OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ברוך פרידלנד

ברוך פרידלנד (נולד ב-3 בספטמבר 1963) הוא זמר, מלחין, פזמונאי ומפיק ישראלי. פעל במשך השנים במסגרת להקת "תופעת דופלר".

==ביוגרפיה==
פרידלנד גדל להורים ילידי פולין שבזמן מלחמת העולם השנייה ברחו לרוסיה. כילד דיבר יידיש בלבד עד לגיל חמש. בתיכון למד במגמת אלקטרוניקה ואת שירותו הצבאי עשה כטכנאי נ"מ בחיל האוויר, משירותו הגיע שם הלהקה, על שם אפקט דופלר.

בשנת 1982, במהלך שירותו הצבאי, הקים יחד עם ארז הקיני את להקת "תופעת דופלר". כעבור ארבע שנים יצא לרדיו הסינגל הראשון של הלהקה, "לראות את הפנים". הלהקה הוציאה לאור חמישה אלבומים: "ליפול על גן עדן" (1993), "מחליף צבעים" (1995), "לאן נעלם ברוך פרידלנד?" (1998), "הבוטלג של ברוך" (2010) ו"בין שמיים לארץ" (2017).

בעקבות החשיפה לה זכה השיר "לראות את הפנים" הזמין המפיק סולו יורמן את פרידלנד לכתוב שיר לאלבום של גלי עטרי "צעד אחד לפני הנהר". השיר "מקיץ אל חלום", שיצא לאור ב-1988, זכה להצלחה גדולה ובעקבותיו הוזמן פרידלנד לכתוב שירים לאמנים נוספים. במשך השנים כתב פרידלנד עשרות פזמונים ולחנים לשירים של אמנים רבים. בנוסף כתב פתיחים ושירים לתוכניות רדיו וטלוויזיה רבות.

בשנת 1989 כתב שני שירים לאלבום הראשון של דפנה דקל, בנוסף הוציאה לאור דפנה דקל, יחד עם תופעת דופלר, את הסינגל "זמנים משתנים". באותה שנה
גם כתב את השיר "זאת השתיקה" לאלבום "הדרך אלי" של עדנה לב. אחר כך כתב והלחין את רוב השירים באלבום "קרוב ללב" של דורון מזר, יחד עם שותפו לתופעת דופלר ירון ניב (ניסימוב).

בשנת 1990 העלה פרידלנד אופרת רוק שכתב וביים יחד עם אילן ברק בשם "סקסודוס", בשבוע התיאטרון המקורי בתיאטרון הסימטה. ב-1992 עלתה האופרה שוב בפסטיבל ערד, בהפקה מוזיקלית של גלעד עצמון, יחד עם להקת תערובת אסקוט.

בשנת 1991 כתב את השיר "ארץ נהדרת" לאילנית ואת מילות השיר "בואו נשתגע" עבור אורנה ומשה דץ.

בשנת 1992 היה שותף לכתיבת השירים באלבומם של להקת הרידינג ג' ובהם השיר "מנגנת באך".

בשנת 1995 הקים פרידלנד את חברת התקליטים העצמאית "זיקידיסק", שבמסגרתה הוציא את אלבומיה של "תופעת דופלר". במהלך השנים כתב והלחין ג'ינגלים לחברות מסחריות רבות, בהן "בזק", "עלית", "דן" ו"ריבוע כחול - ישראל".

בשנת 2000 השתתף בשיר "יותר מחבר" של סאבלימינל, שנכלל באלבום "האור מציון".

בשנת 2013 הופיעה "תופעת דופלר" עם מני בגר והוציא לאור שיר משותף בשם "מגיהנום לגן עדן".

בשנת 2014 החל לעורך ולהגיש את תוכנית המוזיקה הלילית "עטלפים" ברדיו 88FM.

החל משנת 2022 מופיע כסולן עם להקת שליחי הבלוז.

==חיים אישיים==
נשוי ואב לשני ילדים, מתגורר בכפר סבא. היה נשוי לאחותו של המוזיקאי ירמי קפלן והם גם שיתפו פעולה מספר פעמים במשך השנים.

==פרסים והוקרה==
פרידלנד הוא זוכה פרס אקו"ם לשנים 1999 ו-2000. בנוסף, שימש כחבר מועצת אקו"ם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
אמנת המייפלאואר

אמנת המייפלאואר (באנגלית: The Mayflower Compact) היא המסמך המינהלי הראשון שנכתב בקולוניה הבריטית פלימות'. אמנה זו נכתבה על ידי חלק מ"האבות העולים", המתיישבים שהיגרו לאמריקה מממלכת אנגליה, אשר כמחציתם היו פליטים אנגלים שנרדפו על ידי הכנסייה האנגליקנית. האמנה נחתמה ב-21 בנובמבר 1620, על ידי 41 מתוך 102 נוסעי האונייה מייפלאואר בה התחייבו להתאגדות מדינית על האדמה שהייתה עוד ללא מוסדות שלטון ונטו להישאר (בשלב זה) בנאמנותם למלך ג'יימס הראשון, מלך אנגליה. אמנה זו מהווה מעין סמל של החוקה האמריקאית המתגבשת עם תחילת ההתיישבות ביבשת החדשה.

==נוסח האמנה==

==תוכן האמנה==
===מאורע היסטורי===
הקמתה של הקולוניה וירג'יניה אשר נקראה למעשה ע"ש המלכה אליזבת' הראשונה בשנת 1607 ולימים הייתה מהקולוניות אשר מרדו בכתר הבריטי.

===אמונה ושלטון===
לאמנת המייפלאואר רקע דתי-נוצרי. שם האל מוזכר בה חמש פעמים ומוצהר כי אחת ממטרות ההתיישבות היא "הפצת האמונה הנוצרית". כמו כן חותמי האמנה מצהירים על נאמנותם לכתר האנגלי ולמלך ג'יימס. הם משלבים באמנה מטרה נוספת להתיישבות והיא קידום כבודו של המלך והממלכה. עם זאת, המתיישבים החדשים ראו בהתיישבות שלהם ישות שלטונית נפרדת וראו עצמם כבעלי לגיטימציה לחוקק חוקים על מנת להגשים את היעדים שהוזכרו לעיל: קידום האמונה וקידום כבודו של המלך.

===חקיקת חוקים===
אמנה זו מכריזה על המתיישבים בעולם החדש ככפופים לכתר הבריטי, אולם בעלי אוטונומיה שלטונית מסוימת כאשר הם חותמים באמנה על הלגיטימציה שלהם לחוקק חוקים שונים למען טובת הכלל במושבה, וכן לקידום האמונה הנוצרית וכבוד המלך והממלכה הבריטית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [https://web.archive.org/web/20130403133049/http://www.ncmayflower.org/mayflowercompact.htm The Mayflower Compact – Society of Mayflower Descendants in the State of North Carolina]
</div>

==הערות שוליים==

מייפלאוור
קטגוריה:מסמכים משפטיים היסטוריים
קטגוריה:1620
דור מלול

דור מלול (נולד ב-30 באפריל 1989 בישראל) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני בהפועל חיפה.

==קריירה==
מלול החל את דרכו בקבוצות הילדים של עירוני ראשון לציון, שם שיחק כקשר ובלם אחורי. בגיל 14 עבר למחלקת הנוער של מכבי תל אביב, והוסט לעמדת המגן הימני. מלול הועלה לבוגרים בעונת 2006/2007 על ידי המאמן אלי כהן, במשחקה של מכבי תל אביב נגד מכבי נתניה במסגרת גביע הטוטו. בעונת 2007/2008 שותף מלול ב-18 משחקים בליגת העל מתוכם ב-12 נכנס כמחליף. את שער הבכורה שלו במכבי תל אביב כבש במחזור ה-30 של ליגת העל בעונה זו, מול מכבי חיפה בדקה ה-79, לאחר שנכנס כמחליף ארבע דקות קודם לכן.

ההופעות בקבוצה הבוגרת עזרו למלול לתפוס מקום של קבע גם בנבחרת הנוער של ישראל, ובהמשך אף יצא לשחק בנבחרת הנוער של אירופה בטורניר מרידיאן בברצלונה. מלול זומן לנבחרת ישראל הצעירה וערך את הופעת הבכורה שלו מול הנבחרת הצעירה של קפריסין ב-4 במרץ 2008, ואף כבש שער בכורה בניצחון 1–2. בסך הכל רשם 9 הופעות ושער אחד במדי הנבחרת הצעירה.

בעונת 2008/2009 שיחק 18 משחקים במדי מכבי תל אביב, ובעונת 2009/2010 שיחק 21 משחקים ואף בישל שני שערים.

בשנת 2010 זומן לנבחרת ישראל לראשונה, במסגרת קמפיין מוקדמות יורו 2012, על ידי מאמן הנבחרת לואיס פרננדז, אך לא זכה לדקות משחק.

ב-16 ביולי 2011 סוכמה השאלתו לעונה של מלול ממכבי לבירסחוט מליגת העל הבלגית, שם שיתף פעולה עם הישראלי רועי דיין. בתום עונת ההשאלה חתם על חוזה חדש בבירסחוט. לאחר שתי עונות בבירסחוט הכריזה הקבוצה על פשיטת רגל, ומלול הפך לשחקן חופשי.

ב-21 באוגוסט 2013 חתם מלול בבית"ר ירושלים לעונה אחת, ובמדיה ערך 13 הופעות בכל המסגרות בעונת 2013/2014.

