OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
של"פ

של"פ (שמיניסטים לעשייה פעילה / שמיניסטים לעיירות פיתוח) הוא פרויקט של משרד החינוך ותנועות הנוער שבמסגרתו צעירים עוברים ללמוד בכיתה י"ב בערים שונות.

במקור, הפרויקט יוסד על ידי תנועת הצופים בקריית שמונה, ובהמשך הופעל על ידי תנועות נוער רבות בישראל. הפרויקט אומץ על ידי החינוך הדתי ובני עקיבא החל משנת 1983. בשנים האחרונות יוצאים גרעיני של"פ מטעם תנועות הנוער בני עקיבא, עזרא ואריאל.

במסגרת התוכנית, תלמידי כיתה י"ב מרחבי הארץ עוזבים את התיכון שבו למדו בסוף כיתה י"א ועוברים לתיכון במקום אחר לכיתה י"ב. בכל קבוצת של"פ ישנם בין 3–8 חברים שמתגוררים ביחד בדירה שכורה, מקבלים תקציב ומתנהלים באופן עצמאי<ref></ref>. בשנת הלימודים תש"פ בני עקיבא מפעילה גרעיני של"פ ב-12 ערים: בלוד, כרמיאל, ירושלים (בשכונת הר חומה ושכונת קריית יובל), הרצליה, רחובות לבנים, ובשדרות, בית-שמש, שדות נגב, עכו אשקלון וחצור הגלילית לבנות.

בתנועת הנוער "עזרא" פועלים ארבעה גרעיני של"פ: בבת ים (בנים) בבית שמש (בנים) בכפר תו"ם (בנים) ובקריית גת (בנות), גרעין שנוסד בשנת תשפ"ב. גרעין השל"פ בבת ים של תנועת "עזרא" נקרא גם גרעין "איל", על שם איל יפרח שהיה חבר בגרעין זה.

בתי הספר שבערים קולטים את קבוצות השל"פ ואחראים לתוכנית לימודיהם והכנתם לבגרות בצורה תקינה, וכן להשתלבותם החברתית בכיתה. תנועת הנוער נושאת באחריות הכללית על הקבוצה, מגיוס חבריה לתוכנית עד לסיום בחינות הבגרות, כולל ליווי של מדריך צמוד לקבוצה, דיור, קשר עם בית הספר ותיאום בין הרשויות השונות.

הרעיון העומד מאחורי הפרויקט הוא שחברים לכיתה נגישים יותר מאשר מדריכים בשנות שירות, מורים, יועצים ודמויות סמכותיות אחרות מצוות בית הספר. בכך מבסס הפרויקט גישה ייחודית לעשייה חברתית, עשייה מתוך הקבוצה ולא כגורם חיצוני לה.

חברי הגרעין פועלים בכיתה בצורות שונות: הם מגישים עזרה לימודית, מעודדים תלמידים לגשת לבחינות הבגרות, להתגייס לצה"ל ולפנות לאפיקים שונים של הגשמה עצמית, מזהים תלמידים הזקוקים לעזרה כלכלית ומעודדים אותם לגשת לגורמים המתאימים המטפלים בכך בתוך בית הספר.

==קישורים חיצוניים ==
* [http://bneiakiva.org.il/shelef/ של"פ] באתר תנועת בני עקיבא
*[https://ezra.org.il/שלפ/ של"פ] באתר תנועת עזרא

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בני עקיבא
קטגוריה:תנועת נוער
אוטו וגנר

דיוקן של וגנר, 1904
אוטו קולומן וגנר (בגרמנית: Otto Koloman Wagner; 13 ביולי 1841 – אפריל 1918) היה אדריכל אוסטרי, חבר וממייסדי הזצסיון הווינאי.

==קורות חיים==
וגנר נולד בשנת 1841 בווינה. את לימודיו עשה בברלין ובווינה. בשנת 1864 החל וגנר לעצב את מבניו הראשונים, וב-1884 הוא קיבל משרת מורה באקדמיה לאמנות של וינה.

בניין אוסטרה וונהאוס, וינה

ב-1890 עיצב וגנר כמה בניינים בסגנון אר נובו. הוא התעניין מאוד בתכנון עירוני, וב-1890 תכנן עיצוב חדש לעיר וינה, אך רק רשת הרכבת העירונית שתכנן, ה"שטטבאן", נבנתה. ב-1895 הוא הוציא לאור ספר בשם "אדריכלות מודרנית", מה שפרסם את סגנונו האדריכלי. סגנונו כלל שימוש בחומרים חדשים וצורות חדשות על מנת להבהיר שהחברה השתנתה. בספרו הוא הצהיר כי "חומרי הבנייה האנושיים החדשים קוראים לשינוי או לבנייה חדשה של צורות חדשות". כתוצאה מאידיאל זה הוא עיצב בניינים ששיקפו את תפיסתו, כמו בניין הקומות "אֵוּסְטֵרֶה ווֹנהאוס" שבווינה.

בשנת 1897 הקימו וגנר, גוסטב קלימט, יוזף מאריה אולבריך, יוזף הופמן וקולומן מוזר את קבוצת האמנים "הזצסיון הווינאי". מסגנונה של הקבוצה הזו הוא פיתח סגנון חדש שכלל התייחסות מעין-סמלית לצורות החדשות של המודרניות.

וגנר נפטר בווינה ב-1918.
כנסיית שטיינהוף

==בניינים עיקריים==
*בניין "שער השיטפון", בכפר נוסדורף ביי וין, אוסטריה, נבנה ב-1894
*רשת מסילת הרכבת הווינאית, וינה, נבנה בין השנים 1894–1902
*בית מיוליקה, וינה, נבנה בין השנים 1898–1899
*בניין משרדי הבנק, וינה, נבנה בין השנים 1894–1902
*כנסיית שטיינהוף, וינה, נבנה בין השנים 1903–1907
*בית הכנסת רומבך, בודפשט

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070227185129/http://www.ottowagner.com/ow-werk/index.html האתר של מוזיאון אוטו וגנר]
* [http://www.greatbuildings.com/architects/Otto_Wagner.html מידע על וגנר ותמונות של הבניינים שעיצב]
* 
* 
* [http://amshistorica.cib.unibo.it/diglib.php?inv=160Einige skizzen 1], Wien, 1905 
* [http://amshistorica.cib.unibo.it/diglib.php?inv=161Einige skizzen 2], Wien, 1905 
* [http://amshistorica.cib.unibo.it/diglib.php?inv=162Einige skizzen 3], Wien, 1905 

קטגוריה:חברי הזצסיון הווינאי
קטגוריה:אדריכלי אר נובו
קטגוריה:אדריכלים אוסטרים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של היצינג
קטגוריה:ילידי 1841
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1918
מגבה מכני

מגבה בורגי למכוניות
מגבה הידראולי בעל כושר הרמה של משקל קרוואן
מַגְבֵּהַּ מֵכָנִי (מכונה גם גֵ'ק) הוא מכשיר המשמש להרמת ציוד כבד. המגבה המכני הנפוץ ביותר הוא מגבה מכונית, אשר משמש להגבהת הרכב מעל פני הקרקע לשם ביצוע טיפול תקופתי או תיקון. מגבה מכונית, בנוי כך שישתמש בעקרונות מכניים כדי לאפשר לאדם להרים בכוחו כלי רכב. מגבהים חזקים יותר משתמשים בכוח הידראולי כדי להרים משקל כבד יותר לגובה רב יותר. על מגבה בדרך כלל מצוין כושר ההרמה המקסימלי שלו (למשל, 1.5 טון).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מכניקה
לומינסנציה

לוּמִינֵסֶנְצְיָה (או לוּמִינֵסְצֶנְצְיָה. בעברית: נְהוֹרָנוּת) היא אור הנפלט מגוף כלשהו, שלא רק בגלל הטמפרטורה הגבוהה שלו. לומינסנציה יכולה להיגרם כתוצאה מתהליכים כימיים וביוכימיים, מאנרגיה חשמלית, מתנועות תת-אטומיות, מתגובות בגבישים או מעירור של מערכת אטומית.

מקובל לצפות מחוגים ומחוונים, במיוחד במערכות אוויוניות ובמכשירי ניווט, בחומרים לומינסנטיים.

לומינסנציה נבדלת מלהט (Incandescence) שהוא מקרה פרטי של קרינת גוף שחור (פליטה של קרינה אלקטרומגנטית, ובמקרה זה – אור, כתוצאה מטמפרטורה גבוהה) בכך שהיא מתרחשת על־פי־רוב בטמפרטורות נמוכות.

==סוגי לומינסנציה==
[[כמולומינסנציה (נהורנות כימית)]]
* כמולומינסנציה (ובכללה ביולומינסנציה) – נהורנות כימית
* קריסטלולומינסנציה
* אלקטרולומינסנציה – נהורנות חשמל
** קתודולומינסנציה – נהורנות קתודית
* פוטולומינסנציה – נהורנות אורית
** פוספורסצנציה – זרחורנוּת
** פלואורסצנציה – פלואורנות
* רדיולומינסנציה
* סונולומינסנציה
* תרמולומינסנציה – נהורנות תרמית
* טריבולומינסנציה

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כימיה
קטגוריה:מקורות אור
טוטל הקטר

טוטל הקטר (באנגלית: Tootle the Engine) הוא ספר ילדים מאת גרטרוד קראמפטון שיצא לאור בשנת 1945, והיה לרב-מכר. 

