OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סווינגמן

הסווינגמנים [[טרייסי מקגריידי (מימין) וקארון באטלר]]
סווינגמן (אנגלית: Swingman) הוא מונח המתאר כדורסלן אשר יכול לשחק הן בעמדת הקלע (2) והן בעמדת הסמול פורוורד (3). אלו הם שחקנים רב-גוניים, היכולים "להתנדנד" (to swing) בין שתי העמדות, וזהו מקור שם המונח. מושג ה"סווינגמן" הופיע לראשונה בין סוף שנות ה-70 לתחילת שנות ה-80 של המאה העשרים, כאשר קלעים כדוגמת ג'ורג' גרווין חומקים מחלוקת העמדות המסורתית. הסווינגמנים מנצלים את יתרונותיהם – גובהם הבינוני והאתלטיות שלהם, ובייחוד נגד שומרים לא מתאימים: הם יחלפו בזריזות למול השומרים הגבוהים והחזקים, ומול השומרים הקטנים יותר הם יבצעו פוסט אפ (Post up) או יזרקו לסל מעליהם.

הסווינגמנים המגוונים ביותר יכולים לשחק אף ביותר עמדות: לדוגמה, מג'יק ג'ונסון, לארי בירד ולברון ג'יימס יכלו לשחק בכל חמש העמדות בכדורסל, וג'ורדן יכול היה לשחק לפחות בשלוש העמדות של שני הגארדים ושל הסמול-פורוורד (כסנטר ופאוואר פורוורד לא שיחק מפאת קומתו הנמוכה יחסית לעמדה זו (1.98 מטרים)).

==סווינגמנים ידועים==
מייקל ג'ורדן, לארי בירד, ג'וליוס ארווינג, קלייד דרקסלר, ג'ון האבליצ'ק, סקוטי פיפן, אלווין רוברטסון, קובי בראיינט, טרייסי מקגריידי, וינס קרטר, מייקל רד, פול פירס, גרנט היל, ג'ו ג'ונסון, ג'ייסון ריצ'רדסון, לברון ג'יימס, פול ג'ורג' וקורי מגטי.
מהכדורסל האירופי: אנתוני פארקר, סוני וימס ורודי פרננדס.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.nba.com/canada/bu_swingmen.html הסווינגמן] באתר ה-NBA

סווינגמן
OLE

OLE (קיצור של Object Linking and Embedding) היא טכנולוגיה לקישור אובייקטים והטמעתם באמצעות פרוטוקולים שפותחו על ידי חברת מיקרוסופט. OLE מאפשרת להעביר בקרה של תוכנית מתהליך אחד לתהליך אחר, ובסיום התהליך השני להחזיר את התוצאות חזרה לתהליך הראשון. לדוגמה תוכנת הוצאה לאור שולחנית יכולה לשלוח קובץ טקסט לעריכה אל תוכנת Word, וכשהקובץ יעודכן בתוכנית המשנית (תוכנת הוורד), הוא מיד יעודכן בתוכנית הראשית - תוכנת ההוצאה לאור.

== היסטוריה ==
=== הגרסאות המוקדמות: OLE 1.0, 1.1 ===
מיקרוסופט יצאה עם טכנולוגית OLE לראשונה בשנת 1990 כהמשך לטכנולוגית DDE. גרסה 1.0 לא הכילה אפשרויות רבות, אך היא איפשרה את הפעולה העיקרית של הטבעת אובייקט מסוג מסמך אחד בתוך אובייקט מסוג מסמך אחר.
לאחר מכן פורסמה גרסת 1.1 שהציעה כבר טכנולוגיה שונה לפעילות: COM. השיטה היא ששרתי OLE מתקשרים עם הלקוחות (כלומר, התוכנות המשניות) באמצעות טבלות פונקציות וירטואליות (VTBL). כך, ספרית OLESVR.DLL עובדת עם השרת וספרית OLECLI.DLL עם הלקוח.

=== OLE 2.0 ===
בגרסה זו היו שינויים מזעריים לעומת לגרסה הקודמת. הדבר הבולט ביותר הוא שימוש מלא ב-COM במקום VTBL. כמו כן, נוספו אפשרויות לפעולות גרור ושחרר, אוטומטיות, הפעלה במקום ואחסון מובנה.

=== ActiveX ===
בשנת 1996 מיקרוסופט הוציאה גרסה מעודכנת ל-OLE בשם ActiveX. החידושים בגרסה זו כללו בקרות ActiveX, מסמכי Active, ו-Active Scripting, שהיו בנויים על בסיס אוטומציה של OLE. לאחר פרסום ActiveX התברר שבתוכנה נעשה שימוש בטכנולוגיה שהייתה רשומה כפטנט על ידי חברת Eolas עוד משנת 1994. בין שתי החברות התנהל משפט במשך כמה שנים, ובסופו חייבו השופטים את מיקרוסופט לפצות את Eolas. מיקרוסופט נאלצה לשלם ל־Eolas סכום של 521 מיליון דולר ולהסיר את התמיכה ב-ActiveX מהדפדפנים שלה. החל מאוקטובר 2003 בכל פעם שנעשה שימוש ב-ActiveX הדפדפן מבקש את רשות המשתמש להפעלת היישום. בפעולה זו מנסה מיקרוסופט להוכיח שהיא לא משתמשת בפטנט רשום, אלא בסוג אחר של הפעלת יישום אחד מתוך יישום אחר.קטגוריה:תוכנות מערכת
קטגוריה:תוכנה מבית מיקרוסופט
אייסלנדאייר

[[בואינג 757-200 של אייסלנדאייר]]
בואינג 757-300 של אייסלנדאייר]]
[[בואינג 767-300ER של אייסלנדאייר]]
בואינג 737-8 MAX של אייסלנד אייר]]
אייסלנדאייר (Icelandair) היא חברת התעופה הלאומית של איסלנד שבסיסה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי קפלאוויק.

==תולדות החברה==
החברה נוסדה בשנת 1937 כשנוסד שדה התעופה הראשון באיסלנד. בשנת 1943 העבירה החברה את בסיסה לעיר הבירה רייקיאוויק. עד שנת 1945 ביצעה החברה טיסות פנימיות באיסלנד ובשנה זאת ביצעה החברה את טיסותיה הבינלאומית הראשונות אל סקוטלנד ודנמרק. טיסות אלו הפכו לסדירות בשנת 1946. כיום מפעילה החברה גם קווי טיסה סדירים בין רייקיאוויק ליעדים רבים בצפון אמריקה, בעיקר עבור תיירים המעוניינים בתחנת ביניים בדרך לאירופה.

==פעילות החברה בישראל==
בחודש אפריל 2017 הביעה החברה התעניינות לפתוח קו תעופה ישיר בין רייקיאוויק לנמל התעופה בן-גוריון.

החל מיוני 2023 מפעילה החברה 3 טיסות שבועיות בין נתב"ג לנמל התעופה קפלאוויק, באמצעות מטוסי בואינג 737 MAX.

==צי המטוסים ==
צי המטוסים של החברה, נכון למאי 2022:
{|class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center"
|+
|- style="background:#24478f;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | <font style="color:white;">כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | <font style="color:white;">בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | <font style="color:white;">בהזמנה
! colspan="4" class="unsortable" | <font style="color:white;">נוסעים
! rowspan="2" style="width:240px;" | <font style="color:white;">הערות
|- style="background:#24478f;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים"> <font style="color:white;">J</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים פלוס"> <font style="color:white;">P</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים"> <font style="color:white;">Y</abbr>
! style="width:50px;" | <center><font style="color:white;">סה"כ
|-
|בואינג 737 MAX 8
|8
|1
|16
|—
|144
|160
| rowspan="2" |קבלת ההזמנה בין השנים 2018 ל-2021.
|-
|בואינג 737 MAX 9
|4
|—
| class="unsortable" |16
|—
|156
|172
|-
|rowspan="2"|בואינג 757-200
|rowspan="2"|13
|rowspan="2"|—
|22
|24
|138
|184
|rowspan="2"|
|-
|20
|28
|136
|184
|-
|בואינג 757-300
|2
|—
|22
|65
|135
|222
|
|-
|בואינג 767-300ER
|4
|—
|25
|21
|216
|262
|
|-
| colspan="8" |אייסלנדאייר קרגו
|-
|בואינג 757-200PF
|2
|—
| colspan="4" |מטען
|
|-
!סה"כ
!29
!11
! colspan="5" |
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אירופה: חברות תעופה
קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:איסלנד: תעופה
קטגוריה:חברות איסלנדיות
טרפאני (נפה)

נפת טרפאני (באיטלקית: Provincia di Trapani) היא נפה במחוז האוטונומי סיציליה שבאיטליה. שטח הנפה 2,460 קמ"ר, חיים בה 434,435 איש ובירתה היא העיר טרפאני.

==היסטוריה==
נפת טרפאני בממלכת שתי הסיציליות התקיימה בין השנים 1818 - 1860. היא שכנה במערב האי סיציליה, וגבלה בנפת אגריג'נטו ממזרח-דרום ובנפת פלרמו ממזרח. בשנת 1840 התגוררו בה 22,447 נפש. בירת נפת קלטניסטה הייתה העיר טרפאני. 

שמה של הממלכה ניתן לה בידי המלך פרדיננד השישי אשר לאחר שינוי שמה נודע כ"פרדיננד הראשון של ממלכת שתי הסיציליות".
ב-1860 נכבשה הממלכה במסגרת "מסע האלף" של ג'וזפה גריבלדי. בעקבות כך סופחה לממלכת סרדיניה-פיימונטה ולבסוף לממלכת איטליה המאוחדת.
<gallery>
 KingdomoftheTwoSicilies.png|ממלכת שתי הסיציליות

Provincie duosiciliane con confronto.png|ממלכת שתי הסיציליות 
Provincia di Trapani Two Sicilies map.png|נפת טרפאני בממלכת שתי הסיציליות באדום
</gallery>

==גאוגרפיה==

נפת טרפאני שוכנת בצפון-מערב סיציליה. היא גובלת בנפת פלרמו ממזרח, בנפת אגריג'נטו מדרום-מזרח, ובים תיכון ממערב. הערים העיקריות בנפה הן טרפאני, מרסלה ומצרה דל וואלו. האיים האגאדיים והאי פנטלריה שייכים גם הם לנפת טרפאני.