ב-25 ביוני 2014 חתם מלול על חוזה לשנתיים בהפועל באר שבע, ובעונת 2014/2015 סיים עמה במקום השלישי בליגה והגיע עמה לגמר גביע המדינה, אך לא שותף במשחק הגמר בו הובסה קבוצתו 2–6 על ידי מכבי תל אביב. באוגוסט 2015 עזב את הקבוצה.

ב-12 באוקטובר 2015 חתם מלול בהפועל חיפה. בעונת 2017/2018 היה שותף להצלחתה של הקבוצה להעפיל לפלייאוף העליון, והיא סיימה את העונה במקום הרביעי, בהובלת מלול כקפטן הקבוצה. בתום העונה זכה עמה בגביע המדינה, לאחר ששיחק 120 דקות בניצחון 3–1 במשחק הגמר מול בית"ר ירושלים.

==תארים==
;הפועל חיפה
* גביע המדינה: 2017/2018
* אלוף האלופים: 2018

==חייו האישיים==
מלול נשוי למאי, ולהם 3 ילדים. הוא לומד ב לתואר ראשון בחינוך וחברה, עם התמחות בספורט.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בירסחוט
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:ראשון לציון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בבלגיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
רומי נוימרק

רומי נוֹיְמַרְק (נולדה ב-22 בספטמבר 1982) היא עיתונאית, שדרנית ומגישת חדשות ישראלית. הקימה והגישה את "חדשות הלילה", מהדורת סיכום חדשות היום של ערוץ כאן 11. 

== ביוגרפיה ==
נוימרק היא התינוקת הראשונה שנולדה בישראל כתוצאה של הפריה חוץ-גופית לכדורסלן העבר גבי נוימרק (נפטר כשהייתה בת 18) ולאסתר (אסי) נוימרק. גדלה בעמק חפר.

בשנת 2000 התגייסה לגלי צה"ל והגישה תוכניות רבות, כגון "בוקר טוב צה"ל", "קולה של אמא", "גל עברי ירוק" ורצועות מוזיקה יומית. לאחר שירותה, סיימה בהצטיינות תואר ראשון בספרות ולימודים כלליים במדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב, וכן תואר שני בהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת תל אביב. בהמשך עבדה ככתבת תרבות באתרים nrg מעריב ווואלה!.

באוגוסט 2008 הצטרפה ל"חדשות עשר" כמגישה ועורכת מבזקים. ב-2009 החלה להכין כתבות תרבות עבור המהדורה המרכזית. מאז אמצע 2013, בימי ראשון-חמישי הגישה נוימרק בשעה 19:00 מבזק חדשות בן כ-10 דקות. מאוגוסט 2014, הגישה אחת לשבוע את התוכנית "היום שהיה".

במקביל לעבודה ב"חדשות עשר", נוימרק המשיכה להגיש תוכניות בגלי צה"ל, כולל "סופשבוע רגוע", ובנוסף, הנחתה קבוצות בארגון "LEAD" לפיתוח מנהיגות צעירה בישראל, בו השתתפה כשגרירה בנעוריה. 

החל מ-21 במאי 2017 (למעט הפסקה של שנה שהחלה ב-2022) היא מגישה בכאן 11 מדי לילה את מהדורת סיכום חדשות היום, "חדשות הלילה". בנוסף, היא משמשת מגישה מחליפה ב"חדשות הערב" וב "חדשות השבת".

ב-29 ביוני 2022 יצאה לחופשה של שנה מהגשת "חדשות הלילה", לצורך לימודים באוניברסיטת הרווארד, ובמקומה נבחר עקיבא נוביק להגיש את המהדורה.

== חיים אישיים ==
בן זוגה של נוימרק הוא רן בכור, שחקן ולשעבר מנהל בית ספר אופק למחוננים בירושלים. השניים הורים לבן ומתגוררים בקיימברידג' (מסצ'וסטס).

==קישורים חיצוניים==
*
*התוכנית "[http://www.kan.org.il/program/?catId=1079 חדשות הלילה]", באתר תאגיד השידור הישראלי
*[https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=10744 רומי נוימרק: "החדשות הולכות ימינה, האליטות מתחלפות"], מתוך הפודקאסט "[https://www.kan.org.il/podcast/program.aspx/?progid=2069 מה קורה כאן]" בהגשת לי-אור אברבך, כאן- תאגיד השידור הישראלי, 1 באוגוסט 2018
*
* 
* , מתוך התוכנית ערב חדש
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:ערוץ עשר: שדרניות, שחקניות ומנחות
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הרדיו
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הטלוויזיה
קטגוריה:כתבות תרבות ישראליות
קטגוריה:כתבי תרבות ישראלים
קטגוריה:מגישות חדשות ישראליות
קטגוריה:מגישי חדשות ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:אביחיל: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1982
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
אנדריי אוישטיאנו

אנדריי אוישטיאנו (ברומנית: Andrei Oișteanu), נולד ב-18 בספטמבר 1948 בבוקרשט, רומניה הוא היסטוריון יהודי רומני חוקר בתחום הדתות באקדמיה הרומנית ומרצה במרכז ללימודי יהדות באוניברסיטת בוקרשט וחבר הוועד המדעי של המרכז.

==ביוגרפיה==
אנדריי אוישטיאנו נולד בבוקרשט, במשפחה יהודית. השם המקורי של משפחת האב היה אויגנשטיין (Oigenstein) (אחי האב היה לאונטה ראוטו או בשם המקורי Leonea Oigenstein). האב, מיכאיל אוישטיאנו (מלך אויגנשטיין), בן של רוקח, יליד העיר בלץ בבסרביה כיהן זמן מה בממשלתו של גאורגה גאורגיו-דז' כסגן שר התחבורה של רומניה והיה לפרופסור להיסטוריה של תנועת הפועלים הבינלאומית באקדמיה על שם שטפאן גאורגיו. האם הייתה בלה אוישטיאנו, לבית יוסוביץ', בת לבעל חנות ספרים ומתרגמת במקצועה. שש שנות חייו הראשונות התנהלו בעיר צ'רנוביץ, בברית המועצות ולאחר מות סטלין הרשו למשפחה להגר לרומניה. 

אוישטיאנו בוגר הפוליטכניקה של אוניברסיטת בוקרשט. הוא קיבל תואר דוקטור באוניברסיטת בוקרשט על הנושא "היהודי הדמיוני. סטראוטיפים ביחס ליהודים בתרבות הרומנית" (Evreul imaginar. Stereotipii referitoare la evrei în cultura românǎ ). ב-1974 למד באוניברסיטת בוקרשט לימודים מזרחיים וב-1997, באוניברסיטה המרכז-אירופית בבודפשט, עבר קורסים של לימודים יהודיים. בשנים 1997 - 2000 קיבל מהאוניברסיטה העברית בירושלים מלגת מחקר בתחום האנטישמיות.

אנדריי אוישטיאנו הוא האח הצעיר של המשורר האמריקאי ואלריו אוישטיאנו.

== מספריו ==
=== פרסומים ברומנית ===
*Grădina de dincolo. Zoosofia. Comentarii mitologice, Dacia, Cluj, 1980;
*Motive și semnificații mito-simbolice în cultura tradițională românească, Minerva, Bucuresti, 1989;
*Cutia cu bătrâni (roman), Meta, București, 1995 (editia a II-a, Cartea Romaneasca, București, 2005);
*Mythos & logos. Studii și eseuri de antropologie culturală, Nemira, Bucuresti, 1997 (1998, editia a II-a); 
*Imaginea evreului în cultura română. Studiu de imagologie în context est-central european, Humanitas, Bucuresti, 2001 (2004, editia a II-a, revazută, adaugită și ilustrată);
*Ordine și Haos. Mit și magie în cultura tradițională românească, ediție ilustrată, Polirom, Iași, 2004
*Religie, politică și mit. Texte despre Mircea Eliade si Ioan Petru Culianu, Polirom, Iași, 2007
*Narcotice în cultura română. Istorie, religie și literatură, Ediție ilustrată, Polirom, Iași, 2010; ediția a 2-a, revăzută și adăugita, 2011
* 2013 מדוע יהודי רומניה הם אחרים (De ce sunt evreii din România altfel), הופיעה ברומניה ספרותית, גיליון 25-26.

==קישורים חיצוניים==

* [http://wxwx.wordpress.com/invitat-andrei-oisteanu/ invitat, Andrei Oisteanu ראיון בשפה הרומנית בדצמבר 2007 באתר wordpress]

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריונים רומנים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים רומנים
קטגוריה:מסאים רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1948
אנסטסיה פבליוצ'נקובה

אנסטסיה סרגייבנה פבליוצ'נקובה (רוסית: Анастасия Сергеевна Павлюченкова; נולדה ב-3 ביולי 1991) היא שחקנית טניס מקצועית מרוסיה. דירוג השיא שלה היה המקום ה-13 בעולם (4 ביולי 2011), מדורגת נכון לאוקטובר 2019 במקום ה-30 בדירוג ה-WTA. בטוקיו 2020 היא זכתה במדליית זהב בתחרות זוגות מעורבים.

בשנת 2021 היא לראשונה הגיע לגמר אליפות צרפת הפתוחה והפסידה לברבורה קרייצ'יקובה.

