OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לטגלית

לטגלית (Latgalīšu volūda) היא שפה ממשפחת השפות הבלטיות המדוברת באזור לטגליה שבמזרח לטביה. השפה דומה מאוד ללטבית ומהווה אחת מבסיסיה.

==הגיית השפה וכתיבתה==
===עיצורים===
{| border=2 cellspacing=0 cellpadding=2 style=text-align:center
| colspan=3 | <big>העיצורים</big>
|-
! הסימוןהגרפי
! תעתיק IPA
! הערך הפונטי
|-
| Bb
| b
| align=right | נהגה כהגיית בי"ת
|-
| Cc
| ʦ
| align=right | נהגה כהגיית צד"י מודרנית
|-
| Čč
| ʧ
| align=right | נהגה כהגיית צד"י גרושה
|-
| Dd
| d
| align=right | נהגה כהגיית דל"ת
|-
| Ff
| f
| align=right | נהגה כהגיית פ"א רפה
|-
| Gg
| ɡ
| align=right | נהגה כהגיית גימ"ל
|-
| Ģģ
| ɟ
| align=right | נהגה כהגיית גימ"ל/דל"ת מחונככים
|-
| Hh
| x
| align=right | נהגה כהגיית ה"א כ"ף רפה
|-
| Jj
| j
| align=right | נהגה כהגיית יו"ד עיצורית
|-
| Kk
| k
| align=right | נהגה כהגיית כ"ף
|-
| Ķķ
| c
| align=right | נהגה כהגיית כ"ף/ת"ו מחונככים
|-
| Ll
| l
| align=right | נהגה כהגיית למ"ד
|-
| Ļļ
| ʎ
| align=right | נהגה כהגיית יו"ד עיצורית ~ למ"ד, כששרירי הלשון מתרחבים ונוגעים בחך קלות
|-
| Mm
| m
| align=right | נהגה כהגיית מ"ם
|-
| Nn
| n
| align=right | נהגה כהגיית נו"ן
|-
| Ņņ
| ɲ
| align=right | נהגה כהגיית נו"ן מחונככת, כ-Ñ בספרדית
|-
| Pp
| p
| align=right | נהגה כהגיית פ"א
|-
| Rr
| r
| align=right | נהגה כהגיית רי"ש מתגלגלת
|-
| Ss
| s
| align=right | נהגה כהגיית סמ"ך
|-
| Šš
| ʃ
| align=right | נהגה כהגיית שי"ן ימנית
|-
| Tt
| t
| align=right | נהגה כהגיית ת"ו
|-
| Vv
| v
| align=right | נהגה כהגיית בי"ת רפה
|-
| Zz
| z
| align=right | נהגה כהגיית זי"ן
|-
| Žž
| ʒ
| align=right | נהגה כהגיײת זי"ן גרושה
|}

===תנועות===
{| border=2 cellspacing=0 cellpadding=2 style=text-align:center
| colspan=3 | <big>התנועות</big>
|-
! הסימוןהגרפי
! תעתיק IPA
! הערך הפונטי
|-
| Aa
| rowspan=2 | (ː)[] קובץ:Open_back_unrounded_vowel.ogg
| align=right rowspan=2 | נהגה כהגיית פתח אחורית;ארוכה
|-
| Āā
|-
| Ee
| rowspan=2 | (ː)[] קובץ:Close-mid_front_unrounded_vowel.ogg
| align=right rowspan=2 | נהגה כהגיית צירי בקירוב;ארוכה
|-
| Ēē
|-
| Ii
| rowspan=2 | (ː)[] קובץ:Close_front_unrounded_vowel.ogg
| align=right rowspan=2 | נהגה כהגיית חיריק;ארוכה
|-
| Īī
|-
| Uu
| rowspan=2 | (ː)[] קובץ:Close_back_rounded_vowel.ogg
| align=right rowspan=2 | נהגה כהגיית שורוק;ארוכה
|-
| Ūū
|-
| Oo
| rowspan=2 | (ː)[] קובץ:Close-mid_back_rounded_vowel.ogg
| align=right rowspan=2 | נהגה כהגיית חולם בקירוב;ארוכה
|-
| Ōō
|-
| Yy
| (ː)[] קובץ:Close_central_unrounded_vowel.ogg
| align=right | אין מקבילה עברית;ארוכה
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שפות בלטיות
Complete & Unbelievable: The Otis Redding Dictionary of Soul

Complete & Unbelievable: The Otis Redding Dictionary of Soul (בתרגום חופשי מאנגלית: שלם ולא יאומן: המילון למוזיקת נשמה של אוטיס רדינג) הוא אלבומו החמישי במספר של זמר מוזיקת הנשמה האמריקאי אוטיס רדינג וכמו כן אלבום הסטודיו האחרון שהשלים לפני מותו. מבקר המוזיקה ג'ון לנדאו תיאר את האלבום כ"אלבום הטוב ביותר שיצא מממפיס ונכון להיום הדוגמה הטובה ביותר למוזיקת נשמה מודרנית". בשנת 2003 האלבום דורג על ידי המגזין רולינג סטון במקום ה-251 ברשימת 500 האלבומים הגדולים בכל הזמנים. 
סגנון האלבום נע בין מוזיקת הנשמה הדרומית, המשלבת בלוז עם שירת גוספל ושמה דגש על הקצב ועד מוזיקת הנשמה מממפיס, טנסי (Memphis Soul), שאוטיס רדינג הוא אחד מחלוציה, אשר מהווה את השורשים למוזיקת הפאנק הקצבית.
באלבום גם מספר בלדות נשמה בעלות מקצב איטי כדוגמת Tennessee Waltz ו- My Lover's Prayer.

== רשימת השירים ==

=== צד ראשון ===
# "Fa-Fa-Fa-Fa-Fa (Sad Song)" (סטיב קרופר, אוטיס רדינג)
# "I'm Sick Y'all" (קרופר, דייוויד פורטר, רדינג)
# "Tennessee Waltz" (פי ווי קינג, רד סטיוארט)
# "Sweet Lorene" (אייזיק הייז, אלברטיס בל, רדינג)
# "Try a Little Tenderness" (ג'ימי קמפבל, רג'ינלד קונלי, הארי מ. וודס)
# "Day Tripper" (ג'ון לנון, פול מקרטני)

=== צד שני ===
כל השירים נכתבו על ידי אוטיס רדינג אלא אם כן צוין אחרת.
# "My Lover's Prayer"
# "She Put the Hurt on Me"
# "Ton of Joy"
# "You're Still My Baby" (צ'אק וויליס)
# "Hawg for You"
# "Love Have Mercy" (הייז, פורטר)

== מבצעים ==
* אוטיס רדינג – שירה וקולות
* ג'ו ארנולד – סקסופון טנור
* סטיב קרופר – גיטרה
* דונלד "דאק" דאן – גיטרה בס
* אייזיק הייז – קלידים
* אל ג'קסון ג'וניור – תופים
* ויין ג'קסון – חצוצרה
* בוקר טי. ג'ונס – גיטרה בס, קלידים, ויברפון
* אנדרו לאב – סקסופון טנור
* פלויד ניומן – סקסופון בריטון

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1966
פרפה

פרפה בטעם [[קרם קרמל (פלאן)]]
פרפה (מצרפתית: Parfait, שפירושו "מושלם"), או "פרפיי" בספרי המגדנאות, הוא סוג של קינוח קפוא העשוי משכבות של מרכיבים שונים. 

בשנת 1894, המילה "פרפה" יוחסה לקינוח כשלעצמו.

== אירופה ==
המונח הצרפתי "פרפה" מתייחס לקינוח קפוא המיוצר מסירופ סוכר, ביצים ושמנת.

באיטליה סוג דסרט זה ידוע בשם סמיפרדו.

== ארצות הברית ==
פרפה אמריקאי מכינים בדרך כלל משכבות קצפת או גלידה או קינוח עם ג'לטין ועם מרכיבים אחרים כגון גרנולה, אגוזים, יוגורטים, סירופים, ליקרים, פירות טריים, או ציפוי מוקצף. הפרפה מוגש בדרך כלל בכוס מבריקה וגבוהה שנראית מרשימה לעין. המונח המסורתי "פרפה" מתייחס לקינוח הדומה לגלידה, כמו גלידת "סאנדיי" אמריקאית. 

כיום, המונח "פרפה יוגורט" הופך לפופולרי על ידי קמעונאים מומחים בארצות הברית. הוא כולל שכבות של פירות, יוגורט גרנולה או דגנים אחרים. נהוג לאכול את הקינוח בדרך כלל לארוחת בוקר או בתור חטיף.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגדנאות
קטגוריה:מוצרי חלב
קטגוריה:גלידות
קטגוריה:המטבח הצרפתי: קינוחים
ברד (מאכל)

כוס ברד
ברד (הידוע באזורים שונים בעולם בשם "מי קרח") הוא קינוח מתוק קר עשוי סירופ מרוכז קפוא למחצה, או קרח כתוש בתוספת תרכיז בטעמים שונים. מיוצר בתהליך שונה מזה שבו מיוצרת גלידת סורבה וגם טעמו שונה ממנה. הברד גס מהסורבה ולא תמיד נחשב לגלידה.

בניגוד לברד בארצות הברית (Snow Cone), הברד בישראל עשוי ממיץ קפוא, ולא מקרח קפוא שעליו ישנם חומרי טעם וצבע, ושמו של סוג הברד הזה נקרא Slushie.

