OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פריקוול

פריקוול (באנגלית: Prequel, הלחם המילים Pre ו-Sequel), ובעברית "הֶקְדֵם" או "הקדמון" (על משקל "הֶמְשֵׁךְ" ו"הֶמְשֵׁכוֹן"), היא יצירה קולנועית או ספרותית שנוצרה לאחר קודמתה בסדרה, אך מתארת אירועים שעל רצף הזמן התרחשו לפני קודמתה. כמו הֶמְשֵכוֹנִים, פריקוולים כוללים עלילה שתואמת את זו של קודמיהם, אך עשויים לכלול גם עלילה נוספת שאינה קשורה לסיפור המרכזי. לעיתים הם מסבירים את הרקע שהוביל לאירועים שתוארו בסרט או בספר המקורי, אך החיבור בין היצירות עשוי להיות רופף. לעיתים פריקוולים מנצלים את העובדה שהקהל יודע את מה שעומד להתרחש (כי נחשף כבר ליצירה הקודמת) ויוצרים התייחסויות מכוונות כדי ליצור אירוניה דרמטית.

הפריקוול נפוץ כיום במגוון סוגות, ובהן סרטי קולנוע, יצירות ספרותיות, מחזות, סדרות טלוויזיה ואפילו משחקי מחשב וסרטי אנימה.

==היסטוריה==
לפי המילון האנגלי של אוקספורד, המילה "פריקוול" הופיעה לראשונה בדפוס בשנת 1958 במאמר מאת אנתוני באוצ'ר במגזין פנטזיה ומדע בדיוני.

בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 נטבע המונח במגזין שבא לתאר את עלילת הסרט "הסנדק 2", שהיה אומנם הֶמְשֵכוֹן המתאר את המשך עלילותיה של משפחת המאפיה קורליאונה, אך בחלקו תיאר אירועים שקדמו לסרט הראשון בסדרה והמגוללים את ימי צעירותו של אב המשפחה, ויטו קורליאונה.

פרנסיס פורד קופולה, במאי סרטי הסנדק, נתן קרדיט לג'ורג' לוקאס על השימוש במונח, שבו השתמשו מאוחר יותר הוא וסטיבן ספילברג על מנת לתאר את הסרט השני בעלילות אינדיאנה ג'ונס, "אינדיאנה ג'ונס והמקדש הארור".

לפי IMDb, הפריקוול הראשון בצורתו הקולנועית היה "אורחי הלילה" (1972), קדימון לסרטים הקודמים בסדרה המבוססת על ספרו של הנרי ג'יימס, "טבעת החנק".

הרעיון לשימוש בפריקוול אינו חדש. הליברטו בארבע היצירות הכוללות את "טבעת הניבלונגים" מאת ריכרד וגנר ("זהב הריין", "הוולקירה", "זיגפריד" ו"דמדומי האלים") נכתב ברצף הפוך, דבר שהפך כל יצירה לפריקוול לקודמתה.

דוגמה נוספת נמצאת בסדרת ספרי "דברי ימי נרניה" של ק.ס. לואיס, שבה הספר "אחיינו של הקוסם" הוא פריקוול ל"האריה, המכשפה וארון הבגדים", שנכתב ראשון. גם הטרילוגיה השנייה של "מלחמת הכוכבים" היא פריקוול – היא מהווה מבוא לאירועי הטרילוגיה הראשונה.

הסרט נבדה סמית' היא פריקוול לסרט השאפתנים לפי ספרו של הרולד רובינס.

==ראו גם==
* סיקוול
* עיבוד קולנועי
* ריבוט
* רימייק

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

*
*
קטגוריה:מינוחים בקולנוע
קטגוריה:מונחים ספרותיים
מפלגת הבעת' הסורית

מפלגת הבעת' הסוציאליסטית הערבית - אזור סוריה, באופן רשמי הסניף האזורי הסורי (סוריה היא "אזור" של האומה הערבית באידאולוגיה של הבעת'), הוא ארגון שהוקם ב-7 באפריל 1947 על ידי מישל אפלק, סלאח אלדין אל-ביטאר וחסידיו של זכי אל-ארסוזי. תחילה היה זה הענף האזורי של מפלגת הבעת' המקורית (1947–1966) לפני ששינתה את שמה לתנועת הבעת' בסוריה (1966–ואילך) בעקבות הפיצול במפלגת הבעת' המקורית בשנת 1966. המפלגה שולטת ברציפות בסוריה מאז ההפיכה הסורית בשנת 1963 שהביאה את הבעת'יסטים לשלטון.
[[בשאר אל-אסד, המזכיר האזורי של הסניף האזורי של הבעת' ונשיא סוריה]]

== תוצאות הבחירות ==
=== בחירות לנשיאות ===
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!שנה
! מועמד המפלגה
! הצבעות
! %
! תוצאה
|-
| 1971
| rowspan="5" | חאפז אל-אסד
| 1,919,609
| 99.2%
| נבחר
|-
| 1978
| 3,975,729
| 99.9%
| נבחר
|-
| 1985
| 6,200,428
| 100%
| נבחר
|-
| 1991
| 6,726,843
| 99.99%
| נבחר
|-
| 1999
| 8,960,011
| 100%
| נבחר
|-
| 2000
| rowspan="3" | בשאר אל-אסד
| 8,689,871
| 99.7%
| נבחר
|-
| 2007
| 11,199,445
| 99.82%
| נבחר
|-
| 2014
| 10,319,723
| 88.7%
| נבחר
|}

=== בחירות למועצה העממית בסוריה ===
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!שנה
! מנהיג מפלגה
! מושבים
! +/–
|-
| 1949
|
|
| 1
|-
| 1953
|
|
| 1
|-
| 1954
|
|
| 22
|-
| 1961
| נור א-דין אל-אתאסי 
|
| 2
|-
| 1973
| rowspan="7" | חאפז אל-אסד 
|
| 102
|-
| 1977 
|
| 3
|-
| 1981 
|
| 2
|-
| 1986 
|
|</img> 3
|-
| 1990 
|
| 4
|-
| 1994 
|
| 1
|-
| 1998 
|
|
|-
| 2003
| rowspan="5" | בשאר אל-אסד 
|
| 32
|-
| 2007 
|
| 2
|-
| 2012 
|
| 1
|-
| 2016 
|
| 4
|-
| 2020 
|
| 6
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סוריה: מפלגות
קטגוריה:מלחמת האזרחים בסוריה: ארגונים
קטגוריה:המזרח התיכון: היסטוריה
קטגוריה:ציר ההתנגדות
גינון

גינון בלואיזיאנה בשנת 1940
גינון באיווה בשנת 1941 
גינון ביפו בשנת 2011
גינון הוא מכלול של שיטות שתכליתן היא גידול וטיפוח צמחים מסוגים שונים, במרבית המקרים לצורכי נוי אך לעיתים גם לשם מאכל. המונח יכול להתייחס לאחזקת גינה בקנה מידה קטן כגינה פרטית בחצר בית ועד לגנים ציבוריים הנפרשים על שטח נרחב.

== תחומים ==
===תכנון ועיצוב===
תכנון ועיצוב גנים היה לאמנות פופולרית בעיקר ביפן, צרפת ואנגליה, בהן גם פותחו גישות וסגנונות של אדריכלות נוף המכונים "גן יפני", "גן צרפתי" ו"גן אנגלי".

=== מקצוע ותחביב ===
הגינון יכול להיעשות הן כמקצוע, והן כתחביב. 

מי שפרנסתו על גינון נקרא גנן. גננים על פי רוב מטפלים בגינות שאינן בבעלותם. עבודת הגנן כוללת השקיה, גיזום, ניקוי הגן (בעזרת מטאטא או מפוח עלים), טיפול בעשבים שוטים ושתילת צמחים חדשים.

אנשים שעוסקים בגינון כתחביב בדרך כלל מטפחים גינה פרטית בחצר ביתם, עציצים על גג או במרפסת וכדומה. העיסוק בגינון כתחביב מאפשר רמות התמחות רבות, ויש אף המקימים חממות פרטיות הכוללות מערכות לבקרת תנאי הסביבה לטיפוח הצמחים.

== בישראל ==
בישראל כולל ענף הגינון בעלי מקצוע ושירותים כמו גננים, משתלות יצרניות, משתלות מכירה, קבלני גינון, אדריכלי נוף, עובדי מחלקות גינון ברשויות ובמוסדות ציבור ועוד.

==ראו גם==
*הורטיקולטורה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gardening.org.il/index.html ארגון לגננות ולנוף בישראל] 
* [http://www.g-t.org.il/ "אדם צומח" עמותה לקידום הגינון הטיפולי בישראל]
* [http://www.menivpri.fav.co.il/ הרכבת עצי פרי] - מאמרים לטיפוח ושיפור עצי הפרי בגינה בעזרת הרכבה.
* [https://tevabiz.org.il/tool/ecological-gardening/ גינון אקולוגי באתר טבעBIZ, החברה להגנת הטבע]
* [https://www.startajob.com/articles/he/post/גנן-מה-סגנון-הגינה-שלכם תנאים לגידול של צמחייה מהמגוונות בעולם]
* 
* 

*
*
קטגוריה:פנאי
קטגוריה:עיצוב נוף
בריכת הסטרותיון

תרשים של הבריכה
בריכת הסטרותיון בראשית המאה ה-20
בריכת הסטרותיון בשנת 2009
בריכת הסטרותיון היא בריכת מים בעיר העתיקה בירושלים. כיום ממוקמת ברובה במרתף מנזר האחיות ציון בויה דולורוזה ובחלקה הקטן בשטח מנהרות הכותל. פירוש השם הוא "עפרוני" (מין ציפור קטנה) או דרור (ביוונית:
στρουθίο).
==ראשית הבריכה==
ראשית הבריכה ככל הנראה בתקופת הורדוס. הורדוס הקים מצפון להר הבית את מצודת אנטוניה. את המצודה הקיף חפיר עמוק שגדותיו חצובים בסלע (ניתן לראות את חציבת החפיר בצוק עליו בנוי בית הספר אל עומריה וכן במנהרות הכותל). חלק מהחפיר התמלא מים בימות הגשמים. המים הגיעו מצפון לעיר, ביובלי נחל בית זיתא. בתוך החפיר נחצבה הבריכה ששימשה לאספקת מים למצודה, ליד שער שכם התגלו שרידי אמת מים שניקזה את מי הגיא המרכזי אל הבריכה. הבריכה הייתה קטנה יחסית לבריכות המים הגדולות של העיר (בריכות הצאן), 53X15 מטר גדלה ולכן זכתה בשם "עפרוני".