==עלילה==
טוטל הוא קטר קטן הפוקד את "בית הספר לקטרים", כדי ללמוד ולהיות קטר גדול. חלומו הוא לשרת בקו הרכבת ניו יורק — שיקגו. בין היתר, מכשירים את טוטל להוביל קרונות מסעדה בקצב אחיד, על מנת שחלילה לא ישפך המרק החם על הנוסעים. הוא גם מתודרך שלמראה דגלים אדומים מחויב כל קטר לעצור. כמו כן, מורים לו שחייב הוא לנוע אך ורק על המסילה. אל לו לסטות ממנה בשום תנאי. 

באחד הימים כשנותר ללא השגחה, מתפתה טוטל לסטות מן המסילה. הוא מבקש להתחרות בסוס שפגש ולהיווכח מי מהם יגיע ראשון ליעד שיקבע. הפרחים הנאים מושכים את לבו, והוא מטייל בשדות וקוטף אותם להנאתו. גם להוט היה לרדוף אחר פרפרים, עד כי את שיעורי הבית שלו הזניח כליל. 

על מנת למנוע ממנו לסטות מדרך הישר, מתכנסים כל אנשי העיר והוגים תוכנית מחוכמת, שכולם נוטלים בה חלק. בפעם הבאה, כשהקטר הקטן יורד מהפסים כדי לשוטט בשדות האהובים עליו, חוסמים דגלים אדומים את דרכו בכל אשר יפנה, עד שהוא מבטיח לא לעזוב עוד לעולם את המסילה.

==תגובות והשפעה==
בתקופה בה יצא הסיפור לאור, מקובלת הייתה בציבור הנורמה של חינוך נוקשה, והספרון נמכר בהמוניו, עד כי המהדורה האנגלית שלו ניצבת במקום השלישי ברשימת ספרי הילדים הנמכרים ביותר בכל הזמנים. זהו, למעשה, סיפור המדגים שינוי התנהגות באמצעות תמריץ שלילי: למראה הדגלים האדומים חוזר הקטר למוטב, והסיפור מסתיים כשהוא מתקן את דרכיו ומתעתד להיות קטר גדול. שדות המרעה נותרים רק בזיכרונותיו.

בימינו קיימת ביקורת קשה כנגד הקו הבלתי גמיש שמתווה המחברת, משום שהיא אינה מותירה מקום להתבטאות אינדיבידואלית. טוענים המבקרים כי אם לא יתפתו מדי פעם ילדים לעזוב את המסילה, לא תוכל האנושות להתקדם, כי רק מי שחורג מן הדרך בה כולם נעים, צפוי לגלות דברים חדשים שיאיצו את ההתפתחות התרבותית והטכנולוגית. 

מנגד, סבורים אחרים כי ראוי שילדים ילמדו את מוסר ההשכל אשר טוותה המחברת. לטוטל יש יעד בחיים: להיות קטר בקו היוקרתי של ניו יורק — שיקגו. לכן נכונה בחירתו לוותר על הנאות קטנות ולהתרכז רק בהגשמת מטרתו, כי במציאות אלו שאינם מתאמצים כדי להשיג את מימוש שאיפותיהם, עלולים לא להגיע אליהן לעולם.

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:רכבות בסיפורת
נחל יהודיה

הבריכה הגדולה עם הסולם בלב הנחל
העלייה התלולה במדרגות הסלע בחזרה מהבריכה לחניון
מדרון הנחל
נַחַל יְהוּדִיָּה הוא נחל איתן ברמת הגולן. שמו ניתן לו על שם הכפר הנטושיהודיה, היושב על מצוק מעל ערוצו.

תחילתו של הנחל במורדות הדרומיים של רכס בשנית והוא ממשיך בכיוון דרום מערב. מי הנחל נאגרים במאגר בני צפת. הנחל ממשיך דרום-מערבה וסמוך לצומת המפלים הוא מתחתר והופך לקניון. בחלק זה של הנחל קיימים מספר מפלים. כמו כן מקבל הנחל מים מעינות סלוקיה ונחל עיט נשפך אליו. באזור בקעת הבטיחה מסתיים החלק הקניוני והנחל מתחבר לנחל משושים ונשפך עמו לכנרת. מרבית הנחל נמצאת בתחום שמורת הטבע יהודיה.

== אתר נחל יהודיה ==
נחל יהודיה הוא אתר טיולים פופולרי בישראל, המתחיל בחניון נחל זוויתן וקיימים בו שני מסלולי הליכה, עליון ותחתון, המשתלבים למסלול אחד ארוך למיטיבי לכת. המסלולים עוברים בכל רחבי האתר ומצריכים את המטיילים אף לעבור בריכות מים בשחייה או לטפס במעלה צוקים אנכיים.

באתר הטיולים ישנם שרידי בתי כנסת מתקופת התלמוד וכן שרידי כנסייה. באזור ניתן לראות דולמנים, שהם מבני אבן מאסיביים עתיקים, המתוארכים לשנת 3000 לפני הספירה בקירוב, עשויים לוחות בזלת אשר שימשו לקבורה בתקופות קדומות.

בדצמבר 2010 החלו בנחל יהודיה מפולות סלעים אשר מהוות סכנה לחיי אדם, כתוצאה מכך החלו בדיקות בטיחות תקופתיות שבמהלכן המסלול נסגר ונפתח חלקית לסירוגין.

כיום המסלול המקורי של נחל יהודיה סגור למבקרים, וניתן להגיע רק עד המפל הראשון ולחזור.

ביוני 2013 נפתח מסלול חדש במעלה הנחל.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.inature.info/wiki/שמורת_יהודיה שמורת יהודיה], באתר "טבע ונופים בישראל"
* [http://www.tiuli.com/track_info.asp?track_id=85 מסלולי מים בנחלי היהודיה, הזוויתן והמשושים], באתר "טיולי"
* [https://web.archive.org/web/20130429235423/http://www.golan.org.il/267/3263.htm יהודיה המסלול החדש - פורטל הגולן]

קטגוריה:יובלי הירדן
קטגוריה:רמת הגולן: נחלים
אסקפיים

אסקפיים (בלטינית: Ascaphidae) היא משפחה בסדרת חסרי הזנב. משפחה זו היא מונוטיפית, כלומר היא מכילה סוג אחד בלבד - אַסְקָפוּס (Ascaphus). סוג זה מכיל שני מינים בלבד:
*Ascaphus montanus
*Ascaphus truei

עד שנת 2001, הדעה הרווחת הייתה כי הסוג הוא מונוטיפי גם כן, ושהמין היחיד שקיים בו הוא A. truei. אף על פי כן, מספר חוקרים פרסמו בכתב העת המדעי Evolution ראיות לכך שתת-המין A. montanus הוא אינו תת-מין, כי אם מין בזכות עצמו, ובשל כך קידמו אותו לדרגה הטקסונומית של מין.

משפחה זו מובחנת מיתר משפחות חסרי הזנב על ידי היות פרטיה בעלי זנב. מסיבה זו, סיווגה הטקסונומי יוצר בעיות. כיום, היא מסווגת תחת תת-הסדרה ארכאובטרכיה, הכוללת חסרי זנב "עתיקים" יחסית. מנגד, אחרים טוענים כי יש לסווגה לצד מרבית משפחות חסרי הזנב.

בנוסף לזנבם, האסקפיים נבדלים מיתר חסרי הזנב במספר חוליותיהם ובמספר הצלעות שלהם- בשני הפרמטרים עולים האסקפיים על יתר חסרי הזנב. האסקפיים קטנים יחסית (2.5 עד 5 סנטימטר), וניתן למצוא אותם בנחלים במונטנה, איידהו, אורגון ומדינת וושינגטון בארצות הברית, כמו גם בדרום-מזרח קולומביה הבריטית. האסקפיים חולקים מספר מאפיינים עם הליופלמיים (צפרדעים פרימיטיביות בניו זילנד).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1899
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לאונרד הס שטיינגר
קטגוריה:ארכאובטרכיה
es:Leiopelmatidae
fr:Leiopelmatidae
it:Leiopelmatidae
איתמר גולן

איתמר גולן (נולד ב-3 באוגוסט 1970) הוא פסנתרן ישראלי.

==ביוגרפיה==
גולן נולד בווילנה ועלה לישראל עם משפחתו בגיל שנה. הוא למד נגינה בפסנתר אצל עמנואל קרסובסקי והופיע לראשונה ברסיטל בגיל שבע.

משנת 1985 עד 1989 המשיך בלימודיו בארצות הברית בעזרת מלגה מקרן התרבות אמריקה-ישראל. הוא למד בקונסרבטוריון של ניו אינגלנד, אצל ליאונרד שור ופטרישה זאנדה. כן למד מוזיקה קאמרית אצל חיים טאוב.

עם תום לימודיו פתח גולן בקריירה של סולן ופסנתרן קאמרי בארצות הברית ובישראל. פרסומו גדל והוא ביסס את עצמו כנגן מוזיקה קאמרית מבוקש ביותר, שהופיע עם ברברה הנדריקס, מקסים ונגרוב, שלמה מינץ, מישה מייסקי, מאט חיימוביץ, טביאה צימרמן, אידה הנדל, שרון קם, צ'ארלי סיאם ויוליאן רכלין, בין השאר. הוא מוזמן דרך קבע להופיע באולמות קונצרטים מן המפורסמים ביותר ובפסטיבלים, בהם פסטיבל רוונה, טנגלווד, פסטיבל זלצבורג, פסטיבל אדינבורו, פרביר ולוצרן. כמו כן הוא מופיע כסולן עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית ועם הפילהרמונית של ברלין בניצוחו של זובין מהטה.

בין השנים 1991 ו-1994 לימד גולן בבית הספר למוזיקה של מנהטן. כיום הוא פרופסור למוזיקה קאמרית בפריז.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:סגל בית הספר מנהטן למוזיקה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לצרפת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
פסק זמן (אלבום)

פסק זמן הוא אלבום האולפן ה-22 של הזמר אריק איינשטיין, בשיתוף המוזיקאי שם טוב לוי, שיצא בשנת 1984.

