OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אולימפיאדת השחמט

אולימפיאדת השחמט ה-35, ב-[[2002, בבלד]]
אולימפיאדת השחמט היא אירוע שחמט דו שנתי המאורגן על ידי פיד"ה, ומתקיים באופן לא רשמי מאז 1924, ובאופן רשמי מאז 1927.

לאחר התחדשות המשחקים האולימפיים בתקופה המודרנית, הוצע שהשחמט יהיה ענף ספורט באולימפיאדה, אך הקושי להבדיל בין שחקן חובב לשחקן מקצועני בתחום השחמט, מנע את קבלת השחמט כענף אולימפי. בתקופה בה התקיימו הדיונים התקיימו שתי אולימפיאדות שחמט לא רשמיות. הראשונה התקיימה ב-1924 בפריז שבצרפת, שבה הגיעה צ'כוסלובקיה למקום הראשון, הונגריה למקום השני ושווייץ למקום השלישי. השנייה התקיימה ב-1926 בבודפשט שבהונגריה - הונגריה זכתה במקום הראשון, יוגוסלביה בשני ורומניה בשלישי. ב-1936, במינכן שבגרמניה, התקיימה האולימפיאדה הלא רשמית השלישית והסתיימה בניצחון הונגריה.

ב-1927, בלונדון שבאנגליה, התקיימה אולימפיאדת השחמט הרשמית הראשונה ומאז ועד 1939 התקיימו סך הכל שמונה אולימפיאדות שחמט רשמיות. לאחר מלחמת העולם השנייה, בדוברובניק שביוגוסלביה, התחדשו אולימפיאדות השחמט והתנהלו בקביעות דו שנתית.

ישראל אירחה פעמיים את אולימפיאדת השחמט, ב-1964, בתל אביב וב-1976, בחיפה. ארצות ערב, מדינות הגוש הקומוניסטי ועוד מדינות עוינות לישראל, החרימו את אולימפיאדת השחמט בחיפה. לוב קיימה אירוע מתחרה בטריפולי, שם זכתה אל סלוודור במקום הראשון, תוניסיה בשני ופקיסטן בשלישי.

== נבחרת ישראל באולימפיאדות ==
ב-1976, בהיעדר רוב המתחרות החזקות ממזרח אירופה, זכתה נבחרת ישראל לשחמט במקום הראשון בין נבחרות הנשים. ההישגים הגדולים של נבחרת הגברים הגיעו רק בעשור הראשון של שנות ה-2000: ב-2006 זכתה ישראל במקום הרביעי באולימפיאדה שנערכה בטורינו, ב-2008 במדליות הכסף באולימפיאדה שנערכה בדרזדן, וב-2010 במדליות הארד באולימפיאדה שנערכה בחנטי-מנסייסק.

==קישורים חיצוניים==

*
שחמט
Ladies of the Canyon

Ladies of the Canyon הוא אלבומה השלישי של המוזיקאית ג'וני מיטשל, אשר יצא בשנת 1970. מספר מלהיטיה הידועים ביותר הופיעו לראשונה באלבום והוא נחשב עד היום לאחד מאבני הדרך בקריירה שלה.

האלבום עוסק בשיריו בנושאים כמו השינוי במעמדה והפיכתה לכוכבת, נושאי האהבה ודור ילדי הפרחים שהגיע לשיאו בתקופה שקדמה לאלבום. נושא הבדידות שנובעת מההצלחה, שבו עוסקת מיטשל גם באלבומיה הבאים, מופיע באלבום זה לראשונה. האלבום נחשב גם לנקודת מעבר מסגנון הפולק המסורתי בו ניגנה מיטשל בשנות השישים, אל כיוון יותר מתוחכם אשר התפתח באלבומיה הבאים, הפונה אל מגוון רב יותר של סגנונות וכלים מוזיקליים.

השירים הבולטים באלבום הם "The Circle Game", "Big Yellow Taxi", ו-"Woodstock", שנכתב בהשראת פסטיבל וודסטוק, בו מיטשל לא נכחה. השיר זכה לגרסה של קרוסבי, סטילס, נאש ויאנג, והפך לאחד מלהיטיהם הגדולים באותה השנה. באלבום ניכרת, יותר מבכל שאר אלבומיה של מיטשל, השפעתה של אותו הרכב: מספר שירים כוללים קולות רקע שמזכירים בסגנונם את שיריו של דייוויד קרוסבי; "Willy" הוא שיר הלל לגרהאם נאש; ובשיר "The Circle Game" כל הארבעה מבצעים קולות רקע.

== רשימת השירים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי ג'וני מיטשל
קטגוריה:אלבומים באנגלית
אזרח ותיק

התפלגות אנשים מעל גיל 65 במדינות שונות
תעודת אזרח ותיק
אזרח ותיק הוא מושג המחליף בהקשרים שונים את המושג זקן. המושג "אזרח ותיק" בעברית הוא תרגום שאילה מ-senior citizen באנגלית, שנטבע בארצות הברית בשנת 1938 במסגרת קמפיין פוליטי. האתר של "מילון קיימברידג'" מגדיר senior citizen כ"polite expression for an old person" (ביטוי מנומס לזקן), ותיאור זה יפה גם לביטוי המקביל בעברית.

==בישראל==
המושג "אזרח ותיק" מוגדר בחוק האזרחים הוותיקים, התש"ן-1989 כ"תושב ישראל שהגיע, לפי הרישום במרשם האוכלוסין, לגיל הפרישה כמשמעותו בחוק גיל פרישה, התשס"ד-2004". בשנת 2021 גיל הפרישה לגברים היה 67 ולנשים – 62. החל משנת 2022 עולה גיל הפרישה לנשים ב-4 חודשים מדי שנה, ובשנת 2032 יהיה גיל הפרישה לנשים 65.<ref></ref>

בצד הגדרה פורמלית זו, המושג "אזרח ותיק" מציין אדם זקן, בהקשרים מסוימים, במקום המושגים "זקן" ו"קשיש", כנהוג על פי גישת התקינות הפוליטית (אם כי לאחר מקרים רבים של תקיפת קשישים בשנת 2008, חזר השימוש במילה "זקן").

לתושב ישראל שהגיע לגיל המתאים ניתנת תעודת אזרח ותיק. אזרח ותיק זכאי להנחות בתשלומי ארנונה בתנאים הקבועים בחוק, בנסיעה בתחבורה ציבורית ובדמי כניסה לגנים, אתרים ומופעים. אזרח ותיק המקבל גמלה לפי חוק הבטחת הכנסה, זכאי להנחה בתשלום בגין תרופות הנכללות בסל שירותי הבריאות.

פעמים רבות אזרח ותיק הוא גמלאי, כלומר מתפרנס מקבלת פנסיה שאת הזכות לה צבר בעבודתו קודם שהגיע לגיל זקנה. לצד זאת, חלק מהאזרחים הוותיקים לא צברו זכויות פנסיה ועליהם להתפרנס בדרכים אחרות: להמשיך לעבוד או להסתפק בקצבת אזרח ותיק של המוסד לביטוח לאומי, שבעבר נקראה "קצבת זקנה". בשנת 2016 יזם המוסד לביטוח לאומי החלפה של המושג "קצבת זקנה" במושג "קצבת אזרח ותיק", בנימוק "הסתבר כי השימוש במונח "קצבת זקנה" יוצר אצל מרבית האוכלוסייה קונוטציות שליליות וסטריאוטיפים המובילים לפגיעה ברגשות האוכלוסייה הבוגרת". יוזמה זו אושרה בכנסת בפברואר 2017, בתיקון לחוק הביטוח הלאומי.

המושג "אזרח ותיק" מופיע בחוקים נוספים, למשל חוק הבנקאות (שירות ללקוח), ונשען בדרך כלל על ההגדרה שבחוק האזרחים הוותיקים. חוק הגנת הצרכן מגדיר אזרח ותיק "מי שמלאו לו 65 שנים", וקובע הגנה מיוחדת הניתנת לצרכן שהוא אדם עם מוגבלות, אזרח ותיק או עולה חדש.

אחד ממשרדי ממשלת ישראל הוא המשרד לשוויון חברתי שבשנותיו הראשונות נקרא המשרד לאזרחים ותיקים, ומטרתו הייתה "שיפור וקידום איכות חייהם של האזרחים הוותיקים בישראל".

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.gov.il/FirstGov/TopNav/QuestionsAnswers/QAWelfare/ המשרד לאזרחים ותיקים - שאלות ותשובות]
* 
<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>
== הערות שוליים ==

קטגוריה:זקנה
קטגוריה:ישראל: חברה
אלבטרוס שחור-רגל

אלבטרוסים שחורי רגל שטים על פני המים
אלבטרוס שחור-רגל (שם מדעי: Phoebastria nigripes) הוא עוף ימי גדול החי, לצד שני מיני אלבטרוסים נוספים, בצפון האוקיינוס השקט ומקנן באיים טרופיים מבודדים. האלבטרוס שחור-הרגל ניזון מדגים, מביצי דאוניים (דגים מעופפים), מדיונונים ובמידה פחותה מסרטנים.

== מאפיינים ==
ממדיו של האלבטרוס שחור-הרגל קטנים לעומת ממדיהם של מיני אלבטרוסים אחרים, אף על פי שהוא גדול ביחס למיני עופות ימיים רבים אחרים. אורכו כ-81 סנטימטרים, משקלו - כ-3.3 קילוגרמים, ומוטת כנפיו - כ-2.1 מטרים. נוצות גופו שחורות. לכעשירית מהפרטים יש נוצות לבנות בבסיס הזנב, ולכל הפרטים הבוגרים יש סימנים לבנים בבסיס המקור ומתחת לעיניים. גם מקורו וכפות רגליו כהים מאוד.

