OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רות אלון

רות אלון (5 באפריל 1919 – 2 בפברואר 2016) הייתה ממקימי קיבוץ גינוסר, ורעייתו של ראש ממשלת ישראל בפועל, יגאל אלון<ref></ref>.

אלון נולדה בגרמניה לרגינה ואפרים אפיסדרוף, ולה שלוש אחיות. כשהייתה בת עשר עברה המשפחה לברלין, שם למדה בבית ספר נוצרי לבנות, וכמו כן למדה תנ"ך ועברית.

בנעוריה הצטרפה אלון לתנועת הנוער הציוני "הבונים". ב-1933 עם עליית הנאצים לשלטון, סולקה מבית הספר, ובשנת 1934, בגיל 15, נשלחה יחד עם אחיותיה לישראל, עם עליית הנוער. אביה נפטר מהתקף לב טרם מלחמת העולם השנייה. אמה נספתה בשואה בגטו לודז'<ref name=":1"></ref><ref></ref>.

אלון הגיעה לקיבוץ תל יוסף, משם עברה למגדל, ובשנת 1937 הייתה ממקימי קיבוץ גינוסר ועבדה שם בתחילה ברפת ובגן הירק.

בקיבוץ גינוסר פגשה ביגאל אלון, שהיה בן מושב מסחה (כיום כפר תבור), שהצטרף לקיבוץ עם חבריו מבית הספר החקלאי כדורי. השניים הפכו לזוג ובשנת 1939 נישאו בטבריה, בטקס צנוע, ללא בני משפחה, מלווים בשני חברי קיבוץ ששימשו עדים<ref></ref>.

בשנת 1946 החלה אלון בנסיעות לגרמניה שלאחר מלחמת העולם השנייה, שם פגשה בילדים ניצולי השואה, וסייעה בהבאתם לארץ ישראל וקליטתם בקיבוץ גינוסר. אלון כתבה לבעלה מגרמניה, וביקשה כי יסייע בקליטתם: "יגאל, אני מבקשת שתדבר עם מזכירות גינוסר, שיעשו כל מאמץ לקלוט את הילדים הללו בהגיעם ארצה"<ref name=":0" />.

בשנת 1964 הייתה מיזמי ומקימי בית הארחה "נוף גינוסר" ב"חורשת הפלמ"ח" בקיבוץ, ואף ניהלה את המקום<ref></ref>.

לאלון נולדו שלושה ילדים - נורית<ref name=":1" />, יפתח<ref></ref> וגוני, ומאוחר יותר הפכה לסבתא לנכדים<ref></ref>.

אלון נטמנה בבית העלמין בקיבוץ גינוסר לצדו של בעלה, יגאל<ref></ref><ref></ref>.

==אילן יוחסין==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בנות זוג של שרי ממשלת ישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:ישראליות ילידות גרמניה
רות
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:מייסדות קיבוצים
קטגוריה:גינוסר: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בגינוסר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2016
דמצ'ר

דֶמֶצֶ'ר (בהונגרית: Demecser, ביידיש דעמעטשער) היא עיר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית דמצ'ר קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-4,366 תושבים בשנת 1990 עד 3,959 תושבים בשנת 2020.

==יהודי דמצ'ר==
יהודים התיישבו לראשונה בדמצ'ר בסוף המאה ה-18, סביב שנת 1770.
ממפקד בשנת 1784 חיו בעיר שבעה יהודים. 

מאחר שדמצ'ר הייתה העיר המרכזית בנפת קמצ'ה, היא התפתחה במהירות ואיתה הקהילה היהודית שגדלה.
רוב יהודי הקהילה עסקו במסחר ובשיווק תבואה, כמה מבני הקהילה היו בעלי מלאכה, פועלים בבתי חרושת ובעלי משקים שגידלו בעיקר תפוחי אדמה וכרוב.

===הקהילה היהודית===
הקהילה היהודית החלה לתפקד כקהילה עצמאית בשנת 1880.

בזמן הקרע ביהדות הונגריה בקונגרס יהודי הונגריה בשנים 1869 ו-1868 הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי.

====מוסדות הקהילה====
בקהילה פעלו מוסדות חינוך, דת וגמילות חסד
* חברה קדישא 
* בית כנסת
* מקווה
* בית ספר עממי 
* חברת גמילות חסדים שדאגה לענייני עניים

נשמת 1934 שימש בקהילה הרב מרדכי סגל לוי, שהיה הרב הראשון והאחרון של קהילת דמצ'ר. הוא נספה בשואה יחד עם בני הקהילה.

===מלחמת העולם הראשונה והאנטישמיות שאחריה===
במלחמת העולם הראשונה נפלו בקרבות עשרה יהודים מדמצ'ר.

האנטישמיות בעיר החלה להתפרץ לאחר המלחמה, התפרעויות כנגד יהודים התרחשו חדשות לבקרים ובעקבות זאת התפתחה פעילות ציונית בעיר בעקבותיה עלו לארץ ישראל שישה מבני הקהילה.

ביולי 1941, לאחר שתקפה גרמניה את ברית המועצות, גויסו כשמונים מיהודי דמצ'ר לעבודות כפייה.

===מלחמת העולם השנייה (השואה)===
בדף הקהילה של דמצ'ר ממפקד קהילות הונגריה נכתב כי בקהילה 334 חברים, רב הקהילה הוא מרטון לוי ובבית הספר 52 תלמידים

באפריל 1944, לאחר כניסת הגרמנים להונגריה, רוכזו כל יהודי הקהילה בבית הכנסת, ומשם הוסעו לגטו נירג'האזה שם רוכזו כל יהודי המחוז. ולאחר כמה שבועות שבהם הוחזקו ללא מזון וללא תנאים סניטריים בסיסיים, שולחו למחנה ההשמדה אושוויץ.

לאחר המלחמה חזרו לעיירה כ-20 יהודים ששרדו את השואה. הם מצאו את בניין בית הכנסת ואת בית העלמין הרוסים. הם ניסו לחדש את הקהילה ללא הצלחה, ותוך כמה שנים עזבו את העיר.

===מפקדי יהודי דמצ'ר===
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בעיר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|47
|
|-
|1880
|148
|1,435
|-
|1910
|274
|
|-
|1920
|330
|
|-
|1930
|368
|
|-
|1941
|325
|4,360
|-
|}

==לקריאה נוספת==
*[https://books.google.co.il/books?id=M60JAQAAIAAJ&lpg&hl=iw&pg=PA253#v=onepage&q&f=false דאמאצ'אר] בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 253-254
*דאמאצ'אר, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 108. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://www.zadikim.net/?p=279 בית הקברות היהודי בדמצ'ר]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואהֶ
Rise.ai

Rise.ai (רייז אי. איי) היא חברת היי-טק ישראלית המפתחת פלטפורמת שיווק לאתרי אינטרנט, המאפשרת שימוש בכרטיסי מתנה, תווי קניה, הטבות ותוכניות נאמנות. החברה מובילה את שוק המכירות של גיפטקארד לחנויות סאאס, בשנת 2019 ניהלה ללקוחותיה קווי אשראי בשווי של למעל למיליארד דולר אמריקאי.

נכון למאי 2020, החברה היא ספקית תווי מתנה של פייסבוק, גוגל, ואינסטגרם.

במאי 2021 נרכשה Rise.ai על ידי וויקס, החברה הגדולה בישראל שמפתחת פלטרפומה לבניית אתרי אינטרנט.

== היסטוריה ==
החברה נוסדה בשנת 2015 תחת השם GiftWizard והתמחתה בפתרון נאמנות לקוחות הכולל בתוכו חווית שוברים מכרטיסי מתנה לחנויות מסחר אלקטרוני.

בנובמבר 2016 השלימה החברה את סבב הגיוס הראשון שלה, בו גייסה 450 אלף דולר בהשתתפות קרן הון סיכון פרגרין, כמו כן, זכתה למענק בשווי 1 מיליון דולר מטעם הרשות החדשנות.

בשנת 2019, החברה שינתה את שמה ל-Rise.ai.

בשנת 2019, רייז ניהלה קווי אשראי בשווי של למעלה ממילארד דולר אמריקאי לקהל לקוחותיה.

במאי 2020, Rise.ai נבחרה לספקית תווי מתנה רשמית של פייסבוק ואינסטגרם כחלק ממהלך של החברות לתמוך בעסקים קטנים ובינוניים ברחבי העולם.

ביוני 2020, החברה נבחרה לספקית תווי מתנה רשמית של חברת גוגל.

בספטמבר 2020, הפכה Rise.ai לספקית מוסמכת של פלטפורמת שופיפיי, ובכך הפכה לחברה הישראלית היחידה ברשימה זאת.

רייז פעילה בלמעלה מ-120 מדינות ברחבי העולם ובין לקוחותיה ניתן למצוא מותגים כמו חברת התקליטים יוניברסל, קבוצת הכדורסל מיאמי היט, סקימס מותג ההלבשה התחתונה של קים קרדשיאן, חברת קרוגר וסדרת הטלוויזיה בובספוג מכנסמרובע.

במאי 2021 נרכשה החברה על ידי Wix 

== פעילות בישראל ==
בספטמבר 2020, רייז הקימה את פלטפורמת "שכונתי", פרויקט ללא מטרות רווח הנועד לתמוך בעסקים הקטנים במהלך משבר הקורונה. הפלטפורמה פועלת במספר עיריות ומועצות אזוריות.

החל מיוני 2020, החברה היא חלק מפרויקט "העסק של כולנו" בהובלת פייסבוק ישראל לתמיכה בעסקים קטנים ובינוניים ביחד עם Wix, Fiverr, בנק הפועלים ועוד.

