OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ריטה קארין

ריטה קארין (נולדה בשם ריטה קרפינוביץ', Rita Karpinowicz; 24 באוקטובר 1919 &#x2013; 10 בספטמבר 1993) הייתה שחקנית אמריקאית ילידת פולין הידועה בעיקר בזכות תפקידה כאמו של ג'קי מייסון בסדרת הטלוויזיה "מרק עוף" משנת 1989. היא הופיעה גם כבעלת הבית של מריל סטריפ בברוקלין, המופיעה בתחילת הסרט "בחירתה של סופי". ניתן לשמוע את קולה שרה שירי ילדים מהמחנות במוזיאון השואה בוושינגטון.

== ביוגרפיה ==
קארין נולדה למשה קרפינוביץ' ורחל לויתן בווילנה שבפולין (היום בליטא). ריטה ובעלה, נורברט הורוביץ (Horowitz), בוגר התיאטרון היהודי הממלכתי של מוסקבה, יצרו תיאטרון יידיש שהופיע בפני ניצולי השואה ברחבי אירופה. בני הזוג היגרו ב-1948 לארצות הברית, שם שיחקה קארין בתיאטרון היידיש בניו יורק. היא ושחקנים נוספים קראו את יצירותיו של שלום עליכם בביתה של בל קאופמן, נכדתו של שלום עליכם, מדי שנה ביום השנה למותו של הסופר.<ref name="emory">[http://www.emory.edu/EMORY_REPORT/erarchive/1995/February/ERfeb.6/2.6.95thea.em.angels.html Profile], emory.edu; accessed February 12, 2016.</ref>

קארין הותירה אחריה את בנה ד"ר מיכאל הורוביץ, בתה רושל אקסלרוד וחמישה נכדים. <ref>[https://www.nytimes.com/1993/09/14/obituaries/rita-karin-actress-and-a-film-narrator-for-us-dies-at-73.html Obituary], nytimes.com; accessed February 10, 2016.</ref>

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable"
! שנה
! שם הסרט
! תפקיד
! הערות
|-
| 1971
| The Gang That Couldn't Shoot Straight
| גברת גולדפרב
|
|-
| 1972
| Up the Sandbox
| גברת גרוסברד
| ללא קרדיט
|-
| 1978
| מטילדה
| צופה
|
|-
| 1978
| The Big Fix
| דודה סוניה
|
|-
| 1982
| בחירתה של סופי
| יטה
|
|-
| 1989
| שונאים, סיפור אהבה
| גברת שרייר
|
|-
| 1991
| He Said, She Said
| גברת ספפק
|
|-
| 1991
| Age Isn't Everything
|
|
|-
| 1993
| The Pickle
| סבתא
|
|-
| 1994
| Full Cycle
| גראם
| (תפקיד אחרון בסרט)
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מהגרות מפולין לארצות הברית
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:קצרמר השואה
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1919
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1919
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1993
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993
ליפוט הירש

ליפוט הירש מִאֶרְמֵנֶש כתואר אצולה (בהונגרית: Hirsch Lipót; פשט, 4 במרץ 1841 – בודפשט, 2 בפברואר 1920) היה מומחה לדפוס, מנהל ומנכ"ל בית דפוס ומו"ל, נשיא אגודה, מראשי תנועת פרדיננד לסל (Lassallism) ההונגרית.

== ביוגרפיה ==
ליפוט הירש נולד במשפחה יהודית. אביו היה יצרן ובעל מפעל לטבק, אך עסקיו פשטו את הרגל. ליפוט רצה להיות פסל, אבל שינה קריירה: הוא למד דפוס בבית הדפוס של אמיל מולר (פסטר לויד), ואחר כך התחיל לעבוד כפועל דפוס בבירת הונגריה והצטרף לתנועת הפועלים. מאוחר יותר נסע לסיור לימודים באוסטריה שם הכיר את הלסליזם, כלומר את תורתו של הסוציאליסט היהודי-גרמני פרדיננד לסל. לאחר חזרתו להונגריה הצטרף לתנועת המדפיסים, לקח חלק בארגון פועלי הדפוס כאיגוד מקצועי ובהקמת אגודת סיוע וחינוך עצמי לחברי האיגוד וכן עמד בראש תנועת הדפוס. הוא התחיל לעבוד בבית הדפוס של העיתון פסטר לויד ובשנת 1868 הפך למנהל הדפוס של התאגיד. ב-1868 ובשנה שלאחר מכן כיהן גם כנשיא הסתדרות העובדים הכללית בהונגריה ובאותה שנה הגיש עתירה לקבלת זכות בחירה כללית לפועלים. בשנה שלאחר מכן נמנע מהנהגת ארגון העובדים ולא עסק עוד בתנועה. ב-1873 מונה למנכ"ל בית הדפוס ומו"ל פרנקלין (Franklin Irodalmi és Nyomdai Rt - בשפה המקובלת, נקראה לעיתים קרובות חברת פרנקלין שהייתה אחת מהוצאות הספרים ובתי הדפוס ההונגריים הגדולים ביותר). הוא היה המנכ"ל משנת 1894 ועד פרישתו ב-1912. באותה השנה זכה בתואר אצולה הונגרית ממלך הונגריה, פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה (כמו "אביר" או Sir בבריטניה) עם תוספת לשמו "ארמנשי" (Örményesi).

== משפחתו ==

* רעייתו הייתה רוז'ה שוורץ.

* בתם הגדולה הייתה קורנליה הירש (לימים ראדו) שנישאה לסופר ועיתונאי שמואל ראדו (מקודם שלמה רוטפלד).
* מרגיט הירש
* אדן הירש

ליפוט הירש הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

== ראו גם ==
<div class="mw-content-ltr">
* Gulyás Pál: Magyar írók élete és munkái – új sorozat I–XIX. Budapest: Magyar Könyvtárosok és Levéltárosok Egyesülete. 1939–1944., 1990–2002, a VII. kötettől (1990–) sajtó alá rendezte: Viczián János
* Révai nagy lexikona. Bp., Révai, 1911-.
* Révai Új Lexikona. Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd, Babits, 1996-.
* Új magyar életrajzi lexikon. Főszerk. Markó László. Bp., Magyar Könyvklub.
</div>

== לקריאה נוספת ==
* Magyar életrajzi lexikon ([http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC05727/06351.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי]. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1967)
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/szocikk/12080.htm ליפוט הירש]
* [http://www.mek.iif.hu/porta/szint/egyeb/lexikon/pallas/html/048/pc004808.html#2 הלקסיקון הגדול של פאלאס], אנציקלופדיה של כל הידע. Pallas-Révai
* [http://epa.oszk.hu/00000/00030/02339/pdf/02339.pdf עיתון יום ראשון - 45 שנה מס' 50 (11 בדצמבר 1898] [http://epa.oszk.hu/00000/00030/02339/pdf/02339.pdf )]

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים הונגרים
קטגוריה:אצולה יהודית הונגרית
קטגוריה:דפוס
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:ילידי 1841
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1920
זאמי פדר

זאמי (סמי) פדר (בגרמנית: Sami Feder; 5 בדצמבר 1909 - 11 באפריל 2000) היה במאי, שחקן, סופר, עורך ומוציא לאור.

==קורות חייו==
פדר נולד בזוויירצ'ה לאלעזר-בר פדר (שנפטר ב-1913 לערך), פועל טקסטיל, וגולדה-רבקה פדר לבית אימרגליק, רוקמת. לאחר מות אביו נלקח פדר לטיפולו של סבו, אפרים פישל אימרגליק, שעבד בניבקה ליד סוסנוביץ. שם למד בבית ספר יסודי יהודי ובבית ספר יסודי פולני. בתחילת 1919 הלך בעקבות סבו לפרנקפורט אם מיין, שם סיים בית ספר תיכון ולמד בתלמוד תורה. ב-1925 החל ללמוד בבית ספר לאמנויות שימושיות ולהיות מעורב בחוגי מהגרים פולנים-יהודים. כתוצאה מהיחשפות לדברי שנאה אנטישמיים, הפך לחבר בארגון הנוער הציוני "בלאו וייס" ובמפלגת פועלי ציון. הוא היה פעיל במועדון התיאטרון "שלום עליכם" וסייע בהקמת קבוצת תיאטרון שהציגה קלאסיקות ביידיש. הוא למד עיתונאות על מנת שיוכל לעבוד על הפקת השבועון היידי "די נייע צייט".

בשנת 1927 הוזמן לברלין על ידי מנהל תיאטרון הבימה, צבי פרידלנד, כדי להשתתף בתיאטרון היידיש. בברלין עבד בעבודות דפוס בבית הדפוס של זיגפריד שלום (שולם) (1833–1901) וארתור שולם (1863–1925; אביו של גרשום שלום).

לאחר שריפת הרייכסטאג נמלט פדר לוורשה. הוא עבד בעיירות שונות, בהן אוטבוצק, והעלה על הבמה מחזות נגד היטלר.