לצד האלבטרוסים הנצחיים ואלבטרוסי שטלר, האלבטרוסים שחורי-הרגל הם האלבטרוסים היחידים החיים בחצי הכדור הצפוני, בעוד שיתר המינים במשפחה חיים מדרום לאקוודור. הם מקננים במושבות, לרוב באיים מבודדים באיי הוואי הצפון-מערביים (כמו לאייסאן ומידווי) או באיים היפניים טורישימה, בונין או סנקאקו. תפוצתם בים משתנה בהתאם לעונות השנה (הם מרחיקים מאתרי הרבייה ככל שהגוזלים בוגרים יותר). הם תרים אחר מזונם באזורים נרחבים בצפון האוקיינוס האטלנטי, כמו השטחים ליד אלסקה, קליפורניה ויפן. תחום מחייתם חופף במידה רבה את תחומי מחייתם של שני מיני האלבטרוסים האחרים שהוזכרו לעיל, ועם זאת אלו האחרונים מרחיקים צפונה יותר מהאלבטרוס שחור-הרגל, הרחק אל תוך ים ברינג.

בדומה ליתר האלבטרוסיים, האלבטרוסים שחורי-הרגל יוצרים קשרים זוגיים מונוגמיים, שנמשכים לאורך כל חייהם. לאחר שהגוזלים מתחילים לעוף, הם יעופו הרחק וישובו למושבת לידתם רק לאחר שלוש שנים. במשך שנתיים הם יעסקו בבניית קן, בריקודים זוגיים ובשהייה לצד בני או בנות הזוג העתידיים. הזמן הרב אותו הם משקיעים בחיים לצד בן או בת זוגם נועד כנראה ליצירת אמון מרבי בין העופות - גידול גוזל אלבטרוס הוא השקעה אנרגטית גדולה, ועל כן תקופת החיזור הארוכה מסייעת להם בהבנה שהצד השני מחויב גם הוא למשימה.

הקנים נבנים כשקעים פשוטים בחול, ולתוכם מטילה הנקבה ביצה יחידה. על הביצה דוגרים שני ההורים במשך 65 ימים לערך. הזכר נוהג לדגור משך זמן רב יותר על הביצה, מכיוון שהנקבה צריכה לחדש את מאגרי האנרגיה שלה. "משמרת" דגירה ממוצעת אורכת כ-18 ימים, אולם במקרים אחדים אחד מבני הזוג עשוי לחכות זמן כפול ואף יותר לשותפו לחיים, ללא אכילה או שתייה. כמה ימים לאחר בקיעתו ההורים יעזבו את הקן על מנת לחפש מזון להאכלת האפרוח. לכשהם יחזרו, הם יאכילו את אפרוחם במזון שכבר עיכלו בעצמם על ידי דחיפת מקורו בתוך פיהם. האפרוחים יחלו לעוף 140 יום לאחר לידתם. רבים מהם נופלים טרף לכרישים טיגריסים הממתינים להם בים.

מצב השימור של המין מוגדר כ"בסכנת הכחדה" על ידי איגוד השימור העולמי (IUCN). לפי הערכה מ-1990, בכל שנה כ-4,000 אלבטרוסים שחורי-רגל ניצודים כשלל לוואי של דייגים. הערכות אחרות, לעומת זאת, אומדות את מספרם של אלו בכ-8,000 בכל שנה. בנוסף, האלבטרוס נפגע מעיכול חתיכות פלסטיקות צפות, הפוגעות בקיבולת הקיבה שלו. כל אתרי הקינון שלו בארצות הברית מוגנים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.iucnredlist.org/apps/redlist/details/106003957/0 האלבטרוס שחור-הרגל] באתר איגוד השימור העולמי (IUCN)
* [http://www.birdlife.org/datazone/search/species_search.html?action=SpcHTMDetails.asp&sid=3957&m=0 האלבטרוס שחור-הרגל] באתר BirdLife International

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון ג'יימס אודובון
שחור-רגל
קטגוריה:עופות האוקיינוס השקט
קורנהול

קורנהול (אנגלית: Cornhole, מילולית "חור תירס") הוא משחק מדשאה המשוחק על ידי שני שחקנים או ארבעה (במשחקי זוגות) בו כל שחקן בתורו צריך לזרוק שקיות קטנות מלאות בתירס (או חול או שעועית) לכיוון לוח מורם עם חור בקצה הלוח. המטרה היא לקלוע את השקיות אל תוך החור בקצה הלוח. על כל שקית תירס אותה השחקן יקלע לתוך החור, השחקן יקבל 3 נקודות. שקיות אשר נוחתות על לוח המשחק בלבד מזכות את השחקן בנקודה אחת בלבד. המשחק נמשך עד אשר אחד השחקנים יצליח לצבור 21 נקודות. 

לוח המשחק בדרך כלל עשוי מעץ לבוד או לעיתים פלסטיק וצבוע בדרך כלל בלבן. גודל לוח המשחק הסטנדרטי הוא 1.2 מטר × 0.6 מטר. הגובה של גב הלוח מגיע ל-30.5 סנטימטרים.

המשחק פופולרי במיוחד בארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.ajjcornhole.com/cornhole-rules.php אתר איגוד השחקנים וחוקי המשחק]
*[https://whatiscornhole.com כל מה שקשור לחור תירס]

קטגוריה:משחקים
קטגוריה:קליעה למטרה
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
חרוז אלכסנדריני

חרוז אלכסנדריני הוא סוג של טור שירה במשקל הסילאבי. השם נובע מהאפוס הצרפתי "רומאנס אלכסנדר" מהמאה ה-12, שבו נעשה שימוש במשקל האלכסנדריני הצרפתי. במקור הצרפתי, הטור הוא בן שתים-עשרה הברות הנחלקות באמצע באמצעות פסק (צזורה). במסורות מסוימות של המשקל האלכסנדריני קיימת הטעמה הנופלת על ההברה האחרונה ועל השישית, זו שלפני הפסק.

ברומאנס הצרפתי, היה נהוג להשתמש בחריזה מסורגת, עם חרוז זכרי-נקבי, שבו מתחרזות לסירוגין שורות המסתיימות בהברות מודגשות (זכריות) וכאלה שאינן מודגשות (נקביות). המשקל הצרפתי הא משקל סילאבי, בן תריסר הברות, ללא דגש פרוסודי (רגל משקלית).

==== החרוז האלכסנדריני בשפות אחרות ====

בשירה האנגלית ובשפות אחרות (בהן השירה העברית), החרוז האלכסנדריני הוא טור בן שתים-עשרה הברות, במשקל הקסמטר יאמבי, עם פסק באמצע, לאחר ההברה השישית.

בשירה האנגלית, הגרמנית והסלאבית, המשקל הוא סילבו-טונאלי. במשקל זה יש דגש פרוסודי, כך שסירוג של שורות זכריות ונקביות ידרוש החלפת משקל. החריזה המסורגת בחרוז האלכסנדריני האנגלי והגרמני היא במשקל יאמבי (הדגש הוא על כל הברה שנייה), כלומר חריזה זכרית. גם בשירה הצרפתית המודרנית, משוררים כמו ויקטור הוגו ושארל בודלר השתמשו במשקל אלכסנדריני בן 12 הברות.

==== שימוש בחרוז אלכסנדריני בשירה העברית ====

השימוש בחרוז האלכסנדריני בפרט, ובמשקל היאמבי בכלל, נחשב חדש יחסית בשירה העברית המודרנית, ולא שגור. בין הסיבות למיעוט השימוש בחרוז האלכסנדריני: ראשוני הכותבים בשפה העברית כתבו בהגייה אשכנזית, שלה הטעמה מלעילית (כלומר רגל טרוכאית, או אמפיבריכית ולא יאמבית). הכותבים שאחריהם התחילו לאמץ חריזה חופשית ללא הקפדה על משקל.

נתן אלתרמן, שלמד אגרונומיה בפאריס, השתמש בטור האלכסנדריני הקלאסי (עשר ההברות) בתרגומים ליצירות צרפתיות נאו-קלאסיות (התרגום ל״פדרה״ של רסין). הוא כמעט ולא השתמש בחרוז האלכסנדריני המודרני, אבל הוא כן עושה בו שימוש בפואמה ״שירי מכות מצרים״, בחלק העיקרי, ״שירי המכות״ ובחלק האחרון, ״איילת״.

אהרון שבתאי עושה שימוש בחרוז האלכסנדריני לעיתים, כמו בחלק מהשירים שפורסמו בקובץ ״בחודש מאי הנפלא״. משוררים נוספים העושים שימוש בחרוז האלכסנדריני הם דורי מנור וסיוון בסקין.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירה
פנגולין ענק

פנגולין ענק (שם מדעי: Smutsia gigantea) הוא מין פנגולין הנפוץ באפריקה, לאורך קו המשווה ממערב אפריקה ועד לאוגנדה. הפנגולין הענק הוא הגדול שבמיני הפנגולין. הוא ניזון כמעט רק מנמלים ומטרמיטים. המין תואר לראשונה על ידי יוהאן קרל וילהלם יליגר (Johann Karl Wilhelm Illiger) ב-1815.

== מאפיינים ==
הפנגולין הענק נפוץ במדינות רבות באפריקה ובמיוחד באוגנדה, טנזניה ומערב קניה. הוא חי לרוב בסוואנות, יערות גשם ויערות, במקומות שבהם יש מים זמינים ואוכלוסיות גדולות של טרמיטים. הפנגולין הענק לא נפוץ באזורים גבוהים.

חששות לפגיעה באוכלוסיות הפנגולין הענק התעוררו בעקבות הרס בתי גידול ובירוא יערות הגורמים לצמצום אוכלוסיותיו, וכן בעקבות ציד לצורכי מזון ולצורך שימושים רפואיים עקב סגולות רפואיות המיוחסות לו. מאחר שהפנגולין הענק פעיל בלילה נערכו עליו מעט מחקרים.

