גמר גביע אופ"א 2003

גמר גביע אופ"א 2003 התקיים באצטדיון האולימפי בסביליה, ספרד ב-21 במאי 2003, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אופ"א לעונת היא פורטו הפורטוגלית, שניצחה במשחק את סלטיק הסקוטית בתוצאה 3-2 בהארכה, לאחר שוויון 2-2 בתום הזמן החוקי. הייתה זו המהדורה ה-32 של המפעל.

משחק הגמר הפגיש בין שתי קבוצות שייצגו מדינות להן אין זכיות במפעל. פורטו העפילה לגמר גביע אופ"א לראשונה בתולדותיה. היא הייתה לפורטוגלית השנייה בתולדות המפעל שמעפילה לגמר והראשונה לזכות בתואר, אחרי שבנפיקה ליסבון השתתפה במשחק הגמר ב-1983 אך הפסידה לאנדרלכט. גם סלטיק הייתה השנייה ממולדתה שמעפילה לגמר המפעל, אחרי שדנדי יונייטד הפסידה ב-1987 לגטבורג.

פורטו העפילה למפעל בעקבות מיקומה בעונת בליגת העל הפורטוגלית. היא סיימה את העונה במקום השלישי, מרחק שתי נקודות מבואבישטה הסגנית שהעפילה למוקדמות ליגת האלופות. לעומתה, סלטיק החלה את דרכה בליגת האלופות, לאחר שזכתה באליפות סקוטלנד בפער של 18 נקודות מסגניתה גלאזגו ריינג'רס, ועם הפסד ליגה בודד לאורך כל העונה. היא הודחה כבר בשלב המוקדמות, ונשרה לגביע אופ"א, שם החלה במקביל לפורטו את דרכה בסיבוב הראשון.

כ-80 אלף אוהדי סלטיק עשו את דרכם לעיר סביליה לקראת משחק הגמר, מה שתואר על ידי אופ"א כקהל החוץ הגדול ביותר שנוסע למשחק בודד. בשל כך, זכו הקבוצה ואוהדיה להערכה רבה מצד פיפ"א ואופ"א, ואף קיבלו את פרס המשחק ההוגן של פיפ"א באותה השנה. דווקא הקבוצה של ז'וזה מוריניו, בתוארו האירופי הראשון כמאמן, עלתה ראשונה על לוח התוצאות משער של דרליי בתוספת הזמן של המחצית הראשונה. הנריק לארסון השווה את התוצאה עם פתיחת המחצית השנייה. שבע דקות אחר כך חזרה פורטו להוביל משער של דמיטרי אלניצ'ב, אך היתרון החזיק מעמד שלוש דקות בלבד, עד שלארסון השווה והשלים צמד. התוצאה נשמרה עד לדקה ה-115 של ההארכה, אז דרליי השלים אף הוא צמד וקבע את תוצאת המשחק, 3-2 לפורטו.

