OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
היכל הספורט בית מכבי

היכל הספורט בית מכבי הוא היכל הספורט העירוני של העיר ראשון לציון, שנפתח בשנת 2008. ההיכל נמצא ברחוב גולדה מאיר, בסמוך לתחנה המרכזית החדשה של ראשון לציון.
== היסטוריה ==
ההיכל נבנה בשנת 2008 במטרה ליצור "בית" לקבוצות מכבי ראשון לציון בכדוריד ובכדורסל ומכאן שמו - בית מכבי. האולם נחנך ב-5 באוקטובר 2008 כשקבוצת הכדורסל מכבי ראשון לציון הפסידה במשחק אימון לאחת הקבוצות הבכירות באירופה, אולימפיאקוס פיראוס.

האולם משמש לאירועים רבים נוספים, הן של האגודה והן של העירייה. כמו כן, אירח האולם את משחקי רבע הגמר, חצי הגמר והגמר של גביע המדינה בכדורסל נשים לעונת 2009. המתחם מכיל חדרי כושר, חדרי הלבשה ומלתחות ואת משרדי ההנהלה של הקבוצות.

ב-2011 נחשפה תוכנית להקים לצידו של האולם, היכל ספורט חדש עם כ-5,000 מקומות ישיבה והפיכת האולם הקיים לאולם משני של היכל הספורט. האולם החדש נועד לעלות כ-150 מיליון שקל. בהמשך הוחלט על ידי עיריית ראשון לציון לקדם הקמת היכל ספורט שכזה במיקום שונה בעיר הקרוב לאצטדיון הכדורגל העירוני.

לקראת עונת 2012/13 החליט הוועד המנהל של קבוצת הכדורסל של הפועל תל אביב להעביר את משחקיה לבית מכבי באופן זמני עד שנבנה להפועל תל אביב היכל קבוצת שלמה בתל אביב. לאחר עונת 2012/13 הפועל תל אביב הפסיקה את התקשרותה עם האולם, וחזרה לשחק באולם הדר יוסף.

האולם אירח את גמרי גביע ווינר בכדורסל ב-2013 ו-2018 ואירח חלק ממשחקי טורניר גביע וינר גם ב-2014.

מאז שנפתח ב-2008 שימש האולם גם לאירוח משחקי נבחרת ישראל בכדוריד ואף אירח משחקים של נבחרת ישראל בכדורסל נשים עד לחנוכת היכל קבוצת שלמה במתחם הדרייב אין בתל אביב בשנת 2014.

בקיץ 2016 שופץ הפרקט.

==גלריה==
<gallery widths="150px" heights="150px">
Bet Maccabi 2.jpg|בית מכבי במהלך משחק בין מכבי ראשון לציון לבין הפועל גלבוע גליל
Bet Maccabi at night.JPG|בית מכבי מבחוץ בערב משחק
Bet Maccabi 3.JPG|בית מכבי בזמן משחק כדורסל בין מכבי ראשון לציון לבין עירוני רמת גן
Rishon9010.jpg|בית מכבי מבחוץ
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*
*שמוליק מזרחי. "[http://mynetrishon.co.il/article/170050?OriginalPostId=163237 פרויקט מתקני הספורט בעיר: הכירו את בית מכבי] ". באתר Mynet ראשון לציון 9 במאי 2017

==הערות שוליים==

בית מכבי
קטגוריה:ראשון לציון: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:ישראל: בדמינטון
קטגוריה:מכבי ראשון לציון
גישה ישירה לזיכרון

גישה ישירה לזיכרון (באנגלית: Direct memory access, בקיצור DMA) היא תכונה של מערכות מחשב ומיקרו-מעבדים, המאפשרת לתת-מערכות מסוימות של המחשב לבצע קריאה או כתיבה מהזיכרון, באופן עצמאי ובלתי תלוי במעבד. ללא תכונה זו, כל העברת נתונים בין חלקים שונים של המחשב דורשת את תיווכו של המעבד. לדוגמה, DMA מאפשר טעינה של נתונים מהכונן הקשיח ישירות לזיכרון המחשב, מבלי שהמעבד יטען כל נתון מהכונן הקשיח, ויעביר אותו אל הזיכרון.

נהוג ליישם גישה ישירה במרכיבים כגון:
* בקר כוננים
* כרטיס גרפי
* מעבד גרפי
* כרטיס רשת
* כרטיס קול

בנוסף, גישה ישירה ניתנת למימוש גם במערכות מרובות מעבדים וליבות, כאשר לכל רכיב אלקטרוני יש זיכרון מקומי קטן - והגישה הישירה מאפשרת העברת נתונים בין הליבות או בין המעבדים.

היתרון בשיטת הגישה הישירה הוא החיסכון בפעולות מעבד לטובת העברת נתונים. במקום להתעסק בהעברת נתונים, פעולה שלרוב אינה דורשת עיבוד או התייחסות לתוכן הנתונים, המעבד פנוי לטפל בפעולות עיבוד אחרות, ואפילו בתוכנות אחרות שרצות במחשב באותו הזמן.
החיסרון בשיטת הגישה הישירה הוא שאין בקרה מרכזית ובלעדית על הזיכרון - דבר שמגדיל משמעותית את הסיכויים למקרים של השחתת זיכרון.

== ראו גם ==
* מדרג זיכרון
* זמן אחזור
* זיכרון מטמון
*גישה ישירה מרוחקת לזיכרון
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זיכרון מחשב
נל ואן פליט

פטרונלה "נל" ואן פליט (בהולנדית: Petronella "Nel" van Vliet; 17 בינואר 1926 – 4 בינואר 2006) הייתה שחיינית הולנדית. אלופה אולימפית (לונדון 1948), אלופת אירופה (מונטה קרלו 1947) ושיאנית עולם במשחה ל-200 מטר חזה.

== ביוגרפיה ==
נל ואן פליט נולדה בהילברסום, במחוז צפון הולנד. היא החלה לשחות רק בגיל 16 במועדון השחייה המקומי, דה רובן, תחת הדרכתו של המאמן יאן שטנדר. הכישרון הטבעי שלה הוכיח שניתן להצליח גם כשלומדים לשחות בגיל כל כך מאוחר.

מספר חודשים מאוחר יותר זכתה ואן פליט באליפות הולנד בשחייה במשחה ל-200 מטר חזה.

לאחר מלחמת העולם השנייה היא הוכיחה שכוחה במותנה וקבעה שיאי עולם חדשים בסגנון החזה במשחה ל-100 מטר ול-200 מטר בבריכות קצרות.

ואן פליט לא יכלה להשתתף בתחרויות שחייה בינלאומיות בגלל שלא נרשמה כראוי בלידתה, עקב עיסוקיו של אביה. לכן, היא נאלצה להגיש בקשה לבית המשפט ולשלם על כך, ואז ניפתחה לה הדלת, להישגיה הגדולים.

===אלופת אירופה===
באליפות אירופה בשחייה שנערכה במונטה קרלו מונקו בספטמבר 1947 זכתה ואן פליט במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:56.6 דקות, לפני אווה סקיי מהונגריה (2:57.9 דקות) ויני דה חרוט בת ארצה (3:00.5 דקות).

בינואר 1948 נסעה ואן פליט לשיקגו להתאמן במועדון המקומי עם המאמן וולט שלוטר. היא ניצחה בכל התחרויות שבהם השתתפה. שיאה העולמי ב-100 יארד חזה בתוצאה של 1:09.2 דקות.

===אלופה אולימפית===
אל אולימפיאדת לונדון (1948) הגיעה ואן פליט כשיאנית עולם. במשחקים עצמם זכתה ואן פליט במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:57.2 דקות (8 שניות איטי משיאה העולמי), לפני ננסי ליונס מאוסטרליה (2:57.7 דקות) ואווה נובק ז'ראר מהונגריה (3:00.2 דקות). רביעית סיימה אווה סקיי אף היא מהונגריה (3:02.5 דקות). סקיי הובילה במרבית המשחה, עד שון פליט החלה לעבור אותה. בשלב המוקדמות קבעה ואן פליט שיא אולימפי חדש בתוצאה של 2:57.4 דקות ובשלב חצי הגמר היא שיפרה את שיאה וקבעה תוצאה של 2:57.0 דקות.

זמן קצר לאחר חזרתה של ואן פליט לביתה, המדליה האולימפית שלה ניגנבה מבית הוריה. רק בשנת 2004 זכתה ואן פליט לקבל מדליה חלופית, מידי אריקה טרפסטרה, בעצמה שחיינית בעלת שתי מדליות אולימפיות מאולימפיאדת טוקיו (1964), בשם הוועד האולימפי ההולנדי על פני זו שניגנבה. בשנת 2006 ניפטרה ואן פליט בגיל 80.

== תארים והשגים ==
*ואן פליט קבעה 18 שיאי עולם בסגנון החזה בכל המרחקים שנישחו אז ועוד 3 שיאי עולם כשחיינית חזה במשחה שליחים מעורב. 
*ואן פליט הפסידה במשחה אחד בלבד מתוך למעלה מ-100 תחרויות שבהן השתתפה. "הפסדה" היה כשסיימה שנייה ב-200 מטר חזה באחת התחרויות הראשונות שלה לאחר שזכתה בחצי המרחק. 
*בשנת 1973 זכתה ואן פליט להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.[https://web.archive.org/web/20120609174154/http://www.ishof.org/Honorees/73/73nvanvliet.html]

== ראו גם ==

* 
*התפתחות שיא העולם ב-100 מטר חזה (ויקיפדיה הגרמנית)
*התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייניות חזה הולנדיות
קטגוריה:אלופות אירופה בשחייה
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:אלופות אולימפיות הולנדיות: שחייה
קטגוריה:שיאניות עולם הולנדיות: שחייה
קטגוריה:הולנדיות שנולדו ב-1926
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1926
קטגוריה:הולנדיות שנפטרו ב-2006
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2006
דמביסה מויו

דמביסה מויו, 2014
דמביסה מויו (Dambisa Moyo, נולדה ב־2 בפברואר 1969) היא כלכלנית וסופרת ילידת זמביה אשר זכתה לפרסום בעקבות יציאת ספרה "Dead Aid: Why Aid is Not Working and How There is a Better Way For Africa" העוסק בהשפעה השלילית של חלק מהסיוע המערבי למדינות אפריקה.