לא ידוע משקלו הממוצע של הפנגולין הענק, אולם נמצא פרט שמשקלו 33 ק"ג. הזכרים גדולים מן הנקבות, אורך גופם כ-140 ס"מ ואילו אורך גופן של הנקבות כ-125 ס"מ. שמו פנגולין ענק, נגזר מכך שהוא הגדול במיני הפנגולין. ככל הפנגולינים הוא בעל קשקשים גדולים, ואין לו שיער ומעט ריסים. קשקשיו הם לרוב בצבע חום או חום-אדמדם. הוא בעל חוטם ארוך, זנב ארוך ועבה, וטופרים גדולים ברגליו הקדמיות.

הפנגולין הענק ניחן בחוש ריח טוב. הוא בעל בלוטות אנאליות גדולות. הפרשותיו עשויות להיות בעלות תפקיד חשוב בתקשורת. בתנועה מרבית הוא מטיל את מרבית משקלו על רגליו האחוריות, ואת הרגליים הקדמיות הוא מכופף, את התנועה הוא מבצע על פרק כף היד ולא על כף היד כדי להגן על טופריו. באמצעות שימוש בזנבו לשמירת שיווי המשקל, עשוי הפנגולין הענק ללכת על גבי שתי רגליים בלבד. הוא מסוגל לטפס על עצים ועצמים אחרים.

הפנגולין הענק, כפנגולינים אחרים, ניזון מחרקים, והוא חסר שיניים ויכולת לעיסה. תזונתו מורכבת בעיקרה מנמלים וטרמיטים. הוא מסוגל לחשוף את המושבות, וזאת הוא עושה באמצעות הישענות על התל ושימוש במשקל של זנבו, ולאחר מכאן פריצה של התל באמצעות טופריו הקדמיים. השילוב של משקל עם פגיעה פיזית מוביל להתמוטטות חלקית של התל, ואז באמצעות לשונו הארוכה (עד 16 אינץ' - 40 סנטימטר) והדביקה הוא ניזון מן הטרמיטים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון קרל וילהלם יליגר
קטגוריה:פנגוליניים
קטגוריה:ניגריה: יונקים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: יונקים
קטגוריה:טנזניה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1815
נחום ויינשטיין

ישראל, אליהו ונחום וינשטיין]] 
נחום ויינשטיין (1876, תרל"ו, ירושלים – 15 באפריל 1956, ד' באייר תשט"ז, תל אביב), ממייסדי תל אביב. שוחט ובודק, והמוהל הראשון של תל אביב. 

במשך ארבעים וחמש שנות פעילותו כמוהל, מל ויינשטיין כעשרים ושבעה אלף מילדי יפו ותל אביב. הוא ניהל רישום מדויק של כל הילדים שמל, והשלטונות הבריטיים הסתמכו על רישומים אלו והוציא דרכונים על סמך תעודות שנחתמו על ידו.

==קורות חייו==
ויינשטיין נולד בעיר העתיקה בירושלים בשנת 1876. בגיל חמש עבר עם המשפחה מירושלים ליפו, ואביו אליהו היה לשוחט האשכנזי הראשון של יפו, תפקיד שמילא במשך 60 השנה הבאות.

למד תורה מפי מלמדים פרטיים שהובאו ליפו מירושלים. בגיל 12 נשלח לפתח תקווה ללמוד תורה אצל הרב ישראל צבי הכהן ולאחר מכן חזר ליפו ולמד בכתה הגבוהה של בית הספר שערי תורה. בהיותו בן 17 נישא לאטיל ביילה בת יהודה לייב ופייגא שפירא מחברון.

ויינשטיין למד מאביו את מלאכת השחיטה, וממאיר המבורגר, המוהל הראשון ביפו – את מלאכת המילה.

בשנת 1895 הוזמן ויינשטיין על ידי חברת יק"א לעבוד במושבה יהודית שהוקמה על ידה בקפריסין בשם מרגוע-ציפלינג, שם חיו אז כעשרים משפחות יהודיות שבאו מאנגליה ללמוד התיישבות מטעם החברה אהבת ציון. במשך הזמן חזרו רובן לאנגליה ואחרי שלוש וחצי שנים עזב ויינשטיין את קפריסין וחזר ליפו.

בשנת 1899 נתמנה למשגיח בשערי תורה בנווה שלום שהיה בית הספר העיקרי של יהודי יפו. ובמקביל עבד כשוחט, בתור המוהל היחידי ביפו, כאחראי על סידורי חופה וקידושין, וכמשגיח על העירוב של השכונות. עם הקמת אחוזת בית בשנת 1909 הצטרף אליה ויינשטיין כאחד מ-66 משפחות המייסדים, יחד עם אביו אליהו וינשטיין, אחיו המורה ישראל ויינשטיין ואחותו שושנה רייזל רסקין ומשפחתה. הם בנו את בתיהם ב"אחוזת ויינשטיין" ברחוב לילינבלום 20-18.

בשנת 1917, בעת גירוש היהודים מתל אביב ויפו, הורשה ויינשטיין להישאר כדי לשרת את בעלי המלאכה היהודים שנשארו אף הם לשם עבודתם עבור הצבא העות'מאני.

ויינשטיין נפטר בביתו בשנת 1956 בהיותו בן שמונים, ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק. משפחתו מנתה תשעה בנים ובנות.

חתנו של ויינשטיין, יהושע שקול (נפטר בכ"ז חשוון תשנ"א), המשיך את דרכו והיה מן המוהלים המפורסמים בירושלים. בעקבותיו הלך בנו מאיר עמנואל שקול, נכדו של ויינשטיין, שגם היה מגדולי ומוותקי המוהלים בבני ברק (נפטר בכ"ט שבט תשפ"א)

==ראו גם==
*מייסדי תל אביב

==לקריאה נוספת==
* 'וינשטין, נחום', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 199. 

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20151001220631/http://www.ahuzatbait.org.il/portfolio-items/%D7%A8-%D7%A0%D7%97%D7%95%D7%9D-%D7%95%D7%99%D7%A0%D7%A9%D7%98%D7%99%D7%99%D7%9F-%D7%95%D7%90%D7%98%D7%99%D7%9C/ וינשטיין ר' נחום ואשתו אטיל ביילה], לילינבלום 18א', באתר משפחות מייסדי תל אביב
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:יפו: אישים
קטגוריה:תל אביב: מייסדים
קטגוריה:מוהלים ישראלים
קטגוריה:שוחטים
קטגוריה:משפחת לעוי-וייספיש-בהר"ן
קטגוריה:גירוש תל אביב: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1876
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1956
אלבטרוס מלכותי צפוני

אלבטרוס דואה מעל [[ניו זילנד.]]
אלבטרוס מלכותי צפוני (שם מדעי: Diomedea epomophora sanfordi) הוא תת-מין של אלבטרוס מהמין אלבטרוס מלכותי החי באוקיינוסים הדרומיים בהם הוא נודדים ללא הרף מבלי לנחות. כמה מהחוקרים רואים בו מין נפרד בעוד אחרים סוברים שהוא תת-מין של אלבטרוס מלכותי הקרוב לתת-המין הדרומי.

הוא מצוי בטבע בדרום-מזרח האוקיינוס השקט, בעיקר סביב זרם הומבולדט ומקנן בעיקר סביב איי צ'טהאם, אנדרבי, ובכמה צוקים בעיר דנידין שבניו זילנד, שם נמצאת מושבת האלבטרוסים היחידה הקרובה ליישוב אנושי.

אלבטרוס זה הוא מהגדולים שביסעוראים והוא מגיע לאורך 115 ס"מ, למשקל 6.2-8.2 ק"ג ולמוטת כנפיים של 270-305 ס"מ. צבעו של האלבטרוס אפור-לבן ברובו עם כנפיים שחורות רחבות והמקור בצבע קרם-ורוד. המקור מכיל בלוטה המפרישה מלחים ובניגוד לרוב העופות בעל חוש ריח חזק. צורת המקור מזכירה צורת חיוך, בדומה למרבית מיני הסוג אלבטרוס גדול.

כ-85% מתזונת האלבטרוס היא מדיונונים שהוא מוצא על פני המים. הוא ניזון גם מסילוניות נוספות, דגים, סלפיים וסרטנים העולים לפני המים וכן מנבלות.

כיום הוא מצוי בסכנת הכחדה עקב הסתבכות ברשתות ודיג לא חוקי הפוגע במזונו. האלבטרוס נפגע בעיקר מהבאה של מינים פולשים כמו חתולים וחולדות הטורפים את ביציו וכן ממינים כמו פרות וארנבונים ההורסים את הצמחים העדינים עליהם הוא מסתמך לקינון. שרשרת סערות שקרו באזורים בהם קינן האלבטרוס בנוסף על מחסור בכלים לקינון הביאו להפחתה גדולה של כמותו.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבטרוסיים
קטגוריה:ניו זילנד: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1917
שנאכו

שֶנאכּוֹ (בגאורגית: შენაქო) הוא כפר הררי בנפת אחמטה שבמחוז המזרח גאורגי, קאחתי.

שנאכו ממוקמת במדרונותיו הדרומיים של הרי הקווקז הגדול, במחוז ההיסטורי-גאוגרפי, תושתי, כ-100 ק"מ צפון-מזרחית לאחמטה, סמוך לגבול דאגסטן רוסיה, על המדרון הדרומי של רכס פִּירִיכִּיתִּי.

