OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
היינריך השישי, רוזן לוקסמבורג

היינריך השישי, רוזן לוקסמבורג (1240 – 5 ביוני 1288) היה רוזן לוקסמבורג וארלון ממותו של אביו, היינריך החמישי הבלונדיני, בשנת 1281 עד מותו שלו בקרב וורינגן, שבע שנים מאוחר יותר, כאשר ירש אותו בנו, היינריך השביעי.

== ביוגרפיה ==
היינריך נולד ב-1240 והיה בנם של היינריך החמישי הבלונדיני ומרגרט מבאר. אביו השתתף במסע הצלב של לואי התשיעי, מלך צרפת נגד תוניס והוא המשיך במלחמה זו, ונהרג לצד שלושה מאחיו בקרב וורינגן על ידי אביר של יוהאן הראשון, דוכס בראבנט.

== משפחתו ==
היינריך התחתן עם ביאטריס ד'אווסנס בתו של בולדווין ונכדתו של בוכארד הרביעי מאווסנס בסביבות 1260 ונולדו להם שלושה בנים, שניים מהם זכו לכבוד ולמצוינות הגבוהה ביותר:
* היינריך השביעי, שנבחר למלך הרומאים ב-1308 ולקיסר האימפריה הרומית הקדושה ב-1309
* וולרם, לורד דורלר, תירימון וקונסור, מת במצור על ברשיה ב-1311 
* מרגרט, הנזירה הראשית של מרינטל 
* פליסיטאס, הגברת מגיסבק 
* בולדווין, ארכיבישוף-הבוחר של טריר 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בית לוקסמבורג
קטגוריה:ילידי 1240
קטגוריה:נפטרים ב-1288
הגדת מנטובה

[[בצאת ישראל, מתוך הגדת מנטובה, 1560]]
[[רבי עקיבא באגדת מנטובה]]
הגדת מנטובה היא הגדה של פסח מאוירת שנוצרה בשנת 1560 במנטובה שבאיטליה. היא נחשבת להגדה המאוירת המודפסת הראשונה על אדמת איטליה. למרות מיקום הדפסתה - ההגדה היא בנוסח אשכנז, היות שבמאה ה-16 היו במנטובה יהודים אשכנזים רבים. בעמוד האחרון אף צורף תרגום ליידיש של הפיוט "אדיר הוא".

הגדת מנטובה הודפסה על ידי ג'אקומו רופינלי, בית הדפוס לא היה יהודי, אולם הסידור היה בהשגחתו של יצחק בן סולומון, מנהל בית הכנסת במנטובה. כבר מהעמוד הראשון ניתן להבחין בהשפעתה של הגדת פראג, הוא זהה לה מבחינה טיפוגרפית על אף הוספת איורים חדשים ועיטורים בשוליים. בעוד שבהגדת פראג רק שלושה עמודים עם גבולות, כל דפי הגדת מנטובה מוקפים בגבולות.

בהגדת מנטובה ניכרת השפעת אמנות הרנסאנס האיטלקית. לדוגמה: אברהם חוצה את נהר הפרת בדרכו לכנען מתואר במהדורה כמי שמפליג בגונדולה. 'הבן החכם' הוא העתק של הנביא ירמיהו בציורו של מיכאלאנג'לו בקפלה הסיסטינית בותיקן. 'הבן הרשע' מתואר כקונדוטייר (ראש צבא שכיר) איטלקי. 'התם' מזכיר את הדמות מהאילוסטרציות של הנס הולביין על הפסוק בספר תהילים "אמר נבל בליבו". הסדר של ליל הפסח מזכיר תמונה נוצרית של משתה חתונה באחד הבשורות.

המיזוג בין הסגנונות משלב רקעים פרחוניים בסגנון איטלקי וחיתוכי עץ של הגדת פראג. בנוסף, בהגדה איורים של מלאכים וכרובים מזמרים, ראשי אריות עם טבעת בפה המזכירים מזרקות באיטליה, שימוש בסגנון גותי, באותיות גדולות, בצמחים ואשכולות ענבים, כולם מזוהים עם האמנות האיטלקית.

יחד עם אמנות הרנסאנס משתלבים איורים של נושאים יהודיים כדוגמת: דוד המלך, אליהו הנביא, אפיית מצות, משה ואהרן ועבודת הפרך של בני ישראל במצרים.

==קישורים חיצוניים==
*[https://braginskycollection.com/portfolio/mantua-haggadah/ הגדת מנטובה סרוקה במלואה] באתר אוסף בראגינסקי
*
*[https://www.jstor.org/stable/pdf/1451230.pdf אגדות מאויירות] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הגדות של פסח
קטגוריה:כתבי יד עבריים מאוירים
קטגוריה:מנטובה
ברוך כהנא

כתובת חקוקה בכניסה לכפר הנוער בן שמן: ברוך כהנא מ[[פלוישתי רומניה הקדיש הונו בסך ששת אלפים ל"מ לקרן הקימת לישראל בשנת תר"ע ולאחריה לשם בנין המושב בן-שמן. הדירקטוריון של הקק"ל הציב ציון זה לזכר המפעל]]

ברוך כהנא (1835–1927) נדבן ציוני שהוריש עוד בחייו את רוב הונו לקרן הקיימת. בכספו נבנו מבני כפר הנוער בן שמן ועל שמו כפר ברוך.

==קורות חיים==
כהנא נולד במוהילוב והתייתם מהוריו בגיל 10. כדי להמלט מגזירת הקנטוניסטים נמלט ליאשי. בעקבות קריאת מדינת היהודים של הרצל חיסל את עסקיו ברומניה ועבר לוינה כדי להיות בקרבת הרצל. בשנת 1896 הוא הרים תרומה נכבדה לחובבי ציון. בשנת 1909 הוא תרם את רוב חסכונותיו לקרן הקיימת לצורך בניין ארץ ישראל. בכספו נבנו מבני כפר הנוער בן שמן ובשנות ה-20 הושקעו תרומותיו בקניית קרקעות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים רומנים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אוסטרים
קטגוריה:נדבנים יהודים אוסטרים
קטגוריה:נפטרים ב-1927
בוא אל החגיגה

"בוא אל החגיגה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנה אביטל. את השיר הוציאה לאור בשנת 1985 חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן. נכתב והולחן על ידי שמרית אור ואביטל עצמה – אחת מהרצועות היחידות בדיסקוגרפיה שלה שהולחנו על ידה – והשתתף בפסטיגל 1985, שם הגיע למקום השלישי. ב-13 בינואר 1986 נכנס למצעד הפזמונים העבריים השבועי של רשת ג' במקום ה-25. הוא רשם את מיקום השיא שלו במצעד כשדורג שני. סך הכל צעד השיר אחד-עשר שבועות רצופים במצעד.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1985
קטגוריה:סינגלים מ-1985
קטגוריה:שירי אילנה אביטל
קטגוריה:שירי שירי מימון
קטגוריה:שירי פסטיגל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על מסיבות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
כל שנה בסוף הקיץ

"כל שנה בסוף הקיץ" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית אילנה אביטל. את השיר הוציאה לאור בשנת 1983 חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל שלא מתוך אלבום אולפן. נכתב והולחן על ידי חמוטל בן זאב ואביטל עצמה – אחת הרצועות היחידות בדיסקוגרפיה שלה שהולחנו על ידה. ב-25 באוגוסט 1983 נכנס למצעד הפזמונים העבריים השבועי של רשת ג' במקום ה-19. הוא רשם את מיקום השיא שלו במצעד כשדורג שישי. סך הכל צעד השיר שמונה שבועות רצופים במצעד.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי אילנה אביטל
קטגוריה:שירים בעברית
קיץ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
וילם השני, רוזן אנו

וילם השני, רוזן אנו (1307 – 26 בספטמבר 1345) היה רוזן אנו משנת 1337 ועד מותו. הוא היה גם רוזן הולנד (כווילם הרביעי ) ורוזן זיילנד. הוא ירש את אביו, וילם הראשון, רוזן אנו. תוך כדי לחימה בפרוסיה, התקוממו הפריזים. וילם חזר הביתה ונהרג בקרב וורנס.

== ביוגרפיה ==
וילם נולד בשנת 1307, והיה בנם של וילם הראשון, רוזן אנו וז'אן מוולואה. בשנת 1334, הוא נישא ליוהאנה, דוכסית בראבנט, בתו ויורשתו של יוהאן השלישי, דוכס בראבנט, אך לא היו לו ילדים. הוא לחם בצרפת כבעל ברית של האנגלים (הוא היה גיסו של אדוארד השלישי, מלך אנגליה). בשנת 1339 השתתף וילם במצור על קמברה (1339). בשנת 1345 חודשיים לפני מותו, הוא הטיל מצור וכבש את אוטרכט, משום שהבישוף, יאן ואן ארקל, ניסה להחזיר את עצמאותה ההיסטורית של הבישופות מהולנד.

וילם נלחם נגד הסרצנים, ויצא למסע צלב עם המסדר הטווטוני בפרוסיה. הוא נהרג ליד סטבורן, במהלך אחד מקרבות ווארנס נגד הפריזים ב-1345. 

את וילם ירשה אחותו, מרגרט מאנו, שהייתה נשואה ללודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. אנו, הולנד וזיילנד הפכו לחלק מתחומי הכתר הקיסרי.

