OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
D

האות D (די) היא האות הרביעית באלפבית הלטיני. מקורה של האות באות מהשפה הפרוטו-שמית ומהאלפבית הפרוטו-כנעני, שממנו התפתחה גם האות ד.
מבחינה פונולגית, האות d מייצגת עיצור מכתשי, סותם, קולי (/IPA: /d) - כמו דל"ת בעברית.
קוד ה-ASCII של האות הגדולה D הוא 68 ושל האות הקטנה d הוא 100.

== ייצוגים נוספים ==
דגל הקוד הבינלאומי של האות D.]]

באלפבית פונטי מיוצגת האות על ידי המילה "דלתה" (Delta), למעט בשימוש בשדות תעופה, שם משתמשים במילה "דיקסי" (Dixie), על מנת למנוע בלבול עם חברת התעופה דלתא.

ב-ASCII מיוצגת האות על ידי 68 (D) ו-100 (d).

בקוד מורס מיוצגת האות על ידי קו ושתי נקודות:

:<big><big><tt>-··</tt></big></big>

בכתב ברייל:

:60px

== התפתחות האות D ==
{| align="center" border="0" cellpadding="5"
|align="center" width="130px"|דג פרוטו כנעני
|align="center" width="130px"|דלת פרוטו כנעני
|align="center" width="130px"|פיניקי
|align="center" width="130px"|יווני
|align="center" width="130px"|אטרוסקי
|align="center" width="130px"|לטיני
|-
|align="center" valign="top" width="130px"|דג פרוטו כנעני
|align="center" valign="top" width="130px"|דלת פרוטו כנעני
|align="center" valign="top" width="130px"|דלת פיניקית
|align="center" valign="top" width="130px"|דלתא יוונית
|align="center" valign="top" width="130px"|D אטרוסקית
|align="center" valign="top" width="130px"|D לטינית
|}

== משמעויות של האות ==

בהקשרים מסוימים, D יכולה לסמל:
* במוזיקה - התו רה.
* במחשבים - D הוא שמה של שפת תכנות.
* בכימיה D מסמל את דאוטריום שהוא איזוטופ של מימן.
* בביולוגיה D הוא ויטמין.
* במתמטיקה הרבה פעמים מסמן הפרש (Distance).

== ראו גם ==
* Ð
* ∂

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלפבית לטיני
Ace of Spades

Ace of Spades (בעברית: "אס עלה") הוא אלבומה החמישי של להקת ההבי מטאל הבריטית מוטורהד. האלבום יצא לאור ב-1980 והיה לאלבום הראשון שהלהקה הוציאה לאור בארצות הברית. האלבום נחשב על ידי רבים כטוב ביותר שהלהקה הוציא אי פעם.

שיר הנושא של האלבום, אשר נושא את שמו של האלבום, הוא ככל הנראה השיר המצליח ביותר שהלהקה הוציאה אי פעם. השיר זכה לגרסאות כיסוי מצד להקות רבות שהושפעו ממנו.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!מכירות
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| זהב 
| 100,000
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 1980
קטגוריה:אלבומי מטאל
Secure Shell

דוגמה לתיעול VNC דרך SSH
Secure Shell (בראשי תיבות: SSH) הוא פרוטוקול לתקשורת מחשבים המאפשר ביצוע פעולות על מחשב מרוחק לאחר תהליך הזדהות (login). הוא נועד להחליף את rlogin ,RSH ו־telnet ולאפשר תקשורת מאובטחת ומוצפנת בין שני מחשבים לא תלויים ברשתות לא מאובטחות. SSH פועל מעל TCP, והפורט הסטנדרטי שלו הוא 22.

== התפתחות וגרסאות ==
הגרסה הראשונה של SSH (שלימים נקראה SSH-1) נכתבה על ידי הפיני טאטו ילונן (Tatu Ylönen) ב־1995 והתבססה על תוכנה חופשית וספריות של GNU. על מנת להפיץ את התוכנה והפרוטוקול הקים טאטו את חברת SSH Communications Security שמאוחר יותר שכתבה את הקוד והפכה את התוכנה לתוכנה קניינית.

גרסה שנייה של SSH, הנקראת SSH-2 נקבעה על ידי ה־IETF (Internet Engineering Task Force), גוף התקינה העיקרי של תעשיית האינטרנט. SSH-2 מכילה שיפורים של SSH-1 בתחומי האבטחה ואפשרויות התקשורת שהפרוטוקול מציע, בהן החלפת מפתחות בשיטת דיפי-הלמן (Diffie-Hellman key exchange), בדיקת תקינות המסתמכת על קוד אימות מסרים והאפשרות להפעיל מספר בלתי מוגבל של התקשרויות יישומיות על פני התקשרות SSH יחידה ובנוסף מגדירה תקן ברור כך שתוכנות שונות על גבי פלטפורמות שונות תוכלנה לתקשר ביניהן בצורה בטוחה.

== תיעול ==
פרוטוקול SSH תומך ב"תיעול" (ראה Port Forwarding), כלומר, ניתן "לתעל" תעבורה ממחשב אחד למחשב אחר בצורה מאובטחת דרך תוכנות SSH. בעזרת פונקציה זו ניתן לאבטח תעבורה של תוכנה שאינה תומכת באבטחה, או שאבטחתה חלשה יחסית.

לדוגמה, שרת SSH ושרת VNC פועלים על שני מחשבים ברשת פנימית. שרת ה-VNC מוגדר להאזין רק לחיבורים ממחשב ה-SSH (כך שלא ניתן לגשת אליו מרשת האינטרנט, או שהוא כלל אינו מחובר אליה). שרת ה-SSH לעומת זאת, מחובר לאינטרנט ומקשיב לחיבורים חיצוניים. כאשר משתמש מתחבר לשרת ה-SSH ומזדהה, השרת מתעל תעבורה לשרת ה-VNC, וכך יש תקשורת בין שני מחשבי הקצה. יש לציין כי שרת ה-SSH ושרת ה-VNC יכולים לרוץ על אותו המחשב (לדוגמה: במקרה של שימוש ביתי).

== תוכנות ==
כיום קיים יישום של פרוטוקול ה־SSH לרוב הפלטפורמות הקיימות, הנפוצים בהם -
* Lsh - היישום של פרויקט GNU ל־SSH.
* OpenSSH - תוכנה חופשית בקוד פתוח המתבססת על SSH-1 המקורי.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.chiark.greenend.org.uk/~sgtatham/putty/ PuTTY – יישום לסביבת חלונות]
* [https://web.archive.org/web/20050830140001/http://www.siliconcircus.com/penguinet/ PenguiNet]
* [http://sshdos.sourceforge.net/ SSHDOS]
* [http://javassh.org/ JavaSSH]
* [http://winscp.net/ WinSCP]
* [https://web.archive.org/web/20140714105819/http://sshadmincontrol.com/ Monkey HelperTool - portable ssh Java based interface for Unix/Linux]

קטגוריה:תקשורת מחשבים
קטגוריה:אבטחת מחשבים
קטגוריה:הצפנה
קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
קטגוריה:תקנים באבטחת מידע
פקודת הסמים המסוכנים

"פקודת הסמים המסוכנים [נוסח חדש], התשל"ג-1973" היא פקודה (חקיקה שמקורה בתקופת המנדט) המגבילה את העיסוק בסמים במדינת ישראל. 

נושאים בולטים בפקודה:
* : לא יגדל אדם סם מסוכן, לא ייצר אותו, לא יפיק אותו, לא יכין אותו ולא ימצה אותו מחומר אחר, אלא ברישיון מאת המנהל (שהוא מנכ"ל משרד הבריאות). 
* : לא יחזיק אדם סם מסוכן ולא ישתמש בו, אלא במידה שהותר הדבר בפקודה זו או בתקנות לפיה, או ברישיון מאת המנהל.
העונש המרבי על הפרת סעיפים אלה הוא עשרים שנות מאסר או קנס גבוה מאוד.
החזקת שימוש בסם לצריכה עצמית בלבד, דינו מאסר שלוש שנים או קנס מקביל. העונש הקבוע להדחת קטינים לשימוש בסמים הוא עד עשרים וחמש שנות מאסר. 

הפקודה מתייחסת לעבירות הנוגעות לסמים: החזקת סם, שימוש בסם, סחר בסמים, ייבוא סמים והדחת קטינים לשימוש בסם. רשימת החומרים המוגדרים כסמים מסוכנים נמצאת בתוספת הראשונה לפקודה. הפקודה מתירה שימוש בחומרים מסוימים מתחת לכמות מוגדרת וכן שימוש רפואי.

בפקודת הסמים המסוכנים של ישראל, בניגוד לחוקים דומים במדינות כמו ארצות הברית ובריטניה, אין חלוקה של הסמים לרמות מסוכנותם. יחד עם זאת, הפסיקה והציבור בישראל, עושים הבחנה בין "סמים קלים" (למשל החשיש והקנאביס) ל"סמים קשים" (למשל הרואין וקוקאין). עם זאת, פקודת הסמים המסוכנים מבדילה ומחריגה סמים בעלי שימוש רפואי, אשר ייצורם, שיווקם ואחזקתם מותרים בפיקוח ורופא יכול לרשום אותם למטופליו.

 היא רשימת החומרים שהוגדרו "סמים מסוכנים".

 מנויות כמויות הסמים, אשר הימצאות סם בכמות שמעבר להן, משמעותה עבירת סחר.

