OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סוכרלוז

מבנה מולקולת סוכרלוז בודדת

סוכרלוז (Sucralose) הוא ממתיק מלאכותי המשמש כתחליף סוכר. ידוע בשמו המסחרי בתור "Splenda" בארצות הברית ו"סוכרזית סוכרלוז", "סוכרה דיאט", "מתוקלייט" ו"סוכרלוז" בישראל. באיחוד האירופי הוא מסומן בתור תוסף E955.

הממתיק התגלה בשנת 1976. הוא מתוק פי 500-600 מסוכרוז, כלומר פי שניים יותר מתוק מסכרין ופי שלושה מאספרטם. הוא מיוצר על ידי החלפת שלוש קבוצות הידרוקסיל בסוכרוז במולקולות כלור כדי ליצור 1,6-dichloro-1,6-dideoxy-β-D-fructo-furanosyl 4-chloro-4-deoxy-α-D-galactopyranoside. בניגוד לאספרטם, הסוכרלוז נשאר יציב בטמפרטורות גבוהות וב-PH משתנה, ולכן יכול לשמש כתחליף סוכר גם באפייה או במוצרים הדורשים חיי מדף ארוכים.

מחקר על אנשים בריאים שהתפרסם באוגוסט 2022 טוען שסוכרלוז גרם לשינוי משמעותי ביכולת הגוף להתמודד עם סוכר. הוא שינה את הרכב חיידקי המעי ופעילותם וכתוצאה מכך נפגע חילוף החומרים. החוקר מציין, כי שינויים אלה משתנים מאוד מאדם לאדם, שכן לכל אדם יש הרכב חיידקי מעי שונה וייחודי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תחליפי סוכר
קטגוריה:תוספי תזונה
אשרה (ויזה)

אַשְׁרָה, או וִיזָה, היא מסמך דיפלומטי המאפשר כניסה של נתין ממדינה אחת לתוך תחומה של מדינה אחרת.
ויזה ל[[ארצות הברית מ-2014]]
אזרח של מדינה המבקש לנסוע למדינה זרה צריך לקבל אישור מאת מדינת היעד, בין מראש ובין בשער הכניסה. אשרה זו ניתנת על פי רוב בצורת הטבעת חותמת בדרכון.

למדינות רבות יש הסכם הדדי המבטל את הצורך בוויזה, עבור כניסה של אזרחי המדינה. כמו כן ישנן מדינות החתומות על אמנת שנגן, והן מכירות באשרות שהנפיקה מדינה אחת לנכנסים בשעריה, כך שבמעבר למדינה שלישית אין צורך באשרה. רוב מדינות האיחוד האירופי חתומות על אמנה זו.

בנוסף לאשרה בסיסית, המתירה כניסה למדינה כתייר, נהוגות אשרות נוספות, כגון אשרת עבודה, המתירה עבודה במדינה, או אשרת לימודים, המתירה לימודים במדינה. בישראל, אשרות עבודה, לדוגמה, יומרו לרישיונות עבודה לאחר הכניסה למדינה, והן יוארכו מדי שנה. חוק הכניסה לישראל מגביל את תקופת השהייה הכוללת לשהייה מרבית של חמש שנים. לאחריהן העובד הזר יהיה חייב לעזוב את ישראל.

מקור המילה: בלטינית "קרטה ויזה" - מסמך שנראה, כלומר מסמך שנבדק. 

== ראו גם ==

* דרישות אשרה לאזרחי ישראל
* ויזה לארצות הברית
* אשרת כניסה לישראל
* גרין קארד
* לסה פאסה

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
STS-51-D

STS-51-D, היא המשימה ה-16 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, והמשימה הרביעית של מעבורת החלל דיסקברי.
המשימה היא החמישית שנוחתת במרכז החלל קנדי, פלורידה.

== צוות ==
* מפקד המשימה: קרול בובקו (Karol J. Bobko)
* טייס: דונלד ויליאמס (Donald E. Williams)
* מומחה למשימה: מרגרט ריאה סדון (M. Rhea Seddon)
* מומחה למשימה: ג'פרי הופמן (Jeffrey A. Hoffman)
* מומחה למשימה: דייוויד גריגס (S. David Griggs)
* מומחה מטען: צ'ארלס ווקר (Charles D. Walker)
* מומחה מטען: ג'ייק גארן (Jake Garn)

== המשימה ==
השיגור בוצע כמתוכנן ב-12 באפריל 1985. המטרה הייתה להציב בחלל מספר לוויינים.

לוויין התקשורת של חברת Telesat "ANIK C-1", נפרס והוצב במקומו. לוויין "SYNCOM IV-3" ידוע גם "LEASAT-3" נפרס והוכנס למסלול בהצלחה. אך לא התחיל לפעול. במטרה להפעיל אותו גריגס והופמן, ביצעו הליכת חלל שנמשכה כ-3 שעות. הם הצליחו להעביר מתג למצב "פעיל" עך הלוויין לא התחיל לפעול.

בנוסף לכך בוצעו ניסויים שונים עבור סטודנטים.

== ראו גם ==
* משימות מעבורות החלל

== קישורים חיצוניים ==

* [http://science.ksc.nasa.gov/shuttle/missions/51-d/mission-51-d.html סיכום המשימה באתר נאס"א]
* [https://web.archive.org/web/20090504221028/http://www.mada.org.il/exhibitions/special/space-mezuzah.aspx מזוזת החלל] ששהתה בטיסה זו עם ד"ר ג'פרי הופמן ונקבעה במוזיאון המדע בירושלים
* [http://www.nasa.gov/mission_pages/shuttle/shuttlemissions/archives/sts-51D.html תקציר המשימה באתר הראשי של נאס"א]
* [https://www.youtube.com/watch?v=j-67i-LMzMM סרטון על המשימה]
* [http://spacefacts.de/mission/english/sts-51D.htm תיאור המשימה]

STS-016
קטגוריה:1985 בארצות הברית
STS-51-B

STS-51-B (מוכרת גם כ"ספייסלאב 3") היא המשימה ה-17 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, והמשימה השביעית של מעבורת החלל צ'לנג'ר.

== צוות ==
* מפקד המשימה: רוברט אוברמייר (Robert F. Overmyer)
* טייס: פרדריק גרגורי (Frederick D. Gregory)
* מומחה למשימה: דון לינד (Don L. Lind)
* מומחה למשימה: נורמן ת'אגארד (Norman E. Thagard)
* מומחה למשימה: ויליהם טורונטון (William E. Thornton)
* מומחה מטען: לודווייק ואן דן ברג (Lodewijk van den Berg)
* מומחה מטען: טיילור וונג (Taylor G. Wang)

== המשימה ==
המשימה המריאה בתאריך 29 באפריל 1985 בשעה 12:02:18 (שעון מזרח ארצות הברית). המשימה הייתה הראשונה שלקחה יונקים (פרט לבני אדם). שני קופים ו-24 מכרסמים הוחזקו בכלובים מיוחדים.

הייתה זו משימת מעבדת החלל "ספייסלאב" השנייה בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, ומטרתה הייתה ביצוע ניסויים הדורשים תנאי חוסר כבידה. ניסויים מדעיים בכל התחומים התבצעו במשך 24 שעות ביממה. הצוות התחלק לזוגות, כל זוג פעל 12 שעות, ואז התבצע חילוף בין הזוגות. 

המשימה חזרה לכדור הארץ ב-6 במאי 1985 בשעה 9:11:04 בבוקר (שעון החוף המערבי בארצות הברית).

== ראו גם ==
* משימות מעבורות החלל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20130215152856/http://science.ksc.nasa.gov/shuttle/missions/51-b/mission-51-b.html סיכום המשימה באתר נאס"א]
* [http://www.nasa.gov/mission_pages/shuttle/shuttlemissions/archives/sts-51B.html תקציר המשימה באתר הראשי של נאס"א]
* [https://www.youtube.com/watch?v=QJjkKnN5UjU סרטון על המשימה]
* [http://spacefacts.de/mission/english/sts-51B.htm תיאור המשימה]

STS-017
קטגוריה:1985 בארצות הברית
סכרין

מדבקת אזהרה על פחית משקה דיאטטי
סכרין (Saccharin) הוא הממתיק המלאכותי הראשון. הוא התגלה בשנת 1879 על ידי קונסנטין פאלברג, כימאי שעבד במעבדה של אירה רמסן באוניברסיטת ג'ונס הופקינס. הוא חש טעם מתוק על ידיו בערב, וקישר זאת לחומר עליו עבד במעבדה במשך היום.

הסכרין מתוק פי 300 מסוכרוז, אבל משאיר אחריו טעם לוואי מתכתי מר, במיוחד בריכוזים גבוהים. טעם לוואי זה מוזכר לשמצה בספרו של ג'ורג' אורוול 1984. טעם הלוואי שימש זרז לפיתוח הציקלמאט שאמנם מתיקותו נמוכה יותר (רק פי 200 מסוכרוז) אבל הוא נטול טעם לוואי.

בניגוד לממתיק החדש יחסית אספרטם, הסכרין נשאר יציב גם כשמחממים אותו או בנוכחות חומצות. כמו כן, הוא אינו מגיב כימית יחד עם חומרי מזון אחרים ונשמר היטב לאורך זמן. ערבוב של ממתיקים שונים עוזר להתגבר על החסרונות של כל אחד מהם בנפרד. לדוגמה, במשקאות דיאטטיים רבים נעשה שימוש בסכרין מעורבב עם אספרטם; האספרטם מבטל את טעם הלוואי המר של הסכרין, והסכרין שומר על מתיקות גם אחרי שחיי המדף הקצרים של האספרטם פגים.

