OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שימון דרגאץ'

שימון דרגאץ (בצ'כית: Šimon Drgáč; 8 בנובמבר 1892 – 28 ביוני 1980) היה גנרל ארמייה צ'כוסלובקי, אשר שימש כראש המטה הכללי של צבא צ'כוסלובקיה בין 1948–1950.

==ביוגרפיה==
דרגאץ' נולד במוטייניצה ב-8 בנובמבר 1892. הוא למד בגימנסיה בברנו, ולאחר מכן באוניברסיטה הגרגוריאנית ברומא. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 הוא גויס לצבא האוסטרו-הונגרי ולחם בחזית איטלקית. ביולי 1915 הוא נפל בשבי האיטלקי והתגייס ללגיונות הצ'כוסלובקיים שלחמו לצד מדינות ההסכמה למען עצמאות ארצם.

עם סיום המלחמה, חזר דרגאץ' לצ'כוסלובקיה, שהכריזה בינתיים על עצמאותה. הוא התגייס לצבא הצ'כוסלובקי החדש והשתתף במלחמה נגד הונגריה שניסתה לתבוע חלקים מהמדינה הצעירה. לאחר המלחמה הוצב כקצין מטה בדיוויזיה ה-10. בין 1929–1931 הוא שימש כנספח צבאי בצרפת, בלגיה ושווייץ. לאחר מכן שימש כמפקד גדוד עד 1933. לאחר מכן, הוא מונה למפקד המודיעין הצבאי. בתפקידו זה, הוא הידק את קשרי המודיעין הצ'כוסלובקי עם מקבילו הסובייטי, וסימן את גרמניה הנאצית כיעד העיקרי של פעילותו.

לאחר הכיבוש הגרמני של צ'כוסלובקיה במרץ 1939, דרגאץ' הצטרף למפלגת "האחווה הלאומית" - תנועה ששיתפה פעולה עם הממשל הגרמני. במקביל, הוא הצטרף למחתרת האנטי-גרמנית, והעביר לה מידע יקר ערך. באוגוסט 1939 הוא נלכד בידי הגסטאפו, ועד סוף מלחמת העולם השנייה הועבר בין מחנות ריכוז שונים. עם סיום המלחמה, הוא שוחרר והצטרף מחדש לצבא הצ'כוסלובקי. הוא מונה למפקד האקדמיה הצבאית בהרניצ'ה, ובמקביל הצטרף למפלגה הקומוניסטית הצ'כוסלובקית. לאחר מכן מונה לסגן ראש המטה הכללי.

בפברואר 1948, השתלטו הקומוניסטים על צ'כוסלובקיה. ב-31 ביולי של אותה שנה, פוטר הרמטכ"ל המכהן בוהומיל בוצ'ק מתפקידו, לאחר שהתגלה כי בנו מעורב בפעילות אנטי-קומוניסטית. דרגאץ' מונה לרמטכ"ל במקומו. ב-1949 הוא הועלה לדרגת גנרל ארמייה. למרות חברותו במפלגה הקומוניסטית, דרגאץ' לא נחשב לנאמן מספיק למשטר החדש, וב-26 באפריל 1950 הוא פוטר מהתפקיד, ושנה לאחר מכן סולק מהצבא. ב-1952 הוא נעצר באשמת בגידה. הוא נידון לשנתיים מאסר. בפועל, הוא נותר במאסר עד 1958. ב-1963 טוהר שמו. הוא נפטר בפראג ב-28 ביוני 1980.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.vojenskerozhledy.cz/kategorie-clanku/personalie/armadni-general-simon-drgac שימון דרגאץ'] באתר המוקדש להיסטוריה הצבאית הצ'כית
* [https://www.valka.cz/Drgac-Simon-t43499 שימון דרגאץ'] באתר valka

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים צ'כוסלובקים
קטגוריה:נספחים צבאיים
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אסירים במחנות ריכוז
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:ילידי 1892
קטגוריה:נפטרים ב-1980
דפיגמנטציה

דפיגמנטציה (באנגלית: Depigmentation) היא הבהרת העור או אובדן פיגמנט.<ref>צבע עור</ref> דפיגמנטציה של העור יכולה להיגרם ממספר מצבים מקומיים וסיסטמיים. אובדן הפיגמנט יכול להיות חלקי (פגיעה בעור) או מלא (נגרם על ידי ויטיליגו). זה יכול להיות זמני (פטרת השמש) או קבוע (לבקנות).<ref></ref>

== טיפולים ==
לרוב, דפיגמנטציה של העור קשורה לאנשים שנולדו עם ויטיליגו, אשר מייצר אזורים שונים של עור בהיר וכהה. מונובנזון גורם גם לדפיגמנטציה של העור. יותר ויותר אנשים שאינם סובלים מוויטיליגו מתנסים בריכוזים נמוכים של קרמים מונובנזון בתקווה להבהיר את גוון העור שלהם באופן שווה. שיטה חלופית להבהרה היא שימוש בכימיקל מקווינול לאורך זמן ממושך. גם מונובנזון וגם מקווינול מייצרים הלבנת עור דרמטית, אך מגיבים בצורה שונה מאוד. המקווינול מותיר את העור במראה חיוור במיוחד. עם זאת, שיזוף עדיין אפשרי. חשוב לשים לב שהעור לא יחזור לצבעו המקורי לאחר הפסקת הטיפול במקווינול. אין להשתמש במקווינול על ידי אנשים שאלרגיים למרכיב כלשהו במקווינול; אנשים בהריון; אנשים שיש להם אקזמה, עור מגורה או דלקתי, אנשים שיש להם מספר מוגבר של תאי דם לבנים או אנשים שרגישים לאור השמש או שחייבים להיות בחוץ לפרקי זמן ממושכים.<ref></ref>

== שימושים ==
המקווינול משמש באירופה בריכוזים הנעים בין 2–20 אחוזים ומאושר במדינות רבות לטיפול בלנטיגין סולארי.<ref></ref> מונובנזון המיושם באופן מקומי מסיר לחלוטין את הפיגמנט בטווח הארוך ויש להקפיד על בטיחות שמש נמרצת לכל החיים כדי למנוע כוויות קשות מהשמש ומלנומה. אנשים המשתמשים במונובנזון מבלי שעברו ויטיליגו בעבר עושים זאת מכיוון שמוצרים סטנדרטיים המכילים הידרוקינון או חומרי הבהרה אחרים אינם יעילים לעור שלהם ובשל המחיר וחוזק החומר הפעיל. עם זאת, מונובנזון אינו מומלץ למחלות עור מלבד ויטיליגו.

עבור נגעים פיגמנטיים עקשניים ניתן להשתמש בלייזר אודם ב-Q, קריותרפיה או פילינג Trichloroacetic acid כדי להבטיח שהעור יישאר נטול פיגמנטים.

== ראו גם ==
* הלבנת עור (באנגלית)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עור
קטגוריה:רפואת עור
מי את ארין קרטר?

מי את ארין קרטר? (באנגלית: Who Is Erin Carter?) היא סדרת טלוויזיה בריטית ששודרה בנטפליקס. הסדרה מתרחשת בברצלונה, ספרד. זוהי סדרת מתח בכיכובם של אוין אחמד, שון טיל, אינדיקה ווטסון, פפ אמברוס, דניס גוף ודאגלס הנשל. הסדרה עלתה לשידור ב-24 באוגוסט 2023.

== עלילה ==
הסדרה מתמקדת בארין קרטר, מורה בריטית המתגוררת בברצלונה, ספרד יחד עם בעלה ובתה. במהלך שוד מזוין במכולת היא נאלצת להגן על עצמה ועל בתה על ידי הריגת אחד התוקפים באמצעות שימוש באמנויות לחימה המעלה שאלות לגבי זהותה ועברה. כשאחד השודדים טוען שהוא מזהה אותה, חייה מאיימים להתפרק.<ref></ref><ref></ref>

== דמויות ==
* אוין אחמד בתור ארין קרטר
* שון טיל בתפקיד ג'ורדי קולאנטס
* אינדיקה ווטסון בתור הארפר קרטר
** ליילה פיית' לופז בתפקיד הארפר הצעירה
* פפ אמברוס בתפקיד אמיליו מרטין
* דאגלס הנשל בתפקיד דניאל לאנג
* דניס גוף בתור לנה קמפבל
* סוזנה פילדינג בתור אוליביה תורן
* שרלוט וגה בתור פנלופה ריינה

== קבלה ==
אתר הביקורות Rotten Tomatoes דיווח על דירוג אישור של 70% עם דירוג ממוצע של 6.3/10, על סמך 10 ביקורות מבקרים. Metacritic, המשתמש בממוצע משוקלל, נתן ציון של 63 מתוך 100 על סמך 5 מבקרים, מה שמצביע על ביקורות "טובות בדרך כלל".

התוכנית הפכה לנצפית ביותר בנטפליקס בזמן שידורה.

== קישורים חיצוניים ==
*

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:סדרות מתח בריטיות
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
תחנת הרכבת ריז'סקי

תחנת הרכבת ריז'סקי (ברוסית: Рижский вокзал) היא אחת מעשרת מסופי הרכבת של מוסקבה. ממוקמת בכיכר ריז'סקאיה, בפרוספקט מירה.

בסוף 2018 שירת מסוף הנוסעים של תחנת הרכבת ריז'סקי כ-4,000 איש מדי יום. מדי חודש בשנת 2018 סיפק מסוף הנוסעים של תחנת מוסקבה-ריז'סקיה 296,103 אנשים, מתוכם 266,783 נוסעים ברכבות פרווריות ו-29,320 אנשים הוסעו ברכבות בינעירוניות.