כמה מהחומרים או הסמים הפסיכואקטיביים המוגדרים ב"פקודת הסמים מסוכנים" ככאלה הם נמכרים באופן חוקי, תוך פיקוח, בבתי מרקחת, ובשימוש חוקי בידי רופאים כתרופות משככות כאבים ובמטרות רפואיות אחרות בענפי רפואה שונים, בעיקר רפואת הכאב והרפואה הפליאטיבית (למשל תמצית אופיום, מורפין, פטידין, קודאין, פפברין, כו'), מתילפנידאט (ריטלין) וכמה נגזרות של אמפטמין - בשימוש בהפרעות שינה מסוימות (נרקולפסיה) ובהפרעת קשב וריכוז, קנאביס רפואי הנרשם לפי הוראות מפורטות בהתוויות רפואיות מסוימות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://www.nevo.co.il/Law_word/law01/P170_001.doc הנוסח המלא של פקודת הסמים המסוכנים (נוסח חדש), התשל"ג-1973] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סמים פסיכואקטיביים
סמים
קטגוריה:ישראל: סמים
אדגרדו מורטארה

פיוס אדגרדו לוי מורטַארַה (27 באוגוסט 1851 - 11 במרץ 1940) היה נזיר אוגוסטיני איטלקי. מורטרה נולד למשפחה יהודית, אך נטבל לנצרות בסתר על ידי המשרתת. כשהדבר נודע הוצא מביתו בכח בגיל שש על ידי משטרת הוותיקן. פרשת חטיפתו גרמה לסערה בקרב יהודי אירופה ובקרב חוגים ליברליים באירופה ובארצות הברית.

אדגרדו מורטארה היה בנו של סוחר יהודי מבולוניה, אז במדינת האפיפיור שבאיטליה. בגיל שנתיים, בזמן שלקה במחלה קשה, הוטבל בסתר לנצרות הקתולית על ידי מוריסי, משרתת נוצרית של המשפחה, מתוך אמונתה שבכך היא תציל את הילד. טבילה על ידי איש זר במקרה חירום שבו לא היה סיפק להביא את הנטבל לפני כומר, כמו סכנת חיים עקב מחלה, הוכרה על ידי הכנסייה כתקפה לכל דבר ולפיכך היה מורטרה קתולי לפי הנצרות.

כשהיה אדגרדו כבן שש, סיפרה מוריסי את דבר הטבילה לרשויות. החוק אסר על גידול של קתולי בידי לא-קתולים, וב-24 בינואר 1858 הגיעה המשטרה ולקחה את הילד מידי הוריו כדי שיחונך על ידי הכנסייה. כל מאמצי המשפחה להחזיר את הילד לידיהם נכשלו. ב-1859 יצא משה מונטיפיורי לרומא על מנת להביא לשחרורו של הילד, אולם בקשתו, יחד עם כל שאר הבקשות, נדחתה על ידי האפיפיור פיוס התשיעי.

בבגרותו של מורטארה הוא שינה את שמו לפיוס, ונכנס למסדר האוגוסטיני. במהלך הזמן הפך מורטארה לחבר בעל מעמד חשוב במסדר. ב-1870 נאם לפני ועידת הוותיקן הראשונה, ופעל כמיסיונר בגרמניה ובניו יורק, וקיבל את התואר "מיסיונר אפיפיורי". ב-1879 הורשה על ידי הכנסייה לחדש את קשריו עם משפחתו היהודית. מורטארה מת במנזר בלגי ב-1940.

חשיבותה של חטיפתו של מורטארה והשפעתה חרגו מעבר לחייו וחיי משפחתו. הפרשה התפרסמה ברחבי העולם וגרמה לחוגים התומכים בחופש דת ובערכים ליברליים להביע מחאה בכל רחבי אירופה וארצות הברית. המחאות נגד פעולות אלה של הכנסייה אף הוגשו באופן רשמי על ידי מספר ממשלות אירופיות (בהם פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה ונפוליאון השלישי, קיסר צרפת) ומאוחר יותר גם נשיא ארצות הברית יוליסס ס. גרנט.

השפעתה של הפרשה על העולם היהודי הייתה רבה. פרשה זו אף היוותה אחת מהסיבות להקמת "כל ישראל חברים". זהו המקרה הראשון לאחר האמנציפציה שבו הייתה אפשרית מחאה רשמית ופומבית של יהודי איטליה.

==בתרבות הפופולרית==
המחבר דייוויד קרצר כתב את הספר "חטיפתו של אדגרדו מורטרה", המבוסס על המקרה ובשנת 2016 יצאה לדרך הפקת סרט על המקרה בבימויו של סטיבן ספילברג, על פי תסריט של טוני קושנר ובכיכובם של מארק ריילנס ואוסקר אייזק.

==לקריאה נוספת==
*חטיפתו של אדגרדו מורטרה, מאת דייוויד קרצר.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 

קטגוריה:בולוניה: אישים
קטגוריה:כל ישראל חברים
קטגוריה:חיברות בכפייה: ילדים
קטגוריה:יהודים איטלקים
קטגוריה:יהודים מומרים
קטגוריה:נזירים רומים-קתולים איטלקים
קטגוריה:אישים שנחטפו
קטגוריה:אוגוסטינים
קטגוריה:מתנצרים
קטגוריה:ילידי 1851

קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1940
ג'יימס ג'ול

ג'יימס פרסקוט ג'ול (באנגלית: James Prescott Joule; 24 בדצמבר 1818 בקרבת מנצ'סטר, אנגליה – 11 באוקטובר 1889 בקרבת לונדון) היה פיזיקאי ומתמטיקאי, מנסח חוק שימור האנרגיה.

==ביוגרפיה==

ג'ול נולד במנצ'סטר, אנגליה לבעל מבשלת שיכר עשיר. הוא חונך בבית ובגיל 16 החל ללמוד אצל הכימאי הבריטי הידוע ג'ון דלטון. כבעל הון ופנאי הקים ג'ול מעבדה בבית אביו והחל לעסוק במחקרים עצמאיים במקביל לעבודתו בבית המלאכה המשפחתי.

ב-1838 פרסם את הראשון מבין מאמריו המדעיים המרובים. בין השאר כיוון שלא זכה להשכלה אקדמית, התעלמו מדעני בריטניה מתגליותיו הראשונות, והחברה המלכותית הבריטית סירבה לפרסם את מאמריו. אבל לא עברו שנים רבות בטרם התגלה ג'ול ככוח שאין להתעלם ממנו, הוא נעשה עמית בחברה המלכותית, ואף זכה בעיטור הגבוה ביותר שלה.

בשנים 1885–1887 פרסם את כל מחקריו בספר עב כרס. ג'ול גילה בניסוייו כי החום, האנרגיה המכנית, האנרגיה החשמלית וכיוצא באלה, אינם אלא צורות שונות של תופעה אחת, וכולם בני המרה זה לזה. בנוסף, ג'ול קבע גם את היחס בין העבודה ואנרגיה. יחידת האנרגיה והעבודה ג'ול, במערכת הבינלאומית של יחידות מידה, קרויה על שמו.

כבר בנעוריו המציא התקן שנקרא בפיו "מכונה אלקטרומגנטית" - מנוע חשמלי פרימיטיבי - ובאמצעותו התחיל לבדוק את היחס בין האנרגיה לעבודה. הוא גילה כי ניתן לבטא את היחס בין העבודה לחום בנוסחה מתמטית המכילה גורם קבוע.

ב-1843 פרסם מאמר שבו הציג את ערכו של גורם קבוע זה, שנקרא בפיו: "שווה הערך המכני של חום". כשהוכיח כי אפשר להמיר כל עבודה לחום, קבע ג'ול כי החום הוא צורה של אנרגיה, ואין הוא תלוי בטיבו של החומר המתחמם. ג'ול הורה כי בתנאים המתאימים אפשר להמיר כל צורה של אנרגיה לצורה אחרת, ובכך פילס את הדרך לאחד מחוקי היסוד החשובים של הפיזיקה – חוק שימור האנרגיה, או החוק הראשון של התרמודינמיקה - הקובע כי אי אפשר ליצור אנרגיה או להשמידה, אלא רק להמירה מצורה לצורה.

ב-1852 גילה ג'ול, עם עמיתו ויליאם תומסון, כי אם מאפשרים לגז להתפשט בלא שיעשה כל עבודה חיצונית, יורדת הטמפרטורה שלו (אפקט ג'ול-תומסון), גילוי זה היה בעל ערך מרכזי לפיתוח טכנולוגיות הקירור.

ב-1870 זכה ג'ול במדליית קופלי.

==ראו גם==
* יחידות מידה על שם אישים

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פיזיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:פיזיקאים בריטים
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:אישים שעל שמם יחידות מידה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1818
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1889
טוויטי

טוויטי (באנגלית: Tweety) הוא דמות בסדרת האנימציה "לוני טונס".

טוויטי הוא ציפור ממין קנרית. ברוב הסרטונים בהם מופיע, הוא ניצב בקונפליקט מול סילבסטר החתול, המנסה לאכול אותו.

מינו של טוויטי הוא לעיתים מקור לבלבול, ובמספר סרטונים הוא מוצג בתרגום העברי כציפור ממין נקבה, כנראה בעקבות סימנים כגון הריסים הארוכים והקול הצייצני של הדמות, נוסף לעובדה שהשפה האנגלית, הנייטרלית יותר מבחינה מגדרית ביחס לעברית, כמעט אף פעם לא מספקת התייחסות למינו של טוויטי. בסוף אחד הפרקים של "המופע של הלוני טונס" שאל סילבסטר את טוויטי לגבי מינו והוא לחש לו באוזן, כך שהצופים לא שומעים.

הסרטון הראשון של טוויטי וסילבסטר כצמד, "טוויטי פאי", זכה בפרס האוסקר בשנת 1947 בקטגוריית "הסרט המונפש הקצר הטוב ביותר".

