OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סוס שייר

סוס שייר (באנגלית: Shire horse) הוא גזע סוס עבודה כבד, אשר פותח באנגליה במאה ה-18, ומיועד למשיכת עגלות משא וציוד חקלאי ומכאן שיוכו לקבוצת סוסי ה"דראפט" ("draft" באנגלית אמריקנית, "draught" באנגלית בריטית). גזע סוסים זה קיים במגוון צבעים, כולל שחור, ביי (Bay; גוף בצבע חום-אדמוני, בעוד הרעמה, הזנב, שולי האוזניים וחציין התחתון של הרגליים ("גרביים") שחור) ואפור. זהו גזע סוסים גבוה, סוסות בגובה 163 ס"מ ויותר, וסוסי הרבעה בגובה 173 ס"מ ויותר. לסוס זה יכולת גבוהה מאוד למשיכת משאות. בתערוכה שנערכה בבריטניה בשנת 1924, צמד סוסי שייר משכו ממצב עמידה מטען במשקל 45 טון לפחות, אף שהמשקל המדויק לא נקבע כיוון שהיה מעבר ליכולת מכשיר המדידה במקום. אותו צמד סוסים משך משקל של 16.5 טון, בתערוכה מאוחרת יותר, כשהם עובדים על משטח חלקלק. סוסי שייר החזיקו בשיאי עולם לגודל סוס (גובה ומשקל). סוס השייר הגדול ביותר שתועד בהיסטוריה נולד ב-1848, התנשא לגובה 218 ס"מ ומשקלו הוערך ב-1,500 ק"ג. במאה ה-20 נרשם בספר השיאים של גינס סוס שייר בשם "גולית" (Goliath) שהתנשא לגובה 193 ס"מ והיה הסוס הגבוה בעולם עד מותו בשנת 2001.

במהלך שנותיו של הגזע, הוא הפך אהוד בציבור כיוון שסוסים אלה משכו עגלות משא של מבשלות והביאו את חביות הבירה לבתי המרזח. מסורת זו נשמרת עד היום במקומות אחדים בבריטניה ובארצות הברית. סוסי שייר משמשים אף ביערנות, לצורך רכיבה בשעות הפנאי ובמופעי ראווה ופרסום.

בשנת 1884 נוסד בבריטניה מרשם גזע סוסי השייר, הידוע היום בשם החברה הבריטית לסוס השייר (British Shire Horse Society), האגודה האמריקאית לסוס השייר (American Shire Horse Association) החלה בפעילות בשנת 1885. בשלהי המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 יוצאו מבריטניה לארצות הברית סוסי שייר רבים, אולם השימוש בסוס זה פחת עם החדרת המיכון לתחום החקלאות ונקודת השפל של הגזע הייתה בשנות ה-50 וה-60 של המאה ה-20. האהדה לגזע זה החלה לעלות שוב בשנות ה-70 ולאחריהן, אולם עדיין קיימים מעט מאוד סוסי שייר והקרן לשימור גזעים נדירים בבריטניה (Rare Breeds Survival Trust), כמו גם הארגון לשימור גזעי חיות משק האמריקאי (American Livestock Breeds Conservancy), הגדירו את סוסי השייר כגזע בסכנה.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.shire-horse.org.uk/ The Shire Horse Society] - החברה הבריטית לסוס שייר 
*[http://www.shirehorse.org/ American Shire Horse Association] - האגודה האמריקאית לסוס שייר 
*[http://www.canadianshirehorse.com/ Canadian Shire Horse Association] - האגודה הקנדית לסוס שייר 
*[http://www.shirehorsefrance.com/ Shire Horse France] - הארגון הצרפתי לסוס שייר 
* 

ש
נתן שטרנפלד

נתן שטרנפלד (ידוע בכינויו הספרותי רבי מנדל; נולד בשנת תשכ"ז, 1967) הוא סופר ילדים חרדי ישראלי. מחבר סדרת ספרים בשם "סיפורי הרבי מנדל" .

==ביוגרפיה==
נולד לנחמן שטרנפלד ולחיה, בתו של שמשון ברויאר.

גדל בחיפה ולמד בישיבת "משכן יעקב" בעיר ובישיבת פוניבז'. לאחר נישואיו החל לעסוק בהוראה. בעקבות עיסוקו יצר דמות ספרותית של מלמד בתלמוד תורה בשם "רבי מנדל", המרבה לספר לתלמידיו סיפורים וחד להם חידות, אותם הוא מעלה על הכתב. רבים מסיפוריו התפרסמו ביתד שלנו.

ספריו מאופיינים בשילוב של פרטים אמיתיים יחד עם דמויות פיקטיביות קומיות, כגון הפרופסור ביננשטיק "בעל הפטנטים" ומזכירו אפרים אופנבך, וכן פרופסור קליגולה ממציא "הפנינה האדומה". דמויות אלו יחד עם מוטיבים נוספים מופיעים ברבים מספריו, על אף שכל ספר עומד בפני עצמו.

את ספריו מאייר דוד ביכמן.

מתגורר בבני ברק.

==ספריו==

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:סופרים חרדים ישראלים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים הידועים בשם עט
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:בני ברק: אישים
קטגוריה:משפחת ברויאר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
לאון גייה

לאון גִיֶיה (בצרפתית: Léon Guillet; 11 ביולי 1863 – 9 במאי 1946) היה מטלורג צרפתי, אשר, לאחר גילוי דגימה מקרית של סגסוגת ברזל, פחמן וניקל במפעל בו עבד, כתב מספר מחקרים מקיפים בנושא פלדות, הדנים באופן ייצורן ותכונותיהן המולקולריות. ב-1904, פרסם מחקר בנושא פלדות מרטנסטנטיות וב-1906 בנושא שימוש במתכת הניקל כדי לייצר פלדות בעלות מבנה מולקולרי אוסטנטי. מחקרים אלו הובילו להפקתם השכיחה של שני סוגי פלדות אל-החלד הנפוצות הללו מספר שנים לאחר-מכן ועד ימינו. לעיתים נודע בתור "אבי פלדות אל-החלד".

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110308062102/http://aciers.free.fr/index.php/2009/06/22/m-leon-guillet-1873-1946-a-lorigine-de-la-decouverte-des-aciers-inoxydables/ Le métallurgiste Léon GUILLET (1873-1946) : A l’origine de la découverte des aciers inoxydables] 
* [http://www.centraliens.net/clubs/centrale-histoire/stories/rev249.pdf Léon Guillet, 100 years to his birth, and the discovery of austenite steel] 

קטגוריה:מטלורגים
קטגוריה:מדענים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1873
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1946
Evernote

Evernote היא תוכנה המאפשרת למשתמשיה לרשום הערות ולארכבן. ההערות שנשמרו מסונכרנות עם שרתי התוכנה, והמשתמש יכול לצפות בהערותיו שרשם דרך התוכנה (הנתמכת בפלטפורמות רבות, ביניהן Windows, Mac OS X, iOS ואנדרואיד) או לגשת אליהן דרך אתר האינטרנט של התוכנה. ההערות אותן ניתן להוסיף לתוכנה יכולות להיות בצורת טקסט, מקטע או דף אינטרנט שלם, תמונה, קובץ, הקלטה קולית או דיו אלקטרוני (תוך שימוש בחומרה המתאימה לכך). ניתן למיין את ההערות שנכתבו לתוך תיקיות, להוסיף להן תגיות, לערוך אותן, לערוך חיפושים במרחב ההערות שהוזנו, לשתף הערות ומסמכים עם משתמשים אחרים ולייצא אותם במספר פורמטים.

שירות האינטרנט של Evernote הושק לראשונה בגרסת בטא פתוחה ב-24 ביוני 2008, ונכון ליולי 2011, הגיע ל-11 מיליון משתמשים רשומים. 

התוכנה ניתנת לשימוש בחינם במשך חודש ניסיון, אך משתמשים שבוחרים שלא לשלם על שירותי הפרימיום שהחברה מציעה מוגבלים לרוחב פס חודשי העומד על כ-60 מגהבייט.

== נגישות ואחסון המידע ==
התוכנה משתמשת בדיסק הקשיח של המחשב לשמירת המידע ולגישה ולעריכה עתידית של מידע זה. משתמשים אשר יצרו חשבון באתר Evernote, ושהם בעלי גישה לרשת האינטרנט, יכולים לסנכרן את המידע שהוכנס על ידם לתוכנה עם השרתים המרכזיים של החברה. סנכרון זה מאפשר למשתמש לקבל גישה למידע שלו דרך מכשירים נתמכים אחרים ודרך אתר האינטרנט של התוכנה, גם אם התוכנה אינה מותקנת על מכשיר זה. עם זאת, המשתמש מסוגל להשתמש בתוכנה גם ללא חיבור אינטרנט וגם ללא משתמש רשום באתר (אך הוא אינו יכול לקבל גישה למידע שנשמר בתוכנה שלו ממכשירים אחרים).

==הזנת המידע==
בנוסף ליכולת של התוכנה להזין הערות שנכתבו בעזרת המקלדת, היא תומכת בהוספה אוטומטית של תמונות שצולמו במכשירים התומכים באפשרות זו, ובהוספה של הערות קוליות מוקלטות. במקרים מסוימים, תוכל התוכנה לזהות טקסט שמופיע בתמונה שצולמה בעזרת טכנולוגית זיהוי תווים אופטי. התוכנה תומכת במסכי מגע ובמסכי טאבלט בעלי טכנולוגית זיהוי כתב. לתוכנה יש מספר פלאג אינים לדפדפנים המפורסמים, המאפשרת לגזור מקטעים או דפי אינטרנט שלמים ישירות לתוך התוכנה. התוכנה מאפשרת גם לשלוח הודעות דואר אלקטרוני ישירות לתוך התוכנה, בעזרת כתובת דואר אלקטרוני ייחודית שמקבל המשתמש המקשרת בין התוכנה לדואר הנשלח אליה. 

