OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
1140

== אירועים ==

*נכתב ספר הכוזרי על ידי רבי יהודה הלוי.
* כתיבת Decretum Gratiani – קובץ חוקים שמוכר על ידי הכנסייה הקתולית.

== נולדו ==
ראבי"ה

== נפטרו ==
ר' יהודה הלוי

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
אות המשמר

תעודה הנלווית לאות המשמר

אות המשמר הוא אות שירות ישראלי המוענק על ידי משרד הביטחון, מכוח החלטות ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים. חלוקת האות החלה בשנת 1963. זהו אות השירות השלישי שהונפק על ידי מדינת ישראל, לאחר אות ההגנה (1958) ואות ההתנדבות (1961).

==זכאות לאות==
אות המשמר מוענק לאזרח ישראלי או תושב קבע בארץ ישראל, אשר, בתקופה הקובעת שבין 1936 ל-1939, השלים שירות בן חצי שנה לפחות באחד מהגופים הבאים:

* משטרת היישובים העבריים
* פלוגות הלילה המיוחדות
* יחידות הנוטרות השונות
* משטרת ארץ ישראל
* הז'נדרמריה הארצישראלית או חיל הספר העבר-ירדני

ובלבד שהשירות וההתנדבות בגופים אלה נעשה על דעתם של מוסדות היישוב היהודי בארץ ישראל.

מקבלי אות המשמר ששירתו במסגרות המזכות בו לפחות שישה חודשים, היו זכאים באופן אוטומטי לקבל את עיטור לוחמי המדינה, שהחל מחולק בשנת 1968.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.mod.gov.il/pages/heritage/sherut.asp אותות שירות באתר משרד הביטחון]

קטגוריה:ישראל: עיטורים
בנות יעקב

בנות יעקב, לפי חלק מהמדרשים ומפרשני המקרא, הן בנות נוספות שהיו ליעקב מעבר לבתו היחידה המוזכרת באופן מפורש במקרא: דינה בת לאה.

==רקע==

סיפור לידת בני יעקב מתואר בהרחבה בפרשת ויצא, ומסופר שם על לידת שנים עשר בנים, אך על לידת בת אחת בלבד. כך נאמר על לאה לאחר שילדה את ששת בניה: . באותו אופן, גם במניין שבעים צאצאי יעקב ברדתם למצרים, מוזכרים שנים עשר הבנים ודינה בלבד בלא בנות נוספות של יעקב. לעומת זאת, בשני מקומות בספר בראשית מוזכרות בנות יעקב בלשון רבים:

.

הסתירה בין המקורות הללו גרמה למחלוקת בין הפרשנים בשאלה האם היו ליעקב בנות נוספות מעבר לדינה. המחלוקת מופיעה כבר במדרש רבה: לפי הדעה הראשונה המובאת שם דינה הייתה בת יחידה, והביטוי "בנותיו" מתייחס לנשי בניו של יעקב. לעומת זאת, רבי יהודה סובר שהיו ליעקב בנות רבות, שהסיבה שלא מסופר על לידתן, היא משום שהן נולדו כולן כתאומות של שנים עשר הבנים, ושהסיבה שהן לא נספרו בירידה למצרים היא משום שהן כולן נישאו לבני יעקב.

שמואל דוד לוצאטו (שד"ל) מביא את דעת רבי אברהם גריגו, שגם כן סובר שהיו ליעקב בנות רבות, והוא מסביר שהסיבה שרק דינה הוזכרה היא בגלל הסיפור שאירע לה, שהיא נחטפה ונאנסה על ידי שכם בן חמור. גם שד"ל עצמו תומך בכיוון זה, משום שלדעתו לא סביר שהייתה ליעקב בת אחת בלבד לעומת שנים עשר בנים. שד"ל כותב שכך הוא גם לגבי נכדותיו של יעקב, שרק שרח בת אשר מוזכרת בירידה למצרים, אף שהיו ליעקב נכדות נוספות (ביניהן יוכבד), וששרח הוזכרה לבדה בגלל חשיבותה.

==גשר בנות יעקב==

הדרך היוצאת מצפון ארץ ישראל לסוריה עוברת על נהר הירדן על גשר הנקרא גשר בנות יעקב, שהאגדה המקומית מספרת כי עליו עברו בנות יעקב בדרכן אל הארץ. הערבים קראו למעבר בשם הערבי, מח'אצ'ת (קרי:מח'אדת) אלחיזן - מעבר הצער, לזכר הצער שבא על יעקב ובנותיו בעברם את הירדן לשמע גורלו של יוסף. בסביבות המושבה משמר הירדן השכנה מראים הערבים את קבריהן של בנות יעקב, בצל עצים קדומים וקדושים. האגדה מספרת שלאחר שבנות יעקב שמעו כי אחיהן יוסף נטרף על ידי חיה רעה, הן שוטטו בהרים ובעמקים וחיפשו את עקבותיו של אחיהן. הן בכו בכי מר והתייפחו רבות ועיניהן זלגו דמעות, והדמעות הפכו לאבני הבזלת השחורות המפוזרות בגליל.

==ראו גם==

* עץ משפחה של דמויות מקראיות - מתרח ועד שלמה

== קישורים חיצוניים ==
* אלכסנדר קליין, [https://alex-klein.co.il/%D7%95%D7%99%D7%A9%D7%91-%D7%91%D7%A0%D7%95%D7%AA-%D7%99%D7%A2%D7%A7%D7%91/ בנות יעקב], אוניברסיטת בר-אילן, הפקולטה למדעי היהדות, דף שבועי, פרשת וישב, תשס"ח.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בני יעקב
קטגוריה:נשים בתורה
קטגוריה:אישים שעל שמם גשרים בישראל
קרב נאולוכוס

קרב נאולוכוס היה קרב ימי שניטש ב-3 בספטמבר 36 לפנה"ס בין ציי אוקטביאנוס וסקסטוס פומפיוס ליד נאולוכוס שבחוף הצפון־מזרחי של סיציליה.

== רקע ==
לאחר הניצחון על פומפיוס שהושג בקרב מילאי על ידי מרקוס ויפסניוס אגריפה המחנה הקיסרי ניצל את המומנטום שנוצר והמשיך במלחמה כנגד פומפיוס.

אוקטביאנוס פלש לסיציליה בראש כוח של 21 לגיונות, 20 אלף פרשים וחמשת אלפים חיל רגלים קל. פומפיוס ביצר את הקניונים מסביב למילאי (כיום מילאצו) אולם הוא נטש אותם כתוצאה מפחד שהצי בפיקודו של אגריפה יתקוף את מילאי וכך אוקטביאנוס כבש את האזור בקלות.

== הקרב ==
פומפיוס שהבין את נחיתותו בקרב יבשתי סיכם עם אוקטביאנוס על מועד שבו קרב ימי יערך, דבר זה נעשה מתוך מחשבה שהצי הימי המנוסה של פומפיוס יוכל להביס את זה של אוקטביאנוס שלמרות הניצחון במילאי היה עדיין בלתי מנוסה באופן יחסי. גודל הציים של שני הצדדים היה של 300 ספינות כל אחד, כל ספינה הייתה מצוידת בבליסטראות וקטפולטות. נעשה גם שימוש על ידי אגריפה במתקן "עורב" משופר שנועד להשתלט ספינות.

הקרב התחיל על ידי ירי מהבליסטראות והקטפולטות, לאחר מכן הספינות החלו לנגח אחת את השנייה תוך שהן עושות ניסיון לעלות את ספינת האויב ולנסות להשתלט עליה תוך עשיית שימוש במתקן ה"עורב", מכיוון שציו של פומפיוס לא נתקל במתקן כזה קודם לכן לא היה להם אמצעי יעיל להורסו.

בסופו של דבר אגריפה הצליח לשבור את ההתנגדות של פומפיוס והביס את הצי, מתוך 300 הספינות של פומפיוס רק 17 הצליחו לברוח והיתר נלכדו או הוטבעו.

התבוסה בקרב סימנה את סוף שלטונו של פומפיוס בסיציליה, הלגיונות שלו ערקו למחנהו של הטריומווירט השני, פומפיוס עצמו נמלט למזרח שם הוא מצא את מותו בשנת 35 לפנה"ס. אוקטביאנוס השתמש בניצחון הזה כדי לבסס את מעמדו ברומא ובאיטליה שכן הניצחון על פומפיוס שהיה אחראי למצב המזון הקשה באיטליה קנה את לבם של המוני העם. עם הפופולריות החדשה שלו הוא הדיח את שותפו לטריומווירט מרקוס אמיליוס לפידוס והשתלט על כוחותיו ושטחיו.

נאולוכוס
נאולוכוס
איזובוטאן

איזובוטאן (Isobutane) או מתילפרופאן או בשמו המדעי 2-מתילפרופאן, הוא אלקאן מסועף עם 4 אטומי פחמן. האיזובוטאן הוא איזומר של בוטאן. בזמן האחרון גדל השימוש בחומר עקב דאגות מהדלדלות שכבת האוזון על ידי גזי פריאונים, והחומר משמש במקום הפריאונים בשביל מערכות קירור, תרסיסים, ועוד. איזובוטאן משמש בתעשייה הפטרוכימית, בין היתר בסינתזה של איזואוקטאן.

<center>
<gallery caption="המבנים של שני האיזומרים של בוטאן">
Image:Butane simple.svg|n-Butane
קובץ:I-Butane-2D-Skeletal.svg|i-Butane
</gallery> </center>
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלקאנים
ממלכת ג'ימה

ג'ימה הייתה אחת מהממלכות ההיסטוריות באזור גיב שבדרום מערב אתיופיה אשר נוסדה במשך המאה ה-19. הממלכה גבלה במערבה בממלכת לימו-אנאראה, במזרחה בממלכת ג'אנג'ארו, בדרומה בנהר הגוג'אב שהפריד אותה מממלכת קאפה. ג'ימה נחשבה לממלכה החזקה ביותר מממלכות אזור גיב. 

