OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מי רצח את אגנתה פאלסקוג

מי רצח את אגנתה פאלסקוג? הוא אלבום הבכורה של להקת נושאי המגבעת. האלבום כולל גרסאות מחודשות לשירים ישנים של הלהקה שיצאו קודם לכן בקלטות (כגון "Live in בית שמש" ו"מתנה לחג") וגם שירים חדשים. אלבום זה הוא האלבום היחיד של נושאי המגבעת שיצא בזמן פעילותה. מעט אחרי הוצאת האלבום התפרקה הלהקה.

שם האלבום מתייחס לאנייטה פלטסקוג מלהקת אבבא, אך שמה שובש.
==הפקה והקלטה==
בדצמבר 1990 חתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם חברת הד ארצי, לאחר חודשים רבים של משא ומתן. כמפיק מוזיקלי של האלבום נבחר שלומי ברכה. הקלטת האלבום החלה בינואר 1991.

האלבום יצאה לחנויות ב-27 ביוני 1991. את יציאת האלבום הקדימו ארבעה תקליטי שדרים: "הבא בתור הוא סוס", "לייב אין בית שמש" (שהופיע גם בקלטת הראשונה של הלהקה) והוקלט בגרסה חדשה, "איש, קופה ומשאית" ו״אני טקסט פוליטי?" (גם הוא בגרסה חדשה). את יציאת "מי רצח את אגנטה פלסקוג", לוו בהמשך עוד ארבעה תקליטי שדרים ("זיפים", "בום וטראח", "מתנה לחג" ו״פיקציה"), וגם סיבוב הופעות ארצי, כשהופעה ראשונה הייתה בפסטיבל ערד, ב-24 ביולי 1991.

האלבום זכה לביקורות נלהבות. לפי עיתונאי המוזיקה עמית שהם:
==השירים==
רוב שירי האלבום נכתבו על ידי אהד פישוף, "בום וטראח" ו"פיקציה" נכתבו על ידי אדם הורוביץ ו"אני טקסט פוליטי?" נכתב על ידי אהד פישוף במשותף עם רותי אשורי. ההלחנה נעשתה על ידי כל הלהקה. האלבום הופק על ידי שלומי ברכה.

#כן, כן (02:00) (אהד פישוף)
#הבא בתור הוא סוס (04:28) (אהד פישוף)
#ניסיון (02:35) (אהד פישוף)
#נגד כיוון הזיפים (02:54) (אהד פישוף)
#בום וטראח (3:14) (אדם הורוביץ)
#מתנה לחג (03:56) (אהד פישוף)
#Live in בית שמש (03:41) (אהד פישוף)
#אשת יחסי הציבור של נושאי המגבעת (02:45) (אהד פישוף)
#איש, קופה ומשאית (02:53) (אהד פישוף)
#אני טקסט פוליטי? (04:14) (אהד פישוף, רותי אשורי)
#זבובים (03:57) (אהד פישוף)
#: מכיל סימפולים מהסרט השוודי המדובב לאנגלית The Island of the Bloody Plantation
#פיקציה (03:54) (אדם הורוביץ)
#מי רצח את אגנתה פאלסקוג (02:08) (אהד פישוף)

==שותפים באלבום==
===נגנים===
*אהד פישוף - קלידים ושירה
*תמיר אלברט - גיטרה ושירה
*אדם הורוביץ - גיטרה בס ושירה
*רם אוריון - גיטרה
*אלון כהן – תופים וקולות
===עיצוב עטיפה===
על עטיפת התקליט, בה נראים חברי הלהקה מביטים מעלה תוך כדי שהם יוצאים מצורה גרפית המזכירה כוכב, היו אחראים: פלי סלע, גרפיקה, ויורם בוזגלו, צילום.
==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.youtube.com/watch?v=0mgf8c-qwys הבא בתור הוא סוס], מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר יוטיוב
*מי רצח את אגנתה פאלסקוג [https://www.kan.org.il/content/kan/radio_articles/p-11437/168211/ במצעד האלבומים האלטרנטיביים הישראליים הגדולים של כאן 88]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1991
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
נושאי המגבעת (אלבום)

נושאי המגבעת הוא אלבום אוסף של להקת נושאי המגבעת, שיצא בשנת 1996, כארבע שנים לאחר שהלהקה התפרקה.

את האלבום הוציא מוטי שהרבני, שהיה מנהל הלהקה בזמן פעילותה. באלבום נכללו שירים מתקופות שונות של הלהקה, ובעיקר שירים שיצאו קודם לכן רק בקלטות. שלושה מהשירים באלבום הופיעו גם באלבום מי רצח את אגנתה פאלסקוג, אך בגרסה שונה, ושבעה שירים נלקחו מהקלטת הראשונה שהוציאה הלהקה בשנת 1988. שני השירים הפותחים את האלבום, כמו גם השיר "חומר חדש", הוקלטו בצוותא במהלך בסיבוב ההופעות האחרון של הלהקה בשנת 1992. השיר "רדיו" הוקלט בהופעה חיה ברוקסן באוגוסט 1991.

==השירים==
#נושאי המגבעת ואני (3:18)
#קול של אלוהים אחר (7:21)
#אני טקסט פוליטי? (3:38)
#ביקור בהר (3:09)
#מתנה לחג (3:08)
#האלוהים שלי עייף (3:12)
#"רוכסן" (2:47)
#נושאי המגבעת (4:03)
#רדיו (5:46)
#Live in Beit Shemesh (3:16)
#יום הולדת (5:58)
#רוכסן (2:54)
#חומר חדש (1:13)
#המוהלת (4:19)
#קול של אלוהים אחר (4:44)
#יש לי חברה (2:18)
#שיר כחול (4:28)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
יורד נמוך

יורד נמוך הוא אלבומו השלישי של הזמר-יוצר הישראלי דן תורן, אשר יצא בתחילת ינואר 1996 ונחשב לאלבומו המצליח ביותר.
== הפקה ==
האלבום הופק מוזיקלית על ידי ברי סחרוף והוא כולל את להיטו הגדול ביותר של תורן כאמן סולו, "שוב השקר הזה". כמו כן גם התפרסמו השירים "אימפריות נופלות לאט", "יחסי ציבור של המוות" ו"טיפות של שיש" (שכתב מאיר גולדברג והלחין דן תורן).
בהקלטות השתתפה רשימה ארוכה ונכבדת של מוזיקאים ובהם ברי סחרוף וירמי קפלן.

בשנת 2002 זכה השיר "אימפריות נופלות לאט" לביצוע מחודש של חמי רודנר ושליחי הבלוז. הגרסה נכללה באלבום "עוד סיבוב, הופעה חיה בבארבי" של דן תורן.

== רשימת שירים ==
# שוב השקר הזה (3:46)
# יחסי הציבור של המוות (4:36)
# טוב לי (5:00)
# אימפריות נופלות לאט (4:36)
# יורד נמוך (3:23)
# אם את הולכת (5:36)
# העולם השטוח (5:00)
# צעד לא חשוב (3:44)
# טיפות של שיש (3:44)
# מביא לך פרחים (4:39)
# פאזל (4:47)
# אוטו כחול (3:52)

== משתתפים באלבום ==
* דן תורן - מילים (חוץ מ-2, 4 ו-9), לחנים, שירה, גיטרות וסמפלרים.
* ברי סחרוף - הפקה מוזיקלית, גיטרות וקלידים.
* מאיר גולדברג - מילים ("אימפריות נופלות לאט", "יחסי הציבור של המוות", "טיפות של שיש") וניהול אמנותי.
* עמית לירון ואורן קפלן - גיטרות.
* ג'נגו - בס וקולות.
* יובל שפריר, עודד פרח וירמי קפלן - תופים.
* רמי פורטיס ומירב אסרה - קולות רקע.
* רע מוכיח - כלי הקשה.
* אמיר קרטס - פסנתר.

נגנים נוספים:
* חיים לרוז ויאיר גת - בס
* אוהד דקל - קלידים וסמפלרים
* רן לב-ארי - תופים
* קרן לם - קרן אנגלית

==קישורים חיצוניים==

* דוד פרץ, [http://www.tarbut.cet.ac.il/ShowItem.aspx?ItemID=6ffe563c-ae3c-4ecf-9ef9-9c4441d0e75f&lang=HEB ניתוח השיר אימפריות נופלות לאט], באתר תרבות.il
* 

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ברי סחרוף
קטגוריה:אלבומי דן תורן
האיש שראה הכל

האיש שראה הכל הוא אלבומה השני של להקת רוקפור. האלבום מתאפיין בסאונד פסיכדלי, בדומה למוזיקה של שנות ה-60 של המאה ה-20. אף על פי ששירי האלבום היו ארוכים ומורכבים, חלקם אינסטרומנטליים, הוא הפך לאלבום פולחן, והניב להיטים רבים, כגון: "האיש שראה הכל", "מכונת הזמן", "חור בלבנה" ו"כל כיוון".

על עטיפת האלבום מופיע תצלום ישן של אביו של איסר טננבאום, עליה סיפר בריאיון למקומון "זמן חיפה": .

האלבום יצא ב-24 במרץ 1995<ref></ref> ולאחר שבפברואר 2010 הגיע האלבום למעמד אלבום זהב, יצאה הלהקה למיני-סיבוב הופעות לרגל המעמד ולרגל חגיגת 15 שנים ליציאת האלבום.