== הפקת האלבום ==
זהו שיתוף הפעולה המלא השני של איינשטיין ולוי, לאחר ששיתפו חלקית פעולה באלבום "יסמין", ובאופן מלא באלבום "ילדים" שיצא בשנת 1976. לאורך השנים התארח לוי כנגן באלבומיו של איינשטיין, אך באלבום "פסק זמן" חברו השניים לראשונה ליצירת אלבום שלם לקהל הבוגר, שלווה בתוכנית טלוויזיה שנשאה את אותו השם.

כל שירי האלבום הולחנו ועובדו על ידי לוי. איינשטיין כתב את כל שירי האלבום, כשיוצא דופן הוא השיר "יעקב ועשו", שנכתב על ידי המשורר חיים נחמן ביאליק (והולחן קודם לכן בלחן עממי, כאשר מבין המבצעים של הלחן ההוא ניתן לציין את ליאור ייני). בין השירים הבולטים באלבום: "שלוש ארבע לעבודה", "הוא חזר בתשובה", "זה בראש שלך" ו"פסק זמן". כמו כן, שיר נוסף בולט הוא "מכבי הישן", שיר געגוע נוסף למתחם מכבי הישן בתל אביב, שהיווה את מרכז "הקילומטר המרובע" שבו חי איינשטיין כל ימיו, ושהפך באותה עת ממגרש ספורט למגרש חנייה.

הדעה הרווחת היא שאת השיר "הוא חזר בתשובה" כתב איינשטיין על חברו אורי זוהר, אך למעשה השיר לא נכתב ישירות עליו. איינשטיין קיבל את הדחף לכתוב אותו לאחר שקרא בעיתון כתבה על ילדים שניתקו את יחסיהם עם הוריהם בעקבות חזרה בתשובה. אף על פי כן, בהלווייתו של איינשטיין ספד לו זוהר וציטט את השיר באומרו "אמרת 'הלך לי חבר' אבל אתה הלכת לפניי".

== רשימת רצועות ==

== קרדיטים ==
*אריק איינשטיין: שירה
*שם טוב לוי: פנדר, סינטיסייזר, פסנתר, חליל, חלילית, שירה, קולות רקע
*אלון אולארצ'יק: גיטרה בס (שירים 1,2,4)
*אוהד אינגר: גיטרה בס (שירים 3,5,8,9)
*אלי מגן: גיטרה בס (שירים 6,7,10)
*מאיר ישראל: תופים, כלי הקשה (שירים 1,2,4)
*אלון הלל: תופים, כלי הקשה (שירים 3,5,6,7,8,9,10)
*יצחק קלפטר: גיטרות (שירים 1,2,3,4,5,6,8,9,10)
*משה לוי: אקורדיון, סינטיסייזר, פסנתר, פרופט 5
*ירוסלב יעקובוביץ': סקסופון
*גורי אגמון: קלרינט
*רובין פלמקווסט: חצוצרה
*רמי אורן: חצוצרה
*יוסי רוזנברג: טרומבון
*רביעיית כנורות בראשות יצחק מרקובצקי
*מיכאל תפוח: מפיק
*מנחם סקס: צילום עטיפה
*מנחם רגב: עיצוב עטיפה
*גיא יפה: טכנאי הקלטה
*מרק רוטוול: עוזר טכנאי הקלטה

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 1984
קטגוריה:אלבומי אריק איינשטיין
קטגוריה:אלבומי שם טוב לוי
קטגוריה:אלבומים משותפים
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל תפוח
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
בומביניים

בומביניים (שם מדעי: Bombinatoridae) היא משפחה בסדרת חסרי הזנב. הבומביניים ידועים ברעילותם, עובדה הבאה לידי ביטוי בצבעי אזהרה בהם צבועה בטנם.

גופם של הפרטים בסוג Bombina שטוח, ועורם מכוסה ביבלות. בעת מצוקה, הם מפעילים רפלקס (the unken reflex), שבמהלכו הם מקשתים את גבם וגפיהם על מנת לחשוף את בטנם הצבועה בצבעים בהירים. הם עשויים אף להתהפך ולשכב על גבם. מטרתו של מעשה זה היא להרתיע ולשמש כאזהרה לטורפים. הקרקור של כמה מינים מסוג Bombina שונה מקרקורם של חסרי זנב אחרים, בכך שקול הקרקור מופק בעת השאיפה ולא בעת הנשיפה. את ביציהם הם מטילים באגמים קטנים ובשלוליות.

הסוג Bombina חי באיי הפיליפינים ובבורנאו, בעוד את פרטי הסוג Barbourula ניתן למצוא ברחבי אירואסיה. אלו האחרונים מעט פחות צבעוניים, והם בעלי קרומי שחייה גם באצבעות, נוסף על הקרומים באצבעות הרגליים. עד כה לא נצפו ראשנים של הסוג Barbourula.

==מיון==
משפחת הבומביניים מכילה 2 סוגים:
*Barbourula - בו 2 מינים
*Bombina - בו 8 מינים, ביניהם בומבינה אדומת-גחון.

נמצאו מאובנים של כמה מינים מהסוג Bombina, החל מתקופת הפליוקן ועד הפליסטוקן.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
כלציה

קומפלקס מתכת-[[EDTA]]
בכימיה, כלָציה (מהמילה היוונית χηλή, כלה, שפירושה "טופר"; בעברית "תַּצְבִּית", מלשון "צבת") היא תהליך של קישור הפיך של ליגנד - הכלאטור (מכונה גם כלאנט, גורם כלציה, גורם קומפלקסציה), ליון מתכתי, ובכך יוצר קומפלקס מתכתי, הכלאט. המושג משמש בדרך כלל לקומפלקסים בהם יון המתכת קשור לשני אטומים או יותר של הכלאטור, למרות שהקשרים יכולים להיות כל שילוב שהוא של קשרי קואורדינציה וקשרים יוניים.

==היסטוריה==
הראשונים שהשתמשו במושג "כלאט" היו גילברט מורגן וה. ד. ל. דרו, בשנת 1920: "תואר השם כלאט, המופק מהצבת הגדול או כלה (יוונית) של הלובסטר או סרטנים אחרים, מוצע בעבור קבוצות דמויות מד-קוטר, המתפקדות כשתי יחידות קושרות ונאחזות באטום המרכזי, ליצירת טבעות הטרוציקליות."

==כללי==
היציבות המוגברת של קומפלקסי הכלאט, לעומת קומפלקסים מימיים, מכונה "אפקט הכלציה". גורם כלציה הוא ליגנד פולידנטטי, המתקשר ליותר מאתר קואורדינציה אחד על אטום המתכת. כיוון שיש לשבור את כל הקשרים לאטום המרכזי כדי לנתק ליגנד, נדרשת יותר אנרגיה על מנת להגדיל את מספר המולקולות הנפרדות. אם הקלאטור היה מוחלף על ידי מספר ליגנדים מונודנטטים (כמו מים או אמוניה), מספר המולקולות הכללי היה פוחת, לעומת העלייה במספר המולוקולות החופשיות כאשר כלאטור מחליף כמה ליגנדים מונודנטטיים. על כן, האפקט הוא אנטרופי, בכך שיותר אתרי קישור נתפסים על ידי פחות מולקולות. עלייה כללית במספר המולקולות החופשיות בתמיסה מובילה לגידול באנטרופיה.

==דוגמאות==
רוב קומפלקסי המתכת בטבע כוללים צורה כלשהי של טבעת קלאט, כמו טבעת היומית, או חלבון. על כן, קלאטי מתכת רלוונטיים לניוד של מתכות בקרקע, וספיגה והצטברות של מתכות בצמחים ובמיקרו-אורגניזמים. כלציה סלקטיבית של מתכות כבדות רלוונטית לביו-רמדיאציה, כמו סילוק צזיום-137 מפסולת רדיואקטיבית.

התרופות האנטיביוטיות ממשפחת הטטרציקלין הן כלטורים של יוני סידן 2+ ומגנזיום 2+.

==שימושים==
קלאטורים משמשים באנליזה כימית, ריכוך מים, חומרים משמרים, ורפואה (תרפיית כלציה), בה הם משמשים לקישור עם מתכות רעילות בגוף (כמו כספית, ארסן, ועופרת), על מנת ליצבם ולאפשר לגוף להפרישם בצורה בטוחה. בין הקלאטורים הטבעיים מצויות טבעות הפורפרין בהמוגלובין וכלורופיל, והסידרופורים המופרשים על ידי מיקרו-אורגניזמים, המבצעים כלציה ליוני ברזל +3. כלאטור סינתטי נפוץ הוא EDTA.

מתקיים מחקר לגבי השימוש בקלאטורים לסילוק אטומים של אקטינידים רדיואקטיביים מתוך הגוף, עקב מקרה יחיד בו טיפול זה הצליח בנפגע בודד שספג מנת קרינה עצומה. תוצאות טובות הושגו בניסויים על חיות מעבדה, אך עדיין לא התקיימו ניסויים בבני אדם.

==קישורים חיצוניים==

* [http://goldbook.iupac.org/C01012.html הגדרה של כלציה] מאת IUPAC

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תגובות כימיות
קטגוריה:קשרים כימיים
אגון קרנץ

אגון קרנץ, [[2007]]
אגון קרנץ (בגרמנית: Egon Krenz; נולד ב-19 במרץ 1937) הוא פוליטיקאי קומוניסטי גרמני לשעבר, שנודע בעיקר בזכות כהונתו הקצרה כמנהיג האחרון של הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית בתקופת נפילת חומת ברלין ולקראת איחודה של הרפובליקה עם גרמניה המערבית. לאחר תום המלחמה הקרה הועמד קרנץ לדין ונידון ל-6.5 שנות מאסר.

