OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'ון האוזר

ג'ון האוזר (באנגלית: John Hauser; 30 בינואר 1859 – 6 באוקטובר 1913) היה צייר אמריקאי, הידוע בעיקר בזכות דיוקנאותיו של הילידים האמריקאים ותיאורים של היבטים שונים בחייהם. עבר הכשרה אקדמית בבתי ספר לאמנות באירופה, כולל האקדמיה המלכותית לאמנויות יפות במינכן. בארצות הברית הוא הוקסם מאינדיאנים בדרום מערב והמערב, אותם צייר במשך כל חייו. בשנת 1893 נסע עם האמן האמריקני ג'וזף הנרי שארפ לטאוס, ניו מקסיקו ואזורים אחרים במדינות הסמוכות לה.

== ביוגרפיה ==

=== ראשית חייו ===
בנם של מהגרים גרמנים, האוזר נולד בסינסינטי, אוהיו, שם שהה כל חייו. את השכלתו המוקדמת הוא קיבל במערכת בתי הספר הציבוריים של סינסינטי, ולמד רישום במכון באוהיו.

בשנת 1873 הוא נרשם לבית הספר לעיצוב מקמיקן, שם למד אצל תומאס סאטרווייט נובל. האוזר למד לראשונה באירופה בשנת 1880, כשנסע למינכן, שם למד באקדמיה המלכותית לאמנויות יפות. באותה שנה הוא השלים את הציור המתועד הראשון שלו, דיוקן של הגשש האינדיאני המפורסם "לורד בולטימור".

בשנת 1883 הוא הפך לחבר במחלקת הרישום בבתי הספר הציבוריים של סינסינטי, תפקיד אותו מילא עד שפרש בשנת 1885 כדי להפליג לאירופה.

=== אירופה ===
בשנת 1885, בחברתו של אמן אחר מסינסינטי, ג'וזף הנרי שארפ, הוא הפליג לגרמניה, ונרשם לאקדמיה המלכותית לאמנויות יפות במינכן. לאחר סיום התוכנית המשיך האוזר את לימודיו בפריז ובדיסלדורף. הוא חזר למינכן ללימודים נוספים.

=== חזרה לארצות הברית ===
עם שובו לסינסינטי החל האוזר לבסס את המוניטין שלו כאמן. בשנת 1890 הוא הפך לאחד מהחברים הראשונים של מועדון האמנות של סינסינטי. בשנת 1891 ערך את סיורו הראשון באריזונה ובניו מקסיקו, מה שהיווה השראה להתעניינותו בציור הילידים האמריקאים. בשנת 1893 נסע עם ג'ון הנרי שארפ לניו מקסיקו ואזורים אחרים בדרום מערב. <ref>Forrest Fenn, Teepee Smoke: A New Look into the Life and Work of Joseph Henry Sharp, Santa Fe: One Horse Land And Cattle Co., 2007</ref> הייתה לו משיכה כל החיים לילידים האמריקאים והמערב. לאחר מכן נסע לאריזונה, ניו מקסיקו, קולורדו, נברסקה, איווה ודרום דקוטה בכל הזדמנות עד שנת 1908.

=== נישואין ומשפחה ===
ב־8 ביולי 1896 התחתן האוזר עם מיני בולץ. לא היו להם ילדים. מיני נסעה איתו לעיתים קרובות, ובשנת 1901 אומצו ג'ון ומיני על ידי עם הסיו, <ref>Dawdy, Doris Ostrander (1974). Artists of the American West: A Biographical Dictionary. Chicago: The Sage Press Inc. p. 109</ref> שנתנו להם בשפתם שמות חדשים. ג'ון ומיני האוזר בילו זמן ניכר בשמורת פיין רידג', שם גרו באוהל על אדמות סיו במשך שישה חודשים בשנה בין 1901 ל -1905. בני הזוג בנו בית באזור קליפטון בסינסינטי בשנת 1904.

== קריירה ==
האוזר צייר מאות דיוקנאות של אינדיאנים, הדיוק הריאליסטי משתקף בדיוקנאות, וגם ציורי סצינות מהחיים שלהם. ציוריו נחשבים לחשובים במיוחד בפרטיהם האותנטיים. הוא הפיק ציורים רבים המספרים סיפור, כולל הבד המתועד הגדול ביותר שלו, שנמצא כעת באוסף בתי הספר הציבוריים של סינסינטי, המתאר את "התקדמות הציוויליזציה".

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:In the Foot Hills by John Hauser, 1896.jpg

File:'Successful Hunt' by John Hauser, Cincinnati Art Museum.JPG

File:'Plains Indians Hunting in Winter Landscape' by John Hauser, Cincinnati Art Museum.JPG
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1859
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1913
נויה בר עם

נויה בר עם (נולדה ב-1 בספטמבר 1996) היא שייטת ישראלית, המתחרה במפרשית 470 בתור הגאית.<ref name=":0"></ref> ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020). המאמן האישי שלה ושל הנבחרת שלה הוא אילן תשתש.<ref name=":0" />

== ביוגרפיה ==
בר עם נולדה בשנת 1996 והיא מתגוררת בתל אביב-יפו. היא החלה ללמוד שיט בגיל 8, ולפני כן ומעט תוך כדי היא למדה ג'ודו.<ref name=":0" />

בר עם זכתה במקום החמישי באליפות אירופה לשנת 2017, שהתקיימה במונקו ובמקום הרביעי באליפות העולם לשנת 2019 שהתקיימה במרסיי שבצרפת.<ref name=":0" />

היא ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו (2020), שם סיימה במקום השמיני הכללי בשיוט המדליות ב-470 (מפרשית), יחד שחר טיבי.

מתאמנת במועדון הפועל תל אביב.<ref name=":0" />

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשים שייטות ישראליות
קטגוריה:שייטים ישראלים
קטגוריה:משתתפות ישראליות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:בוגרות בית הספר אהל שם
קטגוריה:בוגרי בית הספר אהל שם
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1996
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
Rather Be You

"Rather Be You" הוא סינגל של הזמר-יוצר האנגלי טום גרגורי. נכון ליולי 2021, הסינגל הושמע למעלה מ-45 מיליון פעמים בספוטיפיי. השיר הגיע בשיאו למקום ה-6 במצד הפופ בגרמניה.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ של הסינגל, בבימויו של הבמאי צ'ארלי ואטס, הועלה לערוץ היוטיוב של הזמר ב-3 ביולי 2020. בווידאו קליפ, הזמר נראה מזיז ספה בכוחות עצמו בעזרת חבל ברחבי אנגליה, כשבסופו הוא שורף את הספה. נכון ליולי 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-3 מיליון פעמים ביוטיוב.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירים באנגלית
שחר טיבי

שחר טיבי (נולדה ב-26 באוקטובר 1997) היא גולשת רוח ישראלית על גלשן מדגם IQFOiL, אלופת העולם (2023). ייצגה את ישראל באולימפיאדת טוקיו 2020 בתחרויות דגם ה-470.

==ביוגרפיה==
טיבי נולדה בשנת 1997 וגדלה באילת. היא נכנסה לענף השייט בגיל 8 כשנרשמה למועדון השייט המקומי והחלה את דרכה בתחום גלישת הרוח. במהלך לימודיה בכיתה י"ב, פרשה טיבי מגלישה לתקופה של כשנתיים וכאשר חזרה, עברה מתחום גלישת הרוח ל-מפרשיות 470.

==קריירה==
טיבי החלה את דרכה בענף השייט בתחום גלישת הרוח ובצעירותה התחרתה בתחרויות בינלאומיות. כשהייתה בת 13 היא התחרתה באליפות העולם עד גילאי 15 וסיימה במקום השנים-עשר. בשנת 2012 התחרתה טיבי באליפות העולם לנוער בגלשני ניל פרייד RS:X וסיימה במקום החמישי. בשנת 2014 היא זכתה במדליית הזהב באליפות אירופה עד גיל 17 שנערכה בטורקיה. כשהייתה בת 15, השתתפה טיבי לראשונה באליפות העולם בגלישת רוח לגילאי בוגרים שנערכה בבוזיוס שבברזיל וסיימה במקום ה-32.

בשנת 2017 היא עברה להתחרות ב-מפרשיות 470 לצדה של יהל וולך ובאליפות אירופה באותה השנה סיים הצמד במקום ה-24. באולימפיאדת טוקיו 2020 התחרתה טיבי לצדה של נויה בר עם בתחרות דגם ה-470. בתום עשרה שיוטים מוצלחים, עלה הצמד לשיוט המדליות בו הן סיימו במקום השישי, ובמקום השמיני הכללי בשקלול כל השיוטים.

לאחר אולימפיאדת טוקיו, החליטה טיבי לחזור לתחום גלישת הרוח ולדגם ה-IQFOiL. באליפות העולם 2022 שנערכה בברסט שבצרפת, היא סיימה במקום השמיני.