בימי הקיסר הדריאנוס (שנת 135 לספירה) נבנה מעל שטח החפיר פורום. הבריכה שאצרה את מימי הגשמים, על מנת שלא יציפו את הפורום, קורתה בשני קמרונות מקבילים והפכה למאגר מים תת-קרקעי. מעל הקמרונות נבנתה הרחבה המרוצפת של הפורום.

==גילוי הבריכה במאה ה-19==
בעת חפירת היסודות למנזר האחיות ציון, בשנות ה-60 של המאה ה-19 התגלו שרידי הפורום מימי הדריאנוס (שזוהו בטעות כרחוב ההרודיאני עליו צעד ישו לקראת צליבתו). מתחתם התגלו הקמרונות המרשימים ותחתם בריכת המים, ששולבה במרתף המנזר. המנזר עצמו בנוי ברובו על גבי קמרונות הבריכה.

כאשר הגיע לירושלים החוקר צ'ארלס וורן, ב-1867 הוא הוזמן לבקר בממצאים החשובים ואף ביצע סריקה מדוקדקת של הבריכה, כאשר הוא שט על רפסודה קטנה, עשויה מדלתות ישנות, חותר בידיו ומחזיק נר בפיו.. 

וורן גילה שמן הבריכה ניתן להגיע למערכת מים עתיקה המובילה אל הפינה הצפון-מערבית של הר הבית. מערכת שנחסמה עקב בניית האנטוניה על ידי הורדוס (המקטע האחרון כיום במנהרות הכותל). גילוי זה החריד את הנזירות כיוון שמשמעותו הייתה שניתן לחדור אל המנזר מבחוץ, דרך הבריכה. לפיכך נבנה קיר אבנים המחלק את הבריכה לכ-2/3 בשטח המנזר ו-1/3 מחוצה לו, מתחת לרחוב הויה דולורוזה.

==הבריכה כיום==
כיום ניתן לבקר בשני חלקי הבריכה. המבקרים במנהרות הכותל יסיימו את דרכם מתחת לפני האדמה על גדות שליש הבריכה, אשר בדרך כלל מלאה מים. מפעילי האתר הקימו גשר קל שמאפשר למבקרים להלך מעל פני הבריכה.

את חלקה הגדול יותר של הבריכה ניתן לראות מתוך מנזר האחיות ציון בוויה דולורוזה, המקום פתוח בדרך כלל למבקרים. בעבר הייתה הבריכה מלאה, אולם מאז שיפוצים שנערכו במנזר בשנת 2006 הבריכה ריקה ממים.

==ראו גם==
*בריכת הקשתות
*ירבאטאן

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070927210401/http://www.02net.co.il/Site/Templates/inPage.asp?catID=5&subID=451&docID=13159 מאמר בדבר מיקום האנטוניה ומנזר האחיות ציון] מתוך אתר 02 נט.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרובע המוסלמי
הסטרותיון
קטגוריה:ירושלים: מבני אספקת מים
קטגוריה:מבנים עתיקים
טורה אגבר

טורה אגבר (בקטלאנית ובספרדית: Torre Agbar – "מגדל אגבר") הוא גורד שחקים במרכזה של ברצלונה בקטלוניה שבספרד. שמו של המגדל נגזר מראשי התיבות של שמה בספרדית של חברת המים המקומית (Aguas de Barcelona; בקטלאנית - Aigües de Barcelona) שאת משרדיה הוא מאכלס, והוא ניצב בפלאסה דה לס גלוריאס קטלאנס (Plaça de les Glòries catalanes) בצפון מרכזה של העיר.

==המבנה ועיצובו==

טורה אגבר נישא לגובה של 144.4 מטר ובו 34 קומות וכן 4 קומות תת-קרקעיות. עם סיום בנייתו הוא היה לבניין השלישי בגובהו בעיר. שטח הבניין הוא 50,693 מ"ר, מהם משרדים בשטח של 30,000 מ"ר, מתקנים טכניים בשטח של 3,210 מ"ר, 8,132 מ"ר מיועדים לשירותים כולל אודיטוריום, ושטח של 9,132 מ"ר משמש לחניה. המבנה נחנך באופן רשמי על ידי מלך ספרד חואן קרלוס הראשון, ביום 9 בספטמבר 2005.

המגדל תוכנן על ידי משרד האדריכלים הצרפתי של ז'אן נובל בשיתוף עם המשרד המקומי, b720 פרמין ואסקז אדריכלים, וההשראה לעיצובו המיוחד באה מצוקי הר מונטסראט מערבית לברצלונה וממגדליה של כנסיית הסגרדה פמיליה בעיר. עוד ציין נובל כי למגדל ההולך וצר החל מהקומה ה-26 יש מאפיינים פאליים, בהשראתם הוקנו לו מספר כינויים עממיים, כדוגמת "הזין"<ref></ref>, "הפתילה" (el supositori - נר אנאלי), "הפגז" (l'obús) "הדילדו הענק" וכיוצא בזה. הוא גם דומה במקצת בצורתו ל"גרקין" של סר נורמן פוסטר בלונדון.

המגדל בנוי מבטון מזוין ומכוסה במעטפת אלומיניום וזכוכית בשטח של 16,000 מ"ר, שבה 4,500 חלונות ו-4,500 דיודות פולטות אור (LED) שכל אחת מהן מופעלת באופן עצמאי. דיודות אלה מאפשרות להאיר את המבנה בשעות החשיכה בדוגמאות שונות שהפכו לאחד ממאפייני קו הרקיע הלילי של העיר.

בשנת 2006, הבניין זכה בפרס הבין-לאומי לרבי-קומות. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.notes.co.il/yossi/10564.asp Torre Agbar - מגדל גדול בברצלונה, מאת יוסי מטלון]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ברצלונה: גורדי שחקים
קטגוריה:מבנים שתכנן ז'אן נובל
סופי אליס-בקסטור

סופי אליס בקסטור
סופי מישל אליס-בקסטור (באנגלית: Sophie Michelle Ellis-Bextor; נולדה ב-10 באפריל 1979) היא זמרת פופ וכותבת שירים אנגליה הידועה בזכות עירוב סגנונות הפופ, הדיסקו והמוזיקה אלקטרונית בשיריה.

==ביוגרפיה==
סופי אליס-בקסטור נולדה במערב מידלסקס, אנגליה, לזוג הורים שעסקו בתעשיית הבידור - אם שחקנית ואבא במאי. הוריה התגרשו כשהייתה בת ארבע. לבקסטור שלוש אחיות ושני אחים. בגיל 13, השתתפה בקסטור במקהלת ילדים ששרה אופרה.

היא החלה את הקריירה המוזיקלית שלה כסולנית בלהקה האינדית, "theaudience" בשנת 1997. בדצמבר 1998 התפרקה הלהקה וסופי לקחה הפסקה מעיסוקה במוזיקה למשך שנה, בה ניסתה מזלה בדוגמנות וכתיבת רומן. בשנת 2000 שיתפה פעולה עם DJ איטלקי בשם Spiller בשיר "Groovejet" שהפך מיד ללהיט ונכנס למקום הראשון במצעדים בבריטניה.

בשנת 2001 הוציאה סופי את אלבום הסולו הראשון שלה, Read My Lips, שהגיע למקום השני במצעדים בבריטניה. מתוכו הוציאה אף ארבעה סינגלים שהגיעו כולם למקומות גבוהים במצעדים וביניהם גם הלהיט "Murder on the Dancefloor", שהפך לשיר המושמע ביותר באירופה בשנת 2002. בתחילת אותה שנה הייתה בקסטור מועמדת ל"אמנית הבריטית של השנה" בטקס פרסי המוזיקה הבריטית.

האלבום השני שלה, Shoot from the Hip, יצא בחודש אוקטובר 2003. האלבום לא זכה להצלחה והגיע למקום ה-19 במצעדי בריטניה.
בעקבות כך, לקחה בקסטר הפסקה מקריירת המוזיקה כדי לדאוג לילדה הראשון, סוני שנולד ב-23 באפריל 2004. אביו של התינוק הוא ריצ'רד ג'ונס, באסיסט להקת "The Feeling". הזוג נישא מאוחר יותר, ב-25 ביוני 2005, באיטליה.

בשנת 2004 החלה בקסטור לעבוד על האלבום השלישי שלה שיצא ב-17 במאי 2007 ונקרא Trip the Light Fantastic. בחודש יוני 2007, שימשה בקסטור כאמנית חימום של ג'ורג' מייקל במסע ההופעות שלו בבריטניה.

אלבומה הרביעי של בקסטור יצא בספטמבר 2008.

בקסטור תומכת בזכויות בעלי חיים, ואף השתתפה בפרסומת של הארגון PETA כנגד לבישת פרוות.

בשנת 2009 השתתפה בשיר "". השיר זכה להצלחה גדולה. בשנת 2010 הוציאה שיר, שזכה להצלחה גדולה גם בשיתוף עם Freemasons, בשם: "Bittersweet".

