OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Trafalgar (אלבום)

ציורו של ניקולס פוקוק שחלק ממנו מתנוסס על עטיפת האלבום

Trafalgar (טרפלגר) הוא האלבום התשיעי של להקת בי ג'יז. האלבום הוקלט בתחילת שנת 1971 ויצא תחילה בספטמבר 1971 בארצות הברית ולאחר מכן בנובמבר 1971 בבריטניה. על אף שאין קשר תוכני בין השירים, נחשב האלבום לאלבום קונספט הודות לצליל האחיד של השירים. האלבום מסתיים בשיר "Walking Back to Waterloo" המתייחס במרומז לקרב טרפלגר, שציור המתאר את הקרב המפורסם מתנוסס על עטיפת האלבום. זהו אלבומם היחיד של הבי ג'יז בו מופיע קרדיט שווה למתופף ג'ף ברידג'פורד יחד עם שאר שלושת האחים גיב. בשונה ממהדורת האלבום שהופצה בכל העולם, כללה המהדורה שהופצה בארצות הברית שני שירים נוספים שלא הופיעו מאוחר יותר באף מהדורה של האלבום.

האלבום הצליח בארצות הברית באופן בינוני אך השיר How Can You Mend a Broken Heart? הגיע למקום הראשון במצעדים בארצות הברית. הבלדה Israel יצאה כסינגל בהולנד, שם הגיע השיר במצעדים למקום ה-22.

==שירי האלבום==
#How Can You Mend a Broken Heart
#Israel
#The Greatest Man in the World
#It's Just the Way
#Don't Wanna Live Inside Myself
#Country Woman
#Somebody Stop the Music
#Trafalgar
#We Lost the Road
#Dearest
#When Do I
#Lion in Winter
#Remembering
#Walking Back to Waterloo

==השתתפו בהקלטות==
*בארי גיב - שירה, קולות רקע, גיטרה
*רובין גיב - שירה, קולות רקע
*מוריס גיב - קולות רקע, בס, פסנתר, מלוטרון, גיטרה, אורגן, שירה
*ג'ף ברידג'פורד - תופים
*אלן קנדל - גיטרה
*ביל שפרד - תיזמור

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1971
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים באנגלית
תל ארביד

תל ארביד מסומן באדום באגן הניקוז של נהר חבור
תל ארביד הוא אתר ארכאולוגי השוכן באגן הניקוז של נהר חבור במחוז אל-חסכה בסוריה. האתר שוכן 45 ק"מ דרומית לתל מוזאן, האתר שבו שכנה העיר העתיקה אורקש.

== היסטוריה ==
המידע על האתר מקורו בחפירות הארכאולוגיות. הממצאים הארכאולוגיים מראים שתקופת הזוהר והשגשוג של היישוב באתר התרחשה באלף השלישי לפנה"ס.

האתר היה מיושב בהרחבה במהלך התקופה השושלתית הקדומה במסופוטמיה , החל מ-2900 לפנה"ס, בעיקר בתקופה שבין 2900–2600 לפנה"ס, המקבילה לתקופה הארכאולוגית נינוה V. השרידים הארכאולוגים מתקופה זאת מכסים כמעט את כל האתר. ההתיישבות באתר המשיכה לתקופה מאוחרת יותר, בין השנים 2600–2350 לפנה"ס.

אתרים אחרים באזור אגן נהר החבור שהם בני זמנם של אתר זה הם המוקאר ותל שאע'ר בזאר.

האתר היה מיושב בתקופות מאוחרות יותר לסירוגין, בתקופה האכדית (2350–2150 לפנה"ס לערך), תקופת מיתני (המאה ה-16 עד המאה ה-13 לפנה"ס), התקופה הנאו-בבלית (סוף המאה ה-7 עד סוף המאה ה-6 לפנה"ס) והתקופה ההלניסטית.

== ארכאולוגיה ==
האתר כולל תל ראשי גדול ועוד ארבע תלוליות קטנות בשטח כולל של 380 דונם. הנקודה הגבוהה באתר היא 30 מטר לערך. הממצאים הארכאולוגיים בתל הראשי כוללים ממצאים מהתקופה השושלתית הקדומה, האכדית ומיתני. בשכבה של "נינוה V" נמצאו שני מבנים מונומנטלים.

החפירות הראשונות באתר נעשו בין השנים 1934–1936 על ידי צוות של המוזיאון הבריטי בראשותו של הארכאולוג הבריטי מקס מלוואן. ממצאים שנחפרו בעונות חפירה אלה הועברו למוזיאון הבריטי, למכון לאוספי ארכאולוגיה של הקולג' האוניברסיטאי של לונדון, למוזיאון אשמוליאן באוקספורד ולסוריה.

ב-1990 נעשה באתר סקר ארכאולוגי על ידי ברטיל ליונט מהמרכז הלאומי למחקר מדעי בפריז. ב-1996 החלה באתר חפירה חדשה בצוות משותף פולני וסורי, בראשותם של פיוטר בילינסקי (Piotr Bieliński) מהמרכז הפולני לארכאולוגיה של המזרח התיכון באוניברסיטת ורשה וד"ר אחמד סרייה (Ahmad Serriyeh) מאוניברסיטת דמשק. החפירות הארכאולוגיות נמשכו עד עונת 2010. בשנת 2000 הצטרפה אליהם משלחת משותפת אוסטרית-אמריקאית מאוניברסיטת וינה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tellarbid.uw.edu.pl Polish-Syrian Archaeological Expedition to Tell Arbid]
* [http://www.centrumarcheologii.uw.edu.pl/index.php?id=506&L=2 Polish Centre of Mediterranean Archaeology]
* [http://homepage.univie.ac.at/elisabeth.trinkl/forum/forum1299/13syria.htm Austrian-American Expetition to Tell Arbid in 1999]
* [http://www.podnova.com/channel/16360/episode/151/ Podcast - Tell Arbid and the Bronze Age in Syria, Ahmad Serrieh, director of Syrian museums, syrian department of antiquities]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוריה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:ערים עתיקות שנהרסו
נמל התעופה חברובסק

נמל התעופה חברובסק-נובי (ברוסית: Аэропорт Хабаровск-Новый) הוא נמל תעופה בינלאומי השוכן ליד העיר חברובסק שבמחוז חברובסק, רוסיה. הנמל מהווה בסיס פעולה מרכזי משני של חברת אארופלוט במזרח הרחוק הרוסי.

==היסטוריה==
נמל התעופה נבנה ב-1938 עם התנועה האווירית הגוברת בברית המועצות בשנות ה-30. ב-1953 נחנך מסלול נחיתה באורך 2,500 מטר. ב-21 במרץ 1954 נכנס לשימוש טרמינל נוסעים בעל קיבולת של 400 נוסעים בשנה. ב-1964 נחנך טרמינל חדש. ב-1970 קיבל נמל התעופה סטטוס בינלאומי והשלים את טיסת הצ'רטר הבינלאומית הראשונה, לאוסקה שביפן: על המטוס היו המשתתפים של התערוכה הבינלאומית אקספו 70'.

==קישורים חיצוניים==

חברובסק
קטגוריה:חברובסק
סלוגן (הרלדיקה)

סלוגן הוא ביטוי קצר המתמצת רעיון, שאיפה או דרך־חיים, של משפחת אצולה, ארגון או מדינה. הסלוגן הוא משפט קצר וקליט שבא להעביר את המוטו של משפחת האצולה, בצורה שתיזכר היטב.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Seal of the Marshall Islands.svg|alt=|סמל איי מרשל עם הסלוגן "REPUBLIC OF THE MARSHALL ISLANDS" (באנגלית: "רפובליקת איי מרשל")
קובץ:Grand Royal Coat of Arms of France & Navarre.svg|alt=|הסמל המלכותי הגדול של צרפת ונאוורה עם הסולגן "Montjoie Saint Denis"
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:התקנים הרלדיים
נמל התעופה סמרה קורומוץ'

נמל התעופה הבינלאומי סמרה קורומוץ (ברוסית: Международный аэропорт Курумоч) הוא נמל תעופה בינלאומי השוכן כ-35 ק"מ צפונית לעיר סמרה שבמחוז סמרה, רוסיה. מקור השם קורומוץ' נובע מהכפר בשם זה, השוכן כ-7 ק"מ דרומית-מערבית לנמל.

==היסטוריה==
בניית נמל התעופה החלה ב-19 בדצמבר 1957 בהתאם לצו של מועצת השרים של ברית המועצות. בתחילה תוכנן נמל התעופה לשמש לצרכים צבאיים וייצוא/ייבוא של סחורה. הנמל שימש גם כתחנת מעבר למטוסים שהיו צריכים תדלוק. ב-27 בפברואר 1961 יצאה הטיסה המסחרית הראשונה מנמל זה לנמל התעופה הבינלאומי שרמטייבו במוסקבה. ב-15 במאי 1961 קיבל נמל התעופה באופן רשמי סטטוס של נמל פנימי. בין השנים 1965 ל-1970 נבנו האנגר תחזוקה, מתקן לניהול כבודה, בית מלון, מסלול נחיתה שני ומתקנים לאחסון נפט. ב-1993 קיבל נמל התעופה סטטוס בינלאומי.

