת חיים בוזגלו "בית המשאלות", ששודרה בערוץ הראשון, שם שיחקה תפקיד משני בתפקיד צעירה חסרת בית.

בשנים 2014 – 2018 כיכבה בסדרה, "שכונה", פרי עטו של גיורא חמיצר ובה שיחקה בתפקיד ראשי את דמותה של רחלי בן-דוד. בעונתה השלישית של הסדרה, דמותה הפכה לדמות הבי-סקסואלית המוצהרת הראשונה בסדרות נוער.

בשנת 2019 שיחקה בסדרה "מעורבבים" את הדמות שלה רחלי בן דוד לצד שחקנים מסדרות שונות כגון "כפולה", "שכונה" (בה שיחקה ניניו), "נעלמים" ו"אילת".

בשנת 2020 שיחקה בתפקיד בפרק הראשון בסדרת הדרמה, "טהרן", בתור שירה, ישראלית שיחד עם בן זוגה נוחתת בנחיתת אונס בטהרן, איראן.

===הצגות ומופעים===
במרץ 2015 הופיעה יחד עם חבריה לסדרה "שכונה" בסבב הופעות של "שכונה בהופעה", המבוסס על הסדרה.

בקיץ 2015 הייתה בסבב הופעות בארץ יחד עם ניר חלפון אשר משחק איתה בסדרה "שכונה".

מנובמבר 2015 עד ינואר 2016 לקחה חלק בהיי סקול פסטיגל בתפקיד תותי כחלק מהתלמידים השקופים בכיתת המדעים ט' 5 יחד עם אליאנה תדהר, דניאל מורשת, נווה צור ושחר חסון.

במרץ 2017 הופיעה במופע השני של "שכונה", לאחר הצלחתו של המופע הראשון.

באפריל 2018 השתתפה בהצגה "ביוש".

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרי מקיף ז' (אשדוד)
קטגוריה:בוגרי בית ספר למשחק יצירתי
קטגוריה:בוגרות תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרות תיאטרון צה"ל
קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:אשדוד: אישים
קטגוריה:משתתפות הפסטיגל
קטגוריה:משתתפי הפסטיגל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1994
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
הוג'ס

הוג'ס (בהונגרית: Hőgyész, בגרמנית: Hidjess, בפי היהודים: העדיעס) הוא כפר במחוז טולנה (Tolna) בהונגריה. ההרמין שבסמל הכפר משקף את אוכלוסיית ההרמינים שהייתה נפוצה באזור והונצחה במיתוסים מקומיים.

==היסטוריה==
היישוב נזכר עוד מתקופת שושלת ארפאד מהמאה התשיעית. היישוב ננטש מספר פעמים במאות הבאות, וכן במאה ה-13, בעת שהשטח נכבש על ידי האימפריה העות'מאנית. 

במאה ה-18 התיישבה במקום אוכלוסיית פולקסדויטשה, מהגרים ממוצא גרמני, שהקנו לכפר צביון בורגני. כיום מורכבת אוכלוסיית הכפר בעיקר מהונגרים, שוואבים, סקלרים וצוענים.

==יהודי הוג'ס בשואה==
הקהילה היהודית נוסדה בשנת 1780 ובית הכנסת של הקהילה נבנה בשנת 1815, הם השתייכו לקהילה האורתודוקסית אך היו בקרבם ציונים. בין מלחמות העולם היו בהוג'ס כ-280 יהודים מתוך כ-3,000 תושבים.

במשך תקופה ארוכה כיהנו בעיר רבנים משושלת גויטיין כאשר הראשון שבהם היה הרב ברוך גויטיין, אחריו בנו הרב צבי הירש גויטיין ואחריו בנו הרב אליהו מנחם גויטיין ואחרון בשושלת הרב יוסף שלמה גויטיין.

במרץ 1944 כבש הצבא הגרמני את הוג'ס ובמאי רוכזו יהודי הכפר וכ-230 יהודים נוספים מנפת שימונטורניה (Simontornya), בגטו. חלק מהגברים היהודים גויסו לשירות העבודה בצבא ההונגרי. ביוני 1944 הועברו תושבי הגטו למחנה צבאי בפץ', ומשם גורשו ביולי לאושוויץ.

ניצולים בודדים חזרו לעיר לאחר השואה וניסו לשקם את מה שנותר, אך תוך שנים ספורות לא נשארו יהודים בקהילה.

== ילידי המקום ==
הנריק שלאמון (1865 – 1944) היה רופא שיניים יהודי-הונגרי, היסטוריון רפואי, פרופסור באוניברסיטה, עורך עיתון.

==אתרים בכפר==
בכפר קיימת טירת אפוני (Apponyi-kastély), טירה מתקופת הבארוק המאוחר וראשית התקופה הקלאסית, בסגנון הבארוק, מסוף המאה ה-18, ובה אולם כנסייה באורך 41 מטר וברוחב 14 מטר. גובה מגדל הפעמון הוא 44 מטר. המגדל כוסה בכיפות נחושת. בין שלושת פעמוני המגדל, שניים הם מוקדמים לטירה עצמה, והם מאמצע המאה ה-18. בכנסייה שבטירה קיים אורגן מראשית המאה ה-20. באולם הראשי של הכנסייה ניצב מזבח עשוי שיש אדום.

==לקריאה נוספת==
*פנקס הקהילות הונגריה, יוסף שוויצר, עמוד 274-275
*הוג'ס, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 132-133. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:מחוז טולנה
פולקסדויטשה

תפוצת השפה הגרמנית במזרח ומרכז אירופה ערב מלחמת העולם הראשונה
פולקסדויטשה (בגרמנית: Volksdeutsche; "[שייכים ל]עם הגרמני") או גרמנים אתניים היה כינוי בגרמניה הנאצית ובמחשבה הנאצית לאנשים ממוצא אתני גרמני (להוציא יהודים) שחיים מחוץ לגבולותיה של גרמניה כפי שהוגדרו בהסכם ורסאי של תום מלחמת העולם הראשונה. מקורו של המונח הוא במילה הגרמנית Volk, שפירושה "עַם", וכן במילה völkisch, שפירושה "שייך למוצא אתני מסוים". 
המושג הופיע עוד בהתחלת המאה ה-20 ובפי הנאצים קיבל משמעויות גזעניות ולאומניות קיצוניות. 
המושג "הפולקסדויטשה" התכוון לאותם הגרמנים שאינם "רייכסדויטשה", זהות המציינת גרמנים אתניים אזרחי הרייך הגרמני והחיים בגבולות גרמניה ("הרייך הישן" מלפני 1937) ואוסטריה. השם "פולקסדויטשה" התייחס לאותם הגרמנים שלא היו בעלי אזרחות גרמנית ושחיו מחוץ לגבולות גרמניה ואוסטריה במובלעות פחות או יותר קטנות של אוכלוסייה גרמנית בעיקר במזרח ובדרום אירופה (חבל הסודטים, פוזנן ופרוסיה המערבית בפולין, בהונגריה, טרנסילבניה, בוקובינה, אזור הוולגה, שברוסיה, אזור הים שחור באוקראינה, וויבודינה שבסרביה, בסרביה, אך גם באזורים כמו חבל אלזס וחלק מחבל לורנה שבצרפת (אחרי 1918), דרום טירול שבאיטליה, אזור אויפן-מלמדי שבבלגיה. באופן נדיר יותר המושג התייחס לאזרחי ליכטנשטיין, לגרמנים השווייצרים ולאזרחי לוקסמבורג.