כמה מאות מטרים מהתחנה ממוקם ביתן כניסה לתחנת המטרו ריז'סקאיה.

בניין התחנה נבנה בסגנון רוסי בשנים 1897–1901 על ידי אדריכל מסנקט פטרבורג סטניסלב ברז'ובסקי.

פנורמה של מסוף הנוסעים של תחנת הרכבת ריז'סקי
==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוסקבה: תחנות רכבת
אלכסנדרה סטיוארט

אלכסנדרה סטיוארט (באנגלית: Alexandra Stewart; נולדה ב-10 ביוני 1939) היא שחקנית קנדית.

== ביוגרפיה ==
סטיוארט נולדה במונטריאול, קוויבק, ועברה לפריז, צרפת, בשנת 1958 כדי ללמוד אמנות. שנה לאחר מכן עשתה את הופעת הבכורה שלה בסרט האופנוענים, ומאז הופיעה בסרטים רבים בצרפתית ובאנגלית.

בנוסף לקריירה שלה בקולנוע סטיוארט הופיעה בסדרות טלוויזיה כגון המשחקים של שעה שמונה והאקדמיה של תשע. היא גם הופיעה בסרט המצויר של כוכבי החלל משנת 1981 והייתה לה הופעת קמע באיש הנצח, מלכודת והמלאך. היא הקריינית של הגרסה האנגלית של הסרט התיעודי משנת 1983, ללא שמש. בשנת 2004 היא הייתה חלק מחבר השופטים של פסטיבל הסרטים הבינלאומי של שיקגו.

== חיים אישיים ==
לסטיוארט יש בת, ג'סטין, מיחסיה עם הבמאי הצרפתי לואי מאל.
<ref></ref>
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדבבות קנדיות
קטגוריה:שחקניות קנדיות
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1939
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1939
ירוסלב פרוחזקה

ירוסלב פרוחזקה (בצ'כית: Jaroslav Procházka; 26 ביוני 1897 – 7 באוגוסט 1980) היה איש צבא, בלשן והיסטוריון צ'כוסלובקי. שימש כראש המטה הכללי של צבא צ'כוסלובקיה בין השנים 1950–1952, ולאחר מכן שימש כפרופסור לכלכלה ולמדע המדינה באוניברסיטת קארל בפראג, וכרקטור האוניברסיטה 1958–1966.

==ביוגרפיה==
פרוחזקה נולד בפלזן ב-26 ביוני 1897. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא לחם במסגרת הלגיונות הצ'כוסלובקיים הן בחזית המזרחית והן בחזית המערבית. ב-1925 הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה. ב-1931 הוא היגר לברית המועצות, שם תרגם לצ'כית את כתביהם של קרל מרקס וולדימיר איליץ' לנין. במהלך מלחמת העולם השנייה, הוא שימש כקצין חינוך ביחידות הצ'כוסלובקיות שלחמו לצד הצבא האדום. עם סיום המלחמה, הוא חזר למולדתו ומונה לראש מינהל החינוך וההשכלה הצבאית. שלוש שנים לאחר מכן, הוא עבר לשמש כיועצו הפוליטי והמשפטי של הרמטכ"ל דאז לודביק סבובודה.

בפברואר 1948 השתלטו הקומוניסטים על צ'כוסלובקיה. ב-26 באפריל 1950 מונה פרוחזקה לרמטכ"ל החדש. במהלך כהונתו, עבר הצבא הצ'כוסלובקי ארגון מחדש על פי המודל של הצבא האדום. קצינים שלא היו נאמנים דיים למשטר החדש סולקו מהצבא, ולפעמים אף הואשמו בבגידה ונידונו למאסר או למוות. ב-31 בינואר 1952 הוא פרש מהתפקיד ועזב את הצבא.

פרוחזקה הפך לפרופסור לכלכלה ולמדע והמדינה באוניברסיטת קארל בפראג. תחומי המחקר שלו היו תולדות המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, תנועת העבודה הבינלאומית, ותולדות היחידות הצ'כוסלובקיות במהלך מלחמת העולם השנייה. בין השנים 1958–1966 שימש כרקטור האוניברסיטה. 

הוא נפטר בפראג ב-7 באוגוסט 1980.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.valka.cz/Prochazka-Jaroslav-t39170 ירוסלב פרוחזקה] באתר valka

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים צ'כוסלובקים
קטגוריה:צ'כוסלובקים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קארל בפראג
קטגוריה:רקטורי אוניברסיטאות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קארל בפראג
קטגוריה:מהגרים לברית המועצות
קטגוריה:ילידי 1897
קטגוריה:נפטרים ב-1980
שגרירות איטליה בישראל

שגרירות איטליה בישראל היא נציגות דיפלומטית של איטליה. השגריר הנוכחי הוא סרג'ו ברבנטי.

==רקע היסטורי==
הנציגות הדיפלומטית האיטלקית הראשונה בארץ ישראל הייתה קונסוליית ממלכת סרדיניה בירושלים, שהוקמה ב-1843.

לאחר איחוד איטליה והקמת ממלכת איטליה ב-1861, הפכה הקונסוליה לקונסוליית ממלכת איטליה.

בעקבות המלחמה האיטלקית–עות'מאנית ב-1911 עמדה הקונסוליה בחסות הקונסוליה הגרמנית בירושלים.

עקב הצטרפות ממלכת איטליה למלחמת העולם הראשונה לצד מדינות ההסכמה ב-1915, נסגרה הקונסוליה.

הקונסוליה נפתחה מחדש לאחר המלחמה.

ב-1937 נפתחה קונסוליית משנה ביפו.

לאחר כיבוש אתיופיה ב-1936 במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה דרשה הקונסוליה בעלות על בניין הקונסוליה האתיופית אך עקב הצטרפות איטליה למלחמת העולם השנייה לצד מדינות הציר והכרזת המלחמה שלה על הממלכה המאוחדת, נסגרה הקונסוליה האיטלקית והדיון הוקפא.

בעקבות הכרזת ממשלת המנדט על איטליה כמדינת אויב, עברה האחריות לרכוש האיטלקי בישראל, ובכללו הקונסוליות האיטלקיות, לממונה על נכסי אויב, ומוקם בו בית הדין הצבאי המנדטורי. ממשלת המנדט סירבה להשיב את הרכוש האיטלקי לידי בעליו עד להסדרת פיצויים לנזקי המלחמה, ורק בנייני הקונסוליה בירושלים הוחזרו לידי איטליה רק ביוני 1949.

==היסטוריה==
איטליה הכירה בישראל דה פקטו בינואר 1949, והעלתה את מעמד הקונסוליה האיטלקית בתל אביב לצירות. בנובמבר 1949 הגיע לישראל ציר איטליה הראשון, אנריקו אנצילוטי.

הציר האיטלקי שבר את החרם שהטילו הנציגויות הדיפלומטיות בישראל על משרד החוץ לאחר מעברו לירושלים ב-1953, כשהופיע לביקור רשמי אצל שר החוץ משה שרת בדצמבר 1953.

ב-1956 הועלה דרג היחסים לשגרירות.

ב-1972 נסגרה קונסוליית איטליה בחיפה, ומונה קונסול כבוד תחתיו.

==מחלקות וגופי משנה ==
איטליה מחזיקה בשתי קונסוליות כלליות במערב ירושלים ומזרח ירושלים, וארבע קונסוליות כבוד בבאר שבע, אילת, חיפה ונצרת.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחסי איטליה–ישראל
קטגוריה:תל אביב-יפו: שגרירויות
משה אדלר

משה (מוני) אדלר (אוגוסט 1947 – 17 בספטמבר 2023) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת החלוץ במדי מספר קבוצות, אולם מזוהה יותר מכולן עם מכבי חיפה, בה שיחק מעל לעשור באופן קבוע.

== קריירה ==
אדלר התחיל את דרכו בליגות הנמוכות, ולאחר שכיכב במכבי פרדס חנה בליגה ב', שבה הוא היה מלך השערים, והגיע לשיאו, כאשר כבש 42 שערים בעונה אחת בפרדס חנה. את משחק הבכורה שלו בבוגרים בליגות הגבוהות יותר, הוא עשה במדי מכבי יפו ב-9 בנובמבר 1968, אך היא מיהרה לשחרר אותו. כישרונו התגלה על ידי מאמן מכבי חיפה דאז אברהם מנצ'ל, שהביא אותו למועדון כשחקן רכש עלום שם מהליגות הנמוכות.

בשנת 1972 זומן לסגל נבחרת ישראל אולם נקרא באותה תקופה לשירות במילואים בצה"ל וכששב ממנו, כבר לא היה בכושר הראוי. אחרי מלחמת יום הכיפורים (ב-1973) התייצב אדלר למשחק מול בית"ר תל אביב, שניצחה 2:3, למרות שלפני כן, נפצע בחזית הסורית ברמת הגולן. פגז סורי שנפל ליד עמדה של יחידתו שניצבה בקו הקדמי, התפוצץ בקרבתו, ואדלר נפגע מרסיסים במקומות שונים בגופו ונזקק לטיפול. במקרה אחר, נפצעו הוא והמגן קרול רוטנר, כאשר שבו ממשחק חוץ במכוניתו של אוהד, וגם אז לא ויתר על הופעה במשחק ליגה.

בתחילת שנת 1977 שוחרר ממכבי חיפה ללא תמורה אחרי עשר שנים במדי המועדון. הנהלת הקבוצה ביקשה להצעיר אותה, וויתרה על רוב הוותיקים בקבוצה. כעבור שנתיים, לאחר שהמועדון ירד לליגה הארצית, נקלעה מכבי חיפה למצוקת בלמים. הקבוצה צנחה לתחתית הליגה השנייה והבלם ירון פרסלני הושעה. אדלר בן ה-32 בא מיוזמתו למאמן ג'וני הרדי, והציע את שירותיו הטובים מתוך כוונה לעזור. כבר בהופעתו הראשונה המחודשת, כשהוא חסר כושר משחק, כבש שער במשחק הניצחון 0:3 על הפועל חולון, אולם הקבוצה לא הצליחה לשרוד בכל זאת.