בגטו בדז'ין שיתף פדר פעולה עם קבוצת התיאטרון והמוזיקה "מוזה" (Muze). ממאי 1941 עד אפריל 1945 היה כלוא ב-12 מחנות לעבודת כפייה ומחנות ריכוז, האחרון שבהם - מחנה הריכוז ברגן-בלזן. הוא שהה במחנה העקורים ברגן-בלזן עד קיץ 1947. בעזרתו של הרב צבי עזריה (הרמן הלפגוט) הקים פדר את "תיאטרון קצט" ("קצט", KZ, הוא קיצור המילה "מחנה ריכוז" בגרמנית), איתו סייר בבלגיה ובצרפת. לאחר פירוק התיאטרון עבד כסדרן בפאריס.

בשנת 1962 עלה פדר לישראל ועבד בבית הדפוס הירושלמי "אחווה".

פדר נפטר בשנת 2000 בכפר סבא.

==פרסומים==
* געקלאפטע פויסטן (ביידיש) (אגרופים קמוצים), 1974
* דורך 12 געהנם־פייערן (דרך 12 אשי גיהנום), 1985
* מיין לעבן (חיי), 1995

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.yadvashem.org/he/holocaust/this-month/september/1945-3.html על פועלו של פדר במחנה העקורים ברגן-בלזן], באתר יד ושם

קטגוריה:רוסים
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:אסירים במחנות ריכוז
קטגוריה:במאי תיאטרון
קטגוריה:מחברים
קטגוריה:ספרות יידיש
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
קורמורן פובו

קורמורן פובו (שם מדעי: Leucocarbo stewarti) הוא מין של קורמורן החי באי האי סטיוארט ובמיצר פובו שבניו זילנד, בדרום האוקיינוס השקט. בעבר נחשב לתת-מין של קורמורן אוטגו החי באותם איים אך הופרד עקב בדיקות מורפולוגיות וגנטיות. הקורמורן משויך לסוג קורמורן כחול-עין אף שמספר חוקרים מחליטים לשייכו לצד קורמורן אוטגו וקורמורן צ'טהאם לסוג נפרד.

הקורמורן מגיע לאורך ממוצע של 68 ס"מ ולמשקל 1.8-2.9 ק"ג בממוצע, מעט קטן יותר מקורמורן אוטגו. במין זה ישנם הבדלים קטנים בגווני הנוצות עקב פנוטיפים של חלק מהאוכלוסייה המכילה נוצות שחורות לאורך כל הגוף, בעוד השאר בעלי נוצות שחורות-לבנות בדומה לפינגווין. למרות ההבדלים הם משתייכים לאותו מין ומתרבים בהצלחה עם שאר האוכלוסייה. לקורמורן עיניים כחולות ומקור אפור ארוך עם קצה מעוקל. בעונת הרבייה העור שסביב העיניים ותחילת המקור מפתח "יבלות" כתומות קטנות כשתחתית המקור הופכת לאדומה ונוצות הכיפה מזדקרות. לאחר עונת הרבייה נוצות אלה נושרות.

הקורמורנים חיים במושבות צפופות על הצוקים והחופים אך לרוב דגים בים, לעיתים עד עומק 30 מטר שם הם מחפשים דגים וחסילונים. רק לעיתים רחוקות, אם בכלל הם נמצאים בפנים האיים.

בדומה לקורמורן אוטגו גם קורמורן זה חי באוכלוסייה מבודדת הנאמדת ב-מ-2,500 פרטים בוגרים. עם זאת האוכלוסייה יציבה יחסית ולא נפגעת יותר מדי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1898
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם רוברט אוגולוי-גרנט
קטגוריה:קורמורניים
קטגוריה:עופות האיים הסאב-אנטארקטיים
קטגוריה:ניו זילנד: עופות אנדמיים
קטגוריה:עופות האוקיינוס השקט
קורמורן אוטגו

קורמורן אוטגו המכונה גם קורמורן הברונזה (שם מדעי: Leucocarbo chalconotus) הוא מין של קורמורן החי באי האי סטיוארט שבניו זילנד, בדרום האוקיינוס השקט ומצוי בסכנת הכחדה. הקורמורן משויך לסוג קורמורן כחול-עין אף שמספר חוקרים מחליטים לשייכו לצד קורמורן פובו (שבעבר נחשב לתת-מין שלו) וקורמורן צ'טהאם לסוג נפרד.

==תיאור==
זהו קורמורן באורך 70 ס"מ ומשקל של 1,797 עד 3,875 גרם, גדול יותר מקורמורן פובו. הוא בעל נוצות שחורות-לבנות כשל פינגווין אף שחלק מהפרטים בעלי פנוטיפ כהה בנוצותיהם והם שחורים לגמרי. למרות ההבדלים הם מזדווגים יחדיו ונחשבים לבני אותו מין.

קורמורן זה מתרבה באי סטיוארט שבניו זילנד כשרוב הזמן הוא שוחה בים הפתוח וצוללים לעיתים לעומק 30 מטרים בחיפושם אחרי דגים וחסילונים נפוצים. הקורמורנים מתרבים במושבות על החופים בין מאי לספטמבר כשהקנים עשויים מחומר אורגני, בוץ ומגואנו. בקן הנקבה מטילה 2 עד 3 ביצים.

בעבר הקורמורנים היו נפוצים לאורך כל מזרח האי הדרומי צפונה עד למרלבורו אך הדעת האדם צימצמה את האוכלוסייה, עקב ציד והפצה של מינים פולשים טורפים כמו חתולים וכלבים או חולדות. כיום הם נפוצים באוטגו, הקטלינים והאי סטיוארט כשהאוכלוסייה נאמדת ב-2,500 פרטים בוגרים. הטווח המצומצם וההבדלים הגנטיים מקרבים אותם לסיכון והם דורשים מאמצי שימור להישרדותם.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1845
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:קורמורניים
קטגוריה:עופות האיים הסאב-אנטארקטיים
קטגוריה:ניו זילנד: עופות אנדמיים
קטגוריה:עופות האוקיינוס השקט
קורמורן צ'טהאם

קורמורן צ'טהאם (שם מדעי: Leucocarbo onslowi) הוא מין של קורמורן החי באי איי צ'טהאם שבניו זילנד, בדרום האוקיינוס השקט ומצוי בסכנת הכחדה חמורה. הקורמורן משויך לסוג קורמורן כחול-עין אף שמספר חוקרים מחליטים לשייכו לצד קורמורן פובו וקורמורן אוטגו לסוג נפרד. מין זה נקרא בידי החוקר הסקוטי הנרי אוג פורבס ב-1893 לכבוד מושל ניו זילנד הרוזן ויליאם אונסלו.
== מאפיינים ==
קורמורן זה מגיע לאורך 63 ס"מ בממוצע ולמשקל 1,790-2,400 גרם בממוצע והוא בעל כסות נוצות שחורה-לבנה כשל פינגווין עם מספר כתמים לבנים על הצוואר והכנפיים. בעונת הרבייה הגב והכנפיים צבועים בשחור-כחול או ירוק מתכתי. המקור אפור והעיניים כחולות ובעונת הרבייה הקורמורן מצמיח בליטות צהובות על בסיס מקורו ועור אדום בתחתית המקור כשכיפת הראש השחורה בעלת נוצות מזדקרות. כפות הרגליים ורודות עם קרומי שחייה.

המין מצוי רק לאורך ארכיפלג צ'טהאם ולעולם לא אותר במקומות אחרים. לרוב הוא שוחה בים בחיפוש טרף ימי כמו דגים ורכיכות השוכנות על קרקעית הים למשל שטחנוניים, קברנוניים, תמנוניים ודיונונים וכן מחסילונים.

הקורמורן מתרבה על החופים במושבות צפופות המורכבות מזוג מונוגמי המכין קן משרידים אורגנים, בוץ וגואנו ובקן הנקבה מטילה 2 עד 4 ביצים עליהם שומרים שני ההורים מטורפים כמו שחף כסוף. עם זאת הקורמורן נפגע מהכנסת מינים פולשים טורפים לאיים הפוגעים בעופות, ביציהם ואפרוחיהם למשל חתולים, פוסומים ואף עופות הוקה הטורפים אפרוחים לא מגוננים. המין נפגע גם מהפרעות אנושיות ומפגיעה בדגה ובמספר אזורים מושבות שלמות ננטשו עקב הפרעות אנושיות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1893
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הנרי אוג פורבס
קטגוריה:קורמורניים
קטגוריה:עופות האיים הסאב-אנטארקטיים
קטגוריה:ניו זילנד: עופות אנדמיים
קטגוריה:עופות האוקיינוס השקט
וולנובאחה (מחוז משנה)

מחוז משנה וולנובאחה (באוקראינית: Волноваський район) הוא אחד מ-33 מחוזות משנה במחוז דונצק שבמזרח אוקראינה. המרכז האדמיניסטרטיבי של המחוז ממוקם בעיר וולנובאחה.

==היסטוריה==	
ב-9 בדצמבר 2014, הראדה העליונה, הפרלמנט הלאומי של אוקראינה, שינה את הגבולות ואת השטח הכולל של מחוז המשנה וולנובאחה, כשהוא מקיף 2,549.44 קמ"ר בעקבות האירועים סביב המלחמה בדונבאס.

ב-18 ביולי 2020, כחלק מהרפורמה המנהלית של אוקראינה, צומצם מספר מחוזות המשנה של מחוז דונצק לשמונה, מתוכם רק חמישה נשלטו על ידי הממשלה, ושטח מחוז וולנובאחה הורחב באופן משמעותי<ref></ref><ref name="2020_reform_maps"></ref>.