הפעילות בישראל מתאפיינת בהבדלים בהסדרים הרגולטוריים הרלוונטיים. לדברי מנכל החברה, יאיר מירון "בישראל המימוש של גיפט קארד קשה, מפני שלא מחייבים את המנפיקים לגרום ללקוח לממש את הכסף. בארצות הברית מתייחסים לשוק הזה כהלוואה: הלקוח מלווה כסף לעסק, ואם הוא לא מימש, הרשויות רושמות את זה כחוב של בעל העסק ולכן יש לו מוטיבציה להציע עסקות מפתות יותר שיגרמו לצרכן לבצע רכישות. בארצות הברית גם קל יותר לתקשר עם הלקוח ולהזכיר לו שיש לו כסף, מפני שברגע קבלת הגיפט קארד, הלקוח מכניס את הסכום לארנק הדיגיטלי שלו באפל או בגוגל. בישראל זה לא קיים".

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שיווק באינטרנט
קטגוריה:חברות אינטרנט ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2015
טימותי גוורס

סר ויליאם טימותי גוורס (באנגלית: Timothy Gowers, נולד ב-20 בנובמבר 1963) הוא מתמטיקאי בריטי. הוא פרופסור בקולז' דה פראנס, שם הוא מנהל את מחלקת הקומבינטוריקה, וכן מנהל מחקר באוניברסיטת קיימברידג' ועמית מחקר בטריניטי קולג'. בשנת 1998 קיבל את מדליית פילדס על מחקריו המשלבים אנליזה פונקציונלית וקומבינטוריקה.

==קורות חייו==
טימותי גוורס נולד במרלבורו, הממלכה המאוחדת. אביו היה פטריק גוורס, מלחין סרטים בריטי ידוע.

גוורס למד בבית ספר יסודי בקיימברידג', ולאחר מכן קיבל מלגה ללימודים באיטון קולג', שם הצטיין במתמטיקה. בשנת 1981 זכה במדליית זהב באולימפיאדת המתמטיקה הבינלאומית.

גוורס קיבל בשנת 1990 תואר דוקטור מטריניטי קולג' על עבודתו בנושא מבנים סימטריים במרחבי בנך. לאחר סיום הדוקטורט עבד כמרצה ביוניברסיטי קולג' לונדון, ובשנת 1995 חזר לקיימברידג'. במשך מספר שנים היה פרופסור אורח באוניברסיטת פרינסטון. בשנת 2020 מונה לפרופסור בקולז' דה פראנס, שם הוא מנהל את מחלקת הקומבינטוריקה,

גוורס חקר רבות את מרחבי בנך. הוא השתמש בכלים קומבינטוריים כדי להוכיח כמה מהשערותיו של סטפן בנך בנושא, והצליח לייצר מרחב בנך כמעט חסר סימטריה, ששימש כדוגמה נגדית למספר השערות אחרות. יחד עם הוא פתר את "בעיית הרצף הבסיסי ללא תנאי" בשנת 1992, והראה שלא לכל מרחב בנך בעל ממד אינסופי יש מרחב משני בעל ממד אינסופי בעל בסיס הניתן לספירה.

לאחר מכן הוכיח מספר משפטים בתחום הקומבינטוריקה. גוורס פיתח כלי בשם "Gowers norms" שמשמש לחקר הקומבינטוריקה האריתמטית, ששימש בסיס למשפט גרין-טאו של המתמטיקאים בן גרין וטרנס טאו.

בשנת 2003 הגדיר למה להיפרגרפים. משנת 2009 הוא חוקר את תורת רמזי בגרפים מקריים וקבוצות מקריות, וכן את בעיית P=NP. הוא היה גם שותף בפיתוח מערכת לפתרון בעיות מתמטיות באופן אוטומטי.

הוא חבר ועדת פרס שאו למתמטיקה.

==נושאים נוספים==
===מדע פופולרי===
גוורס פרסם מספר ספרים בתחום המדע הפופולרי, בהם הוא מציג מונחים מתמטיים בשפה פשוטה. ספרו "The Princeton Companion to Mathematics" (פורסם ב-2008) זכה בפרס על שם אוילר מטעם האגודה האמריקאית למתמטיקה. כמו כן שימש כיועץ ליוצרי הסרט "הוכחה" (2005).

ספרו "Mathematics : a very short introduction" תורגם לעברית בשם "מתמטיקה" ויצא לאור בשנת 2007 בהוצאת ידיעות אחרונות. 

===פתרון בעיות מתמטיות בעזרת מיקור המונים===
משנת 2009 גוורס מפרסם בעיות מתמטיות בבלוג אישי, וקוראי הבלוג מסייעים בפתרון הבעיות באופן הדומה למיקור המונים.

===החרם על אלסוויר===
בשנת 2012 קרא גוורס להחרים את הוצאת הספרים אלסוויר, בגלל העלויות הגבוהות של דמי המנוי על כתבי עת מדעיים. החרם הצליח באופן חלקי, בין השאר בגלל גורמים נוספים המכונים "".

כדי להוכיח שאפשר להוציא לאור כתב עת מדעי איכותי בעלות נמוכה, גוורס החל בשנת 2016 לפרסם כתב עת בשם "" בעל גישה פתוחה.

==פרסים והוקרה==
* בשנת 1995 גוורס זכה בפרס וייטהד.
* בשנת 1996 גוורס זכה בפרס של .
* בשנת 1998 קיבל את מדליית פילדס על מחקריו המשלבים אנליזה פונקציונלית וקומבינטוריקה.
* בשנת 1999 נבחר לעמית החברה המלכותית.
* בשנת 2012 קיבל מבית המלוכה הבריטי את התואר "אביר" על מחקריו המדעיים.
* בשנת 2012 נבחר לאחד מעשרת המדענים המובילים בכתב העת Nature.

==חיים אישיים==
גוורס אב לחמישה, מהם שניים מנישואיו השניים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס וייטהד
קטגוריה:מתמטיקאים בריטים
קטגוריה:זוכי מדליית פילדס
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1963
תומאס ריצ'רד ניידס

ניידס מגיש את כתב האמנתו לנשיא הרצוג, 5 בדצמבר 2021
תומאס (טום) ריצ'רד ניידס (באנגלית: Thomas Richard Nides; נולד ב-1961) הוא דיפלומט אמריקאי אשר כיהן כשגריר ארצות הברית בישראל. כיהן כסגן מזכיר המדינה בממשלו של הנשיא ברק אובמה.

== ביוגרפיה ==
ניידס נולד למשפחה יהודית בדולות' שבמינסוטה, בנם של שירלי (לבית גברונסקי) וארנולד ריצ'רד ניידס. אביו ייסד את חברת "Nides Finance", ארגון לאומי למימון צרכנים, והיה נשיא בית הכנסת "טמפל ישראל" והפדרציה היהודית של דולות'. למד באוניברסיטת מינסוטה.

בשנים 1986–1989 עבד ניידס עבור מצליף סיעת הרוב בבית הנבחרים של ארצות הברית, טוני קולו . בשנים 1989–1993 עבד גם בלשכתו של יושב ראש בית הנבחרים של ארצות הברית, טום פולי, ובמהלך 1994 שימש כראש הסגל של נציב הסחר של ארצות הברית מייקי קנטור. בתפקיד זה פעל למען אשרור הסכם הסחר החופשי של צפון אמריקה.

בשנת 1998 הצטרף לפאני מאי כסגן נשיא בכיר לענייני משאבי אנוש, ומילא את תפקידו עד שנת 2001. הוא היה אז ראש אגף המנהלה בסניף קרדיט סוויס שבבוסטון, חטיבת בנקאות ההשקעות בקבוצת קרדיט סוויס שבציריך, מנכ"ל ומנהל תפעול של בורסון-מרסטלר ברחבי העולם. בשנים 2005–2010 היה סמנכ"ל תפעול (COO) במורגן סטנלי. במרץ 2013, לאחר שירותו בשירות החוץ של ארצות הברית, שב למורגן סטנלי כסגן יושב ראש. הוא התמקד בלקוחות המשרד שמעבר לים וישב בוועדת הניהול והתפעול של התאגיד.

ב-29 בספטמבר 2010 הנשיא ברק אובמה מינה את ניידס לסגן מזכיר המדינה של ארצות הברית לענייני ניהול ומשאבים. ב-22 בדצמבר אותה שנה אישר הסנאט של ארצות הברית את המינוי, וב-3 בינואר 2011 ניידס הושבע לתפקידו. על שירותו הדיפלומטי העניקה לו מזכירת המדינה הילרי קלינטון, בינואר 2013, את פרס השירות הנכבד של מזכיר המדינה, אות ההוקרה הגבוה ביותר בארצות הברית לדיפלומטים. ב-2016 בחרה בו הילרי קלינטון, מועמדת המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית בבחירות הנשיאותיות באותה השנה, כמועמדה לתפקיד ראש סגל הבית הלבן אם תיבחר לנשיאה. משהפסידה בבחירות, המינוי לא יצא לפועל.

ב-15 ביוני 2021 הודיע נשיא ארצות הברית ג'ו ביידן כי מינה אותו לשגריר בישראל, וב-5 בדצמבר 2021 הגיש ניידס את כתב האמנה לנשיא מדינת ישראל יצחק הרצוג.

במאי 2023 הודיע ניידס שהחליט לסיים את תפקידו בקיץ. ב-21 ביולי 2023 מונתה במקומו ממונה זמנית (Chargé d'affaires), סטפני האלט, שכיהנה לפני כן כדיפלומטית מהדרג הנמוך.