במצבו החומצי, לסכרין מסיסות נמוכה במים, לכן השימוש העיקרי כממתיק הוא בסכרין כמלח - נתרן. מלח-סידן נמצא בשימוש, בעיקר על ידי אנשים המעוניינים להגביל את צריכת הנתרן בדיאטה שלהם. שני סוגי המלחים מסיסים ביותר: 0.67 גרם לכל מ"ל מים בטמפרטורת החדר.

==השפעה על חילוף החומרים==
מחקר על אנשים בריאים שהתפרסם באוגוסט 2022 טוען שסכרין גרם לשינוי משמעותי ביכולת הגוף להתמודד עם סוכר. הוא שינה את הרכב חיידקי המעי ופעילותם וכתוצאה מכך נפגע חילוף החומרים. החוקר מציין, כי שינויים אלה משתנים מאוד מאדם לאדם, שכן לכל אדם יש הרכב חיידקי מעי שונה וייחודי.

==סכרין וסרטן==
מאז שהתגלה עורר הסכרין דאגות לגבי נזקיו לבריאות. כבר בתקופת כהונתו של נשיא ארצות הברית, תאודור רוזוולט, נשאלו שאלות רבות בנוגע להשפעות הממתיק על מערכת העיכול. רוזוולט, שבאותו זמן היה בדיאטה עקב סיכון לסוכרת, אמר לשואלים: "כל מי שחושב שסכרין מסוכן, הוא אידיוט!".

במשך שנות ה־60 של המאה ה־20 נעשו מספר מחקרים כדי לברר האם סכרין מעודד סרטן. הדאגה הציבורית הגיעה לשיא כאשר בשנת 1977 פורסם מחקר כי חולדות שהואכלו בכמויות גדולות של סכרין הראו עלייה בסרטן שלפוחית השתן. באותה שנה ממשלת קנדה הורתה על איסור שימוש בסכרין. גם ה-FDA האמריקני הציע לאסור את הסכרין אך מכיוון שזה היה הממתיק המלאכותי היחיד באותה תקופה, ההצעה עוררה התנגדות ציבורית נרחבת, בעיקר אצל חולי סוכרת. בסופו של דבר הקונגרס האמריקני החליט כי יותר השימוש בסכרין אך הוא יחויב במדבקת אזהרה המבהירה שהחומר חשוד כמסרטן.

מאז ועד היום, עשרות מחקרים נעשו לגבי אופי הקשר בין סכרין לסרטן (בעיקר שלפוחית השתן). חלקם טענו לקורלציה מסוימת וחלקם לחוסר קשר מוחלט. הניסויים שנערכו בשנות ה-70 זכו לביקורת רבה מפי הממסד המדעי בעיקר בגלל הכמות העצומה של סכרין שהוזרקה לחולדות, הרבה מעבר לכמות הנצרכת באופן טבעי. ניסויים אחרים הוכיחו כי החולדות מפתחות סרטן באופן ספונטני גם כאשר הוזרקו לגופן מים. היו אף שטענו שהסרטן נגרם בגלל התפוררות של חלקי גומי מהמזרקים בתוך גופן של החולדות. 

ב-1991, לאחר 14 שנה, הסיר ה-FDA את המלצתו מ-1977 לאסור את השימוש בסכרין.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תחליפי סוכר
קטגוריה:תוספי תזונה
ניחוח אישה

ניחוח אישה (באנגלית: Scent of a Woman) הוא סרט אמריקאי אשר יצא לאקרנים בשנת 1992. בסרט מככבים אל פצ'ינו, בתור פרנק סלייד, קצין שהתעוור במהלך שירותו הצבאי ופרש, וכריס אודונל, בתור צ'ארלי סימס, תלמיד תיכון שבא לסייע לו. הסרט זכה בשלושה פרסי גלובוס הזהב, לסרט הדרמה הטוב ביותר, לתסריט הטוב ביותר ולשחקן הטוב ביותר (אל פצ'ינו), ובפרס האקדמיה לשחקן הטוב ביותר (אל פצ'ינו).

הסרט הוא רימייק של קומדיה איטלקית באותו שם משנת 1974 בבימויו של דינו ריזי ובכיכובו של ויטוריו גסמן.

==עלילה==
פרנק סלייד הוא קצין בכיר לשעבר בצבא ארצות הברית שהתעוור במהלך שירותו. הוא קשוח, חסר סבלנות וגס רוח כלפי כולם. אחייניתו של סלייד שוכרת את שירותיו של צ'ארלי סימס, תלמיד תיכון בפנימייה יוקרתית סמוכה, לשמור על דודה כאשר היא ובעלה יוצאים לחופשה.

לצ'ארלי בעיה משלו: כתלמיד חסר אמצעים בבית ספר של בני עשירים הוא ניצב בפני דילמה, האם להלשין על מעשה קונדס שביצעו כמה מחבריו, כאשר המלגה שלו עמדה בסכנה אם לא יגלה את שמותיהם.

סלייד מבקש מצ'ארלי להצטרף אליו למסע בניו יורק במהלך חג ההודיה. השניים אוכלים במסעדת יוקרה וישנים במלון מפואר, עד שצ'ארלי מגלה את מטרת הנסיעה האמיתית: סלייד רוצה לאכול ארוחה טובה, לשכב עם אישה יפה, לפגוש את אחיו ואז להתאבד.

בין השניים נוצר קשר חזק, ובסופו של הסרט מסייע סלייד לצ'ארלי סימס להתמודד עם הדילמה שלו.

==שחקנים==
* אל פצ'ינו - פרנק סלייד
* כריס אודונל - צ'ארלי סימס
* גבּריאל אנואר - דונה
* פיליפ סימור הופמן - ג'ורג' ויליס ג'וניור
* ג'ן קנפילד- מני
* ריצ'רד ונטור- וויליאם סלייד
* בראדלי וויטפורד- רנדי סלייד
* ג'ון סקוויב- גברת הונסקר
* פרנסיס קונורי- קריסטין דאוונס
* רושל אוליבר- גרטשן סלייד
* טום ריס פרל- גארי סלייד
* ניקולס סאדלר- הארי אבימייר
* טוד לויסו- טרנט פוטר
* מט סמיט- ג'ימי ג'יימיסון
* רון אלדרד- השוטר גור
* מרגרט ארינגטון- גייל
* סאלי מרפי- קרן רוסי
* מייקל סאנטורו- דוני רוסי
* ג'וליאן ומקס סטיין- ווילי רוסי
* לאונרד גיינס- פרדי ביסקו

==פרסים==
* הסרט היה מועמד לשלושה פרסי אוסקר: השחקן ראשי - אל פצ'ינו (זכה); הסרט הטוב - מרטין ברסט (מועמד); תסריט - בו גולדמן (מועמד).
* הסרט היה מועמד לארבעה פרסי גלובוס הזהב: שחקן ראשי - אל פצ'ינו (זכה), תסריט (זכה), סרט הדרמה (זכה); שחקן משנה (מועמד).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט דרמה הטוב ביותר
קטגוריה:סרטים זוכי גלובוס הזהב - התסריט הטוב ביותר
קטגוריה:נכות באמנות
קטגוריה:סרטים על עיוורים
קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:חידושים לסרטים
קטגוריה:סרטי אל פצ'ינו
STS-51-G

STS-51-G, היא המשימה ה-18 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, והמשימה החמישית של מעבורת החלל דיסקברי.
במשימה זו טסו הצרפתי פטריק באודרי וסולטאן בן סלמאן אאל סעוד מערב הסעודית כמומחי מטען. סולטאן בן סלמאן אאל סעוד הוא הערבי הראשון והמוסלמי הראשון שהגיע לחלל. אאל סעוד הוא ממשפחת המלוכה הסעודית.

== צוות ==
* מפקד המשימה: דניאל ברנדנסטיין
* טייס: ג'ון קרייטון
* מומחה למשימה: שאנון לוסיד 
* מומחה למשימה: ג'ון פביאן 
* מומחה למשימה: סטיבן נגל
* מומחה מטען: פטריק בודרי 
* מומחה מטען: סולטאן בן סלמאן אאל סעוד

== המשימה ==
ב-17 ביוני 1985 בשעה 7:33 בבוקר, לפי שעון מזרח ארצות הברית, המריאה דיסקברי למשימתה החמישית בחלל מכן שיגור 39-A במרכז החלל קנדי, פלורידה.

מטען המעבורת כלל שלושה לווייני תקשורת ובנוסף גם את Spartan 1 (לוויין שהיה צריך לתקן ולהחזיר למסלול), שישה מיכלי Getaway Special, ניסוי High Precision Tracking, חומרים לייצור כור וניסויים ביורפואיים של צרפת.
כל שלושת הלוויינים הוכנסו למסלול כהלכה ללא קושי מסוים.

במהלך המשימה שוגר לחלל לוויין תקשורת מקסיקני Morelos 1.

במהלך המשימה, בן סלמאן אאל סעוד ייצג את ארגון התקשורת הערבי Arabsat כאשר הוא עקב וצילם את שיגור לוויין ARABSAT-1B מהמעבורת. כמו כן הוא סייע לאסטרונאוט הצרפתי, פטריק בדרי בניסויים אודות התנהגות גוף האדם בחלל, וניהל שני ניסויים שלו - התנהגות שילוב של נפט ומים בתנאי מיקרו כבידה, וצילום מהחלל של אזורי ערב הסעודית, והמעקב אחר דיונות חול מהחלל.