==מדבבים באנגלית ==
*מל בלאנק (1989-1942)
*ג'ף ברגמן (1990)
*בוב ברגן (1995)
*ג'ו אלאסקי (2001-1995)
*אֶריק גולדברג (1996–2003)
*בילי וסט (2003)
*סֶמיוּאֶל וינסנט (2002)
*גרג בורסון (1993)

== מדבבים ישראליים ==
*ענת וקסמן (1991-1990)
*איילת לוין (1997-1993, 2003)
*דור צויגנבום (2012-1997)
*ערן מור (2012-2021,2024)
*שמחה ברבירו (2021)

==ראו גם==
*תעלומות סילבסטר וטוויטי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דמויות לוני טונס
קטגוריה:בעלי חיים בדיוניים
קטגוריה:בעלי כנף בדיוניים
סילבסטר החתול

סילבסטר החתול (באנגלית: Sylvester) הוא דמות מצוירת של חתול, אחת מדמויות הלוני טונס של האחים וורנר.

== דמותו ==
סילבסטר הוא חתול ביתי המנסה שוב ושוב לטרוף את טוויטי. העורמה של טוויטי, יחד עם הכלב אשר מגן עליו מכשילים את ניסיונותיו, אשר נגמרים לרוב בצורה כואבת.

שמו של סילבסטר נגזר מהשם המדעי של חתול הבית – Felis silvestris catus. סילבסטר כיכב בסדרת האנימציה תעלומות סילבסטר וטוויטי (אנגלית: "The Sylvester & Tweety Mysteries") מבית דיסני ששודרה ב-The WB בשנים 1995ֹ–2001. באותה סדרה הוא מוצג כחתול של סבתא (הבעלים של טוויטי) וכמו כן הוא מוצג ככה גם במספר סרטונים של "הלוני טונס" ואף ב"מופע של הלוני טונס" ובסרט "טוויטי המלך". 

סילבסטר אף הופיע בסרטונים משלו שבחלקם הוא מוצג כחתול נשוי עם גור הקרוי "סילבסטר ג'וניור",בחלקם הוא מתמודד עם גור קנגורואים בשם "היפטי הופר" (כשאותו מחשיב משום מה לעכבר ענקי), וכמו כן הוא מוצג בתור אחד מרודפיו של ספידי גונזלס, כמו כן הוא וספידי כיכבו בסרטון שבו הוא ווילי א. קויוטי ניסו לחבל במרוץ בין ספידי לרוד ראנר. בנוסף הוא מוצג כחתול המחמד של פורקי פיג, ובסרטון אחר הוא השתלט על ביתו עם כמה חתולים אחרים, ופורקי היה צריך להתחזות לחתול על מנת לשוב לביתו. הוא אף כיכב עם אלמר פאד גם כחתול המחמד שלו ובסרט אחר, אלמר היה יועץ המס שלו לאחר שזה ירש כסף מהבעלים שלו, שלא מוצג שמה, ואף בסרטון שבו הוא מוצג כחתול רחוב שמטריד את מנוחתו של אלמר. סרטון אחד עם פוגרון לגהורן שבו הוא גורם להנרי נץ לצוד אותו. כמו כן הוא מוצג במספר סרטונים כנרדף של זוג כלבים בשם ספייק וצ'סטר. 

את הדמות דיבב במקור מדבב סרטי וורנר מל בלאנק. סרטונם הראשון כצמד, "טוויטי פאי", זכה בפרס האוסקר בשנת 1947 בקטגוריית "הסרטון המצויר הטוב ביותר".

==מדבבים בישראל==
* יוני חן (1993-1995)
* שמחה ברבירו (1997-1996, 2021)
* תומר שרון (2008-1997)
* עמי מנדלמן (2008)
* גיא רושיניאק (2012)
* ערן מור (2024)

==ראו גם==
* לוני טונס
* תעלומות סילבסטר וטוויטי

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:דמויות לוני טונס
קטגוריה:חתולים בדיוניים
יום הקופסאות

[[ציד ביום הקופסאות באנגליה, 1962]]
ארוחת יום הקופסאות. עריכת השולחן כוללת "קופסאות" סמליות]]
יום הקופסאות (באנגלית: "Boxing Day" מהמילה "Box" - קופסה), נודע גם בשם ה"בוקסינג דיי", הוא חג רשמי הנחגג במדינות חבר העמים הבריטי לאחר חג המולד, ב-26 בדצמבר מדי שנה. במספר מדינות ביום זה נחגג החג הקתולי יום סטפנוס הקדוש.

==מקור שם החג==
מקובל לתאר את מקורו של שם החג במנהג שהיה בבריטניה, שבו המשרתים בבתי האצולה נהגו לעבוד בערב חג המולד (הכינו והגישו את ארוחת החג בערב החג ולמחרת בצהרי החג), ורק יום לאחר חג המולד קיבלו את חופשתם ואת מתנותיהם (הקופסאות של המתנות) מהאדונים. מתנות חג המולד כונו "קופסאות חג המולד".

הסבר אחר (התואם יותר את ערכי הנצרות) לשמו של החג - ביום זה פרצו הכמרים את הקופסאות לאיסוף תרומות וחילקו את הכסף לנזקקים.

==מועד החג==
במקור היה יום החופש שניתן למשרתים - סוף השבוע הראשון שלאחר חג המולד, אולם החל מהמאה ה-19 הכוונה ל-26 בדצמבר - יום לאחר חג המולד, אולם כיום, בהיות החג חג רשמי, אם החג נופל על יום שבת או יום ראשון (ימי שבתון במדינות חבר העמים הבריטי), נדחה יום החג ליום שני.

==מנהגי החג==
בבריטניה יום הקופסאות הוא חג שבו נהוג לקיים משחקי כדורגל (בדומה למשחקי פוטבול שנערכים בחג ההודיה בארצות הברית).

באוסטרליה נערכים ביום זה משחקי קריקט, וכן מוזנק מנמל סידני מרוץ היאכטות סידני-הובארט - אחד ממרוצי היאכטות העיקריים שנערכים בעולם.

בקנדה, באוסטרליה ובניו זילנד משמש יום זה כיום קניות שבו נוהגות מרבית החנויות לקיים מכירות חיסול בהוזלה ניכרת של עודפים שנותרו על המדפים לאחר חג המולד.

==במדינות אירופה==
בדנמרק ובהולנד 26 בדצמבר הוא יום חג (הנקרא "der zweite Weihnachtsfeiertag" או anitag באוסטריה).

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.snopes.com/holidays/christmas/boxing.asp מקור החג]
* 

קופסאות
קטגוריה:מנהגים נוצריים
קטגוריה:אירועי וחגיגות חג המולד
קופסאות
קטגוריה:חגי צרכנות
צנטרליזם דמוקרטי

הצנטרליזם הדמוקרטי הוא אחד מעקרונות היסוד של הלניניזם. על פי עיקרון זה, מוסדות המפלגה הם בעלי צביון דמוקרטי פנימי - כלומר, יש הכרה בזכות הוויכוח הפנימי והביקורת ובזכות מוסדות מייצגים לבחור את גופי הביצוע וההנהגה (הדרישה הדמוקרטית), ואולם מרגע שנתקבלה החלטת ההנהגה היא מחייבת את כל החברים ואת כל המוסדות לפעול על פיהן (צנטרליזם ) (מרכזיות). תפיסה ארגונית זו נוסחה בבירור בתקנות המפלגה משנת 1934 כ"חופש בדיון, אחדות בפעולה".

הצנטרליזם הדמוקרטי הוא צורת ארגון מפלגתית שיצר לנין במטרה לזרז את המהפכה הקומוניסטית העולמית. הרעיון הוא שהמפלגה בנויה מבסיס שמתפשט לענפים שונים בחברה על ידי שילוב בין עקרון ריכוזי לדמוקרטי. העקרונות הדמוקרטים מתבטאים בכך שכל מוסד נבחר, כל החלטה מתקבלת לאחר דיון חופשי וברוב קולות ועד לרגע קבלת ההחלטה ניתן להתנגד לה. העיקרון הריכוזי הוא שכל מוסד נמוך מציית למוסד גבוה יותר. ועד מרכזי מקבל מידע מדרגים נמוכים ועל סמך זה מקבל החלטות שמחייבות את שאר הגופים. כך בעצם מספר קטן של מנהיגים מקבלים החלטות ולארגונים שמתחתיהם יש יכולת לתת גושפנקה המונית להחלטה. כך עוצמת המפלגה נראתה גדולה בהרבה מהעצמה האמיתית שלה. צורת ארגון זו השפיעה מאוד על ההיסטוריה הרוסית והסינית.

ארגונים לניניסטים ניסחו את הצנטרליזם הדמוקרטי כך:
#בחירה של כל גופי המפלגה, מהתאים (הגוף הקטן ביותר) לוועידה (הגוף הגדול ביותר).
#אחריות כלפי כל גופי המפלגה.
#משמעת מודעת ומקפידה. על חברי המיעוט בהצבעה להעמד מאחורי ההחלטה עד שההחלטה תשונה.
#החלטת גוף גבוה יותר, בעלת משמעות גבוהה משל גוף נמוך יותר.
#שיתוף פעולה באופן קולקטיבי בין כל גופי המפלגה, ובמקביל, אחריות אישית של חברי המפלגה על המשימות שלקחו.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מרקסיזם
מדריך אתרים

עטיפת הספר The Internet Golden Directory
מדריך אתרים הוא מאגר מידע אינטרנטי המרכז קישורים לאתרי אינטרנט אחרים. נקרא גם אינדקס אתרים. המדריך מציג רשימה של אתרים בצורה ממוינת היררכית על פי קטגוריות, ומשמש לאיתור אתר רצוי וקבלת מידע בסיסי עליו. יצירת ההיררכיה ותיאור האתר מצריכים מעורבות אנושית ואינם ניתנים לביצוע בצורה אוטומטית (בשל הקושי בפרשנות של שפה מדוברת). מנהל המדריך מחליט על האתרים שייכללו במדריך וכן על מיקומם ברשימה לפי אמות המידה המתאימות לסוג המדריך. בדרך כלל, מדריך אתרים מסחרי יכלול אתרים וימקם אותם במדריך לפי אמות מידה כלכליות. בנוסף לגישה ההיררכית למידע שבמדריך, ניתן לאתר אותו גם באמצעות כלי חיפוש פנימי.