== חיים אישיים ==
בשנת 1992 נישא בנישואין נוצריים לווירג'יניה קרפנטר. לזוג בן ובת.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בישראל
קטגוריה:נשיאות ביל קלינטון: אישים
קטגוריה:משנים למזכיר המדינה של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינסוטה
קטגוריה:יהודים פקידי ממשל בארצות הברית
קטגוריה:דירקטורים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
מנדריזיו

מנדריזיו (באיטלקית: Mendrisio) היא עיירה בקנטון טיצ'ינו, שווייץ.

== היסטוריה ==

מנדריזיו אירחה את אליפות העולם באופני כביש פעמיים: ב-1971 וב-2009.

== גאוגרפיה ==
העיירה נמצאת כ-36 ק"מ מבירת הקנטון טיצ'ינו, בלינצונה, וכ-168.5 ק"מ מבירת שווייץ, ברן.

== תנועה ותחבורה ==
העיירה נמצאת ליד הכביש הלאומי מס' 2, וכביש E35. בנוסף, העיירה נמצאת ליד תחנת הרכבת מנדריזיו ותחנת הרכבת מנדריזיו סן מרטינו .

== אקלים ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שווייץ: יישובים
ביאסקה

ביאסקה (באיטלקית: Biasca) היא עיירה בקנטון טיצ'ינו, שווייץ.

== גאוגרפיה ==
העיירה נמצאת כ-15 ק"מ מגבול איטליה–שווייץ , כ-18 ק"מ מבירת הקנטון טיצ'ינו, בלינצונה, וכ-134 ק"מ מבירת שווייץ, ברן.

== תנועה ותחבורה ==
העיירה נמצאת ליד הכביש הלאומי מס' 2. בנוסף, העיירה נמצאת ליד תחנת הרכבת ביאסקה .

== אקלים ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שווייץ: יישובים
אונסינגן

אונסינגן (בגרמנית: Oensingen) היא עיירה בקנטון זולותורן, שווייץ.

== גאוגרפיה ==
העיירה נמצאת כ-16 ק"מ מבירת הקנטון זולותורן, זולותורן, וכ-42.5 ק"מ מבירת שווייץ, ברן.

== תנועה ותחבורה ==
העיירה נמצאת הכביש הלאומי מס' 1, הכביש הלאומי מס' 5, הכביש הלאומי מס' 12, וכביש E25. העיירה נמצאת ליד תחנת הרכבת אונסינגן .

== אקלים ==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שווייץ: יישובים
קטגוריה:זולותורן (קנטון)
דניאל חיים אלתר

הרב דניאל חיים אלתר (נולד י"ז באלול ה'תשכ"ז, 22 בספטמבר 1967) הוא ראש כולל ארי שבחבורה לחושן משפט, ראש ישיבת פני מנחם ומגיד שיעור בדף היומי המופץ באמצעות קול הלשון.

==ביוגרפיה==

הרב אלתר נולד בירושלים לרבי פינחס מנחם אלתר, אז ראש ישיבת שפת אמת ולימים האדמו"ר מגור.

התחנך במוסדות חסידות גור. באדר תשמ"ו, נישא להינדא רחל בת הרב שאול בורזיקובסקי מבני ברק, מבעלי התפילה בבית מדרש גור. לאחר נישואיו חזר להתגורר בירושלים, והחל לכהן כר"מ בישיבת שפת אמת.

בצעירותו למד קבלה אצל האדמו"ר רבי ברוך שלום הלוי אשלג בעל הברכת שלום, ואצל תלמידו הרב יהודה מאיר ליזרוביץ. 

בשנת תשס"ה התחיל למסור שיעורים יומיים בדף היומי בבוקר ובערב.

נודע כמגיד מישרים, והוא מוזמן רבות למסור דרשות ושיעורים בפני חוגים מגוונים.

בכ' בשבט תשע"ח, נפטרה רעייתו הראשונה, ובט"ז בחשוון תש"פ נישא בשנית לחדוה אלתר לבית שׂפרנוביץ. בחתונה השתתפו גם אחיו, מנהיגה של קהילת גור הפורשת, הרב שאול אלתר וגם בן דודו ויריבו האדמו"ר מגור. 

בז' בתמוז תש"ף מונה לעמוד בראשות ישיבת פני מנחם. מספר חודשים לאחר מכן ייסד בית כנסת בראשותו, ברחוב הארגמן בירושלים, בו הוא מוסר שיעורים יומיים, וכן דרשות וטישים בשבתות ובמועדים. אמרותיו ודרשותיו מפורסמות בעלון השבת 'ניצוץ אחד' בתפוצה רחבה.

==הערות שוליים==

דניאל חיים
קטגוריה:קהילת פני מנחם
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:קהילת פני מנחם: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
נשים כבני אדם

נשים כבני אדם הוא ספר מאת שולמית אלוני, שיצא לאור בשנת 1976 בהוצאת מבט. הספר עוסק במעמד האישה בישראל, בתי הדין הרבניים, איסור והיתר לנישואים ולגירושים, זכויות נשים, מעמד האישה בענייני ממון ואפוטרופסות על ילדים ועוד, אך מדבר בעיקרו על האפליה המגדרית, החוקית והמשפטית בישראל.

== תוכן ==
בספר נכתב על מעמדה של האישה ועל האפליה המעוגנת בחוק כנגד נשים בכל המערכת המשפטית, העוסקת בזכות הנישואים, במעשה הנישואים והפקעתם, ומתייחסת כביכול לנשים כיצור נחות אשר על פי חוקי ישראל היא קניין בעלה ואשר תפקידה הוא להיות עקרת בית וללדת ילדים. אלוני טענה בספר זה, כי האישה פסולה לכהן בתפקידים בכירים רבים ושנשים צריכות להופיע בפני דיינים המברכים כל בוקר "ברוך שלא עשני אשה". אלוני כתבה גם על סוגיית מעמדה של האישה ועל האפליה שהיא חווה במערכת בעלת דעות קדומות. 

שולמית אלוני כתבה על גיל הפרישה, "נשים בשנות השישים לחייהן אינן חלשות, חולות או סניליות יותר מגברים באותו גיל".

== ביקורות ==

באוגוסט 2017, ארגון שווים שונים כתבו בדף הפייסבוק שלהן "לפני 41 שנים פרסמה עורכת הדין וחברת הכנסת שולמית אלוני, שמזוהה גם היא עם מרצ, את הספר "נשים כבני אדם". מסמך יסודי ומרתק על האפליה המגדרית החוקית והמשפטית בישראל, שבו הצביעה בשיטתיות על המקומות שבהם קיימת אפליה."

בינואר 2021, העלה אתר החדשות מעריב, מאמר על שולמית אלוני, בו טענו כי שולמית אלוני הייתה "לוחמת אמיצה לזכויות אדם ומובילת המאבק בכפייה דתית ולקידום מעמד האישה", ואף ציטטו משפטים מספריה, כולל מהספר "נשים כבני אדם".

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שולמית אלוני
קטגוריה:ספרים ישראליים
קטגוריה:פמיניזם: ספרי עיון
קטגוריה:ספרי עיון בעברית
קטגוריה:פמיניזם בישראל
דריין גאנג

דריין גאנג (ידועים גם בתור "גרוויטי בויז" או "שילד גאנג") היא קבוצת אמנים משוודיה, שמתמקדת בעיקר במוזיקה. הקבוצה מכילה את הראפר/זמר בליידי, מפיק/ראפר אקו2קיי, הראפר/זמר ת'איבוי דיג'יטל, ושני מפיקים שוודים, וויטארמור ויאנג שרמן.

הקבוצה הוקמה בשנת 2013 בסטוקהולם. באותו הזמן, ת'איבוי דיג'יטל התגורר בשוודיה, אך בשנת 2015 הוא גורש משוודיה מכיוון שהוא היה מהגר לא חוקי.<ref> https://acclaimmag.com/music/yung-lean-says-swedish-government-wants-kick-thaiboy-digital-country-starts-petition/ </ref> בעזרת האינטרנט, הוא הצליח לתקשר עם חבריו לקבוצה אף על פי שהתגורר בבנגקוק. בשנת 2016 הוא ובליידי, הכינו מיני-אלבום משותף, הנקרא AvP ובו השירים מופקים גם על ידי וויטארמור וגם על ידי יאנג שרמן.

הקבוצה חתומה בחברת התקליטים השוודית YEAR0001, חברי קבוצת דריין גאנג קיבלו הרבה פרסום משיתופי הפעולה עם יאנג לין, שגם הוא חתום באותה חברת תקליטים. יאנג שרמן, שהוא חבר בדריין גאנג, גם חבר בקבוצה של יאנג לין הנקראת "sad boys" או "ילדים עצובים".

הקבוצה מזוהה גם עם התרבות האסתטית שלה, ועם הסאונד הייחודי. בארץ, יש את קבוצת דאמנ גאנג אשר מהווה מחווה לדריין גאנג.<ref> https://twitter.com/DamnGang1/status/1387374562979975170 </ref>

== דיסקוגרפיה ==
* 2013: GTBSG
* 2016: AvP
* 2017: D&G
* 2019: Trash Island
* 2022: Crest

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות שוודיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2013
פרדריק וארלי

פרדריק וארלי (באנגלית: Frederick Varley; 2 בינואר 1881 – 8 בספטמבר 1969) היה צייר קנדי, היה חבר בקבוצת השבעה.

== ביוגרפיה ==

=== ראשית חייו ===
וארלי נולד בשפילד, אנגליה,<ref>Reid, Dennis R. (1988). A Concise History of Canadian Painting, p. 142.</ref> בשנת 1881, בנם של לוסי וסמואל ג'יימס סמית' וארלי ה -7. הוא למד אמנות בשפילד והשתתף באקדמיה המלכותית של ביו-ארטס באנטוורפן (1900-1902), בלגיה. הוא היגר לקנדה בשנת 1912 בעצתו של ארתור ליסמר, יליד שפילד אחר, ומצא עבודה בחברת העיצוב Grip Ltd. בטורונטו, אונטריו.