פבליוצ'נקובה זכתה עד היום ב-7 תוארי יחידות (2 WTA ו-5 ITF) וב-10 תוארי זוגות (2 WTA ו-8 ITF). פבליוצ'נקובה שיחקה בנבחרת רוסיה החל משנת 2009. מאזנה עומד על 16 ניצחונות ו-12 הפסדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טניסאיות רוסיות
קטגוריה:טניסאים רוסים
קטגוריה:טניסאיות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אלופות אולימפיות: טניס
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1991
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1991
רוברט אדוארדס

רוברט אדוארדס (אנגלית: Robert Geoffrey Edwards; 27 בספטמבר 1925 - 10 באפריל 2013) CBE, היה פיזיולוג בריטי וחלוץ בתחום חקר בעיות פוריות האשה והפריה חוץ-גופית. בשיתוף פעולה עם הגינקולוג ד"ר פטריק סְטֶפְּטוֹ (1913-1988) וג'יין פרדי (1978-1985), אדוארדס הביא לפריצת דרך בפתרון בעיות פוריות האשה באמצעות הפריה חוץ-גופית, פריצת דרך שהובילה, ב-25 ביולי 1978, ללידת "תינוקת המבחנה" הראשונה בהיסטוריה, לואיז בראון. בשנת 2010 הוא זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה "על פיתוח הפריה חוץ-גופית".

==השכלתו==
לאחר שסיים לימודי תיכון במנצ'סטר, אדוארדס שירת בצבא הבריטי. הוא סיים לימודי תואר ראשון בחקלאות באוניברסיטת ויילס בבנגור. מאוחר יותר למד במכון לגנטיקה של חיות באוניברסיטת אדינבורו. הוא סיים לימודי דוקטורט בשנת 1955. בשנת 1963 הצטרף לסגל אוניברסיטת קיימברידג'.

==הפריה חוץ-גופית==

בשנת 1960 אדוארדס החל חוקר בתחום הפרית בני אדם, הוא המשיך בעבודת מחקר זו אף לאחר שהחל לעבוד באוניברסיטת קיימברידג', תוך שהוא מניח את היסודות להצלחתו המאוחרת בתחום זה. בשנת 1968 הוא הצליח להפרות ביצית בתנאי מעבדה והחל לשתף פעולה עם פטריק סטפטו, גינקולוג מאולדהאם. אדוארדס פיתח קרקע מזון המאפשרת הפריית ביצית ותרבית רקמה עוברית, בעוד סטפטו נעזר בלפרוסקופיה כדי לאסוף ביציות משחלותיהן של מטופלות עם בעיות של אי-פוריות. מחקרם של השניים מיקד אליו גם התנגדות וביקורת.

לידתה של לואיז בראון, בשעה 11:47 ב-25 ביולי 1978, בבית החולים הכללי של אולדהאם, היווה פריצת דרך בהיסטוריה של הרפואה, והפריה חוץ-גופית פתחה דרך טיפולית חדשה לנשים עם בעיות פוריות אשר עד לאותה עת הרפואה לא נתנה להן מענה.

שכלול שיטתם של אדוארדס וסטפטו הביאה לעליה באחוז ההריונות המוצלחים בשיטה זו, ועל פי הערכות, נכון לשנת 2010, כ-4 מיליון ילדים נולדו באמצעות הפריה חוץ-גופית. פריצת דרך זו הביאה בעקבותיה שיטות חדשניות נוספות לטיפולי פוריות, כגון החדרת זרע אל הציטופלזמה של הביצית (באנגלית: Intracytoplasmic sperm injection), איבחון גנטי בעובר טרם השרשה (Preimplantation genetic diagnosis), ומחקר בתאי גזע עובריים. אדוארדס וסטפטו יסדו את בורן הול קליניק (Bourn Hall Clinic), בכפר בורן, בקיימברידג'שייר, כמוסד להמשך מחקרם ולהכשרתם של מומחים בתחום טיפולי ההפריה. לאחר שסטפטו הלך לעולמו, המשיך אדוארדס בעבודתו המדעית והיה עורכם של ירחונים רפואיים.

==הכרה בהישגיו==
* בשנת 1984 נבחר אדוארדס כעמית בחברה המלכותית.
* בשנת 2001 זכה אדוארדס בפרס לסקר
* בשנת 2010 הוא הוכרז כזוכה פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bourn-hall-clinic.co.uk/ אתר הבית של בורן הול קליניק], מיסודם של אדוארדס וסטפטו
* [http://www.laskerfoundation.org/awards/2001_c_description.htm רוברט אדוארדס], באתר פרס לסקר
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:רפואת פוריות
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בנגור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1925
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2013
קטגוריה:זוכי פרס לסקר-דבייקי למחקר קליני רפואי
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
בורחס ואני

בורחס ואני (בספרדית: Borges y yo) הוא סיפור קצר מאת הסופר, הפילוסוף והמשורר הארגנטינאי חורחה לואיס בורחס. זהו סיפור קצר מאוד, המתאר את הפער בין בורחס ה"סופר" לבורחס ה"רגיל", שמתוארים כשתי ישויות נפרדות אך מבולבלות, לשתי הדמויות אותם התחביבים (אם כי אצל בורחס הסופר הם נראים, לטענת בורחס השני, יומרניים). לאורך הסיפור ההפרדה שנוצרת בין הדמויות נהיית פחות ופחות ממשית, עד לשיא במשפט האחרון של הסיפור: "איני יודע מי משנינו כותב את הדף הזה".

הסיפור התפרסם לראשונה ב-1957, וב-1960 נאסף בספר El hacedor ("היוצר"). בשנת 1975 פורסם הסיפור בעברית, בתרגומו של יורם ברונובסקי, כסיפור הפותח את הספר "גן השבילים המתפצלים" בהוצאת הקיבוץ המאוחד.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סיפורים קצרים
קטגוריה:ספרות ארגנטינאית
קטגוריה:יצירות משנת 1957
קטגוריה:חורחה לואיס בורחס
שלמה קודש

שלמה קודש (כ"ח בתמוז ה'תרס"ג, 23 ביולי 1903 – כ"ג באלול ה'תש"ס, 23 בספטמבר 2000) היה סופר ומחנך עברי; מעמודי התווך של מפעל הנחלת הלשון העברית בישראל ובתפוצות. קודש הוא יקיר העיר אשדוד.

==ביוגרפיה==
===בליטא===
קודש נולד בקופישוק בליטא. אביו, הרב מאיר קודש, היה ממונה על הוראת העברית והמקרא בחדר שבביתו, ובעת הכיבוש הגרמני בבית הספר המקומי. עם פטירת אביו, בסיומה של מלחמת העולם הראשונה, נמסרה המשרה לידיו, והוא בן 15. בתום מלחמת העולם הראשונה, יצא קודש לעיר קובנה, שם סיים את הגימנסיה הריאלית היהודית, ולמד באוניברסיטה משפטים. במהלך לימודיו השתתף בפעילות הציונית במקום, והיה לאחד מן הפעילים הבולטים בקרב ציוני ליטא.

במשך שנים אחדות עסק בהוראה בגימנסיות עבריות ברחבי ליטא, בהן הגימנסיה העברית בוילקומיר. בין השנים 1927–1930 היה מנהל הגימנסיה העברית בעיר ניישטוט-שאקי. בשנת 1930 סיים קודש את חוק לימודיו באוניברסיטה של קובנה במחלקה למשפטים ובמחלקה להיסטוריה ולפדגוגיה. את עבודת הדוקטורט שלו כתב על הפרוטוקולים של ועד ארבע ארצות. עם סיום לימודיו באוניברסיטה, פנה לעסוק במשפטים והיה עורך דין עצמאי בקובנה. במקביל, המשיך לפעול בשירות התנועה הציונית בליטא.

===בארץ ישראל===
באוגוסט 1933 עלה לארץ ישראל והתיישב בחיפה. מיד עם בואו לישראל, התמנה לתפקיד מנהל בית משפט השלום העברי בחיפה ובמקביל, למנהל בית הספר העממי א' בשכונת בת גלים. במשך שמונה שנים כיהן גם כיושב ראש ועד השכונה בת גלים. 

בשנת 1944 פרסם קודש את ספר הלימוד הראשון שלו לעברית, "אדם במולדת", ספר שנפוץ בעשרות אלפי עותקים, תחילה בקרב פליטי השואה במחנות העקורים באירופה. עם קום המדינה והעלייה ההמונית שבעקבותיה, היה ספרו לספר הלימוד העיקרי באולפנים ובכיתות העברית בצה"ל. בעקבות הצלחתו של ספר זה, כתב קודש ספרי לימוד רבים נוספים, בהם "ראשית" לחיילי צה"ל ו"עברית", אשר הופץ בחשאי בקרב יהדות ברית המועצות, בתקופה בה נאסר שם לימוד העברית.

בשנות החמישים שידר קודש תוכניות ברדיו במסגרת "קול ישראל לגולה", בעברית וביידיש. תוכניות אלו נועדו בעיקר לקהל היהודים שחיו באותה תקופה במזרח אירופה, מעבר למסך הברזל. בשנת 1954 ייסד שלמה קודש בירושלים את "מכון גרינברג", במטרה להכשיר מורי הוראה לעברית בתפוצות. באותה שנה, הוא מונה למפקח הארצי על בתי הספר בצפון, ובשנת 1957 הוזמן על ידי השר זלמן ארן לנהל את "המחלקה להנחלת הלשון והשכלת עם" במשרד החינוך והתרבות. במסגרת תפקיד זה, היה אחראי להתפתחותו של האולפן לעברית, בין היתר, באמצעות פרסומים שונים שיזם וערך. בשנים אלו, היה קודש מהיוזמים והאחראים על ביצוע מבצעי "ביעור הבערות" בקרב העולים. 