== היסטוריה ==
{|style="margin-right:1em; border:2px solid #000000; clear:left; background-color:#f2f2f2; padding:2px; float:left; font-size:85%;" 
|style="text-align: center;" | <font size="+1" color=black>מלכי ג'ימה
|-
| style="padding: 0 5px; background: #ccf; text-align: center;" |שושלת ג'ימה
|-
|style="text-align: center;" | אבבה פארו
|-
|style="text-align: center;" | אבבה מאגאל
|-
|style="text-align: center;" | אבבה ראגו
|-
|style="text-align: center;" | אבבה ג'יפאר הראשון
|-
|style="text-align: center;" | אבבה ראבו
|-
|style="text-align: center;" | אבבה בוקה
|-
|style="text-align: center;" | אבבה גומול
|-
|style="text-align: center;" | אבבה ג'יפאר השני
|-
|style="text-align: center;" | אבבה ג'ופיר
|}
מקורה של ממלכת ג'ימה לוטה בערפל, אף על פי שלפני הגירת האורומו הגדולה שהגיע לשטח זה הממלכה הייתה חלק מממלכת קאפה. לפי האגדה, מספר שבטים של האורומו (שעל פי מקורות שונים מונים בין חמישה לעשרה) הובלו לאזור על ידי מלכה הנקראת מאקהור, שנשאה ברחמה את בוקו (מזוהה עם אבבה בוקו, או האידמאן). 

לבסוף שבטי האורומו לא היו מרוצים משלטונה של מלכתם והצליחו להוריד אותה משלטונה. שבטים אלו הקימו מעיין קונפדרציה שבתחילתה שלטו בני הבאדי משבט סאק (שהחליפו את שם הממלכה לג'ימה באדי), אך לקראת סוף המאה ה-19, קבוצה נוספת הדיגגו של מאנה, הצליחה לצבור כוח, וכבשה את שבט לאלו שחיי בסביבות ג'יראן, ובכך הרוויחה גישה לעיירת הסחר הירמאטה (שנקראה יותר מאוחר ג'ימה). רק במשך מלכותו של אבבה ג'יפאר הראשון הממלכה התאחדה, וג'ימה נקרא לעיתים בשם ג'ימה אבבה ג'יפאר. אותו מלך היה גם זה שאימץ את האסלאם בתור דת הממלכה.

תחת המלך אבבה גומול, ממלכת גארו נכבשה וסופחה לתוך ג'ימה. המלך גומול יישב תושבים רבים מממלכתו בגארו, והביא אנשים חשובים מגארו לחיות בג'יראן, ולמעשה איחד בין שתי ממלכות אלו.

לאחר מותו של אבבה גומול בנו אבבה ג'יפאר השני עלה לשלטון כשברקע התפשטותה של ממלכת שאווה שהגיע כבר לאזור גיב. ג'יפאר השני הקשיב לעצת אמו גומיטי והציע למלך שוואה סאהל מאריאם (ידוע יותר בשם מנליק השני) שג'ימה תעלה מיסים לשאווה בתמורה לשימור עצמאותה. ג'ימה הפכה למדינת חסות של שאווה ועזרה לה לכבוש את הממלכות השכנות את קאלו בשנת 1889 וואלאמו ב-1894 וממלכת קאפה ב-1897. כמות המס שהעלתה ג'ימה ב-1928 הגיעה ל 87,000 מטבעות כסף בנוסף למס הצבא שהגיע ל 15,000 מטבעות.

בשנת 1932 עם מותו של מלך ג'ימה אבבה ג'יפאר השני, ניצל קיסר אתיופיה היילה סלאסי את ההזדמנות וסיפח את הממלכה לאתיופיה. בעקבות רפורמת המחוזות של היילה סלאסי בשנת 1942 ג'ימה נכללה בתוך מחוז קאפה.

== הערות שוליים ==
<div style="direction:ltr;">

</div>

ג'ימה
ג'ימה
ד'תתקצ"ד

==אירועים==
* רבי אברהם בן עזריאל, מחכמי בוהמיה, חיבר את ספרו "ערוגת הבושם", הכולל פירוש לפיוטים.

==נולדו==
==נפטרו==
==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקצ"ב

==אירועים==
* הרמב"ן כתב את אגרתו לחכמי צרפת ("טרם אענה אני שוגג"), במטרה להרגיע את הרוחות בפולמוס הרמב"ם.

==נולדו==

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתק"ץ

==אירועים==
* עלילת דם בנוריץ' שבאנגליה: היהודים מואשמים שרצחו ילד בן חמש ומלו אותו, ובעקבות כך הוצאו להורג בתלייה 13 נכבדי קהילת נוריץ'.
* תמוז – פרעות ביהודי וינר נוישטאדט שבאוסטריה.

==נולדו==
==נפטרו==
==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ננסי סינטרה

ננסי סינטרה (באנגלית: Nancy Sinatra; נולדה ב-8 ביוני 1940, בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי) היא זמרת פופ-רוק ושחקנית אמריקאית; הבכורה מבין שלושת ילדיו של פרנק סינטרה.

== ביוגרפיה ==
ננסי סינטרה היא בתו של פרנק סינטרה מאשתו הראשונה, ננסי ברבאטו.

ב-1959 החלה לימודי מוזיקה, שירה ופיתוח הקול באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, אך נשרה אחרי שנה. את קריירת השירה שלה החלה ב-1960, בתוכנית הטלוויזיה של אביה בספיישל אלביס פרסלי, אשר שיתף איתו פעולה מוזיקלית לתקופה קצרה. ב-1961 הצטרפה לחברת התקליטים של אביה, "רפרייז". הסינגלים הראשונים שהוציאה היו "Like I Do", "Tonight You Belong To Me", "Think Of Me" הצליחו יותר באירופה ויפן אך לא בארצות הברית. נישואיה לשחקן/זמר טומי סנדז קטעו את הקריירה שלה עד 1965. אז, התחברה עם הזמר והמפיק לי הייזלווד, שאף כתב את רוב להיטיה עד 1968.

ב-1965 שיחקה בקומדיה "נישואין על שרטון", לצדם של פרנק סינטרה, דבר קר ודין מרטין.

אחד מהסינגלים הראשונים שנולדו מהזיווג היה הלהיט הענק "These Boots Are Made for Walkin'" שיצא בשנת 1966. הלהיט, שסימן את תחילת כוכבותה של סינטרה, הגיע למקום הראשון בארצות הברית ונמכר בכמיליון עותקים. הוא פתח שורה של להיטים כמו "Lightning’s Girl", "Love Eyes" ו-"Sugar Town", שהגיע למקום חמישי בארצות הברית.

בשנת 1967 הקליטה עם אביה, פרנק סינטרה, את הדואט "Somethin' Stupid" שהגיע למקום הראשון במצעדים בארצות הברית ובבריטניה. בשנים שלאחר מכן דעכה הקריירה המוזיקלית שלה.

סינטרה חזרה לתודעה ב-2004 הודות לחבר והמעריץ, הזמר מוריסי. מוריסי הזמין אותה להשתתף עמו בפסטיבל Meltdown היוקרתי בלונדון. בנוסף, כתב לה את השיר "Let Me Kiss You". הגרסה בביצועה לשיר "Bang Bang" הופיעה בפסקול הסרט "להרוג את ביל" ב-2003.

מלבד קריירת השירה, שיחקה סינטרה בסרטי קולנוע ובתוכניות טלוויזיה, בעיקר במהלך שנות השבעים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:פרנק סינטרה
קטגוריה:זמרי-יוצרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1940
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
ד'תתקפ"ה

==אירועים==

==נולדו==
* נולד רבי שם טוב בן יוסף אבן פלקירא, וכן (לפי הדעה הרווחת) הרב טודרוס בן יוסף אבולעפיה - רב, פרשן התלמוד הבבלי ומקובל, "ראש גלות ספרד" ומנהיג יהדות קסטיליה במאה ה-13.

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקפ"ג

==אירועים==
*תמוז - בשפיירא מתכנסת הוועידה השלישית של רבני גרמניה המתקנת את תקנות שו"ם

==נולדו==

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקפ"א

==אירועים==
*כ"ה בסיוון - עלילת דם בארפורט, כחלק ממסע הצלב החמישי, כעשרים יהודים נשרפו על קידוש השם.

==נולדו==

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקע"ז

==אירועים==

==נולדו==

==נפטרו==
* ט' באדר - רבי יהודה החסיד, מראשי חסידי אשכנז (ויש אומרים שנפטר בד'תתקע"ה)

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקע"ו

==אירועים==
* בשנה זו על פי קבלה שמביא הרמב"ם (באיגרת תימן) הייתה אמורה לחזור הנבואה לישראל.

==נולדו==

==נפטרו==
* רבי אורי בנו של רבי יואל הלוי מבונא ואחיו של הראבי"ה נשרף על קידוש השם.

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקע"ה

==אירועים==
* על פי חישוב הקץ שכתב הרמב"ם באיגרת תימן, בשנה זו עתידה הייתה לחזור הנבואה.

==נולדו==

==נפטרו==
*י"ג באדר - רבי יהודה החסיד, מראשי חסידי אשכנז (ויש אומרים שנפטר בד'תתקע"ז)

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===


==הערות שוליים==
ד'תתק"ע

==אירועים==

==נולדו==
* רבי יחיאל בן אורי, פוסק הלכה ומקובל מחסידי אשכנז. אביו של הרא"ש. (נפטר בכ"א בתשרי ה'כ"ד)

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקס"ה

==אירועים==

==נולדו==

==נפטרו==
* כ' בטבת - רבי משה בן מימון (הרמב"ם), "הנשר הגדול", שנחשב לגדול הפוסקים וההוגים היהודיים.

