OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קונראד מייר

קונרד מייר-הטלינג (בגרמנית: Konrad Meyer-Hetling; ) היה אגרונום גרמני ואס-אס אוברפיהרר, שידוע בעיקר בזכות מעורבותו בפיתוח תוכנית-האב למזרח (Generalplan Ost).
== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
מייר נולד בסלצדרהלדן (Salzderhelden), ליד איינבק, בדרום סקסוניה התחתונה, כבנו של מורה בבית ספר.<ref>The Nuremberg Medical Trial 1946/47 - Guide to the Microfiche Edition: With an Introduction to the Trial's History by Angelika Ebbinghaus and Short Biographies of the Participants, 2001, Walter de Gruyter, , p. 119</ref> הוא למד אגרונומיה באוניברסיטת גטינגן וקיבל את הדוקטורט בשנת 1926 עם עבודת גמר על ייצור יבולים. הוא הפך לעוזר מחקר באוניברסיטה ועשה את עבודת המחקר שלו בשנת 1930.

בשנים 1930–1933 עבד מייר באוניברסיטת גטינגן, ובשנת 1934 התמנה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת יינה.<ref name="nuremberg119">The Nuremberg Medical Trial 1946/47 - Guide to the Microfiche Edition: With an Introduction to the Trial's History by Angelika Ebbinghaus and Short Biographies of the Participants, 2001, Walter de Gruyter, ISBN&nbsp;3110950073, p. 119</ref> בתוך אותה שנה התמנה לפרופסור באוניברסיטת ברלין. בנובמבר 1934 הפך ליועץ במשרד הרייך למדע וחינוך בנושא רפורמציה של החינוך והמחקר החקלאי הגרמני. מייר היה אחד המדענים החקלאיים העיקריים ומתכנני המרחב של התקופה הנאצית וכיהן כעורך הראשי של כתבי העת העיקריים בתחום התכנון המרחבי.<ref name="dfg.de"></ref>

=== תוכנית-האב למזרח ===

[[רודולף הס, היינריך הימלר, פיליפ בוהלר, פריץ טודט וריינהרד היידריך (משמאל), מאזינים למייר בעת הצגת תוכנית-האב למזרח, 20 במרץ 1941.]]
מייר הצטרף ל-NSDAP ב-1 בפברואר 1932 (מספר חבר 908,471)<ref name="nuremberg119"/> ולאס-אס ב-20 ביוני 1933 (מספר חבר 74,695).<ref name="dfg.de"/> בשנת 1935 גויס למשרד הראשי לגזע והתיישבות (RuSHA). בשנת 1939 התמנה לראש משרד התכנון במשרדו של הימלר בנציבות הרייך לחיזוק האומה הגרמנית (RKF), וכן עבד בצוותו האישי של הימלר.

בתחילת 1940, המשרד הראשי לביטחון הרייך (RSHA) הפיק, בשיתוף פעולה של מייר, את הגרסה הראשונית של תוכנית-האב למזרח, תוכנית ליישום גרמניזציה של מזרח אירופה.<ref name="nuremberg119"/> תחת מייר ביצירת התזכיר עבדו הגאוגרף וולטר קריסטלר ואדריכל הנוף היינריך פרידריך וויפקינג-יורגנסמן. משנת 1944 עד 1945, סיום המלחמה, שירת מייר קצין בבית ספר להכשרת קצונה של הוואפן אס אס.<ref name="dfg.de"/>

=== חיים מאוחרים ===
לאחר המלחמה, מייר הואשם על ידי הרשויות באארצות הברית במשפט RuSHA. הוא נמצא אשם בהיותו חבר בארגון פשע (SS) אך לא אשם בפשעי מלחמה או פשעים נגד האנושות<ref name="nuremberg119"/> ושוחרר בשנת 1948 ובשנת 1956 התמנה לפרופסור לתכנון אזורי וחקלאי באוניברסיטת לייבניץ בהנובר, שם עבד עד פרישתו, בשנת 1964. מת בשיבה בגיל 72.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גרמנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי אס אס
קטגוריה:אגרונומים
קטגוריה:ואפן אס אס
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1901
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1973
All I Want for Christmas Is You: A Night of Joy and Festivity

All I Want for Christmas Is You: A Night of Joy and Festivity הוא רצף הופעות של הזמרת האמריקאית מריה קארי, אשר נועדה לקדם את אלבומי חג המולד שלה Merry Christmas ו-Merry Christmas II You.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> מופעים אלו מתקיימים מדי שנה בנובמבר ודצמבר לכבוד חג המולד ובמהלך המופע קארי שרה שירי חג מולד מאלבומי חג המולד שלה לצד להיטים נוספים. עד שנת 2017 כל המופעים התקיימו במרכז לאומנויות הבמה בניו יורק אך החל מ-2017 נוספו גם 3 מופעים בצרפת ואנגליה. החל מ-2018 המופעים בארצות הברית נעשו גם במקומות אחרים והמופעים באירופה המשיכו למדינות נוספות. סדרת המופעים החלה ב-14 בדצמבר 2014 ונמשכת עד כה. נכון להיום בוצעו 57 מופעים בסדרה. עד כה דווח כי המופעים גרפו 12.4 מיליון דולר על פי נתונים שדווחו על 30 מופעים וב-18 מופעים נמכרו כל הכרטיסים בהתבסס על דיווח מ-29 הופעות.

== הצלחה מסחרית ==
ב-2014 נקבעו תחילה 4 הופעות אך הכרטיסים להופעות אלו אזלו כבר שבוע לאחר מכן ולכן נוספו שני מופעים נוספים שגם הכרטיסים אליהם אזלו. כל המופעים גרפו סכום של 1.5 מיליון דולר. ב-2016 הופיעה קארי מול קהל של 24 אלף איש בניו יורק סיטי כאשר ל-7 הופעות מתוך ה-9 שהיו בעיר אזלו לגמרי. גם המופעים בארצות הברית ב-2017 בניו יורק סיטי אזלו לגמרי ובאותו חודש הזמרת הופיעה גם במנצ'סטר וגם לשם הכרטיסים אזלו כמעט לגמרי. בנוסף הזמרת קיימה הופעה נוספת גם בלונדון שם הופיעה מול 16 אלף איש והופעות נוספות בלאס וגאס שם הופיעה עול 17 אלף איש. ב-2018 הזמרת חזרה להופיע שוב בלונדון מול 15 אלף איש.

== רשימת השירים ==
# "Sugar Plum Fairy Introlude" <small>(פתיחת בלט)</small>
# "Hark! The Herald Angels Sing" / ""
# "Charlie Brown Christmas"
# "Fantasy" <small>(טיזר)</small>
# ""
# ""
# מחרוזת סנטה: "Santa Claus Is Comin' to Town" / "Rudolph the Red-Nosed Reindeer" / "Jingle Bells" <small>(בוצע על ידי ילדים) [הפסקה]</small>
# "Jesus Oh What a Wonderful Child" <small>(בוצע על ידי טריי לורנז עם מקהלה) [הפסקה]</small>
# "Silent Night" <small>(ביחד עם מקהלה)</small>
# "Joy to the World" <small>(ביחד עם מקהלה)</small>
# הקדמות של להקה
# "When Christmas Comes"
# "" / "Housetop Celebration"
#"I Saw Mommy Kissing Santa Claus" <small>(בוצע על ידי ילדים) [הפסקה]</small>
# "Carol of the Bells" <small>(בשילוב השיר "Sing We Now of Christmas", ביחד עם רקדני ליווי) [הפסקה]</small>
# "Christmas Time Is in the Air Again"
# "O Holy Night"
# "Emotions"
# "We Belong Together"
# "Hero"
#"Hero Reprise"
# "All I Want for Christmas Is You"
# "All I Want for Christmas Is You Reprise" <small>(סיום)</small>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רצפי הופעות מ-2014
קטגוריה:רצפי הופעות מ-2015
קטגוריה:רצפי הופעות מ-2016
קטגוריה:רצפי הופעות מ-2017
קטגוריה:רצפי הופעות מ-2018
קטגוריה:רצפי הופעות מ-2019
קטגוריה:סיבובי הופעות של מריה קארי
קטגוריה:מוזיקת חג המולד
קטגוריה:יצירות חג המולד
מזמור חג המולד (סרט, 1997)

מזמור חג המולד (באנגלית: A Christmas Carol) הוא סרט הנפשה מוזיקלי אמריקאי משנת 1997, המשמש כעיבוד לנובלה באותו שם מאת צ'ארלס דיקנס שיצאה לאור ב-1843. בסרט כלולים שמונה שירים ומככבים בו בקולם טים קארי, וופי גולדברג אדוארד אסנר ומייקל יורק. הסרט כולל דמויות נוספות כגון כלב הבולדוג של סקרוג' הקרוי Debit (חוב).

הסרט שייך לחברת DHX Media, שמחזיקה בזכויות של סדרת סרטי ההנפשה DIC Movie Toons, ורוב ספריית הסרטים של DIC.