== שנותיו הראשונות ==
אגון קרנץ נולד בקולברג שבפומרניה, באזור שהיה אז חלק משטח גרמניה וכיום נמצא בשטח פולין. בשנת 1944 עבר עם הוריו מערבה לאודר, והתגורר בעיירה דמגרטן שבחופי הים הבלטי (כיום במדינת מקלנבורג-מערב פומרניה).

בשנת 1953 הצטרף קרנץ לתנועת הנוער "הנוער הגרמני החופשי" ובשנת 1955 הפך לחבר במפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה (המפלגה הקומוניסטית ששלטה בגרמניה המזרחית). בשנים 1957–1959 שירת בבסיס הפולקסמרינה (הצי של גרמניה המזרחית) בפרורה אשר בריגן. כבר אז היה פעיל פוליטית. במהלך הקריירה הפוליטית שלו הוא החזיק בתפקידים שונים הבולט שבהם הוא חברותו בפוליטביורו משנת 1983 וכהונה כמזכ"ל הנוער הגרמני החופשי, תנועת הנוער הקומוניסטית.

== מנהיג הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית ==
קרנץ נבחר למזכ"ל מפלגת האיחוד הסוציאליסטי ומנהיג הרפובליקה הדמוקרטית הגרמנית ב-18 באוקטובר 1989 בעקבות גלי המחאה ההמוניים שהביאו להתפטרותו של אריך הונקר.

קרנץ קיבל את התפטרותם של ראש הממשלה וילי שטוף, ממשלתו וכל חברי הפוליטביורו ב-8 בנובמבר. למרות זאת הוא נבחר מחדש כיו"ר על ידי הוועד המרכזי של המפלגה.

למרות הבטחותיו של קרנץ לקיום רפורמות דמוקרטיות במערכת המזרח גרמנית וביקורתו על נוקשותם של קודמיו, המחאה הציבורית כנגד משטרו התגברה. בניסיון להרגיע להשתלט על המצב הוא אישר תקנות חדשות שאיפשרו נסיעה לגרמניה המערבית על ידי פתיחת הגבול עם צ'כוסלובקיה שנסגר כדי למנוע מעבר של מזרח גרמנים למערב ולבסוף פתח את גבולות המדינה באופן טוטאלי ואיפשר לתושביו לנסוע למערב בדרך ישירה מתוך תקווה שדבר זה יעצור את זרם הבורחים למערב אולם בפועל זה רק הגבירו ותרם להמשך הערעור של משטרו.

קרנץ התפטר מתפקידו ב-3 בדצמבר 1989. הוא היה מנהיגה הקומוניסטי האחרון של גרמניה המזרחית. הוא סולק ממפלגת הסוציאליזם הדמוקרטי (יורשתה של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי) בשנת 1990 בניסיון לשפר את תדמית המפלגה.

== אחרי איחוד גרמניה ==
קרנץ נשפט בשנת 1997 לשש וחצי שנות מאסר בעוון פשעים שבוצעו בזמן המלחמה הקרה, רציחתם של עריקים שניסו להימלט למערב דרך חומת ברלין, הערעור שלו לבית המשפט החוקתי לא התקבל, בעתירתו הוא טען שלגרמניה המאוחדת אין שום סמכות לשפוט אותו על מעשים שנעשו בזמן קיומה של גרמניה המזרחית והעלה את הטענה ששפיטתם של מנהיגי גרמניה המזרחית היא לא יותר מרדיפה פוליטית ו"צדק של מנצחים". הוא התחיל לרצות את עונשו בשנת 2000.

קרנץ שוחרר בשנת 2003 לאחר שעונשו הומתק. קרנץ הוא בין האישים היחידים שהיו מעורבים בשלטון המזרח גרמני שעדיין ממשיכים להגן על פעולותיו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים מזרח גרמנים
קטגוריה:מקבלי עיטור קרל מרקס
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1937
סמאדהי

בפילוסופיה ההודית, סַמָאדְהִי (בפאלי ובסנסקריט: samādhi, בדוונאגרי: समाधि) הוא מצב של הגבלת תנודות ההכרה. 
ערך זה מתרכז בהגדרת המונח על פי פטנג'לי. לפי פטנג'לי, יוגה היא ריכוז מדיטטיבי עמוק, שבו היוגי שרוי במהותו העצמית האמיתית (פורושה או אטמן) ואינו מזדהה עם תנודות ההכרה או התודעה (צ'יטה). מצב זה של הגבלת תנודות ההכרה נקרא סמאדהי.

חמש תנודות ההכרה עשויות לגרום להופעת גורמי סבל (קלשות) אך לא בהכרח יגרמו לכך. פטנג'לי מונה חמישה סוגי תנודות (אופני חשיבה שונים), שהם:
* מחשבה נכונה
* מחשבה מוטעית
* דמיון
* שינה
* זיכרון

הגבלת תנודות אלו מתבצעת על ידי אימון (אבהיאסה) ועל ידי ויתור על תשוקות (ואיראגיה). אימון הוא המאמץ להתייצב בהגבלת התנודות ההכרתיות. ואיראגיה היא ויתור על הנהירה אחרי אובייקטים נראים או נשמעים.

פטנג'לי מגדיר רמות שונות של סמאדהי, החל מסמאדהי הכרתי שבו קיימים עדיין חשיבה, התבוננות, אושר ותחושת קיום וכלה בסמאדהי ללא אובייקט (או ללא גרעין - נירביג'ה). הסמאדהי יכול להיות מושג מלידה או על ידי אמון, מאמץ, תשומת לב חדה, ריכוז וחוכמה רוחנית. 

הדחף להגיע למטרת היוגה (ראיית העצמי האמיתי - פורושה) עשוי להיות חלש, בינוני או חזק. אפשר לממש את מטרת היוגה גם על ידי התמסרות לאל. אינו הבורא או המשגיח, אלא מוגדר כאישיות מיוחדת, המשוחררת מהשלכות הקארמה, כלומר מתוצאות הפעולות ומהשפעת הזמן. באל נמצא גרעין כל הידע שאין מעבר לו, והיות והוא נצחי, היה המורה של כל הגורואים הקדמונים. סמל האל הוא "אום". שינון המנטרה "אום", להתגבר על המכשולים לאימון. פטנג'לי מונה תשעה מכשולים: מחלה, עצלות, ספק, זלזול, עמימות, פיזור, ראייה מוטעית, אי השגה של שלבי היוגה וחוסר היציבות בשלבי היוגה שהושגו. מכשולים אלו מלווים בסבל, דיכאון, רעידות איברים, ונשימה לא סדרה. פטנג'לי מציג צורות מדיטציה שונות שמאפשרות להתגבר על המכשולים הללו (סוטרות 33 עד 39), אך מקדים ואומר שיש להתרכז בעקרון או בשיטה אחת (סוטרה 32).

הדרך הראשונה להתגברות על המכשולים היא לפתח גישה של ידידות או אהבה לכל הברואים, חמלה כלפי הסובלים, שמחה בהצלחת של בעלי המזל ושוויון נפש כלפי הרעים ושוחרי הרוע. דרכים נוספות הן ריכוז על עצירת הנשימה אחרי נשיפה (סוג של פראנאיאמה). - פעילות מרוכזת במטרה וכך ההכרה נקשרת אסוציאטיבית ליציבות הנדרשת. - התבהרות הכרתית חסרת הצטערות. - שלהכרה יהיו מושאים חסרי תאווה להתבוננות. - ידע הנובע משינה עמוקה ומחלום. - התבוננות מרצון.

שליטת האל מוגדרת כמשתרעת מאינדיבידואל לאוניברסל, וכאשר תנודות ההכרה פוחתות, ההתלכדות של היודע הידוע והדעה (שהם יחדיו האל) משתקפת בהכרה כמו אבן הענבר. התלכדות זו מהולה בחשיבה כאשר יש כוונה וידע מילוליים שלא הובנו, זאת ניתן לפתור על ידי שיכחת הכול מלבד המטרה, היות שזו מבהירה את ההכרה. שכחה זו מסבירה את מצב ההתלכדות (של היודע, הידוע והידע) הבא יחד עם התבוננות מודעת וגם את מצב ההתלכדות הבא ללא התבוננות מודעת היות שמושאי התבוננות יכולים להיות לא מודעים. המושאים הלא מודעים הללו מסתיימים ב"לא מאופיין" בהכרה.

כל מצבי ההתלכדות הנ"ל (עם התבוננות מודעת ובלי התבוננות מודעת) הם בעלי גרעין היות שרק בהירות ללא כל התבוננות משמעה בהירות ההכרה במלוא מובן המילה ורק שם החוכמה הכללית נושאת את האמת בשלמות. רק בבהירות ללא כל התבוננות מושא ההכרה הוא אחר מחוכמה הנובעת ממסורת והיקש וזאת משום שכוונתו ייחודית (הוא הרי האל). ההתניה הנוצרת ממפגש עם אותו מושא בולמת את כל ההתניות האחרות. ובהגבלת התניה זו ועקב הגבלת כל יתר ההתניות האחרות מושגת הארה ללא גרעין.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מדיטציה
קטגוריה:הודו: דת ופילוסופיה
קטגוריה:מונחים בבודהיזם
קטגוריה:הינדואיזם
קיצמן

קיצמן (באוקראינית: Кіцмань, קיצמן; ברומנית: Cozmeni או Coțmani או Chițmani; בגרמנית: Kotzman; ברוסית: Кицмань; ביידיש: קיצמאַן או קאצמאַן) היא עיירה במערב אוקראינה, במחוז צ'רנוביץ. האזכור ההיסטורי הראשון לקיצמן הוא מ־1413. העיר מונה 7,400 נפש, ומשמשת כמרכז מנהלי ליישובים מהאזור. גם בעבר, בסוף המאה ה-19 שימשה קיצמן מרכז מנהלי בבוקובינה.