בילדותה עסקה הזמרת בתחביב איסוף בולים, וזאת בהשפעת סבה. בשנת 2018 הוצג אוסף הילדות שלה בתערוכת בולים שהתקיימה בלונדון

בשנת 2019 הוכרזה בקסטור כחברה בהרכב השיפוט הבריטי באירוויזיון 2019.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
* 2001: Read My Lips
* 2003: Shoot from the Hip
* 2007: Trip the Light Fantastic
* 2011: Make a Scene
* 2014: Wanderlust
* 2016: Familia
* 2023: Hana

===אלבומים אחרים - אוספים===
* 2009: Sophie Ellis-Bextor: iTunes Live in London
* 2014: Wandermix
* 2019: The Song Diaries
* 2020: Songs From The Kitchen Disco
* 2022: Kitchen Disco – Live at the London Palladium

===אלבומי וידאו ===
* 2003: Watch My Lips

==הופעות==
===סיבובי הופעות===
* 2002–2003: Read My Lips Tour
* 2009–2010: Straight to the Heart 2010 Tour
* 2014: Wanderlust Tour
* 2017: Familia Tour
* 2019: The Song Diaries Tour
* 2021: Kitchen Disco Tour

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://uk.youtube.com/user/SophieEllisBextorTV סופי אליס בקסטור] באתר YouTube
* [https://www.radio69fm.com/sophie-ellis-bextor סופי אליס בקסטור] במוסיכיפדיה של רדיו מוסיכיף.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות-יוצרות בריטיות
קטגוריה:זמרות פופ בריטיות
קטגוריה:משתתפי הזמר במסכה (תוכנית טלוויזיה בריטית)
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1979
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1979
כנסיית פטרוס אין גליקנטו

כנסיית פטרוס אין גליקנטו
פנים הכנסייה
פעילות בכנסייה
דגם [[ירושלים בתקופה הביזנטית המוצג בחצר הכנסייה]]
כנסיית פטרוס אין גליקנטו היא כנסייה ומנזר מודרניים בהר ציון השייכים למסדר האסומפסיוניסטים הקתולי. הכנסייה הוקמה בין השנים 1924–1931 על בסיס כנסיות קדומות, הראשונה שבהן, כנסייה ביזנטית מהמאה הרביעית לספירה.

==פירוש השם==
שם הכנסייה: פטרוס של קריאת התרנגול (גלוס קנטוס = קריאת התרנגול בלטינית), מנציח סיפור מתוך פרשת מעצרו וחקירתו הלילית של ישו.
ישו נעצר ערב חג הפסח בגת שמנים (לאחר הסעודה האחרונה). בגת שמנים הוא ניבא לפטרוס, תלמידו, שהוא יתכחש לישו שלוש פעמים לפני קריאת התרנגול. מגת שמנים נלקח ישו, לפי המסורת הנוצרית, בעמק קדרון, דרך שער המים שליד מעיין הגיחון ובמעלה הר ציון אל בית הכהן הגדול קיפא.

בבית הכהן הגדול הוטחו בישו האשמות שונות, במסגרת חקירה לילית על ידי הכהן הגדול והסנהדרין. לאחר מכן נעצר בבית-כלא שהיה במקום עד הסגרתו למחרת לפונטיוס פילטוס, הנציב הרומי שגזר את דינו לצליבה.

פטרוס, כמתואר בברית החדשה, אכן התכחש לישו שלוש פעמים בטרם קרא התרנגול:

==תולדות הכנסייה==
במקום שזוהה כבית הכהן הגדול נבנתה כנסייה ביזנטית במאה הרביעית, שם הכנסייה היה "החרטה של פטרוס". הכנסייה נחרבה על ידי הסאסאנים, אך נבנתה מחדש ב-628 (פסיפסים מכנסייה זו משולבים בכנסייה המודרנית).

הצלבנים ערכו במקום שיפוצים נרחבים והם שקראו לו "פטרוס הקדוש של קריאת התרנגול".

ב-1845 הוקם בצרפת המסדר האסמפסיוניסטי הקתולי. ב-1924 נמסר לידיו האתר וב-1931 הושלמה בניית הכנסייה שלא הייתה מרשימה ביותר. רק בשנת 2000 שופצה והיא כיום אחת הכנסיות היפות והבולטות בירושלים.

==מבנה הכנסייה==
הכנסייה משמרת את המבנה הביזנטי ובנויה כצלב קצר-זרועות. לכנסייה כיפה גדולה ובראשה שבשבת בדמות תרנגול. במפלס התחתון של הכנסייה נמצאו מערכות וחללים שנדמו לביזנטים כבורות-כלא. למעשה אלו הם מקוואות טהרה יהודיים שהועמקו בתקופה מאוחרת יותר לשימוש כבורות-מים. המסורת מקשרת את אחד הבורות עם בור הכלא בו שהה ישו בלילה שלפני הסגרתו וצליבתו. סביב שטח הכנסייה נמצאו שרידים רבים מהתקופה הביזנטית. ליד הכנסייה מוצג דגם מפורט של ירושלים בתקופה הביזנטית. כמו כן באתר נמצאו טביעות חותם של הלגיון העשירי פרטנסיס.

==ערעור על זיהוי המקום==
סביר להניח שבניגוד למסורת הנוצרית, בית הכהן הגדול לא ניצב באזור זה. לפי החפירות ברובע היהודי סביר שבתי הכהנים היו בעיר העליונה (הרובע ההרודיאני), ויוספוס פלביוס אף מוסר במפורש שבימי המרד הגדול ביתו של חנניה כהן גדול היה בעיר העליונה (מלחמת היהודים ב, יז, ו, 426).

==קישורים חיצוניים==

* 
* ביקור בכנסיית פטרוס אין גליקנטו, מתוך [https://web.archive.org/web/20200606162433/https://www.masa.co.il/ אתר מסע אחר]

קטגוריה:הר ציון
קטגוריה:ירושלים: דגמים
קטגוריה:ירושלים: כנסיות ומנזרים
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז ירושלים
פטרוס אין גליקנטו
סיימביקה

סיימביקה (בטטרית Söyembikä; ברוסית Сююмбике, 1516 - אחרי 1554) הייתה שליטה טטרית ששלטה בחאנות קאזאן בין 1549 ל-1551 באמצעות בנה הקטין איטמשגריי (Ütämeşgäräy). היא הייתה נשואה לשניים משליטי החנאט, ועם כיבוש קאזאן בידי איוואן הרביעי בשנת 1552 הוגלתה עם בנה למוסקבה. לאחר מכן נישאה בכפייה למושל קאזאן מטעם הרוסים שייך אלי חאן (Şäyex Ğäli xan).

סיימביקה נחשבת לגיבורה לאומית טטרית, ובשמה נקשרה אגדה לפיה התאבדה מראשו של מגדל סיימביקה בקרמלין של קאזאן, ומכאן שמו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ילידות 1516
קטגוריה:טטרסטן
קטגוריה:נפטרים ב-1557
קללת הגלואמגלוזר

קללת הגלואמגלוזר (אנגלית: The Curse of the Gloamglozer) הוא הספר הראשון בסאגת קווינט, בסדרה קורות קצעולם.

==עלילה==
בספר זה מוצגים לראשונה קווינט ומריס - הוריו לעתיד של טוויג (המוכר מהספרים הקודמים בסדרה: "מעבר ליערעבות", "רודפתסערה" ו"חצות מעל סנקטפראקס").

קווינט הוא הבן האחרון שנותר לתן הרוח (פיראט רקיע מפורסם) אחרי שאש שרפה את כל המשפחה חוץ ממנו ומאביו. יש קצת בלבול בנוגע לגילו של קווינט. קווינט טוען שהוא "בן שבע-עשרה שנה הבאה", אבל תן הרוח מסביר שקווינט רוצה להיות מבוגר, אך למעשה הוא בן ארבע-עשרה. לקווינט יש עמידות מדהימה מפחד גבהים, שהפוכה מהפחד הגדול שלו מאש. קווינט אמיץ מאוד, דבר שנראה קרוב לסוף הספר כשהוא משחרר את הגלואמגלוזר מכלאו, כשהוא מאמין שליניוס עינה אותו, וגם כשהוא מטפס על הגג כדי להציל את ליניוס, אך מתברר שזה היה הגלואמגלוזר, וקווינט נאבק ומצליח להבריח אותו מסנקטפראקס.

מריס היא הבת היחידה של נשגב בכירי האקדמיה - ליניוס פליטקס. כשהיא מוצגת לראשונה בסאגת קווינט, היא בערך בת שתים עשרה. מריס היא דמות בעלת כוח רצון ועקשנות, דבר לא מוזר בהתחשב בכך שאביה מתעלם ממנה, דבר שגורם לה לדאגה רבה במשך רוב הספר. מריס שונאת את קווינט מההתחלה מהסיבה הפשוטה שאביה נותן לקווינט משימות, מידע, וכו'. המשימות והמידע שמקבל קווינט הם בגלל הסכם בין תן הרוח לליניוס - קווינט יהיה המתלמד של ליניוס, וכך יישאר בטוח. כשהספר נמשך, מריס מוצאת את קווינט כחבר טוב, וכשקווינט אינו מרגיש טוב היא ניצבת ליד מיטתו במקום לעמוד ליד מיטת אביה - דבר שמראה שאכפת לה ממנו. כמו כן היא גם מנשקת את קווינט במסרקאבן כשהוא חסר הכרה, מקווה שהוא לא ימות. זה נראה כמו תחילה של קרבה ביניהם, שמוכחת הרבה פעמים כשקווינט שם את ידיו סביבה. זה הופך לאהבה ב"התנגשות ספינות הרקיע". כשקווינט מורה לנטוש את הספינה, היא מתנשקת איתו. הפירוש לשתי הנשיקות מגיע בסוף הספר. היו לה רגשות כלפיו עוד מההתחלה כשהוא התגבר על הפחד שלו מאש בשבילה. מאז, הפחד שלו מאש הדאיג את מריס.