==קישורים חיצוניים==

* 

סמרה קורומוץ'
קטגוריה:סמרה
בימה מתרוממת ניידת

החלפת פרסום פוסטר בלונדון באמצעות בימה מתרוממת ניידת
בימה מתרוממת ניידת (באנגלית: Aerial Work Platform, מוכרת גם כ"במת הרמה"), היא מכשיר מכני המשמש לגישה זמנית עבור אנשים או ציוד בגובה. ישנם סוגים שונים של בימות מתרוממות ניידות, בהם כאלו המורמים על ידי מנוף טלסקופי וכאלו המורמים על ידי מספריים.

בימה מתרוממת ניידת משמשת בעיקר למטרות תחזוקה, בנייה או חירום. היא נועדה להרים משקל מוגבל יחסית, בדרך כלל פחות מטון. גובה העבודה המרבי הנוכחי של הבימות המתרוממות, נקבע בשנת 2014, לאחר שחברת JLG Industries האמריקנית הציגה בימה בגובה 56.4 מטרים, ובכך שברה את השיא הקודם של חברת Genie , שנקבע על 54.9 מטרים.

== מנגנוני הרמה ==
ישנם מספר סוגים שונים של מנגנוני הרמה. המנגנון המקובל ביותר הוא הידראולי או פנאומטיקה. 

אחד מסוגי הבימות המתרוממות, מתרומם אנכית בעזרת מנגנון של תומכות מתקפלות בצורת "X" המכונה גם מנגנון מספריים. על מנגנון זה הוגש פטנט בשנת 1963. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמצעי העברה אנכית
OpenVAS

OpenVAS (שם מלא: "Open Vulnerability Assessment System") היא תוכנת קוד פתוח, המשמשת לסריקה ואיתור פגיעויות ברשתות מחשבים.

לתוכנה מסד נתונים רחב המכיל כ-47,000 פגיעויות רשת שונות המתעדכנים מעת לעת. (נכון ליוני 2016).

התוכנה נכתבה בשנת 2005 תחת השם GNessUs, כגרסת קוד פתוח של סורק פגיעויות הרשת, Nessus, לאחר שחברת Tenable Network Security, החלה ליישם אידאולוגית קוד סגור.

OpenVAS, נכתבה על ידי Greenbone Networks GmbH ושוחררה בתאריך 19 בפברואר 2012 (גרסה OpenVAS 4).

בחלק מהפצות קאלי, מותקנת התוכנה באופן מובנה תחת הנתיב הבא:
<syntaxhighlight lang="text">
Kali Linux > Vulnerability Analysis > OpenVAS > openvas initial setup
</syntaxhighlight>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תוכנה חופשית
פיגוע הירי במועדון הלילה באיסטנבול (2017)

פיגוע הירי במועדון הלילה באיסטנבול התרחש ב-1 בינואר 2017 סמוך לשעה 01:15 באיסטנבול שבטורקיה. במהלך חגיגות השנה האזרחית החדשה, מחבל חמוש פתח בירי במועדון הלילה "ריינה" ברובע בשיקטש של איסטנבול, טורקיה, אחד המועדונים המפורסמים ביותר בעיר, אליו מגיעים בעיקר תיירים ממדינות אחרות. המחבל רצח 39 אנשים ופצע 69. ארגון המדינה האיסלאמית נטל אחריות לפיגוע.

==רקע==
כוחות הביטחון ברחבי העולם נערכו לאבטחת חגיגות השנה החדשה בצל האיומים לפיגועי ארגון דאעש במוקדי החגיגות, במיוחד במדינות מערביות. ב-31 בדצמבר עצרו כוחות הביטחון הטורקיים שמונה פעילי דאעש, בחשד שתכננו לבצע פיגועים לפני ראש השנה האזרחית בבירה אנקרה. במדינות רבות באירופה סידורי האבטחה הודקו, ומחסומים הוקמו במקומות שונים. המטה ללוחמה בטרור בישראל פרסם אזהרת מסע להודו ברמה 3, המוגדרת "איום קונקרטי בסיסי". בעקבות הערכת מצב, פורסם כי ישנה אפשרות למימוש פיגועי טרור נגד יעדים מערביים ותיירותיים "בטווח המיידי". בעל המועדון אמר לעיתון "הורייט" כי הייתה התרעה מהמודיעין האמריקאי ובעקבותיה החליטו להגביר את האבטחה במקום.

==הפיגוע==
דיווחים ראשוניים מסרו על שני מחבלים מחופשים לסנטה קלאוס, אך בהמשך דווח על מחבל יחיד שלא היה מחופש. המחבל הגיע למועדון בשעה 01:15 כשהוא נושא רובה קלשניקוב AK-47 מוסתר מתחת למעילו, ירה בשומר בכניסה, נכנס למועדון ופתח בירי ללא הבחנה במבלים. המחבל שהה שבע דקות במועדון וטען את הנשק האוטומטי שלו פעמיים לפני שנמלט.
בזמן הירי שהו במועדון 700–800 אנשים שחגגו את השנה האזרחית החדשה. מבלים שהיו במקום קפצו למי נהר הבוספורוס הסמוך על מנת לברוח מהירי, ומשטרת איסטנבול פעלה למשות אותם מהמים. אמבולנסים וניידות משטרה רבות הקיפו את האזור. אחד הניצולים אמר כי היורה צעק "אללה אכבר" בהתקפה.

ארגון המדינה האסלאמית נטל אחריות על הפיגוע, ובהודעתו ציין שבמועדון "חגגו את חג הנוצרים הכופרים" ותקף את טורקיה על חלקה במלחמת האזרחים בסוריה.

==חקירה==
המחבל נמלט כשהוא משאיר את הרובה מאחוריו, ומשטרת טורקיה פתחה בחיפושים אחריו. ב-4 בינואר הודיע שר החוץ הטורקי כי זהותו של המחבל מהפיגוע באיסטנבול ידועה לצוות החקירה, אך לא מסר פרטים נוספים. בימים שלאחר האירוע בוצעו מספר מעצרים באזור איזמיר. לדברי צוות החקירה ישנם קווי דמיון בין הפיגוע במועדון לבין הפיגוע בנמל התעופה איסטנבול אטאטורק. ב-17 בינואר דווח שהמחבל נלכד בפרוור של איסטנבול. הוא זוהה כעבדול קדיר משאריפוב, ממוצא אוזבקי.

==קורבנות==

בין ההרוגים היו עשרה אזרחים טורקים, אזרח טורקי-בלגי, שבעה קורבנות מסעודיה, שלושה מלבנון, שלושה מעיראק, שניים מתוניסיה, שניים מהודו, שניים ממרוקו, שניים מירדן, והרוג אחד מהמדינות הבאות: כווית, קנדה, ישראל (ליאן נאסר, צעירה מטירה), סוריה ורוסיה. כמו כן נהרגו שני תושבי בוואריה, אחד מהם אזרח טורקי והשני טורקי-גרמני.

==ראו גם==
* מתקפת הטרור באיסטנבול

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיגועי ירי
איסטנבול
קטגוריה:איסטנבול: פיגועי טרור
קטגוריה:המדינה האסלאמית: פיגועים באירופה
דרלינג (סרט)

דרלינג (באנגלית: Darling) הוא סרט דרמה בריטי משנת 1965 בבימויו של ג'ון שלזינגר עם ג'ולי כריסטי, דירק בוגרד ולורנס הארווי בתפקידים הראשיים.

זה סרטה השני של כריסטי בבימויו של שלזינגר. הראשון היה "בילי בדאי" (1963) והשלישי היה "הרחק מן ההמון הסוער" (1967).

הסרט זכה בשלושה פרסי אוסקר: ג'ולי כריסטי זכתה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר וכן זכה הסרט בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר ובפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר.

הסרט זכה גם בארבעה פרסי באפטא לקולנוע: השחקן הטוב ביותר והשחקנית הטובה ביותר (דירק בוגרד וג'ולי כריסטי), התסריט והעיצוב האמנותי. נוסף לכך הוא זכה במועמדויות ופרסים נוספים רבים.

ב-1999 הוא נבחר על ידי מכון הסרטים הבריטי כאחד ממאה הסרטים הבריטים הגדולים של המאה ה-20.

==תקציר העלילה==
דיאנה סקוט (ג'ולי כריסטי) היא דוגמנית צעירה ומשועממת הרוצה לפרוץ ולהצליח בעולם השעשועים אך היא תקועה בנישואי בוסר עם בעל עצלן ומשעמם. יום אחד היא מתראיינת ברחוב על ידי כתב הטלוויזיה רוברט גולד (דירק בוגרד). רוברט נשוי ואב לשני ילדים רוצה גם הוא ריגושים בחייו. בין השניים מתפתח רומן אהבה והם עוברים לגור ביחד לאחר שרוברט נפרד מאשתו וילדיו.