==ביוגרפיה==
דמביסה נולדה וגדלה בלוסקה שבזמביה, היא בעלת דוקטורט מאוניברסיטת אוקספורד ותואר שני במינהל ציבורי ופיתוח גלובלי מבית הספר לממשל ע"ש קנדי באוניברסיטת הרווארד. בין השנים 1993 ו-1995 עבדה כיועצת של הבנק העולמי והחל משנת 2001 ככלכלנית בתחום כלכלת-מקרו גלובלית בקבוצת גולדמן זקס עד שנת 2008. היא כותבת לעיתים קרובות טורים כלכליים בעיתונים הכלכליים האקונומיסט וה-Financial Times.

==הספר Dead Aid==
הספר הגיע לרשימת רבי המכר של הניו-יורק טיימס ומשך ביקורת מצד ארגוני סיוע כגון "אחד" מיסודו של הזמר בונו. הארגון פתח במערכה כנגד הספר, כאשר לטענת הארגון הספר קורא להפסקה מוחלטת של הסיוע לאפריקה. דמביסה מבקרת בספר כמו גם בראיונות שונים את "תרבות המפורסמים" אשר מתערבים לטענתה בניהול אפריקה ומהווים למעשה תחליף לממשלות המקומיות. הספר זכה בין היתר לתמיכתם של נשיאי סנגל ורואנדה ועורר דיון רב בסוגיה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

קטגוריה:בוגרות בית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי בית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:עובדי הבנק העולמי
קטגוריה:עובדות גולדמן זקס
קטגוריה:עובדי גולדמן זקס
קטגוריה:סופרות אפריקאיות
קטגוריה:סופרות זמביות
קטגוריה:אישים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:ילידות 1969
קטגוריה:ילידי 1969
לוו-יאנג

לְווֹיָאנְג (בסינית מפושטת: 洛阳; בסינית מסורתית: 洛陽; בפין-יין: Luòyáng; מילולית: "הגדה הצפונית של נהר לוו ") היא נציבות עירונית במערב מחוז חֶנַאן שבמרכז הרפובליקה העממית של סין השוכנת במפגש הנהר הצהוב ונהר לוו. העיר הייתה בירתה של סין כולה בתקופות שונות, החל מהמאה השמינית לפנה"ס ועד למאה העשירית לספירה. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה 7,056,699 תושבים, מתוכם 2,550,470 בשטח האורבני, החיים בשטח כולל של 15,235 קמ"ר.
[[תצלום לווין של לוו-יאנג]]
את העיר לוויאנג ייסד בראשונה הדוכס של ג'ואו, אחיו של המלך ווּ, מייסד שושלת ג'ואו במאה ה-11 לפנה"ס. הוא קרא לעיר צֵ'נְגג'וֹאוּ ושיכן בה את שאריות האצולה של שושלת שאנג. בשנת 770 לפנה"ס הפכה העיר לבירת הממלכה. היא נהרסה במלחמת אזרחים בשנת 510 לפנה"ס ונבנתה מחדש שנה לאחר מכן.

בשנת 25 לספירה הפכה לוויאנג לבירת שושלת האן המזרחית, תוך שמעמדה מתבסס כאחד ממוקדי התרבות הסינית במשך מאות השנים שלאחר מכן. בשנת 68 הוקם בעיר מקדש הסוס הלבן, המקדש הבודהיסטי הראשון בסין. המקדש עדיין קיים, אם כי המבנים הנוכחיים הם בעיקר מן המאה ה-16.

בשנת 190 נחרבה העיר במהלך מלחמה פנימית בשושלת האן המזרחית, והבירה הועתקה מערבה לצָ'אנְגְאֶן (שִׂיאָן של ימינו). שלושים שנה לאחר מכן, בתקופת שלוש הממלכות, השיב לה את מקומה הקיסר וֶן, כשהפך אותה לבירה של שושלת ויי. שושלת גִ'ין, שאיחדה מחדש את סין, מיקמה גם היא את בירתה בלוויאנג. העיר הוחרבה בשנית בשנת 317 כאשר פולשים מצפון אילצו אותה להעתיק את בירתה לגְ'ייֶנְקָאנְג (נאנג'ינג של ימינו).

בשנת 493 העתיקה שושלת וֵיי הצפונית, אחת מהשושלות הדרומיות והצפוניות, את בירתה ללוויאנג. סמוך לעיר החלו לחצוב פסלי בודהה במערכת מערות לוֹנְגְמֶן. למעלה מ-30,000 פסלי בודהה נחצבו בסלע באותה תקופה, והם מהווים היום אתר מורשת עולמית, אף כי ראשיהם של רבים מן הפסלים נותצו בזמן מהפכת התרבות. עם פיצול השושלת ב-534 לשושלת ויי המזרחית והמערבית, שוב איבדה העיר את בכורתה, כשהשושלת העתיקו את בירותיהם ליֶצֵ'נְג ולצָ'אנְגאָן, בהתאמה. צָ'אנגְאָן נותרה הבירה גם לאחר איחוד הקיסרות תחת שושלת סווי וכן תחת שושלת טאנג אחריה. לאחר מכן לא חזרה לוויאנג להיות הבירה, אלא לשנים ספורות בשלהי שושלת טאנג (904-907), וכן תחת ממלכת טאנג המאוחרת (923-936) בתקופת חמש השושלות ועשר הממלכות.

בשנת 1948, במהלך מלחמת האזרחים הסינית בין הקוומינטנג למפלגה הקומוניסטית הסינית, המאבק על לוו-יאנג הסתיים בניצחונם של הקומוניסטים והפך לאבן דרך במסע כיבושם מיידי הלאומנים.

== ערים תאומות ==

* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: ערים
קטגוריה:חנאן: ערים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: נציבויות עירוניות
מרגרט צ'אן

מרגרט צ'אן פונג פו-צ'ון (באנגלית: Margaret Chan Fung Fu-chun; נולדה ב-21 באוגוסט 1947) הייתה מנהלת של ארגון הבריאות העולמי בין השנים 2007 ל-2017. צ'אן, ילידת הונג קונג, בעלת רקע אקדמי בכלכלה ובמינהל עסקים, שימשה בין השנים 1994 ל-2003 כשרת הבריאות של הונג קונג. בין השנים 2003 ל-2006 שימשה בתפקידים בכירים בארגון הבריאות העולמי, כאחראית על מניעת מגפה עולמית של שפעת, וכסגנית האחראי למניעת מחלות מידבקות.

==ביוגרפיה==
אחרי לימודיה בבית ספר תיכון, הוכשרה צ'אן כמורה לכלכלת בית בקולג' לחינוך בהונג קונג. ב-1973 סיימה תואר ראשון בכלכלת בית באוניברסיטת מערב אונטריו, וב-1975 קיבלה שם תואר דוקטורט ברפואה. בהמשך קיבלה תואר שני בבריאות הציבור מהאוניברסיטה הלאומית של סינגפור.

ב-1997 קיבלה מענק מחקר מהפקולטה לרפואת בריאות הציבור של הקולג' המלכותי לרופאים בלונדון, וכן הוענק לה מעמד אבירות של "קצינה" במסדר האימפריה הבריטית, על ידי המלכה אליזבת' השנייה.

בדצמבר 1978 הצטרפה לממשלה בהונג קונג, למשרד הבריאות. ב-1989 קודמה לתפקיד עוזרת מנכ"ל משרד הבריאות בהונג קונג, וב-1992 מונתה לסגניתו. ב-1994 מונתה לשרת הבריאות, האישה הראשונה בתפקיד זה בהונג קונג. ב-1997 תרמה למאבק בשפעת העופות ולהרגעת הציבור, ובעת התפרצות המגפה נודעה באמירתה "אני אוכלת בשר עוף מדי יום, אין צורך בפאניקה". בהמשך, כאשר התרבו מקרי ההידבקות במחלה, טענו כנגדה מבקריה שהיא מטעה את הציבור. אך לאחר מכן זכתה להערכה על השמדת מיליון וחצי עופות נגועים והשתלטות על המגפה בהונג קונג.

ב-2003 פרצה בסין וברחבי העולם מגפת הסארס, וצ'אן ספגה ביקורת מהמועצה המחוקקת של הונג קונג על התנהלות פאסיבית ואיטית יחסית בכל הנוגע למגפה. ועדת מומחים שהקימה הממשלה לבדיקת ההתמודדות עם המגפה, קבעה כי צ'אן לא אשמה בכישלון ניהול המשבר, אלא המבנה הלקוי של מערכת הבריאות בהונג קונג, בו מערכת בתי החולים ומערכת בריאות הציבור היו מופרדות, ולפיכך נוצרו בעיות בשיתוף מידע ונתונים.

ב-2003 סיימה צ'אן את תפקידה כשרה, כשהצטרפה להנהגת ארגון הבריאות העולמי. ב-2006 מונתה לראש הארגון, והיא שימשה בתפקיד זה עד שנת 2017. בפעילותה מדגישה צ'אן את חשיבות שיפור הבריאות בקרב נשים ובקרב תושבי אפריקה.

ב-2007 עוררה ביקורת בקרב ארגונים הומניטריים, כאשר הביעה ספק בדבר איכותן של תרופות גנריות, מה שנתפס כתמיכה באינטרסים של חברות התרופות הגדולות, במהלך ביקורה בתאילנד.