אוכלוסיית מחוז המשנה היא 95,805 תושבים (אומדן ינואר 2020).

==דמוגרפיה==
על פי מפקד האוכלוסין של אוקראינה משנת 2001:

{| class="wikitable" style="max-width:450px;float:left;clear:left;" border="1"
|-
! style="background:#efefef;" | לאום !! style="background:#efefef;" | אוכלוסייה !! style="background:#efefef;" | אחוזים מכלל האוכלוסייה
|- 
| אוקראינים || 72,346 || 78.2% 
|-
| רוסים || 15,128 || 16.4% 
|-
| יוונים || 2,959 || 3.2% 
|-
| בלארוסים || 494 || 0.5% 
|-
| ארמנים || 260 || 0.3% 
|-
| מולדובנים || 248 || 0.3%
|- 
! style="background:#efefef;" | מוצא אתני !! style="background:#efefef;" | אוכלוסייה !! style="background:#efefef;" | אחוזים מסך האוכלוסייה
|-
| colspan=3|
|}

==יישובים==

* וולנובאחה 
* זצ'טיבקה 
* זלני האי 

==ראו גם== 
* הרפובליקה העממית של לוגנסק
* ההתקוממות הפרו-רוסית באוקראינה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז דונצק
קטגוריה:אוקראינה: מחוזות משנה
אשמן כנף-שקיק זוטר

אשמן כנף-שקיק זוטר (שם מדעי: Saccopteryx leptura) הוא מין של עטלף ממשפחת האשמניים החי באמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית במדינות מקסיקו, גואטמלה, אל סלוודור, הונדורס, ניקרגואה, קוסטה ריקה, פנמה, קולומביה, אקוודור, פרו, ונצואלה, בוליביה, ברזיל, גיאנה, סורינאם וגיאנה הצרפתית .

== תיאור ואנטומיה ==
אורכו של עטלף זה עד 4.5 סנטימטרים והוא בעל פרווה בצבע חום ופסים בצבע לבן. לאשמן השקיק גוף צר, ראש גדול וחרוטי, וחרטום קצר, מחודד ודמוי מקור. האוזניים קצרות, קעורות וצרות ופונות אחרונית. העיניים גדולות ובולטות והפנים כהות ונטולות שיער. האף קטן והנחיריים פתוחים חזיתית ומופרדים בתלם אנכי. הלוע צר והשפה התחתונה עודפת על העליונה. האף והשפה העליונה מאוד גמישים, ויכולים לנוע למעלה במהלך הציד כדי להגדיל את חלל הלוע. הזנב דקיק וארוך וקצהו המחודד בולט החוצה. כנף הזנב גדולה למדי.

== אורח חיים ==
העטלף חי ביערות הגשם של אמריקה הטרופית עד גובה 900 מטר<ref name="scielo.br"></ref> וניזון בעיקר מדבוראים<ref name="scielo.br"/>. העטלף חי בקבוצות הכוללות 2 עד 9 עטלפים.

== רבייה ==
הנקבות ממליטות 1 עד 2 צאצאים בשנה. אשמני השקיק מתאפיינים בשקיקי עור גדולים על הכנפיים שאינם מכילים בתוכם בלוטות ריח, והזכר ממלא אותם בהפרשות שונות דוגמת רוק ושתן שעוברים בתוך השקיק תסיסה מיקרוביאלית ויוצרים ריח ייחודי לכל זכר. ההפרשות שמתערבבות בשקיקים מפיקות ריח עז ומשמשות את הזכר לפיתוי נקבות חדשות, לתצוגה בטקס החיזור אחר נקבות וותיקות, ולסימון שטח ההרמון בתוך המושבה.

במהלך החיזור אחר נקבות בהרמון שלו או בפיתוי נקבה שנזדמנה לטריטוריה, הזכר מרחף מול הנקבה תוך כדי פתיחת השקיקים והתזת נוזלים לעברה (פעולה שמכונה על ידי חוקרי הטבע ״המלחה״), והוא משמיע שירי חיזור מורכבים שנשמעים כשילוב בין קרקורי צפרדע לציוצי ציפור. התזת נוזלים והפקת שירים טריטוריאליים עשויה להתרחש בתגובה לכניסת זכר פולש לשטח ההרמון. עימות בין זכרים נפתר בדרך כלל לאחר משחק נביחות קצר. עם זאת, סביב שטח ההרמון מתקבצים לעיתים קרובות מספר זכרים שממתינים להחלפת הזכר השולט, כשלרוב המחליף הוא הזכר עם וותק ההמתנה הארוך ביותר.

== שימור ==
הטורפים של עטלף זה הם דורסי לילה, נחשים גדולים, עכבישאים ממשפחת הפרווניתיים ועטלפים טורפים כגון הסוגים זיזף וערפד צמרירי. העטלף נמצא על פי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור ללא חשש עקב תפוצה רחבה ונוכחות במספר רב של אזורים מוגנים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1774
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן כריסטיאן דניאל פון שרבר
קטגוריה:אשמניים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:יונקים ביער האמזונאס
קורמורן אוקלנד

קורמורן אוקלנד או קורמורן קולנסו (שם מדעי: Phalacrocorax colensoi) הוא מין של קורמורן מהסוג קורמורן כחול-עין החי רק באיי אוקלנד שבניו זילנד בדרום האוקיינוס השקט. תפוצת הקורמורן המבודדת והאוכלוסייה הקטנה שלו (בערך 2,000 פרטים בוגרים בלבד) גורמת לו להיות בסכנת הכחדה בטבע ולפי הרשימה האדומה של IUCN הוא נחשב למין "פגיע". המין נקרא ב-1888 בידי החוקר וולטר בולר על שמו של חוקר הטבע וויליאם קולנסו .

==תיאור==
הקורמורן בדומה לשאר בני סוגו בעל נוצות שחורות-לבנות כשל פינגווין והוא מגיע לאורך ממוצע של 63 ס"מ ומוטת כנפיים של 110 ס"מ. אין הבדלים גדולים בין הזכרים והנקבות. בניגוד לשאר בני סוגו לקורמורן זה עיניים סגול או חומות כהות וזהו גם צבע המקור המעוקל בקצהו. הראש שחור ללא עיטורי פנים, למעט טבעת סגולה סביב העין ופס צהוב בצידי המקור. הצוואר שחור אך תחתית המקור והסנטר לבנים. הרגליים ורודות עם קרומי שחייה. הקורמורן הוא מעופף חלש אך מיטיב לשחות ולצלול.

הוא מצוי לרוב בימים שסביב איי אוקלנד ונח על החוף. הקורמורנים מתקהלים יחדיו במושבות על צוקים וחופים מבודדים. הקן מורכב מצמחייה כמו אצות וזלזלים לצד בוץ וגואנו והנקבה מטילה 3 ביצים בקו הבוקעות כעבור 30 יום.

למרות שאריות ים או חמסניים עלולים לתקוף אותם אין להם טורפים כמעט, אפילו לא ממינים מיובאים ואיי אוקלנד גם מוגנים מציד. עם זאת האוכלוסייה הקטנה עשויה להיפגע ממספר אתגרים וכן מזיהום רעש מהערים שבה, אשר יגרמו למושבות לנטוש את ביציהם. כיום המין בסכנת הכחדה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1888
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וולטר בולר
קטגוריה:קורמורניים
קטגוריה:עופות האיים הסאב-אנטארקטיים
קטגוריה:ניו זילנד: עופות אנדמיים
קטגוריה:עופות האוקיינוס השקט
קורמורן מלכותי ניו זילנדי

קורמורן מלכותי ניו זילנדי (שם מדעי: Leucocarbo carunculatus) הוא מין של קורמורן מהסוג קורמורן כחול-עין החי בניו זילנד בין מצר קוק המפריד בין האי הצפוני והאי הדרומי ודרומה עד מיצרי מארלבורו . המין מצוי בסכנת הכחדה בטבע. 

קורמורן זה מגיע לאורך 76 ס"מ ולמשקל של 2.5 ק"ג והוא בעל נוצות שחורות-לבנות כשל פינגווין. העיניים כחולות והמקור אפור בעל בליטה צהובה בבסיסו ותחתית המקור מאדימה בעונת הרבייה. הוא בעל רגליים ורודות עם קרומי שחייה וראש וצוואר שחורים עם כנפיים שחורות-מתכתיות בעלות כתמים לבנים הבולטות כשהכנפיים פרושות. הקורמורן הוא מעופף גרוע ומעדיף לנוע על הקרקע או לשחות בים.