מדריך אתרים יכול להיות:
* מדריך כללי - הנמצא בדרך כלל בפורטלים גדולים
* מדריך ספציפי - מדריך המוקדש לנושא מסוים בלבד

היתרון של מדריך אתרים הוא שיש פיקוח אנושי על האתרים הנכללים בו. כך נמנעים מלקבל תוצאות של אתרים שאינם קשורים למילות החיפוש או אתרים "נידחים". יתרון זה מהווה גם חיסרון במקרים רבים מפני שמדריך אתרים יכול לכלול תוצאות מוטות. מנוע חיפוש, לעומת זאת, בונה את מאגר המידע שלו באופן אוטומטי.

בראשית ימי האינטרנט יצאו לאור ספרים של מדריכי אתרים, ובהם רשימה של אתרים מסווגת לפי נושאים, עם מילות הסבר על כל אתר. עם הגידול במספר האתרים ובדינמיות שלהם, היה ברור שמקומם של מדריכי אתרים הוא באינטרנט עצמו. מדריכי אתרים אינטרנטיים היו פופולריים מאוד, אולם בשל גידול האינטרנט הם מתקשים לתת גישה לאתרים רבים, ומנועי חיפוש הפכו לפופולריים יותר. גם כיום מדריכי אתרים פופולריים, אך בעיקר בנושאים ספציפיים.

מדריכי האתרים הנודעים ביותר בעולם הם המדריך הפתוח החופשי לשימוש והמדריך המסחרי של Yahoo.
מדריכי האתרים המפורסמים בעברית הם הגרסה המקומית של המדריך הפתוח והמדריך של וואלה.

קטגוריה:אתרי אינטרנט
קטגוריה:מאגרי מידע
פיורלו לה גוארדיה

פיורלו הנרי לה גוארדיה (באנגלית: Fiorello Henry La Guardia; 11 בדצמבר 1882 – 20 בספטמבר 1947) היה פוליטיקאי יהודי-אמריקאי שכיהן כראש עיריית ניו יורק בשנים 1934–1945. סייע רבות להצלת יהודי אירופה בזמן מלחמת העולם השנייה ופעל רבות למען הקמת מדינת ישראל.

==קורות חיים==
לה גוארדיה נולד ברובע הברונקס בניו יורק, לאקילה לה גוארדיה (אב קתולי) ולאירנה כהן (אם יהודייה) שהיגרה מטריאסטה, והתחנך באריזונה כאפיסקופלי. לאחר שאביו פוטר ממשרתו כמנצח על תזמורת בצבא ארצות הברית בשנת 1898, עקרה משפחתו לטריאסטה, אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית.

== קריירה ==
בשנים 1904–1906 הועסק לה גוארדיה בקונסוליה האמריקאית בפיומה. הוא שב לארצות הברית כדי ללמוד באוניברסיטת ניו יורק. בשנים 1907–1910 עבד כמתורגמן באליס איילנד.

בשנת 1914 מונה לסגן התובע הכללי של מדינת ניו יורק. בשנת 1916 נבחר לכהן בקונגרס של ארצות הברית, מטעם המפלגה הרפובליקנית, כנציג רובע הארלם הספרדית בניו-יורק, בו גרו בעיקר מהגרים ממוצא איטלקי. במלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא ארצות הברית, הוסמך לקצונה, והוכשר כטייס בזרוע האוויר (שקדמה להקמת חיל האוויר). הוא לחם כטייס מטוסי הפצצה בחזית האיטלקית.

לה גוארדיה כיהן כחבר הקונגרס בין השנים 1917–1919 וכן 1924–1933. הוא רכש לעצמו מוניטין של רפורמטור נלהב ומסור. הוא תמך בחקיקה בענייני תנאי עבודה (בין היתר, העביר חוק הקובע שחוזה העסקה שהעובד מתחייב בו שלא להיות חבר באיגוד עובדים איננו חוקי) וערך עצרות נגד מכסות הגירה. בשנת 1929 הובס בבחירות לעיריית ניו יורק על ידי ג'יימס ג'יי ווקר.

בשנת 1934 נבחר לראש עיריית ניו יורק (ה-99 במספר), על מצע נגד שחיתות בזמן "השפל הגדול". הוא היה ראש העירייה הראשון ממוצא איטלקי. בתולדות העיר ניו יורק מאוזכר לה גוארדיה כאחד מראשי העיר המוצלחים. לכהונתו הייתה השפעה פסיכולוגית, ויוחסה לו הצלחה בהחזרת אמון התושבים בממשל ובעירייה בתקופת השפל הגדול. הוא היה הראשון שנבחר לעמוד בראשות עיריית ניו יורק במשך שלוש תקופות כהונה רצופות. בשנת 1945 החליט לפרוש ולא להתמודד שוב.

לאחר שפרש מהתפקיד, כיכב בתוכנית רדיו משלו ואף הקריא את קטעי הקומיקס ברדיו בעת שביתת העיתונים.

== הנצחה ==

* לה גוארדיה פעל להקמת שדה תעופה אזרחי בעיר ניו יורק, שנקרא על שמו נמל התעופה לה גוארדיה.

* היה ציוני נלהב, ולכן נקראים על שמו רחוב לה גוארדיה ומחלף לה גוארדיה בתל אביב.

== חיים אישיים ==
לה גוארדיה דיבר שבע שפות, ובהן עברית, יידיש, הונגרית ואיטלקית. 

הוא כונה בשם "ליטל פלאוור" ("פרח קטן" - פירוש השם "פיורלו"), שתאם גם את קומתו הנמוכה: 157 ס"מ. 

הוא נפטר מסרטן הלבלב ב-20 בספטמבר 1947 בביתו בריברדייל, ברובע הברונקס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:ראשי עיריית ניו יורק
קטגוריה:יהודים חברי בית הנבחרים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת ניו יורק
קטגוריה:זוכי פרס פיבודי
קטגוריה:יהודים ראשי עיריות בארצות הברית
קטגוריה:פעילים ציונים בארצות הברית
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים פקידי ממשל בארצות הברית
קטגוריה:יהודים אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי
קטגוריה:אזרחי כבוד של תל אביב-יפו
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:טייסים יהודים אמריקאים
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן הלבלב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1882
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1947
אנדרטת מלחמת העולם השנייה (וושינגטון)

אנדרטת מלחמת העולם השנייה. ברקע ניתן לראות את [[אנדרטת לינקולן]]
האנדרטה הלאומית לזכר הלוחמים שנפלו במלחמת העולם השנייה (באנגלית: National World War II Memorial) ממוקמת במול בעיר וושינגטון בארצות הברית.
האנדרטה ממוקמת בקצה המזרחי של בריכת ההשתקפות, ממול אנדרטת לינקולן, ומערבית לאנדרטת וושינגטון.
שמאל
האנדרטה נחנכה על ידי הנשיא ג'ורג' בוש, הבן, ב-29 במאי 2004.

==מבנה האנדרטה== 
כל אחד מהכוכבים מייצג 100 לוחמים אמריקאים שנפלו במלחמת העולם השנייה
מבט מהאוויר של האנדרטה

האנדרטה מורכבת מ-56 עמודים בגובה 5.18 מטרים המסודרים בשני חצאי סהר סביב רחבה. בשני קצותיה של הרחבה שתי קשתות בגובה 13.11 מטרים.

כל אחד מהעמודים נושא את שמה של אחת מ - 48 המדינות החברות בארצות הברית בתקופת המלחמה, ושמונה העמודים הנותרים נושאים כל אחד את שמה של אחת הטריטוריות - אלסקה, הוואי, הפיליפינים, פוארטו ריקו, גואם, סמואה ואיי הבתולה של ארצות הברית.

כל אחת מהקשתות מייצגת זירת לחימה - הזירה האטלנטית והזירה הפסיפית (זירת האוקיינוס השקט).

"קיר החירות" המקיף את הרחבה כולל 4,048 כוכבים מוזהבים, כל אחד מהם מייצג 100 לוחמים אמריקאים שנפלו במלחמה.

אורך הרחבה 102.97 מטרים ורוחבה 73.20 מטרים. הרחבה נמוכה מהמול ב-6 מטרים ובמרכזה בריכה.

==הקמת האנדרטה==
הקמת האנדרטה
ב-1993 אישר הקונגרס את הקמת האנדרטה, אולם תוכניתו של פרידריך סנט פלוריאן נבחרה רק בשנת 1997 והבנייה החלה בספטמבר 2001.

===המחלוקת בדבר הקמת האנדרטה===
הקמת האנדרטה לוותה במחלוקת רבה, ואף הוקמה "הקואליציה להצלת המול" שהתנגדה לאנדרטה, בעיקר משום שהיא מפריעה לרצף בין אנדרטת לינקולן ואנדרטת וושינגטון.

חלק מהביקורת נגע להליך קבלת ההחלטות, שהיה מואץ ביותר, בשל העובדה שבשל גילם המתקדם, ותיקי מלחמת העולם השנייה נפטרו בקצב של 1,000 ליום.

