OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חקלאות ביו-דינמית

חקלאות הביו-דינאמית (באנגלית: Biodynamic agriculture) היא שיטה חקלאית לגידול ירקות, פירות, גידולי שדה וגן ויצירת יין, המבוססת על האנתרופוסופיה.

חקלאות ביו-דינאמית היא אחת מן הגישות הוותיקות לחקלאות אורגנית, ובדומה אליה החקלאות הביו-דינאמית שמה דגש על פיתוח פריון האדמה, שיתוף פעולה עם תהליכים טבעיים (כמו אויבים טבעיים), שילוב בעלי חיים, ומגוון ביולוגי רחב.

מעבר לכלים האורגנים המוכרים, החקלאות הביו-דינאמית מתחשבות בתנועת גרמי השמים השונים, ובמיוחד הירח, ומיקומם סביב האדמה, כמרכיב חשוב בתכנון הזריעה, ההשקיה, הגיזום והקטיף של היבול החקלאי. בנוסף הגישה משתמשת בתכשירים ביו-דינאמים: חומרי דשן וטיוב תהליכים ביולוגים. מחקר אחד שהתקיים משך 40 שנים, של DOK Trail הראה יתרונות וחסרונות שונים בשיטה זו, לדוגמה ההומוס נשאר זמן רב יותר בשיטה הביודינאמית, אך היה פחות יבול.

החקלאות הביודינאמית נעזרת במגוון שיטות מחקר מודרניות ואלטרנטיביות
. ישנם חוקרים שבעבורם היא נחשבת ללא-מדויקת מבחינה מדעיתעקב התבססותה על עקרונות אנתרופוסופים, שאינם עולים בקנה אחד עם ממצאי המדע המודרני והשיטות המדעיות העכשוויות.

==תפיסת החקלאות הביו-דינאמית==
החקלאות הביו-דינאמית רואה באדמה אורגניזם חי. מכאן שיש לעשות ככל הניתן על מנת למנוע פגיעה באדמה ובסובב אותה ולכוון את פעילות עבודת האדמה לפעילות מזינה ומחזקת שתאפשר את התפתחותה האורגנית והבריאה לטווח הארוך. חקלאות זו היא חקלאות אורגנית ואקולוגית שאינה עושה כל שימוש בתכשירים כימיים להזנה או להדברה. היא מזינה את האדמה בקומפוסט איכותי, בזבל ירוק ובזבל פרות. החקלאות הביו-דינאמית מזהה תהליך של היחלשות באיכות הזרעים המופקים כיום ובערכם התזונתי של התוצרים החקלאיים בעולם כיום, ולכן היא מקדישה את פעילותה לשינוי תהליך היחלשות זה, על ידי מימוש עקרונותיה האקולוגיים-אורגניים.

החקלאות הביו-דינאמית קיימת מאז יוני 1924, עם פתיחת הקורס לחקלאות ביו-דינאמית אותו נתן ד״ר רודולף שטיינר בקוברוויץ, גרמניה. הקורס ניתן בעקבות הבעת דאגתם של קבוצת חקלאים שפנו אל שטיינר לאחר שזיהו את היחלשותם של זרעים ועליה במחלות של בעלי חיים כבר אז.

החקלאי הביו-דינאמי לוקח בחשבון בפעילותו את המערך הסביבתי בו הוא פועל - סוג האדמה והתוכן המינרלי שלה, הגזים שבה והיכולת שלה לקלוט מים לתוכה. עונות השנה מהוות גם הן משתנה שיש לקחת בחשבון בפעילות הביו-דינאמית ואף את גרמי השמיים ויחסיהם. מתוך התחשבות במיקום הירח, החקלאי יכול לקבל החלטות כגון: מתי יהיה הזמן המתאים ביותר לזריעה ולשתילה, לעישוב ולהזנה וגם לאיסוף ולקצירה של היבול. לעבודה כזאת קיימים לוחות שנה המודפסים ומוצאים לאור מדי שנה ברחבי העולם (וגם בעברית), על ידי חקלאים שונים. לוחות השנה מבוססים על התבוננות בתנועתם של גרמי השמים.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* לירון ישראלי, [https://open.spotify.com/episode/3tMTSmhs6fHhMR09QCqpA5 מהי חקלאות ביודינמית? על קיימות וסביבה ומה שביניהן]. פודקאסט
* [https://www.biodynamics.com איגוד חקלאים ביו-דינמיים בארצות הברית]
* [https://www.biodynamic.org.uk איגוד חקלאים ביו-דינמיים בבריטניה]

==הערות שוליים==

ביו-דינמית
קטגוריה:טכנולוגיה סביבתית
קטגוריה:חקלאות בת קיימא
הנרי מוזלי

הנרי גווין ג'פריז מוזלי (באנגלית: Henry Gwyn Jeffreys Moseley;
23 בנובמבר 1887 – 10 באוגוסט 1915) היה פיזיקאי אנגלי.
== ביוגרפיה ==
מוזלי נולד בוויימות' שבדורסט, בחוף הדרום-מערבי של אנגליה. אביו היה פרופסור לאנטומיה באוניברסיטת אוקספורד.

מוזלי רכש את חינוכו בטריניטי קולג' שבאוניברסיטת אוקספורד, ומונה, מיד לאחר שסיים את לימודיו, למרצה לפיזיקה במעבדה של ארנסט רתרפורד שבאוניברסיטת מנצ'סטר. למרות גילו הצעיר הספיק מוזלי לתרום תרומה חשובה במחקר הספקטרום של קרני X מיסודות שונים. בעיקר נודעת נוסחתו – "חוק מוזלי" – הקושרת את אורך הגל של קרינת X עם מספרו האטומי של היסוד.

בשנת 1914 גויס לצבא הבריטי ונהרג, בגיל 27 שנים בלבד, בקרב גליפולי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פיזיקאים בריטים
קטגוריה:בוגרי איטון קולג'
קטגוריה:אנשי צבא בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1887
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1915
פול מוני (שחקן)

פול מוני. צילם: [[קארל ואן וכטן]]
פול מוני (באנגלית: Paul Muni; 22 בספטמבר 1895 – 25 באוגוסט 1967) היה שחקן במה וקולנוע אמריקני ממוצא יהודי. נמנה בשנות ה-30 על הכוכבים הבולטים והמצליחים ביותר של אולפני וורנר.
== ביוגרפיה ==
נולד בשם משולם מאיר וייזנפרוינד בלבוב שבמזרח גליציה, וב-1902 היגרה משפחתו עמו לארצות הברית. בעודו ילד החל להופיע בתיאטרון הומוריסטי יחד עם הוריו (1908–1913), אחר כך עם להקות נודדות בארצות הברית (1914–1917) ובתיאטרון האומנותי היידי בניו יורק (1918-1925).
בשנת 1921 נישא לבלה לבית פינקל, שהייתה גם היא שחקנית בתיאטרון היידי.
ב-1926 הופיע לראשונה באנגלית בהצגה בברודוויי.
בשנת 1929 חתם על חוזה באולפני פוקס והחל קריירה מצליחה בקולנוע.
על משחקו בסרטו הראשון בשנת 1929 היה מועמד לפרס האוסקר.
מסרטיו החשובים:
* 1932 - פני צלקת.
* 1936 - חיי לואי פסטר.
* 1937 - חייו של אמיל זולא בתור אמיל זולא.
* 1937 - האדמה הטובה (על פי ספרה של פרל בק).
* 1945 - שיר שייזכר, על חייו של פרדריק שופן.

בשנת 1946 הופיע במחזהו הפרו-ציוני "דגל נולד" של בן הכט.

מוני היה מועמד לאוסקר 6 פעמים וזכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר בשנת 1936.
לאחר פרישתו ממשחק עבר עם רעייתו לקליפורניה.

שמו מונצח בשדרת הכוכבים של הוליווד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס טוני: שחקנים
קטגוריה:זוכי אוסקר: השחקן הטוב
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:מהגרים מפולין לארצות הברית
קטגוריה:זוכי גביע וולפי
קטגוריה:זוכי פרס דונלדסון

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1967
לואיס אלוורז

לואיס וולטר אלוורז (באנגלית: Luis Walter Alvarez; 13 ביוני 1911 – 1 בספטמבר 1988) היה פיזיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1968.

== חייו ==
אלוורז נולד בסן פרנסיסקו, בן לשושלת של רופאים. את לימודיו החל באוניברסיטת שיקגו, עד לקבלת תואר הדוקטור ב-1936. במהלך מלחמת העולם השנייה השתתף בפרויקט מנהטן ואף הוטס כצופה מדעי בגיחה שנשאה את הפצצה שהוטלה על הירושימה. אלוורז ותלמידו לורנס ג'ונסטון תכננו את הנפצים שבהם השתמשו בפצצות האטום בניסוי טריניטי ובנגסאקי. בנוסף לעבודתו בפרויקט עסק במחקר הקשור למכ"ם וטכנולוגיות ניווט. ב-1945 זכה בגביע קוליר (Collier Trophy) מטעם הממשלה האמריקאית על פיתוח ה-GCA (Ground Controlled Approach system, מערכת ניווט הנשלטת מהקרקע), בעזרתה יכולים טייסים להנחית מטוס בתנאי ראות גרועים.

לאחר המלחמה פנה להמצאת הסינכרוטרון, סוג של מאיץ חלקיקים. אלוורז זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1968 "על תרומותיו לפיזיקת החלקיקים, ובפרט על גילוי מספר גדול של מצבי תהודה, שנתאפשר בזכות פיתוח טכניקה של תא בועות מימני וניתוח הנתונים". בעזרת הגילוי התאפשר למדענים ללמוד את החלקיקים קצרי-החיים שנוצרו במאיצי חלקיקים.

