OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שלמה ישראלי (מוזיקולוג)

מתוך התערוכה "בין ערפל לצל"
מתוך התערוכה "בין ערפל לצל"
שלמה ישראלי (נולד ב-18 במאי 1952) הוא מוזיקולוג, מוזיקאי, איש רדיו ומרצה ישראלי, מומחה לג'אז, למוזיקת עולם ולמוזיקה קלאסית.

==ביוגרפיה==
ישראלי ניגן בכלי נגינה שונים מגיל שלוש, בעיקר כלי נשיפה וכלי הקשה. יצר מספר מופעי יחיד עם מוזיקה מקורית ואלתור חפשי. למד מוזיקולוגיה וספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים. עבד בקול ישראל - רשת ג' וקול המוסיקה משנת 1976 עד שנת 2005, שם שידר תוכניות אישיות והפיק קונצרטים חיים. בתוכניות שילב בין סוגי מוזיקה שונים: ג'אז, מוזיקה קלאסית, מוזיקת העולם ומוזיקה עכשווית.

במקביל עסק בהוראה, בייעוץ ובניהול מוזיקלי של פסטיבלים וסדרות קונצרטים. שימש כיועץ אמנותי לפסטיבל ישראל בין השנים 2007-2004. ערך במשך שבע שנים את הסדרה "אנדרלמוזיקה" - שילוב של הרצאות וקונצרטים בבית הקונפדרציה בירושלים. ניהל אמנותית פסטיבל מוזיקה במטולה ואת סדרת הקונצרטים "עולם אחד" ו"ימי המוזיקה היהודית". חבר בוועדות מקצועיות בישראל ומחוצה לה, ומלמד באוניברסיטה העברית בירושלים, ב"אסכולות" של האוניברסיטה הפתוחה ובמקומות נוספים.

בהמשך החל לעסוק בצילום אמנותי. הציג תערוכות בישראל ובעולם.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מוזיקולוגים ישראלים
קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:סגל קול המוסיקה
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
ניתוב ברירת המחדל

ניתוב ברירת המחדל (באנגלית: Default Route), הוא מונח מתחום תקשורת מחשבים הנוגע לדרך בה מועברות חבילות מידע ברשת.

ניתוב ברירת המחדל הוא מסלול הניתוב שהנתב משתמש בו כאשר אין אף ניתוב אחר הידוע לו עבור היעד המבוקש. כל החבילות המיועדות ליעדים שאינם מוכרים על ידי טבלת הניתוב נשלחות למסלול זה, שבדרך כלל מוביל לנתב אחר, בדרך כלל בהיררכיה גבוהה יותר, שמנתב את החבילות הלאה אל יעדן. במידה וגם הנתב הגבוה יותר לא מכיר את הניתוב אל היעד, גם הוא משתמש בניתוב ברירת המחדל, וכך הלאה עד שאחד הנתבים מכיל שורת ניתוב רלוונטית ליעד או עד שהחבילה נזרקת.

ניתוב ברירת המחדל ברשתות IP בסימון CIDR הוא: <tt>0.0.0.0/0</tt>. היות שנתבים מחפשים את הניתוב המתאים מהרשת הקטנה ביותר ועד הגדולה ביותר, באופן טבעי עבור כל יעד שאין לו שורת ניתוב מתאימה בטבלת הניתוב משתמש הנתב בניתוב ברירת המחדל כדי לנתב הלאה את החבילות המיועדות אליו. ניתוב ברירת המחדל מוגדר לעיתים כניתוב סטטי, ולעיתים הוא מועבר הלאה באמצעות פרוטוקול ניתוב.

קטגוריה:ניתוב
אביאן (מחוז)

מחוז אבּיאן (ערבית: محافظة أبين; תעתיק מדויק: מחאפט'ת אבּין) הוא מחוז בדרומה של תימן. בירת המחוז היא זינג'יבאר. המחוז גובל בלחג' במערב, בים הערבי בדרום, בשבוה במזרח ובאל-ביידא בצפון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תימן: מחוזות
פריווילגיה (כתב זכות)

"פריבילגיום קושיצה" הוא מסמך שניתן על ידי המלך לואי הראשון מווינה בשנת 1374 בעיר קושיצה (כיום בסלובקיה) בו הבטיח זכויות מיוחדות לאצולה הפולנית בתמורה לתמיכתם בירושת בתו למלוכה.פריווילגיה (מלטינית: privilegia; נגזר מהמימרה הלטינית: priva lex, privus legus תרגום מילולי "חוק פרטי"; ומשמעו: זכות-יתר) הייתה מסמך משפטי באירופה בימי הביניים, אשר הסדיר את מערכת היחסים בין השלטון לקבוצות אתניות, סוחרים או מהגרים, או אדם פרטי ברשות השלטונית (קיסרות, ממלכה, נסיכות) אשר ניתנו להם זכויות מיוחדות בעיני החוק.

"כתבי זכויות" הוענקו ליהודים מפעם לפעם בשטחי הריבונות של מלכים ואצילים באירופה, כדי להסדיר את ישיבתם כמיעוט אתני ודתי, ואף לאפשר להם לעסוק במשלחי יד שנאסרו על כלל האוכלוסייה. כך למשל, בשנת 1244, קבלו היהודים "כתב זכויות" מפרידריך השני, שאפשר להם לעסוק בבנקאות, דהיינו, הלוואה בריבית וחלפנות כספים. 
הפריוילגיות שקיבלו הן שנתנו להם להמשיך ולקיים את אורח חייהם הדתי ולשמור על זהותם היהודית.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ימי הביניים
קטגוריה:חוזים והסכמים
קטגוריה:מסמכים משפטיים היסטוריים
איאולון גגושידזה

דוקטור איאוּלוֹן גָגוֹשידזֶה (בגאורגית: იულონ გაგოშიძე; נולד ב-17 ביולי 1935) הוא ארכאולוג, איש אקדמיה ופוליטיקאי גאורגי שכיהן כשר לענייני הפזורה של גאורגיה מנובמבר 2007 ועד לדצמבר 2009. לאחר מכן הוא הוביל את המרכז לחקר הארכאולוגיה במינהלת נשיא גאורגיה כחוקר. גגושידזה ידוע בעיקר בזכות מחקריו על השרידים האחמניים בגאורגיה.

איאולון נולד בשנת 1935 בטביליסי. בשנת 1958 סיים כבוגר הפקולטה לארכאולוגיה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי. בשנת 1983 הוענק לו תואר דוקטור במדעים (PhD).

משנת 1968 עמד בראש משלחות ארכאולוגיות בישראל, קפריסין ואזרבייג'ן מחוץ לגאורגיה, ובערוץ נהר קסאני, סאמאדלו, דדופליסצקארו ועוד בגאורגיה. בשנת 2004 הוא היה הארכאולוג המומחה של רשות העתיקות בנושא המנזר הגאורגי בירושלים, מנזר אום ליסאן.

בשנת 1991 הוא כיהן כמושל מצחתה, ומשנת 1995 הוא חבר אקדמיה באקדמיית גלאתי. בשנים 2004–2005 הוא כיהן כחבר מועצת העיר טביליסי. בנובמבר 2007 הוא מונה לשר לענייני הפזורה של 

איאולון חבר בסגל המוזיאון הלאומי הגאורגי, בחזקת חבר מחקר מוביל. בשנת 2005 הוא קיבל עיטור כבוד.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.youtube.com/watch?v=ld9HjSoQKMI ריאיון עם איאולון גגושידזה], באתר YouTube 

== הערות שוליים ==

 

קטגוריה:פוליטיקאים גאורגים
קטגוריה:שרי ממשלת גאורגיה
קטגוריה:ארכאולוגים
קטגוריה:ילידי 1935
א-דאלע

מְחוֹז אַ-דַּאלִע (בערבית: محافظة الضالع; תעתיק מדויק: מחאפט'ת אלצ'אלע) הוא מחוז בדרום-מערב תימן אשר נוסד לאחר איחוד המדינה ב-1990. אוכלוסיית המחוז מונה 569,000, והוא ה-15 בגודלו מבחינת אוכלוסייה בתימן. שטח המחוז עומד על כ-4,448 קמ"ר, מה שמציב אותו במקום ה-17 בתימן מבחינת השטח. המחוז גובל במחוז תעז במערב, במחוז לחג' בדרום, במחוז אל-ביידא בצפון-מזרח ובצפון-מערב במחוז איב. רוב האוכלוסייה עוסקת בחקלאות, ואחד הגידולים הפוריים במקום הוא קפה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תימן: מחוזות
דוקו-דרמה

דּוֹקוּ-דְרָמָה (על פי הצעת האקדמיה ללשון העברית: דְּרָמָה תִּעוּדִית) היא סיפור עלילה מגובש המכיל הן יסודות תיעודיים ברורים והן יסודות בדיוניים ברורים, באופן היוצר גבול לא ברור בין מציאות לבדיה<ref name=":4"></ref>.

הגבול – עד כמה מותר ליוצרי הסדרה לשנות את הסיפור המקורי – מטושטש. המחזאי מוטי לרנר טען כי יש הצדקה לשינוי פרטים בסיפור כאשר אלו יכולים ללמד את הצופים על המציאות טוב יותר מאשר המציאות המקורית<ref name=":4" />.

