OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אל-מסעודי

עלי אבו אלחסן אלמסעודי (בערבית: ابو الحسن علي المسعودي) היה היסטוריון וגאוגרף מוסלמי שנפטר בבגדאד בשנת 957 לספירה.
נחשב לגדול הגאוגרפים בדורו.

אל-מסעודי ידוע בשל ספרו הגאוגרפי וההיסטורי הגדול "שדות המרעה של הזהב ומכרות האבנים היקרות" ("מרוג' א-ד'הב"; נכתב בין השנים 943–947), שתיאר את האזורים הגאוגרפיים השונים בעולם ואת ההיסטוריה של העמים במאה העשירית לספירה. בספר הזה התייחס גם למנהגים התרבותיים אשר היו קיימים בתקופתו בארצות שונות, כגון הודו, סין, העמים הטורקים ושבטים שונים באפריקה. התייחסותו למנהגי אותה העת סייעה רבות למחקר האנתרופולוגי וההיסטורי בזמננו, והובילה להבנת התהליכים התרבותיים והחברתיים אשר עברו עמי המזרח מן המאה העשירית ועד ימינו.

אל-מסעודי תיאר את עמי הצפון של אירופה, חיבר דין-וחשבון קצר על "ארץ הפרנקים" והיסטוריה קצרה של מלָכֶיה מכלוביס הראשון ועד לואי הרביעי, שלדבריו התבסס בכתיבתה על ספר שחיבר בישוף פרנקי למען הנסיך של ספרד אל-חַכּם, בשנת 939. מסעודי גילה עותק של ספר זה במצרים בשנת 947. נראה כי זה היה הניסיון היחיד שעשה היסטוריון מוסלמי בימי הביניים לכתוב היסטוריה של המערב הנוצרי (גם אם בקווים כלליים בלבד).
כמו כן, הוא מספר בספרו על מלך הכוזרים שהתגייר בימיו של הח'ליפה הארון א-רשיד.

בספרו התייחס אל-מסעודי גם להיסטוריה של עם ישראל כאשר העדיף להשתמש בתנ"ך כמקור היסטורי, בחירה שבעטיה ספג ביקורת מצד ההיסטוריון והסוציולוג המוסלמי אבן ח'לדון שטען שצריך להעמיד את פסוקי התנ"ך לביקורת היסטורית ולא לקבל דברים שנראו שהם סותרים את ההיגיון האנושי. למרות הביקורת הזאת נשאר ספרו של אל-מסעודי מקור עיקרי להיסטוריה המוסלמית בפרט ולהיסטוריה העולמית והתרבותית בכלל במאה העשירית לספירה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.archive.org/texts/flipbook/flippy.php?id=historicalencycl00masrich Meadows of gold and mines of gems], תרגום לאנגלית של ספרו של אל-מסעודי

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריונים ערבים
קטגוריה:ילידי 896
קטגוריה:נפטרים ב-956
ניק גריפין

ניקולס ג'ון גריפין (באנגלית: Nicholas John "Nick" Griffin; נולד ב-1959) הוא פוליטיקאי בריטי המשויך לימין הקיצוני, שכיהן כיו"ר המפלגה הלאומית הבריטית (BNP) מאז 1999 ועד 2014 גריפין היה מכחיש שואה מוצהר, אך בשנים האחרונות חזר בו.

==נעוריו ותחילת דרכו==
גריפין נולד בצפון לונדון וגדל בהלסוורת. למד היסטוריה ומשפטים באוניברסיטת קיימברידג'. שני הוריו הם פעילים פוליטיים בימין המפה הפוליטית. אמו, גיין, אף היא פעילה המפלגה הלאומית הבריטית ואביו, אדגר, היה פעיל במפלגה השמרנית עד להדחתו בשל סיוע פעיל למפלגה הלאומית.

גריפין החל במעורבותו הפוליטית בגיל 14, כאשר אביו צירף אותו לפגישות של מפלגת החזית הלאומית (NF). עד 1978 הפך גריפין למתאם הארצי של החזית הלאומית והיה ממקורביו של רוברטו פיורה, נאו-פאשיסט איטלקי, אשר התגורר בלונדון בשל מעורבותו בטבח בולוניה ב-1980, בו נהרגו 85 ונפצעו למעלה מ-200 בפיצוץ של מטען בתחנת הרכבת המרכזית בבולוניה. פיורה נחשב כמי שהשפיע רבות על התפתחותו הפוליטית של גריפין. במהלך שנות השמונים גריפין הפך לאחד ממנהיגי תנועת העמדה השלישית הבינלאומית (ITP), תנועה פאשיסטית וגזענית מחתרתית אשר הוקמה על ידי פיורה.

==פעילות פוליטית==
במהלך שנות ה-90 החל גריפין להיות פעיל במפלגה הלאומית הבריטית. עד 1997 הוא שימש כעורך עיתון "הרונה", כתב עת אנטישמי של המפלגה הלאומית. במסגרת תפקידו כעורך הוא טען כי השואה היא תרמית היסטורית וטבע את המונח "Holohoax" (שילוב של המילים שואה ותרמית). בעקבות התבטאויות אלו הורשע ב-1998 בהסתה לגזענות ונקנס. ב-1999 נבחר גריפין ליו"ר המפלגה הלאומית. כיו"ר, הוא החל ברפורמות במפלגה כדי למתן את תדמיתה הגזענית, לקראת ההתמודדות בבחירות. גריפין מיקד את מצע המפלגה כנגד מהגרים וזרים. המפלגה, תחת הנהגתו זכתה למספר הישגים זעומים בבחירות ברחבי בריטניה, אך לא זכתה למושב בפרלמנט. במהלך תפקידו, נפגש גריפין עם מנהיג הקו קלוקס קלאן לשעבר, דייוויד דיוק ועם מנהיג לוב, מועמר קדאפי. כיו"ר המפלגה הוא התבטא רבות בגנות יהודים, הומוסקסואלים וזרים. (באחד ממאבקיו הפוליטיים ייחס לו אחד מאנשי-מפלגתו יחסים הומוסקסואליים; גריפין הכחיש נמרצות).

בשנת 2009 הכריז גריפין כי יהודים ולאומנים אירופיים צריכים להגיע ל"הפסקת אש" כדי להילחם יחדיו באסלאם הרדיקלי. לדבריו שני הצדדים עשו טעויות מרות במסגרת "היחסים המעוותים" ביניהם, אך הגיעה השעה להשאיר את המשקעים הללו מאחור ולצאת למאבק משותף על גורל המערב. לדבריו, בעבר היה אנטישמי, אך הוא חדל מכך, והוא אף הודה כי במלחמת העולם השנייה רצחו הנאצים כמות עצומה של יהודים. הוא סירב, עם זאת, לפרט את עמדתו המדויקת לגבי השואה, לטענתו מחשש שייתן בכך אמתלה להעמדתו לדין.

ב-1 באוקטובר 2014 סולק מה-BNP לאחר שהואשם כי ניסה "לזרוע פילוג" באמצעות בדיית נתונים כוזבים אודות מצב המפלגה. באותה שנה גם הוכרז כפושט רגל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20140710023046/http://www.bnp.org.uk/ אתר המפלגה הלאומית הבריטית]
* [http://chairmanscolumn.blogspot.com Nick Griffin's personal blog הבלוג של גריפין]
* [http://news.bbc.co.uk/1/hi/programmes/newsnight/3901631.stm BBC ראיון של ה-BBC עם גריפין]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים בריטים
קטגוריה:מכחישי שואה
קטגוריה:חברי הפרלמנט האירופי
קטגוריה:אנטישמיות בממלכה המאוחדת: אישים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1959
אלפרד רניי

אלפרד רֶנְיִי (בהונגרית: Rényi Alfréd; אלפבית פונטי בינלאומי: ; 20 במרץ 1921 – 1 בפברואר 1970) היה מתמטיקאי הונגרי- יהודי, שתרם, בין השאר, לתחומי הקומבינטוריקה, תורת הגרפים ובעיקר לתורת ההסתברות. זוכה פרס קושוט פעמיים (1949, 1954).

==קורות חיים==
לאחר שסיים את חוק לימודיו בבית הספר התיכון, נאלץ רניי לעבוד במספנה, בגלל חוקי הנומרוס קלאוזוס שהגבילו את מספר היהודים שהורשו ללמוד באוניברסיטאות. לאחר שניצח בתחרות במתמטיקה וביוונית הורשה ללמוד באוניברסיטה בשנת 1939. ב־1944 גויס לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים ייהודים במסגרת הצבא ההונגרי), אך הצליח להימלט ממנו. לאחר הבריחה, השיג רניי מסמכים מזויפים שבעזרתם הסתתר בבודפשט והתחמק ממעצר במשך חצי שנה. כשהוריו נלקחו לגטו בודפשט, הסתנן רניי לשם, והצליח להוציא אותם החוצה בחשאי.

ב־1945 השלים דוקטורט באוניברסיטת סגד שבעיר סגד, תחת הנחייתו של פרידיש ריס, עבור עבודתו על טור פורייה. ב־1946 נסע ללנינגרד כדי ללמוד אצל יורי ליניק ואיוואן וינוגרדוב. הוא למד שם את תורת המספרים במהירות, ואף הוכיח משפט חשוב הקשור בהשערת גולדבך: קיים מספר <math>\ K</math>, כזה שניתן לבטא באמצעותו כל מספר זוגי כסכום של מספר ראשוני ומספר שני שניתן לביטוי כמכפלה של לא יותר מ־<math>\ K</math> ראשוניים.

ב־1948 פגש רניי באמסטרדם את חברו משכבר הימים פאול ארדש, פגישה שהובילה לשיתוף פעולה נרחב, שכלל 32 מאמרים משותפים יחד עם ארדש, ביניהם 8 מאמרים שהיוו פריצת דרך בתורת הגרפים אודות תורת הרשתות האקראיות. רניי הוא גם המקור למשפט המיוחס לעיתים לארדש (שבעצמו ציטט את רניי): "מתמטיקאי הוא מכונה שהופכת כוס קפה למשפט מתמטי".