באליפות העולם 2023 שנערכה בהאג שבהולנד, זכתה טיבי במדליית הזהב והפכה לגולשת הרוח הישראלית השלישית שזוכה בתואר העולמי אחרי גל פרידמן ולי קורזיץ. לאחר שיוטים מוצלחים בשלב המוקדמות, טיבי עלתה לשלב חצי הגמר מהמקום השני הכללי. בשלב חצי הגמר היא סיימה במקום הראשון והבטיחה זכייה במדליה. בשיוט הגמר טיבי הובילה לאורך רוב קטעי השיוט וסיימה במקום הראשון כאשר הקדימה את חברתה לנבחרת קטי ספיצ'קוב שזכתה במדליית הכסף. באותה השנה היא זכתה גם במדליית זהב בשיוט שנערך בלנסרוטה שבספרד.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.sailing.org/sailor/shahar-tibi?ref=ISRST5 שחר טיבי] באתר איגוד השיט הבינלאומי
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גולשות רוח ישראליות
קטגוריה:נשים שייטות ישראליות
קטגוריה:שייטים ישראלים
קטגוריה:משתתפות ישראליות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1997
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1997
קטגוריה:אלופי עולם ישראלים
קטגוריה:אלופות עולם ישראליות
קטגוריה:ספורטאיות אולימפיות
קטגוריה:ספורטאיות ישראליות
שבע גבעות מוסקבה

גבעת בורוביצקי. נוף על קרמלין.
שבע גבעות מוסקבה הוא השם ההיסטורי של האזורים הגבוהים שעליהם הוקמה מוסקבה. הביטוי נוצר באנלוגיה עם שבע גבעות רומא. עם פיתוח ובניית מוסקבה נוספו לרשימה גבהים חדשים. נכון לעכשיו אין הסכמה לגבי הגבעות הנחשבות לעיקריות, הביטוי עצמו הוא רשמי יותר וקיים כדי להדגיש את חשיבותה וגדולתה של מוסקבה<ref>https://www.timeout.ru/msk/feature/33661</ref>.

שבע הגבעות הן:
# קרמליובסקי (בורוביצקי)
# סרטנסקי (סוחרבסקי)
# גבעת טברסקוי (גבעת סטרסטנאיה)
# "טרי גורי" (טריוחגורני)
# טגנסקי (שביבאיה גורקה)
# לפורטובסקי (הרי וודנסקויה)
# גבעת הדרור (לנינסקיה)

גבעות אחרות שהוזכרו:
* איבנובסקאיה גורקה
* גבעת צ'רטולסקי
* גבעת וגנקובסקי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוסקבה: גאוגרפיה
קטגוריה:גבעות
גלריית רפלקס לאומנות מודרנית

גלריית רפלקס לאמנות מודרנית היא גלריית אמנות באמסטרדם, הולנד. הגלריה נוסדה בשנת 1986.<ref name=":0"></ref>

== היסטוריה ==
הגלריה הוקמה בשנת 1986 על ידי האוצרים לקס וריה דניאלס. בשנת 1998 הצטרף בנם אלכס לצוות כאוצר.

אחת התערוכות הראשונות מפורסמות במקום הייתה תערוכה בשם המוזיאון המיניאטורי, אוסף של כ־1300 יצירות אמנות קטנות של אמנים מפורסמים, שהוצגו בגלריה בשנת 1991. בשנת 1995 פתחה הגלריה חנות בתוך חלל התצוגה בשם Multiple Choice. חנות זו הפכה מאוחר יותר לגלריה שהתמקדה בהצגת עבודות של אמנים צעירים ועכשוויים ובשנת 2003 קיבלה את השם Reflex New Art Gallery<ref></ref>.

== תצוגות ותערוכות ==
הגלריה מציגה למעלה מ-30 אמנים ו-6 תערוכות שנתיות המוצגות בה בכל שנה<ref></ref>.

בין האמנים המוצגים במקום - אנדרו מור, נובויושי אראקי, דניאל פירמן, גאווין טורק, מרקוס הרווי וישומסה מורימורה, וכן תצוגות מתחלפות של אמנים שונים.

התערוכות כוללות מגוון יצירות, ביניהן מיצגים, ציורים, צילומים ופסלים<ref name=":0" />.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גלריות לאמנות
קטגוריה:אמסטרדם: תרבות
קטגוריה:אמסטרדם: יצירות אמנות
מארב אלברט

מארב אלברט (באנגלית: Marv Albert; נולד ב-12 ביוני 1941 בשם מרווין פיליפ אופרישטיג, באנגלית: Marvin Philip Aufrichtig) הוא שדרן ספורט יהודי-אמריקאי, אשר הנחה שידורי משחקים בליגות ספורט שונות בארצות הברית בין השנים 1963–2021. פועלו העיקרי היה כשדרן בליגת ה-NBA, אולם לאורך השנים הנחה שידורי משחקים רבים גם בליגות ה-NFL, ה-NHL וה-MLB.

בתור אחד משדרני ה-NBA הוותיקים והמוערכים ביותר, זכה לכינוי "קולו של הכדורסל" ("The Voice of Basketball").

==קריירה כפרשן==
===בליגת ה-NBA===
אלברט נולד למשפחה יהודית בברוקלין, ניו יורק. בין השנים 1959–1963 למד באוניברסיטת סירקיוז, ובשנתיים הבאות למד באוניברסיטת ניו יורק.

בשנת 1963 החל להנחות שידורי משחקים של קבוצת ניו יורק ניקס בתחנת הרדיו המקומית WCBS, כמחליפו של השדרן מארטי גליקמן. החל משנת 1967 היה אלברט שדרן הקווים הראשי של משחקי הניקס בטלוויזיה וברדיו, עד שפוטר בשנת 2004 על ידי בעלי הקבוצה, ג'יימס דולאן, לאחר שהטיח ביקורת בקבוצה בשידור חי.

במקביל, בין השנים 1990–2002, היה אלברט המנחה הראשי של שידורי משחקי ה-NBA ברשת NBC, ובין השנים 1999–2021 החזיק בתפקיד זהה בערוץ TNT. המשחק האחרון אותו שידר היה המשחק השישי של סדרת גמר המזרח בין מילווקי באקס לאטלנטה הוקס, ב-3 ביולי 2021.

===מחוץ ל-NBA===
בין השנים 1965–1995 שידר אלברט ברדיו את משחקי קבוצת ניו יורק ריינג'רס מליגת ה-NHL. מאז עזיבתו, שדרן הקבוצה ברדיו הוא בנו, קני אלברט.

בין השנים 1973–1976 החליף את מארטי גליקמן כשדרן הרדיו של קבוצת ניו יורק ג'איינטס מליגת ה-NFL. בין השנים 2002–2010 הנחה את שידורי משחקי ה-NFL בתחנת הרדיו "Westwood One", ובין 2011–2014 שידר את משחקי הליגה ברשת הטלוויזיה CBS.

כמו כן, לאורך השנים הנחה שידורי מרוצי סוסים, קרבות איגרוף, משחקי ליגת המכללות האמריקאית ומשחקים באליפות וימבלדון.

==פרשת התקיפה המינית==
בשנת 1997 הואשם אלברט בתקיפה מינית של אישה בת 42, בשם ונסה פרץ'. לטענת פרץ', לאחר ויכוח בין השניים במלון בווירג'יניה, הטיח אותה אלברט על המיטה, נשך אותה, והכריח אותה לקיים עמו מין אוראלי. במשפט נגדו הודה אלברט באשמת התקיפה, אך לא באשמת מעשה סדום, ונגזרו עליו 12 חודשי מאסר על תנאי. בעקבות הפרשה הושעה אלברט מתפקידו ברשת NBC, בה עבד ב-20 השנים הקודמות. ב-3 השנים הבאות החליף אותו השדרן הוותיק בוב קוסטאס, בטרם חזרתו של אלברט ל-NBC כשדרן הקווים הראשי בעונת .

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סירקיוז
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:שדרני ספורט
קטגוריה:סגל NBC
קטגוריה:ניו יורק ניקס
קטגוריה:NBA
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941
נשיא האיטי

נשיא האיטי (בצרפתית: Président d'Haïti; בקריאולית האיטית: Prezidan peyi Ayiti) הוא ראש המדינה של האיטי. הכוח הביצועי בהאיטי מתחלק בין הנשיא לממשלה.
נכון לספטמבר 2021, אין נשיא מבחינה רשמית, אך אריאל אנרי מכהן כנשיא מבחינה רשמית, עד הבחירות.

== קדנציה ובחירות ==
הנשיא נבחר לקדנציה בת 5 שנים והוא רשאי עד 2 קדנציות, אך עם הפסקה של 5 שנים לפחות בין כל קדנציה.

הבחירות נערכות ביום ראשון האחרון בנובמבר בשנה החמישית לכהונתו של הנשיא הנוכחי. עם זאת, זמן ההצבעה אינו קבוע.

אם אף מועמד לא מקבל רוב קולות, נערכות בחירות בין שני המועמדים שקיבלו הכי הרבה קולות.

כל כהונה לנשיאות בתפקיד מתחילה ומסתיימת ב-7 בפברואר הראשון לאחר קיום הבחירות לנשיאות, אך בשנת 2011, מישל מרטלי נתמנה לנשיא ב-11 במאי.

=== דרישות ===
# להיות אזרח ויליד האיטי שמעולם לא ויתר על אזרחותו.
# להיות בן לפחות 35 שנה ביום הבחירות.
# להיות בעל זכויות מלאות במדינה, ולא להיות תחת עבדות או אובדן זכויות בגין פשע על החוק.
# להיות בעל קרקע ומקום מגורים בהאיטי.
# להתגורר בהאיטי לפחות 5 שנים לפני יום הבחירות.

== חובות וסמכויות ==
חוקת האיטי מחייבת את הנשיא לדאוג ל: כיבוד החוקה ואכיפתה, יציבות המוסדות, פעולות שוטפות של הרשויות הציבוריות, עצמאות המדינה ושלמות שטחה.

אם יש מפלגה בפרלמנט בעלת רוב בפרלמנט, ראש המפלגה מתמנה לראש הממשלה, אך אם אין מפלגה בעלת רוב, הנשיא מתייעץ עם הפרלמנט ובוחר ראש ממשלה. בשני המקרים, צריך שהפרלמנט יאשר את הבחירה.