הכפר שנאכו הוא אחד הכפרים שנותרו עדיין מיושבים בתושתי ההררית, לאחר שבתקופת השלטון הסובייטי הנהיגו הסובייטים מדיניות של הגירה כפויה מהאזורים ההרריים לבקעות. הגישה לכפר ההררי הוא רק ברכב 4X4. על הכפר משקיף ההר דיקלו ומכיל טור של מבנים הבנויים על פי המסורת הארכיטקטורית הגאורגית וכנסייה אחת, כנסיית השילוש הקדוש הבולטת בנוף הכפר. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 2002 נמנו בכפר שבעה תושבים בלבד.

<gallery>
קובץ:Shenaqo church.jpg|כנסיית השילוש הקדוש
קובץ:Shenaqo1.jpg|בית טיפוסי בכפר
קובץ:Tusheti August 2009 (117).JPG|הכפר על הצלע הדרומי של ההר
קובץ:Shenako (2).jpg|הדרך המובילה לכפר
קובץ:Tusheti August 2009 (134).JPG|דרך בכפר
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* האנציקלופדיה הגאורגית סובייטית, כרך 10 עמ' 714 (טביליסי, 1986)
* Sh. Shetekauri, L. Tsiskarauli, T. Zangurashvili, [http://www.herbmedit.org/flora/16-355.pdf High mountain flora of Pirikiti Khevsureti and Tusheti (NE Greater Caucasus)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאורגיה: יישובים
לשכארי

לָשכּארי (בגאורגית: ლაშქარი) הוא ארגון צבאי שהיה נהוג להקימו אד הוק בגאורגיה בתקופת ימי הביניים מקרב האוכלוסייה האזרחית בתקופת מלחמה או פלישה, כאשר חיילים רגילים לא היו בנמצא. מאוחר יותר נקראו בשם זה ארגונים צבאיים בעלי אופי דומה. ארגוני לשכארי ידועים בימי הביניים היו ראינדתה (რაინდთა, מהמילה ראיון), אזנאורתה (აზნაურთა, מהמילה אזנאורי), סָכַּלכּוֹ לשכארי (საქალაქო ლაშქარი, לשכארי עירוני). 

בתחילת דרכו, בתקופת גאורגיה הפאודלית, היה הלשכארי צבא פאודלי ונקרא "ג'ארי-חאלחי" ("ჯარი-ხალხი", "צבא-עם"), אולם עם התחזקות הפיאודלים בוטל הצבא והוא נקרא לדגל רק בעיתות חירום כמו פלישות של אויבים או איומים חיצוניים אחרים על הממלכה הגאורגית. בעת חירום כזו הוצא צו המורה לכל גבר בגיל במתאים ("כּוּדזֶה קאצי", "ქუდზე კაცი") להצטרף ללשכארי. לקראת סוף התקופה הפיאודלית התרבו גיוסי הלשכארי, שנבעו מפלישות השבטים הלזגינים מדאגסטן בתקופת הלקיאנובה והפלישות של הפרסים והעות'מאנית לגאורגיה. 

עם סיפוח גאורגיה בשלבים משנת 1801 על ידי האימפריה הרוסית הפכו הלשכארי למיליציה גאורגית ונלחמו במלחמות הרוסיות-פרסיות והמלחמות הרוסיות-עו'תמאניות. בתקופת פלישת נפולאון לאימפריה הרוסית בשנת 1812, השתתף הלשכארי בהגנה על האימפריה. בשלהי תקופת שלטון האימפריה הרוסית בגאורגיה, משנת 1874 עד מהפכת פברואר של 1917, היה השירות בלשכארי, באופן רשמי, מילוי חובת השירות הצבאי.

בתקופת מלחמת העולם השנייה (1941-1945), מילא הלשכארי האזרחי תפקיד פעיל במלחמה לצד הסובייטים. בשנת 1988 הקים ג'אבא יוסליאני את הארגון החצי-צבאי, מחדריוני, וטען כי הוא הוקם על פי מודל הלשכארי לפני מיסודה בתקופת האימפריה הרוסית, בתקופה בה היו הלשכארי מגויסים בעיתות חירום. 

==הערות שוליים== 
* שאישמלאשווילי (1983), הערך לשכארי, באנציקלופדיה הגאורגית סובייטית, כרך 6, עמ' 149, <small>(גאורגית)</small>

קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה צבאית
מחדריוני

מחֶדריוֹני (בגאורגית: მხედრიონი) הייתה קבוצה חצי-צבאית וארגון פוליטי בגאורגיה שמילאה תפקיד חשוב בהתרחשויות שהיו בגאורגיה עם הכרזתה על עצמאותה ובמלחמת האזרחים של גאורגיה. משנת 1995 הוצא מחדריוני מחוץ לחוק אולם מאוחר יותר נרשם הארגון כמפלגה פוליטית בשם "ארגון הפטריוטים".

אחד מתוצאות הטרגדיה של 9 באפריל הייתה התמקצעות מהירה של קבוצות חצי-צבאיות שהחשובה מביניהן הייתה מחדריוני שהונהגה על ידי שודד בנקים לשעבר, ג'אבא יוסליאני. מחדריוני נוסדה לראשונה בשנת 1988. כתוצאה מאירועי 9 באפריל היא הצליחה לגייס מתנדבים רבים. תרמה לכך העובדה שרוב הנפגעים באירועים אלה היו נשים.

יוסליאני טען כי המודל שעל פיו הקים את הארגון על פי מודל ה"לשכארי" בעזרת מתנדבים, כפי שהיה לפני הסיפוח הרוסי של גאורגיה בשנת 1801.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
תזרים צנרת ומכשור

תזרים צנרת ומכשור (באנגלית Piping and Instrumentation Diagram, ובראשי תיבות באנגלית P&ID) הוא תרשים הנדסי או שרטוט המציג את הציוד, המכשור, קווי הצנרת ומערכת הבקרה של מתקן תהליכי. לפעמים הוא מכונה בעברית בקיצור תזרים.

תזרים מציג בצורה ציורית, תוך שימוש בסמלים מוכרים, את הקשרים בתהליך, קשרים של הציוד, קווי הצנרת, המכשור והבקרה. בתעשייה התהליכית משתמשים בסימנים מוסכמים סטנדרטיים להכנת התרשימים. התזרים משמש בסיס להבנת התהליך והוא שלב ראשוני בתכנון ויש לו תפקיד חשוב בתכנון האחזקה ובתכנון הרחבה או שינויים במתקן. התזרים משמש בסיס לסקירה של התכנון הכללי, לתכנון התפעול והבטיחות ולהכנת סקר סיכונים ותפעול (HAZOP).

==תכולה==
תזרים של צנרת ומכשור עם מכל אחסון. סימון בהתאם לתקנים EN/ISO 10628 ו-62424
תזרים צנרת ומכשור כולל:
* מכשור עם כינוי ומספור
* ציוד מכני כולל שם ומספר
* ברזים עם סוג הברז ומספר
* צנרת תהליכית עם ציון גודל, מספר ואינפורמציה נילווית
* ניקוזים, קווי אוורור, אביזרים מיוחדים, נקודות דגימה, מעברי קוטר, אוגנים וכדומה
* קווים קבועים, קווי הפעלה וקוי שטיפה
* כוון זרימה
* נקודות חיבור
* קווי בקרה
* ציוד ורכיבים הנקנים ומסופקים מורכבים כולל שם ומספר

== ראו גם ==
* תזרים תהליך

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.engineeringtoolbox.com/p&id-piping-instrumentation-diagram-d_466.html תזרימים באינג'ינירינג טול בוקס]
* [http://www.iso.org/iso/iso_catalogue/catalogue_tc/catalogue_detail.htm?csnumber=18721 סימני תזרימים לפי איזו]
* [http://lamspeople.epfl.ch/kirrmann/Slides/HowToReadP&ID.htm איך לקרוא תזרים (באנגלית)]

קטגוריה:הנדסה
קטגוריה:הנדסת מכונות
קטגוריה:הנדסה כימית
קטגוריה:צנרת
נווה גלים

כפר הילדים והנוער נווה גלים, השוכן בלב רובע א' הוותיק באשדוד, הוא פנימייה לילדים בגילאי 18-6. הכפר הוקם בשנת 1977.

"נווה גלים" נמצא בבעלות "המפעל להכשרת ילדי ישראל" שהוקם בשנת 1943 על ידי רחה פריאר. 

בכפר מתחנכים כ-70 ילדים בשישה משפחתונים. הוא מושתת על המודל החינוכי-המשפחתי. בשל מיקומו בעיר גדולה משתלבים הילדים בשירותים העירוניים הניתנים לכלל תושבי אשדוד. ילדי בית הילדים של "נווה גלים" לומדים בבתי הספר הממלכתיים שבשכונה, וילדים שהחלו לימודיהם באשדוד - ממשיכים אותם במסגרת החינוכית בה למדו טרם הוצאתם מביתם.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:כפרי נוער
קטגוריה:אשדוד: חינוך

* 
* 

== הערות שוליים ==
ויטוריה דה גימארייש

ויטוריה ספורט קלאב (בפורטוגזית: Vitória Sport Clube) היא קבוצת כדורגל פורטוגלית מהעיר גימארייש. הקבוצה נוסדה בשנת 1922. אצטדיונה הביתי הוא אצטדיון ד. אפונסו הנריקוס, המכיל 30,165 מקומות ישיבה.

בעונת 1987/1986 הגיעה לרבע גמר גביע אופ"א והפסידה לבורוסיה מנשנגלדבך. בעונת 2007/2008 סיימה במקום השלישי, ובכך נכנסה לסיבוב השלישי של מוקדמות ליגת האלופות בעונה שלאחריה.
היא הפסידה במוקדמות לפ.צ. בזל השווייצרית 2:1 ו- 0:0 ועברה לסיבוב הראשון של גביע אופ"א בו הודחה על ידי פורטסמות'.

