OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לזר איזידור

הרב אליעזר "לזר" איזידור (בצרפתית: Lazare Isidor; 13 ביולי 1813, ליקשהיים, לורן – 16 בספטמבר 1888, מונמורנסי) היה הרב הראשי של צרפת במשך למעלה מעשרים שנה, משנת 1867 ועד לפטירתו.

הרב איזידור היה נכדו של הרב צבי הירש קצנלנבוגן ששימש אב"ד באלזס עילית. בתפקידו פעל למען שילוב הקהילה היהודית בחברה האזרחית הצרפתית. כחלק מפעילות זו, תרגם את התנ"ך לצרפתית והוביל, יחד עם אדולף כרמייה, לביטול שבועת היהודים.

ציטוט המיוחס לו (בתרגום חופשי): .

התנגד באופן פעיל ליהדות הרפורמית וכן פעל נגד הימנעות מנישואין בין־עדתיים של יהודי צרפת עם יהודי אלג'יריה.

עם פטירתו החליף אותו כרב הראשי של צרפת, הרב צדוק כהן, שקודם לכן התמנה במקומו כרבה של פריז, אחרי ששימש זמן מה כסגנו.

<center>
<gallery mode="nolines"; gallery widths=350px ;gallery heights=250px>
Installation of Lazare Isidor.jpg|טקס ההכתרה של לזר איזידור כרבה הראשי של צרפת, תחריט עץ
</Gallery>
</center>
==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://www.encyclopedia.com/religion/encyclopedias-almanacs-transcripts-and-maps/isidor-lazare הערך 'איזידור, לזר'] באתר Encyclopedia.com
* [https://www.imj.org.il/he/collections/269700-0 פרוטומה של הרב לזר איזידור] באסוף מוזיאון ישראל

קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1888
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1813
קטגוריה:תאולוגים יהודים
קטגוריה:רבנים ראשיים של צרפת
קטגוריה:יהודים הקבורים בצרפת
קטגוריה:פריז: רבנים
קטגוריה:רבנים צרפתים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
סיריס

סיריס (בערבית: سيريس) היא עיירה פלסטינית בצפון השומרון. העיירה ממוקמת ממערב לעיירה טובאס, ו-13 ק"מ דרומית מג'נין, 8 ק"מ מכביש 60 המקשר בין שכם לג'נין. מספר תושביה 6,073 (נכון לשנת 2016).

== גאוגרפיה ==
הכפר ממוקם בקצהו הדרומי של עמק סנור בסמוך לכפר גו'דידה, על מורדות הר חורייש.<ref name=":0"></ref>

== מקור השם ==
על-פי סברה אחת, מקור השם במילה הערבית "סיריס", סירה קוצנית. ייתכן ששם המקום קשור בשם שָׁרֶשׁ, המופיע ב במסגרת רשימת הייחוס של שבט מנשה.<ref name=":0" />

== היסטוריה ==
בסקר ארכאולוגי שנעשה בסיריס לאחר מלחמת ששת הימים, נמצאו במקום חרסים מהתקופה הביזנטית, מימי הביניים ומן התקופה העות'מאנית.<ref name=":02"></ref>

בגרעין הימי-ביניימי של הכפר 20–25 בתים וסמטאות. בסביבות הכפר ישנן טרסות רבות.<ref name=":0" />

טקסט משנת 1165 מזכיר אחוזה צלבנית בשם קאסליין סיריס שהשתייכה לפיצגרף אולריך.<ref name=":0" />

=== התקופה העות'מאנית ===
על פי רישום המס העות'מאני של שנת 1596, בכפר היו אז 12 משקי בית ו-3 רווקים – כולם מוסלמים. תושבי הכפר שילמו מיסים על חיטה, שעורה, יבולי קיץ, כוורות ועיזים, בנוסף על הכנסות מזדמנות. בסך הכל שילמו תושבי הכפר כ-2,030 אקצ'ות.<ref>Hütteroth and Abdulfattah, 1977, p. 128</ref><ref name=":0" />

אדוארד רובינסון הזכיר את הכפר בסיור שערך באזור בשנת 1838. הוא ציין כי הכפר נמצא בסמוך לעמק סנור הפורה, וכי הוא משתייך לנפת חרית'ה, הנמצאת צפונית לשכם.<ref>Robinson and Smith, 1841, vol 3, 2 appendix, p. [https://archive.org/stream/biblicalresearch03robiuoft#page/129/mode/1up 129].</ref> בשנת 1870, ויקטור גרן תיאר את סיריס ככפר מוקף במטעי זיתים.<ref>Guérin, 1874, p. [https://archive.org/stream/descriptionsam01gu#page/352/mode/1up 352]</ref> תיאור דומה של הכפר הופיע בספר סקר ארץ ישראל המערבית של הקרן לחקר ארץ ישראל בשנת 1882.<ref>Conder and Kitchener, 1882, SWP II, p. [https://archive.org/stream/surveyofwesternp02conduoft#page/158/mode/1up 158]</ref><ref name=":0" />

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:השומרון: יישובים
קטגוריה:נפת ג'נין
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
יחסי אינדונזיה–אסטוניה

יחסי אינדונזיה–אסטוניה הם היחסים הדו–צדדיים בין אינדונזיה לאסטוניה.

== היסטוריה ==
אינדונזיה הכירה באסטוניה ב-16 בספטמבר 1991. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות החלו ב-5 ביולי 1993.<ref name=":0"></ref>

לשתי המדינות יש שגרירים המתגוררים בהלסינקי ובקנברה. מאז 2012, אסטוניה מיוצגת באינדונזיה על ידי שני קונסולים של כבוד.<ref name=":0" />

בספטמבר 2007 נפגשו שרי החוץ של שתי המדינות במסגרת העצרת הכללית של האו"ם.<ref name=":0" />

ביולי 2014 ביקר שר ההגנה האינדונזי באסטוניה.<ref name=":0" />

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
רוקאס גיידראיטיס

רוקאס גיידראיטיס (בליטאית: Rokas Giedraitis; נולד ב-16 באוגוסט 1992) הוא כדורסלן ליטאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד בכוכב האדום בלגרד מהליגה האדריאטית והיורוליג.

== קריירה מקצועית ==
בשנת 2013 נבחר גיידראיטיס ל-MVP של גמר ליגת המשנה הליטאית , לאחר שקלע 26 נקודות והוביל את קבוצתו מז'ייקיאי לזכייה. לאחר מכן הוא חתם בשיאוליאי, בה שיחק אביו, רוברטאס, במשך כל הקריירה שלו. לאחר שנתיים במדי הקבוצה הוא חתם ב-2015 בקבוצת הפאר הליטאית ריטאס וילנה. ב-5 ביולי 2018 סיים גיידראיטיס את חוזהו בקבוצה ולמחרת חתם לשלוש שנים באלבה ברלין מהבונדסליגה בגרמניה. ב-4 ביולי 2020 הוא חתם לשלוש שנים באלופת הליגה הספרדית סאסקי בסקוניה. ב-9 באוקטובר 2020 קלע גיידראיטיס 26 נקודות בהפסד 73–90 לכוכב האדום בלגרד ובכך קבע שיא קריירה חדש ביורוליג. ב-14 ביולי 2023 הוא עזב את בסקוניה וחתם בכוכב האדום בלגרד.

== קריירה בנבחרת הלאומית ==
גיידראיטיס זכה בשתי מדליות זהב עם הנבחרות הצעירות של ליטא: בגביע העולם בכדורסל עד גיל 19 2011 ובאליפות אירופה בכדורסל עד גיל 20 2012 עם נבחרת העתודה של ליטא. ב-2015 נכלל גיידראיטיס בסגל המורחב של נבחרת ליטא הבוגרת ליורובאסקט 2015 ואף השתתף במחנה האימונים שלה, אך שוחרר ב-16 באוגוסט. הוא חזר לנבחרת ב-2016, אך שוחרר ב-5 ביולי. ב-2017 זומן גיידראיטיס למחנה האימונים של הנבחרת לקראת יורובאסקט 2017, אך שוחרר ב-11 באוגוסט.

בשנת 2019, בגיל 27, ערך גיידראיטיס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, לאחר שנבחר לסגל הסופי לגביע העולם בכדורסל 2019 על ידי המאמן דאיניוס אדומייטיס.

== חיים אישיים ==
הוא בנו של מאמן הכדורסל וכוכב שיאוליאי לשעבר רוברטאס גיידראיטיס.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.maccabi.co.il/news.asp?id=8512 תעודת זהות], באתר מכבי תל אביב, 4 בנובמבר 2021

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורסלנים ליטאים
קטגוריה:כדורסלני סאסקי בסקוניה
קטגוריה:כדורסלני ריטאס וילנה
קטגוריה:כדורסלני אלבה ברלין
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ליטא
קטגוריה:כדורסלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים ליטאים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים בסרביה
קטגוריה:ליטאים שנולדו ב-1992
יחסי הוותיקן–טאיוואן

היחסים בין הוותיקן לטאיוואן נוסדו כיחסים שאינם דיפלומטיים ב-1922, והפכו ליחסים דיפלומטיים ב-1942.

== היסטוריה ==
ההסכם לכינון יחסים דיפלומטיים בין הוותיקן לטאיוואן הושג בשנת 1917. עם זאת, מהלך זה נבלם על ידי צרפת.