רק הנשיא יכול להכריז מלחמה ולחתום על הסכמי שלום. הנשיא חותם על ההסכמים והאמנות הבינלאומיות, אך כל זאת רק באישור הפרלמנט.

באישור הסנאט, הנשיא ממנה את המפקד הראשי של הכוחות המזוינים של האיטי, כוחות משטרת האיטי, שגרירים וקונסולים במדינות זרות.

באישור הקבינט, נשיא הרפובליקה ממנה את מנכ"ל שירות המדינה.

הנשיא הוא גם ראש הכוחות המזוינים של האיטי.

הנשיא יכול היה לשאת עונש או לקבוע עונשים בכל תיקים משפטיים, למעט משפטים שנישאו על ידי שופטי בית המשפט העליון. הנשיא, לעומת זאת, אינו יכול להעניק חנינה לאסירים שאינם פוליטיים.

== מקום מגורים ==
הארמון הלאומי בבירת האיטי, פורט או פרנס, שימש כבית המגורים הרשמי של נשיא האיטי, אך הוא נפגע קשות ברעידת האדמה בהאיטי בשנת 2010, ונהרס לחלוטין בשנת 2012.

== נשיאי האיטי ==
{| class="wikitable"
|+נשיאי האיטי משנת 1986
!שם
!כהונה
|-
|אנרי נמפי
|1986–1988
|-
|לסלי מניגא
|פברואר 1988–יוני 1988
|-
|אנרי נמפי
|יוני 1988–ספטמבר 1988
|-
|פרוספר אבריל
|1988–1990
|-
|הרארד אברהם (זמני)
|10 במרץ 1990–13 במרץ 1990
|-
|ארטה פסקל-טרויו (זמני)
|1990–1991
|-
|ז'אן-ברטראן אריסטיד
|פברואר 1991–ספטמבר 1991
|-
|ראול סדרס
|ספטמבר 1911–אוקטובר 1991
|-
|ז'וזף נרט (זמני)
|1991–1992
|-
|מארק באזין (זמני)
|1992–1993
|-
|ז'אן-ברטראן אריסטיד
|1993–1994
|-
|אמיל ג'ונאסיינט (זמני)
|מאי 1994–אוקטובר 1994
|-
|ז'אן-ברטראן אריסטיד
|1994–1996
|-
|רנה פרבאל
|1996–2001
|-
|ז'אן-ברטראן אריסטיד
|2001–2004
|-
|בוניפאס אלכסנדר (זמני)
|2004–2006
|-
|רנה פרבאל
|2006–2011
|-
|מישל מרטלי
|2011–2016
|-
|ז'וסלרם פריוור
|2016–2017
|-
|ז'ובנל מואיז
|2017–2021 (נרצח)
|-
|קלוד ז'וזף (זמני)
|אפריל 2021–יולי 2021
|-
| colspan="2" |אין נשיא
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

*
קלוד ז'וזף

קלוד ז'וזף (בצרפתית ובקריאולית האיטית: Claude Joseph) הוא פוליטיקאי ממדינת האיטי, שכיהן בחודש יולי 2021 כנשיא זמני של האיטי עקב הירצחו של הנשיא ז'ובנל מואיז וכראש הממשלה הזמני של האיטי מאז 14 באפריל 2021. בעבר כיהן גם כשר החוץ. הוא דובר ארבע שפות: קריאולית האיטית, צרפתית, אנגלית וספרדית.<ref name=":0"></ref>

ז'ובנל מואיז הודיע על מינוי אריאל אנרי לראש הממשלה, ב-5 ביולי, אך לאחר יומיים הוא נרצח, מה שמנע את מינוי אנרי לראש הממשלה. ב-19 ביולי 2021, במסגרת הסכם מדיני, הוכרז כי ז'וזף ימסור את ראשות הממשלה לאנרי ויישאר שר החוץ.

ב-20 ביולי, ז'וזף התפטר מנשיאות וראשות ממשלת האיטי ובמקומו מונה אריאל אנרי.

== ביוגרפיה ==
ז'וזף הוא בעל תואר דוקטור במדיניות ציבורית מניו סקול, ובעבר לימד באוניברסיטת קונטיקט ובאוניברסיטת לונג איילנד.<ref name=":0" />

ב-5 במרץ 2020 הוא מונה לשר החוץ של האיטי בממשלתו של ז'וזף יוטה.<ref name=":0" /><ref name=":1"></ref>

ב-14 באפריל 2021, לאחר התפטרותו של יוטה מראשות הממשלה, מונה ז'וזף לראש ממשלה זמני על ידי נשיא האיטי ז'ובנל מואיז.<ref name=":1" />

ב-7 ביולי 2021, עקב הירצחו של נשיא האיטי ז'ובנל מואיז, מונה ז'וזף לנשיא הזמני של האיטי.

ב-20 ביולי 2021, הוא התפטר מהנשיאות ומראשות הממשלה ובמקומו מונה אריאל אנרי לראש הממשלה ולנשיא בפועל, אך לא מבחינה רשמית.<ref name=":2" />

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשיאי האיטי
קטגוריה:ראשי ממשלת האיטי
קטגוריה:שרי חוץ
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מניו סקול
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קונטיקט
קטגוריה:האיטים שנולדו ב-1961
אדווין גיאסי

אדווין אופונג אנאנה-גיאסי (באנגלית: Edwin Oppong Anane-Gyasi; נולד ב-1 ביולי 1991 באמסטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן גאנאי, יליד הולנד, המשחק כקשר כנף בנבחרת גאנה ובקוקסי.

== קריירת מועדונים ==
בראשית הקריירה שלו שיחק גיאסי במספר מועדונים הולנדיים, בהם א.ז. אלקמאר, טלסטאר ספורטקלאב, דה חראפסחאפ, טוונטה, הראקלס אלמלו ורודה.

לאחר מכן, שיחק באולסון, צסק"א סופיה, דאלאס, סמסונספור ובולוספור.

ב-8 ביולי 2021 חתם גיאסי בבית"ר ירושלים מליגת העל.

ב-26 בינואר 2022 שוחרר מביתר עקב מצבה הכלכלי הרעוע.

==קריירה בינלאומית==
ב-5 בספטמבר 2017 ערך גיאסי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גאנה, בניצחון 1–5 על נבחרת הרפובליקה של קונגו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. ב-17 בנובמבר 2017 הבקיע גיאסי את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת מצרים, גם הוא במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:קשרי כדורגל גנאים
קטגוריה:קשרי כדורגל הולנדים
קטגוריה:אמסטרדם: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני א.ז. אלקמאר
קטגוריה:כדורגלני טלסטאר ספורטקלאב
קטגוריה:כדורגלני דה חראפסחאפ
קטגוריה:כדורגלני טוונטה
קטגוריה:כדורגלני הראקלס אלמלו
קטגוריה:כדורגלני רודה
קטגוריה:כדורגלני אולסון
קטגוריה:כדורגלני צסק"א סופיה
קטגוריה:כדורגלני דאלאס
קטגוריה:כדורגלני סמסונספור
קטגוריה:כדורגלני בולוספור
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאנה
קטגוריה:ספורטאים גנאים בנורווגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים גנאים בארצות הברית
קטגוריה:ספורטאים גנאים בישראל
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-1991
מרטין מואיז

מרטין מארי אטיין מואיז (בצרפתית: Martine Moïse; נולדה ב-5 ביוני 1974) היא הגברת הראשונה לשעבר של האיטי ואלמנתו של נשיא האיטי לשעבר, ז'ובנל מואיז. היא שימשה כגברת הראשונה במדינה מפברואר 2017 ועד לרצח בעלה ב-7 ביולי 2021, גם היא נפצעה באותה התקפה בביתם בפטיון-ויל<ref name="cnbc"></ref>.

== ביוגרפיה ==
מויס נולדה בשם "מרטין מארי אטיין ז'וזף" בפורט-או-פרנס, בירת האיטי. היא סיימה את לימודיה בבית הספר היסודי ובתיכון בבית הספר רוג'ר אנגלייד ב-1993<ref name="sclan"></ref>. לאחר מכן קיבלה תואר בלימודי פרשנות באוניברסיטת קיסקייה בשנת 1997.

את בעלה לעתיד, ז'ובנל מואיז היא הכירה כאשר שניהם היו סטודנטים באוניברסיטת קיסקייה. הם התחתנו ב-1996. בפברואר 2017 ניצח מואיז בבחירות לנשיאות האיטי ונבחר לנשיא האיטי.

בתקופת כהונתה כגברת הראשונה הייתה מואיז נשיאת ארגון פונדיסיון קלייר האיטי, ארגון שמתמקד בחינוך אזרחי ונושאים הקשורים לנשות האיטי. באוקטובר 2017 היא הפך לנשיאה תואמת של הקרן העולמית בהאיטי, שמטרתה לטפל במחלות האיידס, המלריה ועוד<ref name="wwd"></ref>.

ב-7 ביולי 2021, נרצח בעלה הנשיא על ידי קבוצה של גברים חמושים לא מזוהים בביתו הפרטי בשעה 1 לפנות בוקר, תוך כדי שהיא עצמה נותרה ונפצעה באופן קשה בבטנה וידה<ref name="euronews"></ref>. תחילה היא טופלה בבית החולים הכללי שבפורט-או-פרנס<ref name="death2"></ref><ref name="death1"></ref> אך מאוחר יותר באותו היום היא הוטסה באמבולנס אווירי לבית חולים במיאמי שבארצות הברית<ref name=":0"></ref>.