==רקע==
לאחר אלבום הבכורה רשת פרפרים, עזב את הלהקה אמיר צורף, וצורף הבסיסט מרק לזר, כשברוך בן יצחק עבר מתפקיד הבסיסט לגיטרה. תהליך הכנת האלבום ארך כ־3 שנים, במהלכן טסו חברי הלהקה לאנגליה ורכשו ציוד נגינה בסגנון שהיה פופולרי בשנות השישים, החל מגיטרות ותופים וכלה במגברים, מתוך כוונה להעניק לאלבום צליל אותנטי של תקופת שנות השישים. כך גם בהקלטות הוכנסו קולות כמו "גיהוקים, שיעולים, טריקות דלת, צעדים, רעשים שבקעו ממכונות ההקלטה, וצעקות לתוך הפיק-אפים של הגיטרות".

בנוסף לגרסה העברית, הוקלטו שירי האלבום למילים באנגלית, אך הקלטות אלה לא ראו אור עקב בעיות זכויות יוצרים.

בדצמבר 2019 הוציאה המוזיקאית עדי-קשת כהן גרסת כיסוי לשיר "חור בלבנה" עבור כאן 88 לציון 25 שנה להוצאת האלבום. השיר יצא בשיתוף עם תוכנית סינטיסייזר שבה השתתפה.

==ביקורות==
בשנת 2005 דירג העיתון ידיעות אחרונות את האלבום במקום ה-19 ברשימת 100 האלבומים הישראליים הטובים בכל הזמנים. האלבום נבחר במקום ה־15 במצעד 60 האלבומים הישראלים הטובים בכל הזמנים של נענע 10 במצעד שנערך בשנת 2008. במצעד "500 השירים הגדולים של המוזיקה הישראלית" של ידיעות אחרונות, שנערך ב־2009, נבחר השיר "חור בלבנה" במקום ה־78, ונכתב עליו כי "מה שמפריד בין טוב לרע זה לחן חלומי".

==רשימת השירים==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי רוקפור.

==השתתפו באלבום==
*אלי לולאי – שירה, קולות, גיטרה
*ברוך בן יצחק – גיטרות, בס, שירה, כלי הקשה, פסנתר
*מרק לזר – בס, גיטרות, שירה
*איסר טננבאום – תופים, כלי הקשה
*גדי פוגטש – כינורות, פנדר רודס, קולות, טכנאי הקלטה ומיקס
*דני רכט – הפקה וניהול אמנותי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
*האיש שראה הכל [https://www.kan.org.il/content/kan/radio_articles/p-11437/168211/ במצעד האלבומים האלטרנטיביים הישראליים הגדולים של כאן 88]
* ניר גורלי, [https://www.kan.org.il/content/kan/podcasts/p-8131/26579/ חור בלבנה | רוקפור], בפודקאסט "שיר אחד"

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי רוקפור
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומים בעברית
רשת פרפרים

רשת פרפרים הוא אלבום הבכורה של להקת רוקפור אשר יצא בשנת 1991 בהפקת דני רכט. חברי הלהקה באלבום זה, קראו לעצמם באנגלית "4 ROCK".

==רקע וכתיבה==
שם האלבום נלקח ממילות השיר "שיר ערש" שכתבה יונה וולך ומופיע באלבום, שם הופיעה השורה "שיר ערש שהוא רשת פרפרים".

על רקע גל להקות הרוק הישראליות של אותה שנה, שהושפעו מהרוק האמריקאי והבריטי של התקופה, אלבום זה היה מיוחד בכך שנשען באופן מובהק על הצליל של להקות אמצע שנות השישים כגון הבירדס, ההוליס והביטלס בתקופתם האמצעית וכן של אבות הרוק העברי בראשית הקריירה שלהם, כאריק איינשטיין והחלונות הגבוהים. ההישענות הסגנונית על תקופת שנות השישים לוותה גם בסגנון העיצובי, הן של עטיפת האלבום והן של הבגדים הצבעונים והפרחוניים שלבשו חברי הלהקה בהופעותיהם.

עטיפת האלבום עוצבה על ידי נורית וינד קידרון, אשר עבדה בראשית שנות התשעים כמעצבת הבית של NMC. היא בדיוק סיימה את לימודיה ב"ויטל" (לימים שנקר) והעטיפה הזו היא הראשונה שעיצבה. ההשראה לעטיפה בסגנון הסיקסטיז הייתה הלבוש והאווירה של להקת רוקפור. עטיפת האלבום היא קולאז', אשר נעשה בגודל 1:1 למידות של תקליט, כאשר מרבית האובייקטים נגזרו במספרי ציפורניים והודבקו זה לצד זה. בין היתר, כולל הקולאז' חתיכות אמיתיות של בדים, תמונות של בדים שצולמו בזירוקס צבעוני, שושנים מלינולאום, ציור של ארבעת חברי הלהקה, צילומי פירות וירקות מחוברת של מועצת הפירות וורד שצייר אלי לולאי, הסולן. <ref></ref>

באלבום ניתן למצוא את "הכעס" שאת מילותיו כתבה טל גורדון, תרגום לשיר "Bus Stop" של ההוליס. במהלך ההקלטות לאלבום הוקלטו שני שירים נוספים שבסופו של דבר לא נכללו בו. גרסת כיסוי לשיר ״אינך יכולה״ של החלונות הגבוהים, וגרסת כיסוי מעוברתת ל-"See Emily Play" של פינק פלויד, שנקראה בקיצור ״אמילי״.

==השפעה ומורשת==
השיר "שוב לא שקט" דורג במקום ה-23 במצעד הפזמונים העברי השנתי תשנ"א.

בפרויקט עבודה עברית במסגרת חגיגות ה־60 למדינת ישראל, ביצע רמי קלינשטיין גרסת כיסוי לשיר "הכעס". השיר דורג במקום 155 במצעד "500 השירים הגדולים של המוזיקה הישראלית" של ידיעות אחרונות.

== רשימת שירים ==
#"שוב לא שקט" - 4:03
#"רחובות העיר" - 3:28
#"שיר ערש" - 4:03
#"חום" - 3:43
#"הכעס" - 4:13
#"תגידי אולי" - 3:28
#"סינדרלה - Bus Stop" - 3:28
#"שם יש" - 2:32
#"שלכת" - 5:58

== נגני האלבום ==
*אלי לולאי – שירה, קולות, גיטרה
*ברוך בן יצחק – בס, שירה
*אמיר צורף – גיטרות
*איסר טננבאום – תופים, כלי הקשה
*דני רכט - הפקה מוזיקלית
 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1991
קטגוריה:אלבומי רוקפור
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
קטגוריה:אלבומים בעברית
One Fantastic Day

One Fantastic Day הוא אלבום האולפן החמישי של להקת רוקפור, והשני המושר כולו באנגלית.

== רקע ==
האלבום, שנכתב במהלך סיבוב ההופעות לקידום אלבומם הקודם Supermarket, מסמן העמקה של הלהקה לתוך סגנון הפסיכדליה של שנות השישים, עמוס השפעות וציטוטים ועם זאת מקורי וחדשני.

לאלבום יצאו 3 סינגלים: "Seatbelts" (הכולל גם גרסה בהופעה לשיר "Tomorrow Never Knows" של הביטלס), "President of Me" (הכולל גם את הקטע האינסטרומנטלי "Sanjay" בליווי נגן הסארוד ההודי סאנג'אי קומר שרמה, ואת השיר "Pop Song '89" בביצוע בהופעה, במקור של להקת R.E.M.), ו־"Where The Byrds Fly".

בנוסף להפצה על גבי תקליטורים, האלבום נמכר גם על גבי תקליט בהפצה מצומצמת של 500 עותקים ממוספרים.

== ביקורות ==
האלבום קיבל ביקורות טובות: המגזין All Music Guide העניק לו ציון של 3 כוכבים (מתוך 5). בדירוג המבקרים של מגזין המוזיקה הנחשב רולינג סטון לאלבומים הטובים ביותר לשנת 2001, בחר בו המבקר ריצ'י אונטרברגר לאחד מעשרת אלבומי השנה שלו.

== רשימת השירים ==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי רוקפור.
#"In a Blink" - 03:38
#"Seatbelts" - 04:11
#"Flowers" - 04:39
#"Smell of Sweets" - 03:56
#"One Fantastic Day" - 03:40
#"Where The Byrds Fly" - 03:34
#"President of Me" - 04:42
#"Funny Paper / Money Maker" - 04:40
#"Astronauts" - 06:35
#"Automatic Man" - 05:06

== משתתפים באלבום ==
*אלי לולאי - קולות, גיטרת קצב, אפקטים
*ברוך בן יצחק - גיטרות, מלוטרון, פסנתר, קולות שניים
*מרק לזר - גיטרה בס, בס כפול, פסנתר, סטילופון, גלוקונספיל, קולות שניים
*איסר טננבאום - תופים, טבלה, כלי הקשה
*נעם רפפורט - מלטרון ופסנתר
*אלדד גואטה - סינתיסייזר מוג ואורגן האמונד

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי רוקפור
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קשורים

קשורים הוא האלבום הראשון של להקת "ג'נגו", שיצא בלייבל נענע דיסק בשנת 1995. 
באלבום מנגנים חברי הלהקה: רן שמעוני (תופים), נושי פז (גיטרות) ועמיר "ג'נגו" רוסיאנו (בס ושירה). סאונד, הקלטות ומיקסים על ידי אמיר שור, ששנים לאחר מכן הקים יחד עם ג'נגו את הלייבל FastMusic. כל שירי האלבום נכתבו והולחנו על ידי ג'נגו, מלבד "אהבה בכפיות", שנכתב על ידי רמי פורטיס והקטע האינסטרומנטלי הקצר "שובו של ז'קו קומק", שנכתב על ידי כל חברי הלהקה.