ב-1922 מונה הארכיבישוף כנונציו לטאיוואן. אף על פי שלא היה לו מעמד דיפלומטי, ממשלת סין העניקה לו אות כבוד הדרוש לכך ב-1925.<ref>[http://bibliotecanonica.net/docsaj/btcajg.pdf Landry Védrenne, "The Diplomatic Relations between the Holy See and the Republic of China from 1942 to 2012: History, Challenges, and Perspectives" (National Chengchi University, 2012), p. 36]</ref> הארכיבישוף קוסטנטיני עזב את סין בשנת 1933 והוחלף על ידי הארכיבישוף .

היחסים הדיפלומטיים כוננו לבסוף ב-23 באוקטובר 1942<ref></ref> ועם הגשת כתב האמנה של הארכיבישוף ב-1946, המשלחת של הכס הקדוש בסין זכתה למעמד דיפלומטי.

הרפובליקה העממית של סין לא הכירה בריברי כדיפלומט וב-1951 גורש מהמדינה. בשנה שלאחר מכן, הוותיקן חידש את היחסים עם הממשלה הלאומית, שלאחר תבוסתה באסיה עברה לטאיפיי והמשיכה לייצג את כל סין תחת השם "הרפובליקה של סין".

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הוותיקן: יחסי חוץ לפי מדינה
קטגוריה:טאיוואן: יחסי חוץ לפי מדינה
גבריאל ביטאר

גבריאל ביטאר (בערבית: غبريال بيطار; נולד ב-23 באוגוסט 1998) הוא כדורגלן לבנוני-קנדי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת ונקובר מליגת העל הקנדית.

==קריירת מועדונים==
ביטאר נולד באוטווה בירת קנדה למשפחה שהיגרה מביירות, לבנון. ביטאר התחיל לשחק כדורגל בגיל 4 בקבוצות כדורגל מקומיות בעירו. בהמשך הצטרף לאקדמית הכדורגל של אוטווה אינטרנשיונלס ולאחר מכן לאוטווה פיורי.

בשנת החל ללמוד באוניברסיטת קרלטון בעיר ושיחק בקבוצת הכדורגל של האוניברסיטה. בעונתו הראשונה בקבוצה כבש 16 שערים והיה מלך שערי הליגה. נוסף על כך נבחר לרוקי השנה. שיחק בקבוצה עד עונת ובכל עונה נכלל בנבחרי העונה.

בשנת נבחר במקום ראשון בדראפט הקנדי על ידי קבלרי. ב-24 באפריל 2019 חתם בקבוצה וב-16 במאי ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון. באוגוסט חזר לאוניברסיטת קרלסטון.

בשנת חתם באוטווה סאות' יונייטד מליגת העל של קוויבק.

ב-4 ביולי 2021 חתם באל-אנצאר מליגת העל הלבנונית על מנת לעזור לה בגביע העלית הלבנוני. ב-12 ביולי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק נגד אחא אהלי עלי בה כבש צמד. למרות שהרשים בקבוצה, ביטאר החליט שלא לחתום בקבוצה בגלל המשבר הכלכלי בלבנון.

ב-28 במרץ 2022 חזר לקנדה וחתם באדמונטון. ב-27 ביוני הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 3-1 לקבלרי, קבוצתו הקודמת.

בינואר חתם בוונקובר.

==קריירה בינלאומית==
בספטמבר הצטרף למחנה האימונים של נבחרת הנוער של קנדה.

בדצמבר זומן לסגל נבחרת לבנון לקראת משחק ידידות נגד . ב-30 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1-0 לאיחוד האמירויות.

נכלל בסגל נבחרת לבנון בטורניר גביע אסיה 2023.

==תארים==
; אישיים
*מלך שערי גביע העלית הלבנוני: 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים קנדים
קטגוריה:כדורגלנים לבנונים
קטגוריה:קשרי כדורגל קנדים
קטגוריה:קשרי כדורגל לבנונים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קנדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל לבנונים
קטגוריה:נוצרים לבנונים
קטגוריה:אוטווה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני קבלרי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת לבנון
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1998
תאסוס (מיתולוגיה)

האי תאסוס]]
תאסוס (ביוונית: Θάσος) היה נסיך פיניקי במיתולוגיה היוונית והאפונים של האי תאסוס. תאסוס מוזכר במיתולוגיה בהקשר של סיפור חטיפת אירופה, שלרוב נחשבת אחותו.

ההיסטוריון היווני הקדום הרודוטוס סיפר שתאסוס הפיניקי ואנשיו הפיניקים, שייסדו את האי שכיום נושא את שמו בהפליגם בחיפוש אחר אירופה חמישה דורות לפני הרקלס בן אמפיטריאון, הקימו בו מקדש למלקרת־הרקלס,<ref>הרודוטוס, היסטוריות, 2.44 (ראו במקור היווני וב[https://benyehuda.org/read/10919#ch3064 תרגום לעברית]); בצור היה מקדש להרקלס המכונה תאסי (כלומר איש האי תאסוס)</ref> וכן גילו בו מכרות זהב נפלאים בין איינירה לקוינירה , מול סמותרקה .<ref>הרודוטוס, היסטוריות, 6.47 (ראו במקור היווני וב[https://benyehuda.org/read/10919#ספרשביעי תרגום עברי])</ref> גם הגאוגרף היווני פאוסניאס הזכיר שאנשי האי תאסוס הם פיניקים שהפליגו מצור ומפיניקיה כולה עם תאסוס בן אגנור מלך צור החיפוש אחרי אירופה, והם זכרו שבעבר עבדו את הרקלס הצורי (מלקרת), ורק כשנכללו בין היוונים אימצו את פולחן הרקלס בן אמפיטריאון.<ref name=":11">פאוסניאס, תיאורה של יוון, 5.25.12–5.25.13 (ראו במקור היווני ובתרגום לאנגלית)</ref>

בסיכום של הסופר הביזנטי פוטיוס לסיפורים שכתב המיתוגרף היווני קונון, נמצא אחד המספר על איך האי תאסוס קיבל את שמו מתאסוס הפיניקי אחי קדמוס, שנשלח על־ידי מלך הפיניקים לחפש אחר אירופה, כי קדמוס השאירו שם, בנותנו לו חלק מצבאו.<ref>קונון (פוטיוס), סיפורים, 37 (ראו ב[https://remacle.org/bloodwolf/erudits/photius/conon.htm מקור עם תרגום] וב[https://topostext.org/work/489 תרגום לאנגלית])</ref> בסיפור אחר מסופר שפויניקס שלח את בניו, ביניהם קדמוס, לחפש אחר בתו אירופה שנעלמה (אם כך, קדמוס בן פויניקס הוא אחי אירופה, וכך גם תאסוס אחיו).<ref>קונון (פוטיוס), סיפורים, 32 (ראו ב[https://remacle.org/bloodwolf/erudits/photius/conon.htm מקור עם תרגום] וב[https://topostext.org/work/489 תרגום לאנגלית])</ref> הגאוגרף היווני פסאודו־סקימנוס סיפר שאת האי תאסוס יישבו בתחילה ברברים, אחריהם פיניקים שחצו מאסיה עם קדמוס ותאסוס – ממנו קיבל האי את שמו.<ref>פסאודו־סקימנוס , פריודוס לניקומדס, [https://topostext.org/work/130#645 645]</ref>

המיתוגרף פסאודו־אפולודורוס תיאר את שושלת בית אגנור, ולעיתים מביא מסורות שונות למוצא אותו אדם (כמו לאירופה ולסרפדון). הוא סיפר שלאחר שהגיע אגנור בן פוסידון לפיניקיה הוא התחתן עם טלפסה, והוליד בת – אירופה, ושלושה בנים – קדמוס, פויניקס וקיליקס; לאחר שחטף זאוס את אירופה לכרתים, אביה אגנור שלח את בניו לחפשה, באמרו להם לא לחזור עד שימצאוה. הם יצאו עם אמם, טלפסה, ותאסוס בן פוסידון – ואפולודורוס מזכיר שלפי פרקידס הוא בנו של קיליקס, לחפש אחריה. אך לאחר חיפוש חרוץ בו לא מצאו את אירופה, הם ויתרו על המחשבה לחזור לביתם והשתכנו במקומות שונים: פויניקס בפיניקיה, קיליקס בקיליקיה, קדמוס וטלפסה השתכנו בתראקיה ובדומה להם תאסוס ייסד עיר על שמו באי מול תראקיה והתיישב בה.<ref name=":8">פסאודו־אפולודורוס, ביבליותקה, 3.1.1–3.1.2</ref>

== הערות שוליים ==

=== ביאורים ===

קטגוריה:פיניקים במיתולוגיה היוונית
קטגוריה:אפונימים
אהבה ממבט ראשון (שיר של אריק איינשטיין)

"אהבה ממבט ראשון" הוא שיר של הזמר הישראלי אריק איינשטיין. השיר נכתב על ידי אריק איינשטיין, הולחן על ידי המוזיקאי שם טוב לוי ויצא לאור בשנת 1996 כחלק מאלבום האולפן ה-31 של איינשטיין, "לאן פרחו הפרפרים".

== רקע ==
השיר נכתב על ידי אריק איינשטיין, הולחן על ידי המוזיקאי שם טוב לוי ויצא לאור בשנת 1996 כחלק מאלבום האולפן ה-31 של איינשטיין, "לאן פרחו הפרפרים"<ref></ref><ref></ref>.