הברד מיוצר על ידי ערבוב החומרים והכנסתם לתוך המקפיא, על ידי כתישת קרח וערבובו לאחר כתישתו עם חומרי טעם, או הכנסתו למכשיר מיוחד המקפיא ומערבב אותו בו זמנית כך שלא יקפא לגמרי. טעמים נפוצים כוללים: פטל, ענבים, דובדבן, לימון ועוד. בטורקיה נהוג לשתות ברד של תה בתוספת סילאן. 

בניגוד לגלידות, הברד לא מוגש בגביע ופל. הוא מוגש לרוב בכוס חד פעמית בתוספת קשית, כפית או שני כלים אלה גם יחד.

==ראו גם==
* שלוקים

קטגוריה:מגדנאות
קטגוריה:גלידות
קטגוריה:משקאות
בצק שוקולד

בצק שוקולד (באנגלית קרוי Chocolate Clay; "חימר שוקולד") הוא בצק מיוחד ללא קמח העשוי מתערובת של שוקולד מומס בשילוב עם גלוקוזה מומסת, כגון סוכר תירס, והוא משמש בעיקר לקישוט של עוגות או דברי קונדיטוריה.

בדומה לבצק סוכר, הוא משמש לרוב לפיסול במזון, אם כי העבודה איתו נחשבת לפשוטה יותר, ונקיה יותר. מאידך הוא מתקשה מהר יותר. בצק שוקולד אינו נמס לעולם ויכול להחזיק מעמד שנים רבות. כדי להמיסו מחדש ליצירת צורות חדשות לקישוט צריך לחממו במכונת שוקולד בטמפרטורה של עד 25 מעלות צלזיוס או על אש נמוכה מאוד.

ניתן לייצר בצק שוקולד משוקולד מריר, חלב או שוקולד לבן. המריר הוא המתאים ביותר לפיסול, כיוון שהוא נהיה הכי קשיח, בעוד שבשוקולד חלב ולבן משתמשים לרוב כדי לצפות עוגות, או לקישוטים עדינים.

==ראו גם==
* בצק סוכר
* מרציפן

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.atmag.co.il/בישול-וקולינריה/מותק-של-קופסה מותק של קופסה], מגזין את

שוקולד
קטגוריה:קינוחי שוקולד
לאון פואו

לאון פואו הבן (באנגלית: .Leon Powe, Jr; נולד ב-22 בינואר 1984 באוקלנד, קליפורניה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הסנטר והפאוור פורוורד. גובהו 2.03 מטרים.
== ביוגרפיה ==
בבית הספר התיכון למד פואו לצד מרשואן לינץ', רץ אחורי בליגת ה-NFL, ונבחר למשחק מקדונלד'ס אול-אמריקן. לאחר מכן שיחק עבור אוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ונבחר על ידי הדנוור נאגטס במקום ה-49 ב-דראפט ה-NBA לשנת 2006 והועבר מיד לבוסטון סלטיקס. בעונת הרוקי שלו, שיחק 63 משחקים בהם קלע 4.2 נקודות והוריד 3.4 ריבאונדים. בעונה שלאחר מכן שדרג את ממוצעיו ל-7.9 נקודות ו-4.1 ריבאונדים למשחק וסייע לבוסטון לזכות באליפות ה-NBA. בעונתו השלישית ב-NBA, קלע 7.7 נקודות והוריד 4.9 ריבאונדים, אך קבוצתו הודחה כבר ברבע גמר הפלייאוף.

ב-12 באוגוסט 2009 חתם פואו על חוזה לשנתיים בקליבלנד קאבלירס.

ב-24 בפברואר 2011 שוחרר פואו מהקאבלירס, וב-5 במרץ חתם בממפיס גריזליס לשאריתה של עונת .

בקיץ של 2012 שיחק במדי אתלטיקוס דה סן חרמן מהליגה בפוארטו ריקו ופרש ממשחק פעיל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:כדורסלני קליבלנד קאבלירס
קטגוריה:כדורסלני ממפיס גריזליס
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של דנוור נאגטס
קטגוריה:קליפורניה: כדורסלנים
קטגוריה:אוקלנד (קליפורניה): אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
קשקש

קשקשים של [[נחש (Amphiesma stolatum)]]
קשקש הוא ציפוי קשיח הגדל על עורם של בעלי חיים ומספק להם הגנה. לקשקשים אבולוציה מתכנסת והם משתנים עם שינויים במבנה ובתפקיד. אצל פרפרים ועשים מסדרת הפרפראים הם משמשים לצביעת משטח הכנף.

הקשקשים נחשבים בדרך כלל כחלק ממערכת הכסות. קיימים מספר סוגים של קשקשים לפי צורת בעל החיים וסיווגו בהם קשקשי דגים, קשקשי זוחלים וקשקשים של פרוקי רגליים.

לזוחלים רבים יש קשקשים. ברוב המינים מדובר בקשקשים קרניים, אך במספר סוגים, כגון התנינאים, הקשקשים הם אוסטאודרמים העשויים מעצם ומצופים בקרטין.

לקשקשי הדגים חיבור בצד אחד לגוף הדג ובצד השני הם חופשיים ומונחים על קשקש אחר או על גוף הדג.

מוכרים מספר סוגים של קשקשי דגים:
# קשקשת קיקלואידית – קשקשים שהצד החופשי שלהם הוא ישר כמו אצל האלתית, השמק והמלוח
# קשקשת קטנואידית – קשקשים שהשפה החופשית שלהם מחוספסת כמסרק, לדוגמה במולעט ובמקרל
# קשקשים רומבואידות או גנואידות – קשקשים קשות המצופות בשכבת חומר דומה לאמייל

==סימן כשרות==

בתורה נקבע כי מותרים באכילה רק דגים בעלי סנפיר וקשקשת. כפי שכתוב: "אֶת זֶה תֹּאכְלוּ מִכֹּל אֲשֶׁר בַּמָּיִם, כֹּל אֲשֶׁר לוֹ סְנַפִּיר וְקַשְׂקֶשֶׂת בַּמַּיִם בַּיַּמִּים וּבַנְּחָלִים אֹתָם תֹּאכֵלוּ. וְכֹל אֲשֶׁר אֵין לוֹ סְנַפִּיר וְקַשְׂקֶשֶׂת בַּיַּמִּים וּבַנְּחָלִים מִכֹּל שֶׁרֶץ הַמַּיִם וּמִכֹּל נֶפֶשׁ הַחַיָּה אֲשֶׁר בַּמָּיִם, שֶׁקֶץ הֵם לָכֶם. וְשֶׁקֶץ יִהְיוּ לָכֶם, מִבְּשָׂרָם לֹא תֹאכֵלוּ וְאֶת נִבְלָתָם תְּשַׁקֵּצוּ" (ויקרא פרק יא, פסוקים ט–יא). 

חז"ל קבעו כלל: "כל שיש לו קשקשת, יש לו סנפיר". ולכן ברמה העקרונית הימצאותם של קשקשים מהווה סימן כשרות מובהק, ואין צורך לחפש את הסנפירים.

ומספיק שיהיה לדג סנפיר אחד וקשקש אחד כדי שיוגדר ככשר אך אמרו חכמים שצריך לבדוק טוב שהקשקש היה מחובר לגופו ולא מדובר בקשקש שנשר מדג אחר ונדבק בו 

==קישורים חיצוניים==

* הרב אליעזר מלמד, [https://ph.yhb.org.il/17-17-07/ סימני כשרות בדגים], בפניני הלכה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:זואוטומיה
DAS

Direct-Attached Storage) DAS) הוא מונח המתייחס למערכת אחסון נתונים המחוברת ישירות לשרת או לתחנת עבודה, ללא תיווך של רשת נתונים. מונח זה משמש בעיקר להבחנה בין התקנים כאלו לבין SAN ו־NAS שבהם המחשב מחובר להתקן הנתונים דרך רשת.

== תכונות ==

מערכת DAS הטיפוסית מורכבת מהתקני אחסון נתונים (למשל מספר כוננים קשיחים) המחוברים ישירות למחשב. בין שתי נקודות אלה אין התקן רשת (כמו רכזת, מתג או נתב), וזהו המאפיין העיקרי של DAS.

הפרוטוקולים העיקריים בהם משתמשים ב־DAS הם ATA, SATA, SCSI, SAS, ו-Fibre Channel.

מערכות אלו בדרך כלל מהווים תשתית ל-HCI.

== תכונות אחסון משותפות ל־SAN ,DAS ו־NAS ==
רוב הפונקציות של מערכת אחסון מודרנית לא תלויות האם האחסון מחובר ישירות לשרתים (DAS), או באמצעות רשת (SAN ו־NAS).

ניתן לשתף התקן DAS בין מחשבים מרובים (ברמה הפיזית), רק אם הוא מספק יציאות רבות, המאפשרות גישה ישירה מקבילה ובדרך זו הוא יכול להיות שמיש עבור אשכולות. למעשה, רוב התקני אחסון של SAN או NAS ניתנים לשימוש בקלות כהתקני DAS - כל מה שצריך זה לנתק את היציאות שלהם מרשת הנתונים ולחבר אחת או יותר מהיציאות ישירות למחשב (עם חיבור ישיר בודד). אפשרות שונה לשיתוף מידע היא להשתמש במחשב אליו מחובר ההתקן בתור שרת קבצים ובכך לאפשר למחשבים מרוחקים לכתוב על ההתקן.