ב-21 בפברואר 2024 פורסם שהוגש כתב אישום נגד 50 בני אדם בגין רצח בעלה ז'ובנל מואיז, כשהיא בין הנאשמים, שלפי הערכות, תכננה לרשת אותו לאחר הרצח.

ב-17 ביולי 2021, היא חזרה להאיטי, לאחר 10 ימי טיפולים<ref></ref>.

== חיים אישיים ==
לה ולבעלה מואיז יש שלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בני זוג של מנהיגי מדינות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיסקייה
קטגוריה:האיטים שנולדו ב-1974
קטגוריה:האיטיות שנולדו ב-1974
רות אליעז

רות אליעז (6 באוקטובר 1922, אוסטרבה - 11 באוקטובר 2008, בית יצחק) הייתה ניצולת השואה, אשת עדות וסופרת.

==קורות חיים==
אליעז נולדה בשם רות הופרט (Huppert). במלחמת העולם השנייה נשלחה לגטו טרזין ולאחר מכן לאושוויץ, שם שרדה ניסוי של יוזף מנגלה. משם נשלחה למחנה הריכוז טאוכה. שם הכירה את קורט, לימים בעלה. לאחר המלחמה עלתה לישראל והתיישבה בבית יצחק. בשנת 2004 נשאה את דבר הניצולים בעצרת בערב יום הזיכרון לשואה ולגבורה ביד ושם. <ref></ref>

==ספרה==
ספרה רוח חיים יצא לאור בגרמנית בהוצאת פיפר (Piper Verlag) בשנת 1988 בשם Die Hoffnung erhielt mich am Leben (התקווה שמרה עלי בחיים). עם יציאת הספר לאור ביקרה אליעז ב-17 ערים גרמניות ודיברה עם אלפי צעירים גרמנים במסגרת מסע הקידום של ספרה.<ref></ref> הספר יצא לאור בעברית בהוצאת ספריית פועלים בשנת 1990 ובאנגלית בהוצאת ג'ון ויילי (John Wiley) בשנת 1998 בשם Triumph of hope.<ref name="HCZ"></ref>

== סרטי תעודה ==
<div class="mw-content-ltr">
* Heike Tauch: "[http://www.deutschlandfunk.de/ein-besuch-bei-ruth-und-kurt-elias-in-beth-jitzchak-wann.1247.de.html?dram:article_id=402475 Wann reden, wann schweigen]. Ein Besuch bei Ruth und Kurt Elias in Beth Jitzchak" Deutschlandfunk 2007, 50 min
</div>
* קלוד לנצמן: שואה: ארבע אחיות

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.yadvashem.org/he/remembrance/survivors/eliaz.html על רות אליעז], באתר יד ושם
* [https://www.jweekly.com/1999/03/12/survivor-triumphs-over-mengele-to-create-life-in-israel/ כתבה] על רות וראיון עמה, באתר The Jewish News of Northern California

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:ניצולות השואה
קטגוריה:ניצולי השואה: צ'כיה
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ניסויים בבני אדם על ידי הנאצים: קורבנות
קטגוריה:עולות לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'כיה
קטגוריה:בית יצחק: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2008
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
האסאג

האסאג (בגרמנית: HASAG, קיצור של Hugo Schneider AG - Aktiengesellschaft Metallwarenfabrik, כלומר "מפעל תעשיית המתכת של הוגו שניידר")<ref name="heart">[http://www.holocaustresearchproject.org/nazioccupation/hasag.html "HASAG: Hugo Schneider Aktiengesellschaft Metalwarenfabrik"] Holocaust Research Project. Retrieved March 22, 2011</ref> הייתה יצרנית מוצרי מתכת גרמנית, שנוסדה בשנת 1863. מבסיסו בלייפציג הוא צמח מעסק קטן שייצר מנורות ומוצרי מתכת קטנים אחרים בעבודת יד, למפעל גדול ולחברה בבורסה שמכרה את מרכולתה בכמה מדינות. במהלך מלחמת העולם השנייה הפך האסאג לקונגלומרט ייצור נשק נאצי עם עשרות מפעלים ברחבי אירופה הכבושה על ידי גרמניה, וזאת תוך שימוש בעבודות עבדים בהיקף עצום. עשרות אלפי יהודים מפולין, ואסירים רבים אחרים, מתו בייצור תחמושת למען האסאג.<ref name="bolechowski"></ref>

האסאג החלה לייצר חימוש במהלך מלחמת העולם הראשונה, החלטה שהגדילה בסופו של דבר את רווחיות החברה. אובדן העסקים הצבאיים לאחר המלחמה הביא לצניחת מכירות. האסאג נאבקה על קיומה בשנות העשרים ברפובליקת ויימאר. כאשר המפלגה הנאצית גדלה בהשפעתה, ובסופו של דבר עלתה לשלטון בשנת 1933, המיליטריזם הגובר הוביל להחזרת החברה לייצור נשק קל תחת הנהגת האס אס החדשה. בעקבות הפלישה לפולין עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התרחבה החברה והחלה להעסיק אלפי עובדי כפייה ממחנות ריכוז וגטאות. חברת האסאג הייתה המשתמשת השלישית בגודלה בעבודת כפייה באירופה הכבושה בידי הנאצים, עם מפעלי חימוש בגרמניה ובפולין. למרות שהאסאג פורקה לאחר המלחמה, הסימן המסחרי שלה נותר בשימוש עד 1974.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחנות ריכוז בגרמניה
קטגוריה:חברות משתפות פעולה עם הנאצים
קטגוריה:חברות גרמניות
דוקרנית מנגרובים

דוקרנית מנגרובים (שם מדעי: Mycteroperca xenarcha) הוא מין של דג גרם ממשפחת הדקריים ותת-משפחת הדקרים. הוא חי במזרח האוקיינוס השקט לחופי קליפורניה עד לפרו. 
== מאפיינים ==
הדוקרנית היא דג גדול שיכול להגיע לאורך 150 ס"מ ולמשקל של 91 ק"ג. היא דומה לדוקרנית שחורה עם גוונים חומים-חיוורים ועליהם כתמים חומים-בהירים עד אפורים. הראש של הדוקרנית גדול עם עיניים קטנות וקרובות ללסתות החזקות, בהם שורה של שיניים דמויות ניבים. הסנפירים זקורים ופרוקים אך קצרים יחסית.

הדוקרנית מצויה באוקיינוס השקט המזרחי בעומק של עד 60 מטרים סמוך למדפים היבשתיים של אמריקה בין מפרץ סן פרנסיסקו שבקליפורניה עד לפרו וכנראה נמצאת גם באיי גלאפגוס. הצעירים חיים במים רדודים, לרוב סמוך למנגרובים (ומכאן שמה של הדוקרנית). היא ציידת של דגים אחרים ורכיכות שהיא בולעת במהירות ממארב.

בעוד הדוקרנית לא נמצאת בסכנת הכחדה בטבע דייגים במקסיקו טוענים שהאוכלוסיות נמצאות בירידה עקב אובדן בתי הגידול המנגרובים של הצעירים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי דייוויד סטאר ג'ורדן
קטגוריה:דקרים
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס השקט
קטגוריה:דגי מפרץ קליפורניה
קטגוריה:אמריקה הדרומית: דגי ים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1888
דוקרנית ג'ורדן

דוקרנית ג'ורדן (שם מדעי: Mycteroperca jordani) הוא מין של דג גרם ממשפחת הדקריים ותת-משפחת הדקרים. הדוקרנית מצויה בטבע לחופי מקסיקו של האוקיינוס השקט. היא קרויה על שם המדען האמריקאי דייוויד סטאר ג'ורדן .
== מאפיינים ==
דוקרנית זו בעלת גוף מגושם ומסיבי באורך מרבי של 198 ס"מ ומשקל של 91 ק"ג. היא בעלת רעמת סנפיר גבית נמוכה וסנפירי שת פרוקים נמוכים. הזנב משולש ורחב וסנפירי החזה קצרים וקרובים לפתחי הזימים. ראש הדוקרנית גדול עם לסתות חזקות גדולות המתאימות לבליעת טרף במהירות. צבעה חום כהה עד אפור עם כתמים חומים מלבניים על הגוף והסנפירים כהים. עם זאת הדוקרנית יכולה לשנות את צבעה כעבור זמן קצר. בדומה למיני דקרים אחרים הדוקרנית היא מין דיכוגמי והנקבות יכולות לשנות את מינם לזכרים, אשר לרוב גדולים וחזקים יותר.

היא מצויה לאורך מפרץ קליפורניה בין באחה קליפורניה הדרומית למסטלאן וכן באיי רבייג'יגדו . בנוסף התגלו פרטים צפוניים יותר עד סן דייגו, קליפורניה אך מדובר בפרטים תועים. לרוב תימצא הדוקרנית סביב חופי סלעים, כרי אצות קלפ וסביב שוניות מלאכותיות.

דקרנית זו נמצאת בסכנת הכחדה בטבע עקב דיג מסחרי ודיג לספורט, אשר הפחיתו את מספרה מעל 50% ב-80 השנים האחרונות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברטון וורן אוורמן
קטגוריה:דקרים
קטגוריה:דגי ים באמריקה המרכזית
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1889
מקלארן אוטומוטיב

מקלארן אוטומוטיב (באנגלית: McLaren Automotive) היא יצרנית מכונית ספורט, שהוקמה על ידי קבוצת מקלארן בשנת 2010<ref></ref> והחליפה את מקלארן מכוניות.

מטה החברה ממקום במשרדי קבוצת מקלארן בוויקינג שבמחוז סארי שבמדינת אנגליה.

== היסטוריה ==
בשנת 2010 הוקמה מקלארן אוטומוטיב על ידי מנכ"ל קבוצת מקלארן לשעבר רון דניס , היא החליפה את מקלארן מכוניות שהוקמה בשנת 1985.