כשחזר להונגריה הקדיש את זמנו לתורת ההסתברות, שהייתה תחום המחקר העיקרי בחייו. עם חזרתו הוא גם ייסד את המכון המתמטי באקדמיה ההונגרית למדעים שבבודפשט ב־1949, ועמד בראשו עד מותו ב־1970. הוא נבחר גם כחבר נספח (1949) וחבר מן המניין (1956) באקדמיה ההונגרית למדעים לפני שנים אחדות הוסב שם המכון, וכיום הוא נקרא על שמו של רניי.

בתורת האינפורמציה הוא הציג את מושג אנטרופיית רניי, שהיא הכללה של אנטרופיית שנון.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20060904030055/http://www.renyi.hu/arenyi.html ביוגרפיה קצרה של רניי] באתר המכון למתמטיקה על שם אלפרד רניי שבאקדמיה ההונגרית למדעים
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:חוקרי תורת ההסתברות יהודים
קטגוריה:יהודים זוכי פרס קושוט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סגד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1921
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1970
כורכום

ממוזער
ממוזער
ממוזער
כֻּרְכּום (שם מדעי: Curcuma longa, בעברית: כורכומה ארוכה) הוא צמח רב-שנתי במשפחת הזנגביליים, המוכר בעיקר כתבלין וכתרופה ביתית.

מוצא הצמח בתת-היבשת ההודית ודרום-מזרח אסיה. צמח הכורכום בעל קנה שורש דמוי פקעת. גבעולי הצמח יכולים להגיע עד לגובה של שלושה מטרים. הצמח בעל עלים גדולים, פורח בסתיו בשיבולת צפופה. ריבוי צמח הכורכום נעשה על ידי חלוקת הפקעת. קנה השורש הוא בצבע כתום ועטוף בקליפה חומה, והוא מזכיר בצורתו את קרוב משפחתו של הכורכום - הזנגביל.

הכורכום מכיל חומר שנקרא כורכומין. בכורכום נעשה שימוש ברפואה המסורתית, אבל אין לו יעילות רפואית קלינית.

==כתבלין==

הכורכום משמש בבישול בעיקר בצורתו הטחונה, ולעיתים בשימוש בשורשים מיובשים או טריים. אבקת התבלין הנמכרת בשווקים כתבלין טהור, או בתערובת עם תבלינים או חומרים נוספים. לתבלין המופק מהשורש המיובש והטחון צבע צהוב עז, וריח ייחודי. בתיבול הוא מעניק למאכלים צבע זהוב וטעם עדין.

הכורכום מרכיב חשוב בתערובות המסאלה (קארי) ההודיות והחווייג' התימני וכן מסייע במתן צבע אופייני לרוטב חרדל.

לדעת רבים הכורכום לא כלול באיסור אכילת קטניות בפסח הנהוג בקרב יהודי אשכנז.

==שימושים רפואיים==

בצורתו הטריה מכיל הכורכום אשלגן, חומצה אסקורבית (ויטמין C), בטא-קרוטן וחומרים מעכבי חמצון.

המרכז הארצי לבריאות משלימה ואינטגרטיבית (NCCIH) של המכונים הלאומיים לבריאות בארצות הברית ערך סיכום על האפקטיביות הרפואית של הכורכום<ref name=":0"></ref>. בסיכום נרשם שאף על פי שנעשו מחקרים רבים על מרכיבי הכורכום, השפעותיהם הרפואיות עדיין לא ברורות<ref name=":0" /><ref></ref>. החומר הפעיל בצמח הכורכום נקרא כורכומין (Curcumin). לכורכום ולכורכומין מגוון פעולות ביולוגיות, אך קשה לחקור אותן מכמה סיבות. ראשית, הכורכומין אינו יציב ומשתנה בקלות לחומרים אחרים. שנית, כשצורכים כורכום באופן אוראלי, הזמינות הביולוגית שלו נמוכה, ורק מעט ממנו מגיע לזרם הדם. שלישית, קיימת שונות גבוהה בהרכב החומרים של מוצרי כורכום וכורכומין<ref name=":0" />.

הכורכומין נחקר בהקשר לפעילותו האפשרית נגד דלקת וכטיפול לסרטן ושימושים רפואיים נוספים. חרף מספר הרב של המחקרים בתחום, לא נמצאו ראיות ליעילות מספקת של הכורכומין לטפל בבעיות אלה. מחקר שנערך בבית החולים שיבא מצא כי כורכומין מסייע בטיפול במחלת קוליטיס כיבית, אולם שותף למחקר הדגיש כי ריכוז הכורכומין בכורכום, 5%, נמוך מכדי שצריכת כורכום תהווה טיפול במחלה.

צריכת כורכום במינונים גבוהים מהנמצא בדרך-כלל במזון, עלולה להיות מסוכנת לנשים בהיריון<ref name=":0" />. עדיין לא ברור אם השימוש בכורכום בטוח בתקופת ההנקה<ref name=":0" />.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070312033521/http://www.koshernet.co.il/foods/curcuma.htm הכורכום ביהדות]
* תמי אדיב ורינת זיו, [https://www.clalit.co.il/he/lifestyle/nutrition/Pages/Turmeric.aspx שגעת הכורכום: על מה כל הרעש?] באתר שירותי בריאות כללית, 8 ביוני 2017
* 
* מעין ברנע־זהר, [https://davidson.weizmann.ac.il/online/reasonabledoubt/%D7%92%D7%99%D7%9C%D7%95%D7%99%D7%99%D7%9D-%D7%97%D7%93%D7%A9%D7%99%D7%9D-%D7%A2%D7%9C-%D7%94%D7%9B%D7%95%D7%A8%D7%9B%D7%95%D7%9D-0 גילויים חדשים על הכורכום,] באתר של מכון דוידסון לחינוך מדעי, 10 בינואר 2023
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:תבלינים
קטגוריה:זנגבילאים
קטגוריה:אבקות מזון
מרמריס

מרמריס (בטורקית: Marmaris) היא עיר ואתר קייט לחוף הים האגאי מול האי רודוס, בנפת מולה במחוז הים האגאי שבדרום-מערב טורקיה. בשל מיקומה ב לחופי הים האגאי מרמריס היא יעד תיירות ועיר נמל חשובה. מקור ההכנסה העיקרי של העיר הוא התיירות. מרמריס היא גם מרכז שיט ימי ויש בה מרינה גדולה. ספינות מעבורת משרתות בקו לאי רודוס, וספינות תיירים גדולות עוגנות לחופיה.

==אקלים==
מזג האוויר הים תיכוני מאופיין על ידי קיץ חם ולח וחורף גשום וקריר. ביולי ואוגוסט ייתכנו גלי חום והטמפרטורה עלולה להגיע עד 45 מעלות צלזיוס. תיירים רבים מעדיפים להגיע בספטמבר ובאוקטובר, כאשר הטמפרטורות יורדות.

==היסטוריה==
העיר, שנוסדה על ידי היוונים העתיקים, נודעה במאה השישית לפני הספירה בשם פיסקוס. ב-1522 לספירה סולימאן הראשון יצא ממרמריס עם 300 אוניות ו-200,000 אנשי צבא וכבש את האי רודוס מידי ההוספיטלרים. ב-1798 חנה בנמל מרמריס הצי של האדמירל נלסון לפני שיצא לקרב הימי שבו ניצח את הארמדה של נפוליאון (קרב הנילוס) באבוקיר שלחופי מצרים.

לפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה 97,818 תושבים. בעונת התיירות האוכלוסייה מגיעה ל-300,000 - 400,000 איש.

==ערים תאומות==
למרמריס שלוש ערים תאומות:
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טורקיה: ערי חוף
קטגוריה:הריביירה הטורקית
קטגוריה:טורקיה: ערי נמל
ציקלוהקסאן

{| border="5" cellpadding="3" cellspacing="0" style="width:235px;float:left;margin-right:1em;"
|- colspan=2 align=center
|-
!colspan="2" align=center bgcolor="#FFDEAD"|
ציקלוהקסאן
|-
|align="center" colspan="2" |מודל תלת-ממדי של מולקולות ציקלוהקסאן
איור קווי של מולקולות ציקלוהקסאן
|-
!colspan="2" align=center bgcolor="#FFDEAD"|
כללי
|-
|נוסחה כימית
|C<sub>6</sub>H<sub>12</sub>
|-
|מסה מולרית
|84.16 g/mol
|-
|מספר CAS
|110-82-7
|-
|מראה
|נוזל שקוף
|-
!colspan="2" align="right" bgcolor="#FFDEAD"|
תכונות 
|-
|צפיפות
|0.779 גרם/מ"ל
|-
|מסיסות במים
|מסיס בקושי
|-
|מסיסות באתנול
|מסיס
|-
|נקודת התכה
|6.55 מעלות צלזיוס
|-
|נקודת רתיחה
|80.74
|-
|נקודת הבזק
|20°C-
|-
|נקודת התלקחות
|245°C
|-
|מקדם שבירה
|1.4266
|-
!colspan="2" align="right" bgcolor="#FFDEAD"|
תרמודינמיקה 
|-
|אנתלפיית התהוות סטנדרטית
|156- kJ/mol
|-
|אנתלפיית שרפה סטנדרטית
|3920- kJ/mol
|-
|אנטרופיה מולרית סטנדרטית
|? J/K x mol
|-
!colspan="2" align="right" bgcolor="#FFDEAD"|
סכנות 
|-
|סיווג EU
|דליק (F), מזיק (Xn), מסוכן לסביבה (N)
|}

ציקלוהקסאן (באנגלית: Cyclohexane) הוא תרכובת אורגנית פחמימנית שנוסחתה הכימית C<sub>6</sub>H<sub>12</sub>.

ציקלוהקסאן משמש כממס לא-פולרי בתעשייה הכימית וגם כחומר גלם לייצור כימי של חומצה אדיפית וקרבולקטם, שני חומרים בעל שימוש ליצירת ניילון.

==איזומרים קונפורמציונים==

הקונפורמרים של ציקלוהקסאן נלמדו באופן אינטנסיבי בשנים האחרונות.

