OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אפראט מדעי

הפרטוס קריטיקוס בתחתית הטקסט
אפראט מדעי (גם אפראט ביקורתי; לטינית: apparatus criticus) הם הערות, תרגומים והסברים של המהדיר המצדיקות את בחירתו בגרסה מסוימת של טקסט. האפרטוס קריטיקוס מציע סימנים וקיצורים כדי ליידע את הקורא אילו שינויים נעשו בגרסת המקור של הטקסט ומאילו סיבות.

==סימנים==
{| class="wikitable"
|-
!סימן !! שם מלא !!משמעות
|-
|† ||obelus|| טקסט מושחת
|-
| <...> || || סימון לנקודה החשובה לציון מבחינה שפתית
|-
|X עם ארבע נקודות סביב (כוכבית)|| asteriskos ||סימון שהשורה תקינה אולם בהמשך היא חוזרת שלא לצורך.
|-
|*-|| ||שורה שחוזרת על שורה קודמת ומיקומה אינו תקין. 
|-
| נקודתיים מעל ומתחת ל- <||diple ||הוספת סימן לשורה כדי לסמן שיש נוסח קודם בידי מומחה שחושב שהשורה אחרת. 
|-
| C הפוכה ||antisigma ||הפיכה בסדר של שורות

|}

==קיצורים==
{| class="wikitable sortable" 
|-
! קיצור!! מלא!! משמעות
|-
| a.c.,a.corr || ante correctionem, ante correcturam ”|
|
|-
| abiud ||abiudicavit || "נדחה", כלומר הסרה של קטע בעקבות כך שאינו במיקומו המתאים או בעקבות השחתה של הטקסט. 
|-
| absc || abscissus
|
|-
| acc. || accedente
|
|-
| add. ||addidit
|
|-
| adi ||addidit
|
|-
|agn. || agnoscit
|
|-
| al. || alii, alibi
|
|-
|approh||approhante
 
|
|-
|archet || archetypus
|
|-
| arg || argumentum
|
|-
|attr.|| attribuit
|
|-
| cett. || ceteri codices
|
|-
| cf.|| confer
|
|-
| ci.\ cj. || coniecit
|
|-
| cl.\coll. || collato codice
|
|-
| cod || codex
|
|-
| sim|| similia, similar, similarly, similiter
|
|-
| sp || spatium
|
|-
|sq||sequens
|
|-
| ss. || supra scriptus
|
|-
| stat || statuit
|
|-
| suppl || supplevit
|
|-
| susp || suspectus, suspicatus est
|
|-
|test||testimonia
|
|-
| transp || transposuit
|
|-
|trib || tribuit
|
|-
|trsp.,trps|| transposuit
|
|-
| u. v.,uv || ut videtur
|
|-
| v||vox, verbum||
|-
| v. l||(variant reading) varia lectio ||קיים פירוש מקובל חלופי של המילה בטקסט.
|-
| v. l. ant||varia lectio antiqua||קיים פירוש קדום חלופי של מילה בטקסט.
|-
| vet||vetus,veteres||
|-
| vid||videtur ||
|-
| vs||versus||
|-
| vulg||vulgate ||
|- 
| 	del || delevit||נמחק
|- 
| def|| defendit, deficit||חסר
|- 
| sch|| scholium||סקוליה (Scholia)

|}

==רשימה של מהדירים==

== ראו גם ==
* קרי וכתיב
* הערת שוליים

==לקריאה נוספת==
===רשימת קיצורים===
<div class="mw-content-ltr">
* Eleanor Dickey, Ancient Greek Scholarship:A Guide to Finding, Reading, and Understanding Scholia, Commentaries, Lexica, and Grammatiacl Treatises, from Their Beginnings to the Byzantine Period, oxford (2007) pp.135-138
* Testimonien zum Corpus Hippocraticum, p.86
*[http://udallasclassics.org/maurer_files/APPARATUSABBREVIATIONS.pdf Apparatus Abbreviations]
</div>

== הערות שוליים==

קטגוריה:כתיבה
קטגוריה:כתבי יד
קטגוריה:טעויות
מת'יו מורי

מת'יו פונטיין מורי (באנגלית: Matthew Fontaine Maury; 14 בינואר 1806 – 1 בפברואר 1873) היה אוקיינוגרף, קרטוגרף, אסטרונום, גאולוג, היסטוריון, וחייל בצי האמריקאי. מהתומכים הבולטים בתאוריית המעבר הצפון-מערבי.

