מבצע אלקיים

מפקד גדוד 890, [[אריאל שרון, מתדרך את הכוח לפני הפעולה.]]
זחל"מ של הצנחנים בזמן הפעולה. הזחל"מ חמוש בשני מקלעי [[בזה.]]
הרופא הגדודי, ד"ר שלמה שבלת, מטפל בפצוע בזמן הפעולה.
כוח הצנחנים בסיום הפעולה
מבצע אלקיים (בערבית: هجوم خان يونس) הידוע לעיתים גם בשם פעולת חאן-יונס, היה פעולת תגמול שערך צה"ל ב-31 באוגוסט 1955 נגד המוצבים המצריים באזור ח'אן יונס. במבצע נהרגו 72 חיילים מצריים לעומת הרוג ישראלי אחד בלבד, ונגרם נזק כבד למתקנים מצריים.

==רקע==
לאחר מלחמת העצמאות, נוצר מצב שבו פליטים ערביים חנו בהמוניהם בגבולות מדינות ערביות שכנות שהסכימו לתת להם מקלט, אולם לא אזרחות. הם חיו בעליבות, תחת משטר צבאי ובעוני מחפיר. ממשלת מצרים בהנהגת גמאל עבד אל נאצר, ניצלה את המרמור הרב של הפליטים, כדי לגייס ממורמרים לבצע פעולות טרור נגד ישראל. בתחילה הפעולות היו בעיקר חדירה וגנבה, אולם בהדרגה החלו המסתננים ללבוש צורה מאורגנת יותר, והפכו ליחידה צבאית ממש. הם כונו פדאיון. הפדאיון החלו להיות מחוצפים יותר ויותר, ומעשיהם החלו ללבוש אופי של טרור.

ישראל החליטה להעניש את מצרים על שהיא נותנת חסות לטרור, ויזמה את "מבצע חץ שחור". למרות שהמבצע נחשב לניצחון ישראלי, הרי שהוא לא הפסיק את חדירת הפדאיון. בסוף אוגוסט, התקפות הפדאיון בחסות מצרית, הביאו למותם של יותר מעשרה ישראלים (ראו פיגועי אוגוסט 1955). לפיכך, החליטה ממשלת ישראל לנקוט בפעולה. כיעד הפעולה, נבחרה מפקדת המשטרה של חאן-יונס שבעזה, ששימשה גם כמפקדת גדוד הפדאיון המצרי.

==תוכניות==
מטרת המבצע כפי שהוגדרה על ידי מפקד הגדוד, אריאל שרון, הייתה: "כיבוש בניין המשטרה בחן יונס, לשם חבלה בבניין ובמפקדת 'היחידה הפלשתינאית' הנמצאת בו.". יעדי המבצע היו מבצר בריטי מסוג "טגארט" (Tegart) בגודל רגיל 50*60 מטר, עם שני מגדלים, שתי קומות וגג פתוח, שבו שכנה מפקדת 'החטיבה הפלשתינאית'. בצמוד למשטרה היה משטח אוהלים ובו שכנה פלוגת חי"ר. מטרה שנייה הייתה עמדה מצרית שקיבלה את שם הקוד "מוצב 132". מוצב 132 שלט על כביש חאן יונס ונחשב לחיוני כדי להבטיח נסיגה בטחה של החיילים. המבצע נקרא "מבצע אלקיים", על שמו של סרן סעדיה (סופפו) אלקיים, שנהרג במבצע חץ שחור.

את ביצוע המשימה קיבל גדוד 890 בפיקוד אריאל שרון. לראשונה בהיסטוריה של הצנחנים, שולבו במשימה זחל"מים - רכבים משוריינים חסיני כדורים. להלן סדר כוחות הצנחנים במבצע:
{| class="wikitable mw-collapsed"
|-
! colspan="4"|סד"כ צנחנים במבצע אלקיים
|-
! שם הכוח
! מפקד
! הרכב הכוח
! מטרות
|-
|כוח א'
|מרדכי (מוטה) גור
|פלוגה ד'
|פריצה לבנין המשטרה, טיהור הבניין ופיצוצו.
|-
|כוח ב'
|רפאל (רפול) איתן
|פלוגה ה'
|כיבוש וטיהור מוצב מחופר ליד הכפר עבסאן כדי לאפשר את הגעת כוח א' לבנין המשטרה, וכן כדי להבטיח מסדרון לנסיגה.
|-
|כוח ג'
|עוזי עילם (טרכטנברג)עובד לדיז'ינסקי
|פלוגה א'
|חסימת הציר הצפוני והדרומי.
|}

==הקרב==
המבצע נקבע במקור לליל 30 באוגוסט, אלא שבגלל סירוב של קצין בחיל השריון, איחרו הזחל"מים לבוא, והמבצע נדחה ביום ונקבע לליל 31 באוגוסט. כוח ממוכן בראשות מרדכי (מוטה) גור תקף את המבצר והמתקנים שסביבו, בעוד כוחות בפיקודו של רפאל (רפול) איתן תקף את מוצב 132. הכוח של איתן הפגיז בארטילריה את המוצב, אלא שהמצרים נטשו אותו זמן קצר לפני פרוץ המבצע, וכל שנותר ללוחמים לעשות הוא להשמיד את התשתיות.

