ירק ימי אכיל

מנת אצות כבושות חריפות
צומח ימי אכיל, אצות אכילות, או ירקות ים, הם כינויים לצומח אכיל הגדל בים והמשמש להכנת מנות מאכל. ירקות ים מכילים באופן טיפוסי כמויות גבוהות של סיבים תזונתיים.<ref name=":0"></ref><ref name="Nutritional evaluation of seaweeds"></ref> הם עשויים להשתייך לאחת או יותר מקבוצות האצות הרב תאיות: אדומיות, ירוקיות וחומיות.

ירק ימי נקצר או מתורבת למיצוי של רב-סוכרים<ref></ref> כגון אלגינט, אגר וקרגינן, חומרים ג'לטיניים המכונים באופן קולקטיבי הידרו-קולואידים או פייקו-קולואידים.

הידרו-קולואידים הפכו לגידול מסחרי, בעיקר בשוק תוספי-המזון.<ref>Round F.E. 1962 The Biology of the Algae. Edward Arnold Ltd.</ref> תעשיית המזון מנצלת התכונות הפיזיות כגון ג'ליות, שימור-מים, תחליביות המאפיינים הידרו-קולואידים.<ref></ref>

מרבית האצות האכילות גדלות בים (מים מלוחים), בעוד רוב אצות המים המתוקים הן רעילות. כמה אצות ימיות מכילות חומצות אשר מגרות את מערכת העיכול, בעוד אחרות עלולות לגרום לתגובה משלשלת, או להשפיע לרעה על האיזון-האלקטרוליטי.<ref>Wiseman, John SAS Survival Handbook</ref> מרבית ירקות הים אינם רעילים בצריכת כמות סבירה, אבל ירק ימי מסוג לינגביה (Lyngbya) עלול להיות רעיל ואף קטלני.<ref name="Turner"></ref> הרעלות אדם נפוצות יחסית בעת אכילת דג שאכל לינגביה או שאכל דג אחר שניזון ממנה. הרעלה כזו נקראת הרעלת סיגואטרה (או CFP, ראשי תיבות של: Ciguatera fish poisoning). אף טיפול ידני ב-Lyngbya majuscula יכול גם לגרום לדרמטיטיס אצות.<ref name="Andrews"></ref> כמה מינים של דסמרסטיה הם חומציים ביותר, עם חלוליות של חומצה גופרתית העלולות לגרום בעיות חמורות במערכת העיכול.

המנה הפופולרית המוגשת לרוב במסעדות סיניות במערב כ"אצות ים פריכות (Crispy Seaweed)" למעשה אינה מכילה אצות כלל, אלא עשויה מכרוב שעבר ייבוש וטיגון.<ref></ref>

== תפוצה ==
אצות ים נמצאות בשימוש נרחב במטבחי אזורי חוף ברחבי העולם. אצות היה חלק מהתפריט בסין, יפן וקוריאה כבר בתקופות פרהיסטוריות.<ref></ref> במטבח האוסטרלי והניו זילנדי יש מסורת של צריכת ירק ימי אך כנראה רק מאז הגעת אסייתיים לאוסטרליה בשנת 1800 לערך. ירק ימי נצרך מסורתית גם בחברות אירופאיות, באיסלנד במערב נורווגיה, בחוף האטלנטי של צרפת, צפון ומערב אירלנד, ויילס וחלקים של דרום מערב אנגליה,<ref></ref> כמו גם ניו ברונסוויק, נובה סקוטיה, וניופאונדלנד, לברדור. המאורים בניו זילנד צרכו באופן מסורתי כמה מינים של אדומיות, וירוקיות.<ref></ref>

== תזונה ושימושים ==
ירק ימי מכיל רמות גבוהות של יוד ביחס למזונות אחרים.<ref name="test"></ref> בטיווי, אלבאי, הפיליפינים, תושבים מקומיים יצרו סוג חדש של פנקיט או אטריות העשויים מאצות, אשר יכולים להיות מבושלים לתוך פנקיט קנטון, פנקיט לוגלוג, ספגטי או קרבונרה, ונטען שיש לו יתרונות בריאותיים<ref name="Meridian Sea UK">[https://www.meridian-sea.com/cooking-with-seaweed-and-the-health-benefits/ Cooking With Seaweed And The Health Benefits (Infographic)]</ref> כגון להיות עשירות בסידן, מגנזיום ויוד.<ref name="ABS-CBN News"></ref>