== אילן יוחסין ==

==לקריאה נוספת==
*
*
*
*

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידי 1307
קטגוריה:נפטרים ב-1345
מדינת סבויה

מדינת סבויה היא ציון קולקטיבי של כל המדינות שנשלטו על ידי הרוזנים והדוכסים של סבויה מימי הביניים ועד להקמת ממלכת איטליה. בסוף המאה ה-17 מנתה אוכלוסייתה כ-1.4 מיליון. <ref>Geoffrey Symcox. [https://books.google.com/books?id=WSaUCA1HzroC&dq=savoy+population+950,000&pg=PA245 "Victor Amadaeus II: Absolutism in the Savoyard State, 1675-1730."] Page 245.</ref> <ref>Gregory Hanlon. "The Hero of Italy: Odoardo Farnese, Duke of Parma, his Soldiers, and his Subjects in the Thirty Years' War." Routledge: May 2014. Page 87. Piedmont's population is given at 700,000, and Savoy's at 400,000 in 1630; Aosta and the County of Nice are not listed.</ref>

== היסטוריה ==
ההיסטוריה רבת-השנים של סבויה כללה את התקופה שלפני רוזנות סבויה, לאחר מכן את רוזנות סבויה, דוכסות סבויה, התקופה מסבויה לסיציליה וסרדיניה לפני איחוד איטליה, ולאחר מכן.

מימי הביניים, המדינה כללה את דוכסות סבויה, נסיכות פיימונטה, דוכסות אאוסטה ורוזנות ניס, שכולן היו חלק מהאימפריה הרומית הקדושה באופן רשמי. עם זאת, הסבוירים פעלו לעיתים קרובות נגד הקיסר, וצידדו שוב ושוב בצרפתים במהלך מלחמות צרפת-הבסבורג. משנת 1708 היא כללה את דוכסות מונפראט, ולאחר מכן את ממלכת סיציליה מ-1713 עד 1720, את ממלכת סרדיניה מ-1720 ואת דוכסות ג'נובה מ-1815. הטריטוריות הללו יצרו מדינה מורכבת תחת בית סבויה עד לאיחוד ההיתוך המושלם ב-1847. עד 1861, מדינה מאוחדת זו רכשה את רוב המדינות האחרות בחצי האי האיטלקי ויצרה את ממלכת איטליה, בעוד ששטחיה מצפון וממערב לאלפים (כולל סבויה עצמה) הפכו לחלק מצרפת.

המעשה הסופי של קונגרס וינה משנת 1815 מתייחס אליהם כ"מדינות הוד מלכותו מלך סרדיניה". בקרב בני זמננו, "ממלכת סרדיניה" ו"סרדיניה" שימשו כצורות קצרות נפוצות, למרות שהן התבלבלו עם האי. גם "פיימונטה", "סאבוי-פיימונטה" ו"פיימונטה-סרדיניה" משמשות לעיתים כדי להדגיש שהמרכז הכלכלי והפוליטי של מדינת סבויה היה פיימונטה מאז סוף ימי הביניים. מושב השליטים היה בטורינו. לכל מדינה היו מוסדות וחוקים משלה.

== טריטוריות ==
<gallery class="center">
File:Pagi rhônalpins.png|סבויה במהלך האימפריה הקרולינגית
File:Savoie 12 13e siecles.GIF|רוזנות סבויה במהלך המאה ה-12
File:Savoie 15e siecle.GIF|דוכסות סבויה במאה ה-15
File:Italy 1843.svg|חצי האי האפניני ב-1843
File:Pays de Savoie relief location map.jpg|סבויה בימינו
File:Map of region of Piedmont, Italy, with provinces-it.svg|המינהל של פיימונטה באיטליה כיום
</gallery>

== דגלים ==
<gallery class="center">
File:Königsbanner_14Jh.svg|alt=The first counts used the Holy Roman Empire banner as proof of their loyalty to the Emperor|הרוזנים הראשונים השתמשו בדגל האימפריה הרומית הקדושה כהוכחה לנאמנותם לקיסר
File:Savoie_flag.svg|alt=Flag of the County of Savoy and Duchy of Savoy (until 1783)|דגל רוזנות סבויה ודוכסות סבויה (עד 1783)
File:Flag_of_the_Kingdom_of_Sardinia.svg|alt=Flag of the Kingdom of Sardinia used in the late 18th (1783-1802)|דגל ממלכת סרדיניה בשימוש בסוף ה-18 (1783–1802)
File:Flag_of_Kingdom_of_Sardinia_(1848).svg|alt=Flag of the Kingdom of Sardinia (1832-1848), obtained by merging the flag of Savoy, Sardinia and Genoa|דגל ממלכת סרדיניה (1832–1848), הושג על ידי מיזוג דגל סבויה, סרדיניה וג'נובה
File:Flag_of_Italy_(1861-1946).svg|alt=Flag of Kingdom of Sardinia (1848–1861)|דגל ממלכת סרדיניה (1848–1861)
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדינות לשעבר באירופה
ג'ון פאד

ג'ון פאד (באנגלית: John Faed; 31 באוגוסט 1819 – 22 באוקטובר 1902) היה צייר סקוטי.

== ביוגרפיה ==
ג'ון היה בנם הבכור מבין ששת ילדיהם של ג'יימס פאד, ומרי פאד, לבית מקג'וך. שני בנים נוספים, תומאס פאד וג'יימס פאד, הפכו גם הם לאמנים, וכך גם אחותו סוזן פאד.

ג'ון החל לצייר מיניאטורות של אנשים מקומיים כשהיה רק בן תשע.<ref>Steel, David. "The Faeds: A Remarkable Artistic Family". Gatehouse of Fleet.</ref>

העיתון "המבקר השבועי של טירת דאגלס" ב-19 באוגוסט 1831 ציין כי בבחינה של בית הספר ג'ירטון "הוצג לקהל ספר מפות יפה ומדויק שבוצע על ידי ג'ון פאד, כדוגמה לרישומים רבים ומגוונים שלו, אשר לעיתים קרובות עוררו את הערצתם של כל מי שראה אותם".

הוא עבר לאדינבורו ב-1840 וב-1841 הציג את עבודתו הראשונה באקדמיה הסקוטית המלכותית. בשנת 1848 הוא רשום כצייר מיניאטורות באדינבורו.<ref>Scottish Post Office Directories: Office Edinburgh & Leith directory. 1848–1849. p. 39.</ref>

פאד צייר בעיקר סצנות דתיות, ספרותיות והיסטוריות. הוא הציג באקדמיה הסקוטית המלכותית ובאקדמיה המלכותית כמעט ללא הרף. כשהיה נשיא איגוד האמנות היפה של קירקודברייטשייר ב-1899, דיוקנו של סר אייזק ניוטון הוצג בתערוכה שהתקיימה ביולי ואוגוסט באותה שנה. לפאד היו קהל עוקבים גם בארצות הברית.<ref>McKerrow, Mary (1982). The Faeds, A Biography. Edinburgh: Canongate Publishing Ltd. p. 34.</ref> דיוקנו של ג'ורג' וושינגטון היה הבסיס לחריטת פסל דיוקן של ויליאם הול הצעיר ששימש להמחשת מאמר על וושינגטון במגזין ההיסטוריה האמריקאית ב-1880.<ref>DeCosta, B. F. (August 1880). "The Traditional Washington Vindicated". The Magazine of American History. A. S. Barnes & Company. V (2): 81–102. Portrait of Washington, steel engraving, by Holl</ref> ציורו המצליח ביותר "שייקספיר וחבריו בטברנת בת הים" נמכר לאמריקאי ב-1851.

את ציוריו, הפופולריים בבריטניה הוויקטוריאנית, ניתן למצוא היום באוספים פרטיים וציבוריים, כולל הגלריה הלאומית של סקוטלנד.

ב-1859 הוא עזר לג'וזף נואל פאטון להקים את חיל המתנדבים הראשון של אדינבורו מבין האמנים בעיר ושימש כסגן שלו. <ref>Maj-Gen J.M. Grierson, Records of the Scottish Volunteer Force 1859–1908, Edinburgh: Blackwood, 1909, pp. 128–30.</ref> הוא היה חבר פעיל בקהילה שבה הקים לבסוף את ביתו. הוא עזר להגות ולפתח מספר פרויקטים קהילתיים בניין העירייה שנפתח באוגוסט 1885 על ידי אחיו תומאס פאד, אז אקדמאי מפורסם.<ref>"Susan Bell Faed". Kirkcudbright Galleries.</ref>

פאד חלה במחלה קשה בקיץ 1902. הוא עבר התגורר עם אחותו סוזן פאד ומת שם ב-22 באוקטובר בגיל 83. הוא נקבר לצד אשתו, ג'יין מקדונלד (נפטרה 1897), בחצר הכנסייה של קהילת גירטון. סוזן נקברה לידו ב-1909.<ref>Gravestone Transcriptions: Girthon Parish". Gathouse Folk.</ref>

סה"כ יצירותיו הידועות הוא 278 פריטים. מתוכם, 241 הוצגו באקדמיה המלכותית הסקוטית, עשרים מהם הוצגו באקדמיה המלכותית, ותשעה עשר הוצגו באקדמיה המלכותית בלבד, הרשימה נחשבת לא שלמה.
== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="230">
 File:Faed, Expulsion of Adam and Eve.jpg|גירוש אדם וחווה
File:Shakespeare and His Contemporaries.jpg|שקספיר וחבריו בטברנה
File:Portrait-of-george-washington-taking-the-salute-at-trenton-john-faed.jpg|ג'ורג' וושינגטון בטנטון
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:ילידי 1819
קטגוריה:נפטרים ב-1902
הסכם יפן–קוריאה (1907)

הסכם יפן–קוריאה נחתם על ידי האימפריה היפנית והאימפריה הקוריאנית ב-24 ביולי 1907.