==צוות המדבבים==
* טים קארי – אבנעזר סקרוג'
* וופי גולדברג – רוח חג המולד של ההווה
* מייקל יורק – בוב קרצ'יט
* אדוארד אסנר – הרוח של ג'ייקוב מארלי
* פרנק ולקר – דביט
* קאת' סוסי – גברת קרצ'יט, רוח חג המולד של העבר, פאן
* ג'ודי בנסון – בל
* סם סאלטה – סקרוג' הילד
* ג'אראד קריטסטיין – טים הקטנטן
* קולות נוספים: ג'ון גארי, אמיק ביראם, איאן ויטקומב, ג'ואי לאלה, דייוויד וגנר, בטינה בוש, ג'רי האוזר, אלן שרמן, קאתי ריסו, סידני מילר, קלי לסטר, אנה מתיאס, וג'ודי אוביץ

==הפקה==
הסרט הונפש על ידי Han Yang Productions.

==שידור והפצה==
הסרט שודר בערוץ ניקלודיאון ב-8 בדצמבר 2002, כחלק מסדרת סרטי DIC Movie Toons. ב-12 באוקטובר 2004 יצא הסרט על גבי DVD בהפצת 20th Century Fox Home Entertainment.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי אנימציה של פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים משנת 1997
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים המבוססים על מזמור חג המולד
תומאס ביב

תומאס ביב (באנגלית: Thomas Bibb; ) היה המושל השני של מדינת אלבמה האמריקאית משנת 1820 עד 1821.

== קורות חייו ==
ביב נולד במחוז אמיליה, וירג'יניה. כשהיה בן שנה עברה משפחתו לג'ורג'יה - חלק מהגירה המונית של ותיקי מלחמת העצמאות של ארצות הברית; רבים עברו לג'ורג'יה ושם ניצלו את הצעת הממשלה האמריקאית החדשה לקבלת הנחות ברכישת קרקעות. משפחתו הקימה חוות טבק. כאשר היה בן שלוש עשרה נפטר אביו של ביב. בשנת 1811, ביב עבר למיסיסיפי, לאזור שיהפוך מאוחר יותר לאלבמה. שם הוא התבסס. הוא השתלב בפוליטיקה המקומית והתבסס בעסקים. זמן קצר לאחר מכן הגיע לאזור אחיו הגדול של ביב, ויליאם. ויליאם ביב השתלב אף הוא בפוליטיקה, והפך למושל הראשון של אלבמה ואילו תומאס ביב נבחר לסנאט של המדינה והפך לנשיא הסנאט באלבמה.

כשאחיו, המושל ויליאם ואייט ביב, נפטר בעת מילוי תפקידו ב־10 ביולי 1820, והוא לקח את מקומו כמושל בהמשך כהונתו. ביב נכנס לתפקידו בשנת 1820 ושירת רק עד 1821. תומאס ביב לא התמודד לבחירה מחודשת למשרד המושל. בשנת 1828 נבחר ביב לבית הנבחרים של אלבמה.

בשנת 1829 שימש כמנהל סניף האנטסוויל בבנק של מדינת אלבמה.

היה נשוי לפרמליה תומפסון משנת 1809 ועד למותו.

ביב היה מאבות אבותיו של ג'יימס סי גרדנר, פוליטיקאי מלואיזיאנה שכיהן כראש עיריית שריבורט בין השנים 1954 &#x2013; 1958.

הוא היה אח במסדר הבונים החופשים, בלשכת ג'ורג' מספר 32 בווירג'יניה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.archives.state.al.us/govs_list/g_bibbth.html המחלקה לארכיון והיסטוריה באלבמה]
* [http://politicalgraveyard.com/bio/beucher-biddis.html#RFL0QOQ8F בית קברות פוליטי]
* [https://archives.alabama.gov/govs_list/g_bibbth.html היסטוריה של אלבמה ומילון הביוגרפיה של אלבמה, כרך 3, מאת תומאס מקאדורי אוון]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מושלי אלבמה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1783
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1839
ארץ שבעת המינים

ארץ שבעת המינים הוא שיר שכתב דודו ברק, הלחין נחום היימן וביצעה חני ליבנה.

==רקע==
השיר הושמע תחילה כמוזיקה בסרט התיעודי "המלחמה שלאחר המלחמה" בשנת 1968 בבימוי מיכה שגריר. שנה לאחר מכן הוקלט השיר בגרסה בצרפתית על ידי הזמרת הצרפתייה מארי לאפורה. בשנת 1984 הוקלט על ידי חבורת הזמר של הגליל המערבי אך לא התפרסם. הוא הוקלט בשנת 1989 על ידי חני ליבנה ונכלל באלבומה "ווקליזה".

בשיר מוזכרים כל שבעת המינים, הוא נכלל באלבום האוסף "ארץ שבעת המינים" משירי דודו ברק, ובאחד מחלקי האלבום שנוצר משירי התוכנית ארבע אחרי הצהריים בהפקת גלי צה"ל. מירי אלוני ערכה ביצוע לשיר, ואורי הרפז הקליט אותו עבור אלבום משירי נחום היימן.

השיר נחשב כשיר המזוהה עם חג שבועות וחוברו לו ריקודי עם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1989
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דודו ברק
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נחום היימן
קטגוריה:שבעת המינים
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
All That

All That (מוכר כ-"All That"; בעברית: כל מה ש...) הוא האלבום העצמאי השלישי של זמרת הקאנטרי ליאן ריימס, אשר יצא לאור ביולי 1994, בעת שהייתה בת 12 בלבד על ידי חברת התקליטים העצמאית נור וה ז'אק. האלבום נכשל מסחרית אך עותק שלו הגיע לחברת התקליטים קורב רקורדס בראשותו של מייק קורב שהחתים את ריימס בחברת התקליטים שלו.

האלבום מכיל גרסת כיסוי לשיר "Blue" של הזמר ביל מאק אשר ריימס עשתה לו גרסת כיסוי נוספת באלבומה הרביעי. בנוסף לכך, האלבום מכיל גרסאות כיסוי נוספות לשירים כמו "I Will Always Love You" של הזמרת דולי פרטון וגרסת כיסוי לשיר "Yesterday" של הביטלס.

== רקע ==
האלבום הוקלט באביב באותה השנה באולפני נורמן פטי שבניו מקסיקו ויצא לאור ביולי אותה שנה על גבי תקליטור ועל גבי קלטת שמע. האלבום הופץ לשווקים שונים אך לא זכה להצלחה מסחרית. על אף הכישלון, האלבום הגיע אל ידיו של מייק קורב שהיה באותה התקופה בעל חברת התקליטים קורב רקורדס.

קורב טען כי כולם נדהמו ששמעו את התקליטור שלה וסובבו את ראשיהם כאשר הם שאלו מי היא אותה הילדה שהקליטה אותו. בעקבות כך, שנתיים לאחר מכן כאשר הייתה בת 14 בלבד – ריימס חתמה על חוזה הקלטות עם חברת התקליטים שלו ובכך החלה הפריצה שלה.

== רשימת רצועות ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 1994
קטגוריה:אלבומי ליאן ריימס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי קאנטרי
קטגוריה:אלבומים בהוצאה עצמית
זאב מעוז

זאב מעוז (נולד ב-28 ביוני 1951, כ"ד בסיוון תשי"א) <ref></ref> הוא פרופסור למדעי המדינה והמנחה של פרויקט "Correlates of War" באוניברסיטת קליפורניה, דייוויס, לפני כן שימש כראש הוועדה לממשל ומדיניות של בית הספר לתארים מתקדמים באוניברסיטת תל אביב. מעוז היה נשיא האגודה למדעי השלום (Peace Science Society) בשנים 2007–2008. כמו כן שימש כראש המרכז ללימודים אסטרטגיים ביפו (1994–1997), כמנחה תזה בתוכנית לתואר שני במכללה לביטחון לאומי של צה"ל (1990–1994), וכיו"ר המחלקה למדעי המדינה באוניברסיטת חיפה (1991-1994). מעוז שירת בשלוש מלחמות ובכיבוש הישראלי של דרום לבנון.<ref>https://archive.org/details/AH-media_edge_347</ref> הוא קיבל את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת מישיגן.