מין זה עלול לבלבל עם קורמורן מנומר אוסטרלי אך זה בעל מקור צהוב קצר מעוקל, בעל רגליים שחורות וצוואר ולחיים לבנים ועבים יותר. בנוסף הוא פחות חי סביב האוקיינוס וקרוב יותר ליבשה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:קורמורניים
קטגוריה:עופות האיים הסאב-אנטארקטיים
קטגוריה:ניו זילנד: עופות אנדמיים
קטגוריה:עופות האוקיינוס השקט
קורמורן האי הרד

קורמורן האי הרד (שם מדעי: Leucocarbo nivalis) הוא מין של קורמורן מהסוג קורמורן כחול-עין האנדמי להאי הרד ואיי מקדונלד שבדרום האוקיינוס ההודי, כ-4,100 ק"מ מדרום לאוסטרליה המערבית. המין תואר ב-1937 בידי החוקר הניו זילנדי רוברט פאלה אף שבעבר נחשב לתת-מין של קורמורן קיסרי. המין חי ומתרבה רק באי הרד ולעיתים גם באיי מקדונלד ורוב זמנו מצוי במי האוקיינוס הסוערים הדרומיים, שם הוא מחפש טרף של דגים וחסילונים שונים, כשבעת הקינון נאכלים יותר דגים העשירים בחלבונים לאפרוחים.

קורמורן זה מגיע לאורך של 77 ס"מ, בעל מוטת כנפיים של 122 ס"מ ומגיע למשקל 3 ק"ג בממוצע. הוא בעל נוצות שחורות-לבנות כשל פינגווין ובעל ראש וצוואר שחורים עם לחיים לבנות. המקור אפור וארוך בעל בליטות צהובות-כתומות בקדמתו. טבעות העיניים שלו כחולות והרגליים ורודות.

בעונת הרבייה הקורמורנים מתקהלים יחדיו על החופים בקבוצות של 10–20 עד כמה מאות זוגות מקננים באי הרד. הקן מורכב מצמחייה עטופה בבוץ ובגואנו ובו הנקבה מטילה 2 עד 3 ביצים. שני ההורים מגדלים אותם ושומרים עליהם מטורפים כמו חמסניים ושחפיים.

מין זה מצוי בסכנה עקב התחממות העולמית המשפיעה על הטמפרטורה וכך על אספקת המזון ועקב אוכלוסייתו המקוטעת יחסית, המכילה רק 1,000 זוגות מקננים. זהו עוף מוגן לפי חוק הגנת הסביבה של אוסטרליה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1937
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רוברט פאלה
קטגוריה:קורמורניים
קטגוריה:עופות האיים הסאב-אנטארקטיים
קטגוריה:עופות האוקיינוס ההודי
קורמורן קורטז

קורמורן קורטז (שם מדעי: Leucocarbo melanogenis) הוא מין של קורמורן מהסוג קורמורן כחול-עין האנדמי לאיי קרוזה ואיי הנסיך אדוארד שבדרום האוקיינוס ההודי ודרום האוקיינוס האטלנטי (בהתאמה). המין תואר ב-1860 בידי החוקר האנגלי אדוארד בליית אף שבעבר נחשב לתת-מין של קורמורן קיסרי.

קורמורן זה מגיע לאורך 70 ס"מ עם מוטת כנפיים של 125 ס"מ בממוצע ללא הבדלים גדולים בין הזכרים והנקבות. צבע נוצותיו העליונות שחורות עם גוון ירוק עד כחלחל מתכתי על כנפיו ולעיתים הוא אף נראה בגווני חום. הבטן והחזה לבנים והראש והצוואר שחורים. הכפות ורודות בעלות קרומי שחייה והמקור אפור וארוך. מצידי האוזניים ישנם נוצות לבנות בולטות.

המין מתרבה בקבוצות גדולות סביב איי קרוזה ואיי הנסיך אדוארד ורוב הזמן שוחה בים ומחפש טרף של דגים, תמנונאים, דיונונים, סרטנים וחסילונים. בעונת הרבייה הוא מקנן בזוגות מונוגמים במושבות צפופות על האיים, לרוב מאחורי צוק המגנים על המושבות מסערות חזקות. 

הקורמורן מצוי באזור קטן ועלול להיפגע משינויי אקלים ופגיעה במזונו. עדיין אין לו מצב שימור לפי הרשימה האדומה של IUCN.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1860
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד בליית
קטגוריה:קורמורניים
קטגוריה:עופות האיים הסאב-אנטארקטיים
קטגוריה:עופות האוקיינוס האטלנטי
תהילים צ"ו

תהילים צ"ו הוא המזמור ה־96 בספר תהילים ולא ידוע מי חיברו.

==תוכן המזמור==
מזמור צ"ו מורכב משלושה עשר פסוקים ומחולק לשלושה חלקים:

===א'-ו'===

המזמור נפתח בקריאת המשורר למאזיניו לשורר שיר חדש לאלוהים: "שִׁירוּ לַה' שִׁיר חָדָשׁ שִׁירוּ לַה' כׇּל הָאָרֶץ" (א'), "שִׁירוּ לַה' בָּרְכוּ שְׁמוֹ בַּשְּׂרוּ מִיּוֹם לְיוֹם יְשׁוּעָתוֹ" (ב'). המשורר קורא לספר לכל העמים על אלוהים מכיוון ש: "כִּי גָדוֹל ה' וּמְהֻלָּל מְאֹד נוֹרָא הוּא עַל כׇּל אֱלֹהִים" (ד'), "כִּי כׇּל אֱלֹהֵי הָעַמִּים אֱלִילִים וַה' שָׁמַיִם עָשָׂה" (ה').

===ז'-י'===

בחלקו השני של המזמור מזמין המשורר את העמים לתת לאלוהים כבוד, עוז, מנחה ומאשר להם לבוא לבית ה': "הָבוּ לַה' מִשְׁפְּחוֹת עַמִּים הָבוּ לַה' כָּבוֹד וָעֹז" (ז'), "הָבוּ לַה' כְּבוֹד שְׁמוֹ שְׂאוּ מִנְחָה וּבֹאוּ לְחַצְרוֹתָיו" (ח'). המשורר קורא לשומעיו להשתחוות לאלוהים ולומר לעמים: "ה' מָלָךְ אַף תִּכּוֹן תֵּבֵל בַּל תִּמּוֹט יָדִין עַמִּים בְּמֵישָׁרִים" (י').

===י"א-"ג===

בחלקו האחרון של המזמור מתאר המשורר כי כל היקום שמח ומתכונן כשבא אלוהים לעשות את משפט הצדק: "יִשְׂמְחוּ הַשָּׁמַיִם וְתָגֵל הָאָרֶץ יִרְעַם הַיָּם וּמְלֹאוֹ" (י"א), "יַעֲלֹז שָׂדַי וְכׇל אֲשֶׁר בּוֹ אָז יְרַנְּנוּ כׇּל עֲצֵי יָעַר" (י"ב), "לִפְנֵי ה' כִּי בָא כִּי בָא לִשְׁפֹּט הָאָרֶץ יִשְׁפֹּט תֵּבֵל בְּצֶדֶק וְעַמִּים בֶּאֱמוּנָתוֹ" (י"ג).

==בדברי הימים==

ב, מצוטט שיר שנאמר בידי אסף בן ברכיהו ושאר הלויים בעת העלאת ארון הברית לירושלים. חלקו השני של שיר זה מקביל לפסוקים ג'-י"ג במזמור זה, בשינויים קלים. השיר המופיע בדברי הימים, לרבות הקטע המקביל למזמורנו, נאמר במלואו בפסוקי דזמרא.

==בתפילה היהודית==

מזמור צ"ו הוא פרק התהילים השני הנאמר בעת קבלת שבת בחלק מהקהילת.

==בתרבות==
*[https://web.nli.org.il/sites/nlis/he/song/pages/song.aspx?songid=983#3,138,3708,74 תהילים צ"ו] באתר הפיוט והתפילה
*[https://www.youtube.com/watch?v=JP6qm5GhQgE שירו לה' שיר חדש] - קבלת שבת ארצישראלית
*[https://www.youtube.com/watch?v=fIgM-8NdXVk שירו לה' שיר חדש] - בביצועם של דוד ד'אור ותומר הדדי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

צ"ו
קורנליה הירש

קורנליה (נלי) הירש (דיוקן עצמי)
קורנליה הירש, וריאציה: אנה (בהונגרית: Hirsch Nelly; פשט, 22 במאי 1871<ref>[https://www.familysearch.org/ark:/61903/3:1:3QSQ-G9G9-FVVR?i=369&cat=292437 A pesti neológ izr. hitközség születési anyakönyve, 648/1871. folyószám.]</ref> – וינה, 30 ביוני 1915) הייתה מאיירת, ציירת וגרפיקאית יהודייה-הונגרייה.

== ביוגרפיה ==
קורנליה (נלי) הירש נולדה במשפחה יהודית. אביה היה ליפוט הירש ארמנשי, שזכה בתואר אצולה ב-1912, והיה מנכ"ל בית הדפוס ומו"ל פרנקלין (Franklin Irodalmi és Nyomdai Rt - שהייתה אחת מהוצאות הספרים ובתי הדפוס ההונגריים הגדולים ביותר ואמה הייתה רוז'ה שוורץ. היא נולדה כבתם הבכורה של הוריה. בעלה, שמואל ראדו, היה פובליציסט שאיתו התחתנה בבודפשט ב-11 במאי 1890.<ref>[https://www.familysearch.org/ark:/61903/3:1:S3HT-62WW-NS8?i=82&cat=292437 Pesti neológ. izr. hitközség házassági anyakönyve, 193/1890. folyószám.]</ref>

כתלמידה של ברטלן סקיי השתלבה בחיי האמנות של זמנה והחלה לפרסם את יצירותיה בתערוכות בהיכל האמנות. שמה נודע באמצעות תמונותיה ואיוריה לעיתונות. בנוסף לציור פורטרטים בעבודתה, היא הנציחה גם מספר אישי ציבור ידועים. רבות מיצירותיה הופיעו בדפי "עיתון יום ראשון" (Vasárnapi Ujság). היא איירה את יצירותיהם של ז'יגמונד קמני "הקנאים" (Rajongók), את ספר השירה של ארפאד בנציק "שירי הימפי" וכן ואת שיריו של פאל דיולאי. לשמה נקשר איור של מכתב ההזמנה שנשלח לעיתונאים זרים לכבוד חגיגות המילניום (1000 שנה להונגריה) בשנת 1896.