הגידולים החקלאיים העיקריים בנפה הם זיתים, דגנים, שקדים, תאנים, הדרים, גפנים, כותנה, ועוד. בנפה מגדלים גם בעלי־חיים כמו כבשים, עזים ובקר. 

ענף הדיג מבוסס על דיג סרדיניים, תמנונאים, סרטנאים עפיאנים ודגי הטונה ודגי החרב. בנפה מפיקים מלח מאובן, גופרית ושיש.

==ראו גם==
*יין מרסלה
*האיים הליפאריים

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סיציליה: נפות
יווניטיקה

יווניטיקה, הידועה גם כרומניוטית או יוונית-יהודית, הייתה ניב של הרומניוטים, קבוצה של יהודים יווניים שקיומם מתועד מאז תקופת יוון ההלניסטית. שורש השפה הוא בקוינה (יוונית הלניסטית - Ελληνική Κοινή) ומשולבים בה אלמנטים עבריים. היא הייתה דומה ליוונית ששימשה את התושבים הנוצריים ביוון. הרומניוטים השתמשו בגרסה משלהם לאלפבית העברי כדי לכתוב טקסטים ביווניטיקה וביוונית. 

==מקור השם==
מקור המילה "יוואנית" (כך נקראת השפה ביוונית) משתרש מהמונח התנ"כי "יוון", המקורב ל-Yavana (בסנסקריט), שנעשה בו שימוש על ידי תרבויות המזרח הקרוב. מונחים אלו התכוונו ליוונים וליוון. 

==היעלמות השפה==
עם הזמן החל הניב הרומניוטי להיעלם, בעיקר במאה ה-19. כיום אין עוד דוברי רומניוטית שזו שפת האם שלהם, מכמה סיבות:
* ההתבוללות של קהילות הרומניוטים הקטנות עם הקהילות הספרדיות הגדולות, שדיברו לאדינו.
* אימוץ היוונית, הטורקית והבולגרית כחלק מהתבוללות.
* הגירתם של רבים מהרומניוטים לישראל ולארצות הברית, שגרמה לנטישת היווניטיקה ואימוץ העברית והאנגלית.
* האידאולוגיה הציונית, שהעדיפה שימוש בעברית כשפה אחידה לכל היהודים.
* השמדת רוב דוברי הניב הרומניוטי שנותרו, במהלך השואה.

==ראו גם==
* רומניוטים
* שפות יהודיות
* יוונית קוינה יהודית

קטגוריה:יוונית
קטגוריה:שפות יהודיות
קטגוריה:שפות נכחדות
קטגוריה:יהדות יוון
אגריג'נטו (נפה)

נפת אגריג'נטו (באיטלקית: Provincia di Agrigento) היא נפה במחוז האוטונומי סיציליה שבאיטליה. בירתה של הנפה בעיר אגריג'נטו.

==היסטוריה==
נפת גירג'נטי בממלכת שתי הסיציליות התקיימה בין השנים 1818–1860. השכנה בדרום-מערב של האי סיציליה, וגבלה בנפת קלטניסטה ממזרח, בנפת פלרמו מצפון, בנפת טרפאני ממערב. בשנת 1840 התגוררו בה 16,751 נפש. בירת נפת קלטניסטה הייתה העיר אגריג'נטו. 

שמה של הממלכה ניתן לה בידי המלך פרדיננד השישי אשר לאחר שינוי שמה נודע כ"פרדיננד הראשון של ממלכת שתי הסיציליות".
ב-1860 נכבשה הממלכה במסגרת "מסע האלף" של ג'וזפה גריבלדי. בעקבות כך סופחה לממלכת סרדיניה-פיימונטה ולבסוף לממלכת איטליה המאוחדת.
<gallery>
 KingdomoftheTwoSicilies.png|ממלכת שתי הסיציליות

Provincie duosiciliane con confronto.png|ממלכת שתי הסיציליות 
Provincia di Girgenti Two Sicilies map.png|נפת אגריג'נטו/גירג'נטי בממלכת שתי הסיציליות באדום
</gallery>

==גאוגרפיה==

נפת אגריג'נטו ממוקמת על חוף הים התיכון בדרום-מערב סיציליה. הנפה משתרעת על שטח של 3,247 קמ"ר, ובשנת 2005 התגוררו 456,612 תושבים. הנפה גובלת בעיר המטרופולינית של פלרמו מצפון, בנפת קלטניסטה ממזרח ובנפת טרפאני ממערב. איי פלאגי (Isole Pelagie), שהגדול בהם הוא למפדוזה, שייכים גם הם לנפה.

==כלכלה==
הגידולים החקלאיים בנפה הם כבשים, זיתים, דגנים, שקדים, תאנים, הדרים, גפנים, כותנה ועוד. משק החי כולל גידול כבשים, עזים ובקר. על המחצבים המופקים בתחומי הנפה נמנים מלח מאובן, גופרית ושיש.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סיציליה: נפות
רגישות (מדד)

רגישות
רגישות (באנגלית: sensitivity) משמשת כמדד סטטיסטי ליעילותו של מְסַוֵוג. בפרט, רגישות משמשת כמדד ליעילותן של בדיקות רפואיות בזיהוי מחלות או של בדיקות בקרת איכות במפעלים הקובעות את איכות המוצר, בהשוואה למדד מוחלט כלשהו ("מדד הזהב"). אם מסווג נועד לזהות את קיומו של מצב באוכלוסיית פריטים (למשל, היות הפריט חולה, או היותו מוצר פגום), רגישותו של המסווג היא ההסתברות לזיהוי המצב על ידי המסווג, בהינתן שהמצב קיים בפריט המדובר.

אמידת רגישות המבחן נעשית על ידי השוואת תוצאות המבחן לתוצאות מבחן אחר, שמהווה את מדד הזהב (המדד הטוב ביותר שבידינו לגבי קיומו של המצב הנבדק). כך למשל, תוצאת בדיקה למחלה יכולה להיות חיובית (מחלה קיימת) או שלילית (מחלה לא קיימת). כל אחת מהתוצאות החיוביות נבדקת מול מדד הזהב: אם המחלה אכן קיימת על פי מדד הזהב, היא מסומנת כ"חיובית אמיתית", אחרת היא מסומנות כ"חיובית כוזבת". באותו אופן, התוצאות השליליות מסומנות כ"שליליות אמיתיות" אם המחלה אכן לא קיימת על פי מדד הזהב, או כ"שליליות כוזבות", אם מדד הזהב מורה שהמחלה אמנם קיימת (ראו טבלה משמאל).

אם ידועים לנו נתוני כל האוכלוסייה, ניתן לחשב אותה בנוסחה:
:

ניתן לאמוד את ערכה של הרגישות על ידי חישוב הערך שבנוסחה על מדגם מתוך האוכלוסייה.

הרגישות, אם כן, היא שיעור התוצאות החיוביות אמיתיות בכל האוכלוסייה החולה במחלה. למשל, אם ערכה של הרגישות הוא 1 (או 100%), משמע שהבדיקה תזהה את כל החולים במחלה. במקרה שבו הרגישות נמוכה יותר, למשל 80%, רק שמונים אחוזים מהחולים יאותרו בעזרת הבדיקה. גם אם רגישות המסווג גבוהה מאוד, ייתכן (ואף סביר מאד) שהסגוליות שלו תהיה נמוכה. למשל, אם בדיקה רפואית קובעת שכל האוכלוסייה חולה במחלה, הבדיקה לא תפספס אף חולה, אך יהיו לה הרבה תוצאות חיוביות כוזבות, ולכן סגוליות נמוכה.

בתחום אחזור המידע, נהוג לכנות את מדד הרגישות "Recall" (בעברית, לפעמים נקרא "כיסוי"), והוא מייצג את מספר המסמכים הרלוונטיים שמנוע החיפוש החזיר, מתוך כל המסמכים בעולם שרלוונטיים לשאילה שהמשתמש כתב.

== ראו גם ==
* שגיאות מסוג I ו-II
* מדדי הערכה למסווג דו-ערכי
* סגוליות
* עקומת ROC

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* Altman DG, Bland JM. [http://www.bmj.com/cgi/content/full/308/6943/1552 Diagnostic tests. 1: Sensitivity and specificity.] British medical journal. 1994 Jun 11;308(6943):1552. 
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ביוסטטיסטיקה
קטגוריה:סיווג (סטטיסטיקה)
סאות'לנד

סאות'לנד (Southland, בתרגום מילולי - ארץ הדרום) הוא החבל הדרומי ביותר בניו זילנד, הוא כולל את חלקו הדרומי של האי הדרומי ואת האי סטיוארט. שטחו של החבל הוא 32,079 ק"מ רבוע ומתגוררים בו 93,000 תושבים, כמחצית מהם בעיר אינברקרגיל. בשטחו של החבל נמצא הפארק הלאומי פיורדלנד, הפארק הלאומי הגדול ביותר בניו זילנד, ומוקדים תיירותיים בולטים, ביניהם הפיורדים מילפורד סאונד ו-דאוטפול סאונד.

==חלוקה מנהלית==
מבחינה מנהלית החבל מחולק לשלוש רשויות אזוריות: שני מחוזות ועיר אחת.