בניגוד למולקולות טבעתיות בעלות מספר נמוך יותר של פחמנים, בציקלוהקסאן כמעט לא קיים מתח טבעתי (חוסר יציבות הנובע מהפער בין זווית הקשירה הטבעית בין האטומים, לבין זווית הקשירה שמתחייבת מהצורה הגאומטרית של המולקולה הטבעתית), כיוון שזווית הקשירה האופיינית להכלאת sp3 קרובה מאוד לזווית הקשר הטבעית במשושה. על מנת לצמצם את מספרן של אינטראקציות הדחייה בין המתמירים (האטומים הקשורים לכל פחמן בטבעת) בעמדות סמוכות, המולקולה מצויה בדרך-כלל ב"קונפורמציית כיסא", בה פחמן אחד מצוי מתחת למישור הטבעת, ואילו הפחמן שמולו נמצא מעל מישור הטבעת. בקונפרמציית הכיסא, על כל אחד מאטומי הפחמן בטבעת מתמיר אחד בעמדה אקווטורילית (משוונית), ומתמיר שני בעמדה אקסיאלית (צירית). כל שני מתמירים אקווטרלים סמוכים וכן כל שני מתמירים אקסיאלים סמוכים נמצאים בעמדת טראנס זה לזה (כלומר, הם מצויים משני הצדדים של מישור הטבעת), וכל מתמיר אקווטריולי נמצא בעמדת ציס למתמיר האקסיאלי הסמוך לו (כלומר, באותו צד של מישור הטבעת). עובדה זו, יחד עם העדר המתח הטבעתי, מסבירה את היציבות היחסית של ציקלוהקסאן לעומת מולקולות טבעתיות בעלות מספר פחמנים נמוך יותר. 

לכל ציקלוהקסאן שתי קונפורמציות כיסא אפשריות, המצויות בשיווי משקל זו עם זה. כאשר קונפורמציית כיסא אחת הופכת לשנייה, כל המתמירים האקסיאלים נעשים אקווטורילים, וכל המתמירים האקווטורילים נעשים אקסיאלים - אך יחסי הציס והטראנס אינם משתנים, כיוון שהם תלויים באיזומריה המרחבית ולא בקונפורמציה. למולקולה קיימות גם קונפרמציות נוספות, פחות יציבות, כגון קונפרמציית חצי כיסא, סירה וסירה מעוותת - הנקראות כך בגלל צורתן. 

מבנה כיסא של ציקלוהקסאן. באדום מסומנים המתמירים האקסיאלים, ובכחול המתמירים האקווטורילים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטגוריה:ציקלואלקאנים
קטגוריה:ממסים אפרוטיים
באגאן

באגאן (בבורמזית: ပုဂံ, בתעתיק ישן: פאגאן) היא עיר עתיקה וחרבה במיאנמר, ששימשה בעבר כעיר הבירה הראשונה של ממלכת פאגאן, הישות המוקדמת ביותר שכללה את שטחי מיאנמר המודרנית. ב-2019 באגאן הוכרזה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

באגאן נמצאת על גדות הנהר , כ-500 קילומטרים צפונית מיאנגון ו-193 ק"מ דרומית למנדליי.
בבאגאן נמצא אוסף של סטופות ומקדשים עתיקים - בהם למעלה מאלפיים שרידי מבנים שנותרו על תילם, הפרושים על יותר מ-40 קילומטרים רבועים. האתר הארכאולוגי של באגאן עומד בשורה אחת עם האתרים הארכאולוגיים המובילים באסיה כמו אנגקור בקמבודיה ובורובודור באינדונזיה.

==אדריכלות בעיר==
המונומנט הבודהיסטי המרכזי משנה ממקום למקום את צורתו האדריכלית. בבאגאן, כמו בכל העולם הבודהיסטי, יש שתי צורות בסיסיות של מונומנטים: סטופה (זאדי Zedi בשפה המקומית) ומקדש.

סטופה הוא מבנה אטום, לרוב בצורה של פעמון, המכיל שרידים של בודהה או של נזירים ומורים שהגיעו לרמת הארה גבוהה, לרוב, אין בו פסלי בודהה. זהו מבנה חרוטי מסיבי, הבנוי מלבנים על מספר טרסות. הסטופות המיוחדות בבאגאן הן:
Bupaya Pebinkyaung, Lawkananda, Shwesandaw Ngakywenadaung, Shwezigon and the Dhammayazika

מקדש הוא מבנה תפילה. המקדש נותן תחושה של הישג במושגים מרחביים, ונותן לתחושות ולדמיון להשתחרר. המרכיבים הארכיטקטוניים במקדש מוגדרים, כל פינה מוגדרת ובאופן חזותי חזק. הכניסה העיקרית וחלונות המקדש מסמנים את מטרתן. המקדשים הם מבנים שנועדו לתפילה, מאפיינים אותם פסלי בודהה שונים, ומסדרונות ופרוזדורים בארבעת צידי המקדש.

בעוד שהסטופה היא סמל לפולחן, למקדש תפקיד כפול, הן לעבודת האל והן כמקום למדיטציה.

== היסטוריה ==
באגאן נוסדה בשנת 107 לספירה, אך הגיעה לשיא חשיבותה בימי שלטון המלך בשנת 1057 ועד לחורבן הממלכה במהלך המאות ה-12 וה-13. בשנת 1287, לאחר חורבן שושלת סונג הדרומית בסין, החלו תקיפות מונגוליות על ממלכת באגאן, ועל אף שהמונגולים לא כבשו את באגאן, הממלכה חרבה והעיר ננטשה. בניינים וסטופות, נחרבו ונשרפו. ממלכת באגאן חולקה לממלכות קטנות. העיר לא שוחזרה לאחר מכן. בשנת 1975 פגעה בעיר רעידת אדמה חזקה והרסה מקדשים קטנים נוספים. רעידת האדמה הצליחה לפגוע גם בכמה מקדשים גדולים ומאסיביים וסטופות רבות נפגעו.

הממשל הצבאי שיקם חלק מהמבנים שניזוקו ברעידת האדמה - שיקום שעליו נמתחה ביקורת נוקבת בשל האגרסיביות וחוסר המקצועיות בשימור אתר מורשת כה חשוב. המשטר גם נידה את תושבי הכפר שחיו במקום אל כפר חדש שהוקם מחוץ לתחום האתר.

==קישורים חיצוניים==

*[http://whc.unesco.org/en/list/1588 באגאן] באתר אונסק"ו 
*[http://www.myanmarplg.com/eng/virtual_tour.htm Virtual Tour Bagan]
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיאנמר: ערים
קטגוריה:מבני דת
קטגוריה:ארכאולוגיה
קטגוריה:ערים עתיקות שנהרסו
מואנג'ודארו

מואנג'ודארו (באורדו: موہن جوڈڑو; בהינדי: मोएन-जोदड़ो) הייתה אחת מערי תרבות עמק האינדוס. חורבותיה נמצאות כ-80 ק"מ מדרום-מערב לעיר סוקור שבפקיסטן והיא מוכרת על ידי אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. העיר נשמרה במצב טוב יותר מאשר העיר האראפה (שנמצאת במרחק של כ-600 ק"מ ממנה), ומהווה מקור מוצלח יותר למידע על התרבות ששכנה באזור. היא נבנתה במאה ה-26 לפנה"ס וננטשה במאה ה-17 לפנה"ס, ככל הנראה בשל שינוי במסלול הנהר אשר סיפק את צורכי התושבים. ארכאולוגים גילו את חורבות העיר בשנות העשרים של המאה ה-20, ואתר החפירות נמצא בסכנה עקב עליית מפלס מי התהום בעמק נהר האינדוס.

שפת תושבי עמק האינדוס טרם פוענחה, ושמה האמיתי של העיר, כמו גם של ערים נוספות שנתגלו באזור, ובאזור פונג'ב וגוג'ראט אינו ידוע. "מואנג'ודארו" בשפה הסינדית פירושו "תל המתים".

מואנג'ודארו היא עיר מרשימה בהתחשב בעתיקותה. הייתה זו עיר מתוכננת, אשר התבססה על רשת של רחובות ומבנים שנבנו מלבנים עשויות בוץ אפוי, לבנים שיובשו בשמש, ועץ חרוך. בשיאה התגוררו בה כ-35,000 נפש. הייתה לה מערכת ביוב מתקדמת, מבנים חד-קומתיים ודו-קומתיים, ובית מרחץ ציבורי גדול. בית המרחץ נבנה מעל שכבה של זפת טבעית, אשר מנעה את דליפת המים. בעיר גם הייתה באר גדולה, אסם ושוק מרכזי. היה בה גם בניין ובו כבשן תת-קרקעי, ככל הנראה לחימום מי רחצה. העיר מחולקת לשני חלקים: המצודה והעיר התחתונה. רוב שטחה של העיר התחתונה טרם נחשף, אך במצודה נחשף בית המרחץ, אזור מגורים שבו התגוררו כ-5,000 בני-אדם, ושני אולמות גדולים.

העיר נהרסה ונבנתה מחדש לפחות שבע פעמים, ככל הנראה בשל הצפת נהר האינדוס. הערים נבנו אחת על חורבות השנייה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.bbc.com/travel/article/20221114-pakistans-lost-city-of-40000-people Pakistan's lost city of 40,000 people] - מאתר ה-BBC
* 

קטגוריה:פקיסטן: היסטוריה
קטגוריה:העת העתיקה
קטגוריה:סינד
שמואל בן עדיה

שמואל בן עדיה (בערבית: السموأل بن عادياء, א-סמואל אבן עאדיא) היה משורר יהודי שחי במאה השישית לספירה באזור חג'אז (בימינו בערב הסעודית) ומת בעיר תימא (חצי האי ערב) בסביבות 560 לספירה. לשמואל בן עדיה מיוחס ספר שירים שכתוב בערבית שנחשב לאחד הספרים החשובים בחקר השפה הערבית הטרום איסלאמית ובחקר התרבות היהודית בחג'אז. נכדתו, צפייה, הייתה אחת מנשותיו של מוחמד אחרי שנלקחה כשלל.