בשנותיו האחרונות, עבר לגור באשדוד, שם ייסד וניהל את "המוסד לחינוך מבוגרים". החל משנת 1991 פרסם שלמה קודש סדרת ספרי לימוד חדשניים לעברית, בשיטת "עברית קודש". שיטת לימוד מקורית זו, התבססה על שילוב של הנחלת ערכי יסוד ביהדות ובתרבות ישראל בד בבד עם הוראת השפה העברית. שלמה קודש פרסם עשרות מאמרים וספרים בנושאי "הנחלת הלשון" ו"חינוך מבוגרים". כמו כן, פרסם חמישה ספרי ילדים. 

על פועלו בשדה החינוך זכה בפרסים ובאותות הוקרה רבים בישראל ומחוצה לה. שלמה קודש נפטר באשדוד, בגיל 97.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:יקירי אשדוד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
ארכיטקטורה עסקית

ארכיטקטורה עסקית או ארכיטקטורה ארגונית (באנגלית: Enterprise Architecture) היא מתודולגיה כוללת לתיאור ותכנון התהליכים העסקיים, מערכות המידע ומבנה הארגון. החל מהיחידות הארגוניות, התהליכים, המערכות התומכות, המיקום, המידע, הטכנולוגיות וממדים נוספים ככל שנדרש לתיאור ולניהול הארגון.

ארכיטקטורה עסקית היא שילוב של גישה ניהולית, מתודולוגיה ומוצרי תוכנה תומכים, במטרה להבטיח שיעדי המערך העסקי מבוצעים בצורה אופטימאלית על ידי המערך התפעולי. ארכיטקטורה עסקית מתבטאת באמצעות מודלים עסקיים מסוגים שונים, כגון: מבנה ארגוני, תרשימי זרימה של תהליכים עסקיים, מיפוי של מערכות המידע התומכות בתהליכים העסקיים ועוד.

המטרה: להבטיח שיעדי המערך העסקי מבוצעים בצורה אופטימאלית על ידי המערך התפעולי.

==ממדים לארכיטקטורה עסקית==
6 ממדים בסיסיים לארכיטקטורה העסקית מוגדרים במודל POLDAT:
* Processes – התהליכים שמבוצעים בארגון.
* Organizations – המבנה הארגוני (אגפים, מחלקות, בעלי תפקידים וכו').
* Locations – אתרים בהם מתבצעות פעילויות הארגון.
* Data – מבנה המידע והנתונים.
* Applications – מערכות המידע (מערכות תוכנה).
* Technologies – חומרה ותשתיות הארגון (שרתים, מאגרי מידע וכו').

ניתן להגדיר ממדים נוספים על פי צורך הארגון.

==אחריות בארגון על הארכיטקטורה עסקית==
בארגונים מסודרים קיים ארכיטקט ראשי האחראי על הארכיטקטורה העסקית- ארכיטקט ארגוני.

תחזוקת המודל מתבצע במשותף על ידי יחידות רבות בארגון:

יחידות האסטרטגיה והנהלה בכירה – מאפשר קביעת מטרות ויעדים למערך העסקי.

או"ש (ארגון ושיטות) – אחראי בעיקר על הקשר בין הדרישות של הגורם העסקי והתרגום לשיטות עבודה הכולל את הגדרת היחידות הארגוניות והתהליכים העסקיים.

יחידות רגולציה וניהול סיכונים – מעדכנים את היבטי הסיכון בתהליכים על פי ההגדרות הרגולציה השונות.

יחידות הפיתוח וה-IT – נעזרים במידע הנצבר במודל על מנת לתחזק ולפתח את המערכות, מעדכנים ונעזרים בתרשימי ה-BPMN לצורכי הפיתוח.

==יישום ארכיטקטורה עסקית==
ארכיטקטורה עסקית מיושמת על ידי:
*גישה ניהולית – התחייבות ההנהלה הבכירה ליישום והובלה של ארכיטקטורה עסקית כמהלך אסטרטגי לארגון.
*מתודולוגיה מתאימה לארגון – ישנן מתודולוגיות רבות בעולם, בהן ZACHMAN ו-TOGAF. חשוב להתאים לארגון שילוב של מתודולוגיה שתענה לצרכים העסקיים של הארגון.
*מוצר תוכנה תומך –דוגמה לתוכנות התומכות בארכיטקטורה עסקית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:משאבי אנוש
יצחק מדורא

רבי יצחק בן רבי מאיר הלוי מדורא (דירן) שבגרמניה, היה מרבני אשכנז במאה הראשונה לאלף השישי (המאה ה-13 - המאה ה-14). לספרו שערי דורא נודעה השפעה רבה על פסיקת ההלכה בנושאי כשרות המזון (איסור והיתר).

==זמנו==
חוקרי תולדותיו חלוקים בשאלה האם היה בתחילת המאה הראשונה לאלף השישי (אמצע המאה ה-13) או בסופה (אמצע המאה ה-14).

ישנן מספר ראיות להקדמת זמנו לאמצע המאה ה-13: בשו"ת תרומת הדשן ('פסקים וכתבים' סימן רטו), קיימת מובאה המגדירה את המהר"ם מרוטנברג והרא"ש כ"בתראי" (=מאוחרים) ביחס לרבי יצחק מדורא.

כמו כן, נמצא כתב יד ובו עדות בנו, רבי אלכסנדרי, על כך שאביו למד בצעירותו בישיבת בירונא שבבורגון בפני רבי טוביה בן רבי אליהו מוייאנה שבצרפת. הבן מספר שאביו נוכח בעת ביקורו של רבי יחיאל מפריז בישיבת בירונא, כנראה בדרך מסעו לארץ ישראל בשנים 1240- 1260, ומכאן שרבי יצחק נולד בסביבות 1220-1240.

בנוסף לכך, מהר"ח אור זרוע, שחי במחצית השנייה של המאה ה-13, מתייחס לספרו של רבי יצחק, השערי דורא, ומכאן שהיה בן דורו.

רבי יצחק היה בקשר עם הרא"ש, ולעיתים הוא חתום יחד עמו על תשובות שכתבו במשותף.

מתלמידיו: רבי אלכסנדרי זוסלין הכהן, בעל ספר האגודה, רבי שמשון בן צדוק (בעל התשב"ץ קטן).

==משפחתו==
נשא לאשה את פורא בת רבי יקר הלוי בר שמואל מקלן ("קלוניא"). ידוע גם על בן בשם רבי אלכסנדרי, שעדותו אודות אביו היא המקור להיותו לוי ולפרטים נוספים אודותיו.

==חיבוריו==
*שערי דורא. כאמור, זהו ספרו העיקרי שהביא לו את עיקר פרסומו. הספר עוסק בהלכות כשרות המזון, והוא היה במשך דורות מקור עיקרי ללימוד הלכות הכשרות בקרב עדות אשכנז. גם לאחר פרסום השולחן ערוך והרמ"א נודעה לו חשיבות רבה. כמו כן לספר חלק העוסק בקיצור בהלכות נדה. המחבר מעיד בהקדמה לחלק זה שהוא נכתב לבקשת אשתו: "הנה זוגתי הפצירתני לכתוב לה הלכות נדה ואפרשם בקוצר בכ"ח דינין".

*[http://www.hebrewbooks.org/8881 מנהגים של כל השנה מאשכנז] (נקרא גם "מנהג דורא" או "מנהגים ישנים מדורא"), על מנהגי המועדים והתפילות. התפרסם לראשונה מכתבי יד על ידי ישראל אלפנביין, ניו יורק תש"ח, ונכלל גם במהדורת "שערי דורא השלם" בהוצאת יריד הספרים, ירושלים תשס"ד, בסוף הכרך.
*הלכות חלה
*צונץ מייחס לו גם את הספר תיקון שטרות, קובץ נוסחאות של גיטין ושטרות שונים, מאת "ר"י הדרשן בהחסיד (=בן החסיד) רבי מאיר".

==לקריאה נוספת==
* ישראל אלפנביין, מבוא למנהגים ישנים מדורא, ניו יורק תש"ח
* ישראל תא שמע, על ספר איסור והיתר של רבינו ירוחם ועל רבי יצחק מדורא, סיני ס"ד, עמ' רנו-רנז.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשונים
דב בער אליעזרוב

הרב דב בער אליעזרוב (ח' בטבת תרס"ח, 13 בדצמבר 1907 – י"ח באב תשנ"ז, 21 באוגוסט 1997) היה רב מחנה המעצר בלטרון בתקופת המנדט הבריטי, רבה של שכונת קטמון בירושלים, חבר בבית דין רבני חב"ד. וראש הכולל של ישבת כרם ביבנה.

==ביוגרפיה==
נולד בחברון לאברהם ושיינא. משפחתו הייתה מצאצאי הרבנית מנוחה רחל סלונים והשתייכה לחסידות חב"ד, חלק מקהילת חב"ד בחברון. בצעירותו למד והתחנך אצל סבו, הרב שלמה יהודה לייב אליעזרוב, רב היישוב היהודי בחברון ומחבר הספר "שאילת שלמה". בתקופת מלחמת העולם הראשונה ירדה משפחתו למצרים ולאחריה שבה לארץ ישראל והתיישבה בשכונת בית ישראל בירושלים.