לצד זאת, לעיתים יש אילוצים לשינוי הפרטים בסיפור המקורי מתוך עצם הפיכתו ליצירה דרמטית. למשל, כתיבת הדמויות בסדרות אלו לעיתים מבוססת על דמויות אמיתיות אשר עליהן ישנו רק מידע חלקי ו"חיצוני" לגבי הופעתה והתנהגותה, אולם כדי לעבד את הדמות ליצירה דרמטית יש לצקת בה את עולמה הפנימי – רצונותיה, כוונותיה ואף חולשותיה – וזה לעיתים יכול להתבסס אך ורק על ההערכות וההחלטות שמביאים היוצרים מפרי דמיונם. תוספת זו של העולם הפנימי חיונית ליצירה הדרמטית, מכיוון שדרכה יכולים הן היוצרים והשחקנים, והן הצופים, להתחבר לדמות – נדבך משמעותי ביותר בדרמה. בנוסף, כחלק מיצירה דרמטית יש להסביר כל פעולה באמצעים דרמטיים, וכך לעיתים על היוצרים להמציא סיבות וגורמים אשר התרחשו לפני פעולה כלשהי, כדי למקם אותה טוב יותר ברצף העלילתי, וכך משתנה בהדרגה הסיפור המקורי<ref name=":4" />.

==ראו גם==
*דרמה היסטורית

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סוגות ספרותיות
קטגוריה:סוגות בקולנוע
קטגוריה:מונחים בתיאטרון
ישו בבית הוריו

ישו בבית הוריו (באנגלית: Christ in the House of His Parents) הוא ציור משנת 1850 מעשה ידי האמן ג'ון אוורט מיליי. 

בציור מתוארת המשפחה הקדושה לנצרות: יוסף, מרים, ישו, יוחנן המטביל ואנה (אמה של מרים). בני המשפחה ניצבים בבית המלאכה של יוסף, שהיה נגר. כאשר הציור הוצג לראשונה הוא זכה לביקורות קשות בשל הריאליזם שלו.

==תיאור היצירה==
היצירה מתארת את ישו הצעיר המסייע ליוסף בנגריה שלו. יוסף מכין דלת המונחת אופקית על שולחן הנגריה. בציור, ישו נחתך בידו ממסמר בולט - חתך היוצר מראה של סטיגמטה כהֶרְמֵז לצליבתו העתידית. מרים, הלבושה בצבע כחול (צבעה המסורתי באמנות) מנשקת את לחיו ויוסף מביט בפצע. יוחנן המטביל כילד צעיר מביא מים לשטוף את הפצע (הרמז נוסף לטבילת ישו). אחד מעוזריו של יוסף מסייע לו בעבודה על הדלת (הרמז לשליחים שיסייעו לישו).

ברקע בית המלאכה ניתן לראות חפצים בעלי משמעות תאולוגית: סולם הבא לסמל את סולם יעקב, יונה המסמלת את רוח הקודש יושבת בראש הסולם.

כלים שונים בנגריה מסמלים את השילוש הקדוש - ככל הנראה הושפע מיליי מהדפסו של אלברכט דירר "מלנכוליה" בציורם.

הכבשה ברקע התמונה מסמלת את האנשים שיקבלו על עצמם את הנצרות.

==ביקורת==
הציור עורר ביקורת ותהודה ציבורית רבה כאשר הוצג לראשונה. הריאליזם הרב של הציור היה שונה מהתיאורים המקובלים עד אז של המשפחה הקדושה שתוארה לרוב בתנאים יותר אידיאליים (גם בציורים המתארים קשיים כמו תיאורי הבריחה למצרים). מיליי תיאר את רצפת הנגריה כמכוסה לכלוך רב, ישו ואחיו נחווים כפועלים פשוטים בחזה חשוף, ובגדי הדמויות אשר תוארו בצורה ריאליסטית היו שונים מתיאורים אופייניים קודמים שדמו יותר לתחפושות או לטוגות רומאיות.

צ'ארלס דיקנס האשים את מיליי שמרים בתיאורו נראית כאלכוהוליסטית:

ביקורת נוספת נגעה לתיאורו של ישו הצעיר ונאמר בה כי:

דיקנס תיאר את ישו ביצירה כ:

בעקבות המחלוקת ביקשה המלכה ויקטוריה כי היצירה תובא לארמון בקינגהאם על מנת שתוכל לבחון אותה בעיון בפרטיות.

==קישורים חיצוניים==

*[http://smarthistory.org/blog/89/two-paintings-by-the-pre-raphaelite-john-everett-millais כתבת וידיו על התמונה באתר smARThistory]
* [http://www.victorianweb.org/religion/type/ch4b.html סימבוליזם דתי ביצירתו של מיליי, מאמרו של ג'ורג' פ. לנדאו]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ישו בתרבות ובאמנות
ראול לופס

ראול לופס מוליסט (ספרדית: Raúl López Molist; נולד ב-15 באפריל 1980 בברצלונה שבספרד) הוא כדורסלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הרכז. גובהו 1.82 מטר. שיחק בנבחרת ספרד.

==ביוגרפיה==
לופס החל את הקריירה המקצועית שלו במועדון חובנטוד בדאלונה בשנת 1998. בשנת 2000 חתם במועדון הפאר הספרדי ריאל מדריד, זאת לאחר שהרשים את הצוות המקצועי של המועדון במהלך המשחקים שנערכו בין שתי הקבוצות. לופס שיחק בריאל מדריד במשך שתי עונות. 

בקיץ 2001 לופס נבחר בסיבוב הראשון של דראפט ה-NBA (מהמקום ה-24 הכללי) על ידי קבוצת יוטה ג'אז. בספטמבר 2002 לופס חתם על חוזה לעונת רוקי אחת אולם לאחר מכן עבר ניתוח עקב פציעה קשה בברכו הימנית. בעקבות הפציעה והניתוח לופס לא שיחק כלל בעונת 2002–2003. לאחר שהחלים מהפציעה שיחק לופס בעונת 2003–2004 בכל 82 המשחקים של העונה הסדירה כרכז השני בקבוצה לאחר קרלוס ארויו. לופס סיים את העונה עם ממוצע של 7 נקודות, 3.7 אסיסטים, 2 ריבאונדים וכ-20 דקות למשחק.

ב-3 באוגוסט 2005, לופס הועבר מהיוטה ג'אז לממפיס גריזליס כחלק מהעסקה הגדולה ביותר בתולדות ה-NBA, עסקה שכללה חמש קבוצות, 13 שחקנים ושתי בחירות דראפט. לאחר חודש שוחרר לופס מהקבוצה. לופס חזר לספרד וחתם בקבוצת ז'ירונה, זאת לאחר שלא מצא קבוצת NBA שתחפוץ בו. לאחר עונה די בינונית במועדון חזר לופס לקדנציה שנייה בריאל מדריד.

לופס משתייך לסגל הנבחרת הלאומית של ספרד משנת 2001. כחלק מנבחרתו הלאומית הוא זכה במדליית הארד באליפות אירופה 2001, במדליית הכסף באולימפיאדת בייג'ינג ובאליפות אירופה בכדורסל 2009.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורסלנים ספרדים
קטגוריה:כדורסלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורסלני חובנטוד בדאלונה
קטגוריה:כדורסלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורסלני יוטה ג'אז
קטגוריה:כדורסלני ממפיס גריזליס
קטגוריה:כדורסלני ז'ירונה
קטגוריה:כדורסלני חימקי
קטגוריה:כדורסלני בילבאו באסקט
קטגוריה:בחירות דראפט של יוטה ג'אז
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1980
רשם המפלגות

רשם המפלגות היא יחידה ארגונית במסגרת רשות התאגידים העוסקת ברישום מפלגות ובפיקוח עליהן בהתאם לאמור בחוק המפלגות, התשנ"ב-1992<ref></ref>. ממרץ 2022, רשמת המפלגות וראש רשות התאגידים היא עו"ד שולי אבני שוהם.<ref></ref>

==היסטוריה==
משנת 1992 ועד שנת 2006 פעל רשם המפלגות כמחלקה במשרד המשפטים. בשנת 2006, עם הקמת רשות התאגידים במשרד המשפטים, הפך ליחידה ברשות.

==סמכויות==
רשם המפלגות הוא האחראי על המפלגות בישראל: הוא מעורב בכל הליכיהן, מהקמתן, התנהלותן השוטפת וכלה בפירוקן.

בקשה לרישום מפלגה חדשה מוגשת על ידי מייסדיה לרשם המפלגות, ועל זה להפיץ העתקים לחברי ועדת הבחירות המרכזית, לבאי כוח הסיעות בכנסת ולבאי כוח רשימות המועמדים בבחירות לכנסת, אם הוגשו רשימות כאלה. לאחר אישור בקשה לרישום מפלגה, הרשם רושם את המפלגה בפנקס המפלגות ונותן לה תעודת רישום. עליו להודיע על כך ליושב ראש הכנסת וליושב ראש ועדת הבחירות המרכזית, ולפרסם על כך הודעה ברשומות ובעיתונים יומיים.

לרשם המפלגות מגיעים עדכונים מהמפלגות בדבר שינויים בתקנון או בפרטיהן, וכן על רשימת המועמדים מטעמן וסדרם ברשימתן בבחירות לכנסת ועל פרטי בא כוחן. לרשם מוגשות בקשות התנגדות לרישום מפלגות, ובסמכותו לקבל את הבקשות או לדחותן. החלטתו טעונה אישור בית המשפט העליון. כמו כן, בסמכותו לדרוש ממפלגה לשנות את שמה, וכן לאשר או לדחות בקשות לשינוי שם מפלגה.

פעם בשנה על המפלגות להגיש לרשם הודעה על נכסיהן והתחייבויותיהן באותה שנה. כמו כן, הוא מדווח באופן שוטף על ענייניהן הכספיים של בעת בחירות מקדימות.

על מפלגה ששני שלישים מחברי המוסד המרכזי שלה החליטו על פירוקה, למסור על כך הודעה לרשם המפלגות.