==בימי חייו==
תפקידו של בן עדיה כמשורר סייע לו רבות בהידוק קשריו עם מנהיגי השבטים הערבים באזור ועם המושלים הערבים מטעם שלטונות פרס והאימפריה הביזנטית. השירה הייתה אמצעי חשוב לבניית סטטוס חברתי ופוליטי חשוב ולהתקדמותו הפוליטית והחברתית של המשורר כאשר הייתה ההשכלה מוגבלת לשכבות מצומצמות בחברה. לפעמים ייחסו התושבים למשוררים כוחות על טבעיים בשל שליטתם בשירה. בצורה זאת הפך שמואל בן עדיה לאחד האנשים העשירים ביותר בחצי האי ערב כאשר הצליח לבנות מבצר גדול שנקרא בשם אל-אבלק. המבצר נבנה כדי לספק מקום הגנה חשוב הן למשפחתו והן לתושבי העיר תימא, ולשמש כמקום שבו הופקדו כספים ונכסים רבים בידי התושבים על מנת לשמור אותם.

==דמותו ומורשתו== 
בספרות הערבית של ימי הביניים חוברו אגדות חינוכיות רבות סביב דמותו של שמואל בן עדיה. מטרת האגדות האלה הייתה להדגיש את ערכי המוסר של החברה בזמנו של מחבר האגדה בימי הביניים. אבן עדיה הוצג כדמות שמשקפת את האידיאל של הנאמנות והיושר. אבן עדיה מוצג כאדם שהעדיף את הנאמנות ופעל נגד האינטרסים האישיים והמשפחתיים שלו כאשר סירב למסור את הפיקדונות של המשורר הערבי הידוע אמרוא אל-קייס שהיו ברשותו למושל עיראק מטעם הפרסים. אחרי שידע המושל העיראקי שאין בכוונתו של שמואל למסור את הפיקדונות הוא רצח את בנו של שמואל, שבו החזיק כבן ערובה. הנאמנות הזאת גרמה ליצירת הפתגם הערבי המפורסם "אין אדם יותר נאמן משמואל" (אופא מן אלסמואל). סיפור זה הונצח בשירו של המוזיקאי והזמר, שי נובלמן, "רץ ביפו", שהופיע באלבומו "יומי הוא חלום".

בעת החדשה היו זרמים הן בקרב היהודים והן בקרב הערבים שניצלו את דמותו ההיסטורית לצרכים אידאולוגים על מנת לגשר בין ערבים ויהודים. היו גם זרמים במיוחד מן הצד הערבי שניסו לטשטש את זהותו היהודית של שמואל בן עדיה ולהבליט אותו כדמות ערבית לאומית אשר חייתה לפני האסלאם. עם זאת שיריו והאגדות החינוכיות סביב דמותו נשארו כמקור השראה לסופרים ואנשי רוח ערבים רבים בעולם הערבי.

על שמו רחוב מרכזי בירושלים המחבר בין מוזיאון רוקפלר לאוכף שבין הר הזיתים להר הצופים בירושלים, וכן ביפו ובחיפה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.adab.com/modules.php?name=Sh3er&doWhat=lsq&shid=220&start=0 ספר השירים של שמואל בן עדיה בערבית]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:משוררים ערבים
קטגוריה:יהודי חצי האי ערב
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6
ציקלוהקסן

ציקלוהקסֵן (באנגלית: Cyclohexene) הוא תרכובת אורגנית פחמימנית שנוסחתה הכימית C<sub>6</sub>H<sub>10</sub>.

ציקלוהקסן הוא ציקלואלקן המורכב מטבעת משושה בעלת קשר קוולנטי כפול בין שני אטומי פחמן. התרכובת מתקיימת בטמפרטורת החדר כנוזל חסר צבע בעל ריח חזק המזכיר נפט. נקודת ההתכה שלו היא 104- מעלות צלזיוס ונקודת הרתיחה—83 מעלות.

ציקלוהקסן משמש כממס אורגני וכחומר מוצא בסינתזה תעשייתית של מספר תרכובות. ניתן לסנתז ציקלוהקסן באמצעות תגובה בין ציקלוהקסנול (ציקלוהקסאן בעל קבוצת הידרוקסיל) ובין חומצה זרחתית.

ויטמין A מורכב מציקלוהקסן בעל שלוש קבוצות מתיל ובעל שרשרת איזופרנית.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלקנים
כיכר קנדה 8

מגדל [[HSBC]]
כיכר קנדה 8 או מגדל HSBC (באנגלית: 8 Canada Square או HSBC Tower) הוא גורד שחקים הממוקם בקנרי וורף שבמזרח לונדון. המבנה משמש את ההנהלה העולמית של הבנק HSBC. בבניין עובדים כ-8,000 עובדים.

המבנה תוכנן על ידי קבוצת האדריכלים בראשותו של סר נורמן פוסטר. הקמתו של המבנה החלה בשנת 1997 והסתיימה בשנת 2002. במבנה 45 קומות, וגובהו 210 מטרים. מבנה זה הוא השלישי בגובהו בממלכה המאוחדת, יחד עם המבנה הסמוך אליו - מרכז סיטיגרופ.

==התוכניות להקמת המבנה==
בשנת 1993 עברה הנהלת בנק HSBC מהונג קונג ללונדון. עם מעבר זה הוחלט לרכז את משרדי הבנק שהיו מפוזרים במבנים שונים ברחבי העיר אל מבנה אחד. בין השנים 1995 ו-1997 נבחנו מספר הצעות של אדריכלים שונים. המיקום בקנרי וורף נבחר בשל השטח הנרחב הפנוי באזור. סר פוסטר, שתכנן את מבנה הנהלת הבנק בהונג קונג נבחר לתכנן את המבנה בלונדון.

==הקמת המבנה==
הקמת המבנה החלה בינואר 1999, ובשנת 2000 החלו בהתקנת 4,900 חלונות המבנה.

במאי 2000 התמוטט מנוף בראש הבניין והביא למותם של שלושה עובדים. רשות הבטיחות והבריאות של בריטניה ומשטרת לונדון ניהלו חקירה לבדוק מדוע ארעה ההתמוטטות אולם סיבותיה לא הובררו. בדרום המבנה הוצבה מצבת זיכרון לעובדים שנהרגו.

העבודה על המבנה הסתיימה במרץ 2002, והמבנה נפתח רשמית ב-2 באפריל 2003.

==אמנות במבנה==
===קיר ההיסטוריה===
בקומה הראשונה של המבנה מצוי קיר המתאר את ההיסטוריה של הבנק. גובהו של הקיר 6.6 מטרים ועליו 3,743 תמונות, מסמכים וציורים המתארים את הצוות והבניינים של הבנק לאורך ההיסטוריה שלו.

===אריות===
בחזית המבנה, בדומה למבני הנהלה אחרים של HSBC ניצבים שני אריות עשויים ברונזה המכונים "סטפן וסטיט" (Stephen and Stitt). אריות אלה עמדו לפני מבנה ההנהלה של הבנק בדרך קווינס מאז שנת 1935 והועברו למבנה זה לאחר הקמתו. בבסיס כל אחד מהאריות הונחו שמונה מטבעות, על פי האמונה הסינית כי הדבר מביא מזל.

==נתוני המבנה==
* גובה המבנה: 210 מטרים.
* שטח המבנה: 102,190 מ"ר.
* קומות: 45 קומות מעל הקרקע.
** קומות מסחר - שטח קומות המסחר הוא 4,180 מ"ר - שטח המסחר במניות הגדול ביותר באירופה. בשטח זה עובדים 570 עובדים בכל קומה.
* כמות הבטון במבנה: 180,000 טונות.
* כמות הפלדה במבנה: 14,000 טונות.
* כמות הזכוכית במבנה: 45,000 מ"ר.

==תחבורה==
המגדל מקושר לתחנת הרכבת התחתית קנרי וורף שעל קו ג'ובילי באמצעות מרכז קניות.

== גלריה ==
<gallery>
Canary Wharf HSBC 3.jpg
HSBC Building.jpg
</gallery>

== ראו גם ==
* גורדי שחקים בלונדון

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.emporis.com/en/wm/bu/?id=100088 כיכר קנדה 8] באתר גורדי השחקים העולמי
* [http://www.skyscrapernews.com/buildings.php?id=55 כיכר קנדה 8] באתר Skyscrapernews
* [http://www.fosterandpartners.com אתר פוסטר ושות']
* [http://news.bbc.co.uk/1/hi/england/london/3257829.stm כתבת ה-BBC על התאונה]

קטגוריה:לונדון: גורדי שחקים
קטגוריה:טאוור האמלטס
קטגוריה:מבנים שתכנן נורמן פוסטר
כיכר קנדה 25

מרכז סיטיגרופ
כיכר קנדה 25 או מרכז סיטיגרופ (באנגלית: Citigroup Centre) הוא גורד שחקים בקנרי וורף שבלונדון.

הבניין המשמש את הנהלת השלוחה הבריטית של התאגיד הבנקאי האמריקאי סיטיגרופ תוכנן על ידי משרד האדריכלים של סזאר פלי. הקמת הבניין החלה בשנת 1998 והסתיימה בשנת 2001. בבניין 45 קומות וגבהו 200 מטרים. בניין זה, יחד עם מגדל HSBC מדורגים שלישיים בגובהם בממלכה המאוחדת. הבניין נמצא בסמוך לכיכר קנדה 1 שהוא הבניין השני בגובהו בבריטניה.

בקומות התחתונות של המבנה מצוי מרכז קניות.

== ראו גם ==
* גורדי שחקים בלונדון

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לונדון: גורדי שחקים
קטגוריה:טאוור האמלטס
קטגוריה:סיטיגרופ
קטגוריה:מבנים שתכנן סזאר פלי
יון (מחוז)

יון (בצרפתית: Yonne) הוא מחוז בצרפת הנקרא על שמו של הנהר יון החוצה אותו מדרום לצפון.

המחוז נמצא בחבל הארץ בורגון ועיר הבירה שלו היא אוסר. ב-2012 חיו בו 342,000 תושבים ב-455 רשויות מקומיות. גידול האוכלוסייה השנתי הממוצע במחוז הוא 0.41%

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בורגון
קטגוריה:בורגון-פראנש-קונטה: מחוזות
רחוב צ'רצ'יל 1

רחוב צ'רצ'יל 1
רחוב צ'רצ'יל 1 (באנגלית: One Churchill Place) הוא גורד שחקים המצוי בלונדון באזור הדוקלנדס שבקרבת קנרי וורף. מבנה זה משמש כבניין ההנהלה של בנק ברקליס.