המושג "פולקסדויטשה" היה מושג מרכזי בחשיבה הנאצית, שכיוונה לרכז את הגרמנים האתניים כולם במדינת-הלאום שלהם, לחתור ל"פתרון של גרמניה רבתי" (Großdeutsche Lösung), שנדחה עוד באספה הלאומית של פרנקפורט, כתשובה לשאלה הלאומית הגרמנית ומעבר לכך. מיליוני פולקסדויטשה ישבו מחוץ לגרמניה ואוסטריה (הן בשטחים שנמסרו בהסכם ורסאי והן בשטחים שלא השתייכו להן מעולם) בהם כחצי מיליון בפולין, ועוד מאות אלפים בחבל הסודטים שבצ'כיה, בהונגריה, באוקראינה ובמדינות אירופאיות נוספות. הגרמנים הגיעו למזרח אירופה כמתיישבים מאז המאה ה-11 ומאוחר יותר וחיו באזורים אלו מאות בשנים. הרצון להחזיר לשליטת גרמניה שטחים מחוץ לגרמניה בהם ישבו פולקסדויטשה היווה יסוד מרכזי בתעמולת ההתפשטות של אדולף היטלר והמפלגה הנאצית. 

גם בקרב הפולקסדויטשה היו דרגות. פולקסדויטשה שהתחתן עם פולנייה נחשב נחות מבחינת השתייכותו לגרמניה מאשר פולקסדויטשה שהתחתן עם גרמני או גרמניה. כמו כן, פולקסדויטשה שהצהיר על נאמנותו לרייך הגרמני עוד לפני פלישת גרמניה לפולין ב-1939 נחשב נעלה על פולקסדויטשה שלא עשה כן.

==במלחמת העולם השנייה==
בתקופת מלחמת העולם השנייה היו הפולקסדויטשה נאמנים ברוב המקרים לגרמניה הנאצית. עם כניסת הצבא הגרמני לחבל הסודטים הם סייעו לגרמנים בהשתלטות על אזורים אסטרטגיים ומפעלים. בימי המערכה בפולין הם ניהלו קרבות נגד הצבא הפולני הנסוג. רבים מהם היו משתתפים באופן פעיל בשוד רכושם של יהודים באזורים שנכבשו על ידי גרמניה הנאצית, וכן בפגיעה פיזית ביהודים באזורים אלה. עם כיבושו של כל אזור על ידי גרמניה הנאצית היו הפולקסדויטשה באותו אזור תחת אחריותו של משרד הרווחה הראשי לגרמנים אתניים בגרמניה הנאצית.

==לאחר מלחמת העולם השנייה==

לאחר מלחמת העולם השנייה גורשו מיליוני פולקסדויטשה מהאזורים בהם חיו באוקראינה, הונגריה, פולין וצ'כוסלובקיה אל גרמניה.

==לקריאה נוספת==
* 1998 ,Hervé Dupas, Uwe Bennert Lexique de civilisation germanique, Presses Universitaires de France, Paris

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרמניה הנאצית
קטגוריה:טרמינולוגיה של תקופת השואה
קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
קטגוריה:הרייך הגרמני
מיזס

מיזֶס (נכתב גם מיזש, מיזיס, מיזיש, וכן מייזיש, מייזס; בכתב לטיני: Mieses, Mises; בכתיב יידי: מיזעס, מיעזעס) היא משפחה יהודית אוסטרית, פולנית וגרמנית שמקורה בגליציה.

קטגוריה:שמות משפחה
שצ'גובו

שצ'גובו (בפולנית: Strzegowo; ביידיש: סטשעגאווע) הוא כפר חקלאי בפרובינציית מזוביה שבפולין.

==היסטוריה==
היישוב שצ'גובו מוזכר לראשונה במסמך משנת 1349, מסמך המתייחס אליו כחלק מרכושו של הנסיך בולסלאב השלישי, עקום הפה, בן המאה ה-12. הוא מוזכר במסמכים מהמאות הבאות כחלק מרכושם של בני אצולה ובעלי תפקידי ממשל ושיפוט.

==אתרים==
בכפר כנסיית עץ על שם אנה הקדושה, שנבנתה בשנת 1756. המזבח הראשי הוא מהמאה ה-18, בסגנון הרוקוקו, ועבר שיפוץ בשנת 1959. ליד הכנסייה נמצא מגדל פעמון מהמאה ה-19. בכיכר סמוכה נמצאים שני אלונים עתיקים שלפי האגדה ניטעו בידי המלך קזימיר הגדול.

לכפר צביון תיירותי ובו בית מלון ומספר עסקים, אצטדיון, תיאטרון ותזמורת נוער מקומית. בבית הקברות של הכפר טמונים מספר לוחמים פולנים שלחמו במלחמה הפולנית-סובייטית בשנים 1919-1921 וכן במערכה בפולין בספטמבר 1939.

==יהודי שצ'גובו==
בין שתי מלחמות העולם חיו בשצ'גובו כ-600 יהודים מתוך כ-1,800 תושבי הכפר. הכפר נכבש על ידי גרמניה הנאצית בתחילת ספטמבר 1939, בעת המערכה בפולין. פולקסדויטשה השתלטו על הכפר והחלו לפגוע ביהודים. בקיץ 1940 הוקם במקום יודנרט, ובסוף 1941 הוקם במקום גטו. בינואר 1942 הובאו אל הגטו כ-1,000 פליטים מיישובי הסביבה, בהם שרפץ, וכן יהודים נוספים, שנמלטו מאקציות באזור. בנובמבר 1942 גורשו יהודי הכפר לטרבלינקה עם חלק מתושבי גטו מלאווה וכן לאושוויץ. מעטים מהצעירים בכפר הצליחו להימלט בעת חיסול הגטו, והצטרפו לפרטיזנים פולנים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20151226060540/http://moreshet.pl/he/node/476 שצ'גובו] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין 
קטגוריה:גטאות בפולין
גאיוס אופיוס

גאיוס אופיוס (בלטינית: Gaius Oppius), בן המאה ה-1 לפנה"ס, היה מידידיו הקרובים של יוליוס קיסר. הוא ניהל את ענייניו הפרטיים של קיסר בתקופות בהן נעדר מרומא, ויחד עם לוקיוס קורנליוס בלבוס קנה לו השפעה רבה על העיר. מסופר כי אופיוס סעד עם קיסר, סלוסטיוס, הירטיוס, בלבוס וסולפיקיוס רופוס לילה לפני שקיסר חצה את הרוביקון אל איטליה, ב-10 בינואר 49 לפנה"ס.