==רשמים==
רשם המפלגות ממונה על ידי שר המשפטים. על הרשם להיות בעל תנאי הכשירות למינוי כשופט בבית המשפט המחוזי.

{| class="wikitable"
|- bgcolor="#efefef"
!מספר
! שם !! תחילת כהונה !! סיום כהונה
|-
|1
| זאב בונה || 10 באפריל 1993 || 8 ביולי 2000
|-
|2
| אלישע צידון || 9 ביולי 2000 || 31 באוקטובר 2005
|-
|3
| ירון קידר || 1 בנובמבר 2005 || 10 במרץ 2008
|-
|4
| אלון בכר || 11 במרץ 2008 || 2 בדצמבר 2013
|-
|5
| גלי גרוס || 3 בדצמבר 2013 || 22 ביוני 2014
|-
|6
| אייל גלובוס || 23 ביוני 2014 || 20 באוקטובר 2020
|-
|7
|מיכל שמואלי
|20 באוקטובר 2020
|13 במרץ 2022
|-
|8
|שולי אבני שוהם
|13 במרץ 2022
|מכהנת
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

*
מפלגות, רשם
קטגוריה:ישראל: רשויות פיקוח
שוקבא

שוקבא (בערבית: شقبا או شقبة, תעתיק מדויק: "שקבא" או "שקבה") הוא כפר פלסטיני הנמצא בנפת רמאללה ואל-בירה, הממוקם 17.7 ק"מ מצפון-מערב לרמאללה וצפונית ליישובים ניל"י ושיבתין. ממערב לו נמצא הכפר קיביה. באמצע שנת 2016 מנה הכפר 5,755 תושבים ובשיפוטו נמצאים 13,183 דונם.

== היסטוריה ==
לפי עדויות ארכאולוגיות אזור הכפר היה מיושב כבר מתקופת הברזל II. כ-3 קילומטרים ממערב לכפר, על תוואי גדר ההפרדה, נמצאת "ח'רבת דסרה" - אתר ארכאולוגי, הממוקם על תל נישא ושולט, שהוכרז כאתר עתיקות בשנת 1944.

מדרום לכפר נמצאת מערת שוקבא, בה נמצאה לראשונה התרבות הנאטופית.

גרעין הכפר הנוכחי הוקם מסביב לקבר שייח ("שייח אחמד") ומסגד מהתקופה הממלוכית בארץ ישראל.
===התקופה העותמאנית===
ברשומות המס העות'מאני משנת 1596, תושבי הכפר שילמו מס על גידולי חיטה, שעורה, זיתים, גפנים, ועיזים., 49 משפחות התגוררו בכפר.

בשנת 1863, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר, וכתב: .

בסקר של הקרן לחקר ארץ ישראל משנת 1882 מתואר הכפר כ-"כפר קטן על ראש גבעה, מוקפת במטעי זיתים.

===בתקופת המנדט הבריטי===
במפקד 1922, שנערך על ידי שלטונות המנדט הבריטי, בשוקבא הייתה אוכלוסייה של 530 נפש, כולם מוסלמים, במפקד 1931 גדלה האוכלוסייה ל-696 נפש. בשנת 1945 אוכלוסיית הכפר מנתה 840 תושבים, על פי סקר הכפרים של המנדט הבריטי בארץ ישראל.

===לאחר 1967===
בעקבות מלחמת ששת הימים, ב-1967, עבר הכפר משליטה ירדנית לישראלית. לאחר הסכם אוסלו, השטח הבנוי של הכפר סווג כשטח B.
תושבי הכפר היו ועדיין מעורבים במאבק נגד גדר ההפרדה אשר חלק ממנה הוקם על אדמותיהם ולטענתם פוגעת בחייהם.

מועצת הכפר ומספר מתושבי הכפר אף עתרו ב-2004 לבג"ץ בעניין זה ועתירתם נדחתה.
בנובמבר 2006 אישר ראש הממשלה אהוד אולמרט את הרחקת גדר ההפרדה מהקו הירוק באזור שוקבא, כדי שתכלול את ההתנחלויות ניל"י ונעלה באופן שהיה משאיר את שוקבא בתוך מובלעת המחוברת לשטחי יהודה ושומרון דרך שני מעברים תת-קרקעיים. תוכנית זאת לא יצאה אל הפועל. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפת רמאללה ואל-בירה
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:גדר ההפרדה
קניין חליפין

[[נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין בטקס מכירת החמץ של בית הנשיא לקראת חג הפסח לרב הספרדי הראשי של ירושלים שלמה משה עמאר, אפריל 2016 (אשר ימכור את החמץ לגוי)]]
קניין חליפין (או קניין סודר; בספרות ההלכה גם קניין סתם) הוא קניין רווח במשפט העברי, המבוסס על פעולת חליפין של שני חפצים, בשתי דרכים שונות: קניין סודר וחליפי שווה בשווה. בקניין סודר המוכר מגביה את סודרו של הקונה ובכך החפץ הנקנה עובר מרשות המוכר לרשות הקונה. בתום ההקניה אמור המוכר בדרך כלל להשיב לקונה את סודרו. בחליפי שווה בשווה ("המחליף פרה בחמור") אחרי שישנה החלטה של שני הצדדים להחליף שני עצמים בעלי ערך שהם מגדירים כשווה, משיכת אחד מהם קונה לצד השני את העצם השני מיד.

את מקורו של קניין חליפין למדו חז"ל מהפסוק במגילת רות: . מכאן שקניין זה אינו מדאורייתא, אלא רק "מדברי קבלה" (מהנביאים או הכתובים).

== סוגי הקניין ==
יש כמה סוגי קניין בקניין חליפין:
*חליפי שוה בשוה - דהיינו כשהחפץ של הקונה והחפץ הנקנה שווים בערכם, זהו קניין על בסיס סחר חליפין.
*חליפין במשהו - כלומר שחפץ שאינו שווה בערכו לחפץ הנקנה כגון סודר משמש לקניין במצב זה על המוכר להשיב את הסודר לקונה.
*סודר על ידי העדים - בו משתמשים בסודרם של העדים בשביל הקניין.
*קניין לחזק את הדיבור - כגון בהבטחה, בכתובה שאין חפץ בו יחול הקניין.

==הגבלות==
===החפץ הקונה===
מכיוון שבפסוק נאמר נעלו, פוסק רב נחמן (בניגוד לדעת רב ששת) כי ניתן לבצע קניין חליפין דווקא בכלי שלם (מסוים) וחשוב, אבל לא בפירות ושאר מיטלטלין. לשיטת התוספות, בחליפי שווה בשווה, כלומר שהחפץ של הקונה והנקנה שווים בערכם, ניתן לקנות גם על ידי פירות.

אמנם, בניגוד לקידושי כסף שחלים רק אם הכסף שווה פרוטה, קניין חליפין ניתן לבצע גם אם אין הכלי שווה פרוטה, כל עוד יש לו ערך כלשהו, למעט איסור הנאה שאין לו שום ערך.

רב ולוי נחלקו האם מטבע קונה בחליפין. רב פפא מסביר את דעתו של השולל, כי לא ניתן להחליף מעות בדבר אחר בתורת חליפין, מכיוון שלכסף אין חשיבות עצמית אלא על הצורה החקוקה בו והנותנת לו את שוויו, ומכיוון שאם יחליט המלך או הממשלה להחליף את המטבע לסמל אחר הוא לא יהיה שווה יותר כלום, אין הוא נחשב ל"דבר מסוים" (מסוים = שלם) כדוגמת נעל, שהיא מסוימת ושלימה ויש לה שווי עצמי שאינו בטל לעולם. כדעה זו סברו גם האמוראים רבי יוחנן, רבי אסי, עולא, ויש האומרים שגם רב הונא.

===החפץ הנקנה===
כל חפץ יכול להיקנות על ידי קניין חליפין, מלבד מטבע. רב פפא טען שגם מי שסובר שמטבע אינו קונה בחליפין, ניתן לקנות מטבע על ידי קניין חליפין. לאחר שדעתו נפרכה מברייתא הוא חזר בו והודה שאי אפשר לקנות מטבע על ידי קניין חליפין, ולכן כשהוא רצה להקנות לרב שמואל בר אחא מעות שלא היו ברשותו באותו זמן, הוא הקנה לו אותם בקניין אגב ולא בחליפין.
==ראו גם==
* קניין דברים
* דבר שאינו מסוים

==קישורים חיצוניים==
* (מתוך ספרו של אחיקם קשת קובץ יסודות וחקירות השלם)
*אסופת מאמרים בנושא [http://asif.co.il/?page_id=33524 קניין חליפין], באתר ספריית אסיף

==הערות שוליים==

חליפין
ג'יגייל אוגיין ואנגצ'וק, נסיך בהוטן

הנסיך ג'יגייל אוגיין ואנגצ'וק (נולד ב-16 ביולי 1984) הוא נסיך, שהיה יורש העצר הצפוי של בהוטן.

ג'ינגייל אוגיין ואנגצ'וק הוא בנו השני של המלך ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק ושל רעייתו, המלכה דורג'י ואנגמו ואנגצ'וק.

ג'ינגייל אוגיין הפך ליורש העצר לאחר שאביו ויתר על כיסאו ב-14 בדצמבר 2006 ולאחר שאחיו הבכור ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק עלה לשלטון.

הוא שימש כיורש העצר הצפוי, עד לידת אחיינו, ג'יגמה נאמגייל ואנגצ'וק. מאז למלך נולד בן נוסף וכעת הוא השלישי בסדר הירושה, לאחר שני אחייניו.

