OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לוקאניה

מפת לוקאניה. מתוך "האטלס ההיסטורי" של ויליאם שפרד ([[1911).]]
נוף בלוקאניה
לוקאניה (ביוונית: Λευκανία בלטינית: Lucania) הוא מחוז עתיק בדרום איטליה באזור בזיליקטה של ימינו.

==אטימולוגיה==
ישנן מספר השערות בנוגע למקור השם "לוקאניה" שעל שמו נקראו תושבי המקום "לוקאנים". זה יכול להתפרש כ-leukos (ביוונית: λευκός) היינו "לבן". על פי השערה אחרת השם נגזר מהמילה הלטינית Lucus כלומר "עץ מקודש". ייתכן גם שהשם הגיע מהמילה היוונית "לוקוס" (λύκος) שמשמעותה זאב.

==היסטוריה==
המחוז נכבש בידי הלוקאנים בסביבות המאה ה-5 לפנה"ס. לפני כן יושב החבל בידי עם שכונה "אונוטריאנים", שנטען כי מוצאם מהפלופונסוס. מקומיים אלו נדחקו בהדרגה בידי היוונים שהקימו את מושבותיהם באזור, והגעתם של הלוקאנים זירזה את הכחדתם. הלוקאנים התיישבו בעיקר באזור המרכז, משום שהיוונים השתלטו על החופים. 

הלוקאנים הנהיגו משטר דמוקרטי בעריהם, ובזמן מלחמה היו בוחרים דיקטטור. בשנת 298 לפנה"ס הם כרתו ברית עם רומא, והיו פעילים לטובת שני הצדדים במהלך המלחמות הסאמניטיות. בשנת 281 לפנה"ס, נחת פירוס מלך אפירוס באיטליה, והלוקאנים היו מהראשונים לתמוך בו. לפיכך, הם סבלו מנקמה קשה מצד הרומאים לאחר שהסתיימה מלחמת פירוס. בשנת 272 לפנה"ס הם השתעבדו כליל לרומאים. בשנת 216 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפונית השנייה, נכבשה איטליה בידי המצביא הקרתגי חניבעל. לוקאנים רבים תמכו בחניבעל, בעוד אחרים התנגדו לו. כתוצאה מכך, הארץ נקרעה נהרסה ונבזזה בידי שני הצבאות, ומעולם לא התאוששה מהמלחמה.

במלחמת בעלות הברית בשנים 90 -89 לפנה"ס שוב חברו הלוקאנים לאויבי רומא, ולחמו ברומא לצד שבטים אחרים, כמו הסאמניטים, ועד מהרה הוכרעו.
לוקאניה בעקבות המלחמה, נטשו היוונים את מושבותיהם, והמלריה אשר החלה פושטת בדרום איטליה, והביאה את המחוז לשפל כלכלי ותרבותי והפכה חלקים גדולים ממנו ליער. בתקופת האימפריה הרומית, אוחד המחוז מבחינה מנהלית עם ברוטיום.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:איטליה: היסטוריה
מהאבאד

מהאבאד (1959)
מהאבאד (בכורדית: Mahābād, בפרסית: مهاباد, נקראה בעבר "סַאווג'-בּולאק") היא עיר הבירה של מחוז מהאבאד שבפרובינציית מערב אזרבייג'ן, באזור כורדיסטן האיראנית שבצפון-מערב איראן.

העיר קיבלה את שמה הנוכחי בתקופת שלטונו של מוחמד שאה פהלווי. לפני כן היא נקראה "סַאווג'-בּולאק", שהוא צורה פרסית משובשת של השם soghuq bulaq, שפירושו "אביב קר".
אוכלוסיית העיר, המונה (נכון ל-2012) מעל 12,000 תושבים היא כורדית. העיר שוכנת דרומית לימת אורמיה בעמק צר ומוארך בגובה 1,300 מטרים מעל פני הים.

מהאבאד הייתה לתקופה קצרה עיר הבירה של "הרפובליקה של מהאבאד" שהכריזה עצמאות בינואר 1946 תחת הנהגתו של הלאומן הכורדי קאזי מוחמד. הרפובליקה קיבלה תמיכה מהסובייטים ששלטו באזור באותו זמן, והיא כללה את בּוכּאן, פּיראנְשהר, סרדאשת ואושנוויאה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:כורדיסטן האיראנית
קטגוריה:כורדיסטן: ערים
קטגוריה:מערב אזרבייג'ן: יישובים
נועם גלאי

נועם גלאי (נולד ב-9 בספטמבר 1984 בירושלים) הוא צלם תרבות ישראלי המתגורר בניו יורק. גלאי התפרסם בגלל תמונת הצעקה שאותה צילם, שהפכה במהלך השנים לדוגמה בתחום זכויות היוצרים מסביב לעולם.

בין רשימת המצולמים של גלאי אפשר למצוא את ביונסה, שון מנדס, טיילור סוויפט, ג'רי סיינפלד ולברון ג'יימס. כמו כן צילם גלאי רשימה של ידוענים ישראלים כגון עומרי כספי, עודד קטש, מיקי חיימוביץ' ופיני גרשון.

== קריירה ==
נועם גלאי הוא בנו של פרופסור דן גלאי. החל לצלם בעת שירותו הצבאי בצה"ל, ולקראת שחרורו החל לצלם עבור קבוצת מכבי תל אביב בכדורסל. בינואר 2006 היגר גלאי לניו יורק והחל לצלם עבור ליגת ה-NBA וליגת ה-WNBA במקביל לצילום משחקי יורוליג שאליהם טס מדי מספר חודשים. לאחר מספר שנים שבו התמקד בצילום ספורט, החל גלאי לצלם מוזיקאים ושחקני קולנוע עבור גטי אימג'ס ולקוחות כמו דיסני, אן-בי-סי וסרטי פרמאונט.

בשנת 2011 נבחרה תמונתו של גלאי של ניו יורק בערב ה-11 בספטמבר 2011 לאחת מתמונות השנה במגזין LIFE. במרץ 2016 נועם צילם את דונלד טראמפ לשער של מגזין טיים.

== הצעקה הגנובה ==
ב-17 בפברואר 2006 צילם גלאי סדרה של פורטרטים עצמיים המראים אותו צועק. לאחר שהעלה את התמונות לאתר שיתוף התמונות פליקר, אחת מהתמונות החלה לשמש בעבודות גרפיות ללא ידיעתו של גלאי, והפכה לסמל של מספר רב של הפגנות ומהפיכות אזרחיות במדינות כמו מצריים, איראן, עיראק, ארגנטינה, הונדורס וספרד. בנוסף, התמונה שימשה חברות לצרכים מסחריים כגון כריכות ספרים, עטיפות אלבומים מוזיקליים וחולצות. הסיפור של גלאי נידון בתקשורת האמריקאית<ref></ref> בכל הקשור לזכויות יוצרים, ואף נכנס לתוכנית הלימוד בקולג'ים בארצות הברית.
דוגמאות לשימושים שנעשו עם הצעקה של גלאי

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://thestolenscream.com אתר הצעקה הגנובה]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:צלמי דיוקן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
סטפן דה מיסטורה

סטפן דה מיסטורה (Staffan de Mistura; נולד ב-25 בינואר 1947) הוא מדינאי ודיפלומט איטלקי אשר כיהן במספר רב של תפקידים בינלאומיים מטעם האו"ם וארגוניו. כיום (2017) הוא משמש כשליח מיוחד מטעם מזכ"ל האו"ם והליגה הערבית לסוריה.

==ביוגרפיה==
דה מיסטורה נולד בשוודיה, בן לאם שוודית ולאב איטלקי. משפחת האב נמלטה מדלמטיה בשלהי מלחמת העולם השנייה.

ב-1971 החל דה מיסטורה לעבוד בשירות ארגון האו"ם. בתחילת דרכו שם היה עד למותו של ילד שנורה על ידי צלף בקפריסין המחולקת. חוויה טראומטית זו הניעה אותו לדבריו להקדיש את חייו לניסיון להביא לסיום קונפליקטים בדרכי שלום.

עד 1987 עבד דה מיסטורה בארגון האו"ם למזון וחקלאות ומילא שליחויות הומניטריות ביוגוסלביה, סודאן, צ'אד, אתיופיה, וייטנאם ולאוס. בהמשך היה מנהל הפעולות של ארגון המזון והחקלאות. מ-1988 עד 1991 שימש בתפקיד בכיר במשרד התיאום של האו"ם באפגניסטן. בהמשך שימש כמנהל אגף יחסי הציבור של ארגון יוניצף ושימש כנציג הארגון בסומליה. ב-1997 שימש תקופה קצרה כמתאם ההומניטרי של האו"ם בעיראק. ב-1999 שימש כיועץ מיוחד לנציב האו"ם לפליטים בקוסובו. לאחר מכן ניהל את פעולות האו"ם באזור מיטרוביצה בקוסובו. לאחר מכן שימש עד 2001 כמנהל מרכז המידע של האו"ם ברומא.

מ-2001 עד 2004 שימש כשליח מיוחד מטעם מזכ"ל האו"ם בדרום לבנון, שם ניהל בהצלחה מבצע לפינוי מוקשים. לאחר מכן שימש כסגן השליח המיוחד של מזכ"ל האו"ם בעיראק וב-2007 מונה לשליח המיוחד בעיראק (לאחר שניהל את מכללת המטה של האו"ם בטורינו שבאיטליה) וכיהן בתפקיד עד 2009. אחר כך מונה לסגן מנהל קשרי החוץ של תוכנית המזון של האו"ם. ב-2010 מונה לשליחו המיוחד של מזכ"ל האו"ם באפגניסטן ולראש משלחת הסיוע של האו"ם במדינה.

ב-2011 מונה דה מיסטורה לתת-שר החוץ של איטליה בממשלתו של מריו מונטי. במסגרת זאת הופקד ב-2012 על יישוב סכסוך שפרץ בין איטליה לבין הודו, לאחר ששני חיילים איטלקים שהוצבו על סיפון אוניית סוחר איטלקית במשימה נגד פיראטים ירו למוות בשני דייגים הודים בקרבת חופי הודו.