{| class="wikitable sortable"
|-
! colspan="7" | רשויות אזוריות בסאות'לנד
|-
! 
! שם
! בירה
! שטח<small>(קמ"ר)</small>
! אוכלוסייה<small>(2018)</small>
! צפיפות<small>(בנפש לקמ"ר)</small>
! סוג
|-
! 1
! אינברקרגילInvercargill
| -
| 389
| 55,200
| 141.90
| עיר
|-
! 2
! סאות'לנדSouthland
| אינברקרגיל
| 29,552
| 31,400
| 1.06
| מחוז
|-
! 3
! גורGore
| גור
| 1,254
| 12,500
| 9.97
| מחוז
|}

== דמוגרפיה ==

{| class="wikitable"
|-
! colspan="4" | פריסת אוכלוסיית סאות'לנד
|-
| 
}

==ראו גם==
* פיורדלנד

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ניו זילנד: חבלים
קטגוריה:האי הדרומי
גז'גוז' נובאק

גז'גוז' נובאק (בפולנית: Grzegorz Nowak; נולד ב-15 באוגוסט 1951) הוא מנצח פולני.

אחרי לימודי ניצוח, קומפוזיציה וכינור באקדמיה למוזיקה בפוזנאן, זכה נובאק במלגת לימודים לבית הספר איסטמן למוזיקה. בשנת 1984 זכה נובאק בתחרות הניצוח על שם ארנסט אנסרמה בז'נבה. הוא היה המנהל הראשי של תזמורת אדמונטון משנת 1994 עד 2002.

==מקורות==
* Baker, D.T. Edmonton Symphony Music Directors. Edmonton Symphony Orchestra website.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנצחים פולנים
קטגוריה:מוזיקה קנדית
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1951
שלוש אבני החן

הסימן של "שלוש אבני החן"
סימן "שלוש אבני החן" מתקופת קושאן במזרח אפגניסטן.
סמל "שלוש אבני החן".
שלוש אבני החן (או: שלושת האוצרות / שלושת המחסות) הן שלושה מרכיבי יסוד שבהם המתרגל הבודהיסט מבקש להיתמך, ולכן "לוקח בהם מחסה" בדרכו אל ההתעוררות, ההארה והשחרור מסבל. מרכיבים אלו נקראים אבני חן (ראטנה), משום שערכם רב לאין שעור. 

# בודהה ("זה שהתעורר") - לאו דווקא מסמל את הדמות ההיסטורית גאוטמה הבודהה, אלא את האיכות שהוא מייצג, ואת אידיאל ההתעוררות הטמון בכל הישויות.
# דהרמה ("הלימוד"/"הדרך") - האמת שנתגלתה לבודהה, אותה הוא מלמד.
# סנגהה (הקהילה) - קהילת ההולכים אחר הבודהה; החל ממתרגלים בראשית דרכם, וכלה באלו אשר חוו הארה מלאה. 

לאבן החן המייצגת את הבודהה ולאבן החן המייצגת את הדהרמה מיוחס ערך בל ישוער, היות שאינן גשמיות: לא ניתן ליצור אותן, להשמידן או לשנותן בכל צורה שהיא. תודעת הבודהה בגופו הארצי מדומה לא פעם לאבן החן הגדולה מכולן - היהלום. 

תפיסת המחסה בשלוש אבני החן מסמנת את בחירתו של אדם להפוך לבודהיסט באופן רשמי, והיא ממלאת תפקיד מרכזי בטקסי-חניכה של נזירים ומאמינים בודהיסטים המבקשים ללכת בדרכו של גאוטמה בודהה. בקהילות טהרוואדה רבות, נזירים ומאמינים בראשית דרכם מזמרים פזמון בשפת הפאלי הקרוי "וונדנה טי סאראנא":

נהוג להסביר את תפקידן ואת חשיבותן של שלוש אבני החן באמצעות המשלתן לתהליך טיפול רפואי - המתרגל הוא המטופל; המחלה היא הסבל ממנו הוא מבקש להשתחרר; הבודהה הוא הרופא; הדהרמה היא התרופה; והסנגהה היא הצוות הרפואי התומך. אנלוגיה זו ממחישה שלקיחת המחסה באבני החן איננה מעשה סמלי שמטרתו לבטא אמונה דתית, אלא דרך ליצור בהירות ביחס לתהליך המוביל לשחרור, ולמרכיביו.

==ראו גם==

* ארבע האמיתות הנאצלות 

==לקריאה נוספת==
*קרולה שניידר, [https://web.archive.org/web/20070927130720/http://www.buddhism.org.il/articles/refuge.html לקיחת מחסה בודהיסטי] 

קטגוריה:בודהיזם
קטגוריה:מונחים בבודהיזם
ג'ון ספנסר (שחקן)

ג'ון ספנסר (אנגלית: John Spencer; 20 בדצמבר 1946 - 16 בדצמבר 2005) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי. מוכר בעיקר בשל גילום דמותו של ליאו מק'גארי, ראש הסגל של הבית הלבן בסדרת הדרמה הבית הלבן.

==קורות חיים==
נולד בשם ג'ון ספשוק (Speshock) כבנם היחיד של זוג ממעמד הפועלים בצפון מזרח ארצות הברית. ספנסר גדל ברובע טוטוואה שבמדינת ניו ג'רזי. בגיל 16 החל ללמוד בתיכון לאמנויות במנהטן. בין חבריו לספסל הלימודים היו גם לייזה מינלי (לימים אמנית מצליחה) ופנחס צוקרמן (לימים מוזיקאי מצליח). ספנסר המשיך ללימודים גבוהים באוניברסיטת פיירלי דיקינסון, אך לא השלים את תואר ראשון.

תפקידו הראשון של ספנסר היה בסדרת הטלוויזיה "המופע של פאטי דיוק" עת היה נער בשנת 1963, אך הפריצה הגדולה שלו הייתה זמן רב אחר כך, בסרט הקולנוע "בחזקת חף מפשע" לצדו של האריסון פורד ב-1990. במהלך קריירה בת ארבעה עשורים הופיע ספנסר בתפקידים רבים בקולנוע, בטלוויזיה ואף בתיאטרון. השתתף בהפקת משחק המחשב האינטראקטיבי הרביעי בסדרה של "וינג קומנדר" ("מפקדת הכנף") שהיה ללהיט עולמי. הוא מוכר בעיקר בשל גילום דמותו של טומי מולני בסדרת הטלוויזיה המצליחה פרקליטי אל איי, ובשל גילום דמותו של ליאו מק'גארי בסדרה מצליחה נוספת; הבית הלבן. על הופעתו ב"הבית הלבן" זכה בפרס אמי והועמד לפרס גלובוס הזהב. בדומה לדמות הבדיונית אותה גילם בסדרה, גם ספנסר היה אלכוהוליסט.

ימים ספורים לפני יום הולדתו ה-59 נפטר ספנסר מהתקף לב בבית חולים בלוס אנג'לס. הוא נקבר בעיירה בה גדל בניו ג'רזי.

==בין היתר השתתף בהפקות הבאות==
* מומחה קטלני (The Protector) 1998
* Hiding Out 1987
*גשם שחור (Black Rain) ב-1989
* בחזקת חף מפשע (Presumed Innocent) 1990
* חוק וסדר 1990
* פרקליטי אל איי 1994 - 1990
* הפריצה לאלקטרז 1996
*נביאים קטנים יותר (1997)
* קופלנד 1997
* המתווך (The Negotiator) 1998
*השילוש הקדוש 1998 - סדרת טלוויזיה
* רעב מוטרף (Ravenous) 1999
* הבית הלבן 2006 - 1999 (פרקים של הסדרה הוקרנו לאחר פטירתו)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.msnbc.msn.com/id/10498378 השחקן ג'ון ספנסר הלך לעולמו] מן העיתונות
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה בדרמה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אוקראיני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פיירלי דיקינסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
דורה מאר

דורה מאר (בצרפתית: Dora Maar; 22 בנובמבר 1907 – 16 ביולי 1997) הייתה צלמת וציירת ארגנטינאית-צרפתייה ממוצא יהודי. נודעה גם כאהובתו וכמוזה של פבלו פיקאסו.

==קורות חיים==
נולדה בשם הנרייטה תיאודורה מרקוביץ, בתם של בני הזוג יוסף מרקוביץ, ארכיטקט יהודי מקרואטיה שתכנן בתים רבים בעיר הבירה הארגנטינית, ולואיז-ז'ולי ווּאזַן, צרפתייה מקוניאק. מאר נולדה בעיר טור אך גדלה בבואנוס איירס. בפריז למדה צרפתית, ספרדית ואנגלית. בשנותיה הראשונות כצלמת החלה להשתמש בשם דורה מאר.

מאר הגיעה לפריז בשנת 1926 והחלה ללמוד ציור בבית ספר פרטי ולאחר מכן עברה לצילום. בשנת 1935 פתחה סטודיו לצילום.

בשנת 1936 פגשה לראשונה את פיקאסו בבית קפה, דה מאגו, בפריז. בעת פגישתם מאר הייתה אמנית בזכות עצמה והפיקה אוסף מרשים של צילומים. פיקאסו היה צייר מצליח ומפורסם בן 55. תקופת שיתוף הפעולה ביניהם החלה כשביקש ממנה לצלם את תמונותיו. עבודתם המשותפת הביאה את מאר להתמסר לציור.
דורה, שהייתה צעירה מפיקאסו בעשרים וחמש שנים, התאימה לדרישתו של פיקאסו, כפי שביטא אותה: "כשאני חי עם אשה צעירה ממני, הדבר עוזר לי להישאר צעיר".

פיקאסו צייר את דיוקנה של דורה עשרות פעמים; בתחילה צייר אותה בצורה ריאלית ובהמשך, מספר שנים לפני 
שנפרדו, מעוותת עם פנים מפורקות ומפלצתיות.

ההסבר שנתן פיקאסו לעיוות ולהבעות הכאב בציורי דיוקנה של דורה היה פשוט: "כבר שנים אני מצייר אותה בצורה שכזאת. אישה מעונה, אבל לא מתוך סאדיזם, ולא משום שאני שואב הנאה כלשהי מכך, אלא מתוך ציות לדימוי שכפה את עצמו עלי".