ביחד עם בנו הגאולוג, וולטר, הציע אלוורז בשנת 1980 את התאוריה לפיה התנגשותו של אסטרואיד בכדור הארץ היא שגרמה להיעלמות הדינוזאורים באירוע הכחדת קרטיקון-שלישון, וכן סיפק את ההסבר לכמויות הגדולות של היסוד אירידיום הקשורות ל"גבול K/T": ה"קו" הגאולוגי שמעבר לו אין בנמצא מאובני דינוזאורים. עשר שנים לאחר העלאת התאוריה, התגלו ראיות במכתש ענק בשם "צ'יקשולוב" בחצי האי יוקטן במקסיקו כי במקום פגע אסטרואיד ענק, והפגיעה תוארכה לתקופה בה נכחדו הדינוזאורים. תאוריה זו הייתה מקובלת על חוקרים רבים כסיבה להכחדת הדינוזאורים, אולם בשנים האחרונות התגלו ממצאים המערערים על נכונותה.

אלוורז הציע אף פתרון לבעיה שהטרידה את חוקרי רצח קנדי. בסרט הצילום של הרצח, שצילם אברהם זפרודר, רואים את ראשו של קנדי נע באופן אלים לשמאל ולאחור, מיד לאחר שנפגע בכדור שהגיע, על פי ועדת וורן, משמאל ומאחור, כאשר על פי חוקי התנע היה צריך לנוע קדימה ולימין. מחקרו של אלוורז, שכלל הדגמה באמצעות ירי במלון, הראה כי קיים אפקט נוסף שאותו יש לקחת בחשבון, והוא אפקט "הנעת הסילון" לפיו לחץ הדם והמוח המותזים אל מחוץ לחור היציאה שנוצר מיציאת הכדור מהגוף, יוצר אפקט סילון לכיוון ההפוך מזה שממנו בא הכדור, והודף את ראשו של הקורבן לירי אל הכיוון ממנו הגיעה הירייה.

==לקריאה נוספת==
* לואי ו. אלוורז, "הכחדות כתוצאה מפגיעת מטאוריטים רבי-עוצמה", פי האטום ד-2, יוני 1988.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:פיזיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ספרדי
קטגוריה:עובדי פרויקט מנהטן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס אנריקו פרמי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:הטלת פצצות האטום על הירושימה ונגסאקי: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1988
קטגוריה:זוכי מדליית ג'ון סקוט
סרט פולחן

שלט [[מופע הקולנוע של רוקי בפתח קולנוע כוכב ברמת השרון]]
סרט פולחן, או סרט קאלט (מאנגלית: Cult film), הוא סרט שמושך קבוצה נאמנה של מעריצים אדוקים או סרט שנשאר פופולרי לאורך שנים רבות בקרב קבוצת מעריצים. במקרים רבים, סרטי פולחן כשלו בניסיון לרכוש הצלחה בקרב הציבור הרחב בעת שיצאו לראשונה לאקרנים, אך לא תמיד.

סרטי פולחן רבים מתאפיינים במקוריות, חדשנות ושבירת מוסכמות. לעיתים תגובת הקהל לסרטי פולחן היא לא מה שציפו יוצרי הסרט, למרות שלרוב סרטים שהפכו לסרטי פולחן החלו את דרכם עם אלמנטים או תוכן חריגים, לעיתים אף חתרניים כגון סרטו של ג'ון ווטרס "היירספריי" בכיכובו של הדראגיסט דיוויין.

הסרט שנחשב לדעת מבקרי קולנוע וצופים רבים לסרט הפולחן הבולט ביותר הוא "מופע הקולנוע של רוקי", בבימויו של ג'ים שרמן. סרט זה מוקרן שוב ושוב ברחבי העולם ומעריציו נוהגים לשיר את מילות השירים לאור נרות, לרקוד את הריקודים ולעיתים אף להתחפש בדומה לדמויות מן הסרט.

==דוגמאות==

סרטי חבורת מונטי פייתון ובייחוד "בריאן כוכב עליון", "ילדות רעות", סדרת "אמריקן פאי", "משתגעים על מרי", "ביג לבובסקי", "החדר", "ספרות זולה", "ספיינל טאפ", "אמא סדרתית", "חלף עם הרוח", "האחים בלוז", "לבנבנות", סדרות סרטי "שר הטבעות", "הארי פוטר", "אינדיאנה ג'ונס", "הנוסע השמיני", "ג'יימס בונד" וסרטי "מלחמת הכוכבים".

===סרטי פולחן ניסויים===
סרטים נוספים שזכו למעמד של סרטי פולחן הם סרטים סוריאליסטיים ניסויים, הכוללים אלמנטים של סמים והזיות למיניהן, כדוגמת "טריינספוטינג" הבריטי, "קאובוי של חצות", "יצרים בדם" ו"רקוויאם לחלום" האמריקאיים, ו"משהו טוטאלי" ו"הכוכב הכחול" הישראליים.

===סרטי פולחן בישראל===
בישראל חלק מהסרטים מז'אנר סרטי בורקס נחשבים לסרטי פולחן: "משפחת צנעני", "צ'רלי וחצי", "חגיגה בסנוקר", "מבצע סבתא" וכן סרטים של השחקן והבמאי זאב רווח: "רק היום" ו"אדון לאון" ואחרים. גם סרטי דרמה הנוגעים בחוויה הישראלית הקולקטיבית: "הלהקה", "מציצים", "דיזנגוף 99", "אסקימו לימון", "ספיחס", "אלכס חולה אהבה" זכו לתואר. הסרט "גבעת חלפון אינה עונה" בבימוי אסי דיין ובכיכובם של שלישיית הגשש החיוור, נחשב לאחד מסרטי הקאלט הישראליים האהובים והמצוטטים ביותר.

==השפעה==
ברוסיה תרם סרט הפולחן "קין-דזה-דזה!" מילים וביטויים לסלנג הרוסי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

*
קטגוריה:מינוחים בקולנוע
דגל מקסיקו

דגל מקסיקו, הדגל הנוכחי קיים מאז 1968, אך העיצוב הכולל הוצג לראשונה בשנת 1821 כטריקולור בצבעים ירוק, לבן ואדום כאשר הדגל הלאומי הראשון נוצר. בשנת 1823 הוסף סמל מקסיקו, שמייצג את יסוד הבירה האצטקית טנוצ'טיטלאן (על השטח בו נמצאת היום בירת מקסיקו, העיר מקסיקו סיטי) בשנת 1325, במרכז הפס הלבן. הסמל השתנה מאז מספר פעמים, והשתנה בהתאם גם בדגל. שלושת הצבעים הללו אומצו על ידי מקסיקו מאז עצמאותה מספרד במהלך מלחמת העצמאות של המדינה.

במרכז הדגל מצויר עיט האוכל נחש וניצב על צבר. לפי האגדה, נאמר למנהיג האצטקים לבנות את עירו כשהוא רואה עיט אוכל נחש ונח על גבי קקטוס. כשמנהיג האצטקים אכן ראה את המחזה, הוא הקים את טנוצ'טיטלאן.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

מקסיקו

קטגוריה:מקסיקו: סמלים לאומיים
מקסיקו
מקסיקו
מקסיקו
מקסיקו
קטגוריה:עיט בתרבות
קטגוריה:נחשים בתרבות
קטגוריה:צמחים בתרבות
דגל מוזמביק

דגל מוזמביק אומץ ב־1 במאי 1983. 

עיצובו של הדגל כולל תמונה של רובה AK-47 (קלשניקוב), והוא אחד הדגלים הלאומיים היחידים הכוללים דימוי של נשק חם, יחד עם דגלה של גואטמלה, דגלה של האיטי ודגלה של בוליביה. ייצוג הרובה מסמל גם לוחמנות (אומנם במוצהר משמעותו היא נכונות להגנה עצמית). הדגל שנוי מאוד במחלוקת במוזמביק בשל סוג הרובה.

ב־1999, לאחר שמפלגת האופוזיציה סירבה להשתתף בתיקון החוקה מבלי שיוחלט על שינוי הדגל, הושקה תחרות לאומית פתוחה לציבור לעיצוב דגל חדש. עיצוב הדגל החדש אמור היה לתת ביטוי למאבק ההיסטורי לשחרור מהשלטון הקולוניאלי של פורטוגל וכן להכיל אלמנטים המסמלים ערכים של שלום, חירות וצדק חברתי. אף על פי כן, התוכנית לשינוי הדגל לא יצאה לפועל בסופו של דבר.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

*
* 

מוזמביק, דגל

קטגוריה:מוזמביק: סמלים לאומיים
מוזמביק
מוזמביק
דגל ונצואלה

דגל ונצואלה אומץ ב-19 בפברואר 1954. הדגל כולל טריקולור של צהוב, כחול ואדום. הצבע הצהוב מסמל את השפע של המדינה, העושר של האדמה, זהב, ריבונות, הרמוניה, צדק וחקלאות ולבסוף את השמש, מקור האור. הצבע הכחול מסמל את הים הקריבי ואת החופים של ונצואלה. הצבע האדום מסמל את הדם שנשפך בעת המאבק לעצמאות המדינה מול ספרד.

שבעת הכוכבים במרכז הדגל מסמלים את שבעת החותמים על הצהרת העצמאות של ונצואלה, שהיו נציגי הפרובינציות של קרקאס, קומונה, ברצלונה (לא העיר בספרד), ברינאס, מרגריטה, מרידה וטרוחיליו.