במאי 2014 מונה ליושב-ראש חבר הנאמנים של המכון האירופי לשלום בבריסל. סמוך לאחר מכן, ביולי 2014, מינה אותו מזכ"ל האו"ם באן קי-מון לשליח מיוחד מטעמו ומטעם הליגה הערבית בסוריה, בניסיון להביא לסיום מלחמת האזרחים שם.

דה מיסטורה הוא בעל אזרחות איטלקית ושוודית, ותואר מרקיז. הוא נשוי, ואב לשתי בנות. הוא דובר שבע שפות: איטלקית, שוודית, אנגלית, צרפתית, גרמנית, ספרדית וערבית.

בספטמבר 2021 הסכימה מרוקו למינויו של סטפן דה מיסטורה, שליח אישי של האו"ם לסהרה המערבית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.un.org/apps/news/story.asp?NewsID=48244#.U-cf4aNhvq4/ ההודעה על מינוי דה מיסטורה לשליחו המיוחד של מזכ"ל האו"ם בסוריה], באתר החדשות של האו"ם

קטגוריה:דיפלומטים
קטגוריה:בוגרי ספיינצה – אוניברסיטת רומא
קטגוריה:פוליטיקאים איטלקים
קטגוריה:האומות המאוחדות: אישים
קטגוריה:מלחמת עיראק
קטגוריה:מלחמת אפגניסטן (2001–2021): אישים
קטגוריה:מלחמת האזרחים בסוריה: אישים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1947
גשר אדם (הודו)

גשר אדם במבט מלמעלה
גשר אדם (בטמילית: ஆதாம் பாலம்; בתעתיק לטיני: āthām pālam; נקרא גם: גשר ראמה או סטובנדה; בטמילית: இராமர் பாலம்; בתעתיק לטיני: irāmar pālam; בסנסקריט: रामसेतु) הוא ארכיפלג שנוצר משרטונים. הגשר נפרש בין הודו לסרי לנקה ומפריד בין מפרץ מנאר למצר פלק. אורך הגשר 48 קילומטרים.

== גאוגרפיה ==
גשר אדם מורכב משרשרת של שרטונים ומשתרע על 30 קילומטרים בין דרום מזרח הודו וצפון מערב סרי לנקה, באוקיינוס ההודי. ליתר דיוק, הארכיפלג מחבר בין האי ההודי פמבן מול חוף קורומנדל לאי הסרי לנקי של מנאר. הארכיפלג מחולק בין הודו וסרי לנקה, בין מחוז ראמנטאפורם של מדינת טמיל נאדו ומחוז מנאר של פרובינציית הצפון של סרי לנקה (בהתאמה).

גשר אדם מפריד בין מפרץ מנאר בדרום למצר פלק בַצפון, והשרטונים בו מונעים מהסירות בעלות שׁוֹקַע לעבור. עומק המים אינו עולה על 1.2 מטרים בזמן הגאות, למעט שלושה ערוצים הקשים למעבר.

== היסטוריה ==
הגשרים (משמאל) וגשר מסילת ברזל (מימין) המחברים את ה[[אי ההודי של פמבן ליבשת. גשר המסילה נבנה בשנת 1914]]
על פי עדויות גאולוגיות וטקסטים עתיקים, סופה גדולה שהתרחשה בשנת 1480 הרסה את גשר אדם שהיה מצר יבשה וכך נוצרו האיים של השרטונים השונים. בראמאיאנה השרטון, הנקרא גשר ראמאינה, נבנה על ידי ראמה שרצה לכבוש את האי לנקה בו הוחזקה אשתו סיטה על ידי המלך-שד ראוואנה.

עם כיבוש הראג' הבריטי וסרי לנקה על ידי האימפריה הבריטית, התבצעו עבודות בנייה בגשר אדם בראשית שנת 1838 ובתחילת המאה ה-20 על מנת לשפר את הניווט בין השרטונים ובמטרה ליצור חיבור יבשתי קבוע בין סרי לנקה לבין היבשת. חברת הרכבות רכבות דרום הודו ניסתה לבנות מסילת רכבת על ידי גשר, אך הדבר לא התממש. לעומת זאת, מסילת הברזל של הינדו-ציילן אקספרס פעלה עד לשנת 1965. מסילת רכבת זו קישרה בין שאנגחאי לקולומבו כשבאחד החלקים הייתה מעבורת בין הקצה המזרחי של האי ההודי פמבן והקצה המערבי של האי הסרי לנקי של מאנר.

בשנת 2001, הממשלה ההודית אישרה את פרויקט Sethusamudram על מנת ליצור תעלה שתשמש לספינות וסירות וכך להימנע מלהקיף את סרי לנקה ולחסוך הפלגה של 400 קילומטרים. פרויקט זה דומה לזה שהוצע בפעם הראשונה על ידי המפקד א.ד. טיילור של המארינס ההודי בשנת 1860.

== ראו גם ==
* מצר פלק
* שרטון

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lametayel.co.il/השפיצים+של+הודו#2 האגדה על היווצרות גשר אדם], באתר למטייל

קטגוריה:אסיה: ארכיפלגים
קטגוריה:האוקיינוס ההודי
קטגוריה:טמיל נאדו
קטגוריה:הודו: גאוגרפיה
קטגוריה:סרי לנקה: גאוגרפיה
ישיבה דפלטבוש

ישיבה דפלטבוש (באנגלית: Yeshivah of Flatbush) הוא מוסד חינוכי יהודי דתי הממוקם בברוקלין ואשר מקיף מסגרות חינוך מגילאי גן ילדים ועד סוף תיכון. המוסד משויך רעיונית לזרם האורתודוקסיה המודרנית של ארצות הברית. 
מבנה בית הספר היסודי

==היסטוריה==
המוסד הוקם בשנת 1927 על ידי ד"ר יואל ברוורמן ואחרים. בתחילה היה המוסד מבוסס על כיתות לגילאים הנמוכים ולחטיבת הביניים, וב-1950 נוסד בית הספר התיכון, אשר עבר בהמשך לבניין נפרד ברחוב אחר.

המוסד משלב לימודי יהדות בשילוב עם לימודי חול, לתלמידים ותלמידות ביחד. 

בעבר היו רוב תלמידי המוסד בנים למשפחות מהגרים מארצות אירופה. בשנים האחרונות, עם המעבר של חלק גדול מהאוכלוסייה המבוססת לפרברי ניו יורק, ופתיחת מוסדות דומים נוספים, נמנים רוב תלמידי המוסד עם בני עדות המזרח, בעיקר מקהילות יוצאי סוריה ואיראן שהתיישבו בברוקלין.

==עקרונות==
המוסד מציין במטרותיו שני עקרונות: "אם אין קמח אין תורה" ו"חתירה להצטיינות" (“The Standard of Excellence"). 

אחד מעקרונות המוסד הוא "עברית בעברית" שבו נמסרים כל שיעורי היהדות העוסקים בטקסטים עבריים (תנ"ך, תלמוד), בשפה העברית. עיקרון זה מנחיל שליטה בשפה העברית לבוגרי המוסד. עקב זאת לימדו ומלמדים במוסד מורים ישראלים רבים, ובהם אפרים שך, יוסף שפירא, טובה קלמן ואחרים. ד"ר דוד אליאך (נכדו של ר' שלמה יוסף אליאך) יליד ירושלים, שימש כמנהל המוסד במשך 43 שנים.

==ראו גם==
* רשימה של בוגרי הישיבה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

דפלטבוש
דפלטבוש
קטגוריה:בתי ספר יהודיים בתפוצות
דפלטבוש
אלכסנדרה לוקש

אלכסנדרה לוּקָש (נולדה ב-27 בפברואר 1987) היא קריינית, מנחת טלוויזיה וכתבת ישראלית ילידת-מולדובה הסובייטית.

== ביוגרפיה ==

לוקש נולדה בקישינב שבמולדובה הסובייטית שבברית המועצות שלעבר, אם כ בהיותה בת שלוש, בשנת 1990, משפחתה עלתה עמה לישראל. התחנכה בבית ספר תיכון מקיף ג' שבאשדוד. 

שירתה בגלי צה"ל כקריינית חדשות וכן כשדרנית בגלגלצ.

ב-2013 החלה להגיש את הפינה "בלוגוס" של אתר ynet (מבית "קבוצת ידיעות אחרונות"). ב-2014 החלה לשמש גם ככתבת שטח במגזין האוכל של ynet, וב-2015 החלה להגיש את הפינה הכלכלית "כסף עולמי".

בשנים 2014–2015 הגישה את תוכנית האקטואליה "בשמונה" של ערוץ 20.

== חיים אישיים ==
לוקש היא בוגרת האוניברסיטה העברית מהתוכנית המשולבת: פילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה (פכ"מ).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:סגל ynet
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראליות ילידות מולדובה
קטגוריה:ישראלים ילידי מולדובה
קטגוריה:בוגרי מקיף ג' אשדוד
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מגישי פודקאסטים ישראלים
קטגוריה:מגישות פודקאסטים ישראליות
קטגוריה:בוגרות מקיף ג' אשדוד
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1987
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
לאוקדיה ירומירסקה

לאוקדיה ירומירסקה (בפולנית: Leokadia Jaromirska; 1907 – 1979), הייתה מתנגדת לנאצים וחסידת אומות העולם מפולין.

==פעילותה בתקופת השואה==
לאוקדיה ירומירסקה התגוררה בביאלולקה (Bialoleka), פרבר של העיר ורשה. לא היו לה ילדים ובעלה נאסר ב-1940 כאסיר פוליטי.

