חמון

חמון (בפיניקית: 𐤇𐤌𐤍) הייתה עיר ישראלית־פיניקית עתיקה בנחלת שבט אשר, מצפון לראש הנקרה/א־נאקורה. האתר הארכאולוגי של העיר ידוע כיום בשם הערבי אום אל־עואמיד או אום אל־עמד (בערבית: ام العمد, מילולית "אם העמודים"<ref></ref>) על־שם שרידי העמודים במקום. השם הקדום השתמר בקרבת האתר בשם נחל שנקרא בערבית ואדי חמול,<ref></ref><ref>F.-M. Abel, Géographie de la Palestine tome II, Librairie Lecoffre, 1938, p. 67</ref> בשם הכפר חמול ובחורבת מצודה בשם חרבה קצר חמול.

== תיאור ==
אום אל־עמד (חמון) על [[מפת הקרן לחקר ארץ ישראל, 1880]]
היישוב חמון נמצא על גבעה נמוכה במישור סלעי החולש על הים, בשטח של יותר מ־18 הקטאר על קרקע משופעת ליד ואדי חמול.<ref name="LAU2">[https://lcf.lau.edu.lb/images/phoenician-route-brochure-lebanon.pdf The Phoenician's Route, LAU-Louis Cardahi Foundation]</ref> חפצי אמנות רבים מהאתר מוחזקים ומוצגים במוזיאון הלאומי של ביירות ובמוזיאון הלובר. האתר מכיל שני מקדשים, מקדש מלך־עשתרת והמקדש המזרחי עם חדר הכס.<ref>Vella, 2000, p. 32</ref> נמצאו 23 מצבות המתארות אנשים זקופים ב"תנוחת הערצה" , כולן מתוארכות בין 100 ל־400 לפנה"ס.<ref></ref> הוא התגלה על ידי האירופאים בשנות ה־70 של המאה ה־18,<ref></ref> ונחפר ב־1861.<ref name="LAU2" /> האתר תופס מקום חשוב בחקר פיניקיה;<ref></ref> למשל, מבנה המקדשים בחמון הושווה לטרמינולוגיה המופיעה בלוחיות פירגי,<ref></ref> או למבנה אתרי הקודש הפיניקיים ב־ במלטה (שגם בהם מוכר האל "מלכעשתרת").<ref>María Giulia Amadasi Guzzo, [https://www.academia.edu/7517170/Astarte_a_Malta_il_santuario_di_Tas_Silg "Astarte a Malta: il santuario di Tas Silġ"], in: , עמ' 487</ref><ref>, ; </ref>

ב־1881, מפת הקרן לחקר ארץ ישראל תיארה את האתר כ"שרידים נרחבים", וציינה "שרידי אמות מים".<ref>PEF Survey of Palestine, Volume 1: Galilee, 1881, Kh. Umm el Amud, pp. 181–184</ref>

== היסטוריה ==
=== טרום־היסטוריה ===

באתר התגלו שני להבי מגל צור משוננים במיוחד מהתקופה הנאוליתית המוקדמת, דבר המצביע על עיבוד שדות באזור באותה תקופה.<ref name=":1"></ref>
=== התקופה המקראית ===

בתיאור נחלות השבטים בספר יהושע נזכרת בנחלת שבט אשר העיר חמון: ; הזיהוי עם אתר אום אל־עמד מתיישב עם סדר היישובים הגאוגרפי ועם שם המקום הערבי "חמול" הנפוץ באזור.<ref>על זיהוי זה ראו גם: </ref> העיר נשארה בידי שבט אשר, ולא נזכרת בין הערים הכנעניות ששבט אשר לא הוריש ב.<ref name=":02"></ref> אגדות עתיקות מספרות על מייסד קרתחדשת בשם Asoros (צורה של השם "אשר"), ואכן בכתובת בעלשלם מהעיר מזוהה אל עם אלוהות בשם "אסר";<ref name=":12"></ref> אחת האלוהויות הראשיות של קרתחדשת הייתה בעל חמון, שכנראה מוצאו מהעיר חמון ועל־שמה הוא נקרא.<ref name=":12" /> הדיו של המיתוס המסובך נשמעים בכתובות מהעיר, והוא נושא אופי אקלקטיסטי עברי־כנעני.<ref name=":02" />

החפירות הארכאולוגיות באתר לא חדרו את השכבות ההלניסטיות והפרסיות המאוחרות לשכבות הקדומות ביותר, אולם בכל זאת נמצאו באתר כלי חרס מיובאים מקפריסין מתקופת הברזל, המתוארכים לפי מקורות השוואתיים למאה ה־8 לפנה"ס.<ref name=":22"></ref>

=== התקופה הפרסית ===
חלק מהשרידים הנחפרים המוקדמים ביותר מהאתר מתוארכים לתקופה הפרסית,<ref name=":22" /> ביניהם יסודות מקדש מלך־עשתרת.