התקני DAS מתקדמים יותר, כמו אלו של SAN ו־NAS, יכולים להציע עיצוב עמיד לתקלות בתחומים רבים: יתירות בקר, יתירות קירור, ודפוסי אחסון יתירים המכונים RAID. חלק ממערכות DAS מספקות יכולת RAID פנימית בבקר מערך דיסקים המאפשר עיבוד בלתי תלוי בשרת ובכך מקטינים את העומס עליו. התקני DAS ללא תכונות כאלה (כלומר כאלו בהם השרתים עצמם אחראים על היתירות ותכונות מתקדמות אחרות) מכונים JBOD (Just a Bunch Of Disks).

התקן DAS יכול, כמו SAN או NAS, לאפשר הרחבת קיבולת האחסון, תוך שמירה על רוחב פס נתונים גבוה וקצב גישה גבוה ויש התקנים כאלו התומכים אף בהחלפה חמה (כלומר החלפה של דיסק שכשל בלי לכבות את המחשב או אף להוריד את התוכנה המשתמשת בדיסק).

== חסרונות ==

טכנולוגית DAS יוצרת "איי מידע" וזאת בשל חוסר היכולת לשתף מידע או משאבים בשימוש עם שרתים אחרים. הן NAS והן SAN הן ארכיטקטורות המנסות לפתור את הבעיה הזאת, אולם הן מציגות כמה בעיות חדשות כמו העלות הראשונית הגבוהה, קושי בניהול, צורך במערכת אבטחה לוגית (ולא רק פיזית כמו ב־DAS) עבור הגישה לנתונים ומאבק על משאבים בין הלקוחות השונים.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:התקני אחסון נתונים
טירת הציד גליניקה

250px
טירת הציד גליניקה (בגרמנית: Jagdschloss Glienicke, "יאגדשלוס גליניקה") היא טירת ציידים הממוקמת בפרבר ואנזה שליד ברלין, בקרבת גשר גליניקה. הטירה הוכרזה כאתר מורשת עולמית ביחד עם מספר אתרים בערים פוטסדאם וברלין.

==היסטוריה==
הטירה נבנתה בין השנים 1682–1683, בסגנון הבארוק הצרפתי, בתכנונו של האדריכל ההולנדי דיסארט (Charles Philippe Dieussart) עבור פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג. בתחילה נעשה בה שימוש כבית חולים צבאי. בשנת 1763 מסר פרידריך השני, מלך פרוסיה, את הטירה לאדם בשם יצחק לוי יואל, תעשיין, אשר עשה בה שימוש כמפעל לשטיחים וטפטים. בשנת 1827 הועברה הטירה לבעלותו של וילהלם פון טורק, עורך דין ומחנך, אשר הפך אותה לבית יתומים. בשנת 1859 החל קרל, נסיך פרוסיה בשיפוץ המבנה בסגנון נאו-בארוק למטרת שימוש על ידי בנו פרידריך קרל, נסיך פרוסיה.
בשנת 1889 הורחב שוב המבנה המרכזי בתכנונו של האדריכל וההיסטוריון אלברט גאייר, ונוסף לו מגדל.

בשנת 1939 עברה הטירה לחזקתה של העיר ברלין, ולאחר מכן נעשה בה שימוש על ידי הצבא הסובייטי, והיא שימשה אף כהוסטל לנוער, ושימושים מזדמנים שונים. בשנים 1963–1964 נערך בטירה שיפוץ נוסף בתכנון האדריכל מקס טאוט. והיא המשיכה לשמש כאכסניה למיזמים ציבוריים שונים. בשנת 2003 עקב אי תקינות מערכות החשמל וכיבוי האש, פרצה שרפה גדולה וגרמה לנזקים חמורים. בשנת 2005 הוחל בשיפוץ המבנה והסתיים בשנת 2012. עלויות השיפוץ, הכוללות את שימור המבנה כמקובל בגרמניה, הסתכמו בכ-400,000 €.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spsg.de/index.php?id=124 מידע על טירת גלינקה] (אתר בגרמנית)
* [https://web.archive.org/web/20061013001654/http://www.potsdam-tour.co.uk/ מידע תיירותי על טירת גלינקה] (אתר באנגלית)

גלינקה
קטגוריה:הארמונות והגנים בפוטסדאם-ברלין
יקבפילס

יֵקַבְּפִּילְס (בלטבית: Jēkabpils, בגרמנית: Jakobstadt – יאקובשטאדט, בפולנית: Jakubowo – יאקובובו, או Jakubów – יאקובוב) היא העיר התשיעית בגודלה בלטביה. העיר הוקמה בשנת 1670 כעיר קטנה בחלקה המזרחי של לטביה הידועה בכינויה לטגליה. בעיר עובר נהר הדאוגבה.

== היסטוריה ==
תחילה העיר נשלטה בידי הדוכסות הליבונית אך הוחזרה על ידי הלטגלים לשליטתם.

עד השלטון הסובייטי, יקבפילס הייתה שתי ערים נפרדות שכל אחת שכנה בגדה אחרת של נהר הדאוגבה – יקבפילס וקרוסטפילס (Krustpils, בגרמנית: Kreutzburg – קרויצבורג). יקבפילס ההיסטורית שכנה בגדה הדרומית של נהר הדאוגבה, בסלוניה , ואילו קרוסטפילס ההיסטורית שכנה בגדתו הצפונית, בלטגליה. שתי הערים אוחדו ב-1962, במהלך השלטון הסובייטי, תחת השם יקבפילס, אך הן שומרות על אופיין האזורי הייחודי.

בתקופת לטביה העצמאית, באמצע שנות השלושים של המאה העשרים, ישבו ביקבפילס כ-800 יהודים. בימי השלטון הסובייטי (1941-1940) נסגרו מוסדות הציבור היהודיים והולאמו העסקים הפרטיים.

ב-29 ביוני 1941 כבשו הגרמנים את יקבפילס, וריכזו את יהודיה בגטו, תוך העסקתם בעבודות כפייה קשות ומשפילות. בספטמבר 1941 נרצחו יהודי הגטו בארבעה בורות ירי ביער סמוך.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:לטביה: ערים
קטגוריה:יהדות לטביה
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1670
טוקט

טוקט (בטורקית: Tokat) היא עיר בצפון טורקיה ובירת הנפה הקרויה על שמה שבמחוז הים השחור. לפי אומדן רשמי משנת 2022 אוכלוסייתה מנתה 206,621 בני אדם.

==היסטוריה==
העיר מתועדת עוד בראשית תקופתה של האימפריה הביזנטית, ונודעה בשם דוקיה (Dokia). במקורות ערביים ופרסיים נקראה דוקאט (Dokat). מהמאה ה-11 האזור היה נתון בעימותים בלתי פוסקים בין הסלג'וקים לבין הביזנטים. לאחר קרב מנזיקרט בתאריך 26 באוגוסט שנת 1071, בו נוצח הצבא הביזנטי, על ידי כוחותיו של המצביא הסלג'וקי אלפ ארסלאן, נסוגו הכוחות הביזנטיים לעיר, שם התארגנו מחדש והצטרפו לקיסר רומנוס הרביעי, אשר שוחרר משביו. טוקט עברה לחזקת האימפריה העות'מאנית בתקופת מהמט השני.

==גאוגרפיה==
העיר מרוחקת 318 ק"מ צפון-מזרחית לבירה אנקרה. העיר מפורסמת במבצר העות'מאני בן 28 המגדלים, שהוקם על גבעה הצופה על העיר. בעיר שוכן מבנה מדרסת גק, שהוקם בשנת 1270 והוסב למוזיאון, וכן נבנתה בשנת 1992 אוניברסיטה על-שם עות'מאן נורי פאשא (Osman Nuri Paşa), גיבור המלחמה העות'מאנית רוסית 1877–1878, אשר נולד בעיר.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טורקיה: ערים
ולדימיר קומארוב

ולדימיר מיכאילוביץ' קוֹמָארוֹב (ברוסית: Владимир Михайлович Комаров; 16 במרץ 1927, מוסקבה – 24 באפריל 1967, מחוז אורנבורג) היה קוסמונאוט סובייטי. קומארוב היה הקוסמונאוט הסובייטי הראשון שטס לחלל יותר מפעם אחת, והאדם הראשון שנספה בטיסה לחלל, בחללית סויוז 1.

==ביוגרפיה==
קומארוב נולד וגדל במוסקבה. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל ללמוד טייס. בשנת 1949 בהיותו חייל בחיל האוויר של ברית המועצות הוא קיבל הסמכה כטייס קרב. קומארוב שירת ביחידות שונות של החיל. בשנת 1959 הוא סיים לימודים באקדמיה של חיל האוויר ומאז עסק בבדיקות ציוד חדיש.

== משימתו בחלל ==
קומארוב נבחר לשמש כקוסמונאוט בשנת 1960, בצוות הקוסמונאוטים הראשון. הוא היה טייס הגיבוי של פאבל פופוביץ' לטיסת החללית ווסטוק 4.

טיסתו הראשונה של קומארוב בפועל הייתה בווסחוד 1 (ביחד עם קונסטנטין פאוקטיסטוב ובוריס יגורוב). הוא היה מפקד צוות של טיסה ראשונה בה היה יותר מקוסמונאוט בודד. הם נחתו בהצלחה לאחר טיסה של כ-24 שעות. 

קומארוב היה טייס בחללית סויוז 1 ששוגרה באפריל 1967. בהתאם לתוכנית המקורית, היה מתכנן שיגור חללית נוספת עם 3 אנשים. הם היו צריכים להתחבר בחלל ו2 אנשי צוות היו אמורים לעבור לחללית "סויוז 1". 

לאור בעיות טכניות שהתגלו בחללית לאחר השיגור, בוטל שיגור נוסף וקוצרה תוכנית הטיסה של "סויוז 1". קומארוב קיבל הנחיה להתחיל בהכנות לנחיתה.