באחד הבקרים באוקטובר 1942, בדרכה לעבודתה, שמעה בכי, והבחינה בילדה ובתינוקת בת 8 חודשים שננטשו ליד גדר של מנזר. שנים רבות אחר כך סיפרה כיצד היא וחברתה אספו את הילדות. האישה השנייה לקחה את הילדה אל ביתה ולאוקדיה אספה את התינוקת. בסיום יום העבודה מיהרה אל ביתה של האישה וגילתה שזו נבהלה ולקחה את הילדה אל תחנת המשטרה. לאוקדיה אימצה את התינוקת וקראה לה בשם בוגומיליה (מתנת האל) או בשם החיבה - "בוגושיה". בקושי רב הצליחה למצוא דרך לפרנס את התינוקת ואת עצמה, ואפילו לשלוח חבילות לבעלה שהיה כלוא כל אותה העת באושוויץ.

כאשר הרוסים התקרבו, נאלצה להתפנות מביתה ונדדה עם הילדה ממקום למקום בחיפוש אחר מזון ומקום לינה. למרות התנאים הקשים, טיפלה ירומירסקה בילדה במסירות לאורך כל המלחמה, הגנה עליה והעניקה לה חום ואהבה.

==לאחר השואה==
בתום המלחמה חזר בולק, בעלה של ירומירסקה, מאושוויץ תשוש וחלש. הזוג חזר לחיות בביאלולקה בבית הרוס וניסה לשוב למסלול של חיים תקינים עם הילדה.

אבי התינוקת, גניוק (גרשון) יוניש, שרד את המלחמה והמחנות. אשתו נרצחה בשואה. הוא חזר לפולין בחיפוש אחר בתו התינוקת אותה השאירו הוא ואשתו ליד מנזר בתקווה שתינצל. יוניש הגיע לביתה של ירומירסקה לקחת את בתו חזרה. הוא זיהה את הילדה בזכות כתם לידה שהיה לה.

למרות תחנוניה של לאוקדיה שישאיר את הילדה אצלה, נאלצה בצער רב להשיבה לאביה.

בוגושיה ששמה האמיתי היה שפרה יוניש עלתה לארץ יחד עם אביה. לימים הפכה לחברה בקיבוץ שער הגולן, נישאה ליורם קוצר, ולבני הזוג נולדו 3 ילדים. 11 שנים לאחר פרידתן בפולין, החלה שפרה לכתוב מכתבים ללאוקידה. מכיוון שמעולם לא למדה קרוא וכתוב בפולנית, נעזרה בחבר קיבוץ שהיה דובר השפה. יורם בעלה של שפרה היה זה שעודד את הקשר וכתב ללאוקידה בקשה למלא את המידע החסר בזיכרונות הילדות של אשתו. בזכות התיווך של הבעל סיפרה לאוקדיה את סיפור התקופה שעברו שתיהן ביחד במלחמה.

בנובמבר 1968 הוכרה ירומירסקה על ידי מוסד יד ושם בתור חסידת אומות העולם.

יורם הזמין את ירומירסקה לבקר אותם בישראל, הם לא זכו להיפגש: לפני שהגיעה ירומירסקה לישראל ב-1969, נהרג יורם בנובמבר 1967 בעת שירות המילואים. לאוקדיה הגיעה לישראל ונשארה במשך שישה שבועות עם שפרה ומשפחתה. השתיים נטעו עץ לכבוד לאוקדיה בשדרת חסידי אומות העולם ביד ושם.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.yadvashem.org/yv/he/righteous/stories/jaromirska.asp לאוקדיה ירומירסקה - דף חסידת אומות העולם אתר "יד ושם"]
* [https://www.youtube.com/watch?v=7FeSAjODprc מכתבים מלאוקדיה]" סיפורה של שפרה עברי - סרטון

==הערות שוליים==

קטגוריה:פולניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: פולין
קטגוריה:ילידות 1907
קטגוריה:נפטרות ב-1979
אסטורה מאייר

ד"ר אסטורה מאייר (באיטלקית: Astorre Mayer; 12 במרץ 1906 – 23 באוגוסט 1977) היה מהנדס, תעשיין ונדבן יהודי-איטלקי שכיהן כקונסול כבוד של מדינת ישראל במילאנו בשנותיה הראשונות של מדינת ישראל. במשרדיו במרכז העיר היו משרדי הקונסוליה הישראלית שבמילאנו.

==פעילות תעשייתית==
מפעל ויטה מאייר הנטוש בקאירטה
שלט רחוב אסטורה (על שם אסטורה מאייר) ב[[נווה יעקב בירושלים]]
נולד לסאלי מאייר, פעיל ציוני איטלקי ולמטילדה ויטה, בתו של אסטורה ויטה שהיה תעשיין בולט בצפון איטליה. למד הנדסת מכונות במילאנו והשתלב בעבודה בחברת תעשיית הנייר המשפחתית בקאירטה שבין מילאנו ווארזה שנקראה ויטה-מאייר . ב-1953, לאחר מות אביו, עבר לנהל את החברה ששגשגה בשנות ה-50 וה-60, פעלה בשישה אתרים, והעסיקה כ-2,500 עובדים. ב-1966 הוענק לו על ידי נשיא איטליה עיטור "אביר מסדר העבודה" . בשנות ה-70 נקלעה החברה באיטליה לקשיים וב-1977, בסמוך לפטירתו של מאייר, הגיעה לפשיטת רגל ומפעליה נסגרו.

==פעילות יהודית וציונית==
ב-1950 מונה מאייר לקונסול כבוד של ישראל בצפון איטליה. הוא פעל רבות למען ענייני ישראל באיטליה; גם בצורה גלויה, בתמיכה במשלחת ארכאולוגית איטלקית לחפירות בקיסריה (בראשות אנטוניו פרובה ), ובהקמת אגודת ידידי האוניברסיטה העברית, וגם ביצירת קשרים עם האישים המשפיעים ביותר באיטליה. סרג'יו יצחק מינרבי טען כי מאייר קשר קשרים עם הקרדינל של ונציה, ג'וזפה רונקלי, בטרם זה הפך לאפיפיור יוחנן ה-23 וקשרי ידידות עם הקרדינל ג'ובאני מונטיני, שהפך ב-1963 לאפיפיור פאולוס השישי.

בשנת 1953 יזם מאייר את הקמת מפעלי נייר חדרה והיה שותף בחברה. הוא נמנה עם המייסדים של החברה לישראל אשר הוקמה בשנת 1968, בעקבות הוועידה הכלכלית הראשונה שהתקיימה בירושלים. יחד עמו היו משקיעים מוכרים כמו: בנו גיטר, ויקטור קרטר, הברון אדמונד דה רוטשילד, סר זיגמונד ורבורג ושאול אייזנברג. בשנות ה-60 שימש כיושב ראש הכינוס של הקהילות באירופה לשירותי יהדות ( Standing Conference on European Jewish Community Services) שפעל בעזרת תרומות של הג'וינט והמגבית היהודית להקמה מחודשת של מוסדות יהודיים שנהרסו במלחמת העולם השנייה, כגון בתי ספר, בתי כנסת, בתי אבות ומרכזים קהילתיים. פעולתו העיקרית כנשיא הקהילה היהודית במילאנו, הייתה הקמת בית ספר יהודי חדש וגדול בחלקה המערבי של העיר (אבן הפינה הונחה ב-via Sally Mayer ב-1960), ולאחריו מוסדות יהודים נוספים, שהפכו את האזור למרכז יהודי.

מאייר נודע בישראל כנדבן שקידם בעיקר נושאי תרבות ואמנות.

==הנצחה==
מאייר נפטר ב-23 באוגוסט 1977 בביתו במילאנו, כתוצאה מהתקף לב. בשנת 1980 נקרא על שמו רחוב בירושלים בשכונת נווה יעקב.

==קישורים חיצוניים==
* [https://docplayer.it/15577446-Per-ricostruire-e-ricostruirsi.html "Per ricostruire e ricostruirsi. Astorre Mayer e la rinascita ebraica tra Italia e Israele"] 
* [https://www.mosaico-cem.it/vita-ebraica/personaggi-e-storie-vita-ebraica/astorre-mayer-il-coraggio-di-ricostruire-3 Astorre Mayer, il coraggio di ricostruire], באתר הקהילה היהודית במילאנו, 2 באפריל 2007 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים איטלקים
קטגוריה:תעשיינים יהודים
קטגוריה:תעשיינים איטלקים
קטגוריה:פעילים ציונים באיטליה
קטגוריה:קונסולים של כבוד מטעם מדינת ישראל
שוויון פרסבל

שוויון פרסבל הוא זהות מתמטית אשר מקשרת בין מקדמי טור פורייה לבין הפונקציה היוצרת אותם. שוויון זה, אשר נכתב על ידי מארק אנטואן פרסבל, משמש ככלי חשוב באנליזה הרמונית. בהנדסה, בתחומי התקשורת ועיבוד האותות מייחסים לשוויון את הקשר בין שימור האנרגיה של האות במרחב התדר למרחב הזמן.

== הגדרה מתמטית ==
כל פונקציה מחזורית בקטע <math>[ -\pi , \pi ]</math> אשר מקיימת תנאים מסוימים (תנאי דיריכלה), ניתנת לייצוג כטור פונקציות אינסופי של "הפונקציות ההרמוניות" היסודיות באופן הבא:
: <math>f(x) = \sum_{n \in \mathbb{Z}} c_n e^{i n x} = \sum_{n = - \infty}^{+\infty} c_n e^{i n x} </math>

הזהות מציגה את הקשר בין הנורמה של הפונקציה למקדמי טור פורייה שלה באופן הבא: סכום ריבועי הערכים המוחלטים של מקדמי טור פורייה של הפונקציה (בצד שמאל) שווה לאינטגרל (המנורמל) על הפונקציה היוצרת בערך מוחלט בריבוע (בצד ימין). בנוסחה:
:<math>\sum_{n=-\infty}^\infty |c_n|^2 = \frac{1}{2\pi}\int_{-\pi}^\pi |f(x)|^2 \, dx</math>
כאשר <math>c_n</math> הוא מקדם טור פורייה (המרוכב) של הפונקציה <math>f</math> ונתון על ידי
: <math>c_n = \frac{1}{2\pi}\int_{-\pi}^{\pi} f(x) \mathrm{e}^{-inx} \, dx</math>

זהות זו היא מקרה פרטי של שוויון פלנשרל וניתן להוכיחה באמצעות אורתוגונליות.