יצירותיה האחרונות שירתו למטרות צדקה: שניים מציוריה נתרמו לחיילים שהתעוורו במלחמת עולם הראשונה, ויצירה שלישית שלה "אפותיאוזת הצלב האדום", הוצגה בתערוכת הצדקה הצבאית.

הובאה למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה.

== לקריאה נוספת ==
* [http://epa.oszk.hu/00000/00030/03220/pdf/VU_EPA00030_1915_32.pdf עיתון יום ראשון 1915/32] (תמונה)
* 
* [https://opac-nevter.pim.hu/en/record/-/record/PIM90447 נתוניה במאגר מוזיאון הספרותי פטפי]

== ראו גם ==
* Művészeti lexikon. Szerk. Éber László. Társszerk. Gombosi György. 2. jav., bőv. kiad. Bp., 1935. Győző ny.
* Gyöngy Kálmán: Magyar karikaturisták adat - és szignótára 1848-2007. Karikaturisták, animációs báb - és rajzfilmesek, illusztrátorok, portrérajzolók. Budapest, Ábra Kkt., 2008.
* Szabó Ákos-Kállai Tibor: Magyar festők és grafikusok életrajzi lexikona. Nyíregyháza, Kállainé Virágh Irén, 1997.
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0374.html קורנליה הירש]

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים יהודים הונגרים
קטגוריה:גרפיקאים ומאיירים יהודים הונגרים
קטגוריה:ציירות יהודיות
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:גרפיקאיות ומאיירות יהודיות הונגריות
קטגוריה:אצולה יהודית הונגרית
קטגוריה:ציירים הונגרים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:ילידות 1871
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1871
קטגוריה:נפטרות ב-1915
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1915
ארל סנל

ארל וילקוקס סנל (באנגלית: Earl Wilcox Snell; ) היה איש עסקים ופוליטיקאי, איש המפלגה הרפובליקנית, שכיהן כחבר בית הנבחרים של אורגון כמזכיר המדינה של אורגון, וכמושל אורגון ה-23 מ-1943 ועד למותו בהתרסקות מטוס.
==ראשית חייו==
ארל סנל נולד בחווה ליד העיירה הקטנה אולקס שבאורגון. הוא גדל בעיר ארלינגטון שבאורגון,<ref></ref> התחנך בבתי ספר ציבוריים ולמד במכון הטכנולוגי של אורגון, אך מבלי לסיים לימודי תואר. לאחר לימודיו הוא היה לשותף בעסק למכירת מכוניות בארלינגטון. לאחר שירות צבאי במלחמת העולם הראשונה הוא התיישב בעיר קונדון הסמוכה, שם הוא נשא לאישה את אדית ולשונס, ולשניים נולד בן אחד. סנל הוציא לאור את העיתון המקומי והיה לבעלים היחידים של סוכנות מכירת רכב בארלינגטון. עיסוקים אלו היו המרכזיים במשך כל ימי חייו, ובהמשך הוא הרחיב את עסקיו לגידול בקר ולבנקאות.

חצוצרן הג'אז הנודע דוק סוורינסן , שמוצאו גם מארלינגטון, סיפר בראיון שהוא נהג לחיות עם סנל ועם רעייתו במהלך תקופות הקיץ כאשר היה ילד. הוא סיפר שסנל העניק לו את כלי הנגינה הראשון שלו, חצוצרה צבאית, והשפיע עליו רבות. כאשר כיהן סנל כמושל הוא נהג לקחת עמו את סוורינסן לקפיטול המדינתי.
==קריירה פוליטית==
לאחר שהיה חבר מועצת העיר ארלינגטון, נבחר סנל לתקופת הכהונה הראשונה מבין ארבע כחבר בית הנבחרים של אורגון, ובתקופת הכהונה האחרונה הוא כיהן כיושב ראש הבית. ב-1934, על אף ניצחונם של הדמוקרטים באורגון, שקודם לכן נשלטה על ידי הרפובליקנים, נבחר סנל כמזכיר המדינה של אורגון, תפקידו בו הוא כיהן בשנים 1935–1943.

בשל הגבלת כהונה, נמנע מסנל להיבחר לכהונה נוספות כמזכיר המדינה, והוא החליט להתמודד מול המושל המכהן מטעם מפלגתו שלו, צ'ארלס ספראג בבחירות המקדימות של המפלגה. הוא זכה לתמיכה מאיגוד מוכרי המכוניות של אורגון, הצליח בהתמודדות, ובבחירות הכלליות הוא זכה ב-78 אחוזים מהקולות. ב-11 בינואר 1943 הושבע סנל כמושל אורגון ה-23.

תקופת כהונתו של סנל עמדה בסימן של צעדים לקידום הסביבתנות, מיזמי עבודות ציבוריות ותוכניות רווחה ברוח מדיניות הניו דיל הפדרלית, ויוזמות שנועדו לקדם את החקלאות, תעשיית העץ והתעשייה כדי להרחיב את כלכלת אורגון. ב-1946 נבחר סנל לכהונה שנייה כמושל ברוב של כשני-שלישים של הקולות.
==מותו==
ב-28 באוקטובר 1947, בשעה 10 בערב, יצאו סנל, מזכיר המדינה של אורגון, רוברט ס. פארל הבן, ונשיא הסנאט של אורגון, מרשל י. קורנט, יחד עם הטייס קליף הוג במטוס ביצ'קראפט בוננזה מקלמאת' פולס שבאורגון. הם התכוונו לנחות באזור הנחיתה שבקולמן לייק בדרכם לחווה שבבעלותו של אוסקר קיטרדג' בעמק ורנר ליד העיירה לייקוויו. המטוס התרסק מדרום-מערב לדוג לייק וכל נוסעיו נהרגו. הלוויה ממלכתית נערכה לסנל, פארל וקורנט בקפיטול של סיילם, וסנל נטמן בפארק הזיכרון בלקרסט שבעיר. קורנט, כנשיא הסנאט, היה הראשון בסדר הירושה למשרת המושל, ולפיכך, ב-30 באוקטובר, לאחר שהתגלו שרידי המטוס והגופות, הושבע ג'ון יוברט הול, מתוקף תפקידו כיושב ראש בית הנבחרים, כמושל אורגון הבא.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nga.org/governor/earl-wilcox-snell/ ארל סנל] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/snell.html#207.09.67 ארל סנל] באתר The Political Graveyard 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושלי אורגון
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:מזכירי מדינה במדינות ארצות הברית
קטגוריה:חברי האספה המחוקקת של אורגון
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אמריקאים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1947
מצעד 68' צועד לאחור

"מצעד 68' צועד לאחור" (1999) הוא מיצב מאת הצלם הישראלי שוקה גלוטמן.

==תיאור==
העבודה "מצעד 68' צועד לאחור" מבוססת על שידור הטלוויזיה של מצעד צה"ל, שהתקיים ביום העצמאות ה-20 של מדינת ישראל (1968). היא הוצגה לראשונה בתערוכת היחיד של גלוטמן "כאן גרים בכיף מר פואטי ומר פאתטי", שהתקיימה במוזיאון תל אביב לאמנות בשנת 2000 (25/2/00-27/5/00). המיצב מכיל שחזור של סלון דירה ישראלית משנות ה-60 של המאה ה-20, שבמרכזה מכשיר טלוויזיה המקרין את מצעד צה"ל.

לבד מריהוט מן התקופה, המכיל ה"סלון" גם פריטים שונים המבססים זהות לאומית-ציונית ישראלית, כגון כרכי האנציקלופדיה העברית, תרמיל פגז שבתוכו ענף של כותנה. ספרים של ש"י עגנון ויוסף חיים ברנר, צלחת מתכת ועליה דיוקן של משה דיין, שר הביטחון בתקופת מלחמת ששת הימים, תקליט של מלחמת ששת הימים, קרמיקה תעשייתית ישראלית, פסלוני גמלים מעץ זית ועוד.

סרט הווידאו של המצעד, שאורכו 10:21 דקות, מתחיל במוזיקה של "מארש צה"ל" וההכנות למצעד, המשודרות בשחור-לבן ומתוארות על ידי הקריין יורם רונן. כאשר מתחיל המצעד, המשודר בצבע, מתברר כי המצעד צועד לאחור. לאחר סיום המצעד, חוזר השידור לשחור-לבן ומתאר את סיום האירוע. הווידאו יוצר הזרה פארודית של האירוע, באופן המערער על המיליטריזם הישראלי שאחרי מלחמת ששת הימים.