אדלר נודע במשחק ראש מצוין ובמיקום טוב ברחבה – ונחשב לחלוץ 9 קלאסי, "צנטרפור", כפי שקראו לזה אז. בכל עשר שנותיו במכבי חיפה כבש אדלר 54 שערים בסך הכל – 47 בליגה ועוד שבעה במסגרת גביע המדינה.

תוך זמן קצר הצליח אדלר להתחבב על הקהל בקרית אליעזר, בזכות מסירותו הגדולה לקבוצה, והיה אחד משחקני הרכש הבודדים בה שהצליח להחזיק מעמד לאורך תקופה ארוכה. הוא קבע את מושבו בבת גלים והחל לעבוד באגד, שם עבד גם לאחר שפרש מהמשחק.

אדלר הלך לעולמו ב-17 בספטמבר 2023. אדלר סבל בשנים האחרונות שלו מדמנציה קשה, והוא נפטר חודש בלבד לאחר שמלאו לו 76 שנים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://mhaifafc.com/playerPage?h=1&PlayerId=1643 עמוד השחקן] באתר הרשמי של מכבי חיפה
* [https://www.colbonews.co.il/sport/156466/ מוני אדלר, חלוץ העבר של מכבי, הלך לעולמו], חגית הורנשטיין, 17 בספטמבר 2023, באתר כלבו חיפה והקריות

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:פרדס חנה-כרכור: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי יפו
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
מרסל-ברונו גנסול

מרסל-ברונו גנסול (בצרפתית: Marcel-Bruno Gensoul; 12 באוקטובר 1880 – 30 בדצמבר 1973)<ref></ref> היה אדמירל צרפתי.

== ביוגרפיה ==
גנסול נולד במונפלייה ב-12 באוקטובר 1880. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא פיקד על Force de Raid, שבסיסו בברסט עד שביתת הנשק ב-22 ביוני 1940. לאחר מכן, הכוח הועבר למרס אל כביר בצפון אפריקה הצרפתית.

גנסול היה מעורב לאחר מכן במשא ומתן עם האדמירל הבריטי ג'יימס סומרוויל, שהגיע לשיאו בהפצצה ובהתקפה על מרס-אל-כביר ב-3 ביולי 1940. התקפת הצי המלכותי הותירה בסך הכל 1,295 מלחים צרפתים הרוגים. חודש לאחר מרס אל-כביר, באוגוסט 1940, גנסול תגמל את שטרסבורג וצוותה בצלב המלחמה על שהצליחו להימלט מהבריטים. גנסול מעולם לא הגיב על האירועים הללו.<ref></ref> גנסול מת בביתו ב ב-30 בדצמבר 1973.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדמירלים צרפתים
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ילידי 1880
קטגוריה:נפטרים ב-1973
Layover

Layover הוא אלבום הבכורה של הזמר הדרום-קוריאני V. האלבום פורסם ב-8 בספטמבר 2023 על ידי חברת התקליטים ביג היט מיוזיק, והפך לאלבום הסולו הקוריאני הנמכר ביותר בהיסטוריה.<ref name=":2"></ref>

== כתיבה והפקה ==
האלבום מתאפיין בסגנון ג'אז ורית'ם אנד בלוז<ref name=":0"></ref> בסגנון וינטג'.<ref name=":1"></ref> בהודעה שפרסמה חברת ביג היט מיוזיק היא תיארה את Layover כאלבום ב"סגנון נשמה רומנטי של שנות ה-70", ש"משדר תחושה נינוחה וחופשית".<ref></ref> V סיפר שהוא מילא את האלבום בשירים ש"מעוררים תחושה של שלווה חולפת, כאילו הם חולפים ללא מאמץ ומציעים הפסקה מרגיעה."<ref name=":3"></ref> מבחינה לירית עוסק האלבום בעיקר באהבה נכזבת.

על הפקת אלבום הייתה אחראית המנהלת האמנותית , נשיאת ADOR, חברת בת של הייב קורפוריישן.<ref></ref><ref name=":4"></ref>

== קידום ==
לכל השירים באלבום צורפו וידאו קליפים. הווידאו קליפים של "Love Me Again" ושל "Rainy Days" פורסמו כטייזרים לאלבום, ב-10 וב-11 באוגוסט, בהתאמה. הקליפ של השיר "Slow Dancing" פורסם יחד עם האלבום, ב-8 בספטמבר, ואילו הווידאו קליפים של "Blue" ושל "For Us" פורסמו ב-13 וב-15 בספטמבר, בהתאמה.

V קידם את האלבום במספר תוכניות מוזיקה יפניות ודרום-קוריאניות כגון , ו,<ref></ref> ואף הפך לאמן הקיי-פופ הראשון שהופיע בתוכנית "טייני דסק קוריאה".<ref name=":3" />

== ביקורת וניתוח ==
ריאן דאלי מ-NME כתבה שהאלבום "נוטף תחכום" ושההאזנה לו "מרתקת", משום שלדבריה V עשה בהפקת האלבום בחירות אמנותיות, ולא מסחריות. דאלי שיבחה את ההתאמה בין קולו של V לסאונד ה"רך והנימוח בקצוות" של האלבום.<ref name=":1" />

אזרין טאן ממגזין "ווג" תיאר את Layover כאלבום חם, מנחם ונוסטלגי, שמעורר "רומנטיקה רכה וחלומית". הוא שיבח את סנכרון השירים וסידורם באלבום ואת שילוב הז'אנרים המוזיקליים בו; "שפריץ של נשמה משנות ה-70, מינון עליז של גוני R&B קלאסיים והשפעות ייחודיות של ג'אז". לדבריו, האלבום מציג לראווה את השליטה של V ב"קול הבריטון הייחודי שלו".<ref></ref>

אבי אייטקן מ כתבה שהמעלה הגדולה ביותר של Layover היא הלכידות שלו. לדבריה, לעומת אלבומי קיי-פופ אחרים שנוטים לכלול "תערובת מבלבלת של ז'אנרים", V נצמד באלבומו לצליל מובחן ומובהק ויצר אלבום באיכות גבוהה שמתאים "לא רק לאסתטיקה שלו אלא גם למוזיקליות הכללית שלו", בשאיפה להציג בנאמנות את זהותו האישית ואת הטעם הייחודי שלו.<ref name=":4" />

== הצלחה מסחרית ==
Layover הוא אלבום הסולו הקוריאני השלישי שהגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200.<ref></ref> הוא גם דורג בראש מצעדי האלבומים של אייטונס ביותר מ-65 מדינות ואזורים מייד עם פרסומו.<ref></ref>

ביום פרסומו נמכר האלבום בכ-1.67 מיליון עותקים, וקבע שיא חדש למכירות ביום הראשון של אלבום סולו קוריאני.<ref name=":2" /> בשבוע הראשון לפרסומו נמכר האלבום בכ-100,000 יחידות שקולות לאלבום בארצות הברית<ref name=":0" /> וכ-2.1 מיליון עותקים בסך הכל - שבוע המכירות הראשון הטוב ביותר לאלבום סולו קוריאני אי פעם.<ref></ref> V הפך לאמן הקוריאני הראשון שמכר יותר מ-2 מיליון עותקים של אלבום סולו בשבוע אחד.<ref></ref><ref></ref>

באוקטובר 2023 הפך Layover למועמד לפרס אלבום השנה בטקס פרסי MAMA לשנת 2023.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2023
קטגוריה:אלבומים בקוריאנית
קטגוריה:אלבומי חברת הייב קורפוריישן
מונובנזון

מונובנזון, (באנגלית: Monobenzone) הנקרא גם 4-(Benzyloxy)phenol and monobenzyl ether of hydroquinone הוא כימיקל אורגני ממשפחת הפנולים עם הנוסחה הכימית C<sub>6</sub>H <sub>5</sub>CH<sub>2</sub>OC<sub>6</sub>H<sub>4</sub>OH.<ref name="pubchem"></ref><ref name="ChemExper"></ref> הוא משמש כתרופה אקטואלית לדפיגמנטציה רפואית.<ref></ref> זהו מוצק חסר צבע המסווג כאתר המונובנזיל של הידרוקווינון. מונובנזון מסיס באתנול, בנזן ובדיאתיל אתר, וכמעט בלתי מסיס במים.

== פרמקולוגיה ==
יישום מקומי של מונובנזון בבעלי חיים הגביר את הפרשת המלנין ממלנוציטים. אותה פעולה נחשבת אחראית להשפעת הפיגמנטציה של התרופה בבני אדם. מונובנזון עלול לגרום להרס של מלנוציטים ולדפיגמנטציה קבועה.

ההיסטולוגיה של העור לאחר דפיגמנטציה עם מונובנזון מקומי זהה לזו שנראית בויטיליגו. האפידרמיס תקין למעט היעדר מלנוציטים ניתנים לזיהוי. לכן, מונובנזון משמש כתרופה מקומית לדפיגמנטציה קבועה של עור רגיל המקיף נגעים ויטיליגיניים רק בחולים עם ויטיליגו של מחלה אידיופתית מפושטת (יותר מ-50 אחוז משטח הגוף). מונובנזון נחשב ליעיל גם לטיפול מלנומה.<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עור
קטגוריה:רפואת עור
קטגוריה:פנולים
קטגוריה:פרמקולוגיה
קו שחור (עור)

קו שחור (Linea nigra) כפי שנראה אצל אישה בהריון
קו שחור (בלטינית: Linea nigra), הידוע בכינויו קו ההריון, מתבטא כאזור ליניארי של פיגמנטציה מוגברת הנצפה לעיתים קרובות באזור הבטן במהלך ההריון.<ref></ref> בדרך כלל ברוחב של סנטימטר אחד.