זמן קצר לפני הפגיעה בקרקע, אמר אלכסיי קוסיגין לקומארוב כי מדינתו גאה בו. תשובתו של קומארוב, שנקלטה על ידי תחנת האזנה של ה־NSA , לא הייתה ברורה, אם כי שמועות גורסות כי קומארוב נהרג בעודו מקלל את מתכנני החללית ובקרי הטיסה. הקלטה של דברי קומארוב שנקלטה על ידי תחנת מעקב מערב גרמנית, יחד עם נתוני מעקב נוספים מהקפותיה האחרונות של החללית, נשלחה לברית המועצות.

בול רוסי משנת 1964 לכבודו של קומארוב

==הנצחתו==
אפרו של קומארוב נטמן בבית הקברות של חומת הקרמלין. 

משימתו האחרונה של ניל ארמסטרונג על הירח הייתה להשאיר חבילה של חפצי זיכרון לזכר קומארוב, יורי גגארין, והאסטרונאוטים שנספו באפולו 1 – וירג'יל גריסום, אדוארד וייט ורוג'ר צ'אפי. 

האסטרואיד 1836 קומארוב, שנתגלה בשנת 1971, נקרא על שמו, וכן מכתש בירח. 

הדיפלומה על שם קומארוב היא פרס הקרוי על שמו, המוענק על ידי הפדרציה הבינלאומית לאווירונאוטיקה.

[http://www2.arnes.si/~ljarkvmk5/ מועדון הרקטות האסטרונאוטי] בליובליאנה נושא את שמו מאז 1969.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.astronautix.com/k/komarov.html קומארוב] – ביוגרפיה ב־Encyclopedia Astronautica
* 
* וידאו על ולדימיר קומארוב ב-Check123 - Video Encyclopedia [https://web.archive.org/web/20210423030401/http://check123.com/videos/3980-vladimir-komarov]
* [https://www.gctc.ru/main.php?id=1060 ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס] 
* [https://warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=420 ביוגרפיה מפורטת] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טייסי חלל שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:קוסמונאוטים סובייטים
קטגוריה:הרוגים בטיסה לחלל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של חומת הקרמלין
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1927
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1967
לואי ז'ורדאן

לואי ז'ורדאן (בצרפתית: Louis Jourdan; 19 ביוני 1921 – 14 בפברואר 2015) היה שחקן קולנוע צרפתי. הוא נודע בשל תפקידיו במספר סרטים הוליוודיים בכללם "משפט פאראדין" (1947), "מכתב מאישה אלמונית" (1948), "ז'יז'י" (1958), "כל חלומותי" (1959) ו"אוקטופוסי" (1983).

== קורות חייו ==
לואי ז'ורדאן נולד בשם לואי ז'אנדר (Louis Gendre) במרסיי, צרפת, בנם של איבון (שמה לפני הנישואים היה ז'ורדאן) ושל אנרי ז'אנדר (Gendre), בעל בית מלון.

הוא למד בצרפת, טורקיה ובריטניה, והתלמד כשחקן ב- École Dramatique, הופעת הבכורה שלו בסרט הייתה ב-1939.

אחרי הכיבוש הגרמני של צרפת במלחמת העולם השנייה, הוא המשיך לשחק בסרטים אבל לאחר שסירב להשתתף בסרטי התעמולה הנאצים, הוא הצטרף לתנועת ההתנגדות הצרפתית; אביו נעצר בידי הגסטאפו.

אחרי שבעלות הברית שחררו את צרפת ב-1944, נשא ז'ורדאן את ברת' פרדריק לאשה (Berthe Frederique), ממנה נולד לו בן.

==קריירה קולנועית==
ב-1947 נענה ז'ורדאן להצעה להופיע בסרטו של אלפרד היצ'קוק "משפט פאראדין", בכיכובו של גרגורי פק. בהוליווד הוא התיידד עם מספר כוכבים ונהג לשחק עמם קרוקט.

לאחר שכיכב במספר סרטים אמריקאים, הידועים שבהם הדרמה הרומנטית שלוש מטבעות במזרקה (1954), ו"הברבור" לצד גרייס קלי (1956). הוא הופיע לראשונה בברודוויי בגלמו את התפקיד הראשי בדרמה The Immoralist של בילי רוז. הוא שב לברודוויי למשך זמן קצר ב-1955 ובאותה שנה הופיע לראשונה בטלוויזיה בארצות הברית כמפקח בומון (The Immoralist) בסדרה Paris Precinct. ב-1959 שיחק בסרט כל חלומותי וב-1960 שיחק בסרט קאן-קאן לצידה של שירלי מקלין. ב-1963 שיחק לצדה של אליזבת טיילור בסרט "אנשים חשובים ביותר".

בשנים שלאחר מכן, ז'ורדאן הופיע גם בטלוויזיה, למשל בסרט הרוזן דרקולה (1977) של ה-BBC ובפרק Murder Under Glass בסדרה קולומבו. אחרי כן הוא גילם את אנטון ארקיין (Anton Arcane) בסרט "היצור מן הביצה" בשנת 1982 ובסרט ההמשך "שובו של היצור מן הביצה" בשנת 1989.

במהלך שנות השבעים הוא דיבב אלבומים על פי ספרי מסיפורי המלך בבר אותם הפיצה חברת Caedmon Audio.

בשנת 1983 הוא לוהק לתפקיד קאמאל קאהן, האיש הרע בסרט אוקטופוסי מסדרת סרטי ג'יימס בונד. ב-1984, הוא שיחק בתפקיד פייר דה קוברטן בסדרת הטלוויזיה The First Olympics: Athens 1896 שעסקה באולימפיאדת אתונה (1896).

ביולי 2010 זכה לעיטור לגיון הכבוד. הוא לווה לטקס שבצרפת על ידי ידידיו סידני פואטייה וקירק דגלאס.

==חייו האישיים==
בנו היחיד של ז'ורדאן, לואיס הנרי ז'ורדאן, מת בעקבות לקיחת מנת יתר של סמים בשנת 1981 ונקבר ב-Westwood Village Memorial Park Cemetery בלוס אנג'לס, קליפורניה. לז'ורדאן יש שני כוכבים בשדרת הכוכבים של הוליווד, שנמצאים בשדרת הוליווד 6153 ו-6445.

הוא פרש ממשחק וחי לאחר מכן עם אשתו ברת' פרדריק קויק ז'ורדאן באזור לוס אנג'לס. נפטר בפברואר 2015 בביתו בבוורלי הילס שבלוס אנג'לס.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צרפתים
קטגוריה:חברי תנועת ההתנגדות הצרפתית
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מהגרים מצרפת לארצות הברית
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1921
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2015
ג'קפוט

ג'קפוט (באנגלית: Jackpot) היא עיירה במחוז אלקו במדינת נבדה, ארצות הברית. בעיר 1,416 תושבים נכון לשנת 2005. 

העיירה ממוקמת כ-1.6 ק"מ מגבול נבדה-איידהו ומשמשת אתר תיירות הימורים, בעיקר לתושבי מדינות שכנות. העיר הוקמה בעקבות איסור על הימורים במדינת איידהו אשר נקבע בשנת 1954. האיסור גרם למעבר בתי קזינו מאיידהו לנבדה. בגלל קשרים כלכליים הדוקים עם מדינת איידהו, אזור הזמן בג'קפוט שונה מבשאר מדינת נבדה וזהה לזה באיידהו. העיר גם משמשת אתר תיירות לחובבי גולף.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נבדה: יישובים שאינם כפופים לממשל עירוני
קטגוריה:ארצות הברית: יישובים לצורכי מפקד אוכלוסין
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1954
אורנית שוורץ

אורנית שוורץ (נולדה ב-21 ביוני 1979 בישראל) היא כדורסלנית עבר ישראלית, ששיחקה בעמדת הסמול פורוורד.

==ביוגרפיה==
שוורץ החלה את דרכה במחלקת הילדות של אליצור מכבי נתניה. ומשם המשיכה לנבחרת הכדורסל של תיכון אוסטרובסקי רעננה. ולקבוצת הבוגרות של מכבי רעננה

שיחקה באליצור רמלה (שם זכתה באליפות). ושיחקה שנתיים בארצות הברית במכללת ויליאם ומארי. בתחילת עונת 2003/04 היא ניסתה את מזלה בליגה האיטלקית בקבוצת [http://www.ynet.co.il/articles/1,7340,L-2682613,00.html פירולו סיציליה], אבל אחרי כמה מחזורים חזרה לישראל וחתמה בקבוצת מכבי רמת חן. היא שיחקה שנתיים באנדה רמת השרון וזכתה בשני גביעים.
שוורץ קלעה 6.3 נק' והוסיפה 2.8 ריב' ב-25.2 דקות למשחק בעונת 07/08, שהייתה השנייה ברציפות שלה בבנות השרון. בעונת 2008/09 שיחקה באליצור מכבי נתניה. בחודש יולי 2009 חתמה בקבוצת מכבי אשדוד. ובנוסף לכך, מונתה למנהלת בית ספר לכדורסל של האגודה.

בעונת 2010/2011 שיחקה שוורץ באליצור רמלה, עמה זכתה בטרבל היסטורי בגביע המדינה אחרי שניצחה את מכבי רמת חן אליפות המדינה לאחר שניצחה את מכבי אשדוד ובגביע היורוקאפ לאחר ניצחון על אראס הצרפתית.