==הקהילה היהודית==

בשנת 1930 היו במקום 647 יהודים.<ref></ref>

אחד מהאדמו"רים לבית ויז'ניץ, רבי ברוך הגר, כיהן כרב המקום מ-1928 עד 1936. משנת 1936 כיהן במקומו בן דודו, הרב ברוך הגר בן רבי יחיאל מיכל הגר מהורדנקא, בן רבי ברוך הגר מוויז'ניץ.

<br />

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://dbs.bh.org.il/he/קוצמאן/מקום קהילת יהודי קוצמאן] באתר בית התפוצות
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:מחוז צ'רנוביץ: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
דגל מרילנד

דגל מדינת מרילנד מבוסס על נסי המשפחה של ג'ורג' קלוורט, הברון הראשון של בולטימור. דגל מדינת מרילנד הוא הדגל היחיד של מדינה בארצות הברית המבוסס על הרלדיקה בריטית. 

הדגל אומץ על ידי מרילנד ב-25 בנובמבר 1904. 

דגלו של קלוורט מורכב משני סוגים של סמלים: אלה של משפחת קלוורט (המסמלים גדר מגן, לזכר הסתערות על ביצורים בעת קרב) ואלה של משפחת אימו, שושלת קרוסלנד, המורכב מצלבים שבקצהם כדוריות. קלוורט היה מייסד המושבה מרילנד, שממנה צמחה המדינה. 

== קישורים חיצוניים==

* 
* 

מרילנד

קטגוריה:מרילנד: סמלים
שירה מזרחית

שירה מזרחית היא סוגה בשירה היהודית-ישראלית שנכתבה בסגנון מזרחי. 

השירה המזרחית קשורה עבותות לספרות התורנית של יהודי ארצות האסלאם. השירה המזרחית החלה לפרוץ עם הדהוד התהליכים הפוליטיים של ההכרה במזרחיות מחד גיסא ובניית מדינת הרווחה לאחר המרד של הפנתרים השחורים בשנות ה-70 מאידך גיסא.

חוקרת הספרות חביבה פדיה מגדירה את השירה המזרחית ככזו הנשענת על שני יסודות. יסוד אחד מייצר שיח של זהות והגירה. היסוד השני מייצר מודוסים פואטיים חדשים. שני יסודות אלו מכוננים מחדש רצפי זיכרון, שפה והיסטוריה. חוקר הספרות חנן חבר רואה את השירה המזרחית ככזו אשר חושפת את הנרטיב הלאומי והבנייתו האלימה. 

כמה מן החשובים במשוררים המזרחים הם ארז ביטון, ויקי שירן, אהרן אלמוג, אמנון שמוש, אמירה הס, רוני סומק, פרופ' חביבה פדיה, ברכה סרי, סמי שלום שיטרית, מואיז בן הראש, מירי בן שמחון, שלי אלקיים, שמעון אדף, מתי שמואלוף, אלי אליהו, עמיחי חסון, תהילה חכימי, יאלי השש, אלמוג בהר, יונית נעמן, יחזקאל קדמי, עדי קיסר, שירה אוחיון, ישראל דדון ועוד.

==ראו גם==
* ערס פואטיקה

== לקריאה נוספת ==
* מתי שמואלוף, ממזרח יתפרץ הר געש: אסופת מאמרים בנושא השירה המזרחית, תל אביב: עיתון 77, 2020
* יוחאי אופנהיימר, מה זה להיות אותנטי: שירה מזרחית בישראל, תל אביב: רסלינג, 2012.
* קציעה עלון, אפשרות שלישית לשירה: עיונים בפואטיקה מזרחית, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2011. 
* קציעה עלון, שושנת המרי השחורה: קריאות בשירה מזרחית, תל אביב: האוניברסיטה המשודרת, 2014. 
* סמי שלום שטרית (עורך), מאה שנים - מאה יוצרים: אסופת יצירות עבריות במזרח במאה העשרים, כרך ג': שירה, תל אביב: בימת קדם לספרות, 1998.

==קישורים חיצוניים==
* 
* יוחאי אופנהיימר, [https://web.archive.org/web/20091107224125/http://actv.haifa.ac.il/programs/Item.aspx?it=1175 מהי שירה מזרחית?], אוניברסיטת חיפה, 3 במרץ 2008
* 
* 

מזרחית, שירה
ישו כוכב עליון (מחזמר)

ישו כוכב עליון (באנגלית: Jesus Christ Superstar) היא אופרת רוק בריטית ותופעה תרבותית המבוססת על סיפור השבוע האחרון בחיי ישו, פרי נוסף של שיתוף פעולה הפורה בין המלחין אנדרו לויד ובר והפזמונאי טים רייס. אופרת הרוק הופקה לראשונה בשנת 1970 כאלבום מוזיקה כפול בהקלטה אולפנית. העלילה נכתבה לפי המסופר ב"ספרי הבשורה" (האוונגליונים), הכלולים בברית החדשה, בלבוש מודרני עם מגוון של מוזיקה חדשה וגם ישנה, אך לגרעין הסיפורי שמופיע בברית החדשה נוספה גם פרשנות מקורית של המחברים ו"השלמות" פרי דמיונם.

אופרת הרוק הופקה בשנת 1971 גם כמחזמר, ואחר כך כסרט קולנוע, באותו השם, שצולם בישראל בשנת 1973. המחזמר זכה להצלחה גדולה בכל העולם והופק במדינות רבות ובשפות שונות. אחת מהסיבות להצלחה הוא שלקהל נוצרי, המחזמר הוא גם חוויה רוחנית. עם זאת, המחזמר עורר לא מעט מחאות בקרב נוצרים שמרנים שטענו כי הוא פוגע בדמותו של ישו ואף מעמיד באור מגוחך את השליחים. גם בקרב ארגונים יהודיים המחזמר עורר אי נחת, במיוחד בכל הנוגע לסצנת "39 המלקות" שבה פונטיוס פילטוס, בלחץ האספסוף היהודי המאיים עליו, נאלץ כביכול להלקות את ישו לפני צליבתו, גם צליבתו של ישו במחזמר נעשית בלחצו של ההמון היהודי.

בעקבות ההצלחה של האלבום המקורי, מספר זמרים לא ידועים עד אותה עת רכשו לעצמם שם עולמי וביססו קריירה רבת שנים. איבון אלימן (Yvonne Elliman), בדמותה של מרים המגדלית, התפרסמה כזמרת דיסקו בשנות השבעים ואף הופיעה בסרט "שיגעון המוזיקה" מ-1977. הזמר והשחקן מוריי הד (Murray Head) בדמותו של יהודה איש קריות הפך לשחקן מבוקש על במות לונדון בקריירה שנמשכה עד אמצע שנות השמונים. שני להיטים המושרים על ידי שני זמרים אלו הפכו למפורסמים ביותר וזכו לאינספור גרסאות בשפות שונות, והם מוכרים עד היום: השיר Superstar, אותו שר יהודה איש קריות (מורי הד), וכן השיר I Don't Know How to Love Him המושר בפי מרים המגדלית (איבון אלימן).

בשנת 1997 הועלתה בלונדון הפקה מחודשת של המחזמר ובעקבותיה הועלתה גרסה חדשה בברודוויי שאף צולמה והופצה בגרסת DVD. עד עצם היום הזה, "ישו כוכב עליון" הוא אחד ממחזות הזמר הפופולריים ביותר בקרב בתי ספר למשחק המעלים הפקות נסיוניות שלו.

המחזמר לא הועלה בישראל בהפקה רשמית למרות הצלחותיו של מחזות הזמר מאת לויד וובר בישראל כגון אוויטה ויוסף וכתונת הפסים המשגעת. יש שיטענו שהסיפור של המחזמר הוא מבוסס מדי בנצרות בשביל לעלות לבמות המסחריות בישראל. שיר הפתיחה של המחזמר "Heaven On Their Mind" תורגם לעברית ובוצע על ידי דני רובס במסגרת ספיישל טלוויזיוני בתוכנית הטלוויזיה זהו זה שהוקדש למחזות זמר<ref></ref>.
==ראו גם==
*ישו כוכב עליון (סרט)

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אופרות רוק
קטגוריה:אלבומי 1970
קטגוריה:מחזות זמר המבוססים על התנ"ך
קטגוריה:ישו בתרבות ובאמנות
קטגוריה:מחזות זמר
כימאי מורשה

כימאי מורשה (באנגלית: Chartered Chemist) הוא תואר כבוד המוענק לכימאים ותיקים, המתיר להם לציין אחרי השם שלהם את האותיות CChem שהם ראשי תיבות של כימאי מורשה באנגלית. התואר מקובל בבריטניה ובאוסטרליה. באיחוד האירופי יש תואר מקביל, "כימאי אירופאי", שנושאיו רושמים אחרי שמם את האותיות EurChem. 

תואר הכבוד כימאי מורשה מוענק בידי החברה המלכותית לכימיה בממלכה המאוחדת ובידי המכון הכימי המלכותי האוסטרלי (Royal Australian Chemical Institute; RACI) באוסטרליה.

בממלכה המאוחדת על המועמדים לתואר כימאי מורשה למלא אחר הדרישות הבאות:
*להיות חבר או עמית בחברה המלכותית לכימיה.
*להיות בעל תואר אקדמי המוכר על ידי החברה המלכותית לכימיה.
*להראות כי הם פעילים בעבודה כימית.
*להוכיח התפתחות של 12 סגולות מקצועיות (Professional Attributes).