== רקע ==
ההסכם קבע כי על קוריאה לפעול בהתאם להנחיות מהמושל היפני במדינה. המשמעות המעשית הייתה שהממשל הפנימי בקוריאה הועבר גם הוא לידי יפן, אחרי שב-1905 זו השתלטה על מדיניות החוץ של קוריאה.

ב-1905, קוריאה הפכה למדינת חסות של יפן והפסיקה לקיים מדיניות חוץ עצמאית. ב-1907, שלח הקיסר הקוריאני קוג'ונג, שליח חשאי לוועידה לשלום שהתכנסה בהאג כדי למחות על ההתנהלות היפנית. בתגובה, ב-18 ביולי אותה שנה אילצה יפן את קוג'ונג לוותר על הכתר לטובת בנו, סאנג'ונג. 

שישה ימים אחר כך, נכפה על ממשלת קוריאה לחתום על הסכם חדש. ההסכם העניק למושל היפני את הסמכות למנות ולהדיח פקידים בכירים, וקבע כי כל הפקידים הבכירים בממשלת קוריאה חייבים להיות יפנים, מה שהפך את ממשלת קוריאה לתלויה לחלוטין ביפן. בנספח סודי הועבר הפיקוד על הצבא הקוריאני לידיים יפניות, וכן הועברו סמכויות שיפוטיות ומדיניות.

== תרגום ההסכם ==
"ממשלות יפן וקוריאה, בחזון להגשמה של שגשוג ועוצמה בקוריאה והקידום המהיר של רווחת חייהם של הקוריאנים, הסכימו על הצעדים הבאים:

# ממשלת קוריאה תפעל בהתאם להוראות המושל בכל הקשור לרפורמה במנהל.
# קוריאה לא תחוקק כל חוק או פקודה ולא תפעיל כל אמצעי מנהלי אלא אם כן יש לה אישור מוקדם מהמושל.
# ענייני המשפט של קוריאה יהיו נפרדים מהמנהל.
# לא ימונו או יפוטרו פקידים בדרג גבוה ללא הסכמת המושל.
# קוריאה תמנה לתפקידים רשמיים אלה יפנים שקיבלו את המלצת המושל.
# קוריאה לא תעסיק אף זר ללא הסכמת המושל.
# הסעיף הראשון בהסכם בין יפן וקוריאה מ-22 באוגוסט 1904 מבוטל."

=== נספח דיפלומטי (חשאי) ===
הנספח החשאי קבע כי יוקמו בתי משפט שיורכבו מיפנים וקוריאנים.
*הוקם בית משפט עליון, כשהנשיא, היועץ המשפטי, שניים מהשופטים וחמישה מהמזכירים יהיו יפנים. 
*שלושה בתי משפט לערעורים כששניים מהשופטים, חמישה מזכירים ועורך דין אחד יהיו יפנים. 
*שמונה בתי משפט מחוזיים כש-32 מעורכי הדין ו-80 מהמזכירים יהיו יפנים, בהתאם לצורך.

בנוסף, הוקמו תשעה בתי כלא, ונקבע כי המושל יהיה יפני, וכן חצי מסגל הסוהרים יהיו יפנים.

בכל הקשור לצבא:
*הגדוד הראשון שהיה אחראי על ההגנה על הקיסר פורק.
*קצינים בעלי השכלה יועברו לצבא היפני, למעט במקרים מסוימים בהם יש צורך בהישארותם.
*יפן קבעה את ההוראות להכשרת קצינים קוריאניים.
*כל היועצים וחסרי המועצות הפרלמנטריות בקוריאה פוטרו.

בנוסף, נקבעו מינויים של יפנים לתפקידים שונים בממשלה, דוגמת ראשי המשטרה המחוזית, מפכ"ל המשטרה וסגנו וסגני שרים בכל מחלקה.

== ראו גם ==
*הסכם יפן–קוריאה (1905)

== קישורים חיצוניים ==
*
*
*
*

קטגוריה:יחסי יפן – קוריאה הדרומית
קטגוריה:האימפריה היפנית: יחסי חוץ
קטגוריה:קוריאה: היסטוריה
קטגוריה:יפן: אמנות והסכמים
קטגוריה:1907
תומאס פאד

תומאס פאד (באנגלית: Thomas Faed; 8 ביוני 1826 – 17 באוגוסט 1900) היה צייר סקוטי.<ref>"The Mitherless Bairn". Halifax, West Yorkshire, England: Calderdale Council. Archived from the original </ref>

== ביוגרפיה ==
פאד נולד ב-8 ביוני 1826, והיה אח של האמנים ג'יימס פאד, ג'ון פאד וסוזן פאד.<ref>McKay, William D. (1906). "the Faed brothers". The Scottish School of Painting. London: Duckworth and Co. pp. 443–449.</ref>

הוא קיבל את השכלתו האמנותית בבית הספר לעיצוב, אדינבורו ונבחר למקורב של האקדמיה המלכותית הסקוטית ב-1849. הוא נסע ללונדון שלוש שנים מאוחר יותר, נבחר למקורב של האקדמיה המלכותית ב-1861 וקיבל תואר "אקדמאי" ב-1864. הוא פרש לגמלאות ב-1893. הוא זכה להצלחה רבה כצייר של ז'אנר מקומי, והיה לו יכולת ביצוע ניכרת.<ref>Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Faed, Thomas". Encyclopædia Britannica. Vol. 10 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 123.</ref>

בשנת 1850 הוא התגורר בצפון אדינבורו עם אחיו ג'יימס פאד שהיה חרט. באדינבורו הוא היה חבר במועדון ציירים לצד ויליאם פטס דאגלס.<ref>NPG 4840; Thomas Faed - Portrait Extended - National Portrait Gallery"</ref>

שלוש מהתמונות שלו, The Silken Gown, Faults on Both Sides, ו-The Highland Mother נמצאות בגלריית טייט ושתיים נוספות, היילנד מרי ו-The Reaper תלויות בגלריה לאמנות אברדין. The Last of the Clan, שהושלם ב-1865 וללא ספק עבודתו הידועה ביותר, נמצא בגלריה קלווינגרוב בגלאזגו.<ref>"Thomas Faed: 1826 - 1900" Scotgaz. Retrieved 6 May 2008.</ref>

הוא נפטר בלונדון ב-17 באוגוסט 1900.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="240">
File:Faed, Faults on Both Sides.jpg|עצב בזוגיות
File:A Seaside Toilet - Thomas Faed - ABDAG002195.jpg|ליד הים
File:Thomas Faed (1825-1826-1900) - Boy with a Hound - GLAHA-45036 - Hunterian Museum and Art Gallery.jpg|נער עם כלב
File:Thomas Faed (1825-1826-1900) - Sir Walter Scott and his Friends at Abbotsford - PG 825 - National Galleries of Scotland.jpg|ולטר סקוט וחברים
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1826
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1900
Second Emotion

Second Emotion (בעברית: רגש שני) הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר־יוצר הקנדי ג'סטין ביבר בהשתתפות הראפר האמריקאי טראוויס סקוט. השיר נכתב על ידי ביבר, סקוט, פו בר , מייקי דין, דומיניק ג'ורדן וג'ימי ג'אנוס, והופק בידי ג'וש גודווין. הוא יצא לאור ב-14 בפברואר 2020 כרצועה העשירית מתוך אלבום האולפן החמישי של ביבר, Changes.

== רקע ==
ב-1 במרץ 2020 פורסם כי מתוכנן שיתוף פעולה בין הזמר־יוצר הקנדי ג'סטין ביבר לבין הראפר האמריקאי טראוויס סקוט<ref></ref>. השיר נכתב על ידי ביבר, סקוט, פו בר , מייקי דין, דומיניק ג'ורדן וג'ימי ג'אנוס, והופק בידי ג'וש גודווין. הוא יצא לאור ב-14 בפברואר 2020 כרצועה העשירית מתוך אלבום האולפן החמישי של ביבר, Changes.

== וידאו קליפ ==
בוידאו קליפ של השיר, אשר בוים בידי ניק דהמורה, נראים הרקדנים ג'וני ארסמה, מיקל ווילסון, סי. ג'יי. סלבדור, קודי וויגינס, ג'וש פרייס, דריל קית', נטלי בבקו, שרה איזבל קפיטול, שאק ריד, ג'ושוע טייוואן וויליאמס, טוני צר וחליל מקניל כשהם רוקדים בחניון ולבושים בבגדים שחורים. הקליפ הופק בידי אנדרו סנדלר ויצא לאור ב-11 במרץ 2020<ref></ref>.

== ניתוח מוזיקלי ==
השיר הוא באורך של 3:22 ומשלב סגנונות מוזיקה כמו אר אנד בי, פופ ראפ וטראפ. מבקר הבילבורד טיילור וות'רבי כתב כי הפזמון המתגבר הוא אחד הייחודיים ביותר ב-Changes, וציין כי הוא מזכיר את Headlines של הראפר האמריקאי דרייק<ref name=":0"></ref>. אלכסיס פטרידיס מהגרדיאן כתב כי הרצועה "מעוררת כראוי", עמוסת אפקטים ובעלת גוון פסיכדלי<ref></ref>.