בחודש אוגוסט 2011 הודיעה שוורץ על פרישה ממשחק פעיל, עקב כאבי גב טורדניים בחמש שנים שלפני הפרישה.

== נבחרת ישראל ==
אורנית שוורץ השתייכה לסגל נבחרת ישראל משנת 2000. בשורותיה אף שימשה כקפטנית. רגע השיא שלה במדים הלאומיים הוא משחק הניצחון מול נבחרת גרמניה, בו קלעה 36 נקודות. בסך הכל 73 משחקים (6.6 נקודות למשחק). 485 נקודות (מקום 13 בכל הזמנים).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.crazyone.co.il/Player/06-07/5%2C706%2C3406%2C33133/League אורנית שוורץ], באתר one
* 
* אשר אלדר, [https://web.archive.org/web/20090906145549/http://www.local.co.il/ashdod/58616/article.htm אורנית שוורץ: "הנערות של מכבי אשדוד נתנו לי אנרגיה לשחק כדור סל באשדוד"], local אשדוד, 3 בספטמבר 2009
* 
* 
* - ראיון מצולם

קטגוריה:כדורסלניות נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורסלניות אליצור רמלה
קטגוריה:כדורסלניות רמת השרון
קטגוריה:כדורסלניות אליצור מכבי נתניה
קטגוריה:כדורסלניות מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלניות בנות הרצליה
קטגוריה:בוגרות תיכון אוסטרובסקי
קטגוריה:בוגרי תיכון אוסטרובסקי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
אדולפו סוארס

אדולפו סוארס, 1979
אדולפו סוארס גונסלס (בספרדית: Adolfo Suárez González; 25 בספטמבר 1932 – 23 במרץ 2014) היה ראש ממשלת ספרד הראשון שנבחר בצורה דמוקרטית לאחר שלטון הדיקטטורה של פרנסיסקו פרנקו, והיווה דמות מפתח במעבר של ספרד משלטון דיקטטורי לדמוקרטי. כיהן כראש ממשלת ספרד בין השנים 1976–1981.

==ביוגרפיה==
אדולפו סוארס החל את לימודי המשפטים שלו בגיל 16 באוניברסיטת סלמנקה, וקיבל את התואר בגיל 21.

סוארס היה מזכ"ל התנועה הלאומית (Movimiento Nacional), גוף ששימש כמפלגה היחידה במשך 38 שנה, לכל אורך שנות שלטונו של פרנקו וכשנה לאחר מותו ב-1975. סוארס מונה לראש ממשלת ספרד ה-138 על ידי מלך ספרד חואן קרלוס ב-4 ביולי 1976, למרות התנגדות אנשי המרכז והשמאל, שציינו את עברו בממשל פרנקו. ב-1976 הפתיע סוארס רבים ממתנגדיו בעשיית רפורמה פוליטית כצעד ראשון במעבר לדמוקרטיה (La Transición).

ב-1977 הוביל סוארס את איחוד המרכז הדמוקרטי (Unión de Centro Democrático) לניצחון בבחירות החופשיות הראשונות בספרד ב-41 שנים והיה לראש הממשלה הנבחר הראשון בתקופה שלאחר שלטון פרנקו. בבחירות 1979 ניצחה הקואליציה של סוארס. ב-25 בינואר 1981 התפטר סוארס מתפקידו כראש ממשלה. ב-1982 הקים סוארס מפלגה חדשה, המרכז הדמוקרטי והחברתי (Centro Democrático y Social), שמעולם לא זכתה להצלחה כפי שזכתה מפלגת האיחוד המרכז דמוקרטי. ב-1991 פרש סוארס מן החיים הפוליטיים מסיבות אישיות.

בהוקרה על תרומתו האישית לדמוקרטיה הספרדית זכה סוארס בספטמבר 1996 בפרס נסיך אסטוריאס.

אשתו של סוארס, מריה דל אמפארו אילאנה אלורטגווי, נפטרה ממחלת הסרטן ב-17 במאי 2001. בתם מריה דל אמפארו סוארס אילאנה (נולדה ב-1962) נפטרה ב-7 במרץ 2004 גם כן מסרטן. בתם מריה סונסולס סוארס אילאנה (נולדה ב-(1967) היא מגישת חדשות, ובנם אדולפו סוארס אילאנה (נולד ב-1964) הוא פוליטיקאי ועורך דין. לזוג נולדו שני ילדים נוספים: לאורה וחאבייר.

ב-31 במאי 2005 הודיע בנו של סוארס לטלוויזיה הספרדית כי אביו סובל ממחלת אלצהיימר, וב-23 במרץ 2014 מת סוארס במדריד.

==לקריאה נוספת==
* שלמה בן-עמי, ספרד בין דיקטטורה לדמוקרטיה, הוצאת עם עובד, 1977

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:ראשי ממשלת ספרד
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים ספרדים
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס להבנה הדדית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סלמנקה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2014
היפוקמפוס (יצור מיתולוגי)

4=קרטר}} ועליו ציור היפוקמפוס
היפוקמפוס (יוונית: ἱπποκαμπος; ἵππος – "סוס", κάμπος – "מפלצת") או היפוקמפ הוא חיה מיתולוגית שפלג גופה העליון כשל סוס ופלג גופה התחתון כשל דג גדול, ולעיתים היה מכונף.<ref name=":2332"> </ref> נקראת גם סוס-ים. מופיעה במיתולוגיה היוונית, הפיניקית והאטרוסקית.

אצל הומרוס פוסידון, אל הים היווני, מתואר כרוכב על גבי היפוקמפוס במרחבי האוקיינוס. בדימויים באמנות ההלניסטית והרומית הוא מתואר דווקא כנוסע במרכבה הרתומה לשני היפוקמפוסים.
המאה ה־4 לפנה"ס, נטבע בעכו, משמאל מלקרת בדמות מלך פרס רוכב על היפוקמפוס מעל גלים<ref name=":2332" />]]
אצל הפיניקים מופיע היצור על מטבעות, למשל כהיפוקמפוס מכונף עליו רוכב מלקרת בדמות מלך פרס.<ref name=":2332"> </ref>

בתרבות האטרוסקית ההיפוקמפוס מוצג לעיתים כבעל כנפיים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יצורים מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:יצורי כלאיים מיתולוגיים
האצטדיון העירוני בפוזנן

האצטדיון העירוני (בפולנית: Stadion Miejski) הוא אצטדיון רב-תכליתי בפוזנן, פולין. האצטדיון משמש בעיקר למשחקי כדורגל והוא מגרשה הביתי של קבוצת לך פוזנן.

==היסטוריה==
בניית האצטדיון החלה ב-1968 והסתיימה ב-1980 ותכולתו 18,200 צופים. במשחק הבכורה שנערך ב-23 באוגוסט 1980, נפרדו לך פוזנן ומוטור לובלין בשוויון 1:1. בשנת 1986 הוקמו עמודי התאורה המזוהים עם האצטדיון יותר מכל אלמנט אדריכלי אחר. בשלב מאוחר יותר הותקן באצטדיון לוח תוצאות אלקטרוני, ובתחילת שנות התשעים הוסבו כל היציעים ליציעי ישיבה בלבד והותקנו מושבי פלסטיק חדשים.

פנים האצטדיון, נובמבר 2011
במהלך השנים האצטדיון אירח כ-30 משחקים של לך פוזנן במסגרות אירופיות שונות ובהן שלבים שונים של ליגת האלופות, גביע אופ"א, גביע המחזיקות וגביע האינטרטוטו. בין היתר, בתחילת שנות התשעים אירחה פוזנן באצטדיון את קבוצות בני יהודה, מכבי חיפה ובית"ר ירושלים הישראליות. בנוסף, האצטדיון אירח לעיתים משחקים בינלאומיים של נבחרת פולין, אך מאז שנת 2004 הועדפו על פניו אצטדיונים אחרים ולא נערכו בו משחקים בינלאומיים במסגרת רשמית.

בשנת 2002 הוחלט על שיפוץ נרחב של האצטדיון, בעקבות קפיצה חדה בכמות הצופים במשחקי לך פוזנן. השיפוץ החל בשנת 2003 ועד שנת 2006 הושלמה בנייתו של יציע רביעי הכולל גג. בהמשך עבר האצטדיון שיפוץ נוסף לקראת יורו 2012, במסגרתו קורו יתר היציעים ותכולת האצטדיון גדלה ל-45,000 מושבים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090827111409/http://www.lechpoznan.pl/en/art,58,bulgarska.htm אודות האצטדיון באתר הרשמי של מועדון לך פוזנן.] 
* [http://stadiony.net/project.php?p=51 הדמיה של האצטדיון לאחר השיפוץ.] 
* [http://stadiony.net/w_budowie/stadion_lecha_poznan גלריית תמונות מתעדכנת של תהליך השיפוץ.] 

פוזנן
קטגוריה:פוזנן: ספורט
קטגוריה:לך פוזנן
קטגוריה:פולין גדול: מבנים
אליוט מ' בור

אליוט מ' בור (באנגלית: Elliot M. Bour נולד ב-20 במרץ 1969 בפילדלפיה, פנסילבניה) הוא במאי קולנוע, טלוויזיה ופרסומות אמריקאי. 

בור החל את דרכו כאנימטור בחברת וולט דיסני בשנת 1991, עבור הסרט זוכה פרס אוסקר "היפה והחיה". תפקידו הראשון כבמאי היה בסדרת הפעולה המצוירת "ספיי גרוב" (Spy Groove) ששודרה בערוץ המוזיקה MTV בשנת 2000. במקביל לעבודתו בקולנוע ביים בור פרסומות רבות בעלות פרופיל גבוה למותגים מובילים בארצות הברית, חלקן היו הפרסומות המונפשות הראשונות לחברות אלו.