מעוז גם שימש כחוקר אורח באוניברסיטת קרנגי מלון, באוניברסיטת ניו יורק, באוניברסיטת רייס ובאוניברסיטת מישיגן.<ref>[https://web.archive.org/web/20080106063903/http://psfaculty.ucdavis.edu/zmaoz/ Maoz's UC Davis Page]</ref>

== פרסומים ==
* זאב מעוז, [http://www.cambridge.org/gb/knowledge/isbn/item5688152/Networks%20of%20Nations/?site_locale=en_GB רשתות האומות: ההתפתחות, המבנה והשפעתן של רשתות בינלאומיות, 1816-2001], ניו יורק: הוצאת אוניברסיטת קיימברידג' (448 עמודים), 2010.
* זאב מעוז 2006. [http://press.umich.edu/titleDetailDesc.do?id=166167 הגנה על ארץ הקודש: ניתוח ביקורתי של הביטחון הלאומי ומדיניות החוץ של ישראל.] אן ארבור: הוצאת אוניברסיטת מישיגן (728 עמודים).
* זאב מעוז, אלכס מינץ, ט. קליפטון מורגן, גלן פאלמר, וריצ'רד ג'יי סטול (עורכים) 2004. מספר דרכים לידע ביחסים בינלאומיים: מתודולוגיה בחקר ניהול סכסוכים ופתרון סכסוכים. לקסינגטון, MA: ספרי לקסינגטון.
* זאב מעוז, אמילי לנדאו ותמר מלץ (עורכים). משטרי ביטחון אזוריים. גיליון מיוחד של כתב העת למחקרים אסטרטגיים (נובמבר 2003).
* זאב מעוז ובן ד. מור 2002. [http://press.umich.edu/titleDetailDesc.do?id=17039 כרוך במאבק: ההתפתחות האסטרטגית של יריבויות בינלאומיות מתמשכות] אן ארבור, מישיגן: הוצאת אוניברסיטת מישיגן (356 עמודים).
* זאב מעוז ועזר גת (עורכים), [http://press.umich.edu/titleDetailDesc.do?id=16259 מלחמה בעולם משתנה.] אן ארבור, מישיגן: אוניברסיטת מישיגן עיתונות (268 עמודים), 2001.
* זאב מעוז 1997 (עורך). ביטחון אזורי במזרח התיכון: עבר, הווה ועתיד. גיליון מיוחד של כתב העת למחקרים אסטרטגיים, כרך א'. 17, מס' 1 (מרץ). פורסם כספר תחת שם זהה. לונדון: פרנק קאס, 1997 (208 עמודים).
* זאב מעוז 1996. [http://press.umich.edu/titleDetailDesc.do?id=14663 מקורות מקומיים לשינוי גלובלי.] אן ארבור, מישיגן: אוניברסיטת מישיגן עיתונות (280 עמודים).
* זאב מעוז 1990. [http://www.cambridge.org/gb/knowledge/isbn/item1119357/National%20Choices%20and%20International%20Processes/?site_locale=en_GB בחירות לאומיות ותהליכים בינלאומיים.] קיימברידג': הוצאת אוניברסיטת קיימברידג', (609 עמודים).
* זאב מעוז 1990. פרדוקסים של מלחמה: על אמנות ההסתגלות העצמית הלאומית. בוסטון, תואר שני: Unwin Hymann, (365 עמודים).
* זאב מעוז 1982. דרכים לסכסוך: ייזום מחלוקת בין עירוניים, 1816-1976. Boulder, CO: Westview Press (276 עמודים).

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קרנגי מלון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס
קטגוריה:חוקרי מדע המדינה אמריקאים
קטגוריה:ביטחון לאומי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
החתרן: סוף המלחמה

החתרן: סוף המלחמה (ברוסית: «Диверса́нт. Коне́ц войны́») היא סדרת טלוויזיה רוסית משנת 2007, מהווה המשך לסדרות "החתרן" (2004) ו"החתרן: קרים" (2020), המבוסס על הרומן "החתרן" מאת אנטולי אזולסקי. הסדרה מתרחשת בשנים 1943–1947 כשהדמויות הראשיות הן חיילי מינהל המודיעין הראשי של ברית המועצות, המבצעים משימות מעבר לקווי האויב. בשנים האחרונות של המלחמה ניתק הקשר עמם והם יוצאים לביצוע פעולות מוצלחות באופן עצמאי. שידור פרק הבכורה התקיים ב-14 בנובמבר 2007 בשעה 21:30 בערוץ הראשון. הפרק האחרון שודר ב-29 בנובמבר 2007.

צילומי הסרט נערכו ברוסיה ובורוצלב, שגילמה את תפקיד ברלין בסדרה. בטקס פרסי נשר הזהב 2008 הסדרה הייתה מועמדת בקטגוריית "סרט הטלוויזיה הטוב ביותר או מיני-סדרה (עד 10 פרקים)".<ref></ref>
== עלילה ==
על פי מידע שהתקבל ממקורות אמינים, הגרמנים מכינים קבוצת חבלה, שתצנח בחצי האי קרים למטרה לא ידועה כדי להתחבר ליחידה נאצית, הפועלת במסווה של פרטיזנים סובייטים. תפקידם של גיבורי הסדרה הוא להשמיד את הקבוצה באתר הנחיתה, ובמסווה של חבלנים גרמנים נטושים, להסתנן לחוליה הנאצית, ולברר גם את משימות החוליה וקבוצת החבלה. אף על פי שהמבצע לא היה מושלם, הצליחו החיילים הסובייטים ליירט את הגרמנים באתר הצניחה, להשמיד חלק מהחיילים הנאצים. הסובייטים הצליחו להסתנן לחוליה הגרמנית ולברר כי המשימה העיקרית שלה היא למצוא מטמון בו מסתתרים מסמכים וסוד דגימות של התפתחויות מדעיות סובייטיות, שהופכות מטוסים לבלתי נראים לאויב. בעזרתו של פרופסור סרגייב, הצליחו הסובייטים לפוצץ את המטמון, להימלט מהמרדף ואחרי שהחרימו מטוס גרמני, לטוס מעל קו החזית.

בזמן חופשה בחוף הים השחור בקווקז, הקבוצה חושפת סוכן אויב אחר. היחידה חוגגת את הניצחון בברלין ומתפזרת. סרן אלכסיי בובריקוב מצליח להגשים את חלומו - לפגוש את משפחתה של האישה שבגדה בהוריו. עם זאת, הימצאותו באזור הכיבוש הסמוך עם מסמכי אנשים אחרים מסתיימת במעצרו. גורלם של עמיתיו במשך זמן מה נותר בלתי ידוע - קפטן קלטיגין מגיע לבית החולים בהתמוטטות עצבים ולאוניד פילאטוב מנסה להסדיר את חייו החדשים כאזרח. אך לאחר זמן מה הם מתאספים יחד ומופקדת עליהם משימה חדשה לנטרל את הפעולות העוינות של חבורת פושעים ברוסטוב על-דון. הסדרה מסתיימת בכך שבמהלך המבצע ברוסטוב הם נשלחים לבצע משימה נוספת באמריקה הלטינית.
== שחקנים ודמויות ==
* ולדיסלב גלקין — קפטן גריגורי קלטיגין
* קיריל פלטניוב — לוטננט בכיר אלכסיי בובריקוב
* אלכסיי בארדוקוב — לאוניד פילאטוב
* ולדימיר מנשוב — קליאזין
* אלכסנדר ליקוב — צ'ך
* מיכאיל יפרמוב — קוסטנצקי
* איגור בוצ'קין — מייגור סמוחוואלוב
* אלכסיי גוסקוב — אולג סטניסלבוביץ'
* ולדימיר זאיצב — מיולר
* אנה סנאטקינה — אנה
* אולג טבקוב — ארטיומנקו
* אווה שיקולסקאיה — פראו פוגל
* יוליה פרסילד — סבטלנה
* אלכסנדר רובאק — שאווירין

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.1tv.ru/movies/statyi/hudozhestvennyy-film-diversant-konec-voyny עמוד הסדרה] באתר הערוץ הראשון

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 1 הרוסי: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קהילת המודיעין הסובייטית בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סדרות פעולה רוסיות
קטגוריה:הריגול בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סדרות דרמה רוסיות
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
פרנק פייס

פרנק פייס הבן (באנגלית: Frank Pace Jr.; 5 ביולי 1912 – 8 בינואר 1988) היה איש עסקים אמריקאי ומזכיר הצבא השלישי של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
פרנק פייס נולד בליטל רוק, ארקנסו. הוא למד בבית הספר דה היל שבפוטסטאון, פנסילבניה. ב-1933 הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת פרינסטון וב-1936 הוא סיים את לימודיו בבית הספר הרווארד למשפטים.

פייס נכנס לשירות הציבורי ב-1936 כעוזר פרקליט המחוז בארקנסו. ב-1938 הוא החל לעבוד במחלקת ההכנסות של ארקנסו. ב-1942 הוא התגייס לחילות האוויר של צבא ארצות הברית כקצין בדרגת לוטננט משנה ושירת עד 1945 בפיקוד התובלה האווירי והתקדם עד לדרגת מייג'ור.

לאחר שחרורו מהצבא שב פייס לשירות הציבורי כעוזר התובע הכללי של ארצות הברית ובהמשך היה לעוזר האחראי על הדואר (Postmaster General). ב-1948 הוא עבר למשרד הניהול והתקציב, בתחילה כעוזר מנהל המשרד ובהמשך הוא מונה כמנהל.