התוכנה מאפשרת לשתף הערות ומסמכים עם משתמשים אחרים, והם בתורם יכולים לגשת למידע זה ולערוך אותו. כמו כן, התוכנה מאפשרת אינטגרציה עם שירות ההודעות טוויטר.

התוכנה יודעת לזהות ולהוסיף את מיקום המשתמש בעת כתיבת הערה בעזרת טכנולוגיית גאולוקיישן, אך זה אפשרי רק במכשירים התומכים באפשרות זו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2008
קטגוריה:תוכנות לרישום הערות
ציפורה פרנק

ציפורה פרנק (נולדה ב-23 במאי 1935) היא הבעלים של חלק משטח אושוויץ בירקנאו.

==קורות חיים==
ציפורה נולדה בפולין. סבה, יוסף היה בעל בית חרושת קטן באזור אושוויינצ'ים. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש פולין על ידי הנאצים, הולאם השטח. הסב הוצא להורג. שאר בני המשפחה נמלטו לטג'יקיסטן בה שהו עד לסיום המלחמה. 
לאחר תום המלחמה הגיעו למרסיי שבצרפת וב-2 ביולי 1947 הגיעו לישראל.

בישראל, היא הוכשרה כמורה והתחתנה עם יצחק פרנק, איש עסקים. 

לאחר מות בעלה בשנת 1995, בחנה את המסמכים של הוריה ואז נחשפה לרכוש אשר הוריש לה סבה.

==מאבק הבעלות על אתר אושוויץ==
סבה, יוסף היה הבעלים של השטח שעליו בנו את מחנה הריכוז אושוויץ וחלק ממחנה ההשמדה בירקנאו והיה בעל בית חרושת קטן במרכזו. עם הכיבוש הגרמני וההחלטה על בניית המחנות הוחרם בית החרושת והוסב לבית חרושת לנשק השייך לקונצרן קרופ, ובו עבדו יהודים בעבודת כפייה. סבה יוסף היה בין הראשונים שנשלחו להשמדה בתאי הגזים במחנה. 

ממשלת פולין הלאימה את הרכוש בשנות ה-60 של המאה ה-20 כשהיא מסרבת לשלם פיצוי כלשהו על הרכוש המולאם. אמה של ציפורה המשיכה לשלם מאז עלייתה לארץ את הארנונה עבור אתר המפעל לשלטונות המקומיים בפולין. ציפורה פרנק מקיימת כיום מאבק תקשורתי ומשפטי להחזיר לה את הבעלות באתר, מתוך כוונה שהאתר יהיה בבעלות יהודית. בשנת 1998 פרסמה פרנק ספר הנושא את השם "Owning Auschwitz" (תורגם לעברית כ"בעלות על אושוויץ") המתעד את סיפורה ואת מאבקה. סרט של גרנדה (Granada Television) תיעד את סיפורה של פרנק ואת מאבקה.

==לקריאה נוספת==
* ציפורה פרנק, "Owning Auschwitz", ישראל, 1998

==קישורים חיצוניים==
* [http://ftvdb.bfi.org.uk/sift/title/590601 תיאור הסרט "WITNESS: OWNING AUSCHWITZ"]

קטגוריה:יהודיות פולניות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
האקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט

האקדמיה הצבאית המלכותית סנדהרסט (אנגלית: The Royal Military Academy Sandhurst, בראשי תיבות RMAS) היא מוסד לימודי צבאי בריטי עליון השוכן ליד העיירה סנדהרסט שבמחוז ברקשייר, דרום אנגליה (כ-55 ק"מ מדרום מערב ללונדון), ומוכר יותר בכינויו "סנדהרסט". מטרת האקדמיה הייתה תמיד "מצוינות ומנהיגות". כל קציני הצבא הבריטי מאומנים בסנדהרסט.

סנדהרסט מפתחת מנהיגות של הצוערים על ידי הרחבת האופי שלהם, האינטלקט והמיומנות המקצועית. בעזרת ההכשרה הצבאית והחינוך מביאה האקדמיה את הצוער הצעיר למיומנות הנדרשת כדי להיות קצין בצבא המלכותי. הקורס נמשך 44 שבועות.

==היסטוריה==
האקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט נוסדה בשנת 1947 והיא תוצאה של איחוד שני מוסדות: האקדמיה הצבאית המלכותית בווליץ' והמכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט.

האקדמיה הצבאית הראשונה נוסדה בשנת 1720 בוולוויץ', עיירה בדרום-מזרח לונדון אשר סופחה מאוחר יותר לעיר הגדולה. בשנת 1806 האקדמיה הועברה לאתר אחר בוולוויץ' כדי לאפשר את אימוני צוערי חיל התותחנים המלכותי ובשנת 1841 זכתה למעמדה המלכותי. בשנת 1806 החלה האקדמיה אף להכשיר את קציני חיל ההנדסה המלכותי ומאוחר יותר אף את קציני חיל הקשר.

בשנת 1799 נוסד בית ספר לקציני מטה בהיי ויקומב שבמחוז בקינגהאמשייר, ובשנת 1801 הוא הפך למחלקה הבכירה באקדמיה הצבאית מלכותית. מחלקה שנייה של המכללה נפתחה בשנת 1802 בגרייט מארלו באותו המחוז לשם הכשרת "צוערים ג'נטלמנים" לגדודי הפרשים והרגלים של הצבא הבריטי ושל צבא הודו הבריטית. בשנת 1812 הועברה המחלקה השנייה של המכללה הצבאית לסנדהרסט. שנים ספורות אחר כך הועברה לסנדהרסט אף המחלקה הבכירה. בשנת 1858 הופרדו שתי המחלקות והמחלקה הבכירה הפכה למכללת המטה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הפכה סנדהרסט לבסיס יחידת ההכשרה לצוערי חיל הרגלים, יחידה שהועברה מן המקום בשנת 1942. בשארית תקופת המלחמה שימש המקום להכשרת קציני חיל השריון.

האקדמיה נוסדה בשנת 1947. לאחר שתם בבריטניה שרות צבאי חובה ולאחר שנסגר בית ספר לקצינים באלדרשוט בשנת 1972, נותרה האקדמיה המלכותית בסנדהרסט למוסד ההכשרה היחיד בצבא הבריטי להכשרת קצינים. בשנת 1984 הועבר לסנדהרסט אף בית הספר לקצינות של הצבא הבריטי. בשנת 1992 אוחדו שני מסלולי ההכשרה לקצינים ולקצינות יחד עם מסלול ההכשרה לקציני צבאות זרים.

באקדמיה אוסף של חפצי אומנות ותעודות המתעדים את ההיסטוריה של בתי הספר השונים לקצינים בבריטניה בספרי רישום קצינים, ארכיונים היסטוריים, מדים, תמונות וחפצים אחרים.

באולימפיאדת לונדון אירחה האקדמיה את תחרות הריצה במסגרת תחרות קרב חמש מודרני.

בשנת 2011 שידרה רשת BBC הבריטית סדרה בת שלושה פרקים על הכשרת קצינים באקדמיה הצבאית בסנדהרסט.

בשנת 2012 קיבלה האקדמיה תרומה על סך 15 מיליון ליש"ט מממשלת איחוד האמירויות הערביות לבניית בניין זאיד. בניין מגורים שהוקם על שם שליט איחוד האמירויות. בשנת 2013 קיבלה סנדהרסט תרומה בסך 3 מיליון ליש"ט מממשלת בחריין לצורך שיפוץ מונס הול, אחד מבנייני האקדמיה. הבניין שנקרא בעבר על שם אחד מן החללים בקרב מונס, נקרא מאותה עת על שם המלך חמד, צעד שעורר מחלוקת בדעת הקהל בבריטניה.

בשנת 2015 התמנתה לוסי גיילס למפקדת הראשונה של האקדמיה, לאחר שעד לאותה עת עמדו בראש האקדמיה גברים בלבד.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוניברסיטאות ומכללות צבאיות
קטגוריה:בתי ספר לקצינים
קטגוריה:בסיסי הצבא הבריטי
קטגוריה:בסיסי צבא בבריטניה
קטגוריה:1947 בממלכה המאוחדת
סוס בלגי

סוס בלגי
תצוגת גרירת בולי עץ בעזרת סוס בלגי
סוס בלגי (בצרפתית: Cheval de trait belge; בפלמית: Belgisch Trekpaard; ידוע אף בשמות: Brabançon; Brabant ;Belgian horse) הוא גזע סוס עבודה כבד, אשר מקורו מפרובינציית ברבן (Brabant), בתחומי בלגיה המודרנית, ומיועד למשיכת עגלות משא וציוד חקלאי ומכאן שיוכו לקבוצת סוסי ה"דראפט" (draught horse בבריטניה, draft horse בארצות הברית). הבלגי הוא אחד מגזעי הסוסים החזקים והכבדים ביותר.

==מאפייני הגזע==
צבעו של הסוס הבלגי הוא בדרך כלל ערמוני, עם רעמה וזנב בהירים. משקלו של סוס בלגי אופייני עולה על 900 ק"ג. הסוס הבלגי הגבוה בעולם הוא ראדר (Radar) אשר נולד איווה בשנת 1998, ארצות הברית, בגובה 202 ס"מ עד לשיא הגב, ומשקלו 1100 ק"ג. לסוס הבלגי יכולת יוצאת דופן למשיכת משאות כבדים. הסוסים הבלגים משמשים עדיין כסוסי עבודה במשקים חקלאיים, אולם הפכו גם לסוסים אהודים בהופעות סוסים ומשמשים גם לרכיבת פנאי. בבלגיה קיים אף ענף חקלאי של גידול הסוס בתעשיית הבשר.