גורד השחקים מתנשא ל-156 מטרים ו-32 קומות. המבנה תוכנן על ידי משרד האדריכלים הוק אינטרנשיונל, והוא המבנה השביעי בגובהו בממלכה המאוחדת והרביעי בגובהו באזור הדוקלנדס (אחרי כיכר קנדה 1, מגדל HSBC ומרכז סיטיגרופ).

המבנה נחנך ביוני 2005 על ידי יו"ר קבוצת ברקליס - מתיו ברט.

==שימושי המבנה==
בנק ברקליס משתמש בשני שלישים מהמבנה (קומות 1 - 3, 6 - 16 ו-24 - 31). חדרי ההנהלה מצויים בקומה ה-31, וחדרי הישיבות בקומה ה-30. קומות 17 - 23 משמשות משרדים אחרים.

המבנה מקושר במעבר תת-קרקעי למרכז הקניות של כיכר קנדה ולתחנת הרכבת התחתית קנרי וורף.

==השפעת פיגועי 11 בספטמבר על תכנון המבנה==
תכנון המבנה הושפע מפיגועי 11 בספטמבר - בעקבות הפיגועים נבנו במבנה חמש מערכות מדרגות - אחת בכל אחת מפינות המבנה, ומערכת מרכזית הכוללת גם את המעליות במרכז המבנה. כל אחד ממערכות המדרגות מסוגלת להכיל את כל עובדי המבנה, במקרה ורק מערכת מדרגות זו תישאר חופשית למעבר בשעת חירום.

==ראו גם==

*גורדי שחקים בלונדון

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.emporis.com/en/wm/bu/?id=134307 המגדל באתר emporis.com]
*[http://www.guardian.co.uk/conservation/story/0,13369,1547455,00.html כתבה בעיתון הגארדיאן על בעלי חיים במבנה]

קטגוריה:לונדון: גורדי שחקים
קטגוריה:טאוור האמלטס
קרוקס

ממוזער
קרוקס בע"מ (באנגלית: Crocs, Inc.) היא חברה אמריקנית שנוסדה ב-1999 במחוז בולדר, קולורדו תחת השם ווסטרן ברנד, ב-2002 שונה שמה לקרוקס והחברה החל לשווק נעל שפותחה ויוצרה על ידי החברה הקנדית Finprojects. לחברה זו היו שני משווקים, חברת קרוקס וחברת הוליס, שהחלו ביחד לשווק את מוצריה באזורים שונים.
במשבר של 2008 החברה עמדה בפני קריסה עקב החזקת מלאי ענק ללא שימוש, לאחר הבאת מנכ"ל חדש ושינוי אסטרטגיית השיווק שלה והוספת דגמי נעליים נוספים חזרה החברה לריווחיות.

במקור נועדו נעלי הקרוקס למטרות שיט, בעיקר בגלל שהסוליה לא החליקה ולא השאירה סימנים על סיפון כלי השיט. בשנת 2003, הפכו נעלי הקרוקס לאופנה פופולרית. קרוקס הציגו את המודל הראשון שלהם, ה"ביצ'" (מילולית: חוף), בנובמבר 2002 בתערוכת סירות. למרות מסע השיווק הקטן שלהן, הנעליים הפכו לפופולריות מאוד בארצות הברית ובשאר העולם בעיקר בזכות העיצוב המיוחד שלהן ודו"חות רפואיים המעידים על יתרונותיהן.

מוצרי החברה מיובאים לישראל על ידי Weshoes משנת 2005.

==דגמי קרוקס רגילים==
{| border="1"
! style="background-color: #CCCCFF;" | דגם
! style="background-color: #CCCCFF;" | הערות
|-
||ביצ'(קלאסי)||הדגם הבסיסי
|-
||את'נס||גרסה המותאמת לחוף המזוהה גם ככפכף אצבע
|-
||אנדבור||החלק העליון סגור, מתאים לסביבות רטובות או קרות
|-
||קיימן||גרסה צרה יותר של הביצ'
|-
||ג'ורג'י||מגפיים
|-
||הידרו||נעליים המיועדות להליכה במים או בחול
|-
||איילנדר||נעלי הפלגה עם חלק עליון מעור
|-
||מואושן||נעליים עם מגני-בהונות
|-
||נייל||סנדלים
|-
||אוף רואוד||נעליים להליכה בשטח
|-
||פרופשיונל||מיועדות לחובבי-בריאות
|-
||סקוטס||סנדלים לנעילה מהירה
|-
||לייטרייד||נעל מודרנית המשלבת את טכנולוגיית ה Literide החדישה של החברה
|-
|}

==דגמי קרוקס Rx - לבעלי רגליים רגישות==
{| border="1"
! style="background-color: #CCCCFF;" | דגם
! style="background-color: #CCCCFF;" | הערות
|-
||אורפאקלוד קלאסיק||נעליים לבעלי כפות רגליים רגישות במיוחד
|-
||רליף||נעליים רכות במיוחד לאנשים עם בעיות בכפות הרגליים
|-
||קלואד||רליף עם מגני-בהונות
|-
||סילבר קלואד||קלואד שעשוי מחומר אנטי-בקטריאלי
|-
|}

== jibbitz ==
ה"jibbitz" הם קישוטי גומי בצורות שונות אשר ניתן להכניס לחורי האוורור בחלק מדגמי הcrocs.

חברת crocs בעצמה מייצרת "jibbitz" אך גם גופים צד-שלישי מייצרים כאלה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות ביגוד אמריקאיות
קטגוריה:מותגי הנעלה
קטגוריה:חברות אמריקאיות הנסחרות בנאסד"ק
קטגוריה:חברות אופנה אמריקאיות
נחום אדמוני

נחום אדמוני (נולד ב-21 בנובמבר 1929) הוא איש ביטחון שכיהן כראש המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים בשנים 1982–1989.

==ביוגרפיה==
נחום אדמוני נולד בירושלים לאלימלך וסימה אדמוני (רוטבאום), שעלו מפולין. אביו היה אדריכל נוף אוטודידקט שתכנן את גינת מלון המלך דוד ב-1929 וכיהן בתפקיד הגנן העירוני של ירושלים בתקופת המנדט הבריטי. אחיו הבכור הוא יחיאל אדמוני, ששירת שנים רבות כאיש ציבור וכמנהל בסוכנות היהודית.

אדמוני למד בגימנסיה העברית רחביה. ב-1946 הצטרף לארגון "ההגנה", עבר הכשרה בש"י ובמסגרת הגדוד השלישי של הפלמ"ח, לחם במלחמת העצמאות במסגרת הש"י, ולאחר מכן בחיל המודיעין. ב-1950 השתחרר בדרגת סגן. לאחר שחרורו למד יחסים בינלאומיים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם הכיר גם את אשתו נינה, וחזר לישראל ב־1954. בשובו הצטרף לקהילת המודיעין. שירת במוסד בתפקידים שונים בהם נציג המוסד במזרח אפריקה, ראש אגף תבל, האגף המופקד על הקשרים המודיעיניים והדיפלומטיים, וראש אגף המטה.

בשנת 1976 מונה למשנה לראש המוסד, יצחק חופי. בשנת 1982 נקבע כי מחליפו של חופי בראשות המוסד יהיה האלוף יקותיאל אדם, אך לאחר שאדם נהרג בתחילת מלחמת לבנון, נבחר אדמוני לתפקיד. מיד עם כניסתו לתפקיד אירע בלבנון טבח סברה ושתילה. ועדת כהן, ועדת החקירה הממלכתית שחקרה את העובדות והגורמים הקשורים בטבח, עסקה גם בתפקודו של אדמוני, וקבעה כי לא סיפק לממשלה "התרעה חד-משמעית על הסכנה בקשר עם כניסת הפלנגות למחנות, כניסה שעליה לא העיר ראש המוסד דבר בהערכת המצב שנתן בישיבת הממשלה". חרף זאת החליטה הוועדה "שאין לייחס חומרה להימנעותו זו של ראש המוסד", והוא המשיך לכהן בתפקידו.

בעת כהונתו כראש "המוסד", לכד "המוסד" את מרדכי ואנונו והביאו לישראל, לאחר שזה העביר מידע סודי לעיתון "סאנדיי טיימס" (בשנת 1986). כן היה המוסד מעורב בחיסולו של אבו ג'יהאד בתוניס (בשנת 1988). פעולות נוספות שביצע המוסד בתקופתו היו העלאת יהודי אתיופיה ב"מבצע משה" ופעולות לסיכול התחמשותה של עיראק בנשק בלתי קונבנציונלי.

בעת כהונתו היה עדיין שמו של ראש "המוסד" אסור בפרסום, ושמו פורסם רשמית רק לאחר פרישתו מ"המוסד".

ב-1988 התכוון המקומון "העיר" לפרסם מאמר ביקורת על אדמוני. הכתבה נאסרה לפרסום על ידי הצנזורה הצבאית, אך בית המשפט העליון דחה את האיסור והתיר את הפרסום.

בתום שירותו במוסד מונה למנכ"ל "מקורות" (1989–1994), ולאחר מכן פנה לעסקים פרטיים. הוא דירקטור במספר חברות (שיכון ובינוי, סנפרוסט, בנק הפועלים), ונחשב מקורב למשפחת אריסון.