== הדרך אל הגמר ==
{|class="wikitable" style="text-align:center"
|-
!colspan=4| פורטו
!סיבוב
!colspan=4| סלטיק
|-bgcolor=#c1e0ff
|colspan=9|ליגת האלופות
|-
|-bgcolor=#c1e0ff
|יריבה
|סיכום
|משחק ראשון
|משחק שני
|מוקדמות
|יריבה
|סיכום
|משחק ראשון
|משחק שני
|-
|colspan=4|לא השתתפה
|סיבוב מוקדמות שלישי
|align=right| פ.צ. בזל
|3 - 3
|3 - 1 (ב)
|0 - 2 (ח)
|-bgcolor=#c1e0ff
|colspan=9|גביע אופ"א
|-bgcolor=#c1e0ff
|יריבה
|סיכום
|משחק ראשון
|משחק שני
|
|יריבה
|סיכום
|משחק ראשון
|משחק שני
|-
|align=right| פולוניה ורשה
|6 - 2
|6 - 0 (ב)
|0 - 2 (ח)
|style="backgסיבוב:#c1e0ff;"|סיבוב ראשון
|align=right| סודובה מריאמפולה
|10 - 1
|8 - 1 (ב)
|2 - 0 (ח)
|-
|align=right| אוסטריה וינה
|3 - 0
|1 - 0 (ח)
|2 - 0 (ב)
|style="backgסיבוב:#c1e0ff;"|סיבוב שני
|align=right| בלקברן רוברס
|3 - 0
|1 - 0 (ב)
|2 - 0 (ח)
|-
|align=right| לאנס
|3 - 2
|1 - 0 (ב)
|2 - 2 (ח)
|style="backgסיבוב:#c1e0ff;"|סיבוב שלישי
|align=right| סלטה ויגו
|2 - 2
|1 - 0 (ב)
|1 - 2 (ח)
|-
|align=right| דניזליספור
|8 - 3
|6 - 1 (ב)
|2 - 2 (ח)
|style="backgסיבוב:#c1e0ff;"|שמינית הגמר
|align=right| שטוטגרט
|5 - 4
|3 - 1 (ב)
|2 - 3 (ח)
|-
|align=right| פנאתינאיקוס
|2 – 1
|0 - 1 (ב)
|2 - 0<sup>ה</sup> (ח)
|style="backgסיבוב:#c1e0ff;"|רבע הגמר
|align=right| ליברפול
|3 - 1
|1 - 1 (ב)
|2 - 0 (ח)
|-
|align=right| לאציו
|4 - 1
|4 - 1 (ב)
|0 - 0 (ח)
|style="backgסיבוב:#c1e0ff;"|חצי הגמר
|align=right| בואבישטה
|2 - 1
|1 - 1 (ב)
|1 - 0 (ח)
|}

=== פורטו ===
פורטו החלה את דרכה לתואר בסיבוב הראשון, מול פולוניה ורשה הפולנית. המשחק הראשון בבית היה לתצוגה התקפית של המארחת, שהביסה 6-0 את יריבתה מצמדים של אדגראס יאנקאוסקאס והלדר פושטיגה, ושערים נוספים של דרליי ומאניש. במשחק הגומלין גברה פולוניה על פורטו בתוצאה 2-0, אך עם 6-2 בסיכום שני המפגשים, המשיכה פורטו לשלב הבא.

בסיבוב השני פגשה פורטו את אוסטריה וינה. במשחק הראשון בחוץ הכריע דרליי את ההתמודדות עשרים דקות לסיום, 1-0 לפורטו. במשחק הגומלין הביתי העלה פושטיגה את פורטו ליתרון בחצי הראשון, ובדקות הסיום כבש דרליי את השער שקבע את תוצאת המשחק, 2-0 לפורטו שהעפילה לסיבוב הבא עם 3-0 בסיכום.

בסיבוב השלישי הוגרלה פורטו למפגש מול לאנס הצרפתית. במשחק הראשון בבית השיגה פורטו ניצחון חלק, 3-0 משערים של פשוטיגה, דרליי ויאנקאוסקאס. במפגש הגומלין, כבש ריגובר סונג את השער היחיד במשחק עוד במחצית הראשונה. לאנס לא הצליחה לכבוש שערים נוספים, ניצחה 1-0 והודחה עם 3-1 לפורטו בסיכום.

פורטו העפילה לשמינית הגמר, שם פגשה את דניזליספור הטורקית. בפעם השנייה בעונה זו במפעל, כבשה פורטו שישה שערים במשחק אחד, בדרך לניצחון מרשים בתוצאה 6-1. לזכותה של פורטו כבשו שישה שחקנים שונים: נונו קאפוצ'ו, דרליי, ריקרדו קושטה, יאנקאוסקאס, דקו ודמיטרי אלניצ'ב. בגומלין עלתה פורטו ליתרון בשלהי המחצית הראשונה, ספגה פעמיים בחצי השני אך בדקות הסיום השיגה את שער השוויון. 2-2 בסיום ההתמודדות, ובסך הכול 8-3 לפורטו שהתקדמה לשלב הבא.

רבע הגמר הפגיש בין פורטו לפנאתינאיקוס היוונית. פורטו אירחה את המשחק הראשון, ובדקה ה-73 ספגה מרגליו של עמנואל אוליסדבה, בדרך להפסד 1-0. בגומלין, מחק דרליי את היתרון היווני כבר בדקה ה-16, אך עד לסיום לא נכבשו שערים נוספים והמשחק עבר להכרעה בהארכה. שתי דקות לסיום החצי הראשון של ההארכה, השלים דרליי צמד שקבע 2-0 לפורטו. עם 2-1 בסיכום שני המפגשים, הצליחה פורטו להתגבר על ההפסד הביתי ולהעפיל לחצי הגמר.