בגזע הסוס הבלגי שכיחות גבוהה של מחלה גנטית, Junctional epidermolysis bullosa (JEB), הגורמת לסייחים לאבד שטחי עור גדולים ולמומים נוספים, המאלצת מגדלים להמית את הסוס. במחקר שנערך בשנים 2001–2003 נמצא כי 17.1% מכלל הסוסים הבלגים שנבדקו בארצות הברית וקנדה הם נשאים למחלה. אם מקפידים שלא להרביע זכר ונקבה שהם נשאים, ניתן למנוע את ביטוי המחלה בסוס ונעשים מחקרים במאמץ להכחיד את המחלה. ספר הגזע של הסוס הבלגי בארצות הברית מציב כתנאי לרישום, ביצוע בדיקה גנטית לגילוי הנשאות למחלה. לסוסים בלגים אף סיכון מוגבר לחלות ב-Chronic progressive lymphedema (CPL), מחלה הגורמת להתנפחות הגפיים, וייתכן כי אף מחלה זו מקורה גנטי.

==היסטוריית הגזע==
מקורו של הסוס הבלגי בברבן שבבלגיה, שם שימש כחיית משק, בעיקר לעבודות חקלאיות. עד לשנות ה-40 של המאה ה-20 היו הסוס הבלגי והברבן (Barbant) גזע אחד. לאחר מלחמת העולם השנייה מגדלי הברבן שנותר באירופה פתחו את הגזע לסוס בעל גוף גדול וכבד יותר, בעוד שמגדלי הסוס הבלגי בארצות הברית פתחו סוס גבוה וקל יותר.

בשנת 1887 נוסדה במדינת אינדיאנה האגודה האמריקאית של מייבאי ומגדלי סוסי העבודה הבלגים (American Association of Importers and Breeders of Belgian Draft Horses), אשר הקימה מרשם לגזע סוס זה בארצות הברית. בתחילת המאה ה-21 הסוס הבלגי הוא סוס העבודה הכבד הנפוץ ביותר בארצות הברית.

== גלריה ==
סוס בלגי שחור
סוס בלגי עם [[רסן ללא מֶתֶג]]
סוס בלגי בצבע ערמון כהה עם רעמה כהה

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20090831042732/http://equisearch.com/breeds/belgianprofile/ Breed Profile: Belgian Draft Horse] by Jayne D. Wilson
* [http://www.belgiancorp.com/ Belgian Draft Horse Corporation of America]
* [http://www.theamericanbrabantassociation.com/ The American Brabant Association]
* 

==הערות שוליים==

בלגי
ערב עירוני

ערב עירוני הוא שיר עברי שכתב נתן אלתרמן.

השיר התפרסם לראשונה בכתב העת "גזית" (בעריכת גבריאל טלפיר) בראשית [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=DAV%2F1934%2F05%2F06&id=Ad00613&sk=5B4ADF27 חודש מאי 1934] (חוברת ג', שנה שנייה, תרצ"ד).

השיר לא ראה אור בספר רשמי כלשהו עד לפרסומו בשנית בספר "מחברות אלתרמן ב', בעריכת מנחם דורמן בשנת 1979 (הוצאת "הקיבוץ המאוחד").

מילות השיר התפרסמו בספר "שירים 1931–1935", אוסף שיריו המוקדמים של אלתרמן שיצא לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1984. בשנת 1987, כאשר יוני רכטר הפיק את אלבומו של יוסי בנאי "יוסי בנאי", הוא הלחין עבורו מספר שירים, מהם התפרסם במיוחד שיר זה.. שנה לפני כן, רוני ידידיה הקליט אותו בלחן אחר לאלבום הבכורה שלו.

השיר הוא תיאור פלסטי של העיר תל אביב לעת שקיעה, כך למשל מושווים בשיר פנסי הרחוב לפרחי העיר המלבלבים באור ניחוח (הוא היתום המוזכר בקטע בשיר המוצג כאן).

עם השנים, זכה השיר למספר גרסאות כיסוי, בביצועם של רונית אופיר, הגרובטרון, זהו זה וכן בהופעות חיות בביצועו של יוני רכטר ביחד עם אמנים נוספים.

השיר משמש כהמנונו הרשמי של ענף חובשים בבה"ד 10, בית הספר לרפואה צבאית, כאשר מילותיו האחרונות של השיר: "מי שיגיע עד הסוף ירצה לבכות מרוב תוחלת", משמשות לביטוי תקווה והשראה להמשך העשייה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

* זיוה שמיר, [https://www.zivashamir.com/post/%D7%94%D7%9C%D7%91%D7%A0%D7%94-%D7%97%D7%95%D7%9C%D7%A6%D7%AA-%D7%A9%D7%93-%D7%9E%D7%A7%D7%99%D7%A8-%D7%94%D7%91%D7%99%D7%AA-%D7%A9%D7%9E%D7%A0%D7%92%D7%93 הלבנה חולצת שד מקיר הבית שמנגד- "ערב עירוני": התיאור האוּרבּני ושברו], אתר [https://www.zivashamir.com מב"ע], יוני 2022
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי שנות ה-1930
קטגוריה:שירי יוסי בנאי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על תל אביב-יפו
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתן אלתרמן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יוני רכטר
זכריה בן יהודה אגמאתי

זכריה בן יהודה הלוי אגמאתי היה רב מרוקאי בתקופת הראשונים, במאה ה-12. התגורר באגמאת וכונה על שמה. שמו נודע בעיקר בזכות חיבורו "ספר הנר" שהתגלה במאה ה-20. לפי עדות המחבר, הספר חובר בין שנת ד'תתקמ"ט (1189) לשנת ד'תתק"נ (1190), אולם נראה שבשנים אלה הכוונה להשלמת חלקו הראשון של הספר בלבד. רבי זכריה מצוטט גם בכתב יד מתקופת הראשונים על הרמב"ם מדע וזמנים, שנמצא באוניברסיטת קולומביה (m286).

==ספר הנר==
רבי זכריה חיבר ספר ליקוטים מגאונים ומראשונים שקדמו לו, בהם רב האי גאון, רב ניסים גאון, רב עמרם גאון, רבנו חננאל, רש"י, רבי יצחק אבן גיאת, הר"י מיגש, הרמב"ם ורבי ברוך הספרדי. חלק מהפירושים השתמרו בזכותו. רבי זכריה כתב בעצמו מעט פירושי מילים והערות קצרות ולעיתים אף הכריע בין שיטות שונות. הספר מחובר על פי סדר הלכות רב אלפס שהיה אז עיקר הלימוד בצפון אפריקה בזמנו (במקום התלמוד). חלק מהפירושים נכתבו בערבית.

"ספר הנר" נכתב כעדות המחבר לכל הלכות הרי"ף, אך רובו אבד. ישנם שני כתבי יד השמורים בספרייה הבריטית (לשעבר ספריית המוזיאון הבריטי): האחד מכיל את החיבור על מסכתות ברכות, שבת, עירובין, והשני את מסכתות בבא קמא, בבא מציעא ובבא בתרא. קטע קטן מן החיבור למסכת ברכות השתמר גם בקטע גניזה. לפי רשימת הספרים מהגניזה הקהירית מתברר שרבי זכריה חיבר את ספרו גם על סדר מועד וסדר נשים.

בהקדמת הספר כתב המחבר: "נר ערכתי לכל הלכות רבתי... אתחיל להיטיב ולערוך נר ראשון", על שם זה ניתן לו שמו על ידי המדפיסים בזמננו "ספר הנר".

כמו כן קיים בספרייה הבריטית כתב יד של מסכת מועד קטן, שהודפס בשנת תשכ"ו בהוצאת נ' זק"ש בתוך "קובץ מפרשים למסכת מועד קטן" ויוחס לרבי זכריה, אך ד"ר עזרא שבט פקפק בקביעה זו והעדיף לייחסו לרב יהודה אלמדארי.

===הוצאות לאור===
ספרו על מסכת ברכות יצא לאור בשנת תשי"ח על ידי הרב מאיר דוד בן-שם ממכון תורה שלמה. ספריו על שלוש הבבות הופיעו בלונדון במהדורת פקסימיליה בשנת תשכ"א על ידי יעקב לוין. כמו כן, חלק מכתביו התפרסמו בשנתון בר-אילן ו' וז'. בשנת תשמ"ח יצא בירושלים ספרו על שלשה פרקים ראשונים של בבא בתרא בשם "שיטה מקובצת הנר" על ידי הרב יקותיאל כהן. בשנת תשס"א יצא ספרו על בבא קמא בעריכת הלל מן. בשנת תשס"ג יצא ספרו על בבא מציעא בעריכת יששכר קלמן ברגמן. בשנת תשס"ה יצאו ספריו על שלוש הבבות ב"קובצי מפרשים" בהוצאת "תפארת התורה" (וינגרטן). בשנת תש"ע יצא ספרו על מסכת שבת בידי ש' אידנסון. בשנת תשע"ב יצא ספרו על בבא מציעא בהוצאת אוצר הפוסקים. בשנת תשע"ו יצא לאור ספרו על מסכת עירובין על פי כתב יד הספרייה הבריטית על ידי הרב שלום קליין בהוצאת המכון התורני אור עציון.

==לקריאה נוספת==
*חיים זאב הירשברג, על ר’ זכריה אגמאתי ושני חכמים בני זמנו תרביץ מב (תשלג) 379-388 1973. 
* ישראל תא-שמע, פרשנות א', עמ' 156-157.
* A Digest of Commentaries on the Babylonian Talmud, British Museum Quarterly 7 (1933) 76-77

==קישורים חיצוניים==
* [http://hebrewbooks.org/40633 ספר הנר] על מסכת ברכות באתר היברובוקס.
* [http://www.otzar.org/wotzar/Book.aspx?16639& הקדמת ספר הנר] לונדון תשכ"א באוצר החכמה.
* [http://www.otzar.org/wotzar/Book.aspx?161063& הקדמת שיטה מקובצת הנר], ירושלים תשמ"ח אוצר החכמה.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:פרשני הרי"ף
קטגוריה:ראשוני צפון אפריקה
קטגוריה:ילידי 1120
קטגוריה:נפטרים ב-1195
הקהילה היהודית בקרפנטרה

בית הכנסת בקרפנטרה
הקהילה היהודית בקרפנטרה (בפי היהודים כונתה קארפינטראץ) היא קהילה יהודית עתיקה ששכנה בעיר קרפנטרה (בצרפתית: Carpentras) בדרום-מזרח צרפת, בימינו במחוז ווקלוז, בחבל פרובאנס-אלפ-קוט ד'אזור. 