ליניוס פליטקס הוא הנשגב בבחירי האקדמיה של סנקטפראקס, אבל השליטתו בעיר שבה מלומדי השמיים הם דומיננטיים בסכנה. זה בגלל שליניוס תמיד התעניין בלימודי הארץ, מה שהוצא מסנקטפראקס שנים קודם לכן, אבל, ההתעניינות שלו הפכה לאובססיה. הוא התחיל להתעניין שנים לפני כן בעזרת מלומדי ארץ במעבדה העתיקה, שיצרה את מה שהוכר כ"גליסטר אדום כדם". בגלל היצור, המעבדה נסגרה, אבל ליניוס התעניין עוד יותר, הוא חיפש עדות לכך שיצירת חיים על ידי גליסטר רחוק מהמעיין של גיאונהר היא מסוכנת. ליניוס חוזר על הניסוי שעשו מלומדי הארץ, ויוצר את הגלואמגלוזר, אך כשעומד על טיבו, נועל אותו במעבדה העתיקה.

כשקווינט ומריס מגלים עוד ועוד, הם יורדים למטה למסרק האבן כדי למצוא את המעבדה העתיקה. כשמריס נפצעת מהגליסטר האדום כדם היא נלקחת אל סנקטפראקס על ידי בונגוס (מלומד ארץ שהורחק מסנקטפראקס ואחד מידידיו הוותיקים של ליניוס), קווינט נשאר למטה. בזמן שמריס ובונגוס גילו על הניסוי של ליניוס ועל הגלואמגלוזר, קווינט היה במעבדה העתיקה, משחרר את הגלואמגלוזר בלי לדעת את טיבו של היצור. הגלואמגלוזר בא אל ליניוס ושורף את ארמון הצללים בו הוא גר. שוכני ארמון הצללים ניצלים בזמן שקווינט מתעמת עם הגלואמגלוזר על גג הארמון הבוער. קווינט מצליח לגרש את הגלואמגלוזר מסנקטפראקס, והגלואמגלוזר משאיר את קווינט עם הידיעה שהוא שחרר את הגלואמגלוזר אל הקצה.

הספר נגמר כשמריס מדווחת לקווינט שהפרופסור לאור מציע לו להיכנס לאקדמית האבירים, הסיפור שמסופר ב"אבירי החורף".

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קורות קצעולם
קטגוריה:ספרי 2007
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד: פנטזיה
מעבר ליערעבות

מעבר ליערעבות (באנגלית: Beyond the Deepwoods) הוא ספר פנטזיה לילדים, הראשון בסאגת טוויג, בסדרה "קורות קצעולם". הספר נכתב במקור באנגלית על ידי פול סטיוארט וכריס רידל ופורסם לראשונה בשנת 1998.

==עלילה==
הספר מספר את סיפורו של טוויג ורג'יניקס, ילד שגודל על ידי טרולי יער. כבר מילדותו הוא מרגיש שאינו שייך, והדבר גם נראה לעין - בשונה מטרולי יער הוא גבוה ורזה. באחד הימים כשאביו של טוויג, טום-טום, מחליט לקחת אותו למקום העבודה שלו (כריתת אלונידם), הם פוגשים בפיראט רקיע. כשפיראט הרקיע רואה את טוויג הוא מציע לו לעבוד בספינת הרקיע שלו. טום-טום מסרב מיד להצעה, אך כשהם חוזרים הביתה הם מחליטים שטוויג יצטרך להתרחק מהכפר שלהם לזמן מה, כי הם חוששים שפיראט הרקיע יבוא לקחת את טוויג בכח. טוויג יוצא לכיוון בית דודתו. לפני הליכתו, מספרת לו אימו שהיא אינה אמו האמיתית, ושהיא וטום-טום מצאו אותו יום אחד בכפר והחליטו לאמץ אותו. כמו כן היא מזהירה אותו שלא ירד מהשביל. כשטוויג הולך ביער הוא בטעות יורד מהשביל והולך לאיבוד. הספר עוקב אחר מסעו ביערעבות המסוכן, ומפגשיו הרבים עם יצורים מסוכנים השוכנים ביער עבות, כמו קרפד האלי, מוצצרקב ותולעת מרחפת. הוא צופה בבקיעתה של ציפורסעד, שמחויבת לשמור עליו. הוא מגיע אל כפר טבחנים ומושבת גיילגובלינים, אבל לכל מקום שהוא הולך הוא כל הזמן מרגיש שהוא לא מתאים עד שהוא לבסוף פוגש פיראטי רקיע שנלכדו בסערה. הוא מגלה שהקפטן הוא למעשה אביו, ורוצה להישאר איתם, אך הם משאירים אותו מאחור. לקראת סוף הספר, טוויג הולך באדמותסוף - צוק ענק ששוכנות בו רוחות. הוא פוגש שם את הגלואמגלוזר - יצור אגדי ששוחרר בטעות על ידי אביו שנים לפני כן. הגלואמגלוזר גורם לו לקפוץ מהקצה, אך ציפורסעד תופס אותו ומשליך אותו על הספינה של אביו. כשהוא מתאושש, אביו מגלה שהוא אכן בנו, וטוויג מצטרף לצוות.

==קישורים חיצוניים==
*
* 

קטגוריה:קורות קצעולם
קטגוריה:ספרי 1998
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד: פנטזיה
פטר אופורי קוואייה

פטר אופורי קוואייה (באנגלית: Peter Ofori-Quaye; נולד ב-21 במרץ 1980) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת החלוץ.

== קריירה ==
פטר אופורי קוואייה עזב כבר בגיל צעיר מאוד, 15, את מולדתו, גאנה ועבר לשחק ביוון במועדון קלאמאטה. בקלאמאטה שיחק אופורי קוואייה שתי עונות אך בתקופה זו הקבוצה לא היוותה איום רציני על צמרת הטבלה. בשל כך, בעונה שלאחר מכן כבר עבר למועדון הפאר היווני, אולימפיאקוס. 

במהלך כל שש עונותיו באולימפיאקוס, שיחק קוואיה במדי הקבוצה בליגת האלופות. אחד משעריו היה מול ריאל מדריד בעונת 1997/98. יותר חשוב מכך, אופורי קוואייה ידוע בהיותו המבקיע השני הצעיר ביותר בתולדות ליגת האלופות, כאשר הבקיע שער לטובת אולימפיאקוס בהיותו בן 17 ו-195 ימים בלבד.

לאחר שש עונות באולימפיאקוס, חזר אופורי קוואייה לגאנה לקבוצת ליברטי פרופשיונלס לעונה אחת אך חזר במהרה ליוון, הפעם לקבוצת OFI כרתים. בעונתו הראשון בכרתים, הקבוצה ניצלה בסוף העונה מירידה לליגת המשנה אך כבר בעונה שלאחר מכן, הקבוצה הגיעה עד המקום ה-7 בליגה, מקום שהעניק לה את הכרטיס לגביע האינטרטוטו, כרטיס עליו ויתרה השישית בטבלה היוונית, פאוק סלוניקי. 

בעונה שלאחר מכן הגיע אופורי קוואיה לישראל וחתם בעירוני קריית שמונה, לאחר שזו העפילה לראשונה בתולדותיה לליגת העל. לאחר עונה אחת בקריית שמונה עבר לקבוצת א.א.ל. לימסול מליגת העל הקפריסאית, במדיה שיחק עונה אחת ואז חזר לשחק בגאנה.

אופורי קוואייה שיחק גם בנבחרת גאנה בגביע אפריקה לאומות בשנת 2000 בה הפסידה גאנה ברבע גמר המפעל ל, ובצעירותו שיחק בנבחרת הנוער של גאנה במונדיאל הנוער ב-1997 ו-1999.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גנאים
קטגוריה:אקרה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורגלני ליברטי פרופשיונלס
קטגוריה:כדורגלני OFI כרתים
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני א.א.ל. לימסול
קטגוריה:כדורגלני אקרה הארטס אוף אוק
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאנה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 1998
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2000
קטגוריה:ספורטאים גנאים ביוון
קטגוריה:ספורטאים גנאים בישראל
קטגוריה:ספורטאים גנאים בקפריסין
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-1980
קולומביה (קרוליינה הדרומית)

קולומביה (באנגלית: Columbia) היא עיר הבירה של מדינת קרוליינה הדרומית בארצות הברית. קולומביה היא גם בירת מחוז ריצ'לנד, אף כי חלק קטן מהעיר נמצא במחוז לקסינגטון. שם העיר נגזר משמו של כריסטופר קולומבוס. קולומביה ממוקמת על גדות הנהר קונגארי. 

העיר שוכנת במרכז המדינה (רק 21 ק"מ דרומית-מערבית למרכז הגאוגרפי) ולפיכך היא נחשבת לעיר העיקרית של קבוצת המחוזות המרכזית של קרוליינה, הנקראת "Midlands" (ארצות התיכון). עקב כך היא נקבעה גם כעיר הממשל. 

קולומביה נוסדה בשנת 1786 כדי לשמש כעיר הבירה של המדינה, במקום הבירה הקודמת, צ'ארלסטון. בתור שכזו, היא אחת הערים המתוכננות הראשונות בארצות הברית. תכנון זה גרם לאיכות החיים הגבוהה בעיר, המשובצת במוסדות תרבות, פארקים, ואזורי שעשועים. בסמיכות לקולומביה מתמזגים שני נהרות גדולים, דבר ההופך אותה אידיאלית לשיט קייאקים וקאנו. גם מספר גדול של קבוצות תיאטרון עצמאיות נמצאות בעיר.

בעיר ממוקם הקמפוס הראשי של האוניברסיטה של קרוליינה הדרומית (University of South Carolina) כמו גם בסיס הטירונים הגדול ביותר של צבא ארצות הברית, פורט ג'קסון.

שטחה של העיר הוא 330.8 קמ"ר, ומתגוררים בה (נכון ל-2009) 129,333 תושבים.