המשוכה האחרונה בדרכה של פורטו לגמר הייתה לאציו האיטלקית. פורטו אירחה את המשחק הראשון, וכבר בדקה השישית נקלעה לפיגור משער של קלאודיו לופס. מאניש הגיב עם שוויון תוך ארבע דקות, ודרליי השלים מהפך עוד במחצית הראשונה. במחצית השנייה כבשו דרליי (שהשלים צמד) ופושטיגה כדי לקבוע 4-1 מרשים לפורטו, שהגיעה לאיטליה עם יתרון משמעותי. הגומלין בסטאדיו אולימפיקו הסתיים ללא שערים, ופורטו העפילה לראשונה בתולדותיה לגמר גביע אופ"א.

=== סלטיק ===
אלופת סקוטלנד החלה את דרכה בשלב המוקדמות השלישי של ליגת האלופות מול פ.צ. בזל השווייצרית. המשחק הראשון בסלטיק פארק נפתח בקצב מהיר. בזל כבשה ראשונה לאחר שתי דקות, אך הנריק לארסון איזן בפנדל כעבור דקה. במחצית השנייה השלים כריס סאטון את המהפך, ומוחמד סילה קבע את תוצאת המשחק, 3-1 לסלטיק. במשחק הגומלין פתחה בזל עם צמד מהיר, והובילה 2-0 בדקה ה-22. התוצאה נשמרה עד לסיום, וקבעה כי סלטיק מודחת מהמפעל לאחר שוויון 3-3 בסיכום שני המשחקים, אך עם יתרון לבזל בזכות חוק שערי חוץ.

ההדחה במוקדמות האלופות שלחה את סלטיק הישר לסיבוב הראשון של גביע אופ"א. סלטיק פתחה מול סודובה מריאמפולה הליטאית, ואירחה את המשחק הראשון. סלטיק הישגיה תוצאה מרשימה והביסה 8-1 את יריבתה. לארסון כבש שלושער, ואליו הצטרפו סטיליאן פטרוב, כריס סאטון, פול למברט, ג'ון הרטסון ויוס ולגארן. האורחת צימקה בדקת הסיום. בגומלין הובילה סלטיק 2-0 כבר אחרי 25 דקות, אך עד לסיום לא נכבשו שערים נוספים. 10-3 מרשים לסלטיק, בדרך לסיבוב השני.

בסיבוב השני פגשה סלטיק את בלקברן רוברס האנגלית לדרבי בריטי, ובמשחק הראשון בבית נהנתה משער של לארסון חמש דקות לסיום, שקבע 1-0. בגומלין כבשו לארסון וסאטון בדרך לניצחון 2-0 במשחק, ו-3-0 בסיכום.

בסיבוב השלישי פגשה סלטיק את סלטה ויגו הספרדית. במשחק הראשון המשיך לארסון את כושר הכיבוש המרשים שלו, וקבע את תוצאת המשחק בדקה ה-52, 1-0 לסלטיק. בגומלין, נקלעה סלטיק לפיגור בחצי הראשון, אך הרטסון איזן והמחצית הראשונה הסתיימה בשוויון 1-1. בני מקארתי החזיר את סלטה ליתרון עם פתיחת החצי השני, אך סלטה לא הצליחה לכבוש שערים נוספים והודחה לאחר שוויון 2-2 בסיכום, שהוכרע לטובת סלטיק בזכות חוק שערי החוץ.

סלטיק העפילה לשמינית הגמר, שם פגשה את שטוטגרט הגרמנית. המשחק הראשון נערך בסלטיק פארק, ולאחר כחצי שעה כבש קווין קוראני את שער היתרון של שטוטגרט. סלטיק הגיבה עם שערים של למברט ושל שון מלוני לפני ההפסקה, ופטרוב כבש את השלישי במחצית השנייה, 3-1 בסיום לסלטיק. בגומלין בגוטליב דיימלר-שטדיון, פתחה סלטיק היטב עם שערים של אלן תומפסון וסאטון שקבעו 2-0 לאחר כעשר דקות בלבד. שטוטגרט צימקה לפני ההפסקה, וברבע השעה האחרונה של המפגש השלימה מהפך וקבעה 3-2. שטוטגרט, לה חסרו שני כיבושים במשחק כדי להעפיל, ניצחה 3-2 במשחק אך הפסידה 5-4 בסיכום. סלטיק המשיכה בדרכה לרבע הגמר.