בעקבות רצח יצחק רבין, מונה לראשות ועדה שקבעה מי האישים שאבטחתם תהיה בסמכות שירות הביטחון הכללי. לאחר מלחמת לבנון השנייה מונה בידי ראש הממשלה אהוד אולמרט לראש ועדה שתחקור את אירועי המלחמה, אך הוועדה פורקה בטרם החלה לפעול.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.mossad.gov.il/heb/history/Pages/admoni.aspx נחום אדמוני], באתר המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים
* ([https://www.intelligence.org.il/userfiles/banners/86_to_WEB.pdf#page=4 קישור נוסף])
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:אנשי הש"י
קטגוריה:ראשי המוסד
קטגוריה:מנכ"לי מקורות
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי המוסד
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:ראשי אגף תבל במוסד
קטגוריה:משנים לראש המוסד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
דורבן (מכרסם)

דורבני ג'אווה]]
דורבן (בכתיב מנוקד: דָּרְבָּן; שם מדעי: Hystrix) הוא סוג של מכרסם ממשפחת הדורבניים והגדול במשפחה. תפוצתו באזורים חמימים ברחבי אפריקה ודרום אסיה. בסוג שמונה מינים שהם הגדולים במשפחה, והגדולים שבמכרסמי חצי העולם הישן. הגדול שבהם הוא דורבן הכף, המגיע לאורך 80 ס"מ ולמשקל 24 ק"ג.

המין דורבן מצוי מצוי בישראל והוא המכרסם הגדול ביותר בה, והגדול שבמכרסמי אסיה.

==מינים בסוג==
בסוג זה 8 מינים חיים:

* דורבן מצוי (Hystrix indica)
* דורבן הכף (Hystrix africaeaustralis)
* דורבן מלאי (Hystrix brachyura)
* דורבן ג'אווה (Hystrix javanica)
* דורבן מצויץ (Hystrix cristata)
* דורבן עב-קוצים (Hystrix crassispinis)
* דורבן פיליפיני (Hystrix pumila)
* דורבן סומטרי (Hystrix sumatrae)

יש הממיינים את שלושת המינים האחרונים (crassispinis, pumila, sumatrae) בסוג אחר בשם Thecurus.

מינים נכחדים מהסוג:
* Hystrix arayanensis
* Hystrix depereti
* Hystrix paukensis
* Hystrix primigenia
* דורבן רפוסה (Hystrix refossa)
* Hystrix suevica

== תיאור כללי ==
אורך גופו של הדורבן הוא כ-90 ס"מ, אורך זנבו כ-15 ס"מ, ומשקל גופו כ-13 ק"ג. את גופו וזנבו מכסים קוצים שאורכם עד 50 ס"מ. כאשר הוא חש מאוים הוא זוקף את קוציו והם מרשרשים ומשמיעים רעש מאיים. בניגוד לדעה הרווחת - אין באפשרותו של הדורבן "לירות" את קוציו לעבר תוקפיו. 

== דרכי הגנה ==
הדורבן מגן על גופו בעזרת קוציו הארוכים, המצויים על זנבו ועל גופו. בשעת סכנה הוא זוקף את קוציו והם מרשרשים ומשמיעים רעש מאיים, והוא נמלט תוך שהוא משמיע קולות נשיפה מאיימים. כשאין באפשרותו להימלט הוא זוקר את קוציו כמניפה ומנתר לעבר התוקף. במקרים אחרים בעת שהוא נמלט הוא נעצר בפתאומיות וקוציו ננעצים בתוקף, ונשארים על גופו.

== תזונה ==
הדורבנים ניזונים מפקעות ושורשים, שרובם רעילים לבני אדם. על מנת להוציא את הפקעות הם חופרים בעזרת ציפורניהם גומות ושולפים את הפקעת.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:דורבניים
יצחק שמואל רג'יו

יצחק שמואל רֶג'וֹ (יש"ר מגוריציה [בכתיב ישן: מגוריציאה]; 15 באוגוסט 1784 – 29 באוגוסט 1855), היה רב, פילוסוף, חוקר יהדות, פרשן מקרא וסופר איטלקי, מראשי תנועת חכמת ישראל.

== קורות חיים ==
נולד בגוריציה שבאיטליה למלכה (לבית מורפורגו) ולרבה של העיר אברהם חי רג'יו. את עיקר השכלתו רכש לבד, בסיוע אביו. מלבד בקיאותו בתנ"ך ובתלמוד, היה בעל ידע בשפות ובמדעים. שלט בצרפתית, גרמנית לטינית ושפות שמיות.

יש"ר היה חדשן בעידודו לימוד מדעים, אך מאידך התנגד לשינויים באורח החיים ההלכתי ודחה כל שינוי בתורה ומצוותיה מחמת שינויי הזמן (הערה יח לספר בחינת הדת, עמ' 129-130):

הוא יצא כנגד חכמת הקבלה, ובהקדמתו לספר "ארי נוהם" (מאת ר' יהודה אריה ממודנה) כתב:

בשנת 1822, כשיצא חוק מטעם פרנץ הראשון קיסר אוסטריה, שגוריציה הייתה בתחום שלטונו באותם ימים, המחייב את הרבנים להיות בעלי ידע בפילוסופיה ובמדעים, פעל יש"ר להקמת בית המדרש לרבנים בפדובה, בו לימדו גם מקצועות אלו. בהשפעתו של יש"ר, הועמד בראש בית המדרש שד"ל, שהיה ידידו הקרוב.

רג'יו תמך ברעיון האמנציפציה ליהודים.

רג'יו נפטר בעירו גוריציה, ב-29 באוגוסט 1855 (ט"ו אלול תרט"ו), כשהוא בן 71.

== מכתביו ==
רג'יו כתב מספר ספרים, ביניהם:
* ביאור יש"ר על התורה, עם הקדמה בשם "מאמר תורה מן השמים" (1821).
* התורה והפילוסופיה (1827) - על היחס בין התורה לפילוסופיה המודרנית.

ההדיר מספר ספרים, ביניהם:
* בחינת הדת, של אליהו דלמדיגו
* בחינת הקבלה של ר' יהודה אריה ממודנה
* חלק מפירוש רבי אברהם אבן עזרא לחומש שמות
כמו כן כתב אגרות רבות, ועשרות מאמרים בכתבי עת.

== לקריאה נוספת ==
* יצחק חיים קסטיליוני, תולדות כמהר"ר יצחק שמואל ריגגיו, בית אוצר הספרות, שנה ד (1891) גיליון ב, עמ' 82–90

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:גוריציה: רבנים
קטגוריה:חכמת ישראל: אישים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים יהודים איטלקים
קטגוריה:פילוסופים יהודים איטלקים
קטגוריה:משכילים
קטגוריה:ילידי 1784
קטגוריה:נפטרים ב-1855
קן בייטס

קן בייטס (באנגלית: Ken Bates; נולד ב-4 בדצמבר 1931 בלונדון, אנגליה) הוא עסקן כדורגל בריטי.

ב-1976 הקים את הבנק האירי למסחר.

בייטס רכש את צ'לסי ב-1982 עבור לירה שטרלינג אחת, כאשר המועדון היה בצרות כלכליות. סייע רבות בצמיחה הכלכלית של המועדון בשנות ה-90 עם הבאת שחקנים כמו ג'אנפרנקו זולה וג'ימי פלויד האסלביינק. ב-2004 מכר את המועדון ל-רומן אברמוביץ' תמורת 17 מיליון לירות שטרלינג.

כמו כן, בייטס היה מעורב רבות בבנייתו מחדש של אצטדיון ומבלי, והחל בפרויקט עוד בשנת 1997, אך נטש אותו ב-2001.

אחרי שנדחתה הצעתו להשקיע בשפילד ונסדיי, החליט ב-2004 בייטס להשקיע בלידס יונייטד, והיה נשיא המועדון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.the-onion-bag.com/index.php?issue=37 מאמר על התפטרותו של בייטס מצ'לסי]

קטגוריה:עסקני כדורגל
קטגוריה:אנשי עסקים בריטים
קטגוריה:לידס יונייטד
קטגוריה:צ'לסי (כדורגל)
קטגוריה:עסקני ספורט בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1931
אלה (מיתולוגיה)

קרס, אלת התבואה, מאֵלות המיתולוגיה רומית</small>]]
אֵלה היא על פי אמונות או דתות רבות, ישות בעלת כוחות על טבעיים (כלומר מסוגלת לפעול כנגד חוקי הטבע ולשלוט בטבע), בת אלמוות ושאליה מתייחסים כקדושה, עליונה או נשגבת. אלה היא הצורה הנשית, הנקבית, למושג אל. אלות מופיעות בתרבויות רבות, ובעיקר בדתות פוליתאיסטיות, שמאמינות בריבוי אלים, ובדתות דואותאיסטיות, אשר מאמינות בזוג אלים - אל ואלה. 

אל מוגדר לעיתים כישות עליונה השולטת בעולם, ולעיתים כישות בעלת כוחות על־טבעיים. בדרך כלל מייחסים לאל ידיעה של המתרחש בעולם מעבר לידיעת האדם, וכוחות להשפעה על העולם. האנשים המאמינים באל מתחלקים בין מונותאיסטים המאמינים בקיום אל אחד, לבין פוליתאיסטים ודואותאיסטים המאמינים בריבוי אלים. האמונה בקיומה של אלה, ישות אלוהית עצמאית שהמגדר המיוחס לה הוא נקבה, התקיימה בפוליתאיזם בלבד, בעוד הדתות המונותאיסטיות מתייחסות לאל כאל גוף זכרי או נייטרלי. 

== במיתולוגיות מערביות ==
=== במיתולוגיה המצרית ===
במיתולוגיה המצרית מספר אלות עיקריות: איסיס, אמונת, בסתת, נות, וואדג'ת וחתחור.
=== במיתולוגיה המסופוטמית ===
במיתולוגיה המסופוטמית כמה אלות, בהן: איננה היא אשתר, נינגל היא נִכַּל, נינחורסג היא בלת־אילי, נינליל, נינקאסי ונינתינוגה .

=== במיתולוגיה הכנענית ===
במיתולוגיה הכנענית כמה אלות, בהן אשרה אם האלים, עשתרת וענת, בעלת גבל, שמש, ותנת – האלה הראשית של קרתחדשת.
=== במיתולוגיה היוונית ===
במיתולוגיה היוונית מוזכרות אלות רבות: הרה, דמטר, אתנה, ארטמיס, אפרודיטה, הסטיה, נמסיס, הקטה, גאיה, איריס, פרספונה, אירנה, אמפיטריטה, טיכה, הבה ועוד.
=== במיתולוגיה הרומית ===
במיתולוגיה הרומית מוזכרות אלות רבות, רובן מקבילותיהן של האלות המופיעות במיתולוגיה היוונית: יונו, וסטה, מינרווה, ונוס, דיאנה, קרס, ויקטוריה, פורטונה, בלונה ועוד.
=== במיתולוגיה הנורדית ===
במיתולוגיה הנורדית אלות אחדות: פריג, פריה, אידון, סקאד'י, הל, סול ומאני.
=== במיתולוגיה הסלאבית ===
בפנתיאון הסלאבי שתי אלות: מוקוש וז'יווה.