עם טיסתו לחלל בן סלמאן אאל סעוד היה האדם הצעיר ביותר שטס לחלל, בגיל 28, הערבי והמוסלמי הראשון שהגיעו חלל.

כל הניסויים בוצעו בהצלחה גם כן.
הדיסקברי נחתה בבסיס חיל האוויר האמריקני אדוארדס, קליפורניה ב-24 ביוני 1985 לאחר 7 ימים, שעה 38 דקות ו-52 שניות.

== ראו גם ==
* משימות מעבורות החלל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20081016224150/http://science.ksc.nasa.gov/shuttle/missions/51-g/mission-51-g.html סיכום המשימה באתר נאס"א]
* [http://www.nasa.gov/mission_pages/shuttle/shuttlemissions/archives/sts-51G.html תקציר המשימה באתר הראשי של נאס"א]
* [http://spacefacts.de/mission/english/sts-51-g.htm מידע על המשימה]
* [https://www.youtube.com/watch?v=rS45EdIfcFk סרטון על המשימה]

==הערות שוליים==

STS-018
קטגוריה:1985 בארצות הברית
נבחרת זימבבואה בכדורגל

נבחרת זימבבואה בכדורגל, הידועה בכינוייה "הלוחמים", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של זימבבואה. הייתה ידועה כ"נבחרת רודזיה בכדורגל" עד לשנת 1980 עם הפיכתה של רודזיה לזימבבואה.

==כל גביעי העולם==
* 1930 עד 1966 - לא נכנסה
* 1970 - לא העפילה
* 1974 - לא נכנסה
* 1978 - לא נכנסה
* 1982 עד 2022 - לא העפילה

==כל גביעי אפריקה==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|- 
|1957 עד 1980|| colspan="7" |לא הייתה חברה בCAF
|-
| 1982|| colspan="7" rowspan="11" |לא העפילה
|-
| 1984
|-
| 1986
|-
| 1988
|-
| 1990
|-
| 1992
|-
| 1994
|-
| 1996
|-
| 1998
|-
| 2000
|-
| 2002
|-
| 2004||סיבוב ראשון||3||1||0||2||6||| 8
|-
| 2006||סיבוב ראשון||3||1||0||2||2||| 5
|-
| 2008|| colspan="7" rowspan="5" |לא העפילה
|-
| 2010
|-
| 2012
|-
| 2013
|-
| 2015
|-
| 2017||סיבוב ראשון||3||0||1||2||4||| 8
|-
| 2019||סיבוב ראשון||3||0||1||2||1||| 6
|-
| 2021||סיבוב ראשון|| 3||1||0||2||3||| 4
|-
| 2023|| colspan="7" |הושעתה
|-
| 2025|| ||||||||||||| 
|-
|סה"כ||5/34||15||3||2||10||16||31
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==שחקנים מפורסמים==
*פטר נדלובו
*ג'וזף נגווניה
*ויטאליס "דיגיטל" טאקאוירה
*בנג'אני מווארווארי
*ברוס גרובלאר
*ווילפרד מוגאי

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זימבבואה: כדורגל
זימבבואה
כדורגל
החדר המזרחי (הבית הלבן)

החדר המזרחי. ברקע, ציורו של [[ג'ורג' וושינגטון מעשה ידי גילברט סטיוארט.]]
הקומה הראשונה של הבית הלבן - החדר המזרחי מסומן בחום.
החדר המזרחי (באנגלית: East Room) הוא אחד החדרים העיקריים בבית הלבן, משכנו של נשיא ארצות הברית המצוי בוושינגטון שבארצות הברית.
החדר משמש בעיקר לקיום מסיבות עיתונאים ולארוחות רשמיות. ארונו של נשיא שנפטר או נרצח בזמן כהונתו מוצב בחדר זה כחלק מההלוויה הממלכתית שלו.

בחדר מוצב פסנתר שנרכש בתקופת מגוריו של הנשיא הארי טרומן בבית הלבן, וכן דיוקנאות של ג'ורג' ומרתה וושינגטון.

החדר מעוצב בסגנון המאה ה-18, לאחר ששופץ על ידי חברת האדריכלים מק'קים מיד ווייט בשנת 1902 בתקופת כהונתו של תאודור רוזוולט. במהלך שיפוץ זה הותקנה רצפת עץ האלון של החדר והנברשות של זכוכית בוהמית.

==היסטוריה==
במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית שימש החדר המזרחי כמפקדתו של צבא האיחוד. בשנת 1864 ערך הנשיא אברהם לינקולן ארוחה לכבוד מינויו של יוליסס גרנט כמפקד הצבא. לאחר הירצחו של לינקולן, שימש החדר לצורך הצגת ארונו בפני הציבור. החל מאירוע זה התקבל נוהג שארונו של נשיא שמת בזמן תפקידו יוצג בחדר זה - וארונותיהם של שבעה נשיאים הוצגו בפני הציבור, האחרון שבהם - של ג'ון קנדי בנובמבר 1963.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:WHClintonEastroom.jpg
קובץ:President Joe Biden delivers remarks at the Commander-In-Chief’s trophy presentation to the Air Force Academy Falcons on April 28, 2023, in the East Room of the White House - P20230428KR-0252.jpg
קובץ:Joe Biden in 2023 - P20230216CS-0130 02.jpg
קובץ:Dierks Bentley performs during the “Country Music- In Performance at the White House” concert in the East Room, Nov. 21, 2011.jpg
קובץ:P20210820ES-0828 (51540437524).jpg|הנשיא ג'ו ביידן בהצהרה לאומה מהחדר המזרחי יחד עם צוות הביטחון הלאומי שלו בעניין נסיגת ארצות הברית מאפגניסטן, 2021.
קובץ:P20220602CS-0638-Edit (52258738224).jpg|הנשיא ג'ו ביידן נושא דברים על הרפורמה בחקיקת הנשק בחדר המזרחי של הבית הלבן, 2022
קובץ:P20210715AS-2444 (51418140363).jpg|הנשיא ג'ו ביידן וקאנצלרית גרמניה אנגלה מרקל במסיבת עיתונאים בחדר המזרחי
קובץ:F20230426ES-2810.jpg|ארוחת גאלה לכבודו של נשיא דרום קוריאה, 2023
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.whitehouse.gov/history/whtour/east.html החדר המזרחי בבית הלבן]
* [http://www.whitehousemuseum.org/floor1/east-room.htm אתר מוזיאון הבית הלבן - תצלומים היסטוריים ושחזורים של החדר המזרחי]

ארונו של ג'ון קנדי עטוף בדגל ביום הלווייתו.

חדר המזרחי
גן הוורדים של הבית הלבן

גן הוורדים של הבית הלבן (באנגלית: White House Rose Garden) נמצא באגף המערבי של הבית הלבן. 

הגן משמש לצורך עריכת מסיבות עיתונאים, ארוחות ערב ממלכתיות ואירוח מנהיגים זרים וכן טקסים רבים כגון נישואיה של טרישה, בתו של ריצ'רד ניקסון, לאדוארד קוקס בשנת 1971.

הגן הוקם בשנת 1913 על ידי אלן לואיז וילסון, אשתו של וודרו וילסון במקום בו עמד קודם לכן גן בסגנון קולוניאלי. הגן עוצב מחדש על ידי ג'ון קנדי על מנת לאפשר בו קיום טקסים רשמיים.

=="אסטרטגיית גן הוורדים"==
אסטרטגיית גן הוורדים היא כינוי של אסטרטגיה בחירות או אסטרטגיה דיפלומטית שנוקט בה נשיא ארצות הברית המחליט לפעול בהיותו בתוך הבית הלבן והימנעות מנסיעה ברחבי המדינה. אסטרטגיה זו מנוצלת לעיתים על ידי נשיא מכהן פופולרי הרוצה להיבחר מחדש. נשיא מכהן שאינו פופולרי יעדיף לנסוע ברחבי המדינה או ברחבי העולם על מנת לשפר את סיכוייו לבחירה מחדש.
דוגמה לאסטרטגיה זו היה טיפולו של הנשיא ג'ימי קרטר בתחילת משבר בני הערובה באיראן (1979–1981) בה ניסה לפתור את הבעיה באמצעים דיפלומטיים מהבית הלבן, מבלי להיעזר במתווכים אירופיים או פנייה למנהיגי מדינות זרות.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Bush Walking from Oval Office to Press Conference Hurricane Ike.jpg|הנשיא ג'ורג' ווקר בוש יוצא מהחדר הסגלגל ליד גן הוורדים
קובץ:Barack Obama in the Rose Garden of the White House.jpg|פריחת האביב בגן הורדים
קובץ:Obama and Renzi leaving White House after the State Visit.jpg|שביל החדר הסגלגל בגן הורדים
קובץ:FEMA - 43153 - President Obama at a Rose Garden Press Conference in District of Columbia.jpg|הנשיא ברק אובמה בהצהרות משותפים לעיתונאים לאחר פגישה עם נשיא האיטי
קובץ:FEMA - 43154 - President Obama and President Preval in District of Columbia.jpg|טקס בגן הורדים
קובץ:P050610PS-0243 (4672403647).jpg|הנשיא אובמה וצוותו בישיבת סגל בגן הורדים
קובץ:The White House Grounds Covered in Snow on January 13, 2019 (32866428188).jpg|גן הוורדים בחורף
קובץ:The White House Grounds Covered in Snow on January 13, 2019 (46016951294).jpg|האכסדרה הדרומית של גן הוורדים בשלג
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.whitehouse.gov/history/grounds/garden/ ההיסטוריה של גן הוורדים של הבית הלבן] באתר הבית הלבן

קטגוריה:ארצות הברית: גנים ופארקים עירוניים
קטגוריה:הבית הלבן: אגפים וחדרים
מנצ'וקוו

מַנְצ'וּקְווֹ (ביפנית: 滿洲國, ברומאג'י: Manshū koku, מילולית: "מדינת מנצ'וריה"; בסינית מפושטת: 满洲国, בפין-יין: Mănzhōu Guó, מָאנג'וֹאוּ גְווֹ, במנצ'ורית: ) הייתה מדינת חסות יפנית שהתקיימה בין השנים 1932–1945, שנשלטה על ידי שליט בובה – הקיסר הסיני לשעבר פויי, הקיסר האחרון של שושלת צ'ינג. המדינה השתרעה על פני מנצ'וריה ועל מזרח מונגוליה הפנימית. ממשלת סין ובעלות בריתה התייחסו למנצ'וקוו כאל "ממשלת בובות" שהוקמה על ידי יפן הקיסרית ולא כאל מדינה ריבונית.