ביקורת מסוג אחר נמתחה על אופייה האסתטי של האנדרטה המונמנטאלית, שבעיני המבקרים נראתה כבעלת אסתטיקה הקרובה לזו של המשטרים הפאשיסטים, נגדם נלחמה ארצות הברית במלחמה.

==ראו גם==
*אנדרטת חיל המשלוח האמריקני
*המוזיאון הלאומי למלחמת העולם השנייה

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

מלחמת העולם השנייה (וושינגטון)
קטגוריה:אנדרטאות לחיילי ארצות הברית
מלחמת העולם השנייה
אנדרטת מלחמת קוריאה

אנדרטת הזיכרון ללוחמי מלחמת קוריאה (אנגלית: Korean War Veterans Memorial) היא אתר הנצחה הממוקם במול בעיר וושינגטון בארצות הברית, בפארק הפוטומק.
האנדרטה הנמצאת צפונית לאנדרטת מלחמת וייטנאם, נחנכה ב- 27 ביולי 1995.

== מבנה ==
לאנדרטה ארבעה חלקים:
* 19 פסלי לוחמים (גבוהים מגובה אדם ממוצע): 14 לוחמי הצבא, 3 נחתים, חובש חיל הים, ואיש חיל האוויר.
* קיר הנצחה עשוי גרניט שחורה ועליו חרוטות תמונות מהמלחמה.
* "קיר האו"ם" - פירוט 22 המדינות שנלחמו.
* בריכת הנצחה - בריכה רדודה.

ליד הבריכה ניצב שלט ועליו נכתב: "אומתנו מכבדת את בניה ובנותיה שנענו לקריאה להגן על מדינה שהם לא ידעו עליה, ועל עם שהם לא פגשו"

תרגום:

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ארצות הברית במלחמת קוריאה
קטגוריה:שדרת העצמאות
מלחמת קוריאה
קטגוריה:אנדרטאות לחיילי ארצות הברית
מלחמת קוריאה
יון מיכאי פצ'פה

יון מיכאי פצ'פה (ברומנית: Ion Mihai Pacepa; 28 באוקטובר 1928 – 14 בפברואר 2021) היה קצין רומני בדרגת לוטננט גנרל, ששרת בעמדה הבכירה ביותר בסוכנויות המודיעין של מדינות הגוש הקומוניסטי, וערק למערב. פצ'פה היה ראש שירות ביון החוץ של רומניה. אף על פי שדמותו הייתה שנויה במחלוקת, הוא ככל הנראה היה מעורב במזימות ופעולות שונות במדינות מזרח אירופה והמזרח התיכון.

== קורותיו ==
פצ'פה החל את הקריירה שלו בסקוריטטה, שירות הביטחון של רומניה, ב-1951, מעט לפני שסיים את לימודיו בפקולטה לכימיה תעשייתית. לאחר ארבע שנים הוא השלים את התואר בהנדסה ועבר לדירקטוריון הרביעי של הריגול הנגדי. בשנת 1957 מונה לראש תחנת המודיעין הרומני בפרנקפורט שעסקה בריגול בגרמניה המערבית. באוקטובר 1959 מונה לעמוד בראש מחלקת הריגול התעשייתי של רומניה עם הקמתה, תפקיד שמילא עד עריקתו למערב.

ב-1972 הוא מונה לשמש כיועץ לשליט רומניה ניקולאה צ'אושסקו בענייני ביטחון והתפתחות טכנולוגית, תפקיד שאותו מילא עד יולי 1978. במקביל, היה מזכיר המדינה במשרד הפנים – מועצת הביטחון של המדינה.

בימי הקומוניזם ברומניה, פצ'פה היה, בין השאר, איש הקשר בין הנשיא צ'אושסקו למנהיג אש"ף יאסר ערפאת. יחסיו של פצ'פה עם גורמים שנויים במחלוקת בפוליטיקה העולמית כללו גם קשרים עם הטרוריסט הבינלאומי קרלוס, "התן".

פצ'פה ערק למערב ביולי 1978, לאחר שנשלח למערב גרמניה על ידי צ'אושסקו עם מסר אישי לקנצלר הלמוט שמידט. הוא נכנס לשגרירות האמריקאית בבון, משם הוטס בחשאי לארצות הברית, אחרי שהנשיא ג'ימי קרטר אישר אישית להעניק לו מקלט מדיני.

לאחר עריקתו הציעה ממשלת רומניה פרס של 2 מיליון דולר על ראשו והוא נידון למוות שלא בפניו. שני צוותי מתנקשים נשלחו כדי לחסלו, אך הם לא הצליחו לעלות על עקבותיו.

ב-1988 כתב פצ'פה ספר בשם "אופקים אדומים", שבו חשף את דרך התנהלותו של צ'אושסקו. חבר קונגרס אמריקאי, פרנק וולף, נתן לנשיא רונלד רייגן עותק של הספר. רייגן קרא את הספר, ולמחרת קריאתו ביטל את מעמד רומניה כ"חברת סחר מועדפת" של ארצות הברית. מאוחר יותר אמר רייגן שספר זה הפך להיות אצלו התנ"ך לגבי הדרך בה יש לטפל בדיקטטורים.

בשנת 1999 ביטל בית הדין העליון של רומניה את גזר דין המוות נגד פצ'פה והורה להשיב לו את רכושו שהוחרם ואת דרגותיו. אף על פי כן, סירבה ממשלת רומניה ליישם את ההחלטה. התנהלות ממשלת רומניה בנושא גררה מחאות ממדינות במערב. לבסוף יישמה ממשלת רומניה את החלטת בית הדין ב-2004.

יון פצ'פה הלך לעולמו ב-14 בפברואר 2021 בארצות הברית ממחלת הקורונה.

==פרסומים וספרים פרי עטו==
* בשנת 1987 יצא לאור ספרו "אופקים אדומים: יומניו של רב-מרגלים קומוניסטי".
* בשנת 1990 התפרסם ספרו "אופקים אדומים: הספר השני. הסיפור האמיתי של פשעי ניקולאה ואלנה צ'אושסקו, סגנון חיים ושחיתות", .
* בשנת 1993 פרסם את ספרו: "מורשת הקרמלין"
* בשנת 1999 התפרסם ספרו "הספר השחור של הסקוריטטה".
* Cartea neagră a Securităţii, Editura Omega, Bucharest", 1999. "
* כתב לעיתים מאמרים למגזינים שמרניים אמריקאים, כמו הנשיונל רוויו והוושינגטון טיימס.

== לקריאה נוספת ==
* Tiranul מאת Lavinia Betea, Florin-Răzvan Mihai, Ilarion Țiu, הוצאת Cetatea de Scaun, 2015. 
*[https://mida.org.il/2021/03/14/העריק-שחשף-את-מקורות-הפייק-ניוז/ העריק שחשף את מקורות הפייק ניוז], פול קנגור, באתר מידה, 14 במרץ 2021.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים רומנים
קטגוריה:עריקים מהגוש המזרחי
קטגוריה:מהגרים מרומניה לארצות הברית
קטגוריה:קהילת המודיעין הרומנית
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1928
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-2021
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו במגפת הקורונה
סקסוניה

:<span style="color: grey;"><small>למדינות נוספות בגרמניה בעלות שם דומה, ראו סקסוניה-אנהלט וסקסוניה התחתונה.</small></span>
סקסוניה (בגרמנית: Sachsen, זאקסן) היא אחת מ-16 המדינות המרכיבות את גרמניה. זו אחת המדינות הקטנות בשטחן (18,413 קמ"ר, מקום עשירי בגרמניה), אך במספר תושביה היא נמצאת במקום השישי, עם אוכלוסייה המונה כמעט 4.5 מיליון. 

בירת המדינה היא דרזדן, אך העיר הגדולה בה היא לייפציג. ערים ידועות נוספות בסקסוניה הן מייסן, גרליץ (Görlitz, השוכנת על הגבול עם פולין) וקמניץ (Chemnitz).

המדינה, השוכנת במזרח גרמניה, נוסדה מחדש בשנת 1990, לאחר איחוד גרמניה. המונח "סקסוניה" משמש גם לציון מספר ממלכות היסטוריות, אשר שכנו בימי הביניים בצפון-מערב גרמניה, בערך באזורן של המדינות הנוכחיות סקסוניה התחתונה וסקסוניה-אנהלט. העם הסקסוני היה אחד החשובים בקרב השבטים הגרמאניים; חשיבותו מונצחת גם היום בציון מוצאם (האנגלו-סָקסי) של רוב תושבי בריטניה.

ראש ממשלת סקסוניה נכון ל-2024 הוא מיכאל קרצ'מר. המדינה מהווה מעוז של מפלגות הימין: המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU) ומפלגת אלטרנטיבה לגרמניה (AfD).

בסקסוניה, כמו בכל מדינות מזרח גרמניה לשעבר, שררה אבטלה קשה (קרוב ל-20% ב-2005). אולם מבין מדינות המזרח זוהי המשגשגת ביותר, וקצב הפיתוח בה גבוה אף יותר מזה של מדינות במערב גרמניה. האבטלה ירדה משנת 2005 לשפל של 5.9% ב-2021.