שורשיה של הקהילה היהודית בקרפנטרה במאות ה-10 או ה-11. בתקופה זו היו תושביה היהודיים כפופים לבישוף העיר. בשנת 1235, כאשר עברה העיר להשפעת מושלים מטעם האפיפיור, גורשו ממנה היהודים, אולם הוחזרו בשנת 1263. בשנת 1276 נקבע מעמדם המשפטי בסטטוט, ולפיו היה עליהם לשלם 18 לירות מדי שנה תמורת הזכות להישאר בעיר ולקבל את הגנת הבישוף.

בשנת 1320 עברה העיר קרפנטרה לשליטה ישירה של האפיפיור. בשנה שלאחר מן החלו הרדיפות הידועות כ"גזרת המצורעים", ובשנת 1322 גורשו היהודים מן העיר. כאשר חזרו לבסוף בשנת 1342, הייתה הקהילה מרוששת, ומנתה לא יותר מתשעים משפחות. זמן קצר לאחר מכן הורשו היהודים להכשיר שטח לבית קברות ולהקים בית כנסת. 

בשנת 1460, בזמנו של האפיפיור פיוס השני, נתחם רובע היהודים בקרפנטרה. בשל מצוקת המקום נאלצו היהודים לבנות בתים בעלי ארבע קומות. בזמנו של האפיפיור קלמנס השביעי, אשר הורה על לבישת הטלאי הצהוב ועל חבישת כובע היהודים, ניתן ליהודי קרפנטרה כתב זכויות, המתיר להם לעבוד ולסחור תמורת חמישה אחוזים מרכושם. כתב זכויות זה בוטל בזמנו של האפיפיור פאולוס השלישי, בשנת 1535. במהלך עשרות השנים שבאו לאחר מכן ניתנו מספר פעמים צווי גירוש ליהודים משטחים שתחת שליטת האפיפיור, ואף על פי שאלו לא תמיד בוצעו במלואם, רבים מיהודי קרפנטרה עזבו לערים אחרות בדרום צרפת, לאימפריה העות'מאנית ולארץ ישראל. בשנת 1571 מנתה הקהילה רק שש משפחות.

==ראו גם==
* יהודי האפיפיור

==לקריאה נוספת==
*סימון מרג'ן-אוחנא, ספר היחס לאליהו כרמי. פנקס קהילת קרפנטרס ממדינת האפיפיור (1769-1736), מוסד ביאליק, מכון בן-צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, המרכז ללשונות היהודים וספרויותיהם, האוניברסיטה העברית, ירושלים, 2009.

==קישורים חיצוניים==
*
*

קטגוריה:קהילות יהודיות בצרפת
קטגוריה:יהדות פרובנס
דברים (יונה וולך)

דברים הוא כותר ספר שיריה של המשוררת יונה וולך, אשר ראה אור בהוצאת עכשיו בשנת 1966. "דברים" היה אחד מהסמנים של עידן יצירה חדש בשירה העברית במדינת ישראל; עידן אשר מקורותיו נשאבו, הן מהמורשת היהודית לדורותיה ומאירועי הקמת המדינה וכינונה של החברה הישראלית לאחריה, והן מרוח הספרות, ההגות והמוזיקה החדשה שנוצרה מאז שנות השישים במערב.

השירים, שכמה מהם הולחנו, והביטויים שטבעה בהם וולך, התקבלו ומצוטטים בתרבות העברית וישראלית.

==שירים בקובץ==
{|
|- valign="top"
|
*יונתן
*אנחנו עושים משהו
*קורנליה
*קסיוס
*[אבנים משתפלות לנהר]
*תרזה
|
*כשבאתי לקחת אותה מהעננים
*[אני הבתולה הקדושה]
*באשמת עצבים רפופים
*כריסטינה
*[כשהמלאכים סחוטים]
*לוטה
|
*[וזה לא מה ש]
*סבאסטיאן
*צרותיה של דונה תרזה
*שאלו לשלום צפורה
*אנטוניה
*אבשלום
*ססליה
|
*כמה עניינים (9-1)
*אחד צריך כואב אחד
*[לא דרכו אדם כעוף, הד]
*לא חיה בכלל
*דורמציון עין טורקיז סביבותיך
*הו ים, שמים
*[תכלת סמיכה עומדת בעלי הצפצפה]
*לדו-ממדי יחמוק בשר
|}

==תכנים ואמירות==
וולך אזכרה בשיריה מנעד של צבעים, כמבאים מצב של תודעה או מצב נפשי; משמעותם של הצבעים המוזכרים בשירים תלויה בהקשר שבו הוזכרו; כך למשל מוזכרת "יְרֹקֶת נְחֹשֶׁת" ב"אבנים משתפלות לנהר" כמבטאת חוויה הקשורה לגופניות וחומריות, ו"אוֹר יָרֹק" ב"דורמציון עין טורקיז סביבותיך" המבטא חוויה של רוניות ואיבוד תחושת הגוף, וכן "שְׁחוֹרִים וַאֲדֻמִּים" בשיר הראשון, כמייצגים של חוויות חד-משמעיות.

===אבנים משתפלות לנהר===
השיר מובעת חוויה ארוטית המולבשת בתודעה על הנוף, או הטבע, כלומר האהבה והמיניות בין בני אדם מציפות את התודעה, והמשוררת-החווה משליכה אותן על הנוף; שהיא מעשה פואטי שכיח. אולם, המעברים החדים בין השורות והמשפטים הקטועים, כגון "אֶל נְעָרִים / יְרֹקֶת נְחֹשֶׁת", מוסר את ההקשר התודעתי העל-ארוטי, בו זמני. ייתכן שהאמירה הפואטית העיקרית היא חוויית שתי הזוויות המונחות בו זמנית במלל השירי.

===דורמיציון עין טורקיז סביבותיך===
בשיר, שנסוב לכאורה על כנסיית דורמיציון בירושלים, מוסרת וולך מבחר רשמים מזרם החוויות אשר פקדו אותה בהזכרה באתר, או אף כאשר בקרה בו. וולך מתארת חוויות רוחניות אשר מחוץ לדת ממוסדת כלשהי, הִזכרות היסטורית הקשורה לדוד המלך, ומעין הכרה בקדושת האתר, הן בהיותו בית תפילה והן כחלק מהמקום הארצישראלי. השיר פותח במילים:

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ktav.co.il/book.asp?BookID=242 על דברים], באתר ktav
* יוסף אורן, [https://web.archive.org/web/20131010011726/http://www.maraah-magazine.co.il/show_item.asp?itemId=27&katavaId=1497&levelId=64905&archLev=1 (על אבנים משתפלות לנהר)], באתר מראה
* גבריאל מוקד, [http://www.no-666.com/2009/08/26/%D7%94%D7%A2%D7%95%D7%9C%D7%9D-%D7%94%D7%9E%D7%99%D7%AA%D7%99-%D7%A9%D7%9C-%D7%99%D7%95%D7%A0%D7%94-%D7%95%D7%95%D7%9C%D7%9A/ שירה כחידוש של משמעות, על שירת יונה וולך], באתר של אלי אשד
*רן יגיל, [http://blogs.bananot.co.il/showPost.php?itemID=12754&blogID=171 וולך בעיני מוקד ומוקד בעיני וולך], באתר bananot
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי 1966
קטגוריה:כתבי יונה וולך
קטגוריה:ספרי שירה בעברית
כנסיית יוסף הקדוש (חיפה)

אולם הכנסייה
חזית בית ספר כרמל
חלון הוויטראז' העגול מעל דלת הכניסה של הכנסייה
כנסיית יוסף הקדוש היא כנסייה קתולית השייכת למסדר הכרמליתי, אשר שוכנת בשדרות המגינים 78 במושבה הגרמנית בחיפה. סמוך לכנסייה המוקדשת ליוסף הקדוש, שוכנים בית-הספר "כרמל" ומשרדי הרובע הלטיני בעיר.

==היסטוריה==
הכנסייה הלטינית הראשונה בחיפה הייתה כנסיית אליהו הנביא בכיכר חמרה. היא נחנכה בשנת 1867 ויכלה להכיל כ-400 מתפללים. במלחמת העצמאות נפגעה הכנסייה, והנזירים הכרמליטים קבעו את מרכזם במבנה בית הספר הסלזיאני בעיר. בשנות ה-50 של המאה ה-20 הצליחה הקהילה לאסוף כסף להקמת מבנה כנסייה חדש, וזה תוכנן על ידי האדריכל האיטלקי אנטוניו ברלוצי, ונחנך ב-1961, שנה לאחר מותו. כנסיית יוסף הקדוש היא המבנה האחרון שתכנן ברלוצי בארץ הקודש.

==חזית המבנה==
למבנה הנדמה לתיבה הוענקה חזית מלבנית. הוא עשוי מציפוי אבן בהיר, שבו נקבעו אבנים בגוון חום בהיר היוצרות צורת צלב לטיני. במרכזו של הצלב קבוע חלון ויטראז' עגול, ובבסיסו ניצבת דלת הכניסה לכנסייה. על הדלת נראה תבליט מרכזי המתאר את המשפחה הקדושה, ובכל אחד משני צדדיו שלוש סצינות מחייו של יוסף הקדוש: משמאל נראים נישואיו למרים, הבשורה ולידת ישו; ומימין הבריחה למצרים, יוסף וישו בנגריה ומות יוסף.