ב-12 באפריל 1950 מונה פייס כמזכיר הצבא, תפקיד בו הוא כיהן עד 20 בינואר 1953. לאחר מכן ועד 1962 הוא המשיך לשמש בתפקיד ניהולי בכיר בג'נרל דיינמיקס. הוא נבחר כמנהל המיועד לסוכנות החירום לתחבורה, חלק מקבוצה סודית שהוקמה ב-1958 על ידי הנשיא דווייט אייזנהאואר שאמורה הייתה לתפקד במצב חירום לאומי ושנודעה בשם "העשירייה של אייזנהאואר" (Eisenhower Ten).

ב-1964 הצטרף פייס לדייוויד רוקפלר כדי להקים את "סגל השירות הניהולי הבינלאומי" (International Executive Service Corps), שהוקם כדי לסייע להבאת שגשוג ויציבות למדינות מתפתחות באמצעות גידול ביזמות הפרטית. בהמשך היה פייס לנשיא הארגון.

בין השנים 1968–1972 היה גריי יושב הראש הראשון של "תאגיד השידור הציבורי" (Corporation for Public Broadcasting).

פרנק פייס נפטר מהתקף לב בגריניץ', קונטיקט ב-8 בינואר 1988 בגיל 75.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nytimes.com/1988/01/10/obituaries/frank-pace-jr-former-secretary-of-the-army-and-executive-dies.html "Frank Pace Jr., Former Secretary Of the Army and Executive, Dies". New York Times. January 10, 1988.]

קטגוריה:מזכירי הצבא של ארצות הברית
קטגוריה:ראשי משרד הניהול והתקציב
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחילות האוויר של צבא ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1988
Bleeding Edge

Bleeding Edge הוא משחק וידאו מהסוגה זירת קרב מרובת משתתפים אשר פותח על ידי חברת Ninja Theory והוצא לאור על ידי Xbox Game Studios ל-Xbox One ולמחשב אישי ב-24 במרץ 2020.

== משחקיות ==
המשחק הוא בסגנון זירת קרב מרובת משתתפים, כשהשחקן יכול לבחור דמות אחת מתוך 12 דמויות מובנות המוצעות לו ולשחק איתה בתוך קבוצה כנגד הקבוצה היריבה. הדמויות מחולקות לשלוש קבוצות יכולת לפי יכולתן. תמיכה, שמבוססת יותר על הגנה, נזק, או "טנק", שמתמקד בעיקר כוח.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2020
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בממלכה המאוחדת
תה עושה סחרחורת

"תֶּה עושה סחרחורת" הוא פזמון מ-1979 שכתב והלחין דני סנדרסון וביצעה להקת גזוז. הוא נכלל באלבום הבכורה של הלהקה והסולן בו היה סנדרסון.

== הפקה ==
השיר מציג את קולו של דובר היפוכונדר וגרמפוב. הוא מציין מאכלים כגון תה, גלידה וטשולנט כמזיקים לבריאותו וכן התנהגויות שונות העלולות לפגוע בה.

סנדרסון הודה שהשיר כולל יסוד אוטוביוגרפיים, שכן בתקופה שבה נכתב השיר הוא היה קצת היפוכונדר. לימים סיפר בהומור: "כשעברתי עם האוטו ליד בית חולים, לא נשמתי. היום אני גר ליד איכילוב בתל אביב, אז עשיתי כברת דרך".

בווידאו קליפ שצולם לשיר נראים סנדרסון כמטופל וגידי גוב כרופאו.

שלישיית הופה היי ביצעה גרסת כיסוי לשיר. השיר גם בוצע על ידי להקת צעירי תל אביב בתוכנית "לא כולל שירות".

זמן קצר לאחר פרסומו של השיר פרסמה סמדר שיר שתי גרסאות אלטרנטיביות שליקטה מצעירים – האחת של צעיר שחווה בעיות עם נשים, והאחרת שיר תלונה של תיכוניסטים על הלימודים.

בעת התפרצות נגיף הקורונה בישראל (2020) חזר השיר לתודעה הציבורית בשל מילים רבות בו שקושרו למגפה – למחלה, לבדיקות, לשמירה על היגיינה ובידוד, ולסגר שהוטל על המדינה, בין היתר בליל הסדר ("מי שם מתקרב לו? / נראה לי קצת חשוד, / והופס, הוא מתעטש לו / אני עכשיו אבוד. / לא תהיה ברירה / אני אסגור את עצמי בחדר. / לא אצא שנייה אחת / גם לא בליל הסדר / אשטוף את הסבון לפני מקלחת / ארים ת'טלפון רק עם מטפחת. / יום, יום אבדוק את חום המצח").
השיר זכה להשמעות רבות ברדיו בתקופה זו.

== קישורים חיצוניים ==

* יוסי חרסונסקי, [https://yosmusic.com/גזוז-תה-עושה-סחרחורת-או-איך-להתגונן-מפ/ עיון ביקורת], באתר יוסי מיוסיק

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1979
קטגוריה:סינגלים מ-1979
קטגוריה:שירי גזוז
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דני סנדרסון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי דני סנדרסון
קטגוריה:רפואה בתרבות
קטגוריה:מגפת הקורונה בישראל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
ארץ טרופית משגעת

ארץ טרופית משגעת הוא אלבום שירים ממופע על אותו השם. השירים הם ברזילאיים בנוסח עברי שיצא לאור ב-1987, והמופע היה בהשתתפות להקה ברזילאית. האלבום הוא למעשה המשך הסגנון מ"ארץ טרופית יפה" שהוקלט ב-1977 במסגרת תוכנית הרדיו "דו רה ומי עוד" ב"קול ישראל". התוכנית הפכה מאוחר יותר לאלבום שיצא לאור ב-1978, וגם מופע שהצליח ברחבי ישראל. את הנוסח העברי לשירים ערך אהוד מנור, ומתי כספי עיבד והפיק מוזיקלית, ויחד עם אברהם דשא (פשנל) ביים את המופע. הזמרת ששרה לצד כספי היא סילביניה, ולאה שבת הופיעה בתור אחת מזמרות הליווי של המופע.

==רשימת רצועות==
כל השירים באלבום תורגמו לעברית ושוכתבו מפורטוגזית על ידי אהוד מנור, ומתי כספי עיבד אותם מוזיקלית.

==כלים==
*מתי כספי - שירה
*קובי כהן - בס
*מיכאל עמר - תופים
*חיים רומנו - גיטרה חשמלית
*דריו מלכי - קלידים
*לואיס קרלוס - כלי הקשה
*הומברטו ארואג'ו, מורטון קאם - סקסופון
*יוסי רגב, אונופרה - טרומבון
*איתמר ארגוב, יצחק אלמוג - חצוצרה
*בימוי המופע: אברהם דשא (פשנל)

==ראו גם==
*ארץ טרופית יפה

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.discogs.com/Matti-Caspi-ארץ-טרופית-משגעת/release/8008784 ארץ טרופית משגעת - מתי כספי] באתר Discogs
* [http://matticaspi.co.il/יצירה-והסטוריה/אלבומים/ארץ-טרופית-משגעת/ מתי כספי - ארץ טרופית משגעת (1987 NMC)] באתר הרשמי של מתי כספי

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 1987
קטגוריה:אלבומי מתי כספי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:מוזיקה ברזילאית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מתי כספי
איזיה פייגנבוים

יצחק "איזיה" פייגנבוים (1909 – 1995) היה שחיין ומאמן שחייה ישראלי. מאמנה של מכבי חיפה (1938–1984) ומאמן נבחרת ישראל. שימש כיושב ראש הוועדה המקצועית באיגוד השחייה בישראל.

== ביוגרפיה ==
פייגנבוים נולד וגדל ברוסיה. הוא עלה לארץ ישראל בשנת 1925. הוא הצטרף לקבוצת השחייה של מכבי חיפה בשנת 1928 והתאמן בהדרכתם של אלכס אפשטיין וארנסט וייגלר. לאחר מותו הפתאומי של וייגלר הוא לקח על עצמו לאמן את שחייני מכבי חיפה, תפקיד אותו מילא בהתנדבות במשך 46 שנים עד לשנת 1984, עם פרישתו.

פייגנבוים מונה למאמנה של הנבחרת הארצישראלית בתחרות הבינלאומית הראשונה, נגד יוון, שנערכה בארץ ישראל בשנת 1937, למאמן נבחרת ישראל במכביות השלישית (1950) והחמישית (1957), בתחרות הבינלאומית נגד יוון שנערכה באתונה בשנת 1959 ביחד עם יוסף טלקי ובאליפות אסיה לנוער שנערכה במנילה, הפיליפינים בשנת 1974.

במהלך הקריירה והארוכה שלו הוא אימן אלפי שחיינים ועשרות אלופות ואלופי ישראל בשחייה ביניהם: אדית טיין, יהודית דויטש, אירנה קרפלס, יעל ברגהיים, אווה בראונר, זהבה הס, חוה שלמברג, שושנה צולוף, תמר זליג, רבקה קרטין, אורנה בלכמן, נעמי לאופר, חנה אהרוני, שלמה הירשברג, זאב ורדי, טיבי שיין, פרנצי בק, וילהיים ארצי, אורי זרנוב, עוזי בק, דן ברנר, דן פיק ורון קרמן.