== רשימת השירים ==
<ul style="display:table;">
#עוד שנייה (3:16)
#תביני אותי (2:31)
#3/4 (3:29)
#ספר (3:18)
#שיר עם אקוסטית (3:32)
#יותר מהכל (4:33)
#כשאני נרדם (4:01)
#שובו של ז'קו קומק (0:52)
#אהבה בכפיות (4:54)
#מה היא חשבה (4:22)
#קשורים (6:40)
</ul>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1995
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
אלפנט (אלבום)

אלפנט הוא אלבומו היחיד של יוסי אלפנט, אשר יצא בשנת 1991.

האלבום החל כדמו לאלבומו של אלפנט שנפטר טרם הושלמה מלאכת ההקלטה. שותפו של אלפנט המפיק יואב שדמה קיבץ נגנים והשלים את הקלטת האלבום מספר חודשים מאוחר יותר. התאמת המוזיקאים לשירי האלבום ורשימת הקרדיטים לכל אחד ואחד נקראת כליהוק אנושי מעניין המלהטט בין סגנונות מוזיקליים שונים. בין הנגנים אפשר למצוא מוזיקאים מתחומי מוזיקה שונים שלכולם הייתה נגיעה כזו או אחרת בחייו ויצירתו של אלפנט לאורך השנים. השירים באלבום כולם, למעט "נופל מדמם" שנכתב על ידי אורן אליעזרי, נכתבו והולחנו על ידי יוסי אלפנט בעצמו.

==רשימת השירים==
#איך כש... (4:55)
#חפפהו וחשדהו (2:25)
#דרך היום (3:17)
#נופל מדמם (3:28)
#שיר הדביל (4:27)
#סוזן (3:40)
#רחוב 60 (3:32)
#יום לפני הסוף (מחכה לשמש) (4:44)
#באים אותך לקחת (סוסים) (4:34)
#אבוד (5:31)
#נופל מדמם (5:40)
#דומיה (2:00)

==משתתפים באלבום==
*יוסי אלפנט - גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, קולות
*יואב שדמה - מפיק, טכנאי הקלטה ומיקס, מעבד, כלי הקשה, גיטרה חשמלית, תכנות תופים, קולות
*אהוד בנאי - גיטרה חשמלית, מפוחית-פה
*ז'אן ז'אק גולדברג - תופים
*ז'אן פול זימבריס - תופים, כלי הקשה
*עופר הררי - תופים
*ארקדי דוכין - סינטיסייזר
*ברי סחרוף - גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית
*גיל מנדלשטס - בס
*גיל סמטנה - בס, קולות רקע
*דורון פיקר - אקורדיון, קלידים
*יהודה עדר - גיטרה חשמלית
*עובד אפרת - גיטרה אקוסטית, בס
*אורן אליעזרי - גיטרה
*רונן תורג'מן - תופים
*שפי ישי - קלידים
*גדי פוגטש - כינור
*ורד קלפטר - קולות רקע
*יסמין קדר - קולות רקע
*אייל קצב - קולות רקע
*הראלה בר - קולות רקע
*אלימור זילברמן - קולות רקע

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1991
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי יוסי אלפנט
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
אלעזר בניועץ

אלעזר בֶּנְיוֹעֵץ (קופל; נולד ב-24 במרץ 1937) הוא משורר, מתרגם ועורך עברי.

== חייו ==
אלעזר בניועץ נולד באוסטריה בשנת תרצ"ז 1937. הועלה כילד עם משפחתו לארץ ישראל, בשנת ת"ש (1940).

למד במסלול החינוך הדתי-לאומי, בכפר אתא, בישיבת כפר הרוא"ה, והשלים את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים בתחומי הספרות והחינוך. עם תום לימודיו עבד כספרן, ארכיבר וגנז במוסד הרב קוק, במכון גנזים של אגודת הסופרים ובמוסדות נוספים. ספר שיריו הראשון, "ביני לבין עצמי", נדפס בשנת תשי"ז (1957).

פרסם ספרי שירה אחדים, תרגומים מיידיש ומגרמנית, ומאמרים בתחומי ביקורת הספרות. עיקר עניינו הספרותי הוא בסופרים יהודים כותבי גרמנית.

=== ארכיון ===
ארכיונו נמצא בארכיון גנזים - אגודת הסופרים בבית אריאלה בתל אביב.

==ספריו==
* ביני לבין עצמי: שירים, מ' ניומן, תל אביב, תשי"ז-1957.
* גדודים חלוצי שיבה, ירושלים, שהדותא, תשכ"ז-1967.
* וריאציות על נושא אבוד: שירים, ירושלים, ניו יורק, אנתולוגיה יודאיקה, תשכ"ב-1961.
* חלום האוקיינוס ומשבריו, ירושלים, תשכ"א-1961.
* יחפת: שירים, ירושלים, תשכ"ה-1965.
* משפטים: שירים, דביר, תש"ם-1980.
* קצות החושך: שירים, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1989.
* ראות רוח: שירים, תל אביב, ניומן, תש"ך-1959.
* ראשית ואחרית, ירושלים: תש"ל-1970.
* שיהיה לנו כמו בבית, ירושלים, תשכ"ד-1964.
* שיריי היפים ביותר, ירושלים - ניו יורק, אנתולוגיה יודאיקה, 1962.
קובץ שערך: שהדותא, קובץ אל-ספרותי, ירושלים: תשכ"ו-1966.

==ממאמריו==
* "הרואה מציריך: מאה שנה להולדתה של מרגריתה זוסמן", מולד, ה', תשל"ג 1973.
* "יריעה למגילה של יראה: הרהורים על קהלת", מולד, ז', תשל"ה-1975.
* "מאכס ברוד: רשימות ביו-ביבליוגרפיות", האומה, י"א, תשל"ד-1974.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:ספרנים ומידענים ישראלים
קטגוריה:ארכיונאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בוגרי ישיבת כפר הרא"ה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
שיטת האב

במדעי המחשב, שיטת האב (Master Theorem) משמשת לפתרון נוסחאות נסיגה של זמן ריצה/זיכרון של אלגוריתמים. כלומר, בהינתן נוסחת נסיגה לזמן ריצתו של אלגוריתם, ניתן להשתמש במקרים מסוימים בשיטה כדי למצוא חסם אסימפטוטי הדוק לזמן הריצה של האלגוריתם כולו. יתרון השיטה בכך שהיא ניתנת ליישום במגוון רחב של מקרים ומספקת פתרון מיידי, כמעט ללא חישוב.

==תיאור השיטה==
בהינתן נוסחת נסיגה מהצורה:
:<math>T(n) = a T\left(\frac{n}{b}\right) + f(n) \;\;\;\; where \;\; a \geq 1 , b > 1</math>

ניתן למצוא חסם הדוק אסימפטוטית באחד משלושת המקרים הבאים:
*מקרה א':
:<math>f(n) = O\left( n^{\log_b(a) - \varepsilon} \right) \rightarrow T(n) =\Theta\left( n^{\log_b a} \right) \;\;\;\; where \;\; \varepsilon > 0</math>

*מקרה ב':
:<math>f(n)=\Theta\left( n^{\log_b a} \right) \rightarrow T(n) =\Theta\left( n^{\log_b a} \log(n)\right)</math>
* מקרה ב'- מורחב: 
<math>f(n)=\Theta\left( n^{\log_b a}\cdot \log^kn \right) \rightarrow T(n) =\Theta\left( n^{\log_b a}\cdot \log^{k+1}n \right) \;\;\; where\;\; k\geq 0</math>
*מקרה ג':
:<math>f(n) =\Omega\left( n^{\log_b(a)+ \varepsilon} \right), a f\left( \frac{n}{b} \right) \le c f(n) \rightarrow T(n) = \Theta(f(n))\;\;\;\; where \;\; \varepsilon > 0, c<1 </math>

השיטה פועלת גם עבור <math>\left\lfloor \frac{n}{b} \right\rfloor\,</math> ו-<math>\left\lceil \frac{n}{b} \right\rceil\,</math>.



לדוגמה, בהינתן נוסחת הנסיגה <math>T\left(n\right)=4T\left(\frac{n}{2}\right)+n^2</math>, ניתן להשתמש בשיטת האב באופן הבא:

מציבים <math>a=4, b=2, f(n)=n^2</math>, ומקבלים: <math>n^{log_b a} = n^{log_2 4} = n^2 = f(n)</math>. זהו מקרה ב' בשיטת האב, ולכן: <math>T(n) = \Theta(n^2 log(n))</math>.

==ראו גם==
*שיטת אכרה-באזזי

קטגוריה:משפטים במדעי המחשב
קטגוריה:סיבוכיות חישובית
דוד רוקח

דָּוִד רוֹקֵח (22 ביולי 1916, למברג – 29 במאי 1985, דויסבורג) היה משורר עברי, מתרגם, חוקר ועורך.

==ביוגרפיה==

דוד רוקח נולד בעיר למברג (לביב) שבגליציה ההאוסטרו-הונגרית (כיום בחלק האוקראיני של גליציה) בשנת תרע"ו-1916. בשנת 1936 עלה לארץ ישראל, ובהּ סיים את לימודיו כמהנדס.

ספר שיריו הראשון, "בגשר היעוד", יצא לאור בשנת תרצ"ט-1939. ומאז ועד מותו פרסם כעשרה ספרי שירה. שיריו זכו להצלחה והערכה מחוץ לישראל, בעיקר בגרמניה ובשווייץ; בין מתרגמי שירתו היו המחזאי הנודע פרידריך דירנמאט והמשורר פאול צלאן, אם כי זה התייחס אל השירים כ"חומר בינוני". בארץ לא התקבל כמשורר חשוב, וזכה להערכה רק בקרב מעטים. הצייר יוסל ברגנר אייר אחד מספרי השירה שלו. רבים משיריו תורגמו לגרמנית.