בעונת 2013/2012 זכתה בגביע הפורטוגלי, לאחר ניצחון בתוצאה 1–2 על בנפיקה ליסבון.

== סגל הקבוצה ==
מעודכן ל-1 בפברואר 2024 <ref></ref>

 (קפטן)

 (בהשאלה מקוריטיבה)

 

== תארים ==
* הגביע הפורטוגלי: 2012/13 סגנות : 1941/42, 1962/63, 1975/76, 1987/88, 2010/11, 2016/17
* הסופר קאפ הפורטוגלי: 1988 סגנות : 2011, 2013, 2017

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצות כדורגל פורטוגזיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1922
זיקון

זיקון (precipitation hardening או age hardening) הוא שיטה לטיפול תרמי שנועדה לחזק חומרים חשילים. 

הזיקון בשימוש לרוב הסגסוגות של טיטאניום, מגנזיום ואלומיניום ומספר פלדות אל-חלד. השיטה מתבססת על השינוי במסיסות החומר כאשר מעלים את הטמפרטורה שלו, דבר היוצר חלקיקים מזהמים, וכתוצאה מכך מונע תזוזה של נקעים בחומר, או פגמים במבנה הגבישי של החומר. 

נקעים הם בדרך כלל הנושאים העיקריים הגורמים לתכונת הפלסטיות בחומר לכן שיטה זו מחזקת את החומר. זיקון בחומר יכול ליצור גדלים שונים ורבים של גבישים האחראים לתכונות שונות לחלוטין. כדי להשתמש בשיטה יש להשאיר את הסגסוגת בטמפרטורה גבוהה במשך שעות. הזמן שעובר נקרא זמן הזיקון. 

יצירת גרעינים מתרחשת בטמפרטורות גבוהות יחסית (לעיתים מעט מתחת לגבול המסיסות), משום שכך ניתן להתגבר על המחסום הקינטי של אנרגיית פני השטח. כך גם ניתן ליצור את המספר המקסימלי של חלקיקים מהתהליך. לאחר ההעלאה לטמפרטורה הגבוהה, מתרחש תהליך הזיקון במשך מספר שעות, ובו החלקיקים גדלים, מיועד לרוב לבסיסים של מכונות ובסיסי יציקה גדולים.

==ראו גם==
* חישול
* פלדה
* מאמץ מתיחה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הנדסת חומרים
Court and Spark

Court and Spark הוא אלבומה השישי של המוזיקאית ג'וני מיטשל, שיצא בשנת 1974. האלבום, אשר עד היום נחשב למצליח ביותר שלה מבחינה מסחרית, הציג את המעבר הראשוני של מיטשל ממוזיקת פולק מסורתי אל מוזיקת ג'אז.

האלבום זכה למועמדות בפרס הגראמי לאלבום השנה.

== היסטוריה ==
לפני חג המולד של שנת 1973, שחררה מיטשל את הסינגל Raised on Robbery, אשר סיפר דרך מוזיקה רית'מית סגנון סמי- קאנטרי על אישה דרומית אשר ניטפלת אל גבר שיושב לבדו בלובי של מלון. תגובת הקהל הייתה מלאת התלהבות והפתעה מהכיוון החדש שלקחה המוזיקה של מיטשל, מה שהביא להתלהבות לקראת אלבומה הבא. ואכן, כאשר Court and Spark יצא לחנויות חודשים לאחר מכן, בינואר 1974, הוא התקבל באהדה על ידי המבקרים והמאזינים כאחד כי על אף שהאלבום הציג גישה יותר "פופית" מצד מיטשל, לא הייתה כאן התפשרות על היצירה המוזיקלית. במרץ, הוציאה לאור מיטשל את הסינגל Help Me אשר היה ללהיט היחיד שלה שהגיע לעשרת הראשונים במצעדים, במקום השביעי.

האלבום העפיל אל המקום השני במצעדים של "הבילבורד", ונותר שם במשך ארבעה שבועות, מיטשל זכתה במקום הראשון בשני מגזיני המוזיקה החשובים הנוספים בארצות הברית, "רקורד וורלד" ו"קאשבוקס".

* בשנה בו יצא, נבחר האלבום בתואר "אלבום השנה" של מגזין "וילג' ווייס" בקטגוריית "פאז וג'ופ" (היפוך במונח "ג'אז ופופ").
* בשנת 2003 דורג האלבום במקום המאה ואחד עשר בפרויקט של מגזין הרולינג סטון, "חמש מאות האלבומים של כל הזמנים".
* בשנת 2006 נכנס האלבום לרשימת "אלף ואחד האלבומים שחייבים לשמוע לפני המוות".
* בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-110 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים המחודשת.

== רשימת השירים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1974
קטגוריה:אלבומי ג'וני מיטשל
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומי חברת אסיילום רקורדס
איגור שטימץ

איגור שטימץ (בקרואטית: Igor Štimac; נולד ב-6 בספטמבר 1967, במטקוביץ') הוא כדורגלן עבר קרואטי, כיום מאמן נבחרת הודו. הוא נודע במהלך הקריירה שלו כשחקנה של הקבוצה הקרואטית היידוק ספליט, ושחקן זר מצליח בקבוצת דרבי קאונטי האנגלית.
== קריירה ==
שטימץ החל את הקריירה שלו בהיידוק ספליט. ב-1992 עבר שטימץ לקדיס שבה שיחק שנתיים. שטימץ הגיע לדרבי קאונטי ב-31 באוקטובר 1995, תמורת 1.5 מיליון פאונד מהמועדון הקרואטי היידוק ספליט. הוא כבש את שאר הבכורה שלו עבור דרבי במשחק חוץ נגד טרנמיר רוברס, בו הובסה קבוצתו 1–5. העונה הראשונה של שטימץ בקבוצה הייתה מוצלחה, שבסופה הצליחה דרבי לזכות בעלייה לפרמייר ליג.

איגור שטימץ שיחק כמעט 4 שנים בדרבי קאונטי, אולם הקדנציה שלו בקבוצה הסתיימה אחרי שהואשם על ידי מספר גורמים בכך שלא שיחק היטב במספיק משחקים. כרטיס-השחקן שלו נמכר תמורת 600,000 פאונד לווסטהאם יונייטד ב-29 באוגוסט 1999. בסך הכל, שטימץ שיחק 84 משחקי ליגה במדי דרבי, בנוסף ל-9 משחקים בגביעים השונים.

שטימץ חזר לקרואטיה מולדתו, לקבוצת נעוריו היידוק ספליט, ובמהרה התמנה למאמנה. באביב 2006, הוא גם אימן במשך חודשיים את קבוצת ליגת העל הקרואטית קיבליה. במהלך טורניר יורו 2008 שימש שטימץ בתקשורת הקרואטית כפרשן.

שטימץ הופיע עבור הנבחרת הקרואטית ב-53 משחקים בינלאומיים, שבהם כבש 2 שערים. הוא היה חלק מסגל הנבחרת במונדיאל 1998, בו זכתה קרואטיה במקום השלישי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:בלמי כדורגל קרואטים
קטגוריה:כדורגלני היידוק ספליט
קטגוריה:כדורגלני דרבי קאונטי
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:מאמני כדורגל קרואטים
קטגוריה:מאמני היידוק ספליט
קטגוריה:מאמני נ.ק. זאגרב
קטגוריה:מאמני נבחרת קרואטיה בכדורגל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קרואטיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1967
הפרכת חומרים

הפרכה (Embrittlement) משמעותה הפיכת חומר לפריך (מתפורר, Brittle). זהו תהליך בו פוחתת האלסטיות או המשיכות של חומר, והוא הופך מחומר משיך לפריך, ולכן לעמיד פחות בפני שבר.
זוהי בדרך כלל תוצאה בלתי-רצויה של השפעת הסביבה על החומר. קיימים מנגנוני הפרכה שונים לחומרים שונים.
לעיתים גורמים להפרכה מכוונת של חומרים במעבדה על-מנת לחקור את השפעות סביבת העבודה על החומר לאורך זמן, או את תכונות החומר (חומר פלסטי, למשל) לאחר התיישנותו.

== מנגנוני הפרכה ==
* הפרכה בעזרת מימן (Hydrogen Embrittlement) - בשיטה זו מימן נספג במתכות וסגסוגות מסוימות וגורם להפיכתן לפריכות יותר.
* שבירת סדקים על ידי סולפיד (Sulfide Stress Cracking) - בשיטה זו מתבצע פחמון סולפידי בחומר. השיטה מסתמכת על כך שסגסוגות מסוימות (בעיקר סגסוגות הפלדה השונות) מגיבות עם סולפיד המימן, ויוצרות איתו קשרים.
* הפרכה בעזרת מתכות נוזליות - בשיטה זו משתמשים במתכת נוזלית ספציפית שבעת מגע עם החומר הופכת אותו לפריך. בתהליך זה גורמים למתכת משיכה להפוך להרבה יותר פריכה כאשר בסביבתה נמצאת מתכת נוזלית.
* הפרכה בעזרת מתכת - בשיטה זו מאפשרים לאטומי מתכת לעבור דיפוזיה אל תוך החומר, כך שהסגסוגת החדשה שנוצרת היא פריכה יותר.
* שימוש בקרינת נייטרונים - יכולה לגרום לחומרים מסוימים להיות פריכים. זאת משום שהפצצת חומר בנייטרונים יכולה לגרום לנקעים בחומר, דבר הגורם לו להפוך לפריך עקב איבוד המבנה המולקולרי היציב שלו, ואף להתנפח לעיתים.
* בהפיכת חומרים פלסטיים לפריכים משחררים את החומרים בפלסטיק המעלים הפלסטיות שלהם (Plasticizers) על ידי חימום יתר או על ידי יישון.