== תארים והישגים ==
בשנת 1985 זכה פייגנבוים בעיטור מכבי ישראל.

== לקריאה נוספת ==
* יובל 90 למכבי חיפה, יקיר האגודה - איזיה, עמוד 65

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחיינים ארץ-ישראלים
קטגוריה:מאמני שחייה ישראלים
קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:מכבי חיפה
קטגוריה:ישראלים ילידי רוסיה
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
Band of Horses

Band of Horses היא להקת מוזיקת אינדי שהוקמה בסיאטל שבארצות הברית בשנת 2004 על ידי בן ברידוול.

== היסטוריה ==
בן ברידוול הקים את הלהקה בשנת 2004. בשנת 2005 הלהקה הקליטה את האלבום Everything All the Time ששוחרר בשנת 2006. השיר הראשון באלבום "The Funeral" נכלל בסרטים ופרקי סדרות רבים, והוא אחד מ-100 השירים הגדולים של העשור הראשון של המאה ה-21 לפי פיצ'פורק. לקראת הוצאת האלבום השני, הלהקה עשתה סבב הופעות באמריקה ובאירופה. האלבום השני נכלל בדירוגים ושיר מהאלבום הגיע למקום 35 של Billboard 200.

בשנת 2009 הלהקה עברה לקרולינה הדרומית.

האלבום השלישי של הלהקה "Infinite Arms" הוצאה בשנת 2010 והיה מועמד לקבלת פרס גראמי. אחד מישיר האלבום הוצב במקום 28 ברשימת השירים הטובים של שנת 2010 על ידי הירחון רולינג סטון.

מהלך סבב הופעות של הלהקה באירופה בשנת 2011 כלל הופעה בהארנה של ומבלי. בשנת 2012 הלהקה עשתה סבב הופעות באמריקה הדרומית.

== דיסקוגרפיה ==
* Everything All the Time (2006)
* Cease to Begin (2007)
* Infinite Arms (2010)
* Mirage Rock (2012)
* Why Are You OK (2016)
* Things Are Great (2022)

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות אינדי
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2004
רוברט וונו

רוברט ויליאם וונו (באנגלית: Robert William Vonnoh; ) היה צייר אימפרסיוניסטי אמריקאי, שנודע בזכות דיוקנאותיו ונופיו. הוא נסע רבות בין ארצות הברית למושבת אמנים בצרפת.

== ביוגרפיה ==
רוברט ויליאם וונו נולד ב-17 בספטמבר 1858 בהרטפורד, קונטיקט. הוא למד בבוסטון בבית הספר לאמנות של מסצ'וסטס ואז נסע לפריז ללמוד באקדמיה ז'וליאן אצל גוסטב בולנגר וג'ול ג'וזף לפבר.<ref></ref>

הוא לימד בבית הספר לאמנות במסצ'וסטס (1879-1881), בבית הספר לאמנות של קוולס בבוסטון (1884–1885), בבית הספר של המוזיאון לאמנויות יפות, בוסטון (1883–1887). בבית הספר של האקדמיה לאמנויות יפות בפנסילבניה (1891–1896). וונו הפך לחבר באקדמיה הלאומית לעיצוב בשנת 1906.

יצירתו הידועה ביותר ב"שדה פלנדריה" צוירה בשנת 1890 בשדות מושבת האמנים במרכז צרפת - גרז-סור-לואי. זהו ציור שמן גדול על בד, בו השתמש במשיכות מכחול אקטיביות ואקספרסיביות כדי לעורר את האדום הקדמיום הלוהט של הפרגים, נושא שהיה פופולרי באותה תקופה בקרב ציירים רבים. צעירה כורעת בחזית הציור - מתיישבת לקטוף פרגים בשדה, וברקע ישנן דמויות נוספות. אף על פי שזו נחשבה ליצירה השאפתנית ביותר של וונו, וזכתה לשבחים גדולים בירידים ותערוכות, הציור לא נמכר. רק בשנת 1919 נרכש ישירות על ידי ג'וזף ג. באטלר, מייסד מכון באטלר לאמנות אמריקאית. הציור הוא חלק מהאוסף הקבוע ביאנגסטאון, אוהיו.

תערוכה רטרוספקטיבית של עבודותיו הוצגה בגלריה בשיקגו ובמכון באטלר, בין 1 במרץ עד 9 באפריל 2010 ו -2 במאי עד 27 ביוני 2010 בהתאמה. התערוכה כללה צילומים של מושבת האמנים בגרז-סור-לואי לצד תמונות נלוות של האמן וכן תבליט ברונזה שנעשתה על ידי אשתו, הפסלת בסי פוטר וונו (1872–1955).
רוברט וונו, שדה פרגים
ציוריו שייכים לאוספים במוזיאון המטרופוליטן לאמנות, האקדמיה לאמנויות פנסילבניה, מוזיאון האמנות אינדיאנפוליס, מכון האמנות בשיקגו ועוד רבים אחרים.<ref></ref> אמנם וונו מעולם לא הפך לשם מפורסם, אך הוא מוזכר בסגנונו בין אנשי האימפרסיוניזם האמריקאי.

=== מוות ===
וונו נפטר ב-28 בדצמבר 1933 ונקבר לצד אשתו בבית העלמין של נהר הדוק בקונטיקט.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:ציירים אימפרסיוניסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1858
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1933
אמה אירר

אמה אירר (בגרמנית: Emma Ihrer; 3 בינואר 1857, קלודצקו - 8 בינואר 1911 ברלין), נולדה בשם אמה רוטר, הייתה פעילה פמיניסטית גרמנייה.

==קורות חיים==
אמה נולדה בקלודצקו (כיום בפולין, אז חלק של ממלכת פרוסיה). היא קיבלה חינוך קתולי ובגיל צעיר התחתנה עם עמנואל אירר, בעל בית מרקחת. בשנת 1881 המשפחה עברה לברלין.

אמה אירר ראתה את המצב של נשים עובדות והחליטה לפעול לשינוי המצב. בשנת 1883 היא הקימה ארגון Frauen-Hilfsverein für Handarbeiterinnen ("Aid Society for Women Manual Workers"). המטרה הראשית של הארגון הייתה בתמיכה מוראלית לחברי הארגון ומתן עזרה כספית ומשפטית. תוך זמן קצר אמה ראתה שמעורבות הארגון בנעשה בשטח הוא קטן.

בשנת 1885 ביחד עם פעילות נוספות אמה אירר הקימה Verein zur Wahrung der Interessen der Arbeiterinnen ("Society for the Protection of Women Workers' Interests"). הארגון החדש פעל למתן עזרה רפואית ומשפטית ללא תשלום. פעילות הארגון זכתה להד ציבורי רחב. אומנם באפריל 1886 הממשל החליט על הוצאת הארגון מחוץ לחוק ובעלה של אמה איבד רישיון להפעלת עסק.

בשנת 1889 אמה אירר וקלרה צטקין היו נציגי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה בקונגרס בפריז. בשנת 1891 אמה אירר הקימה עיתון שבמרכזו הייתה אישה עובדת. העיתון לא זכה להצלחה ונסגר תוך זמן קצר.

בשנת 1897 היא תמכה בעמדת לילי בראון, לפיה המפלגה צריכה לשתף פעולה בצורה רחבה יותר עם ארגוני הנשים לא-סוציאליסטיות.

היא נפטרה ב-8 בינואר 1911.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20141105174203/http://archiv.spd-berlin.de/geschichte/personen/a-k/ihrer-emma.print.html קורות חיים] 
* 

קטגוריה:חברי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה
קטגוריה:פוליטיקאיות גרמניות
קטגוריה:פמיניסטיות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1857
קטגוריה:נפטרות ב-1911
בית קברות למטוסים

מטוסים בשלבי השבתה שונים בשדה התעופה פינאל איירפארק ב[[אריזונה, ארצות הברית]]
בית קברות למטוסים (באנגלית: Aircraft boneyard או aircraft graveyard) הוא כינוי לאתר, בדרך כלל שדה תעופה, שאליו מובאים מטוסים לאחר סיום תקופת השימוש בהם לצורך אחסנה ובהמשך לפירוק. לעיתים מובאים מטוסים לאתר שכזה לצורך אחסנה זמנית בלבד, שלאחריה הם מוחזרים לפעילות.

בבתי קברות למטוסים פועלות חברות מסחריות העוסקות בתחזוקת המטוסים המיועדים לשימוש בעתיד או בפירוק חלקים לשימוש חוזר ממטוסים שהושבתו ופירוק מלא שלהם.