דרך רוברט היא מתוודעת לחוג החברה הגבוהה, משתתפת כנערת הגרלה בנשף צדקה לרעבים באפריקה באירוע בו כולם זוללים סובאים ומהמרים. באירוע זה היא פוגעת במיילס ברנד (לורנס הארווי) מנהל שיווק של מפעל גדול לזכוכית ורודף נשים. הוא ההפך מרוברט. בעוד שרוברט הוא אדם משכיל המתעמק בעבודתו העיתונאית ומשאיר אותה משועממת, מיילס מקסים אותה בחיזוריו. יחסיה עם רוברט מתערערים לאחר שהיא נכנסת להריון ממנו ועוברת הפלה.

מיילס לוקח אותה לפריז, מראה לה את נפלאות העיר ומשתף אותה במסיבת חשק. לאחר שהיא חוזרת ללונדון היא נפגשת עם רוברט שמכנה אותה זונה ועוזב אותה.

צלם הומוסקסואל (רולנד קוראם) מצלם סדרת תמונות מוצלחות שלה ומיילס משכנע את הנהלת המפעל לבחור בה בתור שחקנית בסרט פרסומת של החברה המצולם באיטליה.

הצילומים נערכים בארמון מפואר של הנסיך צ'זארה דה לה רומיטה (חוסה לואיס דה וילאלונגה). הנסיך הוא אלמן עם שבעה ילדים שהגדול מביניהם הוא בגילה של דיאנה.

הנסיך מציע לה נישואים ואחרי התלבטות היא מסכימה. החתונה מתפרסמת בכל אמצעי התקשורת ודיאנה זוכת לתואר "הנסיכה".

דיאנה משתעממת בארמון הגדולה כשהיא מוקפת משרתים ובעלה נעדר משם לרגל עסקיו. היא יוצרת קשר עם רוברט ומגיעה ללונדון. הם שוכבים ביחד והיא מודיעה לו שהחליטה לא לחזור לאיטליה. רוברט מזמין לה כרטיס טיסה לרומא, מסיע אותה בכוח לשדה התעופה ושם נפרד ממנה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=4xCmBu04zwY קדימון לסרט דרלינג], באתר יוטיוב
* [http://www.tcm.com/tcmdb/title/72342/Darling/ הסרט דרלינג], באתר TCM

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר
קטגוריה:מכון הסרטים הבריטי: מאה הסרטים הבריטיים הטובים ביותר
קטגוריה:סרטי 1965
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
פרס נשר הזהב (רוסיה)

פרס נשר הזהב (ברוסית: Премия Золотой Орёл) הוא פרס לסרטי קולנוע ותוכניות טלוויזיה שמוענק ברוסיה. את הפרס מעניקה האקדמיה הלאומית למדעי הקולנוע ואמנויות הקולנוע (NAKIN).

טקס חלוקת הפרסים הראשון נערך ב-23 בינואר 2003 באולפני מוספילם בהנחיית ניקיטה מיכאלקוב.

==היסטוריה==
הפרס נוסד ב-4 במרץ 2002. פסלון הפרס עשוי ברונזה ומציג עיט שכנפיו פרושות, ועל קצות הכנף התחתונה צבעי הטריקולור הרוסי. הפסלון עוצב על ידי ויקטור מיטרושין ומיוצר על ידי חברת Mercury.

הפרס הוענק לראשונה במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה ב-26 ביוני 2002, על תרומה לפיתוח אמנות הקולנוע. בשנה זו זכו בפרס אנדריי טרקובסקי, גאורגי ז'ז'נוב, פיודור חיטרוק, טטיאנה סמוילובה, מישל לגראן וברנרדו ברטולוצ'י.

==קטגוריות==
===קולנוע===
*הסרט הטוב ביותר
*מיני סדרה – סרט הטלוויזיה הטוב ביותר
*השחקנית הטובה ביותר 
*השחקן הטוב ביותר
*השחקנית הטובה ביותר בטלוויזיה
*השחקן הטוב ביותר בטלוויזיה
*שחקנית המשנה הטובה ביותר
*שחקן המשנה הטוב ביותר
*הבמאי הטוב ביותר
*התסריט הטוב ביותר
*הפסקול הטוב ביותר
*הסרט הזר הטוב ביותר
*סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר
*סרט האנימציה הטוב ביותר
*פרס למפעל חיים בתעשיית הקולנוע
*הצלם הטוב ביותר
*האפקטים הוויזואליים הטובים ביותר
*הסרט הקצר הטוב ביותר
*עבודת התפאורה הטובה ביותר
*עבודת התלבושות הטובה ביותר
*עבודה האיפור והאפקטים הפלסטיים הטובים ביותר
*עריכת הסרט הטובה ביותר
*עבודת במאי הסאונד הטובה ביותר
*הסרט התיעודי הטוב ביותר

==שיאים==
===מרב הזכיות===
* "אגדה מספר 17" זכה ב-6 מתוך 11 מועמדויות
* "מתקדמים למעלה" זכה ב-6 מתוך 10 מועמדויות
* "האי" (2006) זכה ב-6 פרסים מתוך 9 מועמדויות
* "12" זכה ב-5 מתוך 6 מועמדויות
* "אורדה" זכה ב-12 פרסים
* "הטיסה" זכה ב-5 פרסים מתוך 10 מועמדויות
* "מכת שמש" זכה ב-6 פרסים
* "רלוף העולם" זכה ב-5 פרסים מתוך 12 מועמדויות
* "לוויתן" היה מועמד ל-4 פרסים
* "ילנה" היה מועמד ל-4 פרסים
* "אדמירל" היה מועמד ל-4 פרסים
* "הנמר הלבן" היה מועמד ל-4 פרסים

==ראו גם==
*פרס ניקה

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://kinoacademy.ru/ האקדמיה הרוסית לקולנוע] - האתר הרשמי 

*
נשר הזהב (רוסיה)
נשר הזהב (רוסיה)
נשר הזהב (רוסיה)
קטגוריה:נשר בתרבות
LP (זמרת)

לאורה פרגוליצי (באנגלית: Laura Pergolizzi, נולדה ב-18 במרץ 1981), אשר ידועה בשם הבמה LP, היא זמרת ופזמונאית אמריקאית בסגנון פופ ורוק. היא נולדה בלונג איילנד ומתגוררת מ-2010 בלוס אנג'לס. פרגוליצי פרסמה עד היום שבעה אלבומים ושלושה EP's. כפזמונאית, כתבה שירים בין היתר עבור שר, בקסטריט בויז, ריהאנה וכריסטינה אגילרה.

==ביוגרפיה==
לפרגוליצי שורשים איטלקיים ואיריים. סביה היגרו לניו יורק מנאפולי ופלרמו. היא גדלה בהונטינגטון, לונג איילנד. למדה בתיכון וולט ויטמן, אותו סיימה בשנת 1996. לאחר סיום לימודיה עברה לניו יורק. בזמן זה אימצה את הכינוי "LP", שהם ראשי התיבות של שמה. LP היא פמיניסטית ולסבית מוצהרת מאז יציאת אלבומה הראשון. היא מגדירה את עצמה כבעלת מגדר נייטרלי.

דייוויד לאורי מלהקת קראקר שמע אותה מופיעה, ובעקבות כך הכניס את השיר "סינדרלה" לאלבום של הלהקה שיצא בשנת 1998, "ג'נטלמן בלוז". לאחר מכן הפיק את אלבום הבכורה שלה, "Heart-Shaped Scar", שיצא בשנת 2001 דרך חברת "Koch Records".

אלבומה השני, "Suburban Sprawl & Alcohol", יצא ביוני 2004 על ידי "Lightswitch Records". באלבום זה שיתפה פעולה יחד עם המפיקה והכותבת וסולנית 4 נון בלונדס לינדה פרי. הסינגל הראשון מתוכו שימש כשיר הפתיחה של העונה השנייה והשלישית של הסדרה הלסבית "South of Nowhere" . למרות סיבוב הופעות נמרץ והביקורות החיוביות, האלבום לא זכה להכרה נרחבת.

ב-2010 פרצה כפזמונאית עם כתיבת השיר "Cheers" לריהאנה ומיד לאחר מכן עם כתיבת השיר "Beautiful People" לכריסטינה אגילרה.

אלבומה השלישי "Forever for Now" יצא ביוני 2014 ואלבומה הרביעי "Lost on You" יצא ב-2015. לפני פרסומו יצא לאור הסינגל הראשון, "Muddy Waters", אשר התנגן בסצנת סיום העונה הרביעית של "כתום זה השחור החדש". האלבום הרביעי היווה את פריצת הדרך של LP והשיר "Lost on You" זכה להצלחה בקנה מידה בינלאומי והגיע לדירוגים גבוהים במצעדים בצרפת, פולין, סרביה, טורקיה, יוון ושווייץ. בישראל השיר כיכב למעלה מעשרה שבועות רצופים במקום הראשון במצעד ההשמעות של הרדיו.

LP שרה דואט עם הזמרת הצרפתייה מילן פארמר. הסינגל נכנס מיד למקום הראשון של iTunes הצרפתי. השיר מופיע באלבום האולפן האחד עשר של פארמר שנקרא "Désobéissance".

LP הופיעה במועדון הבארבי ביולי 2017 כחלק ממסע ההופעות שלה באירופה ולאור הביקוש הרב נוספה הופעה נוספת במועדון. שתי ההופעות התקיימו באותו הערב.