ב-12 במרץ 2006 נוסף עוד כוכב לדגל, על פי החלטה של הנשיא הוגו צ'אווס שטען שהכוכב השמיני הוסף על פי חזונו של סימון בוליבר ולכבודו. הסמל בצד שמאל למעלה של הדגל נמצא בדגל המדינה, אך לא בדגל האזרחי השונה ממנו. בנוסף, הסוס שבסמל, אשר בדגל הישן פנה לכיוון ימין, אך ראשו פנה שמאלה, דוהר כעת לכיוון שמאל בדגל המדינה החדש.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

ונצואלה
קטגוריה:ונצואלה: סמלים לאומיים
ונצואלה
ונצואלה
דגל בהוטן

דגל בהוטן (בדזונגקה: ཧྥ་རན་ས་ཀྱི་དར་ཆ) הוא דגלה הלאומי של בהוטן. הדגל קיים בצורה דומה מאז המאה ה-19, והגיע לצורה הנוכחית בשנת 1960. הדרקון הוא "דרוק" או "דרקון הרעם", ומסמן את היותה של בהוטן נודעת בשם ארץ הדרקון בדיאלקטים טיבטיים מקומיים. העצמים בטופרי הדרקון הם תכשיטים, המסמלים עושר. הצבעים מחולקים ומסמלים את המלוכה החילונית (צהוב), והדת הבודהיסטית (כתום). הדרקון לבן כדי לסמל טוהר.

דגל זה מכיל את הריכוז הגבוה ביותר של הצבע הכתום – 40.7% ממנו צבועים בכתום.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.kingdomofbhutan.com/kingdom/kingdom_2_.html מידע מאתר התיירות של ממלכת בהוטן]
* 

קטגוריה:בהוטן: סמלים לאומיים
בהוטן

בהוטן
קטגוריה:דרקונים
דגל אקוודור

דגל אקוודור (בספרדית: Bandera de Ecuador) הוא דגלה הלאומי של אקוודור. הוא מכיל שלושה פסים אופקיים: צהוב (כפול ברוחבו משאר הפסים), כחול ואדום אומץ רשמית ב-26 בספטמבר 1860. הדגל דומה לדגל ונצואלה ודגל קולומביה - שתי מדינות שהיו בעבר חלק מרפובליקת קולומביה הגדולה.

עיצוב הדגל מבוסס על הצעתו של פרנסיסקו דה מירנדה (Francisco de Miranda).

==נגזרות של הדגל==
ב-5 בדצמבר 1900 הועבר חוק "Registro Oficial No.1272" הקובע כי הנס האזרחי של אקוודור יהיה זהה לדגל המדינה, למעט לעניין רכיב סמל אקוודור אשר מופיע במרכז דגל המדינה ואשר לא יופיע בנס האזרחי.

דגל נפרד משמש את הבניינים המוניציפליים - כאשר על הנס האזרחי מופיעים 19 כוכבים לבנים על הפס הכחול. הכוכבים הלבנים מסמלים את מספר המחוזות של אקוודור בעד שנקבע דגל זה. כיום יש באקוודור 22 מחוזות, אולם הדגל המוניציפלי לא שונה.

==היסטוריה==
בין השנים 1810–1812 במהלך המרד נגד השלטון הספרדי במדינה, השתמשו המורדים בדגל אדום על רקע לבן.

בין השנים 1820–1822 השתמשו הכוחות המורדים בדגל המכיל חמישה פסים אופקיים ושלושה כוכבים. דגל זה משמש כיום את מחוז גייאס.

דגל מהפכת אוקטובר 1820. כיום דגל מחוז גייאס

בין השנים 1822 - 1830 הייתה אקוודור חלק מרפובליקת קולומביה הגדולה והשתמשה בדגל רפובליקת קולומביה הגדולה תלת הצבעי.

בשנת 1830 פרשה אקוודור מהאיחוד, אולם המשיכה להשתמש בדגל קולומביה הגדולה עד שנת 1845.

במהלך המהפכה המרקסיסטית של 1845 שב הדגל הכחול לבן לשימוש לזמן קצר. עם קבלת אמנת קונצ'ה הפך הדגל לרשמי, ונוספו ארבעה כוכבים. שבעת כוכבי הדגל סימלו את שבעת מחוזות המדינה באותה עת.

בשנת 1860, עם עלייתו לשלטון של גבריאל גרסיאה מורני והשיב את השימוש בדגל קולומביה הגדולה. בשנת 1900 הפך הדגל לרשמי, ונוסף לו במרכזו סמל המדינה, על מנת להבדילו מדגל קולומביה.

==משמעות הדגל==
דה מירנדה עיצב את הדגל בהסתמך על מכתב שהוא קיבל מגתה בנוגע לצבעי היסוד. בהסתמך על מכתב זה סידר את צבעי הדגל. גתה תיאר עדשה המפצלת את האור לשלושה צבעי יסוד - ובהתאם סידר דה מירנדה את צבעי הדגל - צהוב, כחול ואדום.
הצהוב מסמל את העושר החקלאי ואת אוצרות הטבע של המדינה, הכחול את האוקיינוס השקט ואת השמים, והאדום את הדם של הלוחמים שנפלו בהשגת עצמאותה של המדינה.

במרכז הדגל מופיעים האלמנטים הבאים:
* הקונדור - מסמל כוח ואומץ.
* הנוף - מסמל את נהר גיואס ואת הצ'ימבורסו.
* הסירה - שלום ומסחר.
* גלגל המזלות - את המהפכה המרקסיסטית.
* השמש הזהובה - את המסורות הפרה- קולומביאניות.
* הדקל ועלי הדפנה - שלום וכבוד.

הדגל התבסס על דגל קולומביה הגדולה.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אקוודור: סמלים לאומיים
אקוודור, דגל

אקוודור
אקוודור
אקוודור
קטגוריה:קונדוראים בתרבות
בטאים

[[מנטה ענקית באיים המלדיביים.]]
טריגון נהרות באקווריום]]
בטאים (שם מדעי: Batoidea), על-סדרה במחלקת דגי הסחוס.
גופם של הבטאים שטוח וצורתו צורת דיסקוס. סנפירי החזה ארוכים ורחבים כמו "כנפיים". הסנפירים הבלתי-זוגיים מנוונים. זנבם דמוי השוט ארוך ודק. פתחי הזימים מצויים בתחתית הגוף. שיניהם חדות. תנועתם איטית וצמודה בדרך-כלל לקרקע. הם ניזונים מרכיכות, מדגי קרקע ומבעלי חיים נוספים המצויים על קרקעית הים. הבטאי הגדול ביותר הוא המנטה הענקית, עם מוטת סנפירים של 9 מטר.

==מיון==
*על-סדרה בטאים (Batoidea)
**סדרה טחנאים (Myliobatiformes)
***תת-סדרה Myliobatoidei
****על-משפחה Hexatrygonoidea
*****משפחה הקסטריגוניים (Hexatrygonidae) - בה מין יחיד: הקסטריגון (Hexatrygon bickelli).
****על-משפחה Urolophoidea
*****משפחה בטאי תהומות (Plesiobatidae) - בה מין יחיד: פלסיובאטיס (Plesiobatis daviesi).
*****משפחה טריגונים עגולים (Urolophidae).
****על-משפחה Urotrygonoidea
*****משפחה טריגונים עגולים אמריקאים (Urotrygonidae).
****על-משפחה טריגונאים (Dasyatoidea)
*****משפחה טריגוניים (Dasyatidae).
*****משפחה טריגוני נהרות (Potamotrygonidae).
*****משפחה אגפיתיים (Gymnurinae) - בה סוג אחד: אגפית (Gymnura).
*****משפחה טחניים (Myliobatinae).
***תת-סדרה Platyrhinoidei
*****משפחה טריגונים קוצני-גב (Platyrhinidae).
*****משפחה פנראיים (Zanobatidae) - בה סוג אחד: פנראי (Zanobatus).
**סדרה מסורנאים (Pristiformes)
*****משפחה מסורניים (Pristidae).
**סדרה תריסנאים (Rajiformes)
*****משפחה תריסניתיים (Rajidae).
*****משפחה אנקנתובטיים (Anacanthobatidae).
*****משפחה ארינכובטיים (Arhynchobatidae).
*****משפחה גורגסיליים (Gurgesiellidae).
**סדרה Sclerorhynchiformes - נכחדה. בה היה האונכופריסטיס.
**סדרה גיטרנאים (Rhiniformes)
*****משפחה כנוריתיים (Rhinidae).
*****משפחה גיטרניים (Rhinobatidae).
*****משפחה גלאוקוסתגיים (Glaucostegidae) - בה סוג אחד: גלאוקוסתגוס (Glaucostegus).
*****משפחה טריגונוריניים (Trygonorrhinidae).
**סדרה חשמלנאים (Torpediniformes)
***תת-סדרה Narcinoidei
*****משפחה נרקינידיים (Narcinidae).
*****משפחה נרקידיים (Narkidae).
***תת-סדרה Torpedinoidei
*****משפחה היפניים (Hypnidae) בה סוג ומין יחיד: היפנוס מונופטריגיוס (Hypnos monopterygius).
*****משפחת חשמלניים (Torpedinidae).

חלק מבני המשפחה נכללים לעיתים בסדרה רינופריסטיים (Rhinopristiformes).