== קורות חיים ==
מורי נולד בווירג'יניה שבארצות הברית. הוא היה חייל בצי ארצות הברית. לאחר שהקריירה שלו בתחום זה הופסקה בגיל 33 בעקבות פגיעה קשה בברך הימנית, החל ללמוד ניווט והיה הראשון שחקר ביסודיות את זרמי הים ורוחות הים. בשנת 1842 מונה למפקח הראשי של מצפה הכוכבים בצי האמריקני.

=== רוחות וזרמי הים ===
במסגרת משימותיו במצפה הכוכבים סרק מורי אלפי תרשימים ויומנים של קברניטי אוניות וספינות וקיבץ את המידע שעלה מהם. הוא העריך את כיווניהם ומהירותם של זרמי ים שונים על-פי רמת ההסטה של הספינות ממסלולן הקבוע. לאחר שנים רבות של מחקר, הוציא בשנת 1847 את מפת זרמי הים של האוקיינוס האטלנטי, שזכתה לאהדה רבה בקרב ימאים, מכיוון שבעצם פענחה את סוד האוקיינוסים, וקיצרה משמעותית את זמן ההפלגה. בשנת 1855 הוציא את הספר הראשון בעולם בנושא האוקיינוגרפיה, "גאוגרפיה פיזית של הים" (Physical Geography of the Sea), שכלל יותר מפות, ואף ביקש מימאים להשליך בקבוקים לים עם ציון המיקום של הספינה, כדי לעקוב אחר הזרמים ולעדכן את המפות.

=== מיפוי קרקעית הים ===
מורי ביצע בדיקות רבות כדי למדוד את העומק של קרקעית הים במקומות שונים. הוא שלשל מספינות המחקר שלו חבלים הקשורים למשקולות אל הקרקעית, מדד את עומק המים, ולאחר מכן פרסם את תוצאות המדידות במפות הבתימטריות (מפות קרקעית האוקיינוס) שלו. התוצאות החלו לשכנע אנשים שניתן להניח כבל טלגרף טראנס-אטלנטי, שיאפשר תקשורת בין היבשות אמריקה הצפונית ואירופה.
דיוקן של מת'יו מורי

== המעבר הצפון-מערבי ==

מאז ומעולם היה מורי מחשובי התומכים בתאוריית המעבר הצפון-מערבי. הוא המציא תאוריה התומכת בקיומו של המעבר הצפון מערבי. התאוריה הסתמכה על כך שבגוף לווייתנים באוקיינוס האטלנטי התגלו צלצלי ספינות מהאוקיינוס השקט ולהפך, וכיוון שהלוייתנים הם יונקים הנושמים באמצעות ריאות וצריכים לעלות לפני המים כדי לנשום, הם אינם יכולים לעלות לפני המים כאשר האזור שופע קרח, מה שמוכיח שללוייתנים יש ככל הנראה מעבר מהיר בין האוקיינוסים. המסלול עוד לא התגלה בשנים אלו, והיה למטרה בקרב מגלי ארצות רבים. הרבה אחרי מותו של מורי, בשנת 1903, רואלד אמונדסן ומשלחתו עברו לראשונה במעבר הצפון-מערבי.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קרטוגרפים אמריקאים
קטגוריה:אסטרונומים אמריקאים
קטגוריה:גאולוגים
קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:חברי היכל התהילה לאמריקאים הגדולים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1806
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1873
משה בארי

הרב ד"ר משה בארי (נולד ב-1970) הוא רב ישראלי, מנכ"ל ארגון רבני צהר ומייסד גזית – איגוד בתי הדין לענייני ממונות.

==ביוגרפיה==
משה בארי נולד וגדל בקריית משה ירושלים לד"ר אברהם בארי, מרצה למשפטים ובנו של הרב ישראל בארי, ושושנה בארי, מורה לעברית במדרשת הרובע. למד בישיבת ירושלים לצעירים, ישיבת ההסדר כרם ביבנה וכולל ארץ חמדה. נסמך לרבנות ובשנת ה'תשס"ז (2007) הוסמך לדיינות על ידי הרבנות הראשית לישראל. שירת בצה"ל בחיל השריון.