==מאפייני אתר בית קברות למטוסים==
* סמיכות למסלול טיסה, על מנת שהמטוסים יגיעו אל האתר בדרך האוויר
* אתר מאובטח המוקף גדר
* שפע של מקום לאחסנת המטוסים וכן להקמת סדנאות לצורך הסרת חלקי חילוף שמישים מהמטוסים ופירוקם
*קרקע קשה המאפשרת להחנות מטוסים עליה בלי צורך לסלול עליה רחבות חנייה
*אקלים נוח - רצוי חם ויבש - שאיננו מעמיד את המטוסים בסכנה של קורוזיה
* אתר נגיש בדרכי תחבורה יבשתיות

==בתי קברות למטוסים בעולם==
מטוסים של צבא ארצות הברית באחסנה בבסיס חיל האוויר דייוויס-מונטאן באריזונה
ברחבי העולם פזור מספר רב של אתרי בתי קברות למטוסים, אך הריכוז הגדול ביותר שלהם נמצא בארצות הברית ובמיוחד במדבריות המשתרעים בחלקה הדרום-מערבי.

בתי קברות בולטים למטוסים:
* בארצות הברית:
** בסיס חיל האוויר דייוויס-מונטאן, אריזונה (למטוסים צבאיים)
** פינאל איירפארק, אריזונה
** נמל התעופה רוזוול, ניו מקסיקו
** נמל האוויר והחלל מוחאבי, קליפורניה
** נמל התעופה הלוגיסטי דרום קליפורניה
* בסיס חיל האוויר המלכותי שוברי (Shawbury), בריטניה
* בסיס חיל האוויר המלכותי הקנדי מאונטיינויו (Mountainview), אונטריו
* נמל התעופה אליס ספרינגס, אוסטרליה

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.google.com/maps/d/u/0/viewer?mid=1Dvo2EiH3GM0QILWpT2rQzE7CCzM&hl=en_US&ll=29.30720795279381%2C-110.87949449999996&z=2 מפת אתרי בתי קברות למטוסים], באתר גוגל מפות
* Cahal Milmo, [https://www.independent.co.uk/news/uk/home-news/jet-cemetery-where-do-aircraft-go-when-airlines-go-to-the-wall-1837388.html Jet cemetery: Where do aircraft go when airlines go to the wall?], באתר האינדפנדנט, 10 בדצמבר 2009
* Stephen Dowling, [https://www.bbc.com/future/article/20140918-secrets-of-the-aircraft-boneyards The secrets of the desert aircraft ‘boneyards’], באתר ה-BBC, 18 בספטמבר 2014
* [http://www.johnweeks.com/boneyard/ Field Guide To Aircraft Boneyards]
* [https://www.airplaneboneyards.com/airplane-boneyards-outside-usa.htm Aircraft Boneyards & Storage Facilities Around the World]
* [https://samchui.com/2020/03/12/photography-inside-the-airplane-graveyard/#.XrWBDWhva1s אוסף תמונות מבתי קברות למטוסים]

קטגוריה:תעשיית התעופה

קטגוריה:מיחזור
מהיטבאל

מְהֵיטַבְאֵל בַּת מַטְרֵד בַּת מֵי זָהָב, היא דמות מקראית המופיעה בספר בראשית, אשת הדר [הדד], אחד משמונת מלכי אדום.

מהיטבאל היא בתם של מטרד ומי זהב. ניתן לשער כי הכתוב מציין את שמם בשל חשיבותם. יש שטענו כי בשמה ציין המחבר המקראי שלושה שמות של נשים: מהיטבאל, מטרד ומי זהב. בתרגומים שונים נכתב כי מטרד הוא שמו של אביה שעסק בצורפות. אחרים טענו כי נולדה בחטא ולה שני אבות שהאחד ביולוגי. 

פירוש השם מהיטבאל הוא שבח לאל המיטיב. נותן השם מביע את תודתו לאל על הולדת הצאצא. 
אולברייט טוען כי הדד הגיע לשלטון בנישואים פוליטיים למשפחה זו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשים בתורה
קטגוריה:אישים בספר בראשית
קטגוריה:אדום
תאבעו אל-תאבעין

תאבִּעוּ אל-תאבעין (ערבית: تَابِعُ ٱلتَّابِعِينَ) הם נחשבים לדור השלישי של המוסלמים, אלו שבאו לאחר התאבִּעוּן<ref></ref>. המוסלמים הסונים מחשיבים אותם לאחד הדורות הטובים ביותר בהיסטוריה של האנושות.

על פי ההגדרה הסונית, כדי שאדם יוגדר אחד מתאבעו אל-תאבעין, עליו להיות מוסלמי, אשר במהלך חייו ראה לפחות אחד מהתאבעון, ונפטר כשהוא מוסלמי. זאת אומרת, שהוא לא שב מאמונתו באסלאם עד יומו האחרון.

בין התאבעו אל-תאבעין הבולטים היו:
* אבו יוסף
* מוחמד א-שיבאני
* מוחמד אבן אידריס א-שאפעי
* אחמד אבן חנבל
* מאלכ בן אנס
* מוחמד אל-בוח'ארי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסלאם
קטגוריה:מוסלמים
סו בירטוויסל

סוזן אליזבת בירטוויסל, ליידי אייר (באנגלית: Susan Elizabeth Birtwistle, Lady Eyre; נולדה ב-9 בדצמבר 1945) היא מפיקה ותסריטאית של דרמה טלוויזיונית.

==ביוגרפיה==
בירטוויסל נולדה בנורת'וויץ' שבצ'שייר. היא למדה בבית הספר לבנות נורת'וויץ' קאונטי סקול. אחר כך למדה דרמה וספרות אנגלית בקולג' לחינוך של קובנטרי (שהפך לחלק מאוניברסיטת ווריק).

היא ידועה בעיקר מהפקות של דרמות תקופתיות מפורסמות. בירטוויסל זכתה בפרסים אחדים עבור הפקות שלה, בהם עבור "מלון האגם" (Hotel du Lac), המיני-סדרה "גאווה ודעה קדומה", וסרט הטלוויזיה "אמה". ב-2008 הייתה מועמדת לפרס באפט"א לטלוויזיה על ההפקה של הסדרה "קרנפורד".

===חיים אישיים===
ב-2008 הוענק לבירטוויסל תואר דוקטור של כבוד מטעם אוניברסיטת צ'סטר.

ב-1973 התחתנה בירטוויסל עם במאי התיאטרון והקולנוע האנגלי ריצ'רד אייר בצ'לסי שבלונדון. בתם לוסי נולדה ב-1974.

==פילמוגרפיה חלקית==
* Oi For England
* Educating Marmalade
* (1985) Dutch Girls
* מלון האגם (1986) Hotel du Lac
* (1987) Scoop
* (1989) Ball Trap on the Cote Sauvage
* Or Shall We Die?
* v.
* גאווה ודעה קדומה (1995)
* אמה (1996)
* ארמדילו
* המלך ליר
* רעיות ובנות (1999)
* קרנפורד (2008)
* בחזרה לקרנפורד (2009)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפיקות טלוויזיה
קטגוריה:תסריטאיות טלוויזיה בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1945
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1945
אלוויסה טליאפייטרה

אֶלְוִיסֶה טַלְיָאפְּיֶטְרָה (באיטלקית: Alvise Tagliapietra ; 1670, ונציה – 1747, ונציה) היה פסל איטלקי בסגנון הבארוק.

== יצירתו ==
בין השנים 1705–1711 טליאפייטרה והסטודיו שלו פיסלו מספר דמויות שיש עבור המזבח המרכזי של כנסיית כריסוגונוס הקדוש בזאדאר. ההיסטוריון ומחבר ספרי המסע ג'ון ג'וליוס נוריץ' כתב על פסל שמעון הקדוש של טליאפייטרה שזהו פסל בלתי נשכח בזכות יציבת הקונטרה פוסטו המוגזמת והבגד האקזוטי שלו.

טליאפייטרה יצר זמן קצר לאחר מכן פסלים עבור צארסקויה סלו ברוסיה.

פסל המיוחס לו נמצא בכנסית דומיניקוס הקדוש בספליט.

פיסל יחד עם בניו אמברוסיו (יליד 1701) וג'וזפה (יליד 1711) עבור כנסיית סנט ג'ורג' וכנסיית אופמיה הקדושה ברוביני.

טליאפייטרה יצר בוונציה עיר מולדתו פסלים עבור כנסיית סנטה מריה דל רוסריו – ג’זואטי, עבור כס המטיף ובית הטבילה של כנסיית משה הקדוש, עבור בית הטבילה של אורטוריו די סן מרטינו בקיוג'ה, ותבליטים עבור קפלת שיח הוורדים בבזיליקת סן ג'ובאני אי פאולו.