<gallery mode=packed>
קובץ:Mobula breaching.jpg|כנפתן מקפץ
קובץ:Eagle Ray Landing.jpg|טחן נקוד
קובץ:Roughtail stingray tenerife.jpg|טריגון מגובשש
קובץ:Rhynchobatus djiddensis durban.jpg|גיטרן ענק
קובץ:Fish4345 - Flickr - NOAA Photo Library.jpg|Narcine bancroftii
קובץ:Platyrhinoidis triseriata pismo.jpg|Platyrhinoidis triseriata
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו בטריאס תחתון
אינתיפאדה

אינתיפאדה (בערבית: انتفاضة, תעתיק מדויק: אנתפאצ'ה, "התנערות, התקוממות") היא התקוממות אלימה בעולם הערבי.

בישראל לרוב מזהים אינתיפאדה כתקופה אלימה, מאופיינת במעשי טרור, של הפלסטינים כנגד ישראל. האינתיפאדות מהוות את אחד הפנים החשובים ביותר של הסכסוך הישראלי-פלסטיני בעשורים האחרונים.

==בלבנון==
המחאות בלבנון (2019), המכונות גם אינתיפאדת הווטסאפ, הן סדרה של מחאות ברחבי לבנון בתגובה לכישלונה של הממשלה למצוא פתרונות למשבר הכלכלי במדינה בשנה שקדמה להן. על פי החשד, הטריגר הישיר להפגנות הוא מיסים שהוטלו על בנזין, טבק ושיחות טלפון מקוונות, כמו שיחות באמצעות וואטסאפ, כיוון שההפגנות פרצו ברחבי הארץ מיד לאחר החלטת הקבינט על הטלת המיסים.

==בסהרה המערבית==
משנת 1970 פרצו מספר התקוממויות אלימות עממיות כנגד שליטה זרה, המכונות אינתיפאדה. הראשונה "אינתיפאדת זמלה" נגד השלטון הספרדי בשנת 1970. לאחר פלישת הכיבוש רב שטח לסהרה המערבית בידי מרוקו פרצו שלוש אינתיפאדות – הראשונה בשנת 1999, השנייה (ידועה גם כאינתיפאדת העצמאות) בשנת 2005 והשלישית בשנת 2010.

==בישראל==
האינתיפאדה הראשונה (שעד פרוץ האינתיפאדה השנייה כונתה "האינתיפאדה") החלה ב-1987, והסתיימה עם ירידה במפלס האלימות בשנת 1991, אף כי יש מי שטוענים שהסתיימה לחלוטין רק עם חתימת הסכמי אוסלו באוגוסט 1993 ויצירת הרשות הפלסטינית בתחילת 1994. האינתיפאדה השנייה, המכונה בפי הערבים "אינתיפאדת אל אקצה", החלה בספטמבר 2000 ודעכה בהדרגה לאחר מבצע חומת מגן.

ההבדלים המהותיים בין שתי האינתיפאדות הם צורת הארגון, הפעילים בהן, התחום שבו התבצעו וצורת השימוש בנשק. בעוד שהאינתיפאדה הראשונה אופיינה בהשתתפות מאסיבית של האוכלוסייה, שימוש בנשק קר שכלל בעיקר יידוי אבנים ובקבוקי תבערה והוגבלה בעיקר לתחומי הקו הירוק, האינתיפאדה השנייה שהייתה הרבה יותר "מקצועית", הורחבה לכל תחומי ארץ ישראל, נעשה בה שימוש בנשק חם, מטעני חבלה והפעלת מחבלים מתאבדים. עם זאת, אחוז מצומצם יותר מקרב האוכלוסייה הפלסטינית השתתף בפועל בפעולות כנגד מדינת ישראל.

גם מבחינת היקף הנפגעים יש שוני גדול. באינתיפאדה הראשונה נהרגו (בין השנים 88 ל-92) בממוצע כ-456 פלסטינים וכ-24 ישראלים בשנה, בעוד שבאינתיפאדה השנייה נהרגו (בין השנים 2000 ל-2005) בממוצע כ-712 פלסטינים וכ-182 ישראלים בשנה. השנה הקשה ביותר באינתיפאדה הראשונה מבחינת הרוגים ישראליים הייתה שנת 1992 שבה נהרגו 34 ישראלים, לעומת זאת באינתיפאדה השנייה השנה הקשה ביותר הייתה שנת 2002 שבה נהרגו 452 ישראלים.
לפי דו"ח של ארגון בצלם, באינתיפאדה הראשונה נהרגו 1,593 פלסטינים ו-84 ישראלים (ביניהם אזרחים ואנשי כוחות הביטחון), ובאינתיפאדה השנייה נהרגו 4,944 פלסטינים ו-1,011 ישראלים.
<center></center>

==בצרפת==
המהומות בצרפת שפרצו בסוף 2005 כונו על ידי רבים "האינתיפאדה הצרפתית" ואחרים אף קראו להן "אינתיפאדת אירופה" עקב התפשטות המהומות לערים במדינות אחרות באירופה.

== ראו גם ==
*גל הטרור הפלסטיני (2015–2016)

== לקריאה נוספת ==

* עדיה מנדלסון-מעוז, מרחבים וגבולות בצל האינתיפאדה – קריאה אתית בספרות העברית, 1987–2007, ירושלים, הוצאת מאגנס, 2021.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/playlist?list=PLKU94MaFRcfJWwTT8gBfTR0jdrnByfYbK סדרת כתבות מיוחדות – 30 שנה לאינתיפאדה]
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:המאה ה-20
קטגוריה:מרידות
קטגוריה:מילים וביטויים בערבית
קטגוריה:מונחים בסכסוך הישראלי-פלסטיני
הומוס

ההומוס מעניק לאדמה צבע חום כהה
הוּמוּס, או רַקְבּוּבִית בעברית, (מלטינית: Humus, הוּמוּס, אדמה), הוא סך החומרים האורגניים המצויים בקרקע אשר הגיעו לנקודה יציבה ממנה לא ימשיכו להתפרק. הומוס ממוצע מכיל מינרלים חיוניים לצמחים, כגון: ברזל, אשלגן, חנקן, זרחן ומנגן, בעל חומציות נייטרלית, מכיל אנזימים ובקטריות המועילים לצמחים ומכיל ריכוז גבוה של חומצות הומיות ופולביות. חומרים אלה הכרחיים לקיומה של אדמה פורייה ממנה יכולים צמחים וגידולים חקלאיים לשאוב את המרכיבים הנחוצים לשגשוגם. הומוס יכול להישאר בקרקע במשך מאות ואלפי שנים.

בלשון הדיבור, קיים לפעמים בלבול בין מונח זה לבין המונח "קומפוסט" (בעברית: דְּשונֶת), המתייחס לתרכובת של חומרים אורגניים שעברו תהליך של פירוק ביולוגי, שבסופו המוצר המוגמר הוא הומוס המשמש כדשן.

==הכנת הומוס לשימוש==
הומוס נוצר באופן טבעי בעשיית קומפוסט (דשונת) ומשמש כתוסף לקרקע בעלת איכות חומר אורגני ירודה, פוריות נמוכה ומבנה חסר. יתרונות הוספת הומוס הם בין היתר: שיפור המבנה הפיזיקלי של הקרקע, שיפור יכולת ספיחת המים, אוורור טוב יותר, גיבוש תלכידים באדמות חוליות, עידוד התפתחות מהירה של מיקרואורגניזמים המועילים לצמחים, זירוז צימוח וגטטיבי (vegetative) בשלבי החיים הראשונים של הצמח.

בגלל תהליך הכנתו הארוך, הקומפוסט נקי מחיידקים מחוללי מחלות, נקי מזרעים של עשבים, פריך וחסר ריח ונוח מאוד לפיזור. הקומפוסט לא צורך חנקן בעת פירוקו ולכן אין לו תחרות עם הצמחים. בדרך-כלל רוב תהליכי הפירוק בקומפוסט מסתיימים תוך מספר חודשים ונותר בו רק הומוס יציב.

==חוסר בהומוס==
קבוצות למען איכות הסביבה מוחות במרץ נגד ההשפעה ההרסנית של תעשיית החקלאות המודרנית על רמות ההומוס באדמה, שנעשית באמצעות שימוש בדשנים כימיים וחומרים מזיקים אחרים שמובילים לטענתם למעגל קסמים בו נראה כי רק עזרה כימית יכולה לכאורה לאפשר גידולים חקלאיים מוצלחים.

שיטות חקלאיות אלטרנטיביות רבות מנסות לרפא את האדמה באמצעות הוספה של הומוס. שיטות שהונהגו במשך דורות במקומות מסוימים בעולם למטרה זו הביאו ללא ידיעת החקלאים לאסון. למשל, במדינות מתפתחות במזרח אסיה, נהוג להוסיף צואת אדם ישירות על אדמות הגידול כדי להעלות בהן את רמת ההומוס, דבר שמסייע לעיתים קרובות בהפצת מחלות. החקלאות האלטרנטיבית המערבית מעודדת שימוש בקומפוסט כדי להוכיח שהוספת זבל אורגני לאדמה בצורה מדעית יכולה לשקם את האדמה ולהשיב לה את רמות ההומוס המקוריות, זאת בנוסף לרצון לצמצם את כמות האשפה הנשלחת למטמנות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חקלאות
קטגוריה:קומפוסט
אייסכילוס

אַייסכילוֹס (ביוונית: Αίσχύλος; 525 לפנה"ס – 456 לפנה"ס) היה מחזאי יווני.

==ביוגרפיה==
Aeschyli Tragoediae septem, 1552
אייסכילוס נולד באלאוסיס (ליד אתונה), שם כתב את מחזותיו הראשונים ב-498 לפנה"ס, אולם יצירתו המוקדמת ביותר ששרדה היא כנראה "המבקשות מחסה", שנכתבה ב-490 לפנה"ס לערך. באותה שנה השתתף אייסכילוס בקרב מרתון, וב-480 לפנה"ס השתתף בקרב סלמיס. קרב זה היה נושא מחזהו "הפַּרְסים", שנכתב ב-472 לפנה"ס; ייתכן כי "המבקשות מחסה" נכתב לאחר מכן, כך ש"הפרסים" הוא מחזהו המוקדם ביותר ששרד.