== תיאור ==
פס חום זה משתרע אנכית לאורך קו האמצע של הבטן, מתפרש מכף הערווה ועד הטבור. באופן שונה, הוא עשוי לעבור מהערווה לאזור הבטן העליונה.<ref>[http://pregnancyandbaby.com/pregnancy/baby/Whats-my-line-All-about-the-linea-nigra-4210.htm She Knows Network: "What's that line? All about linea nigra"] </ref>

עבור נשים בהריון, הופעתה של linea nigra מיוחסת לייצור מוגבר של הורמון מגרה מלנוציטים על ידי השליה.<ref name="Reproductive System at a Glance"></ref> תופעה פיזיולוגית זו מתלווה להופעת מלאזמה (melasma) ופטמות כהות. אנשים עם פיגמנטציה בהירה יותר נוטים להפגין תופעה זו בתדירות נמוכה יותר בהשוואה לאלה שיש להם פיגמנטציה כהה יותר. אופייני ל-linea nigra לדהות ולהתפוגג תוך מספר חודשים לאחר הלידה.

== שכיחות ==
אף על פי שזה קשור בעיקר להריון, זה יכול להתבטא אצל גברים ונשים בכל הגילאים. מעבר להקשר ההיריון, נמצא כי השכיחות שלו מוגברת באופן אחיד בשני המינים בגילאי 11 עד 15. זה יכול להיות מיוחס לתנודות הורמונליות האופייניות להתבגרות מינית. לאחר גיל 15, השכיחות של ה-linea nigra בזכרים מציגה ירידה, בעוד שבנקבות היא משמשת לעיתים קרובות כאינדיקטור לעלייה באסטרוגנים שפירים. השכיחות של תופעה זו בשני המינים יורדת מתחת ל-10% לאחר גיל 30. יתר על כן, המראה שלו עשוי להופיע בעקבות עלייה מהירה במשקל בפרק זמן קצר. זה יכול גם לשמש לעיתים רחוקות כאינדיקטור לחוסר איזון הורמונלי בסיסי, פגמים גנטיים, ממאירות, דלקת, או אפילו זיהומים פטרייתיים.<ref></ref>

== תמונות נוספות ==
<gallery>
קובץ:Breastfeeding 6 day old twins.jpg|אישה מניקה תאומים שישה ימים לאחר הלידה. ה-linea nigra עדיין נראית לעין.
קובץ:Cesarean section scar and linea nigra.JPG|ניתוח קיסרי צלקת (קו אדום אופקי) ו-linea nigra הנראים על אישה בת 31 שבעה שבועות לאחר לידה.</gallery>

== ראו גם ==
* סימן צ'דוויק (באנגלית)
* קו לבן (לינאה אלבה) (באנגלית)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הפרעות הקשורות להיריון וללידה
קטגוריה:היריון
קטגוריה:עור
לוקיאן פופוב

לוקיאן פופוב (ברוסית: Лукиан Попов; 20 באוקטובר 1873 - 20 במאי 1914) היה צייר ז'אנר רוסי בסגנון ריאליסטי, היה קשור להנודדים.<ref>Tatiana Orlova, Лукиан Попов (1873-1914) : живопись, графика, Orenburg Regional Museum of Fine Arts, 2009</ref> <ref>Frida Roginskaya, Лукиан Васильевич Попов, 1873-1914, Artists of the RFSFR, 1961</ref>

== ביוגרפיה ==
הוא נולד למשפחת איכרים ענייה. בשנת 1876, לאחר שאביו נקרא לצבא, המשפחה עברה לאורנבורג, שם למד בבית הספר.<ref>Brief biography @ RusArtNet.</ref>

לימודיו האמנותיים הראשונים היו בבית הספר לציור של החברה האימפריאלית לעידוד האמנויות. מ-1896 עד 1902 למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות אצל ולדימיר מקובסקי. עם סיום לימודיו, הוא זכאי למלגה שאפשרה לו לבקר בגרמניה ובצרפת.

לאחר שובו חזר לאורנבורג, שם שהה עד מותו, אף שנסע ברחבי האזור, וצייר את חיי הכפר. בשנת 1903 הוא הפך לחבר בהנודדים. שש שנים מאוחר יותר, הוא הצטרף לאגודת האמנות, ובשנת 1912, בהמלצתו של איליה רפין, האקדמיה העניקה לו את התואר "אקדמאי". <ref>Biographical notes by M.A. Ostrovsky @ the Ilya Kleiner website.</ref>

לאחר המהפכה של 1905, רבים מציוריו קיבלו שמות תמימים על ידי הצנזורה: "לפני השקיעה", ואז, ב-1914, מועצת המנהלים של הנודדים לא איפשרה לו להשתתף בתערוכה מכיוון שציורו, "הילד הגוסס", לא היה ברוח "הסגנון החגיגי" של התערוכה.

הציור התבסס על בנו של פופוב עצמו, שנולד עיוור ומת לאחר ניתוח בניסיון להחזיר לו את הראייה .<ref>Yakov Minchenkov, Memories of the Peredvizhniki, Artists of the RSFSR, 1961.</ref> מאוחר יותר הוצע לו מקום להציג בנפרד.

פופוב מת זמן קצר לאחר האירועים הללו כשבריאותו התדרדרה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
File:Popov 001.jpg|מחפשי האמת
File:Popov 005.jpg|צועדים למקום חדש
File:Popov 008.jpg|מקום קדוש
File:Popov 002.jpg|הצפת האחו
 </gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים

קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:נפטרים ב-1914
חלקת אלוהים (שיר של רבקה זהר)

"חלקת אלוהים" הוא שיר בביצוע הזמרת הישראלית רבקה זהר. יורם טהרלב כתב את השיר, ונורית הירש הלחינה אותו. זהר התמודדה עם השיר בפסטיגל ב־1986 וזכתה איתו במקום הראשון.

השיר נכלל באלבומה של זהר "עבריה", שהתפרסם ב־1987.

== רקע ==
רבקה זהר הצליחה מאוד בישראל בשנות ה־60. בתחילת שנות ה־70 היא נסעה עם בעלה לארצות הברית והפסיקה להופיע ולפעול בישראל. בחו"ל מצבה התדרדר מאוד. היא התגרשה, התמכרה להרואין ושהתה שנים ארוכות במכוני גמילה מסמים. ב־1985, לאחר 12 שנים בחו"ל, הוזמנה זהר להשתתף בתחרות ה"פסטיגל". יורם טהרלב ונורית הירש כתבו על פי סיפור חייה את השיר "הדרך אל הכפר", שעורר התלהבות וזכה במקום הראשון בתחרות.

== על השיר ==
שנה מאוחר יותר, מארגני הפסטיגל רצו שזהר תשתתף שוב בתחרות. על מנת לשחזר את ההצלחה היא פנתה אל הצמד טהרלב־הירש וביקשה מהם שיר נוסף. טהרלב אמר שבצעירותו כתב שיר בהשראת מעיין שבפאתי הכפר הדרוזי עוספייה שעל הכרמל, מעיין שהיה חלק מנוף ילדותו, ושהשיר לא התפרסם מעולם ויכול להתאים לזהר. חרף החשש שילדים יתקשו להתחבר לשיר הרציני, השיר התחרה בפסטיגל 1986 וגם הוא זכה במקום הראשון.

הביטוי שבפזמון החוזר "לשקוט 40 שנה" מופיע פעמים רבות בספר שופטים.

== הצלחה ==
"חלקת אלוהים" הוצג ב"פינה לשיפוטכם" של מצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ב־6 בינואר 1987. השיר זכה להצלחה והגיע בשיאו למקום הראשון ב־17 בפברואר 1987 למשך שבוע אחד. בסך הכל צעד השיר במשך תשעה שבועות עד 17 במרץ 1987, אז יצא מהמצעד. במצעד הפזמונים העברי השנתי לשנת תשמ"ז של התחנה הוא דורג במקום ה־36.

=== מיקומי שיא ===

== גרסאות כיסוי ==
כמה זמרים ביצעו גרסאות כיסוי לשיר. יונתן רזאל ביצע את השיר במיזם יעלה ויבוא – פרויקט המחווה לשירי יורם טהרלב. אלון אולארצ'יק ביצע את השיר עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית במופע הוקרה לנורית הירש. רועי ידיד הקליט גרסת כיסוי לשיר. רוחמה רז הקליטה גרסת כיסוי לשיר. ירדנה ארזי ביצעה את השיר במופע מחווה ליורם טהרלב, שנערך בהיכל התרבות בתל אביב ב־24 ביוני 2022. ביצעו את השיר גם אלי לוזון, חני נחמיאס, איה כורם, דורית ראובני ואביב גפן.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://youtu.be/ZPRsFtdJo4w?si=hwP1pSn2Ir6gtjEA רבקה זהר בביצוע "חלקת אלוהים" בפסטיגל 1986 (אודיו)], באתר יוטיוב

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1986
קטגוריה:סינגלים מ-1986
קטגוריה:שירי רבקה זהר
קטגוריה:שירי פסטיגל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יורם טהרלב
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נורית הירש
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
אוריין צ'פלין

אוריין צ'פלין (נולדה ב־21 במאי 1973) היא סופרת ישראלית.