בשנת 2017 קנתה קבוצת מקלארן את מניותיו של רון דניס במקלארן אוטומוטיב ובכך מקלארן אוטומוטיב הפכה לבעלותה המלאה של קבוצת מקלארן<ref></ref>.

ב-27 באוקטובר 2021 פרש מייק פלוויט מתפקידו כמנכ"ל החברה לאחר שמונה שנים שבהן הוא כיהן כמנכ"ל החברה<ref></ref>.

== דגמים ==
* מקלארן אלבה
*מקלארן ספידטייל
* מקלארן 675LT
* מקלארן 620R
* מקלארן 540c
* מקלארן 570s
* מקלארן 765LT
* מקלארן 600LT
* מקלארן P1
* מקלארן 720s
* מקלארן 650s
* מקלארן סנה
* מקלארן GT
* מקלארן MP4-12C - יוצרה בין השנים 2011–2014.
* מקלארן F1 - מכונית הכביש הראשונה של מקלארן אוטומוטיב, יוצרה בין השנים 1992–1998.

== חטיבות ==
=== מקלארן GT ===
מקלארן GT היא חטיבת המרוצים של מקלארן אוטומוטיב. היא הוקמה בשנת 2011. מקלארן GT מפתחת ומייצרת את גרסאות המירוץ למקלארן 720s ולמקלארן 570s.

המכונית הראשונה שפותחה על ידי מקלארן GT הייתה גרסת המירוץ למקלארן MP4-12C, שהושקה בשנת 2011<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

*
+
קטגוריה:יצרני רכב בריטיים
קטגוריה:יצרני רכבי ספורט
דוקרנית

[[דוקרנית שחורה צעירה.]]
דוקרנית (שם מדעי: Mycteroperca) הוא סוג של דגי גרם ממשפחת הדקריים ומתת-משפחת הדקרים, אם כי הם משויכים לעיתים לתת-המשפחה Anthiinae.

מיני הדוקרנית הם דגים גדולים טורפים החיים סביב שוניות לאורך האוקיינוס האטלנטי ומזרח האוקיינוס השקט בימים הטרופיים והסובטרופיים. הם יכולים להגיע לאורך של 150 ס"מ ולמשקל 100 ק"ג אצל המין דוקרנית שחורה. הסנפירים שלהם קצרים וכהים והראשים גדולים עם לסתות חזקות המופנות קדימה. רוב המינים הם דיכוגגמים והנקבות יכולות להחליף את מינם לזכרים.

הצעירים ניזונים לרוב מזואופלנקטון אך הבוגרים הם טורפים הניזונים בעיקר של דגים אחרים וסרטנים כמו לובסטרים.

==מינים==
* Mycteroperca acutirostris
* דוקרנית שחורה (Mycteroperca bonaci)
* Mycteroperca cidi
* Mycteroperca fusca
* Mycteroperca interstitialis
* דוקרנית ג'ורדן (Mycteroperca jordani)
* Mycteroperca microlepis
* Mycteroperca olfax
* Mycteroperca phenax
* Mycteroperca prionura
* Mycteroperca rosacea
* דוקרנית אדומה (Mycteroperca rubra)
* Mycteroperca tigris
* Mycteroperca venenosa
* דוקרנית מנגרובים (Mycteroperca xenarcha)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דקרים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1888
רגימנט האת'ול היילנדרים

רגימנט האת'ול היילנדרים (באנגלית: Atholl Highlanders) הוא רגימנט טקסי, המשמש כמשמר ייצוגי של דוכס את'ול בטירת בלייר והוא נחשב לצבא הפרטי היחיד כיום באירופה.

הרגימנט כולל פלוגה אחת עם כוח רגלי ייצוגי ותזמורת צבאית, לרגימנט אין תפקיד מבצעי כלל ואינו נכלל במבנה הצבא הבריטי.

==היסטוריה==
מקורות רגימנט את'ול מגיעים משנת 1777 כאשר הוקם רגימנט סדיר שגויס בסביבת שבט מארי לשירות הצבא הבריטי במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית, רגימנט הרגלים ה-77 (האת'ול היילנדרים). הרגימנט הוקם על ידי ג'ון מארי, דוכס את'ול הרביעי, כאשר החיילים גויסו לפרק זמן של שלוש שנים בלבד. לאחר שהחיילים שירתו באירלנד עד 1781 במקום להשתחרר, הם היו עתידים להישלח להמשך שירות בהודו, מה שגרם להם למרוד. לבסוף פורק הרגימנט ב-1783.

ב-1839 ג'ורג' מארי, דוכס את'ול השישי הקים את הרגימנט מחדש בתור כוח משמר פרטי שלו. בשנת 1842 הרגימנט ליווה את המלכה ויקטוריה בסיור שלה באזור ושוב ב-1844 הרגימנט שימש למשמר המלכה בעת שהתארחה בטירת בלייר. כתגמול העניקה המלכה ויקטוריה לרגימנט את צבעי המלכה (דגל יחידה) ב-1845 מה שנתן לרגימנט מעמד רשמי. בשנים הבאות הרגימנט המשיך לספק משמר לביקורים מלכותיים בטירת בלייר בדרכם לטירת בלמורל או בסיורים באזור, בנוסף למסדרי כבוד לאורחים חשובים כגון הנסיך הירוהיטו שביקר בטירה ב-1921.

לאחר מלחמת העולם הראשונה פחתה משמעותית פעילות הרגימנט, עד כדי כך שבשנות ה-30 הוא פסק מלהתקיים באופן מעשי, עד אשר דוכס את'ול ה-10 הקים מחדש את הרגימנט ב-1966 כמו גם החיה את המצעד השנתי של הרגימנט. מאז מסורת הרגימנט ממשיכה להתקיים והוא לוקח חלק במספר אירועים ייצוגיים לאורך השנה.

==תמונות==
<gallery>
Call to arms - geograph.org.uk - 312790.jpg|חיילי הרגימנט בטירת בלייר, 1998
International Clan Gathering 2009 - geograph.org.uk - 1414142.jpg|הרגימנט צועד באדינבורו, 2009
Atholl Highlanders inspection 2017-05-27.jpg|מסדר של חיילי הרגימנט עם רובי לי-מטפורד, 2017
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://blair-castle.co.uk/scottish-highland-castle/atholl-highlanders-parade-gathering/ היסטוריה של הרגימנט] באתר טירת בלייר.
* Melanie Bonn, [https://www.dailyrecord.co.uk/news/local-news/queen-victoria-fascinating-royal-story-8058071 Queen Victoria and the fascinating royal story behind the Duke of Atholl's private army revealed], 26 במאי 2016, Daily Record.

קטגוריה:שבט מארי
קטגוריה:צבאות לא סדירים
קטגוריה:סקוטלנד: היסטוריה צבאית
מחנה הריכוז טאוכה

מחנה הריכוז טאוכה (גרמנית: KZ-Außenlager Taucha) היה מחנה משנה של מחנה הריכוז בוכנוולד בעיירה טאוכה שליד לייפציג שבגרמניה. המחנה נבנה בסוף אוגוסט או תחילת ספטמבר 1944 על ידי האסאג ברחוב Freiherr-vom-Stein-Strasse 3a (כיום רחוב מתיאס ארצברגר 7). מחנה המשנה הרביעי של האסאג היה מגודר באמצעות תיל ושמור במגדלי שמירה. למעלה מ-1,350 נשים נכלאו שם ועבדו שם בעבודות כפייה.

הטרנספורט הראשון עם 500 אסירים הגיעה למחנה טאוכה ב-7 בספטמבר 1944. טרנספורטים נוספים הגיעו ב-16 בספטמבר וב-6 באוקטובר עם 300 נשים כל אחד, וב-10 באוקטובר עם 400 נשים.

מפקדי המחנה היו אס אס שארפיהרר שמידט (Schmidt) ומתחילת 1945 - מרטין וגנר. הם היו אחראים על שמירת המחנה על ידי 50 אנשי אס אס ו-14 סוהרות.
השמדה באמצעות עבודה פגעה במיוחד בשבויות הצועניות ובנשים היהודיות ששובצו באופן מיוחד לעבודה פיזית קשה ומסוכנת. כ-200 מהאסירות גורשו לאושוויץ לאחר זמן קצר בגלל בריאותן הלקויה.

יום עבודה נמשך שתים-עשרה שעות. המזון היה דל, ותנאי ההיגיינה לא מספקים. תנאים אלה הביאו במהירות - ולעיתים קרובות - למחלות ולמוות בקרב העובדים. בפברואר 1945, למעלה מ-70 נשים חולות הוחזרו למחנה הריכוז רוונסבריק. לפני סגירת מחנה טאוכה גורשו עוד 150 חולים קשה - 67 מהם צוענים - לברגן בלזן.

ב-14 באפריל פורק תת-מחנה טאוכה ו-1,200 הנשים נאלצו לצעוד בצעדת מוות לעבר טפליץ. נשים מותשות נורו על ידי אנשי האס אס. לפני שהגיעו ליעד, הניצולים המעטים שוחררו על ידי הצבא הסובייטי. 80 הנשים החולות והנטושות בטאוכה שוחררו על ידי הצבא האמריקאי.

==לקריאה נוספת==
* רות אליעז, רוח חיים, ספריית פועלים, 1990.