ספר שיריו "טוחן אבנים", יצא בהוצאת ספרית הפועלים בשנת 1981.

רוקח היה פעיל ביצירת תוכניות לימודי הספרות והשירה בבתי הספר הממלכתיים-דתיים.

דוד רוקח נפטר בשנת 1985, בזמן ששהה בדיסבורג לרגל .

==מספריו==
* ולא בא יום אחר, הוצאת דגה, 1969.
* עיניים בסלע, הוצאת דגה, תשכ"ז, (1966).
* מקיץ אל קיץ, הוצאת ארבה, תשכ"ד, (1965).
* שחר להלך, הוצאת דגה, תשכ"ה, (1964).
* קינו של ים, הוצאת דגה, תשכ"ג, (1963).
* גבולות הערגה, הוצאת כתר, 1988.
* עיר שזמנה קיץ, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשל"ו, (1975).
* מועדי ערגה, הוצאת ספרי תרשיש, תשי"ד, (1954).
* נושאי האור (תווים), הוצאת י. ניידט, תל אביב, 1954.
* בגשר היעוד, מו"ל ה. לוונשטיין, תל אביב, תרצ"ט, (1938).
* ימים עשנים, מו"ל ר' מס, ירושלים, תש"א, (1940), (הוצאה מחודשת : הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשמ"ו, (1985) ).

==לקריאה נוספת==
* גדעון קצנלסון, [https://www.nli.org.il/he/newspapers/haretz/1965/05/07/01/article/77/?srpos=4&e=-------he-20--1--img-txIN%7ctxTI-%d7%92%d7%93%d7%a2%d7%95%d7%9f+%d7%a7%d7%a6%d7%a0%d7%9c%d7%a1%d7%95%d7%9f-------------1 המיטאפורה בשירת דוד רוקח], הארץ, 7 במאי 1965.
* ד"ר אברהם הגורני-גרין, לנושא השואה בשירתנו, עיון בשירי: אורי צבי גרינברג, נתן אלתרמן, אברהם שלונסקי, דוד פוגל, אבא קובנר, דוד רוקח, איתמר יעוז-קסט, אבנר טריינין, יעקב בסר, רבקה מרים, הוצאת עקד, 1970.
* אייל ניצן, דוד רוקח - חייו ושיריו, מוציא לאור לא ידוע, 1990.
* יובל גלעד, [https://www.makorrishon.co.il/nrg/app/index.php?do=blog&encr_id=7b710fc4596b25648b44472262adc013&id=2436 על שירת דוד רוקח], 18 במאי 2011, באתר nrg.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים מיוונית לעברית
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985
סוהו (לונדון)

פאב ה[[אדמירל דאנקן.]]
ג'ון סנואו .]]

סוהו (באנגלית: Soho) היא שכונה באזור הווסט אנד של רובע וסטמינסטר בלונדון שבאנגליה.

הסוהו נמצא מזרחית למייפר, בין רחוב אוקספורד בצפון, רחוב ריג'נטס במערב, כיכר פיקדילי וכיכר לסטר בדרום, ודרך צ'רינג קרוס במזרח.

== היסטוריה==
במאה ה-16 היה אזור סוהו שטחי ציד של ארמון וסטמינסטר, וסוברים שהאזור נקרא על שם קריאת הציד של הציידים האנגלים. האזור היה כפר קטן מחוץ ללונדון, שכלל בעיקר שדות ומספר בתים כפריים. בסוף המאה ה-17, לאחר הבינוי החדש בעקבות השרפה הגדולה של לונדון (1666), החלה התפתחות אורבנית במקום והוא אכלס בעיקר קהילות מהגרים. 

אחד האירועים החשובים באזור הייתה מגפת כולרה שאותה חקר ד"ר ג'ון סנואו שזיהה את מקור המגפה במים מזוהמים ברחוב ברודווייק - לאחר ניקוי המים נעצרה המגפה. אירוע זה היה המקרה הראשון של רפואה ציבורית.

ב-30 באפריל 1999 בוצע פיגוע טרור בפאב אדמירל דאנקן המצוי ברחוב אולד קומפטון. בפאב הוטמנה פצצה עלי ידי ההומופוב הנאו נאצי דייוויד קולפנד במטרה לפגוע בלקוחות הפאב שהיו ברובם הומואים. בפיגוע נהרגו שלושה אנשים ונפצעו 70 אנשים, ארבעה מתוכם איבדו גפיים. קופלנד נתפס ונידון לשישה מאסרי עולם. בכניסה לפאב הוצב לוח זיכרון לקורבנות שנרצחו.

אזור סוהו בלונדון זכה לשם עולמי. על שם אזור זה נקרא רובע סוהו בהונג קונג. גם רובע הסוהו בניו יורק מהווה משחק מילים המשלב את אזכור השכונה בלונדון וכן ראשי תיבות של דרומה מרחוב הוסטון SOuth of HOuston שכן הרובע נמצא דרומית לרחוב זה.

== כלכלה ==
באזור הסוהו משולבים מגורים, מסחר ואתרי תרבות. בשכונה מועדונים רבים, בארים ומסעדות רבות. כמו כן מהווה הסוהו מרכז לקהילה ההומוסקסואלית של לונדון.

באזור רחוב ג'ררד מצוי הרובע הסיני של לונדון.

== תיאטרון, קולנוע ומוזיקה==
סוהו היא לבו של אזור התיאטראות של לונדון, וכן לבו של אזור הפקות הטלוויזיה ותעשיית הסרטים העצמאית.

בסוהו שכן שנים רבות מועדון מרקי, המועדון המרכזי למוזיקת רוק בלונדון וערש פעילותן של להקות כגון האבנים המתגלגלות. כמו כן פועל בו מועדון הג'אז של רוני סקוט, מועדון הג'אז המרכזי והחשוב ביותר בלונדון.

== סמים ותעשיית המין ==
הסוהו היה לב לבה של תעשיית הסרטים הפורנוגרפיים בבריטניה מאז שנות ה-50 של המאה ה-20. 

בשנות ה-70 של המאה ה-20 היה רחוב וורדור רצוף חנויות של סרטים וספרים פורנוגרפיים, שהיו אז בלתי חוקיים, וכן נמצאו בו מועדוני חשפנות ובתי בושת.

בשנות ה-80 פעלה משטרת לונדון למיגור התופעה, ובמאה ה-21, הפחתת הצנזורה הבריטית והתרת הכנסתה של ספרות מסוג זה למדינה הקטינו את היקף התופעה באזור, אף שעדיין מצויים בו מספר מועדוני חשפנות ובתי בושת.

משטרת לונדון מנסה להאבק גם בתופעת הסחר בסמים הנפוצה באזור, בהצלחה מעטה.

==אתרים בעלי חשיבות בסוהו==
* כיכר לסטר
* כיכר פיקדילי
* כיכר גולדן
* כיכר סוהו
* שוק רחוב בריק

==רחובות עיקריים הגובלים בסוהו או נמצאים בו==
* דרך צ'רינג קרוס - מפורסם בחנויות הספרים שבו.
* רחוב אוקספורד - רחוב הקניות העיקרי של לונדון.
* רחוב ריג'נט
* שדרות שפטסברי
* רחוב אולד קומפטון
* רחוב ורדור
* רחוב דין
* רחוב פירת'
* רחוב ג'ררד - הצ'יינהטאון של לונדון
* רחוב ברוויק
* רחוב קארנבי

== קישורים חיצוניים ==

* [http://news.bbc.co.uk/onthisday/hi/dates/stories/april/30/newsid_2499000/2499249.stm פיגוע בשנת 1999]
* 

קטגוריה:לונדון: שכונות
קטגוריה:וסטמינסטר
קטגוריה:לונדון: אטרקציות תיירותיות
קטגוריה:גיי וילג'
סוהו (ניו יורק)

סוהו (באנגלית: SoHo) הוא שמה של שכונה במנהטן תחתית בעיר ניו יורק אשר נתחמת על ידי רחוב האוסטון מצפון, רחוב באוורי ממזרח, רחוב קאנאל מדרום והשדרה השישית ממערב. 
בניינים בעלי חזית ברזל יצוק אשר מהווים סממן לשכונת הסוהו
שמה של השכונה נגזר מראשי התיבות של מיקומה הגאוגרפי: "מדרום להאוסטון", (באנגלית: South of Houston) והוא ניתן לה בהתייחס לשכונת סוהו בלונדון, בריטניה.

במהלך שנות השישים והשבעים של המאה ה-20 עלה קרנה של השכונה והיא הפכה למוקד משיכה לאמנים צעירים אשר הפכו את החללים התעשייתיים והזולים של בנייני השכונה לגלריות, דירות מרווחות וסדנאות יצירה. בתהליך שהפך במרוצת השנים לרווח בעיר ניו יורק, החלה השכונה משפרת את תדמיתה העירונית תוך עליה מתמדת בחתך הסוציו-אקונומי של תושביה, תהליך אשר הוביל לבסוף להגירת האמנים הצעירים, שלא יכלו לעמוד בתשלום דמי השכירות שהאמירו יחד עם תדמיתה של השכונה, אל מחוץ לה. את מקומם של האמנים תפסו אנשי המעמד הבינוני-גבוה של ניו יורק אשר הפכו את סדנאות היצירה למסעדות, גלריות, חנויות אופנה ושאר מוסדות אורבניים.