הכוח של גור, טעה בדרכו, והתקדם דרך הכפר בני-סוהילה. יריות מעטות נורו אל הטור, וחייל ערבי אחד נהרג. בדרך, שני שוטרים מצריים שסברו שמדובר בשיירה מצרית, עצרו אותה וביקשו לראות כרטיסי עבודה. לוחמי צה"ל ירו בהם למוות. הזחל"מים התגלו כבר ממרחק של כמה מאות מטרים, והמצרים במפקדה כיבו את האורות ופתחו באש. נפתחו חילופי-אש, במהלכם נפצעו מספר חיילי צה"ל שנחבשו במקום. מחלקה בפיקוד טוביה (טיבי) שפירא הקיפה את המבנה וריתקה את המגדל הצפוני, בעוד כוחות נוספים השתלטו על דרכי הגישה.

לוחמי צה"ל הסתערו על הדלת, שהתגלתה כנעולה. הובא מטען והדלת פוצצה. בשלב הזה נפצע מפקד המבצע מרדכי גור, ואת מקומו מילא אהרן דוידי. חיילי צה"ל פרצו לבניין וכבשו אותו במהירות. לאחר מכן הועמסו מאות קילוגרמים של חומרי נפץ, ובשניות האחרונות לפני הנסיגה, הודלקו הפתילים ומעוצמת הפיצוץ עפה חזית התחנה באוויר. במהלך המבצע נהרגו 72 מצרים ו-58 נפצעו, צה"ל איבד חייל אחד - ותשעה חיילים נפצעו. מרדכי גור ומשה פלס (סטמפל) קיבלו את עיטור העוז על השתתפותם במבצע.

==סיכום ותוצאות==
היה זה הקרב הראשון שבו עשו כוחות הצנחנים שימוש בזחל"מים, ובכלל הפעם הראשונה שנעשה שימוש בכלי רכב אלה במהלך פעולות התגמול, והוכח בו השימוש היעיל שלהם. הפשיטה עצמה נחשבה לניצחון ישראלי מסחרר. תחנת המשטרה הושמדה כליל, וכן מתקנים רבים באזור. המבצע גרם למצרים לשקול מחדש את החסות שלהם לטרור הפדאיון, והוביל להפסקת אש בתיווך האו"ם ב-4 בספטמבר. הנשיא נאצר הורה על הפסקה בפעילות הפדאיון מצד הגבול המצרי. עם זאת, פרובוקציות מצריות שונות גרמו בסופו של דבר לפרוץ מבצע קדש. ב-2 בנובמבר 1956, כבש צה"ל בשנית את חאן יונס. העיר הוחזרה במהרה לידי המצרים ונשארה בשליטתם עד לשנת 1967. במהלך מלחמת ששת הימים נכבשה בשלישית העיר על ידי ישראל והושלט בה משטר צבאי. בשנת 1993 עברה העיר, יחד עם כל רצועת עזה, לידי הרשות הפלסטינית.

==לקריאה נוספת==
* מרדכי גור, "פלוגה ד", הוצאת משרד הביטחון, 1977.
* רפאל איתן, רפול - סיפור של חייל, ספרית מעריב, 1985.
<div style="direction: ltr;">
* 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://202.org.il/Pages/tagmul/peulot/chanyunes.php מבצע אלקיים] באתר הצנחנים
* [http://www.gal-ed.org.il/petach-tikva/Info/hi_show.aspx?id=681&design=&levelId=1440& מבצע אלקיים] באתר גלעד
* [http://www.202.org.il/Pages/Footer/eduyot/noiman.php "לפתע נפתחה עלינו אש... צרור משתק, הרגשתי כמו הוצאה להורג"] באתר הצנחנים
*

==הערות שוליים==

אלקיים
קטגוריה:קרבות יחידות הצנחנים של צה"ל, 1948–1973
קטגוריה:1955 בישראל
קטגוריה:צה"ל: מבצעים ברצועת עזה
קטגוריה:1955 במצרים
קטגוריה:ח'אן יונס: קרבות