בשלב רבע הגמר פגשה סלטיק את ליברפול. במשחק הביתי הראשון, עלתה סלטיק ליתרון משער של לארסון כבר לאחר שתי דקות, אך אמיל הסקי איזן רבע שעה אחר כך, וקבע את תוצאת המשחק, שוויון 1-1. סלטיק הגיעה לגומלין באצטדיון אנפילד, ושם הדהימה את המארחת עם ניצחון 2-0 (תומפסון והרטסון), והעפילה לחצי הגמר עם 3-1 בסיכום.

בדרך לגמר פגשה סלטיק את בואבישטה, בת ארצה של פורטו, בשלב חצי הגמר. סלטיק אירחה את המשחק הראשון, ולאחר מחצית מאופסת, ספגה משער עצמי של ולגארן עם פתיחת המחצית השנייה. לארסון, הכובש המצטיין של קבוצתו, איזן כעבור דקה וקבע את תוצאת המשחק, שוויון 1-1. בגומלין בחוץ שוב היה זה לארסון שכבש כעשר דקות לסיום והציל את קבוצתו מהדחה. 2-1 לסלטיק בסיכום שני המפגשים, והעפלה ראשונה בתולדותיה לגמר גביע אופ"א.

== סיכום המשחק ==
=== מחצית ראשונה ===
שתי הקבוצות הגיעו לסביליה בחיפוש אחר זכייה ראשונה בתולדותיהן בגביע אופ"א, לאחר ששתיהן כבר זכו בעברן בתואר החשוב יותר, גביע אירופה לאלופות (פורטו גברה על באיירן מינכן בגמר גביע אירופה לאלופות 1987, סלטיק גברה על אינטר מילאנו בגמר גביע אירופה לאלופות 1967). ז'וזה מוריניו, בעונתו הראשונה על הקווים של פורטו, כבר הצעיד את הקבוצה לזכייה באליפות פורטוגל באותה העונה. הוא פתח בהרכב עם דרליי, מלך שערי המפעל באותה העונה, שערב המשחק כבר החזיק במאזן מרשים של עשרה שערים, אך נאלץ להסתדר ללא הלדר פושטיגה המורחק, ובמקומו פתח נונו קאפוצ'ו. מנגד, נהנתה סלטיק מיתרון ברור ביציעים, ומכ-80 אלף אוהדים שעשו דרכם לסביליה לקראת המשחק, מה שזיכה את הקבוצה בתשבחות מצדן של פיפ"א ואופ"א, והן בפרס המשחק ההוגן של פיפ"א לשנת 2003. ברמה המקצועית, מרטין אוניל פתח בשיטת שלושה בלמים, כאשר בחוד פתח הנריק לארסון, סגן מלך שערי המפעל באותה העונה, שכבש תשעה שערים עד למשחק הגמר. שותפו של לארסון להתקפה, ג'ון הרטסון, החמיץ את המשחק עקב פציעה. רק שני סקוטים פתחו בהרכבה של סלטיק, בעוד יריבתה נהנתה מתשעה שחקני הרכב פורטוגלים.

רק תשע דקות מפתיחת ההתמודדות, ספגה פורטו מכה כואבת, כאשר קושטיניה נפצע ונאלץ לצאת מהמשחק. במקומו של הקשר המרכזי של הקבוצה, העלה מוריניו את ריקרדו קושטה. ההזדמנות הראשונה במשחק הייתה לטובתה של סלטיק, כאשר לארסון שלח בעיטה חופשית שטוחה מכ-18 מטרים לידיו של ויטור באיה. מן העבר השני, הגיעה פורטו למצב מצוין כאשר דקו השתלט על כדור באוויר ועבר בין שלושה שחקני הגנה, ובעט מתוך הרחבה אך רוברט דגלאס הדף לקרן.