== ביוגרפיה ==
צ'פלין נולדה וגדלה בקיבוץ שריד.

לאחר סיום שירותה הצבאי בחיל הים, למדה עיתונות ותקשורת בבית הספר לעיתונות כותרת. לאחר מכן למדה תקשורת ומדעי המדינה.

לאחר סיום לימודיה עבדה כתחקירנית ועורכת של תֹכניות אקטואליה שונות בטלוויזיה, בין היתר בתוכנית פופוליטיקה. לאחר מכן הייתה עורכת תוכן במערכות של תוכניות תעודה ואקטואליה נוספותבשידורי קשת. לאחר לידת בנה הבכור החלה לעבוד כמרצה לתקשורת המונים בחוגים לתקשורת<ref name=":1"></ref>, והייתה בעלת בלוג ב"מעריב"<ref></ref>.

בשנת 2011 עברה לארצות הברית בעקבות רילוקיישן משפחתי שם התגוררה מספר שנים בדאלאס, טקסס. בתקופה שהתגוררה שם הקימה צ'פלין עסק לכתיבת הרצאות וביוגרפיות ועבדה בגוף תקשורת ישראלי בארצות הברית.

בשנת 2018 הפיקה סרט תיעודי, 'הסוד בבקבוק', שהוקרן בערוץ עשר<ref name=":1" />.

במהלך לימודיה בארצות הברית ראיינה נשים על חווית האימהות ובעקבות כך כתבה את ספרה הראשון "ארבע שעות ביום – על הלינה המשותפת"<ref></ref>. הספר יצא לאור בשנת 2020 עם חזרתה של צ'פלין להתגורר בישראל<ref name=":1" />. לאחר צאת הספר הוא עובד לסרט ששודר בכאן 11. בסרט מובא סיפורן של שמונה אימהות שילדיהן גדלו בבתי הילדים בקיבוץ, שנשאלות לגבי חוויית האימהות במה שהוגדר כ"ניסוי חברתי". בין השאלות שמעלה הסרט: כיצד הן תופסות את אימהותן, איך השפיעה השיטה על הקשר עם ילדיהן ועוד.<ref name=":0" />

=== חיים אישיים ===
צ'פלין מתגוררת בתל אביב, מרצה לתקשורת המונים, עוסקת בכתיבה תיעודית ועריכת תוכן<ref></ref>. נשואה ואמא לבן ובת.

== ספריה ==
{| class="wikitable"
|+
!שם הספר
!שנה
!הוצאה
!
|-
|ארבע שעות ביום
|2020
|הקיבוץ המאוחד
|הספר עובד לסרט תיעודי
|-
|משהו קורה לבלה
|2023
|הקיבוץ המאוחד, פועלים
|
|-
|שחוקים
|2022
|הוצאת אורי<ref></ref>
|סיפורים קצרים המתארים סיטואציות בחיי זוגיות שחוקה
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.facebook.com/orian.chaplin/about אוריין צ'פלין] בפייסבוק
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרות יהודיות
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:אמנים ישראלים שבאו מהקיבוצים
מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 1991

מדינות שאינן חברות ב-FIFA}}
48 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 1991, והתחרו על 12 מקומות בטורניר הגמר שנערך ברפובליקה העממית של סין.

12 המקומות בגביע העולם חולקו בין קונפדרציות הכדורגל של פיפ"א כמפורט להלן:
* אירופה (אופ"א): 5 מקומות, עליהם התחרו 18 נבחרות.
* אסיה (AFC): 3 מקומות, עליהם התחרו 9 נבחרות (כולל המארחת סין שלא העפילה אוטומטית).
* אוקיאניה (OFC): מקום אחד, עליו התחרו 3 נבחרות.
* אפריקה (CAF): מקום אחד, עליו התחרו 8 נבחרות (מתוכן פרשו 4 נבחרות לפני תחילת המוקדמות).
* דרום אמריקה (CONMEBOL): מקום אחד, עליו התחרו 3 נבחרות.
* צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF): מקום אחד, עליו התחרו 7 נבחרות.

משחק המוקדמות הראשון נערך ב-9 בספטמבר 1989 והמשחק האחרון שוחק ב-14 ביולי 1991. בסך הכל נערכו 111 משחקי מוקדמות, בהם הובקעו 445 שערים (ממוצע של 4.01 שערים למשחק).

==אירופה==

איטליה, גרמניה, דנמרק, נורווגיה ושוודיה העפילו לגביע העולם.

==אסיה==

טאיוואן, יפן, וסין העפילו לגביע העולם.

==אוקיאניה==

ניו זילנד העפילה לגביע העולם.

==אפריקה==

ניגריה העפילה לגביע העולם.

==דרום אמריקה==

ברזיל העפילה לגביע העולם.

==צפון, מרכז אמריקה והקריביים==

ארצות הברית העפילה לגביע העולם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1989
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1990
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1991
אתנה (משגר)

משגר אתנה (באנגלית: Athena) הוא משגר אמריקאי שפותח על ידי לוקהיד מרטין. השיגור הראשון בוצע בשנת 1995.

המשגר פותח ב-2 גרסאות "אתנה-1" שהיה משגר דו-שלבי ו-"אתנה-2" שהיה משגר תלת-שלבי עם שני שלבים ראשונים זהים. השיגור הראשון בוצע בבסיס חיל האוויר ונדנברג בשנת 1995 עם משגר "אתנה 1" ולוויין במשקל 113 ק"ג. השיגור לא היה מוצלח. שיגור נוסף נוצע בשנת 1997 עם לוויין במשקל 404 ק"ג. השיגור עבר בהצלחה, אך לוויין הפסיק לפעול לאחר 3 ימים במסלול. בשנת 1998 בנמל החלל קייפ קנוורל בוצע שיגור מוצלח של גשושית לונר פרוספקטור לחקר הירח. בהמשך בוצעו מספר שיגורים נוספים. בשנת 2001 בוצע שיגור מנמל החלל הפסיפי - אלסקה. זה היה שיגור מוצלח של 4 לוויינים במשקל כולל של כ-190 ק"ג.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 היו תוכנית לפיתוח "אתנה 3" עם יכולת שיגור של עד 3,600 ק"ג. תוכניות אלו לא קודמו מחוסר לקוחות. בתחילת המאה ה-21 היה ניסיון לפתח "אתנה 3" במסגרת תוכנית COTS. הכוונה הייתה להגיע ליכולת שיגור של 4,600 ק"ג מנמל החלל הפסיפי - אלסקה. תוכניות אלו לא מומשו.
==קישורים חיצוניים==

* [http://www.astronautix.com/a/athena-1.html מידע על משגר אתנה 1]
* [http://www.astronautix.com/a/athena-2.html מידע על משגר אתנה 2]
* [https://space.skyrocket.de/doc_lau/athena-llv.htm מידע על שיגורים]

קטגוריה:משגרים אמריקאיים
לואיס ריוחה

לואיס חסוס ריוֹחָה גונסאלס (בספרדית: Luis Jesús Rioja González; נולד ב-16 באוקטובר 1993) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בולנסיה מהלה ליגה בעמדת הכנף השמאלי. לריוחה מעל 180 הופעות במדי אלאבס, בה שיחק ברוב הקריירה שלו. בצעירותו שיחק באקדמיה של ריאל מדריד, ומשם עבר לכדורגל מקצועי בספרד.

== קריירה ==
ריוחה נולדה בלאס קבזאס דה סאן חואן, סביליה, אנדלוסיה, ושישק בנוער של קאבסנסה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים ב-2 בספטמבר 2012, כששיחק את 22 הדקות האחרונות של ניצחון ביתי 2–0 של מול קאדיס ב'.

ריוחה כבש את שער הבוגרים הראשון שלו ב-18 בנובמבר 2012, ב-4–0 ביתי נגד ארקוס, וסיים את הקמפיין עם ארבעה שערים ב-35 הופעות. ב-27 ביוני של השנה שלאחר מכן, הוא חתם על חוזה לשלוש שנים עם ריאל מדריד ושובץ בקבוצת קסטיליה בליגה השנייה.

ב-27 ביולי 2014 הצטרף ריוחה לקבוצת מילואים נוספת, סלטה ויגו ב' בליגה השלישית. ב-4 בינואר 2017, הוא עבר למרבייה.

ב-23 ביולי 2018, ריוחה חתם על חוזה לשנתיים עם אלמריה מהליגה השנייה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-17 באוגוסט, כשפתח בהפסד חוץ 0–1 מול קאדיס.

ריוחה הבקיע את השער המקצועי הראשון שלו ב-26 באוגוסט 2018, כשכבש את השער הפותח בתיקו 1-1 ביתי מול טנריפה. הוא היה פותח קבוע במועדון במהלך הקמפיין, ותרם עם ארבעה שערים ב-39 הופעות.

ב-1 ביולי 2019, ריוחה חתם על חוזה לארבע שנים עם דפורטיבו אלאבס מלה ליגה, כשהמועדון הפעיל את סעיף השחרור שלו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו ב-18 באוגוסט, בתבוסה ביתית 1–0 נגד לבאנטה.