== ביצועים ==

ב-27 במרץ 2016 יצא לאור קאבר לשיר בביצוע הפזמונאית דנה לפידות ובהפקת דן ציפורי<ref></ref>. ב-6 באוגוסט 2017 יצא לאור קאבר לשיר שבוצע על ידי הזמר ליאור מיארה ועובד והופק בידי הזמר איציק שמלי<ref></ref>. לביצוע יצא קליפ בבימוי יוסי פורטל<ref></ref>. ב-8 באוגוסט 2017 יצא קאבר לשיר שבוצע בידי הזמר הראל מויאל<ref></ref>, וב-6 בספטמבר 2022 יצא קאבר שבוצע, עובד והופק בידי הזמר-יוצר עידן עמדי<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=166&wrkid=6258 מילות השיר] באתר שירונט

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1996
קטגוריה:סינגלים מ-2017
קטגוריה:סינגלים מ-2022
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שם טוב לוי
קטגוריה:שירי אהבה בעברית
צ'ארלס דוהיג

צ'ארלס דוהיג (באנגלית: Charles Duhigg, נולד ב-1974) הוא סופר ועיתונאי אמריקאי, זוכה פרס פוליצר לעיתונות בקטגוריית הפרשנות ב-2013. בעבר היה בעל טור ועורך בכיר בעיתון הניו יורק טיימס וכיום משמש כעיתונאי במגזין הניו יורקר. הוא מחברם של שני ספרי עיון. ספרו הראשון, "כוחו של הרגל" עוסק במדע של יצירת הרגלים. ספרו השני, "חכמים יותר מהירים יותר טובים יותר" עוסק במדע הפרודוקטיביות.

== כתיבתו ==
ספרו הראשון של דוהיג "כוחו של הרגל" (The Power of Habit) התפרסם בשפה האנגלית ב-2012 ופורסם בתרגום לעברית ב-2013 על ידי הוצאת כנרת זמורה דביר. הספר שהה ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס 62 שבועות.

ספרו השני, "חכמים יותר מהירים יותר טובים יותר" התפרסם ב-2016. הספר עוסק בשיטות להעלאת פרודוקטיביות אישית ופרודוקטיביות ארגונית. כך למשל מתאר דוהיג שיטה להעלאת המוטיבציה האישית באמצעות הצגת מספר דרכי פעולה אפשריות ומתן אפשרות בחירה במקום מתן הוראה אחת שאינה מאפשרת לעובדים מרחב תמרון.

== חיים אישיים ==
דוהיג הוא יליד מדינת ניו-מקסיקו שבארצות הברית, בעל תואר בהיסטוריה מאוניברסיטת ייל ותואר במינהל עסקים מאוניברסיטת הרווארד. הוא החל להתעניין בפן המחקרי של פרודוקטיביות לאחר שחש כי הוא מתקשה לעמוד ביעדי המשימות והפרויקטים שלו ותהה מדוע הוא בפרט ובני אדם בכלל מתקשים לעמוד ביעדים שהציבו לעצמם.

== לקריאה נוספת ==
* צ'ארלס דוהיג, חכמים יותר מהירים יותר טובים יותר, כנרת זמורה דביר, 2017
* צ'ארלס דוהיג, כוחו של הרגל, כנרת זמורה דביר, 2013

== ציטוטים נבחרים ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

2023 06
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי בית הספר לעסקים של הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
יחסי אינדונזיה–בלארוס

יחסי אינדונזיה–בלארוס הם היחסים הבילטרליים בין אינדונזיה לבלארוס.

== היסטוריה ==
היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-18 ביוני 1993.<ref name=":0"></ref>

במאי 2000 ביקרה משלחת מבלארוס באינדונזיה בראשות סגן ראש ממשלת בלארוס.<ref name=":0" />

באוגוסט 2011 החלה פעילותה של שגרירות בלארוס באינדונזיה.<ref name=":0" />

מאז ספטמבר 2017 שגריר בלארוס באינדונזיה הוא ולרי קולסניק, ושגריר אינדונזיה בבלארוס הוא חוסה אנטוניו מוראטו טבארס.<ref name=":0" />

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
אבודים ביונקרס

אבודים ביונקרס (באנגלית: Lost in Yonkers) הוא מחזה דרמטי-קומי מאת המחזאי היהודי-אמריקאי ניל סיימון. המחזה זכה בפרס פוליצר לדרמה ב-1991, עובד לסרט קולנוע והופק גם על-ידי תיאטראות בישראל.

==עלילת המחזה==
לאחר מות אשתו נקלע אדי לחובות ונאלץ לעבוד כסוכן מכירות נוסע. הוא שולח את שני בניו, ג'יי וארטי, לגור עם סבתם, איתה גם מתגוררת דודתם, בלה הסובלת מפיגור שכלי קל. האחים מתקשים להסתגל לתנאי המשמעת של סבתם, המנהלת חנות ממתקים, והם מנסים להשיג כסף בכדי לאפשר לאביהם לחזור לביתם. את בית סבתם פוקדים גם דודם לואי, המעורב בפשע, ודודתם גרט, המתקשה בדיבור.

==הפקת המחזה==
המחזה, שבוים על-ידי ג'ין סאקס, הוצג לראשונה בוינסטון-סיילם בקרוליינה הצפונית ב-31 בדצמבר 1990. בפברואר 1991 המחזה עבר לתיאטרון ריצ'רד רוג'רס בברודוויי. לאחר 11 הצגות הרצה המחזה הועלה 780 פעמים עד שירד בינואר 1993. מרסדס רוהל גילמה את בלה, קווין ספייסי גילם את אדי, איירין וורת' גילמה את הסבתא, מרק בלום גילם את אדי, דני ג'רארד גילם את ארטי, לורן קליין גילמה את גרט וג'יימי מארש גילם את ג'יי.

==פרסים==

המחזה זכה בפרס פוליצר לדרמה. בנוסף לכך זכה המחזה גם בפרס טוני וגם בפרס Drama Desk בארבע קטגוריות: פרס המחזה הטוב ביותר, פרס השחקנית הראשית עבור מרסדס רוהל, פרס שחקנית המשנה עבור איירין וורת' ופרס שחקן המשנה עבור קווין ספייסי. בנוסף לכך היה המחזה מועמד לפרס Drama Desk עבור עיצוב התלבושות וג'ין סאקס היה מועמד לפרס טוני עבור בימוי.
==עיבוד לקולנוע==
סרט קולנוע המבוסס על המחזה, שבוים על-ידי מרת'ה קולידג', יצא לאקרנים במאי 1993. מרסדס רוהל ואיירין וורת' המשיכו לגלם את בלה ואת הסבתא. ריצ'רד דרייפוס ודייוויד סטראתיירן גם כן משחקים בסרט.

==הפקת המחזה בישראל==
* המחזה הופק לראשונה בישראל ב-1991 על-ידי תיאטרון הקאמרי, בתרגומו של דן אלמגור ובבימויו של מייקל מונטל. השתתפו בהצגה: אורנה פורת, עידית טפרסון, יונתן צ'רצ'י, אהובה יובל, יהויכין פרידלנדר, מיכאל הנגבי, לביא נוישטין, אדם נוישטין, דוד תירוש ויניב אדלמן.<ref></ref>
* תיאטרון בית ליסין העלה את המחזה ב-2004 בתרגומו של שמוליק לוי ובבימויו של רוני פינקוביץ'. השתתפו בהצגה: זהרירה חריפאי, שרית וינו-אלעד, יורם טולדנו, אלי אליוביץ', גלית הרשקוביץ, ירדן אורון, ליאור חן, גיא צ'צ'קס ודביר מזי"א.
* המחזה הופק על-ידי תיאטרון באר שבע ב-2016 בבימויו של מיכה לבניסון. השתתפו בהצגה: אודי בן דוד, אדם שנל, יואב סעדיאן רוזנברג, ניר פרץ, ליאת גורן, שירי גדני, אורן כהן ואדוה אדני.<ref></ref><ref></ref> שירי גדני הייתה מועמדת לפרס התיאטרון הישראלי לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2016.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחזות משנות ה-1990
קטגוריה:מחזות אמריקאיים
קטגוריה:מחזות ניל סיימון
ז'וליין סלסטן

ז'וליין אלבר מארק סלסטן (בצרפתית: Julien Albert Marc Célestine; נולד ב-24 ביולי 2004 בפריז שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הבלם.

== קריירת מועדונים ==
סלסטן גדל במחלקות הנוער של ראשה, גרנובל, בסטיה, בזייה, טולוז ושרלרואה. הוא החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצות מולנבק וויזה מהליגה הבולגרית השלישית.

ב-31 בינואר 2020 חתם סלסטן בוולמיירה מליגת העל הלטבית. הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד.

ב-2 בינואר 2021 חתם סלסטן ברוגז מליגת המשנה הצרפתית. הוא ערך 48 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-12 ביולי 2022 חתם בלאון מליגת העל המקסיקנית. הוא ערך ארבע הופעות ליגה במדי המועדון, וב-26 באפריל 2023 שוחרר מהמועדון.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:בלמי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני ר.ו.ד. מולנבק
קטגוריה:כדורגלני לאון
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בלטביה
קטגוריה:ספורטאים זרים במקסיקו
קטגוריה:ספורטאים זרים בהונגריה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1997
אוסטלסהיים

אוסטלסהיים היא עיר במחוז קאלב (Calw) בבאדן-וירטמברג בגרמניה.