=== אמן מלחמה ===
החל בינואר 1918, הוא שירת במלחמת העולם הראשונה.<ref>Davis, Ann. (1992). The Logic of Ecstasy: Canadian Mystical Painting, 1920–1940, p. 30., p. 30</ref> וארלי הגיע לתשומת ליבו של לורד ביברברוק, שארגן את הזמנתו כאמן מלחמה רשמי.<ref>Brandon, Laura. (2008). Art and War, p. 46., p. 46,</ref> הוא ליווה כוחות קנדיים במתקפה מאה הימים מצרפת לבלגיה. ציורי הלחימה שלו מבוססים על חוויותיו בחזית. אף שהוא התלהב לנסוע לצרפת כאמן מלחמה, הוא היה מוטרד מאוד ממה שראה. "יום אחד שהאנשים יחזרו" של וארלי, שהוצג בבית ברלינגטון בלונדון ובתערוכת אנדרטאות המלחמה הקנדיות, הוא בד גדול המתאר בית קברות מוכה מלחמה, דבר המצביע על כך שאפילו המתים אינם יכולים לברוח מההרס.

== קבוצת השבעה ==
בשנת 1920 הוא היה חבר מייסד בקבוצת השבעה. הוא היה החבר המקורי היחיד בקבוצת השבעה שהתמחה בפורטרטים, אך הוא צייר גם נופים. תרומתו העיקרית של וארלי לאמנות היא עבודתו עם קבוצת השבעה ודיוקנאותיו.

== שנים מאוחרות ==
לאחר שגר באונטריו מספר שנים, עבר וארלי לוונקובר, כנראה בשנת 1926, שם הפך לראש המחלקה לרישום וציור בבית הספר לאמנות דקורטיבית ויישומית בוונקובר בהזמנתו של צ'ארלס הפבורן סקוט. הוא נשאר בתפקיד זה משנת 1926 עד 1933.

הוא עזב את קולומביה הבריטית בשנת 1936 עקב מצב דיכאוני, וכעבור שנתיים הצטרף לאמנים אחרים בטיול לקוטב הצפוני.

בשנת 1954, יחד עם קומץ אמנים ובהם אריק אלדווינקל, ביקר בברית המועצות בחילופי תרבות של זמן המלחמה הקרה.

הוא נפטר בטורונטו בשנת 1969 ונקבר לצד חבריו האחרים בקבוצת השבעה בשטח אוסף האמנות הקנדי מקמייקל בקלינבורג, אונטריו.

== מורשת ==
ביוניונוויל נקראת על שמו גלריית האמנות של וארלי וכן דרך - פרד וארלי דרייב, רחוב מגורים דו-מסלולי.

מקומו החשוב בתולדות האמנות של קנדה מאומת על ידי החלטת הממשלה לשחזר את הדיוקן העצמי שלו כחותמת דואר. ב־22 במאי 1981 הוציא דואר קנדה בול עם הדיוקן שלו.ב־6 במאי 1994 הוציא הדואר הקנדי בול על פי ציור של וארלי.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="170">
File:Frederick Varley - Gas Chamber at Seaford.jpg|תא גזים

File:Frederick Varley - German Prisoners.jpg|שבויים גרמנים

File:Frederick Varley-Some Day the People Will Return (CWM 19710261-0769).jpg|יום אחד שהאנשים יחזרו

File:Frederick Varley - The Sunken Road CWM 19710261-0771.jpg|הרס בדרכים
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים קנדים
קטגוריה:ילידי 1881
קטגוריה:נפטרים ב-1969
סמארט שוטר

סמארט שוּטר בע"מ היא חברה פרטית ישראלית בתחום ההגנה וביטחון העוסקת בפיתוח ובייצור של מערכות בקרת ירי חכמות לנשק קל. באמצעות טכנולוגיות מתקדמות של עיבוד תמונה ובינה מלאכותית המערכות מגדילות את דיוק הירי ומשפרות באופן ניכר את אחוזי הפגיעה במגוון סוגי מטרות (קרקעיות, אוויריות, סטטיות או נעות, ביום ובלילה). החברה מפתחת, משווקת ומייצרת מערכות בתחומי האלקטרואופטיקה ומציאות רבודה לכוחות הלוחמים ביבשה, באוויר ובים.

החברה הוקמה בשנת 2011 על ידי מיכל מור (מנכ"לית) ואבשלום ארליך (CTO), יוצאי חטיבת הטילים של רפאל. המשרד הראשי של החברה נמצא בקיבוץ יגור. עם לקוחות החברה נמנים צה"ל, צבא הולנד וחיל הים ההודי.

בין המשקיעים בחברה נמנות החברות הפניקס חברה לביטוח, אלטשולר שחם והכשרה חברה לביטוח.

==מוצרי החברה==
מוצרי החברה קרויים "SMASH", קיצור של Smart Shooter. בעברית הם קרויים "פגיון". המוצרים:
* SMASH 2000: כוונת אלקטרואופטית הכוללת מערכת בקרת אש ומחשב ירי. הכוונת מורכבת ממצלמה דיגיטלית, צג ליורה, בקר הדק ומחשב ירי שמסוגל להינעל על מטרה בתנועה ולנתח את מהירותה וכן את תנאי הסביבה (מרחק, רוח, לחות) ולהעריך באיזה רגע ובאיזה מצב כדור שיירה הרובה יפגע במטרה בסבירות גבוהה.
* SMASH 2000 Plus: כוונת המבוססת על SMASH 2000 וכוללת גם אמצעי לירי מדויק ברחפנים ועצמים מעופפים אחרים.
* SMASH AD: כוונת ייעודית לפגיעה ברחפנים.
* SMASH X4: כוונת שכוללת גם טלסקופ מגדיל פי 4, לשם טווח ירי גדול יותר.
* SMASH HOPPER: חצובה לרובה המאפשרת הפעלה מרחוק של הרובה.
* SMASH HOPPER LIGHT: גרסה קלת משקל של SMASH HOPPER.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.israeldefense.co.il/he/node/33313 צה"ל משיג יתרון בלחימה טקטית הודות למערכת בקרת אש חדשה לנשק קל], באתר IsraelDefense, 6 במרץ 2018
* [http://www.mod.gov.il/Defence-and-Security/articles/Pages/13.6.18.aspx כל פגיעה בול: הכירו את "פגיון"], באתר משרד הביטחון, 13 ביוני 2018
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תעשיית נשק בישראל
טרנסיות ישראל

טרנסיות ישראל היא עמותה לקידום זכויות הקהילה הטרנסית בישראל ומקימת הבית הטרנסי הראשון בישראל.<ref></ref>

העמותה פועלת להעצמה כלכלית של הקהילה הטרנסית בין היתר באמצעות קידום תעסוקתי, שיקום תעסוקתי, מענקים והלוואות, פעילות הסברה ופעילות שדולה לקידום ניראות חיובית של הקהילה, קידום מעמדה המשפטית של הקהילה הטרנסית באמצעות לווי בהליכי מיצוי זכויות והליכים משפטיים וכן סיוע לנשים טרנסיות במעגל הזנות לצאת ממנו דרך סיוע כלכלי וחברתי.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

יו"ר העמותה היא שילה ויינברג ומנכ"לית העמותה היא לינור אברג'ל.<ref></ref>

==תחומי סיוע==
* שינוי מדיניות והבאת הקהילה הטרנסית לקדמת השיח בחברה הישראלית ובקבוצות מיעוט באוכלוסייה.
* השתתפות בועדות חוקה, ועדות משנה, שיחות עם ח"כים, משרדי ממשל, ושרים בכנסת ישראל.<ref></ref>
* שיתוף פעולה עם ארגוני הטרנס "פרויקט גילה" ו-"מעברים" אשר הביאו בין היתר לשינוי בביטוח הלאומי להקלות בקצבאות הנכות לטרנסים/טרנסיות.<ref></ref><ref></ref>
* הקמת "פרויקט לולה" במרכז הגאה אשר תומכך בשיפור ועזרה בקהילה הטרנסית על ידי עיריית תל אביב-יפו, המרכז הגאה וביטוח לאומי.
* הרצאות בנושא במשטרה ובבתי ספר, שיחות עם אקדמיות ברחבי ישראל ועוד.<ref></ref>
* בשנת 2020 מנכ"לית הארגון, לינור אברג'ל, קיבלה תפקיד ייצוגי בכנסת ישראל ובכך הפכה לטרנסית הראשונה שעובדת במשכן הכנסת. בתפקידה משמשת כיועצת לענייני הקהילה הטרנסית בלשכתו של חבר הכנסת הגאה, עידן רול, ממפלגת "יש עתיד".