== סטטיסטיקות קריירה ==
{| class="wikitable"
|+הופעות ושערים לפי מועדון, עונה ומסגרת
! rowspan="2" |מועדון
! rowspan="2" |עונה
! colspan="3" |ליגה
! colspan="2" |גביע
! colspan="2" |אחר
! colspan="2" |בסך הכל
|-
!ליגה
!הופעות
!שערים
!הופעות
!שערים
!הופעות
!שערים
!הופעות
!שערים
|-
|קאבסנסה
|2012–13
|הליגה הספרדית השלישית
|35
|4
| colspan="2" |—
| colspan="2" |—
|35
|4
|-
|ריאל מדריד קסטיליה
|2013–14
|הליגה הספרדית השנייה
|33
|0
| colspan="2" |—
| colspan="2" |—
|33
|0
|-
| rowspan="4" |סלטה ויגו ב'
|2014–15
| rowspan="3" |הליגה הספרדית השנייה
|28
|4
| colspan="2" |—
| colspan="2" |—
|28
|4
|-
|2015–16
|37
|4
| colspan="2" |—
| colspan="2" |—
|37
|4
|-
|2016–17
|0
|0
| colspan="2" |—
| colspan="2" |—
|0
|0
|-
! colspan="2" |בסך הכל
!65
!8
!0
!0
!0
!0
!65
!8
|-
| rowspan="3" |מארבייה
|2016–17
| rowspan="2" |הליגה הספרדית השנייה
|16
|0
| colspan="2" |—
| colspan="2" |—
|16
|0
|-
|2017–18
|30
|5
|2
|0
|2
|0
|34
|5
|-
! colspan="2" |בסך הכל
!46
!5
!2
!0
!2
!0
!50
!5
|-
|אלמריה
|2018–19
|הליגה הספרדית השנייה
|39
|4
|2
|1
| colspan="2" |—
|41
|5
|-
| rowspan="3" |אלאבס
|2019–20
| rowspan="2" |לה ליגה
|28
|0
|1
|0
| colspan="2" |—
|29
|0
|-
|2020–21
|22
|2
|1
|1
| colspan="2" |—
|23
|3
|-
! colspan="2" |בסך הכל
!50
!2
!2
!1
!0
!0
!52
!3
|-
! colspan="3" |בסך הכל בקריירה
!268
!23
!6
!2
!2
!0
!276
!25
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1993
קטגוריה:כדורגלני אלמריה
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
אונאי נונייס

אונאי נונייס חסטוסו (בספרדית: Unai Núñez Gestoso; נולד ב-30 בינואר 1997) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הבלם באתלטיק בילבאו, בהשאלה מסלטה ויגו ובנבחרת ספרד.

== קריירה ==
נונייס, שנולד בססטאו, ביסקאיה, חבל הבאסקים וגדל בפורטוגלטה השכנה, הצטרף לאקדמיה של אתלטיק בילבאו ב-2007, בגיל עשר. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בבוגרים בעונת 2015–16, בליגה הספרדית השלישית.

ב-7 ביוני 2016, נונייס הועלה למילואים. הוא הפך מיד לפותח קבוע בקבוצה, הופיע ב-33 משחקים וכבש שלושה שערים במהלך הקמפיין.

ב-2 ביוני 2017, נונייס זומן לסגל הראשי לקראת העונה על ידי מאמן הקבוצה הראשונה החדש, חוסה אנחל זיגנדה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה שלו - והלה ליגה - ב-20 באוגוסט, כשפתח בתיקו 0–0 ביתי נגד חטאפה.

ב-30 באוקטובר 2017, לאחר שכבר הפך לשחקן פותח קבוע, נונייס חידש את חוזהו עד 2023, עם סעיף שחרור של 30 מיליון יורו. ב-31 במרץ שלאחר מכן הוא הבקיע את שערו הראשון בלה ליגה, ובישל את השער הראשון בתיקו 1-1 ביתי מול סלטה ויגו.

לאחר 36 הופעות ב-2017–18, נונייס שיחק הרבה פחות (14 משחקים) במהלך עונת 2018–19, בתחילה מצא את עצמו כבלם מחליף לאיניגו מרטינס ויראי אלבארס.

בנובמבר 2020 הוא חתם על חוזה עד 2025, ללא סעיף שחרור. ב-16 ביולי 2022, הוא הושאל לסלטה ויגו מלה ליגה לעונה אחת.

== קריירה בינלאומית ==
ב-25 באוגוסט 2017, נונייז קיבל את הזימון הראשון שלו לנבחרת ספרד עד גיל 21. הוא זומן לסגל על ידי המאמן רוברט מורנו ב-30 באוגוסט 2019, לשני משחקי מוקדמות יורו 2020 מול רומניה ואיי פארו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק השני בחיחון ב-8 בספטמבר, כשנכנס כמחליף של סרחיו ראמוס ביתרון 2–0 לספרד; התוצאה הסופית הייתה 4–0.

הוא שיחק גם בנבחרת הבאסקים הלא רשמית, ערך את הופעת הבכורה שלו מול קוסטה ריקה בנובמבר 2020 וכבש את שער הניצחון עם נגיחה בדקות הסיום.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1997
קטגוריה:כדורגלני אתלטיק בילבאו
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 1995

55 נבחרות לאומיות נרשמו למוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים 1995, והתחרו על 12 מקומות בטורניר הגמר שנערך בשוודיה. שוודיה, המארחת, העפילה אוטומטית והותירה 11 מקומות לשאר הנבחרות.

12 המקומות בגביע העולם חולקו בין קונפדרציות הכדורגל של פיפ"א כמפורט להלן:
* אירופה (אופ"א): 5 מקומות (כולל המארחת שוודיה שהעפילה אוטומטית), עליהם התחרו 30 נבחרות.
* אסיה (AFC): 2 מקומות, עליהם התחרו 4 נבחרות.
* צפון, מרכז אמריקה והקריביים (CONCACAF): 2 מקומות, עליהם התחרו 5 נבחרות.
* אוקיאניה (OFC): מקום אחד, עליו התחרו 3 נבחרות.
* אפריקה (CAF): מקום אחד, עליו התחרו 8 נבחרות (מתוכן פרשו 2 נבחרות לפני תחילת המוקדמות).
* דרום אמריקה (CONMEBOL): מקום אחד, עליו התחרו 5 נבחרות.

52 נבחרות שיחקו לכל הפחות משחק אחד. משחק המוקדמות הראשון נערך ב-13 באוגוסט 1994 והמשחק האחרון שוחק ב-26 במרץ 1995. בסך הכל נערכו 135 משחקי מוקדמות, בהם הובקעו 655 שערים (ממוצע של 4.85 שערים למשחק).

==אירופה==

אנגליה, גרמניה, דנמרק, נורווגיה ושוודיה העפילו לגביע העולם.

==אסיה==
הוחלט שאסיה תישלח נציגות לגביע העולם על פי הישגיהן בטורניר הכדורגל של משחקי אסיה 1994 שנערכו בהירושימה, יפן. הטורניר נערך במתכונת של בית אחד, ושתי הנבחרות שסיימו את הבית עם המאזן הטוב ביותר העפילו לגביע העולמי.

===סיבוב ראשון===

===גמר===

יפן וסין העפילו לגביע העולם.

==צפון, מרכז אמריקה והקריביים==

ארצות הברית וקנדה העפילו לגביע העולם.

==אוקיאניה==

אוסטרליה העפילה לגביע העולם.

==אפריקה==

ניגריה העפילה לגביע העולם.

==דרום אמריקה==

ברזיל העפילה לגביע העולם.

==הנבחרות שהעפילו==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!width=200|נבחרת
!width=80|הופעות במונדיאלים
!width=50|רצף
!width=80|הופעה אחרונה
|-
|style="text-align:right;"|
|1||1||-
|-
|style="text-align:right;"|
|1||1||-
|-
|style="text-align:right;"|
|2||2||1991
|-
|style="text-align:right;"|
|2||2||1991
|-
|style="text-align:right;"|
|2||2||1991
|-
|style="text-align:right;"|
|2||2||1991
|-
|style="text-align:right;"|
|2||2||1991
|-
|style="text-align:right;"|
|2||2||1991
|-
|style="text-align:right;"|
|2||2||1991
|-
|style="text-align:right;"|
|2||2||1991
|-
|style="text-align:right;"|
|1||1||-
|-
|style="text-align:right;"| (מארחת)
|2||2||1991
|}

קטגוריה:מוקדמות גביע העולם בכדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1994
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1995
ואצלב קראטוכוויל

ואצלב קראטוכוויל (בצ'כית: Václav Kratochvíl; 24 בספטמבר 1903 – 6 בנובמבר 1988) היה גנרל צ'כוסלובקי אשר שימש כראש המטה הכללי של צבא צ'כוסלובקיה בין 1952–1958.

==ביוגרפיה==
קראטוכוויל נולד בנובה וסלי ב-24 בספטמבר 1903. הוא למד בגימנסיה בחרודים, וב-1923 התגייס לצבא צ'כוסלובקיה ולמד באקדמיה הצבאית הראניצה. הוא למד גם באקדמיה הצבאית בפראג והוכשר כקצין ארטילריה. בעקבות הכיבוש הגרמני של צ'כוסלובקיה במרץ 1939, עבר קראטוכוויל לשרת בצבא הממשלה - כוח הביטחון הרשמי של הפרוטקטורט של בוהמיה ומורביה. במקביל, הוא הצטרף לארגון המחתרת "אובראנה נארודנה" ("הגנה על האומה"). בדצמבר 1940 הוא נלכד בידי הגסטאפו. הוא הוחזק במעצר במשך שנה, ולאחר מכן נידון בברלין לשש שנים במחנה עבודה.

עם סיום מלחמת העולם השנייה, קראטוכוויל שוחרר ממאסר והתגייס מחדש לצבא הצ'כוסלובקי. הוא הוצב במטה הקורפוס ה-5 בברנו, וב-17 באוגוסט 1945 הועלה לדרגת מאיור. ב-15 בספטמבר של אותה שנה הוא מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-6. ב-22 באוקטובר 1946 הוא הועלה לדרגת פודפולקובניק. בספטמבר 1947 הוא נסע למוסקבה במטרה להשלים את הכשרתו הצבאית. ב-18 באוקטובר 1948 הוא הועלה לדרגת פולקובניק. שנה לאחר מכן הוא חזר לצ'כוסלובקיה, ומילא תפקידים בכירים במטה הכללי. באפריל 1950 הוא מונה לסגן ראש המטה הכללי. ב-1 במאי של אותה שנה הוא הועלה לדרגת גנרל-מאיור. ב-31 בינואר 1952 הוא מונה לראש המטה הכללי.