אייסכילוס היה המוקדם שבשלושת המחזאים הטראגיים היוונים הגדולים; שני האחרים הם סופוקלס ואוריפידס. ביצירתו של אייסכילוס יש דגשים מוסריים ודתיים חזקים. לרבים ממחזותיו יש "סוף שמח" יותר מאשר אצל שני האחרים; בפרט ביצירת המופת שלו, טרילוגיית "האורסטיאה". מעבר לאיכות הספרותית של יצירתו, תרומתו הגדולה ביותר של אייסכילוס לאמנות התיאטרון הצעירה הייתה הוספת שחקן שני לסצינות. עד ימיו של אייסכילוס, ההתרחשות על הבמה כללה שחקן יחיד (שיכול לגלם מספר דמויות לסירוגין) ומקהלה יוונית.

ידוע כי אייסכילוס כתב מעל 70 מחזות; מתוכם שרדו רק שבעה (השמות להלן על-פי תרגום שלמה דיקמן):
* "המבקשות מחסה" (490 לפנה"ס?)
* "הפרסים" (472 לפנה"ס)
* "שבעה נגד תבאי" (467 לפנה"ס)
* "פרומתאוס הכבול"
* "האורסטיאה" (458 לפנה"ס):
** "אגממנון"
** "נושאות הנסכים"
** "נוטות החסד"

כיום ישנם חוקרים הטוענים כי היצירה "פרומתאוס הכבול", על אף שיוחסה לאייסכילוס עוד בימי קדם, היא למעשה יצירה של מחזאי לא ידוע מהמאה הרביעית לפנה"ס (עדיין ישנה מחלוקת בנקודה זו).

בשנת 2003 התגלה חלק ממחזה נוסף של אייסכילוס בתכריכיה של מומיה במצרים. המחזה, "אכילס", הוא חלק מטרילוגיה שעוסקת במלחמת טרויה. ידוע כי המחזה נכתב, משום שהוזכר במקורות עתיקים שונים, אולם הוא אבד למשך יותר מ-2,000 שנה.

אייסכילוס נסע רבות לסיציליה, שם שלט הרודן מג'לה. ב-458 לפנה"ס הוא נסע לשם בפעם האחרונה; על-פי האגדה המסורתית, אייסכילוס נהרג ב-456 לפנה"ס כשפרס (עוף דורס) חשב בטעות כי ראשו הקרח של אייסכילוס הוא סלע, והשליך עליו צב.

==מחזות אייסכילוס בעברית==
* שבעת המחזות תורגמו לעברית בידי שלמה דיקמן, וראו אור בספר "שבע טרגדיות", בהוצאת מוסד ביאליק, 1965.
* שבעת המחזות תורגמו לעברית בידי אהרן שבתאי, וראו אור בהוצאת שוקן.
* "פרומתאוס הכבול" תורגם לעברית בידי אהרן קמינקא כ"פרומתאוס האסיר", וראה אור בספר "טראגדיות נבחרות", בהוצאת דביר, ת"ש.
* "פרומתאוס הכבול" ו"הפרסים" תורגמו לעברית בידי בנציון בנשלום, וראו אור בהוצאת גזית, תש"ב.

==קישורים חיצוניים==

* אייסכילוס, פרומתאוס האסיר, בתרגום אהרן קמינקא:
:
:
:
* יעל רנן, ספרות המערב: אגממנון [https://eisental.github.io/yael-renan-essays/essays/2-plays/1-agamemnon-and-iphigenia-at-aulis/ 2.1]; [https://eisental.github.io/yael-renan-essays/essays/2-plays/2-cassandra-the-prophet/ 2.2]
* יעל רנן, ספרות המערב: [https://eisental.github.io/yael-renan-essays/essays/2-plays/3-prometheus-bound/ פרומתאוס הכבול 2.3]
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחזאים יוונים
קטגוריה:תיאטרון ביוון העתיקה
קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
קטגוריה:אתונאים מן העת העתיקה
קטגוריה:הרוגי תקיפות בעלי חיים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
סיפורי מוש

סיפורי מוּש (ידוע גם בשם מוּש השור; ביפנית: げらげらブース物語, בהולנדית: Boes) היא סדרת אנימציה בת 52 פרקים שהופקה לטלוויזיה בין 1987 ל-1988 בשיתוף-פעולה יפני-הולנדי שמבוססת על קומיקס הולנדי בשם "Boes". בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בטלוויזיה החינוכית בין השנים 1989 -1990 ובשידורים חוזרים לאורך השנים. כיום הסדרה משודרת בערוץ ג'וניור.

את שיר הפתיחה בגרסה העברית מבצעים חני בודגוב וחיים פנירי.

עלילת הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיו של החקלאי מוש השור בחוותו אשר מכילה חיות רבות ושונות, יחד עם חברו הטוב, צבי הצב וכלבו רקס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סדרות אנימה
קטגוריה:סדרות הנפשה הולנדיות
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1980
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ ג'וניור: תוכניות רכש
קטגוריה:שור בתרבות
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
קטגוריה:סבן אנטרטיינמנט: תוכניות וסדרות
פוקט

האי פוקט
פוקט (בתאית: ภูเก็ต) הוא אחד המחוזות הדרומיים של תאילנד והאי הגדול ביותר בה, האי שוכן בים אנדמן במרחק 862 ק"מ מדרום לבירה בנגקוק. גודלו כ-543 ק"מ רבוע והוא מאוכלס בכ-380,000 (2014) תושבים.

פוקט סיטי היא העיר הגדולה ביותר באי ובירת המחוז.

ממזרח לפוקט, על היבשה, נמצאת העיר קראבי ומדרום מזרח האי הקטנטן קו פי פי.
לפוקט חיבור יבשתי לתאילנד בדמות שני גשרים המתחברים לחלקו הצפוני, בנוסף קיים באי שדה תעופה בינלאומי (Phuket International Airport).

האי מאופיין באקלים טרופי ורובו עדיין מיוער. גידוליו המפורסמים של האי הם הקשיו והקוקוס. באי תעשיית תיירות מפותחת והוא מהווה מרכז נופש.

ב-26 בדצמבר 2004, נפגע האי קשה מגל צונאמי שנוצר בעקבות רעידת האדמה באוקיינוס ההודי, וגרם למותם של מאות תושבים ותיירים באי, ומאות אלפים נוספים ברחבי אסיה.

== תיירות בפוקט ==
פוקט הוא אחד מאתרי התיירות הגדולים ביותר בתאילנד. הוא משמש כמרכז הבילויים של דרום תאילנד וכאחד מאתרי הנופש הפופולריים ביותר בדרום מזרח אסיה. חוף פאטונג, הממוקם בחלקו המערבי של האי, הוא מרכז חיי הלילה של פוקט ומתחרה עם העיר פאטאיה (מזרחית לבנגקוק הבירה) על המרכז הטוב ביותר לחיי לילה.
כ-90% מהתיירים הבאים לתאילנד מבלים בין 4 ימים לחודש בממוצע באי פוקט, ובאיים הסובבים אותו. עקב כך, האי פוקט הפך לרחוק מאי טרופי בתולי, בשל כמות האנשים הרבה הגודשת את חופיו מדי יום ובעיקר בחודשים דצמבר עד מרץ שמהווים את עונת התיירות בתאילנד.

ב-16 בספטמבר 2007 התרסק בפוקט מטוס נוסעים. בהתרסקות זו נהרגו 89 בני אדם, רובם תיירים, ביניהם שמונה ישראלים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://www.lametayel.co.il/articles/qx0krx חופי פוקט הטובים ביותר], באתר למטייל

קטגוריה:איים באוקיינוס ההודי
קטגוריה:תאילנד: איים
קטגוריה:תאילנד: חלוקה מנהלית
סקוטלנד יארד

לוגו הסקוטלנד יארד

סקוטלנד יארד (באנגלית: Scotland Yard; מילולית: המגרש הסקוטי; ידוע גם בשם היארד), הוא כינוי רווח למפקדת שירות משטרת המטרופולין של לונדון. נוסדה ב-29 בספטמבר 1829 וממוקמת כיום בברודוויי, וסטמינסטר, כ-450 מטרים מבתי הפרלמנט הבריטי. השלט המסתובב המפורסם, אשר נראה לעיתים קרובות בטלוויזיה ובסרטי קולנוע בהקשר של הסקוטלנד יארד, ממוקם בכניסה המרכזית למפקדה בברודוויי.

==היסטוריה==
מקור השם הוא במיקומה הקודם של המפקדה, בווייטהול שכניסתה האחורית פנתה לרחוב "סקוטלנד יארד הגדול" (Great Scotland Yard), שם הרחוב נקרא כך משום שעל פי הסברה הרווחת בו מלכי סקוטלנד ושגריריהם שהו בטרם אוחדו כתרי אנגליה וסקוטלנד. עד המאה ה-17 הפך האזור לאתר מרכזי למבני ממשל, בו התגוררו גם האדריכלים איניגו ג'ונס וכריסטופר רן. מ-1649 עד 1651 התגורר ברחוב המשורר ג'ון מילטון, תחת שלטונו של אוליבר קרומוול.