ב-2009 עסקה צ'אן בהתמודדות ארגון הבריאות העולמי עם התפרצות שפעת החזירים ברחבי העולם, והכריזה עליה כמגפה כלל עולמית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:נשים הונג קונגיות
קטגוריה:שרי בריאות
קטגוריה:עובדי ארגון הבריאות העולמי
קטגוריה:עמיתי הקולג' המלכותי לרופאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מערב אונטריו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מערב אונטריו
קטגוריה:ילידות 1947
כיהודה ועוד לקרא

כיהודה ועוד לִקְרָא הוא ניב עברי-תלמודי, שפירושו שאין צורך בהוכחה הנוספת, כאשר הראשונה חזקה יותר. בהשאלה משמש הביטוי כמעין הצהרת ענווה בעת הצטרפות ותמיכה בדעתם של אחרים, ומשמעותו כי דעת האומר או הכותב אינה בעלת משמעות לאחר שאחרים, חשובים ממנו, כבר הביעו את דעתם בנידון, והוא רק מצטרף לדברי קודמיו.

==מקור הביטוי==
מקור הביטוי הוא משפט תמיהה המובא בתלמוד:

ופירושו: וכי המקרא צריך סיוע ממנהג שביהודה? כלומר: האם לאחר שהובא פסוק כמקור לדין מסוים, קיים צורך להביא ראיה וסיוע מן העובדה שגם בחבל יהודה נהגו כך?

בספרות התורנית מופיע הביטוי "כיהודה ועוד לקרא" פעמים רבות, במשמעותו המקורית: הבעת תמיהה או קביעת עובדה על אי הצורך בהבאת מקור או ראיה קלושים או בלתי מבוססים בסוגיות שונות, לאחר שכבר הובאו קודם לכן ראיות או מקורות מבוססים יותר.

==השימוש המושאל==
כבר בתקופת הראשונים הושאל הביטוי כמשפט המהווה הצהרת ענווה בעת הצטרפות לדעתם של אחרים. למשל:

כלומר לא היה צורך בחתימות התושבים כאשר הרבנים כבר הביעו את פסק ההלכה בנידון. דוגמה נוספת אנו מוצאים במשפט:
 

כיום משמש הביטוי בשפת היום-יום בתצורתו המושאלת, הבאה להביע הצטרפות לדעתם של אחרים. שימוש נרחב בביטוי מופיע בהסכמות לספרים ובחתימה על פסקי הלכה, או מכתבי "קול קורא" מרובי חותמים.

רבנים ואישים שונים ששמם הפרטי הוא יהודה נוהגים לצרף את חתימתם באמצעות הניב. אחד הבולטים שבהם, הרב יהודה צדקה, נהג לחתום כמעט באופן קבוע "כיאודה ועוד לקרא".

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניבים וביטויים חז"ליים
צווארון כחול לבן (סרט)

צווארון כחול לבן הוא סרט ישראלי של נעם קפלן (שביים את הסרט וכתב את התסריט). הסרט הופק בשנת 2004 במסגרת בית הספר לקולנוע ע"ש סם שפיגל בירושלים, והיה לסרט הראשון שנוצר בבית ספר זה ויצא להקרנות מסחריות (בקולנוע "לב דיזנגוף" בתל אביב וכן בסינמטק ירושלים).

סרט הוא מוקומנטרי, בחלקו דרמה מבוימת, בחלקו קטעים אותנטיים מאולתרים ולא מבוימים וקטעי מצלמה נסתרת. ניתן לתאר את הסרט גם כקומדיה שחורה המערבת מציאות ודמיון.

הסרט מגולל את סיפורו של איתן קאליש, בחור תל אביבי ציני שחברתו הצ'כית עזבה אותו. בתחילת הסרט, יוצא קאליש לירושלים לערוך עסקת סמים עם עימאד, פלסטיני מהשטחים. את הסמים הוא מתכוון למכור לקהל שיגיע לאירוע "רייב נגד הכיבוש" ברחבת מוזיאון תל אביב.

בסרט מככב קפלן בתפקיד הראשי ולצידו יוהנה הורניקובה, דיראר סולימאן, משה שאטי, בנצי שני, מירי וצ'יקו מזרחי והראפרים הירושלמים סגול 59 (חן רותם) ושאנן סטריט (סולן להקת "הדג נחש") בתפקידי אורח. הפסקול כולל קטעי היפ הופ ירושלמי של סאבסוניק, סגול 59, הדג נחש. את המוזיקה המקורית בסרט כתב דודוש קלמס (קלידן להקת "הדג נחש").

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי סטודנטים
קטגוריה:ירושלים בקולנוע
קטגוריה:סרטים מוקומנטריים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2004
חרגולן זמירי

Locustella luscinioides
Locustella luscinioides
חרגולן זמירי (שם מדעי: Locustella luscinioides) הוא מין ציפור שיר קטנה במשפחת הסבכיים ומהסוג חרגולן אשר נמצאת על סף הכחדה בישראל.
אורכה 13-16 ס"מ ומשקלה 11-26 גרם. היא בינונית בגודלה ביחס למשפחת הסבכיים.

אזורי קינונה באקלים ממוזג של דרום אירופה (מקננת נדירה באנגליה) עד טורקיה שבה נמצאת האוכלוסייה הקרובה ביותר לאוכלוסיית ישראל, שהיא גבול תפוצה הדרומי ביותר של המין. זהו מין נודד, החורף באפריקה שמדרום לסהרה.

אזור חיותו , בדרך כלל עם סבך צמחית גדה ובביצות. הקן נבנה בין הקנים, כאשר הוא מאגד ונאחז בכמה מהם, בו הנקבה מטילה 3–4 ביצים. בישראל מין זה חולף מצוי, ומקנן נדיר מאוד, ההערכות הן שבין 1 ל-3 זוגות מקננים בעמק החולה וייתכן ונכחד כמקנן. עד אמצע המאה ה-20 היה נפוץ מאוד ואוכלוסייתו מנתה מאות זוגות מקננים בנופי ביצה ומים מתוקים בישראל, אולם עקב יבוש שטחים אלו נעלם כמעט לחלוטין מישראל כמקנן.

ביחס למשפחת הסבכיים, לחרכולן הזמירי גב חום-אפרפר או חום אדמדם. החלק התחתון אפור-לבנבן כולל הזנב התחתון, מה שמבדיל אותו מחרגולן נחלים שצבע זנבו התחתון כהה יותר. עם זאת, לפרטים צעירים יש צבע צהבהב בזנב התחתון. המקור ארוך ודק, ופס גבה קצר ולא מודגש. בדומה לרוב הסבכיים הוא ניזון בעיקר מחרקים.

מין זה אינו חששן במיוחד, אולם קשה לצפות בו בסבך הקנים, מלבד כאשר הוא שר. השירה מונוטונית ומזכירה את ניגון החרגול, והיא נשמעת לעיתים תכופות בין הערביים. היא דומה לשירתו של חרגולן מנומר, אולם היא מהירה ועמוקה יותר.

אוכלוסיית אירופה מוערכת בכ-42,000–100,000 זוגות ומוגדרת כיציבה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.teva.org.il/?CategoryID=806&ArticleID=2116 חרגולן זמירי] באתר החברה להגנת הטבע.
* [http://www.teva.org.il/?&categoryid=806&articleid=2721 דו"ח של מרכז הצפרות הישראלי ל-2008] – החברה להגנת הטבע.
* [http://www.youtube.com/watch?v=XFL3QAbLz78 שירת חרגולן זמירי] מאתר YouTube
* [http://www.iucnredlist.org/search/details.php/148380/summ חרגולן זמירי] באתר [http://www.iucnredlist.org/ הרשימה האדומה של IUCN]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1824
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פאולו סאבי
קטגוריה:ארץ ישראל: סבכיים
קטגוריה:סבכיים
קטגוריה:טורקיה: עופות
קטגוריה:תוניסיה: עופות
קטגוריה:מונטנגרו: עופות
שמואל עמאר

רבי שמואל עמאר (ה'תק"ץ, 1830 - י"ח באלול ה'תרמ"ט, 14 בספטמבר 1889) היה דיין, משורר, ומקובל בעיר מקנס שבמרוקו, מחבר הספרים "דבר שמואל" ו"שמע שמואל".

==ביוגרפיה==
רבי שמואל נולד בעיר מקנס שבמרוקו, היה ידוע בחוכמתו ובהתמדתו בלימודו ועסק במסחר. בשנת ה'תרל"א, 1871 נפטר אחיו רבי אברהם עמאר אשר היה רבה הראשי של העיר מקנס, חכמי העיר פנו לרבי שמואל עמאר בבקשה לקבל עליו את רבנות העיר, בתחילה סירב, אך לאחר בקשות חוזרות והסכם כי לא יקבל מהקהילה שכר על משרתו הסכים לקבל עליו את המשרה, בה כיהן עד פטירתו בי"ח באלול ה'תרמ"ט (1889). לאחר פטירתו בנו רבי שלום התמנה לדיין תחתיו.

=== משפחתו ===
רבי שמואל נישא בראשונה לאסתר בת אליעזר טובי אך היא נפטרה בשנת ה'תרי"ג, 1853, זמן קצר לאחר נישואיהם. אחר כך נשא את רבקה בת רבי מרדכי טולדאנו ונולדו לו בנו שלום ובתו מזל טוב, בשנת ה'תרל"א (1871) נפטרה גם רבקה, ורבי שמואל נשא את לונה טולדאנו ונולדה להם בתו זוהרה. לאחר זמן נשא רבי שמואל גם את פריחה בת רבי לוי טולדאנו ונולד להם בנו רבי רחמים שלמה.