== היסטוריה == 
האירופאים הראשונים שעברו בסביבת העיר היו משלחת ספרדית אשר סקרה את האזור במאי 1540. העיר נוסדה על ידי המועצה הכללית של קרוליינה הדרומית ב-26 במרץ 1786 וכבר משנותיה הראשונות הפכה למוקד חשוב להתפתחות המדינה כולה. השם "קולומביה" נקבע בבחירות שנערכו בסנאט המקומי, והועדף על פני השם "וושינגטון" שהוצע גם הוא. היישוב הוכרז ככפר בשנת 1805 וכעיר בשנת 1854. מצודת קונגארי, שמוקמה על הגדה המערבית של נהר הקונגארי הייתה חשובה לפיתוח מערכת הנהר סאנטי. הממשלה הקולוניאלית הקימה מעבורת לחיבור המצודה עם היישובים בגדה המזרחית של הנהר. בתחילת המאה ה-19 חל גל פיתוח בעיר. ב-17 בפברואר 1865, במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, החריבו כוחות האיחוד בפיקודו של הגנרל ויליאם שרמן את העיר. בין היתר, אולם הקונגרס הישן נהרס עד היסוד. 

בתחילת המאה ה-20 הפכה קולומביה למרכז טקסטיל אזורי ובשנות ה-30 הפכה גם למרכז מסחרי. בשנות ה-40 החלו מחאות ציבוריות כנגד חוקי ג'ים קרואו המפלים אפרו-אמריקאים לרעה. חוקים אלו התחילה להתבטל במדינה בתחילת שנות ה-60, מעט לפני שאר ארצות הברית.

==גאוגרפיה==

===אקלים===

== דמוגרפיה ==
נכון לשנת 2020 גרים בעיר כ- 136,600 תושבים.

מבחינה דתית, הזרמים הדתיים הדומיננטיים הם הבפטיזם, המתודיזם, האוונגליזם והפרסביטריאניזם. ישנם כ-3 בתי כנסת הפועלים בעיר.

=== חלוקה גזעית ===
* לבנים- 51.27%
* אפרו-אמריקאים- 42.2%
* היספנים- 4.3%
* אסייתים- 2.2%
* אינדיאנים- 0.25%
* אחרים- 1.8%
* שני גזעים או יותר- 2%

==ערים תאומות==
כיום יש לקולומביה חמש ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* יואב קרני, [http://www.globes.co.il/news/docview.aspx?did=887537 המלחמה התעשייתית]
* 

קטגוריה:קרוליינה הדרומית: ערים
קטגוריה:מדינות ארצות הברית: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1876
כריסטיאן מונג'יו

כריסטיאן מונג'יו
כריסטיאן מונג'יו (ברומנית: Cristian Mungiu; נולד ב-27 באפריל 1968 ביאשי) הוא במאי, תסריטאי ומפיק סרטי קולנוע רומני. זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן בשנת 2007 על סרטו "4 חדשים, 3 שבועות ויומיים". מונג'יו משתייך לדור החדש של אנשי קולנוע רומנים שלאחר נפילת המשטר הקומוניסטי במהפכת דצמבר 1989.

==חייו==

נולד בעיר יאשי, במולדובה, במזרח רומניה, במשפחה של רופא. 
כריסטיאן מונג'יו למד ספרות אנגלית ואמריקאית באוניברסיטת יאשי. לאחר מכן עבד כעיתונאי, כמורה וכמנחה תוכניות רדיו טלוויזיה ולמד בימוי קולנוע באקדמיה לתיאטרון ולקולנוע בבוקרשט.

בעת לימודיו מונג'יו השתתף כעוזר במאי בכמה הפקות זרות שצולמו ברומניה, "קפטן קונאן" של ברטראן טברנייה 1996 ו"רכבת לחיים" (או "דרך החיים") של ראדו מיכאילאנו 1998. סיים לימודי הקולנוע בשנת 
1998. ביים מספר סרטים קצרים, ביניהם הצטיין הסרט "Zapping" שזכה בפרס הגדול בפסטיבל דקינו. 
סרטו הארוך הראשון "מערב, זכה לתשומת לב מיוחדת במסגרת "שבועיים של הבמאים ", המקבילה לפסטיבל קאן. לסרטו השני "4 חדשים, 3 שבועות ויומיים " הוענק פרס דקל הזהב
לשנת 2007 בפסטיבל קאן ה-60. סרט זה העומד להיות חלק מסדרה של סרטים על אודות החיים תחת המשטר הקומוניסטי ברומניה 
מבוסס על סיפורן של נשים צעירות בתקופת ה"דקרט" (decret) החלטת צ'אושסקו לאסור הפלות ברומניה, לעקוב מעקב צמוד משטרתי על מהלך הריונות (על ידי "סיירות הפלות") ולהעניש 
עונשים כבדים על מבצעי הפלות, שהמטרה הייתה להגיע תוך מספר שנים לאוכלוסייה של 30 מיליון תושבים. 
בעקבות הישגיו הוענק לכריסטיאן מונג'יו האות הלאומי "סטיאווה רומניאי" ("כוכב רומניה"} בדרגת אביר מידי הנשיא טראיאן בססקו. 

אחותו של כריסטיאן מונג'יו, ד"ר אלינה מונג'יו - פיפידי, רופאה בהכשרתה, היא עיתונאית ומומחית בעלת שם ברומניה במדעי המדינה.

==סרטים==
===כבמאי=== 
* 2000: SS Zapping (סרט קצר)
* 2000: Nici o întâmplare (סרט קצר) "שום מקרה"
* 2000: Corul pompierilor (Kurzfilm)"מקהלת הכבאים"
* 2002: (Occident) "מערב"
* 2005: Lost and Found (Episode: Turkey Girl) - הפרק:"הנערה ותרנגול ההודו"
* 2007: 4 חדשים 3 שבועות ויומיים
*2009: Tales from the Golden Age
*2012: מעבר לגבעות
* 2016: בגרות (Graduation)

=== כתסריטאי===
* 2000 Zapping 
* 2000 Nici o întâmplare 
* 2000 Corul pompierilor 
* 2002 Occident

===כמפיק===
* 2005 București-Berlin 
* 2006 Offset 

=== כעוזר במאי===
* 1996 Capitaine Conan של ברטראן טברנייה
* 1998 Train de vie של ראדו מיכאיליאנו

== קישורים חיצוניים == 
 

* 
* 
* 

קטגוריה:במאי קולנוע רומנים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע רומנים
קטגוריה:מפיקי קולנוע רומנים
קטגוריה:יאשי: אישים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1968
נצנוץ

סרט בהילוך איטי המראה את השפעת האטמוספירה על תמונת כוכב בטלסקופ
נצנוץ (באנגלית: Scintillation או Twinkling) הוא תופעה אופטית שגורמת למקור אור נקודתי להיראות כאור מהבהב. התופעה נגרמת מטורבולנציה באטמוספירת כדור הארץ, והיא מתרחשת עבור אורות רחוקים בכלל ועבור אורות של כוכבים וכוכבי לכת בפרט.

==רקע==
לתנועת האוויר יש אופי טורבולנטי. כיסי אוויר קטנים בעלי טמפרטורה שונה במעט נעים באופן כאוטי לאורך הקטע של קו הראייה מהעצם לצופה שנמצא באטמוספירה. היות שמקדם השבירה תלוי בטמפרטורה, חזית גל שמקורה בעצם הקורן עוברת כיסי אוויר בעלי מקדם שבירה שונה. הדבר גורם לה להתעוות לאורך המסלול ולהשתנות בזמן. כתוצאה מכך תמונת מקור האור שמגיעה לעין או חיישן כלשהו, כגון מצלמה, היא מטושטשת, משתנה במהירות, ובנוסף העוצמה הנצפית של המקור משתנה. שינויי עוצמה ומיקום אלו יוצרים את תחושת הנצנוץ. תופעה נוספת המתלווה לנצנוץ היא שינויי צבע. הדבר נגרם כתוצאה מנפיצה המתלווה לשבירה של קרני האור באוויר. 

הנצנוץ בולט יותר עבור עצמים הקרובים לאופק. הסיבה לכך היא שהנצנוץ מושפע ממסלול האור דרך האטמוספירה, ועבור עצמים קרובים לאופק המסלול ארוך יותר. רוב הכוכבים הנראים בשמים מנצנצים בתצפית שנערכת בעין בלתי מזוינת, אולם ייתכנו גם כוכבים שלא ינצנצו. הדבר יקרה בדרך כלל בתנאי טורבולנציה חלשה ועבור כוכבים הסמוכים לזנית. 

בתצפית בטלסקופ בעל הגדלה גבוהה, ניתן להבחין בקלות רבה יותר בשינויי העוצמה והמיקום. הצופה בטלסקופ יכול להבחין בתנועה מתמדת של דמות הכוכב ובשינויים מהירים בעוצמה. כתוצאה משיקולי עקיפה, הגדלת קוטר המראה (או העדשה) הראשית בטלסקופ משפרת את הרזולוציה, אולם הטורבולנציה מציבה גבול על יכולת השיפור, כלומר החל מקוטר מסוים כבר אין שיפור ברזולוציה. 

יש שתי דרכים להתמודד עם הבעיה שמציבה הטורבולנציה על תצפיות טלסקופיות. שיטה אחת היא שימוש בטלסקופ חלל שנמצא מחוץ לאטמוספירה. השיטה השנייה, בה משתמשים במצפי כוכבים גדולים, קרויה אופטיקה אדפטיבית. בשיטה זו נמדדת השפעת האטמוספירה על כוכב בהיר שנמצא בכיוון התצפית או על קרן לייזר שמכוונת לאותו כיוון. המדידה מאפשרת לבצע תיקונים מהירים בעזרת מראה נוספת, שמוצבת לאורך מסלול האור, וניתן לשלוט עליה בזמן אמת באמצעות מחשב שאליו מוזנים נתוני התצפית. תיקונים אלו מפצים על השינויים המהירים בתמונה שנגרמים עקב השפעת הטורבולנציה. השימוש בשיטת האופטיקה האדפטיבית היה זה שהאיץ את בנייתם של טלסקופים ענקיים בשנות ה-90 של המאה ה-20, דוגמת הטלסקופים במצפה קק שקוטר המראה הראשית שלהם עומד על 10 מטרים.