==ראו גם==
* מאמץ מתיחה
* פריכות
* משיכות
* פלדה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הנדסת חומרים
פבריציו ראבנלי

פבריציו ראבנלי (באיטלקית: Fabrizio Ravanelli; נולד ב-11 בדצמבר 1968 בפרוג'ה שבאיטליה) הוא כדורגלן עבר איטלקי. ידוע בכינויו “penna bianca” ("הנוצה הלבנה") שדבק בו בגלל צבע שיערו.

== קריירה ==
=== קריירת משחק ===
ראבנלי שיחק במהלך הקריירה שלו בתריסר קבוצות אירופיות, כולל פרוג'ה, יובנטוס, לאציו, מידלסברו, דרבי קאונטי, אולימפיק מרסיי ודאנדי יונייטד, ובין היתר היה שחקן נבחרת איטליה.

הוא היה אחד מן הכובשים המצטיינים באירופה בסוף שנות ה-90. עם יובנטוס זכה בתארים רבים, אליפות הסרייה א' (), קופה איטליה (1994/1995), הסופרקאפ האיטלקי (1995), גביע האלופות (, כבש שער במשחק הגמר) וגביע אופ"א (). 

ב-1996 עבר ראבנלי למועדון הפרמייר ליג, מידלסברו, יחד עם בריאן רובסון. ראבנלי זכה להצלחה בקבוצה, אם כי לא לאורך זמן. הוא כבש שלושער בהופעת הבכורה שלו בקבוצה נגד ליברפול, במשחק הפתיחה של עונת . למרות היותו אחד מהכובשים המצטיינים בליגה, מידלסברו ירדה ליגה בסיום עונתו הראשונה במועדון. הוא בודד עצמו מחבריו לקבוצה ומהאוהדים, כאשר תוך כדי התלונן באופן קבוע על מתקני האימון של המועדון, וגם על העיר עצמה, על אף שמשכורתו הייתה הגבוהה ביותר בפרמייר ליג באותה העת. כאשר שיחק בקבוצה, הוא השתכן בכפר מקומי קטן בצפון יורקשייר, האטון רודבי, באזור בו התגוררו חבריו לקבוצה כדוגמת פול מרסון וגורדן מקווין. הוא נחשב ליקיר הקהילה, לאחר שתרם רבות באירועים חברתיים מקומיים.

ראבנלי הצטרף לדרבי קאונטי בשנת 2001, אך גם קבוצה זו ירדה ליגה בסוף העונה. בעקבות בעיות כלכליות בדרבי, הוא לא קיבל את שכרו עד היום, אף שעזב את הקבוצה כבר בשנת 2003. מאנגליה, עבר ראבנלי לשחק בסקוטלנד, במדי דאנדי יונייטד, אולם גם שם נתקל בבעיות כלכליות.

אחרי הניסיון הכושל שלו בסקוטלנד, ראבנלי שב למדינת לידתו, איטליה, וסיים את הקריירה שלו בפרוג'ה, כאשר ניסה לעזור לקבוצתו במאבקי התחתית.

עבור נבחרת איטליה ראבנלי שיחק במהלך 22 משחקים בינלאומיים, בהם כבש 8 שערים.

כיום ראבנלי עובד כפרשן כדורגל בטלוויזיה האיטלקית. הוא חובב רכיבת אופניים נלהב ויחד עם פאולו בטיני ומאוריציו פונדריסט נטל חלק ברכיבה שנערכה מפירנצה לאסיזי לציון פעולותיו של ג'ינו ברטלי, רוכב עבר נערץ באיטליה, להצלת יהודים במלחמת העולם השנייה..

===קריירת אימון===
ב-8 ביוני 2013 מונה ראבנלי למאמנה של קבוצת אז'אקסיו הצרפתית. ב-2 בנובמבר 2013 פוטר מתפקידו לאחר 5 הפסדים רצופים של הקבוצה. 

ב-22 ביוני 2018 מונה למאמן ארסנל קייב האוקראינית.

== קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני פרוג'ה
קטגוריה:כדורגלני אבלינו
קטגוריה:כדורגלני רג'יאנה
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני מידלסברו
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני דרבי קאונטי
קטגוריה:כדורגלני דנדי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:מאמני כדורגל איטלקים
קטגוריה:מאמני ארסנל קייב
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:פרוג'ה: כדורגלנים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1968
מלקולם הרביעי, מלך סקוטלנד

דייוויד הראשון משמאל ומלקולם הרביעי מימין.]]
מלקולם הרביעי (באנגלית: Malcolm IV, בגאלית סקוטית: מאל קולים מק-אנריק - Máel Coluim mac Eanric באיות עתיק, Maol Chaluim mac Eanraig באיות מודרני, כלומר "מלקולם בנו של הנרי"; 23 באפריל או 24 במאי 1141 - 9 בדצמבר 1165) היה מלך סקוטלנד.

מלקולם כונה "וירגו" (Virgo) - "העלם" או "הבתול" בשל העובדה שמעולם לא נישא, ונפטר בגיל 24 בלא ילדים.

==קורות חיים==
מלקולם היה בנו הרביעי של הנרי מסקוטלנד, רוזן הנטינגדון ושל עדה דה וארן. לאחר מותו של הנרי בניוקאסל או ברוקסבורג שבנורת'מבריה ב-12 ביוני 1152 - מוות בלתי צפוי על אף מחלתו הממושכת, נאלץ מלך סקוטלנד דייוויד הראשון לבחור יורש מבין שלושת נכדיו (בניו של הנרי).

מלקולם, שהיה הבכור מבין שלושת הילדים (ובעת מות אביו היה בן 11 בלבד), נשלח על ידי סבו לסיור ברחבי הממלכה, שהוא מלווה על ידי דונכד הראשון, רוזן פיפ, במטרה שתושבי הממלכה יראו בו כיורש העצר.

לאחר מותו של המלך דייוויד הראשון, בקארליסטל ב-24 במאי 1153, הוכרז מלקולם למלך, והוכתר שלושה ימים מאוחר יותר, ב-27 במאי על אבן הגורל במנזר סקון, בגיל 12.

"סאגת אוקניינגה" מציינת כי "ויליאם האציל" בנו של ויליאם פיץ דאנקן טען למלוכה, אולם אין עדויות היסטוריות לטענה זו. טוען אחר לכתר היה מלקולם מק אלכסנדר, בנו מחוץ לנישואין של אלכסנדר הראשון, אשר נכלא ברוקסברוג מאז שנת 1130, אולם שוחרר מכלאו קודם לשנת 1153. בניו של מלקולם הביאו התנגדות גלויה למלך, ואחד מהם הוצא להורג בשנת 1154 (בדו-קרב שהיווה צורה של משפט- trial by combat).

==היחסים עם ממלכת אנגליה==
בנוסף על היותו מלך סקוטלנד ירש מלקולם את רוזנות נורת'מבריה. מלקולם העניק את נורת'מבריה לאחיו ויליאם הראשון והשאיר בידיו את קאמבריה ואת האנטינגדון - רוזנויות אשר שילמו מס לכתר האנגלי. מלקולם עיכב את המיסים למלך אנגליה הנרי השני אולם לבסוף שילם אותם בצ'סטר בשנת 1157. הנרי השני סירב להשאיר את קאמבריה בידי מלקולם, ואת נורת'מבריה בידי ויליאם, אך התיר לו להשאיר בידיו את האנטינגדון.

פגישה נוספת בין הנרי ומלקולם נערכה בקאליסל בשנת 1158, אולם היחסים בין השניים נותרו רעועים עד שמלקולם ליווה בשנת 1159 את הנרי לצרפת וצר עמו יחד על טולוז, שם העניק לו הנרי תואר אבירות.

מלקולם שב לסקוטלנד בשנת 1160 ובשובו נאלץ לדכא מרד של רוזנים נגדו, בהנהגת פרצ'אר, רוזן סטראת'רן אשר צר על העיר פרת' בה נמצא המלך. ה"גסטה אנאליה" מאת ג'ון מפורדון מציין כי המרד הסתיים בדרכי שלום, ולפי גרסה אחרת לא היה כלל מרד, והרוזנים באו לפרת' לבקש את סיוע המלך במסע צבאי נגד פרגוס, לורד גאולווי - מסע אשר החל באותה שנה והביא לכליאתו של פרגוס במנזר הולירוד.

ביולי 1163, בבקרו אצל הנרי השני בדונצ'סטר נפל מלקולם למשכב. בהיותו חולה פרץ מרד נגדו במוריי, ומלקולם שב לסקוטלנד ודיכה את המרד.

בשנת 1164 נלחם מלקולם בלורד האיים אשר שלח כוחות לתקוף את גלאזגו ואת רנפרו.

מלקולם נפטר ב-9 בדצמבר 1165 בג'דבורג בגיל 24, ככל הנראה מתסמונת פאג'ט.

מלקולם נפטר בהיותו רווק (אף שנערכו תוכניות להשיאו לקונסטנס, בתו של קונן השלישי, דוכס בריטני).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:בית דאנקלד

קטגוריה:ילידי 1141
קטגוריה:נפטרים ב-1165
יוני גודמן

יוני גודמן (נולד ב-26 במאי 1976) הוא אנימטור ישראלי. זוכה פרס לנדאו בתחום האומנויות (2022).

== ביוגרפיה ==
גודמן החל את דרכו המקצועית כמאייר של מדור "קפטן אינטרנט" בעיתון "הארץ". לאחר מכן עבד כמאייר ומעצב גרפי ב"מעריב". במקביל, החל גודמן ללמוד תקשורת חזותית בבצלאל.

החל מן השנה השנייה ללימודיו בבצלאל, בשנת 2000, החל גודמן לעסוק באנימציה. הוא יוצר סרטים קצרים, בין היתר לשימוש באתרי אינטרנט מסחריים ופרטיים שונים.