=== מנהיגותו ===
רבי שמואל שימש במשרת ראש אב בית הדין בעירו, ובבית דינו ישבו: רבי שלום משאש (סבו של רבי שלום משאש), רבי יעקב בירדוגו, רבי רפאל דוד בירדוגו, ורבי רפאל אבן צור. רבי שמואל היה ידוע בגאונות הרבה ובכוחו הגדול בפסק ובהלכה. בשבתו בדין עסק רבי שמואל גם בבעיות האישיות אשר העסיקו את אנשי עירו והיה ידוע בליבו החם ורגישותו למצוקותיהם, הוא השתמש בכספו האישי לרווחת אנשי עירו ובעיקר לטובת העניים והנזקקים. התכתב גם עם בית הדין בעיר "רבאט", עם הרב יוסף בירדוגו, והרב אברהם צבע.

במקנס ישנו בית כנסת קטן על שם רבי שמואל, הנקרא בפי תושבי העיר היהודיים "אסליווא אזג'ירא".

=== זיקתו לארץ ישראל ===
חלומו של רבי שמואל היה לעלות לארץ ישראל ולהתיישב בה, אך הוא לא זכה להגשים את חלומו. בימי חייו פעל רבות למען החזקת היישוב היהודי בארץ ישראל ולטובת השד"רים אשר הגיע לעירו ושהו בה, הן בכסף והן במתן עצות אשר יועילו להם בשליחותם.

== יצירתו ==
רבי שמואל כתב ספרים רבים והיה משורר אשר פיוטיו נתפרסמו והיו לשירי עם בקרב בני עירו, אחד מפיוטו הידועים הוא פיוט הודיה בשם "ארוממך אלי ואודה את שמך", על גזרה אשר נגזרה על בני עירו והתבטלה ביום פורים. וכן שירו המופיע כהקדמה לספר "משפטים ישרים" לרבי רפאל בירדוגו ובו הוא חתום בשם "רבי רפאל ן' צור" אך שמו רמוז בסוף ההקדמה "אני שמואל עמאר".

=== ספריו ===
*דבר שמואל - שו"ת על חלקי השולחן ערוך - אבן העזר, חושן משפט ויורה דעה, נדפס בקזבלנקה בשנת ה'ת"ש (1940).
*שמע שמואל - דרושים לנפטרים ולמעלת התורה, נדפס בירושלים בשנת ה'תשנ"ז (1997).
*יניקת הנביאים - תשובות מלוקטות של חכמי מרוקו ובתוכם כתביו שלא ראו אור, נמצא בכתב יד.
*שירים ופיוטים - לזמנים ולמועדים, לדעות ולמידות, מוסר והדרכה, הודאה ותפילה, נמצא בכתב יד.
*המכתבים - חליפות מכתבים עם חכמי דורו, נמצא בכתב יד.

== ראו גם ==
*רבי יוסף בירדוגו (מקנס)
*רבי דוד צבאח

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:מקנס: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:ילידי 1830
קטגוריה:נפטרים ב-1889
דימרקו ג'ונסון

דימרקו אנטוניו ג'ונסון (באנגלית: DeMarco Antonio Johnson; נולד ב-6 באוקטובר 1975 בשארלוט, קרוליינה הצפונית) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד ומתנשא לגובה 2.05 מטרים.

ג'ונסון שיחק באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בשארלוט במשך ארבע עונות, והעמיד ממוצעים של כ-20 נקודות וכ-9 ריבאונדים למשחק. ב-1998 נבחר ג'ונסון במקום ה-9 בסיבוב השני של דראפט ה-NBA על ידי הניו יורק ניקס.

בשל שביתת השחקנים בליגת ה-NBA בעונת 1998/1999, התחיל ג'ונסון את קריירת הבוגרים שלו באיטליה בקבוצת ארמאני מילאנו, במדיה נבחר פעמיים למשחק האולסטאר של הליגה האיטלקית. ב-1999 עם סיום השביתה חתם על חוזה בניו יורק ניקס, אך שותף רק בחמישה משחקים במדי הניקס וסיים את העונה בקבוצת הריצ'מונד ריית'ם מליגת ה-IBL (ליגת כדורסל חצי מקצוענית בארצות הברית).

לאחר מכן חזר ג'ונסון לאירופה ושיחק במספר קבוצות, לרבות סקאבוליני פזארו האיטלקית, אולימפיאקוס פיראוס היוונית, אולימפיה ליובליאנה הסלובנית, עימה גם זכה באליפות הליגה ועירוני אשקלון הישראלית. בפברואר 2009 חתם ג'ונסון במכבי ראשון לציון מליגת העל הישראלית. ג'ונסון היה אחד מהשחקנים הבולטים של ראשון לציון, קלע 18.8 נקודות וקלט 7.3 ריבאונדים ב-34 דקות משחק בממוצע. משחק השיא שלו באותה עונה היה מול עירוני קריית אתא עם 30 נקודות ו-11 ריבאונדים ב-32 דקות משחק. את העונה סיים ג'ונסון במקום השני ברשימת קלעי הליגה, ובמקום השביעי ברשימת הריבאונדרים.

בתחילת עונת חתם ג'ונסון בקבוצת עירוני נהריה, שהייתה קבוצתו השלישית בישראל. הוא שוחרר מהקבוצה במהלך חודש ינואר 2010 וחתם בהמשך העונה בקבוצת ואקוארו דה ביימון (Vaqueros de Bayamón) הפורטו ריקנית. בסיום העונה פרש ג'ונסון ממשחק פעיל ופנה לקריירת אימון.

בשנת 2010 ג'ונסון החל באימון בית ספר יסודי בשארלוט, אותו הצעיד לרבע הגמר של תחרות הכדורסל בו השתתף בית הספר לראשונה מאז שנת 2007. בשנת 2011 הצטרף ג'ונסון לצוות האימון של אוניברסיטת המפטון שמשחקת בליגת המכללות האמריקאית כשמונה לעוזר מאמן בקבוצה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://217.13.116.51/plantillas/jugador.jsp?id=BBI פרופיל] באתר היורוליג

קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה ליובליאנה
קטגוריה:כדורסלני עירוני אשקלון
קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:כדורסלני מורסיה
קטגוריה:כדורסלני סקאבוליני פזארו
קטגוריה:כדורסלני ביאלה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של ניו יורק ניקס
קטגוריה:קרוליינה הצפונית: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
זאוויית א-שאזלייה

מסגד אל-שאזליה
אחד הקברים
זאוויית א-שאזלייה הוא מתחם דתי ומסגד השוכנים בפינה הדרום-מערבית של מצודת עכו וממערב לחמאם אל-באשה, בצפונה של העיר העתיקה בעכו. במקום בו שוכן כיום המבנה, ניצב בתקופה הצלבנית אחד ממגדלי משכן רובע ההוספיטלרים.
== היסטוריה ==
הבניין הנוכחי הוקם ב-1862 כזאווייה, מוסד שמקורו במגרב והדומה למדרסה. הוא הוקם בידי השייח עלי נור אל-דין אל-ישרוטי, מייסד המסדר הסופי השאזילי בעכו. אל-ישרוטי הגיע לעיר מתוניסיה בשנת 1849 במצוות יונה הנביא, אשר נגלה לו בחלומו. תחילה עשו חברי הכת שימוש במסגד א-זיתונה הסמוך ולאחר מכן הקימו מסגד בתרשיחא. לבסוף שבו וקבעו את מרכזם העולמי בעכו והקימו בה את הזאוויה. 

המבנה ערוך סביב חצר גדולה המשמשת להתכנסויות ובמרכזה עץ דקל גבוה. המבנה המרכזי בקומפלקס הוא המסגד, המכונה "משהד". הוא שוכן בצידה המזרחי של החצר ובו נמצאים גם קבריהם של מייסד הכת ושל בני משפחתו. המקום מהווה אתר עלייה לרגל לחברי הכת המתגוררים בישראל, בירדן ובלבנון. הכניסה לזאווייה היא מרחוב נור אל-דין אל-ישרוטי, המנציח את שמו של מייסדה. 

כיום נמצא מרכז מסדר השאזלים בלבנון. לפיכך, במשך שנים נזנח המבנה בעכו והשוכרים של המתחם הרחיבו בו את בתיהם. בסוף המאה ה-20 החליטו השאזלים לשפץ את המקום. לצורך זה, הם פינו תחילה את הדיירים, תוך מתן פיצויים, ואז החלו בשיפוץ האתר. ההשקעה בחידוש האתר מוערכת בכ-80 מיליון דולר.

== לקריאה נוספת ==
* זאוויה, מאת זאב בן אריה, סיפורו של מסדר סופי שאזליה יאשרוטיה בישראל, 119 עמודים, אריאל (הוצאת ספרים), ירושלים 2011.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20200531112429/http://www.archnet.org/ המקום באתר ArchNet]
* [https://web.archive.org/web/20200531112429/http://www.akko.org.il/#el%20Shadile המקום באתר החברה לפיתוח עכו העתיקה]

קטגוריה:עכו העתיקה
קטגוריה:עכו: מבנים
קטגוריה:עכו: מסגדים
אנדרטת זיכרון לחללי גוש דן

טבלת הנצחה בכניסה לאתר הזיכרון
אנדרטת הזיכרון לחללי גוש דן שנפלו במערכות ישראל, נמצאת במרכז אתר זיכרון גדול בתחום מחנה דורי בתל השומר. האתר נמצא צמוד לשער הכניסה של המחנה ליד לשכת הגיוס.

== היסטוריה ==
האנדרטה הוקמה בשנת 1956 ביוזמתם של ראשי הרשויות המקומיות של גוש דן ונציגי ארגון יד לבנים. היא עוצבה בידי הפסל מרדכי כפרי מנהלל. היא בנויה משני עמודים גבוהים ועליהם סמל צה"ל עם הכתובת הצבי ישראל על במותיך חלל, איך נפלו גיבורים. בקיר המחבר בין שני העמודים חקוקות המילים: "יד לבנינו מגוש דן, מכפר אונו, כפר אז"ר, בני ברק, גבעתיים, גבעת שמואל, רמת גן והסביבה, המתנדבים בעם, גואלי מולדת".