==חלל הכנסייה==
אולם הכנסייה עשוי מחלל בודד ופונה לכיוון צפון-צפון-מזרח. האולם מעוצב בגוונים פסטלים ובצבעים חמים ועיצובו מודרני. חלונות ויטראז' בקירות הצד מחדירים אור אל האולם, ומתחת להם נראה תיאור של 14 תחנות הצלב. עמודים בגווני ורוד המסודרים לאורך קירות האולם תומכים בחמש קשתות הנושאות בתורן את התקרה, ואלמנט הקשת מופיע גם על הקיר הצפוני שמאחורי המזבח. בקיר זה פתח מקושת המוביל אל חלל המשך צר ונמוך מהאולם, הנושא תקרת קמרון חבית. משני צדדיו של הפתח תלויים שני פסיפסים המתארים את יוסף אוחז בישו התינוק בנוכחות מרים (משמאל), ואת הבתולה והילד (מימין). 

אל חלל ההמשך מוליכות שלוש מדרגות רוחביות שמשני צידיו חלונות, הצבוע בגווני צהוב המובלט על ידי אור השמש החודר דרך החלונות. בקצהו, מתחת למוטיב נוסף של קשת, קבוע קרוסיפיקס גדול. הצלב עשוי מלוחות צבעוניים מרובעים ומלבניים, וקווי המתאר שלו חורגים מצורתו של צלב מסורתי. בחלון העגול שמעל דלת הכניסה קבוע מעשה ויטראז' מודרני שבו נראה דג, סמלו של ישו, והכיתוב "ΙΧΘΥΣ" ביוונית, היינו "דג". בוויטראז' זה וביצירות אמנות נוספות באולם, דוגמת הפסיפס שעל חזית המזבח ופסיפס הבתולה והילד שמימין לו, חוזר ומופיע מוטיב השמש.

==בית הספר כרמל==
מבנה בית הספר הלטיני "כרמל" קדם למבנה הכנסייה והוא צמוד לה ממזרח. המבנה בן שתי הקומות עשוי אבן, והוא נושא קומה שלישית קטנה יותר שמעליה גג רעפים. מעל הכניסה, מתחת לגמלון קטן, קבוע פסיפס של הבתולה, ובלונטה שמעליו נראה סמלו של המסדר הכרמליטי. מעל הגמלון, בקומה השלישית, בתוך חלון ביפורי, שני פסיפסים נוספים שבהם שב וחוזר מוטיב השמש. בית הספר מנוהל על ידי הנזירים הכרמליתים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנטוניו ברלוצי
קטגוריה:חיפה: כנסיות ומנזרים
קטגוריה:המושבה הגרמנית (חיפה)
קטגוריה:המסדר הכרמליתי
יוסף הקדוש
שיגיונות זיגפלד

כרזת עונת 1912
שיגיונות זיגפלד (באנגלית: Ziegfeld Follies) היו סדרת מופעי רביו שהפיק פלורנץ זיגפלד בברודוויי בין השנים 1907 עד 1931, עם עונות נוספות ב-1934 ו-1936 (לאחר מותו של זיגפלד, בהרשאת אלמנתו). המופעים הועלו כניסיון לשחזר את מופעי הבורלסקה של מועדון הפולי ברז'ר הפריזאי, תוך התאמתם לרוח הקהל האמריקאי וזכו להצלחה גדולה. המופעים שילבו מופעי וודוויל בדגש מוזיקלי, שירים, קסמים, להטוטנות ומופעי רקדניות-שורה מרהיבים, בתלבושות ססגוניות. הרקדניות נבחרו בקפידה לפי מראן החיצוני ונקראו "נערות זיגפלד".

עם האמנים שהחלו את דרכם בשיגיונות נמנים וו. סי. פילדס, אדי קנטור, ז'וזפין בייקר, פאני ברייס, ריי בולג'ר, סופי טאקר ורבים אחרים. עם הכותבים למופעים נמנו, בין השאר, ג'רום קרן, ורנון דיוק, אירווינג ברלין וג'ורג' גרשווין. עם "נערות זיגפלד" נמנו בצעירותן כוכבות הקולנוע פולט גודארד וברברה סטנוויק.

בשנת 1927 פתח זיגפלד את "תיאטרון זיגפלד" בפינת רחוב 54 והשדרה השישית במנהטן. עונת 1931 של ה"פולי'ס" הועלתה על בימתו של תיאטרון זה (שנהרס ב-1966).

== תוכנית הרדיו ==
התוכנית "The Ziegfeld Follies of the Air" (שיגיונות זיגפלד באוויר) שודרה ב-CBS מדי יום א' בערב בשנת 1932. לאחר מותו של זיגפלד הופסק שידור התוכנית והיא התחדשה לכחצי שנה ב-1936. במעבר למדיו החדש התבססה התוכנית על קטעי מוזיקה ומערכונים שהמוצלח בהם היה "בייבי סנוקס", דמות פעוטה כביכול (בגילומה של פאני ברייס) שניהלה דיאלוגים שנונים בטון ילדותי עם "אביה" (בגילומו של אלן ריד) והפכה ללהיט. הדיאלוגים כללו סדרת שאלות "תמימות" שהובילו את האב למבוכה ולהסתבך בלשונו, דבר שגרר עוד פרץ שאלות, שהציגו את המוסכמות החברתיות באור מגוחך. כמו כן הופיעו בתוכנית כוכבים אורחים כפרנק סינטרה, בינג קרוסבי, בוב הופ, תזמורתו של פול וייטמן ועוד.

== סרטים ==
שיגיונות זיגפלד הגיעו למסך הגדול פעמיים. בשנת 1936 הופק הסרט "זיגפלד הגדול", ביוגרפיה מוזיקלית של זיגפלד. הסרט זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר וזיכה את לואיז ריינר (בתפקיד אשתו הראשונה אנה הלד) בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר ואת רוברט לאונרד בפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר.

פעם נוספת הופיע המופע בקולנוע בסרט "שיגיונות זיגפלד", שהיה סרט רביו מוזיקלי בבימויו של וינסנט מינלי עם שלל קטעי הופעה בכיכובם של ג'ין קלי, פרד אסטר, ג'ודי גרלנד, ריי בולג'ר, פאני ברייס, אסתר ויליאמס, לוסיל בול, קתרין גרייסון ועוד.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.musicals101.com/ziegfeld.htm מידע רב על כל עונות המופע]
* [http://www.ibdb.com/search.asp?SearchBy=Show&SearchFor=ziegfeld%20follies כל עונות המופע] תוצאות חיפוש באתר IBDB
* [http://www.otrcat.com/ziegfeld-follies-of-the-air-p-49069.html אודות תוכנית הרדיו, כולל קטע להאזנה חופשית]
* ״[http://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=9566 בואו אל הקברט]״ - פרק בפודקאסט ״[http://www.kan.org.il/podcast/program.aspx?progId=2019 מינהרת הזמן]״, תאגיד השידור הישראלי ״כאן״

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחזות זמר אמריקאיים
קטגוריה:בידור
פרשרון

סוס פרשרון אפור בתצוגה
שלושה סוסי פרשרון רתומים למחרשה
פרשרון (בצרפתית: Percheron) הוא גזע סוס עבודה כבד, אשר מקורו מעמק הואיסן (Huisne), בפרובינציית פרש (Perche) לשעבר, בצפון צרפת. זהו סוס המיועד למשיכת עגלות משא וציוד חקלאי ומכאן שיוכו לקבוצת סוסי ה"דראפט" (draught horse בבריטניה, draft horse בארצות הברית). הפרשרון הוא אחד מגזעי הסוסים החזקים והכבדים ביותר. צבעי הסוס הם בדרך כלל אפור או שחור. סוסים אלה שריריים מאוד וידועים כסוסים נבונים המוכנים לעבודה קשה. אף שמקורם המדויק אינו ברור, אבותיו של הפרשרון היו כבר בעמק פרש במאה ה-17. גזע סוס זה הושבח במקור לשימוש כסוס מלחמה. עם הזמן החלו משתמשים בו אף למשיכת עגלות נוסעים, ומאוחר יותר הפך לסוס עבודה בחקלאות ולגרירת משאות כבדים. בשלהי המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 הורבעו סוסות מגזע זה עם סוס ערבי. בשלהי המאה ה-19 יוצא הפרשרון מצרפת לארצות הברית ולמדינות אחרות, ובשנת 1883 נוסד ספר הגזע של הפרשרון בצרפת.

לאחר שינויים שונים, מאז 1934 מנוהל בארצות הברית ספר גזע לפרשרון. בתקופת מלחמת העולם הראשונה שימשו סוסי פרשרון רבים בשרות הצבא הבריטי. בשנות ה-30 סוסי פרשרון היוו 70% מכלל סוסי ה"דראפט" בארצות הברית, אולם מספרם פחת באופן ניכר לאחר מלחמת העולם השנייה. לאחר שנים של שפל, החל מספר סוסי הפרשרון בארצות הברית לעלות, ובשנת 2009 נרשמו כ-2,500 סייחים בספר הגזע האמריקאי של הפרשרון. סוס זה משמש אף בתחילת המאה ה-21 כסוס עבודה, בעיקר בחוות חקלאיות קטנות ופחות ממוכנות, ובצרפת חלק מענף סוסי הפרשרון מיועד לבשר. סוסי פרשרון גזעיים משמשים בעבודות יערנות, לגרירת עגלות נוסעים, לגרירת ציוד חקלאי, ואף לתחרויות רכיבה וקפיצות. דיסנילנד פריז הוא בעליו של המספר הגדול ביותר של סוסי עבודה מגזע פרשרון באירופה, והם משמשים לגרירת קרוניות נוסעים ברחוב הראשי של ארצות הברית.