==גלריה==
<gallery widths="300px" heights="240px">
Alvise Tagliapietra-Justice-Sculptures in the Hermitage.jpg|אלגוריה לצדק בארמיטז'
Temperanza Alvise Tagliapietra.jpg|אלגוריה לאיפוק בחזית כנסיית סנטה מריה דל רוסריו – ג’זואטי בוונציה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פסלים של תקופת הבארוק
 קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:פסלים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1670
קטגוריה:נפטרים ב-1747
Kill the Lights (שיר של אלכס ניואל, די ג'יי קאסידי ונייל רוג'רס)

"Kill the Lights" הוא סינגל של אלכס ניואל, ג'ס גלין, די ג'יי קאסידי ונייל רוג'רס. השיר נכתב על ידי די ג'יי קאסידי, גרג כהן, אקיל סי. קינג, ג'ון ר. לרדרי, ג'רמי ג'אל דניאלס וקייל הנרי ביילי והופק על ידי די ג'יי קאסידי וגרג כהן.

הווידאו קליפ של השיר יצא ב-8 באפריל 2016 ביוטיוב.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2016
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי ג'ס גלין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:שירי דיסקו
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר מיוזיק גרופ
Studio 100 Animation

Studio 100 Animation (בתרגום לעברית: אולפן 100 הנפשה) היא חברת הפקה ושירותים עולמית, המתמחה בעסקי ההנפשה, אשר הוקמה בשנת 2008. החברה ממוקמת בפריז, צרפת, והיא חברת בת של Studio 100, חברה המובילה בתחום הבידור לכל המשפחה הממוקמת בבלגיה.

== היסטוריה ==
החברה הוקמה בשנת 2008, כאשר באותה שנה Studio 100, לה החברה משמשת כחברת בת, רכשה את EM Entertainment ואת אולפן ההנפשה האוסטרלי Flying Bark Productions. בשנת 2012, החברה הקימה משרד רישוי ומרצ'נדייזינג בפריז במטרה לנהל את נכסיה בצרפת. בשנת 2017, Studio 100 רכשה את Little Airplane Productions, ובשנה שלאחר מכן הקימה אולפן הנפשה במינכן, גרמניה, כדי להפיק סרטים עלילתיים ב-CGI.

== פילמוגרפיה ==
=== סדרות טלוויזיה ===
* פלורי והדרקונים (2011-2010)
* הדבורה מאיה (2012, 2017)
* ויק הוויקינג (2014-2013)
* היידי (2016-2015)
* קיי3 (2015)
* ההרפתקאות המופלאות של בלינקי ביל (2017-2016)
* נילס הולגרסון (2017)
* ארתור והמינימונים (2018)
* הסוכנות הגלקטית (2019) - הפקה משותפת יחד עם Cosmos-Maya
* גליץ' טק (2020)

=== סרטים ===
* הדבורה מאיה - הסרט (2014)
* בלינקי ביל: הסרט (2015)
* הדבורה מאיה: גביע הדבש (2015)
* ויק ההורס (2019)
* 100% זאב (2020)
* הדבורה מאיה וביצת הזהב (2021)

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:אולפני הנפשה
רוטב פטריות

רוטב פטריות הוא רוטב לבן או חום בו המרכיב העיקרי הוא פטריות מאכל . ישנן שיטות הכנה מגוונות להכנת הרוטב, ומגוון רחב של מאכלים, אותם מקובל ללוות ברוטב פטריות. רוטב הפטריות מעניק למאכלים אותם הוא מלווה ריח ייחודי של אדמה.

== גרסאות ==
הגרסה הלבנה של הרוטב מבוססת על בישול פטריות חתוכות בשמנת. רכיבים נוספים נפוצים בגרסה זו הם חמאה, יין לבן וציר עוף. הגרסה הלבנה נחשבת מתאימה במיוחד לליווי מאכלי פסטה ועוף.

הגרסה החומה מבוססת על פטריות וציר בקר, בדרך כלל בתוספת רביכה כהה. רכיבים נוספים הם שום/בצל/שאלוט. גרסה זו נחשבת מתאימה במיוחד למאכלי בשר בקר וחזיר.

בשתי הגרסאות מקובל להשתמש במגוון של תבלינים ועשבי תיבול, אם כי תוספת של חומרי טעם שונים מצמצמת את הארומה הייחודית של הפטריות.

לרטבי הפטריות גרסאות תעשייתיות רבות הניתנות לרכישה במרכולים, אם כרטבים מוכנים לשימוש מיידי, ואם כאבקות להכנת רוטב על ידי בישול במים, חלב או שמנת.

== בישראל ==
רוטב הפטריות פופולרי במיוחד בישראל בקרב נותני שירותי הסעדה, בשל אפשרות להכין אותו בגרסת פרווה. עד לשנות ה-80 של המאה ה-20 לא נמכרו בישראל פטריות טריות, כתוצאה מכך מאכלי פטריות נחשבו יוקרתיים, והדבר הוביל לפופולריות גבוהה של מנת "בורקס ברוטב פטריות" שהוצעה לאירועים שקיבלו שירותי הסעדה.

== קישורים חיצוניים ==

פטריות
קטגוריה:מאכלי פטריות
הארמייה החשאית (בלגיה)

חייל קנדי עם שני לוחמי הארמייה החשאית ב[[ברוז', ספטמבר 1944]]
הארמייה החשאית (בצרפתית: Armée Secrète או AS; בהולנדית: Geheim Leger או GL) הייתה הקבוצה הגדולה ביותר ברזיסטאנס הבלגית שנלחמה נגד הכיבוש הגרמני בבלגיה במהלך מלחמת העולם השנייה. היא נוסדה בשם "הלגיון הבלגי" באוגוסט 1940, אך במהלך שנות קיומה שינתה את שמה מספר פעמים, כשאת שמה האחרון קיבלה ביוני 1944, מספר חודשים לפני פירוקה באוקטובר אותה שנה. התנועה נטתה לצד הימני ומוקדי הכוח שלה נשלטו בעיקר על ידי שמרנים ומלוכנים ועל שורותיה נמנו קצינים רבים מהצבא הבלגי שפורק. אף שהיחסים בינה לבין הממשלה בגלות היו מתוחים, הארמייה החשאית נהנתה מהקשר הקרוב ביותר עם הממשלה לעומת יתר הקבוצות במחתרת.

== הקמתה ==
שורשיה של הארמייה החשאית נטמנו זמן קצר אחרי כניעת בלגיה ב-28 במאי 1940, כשמספר קצינים בצבא הבלגי חברו יחד כדי לייסד את תנועת ההתנגדות הראשונה שנקראה הלגיון הבלגי. מייסדי הלגיון היו בעיקר אנשים שמרנים וסמכותנים שהיו מזוהים עם המלך לאופולד השלישי. הם הביעו עוינות כלפי פוליטיקאים וקומוניסטים בלגים בדומה לעוינות שהפגינו גם כלפי הגרמנים. באביב 1941 הארמייה הבלגית והלגיון הבלגי התאחדו בהנהגתם של שארל קלזר, רובר לנץ וז'ול בסטין. לשני הארגונים היו יחידות פרוסות בכל רחבי בלגיה ובסך הכל כ-50 אלף לוחמים.

== פעולות ==
הנהגת הארגון ניסתה לקשור קשרים עם הממשלה הבלגית בגלות וכן עם מנהלת המבצעים המיוחדים וה-MI9 הבריטים. ב-1942 קלזר ביקר בלונדון כדי ליצור קשר עם הרשויות הבלגיות והבריטיות. עם זאת, הוא נתקל בחשדות מצד הממשלה הבלגית, שבסופו של דבר לא השפיעו על כך שרוב הסיוע שנשלח לבלגיה הגיע לידי הארגון. קושי נוסף התעורר בשל המחלוקות הפוליטיות שנוצרו בארגון שהוקם במהירות. גם מעצרם של בכירים ערער את יציבותו. עד סוף הכיבוש הגרמני כל מנהיגי הארגון ובהם קלזר, לנץ ובסטין נעצרו.

בשנת 1943 שונה שמה של התנועה ל"הארמייה של בלגיה", ובהמשך ל"הארמייה החשאית" ביוני 1944. בתמורה לסיוע שהתקבל מהממשלה בלונדון, נאלצו מנהיגיו להתיישר בהתאם לאסטרטגיה הכללית, שמטרתה הייתה הימנעות מחיכוך עם הגרמנים עד שחרור בלגיה, ועד אז סיוע לכוחות בעלות הברית. היחסים בין שני הצדדים נשארו מתוחים עד סוף המלחמה. בפברואר 1944 ג'ולס פיר לקח על עצמו את ההנהגה במאמץ לשקם את הארמייה החבולה ולאחדה.

כחלק מהסיוע של הארמייה החשאית לבעלות הברית, סייעו החברים בה לחלץ טייסים של בעלות הברית שמטוסם הופל מעל שמי בלגיה ולהוציאם בחזרה למולדתם לאורך קו קומט. הטייסים הועברו מבית לבית על ידי חברי המחתרת. ידוע כי לפחות 200 מהחברים שפעלו בקו קומט נהרגו במהלך המלחמה.