מרבית בני ההאן התייחסו למנצ'וקוו כאל ממשלת בובות יפנית. יפן לחצה על הרפובליקה הסינית להכיר במנצ'וקוו עם הקמתה ב-1932, למרות שמרבית הסינים התייחסו אליה כאל שטח כבוש. עם פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה ביולי 1937 התייחסו כמעט כל הישויות הפוליטיות הסיניות - כולל הקוומינטנג והמפלגה הקומוניסטית הסינית - למנצ'וקוו כממשלת בובות.

מנצ'וקוו הייתה לבסיס צבאי ממנו המשיכו היפנים לפלוש לאזורים אחרים בסין. כיבוש מנצ'וריה נתן ליפן חיזוק מוראלי ואסטרטגי. במנצ'וקוו ביצעו היפנים פשעי מלחמה איומים, הכוללים רצח של מיליונים, הרעבה, אונס ועינויים.

==רקע היסטורי==
החל מהעשור האחרון של המאה ה-19 עמדה מנצ'וריה התיכונה תחת השפעה רוסית חזקה, בשל בניית מסילת הברזל הסינית מזרח-אסיאתית דרך חרבין לולדיווסטוק. לאחר מלחמת רוסיה–יפן (1904–1905) גברה השפעתה של יפן באזור, בעיקר לאור הנחת מסילת הברזל הדרום מנצ'ורית ב-1906 לדאליאן (פורט ארתור) והגירת אזרחים יפנים.

קציני הצבא היפני תכננו זמן רב לפלוש למנצ'וריה, אך בשל התנגדות מבית לא יכלו לעשות זאת. ב-18 בפברואר 1931 הם ביימו את תקרית מוקדן, אשר נתנה לצבא היפני את הלגיטימציה לפלוש למנצ'וריה.

הכיבוש הסתיים בהצלחה והיה מאוד פופולרי בקרב תושבי יפן, אך גרם לגינויים אשר הובילו את יפן לפרוש מחבר הלאומים. לאחר הכיבוש, בשנת 1932, יסדו היפנים במנצ'וריה את מנצ'וקוו.

==פוליטיקה==
מנצ'וקוו התאפיינה במערכת פוליטית ריכוזית וטוטליטרית מאוד, ובעוד הכח הפוליטי היה דה יורה מרוכז בידי הקיסר פויי ומפלגת הימין הקיצוני שלו, איחוד קונקרדו, דה פקטו נשלטה המדינה בידי הצבא היפני. עם זאת, הותרו התארגנויות פוליטיות מסוימות, בעיקר למהגרים (כגון תנועות פשיסטיות או "רוסיות לבנות" של מהגרים מלוכנים שברחו לשם ממלחמת האזרחים הרוסית, ואף תנועות ציוניות של מהגרים יהודים).

באופן רשמי, המדינה הייתה איחוד של חמשת עמי האזור (מנוצ'וריאנים, בני האן, יפנים, קוריאנים ומונגולים), תחת הסיסמה "חמישה עמים, איחוד אחד", סיסמה שנלקחה במקור מן הרפובליקה הסינית. בפועל, הכח היה בעיקר בידי הכובשים הזרים היפנים.

==ראו גם==
* מנצ'וריה
* פויי
* הפלישה היפנית למנצ'וריה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קצרמר יפן
קטגוריה:קצרמר סין
קטגוריה:סין: היסטוריה
קטגוריה:מדינות לשעבר באסיה
קטגוריה:מלחמת סין–יפן השנייה
קטגוריה:סין במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:הרפובליקה הסינית (1912–1949)
קטגוריה:מדינות לשעבר שההכרה בהן הייתה מוגבלת
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1932
קטגוריה:האימפריה היפנית: מדינות קליינטיות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1945
כוח לבן

כוח לבן (באנגלית: White Power) הוא ביטוי גזעני שנטבע על ידי מנהיג המפלגה הנאצית האמריקנית ג'ורג' לינקולן רוקוול. הוא השתמש בו לראשונה בוויכוח פומבי עם סטוקלי קרמיקייל, חבר בתנועת הפנתרים השחורים שטבע את הביטוי "כוח שחור" קודם לכן.

הביטוי נועד להראות את עליונותם ואת כוחם של הלבנים, והוא שימש כשם עיתון של המפלגה הנאצית האמריקאית, שם ספר שכתב רוקוול, וגם ככינוי לאידאולוגיה גזענית.

לאומנות לבנה היא לא יותר מניסיון לעטות רעיונות עליונות לבנים בשפה של הבדלנות הגזעית, כשם שהימין האלטרנטיבי ניסה לארוז מחדש את המחשבה הפשיסטית בצורה מודרנית יותר. כל הגרסאות הללו בנויות על תפישות נפוצות של זהות לבנה ועליונות גזעית. הם מקדמים שנאה ואלימות ככלי פוליטי תקף, הדוחים ערכים של שוויון, דו קיום ושלטון החוק לטובת כוח גולמי ופילוג אתני.<ref></ref>

==ראו גם==
* נאציזם
* לאומנות לבנה
* גאווה לבנה
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גזענות
קטגוריה:ארצות הברית: גזענות
קטגוריה:נאו-נאציזם בארצות הברית
קטגוריה:טרמינולוגיה נאו-נאצית
קטגוריה:עליונות לבנה בארצות הברית
תפרחת

תפרחת של [[תורמוס ההרים.]]
תפרחת היא קבוצה של פרחים המסודרים על גבעול המורכב מענף ראשי או מערכת ענפים. מבחינים בין שני סוגים בסיסיים של תפרחות: תִּפְרַחַת מסוימת ותפרחת בלתי מסוימת. בתפרחת מסוימת לציר הראשי צירים משניים ובתפרחת בלתי מסוימת הציר הראשי רציף ללא צירים משניים והפרחים העליונים תמיד צעירים מהתחתונים.

==סוגי תפרחת==

=== תפרחת בלתי מסוימת ===
תפרחת בלתי מסוימת (monopodial, indeterminate) היא תפרחת בה הציר הראשי של התפרחת ממשיכה לצמוח ולהוציא עוד פרחים בצידיה, מבלי להוציא פרח מסיים בקצה הציר הראשי. לתפרחת הבלתי מסוימות מגוון של צורות הכוללות:
*אֶשְׁבּוֹל (spadix) - תפרחת אשכול שפרחֶיה (ללא עוקץ) יושבים על שִׁזְרָה (ציר) מעוּבּה, ולעיתים קרובות עסיסית (לדוגמה: לופיים), על פי רוב עטופה תפרחת כזאת בעלה ירוק או צבעוני המכונה מתחל, גם התפרחת הנקבית של התירס מכונה בשם אשבול.
*אֶשְׁכּוֹל (raceme, adj. racemose) - תפרחת בעלת ציר ראשי, הנושא פרחים על עוקצים. כל העוקצים יוצאים מצידי ענף ראשי יחיד. הפרחים העליונים תמיד צעירים מהתחתונים.
*אשכול סוכך, סוכך מדומה (corymb, corymbose) - תפרחת אשכול שבו העוקצים התחתונים ארוכים מהעוקצים העליונים, כך שהפרחים עצמם מסודרים במישור אופקי אחד כמו בחנוכיה.
*סוכך (umbel) תפרחת אשכול על ציר ראשי קצר המסתיים במפרק יחיד ממנו יוצאים עוקצים הנושאים את הפרחים.
**ב"סוכך פשוט", כל עוקץ נושא בקצהו פרח יחיד.
**ב"סוכך מורכב", כל עוקץ נושא בקצהו סוכך קטן, הנקרא סוככון (umbellule), הנושא מספר פרחים על עוקצים.
*קַרְקֶפֶת (head, capitulum) - על פי רוב תפרחת אשכול עגולה מרובת פרחים צפופים ובעלת ציר ראשי פחוס או בצורת דיסקוס או קונוס, שעליו יושבים הפרחים; לעיתים קרובות עטופה הקרקפת בבסיסה בעלי מעטפת האופיינית לצמחים ממשפַּחת המורכבים.
*שיבולת (spike) - אשכול בעלת ציר ראשי, עליו יושבים הפרחים (או, במשפחת הדגניים, השיבוליות), ללא עוקצים. הפרחים העליונים תמיד צעירים מהתחתונים.