==ראו גם==
* "דורה מאר עם חתול" (ציור מאת פיקאסו, 1941)

==לקריאה נוספת==
* אנטונינה ולנטין: פבלו פיקאסו. ספרית פועלים, 1958. 
* אריאנה סטסינופולוס הפינגטון: פיקאסו - יוצר ומשחית. הוצאת כתר, 1989
* פרנסואז ז'ילו וקרלטון לייק: החיים עם פיקאסו. הוצאת דולפין, 1968

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1907
קטגוריה:צלמות צרפתיות
קטגוריה:צלמות יהודיות
קטגוריה:צלמים יהודים צרפתים
קטגוריה:ציירים ארגנטינאים
קטגוריה:ציירות יהודיות צרפתיות
קטגוריה:יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:פבלו פיקאסו
קטגוריה:מודלים
קטגוריה:בוגרות אקדמיה ז'וליאן
קטגוריה:נפטרות ב-1997
קשת רכוב

קשת עות'מאני רכוב
קשת רכוב או פרש קשת הוא פרש, אשר נשקו העיקרי הוא החץ והקשת. אלה הם פרשים קלים ניידים במיוחד שתוקפים בטקטיקה של "פגע וברח". בדרך כלל היו מתקרבים במהירות גבוהה לגוף הצבא היריב, משחררים מטחי חצים ומסתלקים במהירות גבוהה לפני שהאויב היה מסוגל להגיב. במקרה של התנגשות חזיתית עם כוחות אחרים היו בדרך כלל בנחיתות כי בדרך כלל לא עטו שריון גוף.

==הקשתים הרכובים והערבה האירואסייתית==
הערבות הגדולות של מרכז מערב אסיה וחלקים גדולים ממזרח אירופה, השייכים כולם לאזור האקולוגי של הערבה האירואסייתית, סיפקו שפע כרי מרעה לסוסים ולמקנה. מאחר שהיו פחות טובים לחקלאות מתורבתת מאשר אזור הסהר הפורה ועמקי הנהרות של סין, סיפקו ערבות אירואסיה מקום מחיה לעמי נוודים שהתבססו על גידול מקנה ועל פשיטות ביזה על יישובים חקלאיים כדי לקיים את עצמם. עמי נוודים אלה הסתמכו על חיל הפרשים היעיל שלהם במהלך פשיטותיהם, שהיו מהירות וקטלניות. בשבילם המלחמה לא הייתה רק תכלית אסטרטגית אלא גם אורח חיים.

מתוך עמי נוודים אלה, המונגולים היו הפרשים הרכובים המוצלחים ביותר ובעזרתם בנה ג'ינג'יס חאן את האימפריה שלו, קשתים רכובים טובים אחרים הם הממלוכים. היו פרשים רכובים טובים גם אצל השבטים הסקיתים, הסארמאטים, ההונים, המדיארים והטורקמנים ועמים אחרים.

== תכונות ==
הקשתים הרכובים היו זקוקים לכישורי רכיבה מעוכדי רצו לירות בזמן תנועה. בעבר הפרשים-קשתים פעלו בציד, הגנה על עדריהם וללחימה. כך הפך כל אדם כשיר, בעת הצורך ללוחם נייד. ציד התאו של ערבות צפון אמריקה עשוי אחת להיות הדוגמאות המתועדות ביות ר לצידבעזרת הפרשים קשתים.<ref>אינדיאנים קומאנצ'י רודפים אחרי באפלו עם רומחים וקשתות. ג'ורג' קטלין 1846-1848. נוף מערבי [1] בארכיון 2002-10-02 ב-Wayback Machine</ref>

בקרב, פרשים רכובים היו בדרך כלל חיילים חמושים קלות המסוגלים לנוע במהירות כדי להימנע מקרב צמוד, ולהנחית מכה מהירה בצדו או חלקו האחורי של האויב. קפטן רוברט ג'י קרטר תיאר את חווית ההתמודדות מול כוחותיו של קוואנה פרקר כך: "קו לא סדיר של לוחמים מסתחררים, כולם נעים במהירות במעגלי יד ימין ושמאל... תוך כדי התקדמות, ימינה או שמאלה, ומתרכזים במהירות. במרכז... ונסיגתם לאחור באותה צורה... הכל היה תמוה ביותר עבור... הוותיקים שלנו שמעולם לא היו עדים לתמרונים טקטיים כאלה, או לקו גמיש כל כך של מתכתשים"<ref>קרטר, קפטן RG על הגבול עם מקנזי, או ניצחון מערב טקסס מהקומנצ'ס. עמ' 289-290. New York, Antiquarian Press, 1961 (פורסם לראשונה ב-1935). כפי שצוטט בלוס קומנצ'ס. אנשי הסוסים, 1751-1845. סטנלי נויס. הוצאת אוניברסיטת ניו מקסיקו, אלבקרקי. 1993 p. 221-222.</ref>קשת רכוב פרתי

יוסף בן מתתיהו מספר בקדמוניות היהודים על יהודי מבבל שהייתה אז חלק מהאימפריה הפרתית, בשם זמריס (זמרי), שהורדוס הראשון יישב עם משפחתו ועם חיל של 500 פרשים רכובים בגולן ובבשן כדי שיגנו על האזור ועל עולי הרגל מבבל מפני שודדים ונתן להם קרקעות ופטור ממסים. צאצאיו של זמריס שמרו אמונים לבית הורדוס ונכדו של זמריס, פיליפוס בן יקימוס היה מפקד צבאו של אגריפס השני בזמן המרד הגדול.

==ראו גם==
* הטקטיקה של חיל הפרשים
* ירי פרתי
* קשתות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חיל הפרשים
ברמרטון

בְּרֶמֶרטְוֹן (באנגלית: Bremerton) היא עיר במחוז קיצֶפ, בוושינגטון שבארצות הברית. העיר ממוקמת מערבית לסיאטל ובצידו המערבי של מפרץ פיוג'יט. חלק מהעיר מהווה בסיס ומספנה של הצי האמריקני ורבים מתושבי העיר ספנים או עובדי הצבא.

נכון לשנת 2011 בברמרטון 38,790 תושבים.

==היסטוריה==
העיר הוקמה בשנת 1891 על ידי ויליאם ברימר, יזם גרמני שעבר לארצות הברית בחיפוש עבודה. ברימר מכר את האזור לצי האמריקני באותה השנה והאזור הוכרז כעיר בשנת 1901.

במשך מלחמת העולם השנייה, אוכלוסיית העיר גדלה ליותר מ-80,000 נפש. הנשיאים פרנקלין רוזוולט והארי טרומן ביקרו את העיר בשנות ה-40, שנים בהן העירייה אף פתחה מכללה קהילתית.

==גאוגרפיה ואקלים==
העיר נמצאת בחצי האי קִיטצֶפ, המהווה חלק מחצי האי אולימפיק. העיר ממוקמת מסביב לצד המערבי של מפרץ פיוג'יט (העיר סיאטל ממוקמת בצד המזרחי של המפרץ). מערבית לעיר נמצא רכס הרי אולימפיק.

אזור העיר מיוער, והאקלים של האזור אופייני למערב מדינת וושינגטון: יש קיץ יבש וחמים אך קצר. בסתיו, בחורף, ובאביב גשום מאוד אבל האוקיינוס השקט מונע קיצוניות בטמפרטורות. בשל כך, אין כמויות שלג רבות בחורף וכמעט אין שרב בקיץ. טווח הטמפרטורות הוא בין 15–30 מעלות־צלזיוס בקיץ, ובין 0–13 בחורף.

==דמוגרפיה==
נכון ל-2011, בעיר 38,790. נכון לשנת 2000, מפקד האוכלוסין של ארצות הברית לימד כי בעיר 39,597 תושבים. מתוכם, 74.97% לבנים, 1.95% אינדיאנים, 5.53% אסיאתיים, 0.93% מוגדרים כ-Pacific Islander, 7.50% הם אפרו-אמריקאים, 6.59% היספנים, ו-2.57% מקבוצות אתניות אחרות. ל-6.56% מהתושבים הרכב אתני של יותר מקבוצה אתנית אחת.

השכר הממוצע של השכירים הוא $30,950 (ממוצע לאומי: $42,350.95). הגיל הממוצע של התושבים הוא 30.9 שנה. 14.6% מהתושבים למדו במוסד של השכלה גבוהה. 19.4% מהתושבים נמצאים מתחת קו העוני.

==תחבורה==
בעיר כביש מהיר אחד (כביש מדינתי מס' 3), החוצה אותה בדרום ובצפון. 
יש מערכת מעבורות נרחבת שמקשרת בין העיר ברמרטון לעיר סיאטל.

==ערים תאומות==
עיריית ברמרטון משותפת בתוכנית ערי האחיות וייסדה יחסים עם הערים הזרות הבאות:

* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.kitsapgov.com/aud/ Kitsap County Auditor's Office]
* [https://web.archive.org/web/20050204225616/http://www.visitkitsap.com/cities.asp?ID=10 Kitsap Peninsula Visitor Information - Bremerton]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינת וושינגטון: ערים
קטגוריה:ארצות הברית: ערי נמל בחוף המערבי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1891
אברהם אבצ'וק

אברהם אבצ'וק, ביידיש: אברום אבטשוק (1897, לוצק - 10 באוקטובר 1937) היה סופר יידיש, מבקר ועיתונאי.

אברהם אבצ'וק נולד בלוצק, באוקראינה של היום. הוא תמך במהפכה הרוסית. לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה אזור מגוריו היה שייך לפולין. בשנת 1923 אברהם אבצ'וק עבר את הגבול והגיע לקייב שהייתה חלק מברית המועצות. הוא הגיע לחשובות בממסד היידישאי קומוניסטי שלאחר המהפכה ובארגונים של סופרים. אברהם אבצ'וק עבד במכון לחקר תרבות יהודית בקייב.