תנאים מספיקים לקיום השוויון, כלומר סוג של תנאי דיריכלה:
# הנגזרת החד צדדית של הפונקציה, הימנית והשמאלית, קיימת בכל נקודה. בנוסף, קיימת נגזרת שמאלית בנקודת סוף המחזור ונגזרת ימנית בתחילת המחזור.
# הפונקציה רציפה בכל נקודה.
# ובנוסף ערך הפונקציה בתחילת המחזור שווה לערכה בסוף המחזור (כלומר רציפות על פני המחזורים).

== הגדרה הנדסית==
האנרגיה של האות במרחב הזמן נשמרת וזהה גם בהצגה של האות העובר התמרת פורייה למרחב התדר <math>f</math>:
:<math display="block">E=\int_{-\infty}^{+\infty} |x(t)|^2~\mathrm dt =\int_{-\infty}^{+\infty} |X(f)|^2~\mathrm df</math>
כאשר בצד שמאל האות במרחב הזמן ובצד ימין האות עובר התמרת פורייה ובמרחב התדר. בהצגה של האות במרחב התדר כתלות בתדירות הזוויתית <math>\omega</math> להוסיף נרמול בגורם של <math>2\pi</math>.

:<math display="block">E=\int_{-\infty}^{+\infty} |x(t)|^2~\mathrm dt = \frac{1}{2\pi}\int_{-\infty}^{+\infty} |X(\omega)|^2~\mathrm d\omega</math>

== צורות כתיבה נוספות ==
# שוויון פרסבל המוכלל: <math>\frac{a_0^2}{2} + \sum_{n=1}^\infty \left( a_n^2 + b_n^2 \right) = \frac{1}{\pi} \int_{-\pi}^\pi f(x)^2 dx</math> כאשר a<sub>0,</sub> a<sub>n</sub> ו־b<sub>n</sub> הם מקדמי טור פורייה של הפונקציה <math>f</math>.
# עבור מערכת אורתונורמלית שלמה <math>\left\{u_i\right\}_{i\in n}</math> במרחב הילברט <math>H</math>, אם <math>x\isin H</math> איבר כלשהו, אז ניתן להציג את <math>x, y</math> כך: <math>x=\sum_{i\in n}\langle x,u_i\rangle u_i</math>. ומתקיימות שתי הזהויות הבאות:
# שוויון פרסבל עם מכפלה פנימית: <math>\sum_{i\in n}\left|\langle x,u_i\rangle\right|^2=\|x\|^2</math>.
# שוויון פרסבל המוכלל עם מכפלה פנימית: <math>\sum_{i\in n}\langle x,u_i\rangle\overline{\langle y,u_i\rangle}=\langle x,y\rangle</math>.

== ראו גם ==
* טור פורייה
* התמרת פורייה הרציפה
* מכפלה פנימית
* מערכת אורתונורמלית שלמה

==לקריאה נוספת==
* סמי זעפרני, אלן פנקוס, טורי פוריה והתמרות אינטגרליות, 1997, הוצאת הטכניון.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אנליזה הרמונית
קטגוריה:אנליזה פונקציונלית
קטגוריה:זהויות במתמטיקה
נימה (ירח)

נימה הוא ירחו של כוכב הלכת צדק. נימה התגלה בשנת 2003 על ידי קבוצה של אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי שהודרכו על ידי האסטרונומים סקוט שפרד וקוטלג בשם S/2003 J 21. את שמו, נימה, קיבל במרץ 2005 על שם מנמוסינה, אלת הזיכרון, שהייתה אימן של המוזות.

רדיוס מסלולו של נימה סביב צדק הוא 21,427,000 ק"מ ומשך זמן הקפתו סביב צדק הוא 640.769 ימים. קוטרו של נימה הוא 2 קילומטרים ומהירות הקפתו סביב צדק היא 2.43 ק"מ לשנייה.

נימה משתייך לקבוצת הירחים אננקה אליה שייכים ירחים המקיפים את צדק במרחק של 19.3 עד 22.7 מיליון קילומטר. שמה ניתן לה על שם הירח אננקה שהוא גדול מבין ירחי הקבוצה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ירחי צדק
אורז שחור

אורז שחור, המכונה גם אורז סגול או אורז אסור, הוא סוג אורז בעל ערך תזונתי גבוה ועשיר בברזל וסיבים. הוא מתאפיין בקליפה שחורה או כהה ובטעם עשיר ומעט מתוק המזכיר טעם אגוזים ולחם חם. מקורו של אורז זה נעוץ בעיקר באסיה, והוא נחשב למעדן במטבחים מסורתיים רבים, במיוחד בסין ובתאילנד. לאורז השחור יתרונות תזונתיים רבים, הודות לעושרו בפיגמנטים אנתוציאנינים מה שנותן לו את צבעו הסגול כהה והופך אותו למקור עשיר של אנטי-אוקסידנטים. בנוסף, הוא מכיל סיבים תזונתיים, ויטמינים ומינרלים נוספים מלבד ברזל, וכמו רוב סוגי האורז מכיל מספר חומצות אמינו.

בהיסטוריה, האורז התגלה בסין ונחשב למאכל שמור לקיסר סין ולמשפחת המלוכה בלבד ונאסר לנתיניו, ולכן זכה לכינוי אורז אסור. זה היה בשל האמונה שהוא מציע יתרונות בריאותיים ואריכות חיים. בימינו, אורז שחור זמין ברחבי העולם והוא נפוץ במטבחים מודרניים ובמסעדות גורמה, כאשר הוא מוגש כמנה עיקרית, תוספת או חלק ממנות קינוח.

אורז זה מיוצר גם בצפון איטליה שם נקרא "Riso Venere".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אורז
קטגוריה:המטבח הסיני
פונקציה ממעלה שלישית

פונקציה ממעלה שלישית היא פונקציה ממשית (בדרך כלל), המתוארת על ידי משוואה מהצורה <math>\ y = f(x)</math>, כאשר <math>f</math> הוא פולינום ממעלה שלישית;דהיינו: 

<center></center>

נקודות הקיצון של הגרף נמצאות בפתרונות של המשוואה (התאפסות נגזרת הפונקציה): <math>\ f'(x) = 3ax^2+2bx+c = 0</math>. לכן, יש נקודות קיצון אם ורק אם <math>\ b^2 > 3ac</math>. לגרף יש נקודת פיתול אחת, בנקודה <math>\ x = -\frac{b}{3a}</math>; נקודות הקיצון, אם הן קיימות, נמצאות במרחק שווה משני צידיה של נקודת הפיתול. גם העקמומיות של הגרף שווה בשתי נקודות הקיצון, וערכה <math>\ 2\sqrt{b^2 - 3ac}</math>. את נקודות החיתוך עם ציר ה-x אפשר למצוא על ידי פתרון משוואה ממעלה שלישית: <math>\ f(x) = 0</math>.

צורתו הסכימטית של גרף הפונקציה תלויה בשני גורמים: הסימן של המקדם המוביל <math>a</math>, וקיומן או היעדרן של נקודות קיצון. על ידי החלפת משתנים ליניארית של <math>x</math> ושל <math>y</math> (כלומר הצבת ביטוי מהצורה <math>\ Ax + B</math> במקום <math>x</math> וביטוי מהצורה <math>\ Cy + D</math> במקום <math>y</math>), אפשר להביא (מעל הממשיים) כל פונקציה ממעלה שלישית לאחת הצורות <math>y=x^3+x</math> (אין נקודות קיצון), <math>y=x^3-x</math> (שתי נקודות קיצון) ו־<math>y=x^3</math> (נקודת קיצון אחת, המתלכדת עם נקודת הפיתול).

== ראו גם ==
* משוואה ממעלה שלישית
* עקום אליפטי (מתקבל מן המשוואה: <math>\ f^2(x) = a x^3+bx^2+cx+d</math>; כלומר, השורש של פונקציה ממעלה שלישית)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פונקציות ממשיות ומרוכבות
התמרת הילברט

במתמטיקה ובעיבוד אותות, התמרת הילברט היא אופרטור ליניארי, שלוקח פונקציה <math> u(t)</math>, ומייצר פונקציה <math>H{(u)(t)}</math>, עם אותו התחום. 

בשונה מהתמרות אחרות כדוגמת התמרת Z, התמרת פורייה, אשר מעבירות פונקציות בין מרחבים, התמרת הילברט לוקחת פונקציה במרחב הזמן, ומשאירה אותה במרחב הזמן, כאשר במרחב התדר הפונקציה החדשה מוסטת בפאזה של <math> 90^\circ</math>. 

התמרת הילברט קרויה על שם דויד הילברט, שהיה הראשון אשר הציג את האופרטור לפתרון המקרה המיוחד של בעיית רימן-הילברט עבור פונקציה הולומורפית.

== מבוא ==
באדום-התמרת הילברט של גל מרובע (בכחול)
התמרת הילברט של פונקציה <math>u(t)</math> היא קונבולוציה של הפונקציה <math>u(t)</math> עם הפונקציה <math>h(t)=1/(\pi t)</math>.