ג'ינגייל אוגיין למד בקונטיקט שבארצות הברית בבית הספר רוזמרי הול (Choate Rosemary Hall) וסיים את לימודיו בשנת 2003. לאחר תום לימודיו התיכוניים, למד בסנט פיטרז קולג' באוקספורד שבאנגליה, וסיים את לימודיו האקדמיים בשנת 2007.

==קישורים חיצוניים==

* [http://news.bbc.co.uk/1/hi/england/oxfordshire/3241043.stm כתבה של רשת ה-BBC על הנסיך]
* [https://web.archive.org/web/20081006065217/http://www.anjool.co.uk/bhutan.htm ריאיון עם הנסיך]

קטגוריה:המלוכה הבהוטנית
קטגוריה:ילידי 1984
תעז

מחוז תעִז (בערבית: محافظة تعز) הוא מחוז בדרום מערבה של תימן. בירת המחוז היא העיר תעִז שהיא העיר השלישית בגודלה בתימן. המחוז הוא הגדול ביותר בתימן מבחינת אוכלוסייה (2,402,569) והמחוז ה-11 בגודלו מבחינת שטח (10,677 קמ"ר). המחוז גובל בדרום מזרח עם לחג', בצפון מזרח עם א-דאלע ואיב ועם אל-חודיידה בצפון.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תימן: מחוזות
ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק, מלך בהוטן

ג'יגמה קיזר נאמגייל ואנגצ'וק (בדזונגקה: འཇིགས་མེད་ཁེ་སར་རྣམ་རྒྱལ་དབང་ཕྱུག; נולד ב-21 בפברואר 1980) הוא מלך בהוטן, המלך החמישי מבין מלכי הדרקון "דרוּק גיאלפו" . קיבל את סמכויות השלטון מאביו ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק ב-2006, והוכתר רשמית כעבור שנתיים. חולל שורת רפורמות בניהול המדינה והחל בתהליך הדרגתי של דמוקרטיזציה.

==קשרי משפחה==
ג'יגמה קיזר נאמגייל הוא בנו של ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק, מלך בהוטן הקודם, ושל רעייתו השלישית של המלך, המלכה תשרינג יאנגדון .

ב-20 במאי 2011 הכריז ואנגצ'וק בפני הפרלמנט על אירוסיו לגֶ'טְסוּן פֶּמָה. ב-13 באוקטובר 2011 נישאו השניים. לזוג נולד בן ב-5 בפברואר 2016.

==קורות חיים==
ג'יגמה קיזר למד בבית ספר יסודי בבהוטן, ולאחר מכן התחנך באקדמיית פיליפס , באקדמיית קושינג במסצ'וסטס שבארצות הברית ובמכללת ויטון בממלכה המאוחדת. בתום לימודי התואר הראשון עבר למודלין קולג' באוקספורד שבממלכה המאוחדת שם למד לימודי מאסטר ביחסים בינלאומיים ופוליטיקה.

===עלייתו לשלטון===
בדצמבר 2005 הכריז המלך ג'יגמה סינגייה ואנגצ'וק על כוונתו לוותר על כס המלוכה לטובת בנו בשנת 2008, ועל התחלת העברה מדורגת של סמכויות. ב-14 בדצמבר 2006 הוציא ג'יגמה סינגייה צו מלכותי המכריז על ויתורו המיידי על כס המלוכה והעברת המלוכה לבנו, אולם טקס ההכתרה הרשמי נערך רק ב-6 בנובמבר 2008. בעת עלייתו לכס המלוכה היה ראש המדינה הצעיר ביותר בעולם. טקס ההכתרה נערך בארמון המלוכה בטהימפהו, בירת המדינה.

באותה שנה אורגנו לראשונה בממלכה בחירות דמוקרטיות שבהן ניצחה ניצחון מוחץ "המפלגה הבהוטנית לשלום ושגשוג" בראשותו של ג'יגמה יוזר טהינליי .

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.raonline.ch/pages/bt/visin/bt_royalfam07.html רשימת בני משפחת המלוכה הבהוטנית]
* [https://web.archive.org/web/20020811171019/http://www.bhutannewsonline.com/monarchy.html רקע על משפחת המלוכה הבהוטנית]
* [https://web.archive.org/web/20080318233027/http://www.bhutan2008.bt/ הכתרת המלך - אתר רשמי]
* [http://news.bbc.co.uk/2/hi/south_asia/7700907.stm כתבת פרופיל של רשת ה-BBC]
* [http://news.bbc.co.uk/2/hi/in_pictures/7712451.stm כתבת רשת ה-BBC על הכתרת המלך]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי בהוטן
קטגוריה:ילידי 1980
ארמנדו דיאז

ארמנדו דיאז (Armando Vittorio Diaz; 5 בדצמבר 1861, נאפולי – 28 בפברואר 1928, רומא) היה גנרל איטלקי, ראש המטה הכללי של הצבא המלכותי במלחמת העולם הראשונה. דיאז היה שר המלחמה ו"מרשל של איטליה" (Maresciallo d'Italia) – הדרגה הגבוהה ביותר בצבא האיטלקי משנת 1924, וקיבל את אות "הדוכס של המלחמה" (Duca della Vittoria) בסוף המלחמה.

לפי מסורת משפחתו, היא ממוצא ספרדי, והגיעה לנאפולי במאה ה-16 עם שארל השלישי, דוכס בורבון, לאחר שהשלים כיבוש חלקים מאיטליה. שם משפחתו קיים גם בקרב יהדות איטליה ומכאן ההשערה כי יש לו שורשים יהודיים.

== ביוגרפיה ==
דיאז נולד ברובע Mercato San Severino שבנאפולי, ולמד באקדמיה הצבאית לארטילריה בטורינו. דיאז היה לקולונל ברגימנט הרגלים 93 במלחמה האיטלקית-עות'מאנית וג'נרל מייג'ור בשנת 1914. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה צורף למטה של הגנרל לואיג'י קאדורנה. בשנת 1916 קודם לדרגת גנרל ומונה לפקד על החטיבה ה-43 ומשם על הדיוויזיה ה-49, ולאחר מכן על הקורפוס ה-23.

באוקטובר 1917, לאחר שהצבא האיטלקי נחל תבוסה קטלנית בקרב קפורטו, הוא מונה למחליפו של קאדורנה כראש המטה הכללי של הצבא האיטלקי. דיאז ארגן את הצבא מחדש במערכה על מונטה-גראפה (Monte Grappa) והצליח לעצור את הפלישה של האוסטריים על גדות נהר פיאבה לאחר קרבות עקובי דם. לאחר גיוס של מחזור 1899 יצא למתקפה נגדית לקרב ויטוריו ונטו ב-4 בנובמבר 1918 שפתח לו את הדרך לווינה. כמה ימים אחרי הקרב נחתם הסכם שביתת נשק לאחר כניעה כללית של צבא אוסטריה.

התואר של Duca della Vittoria הוענק לדיאז על ידי המלך. העם העריץ אותו במיוחד לאחר שהפסיק את שיטת הענישה הצבאית, שמקורה רומאי. למשל הכחדת העשירי, שהיא שיטה שנועדה להגברת המשמעות ביחידות צבא מרדניות או פחדניות. בשיטת הכחדת העשירי חייל אחד מתוך עשרה נבחר בהגרלה ונרצח על ידי חבריו. שיטה זו הייתה מקובלת בצבא האיטלקי ביחידות שמיאנו לצאת להתקפות נגד אויב שהיה מוגן בחפירות.

בשנת 1922 דיאז שירת כשר המלחמה בממשלת מוסוליני. מסיבות בריאותיות פרש לאחר שנתיים. הוא נפטר בשנת 1928, בגיל 66, ברומא.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מרשלים איטלקים
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:אבירי מסדר מלטה
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:ילידי 1861

קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1928
אקלה גוזאי

אקלה גוזאי הוא מחוז היסטורי באריתריאה. רוב תושבי המחוז הם תגרים נוצרים, האזור נמצא ברמה האתיופית שבדרום אריתריאה.

המחוז הוא אחד מהאזורים העתיקים ביותר באתיופיה ההיסטורית והאזכור הראשון שלו מגיע מהמאה ה-9 לפנה"ס בהירוגליפים דרום ערביים, האזור בתקופה זו היה חלק מממלכת דעמת ויותר מאוחר לחלק מממלכת אקסום. האזור נזכר גם במונומנטום אדוליטנום מהמאה ה-3 בשם "גאזה" והיה מקום מושבו של שבט האגזי שיותר מאוחר ירשו את מקומו התגרים והטיגראים, השם גם הוזכר במהלך המאה ה-4 בשלטונו של הקיסר האקסומי אזנה והעם אשר יישב באזור נקרא "אגווזת" ובמומנט חוולטי נקרא "אגזה".

במהלך ימי הביניים האזור היה חלק ממחוז בור שכלל גם חלקים ממדינת עפר ומרכז אריתריאה. כאשר נחתם הסכם אוצ'ילי בין האתיופים לאיטלקים המחוז נהפך לחלק מקולונית אריתריאה.

== הערות שוליים ==
<div style="direction: ltr;">

</div>

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות היסטוריים
קטגוריה:אריתריאה: גאוגרפיה
חמסיאן

חמסיאן (טיגראינית: ሓማሴን) מחוז היסטורי של האימפריה האתיופית. חמסיאן היא למעשה כל האזור הסובב כיום את בירת אריתריאה, אסמרה. רוב תושבי האזור הם תגרים נוצרים. 