==מאפיינים==
בצרפת קיימת העדפה לסוסי פרשרון גדולים, בגובה הנע בין 155 ל-185 ס"מ, ומשקלם בין 500 ל-1200 ק"ג. בארצות הברית קיימת העדפה לסוסי פרשרון קטנים יותר, גובהם נע בין 168 ל-180 ס"מ בשיא הגב, אף שלסוסי הגזע טווח גבהים הנע בין 152 ל-193 ס"מ. משקלו הממוצע של הפרשרון בארצות הברית הוא 860 ק"ג, אף שהמשקל המקסימלי הוא 1200 ק"ג. הסוסים אפורים או שחורים בצבעם, אף שבספר הגזע האמריקאי מותר גם רישומם של סוסים בצבעי מפרץ (גוף בצבע חום-אדמוני, בעוד הרעמה, הזנב, שולי האוזניים וחציין התחתון של הרגליים שחור), Roan (שער לבן וצבעוני בתערובת שווה על הגוף, בעוד הראש, הרעמה וחלקן התחתון של הרגלים (מכונה "גרביים") בצבע אחיד), וערמוני. בצרפת ובריטניה ניתן לרשום בספר הגזע רק סוסים אפורים או שחורים. לסוסים רבים כתמים לבנים על ראשם ורגליהם, אולם יש סוסים עם כתמים לבנים רבים, אינם רצויים. לראש הפרשרון פרופיל ישר, מצחו רחב, עיניו גדולות ואוזניו קטנות. חזהו עמוק ורחב, אחוריו ארוכות וישרות. רגליו נקיות משיער ארוך ושריריות. הפרשרון מתואר כסוס גאה, עירני, נבון ומוכן לעבודה. סוסים אלה נחשבים כמסתפקים במועט ומזגם נוח. גזע זה מסתגל היטב לתנאי חיים ומזג אוויר שונים. במאה ה-19 סוסים אלה היו ידועים כמי שמסוגלים לדהור עד 60 ק"מ ביום בקצב טרוט. 

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.percheron-france.org/ Société hippique Percheronne de France] - החברה לגזע הפרשרון בצרפת 
*[http://www.percheronhorse.org/ Percheron Horse Association of America] - האגודה לסוס הפרשרון בארצות הברית 
*[http://www.percheron.org.uk/ British Percheron Horse Society] - החברה הבריטית לסוס הפרשרון 
* 

קטגוריה:גזעי סוסים
אוגיב

צורת אוגיב
כדור 9x19 מ"מ פרבלום.]]
אוגיב הוא הקצה המעוגל של אובייקט דו-ממדי או תלת-ממדי.

המושג אוגיב משמש לרוב לתיאור הצורה של קשתות גותיות או של מעטפת פגז, טיל וכדומה.

בסטטיסטיקה, המונח אוגיב, או בשמו השני גרף שכיחות מצטברת, הוא עקומה המדגימה הצטברות בהתפלגות שכיחה, וצורתה היא בדרך כלל בצורת האות S.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

	

קטגוריה:עקומות
שימור וניקוז קרקע

שימור וניקוז קרקע הם אוסף של שיטות לשימור משאבים חקלאיים.

== רקע היסטורי ==
אחת השיטות הראשונות לשימור הקרקע שהתפתחו, יושמו לשם מניעת סחיפת קרקע. היו אלו טרסות העפר שמטרתן הייתה קטיעת מדרונות וניתוב מים. שיטה זו, אשר התבססה על בניית קירות אבנים לרוחב השיפוע מנעה את סחיפת הקרקע מצד אחד לשני ואפשרה למים להמשיך לחלחל בין המרווחים הקטנים.

לקראת סוף המאה ה-20 החלו ארגונים בינלאומיים וממשלות ליזום מחקרים בנושאי שימור קרקע. דו"חות מחקר הצביעו על תהליכי סחף ודילול קרקע מוגברים בשטחים חקלאיים ובאזורי פיתוח ועל השפעתם על שינוי האקלים ברמה העולמית. ארגונים אלו החלו ליזום מיזמים משותפים להפחתת ההשפעות השליליות של תופעות אלו.

== שיטות לשימור קרקע ==

ישנן שיטות רבות לשימור הקרקע. ביניהן:
* עיבוד על פי קווי גובה ומשבי רוח - טרסות.
* צמחי כיסוי בין השורות המשמשים כחוצצים בין חלקות.
* מחזור זרעים
* עיבוד שטח על ידי מזרעות או פליחה
* ייצוב באמצעות פולימרים
* ניקוז מים תת-קרקעי

==קישורים חיצוניים==
* [https://terms.hebrew-academy.org.il/Millonim/ShowMillon?KodMillon=42 מילון למונחי ניקוז] (1966), באתר האקדמיה ללשון העברית

קטגוריה:קרקעות
קטגוריה:חקלאות
אתר ההנצחה לחללי אסון המסוקים

אתר ההנצחה לחללי אסון המסוקים הוא אנדרטה לזכר 73 הנופלים באסון המסוקים ב-4 בפברואר 1997 אשר נמצאת בקרבת המקום בו אירע האסון, סמוך לקיבוץ דפנה.

== תיאור האתר ==
האתר מורכב מאנדרטה שהוקמה לצד נחל דן במקום הנפילה עם 73 אבנים אשר נתלו מענפי העצים לצד הנחל, כל אבן עם שם אחד הנופלים. לצד האנדרטה הראשונית, הקצה קיבוץ דפנה בשנת 2001 שטח של 12 דונם. בשנת 2003 אשרה הוועדה המחוזית צפון את תוכנית האתר. האנדרטה החדשה נחנכה בשנת 2008. היא עוצבה בצורת מסוק, במרכזה בריכת מים עגולה שבתוכה שמות הנופלים ומימיה נשפכים בדופנותיה. מבריכת המים יוצאים שבילים המובילים לשביל מעגלי חיצוני המקיף את הבריכה, בין השבילים מוצבים 73 אבני גיר בגובה אדם. שביל ראשי יוצא לכיוון דרום ובמרכזו תעלת מים היוצאת מהבריכה ומובילה לבור מים בכניסה לאתר. בקצה השביל מוצב סלע גיר בצורת זנב המסוק, מצידו האחד מצוינים שמות הנופלים על גבי לוח זכוכית, מצידו השני מתואר סיפור האסון.

האתר עוצב בשיתוף האדריכלית שלומית שלמה, מעצבי הגינות חיים כהן וגלעד שרון והפסלים רמי פלדשטיין סידור כהן וגרשון היימן, בסיוע הפסל דני קרוון. מספר גופים סייעו להקמת האתר ביניהם משרד הביטחון, קק"ל ואיש העסקים ארקדי גאידמק, שתרם כמחצית מעלות הקמתה. מלבד כל אלה האתר נשמר ומתוחזק על ידי "העמותה להנצחת חללי אסון המסוקים" בראשותה של רעיה אפנר, שבנה אבי נפל באסון.

במהלך השנים הושחתה האנדרטה מספר פעמים.

==מיקום==
אתר ההנצחה נמצא לצד בית העלמין של קיבוץ דפנה (דרומית לקיבוץ עצמו) וליד גבולו המערבי של שאר ישוב. כביש הגישה לאנדרטה מתחיל בצמוד לצומת חורשת טל ויוצא מספר מטרים דרומית לצומת על כביש 918, ממשיך במקביל לכביש 99 ואחרי מספר דקות נסיעה, מתבצעת בו פנייה ימינה, המלווה בשילוט לכיוון אתר ההנצחה.
<gallery mode="packed" heights="150">
קובץ:PikiWiki Israel 75589 helicopter disaster monument.jpg|
קובץ:אנדרטה בשאר ישוב לזכר 73 נופלי אסון המסוקים.jpeg|73 הסלעים הנמצאים באתר ההנצחה בשאר ישוב
קובץ:PikiWiki Israel 1228 Events in Israel אתר הנצחה לזכר אסון המסוקים.jpg|בריכת המים במרכז האנדרטה עם שמות הנופלים בתוך המים, מסביב ל-73 הסלעים לזכר הנופלים
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.izkor.gov.il/en_6466baff96079db8d93d7ce04a90b152 תיאור האנדרטה באתר 'יזכור']
*מיכאל יעקובסון, [http://michaelarch.wordpress.com/2014/08/04/%D7%A1%D7%99%D7%91%D7%95%D7%91-%D7%91%D7%90%D7%A0%D7%93%D7%A8%D7%98%D7%AA-%D7%90%D7%A1%D7%95%D7%9F-%D7%94%D7%9E%D7%A1%D7%95%D7%A7%D7%99%D7%9D-%D7%91%D7%A9%D7%90%D7%A8-%D7%99%D7%A9%D7%95%D7%91/ סקירה אדריכלית על אתר ההנצחה], בבלוג "חלון אחורי", 3 באוגוסט 2014
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:הגליל העליון: אנדרטאות
קטגוריה:אנדרטאות לחללים באירועים בודדים
קטגוריה:דני קרוון
אסון המסוקים
קטגוריה:דפנה (קיבוץ)
ג'בל יעלק

ג'בל יעלק (בערבית: جبل يعلق) הוא רכס הרים בצפון סיני. הפסגה הגבוהה ביותר ברכס היא ראס אבו קרון (תרגום: ראש אבי קרניים, בשל צורתה המסועפת). ומתנשאת לגובה של 1,094 מטר מעל פני הים. זוהי הפסגה הגבוהה ביותר בצפון סיני. מקור השם אינו ידוע והבדואים מבטאים אותו יעלג.

ההר הוא חלקה המערבי של מערכת הקימוט בצפון סיני שכיוונה הכללי הוא: דרום־מערב – צפון־מזרח. בדומה לרכסי מרכז הנגב, בנוי ההר מסלעי גיר. בהר מצוי מכתש הדומה במבנהו למכתשי הנגב. רכס ג'בל יעלק תחום מצפון בכביש אבו עגילה - ביר גפגפה. ממזרח בכביש ג'בל לבני - ביר חסנה. מדרום בכביש ביר חסנה - ביר תמדה וממערב, בכביש ביר תמדה - ביר גפגפה.