== גאוגרפיה ==
אוסטלסהיים

=== מיקום ===
אוסטלהיים שוכנת בגבול היער השחור, מוגנת ממזג אוויר גרוע, מוקפת בגבעות ויערות. הנוף סביב העיר נשמר ברובו במראה טבעי, עם רצועות טבע רבות, גדרות אבן ומרעה לכבשים. כרבע משטח ההר בן 923 ההקטר<nowiki/>ים הוא יער.

=== יישובים שכנים ===
אוסטלהיים גובלת בערים אלטהנגשטט (Althengstett), זימוצהיים (Simmozheim), וייל דר שטאט (Weil der Stadt), גראפנאו (Grafenau) וגכינגן (Gechingen).

== הסדר עירוני ==
עיריית אוסטלסהיים כוללת את הכפר אוסטלסהיים ואת האזור זגמילה (Sägemühle). <ref>Das Land Baden-Württemberg. </ref>

== היסטוריה ==
המקום נוסד כנראה על ידי אלמאנים במאה ה-4. בשנת 1357 הועברה העיר יחד עם בולינגן לרוזנות וירטמברג. כחלק מהמדינה וירטמברג-הוהנצולרן עברה העיר ב-1952 למדינת באדן-וירטמברג שזה עתה נוסדה. עצמאותה של עיריית אוסטלסהיים נשמרה גם לאחר הארגון האזורי מחדש ב-1975.

אוסטלסהיים, אנדראס קיסר

== פוליטיקה ==
באפריל 2023 נבחר ריאן אלשבל (Ryyan Alshebl), פליט סורי, לראשות העיר. <ref>[https://www.swr.de/swraktuell/baden-wuerttemberg/karlsruhe/ryyan-alshebl-aus-syrien-buergermeister-ostelsheim-100.html Geflüchteter wird Rathauschef: Ryyan Alshebl aus Syrien ist Bürgermeister von Ostelsheim], SWR, 3 April 2023.</ref>

== כלכלה ותשתיות ==
=== תחבורה ===
בעיר אין כביש פדרלי. הכביש הלאומי B 295 (שטוטגרט - קאלב) נמצא שלושה קילומטרים צפונית לאוסטלסהיים בזימוצהיים (Simmozheim). הכביש המהיר הקרוב ביותר הוא בבלינגן-הולב (Böblingen-Hulb), כביש 81 (Bundesautobahn A81), כ-12 קילומטרים דרום-מזרחית לאוסטלסהיים. באוסטלסהיים עוברת רכבת היער השחור (Württemberg) שעוברת בשטוטגרט, בווייל דר שטאט (Weil der Stadt) ובקאלב. העיר נותקה עקב השבתת הקטע בין וייל דר שטאט לקאלב ב-1988. הובלת נוסעים הושבתה ב-1983. תחנת הרכבת הקרובה ביותר ממוקמת כעת כשלושה קילומטרים משם, בווייל דר שטאט. משם יש אוטובוסים סדירים מאוסטלסהיים לקאלב. חידוש קו הרכבת נמצא בתכנון.

=== מים ===
אוסטלסהיים שואבת את מי השתייה שלה מעמותת היער השחור (Zweckverband Schwarzwald), אליה היא שייכת מאז 1976. מ-1972 יש חוזה אספקת מים עם העמותה. <ref>Karl Walz, Dagmar Kraus: 100 Jahre Trinkwasser. </ref>

== אישים ==
* גוטליב וילהלם הופמן (1771–1846), נוטריון וראש עיר, מייסד אחוות וירטמברג בקורנטל ובווילהלמסדורף

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:באדן-וירטמברג: ערים
תיירי אמברוז

תיירי וינסטון ז'ורדן אמברוז (בצרפתית: Thierry Winston Jordan Ambrose; נולד ב-28 במרץ 1997 בסנס שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי-גוואדלופי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת אוסטנדה מליגת העל הבלגית ובנבחרת גוואדלופ.

== קריירת מועדונים ==
אמברוז גדל במחלקות הנוער של אוסר ומנצ'סטר סיטי, ושיחק בקבוצות הבוגרות של מנצ'סטר סיטי, נאק ברדה, לאנס ומץ.

ב-24 ביולי 2021 חתם באוסטנדה מליגת העל הבלגית.

== קריירה בינלאומית ==
ב-23 במרץ 2022 ערך אמברוז את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גוואדלופ, בהפסד 2-0 לנבחרת כף ורדה במשחק ידידות. ב-26 במרץ הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 4-3 לנבחרת מרטיניק במשחק ידידות.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים גוואדלופים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גוואדלופים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני לאנס
קטגוריה:כדורגלני נאק ברדה
קטגוריה:כדורגלני מץ
קטגוריה:כדורגלני אוסטנדה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גוואדלופ
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1997
אבא (שיר של אמיר דדון)

אבא הוא סינגל שהוקלט על-ידי הזמר והיוצר הישראלי אמיר דדון. השיר יצא ב-11 באוגוסט 2020, על-ידי חברת התקליטים הליקון.
== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על-ידי שחר הדר ודדון, שגם הלחין את השיר, וכן הפיק אותו מוזיקלית לצד ניר מימון. דדון הקדיש את השיר לאביו, שנפטר כשנתיים לפני צאתו<ref></ref>, אך סירב להרחיב אודות משמעותו העמוקה של השיר מתוך אמונה כי השיר מדבר בעד עצמו.

עם צאתו, זכה השיר לחיבוק חם מהקהל, לשבחים מהמבקרים<ref></ref> ואף נכנס לפלייליסט של גלגלצ וכאן גימל.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על-ידי איתן כהן ואיל אלישע, והועלה לערוץ היוטיוב של דדון ב-11 באוגוסט 2020. בקליפ ניתן לראות את דדון, על רקע ניגונו של השיר, כשלבסוף ביתו רצה לחיקו ומחבקת אותו.

נכון ליוני 2023, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-2 מיליון צפיות<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=PHlXpUPl-7g סרטון השיר "אבא"] באתר יוטיוב
* [https://shironet.mako.co.il/artist?type=disc&lang=1&prfid=2349&discid=1243 מילות השיר "אבא"] באתר שירונט

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירי אמיר דדון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על אבות
יצחק בואינו

ספר שלחן מלכים
הרב יצחק בואינו (סביב ה'ש"פ, 1620 - לפני ה'תנ"ה, 1695) היה פוסק הלכה, אב בית הדין ורבה של ירושלים במאה השבע עשרה. מחבר הספר 'שלחן מלכים'.

== קורות חייו ==
נולד לאביו רבי אברהם. מקור המשפחה ככל הנראה מפורטוגל.<ref>ראו: מאיר בניהו, 'דור אחד בארץ', עמ' נא.</ref> גדל בירושלים, ולמד אצל רבי ישראל בנימין<ref>ראו: מאיר בניהו, מבוא ל'מאמרים - רבי שמואל גרמיזאן חייו וחיבוריו', עמ' ז. ובהערה 19 שם.</ref> ורבי יצחק צבאח.<ref>שלחן מלכים או"ח סימן תיז אות ט.</ref> סביב שנת ה'שצ"ט, נשא את ריקא בת רבי דוד בואינו שהיה מעשירי ליוורנו.<ref>ראו: מאיר בניהו, 'דור אחד בארץ', עמ' קעה.</ref> לאחר שנה, אשתו נפטרה, וזמן קצר לאחר מכן, גם ביתו היחידה נפטרה עמה.<ref>ראו שו"ת רבי יוסף מליריאה סימן כא.</ref> לא יאוחר משנת ה'תל"ז, שימש כאב בית הדין בירושלים, כשלצידו מכהנים הרב משה בן חביב, ורבי משה בן יעיש.<ref>ראו שו"ת מהר"ם בן חביב מפתחות אה"ע סימן ו.</ref> בשנים ה'תל"ט-ה'ת"ם<ref>שנת תל"ט - ראו שו"ת אהל יעקב סימן נא. שנת ה'ת"ם - ראו: כ"י ספריית היברו יוניון קולג', סינסינטי, אוהיו, ארצות הברית Ms. 164 עמ' 24 [עימוד דיגיטלי]. ב'דברי פתיחה' לספר שלחן מלכים (עמ' 7), כתב בטעות שהשנה שהיה בליוורנו הייתה תמ"ה, אך זו טעות, משום שבכתב יד מצוין שהתשובה הייתה בשנת 'המ"ת' ליצירה, כלומר יש להחסיר ה' בשביל חשבון האלפים, כך שיוצא שהתשובה הייתה בה' אלפים ת"ם.</ref> שהה בליוורנו שבאיטליה, ונשא ונתן בהלכה עם רבי יעקב ששפורטש, ועם שאר חכמי ליוורנו כדוגמת הרבנים: אהרן אלחדב, אברהם קאנסינו, יעקב ישורון לופיס, שמואל קושטא, אלישע מטירנו ואלישע נאווי. בדצמבר 1680, חתם יחד עם חכמי קהילת ליוורנו על אגרת חריפה כנגד רבי יעקב ששפורטש.<ref>ראו ספונות חלק ט עמ' קפט.</ref>