== קבלה ==
מבקר הבילבורד טיילור וות'רבי דירג את השיר במקום העשירי מתוך 17 רצועות האלבום<ref name=":0" />. קרל ווילסון מהמגזין האינטרנטי סלייט כתב כי הנוכחות של טראוויס הייתה מינורית<ref></ref>.קורטני לרוקה, מ-Insider Inc. לא אהבה את קצב השיר וקלי אהלגרים אמרה כי זוהי הרצועה האהובה עליה ביותר אך ציינה כי ההקשבה לשיר גרמה לה לרצות לשמוע Astroworld של סקוט, במקום Changes<ref></ref>.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:שירי ג'סטין ביבר
קטגוריה:שירי טראוויס סקוט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'סטין ביבר
קטגוריה:שירים על רגשות
סוזן פאד

סוזן בל פאד (באנגלית: Susan Bell Faed; 8 ביוני 1827 – 19 במאי 1909) הייתה אמנית סקוטית, ואחותם של שלושה אמנים ידועים: תומאס פאד, ג'ון פאד וג'יימס פאד. היא הייתה מדגמנת עבור כל שלושת האחים.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
סוזן נולדה ב-8 ביוני 1827 כבת היחידה מבין ששת ילדיו של ג'יימס פאד (1777–1842), חקלאי חוכר, בבארלי היל, ג'ירטון בגלוואי, ואשתו מרי מק'ג'וך (1790–1866).

לאחר מות אביה ב-1842, עברו סוזן ואמה, ואחיה הצעיר ג'ורג', לאדינבורו. מכיוון שהם אינם מופיעים ברישומים עצמאיים, הגיוני להניח שהם חיו עם האח הבכור, ג'ון פאד. הוא גר בבית ג'ורג'יאני גדול מאוד ברובע סטוקברידג'. הם מופיעים במפקד האוכלוסין של 1851 לאחר מותו של ג'ורג' ב-1852, היא חזרה עם אמה לביתם הקודם. כנראה כדי לגור עם הדוד שלה.<ref>"Susan Bell Faed - Kirkcudbright Galleries | Dumfries and Galloway | Artists | Gallery".</ref>

היא הייתה אמנית מוכשרת שהציגה באקדמיה המלכותית הסקוטית מ-1867 עד 1899.

ב-1868 הצטרפה לאחיה תומאס בלונדון כנראה בעקבות מות אמה (1866).

היא הייתה נשואה רק לזמן קצר. ב-1887 בגיל 59 היא נישאה לאלמן מסטוקפורט, היא גרה איתו שנתיים לפני מותו. לא היו להם ילדים.

מקיץ 1902 ועד מותו של אחיה ג'ון באוקטובר אותה שנה היא טיפלה בו והוא נקבר בחצר הכנסייה של ג'ירטון.<ref>Letters of John Faed (1819-1902) and James Faed (1821-1911) - Archives Hub".</ref>

סוזן נפטרה בארדמור ב-19 במאי 1909 והיא קבורה בחצר הכנסייה של ג'ירטון ליד אחיה ג'ון.

בית משפחת האמנים פאד בג'ירטון שרד והוא מבנה לשימור.<ref>Barlay Mill, Gatehouse of Fleet, Dumfries and Galloway".</ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:ילידות 1827
קטגוריה:נפטרות ב-1909
לאלי סוקולוב

לודוויג לאלי או לאלה סוקולוב במקור: אייזנברג (28 באוקטובר 1916 - 31 באוקטובר 2006), היה איש עסקים אוסטרלי יליד אוסטרו-הונגריה סלובקי-אוסטרלי, ניצול שואה.<ref name=":0"></ref>

== ביוגרפיה ==
לאלי סוקולוב נולד כלודוויג אייזנברג ב-28 באוקטובר 1916 בקורומפה, ממלכת הונגריה (כיום קרומפכי,<ref name="Obit G"></ref> סלובקיה ).<ref name="BBC"></ref> הוא הצטרף למפלגת העם הסלובקית הפשיסטית בניסיון להימלט מההסלמה ברדיפת האוכלוסייה היהודית. באפריל 1942 גורש לאושוויץ כחלק מהשתתפות ממשלת סלובקיה בשואה .<ref name="Obit G" /> עם הגעתו למחנה ההשמדה הוא קועקע במספר 32407.<ref name="Obit G" /> הוא הופנה לעבודה בבנייה למחנה המתרחב, אך עד מהרה חלה בטיפוס .<ref name="BBC" /> לאחר שהחלים, הוא הוצב כאחד מהמקעקעים של המחנה.<ref name="BBC" /> ככזה, הוא היה חלק מהמחלקה המדינית (Politische Abteilung), כפוף לקצין אס-אס.<ref name="BBC" /> משמעות תפקידו הייתה שהוא היה "כפסע רחוק יותר מהמוות משאר האסירים", והוא קיבל מספר הטבות, כגון חדר בודד, מנות נוספות, וזמן פנוי לאחר סיום עבודתו.

בזמן שהותו במחנה, פגש סוקולוב את אשתו לעתיד גיזלה "גיטה" פוהרמנובה. הוא היה מעורב בסחר בסחורות עם אסירים, קציני אס אס ומקומיים.<ref name="BBC" />

שמונה ימים לפני שחרור אושוויץ על ידי כוחות סובייטים ב-27 בינואר 1945, הועבר סוקולוב למחנה הריכוז מאוטהאוזן-גוזן. במאוטהאוזן, זהותו היהודית לא הייתה ידועה. כאשר אסיר עמית הלשין עליו שהוא יהודי, הוא הכחיש בהצלחה את הגילוי והסית שני בעלי ברית לרצוח את המלשין בגליל של מפעל הפלדה.<ref name=":1"></ref> הוא נמלט מאותו מחנה ריכוז וחזר למקום הולדתו, אז חלק מצ'כוסלובקיה. הוא נסע לברטיסלבה, נקודת הכניסה העיקרית לניצולים חוזרים, כדי לחפש את גיטה פוהרמנובה, כאשר המידע היחידי שהיה לו לגביה הוא שמה. בני הזוג נישאו מאוחר יותר ב-1945, והוא שינה את שם משפחתו מאייזנברג לסוקולוב בעל הצליל הרוסי יותר. לאחר נישואיו פתח מפעל בברטיסלבה.<ref name="Obit G" /> בתקופה זו עסק באיסוף כספים למען הקמת מדינת ישראל. פעילות זו והלאמת התעשייה על ידי הממשלה הקומוניסטית של צ'כוסלובקיה דאז, הביאו לכליאתו ועסקיו הולאמו על ידי המדינה.<ref name="BBC" /> לאחר מכן הוא שוחרר ובני הזוג היגרו לאוסטרליה ב-1948.<ref name="Obit G" />

באוסטרליה התיישבו סוקולוב ואשתו במלבורן ופתחו מפעל בגדים.<ref name="Obit G" /> בנם היחיד, גארי, נולד בשנת 1961. למרות שאשתו ביקרה באירופה מספר פעמים, סוקולוב מעולם לא חזר למולדתו.<ref name="BBC" /> לאחר מותה של גיטה ב-2003, הוא סוף סוף הרגיש שהוא מסוגל לדבר על חוויית המלחמה שלו ללא חשש שמא ייתפס כמשתף פעולה.<ref name="BBC" />

הוא התראיין לעיתונאית הת'ר מוריס<ref></ref> במהלך שלוש השנים הבאות, והיא כתבה את סיפורו שהיה לרב-המכר, "המקעקע מאושוויץ" בשנת 2018.<ref name="Memoria"></ref><ref name="AJJS"></ref> הספר הוגדר כסיפורת היסטורית, אך יצר מחלוקת בגלל תפיסה שהשיווק והתוכן שלו מרמזים על דיוק היסטורי למרות חריגות משמעותיות מהאמת והצגת עיבוד הגיוגרפי של ביוגרפיה מסובכת. סוקולוב נפטר ב-2006, והותיר אחריו את בנו.<ref name="BBC" />

ב-2024 יצאה סדרת הטלוויזיה "המקעקע מאושוויץ" עם הארווי קייטל כלאלי סוקולוב וג'ונה האוור-קינג בתור לאלי סוקולוב הצעיר.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים אוסטרלים
קטגוריה:ניצולי השואה באירופה (1945–1956)
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:ילידי 1916
קטגוריה:אוסטרלים שנפטרו ב-2006
ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים

ועדת מיזמי תשתית לאומיים מיוחדים ושירותי דת יהודיים היא ועדה שהייתה פעילה בתקופת הכנסת ה-24. הוועדה הופקדה על קידום מערכות תשתית בעלות חשיבות לאומית מיוחדת, כגון המטרו במטרופולין תל אביב וכן על שירותי דת יהודיים.

בראש הוועדה עמדה חברת הכנסת יוליה מלינובסקי מישראל ביתנו.

== ראשי הוועדה ==
{| class="wikitable"
!מס'
!שם
!תמונה
!שנות פעילות
!סיעה
|-
!1
|יוליה מלינובסקי
2021 - 15 בנובמבר 2022
|ישראל ביתנו
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ועדות הכנסת
לאונרדו DRS

לאונרדו די אר אס אינק (באנגלית: ) היא חברה אמריקאית בתחום תעשיית הנשק. ניירות הערך של החברה נסחרים בנאסד"ק ובבורסה לניירות ערך בתל אביב, והיא נמצאת בשליטת חברת לאונרדו האיטלקית, כמחזיקה כ-80.88% ממניות החברה.

==היסטוריה==
חברת Diagnostic/Retrieval Systems, Inc (DRS) נוסדה בשנת 1968 על ידי לאונרד ניומן (שבנו, מארק ניומן, היה מנכ"ל החברה עד ינואר 2012) ודייוויד גרוס, שני מהנדסים שעבדו בחברת לורל . השניים עסקו בטכניקות עיבוד אותות ללוחמה נגד צוללות. כאשר לורל בחרה להמשיך בטכנולוגיה אחרת, ניומן וגרוס הקימו את DRS כדי להמשיך במחקר שלהם, מה שהוביל בסופו של דבר לפיתוח מערכת זיהוי הצוללות הפסיבית AN/SQR-17, מוצר שנמצא בשימוש עד היום.