האנדרטה נמצאת בקצה רחבה מרוצפת שמשני צידיה לוחות אבן עליהם חקוקים שמותיהם של כ-1700 חללים בני היישובים בגוש דן שנפלו בכל מערכות ישראל מתקופת המחתרות עד לאחרונה. ליד כל חלל מופיע גילו בעת נפילתו. במרכז לוחות ההנצחה נמצא לוח עם סמל מסוגנן של צה"ל ממתכת וסביבו מגולפים באבן סמלי היישובים שנזכרו לעיל.

את מרבית שטח אתר הזיכרון תופסות חורשות ברושים המסודרות לפי המלחמות השונות. לכל חלל יש ברוש שלידו מוצמד שמו.

כל שנה נערכת בשעות המוקדמות של יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל אזכרה לנופלים, בטקס צבאי מלא וכל שנה נושא ראש רשות אחר את דבריו להורים השכולים.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:אנדטטת הזיכרון לחללי גוש דן (3).jpg|סמלי היישובים בגוש דן
קובץ:חורשת הנופלים באתר הזיכרון לחללי גוש דן.jpg|חורשת הנופלים באתר הזיכרון לחללי גוש דן
קובץ:חורשת חללי מלחמת יום הכיפורים באנדרטה לחללי גוש דן.jpg|חורשת חללי מלחמת יום הכיפורים
קובץ:טקס הזיכרון 2009 - הדלקת הלפיד באנדרטה לחללי גוש דן.jpg|טקס הזיכרון 2009 - הדלקת הלפיד

קובץ:טקס הזיכרון (2).jpg|טקס הזיכרון 2009
קובץ:טקס הזיכרון 2009 (1).jpg|טקס הזיכרון 2009
קובץ:טקס הזיכרון 2009(3).jpg|טקס הזיכרון 2009 - הזרים
</gallery>

== ראו גם ==
* מחנה דורי

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.izkor.gov.il/en_e039cb61e732ea1405fceeeae8c44e66 יד זיכרון וגבורה לבני גוש דן שנפלו במערכות ישראל] (בסיס תל השומר), באתר "יזכור"

דן, גוש
קטגוריה:רמת גן: אנדרטאות
קטגוריה:מחנה דורי
הרפתקאותיו של גדי בן סוסי

הרפתקאותיו של גדי בן סוסי הוא סרט אילם מונפש ארץ-ישראלי מ-1931. הסרט הופק על ידי האחים ברוך ויצחק אגדתי, אויר על ידי הצייר והקריקטוריסט אריה נבון, ומלווה בכתוביות מחורזות פרי עטו של אביגדור המאירי. הסרט נחשב ליצירה המונפשת העברית הראשונה, מלבד סרטון פרסומת לחברת נעליים שנבון ויצחק אגדתי יצרו עוד קודם לכן במשותף. 

הסרט מתאר את הרפתקאותיו של בחור ישראלי ממוצא תימני המשוטט ברחבי תל אביב ומחפש פרנסה ואהבה. הוא הוקרן בראינוע עדן במשך זמן קצר.

השם גדי בן סוסי לקוח מן התנ"ך והוא שמו של אחד משנים עשר המרגלים שנשלחו על ידי משה רבנו לתור את ארץ כנען.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://jfc.org.il/movie/114639-2/ "הרפתקאותיו של גדי בן סוסי" - הסרט המלא לצפייה] באתר [https://jfc.org.il/ ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים]
* 
* אלי אשד, [https://web.archive.org/web/20090321092203/http://www.e-mago.co.il/e-magazine/navon.html הרב נבון: על אמן הקריקטורות והקומיקס העברי הראשון], באתר e-mago
* [http://www.youtube.com/watch?v=D1o_OOgw39k הסרט] באתר ארכיון שפילברג

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 1931
קטגוריה:סרטים ארץ-ישראליים
קטגוריה:סרטים אילמים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן
קטגוריה:סרטים מצוירים ישראליים
פאולו סאבי

פאולו סאבי, פסל לזכרו בגן הבוטני בפיזה (Orto botanico di Pisa).
פאולו סאבי (באיטלקית: Paolo Savi; 11 ביולי 1798 – 5 באפריל 1871) היה גאולוג ואורניתולוג איטלקי.

== חייו ==
סאבי נולד בפיזה. אביו, גאטנו סאבי, היה פרופסור לבוטניקה באוניברסיטת פיזה. ב-1820 היה פאולו מנחה בזואולוגיה באוניברסיטה, ושלוש שנים מאוחר יותר היה לפרופסור, ולימד גם גאולוגיה. הוא הקדיש מאמצים רבים לפיתוח המוזיאון של האוניברסיטה (Museo storia naturale di Pisa), שהפך לאחד מאוספי הטבע החשובים באירופה.

סאבי נחשב לאבי הגאולוגיה האיטלקית. הוא חקר את הגאולוגיה של האלפים האפואניים ו-Monti Pisani (אזור הררי בצפון-מרכז טוסקנה), והסביר את המקור המטמורפי לשיש שבקרארה, הוא תרם למאמרים שעסקו בשכבת המיוקן ומאובנים בהר במבולי (Monte Bamboli), במחצבי הברזל באלבה ובנושאים נוספים.

סאבי התפרסם גם בתחום האורניתולוגיה (חקר העופות) ופרסם את החיבורים Ornitologia Toscana (1827 - 1831) ו-Ornitologia Italiana (1873 - 1876). סאבי היה הראשון לתאר את חרגולן זמירי, ציפור שיר קטנה, הנקראת באנגלית על שמו Savi's Warbler.

סאבי נפטר ב-5 באפריל 1871 ונקבר בבית הקברות בפיזה ופסל לזכרו נמצא בגן הבוטני בעיר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדענים איטלקים
קטגוריה:אורניתולוגים
קטגוריה:גאולוגים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1798
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1871
סבכי קוצים

Cuculus canorus canorus + Sylvia communis
סבכי קוצים (שם מדעי: curruca communis) הוא סבכי טיפוסי נפוץ המתרבה בכל אירופה ובאזורי האקלים הממוזג של מערב אסיה. ציפור שיר קטנה זו נודדת, וחורפת באפריקה שמדרום לסהרה בחצי האי ערב ובהודו. בישראל חולף מצוי ודוגר מצוי במרכז ובצפון ומהראשונים המגיע לאזורנו בנדידת האביב מאפריקה.

מהסוג סבכי זהו מהבודדים אשר הזוויגים שונים בצורה ברורה אחד מהשני. אצל שניהם החלק העליון בעיקר חום וצהוב בהיר בחלק התחתון, האברות המשניות בצבע ערמון. המקור חזק וצידיו בהירים, טבעת העין לבנה והרגלים צהבהבות. לזכר הבוגר יש ראש אפור וגרון לבן. לנקבה חסר את הראש האפור, והגרון חיוור יותר. שירתו מהירה וצורמנית, עם צלילים צווחניים.

זו ציפור של שטחים פתוחים ומעובדים, עם שיחים לקינון. הקן נבנה בשיחים נמוכים בו הנקבה מטילה 3–7 ביצים. בדומה למינים אחרים מהסוג סבכי היא ניזונה בעיקר מחרקים, אך אוכלת גם גרגירים ופירות רכים אחרים. בישראל היא מתחילה בדגירה בין ראשוני ציפורי השיר, מתחילה לקנן בתחילת מרץ, ובמהלך יוני שבה לאפריקה לחודשי הסתיו והחורף.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.golan.org.il/829/1746.htm ציפור החודש -סבכי קוצים] מאתר הגולן.
* [http://www.youtube.com/watch?hl=en&v=zrozAGT8NQ8&gl=IL וידאו- סבכי קוצים ושירתו] מאתר YouTube

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון לאת'אם
קטגוריה:ארץ ישראל: סבכיים
קטגוריה:סבכיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1787
H1N1

נגיף H1N1 הוא זן של נגיף השפעת ממין influenza virus A והוא גורם לשפעת בקנה מידה נרחב באנשים. כמה מזניו של נגיף ה-H1N1 מדבקים באנשים כמו בשפעת הספרדית שהרגה בין 20 ל-50 מיליון בני אדם במקומות שונים בעולם. רוב מקרי השפעת בעולם נגרמים על ידי תת-זן מסוים של נגיף זה, זניו השונים יכולים להדביק גם חזירים ועופות.

במרץ 2009 פרצה מגפת שפעת על ידי נגיף זה במקסיקו ועל פי ההערכות נדבקו בה עד 11%-21% מאוכלוסיית העולם, ובין 150 ל-575 אלף נפטרו ממנה<ref></ref>.

== השפעת הספרדית ==

בשנים 1918–1919 עד שליש מאוכלוסיית העולם (בערך 500 מיליון איש בזמן ההוא) נדבקו במחלה. השפעת הספרדית גבתה את חייהם של כ-20 עד 50 מיליון בני אדם שנגרמה על ידי תתי הזנים של שפעת מסוג A. ואכן כל מקרי שפעת A היו כלל עולמיים. השפעת נגרמה על ידי מספר סוגי נגיפי שפעת החזירים שכללו את ה-H1N1 (הקטלני ביותר) את H2N2 ואת H3N2.