בזמן השלטון הישראלי בסיני, בשנים 1967–1980, היה ממוקם על ההר ממסר תקשורת (שהותקף במלחמת יום הכיפורים) ובסיס של חיל המודיעין הישראלי. בסיס המודיעין נקרא "אפרת" והיווה בסיס למערך מרחף באמצעות בלון איסוף נתונים.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סיני: הרים
אתר הנצחה לחללי קהילת המודיעין

אתר הנצחה לחללי קהילת המודיעין שוכן בקרבת הכניסה למחנה בית הספר למודיעין שבאגד מחנות גלילות, ממערב לרמת השרון. האתר מנציח את שמות חללי אגף המודיעין, חיל האיסוף הקרבי, שירות הביטחון הכללי והמוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים. כיום (2019) מונצחים בו שמותיהם של 704 חללים.

== מבנה ==
אתר ההנצחה ניצב בשכנות למרכז למורשת המודיעין. הוא כולל שני מרכיבים – אנדרטה ואוהל שם. 

האנדרטה היא מבוך של כתלים הגבוהים מקומת אדם, כך שלא ניתן להשקיף מעבר להם. תכנון זה מכוון לדמות את המורכבות של מוח האדם, שהוא המפתח לעבודת המודיעין, וכן את פסיפס המודיעין שקהילת המודיעין עסוקה כל העת בהרכבתו.

במבוך מספר חצרות. כל חצר מתייחסת לאחת התקופות בתולדות קהילת המודיעין. כותלי החצרות מחופים באבן חול ועליהם נחרתו שמות הנופלים ותאריכי נפילתם.

על כותל בכניסה למבוך נחרתו מספר שורות מתוך השיר ראי אדמה מאת שאול טשרניחובסקי: 

<center>ראי, אדמה, כי היינו בזבזנים עד מאוד: 

פרחי פרחים בך טמנו רעננים ובהוד 

הא לך הטובים בבנינו, נער טהר-חלומות 

ברי לב, נקיי כפים, טרם חלאת אדמות 

אין לנו טובים מכל אלה. את הראית? ואיפה? 

ואת תכסי על כל אלה. יעל הצמח בעתו! 

מאה שערים הוד וכח, קדש לעם מכורתו! 

ברוך קרבנם בסוד מות, כפר חיינו בהוד... </center>

על גבי כותל אחר נרשמו שורות מאת חיים חפר:

<center>בסתר בסתר הם עשו את מלאכתם

לפעמים אין אנו יודעים את חייהם

לפעמים אין יודעים את מותם</center>

מתחתיהן נרשם:

<center>לזכר כל אלה שעוד לא ניתן להסיר את הלוט ואת שמם לגלות</center>

המבוך נבנה בתוך חורשת עצי אקליפטוס ובשוליו הותקנה רחבה שבה ניצבים עדיין כמה מהעצים.

מבנה אוהל השם ממוקם בשולי האנדרטה. ליד פתחו נטוע עץ זית . המבנה מכיל חדר תיקים אישיים של החללים ששמותיהם נחרתו על גבי האנדרטה, כולל צילומים, קטעי עיתונות וספרים עליהם, ובצדו מאגר מידע דיגיטלי אודותיהם. עוד נמצאים בו חדר יזכור, בית כנסת וחדר לזכר חברי עמותת המרכז למורשת המודיעין שנפטרו.

בצד האנדרטה ניצבת רחבת טקס שבצדיה יציעי ישיבה גבוהים. 

האתר תוכנן על ידי האדריכלים ברוך ברוך ויוסף סלומון. הוא נחנך ב-6 ביוני 1985. אוהל השם הוקם בשנת 1988.

== גלריה ==
<gallery widths="250px" heights="250px" perrow="2">
תמונה:Intelligence memorial, Israel.JPG|אהל שם במל"ם
תמונה:Memorial room in Intelligence memorial, Israel.JPG|חדר יזכור באהל שם
</gallery>

==ראו גם==
*כותל הזיכרון של סוכנות הביון המרכזית

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.izkor.gov.il/en_ffb9c39ff8f2504594b616701507255a אתר ההנצחה], כולל שמות הנופלים, באתר "יזכור"
* [https://www.intelligence.org.il/index.asp סרטון על האנדרטה], בדף הבית של אתר המרכז למורשת המודיעין
* 
* 

==הערות שוליים==

חללי קהילת המודיעין
חללי קהילת המודיעין
קטגוריה:קהילת המודיעין הישראלית
קטגוריה:אגף המודיעין
קטגוריה:המוסד
קטגוריה:שירות הביטחון הכללי
חללי קהילת המודיעין
קטגוריה:מחנה גלילות
תיאטרון זיגפלד

תיאטרון זיגפלד (באנגלית: Ziegfeld Theatre) היה מבנה תיאטרון שפתח בשנת 1927 האמרגן והמפיק פלורנץ זיגפלד, בפינת רחוב 54 והשדרה השישית במנהטן, על מנת לשמש בימה להעלאת הפקותיו. המבנה נהרס ב-1966, לאחר מחאה ציבורית.

המבנה, בן 1,600 המושבים, הוקם בסיועו של ויליאם רנדולף הרסט ועוצב בידי האדריכלים ג'וזף אורבן ותומס לם כהיכל אר דקו, עם חזית מרשימה עשויה אבן כלפי חוץ וחלל פנימי בצורת ביצה חלקה מעוטרת בציורים צבעוניים. התיאטרון נחנך ב-2 בפברואר 1927 עם המחזמר "Rio rita" מאת גאי בולטון. מיד לאחר מכן, החל מה-27 בדצמבר, הועלה על במתו המחזמר המפורסם והחשוב בתולדותיו, "ספינת השעשועים" מאת ג'רום קרן ואוסקר המרשטיין. עוד הופיע על במת התיאטרון המחזמר "Show Girl" של ג'ורג' ואיירה גרשווין (1929).

ב-1931 הופיעה בתיאטרון העונה האחרונה של מופע הרביו "שיגיונות זיגפלד" בהפקתו. זיגפלד עצמו נפטר שנה לאחר מכן.

השפל הגדול גרם להפיכת התיאטרון לקולנוע בשנת 1933, עד לרכישתו ושיקומו על ידי האמרגן בילי רוז ב-1944, שהעלה בו את מחזות הזמר "גברים מעדיפים בלונדיניות" (1949), העלאה מחודשת של "Of Thee I Sing" של האחים גרשווין (1951), "אנטוניוס וקלאופטרה" (עם לורנס אוליבייה וויוויאן לי, 1952), פורגי ובס (עם לאונטין פרייס, 1953) ו"אניה" (1965). בין השנים 1955 ל-1963 פעל המקום כאולפן טלוויזיה של CBS ובין השאר שודרו ממנו תוכניתו של פרי קומו וטקסי פרסי האמי בשנים 1959–1961.

בשנת 1966 נהרס המבנה לשם הקמת גורד שחקים בן 50 קומות, Alliance Bernstein building. שריד יחיד למבנה המקורי הוא פסל שהיה חלק מהאפריז המוצב ברחוב 80 מזרח, מספר 52 (ולא היה מיועד מעולם לתפקד כפסל בגובה העיניים, אלא כעיטור בגובה).

סמוך למקום נפתח ב-1969 קולנוע הנושא את אותו השם.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.helium.com/items/1136434-ziegfeld-theater היסטוריה קצרה של תיאטרון זיגפלד]
* [http://cinematreasures.org/theaters/2251 על המבנה ב"תזאורוס בתי הקולנוע"]
* 
* ״[http://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=9566 בואו אל הקברט]״ - פרק בפודקאסט ״[http://www.kan.org.il/podcast/program.aspx?progId=2019 מינהרת הזמן]״, תאגיד השידור הישראלי ״כאן״

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהטן: מבנים
קטגוריה:רחוב ברודוויי: תיאטראות
כנסיית קתרינה הקדושה

אולם הכנסייה
כנסיית קתרינה הקדושה היא כנסייה קתולית פרנציסקנית, השוכנת בצמוד מצפון לכנסיית המולד בבית לחם. הכנסייה מוקדשת לקדושה קתרינה מאלכסנדריה. בגלל הסטטוס קוו המסדיר את יחסי העדות הנוצריות במקומות הקדושים בארץ הקודש מאז 1852, שותפים הפרנציסקנים רק למערת המולד בכנסיית המולד הסמוכה, ולכן למעט אירועים מיוחדים נערך פולחנם בכנסייה קתרינה הקדושה.

==היסטוריה==
במאה ה-12 הוקם באתר מנזר הצלבני, ובשלב כלשהו, לפני המאה ה-15, נבנתה קפלה קטנה במקום בו שכן אולם המפגשים של המנזר. ב-1882 הוחלפה הקפלה בכנסייה הנוכחית, שנבנתה בסגנון ההתחייה הגותית. הקמת המבנה מומנה בכספי תרומות שנתנו לשם כך על ידי פרנץ יוזף הראשון, קיסר האימפריה האוסטרו-הונגרית. בד בבד עם בניית הכנסייה הוקמה לצידה אכסניית צליינים (Casa Nova), שבה שוכנים, בין היתר, גם משרדי הרובע הלטיני בבית לחם. הקלויסטר של המנזר הקדום לא נהרס, והכניסה אל הכנסייה נעשית דרכו. בשנת 1949 שופץ הקלויסטר בידי האדריכל האיטלקי אנטוניו ברלוצי. עד שנת 1999 עוטר פנים הכנסייה בגלגלים שסימלו את גלגל השבירה עליו התייסרה קתרינה הקדושה. לקראת שנת 2000 וביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בישראל, שופצה הכנסייה והגלגלים הוסרו. בנוסף, המבנה הורחב מזרחה, מעבר למזבח המרכזי. בשנת 2002 הותקן בכנסייה אורגן חדש שנפגע מפגיעת פגז צה"לי במהלך האינתיפדה השנייה.