שכונות סמוכות לשכונת סוהו:
* מצפון: גריניץ' וילג' ונוהו (על אף שישנה מחלוקת לגבי היות האחרונה שכונה אמיתית).
* ממזרח: ליטל איטלי (איטליה הקטנה), נוליטה (NoLIta) והלואר איסט סייד (הצד הדרום מזרחי).
* מדרום: צ'יינה טאון

== ראו גם ==
* המוזיאון החדש לאמנות עכשווית

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://newyorkbirds.free.fr/manhattan/soho%20et%20tribeca/index.php תצלומי אוויר] של סוהו וטרייבקה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנהטן: שכונות
קטגוריה:ארצות הברית:אתרים הרשומים במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים
תומאס יאנג

תומאס יאנג (באנגלית: Thomas Young; 13 ביוני 1773 - 10 במאי 1829) היה מדען אנגלי ואיש אשכולות, שנחשב בעיני רבים כ"אדם האחרון שידע הכול", כלומר, הוא היה בקיא בכל תחומי האקדמיה המערבית בתקופתו.

== קורות חיים ==
יאנג נולד ב-13 ביוני 1773 בעיירה מילברטון שבמחוז סאמרסט, כצעיר מבין עשרה ילדים. בגיל 14 דיבר לפחות חמש שפות, ובהמשך ידע שתים עשרה שפות בהן עברית, יוונית, לטינית, צרפתית, איטלקית, ערבית, טורקית, פרסית, אמהרית ושפות נוספות.

ב-1792 החל ללמוד רפואה בלונדון. ב-1794 עבר לאדינבורו, ובשנת 1795 עבר לגטינגן ולמד באוניברסיטת גטינגן. ב-1796 קיבל תואר דוקטור לרפואה.<ref></ref><ref></ref> משיכתו של יאנג לרפואה נבעה מהעובדה שהיה חולה מאוד בתקופת ילדותו.

ב-1797 התקבל לעמנואל קולג' שבאוניברסיטת קיימברידג'. באותה שנה מת דודו הגדול, ריצ'רד ברוקלסבי, והירושה שחררה אותו מדאגות כלכליות. ב-1799 ביסס את מעמדו כרופא בלונדון.

ב-1801 התמנה למרצה למדעי הטבע במכון המלכותי (Royal Institution). במשך השנתיים ששהה שם הרצה 91 הרצאות. הרצאות אלו, אשר יצאו לאור בשנת 1807 בשם Course of Lectures on Natural Philosophy, נושאות בחובן את הבסיס לתאוריות רבות שפיתח לאחר מכן. בינתיים התמנה, ב-1802, למזכיר לענייני חוץ של החברה המלכותית (Royal Society), אליה התקבל כחבר עוד ב-1794.

ב-1803 פרש מהמכון המלכותי, מחשש שחובותיו למוסד יתערבו בעבודתו הרפואית. החל מ-1811 עבד כרופא בבית החולים סיינט ג'ורג'. ב-1814 היה חבר בוועדה שבדקה את הסכנות שבשימוש הציבורי בגז בישול בלונדון, שהחל אז.

בשנים האחרונות לחייו עבד גם כיועץ וכרופא בשירות חברת ביטוח חיים וכתב חיבור על אקטואריה. ב-1827 נבחר כאחד משמונת החברים הזרים באקדמיה הצרפתית למדעים.

== הישגים מדעיים ==
יאנג נודע במיוחד בשל עבודתו בתחום האופטיקה. הוא חיבר סדרת מחקרים שעזרו לבסס את התאוריה כי האור הוא גל, ולא חלקיק כפי שקבעה התאוריה הניוטונית. ניסוי שני הסדקים שערך ב-1801 עזר לבסס את ההנחה על האופי הגלי של האור (כיום מקובלת ההנחה כי האור הוא דואלי במהותו) בעקבות תופעת התאבכות האור. עוד תרומה שלו לפיזיקה היא המצאת מודול יאנג.

כמו כן נחשב יאנג לאבי האופטיקה הפיזיולוגית. ב-1793 הסביר שהעין מתאימה את עצמה לראיית מרחקים שונים באמצעות שינוי הקימור של עדשת העין. ב-1801 תיאר את תופעת האסטיגמטיזם. בהרצאותיו הניח את הבסיס לתאוריה שעל פיה העין קולטת את הצבעים באמצעות שלושה סוגי עצבים (המכונים כיום "מדוכים"), שמגיבים בהתאמה לשלושת צבעי היסוד. יאנג פרסם מאמרים רבים נוספים בנושאי רפואה.

תחום נוסף שבו הרים יאנג תרומה משמעותית הוא הבלשנות. הוא היה אחד הראשונים שפענחו בהצלחה הירוגליפים מצריים, בהתבסס על אבן רוזטה, הישג שאף העניק לו הכרה כאגיפטולוג. המפתח לפענוח היה ההכרה כי רוב סימני הכתב ייצגו הברות ולא מושגים. כמו כן הוא היה זה שטבע את המונח הקולקטיבי שפות הודו-אירופיות, ב-1813. כמו כן, הייתה לו תרומה מסוימת לתחום ההרמוניה המוזיקלית.

==ראו גם==
* משוואת יאנג-לפלס

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים אנגלים
קטגוריה:פיזיקאים אנגלים
קטגוריה:רופאים אנגלים
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:קווייקרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1773
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1829
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
גיבון צהוב-לחיים

זוג גיבונים מחובקים
גיבון צהוב-לחיים (שם מדעי: Nomascus gabriellae) הוא מין בסוג גיבון מצויץ, השייך למשפחת הגיבונים.

== מאפיינים ==
לזכרים לחיים צהובות פלומתיות, שהן מקור השם וציצית ראש כשל שאר חברי הסוג. אורכם מהראש עד קצה הזנב 60–80 ס"מ, ומשקלם 7-7.4 ק"ג. הנקבות קטנות מהזכרים, והן קטנות גם מנקבות הגיבון לבן-לחיים צפוני, ולהן ציצית שחורה בקצוות האוזניים. בעת הלידה, הפרווה צהובה-בהירה. במחצית השנה הראשונה הפרווה נעשית שחורה, למעט הלחיים שנותרות בצבען. הזכרים שומרים על צבע הפרווה, בעוד שהנקבות נהיות שוב צהובות, עם מעט שיעור שחור על החזה וקצות הגפיים. שיער הערווה חום במקצת, בטבעת הפנים קיים פס לבן דק. 

במיון הקודם (1972) נחשב המין כתת-מין של גיבון שחור מצויץ תחת סוג יחיד Hylobates. אולם, כבר ב-1995 וב-2000, לאחר מחקרים גנטיים וווקאליים שונים, החליטו להחשיב אותו כמין נפרד בסוג Nomascus- גיבון מצויץ.

כיום לא ידועים תת-מינים, אולם טרם נעשה מחקר בגיבונים בכל שטחי התפוצה שלהם. גיבון צהוב-לחיים נפוץ בדרום לאוס, דרום וייטנאם ומזרח קמבודיה. המין שוכן ביערות העד הטרופיים בגבהים 1500–2000 מטרים.

מעט ידוע על המין שטרם נחקר ביסודיות, הוא פעיל ביום בסביבת היערות ותזונתו מתבססת בעיקר על פירות. לגיבונים אורח חיים מונוגמי, והם שומרים על משפחה גרעינית - זוג ופעוט על פי רוב. צאצא יחיד נולד במרווחים של 3 שנים לערך, הוא גדל עם הוריו עד להגיעו לבגרות מינית בגיל 8 שנים לערך, אז הוא מסוגל לחפש בת זוג ולהקים טריטוריה משלו. תוחלת חייו בשבי היא כ-50 שנה. 

בעונת החיזור משמיעים בני הזוג "דואטים", שבהם משפטים מוזיקליים חוזרים שמטרתם היא לחזק את הקשר הזוגי למטרות חיזור והתרבות. במין זה, מובחן ששירי סולו מבוצעים רק על ידי פרטים שאינם פוריים.

המין נמצא בסטטוס: פגיע לסכנת הכחדה. הסיבות העיקריות לכך הם ניצול שטחי המחיה לטובת תיעוש וביעור עצים. בנוסף ציד המין, מסחר בגורים ומלחמה ששררה באזור. כיום אין תוכנית בינלאומית לשימור המין, נעשים מחקרים כדי לגלות את גבולות תפוצתו ומספר הפרטים במין.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/search/details.php/39776/summ גיבון צהוב-לחיים] באתר [http://www.iucnredlist.org/ הרשימה האדומה של IUCN]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אולדפילד תומאס
קטגוריה:גיבונים
קטגוריה:לאוס: יונקים
קטגוריה:וייטנאם: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1909
ריבוע (צבא)

הפרשים הממלוכים מתקיפים ריבוע צרפתי ב[[קרב הפירמידות]]
ריבוע צבאי הוא מערך חיל רגלים שנועד לעצור ולשבור את הסתערותם של הפרשים. מקורו במאה ה-15 בשווייץ, שבה יצרו השווייצרים "באטליות" המורכבות מחיילים החמושים ברמחים ארוכים.

מערכים דומים לריבוע היו ידועים עוד קודם לכן, למשל המבנה הסקוטי סקילטרון אשר היווה מעין מעגל המורכב מנושאי חניתות והיה ידוע עוד בימי הביניים המוקדמים, אך למבנה זה הייתה השפעה זניחה יחסית על הלוחמה באירופה בגלל הבידוד של הסקוטים ורק אחרי אימוץ המערך בשווייץ, נפוץ המבנה ברחבי אירופה. הבאטליות נזנחו במאה ה-16 לטובת ה"טרציות" שהיו דומות למשולשים גדולים בהם המוסקטרים (רובאים היורים ברובה מוסקט) סודרו ביחד עם נושאי החניתות. הטרציות היו מקובלות בעיקר בספרד.