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקנ"ט

==אירועים==

==נולדו==

==נפטרו==
* כ"ו בכסלו (27 בנובמבר 1198) - על פי חלק מן המקורות, יום פטירת הראב"ד

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
== הערות שוליים ==
תקופת המעבר ביוון

דמות השחורה המציגה קטע ממלחמת טרויה; נמצאה בוולקי ומתוארכת לסביבות שנת 510 לפנה"ס]]
תקופת המעבר ביוון או תקופת החושך היא תקופה בת כ-400 שנה בתולדות יוון העתיקה, שראשיתה במשבר תקופת הברונזה המאוחרת במאה ה-12 לפנה"ס וסופה במאה ה-8 לפנה"ס. תקופת המעבר התאפיינה בשפל של היצירה התרבותית והאמנותית ביוון, באורח חיים פרימיטיבי, בחוסר סימנים המעידים על ידיעת קרוא וכתוב, ובחוסר עדויות לאדריכלות בת התקופה ומפעלי בנייה ציבוריים.

המציאות החברתית בתקופה זאת, כפי שמשתקפת מיצירותיו של הומרוס, היא של חברה פטריארכלית, ללא מרכזים עירוניים, המפוזרת בכפרים ובנחלות משפחתיות, ומחולקת ליחידות בסיסיות של משפחות, בתי אב ושבטים. 

שם התקופה נובע מכך שהיא נחשבת כתקופת מעבר בין התקופה המיקנית של יוון העתיקה (המאה ה-17 עד המאה ה-12 לפנה"ס), לבין תקופת יוון הארכאית (המאה ה-8 עד ה-5 לפנה"ס) שבה התעצב העולם היווני כפי שמוכר בעולם המודרני, ובה ניטעו יסודות התרבות היוונית. המקורות בשפה האנגלית נוטים להשתמש בביטוי "ימי החשיכה של יוון" (Greek Dark Ages) או "ימי הביניים של יוון" כהשוואה להיסטוריה המאוחרת יותר של אירופה, וכהקבלה לימי הביניים.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה
המעבר ביוון
קטגוריה:היסטוריה לפי תקופה
קטגוריה:יוון המיקנית
אגם אייסי

אגם אֶיָיסי (Eyasi) הוא אגם מלוח בצפון טנזניה. האגם הוא חלק מהבקע הסורי-אפריקני והוא שוכן דרומית למכתש נגורונגורו ולפארק הלאומי סרנגטי, ומערבית לארושה. לאגם, ששטחו כ-1,050 קמ"ר, צורה מלבנית - אורכו 72 ק"מ ורוחבו 16 ק"מ. גובהו 1,030 מטר מעל פני הים.

מקור המים העיקרי של האגם הוא נהר סיבּיטי, הנשפך אליו בדרום מערב, אך מפלס המים בו תלוי מאוד בכמות הגשמים שיורדים באזור, והוא משתנה תדיר. גם בעונות גשומות במיוחד, המים באגם רדודים.

האגם מהווה בית גידול לשקנאים, פלמינגואים וחסידות. בסמוך לאגם חיים בני ההדזה, שבט קטן של ציידים-לקטים.

==קישורים חיצוניים==

* 

אייסי
אייסי
קטגוריה:ימות ואגמים מלוחים
אייסי
ריקארדו זנלה

ריקארדו זנלה (איטלקית Riccardo Zanella; 1875 - 30 במרץ 1959) היה נשיא מדינת פיומה החופשית שהתקיימה בעיר רייקה, כיום בקרואטיה, מ-1920 ועד שאיטליה השתלטה עליה ב-3 במרץ 1922.

הוא נבחר לפרלמנט ההונגרי ב-1905 והחל לקדם את רעיון עצמאותה של העיר. ב-12 בנובמבר 1920, נחתם הסכם רפאלו (1920) שייעד את רייקה להיות מדינה חופשית כפי שהציע נשיא ארצות הברית וודרו וילסון. בבחירות שנערכו ב-1921 נבחר זנלה לנשיא המדינה והחל לכהן בתפקידו ב-5 באוקטובר 1921. הוא נשא בתפקיד משך חמישה חודשים בלבד, ולאחר שהודח יצא לגלות. שנתיים לאחר מכן סופחה העיר לאיטליה באופן רשמי. 

לקראת סופה של מלחמת העולם השנייה דרש זנלה להקים את מדינת פיומה החופשית שוב אך הוא לא זכה לתמיכה, ולאחר שהעיר שוחררה על ידי הצבא היוגוסלבי ב-3 במאי 1945 היא סופחה ליוגוסלביה.

==ראו גם==
*רייקה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פוליטיקאים איטלקים
קטגוריה:רייקה

קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1875
קטגוריה:נפטרים ב-1959
הסכם רומא (1924)

הסכם רומא היה הסכם שנחתם ברומא ביום 27 בינואר 1924 בין איטליה לבין ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. ההסכם ביטל את החלטת הסכם רפאלו מ-1920 שמכוחו הוקמה בעיר פיומה (כיום רייקה בקרואטיה), ישות לאומית עצמאית בשם "מדינת פיומה החופשית". ההסכם קבע כי העיר תחולק כך שרובה יימסר לשליטת איטליה, בעוד שרובע סושאק (Sušak) שבמזרחה ימסר לשליטת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. עם זאת ההסכם קבע כי רשויות הנמל של שתי הערים יישארו מאוחדות. 

==ראו גם==
*רייקה

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.worldlii.org/int/other/LNTSer/1924/56.html טקסט ההסכם] 

קטגוריה:ממלכת יוגוסלביה: אמנות והסכמים
קטגוריה:ממלכת איטליה: אמנות והסכמים
קטגוריה:קרואטיה: יחסי חוץ
קטגוריה:בעקבות מלחמת העולם הראשונה: אמנות והסכמים
קטגוריה:איטליה במאה ה-20
ממלכת ג'אנג'ארו

ג'אנג'ארו (ידועה גם בשם יאמה) הייתה ממלכה קטנטנה בדרום אתיופיה. הייתה ממוקמת בין נהר האומו ובין נהר הגילגאל גיב, ממערבה גבלה בממלכת ג'ימה ובדרומה בממלכת גארו. שלושה הרים גבוהים ממוקמים בממלכה זו הר בור אמה, הר אזולו והר טובה, ובכך אפשר לזהות את מיקומה של הממלכה הקדומה.
{|style="margin-right:1em; border:2px solid #000000; clear:left; background-color:#f2f2f2; padding:2px; float:left; font-size:85%;" 
|style="text-align: center;" | 
|-
| style="padding: 0 5px; background: #ccf; text-align: center;" |שושלת האלמאם גאמה
|-
|style="text-align: center;" | אבבה באגיבו
|-
|style="text-align: center;" | אבבה צ'אבסה
|-
| style="padding: 0 5px; background: #ccf; text-align: center;" |שושלת קוינייאב
|-
|style="text-align: center;" | ווארקאנב
|-
|style="text-align: center;" | באזאב
|-
|style="text-align: center;" | זיטה
|-
|style="text-align: center;" | טאראטה
|-
|style="text-align: center;" | קוינס
|-
|style="text-align: center;" | דוקה
|-
|style="text-align: center;" | באנגארסה
|}
אף על פי שהייתה אחת מהממלכות של הסידמאים, עד כיבושה על ידי אתיופיה ב-1894 לא הייתה ידועה והייתה מבודדת משכנייה. האירופאים הראשונים הגיעו לממלכה זו רק בשנת 1614 רק אחרי 1850 האזור היה ידוע יותר לזרים מחוץ לממלכה. כמה מהאנשים אשר ביקרו את הממלכה מתארים את תושבייה במילים "המהגים שלהם כלכך ברברים ומוזרים ביותר". 

== היסטוריה ==
ג'אנג'ארו מוזכרת לראשונה בשיר ניצחון של הקיסר יסחק הראשון. המלכים הראשונים של ג'אנג'ארו היו שייכים לשושלת האלמאם גאמה, שגורשו על ידי שבט מווה, שעל פי המסורת הגיעו מהצפון.

ב-1844 לוחמים של ממלכת ג'ימה הביסו את צבא ג'אנג'ארו, והמלך של ג'אנג'ארו נלקח כאסיר. הוא זכה לחופש רק ב-1847 והמשיך את מאבקו כנגד שכינו.

ממלכת ג'ימה כבשה חלק מג'אנג'ארו ב-1880. ויתר המלכות סופחה לממלכת שאווה על ידי סאהל מאריאם בשנת 1894 ומלכה האחרון בתור ממלכה עצמאית, אבבה באגיבו, ברח לגאראגה, אבל לבסוף נכנע לקיסר מנליק השני. בנו אבבה צ'אבסה התנצר, ואימץ את השם גאברה מאדהאן, ושירת את אתיופי שהחזיק באחוזה פיאודלית.

בעקבות הארגון המנהלי החדש שיזם הקיסר היילה סלאסי בשנת 1942 הממלכה נעשתה חלק ממחוז קאפה. האימוץ של החוקה החדשה בשנת 1995 ג'אנג'ארו נעשתה חלק ממחוז מדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום, כיום שטח הממלכה חופך את שטחו של הפלך המיוחד יאם.