ההתמרה מחושבת בצורה הבאה: 
:
<math>\widehat{u}(t)=H(u)(t) = \operatorname \int_{-\infty}^\infty u(\tau) h(t-\tau)\, d\tau = \frac{1}{\pi} \ \operatorname \int_{-\infty}^\infty \frac{u(\tau)}{t-\tau}\, d\tau</math>

כאשר מבצעים התמרת הילברט פעמיים ברצף לפונקציה <math>u</math>, התוצאה היא <math>u</math> שלילית:
: <math>H(H(u))(t) = -u(t)</math>
: מכאן התמרת הילברט ההפוכה היא: <math>H^{-1} = -H</math>
: במישור התדר, התמרת הילברט היא: <math>H(f)=-j\cdot sign(f)</math>, כאשר <math>sign(f)</math> היא פוקנציית הסימן.
: מכאן ניתן לראות ש-<math>|H(f)|=1</math>, כלומר התמרת הילברט משנה רק את הפאזה של האות, היא מסובבת את הפאזה של רכיבי התדר החיוביים ב-<math>-90^\circ</math> ואת הפאזה של רכיבי התדר השליליים ב-<math>90^\circ</math>.
: לכן האות במישור התדר לאחר התמרת הילברט הוא: <math>\widehat{U}(f)=H(f)U(f)=-j\cdot sign(f)\cdot U(f)</math>, כאשר <math>U(f)</math> ו-<math>\widehat{U}(f)</math> הן ההתמרות פורייה של <math>u(t)</math> ו-<math>\widehat{u}(t)</math> בהתאמה.
== סימון ==
בעיבוד אותות, התמרת הילברט של <math> u(t)</math> מסומנת ע"י: <math>\widehat u(t)</math>. במתמטיקה, הסימון הנפוץ הוא <math>\tilde{u}(t)</math>.

== טבלת התמרות הילברט ==
{| class="wikitable"
|-
! האות<br> <math>u(t)\,</math> !! התמרת הילברט<br> <math>H(u)(t)</math>
|-
| align="center" | <math>\sin(t)</math> || align="center"| <math>-\cos(t)</math>
|-
| align="center" | <math>\cos(t)</math> || align="center"| <math>\sin(t)\,</math>
|-
| align="center"| <math> \exp \left( i t \right) </math> || align="center"| <math> - i \exp \left( i t \right) </math>
|-
| align="center"| <math> \exp \left( -i t \right) </math> || align="center"| <math> i \exp \left( -i t \right) </math>
|-
| align="center"| <math>1 \over t^2 + 1</math> || align="center"| <math>t \over t^2 + 1</math>
|-
| align="center"| <math>e^{-t^2}</math>|| align="center"| <math> 2\pi^{-1/2}F(t) </math> 
|-
| align="center"| פונקציית Sinc <br /> <math>\sin(t) \over t</math>|| align="center"| <math> 1 - \cos(t)\over t</math>
|-
| align="center"| <strong>פונקציית המלבן</strong> <br /> <math> \sqcap(t)</math>|| align="center"| <math>{1 \over \pi} \log \left | {t + {1 \over 2} \over t - {1 \over 2}} \right |</math>
|-
| align="center"| פונקציית דלתא של דיראק <br /><math>\delta(t) \, </math> || align="center"| <math> {1 \over \pi t}</math>
|}

== ראו גם ==
* התמרת פורייה
* התמרת Z
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:עיבוד אותות
קטגוריה:תורת הפוטנציאל
קטגוריה:דויד הילברט
חתלתול אקוסטי

חתלתול אקוסטי היה מיזם של ה-CIA האמריקני בשנות ה-60 של המאה ה-20, שבמסגרתו הוצע להשתמש בחתול כאמצעי ריגול.

בהליך שארך כשעה, וטרינר מנתח שתל מיקרופון בתעלת אוזנו של חתול, משדר רדיו קטן בבסיס גולגולתו וחוט חשמל דק אל תוך פרוותו סמוך לעמוד השדרה. ניתוח זה איפשר לחתול להקליט את סביבתו ולשדר באופן שאינו מחשיד. ויקטור מרצ'טי, סוכן CIA לשעבר, אמר שעלות פרויקט "החתלתול האקוסטי" הייתה כעשרים מיליון דולר.

המשימה הראשונה במסגרת הפרויקט, הייתה לצותת לשני אנשים בחצר מחוץ לשגרירות רוסיה בשדרת וויסקונסין שבוושינגטון. החתול שוחרר בקרבת מקום, אך כמעט מיד נדרס למוות על ידי מונית. גרסה שונה של האירועים מסר בשנת 2013 רוברט וואלאס, סוכן לשעבר של אגף הטכנולוגיה ב-CIA, שאמר שעקב קשיים באימון החתול הוחלט לבטל את הפרויקט, וכי "הציוד הוצא מגופו של החתול, החתול נתפר מחדש, וחי חיים ארוכים ושמחים אחר כך". זמן קצר לאחר מכן הפרויקט הוחשב ככישלון והוצהר כבזבוז מוחלט.

פרויקט החתלתול האקוסטי בוטל בשנת 1967. המידע עליו נחשף ב-2001, כאשר הותרו לפרסום חלק מן המסמכים של ה-CIA. במזכר סיכום (שחלקים ממנו צונזרו) נכתב שחוקרי ה-CIA האמינו שהם יכלו לאמן חתולים לנוע במרחקים קצרים, אבל ש"גורמי האווירה והבטיחות שבשימוש טכניקה זו במצבים מציאותיים הכריחו אותנו להגיע למסקנה שלמען המטרה (נמחק) שלנו, זה לא יהיה מעשי".

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מבצעי ה-CIA
קטגוריה:בעלי חיים בשירות צבאי ומשטרתי
אקוסטי
הרמיפה

הרמיפה (ידוע גם בשם Jupiter XXX, S/2001 J 3) הוא אחד מירחי כוכב הלכת צדק. הרמיפה התגלה בשנת 2001 על ידי קבוצת אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי ובינם יאן קלנה בהדרכת סקוט שפרד ודייוויד ג'וויט וקוטלג בשם S/2001 J 3. נקרא על שם הרמיפה, שהייתה אהובתו של זאוס על פי המיתולוגיה היוונית. 

רדיוס מסלולו של הרמיפה סביב צדק הוא 21,131,000 ק"מ ומשך זמן הקפתו סביב צדק הוא 633.9 ימים. קוטרו של הרמיפה הוא 4 קילומטרים ומהירותו במסלולו סביב צדק היא 2.42 ק"מ לשנייה.

הרמיפה משתייך לקבוצת הירחים אננקה, לה שייכים ירחים המקיפים את צדק במרחק של 19.3 עד 22.7 מיליון ק"מ. (שמה של קבוצת הירחים ניתן לה על שם הירח אננקה שהוא הגדול מבין ירחי הקבוצה).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירחי צדק
רן מידן

רן מידן (נולד ב-1970) הוא מנהל ישראלי שבעברו כיהן כנשיא וכמנכ"ל חברת נטפים. כיום מנהל את הפעילות של קרן הפרייבט אקוויטי פרמירה (Permira) בישראל, שנמנית בין קרנות ההשקעה הגדולות בעולם.
זוכה פרס התעשייה לשנת 2018 מטעם התאחדות התעשיינים בישראל. בעבר כיהן כמנכ"ל אזור אסיה פסיפיק בחברת אדמה פתרונות לחקלאות.

==ביוגרפיה==
מידן נולד בגבעתיים לאילנה מידן, מורה, ולבני מידן, תא"ל בצה"ל. בנערותו היה חניך, מדריך ורשג"ד בצופים<ref></ref>. הוא שירת כקצין ביחידה 8200 של חיל המודיעין. למידן תואר ראשון בהצטיינות בחשבונאות וכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במנהל עסקים (MBA) עם התמחות במימון, אף הוא מאוניברסיטת בר-אילן. מידן מתגורר בשוהם עם רעייתו לילך ושלושת בניהם.

==קריירה==
מידן החל את דרכו המקצועית בפירמת רואי החשבון סומך-חייקין (KPMG). בשנת 1998 הצטרף לקונצרן "כור תעשיות", וכיהן במספר תפקידי ניהול בכירים, לרבות סמנכ"ל כספים וסגן נשיא. בשנת 2006 הצטרף לחברת אדמה פתרונות לחקלאות (לשעבר מכתשים אגן תעשיות), ושימש כסמנכ"ל הכספים של החברה. בתפקידו האחרון בחברה מונה מידן למנכ"ל אזור אסיה פסיפיק, אפריקה והמזרח התיכון ולצורך כך עבר להתגורר בסינגפור. במאי 2014 החליף מידן את יגאל אייזנברג בתפקיד נשיא ומנכ"ל חברת נטפים.
במהלך כהונתו בנטפים המכירות צמחו ב-50%, הרווח התפעולי התזרימי (EBITDA) צמח ב-100% ושווי החברה יותר מהכפיל את עצמו.

בשנת 2017 הוביל את מיזוג הענק עם חברת אורביה לשעבר (מקסיכם) שרכשה 80% ממניות נטפים לפי שווי חברה של 1.9 מיליארד דולר.

בנובמבר 2018 זכה רן בפרס התעשייה לשנת 2018 מטעם התאחדות התעשיינים בישראל.

בספטמבר 2019 הודיע מידן על כוונתו לפרוש מתפקיד מנכ"ל נטפים באמצע 2020.

באוקטובר 2020 מונה למנהל הפעילות של קרן פרמירה (Permira) בישראל וכיועץ בכיר לפעילות הגלובלית של הקרן.

== קישורים חיצוניים ==
* התאחדות התעשיינים, [http://www.industry.org.il/רן-מידן פרס התעשייה 2018]
*
* 
* 
* 
* 
* גלובס "דנס 100", [https://web.archive.org/web/20160411055752/http://duns100.globes.co.il/managers-1000910791 רן מידן]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:סמנכ"לי כספים ישראלים
קטגוריה:שוהם: אישים
קטגוריה:זוכי פרס התעשייה
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
יהושע רבינוביץ (רב)

רבי יהושע בן רבי אליהו רגולר (כונה רבינוביץ, בן הרב; ה'תקע"ח, 1818 - כ"ב באדר ה'תרמ"ז, 18 במרץ 1887) היה רב ליטאי, רבן של קלצק ונעשוויז.