DRS הונפקה בבורסה ב-1981 ורכשה את החברה הראשונה שלה ב-1984. ב-1994 החברה שמה לה למטרה להפוך לקבלן ביטחוני בדרג בינוני, המוגדר על ידי מכירות של 500 מיליון דולר, למרות שמכירות שלה באותה תקופה היו רק 58 מיליון דולר. שש שנים מאוחר יותר הגיעה החברה לרמת מכירות של 391 מיליון דולר, ובשנת 2004 עברה את רף המכירות של מיליארד דולר.

בשנת 2008 נרכשה DRS על ידי חברת פינמכניקה האיטלקי, והחברה שינתה שמה ל-Finmeccanica North America DRS. בשנת 2012 מונה סגן שר ההגנה של ארצות הברית לשעבר, ויליאם ג'יי לין השלישי , למנכ"ל החברה, במקום מארק ניומן, שמילא תפקיד זה מאז 1994. בשנת 2017 שינתה החברה האם את שמה ללאונרדו, ובעקבות זאת Finmeccanica North America DRS שינתה את שמה לשם הנוכחי, לאונרדו DRS.

ביוני 2022 הסכימו חברת לאונרדו DRS וחברת ראדא תעשיות אלקטרוניות הישראלית על מיזוג ביניהן, כך שבעלי המניות בראדא יקבלו 19.5% מהחברה הממוזגת, שתיסחר במקביל בנאסד"ק ובבורסה בתל אביב. ב-31 בדצמבר 2023 נמחקו מניות החברה מהמסחר בבורסה בתל אביב.

הלקוח העיקרי של החברה הוא משרד ההגנה של ארצות הברית, המספק כ-80% מהכנסותיה. באפריל 2023 זכתה החברה בחוזה של יותר ממיליארד דולר לאספקת מערכות ההנעה של הצוללות הגרעיניות מסדרת קולומביה .

==תחומי פעילות==
* מערכות לוחמה אלקטרונית וסייבר.
* מערכות אוויוניקה.
* חיישנים לשילוב בכלי רכב יבשתיים, במטוסים ובציוד אישי ללוחם.
* מחשוב טקטי לכוחות הלוחמים.
* מערכות לאימון צוות אוויר.
* מכ"ם טקטי בחטיבת DRS ראדא.
* מערכות הנעה חשמלית לספינות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תעשיית נשק בארצות הברית
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:חברות אמריקאיות הנסחרות בנאסד"ק
קטגוריה:חברות הנסחרות ביותר מבורסה אחת
חופשה בהוואי

חופשה בהוואי (באנגלית: Hawaiian Holiday) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי משנת 1937 שהופק על ידי וולט דיסני הפקות והופץ על ידי RKO Radio Pictures. בסרט מככבים דמויותיהם של מיקי מאוס, מיני מאוס, פלוטו, דונלד דאק וגופי בעודם נופשים בהוואי (אז טריטוריה מאורגנת מאוגדת של ארצות הברית). הסרט, שבוים על ידי בן שרפסטין והופק על ידי ג'ון סאת'רלנד, כולל את דיבובם של וולט דיסני כמיקי, מרסלייט גארנר כמיני, קלרנס נאש כדונלד, ופינטו קולביג כגופי ופלוטו. זהו הסרט הקצר ה-96 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שיצאו לאקרנים והשביעי באותה השנה.<ref></ref>

זה היה הסרט הראשון של דיסני שיצא לאקרנים על ידי RKO, ובכך סיים את שותפות ההפצה בת החמש שנים עם יונייטד ארטיסטס.<ref>[http://www.disneyshorts.org/shorts.aspx?shortID=259 Hawaiian Holiday] at The Encyclopedia of Disney Animated Shorts</ref> הסרט מציג את המוזיקה "Aloha ʻOe", שנכתב על ידי המלכה לשעבר של הוואי, ליליואוקלאני.

== עלילה ==
מיקי וחבריו נופשים בהוואי. מיני רוקדת בחצאית דשא בעוד מיקי מנגן בגיטרת סלייד, דונלד מנגן ביוקלילי ופלוטו רודף אחר הגלים. בינתיים, גופי מחליט ללכת לגלוש, אך כשהוא רץ לכיוון הגל זה נראה שלאחרון יש מוח משלו, כאשר הוא סב לאחור ברגע שגופי מתחיל מזנק לעברו, מה שגורם לגופי להכות את ראשו בסלע. לאחר מכן הגל חוזר קדימה ושוטף את גופי, משאיר את ראשו טמון בחול. מיקי פוצח בניגון באופן מיוחד, בו שני ידיו נראות כצמד רקדנים הפורטים על מיתרי הגיטרה, בעוד מיני ודונלד מחליפים תפקידים. עם זאת, כאשר דונלד רוקד עם החצאית, הוא מתקרב לעבר המדורה ובטעות מצית את החצאית. הוא אץ במהירות לשלולית קרובה כדי לכבות את האש, אך תוך כדי כך הוא מעלה יחד איתו כוכב ים.

דונלד משליך את כוכב הים מהאחוריים שלו והוא נוחת ממש מול פלוטו. לאחר שפלוטו מרחרח אותו, הוא מתחיל לברוח במהירות. פלוטו רודף אחריו עד לגלים שם הוא נקבר בחול. כוכב הים קופץ מעליו, מכה באפו ונמלט בעוד פלוטו מביט בו בתסכול. גופי מנסה שוב את מזלו עם הגלים ולמעשה הפעם הוא מצליח, אך די מהר הגל נחלש מתחתיו ומפיל את הגלשן שלו. בעוד גופי מחפש מתחת למים אחר הגלשן, גל נוסף מגיע לקראתו ומכניס את הגלשן לתוך מכנסיו של גופי, משאיר אותו נאבק ונלחם כדי להוציא אותו. בינתיים, פלוטו מרחרח צדפה. גל מגיע ומכה בו, מה שמותיר את הצדפה דבוקה לאפו.

פלוטו מנסה לנער את הצדפה, אבל במקום היא נתקעת באחוריים שלו. הוא מנסה פעם אחר פעם להוריד אותה, אך ללא הצלחה. מאוחר יותר מתגלה שבצדפה חי סרטן, שנצמד לזנבו של פלוטו. למרות שהוא יכול להרגיש משהו על זנבו, פלוטו לא מבחין לגמרי בסרטן עד שהוא צובט אותו, מה שגורם לו לצעוק מכאב. הסרטן מתחיל ללכת בתבנית מסוימת שאותה פלוטו מחקה עד שהם מגיעים לאזור שבירת הגלים, שם מגיע גל גדול וקובר את פלוטו. כמו עם כוכב הים, הסרטן מענה אותו על ידי צביטות באפו לפני שהוא מסתלק. בינתיים, גופי מנסה פעם אחרונה לתפוס גל בהצלחה, וכשהוא לבסוף צולח במשימה, הגל משליך אותו מהגלשן שלו, מכה בו איתו ומעיף אותו לתוך החול שם הוא נעצר ליד הגלשן שלו, גורם לכך להיראות כאילו זה קברו. מיקי, מיני ודונלד צוחקים עליו ומיני אף מניחה את שרשרת הפרחים שלה על ה"קבר". הסרט מסתיים כשגופי מגיח מתוך החול בדיוק כך שהשרשרת נענדת סביב צווארו.

== דמויות ומדבבים ==
* מיקי מאוס – וולט דיסני
* מיני מאוס – מרסלייט גארנר
* דונלד דאק – קלרנס נאש
* גופי – פינטו קולביג
* פלוטו – פינטו קולביג

הסרט הופץ בישראל בדיבוב עברי, כשעל מלאכת הדיבוב הייתה אחראית שפרירה זכאי.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים קצרים של דיסני
קטגוריה:מיקי מאוס
פול סמית'

פול ג'יי סמית (באנגלית: Paul J. Smith; 30 באוקטובר 1906 – 25 בינואר 1985) היה מלחין וכנר אמריקאי הידוע בעיקר בזכות עבודתו בדיסני.<ref>[http://cartoonresearch.com/index.php/disneys-complete-silly-symphony-soundtrack-collection/ Disney's Complete "Silly Symphony" Soundtrack Collection-Cartoon Research]</ref>

== ביוגרפיה ==
סמית' נולד בקאלומט, מישיגן ב-30 באוקטובר 1906. אביו, ג'וזף סמית', החל ללמד אותו לנגן במגוון כלי נגינה החל בפסנתר בגיל ארבע וכינור בגיל שבע. כמו כן הוא גם ניגן בחצוצרה ובויולה, ועד גיל 12 ניגן בתוף בס עבור הלהקה העירונית. הניסיון שלו עזר לו להשיג ידע מעשי יותר על התזמורת והוא המשיך להיות מנצח בתיכון. עם סיום התיכון, הוא למד מוזיקה במכללה של איידהו מ-1923 עד 1925 לפני שהתקבל לקונסרבטוריון בוש בשיקגו, אילינוי. יכולותיו בתיאוריה ובהלחנה זיכו אותו במלגה ללימוד תורת המוזיקה בבית הספר ג'וליארד, עם זאת, לא ברור אם אי פעם פנה להזמנה זו.<ref></ref>

סמית' בילה חלק ניכר מחייו בעבודתו בדיסני כמלחין עבור פסקולים רבים של סרטי החברה, בהנפשה ובלייב אקשן כאחד, בקולנוע ובטלוויזיה כאחד; את עבודתו בחברה הוא החל משנת 1934, הוא היה "בוגר טרי מהאוניברסיטה ומלא ברעיונות מוזיקליים", כפי שציינו האנימטורים פרנק תומאס ואולי ג'ונסטון בספרם "אשליית החיים" (1981).