בתקופת הטיהורים הגדולים נעצר, הואשם בתמיכה בלב טרוצקי והוצא להורג. בשנת 1956 טוהר מכל ההאשמות.

בבית הספרים הלאומי אצורים ורשומים כעשרה ספרים משלו, ובהם תרגומים, ביקורות, סיפורים וספרי הדרכה בתורת המטריאליזם. לא נמצאו יצירות משלו שתורגמו לעברית.

==מספריו==
*מענדעלע מוכר ספרים, יידיש, על חייו של הסופר, קיוב, תרפ"ז 1927.
*העשל שאמיי, יידיש, ההוצאה הלאומית הממלכתית (הסובייטית) ביידיש, קיוב, תרצ"ד 1934.
מהדורה נוספת של סיפוריו, "דער ציילונגען פון סוביעטישע יידישע שרייבר", מסיפוריו של סופר יהודי סובייטי, נדפסה במוסקבה, הוצאת סובייטסקי פיסטאל, בשנת 1969.

==לקריאה נוספת==
*אסתר רוזנטל-שנידרמן, מאמר על יצירתו, ביידיש, נדפס בבחינות, 19, בעברית, בחינות, עיון ומחקר בבעיות יהודי ברית המועצות ומזרח-אירופה. תל אביב, 1979.
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:סופרים יהודים סובייטים
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרים סובייטים
קטגוריה:קורבנות הטיהורים הגדולים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קייב
קטגוריה:יהדות קייב: אישים
קטגוריה:ילידי 1897
קטגוריה:נפטרים ב-1937
ישות

ישות היא מה שהובנה כעומד בפני עצמו, כקטגוריה נפרדת מאחרות (אשר יכולות לחפוף לה אפילו באופן דומה מאוד או זהה), ישות אינה בהכרח חומרית. כך למעשה המונח "ישות" משמש לתיאור פרקטי של דבר מסוים אשר לפי שעה יש לתארו כפי עצמו. ניתן לראות בישות כמערכת הכוללת בתוכה תת-מערכות (כמו בצורה של קטגוריה ותתי קטגוריה). 

בתחום הפילוסופיה ובמיוחד בתורת היש, מתייחסים למערכות כאלו כאל אובייקטים מופשטים. במחצית הראשונה של המאה ה-20, עסק הפילוסוף מרטין היידגר בשאלה: "מהי ישות?" (גרמנית: Sein), וטען כי הישות מתפרשת לאדם מתוך מערך ה"ישים" (גרמנית: Seiend) שהוא מכיר.

נהוג להשתמש במילה "ישות" כאשר רוצים להתייחס למשהו אנושי, לבעל-חיים, לצורת חיים אחרת כגון צמחים או פטריות, לדומם, או אפילו לאמונה כלשהי, או יצורים בלתי מושגים כגון רוחות רפאים. באופן זה, אפשר לראות במילה זו כמילה המתארת בעצם כמעט כל דבר קונקרטי שקיים, שהוא ישנו, או בהשאלה לדבר הקיים רק ברוח ובדמיון.
 
בתחום המשפטים, נוהגים להתייחס להפשטות ופיקציות משפטיות כישויות.
ישות היא דבר המסוגל לשאת זכויות וחובות חוקיות. באופן כללי, הכוונה היא ל"ישות משפטית" (כגון ישות עסקית, או ישות תאגידית) או "אישיות משפטית".

בלשון המתנגדים לקיומה של מדינת ישראל, אלה מכנים אותה בכינוי הישות הציונית, המבטא הכרה בקיומה דה פאקטו אך שלילת הלגיטימיות שלה.

==ראו גם==
* מודל ישויות קשרים

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
חבלי ניו זילנד

ניו זילנד מחלוקת לשישה עשר חבלים (באנגלית: Regions ובמאורית: takiwā) המהווים את החלוקה המנהלית הראשית של המדינה מבחינת שלטון מקומי ואזורי. אחד עשר חבלים מחולקים ל-67 רשויות אזוריות (Territorial authorities) המורכבות מ-53 מחוזות ו-13 ערים. כל אחד מחמשת החבלים הנותרים אינם מחולקים לרשויות אזוריות אלא מהווים מחוז אחד בפני עצמו, ועל כן מכונים חבל יחידאי (Unitary region). הרשויות האזוריות אחראיות על שמירת איכות הסביבה, תשתיות לתחבורה ותחבורה ציבורית ברמת החבל וניהול הקרקעות בקנה מידה גדול, הרשויות הטריטוריאליות אחראיות על תשתיות ושירותים עירוניים כמו אספקת מים, פינוי אשפה ושירותים קהילתיים נוספים.

לפני החלוקה לחבלים הייתה ניו זילנד מחולקת לפרובינציות, חלוקה שהחלה עם ההכרזה על ניו זילנד כמושבה בריטית בשנת 1841 ונמשכה עד לביטול הפרובינציות והחלוקה לחבלים ב-1 בנובמבר 1876. למרות ששמות חלק מהפרובינציות זהים לשמות חלק מהחבלים, גבולות החבלים אינם זהים לגבולות הפרובינציות שנשאו את אותו שם.

== רשימת החבלים ==
{| class="wikitable sortable"
!
! שם
! בירה
! שטח<small>(קמ"ר)</small>
! אוכלוסייה<ref>[https://www.stats.govt.nz/information-releases/subnational-population-estimates-at-30-june-2022-provisional/ Subnational population estimates: At 30 June 2022 (provisional)]</ref><small>(2022)</small>
! צפיפות<small>(בנפש לקמ"ר)</small>
! רשויות{{ש}}אזוריות
! אי
|-
| bgcolor="#FFCCCC"| 
! נורת'לנדNorthlandTe Tai Tokerau
| פאנגרי
| 12,508
| 201,500
| 16.11
| 3
|rowspan="9"| צפוני
|-
| bgcolor="#FFDEA9"| 
! אוקלנדAucklandTāmaki-makau-rau
| אוקלנד
| 4,941
| 1,695,200
| 343.1
| אין
|-
| bgcolor="#E8F2AD"| 
! ואיקטוWaikato
| המילטון
| 23,901
| 513,800
| 21.50
| 11
|-
| bgcolor="#EBCEF2"| 
! ביי אוף פלנטיBay of PlentyTe Moana-a-Toi
| פקטאני
| 12,072
| 347,700
| 28.80
| 7
|-
| bgcolor="#FFDEA9"| 
! גיזברןGisborneTe Tai Rāwhiti
| גיזברן
| 8,385
| 52,100
| 6.213
| אין
|-
| bgcolor="#FFFDC0"| 
! טרנאקיTaranaki
| סטרטפורד
| 7,254
| 127,300
| 17.55
| 3
|-
| bgcolor="#EBCEF2"| 
! מנוואטו-ונגנאויManawatu-WanganuiManawatū-Whanganui
| פלמרסטון נורת'
| 22,221
| 258,200
| 11.62
| 10
|-
| bgcolor="#FFFDC0"| 
! הוקס בייHawke's BayTe Matau-a-Māui
| נפיר
| 14,139
| 182,700
| 12.92
| 6
|-
| bgcolor="#FFDEA9"| 
! ולינגטוןWellingtonTe Whanga-nui-a-Tara
| ולינגטון
| 8,049
| 543,500
| 67.52
| 9
|-style = "border-top:2px solid black;"
| bgcolor="#EBCEF2"| 
! טסמןTasmanTe Tai-o-Aorere
| ריצ'מונד
| 9,616
| 58,700
| 6.104
| אין
|rowspan="7"| דרומי
|-
| bgcolor="#FFDEA9"| 
! נלסוןNelsonWhakatū
| נלסון
| 422
| 54,500
| 129.1
| אין
|-
| bgcolor="#E8F2AD"| 
! מרלבורוMarlboroughTe Tauihu-o-te-waka
| בלנהיים
| 10,458
| 51,900
| 4.963
| אין
|-
| bgcolor="#FFDEA9"| 
! החוף המערביWest CoastTe Tai Poutini
| גרימאות'
| 23,246
| 32,700
| 1.407
| 3
|-
| bgcolor="#FFFDC0"| 
! קנטרבריCanterburyWaitaha
| קרייסטצ'רץ'
| 44,504
| 655,000
| 14.72
| 11
|-
| bgcolor="#FFCCCC"| 
! סאות'לנדSouthlandMurihiku
| אינברקרגיל
| 31,196
| 102,400
| 3.282
| 3
|-
| bgcolor="#E8F2AD"| 
! אוטגוOtagoŌtākou
| דנידין
| 31,186
| 246,000
| 7.888
| 5
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.localcouncils.govt.nz/lgip.nsf/wpg_URL/Profiles-Councils-by-Type-Regional?OpenDocument מועצות החבלים של ניו זילנד], באתר משרד הפנים של ניו זילנד
==הערות שוליים==

*
ניו זילנד
ניו זילנד
עבדול קאלאם

אבול פקיר ג'ינולבדין עבדול קאלאם (בטמילית: <span dir="ltr" lang="ta">அவுல் பகீர் ஜைனுலாபுதீன் அப்துல் கலாம்</span>; 15 באוקטובר 1931 – 27 ביולי 2015) היה נשיא הודו האחד עשר, מדען ומהנדס טילים הודי. כיהן כנשיא הודו במשך 5 שנים, מ-25 ביולי 2002 ועד 25 ביולי 2007.

== ביוגרפיה ==
עבדול קאלאם נולד ב-15 באוקטובר 1931 בראמסוואראם, נשיאות מדראס, הודו הבריטית (היום בטמיל נאדו שבהודו).