==פעילות==
במקביל להקמת העמותה בשנת 2020, העמותה יצרה קשר עם ארגונים נוספים, ולקחה חלק בקואליציית הארגונים הטרנסים. מאז, הן פועלות למען קידום מעני שיקום, הנגשת משאבים לקהילה, שינוי נהלים וחוקים וכן לקידום נראות ציבורית ושיח תקשורתי מעצים. בשנת 2020 העמותה הופיעה בתקשורת הכתובה, בטלוויזיה וברשתות הברתיות, תוך שהן מקדמות שיח מאניש וענייני על הקהילה שלהן. בחודשים האחרונים, יחד עם שאר הארגונים הטרנסיים לקחו חלק משמעותי בעבודת הצוות הממשלתי הבין-משרדי לקידום האוכלסיה הטרנסית ובין היתר נפגשו עם נציגי משרדי הבריאות, הרווחה, השיכון, המשפטים, נציגי הביטוח הלאומי, ועוד.<ref></ref>

הן עובדות יחד עם פרויקט גילה ואחרות מול הביטוח הלאומי לפרסומו של חוזר חדש וראשון מסוגו המנגיש את קצבאות הביטוח הלאומי לקהילה הטרנסית, כך שרבות יותר מהנשים הטרנסיות בזנות יוכלו להגיש ולקבל קצבאות באופן מהיר, מכבד וענייני.<ref></ref>

משבר הקורונה דחף אותן לגייס סיוע חירום לקהילה, אשר נפגעה כלכלית. הן חברו לפרויקט גילה להעצמה טרנסית ולמעברים לקשת הטרנסית לפרויקט משותף של מתן מלגות חירום לסיוע בשכר דירה, אשר בסגר הראשון התבססו על תרומות פרטיות, ובסגר השני על מענק מקרן שוסטרמן.<ref></ref> עוד פעלו במסגרת פרויקט של חלוקת סלי מזון, בתמיכת קרנות הביטוח הלאומי. במסגרת הפעילויות של העמותה בשנת 2020.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==
2021 04
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ארגוני זכויות טרנסג'נדרים בישראל
AEC 761T

AEC 761T הייתה שלדת טרוליבוס דו-צירית כפולה, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הכבד Associated Equipment Company (AEC) בין השנים 1934–1933 בבריטניה

על השלדה הורכב מרכב אוטובוס חשמלי, מסוג טרוליבוס דו-קומתי, בעל דלת כניסה בודדת.

יוצרו 5 יחידות. שלוש שלדות יוצאו לסידני, אוסטרליה. הרכבת הגוף בוצעה על ידי חברה מקומית "Sydney Wood of Bankstown".

דגם "AEC 761T" צולם לסרט הדוקומנטרי "Roads at Work" שיצא לאקרנים באוסטרליה בשנת 1966

==טרוליבוס==
טרוליבוס הוא סוג של אוטובוס חשמלי אשר מושך חשמל מכבל בתקרה. מעל גג האוטובוס מחובר מוט לרשת החשמל. ה"טרוליבוס" נבדל מסוגים אחרים של אוטובוסים חשמלים אשר מסתמכים על סוללה חשמלית.

על רשת החשמל המזינה את הטרוליבוס לכלול שני חוטי חשמל מקבילים הסוגרים מעגל חשמלי.

בדרך כלל הכח החשמלי הנפוץ הוא 600 וולט זרם ישיר.

נתיב הנסיעה הוא תמיד קדימה (דגמי הטרוליבוס לא מסוגלים לנסוע אחורנית).

בניגוד ל-חשמלית שהיא כלי תחבורה ציבורית הנעה על מסילה ברחובות ערים, ה"טרוליבוס" נע על כביש אספלט ללא צורך במסילה.

באיטלקית "טרוליבוס" קרוי : "Filobus".

==ראו גם==
* טרוליבוס
* AEC רגאל VI

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טרוליבוס
קטגוריה:כלי רכב בריטיים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1933
לפני מחר

לפני מחר הוא סרט קולנוע ישראלי בשחור-לבן משנת 1969, בבימויה של אלידע גרא.

זה סרט הקולנוע העלילתי הראשון בישראל שבויים על ידי במאית. הסרט השני היה "רגעים" של מיכל בת אדם ב-1979.

הסרט בנוי משני פרקים הדנים במהותה של האהבה: אביב – צעיר וצעירה מתאהבים. ההתפרקות מקדימה לבוא והם צעירים מכדי להבין מהי פרידה. סתיו – זוג מבוגר, בעל דוכן פלאפל מצית את סקרנותה של אלמנה ייקית והם מתקרבים זה לזה בהדרגה אף על פי שהם שונים בתרבות, מוצא ומעמד.

הסרט לא הצליח ונגנז לשנים רבות. ב-2013 הוא הוקרן בפסטיבל לסרטי במאיות ברחובות. במסגרת מחקרה של ישראלה שאער מעודד על ראשית קולנוע הנשים בישראל, נערכו שחזור והקרנת הסרט.

כלתה של הבמאית, שירה גרא, העלתה את הסרט ליוטיוב.

==תקציר העלילה==
===אביב===
זוג צעיר, בחור (ישראל פוליאקוב) ובחורה (רינה גנור) מסתובבים בארץ ומשתובבים וכמעט אינם מדברים. לבסוף הם נכנסים לטירת ליטוינסקי ומוציאים משם רהיטים ומתיישבים על רכס כורכר סמוך לספינה טרופה בחוף שפיים. הם משתכשכים בים ומקיימים יחסים ללא הפסקה.

כאשר הבחורה נותנת לבחור תפוח ורומזת לו שהיא רוצה להתיישב במקום, הוא עוזב אותה, חוזר לעיר ומתהלך שמח ועליז בגלל החופש שניתן לו.

===סתיו===
עובדיה (אריה אליאס), גר לבדו בחדר קטן ויש לו סדר יום קבוע. הוא מתעורר כל בוקר לקול השעון המעורר כדי למהר לדוכן הפלאפל שלו ולהתחיל להכין מנות של פלאפל בפיתה עם תוספות לילדי השכונה. לאחר העבודה הוא מבלה בשיחה ובגילוח אצל הספר "פיגארו" (שי דנון).

גברת אלטמן ([http://archive.batsheva.co.il/people.php?act=bibliography&id=420 רות הריס]) היא אלמנה ייקית. גם לה יש סדר יום קבוע. היא קמה בבוקר, מכינה ארוחת בוקר ואוכלת לבד. אחר כך היא הולכת לבית הקפה הקבוע שלה שם המלצר (שמעון ברון) מכיר אותה ויודע איזה תה ואיזה עוגה היא אוהבת. לאחר קניית ירקות היא חוזרת שוב לדירתה.

היא שמה לב לילדים הצובאים על דוכן הפלאפל הסמוך ונגשת לשם. עובדיה מחייך לקראתה ונותן לה מנה אך רואה שלבסוף היא זורקת אותה לסל.

למחרת הוא שולח לה מנת פלאפל לבית הקפה וזה דווקא מוצא חן בעיניה הפעם. הם מתחילים ללכת ולשוחח, הוא קורא לה גברת אלטמן והיא קוראת לו אדון עובדיה. הבדלי התרבות והמוצא שלהם הם גדולים אבל אלטמן היא בודדה, בתה גרה בארצות הברית ובנה פרופסור לארכאולוגיה שהיא מתגאה בו אך אין לו זמן להקדיש לה. עובדיה הוא היחיד שמתעניין בה ומתייחס אליה בכבוד.

פיגארו מדריך את עובדיה איך להתייחס לאישה. הם מבלים במשחק כדורגל ובחוף הים וכל אחד רואה בדמיונו עתיד מהיר.

הסרט מסתיים כששניהם נוסעים במכונית וספה קטנה, צוחקים ונהנים.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|ישראל פוליאקוב
|הוא
|
|-
|רינה גנור
|היא
|
|-
|[http://archive.batsheva.co.il/people.php?act=bibliography&id=420 רות הריס]
|גב' אלטמן
|
|-
|אריה אליאס
|עובדיה
|מוכר פלאפל
|-
|שמעון ברון
|מלצר
|
|-
|שי דנון
|"פיגארו"
|ספר
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=izhYDC7_IwA לפני מחר], באתר יוטיוב
* 
* [https://jfc.org.il/news_journal/60962-2/101853-2/ קטעים מהסרט], בארכיון הסרטים הישראלי
* [https://www.cinemaofisrael.co.il/לפני-מחר לפני מחר], באתר ספר הקולנוע הישראלי
* 
* [https://jwa.org/encyclopedia/article/geyra-ellida Ellida Geyra], Jewish Women’s Archive

קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי שחור-לבן ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1969
האב (סרט, 2020)

האב (באנגלית: The Father) הוא סרט דרמה בריטי-צרפתי משנת 2020, שכתב וביים פלוריאן זלר. הסרט מבוסס על המחזה לה פר , שכתב זלר בשנת 2012. בסרט מככבים אנתוני הופקינס, אוליביה קולמן, מארק גאטיס, אימוג'ן פוטס, רופוס סוול ואוליביה ויליאמס. הסרט עוקב אחר אדם מזדקן המתמודד עם אובדן זיכרון שהולך ומחמיר לאורך הסרט.

הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-27 בינואר 2020, ויצא בבריטניה ב-11 ביוני 2021 על ידי ליונסגייט פילמס . הופקינס זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על תפקידו הראשי בסרט. הסרט זכה בפרסי תפקידים מטעם פרס האקדמיה האוסטרלית לקולנוע וטלוויזיה , בטקס פרסי אוסקר ה-93, בטקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-74, בפרסי הקולנוע הבריטי העצמאי, ובעוד טקסים שונים.

הסרט יצא לאקרנים בישראל ב-9 בספטמבר 2021.

== תקציר העלילה ==
אנתוני בן השמונים הוא איש קשה, תובעני ומתבודד, שדוחה כל מטפל אישי שמציגה בפניו אן, בתו האוהבת והמסורה. אן המיואשת אינה מסוגלת יותר לערוך ביקורים יום-יומיים אצל אביה החולה, והיא מתקשה במיוחד להתמודד עם בעיות הזיכרון הקשות שלו.