השפעת כללה שלושה גלים: הגל הראשון הכה באביב 1918. בקיץ 1918 נראה היה כי המגפה שככה, אולם בסוף אוגוסט הכה גל שני של המגפה, שהתגבר בספטמבר ובאוקטובר. בשיאו של גל זה העריכו רשויות הבריאות הפרוסיות והשווייצריות כי שניים מכל שלושה אנשים חלו במחלה. המגפה פחתה בחורף של סוף 1918, בחודשים נובמבר ובדצמבר, אלא שאז פרץ גל שלישי שהכה מפברואר 1919 עד אפריל 1919. הגל השני והשלישי היו עם שיעורי תמותה גבוהים באופן יוצא דופן.

== השפעת הרוסית ==
בשנים 1978-1977 התפרצה השפעת הרוסית אשר נוצרה מתת-זן מסוים של נגיף ה-H1N1 שהדביק בעיקר ילדים ובוגרים עד גיל 23 בגלל זן קודם שהתפרץ בשנים 1947–1957 מה שהקנה לאוכלוסייה המבוגרת חסינות מפני ההתפרצות המאוחרת. לשפעת זו פותח חיסון.

== השפעת המקסיקנית ==
חשד למקרי הידבקות מהנגיף}}

באפריל 2009 פרצה מגפת שפעת שכונתה בשם "שפעת חזירים" במקסיקו. עד לאמצע דצמבר דווח על כ-1,600,000 מקרי הידבקות לכאורה של אנשים בשפעת שנגרמה על ידי נגיף מתת זן חדש של נגיף ה-H1N1 שמחולל את שפעת החזירים, ועל למעלה מ־17,690 מקרי מוות

, בעיקר עקב התדרדרות של המחלה והתפתחות של דלקת ריאות קשה. באירוע זה הועבר הנגיף מאדם לאדם ללא קשר למגע עם חזירים, אלא באמצעות שיעול, עיטוש ומגע עם חולה. מקרים בודדים ודאיים דווחו גם בארצות הברית, בקנדה, בספרד, בבריטניה, באוסטריה ובישראל, וחשדות להידבקות דווחו ממקומות שונים בכל רחבי העולם. הנגיף מחולל המגפה כונה בשם 'שפעת החזירים' אף שהוא עובר בצורה ישירה בין אדם לאדם ללא קשר למגע עם חזירים, היות שהוא נחשב להתפתחות של אחד מזני נגיף שפעת החזירים.

== ראו גם ==
* השפעת הספרדית
* שפעת העופות
* העברה אנטיגנית

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נגיפי RNA
קטגוריה:שפעות ודלקות ריאות
מיקרוגל פוטוניקה

240px
רדיו פוטוניקה או מיקרוגל פוטוניקה RF/Microwave Photonics הוא תחום טכנולוגי השייך להנדסת חשמל המשלב את האלקטרומגנטיות בתחומי אורכי גל של רדיו ומיקרוגל, עם האופטיקה והפוטוניקה, ליצירת יישומים חדשים ומגוונים.

היישומים הם בתחומי תקשורת אופטית, האלחוטית והניידת וביישומים צבאיים כגון מכ"ם, לוחמה אלקטרונית, מערכות איכון, זיהוי, ניווט מיגון אישי ואיסוף מודיעיני אלקטרוני, Sigint מודיעין אותות ומודיעין אנושי – Humint ומודיעין לייזר – Lasint בזמן אמת בשדה הקרב.

== מבוא ==
ההתפתחות הרבה בענף הפוטוניקה בעשורים האחרונים אפשרה את פיתוח תחום הרדיו-פוטוניקה. צרכים חדשים בתחומים כמו מערכות תקשורת ומכ"ם מכתיבה עלייה חדה בקצבי השידור, רוחב הפס והתחום הדינאמי. יישומים רבים מחייבים מיזעור, כוונון (Tunability) רחב וגמיש, הספק נמוך, ממדים ומשקל נמוכים והפחתה משמעותית בעלויות. השימוש בשבבים מהירים לטיפול דיגיטלי באותות המיקרוגל מאוד נפוץ אך מוגבל בקצבי פעולה ורחבי סרט גבוהים מאוד – בעיה הידועה כ "צוואר הבקבוק האלקטרוני". היכולת של רכיבים פוטונים לעיבוד אותות אופטי בתנאים אילו מהווה אלטרנטיבה מתקדמת לעיבוד אותות מיקרוגל רחבי סרט.

האינטגרציה של כל המערכות הללו להתקנים ממוזערים ויעילים יותר מהמערכות הקיימות. תחום זה עתיד להשפיע על שדה הקרב העתידי. ההגדרה של תחום זה היא רחבה מאוד ואיננה חד משמעית ומדויקת וכוללת בתוכה מספר רב של טכנולוגיות, רכיבים ויישומים המשלבים בין המיקרוגל לפוטוניקה הן ברמת רכיבי המיקרו וננו והן ברמת המערכת הכוללת.
== עיבוד נתונים אופטי ==
עיבוד נתונים אופטי בעולם המחשוב ובעולם התקשורת, טכנולוגיות כגון AON – All Optical Networks ומחשוב אופטי קיבלו תפנית משמעותית בתחילת שנות האלפיים בעקבות התפתחות האינטרנט אך מאז 2002 חלה האטה בתחום התקשורת האופטית והדבר השפיע גם על תחום הרדיו-פוטוניקס בו יש דרישה לרכיבים רדיו-פוטונים מהירים שמחיר פיתוחם גבוה יחסית. אולם הצורך הגובר במערכות מתוחכמות לתחום הביטחוני הביא להתעניינות חוזרת בתחום זה, שבעקבותיה גדל מספר פרויקטי פיתוח והמחקר באוניברסיטאות ובגופי הביטחון השונים בארצות הברית, באירופה ובאסיה. ההתקדמות של פיתוח רכיבים פוטוניים לתקשורת אופטית כתוצאה מהתפתחות האינטרנט מחד והתגברות איומי הטרור מאידך הביאו לעניין רב ביישומים הביטחוניים השונים.

== ראו גם ==
* אלקטרואופטיקה
* אופטיקה
* ננוטכנולוגיה
* ננופוטוניקה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טכנולוגיה
קטגוריה:פוטוניקה
קונמינג

[[תצלום לוויין של קונמינג]]
קוּנְמִינְג (בסינית: 昆明; בפין-יין: Kūnmíng) היא נציבות עירונית, עיר הבירה והעיר המאוכלסת ביותר במחוז יונאן שבדרום-מערב הרפובליקה העממית של סין. בשל אקלימה הממוזג, וקרבתה היחסית לאזור האקלים הטרופי היא מכונה גם "עיר האביב". על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית הנציבות העירונית מנתה כ-8.46 מיליון תושבים, מתוכם כ-5.95 מיליון בשטח האורבני. 

בהיותה בירת המחוז והעיר הגדולה בו, היא מהווה את מוקד פעילותו הכלכלית, התרבותית, החינוכית, הפוליטית והתקשורתית. מעבר למחוז, העיר היא מרכז תחבורה חשוב בדרום-מערב סין, עם מסילת רכבת לווייטנאם וכביש למיאנמר וללאוס. כמו כן נבנה בה נמל תעופה בינלאומי שעתיד להיות הרביעי בגודלו בסין.

העיר היא אחת היצרניות העיקריות של נחושת בסין. תעשיות נוספות בעיר הן של פחם, ברזל, פלדה, זרחן, כימיקלים, מכונות, טקסטיל, נייר ובטון.

אף כי שושלת האן הביאה את מחוז יונאן תחת שלטונה להלכה, נותר המחוז אזור ספר משך מאות בשנים. העיר עצמה נוסדה בשנת 765 בשם טְוְוֹדונְג על ידי ממלכת נאנג'או (737-902) של בני הבאי. מאוחר יותר הפכה העיר לחלק מממלכת דאלי (937-1253), ממשיכתה של ממלכת נאנג'או. במאה ה-13 נכבש המחוז על ידי שושלת יואן המונגולית, שהחליפה את שמה לקונמינג והפכה אותה לבירת המחוז. חומת העיר נבנתה לראשונה רק על ידי שושלת מינג, שהדיחה את שושלת יואן. עד למאה ה-19 נותרה העיר למעשה אזור ספר חסר חשיבות בסין. רק במאה זו החלה העיר להוות מרכז מסחרי ותחבורתי משמעותי. שגשוגה בעידן המודרני כרוך רבות בסלילת מסילת רכבת מהאנוי ב-1910.

במלחמת העולם השנייה היה לעיר תפקיד חשוב כמרכז צבאי של הסינים, בסיס חשוב של חיל האוויר האמריקאי, וכן תחילתה של דרך בורמה. העיר תפקדה בפועל כבסיס של בעלות הברית למלחמה בדרום-מזרח אסיה, ושהו בה כוחות סינים, אמריקאים, בריטים וצרפתים.

בדומה לערים אחרות בסין, תהליך המודרניזציה המהיר של המדינה מגדיל את העיר ללא הרף, עם שדרות רחבות, מרכזי עסקים רבי-קומות, ושיכונים רבים. העיר מהווה גם מרכז תיירותי, בעיקר כנקודת מוצא לאתרי התיירות הרבים שבמחוז, ויש בה מלונות רבים.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==ראו גם==
* פיגוע הדקירות בקונמינג

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: ערים
קטגוריה:מחוזות הרפובליקה העממית של סין: ערי בירה
קטגוריה:יונאן: ערים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: נציבויות עירוניות
מלחמת אנטיוכוס

מלחמת אנטיוכוס (192 לפנה"ס – 188 לפנה"ס), הידועה גם בשם המלחמה הרומית-סלאוקית או המלחמה הסורית, הייתה עימות צבאי שהתנהל בין שתי קואליציות בהנהגת הרפובליקה הרומית מחד, והאימפריה הסלאוקית בהנהגת אנטיוכוס השלישי מאידך.