עבדול קלאם סיים את לימודיו בשנת 1957 במכון הטכנולוגי של מדראס ובשנת 1958 הצטרף כמדען למפעל לפיתוח אווירונאוטיקה של הארגון לחקר ופיתוח הביטחון (DRDO). כשקיבל הוראת העברה ל בשנת 1969 הוא היה מאושר. שם שימש כמנהל הפרויקט של ה-SLV-III שפרס בהצלחה את לוויין רוחאני במסלול קרוב לכדור הארץ ביולי 1980. זהו רכב השיגור הלוויני הראשון שעוצב ויוצר בהודו.

טרם מינויו כנשיא שימש קאלאם בתפקידים בכירים בארגון המחקר והפיתוח של משרד הביטחון (DRDO) ובהארגון ההודי לחקר החלל (ISRO) וכונה "איש הטילים של הודו". קאלאם מילא תפקיד מרכזי בפיתוח יכולת הנשיאה הגרעיניות של טילים בליסטיים, על אף חוסר השכלתו וניסיונו בתחום האנרגיה האטומית (מתנגדיו הרבו לבקרו בנושא זה). בשנת 1992 מונה ליועץ המדעי של שר הההגנה. בשנת 1999 הוא מונה ליועץ המדעי הראשי של ממשלת הודו.

ב-10 ביוני 2002 בחרה הברית הדמוקרטית הלאומית בקאלאם כמועמדה למשרת נשיא הודו, ומפלגת סמג'וואדי ומפלגת הקונגרס הלאומית הודיעו על תמיכה במעמדותו. בעקבות כך הודיע ק. ר. נאראיאנאן כי לא יתמודד לכהונה נוספת, והקונגרס הלאומי ההודי הצטרפה לתמיכה. קאלאם התמודד מול מועמדת המפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית), . קאלאם ניצח ניצחון מוחץ, כשהוא זוכה ב-4,152 מקולות האלקטורים, לעומת 459 לסהגל.

לאחר שעזב את הנשיאות, בחר ד"ר עבדול קלם את התחום האקדמי והיה לפרופסור אורח במכון ההודי לניהול שילונג, המכון ההודי לניהול אחמדאבאד, המכון ההודי לניהול אינדיה, ועמית כבוד של המכון ההודי למדע בבנגלור.<ref></ref>

נפטר ב-27 ביולי 2015.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים הודים
קטגוריה:נשיאי הודו
קטגוריה:אישים טמילים
קטגוריה:מדענים הודים
קטגוריה:צמחונים הודים
קטגוריה:זוכי פרס וודרו וילסון
קטגוריה:טמיל נאדו
קטגוריה:מוסלמים הודים
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1931
קטגוריה:נפטרים ב-2015
פיאט 600

פיאט 600

פיאט 600 (מכונה גם "סייצ'נטו", 600 באיטלקית) הייתה מכונית נוסעים עירונית איטלקית שיוצרה על ידי יצרנית כלי הרכב פיאט בין השנים 1955–1969. אורכה היה 3.22 מטר בלבד, היא הייתה הפיאט הראשונה עם מנוע אחורי והצטיינה במחיר נוח של כ-7,300 דולר אמריקני דאז.
יוצרו בסך הכול 2,604,000 מכוניות פיאט 600 במפעל מיראפיורי באיטליה.

==מאפיינים==
בפיאט 600 הותקנו בלמי תוף הידראוליים בכל הגלגלים. המתלים התאפיינו במבנה מיוחד של קפיץ עלים רוחבי אשר שימש גם כמייצב בין בולמי הזעזועים מבוססי הגז של הגלגלים הקדמיים. מאחור הותקנו בולמי זעזועים במבנה "קויל-אובר" וזרועות עוקבות למחצה. בכל מודלי ה-600 הייתה תיבת הילוכים בת 4 הילוכים מסוג טרנסאקסל (מותקנת על הציר האחורי), ההילוך הראשון לא היה מסונכרן.

שלא כמו בפולקסווגן חיפושית, מנוע הפיאט מקורר מים ומאפשר חימום סביר לתא הנוסעים. קירור המנוע הספיק לרכב סטנדרטי, אך בגרסאות מחוזקות ומשופרות הותקן מצנן מים או שמן נוסף בחזית הרכב. בכל הדגמים מערכת החשמל התבססה על גנרטור עם מווסת מתח חיצוני.
היות המנוע אחורי והקרור על ידי מים גרם הדבר לבעיות רבות וקשות של התחממות המנוע. שכן לא היה קרור ישיר של רוח בזמן הנסיעה על המצנן, להבדיל ממכוניות עם מנוע קדמי ששם עצם הנסיעה יוצרת רוח המקררת את חזית המצנן.

חלק מן הרכבים יוצרו עם דלתות התאבדות במקום דלתות ציר רגילות.

המהירות המרבית הייתה 95 קמ"ש בדגמי המנוע הקטן, ו-110 קמ"ש בדגמי ה-767 סמ"ק. שנה לאחר הצגת הדגם הבסיסי, הוצגו דגמי גג בד ו"מולטיפלה" - מכונית נוסעים בעלת 6 מושבים, הורתה של הפיאט מולטיפלה המודרנית. סיאט יצרה בספרד ברישיון גרסה של מכונית זו מ-1957 ועד 1973. למעלה מ 797,000 "סיאט 600" יוצרו ויוצאו בהצלחה לפינלנד, פולין, ארגנטינה ומקסיקו, שם כונתה בחיבה "פיטיטו". בספרד הפכה הפיאט 600 לרכב העממי הנפוץ ביותר לאחר מלחמת האזרחים.

גם ביוגוסלביה יוצרה המכונית כ"זאסטבה 750" (מאוחר יותר 850), וכונתה "פיצ'ו". מפעל זאסטבה בקרגויבאץ (סרביה) פעל מתחילת שנות השישים ועד 1985 ויצר את דגמי ה-750 ו-850 שזכו לפופולריות רבה ביוגוסלביה.

מנועי ה"פיאט 600" הועברו לדגם פיאט 600 מולטיפלה.

דגם הסיאט 600 אשר יוצר על ידי יצרנית המכוניות הספרדית סיאט בין השנים 1957–1973 התבסס על ה"פיאט 600", ונבנה ברישיון פיאט.

הפיאט 850 מבוססת במידה רבה על הפיאט 600, אך כל הילוכיה מסונכרנים, הותקנו בה בלמי דיסק קדמיים ואלטרנטור. רבים משפרים את מכוניות הפיאט 600 שלהם בחלקי פיאט 850, אך לעיתים נדרשות התאמות ושינויים.

דגם זסטאבה 750 יוצר ביוגוסלביה ברישיון פיאט והתבססה על "פיאט 600".

==דגם ה"ג'ולי"==
פיאט 600 ג'ולי
ב-1958 העבירה פיאט מספר מכוניות פיאט 600 לסדנת ג'יה לשם דיגומן כדגם "ג'ולי" (Jolly). במכונית זו הותקנו מושבי קש וגג בד מתפרק. הן יועדו לבעלי יאכטות עשירים ואריסטוטל אונאסיס היה בעליה של אחת. מכוניות אלו יוצרו בסדרה מוגבלת ומחירן היה כפול משל פיאט 600 רגילה. כיום שרדו כפי הנראה פחות מ-100. 32 מהן שימשו כמוניות באי קטאלינה מול חופי לוס אנג'לס בשנים 1958–1962.
==ראו גם==
* סיאט 600
== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

600
קטגוריה:מכוניות מיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1955
קטגוריה:מכוניות מנוע אחורי
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
מוזיאון העיצוב (לונדון)

המשכן הישן של המוזיאון
מוזיאון העיצוב (באנגלית: Design Museum) הוא מוזיאון בקנזינגטון שבלונדון המתמקד במוצרי תעשייה, מוצרים גרפיים, מוצרי אופנה ובעיצוב ארכיטקטוני. במוזיאון מבקרים מדי שנה כ-200,000 איש.

==תצוגות ומבנה המוזיאון==
===מבנהו המקורי===
מבנהו המקורי של המוזיאון באזור סאות' בנק היה על גדתו הדרומית של נהר התמזה בקרבת גשר טאוור. מבנה המוזיאון, שימש בשנות ה-40 של המאה ה-20 כמחסן בננות. המבנה שופץ במהלך הפיכתו למוזיאון, כמבנה בסגנון הבינלאומי. בקומת הקרקע של המוזיאון מצויים חנות ובית קפה, וכן תאי שירותים (היחידים במוזיאון) שעוצבו על ידי מעצב המוצר האוסטרלי מארק ניוסון המהווים בעצמם חלק מתצוגת המוזיאון.

ביוני 2011, תרם טרנס קונרן 17.5 מיליון ליש"ט כדי לאפשר למוזיאון לעבור ממבנהו המקורי לאתר גדול יותר שבו, ששימש בעבר את מכון חבר העמים, במערב לונדון.
===המוזיאון בקנזינגטון===
בסוף 2016 עבר המוזיאון למשכנו החדש בקנזינגטון, אחרי חמש שנות שיפוץ של הבניין.

בקומה הראשונה היו מוצגות תערוכות מתחלפות ורטרוספקטיבות. בין התערוכות שהוצגו הייתה הרטרוספקטיבה של עבודותיו של פיטר סוויל ושל נעליו של מנולו בלאניק.

בין הקומות נמצא שטח המשמש למתן הרצאות ואירועים. שטח זה מעוצב כולו בצבע כחול בהיר ונועד להוות מיצג של "בריכת שחייה".