סקסוניה, כרוב מדינות מזרח גרמניה לשעבר, אינה יעד לתיירות בינלאומית בקנה מידה נרחב. למרות זאת המדינה פופולרית בתחום תיירות הפנים הגרמנית, ולמספר אזורים (כגון דרזדן ושווייץ הסקסונית שכוללת אתר בסטאי) יש פוטנציאל תיירותי רב. המדינה מציעה לתיירים ערים גדולות בעלות מרכזי תרבות ומוזיאונים (דרזדן, לייפציג), עיירות היסטוריות (מייסן, פירנה, פרייברג ועוד) ואזורי טבע ונופש (אזור נהר האלבה, שווייץ הסקסונית ועוד). סקסוניה נמצאת במרחק של כשעתיים נסיעה מפראג ומברלין כך שניתן לשלב ביקור בסקסוניה וביקור בערים אלו המהוות מוקד תיירותי

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* [http://www.sachsen.de האתר הרשמי של מדינת סקסוניה] 
* [http://www.die-sachsen-kommen.de/en/indexen.htm עובדות וטריוויה על סקסוניה] 
* 

*
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: מדינות
קטגוריה:גרמניה: מדינות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1918
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1990
בקליאו

בקליאו (מפורטוגזית: Bacalhau) הוא דג בקלה מיובש במלח המשמש במאכלי דגים מסורתיים בפורטוגל ובברזיל.

מכיוון שבפורטוגל לא היה ניתן להשיג דג בקלה טרי, יובא הדג כשהוא משומר במלח ונחשב מזון לעשירים בלבד. עם ירידת עלויות ההובלה והגידול בהיצע הפך הבקלאו לפופולרי בקרב הציבור הרחב והוא מוגש באופן מסורתי בבתים פורטוגזיים בערב חג המולד.

מתכוני הבקלאו דורשים השריית הדג במים למשך לילה תוך החלפת המים כל מספר שעות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מאכלי דגים
קטגוריה:שימור מזון
קטגוריה:המטבח הפורטוגזי
קטגוריה:מזון מיובש
שפות אפרו-אסייתיות

מפה מפורטת של השפות האפרו-אסיאתיות
השפות האפרו-אסייתיות הן משפחת שפות המונה כ-240 שפות שיש להן כ-285 מיליון דוברים במזרח התיכון, בצפון אפריקה, במזרח אפריקה וכן דרומית למדבר סהרה, מביניהן עברית. בעבר כונתה משפחה זו גם כמשפחת הלשונות ה"שמיות-חמיות".

המשפחה מונה את תת-המשפחות הבאות:
* שפות בֶּרְבֶּרִיוֹת
* שפות צ'אדיות
* שפות מצריות
* שפות שמיות
* שפות כושיות
* שפת בֵּזָ'ה (מיון שנוי במחלוקת; משויך בדרך כלל במשפחות הלשונות הכושיות)
* שפות אומוטיות (הכללתן במשפחת הלשונות האפרו-אסייתיות שנויה במחלוקת)

מן המאפיינים המשותפים לשפות האפרו-אסייתיות:
* סימון זכר ונקבה בצורת יחיד. נקבה מסומנת ב-\t\ (בעברית ת', בערבית ة).
* טיפולוגית פועל-נושא-מושא, עם נטיות לנושא-פועל-מושא
* מורפולוגיה תבניתית שבה הטיית מילים היא על ידי שינויים פנימיים, כמו גם הוספת תחיליות וסופיות
* קבוצת עיצורים נחציים.

כמו כן, מוכרים שורשים משותפים כגון:
* ב-נ – "בנייה"
* מ-ת – "מוות"
* ס-נ – "ידיעה" (השווה עם "שינון")
* ל-ס – "לשון"
* ס-מ – "שם"
* ד-מ – "דם"

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
אפרו-אסיאתיות, שפות
שפות בלטיות

השפות הבלטיות מהוות משפחה של שפות הודו-אירופיות הכוללת בעיקר את השפות ליטאית ולטבית. שפה בלטית נוספת, שנכחדה בינתיים, היא פרוסית עתיקה . 

אף שאסטוניה היא מדינה בלטית, השפה המדוברת בה, אסטונית, אינה שפה בלטית ואף אינה שפה הודו אירופית; היא מקורבת לפינית ולהונגרית ומהווה שפה אוּראלית.

בין המאפיינים הייחודיים של משפחת השפות הבלטיות הוא הקיום של טונים, דבר נדיר בלשונות הודו אירופיות.

לדעת רוב הבלשנים, המשפחה הבלטית קרובה מאוד למשפחת השפות הסלאביות בזכות דמיון רב באופן נטיית השם, מאפיינים פונולוגיים משותפים (סאטמיזציה וחינכוך) ואוצר מילים משותף ועל-כן מאחדים את שתי המשפחות למשפחת-העל של שפות בלטו-סלאביות. יש גם החולקים על טענה זו ומייחסים את הדמיון בין שתי הקבוצות להשפעה תרבותית הדדית רבת שנים בין העמים הבלטיים לעמים הסלאביים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
בלטיות
פטרישה קורנוול

פטרישה קורנוול (באנגלית: Patricia Cornwell; נולדה ב-9 ביוני 1956 כפטרישה קרול דניאלס) היא סופרת ספרי מתח אמריקאית, אשר זכתה בפרסים רבים על ספריה אשר זכו לשבחי הביקורת והפכו לרבי מכר. בין הפרסים בהם זכתה ניתן למנות את: פרס "פגיון הזהב" הבריטי, הנחשב לעיטור היוקרתי ביותר בתחום ספרי המתח.

== ספריה שתורגמו לעברית ==
* אכזר ומוזר, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1993.
* גוף ההוכחה, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1994.
* על גופתה המתה, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1994.
* חוות הגופות, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1996.
* קבורה אלמונית, תרגמה יעל לוטן, הוצאת כתר, 1996.
* סיבת המוות, תרגמה צילה אלעזר, הוצאת כתר, 1997.
* חשיפה, תרגמה ליאורה כרמלי, הוצאת כנרת, 1999.
* נקודת מוצא, תרגמה ליאורה כרמלי, הוצאת כנרת, 2000.
* צלב הדרום, תרגם אריה חשביה, הוצאת כנרת, 2000.
* רישום שחור, תרגם אריאל ששון, הוצאת כנרת, 2002.
* התחנה האחרונה, תרגום גיא עד, הוצאת כנרת, 2003.
* ג'ק המרטש - דיוקן של רוצח: תיק סגור, תרגמה אינגה מיכאלי, הוצאת אריה ניר, 2004.
* זבוב כחול, תרגמה עופרה עופר, הוצאת אריה ניר, 2005.
* אי הכלבים, תרגמה דפנה בראון, הוצאת כנרת, 2006.
* עקבות, תרגום שרון בן דוד, הוצאת אריה ניר, 2006.
* הטורף, תרגום שרון בן דוד, הוצאת אריה ניר, 2007.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

* 
* 
* אלי אשד, [http://www.e-mago.co.il/Editor/literature-316.htm ג'ק המרטש / פטרישה קורנוול]

קטגוריה:סופרות מתח ואימה אמריקאיות
קטגוריה:סופרי מתח ואימה אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס אדגר
קטגוריה:בוגרי מכללת דייווידסון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1956
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
פרוניזם

במרכז: [[חואן פרון, מנהיג המפלגה החוסטיסיאליסטית]]
פרוניזם (בספרדית: Peronismo) הוא שמה הפופולרי והנפוץ של אידאולוגיית החוסטיסיאליזם הארגנטינאית. האידאולוגיה מבוססת על מורשתו של נשיא ארגנטינה לשעבר, חואן פרון.

== האידאולוגיה הפרוניסטית ==

* הנהגה מרכזית חזקה, עם אחיזה חזקה בכוחות האופוזיציה.
* חופש מהשפעה זרה.
* , שאיננה קפיטליזם או סוציאליזם, אלא מודל סוציו-אקונומי המשלב מערכת כלכלית קפיטליסטית של שוק חופשי עם מדיניות חברתית של מדינת רווחה.

האידאולוגיה הפרוניסטית אינה נעדרת סממנים של פולחן אישיות לחואן פרון, אם כי היו שנים בהן לא נהנה מפופולריות אישית, ובהן קראו ארגנטינאים רבים ל"פרוניזם ללא פרון". פופוליזם ולאומנות קשורים קשר הדוק לפרוניזם, אך מורשתו של פרון נעדרת אלמנטים גזעניים הנלווים לעיתים קרובות לאידאולוגיות לאומניות.

הפרוניזם הוא אידאולוגיה חיה ונושמת עד היום, שנים לאחר מותו של חואן פרון (1974), ומשחקת תפקיד חשוב בפוליטיקה הארגנטינאית. ישנן היום מספר מפלגות בארגנטינה המזהות עצמן כבעלות אידאולוגיה "פרוניסטית".

==ראו גם==
*חואן דומינגו פרון
*אווה פרון
*חסרי החולצות
*המפלגה החוסטיסיאליסטית
*דת חילונית

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ארגנטינה: פוליטיקה
קטגוריה:אידאולוגיות על שם אישים
קטגוריה:פופוליזם
קטגוריה:פופוליזם שמאלי
מפרץ ארגוליס

נַאפְפְּלִיוֹ, המצודה ברקע ממוקמת על אחד מאיי המפרץ]]
מפרץ ארגוליס, או מפרץ נַאפְפְּלִיוֹ (ביוונית: &#913;&#961;&#947;&#959;&#955;&#953;&#954;&#972;&#962; &#922;&#972;&#955;&#960;&#959;&#962;) הוא שמו של מפרץ בדרום־מזרח פלופונסוס שביוון, המפריד בין השלוחה המערבית ביותר של הפלופונסוס לשלוחה הלאקונית של חצי האי.
== גאוגרפיה ==
המפרץ מהווה שלוחה של ים מירטון, וגובל בחצי האי הארגולי בצפון ובמזרח, ים מירטון (השלוחה המערבית של הים האגאי) בדרום מזרח ובדרום, לאקוניה בדרום מערב וארקאדיה במערב.

המפרץ ואייו מאוחדים לפעמים עם המפרץ הסרוני תחת השם המפרץ הארגו-סרוני, והאיים שבתוך כל מפרץ ובין שני המפרצים מכונים האיים הארגו-סרונים. האי העיקרי במפרץ הוא האי ספצס.