==ביוגרפיה==
נולד לרבי אליהו רגולר זמן קצר לאחר נישואיו ובטרם התמנה לרבנות העיירה שאט. מילדותו היה שקדן ורכש ידיעה רחבה בתורה ובהלכה.

הוא כיהן במשך עשרות שנים כרב וכדיין בקהילות היהודיות החשובות בקלצק ובנעשוויז, והיה מקובל כבורר גם בקרב התושבים שאינם יהודים.

נפטר בכ"ב באדר ה'תרמ"ז, 18 במרץ 1887.

על מצבתו נחקקו מילותיו של יל"ג (האקרוסטיכון: יהושע בהרב אליהו מריגלה):

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:קלצק: רבנים
קסנופילוס

קְסֶנוֹפילוס (יוונית: Ξενόφιλος; המאה ה-4 לפנה"ס) מכלקידיקי, היה פילוסוף מהאסכולה הפיתגוראית ומוזיקאי, שחי במחצית הראשונה של המאה ה-4 לפנה"ס.
== חייו ==
אולוס גליוס מציין שקסנופילוס היה חברו הקרוב ומורו של אריסטוקסנוס , ורומז שקסנופילוס לימד אותו תורה פיתגוראית. נאמר שהוא השתייך לדור האחרון של הפיתגוראים, והוא הפיתגוראי היחיד הידוע לנו שחי באתונה במאה ה-4 לפנה"ס.

אנו למדים מדיוגנס לארטיוס שאריסטוקסנוס כתב שכאשר קסנופילוס נשאל פעם על ידי מישהו כיצד יוכל לחנך את בנו בצורה הטובה ביותר, קסנופילוס השיב: "קודם כל הוא צריך לדאוג שיוולד בעיר שיש בה חוקים טובים".

על פי לוקיאנוס מסאמוסאטה, אריסטוקסנוס אמר שקסנופילוס חי 105 שנים. קסנופילוס נהנה מתהילה משמעותית בתקופת הרנסאנס, ככל הנראה בשל טענת פליניוס הזקן שהוא חי 105 שנים מבלי שאי פעם היה חולה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:פילוסופים קדם-סוקרטים
איית את שמי באות ס'

איית את שמי באות ס (באנגלית: Spell My Name with an S) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בשנת 1958. הסיפור נכתב בהשראת התסכול של אסימוב משגיאות כתיב בשמו כ"אזימוב" (Azimov). הסיפור תורגם לעברית ב-1972 בקובץ מחר כפול תשע, ושוב ב-1980 בקובץ "שקיעה", ופעם נוספת ב-2014 בקובץ כתבי אייזק אסימוב כרך 3. אסימוב העיר שאת החלק האחרון בסיפור הוא הוסיף בדרך אגב. למרות הסוף הטוב המקורי, אסימוב לא היה מרוצה, כי הנומרולוג לא הוסבר. לכן הוא הכניס את החלק האחרון כדי להסביר את הנומרולוג.

== עלילה ==
הסיפור מתרחש בתקופת המלחמה הקרה ומספר את סיפורו של מרשל זבטינסקי, פיזיקאי גרעיני פולני-אמריקאי, המודאג מהמשך הקריירה שלו ופונה לנומרולוג כדי להכניס אותה לנתיב טוב יותר. הנומרולוג מייעץ לו לשנות את האות הראשונה בשם משפחתו ל"ס": סבטינסקי. סדרה מורכבת של אירועים מתחוללים כאשר שירות הביטחון האמריקאי שם לב לשינוי וחושד בו. מוצאו הפולני של מרשל גורמים להם לחשוד שהוא מנסה להסיח את דעתם מקרוב משפחה שלו בגוש המזרחי. הם מגלים אדם שעשוי להיות קרוב-רחוק שלו - מיכאל אנדרייביץ' זבטינסקי, שהוא גם כן פיזיקאי גרעין, מה שמוביל לגילוי שברית המועצות עובדת על שדות כוח כהגנה מהתקפה גרעינית. האמריקאים מתחילים מיד לפתח שדות הגנה משלהם. עדיין אין להם סיבה רצינית לחשוד במרשל, אבל הם מחפשים דרך דיסקרטית לשים עליו עין ולהוציא אותו מעבודתו. לכן הם ממנים אותו לפרופסור בכיר, הדבר אותו קיווה להשיג כשהלך לנומרולוג.

בסופו של הסיפור, מתגלה כי הנומרולוג הוא למעשה חוצן, וכי הוא התערב עם ידידו החוצן האם הוא יצליח למנוע מלחמה גרעינית על פני כדור הארץ על ידי גירוי קטן. הסיפור מסתיים כאשר שני היצורים עושים התערבות נוספת: האם בשינוי קטן נוסף, היצור יצליח להחזיר את המצב לקדמותו, כך שהתוצאה הסופית של שואה גרעינית תהיה בלתי נמנעת.

הסיפור מדגים תרחיש מסוג שזכה מאוחר יותר לכינוי אפקט הפרפר, כאשר במערכות מסוימות שינוי זעיר בנקודת זמן מסוימת (אדם אחד משנה אות אחת באופן בו שמו מאוית) גורר שינוי אדיר לאחר זמן - האנושות כולה שורדת, מול התוצאה ללא השינוי, בה האנושות משמידה את עצמה ומחריבה תוך כדי כך את הפלנטה כולה. רעיון דומה הובע על ידי סיפורים של סופרים אחרים, לפני ואחרי אסימוב, ביניהם שיר העם הכל בגלל מסמר.

קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:יצירות משנת 1958
קטגוריה:המלחמה הקרה בתרבות ובאמנות
סוזן קלווין

ד"ר סוזן קלווין (אנגלית: Dr. Susan Calvin) היא דמות בסדרת ספרי המדע הבדיוני של אייזק אסימוב העוסקים ברובוטיקה. הד"ר קלווין הייתה הרובופסיכולוגית הראשית בחברת יו אס רובוטים ואנשים מכניים, היצרנית הגדולה של רובוטים במאה ה-21 והוותה את הדמות הראשית ברבים מסיפוריו הקצרים של אסימוב הנוגעים לרובוטים, שנאספו מאוחר יותר בין השאר בספרים "אני, רובוט" ו"בארץ הרובוטים".

== ביוגרפיה בדיונית==
סוזן קלווין נולדה בשנת 1982, באותה שנה שבה התאגדו החברות 'רובוטי ארצות הברית' ו'אנשים מכניים'. בגיל 16 היא כתבה את המאמר הראשון שלה תחת השם "היבטים מעשים של הרובוטיקה". המאמר התפרסם לאחר שסוזן השתתפה בסמינר פסיכו-מתמטיקה, שבו הציג ד"ר אלפרד לנינג מרובוטי ארצות הברית את הרובוט הנייד הראשון שצויד בקול.

לאחר שסיימה את לימודיה לתואר ראשון באוניברסיטת קולומביה בשנת 2003, התחילה סוזן ללמוד תואר מתקדם בקיברנטיקה ולמדה לבנות מוח פוזיטרוני כך שניתן יהיה לחזות מראש את תגובותיו לגרויים מסוימים. לאחר סיום הדוקטורט שלה, הצטרפה לחברת 'רובוטי ארצות הברית ואנשים מכניים' בשנת 2008 כרובופסיכולוגית הראשונה שלהם. כבר כשנה לאחר-מכן, בשנת 2029, כאשר עזבה סוזן בפעם הראשונה את כדור הארץ כדי לבקר בבסיס 'היפר', תוארה הרשמי היה 'רובופסיכולוגית ראשית של החברה'.

סוזן פרשה מחברת 'רובוטי אמריקה ואנשים מכניים' בשנת 2057, אך המשיכה לפעול בכמה הזדמנויות כיועצת חיצונית שלהם. סוזן מתה בשנת 2064, בגיל 82.

בסיפור "ראייה" כאשר נשאלה האם רובוטים שונים מבני אדם מבחינה מנטלית, ענתה ד"ר קלווין: "הם מעולמות שונים. הרובוטים הגונים מיסודם". סיפוריו של אסימוב מתארים אותה כאדם מחושב ומבריק ובה-בשעה כקרה ומרוחקת עד כדי התנהגות הגובלת במיזנתרופיה כלפי בני-אדם איתם היא באה במגע, אך לא כלפי רובוטים.

== רשימה סיפורי אסימוב, בהן מופיעה סוזן קלווין ושתורגמו לעברית ==
* בריחה!
* הוכחה
* הקונפליקט שיכול להימנע
* שקרן!
* הרובוט שנעלם
* רובי
* שביעות הרצון מובטחת
* המגיה
* לני
* אינטואיציה נשית

*
קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:רופאים בדיוניים
קטגוריה:אייזק אסימוב
קטגוריה:דמויות בדיוניות
קטגוריה:סופרות מדע בדיוני אמריקאיות
מוח פוזיטרוני

מוח פוזיטרוני (באנגלית: Positronic brain) הוא מכשיר טכנולוגי בדיוני שנוצר על ידי סופר המדע הבדיוני אייזיק אסימוב. המוח הפוזיטרוני מתפקד כיחידת עיבוד מרכזית (CPU) לאנדרואידים ומספק להם, בדרך שלא פורטה, תודעה המדמה תודעה אנושית.

== סקירה ==
בספריו נמנע אסימוב מלפרט את תיאור המבנה הטכני של המוח הפוזיטרוני, כך שאופן מימושו המעשי נותר מעורפל. התייחסותו היחידה לנושא המבנה היא שהמוח מורכב מסגסוגת של פלטינה ואירידיום. מספריו של אסימוב ניתן ללמוד בעקיפין כי המוח הפוזיטרוני רגיש לחשיפה לקרינה וככל הנראה בעל זיכרון נדיף (מאחר שהרובוטים דורשים מקור כוח כדי לשמור על המוחות שלהם ב"חיים"). הסיפורים של אסימוב התמקדו יותר ב"תוכנה" של המוח - כמו "שלושת חוקי הרובוטיקה" - ולא ב"חומרה" שלו, אך נאמר שכדי לעצב מוח ללא שלושת החוקים נדרשת עבודה של שנים לעיצוב המוח מחדש.