מחקר ב-2014 הצביע על מינים מסוימים של אצות כמקור אפשרי טבעוני לוויטמין B12 ביו-פעיל. המחקר ציין, כי B-12 נמצא גם בירק ימי חי או קלוי, כאשר קלוי מכיל כמחצית מהכמות של ירק חי, אך עדיין כמות מספקת. רק 4 גרמים מיובשים של "purle laver" בלבד נחשבים כמספיקים כדי לענות על התצרוכת היומית המומלצת (RDA) של B-12.<ref></ref>

אנזימים של חיידקי מעיים אצל בני אדם עשויים לעשות מטבוליזם לרב-סוכרים שבירק ימי. אנזימים כאלו לעיתים קרובות מיוצרים באוכלוסייה היפנית עקב צריכת אצות מוגברת.<ref></ref>

בחלקים של אסיה, נורי 海苔 (ביפן), זצאי 紫菜 (סין), וגים (או קים) 김 (בקוריאה), יריעות של אצה אדומה יבשה משמשת במרקים או כעטיפה לסושי או אוניגירי.

במטבח היפני, יש שבעה סוגים של ירק ימי מזוהים בשם, ולכן המונח ירק ימי או אצות ביפנית משמש בעיקר ליישומים מדעיים, ולא בהתייחסות למזון.<gallery>
קובץ:Umibudou at Miyakojima01s3s2850.jpg|"ענבי ים" (Caulerpa lentillifera) מיוצרות בבריכות גידול בפיליפינים
קובץ:OceanGrapes.jpg|"ענבי ים" - נאכלים חיים עם חומץ, כחטיף או בסלט
קובץ:Nori.jpg|דפי נורי קלויים משמשים לעטיפת סושי
Dasima.jpg|דסימה (Dasima - Saccharina japonica) או "קֶלְפ"
קובץ:Kombu.jpg|קוֹמבּוּ
</gallery>

=== שמן אצות ===
שמן ירק-ימי נקרא גם שמן אצות, משמש גם הוא להכנת מזון.<ref>[http://dish.allrecipes.com/new-culinary-trend-cooking-with-algae-oil/ New Culinary Trend: Cooking with Algae Oil]</ref> שמן זה משמש גם כמקור תוסף תזונה של חומצות שומן משום שהוא מכיל חד ורב-שומנים לא רוויים, במיוחד EPA ו-DHA, שתיהן חומצות שומן אומגה-3.<ref></ref> תוכן DHA שווה בערך לשמן דגים מבוסס סלמון.<ref></ref><ref></ref>

== ירקות ים אכילות נפוצות ==
<ref></ref>

אדומיות (Rhodophyta)
* Carola (Callophyllis spp.)
* Carrageen moss (Mastocarpus stellatus)
* Dulse (Palmaria palmata)
* Eucheuma
** Eucheuma spinosum
** Eucheuma cottonii
* Gelidiella (Gelidiella acerosa)
* Ogonori (Gracilaria)
** Gracilaria edulis
** Gracilaria corticata
* Grapestone Mastocarpus papillatus
* Hypnea
* Chondrus crispus / Irish moss (Chondrus crispus)
* Laverbread (Porphyra laciniata/Porphyra umbilicalis)
* Gim (Pyropia, Porphyra)
* Nori (Porphyra)

ירוקיות (Chlorophyta)
* Chlorella (Chlorella sp.)
* Gutweed (Ulva intestinalis)
* Sea grapes or green caviar (Caulerpa lentillifera)
* Sea lettuce (Ulva spp.)

חומיות (Phaeophyceae)

Kelp (Laminariales)
* Arame (Eisenia bicyclis)
* Badderlocks (Alaria esculenta)
* Cochayuyo (Durvillaea antarctica)
* Ecklonia cava
* Kombu (Saccharina japonica)
* Oarweed (Laminaria digitata)
* Sea palm Postelsia palmaeformis
* Bull kelp (Nereocystis luetkeana)
* Sugar kelp (Saccharina latissima)
* Wakame (Undaria pinnatifida)
* Hiromi (Undaria undarioides)
* Grapestone (Mastocarpus papillatus)

Fucales
* Bladderwrack (Fucus vesiculosus)
* Channelled wrack (Pelvetia canaliculata)
* Hijiki / Hiziki (Sargassum fusiforme)
* Limu Kala (Sargassum echinocarpum)
* Sargassum
** Sargassum cinetum
** Sargassum vulgare
** Sargassum swartzii
** Sargassum myriocysum
* Spiral wrack (Fucus spiralis)
* Thongweed (Himanthalia elongata)

Ectocarpales
* Mozuku (Cladosiphon okamuranus)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח היפני
קטגוריה:אצות
קטגוריה:המטבח הקוריאני
קטגוריה:המטבח הסיני
קטגוריה:תזונה בת קיימא