משנת 1962 עד 1963, הוא הלחין מוזיקה לקומדיית המצבים "Leave It to Beaver". ב"פנטסיה" הוא אחד מעובדי האולפן שבתזמורת. הוא גם חיבר את מוזיקת הרקע לכמעט כל סרטי הסדרה "True-Life Adventures".<ref></ref>

בשנת 1950, סמית' ואוליבר ולאס הלחינו את הפרטיטורה המוזיקלית לסרט "סינדרלה".

שותפתו ועמיתתו העיקרית של סמית' הייתה הייזל "גיל" ג'ורג', שכתבה את השיר לסרט "האור ביער" (1958) יחד איתו<ref></ref> ולורנס ווטקין. עוד אחד ממשתפי הפעולה של סמית' היה ג'ורג' בראנס שעבד איתו במספר סרטים. סמית' זכה בפרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר עם לי הרליין ונד וושינגטון עבור הסרט "פינוקיו", זו הייתה זכייתו הראשונה והיחידה באוסקר. סמית' קיבל שבע מועמדויות נוספות לאוסקר עבור "שלגיה ושבעת הגמדים", "סלודוס אמיגוס", "ניצחון באמצעות כוח אווירי", "שלושת הקבלרוס", "שירת הדרום", "סינדרלה" ו"פרי".

לאחר כשלושה עשורים מוצלחים עם אולפני וולט דיסני, בהם חיבר בין היתר מוזיקה לכמעט 70 סרטי הנפשה קצרים, סמית' פרש מהחברה בשנת 1962. הוא נפטר ב-25 בינואר 1985 בגלנדייל, קליפורניה, ממחלת אלצהיימר בהיותו בן 78. כעשור לאחר מותו, בשנת 1994, הוא קיבל את התואר אגדת דיסני.

== פילמוגרפיה ==
=== סרטי הנפשה ===

=== סרטי לייב אקשן ===

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985
קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
למה (שיר של מאיה אברהם)

"למה" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית מאיה אברהם. את השיר הוציאה לאור ביוני 2007 חברת התקליטים הליקון, והוא נכלל כרצועה השישית באלבום הבכורה של הזמרת רק רצית אהבה. ב-19 ביולי 2007 נכנס למצעד הפזמונים העבריים השבועי של רשת ג' במקום ה-18. ב-9 באוגוסט השמיני – המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. לבסוף, ב-6 בספטמבר יצא מהדירוג לאחר שבעה שבועות רצופים.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2007
קטגוריה:סינגלים מ-2007
קטגוריה:שירי מאיה אברהם
קטגוריה:שירים בעברית
קט:סינגלים בהוצאת הליקון
זה מתחיל בצעד

זה מתחיל בצעד הוא אלבום הבכורה של הזמרת הישראלית עדי אברהמי. הוא יצא באופן עצמאי ב-15 בדצמבר 2022, ונכללו בו הסינגלים "זה מתחיל בצעד", "כפתורים", "מספיק לחשוב!" ו"איפה אתה", שהגיע למקום ה-100 במצעד ההיטליסט. קדם להוצאת האלבום הופיעה ברחבי מדינת ישראל על מנת לקדם את שיריו.

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

קט:אלבומי בכורה מ-2022
קט:אלבומים בעברית
דוכסות ג'נובה

דוכסות ג'נובה (באיטלקית: Ducato di Genova; בליגורית: Ducâto de Zêna) הייתה מדינה המורכבת משטחי הרפובליקה של ג'נובה לשעבר.

== היסטוריה ==
הדוכסות הוקמה כאשר השטחים לשעבר של הרפובליקה של ג'נובה ניתנו לממלכת סרדיניה בשנת 1815 כתוצאה מקונגרס וינה, והתפרקה לאחר האיחוד המושלם של 1848.

העם הליגורי, עם המסורות העצמאיות והרפובליקניות שלהם, מעולם לא אהב את מעמדם הפוליטי החדש, ולעיתים התפרצו מהומות בג'נובה.

המדינה השתמשה בלירה האיטלקית כמטבע שלה, אם כי מטבעת ג'נובה נותרה בפעולה על ידי הנפקת מטבעות.<ref></ref>

לאחר הפירוק ב-1848, שטחי הדוכסות לשעבר חולקו בין המחוזות (שנקראו מאוחר יותר פרובינציות) של ג'נובה וניס.

== מנהל ==
במקום החקיקה הצרפתית בתוקף, הוכנס קוד שהוכנס במיוחד, שנקרא: "תקנת ה-SM לעניינים אזרחיים ופליליים של דוכסות ג'נובה" (באיטלקית: "Il regolamento de S.M. per li materie civili e criminali, di Ducato di Genova"), שהוכרז ב-13 במאי 1815 כשהסנאט של ג'נובה הורה לרשום אותו ולאכוף אותו.

צו ב-1822 הורה שהמשפט, תלוי בסנאט של גנואה, יהיה מנוהל על ידי 7 בתי משפט במחוזות: גנואה, בוביו, צ'יאווארי, פינאלה מרינה, נובי ליגורה, סרזאנה וסבונה.

בשנת 1833, דוכסות ג'נובה הייתה אחת משמונת המחוזות הכלליים של המדינות היבשתיות שהיו באותו זמן דיוויזיות צבאיות. היא כללה את מחוזות ג'נובה, סבונה, קיירו מונטנוטה, אלבנגה, פינאלה מרינה, גבי, בוביו, צ'יאווארי, לה ספציה וסרזנה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איטליה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות לשעבר בתחומי איטליה
Slow Dancing in the Dark

Slow Dancing in the Dark (בעברית: ריקוד איטי בחושך; נכתב באותיות גדולות) הוא שיר של הזמר-יוצר היפני-אוסטרלי ג'וג'י. זהו הסינגל השני מאלבום הבכורה שלו, Ballads 1. השיר נכתב והופק על ידי ג'וג'י ופטריק וימברלי.

ב-18 בספטמבר 2018 נבחר השיר כ-"Hottest Record in the World" בתוכנית הרדיו BBC Radio 1 של אנני מק.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
ביום יציאת השיר פורסם גם הווידאו קליפ הנלווה לו, שבוים על ידי ג'ארד הוגאן.<ref></ref> בקליפ, מתהלך ג'וג'י ברחובות העיר בלילה, כאשר הוא לבוש בטוקסידו לבן ומעשן סיגריה. בהמשך מתגלה כי הוא למעשה סאטיר וחץ נעוץ בגבו. בסצנה אחרת הוא שרוי על רחבת ריקודים מוארת, כאשר הוא משתעל דם, ולבסוף מתמוטט. הפריים האחרון של הקליפ שימש כעטיפתו הרשמית של השיר. הסגנון הוויזואלי של הקליפ הושווה לזה של הבמאי דייוויד פינצ'ר.<ref></ref>

== רמיקסים ==
ב-18 באוקטובר 2018 יצאה הגרסה האקוסטית לשיר כסינגל.<ref name="Tidal Acoustic Remix"></ref> בגרסה זו מבצע מילר את השיר על רקע סולו פסנתר שניגנה המפיקה קרול קוסונטו.<ref></ref> ב-9 בנובמבר 2018 יצאו רמיקסים נוספים לשיר, מאת Mr. Mitch ו-Loud Luxury.<ref></ref><ref></ref>

== שימוש במדיה ==
בשנת 2019 צבר תאוצה אתגר אינטרנט בפלטפורמת שיתוף המדיה TikTok, המבוסס על סאונד ה'דינג' דמוי המיקרוגל הנשמע בקדם-הפזמון של השיר, הידוע בשם "אתגר המיקרוגל". באתגר, נדרשו המבצעים לסובב את עצמם בעודם יושבים על הרצפה.<ref></ref>

== קרדיטים ==

;גרסה מקורית
הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל.<ref></ref>
* ג'ורג' מילר – כתיבה, שירה, עריכה
* פטריק וימברלי – הפקה, הקלטה, מיקסינג, עריכה
* פרנסיסקו "פרנקי" רמירז – הקלטה
* כריס את'נס – מאסטרינג

;גרסה אקוסטית
הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל.<ref name="Tidal Acoustic Remix"/>
* ג'ורג' מילר – הפקה, כתיבה, עריכה
* פטריק וימברלי – הפקה, עריכה
* קרול קוסונטו – הפקה
* פרנסיסקו "פרנקי" רמירז – מאסטרינג, מיקסינג, הקלטה

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| פלטינה
| 70,000
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| פלטינה ×5
| 5,000,000
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| זהב
| 400,000
|-
! פולין (ZPAV)
| זהב
| 25,000
|-
! פורטוגל (AFP)
| פלטינה
| 10,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2018
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על ריקודים
קטגוריה:שירי R&B עכשוויים
מלחמת אנגליה–ספרד (1727–1729)

המלחמה האנגלו-ספרדית של 1727–1729 הייתה מלחמה מוגבלת שהתרחשה בין בריטניה הגדולה וספרד במהלך שנות ה-20 של המאה ה-18 המאוחרות, וכללה ניסיון ספרדי כושל לכבוש את גיברלטר ומצור בריטי לא מוצלח על פורטובלו. המלחמה הסתיימה בסופו של דבר עם חזרה לסטטוס קוו הקודם לאחר הסכם סביליה.