== פילמוגרפיה ==
=== במאי ===
*ספיי גרוב (2000)
*פו הדוב: אביב של רו (2004)
*פו הדוב והסיפור של פיל נפיל (2005)
*הקיסר נפל על הראש 2 (2005)
*הקטר הכחול שיכול (2011)
*טינקרבל: תחרות אפייה (2013)
*אלנה מאוולור (2016)

=== אנימטור ===
*היפה והחיה (סרט, 1991) (1991)
*אלאדין (1992)
*Trail Mix-Up (1993)
*מלך האריות (1994)
*פוקהונטס (1995)
*מולאן (1998)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אנימטורים אמריקאים
קטגוריה:במאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
נסיכות אכאיה

נסיכות אכאיה (יוונית Πριγκιπάτον Αχαϊας; צרפתית Principauté d'Achaïe), או נסיכות מוראה, הייתה נסיכות שהשתרעה בשיאה על-פני כל שטחו של חצי האי פלופונסוס בדרומה של יוון. הנסיכות הייתה אחת משלוש ישויות וסאליות של האימפריה הלטינית, שקמו על חורבותיה של האימפריה הביזנטית, לאחר מסע הצלב הרביעי ב-1204.

==היסטוריה==
הנסיכות נוסדה בשנת 1205 ובשנת 1212 השתרעה על פני כל שטחו של הפלופונסוס, למעט העיר מונמבסיה שנכבשה בשנת 1248. הנסיכות הגיעה לשיאה בתקופתו של גיום השני וילאהרדואין, ששלט בה החל ב-1246 ועד מותו ב-1278. ב-1249, הקים גיוס השני את מצודת מיסטרס הסמוכה לספרטה, וקבע בה את בירתו. עשר שנים לאחר מכן, בסתיו 1259, הובסה הנסיכות על ידי הביזנטים, וגיום השני נשבה. תמורת חירותו והמשך קיומה של הנסיכות, הוא הוכרח לוותר על דרום-מזרחו של הפלופונסוס ועל שלושה ממאחזיו החשובים, ובהם גם מיסטרס. ב-1278 עברה הנסיכות לרשותו של שארל הראשון, אשר לא שלט בה באופן ישיר, אך שלח לה חיילים וכסף כדי לסייע במאבקיה נגד האימפריה הביזנטית החדשה.

ב-1289 שבה הנסיכות לשלטונו של בית בין וילאהרדואין, אך זמן קצר לאחר מכן, ב-1307 חזרה באופן רשמי לרשותו של בית אנז'ו, ובאופן מעשי ב-1318. במשך רובה של המאה ה-14 ועד שנת 1383, שררה בנסיכות מלחמת ירושה ממושכת ואלימה. זו התחלפה בתקופת אינטררגנום שנמשכה מ-1383 ל-1396, והסתיימה עם שלטונו של פדרו בורדו דה סן סופראנו (Pedro Bordo de San Superano). ב-1430 נכבשה רוב הנסיכות על ידי דספוטט מוראה, וסופחה אליה לחלוטין ב-1432.

==חברה וכלכלה==
החוק השולט בנסיכות שילב חקיקה ביזנטית וצרפתית. הנסיכות חולקה עם הקמתה בין 12 ברונים, ששטחם התחלק הלאה לעשרות יחידות משניות. 12 היחידות תפקדו כיחידות מנוריאליות אוטונומיות מבחינה טריטוריאלית וכלכלית. האצילים ואנשי הכנסייה החשובים לקחו חלק במועצה שבראשותה עמד הנסיך, וזו נהנתה מכוח רב והחלטותיה חייבו גם אותו. מאידך, האצילים חויבו בתקופות שירות צבאיות ארוכות, ולא יכלו לעזוב את שטח הנסיכות אלא באישורו של הנסיך. בכל אופן, עזיבתם את הנסיכות הוגבלה לשנתיים ויומיים, ואם לא שבו אל שטחה, נחלתם עשויה הייתה להיות מוחרמת. כלכלת הנסיכות נסמכה על תוצרת חקלאית מגוונת, שכללה יין, צימוקים, שעווה, דבש, שמן ומשי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://w38.fhw.gr/chronos/projects/fragokratia/en/webpages/achaia.html אודות נסיכות אכאיה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:האימפריה הביזנטית
קטגוריה:יוון: ימי הביניים
פרסה (פריט)

פרסת סוס
פרסה (מכונה לעיתים "מנעל" או "סנדל ברזל") היא פריט המעוצב בצורת U עשוי מתכת או חומרים סינתטים מודרניים אחרים, הממוסמר או מודבק לפרסת סוסים, חמורים, פרדות ועוד. בהשוואה לנעל אצל בני אדם, כך גם הפרסה אצל אותם בעלי חיים מונעת שחיקה והתבלות של כפות הרגליים. מפרזלים מקצועיים מחברים את הפרסות המתכתיות לפרסות בעלי החיים על ידי מסמור. 

ישנן פרסות עשויות ממגוון רחב של חומרים וצורות, שפותחו עבור סוגים שונים של סוסים ומותאמות לסוג העבודה שהסוסים מבצעים. החומרים הנפוצים ביותר מהם הן עשויות הם פלדה ואלומיניום אך ישנן פרסות מיוחדות המורכבות מחומרים כמו גומי, פלסטיק, מגנזיום, טיטניום ונחושת.
פרסות עשויות פלדה מועדפות יותר בקרב סוסים המשמשים למטרות ספורט כגון: פולו, קפיצת משוכות ורכיבה מערבית (ריינינג), כיוון שהן חזקות יותר ונועדו לשימוש לטווח ארוך. לעומתן, פרסות אלומניום מועדפות בקרב סוסים המשמשים למרוצים ולרכיבה אומנותית כיוון שהן קלות יותר דבר המקל על תנועת הסוסים. בנוסף יש פרסות המשתמשות ב "caulkin"- זיז ממתכת שמקובע בפרסת הסוס לשם מניעת החלקה.

הפרסה משמשת כקמע למזל טוב. כמו כן, וריאציה של פרסה משמשת למשחק פופולרי של זריקת פרסה.
Caulkins

==ראו גם==
*פרסה (איבר)
*פרזול סוסים

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיות משק
קטגוריה:רכיבה
קטגוריה:ציוד לבעלי חיים
קטגוריה:קמעות
קטגוריה:סמלים
ולמיירה

ולמיירה (בלטבית: Valmiera; בגרמנית: Wolmar) היא העיר השמינית בגודלה בלטביה. בשנת 2008 התגוררו בעיר כמעט 30,000 אנשים לאחר 500 שנים של קיום. העיר נמצאת על גדת נהר גאויה במרחק של 100 קילומטרים מהעיר הבירה ריגה ובמרחק של 50 קילומטרים מהגבול עם אסטוניה.

ולמיירה היא המרכז הלא רשמי של המחוז ההיסטורי של לטביה וידזמה. העיר תועדה לראשונה במקורות היסטוריים בשנת 1323, אך סביבתה הייתה מיושבת כבר באלף השלישי והשני לפני הספירה. בשנת 1224 האדמה סביב נהר גאויה נכבשה על ידי ההמסדר הצבאי הנוצרי "מסדר של נושאי המגן". מיקום זה סמוך לנתיב הסחר גאוג'ה תרם לצמיחת היישוב. ולמיירה הייתה חברה לשעבר בברית ערי הנזה. העיר נהרסה על ידי מלחמות ושרפות, ונבנתה מחדש מאפס בסך הכל אחת עשרה פעמים במהלך קיומה.<ref></ref> העיר נוסדה על ידי האבירים של המסדר הליבוני. העיר נהרסה כליל בשנת 1702 במהלך המלחמה הצפונית הגדולה.

== יהודים ==
הקהילה היהודית הייתה קטנה ביותר. במפקד האוכלוסין של שנת 1935 נמנו 93 יהודים, כאחוז בודד מכלל התושבים.

150 יהודים נרצחו במהלך יולי אוגוסט 1941 בידי "המשמר העצמאי" (Straz Niepodleglosci).מיליציה לטבית מקומית.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לטביה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
ספיי גרוב

ספיי גרוב (באנגלית: Spy Groove) היא סדרת אנימציה אמריקאית לנוער מסוג מתח-קומי ששודרה בערוץ "Teletoon" הקנדי ובערוץ המוזיקה MTV. יוצרי הסדרה הם מייקל גאנס, ריצ'רד רג'יסטר, קלווין ת'ומסן וכריסטופר גסואלדי, אשר גם דיבבו את הדמויות בסדרה. העלילה עוקבת אחר שני סוכנים חשאיים הנקראים סוכן מס' 1 וסוכן מס' 2 והבוסית שלהם, הלנה טרוי, אשר שולחת אותם למשימות שונות ברחבי העולם.

==סגנון אומנותי==
האנימציה של הסדרה מבוססת על עבודותיו של אמן הסרטים המצוירים הקנדי גלן האנסון. היא בסיסית וחדה ומשתמשת בצבעים חזקים ועזים וקווים שחורים בולטים. הדמויות מוקצנות מבחינה פיזית ומלבד הגיבורים הראשיים רוב הדמויות הן גרוטסקיות. הסדרה מציגה מיניות בולטת ומעודנת, הדיאלוגים בה קצביים ומהירים והיא מלווה בקריינות דרמטית. פסקול הסדרה הוא אינסטרומנטלי ומשלב קטעים משירים מוּכרים ומוזיקה פופולרית.