בתפקידו כראש המטה הכללי, המשיך קראטוכוויל במדיניות שהחלו בה קודמיו בתפקיד, דהיינו בנייה מחדש של הצבא הצ'כוסלובקי על פי המודל של הצבא האדום. ב-1 ביוני 1954 שונה שמו של הצבא הצ'כוסלובקי ל"צבא העם הצ'כוסלובקי". הוא סיים את תפקידו ב-28 ביוני 1958. לאחר מכן שימש כרקטור האקדמיה הצבאית בברנו. בינואר 1961 הוא פרש מהצבא. הוא נפטר בפראג ב-6 בנובמבר 1988.

==קישורים חיצוניים==
* [https://acr.army.cz/struktura/historie/galerie-ngs/1952-1958-47643/ ואצלב קראטכוויל] באתר הצבא הצ'כי
* [https://www.valka.cz/Kratochvil-Vaclav-t123648 ואצלב קראטוכוויל] באתר valka

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים צ'כוסלובקים
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1903
קטגוריה:נפטרים ב-1988
תסמונת קרונקייט-קנדה

תסמונת קרונקייט-קנדה (באנגלית: Cronkhite–Canada syndrome) היא תסמונת נדירה המאופיינת בפוליפים מרובים של מערכת העיכול. היא ספוראדית (כלומר, לא נראה שהיא מחלה תורשתית),<ref></ref> ונחשבת כיום נרכשת<ref name="pmid18672141"></ref> ואידיופתית (כלומר הסיבה לא ידועה).

כשני שלישים מהחולים הם ממוצא יפני והיחס בין גברים לנשים הוא 3:2.<ref name="Yuan 8447–8453"></ref> היא אופיינה בשנת 1955<ref name="pmid14383952"></ref><ref name="pmid11428328"></ref> על ידי הרופא המומחה ברפואה פנימית לאונרד וולסי קרונקייט ג'וניור והרדיולוגית ווילמה ז'אן קנדה.<ref name=":0"></ref>

== סימנים וסימפטומים ==
פוליפים נמצאים בכל מערכת העיכול (לרוב בקיבה ובמעי הגס, ואחריהם במעי הדק) אם כי בדרך כלל לא יימצאו בוושט. ביופסיה תגלה שהם המרטומות (המרטומה היא צמיחה לא תקינה, כלומר גידול). האפשרות שההמרטומות מתקדמות לסרטן נחשבת בדרך כלל לנמוכה,<ref></ref> אם כי היא דווחה מספר פעמים בעבר. שלשול כרוני ואנטרופתיה מאבדת חלבון (אנטרופתיה מתייחסת לכל פתולוגיה של המעי). נצפים לעיתים קרובות. תכונות עזר אפשריות כוללות אנומליות משתנות של רקמות אקטודרמליות, כגון התקרחות, ניוון של הציפורניים או פיגמנטציה של העור.

== גורמי המחלה ==
הגורם למחלה אינו ידוע. במקור חשבו שהשינויים באפידרמיס הם משניים לתת תזונה עמוקה כתוצאה מאנטרופתיה מאבדת חלבון. ממצאים אחרונים העמידו את ההשערה הזו בספק. באופן ספציפי, ייתכן ששינויי השיער והציפורניים לא ישתפרו עם שיפור התזונה.

מצבים אחרים המורכבים מפוליפים המרטומטים מרובים של מערכת העיכול כוללים תסמונת Peutz-Jeghers, תסמונת פוליפוזיס נעורים ומחלת קאודן (תסמונת המרטומה מרובה) . מצבי פוליפוזיס קשורים הם פוליפוזיס אדנומטי משפחתית, פוליפוזיס אדנומטי משפחתית מוחלשת, תסמונת Birt-Hogg-Dubé ו-MUTYH (גן אנושי המקודד ל-DNA גליקוזילאז}.

== אבחון ==
אין בדיקה ספציפית לאבחון תסמונת קרונקייט-קנדה. האבחון מבוסס על תסמינים ותכונות של המחלה.<ref></ref>

== טיפול ==
תמיכה תזונתית היא בסיסית, ועשויה לכלול הדרכה תזונתית, תוספי מזון, הזנה עם צינורית או עירוי (תמיסה) תוך ורידי.<ref name=":1"></ref> הטיפולים המוצעים כוללים קרומולין נתרן ופרדניזון,<ref></ref> וכן אנטגוניסטים לקולטן היסטמין (H2) או מעכבי משאבת פרוטונים.<ref name=":1" />

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גסטרואנטרולוגיה
קטגוריה:מחלות מעיים
קטגוריה:גידולים
ענה

ענה הוא דמות המוזכרת כאב קדמון בשושלות שבספר בראשית ודברי הימים.

בספר בראשית מוזכר ענה רק ב, בכמה צורות: בפעמיים הראשונות (פסוקים ו) מוזכר, לפי נוסח המסורה, בשמה של בתו "אָהֳלִיבָמָה בַת עֲנָה בַּת צִבְעוֹן" אשת עשו, אך ענה ידוע משאר אזכוריו כזכר, ואכן, בתרגום השבעים מוזכרת כ־"Ελιβεμας θυγατρὸς Ανα τοῦ υἱοῦ Σεβεγων" – "אהליבמה בת ענה בן צבעון".<ref>[https://www.blueletterbible.org/lxx/gen/36/1/s_36001 תרגום השבעים לבראשית 36 פסוקים 2 ו־14] באתר Blue Letter Bible</ref> בהמשך אותו פרק מוזכר כבנו של שעיר ואחיו של צבעון,<ref></ref> וארבעה פסוקים לאחר מכן מוזכר כבנו של צבעון, ומסופר עליו ; פסוק לאחר מכן מוזכרים בניו דישֹן ואהליבמה בת ענה. לאחר מכן מוזכר "אלוף ענה" כאחד מאלופי החורי, הקרואים על שם דמויות שונות המוזכרות באותו פרק.<ref></ref>

בדברי הימים מוזכר ענה ב המשכתב שושלות בספר בראשית – פעם אחת כאחד מבני שעיר החורי ואחיו של צבעון<ref></ref> ופעם אחת כאחד מבני צבעון; בפרק זה מוזכר רק בנו דישון.

עמק הפרת מהעיר מרי ועד מישור הסחף התחתון, ובייחוד הגדה הדרום-מערבית בקרבת העיר ענת, נקראה "ארץ ענת" או "ארץ ענה" , בעיקר בתקופת הברונזה. ההיסטוריון עדיה חורון קישר, לאור סוחרי־המדבר שהגיעו לארץ זאת בתיווך בין כנען לשומר על חמורים (כפי שהיה נהוג לפני ביות הגמל), בין ארץ זאת והסחר בה לאזכור המקראי ב של ענה שמצא "ימִם" (מים מתוקים, לפי המילה הברברית imim<ref>E. Destaing, Vocabulaire Français-Bérberè, Paris, 1938, p. 99</ref>) במדבר בזמן שרעה חמורים.<ref name=":2"></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אישים בתנ"ך
תחנת הרכבת סביולובסקי

תחנת הרכבת סביולובסקי (ברוסית: Савёловский вокзал) היא אחת מעשרת מסופי הרכבת של מוסקבה. ממוקמת בנפת בוטירסקי.

היוזם של בניית קו סביולובסקאיה היה סאווה מאמונטוב, יו"ר מועצת המנהלים של חברת הרכבות מוסקבה-ירוסלב.

בשנת 1988 ליד התחנה, נפתחה תחנת המטרו סביולובסקאיה של קו סרפוחובסקו-טימיריאזבסקאיה, ובשנת 2018 נפתחה תחנת מטרו באותו שם בקו הטבעת הגדול.

בשנת 2008 הושק שירות נוסעים ישיר של רכבות אארואקספרס בין תחנת סביולובסקי לנמל התעופה הבין-לאומי שרמטייבו.

בשנת 2019, תחנת הרכבת ומסוף הנוסעים שולבו בתוכניות התחבורה והלוגיסטיקה לשירות נוסעים של הקוטרים המרכזיים של מוסקבה בּקו D1.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוסקבה: תחנות רכבת
אוטאקאר ריטיר

אוטאקאר ריטר (בצ'כית: Otakar Rytíř; 26 ביוני 1913 – 6 במאי 1979) היה גנרל ארמייה צ'כוסלובקי אשר שימש כראש המטה הכללי של צבא צ'כוסלובקיה בין 1958–1968.

==ביוגרפיה==
ריטר נולד בוויסוקה מיטו ב-26 ביוני 1913. ב-1932 הוא החל ללמוד משפטים באוניברסיטת קארל בפראג, אולם עזב את הלימודים לאחר שלושה סמסטרים. ב-1935 הוא התגייס לצבא צ'כוסלובקיה והוכשר כקצין ארטילריה. באוגוסט 1937 הוא מונה למפקד סוללת תותחנים. בעקבות הכיבוש הגרמני של צ'כוסלובקיה במרץ 1939, הוא עזב את הארץ ונמלט לפולין, שם חבר ליחידות מהצבא הצ'כוסלובקי הגולה. לאחר נפילת פולין הוא נמלט לברית המועצות, ונכלא במחנה מעצר של הנ.ק.ו.ד. בעקבות מבצע ברברוסה, החלו הסובייטים להקים יחידות צ'כוסלובקיות שיסייעו בלחימה נגד הגרמנים. ריטר התגייס לצבא הצ'כוסלובקי הגולה, ועד סוף המלחמה השתתף בקרבות רבים וטיפס בסולם הדרגות. עם סיום המלחמה הוא היה מאיור וראש מטה חיל התותחנים של הצבא הצ'כוסלובקי.