למד בתלמוד תורה עץ חיים אצל המלמדים המפורסמים הרב אליהו יוסף שמואל בסן, הרב חיים מן והרב אברהם חיים הקלמן. ידידו מאותם ימים היה הרב שלמה זלמן אוירבך שלמד גם הוא באותה כיתה. בהמשך למד בישיבת עץ חיים אצל הרב שמואל גדליה ניימן והרב איסר זלמן מלצר, וקיבל סמיכה לרבנות מהרב מלצר, הרב קוק והרב שמשון אהרן פולונסקי, אצלו שימש רבות בהוראה.

הוא החל למסור שיעורים ולפרסם מאמרים, בין היתר בכתב העת "כרם ציון" שעסק במצוות התלויות בארץ. לאחר מכן שימש כר"מ בישיבת תורת אמת וראש ישיבת ראדזין בירושלים.

בתקופת המנדט הבריטי מונה על פי עצתו של הרב הראשי בן-ציון מאיר חי עוזיאל לרב מחנה המעצר בלטרון והיה אחראי לצורכי הדת של העצירים היהודים. במסגרת תפקידו שהה במשך כל השבתות במחנה המעצר. את פעילותו בשנים הללו תיאר בהרחבה בפתח ספרו "שאלי ציון" העוסק בשאלות שונות שהתעוררו בתקופה זו.

במלחמת העצמאות נהרס ביתו בשכונת מאה שערים בעקבות ההפגזות והוא עבר יחד עם משפחתו לשכונת קטמון בה שהו באותה עת פליטי העיר העתיקה שקיבלו אותו כרבם. מאז ועד לפטירתו שימש כרב השכונה. במקביל שימש כראש הכולל של ישיבת כרם ביבנה. החל משנת תשי"ז (1957) שימש כמרכז הוועדה לבחינת רבנים של הרבנות הראשית<ref>, עמ' 7</ref>.

נפטר בי"ח באב תשנ"ז (1997) ונטמן בהר המנוחות בירושלים. על מצבתו נכתב "היה רב מבקר במחנה העצורים בלטרון".

בנו, הרב יעקב אליעזרוב, מכהן כראש אב בית דין בבית הדין הרבני בירושלים. חתנו הוא פרופ' מרדכי כסלו.

==ספריו==
* שאלי ציון - שו"ת
* מורה בהלכה - הלכות נדה ומקוואות
* דבר ציון - פירושים וביאורים על התורה ועל המועדים

== לקריאה נוספת ==
* הרב יעקב אליעזרוב (בנו), דב"ר טוב - חוברת לזכרו, ירושלים תשנ"ח

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.shturem.net/index.php?section=news&id=38210 גאון וחסיד בשערי כלא לטרון (מתוך "עולם החסידות")], אתר שטורעם נט
* עלון יש"ע שלנו [http://www.myesha.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/158.PDF גיליון 158], [http://www.myesha.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/159.PDF גיליון 159]
* שבתי זכריה, [http://www.mesaper.co.il/Screens/Story.aspx?ID=2b4e6ffe-6d76-4465-b865-dbb7ac3c6131 הרב דב בער אליעזרוב זצ"ל], באתר מספרי סיפורים
* 
* הרב אוריאל בנר, [https://www.machonso.org/uploads/images/בנר.pdf הרב דב בר אליעזרוב זצ“ל ותפקידו כרב מחנה המעצר בלטרון], המעין, גיליון 223, תשרי תשע“ח [נח, א], עמ' 65–73
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ירושלים: רבני שכונות
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:מחנה המעצר בלטרון
קטגוריה:קטמון: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס הרב טולידאנו
קטגוריה:חברי בית דין רבני חב"ד בעבר
קטגוריה:מאה שערים: אישים
קטגוריה:רבני חב"ד במאה ה-20
קטגוריה:משפחת סלונים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
דוד שור

שור (בימין), לפני 1917
דוד שוֹר (Schorr; ברוסית: Давид Соломонович Шор, דוד סולומונוביץ שוֹר; 15 בינואר 1867 – 1 ביוני 1942) היה פסנתרן, מלחין ומחנך מוזיקלי ברוסיה ובארץ ישראל.

==קורות חיים==
שור נולד בסימפרופול שבחצי האי קרים, בדרום האימפריה הרוסית (כיום באוקראינה), לדינה ולשלמה, מורה ופעיל ציבור. בגיל עשר החל את לימודיו בקונסרבטוריון בסנקט פטרבורג ואחר כך בקונסרבטוריון במוסקבה. הואיל ובאותה תקופה קבלת משרה אקדמית במורה למוזיקה ברוסיה דרשה המרת דת לנצרות, נתקל בקשיים במציאת עבודה.

בשנת 1892 יסד את "השלישייה המוסקבאית", שבה ניגן לצד קריין (כנור) וארליך (צ'לו). שלישייה פעלה במשך 25 שנים וזכתה להצלחה רבה ברוסיה ומחוצה לה. אלכסנדר גולדנווייזר החליף את שור בשנת 1907.

בשנת 1912 יסד מכון לחינוך מוזיקלי על שם בטהובן במוסקבה, שפעל עד למהפכה הקומוניסטית. הוא היה פעיל ב"חברת מפיצי השכלה" היהודית ברוסיה וארגן במסגרתה קונצרטים.

בשנת 1907 ביקר לראשונה בארץ ישראל וערך קונצרט בירושלים ולאחר חזרתו יסד ברוסיה ועד לתמיכה בחינוך מוזיקלי בארץ. לאחר מהפכת אוקטובר (1917) בוטלו הגבלות אשר מנעו מיהודים לכהן במשרות הוראה בכירות, ושור מונה לפרופסור בקונסרבטוריון הממשלתי.

בשנת 1925 ביקר בשנית בארץ, ובשנת 1927 עלה ארצה. בשנת 1927 ייסד וניהל את "המוסד להפצת המוזיקה בעם", שבמסגרתו הועברו קורסים למדריכי המקהלות.

בין השנים 1929–1935 לימד והרצה במסגרת האוניברסיטה העברית ברחבי הארץ. לאחר עלייתו ארצה נבחר ליושב ראש "אגודת אמנים ומורים למוזיקה" ונשאר בתפקיד עד מותו.

משנת 1935 שימש כמפקח לתחום החנוך המוזיקלי בגני הילדים של תל אביב, שם היה מוכר כ"סבא שור", וכן ניהל את הקונצרטים לציבור הפועלים בבית ברנר.

בשנת 1936 ייסד מכון להשכלה וחינוך מוזיקליים אשר נוהל בהמשך על ידי בנו, פרופ' יהושע שור (1891–1974 מוזיקאי ומחנך אף הוא), בתל אביב, חולון ובת-ים.

בין תלמידיו היו שולמית שפיר, טובה בורודיצקי, עמנואל עמירן ואסתר כ"ץ.

היה נשוי לרחל לבית מילר ואב לשלושה: מרים, אוגניה ופרופ' יהושע שור.

קברו של דוד שור בבית הקברות טרומפלדור
נפטר בתל אביב ב-1 ביוני 1942, בגיל 75, ונקבר בבית הקברות טרומפלדור.

==קישורים חיצוניים==

* 
* משה גליקסון, [http://benyehuda.org/gluckson/david_schorr.html פרופיסור דוד שור], "הארץ", ג' בשבט תרצ"ז, 15.1.1937, בפרויקט בן-יהודה
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

דוד שור ו[[אריה רפאלי (צנציפר) בבית הבראה "החלמה" ברמת גן, 11.8.39]]

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים רוסים
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:פסנתרנים יהודים רוסים
קטגוריה:פסנתרנים ביישוב
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1867
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1942
תינוקות של בית רבן

עיירה היהודית נובוגרוידק (כיום בלארוס), 1930, מספר שנים לפני שנכחדה.]]
תינוקות של בית רבן (בראשי תיבות: תשב"ר) הוא כינוי לילדים הלומדים תורה אצל מלמדי תינוקות.

מקור הביטוי מן התלמוד הבבלי: "אין העולם מתקיים אלא בשביל הבל תינוקות של בית רבן". התלמוד שם מוסיף לתאר את חשיבותם של 'תינוקות של בית רבן' באמרו: "אין מבטלין תינוקות של בית רבן אפילו לבניין בית המקדש... כל עיר שאין בה תינוקות של בית רבן - מחריבין אותה". 

המושג "תינוק", המשמש בימינו לפעוטות בגיל היניקה, משמש בלשון חז"ל לילדים עד גיל בר מצווה. ואע"פ שאין זה מוכרח ש"תינוקות של בית רבן" הם גם עד גיל בר מצווה, ייתכן שכן. אכן יש מקום לומר שהם עד גיל עשרים, שהרי ההגדרה שלהם הוא שיש להם "הבל שאין להם חטא", ועד גיל עשרים לא דנים בבית דין של מעלה. ויש להאריך בחקירה בזה. 

שימוש בביטוי 'תינוקות של בית רבן' נעשה לתיאור דבר פשוט הידוע לכול: "הא (זה) אפילו תינוקות של בית רבן יודעין אותו" ; "הרי אני מכשילך בדבר שאפילו תינוקות של בית רבן יודעים אותו".

בימינו מכונים תלמידי החדרים ילדי תשב"ר. שמו הרשמי של ה"חדר" הראשון בבני ברק, השוכן בביתו של החזון איש, הוא "תלמוד תורה תשב"ר".