=== התקופה ההלניסטית ===

עיקר חשיבותו הארכאולוגית של האתר הוא בתקופה ההלניסטית.<ref name=":22" /> מתקופה זאת נמצאו שרידים אדריכליים רבים, וכן כתובות פיניקיות ויווניות. רוב תקופת הפעילות של מקדשי האתר הייתה בתקופה ההלניסטית.<ref name=":32" />

==== מקדש מלך־עשתרת ====
בקצה הדרום־מערבי של האתר נמצא מקדש, מוקף בסדרת מבנים שהפרידוהו משאר האתר; תבנית כזאת אופיינית למקדשים שמיים.<ref name=":5"></ref> גם החלוקה הפנימית של האולם המרכזי איננה מתאימה למקדש בסגנון יווני.<ref></ref> בין המבנים המקיפים נמצא היכל היפוסטיל גדול מצפון, מגורים ומחסנים מדרום ואכסדרה במזרח. הכניסה למתחם הייתה דרך שער בדרום־מזרח.<ref name=":5" /> המכלול כולו כיסה שטח של 56 מטרים (צפון–דרום) על 61 מטרים (מזרח–מערב).<ref name=":5" /> פסל אריה או ספינקס מהסביבה הקרובה מעיד שזוג כאלה נמצא מצדי גרם המדרגות המזרחי.<ref name=":5" />

==== המקדש המזרחי ====
265x265 פיקסלים
המקדש המזרחי נמצא 160 מטרים מערבה ממקדש מלך־עשתרת, וכמותו הוא כולל סדרת מבנים ואכסדרות, בנויים מסביב לחצר מלבנית שגודלה 22 מטרים (צפון–דרום) על 35 מטרים (מזרח–מערב). מכלול המבנים כולם מתפרש על שטח מלבני בגודל 35 מטרים (צפון–דרום) על 60 מטרים (מזרח–מערב).<ref name=":111"></ref>
ימין
משקוף הכניסה המזרחית למכלול שנמצא הוא באורך 4.40 מטר; הוא מעוטר במיוחד, ומציג גלגל שמש מכונף עם אוראיי (מין נחשי קוברה),<ref>להשוואה, ראו משקופים דומים (ללא הכנפיים הארוכות שנמצאו במשקוף המדובר) באתר מוזיאון הלובר: [https://collections.louvre.fr/en/ark:/53355/cl010123310 linteau de porte (AO 4909)], [https://collections.louvre.fr/en/ark:/53355/cl010123309 linteau de porte (AO 4903)], וכן תבליט דומה: [https://collections.louvre.fr/en/ark:/53355/cl010123308 relief (AO 4901)]</ref> ובכל פינה דמות לבושת טוניקה ארוכה ומצנפת מחודדת, אוחזת במטה המחובר בקצהו לראש איִיל שעל ראשו כוכב מלא בתוך סהר, בדומה לקרני האלה־הפרה חתחור. גם משקוף הכניסה למבנה המקדש עצמו היה מעוטר בגלגל שמש מכונף עם אוראיי.

===== חדר הכס =====
בפינה הצפון־מערבית של מכלול המבנים, מחובר למבנה המקדש עצמו, נמצא חלל אותו פרשו החופרים כחדר כס (Chapelle בצרפתית, Chapel באנגלית). הוא התגלה בצורת ר' (או L), אך במקור היה כנראה מלבני. הכניסה אליו הייתה דרך דלת מונומנטלית ברוחב 1.10 מטר בקצה הצפוני של הקיר המזרחי בחצר הפנימית של מכלול המבנים, אותה תוחמים שני עמודים ומשקוף ברוחב 2.22 מטר, אף הוא מעוטר בגלגל שמש מכונף עם אוראיי, ומתחתיו סהר המקיף חלקית גלגל שמש קטן יותר (סמל בעל חמון<ref></ref>).<ref>להמחשה ראו [https://collections.louvre.fr/en/ark:/53355/cl010123308 relief (AO 4901)] באתר מוזיאון הלובר</ref> בפינה הצפון־מערבית של החדר, הנגדית לדלת, נמצאה במה בגובה 1.20 מטר, שהגישה אליה הייתה באמצעות חמש מדרגות בצדה הדרומי. בין הבמה לקיר הצפוני של החדר נמצאו שברי כס עשתרת מאבן, ולפי ההשערה הכס הוצב על הבמה. על יד הקיר הדרומי נמצא כן או במה קטנה, והחופרים שיערו שהוצב עליו מזבח, פסל, אובייקט פולחני או עוד כס; ייתכן שאת במה קטנה זאת עיטר משקוף. מתוך שתים־עשרה צלמיות טרקוטה שנמצאו במקדש המזרחי, תשע נמצאו בחדר הכס, וייתכן שהן שימשו בפולחן עשתרת בחדר הכס.