עם סיום המלחמה, ריטר חזר לצ'כוסלובקיה והתגייס מחדש לצבא הצ'כוסלובקי. ב-1 באפריל 1946 הוא נשלח למוסקבה לצורך השלמת הכשרתו הצבאית. ב-30 באפריל 1947 הוא החל ללמד באקדמיה הצבאית בפראג. ב-15 במאי 1949 הוא מונה לסגן מפקד הבריגדה ה-13. ב-1 באוקטובר 1950 הוא מונה למפקד הבריגדה. ב-15 באוקטובר הוא הועבר לפקד על הקורפוס ה-3. ב-15 ביולי 1951 הוא מונה לראש מטה המחוז הצבאי ה-1. ובינואר 1952 הוא הועבר לשמש כסגן מפקד המחוז. ב-27 באפריל 1953 הוא מונה למפקד המחוז.

ב-4 ביוני 1956 הוא מונה לסגן שר ההגנה. ב-28 ביולי 1958 הוא מונה לראש המטה הכללי. ב-1 במאי 1966 הוא הועלה לדרגת גנרל ארמייה. ב-19 באפריל 1968 הוא פרש מהצבא והפך לחוקר עצמאי במכון להיסטוריה צבאית בפראג. ב-25 ביולי 1969, בעקבות פלישת כוחות ברית ורשה לצ'כוסלובקיה (האביב של פראג), הוא מונה למתאם בין ממשלת צ'כוסלובקיה לכוחות הזרים השוהים בארץ. הוא נפטר באוסטרבה ב-6 במאי 1979.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.army.cz/en/armed-forces/history/gallery/1958-1968--72095/ אוטאקאר ריטר] באתר הצבא הצ'כי
* [https://www.valka.cz/Rytir-Otakar-t40669 אוטאקאר ריטר] באתר valka

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים צ'כוסלובקים
קטגוריה:צ'כוסלובקים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:ילידי 1913
קטגוריה:נפטרים ב-1979
Ultimate

"Ultimate" הוא שיר של הראפר האמריקאי דנזל קארי, אשר יצא ב-9 ביוני 2015 כסינגל המוביל מהמיני-אלבום הכפול הראשון שלו 32 Zel/Planet Shrooms. רוני ג'יי הפיק את השיר וכתב אותו יחד עם קארי. השיר נחשב ללהיט הפריצה של קארי<ref name=":0"></ref><ref></ref>.

השיר הפך לוויראלי בתחילת 2016, כאשר משתמשים ברשת החברתית המקוונת Vine החלו להעלות ממים שונים שבהם קטע של השיר מתנגן לקראת סוף הסרטון. לאחר מכן, המם החל להתפשט גם לאתרים אחרים, כדוגמת יוטיוב<ref name=":0" />.

הרמיקס הרשמי של השיר, בהשתתפות הראפר האמריקאי ג'וסי ג'יי, מופיע בגרסה המחודשת של 32 Zel/Planet Shrooms. קליפ לרמיקס יצא ב-20 במרץ 2019<ref></ref>.

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2015
קטגוריה:סינגלים מ-2015
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:מוזיקה: תופעות אינטרנט
קרל רוסוב

קרל רוסוב (בצ'כית: Karel Rusov; 21 בנובמבר 1924 – 2013) היה איש צבא ופוליטיקאי צ'כוסלובקי. שימש כראש המטה הכללי של צבא צ'כוסלובקיה בין 1968–1979, וכחבר המועצה הפדרלית בין 1971–1990.

==ביוגרפיה==
רוסוב נולד בהורני אוייזד ב-21 בנובמבר 1924. הוא למד בבית ספר למנהל עסקים לפני שב-1945 התגייס לצבא צ'כוסלובקיה. הוא למד באקדמיה הצבאית בהראניצה ובאקדמיה הצבאית פרונזה שבמוסקבה. הוא מילא תפקידים בכירים במטה הכללי ושימש כמפקד הדיוויזיה הממונעת ה-2. ב-1960 הוא מונע למפקד הארמייה ה-1. ב-19 באפריל 1968 הוא מונה לראש המטה הכללי.

זמן קצר לאחר כניסתו לתפקיד, בעקבות האביב של פראג, פלשו צבאות ברית ורשה לצ'כוסלובקיה, וכבשו אותה תוך יום אחד. הסובייטים החלו בתהליך "הנורמליזציה" שנועד להסדיר מחדש את היחסים בין צ'כוסלובקיה לברית המועצות. בפועל, היה זה שם מכובס שנועד לכסות על טיהורים מסיביים בצמרת הצבא והפוליטיקה הצ'כוסלובקית. רוסוב סומן כתומך נאמן של ברית המועצות, ולפיכך הפך לדמות חזקה ומשפיעה במפלגה הקומוניסטית הצ'כוסלובקית.

ב-1971 הוא הפך לחבר האספה הפדרלית. ב-26 בנובמבר 1979 הוא סיים את תפקידו כרמטכ"ל, ומונה לסגן שר ההגנה. ב-1989 הוא מונה לנספח צבאי בגרמניה המזרחית. בעקבות מהפכת הקטיפה שסיימה את השלטון הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה, הוא עזב את הצבא.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.army.cz/en/armed-forces/history/gallery/1968-1979--72096/ קרל רוסוב] באתר הצבא הצ'כי
* [https://www.valka.cz/topic/view/123790#421463 קרל רוסוב] באתר valka

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים צ'כוסלובקים
קטגוריה:נספחים צבאיים
קטגוריה:פוליטיקאים צ'כוסלובקים
קטגוריה:ילידי 1924
קטגוריה:נפטרים ב-2013
ניקולה טרזיץ'

ניקולה טרזיץ (בסרבית: Никола Терзић; נולד ב-28 בספטמבר 2000 ביגודינה שברפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה) הוא כדורגלן סרבי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת הפועל אום אל פאחם מהליגה הלאומית.

== קריירת מועדונים ==
טרזיץ' גדל במחלקות הנוער של יגודינה וצ'וקאריצ'קי. בסוף שנת הושאל ל-IMT.

ב-3 בפברואר 2021 חתם טרזיץ' על חוזה לארבע שנים בפרטיזן בלגרד. בחצי השני של עונת הושאל לבנדירמהספור מליגת המשנה הטורקית.

ב-20 בספטמבר 2023 חתם בהפועל אום אל פאחם.

== קריירה בינלאומית ==
טרזיץ' היה חלק מסגל נבחרת סרביה עד גיל 21.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:קשרי כדורגל סרבים
קטגוריה:כדורגלני צ'וקריצ'קי
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-2000
משפט ג'ייקובסון-מורוזוב

במתמטיקה, משפט ג'ייקובסון &#x2013; מורוזוב הוא הטענה שניתן למצוא לכל איבר נילפוטנטי באלגברת לי פשוטה למחצה שני איבר נוספים באלגברה כך שהם יוצרים את האלגברה <math>\mathfrak{sl}_2</math>. במילים אחרות, ניתן לשכן את <math>\mathfrak{sl}_2</math> בכל אלגברת לי פשוטה למחצה. המשפט נקרא על שם ולדימיר מורוזוב וניית'ן ג'ייקובסון. מורוזוב הוכיח את המשפט עבור המרוכבים כשדה בסיס בשנת 1942, וג'ייקובסון הכליל את המשפט עבור שדה בסיס עם מאפיין "מספיק נחמד" שונה מ-2 בשנת 1951.

== נוסח המשפט ==
בשביל לנסח את המשפט, נציג כמה הגדרות לשם נוחות. <math>\mathfrak{sl}_2</math>-שלשה באלגברת לי פשוטה למחצה <math>\mathfrak g</math> (לאורך כל הדף הזה, שדה הבסיס הוא ממאפיין אפס) הוא הומומורפיזם של אלגברות לי <math>\mathfrak{sl}_2 \to \mathfrak g</math> . באופן שקול, זו שלשה של איברים <math>e, f, h</math> ב-<math>\mathfrak g</math> כך שהיחסים הבאים מתקיימים:

: <math>[h,e] = 2e, \quad [h,f] = -2f, \quad [e,f] = h. </math>

איבר <math>x \in \mathfrak g</math> נקרא נילפוטנטי אם האנדומורפיזם <math>[x, -] : \mathfrak g \to \mathfrak g</math> (הידוע בשם העתקת הצמוד, באנגלית: Adjoint Endomorphism ) הוא אנדומורפיזם נילפוטנטי, כלומר המטריצה המייצגת של ההעתקה היא מטריצה נילפוטנטית . עובדה: לכל <math>\mathfrak{sl}_2</math> - שלשה <math>(e, f, h)</math>, <math>e</math> חייב להיות נילפוטנטי. משפט ג'ייקובסון &#x2013; מורוזוב מוכיח גם את הכיוון ההפוך: כל איבר נילפוטנטי <math>e \in \mathfrak g</math> שונה מאפס ניתן להרחיב ל-<math>\mathfrak{sl}_2</math>-שלשה. עבור <math>\mathfrak g = \mathfrak{sl}_n</math>, ה-<math>\mathfrak{sl}_2</math>-שלשות נמצאו מפורשות על ידי נייל קריס ו-ויקטור גינצבורג במאמרם משנת 1997.

קטגוריה:אלגבראות לי