=== תפרחת מסוימת ===
תפרחת מסוימת (sympodium, cymose) היא תפרחת בה הציר הראשוני מסתיים בפרח קיצון, ושאר הפרחים מתפתחים על ענפים היוצאים מהציר הראשי מתחת לפרח הקיצון. לתפרחת המסוימת מגוון של צורות הכוללות:

# תפרחת דוּ-בַּדית (dichasium) - צורת הסתעפות שבה פרח או תפרחת מסיימים את הציר הראשי וזוג סעיפים צדדיים ממשיכים לצמוח.
# תפרחת חַד-בַּדית (monochasium) - צורת הסתעפות שבה פרח או תפרחת מסיימים את הציר הראשי וסעיף צדדי אחדש ממשיך לצמוח ומהווה את המשך הציר.
# תפרחת רַב-בַּדית (pleiochasium) צורת הסתעפות שבה פרח או תפרחת מסיימים את הציר הראשי ומספר סעיפים צדדיים נושאי פרחים צומחים ועוברים את הפרח המסיים בגובהם. התפרחת דומה לסוכך, אך נבדלת ממנו בכך שהפרח או הפרחים הצעירים אינם מצויים במרכז התפרחת.

=== סוגים נוספים ===

*אגודה (fascicle, adj. fasciculate) - קבוצה של פרחים, היוצאת מחיק העלה, אבל חסרים גם ציר וגם כל מבנה סיומת ברור.
*מַכְבֵּד (panicle) - אשכול מורכב, תפרחת שבה הפרחים מסתעפים מענפים צדדיים, המסתעפים בעצמם מציר התפרחת. במילים אחרות, מכבד הוא מקבץ של אשכולות המסתעפים מציר משותף.
*עָגִיל (catkin, ament) - 1. תפרַחת בעלת ציר מרכזי רָפֶה; 2. על פי רוב תפרחת מסוג שיבולת רפה של פרחים חד־מיניים המלווים על־פי־רוב חפים: העגיל נושר על־פי־רוב כחטיבה אחת.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים
קידה (מאחז)

קידה הוא מאחז בלתי חוקי ויישוב קהילתי דתי בבנימין, שנמנה עם יישובי גוש שילה ושייך למועצה אזורית מטה בנימין. המאחז שוכן על רכס בירכת אל קסר, צפונית-מזרחית לעמיחי על דרך גדעון, בגובה 804 מטר מעל פני הים. נכון ל-2021 מתגוררות במקום כ-150 משפחות.

==היסטוריה==
ועדת השרים להתיישבות החליטה ב-1984 על הקמת יישוב בשם "קציף", כשם מחנה צבאי סמוך, בשטח שצופה על כביש אלון ממזרח לשילה. המיקום נבחר כדי ליצור רצף טריטוריאלי בין הרי בנימין לבקעת הירדן. החלטה זו לא יצאה לפועל. ב-1991 נעשה ניסיון להקים יישוב במקום בידי גוש אמונים. ב-2001 פינה צה"ל את בסיס "קידה" של חיל המודיעין. בקיץ 2002 הוקם בבסיס הנטוש מאחז בשם "קידה צפון", אך הוא פונה על ידי המנהל האזרחי לאחר מספר שבועות.

בערב יום העצמאות בשנת 2003 נרצח גדעון ליכטרמן בדרך משבות רחל לכיוון בקעת הירדן, ובתגובה, ב-11 ביוני באותה שנה עלה המאחז על הקרקע כקילומטר דרומית למחנה קידה. תוך זמן קצר נעשה ניסיון לפנות את המקום, ותנועת אמנה עתרה לבג"ץ שהוציא צו ביניים הדוחה את הפינוי. המאחז נבנה בחלקו על קרקעות שהוכרזו כאדמות מדינה ובחלקו על אדמה פרטית של פלסטינים תושבי הסביבה. ב"מפת הדרכים", תוכנית ההסדר המדיני שנרקמה ב-2003, בתקופת הנשיא האמריקני ג'ורג' בוש, הייתה התחייבות של ראש הממשלה, אריאל שרון, לפנות 26 מאחזים, בהם קידה. ראש הממשלה בנימין נתניהו, חזר על התחייבות זו, במאי 2009 במסגרת דיונים עם הממשל האמריקאי על חידוש תהליך השלום. בתגובה הודיעו קצינים, תושבי המאחז, על הפסקת שירותם בצה"ל במקרה של עקירת היישוב.

עם הזמן גדל המאחז והתאחד בפועל עם הבית האדום, או חוות יישוב הדעת, שהוקם ב־2001.

בפברואר 2014 הרס המנהל האזרחי שני קראוונים בחוות "יישוב הדעת", הסמוכה למאחז. זאת בהוראתו של שר הביטחון משה יעלון, שכתב בהחלטתו: "הבית שנהרס נבנה ללא אישורים ובניגוד לחוק... בעת הובלת חלקי הבית בחודש ספטמבר האחרון, נתקלו חיילי צה"ל ושוטרי משטרת ישראל בהתנגדות אלימה, כאשר ניסו למנוע את הצבתו. במסגרת זו נפגע רכב משטרתי וצמיגיו נוקבו. למרות האזהרות המשיך בעל הבית בהצבתו ובבנייתו. הוצא כנגדו צו הפסקת עבודה, ולאחר שגם לא הוכיח בעלות על הקרקע ולבית הממוקם מחוץ ליישוב קידה לא הייתה תוכנית מאושרת - הוצא צו הריסה".

בספטמבר 2015, בתשובה לעתירה שהוגשה לבג"ץ על ידי ארגון "יש דין", בשם פלסטינים בעלי קרקעות באזור, הודיעה מדינת ישראל שהיא מתכוונת להכשיר את כל גוש המאחזים המשתרע ממזרח לשילה, כולל קידה. את המשך פיתוח היישוב מממנת המועצה אזורית מטה בנימין מתקציב המדינה.

== שם ==
המאחז נקרא על שם הצמח קידה שעירה הנפוץ באזור.

==מאפיינים==
המאחז מוגדר כיישוב קהילתי דתי. ביישוב ישנם מעון וגני ילדים, בית כנסת, ומקווה טהרה. סביב המאחז מעבדים חלק מתושביו כרמים לגידול ענבי יין ומטעי זיתים. תושבי קידה עוסקים בעיקר במקצועות חופשיים, כמו גם, כאמור, בחקלאות. במאחז קיים סניף של תנועת הנוער בני עקיבא.
[[תמונה פנורמית של היישוב]]

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://www.myesha.org.il/?CategoryID=175&ArticleID=131 דף היישוב] באתר מועצת יש"ע
*[https://www.facebook.com/קידה-Kida-382914038540604/ קידה], ברשת החברתית פייסבוק

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מאחזים ביהודה ושומרון
קטגוריה:מועצה אזורית מטה בנימין
קטגוריה:התנחלויות ביהודה ושומרון
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:גוש שילה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2003
בית הספר גליל

אשחר. היישוב שברקע הוא העיר סח'נין]]
בית ספר "גליל" הוא בית ספר דו-לשוני, בו לומדים ערבים ויהודים, הפועל בתחום מועצה אזורית משגב. זהו בית ספר ציבורי, שבו לומדים כיום כשלוש מאות תלמידים ותלמידות מיישובי מועצה אזורית משגב ומהיישובים הסמוכים, בעיקר מסח'נין, משעב וכן מכרמיאל ומישובים נוספים באזור.

בית הספר נוסד ביוזמת אמין ח'לף ולי גורדון שהקימו את יד ביד: המרכז לחינוך יהודי ערבי בישראל, ופנו לרשויות מקומיות ברחבי ישראל בהצעה להקים בתי ספר דו-לאומיים. ההצעה זכתה לתמיכה של הורים וראשי הרשויות המקומיות במשגב, שעב וסח'נין ובשנת 1998 בית הספר החל את פעולתו כבית ספר יסודי, עם שיתוף פעולה של משרד החינוך. בשנים הראשונות בית הספר כלל גם חטיבת ביניים. בהמשך שואפים בבית הספר להפעיל חטיבת ביניים ולצמוח לבית ספר תיכון.

עד חודש מאי 2007 שכן בית הספר במבנה זמני בתחומי מועצה אזורית משגב, בסמוך לבתי הספר האחרים של המועצה. בחודש מאי 2007 עבר בית הספר למבנה בקיבוץ אשבל.

נכון ל-2021 לומדים בבית הספר 305 תלמידים ותלמידות ב-6 שכבות.
==המודל החינוכי==
בבית הספר לומדים יחד ילדים ערבים ויהודים. בכל כיתה מספר שווה של תלמידים יהודים וערבים, ושתי מחנכות, ערבייה ויהודייה, המלמדות בצוותא בשתי השפות.

החופשות בבית הספר שונות מן החופשות המתקיימות בבתי ספר אחרים, מאחר שבית הספר אינו מקיים לימודים בימי החג של כל שלוש הדתות. עם זאת, מספר ימי הלימוד בשנה זהה למספר ימי הלימוד בכל בית ספר אחר.

סגל המורים מורכב, כתלמידים, מיהודים וערבים. בית הספר מנוהל בצורה משותפת על ידי מנהל יהודי ומנהל ערבי.

בית הספר מקנה לתלמידיו גם שיעורי העשרה במגוון נושאים - יוגה, אוריגמי ונגינה בדרבוקה.

בית הספר היה הראשון שהפעיל מודל זה במדינת ישראל. בית ספר נוסף הוקם במקביל על ידי "יד ביד" בירושלים, אך החל עם כיתת גן בלבד. בעקבותיהם הוקם בשנת 2004 בית הספר "יד ביד - גשר על הוואדי" בכפר קרע.