מאז היווצרה, התערוכה הוצגה מספר פעמים. בין היתר היא הוצגה בתערוכות "שישה ימים ועוד ארבעים שנה" (2007) במוזיאון פתח תקווה לאמנות, בתערוכה "לידת העכשיו: שנות השישים באמנות ישראל (2008), שהתקיימה במוזיאון אשדוד לאמנות. בשנת 2017 הוצג הווידאו בתערוכה "המון שנים טובות – חדר זיכרון" במשכן לאמנות עין חרוד. עותק של הסרט נמצא כיום באוסף מוזיאון ישראל, והוא הוצג שם לראשונה בתערוכה "הווה מתמשך" בשנת 2021.

==קישורים חיצוניים==
*
*[https://talitamir.com/catalog/album/209 המצעד שצועד לאחור], באתר של טלי תמיר
קטגוריה:סרטי וידאו ארט ישראלים
קטגוריה:מיצבים
קטגוריה:יצירות משנת 1999
קטגוריה:אוסף מוזיאון ישראל
אחמד רזא ג'לאלי

אחמד רזא ג'לאלי (נולד ב-15 בספטמבר 1971) הוא רופא, מרצה וחוקר איראני-שוודי, מומחה לרפואת חירום. הוא הואשם על ידי איראן בריגול לטובת ישראל ונגזר עליו עונש מוות. לפני כן עבד במספר אוניברסיטאות באירופה, בהן מכון קרולינסקה בשוודיה והאוניברסיטה החופשית של בריסל. במהלך מחקריו היה בקשר עם חוקרים באוניברסיטאות במדינות רבות, בהן איראן, ארצות הברית, ישראל וערב הסעודית.

ג'לאלי נעצר באפריל 2016 באיראן בחשד שהוא סוכן של המוסד, נשפט ונגזר עליו עונש מוות בגין ריגול ובגידה. לטענת ג'לאלי, הוא עבר עינויים ואיומים במהלך תקופת מעצרו.

==עבודה אקדמאית==
ג'לאלי חקר את מערכי רפואת החירום באיטליה, איראן, דנמרק ושוודיה. הוא פרסם מחקרים רבים בתחום זה, ובין השאר בדק את מוכנות בתי החולים להתמודדות עם רעידות אדמה, מצבי עימות מזוין, פגיעות של נשק להשמדה המונית (נשק כימי, ביולוגי או גרעיני), ורפואת חירום המונית. מחקר שערך בתחילת שנת 2016 באיטליה בחן את רמת המוכנות למקרי אסון של חדרי המיון בבתי חולים איטלקיים, והוא הגיש שורת המלצות לשיפור המצב. הוא בין המייסדים של המרכז לחקר רפואת חירום באוניברסיטת פיימונטה המזרחית, איטליה.

בדצמבר 2020 הוצעו לו מלגה ותפקיד אקדמי בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד.

==מעצרו ומשפטו==
באפריל 2016 הגיע ג'לאלי לאיראן להשתתף בכנס בנושא רפואת חירום, אליו הוזמן על ידי אוניברסיטת טהראן ואוניברסיטת שיראז. הוא נעצר בהוראת משרד המודיעין, וכעבור שבועיים הוגש נגדו כתב אישום על ריגול לטובת המוסד ושיתוף פעולה עם ישראל, בהסתמך על מכתב מבת זוגו, אשר נטען כי יש בו ראיות התומכות בהאשמות. לאחר שהוחזק במקום לא ידוע במשך כשבוע, הוא הועבר לכלא אווין, שם הוחזק בבידוד או בבידוד חלקי.

ב-31 בינואר 2017 החל משפטו של ג'לאלי בבית המשפט של המהפכה האסלאמית. נגזר עליו עונש מוות ב-21 באוקטובר 2017, באשמת פשעים ביטחוניים, המכונים באיראן "". עורך דינו הגיש ערעור על גזר הדין, אך הוא נדחה.

בדצמבר 2017 הוקראה הודאתו בטלוויזיה האיראנית. בהודאה אמר ג'לאלי שהוא היה מעורב בפרויקט ביטחוני שבמהלכו היה בקשר עם מדענים בתוכנית הגרעין האיראנית, וכי העביר את פרטיהם לידי ארגון ביון זר. בשנת 2010, וג'לאלי ציין שהוא מתחרט על שבגד באמונם. על פי אמנסטי אינטרנשיונל, ההודאה נגבתה באיומים.

לפי דיווחים שונים, מצבו הבריאותי של ג'לאלי הידרדר בתקופת מעצרו, והוא איבד משקל רב.

==לחץ בינלאומי==
ארגוני זכויות אדם של האו"ם ביקשו מאיראן מידע על תנאי מעצרו של ג'לאלי, וביקשו לבטל את גזר הדין נגדו, בהתבסס על ההכרזה לכל באי עולם בדבר זכויות האדם ועל האמנה הבינלאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות, עליהן איראן חתומה.

בדו"ח של משרד הנציב העליון של האו"ם לזכויות האדם לשנת 2020 נאמר כי יש חשש למצבו הבריאותי. באוקטובר 2020 מיצ'ל בצ'לט, הנציבה העליונה של האו"ם לזכויות אדם, קראה לאיראן לשחרר את האסירים הפוליטיים, בהם ג'לאלי, לאור מגפת הקורונה באיראן.

מכון קרולינסקה בשוודיה והאוניברסיטה החופשית של בריסל קראו לאיראן לשחרר את ג'לאלי, ומספר גופים אקדמיים באירופה השעו שיתופי פעולה עם איראן עקב מעצרו.

הארגון "" פנה מספר פעמים לשלטונות איראן בבקשה להעניק לג'לאלי טיפול רפואי ולשקול לשחרר אותו כדי שיסייע לאיראן במאבקה במגפת הקורונה. בפברואר 2021 ביקש הארגון מנשיא ארצות הברית ג'ו ביידן לפעול לשחרורו של ג'לאלי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים
קטגוריה:מורשעים בעבירות ביטחון
קטגוריה:מומחים לרפואה דחופה
קטגוריה:אסירי כלא אווין
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1971
פסגת הד (אנטארקטיקה)

פסגת הד (באנגלית: Head Peak) היא פסגה ברכס מילן שבהרי ויקטורי, באזור חוף פנל של ארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.

פסגת הד ממוקמת במקפא הקרחוני (névé) של קרחון פרל הארבור.

פסגת הד ממוקמת 6 קילומטרים מזרחית לפסגת לה קוטור.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי המחלקה הדרומית (the Southern Party) של משלחת הסקר הגאולוגית לאנטארקטיקה של ניו זילנד (New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition בראשי תיבות: NZGSA) שחקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1962–1963.

זהו שם תיאורי - הפסגה הזכירה למשלחת צורת ראש, באנגלית Head.

כמו כן, הפסגה ממוקמת סמוך לראשו של קרחון פרל הארבור.

הד
הד
צ'ארלטון תי. לואיס

צ'ארלטון תומאס לואיס (באנגלית:Charlton Thomas Lewis, 25 בפברואר 1834 – 26 במאי 1904) היה מילונאי, בלשן ועורך דין אמריקאי, מומחה בלימודים קלאסיים הידוע בייחוד כמחבר מילונים לטינים-אנגליים.

==קורות חיים==
צ'ארלטון תומאס לואיס נולד בווסט צ'סטר, פנסילבניה כבנם של ג'וזף ג'. לואיס ומרי לואיס, לבית מיינר (Miner). הוא סיים בשנת 1853 לימודיו באוניברסיטת ייל.
אחרי לימודים נוספים לצורך בניית קריירה של כומר של הכנסייה האפיסקופלית המתודיסטית, בשנים 1856–1857 כיהן לואיס כפרופסור באוניבסיטה הממלכתית הנורמלית בבלומינגטון, אילינוי ובשנים 1858–1861 היה פרופסור ליוונית באוניברסיטת טרוי (ניו יורק) שהייתה קשורה לכנסייה המתודיסטית.
בשנים 1863–1864 היה סגן נציב להכנסות פנים של ארצות הברית. הוא התחיל לעבוד כעורך דין בניו יורק בשנת 1865. למשך שנה ב-1870–1871 כיהן העורך מנהלי של העיותן איוונינג פוסט שהופיע בניו יורק. ב-1871 חזר לעבוד בעריכת דין, התמחה בחוק הביטוח ושימש למשך שנים רבות כיועץ משפטי של חברת ביטוח גדולה בניו יורק.
בשנים 1898–1899 כמרצה לביטוח באוניברסיטת הרווארד, אוניברסיטת קולומביה ואוניברסיטת קורנל.
לואיס שימש כיושב ראש איגוד בתי הסוהר של ניו יורק ויושב ראש האיגוד הממלכתי לעזרה סוציאלית של מדינת ניו ג'רזי.

===חייו הפרטיים===
בשנת 1861 התחתן לואיס עם ננסי די. מקקין. ב-1885 התחתן בשנית עם מרגרט פ. שרארד.

צ'רלטון לואיס נפטר בשנת 1874 במוריסטאון, ניו ג'רזי, בעקבות מנינגיטיס במוח ובחוט השדרה.