בדצמבר 2018 יצא אלבומה החמישי "Heart to Mouth".

באוקטובר 2019 הופיע השיר שלה "Strange" בפרסומת לטלפון סמסונג גלקסי.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
* 2001: Heart-Shaped Scar
* 2004: Suburban Sprawl & Alcohol
* 2014: Forever for Now
* 2016: Lost on You
* 2018: Heart to Mouth
* 2021: Churches

===מיני-אלבומים===
* 2012: Into the Wild: Live at EastWest Studios
* 2012: Spotify Sessions
* 2016: Death Valley

===אלבומי הופעה===
* 2020: Live in Moscow

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.billboard.com/articles/columns/rock/8488780/lp-interview-heart-to-mouth-best-songs LP's Guide to Becoming an LP Fan], באתר בילבורד

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זמרים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:פזמונאיות אמריקאיות
קטגוריה:מוזיקאים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא איטלקי
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:זמרים א-בינארים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1981
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
שער ברנדנבורג (פוטסדאם)

צידו האחר ("צד העיר") של שער ברנדנבורג
שער ברנדנבורג (בגרמנית: Brandenburger Tor) הוא שער ניצחון בלואיזנפלאץ שבפוטסדאם. את השער תכננו בשנים 1770–1771 קארל פון גונטרד וגאורג כריסטיאן אונגר במצוות פרידריך השני, מלך פרוסיה. השער נמצא בקצהו המערבי של רחוב ברנדנבורג.

טרם בניית השער, ב-1733, שכן באותו מקום שער אחר, פשוט יותר, שהיה שער העיר של פוטסדאם. יחד עם חומת העיר, יצר השער מערכת שמטרתה מניעת הברחות ועריקות. לקראת סיום מלחמת שבע השנים החליף פרידריך הגדול את השער הפשוט בשער ברנדנבורג, שנבנה לאות ניצחון. מסיבה זו נבנה בצורת שערי ניצחון רומיים. כמקור ההשראה שימשה קשת קונסטנטינוס ברומא. ההשפעה הרומית בסגנון הבנייה האדריכלי ניכרת גם בטור הכפול הקורינתי ובעיצוב האנטבלטורה.

שני צדדיו של השער הם שונים לחלוטין, ונבנו על ידי שני אדריכלים שונים: קארל פון גונטרד תכנן את צדו האחד, שנקרא "צד העיר" (Stadtseite), ותלמידו, גאורג כריסטיאן אונגר, תכנן את הצד השני, ששמו "צד השדות" (Feldseite). גונטרד תכנן את הצד שניתן לו כבעל חזית טיח, עם רצועות תבליט בסגנון קורינתי. אונגר תכנן את צד השדות בסגנון קשת קונסטנטינוס, עם טור כפול בסגנון קורינתי וקישוטים בדוגמאות של חצוצרות מוזהבות. הכניסה לשני הצדדים עבור הולכי רגל הוקמה רק ב-1843, במצוות פרידריך וילהלם הרביעי, מלך פרוסיה, כדי להתמודד עם תנועת הולכי הרגל במקום.

באותו זמן עברו ההולכים לעיר ברנדנבורג דרך השער, ומכאן שמו. מאז נהרסה חומת העיר בסביבות 1900, השער הוא מבנה העומד בפני עצמו.

== ראו גם ==
*שער ברנדנבורג בברלין

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פוטסדאם: מבנים
קטגוריה:שערי ניצחון
עונת 1972/1973 בלה ליגה

עונת 1972/1973 הייתה העונה ה-42 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-2 בספטמבר 1972 והסתיימה ב-20 במאי 1973.

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15–17 יעברו בסוף העונה לליגת משנה.

מליגת המשנה עלו קאסטיון, ריאל סרגוסה, וריאל אוביידו.

אתלטיקו מדריד זכתה בתואר וזאת בפעם השביעי בתולדות המועדון.

ריאל בטיס, דפורטיבו לה קורוניה ובורגוס ירדו לליגת משנה בסוף העונה.

==כדורגלנים מצטיינים==
"פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק למריאנין מריאל אוביידו שכבש 19 שערים ב-32 משחקים.

"פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק למיגל ריינה מברצלונה שספג 29 שערים ב-30 משחקים.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-align="center" bgcolor="D0F0C0"
|1|| אתלטיקו מדריד (אלופה)||34||20||8||6||49||29|| 20||48||העפלה לגביע האלופות
|- bgcolor=#97DEFF
|2|| ברצלונה||34||18||10||6||41||21|| 20||46|| העפלה לגביע אופ"א
|- bgcolor=#97DEFF
|3|| אספניול||34||17||11||6||48||27|| 21||45|| העפלה לגביע אופ"א
|- bgcolor=#97DEFF
|4|| ריאל מדריד||34||17||9||8||45||29|| 16||43|| העפלה לגביע אופ"א
|-align="center"
|5|| קאסטיון||34||13||9||12||44||38|| 6||35||
|-align="center" bgcolor="#EFEFEF"
|6|| ולנסיה||34||12||10||12||37||33|| 4||34||
|-align="center"
|7|| ריאל סוסיאדד||34||13||8||13||37||39|| 2-||34||
|-align="center" bgcolor="#EFEFEF"
|8|| ריאל סרגוסה||34||10||14||10||36||36|| 0||34||
|- bgcolor=#FFF5C4
|9|| אתלטיק בילבאו||34||12||9||13||41||38|| 3||33|| זכייה בגביע חנרליסימו, העפלה לגביע אירופה למחזיקות גביע.
|-align="center" bgcolor="#EFEFEF"
|10|| מאלגה||34||11||11||12||33||29|| 4||33||
|-align="center"
|11|| לאס פאלמס||34||11||9||14||38||44|| 6-||31||
|-align="center" bgcolor="#EFEFEF"
|12|| ריאל אוביידו||34||9||12||13||33||44|| 11-||30||
|-align="center"
|13|| גרנדה||34||9||11||14||25||32|| 7-||29||
|-align="center" bgcolor="#EFEFEF"
|14|| ריאל חיחון||34||11||7||16||32||37|| 5-||29||
|-align="center"
|15|| סלטה ויגו||34||10||9||15||30||37|| 7-||29||
|-align="center" bgcolor="#FFCCCC"
|16|| ריאל בטיס||34||7||14||13||29||36|| 7-||28|| ירדה ליגה
|-align="center" bgcolor="#FFCCCC"
|17|| דפורטיבו לה קורוניה||34||7||13||14||22||44|| 22-||27|| ירדה ליגה
|-align="center" bgcolor="#FFCCCC"
|18|| בורגוס||34||9||6||19||36||63|| 27-||24|| ירדה ליגה
|}

== סטטיסטיקה ==
=== מלכי השערים ===
{| class="wikitable"
|+
!#
!שחקן
!קבוצה
!שערים
|-
|1
| מריאנין
|ריאל אוביידו
|19
|-
|2
| לואיס אראגונס
|אתלטיקו מדריד
|16
|-
|3
| חואן רוברטו מרטינס
|אספניול
|14
|-
|rowspan="2" |4
| חרמן דבורה
|לאס פאלמס
|rowspan="2"|13
|-
| חואן מריה אמיאנו
|אספניול
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tabless/spanhist6979.html#7273 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [http://www.bdfutbol.com/en/t/t1972-73.html נתונים מפורטים מאתר bdfutbol]

קטגוריה:עונות בלה ליגה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1973
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1972
נואמיס

ג'בל רוואיק נואמיס, תימן

נואמיס הם מבנים פרהיסטוריים שנמצאו בעיקר במדבר סיני שבמצרים, וכן בתימן ובעומאן. הנואמיס בסיני מאופיינים בצורה מעגלית, עשויה אבן חול, בגובה של 2 עד 2.5 מטרים, ובקוטר של 3 עד 6 מטרים. פתח הכניסה לנואמיס פונה למערב.

הסברה הרווחת היא שהנואמיס נבנו בתקופת הברונזה כמבני קבורה, הודות לממצאי עצמות, לצד תכשיטים וכלים, בגומחות קבר שתוארכו לשנים 4,000 - 3,150 לפנה"ס<ref></ref>. ראשון החוקרים שלהם היה אדוארד הנרי פלמר, שזיהה נוואמיס באזור עין ח'ודרה ועין-אום-אחמד. לאחר מכן, משלחת של בנו רותנברג גילתה בעין ח'ודרה כמה עשרות מבנים עגולים כאלה.

הרבנים דניאל משה לוי ויוסף רוטשטיין הציעו שמבנים אלה הם הסוכות שהתורה מספרת עליהן ששמשו לישיבת בני ישראל במדבר. זאת, על סמך התאמה נסיבתית רבה בין הממצאים בשטח לבין המתואר בתורה לגבי נדודי בני ישראל במדבר. קשה קצת לראות בניכוס מבנים אלו ולקשרם לנדודי בני ישראל וגם אם נחליט כי זיהוי המבנים כמבני קבורה שימש את בני ישראל במהלך נדודיהם במדבר אלא שמבנים אלו נמצאו במדבר סיני ברובם המוחלט באזור מאוד מסוים בדרום סיני ומסביב להר הגבוה והפתחים כולם, כולל אלו שנמצאו בתימן ובערב הסעודית, פנו תמיד לכיוון מערב.