הרב שהה תקופת מה במצרים.<ref>הקדמת המחבר לספר 'שלחן מלכים'.</ref>

הרב נפטר בין השנים תנ"א לתנ"ה.<ref>ראו הקדמה ל'שלחן מלכים' עמ' 7.</ref>

== חיבורו ==
הרב יצחק ליקט את חידושי הדינים של מהריק"ש והרדב"ז וסידרם על סדר ה'שולחן ערוך'. לאחר מכן צירף לחיבורו חידושי דינים מחכמי ארץ ישראל מהדורות שקדמוהו, וחידושים אישיים שלו. בין החכמים שליקט, יש למנות את הרבנים: אברהם אזולאי, משה גלנטי, שמואל גרמיזאן, אברהם אמיגו, חזקיה די סילווא, ועוד.<ref>לרשימה המליאה ראו 'דברי פתיחה לספר שלחן מלכים', עמ' 8.</ref> חידושי ההלכה הללו נקבצו על ידו לספר "שלחן מלכים". סביב שנת ה'תנ"א, סיים לסדר את הספר לדפוס, וזכה לקבל הסכמות מחכמי ירושלים, חברון ומצרים. מסיבה לא ידועה, הספר לא נדפס בזמנו. כיום הספר נדפס בשני כרכים על 'אורח חיים' ו'יורה דעה' על ידי מכון ירושלים (תשע"א, תשע"ב).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:פרשני השולחן ערוך
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:אבות בתי דין
מחלף ציפורי

מחלף ציפורי הוא מחלף בכביש 79, בסמוך למושב ציפורי ולמועצה המקומית עילוט. המחלף מחבר בין כביש 79 לכביש 7926, המשמש ככביש גישה למושב ציפורי ולעתיקות ציפורי.

בעבר היה קיים במקום צומת, אך בסוף העשור השני של המאה ה־21, בעקבות תוכנית לפיתוח הכביש הקטע שבין מחלף הסוללים לריינה, החלו עבודות להקמת המחלף, אשר נפתח לתנועה בסוף שנת 2020.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כביש 79: צמתים ומחלפים
קטגוריה:הגליל: צמתים ומחלפים
טימותי יו

טימותי יו (באנגלית: Timothy D. Haugh) הוא קצין בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית המכהן כמפקד פיקוד הסייבר של ארצות הברית, ראש הסוכנות לביטחון לאומי (NSA) וראש שירות הביטחון המרכזי (CSS).

==ביוגרפיה==
יו גדל בפנסילבניה וסיים לימודיו בתיכון מקומי ביוסוויל ב-1987. ב-1991 סיים תואר ראשון בלימודי רוסיה באוניברסיטת להיי. הוא התגייס לחיל האוויר של ארצות הברית ושירת כקצין מודיעין בתפקידים שונים בחיל. בשנים 2005–2007 שימש קצין המודיעין של פיקוד המבצעים המיוחדים של חיל האוויר, בשנים 2007–2009 שירת כמפקד טייסת הלוחמה הרשתית 315. ב-2010 הוצב בקטר כראש מחלקת מודיעין במרכז מבצעי האוויר 609. לאחר מכן כיהן במפקד להק המודיעין 318. ביוני 2014 מונה למפקד כנף המודיעים 480 וביוני 2017 מונה לקצין המודיעין של פיקוד הסייבר של ארצות הברית. ביוני 2018 מונה למפקד כוח המשימה הלאומי בתחום הסייבר.

באוגוסט 2019 מונה למפקד חיל האוויר ה-25 של ארצות הברית ועם מיזוגו יכולותיו עם חיל האוויר ה-24 מונה חודשיים אחר כך למפקד חיל האוויר ה-16 בדרגת לוטננט גנרל. באוגוסט 2022 מונה לסגן מפקד פיקוד הסייבר.

בפברואר 2024 קודם לדרגת גנרל ומונה לראש הסוכנות לביטחון לאומי (NSA), למפקד פיקוד הסייבר של ארצות הברית ולראש שירות הביטחון המרכזי (CSS).

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.af.mil/About-Us/Biographies/Display/Article/1286007/timothy-d-haugh/ ביוגרפיה] באתר חיל האוויר של ארצות הברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת להיי
קטגוריה:ראשי הסוכנות לביטחון לאומי
קטגוריה:מפקדי פיקודים במחלקת ההגנה של ארצות הברית
גרגורי גיאו

גרגורי גיאו (באנגלית: Gregory M. Guillot) הוא קצין בדרגת גנרל בחיל האוויר של ארצות הברית המכהן כמפקד פיקוד צפון של ארצות הברית ומפקד פיקוד הגנת האוויר והחלל של צפון אמריקה.

==ביוגרפיה==
גיאו גדל ולמד בטוסון שבאריזונה. ב-1984 התחיל ללמוד באוניברסיטת אריזונה בטרם עבר לאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית וסיים ב-1989 תואר ראשון בהנדסה. בחיל האוויר שירת כקצין בקרה אווירית. ב-2003 מונה למפקד טייסת הבקרה האווירית המוטסת ה-966 ובאוגוסט 2004 מונה למפקד טייסת הבקרה האווירית המוטסת ה-965. לאחר מכן שירת בלשכת מזכיר חיל האוויר של ארצות הברית. ב-2008 הוצב בפיקוד מרכז כמפקד מחלקת הבקרה האווירית ובמאי 2010 הוצב באיחוד האמירויות הערביות כמפקד להק 380. ביוני 2012 מונה למפקד כנף הבקרה האווירית 552 וביוני 2013 מונה למפקד כנף 55. לאחר תפקידי מטה בפיקוד הפסיפי של חיל האוויר מונה ב-2018 לסגן מפקד הכוח האווירי בפיקוד מרכז. ביוני 2019 מונה לקצין המבצעים של פיקוד צפון.

ביולי 2020 מונה למפקד כוחות האוויר בפיקוד מרכז שתחתיו התאגדו לחיל האוויר התשיעי של ארצות הברית. באוגוסט 2022 מונה לסגן מפקד הפיקוד במקום ג'יימס מלוי שפרש. על פועלו בתקופה זו עוטר באות הערכה מטעם הרמטכ"ל של צה"ל כהוקרה על תרומתו הרבה לביטחונה של מדינת ישראל במהלך מלחמת חרבות ברזל.

בפברואר 2024 קודם לדרגת גנרל ומונה למפקד פיקוד צפון של ארצות הברית.

לאורך שירותו טס במטוסי בואינג E-3 סנטרי, בואינג RC-135, מקדונל דאגלס KC-10 אקסטנדר, F-15 ו-לוקהיד U-2.

גיאו בעל תואר שני באווירונאוטיקה מאוניברסיטת אמברי-רידל ותואר שני באסטרטגיה ממכללת המלחמה הלאומית של האוניברסיטה לביטחון לאומי.
==קישורים חיצוניים==

*[https://www.af.mil/About-Us/Biographies/Display/Article/494360/gregory-m-guillot/ ביוגרפיה] באתר חיל האוויר של ארצות הברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:מפקדי פיקוד צפון של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי אות הערכה מטעם הרמטכ"ל
Out On Screen

Out On Screen (באופן רשמי פסטיבל הסרטים והווידאו Out On Screen של ונקובר; מוכר גם כפסטיבל הסרטים הקווירי של ונקובר) הוא פסטיבל קולנוע להט"בי-קנדי המתקיים בוונקובר מאז 1988, אם כי באופן רשמי רק מאז 1989, לקראת המשחקים הגאים שהתקיימו ב-1990.<ref>Peter Knegt, [http://www.cbc.ca/arts/30-years-of-resilience-vancouver-s-queer-film-fest-illuminates-the-full-beauty-of-lgbtq-lives-1.4768254 "30 years of resilience: Vancouver's queer film fest illuminates the full beauty of LGBTQ lives"] . CBC Arts, August 1, 2018.</ref>

הפסטיבל מעניק מדי שנה את הפרסים הבאים:
* פרס הקהל לסרט הטוב ביותר (מאז 2006)
* הפרס לזכר גרי ברנט (מאז 1997)
* פרס הקהל לסרט הקצר הטוב יותר (מאז 2009)

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסטיבלי קולנוע להט"בים
קטגוריה:קנדה: פסטיבלים
קטגוריה:להט"ב בקנדה
אם וילד (חנה אורלוף)

"אם וילד" או "אם ובנה" (1952) הוא פסל מאת חנה אורלוף.

הפסל, המציג אם המניפה את בנה התינוק באוויר, הוצב לראשונה בשנת 1952 בחצר מבנה קטן שכונה "בית המוזיקה" בקיבוץ עין גב, שהוקם מכספי הפיצויים לחללי מלחמת השחרור, ונועד להנצחת בני הקיבוץ וכן כמבנה מוזיאון ארכאולוגי. ב-28 במאי 1952 נחנך המבנה והוסר הלוט מן הפסל. במברק ששלח ראש הממשלה דוד בן-גוריון נכתב כי "פסלה של אורלוף אינו אלא רמז לרוח הגבורה שפיעמה אי פעם בלב בוני עין גב ומגיניה".<ref>מצוטט בתוך: "מצבה לזכר מגיני עין גב", דבר⁩, 4 ביוני 1952⁩</ref>

הפסל מבוסס על תצלום של [https://www.izkor.gov.il/חנה%20אדלרשטין%20טוכמן/en_3486e6d6034d4b1916a0b7e359367d7b חנה אדלרשטין-טוכמן], חברת הקיבוץ, שנהרגה בקרב על עין גב, המניפה את בנה. סגנון הפיסול של אורלוף מדגיש את כובד הדמויות, המתוארות כחסרות תווי פנים אישיים. בעבודה זו בולט השימוש בסגנון השואב במתינות, מן הקוביזם.