האזכור הראשון של האזור הוא מהמאה ה-25 לפנה"ס כחלק מארץ פונט ונזכר בשם "אמסו", אך ישנם חילוקי דעות בדבר הזיהוי של מחוז זה. המסורת האתיופית מהכברה נגסט גורסת שזהו האזור שנולד בו מנליק לאחר שמלכת שבא חזרה מביקורה אצל שלמה המלך. האזכור הכתוב הראשון הוא מהמאה ה-9 לפנה"ס ולאחר מכן במאה ה-4 בכתובות של הקיסר אזנה בשם "חמסם". במהלך ימי הביניים המוקדמים האזור היה חלק ממדיר בהר ולאחר מכן מדינה כמעט עצמאית בזמן תקופת השופטים האתיופית והייתה ידועה מג'יימס ברוס בשם "רפובליקת חמסיאן", לאחר מכן האזור שוב נהפך לחלק מאתיופיה אחרי כיבוש האזור על ידי הקיסר יוהנס הרביעי כחלק מאזור שלטונו של אלולה אנגדה ממצרים. כאשר נחתם הסכם אוצ'ילי בין האתיופים לאיטלקים האזור נהפך לחלק מקולונית אריתריאה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות היסטוריים
קטגוריה:אריתריאה: גאוגרפיה
שירה (אזור היסטורי)

שירה (געז: ሺሬ) הוא אזור היסטורי במדינת תיגראי שבצפון אתיופיה. גבולותיו הם נהר המרב עם סריה שבאריתריאה בצפון, באדיבו בצפון מזרח ובתכזה בדרום.

האזור היה מיושב עוד מתקופות קדומות ובו עברו דרכי מסחר חושבים למצרים וכוש. בתקופת מממלכת אקסום היה לחלק ממנה. האזור בשמו מוזכר במסורת מתקופת המלך האקסומי גברה מסקל ולאחר מכאן על ידי הקיסרים ניואיה קראסטוס ודווית הראשון כמקום שבו ניתנו אדמות למנזרים מקומיים. 

בשירה חיו רוב יהודי תיגראי. קהילה זו הייתה בין הראשונות מביתא ישראל שעלו לישראל. 

כיום רוב שטח המחוז מחולק בין הנפות אסיגדה צימבלה, מדבאי זנה וקורו התחתית שבמחוז תיגראי הצפונית מערבית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תיגראי
קטגוריה:אתיופיה: מחוזות היסטוריים
יוהאן קספר לווטר

יוהאן קספר לווטר (או לפטר; בגרמנית: Johann Kaspar Lavater; 15 בנובמבר 1741 - 2 בינואר 1801) היה כומר קלוויניסט, פילוסוף, סופר ו"פיזיונום" שווייצרי.

==ביוגרפיה==
לווטר נולד בציריך לאב שהיה רופא, ולמד בגימנסיה בעיר זו. בין מוריו היו יוהאן יאקוב בודמר ויוהאן יאקוב ברייטינגר. בגיל 21 הוא דיווח, יחד עם חברו, הצייר הנרי פוסלי, על פקיד מושחת; הדבר הקים עליו את האצולה בציריך. ב-1769 הפך לווטר לכומר, והחל מפיץ משנה מיסטית וקזואיסטית ברחבי גרמניה. באותה שנה החלה "פרשת לווטר": לווטר תרגם לגרמנית את ספרו של שרל בונה (Bonnet), תאולוג שווייצרי, ובהקדשה לספר דרש ממשה מנדלסון להפריך את טענותיו התאולוגיות של בונה – או להתנצר. לווטר העמיד את מנדלסון במצב בלתי אפשרי: באותה תקופה, אסור היה ליהודי לפרסם ברבים התנגדות תאולוגית לנצרות. רבים מידידיהם המשותפים של מנדלסון (בהם הרדר וליכטנברג) ולווטר תמכו במנדלסון, אשר לבסוף פרסם איגרת שבה אמר כי הוא נותר יהודי כי הוא משוכנע בצדקתה של היהדות; וכי הוא אמנם מוכן לקבל עקרונות מוסריים רבים בנצרות, אך לא את היסודות הדתיים. לווטר היה חבר של גתה, וזה האחרון העריך מאוד את עבודתו הספרותית.

עבודתו המפורסמת ביותר היא זו שפרסם בתחום הפיזיונומיה: "Physiognomische Fragmente zur Beförderung der Menschenkenntnis und Menschenliebe" (דפוסים פיזיונומיים לקידום מדעי האנושות ואהבת האדם). הספר הושפע רבות מהגותו של איש האשכולות ג'מבטיסטה דלה פורטה ומספרו של תומאס בראון "Religio Medici" (דתו של הרופא).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:אנשי דת שווייצרים
קטגוריה:סופרים שווייצרים כותבי גרמנית
קטגוריה:פולמוס או דיאלוג בין-דתי
קטגוריה:אנשי דת פרוטסטנטים
קטגוריה:ילידי 1741
קטגוריה:נפטרים ב-1801
רוג'רו ג'ובאנלי

רוג'רו ג'ובאנלי (באיטלקית: Ruggiero Giovannelli; סביבות 1560 - 7 בינואר 1625) היה מלחין איטלקי בשלהי תקופת הרנסאנס ובשנותיה הראשונות של תקופת הבארוק. ג'ובאנלי היה חבר באסכולה הרומאית וממשיכו של פלסטרינה בכנסיית פטרוס הקדוש.

==ביוגרפיה==
ג'ובאנלי נולד בוואלטרי, סמוך לרומא. יש הגורסים, שהיה תלמיד של פלסטרינה, אבל אין כל ראיה מתועדת לכך. נקודות דמיון סגנוניות ביצירותיהם והיכרות קרובה בעליל במהלך הקריירה של שני המלחינים עושות הנחה זו להגיונית. לא הרבה ידוע על חייו של ג'ובאנלי עד 1583, כאשר התמנה למאסטרו די קאפלה ב"סן לואיג'י דאי פראנצ'זי", משרה בה כיהן עד 1591, אז עבר אל הקולג' הגרמני. נוסף למשרות אלה עבד כמאסטרו די קאפלה אצל הדוכס ג'ובאני אנג'לו מאלטמפס, בקאפלה הפרטית שלו, כנראה במקביל לשאר כהונותיו.

מינויו החשוב ביותר של ג'ובאנלי היה כמחליפו של פלסטרינה כמאסטרו די קאפלה בקאפלה היוליינית בכנסיית פטרוס הקדוש, ב-12 במרץ 1594, משרה בה נשאר עד 1599, כאשר היה לזמר בקאפלה הסיסטינית. ב-1614 היה למאסטרו די קאפלה בקאפלה הסיסטינית, עד לפרישתו ב-1624.

==מוזיקה והשפעה==
ג'ובאנלי כתב מוזיקת קודש ומוזיקה חילונית. כפי שאפשר לצפות ממלחין מן האסכולה הרומאית, מוזיקת הקודש שלו הייתה שמרנית ורובה בסגנון פלסטרינה בחלקה הראשון של הקריירה שלו. עם זאת, משנת 1600 ואילך ניסה את ידו בכמה מחידושי הסגנון, שהגדירו את ראשית תקופת הבארוק, כגון עקרון הקונצ'רטאטן והבסו קונטינואו. תפוקת המוזיקה הדתית שלו פחתה באופן דרמטי בשנותיו האחרונות ולפחות חוקרת אחת העלתה סברה, שהדבר נובע מאי הנוחות שחש בסגנון החדש.

ג'ובאנלי חיבר מיסות ומוטטים, הכתובים בחלקם ל-12 קולות ועושים לא פעם שימוש בטכניקות פוליכוראליות.

כמלחין מן האסכולה הרומאית וככומר, כתב ג'ובאנלי כמות מפתיעה של מוזיקה חילונית, בעיקר מדריגלים וקנצונטות, חלקם בסגנון קליל, שניכרת בהם השפעת מודלים צפון-איטלקיים, או של לוקה מארנציו, ששהה תקופת-מה ברומא. ג'ובאנליכ כתב שלושה סרי מדריגלים לחמישה קולות ושני ספרים לארבעה קולות, נוסף לכמות גדולה של שירי חול אחרים, שלא יצאו לאור בקבצים; רובם תוארכו לשנות ה-80' וה-90' של המאה ה-16.

המוזיקה של ג'ובאנלי הודפסה מחדש במהדורות גדולות, הן באיטליה והן מחוצה לה, אות לפופולריות הרבה שלו.

==לקריאה נוספת==
* רות א. דדפורד, "רוג'רו ג'ובאנלי", מילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים, לונדון, מקמילן 1980.
* גוסטב ריז, "מוזיקה ברנסאנס", ניו יורק, נורטון ושות' 1984 .

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
<div style="direction: ltr;">

</div>

קטגוריה:מלחינים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:האסכולה הרומאית
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1560
קטגוריה:נפטרים ב-1625
פארק מיניאטורות

[[בזיליקת פטרוס הקדוש וכיכר פטרוס הקדוש בקנה מידה 1:25, בפארק מיניאטורות ביפן]]
פארק מיניאטורות הוא מתחם הכולל דגמים מיניאטוריים של נוף באזור מסוים: הרים, מבנים, נמלי תעופה, כלי רכב וכדומה. פארק המוקדש למדינה מסוימת מלקט מבנים מרחבי המדינה, וכולל לעיתים גם מבנים היסטוריים שחרבו. כאשר הפארק מציג עיר מסוימת, הוא קרוי עיר מיניאטורית. פארק מיניאטורות פועל כאתר תיירות. 

בדרך כלל ממוקם פארק מיניאטורות תחת כיפת השמים. 

פארק מיניאטורות ראשון הוקם בשנות העשרים של המאה העשרים בבקונסקוט שבאנגליה. בשנת 1952 נפתח בהולנד פארק המיניאטורות מדורודם, המציג מבנים מרחבי הולנד. פארקי מיניאטורות הוקמו בעשרות מקומות בעולם. 