באוסטרליה הדרישות דומות, באופן כללי.

החברה המלכותית מסבירה את תואר הכבוד במילים אלו:
:"הגעה למעמד מורשה בכל מקצוע שהוא מציינת לכלל הקהילה התמחות גבוהה בתחום מסוים וכן יכולת מקצועית וסמכות בתחום. הענקת התואר כימאי מורשה מציינת הכרה בידע המעמיק בכימיה, הישג אישי משמעותי המבוסס על כימיה, מקצועיות במקום העבודה ומחויבות לשימור מומחיויות מקצועיות באמצעות התפתחות מקצועית מתמדת של הכימאי."

== ראו גם ==
:* כימאי

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.rsc.org/Membership/join/CharteredStatus/cchem.asp פרטים על קבלת התואר כימאי מורשה באתר החברה המלכותית], באנגלית

קטגוריה:הוראת כימיה
Chemistry World

Chemistry World (באנגלית: "עולם הכימיה") הוא כתב עת פופולרי בנושא כימיה, הרואה אור בידי החברה המלכותית לכימיה בקיימברידג', הממלכה המאוחדת. מערכת כתב העת מונה עשרה כימאים אנשי אקדמיה או פעילים בתעשייה. כתב העת ראה אור לראשונה בינואר 2004, והחליף את Chemistry in Britain, כתב עת ותיק אשר ראה אור לראשונה בשנת 1965. 

כתב העת מופץ מדי חודש לחברי החברה ברחבי העולם והוא כולל חדשות, מאמרים העוסקים בכימיה באופן כללי, כגון ההיסטוריה של הכימיה או התפתחויות טכנולוגיות, ביקורות ספרים ומכתבי קוראים. 

מספר הסדרה הסטנדרטי הבינלאומי (International Standard Serial Number) של כתב העת הוא 1473-7604.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:כתבי עת לכימיה
מרנאולי

מַרנֶאוּלי (בגאורגית: მარნეული) היא עיירה בדרום גאורגיה. המרכז המנהלתי של נפת מרנאולי שבמחוז כארתלי תחתית. העיירה ממוקמת על גדות נהר האלגתי, בקרבת הגבול עם אזרבייג'ן וארמניה, ומאוכלסת ברובה הגדול באזרים (83%). היא הוכרזה כיישוב עירוני בשנת 1921, ואוכלוסייתה מונה 20,600. צאצאי העיירה היו כמה מהמוג'תהידים המפורסמים בקווקז.

לפני 1947 הייתה העיירה ידועה בשם בורצ'לו. משנת 1945 ועד לשנת 1952 נודעה העיירה בשם סארוואן. לפני שנת 1937 הייתה העיירה, יחד עם הנפה, סולטנות ונודעה באיכות ייצור השטיחים.

במרנאולי נמצאת קהילה טורקית של אזרים, שאתנית נחשבים לקארַפּאפַּק (Karapapak), ונמצאים גם בבולניסי, דמניסי, גרדבני ועוד.

== ראו גם ==
* האסלאם בכארתלי תחתית

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mapquest.com/maps/map.adp?size=big&country=georgia&city=marneuli&homesubmit=Get+Map מיקומה של מרנאולי במפה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:גאורגיה: יישובים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:כארתלי
בורצ'לו (מחוז)

בּוֹרצַ'לוֹ (בגאורגית: ბორჩალო) הוא מחוז היסטורי גאוגרפי של גאורגיה, באזור גאורגיה וארמניה.
== היסטוריה ==
השטח המקורי של בורצ'לו משתרע בחלק המזרחי של כארתלי תחתית בנפות מרנאולי, גרדבני ובולניסי והיא גובלת באזרבייג'ן וארמניה. בשנת 1604 השאה הפרסי עבאס הראשון אכלס את המחוז בשבט הטורקי ממוצא אזרי, בּוֹרצַ'לוּ. בתקופת שלטון האימפריה הרוסית, משנת 1880 ועד ל-1918, נכלל כאוייזד נפרד בשם אוייזד בורצ'לו או המזרה של בורצ'לו וכלל את לורי ודאשיר בפלך טביליסי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קצרמר ארמניה
קטגוריה:גאורגיה: מחוזות היסטוריים
גלוטתיון

נוסחת שלד של גלוטתיון
מודל תלת-ממדי של גלוטתיון

גְלוּטָתיון (באנגלית: Glutathione) הוא פפטיד קצר ונוגד חימצון חשוב. שמו הכימי, לפי מונחון IUPAC, הוא <br /> 2-amino-5-{[2-[(carboxymethyl)amino]- 1-(mercaptomethyl)-2-oxoethyl]amino}-5-oxopentanoic acid<br />

גלוטתיון בנוי משלוש חומצות אמינו - גלוטמט, ציסטאין וגליצין - ומכיל קשר פפטידי יוצא דופן בין קבוצת האמין של הציסטאין לבין קבוצת הקרבוקסיל שעל שרשרת הצד של הגלוטמט.

הגלוטתיון יכול להמצא במצב מחוזר, GSH, שבו קבוצת התיול (SH) יכולה להגיב עם רעלנים כדוגמת רדיקלים חופשיים, ולנטרל אותם על ידי העברת אלקטרון. עם מסירת האלקטרון עובר הגלוטתיון למצב מחומצן, GSSG, בו שתי מולקולות נקשרות זו לזו בקשר דיסולפידי. האנזים גלוטתיון רדוקטאז אחראי על חיזור גלוטתיון ממצבו המחומצן חזרה ל-GSH, שהוא המצב בו נמצא הגלוטתיון רוב הזמן.

בתאים של בעלי חיים הגלוטתיון המחוזר מצוי, במצב פיזיולוגי תקין (כשאין הרעלה), בריכוז של כ-5 מילימולר.

==פעילות ביולוגית==
גלוטתיון משתתף בתהליך סינתזת לויקוטרין (leukotriene), מתווך חשוב בתהליכי אלרגיה ודלקת. הוא קו-פקטור של האנזים גלוטתיון פראוקסידאז. הוא מוצמד לרעלנים ולפסולת שומנית כקבוצה הידרופילית בתהליך ההמרה (ביוטרנפורמציה) לחומצות מרה בכבד. גלוטתיון משמש גם לניטרול (דהטוקסיפיקציה) של מתילגליוקסאל (methylglyoxal), תוצר לוואי רעיל של תהליכים מטבוליים. תהליך זה נעשה על ידי מערכת הגליאוקסלאז.

גלוטתיון משמש כמצע בתגובות אנזימטיות, הן בתגובות קוניוגציה (הצמדה לשומנים) והן בתגובות חיזור, המתרחשות במיקרוזומים ובמיטוכונדריה.

==גלוטתיון ופרצטמול==
בנוסף לתגובות אנזימטיות, ניתן למצוא את הגלוטתיון משתתף בתגובות קוניוגציה לא אנזימטיות, למשל עם n-acetyl-p-benzoquinone imine, תוצר מטבוליזם של פרצטמול (אקמול). במקרים של הרעלת פרצטמול, רמת התוצר עולה על הרמה שביכולתו של הגלוטתיון לנטרל, והוא הופך רעיל לתאי הכבד, עד לכדי הרעלת כבד ומוות. הטיפול המקובל להרעלת פרצטמול, בעיקר בעקבות ניסיון התאבדות, הוא בהזרקה של אן-אצטילציסטאין (N-acetylcysteine), המשמש לחידוש מלאי הגלוטתיון המחוזר בגוף.

==גלוטתיון במוח==
שחרור פתולוגי של עודף גלוטמט לסינפסות, למשל במקרים של נזק מוחי עקב פציעה, עלול למנוע ספיגה של ציסטאין, אבן הבניין העיקרית של גלוטתיון. עקב החוסר הנוצר בגלוטתיון נמנעת הפעילות המגינה האנטי-חמצונית שלו, דבר המוביל לפגיעה בתאים ואפילו למות התא.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תרכובות ביוכימיות
ההאופטמן מקפניק

פסל של ההאופטמן מקפניק
תמונתו המשטרתית של וילהלם פוגיט
ההאופטמן מקפניק (גרמנית: Hauptmann von Köpenick) הוא סיפור שוד מפורסם שקרה בעיר קפניק בגרמניה בשנת 1906. עובד גם למחזה ולשני סרטי קולנוע.

== הסיפור ==
וילהלם פויגט, שהיה סנדלר כושל ופושע זוטר, השתחרר מהכלא באוקטובר 1906. חבריו סיפרו לו כי בקופת העיירה קפניק (כיום חלק מברלין) מופקדים 2 מיליון גולדמארק, והוא החליט לשדוד אותם. פויגט התלבש במדים של האופטמן בצבא הפרוסי (מקביל לסרן) אותם רכש בשוק פשפשים, ו"פקד" על עשרה חיילים שפגש ברחוב בברלין לבוא אחריו ברכבת לקפניק. כשהגיעו לבניין העירייה הורה פויגט לחלק מהחיילים להקיף את הבניין ולשאר להיכנס איתו למשרד ראש העיר, גאורג לאנגרהאנס. פויגט הודיע לראש העיר כי הוא נתון במעצר צבאי ועליו להגיש לו את כל הדוחות הכספיים והמזומנים שבקופת העירייה. בלשים ושוטרים של המשטרה המקומית שהגיעו למקום כדי לברר על מה המהומה, הופנו מיד על ידי פויגט לבצע מטלות שונות כגון הגשת קפה לחיילים וסיוע בשמירה ההיקפית. פויגט החרים מקופת העירייה 3,557 גולדמארק והשאיר קבלה על הסכום אצל ראש העיר. הוא הורה לחיילים להישאר בעמדות השמירה והסתלק מן המקום. 