במקביל ללימודיו התורניים השלים תארים ראשונים במשפטים, ומדעי החברה (פסיכולוגיה וסוציולוגיה) ותואר שני ושלישי במשפט עברי במחלקה לתלמוד של אוניברסיטת בר-אילן. עבודת הדוקטורט שלו עוסקת בחזקות הנובעות מטבעו של אדם כראיה במשפט העברי.

=== פעילות ציבורית ===
שימש כמורה ומרצה במסגרות שונות, ישיבה תיכונית, מדרשה וישיבות הסדר. פרסם מאמרים שונים בתחום המשפט העברי וההלכה.

בשנת 2005 הקים את "גזית" – איגוד בתי הדין לענייני ממונות. שימש כחוקר במכון ליישומי משפט עברי (ישמ"ע) של מכללת נתניה. כן שימש חבר המועצה והוועדה הארצית של המועצה לניסויים בבעלי חיים של משרד הבריאות, חבר ההנהלה הציבורית של מכון [http://www.eretzhemdah.org/content.asp?PageId=190&lang=he ארץ חמדה], חבר בהנהלת "מורשת המשפט בישראל", יו"ר וועד מקומי שעלבים, וחבר ברשת עמיתי מעוז.

משנת 2007, מכהן הרב ד"ר בארי כמנכ"ל ארגון רבני צהר.

== חיים אישיים ==
נשוי לדסי, בתם של ד"ר רות בן-מאיר והרב יהושע בן-מאיר, לשעבר מנהלת האגף לחינוך על-יסודי במשרד החינוך, ואב לארבעה. מתגורר בקיבוץ שעלבים. גיסו של הרב פרופ' נריה גוטל.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:ציונות דתית: אישים
קטגוריה:שעלבים: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי ישיבת ירושלים לצעירים
קטגוריה:בוגרי ישיבת כרם ביבנה
קטגוריה:בוגרי כולל ארץ חמדה
קטגוריה:משפחת רוזנברג-בן מאיר
קטגוריה:משפחת חרל"פ
קטגוריה:רבני צהר
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית נתניה
קטגוריה:חברי רשת מעוז
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
רפי בלומנפלד

רפי (רפאל) בלומנפלד (1923, ברלין – 1989, תל אביב) היה מעצב פנים ישראלי.

== ביוגרפיה ==
אביו קורט בלומנפלד היה מגדולי ציונות גרמניה, נשיא קרן היסוד. אמו, ז'ניה, הייתה בתו של מיכאל הורביץ, סוחר עצים נודע וציוני ותיק, ואחותה של אסתר, אשתו של משה זמורה. במהלך חייה פעלה רבות במסגרת תנועת ויצו ואף שימשה כנשיאת הארגון. לזוג נולדו שלושה ילדים: נעמי, רפאל ורחל. בשנת 1933 עלתה המשפחה לארץ ישראל והתיישבה תחילה בשכונת רחביה שבירושלים. בלומנפלד התגייס לבריגדה ולאחר שנפצע השתחרר מהשירות ופנה ללימודים אקדמיים בבית הספר לאמנות ואדריכלות באוניברסיטת קינגסטון שבלונדון. עוד בהיותו סטודנט השתתף בעיצוב הפנים של בניין שגרירות ישראל בלונדון. עם שובו ארצה התגייס ושירת בחיל ההנדסה כאדריכל. עבודתו הראשונה כעצמאי הייתה עיצוב הפנים למלון השרון שבחוף הים בהרצליה (בתכנון האדריכל זאב רכטר). לאחר מכן עיצב את מלון שרתון הישן שמצפון לגן העצמאות בתל אביב, ואת מלון נאות מדבר בבאר שבע.

פתח משרד בשותפות עם האדריכל לזר חזקיה, שותפות זו החזיקה מספר שנים. ולאחר מעבר לזר חזקיה לקנדה, התחילה השותפות עם אדריכל מאיר פינצ'וק שהתקיימה עד יום מותו, אלה היו שנות פעילות גדולה באדריכלות פנים של מלונות שנבנו בקנה מידה עולמי ברחבי הארץ ואפיינה את המשרד בהתמודדות עם שפה מקומית, חומרים מקומיים, ואמנות מקומית. שיתוף פעולה עם אדריכל יהודה פייגין, עיצוב הפנים של מלונות פלזה טבריה, פלזה ירושלים, שלמה המלך אילת, ונוספים.