==קישורים חיצוניים==

* גיל סדן, [https://web.archive.org/web/20140808044210/http://www.commongroundnews.org/article.php?id=755 תלמידי בית ספר דו-לשוני בגליל מחפשים מכנה משותף], אתר קומון גראונד-מזרח תיכון, 30 במאי 2005
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בתי ספר יסודיים בישראל
קטגוריה:מועצה אזורית משגב
קטגוריה:שותפות יהודית-ערבית בישראל
קטגוריה:אשבל (קיבוץ)
הוגו שטיינהאוס

ולדיסלב הוגו דיוניזי שטיינהאוס (בפולנית: Władysław Hugo Dionizy Steinhaus; 14 בינואר 1887 - 25 בפברואר 1972) היה מתמטיקאי ומחנך יהודי-פולני.

==קורות חיים==
הוגו שטיינהאוס נולד ביאסלו, שבגליציה בחצי הדרך בין לבוב לקרקוב. הוא למד באוניברסיטת לבוב, מינכן ואוניברסיטת גטינגן. הוא עשה את עבודת הדוקטורט בהדרכת דויד הילברט בשנת 1911.

שטיינהאוס היה פרופסור באוניברסיטת לבוב (1920–1941), שם נמנה עם אסכולת לבוב במתמטיקה, ובאוניברסיטת ורוצלב (1945–1961) ולאחר מכן באוניברסיטאות של נוטרדאם שבאינדיאנה, ארצות הברית (1961–1962), וסאסקס שבאנגליה (1966).

הוא חיבר עבודות רבות (מעל 170) בתחומי האנליזה המתמטית ובתורת ההסתברות. יחד עם סטפן בנך הוכיח את משפט בנך-שטיינהאוס.

בנוסף לפרסומים מתמטיים הוגו שטיינהאוס היה ידוע כמחבר פתגמים, שרובם פורסמו אחרי מותו. בשנת 1995 בוורוצלב נערכה תחרות בינלאומית ביצירת פתגמים בה ניצח אנדז'יי מייבסקי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.daat.ac.il/mishpat-ivri/skirot/143-2.htm הגינות וצדק בחלוקת רכוש], מאת הרב דב יצחק פריז. מכיל פרטים ביוגרפיים על הוגו שטיינהוז ועבודתו על חלוקה הוגנת.

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים פולנים
קטגוריה:חוקרי תורת ההסתברות יהודים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת נוטרדאם
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:ילידי 1887
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1972
פראיניה

פראיניה (בפורטוגזית: Prainha) היא מועצה אזורית () במדינת פארה שבברזיל. בשנת 2004 האוכלוסייה במקום מנתה 30,060 נפש, הצפיפות היא 2.15 נפש לקילומטר רבוע, וגודל השטח הוא 13,895.79 קמ"ר. גובה הרמה הוא 70 מטרים. המחוז עצמו ממוקם ביער האמזונאס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ברזיל: מועצות אזוריות
קטגוריה:פארה
הכימרה מארצו

הכימרה מארצו הוא פסל ארד שהתגלה בשנת 1553 באַרֶצוֹ (Arezzo), עיר אטרוסקית ורומית עתיקה בטוסקנה שבאיטליה. זוהי אחת הדוגמאות הידועות ביותר לאמנות האטרוסקית. 

הפסל, שגובהו כ-80 סנטימטר, הועבר לאוספו הפרטי של קוזימו הראשון דה מדיצ'י, דוכס טוסקנה שהציגו לראווה בארמון פאלאצו וקיו. את פסלוני הארד הקטנים יותר מהמטמון הציג קוזימו דה מדיצ'י בסטודיו הפרטי שלו בארמון פאלאצו פיטי. הפסל בנוונוטו צ'ליני כתב באוטוביוגרפיה שלו כי "הדוכס שאב הנאה מניקוי פסלונים אלה בעצמו תוך שימוש בכלי עבודה של צורף". פסל הכימרה נשמר עד היום והוא מוצג במוזיאון הארכאולוגי בפירנצה.

במיתולוגיה היוונית הייתה הכימרה מפלצת שעשתה שמות במולדתה ליקיה עד שקטל אותה הגיבור היווני בלרופון. בתחילה חשבו מגלי הפסל בארצו כי הוא מתאר אריה, משום שזנבו בצורת הנחש היה חסר. במהרה התברר כי הפסל מתאר את הכימרה מהמיתוס. ג'ורג'ו ואזארי מספר כי התגלה חלק מהזנב החסר בין קטעי ורסיסי הארד שהובאו לפירנצה. זנב פסל הכימרה הנוכחי הוא שחזור מהמאה ה-18.

הכימרה היא רק אחד מפסלי ארד שהיו במטמון שנקבר מטעמי ביטחון בזמן כלשהו בימי קדם. המטמון התגלה במקרה בעת שנחפרו תעלות בסמוך לשער "פורטה סן לורנטינו" שבחומות העיר. העתק של הפסל עומד כיום בסמוך לנקודה המדויקת שבה היה המקור.

על רגלו הקדמית של הפסל נחקקה כתובת שבמשך השנים היה ויכוח על הגייתה. כיום מקובל להניח כי הכתובת היא <small>TINSCVIL</small>, ומשמעותה היא שהפסל היה נדר שהוקדש לאל האטרוסקי הראשי של התקופה בה נוצר, טיניה או טין.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20050913212341/http://www.unifi.it/unifi/surfchem/solid/bardi/chimera/chimarezzo.html אוגו ברדי, 1997. "הכימרה מארצו"] 

קטגוריה:פסלי דמויות מיתולוגיות
קטגוריה:אמנות אטרוסקית
קטגוריה:פירנצה: פסלים
קורט גרון

קורט גֵרוֹן (בגרמנית: Kurt Gerron; 11 במאי 1897, ברלין – 15 בנובמבר 1944, אושוויץ) היה במאי קולנוע ושחקן יהודי-גרמני.

==קורות חיים==
קורט גרון נולד בשם קורט גרסון (Gerson; גרשון) להורים יהודים בברלין בירת גרמניה. בראשית דרכו למד רפואה, אבל בשנת 1920 היה לשחקן. בין השאר הופיע בסרט "המלאך הכחול" עם מרלן דיטריך.

גרון קיבל הצעה לנסוע להוליווד, אבל סירב ונשאר באירופה. בהמשך עזב את גרמניה, תחילה לצרפת ואחר להולנד. אחרי שהצבא הגרמני כבש את הולנד, נעצר גרון ונכלא במחנה המעבר וסטרבורק, משם נשלח לגטו טרזיינשטט. בטרזיינשטט ניהל קברט בשם "הקרוסלה" לבידור האסירים. בהמשך נכנע לסחטנות הנאצים וביים סרט תעמולה, שהראה כמה "נעימים" החיים במחנות הריכוז (הסרט נקרא לפעמים בטעות Der Führer schenkt den Juden eine Stadt – "הפיהרר מעניק עיר ליהודים". הכותרות של הסרט מראות שם אחר – "טרזיינשטט – ההתיישבות היהודית"). הוא סולק מתפקידו לפני שהשלים את הסרט ונשלח לאושוויץ סמוך לסוף המלחמה, שם נרצח.

גרון הוא נושאם של שני סרטי תעודה: "אסיר בגן עדן" ו"הקרוסלה של קורט גרון". הקריין ב"קרוסלה", בכיכובה של הזמרת אוטה למפר, הוא רוי קיפט (Kift), שגם כתב מחזה על תקופת מאסרו של גרון בטרזיינשטט, בשם "קומדיית מחנה". המחזה פורסם ב"תיאטרון השואה" בעריכת פרופ' רוברט שקלוט ויצא לאור בהוצאת אוניברסיטת ויסקונסין.

הצייר שלום סבא צייר את דיוקנו עוד בברלין, הדיוקן הוצג בתערוכה 'ברלין עיר האורות: בין שתי מלחמות עולם'<ref></ref> במוזיאון הרמן שטרוק בחיפה, בשנת 2017. הדיוקן נראה גם בסרטון שבו קורט גירון שר את Grossstadtinfanterie<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* – כתבה על צילומי הכדורגל בסרט התעמולה שביים קורט גרון
* 
* [http://www.virtual-history.com/movie/person/963/kurt-gerron תמונות של קורט גרון] באתר Virtual History
* [http://www.infocenters.co.il/gfh/notebook_ext.asp?book=111186&lang=heb רישום דיוקנו של במאי הקולנוע קורט גרון] מעשה ידי שרלוטה בורשובה (Charlotte Buresova), אמנית מגטו טרזין, בארכיון בית לוחמי הגטאות
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים גרמנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים גרמנים
קטגוריה:יהודים בשואה: גרמניה
קטגוריה:יהודים בשואה: הולנד
קטגוריה:יהודים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:אסירים במחנה וסטרבורק
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:אנשי קולנוע שנספו בשואה
קטגוריה:שחקנים שנספו בשואה
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: תרבות: אישים
קטגוריה:ברלין: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1897
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
אוטה למפר

אוטה למפר (גרמנית: Ute Lemper; נולדה ב-4 ביולי 1963) היא זמרת שאנסונים ושחקנית גרמנייה, ילידת מינסטר. היא בוגרת האקדמיה למחול בקלן ובית הספר להוראת דרמה על שם מקס ריינהרט בווינה.

בין הישגיה השונים והמגוונים מחזות מוזיקליים, כגון תפקידה פורץ הדרך בצוות הווינאי המקורי של "חתולים", התפקיד הראשי ב"פיטר פן", יצירה מחודשת של לולה ב"המלאך הכחול", מבית היוצר של מרלן דיטריך, גרסה אירופית מקורית לגיבורת "קאבארט" סאלי בואלס בהפקה פאריזאית וגרסה לונדונית מקורית של וילמה קלי ב"שיקגו".