בדואים, תושבי סיני, הם אלה שכינו את המבנים בשם "נוואמיס", שפירושו "יתושים" בשפה הערבית, כי לפי אגדות-העם והמסורת שלהם, "נתקפו בני-ישראל במדבר בנחילי יתושים. כאשר שאלו את משה, נביאם, מה לעשות, הציע כי יקימו את המבנים הללו וימצאו בהם מחסה". 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.daat.ac.il/DAAT/tanach/maamarim/hatanach1a-2.htm כתבה המכילה מידע על נואמיס, מתוך אתר daat]
* [http://www.gosinai.co.il/Index.asp?ArticleID=85&CategoryID=274&Page=1 נוואמיס], באתר gosinai.co.il
* [http://amudanan.co.il/#!wiki=P469562 נואמיס בנחל פארן] מתוך אתר עמוד ענן
* [https://www.hidabroot.org/article/1166283 עדויות ארכאולוגיות למסע בני ישראל בסיני] באתר הידברות

==הערות שוליים==

קטגוריה:מבני קבורה
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים
מי ימלל

מִי יְמַלֵּל הוא שיר ילדים לחנוכה מאת מנשה רבינא המושר בלחן עממי, לעיתים בקאנון (בשני קולות).
השיר נכתב לכל המאוחר בשנת 1936. רבינא מציין בחוברת הקאנונים שערך, "נשירה", חוברת ו, כי הוא עצמו עיבד לקאנון מנגינה עממית.

== תוכן השיר ==
השיר מפאר את גבורת המכבים, יחד עם שאר הגיבורים שגאלו את עם ישראל, מתוך ציפייה לגאולת ישראל גם בימינו.
השיר הוא אחד משירי חנוכה ה"לאומיים", שנכתבו ברוח התנועה הציונית המתחדשת בתחילת המאה ה-20, בתקופת העליות הציוניות וההתיישבות בארץ ישראל. שירים אלה התעלמו מההנחות המסורתיות על גאולה על ידי האל והתייחסו במקומה לגבורת האדם (המכבים/החשמונאים), שהיא שהביאה לניצחון. תפיסה זאת, השוללת את מרכיב הנס בחנוכה ואת תפקידו של האל בניצחון, באה לידי ביטוי מפורש בשיר "אנו נושאים לפידים", שבו נאמר: "נס לא קרה לנו, / פך שמן לא מצאנו". כך גם בשיר "מי ימלל", שמילותיו הראשונות, "מי ימלל גבורות ישראל / אותן מי ימנה", הן פרפרזה על פסוק מספר תהילים: – המשמיטה את תפקיד האל והופכת את "גבורות ה'" ל"גבורות ישראל".

בבית השני של השיר שולל המשורר מהאל את תפקידו המסורתי כגואל והמציל ומעמיד במקומו את העם עצמו: "שמע! / בימים ההם בזמן הזה / מכבי מושיע ופודה." זאת בניגוד לתפיסה המסורתית, המייחסת את הישועה והניצחון לנסים שעשה אלוהים למכבים. המסקנה הציונית של השיר, "ובימינו כל עם ישראל / יתאחד יקום וייגאל", מטילה שוב את האחריות לגאולה על העם עצמו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://youtu.be/BV9M86jVloo מה הופך את "מי ימלל" לשיר שכל כך כיף לשיר אותו], כאן דיגיטל, 26 בדצמבר 2019
* 
* 

קטגוריה:שירי שנות ה-1930
קטגוריה:שירי חנוכה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי ילדים
בסיס חיל האוויר המלכותי סנט ג'ין

בסיס חיל האוויר המלכותי סנט ג'ין (באנגלית: RAF St Jean) היה שדה תעופה צבאי בצפון ישראל, בשימוש בתקופת המנדט הבריטי בזמן מלחמת העולם השנייה. שדה התעופה נמצא כ-4 ק"מ צפונית-מזרחית לעכו. כיום פועל במקום מנחת שמרת.

== היסטוריה ==
שדה התעופה היה בשימושם של חיל האוויר המלכותי וחילות האוויר של צבא ארצות הברית, במסגרת המערכה בצפון אפריקה נגד מדינות הציר. שימש בעיקר את טייסת 98 בחיל האוויר התשיעי של חיל האוויר האמריקאי. הטייסת עשתה שימוש במפציצים מסוג B-24 ליברייטור.

בין השנים 1949–1951 הבסיס שימש באופן זמני כשלוחה של בית הספר לטיסה עד שעבר למשכנו הקבוע במחנה סירקין. לקורס הראשון שגויס הגיע מספר רב של חניכים והוא התקיים בשדה דב. בגלל העומס על השדה הקטן, הועברו חלק מהאנשים לשדה התעופה סנט ג'ין, שם רוכזו חניכים שקיבלו הכשרה מחוץ לישראל: באיטליה, בארצות הברית ובצ'כוסלובקיה. את הקורס הראשון סיימו בהצלחה ארבעה טייסים: טיבי בן-שחר, ישעיהו גזית, מוטי הוד ודני שפירא, שקיבלו את "כנפי הטיס" בחודש מרץ 1949, ועברו לטייסת הקרב הראשונה בחצור, שלרשותה עמדו מטוסי מסרשמיט Bf 109.

לאחר מעבר בית הספר למחנה סירקין ב-1951, הוא הפך לבסיס של יחידת מחסני חירום עד לאחר מלחמת ששת הימים.

ביולי 1967 אירע בו פיצוץ גדול בו עלו באש מצבורי פגזים, קטיושות ופריטי תחמושת נוספים שנלקחו כשלל מהמלחמה. לאחר ההתפוצצות ננטש השדה, והפך לשדות חקלאיים. המבנים נהרסו, ושרדו רק שתי דרכי גישה חקלאיות בצורת V (17/35, 10/28), המסמנות את מקומם של מסלולי ההמראה. מסלול 17/35 משמש כיום כמנחת שמרת.

בשם "סן-ג'ין" נקרא גם שדה המטווחים הסמוך, שהוקם על שפת הים וששימש בעיקר את חיילי "גולני" ממחנות "בן-עמי" ו"שרגא". לימים הוקם שם אתר הקרוואנים "חצרות יָסַף".

בדצמבר 2010 נערכה חפירת בדיקה בשטח המחנה לאחר גילוי עתיקות בבדיקות מקדימות לקראת בנייה. בחפירה, מטעם רשות העתיקות ובמימון משרד הביטחון, נחשפו שני קברים שנכרו לתוך החול ונבנו מאבני כורכר מסותתות. הקבר הראשון נבנה בשני נדבכים מאבנים שהפגמים שבמקצתן כוסו בטיח. החפירה הופסקה עם גילוי עצמות אדם. הקבר השני נחפר חלקית ומידות האבנים שמהן נבנה לא הובררו. הקברים תוארכו על פי ממצא כלי החרס לתקופה הרומית בארץ ישראל.

==קישורים חיצוניים==
* אבינעם מיסניקוב, [http://www.sky-high.co.il/134771/טייסת-ההפצצה-ה-345-בארץ-ישראל טייסת ההפצצה ה-345 בארץ-ישראל], באתר מרקיע שחקים
*

==הערות שוליים==

סנט ג'ין
סנט ג'ין
סנט ג'ין
קטגוריה:ישראל: שדות תעופה שנסגרו
וולוו 164

וולוו 164
וולוו 164 שנת 1971
וולוו 164
וולוו 164E
וולוו 164E שנת 1975
סמל וולוו 164
וולוו 164E שנת 1972
וולוו 164, (Volvo 164), היא מכונית סלון בתצורת סדאן שוודית יוקרתית, בעלת מנוע 6 צלינדרים. יוצרה על ידי וולוו משנת 1968–1975. יוצרו 146,008 יחידות.

דגם ""וולוו 164" הורכב בשוודיה, אוסטרליה, מלזיה ו-דרום אפריקה.

==היסטוריה==
וולוו 164 הייתה התשובה של חברת וולוו כנגד מרצדס בנץ 250 ו-יגואר XJ 6.

מאחר שמנוע ה-6 בוכנות היה ארוך ב-50% ממנוע ה-4 בוכנות, נאלצו בוולבו לשנות את חזית המכונית ואת ה"גריל" ולהאריך את תא המנוע. המכונית כונתה 164 (סדרה 100, 6 בוכנות, 4 דלתות), וזכתה להצלחה יפה.
* גרסת הסטיישן של 164 : "וולוו 165".
* דגם הקונספט וולוו GTZ 3000 שהוצג בשנת 1970 התבסס על "וולוו 164".

===וולוו 164TE===

מהדורה מוגבלת של 164, 164TE נעשתה בשנת 1974 ב-3 בשווקים, בריטניה, גרמניה ו-אוסטרליה.

164TE מצוידת כסטנדרט, במיזוג אוויר, רדיו מלווה ב-8 רמקולים, משענות ראש אחוריות, מנורות קריאה אחוריות, מגף שטיחים מקיר לקיר עם תאורה.