במקור ובדרך כלל משמש הביטוי כינוי לילדים הלומדים תורה, אולם נעמי שמר בשירה "לא תנצחו אותי" עשתה שימוש בביטוי זה והרחיבה אותו למשמעות כללית של תלמידי בית ספר: "ותינוקות של בית רבן עם הילקוט שעל גבם...".

==הערות שוליים==

קטגוריה:החברה היהודית
קטגוריה:חינוך יהודי
קטגוריה:מצוות תלמוד תורה
יצחק אייזיק רוזנבוים

רבי יצחק אייזיק רוזנבוים (כ"א בטבת ה'תרס"ו, 18 בינואר 1906 - י"ד בתמוז ה'תש"ס, 20 ביולי 2000) היה האדמו"ר הראשון מזוטשקא.

==תולדותיו==
נולד בעיר צ'רנוביץ לרבי איתמר רוזנבוים מנדבורנה. נישא לחנה בת רבי נתן דוד הכהן הולנדר רבה של אמסאנא שבגליציה (שהיה חתנו של רבי נפתלי משולם פייבוש מסניאטין). גיסו הוא הרב שמואל מאיר הולנדר. מיד לאחר נישואיו קבע את מקום מגוריו בזוטשקא, עיירה קטנה בפרברי צ'רנוביץ, שם שימש כרב העיר עוד בחיי אביו, ועל שמה נקרא האדמו"ר מזוטשקא. לאחר שנים ספורות עבר לכהן בעיר וואשקוביץ שם כיהן באדמו"רות עד פרוץ מלחמת העולם השנייה.

האדמו"ר שרד את השואה ביום ה' בניסן ה'תש"ד 1944. צאצאיו וחסידיו חוגגים מדי שנה את יום הצלתו.

אחר השואה היגר לארצות הברית, תחילה ישב באיסט ניו יורק ובקראון הייטס, ולאחר מכן בבורו פארק שם נאבק לסגירת החנויות בשבת ועל שמירת השבת, ופעולותיו נשאו פרי.

לאחר פטירת אביו בשנת ה'תשל"ג החל למלא את מקומו בבית מדרשו בשכונת יד אליהו בתל אביב. בשנת ה'תשמ"א עבר להתגורר בבני ברק, שם יסד בית מדרש. ייסד גם את מפעל שונה הלכות, שבמסגרתו נבחנים מאות אברכים ובחורים מדי חודש על שולחן ערוך ומשנה ברורה הלכות שבת.

ציונו של האדמו"ר מזוטשקא בהר הזיתים
נפטר אור לי"ד בתמוז תש"ס בגיל 94, ונקבר באוהל אדמו"רי נדבורנא בהר הזיתים.

==מצאצאיו==
*חתנו, אחיו הרב אשר ישעיה, האדמו"ר מנדבורנה חדרה.
*חתנו, קרובו רבי יוסף לייפר, האדמו"ר מחסידות ווערדאן.
* בנו הגדול הרב מאיר היה רב קהילת שומרי שבת בקראקס (ה' סיון תרפ"ח - ג' אלול תשפ"א) חתן רבי צבי אביגדור פעקעטע מנאנאש.
* בנו רבי ישראל (תרצ"א-כ"א בחשוון ה'תש"ע 1931-2009), היה חתן רבי מנחם שלמה טויב מקאלוב. כיהן כאדמו"ר מסטניסלב במונסי.
*בנו רבי נתן דוד (ג' בסיוון תש"ה – כ"ח בשבט ה'תשע"ט), חתנו של רבי מרדכי מזוויהל. מילא את מקומו כאדמו"ר מזוטשקא, בנו הרב אשר ישעיה רוזנבוים ממלא את מקומו. חתנו הוא הרב אלימלך בידרמן.

==ספריו==
*הצניעות והישועה
*נחל יצחק על התורה, בני ברק ה'תשס"ב.
*המנורה הטהורה בשלבי הוצאה לאור

==לקריאה נוספת==
*קובץ נזר התורה ניסן ה'תשס"ה
*המודיע תוספת לגיליון, י"ג בתמוז ה'תש"ע, עמ' ט"ו - י"ז
*שמן ששון מחבריך חלק ד' ירושלים ה'תש"ע

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמו"רים ישראלים
יצחק
יצחק
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:בני ברק: אדמו"רים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אדמו"רים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
קטגוריה:רבנים בשואה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
סול פרלמוטר

סול פרלמוטר בעת קבלת [[פרס שאו]]
סוֹל פרלמוטר (Saul Perlmutter; נולד ב-22 בספטמבר 1959) הוא אסטרופיזיקאי יהודי אמריקאי במעבדה הלאומית לורנס ברקלי ופרופסור במחלקה לפיזיקה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. הוא חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים ובאקדמיה הלאומית למדעים בארצות הברית. בשנת 2011 זכה פרלמוטר בפרס נובל לפיזיקה, במשותף עם בריאן שמידט ואדם ריס, על תרומתם לחקר התרחבות היקום. קבוצת המחקר שבראשה עומד פרלמוטר מצאה ראיות המצביעות על האצה בהתפשטות היקום. השלושה מצאו הוכחות לקיומה של תופעת התרחבות היקום ולהאצתו של התהליך. פרלמוטר זכה בחצי מהפרס ושני המדענים הנוספים התחלקו בחצי השני.

==קורות חיים==
פרלמוטר נולד למשפחה יהודית בשמפיין בת חמש נפשות. אביו הוא הכימאי דניאל פרלמוטר, אמו הסוציולוגית פליס פרלמוטר. שתי אחיותיו הן שירה וטובה.

==פרסים==
* בשנת 2002 זכה בפרס ע"ש E.O. Lawrence מטעם משרד האנרגיה האמריקאי
* בשנת 2003 זכה בפרס מדען השנה במדינת קליפורניה
* בשנת 2005 זכה בפרס ג'ון סקוט המוענק על ידי מכון פרנקלין בפילדלפיה
* בשנת 2006 זכה בפרס שאו באסטרונומיה, ובפרס אנטוניו פלטרינלי (Antonio Feltrinelli Prize)
* בשנת 2007 זכה בפרס גרובר לקוסמולוגיה
* בשנת 2011 זכה בפרס נובל לפיזיקה
* בשנת 2015 זכה בפרס פריצת הדרך בפיזיקה יסודית

==קישורים חיצוניים==

* [http://supernova.lbl.gov/ Supernova Cosmology Project], אתר קבוצת המחקר שבראשה עומד פרלמוטר 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:אסטרופיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:אסטרופיזיקאים יהודים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:מדענים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:יהודים זוכי פרס שאו
קטגוריה:זוכי פרס פריצת הדרך בפיזיקה יסודית
קטגוריה:זוכי מדליית אלברט איינשטיין
קטגוריה:זוכי פרס גרובר בקוסמולוגיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
קטגוריה:זוכי פרס דיקסון במדעים
גרפן

הגרפיט בנוי שכבות-שכבות, כאשר שכבה בודדת היא למעשה גרפן.
גרפן (באנגלית: Graphene) הוא יריעה דו-ממדית של אטומי פחמן, המסודרים בצורת משושים (צורתו של הגרפן יכולה להזכיר צורת כוורת), בעובי של שכבה אטומית אחת, ומהווה את אבן היסוד לתצורות: גרפיט, פולרנים (אנגלית: Fullerenes) וננו-צינוריות פחמן.

גרפן מהווה את אחת מצורות האלוטרופ של פחמן.

כאשר שכבות רבות של גרפן מסודרות זו על גבי זו, מקבלים למעשה צורה אלוטרופית נוספת של פחמן – גרפיט.

==תכונות==
גרפן הוא חומר קשה ביותר, אפילו יותר מיהלום. הוא אחד החומרים הדקיקים ביותר הידועים לחוקרים בימינו שניתנים לעיבוד ולייצור. הוא שקוף ודחיסותו גבוהה. הגרפן בעל מוליכות חשמל וחום גבוהה (פי 10 מנחושת).

==שימושים==
הגרפן שולב במספר טכנולוגיות עדכניות, כגון תאים סולאריים ומסכי מגע, בשל מוליכותו הרבה ושקיפותו. בנוסף, הגרפן הוא אחד האמצעים ליצירת ננו-צינוריות פחמן: מגלגלים יריעת גרפן סביב ציר האורך שלה ליצירת גליל, והתוצאה היא ננו-צינורית פחמן.

בינואר 2015 פורסם מאמר הטוען כי הודות לתכונותיו של הגרפן, ניתן יהיה לקדם את תחום ייצור הסוללות באמצעותו.

==פרסים על גילוי החומר וחקר תכונותיו==
על גילוי החומר והתכונות המשויכות לו הוחלט להעניק ב-2010 את פרס נובל לפיזיקה לאנדריי גיים וקונסטנטין נובוסלוב, מאוניברסיטת מנצ'סטר באנגליה.

בשנת 2020 הוענק פרס וולף לפיזיקה לפבלו חריו-אררו, אלן מקדונלד ורפי ביסטריצר, על "עבודתם החלוצית בתאוריה וניסוי של גרפן דו-שכבתי מסובב".