פויגט, שהפך מיד למבוקש מספר 1 בגרמניה, הסגיר עצמו אחר כמה ימים והובא למשפט מתוקשר בו נידון ל-5 שנות מאסר. וילהלם השני, קיסר גרמניה, העניק לו חנינה כעבור שנתיים. לאחר שהשתחרר מהכלא בשנית, פויגט פתח בקריירה קצרה של מופעי קרקס, עבר לגור בלוקסמבורג ונפטר שם ב-1922.

== השפעה ==
כשהתפרסם, הפך סיפור השוד את הגרמנים לבדיחה של אירופה, והביא לאבסורד את חוש המשמעת הגרמני. מאמרי סאטירה ושירים מלגלגים פורסמו בעיתונים, בעיקר בצרפת שעדיין לא סלחה לפרוסיה על ההפסד שהנחילה לצרפת במלחמת צרפת–פרוסיה.

קרל צוקמאייר כתב ב-1931 מחזה בשם "ההאופטמן מקפניק" שזכה להצלחה מרובה בתיאטרון. בגרמניה הנאצית, שבה הציות העיוור לפיהרר היה אחד מאבני היסוד של השלטון, לא ראו בעין יפה את השימוש המלגלג שעשה צוקרמאייר בסיפור השתעבדותם של גרמנים לסמכות שבמדים, ומנעו את הפצת הספר.

בשנות ה-50 של המאה ה-20 הופק סרט עלילתי בנושא, בכיכובו של היינץ רוהמאן. שתי גרסאות נוספות הופקו ב-1997 ו-2004.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.imdb.com/find?s=all&q=%22Hauptmann+von+K%F6penick%22+%22Captain+of+K%F6penick+%22&x=6&y=11 סרטים על הסיפור ב-IMDb] 
* 

קטגוריה:תרמיות
קטגוריה:ספרות גרמנית
קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
קטגוריה:ילידי 1849
קטגוריה:נפטרים ב-1922
איפיגניה בטאוריס

אורסטס ופילאדס מובאים בפני איפיגניה, ציור מאת ג'וזף סטרוט.
איפיגניה בטאוריס (ביוונית: <span lang="grc" class="polytonic" style="font-family: Athena, Gentium, Palatino Linotype, Arial Unicode MS, Lucida Sans Unicode, Lucida Grande, Code2000; font-family /**/:inherit;">Iφιγένεια ἡ ἐν Ταύροις</span>) הוא מחזה יווני שנכתב על ידי המחזאי היווני אוריפידס בין השנים 414 לפנה"ס ו-412 לפנה"ס. המחזה דומה למחזה אחר של אוריפידס - הלנה, ומוגדר כדרמה רומנטית.

==רקע==
מספר שנים קודם לתחילת העלילה, הנסיכה איפיגניה הייתה אמורה להיות מועלית לקורבן על ידי אביה, אגממנון (כפי שמסופר במחזה איפיגניה באאוליס). איפיגניה ניצלה מגורל זה על ידי האלה ארטמיס שהחליפה אותה באייל ולקחה אותה לטאוריס, שם שימשה ככוהנת במקדש ארטמיס, החייבת, בין היתר, להקריב לאלה כל זר שמגיע לארץ זו.

איפיגניה שונאת את תפקידה במקדש, מתגעגעת למשפחתה ביוון, וחוששת לגורלו של אחיה, אורסטס שכן היא חלמה שהוא מת.

אורסטס הורג את אימו קליטמנסטרה על מנת לנקום את דמו של אביו אגממנון (אותו היא רצחה), בעזרת חברו פילאדס, ובעקבות מעשהו רודפות אותו האריניות, והוא מאבד את שפיות דעתו.

האל אפולון אומר לאורסטס כי עליו ללכת לאתונה להישפט על מעשיו (אירוע המתואר בטרילוגיית המחזות האורסטיאה מאת אייסכילוס). הוא אמנם מזוכה במשפט אך האריניות עדיין רודפות אותו, ועל כן אפולון שולח אותו לגנוב את פסל האלה ארטמיס ולהביאו לאתונה, בהבטחה שלאחר מעשה זה הן תפסקנה לרדוף אותו.

==תקציר עלילה==
בתחילת המחזה מגיע אורסטס עם חברו פילאדס לטאוריס על מנת לגנוב את פסל האלה ארטמיס. הם אינם יודעים כי איפיגניה מכהנת ככוהנת במקדש. הם נתפסים על ידי שומרי המדינה ומובאים למקדש להיות מוצאים להורג על פי המנהג.

בהגיעם למקדש מזהים אורסטס ואיפיגניה זה את זה, ומתכננים להימלט. איפיגניה אומרת למלך טאוריס, תואס, כי פסל האלה טומא בשל העובדה שאחיה רצח את אימו. ומציעה כי שני הזרים שהגיעו ישטפו את הפסל בים על מנת לטהרו.

המלך מסכים והשלושה בורחים עם הפסל. תואס נשבע להרוג את השלושה אולם האלה אתנה עוצרת אותו, ובכך מאפשרת את הימלטותם.

==סיווג המחזה==
יש מחלוקת בין המלומדים כיצד לסווג מחזה זה. הסיווג היווני הקלאסי של מחזות היה שאת המחזה יש לסווג לאחת משתי קטגוריות: טרגדיה, קומדיה / מחזה סאטירים. מחזה זה אינו קומי, אולם אינו טראגי, שכן יש לו סוף שמח, ועל פי סיווג מודרני הוא דרמטי.

==עיבודים מודרניים==
יוהאן וולפגנג פון גתה כתב מספר עיבודים השונים מהמחזה היווני הקלאסי אך מבוססים עליו. הגרסה הראשונה של איפיגניה בטאוריס נכתבה ב-6 באפריל 1779, והאחרות בשנת 1781 ו-1786.

המלחין כריסטוף ויליבלד גלוק כתב לפי המחזה אופרה בשם "איפיגניה בטאוריס", שהצגת הבכורה שלה התקיימה בפריז ב-18 במאי 1779.

==תרגומים==
תרגום עברי: אהרן שבתאי, 2007.

===תרגומים לאנגלית===
* רוברט פוטר, 1781: [https://web.archive.org/web/20050925194929/http://etext.library.adelaide.edu.au/e/euripides/ip_tauri/ טקסט מלא]
* אדוארד פ. קולריג', 1891
* גילברט מוריי, 1910: [http://onlinebooks.library.upenn.edu/webbin/gutbook/lookup?num=5063 טקסט מלא]
* ארתור ס. ויי, 1912
* אוגוסטוס טץ מוריי, 1931
* ויטר ביינר, 1956
* ג'. דיווי, 2002
* ג'. מורווד, 2002

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דרמה
קטגוריה:תיאטרון ביוון העתיקה
קטגוריה:מחזות של אוריפידס
דייוויד לין

סר דייוויד לין (אנגלית: David Lean; 25 במרץ 1908 – 16 באפריל 1991) היה במאי ומפיק קולנוע בריטי. נודע בעיקר בזכות סרטיו רחבי היריעה כ"הגשר על הנהר קוואי", "לורנס איש ערב" ו"ד"ר ז'יוואגו".

== ביוגרפיה ==
דייוויד לין נולד בשטחה המוניציפלי של העיר לונדון, להורים שהשתייכו לאגודת הידידים. לתעשיית הקולנוע נכנס לין מהתחתית. החל מעבודה זוטרה כעוזר במה ומשם המשיך כעורך סרטוני החדשות, עד אשר הגיע לעריכת סרטי קולנוע (1930).

הוא ערך 25 סרטים בטרם ביים את סרטו הראשון, "בו אנו משרתים" (In Which We Serve), ביחד עם נואל קאוורד. היה זה סרט מלחמתי על מלחמת העולם השנייה שקיבל מועמדות לפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר. שנתיים אחר כך ביים סאגה קולנועית בשם "הגזע המאושר" שהתבססה על מחזה של נואל קאוורד, וכמו סרטו הראשון, גם סרט זה עסק במלחמת העולם השנייה. בהמשך ביים עוד שני סרטים על פי מחזות של נואל קאוורד, וכמו כן שני סרטים על פי ספריו של צ'ארלס דיקנס, "תקוות גדולות" ו"אוליבר טוויסט", אשר זכו להצלחה רבה. על סרטו הרביעי "פגישה מקרית" ("Brief Encounter") משנת 1945, קיבל מועמדות ראשונה, מתוך שבע, לפרס האוסקר על בימוי. 