המלחמה הייתה תוצאה של "מלחמה קרה" שהתנהלה בין שתי המדינות מאז 196 לפנה"ס. בתקופה זו ניסו הרומים והסלאוקים להרחיב את תחומי השפעתם על ידי כריתת בריתות עם מעצמות אזוריות וערי מדינה יווניות.

המלחמה הסתיימה בניצחון רומאי מובהק. בשלום אפאמיאה, ההסכם שנחתם בין הרומאים לסלאוקים, נאלצו הסלאוקים לוותר על אסיה הקטנה אשר הפכה לאזור השפעה של רומא. כתוצאה מניצחונה במלחמה, הפכה הרפובליקה הרומית למעצמה החזקה ביותר סביב הים התיכון.

== רקע ==
=== משנת 218 עד 196 לפנה"ס ===
בסביבות 218 לפנה"ס היו סביב הים התיכון חמש מעצמות עיקריות שהיו שרויות ביניהן באיזון פוליטי: אימפריות הדיאדוכים של הסלאוקים (סוריה), התלמיים (מצרים) והאנטיגונידים (מקדוניה) במזרח, ומדינות העיר רומא וקרתגו במערב.

עם זאת, שורה של סכסוכים, בסופה של המאה השלישית לפנה"ס הפרו את האיזון הזה: במערב, נלחמה רומא בקרתגו על עליונותה במערב הים התיכון. במלחמה הפונית השנייה (218 עד 201 לפנה"ס) הביסו הרומאים את קרתגו והיא נאלצה לקבל שלום בתנאים מחפירים ולמעשה הודחה ממעמדה כמעצמה. במקביל התמודדה רומא עם פיליפוס החמישי מלך מוקדון, שכונן ברית עם קרתגו, במלחמה המוקדונית הראשונה התמודד פיליפוס עם קואליציה רומאית-יוונית שכללה גם את הליגה האיטולית, פרגמון ורודוס. המלחמה הסתיימה בשלום פויניקי ללא הכרעה מהותית, אך מעתה רומא החלה להתערב בפוליטיקה היוונית.

המלחמה התנהלה ביוון, בים האיגאי ובאסיה הקטנה וכללה מספר קרבות. המלחמה הסתיימה בניצחון רומאי והסלאוקים נאלצו לחתום על תנאים קשים בהסכם אפאמיאה שלפיו שילמו לרומא פיצויי מלחמה בסך של 15,000 כיכרות ואיבדו את השטחים מערבית להרי הטאורוס. אחת התוצאות של המלחמה הייתה עלייתה של רומא כמעצמה החזקה ביותר באזור הים התיכון.

==ראו גם==
*קרב תרמופילאי (191 לפנה"ס)
*קרב מגנסיה

== לקריאה נוספת ==
* זיו יופה, [https://www.academia.edu/42833364 פלנקס נגד לגיון: התנגשות הטיטאנים הצבאיים של העת העתיקה], 2020

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:מלחמות רומיות
קטגוריה:מלחמות סלאוקיות
פח'ר א-דין השני

פח'ר א-דין בציור בספרו מ-[[1646 של הפרנציסקני אבגניוס רוג'ה, שהיה רופאו בשנותיו האחרונות]]
פח'ר א-דין אל-מעני השני (בערבית: فخر الدين المعني الثاني; 1572–1635) היה אציל דרוזי ששלט במחצית הדרומית של לבנון ובצפונה של ארץ ישראל בסוף המאה ה-16 וברבע הראשון של המאה ה-17.

== ביוגרפיה ==
פח'ר א-דין היה בנו של פח'ר א-דין הראשון, אמיר ממשפחת הנכבדת ושליט הרי השוף במרכז לבנון של ימינו. בסוף המאה ה-16 היה פח'ר א-דין למושל הרי השוף וזכה לתמיכה מקומית של דרוזים ושל מרונים ולאישורה של הממשלה העות'מאנית. הוא הרחיב את שטח שליטתו והשתלט על הרי הלבנון והגליל העליון. בתחילת המאה ה-17 קשר קשרים עם תושביו הדרוזים של הר הדרוזים וב-1610 השתלט על הגליל התחתון. לאחר מכן המשיך וכבש גם את עמק יזרעאל וצבאו הגיע עד בית שאן וג'נין בדרום. צעדיו אלה גרמו לו להסתכסך עם שליטיהם המקומיים של השומרון והשרון, והשער הנשגב באיסטנבול צידד באחרונים בשל חששו מכוחו המתגבר של פח'ר א-דין.

ב-1613 נאלץ פח'ר א-דין להימלט מפני הסולטאן העות'מאני, והוא עזב את ארץ ישראל והפליג אל בני מדיצ'י שליטי פירנצה שהיו בעלי בריתו ושם התקבל בכבוד על ידי קוזימו השני, הדוכס הגדול של טוסקנה. פח'ר א-דין ניסה לגייס לצידו שליטים איטלקים תוך שהוא מבטיח להם אחיזה בחופים המזרחיים של הים התיכון, וביקר בין היתר בנאפולי, במסינה ובפלרמו, כמו גם במלטה. מאמציו לא נשאו פרי והוא שב ללבנון ב-1618. עם זאת, תוך שנים ספורות השתלט מחדש על כל השטחים שהיו ברשותו ב-1613, והסולטאן נאלץ להכיר בשלטונו מחלב בצפון ועד גבול מצרים בדרום. בפועל, הייתה לפח'ר א-דין אחיזה של ממש רק בשטח שבין קו ביירות–ענג'ר בצפון וקו חיפה–בית שאן בדרום. בשנים אלה ביצר פח'ר א-דין את ביירות, את צידון, את עכו ואת צפת, וכן את דיר אל-קמר מדרום לביירות, ובה קבע את בירתו כבר ב-1590. לבסוף באה סבלנותו של מורט הרביעי לסופה, ופח'ר א-דין הובס בשנת 1633 בקרב ליד חאצביא ושלטונו בא לסופו. הוא התחבא מפני הצבא העות'מאני במערה בג'זין, ולאחר שהם לא הצליחו לחדור פנימה, הם מילאו אותה עשן והוא נאלץ לצאת ולהיכנע. כעבור כמה חודשים הוא הוצא להורג יחד עם בני משפחתו באיסטנבול, ב-13 באפריל 1635.<ref></ref>

פח'ר א-דין העניק לפרנציסקנים את פסגת התבור ואת השטח שסביב מערת הבשורה בנצרת, לאות הערכה לבית מדיצ'י שאירח אותו בגלותו בפירנצה, ובבוא העת הפרנציסקנים הקימו שם את כנסיית ההשתנות ואת כנסיית הבשורה, בהתאמה. ככל הנראה, פח'ר א-דין בנה את מבצר בני מען בהר ארבל. גם מצודת פח'ר א-דין שמעל העיר תדמור מיוחסת לו.
ארמון פח'ר א-דין ב[[דיר אל-קמר, מדרום לעיר ביירות]]
==ראו גם==
* טירת פח'ר א-דין אל-מעני
* [http://dugrinet.co.il/11148/blog/2011/april/26 נסיך הגליל, פח'ר אל-דין השני, מאת ישראל בן דור, באתר דוגרינט]

==קישורים חיצוניים==

* 
*אטלס כרטא לתולדות ארץ ישראל, מרדכי גיחון, הוצאת כרטא 1974, עמ' 9–78.
* מינה רוזן, "[https://web.archive.org/web/20200808062853/http://www.ybz.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/Article_14.2(1).pdf יהודים בשירות פח'ר אד-דין השני שליט הלבנון (1586–1635)]", פעמים 14, 1982, עמ' 32–44

==הערות שוליים==

קטגוריה:דרוזים לבנונים
קטגוריה:דרוזים ארץ-ישראלים
קטגוריה:התקופה העות'מאנית בארץ ישראל
קטגוריה:ילידי 1572
קטגוריה:נפטרים ב-1635
לוי ליפהיימר

לוי ליפהיימר (באנגלית: Levi Leipheimer, נהגה ליוואי. נולד ב-24 באוקטובר 1973 במונטנה, ארצות הברית) הוא רוכב אופניים מקצועי אמריקאי לשעבר. בעברו רכב בקבוצת האופניים אומגה פרמה קוויק סטפ, אסטנה, דיסקברי צ'אנל, בקבוצה הגרמנית גרולשטיינר, בקבוצה ההולנדית ראבובאנק, ובקבוצת רדיושק. באוקטובר 2012 הושעה ליפהיימר על ידי ה-USADA (הסוכנות האמריקאית למלחמה בסמים בספורט) למשך 6 חודשים בשל מעורבותו בפרשת השימוש בחומרי אמרוץ בקבוצת הדואר האמריקאי. כמו כן, שללה ממנו ה-USADA את כל הישגיו התחרותיים שהושגו בין יוני 1999 ויולי 2006 ובמהלך יולי 2007.

הישגיו העיקריים הם ניצחון ב (בשנים 2007, 2008, 2009), ניצחון בטור דה סוויס (2011), מקום שני כללי וניצחון בשני קטעים בוואלטה אספניה (2008). בשנת 2006 ניצח במרוץ דופינה ליברה ובשנת 2005 ניצח בטור של גרמניה. ליפהיימר סיים פעמים רבות בעשירייה הראשונה של הרוכבים בטור דה פראנס. ליפהיימר הוא אלוף ארצות הברית לשנת 2007, לאחר שהקדים את האלוף הקודם, ג'ורג' הינקאפי.
ליפהיימר נשוי, ומתגורר עם אשתו בקליפורניה, כיוון שמרבית המרוצים מתרחשים באירופה, נהג ליפהיימר להתגורר בז'ירונה במהלך עונת המרוצים, עיר בספרד בה מתגוררים רוכבים רבים.