==מבחר ספרים==
* 1861 - Gnomon of the New Testament, תרגום מגרמנית לפי יוהאן אלברכט בנגל
* 1870 - יחד עם דייוויד מילר A History of Germany, from the earliest times (ב-1890 - בהוצאת הרפר ואחיו
*1879 - יחד עם צ'ארלס שורט - A Latin Dictionary שנודע כHarper's Latin Dictionary
*1889 - Latin Dictionary for Schools
*1890 - An Elementary Latin Dictionary

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מילונאים אמריקאים
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:מתודיסטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1834
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1904
ריד מילר

ריד מילר (באנגלית: Reid Miller; נולד ב-27 בנובמבר 1999) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.

==ביוגרפיה==
מילר נולד בצ'טנוגה, טנסי ב-27 בנובמבר 1999. בילדותו עברה המשפחה למערב טקסס.

==קריירה==
תפקידו הראשון היה בשנת 2014 בפרק בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "About a Boy". באותה שנה שיחק בשלושה סרטים קצרים.

בשנת 2015 מילר שיחק בפרק בסדרת הטלוויזיה "Get Educated" ונתן את קולו למשחק הווידאו "G Rated Fight Club ". באותה שנה שיחק בתפקידים ראשיים בסדרת הטלוויזיה "The Fourth Door" ובמיני סדרה "Playhouse of Cards".

בשנת 2016 התארח בפרק בסדרת המתח מחשבות פליליות ובסדרה, "Mr Student Body President".
בשנת 2017 שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "Play By Play".

משנת 2018 עד 2019 שיחק בתפקיד ראשי בסדרה "נערה ושמה ג'ו". בשנת 2019 התארח בסדרת את.

בשנת 2020 שיחק בתפקיד ראשי בסרט ג'ו בל. בסרט מגלם ריד את בנו של ג'ו בל (מארק וולברג), ג'יידן. הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של ג'ו בל, אדם שיצא לטיול ברחבי ארצות הברית כדי להעלות את המודעות לבריונות עקב התאבדות בנו ג'יידן, שהיה קורבן לבריונות הומופובית.<ref>Kevin Slane, [https://www.boston.com/culture/entertainment/2019/11/22/mark-wahlberg-weight-loss-good-joe-bell "Mark Wahlberg got ‘as thin as possible’ for new movie"]. </ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טנסי: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1999
אלכסיי יגורוב

אלכסיי יגורוב (ברוסית: Алексей Егоров; 1776 – 22 בספטמבר 1851) היה צייר רוסי, שרטט ופרופסור לציור היסטורי.

== ביוגרפיה ==
הוא נלקח בשבי על ידי קוזקים בילדותו ולאחר מכן התגורר בבית היתומים במוסקבה. מעט ידוע על מוצאו, אם כי, בהתבסס על כמה מזיכרונותיו המוקדמים, האמינו שהוא ממוצא קלמיקי. <ref></ref>

בשנת 1782, הוא נרשם לאקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם למד אצל איוואן אקימוב וגריגורי אוגריומוב.<ref name=":0"></ref> הוא סיים את לימודיו ב-1797 והיה לאקדמאי ב-1803, ונשלח לעבוד ברומא ונכנס לתחום השפעתו של וינצ'נזו קמוצ'יני, אשר שיבח את פשטות העיצוב והצבע שלו. <ref>Знаменитые россияне 18-19 веков. Биография и портреты (Famous Russians of the 18th and 19th Centuries. Biographies and Portraits) — Saint Petersburg, Лениздат, (1996), pg.764.</ref> בהיותו גדול גוף יותר מהאיטלקי הממוצע, הוא זכה לכינוי "הדוב הרוסי". משערים שהאפיפיור פיוס השביעי ביקש ממנו להישאר כצייר חצר, אך הוא סירב להצעה בנימוס.

ב-1807 הוא חזר לסנט פטרסבורג והפך לעוזר פרופסור באקדמיה. הוא גם נתן שיעורי ציור פרטיים לאליזבת אלכסייבנה ואלכסנדר הראשון, שהעניקו לו כינוי, "הנודע", לאחר שהשלים פרסקו עם למעלה ממאה דמויות ("שגשוג עולמי") בצארסקויה סלו במשך 28 יום. כאדם בעל אמונה דתית עמוקה, הוא תמיד ראה בציוריו הדתיים את יצירתו החשובה ביותר, אם כי הוא הפיק דיוקנאות של אנשים רבים באצולה לצורך פרנסה ומעמד. אביה של אשתו היה הפסל איוון מרטוס.<ref name=":0" />

כמורה, הוא ניסה להיות חבר וגם חונך באותה העת, ולעיתים רחוקות דיבר בצורה עניינית וקצרה, בדרך כלל עם מורים מאותה תקופה. כאבא, הוא סירב להעניק לבנותיו חינוך והיה ביקורתי מאוד כלפי המחזרים שלהן, וגירש אחד מהם מהבית כשחשד שהוא שייך לבונים החופשיים, פשוט בגלל הדרך שבה הוא השתמש בסכין והמזלג שלו. <ref>Maria Kamenskaya, Воспоминания (Memories): Художественная литература, (1991)</ref>

בשנת 1840, הוא הודח על ידי הצאר ניקולאי הראשון, שלא היה מרוצה מהתמונה של השילוש הקדוש שצייר עבור קתדרלת קתרין. עם זאת, הוא קיבל 1,000 רובל בשנה כפנסיה. למרות הניתוק מהאקדמיה, תלמידיו לשעבר עדיין הגיעו אליו כדי לקבל הדרכה, להביע את דעותיו על יצירותיהם החדשות ולהביא את תלמידיהם לייעוץ. כתוצאה מכך, הוא הצליח להישאר עסוק עד סוף חייו. עם זאת, הוא נעשה קמצן, חשדן ומוזר בדרך כלל.

הוא היה אביו של האמן אבדוקים אלכסייביץ' אגורוב. <ref></ref> פיודור סולנצב היה בין תלמידיו.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="190">
File:18307024 Golicuyna.jpg

File:Martos Vera and Sofia Varnek.jpg

File:NymphsAlexey Egorov.jpg

File:Mary MagdaleneEgorov.jpg

File:Paris Helen Alexey Egorov.jpg
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1776
קטגוריה:נפטרים ב-1851
איוואן אקימוב

איוואן אקימוב (ברוסית: Иван Акимов; 22 במאי 1755 – 15 במאי 1814) היה צייר רוסי בסגנון קלאסי.

== ביוגרפיה ==
אביו היה טיפוגרף ומדפיס בשירות המדינה. בגיל עשר, לאחר מות אביו, איוואן כתב מכתב לאקדמיה הקיסרית לאמנויות, וביקש להתקבל אליה למרות עוניו. המכתב הצליח, להשפיע והוא התקבל. מ-1765 עד 1773 ולמד אצל אנטון לוסנקו.

במהלך השנים 1773 עד 1778, הוא קיבל מלגה ללימודים באיטליה, בדרך עבר בפריז ואביניון ולאחר מכן בג׳נובה ובולוניה, שם נרשם לאקדמיה לאמנויות יפות של בולוניה.<ref name=":0"></ref>

עם זאת, הוא מצא שההוראה שם לא ענתה על הצרכים שלו, ולאחר פניות רבות שלא נענו מהאקדמיה, הוא עבר לרומא ללא רשות. הוא הגיע לשם רק כדי לגלות שה"אקדמיה" שלהם היא באמת אגודה של אמנים עם סטודנטים פרטיים.

הודות להמלצה של אציל רוסי שהתגורר באיטליה, הוא הצליח להיכנס לשיעורים של פומפאו בטוני. בהוראת האקדמיה הקיסרית, הוא סיים את הקורס בבולוניה. לאחר מכן חי ברציפות ברומא, ונציה ופירנצה. ב-1779 חזר לסנקט פטרבורג והפך למרצה באקדמיה. שלוש שנים מאוחר יותר, הוא זכה בתואר אקדמאי על ציורו של הרקולס שורף את עצמו על מדורה.

ב-1785 הוא קודם לדרגת פרופסור חבר, וב-1791 מונה למנהל מפעל השטיחים הקיסרי. הוא גם לימד ציור את בנותיו של הצאר פאבל הראשון. שלוש שנים לאחר מכן, הוא התמנה למנהל משנה של האקדמיה ולבסוף הפך למנהל בשנת 1800.

בשנים הבאות, הוא פנה לצייר סצנות היסטוריות, תחת השפעת הלחץ הפטריוטי מהמלחמה עם נפוליאון.