== הערות שוליים ==
<div style="direction:ltr;">

</div>

ג'אנג'ארו
ג'אנג'ארו
ממלכת וולאיטה

וולאיטה הייתה ממלכה בדרום אתיופיה. הממלכה הזו סיימה את תפקידה כאשר נכבשה על ידי הקיסר האתיופי מנליק השני, המלך האחרון של וולאיטה טונה הובס, ואז וולאיטה נכבשה בשנת 1896. הממלכה אז נכללה בתוך האימפריה האתיופית. אף על פי כן, היא הייתה בעלת שלטון עצמי ונשלטה על ידי מושלים שמונו על ידי קיסר אתיופיה עד עליית החונטה הצבאית דרג ב-1974.

בעקבות הארגון המנהלי החדש שיזם הדרג הממלכה נעשתה חלק ממחוז סידאמו. בעקבות האימוץ של החוקה החדשה בשנת 1995, וולאיטה הוכנסה למדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום, וכיום שטח וולאיטה חופף לשטחה של נפת וולאיטה.

==קישורים חיצוניים==

וולאיטה
וולאיטה
ליפוט באומהורן

בית הכנסת ב[[סגד]]
כיפת בית הכנסת הגדול ב[[סגד, מראה מבפנים]]
בניין לויד ב[[טימישוארה, כיום הרקטורט של האוניברסיטה הפוליטכנית]]
ליפוט (לאופולד) באומהורן (הונגרית Lipót Baumhorn; 
28 בדצמבר 1860 - 8 ביולי 1932) היה אדריכל יהודי הונגרי. הוא נודע בשל עשרים ושניים בתי כנסת ועשרים מבנים קהילתיים או מבני דת יהודיים אחרים שתכנן ברחבי האימפריה האוסטרו-הונגרית לפני מלחמת העולם הראשונה, ולאחריה בהונגריה. בנוסף תכנן באומהורן מבנים חילוניים שונים כמו בתי דירות, בתי ספר, בנקים ווילות.

== קורות חיים ==
ליפוט באומהורן נולד למשפחה יהודית בעיירה קישבר במחוז קומארום-אסטרגום, בצפון מערבה של הונגריה. לאחר סיום לימודי התיכון הריאלי בעיר גיור, נסע לווינה שם למד בבית הספר הפוליטכני (Technische Hochschule). בהמשך השתקע בבודפשט בה עבד משך 12 שנים (1883-1894) במשרד האדריכלים של אדן לכנר וגיולה פארטוש. בשנים 1893 ו-1899 השתלם באיטליה, ולאחר מכן, בשנת 1904, במרכז אירופה. באומהורן נפטר בעיירת הולדתו, קישבר, בגיל 72, ונקבר בבית העלמין היהודי המרכזי בבודפשט. על מצבתו נחקקה רשימת בתי הכנסת שבנה ותמונת הגדול מכולם - בית הכנסת של סגד.

ליפוט באומהורן היה נשוי לבלנקה לבית זינגר, בתו של זיגמונד שילר, שהיה עורך העיתון "פסטר לויד".

==בתי הכנסת==
את בית הכנסת הראשון תכנן בשנת 1888 באסטרגום, מבנה שקנה לו פרסום והמשמש כיום כמכון טכני. בין בתי הכנסת שתכנן נימנים בית הכנסת ברובע פבריק בעיר טימישוארה, בית הכנסת המודרני בברשוב (1898-1901); בית הכנסת ברייקה שבקרואטיה; בתי הכנסת בסולנוק (1898-1899), בד'נד'ש (1931, כיום בית מסחר לרהיטים), באויפשט, בית הכנסת ברחוב הגדוש ד'יולה ברובע ה-13 בבודפשט - כולם בהונגריה, וכן בתי הכנסת בנובי סאד (1906, כיום אולם קונצרטים), במורסקה סובוטה שבאזור סלובניה המודרנית ובזרניאנין בסרביה. 
שנים עשר מבית הכנסת שהקים באומהורן ניצבים על תילם עד היום, ובהם בית הכנסת של סגד (1903) שבהונגריה, שבו 1,040 מקומות, הנחשב לפסגת יצירתו, אך לא כולם משמשים לייעודם המקורי.

==עבודות אחרות==
*בניין "בגה" של מנהל המים בטימישוארה.
*בית הספר התיכון לבנות בטימישוארה 1901–1902.
*הבנק צ'ונגראד בסגד 1902–1903.
*בניין בנק בנובי סאד 1904.
*בית הספר ברחוב צ'אטה בבודפשט 1909–1911.
*בניין לויד, כיום הנהלת המכון הפוליטכני, בטימישוארה, 1912.

==קישורים חיצוניים==

* [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0104.html הלקסיקון היהודי ההונגרי], בעריכת פטר אויווארי, 1929, בודפשט.
* [http://www.isjm.org/jhr/IInos3-4/museums.htm אודות יצירתו של באומהורן].
* רות אלן גרובר, [http://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=9C01E0DE1F39F934A35757C0A96F958260 האדריכל שחיפש את אלוהים בפרטים], ארכיון הניו יורק טיימס, פורסם במקור ב-7 באפריל 1999.
* [http://www.centropa.org/?nID=60&tID=26 סיור בעקבות ליפוט באומהורן עם תמונת האדריכל].

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדריכלים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1860
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1932
יעקב מטריקין

יעקב מטריקין (15 בספטמבר 1902 – 1 באוגוסט 1981) היה אדריכל ישראלי.

== רקע ==
נולד במרינהאוזן (רוסיה), עבר עם משפחתו לטרטו (אסטוניה) ומשם עברו לריגה (לטביה). בגלל היותו יהודי (ולמרות היותו תלמיד מצטיין) לא התקבל ללימודי אדריכלות בריגה, והוא למד באוניברסיטת אולדנברג שבגרמניה. לאחר סיום הלימודים עבד במשך שנה אצל נגר כדי ללמוד כל מה שניתן ללמוד על עץ. ואומנם, עם עלייתו ארצה נחשב לאחד המומחים בתחום זה.

בעת עלייתו ארצה דיבר רוסית, לטבית, גרמנית ועברית. אנגלית למד בארץ. הוא עלה ארצה בשנת 1924 והתיישב בירושלים, שם פגש את ציונה פלדבליט לבית בן אברהם, ממייסדי קריית ענבים, אחות "הדסה" לה נישא בשנת 1932.

== פועלו ==
כיהן בין השנים 1928 ועד 1951 בתפקיד ראש המחלקה הטכנית של מחלקת ההתיישבות בסוכנות היהודית. כל ההתיישבות הכפרית שעלתה על הקרקע בשנים אלו הייתה בפיקוחו ובהדרכתו. בנוסף לתכנון הכללי ולצוות המחלקה הטכנית, תכנן גם בעצמו. לאחר עזיבתו את הסוכנות פתח משרד אדריכלים בירושלים. קודם למלחמת העצמאות התמחה מטריקין גם בעיצוב ריהוט ובין השאר תכנן ויצר בשיתוף נגר ירושלמי סדרת רהיטים עבור ארמון המלך עבדאללה בירדן.
בתכנונו הקפיד ליצור הרמוניה בין הבניין והסביבה הטבעית. הוא כתב במאמר בהקשר לתכנון שלושת המצפים בנגב: "...נוסף לאקלים המשפיע המעמיד בעיות בפני מתכנן המגורים, יש לדאוג גם להתאמת חומרי בנין ואופן ניצולם לתפקידם. תנאי האקלים מכוונים אותנו לבחירת הכוונה נכונה של הבניינים. החומרים שבהם נבחר חייבים לשמש מחיצה יעילה בין החוץ והפנים, הגנה מתמורות אטמוספיריות בקיץ ובחורף, ולסייע ביצירת אקלים פנים הנוח לחיי אדם".
ספרייתו הפרטית כללה ספרי אדריכלות, ספרי אמנות, ספרי ארכאולוגיה, ספרים העוסקים בצמחייה ובאקלים, ספרים העוסקים בציונות וארץ ישראל. מדף מיוחד הוקצה למדע בדיוני.

יעקב מטריקין נפטר ב-1 באוגוסט 1981, ונקבר בבית הקברות בקריית ענבים.

==פרויקטים בולטים== 
[[מצודת חוקוק]]
מצבת קבורתו
*שלושת המצפים בנגב: בית אשל, גבולות ורביבים
*המצפים בגליל: חוקוק ומצודת ביריה (בתכנון מבנים אלו השתמש בחומרים הטבעיים הנמצאים במקום: לבני בוץ בנגב ואבן בזלת בגליל). 
*חדרי אוכל במזרע, תל קציר, אפיקים (נהרס), נירים, משמרות
*בתי מרגוע באיילת השחר, בקריית ענבים (ללא המלון הגבוה העומד שם היום) ובמעלה החמישה (ללא הרחבת חדר האוכל)
*אכסניית הנוער בקריית ענבים (על שם האזרחי, נהרס)
*בית עולים, צפון תל אביב (נהרס)
*מחלבות תנובה בחיפה, תל אביב, ירושלים ורחובות.
* חדר האוכל בעין גדי (עבר הרחבה)
*בית הספר החקלאי בעין כרם (ירושלים)
*בית ספר מקיף "עמל" ברמלה
*קריית מוריה בירושלים
*המרכז המסחרי בקריית היובל בירושלים
*הכפר השוודי (ירושלים)
*בנין המקווה בנחלים.
*חבר בוועדת התכנון של הר הרצל 
*

==קישורים חיצוניים==

* 
* עזרא פימנטל, [https://files.ybz.org.il/periodicals/Cathedra/103/Article_103.8.pdf?_gl=1*nzjgnl*_gcl_au*MjE0NDM1MDA4OS4xNzIyOTQ5ODY2 יעקב מטריקין ותכנון היישובים הכפריים הראשונים בנגב] באתר יד יצחק בן-צבי
*מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2020/04/14/%D7%A1%D7%99%D7%91%D7%95%D7%91-%D7%91%D7%97%D7%93%D7%A8-%D7%94%D7%90%D7%95%D7%9B%D7%9C-%D7%91%D7%A7%D7%99%D7%91%D7%95%D7%A5-%D7%9E%D7%A9%D7%9E%D7%A8%D7%95%D7%AA/ סיבוב בחדר האוכל בקיבוץ משמרות], באתר 'חלון אחורי', 14 באפריל 2020

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:נגרים יהודים
קטגוריה:אישים הקבורים בקריית ענבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
סופרבאד - חרמן על הזמן

סופרבאד - חרמן על הזמן (באנגלית: Superbad) הוא סרט התבגרות קומי אמריקאי משנת 2007. הסרט בוים על ידי גרג מוטולה על פי תסריט מאת סת' רוגן ואוון גולדברג, בהפקתו של ג'אד אפאטאו. בסרט מככבים ג'ונה היל ומייקל סרה כסת' ואוון, שני מתבגרים ששמים לעצמם למטרה לאבד את הבתולים לפני סיום הלימודים בתיכון.