בקומה השנייה של המוזיאון מוצגת התערוכה הקבועה של המוזיאון הדנה בהיסטוריה של העיצוב התעשייתי. תערוכה זו מציגה את התפתחות העיצוב לפי סדר כרונולוגי. בקומה זו מצוי גם המרכז החינוכי של המוזיאון.
==פרסים==
===פרס מעצב השנה===
מאז שנת 2003 מעניק המוזיאון את פרס "מעצב השנה" בשווי 25,000 ליש"ט. מטרתו של פרס זה לעורר את הדיון הציבורי בנושאים עיצוביים ולעורר את הציבור להשפעה של העיצוב על איכות החיים ועל היכולות לשפר את איכות החיים. טקס מתן הפרס שודר בערוץ השני של ה-BBC. בשנת 2003 זכה בפרס ג'ונתן אייב, סמנכ"ל בכיר במחלקת העיצוב של חברת אפל, והאחראי על עיצובי האיפוד ו-iMac. בשנת 2005 הוענק הפרס לראש מועצת העיצוב הבריטית, הילרי קוטאם, ולא למעצב או מעצבת - החלטה שעוררה מחלוקת. בשנת 2006 הוענק הפרס למעצב הגרפי ג'יימי היולט, מעצב סרטוני המוזיקה (וידאו קליפים) של להקת גורילז. היולט זכה על פני מועמד אחר - האדריכל קמרון סינקלייר הפועל לשיקום קהילות של נפגעי אסונות טבע (גם החלטה זו ספגה ביקורת).
===פרס עיצוב השנה===
פרס עיצוב השנה מוענק לעיצובים שהופקו במהלך השנה הקודמת ברחבי העולם. מספר מומחי עיצוב מוזמנים להציע עד חמישה פרויקטים כל אחד, הנכללים בשבע הקטגוריות של אדריכלות, תחבורה, גרפיקה, אינטראקטיב, מוצר, ריהוט ואופנה. מאז 2015 יש שש קטגוריות: אדריכלות, אופנה, גרפיקה, דיגיטל, מוצר ותחבורה. Beazley Insurance הפכה לנותנת חסות לפרס ב-2016.

בשנת 2013 פרס העיצוב ניתן לעיצוב מחדש של אתר ממשלת בריטניה.

בשנת 2014 שני ישראלים, רויטל כהן ונומה בר, היו מועמדים לפרס.

בשנת 2018, זכה אדריכל ישראלי איל ויצמן ומכון "ארכיטקטורה פורנזית" בפרס על "העיצוב המוצלח לשנת 2018".
==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיאוני עיצוב
עיצוב, מוזיאון ה-
קטגוריה:סאת'ק
קטגוריה:עיצוב גרפי
מוזיאון הדוקלנדס של לונדון

המוזיאון בדוקלנדס לעת לילה
מוזיאון הדוקלנדס של לונדון (באנגלית: Museum of London Docklands) הוא סניף של מוזיאון לונדון הנמצא באזור הדוקלנדס במזרח לונדון באנגליה. המוזיאון, שנפתח בשנת 2003, ממוקם בקבוצת מחסנים שנעשה בהם שימוש בתחילת המאה ה-19 לאחסון סוכר. המחסנים נמצאים לצד רציפי הודו המערבית באייל אוף דוגס, בקרבת קנרי וורף.

המוזיאון מציג את ההיסטוריה של האזור מבחינה תרבותית וחברתית באמצעות אוסף חפצים היסטורי, דגמים, תמונות ואמצעים ממוחשבים. במוזיאון 12 אולמות תצוגה המסודרים בסדר כרונולוגי, החל מהנמל הראשון של לונדיניום בתקופה הרומית ועד סגירת נמל לונדון בשנות ה-70 של המאה ה-20 והפיכת אזור הנמל לאזור עסקים, מגורים ותיירות.

==קישורים חיצוניים==

* 

דוקלנדס, מוזיאון ב-
קטגוריה:טאוור האמלטס
דוקלנדס
אקווה - עמותה ישראלית לדגי נוי

סמליל העמותה
אקווה - עמותה ישראלית לדגי נוי הוקמה בשנת 2004 על ידי מספר חובבים, אשר ביקשו לאגד תחת גג אחד את החובבים, היבואנים ואת בעלי החנויות בתחום דגי נוי, ובכך לעודד, לקדם ולטפח את קהילת חובבי גידול דגי הנוי בישראל. העמותה מתקיימת ממכירת שטחי פרסום בפורטל שהיא מפעילה ומדמי החבר.

מיזמי העמותה העיקריים:
*פורטל AQUA - פורטל אינטרנט המאפשר גישה חופשית למערכת פורומים מקצועיים.
*AquaDex - אינדקס הכולל דגי מים מתוקים ומלוחים, צמחים, אצות, חסרי חוליות, ולאחרונה אף בתי עסק וציוד. 
*ארגון וכינוס קובץ מאמרים מקוריים ומתורגמים.
*מועדון העמותה - מועדון הטבות.

מטרות העמותה הן לעודד, לקדם ולטפח את קהילת חובבי גידול דגי הנוי בישראל, ולקדם את האינטרסים של כלל החובבים בישראל אגב סיוע בהכוונה מקצועית. העמותה יוזמת כנסים, ימי עיון, הרצאות, דיונים פתוחים, סדנאות וחוגים, וכן מנהלת אתר אינטרנט ומפרסמת פרסומים אחרים. העמותה מבקשת לקדם את הידע והמחקר בתחום עיסוקה, מקיימת קשר עם ארגונים דומים בעולם ומחליפה עימם מידע. עוד מבקשת העמותה לשמר את ערכי הטבע בישראל, תוך יצירת קשרים עם משרדים ממשלתיים וגופים נוספים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:ארגונים חברתיים בישראל
קטגוריה:ישראל: עמותות
טונגוקוצ'נסקי (נפה)

נפת טוּנְגוֹקוֹצֵ'נְסְקִי (ברוסית: Тунгокоченский район) היא אחת מ-31 הנפות במחוז עבר הבאיקל ברוסיה ונמצאת בצפון המחוז. ורח-אוסוגלי היא העיירה הראשית בנפה.

== גאוגרפיה ==
98 אחוזים משטח הנפה מיוערים. הנפה מתחלקת לשני אזורים גאוגרפיים עיקריים לאורך קו פרשת מים: באזור הצפוני זורמים כל הנהרות לאוקיינוס הקרח הצפוני ובאזור הדרומי לאוקיינוס השקט. הנפה גובלת בבוריאטיה ובנפות אחרות במחוז עבר הבאיקל.

== דמוגרפיה ==
הרוסים הם חלק דומיננטי באוכלוסייה, כמה מאות אבנקים ומספר זעום של בני עמים צפוניים אחרים מתגוררים בנפה.

== היסטוריה==
המידע הראשון על מתיישבים באזור הוא מהמאה ה-19. הנהרות הגדולים והיערות העבותים בו משכו תושבים חדשים בשנות ה-20 של מאה זו מנפות סמוכות אחרות בשל הפוטנציאל הכלכלי הגלום בהם.
ישובים גדולים נוסדו על חופי הנהר ויטים : יומור-צ'ן, אוסט-קרנגה וקלקן. בדרום הנפה נוסדו הכפרים והעיירות קיקר, אוסוגלי, אולדורגה, וירשינו-דרסונסקי, ניז'ניי סטאן ואחרות. בין השנים 1923-1938 השתייכה הנפה למחוז הלאומי ויטימו-אולקמינסקי. ב-21 בספטמבר 1938 נוסדה נפת טונגוקוצ'נסקי כיחידה מנהלית והכפר טונגוקוצ'ן היה לבירתה.

==כלכלה==
בנפה עיר אחת, וירשינו-דרסונסקי, ו-14 כפרים ומועצות כפריות. רוב הכלכלה בנפה מתבססת בכריית זהב, כריתת עץ, ציד ודיג.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חבל מנהלי עבר הבאיקל: נפות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1938
ולדימיר שמיצר

ולדימיר שמיצר (בצ'כית: Vladimír Šmicer; נולד ב-24 במאי 1973) הוא כדורגלן עבר צ'כי ששיחק בעמדת הקשר.

== קריירה ==
שמיצר הצטרף לליברפול בשנת 1999, אחרי ששיחק בסלביה פראג הצ'כית (בין השנים 1992–1996), ולאנס הצרפתית (בין השנים 1996–1999). שמיצר היה שחקן מפתח בנבחרת הצ'כית, כאשר צבר בשורותיה 80 הופעות, בהן כבש 27 שערים. שמיצר יצג את מולדתו בטורנירי הגמר של יורו 1996, יורו 2000 ויורו 2004. לזכות שמיצר רשומה גם הופעה אחת במדי נבחרת צ'כוסלובקיה שהתפרקה.

בשורות לאנס בלט ביכולתו שתרמה להתקדמות בליגת האלופות, ובעונת 1997/1998 אף היה שותף לזכייתה ההיסטורית של הקבוצה באליפות צרפת. באותה העונה הבקיע שמיצר שבעה שערים במדי הקבוצה. ב-1999 עזב שמיצר לטובת ליברפול האנגלית. שמיצר ערך את הופעת הבכורה שלו במדים האדומים במשחק מול שפילד ונסדיי, והציג יכולת טובה בניצחון קבוצתו 0:2. סדרת פציעות טורדניות בעונות הראשונות שלו בקבוצה, פגעו בתפקודו. יחד עם זאת, זכה שמיצר לכמה רגעי שיא בקבוצה, לרבות שער ניצחון מאוחר במשחק מול צ'לסי ושער במשחק מול בורוסיה דורטמונד בליגת האלופות.

במהלך עונת , תחת הדרכתו של רפא בניטז, הגיעה ליברפול עד לגמר ליגת האלופות. שמיצר נכנס למשחק כאשר התוצאה הייתה 0:1 למילאן, ובהמשך פיגרה קבוצתו 0:3. אחרי המחצית, ליברפול עלתה למגרש ביכולת טובה יותר, והבקיעה שלושה שערים בתוך 6 דקות, ושמיצר הבקיע את השער השני. בתום דו-קרב פנדלים, בו גם שמיצר הבקיע, זכתה ליברפול בגביע. בקיץ 2005, לאחר שחוזהו בליברפול לא חודש, הגיע שמיצר לבורדו הצרפתית, כשחקן חופשי.