סווטוניוס מספר, כי יש החושבים שאופיוס הוא שכתב את תולדות המלחמות בהיספניה, אפריקה ואלכסנדריה, ספרים המיוחסים ליוליוס קיסר עצמו. אופיוס כתב גם ביוגרפיה של קיסר ושל סקיפיו אפריקנוס.

יש הסבורים כי אחרי מות קיסר כתב אופיוס פמפלט בו הוא מנסה להוכיח כי קיסריון, בנה של קלאופטרה, לא היה מזרעו של קיסר כפי שטענה היא עצמה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:יוליוס קיסר
מייק ראת'רפורד

מייקל ג'ון קליאוט קרופורד ראת'רפורד (באנגלית: Michael John Cleote Crawford Rutherford; נולד ב-2 באוקטובר 1950) הוא מוזיקאי אנגלי, אחד ממייסדי להקת "ג'נסיס". ראת'רפורד ועמיתו ללהקה טוני בנקס הם היחידים מחברי ההרכב המקורי שנותרו פעילים בג'נסיס עד היום.

בתחילת דרכו ניגן ראת'רפורד בגיטרת בס ושר קולות רקע בג'נסיס, וכמו כן ניגן בתפקידים של גיטרת ליווי לעיתים קרובות (לרוב העדיף להשתמש בגיטרת 12 מיתרים), לליווי נגני הגיטרה הראשיים של הלהקה אנתוני פיליפס וממשיכו סטיב האקט. לאחר עזיבתו של האקט ב-1977, לקח ראת'רפורד, בנוסף לשאר תפקידו בלהקה, את תפקיד נגן הגיטרה המוביל. ראת'רפורד הוא אחד מכותבי השירים העיקריים של ג'נסיס, והוא הוציא תחת ידיו רבים מלהיטי הלהקה, כגון: "Follow You Follow Me", "Turn It On Again" ו-"Land of Confusion". ב-2010 נכלל, יחד עם שאר חברי הלהקה, בהיכל התהילה של הרוק אנד רול.

במקביל לעבודתו עם ג'נסיס, פרסם ראת'רפורד בתחילת שנות ה-80 שני אלבומי סולו. ב-1985 הקים את להקת "מייק והמכונאים", שרבים משיריה הצליחו להיכנס למקומות הראשונים במצעדי הפזמונים. עבודתו בלהקה זו זיכתה אותו בפרס אייבור נובלו שניתן לה על הסינגל "The Living Years" ב-1988.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:חברי להקת ג'נסיס
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1950
מלאווה

מלאווה (בפולנית: Mława) היא עיר בצפון פולין, בירת מחוז מלאווה בפרובינציית מזוביה.

==תולדות העיר==
מלאווה מוזכרת לראשונה במסמך היסטורי משנת 1426, כשנסיכי מזוביה הגיעו אליה לישיבה של בית משפט מקומי. ב-1521, במהלך המלחמה בין הטבטונים לפולנים, נבזז היישוב בידי אבירים טבטונים. ב-1659 נשרפה העיר על ידי הפולשים השוודים ובשנת 1795, עם חלוקת פולין השלישית, נכללה העיר בשטח ממלכת פרוסיה. לאחר קונגרס וינה נכללה העיר בשטח האימפריה הרוסית. 

במלחמת העולם הראשונה הייתה מלאווה זירת קרבות כבדים בין רוסיה לגרמניה, עקב קרבתה לגבול בין שתי המדינות. בתקופת הרפובליקה הפולנית השנייה הייתה מלאווה בשטח פולין, אך ממשלת פולין בנתה בה ביצורים כבדים עקב קרבתה לגבול עם גרמניה.

במלחמת העולם השנייה התנהל ליד העיר קרב מלאווה , בו הפגין הצבא הפולני התנגדות לא שגרתית לצבא הגרמני. הכובש הגרמני שינה את שם העיר למיילאו (Mielau) והשתמש באסירים ובעבודת כפייה כדי לבנות מתקני אימון צבאיים וכן מתקני תיקון נשק וטנקים ומתקני בחינת נשק אנטי טנקי וארטילריה עבור הצבא הגרמני. לשם בניית האתר ושיכון צוותיו גורשו מהאזור כ-25,000 פולנים. לפני הגעתו של הצבא האדום לאזור הוצאו להורג מאות מעובדי הכפייה הפולנים.

בשנת 1991 התרחש בעיר ״פוגרום מלאווה״ כנגד בני הרומה, באירוע שהתרחש בעקבות תאונת פגע וברח, לא היו הרוגים אך נגרם נזק רב.

==יהודי מלאווה==
בשלהי המאה ה־19 נוצר סכסוך בקהילה היהודית בשאלת מינוי בנו של הרב ישראל יהושע מקוטנא כרב בעיר, בעקבות התנגדות חסידי גור למינוי הבן, שהיה חסיד אלכסנדר. בשיאו של הסכסוך אף נזרקה אבן שנועדה לפגוע ברב מקוטנא, בעת שישב לסעודת ליל שבת. הסכסוך נמשך כ־3 שנים, ובעקבותיו סוכל המינוי.

בין שתי מלחמות העולם גרו בעיר כ-5,800 יהודים מתוך כ-24,000 תושבים. 

עם כיבוש העיר על ידי גרמניה הנאצית בתקופת המערכה בפולין החלה התעללות ביהודים ורישומם לצורך גיוס מאות מהם לעבודות כפייה.

בנובמבר גורשו לעיר מאות יהודים מעיירות בסביבה. בעיר הוקם יודנרט. בדצמבר 1940 גורשו אלפים מיהודי העיר לגנרלגוברנמן. יתרתם - כ-2,450 נפש - רוכזו בגטו פתוח שהוקם בעיר. במאי 1941 נסגר הגטו, ובהמשך רוכזו בו יהודים מעיירות סמוכות ומספרם עלה לכ-5,000.

מאפריל 1942 החלו הגרמנים לרצוח עשרות מיושבי הגטו בהוצאות להורג פומביות. בנובמבר 1942 גורשו לגטו יהודים מגטו שצ'גובו וכ-1,000 יהודים מצ'חאנוב, ובחודשים נובמבר ודצמבר 1942 גורשו יהודים אלה לאחר סלקציה למחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ.

== ילידי המקום ==
* יוסף אופטושו
*הוריהם של יוסף ואהרון צ׳חנובר
*פלה מייבום שקיבלה את אות המציל היהודי 
* אביו של אייזק אייזקס

==לקריאה נוספת==
* מ. צאנין, מלאווה בתוך: תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 203–208 (תיאור החורבן ותיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה ומבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים והשימוש בשללם)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [http://www.zchor.org/mlawa/mlawa.htm מלאווה] מתוך פנקס הקהילות, פולין
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזוביה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין 
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
אברהם פטוקה

אברהם פטוקה (28 בדצמבר 1922 - 3 במרץ 2014) היה ראש אגף התנועה במחוז הצפון של משטרת ישראל, בין השנים 1979 ו-1984.