דקו המשיך לבלוט בקישור של פורטו, ובתוך תוספת הזמן של המחצית הראשונה החל במהלך שהוביל לשער היתרון של פורטו, תחת לחץ של שחקני ההגנה הסקוטים. הכדור מצא את דמיטרי אלניצ'ב פנוי לחלוטין באגף שמאל של הרחבה. הקשר הרוסי בעט מהאוויר לגופו של דגלאס, אך הכדור החוזר הגיע לדרליי. מלך שערי המפעל לא התקשה לכבוש את הכדור החוזר מקרוב, וקבע את תוצאת המחצית, 1-0 לפורטו.

=== מחצית שנייה ===
היתרון של פורטו לא החזיק מעמד זמן רב במחצית השנייה, וכעבור שתי דקות בלבד מפתיחת המחצית מצאה סלטיק את השוויון. דידייה אגאתה, הקיצוני-ימני הצרפתי של סלטיק, הגביה היטב מאגף ימין. לארסון, שניצב בפינה השמאלית של תיבת החמש, התרומם היטב והגח כדור קשתי לפינה הרחוקה. ויטור באיה לא זז, והכדור פגע בקורה ונכנס, שוויון 1-1 בסביליה. היה זה שערו העשירי של לארסון במפעל, והמאתיים במדי סלטיק.

השוויון של סלטיק החזיק מעמד שבע דקות בלבד. דקו המשיך לככב בקישור הפורטוגלי. הוא השתלט על כדור בחצי המגרש של סלטיק, והעביר כדור עומק בין שני שחקני הגנה אל תוך הרחבה. אלניצ'ב הקדים את דגלאס וגלגל פנימה, 2-1 לפורטו. קצב השערים המהיר בחצי השני נמשך, ושלוש דקות בלבד עברו עד שסלטיק השיגה שוויון פעם נוספת. אלן תומפסון הגביה קרן מאגף ימין, לארסון נותר פנוי במרכז הרחבה ונגח בעוצמה לרשת, שוויון 2-2.

לאחר מבול השערים בפתיחת המחצית הקצב נרגע, והועיל לכך החילוף של אוניל, שחיזק את ההגנה כשהעלה את ג'קי מקנמארה על חשבונו של הקפטן, פול למברט, במטרה להצר את צעדיו של דקו המצטיין. עד לשריקת הסיום, נשמרה התוצאה, והמשחק הלך להארכה.

=== הארכה ===
לקראת ההארכה, נכנס לשימוש בפעם הראשונה חוק שער הכסף. בשונה משער הזהב, שמשמעותו סיומה של ההארכה עם כיבוש שער לאחת הקבוצות, לפי חוק שער הכסף המשחק יסתיים בתום החצי הראשון של ההארכה, אם אחת הקבוצות תגיע אליו ביתרון.

החצי הראשון של ההארכה לא סיפק שער לבסוף, אך סיפק כרטיס אדום. בדקה ה-96 גלש בובו באלדה לעברו של דרליי ופגע בו בעוצמה. השופט שלף לו כרטיס צהוב שני, וסלטיק נותרה בעשרה שחקנים. על אף החיסרון המספרי, היה כריס סאטון קרוב להכריע את ההתמודדות, כששלח כדור חזק מכ-30 מטרים שפספס במעט את המשקוף.

בדקה ה-115, חמש דקות בלבד לפני תום ההתמודדות, השיגה פורטו את שער הניצחון. כדור עומק שטוח מצא את דגלאס מוכן, והשוער הסקוטי הצליח להדוף את הכדור. ההדיפה הגיעה לרגליו של דרליי, שעבר שחקן אחד ובעט לעבר הרשת החשופה. דגלאס הצליח רק לגעת בכדור החזק של דרליי, גם אולריק לאורסן ניסה להציל מהקו, אך הכדור נכנס, 3-2 לפורטו. עמוק בתוך תוספת הזמן של ההארכה, נשארה גם פורטו בעשרה שחקנים, לאחר עבירה של נונו ואלנטה על תומפסון מחוץ לרחבה שעלתה לו בצהוב שני.

בסיום, 3-2 לפורטו, מחזיקת גביע אופ"א לראשונה בתולדותיה. מרבית הסגל, וכן המאמן מוריניו, היו שותפים להישג מרשים נוסף שנה אחר כך, כשהעפילו לגמר ליגת האלופות 2004 וזכו בתואר לאחר ניצחון על מונקו.