קטגוריה:בוכנוואלד
D23

D23: מועדון המעריצים הרשמי של דיסני (באנגלית: D23: The Official Disney Fan Club) הוא מועדון המעריצים הרשמי של חברת וולט דיסני. המועדון, שנוסד בשנת 2009, ידוע בעיקר בזכות הכנסים הדו-שנתיים שלו, D23 Expo. מקור השם D23 מתייחס ל-D עבור Disney ו-23 עבור שנת 1923, השנה בה וולט דיסני הקים את החברה.

דרגת חברות במועדון כוללת שתי רמות, חינמית ומוזהבת. החברות במועדון כוללת את דיסני-עשרים-ושלוש (מגזין רבעוני), מתנות שנתיות, אירועים, מרצ'נדייז בלעדי לחברי המועדון, והנחות וגישה מוקדמת לרכישת כרטיסים לכנס המעריצים D23 Expo.

== היסטוריה ==
מנכ"ל דיסני, בוב אייגר חשף לראשונה את D23 ב-10 במרץ 2009, במהלך האספה השנתית של החברה; ל-D23 היה דוכן בקומיק-קון, סן דייגו 2009. D23 Expo הראשון התקיים בתאריכים 10–13 בספטמבר 2009. במרץ 2010, D23 הודיעו כי הכנס יהיה דו-שנתי במקום שנתי. בפברואר 2013 הודיעה חברת וולט דיסני יפן כי Expo D23 הראשון ביפן יתקיים בתאריכים 12–14 באוקטובר 2013.

סטיבן קלארק התפטר מתפקיד יו"ר D23 בסוף ספטמבר 2013. בינואר 2014, אדם סנדרסון נכנס לתפקיד סגן נשיא בכיר לתקשורת תאגידית בפיקוח ארכיון דיסני.

באוקטובר 2018, קו הספנות דיסני החל להציג את דיסני בים עם D23, תוכנית חדשות-בידור באורך 30 דקות המכסה את חברות הבת הרבות של דיסני. התוכנית שודרה לראשונה בדיסני וונדר.

== ראו גם ==
* פארקים ואתרי נופש של חברת וולט דיסני
* חברת וולט דיסני
* קו הספנות דיסני

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דיסני
קטגוריה:בידור
שאנדור ואנדור

לוח זיכרון של שאנדור ואנדור על קיר בית הולדתו (מישקולץ, ככר בית העירייה 22)
שאנדור ואנדור (במקור ונטיאנר, בהונגרית: Vándor Sándor; מישקולץ, 28 ביולי 1901<ref></ref> – שופרונבאנפלבה, 14 בינואר 1945) היה אספרנטיסט, מנצח יהודי-הונגרי, מלחין שנספה בשואה.

== ביוגרפיה ==
שאנדור ואנדור נולד במשפחה יהודית כבנם של יעקב ונטיאנר, רופא, יליד ליפטובסקי מיקולש ושל רוזה פולאצ'ק. הוריו ניספו בשואה.<ref>Holtnaknyílvánítások (1950. március 2.) Magyar Közlöny - Hivatalos lap, 37. szám</ref> בשנת 1919, בתקופת הרפובליקה הסובייטית ההונגרית, שאנדור ואנדור ארגן מועצת סטודנטים מהפכנית, שבגינה גורש מאוחר יותר (לאחר נפילת הרפובליקה) מכל בתי הספר התיכוניים במדינה. הוא למד בברלין בשנת 1921 ובלייפציג בין השנים 1921 לבין 1924. לאחר מכן עבד באיטליה קרוב לשמונה שנים כקורפטיטור לאופרה. הוא חזר להונגריה בשנת 1932, הפך למנצח התיאטרון בשופרון, אך עבד גם בבודפשט ובמישקולץ. בשנת 1936 לקח על עצמו את ניהול המקהלה שהוקמה על ידי כמה מחברי מקהלת סלמאש, שלימים נודעה ברחבי הונגריה כמקהלת ואנדור של בודפשט (אך הוא ניהל גם מקהלות פועלים אחרות).

בתחום תנועת המקהלות קידם את יצירותיהם של בלה בארטוק, זולטאן קודאי ומלחינים בני זמנו אחרים באופן ייעודי, אך הוא בעצמו כתב יצירות למקהלה והלחין גם כמה מפרטי השירה של המשורר אטילה יוז'ף. הוא ניהל יחסי עבודה ישירים עם אטילה יוז'ף ושוחח עמו מספר פעמים על יצירות המקהלה שנכתבו לשיריו, לעיתים קרובות בדרך זו נוצרה הצורה הסופית של העבודות.

שאנדור ואנדור הפך בשואה לקורבן של טרור מפלגת צלב החץ. בנובמבר 1944 הוא נלקח לשופרונבאנפלבה, שם נרצח בעינויים.

== הנצחה ==
קברו נמצא בבית העלמין קרפשי בבודפשט, מצבתו היא פרי יצירתו של הפסל אלדאר פרקש. במישקולץ רחוב קיראי של היום נשא את שמו עד לחילופי המשטר. בשופרון ובבודפשט ברובע 16 קראו רחוב על שמו.

== עבודותיו העיקריות ==
* יצירות תזמורת (סרנדה הונגרית, 1935)
* מוזיקה קאמרית (רביעיות מיתרים, סונטות קאמריות)
* עבודות פסנתר (המכונה, 1932)
* אופרה (דוקטור אלמוש קיש, 1942)
* קנטטות (Detestatio belli, 1939; לילה פרברי, 1939; בקצה העיר, 1941)
* עבודות מקהלה (אנדרה אדי : הטווס המריא, 1932; אטילה יוז'ף: עם לב טהור, 1937; שיר של נשים צעירות, 1937; ריקוד דובים, 1938; ספר לי מה אתה בוגר 19, 1938; עובדים, 1939; נחמה, 1939; דודולו, 1940, שנדור פטפי: הים קם לתחייה, 1941)
* שירים (עיבודי שירי עם)

== לקריאה נוספת ==
* לקסיקון ביוגרפי של מישקולץ. מישקולץ, 2008.
* [http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC16241/16373.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי 1000–1990]

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחינים יהודים הונגרים
קטגוריה:מנצחים יהודים הונגרים
קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
קטגוריה:מישקולץ: אישים
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1901
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1945
ראש ממשלת האיטי

ראש ממשלת האיטי (בצרפתית: Premier ministre d'Haïti; בקריאולית האיטית: Premye Minis Ayiti) הוא ראש הרשות המבצעת של האיטי. המשרד הוקם על פי חוקת 1987. בעבר, כל הכוח הביצועי היה בידי הנשיא או ראש המדינה, אשר מינה את ראש הקבינט ויושב ראשו, אך כיום ראש הממשלה ממנה את ראש הקבינט ויושב ראשו ובעל חלק מהכוח הביצועי.

ראש הממשלה מתמנה על ידי הנשיא ומאושר על ידי הפרלמנט.

ראש הממשלה הזמני הוא אריאל אנרי.<ref name=":2" />

== חובות וסמכויות ==
ראש הממשלה ממנה את שרי הממשלה ואת מזכיר המדינה. ראש הממשלה אוכף את החוקים ויחד עם הנשיא הוא אחראי על ההגנה הלאומית. בנוסף, ראש הממשלה מפקח על הוועדה הלאומית לרכש ממשלתי.

=== דרישות ===

# להיות אזרח ויליד האיטי שמעולם לא ויתר על אזרחותו.
# להיות בן לפחות 30 שנה ביום הבחירות.
# להיות בעל זכויות מלאות במדינה, ולא להיות תחת עבדות או אובדן זכויות בגין פשע על החוק.
# להיות בעל קרקע ומקום מגורים בהאיטי.
# להתגורר בהאיטי לפחות 5 שנים לפני יום הבחירות.

== ראשי הממשלה ==
{| class="wikitable"
!שם
!כהונה
|-
|מרסיאל סליסטין
|פברואר 1988–יוני 1988
|-
| colspan="2" |ללא ראש ממשלה
|-
|רנה פרבאל
|פברואר 1991–אוקטובר 1991
|-
|ז'אן-ז'אק הונורט
|1991–1992
|-
|מארק באזין
|1992–1993
|-
|רוברט מלוול
|1993–1994
|-
|סמארק מישל
|1994–1995
|-
|קלודט ורליי
|1995–1996
|-
|רוזני סמארט
|1996–1997
|-
| colspan="2" |ללא ראש ממשלה
|-
|ז'אק אדוארד אלכסיס
|1999–2001
|-
|ז'או מארי צ'רסטל
|2001–2002
|-
|איבון נפטון
|2002–2004
|-
|ג'רארד לטורט
|2004–2006
|-
|ז'אק אדוארד אלכסיס
|2006–2008
|-
|מישל פייר לואי
|2008–2009
|-
|ז'אן מקס בלריב
|2009–2011
|-
|גארי קוניל
|2011–2012
|-
|לורן למות
|2012–2014
|-
|פירנצה דופרבל גיום (זמני)
|דצמבר 2014–ינואר 2015
|-
|אוונס פול
|2015–2016
|-
|פריץ ז'אן
|פברואר 2016–מרץ 2016
|-
|אנקס ז'אן שארל
|2016–2017
|-
|ז'אק גאי לפונטנט
|2017–2018
|-
|ז'אן-אנרי סיאן
|2018–2019
|-
|ז'אן מישל לפין (זמני)
|2019–2020
|-
|ז'וזף יוטה
|2020–2021<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref>
|-
|קלוד ז'וזף (זמני)
|אפריל 2021–יולי 2021<ref name=":0" /><ref name=":1" />
|-
|אריאל אנרי (זמני)
|יולי 2021–הווה
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

*
ליאם מקינטייר

ליאם ג'יימס מקינטייר (באנגלית: Liam James McIntyre; נולד ב-8 בפברואר 1982) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אוסטרלי.