ישנם קווי מעבורות שעוברים דרך המפרץ דרך הערים נַאפְפְּלִיוֹ, ולאונידיו, ודרך האיים ספטסס והידרה.

הערים ששוכנות על חופי המפרץ הן:
* נַאפְפְּלִיוֹ
* לאונידיו

== קישורים חיצוניים ==

* 

ארגוליס
ארגוליס
מוזיאון קופר יואיט לעיצוב

המוזיאון הלאומי לעיצוב על שם קופר יואיט (באנגלית: Cooper-Hewitt National Museum of Design), הוא המוזיאון היחידי בארצות הברית המוקדש לעיצוב היסטורי ועדכני. המוזיאון נוסד בשנת 1897 בניו יורק, והוא מציג למעלה מ-250,000 מוצגים. המוזיאון ממוקם ב"אזור המוזיאונים" של העיר ניו יורק.

בספריית המוזיאון מעל 60,000 ספרים העוסקים בעיצוב.

המוזיאון הוא חלק ממוסד הסמית'סוניאן.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קופר יואיט
קטגוריה:מוזיאונים לאמנות בניו יורק
קטגוריה:עיצוב גרפי
קטגוריה:השדרה החמישית
הידאקי אנו

הִידֵאָקי אַנּוֹ (ביפנית: 庵野 秀明; נולד ב-22 במאי 1960) הוא אנימטור, במאי, תסריטאי ושחקן יפני<ref name="khara"></ref> אשר נודע במיוחד בזכות זיכיון נאון ג'נסיס אוונגליון אשר לו הייתה השפעה ניכרת לאורך השנים על תעשיית האנימה ועל התרבות הפופולרית היפנית. סגנונו של אנו מאופיין בגישתו הפוסטמודרניסטית ותיאורים מורחבים של המחשבות והרגשות של דמויות, לעיתים קרובות באמצעות סצנות יוצאות דופן המתמקדות בדקונסטרוקציה הנפשית של אותן הדמויות.

== ביוגרפיה ==
אנו נולד בעיר אובה אשר ממוקמת במחוז ימאגוצ'י שביפן. אמן גילה עניין רב באמנות ובקולנוע בצעירותו. בבית הספר התיכון החל ליצור סרטים קצרים לפסטיבלי תרבות.

אנו החל את הקריירה שלו כאנימטור בעת שלמד באוניברסיטת אוסקה לאמנויות. בשנים 1982 עד 1983 אנו לקח חלק בפיתוח סדרת האנימה "The Super Dimension Fortress Macross". פריצת הדרך של אנו הגיעה כאשר עבד כמעצב בסרטו של הייאו מיאזאקי משנת 1983 "הנסיכה מעמק הרוחות" בו הוא הצליח להרשים את מיאזאקי ומילא תפקיד מכריע בציור סצנות מורכבות.

אאנו ייסד את חברת ההפקות היפנית גאינאקס בשנת 1984, וביים את הסרט העלילתי הראשון של חברת ההפקות "Royal Space Force: The Wings of Honnêamise" בשנת 1987, ולאחר מכן סדרות אנימה כמו "Gunbuster" בשנת 1988 ו-"Nadia: The Secret of Blue Water" בשנים 1990 עד 1991.

בעקבות הפקת הסדרה Nadia, שבה הוגבל החופש האמנותי שלו, ועל אף הצלחתה, נכנס אננו לתקופת דיכאון עמוק, שארכה ארבע שנים. את התובנות שהשיג בסיום תקופה זו ביטא ביצירה שבזכותה נתפרסם, הסדרה "נאון ג'נסיס אוונגליון", שכללה 26 פרקים וגררה שני סרטים נוספים שהופיעו כשנתיים לאחר סיום שידורה, וגם סדרת סרטי ריבוט שהחלה לצאת ב-2007. הסדרה זכתה לפופולריות עצומה לאורך השנים והפכה ליצירה הכי פופולרית של אנו.

מאז אוונגליון ממשיך אנו ליצור סרטים בסגנון האנימה וגם סרטים חיים. סרטיו כוללים אקספרימנטליות קולנועית עם מחשבה מופשטת, ועיסוק ברגשות אנושיים ובנפש האנושית.

==פילמוגרפיה==
* Gunbuster
* Nadia: The Secret of Blue Water
* נאון ג'נסיס אוונגליון
* Evangelion: Death and Rebirth
* The End of Evangelion
* Kare Kano
* Love & Pop
* Revival of Evangelion
* Shiki-Jitsu
* Cutie Honey
* Rebuild of Evangelion
* Shin Godzilla

=== כשחקן ===
* טעם התה (2004)
* Funky Forest (2005)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:במאי קולנוע יפנים
קטגוריה:אנימטורים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1960
אריק טמפל בל

אריק טמפל בל (באנגלית: Eric Temple Bell, שם ספרותי: John Taine; 7 בפברואר 1883 – 21 בדצמבר 1960) היה מתמטיקאי, היסטוריון של המתמטיקה וסופר מדע בדיוני.

== קורות חיים ==
אריק טמפל בל נולד בשנת 1883 באברדין סקוטלנד. בשנת 1884 היגרה משפחתו לארצות הברית, ובשנת 1896, לאחר מות האב, חזרו בל אמו ואחיו הבכור לבריטניה. בשנת 1902 חזר בל לארצות הברית.

למד לתואר ראשון באוניברסיטת סטנפורד, לתואר שני באוניברסיטת וושינגטון, ואת התואר דוקטור למתמטיקה קיבל בשנת 1912 באוניברסיטת קולומביה.

נפטר בקליפורניה ב-21 בדצמבר 1960.

== מתמטיקה ==
בשנת 1912 החל בל ללמד מתמטיקה באוניברסיטת וושינגטון. בשנת 1926 עבר למכון הטכנולוגי של קליפורניה, ושם נשאר עד לסוף ימיו. מחקריו המתמטיים עסקו בתורת המספרים, והוא פרסם כ-250 מאמרים.

על שמו קרויים פולינומי בל, מספרי בל וסדרת בל.

עסק גם בהיסטוריה של המתמטיקה ובכתיבה פופולרית בתחום זה. בשנת 1940 יצא לאור ספרו The Development of Mathematics. ספרו Men of Mathematics, שיצא לאור בשנת 1937 ומכיל תיאור רומנטי של הביוגרפיות של מתמטיקאים נודעים, זכה להצלחה רבה. רבים נשבו בקסמה של המתמטיקה בזכות ספר זה, אף שהיסטוריונים טוענים שאין בו הקפדה על הדיוק. בשנת 1951 יצא לאור ספרו Mathematics, Queen and Servant of Science. ספר נוסף שלו, The Last Problem, העוסק במשפט האחרון של פרמה, הביא לראשונה את משפט זה לידיעתו של אנדרו ויילס, אשר הצליח להוכיח את המשפט בסופו של דבר.

תיאור לילו האחרון של אווריסט גלואה, כפי שהוא מופיע בספר Men of Mathematics, ממחיש את סגנונו של בל:
:את כל הלילה שלפני אותו קרב, בילה בכתיבת כל אותם רעיונות גדולים שצצו במוחו באותם ימים. מדי פעם כתב בשוליים "אין לי פנאי, עלי למהר". הדברים שכתב באותן שעות נואשות, בטרם יעלה השחר, יעסיקו דורות של מתמטיקאים במשך דורות רבים. באחד הדפים, יתברר מאוחר יותר כי בבוקרו של יום מותו, פתר הגאון הצעיר, אחת ולתמיד, בעיה שהעסיקה מתמטיקאים במשך מאות שנים, והיא: באילו תנאים יש פתרון למשוואה?

== מדע בדיוני (ג'ון טיין) ==
בל כתב גם ספרי מדע בדיוני בשם העט John Taine. יש החושבים שספרו The Seeds of Life, אשר יצא לאור לראשונה ב-1931 היה ההשראה לספרו של דניאל קיז, "פרחים לאלג'רנון". ספרי מדע בדיוני נוספים שכתב: G.O.G. 666 (1954), The Crystal Horde (1952), The Forbidden Garden (1947), Before the Dawn (1934), The Time Stream (1931), The Iron Star (1930), Green Fire (1928), ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים אמריקאים
קטגוריה:מתמטיקאים סקוטים
קטגוריה:היסטוריונים של המתמטיקה
קטגוריה:סופרים אמריקאים הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרים סקוטים
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני אמריקאים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני בריטים
קטגוריה:ביוגרפים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1883
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1883
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1960
רוכב אופניים

רוכבי אופניים במרוץ
רוכב אופניים הוא ספורטאי העוסק ברכיבה על אופניים. בדומה לשחקני כדורסל או כדורגל, גם רוכבי אופניים מקצוענים קשורים בחוזים עם קבוצתם. מרבית הרוכבים המקצוענים הם בגילאי 20 -35 בעוד רוכבים חובבים ניתן למצוא בכל גיל.