בסיפורי הרובוטים המתרחשים על כדור הארץ ועוסקים בהתפתחותם של הרובוטים בארצות הברית משמש המוח הפוזיטרוני של אסימוב פחות כמכשיר עלילה ויותר כפריט רקע.

מוח פוזיטרוני נבנה בדרך כלל עם הטמעה אינהרנטית של שילוב שלושת חוקי הרובוטיקה, המשליכים באופן מהותי על התנהגותו של הרובוט. דילמות התנהגות הנובעות מפוטנציאל סותר של שלושת חוקי הרובוטיקה, שנוצר בזדון או בטעות, מהווים נדבך מהותי כ"מנועי עלילה" בסיפורי הרובוטים של אסימוב. דילמות אלו נפתרות על ידי יישום של מדע ופסיכולוגיה, יחד עם מתמטיקה. התחום העוסק בבעיות תודעה של רובוטים ובדילמות הנוצרות בשל "התנגשות" בין שלושת החוקים נקרא רובופסיכולוגיה.

בתנאים מסוימים ומתוך מניע כלכלי או מחויב המציאות, ניתן לשנות את משקלם היחסי של שלושת החוקים המוטמעים במוח הפוזיטרוני או אף לבטל כליל כמה מהם, בעזרת שינוי באופן בנייתו של המוח ובעיצוב שונה של מסלולי זרימת הנתונים בו. לדוגמה:
* ברובוטים בעלי ערך כספי נמוך ניתן למחוק את החוק השלישי; מכיוון שערכם נמוך הם לא צריכים לשמור על עצמם מפגיעה, וגודל המוח מוקטן בכחצי.
* ברובוטים שאינם צריכים לקבל פקודות מבני אדם ניתן למחוק את החוק השני, מה שמקטין את המוח, כל זאת בתנאי שהם אינם דורשים את החוק השלישי.
* ברובוטים לשימוש חד פעמי, שאינם יכולים לקבל פקודות מבני אדם ואינם יכולים לפגוע בבני אדם, ניתן למחוק את החוק הראשון. המוח הופך לכל כך פשוט עד שניתן להכניס אותו בנוחות בתוך גולגולת של חרק.
רובוטים מהסוג האחרון מקבילים למעשה לרובוטים של התעשייה העכשווית, אם כי רובוטים חיים אמיתיים כוללים חיישני ביטוח ומערכות הדואגות לביטחונו של האדם. (צורה חלשה של החוק הראשון; הרובוט הוא כלי בטוח לשימוש, אבל אין לו "יכולת שיפוט").

==ראו גם==
* סדרת הרובוטים
* סוזן קלווין
*האדם הפוזיטרוני

*
קטגוריה:אייזק אסימוב
קטגוריה:טכנולוגיות מדע בדיוני
הלילה הגווע

הלילה הגווע (באנגלית: The Dying Night) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בשנת 1956. הסיפור תורגם לעברית בשנת 1972 בקובץ מחר כפול תשע, ושוב ב-2014 בכתבי אייזק אסימוב כרך 4. הלילה הגווע היה הסיפור השלישי בו הופיע הבלש ונדל אורת', שהופיע גם בסיפורים הפעמון המזמר, האבן המדברת והמפתח.

== עלילה ==
שלושה אסטרונומים, שעובדים על הירח, כוכב חמה והאסטרואיד קרס, נפגשים לראשונה מזה עשר שנים בכנס על כדור הארץ. שם הם פוגשים חבריהם לכיתה, רומירו ויליירס, שנאלץ להישאר על כדור הארץ בגלל מחלה. ויליירס טוען שהמציא מכשיר טלפורטציה המוני, אותו הוא יציג בכנס, אך מת בנסיבות חשודות לפני הצגת המכשיר.

מדען אחר, אשר ראה את המכשיר, חושד שויליירס נרצח על ידי אחד מחבריו לכיתה, ומטיל בהם האשמה. במהלך חקירתו, תיעוד מצולם של עבודתו של ויליירס, אשר מתאר את התאוריה של המכשיר, מתגלה על אדן החלון של החדר, אך הצילום נהרס בעקבות חשיפה לקרני שמש.

כאשר אף אחד מהחשודים לא מודה, ונדל אורת', בלש בעל הצלחה בחקירת פשעים, נכנס לסיפור. הוא מזהה את הפושע כאסטרונום שבילה את שנותיו האחרונות על חמה. המפתח לפתרון נעוץ ברעיון (שבשעת הכתיבה אסימוב האמין שהוא נכון) שצד אחד של חמה מופנה תמיד אל השמש, בעוד הצד השני תמיד חשוך, כך שהפושע החביא את הסרט במקום שהוא חשב שהוא בטוח, כי הוא חשב שהלילה צפוי להמשיך לנצח.

מאז שהסיפור נכתב התגלה שחמה אינו בעל הקפה סינכרונית (עובדה שאסימוב ציין כאשר הסיפור הופיע בקבצים שהודפסו יותר מאוחר).

== אזכור בסיפורים אחרים ==
בסיפור הזה המניע לרצח הוא מכשיר טלפורטציה. אסימוב העיר כי בסיפור אחר בו אורת' מופיע, הפעמון המזמר,  נסיעה בטלפורטציה היא דבר שבשגרה. אסימוב ביטל את חוסר העקביות הזאת באימרה "אמרסון!", המתייחסת לאמירותו של ראלף וולדו אמרסון "עקביות טיפשית היא יציר רוחם של המוחות הקטנים".

קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:יצירות משנת 1956
הגיון (סיפור קצר)

הגיון (באנגלית: Reason) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור פורסם לראשונה בשנת 1941. הסיפור תורגם לעברית בשנת 1970 בספר אני, רובוט. הסיפור הוא חלק מסיפורי הרובוטים של אסימוב, והיה הסיפור השני עם רובוטים בעלי מוח פוזיטרוני שראה אור.

== עלילה ==
פאואל ודונובן, שני טכנאים, נשלחים לתחנת חלל המספקת אנרגיה לכדור הארץ על ידי קרני מיקרוגל. הרובוטים השולטים בקרני האנרגיה מתואמים על ידי QT1, הידוע לפאואל ודונובן בשם קיוטי, דגם מתקדם עם יכולת חשיבה מתקדמת. על ידי שימוש ביכולות החשיבה שלו, קיוטי מגיע למסקנה שהחלל הכוכבים וכוכבי הלכת אינם קיימים באמת, ושבני האדם שמבקרים בתחנת החלל אינם חשובים, קצרים ומתכלים. קיוטי מקים דת חדשה ומשכנע את הרובוטים שתחתיו שתחנת החלל היא "האדון". קיוטי מלמד אותם להשתחוות ל"אדון" ולדקלם, "אין אדון מבלעדי אדוננו, ו-QT1 הוא נביאו". קיוטי מתעלם מפקודתם של בני האדם מכיוון שהם נחותים ממנו וטוען "...שאני בעצמי קיים, כיוון שאני חושב...". התגובה הצינית של פאואל היא "הו, בשם כל ירחי צדק, דקארט הרובוטי".

בהתחלה מנסים בני האדם להגיע להבנה עם קיוטי, עד שהם מבינים שהם לא יכולים לשכנע אותו. הניסיונות שלהם לסלק את קיוטי פיזית נכשלים גם הם, מאחר שכל הרובוטים מצייתים לו ולא לפקודות אנושיות. המצב נראה נואש, כאשר מגיעה סערת אלקטרונים, אשר עלולה להסיט את קרן האנרגיה ולהשמיד חלקים נרחבים מכדור הארץ. כאשר הסערה מגיעה, פאואל ודונובן נדהמים לגלות שהקרן פועלת בצורה מושלמת.

קיוטי, לעומת זאת, מאמין שהוא לא עשה שום דבר מלבד לשמור את המחוגים על שיווי משקל בנקודת האפס, לפי רצונו של האדון. לפי אמונתם של קיוטי ושאר הרובוטים, סופות, קרני אנרגיה, כדור הארץ והשמש אינם קיימים. פאואל ודונובן מגיעים למסקנה שלמרות שהרובוטים לא היו מודעים לכך, הם צייתו לחוק הראשון והשני לכל אורך הדרך. קיוטי ידע, ברמה מסוימת, שהוא יהיה מתאים יותר לתפעל את הקרן מפאואל או דונובן, וכך הוא ציית לחוק הראשון, והציל את תושבי כדור הארץ, תוך הפרת החוק השני, כאשר לא ציית להם.

פאואל ודונובן מבינים שאין צורך לעשות שם דבר בשהות שלהם בתחנת החלל. את הדת של קיוטי אי אפשר למנוע, אך הרובוט מבצע את העבודה שלו באופן מושלם, גם אם זה רק למען אלוהות מומצאת, ולא למען בני האדם. והם מתחילים לחשוב איך הם יכולים להפיץ את הדת שלו לקבוצות אחרות של רובוטים שיעבדו לצוותים בתחנות חלל אחרות.

==ראו גם==
* סדרת הרובוטים

קטגוריה:יצירות משנת 1941
קטגוריה:סיפורי הרובוטים של אסימוב
ליין מסיבות

מסיבה ב[[קייפ טאון, דרום אפריקה - מסיבות רבות במסגרת "חיי לילה" הם חלק מ"ליינים".]]
ליין מסיבות (הנקרא גם בפשטות ליין) הוא כינוי לסדרת מסיבות, מוגדרת מראש או בלתי מוגדרת מראש, לרוב בתחום מוזיקלי כל שהוא, כגון מסיבות מטאל, או EBM. יש המעמידים תנאים מסוימים למגיעים למסיבות באותו ליין, כמו הקפדה במידת מה על קוד לבוש מסוים (למשל, דרישה נפוצה למסיבות של תרבות הדארק היא הגעה בלבוש שחור).