== ביוגרפיה ==
אברהם פטוקה נולד בעיר סארני שבמזרח פולין בשנת 1922. בגיל 6 החל ללמוד בבית ספר עממי פולני עד גיל 12, ובשנת 1934 התחיל את לימודיו בבית הספר התיכון בעיר.
בשנת 1939 התחיל ללמוד טכנאות שניים, במקביל ללימודיו, ובמאי 1940 גויס לצבא האדום ונשלח לעיר חרקוב.
בשנת 1941, עת פרצה מלחמת העולם השנייה, נשלח לחזית באזור הוולגה, נלחם בנאצים ונפצע בקרב סטלינגרד. משפחתו הושמדה בשואה. לאחר המלחמה שימש כקצין הרווחה של אונרר"א במחנה מעבר בגרמניה ועזר לאלפי פליטים יהודים לעלות לישראל. 

ב-1948 עלה לישראל והיה בין מקימי משטרת חיפה. התחיל כשוטר סיור והמשיך כקצין. לאחר שחרורו מהמשטרה ניהל את אגף הפיקוח העירוני והחופים בעיריית חיפה.

פטוקה בוגר אוניברסיטת חיפה בקרימינולוגיה והיה סגן נשיא ארצי של איגוד גמלאי המשטרה ושירות בתי הסוהר. הקים את מועדון גמלאי המשטרה והשב"ס בחיפה והמועדון ברכס הכרמל עבור גמלאי המשטרה והשב"ס של דלית אל-כרמל ועספיא הנקרא על שמו. התנדב והיה פעיל למען ניצולי השואה ועל כך הוענק לו פעמיים מגן הצדק החברתי.

באוגוסט 2013 קיבל אברהם פטוקה את עיטור יקיר חיפה.

== חייו האישיים ==
פטוקה היה בעלה של מלכה פטוקה, בכירה במשרד הרישוי בחיפה ואב לבן, סגן-אלוף בחיל הים.

פטוקה נפטר ב-3 במרץ 2014 ונקבר בבית העלמין שדה יהושע שבחיפה.

== גלריה ==
<gallery heights="175">
קובץ:Abraham Patoka 1946.jpg|פטוקה כקצין הרווחה של אונרר"א, בגרמניה, 1946 
קובץ:Ezer weizman 1.jpg|פטוקה ועזר ויצמן, באירוע לגמלאי משטרת ישראל
</gallery>

==ראו גם==
* משפחת פוטוצקי

== קישורים חיצוניים ==

* אברהם פטוקה יקיר העיר חיפה [https://www.youtube.com/watch?v=XCUSMD3mZu4, טקס הענקת יקיר העיר חיפה אוגוסט 2013]
* אברהם פטוקה מדליק משואה בטקס אזכרה ליום השואה והגבורה שנערך בחיפה. [https://www.youtube.com/watch?v=aCQuEDKQiTY, כתבה של הטלוויזיה הברזילאית 2012]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:יקירי חיפה
קטגוריה:שוטרים ישראלים
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום בקרב סטלינגרד
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
יעקב שלמה כהן

יעקב שלמה כהן (תרמ"ט, 1889 – תשכ"ד, 10 באוגוסט 1964) היה פעיל ציבור בקהילת יוצאי תימן ביישוב, מראשי התאחדות התימנים, מזכיר מועצת העובדים התימנים של ההתאחדות בתל אביב, ציר לאספת הנבחרים וחבר הוועד הלאומי.

==ביוגרפיה==
יעקב בן שלמה כהן נולד בשנת תרמ"ט-1889 בנפת חובייש שבמחוז איבּ שבמערב תימן.
בשנת תרע"ב-1911 עלה לארץ ישראל. השתקע בתל אביב הקטנה. הוא היה מראשי התאחדות התימנים בארץ, פעל לקליטת יהודי תימן, ייסד את מועצת העובדים התימנים (לשכת תעסוקה) של ההתאחדות בתל אביב ושימש כמזכירהּ. נבחר כציר לאספת הנבחרים ולוועד הלאומי. בהמשך פעל בהסתדרות ובמפא"י.

בשנת 1966 נקרא על שמו רחוב בתל אביב (רחוב ישכ"ן).

==משפחתו==
כהן נישא לאסתר לבית לוי והיה אב לשבעה בנים ושתי בנות.
בנו שלמה כהן (סולימאן הגדול) היה זמר ומחלוצי השירה בציבור בישראל, בניו איתמר כהן גם הוא זמר, שהיה סולן להקת הנח"ל בשנות ה-50 ובנו הצעיר דוד היה גם כן סולן להקת הנח"ל.

נכדיו, בני בנו שלמה (סולימאן), גם הם זמרים: חופני כהן (סולימאן הקטן), ורדינה כהן, יזהר כהן ופנחס (פיני) כהן, שהיה סולן צוות הווי הנח"ל.

==לקריאה נוספת==
*דברים לזכרו של ר' יעקב שלמה כהן: במלאת שלושים לפטירתו, תרמ"ט–תשכ"ד, תל אביב: המחלקה ליוצאי תימן במרכז מפלגת פועלי א.י., תשכ"ה 1964. (חוברת לזכרו)

==קישורים חיצוניים==
* (נקרולוג)

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:חברי אספות הנבחרים
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1889
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1964
M7 פריסט

תותח הוביצר מתנייע 105 מ"מ M7, או בכינויו M7 פריסט, היה תותח מתנייע אמריקאי שיוצר בתקופת מלחמת העולם השנייה על בסיס תובת הטנק M3 לי וה-M4 שרמן. הפריסט פותח ב-1941, כמענה לדרישה לארטילריה מתנייעת לסיוע לעוצבות המשוריינות של ארצות הברית, והפך לתותח המתנייע הסטנדרטי עד לסיומה של המלחמה. הכלי היה בייצור מתמשך מ-1942 ועד 1945, עם למעלה מ-3,000 יחידות שיוצרו. ייצורו הופסק בהדרגה לטובת מחליפו, תותח מתנייע M37. הוא סופק כחלק מתוכנית השאל החכר לצבא בריטניה, שם זכה בפי החיילים לכינוי פריסט - כומר, בגלל עמדת המקלען שדמתה לדוכן בכנסייה בו נושא הכומר את דבריו.

כלי זה הובא ארצה בסוף שנות ה-60 והיה הבסיס לפיתוח תורת הלחימה המתנייעת בחיל התותחנים. היו בחיל שלושה גדודים שצוידו ב"פריסט" והם השתתפו במלחמת ששת הימים, במלחמת ההתשה בקרב על הטיית מקורות המים וכן במלחמת יום הכיפורים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמצעי לחימה של צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:תותחים מתנייעים אמריקאיים
קטגוריה:תותחים מתנייעים בצה"ל
קטגוריה:גרסאותיו של טנק השרמן
תוספת למערכת ניווט לוויינית

הגברה (אוגמנטציה) של מערכת ניווט לוויינית (באנגלית: GNSS Augmentation) היא מערכת הפועלת מעל מערכת ניווט לוויינית ותפקידה לשפר את ביצועי מערכת הניווט במונחים של דיוק מקלטים, אמינות וזמינות באמצעות אינטגרציה של מידע מאלמנטים חיצוניים לה בהליך החישוב במקלטים. 