=== התקופה הביזנטית ===
לא התגלו בחמון מבנים מהתקופה הרומית והיו שהציעו שניטּש לפני הכיבוש הרומאי ב־64 לפנה"ס; קיימות עדויות ליישוב מחודש בתקופה הביזנטית.<ref name=":5" /><ref name=":42"></ref>

=== בתקופה המודרנית ===
לואי פרנסואה קסאס]]
האתר הארכאולוגי ידוע זמן רב, ומטיילים ביקרו בו כבר במאה ה־18.<ref name=":32"></ref> חמון תוארה לראשונה בעת המודרנית ב־1772 על ידי לואי־פרנסואה קסאס.<ref name=":42" /> מלכיור דה ווגואה סייר בהריסות ב־1853; ארנסט רנן החל לחפור במקום ב־1861 במסגרת ה־Mission de Phénicie, אך נטש כשהבין שהאתר מהתקופה ההלניסטית.<ref name=":32" /> לאחר מכן התבצעו חפירות צרפתיות נוספות ב־1921 וב־1943–1945.<ref name=":32" />

אסטאש דה לורי<ref>בצרפתית Eustache de Lorey</ref> חפר את האתר ב־1921, אך פרסם רק תצלומים של עבודתו.<ref></ref> מוריס דוננד הוביל חפירות במקום בין השנים 1943–1945,<ref name="MeyersResearch19972"></ref> שפורסמו בעבודה מקיפה בשני כרכים.<ref>; </ref>

כיום מתקיים מסביב לאתר העתיק הכפר חמול, המשמר את השם הקדום.

== ממצאים בולטים ==
=== כתובות חמון ===

בעיר חמון התגלו כתובות רבות, כתובות פיניקיות (ואחת יוונית) שהקימו אנשים על מצבות בהקשרים דתיים ומשפחתיים, וכתובות יווניות על ידיות כלי אגירה רודיים מיובאים. חלק מהכתובות הפיניקיות עוזרות ללמוד על ההיסטוריה של העיר ועל המיתוסים שלה, הקשורים בשאר העולם הפיניקי,<ref name=":02" /> והידיות היווניות עוזרות ללמוד על סחר בעולם הפיניקי כולו עם יוון.<ref></ref>

=== כסי עשתרת ===

בחמון נמצאו שני כסי עשתרת. כס עשתרת שהתגלה בחדר הכס שבמקדש המזרחי קשור בפולחן עשתרת ופולחנים פיניקיים אחרים.
<gallery caption="מבחר ממצאי חמון">
קובץ:National Museum of Beirut – Thrones of Astarte 3.jpg|כס עשתרת מחמון, המוזיאון הלאומי של ביירות
קובץ:Votive throne-AO 4812-IMG 4658.JPG|כס עשתרת מחמון בלובר
קובץ:Sphinx accoudoir trône Astarté Louvre AO 1439.jpg|ראש כרוב או ספינקס מכס עשתרת בלובר
קובץ:National Museum of Beirut – Baalshamar stele with Phoenician inscription.jpg|כתובת בעלשמר בן עבדאסר במוזאון הלאומי של ביירות<ref name="Lafayette2011"></ref>
קובץ:National Museum of Beirut – statue with phoenician inscription.jpg|פסל כתובת עבדאסר בן ארש במוזיאון הלאומי של ביירות
קובץ:National Museum of Beirut – statue with phoenician inscription close up.jpg|בסיס הפסל ועליו כתובת עבדאסר בן ארש
קובץ:Mission de Phénicie plate LVIII from Umm Al-Amad (KAI 18 inscription).jpg|כתובת בעלשמם וכתובת עבדאשמן
קובץ:Mission de Phénicie plate LVII from Umm Al-Amad.jpg|חפצי אמנות שונים, ביניהם שעון השמש הפיניקי, שגילה ארנסט רנן
קובץ:Inside the Musee de Louvre, Room 311 (300082184).jpg|הלובר; מקור הכותרת היונית משמאל הוא מחמון
קובץ:Ny Carlsberg Glyptothek - Phönizischer Priester.jpg|כתובת בעליתן בני קרלסברג גליפטוטק
קובץ:National Museum of Beirut – Phoenician sphinx inscription.jpg|בסיס הפסל עם רגלי אריה עליו נמצאת כתובת עבדאדני
</gallery>

== ראו גם ==
* צור
* כתובות חמון

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* Clermont-Ganneau, C. S., "La stele phenicienne d'umm el-'Aouamid", Recueil d'archéologie orientale V, 1902, pp. 1–8
* 
* ; [https://www.meretsegerbooks.com/pages/books/M4228/dunand-maurice-duru-raymond/oumm-el-amed-une-ville-de-lepoque-hellenistique-aux-echelles-de-tyr-vol-i-texte-vol-ii-atlas-complete]
* 
* 
* 
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://collections.louvre.fr/en/recherche?limit=100&q=Oum%20el%20Amed%20%3D%20Oum%20el%20Awamid ממצאי אום אל־עמד (חמון)] באתר מוזיאון הלובר
* – שחזור מקדש מלך־עשתרת, מתוך דוח החפירה המפורט של מוריס דוננד<ref></ref>
* סקר ארץ־ישראל המערבית, מפה 3, משמאל למעלה אזור חמון (אום אל־עמד): [http://www.iaa-archives.org.il/zoom/zoom.aspx?folder_id=93&type_id=6&id=8366 IAA], ויקישיתוף

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נחלת שבט אשר
קטגוריה:פיניקים: מושבות
קטגוריה:התקופה הביזנטית בארץ ישראל
קטגוריה:לבנון: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:לבנון: יישובים