פארק מיניאטורות נבנה בדרך כלל בקנה מידה קבוע לכל המוצגים שבו. קנה מידה זה נע מ-1:72 עד 1:9. באירופה ובאסיה נפוץ קנה המידה 1:25.

אחדים מהדגמים, כגון רכבות וטחנות רוח מכילים מנוע, המאפשר להם תנועה. אפקטים נוספים כוללים קולות, תאורה, זרימת מים וכדומה.
==ישראל==
דגם ירושלים בסוף ימי הבית השני
דגם ירושלים בסוף ימי בית שני מציג את ירושלים בסוף תקופת בית שני, בקנה מידה 1:50. הוא נבנה בשנים 1962-1966, בשטח מלון הולילנד שבשכונת בית וגן בירושלים. בשנת 2006 הועבר הדגם לשטח מוזיאון ישראל.

דגמים נוספים בירושלים
* דגם בית ראשון - "הרוח שבחומר", אריאל - המרכז לתולדות ירושלים בימי בית ראשון, יד בן-צבי. רח’ בוני החומה, הרובע היהודי, ירושלים.
* דגם ירושלים בתקופה הביזנטית, לצד כנסיית פטרוס אין גליקנטו.
* דגם ירושלים במאה ה-19 (1870), במוזיאון "מגדל דוד".
* דגם ירושלים במצבה הנוכחי, מרתף בניין עיריית ירושלים.
* דגם הקו העירוני בירושלים בין השנים 1948–1967, באתר גבעת התחמושת (בהקמה, 2008).
* דגמים של הר הבית שהכין קונרד שיק, במרתף בית הספר שמידט, מצפון לשער שכם
* מוזיאון הדגמים של קונרד שיק בכנסיית המשיח

פארק מיני ישראל נפתח בחודש נובמבר 2002 בקרבת לטרון, ובו מוצגים דגמים של מקומות, אזורים, ובניינים שונים בישראל, בקנה מידה 1:25.
==ראו גם==
*סימולאקרה

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20031216212516/http://www.i-a-m-p.org/aboutparks.asp האיגוד הבינלאומי לפארקי מיניאטורות]
* [http://www.minisrael.co.il/ פארק מיני ישראל]

*
קטגוריה:תשתיות תיירותיות
פרוקיון

פרוקיון או α בכלב קטן הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצת הכוכבים כלב קטן. זהו הכוכב השמיני בבהירותו בשמי כדור הארץ, מרחקו 11.4 שנות אור ממערכת השמש והוא מהווה את הקודקוד המזרחי של משושה החורף. זהו למעשה כוכב זוגי, אך הפרש הבהירויות בין שני הכוכבים הוא כל כך גדול, שקשה מאוד להבחין בכוכב העמום מבין השניים.

==מאפיינים==
הכוכב הראשי במערכת הוא פרוקיון-A, כוכב מסוג ספקטרלי F5 IV-V, צבעו לבן - צהבהב והוא מאיר בעוצמה של פי 7.7 מעוצמת ההארה של השמש. בהירותו גבוהה יחסית לכוכבים מסוגו, מה שמביא לסיווגו כתת-ענק ונראה שהוא סיים להתיך את המימן שבליבתו להליום ונמצא בשלב של התכת מימן בשכבות חיצוניות יותר - תהליך שמביא ליציאתו מהסדרה הראשית תוך התרחבותו בדרך להפיכתו לענק אדום בתוך מספר עשרות מיליוני שנים.

הכוכב המשני במערכת הוא הננס לבן פרוקיון-B. שני הכוכבים מקיפים זה את זה ב-41 שנות ארץ במסלול אקסצנטרי, כך שהמרחק ביניהם משתנה בין 9 יחידות אסטרונומיות ל-21 יחידות אסטרונומיות. פרוקיון-B חיוור פי 14,000 מפרוקיון-A, ובשל המרחק הקטן יחסית ביניהם, קשה מאוד מאוד להבחין בפרוקיון-B, אפילו באמצעות טלסקופים גדולים.

==היסטוריה==
פירוש השם פרוקיון ביוונית הוא "לפני הכלב", שכן הכוכב זורח באירופה מעט לפני סיריוס, כוכב הכלב, ומבשר על בואו. גם בתרבויות עתיקות נוספות כמו בבל ומצרים העתיקה נקשרו סיריוס ופרוקיון זה בזה ונקראו לעיתים "כוכבי הכלב".

קיומו של פרוקיון-B, הננס הלבן, נחזה עוד בשנות ה-40 של המאה ה-19 בעקבות מדידות מדויקות של מיקומו של פרוקיון בשמים ושל מהירות התנועה שלו ביחס למערכת השמש. בשנת 1861 חושב זמן הקפה של המערכת על ידי האסטרונום הגרמני ארתור אוורס, אך רק בשנת 1896 הוא נצפה לראשונה במצפה הכוכבים ליק על ידי האסטרונום ג'ון שברל באמצעות טלסקופ בקוטר של 91 ס"מ.

==קישורים חיצוניים==

*[http://jumk.de/astronomie/near-stars/procyon.shtml פרוקיון בכוכבים קרובים]
*[http://stars.astro.illinois.edu/sow/procyon.html פרוקיון באתר של ג'ים קלר]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצת הכוכבים כלב קטן
קטגוריה:תת-ענקים
קטגוריה:ננסים לבנים
קטגוריה:כוכבים כפולים
קטגוריה:כוכבים קרובים
קטגוריה:כוכבים בהירים
קטגוריה:קטלוג גליזה
קטגוריה:קטלוג לויטן
פול טמפל

פול טמפל (באנגלית: Paul Temple) הוא דמות בדיונית, מאת הסופר הבריטי פרנסיס דרברידג' (Francis Durbridge; 1912–1998), שיצר את הדמות לעיתים בשיתוף פעולה עם סופרים אחרים ולעיתים לבדו, כבסיס לסדרת תסכיתים ששודרה בתחילה ברשת ה-BBC ולאחר מכן במדינות שונות בעולם, ולסדרת ספרים מצליחה, אותה פרסם תחת שם העט "פול טמפל", ואף לסרטי קולנוע.

טמפל הוא בלש פרטי חובב וכותב ספרות מתח. ביחד עם אשתו, לואיז טמפל (Louise Temple) ששם החיבה שלה הוא "סטיב" (Steve), הוא פותר תעלומות מסוג "מי עשה זאת" (whodunnit). המאפיין את העלילה אינו הפעולה, אלא הדיאלוג השנון וההומוריסטי.

טמפל החל את דרכו ברדיו. בין שנות ה-30 לשנות ה-60 שודרו מספר סדרות "פול טמפל" ברשת ה-BBC. השדרים הידועים יותר בגילום הזוג פול וסטיב היו פיטר קוק ומרג'ורי וסטברי. התסכיתים זכו להצלחה רבה, ושודרו גם בגרמניה בין 1949 ל-1967 שם כונו "Straßenfeger" - "מטאטאי רחובות", בשל כך שבעת שידורם התרוקנו הרחובות. בשנת 2006 שידרה תחנת הרדיו BBC-4 סדרה חדשה בת 8 פרקים מעלילות הבלש. הסדרה ניסתה לחקות את איכות הקול הגרועה של סדרות המקור, ושודרה במונו ולא בסטראו, תוך שימוש באפקטים קוליים ובמיקרופונים בנוסח שנות ה-40. הצלחת הרעיון הובילה לשידור סדרה נוספת באותה תחנת רדיו בשנת 2008

בין 1946 ל-1952 צולמו גם ארבעה סרטי פול טמפל. בשלושה מהם גילם את הבלש השחקן ג'ון בנטלי. סדרה נוספת של 64 פרקים שודרה בטלוויזיה בערוץ ה-BBC בכיכובם של פרנסיס מתיוז ורוז דרינקווטר כזוג הבלשים. הסדרה, שהחלה את שידוריה בשנת 1964, הופקה בשיתוף פעולה של ה-BBC עם רשת הטלוויזיה הגרמנית ZDF ובכך הייתה להפקה הבינלאומית הראשונה של עידן הטלוויזיה.

הסדרה הייתה גם נושא לסדרות קומיקס. חוברות קומיקס של פול טמפל יצאו בגרמניה אך לא זכו להצלחה, וכיום הן נדירות ונחשבות לפריטים לאספנים. רצועת קומיקס יומית של פול טמפל הופיעה בעיתון "London Evening News" מאמצע שנות ה-50 עד תחילת שנות ה-60.

בישראל החל קול ישראל בשידור הסדרה ב-21 באפריל 1964 ועד ל-1968, בבימוי ובהפקת ראובן מורגן ובכיכובם של בצלאל לוי כפול טמפל ונילי קינן כאשתו סטיב. הסדרה, ששודרה בימים בהם לא פעלה תחנת טלוויזיה בישראל, זכתה לקהל מאזינים רחב. היא הייתה ידועה גם בשל נעימת הפתיחה "The frightened city" בביצוע הצלליות, שהוסיפה נופך של אימה לתסכיתים.