==קישורים חיצוניים==
*[http://apod.nasa.gov/apod/ap000725.html צילום של כוכב מנצנץ בעזרת טלסקופ והסבר לתופעה]
*[https://youtu.be/H4x39AJ9Wzk סרטון YouTube המסביר את תופעת הנצנוץ ואת טכנולוגית האופטיקה האדפטיבית שיכולה למזער אותה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תופעות אופטיות
קטגוריה:תופעות אופטיות אטמוספיריות
קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
כל ארץ ישראל

כל ארץ ישראל הוא לקסיקון לעם מאת אפרים ומנחם תלמי, אב ובנו, שיצא בשנת 1971, לאחר מלחמת ששת הימים. הלקסיקון כולל, בלשון המחברים:

המוטו המופיע בתחילת הספר הוא: .

הלקסיקון יצא לאור בעקבות נהירת הציבור לאזורי ארץ ישראל אשר נפתחו ליהודים לאחר מלחמת ששת הימים. הביקורים ב"שטחים המשוחררים", כפי שכונו, בעלי מורשת מקראית, עוררו עניין רב בציבור הישראלי. לקסיקון זה הוצא במטרה לספק סקרנות זו. הספר יצא עד 1978 בשש מהדורות, חלקן מתוקנות.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.isragen.org.il/siteFiles/13/226/5989.asp 1932- מדריך וספר עזר לארץ ישראל], באתר העמותה הישראלית לחקר שורשי משפחה

קטגוריה:ספרי ארץ ישראל
קטגוריה:ספרי עזר
קטגוריה:ספרי 1971
קופואסו

קופואסו (שם מדעי: Theobroma grandiflorum), הוא עץ ממשפחת החלמיתיים שצומח ביער האמזונאס בצפון ברזיל ובגיאנה הצרפתית. הקופואסו, בתפוצתו הטבעית, משתייך בעץ לשכבת הצימוח השנייה, כלומר לעצים הצומחים בצילם של עצים גבוהים ממנו. הקופואסו הוא קרוב משפחה של עץ הקקאו.

==מאפיינים==
קופואסו - פרי
העץ מגיע בדרך כלל לגבהים של 10 עד 15 מטר, למרות שמתועדים מקרים נדירים של פריטים שהגיעו לגובה של 25 מטר. הקליפה קשה וחלקה. העלים גדולים, מגיעים עד לאורך של 60 סנטימטר, וגדלים על הענפים, צבע החלק התחתון של העלה מזכיר חלודה. הפרחים גדולים, בצבע אדום כהה, צומחים ישירות מהגזע. הפרי גדול בצורה אליפטית, באורך משתנה. אורך אופייני של הפרי כ- 25 ס"מ, וקוטר אופייני כ-15 ס"מ. צבע הקליפה חום. קיימים 4 זנים של העץ הנבדלים בצורת הפרי ובגודלו. משקל הפרי נע מ-1.5 עד 4 ק"ג. פתיחת הפרי מתבצעת על ידי הקשה על מצע קשה, או על ידי שימוש במוט ברזל. ציפת הפרי צהובה בהירה, טעמה מתוק חמצמץ, והיא מתאפיינת בניחוח אופייני. הזרעים גדולים בצבע חום בהיר. העץ נותן פרות בתקופת החורף, מינואר עד מאי.

===אזורי צמיחה===
בכול האזור האמזוני טרופי. קרקעות כבדות בעלות pH חומצי קרוב לנייטרלי (6-7) נחשבות אידיאליות לשתילה של קופואסו, אבל ניתן לגדלו גם בקרקעות שנחשבות לא פוריות.

מרבית הגידול החקלאי מתבצע באזורים המזרחיים של פארה.

יצוא של זרעים לא מעובדים אל מחוץ לאזור האמזוני אסורה על פי חוק, וזאת על מנת למנוע את התפשטות המזיק "מטאטא המכשפה" אל אזורים בהם מגדלים קקאו.

==מקור השם==
מקור השם (Cupuaçu) בטופי (ברזיל): קופו - פרי, אסו - גדול.

==חשיבות כלכלית==
ציפת הקופואסו משמשת להכנת מגוון מוצרי מזון, ביניהם: מיץ, ריבה, קריש, סוכריות, מילוי לשוקולדים, עוגות ועוד.

מהגרעינים ניתן להפיק קופולד, שהוא למעשה שוקולד מקופואסו, במקום מקקאו. הגידול של קופואסו לצורך יצור קופולד תופס תאוצה בשנים האחרונות, וניתן למצוא היום קופולד גם מחוץ לברזיל.

עיירות רבות מתפרנסות מגידול חקלאי של קופואסו, הבולטות מביניהן הן טומה אסו ואבאטטובה.

בשנת 2004 התעורר ויכוח גדול בנוגע לזכויות השימוש בשם, כאשר חברת מסחר יפנית המתמחה בשיווק של פרות אמזוניים מעובדים רשמה את השמות קופואסו ואסאי כשמות מסחריים בבעלות החברה ביפן וארצות הברית. לאחר מתקפה תקשורתית כוללת, ואיום בהגשת תביעה מצד מדינת פארה, הזכויות על השם הועברו לידיה של מדינת פארה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ceplac.gov.br/radar/cupuacu.htm למעוניינים בגידול חקלאי של קופואסו] 

קטגוריה:עצי יער האמזונאס
קטגוריה:חלמיתיים
תחנת הרכבת התחתית פיקדילי סירקוס

תחנת הרכבת התחתית פיקדילי סירקוס (Piccadilly Circus Underground Station) (בתרגום מילולי: תחנת הרכבת התחתית כיכר פיקדילי) היא תחנה ברשת הרכבת התחתית של לונדון. התחנה ממוקמת מתחת לכיכר פיקדילי סירקוס במרכז לונדון באזור 1 בחלוקת האזורים של הרכבת התחתית של לונדון. התחנה משרתת את קווי בייקרלו ופיקדילי.

==היסטוריה==
תחנת פיקדילי סירקוס נפתחה ב-10 במרץ 1906 כתחנה בקו בייקרלו על פי עיצוב של ארכיטקט תחנות התחתית לזלי גרין. הרציפים עבור קו פיקדילי נפתחו ב-15 בדצמבר 1906. בשנותיה הראשונות, כמו בשאר התחנות, אזור מכירת הכרטיסים היה על פני הקרקע. ההתפתחות התעשייתית בתקופת מלחמת העולם הראשונה, הביאה עימה עומס תחבורתי, ובעקבותיה נבנו אזור מכירת כרטיסים מתחת לפני האדמה ורשת מעברים תת-קרקעיים עבור הולכי רגל אשר רצו לחצות את הרחובות הסואנים מעל לתחנה, מסביב לכיכר פיקדילי.

השיפוץ הנרחב, אשר עליו היה אחראי הארכיטקט צ'ארלס הולדן, החל בפברואר 1925 והסתיים בשנת 1928. עלותו נאמדה ביותר מחצי מיליון ליש"ט.
בניין התחנה הישן נסגר ביולי 1929 ונהרס בשנות ה-80' בזמן בניית הבניין הגדול לצד הכיכר.

הרציפים של קו בייקרלו מעניקים לנוסעי הרכבת התחתית זווית ראייה ייחודית אל רשת הרכבת התחתית- בנוסף לסידור שבו שני הרציפים צמודים זה לזה, עניין ייחודי כשלעצמו, המנהרה מכילה מסילת עיתוק בקצה הצפוני ולכן מאפשרת לנוסעים להתבונן בשני הרציפים בו-זמנית.

==התחנה כיום==
פיקדילי סירקוס היא אחת מתחנות הרכבת התחתית היחידות אשר כולה מתחת לפני הקרקע. בתחנות אוקספורד סירקוס ולסטר סקוור לדוגמה, תחנות אשר גם הן תת-קרקעיות, רק אזור הכרטיסים נמצא מעל פני האדמה.

==ראו גם==
*היסטוריה של הרכבת התחתית של לונדון

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.thetube.com ה"טיוב"] - האתר הרשמי של הרכבת התחתית בלונדון
* [http://www.ltmcollection.org/photos/index.html מוזיאון התחבורה של לונדון] - אוסף צילומים משנת 1906 ועד היום באתר מוזיאון התחבורה של לונדון

פיקדילי סירקוס
אגוז קולה

אגוז קולה (שם מדעי: Cola) הוא סוג בן כ-125 מיני עצים הגדלים ביערות הגשם הטרופיים של אפריקה. הסוג קולה נמנה עם תת-משפחת הסטרקוליים, שבעבר נחשבה למשפחה נפרדת, וכיום נכללת במשפחת החלמיתיים. תת-משפחה זו כוללת גם את הסוג Theobroma, עץ הקקאו. בדומה לקקאו, קפה ותה, פרי אגוז הקולה מכיל חומרים מעוררים, ומשמש ללעיסה ולהכנת תמצית משקה.

עצי הקולה הם עצים ירוקי עד שגובהם מגיע לכ-20 מטרים, בעלי עלים דמויי-ביצה באורך עד 30 סנטימטרים, ופרחים צהובים עם נקודות סגולות. זרעי הפרי של העצים הללו, שצבעם חום וטעמם מר, קרויים אגוזי קולה.

==מרכיבים==
בין מרכיבי אגוז הקולה ניתן למנות: קפאין (2%-3.5%); תאוברומין (1%-2.5%); תאופילין; קטכין; פנול; בטאין; חלבון; עמילן; שומן; תיאמין; ריבופלאבין; ניאצין; חומצה אסקורבית; סוכר; גומי; תאית; מים; סידן; אשלגן; ברזל; בטא קארוטין; חומצה טאנית.

