עבדאללה חמדוכ

עבדאללה חמדוכ עם [[סטיבן מנושין במחלקת האוצר של ארצות הברית, 2019]]
עבדאללה חמדוכ (בערבית: عبدالله حمدوك; נולד בשנת 1956) הוא פוליטיקאי סודני, אשר כיהן כראש הממשלה ה-15 של סודאן. לפני מינויו שימש חמדוכ בתפקידים מנהליים ארציים ובינלאומיים רבים. מנובמבר 2011 עד אוקטובר 2018 היה סגן מזכ"ל הנציבות הכלכלית של האומות המאוחדות לאפריקה (UNECA). באוגוסט 2019 הועלה חמדוכ כמועמד אפשרי לראשות ממשלת סודאן לקראת מעברהּ של סודאן לדמוקרטיה בשנת 2019. לאחר העברת השלטון ממועצת המעבר הצבאית למועצת הריבונות של סודאן, מינתה מועצת הריבונות את עבדאללה חמדוכ לראש הממשלה בתקופת המעבר. הוא הושבע ב-21 באוגוסט 2019. ב-25 באוקטובר 2021 הוא עוכב והועבר למקום שלא נחשף בעקבות הפיכה צבאית. ב-21 בנובמבר 2021 הוחזר להיות ראש ממשלה בעקבות הסכם לאחר ההפיכה הצבאית. הוא התפטר ב-2 בינואר 2022 לאחר שלא הצליח להקים ממשלה אזרחית.

== חינוך ==
עבדאללה חמדוכ הוא בעל תואר ראשון במדע מאוניברסיטת ח'רטום ודוקטורט בכלכלה מאוניברסיטת מנצ'סטר.

== קריירה ==
בשנים 1981–1987 היה חמדוכ בכיר במשרד האוצר והתכנון הכלכלי של סודאן.

בשנות ה-90 מילא חמדוכ תפקידים בכירים בדלויט וטוש, ואחר כך בארגון העבודה הבינלאומי בזימבבואה. לאחר מכן עבד כמה שנים בבנק האפריקאי לפיתוח בחוף השנהב. חמדוכ היה המנהל של אזורי אפריקה והמזרח התיכון במכון הבינלאומי לדמוקרטיה ולסיוע אלקטורלי משנת 2003 עד 2008.

חמדוכ עבד למשך תקופה קצרה עבור הנציבות הכלכלית של האומות המאוחדות לאפריקה (UNECA): בשנים 2001–2002 כמנהל אינטגרציה וסחר אזורי, ומשנת 2011 עד אוקטובר 2018 היה סגן מזכ"ל UNECA.

בספטמבר 2018 מונה חמדוכ לשר האוצר של סודאן תחת הנשיא עומר אל-בשיר, אך הוא סירב לקבל על עצמו את המינוי.

== ראש ממשלת סודאן ==
דובר קואליציית ארגוני המחאה הסודאניים, כוחות החופש והשינוי , הציע ביוני 2019 כי כוחות החופש והשינוי ימנו את חמדוכ לראש ממשלת סודאן, שכן הכוחות ניהלו באותו זמן משא ומתן עם מועצת המעבר הצבאית על שינוי שיטת הממשל בסודאן לדמוקרטיה. נוהלי המעבר לדמוקרטיה הוגדרו רשמית בהסכם הפוליטי שנחתם ב-17 ביולי 2019 על ידי כוחות החופש והשינוי ומועצת המעבר הצבאית, ובטיוטת ההצהרה החוקתית שעליה חתמו ב-4 באוגוסט 2019.

מועצת הריבונות של סודאן מינתה את חמדוכ לראש הממשלה ב-20 באוגוסט, כנדרש בטיוטת ההצהרה החוקתית. הוא הושבע ב-21 באוגוסט. על פי סעיף 19 לטיוטת ההצהרה החוקתית מאוגוסט 2019, חל על חמדוכ ועל שאר בכירי ממשלת המעבר להתמודד בבחירות הכלליות שמתוכננות להיערך בסודאן ב-2022 ולסיים את תקופת המעבר.

כראש ממשלה בחר חמדוכ בקבינט שרים. ב-4 באוקטובר 2019 טיהר את הנהלת האוניברסיטאות הסודאניות הציבוריות – פיטר 28 נשיאי אוניברסיטאות ו-35 סגנים, ומינה 34 סגנים מחליפים. המטרה הייתה להחליף אנשים בעמדות כוח המייצגים את ממשלת אל-בשיר. לדברי חמדוכ, ממשלתו תשתף פעולה עם מאמצי בית הדין הבינלאומי בהאג להעמיד לדין את המבוקשים על ביצוע פשעי מלחמה ורצח עם בחבל דארפור שמערב סודאן, והוא אישר שבכוונתו להעביר את אל-בשיר ובכירים אחרים לידי בית הדין.