ישנן מערכות אוגמנטציה רבות אשר כבר פרושות ומתפקדות ברחבי העולם. המערכות משדרות מידע על מקור טעויות כגון אפמריס, סחיפת שעון והשפעות השהייה של היונוספירה ועוד.
== SBAS - מערכות אוגמנטציה מבוססות לוויינים ==

== GBAS - מערכות אוגמנטציה קרקעיות ==

קטגוריה:ניווט לווייני
קטגוריה:מערכות ניווט לווייניות
אלקטרה נדל"ן

אלקטרה נדל"ן בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית שנוסדה בשנת 1972 ופועלת בתחומי הנדל"ן המניב בישראל ובחו"ל. בעלת השליטה בחברה היא חברת אלקו החזקות. מנכ"ל החברה הוא אמיר יניב. מאז אוגוסט 2005 ניירות הערך של החברה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

הוקמה בשנת 1972 בשם "פ. ק. חברה לשווק והפצת מוצרי תעשייה בע"מ". בשנת 1989 שונה שמה ל"אלקטרה אשראית בע"מ" ובאוגוסט 1994 שונה שמה לשם הנוכחי והיא החלה בפעילות בתחום הנדל"ן בישראל. בשנת 1997 החלה החברה בפעילות בחו"ל. 

בשנת 2016, החלה החברה לפעול בתחום מקבצי הדיור בדרום מזרח ארצות הברית בדרך של הקמה והחזקה של שותפויות, כשותף כללי (GP), עבור משקיעים מוגבלים (LP’s). לצד זאת, פעלה למימוש שאר פעילויות החברה בארץ ובעולם, בהם השקיעה עד שנת 2016.

החל משנת 2017 החלה החברה להרחיב את השקעותיה במקבצי הדיור בעיקר באמצעות קרנות השקעה פרטיות (Private Equity Funds) על-ידי גיוס הון מגופים מוסדיים וכן ממשקיעים פרטיים כשירים, בישראל ובעולם. החברה היא בעלת מניות בשותף הכללי (GP) בכל אחת מפלטפורמות ההשקעה אותן הקימה. כמו כן, משקיעה החברה כשותף מוגבל (LP) בכל אחת מפלטפורמות ההשקעה.

נכון להיום מחזיקה ומנהלת החברה חמש פלטפורמות השקעה:

# מקבצי דיור - החל משנת 2016 עוסקת החברה, באמצעות חברות בנות וקשורות, בתחום מקבצי דיור ("Multifamily") בעיקר בדרום מזרח ארצות הברית (אזור ה-Sun Belt) הן באמצעות השקעות הוניות והן באמצעות ביצוע עסקאות מימון (קרנות חוב) בתחום זה. 
# חוב למקבצי דיור - במהלך השנים החברה זיהתה צורך משמעותי במקורות מימון חוץ-בנקאיים למימון מקבצי דיור, עבור רוכשים או בעלי נכסים מנוסים עם מקורות הון מוגבלים. במטרה לענות על צורך זה, הקימה את פעילות קרנות החוב למימון מקבצי דיור בארצות הברית. קרנות החוב מספקות מוצרי השלמת הון עצמי הכוללים הלוואות מזנין (Mezzanine Loans), הון מועדף (Preferred Equity) והון מועדף עם מנגנון השתתפות ברווחים (Participating Preferred Equity).
# בתים פרטיים להשכרה - בשנת 2020 החליטה החברה להקים פלטפורמת השקעות וניהול נכסים משותפת באמצעות שותפות אסטרטגית עם חברת ניהול מקומית אמריקאית בשם Transcendent Investment Management (TIM) בעלת ניסיון של שנים רבות בתחום. המודל העסקי כולל ביצוע רכישות ישירות מול קבלנים מובילים, בהיקפים גדולים ובהנחות ממחירי השוק, אכלוסם ותפעולם ביעילות ו"באיכות מוסדית" באמצעות פלטפורמה ניהולית קיימת, קבלת תזרים שוטף יציב לאורך תקופת ההחזקה ומימוש בחלוף תקופה קצובה לרוב (3-5 שנים) במקבצים (פורטפוליו) כתיקים מניבים.
# מלונאות - בשנת 2021 הקימה החברה ריט מלונות פרטית, תוך התמקדות ברכישות הזדמנותיות, השבחת המלונות באמצעות שיפוץ וניהול יעיל ומימושם לאחר השלמת הליך ייצוב והשבחה, לרבות בדרך של הנפקה לציבור (IPO).
# משרדים בבריטניה - בחודש נובמבר 2021, הודיעה החברה כי היא פועלת להרחבת פעילותה בתחום קרנות ההשקעה (Private Equity) תחת ניהולה וכניסה לתחום המשרדים בבריטניה במטרה לנצל את פערי הביקוש בין נכסי משרדים מיושנים ולא אטרקטיביים (Grade B/C) לנכסי משרדים מודרניים ואטרקטיביים (GradeA). פערי ביקוש אלו גדלו בעקבות מגפת הקורונה וצפויים לגדול עוד יותר עד 2030 לאור רגולציה ממשלתית מתוכננת בתחום ההתייעלות האנרגטית (EPC). מטרה זו תושג באמצעות יישום מודל עסקי המבוסס על אסטרטגיית השבחה (Value Add) הכוללת שיפוץ של נכסי משרדים Grade B/C ל-Grade A הממוקמים במיקומים מרכזיים
*

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:אלקטרה
קטגוריה:חברות נדל"ן ובנייה ישראליות
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
יזהר פלד

יזהר פלד (מימין) עם [[עוזי לוי בטקס החלפת מפקד מג"ב איו"ש, 20 ביולי 2016]]
יזהר פלד (1961 – 7 באוקטובר 2023) היה קצין משטרה ישראלי בדימוס בדרגת תת-ניצב. שירת כמפקד מג"ב איו"ש. נרצח בטבח בכפר עזה במהלך מתקפת הפתע על ישראל (2023).

== ביוגרפיה ==
פלד החל את שירותו בצה"ל בחטיבת הצנחנים והתקדם להיות קצין. ב-1995 מונה למפקד מרכז שליטה כיסופים של מג"ב עזה, ב-1996 מונה לקצין אג"ם של מג"ב מרכז וב-1999 מונה לקצין אג"ם של מג"ב עזה. ב-2001 מונה לקצין ענף יישובים במשמר הגבול וב-2004 לראש ענף מבצעים. במרץ 2005 קודם לדרגת ניצב משנה ומונה לסגן מפקד מג"ב איו"ש. ב-2007 מונה לראש מחלקת התיישבות ומתנדבים במג"ב, ב-2010 מונה למפקד מג"ב ערבה וב-2011 מונה למפקד מג"ב דרום. בנובמבר 2012 מונה למפקד מג"ב ירושלים בדרגת תת-ניצב.