למפר, שנבחרה לאמנית הרבגונית של השנה (Billboard's Crossover Artist) לשנת 1993–1994, היא אמנית הקלטות פורייה, המופיעה במספר רב של הקלטות משותפות, בין השאר בקונצרט החומה של רוג'ר ווטרס ב-1990. כאמנית סולו, היא נודעת בפרשנויות מסוף שנות ה-80 ליצירות של קורט וייל, בנוסף לשירי קאבארט גרמניים, עתירי מודעות פוליטית, שהושרו באתרים מחתרתיים בשנות ה-30 של המאה ה-20, בברלין ובמקומות אחרים. אחד התקליטורים של למפר, "אשליות" משנת 1992, מוקדש לשיריהן של מרלן דיטריך ואדית פיאף, מאמץ פרשני, שהיה עולה לרוב האמנים בביקורת חריפה, אך את למפר זיכה בסקירות נלהבות. יש לה אלבומי פופ רבים, באנגלית, צרפתית וגרמנית, בהם שירים של סקוט ווקר, אלוויס קוסטלו, פיליפ גלאס וניל האנון, שגם הופיע איתה בשירה על שתי רצועות בתקליטור. בשנים 2003 ו-2006 גילתה אוטה למפר את כישרונות היצירה שלה בתקליטורים מן השנים האלה, שהציבוה בדרגת זמרת ומלחינה גם יחד.

היא דובבה בשירה את אריאל ב"בת הים הקטנה".

ציוריה של למפר, בסגנון נאוקלאסי, מוצגים בגלריות רבות.

אוטה למפר הופיעה במספר סרטי קולנוע וקולה מונצח על פסקול סרטים רבים מספור.

ב-2007 הייתה שופטת בגרסה הגרמנית של "רוקדים עם כוכבים".

בשנת 2024 שיחקה לצדו של מייק בורשטיין בסדרת הטלוויזיה "Die Zweiflers" העוסקת בניצולי שואה בפרנקפורט של ימינו.

אוטה למפר נשואה ואם לארבעה. היא מתגוררת בפריז ובניו יורק ומופיעה בכל העולם. כן כתבה ספר וכמה מאמרים בכתבי עת.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה גרמניות
קטגוריה:זמרות גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1963
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1963
הולה הופ

ילדים משחקים בהולה הופ
הוּלָה הוּפ (חישוק הולה) הוא צעצוע דמוי-חישוק אשר נועד לסיבוב מסביב למותניים.

מטרת המשחק היא להחזיק את החישוק מעל פני הקרקע למשך מספר סיבובים גדול ככל שניתן. 
חישוק הפלסטיק בו משתמשים במשחק פותח על ידי ארתור מלין האמריקאי בהשראת חישוק במבוק אוסטרלי אשר שימש את האבוריג'ינים. במרץ 1958 הושק הצעצוע; אשתו של ארתור מלין, סוזי מלין, שהייתה סוכנת המכירות של המוצר, עברה מעיר לעיר והדגימה את אופן השימוש בחישוק.

בתוך זמן קצר זכה החישוק להצלחה בקרב מבוגרים וילדים כאחד, ותוך ארבעה חודשים נמכרו 25 מיליון חישוקים. ברית המועצות והרפובליקה העממית של סין החרימו את החישוקים בטענה שהם מוצרים קפיטליסטיים. אף אישים מפורסמים (כגון מלכת ירדן) השתמשו בחישוק. בנובמבר 1958 הגיע הצעצוע לישראל,. ההתלהבות העזה מהחישוק פגה במהירות במהלך 1959.

החישוק משמש עד היום כעזר בשיעורי התעמלות, אך לא באופן השימוש המקורי שלו. לדוגמה, הוא משמש לסימון מעגלים על הרצפה (במשחק ים יבשה) או כדלגית לגיל הרך.

ההולה הופ והליך המצאתו היוו חלק מרכזי בסרטם של האחים כהן "הקפיצה הגדולה".

בתחילת שנות ה-2000 חזר החישוק לאופנה בתחום ה"הופ דאנס" - שילוב של ספורט, קרקס וריקוד שבהם משתמשים בחישוקי הולה הופ מקצועיים.
ישנם סוגים שונים של חישוקים המיועדים לתרגילים שונים ודרגות שונות של קושי.
כיום ישנם מדריכים וקהילה בישראל אשר מוקדשת להופ דאנס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* כתבה על [https://web.archive.org/web/20151012032010/http://www.hooping.org/2015/02/desert-hooping-gaia-gonen-shponto-juggling/ הולה הופ במצפה רמון]
* 
*כתבה על [https://throughthehoop.co.il/%d7%94%d7%95%d7%9c%d7%94-%d7%94%d7%95%d7%a4-%d7%a9%d7%99%d7%9c%d7%95%d7%91-%d7%a9%d7%9c-%d7%a4%d7%99%d7%98%d7%a0%d7%a1-%d7%a8%d7%99%d7%a7%d7%95%d7%93-%d7%95%d7%9b%d7%99%d7%a3/ הולה הופ-שילוב של פיטנס ריקוד וכיף] באתר דרך החישוק, 18 ביולי 2017

==הערות שוליים==

קטגוריה:צעצועים
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
ריצ'י הייבנס

ריצ'י הייבנס
ריצ'י הייבנס (באנגלית: Richie Havens; 21 בינואר 1941 – 22 באפריל 2013) היה מוזיקאי אמריקאי. נודע בזכות הופעתו בפסטיבל וודסטוק, סגנונו וכישרונו בנגינה על גיטרה.

==ביוגרפיה==
את ימיו הראשונים כמוזיקאי העביר ברובע הגריניץ' וילג' בניו יורק, שהיה באותה תקופה לב ליבה של סצנת מוזיקת הפולק רוק המתפתחת בארצות הברית. בשנת 1967 היה בין בודדים שהוחתם על חוזה והחל להקליט אלבומים, שזכו בעיקר לתהודה במקומית. ב-1969 פתחה הופעתו של הייבנס את פסטיבל וודסטוק, בתשואות רמות וקריאות הדרן של הקהל.

בשנת 1971 הוציא האלבום Alarm Clock, שכלל ביצוע ייחודי לשירו של חבר להקת הביטלס, ג'ורג' האריסון, Here Comes The Sun. לתקופה קצרה באמצע שנות השבעים, השתתף בהרכב "Peter, Paul & Richie" עם פטר יארו ופול סטוקי, יוצאי ההרכב המצליח Peter, Paul & Mary. הקריירה המוזיקלית של הייבנס ממשיכה להתפתח עם השנים, והוא הוציא אלבום מדי 2-3 שנים. בשנת 1993 הוזמן לנגן בטקס ההשבעה של נשיא ארצות הברית ביל קלינטון.

הייבנס כמעט ולא כותב בעצמו את שיריו. עם זאת, סגנון הנגינה והשירה שלו, דומה לזה של אמנים מוכרים כמו בוב דילן והחיפושיות. 

בשנת 2000 פרסם ספר אוטוביוגרפי הנושא את השם They Can't Hide Us Anymore.

ב-22 באפריל 2013 מת הייבנס בגיל 72, לאחר שלקה בהתקף לב.

==דיסקוגרפיה==
<div style="direction: ltr;">
*A Richie Havens Record 1965
*Electric Havens 1966
*Mixed Bag 1967
*Something Else Again 1968
*Richie P. Havens, 1983 1969
*Stonehenge 1970
*Alarm Clock 1971
*The Great Blind Degree 1972
*Portfolio 1973
*Mixed Bag II 1975
*The End of the Beginning 1976
*Mirage 1977
*Connections 1980
*Common Ground 1983
*Simple Things 1987
*Live at the Cellar Door 1990
*Now 1991
*Sings Beatles and Dylan 1992
*Cuts to the Chase 1994
*Wishing Well 2002
*Grace of the Sun 2004
*2008 Nobody Left to Crown
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמני A&M רקורדס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013
שניים (תוכנית טלוויזיה)

"שניים" היא תוכנית ראיונות ישראלית אשר משודרת בערוץ HOT בידור ישראלי של חברת הטלוויזיה בכבלים HOT, ובמסגרת שידורי קשת בערוץ 2.

במהלך התוכנית נוצר מפגש בין שני ידוענים מעולם הבידור והתרבות הישראלי, במסגרת ריאיון אחד-על-אחד משותף, אשר מתחלק לפינות שונות: "הפעם הראשונה והאחרונה" הסוקרת רגעים מיוחדים בחייהם; "תמונה אחת שווה" המפגישה את המרואיינים עם צילומים שונים הקשורים לחייהם; "עץ או פלי" המעניקה אפשרות לבחור אופציה המדגישה נקודה באופי הידוען; ו"דרכים מצטלבות" הסוקרת נקודות משמעותיות בקרירות של המראיין ושל המרואיין. במהלך השיחה שואלים המראיינים את מרואייניהם שאלות על חייהם האישיים, על אירועים משמעותיים בחייהם, על נקודות מרכזיות בקריירות שלהם ועל השקפת עולמם הכללית.

בעקבות הצלחת התוכנית, הוחלט ביולי 2006 לשדר עונה שנייה לתוכנית ב־HOT בידור ישראלי. העונה השנייה, שעלתה ב-8 באוגוסט, כללה, כמו העונה הראשונה, 20 פרקים.