זמן קצר אחרי הפלישה לנורמנדי ניתנה הוראה ליחידות השונות להתחיל לפעול כדי לחבל ברשת הרכבות והתקשורת. יחד עם ארגונים נוספים, הארמייה החשאית לקחה חלק פעיל בכיבוש אנטוורפן בספטמבר 1944 תוך שהיא מונעת מהגרמנים להרוס את המתקנים לפני שנסוגו.

ב-1944 מנתה הארמייה החשאית 54 אלף חברים. כ-4,000 מחבריה נהרגו במהלך הכיבוש. אחרי השחרור, הארמייה החשאית שולבה בתוך גדודי הרובאים של צבא בלגיה.

== הנצחה ==
בשנים 1977–1979 שודרה ב-BBC ובשידור הציבורי הבלגי BRT סדרה שנקראה "הארמייה החשאית" שעסקה בארמייה החשאית מימי מלחמת העולם השנייה.

== קישורים חיצוניים ==

*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלגיה במלחמת העולם השנייה
מוטיב (מוזיקה)

סימפוניה החמישית של בטהובן, המוטיב המרכזי מורכב משלושה תווים קצרים זהים, ולאחריהם אחד ארוך שנמוך מהם בטרצה קטנה. ]]
באך, ובין היתר בפרקים הראשונים של הקונצ'רטו הברנדנבורגי השלישי ושל הקונצ׳רטו הברנדנבורגי השישי<ref name="White 30">White (1976), p.&nbsp;30.</ref> ]]במוזיקה, מוטיב הוא רצף של תווים, של תבנית מוזיקלית או של קטע מוזיקלי קצר שיש לו חשיבות מיוחדת לאופי של יצירה מוזיקלית. מוטיב הוא היחידה הקטנה ביותר של היצירה שמרכיבה את הנושא שלה ומקנה לה זהות ייחודית. מוטיב עשוי להיות בעל היבטים הרמוניים, מלודיים או קצביים והוא היחידה המבנית הקטנה ביותר שהיא בעלת זהות כרעיון מוזיקלי.<ref name=":0"></ref> המלחין אנטון וברן הגדיר מוטיב כ- "החלקיק העצמאי הקטן ביותר ברעיון מוזיקלי", שניתן לזהות באמצעות חזרות על המוטיב בשינויים קלים.<ref>Webern (1963), pp.&nbsp;25–26. Cited in Campbell, Edward (2010). Boulez, Music and Philosophy, p.&nbsp;157. .</ref> המלחין האוסטרי ארנולד שנברג הגדיר מוטיב כ- "יחידה המכילה תכונה אחת או יותר של מרווח וקצב שנוכחותם נמצאת בשימוש מתמיד לאורך כל היצירה".<ref>Neff (1999), p.&nbsp;59. Cited in Campbell (2010), p.&nbsp;157.</ref>

== שימוש ==
מוטיבים משמשים לבניית מלודיות ונושאים, ולהלחנת קטעים. מוטיבים משמשים ליצירת נושא משותף ליצירה מוזיקלית ותורמים להרגשת השלמות שלה. מוטיבים חשובים במיוחד בקטעי הפיתוח של סונטות כולל פרקים בצורת סונטה בסימפוניות, רביעיות מיתרים וכו'.<ref></ref> ניתן לראות שורשים של התפתחות מוטיבים בסונאטות המקלדת של סקרלטי ובצורת הסונאטה של היידן ושל מוצרט. שימוש נרחב במוטיבים נעשה ביצירותיו של בטהובן. דוגמה קלאסית ומפורסמת לשימוש במוטיב היא "מוטיב הגורל" - תבנית של שלושה תווים קצרים ולאחריהם אחד ארוך. המוטיב פותח את הסימפוניה החמישית, ומופיע שוב לאורך כל היצירה בתמורות שונות ומגוונות.<ref name=":0" />

== סוגים ==
מוטיבים מתחלקים לשני סוגים - מוטיב הרמוני, ומוטיב מלודי. מוטיב הרמוני הוא סדרת אקורדים המוגדרת באופן מופשט, כלומר ללא התייחסות למנגינה או לקצב. מוטיב מלודי הוא רצף מלודי שקובע את אורך התווים שיופיעו על רצף זמן, ואת גובהם. מוטיב קצבי הוא המונח המציין נוסחה קצבית אופיינית.<ref name=":0" /><ref name=":1"></ref>

מוטיב שקשור תמתית לאדם, למקום או לרעיון נקרא לייטמוטיב. לעיתים נעשה שימוש בסוג מיוחד של מוטיב, שנקרא , שהוא מוטיב מלודי שמשתמש בקשר בין תווים לבין אותיות כדי לייצר מנגינה שקשורה למילים או לשמות. דוגמה למוטיב כזה היא מוטיב BACH.<ref name=":1" />

== ראו גם ==
* מוטיב (אמנות חזותית)
* מוטיב (ספרות ואמנות)
* ריף (מוזיקה)

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרמוניה
קטגוריה:מונחים מוזיקליים
Blue (אלבום של ליאן ריימס)

Blue (בעברית: כָּחוֹל) הוא אלבום האולפן הרביעי ואלבום האולפן המסחרי הראשון של זמרת הקאנטרי האמריקאית ליאן ריימס. האלבום היה לראשון שלה שלא יצא באופן עצמאי. הוא יצא לאור ב-9 ביולי 1996, על ידי חברת התקליטים קורב רקורדס, כאשר ריימס הייתה בת 14 בלבד.

בעקבות יציאתו על ידי חברת תקליטים, נחשב האלבום לאלבום הבכורה של ריימס ולא האלבום All That, שיצא לפניו.

== הצלחה מסחרית ==
האלבום זכה להצלחה ענקית בארצות הברית כאשר דורג במקום הראשון במצעד אלבומי הקאנטרי ובמקום השלישי במצעד הבילבורד 200; הוא נמכר בלמעלה מ-6 מיליון עותקים במדינה. בחג המולד יצאה מהדורה מיוחדת שלו לטארגט בלבד, ובה ניתן היה לרכוש את האלבום ביחד עם הסינגל "Put a Little Holiday in Your Heart", כאשר "Unchained Melody" היה צד ב' שלו.

== סינגלים ==
מתוך האלבום יצאו שישה סינגלים: שיר הנושא שלו, שהוא גרסת כיסוי לשיר של הזמר ביל מאק שהגיע למקום העשירי במצעד שירי הקאנטרי, "Hurt Me" ו-"" שהגיעו למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי, "Put a Little Holiday in Your Heart" שזכה להצלחה פחותה כאשר הגיע למקום ה-51 בלבד במצעד שירי הקאנטרי, "Unchained Melody", גרסת כיסוי לשיר מתוך הסרט Unchained שהגיעה למקום השלישי במצעד שירי הקאנטרי, והשיר "The Light in Your Eyes" שהגיע למקום החמישי במצעד שירי הקאנטרי.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)<ref></ref>
|פלטינה 2×
|140,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)<ref></ref>
|פלטינה 6×
|6,000,000
|-
!ניו זילנד (RMNZ)<ref></ref>
|זהב
|7,500
|-
!קנדה (Music Canada)<ref></ref>
|פלטינה 3×
|300,000
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1996
קטגוריה:אלבומי ליאן ריימס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי קאנטרי
קטגוריה:אלבומי חברת קורב רקורדס
יחסי נאורו – ניו זילנד

יחסי נאורו–ניו זילנד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת נאורו לבין ניו זילנד.

== היסטוריה ==
בין רפובליקת נאורו לבין ניו זילנד מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. ניו זילנד מעניקה סיוע לנאורו בעיקר במגזר הכלכלי ובנושאים אזוריים. שתי המדינות הן חברות מלאות בארגון האומות המאוחדות ובפורום איי האוקיינוס השקט.

ניו זילנד מעניקה לנאורים מלגות לימודים מדי שנה.

== ביקורים רמי דרג ==
=== מנאורו לניו זילנד ===
* 1995 - ברנרד דואויגו, נשיא נאורו
* 2003 - רנה האריס, נשיא נאורו
* 2011 - מרקוס סטיבן, נשיא נאורו
* 2014, 2019 - דייוויד אדנאג, שר הכלכלה של נאורו

=== מניו זילנד לנאורו ===
* 2001 - הלן קלארק, ראש ממשלת ניו זילנד
* 2003 - סילביה קרטרייט, המושלת הכללית של ניו זילנד
* 2018 - אאופיטו ויליאם סיו, שר הפסיפיק של ניו זילנד
* 2018 - ג'סינדה ארדרן, ראש ממשלת ניו זילנד

== נציגויות דיפלומטיות ==
* נאורו אינה מיוצגת בניו זילנד, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* ניו זילנד אינה מיוצגת בנאורו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. ניו זילנד האמינה נציב עליון על נאורו היושב בוולינגטון, בירת המדינה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.mfat.govt.nz/en/countries-and-regions/pacific/nauru/ Nauru], אתר משרד החוץ של ניו זילנד