OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הרבית

מראה בתערוכה "הרבית"
"אוהל דלת ברזל", פרט מתוך המיצב שהוצג בתערוכה "ובסוף נמות", אמנות צעירה בשנות התשעים בישראל" ב[[מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, 2008. דלת ברזל, מראות, דלת כניסה, חורי הצצה ותכולת בית. 165 × 190 × 230 ס"מ.]]

"הרבית" הוא שמו של מיצב גדול מאת הפסלת הישראלית סיגלית לנדאו ואשר הוצג בביתן "בילי רוז" במוזיאון ישראל. המיצג נבנה כחלק מתערוכה שנקראה "גרר..." אותה אצרו יגאל צלמונה ושרית שפירא ונפתחה ב-8 באוגוסט 1995. לצד לנדאו השתתף בתערוכה גם האמן הישראלי גיא בר אמוץ.

במרכז המיצב, אליו נכנסים המבקרים דרך פתח בקיר שעוצב מבקבוקי פלסטיק של משקאות שונים, הועמד אובייקט נמוך שנבנה בעזרת משטחים ("פדים") ל"עכבר" ועוצב לצורת "אבן השתייה" שבהר הבית. במרכזו חפרה לנדאו מכתש ובו גידלה פטריות שנלקחו מבני אדם במצב של חוסר הכרה ("צמח").

לצד האובייקט בנתה לנדאו אוהל העשוי מדלתות ובו ותכולת בית. מן התקרה נתלו בשרשראות פסלי ברונזה אקספרסיביים של נשים פרושות זרועות, המאזכרים את פסלו של ז'ק ליפשיץ "אם וילד" (1945-1941), אשר מוצב במוזיאון. אובייקטים נוספים שנתלו מן התקרה כללו שני תופי מרים אשר עוצבו לדמות עיניים והצופים התבקשו לזרוק אבנים קטנות אליהן.

בחלל התערוכה הוקרנו קטעי וידאו ובהם ראיון עם רסטורטור ממוזיאון ישראל שהציג תהליך של "עישון" אותו עוברות יצירות אמנות המוכנסות אל המוזיאון ונועד להרוג פטריות ובקטריות אחרות, וכן צילום של לנדאו, הלבושה בבגד ניילון שחור ובמסכת גז במזבלה ליד הכפר הערבי אל עזרייה.

"תמיד עניין אותי מה קורה מתחת לאבן", העירה בראיון על העבודה, "קשה להתעלם מהקשרי האינתיפדה, שם מורמות אבנים מסוג אחר. מוטיב ההרמה והחיטוט חזק אצלי מאוד: הרמה של אבן, הרמת פסלו של נמרוד וחשיפת תוכן הכן שעליו הוא עומד, רחל המחכה שיעקב ירים את האבן מפי הבאר - זה מתקשר לאקטיביות ולפסיביות, וגם לצורך של הצאן לשתות". בין הפריטים הנוספים בתערוכה בלט סרט וידאו בו נוצר קישור בין פעולת השימור הפיזית והרעיונית המתנהלת במוזיאונים, לבין הסביבה הפוליטית-חברתית בו ניצב המוזיאון כ"הר" לאומי.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיצבים
קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:סיגלית לנדאו
קטגוריה:יצירות משנת 1995
משפט ויגנר-אקרט

משפט ויגנר-אקרט הוא משפט שחשיבותו העיקרית היא השימוש בו במכניקת הקוונטים. לפי המשפט, ניתן לכתוב את אלמנטי המטריצה של אופרטור טנזורי אי פריק <math>T^{(k)}_q</math> בין מצבים של תנע זוויתי כמכפלה של גורמים באופן הבא

:<math>\langle \tau' j'm'|T^{(k)}_q|\tau jm\rangle =\frac{1}{\sqrt{2j'+1}}\langle \tau' j'||T^{(k)}||\tau j\rangle \langle kjqm|j'm' \rangle </math>

כאשר <math>\ \tau</math> מסמל את המספרים הקוונטיים שאינם קשורים לתנע הזוויתי. הגורם <math>\langle \tau' j'||T^{(k)}||\tau j\rangle</math> נקרא "אלמנט המטריצה המצומצם", חישובו בדרך כלל מסובך אך ניתן להראות כי הוא איננו תלוי ב- <math>\ m'</math> וב- <math>\ q</math>. המקדמים <math>\langle kjqm|j'm' \rangle</math> הם מקדמים ידועים הנקראים מקדמי קלבש-גורדן.

==דוגמה לשימוש במשפט==
תחת קירוב הדיפול החשמלי ובצימוד L-S, ההסתברות ליחידת זמן של מעבר קרינתי (פליטת פוטון) בין שני מצבים חד אלקטרוניים <math>\ |\tau J M \rangle, |\tau' J' M' \rangle</math> של אטום מתכונתית לריבוע אלמנט המטריצה

:<math>d_{nm} \equiv \langle \tau' J' M' | r | \tau J M \rangle</math>

כאשר <math>\ \tau</math> מייצג את המספרים הקוונטים שאינם קשורים לתנע הזוויתי. מכיוון שכל אופרטור וקטורי, ובפרט האופרטור <math>\ r</math>, ניתן לכתיבה כטנזור אי פריק מדרגה 1, נוכל להשתמש במשפט כדי לקבל שאלמנט המטריצה יחסי למקדמי קלבש גורדן

:<math>\langle \tau' J' M' | r_q^{(1)} | \tau J M \rangle \propto \langle 1 J q m|J'M' \rangle</math>

מתוך תכונות מקדמי קלבש גורדן, ניתן להסיק את כללי הברירה הבאים למעבר בתנאי דיפול חשמלי: מעבר מותר הוא מעבר שהמצבים ההתחלתי והסופי שלו מקיימים את התנאים

:<math>\Delta J = 0, \pm 1</math>

:<math>\Delta M = 0, \pm 1</math>

כמו כן, המעבר ממצב עם <math>\ J=0</math> למצב עם <math>\ J'=0</math> הוא מעבר אסור.

==משפט ההטלה של לנדה (Landé projection Theorem)==

משפט לנדה הוא מקרה פרטי של משפט ויגנר אקרט, עבור אופרטור טנזוריאלי מהמעלה הראשונה: <math>T^{(1)}_q</math>, כלומר אופרטור וקטורי
<math>V_i</math>

במקרה זה מתקיים:

:<math>\langle \tau' j'm'|V_i|\tau jm\rangle =\frac{4\pi^2}{h^2 j(j+1) }\langle \tau' j m|J\cdot V|\tau jm\rangle \langle j,m'|J_i|j,m \rangle </math>

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מכניקת הקוונטים
ויגנר-אקרט
ג'מה גלגני

ג'מה גלגני (באיטלקית: Gemma Galgani; 12 במרץ 1878 - 11 באפריל 1903) היא קדושה של הכנסייה הקתולית באיטליה. 

גלגני נולדה בקמיליאנו שבקפנורי, טוסקנה. כשהייתה ילדה קטנה, עברו הוריה ללוקה שבטוסקנה. אביה היה רוקח אדוק בדתו וצאצא של ג'ובאני לאונרדי. היא הפכה אדוקה מאוד בדתה והושפעה מאוד מן הפסיוניסטים, מסדר מיסטי. בשלב מסוים, החלה לגלות סימני סטיגמטה. ב-1903 נפטרה בלוקה שבטוסקנה כתוצאה ממחלת השחפת. 

ב-2 במאי 1940 הכריז עליה האפיפיור פיוס השנים עשר כעל קדושה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידות 1878
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:איטלקיות שנפטרו משחפת
קטגוריה:נפטרות ב-1903
סויוז 2

סויוז 2 (ברוסית: Союз 2, "ברית 2") הייתה החלליתסויוז מדגם סויוז 7K-OK. החללית הייתה בלתי מאוישת, היא שוגרה למסלול ב־25 באוקטובר 1968 ומטרתה הייתה לבצע תמרוני עגינה עם סויוז 3. אף על פי ששתי החלליות התקרבו מאוד אחת לשנייה, העגינה לא התבצעה. סויוז 2 הונחתה ב־28 באוקטובר ויומיים אחר כך הונחתה סויוז 3. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1968 בברית המועצות
מתרס

מתרסים עשויים אבני רחוב, [[פריז, 1871.]]
מִתְרָס, הקרוי לעיתים בשם הלועזי בָּרִיקָדָה (בצרפתית: Barricade), הוא מכשול או מחסום מאולתר שבו נעשה שימוש במסגרת התקוממויות חברתיות וקרבות רחוב ושמטרתו לנטרל, לפקח או למנוע מעבר תחבורה וכוחות במסלול מסוים.

השימוש ההיסטורי הראשון במתרסים במהלך התקוממות חברתית התרחש בפריז ב-12 במאי 1588, ביום אשר כונה לימים "יום הבריקדות" (בצרפתית: Journée des barricades). במהלך אירועים אלה הצליחו מורדים מבני פריז להניס את המלך אנרי השלישי מן העיר, והשאירו אותה בידי הליגה הקתולית. באירוע זה נעשה שימוש במרכבות, עצים וחביות (שעל שמן של האחרונות בצרפתית, barriques, נקראו הבריקדות), על מנת למנוע מן המשמר השווייצרי וכוחות אחרים נאמנים למלך מלחוש לעזרתו.