==עלילה==
בכל פרק נשלחים הסוכנים לסכל מזימה אחרת של אישיות מרשעת, בכל פעם במדינה אחרת בעולם. העלילה מתרחשת במקומות מפוארים ומציגה את הווי החברה הגבוהה, ובדרך כלל בהגיעם למקום תהייה דמות שתסייע להם במשימתם לסכל את המזימה. רוב דמויות הרשעים בסדרה מזכירים דמויות רשעים מסרטי סוכנים חשאיים, אך מטרותיהם אינן השתלטות על העולם או בצע כסף, אלא לרוב טובתם האישית. למשל: זמרת דיסקו משנות ה-70 אשר עושה קאמבק ומתכננת לחסל את תעשיית המוזיקה על מנת להצליח וכן לייבש את הנילוס עבור פארק מים שהיא בונה, או מעצבת אופנה שחוטפת את דוגמניות העל ומחליפה אותן ברובוטים על מנת שישתתפו בתצוגה שלה.

אחד האלמנטים הבולטים בסדרה הם הגאדג'טים בהם צוידו הסוכנים. השניים עושים שימוש בצעצועי היי-טק מתוחכמים שהוסוו כפריטים יום-יומיים והם עושים בהם שימושים מגוונים. הסוכנים מצוידים בפריטי אופנה מתקדמים ומנהלים ביניהם שיחות ציניות ושנונות, ובעלילה שזורות בדיחות וקטעי סאטירה על ידוענים מעולם התקשורת, האופנה, המוזיקה והקולנוע האמריקאי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100219202140/http://www.glenhanson.com/mainframe.htm גלן האנסון] - האתר הרשמי
* [http://www.youtube.com/watch?v=SQ1GRSxVZCA&feature=related לצפייה בסצנה מהפרק השני] באתר YouTube 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
סלארדי

סלארדי הייתה אלת הירח בממלכת אוררטו העתיקה, בת לוויה לאל הירח הבבלי סין. ההיסטוריון הארמני הנודע ניקולס אדונץ סבר ששמה בא לה משתי מילים: המילה הראשונה היא "סיילה" שמשמעותה בשפת אוררטו העתיקה יכלה להיות לחלופין או "אשה" או "אחות", והמילה השנייה הייתה "ארדי" שמשמעותה "שמש". עוד גורס ניקולס אדונץ שבמזרח התיכון העתיק הירח נתפס כאחותה של השמש (הירח נתפס כנקבה) הכפופה לה, ולא כשותפתה כפי שהיה נהוג במקומות אחרים.

קטגוריה:אלות ירח
באוסקה

באוסקה (לטבית: Bauska, ביידיש: בויסק) היא עיירה בדרום לטביה, השוכנת באזור ההיסטורי זמגלה. העיירה ממוקמת במרחק שישים ק"מ מעיר הבירה ריגה ובמרחק עשרים ק"מ מגבול המדינה עם ליטא. שני נהרות תוחמים את באוסקה: ממלה ומוסה, כאשר במערב העיירה הם נשפכים לנהר הליולופה. בעבר התגוררו בה קהילה יהודית וקהילה גרמנית אשר פרסמוה ברבים. היהודים נהגו לכנותה: בויסק.

==היסטוריה==

המתיישבים הראשונים באזור באוסקה היו הסמיגאליאנים (Semigallian), עם בלטי קדום אשר שלט בדרום לטביה של היום.

בשנת 1400 החלה בנייתה של טירת באוסקה שבמערב העיירה, על ידי גרמנים מהמסדר הליבוני, ובשנת 1705 נהרסה. בשנות השבעים של המאה הקודמת שוחזר המבנה ומהווה מוזיאון בימינו.

==דמוגרפיה==
כיום האוכלוסייה בבאוסקה מורכבת מהקבוצות האתניות הבאות:
* 77% לטבים.
* 11% רוסים.
* 6% ליטאים.
* 3% בלארוסים.
* 1.41% פולנים.
* 0.16% גרמנים.
* 0.06% יהודים.
* 2.68% אחרים.

===הקהילה היהודית===

הקהילה היהודית בבאוסקה החלה לגדול מאוד במאה ה-19. בשנת 1850 הגיעה לשיא כאשר היוותה למעלה ממחצית אוכלוסיית העיירה כולה. עם זאת, כבר ב-1920 התכווצה לכדי שישית מגודלה בימי תפארתה.

באוסקה הייתה בית לרבנים רבים. מבין אלה היו גם הרב מרדכי אליאשברג והרב אברהם יצחק הכהן קוק, אשר שימש כרבה הראשי של העיירה בין השנים 1895–1904, אז עלה ארצה. לימים היה לרב הראשי של ארץ ישראל.

יהודים החלו לעזוב את באוסקה שנים ספורות לפני תחילת השואה. הם היגרו לאזורים נידחים מעבר לנהרות המקיפים את העיירה. הגרמנים תפסו ורצחו את מרבית אלה שלא עזבו, כך שרוב הקהילה היהודית בעיירה הושמדה במהלך המלחמה.

ב-15 באוקטובר 2017, נחנכה בבאוסקה אנדרטה לזכר הקהילה היהודית שנספתה בשואה על אדמת בית הכנסת המרכזי, שנהרס בשנת 1941.

== ראו גם ==

* קהילת יהודי באוסקה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20130422225321/http://bauskamemorial.com/default.aspx האתר לזכר הקהילה היהודית בבאוסקה]
* 
* 

קטגוריה:לטביה: ערים
בויסק
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1609
המקצוען

המקצוען (בצרפתית: Le Professionnel) הוא סרט פעולה צרפתי משנת 1981 בבימויו של ז'ורז' לוטנה , בכיכובם של ז'אן-פול בלמונדו, ז'אן דסאי ורובר חוסיין. הסרט מבוסס על הרומן זוכה הפרסים משנת 1976 Death of a Thin-Skinned Animal, אותו כתב פטריק אלכסנדר. את המוזיקה הלחין אניו מוריקונה.

==עלילה==
הסוכן החשאי הצרפתי ג'וסלין בומון (Josselin Beaumont) (ז'אן-פול בלמונדו) מסוכנות SDECE נשלח למאלגאווי (מדינת אפריקאית בדיונית) על מנת להרוג את נשיאה הדיקטטור, קולונל ניג'אלה. אולם, ברגע האחרון המצב הפוליטי משתנה והשירות החשאי הצרפתי מסגיר את בומון לידי הרשויות האפריקאיות והוא נידון לתקופת מאסר ארוכה. לאחר בריחה נועזת הוא שב לצרפת ובכוונה מודיע לממונים עליו לשעבר על נוכחותו ומבטיח להם להרוג את ניג'אלה שבדיוק הגיע לארץ לביקור רשמי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 1981
קטגוריה:סרטי פעולה צרפתיים
קטגוריה:סרטים עם פסקול מאת אניו מוריקונה
הורייזון אייר

בומברדיה דאש 8-Q400 של החברה]]
הורייזון אייר (באנגלית: Horizon Air) היא חברת תעופה אזורית אמריקאית שבסיסה בסיאטל, וושינגטון, ארצות הברית. הורייזון אייר משרתת 52 ערים בארצות הברית ובקנדה והיא החברה האזורית השמינית בגודלה בארצות הברית. הורייזון אייר היא חלק מקבוצת אלסקה איירליינס והיא מבצעת את כלל טיסותיה בשמה של חברת האם.

כיום עובדים בחברה כ-4,000 עובדים. היא מפעילה טיסות ממדינת וושניגטון לאריזונה, קליפורניה, איידהו, מונטנה, נבדה ואורגון בארצות הברית, לפרובינציות אלברטה ובריטיש קולומביה בקנדה ולעיר לורטו שבמדינת באחה קליפורניה, מקסיקו.

== תולדות החברה ==
החברה הוקמה בשנת 1981. בשנתה הראשונה הצי שלה כלל שלושה מטוסי Fairchild Hiller FH-227 בלבד. זמן קצר לאחר היווסדה החברה נקלעה לקשיים כלכלים והייתה על סף סגירה אך למרות זאת בשנת 1982 היא רכשה את 'אייר אורגון' שהייתה במצב דומה. הסיבה הייתה כדי להגביר את מספר הטיסות, ערים ומטוסים. שנה לאחר מכן היא רכשה גם את 'טראנסווסטרן איירליינס'. בשנת 1985 החברה חתמה עם על חוזה רכישת מטוסים חדשים מדה הבילנד, מטוסי דאש 8. בקיץ באותה שנה חתמה 'הורייזון אייר' על שותפות קוד עם אמריקן איירליינס, מה שגרם לחברת אלסקה איירליינס להתעניין בה ולבסוף בשנת 1987 לרכוש אותה.

בשנת 2007 החברה זכתה במכרז להפעיל טיסות מסיאטל ולוס אנג'לס לסנטה רוזה, קליפורניה. אזור סנטה רוזה זוכה לפופולריות בשנים האחרונות בעיקר בזכות תיירות יין. הטיסות הפכו מידית להצלחה גדולה כל כך שבסתיו 2007 היא החלה להפעיל גם טיסות מפורטלנד, אורגון לסנטה רוזה והגבירה את כמות הטיסות מלוס אנג'לס.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לדצמבר 2018:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:white;background:#1d3d73;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="4" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:white;background:#1d3d73;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקה ראשונה">F</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים פלוס">Y+</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|בומברדיה דאש 8-Q400
|49
|—
|—
|—
|76
|76
|
|-
|אמבראר E-175
|25
|8
|12
|12
|52
|76
|
|-
!סה"כ
!74
!8
!colspan=5|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה אמריקאיות
אלדד אוארבך

אלדד אוארבך (9 בינואר 1914 - 27 במאי 2003) היה מפקדו הראשון של גדוד 54 בחטיבת גבעתי במלחמת העצמאות ותעשיין ישראלי.