==הכנסייה==
הכניסה אל הכנסייה היא דרך הקלויסטר שבצידה המערבי. במרכזו של הקלויסטר ניצב פסלו של הירונימוס הניצב על-גבי עמוד. מעל דלת הכניסה לכנסייה מופיעה כתובת בלטינית לאמור: "SANCTAE CATHERINAE VIRGINI ET MARTIRI DICATUM" ("מוקדש לקתרינה הקדושה, הבתולה והמרטירית"), ומעליה ניצב פסל מרים.

הכנסייה מלבנית ובנויה בצורת בזיליקה, ולה שלוש ספינות. תקרתה מעוצבת בדמות קמרון צולב, וקשתותיו המוזהבות נישאות על-גבי פילסטרים עטורי כותרות קורינתיות. בכותל המזרחי של הכנסייה, מעל האורגן, קבוע ויטראז' גדול, המתאר את לידת ישו. מעבר המשמש רק בעת אירועים דתיים מיוחדים, דוגמת חג המולד, מקשר בין הכנסייה למערת המולד, וגרם מדרגות מוביל מהכנסייה אל מערות הקבורה התת-קרקעיות שמתחת למתחם. במזבח הצד הימני מוצג פסל ישו התינוק עשוי עץ, כשהוא נח על מצע קש. פסל זה מועבר בחג המולד אל המזבח המרכזי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.sacred-destinations.com/israel/bethlehem-st-catherine.htm הכנסייה באתר Sacred destination]
* [https://web.archive.org/web/20120523052127/http://198.62.75.4/www1/ofm/sites/TSbtmenu.html אודות מבני הדת הנוצריים בבית לחם באתר משמורת ארץ הקודש]
* [http://www.custodia.org/default.asp?id=1887 אתר נוסף של משמורת ארץ הקודש אודות בית לחם]

קטגוריה:אנטוניו ברלוצי
קתרינה הקדושה
קטגוריה:כנסיית המולד
קטגוריה:מבני התחייה הגותית
המדריך למהפכה

המדריך למהפכה הוא סרט תיעודי, דוקו אקטיביסטי, עלילתי, ישראלי מ-2010 שיצרו הבמאי דורון צברי והמפיק אורי ענבר. הסרט מתמקד במאבקם של יוצריו למען הבראת הערוץ הראשון באמצעות שינוי בחקיקה שיפריד את השידור הציבורי מהמערכת הפוליטית. הסרט גולש אל חייהם הפרטיים של דורון צברי ואורי ענבר ומעלה את השאלה, האם אדם אחד יכול לחולל שינוי? בין השאר, הסרט מנסה ללמד כיצד לעשות שינוי ומנגיש כלים כדי להצליח לחולל את השינוי. הסרט זכה בשני פרסי אופיר עבור "המלחין הטוב ביותר" (אבי בללי) ו"העריכה הטובה ביותר" (עמי טיר ומאור קשת) והיה מועמד לחמישה פרסי אופיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:רשות השידור
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2010
תעלול קטלני

תעלול קטלני (במקור: F/X) הוא סרט מתח פעולה אמריקאי משנת 1986 בבימויו של רוברט מנדל ובכיכובם של בריאן בראון, בריאן דנהי, דיאן ונורה, קליף דה יאנג, מייסון אדמס וג'רי אורבך. כמו כן, משתתפת בסרט אנג'לה באסט, בתפקידה הקולנועי הראשון.

==תקציר העלילה==
רולי טיילר (בריאן בראון), מומחה לאפקטים מיוחדים עם מוניטין שנבנה על ידי עבודתו הרבה על סרטים רבים בתקציב נמוך (סרטי אימה, בעיקר), נשכר על ידי מחלקת המשפטים של ארצות הברית במטרה לביים את הירצחו של הגנגסטר הנודע ניקולאס דה-פרנקו (ג'רי אורבך), על מנת שיוכל להיכנס אל התוכנית להגנת עדים. רולי מסכים, אולם העניינים מסתבכים. במקביל, בלש משטרת ניו יורק ליאו מקארת'י (בריאן דנהי) חוקר את מעשה הרצח (מבלי לדעת שהוא מזויף), כאשר רולי הוא החשוד המרכזי, ולא מבין מדוע משרד המשפטים אינו משתף פעולה עם חקירתו - עד אשר האמת במלואה נחשפת.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|בריאן בראון
|רולנד "רולי" טיילר
|
|-
|בריאן דנהי
|ליאו מקארת'י
|
|-
|דיאן ונורה
|אלן
|
|-
|קליף דה יאנג
|ליפטון
|
|-
|מייסון אדמס
|אדוארד מייסון
|
|-
|ג'רי אורבך
|ניקולאס דה-פרנקו
|
|-
|אנג'לה באסט
|כתבת טלוויזיה 
|
|-
|}

==ביקורות ותגובות==
הסרט קיבל ביקורות חיוביות ולציון 85% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 20 ביקורות.

==מועמדויות וזכיות בפרסים==
{| width="70%" class="wikitable"
|-
! width="7%"| שנה
! width="30%"| פרס
! width="33%"| קטגוריה
! width="10%"| תוצאה
|-
| align="center" | 1987
| align="center" | פרס אדגר
| align="center" | הסרט הטוב ביותר
| 
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים

קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
סולם פריגיש

דוגמה לסולם פריגיש
סולם פריגיש הוא סולם מוזיקלי פופולרי במוזיקה היהודית, היוונית, הטורקית, הערבית ובפלמנקו.

==שם הסולם==
שמו המקובל של הסולם בתאוריית המוזיקה הוא "Harmonic Minor 5th Below", או "דומיננט פריגי". בחזנות ובחסידויות מזרח אירופה מוכר המודוס כ"אהבה רבה שטייגער" או "פריגיש שטייגער", על שם נעימה חזנית ישנה על תפילת אהבה רבה. במוזיקה המזרחית שמו הוא "מקאם חיג'אז", על שם חג'אז שבערב הסעודית. במוזיקת הג'אז נהוג לכנותו ספאניש ("סולם ספרדי") או ג'יואיש סקייל ("סולם יהודי").

==הסולם==
הסולם הוא למעשה סולם מינור הרמוני המבוסס על הדרגה החמישית של הסולם. שמו ניתן לו בשל היותו מבוסס על מודוס פריגי, שגם בו ההפרש בין הדרגה הראשונה לשנייה הוא חצי טון אך בפריגיש הדרגה השלישית מוגבהת בחצי טון. מבנה זה של הסולם יוצר כאמור מרווח של טון וחצי (סקונדה מוגדלת/טרצה קטנה) בין הצליל השני לצליל השלישי, שהוא מרווח שנשמע זר וחריף לאוזן, במיוחד כשהוא מופיע עם פתיחת הסולם. הסולם נחשב לסוער, ומבטא רגשות שמחה ועצב מהולים יחד. מבנה הסולם הוא חצי טון, טון וחצי, חצי טון, טון, חצי טון, טון, טון. למשל: לה, סי במול, דו דיאז, רה, מי, פה, סול, לה.

שירים רבים בעולם היהודי ובמוזיקת הכליזמר מבוססים על סולם זה, בין המפורסמים שבהם נמנה הניגון הבה נגילה (המילה "נגילה" בפתיחת השיר מורכבת מצלילים בהפרש של טון וחצי, המאפיין ה"מזרחי" של הסולם), שיר השיירה, וכן ניגונים חסידיים רבים, ובהם "ני'ה זשטורצ'י חלפצי", "צמאה", "ארבע בבות" והרבה מניגוני חסידות חב"ד.

==ראו גם==
*סולם מי שברך

==לקריאה נוספת==
*עדין אבן-ישראל (שטיינזלץ), הסדור והתפלה ב': מילון מושגים ונספחים, ידיעות ספרים 1994
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סולמות במוזיקה
קטגוריה:מוזיקה יהודית
קטגוריה:פלמנקו
Either/Or

Either/Or הוא שמו של אלבומו השלישי של אליוט סמית'. האלבום יצא לאור ב-25 בפברואר 1997.
<br>
שם האלבום נובע משמו של ספר בעל אותו שם של הפילוסוף סרן קירקגור, מה שמשקף את עניינו של סמית' בפילוסופיה, מקצוע אותו למד בקולג' המפשייר שבמסצ'וסטס.

בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-216 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים.<br>

==רשימת שירים==
כל השירים באלבום נכתבו על ידי אליוט סמית'.<BR>
1. Speed Trials" - 3:01" <BR>
2. Alameda" - 3:43"<BR>
3. Ballad Of Big Nothing" - 2:48"<BR>
4. Between The Bars" - 2:21"<BR>
5. Pictures Of Me" - 3:46"<BR>
6. No Name No. 5" - 3:43"<BR>
7. Rose Parade" - 3:28"<BR>
8. Punch And Judy" - 2:25"<BR>
9. Angeles" - 2:56"<BR>
10. Cupid's Trick" - 3:04"<BR>
11. 3:18 - ""2:45 AM
<BR>
12. Say Yes" - 2:19"

==הערות==
* כל הכלים באלבום מנוגנים על ידי אליוט סמית'.
* השירים Angeles, Between The Bars ו-Say Yes הופיע בפסקול הסרט של גאס ואן סנט, "סיפורו של ויל האנטינג", <BR>יחד עם השירים No Name No. 3 מהאלבום Roman Candle, וגרסת תזמורת של השיר Between The Bars.<BR> הסרט כלל גם את שירו של סמית' "Miss Misery" שהיה מועמד לאוסקר.
* השיר Say Yes הופיע בסרט "אמריקן פאי 7: ספר האהבה".
* השיר Between The Bars הופיע בסרט "כותבים סיפור אהבה".
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי אליוט סמית'
קטגוריה:אלבומים באנגלית