גודמן התפרסם עם צאתו לאקרנים בשנת 2008 של סרט הקולנוע הישראלי עטור הפרסים "ואלס עם באשיר," סרט שגודמן היה במאי האנימציה שלו.

גודמן עוסק גם ביצירת סרטוני אנימציה עבור ארגוני זכויות אדם וארגוני בריאות עולמיים. ב-2008 יצר סרטון בנושא הזכות לדיור עבור האגודה לזכויות האזרח, וב-2009 יצר סרטון אנימציה CLOSED ZONE למען חופש התנועה של תושבי עזה עבור "גישה - מרכז לשמירה על הזכות לנוע". ב-2013 יצר סרטון הקורא למניעת השתלטות טייקונים על מאגרי הגז ו-ב-2018 יצר יחד עם ארי פולמן את הסרטון "GIRL ON THE RUN" במסגרת מאבק במקרי אונס באזורי מלחמה. בנוסף ייצר לאורך השנים מספר סרטי הסברה לארגוני בריאות עולמיים במטרה למנוע התפרצות מגפות כגון כולירה, אבולה וקורונה בעולם השלישי.

במאי 2013 יצא לאקרנים סרטו של ארי פולמן "כנס העתידנים" (The Congress) בו היה גודמן במאי האנימציה. הקרנת הבכורה התקיימה בפסטיבל קאן ובדצמבר של אותה שנה זכה הסרט בפרס האקדמיה האירופאית לקולנוע.

ב-2015 אייר את ספרו של יהונתן גפן "ישבנימדיה".

בין השנים 2018–2021 עבד כבמאי אנימציה על סרטו של ארי פולמן "איפה אנה פרנק", סרט דרמה מונפש בשפה האנגלית המבוסס על חייה של אנה פרנק בתקופת השואה. הקרנת הבכורה התקיימה בפסטיבל קאן 2021 והסרט פתח את פסטיבל הקולנוע ירושלים ב-24 באוגוסט 2021.

== פרסים והוקרה ==
* 2008 פרס גרוס למצוינות באנימציה
* 2013 פרס האקדמיה האירופאית לקולנוע לסרט האנימציה באורך מלא הטוב ביותר
* 2022 פרס לנדאו בתחום האומנויות

== חיים אישיים ==
גודמן נשוי לגאיה, ולזוג חמישה ילדים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.yonigoodman.blogspot.com/ Dailymation-הבלוג של יוני גודמן]
* 
* 
* [http://www.waltzwithbashir.com/clips.html קליפים מתוך הסרט ואלס עם בשיר]
* [http://www.acri.org.il/story.aspx?id=1920 סרט אנימציה קצר (2008)] על הזכות לדיור, באתר האגודה לזכויות האזרח
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנימטורים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
משה גורן

לאחר מלחמת ששת הימים אלופי המטכ"ל בבית הנשיא [[זלמן שזר, בתמונה: גורן יושב שלישי מימין]]
משה גורן (גורניצקי) (19 במרץ 1921 – 8 באפריל 2009, י"ד בניסן ה'תשס"ט) היה אלוף בצה"ל ששימש כראש אגף האפסנאות (אג"א) וכנספח צה"ל בבריטניה.

==ביוגרפיה==

נולד בגרודנו שבפולין, עלה לארץ ישראל ב-1934, למד בבית ספר יסודי בחיפה ובתיכון ביגור. הצטרף לארגון "ההגנה", עבר קורס מפקדי כיתות, מפקדי מחלקות וקורס מודיעין ושירת כקצין סיירים ארצי. יצא ללימודים בארצות הברית אך לא השלים אותם, חזר ב-1948 לישראל ופיקד על גדוד 15 ב"גולני" במלחמת העצמאות. בשנים 1951–1952 היה סגן מפקד חטיבת גבעתי. בשנת 1953 למד בבית הספר הגבוה למלחמה בפריז, ובמבצע קדש היה ראש מחלקת ארגון באגף כוח אדם. בשנת 1958 שימש ראש מחלקת תחזוקה במטכ"ל - אג"א. בשנת 1959 שימש ראש מטה פיקוד צפון, ובשנת 1960 מונה לראש אג"א ושנה אחר כך קודם לדרגת אלוף. ב-1964 מונה לנספח צה"ל וראש משלחת משרד הביטחון בבריטניה. השתחרר משירותו בצה"ל בשנת 1966.

במלחמת ששת הימים גויס למילואים כמפקד כוחות צה"ל בעזה ובצפון סיני ובמלחמת יום הכיפורים מונה לעוזר ראש אג"א (לימים אט"ל) ואחראי לרכבת האווירית מארצות הברית. לאחר המלחמה מונה על ידי ועדת אגרנט לחקור את האירועים בפיקוד הדרום.

לאחר השחרור היה מנהל המשביר לתעשייה, ולאחר מכן מנהל חברת OVI להשקעות וחיפושי נפט. בשנים 1974–1976 היה מנהל מרכז ההשקעות ורשות ההשקעות, ולאחר מכן יו"ר מועצת המנהלים של תעשיות רוגוזין באשדוד.

גורן נישא לנעמי נוימן, לוחמת פלמ"ח שהייתה חברה בפלוגה המיוחדת שהתנקשה בגוטהילף וגנר, ב-1948. לזוג שני בנים, רזי, דוקטור לפילוסופיה וספרות, ויובל, סופר.

משפחת גורן התגוררה ברמת חן ברמת גן.

==קישורים חיצוניים==

* אביב פרנקל, [http://news.nana10.co.il/Article/?ArticleID=742039 צילומים נדירים של איראן בשנות השישים], חדשות ערוץ 10, 27/8/2010
* אביב פרנקל, [http://news.nana10.co.il/Article/?ArticleID=735145 זכרונות מהבוידעם], חדשות ערוץ 10, 27/7/2010
* [http://www1.idf.il/elram/site/templates/controller.asp?lang=HE&fid=52342&did=52938 אלוף משה גורן (גורניצקי)] , באתר צה"ל
* אמיר בוחבוט, , nrg , 8/4/2009
* 
* יוסף ארגמן, [https://web.archive.org/web/20090511190423/http://dover.idf.il/IDF/News_Channels/bamahana/09/17/08.htm מותו של אלוף המילואים], "במחנה", 6.5.2009

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת העצמאות
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:ראשי אט"ל
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בממלכה המאוחדת
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:ראשי מטה פיקוד הצפון
קטגוריה:גרודנו: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אישים הקבורים בנחשון
קטגוריה:קציני צה"ל בוגרי בית הספר הגבוה למלחמה בפריז
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
קטגוריה:חיילי חטיבת גולני במלחמת העצמאות
נצקה

נֵצקֵה (או נטסקה) הם פסלים קטנים שהופיעו ביפן במאה ה-17, אשר שימשו לתליית חפצים אישיים על חגורת הבגד היפני. גודלם של נצקה נע מ-3 עד 12 ס"מ בהתאם לסוגיהם, וליצירתם משמשים מגוון חומרים, כגון שנהב, עץ, חרסינה ועוד.

הבגד היפני המסורתי אינו כולל כיסים, ולכן התעורר הצורך להחזיק במקום כלשהו את החפצים האישיים, כגון אִינרוֹ קופסה מגולפת להחזקת כסף, תרופות או החותמת האישית), תיקי טבק או מקטרות. הפריטים האלה הושחלו על שרוך, ובעזרת הנצקה השרוך החזיק מאחורי החגורה של הבגד - אוֹבִּי.
צורת התלייה של אינרו על חגורת הבגד היפני בעזרת נצקה
על אף שבהתחלה שימשו נצקה למטרה מוגדרת, מהר מאוד הפכו לאמנות עצמאית, המבטאת את פניהן הרבות של התרבות והמיתולוגיה היפנית. האמנות הייתה פופולרית במיוחד בתקופת אדו, בשנים 1615–1868. גם היום ישנם העוסקים באמנות, ויצירות עתיקות ומודרניות נמכרות במאות עד אלפי דולרים.

==סוגי נצקה==
* קָטָבוֹרִי - הצורה הנפוצה ביותר של נצקה, פסלון תלת-ממדי מעוגל.
* אָנָבוֹרִי - סוג של קטבורי, כאשר הדמויות מפוסלות בתוך חלל המגולף בתוך הנצקה. הצורה הנפוצה ביותר לאנבורי - צדפה.
* סָאשִי - אחת מהסוגים העתיקים של נצקה, סאשי עשוי בצורת מוט באורך של כ-15 ס"מ עם וו בקצהו האחד וחור בקצהו השני. את הצורה הזאת של נצקה היו שמים מאחורי החגורה, כך הקצה העליון היה נתפס על החגורה בעזרת ודרך החור בקצה התחתון הושחל שרוך בו היו תלויים חפצי ערך.
* אוֹבִי-חָסָאמִי - עוד גרסה של נצקה בצורת מוט, אשר הומצאה, ככל הנראה, בסין.
* מֵן-נצקה, או נצקה-מסכה - הסוג הנפוץ אחרי קטבורי, המדמה מסכת התיאטרון היפני נו.
* מָנג'וּ - נצקה עגול, שטוח ועבה, העשוי בדרך-כלל שנהב, אשר עליו חרוטים תבליטים. הנצקה עשוי בצורת ממתק יפני מנג'ו, מכאן שמו.
* ריוּסָה - סוג דומה למנג'ו בצורתו, אך במקום תבליטים, העיגול מגולף כך שיעביר אור. הסוג קרוי על שמו של אמן נצקה שחי בסוף המאה ה-18 אשר המציא את הסגנון החדש.
* קָגָאמִיבוּטָה - נצקה העשוי בצורת כלי עגול בעל מכסה ממתכת, כאשר המכסה המתכתי הוא החלק המקושט ביצירה.
* קָרַקוּרִי - נצקה עם חלקים ניידים או הפתעות מוסתרות.
<gallery>
 תמונה:KataboriNetsuke.jpg|קטבורי
 תמונה:AnaboriNetsuke.jpg|אנבורי
 תמונה:Obihasami.jpg|אובי-חסאמי
 תמונה:MaskNetsuke.jpg|נצקה-מסכה
 תמונה:ManjuNetsuke.jpg|מנג'ו
 תמונה:RyusaNetsuke.jpg|ריוסה
 תמונה:KagamibutaNetsuke.jpg|קגאמיבוטה
 תמונה:TrickNetsuke.jpg|קרקורי
 </gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://japangeo.org.il/index.php/%D7%A0%D7%A6%D7%A7%D7%94 מאמר על נצקה באתר JapanGeo]
* [https://web.archive.org/web/20191103104650/https://www.netsuke.org/ אתר אגודת הנצקה הבינלאומית]
* 
* 