=== ניסיון התנקשות ===
ב-9 במרץ 2020 שרד חמדוכ התנקשות בבירה ח'רטום, שבמסגרתה הונח מטען חבלה על יד רכבו. האשמים טרם זוהו. לפחות 3 כלי רכב נפגעו בהתנקשות, אך בני אדם לא נפגעו,<ref></ref><ref></ref> למעט קצין ביטחון אחד שנפצע "באורח קל".<ref></ref>

===הפיכה צבאית===

ב-25 באוקטובר 2021 פתח צבא סודאן בגל מעצרים נגד ההנהגה האזרחית של המדינה. נשיא סודאן עבד אל-פתאח אל-בורהאן הכריז על מצב חירום, פירוק הממשלה ובחירות שיתקיימו ב-2023. ב-21 בנובמבר 2021 הוחזר להיות ראש ממשלה בעקבות הסכם לאחר ההפיכה הצבאית.

הוא התפטר ב-3 בינואר 2022 לאחר שלא הצליח להקים ממשלה אזרחית.<ref></ref>

== עמדותיו ==
=== חקלאות ===
חמדוכ דחף למעבר מחקלאות קיום , המיועדת לשימוש עצמי בעיקר, לחקלאות "דינמית יותר, מכוונת מסחרית" באפריקה, וקבע בשנת 2014 כי אפריקה מסוגלת להסתפק במזון שהיא מייצרת, אך 300 מיליון אפריקאים היו רעבים. בהתייחס לדו"ח ההערכה החמישי של הפאנל הבין-ממשלתי לשינוי האקלים, שדן בהשפעות ההתחממות הגלובלית ב-2 מעלות צלזיוס מעל לרמות הטרום-תעשייתיות, ציין חמדוכ כי השפעות כמו כמות מצומצמת של גשמים עשויה למנוע מאפריקה להפחית את העוני הקיצוני . כדי להילחם ברעב הציע חמדוכ שיפורים בתשתיות (כמו שיטות להמרת, אחסון והובלת עודפי תוצרת לשווקים); שימוש במידע אקלימי; ניהול מים משופר; ושילוב גדול יותר של החקלאות בתעשייה הלאומית ובמוסדות מחקר למדע ולטכנולוגיה.

=== זכויות נשים ===
כראש ממשלה בחר חמדוכ בסוף אוגוסט 2019 שרים מרשימת המועמדים שהציעו לו אנשי כוחות החופש והשינוי (FFC), מלבד שרי הפנים והביטחון, שנבחרו על ידי אנשי צבא, החברים במועצת הריבונות. חמדוכ התעכב בהחלטתו באילו מועמדים לבחור, והצהיר כי אחת הסיבות להתנגדות שלו היא שמעט מדי נשים היו ברשימה. הוא הצהיר כי "יביא בחשבון ייצוג הוגן של נשים". ארבע נשים הפכו לשירות בקבינט: אסמא מוחמד עבדאללה נבחרה לשרת החוץ, לינא א-שייח' מחג'וב לשרת העבודה והפיתוח החברתי, ולאא עסאם אל-בושי לשרת הנוער והספורט ואנתסאר א-זין סרירון לשרת ההשכלה הגבוהה.

בנובמבר 2019 ביטלה ממשלת סודאן את כל החוקים המגבילים את חופש הלבוש, התנועה, ההתאגדות, העבודה והלימודים של הנשים. חמדוכ שיבח נשים בהודעה שהתפרסמה ברשתות החברתיות, ואמר כי החוקים היו "מכשיר של ניצול, השפלה, פגיעה, תוקפנות בזכויות האזרחים".<ref></ref> ב-2020 העביר חוק שאוסר על השחתת איבר המין הנשי.

== חייו האישיים ==
חמדוכ נישא לכלכלנית מונא עבדאללה בשנת 1993 בדרום מנצ'סטר. יש להם 2 בנים בוגרים; אחד הלומד באוניברסיטת אקסטר, והשני סיים את לימודיו באוניברסיטה בארצות הברית בסוף 2010.<ref name="ManchNews_Hamdok"></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת מנצ'סטר
קטגוריה:ראשי ממשלות
קטגוריה:פוליטיקאים סודאנים
קטגוריה:כלכלנים
קטגוריה:מנהיגים סודאנים שהודחו במהפכה
קטגוריה:ילידי 1956