קרחון A-68

ממוזער
תצלומי לוויין המציגים את הסחפות הקרחון צפונה בין ה-1&nbsp;במאי 2018 וה-26 באוגוסט 2018
קרחון א-68 (באנגלית: Iceberg A-68) הוא קרחון צף ענק, הנסחף בדרום האוקיינוס האטלנטי. קרחון זה מקורו במדף הקרח לארסן C, והוא התנתק ממדף הקרח ביולי 2017.

ההתנתקות אירעה ב-12 ביולי 2017.

שטחו של הקרחון 5,800 קילומטרים רבועים (פעמיים שטחה של לוקסמבורג); משקלו של הקרחון מוערך בטריליון טון; והוא הקרחון הצף השני בגודלו שתועד, אחרי קרחון B-15.

בהתנתקותו צומצם השטח הכולל של מדף הקרח לארסן C ב-12 אחוזים.

נתונים היסטוריים מראים שקרחונים שהתנתקו מחצי האי האנטארקטי מסוגלים להגיע לאיי ג'ורג'יה הדרומית ואיי סנדוויץ' הדרומיים.

בדצמבר 2020 התפצל הקרחון לשני חלקים נפרדים.

== ההיסטוריה ==

בנובמבר 2016 מדענים גילו את הסדק במדף הקרח לארסן C, והחלו לצפות את התנתקותו של A-68.

תצלומי לוויין של סוכנות החלל האירופית ושל תוכנית קופרניקוס של האיחוד האירופי, הראו כי הקרחון הצף החל לצוף צפונה, תוך שהוא נשבר, וייצר קרחונים צפים נוספים תוך כדי כך.

על פי תצלומי לוויין, החל מנובמבר 2017, הפער בין הקרחון למדף הקרח היה כ-3 קילומטרים, ובפער זה נוצרו 11 קרחונים צפים אשר התנתקו ממדף הקרח, עקב ההתנגשויות בין הקרחון הצף למדף הקרח, ושכבה דקה של קרח ביניהם.

משלחת מחקר בריטית הפליגה על ספינת המחקר המלכותית ג'יימס קלארק רוס (RRS James Clark Ross) במטרה לחקור את בעלי החיים הימיים שבין הקרחון הצף לבין מדף הקרח, אולם הספינה לא הגיעה לייעדה בשל קרח ים עבה. 

במהלך שנת 2018 הקרחון הצף המשיך לנוע צפונה. גוש גדול ממנו (שאורכו 14 קילומטרים ורוחבו 8 קילומטרים) נשבר מקרחון A-68, וקיבל את השם A-68B (ואילו שמו של קרחון A-68 שונה ל- A-68A).

במהלך השנים שבין 2017 ו-2020 הקרחון נע צפונה מרחק של 1,000 קילומטרים.

ב-4 בנובמבר 2020 התברר כי A-68A מתקדם לעבר האי ג'ורג'יה הדרומית, והוא צפוי להתנגש בקו החוף או לעלות על השרטון של המדף היבשתי הסמוך לאי, ולגרום לפגיעה קשה בבעלי החיים המקומיים (ביחוד פינגווינים וכלבי ים).

דובר הסקר האנטארקטי הבריטי ציין כי הקרחון יכול להיות תקוע על השרטון מספר שנים, תוך פגיעה קשה לחיות הבר המקומיות, ולתעשיית הדיג המקומית.

=== מקור השם ===

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי מרכז הקרח הלאומי (National Ice Center) של ארצות הברית. 

כאשר הקרחון התפצל לשלושה חלקים, קרחון האם נקרא A-68A ווהקרחון שהתפצל ממנו נקרא A-68B.

באפריל 2020 התפצל קרחון נוסף מקרחון האם, ונקרא בשם A-68C. 

בין ה-5 ביולי וה-11 ביולי 2020, חלק נוסף מהקרחון התפצל וקיבל את השם A-67D.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
קובץ:Larsen C breaks.jpg|תצלום לוויין מלוויין סנטינל-1B שצולם ב-12 ביולי 2017, מראה את התנתקותו המוחלטת של A-68 ממדף הקרח.
קובץ:Iceberg A-68 on July 12, 2017.png|A-68 ב-12 ביולי 2017
קובץ:Iceberg A-68 - Closeup - July 20 2017.jpg|תצלום לוויין של A-68 ב-20 ביולי 2017
קובץ:Closeup of the iceburg A-68 on 9th December 2019.jpg|צילום מקרוב של A-68 ב-9 בדצמבר 2019
קובץ:A-68A in February 2020 ESA22128359.jpeg|תצלום לוויין של A-68A ב-9 בפברואר 2020
קובץ:MS World Explorer at Iceberg A-68a.jpg|צילום של (ובסמוך לו לווייתן גדול-סנפיר, הקופץ מעל פני הים) שצולם על ידי אוניית המחקר אקספלורר (MS Explorer) בים ודל, ב-10 במרץ 2020
קובץ:A-68A in open waters ESA22128000.jpeg|תצלום לוויין של A-68A צף צפונה ב-5 ביולי 2020
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.shipvideos.net/ships/video/hanseatic_nature_2019/a68a/ הפלגה לצד הקרחון (ניתן לראות את הקרחון מגשר הספינה, וממכ"מ הספינה)]

== הערות שוליים ==

A-68
A-68