==שימושים==
* לעיסה: בתרבויות מערב אפריקאיות רבות נהוג ללעוס את האגוז - באופן פרטי או במסגרת חברתית. לעיתים האגוז משמש בטקסים, מוגש לראשי שבטים או לאורחים. לעיסת אגוז קולה יכולה לעורר ולהקל תחושת רעב. בה בעת, לעיסה תכופה של האגוז עלולה להכתים את השיניים. לעיסת האגוז הופכת פחות ופחות פופולרית בקרב הצעירים האורבניים במערב אפריקה.
* משקה: בעבר נעשה שימוש באגוז הקולה להכנת משקאות קלים בטעם קולה.

:בשנת 1911 עמד האגוז במרכזה של אחת מבהלות הבריאות המתועדות הראשונות בעולם כאשר הרשויות בארצות הברית החרימו 40 חביות ו-20 חביות קטנות של סירופ קוקה-קולה בצ'טאנוגה, טנסי, בתואנה שהקפאין במשקה "מזיק לבריאות". ב-13 במרץ 1911 פתח הממשל בהליכים משפטיים נגד חברת קוקה-קולה בניסיון לאלצה לסלק את הקפאין מנוסחת המשקה. בין היתר נטען כי השימוש בקוקה-קולה בבית ספר לבנות גרם להתנהגות לילית פרועה של התלמידות, וכי שימוש במשקה הוביל להפרת כללי התנהגות במכללות, ובכלל זה להתנהגות בלתי מוסרית. לאחר שהשופט פסק לטובת החברה, הוגשו בבית הנבחרים האמריקני שתי הצעות לתיקון חקיקה המגדיר את הקפאין כחומר יוצר-הרגל ומזיק שיש לציין את הימצאותו בכל מוצר מזון על גבי התווית.

:בימינו נעשה במרבית משקאות הקולה שימוש בחומרי טעם מלאכותיים. עם זאת, ישנם מספר חריגים. מותגי הקולה הבאים עדיין מכילים אגוז קולה: Barr's Red Kola, Harboe Original Taste Cola, Foxon Park Kola, Blue Sky Organic Cola, Whole Foods Market 365 Cola, Sprecher's Puma Kola, Cricket Cola. בשנת 2007 החלה רשת המרכולים הבריטית Tesco לשווק משקה קולה פרמיום המבוסס על אגוזי קולה, תבלינים ווניל.
* תרופה: אגוזי קולה משמשים לטיפול בשעלת ובאסתמה משום שהקפאין שבהם מרחיב את דרכי הנשימה.

==ראו גם==
* קוקה-קולה
* קפה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1832
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סטפן אנדליכר
קטגוריה:אגוזים וזרעים אכילים
קטגוריה:חלמיתיים
קטגוריה:עצים ביערות הגשם של אפריקה
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עצים
ي

האות יא (בערבית "ياء") היא האות ה-28 והאחרונה באלפבית הערבי. לפניה באה האות ואו.
האות ي היא משויכת לקבוצת בנתית המורכבת מ-5 אותיות הדומות בצורתן אחת לשנייה.
ימין
ליא שני שימושים: כאם קריאה בהופעתה אחרי עיצור המנוקד בכסרה, היא מאריכה את התנועה. וכעיצור עצמאי היא מייצגת /j/ (כמו יו"ד עיצורית). כאשר יא מופיעה באמצע או בסוף מילה, כמעט תמיד היא מופיעה בתור אם קריאה. יא יכולה לשמש גם כ"כיסא" להמזה, <big>ئ</big>, ואז היא מייצגת את העיצור /ʔ/ (כמו אל"ף עיצורית).

יא בסוף מילה כאשר לפניה כסרה משמשת כסופית לציון שייכות בגוף ראשון יחיד, ـِي, כך كتاب (כִּתַּאבּ) תרגומו "ספר", ו-كتابي (כִּתַּאבִּי) פירושו "הספר שלי", בדומה לעברית.

יא א-נסבה היא יא המנוקדת בשדה (כלומר, מודגשת) ומשמשת כסופית שהופכת שם עצם לשם תואר, בדומה לעברית. כך مصر (מִצְר) תרגומו "מצרַים", ו-مصريّ (מִצְרִיּ) פירושו "מצרי".

רוב דוברי הערבית המצרית לא יכתבו את הנקודות מתחת ליא בצורתה הסופית, כמו בפרסית, דבר שיכול לגרום לבלבול בינה ובין אליף מקצורה (אליף מקוצרת), שעשויה להופיע בסופי מילים ואמנם נראית כמו יא חסרת נקודות, אך למעשה תפקידה הוא להאריך תנועת פתחה, בדומה לאליף שותקת.

בכתיבה, האות מתחברת מצד ימין וגם מצד שמאל, כמו בשאר האותיות, למעט דוד'ארז.

מקור האות יא הוא ב"יוד" הפניקית ויש לה מקבילות ברוב האלפביתים:
* אלפבית עברי – י
* אלפבית לטיני – I,i
* אלפבית יווני – Ι,ι
* אלפבית סורי – ܝ

== צורות נוספות לאות ==
{| class="wikitable"
|+
!ى ئ ٸ ي ۍ ێ ې ࢨ ࢩ ۑ ؽ ؾ ؿ ؠ ݵ ݶ ݷ ࢺ 
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אותיות בערבית
כולל (היישוב הישן)

כולל היה כינוי להתארגנות הכלכלית, העדתית, החברתית והדתית בארץ ישראל של חבורת יהודים יוצאי עיר או ארץ משותפת בימי היישוב הישן. היהודים שהתגוררו עדיין באותן ערים או ארצות תרמו את כספי החלוקה להחזקת הכוללים, כדי לממן את ישיבתם של אחיהם בארץ ישראל. בשל כך התפתחו הארגונים לפי ארצות-מוצא. יהודי שעלה לארץ היה נרשם בפנקס (כעין מיפקד) של גבאי קהילתו בארץ, כדי שיהיה זכאי לסיוע מהארגון הקהילתי. ההכללה בפנקס היא כנראה מקור השם "כולל". 

הכוללים פעלו בעיקר בירושלים, ובמאה ה-19 פעלו עשרות; לדוגמה כולל חב"ד, כולל אונגרין, כולל רייסין, כולל הולנד ודויטשלנד (הו"ד), כולל חיבת ירושלים, כולל ורשה ואחרים. במחצית המאה ה-19 איחד ר' יוסף ריבלין כמעט את כל כוללות האשכנזים תחת הוועד הכללי כנסת ישראל, אם כי לאחר זמן היו שוב כאלה שנפרדו לכולל משלהם.

הכוללות הקימו "חצרות" לבני הקהילה, ובהן דירות מגורים, בית-מדרש, חנויות או בתי-מלאכה. עולה מחו"ל שנמנה עם כולל מסוים יכול היה לפנות להנהלת הכולל בבקשה להתגורר בחצר הכולל "שלו". שכונת בתי מחסה למשל הוקמה על ידי כולל הו"ד; שכונת בתי אונגרין הוקמה על ידי כולל שומרי החומות שמקורה מהונגריה; כולל רייסין הקים את חצר רייסין בנחלאות, וכיוצא בזאת כוללים אחרים. במלחמת העולם הראשונה התרסקה יהדות מזרח אירופה שהייתה מקור כלכלי חשוב לתרומות לכוללים, ופעילותם נפגעה.

רוב הכוללים שהיו פעילים עד 1914, אינם פעילים עוד. והשם 'כולל' משמש היום בעיקר לכולל אברכים.

==ראו גם==
* קופת מעות ארץ הקודש
* הוועד הכללי כנסת ישראל
* כולל ווהלין
* החלוקה
* שד"ר
==קישורים חיצוניים==

*
רכיבה

רוכבות [[פולו]]
ילדים רוכבים לגן]]
רכיבה במובנה הרחב ביותר היא כל פעילות להנהגת בעלי חיים, לרוב תוך ישיבה על גבם. הרכיבה לרוב היא על סוסים, אך ישנן חיות אחרות שמנוצלות לרכיבה לדוגמת גמלים וחמורים. קיימים סוגים שונים של רכיבה: לצורכי עבודה, תחביב או ספורט.

רכיבה לצורכי עבודה קיימת כיום, למשל, בעבודת המשטרה, לשליטה על התקהלות על ידי פרש משטרה. לשליטה על עדרי בעלי חיים בחוות. בנוסף, ענף הטיפול באמצעות בעלי חיים משתמש לעיתים ברכיבה לצורכים טיפוליים ושיקומיים.

השימוש ברכיבה לצורכי ספורט כולל (אך אינו מוגבל) קפיצות ראווה, רכיבה אומנותית, מרוצי סוסים מרוץ כרכרות, מרוץ גמלים, רכיבת מסלול שלם ומסלול מכשולים, קפיצה מעל מכשולים, התעמלות על גבי סוס, פולו, ריינינג ורודיאו. חלק מענפי הספורט האלה מרוכזים בתצוגות סוסים. בנוסף, קיים שימוש בסוסים, או בחיות רכיבה אחרות, למטרות טיול וציד, בין היתר לציד שועלים. בפארקים רבים ברחבי העולם קיימים מסלולים מיוחדים למעוניינים לרכוב על גבי סוס בשעות הפנאי.

העדות הארכאולוגית הראשונה לרכיבה על סוסים היא ממצאי מרכבות בהן נעשה שימוש ב-2500 לפנה"ס. לאחר מכן, נמצאו גם עדויות לשימוש בסוסים לצורכי מלחמה. לאורך ההיסטוריה הסוס שימש גם למטרות לא-מלחמתיות בחקלאות, בתחבורה ובמסחר.

חלק מהפעילים לזכויות בעלי חיים מותחים ביקורת על הרכיבה על ענפיה השונים. נטען, כי סוסים, ככל בעלי החיים, מנוצלים על ידי האדם.