עם התגברות כוח האש והמצאת הכידון שנתקע לתוך לוע הרובה, הטרציות יצאו מהאופנה במאה ה-17 ונזנחו לחלוטין בראשית המאה ה-18 לטובת הטקטיקה הקווית, שבה סודרו החיילים בשורות ארוכות על מנת להביא את פוטנציאל ההרס של הרובים למקסימום. גם הריבועים חזרו לאופנה בתקופה זו ונותרו בשימוש עד שנות ה-80 של המאה ה-19. הם פורקו בגלל כוח האש האדיר שנתנו הרובים חרוקי הקדח, מכונות הירייה וארטילריה מודרניים. קצב האש היה גבוה כל כך, שלא היה צריך לסדר את החיילים בריבועים על מנת להדוף את פרשי האויב.

==טקטיקה==
תרשים לסידור ריבועים בקרב

במערך זה החיילים מסתדרים בריבועים כך שכל צלע של הריבוע פונה כלפי האויב ודומה לקיפוד המפנה את קוציו לכל עבר. הריבוע הקטן ביותר היה הריבוע הגדודי ובדרך כלל הריבועים היו בגודל של חטיבה. לעיתים, כמו בקרב הפירמידות סודרו דיוויזיות שלמות בריבועים דיוויזיוניים ענקיים. מערך זה נועד לשבור את התקפת הפרשים ורק לעיתים נדירות הצליחו הפרשים להשמיד ריבוע, במיוחד אם הוא גדול. התותחים סודרו בדרך כלל בתוך הריבועים או ביניהם. גם הפרשים סודרו לעיתים תכופות בתוך הריבוע וברגע שההתקפה של האויב הייתה נשברת, אחת הצלעות הייתה עושה תנועה מעגלית כלפי חוץ, כמו מעין דלת מסתובבת והפרשים היו דוהרים החוצה לעשות שמות באויב הנסוג. התותחים ירו לפי אותו עיקרון. החיסרון הבולט של הריבוע לעומת הקו הוא הקטנת כוח האש של חיל הרגלים. 

החיילים ירו במטחים או באופן לא סדיר, לפי המצב בקרב. על מנת להקשות על פרשי האויב, המטח הראשון נעשה כשהפרשים היו קרובים מאוד לריבוע, בדרך כלל כ-20 צעדים. ממרחק כזה, כמעט כל כדור היה פוגע והר של אדם ובהמה היה נערם לפני הריבוע, ומקשה על הפרשים להתקרב אליו. לאחר מכן ירו בדרך כלל ללא פקודה. אם הפרשים היו חוזרים ומבצעים הסתערות נוספת, שוב היו יורים את המטח ואז ממשיכים בירי לא סדיר. הריבועים סודרו בדרך כלל במערך המזכיר את לוח השחמט, כאשר כל ריבוע מחפה על ריבוע אחר וכך הפרשים חשופים לירי מכל כיוון אפשרי.

על אף שהריבועים היו מבנה מוצק ולא נייד במיוחד, היו מקרים שבהם הם ביצעו תמרונים טקטיים, אם כי זה היה נדיר מאוד ונעשה רק אם לאויב הייתה עדיפות מכרעת בפרשים. רוב התמרונים נעשו בדרך כלל כשהחיילים מכונסים לשדרות.

הדרך לשבור את הריבוע הייתה לקרב אליו חיילי חי"ר בצירוף פרשים. הפרשים היו מחזיקים את חיילי האויב בריבועים מחשש לכיתור ואילו החי"ר היה נעזר בכוח האש העדיף שנבע מסידורם בשורה וכתוצאה מכך יותר חיילים ירו בבת אחת. אם הפרשים היו צריכים להתקיף לבד, הם תקפו בדרך כלל בקודקודי הריבוע, על מנת להקטין את עוצמת האש שירו עליהם. אם הפרשים היו מצליחים לשבור את הריבוע, הטבח בחייליו היה נורא ובדרך כלל רובם היו מושמדים. ריבועים המורכבים מחיילים מנוסים במיוחד, היו יכולים לעיתים להשתקם מפריצת שורות הריבוע, אך זה היה נדיר ביותר.

==ראו גם==
* טקטיקה של חיל הרגלים

קטגוריה:מערכים צבאיים
ז'אן-בטיסט ביו

ז'אן-בטיסט ביו (בצרפתית: Jean-Baptiste Biot; 21 באפריל 1774 – 3 בפברואר 1862) היה פיזיקאי ומתמטיקאי צרפתי.

ביו נולד בשנת 1774 בפריז, העיר בה התגורר כל חייו. הוא למד בבית ספר לואיס לה גרנד ואחר כך באקול פוליטקניק. ביו חקר בתחילת המאה ה-19 את הקשר בין זרם חשמלי למגנטיות ואת הקיטוב של אור בעוברו דרך תמיסות כימיות. מאוחר יותר התגלו חומרים כיראליים אותם הכילו תמיסות אלו.

ב-26 באפריל 1803 עקב אחרי אירוע של נפילת מטאוריטים מעל נורמנדי, ואישר את קיומם של מטאוריטים. בשנת 1804 נסק בכדור פורח ביחד עם ז'וזף לואי גה-ליסאק לגובה של חמישה קילומטרים, כדי לחקור את האטמוספירה.

ב-1840 זכה במדליית רמפורד.

על שמו קרוי המינרל ביוטיט ומכתש קטן על הירח. כמו כן,
חוק ביו-סבר קרוי על שמו ביחד עם פליקס סבר.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:קצרמר מתמטיקאים
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:פיזיקאים צרפתים
קטגוריה:אופטיקאים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:צרפתים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1774
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1862
קטגוריה:זוכי מדליית רמפורד
שבירת הכלים

שבירת הכלים הוא מושג יסודי בקבלה, מעשה בריאת העולמות וכלל סידורם מעליון לתחתון לפי דרגות התכונות האלוהיות המכונות ספירות, תוך הפיכת עולם האצילות שבו אירע לדרגה העליונה בארבעת עולמות היסוד הרוחניים, וכן כיסוד הנדרש והמחויב להשתלשלות בריאת העולם הגשמי. המושג הופיע לראשונה אצל האר"י.

בעולם האצילות הנקרא נקודים (לפי הסדר: עקודים נקודים ברודים) שרה יסוד הספירות בתוהו באור אין סוף, בסתירה קיומית שבה כל ספירה היא אור נפרד הפורץ וממלא את הכל תוך שאינו מאפשר מקום לאורות הספירות האחרות, ותוך ניתוץ הכלים האמורים להכילם שהם בבחינת האור האינסופי כאחד. השבירה בעולם התוהו מתייחסת לפיזור ונפילת אור האלוהות האינסופי לרסיסים, 288 ניצוצות הקדושה - "רפ"ח ניצוצות דקדושה" כנהפך כעת לנקודות אור שבצד נקודות קיום שעל כן אינן אור העוטפות את הניצוצות וקרויות קליפות. הקבלה מתייחסת לקליפה כצד האחר המייצג "טומאה" לעומת "טוהר" האור, אך גם כזו ששומרת עליו וכך מגינה על הקדושה. שבירה זו מאפשרת בעולם האצילות חלל בבחינת אור שכעת נהיה "עילוי" מתוך האינסוף המאציל מדרגות אור "מטה" אל העולמות הנובעים על אורות ספירותיהם לתחומי שאר שלושת עולמות היסוד - הבריאה, היצירה, העשיה, עד הגשמת עולמו התחתון של עולם העשיה המתבטא בעולם הזה-הגשמי, שהוא עירוב של הקליפות ושל 288 ניצוצות הקדושה.

לכך מתקשר בקבלה גם המושג תורת הצמצום, גילום דין מלכות האלוהות בחקיקת נקודת חלל בבחינת "פינוי" אור האלוהות האינסופי שמילא את כל המציאות, לאפשור בריאת העולמות בתוך חלל זה ומתוך האצלת אור האינסוף שנסתלק ממנו אך מקיף אותו.

בעברית מודרנית המונח מבטא הרס של סדר קיים, הבאה לכדי משבר, או ביטול מוּסכּמות קיימות. 

==ראו גם==
* מושגי יסוד בקבלה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מושגים בקבלה
דייוויד אדינגס

דייוויד אדינגס (באנגלית: David Eddings; 7 ביולי 1931 - 2 ביוני 2009) היה סופר פנטזיה אמריקאי הידוע בעיקר בשל עבודתו על סדרת הבלגריאד.

==ביוגרפיה==
אדינגס נולד בספוקיין שבמדינת וושינגטון. את רוב ילדותו עבר באזור מפרץ פיוג'יט. בשנת 1954 רכש תואר ראשון במכללת ריד שבפורטלנד ובשנת 1961 קיבל תואר שני מאוניברסיטת וושינגטון.

לפני שפתח בקריירה ספרותית עסק אדינגס בשורה של עבודות, בהן שירות בצבא ארצות הברית, עבודה בחברת בואינג, לימוד אנגלית וזבנות.

ספר הבכורה של אדינגס, "שיא הציד", יצא לאור בשנת 1973. רומן זה, כמו כל יצירותיו המוקדמות, לא היה שייך לז'אנר הפנטזיה. 

בשנת 1983 פרסם אדינגס את ספר הפנטזיה הראשון שלו, "חייל הנבואה". הספר פתח את סדרת הפנטזיה העלילתית "הבלגריאד", שכללה חמישה ספרים, זכתה לפופולריות רבה והעניקה לאדינגס את פרסומו. אדינגס פרסם מאוחר יותר סדרת המשך לבלגריאד, המלוריאן, וכן שלושה ספרים נפרדים נוספים המתרחשים בעולם שאותו יצר בבלגריאד.