היארד נוסד יחד עם הקמתה של המשטרה המטרופוליטנית הלונדונית על ידי סר רוברט פיל. כאשר נפתח רשמית כלל היארד שני מנהלים וצוותיהם האדמיניסטרטיביים, במבנה שכלל כ-50 חדרים. היארד לא הוקם כתחנת משטרה במובן המוכר של המילה, ולא משמש ככזו עד היום.

נכון לשנת 2008 מעסיק היארד למעלה מ-30,000 שוטרים, העוסקים בשמירה על הביטחון והסדר הציבורי. במסגרת יחידות היארד, מופעלים אמצעים טכניים מן המתקדמים בעולם, ובכלל זה יחידות מעקב, זיהוי פלילי ולוחמה בטרור.

==אזכורים בתרבות ובספרות==

בסדרת ספרי שרלוק הולמס, מאת ארתור קונן דוייל, מסייע הולמס לידידו המפקח לסטרד מה"סקוטלנד יארד".

בסדרת ספרי הרקול פוארו, מאת אגטה קריסטי, נעזר פוארו בידידו המפקח ג'אפ מה"סקוטלנד יארד".

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:לונדון
קטגוריה:ארגוני אכיפת חוק
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
אוטו ליליינטל

האנדרטה לזכרו של אוטו ליליינטל ברובע [[שטגליץ-צלנדורף בדרום-מערבהּ של ברלין]]
קארל וילהלם אוטו ליליינטל (גרמנית: Karl Wilhelm Otto Lilienthal; 23 במאי 1848 – 10 באוגוסט 1896) היה מהנדס גרמני, מחלוצי התעופה.
== ביוגרפיה ==
ליליינטל פעל רבות למען קידום התעופה והיה האדם הראשון שתכנן ובנה גלשן אוויר שיכול היה לשאת אדם. בהתבססו על מחקרים שניהל על מעוף הציפורים, הוא כתב ספר על אווירונאוטיקה (פורסם בשנת 1889) ששימש מאוחר יותר גם את האחים רייט.

בשנת 1891 פיתח את הדרוויצר גלייטר. בשנת 1893 פיתח את הליליינטל נורמל-זגל-אפראט. בשנת 1895 פיתח את הליליינטל בי-פלאן.

כרבים בתקופתו, ליליינטל חקר את מעוף הציפורים ואת תנועותיהן, אשר גרמו להן לקבל דחף וכוח עילוי שסייע להן לעוף.

אחת מתגליותיו הייתה שהוא הראה את היתרון של כנף קמורה על פני כנף שטוחה.

את טיסותיו ביצע ליליינטל בברלין ממרומי גבעה מלאכותית, שאותה בנה מכספו (קיימת אנדרטה לזכרו על ראש גבעה בברלין אליה מוליכות מדרגות ובתחתית הגבעה בריכה).

לאחר יותר מ-2,500 טיסות הוא נהרג בגיל 48, בתאונת טיסה (הראשונה עם מתקן כבד מהאוויר), כשאיבד שליטה על דאונו עקב משב רוח לא צפוי.

== מורשתו ==
נמל התעופה ברלין טגל נקרא על שמו.

קרחון ליליינטל בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה נקרא על שמו.

==קישורים חיצוניים==

* קישור לתמונה של האנדרטה לזכרו
* , 23 במאי 2014
* 
* 
<div class="mw-content-ltr"> 
* [https://artsandculture.google.com/exhibit/pQICoZWvbpqPIQ When humans learnt to fly,] Google Arts & Culture, 2019
</div>
==הערות שוליים==

קטגוריה:חלוצי התעופה
קטגוריה:ממציאים גרמנים
קטגוריה:מהנדסי אווירונאוטיקה גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1848
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1896
אל גרקו

אֶל גרקו (El Greco, בספרדית בהשפעה איטלקית: "היווני"; 1 באוקטובר 1541 – 7 באפריל 1614) הוא הכינוי שבו התפרסם הצייר, הפסל והאדריכל היווני (יליד כרתים) דומניקוס תאוטוקופולוס (ביוונית: Δομήνικος Θεοτοκόπουλος) (זה השם שבו חתם על ציוריו). את רוב פועלו האמנותי עשה באיטליה ובספרד.

==ביוגרפיה==

<ref>אל גרקו לא נולד בהרקליון .. הוא נולד בכפר פודלה שם ישנו גם מוזיאון על שמו.. צפונית להרקליון</ref>אל גרקו נולד בכרתים, שהיה באותה עת בשליטת הרפובליקה של ונציה. התלמד בתחילה כצייר איקונות, כחלק מאסכולת כרתים . הוא נחשב לרב-אמן בכרתים, ובגיל 26, כשרצה להרחיב את אופקיו האמנותיים, עבר לוונציה, שם למד אצל טיציאן והיה מיודד עם טינטורטו. בשנת 1570 עבר לרומא, והעשיר את סגנונו ברכיבים של מנייריזם והרנסאנס האיטלקי. ב-1577 היגר לטולדו, שהייתה אז הבירה הכנסייתית של ספרד, ובה חי עד סוף ימיו. שם יצר את יצירותיו הבוגרות והנודעות ביותר. שם גם החל בקריירה מוצלחת כצייר קישוטי מזבח ודיוקנאות.

לאחר מותו נשכחו עבודותיו יחסית. רק בסוף המאה ה-19 גילו אמנים ומבקרים עניין מחודש באופן ההבעה הייחודי שלו. שחרור הצורה, התאורה והצבע ביצירתו של אל גרקו היוו השראה לאמנים כפבלו פיקאסו וג'קסון פולוק במאמציהם לשנות את פני אמנות הציור במאה ה-20. חייו ויצירתו שימשו השראה גם למשורר ריינר מריה רילקה ולסופר ניקוס קאזאנצאקיס.

רבות מיצירותיו מוצגות במוזיאון הפראדו שבמדריד.

<gallery mode="packed">
El Greco (Domenikos Theotokopoulos) - Christ Blessing ('The Saviour of the World') - Google Art Project.jpg|ישו
El Greco 027.jpg| אנדראס השליח
El Greco 035.jpg|לוקאס מצייר
El Greco 034.jpg|יוחנן השליח
El Greco 020.jpg|הסעודה האחרונה
El_Greco_View_of_Toledo.jpg|נופה של טולדו
</gallery>

== ראו גם ==
* איקונוגרפיה
* התמונה פתיחת החותם החמישי
*יוון תחת שלטון הצלבנים

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר יוונים
קטגוריה:קצרמר ספרדים
קטגוריה:ציירים ספרדים
קטגוריה:ציירים יוונים
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים ספרדים
קטגוריה:ציירים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:ילידי 1541
קטגוריה:נפטרים ב-1614
סיביר

סיביר (ברוסית: ) הוא אזור גדול ברוסיה הכולל את כל צפון אסיה. שטחו של חבל סיביר 13.1 מיליון קמ"ר והוא מהווה כ-77% משטחה של רוסיה. חבל סיביר גדול יותר מהמדינה השנייה בשטחה בעולם (קנדה). בסיביר חיים 33 מיליון תושבים, כ-23% מאוכלוסייתה של רוסיה.
== גאוגרפיה ==
גבולות האזור הם הרי אורל במערב, האוקיינוס השקט במזרח, אוקיינוס הקרח הצפוני בצפון, ובדרום – האזורים ההרריים בצפון-מרכז קזחסטן, מונגוליה וסין. רוב האזור, מלבד הקצה הדרום מערבי, שייך לרוסיה. יש להבדיל בין האזור הגאוגרפי סיביר לבין האזור המנהלי הרוסי, אשר אינו "גולש" לקזחסטן ושגבולו המזרחי הוא נהר קולימה.

האקלים בסיביר הוא ממוזג יבשתי, עם הפרשי טמפרטורות חדים בין קיץ לחורף. הטמפרטורה הממוצעת בינואר היא 25 מעלות צלזיוס מתחת לאפס.

באלפיים השנים האחרונות התגוררו בסיביר בעיקר עמים נוודים כגון השיונגנו, סקיתים, צ'וקצ'ים ואויגורים וכו'. סיביר מהווה חלק מרוסיה מאז כיבושה במחצית השנייה של המאה ה-16. בשל היותו אזור מבודד וקשה לחיים היה חבל סיביר מקום להגליית אסירים, הן בתקופת שלטון הצארים והן בתקופת השלטון הקומוניסטי (במסגרת גולאגים). כמו כן התגוררו בה ציידי פרוות שהגיעו מרוסיה.

אף על פי שסיביר מיושבת בדלילות (3 בני אדם לקמ"ר), בדרומה יש ערים גדולות, בהן נובוסיבירסק שבמטרופולין שלה מתגוררים כ-2 מיליון תושבים. ערים נוספות הן קרסנויארסק, ברנאול, אירקוטסק, קמרובו, נובוקוזנצק, אומסק, טומסק וטיומן.

בסיביר ישנם אוצרות טבע רבים: זהב, יהלומים, נפט, ברזל, פחם אבן ומתכות נדירות. לכן בתקופת השלטון הקומוניסטי החל פיתוח תשתיות ויישוב מאסיבי של סיביר.

בסיביר זורמים נהרות גדולים רבים: נהר האוב, נהר הלנה, הנהר אנגרה האמור והיניסיי.

בסיביר נמצא הכפר אוימיאקון מקום היישוב הקר ביותר בעולם מחוץ לאנטארקטיקה. הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה באופן רשמי הייתה C° 71.2− (26 בינואר 1926) ואילו הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה באופן לא רשמי היא C° 81.2− (1916).