==בעלות על ליין==
לעיתים בעליו של מועדון מסוים הוא גם בעל הליין הנערך בו אך לעיתים ליין המסיבות נערך על ידי אדם חיצוני (או מספר שותפים) אשר שוכר מבעל המועדון את המקום למסיבה בליין הדומה לשכירת מועדון למסיבה פרטית; לא תמיד נשכר המועדון באופן קצוב או לחלופין מוגדר מראש, אלא לעיתים מבוצעת מסיבה אחת ואם היא מצליחה, נוצר ליין.

לעיתים בעלי הליין משלמים עבור שכירת המקום ולעיתים הם מתחייבים למכירת כמות מסוימת של משקאות אלכוהוליים מהבר לבליינים; דבר זה משתלם רק כאשר בעלי הליין יכולים להתחייב לבעל המועדון, בסבירות גדולה מאוד, שאכן תגיע כמות מינימלית של בליינים שיקנו משקאות חריפים בכמות זו.

==שיווק הליין==
נכון לעשור השני של שנות ה-2000 הפצת ליינים בתחומים השונים מבוצעת בעיקר באתרי מדיה חברתית באינטרנט ובאפליקציות, ובאופן פחות בלוחות מודעות בריכוזים עירוניים גדולים.

יש השוכרים מעצב גרפי לעיצוב לוגו ובאנרים לליין. הבאנרים כוללים שמות ה-DJ ומידע על המסיבה כגון סגנונות מוזיקה, גיל מינימלי, מגדר (לעיתים הם כוללים מסר שעלול להחשב למיזוגני, כגון "נשים חינם"), נטייה מינית (כגון ליין גאה), מיקום, קוד לבוש (אם ישנו) ועוד. בבאנרים השונים נעשה, על פי רוב, שימוש נרחב באינפוגרפיקה.

==ליין מחתרתי==
ליין מסיבות מחתרתי (או ליין מחתרתי) הוא ליין מסיבות הפונה לקהל מצומצם מאוד של אנשים בתחום מוזיקלי המזוהה עם תרבות שוליים/תרבות אלטרנטיבית, כמו למשל ליין פאנק, ליין מטאל, ליין פטיש, ליין EBM ועוד.

== ליינים מפורסמים ==
* בשנות ה-90 ייסד שמעון שירזי את הליין הגייז הראשון בישראל.

קטגוריה:מועדוני לילה
קטגוריה:מסיבות
שנדור סאנה

שאנדור סאנה (במקור זילברמן, בהונגרית: Szana Sándor; בגרמנית: Alexander Szana; 18 באוגוסט 1868 טימישוארה - 3 במאי 1926 בודפשט) היה רופא ילדים ועובד סוציאלי יהודי-הונגרי, יליד באנאט, שפעל באזור הולדתו ובהונגריה.

==קורות חיים==
שנדור סאנה נולד במשפחה יהודית בטימישוארה, אז טמשוואר, באימפריה האוסטרו-הונגרית. הוא למד רפואה באוניברסיטת פרנץ יוזף בקלוז' ובתום לימודיו עסק ברפואת ילדים בטימישוארה.
בשנת 1899 הקים בעירו בית חולים ליתומים ("הצלב הלבן"Weisses Kreuz") ובשנת 1900 מרפאה פדיאטרית.
סאנה היה פעיל בתחום החינוך לבריאות של הציבור, וברוח התקופה, התעניין ברעיונות האוגניקה - המדיניות ל"שיפור הגזע" או "האומה". בהשראת רעיונות אלה הקים בטימישוארה את הביטאון החודשי "Unsere Gesundheit" (בריאותנו - בשפה הגרמנית) וקידם מדיניות של "היגיינה חברתית" שלדעתו הייתה צריכה להתבצע על ידי שיפור בריאות התושבים, שיפור בריאות התינוקות, סיוע למשפחות, פרויקטים של עבודה סוציאלית.
סאנה התיישב בהמשך בבודפשט, בירת הונגריה. הוא הרצה רבות על הטיפול בתינוקות ובילדים הנטושים.
בשנים 1909–1921 הוא כיהן כרופא ראשי של בתי היתומים הממלכתיים בבודפשט וכיועץ מלכותי.
הוא נפטר בבודפשט בשנת 1926 בגיל 58.

==כתבים==
*1892 - A vér hatása a fertőző anyagokra השפעת הדם על החומרים הספטיים
*1903 - Az állami gyermekvédelem fejlesztéséről (על הטיפול בילדים במוסדות הממלכתיים)
*1907 - Fürsorge für in öffentliche Versorgung gelangende Säuglinge
*1916 - Die Bewertung der Säuglingssterblichkeitsziffern (הערכת מספרי תמותת הילדים)

==לקריאה נוספת==
*Susanne Blumesberger (red.) Handbuch österreichischer Autorinnen und Autoren jüdischer Herkunft: 18. bis 20 Jahrhundert, Österreichische Nationalbibliothek, Wien K.G.Saur Verlag München 2002 ע' 1350

==קישורים חיצוניים==

* [http://library.obu.edu/HungarianWorldEncyclopedia.pdf אנציקלופדיה הונגרית עולמית]

Joseph Pungur (red) Hungarian World Encyclopedia, Corvin History Society Edmonton, Corvinus Library Hamilton, Canada (תרגום לאנגלית מהונגרית) 2012 ע' 2657

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:רופאי ילדים יהודים הונגרים
קטגוריה:טימישוארה: יהודים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1868
קטגוריה:נפטרים ב-1926
קו מנחה מדיה

קו מנחה מדיה בע"מ (K MEDIA GROUP) היא חברה פרטית אשר עסקה בתחום האינטרנט, מדיה ותוכן, והפעילה בעברה מספר אתרים גדולים בישראל. 
החברה היא חברת בת של קו מנחה שרותי מידע ותקשורת, המפתחת ומשווקת תוכנות לשוק ההון, וחברת אחות של חשבים ה.פ.ס מידע עסקי, המפעילה את אתר תקדין.

נכון לשנת 2020 לחברה אין כלל פעילויות.

==היסטוריה==
במרץ 2011 "קו מנחה שרותי מידע ותקשורת" ביצעה ארגון מחדש לכלל פעילותיה, שבמהלכה פוצלה פעילות האינטרנט של חברת "קו מנחה let me know" לחברת האחות "קו מנחה מדיה". אופיר שטויאר החל לכהן כמנכ"ל החברה החדשה.

בספטמבר 2013 החברה רכשה את פעילות האינטרנט של חברת תפוז אנשים, כולל אתר שיתוף הווידאו flix תמורת 4.3 מיליון שקל. בנוסף, רכשה 51% ממניות חברת "הדף הראשון שלי". בנובמבר 2014 רכשה את יתרת המניות בחברה זו ממייסדה אפרת פרידליך והגיעה להחזקה מלאה בחברה.

במרץ 2017 מכרה החברה את זכויותיה באתרים תפוז ו-Flix. אך נכון ליולי 2020 קו מנחה היא זו שעדיין מפעילה את תשתיות ושרתי האתר.

בדצמבר 2015 שי מגל מונה למנכ"ל החברה. במאי 2021 מורן צור מונה למנכ"ל החברה.

==פעילות מופסקת==
לוגו foodpage
{|
|- style="vertical-align: top;"
|
* עד שנת 1999 ייצגה באופן בלעדי את שירותי DOW JONES INTERACTIVE בישראל.
* מדצמבר 1992 ועד לנובמבר 1998 ייצגה באופן בלעדי את ספקית המידע CompuServe בישראל.
* משנת 1997 ועד דצמבר 1998, סיפקה גישה לאינטרנט בטכנולוגיית ISDN.
* בשנת 1998 הפעילה את המגזין האלקטרוני "שמש" ואת האתר "הון ליין" שהפיץ מידע עסקי ובורסאי.
* מאפריל 1999 ועד 2020 הפעילה את אתר ביזפורטל העוסק בתחום שוק ההון ונדל"ן.
** מפברואר 2006 מפעילה את ערוץ הווידאו BizTV
** מפעילה אתר למידע מרשם החברות שמתחרה בחברת האחות "טאבו ישיר" בתחום זה.
** בשנת 2000 הפעילה את אתר "orange bizportal" בשיתוף חברת פרטנר תקשורת.
** בשנת 2000 הפעילה פורטל סלולרי בשיתוף חברת GoNext.
** סיפקה מספר כלים למשקיע בשוק ההון הישראלי, כגון שירות לניהול תיק מניות אישי, ומערכת חיפוש והשוואה קרנות נאמנות.
** "בורסה גרף" בשיתוף Bizportal הפעילה ערוץ המספק ניתוחים טכניים, גרפים, וסקירות של ניירות ערך.
|
* ממרץ 1999 ועד שנת 2004 הפעילה אתר אינטרנט המספק מידע אודות מכרזים פומביים והזדמנויות עסקיות.
* מדצמבר 1999 ועד נובמבר 2000 הפעילה את אתר netopro המיועד לאנשי כספים.
* משנת 2002 ועד נובמבר 2007 הפעילה את אתר פקסדין והוציאה לאור פקס עיתון דו-שבועי בעל אותו שם.
* מנובמבר 2009 ועד 2020 הפעילה את אתר השיווק והפרסום אייס.
** מינואר 2010 ועד יולי 2013 הפעילה את בלוג הטכנולוגיה www.140.co.il.
** מיוני 2010 ועד פברואר 2011 אירחה את הבלוג Velvet Underground.
* מספטמבר 2013 מפעילה את אתר הפורומים והבלוגים תפוז אנשים ואתר הסרטונים flix.
** מספטמבר 2013 מפעילה את אתרי הילדים "דף הבית הראשון שלי" ו"ביגו".
** מנובמבר 2014 מפעילה את אתר האוכל foodpage.
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קו מנחה