בשנת 1989 פרסם אדינגס את הספר הראשון בטרילוגיית האלניום (שטרם תורגמה לשפה העברית), "כס היהלום". בהמשך לטרילוגיה זו כתב את טרילוגיית ההמשך הטאמולי (שכן תורגמה לעברית).

החל משנת 2003 עבד אדינגס על סדרת פנטזיה חדשה, "החולמים". הסדרה כוללת ארבעה ספרים.

ב-2 ביוני 2009, בגיל 77, דייוויד אדינגס נפטר.

==מיצירותיו==
===פנטזיה===
====הבלגריאד====
#חייל הנבואה
#מלכת הכישוף
#קורבן הקוסם
#טירת הכישוף
#סוף משחק המכשפים

====המלוריאן====
#שומרי המערב
#מלך המורגו
#שר השדים של קרנדה
#המכשפה מדרשיווא
#החוזה מקל

=====ספרים במתרחשים בעולם של "הבלגריאד" ו"המלוריאן"=====
#קורות בלגראת הקוסם (יחד עם לי אדינגס)
#פולגרה הקוסמת (יחד עם לי אדינגס)
#הקודקס הריבאני (תולדות כל העמים בעולם של הבלגריאד והמלוריאן) (לא תורגם)

====האלניום====
#The Diamond Throne
#The Ruby Knight
#The Sapphire rose

====הטאמולי====
#כיפות של אש
#הזוהרים
#העיר החבוייה

==== החולמים====
# The Elder Gods
# The Treasured One
# Crystal Gorge 
# The Younger Gods

===רומנים===
*שיא הציד (לא תורגם)
*המפסידים (לא תורגם)

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת ריד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
סובדומיננטה

בהרמוניה, הסוּבְּדוֹמִינַנְטָה היא הדרגה הרביעית והשנייה בסולם. כך למשל בסולם דו מז'ור, הסובדומיננטה היא המשולש פה מז'ור. סובדומיננטה משמשת גם לציון המדרגה הרביעית בסולם, כך שבאותו סולם דו מז'ור, יהיה זה הצליל פה. את הסובדומיננטה מסמנים באותיות SD.

שם זה בא מהמילים "סוב" ו"דומיננטה". משמעות המילה "סוב" בלטינית היא מתחת, ומשמעות המילה "דומיננטה" – הדרגה החמישית בסולם.

כמו כן, נהוג לכנות אקורד או דרגה כ"סובדומיננט" (דרגה סובדומיננטית/אקורד סובדומיננטי) אם הפונקציה שלהם אינה טוניקאית (כמו הדרגה הראשונה בסולם), או שאינה דומיננטית, כלומר אינה מיועדת להיפתר לדרגה טוניקאית. לדוגמה, בסולם דו מז'ור הדרגה השנייה, על היפוכיה, תיחשב לסובדומיננטית, וכך גם הדרגה השישית, כשאינה "סיום מדומה". גם דרגות שאינן דיאטוניות יכולות להיחשב לסובדומיננטיות, אם הפונקציה שלהן אינה טוניקאית ואינה דומיננטית, כמו משולש "נפוליטני" ואקורד "גרמני".

== ראו גם ==
* תורת המוזיקה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הרמוניה
אלביראו

אלביראו או β בברבור הוא כוכב בקבוצת הכוכבים ברבור (סיגנוס), שבהירות נראיתו היא החמישית בעוצמתה בקבוצה. בעין בלתי מזוינת אלביראו נראה ככוכב בודד. אולם בצפייה בטלסקופ או במשקפת איכותית, הוא הופך לכוכב כפול, האחד צהוב (בהירות מדרגה 3.1) והשני כחול (בהירות מדרגה 5.1). מופרדים בזווית של 34 שניות. שני הרכיבים מהווים את אחת הדוגמאות הטובות ביותר לכוכב כפול בעל ניגוד צבעים.

אלביראו מסמל את "ראש הברבור", ולעיתים מתייחסים אליו כאל "כוכב המקור". אלביראו יוצר יחד עם הכוכבים האחרים של קבוצת הברבור: דנב (α בברבור), γ בברבור (סאדר), δ בברבור ו-η בברבור (גיינה) את צורת "צלב הצפון". אף על פי שבהירותו של אלביראו נמוכה משל כל כוכבי "צלב הצפון", הוא זה שקיבל את ציון באייר β.

שם הכוכב הוא תוצאה של אי הבנות ותרגומים שגויים. שמו המקורי של הכוכב בערבית היה "אל-מינהר אל-דאג'אג'ה" (מקור התרנגולת). המלומדים שתרגמו את השם ללטינית חשבו כי מדובר בסוג של צמחי תבלין ותרגמו אותו ל"אב אירו" (ab ireo מה-אירו). הכוכב קיבל את שמו הנוכחי כשמאוחר יותר החליטו האסטרונומים כי נפלה שגיאה בהדפסה וכי התרגום מערבית צריך להיות "אלביראו" (al-bireo).

==תכונות==
מערכת אלביראו מרוחקת כ-385 שנות אור מכדור הארץ. בעבר נחשבו שני הכוכבים כוכב כפול אופטי, משום שלא נראה שהם מקיפים מרכז משותף כבכוכבים זוגיים אמיתיים. עם זאת, למרות המרחק הגדול ביניהם, מראות התצפיות כי שני הכוכבים נמצאים באותו המרחק ונעים יחד כך שייתכן שהם מהווים מערכת זוגית. במקרה כזה זמן ההקפה שלהם הוא לפחות 75,000 שנים. כמו כן, אלביראו A, הכוכב הצהוב והבהיר מבין השניים, הוא בעצמו כוכב זוגי.

===תכונות אלביראו A===
אלביראו A הוא כוכב זוגי המורכב מענק כתום מסוג ספקטרלי K3 ומכוכב הסדרה הראשית כחול מסוג ספקטרלי B9. הכוכבים מקיפים זה את זה במרחק ממוצע של כ-40 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של כ-100 שנים. לא ניתן להפריד בין שני הכוכבים בטלסקופ חובבים ונדרש ציוד מקצועי לשם כך. הרדיוס של אלביראו A1 הוא פי 50 מרדיוס השמש ומסתו כ-5 מסות שמש. הטמפרטורה על פניו נמוכה יחסית, כ-4,400 קלווין, והוא מאיר בעוצמה של כמעט פי 1,000 מעוצמת ההארה של השמש ובכך הוא מאפיל לחלוטין על אלביראו A2 העמום יותר. 

לאלביראו A2 מסה נמוכה יותר של 3.2 מסות שמש ורדיוסו גדול פי שלושה מרדיוס השמש. בשל הטמפרטורה הגבוהה שלו, כ-11,000 קלווין הוא מאיר בעוצמה של פי 75 מהשמש באור נראה ופי 100 בצירוף הקרינה בתחום העל-סגול.

===תכונות אלביראו B===
אלביראו B הוא כוכב הסדרה הראשית כחול מסוג ספקטרלי B8, דומה לאלביראו A2. מסתו וקוטרו גדולים במעט משל אלביראו A2 והטמפרטורה על פניו גם כן גבוהה במעט, כ-12,000 קלווין. ההפרש הקטן בקוטר ובטמפרטורה מספיק כדי שעוצמת ההארה שלו ביחס לעוצמת ההארה של אלביראו A2 תהיה גדולה פי 1.5 בתחום הנראה וכמעט פי שניים בצירוף התחום העל-סגול.

==קישורים חיצוניים==

* [http://stars.astro.illinois.edu/sow/albireo.html אלביראו] באתר של ג'ים קלר

קטגוריה:מערכות מרובות כוכבים
קטגוריה:ענקים מסוג K
קטגוריה:כוכבי הסדרה הראשית מסוג B
קטגוריה:קבוצת הכוכבים ברבור
צקלג

צִקְלַג היא עיר מקראית בארץ פלשתים, שדוד ישב בה בימים שברח מפני שאול, בעקבות זאת נכללה בשטחה של ממלכת יהודה.

==בתנ"ך==
ברשימות הנחלות בספר יהושע מופיעה צקלג בערי נחלת יהודה: "ויהיו הערים מקצה למטה בני יהודה אל גבול אדום בנגבה קבצאל ועדר ויגור ... וצקלג ומדמנה וסנסנה" ובנחלת שמעון: .

פירוש מקובל טוען שצקלג הייתה בנחלתו של שבט יהודה, אך ניתנה לאחר מכן לשבט שמעון.

לפי ספר שמואל הייתה אחת מ"ערי השדה" של אכיש מלך גת, שנתנה לדוד ואנשיו. לאחר תקופה יצא דוד מצקלג לחברון, שם הוא נמשח למלך. מצוין שהעיר נשארה בידי מלכי יהודה ("עַד הַיּוֹם הַזֶּה". ).

לפי ספר נחמיה צקלג נושבה מחדש בתקופת שיבת ציון, בתקופתו של נחמיה.

השם צקלג אינו שם עברי, אלא שם פלישתי. [https://travel.walla.co.il/item/3246098]

==זיהוי==
לצקלג הוצעו מספר זיהויים על ידי החוקרים:

היו שזיהו את צקלג עם ח'רבת זחיליקה, הנמצאת 18 קילומטר מזרחית לעזה, בגלל דמיון השם לצקלג.

אלברכט אלט הציע לזהות את צקלג בתל א-חויליפה שליד קיבוץ להב. זיהוי זה היה מקובל בשנות ה-50 ובעקבות זאת קבעה ועדת השמות הממשלתית את שם קיבוץ להב כ"צקלג".