== ראו גם ==
* מתרס רעש - מבנה בתחום התכנון התחבורתי של ההנדסה האזרחית, אשר מטרתו צמצום הרעשים באזור יישוב ליד ציר תחבורה סואן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ביצורים
קטגוריה:תחבורה
אדולף פוקורני

אדולף פוקורני (גרמנית: Adolf Pokorny; 26 ביולי 1895 – ?), היה דרמטולוג ודוקטור לרפואה שעמד לדין במשפט הרופאים בגרמניה.

==קורות חיים==
פוקורני, יליד ווינה שבאוסטריה נלחם במלחמת העולם הראשונה, זכה בעיטורים רבים ולאחר מכן הועלה לדרגת לוטננט שני.
בשנת 1922 הוא השלים דוקטורט לרפואה וקיבל את ההסמכה. לאחר כשנתיים, פתח מרכז רפואי בצ'כיה, המתמחה במחלות מין ועור.

ב-1939 ניסה להתקבל למפלגה הנאצית אך בקשתו נדחתה מפני שהיה נשוי לרופאה יהודייה ממנה התגרש כארבע שנים קודם לכן.

בזמן מלחמת העולם השנייה, פוקורני היה קצין רפואי של הכוחות המזוינים של גרמניה. פוקורני היה אחד מהנאשמים במשפט הרופאים, והוא הואשם בכך שערך ניסויים של עיקור כפוי באסירים במחנות ריכוז והשמדה.

== ראו גם ==
* ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים: פושעים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:רופאים נאצים
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:רופאי עור
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1895
אייל אוף דוגס

אייל אוף דוגס (אנגלית: Isle of Dogs; מילולית: אי הכלבים) הוא חצי אי במזרח לונדון המוקף משלושת צדדיו (המזרחי, הדרומי והמערבי) על ידי אחד מהפיתולים הגדולים ביותר של נהר התמזה. מכיוון צפון נמצאים מעגני מערב הודו, כך שהגישה היחידה לאי היא דרך שני גשרים החוצים את המעגנים המזרחיים והמערביים. האי שייך לרובע טאוור האמלטס והוא חלק מהדוקלנדס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לונדון: שכונות
קטגוריה:איים לשעבר
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: חצאי איים
מוטי דניאל

מוטי דניאל (נולד ב-24 ביולי 1963) הוא כדורסלן עבר ישראלי.

== קריירה ==
דניאל גדל במחלקת הנוער של הפועל חולון ושם החל את הקריירה המקצוענית שלו. בהמשך למד באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון בארצות הברית, יחד עם מנחם אטלס וגלעד שמחוני.
בשנת 1987 הצטרף למכבי תל אביב וזכה עימה בשמונה אליפויות וארבעה גביעים. במכבי שימש בעיקר כשחקן השישי, אך היה בעל חשיבות של שחקן חמישייה. 

בשנת 1996 הצטרף להפועל ירושלים איתה זכה בגביע המדינה בשנת 1997. 

בעונת 2002, בן 39, שיחק דניאל במכבי אשדוד מהליגה הלאומית עונה אחת, לאחריה פרש מכדורסל מקצועני. סך הכול קלע 5,165 נקודות במסגרת הליגה הסדירה הראשונה.

דניאל שיחק בעמדת הפורוורד, היה בעל קליעה טובה מכל טווח ונודע כבעל רוח לחימה. קלע לאורך השנים 1213 נקודות ב-162 משחקים במדי נבחרת ישראל.

בעבר שיחק בליגות הנמוכות בקבוצת הכדורסל "אליצור חולון" וגם בליגת המכללות עם המרכז האקדמי למשפט ועסקים.

מהווה חלק מקבוצת הוותיקים של מכבי תל אביב הקרויה על שמו של המאמן רלף קליין.

ב-2005 מונה לתפקיד מנהל מקצועי בהפועל ירושלים וכחלק מתפקידו היה אמור לבחור את המאמן, אך כיוון שההנהלה לא קיבלה את בחירתו בעודד קטש, יחסי העבודה שלו עם הקבוצה התערערו ולאחר זמן קצר הפסיק את עבודתו בתפקיד.

דניאל שימש בעונת כמנהל המקצועי בקבוצת אליצור יבנה מהליגה הלאומית.

ביולי 2011 מונה למנכ"ל הפועל חולון ונשא בתפקיד למשך שתי עונות.

כיום משמש כמנהל נבחרת ישראל בכדורסל.

== חיים אישיים ==
נשוי לשירי דניאל ואב לשישה ילדים, בהם הכדורסלן שון דניאל. אביו היה הכדורסלן משה דניאל.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.basket.co.il/player.asp?PlayerId=7063 פרופיל שחקן], באתר המנהלת
* 
* 

קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלני מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים בליגת המכללות בארצות הברית
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון
קטגוריה:חולון: כדורסלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
סויוז 3

סויוז 3 (ברוסית: Союз 3, "ברית 3") הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-OK. השיגור סימן המשימה המאוישת הראשונה ששוגרה אחרי מותו של הקוסמונאוט ולדימיר קומארוב אשר נספה במשימת סויוז 1. את החללית אייש הקוסמונאוט גאורגי ברגובוי ומשימתו העיקרית הייתה לבצע תמרוני עגינה עם סויוז 2, ששוגרה יום קודם. 

על פי התוכנית המקורית, סויוז 1 וסויוז 2 היו אמורות לבצע תמרוני עגינה ופעילות חוץ רכבית.

הבקרה הקרקעית הצליחה להביא את שתי החלליות למרחק של 200 מטר אחת מהשנייה לפני שברגובוי קיבל את השליטה של החללית לסיום העגינה. ברגובוי הצליח לצמצם את המרחק למטר אחד, אולם שלושה ניסיונות לביצוע העגינה כשלו. לבסוף, כמעט כל הדלק שהוקצה לעגינה הסתיים כך שהמשימה בוטלה. האשמה נפלה על ברגובוי.

סויוז 2 הונחתה ב־28 באוקטובר ויומיים אחר כך הונחתה סויוז 3. 

תאונת המטוס שבה נהרג יורי גגארין התרחשה במהלך אימון של ברגובוי לקראת משימה זו.

למרות שמטרה מרכזית של השיגור לא בוצע, בעיתונות הסובייטית שיבחו את המשימה והצלחותיה. צוות הנדסי הפיק לקחים מהאירוע ומתכונת תהליך עגינה שונתה בהמשך.

==הצוות==
* גאורגי ברגובוי
* ולדימיר שטאלוב - גיבוי

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-3.htm נתוני המשימה]
* [http://www.astronautix.com/s/soyuz3.html נתונים מאנציקלופדיית החלל]
* [https://www.russianspaceweb.com/soyuz2-soyuz3.html תיאור המשימה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1969 בברית המועצות
פארק ריצ'מונד

פינה במטע איזבלה שבפארק ריצ'מונד
פארק ריצ'מונד הוא הפארק הגדול ביותר מבין הפארקים המלכותיים של לונדון. הוא גובל בריצ'מונד, האם, קינגסטון שעל התמזה, וימבלדון, רוהאמפטון ומזרח שין.
הפארק בגודל של 9.5 קמ"ר והוא הפארק העירוני התחום הגדול ביותר בבריטניה. בפארק מצויה הלשכה הלבנה (White Lodge), בה שוכן בית הספר הנמוך של בית הספר המלכותי לבלט.

==קישורים חיצוניים==

* 

ריצ'מונד
ניקולו אמאטי

[[קונטרבס אמאטי]]
ניקולו אמאטי (באיטלקית: Nicolò Amati; 1596 - 12 באפריל 1684) היה בונה כלי קשת מקרמונה, בן למשפחת אמאטי.
== היסטוריה ==
מייסד אסכולת קרמונה היה אנדראה אמאטי, שהכינורות הקדומים ביותר שלו מתוארכים לסביבות 1564. סמלו המסחרי נשא את השם אמאדוס, ומייחסים לו את העיצוב הבסיסי של הכינור המודרני. בניו היו אנטוניו אמאטי וג'ירולאמו או ג'רונימו אמאטי, שעבדו כצוות ושמרו אמונים לדגמים של אביהם בבניית כינורות, שהצטיינו בעיצובם רב החן ובצלילם הערב.

כלי אמאטי התאפיינו במתארים שמקורם במתמטיקה ובלכה שקופה בגון ענבר. ניקולו אמאטי, בנו של ג'ירולאמו, הביא את כינור אמאטי לשיאו אחרי שנת 1645 בקירוב. אנדראה גוארנרי, סבו של ג'וזפה "דל ג'זו" גוארנרי היה תלמידו של ניקולו. כמו כן, לפחות כינור אחד של אנטוניו סטרדיווארי, משנת 1666, נושא את הכתובת "אלומנוס ניקולאיס אמאטי" - תלמיד של ניקולו אמאטי. עוד תלמידים מתועדים של ניקולו היו יאקוב רייליך, ברתולומאו פאסטה, ברתולומאו כריסטופורי, ג'אקומו ג'נארו וג'ובאני בטיסטה רוג'רי. בנו של ניקולו, ג'ירולאמו (1649–1740) היה האחרון לעשות לו שם בשושלת בני אמאטי.