אף שהוא אינו נחשב לאמן מהמעלה הראשונה, היה לו כישרון מיוחד בהוראה והייתה לו השפעה רבה על הציור ההיסטורי הרוסי. בין תלמידיו הידועים ביותר נמנים אנדריי איוואנוב, ואסילי שבייב ואלכסיי יגורוב.<ref name=":0" />

הוא גם היה ממייסדי ההיסטוריוגרפיה של האמנות הרוסית, החל במאמרו "מידע היסטורי קצר על כמה אמנים רוסים" במהדורת 1804

בצוואתו הוריש 15,000 רובל לאקדמיה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Akimov.Olga.1792.jpg|הטבילה של הנסיכה אולגה, 1792

File:Akimov - Svyatoslav's return from the Danube.jpg|סוויאטוסלב חוזר מהדנובה למשפחתו בקייב, 1773

File:Ivan Akimov - Herakles on the crossroads.jpeg|הרקולס בצומת דרכים, 1801

File:Акимов Иван. Прометей делает статую по приказанию Минервы.jpg|פרומתאוס מפסל בהוראת מינרווה, 1775
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1755
קטגוריה:נפטרים ב-1814
שלום אייגר

שלומי אייגר (נולד ב-25 ביולי 1976) הוא ספורטאי ספורט נכים פאראלימפי.

== ביוגרפיה ==
אייגר נפצע בגיל תשע בתאונת משחק עם מאגר נשק שנמצא בקרבת מקום מגוריו בבת ים. בתאונה נפגע אנושות מטיל לאו שגרמה לקטיעת רגלו.

בצעירותו החל להתאמן במרכז הספורט לנכים של איל"ן בענפי ספורט שונים והתמקצע בתחום השחייה. לקראת המשחקים הפאראלימפיים של 1992, בגיל 15 צורף לנבחרת ישראל בשחייה.

===מדליית ארד פאראלימפית===
ב זכה במדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם חנוך בודין, שלמה פינטו וערן שמש בתוצאה של 4:19.38 דקות, אחרי ארצות הברית (4:13.23 דקות) וגרמניה (4:14.13 דקות). נוסף לכך, סיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:12.69 דקות, במקום 26 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 31.46 שניות ובמקום 28 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:08.27 דקות.

ב סיים במקום 12 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 29.64 שניות, במקום 18 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:06.16 דקות, במקום 12 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:16.27 דקות, במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, ביחד עם חנוך בודין, רון בולוטין ואוריאל מוזס בתוצאה של 4:52.94 דקות ובמקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, ביחד עם חנוך בודין, רון בולוטין, אוריאל מוזס וערן שמש בתוצאה של 4:17.69 דקות.

== חיים אישיים ==
כיום אייגר עובד רשות הטבע והגנים, מדריך רכיבה בעמותת אתגרים, מרצה לבני נוער ולמבוגרים, נשוי ואב לשלוש בנות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.paralympic.org/shalom-ayger פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 
* [https://podcastim.org.il/כנגד-כל-הסיכויים מפגיעת טיל ברגל למדליה אולימפית], פודקאסט "כנגד כל הסיכויים", 8 באוגוסט 2021

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:שחיינים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים ברצלונה (1992)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
ברמן (אונייה, 1928)

ברמן (בגרמנית: Bremen) הייתה אוניית נוסעים גרמנית. היא נבנתה בשנת 1928 ובשנת 1929 זכתה בסרט הכחול.

==היסטוריה==
לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה בידי גרמניה לא נותרו אוניות נוסעים מהדרגה הראשונה. יתרה מזה, הסרט הכחול היה בידי בריטניה שאוניית נוסעים שלה "מבריטניה" זכתה בתואר עוד בשנת 1909. לאור האמור הוחלט לבנות זוג אוניות נוסעים שיהיו מסוגלות להתחרות על התואר. הראשונה "ברמן" נבנתה בברמן והשנייה "אירופה" נבנתה בהמבורג. היו תוכניות לבנות בהמשך אוניית אחות שלישית.

האונייה יצאה להפלגתה הראשונה מברמרהפן לנמל ניו יורק ב-16 ביולי 1929. בסיומה זכתה בסרט הכחול כאשר ההפלגה נמשכה 4 יממות 17 שעות ו-42 דקות. כאשר בשנת 1930 "אירופה" החלה להפליג, היא שברה את השיא. בשנת 1933 "ברמן" זכתה בשיא מחדש. אמנם עוד באותה שנה בכיוון מזרח השיא נשבר על ידי אוניית איטלקית ובשנת 1935 בכיוון מערב על ידי אונייה צרפתית.

עד לתחילת מלחמת העולם השנייה האונייה עשתה 190 הפלגות. בפברואר 1938 היא הייתה האונייה הגדולה ביותר שעברה את תעלת פנמה. על האונייה הותקן מעוט למטוס דואר. הדבר איפשר להקדים קבלת דואר בכ-24 שעות.

במהלך עגינה בניו יורק "ברמן" הייתה במרכז מספר תקריות, בין היתר הדגל שלה נגנב על ידי ביל ביילי ובהמשך הוצבה שמירה על נציגות גרמנית בניו יורק שכללה שוטרים יהודים בלבד.

ב-26 באוגוסט 1938 כל אוניות גרמניות קיבלו פקודה לחזור לנמלי הבית. "במרן" סיימה את ההפלגה לניו יורק עם 1770 נוסעים ב-28 באוגוסט וב-30 באוגוסט יצאה לכיוון גרמניה ללא נוסעים. ב-1 בספטמבר היא קיבלה פקודה להמשיך למורמנסק, לשם היא הגיעה ב-6 בספטמבר. רוב הצוות חזר לגרמניה. לאחר תחילת מלחמת החורף הוחלט להעביר אותא לגרמניה. בדרך היא התגלתה על ידי צוללת בריטית אך לא הותקפה. ב-13 בדצמבר 1940 היא חזרה לברמרהפן.

תוכניות להסב את האונייה לספינת מלחמה לא מומשו ובסוף הוחלט להסב אותה לספינת מטען. במרץ 1941 בעקבות שריפה שפרצה על האונייה היא נפגעה קשה והוחלט לא לשקם אותה. "ברמן" פורקה בשנות ה-50 של המאה ה-20.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20080519005255/http://www.freewebs.com/tmnarticles/bremen.htm תיאור האונייה] 
* [https://www.youtube.com/watch?v=Ihwn2aYjGqI סרטון על האונייה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוניות נוסעים
קטגוריה:גרמניה: תחבורה
ITV Studios

מתחם אולפני גרנדה במרכז [[מנצ'סטר, בו החלה החברה לפעול במקור]]
הכניסה ל"אולפני גרנדה" בשנת 2006 (המתחם נהרס מאז)
ITV Studios היא חברת הפקה והפצת טלוויזיה רב-לאומית בריטית, בבעלות תאגיד המדיה הבריטי ITV plc (מפעילת רשת השידור המסחרית ITV). היא עוסקת בהפקה והפצה של תוכניות המשודרות ברשת ITV ועבור רשתות אחרות, והיא פועלת ב-12 מדינות ומחזיקה 60 חברות הפקה, עם משרדי הפקה מקומיים בבריטניה, ארצות הברית, בלגיה, אוסטרליה, גרמניה, הולנד, איטליה, ישראל, צרפת וסקנדינביה.
==היסטוריה==
שורשי החברה הם בחברת "אולפני גרנדה" שנוסדה ב-1954, כזרוע ההפקה הפנימית של חברת Granada Television, שהייתה בעלת זיכיון לשידורי טלוויזיה מסחרית בצפון-מערב אנגליה והוקמה על ידי האחים סידני וססיל ברנשטיין. האולפנים של החברה היו ממוקמים במרכז העיר מנצ'סטר.

הלהיט הראשון של החברה הייתה הסדרה "Coronation Street", אופרת סבון המשודרת ברציפות מאז דצמבר 1960. לצורך הפקת התוכנית הוקמו אולפנים ייעודיים והיא נמכרה לשידור גם לזכייני טלוויזיה מסחרית באזורים אחרים באנגליה. מתחם האולפנים במנצ'סטר גדל עם השנים ושימש להפקת עשרות תוכניות טלוויזיה שונות.

בסוף המאה ה-20 ותחילת העשור הראשון של המאה ה-21 החלו זכייני הטלוויזיה המסחרית באנגליה (כ-12 זכיינים שפעלו על בסיס אזורי) להתאחד, עד שלבסוף נותרו שניים Carlton Communications ו-Granada. בשנת 2004 גם שני זכיינים אלו התאחדו ליצירת חברת ITV plc. ITV Studios נוצרה ממיזוג הדרגתי של חטיבות ההפקה של כל בעלי הרישיונות האזוריים של ITV plc, מ-1994 עד 2004, ובמשך מספר שנים לאחר מכן, בעקבות הקמת ITV plc. החברה הוקמה רשמית בשם "ITV Studios Ltd" בשנת 2009.

ITV Studios מפיקה תוכניות בעיקר עבור חברת האם שלה ITV plc, וגם עבור רשתות אחרות כמו BBC וערוץ 4. החברה גם אחראית למכירת תוכניות, פורמטים ועסקאות רישוי מסחריות לתוכן ברחבי העולם.

ב החלה לרכוש חברות הפקה נוספות ב וברחבי העולם, ליצירת חברת הפקות רב-לאומית.

==פעילות בישראל==
ביולי 2019 רכשה בישראל את חברת "ארמוזה פורמטס" ששולבה בפעילות החברה. "ארמוזה פורמטס" נוסדה בשנת 2005 על ידי המפיק אבי ארמוזה ועוסקת במכירת תוכן ישראלי בעולם, ובפיתוח פורמטים באופן עצמאי ושיווקם.
==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ITV
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: טלוויזיה