בתחילת דרכו עסק ליפהיימר בסקי, והחל לרכוב על אופניים כחלק מאימוניו. ליפהיימר הפך למקצוען בשנת 1998, ובשנת 1999 ניצח באליפות ארצות הברית במרוץ נגד השעון ובאותה שנה הצטרף לקבוצת רשות הדואר האמריקאית (שהפכה לימים לדיסקברי צ'אנל).

לקראת עונת 2010 עבר יחד עם לאנס ארמסטרונג ורוכבים בכירים נוספים מקבוצת אסטנה לקבוצת רדיושק. ב-2010 הצטיין במיוחד במרוצים שנערכו בארצות הברית; הוא ניצח בשני מרוצי קטעים: הטור של גילה והטור של יוטה וסיים במקום השלישי בטור של קליפורניה. הישג גדול שלו בשנה זו היה ניצחונו במרוץ החשוב לאופני הרים, לידוויל טרייל 100 בזמן שיא. ב-2011 ניצח שוב בטור של יוטה וניצח גם בטור של קליפורניה ובטור פרו צ'לנג'. ב-2012, לאחר שעבר לקבוצה הבלגית אומגה פרמה קוויקסטפ, ניצח במרוץ הארגנטינאי טור דה סן לואיס וסיים שלישי בדרוג הכללי בטור דה סוויס.

ב-20 במאי 2013, בן 39, הודיע ליפהיימר על פרישה מרכיבה תחרותית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוכבי אופניים שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:רוכבי אופניים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:רוכבי אופניים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית מארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
בראיינט מרקסון

בראיינט מרקסון (באנגלית: Bryant Markson; נולד ב-20 ביולי 1983 במונרוביה, קליפורניה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הסמול פורוורד. גובהו 1.98 מטר.

==ביוגרפיה==

מרקסון שיחק באוניברסיטת יוטה במשך שלוש עונות, ורק בעונה האחרונה הפך לשחקן חמישייה קבוע. הוא סיים את העונה עם 13.4 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק, ונבחר לחמישיית השנה השלישית של מחוז מאונטיין וסט. בסיום לימודיו הוא לא נבחר בדראפט ה-NBA, והחל את הקריירה המקצוענית שלו באפולון פטרס מליגת העל היוונית. הוא השתתף בשבעה משחקים במדי הקבוצה, בהם קלע 15.1 נקודות בממוצע, אך שוחרר לאחר שקבוצתו הפסידה בחמישה משחקים ברציפות. לאחר שחרורו עבר מרקסון ליוטה איגלס מליגת ה-CBA, בה השתתף ב-12 משחקים.

בינואר 2006 חתם מרקסון במכבי ראשון לציון, וסייע לה להישאר בליגת העל עם ממוצע של 13.4 נקודות ו-4.2 ריבאונדים ב-27 דקות משחק בממוצע. הוא שיחק בקבוצה גם בעונה שלאחר מכן, אך הישגיו היו פחות טובים והוא קלע בממוצע 8.3 נקודות ב-18 דקות משחק. את עונת 2008/2009 החל מרקסון במועדון הארגנטינאי ליברטאד, בו שותף ב-17 משחקים שבהם קלע בממוצע 10.4 נקודות למשחק. הוא חזר לראשון לציון במרץ 2009, וסיים את העונה הסדירה עם ממוצע של 7 נקודות ב-19 דקות משחק.

בעונת 2010/2011 חתם באליצור יבנה מהליגה הלאומית. בעונת 2010/2011 שיחק במדי הפועל עפולה גם היא מהליגה הלאומית.

בעונת 2011/2012 שיחק מרקסון בקבוצת שיגה לייקסטארס מליגת ה-BJ League היפנית. בעונת 2012/2013 שיחק בוולינגטון סיינטס מניו זילנד ונבחר לשחקן המחזור בשבוע ה-6, קבוצתו סיימה במקום הראשון את העונה הסדירה והעפילה לפלייאוף אך הודחה בחצי גמר הפיינל פור.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת יוטה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אפולון פטרס
קטגוריה:כדורסלני יוטה איגלס
קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורסלני אליצור יבנה
קטגוריה:קליפורניה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
שליש (צבא)

שָׁלִישׁ (בלועזית: אדיוטנט) הוא תפקיד צבאי, שפירושו אחד משניים:
* קצין המסייע בידו של בעל דרגה (או אף בעל תפקיד שאינו צבאי כנשיא) הבכיר ממנו;
* קצין או חייל העוסק בענייני שלישות – מנהלה, ארגון ופיקוח על כוח האדם ביחידה מסוימת או בצבא בכללותו.

== מקור המילה ==

מקור המילה בתנ"ך, שם היא משמשת במשמעות של קצין או מפקד, כבפסוקים , . יוסף בן מתתיהו הבין את המילה כמתארת את "שר הגדוד השלישי", וכך הסביר בספרו קדמוניות היהודים את הפסוק (מלכים ב' ט', כ"ה).

==שליש יחידה==
בצה"ל השימוש במילה שליש היא על פי רוב במשמעות של קצין כח אדם יחידתי, אך שייך גם בהקשר של קצינים שונים של חיל השלישות (היום חיל משאבי אנוש). בכל יחידה בצה"ל יש גורם האחראי על ענייני כח אדם ביחידה. ברוב היחידות ממלא את התפקיד קצין שעבר הכשרה של חיל השלישות. 

כמו בשאר הצבא, גם תחום זה מנוהל בצורה היררכית, כך שעל כל קצין שלישות ממונה קצין שלישות האחראי על מסגרת רחבה יותר. כך בחטיבות הלוחמות לכל גדוד יש שליש גדודי, העובד בקשר ובכפיפות עם השליש החטיבתי, ובדומה השליש החטיבתי בקשר דומה עם שליש האוגדה. 

השליש אחראי על המחלקות ביחידה העוסקות בכח אדם: מחלקת כח אדם, מחלקת תנאי שירות, מחלקת דת-רבנות-כשרות, מחלקת חינוך ומחלקת משמעת.

עבודתו השוטפת של השליש הגדודי כוללת בעיקר ראיונות שיבוץ וויסות כח אדם, מענה לבעיות המתעוררות במחלקות שתחת אחריותו וטיפול בחלק מתחומי השלישות הנתונים לטיפולו האישי, בין אם הם מוגדרים כנושאי טיפול של שליש היחידה ובין אם הם נושאי טיפול שאינם בדווקא מטופלים על ידו אך הוא בחר לטפל בהם באופן אישי. 

תחומי שלישות המטופלים רבות על ידי שליש יחידה: טיפול באנשי קבע, טיפול בשיבוצים ומעברים, טיפול בענייני כספים ביחידה, עיסוק בחריגים מסוגים שונים: נפקדים, חסרי שיבוץ, בעיות אי התאמה לשירות וכדומה. 

כאשר השליש היחידתי נמצא בחופשה או בתפקיד מחוץ ליחידה, ממלאים את מקומו קצינים או נגדים מהמחלקות השונות שתחת פיקודו. על פי רוב יש ביחידה איש קבע המשמש כנגד משאבי אנוש ונקרא גם פק"ר- פקיד רישומת. הפק"ר עוסק בתחומים הקרובים לתחומי העיסוק של השליש ועל כן משמש כממלא מקומו ברוב המקרים. מכיוון שנגדים ממעטים להיות בבסיסים בסופי שבוע (אינם סוגרים שבת בעגה צה"לית) הנציגים לענייני שלישות בזמנים אלו הם קציני וחיילי מחלקות השלישות. כך למשל, קצינת ת"ש, או מש"קית שלישות, תהיה אחראית לענייני שלישות במהלך סופי שבוע בהם נעדר השליש מהיחידה.

==תפקידי קצונה נוספים בחיל השלישות==
*קצין קישור
*קצין תכנון
*קצין נפגעים
*קצין מיון

קטגוריה:מקצועות צבאיים
קווין ליווינגסטון

קווין ליווינגסטון (באנגלית: Kevin Livingston; נולד ב-24 במאי 1973 בסנט לואיס) הוא רוכב אופניים אמריקאי מקצועני לשעבר.

הוא החל את דרכו ברכיבה מקצוענית בקבוצת מוטורולה ב-1995, ולאחר שנתיים עבר לקבוצת קופידיס. ב-1999 עבר לקבוצת רשות הדואר האמריקאית. ליווינגסטון הצטיין כמטפס וכפועל חזק ונאמן, והיה אחד מהעוזרים הראשיים של לאנס ארמסטרונג בשני ניצחונותיו הראשונים בטור דה פראנס, בשנים 1999 ו-2000 (ניצחונות שנפסלו מאוחר יותר בשל שימוש בחומרים אסורים). לאחר מכן עבר ליווינגסטון לקבוצת דויטשה טלקום, ושימש כעוזרו של יאן אולריך, יריבו הגדול של ארמסטרונג.

הוא פרש מרכיבה בשנת 2002, ומתגורר באוסטין שבטקסס. בחקירת הרשות האמריקנית למלחמה בסמים בספורט אודות לאנס ארמסטרונג וקבוצת רשות הדואר האמריקאית, שממצאיה פורסמו ב-2012, נמצא כי חבריו לקבוצה: טיילר המילטון, ג'ורג' הינקאפי וכריסטיאן ואנדה ולדה העידו כי יחד עם רוב רוכבי הקבוצה, גם ליווינגסטון נטל חומרים אסורים. ב-2014 הופיע שמו של ליווינגסטון ברשימה שפרסם הסנאט של צרפת שכללה רוכבים שנמצאו חיוביים לבדיקת סמים בבדיקות שנלקחו בטור דה פראנס ב-1998 ונבדקו מחדש (לאחר שפותחה בדיקה שמסוגלת לגלות את החומר האסור EPO) ב-2004.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://web.archive.org/web/20081011194931/http://www.cyclingwebsite.net/coureurfiche.php?coureurid=4780 קווין ליווינגסטון] באתר Cycling Website

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוכבי אופניים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973