הצורות הלטיניות של השמות הפרטיים, אנדריאס, אנטוניוס, הירונימוס וניקולאוס, הופיעו בדרך כלל על תוויות הכינורות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוני כלי קשת איטלקים
כלי קשת
קטגוריה:ילידי 1596
קטגוריה:נפטרים ב-1684
פרדריק פאסי

פרדריק פאסי (בצרפתית: Frédéric Passy; 20 במאי 1822 – 12 ביוני 1912) היה כלכלן ומדינאי צרפתי שתמך בחופש הסחר ובפציפיזם.

נולד בפריז בשנת 1822 לפליקס פאסי, שלחם בקרב ווטרלו, ולמארי-לואיז-פאולין פאסי.

בשנת 1867 ייסד ליגה בינלאומית למען השלום, וב-1870 את האגודה למען בוררות בין העמים. הוא פעל למען פירוק החימוש ולמען בוררות בינלאומית. בזכות פעולותיו קיבל פאסי יחד עם ז'אן אנרי דינן, את פרס נובל לשלום הראשון בשנת 1901.

== כתביו העיקריים ==
* "מלתוס ותורתו"
* "תולדות העבודה"
* "הסולידריות של ההון והעבודה"

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:זוכי פרס נובל צרפתים
קטגוריה:כלכלנים צרפתים
קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1822
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1912
פרשת צ'פקווידיק

גשר דייק בשנת 2008 עם מעקה בטיחות

פרשת צ'פקווידיק (באנגלית: The Chappaquiddick incident) מתייחסת לנסיבות האופפות את מותה של מרי ג'ו קופקני ב-1969. קופקני הייתה חברת צוות לשעבר של הסנאטור רוברט פ. קנדי במסע הבחירות שלו לנשיאות ארצות הברית. (מסע הבחירות הסתיים ברצח רוברט קנדי). אדוארד (טד) קנדי, אחיו של רוברט קנדי, נהג במכונית עם קופקני (שישבה במושב האחורי) כשמכוניתם סטתה מגשר צר לתוך תעלת מים באי צ'פקווידיק.

ב-18 ביולי 1969, השתתף טד קנדי במסיבה באי צ'פקווידיק, אי קטן הצמוד לאי מרתה'ס ויניארד במסצ'וסטס. המסיבה הייתה מעין איחוד, לאלו אשר לקחו חלק במסע הבחירות הפוליטי של רוברט קנדי. קנדי עזב את המסיבה, כאשר הוא מסיע במכוניתו את אחת האורחות במסיבה, מרי ג'ו קופקני. על פי גרסתו של קנדי, הוא ביצע פנייה שגויה לגשר דייק. גשר העץ היה בנוי בזווית חדה ביחס לדרך, ובהיעדר גדר הפרדה צנחה המכונית לתוך אגם פוצ'ה, אשר היה מלא במים בשל הגאות (באותו אתר האגם צר וצורתו כצורת תעלה). המכונית התהפכה ונותרה הפוכה מתחת לפני המים. קנדי הצליח לצאת מרכבו ולשחות למעלה האגם, אך קופקני נותרה ברכב. לאחר מספר ניסיונות להצילה, בהן צלל מתחת לפני המים, הוא פנה בחזרה לבית בו התרחשה המסיבה, על מנת להזעיק עזרה, אך קופקני כבר לא הייתה בין החיים. קנדי דן בתאונה עם מספר לא מועט של אנשים, בהם הוריה של קופקני ואף עורך דינו, אך יצר קשר עם המשטרה רק לאחר שעברו עשר שעות מאז התרחשות התאונה.

התאונה הטרגית הפכה במהרה לשערורייה וזכתה לכותרות רבות ברחבי העולם. טד קנדי שהעדיף לשוחח עם עורך דינו, ורק זמן רב לאחר התאונה טרח ליידע את השוטרים, ספג ביקורת על התנהגותו. שמועות על כך שנהג תחת השפעת אלכוהול לא סייעו לתדמיתו ופגעו בסיכויו להיבחר לנשיאות ארצות הברית לאחר מכן.

קנדי חתם על עסקת טיעון, בה הוא מודה שעזב את מקום התאונה, לאחר גרימת פגיעה גופנית. גזר דינו היה חודשיים מאסר שלא רוצו בפועל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:1969 בארצות הברית
קטגוריה:משפחת קנדי
קטגוריה:מסצ'וסטס: היסטוריה
טוביה העמוני

טוֹבִיָּה הָעַמּוֹנִי מופיע בספר נחמיה בתור אחד מ"צרי יהודה" ואחד המתנגדים העיקריים לנחמיה בתקופת שיבת ציון.

==משמעות שמו של טוביה==
טוביה מכונה "העבד העמוני". יש שרואים בכינוי זה כינוי גנאי, מכיוון שהעמונים הם מהעמים שנאסר להתחתן עימם, גם אם יתגירו. יש המשערים שכוונת הכינוי היא שטוביה היה הפחה מטעם מלכות פרס, של אזור עמון, אך טענה זו אינה משכנעת מכיוון שלפחוות אופייני הכינוי המלא "עבד המלך" ולא "עבד" לבדו. אמנם סביר להניח שהיה לטוביה מעמד גבוה בעבר הירדן, מכיוון שטוביה הצליח להסית את בני עמון נגד עם ישראל בכלל ונחמיה בפרט. ניתן להסיק מהסיומת התיאופורית יהודית של שמו של טוביה (יה) ובנו יהוחנן (יהו), שהיה יהודי, שיש מזהים אותו כצאצא של טבאל, אציל יהודאי שפעל בימי מלכות אחז. טוביה העמוני נקרא בשם הארמי 'טבאל' גם בפי עזרא הסופר (עזרא ד, ז). בתקופות מאוחרות יותר - בתקופה ההלניסטית והרומית - ידועה משפחה יהודית הנקראת בית טוביה בעלת מעמד בעבר הירדן, ומקום מושבה זוהה באתר הארכאולוגי עיראק אל-אמיר. יש חוקרים המזהים את שורשיה של המשפחה בטוביה העמוני.

==מעמדו של טוביה==
בספר נחמיה ניתן לראות במקומות רבים את מעמדו הרם של טוביה בממלכת יהודה. לטוביה קשרים רבים עם נכבדי יהודה והוא אף קשור בקשרי נישואים עם משפחות יהודיות בירושלים וכנראה הוא אפילו קשור למשפחת אלישיב הכהן הגדול, אותו נחמיה מכנה "קרוב" לטוביה. טוביה קשר קשרים עם הנביאים בירושלים וכשנחמיה נעדר מירושלים הוא הופקד על לשכת האוצרות במקדש על ידי אלישיב הכהן, אך נחמיה גירש אותו מירושלים בשובו ועמו את נכדו של אלישיב שייצג את התומכים בגישה האוניברסלית.
בנו של טוביה, יהוחנן, התחתן עם בתו של משולם בן ברכיה, אחד מאצילי יהודה בתקופת נחמיה ובין בוני חומת ירושלים. ברכיה היה בנו של משיזבאל, מבני משפחת זרח בן יהודה. המשפחה כנראה שמרה על מעמדה הרם גם בתקופתו של נחמיה. פתחיה בן משיזבאל היה שליח המלך הפרסי דריווש לעם ביהודה (נחמיה ג, ד; יא, כד).

==פעולותיו של טוביה==
הפעולות של נחמיה עוררו התנגדות גדולה בקרב העמים השכנים. מראשי המתנגדים היה טוביה ועמו היו גם סנבלט החורני וגשם הערבי. טוביה ושני חבריו תכננו לצאת למלחמה על ירושלים אך תכנונם נודע לנחמיה והוא העמיד משמר יומם ולילה מפניהם וכך הם הם לא הצליחו לתקוף את העיר. לאחר שהיהודים בנו את החומה טוביה וסנבלט ניסו לפתות את נחמיה לצאת מהעיר בתואנה שהם רוצים להיוועד יחד, כשבעצם מטרתם היא לרצוח את נחמיה. נחמיה זיהה את המזימה וסירב לבוא להיוועד גם לאחר שהם בקשו ממנו ארבע פעמים רצופות. לאחר כישלון קריאתם הם איימו להודיע למלך פרס שנחמיה והיהודים מתכננים למרוד בו ועל כן הם בונים את החומה, אך לפני שהם יעשו זאת הם מוכנים להיפגש עם נחמיה ולדון עמו. נחמיה הבין שהם משקרים לו ולא יגידו כלום למלך פרס וסירב פעם נוספת לפגישה. אחרי שהם ראו שהם נכשלו הם ניסו לשכור את שמעיה בן דליה בן מהיטבאל שישכנע את נחמיה להתחבא בבית המקדש אך הוא נכשל מכיוון שמתגלה לנחמיה נבואה שאומרת לו ששמעיה נשכר על ידי טוביה וסנבלט.

==קישורים חיצוניים==
* 
*בן ציון לוריא, [http://mikranet.cet.ac.il/pages/item.asp?item=14291 "זרע קדש" או "עם עולם": חלוקי דעות בין שבי הגולה], מקראנט

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים בספר נחמיה
קטגוריה:שיבת ציון
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
קטגוריה:אישים מבני עמון
קטגוריה:עבדים בתנ"ך
נשיא סרי לנקה

[[סמל סרי לנקה]]
נשיא סרי לנקה הוא האדם העומד בראש מדינה זו.