הפופולריות של מרוצי האופניים באירופה הביאה לכך שבחלק ממדינות אירופה, כגון צרפת, בלגיה, ספרד ואיטליה, רוכבי אופניים הבולטים הם גיבורים ששמם נישא בפי כול. רוכבי עבר רבים נשארים בתחום האופניים: חלקם יצרני אופניים (כגרג למונד ואדי מרקס), מנהלים ספורטיביים של קבוצות רכיבה (יוהאן ברוינל) או פרשנים בשידורי טלוויזיה של מרוצים (שון קלי, רישאר ויראנק). רכיבת אופני כביש מקצוענית היא ענף אישי, אך קיימת חשיבות רבה לקבוצה אליה משתייך הרוכב. ישנם תפקידים שונים לרוכבים שונים:
* מטפס - רוכב המתמחה בקטעים הררים.
* מאיץ - רוכב המתמחה בקטעים מישוריים.
* נגד השעון - רוכב שהתמחותו במרוצים נגד השעון
* רב גוני - רוכב המסוגל לשלוט ברוב הטכניקות הללו.
* פועל - רוכב המשרת את חברי קבוצתו

רוכבי אופניים מקצוענים, בעיקר רוכבי הכביש, מנהלים אורח חיים קפדני ביותר: הם מקפידים על כמויות וסוגי המזון שהם צורכים לפי דיאטה קפדנית במיוחד. רוכבים רבים מתנזרים מקיום יחסי מין בתקופות של חודש ויותר לפני מרוץ חשוב. בשיא כושרם, הם נמנעים מהליכה ממושכת, עלייה במדרגות ואף עמידה ממושכת ומנצלים כל פרק זמן שאינו מוקדש לאימונים - למנוחה. אימוניהם מנוטרים באופן שוטף מבחינת המרחק והשיפועים בהם הם מתאמנים, נתונים אישיים כמו דופק מנוחה ודופק בעת אימון, ריכוז כדוריות הדם האדומות ועוד. 

בקרב רוכבים חובבים תדירות הרכיבה משתנה: יש הרוכבים לעיתים נדירות, ויש המקפידים לרכוב כל יום. 

רוכבים רבים, בכל התחומים, מגלחים את רגליהם משתי סיבות עיקריות: ברגליים מגולחות קל יותר לטפל בפציעות וחתכים הנגרמים מנפילות, והן יותר אירודינמיות (שיפור קטן אך משמעותי).

הפרס השנתי החשוב ביותר לרוכבי אופניים, המוענק לרוכב הטוב ביותר בכל שנה, הוא "אופני הזהב".

*
קטגוריה:אופניים
יאסה

יאסה היא מערכת החוקים באימפריה המונגולית שנכתבו בידי ג'ינגיס חאן. בנו של ג'ינגיס, צ'אגאטאי חאן, היה ממונה על יישום היאסה ברחבי האימפריה. פירוש השם יאסה במונגולית הוא - "ציווי החוק". 

ליאסה, מעבר להיותו ספר חוקים, משמעות דתית ופילוסופית עמוקה. רק מספר ראשי שבטים נבחרים היו מורשים לקרוא ביאסה עצמה, והיו אחראים להעביר את רוח היאסה לאנשיהם.

הענישה ביאסה הייתה מחמירה ביותר, ועונש מוות היה העונש הנפוץ למרבית העבירות. כתוצאה מכך, הצטמצם משמעותית היקף הרציחות, הגנבות והבגידות בשבטים המונגוליים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.coldsiberia.org/webdoc9.htm סקירה מקיפה של היאסה]
* [https://www.webcitation.org/query?id=1256465695322824&url=www.geocities.com/Athens/Pantheon/3055/yasa.htm Yassa - The Law Of The People]

קטגוריה:האימפריה המונגולית
קטגוריה:שיטות משפט
מונגוליה המודרנית

מונגוליה החיצונית הייתה בשליטת סין המנצ'ורית מ-1691 ועד 1911. בתחילת המאה ה-20 נחלש כוחם של המנצ'ורים בסין, והלאומנים המונגולים נעזרו בסיוע רוסי וזכו לעצמאות מסין בשנת 1911.
האוטונומיה המונגולית שהוקמה הייתה בחסות רוסית וסינית, בעקבות הסכם שנחתם ב-25 במאי 1915), בו כפו הרוסים על הרפובליקה הסינית הטרייה את האחריות על מונגוליה, על פי הגבולות שנקבעו בברית קייחטה.

מהפכת אוקטובר ומלחמת האזרחים ברוסיה אפשרה לסינים להשתלט מחדש על מונגוליה החיצונית, וחיילים סינים הוצבו במונגוליה ב-1919. מונגוליה הכריזה על עצמאותה בשנית ב-13 במרץ 1921 לאחר שהמונגולים, בראשות דמדין סוחבאטאר, הדפו את הכוחות הסינים מהבירה אורגה (לימים אולן בטור). הרפובליקה העממית של מונגוליה הוקמה ב-25 בנובמבר 1924.

בין 1925 ל-1928, הייתה המפלגה המהפכנית העממית של מונגוליה הקומוניסטית, שהשתלטה בהדרגה על מוסדות השלטון בסיוע סובייטי. באותה תקופה היו מרבית תושביה של מונגוליה נוודים, וההון התחלק בין האריסטוקרטיה ואנשי הדת. מרבית התושבים לא ידעו קרוא וכתוב.
המושג "פרולטריון" לא היה קיים. בניסיון לשנות מצב זה, תקפה הממשלה הקומוניסטית של מונגוליה את בעלי השררה העיקריים - אנשי הדת והאריסטוקרטיה. בשנות השלושים הרסה הממשלה את כל המקדשים הבודהיסטיים במדינה פרט לארבעה, והוציאה להורג כ-10,000 נזירים. הדבר הוביל למהומות אנטי-קומוניסטיות בין השנים 1945-1932.

במלחמת העולם השנייה, ובעקבות האיום היפני על הגבול המונגולי, פעלו הסובייטים לשינוי הסוציאליזם במונגוליה לטובת מדיניות כלכלית חדשה. הצבא המונגולי-סובייטי הדף את הכוחות היפנים שפלשו למזרח מונגוליה בקיץ 1939. לאחר המלחמה, ובתמיכת הסובייטים, פיתחה מונגוליה את קשריה הבינלאומיים ויצרה קשרים עם קוריאה הצפונית ומדינות החסות הקומוניסטיות במזרח אירופה.

בשנות ה-60 המוקדמות נקטה מונגוליה עמדה נייטרלית בפיצול הסיני-סובייטי, אך במהלך העשור שינתה את עמדתה. ב-1966 נחתם הסכם בין ברית המועצות ומונגוליה, המאפשר לסובייטים להציב כוחות צבאיים על אדמת מונגוליה, כחלק ממערך ההגנה על הגבול הסיני-סובייטי. כתוצאה מכך התדרדרו היחסים בין מונגוליה וסין, וב-1983 גירשה מונגוליה 7000 סינים מאדמתה, רובם חיו במונגוליה מאז שנות ה-50.

בתחילת שנות ה-90, בעקבות נפילת מסך הברזל והתמוטטות הקומוניזם באירופה, איבדה המפלגה הקומוניסטית מכוחה ונערכו רפורמות מקיפות במדינה, ביניהן חוקה ובחירות דמוקרטיות. ב-1996 נבחרה לראשונה מפלגה לא קומוניסטית, הקואליציה הדמוקרטית של מונגוליה.

==ראו גם==
* מונגוליה
* פוליטיקה של מונגוליה

==קישורים חיצוניים==
* [http://workmall.com/wfb2001/mongolia/mongolia_history_period_of_autonomy_1911_21.html מונגוליה בתקופת האוטונומיה 1911-1921]

קטגוריה:מונגוליה: היסטוריה
קולט שמש

קולטי שמש על גג רעפים
קולט שמש היברידי לאספקת [[חשמל ומים חמים לבית, בנוי מפאנל פוטו-ולטאי BIFACIAL PV אליו מחוברת שכבת זכוכית וביניהם עוברים מים שמקררים את הפאנל ומייעלים את נצילות ייצור החשמל, והמים החמים עוברים לדוד שמש]]
קולט שמש הוא חלקו של דוד שמש המשמש להמרת אנרגיית האור לחום, לחימום מים.

קולטי שמש בנויים בדרך כלל בצורת מלבן שמידותיו כ-80 ס"מ על 180 ס"מ וצבעו שחור, כדי להשיג בליעה מרבית של אור השמש. בתוך המלבן נמצא צינור מתכת (מנחושת או מברזל) ארוך ומפותל כך שהוא מכסה את רוב שטחו. המים בצינור מתחממים הן ישירות מאור השמש והן מחום שפולט המשטח השחור שבמגע איתם, ומהאוויר החם הנוגע בצינור. המים החמים עולים מעלה, שם מורכב בדרך כלל הדוד, והם נאגרים בו, והתהליך נמשך במחזור סגור (כל עוד אין שימוש במים החמים) כך שבהדרגה כל המים שבדוד מתחממים. את הקולטים מציבים כך שיקלטו את כמות האור המרבית.

מערכות חימום המים באמצעות קולטי השמש אומצו יותר ויותר במשקי הבית הפרטיים. השימוש במערכת מהווה 20% מצריכת האנרגיה העולמית של משקי הבית. לפי מחקר מטא-אנליזה הכדאיות הכלכלית היא הגורם המכריע לאימוץ רחב יותר בשימוש קולטי השמש.

לפי תקן של מכון התקנים הישראלי - ת"י 579 חלק 5 העוסק במערכות סולאריות לחימום מים - מערכות מרכזיות בבניינים, קולטי שמש יוצבו לכיוון דרום, כאשר הסטייה המותרת מהדרום היא 15 מעלות וזווית ההצבה של הקולטים כלפי האופק תהיה בין 31 מעלות ל-50 מעלות.<ref></ref>

בנוסף, במרץ 2022 נכנס לתוקף בישראל התקן הישראלי לבנייה ירוקה, ת"י 5281.<ref></ref> התקן עוסק בכל תחומי הבנייה הירוקה (אנרגיה, מים, חומרים, פסולת, בריאות, תחבורה ועוד) המחייבים שימוש בקולטי השמש בבנייני מגורים.

==ראו גם==
* ננו-נוזלים בקולטי שמש

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים==

קטגוריה:אנרגיה סולארית