== גרפן במטאוריט קניון דיאבלו ==
גרפן נמצא במטאוריט קניון דיאבלו, והחוקרים סוברים כי יש היתכנות למציאתו במקומות נוספים בעולם, וכי ניתן יהיה להשתמש בו בעתיד לצרכים טכנולוגיים ורפואיים

== גרפן בישראל ==
בשנים האחרונות החל פיתוח ישראלי לייצור גרפן ליישומים תעשייתיים, כאשר המשמעותי מבין הפיתוחים השונים היה במסגרת 'מאגד גרפן' מטעם רשות החדשנות, אשר כולל את פרופ' דורון נווה מאוניברסיטת בר-אילן מצד האקדמיה (בשיתוף חוקרים מאוניברסיטת תל אביב, הטכניון ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב וד"ר אלעד מנטוביץ מחברת אנבידיה), ביחד עם סימטל ננו-ציפויים, אלישרא ופי.סי.בי מצד התעשייה.<ref></ref>

ייצור הגרפן מבוצע בפועל בחברת סימטל ננו-ציפויים, בפארק תעשייה ציפורית. החברה ממשיכה את פיתוח ושיפור איכות הגרפן במסגרת תוכנית המשך של רשות החדשנות וכוכב מגנ"ט, בשיתוף עם אוניברסיטת בר-אילן. הגרפן מיועד לשרת את תעשיית האלקטרוניקה הישראלית והעולמית, לצורכי פיזור חום במעגלים אלקטרוניים ולהגברת התדר במעגלים אלו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פחמן
קטגוריה:ננוטכנולוגיה
קטגוריה:תרכובות ארומטיות
קטגוריה:משושים
מייק ב. אנדרסון

מייק בי אנדרסון (באנגלית: Mike B. Anderson) הוא במאי טלוויזיה ואנימטור אמריקאי העובד כבמאי מפקח של משפחת סימפסון. אנדרסון זכה פעמיים בפרס אמי על פרקים שביים: בשנת 1997 על הפרק "הפוביה של הומר" (בעקבותיו זכה גם בפרס "Annie" ובפרס "WAC") ובשנת 2001 על הפרק "HOMR".

במהלך לימודיו ביים אנדרסון שני סרטים באורך מלא, ומאז 1990 הוא עוסק אך ורק בסרטי הנפשה, וביים שני סרטים נוספים. הוא השתתף בבימוי "משפחת סימפסון - הסרט" והשתתף בפיתוח המתקן "The Simpsons Ride" שבפארק השעשועים אולפני יוניברסל פלורידה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:במאי משפחת סימפסון
קטגוריה:במאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אנימטורים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: אנימציה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
אלינוער ברגר

אלינוער ברגר (נולדה ב-30 ביולי 1933) היא מתרגמת ומרצה לתולדות האמנות.

==ביוגרפיה==
אלינוער ברגר (לבית אריאל) נולדה ברמת גן למשפחה ממוצא רוסי. אביה היה קצין משטרה ואינטלקטואל (ברשותו הייתה אחת הספריות הפרטיות הגדולות בזמנו). הוא למד משפטים, ובסמוך לסיום לימודיו בשנת 1925 פרש בעקבות אירוע אנטישמי ועלה לארץ ישראל. אמה למדה בסמינר לגננות של יצחק אלטרמן בקישינייב ועלתה ארצה ב-1926.

אלינוער ברגר גדלה ברמת גן ולמדה בבית הספר התיכון אוהל שם. אחרי שירותה הצבאי כקצינה נישאה לעזרא ברגר, תעשיין. היא למדה ציור באופן פרטי אצל ישראל פלדי ואנטון גורביץ, ואחר כך, בסוף שנות ה-60, סיימה תואר ראשון ושני בספרות אנגלית ותעודת הוראה באוניברסיטת תל אביב. החל בשנות ה-70 למדה במדרשה לאמנות ברמת השרון ובד בבד לימדה שם קורסים בספרות, בהיסטוריה ובתאוריה של האמנות, בעיקר המודרנית. ברגר לימדה במדרשה עד לפרישתה בשנת 2002. בשנות ה-90 החלה לעסוק בתרגום מאנגלית, מלאכה שנעשתה בהמשך לקריירה שנייה מלאה. היא מתרגמת ספרות יפה קלאסית ובת זמננו וספרות מסאית.

ב-1989 פרסמה (בהוצאת עם עובד) ספר לבני הנעורים, "היומן של אמא".

==בין תרגומיה==
* דניאל דרונדה - ג'ורג' אליוט
* מלאכים וחרקים - א.ס. בייאט
* נערה פראית - ג'ינו קמאני
* רע - דניס קופר
* חוכמת הכאב - אנדרו מילר
* המוקצה - ג'ון באנוויל
* תיק הראיות - ג'ון באנוויל
* חצוצרה - ג'קי קיי
* שנת הבשרים שלי - רות אוזקי
* התיקונים - ג'ונתן פראנזן
* לקרוא בחושך - שיימוס דין
* כיסא הקשירה - קתרין הריסון
* שאלת ברונו - אלכסנדר המון
* ההרפתקאות המדהימות של קוואליר וקליי - מייקל שייבון
* פתרון סופי - מייקל שייבון
* אהבה - טוני מוריסון
* חסד - טוני מוריסון
* שלל פוינטון - הנרי ג'יימס
* התחדשות - פאט בארקר
* המכתב הגנוב ואחרים - אדגר אלן פו
* חירות של רגע: היומן המקוצר - וירג'יניה וולף
* תור הברזל - ג'ון מקסוול קוטזי
* ראיונות קצרים עם גברים נתעבים - דייוויד פוסטר וואלאס
* המפלים - ג'ויס קרול אוטס

==קישורים חיצוניים==

* 
*
* 

קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמות מאנגלית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית לעברית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
הייסורים בגן

הייסורים בגן, או ליל הייסורים, הוא אירוע בתולדות ישו בלילה האחרון לחייו הארציים, החל בסעודה האחרונה ועד מעצרו. במהלך פרק זמן זה, שהה ישו בגת שמנים (שם גם נעצר), התפלל והתעמת עם האל האב לגבי גורלו, ולבסוף השלים עם גורלו.

==האירוע==
האירוע מתואר בכל ארבע הבשורות, ולפי התיאור, מיד לאחר הסעודה האחרונה יצא ישו והלך להתפלל. על פי הבשורות על פי מתי ומרקוס, מקום התפילה היה גת שמנים: 
חזית כנסיית כל העמים והפסיפס המתאר את הייסורים בגן

הייסורים בגן מדגישים את צידו האנושי של ישו: האדם המתייסר והדואב אל מול גורלו החתום, ובנוסף את בדידותו ואת בגידת השליחים המסמלת את התכחשות העם ואת דחיית הבשורה. כפי שכתוב, ישו לווה בפטרוס ובאחים יוחנן ויעקב בן זבדי, ואף שביקש מהם להישאר ערים ולהתפלל עמו, הם בגדו בו ונרדמו בשלוש הזדמנויות. על פי הבשורה על-פי לוקאס ירד מלאך מן השמיים כדי לחזק את רוחו של ישו, אך כשנפלו עליו חבלי מוות, "הִתְפַּלֵּל בְּיֶתֶר חָזְקָה וְזֵעָתוֹ הָיְתָה כְּנִטְפֵי דָּם יוֹרְדִים עַל הָאָרֶץ".

==באומנות==
האירוע מתואר במספר יצירות אמנות מפורסמות, בהן הציור "הייסורים בגן" של ג'ובאני בליני. בחזיתה המערבית של כנסיית כל העמים שבגת שמנים, הניצבת במקום בו התרחש ליל הייסורים לפי המסורת, קבוע פסיפס ענק המתאר את האירוע. בפסיפס נראה ישו כמתווך בין אלוהים ובני האדם, אך הוא ניצב בייסוריו ובבדידותו בין שתי קבוצות אנשים הנמצאות במרחק מה מימינו משמאלו. עוד נראה בפסיפס המלאך הנזכר בבשורה על-פי לוקאס, ומלאך נוסף האוחז בליבו של ישו כסמל לקורבנו.

==ראו גם==
* גת שמנים
* כנסיית כל העמים

== לקריאה נוספת ==
* 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

<gallery widths="250px" heights="250px">
קובץ:Giovanni_Bellini_002.jpg|הייסורים בגן (בליני)
קובץ:Christ_in_Gethsemane.jpg|ישו בגת שמנים, ציור של היינריך הופמן
קובץ:Gethsemane_Carl_Bloch.jpg|מלאך מנחם את ישו, ציור של קרל היינריך בלוך
Agony in the Garden by Perugino-Uffizi.jpg|הייסורים בגן מאת פייטרו פרוג'ינו
Relief-Peterskirche Luzern.jpg|היסורים בגן בתבליט בכנסיית פטרוס בלוצרן
</gallery>

קטגוריה:ישו
קטגוריה:גת שמנים
קטגוריה:שינה בתרבות ובספרות
אונור אייר

איירבוס A321 של החברה בנמל התעופה המבורג פולסבוטל]]
איירבוס A320-200 של החברה]]
אונור אייר (בטורקית: Onur Air Taşımacılık AŞ) הייתה חברת תעופה שבסיס הפעולה המרכזי שלה היה באיסטנבול, טורקיה. החברה הפעילה טיסות שכר ליעדים רבים באירופה, וכן לאיחוד האמירויות הערביות מנמל התעופה הבינלאומי איסטנבול אטאטורק. החברה הייתה בבעלות משותפת ובחלקים שווים של ג'אנקוט בגאנה (Cankut Bagana, המנכ"ל הקודם שלה), היאיירי איצ'לי (Hayri İçli, המנכ"ל) וטולבנטצ'י אונסל (Tülbentçi Unsal).