בשנות ה-50 המאוחרות הועלו פקפוקים לגבי זיהוי זה ובנימין מזר, יוחנן אהרוני וארכאולוגים נוספים העדיפו לזהות את צקלג בתל שרע, וועדת השמות הממשלתית הסירה את השם צקלג מעל קיבוץ להב. זיהוי זה שנעשה על בסיס שיקולים היסטוריים וגאוגרפיים, נתמך לאחר מכן בממצא הארכאולוגי שנמצא בחפירות באתר, שכללו קרמיקה פלשתית.

ביולי 2019 הציעו פרופ' יוסף גרפינקל, ראש המכון לארכאולוגיה של האוניברסיטה העברית בירושלים, סער גנור מרשות העתיקות וד"ר קייל קיימר מאוניברסיטת מק-קווארי בסידני שבאוסטרליה לזהות את צקלג באתר ח'ירבת א-ראעי שבשפלת יהודה - בין קריית גת ללכיש. זיהוי זה מתבסס על מציאת עיר פלשתית שנחרבה ועליה עיר יהודית המתוארכת לימי דוד המלך. פרופסור יגאל לוין שלל זיהוי זה בטענה שצקלג נמצאת על פי התנ"ך בנגב המערבי, ולכן לא היה יכול להיות בשפלת יהודה.

ביוני 2020 פרסם פרופ' משה גרסיאל הוכחה לזיהוי בתל שרע מהמסורת הערבית הלוקאלית. הכינוי "שריעה" הניתן לתל ולוואדי שלמרגלותיו, כמו גם הקיצור תל שרע, משמעותם העיקרית בערבית: חוק ומשפט, ובכך הנציחו את החוק והמשפט שקבע דוד באזור צקלג בדבר חלוקת שלל המלחמה בין אלה שנשארו מאחור ובין אלה שיצאו למלחמה בעמלקים שפשטו על צקלג (שמ"א ל, יח-כה).

== קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט שמעון
קטגוריה:ערי פלשתים
קטגוריה:להב (קיבוץ)
יוחנן זראי

יוחנן זראי (14 בפברואר 1929 – 29 בדצמבר 2016) היה מלחין ישראלי, שפעל בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20.

==ביוגרפיה==
זראי נולד בבודפשט שבהונגריה. לפי עדותו, הוא נמשך בילדותו לנגינה בפסנתר לאחר ששמע את סיפוריו של אביו, עיתונאי במקצועו, שעבד כמזכירו של גוסטב מאהלר. דודו הוא בלה זרקוביץ (Zerkovitz Béla), מלחין מצליח ומוכר בהונגריה. סבתו למדה שירה ופיתוח קול אצל קרל גולדמארק. יוחנן שרד את השואה לאחר שהיה בגטו ובמחנה ריכוז במערב הונגריה, ניצל מצעדת המוות למאוטהאוזן באמצעות תעודות מזויפות, ותרם גם להצלת הוריו. לאחר השואה למד באקדמיה למוזיקה בבודפשט ובאוסטריה.

עלה לישראל בשנת 1950. גר ביפו ובעין גב ולימד באקדמיה למוזיקה בירושלים.

הלחין מספר רב של שירים ללהקות צבאיות שונות, בהם "רוח סתיו", "אחד גבוה ושניים קטנים", "כוכב הצפון" ושירי הזיכרון "אחי הצעיר יהודה" ו"מי שחלם".
עבד בקול ישראל בניצוח, ויצר מוזיקה לתסכיתי רדיו רבים.

הלחין מוזיקה ושירים להצגות תיאטרון ולסרטי קולנוע ישראלים, בין היתר עבד יחד עם הפזמונאית נעמי שמר על הלחנת השירים וההפקה המוזיקלית של המחזמר "חמש-חמש" והלחין את פסקול הסרט "סאלח שבתי" עם השירים "לי ולך" ו"משיח הזקן", את הפסקול לסרט "האם תל אביב בוערת?", ואת הפסקול לסרט "נס בעיירה" ו"הגלולה". כמו כן הלחין את השיר "עם רדת יום", למילותיו של יעקב שבתאי, עבור הסרט "מצור".

במהלך שנות השישים הלחין שירים לאמנים מובילים ושיתף פעולה עם הפזמונאים חיים חפר ודידי מנוסי. בין שיריו: "אם רק תבואי בחמש", "צריף ישן", "תן לגמור מילה" ו"תפוח הזהב" בביצוע שלישיית גשר הירקון, "שיר הקטר", "הסלע האדום", "שיר סתיו", "למה לא אמרת לי" ו"שיר ההד" בביצוע אריק לביא. חלק משיריו בוצע על ידי אשתו, הזמרת ריקה זראי, כשבין להיטיה היו "גן השקמים" ו"קול אורלוגין".

בשנת 1971 היגר לקלן שבגרמניה, בעקבות הזמנה ליצור מוזיקה ניסיונית משולבת בווידאו-ארט. בהמשך, עבד שם בתרפיה במוזיקה עם ילדים פגועים והכיר את רעייתו השלישית, רוזמרי.
בשנת 1992 עבר לגור בהולנד.
במאי 2010 ערך התיאטרון הקאמרי מופע מחווה לזראי.

היה נשוי לזמרת ריקה זראי מסוף שנות החמישים עד לגירושיהם בתחילת שנות ה-70, בשנת 1959 נולדה להם בת, יעל.

נפטר ב-29 בדצמבר 2016 בהולנד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* יוחנן זראי [http://nillydagan.com/מלחיני-משוררים-ישראלים-אב-התשעה/1726-יוחנן-זראי באסופת מלחיני שירי משוררים], בעריכת דודו אלהרר, האתר של נילי דגן

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס נורדאו
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לגרמניה
קטגוריה:ישראלים שהיגרו להולנד
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
1957 במוזיקה

== אירועים ==
* פול מקרטני וג'ון לנון, שלימים הקימו את הלהקה המצליחה - "הביטלס", נפגשו לראשונה באירוע בגן של כנסיית סיינט פיטר שבו לנון הופיע עם להקתו "The Quarrymen", וכבר אז היה ברור להם שישתפו פעולה ביחד בתחום המוזיקה.
* נעמי שמר כתבה את השיר הראשון שלה בלהקת "בצל ירוק" שמו של השיר הוא "זמר נודד".

== נולדו ==
* 11 ביוני – ג'מלאדין טקומה (Jamaaladeen Tacuma), מוזיקאי ג'אז.
* 7 ביולי – ברי סחרוף, זמר ומלחין.
* 1 בספטמבר – גלוריה אסטפן, זמרת
* 19 בנובמבר – עפרה חזה, זמרת ישראלית (נפטרה ב-2000).

== נפטרו ==
* 16 בינואר – ארטורו טוסקניני (Arturo Toscanini) מנצח איטלקי
* 12 ביוני – ג'ימי דורסי (Jimmy Dorsey), מוזיקאי

==קישורים חיצוניים==

*
מוזיקה
תיבה (מוזיקה)

רבעים]]
שתי תיבות
קווי-תיבה שונים
בתיווי מוזיקלי, תיבה (באנגלית: Bar או Measure) היא מקטע זמן, המוגדר על ידי מספר נתון של פעמות של משך זמן נתון. באופן טיפוסי, קטע מוזיקלי בנוי ממספר תיבות באותו אורך, ובכתב התווים המקובל בימינו, מספר הפעמות בכל תיבה מופיע בראשית היצירה, ליד סימן המשקל (לדוגמה, 3/4).

המילה "תיבה" היא התרגום העברי למושגים בשפות שונות, שכולם מקובלים בשימוש בשפת המוזיקה. "באר" הוא המושג הבריטי ואילו "מיז'ר" הוא המושג האמריקאי, ואף כי נהוג להחליף ביניהם בשימוש רגיל, הרי "באר" במובנו המדויק מתייחס רק לקווים המאונכים המגדירים את התיבה, בעוד "מיז'ר" מתייחס לפעמות שבין קווים אלה. לצד שני המושגים האנגלו-סקסיים הללו קיים המושג "טאקט" (Takt) הגרמני, שהיה מקובל בשימוש במשך שנים רבות בישראל.

התיבה הראשונה במשקל מלא בתוך יצירה נקראת "תיבה 1". כאשר יצירה מתחילה בקדמה (Auftakt - צליל לא מודגש בסוף תיבה, השייך למעשה לתיבה הבאה) "תיבה 1" תהיה התיבה הבאה אחריה.

בתמונה השמאלית למטה מוצגים קווי תיבה שונים - משמאל לימין: קו רגיל המפריד בין תיבה לתיבה; קו כפול, המציין סיום קטע והתחלת קטע חדש; קו סיום; התחלת קטע עם סימן חזרה; סיום קטע עם סימן חזרה; קו המציין סיום עם חזרה והתחלה עם חזרה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קצב
קטגוריה:סימנים מוזיקליים
קצב (מוזיקה)

קֶצֶב (באנגלית: Rhythm; לקוח מיוונית: ῥυθμός, ריתמוס) הוא מושג המתאר כל סוג של חזרה, במרווחי זמן קבועים או משתנים, ומהווה מושג יסודי במוזיקה ובריקוד. המושג מתייחס למכלול המקיף את כל יחסי הזמן במוזיקה, ומורכב ממִשְׁקָל, מִקְצָב ומִמִפְעָם. מושג הקצב נוגע במתמטיקה, בפילוסופיה ובפסיכולוגיה. 

==ראו גם==
* משקל בשירה
* משקל במוזיקה
* מפעם (טמפו)

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:תאוריית המוזיקה