במהלך הקריירה זכה שמיצר בין השתיים בגביע האלופות, בסופר קאפ האירופי, בגביע אופ"א ובגביע האנגלי עם ליברפול, באליפות ובגביע הצרפתי עם לאנס, ובאליפות צ'כיה עם סלביה פראג.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים צ'כוסלובקים
קטגוריה:כדורגלנים צ'כים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'כוסלובקים
קטגוריה:קשרי כדורגל צ'כים
קטגוריה:כדורגלני סלביה פראג
קטגוריה:כדורגלני לאנס
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'כיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 1997
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1973
ורשינו-דרסונסקי

וֶרשינוֹ-דָרָסוּנסְקי (ברוסית: Вершино-Дарасунский) היא עיירה בנפת טונגוקוצ'נסקי שבחבל עבר הבאיקל. פירוש שמה בבוריאטית הוא "מים טובים, מתן האדמה".

== היסטוריה ==
ורשינו-דרסונסקי נוסדה בשנת 1865 לאחר גילוי של זהב בעמק אוזור-מלכיי (בבוריאטית "כובע זהב") והייתה אחד מהיישובים הרוסיים הראשונים בעבר הבאיקל (זבאיקליה). 

איש העסקים מיכאל בוטין קיבל זיכיון על כריית הזהב באזור, והופעל בו מכרה. ב-1929 הוכנס המכרה "דרסונסקי" למסגרת החברה הממשלתית להפקת זהב "סויוז-זולוטו" (Союззолото), ונבנו מפעלי עיבוד זהב ושירותי אחזקה למכרה. 

בשנת 1932 התגוררו ביישוב 6,600 תושבים, ומשנת 1938 החל יוצא בו לאור העיתון "הפועל דרסון" (רוסית : "Дарасунский рабочий"). בשנת 2002 רכשה החברה הרוסית-בריטית Highland Gold Mining Ltd את המכרה, המפיק כ-4.5 טונות של זהב בשנה.

בספטמבר 2006 פרצה שרפה במכרה המרכזי, ונספו בה 25 כורים, מרביתם תושבי ורשינו-דרסונסקי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:חבל מנהלי עבר הבאיקל: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1865
רומיאו!

רומיאו! (באנגלית: !Romeo) היא קומדיית מצבים אמריקאית שהופקה ומשודרת על ידי ערוץ ניקלודיאון. הסדרה שודרה לראשונה ב-13 בספטמבר 2003. כוכב הסדרה הוא הראפר הצעיר ליל רומיאו. הסדרה צולמה בוונקובר, קנדה בזמן שהעלילה מתרחשת בסיאטל, ארצות הברית. הפרק האחרון של הסדרה שודר ב-23 ביולי 2007, והיה הפרק ה-54 במספר.

==דמויות==
* רומיאו מילר (ליל רומיאו): ילד במשפחת מילר. רומיאו הוא אחיהם של ג'ודי, לואיס וגרי. ובנוסף לכל הוא הסולן של הלהקה "חלקי הפאזל" (או בעתיד: "המופע של רומיאו") השיכת לילדי המשפחה.
* פרסי מילר (מאסטר פי): אב המשפחה ומפיק מוזיקאי.
* ג'ודי מילר (אריקה אוקויט): אחותם הגדולה של רומיאו, לואיס וגרי ובנוסף לכל זמרת הליווי בלהקה חלקי הפאזל.
* לואיס טסטרוורדה (נוהל קלהן): הבן המאומץ של משפחת מילר והקלידן של חלקי הפאזל.
* גרי מילר (זאקרי ווליאמס): האח הקטן של רומיאו, ג'ודי ולואיס. ובנוסף לכל הדי ג'יי של חלקי הפאזל.
* גברת רוג'רס (ויקטוריה ג'קסון) (עונה ראשונה ושנייה): המטפלת של ילדי משפחת מילר. עבדה פעם בקרקס.
* מיירה סלינגר (בריטני וילסון): מאוהבת ברומיאו ומנסה להשיג אותו בכל מיני דרכים.

===דמויות משניות===
* דניאלה מילר (אלכסנדרה פייפר): אימם של הילדים ואשתו של פרסי מתה לפני תחילת הסדרה אבל איך לעיתים קרובות מוזכרת בסדרה. 
* ג'ייק סלינגר: אביה הקפדן של מיירה שונא את רומיאו.
* קריסטינה סלינגר: אמה הנחמדה של מיירה לא כמו בעלה היא אוהבת מאוד את רומיאו.
* מר בנג'מין (סוני קריץ'): מורה להיסטוריה בבית הספר שבו לומד רומיאו. 
* זאק הוליסוונגרת (ניקו לטו): חברו הטוב של לואיס ומאוהב קשות באיימי. 
* אנג'לין מילר: (דקוטה שוורץ): אשתו החדשה של פרסי. 
* המאמן ג'ו (טרי וולש): המאמן הספורט בבית ספר. 
* איימי סלינגר (מליסה סיבנר): אחותה הגדולה של מיירה. 
* גברת צ'ייני מונרו: השכנה של רומיאו.
* מר ראסל מונרו: בעלה של גברת מונרו.

==שידור==
הסדרה שודרה בישראל בערוץ ניקלודיאון מ-2004 עד 2010 וזכתה להצלחה רבה בקרב בני נוער וילדים בישראל.

==קישורים חיצוניים==

* "[http://www.nick.com/all_nick/tv_supersites/display_show.jhtml?show_id=rom רומיאו!]", באתר ניקלודיאון

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ניקלודיאון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
נאו-רומנטיקה

המונח נאו-רומנטיקה מתייחס לתופעות בתר-רומנטיות או לאמנות וספרות הרומנטיקה המאוחרת (שלהי המאה התשע עשרה, והיא מגמה ארוכת ימים שיש לה ביטוי באמנות ובספרות כאחד. הנאו-רומנטיקה מנוגדת לנטורליזם, אשר באמנות הוא מדגיש התבוננות בעולם החיצון. לעומתו, נאו-רומנטיקה מוסיפה התבוננות פנימית ורגשות נפשיים.

אמנים שזוהו כנאו-רומנטיים נטו לקבל את השראתם מן האמנות של עידן הרומנטיקה, וכן מתחושת המרחב המתקבלת מן הנופים הטבעיים שמחוץ לעיר. על ידי כך הם הגיבו נגד 'כיעורו' של העולם המודרני והתעשייתי, על המכונות, הערים החדשות והרדיפה אחר ההתעשרות. תמות טיפוסיות בנאו-רומנטיקה הן געגועים לאהבה המושלמת, נופים אוטופיים, טבע המשתלט על חורבות, מוות הירואי ורומנטי והיסטוריה שמבעד לנופים.

==דברי המבקרים על הזרם הנאו רומנטי==
נאו-רומנטיקה מואשמת בדרך כלל על ידי המבקרים בכך שהיא מבודדת בעצמה, מרוכזת יותר מדי בציור פיגורטיבי ויופי, מאוהבת מדי באינטואיציה, חסרת אמון בדרכים אידאולוגיות ותאורטיות להבנת האמנות ומאוהבת יותר מדי בעבר ההיסטורי ובנופים אידיליים, רוחניים או 'מכושפים'. ביקורת משכנעת יותר היא שנאו-רומנטיקה היא אידילית מדי, וככזו היא משוללת תפיסה הולמת של הרוע בעולם המודרני.

==הבדלים בין זרם הרומנטיקה לבין הזרם הנאו-רומנטי==
מלבד עצם ההבדל הכרונולוגי בין הופעתה של הרומנטיקה כזרם אמנותי (במאות השמונה עשרה והתשע עשרה), והופעתה המאוחרת הרבה יותר של הנאו-רומנטיקה (סוף המאה התשע עשרה ותחילת המאה העשרים), ניתן להצביע על הבדלים תוכניים בין שני הזרמים: נאו-רומנטיקה נטתה להסתייג מן הרומנטיקה הקלאסית בתחומי הדגשתה של הרומנטיקה הקלאסית על 'הגיבור' ועל לאומיות רומנטית. כך היה בעיקר בתקופה שמאז לאחר מלחמת העולם הראשונה.
 
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומנטיקה

lt:Neoromanika
דגל וושינגטון די. סי.

דגל וושינגטון די. סי., המשמש גם כדגל מחוז קולומביה, מורכב משני פסים אופקיים אדומים על רקע לבן ומעליהם שלושה כוכבים אדומים. הדגל מבוסס על סמל משפחתו של ג'ורג' וושינגטון. 

במשך שנים רבות, לא היה לוושינגטון דגל רשמי והונפו בה דגלים לא רשמיים; החשוב שבהם היה דגל המשמר הלאומי של וושינגטון הבירה. בשנת 1938, מינה הקונגרס של ארצות הברית ועדה לבחירת דגל בעיצוב מקורי. הוועדה בחרה את העיצוב של צ'ארלס דון, מעצב גרפי במקצועו. העיצוב הנבחר הוכרז רשמית כדגל וושינגטון הבירה ב-15 באוקטובר 1938. 
[[סמל משפחת וושינגטון עליו מתבסס הדגל]]

בשנת 2002, דנה מועצת העיר של וושינגטון הבירה בשינוי הדגל כמחאה על העובדה שאין לעיר ייצוג בקונגרס. החלטת השינוי הציעה להוסיף את הכיתוב "מיסוי ללא ייצוג" לדגל העיר, בתוך הפסים האדומים. למרות שהחלטת השינוי עברה ברוב של 10 נגד 2 במועצת העיר, לא חתם ראש העיר על ההחלטה והיא נזנחה. 

==קישורים חיצוניים==

*
*[http://www.american-partisan.com/cols/2002/hall/qtr2/0515.htm דיווח על הוספת הכיתוב לגבי מיסוי לדגל]
* 

וושינגטון הבירה

קטגוריה:וושינגטון די. סי.
וושינגטון