==הערות שוליים==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:עין גב
קטגוריה:אנדרטאות לזכר חללי מערכות ישראל
OutRage!

הייתה קבוצה פוליטית בריטית שהתמקדה בזכויות לסביות והומואים, שהוקמה ב-1990 והתפרקה ב-2011.<ref name="Intro" /> הקבוצה תיארה את עצמה כ-"קבוצה רחבה של קווירים המחויבים לפעולה ישירה רדיקלית לא אלימה ובעלת אופי של מרי אזרחי", וקבוצה התומכת בשוויון זכויתיהם של לסביות, הומואים וביסקסואלים לזכויות ההטרוסקסואליות, להשמת קץ להומופוביה ולאשר את זכותם של אנשים קווירים ל-"חופש המיני, הבחירה וההגדרה העצמית שלהם".<ref name="Intro"></ref>

== היסטוריה ==
הקבוצה הוקמה ב-10 במאי 1990, מספר ימים לאחר רצח השחקן הגאה מייקל בוטה,<ref></ref> שהתרחש ב-30 באפריל 1990.<ref name="Robinson2007"></ref> בפגישה הראשונה של הקבוצה השתתפו כ-40–60 איש. מייסדי הקבוצה הפוליטית הם קית' אלקורן, כריס וודס, סיימון וואטני ופיטר טאצ'ל.<ref name="OutRage! - Archives Hub"></ref>

הפגישה השנייה של הקבוצה התקיימה ב-24 במאי. נבחרו כגזברים של הקבוצה הפוליטית. אירוע המחאה הראשון של הקבוצה הפוליטית, שמשכה תשומת לב תקשורית, הייתה ב-7 ביוני בשירותים הציבוריים של הייד פארק כדי להפגין נגד משטרת המטרופולין של נגד על מעצר של גברים הומוסקסואלים שמבצעים קרוזינג.<ref></ref> כתוצאה מכך, הוצע לקבוצה שטח משרדי בהמרכז ההומו-לסבי של לונדון . בספטמבר 1990, הקבוצה הקימה דוכן נשיקות בכיכר פיקדילי כדי למחות נגד מעצרים של הומוסקסואלים המתנשקים בפומבי.<ref></ref>

החל מינואר 1991, הקבוצה הקימו מספר קבוצות משנה שקיבלו היסטים ספציפיים בתפקידה של הקבוצה הפוליטית. אותן קבוצות משנה קיבלו בכוונה שמות מגונים ומעליבים.<ref></ref><ref></ref><ref name="Lent2001"></ref><ref></ref><ref name="Jennings2007"></ref>

בשנת 1992, הקבוצה סבלה מפעילות של מפלגות שמאל רדיקלי שרצו להשתמש בקבוצה הפוליטי כארגון חזית למניעים פוליטיים אחרים.<ref name="Watney2000"></ref> לפיכך, הקבוצה הפוליטית החליטה לבטל את כל קבוצות המשנה, בהתנגדות קבוצת המשנה LABIA. כתוצאה מכך, רבים מחברי קבוצת המשנה LABIA עזבו כדי להקים את הסניף הלונדוני של הנוקמות הלסביות.

ב-1993, הקבוצה הפוליטית ארגנה מחאה מול בית כנסת בלונדון נגד הרב הראשי של בריטניה, עמנואל יעקובוביץ, שביקר בחריפות נגד גילויו של דין המר על קשרים גנטיים אפשריים להומוסקסואליות.<ref></ref> באותה מחאה, הקבוצה הפוליטית חילקה עלונים שהשוו את דבריו של הרב הראשי לדבריו של היטלר. לפיכך, הקבוצה הואשמה באנטישמיות.

תשעה חברים מהארגון נעצרו בנובמבר 1993 במשרדי בנטון גרופ , לאחר שארגנו מחאה נגד פרסומי החברה. הם הואשמו בהפרת הסדר הציבורי, אך מאוחר יותר זוכו.

הקבוצה הפוליטית ביצעה קמפיין בעל פרופיל גבוה נגד עצירתם של בולטון 7,<ref name="Dearden1999"></ref><ref></ref> והייתה חלק מהקמפיין עצרו את מוזיקת הרצח, שהיה נגד השמעת מוזיקאים קריביים שלכאורה היללו רצח של גברים הומוסקסואלים.<ref name="BBC20010208"></ref><ref name="news_bbc_co_uk2"></ref><ref name="BBC20040817"></ref><ref name="BMC">Alicia Roache, Staff Reporter. [http://www.sosjamaica.org/test/new.asp?ID=1468 "Black Music Council Defends DJ's"] , The Sunday Gleaner (sosjamaica.org). 13/12/2004.</ref>

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להט"ב בממלכה המאוחדת
קטגוריה:ארגוני להט"ב
השרפה בבית הספר במהדיה

השרפה בבית הספר במהדיה הייתה שרפה שפרצה ב-21 במאי 2023 במעונות בית ספר תיכון בעיירה מהדיה במחוז פוטארו-סיפארוני שבגיאנה, והרגה לפחות 20 בני אדם.

== רקע ==
בית הספר במהדיה הוא בית ספר תיכון לגילאי 12 עד 18 בעיירת מכרות הזהב מהדיה במחוז פוטארו-סיפארוני בגיאנה. חמישים ותשע בנות גרו במעונות (פנימייה) בהן אירעה השריפה, אך רק שליש מהן היו בהם כשהשריפה פרצה. מוצא רוב התלמידים הוא ילידי.

ממשלת גיאנה תמכה בהקמת בית הספר כדי "לגשר על הפערים" בין התלמידים ולדאוג לחינוך טוב יותר עבור ילדים באזורים פחות מפותחים של המדינה.<ref name=":0"></ref> המעונות נבנו מבטון ועץ, עם חמש דלתות וסורגים בחלונות.<ref name=":0" /> חמש הדלתות של המעונות ננעלו כדי למנוע מהתלמידים להתגנב החוצה בלילה.<ref name="AJ2"></ref>

== השריפה ==
ב-21 במאי 2023 פרצה שריפה בפנימיית הנשים דקות לפני חצות.<ref name="nytimes"></ref> תלמידה התיזה חומר לאוויר, והציתה אותו. האש הגיעה במהירות למזרנים מחוץ לשירותים. השריפה החמירה בשל העובדה שמנהלת המעונות לא הצליחה לאתר את מפתחות הפנימייה, עקב הלחץ.<ref name="BBC"></ref> לוחמי האש חילצו כ-20 תלמידים דרך אחד הקירות.<ref name="AP2"></ref>

סופות רעמים עזות הקשו על המלחמה באש מהאוויר ועל הטסת ילדים פצועים לאזורים אחרים לצורך טיפול.<ref name="AP"></ref> האש בערה במשך שלוש שעות לפני שהשתלטו עליה.<ref name="newsroom3"></ref>

== קורבנות ==
מניין ההרוגים הראשוני היה 20, כאשר 14 מתו במעונות,<ref name="AP" /> אך הוא עודכן בסופו של דבר ל-19, לאחר שילדה שדווחה בתחילה כמתה הונשמה על ידי כוחות ההצלה. ב-30 במאי, הילדה שהונשמה מתה בבית חולים בג'ורג'טאון.<ref></ref><ref name="DPI"></ref> בנו בן החמש של מנהל המעונות היה אחד מהקורבנות. 13 מהקורבנות נשרפו ללא הכר, ודגימות DNA נשלחו למעבדת בית החולים מאונט סיני בניו יורק, בסיוע ברבדוס, כדי לזהות את שרידיהם.<ref name="stabroek"></ref>

תלמידים פצועים הועברו לשני בתי החולים הגדולים של ג'ורג'טאון.<ref name="Yahoo"></ref> ילדה בת 13 פצועה אנושות הוטסה לניו יורק ב-28 במאי לטיפול במרכז הכוויות האזורי של נורת'וול הלת' בבית החולים של אוניברסיטת סטטן איילנד .<ref></ref>

== האשמים ==
לטענת גורמים רשמיים, השריפה נגרמה על ידי סטודנטית בת 15 שכעסה לאחר שהטלפון הנייד שלה הוחרם. החשודה, שאושפזה עם פציעות וכוויות, הודה בהצתה. ב-29 במאי הואשמה הנערה ב-19 סעיפי רצח. היא הופיעה באמצעות וידאו בפני בית משפט בג'ורג'טאון; בית המשפט הורה לעצור אותה בבית מעצר לנוער עד תום ההליכים. אם תימצא אשמה, היא עלולה לרצות מאסר עולם.<ref name="Guardian"></ref>

== החקירה ==
דובר מכבי האש ציין כי מקור השריפה נמצא בקצה הדרום מערבי של הבניין. ממשלת גיאנה קיבלה הצעות מארצות הברית לשלוח צוותי זיהוי פלילי ומומחים אחרים כדי לסייע בחקירה. הממשל שלח מומחים לזיהוי DNA כדי לסייע בזיהוי שרידי 13 מהקורבנות.