בשנת 2013 נתפס על נהיגה במהירות מופרזת, הדו"ח בוטל בנסיבות שנמתחה עליהן ביקורת בדו"ח מבקר המדינה.

ביולי 2016 מונה למפקד מג"ב איו"ש. הוא פרש מהמשטרה ביולי 2020.

פלד נרצח בביתו בכפר עזה עם אשתו גילה ובנם ביום הראשון של מתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023.

== חיים אישיים והשכלה ==
יזהר פלד נולד למשפחת עולים מתימן במושב חלץ, למד בבית ספר "הרב קוק" במושב תלמים והמשיך את לימודי התיכון במקווה ישראל (בוגר מחזור פ"ג-סקטור דתי). פלד היה בעל תואר ראשון במזרחנות ותואר שני בהיסטוריה של המזרח התיכון. היה נשוי לגילה, אחות במקצועה, ואב לארבעה ילדים. היה תושב כפר עזה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שוטרי משמר הגבול
קטגוריה:תתי-ניצבים במשטרת ישראל
קטגוריה:כפר עזה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:חללי הטבח בכפר עזה
תהליך ספונטני

בתרמודינמיקה, תהליך ספונטני (או תהליך מאליו) הוא שינוי בזמן של מערכת המתרחש ללא צורך השקעת אנרגיה במערכת. למשל: קרח שמפשיר בתוך כוס מים חמים, בושם שמפעפע בחדר, או ברזל שמחליד במגע עם אוויר.

במהלך תגובה ספונטנית, האנטרופיה הכללית (של המערכת והסביבה) עולה. במקביל, המערכת משחררת אנרגיה חופשית, ונעה למצב נמוך יותר באנרגיה ויציב יותר מבחינה תרמודינמית. האנרגיה החופשית הרלוונטית תלויה באופי המערכת: בתהליך המתרחש בלחץ וטמפרטורה קבועים משתמשים באנרגיה חופשית של גיבס ואילו לתיאור תהליך המתרחש בתנאי נפח קבוע משתמשים באנרגיה חופשית של הלמהולץ.

== יחסי אנתלפיה-אנטרופיה ==
תגובות כימיות רבות מתרחשות בתנאי לחץ וטמפרטורה קבועים, לכן הספונטניות של התגובה תלויה בשינוי באנרגיה החופשית של גיבס - <math>\Delta G</math>.

נהוג להגדיר את השינוי באנרגיה החופשית כחיובי אם המערכת מקבלת אליה אנרגיה מהסביבה, וכשלילי אם המערכת מאבדת אנרגיה אל הסביבה. לכן, אפשר לנסח מחדש תנאי לספונטניות כאי-שוויון: <math>\Delta G < 0</math>. מצד שני, כאשר <math>\Delta G > 0</math>, הרי שהאנרגיה החופשית של הסביבה קטנה, ולכן גם אז יתרחש תהליך ספונטני - אבל בכיוון ההפוך. כדי שמערכת תהיה בשיווי משקל, חייב להתקיים <math>\Delta G = 0</math>.



כדי להבין טוב יותר את הגורמים השונים להתרחשות תגובה באופן ספונטני, נהוג לפרק האנרגיה החופשית לשני איברים - איבר אנתלפיה ואיבר אנטרופיה (התלוי בטמפרטורה) - בעזרת הזהות:
:<math>\Delta G = \Delta H - T \Delta S \ </math>
כאשר:
:<math>\Delta H</math> הוא השינוי באנתלפיה
:<math>T</math> היא הטמפרטורה בסולם קלווין
:<math>\Delta S</math> הוא השינוי באנטרופיה

ניתן להבחין ב-4 אפשרויות:
#כאשר <math>\Delta S</math> חיובי ו-<math>\Delta H</math> שלילי התהליך יהיה ספונטני
#כאשר <math>\Delta S</math> חיובי ו-<math>\Delta H</math> חיובי התהליך יהיה ספונטני בטמפרטורה גבוהה
#כאשר <math>\Delta S</math> שלילי ו-<math>\Delta H</math> שלילי התהליך יהיה ספונטני בטמפרטורות נמוכות (כאשר לאקסותרמיות יש חשיבות רבה)
#כאשר <math>\Delta S</math> שלילי ו-<math>\Delta H</math> חיובי התהליך לא יהיה ספונטני באף טמפרטורה (והתהליך הפוך יהיה ספונטני תמיד)

בתהליך ספונטני האנטרופיה הכללית של היקום (המערכת והסביבה) גדלה. תיתכן תגובה ספונטנית בה האנטרופיה של המערכת תרד (למשל קפיאה של מים או הפרדה בין פאזות) אבל תגובות כאלו תמיד אקסותרמיות (ΔH שלילי) והחום הנפלט גורם לעליה באנטרופיה של הסביבה הגדולה מהירידה באנטרופיה של המערכת. בסך הכל מתקיים
<math>\Delta S=\Delta S</math>(סביבה)<math>\Delta S +</math>(מערכת)<math>0<</math>
במערכת מבודדת, כאשר אין חילופי חום או חומר עם הסביבה, האנטרופיה חייבת לגדול (במערכת כזו לא תיתכן תגובה בה לתוצרים אנטרופיה נמוכה משל המגיבים).

הספונטניות של תהליך אינה מחייבת כי הוא יתרחש במהירות: כך למשל התגובה להפיכת יהלום לגרפיט היא ספונטנית אלא שאנרגיית השפעול הגבוהה גורמת לכך שהתהליך איטי מאוד.

==ראו גם==
* ארגון עצמי
* בעירה ספונטנית

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרמודינמיקה
דגם העיר האנכית

הדגם העירוני שהציע לראשונה האדריכל ומתכנן הערים הספרדי [[ארתורו סוריה.]]
דגם רובע Ciudad Lineal במדריד
מרכז [[שמפליין בקנדה הבנויה על פני רחוב ראשי הצמוד לחוף הים]]

דגם העיר האנכית הוא רעיון להקמת עיר הפרושה על פני רחוב ראשי אחד וממנו היא צומחת. לפי רעיון של האדריכל הספרדי ארתורו סוריה שהגה את הרעיון בשנת 1882 וממנו צמחה תנועת העיר האנכית שהיה רעיון משופר של דגם הערים הקדום של רחובות שתי וערב שהקדימה את רעיון עיר הגנים הבנויה בצורה מעגלית. הרעיון ליצור עיר הפרושה לרוחב נוצר לפני שנוצרו הדגמים המקובלים כיום שנוצרו בתחילת המאה ה-20 שנועדו ליצור עיר בצורה מעגלית או קוטבית. הרעיון היה ליצור רצועה של תעשייה ומפעלים בצידו האחד של רחוב ראשי החוצה את כל העיר לעומת צידו השני שיהיה מוקדש למגורים. ככל שהעיר תתרחב יותר כך הרחוב הראשי או הרחובות המקבילים יתארכו יותר מבלי להתרחב לצדדים וכך לא תהיה בעיה של צפיפות וזיהום אוויר.