עד 1972 עמד בראשה של סרי לנקה המושל הכללי, וחוקת סרי לנקה שנחקקה באותה שנה יצרה משרה זו. בשנים הראשונות היו לנשיא בעיקר סמכויות ותפקידים סמליים, ועיקר הכוח ניתן לראש ממשלת סרי לנקה. ב-1978 תוקנה החוקה, ושיטת הממשל בסרי לנקה, שהייתה מבוססת על המודל הבריטי, שונתה למודל דומה יותר לשיטה הנהוגה בצרפת. במהלך מערכת הבחירות של 1994 הבטיחה צ'נדריקה קומרטונגה כי תשיב את שיטת הממשל הישנה, אך בסופו של דבר השיטה לא השתנתה.

הנשיא נבחר בבחירות ישירות, והוא אינו שואב את כוחו מהפרלמנט. הוא עומד בראש הצבא והממשלה, והוא ממנה תחתיו את ראש הממשלה. בסמכותו של הנשיא גם לפזר את הפרלמנט. על אף הדמיון לשיטה הצרפתית, בפועל, נשיא סרי לנקה דומיננטי ממקבילו הצרפתי. באופן מסורתי, עוסק נשיא צרפת בעיקר במדיניות חוץ וביטחון. נשיא סרי לנקה, לעומתו, מעורב בכל תחומי הפעולה של ממשלתו, ובסמכותו אף להחזיק במשרד ממשלתי. כן נהנה הנשיא מחסינות. הדחת הנשיא בידי הפרלמנט טעונה רוב של שני שלישים מחבריו.

==נשיאי סרי לנקה==
{| class="wikitable" border="1"
! תחילת כהונה !! הנשיא
|-
| 22 במאי 1972 || ויליאם גופאלאווה
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 4 בפברואר 1978 || ג'וניוס ג'אייווארדנה
|-
| 2 בינואר 1989 || רנאסינגה פרמאדאסה
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 2 במאי 1993 || דינגירי בנדה ויג'טונגה
|-
| 12 בנובמבר 1994 || צ'נדריקה קומרטונגה
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 19 בנובמבר 2005 || מהינדה ראג'פקסה
|-
| 9 בינואר 2015 || מייטריפלה סיריסנה
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 18 בנובמבר 2019 || גוטביה רג'פקסה
|-
|14 ביולי 2022
|רניל ויקרמסינגה
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
*
קטגוריה:סרי לנקה: פוליטיקה
תסמונת אדמת מולדת

תסמונת אדמת מולדת היא תופעה של הימצאות נגיפי אדמת בעובר עקב הידבקותה של האם בנגיף בזמן ההיריון העלולה לגרום לסיכונים שונים לעובר.

==היסטוריה==
בשנת 1941 דיווח רופא עיניים בשם נורמן גרג על 78 מקרים של תינוקות שסבלו מקטרקט מולד, לאחר שאמם חלתה באדמת במהלך ההיריון. היה זה הדיווח הראשון על תסמונת אדמת מולדת. מאז למד העולם פרטים נוספים על מצב זה ועל הצורך במניעתו באמצעות חיסון כנגד האדמת.

בשנים 1964–1965 נרשמו בארצות הברית 12.5 מיליון מקרי אדמת, שבעקבותיהם נולדו כ-20,000 ילדים שסבלו מתסמונת אדמת מולדת. בשנת 1969 הוחל בחיסון כנגד אדמת, וכיום ירד מספר המקרים המדווח בארצות הברית לפחות מ-10 מקרים בשנה. מקרים אילו מתרחשים בעיקר בקרב אוכלוסיות מהגרים שחיסונים אינם שגורים בהם.

==תסמינים==
נגיף האדמת הוא אחד הנגיפים המזיקים ביותר לרקמותיו של העובר. הוא משפיע על כל הרקמות וגורם למומים מולדים רבים ולעיתים קרובות למוות תוך רחמי של העובר, ללידה מוקדמת או להפלה טבעית. היקף הנזק הנגרם לעובר תלוי בשלב ההריון שבו חלתה האם: כשככל שההריון בתחילתו, כך גדלה מידת הנזק. 85% מהתינוקות שאימם חלתה ב-3 החודשים הראשונים להריון יראו סימנים של תסמונת אדמת מולדת, בעוד שהידבקות האם לאחר השבוע 20 להריון תביא לנזקים לעובר בשכיחות נמוכה מאוד.

הסימן השכיח ביותר לתסמונת אדמת מולדת הוא החרשות. לעיתים הוא עשוי להיות הסימן היחיד, בעיקר במקרי ההדבקה המתרחשים לאחר החודש הרביעי להריון. פגמים שכיחים נוספים הם בעיות עיניים שונות, כגון קטרקט, עין קטנה, יתר לחץ תוך-עיני ועוד; מומי לב שונים שיתבטאו באנטומיה לא תקינה של המחיצות בין החדרים, בשינויים במסתמים השונים, ועוד; בעיות נוירולוגיות שונות כגון ראש קטן מהמצופה, וכן הפרעות קוגניטיביות שונות. בנוסף תיתכן הופעת צהבת מולדת, הגדלה של איברי הבטן, סימנים עוריים עקב דמם כתמי, שינויים בכמות טסיות הדם, וכן בעיות בהשקעת סידן בעצמות.

אם המחלה מופיעה בחודש הראשון של ההריון, יש סיכוי של 50% שהעובר יפתח מומי לב, חירשות, פגיעה מוחית, וקטרקט בעיניים. בחודש השלישי של ההריון הסיכון פוחת לרמה של 10%, והוא ממשיך לפחות בהדרגה במהלך המשך ההריון.

==טיפול מונע==
כטיפול מונע, מומלץ כי נשים לפני ההריון תעבורנה בדיקה יזומה שתאשר חיסון נגד נגיף האדמת ובמידת האפשר להתחסן שלושה חדשים או יותר לפני הכניסה המתוכננת להריון. יש לערוך בדיקה זו אף אם האשה כבר חוסנה בעבר, שכן בחלק מהמקרים יש ירידה ברמת הנוגדנים המגינים נגד המחלה, למרות החיסונים.

החיסון נגד נגיף האדמת מורכב מנגיף חי מוחלש. אף שאין הוכחות לנזק הנגרם לעובר כתוצאה מהחיסון, לא ניתן לשלול גרימת נזק לעובר, ועל-כן, החיסון אסור בזמן הריון, ואף בתקופה של חודש לפני תחילתו.

== ראו גם ==
* אדמת

==קישורים חיצוניים==
איציק בן מלך

איציק בן מלך (נולד ב-8 באוגוסט 1951) הוא זמר ושחקן ישראלי.

== ביוגרפיה ==
בן מלך נולד בישראל. הוא שירת בלהקת הנח"ל והשתתף בשתי תוכניות של הלהקה, "בהיאחזות הנח"ל בסיני" ו"פלנ"חניק". האחרונה הועלתה במאי 1972, והוקדשה לציון 30 שנים לפלמ"ח.

במסגרת להקת הנח"ל הוא שר כמה מלהיטיה הבולטים באותה תקופה, "בלדה על יצחק שדה" ו"הרעות". בין חבריו ללהקה נמנו ירדנה ארזי, גידי גוב, מירי אלוני, אפרים שמיר, לאה לופטין, דני סנדרסון ואחרים.

לאחר שחרורו, המשיך בן מלך להופיע במסגרות שונות ולמד לתואר ראשון בתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. וכן לימודי תיאטרון בסטודיו של פאני לוביץ'. בהמשך, היגר לארצות הברית והופיע שם ברחבי ארצות הברית לקהל יהודי וישראלי.

בנוסף, השתתף במספר הצגות תיאטרון ומחזות זמר, כגון: "בלילה פורחים הכוכבים", "גבירתי הנאווה", "אוליבר טוויסט", "המכשפה" ו"הברווזון" (בתיאטרון הבימה), "הצועני השורק", "טוב לאהוב", ו"אירמה לה דוס". הופיע גם ב"הלהקה חוזרת" (ושר שם את "הבן יקיר לי אפרים") והיה בין השרים את שיר הפתיחה של תוכנית הטלוויזיה "זהו זה!".

כמו כן השתתף כסולן ומנחה בשלושה פסטיבלי זמר חסידיים בישראל ומחוצה לה.

כזמר הוציא מספר תקליטים ודיסקים ושר בין היתר שירי ילדים וג'ינגלים. בנוסף עסק בקריינות ברדיו.

בן מלך הופיע גם בתוכניות טלוויזיה, בין היתר בתוכנית "ניקוי ראש" ובמספר סרטי קולנוע, בהם "שלאגר", "אגדת האיש ששתק", "עלטה" ועוד.

שיחק בסדרות שונות כמו: "כסף קטלני", "בלו נטלי", "לשם שינוי", "סודות נעורים", "החברים של נאור", "השוטר הטוב", "נפלת חזק" ועוד.

כמו כן השתתף בפרסומות שונות- קפה עלית, נסטלה, דפי זהב, תמי 4, שוקולד השחר (לצידו של ג'ון קליז) ועוד.

מביים ומפיק הצגות ומופעים מגוונים.