==ראו גם==
* יהדות סיביר
* הרכבת הטרנס-סיבירית

== קישורים חיצוניים ==

* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=3973 "געגועים לקומוניזם", על סיביר. מאת: דודו גואטה, אייל נוני] - הספרייה הווירטואלית של מטח
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:רוסיה: גאוגרפיה
קטגוריה:אסיה: גאוגרפיה
קטגוריה:קזחסטן: גאוגרפיה
קטגוריה:מקומות ששימשו כמושבת עונשין
הד

חדר עם ציפוי קירות ותקרה עבה ומחוספס במיוחד למניעת מעבר קול מן החוץ, מניעת כניסת קול פנימה ומניעת הד
הד הוא החזרה או השתקפות של צליל, המגיעה אל המאזינים זמן מה לאחר שמיעת הצליל הישיר. באקוסטיקה ובעיבוד קול נעשה שימוש רב מושג זה.

דוגמאות נפוצות להד הן החזרת גל קול מתחתית באר, או מקירות חדר או אולם, בניין וכדומה. הפרש הזמן בין הצליל הישיר ובין ההד שלו שווה ליחס בין המרחק הנוסף שעל הקול לעבור לבין מהירות הקול (כ-340 מטרים לשנייה, באוויר).

==עוצמת ההד==
כאשר קולות מופקים בחללים סגורים הם נוטים ליצור הדים בעודם מנתרים מהקירות, מהתקרה ומהרצפה. עוצמת גל הקול המוחזר צריכה להיות גבוהה מספיק ובהפרש זמן גדול מספיק על-מנת שיוכל להיות מופרד מהגל הישיר בתפישתו של השומע. כדי שהמאזין יחוש בהד באופן מיטבי, עליו להיות בחלל גדול וריק עם קירות חלקים. על פי חוק סנל, חלל ריק עם קירות חלקים מאפשר לקול לחזור באופן מסודר ולא להתפזר, דהיינו, ולהישאר בעוצמה חזרה. הקירות החלקים משמשים מעין "מראה" לגלי הקול. גודל החלל מאפשר להד להגיע אל השומע ברווח זמן גדול מספיק מגלי הקול של הצליל המקורי. מסיבה זו, בידוד אקוסטי נגד הד כולל הוספת עצמים לחלל המקום, חספוס של הקירות והתקרה והרבה פעמים הנמכה של התקרה.

== מקור השם ==
באנגלית ובשפות רבות אחרות נקרא ההד "אקו", Echo. מקור המילה במיתולוגיה היוונית: הנימפה אכו הייתה פילגשו של זאוס, מלך האלים. אשתו של זאוס, הרה, הענישה את אכו כשגילתה את בגידתו של בעלה: על הנימפה נגזר שלא לבטא לעולם את דבריה שלה, אלא רק לחזור על דבריהם של אחרים.

הד ראשוני הוא החזרה אחת בלבד של הצליל; כאשר הצליל מוחזר מספר פעמים מעצמים שונים, יש המכנים אותו "הדהוד" .

==ראו גם==
* זיכרון הדהודי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אקוסטיקה
קומה גבוהה

קומה גבוהה (כונתה בעבר גם ענקיוּת או ענקות; בלועזית: גיגנטיזם, Gigantism) היא מחלה נדירה המתבטאת בהפרשת יתר של הורמוני גדילה במהלך הילדות לפני סיום גדילת העצמות.

אותה תופעה של הפרשה מוגברת של הורמון גדילה, המתבטאת אצל ילדים כקומה גבוהה, מתבטאת אצל מבוגרים כאקרומגליה.

==תיאור התופעה==
המחלה גורמת להארכת העצמות הארוכות ולמבנה גוף גבוה ביותר. בארצות הברית ובאירופה, מקובל להחשיב אדם לענק, אם גובהו עבר את הרף של 2.13 מטרים.

הסיבה להפרשת יתר של הורמוני גדילה היא לעיתים קרובות גידול בבלוטת יותרת המוח. כמו כן, הגורמים יכולים להיות מצב בריאותי רע, כגון תסמונת מקון אולברייט, נוירופיברומטוזיס, קומפלקס קרני ועוד.

הגדילה האנכית בגובה שמאפיינת ענקיות מלווה גם בגדילת שרירים ואיברים, הגורמת לילד להיראות גדול לגילו. המחלה עלולה לדחות את הבגרות המינית.

תסמיני המחלה: גדילה מואצת בשלב הילדות, לסת בולטת, ירידה פרונטלית, התעבות מבנה הפנים, הזעה מוגברת, עייפות וכאבי ראש.

==הטיפול בתופעה==
במקרים בהם לא ניתן להסיר את הגידול בבלוטת יותרת המוח באמצעות ניתוח, תרופות הן הטיפול המתאים. התרופות היעילות ביותר שייכות לקבוצת הסומטוסטין - אוקטורוטיד או לנראוטיד, למשל. מדכאי דופמין עוזרים גם להפחתת הפרשת הורמון גדילה, אך יעילותם פחותה.

פגביסומנט, היא תרופה המשמשת לדיכוי הורמון הגדילה, משמשת רק במקרים קיצוניים. טיפול בקרינה, לייצוב כמות ההפרשות, משמש גם את הלוקים בענקיות, אך יכולות לעבור 5–10 שנים עד שתוצאות הטיפול המלאות יבואו לידי ביטוי.

==ראו גם==
* אקרומגליה
* גוליית

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:הפרעות בבלוטות אנדוקריניות
קטגוריה:נכות
אלדד הדני

אֶלְדָּד הַדָּנִי היה סוחר ונוסע יהודי במאה ה-9. הציג את עצמו בכל מקום אליו הגיע כבן לעשרת השבטים והרבה לספר סיפורים אודותיהם, דבר אשר גרם להתעוררות רבה בנושא זה. מקום מוצאו אינו ידוע, אך בכתביו כתב כי הוא אזרח "מדינה יהודית עצמאית" במזרח אפריקה. כתביו משלבים הן אלמנטים ריאליסטיים והן דמיוניים.

מוסכם על החוקרים על היותו של אלדד אישיות היסטורית, וכן על כך שהוא כתב בעברית (עם השפעות ערביות רבות) את ספרו על הלכות שחיטה ואת האיגרת הקרויה על שמו.

== השפעת כתביו ==
הוא סיפר שמוצאו מחוילה הקדומה שעליה אומרת התורה "אֶרֶץ הַחֲוִילָה אֲשֶׁר שָׁם הַזָּהָב" מעבר לנהר הסמבטיון, ומעבר להרי כוש, במקום שבו שוכנים השבטים דן, נפתלי, גד ואשר (ומכאן שמו, הדני - משבט דן). מקום תחילת מסעו הייתה מדינה זו, וממנה הוא הגיע לבבל, לקירואן ולספרד. סיפורו על עשרת השבטים האבודים גרם להתעוררות בקרב הקהילה היהודית בכל מקום שעבר. אלדד הביא עמו למסעותיו הלכות שטען כי הגיעו ממדינתו. הלכות אלו, שנכתבו בעברית, עסקו בשחיטה של בעלי חיים (כשרים) והן מוצגות בשמו של יהושע בן נון, או, על פי גרסאות שונות, בשמו של עתניאל בן קנז. סיפורו של אלדד התפשט במהירות, וישנן לא פחות משמונה גרסאות חשובות שונות לסיפורו.

== מקורו ועניינו ==
בקרב החוקרים ישנה מחלוקת באשר לאישיותו וליצירתו. אחדים טוענים כי כתביו היו כתבים פולמוסיים כנגד הקראים. אחרים טוענים כי היה שליח, קראי דווקא, ממזרח בבל. אחרים טענו, לפי מסורות השחיטה שהציג, כי היה מביתא ישראל, או מקהילה יהודית כלשהי בדרום ערב. על פי בדיקה כמותית של ההשפעות הלשונית בלשונו של אלדד בכתביו מניחים שלמה מורג ויצחק גלוסקא כי מוצאו בצפון תימן.<ref></ref>

סיפוריו של הדני עוררו סקרנות רבה. פרופסור דוד צבי מילר סבר כי הממלכה המוזכרת נמצאת בדרום חצי האי ערב או בקרן אפריקה ונסע לחקור בעצמו את המקום. נסיעה זו הייתה חלק מהתמקדותו בחקר הלשונות השמיות המדוברות באזור.

== ראו גם ==

*ממלכת הגדעונים
*דוד הראובני

== לקריאה נוספת ==
* אברהם עפשטיין, אלדד הדני - סיפוריו והלכותיו במהדורות שונות על פי כתבי-יד ודפוסים עתיקים עם מבוא והערות בצירוף מאמר על הפלשים ומנהגיהם, פרסבורג, תרנ"א
** נדפס שוב בספר כתבי ר' אברהם עפשטיין (בעריכת א. מ. הברמן), כרך א, הוצאת מוסד הרב קוק, ירושלים, תש"י.
* יהודה דוד אייזנשטיין, אוצר מסעות, ניו יורק: י.ד. אייזנשטיין, 1926.
* עדיאל קדרי, "על קבלת האחר ומגבלותיה – עיון בתשובת רב צמח גאון בעניין אלדד הדני", בתוך: א' ארליך, ד' לסקר וח' קרייסל (עורכים), על פי הבאר; מחקרים בהגות יהודית ובמחשבת ההלכה מוגשים ליעקב בלידשטיין, הוצאת אוניברסיטת בן-גוריון, באר שבע תשס"ח.
* הלל הלקין, על גדת הסמבטיון: מסע בעקבות צאצאי שבט מנשה, דביר, 2007
* מיכה פרי, מסורת ושינוי: מסירת ידע בקרב יהודי מערב אירופה בימי הביניים, הקיבוץ המאוחד, 2010

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* אלדד הדני: אשר ע״פ סבה בא בבלה בימי רב צמח גאון, 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים
קטגוריה:יחסי ביתא ישראל–יהדות העולם
קטגוריה:נוסעים
קטגוריה:סוחרים
קטגוריה:שבט דן
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-9
החור הכחול


החור הכחול הוא אתר צלילה לנופש בחצי האי סיני, לחופי ים סוף במפרץ אילת הנמצא שישה קילומטרים מצפון לעיירה המצרית דהב, ומהווה את אחד מאתרי הצלילה המפורסמים ביותר בעולם.