== קריירה ==
מקינטייר בסופרקון פלורידה 2014את הופעת הבכורה שלו בטלוויזיה האמריקנית הוא ערך במיני-סדרה "הפסיפיק". לאחר שהשחקן אנדי ויטפילד אובחן כחולה סרטן, מקינטייר החליף אותו בתפקיד ספרטקוס בסדרת הטלוויזיה "ספרטקוס".<ref></ref><ref></ref><ref></ref> 

הופעת הבכורה הקולנועית שלו הייתה לצד השחקן קלאן לוץ בסרט "הרקולס: האגדה מתחילה", בתפקיד סוטיריס.<ref></ref> 

ב-4 במאי 2014 הוא כיכב במותחן ערוץ 7 "The Killing Field".<ref></ref><ref></ref> 

בשנים 2015–2016 הוא שיחק בסדרת הסרטים "ילדי החלומות" ו-"אלביון: הסוס המכושף", שניהם סרטים עצמאיים. ב-2015 הוא גם כיכב ב-"Unveiled", פיילוט שלא נמכר, וגילם את הנבל התורן, בסדרה "הפלאש".

בשנת 2016 שיחק מקינטייר את הדמות הראשית ג'יי די פיניקס במשחק הווידאו "Gears of War 4".<ref></ref> 

בינואר 2017 הוא שיחק בתפקיד ג'ייסון אנדרוס ב-"Apple of My Eye". הוא שיחק בסדרת הרשת "קון מן", ואחר כך לוהק לסרט הקולנוע "אבטחה", סרט מותחן פעולה בכיכובם של אנטוניו בנדרס ובן קינגסלי. הוא צילם פיילוט עבור SyFy, שכותרתו "הרדוף" בינואר 2017. לאחר מכן הוא כיכב בדרמה הרפואית האוסטרלית, "Pulse".<ref></ref> 

בשנת 2021 הוא שיחק בתפקיד ראשי בסרט "לורה מתעוררת לחיים", בהפקת נטפליקס.

== חיים אישיים ==
מקינטייר נולד באדלייד, אוסטרליה. בשנת 2010 החל לצאת עם השחקנית והזמרת ארין חסן. הם התארסו בדצמבר 2012 ונישאו ב-5 בינואר 2014.<ref></ref><ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סרט
! תפקיד
! הערות
|-
| 2014
| הרקולס: האגדה מתחילה
| סוטיריס
|
|-
| 2017
| אבטחה
| ואנס
|
|-
| 2018
|Suicide Squad: Hell To Pay
| ג'ורג' "דיגר" הארקנס / קפטן בומרנג
| דיבוב 
|-
| 2019
| See You Soon
| ריאן הוקס
|
|-
| 2020
| ליגת הצדק האפל: מלחמת אפוקליפס
| ג'ורג' "דיגר" הארקנס / קפטן בומרנג
| rowspan="2" | דיבוב 
|-
| rowspan="2" | 2021
|ליגת הצדק: מלחמת העולם השנייה
| אקוומן
|-
| לורה מתעוררת לחיים
| צ'יפ פינלי
|
|-
|2023
|Bring Him to Me
|טרוויס
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! הערות
|-
| 2010
| הפסיפיק
| לו
| פרק: "איוו ג'ימה"
|-
| 2010
| שכנים שכנים
| בראדלי היוסון
| פרק אחד
|-
| 2010
| Rush
| סמל מאט קונור
| 2 פרקים
|-
| 2012–2013
| ספרטקוס
| ספרטקוס
| 20 פרקים
|-
| 2014
| The Killing Field
| דן ווילד
| סרט טלוויזיה
|-
| 2015–2018
| הפלאש
| אשף האוויר
| 5 פרקים
|-
| 2016
| הקוסם מארץ עוץ
| ברונלו הקוטל
| 2 פרקים
|-
| 2017
| Pulse
| אלי נאדר
| 8 פרקים
|-
| 2018–2020
| מלחמת הכוכבים: התנגדות
| מפקד פייר / סנארל / פיראט מספר 1
| דיבוב; 23 פרקים
|-
| 2020
| איש משפחה
| דמויות שונות 
| דיבוב; 4 פרקים
|-
| 2021
| הם <small>(אנ')</small>
| קלארק וונדל
| 10 פרקים
|}

=== משחקי וידאו ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת
! תפקיד
|-
| 2010
| מסע בין כוכבים ברשת
| קפטן אנטון שייפר, תת-מפקד קייל, הקנצלר ג'מפוק, קהלס (שיבוט)
|-
| 2016
| Gears of War 4
| rowspan="2" | ג'י.די פניקס
|-
| 2019
| Gears 5
|-
| 2019
| Star Wars Jedi: Fallen Order
| טרון מליכוס
|-
|}

=== סדרת רשת ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! הערות
|-
| 2016–2017
| Con Man
| גירת' המסוורת
| 3 פרקים
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1982
קומברטיים

קומברטיים (שם מדעי: Combretaceae) היא משפחה של צמחים מסדרת ההדסאים, הכוללת 530 מינים ו18 סוגים הנפוצים בהאזור הטרופי והסוב-טרופי בעיקר באפריקה הטרופית,מדגסקר,גינאה החדשה,ארכיפלג ביסמרק,אוסטרליה,אסיה הטרופית ואמריקה הטרופית.

== מאפיינים ==
המשפחה כוללת עצים, שיחים וצמחים מטפסים.

העלים מסורגים או נגדיים. התפרחות גדולות.

העטיף כפול.

מספר האבקנים בין 3 ל-10.

השחלה נגדית.

הפרי הוא אגוזית או בית גלעין.

ההאבקה נעשית על ידי חרקים ארוכי-חדק כמו פרפרים ודבוריים.

הערך הכלכלי של המשפחה שייך לצמחי נוי אך ערך הכלכלה מוגבל לרוב למקום מולדתם.

בישראל נפוצים הסוגים טרמינליה וצמח האלמון כצמחי נוי.

== מיון ==

*Anogeissus 
*Buchenavia 
*Bucida
*Calycopteris 
*Combretum 
*Conocarpus 
*Dansiea 
*Guiera 
*Laguncularia
*Lumnitzera
*Macropteranthes 
*Meiostemon
*Pteleopsis 
*Quisqualis כולל אלמון הודי
*Strephonema
*Terminalia 
*Terminaliopsis 
*Thiloa

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1810
קטגוריה:הדסאים
קטגוריה:משפחות צמחים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רוברט בראון
מרקוס סקריבנר

מרקוס סקריבנר (באנגלית: Marcus Scribner; נולד ב-7 בינואר 2000)<ref></ref> הוא שחקן ומדבב אמריקאי.

== ראשית חייו ==
הוא החל ללמוד משחק בגיל שבע.<ref name="iaam121214"></ref> הוא לקח שיעורי משחק בסופי שבוע.<ref name="Wonderland"></ref> מאוחר יותר הודה סקריבנר כי באותה תקופה הוא פחד להיפצע. למרות זאת, הוא נהנה מספורט כמו כדורסל ולקרוס וגם אוהב משחקי וידאו.<ref name="BCK030615"></ref> סקריבנר החל לנגן בקלרינט בכיתה ה'.<ref name="EW121814"></ref> אף על פי שסקריבנר החל ללמוד בתיכון ציבורי בשנת 2014, בתחילת 2015 הוא למד בחינוך ביתי כדי להתאים את לוח הזמנים להופעותיו בתחום המשחק.

== קריירה ==
כשהיה בן 10 שנים, לוהק לתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "קאסל". הוא הופיע בפרקים של הסדרה "הבחורה החדשה" של רשת פוקס, ובסדרה "להקת חתונות" ו-"וונדל ויני" של ניקלודיאון.

בגיל 14, קיבל את התפקיד הגדול הראשון שלו כאשר לוהק לתפקיד אנדרה ג'ונסון ג'וניור בסיטקום של רשת ABC, "שחור-כזה" לצד אנתוני אנדרסון, טרייסי אליס רוס, לורנס פישבורן וג'ניפר לואיס.<ref name="Nylon100317"></ref> סקריבנר למעשה קיבל את התפקיד במקום בנו של אנדרסון. סקריבנר היה בן 13 כשנבחן לראשונה לסדרה ובגיל 14 כשצולם הפיילוט.<ref></ref> סקריבנר קיבל מועמדות לפרס NAACP Image לשחקן המשנה המצטיין בקומדיה על גילומו של ג'וניור בעונה הראשונה.

בשנת 2015, נתן את קולו לסרט האנימציה "הדינוזאור הטוב" של פיקסאר. הוא דיבב את קולו של באק.<ref name="TGD-Recast"></ref> בשנת 2016 החל לדבב את סמאדג' בסדרת האנימציה של "בית: הרפתקאות עם טיפ ואו".<ref></ref> מאוחר יותר באותו קיץ שיחק סקריבנרבהפקה של הקומדיה העצמאית "Alexander IRL" לצד נייתן קרס.<ref></ref><ref></ref> בשנת 2018 פורסם כי סקריבנר יככב במותחן "וידוי".<ref></ref>

משנת 2018 דיבב סקריבנר בסדרת האנימציה של נטפליקס, "שי-רה ונסיכות הכוח". בשנת 2021 לוהק סקריבנר לתפקיד בסרט הקולנוע בלילות הקיץ.