העקרונות לפיהם העיר צריכה לפעול:

#אזור המיועד למסילת רכבת
#אזור של תעשייה ושל מוסדות חינוך מדעיים וטכניים
#ריאות ירוקות או שטח החוצץ בין מגורים לבין כביש מהיר
#אזור מגורים ושל מוסדות חברתיים
#אזור חקלאי עם גינות וחוות חקלאיות בבעלות המדינה ("סובחוז" בברית המועצות).
רעיון העיר האנכית בוצע ושוכלל לראשונה על ידי מתכנן הערים הרוסי ניקולאי אלכסנדרוביץ' מיליוטין במהלך שנות ה-20 של המאה ה-20 לאחר שתכנן דגם דומה בפרנקפורט, גרמניה ולאחר שהאדריכל הגרמני ארנסט מאי תכנן דגם דומה בעיר מגניטוגורסק בברית המועצות שהוקמה בתור עיר תעשייתית עבור כורי הפחם שגרו בעיר ועבדו במפעלי התעשייה בה.

=== הרובע העירוני Ciudad Lineal של מדריד ===
דגם העיר האנכית Ciudad Lineal" 1895-1910" שתכוננה על ידי האדריכל הספרדי "ארתורו סוריה" הוקם לראשונה במרכז מדריד ופורסם לראשונה בעיתון על ידי האגודה האורבנית של מדריד.

=== מרכז עסקים ראשי אנכי ===
ישנן ערים בהן מרכז העסקים הראשי בנוי לפי דגם של עיר אנכית שבה ישנו רק רחוב ראשי אחד שבו מצויים כל המוסדות החשובים של העיר וכל מרכזי המסחר והעסקים. לדוגמה העיר ברזיליה בירת ברזיל שבה ישנה שדרה מסחרית אחת ארוכה שבה מצויים כל מוסדות השלטון והתרבות בעיר. כיום משתמשים ברעיון זה עבור אזורי תעשייה המוקמים לצד מסילת רכבת או כביש מהיר.

== ראו גם ==
* מבנה אורבני

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.linearcity.ca/ אתר "העיר הליניארית"] המוקדש לדגם העיר האנכית

קטגוריה:דגם עירוני
מייק קונורס

מייק קונורס לצידה של השחקנית [[גייל פישר, שותפתו לסדרה "מאניקס", 1970]]
 מייק קונורס (אנגלית: Mike Connors; 15 באוגוסט 1925 - 26 בינואר 2017) היה שחקן אמריקאי. קונורס הוא הזוכה הראשון בתולדות פרס גלובוס הזהב בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה על משחקו בסדרה "מאניקס".

== ביוגרפיה ==
קונורס נולד בשם קרקור אוהניין בעיר פרנזו שבקליפורניה. שירת במלחמת העולם ה-2 בחיל האוויר האמריקאי. לאחר שחזר מהמלחמה למד קונורס באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס שם הוא גם שיחק בנבחרת הכדורסל תחת המאמן האגדי ג'ון וודן.
קונורס נכנס לתחום המשחק דרך הבמאי ויליאם ולמן שגילה אותו. בשנותיו הראשונות התפרסם תחת שם הבמה "טאץ' קונורס", "טאץ" היה הכינוי של קונורס בקרב חבריו לקבוצת הכדורסל.

== קריירת משחק ==

קונורס החל את דרכו כשחקן קולנוע בתפקידי משנה כשהבולטים מהם היו במותחן "פחד פתאומי" בשנת 1952 ובסרטו של רוג'ר קורמן "היום שבו נגמר העולם".
ב-1964 שיחק קונורס בדרמה של אדוארד דמיטריק "לאן נעלמה האהבה" בתפקיד לוק מילר ובקומדיה "השכן הטוב סאם" בתפקיד הווארד אבטס הגרוש של ג'נט לגרולף (רומי שניידר). ב-1965 השתתף בדרמה הביוגרפית "הארלו".

קונורס זכה לתפקיד ראשי ראשון בקריירה שלו בשנת 1967 בסדרת המשטרה "מאניקס" בה גילם את הבלש ג'ו מאניקס. קונורס הופיע בסדרה במשך כ-8 שנים וזכה על תפקידו בפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה בשנת 1969, קונורס היה השחקן הראשון שזכה בקטגוריה זו.

בשנת 1988 השתתף קונורס במיני סדרה המצליחה "מלחמה וזיכרון" בתפקיד הקולונל האריסון פיטרס.

== חיים אישיים ==
קונורס היה נשוי למרי לו וויילי ואב לבן לבת, והתגורר בשכונת אנסינו שבלוס אנג'לס. הוא נפטר ב-26 בינואר 2017, בגיל 91.

== פילמוגרפיה נבחרת ==
* פחד פתאומי (1952)
* האיש ה-49 (1953)
* אי בשמיים (1953)
* אשת הביצה (1955)
* חמישה אקדים מערבה (1955)
* היום שבו נגמר העולם (1955)
* עשרת הדיברות (1956)
* אשת וודו (1957)
* גדוד ההתאבדות (1958)
* כפתור מצוקה (1964)
* השכן הטוב סאם (1964)
* לאן נעלמה האהבה (1964)
* הארלו (1965)
* מאמן במה (1966)
* אם כל הנשים בעולם (1966)
* אבלנס אקספרס (1979)
* הרגל לילה (1980)
* מפחד מדי כדי לצעוק (1985)
* גידעון (1999)
* אף אחד לא יודע כלום (2003)

== טלוויזיה ==
* מאניקס (1967-1975)
* מלחמה וזיכרון (1988)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן ראשי בדרמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
סטיב האקט

סטיבן ריצ'רד "סטיב" האקט (באנגלית: Stephen Richard Hackett; נולד ב-12 בפברואר 1950) הוא פזמונאי וזמר אנגלי. האקט זכה לפרסומו העיקרי בתור הגיטריסט המוביל של להקת הרוק המתקדם ג'נסיס בין השנים 1977-1970. האקט עזב את הלהקה כדי לפתח את קריירת הסולו שלו.

ב-1986, האקט ייסד יחד עם הגיטריסט של להקות יס ואסיה, סטיב האו את הסופרגרופ GTR. הלהקה הוציאה אלבום באותה שנה שנכנס למצעד המכירות בילבורד 200 בארצות הברית במיקום ה-11. כמו כן האלבום הנפיק את הסינגל המצליח "When the Heart Rules the Mind". אולם, בעקבות עזיבתו של האקט את הלהקה ב-1987, היא התפרקה.