רוגן וגולדברג התחילו לפתח את התסריט כשהיו בני 13, המתבסס באופן רופף על חייהם בתיכון בוונקובר בשנות התשעים; ולדמויות הראשיות יש את אותן שמות כמו שני הכותבים. רוגן היה המועמד הראשוני לשחק את דמותו סת', אך בגלל הגיל והגודל הגופני שהשתנה עם השנים, ג'ונה היל לוהק במקומו.

עם יציאתו הסרט זכה לביקורות חיוביות, כאשר המבקרים שיבחו את הדיאלוג והכימיה בין היל וסרה. הסרט גם זכה להצלחה כלכלית, והרוויח 169 מיליון דולר בתקציב של 20 מיליון דולר. עם השנים הסרט קיבל מעמד של סרט פולחן ונחשב לאחת הקומדיות הטובות של שנות האלפיים ולאחד מסרטי התיכון הטובים בכל הזמנים.

==עלילה==
אוון וסת' הם שני חברים טובים, תיכוניסטים רגע לפני סיום לימודיהם. אוון (מייקל סרה) הוא תלמיד חרוץ, שקט ובעל חרדות רבות ואילו סת' (ג'ונה היל) הוא נער קולני, חרמן ובעיקר מתעניין בסקס. השניים מחליטים לנצל את הלילה האחרון שלהם יחד, לפני הפרידה הבלתי נמנעת שכרוכה במעבר לקולג', כדי לנסות ולאבד את בתוליהם. סת' מוזמן למסיבה אצל ג'ולס (בה הוא מאוהב בסתר) והוא נענה בחיוב ומתחייב גם לספק את המשקאות האלכוהוליים למסיבה כחלק מהתוכנית לנסות ולהשכיבה. לשם השגת המשקאות האלכוהוליים הוא נאלץ להיעזר בידידם, נער חנון בשם פוגל אשר מצויד בתעודת זהות מזויפת בה נכתב כי יש לו שם יחיד - מק'לאבין.

תוכניתם של הנערים מסתבכת כאשר פוגל נקלע לשוד בעת שהוא מנסה לקנות משקאות אלכוהוליים במכולת. במהלך השוד הוא מותקף בעצמו. למקום מוזעקים שני קציני משטרה, סלייטר ומייקלס, אשר מגיעים ולוקחים את עדותם של המוכרת במכולת ושל פוגל. פוגל המבועת מציג בפניהם את תעודת הזהות המזויפת והשוטרים מאמינים לגרסתו. השוטרים מציעים לפוגל טרמפ למסיבה אך בדרך הם עוצרים במספר מקומות. אוון וסת' רואים את מכונית המשטרה מחוץ למכולת ומניחים שפוגל נעצר משום שניסה לקנות אלכוהול (בארצות הברית חל איסור גורף לקטינים מתחת לגיל 21 לקנות או לצרוך משקאות אלכוהוליים). בעודם מתלבטים מה לעשות, סת' נפגע ממכונית והנהג, כדי לפצות אותם, לוקח אותם למסיבה אחרת שם הוא מבטיח לתת להם אלכוהול. אוון וסת' מוצאים את עצמם מעורבים בקטטה במסיבה והם בורחים מהמסיבה עם משקאות אותם הצליחו לקחת איתם.

בינתיים, ניידת המשטרה שבה פוגל, סלייטר ומייקלס מקבלת קריאה להגיע לפזר את המסיבה והם נתקלים באוון וסת'. פוגל, אוון וסת' בורחים מהקצינים ומגיעים למסיבה של ג'ולס. במסיבה אוון מתחיל עם ידידתו בקה, פוגל מתחיל עם בחורה בשם ניקולה, וסת' מנסה להתחיל עם ג'ולס. סלייטר ומייקלס מגיעים למסיבה כדי לפזרה.

הסרט מסתיים כאשר פוגל הוא היחיד אשר מצליח לאבד את בתוליו עם ניקולה, אוון נהייה חבר של בקה וסת' נהייה חבר של ג'ולס.

== שחקנים ==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן !! שם הדמות
|-
| ג'ונה היל || סת'
|-
| מייקל סרה || אוון
|-
| כריס מינץ-פלאס || פוגל (מק'לאבין)
|-
| ביל היידר || הקצין סלייטר
|-
| סת' רוגן || הקצין מייקלס
|-
| מרתה מק'יסאק || בקה
|-
| אמה סטון || ג'ולס
|-
| אביבה פרבר || ניקולה
|-
| ג'ו לו טרוליו || פרנסיס הנהג
|-
| קווין קוריגן || מארק
|-
| לורה מרנו || בקה (צעירה)
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי נעורים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
מסווה

תחפושת (הסוואה) שואל החידות
מסווה הוא כל דבר שמסתיר או משנה את המראה של האדם הפיזי, כולל פאה, משקפיים, איפור, תלבושות ועוד. הסוואה היא סוג של מסווה, כאשר ניתן גם להסוות חפצים כדי להסתיר את ייעודם האמיתי.

מסווה משמש בעיקר פושעים וסוכנים חשאיים המבקשים להימנע מזיהוי, אדם שעובד בסוכנות מסוימת ומנסה להשיג מידע עלול ללכת 'סמוי' כדי לקבל מידע בלי להיות מוכר על ידי הציבור; אדם או סלבריטי ידוע יכול ללכת 'בעילום שם' כדי להימנע מתשומת לב של עיתונות לא רצויה.
בספרי קומיקס וסרטים ההסוואות משמשים גיבורי על ובמדע בדיוני על ידי חייזרים, בנוסף גם להתחפש במסווה או בתחפושת חקיינית או תואמת זו מסורת בליל כל הקדושים.

==בספרות הבדיונית==
בספרי קומיקס וגיבורי על, הסוואות משמשות להסתיר את הזהות הסודית ולשמור כוחות מיוחדים בסוד מאנשים רגילים. לדוגמה, סופרמן מציג את עצמו כקלארק קנט, וספיידרמן מסווה את עצמו בתחפושת, כך שהוא לא יכול להיות מוכר כפיטר פארקר.

במדע בדיוני, חייזרים לעיתים קרובות מסווים את עצמם במראה אנושי בלבישת "חליפות אנושיות" כתחפושות.

בשירה האפית, אודיסאוס משתמש במסווה של קבצן כדי לבחון את נאמנותם של המשפחה שלו ומשרתיו כששב ממסע של 10 שנים.

לפעמים הסוואות משמשות בפעילויות פליליות ובריגול, זהו דימוי נפוץ בספרות בלשית ובסיפורי ריגול. שרלוק הולמס לעיתים קרובות התחפש למישהו אחר כדי שלא יזוהה.

כמו כן, קליי קאמל, אחד מהאויבים של הקוסם מנדרייק נחשב אמן התחפושות, כי הוא מסוגל לחקות כל אחד ולשנות את המראה שלו בשניות.

==ראו גם==
* אלטר אגו
* נשף מסכות
* מסכה

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:הונאה
קטגוריה:הסוואה
קטגוריה:מרגלים
אנדראס הקדוש

הסעודה האחרונה. ציורו של לאונרדו דה וינצ'י. אנדריאס יושב שלישי משמאל
אנדראס הקדוש או אנדריאס הקדוש (ביוונית: Ανδρέας) הוא אחד משנים עשר השליחים של ישו ואחיו הצעיר של פטרוס הקדוש. השם "אנדראס" נובע מן המונח היווני ל"גבריות" או "אומץ" והיה ככל הנראה נפוץ בתקופת המאה ה-2 לפנה"ס. לא ידוע מה היה שמו העברי או הארמי.
== חייו ==
על פי הברית החדשה, אנדראס היה בנו של יהודי בשם יונה או יוחנן (מתי 16:17; יוחנן 1:42). הוא נולד בבית צידה ליד הכנרת. אנדראס ואחיו שמעון (פטרוס) היו דייגים, וישוע פנה אליהם בעת שהיו בסירתם, והבטיח להם כי אם ילכו אחריו יהיו "דייגי אנשים" (מתי, ד, 19). השניים אף חלקו עם ישוע בית בכפר נחום. לעומת זאת, אנדראס ותלמיד נוסף היו תלמידיו של יוחנן המטביל, והיו הראשונים ללכת אחר ישוע. <ref></ref> 
על פי אוסביוס מקיסריה, שציטט את אוריגנס, אנדראס עבר להטיף באסיה הקטנה ובסקיתיה, והגיע בנדודיו עד לאזור הים השחור; כך הפך לפטרונן של רוסיה ורומניה, שם הוא נקרא אנדריי. לפי הכרוניקה הרוסית הראשונה התיישב בקייב והקים בה את הכנסייה האורתודוקסית הרוסית.
הוא אף מינה את איסטכיס לבישוף הראשון של ביזנטיון.
אנדראס נצלב בעת שהותו בעיר פטרס שביוון.