== ליהוק ==
* אנתוני הופקינס – אנתוני
* אוליביה קולמן – אן, בתו של אנתוני
* רופוס סוול – פול, בעלה של אן
* אימוג'ן פוטס – לורה / לוסי
* אוליביה ויליאמס – קתרין / לורה / אנה
* מארק גאטיס – ביל / פול
* עיישה דארקר – ד"ר סאראי
* רומן זלר – הילד

== הפקה ==
במאי 2019 הוכרז כי פלוריאן זלר יביים תסריט עם כריסטופר המפטון המבוסס על מחזהו. אנתוני הופקינס ואוליביה קולמן לוהקו לסרט. אוליביה וויליאמס, רופוס סוול, אימוג'ן פוטס ומארק גאטיס הצטרפו מאוחר יותר באותו החודש לצילומי הסרט שהחלו ב-13 במאי. אתרי הצילום היו ברובם בהייז, הילינגדון.

== יציאה לאקרנים ==
הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל סאנדנס ב-27 בינואר 2020. לפני כן רכשו Sony Pictures Classics וליונסגייט פילמס זכויות הפצה של הסרט בארצות הברית ובבריטניה. הוא הוקרן גם בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו ב-14 בספטמבר 2020 ובפסטיבל AFI באוקטובר 2020.

הסרט אמור לצאת לאקרני הודו ב-23 באפריל 2021 ולאקרני בריטניה ב-11 ביוני 2021, שחרור הסרט עוכב מתאריכי השחרור המתוכננים, 8 בינואר ו-12 במרץ, עקב הסגר כתוצאה מהגל השני של מגפת הקורונה בארצות הברית. הסרט יצא לאקרנים במהדורה מוגבלת בערים ניו יורק ולוס אנג'לס ב-18 בפברואר ויצא ל-VOD ב-26 במרץ כשבמקור תוכנן לצאת לאקרנים ב-18 בדצמבר 2020.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:לונדון בקולנוע
קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בריטיים משנת 2020
קטגוריה:סרטי 2020
אאודי Q

אאודי Q (באנגלית: Audi Q) היא משפחה של רכבי שטח/פנאי במרכב קרוסאובר (SUV), שמיוצרים על ידי אאודי.<ref></ref> הרכב הראשון בסדרה הוא האאודי Q7. אחריה הוצגה המכונית הפופולרית ביותר בסדרה האאודי Q5.

בשנת 2005 תבעה ניסאן את אאודי על שימוש באות Q לרכביה<ref></ref>, בעת שניסאן כבר משתמשת לרכבי הפנאי שלה באות זו משנת 1989.

== דגמים בייצור סדרתי ==
{| class="wikitable"
|+
!תמונה
!דגם
!מרכב
!הערות
!מקורות
|-
|לא ממוסגר
|אאודי Q7
|קרוסאובר (SUV)
|הדגם הראשון בסדרה. הוצג בספטמבר 2005.
|<ref></ref>
|-
|לא ממוסגר
|אאודי Q5
|קרוסאובר (SUV)
|הדגם השני בסדרה. הוצג בשנת 2008.
|<ref></ref>
|-
|לא ממוסגר
|אאודי Q3
|קרוסאובר (SUV)
|הדגם השלישי בסדרה. הוצג בשנת 2011.
|<ref></ref>
|-
|לא ממוסגר
|אאודי Q2
|קרוסאובר (SUV)
|הדגם הרביעי בסדרה. הוצג בשנת 2016.
|<ref></ref>
|-
|לא ממוסגר
|אאודי Q8
|קרוסאובר (SUV)
|הדגם החמישי בסדרה. הוצג בשנת 2018.
|<ref></ref>
|-
|לא ממוסגר
|אאודי Q4 אי-טרון
|קרוסאובר (SUV)
|הדגם השישי בסדרה. הוצג בשנת 2021.
|<ref></ref>
|-
|לא ממוסגר
|אאודי Q6
|קרוסאובר (SUV)
|הדגם השביעי בסדרה. הוצג בשנת 2022.
|<ref></ref>
|}

== דגמים המיועדים לייצור סדרתי ==
{| class="wikitable"
|+
!שם
!מרכב
!הערות
|-
|אאודי Q6
|קרוסאובר (SUV)
|לפי אאודי הוא מתוכנן להיות רכב חשמלי
|-
|אאודי Q1
|קרוסאובר (SUV)
|לפי אאודי הוא מתוכנן להיות רכב חשמלי
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

+
יחסי ארמניה – ניו זילנד

יחסי ארמניה–ניו זילנד הם יחסי החוץ בין ארמניה וניו זילנד.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-6 ביוני 1992. בשנת 2012 ביקר שר החוץ של ארמניה, אדוארד נלבנדיאן, בניו זילנד, ובדצמבר 2013 ביקר שליחו המיוחד של ראש ממשלת ניו זילנד, ג'ון בולגר, בארמניה, אזרבייג'ן וגאורגיה. קיימת קהילה ארמנית קטנה בנו זילנד, המתגוררת בעיקר באוקלנד.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ארמניה אינה מיוצגת בניו זילנד לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
* ניו זילנד מיוצגת בארמניה באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.mfat.govt.nz/en/countries-and-regions/europe/the-caucasus/ יחסי ארמניה–ניו זילנד], באתר משרד החוץ הניו זילנדי

== הערות שוליים ==
שמורת טבע הים הדרומי באילת

שמורת טבע הים הדרומי אילת (מכונה גם שמורת הים הדרומי) היא שמורת טבע ימית, המשתרעת לאורך חופיה הדרומיים של אילת והיא השמורה הימית הראשונה שהוכרזה במפרץ אילת, כאשר היא הוכרזה ב-22 באוגוסט 2002 לאחר תהליך ארוך שהחל בשנת 1996.

שטח השמורה הוא כ-332 דונם, אורכה הוא 1,500 מטרים ורוחבה הוא 250 מטרים. השמורה גובלת בצפון בפארק המצפה התת-ימי, בדרום כ-200 מ' מצפון לכיכר הצפונית בדרך למעבר גבול טאבה, ומרחקה מהחוף הוא כ-225 מטר.

השמורה מוקפת מדרום, ממזרח ומצפון על ידי שמורת ים האלמוגים, ומצפון לה נמצאת שמורת חוף האלמוגים.

השמורה כוללת שוניות אלמוגים הסמוכות לקו החוף, והיא הוכרזה כחלק מהמאמץ להגן על שוניות אלו.

כמו כן, בשטח השמורה נמצאים אתרי הצלילה - המערות, שולחנות נפטון, שלוש האחיות והאוניברסיטה.

== החי בשמורה ==

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.parks.org.il/reserve-park/yam-dromi/ שמורת טבע הים הדרומי באילת], באתר רשות הטבע והגנים
* [https://inature.info/wiki/שמורת_הים_הדרומי_באילת שמורת טבע הים הדרומי באילת], באתר טבע ונופים בישראל
* 
* 

קטגוריה:שוניות אלמוגים
קטגוריה:אתרי צלילה
קטגוריה:אילת: אטרקציות
קטגוריה:אילת: גאוגרפיה
קטגוריה:מפרץ אילת: שמורות טבע ימיות
קטגוריה:אילת: טבע וסביבה
הר דראם

המדרונות המזרחיים של הר דראם, מבט מהכביש המהיר גלן, בשנת 1974.
הר דראם (באנגלית: Mount Drum) הוא הר הגעש שכבתי בהרי ראנגל שבמזרח מדינת אלסקה שבארצות הברית.

== גאוגרפיה ==
=== מיקום ===
ההר ממוקם בקצה המערבי של הרי ראנגל, 29 קילומטרים מערבית - דרום-מערבית מהר סנפורד ומרחק זהה מהר ראנגל שנמצא מערבית - צפון-מערבית מהר דראם. ההר ממוקם 40 קילומטרים ממזרח לנהר קופר.

הר דראם ממוקם בשטח הפארק הלאומי ראנגל-סנט אליאס, בסמוך לגבול המערבי של הפארק.

=== גובה מעל פני הים וביחס לסביבה הקרובה ===
גובהו של ההר 3,661 מטרים מעל פני הים.

הר דראם מתנשא לגובה של 2,046 מטרים מעל סביבתו; הר דראם הוא ההר ה-90 בהתנשאותו באמריקה הצפונית; והוא ההר ה-25 בהתנשאותו באלסקה.

ההר יוצא דופן בהתנשאותו, ובמדרונותיו התלולים. מדרונו הדרומי של ההר מתנשא לגוה של 1,830 מטרים מעל ראשו של קרחון נאדינה (Nadina Glacier) - במרחק אופקי של 2.6 קילומטרים. מדרונו המערבי של ההר עולה לגובה של 2,743 מטרים, מעל הטונדרה המקיפה את ההר, במרחק אופקי של 16 קילומטרים, גובהו של מדרון זה 3,353 מטרים ביחס לנהר קופר הממוקם 40 קילומטרים מההר.

== גאולוגיה ==

הר דראם היה הר געש פעיל בתקופה שבין 600,000 ל-240,000 לפני הספירה. בשלהי תקופת פעילותו נוצרו במעגל סביב פסגת ההר הנוכחית מספר כיפות דקיט - ובהן פסגת סניידר - הממוקמת מדרום לפסגת הר דראם. התפרצויות געשיות עזות בשלהי תקופה זו הביאו להר חלקו הדרומי של הר הגעש השכבתי, ולקריסת המדרונות, המהווים כיום את המדרונות הדרומיים של ההר.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמו של ההר ניתן לו ב-1885 על ידי לוטננט אלן (Allen) מצבא ארצות הברית.

ההר נקרא על שמו של גנרל ריצ'רד קולטר דראם (Richard Coulter Drum), אשר התגייס לצבא ארצות הברית על מנת לשרת במלחמת ארצות הברית–מקסיקו, ולאחר מכן השתתף במתקפות נגד האינדיאנים משבטי הלקוטה, וכן השתתף במלחמת האזרחים של ארצות הברית.