החל מדצמבר 2021, היא נאלצה להשעות את כל הפעילות עד להודעה חדשה והוכרזה כפושטת רגל באפריל 2022.

== תולדות החברה ==
אונור אייר הוקמה ב-14 באפריל 1992 וחודש לאחר מכן החלה להפעיל טיסות לנמל התעופה הבינלאומי ארג'ן ליד לפקושה ברפובליקה הטורקית של צפון קפריסין באמצעות מטוס איירבוס A320 שכור. תוך 11 חודשים נוספו לחברה עוד כ-3 מטוסים ועד סוף שנת 1995 הפעילה תשעה מטוסים. בין השנים 1996-1999 פקדו קשיים כלכליים את החברה ומספר המטוסים צומצם. לאחר מכאן גדל צי החברה שוב, וכיום הוא מונה 30 מטוסים.

החברה התבססה בעיקר על מטוסים חכורים. כחלק מפשיטת הרגל של החברה, אונור אייר החזירה את כל צי המטוסים לחוכרים.

==פעילות החברה בישראל==
בעבר החברה ביצעה 17 טיסות שכר שבועיות מנמל התעופה הבינלאומי של אנטליה לנמל התעופה בן-גוריון. הטיסות מטורקיה בוצעו במטוסי האיירבוס A321 והאיירובוס A330 של החברה.

== תאונות ותקריות ==
* ב-17 ביוני 2003, טיסה 2263 של החברה במטוס מסוג MD-88 נפגע בעת המראה.
* ב-15 במאי 2006 סירב טייס החברה להמריא מנמל התעופה הבינלאומי של אנטליה בטענה שהוא פוחד כי למטוס נשקפת סכנה.
* ב-1 בינואר 2007 נפתח תא המטען של מטוס החברה מסוג MD-88 וכל תכולתו נשפכה על המסלול.
* ב-7 בספטמבר 2007 אבד הלחץ בתא הנוסעים במטוס איירבוס A321 של החברה, והוא נאלץ לבצע נחיתת חירום בנמל התעופה הבינלאומי איסטנבול אטאטורק. מעדויות הנוסעים הסתבר כי עשן עלה מהמנועים ורק חלק ממסכות החמצן במטוס שוחררו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה טורקיות
קטגוריה:חברות תעופה שנסגרו
צבי שמעוני

צבי שמעוני (27 בספטמבר 1936, חיפה - 25 באוגוסט 2010, ירושלים) היה פיזיקאי בתחום פיזיקה של פלזמה, ובולאי.

את עבודת הגמר בפיזיקה בנושא "מחקרים בספקטרוסקופיה אטומית" עשה בהדרכת פרופ' יואל רקח.

לאחר שירותו הצבאי במסגרת העתודה האקדמית, עשה דוקטורט בסטטיסטיקה על "פיתוחים תאורטיים בתחום הסדרות הסטטיסטיות-גאוגרפיות" בהדרכת פרופ' רוברטו בקי. 

השתלם בארצות הברית בנושא פיזיקת הפלזמה באוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין, והיה מרצה באוניברסיטה העברית בירושלים, בעיקר בנושא "פרקים בתאוריה של פיזיקת הפלזמה".

יחד עם זאת לא זנח את תחביב הבולאות. אסף תחומי בולאות שונים, השתתף בתערוכות בולים רבות, וכן היה מייסד ויו"ר האגודה לתולדות הדואר של ארץ-ישראל בשנת 1979. הוא ערך את ביטאון האגודה לתולדות הדואר במשך למעלה מ-25 שנה. ה"אגודה לתולדות הדואר של ארץ-ישראל" מפרסמת רבעון מקצועי בשפה האנגלית, אשר שם דגש על גילויים חדשים, ומוציאה לאור ספרי מחקר בולאי בתחום.

היה נשוי לכרמלה שמעוני, ד"ר לבוטניקה, ואב לשני בנים ובת.

==ספריו==
כתב שני ספרים על הדואר בארץ בתקופת המצור:

*"תולדות הדואר בירושלים ובצפת בתקופת המעבר בזמן מלחמת השחרור (1948)", המחברים: ד"ר צבי שמעוני, ד"ר ירמיהו רימון ואיתמר קרפובסקי. הספר, בשפה האנגלית, בן 440 עמודים, כולל כ-200 תמונות היסטוריות ופילטליות, מתוכן 30 עמודי צבע. הספר הוצא לאור על ידי האגודה לתולדות הדואר של ארץ ישראל (מלכ"ר). 
*Leibu, E. and Zvi Shimʻoni. The Postal History of the Transition Period in Israel, 1948. Jerusalem: Society of the Postal History of Eretz-Israel, 1991. 
** Part I: Jerusalem and Safad Postal Services in the Transition Period
::מאת: צבי שמעוני, ירמיהו רימון, ואיתמר קרפובסקי. יצא לאור בשנת 2004.
**Part II: Nahariya, Rishon Le Zion, The Negev Settlements, Sodom, Gush Etzion, Ben Shemen, Haifa "Messengers" & Tiberias, Affula & Nahalal - emergency Mail 
::מאת: צבי שמעוני, איתמר קרפובסקי וצבי אלוני. יצא לאור בשנת 2009.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:אספנים ישראלים
קטגוריה:אספני בולים ישראלים
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
1,000 מקומות מופלאים לראות לפני שנמות

1,000 מקומות מופלאים לראות לפני שנמות (באנגלית: Places to See Before You Die 1,000) הוא ספר טיולים מאת פטרישיה שולץ. הספר ראה אור בשנת 2003, ושהה יותר מ-99 שבועות ברשימת רבי-המכר העולמית.

בין "אלף המקומות" המוצגים בספר ניתן למצוא מקומות היסטוריים כגון ביתו של רוברט לואיס סטיבנסון בסמואה והמסלול של משלחת לואיס וקלארק בארצות הברית, מקומות בעלי היסטוריה תרבותית כמו הלה סקאלה באיטליה ומקומות בטבע כמו הגרנד קניון וים המלח בישראל. הספר "מערבב" בין מקומות ידועים ומקומות נשכחים. הספר שם דגש על בתי מלון מיוחדים ומסעדות.

ב-29 במרץ 2007 העלו ערוץ הטיולים וערוץ דיסקברי לשידור סדרה המבוססת על המקומות שבספר, ששמה כשם הספר. 

פטרישיה שולץ אף הוציאה "ספר המשך" בשנת 2007 שנקרא "1,000 מקומות מופלאים לראות בארצות הברית וקנדה לפני שנמות".

תרגום לעברית של הספר יצא לאור בשנת 2006 בהוצאת ידיעות אחרונות.

== לקריאה נוספת ==
* Patricia Schultz, 1,000 Places to See Before You Die, 2003. 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20070707225730/http://travel.discovery.com/tv/1000-places/1000-places.html אתר הסדרה בערוץ הטיולים]

קטגוריה:מדריכי טיולים
קטגוריה:ספרי הדרכה אמריקאיים
קטגוריה:ספרי 2003
קטגוריה:ספרי הוצאת משכל
וושינגטון בלייד

וושינגטון בלייד (באנגלית: Washington Blade) הוא עיתון שבועי בפורמט טבלואיד הפונה לקהל של הומואים, לסביות, ביסקסואלים וטרנסג'נדרים (להט"ב). העיתון מופץ חינם באזור וושינגטון די. סי. שבארצות הברית, והוא הוותיק והגדול ביותר מסוגו ביותר בארצות הברית אחרי "Gay City News" היוצא בניו יורק.

הבלייד נחשב לעיתון מהסוג המתעד (Newspaper of record), והוא נחשב לאמין ומקיף בכיסוי התקשורתי שלו של חדשות הקשורות ללהט"ב ברמה המקומית, הארצית והבינלאומית. הניו יורק טיימס כינה את העיתון "אחד מהעיתונים בעלי ההשפעה הרבה ביותר הנכתבים עבור קהל להט"ב".

העיתון הושק לראשונה על ידי קבוצת מתנדבים בשנת 1969 במטרה להביא לחיזוק וקירוב קהילת הלהט"ב המקומית, והגיליון הראשון יצא ב-5 באוקטובר באותה השנה. בשנת 1997 החלה לצאת לאור מהדורה מקומית נוספת הניו יורק בלייד. בשנת 2001 נרכש העיתון על ידי חברת ההוצאה לאור הלהט"בית "Window Media", המוציאה לאור פרסומים בכל רחבי ארצות הברית. כשהוא מורכב מקבוצת עיתונאים מקצועיים, הפך במהרה הבלייד למקור מידע מוביל בתחומו ושרת קוראים בכל רחבי המדינה.

העיתון יוצא לאור מדי יום שישי, והמהדורה המודפסת שלו ניתנת לקריאה מקוונת או הורדה מאתר האינטרנט של העיתון.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.washingtonblade.com/print-edition/ וושינגטון בלייד] - לעיון במהדורה המודפסת
* [https://web.archive.org/web/20070922131235/http://www.rainbowhistory.org/HistoryWashingtonBlade.pdf וושינגטון בלייד] - סקירה היסטורית של העיתון, באתר The Rainbow History Project

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:עיתונות להט"ב
קטגוריה:וושינגטון די. סי.