גרסה יוקרתית יותר זאת הייתה זמינה רק ב-3 צבעים: תכלת מתכתי, נחושת מתכתית וצהבהב מתכתי.

==מפרט טכני ומידות==
* מנוע 6 צילינדרים בטור, שסתומים עיליים, 2,978 סמ"ק, 88.9X80 מ"מ, הספק :145-175 כ"ס. גרסת ה-145 כ"ס עם 2 קרבורטורים, וגרסת 175 כ"ס עם הזרקת דלק.

(וולוו 164 - וולוו ששת הצילינדרים הראשון מאז יוצר בדגם PV800 בשנת 1958).
* תיבת הילוכים: ידנית 4 הילוכים, עם הילוך יתר חשמלי או אוטומטית 3 הילוכים - סוג בורג וורנר.
* בלמים: הידרוליים, בלמי דיסק בכל הגלגלים.
* אורך הרכב: 4,714 מ"מ
* גובה: 1,440 מ"מ
* רוחב: 1,730 מ"מ
* משקל: 1,451 ק"ג

ביצועים:
* תאוצה 0-100 קמ"ש, 8.7 שניות, ובדגם האוטומטי 11.9 שניות

==וולוו 164 בישראל==
מאיר חברה למכוניות ומשאיות בע”מ הוקמה בשנת 1967 ע”י מאיר קז כיבואנית בלעדית של מוצרי חברת וולוו השוודית. בתחילה ייבאה מכוניות ובהמשך משאיות, אוטובוסים, מנועים וציוד מכני כבד.

בישראל שווקה וולוו 164 מסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 ונחשבה לרכב יוקרתי.

==ראו גם==
* וולוו
* וולוו ÖV4
* וולוו PV444 / PV544
* וולוו Duett
* וולוו 142
* וולוו 144
* וולוו 145
* וולוו סדרה 300

==לקריאה נוספת==
* [https://www.youtube.com/watch?v=zM2QRqeWoIU וולוו 164] (4:22 דקות), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=wfAkYoEcjgw וולוו 164] (7:01 דקות), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=mBeTXl1mG-s וולוו 1964 שנת 1972] (22:22 דקות), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=N3OjFx1bCdY וולוו 164E שנת 1972] (7:42 דקות), יו-טיוב
* [http://www.164list.se/pic70.html קלוב 164 שוודיה - תמונות] וולוו 164

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

164
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1968
קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות שוודיות
קטגוריה:כלי רכב המורכבים במלזיה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בדרום אפריקה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באוסטרליה
קטגוריה:מכוניות סדאן
כריסטיאן האביכט

כריסטיאן האביכט (בגרמנית: Christian Habicht; 23 בפברואר 1926 – 6 באוגוסט 2018) היה היסטוריון גרמני שעסק ביוון העתיקה ואפיגרף של יוונית עתיקה.

==ביוגרפיה==
כריסטיאן האביכט נולד בדורטמונד. לאחר קבלת תואר PhD מאוניברסיטת המבורג בשנת 1952, היה האביכט מורה מן החוץ באוניברסיטה, ולאחר שעשה שם הביליטציה בשנת 1957, מרצה זוטר (פריווט-דוצנט). בשנת 1961 היה לאורדנטליכר-פרופסור באוניברסיטת מרבורג וב-1965 עבר לאוניברסיטת היידלברג. ב-1973 עבר למכון למחקר מתקדם שבפרינסטון, ניו ג'רזי, ארצות הברית. בהיידלברג נותר "פרופסור של כבוד". מאז 1983 לימד גם באוניברסיטת פרינסטון כמרצה אורח; פרש ב-1998.

מחקריו של האביכט עסקו באפיגרפיה יוונית ובאתונה העתיקה בתקופה ההלניסטית. כתב רבות על פאוסניאס ועל מרקוס טוליוס קיקרו.

בשנת 1991 קיבל את פרס רויכלין מטעם העיר פפורצהיים שבגרמניה, בשנת 1996 את פרס מו מטעם החברה הפילוסופית האמריקאית, ובשנת 1998 את פרס קריטיקוס מטעם החברה לקידום הלימודים ההלניסטיים בלונדון. היה חבר האקדמיה למדעים של היידלברג מאז 1970, חבר המכון הארכאולוגי הגרמני והמכון הארכאולוגי האוסטרי, החברה הפילוסופית האמריקאית, האקדמיה הבריטית והאקדמיה של אתונה. כמו כן היה עורך שותף של סדרת הפרסומים "Hypomnemata" (1962–1996) ושל כתב העת "American Journal of Ancient History" (1976–2000).

נפטר ב-6 באוגוסט 2018.

==פרסומיו==
<div class="mw-content-ltr">
* Gottmenschentum und griechische Städte. Beck, München 1956; 2. Auflage 1970.
* Altertümer von Pergamon Bd. 8, 3. Die Inschriften des Asklepieions. de Gruyter, Berlin 1969.
* Untersuchungen zur politischen Geschichte Athens im 3. Jahrhundert v. Chr. Beck, München 1979, .
* Studien zur Geschichte Athens in hellenistischer Zeit. Vandenhoeck und Ruprecht, Göttingen 1983, .
* Pausanias und seine „Beschreibung Griechenlands“. Beck, München 1985, .
* Cicero der Politiker. Beck, München 1990, .
* Athen in hellenistischer Zeit. Gesammelte Aufsätze. Beck, München 1994, .
* Athen. Die Geschichte der Stadt in hellenistischer Zeit. Beck, München 1995, .
* The Hellenistic Monarchies: Selected Papers. University of Michigan Press 2006, .
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.ias.edu/scholars/habicht כריסטיאן האביכט] באתר המכון למחקר מתקדם

קטגוריה:היסטוריונים גרמנים
קטגוריה:היסטוריונים של העת העתיקה
קטגוריה:אפיגרפים
קטגוריה:סגל המכון למחקר מתקדם
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרבורג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת היידלברג
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1926
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2018
עונת 1973/1974 בלה ליגה

עונת 1973/1974 הייתה העונה ה-43 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-1 בספטמבר 1973 והסתיימה ב-20 במאי 1974. 

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שזכו במקום 15-17 יעברו בסוף העונה לליגת משנה. 

מליגת המשנה עלו ריאל מורסיה, ריאל סנטנדר, ואלצ'ה.

ברצלונה זכתה בתואר וזאת בפעם התשיעי בתולדות המועדון. 

קאסטיון, ריאל אוביידו וריאל סנטנדר ירדו לליגת משנה בסוף העונה.

==כדורגלנים מצטיינים==
"פרס פיצ'צ'י" למלך השערים של העונה הוענק לקיני מריאל חיחון שכבש 18 שערים ב-34 משחקים.

"פרס זאמורה" לשוער הטוב ביותר הוענק לסלבדור סדורני מברצלונה (בפעם השנייה בקריירה) שספג 22 שערים ב-30 משחקים.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-align="center" bgcolor="D0F0C0"
|1|| ברצלונה (אלופה)||34||21||8||5||75||24|| 51||50||העפלה לגביע האלופות
|- bgcolor=#97DEFF
|2|| אתלטיקו מדריד||34||16||8||10||50||31|| 19||42|| העפלה לגביע אופ"א
|- bgcolor=#97DEFF
|3|| ריאל סרגוסה||34||16||7||11||51||38|| 13||40|| העפלה לגביע אופ"א
|- bgcolor=#97DEFF
|4|| ריאל סוסיאדד||34||15||8||11||46||45|| 1||39||העפלה לגביע אופ"א
|-align="center"
|5|| אתלטיק בילבאו||34||15||7||12||35||31|| 4||37||
|-align="center" bgcolor="#EFEFEF"
|6|| גרנדה||34||12||12||10||34||35|| 1-||36||
|-align="center"
|7|| מאלגה||34||12||12||10||31||32|| 1-||36||
|- bgcolor=#FFF5C4
|8|| ריאל מדריד||34||13||8||13||48||38|| 10||34|| זכייה בגביע חנרליסימו, העפלה לגביע אירופה למחזיקות גביע.
|-align="center"
|9|| אספניול||34||13||8||13||34||38|| 4-||34||
|-align="center" bgcolor="#EFEFEF"
|10|| ולנסיה||34||13||7||14||41||33|| 8||33||
|-align="center"
|11|| לאס פאלמס||34||14||5||15||28||35|| 7-||33||
|-align="center" bgcolor="#EFEFEF"
|12|| סלטה ויגו||34||12||6||16||43||49|| 6-||30||
|-align="center"
|13|| ריאל חיחון||34||13||4||17||49||59|| 10-||30||
|-align="center" bgcolor="#EFEFEF"
|14|| אלצ'ה||34||11||7||16||25||33|| 8-||29||
|-align="center"
|15|| ריאל מורסיה||34||10||9||15||27||37|| 10-|||29||
|-align="center" bgcolor="#FFCCCC"
|16|| קאסטיון||34||9||11||14||28||46|| 18-||29|| ירדה ליגה
|-align="center" bgcolor="#FFCCCC"
|17|| ריאל סנטנדר||34||8||11||15||36||54|| 18-||27|| ירדה ליגה
|-align="center" bgcolor="#FFCCCC"
|18|| ריאל אוביידו||34||9||6||19||29||52|| 23-||24|| ירדה ליגה
|}