== לקריאה נוספת ==
* אדמונד דה ואל, מאנגלית: אביעד שטיר, הארנבת עם עיני הענבר, הוצאת ידיעות ספרים 2012 - הספר מספר על גלגוליו של אוסף פסלוני נצקה שהיה ברשות הענף הצרפתי של משפחת אפרוסי האמידה.
*דוד רפ, "[https://www.haaretz.co.il/misc/1.817612 אם לקימונו היו כיסים]", באתר הארץ, 16 באוגוסט 2002.

קטגוריה:פיסול
קטגוריה:יפן: אמנות
אדון פרידמן הקטן

אדון פרידמן הקטן (בגרמנית: Der kleine Herr Friedemann) היא הנובלה הראשונה שנכתבה על ידי הסופר הגרמני תומאס מאן. הנובלה נכתבה בשנת 1896 ויצאה לאור בקובץ נובלות של הסופר בשנת 1898 תחת אותו שם.

== עלילה ==
הסיפור מספר את סיפור חייו של יוהנס פרידמן, כאשר הפרק הראשון פותח בתיאורה של תאונה מצערת שארעה בלידתו, כאשר הופל מתוך ידיה של אחות שיכורה:

בעקבות כך גדל אדון פרידמן בתור נער מעוות עם גב עקום.
בגיל צעיר מחליט אדון פרידמן להתנזר מאהבה ולהקדיש את חייו להשתפרות ומצוינות לאחר שהתאהב בנערה ומצא אותה מתנשקת עם נער אחר.
ההתמדה השתלמה ולמרות הקשיים שעמדו בפניו ומראהו הגופני, אדון פרידמן בונה לעצמו קריירה מצליחה ובמקביל מטפח טעם טוב לבגדים, מוזיקה וספרות.
אולם כל זה עומד במבחן כאשר לעיירה שבה הוא מתגורר מצטרף קצין צבאי עם אשתו המגונדרת והאופנתית, הגברת רינלינגן. אדון פרידמן מתאהב בה, על אף העובדה שמראה החיצוני אינו מרשים כפי שהיא מנסה לשוות לעצמה וניסיונותיה להתייפות עולים בתוהו.
בין מפגש חטוף אחד למשנהו ולמרות המעמד החברתי השונה של שני האדונים, נוצר קשר עמוק ומיוחד בין הגברת רינלינגן לבין יוהנס.
באחד מן המפגשים ביניהם מתוודה אדון פרידמן לגברת רינלינגן שמאז שהוא פגש אותה הוא הבין שכל חייו חי בשקר. היא מנחמת אותו ואומרת לו שזה היה אמיץ מצידו להתוודות, ולעיתים גם לה יש את אותן תחושות אומללות.
אדון פרידמן השאנן לדבריה, אוזר אומץ ומתוודה על אהבתו כלפיה. הגברת רינלינגן צוחקת למשמע דבריו ובורחת.
לאחר המאורע, אדון פרידמן הנבוך והפגוע, מטביע את עצמו בתוך אגם ומסיים את חייו האומללים, בן שלושים במותו.

== מהדורה עברית ==
הנובלה תורגמה בידי יעקב גוטשלק בקובץ "סיפורים מוקדמים" של תומאס מאן, הוצאת ספרית פועלים, 2003.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נובלות
קטגוריה:ספרי תומאס מאן
קטגוריה:ספרי 1898
קטגוריה:ספרי משרד הביטחון – ההוצאה לאור
דולי ג'ונסון

דוּלי ג'ונסון (אנגלית: Dulee Johnson; נולד ב-7 בנובמבר 1984 במונרוביה, ליבריה) הוא כדורגלן עבר ליברי ששיחק העמדת הקשר האחורי.

== קריירה ==
ג'ונסון החל במחלקת הנוער של הקבוצה הליברית לואן סטאר, וב-1998 השתתף בגביע גות'יה השוודי, שם התגלה על ידי סוכן הקבוצה השוודית פלודה. לאחר עונה עבר להֵקֶן ששיחקה בין היתר בליגת העל השוודית. מקץ 4 עונות נוספות עזב והגיע לא.י.ק סולנה, בתור מחליפו של דרק בואטנג. בעונת הגיע ג'ונסון לישראל עם קבוצתו, כדי לשחק מול הפועל תל אביב, בסיבוב הראשון של גביע אופ"א, לה הפסידו 0-1 בסיכום שני המשחקים.

לקראת עונת חתם ג'ונסון במכבי תל אביב לשלוש שנים. מעברו לתל אביב יצא לפועל על אף שחלה במלריה בעת ששהה בליבריה ולמרות מספר עבירות תנועה שנרשמו לחובתו. ג'ונסון זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו באותה עונה, אולם לאחר עונה אחת בלבד במדיה נמכר חזרה לא.י.ק סולנה.

לאחר עונה נוספת בשוודיה, ניסה ג'ונסון את מזלו ביוון בקבוצת פאנטוליקוס, אך שוחרר ממנה כעבור חצי עונה בשל בעיות התנהגות, ועבר לשחק בהולנד בקבוצת דה חראפסחאפ, שגם ממנה סולק אחרי חצי עונה בלבד. בקיץ 2012 עבר ג'ונסון לאמזאזולו הדרום אפריקנית.

בינואר 2013 חתם בקבוצת ברוגה מהליגה השנייה בשוודיה. בפברואר 2014 חתם בקבוצת סג'אטה נבודאר מליגת העל הרומנית. ב-2 בספטמבר 2015 חתם כמוס מהליגה הנורווגית השנייה. ב-9 בינואר 2016 חתם במולדה מהליגה הנורווגית הראשונה, אך הספיק לערוך הופעה אחת בלבד בגביע, ולא רשם כלל הופעות ליגה עד ששוחרר מהמועדון ב-1 ביוני, כחצי שנה אחר כך. עם שחרורו הצטרף לסטארט, גם היא מליגת העל הנורווגית.

את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליבריה ערך ג'ונסון בשנת 2001, ועד שנת 2011 ערך 25 הופעות בנבחרת.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ליברים
קטגוריה:קשרי כדורגל ליברים
קטגוריה:כדורגלני א.י.ק סולנה
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני פאנטוליקוס
קטגוריה:כדורגלני דה חראפסחאפ
קטגוריה:כדורגלני פוליטכניקה יאשי
קטגוריה:כדורגלני מולדה
קטגוריה:כדורגלני סטארט
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ליבריה
קטגוריה:ספורטאים זרים בשוודיה
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בדרום אפריקה
קטגוריה:ספורטאים זרים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בנורווגיה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2002
קטגוריה:ילידי 1984
הלשכה הציבורית של רוסיה

הלשכה הציבורית (ברוסית - "Общественная палата, ОП РФ") היא גוף בפדרציה הרוסית בו 168 חברים, שנוצר ב-1 ביולי 2005 ביוזמת נשיא רוסיה ולדימיר פוטין על מנת לבחון ולנטר את חקיקת הפרלמנט, הממשלה ושאר גופים ציבוריים בכל הסובייקטים הפדרליים של הפדרציה הרוסית.

באופן רשמי תפקידה הוא כשל ועדת ביקורת אך לה כוחות מייעצים בלבד. משך כהונתה של מושב הלשכה הוא שלוש שנים (עד 2012 זה היה שנתיים).

==היסטוריה==
את רעיון הלשכה הציע ולדימיר פוטין ב-13 בספטמבר 2004 בעקבות משבר בני הערובה בבסלאן, במטרה להגביר את פיקוח הממשל המרכזי על הסובייקטים הפדרליים השונים, ובכך, בין היתר, לסייע במלחמה בטרור.

ב-16 במרץ 2005 אישרה הדומה, הפרלמנט הכל רוסי, את החוק הפדרלי שיצר את הלשכה הציבורית, וב-23 במרץ אושר החוק על ידי מועצת הפדרציה של רוסיה. ב-23 במרץ חתם פוטין על החוק בתפקידו כנשיא רוסיה, והחוק נכנס לתוקף ב-1 ביולי 2005.

על פי החוק, מינה הנשיא ב-30 בספטמבר 2005, 42 חברים בלשכה וזאת בשל היותם בעלי תכונות מצוינות בכל הנוגע למדינה ולחברה. אותם 42 חברים בחרו 42 סגנים מאגודות ציבוריות לאומיות ברוסיה, וב-23 בדצמבר בחרו 84 חברים אלו 42 נציגים נוספים מאגודות ציבוריות אזוריות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.oprf.ru/rus/about האתר הרשמי (רוסית)] 
* [https://web.archive.org/web/20071109061721/http://www.oprf.ru/eng/ האתר הרשמי (אנגלית)]

קטגוריה:רוסיה: חוק ומשפט