=== הרכבי הקבוצות ===

{| width=92% |
|-
|
|
|}

{| width="100%"
|valign="top" width="50%"|
{| style="font-size: 90%" cellspacing="0" cellpadding="0"
|-
!width=100| !!width=60|
|-
|שוער ||99 || ויטור באיה 
|-
|מגן ימני ||22|| פאולו פריירה 
|-
|בלם ||2 || ז'ורז'ה קושטה (קפטן) 
|-
|בלם ||4 || ריקארדו קרבאליו
|-
|מגן שמאלי ||8 || נונו ואלנטה 
|-
|קשר מרכזי ||15|| דמיטרי אלניצ'ב 
|-
|קשר מרכזי ||6|| קושטיניה 
|-
|קשר מרכזי ||18|| מאניש 
|-
|קשר התקפי ||10|| דקו
|-
|חלוץ ||11|| דרליי 
|-
|חלוץ ||21 || נונו קאפוצ'ו 
|-
|colspan=3|מחליפים:
|-
|שוער ||13|| נונו אספריטו סנטו
|-
|מגן ||3|| פדרו עמנואל 
|-
|מגן ||5|| ריקרדו קושטה 
|-
|מגן ||14|| סזאר פיקסוטו 
|-
|קשר ||28|| קלייטון 
|-
|חלוץ ||66|| טיאגו פריירה
|-
|חלוץ ||78|| מרקו פריירה 
|-
|colspan=3|מאמן:
|-
|colspan=4| ז'וזה מוריניו
|}
|valign="top"valign="top" width="50%"|
{| style="font-size: 90%" cellspacing="0" cellpadding="0" align=center
|-
!width=100| !!width=60|
|-
|שוער ||20 || רוברט דגלאס
|-
|בלם ||5|| יוס ולגארן 
|-
|בלם ||6|| בובו באלדה 
|-
|בלם ||35 || יוהאן מיאלבי
|-
|קיצוני ימני ||17 || דידייה אגאתה 
|-
|קיצוני שמאלי ||8|| אלן תומפסון
|-
|קשר מרכזי ||14|| פול למברט (קפטן) 
|-
|קשר מרכזי ||18|| ניל לנון 
|-
|קשר מרכזי ||19 || סטיליאן פטרוב 
|-
|חלוץ ||9|| כריס סאטון
|-
|חלוץ ||7 || הנריק לארסון 
|-
|colspan=3|מחליפים:
|-
|שוער ||21|| מגנוס הדמן
|-
|מגן ||4|| ג'קי מקנמארה 
|-
|מגן ||16|| אולריק לאורסן 
|-
|קשר ||3|| מוחמד סילה
|-
|קשר ||39|| ג'יימי סמית 
|-
|חלוץ ||12|| דויד פרננדס 
|-
|חלוץ ||29|| שון מלוני 
|-
|colspan=3|מאמן:
|-
|colspan=4| מרטין אוניל
|}
|}
{| width=100% style="font-size: 90%"
|
עוזרי שופט:
<br /> איגור שרמקה (קוון)
<br /> מרטין באלקו (קוון)

שופט רביעי:
<br /> אנטן סטרדאק
|}

=== סטטיסטיקות ===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align: center"

!!! scope="col" style="width:70px;"| פורטו
! scope="col" style="width:70px;"| סלטיק
|-
!scope=row|שערים 
| 3 
| 2
|-
!scope=row|בעיטות לשער
| 15 
| 6
|-
!scope=row|בעיטות למסגרת 
| 11
| 3
|-
!scope=row|החזקת כדור 
| 56% 
| 44%
|-
!scope=row|קרנות 
| 5
| 5
|-
!scope=row|עבירות 
| 24
| 33
|-
!scope=row|נבדלים
| 2
| 4
|-
!scope=row|כרטיסים צהובים 
| 5 
| 5
|-
!scope=row|כרטיסים אדומים 
| 1 
| 1
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.uefa.com/uefaeuropaleague/history/seasons/#/iv/history/match/71041 סיקור המשחק] באתר אופ"א 
* 

קטגוריה:משחקי גמר הליגה האירופית
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2003
קטגוריה:פורטו (כדורגל)
קטגוריה:תחרויות כדורגל בספרד