==קישורים חיצוניים==
* נעימת הנושא של הגרסה ששודרה בישראל: (הנעימה עברה רימאסטרינג בשנת 2004 והופצה ביוטיוב על ידי הסניף הבריטי של חברת פרלופון)
* 
* [http://www.mesaper.co.il/Screens/Story.aspx?ID=096352d8-8e17-43d0-9e7a-bbcb4321e543 יהודה עצבה, על ראובן מורגן ותסכית המתח פול טמפל], באתר מספר סיפורים
* [http://www.mesaper.co.il/Default.aspx?ID=20dec6e8-6360-42f8-9a63-9a6789f136ff פול טמפל, פרק שמיני ואחרון], באתר מספר סיפורים
*[https://web.archive.org/web/20021016184831/http://www.geocities.com/gregorym101/Temple1.html The Paul Temple File]
*[http://www.thrillingdetective.com/temple.html Paul Temple]
*

קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: רדיו
קטגוריה:תוכניות רדיו בקול ישראל
רשם המשכונות

רשם המשכונות הוא בעל תפקיד ברשות התאגידים שבמשרד המשפטים בישראל, המפעיל מאגר מידע על משכונות שנרשמו על פי דין.

==מישכון==

מישכון הוא שעבוד נכס כערובה לחיוב. על פי חוק המשכון, תשכ"ז-1967, ברוב המקרים יפה כוחו של משכון רק עם רישומו בהתאם לתקנות. ההצדקה לכך היא ליצור מצב בו ניתן יהיה לצד שלישי הרוכש את הנכס לוודא אם קיים עליו משכון אם לאו. כך, למשל, אם אדם רכש מכונית לאחר קבלת הלוואה מהבנק, ולשם הבטחת ההלוואה רשם הבנק משכון על המכונית עד להחזרת ההלוואה, נכנס המשכון לתוקף עם רישומו אצל רשם המשכונות. אם צד ג' רכש מאותו אדם את המכונית מבלי לבדוק אצל רשם המשכונות, לא יוכל לבוא בטענות כאשר ירצה הבנק לממש את המשכון. ולהפך - אם בדק צד ג' את הרישום ולא נמצא שם משכון, אין כוחו של המשכון יפה כלפיו ברוב המקרים.

==היסטוריה==

על אף שחוק המשכון, תשכ"ז-1967 נחקק עוד בשנת 1967, הוסדר מעמד רשם המשכונות באופן בו הוא מקובל כיום רק עם התקנת תקנות המשכון (סדרי רישום ועיון), התשנ"ד-1994, אשר הסדיר מערכת ארצית של רישום משכון, בחמש לשכות בירושלים, תל אביב, חיפה, נצרת ובאר שבע. רשם המשכונות כמאגר מידע ממוחשב וארצי הוקם ב-1 באפריל 1994. בשנת 2006, רשם המשכונות יחד עם רשמים נוספים במשרד המשפטים, אוגדו תחת רשות התאגידים. החל משנת 2007 עומד לרשות הציבור מאגר מידע ממוחשב שמפעיל רשם המשכונות.

==קישורים חיצוניים==
* 

משכונות, רשם
שארל מארי רנה לקונט דה ליל

שארל מארי רנה לקונט דה ליל
שארל מארי רנה לקונט דה ליל (בצרפתית: Charles Marie René Leconte de Lisle; 22 באוקטובר 1818 – 17 ביולי 1894) היה משורר ומתרגם צרפתי.

== ביוגרפיה ==
שארל מארי רנה לקונט דה ליל נולד באי בורבון (כיום ראוניון) שבאוקייאנוס ההודי לאב ממוצא ברטוני שהיה כירורג בצבאו של נפוליון בונפרטה. בהיותו בן ארבע שנים עברה משפחתו להתגורר בחבל ברטאן שבצפון מערב צרפת. ב-1832 שב עם משפחתו לאי בורבון. נשלח על ידי אביו למסע באיי הודו המזרחית כדי להכינו לעסוק במסחר. אחרי מסע זה הגיע לעיר רן (בחבל ברטאן) כדי להשלים את לימודיו, ולמד בעיקר יוונית, איטלקית והיסטוריה. ב-1837 נסע לפריז וב-1838 קיבל שם תעודת בגרות. הוא שב פעם או פעמיים אל האי בורבון, אך ב-1846 התיישב בפריז.

קובץ שיריו הראשון "ונוס ממילו" הביא להיכרות עם מחברים שהיה להם עניין בספרות קלאסית. הקובץ "פואמות עתיקות" הופיע ב-1852 והקובץ "פואמות ושירים" ב-1854. בקובץ "שירים ברבריים" (1862), כמו בקובץ "פואמות עתיקות" הוא מתאר את יפי הטבע. לקונט דה ליל כתב גם מספר טרגדיות ברוח הטרגדיה היוונית ותרגם לצרפתית את שירת הומרוס והסיודוס ואת מחזותיהם של אייסכילוס, סופוקלס ואוריפידס.

ב-1873 התמנה לעוזר הספרן הראשי של ספריית ארמון לוקסמבורג בפריז. ב-1884 הופיע קובץ שיריו "פואמות טרגיות" וב-1886, אחרי תשעה ניסיונות לא מוצלחים, נבחר לבסוף לחבר האקדמיה הצרפתית במקומו של ויקטור הוגו שמת שנה לפני כן.

שארל מארי רנה לקונט דה ליל מת בעיירה לובסיין שבחבל איל דה פראנס ב-1894.

לקונט דה ליל נחשב לאבי אסכולת הפארנאס בשירה הצרפתית. תלמידיו נודעו כמשוררי אסכולה זו ובהם: תאופיל גוטייה, תאודור דה באנוויל, סילי פרידום ופול ורלן. בהקדמות לקובצי שירתו לקונט דה ליל הציג מספר עקרונות שסביבם התרכזו משוררים בני דורו בתקופה שבין תנועת הרומנטיזם לבין זו של הסימבוליזם. בהשפעת רעיון ה"אמנות לשם אמנות" שהגה תאופיל גוטייה, לקונט דה ליל התנתק מן הרומנטיזם והחל לדגול בתאוריה חדשה שבאה על ביטויה באסכולת הפארנאס. תאוריה זו התבססה על מספר עקרונות ובהם:
# על השירה להיות בלתי אישית (אסור למשורר לבטא בשירתו את האגו שלו).
# על המשורר לשים את הדגש על הצורה במקום להיסחף על ידי השראתו חסרת המעצורים.
# עליו לשאוף ליפה שהשירה העתיקה (יוונית, הודית, צפון אירופאית) משמשת לו כמודל.

==לקריאה נוספת==
* שארל מארי רנה לקונט דה ליל – המשוררים בני זמננו (מצרפתית: אביבה ברק), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ו', 2016.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:משוררים צרפתים
קטגוריה:מתרגמים צרפתים
קטגוריה:מתרגמים לצרפתית
קטגוריה:מתרגמים מיוונית
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1818
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1894
שבווה

מחוז שַׁבְּוָוה (בערבית: محافظة شبوة, בתעתיק מדויק: מֻחאפט'ת שבוה) הוא מחוז בדרום מרכזה של תימן. נכון לשנת 2012 במחוז 546,467 אנשים והוא המחוז ה-16 בגודלו בתימן מבחינת אוכלוסייה. מבחינת שטחו שעומד על 45,519 קמ"ר הוא הרביעי בגודלו בתימן. בירת המחוז היא העיר עתק .

==נפות==
מחוז שבווה מחולק ל-17 נפות, וכל אחת מהן מחולקת גם היא לתת-נפות, ואלו מחולקות לכפרים מועצות וערים:
* נפת ביחאן (مديرية بيحان)
* נפת ג'רדאן (مديرية جردان)
* נפת דהר (مديرية دهر)
* נפת נסאב (مديرية نصاب, בתעתיק מדויק: מֻדיריַת נצאב)
* נפת אל–חבאן (مديرية الحبان)
* נפת חטיב (مديرية حطيب)
* נפת א-טלח (مديرية الطلح)
* נפת מַ֫יְפַעַה (مديرية ميفعة)
* נפת מרח'ה אל-עוליא (مديرية مرخة العليا)
* נפת מרח'ה א-ספלה (مديرية مرخة السفلة)
* נפת עין (مديرية عين)
* נפת עסילאן (مديرية عسيلان)
* נפת ערמאא' (مديرية عرماء)
* נפת עתק (مديرية عتق)
* נפת א-סעיד (مديرية الصعيد, בתעתיק מדויק: מֻדיריַת אלצעיד)
* נפת א-רַּ֫אוּדַ'ה (مديرية الروضة)
* נפת רוּד'וּם (مديرية رضوم)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תימן: מחוזות
JMonkey

jMonkey Engine (או בקיצור jME) ממשק תכנות יישומים כתוב בשפת Java עבור תכנות משחקים תלת־ממדי. jME הוא מבוסס על גרף התרחשות (scene graph) בדומה ל-Java 3D או Xith3D.

המנוע מתקשר ישירות עם החומרה הגרפית שבמחשב כרגע דרך ספריות OpenGL באמצעות LWJGL כאשר האפשרות לתמיכה באמצעות JOGL כרגע בפיתוח. jME תומך גם באפשרות הוספת קול (באמצעות OpenAL ו-FMOD) וגם באפשרויות קלט מהמקלדת, עכבר והתקנים חיצוניים.

jME הוא קוד פתוח תחת רישיון BSD.

== היסטוריה ==
jME התחיל בשנת 2003 על ידי מארק פוואל (תחת השם MojoMonkey) כפרויקט צד הבודק האם ניתן לכתוב ממשק תכנות יישומים גרפי מלא ב-Java.
ההשראה נלקחה מהספר 3D Game engine Design שיצא לאור בשנת 2000. בשלהי ינואר 2004 הצטרף יְהוֹשֻׁעַ סלאק ושניהם במשך שנתיים (ובעזרת קהילת המפתחים) הוציאו גרסה מסחרית. באוגוסט 2005, חברת Three Rings הודיעה כי המשחק Bang!Howdy פותח באמצעות jME.