== בדתות המונותאיסטיות ==
על אף שהיהדות והנצרות הן דתות מונותאיסטיות, ובהן מקום לאל אחד (שבמגדרו אינו נקבי), גם בדתות אלה רמזים לצורה נקבית של האל:

=== ביהדות ===
ביהדות קיים מושג ה"שכינה". השכינה היא ביטוי פסיבי להתגלות האל, וככזו נמשלת לדמות נשית.

=== בנצרות ===
בנצרות קיים מושג "רוח הקודש" שהיא חלק מהשילוש הקדוש של "האב, הבן ורוח הקודש". 

== בספרות ==
בכינוי "אלה" משתמשים כיום גם כדי לכנות נשים המתקרבות בתכונותיהן, באופן מטאפורי, לדמות אלוהית ונשגבת. אזכורים לכך מופיעים בספרות, למשל, אצל שייקספיר ב"חלום ליל קיץ" כפיתוי, אך גם כביטוי להערצת הגבר את האישה.

==ראו גם==
* "הרעם, תבונה מושלמת"

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיתולוגיה
קטגוריה:אלים
קטגוריה:רוחניות ואמונה
קטגוריה:נשים בדת
תמי מכון למחקר ופתוח

[[סמליל החברה]]
תמי (אימי) מכון למחקר ופיתוח בע"מ נוסדה בשנת 1951 כחברה ממשלתית בשם תעשיות מחצבי ישראל בע"מ והייתה תחת אחריות משרד הפיתוח. בשנת 1964 נרשמה תחת שמה החדש. משנת 1975 חברת בת של כימיקלים לישראל.

== פעילות ==
תפקידיה של מחצבי ישראל היו, ביצוע סקרים גאולוגיים לשם איתור מכרות ומחצבים בעלי ערך כלכלי, ביצוע מחקרי מעבדה לשם ניצול המחצבים, תכנון ליווי והפעלת מפעלי תעשיית המכרות והמחצבים.

כשהוקמה מחצבי ישראל מסר לה חיל המדע של צה"ל מידע שהצטבר ברשותו בעקבות הסקר הגאולוגי הראשון של הנגב שבוצע על ידו בשיתוף חוקרי מכון ויצמן.

בשנת 1951 הקימה מחצבי ישראל את חברת פוספטים בנגב. ב-1953 את חברת חרסית וחול זך בנגב וב-1954 את מכרות נחושת תמנע.

מעבדות מחצבי ישראל היו במפעל דשנים וחומרים כימיים בחיפה. כיום שוכנות המעבדות בקריית אתא.

בישראל התגלו חמישה מחצבים מתכתיים, שרק לאחד מהם כדאיות כרייה והוא הנחושת בתמנע. שאר המרבצים המתכתיים המצויים באדמת ישראל הם הזהב והברזל, המצויים על גבול הכדאיות הכלכלית, וגם מנגן ואורניום, אשר המרבצים שלהם לא נחפרים, משום שהם מתחת לסף הכדאיות הכלכלית.

== קישורים חיצוניים ==
* באנגלית
* בעברית
* [http://www.timna.co.il מכרות נחושת תמנע]
* שי טחנאי, [https://web.archive.org/web/20070311125120/http://www.boker.org.il/meida/negev/machzev/mhzv2.htm מארץ המחצבים לארץ המכתשים] - מדרשת שדה בוקר

קטגוריה:ישראל: חברות ממשלתיות שהופרטו
קטגוריה:ישראל: חברות פרטיות בבעלות חברות ציבוריות
קטגוריה:ישראל: גאולוגיה
קטגוריה:החברה לישראל
ה' באלול

==אירועים היסטוריים ביום זה==

* – נבואת יחזקאל בה הוא מנבא בחזון אל ירושלים (יחזקאל ח-יא, על פי ילקוט שמעוני יחזקאל סימן שמ"ז, וסדר עולם רבה פרק כ"ה) 
* ד'תת"ס – מסע הצלב הראשון: קרב אשקלון: הצלבנים מביסים את הסרצנים וממלכת ירושלים קמה תחת שלטונו של גוטפריד מבויון
* ה'תרס"ג – בזכרון יעקב נוסדה, ביוזמת מנחם אוסישקין, הסתדרות המורים (אז: אגודת המורים העברים בארץ ישראל)
* ה'תשמ"ז – ממשלת ישראל מחליטה על סיום פרויקט הלביא, ההצבעה עברה על חודו של קול – 12 שרים בעד, 11 נגד

==נולדו==
* ה'תרס"ג – ברונו בטלהיים, סופר ופסיכולוג יהודי (התאבד ה'תש"ן)
* ה'תרפ"ו – סמי מיכאל, סופר ישראלי, נשיא האגודה לזכויות האזרח בישראל
* ה'תרצ"ח – אלן דרשוביץ, משפטן אמריקאי נודע
* ה'תש"א – הרב גדליהו אקסלרוד, אב"ד חיפה ומחבר שו"ת מגדל צופים
* ה'תש"ו – שלום חנוך, זמר ישראלי
* ה'תשי"ב – גדי סוקניק, עיתונאי ישראלי. מגיש חדשות ערוץ 2 לשעבר
* ה'תשכ"ג – אבי רן, שוער כדורגל ישראלי (נהרג ה'תשמ"ח)

==נפטרו==
* ה'תק"ס – הרב צבי הירש לוין (נקרא גם צבי הירש ברלין), רב הקהילה בברלין בימי צמיחתה של תנועת ההשכלה (נולד ה'תפ"א)
* ה'תרע"ח – האדמו"ר רבי דוד צבי שלמה בידרמן מלעלוב. ממנהיגיה של היהדות החרדית בירושלים, ונשיא 'כולל פולין' (נולד ה'תר"ד)
* ה'תרע"ט – הרב שלמה שטענציל ראש ישיבה ואב"ד סוסנוביץ בפולין
* ה'תרפ"ג – הרב ד"ר וולף מישל רב וד"ר לפילוסופיה.
* התש"ב – הרב שמעון הוברבנד רב, סופר והיסטוריון פעל רבות בגטו ורשה נספה בשואה במחנה טרבלינקה (נולד כ"ח ניסן ה'תרס"ט)
* ה'תש"ל – זלמן ארן, מראשי תנועת העבודה ושר בממשלת ישראל (1963-69, 1954-60), כיהן יותר מעשר שנים כשר החינוך והתרבות
* ה'תשל"ה – פנחס ספיר, מראשי מפא"י, ממעצבי הכלכלה הישראלית, שר בממשלת ישראל בין השנים 1955-1974 ובכלל זה כ-11 שנה שר האוצר, בשנת חייו האחרונה היה יו"ר ההנהלה הציונית העולמית (נולד ה'תרס"ז)
* ה'תשמ"א – המשוררת והסופרת אסתר ראב (נולדה ה'תרנ"ד)
* ה'תשמ"ד – המשורר אמיר גלבע (נולד ה'תרע"ח)
* ה'תשמ"ח – עקיבא ארנסט סימון, הוגה דעות ומרצה לחינוך באוניברסיטה העברית, חתן פרס ישראל (נולד ה'תרנ"ט)
* ה'תשע"ב – הרב אברהם חיים ראטה האדמו"ר של חסידות שומרי אמונים (נולד ה'תרפ"ד) מחבר ספר חוקי חיים

----

* ד' באלול – ו' באלול
* אלול

ל05
י05
ו' באלול

==אירועים היסטוריים ביום זה==
* ה'תרנ"ז – תיאודור הרצל כותב ביומנו: "בבזל ייסדתי את מדינת היהודים"
* ה'תרס"ג – בפרעות נגד היהודים בעיר הומל בבלארוס, התייצבה לראשונה הגנה יהודית מול הפורעים
* ה'תרצ"ה – בחירת דוד בן-גוריון ליו"ר ההנהלה הציונית והסוכנות היהודית
* ה'ת"ש – הפצצת חיל האוויר האיטלקי על תל אביב – הקשה בהתקפות שפגעו בישראל בזמן מלחמת העולם השנייה

==נולדו==
* ה'תשמ"ו – מגי אזרזר, שחקנית ישראלית

==נפטרו==
* ה'תי"ד – רבי יום-טוב ליפמן הלר הלוי, בעל פירוש "תוספות יום טוב" על המשנה (נולד ה'של"ט).
* ה'תקל"ט – הרב שמשון חיים נחמני מחבר ספר זרע שמשון (נולד בתס"ו).
* ה'תקצ"א – הרב משה מינץ אב"ד אובן ישן היא אובודה, מחשובי רבני הונגריה בדורו (נולד ב-ה'תק"י).
* ה'תרמ"ג – רבי יקותיאל יהודה טייטלבוים, רבה של סיגט והאדמו"ר הראשון מסיגט (נולד ב-ה'תקס"ח).
* ה'תשכ"ט – הרב יחזקאל סרנא, ראש ישיבת חברון.
* ה'תש"ל – יצחק גרינבוים, ממנהיגי יהדות פולין, מראשי התנועה הציונית והסוכנות היהודית, שר הפנים בממשלה הזמנית של ישראל.
* ה'תשל"ב – רבי ישועה שמעון חיים עובדיה, רב העיר צפרו שבמרוקו ומחבר שו"ת ישמח לבב ועוד.
* ה'תשנ"א – הרב מאיר האיתן, רב השומרון, וממקימי היישוב קרני שומרון.
* ה'תשנ"ט – חנוך לוין, סופר ומחזאי ישראלי (נולד ה'תש"ד).