== תגובות ==
הנשיא אירפאן עלי אמר כי "זהו אסון גדול. זה נורא, זה כואב". הוא גם הכריז על שלושה ימי אבל לאומי. האופוזיציה אמרה שתדרוש חקירה יסודית. מזכ"ל הקהילה הקריבית, קרלה בארנט, שלחה תנחומים לקורבנות השריפה.<ref name="caricom"></ref>

ב-22 במאי הפגינו 50 קרובי משפחה וחברים של הקורבנות בצ'נאפו, כפר קרוב למאהדיה. הם מתחו ביקורת על היותם של החלונות במעונות מסורגים ודרשו צדק ופיצוי.<ref name="France24"></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גיאנה: היסטוריה
קטגוריה:שרפות
קטגוריה:אסונות ב-2023
Fush Yu Mang

Fush Yu Mang (בעברית: פוש יו מאנג) הוא אלבום האולפן הראשון של להקת הרוק האמריקאית Smash Mouth, שיצא לאור ב-8 ביולי 1997 בידי חברת אינטרסקופ רקורדס. האלבום כולל את הלהיט הגדול הראשון של הלהקה, "Walkin' on the Sun", שהיה השיר האחרון שהתווסף לאלבום.<ref></ref> שמו של האלבום הוא שיבוש של השורה "fuck you, man!" שנאמרה על ידי אל פצ'ינו בסרט פני צלקת. על עטיפת האלבום מופיעים חברי הלהקה במכונית פורד פלקון סקוויר משנת 1962 שהייתה שייכת לגיטריסט גרג קאמפ.<ref></ref> המכונית נמצאת בחלל ואחד מחברי הלהקה מוציא את ידו מחוץ לחלון הרכב ומחווה אצבע משולשת. שם האלבום כתוב עליו בסגנון אסייתי סטריאוטיפי – כנראה בשל שמו שעלול להישמע בסגנון זה. המהדורה הראשונית של אלבום קיבלה תווית Parental Advisory (המלצה על פיקוח הורים), אך מהדורות מאוחרות יותר לא. Fush Yu Mang קיבל עיטור אלבום פלטינה כפול על ידי איגוד RIAA בארצות הברית עבור מכירה של יותר מ-2 מיליון עותקים.

הקלטה אקוסטית חדשה של Fush Yu Mang לרגל יום השנה ה-20 לאלבום, יצאה לאור ב-29 ביוני 2018.<ref></ref>

== רשימת השמעה ==
כל השירים נכתבו על ידי גרג קאמפ, חוץ מהיכן שמצוין אחרת. כל השירים הופקו על ידי אריק ולנטיין.
{| class="wikitable"
|+
!מספר
!שם השיר
!כותבים
!אורך
|-
|1.
|"Flo"
|
|2:13
|-
|2.
|"Beer Goggles"
|
|2:01
|-
|3.
|"Walkin' on the Sun"
|
|3:27
|-
|4.
|"Let's Rock"
|
|2:50
|-
|5.
|"Heave-Ho"
|
|3:47
|-
|6.
|"The Fonz"
|
|3:39
|-
|7.
|"Pet Names"
|
|2:20
|-
|8.
|"Padrino"
|
|3:45
|-
|9.
|"Nervous in the Alley"
|
|2:32
|-
|10.
|"Disconnect the Dots"
|
|2:49
|-
|11.
|"Push"
|
|2:50
|-
|12.
|"Why Can't We Be Friends?"
|פאפא די אלן, הרולד ריי בראון, בי. בי. דיקרסון, לוני ג'ורדן, צ'ארלס מילר, לי אוסקר, האוורד אי. סקוט
|4:50
|}
רצועות בונוס ליום השנה ה-20 לאלבום
{| class="wikitable"
|+
!מספר
!שם השיר
!כותבים
!אורך
|-
|13.
|"Every Word Means No"
|מיטצ' איסטר
|2:47
|-
|14.
|"Sorry About Your Penis"
|
|2:58
|-
|15.
|"Dear Inez"
|
|2:52
|-
|16.
|"Walkin' on the Sun" (רמיקס של דייב אודה)
|
|4:27
|}

== משתתפים ==
מ-Smash Mouth<ref name=":0"></ref>
* סטיב הארוול - שירה
* פול דה ליסל - בס, שירה
* גרג קאמפ - גיטרה, שירה
* קווין קולמן - תופים
נוספים
* אריק ולנטיין - קלידים, כלי הקשה, צלילי רקע
* לס האריס - סקסופון
* ג'ון גיבסון - חצוצרה
* ג'ון גוב - טרומבון
* אנזימי קאמפ, בוסטון ג'וני, דן פלוק, ג'יי גריידי, ג'יימס סלייטר, קלי יאנג, מארק הארוול, סם ברבנק - קולות רקע

== מצעדים ==
{| class="wikitable"
|+מצעדים שבועיים
!המצעד (1997–1998)
!מיקום שיא
|-
|ניו זילנד - מצעד האלבומים (RMNZ)
|42
|-
|ארצות הברית - בילבורד 200
|19
|-
|ארצות הברית - מצעד ה-Heatseekers
|2
|}
{| class="wikitable"
|+מצדעים שנתיים
!המצעד
!מיקום
|-
|ארצות הברית - בילבורד 200 (1997)
|121
|-
|ארצות הברית - בילבורד 200 (1998)
|50
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1997
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פופ-פאנק
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
אברהם סלמן

אברהם (אברשה) סלמן (Selman 4 באוגוסט 1911 - 17 בדצמבר 1975) היה לוחם מחתרת, משורר, מתרגם, עורך, מוציא לאור, ממציא, חידונאי ותשבצאי ומחברם של כמה ספרים.

אברהם סלמן נולד בעיירה אוציאני שבליטא לאב סוחר, יהודה דב ולאימו, בתיה. כשהיה בן שלוש עבר עם משפחתו לחרקוב, ברוסיה. ב-1925 המשפחה עלתה ארצה והתיישבה בתל אביב. אברהם למד בגימנסיה גאולה. הוא היה ממיסדי חוגי הנוער הלאומי ובשנות השלושים של המאה העשרים הצטרף לברית הביריונים.

ב-1929 היה מעורב במאבקימם על הכותל המערבי. במאורעות תרפ"ט גויס לההגנה והיה פעיל בהגנה באזור תל אביב. ב-1931 הצטרף לפלוגת בית"ר בראש פינה ובמהרה עמד בראשה. הוא התנגד למפקד האוכלוסין הממשלתי (שנועד לחסימת העלייה הבלתי לגלית) ופעל נגדו. נאסר ונשפט לכמה חודשי מאסר בכלא עכו. ב-1934 פעל יחד עם חבריו להברחת עולים ונשק דרך גבול הצפון. באותה שנה היה לחבר במרכז ברית הציונים הרוויזיוניסטים.

ב-1937 ערך את הירחון "סדן" ושנה לאחר מכן היה מיוזמי "חזית פועלים לאומית". ב-1938 נאסר בצו מנהלי וב-1939 שוב נאסר. ב-1940 נידון לארבע שנות מאסר, במזרעה ובלטרון. אחרי שחרורו הצטרף ללח"י, שם אימץ לו את הכינוי "אבידן". היה אחד העצורים לאחר רצח ברנדוט.

סלמן חיבר שירי מחתרת שהודפסו על תקליטים. ב-1952 יצר מכשיר לקטיפת פירות הצבר. הוא חיבר וערך מדורי חידונים ותשבצים בעיתונים. פרסם שני ספרים האחד, "חישובי פלא", ספר מתמטי והשני, "מלכות אגד-הר", שכלל סיפורים וחידונים. תרגם סיפורים וספרים מרוסית, אנגלית וצרפתית לעברית.

סלמן הביא לעולם ארבעה ילדים, בת אחת מדינה שרייברג ושתי בנות ובן מגלילה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://lehi.org.il/he/סלמן-אברהם-אברשה-אבידן/ שם: סלמן אברהם אברשה]
* [https://www.archives.gov.il/archives/Archive/0b07170684cb651c/File/0b07170689f2682b ארכיון צה"ל ומערכת הביטחון]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי ברית הבריונים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:חידונאים ישראלים
קטגוריה:תשבצאים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1975
ליאניס פרז

ליאניס פרז הרננדז (בספרדית: Leyanis Pérez Hernández; נולדה ב-10 בינואר 2002) היא אתלטית קובנית, זוכת מדליית ארד באליפות העולם (בודפשט 2023) בקפיצה משולשת.

==ביוגרפיה==
===2021===
בתחרות שנערכה במאי 2021 היא קבעה בקפיצה משולשת תוצאה של 14.46 מטר בעזרת רוח גבית מעל המותר ותוצאה של 14.32 מטר ונבחרה להשתתף באולימפיאדת טוקיו. בתחרות שנערכה בקאסטיון דה לה פלאנה, ספרד ב-29 ביוני אותה שנה היא קבעה בקפיצה משולשת שיא אישי חדש של 14.53 מטר. בסופו של דבר היא לא השתתפה במשחקים עצמם.

===2022===
בתחרות שנערכה באולם במיראמס, צרפת ב-4 בפברואר 2022 היא קבעה שיא אישי חדש של 14.47 מטר. חודש וחצי לאחר מכן, באליפות העולם באולם שנערכה בבלגרד, סרביה במרץ היא סיימה במקום 11 בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.99 מטר.

באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון ארצות הברית ביולי אותה שנה היא סיימה במקום רביעי בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 14.70 מטר, 2 ס"מ פחות ממדליית ארד.

===2023===
====מדליית ארד באליפות עולם====
בתחרות שנערכה באולם בלייווה, צרפת ב-15 בפברואר 2023 היא קבעה שיא אישי חדש של 14.65 מטר. במסגרת ליגת היהלום שנערכה ברבט, מרוקו ב-28 במאי היא ניצחה בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 14.84 מטר. באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 2023 זכתה במדליית ארד בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 14.96 מטר, אחרי יולימאר רוחאס מוונצואלה (15.08 מטר) ומרינה בך-רומנצ'וק מאוקראינה (15.00 מטר.

== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
* קפיצה לרוחק: 6.52 מטר (2023)
* קפיצה משולשת: 14.96 מטר (2023)

===אולם===
* קפיצה משולשת: 14.65 מטר (2023)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קופצות משולשת
קטגוריה:אתלטיות קובניות
קטגוריה:ספורטאיות אולימפיות קובניות
קטגוריה:קופצות משולשת באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:קופצות משולשת באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:ילידות 2002
האקדמיה היהודית לבנות גייטסהד

האקדמיה היהודית לבנות של גייטסהד או בית חיה רחל היא מכללה על תיכונית בת שנתיים, (סמינר) המכללה נוסדה ב-1998 בגייטסהד, אנגליה בה יש קהילה יהודית חרדית. מנהלה הוא הרב אברהם כץ, סופר ובעל טור.

זוהי מכללה יהודית אורתודוקסית, שמגיעות אליה סטודנטיות חרדיות מכל רחבי העולם, עם פנימיות ומקומות מגורים לטווח ארוך. רוב הסטודנטיות מגיעות מבריטניה אך מספרים משמעותיים מגיעים ממדינות אירופה אחרות. הגילאים של התלמידות נעים בין 16 ל-21.

מטרת האקדמיה היא להעניק לתלמידות חינוך בתורה על מנת "להדריך ולתמוך בהן בתפקידן כנשים יהודיות אורתודוקסיות בחיים הבוגרים".

האקדמיה היא ברמה A הנחשבת לרמה מתקדמת הנותנת הסמכה במסגרת התעודה הכללית לחינוך, ונותנת הסמכה אקדמית ששמה באנגליה General Certificate of Secondary Education ומספקת השכלה נוספת בשיתוף פעולה עם מכללה מקומית. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדרשות לנשים
קטגוריה:יהדות בריטניה
קטגוריה:אנגליה
יחסי אתיופיה – דרום אפריקה

יחסי אתיופיה–דרום אפריקה מתייחסים ליחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין אתיופיה לדרום אפריקה. אתיופיה התנגדה לאפרטהייד בדרום אפריקה, אך לאחר הבחירות הדמוקרטיות ב-1994, שתי המדינות כוננו יחסים דו–צדדיים רשמיים. שתי המדינות חברות באיחוד האפריקאי וב-G77.

בשנת 1962 נלסון מנדלה נשא את נאומו הבינלאומי הראשון בפני מנהיגים אפריקאים שהתאספו באדיס אבבה. מנהיגי צבא אתיופיה סיפקו גם הכשרה חיונית למנדלה, שסייעה להשיק את הכוח הצבאי למחצה של הקונגרס הלאומי האפריקני.<ref name="BBC"></ref>

לאתיופיה יש שגרירות בפרטוריה, ולדרום אפריקה יש שגרירות באדיס אבבה.

== יחסים כלכליים ==
במרץ 1998 חתמו המדינות על הצהרת כוונות בנוגע לסחר. בין 1998 ל-2017, אתיופיה העניקה רישיון ל-58 חברות מדרום אפריקה להשקיע במדינה. בשנת 2018 הודיעו המדינות על תוכניות להגביר עוד יותר את היחסים הכלכליים.<ref></ref> בינואר 2020 הסכימו מנהיגי המדינות לחזק יחסים אלה.<ref></ref>

== הערות שוליים ==
Strafkompanie

תג מחנה ריכוז של אסיר ב-Strafkompanie
Strafkompanie ("פלוגת ענישה") היא המילה בגרמנית למחלקת עבודת העונשין במחנות הריכוז הנאצים.

"SK" הוא הקיצור ששימש במחנות הריכוז עבור "Strafkompanies" הידועים לשמצה. פלוגות אלו היוו עוד קושי נוסף שניכפה על האסירים המותשים ממילא של המחנות. אסירי "Strafkompanies" קיבלו עבודה קשה, למשל במחצבות, שם מתו רוב הפועלים.

ב-SK הם עבדו שעות ארוכות יותר מאסירים אחרים, היו להם הפסקות קצרות יותר, פחות מזון, יחס יותר אכזרי, וחיו מבודדים בצריפים נפרדים.

ה-"Strafkompanie" כללה כל מיני אסירים: פושעים, יהודים, חיילים רוסים, אסירים פוליטיים, כמרים, עדי יהוה, הומוסקסואלים, צוענים רומאנים. הקריטריונים לבחירה ב-SK היו שרירותיים ביותר.

קטגוריה:השואה: מחנות ריכוז
FSW

מודל הלוויין במוזיאון
FSW (בסינית: 返回式衛星, Fǎnhuí Shì Wèixīng, "לוויין שחוזר") היא סדרת לווייני ריגול שפותחה בסין. השיגור המוצלח הראשון בוצע בשנת 1974, ובכך סין הפכה למדינה השלישית שפיתחה טכנולוגיה לנחיתה רכה של לוויין. טכנולוגיה זו נוצלה בהמשך לטיסות מאוישות שבוצעו על ידי סין.

בשנת 1965 צ'יין שואה-סן הציע לפתח טכנולוגיית לוויין עם יחידת נחיתה. למרות הקשיים שהיו קשורים בין היתר עם אירועים מהפכת התרבות תכנון ובניית הלוויין הסתיימה בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20. הניסיון הראשון לשגר לוויין בוצע ב-5 בנובמבר 1974 ממרכז שיגורי הלוויינים ג'יוצ'ואן. השיגור כשל לאחר כ-20 שניות. ניסיון שני נערך ב-25 בנובמבר. למרות בעיות טכניות שהתגלו במערכת בקרה סוכם להמשיך בטיסה. יחידת הנחיתה התגלתה באזור גוויג'ואו, כ-400 ק"מ מהאזור המתוכנן. המצנח היה פגוע אך סרט צילום היה במצב סביר. בכך סין הצליחה להגיע לייצור לוויין ריגול שמחזיר סרט בדומה למיזם קורונה של ארצות הברית וסדרת לווייני זניט של ברית המועצות. משך פעילות הלוויין הייתה כ-5 ימים והוא שקל 1800 ק"ג. לוויין מהדור הראשון שוגר עוד מספר פעמים. בשיגור האחרון על הלוויין הותקנו מכשירים לביצוע חקר חוסר כבידה.

על בסיס הניסיון שנצבר פותח דור שני של הלוויין. משקלו גדל מ-1800 ק"ג ל-2100 ק"ג. שיפורים בציוד צילום איפשרו להגיע לרזולוציה של 10–15 מ'. בחלק מהלוויינים הותקן ציוד מדעי שפותח בשוודיה וקנדה. מדגם זה בוצעו 5 שיגורים מהם 4 היו מוצלחים.

בהמשך פותחו דגים מתקדמים ושיגורים המשיכו עד לשנת 2005. אורך חיים של הלוויינים גדל בהדרגה והגיע לחודש ימים.

בסך הכול עד לשנת 2005 שוגרו 22 לוויינים, כולם ממרכז שיגורי הלוויינים ג'יוצ'ואן. החל משנת 2006 החלו שיגורים של סדרת לוויינים "Yaogan".

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.astronautix.com/f/fsw.html תיאור הלוויינים]
* [https://space.skyrocket.de/doc_sdat/fsw-0.htm נתוני שיגורים]

קטגוריה:לוויינים סינים
קטגוריה:לווייני ריגול
קאסטה: מקורות חוסר שביעות הרצון שלנו

קאסטה: מקורות חוסר שביעות הרצון שלנו (באנגלית: Caste: The Origins of Our Discontents) הוא ספר עיון מאת העיתונאית האמריקאית איזאבל וילקרסון, שפורסם באוגוסט 2020 על ידי רנדום האוס. הספר מתאר את הגזענות בארצות הברית כהיבט של מערכת קאסטות – מערכת מעמדות חברתיות המאופיינת במושגים כמו היררכיה, הכלה והדרה וטוהר. וילקרסון עושה זאת על ידי השוואת היבטים של החוויה של אנשים לא לבנים אמריקאים למערכות הקאסטות של הודו וגרמניה הנאצית, והיא חוקרת את השפעת הקאסטה על חברות שעוצבו על ידם ועל אנשיהן.

"קסטה", שבא בעקבות ספרו של וילקרסון מ-2010 "החום של שמשות אחרות", זכה לשבחי המבקרים ולהצלחה מסחרית. הוא זכה או היה מועמד למספר פרסים, והופיע באופן בולט ברשימות רבי-המכר העיון וברשימות הספרים הטובים ביותר לסוף השנה.

==הערות שוליים==