== רקע ==
במהלך מלחמת הירושה הספרדית, ספרד איבדה את גיברלטר לצי אנגלו-הולנדי וכשהמלחמה הסתיימה ב-1714, ספרד נאלצה לקבל את אובדן גיברלטר בהסכם אוטרכט, אך זו הייתה מטרה ארוכת טווח של ספרד. לכבוש מחדש את גיברלטר וגם את האי מנורקה מהבריטים.

לאחר הסכם וינה ב-1725, ספרד זכתה לתמיכת אוסטריה וחשבה שזה הזמן הנכון לנסות לכבוש מחדש את גיברלטר. בתגובה, בריטניה חתמה על הסכם הנובר עם צרפת ופרוסיה.

כמה היסטוריונים הציגו את תחילת המלחמה ב-1726, השנה שבה היחסים האנגלו-ספרדיים כבר היו מתוחים מאוד. צי בריטי נשלח לאיי הודו המערבית הספרדית כדי להפריע לשייט הספרדי מבלי להתחיל ממש במלחמה.

== המלחמה ==
=== פורטובלו ===
בריטניה ניסתה להשתמש בכוחה הימי בתחילת הסכסוך, על ידי חסימת פורטובלו בפנמה, אך הניסיון גרם לאסון, שבו אבדו 4,000 איש ממחלות. המטרה העיקרית של המצור הייתה למנוע מגלאונים ספרדיים לעזוב ולהפליג לספרד, אך המצורים לא הצליחו לעשות זאת - ולבסוף נסוגו.

=== המצור על גיברלטר ===
ב-11 בפברואר 1727, הטיל כוח ספרדי, בפיקודו של המרקיז דה לאס טורס ובפיקוחו של המהנדס הראשי של חיל המהנדסים המלכותי הספרדי, המרקיז מורבום, מצור על העיר ("המצור השלוש עשרה על גיברלטר"). בהתאם למקורות, היו בין 12,000 ל-25,000 חיילים ספרדים. המגנים הבריטיים כללו 1,500 לוחמים בתחילת המצור, וצמחו עד לכ-5,000 על ידי חיילים שהובאו מעבר לים על ידי צי בפיקודו של צ'ארלס וייג'ר.

לאחר מצור בן ארבעה חודשים, עם כמה ניסיונות לא מוצלחים ויקרים, התייאשו החיילים הספרדים ופרשו ב-12 ביוני. ספרד איבדה יותר מ-1,400 איש ואילו הבריטים ספגו כ-300 אבדות.

הספרדים ציפו לעזרה חומרית מהאוסטרים שהובטחה במסגרת חוזה וינה, אך הם קיבלו מעט. הם תומרנו על ידי דיפלומטים בריטים, שסיכמו הסכם סודי עם האוסטרים כדי למנוע מהם להתערב.

== השלום ==
לא התרחשו עוד פעולות איבה והפסקת אש הוכרזה בפברואר 1728, עם הסכם ראשוני בנושאים בוועידת אל פארדו במרץ ובקונגרס סואסון. השלום הסופי, שאישר את הסטטוס-קוו, נחתם בהסכם סביליה משנת 1729. רבות מהסוגיות הקיימות בין שתי המדינות לא נפתרו, ועשור לאחר מכן פרצה ביניהן מלחמת אוזנו של ג'נקינס. בריטניה יצאה מהסכסוך על ידי הקמת ברית חזקה מאוד עם אוסטריה, שנמשכה עד 1756.

קטגוריה:גיברלטר: היסטוריה צבאית
קטגוריה:מלחמות ספרד
קטגוריה:מלחמות ממלכת בריטניה הגדולה
קטגוריה:שנות ה-1720
גודפריד גופנס

גודפריד גופנס (באנגלית: Godfried Guffens; 22 ביולי 1823 – 11 ביולי 1901) היה צייר בלגי. הוא ידוע בעיקר בזכות ציורי הקיר הדתיים וההיסטוריים המונומנטליים שלו.<ref>E. Benezit, Dictionnaire des Peintres, Sculpteurs, Dessinateurs et Graveurs (Benezit Dictionary of Artists), Paris, 1976.</ref>

== ביוגרפיה ==
הוא נולד בעיר האסלט בבלגיה. כשהיה רק בן חמש עשרה, הוא התקבל לאקדמיה המלכותית לאמנויות יפות, שם למד אצל ניקז דה קייזר. מאוחר יותר הוא נסע לאיטליה כדי לראות את יצירותיהם של מיכלאנג'לו ורפאל. בהיותו שם, הוא פגש את יוהאן פרידריך אורבק, חבר בתנועת הנצרתיים, שהייתה לו השפעה מכרעת על סגנונו. לפיכך רעיונות אלה גרמו לו לבקר בגרמניה ולחקור את סוגי ציורי הקיר החדשים שהתפתחו שם.

ציור הקיר הגדול ביותר שלו נמצא בכנסיית סנט ג'ורג' באנטוורפן, אותה צייר יחד עם יאן סוורטס מ-1859 עד 1871.<ref>Hasselt website: Brief biography of Guffens Archived 2014-04-24 at the Wayback Machine, with links to several other sources</ref> כמה ציורי קיר בולטים אחרים כוללים את אלה בבתי העירייה של קורטרייק והאסלט, המקהלה והטבילה של קתדרלת סנט קוונטין והמקהלה של כנסיית סנט אורסולה בלנקן. ציור הקיר שלו באולם הבדים של איפר אבד במהלך מלחמת העולם הראשונה.

הוא היה חבר באקדמיה לאמנויות יפות באנטוורפן ובאקדמיה המלכותית למדע, כתיבה ואמנויות יפות של בלגיה. הוא גם היה חבר מקביל במכון דה פראנס.

בשנת 1900, הוא לקה בשבץ בזמן שלימד שיעור באקדמיה ומת בשנה שלאחר מכן בסכארבק.

להאסלט ולשארביק יש רחובות שנקראים על שמו.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
 File:Guffens-Godfried-A-Bedouin-Chieftain.jpg|בדואי
File:Godfried Guffens - The children of Edward.Jpeg|ילדיו של צ׳ארלס
File:Euterpe, Muse of Poetry by Egide Godfried Guffens.jpg|מוזת השירה
File:Odilia 1.jpg|אודליה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בלגים
קטגוריה:ילידי 1823
קטגוריה:נפטרים ב-1901
פליקס ינוויין

פליקס ינוויין (בצ'כית: Felix Jenewein; 4 באוגוסט 1857 – 2 בינואר 1905) היה צייר, מאייר וליטוגרף צ'כי. לרבות מיצירותיו הידועות ביותר יש גוון קודר.<ref>Roman Musil, Jan Diviš, Milan Posselt; Felix Jenewein: 1857-1905 (exhibition catalog), National Gallery in Prague, 1996</ref>

== ביוגרפיה ==
אביו היה פקיד במפעל לטבק והמשפחה עברה לפראג כשקיבל קידום. בעודו ילד צעיר, פליקס גילה כישרון לציור ולאחר שאמו הראתה את עבודתו לאנטונין להוטה, הוא הצליח ללמוד באקדמיה לאמנויות יפות, פראג, אצל להוטה ויאן סוורטס. <ref>Brief biography Archived 2016-08-16 at the Wayback Machine @ Městská Knihovna, Kutná Hora</ref> מאוחר יותר, המשיך את לימודיו באקדמיה לאמנויות יפות, וינה, שם למד אצל יוזף מתיאש טרנקוואלד וסייע לו בציור ציורי קיר בכנסייה.

לאחר מספר חילוקי דעות עם מוריו באקדמיה, ובעקבות בריאותו הרופפת של אביו, הוא חזר לפראג והתחתן עם מורה ב-1882. בהיותו בפראג, הוא השתתף בתחרות לעיצוב מחדש של הרודולפינום ותרם איורים למספר כתבי עת.

מ-1890 עד 1892, לאחר שלא הצליח להשיג תפקיד באקדמיה, הוא לימד ציור בבית הספר לאמנויות שימושיות. ב-1902 עבר לברנו כדי ללמד באוניברסיטה לטכנולוגיה. כמו כן כיהן בוועדת הרכש במוזיאון מוראביה. סגנונו התפתח בהדרגה מרומנטיקה לאר נובו וסימבוליזם, אם כי הנושאים שלו היו לעיתים קרובות בהשראת תנועת הנצרתיים המוקדמת יותר. עבודתו הגדולה ביותר כללה סדרה של עיטורים לכנסיית המשפחה הקדושה ברובע אוטקרינג של וינה.

הוא מת בפתאומיות משבץ מוחי והוחזר לקוטנה הורה לקבורה.

בשנת 1941, אלמנתו תרמה לעיר למעלה מ-200 יצירות, בתוספת התכתבות ופריטים אישיים.

בשנות ה-70 הוקמה במקום גלריה לאמנות הנושאת את שמו.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="240">
 File:Jenewein-Mountain.jpg|ההרים הלבנים, מלחמת 30 השנה
File:Felix Jenewein - Pohřeb sebevraha (1901).jpg|קבורה של מתאבד
File:Felix Jenewein - Mor.jpg|ילד מת במגפה
File:Jenewein-Victim.jpg|הקורבן
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים צ'כים
קטגוריה:ילידי 1857
קטגוריה:נפטרים ב-1905
אתרים של רע

"אתרים של רע" הוא פסל מאת האמן הישראלי דב אור-נר.