==פילמוגרפיה==
===קולנוע===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סרט
! תפקיד
! הערות
|-
| 2015
| הדינוזאור הטוב
| באק
| דיבוב 
|-
| 2017
| Alexander IRL
| דריוס
|
|-
| rowspan="3" | 2020
| Confessional
| גארט
|
|-
| על החיים ועל המוות
| קלינט
|
|-
| Farewell Amor
| די. ג'יי
|
|-
| 2021
| הבאג של רון
|אלכס
| דיבוב
|-
| rowspan="2" | 2022
| בלילות הקיץ
|וואלאס
|
|-
|איך לפוצץ צינור נפט
|שון
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! הערות
|-
| 2010
| קאסל
| טים ת'ורנטון
| פרק: "Den of Thieves"
|-
| rowspan="2" | 2012
| הבחורה החדשה
| טובי
| פרק: "Control"
|-
| להקת החתונות
| בן
| פרק: "Get Down on It"
|-
| 2013
| וונדל וויני
| גרהאם
| פרק: "Valentines & the Cultural Experience"
|-
| 2014–2022
| שחור-כזה
| אנדרה ג'ונסון ג'וניור
| תפקיד ראשי (8 עונות); 176 פרקים
|-
| 2016
| אבא אמריקאי
| עובד בבית הקולנוע
| דיבוב; פרק: "Garfield and Friends"
|-
|2016–2017
| בית: הרפתקאות עם טיפ ואו
| סמאג'
|דיבוב; 7 פרקים
|-
| 2018–2020
| שי-רה ונסיכות הכוח
| בו <ref></ref>
| דיבוב; 49 פרקים
|-
| 2019–2021; 2022–הווה
|בוגרת-כזה
| rowspan="2" | אנדרה ג'ונסון ג'וניור
|23 פרקים
|-
|2019
| מעורבת-כזה
| פרק: “Becoming Bow”
|-
|2021–הווה
|DreamWorks Dragons: The Nine Realms
|דה-אנג'לו בייקר
|דיבוב; 25 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2000
היפורתודוס ניגריטוס

היפורתודוס ניגריטוס (שם מדעי: Hyporthodus nigritus) הוא מין של דג גרם ממשפחת הדקריים ותת-משפחת הדקרים. הוא מצוי בטבע במערב האוקיינוס האטלנטי לחופי אמריקה בין מסצ'וסטס, מפרץ מקסיקו, הקריביים לרבות קובה וטרינידד ועד ריו דה ז'ניירו שבברזיל. לרוב הוא מצוי לאורך האוקיינוס הפתוח, ימים שונים ובשוניות אלמוגים. הוא יכול לצלול לעומק 50 עד 525 מטרים.

זהו דג טורף גדול שיכול להגיע לאורך 230 ס"מ ומשקל של 198 ק"ג, כשפרטים גדולים במיוחד מגיעים לגיל 50 שנה ויותר. צבעו שחור או אדום-חום כהה או אפור-אדמדם כהה -גוונים המתאימים להסוואה בעומקים בהם הוא חי. דג זה ניזון מדגים אחרים וחסרי חוליות ימיים כמו לובסטרים ולובסטרים קוצניים שהוא תופס בלסתותיו הגדולות. עקב גודלו יש לו מעט טורפים בטבע, הכוללים בעיקר כרישים גדולים ולווייתני שיניים.

דג זה מצוי בירידה עקב דיג מופרז לבשרו ולפי מנהל האוקיינוסים והאטמוספירה הלאומי ושירות הדיג הימי הלאומי של ארצות הברית נראה שהדג צריך להיות רשום בסכנת הכחדה, אך מאחר שאין מספיק מידע על הסכנה שלהם הם נחשבים רק כמין קרוב לסיכון לפי הרשימה האדומה של IUCN.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארדס הולברוק
קטגוריה:דקרים
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1855
היפורתודוס

היפורתודוס (שם מדעי: Hyporthodus) הוא סוג של דגי גרם ממשפחת הדקריים ומתת-משפחת הדקרים. בעבר מיני הסוג השתייכו לסוג הגדול דקר אך הופרדו.

זהו סוג הכולל מינים השוכנים בעיקר במערב האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט. חלק ממינים אלה גדולים מאוד כמו היפורתודוס ניגריטוס שיכול להגיע לאורך 230 ס"מ ולמשקל 200 ק"ג.

הם נידוגים כדגי מאכל סביב המדינות בהם הם מצויים כשכמה מינים מצויים בסכנת הכחדה.

==מינים==
* Hyporthodus acanthistius
* היפורתודוס ארגסטולריוס (Hyporthodus ergastularius)
* Hyporthodus exsul 
* Hyporthodus flavolimbatus 
* Hyporthodus haifensis
* היפורתודוס מיסטקינוס (Hyporthodus mystacinus)
* היפורתודוס ניגריטוס (Hyporthodus nigritus)
* Hyporthodus niphobles
* Hyporthodus niveatus
* היפורתודוס אוקטופסכיאטוס (Hyporthodus octofasciatus)
* Hyporthodus perplexus
* Hyporthodus quernus
* היפורתודוס ספטמפסכיאטוס (Hyporthodus septemfasciatus)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דקרים
קוקה קולה קיד

קוקה קולה קיד (באנגלית: The Coca-Cola Kid) הוא סרט מסוגה של דרמה רומנטית, שיצא לאקרנים ב-1985. הסרט בוים על ידי דושאן מקבייב ומככבים בו אריק רוברטס וגרטה סקאקי. הסרט מבוסס על סיפור קצר שכתב פרנק מורהאוז שגם כתב את התסריט לסרט. היה אחד מהמועמדים לזכייה בפסטיבל קאן ב-1985. הסרט מתאר את תהליך השינוי שעובר איש מכירות של חברת קוקה-קולה במהלך נסיונותיו לשווק את המשקה האמריקאי באחד ממחוזות אוסטרליה. מקבייב השתמש בסרט זה כדי לבקר את התאגידים הגדולים בעולם ואת האופן בו הם דורסים מתחרים כדי להשיג מונופול בשוק.

== עלילת הסרט ==
בקר (אריק רוברטס) הוא איש שווק אמריקאי מצליח במטה של חברת קוקה-קולה באטלנטה שנשלח לסניף האוסטרלי בסידני כדי לבחון את מצב המכירות ביבשת זו. כשהוא בוחן את פיזור המכירות, שם בקר לב למחוז בו אין לקוקה קולה כלל מכירות. בקר מחליט לנסוע לאותו מחוז (שנקרא בסרט "מחוז אנדרסון") כדי לבחון מקרוב את הסיבה לכישלון המכירות שם.

בהגיעו לבירת המחוז, כשהוא מלווה בסייעת מטעם החברה בשם טרי (גרטה סקאקי), מסתבר לבקר שהמחוז נשלט על ידי תעשיין משקאות קלים בשם טי. ג'ורג' מקדואל (ביל קר) שהודף כל ניסיון לחדירת מתחרים למשקאות שהוא מייצר. בקר מחליט להישאר במקום ומכריז מלחמה כנגד מקדואל. במהלך שהותו במחוז נסחף בקר לרומן עם מזכירתו טרי וזאת על אף תחושתו שרומן זה מסיט אותו ממטרתו. בשלב מאוחר יותר מסתבר לבקר שטרי היא בתו של מקדואל. בסופו של דבר מבין בקר שהוא רק בורג קטן בחברת קוקה קולה ושבעצם אין ברצונו להמשיך להילחם בשמה.

לכאורה הסרט מסתיים בניצחונו של מקדואל ובוויתור של בקר, אולם מקדואל מבין שאין עתיד למפעל חייו, והוא משמיד את המפעל.

בנוסף לעלילה הראשית כולל הסרט מספר עלילות משנה:
* ניסיונו של בקר למצוא את "הצליל האוסטרלי" שבא לידי ביטוי באבוריג'יני שמנגן בדידג'רידו מסורתי.
* מלצר, במסעדה בה סועד בקר, שהחליט שבקר הוא בעצם סוכן חשאי ומתנהג מולו בהתאם למרבה פליאתו של בקר.
* בעלה לשעבר של טרי המתנהג באלימות לאורך הסרט.

== ליהוק ==
{| class="wikitable"
!שם במה
!שחקן/שחקנית
!תפקיד בסרט
!הערות
|-
|בקר
|אריק רוברטס
|איש המכירות של קוקה קולה
|
|-
|טרי מקדואל
|גרטה סקאקי
|המאהבת של בקר
|בתו של טי. ג'ורג' מקדואל
|-
|טי. ג'ורג' מקדואל
|ביל קר 
|בעל מפעל המשקאות המקומי
|אביה של טרי מקדואל
|-
|קים
|כריס הייווד 
|
|
|-
|ג'וליאנה
|קריס מקוויד 
|
|
|}

== הפקת הסרט ==
הסיפור הקצר שכתב פרנק מורהאוז נמסר למקבייב כבר ב-1975 במהלך פסטיבל הקולנוע בסידני שם הציג מקבייב את סרטו סרט מתוק. הסרט צולם בסידני.

ב-2009 הופץ הסרט בפורמט DVD.

== מועמדויות ==
* ב-1985 היה הסרט מועמד ל-7 פרסים במסגרת "פרסי האקדמיה האוסטרלית לקולנוע וטלוויזיה" (AACTA) וביניהם צילום, עריכה, מוזיקה, סאונד ועוד.
* ב-1985 היה מקבייב מועמד לפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן.

== ביקורת ==
* הסרט זכה לציון 5.9 (מתוך 10) באתר iMDB.
* הסרט זכה לציון 3.5 (מתוך 5) באתר All Movies.
* הסרט זכה לציון 40% באתר Rotten Tomatoes.
* הסרט זכה לציון 83 (מתוך 100) באתר אמאזון

== קישורים חיצוניים ==

* ביקורת - 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים אוסטרליים
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי 1985