== מבנה טופוגרפי ==
האתר הוא חור אנכי, בעומק של כ־130 מטרים, בשונית האלמוגים שמשתרעת לאורך החוף. בין החור לים הפתוח מפריד קיר אנכי שמסתיים בקשת בעומק של 56 מטר מתחת לפני הים שם מתחבר החור לקיר האלמוגים החיצוני.

האתר כולל בתוכו את שפע השוניות והדגים היפים של הים האדום.

== צלילה באתר ==
במשך שנים נחשב החור הכחול אתגר לצוללים המנסים לרדת בו עד עומק 56 מטר ומשם לעבור לים הפתוח. לטענת אלו שהצליחו בכך, זהו מראה מרהיב. צלילה מסוג זה היא מסוכנת ביותר. העומק המרבי המותר בצלילה ספורטיבית הוא 40 מטרים. עם השנים מצאו צוללים רבים את מותם בטביעה, בעת שניסו לעבור מתחת לקשת, רבים מאלה ללא הסמכה מתאימה, חלקם בעלי רישיון צלילה שאינו מתיר צלילה לעומק רב שכזה. בסמוך לאתר מצויות מספר מצבות לזכרם. מספר ההרוגים הרב בתאונות צלילה במקום, היה אחד הגורמים בעקבותיו מיסדו השלטונות המצרים את הצלילה, וכיום אפשר לצלול באזור רק בליווי מדריך צלילה מוסמך.

=== פיתוח ושינויים ===
למרות הנגישות הקשה למקום, החור הכחול מושך אליו תיירים רבים שצוללים או משנרקלים בו. בעקבות התיירים הוקמו על החוף מספר מסעדות ומועדון צלילה. תנועת התיירים, הצוללים והפיתוח על החוף פגעו באלמוגים שאינם מרשימים כמו בעבר. 

=== אתרים בסביבה ===
בסמוך לחור הכחול מצוי אתר צלילה נוסף בשם "הפעמונים" (The Bells). החור הכחול משמש גם כנקודת מוצא להגעה לאתר הצלילה ראס אבו גאלום הנמצא שישה קילומטר צפונה ממנו.

== אתרים בעולם ==

* במדינת בליז שבאמריקה המרכזית קיים אתר צלילה בשם זהה. האתר הזה מזכיר מלמעלה צורת עיגול מושלמת, שלא כמו שבחור הכחול בסיני.
* "לוע הדרקון" בסין, החודר לעומק של למעלה מ-300 מטרים<ref name=":0"></ref>. 
* החור הנקרא גם Taam Ja, ובשפת המאיה – "מים עמוקים", שהתגלה ב-2021, נמצא במפרץ צ'טומאל במקסיקו, ומוערך לשנת 2024, כחור הכחול העמוק ביותר עם לפחות עומק של 420 מטר<ref name=":0" />

<gallery>
קובץ:Blue_Hole.jpg|שמאל|החור הכחול. במרכז התמונה ניתן לראות את החור עצמו ובצד שמאל את הקו של קיר האלמוגים
קובץ:BlueHole Rohscan bearb 150d.jpg|שמאל|החור הכחול במבט מלמעלה
קובץ:Blue_Hole_map.png|שמאל|מפת החור הכחול במבט מלמעלה
קובץ:Blue hole memorial.jpgימין|ממוזער|אתר הזיכרון בקצה החור לזכר הצוללים שנהרגו במקום
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.youtube.com/watch?v=eejQPUyeNiY&eurl=http%3A%2F%2Fcafe%2Ethemarker%2Ecom%2Fframes%2Fmedia%2Ephp%3Fwidth%3D530%26thumb%3D%2Fnodes%252Ft%252F676%252F55%252Ffile%5F0%5Fsmall%2Ejpg%26heig תיעוד תאונת הצלילה של יורי ליפסקי, 24.08.2000], יוטיוב
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי צלילה
קטגוריה:מפרץ אילת
חור כחול
קטגוריה:סיני: גאוגרפיה
דגל בוטסואנה

דגל בוטסואנה (באנגלית: Flag of Botswana) הוא דגלה הלאומי של בוטסואנה. הוא אומץ ב-30 בספטמבר 1966. הדגל הוא בצבע תכלת כשפס שחור אופקי, ששוליו לבנים, חוצה אותו במרכזו. התכלת מסמלת את המים, בעיקר את הגשם, ומגיעה מהמוטו שעל סמל בוטסואנה, בו כתוב "יהי גשם" ("Let there be rain"). הלבן והשחור מסמלים הרמוניה בין-גזעית.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

*
* 

קטגוריה:בוטסואנה: סמלים לאומיים
בוטסואנה
בוטסואנה
סינגולריות כבידתית

סינגולריות כבידתית (באנגלית: Gravitational singularity), הנקראת בקיצור סינגולריות וגם ייחודיות, היא נקודה במרחב בה צפיפות החומר אינסופית. תורת היחסות הכללית מאפשרת את קיומן של נקודות סינגולריות, וצופה בהן עיקום אינסופי של המרחב-זמן.

==סינגולריות במודלים אסטרונומיים==
בקוסמולוגיה, מודל המפץ הגדול של היקום מכיל נקודה סינגולרית בתחילתו של הזמן. בסינגולריות המפץ הגדול, המודל חוזה שצפיפות החומר ועיקום המרחב-זמן יהיו אינסופיים. במודלים קוסמולוגיים מסוימים מסוף המאה ה-19 קיימת נקודה סינגולרית נוספת של היקום, הקרויה הקריסה הגדולה, והיא מציינת את קץ הזמן ביקום, אך היא נזנחה לאחר גילויו של חוק האבל.

משפט מתמטי קובע כי סינגולריות קיימת בהכרח בכל חור שחור, פנימה לאופק האירועים. בחור שחור נייח, שאינו מסתובב, הסינגולריות היא נקודתית, ונקודה זו מכונה גם "הנקודה הסינגולרית". בחור שחור מסתובב, הסינגולריות נוצרת לאורך טבעת, והיא נקראת "טבעת סינגולרית".

==סינגולריות של הקואורדינטות==
בתורת היחסות הכללית ייתכן מצב בו המטריקה מגדירה אלמנט קו שמקבל ערך אינסופי בנקודה מסוימת. נקודה כזאת מכונה סינגולריות של הקואורדינטות. קיומה של סינגולריות זו הוא תנאי הכרחי, אבל לא מספיק, לקיומה של סינגולריות כבידתית באותה נקודה, משום שייתכן מצב בו התמרת קואורדינטות תאפשר לאלמנט הקו לקבל ערך סופי.

כדוגמה ניתן להביא את המשטח, אשר מקיף את החור השחור, וקרוי אופק אירועים. על פני משטח זה מתקיימת סינגולריות של הקואורדינטות כל עוד משתמשים בקואורדינטות שוורצשילד (3 קואורדינטות כדוריות של המרחב וקואורדינטה אחת של הזמן), אולם הסינגולריות נעלמת אם מבצעים התמרה לקואורדינטות אדינגטון-פינקלשטיין (Eddington-Finkelstein coordinates). המסקנה היא שעל פני אופק האירועים אין סינגולריות כבידתית.

==השערת הצנזורה הקוסמית==

הגרסה החלשה של השערת הצנזורה הקוסמית טוענת כי כל נקודה סינגולרית מוסתרת מצופה מרוחק על ידי אופק אירועים, ושמשום כך לא יכולות להתקיים נקודות סינגולריות חשופות ("סינגולריות עירומה"). בשנות ה־90 של המאה ה־20 בוצעו סימולציות מחשב שבהן נוצרה סינגולריות עירומה, אך זה היה תמיד כתוצאה מסידור מיוחד מאוד של חלקיקים במצב ההתחלתי . שינוי במיקומו של חלקיק בודד בתנאי ההתחלה של הסימולציה גרם להיווצרות של אופק אירועים או לאי-היווצרות של סינגולריות כלל.

הגרסה החזקה של השערת הצנזורה הקוסמית מרחיקה לכת וטוענת שקיומה של סינגולריות כלשהי מלבד סינגולריות התחלתית (המפץ הגדול) או סופית (הקריסה הגדולה) לא תיתכן במסגרת של תורת היחסות הכללית בלבד. על־כן, פיזיקאים רבים גורסים שקרוב לנקודות הסינגולריות, תורת היחסות הכללית חדלה מלתת תיאור מדויק של הכבידה. נהוג להניח כי תאוריה של כבידה קוונטית - תאוריה שתאחד את תורת היחסות הכללית עם מכניקת הקוונטים - תספק תיאור טוב יותר בנוגע למה שמתרחש במקומות בהם צופה תורת היחסות הכללית נקודה סינגולרית. נכון ל־2022 אף תאוריה של כבידה קוונטית לא נמצאה מספקת הן מבחינה ניסיונית והן מבחינה תאורטית.

==ראו גם==
*פרדוקס השמדת המידע

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חורים שחורים
קטגוריה:תורת היחסות הכללית
קטגוריה:כבידה