ב-15 אוגוסט 2008, הודיע יְהוֹשֻׁעַ סלאק כי הוא מפסיק את התערבותו בפיתוח jME. 

jME3 בוצע בשנת 2009 על ידי קבוצה של 8 מפתחים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20081031180615/http://www.jmonkeyengine.com/movies_demos.php דוגמאות]
* [http://www.devmaster.net/engines/engine_details.php?id=78 סקירה באתר DevMaster.net ]

קטגוריה:Java
קטגוריה:תוכנה חופשית
מסנן אופטי

מסנני ND]] 

מסנן אופטי (בלעז: פילטר) הוא מתקן המאפשר העברה של אור, לפי תכונות מסוימות של האור דוגמת צבע וקיטוב, וחוסם את שאר הקרניים שאינן בעלות אותה התכונה. 

למסננים אופטיים יש שימושים רבים בתחומי הצילום, התאורה, האופטיקה, האסטרונומיה ועוד. 

==סוגי מסננים אופטיים==
* מסנני בליעה עשויים בדרך כלל מזכוכית או מפלסטיק, שלתוכם הוספה תרכובת אורגנית או אי-אורגנית המסוגלת לבלוע חלק מאורכי הגל של האור הפוגע בה, ומעבירה חלק מהן. כאשר משתמשים בפלסטיק כחומר הבסיס ניתן לייצר גם ג'ל מסנן, שהוא זול וקל יותר מאלו המבוססים על זכוכית.
* מסנן התאבכות (Dichroic filter) נוצר כתוצאה מציפוי עדשת זכוכית בסדרת חומרים אופטיים המחזירים את החלק הבלתי רצוי של האור ומעבירים את היתר. מסננים אלו מתאימים במיוחד לעבודה מדעית בשל הדיוק שהם מאפשרים בסינון האור. טווח אורכי הגל שהמסנן מעביר נקבעים על פי העובי של העדשה וכן בסוג החומרים האופטיים המצפים אותה. יחד עם זאת, מסננים אלו יקרים משמעותית ממסנני הבליעה הרגילים ועדינים יותר.
* מסנן מונוכרומטי הוא מסנן המעביר טווח צר מאוד של אורכי גל, דהיינו צבע יחיד.
* מסנן תת-אדום חוסם קרניים השייכות לטווח התת-אדום, ומעביר את הספקטרום הנראה לעין. הוא משמש לעיתים כמסנן לפני זרקורים כדי למנוע חימום לא רצוי של המרחב. מסנן זה נקרא לעיתים מסנן סופג חום.
* מסנן על-סגול חוסם את האור השייך לטווח העל-סגול ומעביר את הספקטרום הנראה לעין. ציוד צילום וחיישנים דיגיטליים רגישים מאוד לטווח זה של האור, שהוא אנרגטי יותר מהאור הנראה ומהתת-אדום, ולכן משתמשים במסננים מסוג זה כדי למנוע מהם חשיפה אליו. מאחר שהעין האנושית אינה רגישה לעל-סגול וציוד הצילום כן, תמונה שתצולם ללא סינון של טווח אורכי גל זה תיראה שונה ממה שהצלם ראה בעיניו.

===מקטבים===

סוג אחר לחלוטין של מסננים אופטיים הם מסנני הקוטביות, החוסמים את קרני האור לפי תכונת הקיטוב שלהן. מסננים אלו נמצאים בשימוש במשקפי שמש ובצילום כדי לצמצם את כמות האור המגיעה אל העין או אל עדשת הצילום.

==שימושי המסנן האופטי==

===שימושים באסטרונומיה===
אסטרונומים משתמשים במסננים אופטיים לסינון אור המגיע מהשמש או מכוכב בהיר אחר המפריע לצפייה בגרם שמים אחר. הצורך בסינון אור קיים לעיתים אף בצפייה בכוכבי לכת הסמוכים לכדור הארץ דוגמת כוכב חמה, וזאת כתלות במיקום הצופה על פני כדור הארץ ובזוויתו של הכוכב.

===שימושים בתקשורת אופטית===
בתקשורת אופטית, ניתן לשדר במקביל מספר אותות אופטיים על גבי סיב אופטי יחיד באמצעות ריבוב. אחת משיטות הריבוב היא ריבוב באמצעות חלוקת אורך גל; בשיטה זו מרבבים מספר אותות אופטיים על גבי סיב אופטי יחיד באמצעות אורכי גל שונים. מסנן אופטי מבצע את הפעולה ההופכית לזו של המרבב – בקצהו השני של הסיב ישנו מסנן אופטי שתפקידו להפריד את האותות באורכי הגל השונים ולשחזרם לאותות אופטיים נפרדים.

==ראו גם==
* מערך מוליכי גל
* מנחת אופטי

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.naturephoto.co.il/zenphoto/index.php?p=Article_GND_Filter מאמר על פילטר מדורג – Neutral Density Graduated Filter]
* [http://www.naturephoto.co.il/zenphoto/index.php?p=Article_Polarizer מאמר על פילטר מקטב (פולריזר)]
* רועי גליץ, [http://www.galitz.co.il/articles/filters.shtml מאמר על פילטרים בצילום] – קורס יסודות הצילום
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציוד צילום
קטגוריה:רכיבים אופטיים
טיבריוס קלאודיוס מקסימוס

מקסימוס והתאבדותו של [[דקבלוס, פרט מעמוד טראיאנוס]]
טיבריוס קלאודיוס מקסימוס (לטינית: Tiberius Claudius Maximus; 65 לערך - ?) היה איש צבא רומאי.

== תולדות חייו ==
מקסימוס נולד בסביבות שנת 65, ככל הנראה היה בן למשפחה רומאית בעלת מסורת צבאית מפיליפי שבפרובינקיה מוקדון, שמו מרמז על כך שמשפחתו קיבלה את האזרחות הרומאית לא מכבר, ככל הנראה על ידי אביו או סבו בזמן שלטון הקיסר קלאודיוס או נירון כגמול על שירותם בחיל העזר.

מקסימוס התגייס לצבא הרומאי בסביבות שנת 85 כפרש ושירת בלגיון השביעי קלאודיה שהוצב בוימינאקיום שבפרובינקיה מואסיה, מקסימוס שימש כאחראי על התקציב שהוקצה לחיל הפרשים בלגיון וכחלק משומרי הראש של לגאטוס הלגיון.

הלגיון השביעי, תחת פיקודו של הקיסר דומיטיאנוס, לקח חלק במלחמה הדאקית שהתרחשה בין השנים 85–89 כנגד מלך הדאקים דקבלוס, מקסימוס השתתף במלחמה כמפקד בחיל הפרשים של הלגיון ועוטר כתוצאה מגבורתו. לאחר מכן הוא הועבר לקוהורטת פרשים מחיל העזר, האלה השנייה פאנוניה, שהייתה מוצבת בשכנות ללגיון השביעי ושם הוא כיהן כקצין.

בערך בזמן שמקסימוס הועבר לחיל העזר חידש הקיסר טראיאנוס את המלחמה כנגד הדאקים, ומקסימוס שירת במערכה החדשה שהתרחשה בין השנים 101–106. במהלך המלחמה שוב הצטיין בגבורתו וזכה על כך במספר עיטורים. שימש גם כמפקד יחידת הפרשים שתפקידה היה לסייר כדי לאסוף מידע על האויב. לקראת סיום המלחמה אחד מתפקידיו היה ללכוד את המלך הדאקי דקבלוס (Decebalum). מקסימוס הצליח לאתרו אבל המלך הדאקי התאבד לפני שהוא הספיק ללכדו, ומקסימוס הסתפק בכריתת ראשו של דקבלוס והגיש אותו לקיסר.

לאחר הניצחון כנגד הדאקים מקסימוס השתתף עם יחידתו במלחמות הפרתיות של הקיסר כנגד האימפריה הפרתית וגם במלחמה זאת זכה לעיטורים על גבורתו. לאחר שהקיסר החדש אדריאנוס נאלץ לסגת מהשטחים שרומא כבשה במזרח במהלך המלחמה הפרתית מקסימוס ויחידתו הועברו חזרה למערב והוצבו חזרה בדאקיה כדי לחזק את הגנת הפרובינקיה.

מקסימוס השתחרר מהצבא לאחר שנת 115, אחרי שירות של יותר משלושים שנה. הוא חזר להתגורר בפיליפי שככל הנראה הייתה עיר מולדתו ושם נפטר.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Michael Speidel, The Captor of Decebalus a New Inscription from Philippi, The Journal of Roman Studies, Vol. 60, (1970), pp. 142-153
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.romanarmy.com/cms/component/option,com_imagebase/task,view/cid,121/Itemid,94/ מצבתו של מקסימוס]

קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2
פדי

פדי (בצרפתית: faidit או faydit) הוא כינוי שניתן בתקופת מסע הצלב האלביגנזי ולאחריו לאביר אוקסיטני שאיבד את זכויותיו על נחלתו משום שנחשד בהיותו בן האמונה הקתרית או שנחשד בהגנה על קתרים.

הפדיים לחמו נגד הצלבנים ולעיתים הצליחו להשיב לעצמם את נחלותיהם, לפחות לזמן מה.

בין הפדיים המפורסמים ביותר מוזכרים:
* רמון השישי, רוזן טולוז
* רמון השביעי (בנו של רמון השישי), מרקיז פרובאנס
* רמון השני מטרנקבל (בנו של רמון רוז'ה מטרנקבל שמת בשביו של סימון הרביעי דה מונפור), גדל בחצרו של הרוזה רמון רוז'ה דה פואה
* גיים דה מינרב
* ז'ירוֹ דה פֶּפְייה

קטגוריה:מסע הצלב האלביגנזי