בשנת 1955 ביים את הדרמה הרומנטית "חופשה בוונציה" בכיכובה של קתרין הפבורן, שצולם כולו בוונציה. הסרט, שזכה להצלחה קופתית רבה, הביא את לין לביים סרטים שוברי קופות ורבי תקציב. כששלושת הסרטים שביים מאז, "הגשר על הנהר קוואי", "לורנס איש ערב" ו"ד"ר ז'יוואגו" זיכו אותו בשני פרסי אוסקר ושלל פרסים אחרים, וכמו כן זכו להצלחה חובקת עולם. לאחר מכן ביים את הדרמה בתו של ריאן, שעסקה במלחמת העולם הראשונה ומאז לא ביים אף סרט קולנוע במשך 14 שנים, עד שב-1984 יצא לאקרנים שירת הברבור שלו, "המעבר להודו", על פי ספרו של א.מ. פורסטר, במין ניסיון לשחזר את ימיו הגדולים בסוף שנות החמישים וראשית שנות השישים. הביקורות התלהבו, והסרט גרף 11 מועמדויות לאוסקר, אולם לא זכה בקטגוריות החשובות. באותה שנה קיבל את תואר האבירות ממלכת בריטניה. הוא החל לעבוד על עיבוד קולנועי לספרו של ג'וזף קונרד, "נוסטרומו", אולם מחלת הסרטן הכריעה אותו והוא נפטר בגיל 83. "נוסטרומו" הפכה לבסוף למיני סדרה של ה-BBC.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:במאי קולנוע בריטים
קטגוריה:לונדון: אישים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: במאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הבימוי הטוב
קטגוריה:קווייקרים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1908
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1991
קופקטור

קוֹפַקְטוֹר (אנגלית: Cofactor; על פי האקדמיה ללשון העברית: גוֹרֵם מַשְׁלִים) הוא חומר הדרוש לאנזים על מנת לזרז תגובה כימית מסוימת. חלק מהקופקטורים הם תרכובות אי-אורגניות כגון אטומי המתכת: אבץ, מגנזיום, ברזל ונחושת. ויטמינים, למשל, הם דוגמה לקופקטורים אורגניים וידועים בשם קואנזימים. חלק מהקופקטורים יעברו שינוי כימי כלשהו בזמן התגובה (כגון חמצון או חיזור) אך בתום התגובה הם יחזרו למצבם ההתחלתי (אחרת הם יחשבו כסובסטראט ולא כקופקטור). כאשר הקופקטור קשור בחוזקה לאנזים הוא נקרא קבוצה פרוסטטית. ויטמינים יכולים לתפקד כסמן מקדים (קודמן או פרקורסור - מבנה כימי אשר עובר שינוי כלשהו ליצירת מבנה פונקציונלי אחר) לקואנזימים (קופקטורים אורגנים) או כקופקטורים בפני עצמם. קופקטורים אי-אורגניים, בדרך כלל אטומי מתכת, יימצאו באתר הפעיל של האנזים וימשכו אלקטרונים מקשרים כימיים בסובסטרט וכך יגרמו לקשרים אלו להישבר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אנזימים
קטגוריה:תזונה
וסטינגהאוס

וסטינגהאוס אלקטריק (באנגלית: Westinghouse Electric) הוא תאגיד אמריקאי רב-לאומי, שנוסד על ידי ג'ורג' וסטינגהאוס ב-1886 במטרה לייצר ולשווק חשמל ומוצרי חשמל. ב-1995 נרכשה החברה על ידי CBS, ושינתה את שמה ל-CBS Corporation ב-1997, לפני שנמכרה לחברת Viacom. בשנת 1999 הקימה החברה חברה-בת Westinghouse Electric Company העוסקת בייצור חשמל בתחנות כוח גרעיניות.

חברת וסטינגהאוס קיבלה את הזכויות על פטנט זרם החילופין שהמציא ניקולה טסלה והפעילה לראשונה גנרטור לייצור חשמל הרחק מהמקום בו השתמשו בחשמל הנוצר. החברה הייתה חלוצה בהעברת חשמל למרחקים ארוכים ובמתח גבוה. בין האנשים הידועים שהועסקו בחברה היו ג'ורג' וסטינגהאוס, ניקולה טסלה וויליאם סטנלי. החברה הייתה היריבה ההיסטורית של ג'נרל אלקטריק.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:ניקולה טסלה
קבוצה פרוסטטית

קבוצת [[הם, דוגמה מוכרת לקבוצה פרוסטטית בהמוגלובין]]
קבוצה פרוסטטית היא מרכיב לא-חלבוני (כלומר שאינה מורכבת מחומצות אמינו) הקשור בחוזקה למבנה חלבוני מורכב. הקבוצה הפרוסטטית יכולה להיות אורגנית (כגון סוכר, חומצת שומן או ויטמין) או אי-אורגנית (בדרך כלל יון מתכתי כלשהו). קבוצה פרוסטטית בדרך כלל קשורה בקשר קוולנטי לחלבון. הקבוצה הפרוסטטית בעלת תפקיד חשוב לפעילות חלבונים ובעיקר באנזימים. דוגמה מוכרת לקבוצה פרוסטטית זו קבוצת ההם בהמוגלובין. חלבון המכיל קבוצה פרוסטטית נקרא הולופרוטאין וחלבון אשר חסר את הקבוצה הפרוסטטית שלו נקרא אפופרוטאין.

קבוצה פרוסטטית נקראת גם קו-פקטור או קו-אנזים (כאשר הן אורגניות) כיוון שהן חיוניות לתפקוד החלבון. באנזימים הקבוצה הפרוסטטית היא לרוב חלק מהאתר הפעיל שבו מתבצעת הפעילות העיקרית של האנזים. דוגמאות לקבוצות פרוסטטיות אורגניות (ויטמינים): טיאמין (ויטמין B<sub>1</sub>), טיאמין פירופוספאט, פירודוקסאק (ויטמין D<sub>6</sub>) ופירודוקסאל פוספאט. זוהי עוד סיבה לחשיבותם של הוויטמינים במזון שאנו צורכים. קבוצות פרוסטטיות אי-אורגניות הן בדרך כלל יוני מתכת כגון: ברזל (בקבוצות הם כגון בציטוכרום C אוקסידאז והמוגלובין), אבץ (למשל בקרבוניק אנהידראז), מגנזיום (בחלק מהקינאזות) ומוליבדנום (למשל בניטראט רדוקטאז).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנזימים

de:Prosthetische Gruppe
כלל האוקטט

הקשרים ב[[פחמן דו-חמצני מדגימים את כלל האוקטט]]
כלל האוקטט (Octet בתרגום מילולי - שמינייה) הוא כלל אצבע כימי הקובע כי אטומים נוטים להיקשר בקשר כימי כך שלכל אחד מהם יש שמונה אלקטרונים ברמת הערכיות הגבוהה ביותר שלו, בקליפת הערכיות הרחוקה ביותר מגרעין האטום שבו הפרוטונים, בדומה לקונפיגורציה האלקטרונית של גז אציל. על מנת להשלים קליפת ערכיות מלאה, אטומים מגיבים באמצעות קבלת אלקטרונים, מסירתם או שיתופם. הכלל מתקיים בקבוצות של היסודות הראשיים, ובייחוד אצל פחמן, חנקן חמצן וקבוצת ההלוגנים.

במונחים פשוטים יותר, האלקטרונים מסודרים במספר שכבות, או מעטפות, סביב גרעין האטום. בכל מעטפת, מלבד המעטפת הפנימית, יכולים להיות שמונה אלקטרונים, אך לא לכל אטום יש מספיק אלקטרונים כדי למלא את המעטפת החיצונית שלו. מולקולות נוטות להיות יציבות כאשר לאטומים שלהן יש שמונה אלקטרונים במעטפתם החיצונית, ולכן אטום שחסרים לו אלקטרונים ייטה להיקשר לאטום אחר אם ביחד הם יוכלו להשלים מעטפת.<br />
לדוגמה, לחמצן יש שישה אלקטרונים במעטפת החיצונית שלו (כלומר, חסרים לו שני אלקטרונים), ולפחמן יש ארבעה אלקטרונים במעטפת החיצונית שלו (כלומר, חסרים לו ארבעה אלקטרונים). לכן אטום פחמן ייטה להיקשר לשני אטומי חמצן (כמתואר באיור), כך שלכל אחד מאטומי החמצן יהיו שני אלקטרונים משותפים עם אטום הפחמן (כל זוג נקודות אדומות באיור מתאר אלקטרון. הנקודות הכחולות הן אלקטרונים בלתי קושרים.) בצורה זו מספר האלקטרונים הכולל לא השתנה, אך סביב כל אטום נעים שמונה אלקטרונים, שחלקם נעים גם סביב אטום אחר.<br />
במעטפת של גזים אציליים, לעומת זאת, יש שמונה אלקטרונים, ולכן הם כמעט לא פעילים כימית, כלומר, נדיר שהם יוצרים קשרים כימיים עם אטומים או מולקולות.

==יוצאים מן הכלל==
* קליפת הערכיות הראשונה מכילה שני אלקטרונים בלבד. על כן, עבור קליפת ערכיות זו, מתקיים כלל הדואט (בתרגום מילולי - זוג). כך, יציבותו הכימית של אטום המימן (שלו אלקטרון אחד) מושגת באמצעות קבלת אלקטרון יחיד, זו של ליתיום (שלו שלושה אלקטרונים) באמצעות איבודו, ואילו אטום ההליום, שלו שני אלקטרונים, הוא אטום יציב.
*כלל האוקטט המצומצם (כמו בורון באינטראקציה BF<sub>3</sub>).
*אטומים בעלי שלוש רמות של אלקטרונים או יותר מסוגלים להרחיב את קליפותיהם החיצוניות על מנת ליצור מספר רב של קשרים. כך, למשל, יוצרים זרחן וגפרית את התרכובות PCl<sub>5</sub> ו-SF<sub>6</sub> בהתאמה.
* אם לאטום המרכזי במולקולה יש אורביטלי d ריקים, אז הוא יכול להכיל יותר מ-8 אלקטרונים ברמת הערכיות. רק אל-מתכות מהמחזור השלישי - בטבלה המחזורית - ומעלה (אם ברמת הערכיות שלהם אורביטלי הd ריקים), מסוגלים להרחיב את האוקטט שלהם - ליותר מ-8 אלקטרונים.
* אצל רדיקלים חופשיים יש מספר שונה של אלקטרונים.
*כלל 18 האלקטרונים חל על מתכות מעבר.

==ראו גם==
*אטום
*אורביטל אטומי
*אלקטרון ערכיות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קשרים כימיים
קטגוריה:כימיה פיזיקלית
קטגוריה:כללי אצבע