לאחר שהאקט עזב את GTR, הוא חזר לקריירת הסולו שלו ומאז הוא מוציא אלבומים ויוצא לסיורי הופעות על בסיס קבוע. עבודותיו של האקט מגוונות, וכוללות סגנונות מוזיקה כגון: רוק מתקדם, מוזיקת עולם ומוזיקה קלאסית. נגינתו השפיעה על נגני גיטרה רבים ביניהם אדי ואן היילן (ואן היילן), אלכס לייפסן (ראש), בריאן מיי (קווין) וסטיב רוטרי (מריליון). האקט נכנס להיכל התהילה של הרוק אנד רול ב-2010 יחד עם שאר חברי להקת ג'נסיס, עבור תרומתם להתפתחות הרוק המתקדם.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:חברי להקת ג'נסיס
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1950
סינטניה

בגנטיקה קלאסית, המושג סינטֶניה (synteny; מיוונית: "מאותו קטע") מתאר את הימצאותם של גנים על גבי אותו כרומוזום. כיום המושג משמש גם לתיאור לא רק עצם הימצאותם אלא גם לתיאור הרצף הספציפי של הגנים על גבי הכרומוזום, ולשם כך משמש גם המונח "סינטניה משותפת" (shared synteny).

המושג הקלאסי התבסס על צימוד גנטי בין גנים, כלומר גנים הם בסינטניה כאשר תדירות הרקומבינציה ביניהם היא נמוכה מהצפוי באופן אקראי. יחד עם זאת ייתכן מצב שבו שני גנים הם בסינטניה גם אם תדירות הרקומבינציה אינה נמוכה, למשל כאשר הם מרוחקים מאוד זה מזה. לכן השאלה האם שני גנים הם בסינטניה נחקרת בתחום הגנומיקה המודרנית בשיטות אחרות מלבד תדירות הרקומבינציה, כגון ריצוף DNA, Genome walking ו-Happy mapping.

מכיוון שמינים שונים של יצורים חולקים סינטניה דומה בהתאם למרחק האבולוציוני שלהם, חקר הסינטניה מהווה גישה לבניית עצים אבולוציוניים. במרוצת הזמן אירועי טרנסלוקציה שונים יכולים לשנות את הסינטניה, ולכן יצורים מרוחקים יותר אבולוציונית מציגים סינטניה שונה ולהפך. כמו כן סינטניה הדוקה בין שני גנים יכולה לרמוז על פונקציונליות משותפת ביניהם כלומר לרמוז על קיומו של ערך אדפטיבי להופעתם יחד.

המושג synteny index, או באופן פורמלי SI<sub>k</sub>, עבור גן מסוים מהווה מדד לדמיון בקרב k שכניו (הגנים הסמוכים לו במרחק k מימין ומשמאל) בין גנומים של יצורים שונים שונים. כאשר מדד זה שווה לאפס משמעות הדבר היא שאין כל גנים משותפים בין שני הגנומים בסביבה של הגן הנבדק. כאשר המדד שווה ל-1 הרי שלגן הנבדק יש אותה סביבה בדיוק בשני הגנומים. המושג genome rearrangement משמש גם הוא להערכת המרחק בין גנומים של יצורים שונים ומשמעותו סך השינויים שיש לבצע בשני הגנומים המושווים על מנת להגיע ל- synteny index השווה ל-1.

מדד דומה נוסף הוא "Gene content", אשר משמעותו נרמול synteny index ביחס לסך הגנים המשותפים בשני הגנומים. 

==קישורים חיצוניים==
* [http://cinteny.cchmc.org אתר ל-Synteny]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גנומיקה
קטגוריה:גנטיקה
קטגוריה:ביואינפורמטיקה
קטגוריה:פילוגנטיקה
קרליץ (עיירה)

קָרֵלִיץ (בבלארוסית: Карэлічы, קרליצ'י; ברוסית: Коре́личи, קורליצ'י; בפולנית: Korelicze, קורליצ'ה; ביידיש: קארעליץ) היא עיירה במחוז גרודנו בבלארוס, 185 ק"מ ממזרח לגרודנו.

האזכור הראשון של קרליץ הוא במסמך משנת 1395, בו מתואר אחד ממסעי הצלב הצפוניים. בשנת 1505 נשרפה העיירה על ידי הטטרים שפלשו מקרים, וכך היה בגורלה גם בעת פלישת האימפריה השוודית בשנת 1706. לאחר חלוקת פולין השלישית ב-1795 נכללה קרליץ בשטח האימפריה הרוסית. בתקופה זו התפתחה בה תעשיית הדפסי טקסטיל.

במלחמת העולם הראשונה הייתה העיירה אזור גבול בין רוסיה וגרמניה, ומשנת 1921 הייתה בשטח פולין. בשנת 1939 סופחה לברית המועצות כפי שנקבע בנספח הסודי להסכם ריבנטרופ–מולוטוב ובשנת 1941 נכבשה על ידי גרמניה הנאצית. בשנת 1944 שבה לשליטת ברית המועצות. בשנת 1958 הוקנה ליישוב מעמד של עיירה.

במקום קיים מוזיאון המציג את ההיסטוריה של היישוב, וכן שתי כנסיות.

==יהודי קרליץ==

בין שתי מלחמות העולם חיו בקרליץ כ-1,300 יהודים, שהיוו רוב באוכלוסיית היישוב. עם הכיבוש בידי הגרמנים ביוני 1941 סייעו שוטרים בלארוסים לגרמנים בשוד רכושם של היהודים. מספר יהודים נרצחו ואחרים גויסו לעבודות כפייה. באוגוסט 1941 נרצחו כמאה צעירים יהודים בני העיירה, מחוץ לעיירה. לאחר חודשים מעטים נרצח גם רב העיירה.
בפברואר 1942 הוקם בעיירה גטו ובו רוכזו גם יהודים מעיירות סמוכות. ב-2 ביוני 1942 גורשו רוב יושבי הגטו לגטו נובוגרודק, תוך רצח הקשישים והחולים בשעת האקציה.
כ-25 צעירים מהגטו הצליחו להימלט ליערות, והצטרפו בין השאר ליחידת הפרטיזנים של האחים ביילסקי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* [https://ia601306.us.archive.org/31/items/nybc313827/nybc313827.pdf חייה וחורבנה של קהילת קרליץ ספר זיכרון] - Michael Walzer (of Hadar Ramatayim.) אחדות דפוס אופסט ובלט, 1973 - 357 עמודים
*[https://collections.yadvashem.org/he/documents/12491267 זיכרונותיו של יעקב אברמוביץ' יליד Korelicze 1907 על קורותיו בגטאות Korelicze ו-Nowogródek, במחנה עבודה Dworzec וביחידת הפרטיזנים של האחים Bielski בשנים 1944-1 ועל פעילותו באיטליה, גרמניה וארץ-ישראל אחרי המלחמה]
**[https://www.nli.org.il/he/articles/RAMBI997009832486005171/NLI "ספר קללות": היומן של בייניש ברקוביץ, גטו נוֹ בוֹגרוּדֶק, תש"ב–תש"ג]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מחוז גרודנו: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14