בנו, אור בן מלך, שירת אף הוא במסגרת צבאית דומה – תיאטרון צה"ל, וכיום הוא שחקן בתיאטרון בית לסין.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:חברי להקת הנח"ל
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר החסידי
קטגוריה:ניקוי ראש
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: החוג לתיאטרון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
אברהרד לודוויג, דוכס וירטמברג

אברהרד לודוויג, דוכס וירטמברג (גרמנית: Eberhard Ludwig, Herzog von Württemberg; 18 בספטמבר 1676 - 31 באוקטובר 1733) היה דוכס וירטמברג, בין השנים 1677–1733.

==ביוגרפיה==
אברהרד לודוויג נולד בשטוטגרט ב-18 בספטמבר 1676, לוילהלם לודוויג, דוכס וירטמברג ולמגדלנה זיבילה מהסן-דרמשטט, בתם של לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטדט ומריה אליזבת מהולשטיין-גוטורפ.

בשנת 1677 מת אביו וילהלם לודוויג, דוכס וירטמברג, ואברהרד לודוויג עלה לשלטון במקומו. אולם מכיוון שהיה רק בן שנה, מונה דודו פרידריך קרל, דוכס וירטמברג-ויננטל לעוצר הדוכסות. בשנת 1693 הוכרז אברהרד לודוויג על ידי לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה כבגיר וקיבל את השלטון לידיו, אולם אברהרד לודוויג שהיה מאוד רדוד ושטחי, השאיר את השלטון בידי יועציו, ובילה את מרבית זמנו במסעות ציד. בשנת 1697 התחתן אברהרד לודוויג עם יוהנה אליזבת מבאדן-דורלאך, בתם של פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך ואוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ, ממנה נולד לו בן אחד. בשנת 1700 ביקר אברהרד לודוויג בצרפת אצל לואי הארבעה עשר, מלך צרפת והתרשם מחצרו ומארמון ורסאי, והחל בעקבות כך בשנת 1704 בבניית ארמון לודוויגסבורג. על אף העלאת המיסים בדוכסות, נתקל אברהד לודוויג בבעיות מימון, ובניית הארמון נמשכה כ-15 שנים. סביב הארמון הוקמה העיר לודוויגסבורג.

בשנת 1707 מונה אברהרד לודוויג למפקד הכוחות השוואביים שלחמו במלחמת הירושה הספרדית, והועלה לדרגת גנרל-פלדמרשל. באותה שנה התחתן אברהרד לודוויג עם פילגשו וילהלמינה פון גרפניץ, אולם בשנת 1710 היא הוגלתה על ידי יוזף הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לשווייץ, והוא הלך בעקבותיה. בשנת 1711 חזרה וילהלמינה לווירטמברג, והתחתנה בנישואים פיקטיביים עם הרוזן פון וירבן.

בשנת 1731 מת בנו פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של וירטמברג, ואברהרד לודוויג ניסה לחזור לאשתו יוהנה אליזבת מבאדן-דורלאך, על מנת להעמיד עוד בן, אולם היא סירבה לחזור אליו. אברהרד לודוויג מת בלודוויגסבורג ב-31 באוקטובר 1733, ובן דודו קרל אלכסנדר, דוכס וירטמברג עלה לשלטון אחריו.

==משפחתו==
בשנת 1697 התחתן אברהרד לודוויג עם יוהנה אליזבת מבאדן-דורלאך, בתם של פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך ואוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ, ממנה נולד לו בן אחד:
* פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של וירטמברג (1698–1731)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| אברהרד לודוויג, דוכס וירטמברג בית וירטמברג נולד:18 בספטמבר 1676 מת:31 באוקטובר 1733
|-
| rowspan="1" align="center"| וילהלם לודוויג
| rowspan="1" align="center"| דוכסות וירטמברג 1677–1733
| rowspan="1" align="center"| קרל אלכסנדר
|}

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דוכסי וירטמברג
קטגוריה:בית וירטמברג
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:ילידי 1676
קטגוריה:נפטרים ב-1733
שריל פורד

שריל פורד (באנגלית: Cheryl Ford; נולדה ב-6 ביוני 1981 בהומר שבלואיזיאנה) היא כדורסלנית עבר אמריקאית ששיחקה בעמדת הפורוורד. פורד, המתנשאת לגובה של 1.91 מטר, היא בתו של כדורסלן העבר קארל מלון.

==ביוגרפיה==
פורד שיחקה כדורסל במסגרת אוניברסיטת לואיזיאנה טק, ובשנת 2003 דורגה שלישית בדראפט ליגת ה-WNBA. היא הצטרפה לשורותיה של דטרויט שוק, וכבר בעונתה הראשונה הצטיינה במדי הקבוצה, שאף זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה. בסיום העונה נבחרה לשחקנית החדשה הטובה ביותר. בעונה הבאה הוליכה את ה-WNBA במספר הריבאונדים למשחק. בשנת 2006 זכתה פורד באליפות נוספת עם קבוצתה. בשנים 2003, 2005, 2006 ו-2007 שיחקה במשחקי האול-סטאר של הליגה, ובאחרון אף נבחרה ל-MVP. בשנת 2008 זכתה עם דטרויט שוק באליפות נוספת, אף שלא השתתפה במרבית העונה, לרבות שלביה הסופיים, לאחר ששברה את רגלה במהלך משחק מול לוס אנג'לס ספארקס. בשנת 2009 עזבה את הקבוצה.

בדומה לכדורסלניות אמריקאיות רבות שבפגרת ה-WNBA משחקות בקבוצות אירופיות, שיחקה פורד בשנת 2006 בקבוצת אנדה רמת השרון, לצדה של שחקנית נוספת מדטרויט, דיאנה נולאן. בסיום העונה נבחרה לחמישיית העונה של ליגת העל. בעונה שלאחר מכן שחיקה בקבוצת יקאטרינבורג ברוסיה. לאחר פרישתה מליגת ה-WNBA, הצטרפה, בשנת 2010 לקבוצת CCC פולקוויצה מהליגה הפולנית.

פורד הייתה חברה גם בנבחרת ארצות הברית, וזכתה עמה במדליית ארד באליפות העולם שנערכה בברזיל ב-2006.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.wnba.com/playerfile/cheryl_ford/?nav=page דף השחקנית] של שריל פורד באתר ה-WNBA
* 

קטגוריה:כדורסלניות אמריקאיות
קטגוריה:כדורסלניות רמת השרון
קטגוריה:לואיזיאנה: כדורסלנים
קטגוריה:שחקניות WNBA
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת לואיזיאנה טק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1981
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
ריאליזם פואטי

ריאליזם פואטי הייתה תנועה אמנותית בקולנוע הצרפתי בשנות ה־30 ושנות ה־40 של המאה ה־20. סרטי הריאליזם הפואטי עסקו בצרפת של אותה התקופה, ושילבו בין עיצוב קולנועי ריאליסטי של המציאות החברתית היומיומית ובין ייצוג קולנועי הנושא משמעויות סימבוליות וליריות<ref>. .</ref><ref>.</ref>.

== היסטוריה ==
הריאליזם הפואטי לא היה אחיד כמו זרמים קולנועיים אחרים באותה תקופה, והיווה יותר מגמת יצירה מאשר אסכולה מגובשת. הריאליזם הפואטי התאפיין בעיסוק בדמויות משולי החברה (גנגסטרים, נשים מפוקפקות, קבצנים ) שמקבלות את ההזדמנות שלהן לממש את אהבת חייהן אולם מחמיצות אותה בסופו של דבר, מוצפות באווירה פטליסטית, נוסטלגית ומרירה. סוג זה של ריאליזם נקרא "ריאליזם פואטי" נוכח הרמה הגבוהה של האסתטיקה בצילום, תוך הקפדה יוצאת דופן על דימויים וויזואליים ריאליסטיים (כלבלב, פסי רכבת שמתפצלים, אדם שנגזר על גורלו להיות עיוור) שלעיתים משכה את תשומת הלב לצדדים התיאוריים של הסרט ולא לעלילה עצמה. גם עם פרוץ מלחמת העולם השנייה המשיך הריאליזם הפואטי להיות פופולרי בארצות הברית בשנות הארבעים והחמישים.

התסריטאים הבולטים ביותר, שהובילו את התנועה וכתבו חלק משמעותי מסרטיה היו ז'אק פרוור ושרל ספאק. עם הבמאים המובילים אפשר למנות את ז'אן רנואר, פייר שנאל, ז'אן ויגו, ז'ולין דוביביה ומרסל קרנה. שחקניו הבולטים היו ז'אן גאבן, מישל סימון, סימון סיניורה ומישל מורגן.

==סרטים בולטים==
* ליזה הקטנה – (La Petite Lise, 1930), ז'אן גרמיון (Jean Grémillon).
* המשחק הגדול – (Le Grand jeu, 1934), ז'אק פיידה (Jacques Feyder).
* הרחוב ללא השם – (La rue sans nom, 1934), פייר שנאל.
* פשע ועונש – (Crime et châtiment, 1935), פייר שנאל.
* הצוות היפה – (La belle equipe, 1936), ז'ולין דוביביה.
* פפה המוקו – (Pépé le Moko, 1937), ז'ולין דוביביה.
* האשליה הגדולה – (La Grande Illusion, 1937), ז'אן רנואר ושרל ספאק.
* רציף הערפילים – (Le Quai des brumes, 1938), מרסל קרנה וז'אק פרוור.
* הוטל דו נורד – (Hôtel du nord, 1938), מרסל קרנה.
* השחר עולה – (Le jour se lève, 1939), מרסל קרנה וז'אק פרוור.
* ילדי גן העדן – (Les Enfants du Paradis, 1945), מרסל קרנה וז'אק פרוור.