== סטטיסטיקה ==
=== מלכי השערים ===
{| class="wikitable"
|+
!#
!שחקן
!קבוצה
!שערים
|-
|1
| קיני 
|ספורטינג חיחון
|20
|-
|rowspan="2" |2
| מרסיאל פינה 
|ברצלונה
|rowspan="2"|17
|-
| סטורנינו ארואה
|ריאל סרגוסה
|-
|4
| יוהאן קרויף
|ברצלונה
|16
|-
|rowspan="4" |5
| מריאנין
|ריאל אוביידו
|rowspan="4"|12
|-
| רפאל דה דייגו
|אספניול
|-
| אנריק גאלאן
|ריאל אוביידו
|-
| פרננדו אנסולה
|ריאל סוסיאדד
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tabless/spanhist6979.html#7374 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [http://www.bdfutbol.com/en/t/t1973-74.html נתונים מפורטים מאתר bdfutbol]

קטגוריה:עונות בלה ליגה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1973
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1974
לילי קול

לילי קול, יוני 2016 [[לונדון]]
לילי לוהאנה קול (באנגלית: Lily Luahana Cole, נולדה ב-27 בדצמבר 1987) היא דוגמנית, שחקנית, ויזמית אנגלייה.

== ביוגרפיה ==
קול נולדה בטורקי, דבון שבדרום-מערב אנגליה, בתם של פיישנס סנדרה אוון (Patience; סבלנות), אמנית וסופרת, ולכריסטופר ג'יימס קול, דייג ובונה סירות. אמה ממוצא וולשי. היא ואחותה גודלו על ידי אמם בלונדון. בשנת 2006, קול התקבלה ללימודי מדעי המדינה ומדעי החברה בקינגס קולג', אך דחתה את לימודיה פעמיים. ב-2008 החלה ללמוד לתואר ראשון בתולדות האמנות וסיימה את לימודיה ב-2011.

== קריירה ==
קול פיתחה קריירת דוגמנות מנערותה, והוזכרה ב-2009 על ידי מגזין ווג פריז בתור אחת מ-30 הדוגמניות המובילות שנות ה-2000. בגיל 16 היא הופיעה לראשונה על שער מגזין ווג הבריטי, ובשנת 2004 הוכתרה בתואר "דוגמנית השנה" בטקס פרסי האופנה הבריטי. קול עבדה עם הרבה מותגים ידועים, כולל אלכסנדר מקווין, שאנל, לואי ויטון, ז'אן פול גוטייה ו-Moschino. מסעות הפרסום שלה כללו את Longchamp, אנה סוי, Rimmel ו-Cacharel.

בשנת 2007 שיחקה בקומדיית הנעורים "טירוף של קולג'" בכיכובם של ג'מה ארטרטון וקולין פירת'.

התפקיד הראשי הראשון של קול כשחקנית היה בדמותה של ולנטינה בסרט משנת 2009 "מופע הפלאים של דוקטור פרנסוס" בבימויו של טרי גיליאם. בשנת 2011 שיחקה בסרט האימה הקנדי "The Moth Diaries" לצד שרה בולג'ר. סרטים אחרים עליהם עבדה כוללים את "מעברים", סרט קצר בבימויו של שקאר קאפור ואת "ישנם דרקונים", בבימויו של רולנד ז'ופה. ב-2013 הקימה קול את impossible.com, אתר שמארח משאלות ובקשות לסיוע. בשנת 2015 שיחקה בסרטו של ג'יימס רודיי "רוטב" בתור מימי, לצדן של שרה סילברמן וגבורי סידיבי.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2007
|טירוף של קולג'
|פולי
|
|-
| rowspan="2" |2009
|זעם
|עלה של חסה
|
|-
|מופע הפלאים של דוקטור פרנסוס
|ולנטינה
|
|-
| rowspan="2" |2011
|הדרקונים האחרונים בספרד
|אלין
|
|-
|The Moth Diaries
|ארנסה בלוך
|
|-
| rowspan="2" |2012
|Confession of a Child of the Century
|אלסי
|
|-
|שלגייה והצייד
|גרטה
|
|-
|2013
|תאוריית האפס
|סלבריטי
|
|-
| rowspan="3" |2015
|The Messenger
|אמה
|
|-
|Orion
|הבתולה
|
|-
|Gravy
|מימי
|
|-
|2016
|פשוט נהדרת: הסרט
|עצמה
|
|-
|2017
|מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי
|לובי
|
|-
|2018
|שדות לונדון
|טריש
|
|-
|TBA
|Hilma
|
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2011
|דוקטור הו
|הסירנה
|פרק: "The Curse of the Black Spot"
|-
|2017
|אליזבת הראשונה
|אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה
|מיני-סדרה
|-
|2018
|Upstart Crow
|אפי
|פרק: "A Crow Christmas Carol"
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* [https://web.archive.org/web/20170101232755/http://lifestyle.nana10.co.il/Article/?ArticleID=794335 דוגמנית לשבת: לילי קול] באתר נענע 10
* דורון פישלר, [http://www.fisheye.co.il/is_lily_cole_a_vampire/ האם לילי קול היא ערפדית?] באתר עין הדג, 1 במרץ 2012

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דוגמניות אנגליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:נשים יזמות
קטגוריה:בוגרות קינגס קולג' קיימברידג'
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1987
נשים בחברה הנבטית

הנשים בחברה הנבטית זכו ליחס שווה לגברים במובנים רבים: הן היו בעלות אדמה, עסקו במסחר, היו בעלות קניין ואף זכו להיות מלכות ומנהיגות בעלות השפעה. וזאת בניגוד למקובל בתרבויות רבות בתקופה.

הממלכה הנבטית החלה להתבסס ולהתגבש בשנת 168 לפנה"ס, בשנת 106 לספירה היא סופחה לאימפריה הרומית ונטמעה בתוכה עד להיעלמותה המוחלטת. תחומי הממלכה נעו בין סוריה למצרים וכללו גם את ארץ ישראל.

== מעמד המלכה ==
ניתן ללמוד על מעמד הנשים מתוך השינויים במטבעות לאורך השנים – ממטבע שעל גביו תמונה של מלכה ללא שמה, למטבע עם תמונה ואזכור של תואר, מעמד ושם. לצד המלכות הופיעו סמלים כמו עיט ופירות שונים אשר מעידים כי העם ראה בהן סמל לפוריות ושלום. הנבטים החלו לטבוע מטבעות כבר במאה ה-2 לפנה"ס, עם זאת מטבע שמוטבעת בו דמותה של מלכה נבטית הופיע רק עם עליית המלך עבדת השלישי (מלך ב-9-30 לפנה"ס). על מטבעות אלו הופיעה דמותה של מלכה נבטית, אך שמה לא נזכר. ההופעה הבאה של מטבע עם דמותה של מלכה הייתה בתקופת המלך חרתת הרביעי. תחילה הופיע שמה של המלכה חלדו לצד בעלה ואזכור התואר "מלכה", ומאוחר יותר הופיעה תמונתה של שקילת, אשתו השנייה לבדה, ולצידה הכתוב: "שקילת מלכת נבטו". בתקופת רבאל השני (70 לספירה) ניכרת עלייה נוספת במעמד המלכה. ממצאים אלו כוללים מטבעות בהם מופיע המשפט: "שקילת אמה מלכת נבטו", אזכור המילה "אמה" מעידה כי ייתכן שלאם המלך היה מעמד רב מנשותיו, וכי לנשים היה מעמד גבוה בשלטון.

מתכשיטים שנמצאו באתרים נבטים ניתן ללמוד גם כן על מעמד הנשים בחברה. הפריטים השונים מלמדים על הבדלי המעמדות: כתרים היו שייכים רק למלכות, יהלומים למעמד הגבוה ואילו צמידים, נזמים, עגילים וטבעות היו שכיחים יותר במעמדות הנמוכים. בנוסף, באמצעות ממצאים של פסלונים ניתן לראות כי הבגדים של הנשים מהמעמד הגבוה היו שונים, ואפשר לשער מכך לגבי חשיבותן ומקומן בהנהגה.

==נשים בדת ==
לנשים הייתה הזכות ללכת למקדש כמו גברים, והן נכחו במרבית מטקסי הפולחן הנבטי שהתקיימו במקדש.

=== צלמיות נבטיות ===
הצלמיות שמשו לפולחן ונמצאו בבתים פרטיים, בבתי המקדש ובקברים שונים.מבין כל הצלמיות שנמצאו מהתקופה הנבטית, הצלמיות הנשיות הן הרבות מכולן, והן עולות במספרן על אלו של הגברים ובעלי החיים. צלמית שכיחה במיוחד מציגה דמות אישה עירומה, בעלת צמידים ברגליים וענק על הצוואר, אך לא ניתן לדעת האם מדובר באלה או אישה.