אנדראס הקדוש נחשב לפטרון, בין היתר, גם של סקוטלנד - והעיירה הסקוטית סנט אנדרוס נקראת על שמו (שם הוא נקרא אנדרוס).
צורת צליבתו של אנדראס הקדוש - צלב בצורת האות X, הביאה לקריאת הצלב בצורה זו על שמו - צלב אנדראס הקדוש. (בדגל סקוטלנד מופיעה תבנית צלב אנדראס).
אנדראס נחשב גם לפטרון הקדוש של רוסיה, אוקראינה, רומניה, יוון, ספרד וסיציליה, של הערים האיטלקיות נאפולי, ראוונה, ברשה, אמלפי ומנטובה, ושל בורדו בצרפת, ברוז' בבלגיה ופטרס שביוון.
 
במסכת סנהדרין דף מ"ג ע"א מוזכר "נצר" כאחד התלמידים שנצלבו עם ישו, וייתכן שמדובר באנדראס הקדוש (בשל דמיון פונטי כלשהו בין השמות).
אנדראס הצלוב
[[ויטראז' של אנדראס הקדוש מאת דאגלס סטראכן, בבית התפילה סנט מרגרט בטירת אדינבורו]]

== לקריאה נוספת ==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:שנים עשר השליחים
קטגוריה:סקוטלנד: סמלים לאומיים
קטגוריה:יהודי המאה הראשונה לפנה"ס
הומוסקדסטיות

גרף עם מידע רנדומלי המדגים הומוסקדסטית
בסטטיסטיקה, סדרה של משתנים מקריים היא סדרה הומוסקדסטית, אם למשתנים המעורבים יש אותה שונות. במקרה ההפוך, הסדרה היא הטרוסקדסטית (סקדסטיות - שונות, ביוונית).

הומוסקדסטיות של המשתנים המעורבים היא הנחה מקובלת בטכניקות אמידה שונוֹת, כדוגמת חישוב קו רגרסיה. הנחה זו מסתברת אם השגיאות במודל, העשויות להיות מושפעות ממשתנים שלא נלקחו בחשבון במודל, הן בעלות אותה התפלגות. הנחה זו אינה תמיד נכונה. סטיית התקן עצמה עשויה להיות תלויה במשתנים המסבירים; לדוגמה, לא רק שההוצאה על מזון נוטה להיות גבוהה יותר בקרב בעלי הכנסה גבוהה - גם השונות של ההוצאה גדלה עם ההכנסה.

חוקר האקונומטריקה רוברט זנגל זכה ב-2003 בפרס נובל לכלכלה על מחקרו את ניתוח הרגרסיה בנוכחות הטרוסקדסטיות, מה שהוביל לניסוח מודל ה-"ARCH" (רגרסיה אוטומטית בהטרוסקדסטיות מותנית).

== איתור הטרוסקדסטיות ==

בין השיטות לבדיקת הטרוסקדסטיות במאגר נתונים: מבחן וויט, מבחן בראוץ'-פגן ומבחן גולדפלד-קוואנדט.

== השפעת הטרוסקדסטיות על קווי רגרסיה ==

הטרוסקדסטיות אינה גורמת לאומדי מקדמי הרגרסיה להיות מוטים, אם כי השונות (ולכן גם סטיית התקן) של המקדמים עלולה להיות בלתי ניתנת לאמידה מדויקת, ובכך להגדיל את ערכי ה-t של המבחנים המתאימים, ובכך להציג בטעות תוצאות בלתי מובהקות כאילו היו מובהקות.

==התמודדות עם הטרוסקדסטיות==

קיימות שתי דרכי פעולה עיקריות:
* שינוי הגדרות המודל: למשל שינוי משתני ה-X (המשתנים המסבירים) או טרנספורמציה לא ליניארית של משתני ה-X.
* יישום מודל האמידה ריבועים פחותים משוקללים כאשר המשקל הניתן לתצפיות משתנה ביחס הפוך עם סטיית התקן של הטעות.

==קישורים חיצוניים==

* https://web.archive.org/web/20071124052859/http://www.qsarworld.com/qsar-statistics-homoscedasticity.php
* 
קטגוריה:תורת ההסתברות
קטגוריה:סטטיסטיקה
לה גולט

לה גולט (בערבית: حلق الوادي, חלק אלואדי; בצרפתית: La Goulette) היא עיר בתוניסיה, חלק מנמל העיר תוניס. לה גולט נמצאת כ-10 ק"מ מתוניס ומחוברת אליה בסוללה שעוברת דרך אגם תוניס. מבצר הקסבה של לה-גולט נבנה על ידי קרל החמישי ב-1535. העיר נכבשה על ידי העות'מאנים ב-1574. ב-1881 הפכו הכובשים הצרפתים את אזור המבצר לעיר עצמאית. בתקופת הכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה הוקם בה מחנה ריכוז ועבודה בכפייה של יהודים. קודם לעצמאות תוניסיה ב-1956 התגוררו בעיר בעיקר תושבים ממוצא אירופי (בייחוד איטלקים). נכון ל-2004 מתגוררים בעיר 28,407 תושבים.

==יהדות לה גולט==

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

קטגוריה:תוניסיה: ערים
קטגוריה:תוניסיה: ערי חוף
קטגוריה:תוניסיה: ערי נמל
אמנות הרעש

[[לואיג'י רוסולו, תצלום משנת 1916.]]
"אמנות הרעש" (באיטלקית: L'arte dei rumori) הוא מניפסט שנכתב כמכתב בשנת 1913 בידי המוזיקאי לואיג'י רוסולו (Luigi Russolo) עבור המוזיקאי בלילה פראטלה (Balilla Pratella). המניפסט דן בחשיבותה של המוזיקה האלקטרונית כאמצעי לכינון מחדש של המוזיקה בעידן הפוטוריסטי. 

==תקציר המניפסט==
המוזיקה העתיקה הייתה פשוטה ובוצעה בכלים פשוטים. בתרבויות העתיקות נחשבה המוזיקה כקדושה והיא נשמרה עבור טקסים פולחניים. ביוון העתיקה התבססה התאוריה המוזיקלית על המתמטיקה של פיתגורס, שלא אפשרה את היעדרה של הרמוניה. בתקופת ימי הביניים שונתה ועוצבה התאוריה היוונית, מה שהוביל למוזיקה כדוגמת המזמורים הגרגוריאנים. רוסולו מציין כי בתקופה זו המוזיקה נתפשה בצורה צרה כ"נפרשת בזמן" והאקורדים עדיין לא היו קיימים.

רוסולו מתייחס אל האקורד כאל "צליל שלם" - חלקים נפרדים הנכפפים אל כוליות שלמה. הוא מציין כי האקורד התפתח באופן הדרגתי, ראשית במעבר בין האקורד המשולש הקונסוננטי אל הדיסוננס המאפיין את המוזיקה ה"עכשווית" של המאה ה-20. בעוד המוזיקה העתיקה נסתה ליצור צליל מתוק וטהור, נזקקו המוזיקאים במהלך השנים לצליל מורכב יותר, בחפשם אחר אקורדים דיסוננטיים. צלילים אלו התקרבו אל "צלילי הרעש".

רוסולו משווה בין התפתחות המוזיקה לבין התפתחות והתפשטות המכונות. סביבת העבודה שלנו הולכת ומתמלאת בצלילי המכונות, דבר המעודד את המוזיקאים ליצור "פוליפוניה מורכבת", במטרה לעורר רגשות ולאתגר את חושינו. הוא מציין כי המוזיקה התפתחה לכיוון זה בחיפושה אחר גיוון בטונים ובגוון המוזיקלי שלהם.

על פי רוסולו, צליל מוזיקלי מוגבל במגוון הטונים שבו. בתזמורת מחולקים הכלים לארבע קטגוריות מרכזיות: כלי קשת, כלי נשיפה מעץ, כלי נשיפה ממתכת וכלי הקשה. רוסולו מבקש לשבור מסגרת זו באמצעות המגוון הבלתי מוגבל של "רעשים צליליים". בנוסף, הטכנולוגיה תאפשר לנו להפעיל מניפולציות שונות עליהם, בצורה שלא התאפשרה על ידי שימוש באמצעים מוזיקליים קודמים.

רוסולו מפרט שיש משפחות של צלילים שישרתו את התזמורת העתידית:

# שאגות, רעמים, התפוצצויות, שאגות מושתקות, התנגשויות, פצצות.
# שריקות, צפצופים, נשיפות.
# לחישות, מלמולים, המהומים, רטינות, גרגורים.
# גירוד, שבירה, רשרושים, המהומים, פיצוח, שיפשוף. 
#רעשים שנוצרו על ידי הקשה במתכת, עץ, עור, אבנים, חרס וכו'.
# קולות של חיות ובני אדם, צרחות, צווחות, יבבות, לגלוג, יללות, להג מוות, התייפחויות.

== קישורים חיצוניים ==
*[https://web.archive.org/web/20070929094533/http://www.obsolete.com/120_years/machines/futurist/art_of_noise.html "אמנות הרעש"] תרגום המניפסט לאנגלית מאתר "120 שנים של מוזיקה".
*[http://www.obsolete.com/120_years/machines/futurist/ מוזיקה פוטוריסטית], אתר "120 שנה של מוזיקה אלקטרונית" (באנגלית).