==השפעה==
לתנועת הריאליזם הפואטי הייתה השפעה רבה על הקולנוע האירופאי, בעיקר בהצבת העיסוק בשולי החברה כלגיטימי בקולנוע. התנועה השפיעה בין היתר על הגל החדש בצרפת בשנות ה-60, ועל הסרט האפל אשר ירש את העיסוק בנושאים כגורל, אי צדק וגיבורים שדינם נחרץ. כמו כן נודעה לתנועה זו השפעה רבה על הנאו-ריאליזם האיטלקי, שרבים מאבותיו עבדו יחד עם במאים ריאליסטיים פואטיים טרם שחזרו לאיטליה ויצרו את התנועה הנאו-ריאליסטית עם תום מלחמת העולם השנייה (לוקינו ויסקונטי כדוגמה המשמעותית ביותר).

== ראו גם ==
* הגל החדש הצרפתי
* נאו־ריאליזם איטלקי

== לקריאה נוספת ==
* 

==קישורים חיצוניים==
* .

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זרמים בקולנוע
קטגוריה:קולנוע בצרפת
ברוך ויסבקר

הרב ברוך ויסבקר בשיעור כללי בהיכל [[ישיבת בית מתתיהו]]
הרב ברוך ויסבקר (כ' בחשוון ה'תש"א, 21 בנובמבר 1940 – כ"ג בשבט ה'תשפ"ד, 2 בפברואר 2024) היה ראש ישיבת בית מתתיהו בבני ברק וראש ישיבת מאור יצחק שבמושב חמ"ד וחבר מועצת גדולי התורה.

==ביוגרפיה==
נולד בשכונת נחלת יצחק בתל אביב למשה וצביה ויסבקר. למד בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה, ולאחר מכן בעידודו של הרב משה צבי נריה המשיך את לימודיו בישיבת פוניבז' בבני ברק והיה תלמידם של ראשי הישיבה הרב שך והרב שמואל רוזובסקי. בהיותו בחור מבוגר שימש גם ה"אילן" (חברותא בוגר של תלמיד צעיר) של הרב שמואל מרקוביץ', מראשי ישיבת פוניבז'. כאברך למד בחברותא עם הרב אליהו ברוך פינקל, מראשי ישיבת מיר.

בתחילת שנות השישים נישא לשרה לאה דרבקין, בתו של הרב אליהו ירוחם דרבקין, שכיהן כרבה של הוד השרון ואחותו של הרב צבי דרבקין ראש ישיבת גרודנא באר יעקב.

בתחילת דרכו שימש הרב ויסבקר 12 שנה כר"מ בישיבת קול תורה שבשכונת בית וגן בירושלים. בשנת ה'תשמ"ב הקים את ישיבת בית מתתיהו.

הרב ויסבקר הקים שתי ישיבות נוספות, האחת היא מאור יצחק שבמושב חמ"ד, בראשה עומד חתנו הרב מנחם יעקובזון, והשנייה היא ישיבת תפארת חיים המיועדת לבני עדות המזרח, אשר שכנה במוסדות ישיבת הרמב"ם בתל אביב ונסגרה בתשע"ד.

בחודש תמוז תשע"ט נעדר מהישיבה בעקבות כאבים עזים בגבו.<ref></ref> בהמשך אושפז לבדיקות בבית החולים מעיני הישועה בבני ברק, לצורך קביעת דרך הטיפול במחלתו,<ref></ref> ולאחר מכן חשף במכתב לבני הישיבה כי הוא חולה בסרטן וביקש מהבחורים לא לעשן, לאחר שטיפול שהוצע לו התברר כלא רלוונטי עבורו משום שבעברו נחשף למעשנים.<ref></ref> בחודש תשרי תש"פ אושפז שוב בשל חשש לאירוע מוחי קל<ref>,</ref> ובחודש חשוון נותח בגבו לצורך הסרת הגידול בבית החולים אסותא.<ref></ref>

בכסלו תשפ"א מונה לחבר במועצת גדולי התורה.

נפטר בליל כ"ג בשבט ה'תשפ"ד, 1 בפברואר 2024, בבית החולים מעייני הישועה, לאחר מחלה ממושכת. את דרכו בהנהגת הישיבה ממשיכים שני בניו הגדולים כשהבכור מהשניים, הרב צבי ויסבקר, עומד בראשות הישיבה.

==דרכו החינוכית והלימודית==
שיטת הלימוד של הרב ויסבקר אותה ביקש להנחיל לתלמידיו התאפיינה בחתירה להבנה אישית הגיונית וכנה של היסודות והחידושים שנלמדים 'בסוגיות ההלכה, וכן ביכולת לבקר אותם, זאת לעומת דרך הלימוד בישיבות רבות אחרות בהן מיוחסת חשיבות רבה לעצם ההכרה והידע של היסודות והחידושים שנכתבו במרחבי הספרות התלמודית - לא בהכרח תוך ביקורת לגביהם או תוך הסכמה אישית אותנטית של הלומד עם רעיונותיהם.

כפועל יוצא, ניתן בישיבה דגש רב על לימוד עיון שמאופיין בחשיבה ביקורתית יותר, על פני לימוד בקיאות המאופיין בצבירת ידע כללי ללא הקדשת זמן רב להבנה עמוקה שלו.

הרב ויסבקר פיקח אישית על תלמידיו, ומילא במידה מסוימת גם תפקידים שבישיבות אחרות מוטלים על המשגיח. בישיבתו קיימת מדיניות פיקוח מחמירה (באופן יחסי) הכוללת איסור גורף על שימוש במכשירי טלפון סלולרי (כולל כאלו המאושרים על ידי ועדת הרבנים לענייני תקשורת), איסור הוצאת רישיון נהיגה, הקפדה על תפילה בישיבה, איסור על נסיעה מחוץ לישראל ואיסור על עישון סיגריות לבני השיעורים הנמוכים. לדעתו, הקפדות אלה תורמות להתעלותם הרוחנית ולהתמדתם של התלמידים.

תלמידיו הדפיסו קונטרסים שונים של שיעורים ושיחות שלו.

==קישורים חיצוניים==
* 
*
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי ישיבת כפר הרא"ה
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה של דגל התורה
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:רבני ישיבת קול תורה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
קביעת מין תלוית טמפרטורה

מיקום הביצים משפיע על מינם בשל הטמפרטורה השונה בקן. על פי רוב טמפרטורות גבוהות או נמוכות יוצרות זכרים, וטמפרטורות ממוזגות יוצרות נקבות.
קביעת מין תלוית טמפרטורה (באנגלית: Temperature-dependent sex determination או בקיצור TSD), היא אחד מהמנגנונים המופיעים בטבע לקביעת הזוויג של אורגניזם. בדרך זו מין הצאצא נקבע לפי הטמפרטורה השוררת בסביבתו בזמן הדגירה. המנגנון נפוץ בעיקר בקרב חולייתנים בעלי שפיר עוברי, למשל תנינאים.

מנגנון קביעת המין אצל קבוצות הזוחלים החיות בימינו שונה מזה הנפוץ אצל מרבית החולייתנים המתבסס על כרומוזומים. הביצים מושפעות מן הטמפרטורה בה הן מודגרות במהלך השליש הראשון של התפתחות העובר. מנגנון זה נפוץ בעיקר אצל התנינאים (תנינים, אליגטורים, קיימנים וגאביאלים), אצל חלק ממיני הצבים ואצל לטאות אחדות. אצל הצבים – הזכרים מתקבלים בטמפרטורות דגירה נמוכות יותר מהנקבות, כאשר טווח הטמפרטורות בו מתקבלים שני המינים (בהרכב משתנה) הוא בין מעלה אחת לשתיים. אצל לטאות ותנינאים, פועל המנגנון על-פי רוב באופן הפוך. בסמוך לטווח הטמפרטורות "המעורבות" ובתוכו מתקבל שילוב מסוים (תלוי בטמפרטורה) של שני המינים, ולעיתים רחוקות יותר מתקבלים צאצאים בעלי מאפיינים של שני המינים.

בנוסף, קיימת סינרגיה בין הטמפרטורה ובין הורמונים מסוימים. החדרת אסטרדיול לביצים שהודגרו בטמפרטורות מייצרות-זכרים הביאה לבקיעת נקבות שהיו זהות פיזיולוגית לנקבות המתקבלות בטמפרטורות מייצרות-נקבות. מתוך ביצוע הניסוי ההפוך (קבלת זכרים בטמפרטורות מייצרות-נקבות) נמצא כי האנזים שאחראי להמרה של טסטוסטרון לאסטרדיול, ארומטאז, ממלא תפקיד כלשהו בהתפתחות הנקבות. בנוסף, ההורמונים והטמפרטורה מראים סימנים לפיהם הם פועלים באותו כיוון, במובן זה שבסמוך לטמפרטורות המעורבות נחוצות כמויות קטנות יותר של הורמון זה או אחר כדי להביא לשינוי "כפוי" של המין.