=== הטיפוס על ההר ===

המטפסים הראשונים שהגיעו לפסגת ההר היו מטפס ההרים האוסטרי היינרך הארר (Heinrich Harrer), וכן קית' הארט (Keith Hart), וג'ורג' שלאר (George Schaller), שביצעו טיפוס זה, דרך המדרון הצפוני של ההר, ב-4 ביוני 1954.

הטיפוס השני לפסגת ההר בוצע על ידי היינץ אלמאן (Heinz Allemann) וניקלאוס לצקר (Niklaus Lötscher), שביצעו טיפוס זה דרך המדרון הדרום-מערבי ב-26 באוגוסט 1968.

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• Gary R. Winkler, [https://pubs.usgs.gov/pp/p1616/ A Geologic Guide to Wrangell—Saint Elias National Park and Preserve, Alaska, A Tectonic Collage of Northbound Terranes], U.S. Geological Survey Professional Paper 1616</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=GNISPQ:3:::NO::P3_FID:1401406 הר דראם] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://www.peakbagger.com/peak.aspx?pid=430 הר דראם] באתר peakbagger
* [https://pubs.usgs.gov/sim/2006/2877/ מפה גאולוגית של הפארק הלאומי ראנגל-סנט אליאס] באתר הפארקים הלאומיים של ארצות הברית
* [https://web.archive.org/web/20081012042420/http://www.summitpost.org/mountain/rock/150809/mount-drum.html הר דראם] באתר summitpost
* [https://www.nps.gov/wrst/index.htm האתר הרשמי] של הפארק הלאומי ראנגל-סנט אליאס

== הערות שוליים ==

דראם
דראם
יחסי אזרבייג'ן – דרום אפריקה

[[נשיא אזרבייג'ן אילהם אלייב נפגש עם שרת החוץ של דרום אפריקה מאיטה נקואנה-משבנה , 2016]]
יחסי אזרבייג'ן–דרום אפריקה הם היחסים הדיפלומטיים בין אזרבייג'ן לדרום אפריקה.

== סקירה כללית ==
היחסים הדיפלומטיים בין אזרבייג'ן לדרום אפריקה כוננו ב-29 באפריל 1992. קיימת קבוצת עבודה בנושא יחסי בין-פרלמנטרים בין אזרבייג'ן לדרום אפריקה. ראסים מוסאבייוב הוא ראש הקבוצה מהצד האזרבייג'ני. שיתוף פעולה בין המדינות מתקיים בתחומים כמו תיירות, חקלאות, בניית ספינות, מסחר, פיננסים, טכנולוגיות מידע ותקשורת, תעשיית עיבוד, תחום צבאי, פרמקולוגיה, אנרגיה, כרייה, חינוך, מסחר וכו'.

== ביקורים רשמיים ==
במאי 1999 ביקר שר החוץ של דרום אפריקה A. Soaid בביקור רשמי באזרבייג'ן. ביוני 2008 ביקרה משלחת בראשות הגברת הראשונה של דרום אפריקה, זנלה מבקי, באזרבייג'ן כדי להשתתף בפורום הבינלאומי "הרחבת תפקידן של נשים בדיאלוג בין-תרבותי".

בפברואר 2014 ביקר שר החוץ אלמר ממדיארוב בדרום אפריקה. במהלך הביקור נחתם מזכר הבנות בנושא התייעצויות דיפלומטיות קבועות בין ממשלת רפובליקת אזרבייג'ן וממשלת הרפובליקה של דרום אפריקה". בנובמבר 2016, ביקרה שרת החוץ הדרום אפריקאית מייטה נקואנה-משאבנה לביקור רשמי באזרבייג'ן.

ב-26 בפברואר 2018 ביקרה משלחת דרום אפריקאית בראשות פול מפלן באזרבייג'ן. במהלך הביקור נחתמו המסמכים הבאים:
* מזכר הבנות עם לשכת המסחר והתעשייה של אזרבייג'ן;
* מזכר הבנות עם קרן ייצוא וקידום השקעות אזרבייג'ן (AZPROMO).

== יחסים כלכליים ==
על פי הוועדה הסטטיסטית הממלכתית של אזרבייג'ן, בשנת 2017 מחזור המסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-7.16 מיליון דולר, ובשנת 2018 היקף מחזור הסחר בין המדינות הסתכם ב-162.7542 מיליון דולר.

בינואר 2018, ביוזמת המכון ליחסים בינלאומיים של דרום אפריקה (SAIIA), נערך בפרטוריה ועידה בינלאומית בנושא: "רכבת באקו-טביליסי-קארס (BTK) ואפריקה".

עיקר היצוא מאזרבייג'ן: דלק נפט למנועי סילון, חלקי מנועים חשמליים, מכשירים למדידת נוזלים וגזים וכו'. עיקר הייצוא מדרום אפריקה: אננס, אבוקדו, תפוזים, קלמנטינות, אשכולית, ענבים, אגסים וחבושים, קיווי, אפרסק, שזיף, דגים, טקסטיל, עפרות כרום, זהב, ומתכות אחרות. נכון להיום פועלות באזרבייג'ן 5 חברות דרום אפריקאיות.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* אזרבייג'ן מחזיקה בדרום אפריקה שגרירות בפרטוריה.
* דרום אפריקה מיוצגת באזרבייג'ן באמצעות שגרירותה באנקרה, טורקיה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://mfa.gov.az/en/content/245/south-africa יחסי אזרבייג'ן–דרום אפריקה], באתר משרד החוץ הארבייג'ני

== הערות שוליים ==
גגן

גֶגֶן (בהונגרית: Gégény) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

בדומה ליישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית גגן קטנה משמעותית בעשרות השנים האחרונות, מ-1,964 תושבים בשנת 1990 עד 1,872 תושבים בשנת 2020.

==יהודי גגן==
יהודים החלו להתיישב בגגן מסוף המאה ה-18 ומוזכרים כבר במפקד משנת 1770. רובם היו סוחרים וחלקם בעלי מלאכה או בעלי משקים.

===הקהילה היהודית===
עד שנת 1885 הקהילה היהודית קיבלה שירותי דת מקהילת נירטש, ומשנה זו נהייתה כפופה לקהילת קמצ'ה.

בשנת 1925 לאחר שהתמלא בית העלמין הישן, קודש בית עלמין חדש. ובאותה שנה נבנה בית הכנסת החדש לאחר שהקודם נשרף.

בקהילה היו "חדר" ומלמד ילדים וכן שוחט.

===האנטישמיות בכפר והשמדת הקהילה בשואה===
האנטישמיות הגיעה לכפר בתקופת הטרור הלבן אז נשדדו חנויות יהודיות רבות. בשנת 1920, אז שלטה רומניה באזור, הותקפו יהודים אחדים מגגן בפקודת השלטונות.

בשנת 1942, נשלחו 18 צעירים יהודיים מהכפר לעבודות כפייה.

בשנת 1944, לאחר הכיבוש הגרמני, הועברו כל היהודים לנירג'האזה, משם הוסעו, עם יתר יהודי המחוז, למחנה ההשמדה אושוויץ.

אחרי המלחמה חזרו לכפר 16 שורדים מבני הקהילה, אך הם עזבו את המקום תוך זמן קצר. בניין בית הכנסת ובית העלמין נהרסו.

===מפקדי יהודי הכפר===
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|21
|
|-
|1880
|78
|645
|-
|1910
|111
|
|-
|1920
|100
|
|-
|1930
|103
|
|-
|1941
|126
|2,356
|-
|}

==לקריאה נוספת==
* [https://books.google.co.il/books?id=M60JAQAAIAAJ&pg=PA513&lpg#v=onepage&q=Gégény&f=false קהילת גגן], בפנקס קהילות הונגריה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
AEC רגאל VI

AEC רגאל VI (באנגלית: AEC Regal VI) היה אוטובוס, אשר יוצר על ידי יצרנית הרכב הכבד Associated Equipment Company (AEC) בין השנים 1962–1979 בבריטניה.

==ממאפייני "AEC רגאל VI"==
* דגם "AEC רגאל VI" הוצג לראשונה בתערוכת הרכב המסחרית בשנת 1960 ונועד להיות שלדת יצוא גרידא
* 1-2 דלתות כניסה באמצעות מדרגות
* אוטובוס רצפה (קומה) גבוהה 
* מנוע דיזל תת-רצפתי 6 צילינדרים, 11.3 ליטר
* דגם "AEC רגאל VI" היה זמין בגרסאות היגוי שמאלי וגם ימני, אפשרויות אחרות כללו הגה כוח ומתלי אוויר
* עד 1974 מעל 1,500 יחידות היו בשירות
==ייצוא "AEC רגאל VI"==
דגם "AEC רגאל VI" יוצא לארצות הבאות: ארגנטינה, אוסטרליה, בלגיה, הולנד, פורטוגל ו-אורוגוואי. ההזמנות היותר לדגם היו 150 יחידות לאזור מונטווידאו באורוגוואי, ויותר מ-500 יחידות ל- בואנוס איירס, ארגנטינה.

באוסטרליה נרכשו סך הכל 205 יחידות. 105 יחידות נרכשו עבור "Melbourne and Metropolitan Tramways Board" במלבורן, 30 יחידות עבור "Municipal Tramways Trust" ו-75 יחידות עבור "Transperth" בעיר פרת'. בדרום אפריקה, AEC תכננה סגנון משלה של דגם "רגאל VI", שהיה קרוי "הקודו" (The Kudu). דגם זה הורכב משלדת ריגל VI, מנוע AV690 (מנוע אנכי בנפח 11.3 ליטר) המותקן על הקיר הקדמי במקום מתחת לרצפה. זה אפשר זרימת אוויר נקייה באופן מהימן למנוע.