==ראו גם==
* מפגשיר

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות ראיונות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:HOT: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
טים רובינס

טימותי פרנסיס רובינס (באנגלית: Timothy Francis Robbins; נולד ב-16 באוקטובר 1958) הוא שחקן ובמאי קולנוע אמריקאי זוכה פרס אוסקר ושני פרסי גלובוס הזהב.

==ביוגרפיה==
רובינס נולד בווסט קובינה שבקליפורניה, למשפחה אירית קתולית אדוקה, וגדל בניו יורק. בצעירותו, אביו שכנע אותו להתמקד בשירה, אך רובינס, שנמשך למשחק, הצטרף בגיל 12 לחוגי תיאטרון. כשסיים את לימודיו עבר ללוס אנג'לס והקים קבוצת תיאטרון קטנה בשם "כנופיית השחקנים".

בשנות ה-80 השתתף במספר סרטים בעלי תקציב דל, אך בשנת 1992 השתתף בשני סרטים: "השחקן" ו"בוב רוברטס" - סרט סאטירה מוקומנטרי שרובינס גם כתב, הפיק וביים. בשנת 1994 שיחק בסרט "חומות של תקווה" לצד מורגן פרימן. 

רובינס היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר על בימוי הסרט "גבר מת מהלך". 

בשנת 2003 השתתף בסרט "מיסטיק ריבר" ועל משחקו זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.

בשנת 2014 שיחק במיני-סדרה הקומית "אוצרות בבל" לצד ויל פרל, טובי מגווייר, קריסטן ויג ועוד. למיני-סדרה נמנו 6 פרקים ששודרו ברשת IFC אשר נמצאת בבעלות AMC.   

== חיים אישיים ==
בשנים 1988–2009 היה רובינס במערכת יחסים זוגית עם השחקנית סוזן סרנדון ולהם שני בנים: ג'ק (נולד ב-1989) ומיילס גם הוא שחקן (נולד ב-1992).

ב-2017 התחתן עם שחקנית הרומנייה, גרטיאלה ברנקוזי, הצעירה ממנו ב-30 שנה. הזוג נפרד ב-2020 והתגרש רשמית ב-2022.<ref></ref>

==פילמוגרפיה נבחרת==
* פרשת המים (2019) 
*יום מושלם (2015)
* חיי פשע (2015)
* בחזרה ל-1942 (2012)
* תודה ששיתפתם (2012)
* גרין לנטרן (2011)
* בני מזל (2008)
* מפרט הגורל (2005)
* מלחמת העולמות (2005)
* מיסטיק ריבר (2003) - זכה באוסקר עבור שחקן המשנה הטוב ביותר
* המין האנושי (2002)
* קוד מסוכן (2001)
* המשימה: מאדים (2000)
* סכנה ברחוב ארלינגטון (1999)
* אוסטין פאוורס: המרגל שתקע אותי (1999)
* אין מה להפסיד (1997)
* גבר מת מהלך (1995) - במאי בלבד
* אהבה אטומית (1994)
* חומות של תקווה (1994)
* הקפיצה הגדולה (1994)
* בוב רוברטס (1992) - גם כתב, הפיק וביים
* השחקן (1992)
* קדחת הג'ונגל (1991)
*חיים בצל הסיוט (1990)
*אדמונית שכזאת (1989)
* אהבה בשחקים (1986)
*הווארד - גיבור מגזע אחר (1986)

=== טלוויזיה ===

*משפחה אמריקאית (2011) - סרט טלוויזיה של HBO
*על הקצה (2015)
*כאן ועכשיו (2018)
*The Power (2022)
*סילו <small>(אנ')</small> (2023)

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=10759 "חומות של תקוה: סרט שניצח את הקלישאות של עצמו"]: פודקאסט להאזנה של תוכנית הרדיו "פסטיבל כאן", בהגשת דני מוג'ה ויונתן גת
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גילדת שחקני המסך - שחקנים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן ראשי בקומדיה או בסרט מוזיקלי
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן משנה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
קטגוריה:זוכי פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לשחקן המשנה הטוב ביותר
בוי

קרנבל בומבה-מאוו-בוי ב[[סאו לואיס, 2008]]
בוי (מכונה גם בוי-בומבה, בומבה-מאוו-בוי, בפורטוגזית: Bumba-meu-boi, boi-bumbá) הוא חג וסגנון מוזיקה עממי מאזור האמזונאס וצפון מזרח ברזיל והפך עם הזמן להיות מקובל בזרם המרכזי של המוזיקה בברזיל. החגיגות נסבות סביב אגדה אודות מותו ותחייתו של פר ומלווה ברפרטואר מוזיקלי מיוחד בתיפוף וריקוד.

הבומבה מאו בוי הוא אחד מהחגים שייחודיים לפולקלור הברזילאי ונהוג לחגוג אותו בנוסף או במקביל לחגיגות יוני (Festas juninas).
מקורו של הסיפור אינו ידוע בוודאות, אך כנראה שמוצאו ממדינת פיאואי ומשם הסיפור עבר בעל פה וכיום הוא כולל גרסאות שונות.
האגדה מספרת על בוקר עשיר שהכומר גנב ממנו את השור כדי לתת את הלשון לאשתו שהייתה בהריון, הבוקר יצא לחפש את השור אך הוא נמצא מת, הם הלכו לשמאן מכשף אלילים שהחזיר את השור לתחייה ופייס בין הבוקר לכומר.

בחג מקובל להתחפש לדמויות מהסיפור ולהציג אותו דרך ריקוד ושירה. בחלק מהערים (כגון סאו לואיס) מקימים במהלך החג במות ברחבי העיר שעליהן מופיעות קבוצות של נגנים, זמרים, ורקדנים, כשכל קבוצת רקדנים מייצגת דמות ותפקידה הוא להמחיז את האגדה עם הלהקה שמנגנת ושרה.
באמזונאס החגיגיות מתבצעות בשתי קבוצות גדולות שמציגות באצטדיון מיוחד בו נערכת תחרות שכוללת ניקוד קפדני על לבוש, כוריאוגרפיה תיאום ועוד.

האגדה משלבת יסודות קומיים ודרמטיים, והיא מוצגת בכל פעם בצורה אחרת בהתאם לקהל ולמטרה האמנותית: לפעמים היא מתוארת כדרמה, לעיתים כקומדיה או כמשל שמבטא ביקורת חברתית מסוימת.
האגדה הוטמעה עמוק בתרבות של צפון מזרח ברזיל וסביב האגדה נוצרו פואמות, הצגות תיאטרון, שירים, חפצי אומנות פלסטית, ריקודים, קמעות וסמלים רבים.

== קישורים חיצוניים ==

* דובי לנץ, [http://www.masa.co.il/article.php?cid=1168& פסטיבל בוי בומבה: אדום עולה], באתר מסע אחר

קטגוריה:מוזיקה ברזילאית
 קטגוריה:ברזיל: תרבות
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:מדינת אמזונאס
קטגוריה:אתנומוזיקולוגיה
קיפוד המדבר

קִפּוֹד הַמִּדְבָּר (שם מדעי: Paraechinus aethiopicus) הוא מין של יונק מדברי ממשפחת הקיפודיים. הקיפוד מצוי בישראל ובאזורים חמים ויבשים לאורך המזרח התיכון וצפון אפריקה.

==תיאור==
זהו קיפוד בינוני בגודלו שבהשוואה לשני קרוביו בישראל, הוא גדול מקיפוד החולות אך קטן מקיפוד מצוי. הקיפוד בעל אוזניים גדולות, פרווה לבנה ועל פניו ישנה "מסכה" שחורה. לאורך הראש והגב ישנם רעמת קוצים שחורה המקריחה מעל המצח. הקיפוד בעל רגליים גבוהות והוא מסוגל לנוע במהירות לטווחים קצרים.

הקיפוד חי לאורך אזורי מדבר ואזורים יבשים שונים לאורך צפון אפריקה וחצי האי ערב והוא נפוץ גם בישראל לאורך הנגב, ערבה ובקעת הירדן, אשר היא גבול תפוצתו הצפוני.

קיפוד המדבר עובר כ-5 עד 15 קילומטר בלילה בחיפוש מזון, ובמשך היום מסתתר מתחת לסלעים או במחילה. הוא אוכל כל המתבסס בעיקר על חרקים כגון טרמיטים, נמלים, חיפושיות ועוד ויגוון גם בצמחייה כמו פירות.

הקיפוד מתגונן מטורפים בעיקר בבריחה מהירה למחילה ורק כאשר הוא נתפס בשטח הוא מתכדרר ומבליט את קוצי הגב שלו. הטורפים העיקריים שלו הם דורסי יום ודורסי לילה שונים אך גם חתולים, נמיות, גיריות, תנים ואפילו קיפודים גדולים יותר ינסו לצוד אותו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/search/details.php/40606/all קיפוד מדבר באתר IUCN] 

== הערות שוליים ==

קיפוד מדבר מהצד.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי כריסטיאן גוטפריד אהרנברג
קטגוריה:קיפודיים
קטגוריה:ארץ ישראל: אוכלי חרקים
קטגוריה:הסהרה: בעלי חיים
קטגוריה:עיראק: יונקים
קטגוריה:תימן: יונקים
קטגוריה:כווית: יונקים
קטגוריה:איחוד האמירויות הערביות: יונקים
קטגוריה:קטר: יונקים
קטגוריה:בחריין: יונקים
קטגוריה:ירדן: יונקים
קטגוריה:מרוקו: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1832
קטגוריה:אלג'יריה: יונקים