ב-1977 הוצע מודל תאורטי החוזה כי הברירה הטבעית תעדיף בעלי חיים עם מנגנון TSD על פני בעלי חיים עם מנגנון מבוסס כרומוזומים כאשר סביבת ההתפתחות של בעל החיים משפיעה על סיכוי השרידה באופן שונה כלפי זכרים ונקבות. מודל זה חוזק בתצפיות כשלושים שנים מאוחר יותר.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://davidson.weizmann.ac.il/online/askexpert/life_sci/כיצד-נקבע-המין-זכרנקבה-בזוחלים-יותם כיצד נקבע המין זכר-נקבה בזוחלים] – ד"ר מאיר ברק, מכון דוידסון
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנטומיה של זוחלים
קטגוריה:ביולוגיה התפתחותית
קטגוריה:הרפטולוגיה
אנרגיית סריג

אנרגיית סריג (lattice energy) של סריג יוני היא מידת החוזק של הקשרים היוצרים אותו. אנרגיית הסריג זהה גם לאנרגיה הדרושה כדי לפרק את המוצק למרכיביו, יוני גז. באותו אופן ניתן להגדיר את אנרגיית הסריג כאנרגיה הנפלטת כאשר יוני הגז נקשרים ליצור את המוצק היוני. 

אנרגיית הסריג תלויה במטענים וברדיוס של היונים: ככל שהמטען של היונים גדול יותר אנרגיית הסריג עולה (בסימון המקובל הופכת לשלילית יותר), וככל שהרדיוס קטן (היונים במוצק מתקרבים זה לזה) אנרגיית הסריג עולה.

המושג נמצא בשימוש בעיקר בהקשר של גבישים אנאורגניים. עבור חומר נתון, לא ניתן לקבוע את אנרגיית הסריג ישירות, אך ניתן לחשבה בעזרת נתונים ניסיוניים.

==חישוב==
אנרגיית הסריג ניתנת בדרך כלל ביחידות של קילו-ג'אול למול.
לדוגמה, כאשר נתרן כלורי מוצק מפורק לרכיביו היוניים:

<math>\text{NaCl (s)} \to \text{Na}^+ \text{(g)} + \text{Cl}^- \text{(g)}</math>, אנרגיית הסריג היא 768 kj/mol

ניתן לחשב את אנרגיית הסריג באמצעות וריאציה של חוק קולון: 

<math>E = k\cdot \frac{q_1q_2}{r}</math>

כאשר:

<math>k=8.99 \cdot 10^9 \text{J-m}/\text{C}^2</math>

<math>{r}</math> הוא המרחק בין היונים

<math>q_1,q_2</math> הם המטענים על היונים

==ראו גם==
* משוואת קפוסטינסקי

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קשרים כימיים
המלכודת (שעשועון)

המלכודת הוא שעשועון טלוויזיה בהגשת דידי הררי שהופק על ידי חברת JCS עבור ערוץ 1.
התוכנית שודרה בשנת 2002 בימים א' עד ה' כרצועה יומית. בתחילת השבוע היו שבעה מתחרים, בכל יום הודח מתחרה אחד עד אשר לתוכנית ביום חמישי נשארו שלושה ורק שניים עלו לגמר הגדול.

השאלות בתוכנית היו שאלות פתוחות ולא בחירה בין תשובות, כמקובל בתוכניות טריוויה.

מתחרה שענה נכון על שאלה קיבל כסף שצבר מתחרה אחר. בסוף כל תוכנית היה הקהל בוחר למי לחלק כסף נוסף וכמה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.ynet.co.il/Ext/Comp/ArticleLayout/CdaArticlePrintPreview/1,2506,L-2253215,00.html כתבה ב ynet אודות המלכודת] - נועם שגב

קטגוריה:שעשועוני טלוויזיה
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
זמזומית

זַמְזוּמִית (שם מדעי: Bellevalia) היא סוג במשפחת האספרגיים. במיון ישן נמנה הסוג עם משפחת השושניים.

== מיון ==
הסוג כולל בין היתר את המינים האלה:

*זמזומית מצויה (Bellevalia flexuosa)
*זמזומית מפושקת (Bellevalia longipes)
*זמזומית איג (Bellevalia eigii)
*זמזומית החרמון (Bellevalia hermonis)
*זמזומית סגולה (Bellevalia trifoliata)
*זמזומית המדבר (Bellevalia desertorum)

הסיסטמטיקה של הסוג נחשבת קשה במיוחד, והיא נחקרה רבות על ידי הבוטנאית הישראלית נעמי פיינברון-דותן. כיום עדיין קיימים בישראל וסביבותיה מספר טקסונים של זמזומית שמעמדם הסיסטמטי אינו ברור.

==גלריה==
===מיני הזמזומית בישראל===
<gallery>
זמזומית.JPG|זמזומית מצויה בהרי ירושלים
Bellevalia desertorum 1.jpg|זמזומית המדבר בצפון הנגב
Bellevalia hermonis 1.jpg|זמזומית החרמון בחרמון
</gallery>

===מאביקים===
<gallery>
Eucera on Bellevalia 1.jpg| דבורה יחידאית מהסוג מחושית, זכר 
Anthophora on Bellevalia 1.jpg| דבורה יחידאית מהסוג מדרונית, נקבה 
Bombyliid on Bellevalia 1.jpg| זבוב ממשפחת הבומביליים
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:יקינתוניים
קרן מלגות

קרן מלָגות היא מוסד המעניק מלגות בתחומים שונים, לפי קריטריונים של מייסדי הקרן, לרוב מוענקות מלגות עבור לימודים לסטודנטים, ועל הצטיינויות באומנויות שונות.

מבחינים בין קרן מתכלה - קרן שההון העצמי שלה מחולק למקבלי המלגות, לבין קרן צמיתה - קרן שההון העצמי מושקע, ורק מהפירות של הקרן מחולקים המלגות.

==ראו גם==
* מלגה (חינוך)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://cms.education.gov.il/EducationCMS/UNITS/Kranot מידע על קרנות בישראל], מתוך רשם הקרנות
* [http://www.israelyoung.com/index.php?dir=site&page=content&cs=3073&langpage=heb רשימת קרנות ללימודים גבוהים], מתוך אתר מרכזי הצעירים בישראל

קטגוריה:ארגוני עזרה
קטגוריה:מלגות
יער אשתאול

יער אשתאול
יער אשתאול (נקרא גם יער הראל) הוא חורש בסמוך למושב אשתאול, הנמצא ממערב לירושלים, חלק מפארק יצחק רבין. היער ניטע על ידי גרעין התיישבות של עולי תימן וקרן קיימת לישראל.

הגישה ליער היא מכביש הגבורה, מחלף שמשון - צומת נחשון (כביש 44).

==היסטוריה==
היער ניטע על ידי גרעין ההתיישבות הראשון של עולי תימן, שהתיישבו במקום עם תום מלחמת העצמאות. השם אשתאול, שהיה שייך ליישוב המקראי, השתמר בשמו של המושב שהוקם בדצמבר 1949.

==צמחייה==
מרבית העצים שניטעו ביער הם עצי אורן ממין אורן ירושלים, אשר עמידים בפני תנאי קרינת שמש ישירה ומתמודדים עם הקרקע הסלעית והגירית באזור. בעקבות הייעור באזור טויבה הקרקע והתפתחה מערכת תת-יער מתחת לחופת העצים, שהחלה להוות בית גידול לבעלי חיים וצמחים כגון עכבישים, טחביות, שלשולים וחיפושיות שונות. בעצי האורן צומחת גם פטריית האורנייה.

בשלהי החורף, היער עשיר בנרקיסים ורקפות.

==אתרים==
היער גובל ביישוב היהודי-ערבי נווה שלום. בסמוך ליישוב ממוקם חניון "סוכת שלום", שהוקם לכבוד איש השמאל אייבי נתן. החניון מקשר אל דרך בורמה ועיינות סוסין.

ביער הוקם "מצפור לטרון", מגדל שמירה שנותר מחורר בכדורים בעקבות קרבות לטרון. אתר נוסף ביער הקשור למלחמת העצמאות הוא "נקודת גובה 314" בה התרחש חלק מ"מבצע יורם" (8-9 ביוני 1948) בה תקפו לוחמי חטיבות "הראל" ו"יפתח" את הירדנים ברכס לטרון; כ-100 מלוחמי החטיבות נפגעו בקרב זה.

ביער ממוקם חניון לזכרו של אברהם (בומה) גולדשטיין, ובו נקודת תצפית לשפלת החוף וגוש דן. סמוך אליו ממוקמים אתרים כגון עין מסילה שהיווה תעלת הגנה עבור לוחמי הפלמ"ח במלחמת העצמאות; קטע של פסיפס עגול; וגת עתיקה.

ביער ממוקם מתחם המכונה "יער ניסתור". יער ניסתור נוסד על ידי חבורה שעלתה לארץ, מתוך ציונות, בשנת 1984 מארגנטינה, בעיקר מהעיר רוסריו. נקודת המפגש נמצאת בחניון הסמוך לדרך הרעות על ציר נווה שלום-אשתאול. במקום חניון נופש, שולחנות פיקניק, מתקני משחק לילדים ומקום מוסדר למנגל. מקום מפגש זה הפך לשם דבר בקרב קהילת העולים מארגנטינה.