== קורות חיים ==

===ההגנה וצה"ל===
אלדד אוארבך נולד בווינה, ועלה ארצה ב-1925 בהיותו בן 11.למד בבית הספר למסחר (לימים "גאולה"). שם התאהב בסוניה שלימים תהיה אשתו. ב-1934 התנדב להגנה, ועמד בראש אחת היחידות של "הנודדת הצעירה". כשהוקם החי"ש בתל אביב, התמנה למפקד פלוגה ב' שהגנה על מקוה ישראל, ולאחר מכן התמנה למפקד גדוד, ונודע בכינויו "בן יהודה".

לאחר כ"ט בנובמבר 1947, נשלחו יחידות מהגדוד להגן על בן שמן, על קו המים בנגב ולסייע לירושלים הנצורה.

במבצע נחשון הקים גדוד עתודה בחופזה והוזעק לסייע לגדוד אחר, בפיקודו של חיים לסקוב. בלחץ הבריטים נסוג הכוח שלו, והוא כתב בזעם למפקד המבצע, שמעון אבידן: 

עם הקמת חטיבת גבעתי, נהפך הגדוד לגדוד 54. הפיקוד לגדוד עבר לידי צבי צור, ואלדד עבר לשמש קצין המבצעים של חטיבת קרייתי.

===תעשייה===
עם שחרורו של אלדד מצה"ל בדרגת סגן-אלוף, הקים יחד עם אחיו יואב מפעל למצברי עופרת בשם "בת אור". שנים לאחר שהמפעל נסגר, על שטחו הוקם מגדל עסקים "מגדלי אור", ברמת החי"ל.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גבעתי (תש"ח)
קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
קרל שוורץ

קרל שוורץ (גרמנית: Karl Schwarz; 21 באפריל 1885 – 22 באוקטובר 1962) היה חוקר תולדות האמנות גרמני-ישראלי, מנהל המוזיאון היהודי בברלין (1933) והאוצר והמנהל הראשון של מוזיאון תל אביב לאמנות.

==ביוגרפיה==

ד"ר קרל שוורץ, יליד מינכן, למד באוניברסיטת היידלברג ולאחר לימודיו היה היסטוריון של האומנות, אוצר אמנות, ומנהל המוזיאון היהודי בברלין. כאשר עלה היטלר לשלטון הוא, יחד עם אשתו הראשונה, אליזבט, החליטו לעזוב את גרמניה, הוא קיבלת הצעת עבודה לנהל את מוזיאון פילדלפיה לאמנות וכמעט נסע לארצות הברית, אולם זמן קצר לפני נסיעתו המתוכננת ד"ר שוורץ הוזמן על ידי מאיר דיזנגוף להקים את מוזיאון תל אביב, הוא קיבלת את ההצעה והיה מנהלו הראשון של המוזיאון. הוא אסף יצירות אמנות שהביאו עולי גרמניה לאחר עליית הנאצים לשלטון.

חיבר כמה ספרים שהיו פורצי דרך בתחומם בעברית והיוו בישראל ספרי לימוד עיקריים בתחום עד שנות ה-60 של המאה ה-20: "האמנות היהודית החדשה" (1941) ו-"מורה דרך לאמנות" (1946).

שוורץ הוריש את אוספיו למוזיאון. ארכיונו, ובו תכתובות, כתבי יד, ספרים וקטלוגים, שמור בספרייה הלאומית<ref></ref>. 

נפטר בתל אביב ב-1962 והותיר אלמנה (טקלה) ושני בנים.
 
בשנת 2023 יצא סרטו התיעודי הקצר של הבמאי ארנון גולדפינגר המביא את סיפורו של דר' שוורץ באמצעות קולאג' של יצירות אמנות וחומרי ארכיון. 

 

==ספריו==

* "האמנות הגרפית", חוברת א. "התחריט", תל אביב: יאיר, 1936.
* האמנות היהודית החדשה בארץ ישראל, ירושלים: ר’ מס ('ספרית מס למדע פופולרי'), 1941. (כולל רשימת אמנים ארץ-ישראליים על פי סדר האלפבית, עם ביוגרפיות קצרות)
* מורה דרך לאמנות; תרגם: ברוך קרופניק, ירושלים: ר’ מס, 1946.
* פסלים יהודים; תורגם לעברית על ידי מאיר מוהר וא"ד שפיר, ירושלים: מפעלי אמנות, 1954.

===בהשתתפותו===
* רומן רולאן, חיי מיכלאנג'לו; תרגמה מצרפתית: ל[אה] ויץ-כהן; עריכה ותרגום השירים: י[וסף] ליכטנבום; עם 56 תמונות ... הקדמה, דברי הסבר וציונים מאת קרל שוארץ, תל אביב: מסדה, תש"ח.

===זיכרונותיו===
<div class="mw-content-ltr">
* Jüdische Kunst, jüdische Künstler. Erinnerungen des ersten Direktors des Berliner Jüdischen Museums; herausgegeben mit einer Vorbemerkung und Anmerkungen von Chana C. Schütz und Hermann Simon, Teetz: Hentrich & Hentrich (Jüdische Memoiren), 2001. 
</div>

==לקריאה נוספת==
* קרל שווארץ וראשיתו של מוזיאון תל אביב, 1933-1947 - עורכת: חנה שוץ. מבחר מאמרים של המנהל הראשון של מוזיאון תל אביב לצד הדפסה מחודשת של ספרו "האמנות היהודית בארץ ישראל". מוזיאון תל אביב לאמנות, 2010.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.worldcat.org/identities/lccn-n85-228081 קרל שוורץ] באתר WorldCat Identities
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוקרי תולדות האמנות יהודים
קטגוריה:חוקרי תולדות האמנות ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:אוצרים ישראלים
קטגוריה:מנהלי מוזיאון תל אביב לאמנות
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת היידלברג
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1885
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1962
קרומפכי

קרומפכי (מסלובקית: Krompachy; גרמנית: Krompach, הונגרית: Korompa) היא עיר בסלובקיה בעלת היסטוריה עשירה של עיר מכרות ומטלורגיה, והיא משמשת כאתר סקי.
== גאוגרפיה ==
העיר שוכנת במרכז מחוז ספיש (Spiš) (שפיץ בפי דוברי הגרמנית והיהודים), בעמק הנהר הרנד. העיר מוקפת מכל עבריה ברכסי הרים, המתנשאים לגובה של כ-1,000 מטר מעל פני הים. בהרים ניתן עדיין למצוא חיות בר כמו גם פטריות ופירות יער.

עד סוף המאה ה-20 כרו סביב העיר ברזל ונחושת.

העיר נוסדה במהלך המאה ה-14, מאז שמשה כעיר מכרות, כבשנים ותעשייה העושה שימוש בחומרי הגלם המקומיים. כיום היא משמשת בעיקר כעיר תיירות (חורף) ומתגוררים בה דרך קבע פחות מ-9,000 תושבים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סלובקיה: ערים
קטגוריה:אתרי סקי
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
אבנר מורי

אבנר מורי הוא איש ציבור שכיהן כראש המועצה האזורית מרחבים בשנים 1997–2012.

== חייו ==
מורי הוא בוגר בית הספר החקלאי מקוה ישראל ובוגר לימודי הנדסת ייצור ותעשייה במדרשת רופין.

שימש בתפקידים ציבוריים שונים ובראשם מזכיר המושבים פדויים ובטחה, מנכ"ל אגודת מימי הנגב (אגודת מים של 40 מושבים) ויו"ר אגף תכנון ותשתיות בתנועת המושבים. היה חבר המרכז החקלאי וחבר דירקטוריון תנובה.

בדצמבר 1997 נבחר לראשות מועצה אזורית מרחבים. מתוקף תפקידו נבחר לחבר ההנהלה והמזכירות המצומצמת של מרכז המועצות האזוריות, חבר בוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה של מחוז הדרום ובוועדה המקומית לתכנון ובנייה "שמעונים", וחבר דירקטוריון בחברת מושבי הנגב (המאגדת 34 מושבים ו-4 מועצות אזוריות).

בשנת 2008 היה נתון במעצר לאחר שנחקר בחשד להטיית מכרזים ובאשמת לקיחת שוחד, מרמה והפרת אמונים. חצי שנה לאחר מכן המליצה המשטרה על העמדתו לדין והעניין הועבר לטיפול פרקליטות המדינה. ב-26 בינואר 2011 הוגש כנגדו כתב אישום. ב-22 בנובמבר 2012 דחה בג"ץ את עתירת תושבי המועצה להעביר את מורי מתפקידו.

בבחירות לראשות המועצה האזורית שנערכו בדצמבר 2012 הפסיד מורי לשי חג'ג'.

באפריל 2014, במסגרת הסדר טיעון, הודה מורי בקבלת שוחד ותרומות בחירות אסורות, ובאפריל 2015 נגזרו עליו 13 חודשי מאסר בפועל וקנס בסך 30 אלף ש"ח בשל עבירות אלו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית מרחבים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות ישראלים שהורשעו בדין
קטגוריה:מורשעים בעבירות שוחד בישראל
קטגוריה:אישי ציבור ישראלים שהוטל עליהם מאסר
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי רופין
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20