==ראו גם==
* AEC 761T
* AEC Reliance

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:כלי רכב בריטיים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1962
ויאתיו כל לעבדך

ויאתיו כל לעבדך הוא פיוט אנונימי הנאמר, לפי נוסח אשכנז המזרחי, בחזרת הש"ץ של תפילת מוסף של ראש השנה ויום הכיפורים, לפני הקטע 'ותמלוך אתה ה' לבדך' החותם את ברכת קדושת השם. הפיוט מרחיב את תוכנו של הקטע שלפניו הוא משובץ, ומתאר את קבלת מלכות ה' בידי כל יושבי תבל לעתיד לבוא. לפי חלק מהמנהגים, הפיוט מושר גם בהקפות בשמחת תורה.

ככל הנראה, הפיוט נתחבר בתקופה הקדם-קלאסית בתולדות הפיוט (המאות ה-4 וה-5).

==מבנה==
הפיוט בנוי לפי אקרוסטיכון אלפביתי, כאשר כל שורה פותחת בפועל עם תחילית "וי..." ולאחריו האות המתאימה ("ויאתיו... ויברכו... ויגידו...).

==תוכן==
הפיוט עוסק בהמלכת ה' על ידי כל העולם בעתיד לבוא, כאשר כל עמי תבל יזנחו את אמונותיהם ויקבלו את מלכות האל, בהתאם לתוכנם של הקטעים הנוספים לברכת קדושת השם בראש השנה וביום הכיפורים ("ובכן תן פחדך" וכו'), שביניהם הוא משובץ.

הרעיון שכל האנושות תכיר במלכות ה' מבוסס על נבואות רבות. רעיון זה מופיע הרבה בתפילות ראש השנה, ובא לידי ביטוי בברכת מלכויות בתפילת מוסף.

==לחנים==
רבים מהלחנים לפיוט זה הם שירי לכת.

לשיר כמה לחנים מוכרים, בהם של חסידות ויז'ניץ, של רבי שלמה קרליבך, חסידות ברסלב<ref></ref><ref></ref>, הרב יהודה לייב הלוי אשלג, ישיבת חברון, ישיבת עתניאל, ישיבת הר עציון, ישיבת ירושלים לצעירים, יוני גנוט, ניצן חן, אהרלה סמט בלחן של הלל פלאי באלבום אהר'לע, מרדכי בן דוד בלחן של אלי קליין באלבומו צעקה ועוד.

==קישורים חיצוניים==
* הפיוט במהדורה מדעית עם ביאור, בתוך: .
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיוטי ראש השנה
קטגוריה:פיוטי יום הכיפורים
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
איי פונטיין

מפת איי פונטיין
פלמרולה, אחד האיים בארכיפלג
איי פונטיין או האיים הפּוֹנטִיִים (באיטלקית: Isole Ponziane, באנגלית Pontine Islands) הם ארכיפלג בים הטירני, סמוך לחוף לאציו שבאיטליה.

שם האיים נובע משם האי הגדול ביותר בארכיפלג - האי פונזה.

== האיים בארכיפלג ==
* פונזה הוא האי הגדול ביותר בארכיפלג; אורכו 8.9 ק"מ ורוחבו, בנקודה הרחבה ביותר, עומד על 2.4 ק"מ<ref name=":1"></ref>. באי מערות רבות וחופיו סלעיים וחוליים. באי נמל דייגים ונמל המאפשר עגינה של מספר ספינות, ובחלקו הצפוני קיימים מספר מכרות קאוליניט ובנטוניט, אשר נסגרו בשנת 1975 עקב פגיעה בערכי הטבע באזור. קיימות עדויות המצביעות על כך שהאי היה מיושב החל מהתקופה הנאוליתית.
* ונטוטנה הוא אי שגודלו כ-1.5 קמ"ר ומאכלס 751 איש. הוא מהווה מוקד משיכה לציפורים ממינים שונים, בין היתר שרקרק מצוי, חטפית טורקית, סבכי קוצים וחרגולן זמירי<ref name=":0"></ref>. מרכז הצפרות באי, שהוקם בשנת 1988, מטבע מדי שנה כ-20,000 ציפורים. באי קיים גם מוזיאון אורניתולוגי<ref name=":0" />.
* פלמרולה הוא אי שאינו מיושב; הוא מכוסה בעצי דקל, חופיו סלעיים וקיימות בו מערות נטיפים רבות. החוקר והאוקיינוגרף הצרפתי ז'אק קוסטו טען כי פלמרולה הוא "האי היפה ביותר בים התיכון".
* סנטו סטפאנו הוא אי בגודל של כ-3 קמ"ר ובו בית סוהר נטוש, שנבנה בשנת 1795 ופעל עד לשנת 1965.
* גאבי הוא האי הקטן ביותר באיי פונטיין. גודלו 0.14 קמ"ר והוא אינו מיושב. באי אוכלוסייה גדולה של לטאות, חלקן מינים בסכנת הכחדה.
* זאנון הוא האי הדרומי ביותר בארכיפלג. הוא חלק מהפארק הלאומי סירקאו החל משנת 1979<ref name=":1" />, ומשמש כתחנה לציפורים נודדות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איטליה: ארכיפלגים
אלפרד ג'וזף קאסון

אלפרד ג'וזף קאסון (באנגלית: Alfred Joseph Casson; 17 במאי 1898 – 20 בפברואר 1992) היה חבר בקבוצת האמנים הקנדית המכונה קבוצת השבעה. קאסון ידוע בעיקר בזכות תיאורי הנופים, היערות והחוות בדרום אונטריו, והיה החבר הצעיר ביותר בקבוצת השבעה.<ref>Duval, Paul, "A. J. Casson, His Life and Works: A Tribute". M. Bernard Loates, Cerebrus Publishing, 1980. National Library of Canada, AMICUS No. 1752235</ref>

== ביוגרפיה וקריירה ==
קאסון נולד בשנת 1898 בטורונטו, אונטריו, לאב קווייקר אנגלי, ג'ון אדווין קסון, ולאם קנדית, הנרייטה. בגיל תשע עבר לגואלף, ועבר להמילטון בגיל ארבע עשרה. החשיפה הראשונה לאמנות הייתה לו בבית הספר הטכני של המילטון, שם התבקש על ידי המורה להפגין את כישוריו בפני הכיתה. אביו שלח אותו לעבוד בגיל 15 כשוליה בחברת ליתוגרפיה של המילטון. בשנת 1915 חזרה המשפחה לטורונטו. במקביל לעבודה, הוא השתתף בשיעורי ערב בבית הספר הטכני המרכזי. התערוכה הציבורית הראשונה של עבודותיו הייתה בתערוכה הלאומית הקנדית, בשנת 1917 הוא נשכר על ידי חברת חריטות מסחרית בריגדן.

בשנת 1919 עבר קאסון לחברה אחרת ושם עזר לפרנקלין קרמייקל. קרמייקל וקאסון עברו ביחד לחברת הדפסת המשי הקנדית הראשונה, סמפסון, מתיוס בע"מ, שהוקמה על ידי האמן ג'יי א. סמפסון ואיש העסקים סי. א. ג. מתיוס. קרמייקל הציג את קאסון למועדון האמנויות בטורונטו, שם פגש אמנים ידועים רבים, כולל אמנים נוספים מקבוצת השבעה.

במהלך שנות העשרים המשיך קאסון לצייר בזמנו הפנוי יחד עם קבוצת השבעה. אלפרד נהנה לעבוד בצבעי מים וב־1925 ייסד יחד עם קרמייקל ופ.ה. בריגדן את האגודה הקנדית לציירים בצבעי מים. לאחר שפרנק ג'ונסטון, עזב את קבוצת השבעה בשנת 1921, קאסון נראה כמחליף הולם. מאוחר יותר בשנת 1926, הוא הוזמן על ידי קרמייקל להיות חבר בקבוצת השבעה. באותה שנה הוא גם הפך לחבר עמית באקדמיה המלכותית הקנדית.

לאחר שקרמייקל עזב בשנת 1932 ועבר להוראה בקולג' לאמנות באונטריו, הפך קאסון למנהל האמנותי של חברת הדפסת המשי שלהם ומאוחר יותר לסגן נשיא בשנת 1946. בשנת 1952, הוא נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב כחבר כבוד.
אלפרד קארסון, כרזת מלווה מלחמה
בשנת 1924 התחתן קאסון עם מרגרט פטרי.

אביו נפטר זמן קצר לאחר נישואיו, והוא נאלץ לטפל ולתמוך באמו האלמנה. לאחר התפרקות קבוצת השבעה בשנת 1932, הוא עזר בהקמת קבוצת הציירים הקנדית בשנת 1933. כמה מחברי קבוצת השבעה הפכו לחברים בקבוצת הציירים הקנדית, ביניהם לורן האריס, ארתור ליסמר, פרנקלין קרמייקל ואחרים.

בשנת 1954 הוא היה אחד משמונה עשרה אמנים קנדיים שהוזמנו על ידי הרכבת הפסיפית הקנדית לצייר ציורי קיר בתוך הקרונות החדשים שנכנסו לשירות ברכבת הטרנס-יבשתית הקנדית. כל ציור קיר תיאר פארק לאומי או פרובינציאלי אחר; קאסון צייר את פארק מחוז אלגונקווין.

אלפרד ג'וזף קאסון נפטר בשנת 1992, שלושה חודשים בלבד לפני יום הולדתו ה -94, ונקבר בשטח אוסף האמנות הקנדי של מקמייקל, יחד עם קבוצה נוספת של אמנים בקבוצת השבעה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים קנדים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1898
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-1992