קטגוריה:פוטוריזם
אנצ'בדזה

שלט האצולה של משפחת אנצ'בדזה]]
אנצַ'בַּדזה (בגאורגית: ანჩაბაძე) הידועים גם כאצ'בּה (באבחזית: А́чба) היא משפחה אבחזית-גאורגית ומשפחת אצולה אבחזית הוותיקה ביותר ששרדה עד היום.

שורשיה המשוערים של המשפחה נעוצים בתחילת ימי הביניים בתקופת שלטונה של השושלת ששלטה על אבסגיה. לאחר ההפרדות מהממלכה הגאורגית המאוחדת במאה החמש עשרה, הייתה אבחזיה תחת השפעה עות'מאנית והאסלאם, מספר חברי המשפחה נאלצו לפלוש לשטחי הממלכה המזרח גאורגית, כארתלי-קאחתי. כך הם יצרו ענפים ראשיים של נסיכים: הענף האבחזי של נסיכי אנצ'בדזה, בית מאצ'בלי מכארתלי, בית אבחזי מקאחתי. כל ענפי המשפחה השתלבו, מאוחר יותר, עם סיפוח גאורגיה על ידי האימפריה הרוסית, באצולה הנסיכית (קניאז) של האימפריה הרוסית, כאשר מאצ'אבלי ואבחזי השתלבו ב־1826/1850 ואנצ'בדזה בשנת 1903.

צאצאי המשפחה ששרדו מתגוררים כיום באבחזיה ובטביליסי, ונושאים בשם המשפחה אצ'בה ואנצ'בדזה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אבחזיה: אצולה
קטגוריה:אצולה רוסית
קטגוריה:ממלכת גאורגיה
קטגוריה:אבחזים
קטגוריה:בתי אצולה גאורגיים
הרובע העשירי של פריז

הרובע העשירי של פריז (בצרפתית: Xe arrondissement), הממוקם בגדה הימנית, הוא אחד מעשרים הרבעים של פריז, צרפת. ברובע נמצאות שתיים משש תחנות הרכבת הגדולות של פריז: גאר די נור וגאר דה ל'אסט. במשך המאה ה-19, היו תחנות אלה מהעמוסות באירופה.
הרובע העשירי מאכלס חלק גדול מתעלת סן מרטן, המקשרת את נהר הסן לחלקים הצפוניים של פריז.
שטח הקרקע של הרובע הוא 2.892 קמ"ר.

==דמוגרפיה==
שיא צפיפות האוכלוסין ברובע העשירי היה בשנת 1881, אז הגיע מספר התושבים ל-159,809 (55,259 תושבים לקמ"ר). כיום, הרובע נותר צפוף מאוד הן בתושבים והן בפעילות עסקית, עם 89,612 תושבים ו-71,962 משרות על פי מפקד האוכלוסין משנת 1999.

===היסטוריה של צפיפות אוכלוסין===
{| class="wikitable" border="1"
! שנה
<small>על פי מפקד האוכלוסין הצרפתי</small>
! אוכלוסייה
! צפיפות (לקמ"ר)
|-
| 1872 
| 135,392
| 46,848
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 1881 (שיא צפיפות האוכלוסין)
| 159,809
| 55,259
|-
| 1954
| 129,179
|44,699
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 1962
| 124,497
| 43,049
|-
| 1968
| 113,372
| 39,202
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 1975
| 94,046
| 32,519
|-
| 1982
| 86,970
| 30,073
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 1990
| 90,083
| 31,149
|- 
|1999
|89,612
|30,986
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 2005 (הערכה)
| 89,600
| 30,982
|}

==הרבעים הפנימיים==
כל אחד מעשרים הרבעים של פריז מחולק בעצמו לארבעה רבעים (quartiers). הרבעים הפנימיים של הרובע העשירי הם:
* רובע סן-וַנְסָן-דה-פּוֹל (Quartier Saint-Vincent-de-Paul)
* רובע פּוֹרט-סן-דֵנִי (Quartier de la Porte-Saint-Denis)
* רובע פּוֹרט-סן-מַרְטָן (Quartier de la Porte-Saint-Martin)
* רובע ל'אוֹפִּיטל-סן-לוּאִי (Quartier de l'Hôpital-Saint-Louis)

==עיריית הרובע העשירי==
עיריית הרובע שוכנת ברחוב פוּבּוּרג-סן-מרטן מספר 72 (75475).

בשנת 1800 היה המבנה בו שוכנת העירייה שייך לעיריית הרובע החמישי של אותם ימים, שהועברה לבית הדין (פרסביסטרים) של כנסיית סן-לורָן ברחוב דה בּוֹנדי מספר 20 (כיום, רחוב רנה-בּוּלַנְזֵ'ה). בשנת 1811 הועברו השירותים המוניציפליים לרחוב דה-לה-גראן-או-בל מספר 2 (כיום, רחוב לנקרי מספר 32). בשנת 1823 שוב הועבר האתר לרחוב תֶבֶנוֹ (rue Thévenot) מספר 24, וב-1832 חזר לרחוב בונדי. לבסוף, ב-1 ביולי 1849 התמקמה העירייה בקסרקטינים הגדולים והישנים של המשמר העירוני, ברחוב פוּבּוּרג-סן-מרטָן, ושם נבנה משכנה כיום.

==נוף עירוני==
[[כנסיית סן לורן בהצטלבות הרחובות פובורג-סן-מרטן ושדרות סבסטופול, ברובע העשירי של פריז]]
* תעלת סן מרטן
* גאר דה ל'אס
* גאר די נור
* פסאז' בראדי
* פסאז' די פראדו
* שער סן דני
* שער סן מרטן
* כנסיית סן לורן
* כנסיית סן ונסן דה פול
* כיכר הרפובליקה
* שדרות מגנטה
* שדרות לה שאפל
* שדרות סטרסבורג
* כיכר ז'אק-בונסרז'אן הקרויה על שמו של איש תנועת ההתנגדות הצרפתית ז'אן בונסרז'אן, שנרצח על ידי הנאצים ב-23 בדצמבר 1940 בשדרות מגנטה מספר 3.

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
10
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1860
אמאטוני

אמאטוּני (בארמנית: Ամատունի) הייתה משפחת אצילים ארמנית שעקבותיה נמצאו בשלהי העת העתיקה כאשר הם שלטו על מחוז אראגאטסון ומקום מושבם היה באושקן (Օշական). באמצע המאה השמינית, מספר חברים של המשפחה היגרו לאזורים שהיו בשליטת האימפריה הביזנטית, וענף של המשפחה השתלט על ארטז, מחוז בוספוראקאן (Վասպուրական), עם מצודת מאקו כמרכזה, שם שלטו כוואסלים תחת בית ארטסוני (Արծրունիներ). 

מאוחר יותר עברו צאצאים של המשפחה לממלכה הגאורגית המאוחדת. בשנת 1784 התקבלו אמאטוני בשם סארקיס ובניו כאצילים, נסיכים, תחת שלטונו של ארקלה השני. לאחר סיפוח גאורגיה על ידי האימפריה הרוסית אושר למשפחה, ב-25 במרץ 1826, לשאת את התואר קניאז.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאורגיה: אצולה
קטגוריה:ארמניה: היסטוריה
קטגוריה:אצולה רוסית
קטגוריה:ממלכת גאורגיה
קטגוריה:בתי אצולה
יואב בן דב (אמן)

"ביחד", מרה ויואב בן דב, מתוך התערוכה "ביחד"
"מטה", 2007, עץ ועופרת, מתוך התערוכה "רעה"
יואב בן דב (נולד ב-1967) הוא אמן ישראלי רב-תחומי.

==ביוגרפיה==
בן דב נולד למשפחת אמנים וגדל בצל אמנים ידועים בעין הוד כגון מרסל ינקו, אברהם בזק, מיכאל גרוס ואורי ליפשיץ. את עבודתו הראשונה מכר בן דב בגיל 17 למנצח האופרה של ברלין. לאחר שירות צבאי בחיל התותחנים נסע בן דב לאיטליה ולמד אמנות בפירנצה. לאחר מכן, המשיך בלימודי עיצוב במכון טכנולוגי חולון ובבית הספר בצלאל בירושלים.

עבודותיו של בן דב מאופיינות במוטיבים הקשורים באדמה ובטבע, ורבות מהן עוסקות בארץ ישראל הישנה, וכוללות דימויים המשלבים בין נופים קדומים לסביבה המודרנית.

ב-2012 זכה בן דב ב"פרס ליצירה בתחום הציונות", בשנה הראשונה בה הוא מחולק.

נכון לשנת 2009, בן דב חי ועובד ביפו.

==תערוכות נבחרות==
* 1994 - "מקום", גלריה טובה אוסמן, תל אביב
* 1994 - "הביאנלה ה-3 לפיסול", עין הוד
* 1996 - "אמנים שולחים שלום", מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב
* 1997 - "מיניארטורה", המרכז לאמנות ויזואלית גוביו, איטליה
* 1998 - "מאין באנו ולאן אנחנו הולכים", מוזיאון פתח תקווה לאמנות
* 1998 - "סימני דרך", גלריה בית הבד, עין הוד
* 1998 - "ציורים", המומחה חלל אלטרנטיבי לתערוכות, תל אביב
* 1999 - "חיריה במוזיאון", ביתן הלנה רובינשטיין, תל אביב
* 1999 - "חיטה", גלריה אנגל, תל אביב
* 1999 - "רימון", גלריה אנגל, תל אביב
* 2000 - "צבר", גלריה אנגל, תל אביב
* 2001 - "חיות אבנים אדמה", מוזיאון בר-דוד, קיבוץ ברעם
* 2002 - "בית הבד", מוזיאון ינקו דאדא, עין הוד
* 2002 - "זית", גלריה אנגל, תל אביב
* 2005 - "בית", גלריה אנגל, תל אביב
* 2006 - "ביחד", גלריה אנגל, תל אביב
* 2007 - "רֹעה", גלריה אנגל, תל אביב
* 2008 - ירח נגה, חלון נגה היקרה, יפו
* 2008 - אוהבים אמנות, מיצב ברחוב רוטשילד, (אוצרת: מורן שוב)
* 2008 - "נלבישך שמלת בטון ומלט", תערוכה קבוצתית, גלריה דנה
* 2008 - ..."וצדיק באמונתו יחיה", יריד ארט ירושלים
* 2010 - "שפה לדבר", גלריה אנגל, תל אביב
* 2012 - "דיוקנאות", גלריה אנגל, תל אביב

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* דף האמן באתר [http://www.engel-art.co.il/artists.php?act=show&id=1001 גלריה אנגל]

קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי חולון HIT
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:זוכי פרס היצירה בתחום הציונות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
סנאים דואים

סנאים דואים (שם מדעי: Pteromyini) הוא שבט במשפחת הסנאיים ובתת המשפחה סנאים. השבט מונה כ-15 סוגים.