== גלריה ==
<gallery>
Cyclamen persicum - Rakefet 2009.jpg|רקפת מצויה ביער אשתאול
TofachJer001.JPG|טופח ירושלים ביער אשתאול
Havalval-Adin001.JPG|חבלבל עדין ביער אשתאול
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

*[http://www.eyarok.org.il/maintrip.aspx?id=7 מסלולי טיול ביער אשתאול], באתר קק״ל - אי ירוק
*[http://www.eyarok.org.il/trip.aspx?id=268 המלצה לטיול ביער אשתאול], באתר קק"ל
* [https://youtu.be/PzMstEVDUQA?t=93 שתילת יער אשתאול] על שם ברנרדו או'היגינס, סרטי גבע, ארכיון שפילברג, 1958 <small><small>(התחלה 1:33)</small></small>
* 

אשתאול
קטגוריה:שפלת יהודה
אהרון רזין

אהרון רזין (6 באפריל 1935 – 26 במאי 2019) היה ביוכימאי ישראלי, פרופסור לביוכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים. חתן פרס ישראל (2004), פרס וולף (2008) ועוד.

==ביוגרפיה==
נולד בתל אביב ובילדותו עבר עם משפחתו לפתח תקווה, בה גדל. הוריו עלו לארץ ישראל בשנת 1926 ואביו ייסד וניהל קואופרטיב לבעלי מלאכה. בסיום לימודיו בבית החינוך "ברנר" בפתח תקווה התגייס לצה"ל ושירת בסיירת גולני. לאחר מכן החל בלימודי פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, אך בלימודי התואר השני עבר ללמוד ביוכימיה והחל להתמסר למחקר בגנטיקה וביולוגיה מולקולרית.

בשנת 1967 סיים את לימודי הדוקטורט. בשנים 1968–1970 שהה בבתר דוקטורט במכון הטכנולוגי של קליפורניה ובשובו לישראל הצטרף לסגל הפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית. עבודתו התקיימה במסגרת המחלקה לביוכימיה של התא ולגנטיקה של האדם. רזין החל לעסוק בחקר המתילציה של DNA וגילה את הפעילות האנזימטית האחראית למתילציה של אחד ממרכיביו הבסיסיים. במעבדתו פותחו מבחנים לאיתור המתילציה של ה-DNA ומשנת 1980 הוקדשו מחקריו להבנת תפקידה. בין היתר נבדקו על ידו יצירת תבניות מתילציה בעת התפתחות עובר, תהליך הטבעת גנים בעוברים והשלכותיו על שיבוט ותכנות הגנום. מחקרים אלו היוו גם פריצת דרך בנושא מחלות גנטיות, בהן תסמונת פראדר וילי ותסמונת אנגלמן ומחלת הסרטן.

בשנים 1980–1984 עמד בראש המחלקה לביוכימיה של התא וניהל את המדור הביוכימי בפקולטה לרפואת שיניים. בשנים 1985–1989 ניהל את המכון לביוכימיה בפקולטה לרפואה ומשנת 1988 היה מופקד על הקתדרה למדעי הרפואה על שם גרינבאום. במקביל לתפקידיו אלו, היה רזין חבר בצוות הקמת המכון לביוכימיה של הפקולטה לרפואה (1980), חבר הוועד המנהל של הרשות למחקר ולפיתוח באוניברסיטה העברית (1990–1993) ויו"ר הוועדה לתכנון ולפיתוח של הפקולטה לרפואה (1996–2000). הוזמן כפרופסור אורח לאוניברסיטת קיימברידג' (1971), למכון לחקר הסרטן בקליפורניה (1978–1979) ולמכונים הלאומיים לבריאות של ארצות הברית (1984–1986).

בשנים 1982–1991 היה רזין עורך עמית של כתב עת המדעי Biochimica et Biophysica Acta, בשנים 1994–2000 שימש חבר הוועדה המייעצת בנושא חקר הגנום של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

רזין הוא חתן פרס ישראל לחקר הביוכימיה (2004) ופרס וולף לרפואה לשנת 2008 (יחד עם חיים סידר) והוא נבחר לחבר בארגון הגנטיקה המולקולרית של האדם (1995) ובארגון האירופי לביולוגיה מולקולרית (1996). בשנת 2008 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, בשנת 2009 זכה בפרס א.מ.ת, בשנת 2011 זכה בפרס גרדנר למחקר ביו-רפואי ובשנת 2016 בפרס לואיזה גרוס הורוביץ לביולוגיה ולביוכימיה של אוניברסיטת קולומביה.

נפטר ב־26 במאי 2019.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.academy.ac.il/Index2/Entry.aspx?nodeId=754&entryId=18536 כרטיס אישי ואודותיו], באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביוכימאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון ברנר
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:לוחמי סיירת גולני
קטגוריה:גנטיקאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס א.מ.ת.
קטגוריה:זוכי פרס גרדנר
קטגוריה:זוכי פרס וולף לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לביוכימיה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
צים אסיה

צים אסיה הייתה אוניית מכולות בקטגוריית גודל פנמקס, השייכת לחברת הספנות הישראלית צים, הראשונה מסדרת HDW 2. האוניה נבנתה במספנות HDW, וסך הכל נבנו בסדרה שמונה אוניות. האונייה הייתה מעורבת בתאונה קשה בה נהרגו שבעה דייגים יפנים.
גובה האוניה מהשדרית ועד חלקה הגבוה ביותר (האנטנות והתרנים על גשר הפיקוד) היה 51.8 מטרים. ב-2008 נמחקה צים אסיה מהרישום הישראלי וב-2015 נגרטה.

==דגל==
האוניה הפליגה עד לשנת 2008 תחת דגל ישראל ואות הקריאה שלה היה 4XFB. בשנת 2008 נרשמה האונייה תחת דגל נוחות ליברי ואות הקריאה שלה שונה ל-A8OZ2.

==מטען==
האוניה מיועדת לשאת מכולות, כאשר היא יכולה לשאת עד 3,845 TEU, לאוניה יש 15 מדורי אחסון על הסיפון (BAY) ושבע ספנות (CARGO HOLD) מתחת לסיפון (כל ספנה מכילה שני מדורי אחסון), כאשר הגובה המקסימלי הוא שבע קומות של מכולות. לרוחב האוניה נכנסים עד 13 מכולות. האוניה מסוגלת לשאת גם כ-150 מכולות קירור (ריפרים), ויכולה לשאת מטענים מסוכנים.

==ציוד בטיחות==
באוניה ישנו ציוד בטיחות רב הכולל ציוד נגד שריפות (מטפי כיבוי, מערכות מתזים, מערכות גילוי אש, מערכות כיבוי אש על ידי פחמן דו-חמצני) ועוד.

כמו כן ישנו ציוד למניעת זיהום ים בעיקר בזמן תדלוק האוניה.

==התאונה==
ב-28 בספטמבר 2005 בשעה 02:30 בלילה (בזמן משמרתו של החובל השני) בעת מסע בין ונקובר לפוסן התנגשה האוניה צים אסיה בסירת דיג יפנית כ-40 ק"מ מהאי היפני הוקאידו. כתוצאה מההתנגשות נהרגו 7 דייגים יפנים לאחר שסירת הדיג שלהם טבעה.

האוניה המשיכה במסלולה בניגוד לחוק הימי ולימאות הטובה הדורשת הגשת עזרה לכל כלי שיט במצוקה, לטענת הצוות כיוון שלא הבחינו כי הייתה התנגשות, ולטענת היפנים על מנת לחמוק מאחריות. רב החובל שהה באותו זמן בחדרו. על סיפונה היו 22 אנשי צוות.

===תוצאות החקירה===
את התאונה חקרה משטרת ישראל ביחד עם חוקרים יפנים, והיא כללה דגימות צבע מחרטום הצים אסיה אשר הוכיחו כי אכן היא פגעה בסירת הדיג. צוות החקירה הוטס לנמל הונג קונג שם שהתה האוניה וצוות נוסף חקר את אנשי הצוות בעת הגעתה לחיפה. רב החובל הוטס לארץ לחקירה ימים ספורים לאחר ההתנגשות והושם במעצר בית. בסיומה של החקירה הוחלט להעמיד את הקצין השני למשפט על גרימת מוות ברשלנות, לבסוף נחתמה עסקת טיעון והקצין השני נשלח לביצוע עבודות שירות. רב החובל זוכה מהאשמות, השופטים מתחו ביקורת על יישום נוהלי הבטיחות בחברה ובאוניה עצמה.
נקבע שמרבית האשמה להתנגשות מוטלת על ספינת הדייג, שהייתה בהפלגה מינהלית (כלומר לא עסקה בדייג) ואשר לא פינתה דרך לצים אסיה.

הקצין השני באוניה היה קצין זר (כלומר אינו ישראלי), ולטענתו הוא הפך לשעיר לעזאזל, וכי האשמה מוטלת על רב החובל שישן באותה העת.

===פעילות החברה===
בתחילה הכחישה צים כל קשר להתנגשות אך לבסוף הודתה בתאונה ואף פיצתה את משפחות ההרוגים, לחברה ולמדינה נגרם נזק תדמיתי קשה עקב ההכחשה, והיה צורך במגעים דיפלומטיים רבים על מנת לשקם את הנזק התדמיתי לישראל.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסונות ימיים
קטגוריה:אוניות משא
קטגוריה:צים: אוניות