בשנת 1988 התקיימה תחרות הצעות להקמת פסל בחזיתו של "מגדל רסקו" (לימים "מגדל דניאל פריש" בתל אביב-יפו. המגדל היה באותה עת בבעלות חלקית של הקיבוץ הארצי, ועל כן השתתפו בתחרות עשרה אמנים חברי קיבוצים מרחבי הארץ. ב-11 ביולי 1988 נפתחה תצוגה של הדגמים בלובי המבנה. לצד הצעתו של אור-נר הוגשו הצעות של אמנים כמשה שק, דב הלר, יעקב חפץ ואחרים. למרות שעלות הפסל לא פורסמה, הועלו הערכות כי הקמתו עלתה בין עשרים לארבעים אלף דולר.<ref>ראו: ארנועם, נילי, "חבר קיבוץ זכה בתחרות לבחירת פסל שיוצב ברחבת בניין רסקו, מעריב ת"א, 8 ביולי 1988; וגם: מנדס, נילי, "אתרי הרע", מעריב ת"א, 6 באוקטובר 1989</ref>

שמו של הפסל - "אתרים של רע" - מרמז אל רע, אל השמש המצרי, ואל ארבעת האתרים שהוא חוצה בדרכו המחזורית מהמזרח אל המערב.

הפסל תוכנן כמבנה סולרי עשוי פלדת אל-חלד. הוא מורכב מעמוד או מגדל שבראשו משטח תאים פוטו-וולטאים. סביבו הוקמה בריכה קטנה שמימיה מוזרמים אל בריכה אחרת, הנמצאת מתחת למבנה דמוי בית. הפסל חשוף לשמש במשך של כ-3 שעות ביום. במהלכן הוא אמור לספוג מספיק אנרגיה סולארית על מנת להפעיל תאורת פלואורסצנט ומנוע המעביר מים בין שתי הבריכות.

==קישורים חיצוניים==
*
*[https://www.tel-aviv.gov.il/Pages/MainItemPage.aspx?WebID=1429d7dd-464e-496c-82b4-344896cf1e04&ListID=2ee18477-d8ec-431f-81ac-8ebaaa8eb859&ItemId=383 אתרים של רע], באתר עיריית תל אביב-יפו
==הערות שוליים==

קטגוריה:דב אור-נר
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:תל אביב-יפו: פסלים
מצטייני העונה בליגה הלאומית בכדורסל

מצטייני העונה בליגה הלאומית בכדורסל הוא תואר המחולק על ידי מנהלת הליגה הלאומית בכדורסל לשחקנים המצטיינים ולמאמן המצטיין בסיום כל עונה סדירה החל מעונת .

הפרסים כוללים את תואר מאמן העונה, פריצת העונה, תגלית העונה, השחקן השישי, הישראלי המצטיין, הזר המצטיין וחמישיית העונה.

==זוכים==
===חמישיית העונה===
זר העונה וישראלי העונה יבחרו מתוך חמישיית העונה, שתכלול מינימום שלושה ישראלים.
{| class="wikitable"
|+ חמישיית העונה
|-
! עונה !! ישראלי העונה !! זר העונה !! colspan="3" |
|-
|||איתי מושקוביץאליצור עירוני נתניה|| אלונזו קולמןאליצור "איתו" אשקלון|| עומר טלהפועל גליל עליון|| אלייז'ה הירשעירוני קריית אתא|| לייס דאןהפועל חבל מודיעין
|-
|||יונתן מורהפועל חבל מודיעין|| אמין סטיבנסאליצור קריית אתא|| קווין קייפרסא.ס. רמת השרון|| רועי פריצקי אליצור עירוני נתניה|| יוגב אוחיוןעירוני נהריה
|-
|||איתן בורגאליצור עירוני נתניה|| ג'יימי הולהפועל עפולה|| גל גילינסקיאליצור "איתו" אשקלון|| אדי אקיורמכבי מעלה אדומים|| תומר אסייגהפועל עפולה
|-
|||עומר בן דודמכבי רחובות|| ג'וש פרוינדמכבי רחובות|| עמית ראובןעירוני נהריה|| יובל לויןאליצור שומרון|| עומר פולגאליצור עירוני נתניה
|}

===פריצת העונה===
{| class="wikitable sortable"
|+ פריצת העונה
|-
! עונה !! שם !! קבוצה !!!!!!!!!!מדד ממוצע
|-
| ||גיא פלטין || הפועל רמת גן-גבעתיים|| 15.8||4.8|| 5.3||2.8||15.2
|-
| || colspan="7" |לא נבחר
|-
| || תומר אסייג || הפועל עפולה||13||4.7||2.4||1||13.5
|-
| || עומר פולג || אליצור עירוני נתניה|| 16.4 || 4.4 || 4.7 || 1.6 || 16.7
|}

===תגלית העונה===
{| class="wikitable sortable"
|+ תגלית העונה
|-
! עונה !! שם !! קבוצה !!!!!!!!!!מדד ממוצע
|-
| || תומר כהן || הפועל עפולה|| 9.6||1.6 || 3.6||0.6 ||8.7
|-
| || גור לביא || אליצור קריית אתא|| 12.1||2.1||6.4||1.1||14.3
|-
| || בן שרף ||אליצור נתניה ||14 ||2.9 ||3.3 || 0.6|| 11.7
|- 
| rowspan="2" | || אילי דולינסקי || rowspan="2" | אליצור עירוני נתניה|| 9|| 1 || 3.5 || 1 || 8
|-
| אלון מיכאלי || 12.3 || 2.3 || 5.5 || 0.8 || 11.7
|}

===השחקן השישי===

{| class="wikitable sortable"
|+ השחקן השישי
|-
! עונה !! שם !! קבוצה !!!!!!!!!!מדד ממוצע
|-
| || colspan="7" |לא נבחר
|-
| ||איתן בורג || אליצור נתניה|| 13.2||4.2|| 2.3||1.5||12.8
|-
| || בן שרף ||אליצור נתניה ||14 ||2.9 ||3.3 || 0.6|| 11.7
|}
===מאמן העונה===
{| class="wikitable sortable"
|+ מאמן העונה
|-
! עונה !! שם !! קבוצה !!!!!!
|-
| | || רובן נייברגר || אליצור עירוני נתניה||16||12||5
|-
| || יהוא אורלנד ||הפועל חבל מודיעין||21||7||2
|-
| || רועי פרל ||הפועל עפולה|| 19|| 7||1
|-
| || קובי חסון ||מכבי רחובות|| 17|| 7||1
|}

===שחקן ההגנה===

{| class="wikitable sortable"
|+ שחקן ההגנה
|-
! עונה !! שם !! קבוצה !!!!!!!!!!מדד ממוצע
|-
| || רועי נציה || אליצור קריית אתא||7.1||2||4||1.1||6.8
|-
| || הראל דדון ||א.ס. רמת השרון||8.3||1.7||4.7||0.7||8.4
|-
| || גיא פלטין ||מכבי ראשון לציון ||10.2|| 4.7|| 4.5||3.3 ||16
|-
| || יוגב אוחיון ||עירוני רעננה ||13.7 || 7.5|| 3.4||3 ||20
|}

== ראו גם ==
* הליגה הלאומית בכדורסל

== קישורים חיצוניים ==
* [https://safsal.co.il/?page_id=15197 מצטייני העונה בליגה הלאומית], באתר ספסל

קטגוריה:פרסי MVP
קטגוריה:ישראל: כדורסל
אנדרה בלייק

אנדרה ג'ייסון בלייק (באנגלית: Andre Jason Blake; נולד ב-21 בנובמבר 1990) הוא כדורגלן ג'מייקני המשחק בעמדת השוער בקבוצת פילדלפיה יוניון ב-MLS ובנבחרת ג'מייקה.

== קריירה ==
בלייק שיחק שלוש שנים במדי יוקון האסקיס מאוניברסיטת קונטיקט איתה זכה במספר פרסים. ב-2014, נבחר על ידי פילדלפיה יוניון לראשונה בסופרדראפט של ה-MLS. במקור, הוא היה אמור להיות השוער הראשון של פילדלפיה יוניון, אך ירד לספסל כאשר המועדון החתים את השוער ראיס מבולחי. בלייק ערך את הופעת הבכורה שלו עבור היוניון במשחק ידידות מול קריסטל פאלאס ביולי 2014, ואת הופעת הבכורה שלו בליגה רשם ב-23 באוגוסט 2015, בניצחון 0-1 מול מונטריאול אימפקט. במהלך עונת 2015, פתח בלייק בחמישה מתוך שמונת המשחקים האחרונים בליגה.

ב-2016, ביסס בלייק את מעמדו כשוער הראשון במועדון ובהמשך זכה להיכלל בסגל משחקי האולסטאר של ה-MLS ב-2016 ו-2019, כמו גם בפרס כפפת הזהב של טורניר ה-MLS. ביולי 2021, הוא חתם על הארכת חוזה עם המועדון עד 2024, עם אופציה למועדון לשנת 2025.

== נבחרת לאומית ==
בלייק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ג'מייקה במרץ 2014 והיה שותף לזכייתה בגביע הקאריבי 2014. ב-2017, שיחק בלייק בכל ששת המשחקים בגביע הזהב של CONCACAF, ועזר לג'מייקה להגיע לגמר לסיים כסגנית לאחר ההפסד לנבחרת ארצות הברית. בלייק זכה בכפפת הזהב של הטורניר ובמקום ב- ביותר על ביצועיו, והפך לג'מייקני הראשון שעושה זאת.

נכלל בסגל נבחרת ג'מייקה לטורניר קופה אמריקה 2024.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ג'מייקנים
קטגוריה:שוערי כדורגל ג'מייקנים
קטגוריה:כדורגלני פילדלפיה יוניון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ג'מייקה
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2023
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:ילידי 1990