== מבנה גוף ==
אורך גופם של הסנאים הדואים הוא 19–28 ס"מ וזנבם הארוך והשעיר מגיע לאורך 14–24 ס"מ. בצדי גופם יש קרום המחבר את הרגליים הקדמיות לאחוריות, ובהיותו מתוח הוא משמש כקרום דאייה משובח (נקרא פטגיון). בעזרת קרום זה הסנאים קופצים ודואים מעץ לעץ עד למרחק של 30–40 מטר. ישנם מינים, אשר ביכולתם לדאות גם למרחקים של עד 450 מטר, אולם מספרם של אלו מועט.

על הקרקע סנאים אלה איטיים מבני מינם הרגילים, אך על העצים הם נעים וקופצים בזריזות רבה.

== מיון ==
*שבט Pteromyini - סנאים דואים - בעבר תת-משפחה נפרדת

== ראו גם ==
*סנאיים
*סנאי
*גלשנאים
*כיסנאי דואה

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=1-FHzf4xnWw סרטון המראה את מעופם] מבית ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק באתר YouTube

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1855
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון פרידריך פון ברנדט
ד'תתקנ"ז

==אירועים==
* כ"ב בכסלו – פורעים התנפלו על ביתו של רבי אלעזר מגרמייזא, רצחו את אשתו ושתי בנותיו ופצעו אותו ואת בנו.

==נולדו==

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקנ"ו

==אירועים==
* במגנצא מתכנסת ועידת רבני גרמניה המתקנת את תקנות שו"ם
* בשפייר פורצות פרעות כנגד הקהילה היהודית, ובהן נרצח בין השאר ריב"א הבחור, נכדו של ריב"א

==נולדו==

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקנ"ד

==אירועים==

==נולדו==
* הרמב"ן (לפי הספר "צמח דוד" לרבי דוד גאנז), מגדולי חכמי ספרד במאה ה-13, מחבר פירוש לתורה וחידושים על התלמוד, פוסק הלכה, ומקובל. (נפטר בי"א בניסן ה'ל')

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקנ"ג

==אירועים==
==נולדו==
==נפטרו==
* רבי יצחק בן אבא מארי, פוסק הלכה מחכמי פרובנס ומחבר ספר העיטור. (נולד בד'תתפ"ב)

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקנ"א

==אירועים==

* פרעות ביהודי אנגליה על ידי הצלבנים היוצאים להילחם במוסלמים בארץ ישראל.
*י אדר א' - טבח ביהודי נורוויץ' 
* י"א אדר א' - טבח ביהודי סטמפורד ביום השוק 
* כ' אדר ב' - טבח ביהודי דנסטיבל וביורי סנט אדמונס

==נולדו==

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקמ"ט

==אירועים==
* ל' בחשוון – הפעם האחרונה שזמן שאלת גשמים בגולה התחיל בחודש חשוון.
* ב' בטבת – הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה
* י"ט באלול – בעת הכתרת ריצ'רד הראשון למלך אנגליה בכנסיית וסמינסטר בלונדון, פרצו פרעות נגד יהודי העיר.
* רבי זכריה בן יהודה אגמאתי החל לחבר את ספרו על הלכות רב אלפס, המכונה "ספר הנר".

==נולדו==
==נפטרו==
* י"ט באלול – רבי יעקב מאורליינש, מבעלי התוספות נהרג על קידוש השם בפרעות בלונדון.

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקמ"ח

==אירועים==
* כ"ח בתשרי - ממלכת ירושלים הצלבנית נכנעת לצלאח א-דין
* כ"ד באדר ב' - הפעם האחרונה שתקופת שמואל נפלה בתאריך זה

==נולדו==

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקמ"ו

==אירועים==

==נולדו==
* כ"ח בסיוון – רבי אברהם בן הרמב"ם, פרשן תורת אביו הרמב"ם, הוגה דעות, נגיד יהודי מצרים ומנהיג זרם חסידי מצרים. (נפטר בי"ח בכסלו ד'תתקצ"ח)

==נפטרו==
* רבי זרחיה הלוי, פרשן התלמוד, פוסק ופייטן מחכמי פרובנס. נודע בחיבורו ספר המאור הכולל השגות על הלכות רב אלפס לרי"ף.

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקמ"ד

==אירועים==

==נולדו==

==נפטרו==
* רבי אלחנן בן יצחק, פרשן תלמוד ופייטן מבעלי התוספות, בנו של ר"י הזקן, נהרג על קידוש השם בפרעות.

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקמ"ב

==אירועים==
* גירוש צרפת: פיליפ השני, מלך צרפת מורה על גירוש כל היהודים מתחומי ממלכתו. זהו הגירוש הראשון בשרשרת גירושים בצרפת לאורך 200 השנים הבאות.

==נולדו==

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקל"ז

==אירועים==
* הרמב"ם כותב את ההקדמה לחיבורו הגדול משנה תורה

==נולדו==

==נפטרו==
* י"ג באב - אמלריך הראשון, מלך ממלכת ירושלים הצלבנית

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקל"ה

==אירועים==

==נולדו==

==נפטרו==
* רבנו אפרים מרגנשבורג, מראשוני בעלי התוספות בגרמניה, פרשן תלמוד, פוסק, דיין ופייטן, תלמיד חבר של רבנו תם.

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקל"א

==אירועים==
* כ' בסיוון – עלילת הדם בבלואה: בשל עלילת דם, הועלו על המוקד 31 מיהודי העיר בלואה שבצרפת, לאחר שהואשמו בהריגתו של נער נוצרי. נקבעה תענית לזכר המאורע ואף נכתבו עליו סליחות.

==נולדו==

==נפטרו==
* ד' בתמוז – רבנו תם, ראש בעלי התוספות, גדול הדור ביהדות צרפת ואשכנז, פרשן תלמוד, פוסק, וכן פייטן ומדקדק.

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקכ"ט

לדעת רוב הראשונים זו שנת היובל.
==אירועים==
* כ"ו באדר ב' – הפעם האחרונה שברכת החמה חלה בתאריך זה

==נולדו==

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===



==הערות שוליים==
ד'תתקכ"ח

==אירועים==
*הרמב"ם גמר את פירושו למשנה בהיותו בן שלושים שנה, בעת שכבר היה במצרים.

==נולדו==

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקכ"ז

==אירועים==

==נולדו==

==נפטרו==
* א' באדר א' - רבי אברהם אבן עזרא - בן תקופת תור הזהב בספרד, עסק במגוון רחב של נושאים. מהבולטים בהוגים היהודים בימי הביניים (יש אומרים שנפטר בד'תתקכ"ד).

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקכ"ד

==אירועים==

==נולדו==

==נפטרו==
* א' באדר א' - רבי אברהם אבן עזרא - בן תקופת תור הזהב בספרד, עסק במגוון רחב של נושאים. מהבולטים בהוגים היהודים בימי הביניים (יש אומרים שנפטר בד'תתקכ"ז).

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקי"ט

==אירועים==
* י"ד בטבת - רבי אברהם אבן עזרא מקבל בחלום הלילה את "איגרת השבת"
* ד' בשבט - הפעם הראשונה שתקופת שמואל חלה בתאריך זה

==נולדו==

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתקי"ב

==אירועים==

==נולדו==

==נפטרו==
* כ"ד בתשרי – לוי הלוי החבר, שליח ציבור וחזן בית הכנסת הירושלמי בנוסח ארץ ישראל בפוסטאט ופייטן, אביו של ידותון הלוי החבר.
* כ' באדר – משה הלוי בן לוי, סוחר ומנהיג הקהילה היהודית בקליוב שבמצרים, בנו של לוי החבר ואחיו של ידותון החבר.

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===



==הערות שוליים==
ד'תתק"ז

==אירועים==
* פרעות מסע הצלב השני ביהדות צרפת וגרמניה
** כ"ב באדר – פרעות ביהודי וירצבורג בעקבות עלילת דם עקב גילוי גופת נוצרי בנהר.
** כ' בניסן – הפרעות התפשטו מוירצבורג לקהילות רבות באזור.
** ז' בסיוון – פרעות ביהודי רמרו, ובהן כמעט נרצח רבנו תם

==נולדו==

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתק"ו

==אירועים==
* בחודשי הקיץ החלו רדיפות כנגד יהודי גרמניה וצרפת, בעת ההכנות למסע הצלב השני.

==נולדו==

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ד'תתק"ג

==אירועים==
* כ"ג בטבת – רבי מנחם בן שלמה משלים את כתיבת ספרו "אבן בחן" על הדקדוק העברי.

==נולדו==

==נפטרו==

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===