===ריטואלים דתיים ===
עדות מרכזית לעבודת נשים במקדש לצד מנהיגי דת גברים היא ממצא ארכאולוגי של צלמית של מוזיקאים: 2 נשים וגבר אחד, שלושתם מנגנים בכלי נגינה. יחד עם עדויותיו הכתובות של הגאוגרף היווני סטראבון המתאר את הסעודות הגדולות בהן ערכו את הטקסים המוזיקליים, למדים כי הנשים הנבטיות נטלו חלק בטקסים דתיים ואף מילאו תפקיד מרכזי.

==זכויות משפט וקניין==
באמצעות כתובות שונות שנמצאו על גבי קברים נבטים, וממצאים שנמצאו בתוכם, ניתן ללמוד רבות על זכויות האישה הנבטית. ניתנה לה הזכות להיות בעלת אחוזת קבר ולהשתמש בה כרצונה, ובנוסף את הזכות לרשת קניין ולהיות בעלת שליטה והתנהלות בלעדית על רכוש .

בקבר בממשית נמצאו עגילים שניתנו לנערה בגיל ההתבגרות ועגילים שניתנו לאישה כחלק מהנדוניה שלה. בקבר נוסף בפטרה נמצאו על גופת אישה צמיד לרגל, צמיד יד ושרשרת חרוזים. ממצאים אלו מעידים כי נשים החזיקו בבעלותן רכוש בחייהן שגם נקבר עמן במותן.

בנוסף, במסמך שהתגלה במערות מדבר יהודה נמצא חוזה בין בעל ואישה ובו נאמר כי האישה מלווה לבעלה 150 חתיכות כסף. הדבר ממחיש כי האישה היא ישות כלכלית עצמאית, שיכלה להחזיק רכוש בלי קשר לבעלה.
==הערות שוליים==

קטגוריה:נבטים
קטגוריה:נשים בעת העתיקה
2011 במדע

[[דן שכטמן זוכה בפרס נובל לכימיה על גילוי גבישים קוואזי-מחזוריים]]
== אסטרונומיה וחקר החלל==
* 2 בפברואר – התגלתה מערכת כוכבי לכת סביב הכוכב קפלר-11
* 18 במרץ – הגשושית מסנג'ר של נאס"א הפכה לחללית הראשונה בתולדות האנושות שנכנסה למסלול אליפטי סביב כוכב חמה
* 18 במרץ – הגשושית ניו הורייזונס של נאס"א חלפה על פני מסלולו של כוכב הלכת אוראנוס
* 16 במאי – שוגרה מעבורת החלל אנדוור למשימתה האחרונה, STS-134
* 15 ביוני – בישראל נצפה ליקוי ירח הארוך ביותר במאה ה-21
* 28 ביוני – התגלה הירח הרביעי של פלוטו
* 16 ביולי – הגשושית Dawn אשר שוגרה לחלל ב-2007 הגיעה לאסטרואיד 4 וסטה
* 5 באוגוסט – סוכנות נאס"א הצהירה, שהמקפת MRO של הסוכנות אשר מקיפה את כוכב הלכת מאדים הצליחה לצלם תמונות העשויות להעיד על הימצאות מים נוזליים בכוכב הלכת
* 5 באוגוסט – סוכנות נאס"א שיגרה לחלל את הגשושית ג'ונו לחקר כוכב הלכת צדק

== ארכאולוגיה ==
*יוני – נמצאה גלוסקמת מרים ברת ישוע מעמק האלה

==פיזיקה==
*

==טכנולוגיה==
* 26 בינואר – מספר משתמשי רשת האינטרנט מגיע ל-2 מיליארד.
* 7 באפריל – מערכת כיפת ברזל מבצעת יירוט מבצעי ראשון של רקטת גראד שנורתה מרצועת עזה לכיוון אשקלון

==רפואה==
* 28 בפברואר – קוצב לב בגודל סוכריית טיק טק מוכרז על ידי חברת Medtronic

==פרסים==
* פרס נובל
**פרס נובל לפיזיקה – סול פרלמוטר, בריאן שמידט ואדם ריס, על גילוי ההאצה של התפשטות היקום דרך תצפיות בסופרנובות מרוחקות.
** פרס נובל לכימיה – דן שכטמן, על גילוי גבישים קוואזי-מחזוריים
** פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה – ברוס בויטלר, ז'ול הופמן ורלף שטיינמן, על תגליותיהם בחקר המערכת החיסונית והגנטיקה
* פרס אבל – ג'ון מילנור, על תגליות חלוציות בטופולוגיה, גאומטריה ואלגברה
* פרס ישראל
** דוד הררי – הנדסה
** יוסף שילה – חקר מדעי החיים

==נפטרו==
* 9 בפברואר – מיכאל הרסגור, פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב. יוצרה של תוכנית הרדיו "שעה היסטורית" בגלי צה"ל (נולד ב-1924)
* 5 במרץ – אלברטו גרנאדו, ביוכימאי ארגנטינאי-קובני (נולד ב-1922)
* 26 במרץ – פול ברן, מהנדס מחשבים אמריקני (נולד ב-1926)
* 30 במאי – רוזלין זוסמן יאלו, פיזיקאית רפואית אמריקנית-יהודייה (נולדה ב-1921)
* 2 ביולי – אורי דביר, סייר, גאוגרף יושב ראש הוועדה לשבילי ישראל בחברה להגנת הטבע (נולד ב-1931)
* 5 באוקטובר – סטיב ג'ובס, מייסד אפל ומנכ"ל החברה (נולד ב-1955)
* 12 באוקטובר – דניס ריצ'י, מדען מחשב אמריקני, ממפתחי שפת התכנות C ומערכת Unix (נולד ב-1941)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

*
ג'ון וואטס

ג'ון וואטס (באנגלית: Jon Watts; נולד ב-28 ביוני 1981) הוא במאי, תסריטאי ומפיק אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
וואטס נולד וגדל בעיר פאונטיין שבמחוז אל פאסו במדינת קולורדו. בבגרותו, הוא למד קולנוע באוניברסיטת ניו יורק. עם קבלת התואר הראשון, הוא החל לביים פרסומות עבור חברת הפקה המקומית "Park Pictures". במקביל, הוא ביים גם וידאו קליפים עבור מוזיקאים שונים, ובהם הדי ג'יי פאטבוי סלים ולהקות הרוק "Death Cab for Cutie" ו-"Tv on the Radio".

ב-2010, וואטס וכמה מחבריו יצרו טריילר לסרט אימה פיקטיבי אודות אב שהופך לרוצח לאחר שהוא לובש תחפושת ליצן שהוא מצא במרתף שלו. לאחר שצפה בטריילר באתר האינטרנט לשיתוף וידאו "YouTube", המפיק איליי רות' הביע עניין בעיבוד הטריילר לסרט עלילתי באורך מלא. וואטס כתב לשם כך תסריט יחד עם חברו כריסטופר פורד, וגם שימש כבמאי. פרויקט זה הפך לסרט "ליצן", והוא יצא לאקרנים ב-2014. הכנסות הסרט היו צנועות ביחס לסרטים עצמאיים אחרים, אם כי הן הצליחו לכסות את התקציב שלו, ומבקרי הקולנוע נתנו לו בעיקר ביקורות שליליות.

בינואר 2015, הוקרן בפסטיבל הסרטים סאנדנס סרטו הבא של וואטס, קומדיית הפשע השחורה "ניידת משטרה", אותו וואטס גם כתב, גם הפיק וגם ביים. על אף כישלונו המסחרי בבתי הקולנוע, הסרט זכה לשבחים ממבקרי הקולנוע ואף הועמד לפרס סאטורן. יצירה זו הקנתה לוואטס את העבודה הבאה שלו - סרט גיבורי-העל עתיר התקציב ביקום הקולנועי של מארוול "ספיידרמן: השיבה הביתה", אותו הוא נשכר לכתוב ולביים על ידי אולפני מארוול ביוני של אותה השנה. הסרט יצא לאקרנים ב-2017, והוא הפך לשובר קופות וקיבל ביקורות חיוביות ממבקרי הקולנוע. וואטס שב וביים גם את סרטי ההמשך "ספיידרמן: רחוק מהבית" מ-2018 ו"ספיידרמן: אין דרך הביתה" מ-2021.

בשנת 2022 ביים שני פרקים מתוך סדרת הדרמה והמתח "הזקן" <small>(אנ')</small> אשר שודרה ברשת FX בכיכובו של ג'ף ברידג'ס. 

==פילמוגרפיה חלקית==
===קולנוע===

{| class="wikitable"
|-
! שנה
! סרט
! width=65 | בימוי
! width=65 | תסריט
! width=65 | הפקה
|-
| 2014
! "ליצן"
| 
| 
| 
|-
| 2015
! "ניידת משטרה"
| 
| 
| 
|-
| 2017
! "ספיידרמן: השיבה הביתה"
| 
| 
| 
|-
| 2019
! "ספיידרמן: רחוק מהבית"
| 
| 
| 
|-
| 2021
! "ספיידרמן: אין דרך הביתה"
| 
| 
| 
|-
|2024
! "Wolfs"
| 
| 
| 
|-
|2025
!"יעד סופי: קווי דם"
!לא
!כן
!לא
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:במאי וידאו קליפים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981