הרכיבה מתחלקת לשני מקצועות ראשיים: ווסטרן (Western) (רכיבה מערבית) ואינגליש (English). מקצועות האינגליש מתחלקים לקפיצות ודרסאז'. מקצועות הווסטרן מתחלקים למקצועות ריינינג, פלז'ר, קאטינג, רופינג ועוד.

ענף ספורט זה נחשב לאולימפי, ונוסף לאולימפיאדה השנייה בעידן המודרני, שהתקיימה בשנת 1900.

כיום, בישראל הענף המרכזי בתחום התיירות הוא טיולי סוסים, רוב חוות הסוסים מציעות בנוסף לשיעורי רכיבה ברמות השונות ורכיבה טיפולית גם טיולים ארוכים יותר מחוץ לתחומי החווה. בדרך כלל אין צורך בניסיון קודם והמסלולים מתאימים לציבור הרחב ולמגוון גילאים. ברכיבה על סוסים יש תנועות בסיסיות, למשל ב "טרוט" . בשעת הליכת טרוט צריך הרוכב להתרומם לסירוגין מעל האוכף בהתאמה לתנועות הסוס. במגע עקבים בצדי הסוס אפשר לזרז אותו להליכה מהירה יותר ואפילו להביאו לריצת טרוט . בזמן שנמצאים בטרוט, (טרוט איטי יכול להיקרא גם ג'וג) אם מדרבנים בפנייה עם רגל אחת קדימה ואחת מאחור, הסוס יעבור לריצת קאנטר שהיא למעשה דהירה, והיא גם הריצה שבה משתמשים בקפיצות. בקאנטר רגליו הקדמיות והאחוריות של הסוס ניתקות לסירוגין מן הקרקע, והרוכב צריך להתאים את תנועותיו לקצב הדהירה. מקאנטר מהיר אפשר לדרבן את הסוס לגאלופ, שהוא הדהירה המהירה ביותר, במהלכה ניתקות כל ארבע רגלי הסוס מן הקרקע והוא מרחף לרגע באוויר. גאלופ מחייב ניסיון ברכיבה ושליטה מעולה בסוס.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
נעם נדב

נעם נדב (נולד ב-1957) הוא מאייר של ספרי ילדים וספרי לימוד, קומיקסאי ותסריטאי סרטי אנימציה ישראלי.

== ביוגרפיה ==
נדב, יליד ירושלים, התקבל בתום שרותו הצבאי לבית הספר "בצלאל", וסיים בו 4 שנות לימוד במגמת הגרפיקה. 

משנת 1982 עד 1985 עבד כאנימטור בסטודיו של רוני אורן, ואחר כך החל לעבוד כעצמאי בתחום האיור והאנימציה. 

לאורך השנים אייר ספרי ילדים, ספרים למבוגרים, ספרי לימוד רבים, עיתונים וסרטי פרסומת. בין השאר נדב כתב וצייר סיפורי קומיקס בעיתון "חדשות", סדרת קומיקס בשיתוף עם קובי ניב בעיתון הילדים "כולנו", שתי סדרות קומיקס: "קשרי משפחה" ו"סיפורי ראשונים" במוסף "יעקב" של העיתון "מעריב" והסדרה "איש הפנדה" בשיתוף עם המחבר תמיר ראונר במגזין לילדים "עיניים", ספר ילדים של רוני גנור. כמו כן נדב הוא המאייר של הדמויות בפרסומות הישנות של "זמן התפוח" מטעם מועצת הפירות והוא גם היוצר של המותג של מוסף "קפטן אינטרנט", מדור המחשבים והאינטרנט בגרסה המקוונת של עיתון הארץ. סיפורי הקומיקס "איש הפנדה" שראונר כתב ונדב צייר ושהתפרסמו במשך 12 שנה ב"עיניים" הופיעו בשנת 2006 כספר "פנד, סיפורו של פנד האדום" בהוצאת כנרת זמורה ביתן. בשנת 2011 אייר נדב את 'שירי המגילה' של איציק מאנגר, שנדפסו במהדורה דו-לשונית שתרגם וערך ההיסטוריון דוד אסף (הוצאת חרגול ועם עובד).

בשנת 1992 זכה בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים על שם בן-יצחק עבור איוריו לספר "ארנבת ארנבת מה את חושבת" מאת חיה שנהב (הוצאת שוקן 1990).

בשנת 2012 זכה נדב בתחרות לקריקטורה הומוריסטית ע"ש פרידל שטרן מטעם המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס. בשנת 2019 הוא פרסם ספר "המגפיים שהצילו את ירושלים".

כיום משמש נדב כמרצה בכיר במסלול לאנימציה במחלקה לאומנויות המסך ב"בצלאל".

== חיים אישיים ==
נדב הוא בנו של ההיסטוריון מרדכי נדב ובנה של יעל נדב, חוקרת קבלה. אחיו יהונתן נדב הוא מו"ל. הוא מתגורר בירושלים.

נדב נשוי לשועא ואב לשלושה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20030824163844/http://www.dafdaf.co.il/Muzeon/Noam_Nadav/muzeonNadavOpening.htm דף ביוגרפיה] באתר "דףדף"
* 
* 

קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:קומיקסאים ישראלים
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:זוכי פרס בן-יצחק
קטגוריה:ערכים שנערכו במסגרת GLAM בצלאל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
כריסטינה נילסון

נילסון בתפקיד אופליה, קריקטורה של אנדרה גיל, 1868
תצלום של כריסטינה נילסון בחתימת ידה
כריסטינה נילסון (בשוודית: Kristina Nilsson; 20 באוגוסט 1843 – 20 בנובמבר 1921) הייתה זמרת סופרן אופראית שוודית.

== ביוגרפיה ==
נילסון נולדה בשם כריסטינה יונאסדוטר בכפר בקרבת וקשה, בחבל סמולנד, לאיכרים האריסים יונאס נילסון וקייסה-סטינה מונסדוטר. כשהייתה בת ארבע-עשרה וניגנה בכינור בשוק בעיירה יונגבי, גילה אותה עובד מדינה בכיר. האיש היה לפטרונה ואיפשר לה לקבל הדרכה ווקאלית.

בשנת 1860 הופיעה נילסון בקונצרטים בסטוקהולם ובאופסלה. אחרי ארבע שנות לימודים בפריז, הופיעה לראשונה באופרה בשנת 1864, בתפקיד "ויולטה" בלה טרוויאטה של ג'וזפה ורדי, ואחר כך בתפקיד מלכת הלילה בחליל הקסם של מוצרט בתיאטרון הלירי בפריז.

אחרי ההצלחה הזו היא שרה בבתי אופרה חשובים בלונדון, בסנקט פטרבורג, בווינה ובניו יורק. בשנת 1868 השתתפה בבכורה של "המלט" מאת אמברואז תומא בתפקיד אופליה. היא שרה במופע חנוכת הבית של המטרופוליטן אופרה ב-22 באוקטובר 1883, ב"פאוסט" של גונו.

נילסון נישאה לבנקאי הצרפתי אוגוסט רוזו, שמת בשנת 1882. בשנת 1887 נישאה לאנחל ראמון מריה ואלחו אי מירנדה, רוזן דה קאזה מירנדה. הרוזן הלך לעולמו בשנת 1902. במכתבים נהגה נילסון לחתום בשם כריסטין ובחלק האחרון של חייה נודעה על פי רוב כרוזנת דה קאזה מירנדה.

קולה של נילסון הצטיין בצלילות גבישית, בגמישות ובניקיון מופתי בכל המשלבים. תקופת חייה הקבילה בדיוק לזו של יריבתה הגדולה, הסופרן אדלינה פאטי.

יש דמיון רב בין נילסון לבין אופייה של כריסטין דאה בפנטום האופרה, הרומן המפורסם מאת גסטון לרו, ורבים סבורים שלרו ביסס את הדמות הבדויה שלו על נילסון, אף כי אין ראיה לדבר.

לצייר ההולנדי אנטון פיק (1895–1987) יש איור של תמונת רחוב, שבה אדם נושא שלטי פרסום המודיעים על הצגת "לוצ'יה די למרמור" של גאטנו דוניצטי בבית האופרה, בכיכובה של כריסטין נילסון.
==ביצועים ראויים לציון==

* אופליה ב"המלט" (תומא).
* אינז ב"האפריקנית" (מאיירבר). 
* אליס ב"רובר השטן" (מאיירבר). 
* דסדמונה ב"אותלו" (רוסיני). 
* הנרייטה ב"מרתה" (פלוטו). 
* ויולטה ב"לה טרוויאטה" (ורדי). 
* ולנטין ב"ההוגנוטים" (מאיירבר). 
* כרובינו והרוזנת ב"נישואי פיגארו" (מוצרט). 
* לאונורה ב"הטרובדור" (ורדי). 
* התפקיד הראשי ב"לוצ'יה די למרמור" (דוניצטי). 
* התפקיד הראשי ב"מיניון" (תומא).
* מלכת הלילה ב"חליל הקסם" (מוצרט). 
* מרגריט ב"פאוסט" (גונו).
* מרגריטה/הלנה מטרויה ב"מפיסטופלה" (בויטו). 
* צרלינה ודונה אלווירה ב"דון ג'ובאני" (מוצרט).

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* The Compelling: A Performance-Oriented Study of the Singer Christina Nilsson, Ingegerd Björklund, Göteborg, 2001
** Die Goede Oude Tyd, by Anton Pieck and Leonhard Huizinga, Zuid-Hollandsche Uitgeversmaatschappy, Amsterdam, 1980, page 31.
** De Werelde van Anton Pieck, text by Hans Vogelesang, La Riviere & Voorhoeve, Kampen, 1987, page 197.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרי סופרן
קטגוריה:זמרות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרי אופרה שוודים
קטגוריה:זמרות שוודיות
קטגוריה:ילידות 1843
קטגוריה:נפטרות ב-1921