----

* ה' באלול – ז' באלול
* אלול

ל06
י06
ז' באלול

על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בז' אלול היא לרוב פרשת כי תצא. אבל אם בר המצווה חל בשנה בה פסח, וממילא תשעה באב, הוא בשבת (שנים מקביעויות בשז, גכז, הכז), אז פרשת בר המצווה היא פרשת שופטים.

==חגים ואירועים החלים ביום זה==
* תענית צדיקים על שמתו במגפה המרגלים מוציאי דיבת הארץ רעה ().

== אירועים היסטוריים ביום זה==
* – העיר פומפיי נחרבת בהתפרצות של הר הגעש וזוב.
* ה'תרע"ה – המון אנטישמי זועם באטלנטה ג'ורג'יה מבצע לינץ' בליאו פרנק, יהודי אמריקאי שהואשם ברצח נערה בת 13
* ה'תרצ"ט – האוניה "פאריטה" של בית"ר עם 856 נוסעים הגיעה לחוף תל אביב, זו הייתה אחת מאניות המעפילים האחרונות שהגיעו ערב מלחמת העולם השנייה

==נולדו==
* ה'תרל"ד – יוסף קלוזנר, היסטוריון, חוקר ספרות ואיש רוח ישראלי
* ה'תר"ע – הרב פינחס קהתי, מחבר הביאור על המשניות "ביאור קהתי"
* ה'תרפ"ח – שאול אפק, אלוף-משנה במילואים בצה"ל ולוחם פלמ"ח.
* ה'תש"ד – רון חולדאי, ראש עיריית תל אביב-יפו
* ה'תש"ז – הרב דוד מאיר דרוקמן, הרב של קריית מוצקין, ורב חסידי חב"ד בקריות
* ה'תשל"ג – רון שובל, זמר השר מוזיקה מזרחית
* ה'תשמ"ג – רותם סלע, דוגמנית ישראלית
* ה'תשמ"ו – אברהם סתיו, רב ישראלי

==נפטרו==
* ה'תקכ"ג – רבי יצחק זעקיל עטהויזן, אב"ד ומרא דאתרא במיינץ ובקהילות נוספות, ובסוף ימיו בפפערשא ומדינת שוואבן במשך שלשים ושלש שנים.
* ה'תרפ"ד – נחמן סירקין, מאבות הציונות הסוציאליסטית ומראשי "פועלי ציון" בגולה
* ה'תשכ"ו – משה קוסביצקי, מגדולי החזנים בדורנו
* ה'תשל"א – הרב ראובן מרגליות, מנהלה הראשון של ספריית הרמב"ם, מחברם של קרוב ל-55 ספרים בנושאי יהדות וחתן פרס ישראל (נולד ב-ה'תר"ן)
* ה'תש"ם – אוטו פרנק, אביה של אנה פרנק (נולד ב-ה'תרמ"ט)
* ה'תשפ"ג – הרב אהרן שכטר, ראש ישיבת רבנו חיים ברלין (נולד ב-ה'תרפ"ח)

----

* ו' באלול – ח' באלול
* אלול

ל07
י07
ח' באלול

על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בח' אלול היא פרשת כי תצא. 

==חגים ואירועים==
*תענית ציבור קהילתית במגנצא לזכר גזירות ק"ט (ראו להלן)

==אירועים היסטוריים ביום זה==
* – העיר העליונה של ירושלים נחרבה על ידי הרומאים, חודש לאחר חורבן בית שני
* ה'ק"ט – אנטישמיות בימי המוות השחור: כ-6,000 יהודים נטבחו במגנצא לאחר שהואשמו בגרימת המגפה השחורה
* ה'תרפ"א – נוסד המושב נהלל, מושב העובדים הראשון בישראל
* ה'תרצ"ט – נחתם הסכם ריבנטרופ–מולוטוב בין גרמניה הנאצית לבין ברית המועצות
* ה'תשט"ו – מבצע חירום להעלאת יהודי מרוקו לישראל, לאחר מהומות שפורצות במדינה כחלק מהמאבק לעצמאות
* ה'תשס"ד – גל פרידמן זוכה במדליית זהב אולימפית ראשונה לישראל, בשיט מיסטרל
* ה'תשס"ה – סיום ביצוע תוכנית ההתנתקות: כוחות צה"ל השלימו את נסיגתם מרצועת עזה והעבירו את השליטה ברצועת עזה לרשות הפלסטינית

==נולדו==
* ה'תרמ"ו – סיגפריד ששון, משורר בריטי (נפטר ב-ה'תשכ"ז)
* ה'תשי"א – הרב נסים זאב, ח"כ מטעם ש"ס המתגורר בירושלים
* ה'תשי"ב – פיני בדש, פוליטיקאי ישראלי. ראש מועצת עומר
* ה'תש"ם – רונן שובל, מייסד ויו"ר תנועת אם תרצו

== נפטרו ==
* ה'תרי"ג – מלכה רוקח, אשתו של רבי שלום רוקח, מייסד חסידות בעלז
* ה'תרס"ו – הרב יוסף דוד שחור, רבן של אנטופול וסמיאטיץ'
* ה'תרע"א – אליהו ספיר, מנהל הסניף הראשי של בנק אנגלו-פלשתינה בארץ ישראל וממנהלי הבנקים הראשונים בישראל
* ה'תרצ"ב – הרב דוד נחמיאש ממרוקו, אב בית הדין ורב העיר טנטא שבמצרים 40 שנה, מחבר, מחנה ד"ן
* ה'תשמ"ז – משה צינוביץ, סופר, ביוגרף, ועיתונאי, ישראלי ממוצא פולני-ליטאי, חוקר תולדות אישים וקהילות ישראל באירופה
* ה'תשע"ה – יוסי פיאמנטה, גיטריסט ישראלי שפעל בישראל ובארצות הברית
----

* ז' באלול – ט' באלול
* אלול

ל08
י08
ט' באלול

==אירועים היסטוריים ביום זה==
* ה'כ"ז – הרמב"ן, עולה לארץ ישראל ומחדש את היישוב היהודי בירושלים
* ה'תי"ד – יעקב ברסימסון, המהגר היהודי הראשון לעולם החדש, מגיע לניו אמסטרדם בספינה מהולנד
* ה'תרפ"ג – ההכרזה על לימוד הדף היומי, על ידי הרב מאיר שפירא מלובלין, בכנסייה הגדולה של אגודת ישראל (הלימוד החל שלושה שבועות לאחר מכן, ביום א' של ראש השנה ה'תרפ"ד)
* ה'תשנ"ה – חגיגות 3000 שנה לירושלים

==נולדו==
* – דן בן יעקב אבינו (על פי 'תורה שלמה' שמות א, ו, אות נ')
* ה'תרע"ח – מנחם סבידור, יושב ראש הכנסת לשעבר (נפטר ב-ה'תשמ"ט)
* ה'תרצ"ב – חיים יבין, עיתונאי, במאי ומפיק טלוויזיה ישראלי. ידוע גם בתור מר טלוויזיה.
* ה'תש"ז – אברהם שטיינברג הלוי, רב, פרופסור, ומנהל האנציקלופדיה התלמודית
* ה'תש"י – יצחק אהרונוביץ, פוליטיקאי ישראלי והשר לביטחון הפנים

==נפטרו==
* ה'תצ"ו – רבי רפאל טריוויש, מחבר ספר צח ואדום
* ה'תר"ד – אהרן חורין, רב באראד שבהונגריה, בעל עמדות משכיליות שתמך בשינויים רדיקליים בהלכה, נחשב ממבשרי התנועה הרפורמית. (נולד בכ"ח באב ה'תקכ"ו)
* ה'תר"ס – רבי צדוק הכהן מלובלין, מחבר ספר צדקת הצדיק, רסיסי לילה, ועוד 20 חיבורים. (נולד בכ"ג בשבט ה'תקפ"ג)
* ה'תשי"ח – רבי יונתן שטייף, רבה של בודפשט – ארצות הברית, מחבר שו"ת מהר"י שטייף
* ה'תשכ"ח – רבי יצחק פרידמן מאדמו"רי הוסיאטין, מחבר ספר שיח יצחק
----

* ח' באלול – י' באלול
* אלול

ל09
י09
י' באלול

==אירועים היסטוריים ביום זה==
* ה'תש"ח – החל לפעול בית המשפט העליון של מדינת ישראל, והשופט משה זמורה התמנה לנשיאו הראשון
==נולדו==
* ה'תר"ו – יעקב יצחקי, הרב הראשי ואב בית דין בדאגסטן שברוסיה, מחבר, אהלי יעקב, חוקר של ההיסטוריה של עם ישראל, ומייסד המושבה באר יעקב בארץ ישראל
* ה'תרכ"ה (או ה'תרכ"ט) – רבי אברהם דב פופל, רבה של מריאמפול, חבר הסיימאס ויו"ר אגודת ישראל בליטא. (נפטר בה'תרפ"ג)
* ה'תש"ו – מני פאר, שחקן ומנחה תוכניות טלוויזיה ורדיו ישראלי (נפטר ה'תשע"ד)
* ה'תש"ז – הרב יחזקאל סופר, מרצה חסיד חב"ד; בעבר כיהן כרב הקמפוס באוניברסיטת בן-גוריון
* ה'תשכ"ח – גולן אזולאי, שחקן וזמר ישראלי
* ה'תשמ"ב – דור דניאל, זמר ומלחין ישראלי
* ה'תשמ"ג – ג'קי אזולאי, שפית וכוכבת ריאליטי ישראלית

==נפטרו==
* ה'תקנ"א – רבי פנחס שפירא מקוריץ, מגדולי תלמידיו של הבעל שם טוב. 
* ה'תרנ"ו – רבי יצחק פרידמן, מייסד חסידות בוהוש (נולד ה'תקצ"ה). 
* ה'תרע"ה – הרב יצחק יעקב ריינס, מייסד תנועת המזרחי (נולד ב-ה'תקצ"ט)
* ה'תשנ"א – הרב ד"ר קלמן כהנא ממנהיגי פועלי אגודת ישראל, סגן שר החינוך והתרבות בממשלות ישראל, ורב הקיבוץ חפץ חיים. 
----

* ט' באלול – י"א באלול
* אלול

ל10
י10