במהלך חייו עיצב גם מבני מגורים רבים ובהם בית גיטה שרובר בירושלים, בית עמוס חורב, בית אייזיק וולפסון, דירת יצחק רבין. כמו כן עיצב מבני ציבור רבים ובהם קמפוס הר הצופים של האוניברסיטה העברית, מבנים רבים בקמפוס מכון ויצמן ברחובות ובהם אולם ויקס, בניין וולפסון למחקר ביולוגי, מועדון סן מרטין ובית הארחה על-שם הרמן מאיר (בית צרפת). בית חולים שערי צדק, אולם המליאה במשכן הכנסת (בשיתוף דורה גד), כל-בו שלום (בשיתוף דורה גד), שגרירויות ישראל במוסקבה ובקהיר, אתר ההנצחה בגבעת התחמושת, סינמטק תל אביב, "החדר הישראלי" במרכז קנדי בוושינגטון, בית העיתונאים על שם סוקולוב (בתכנון האדריכלים שולמית ומיכאל נדלר), פנימית "כפר עופרים", וכן ספריות ציבוריות, בתי יד לבנים ועוד.

בלומנפלד היה פעיל פוליטית, וממייסדי מפלגת שינוי וד"ש.

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:פעילי מפלגת שינוי
קטגוריה:מעצבי פנים ישראלים
קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:פעילים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
גלמפינג

אוהל קנבס על שפת מכתש רמון
גלמפינג (באנגלית: Glamping) הוא מושג בתחום תרבות הפנאי והנופש המתייחס למתקני לינה ואירוח בסגנון מחנאות מהודר בתנאים גבוהים ביותר, הממוקמים בפינות חמד בחיק הטבע. מקור המילה בהלחם המילים Glamorous (זוהר, מפואר) ו-Camping (מחנאות).

==מהות הגלמפינג==
עיקרה של תרבות הגלמפינג היא הענקת תנאי שהות נוחים ומפנקים בטבע במתקן אשר שומר על תחושת קרבה וחיבור מיידי לסביבה (שלא כמו בבית המלון המפריד בין האורחים לסביבתם). מציאות זו מושגת על ידי שימוש באמצעי לינה המוכרים מתחום המחנאות אשר עברו שיפורים והתאמות כדי להביאם לרמת האירוח הגבוהה של תחום הגלמפינג. אמצעי לינה אלה עשויים לכלול: אוהלי קנבס, אוהלי טיפי, אוהלי יורט, בקתות, נגררים, בתי עץ ועוד. מתקני האירוח יהיו מאובזרים במזרנים איכותיים או מיטות, בשמיכות ומצעים יוקרתיים, בריהוט נלווה בתוך יחידת האירוח ובשלל אביזרי נוחות. אתר גלמפינג יכול להיות קבוע (בדומה לבית מלון) או ארעי- כזה המוקם במיוחד לפי הזמנה- לפרק לזמן קצר ומפורק לאחר עזיבת האורחים.

נהוג שאתרי הגלמפינג מציעים לאורחיהם שירותים ברמה גבוהה ביותר כולל ארוחות גורמה, משקאות ופעילויות המערבות את האורחים עם הסביבה הטבעית בה נמצא אתר הגלמפינג.

== גלמפינג בעולם ובישראל==
מתחם מנוחה באתר גלמפינג ארעי במכתש רמון
ראשית הגלמפינג באירופה בתחילת המאה ה-21. עד מהרה התפשטה האופנה הזו גם לארצות הברית ואתרי גלמפינג החלו לצוץ בנקודות טבע מרהיבות ברחבי היבשת. במקביל, החלו לעלות ברשת אתרי אינטרנט העוסקים באופנת הגלמפינג. אתרים אלה כוללים אינדקסים לאתרי גלמפינג בעולם כולו, חוות דעת ועדכונים שוטפים מהנעשה בתחום.

בישראל (2013) תחום הגלמפינג עדיין נמצא בחיתוליו כאשר גם מבין העוסקים בתחום התיירות, רק מעטים התוודעו למושג. עם זאת, ניתן למצוא בישראל חברות המציעות חוויות אירוח בטבע העושות שימוש במונח גלמפינג.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תיירות
קטגוריה:מלונאות
קטגוריה:מחנאות
בנימין אביעד

הרב בנימין אביעד (ה'תר"ץ, 1930 – י"ט באלול ה'תשס"ד, ספטמבר 2004) היה רב מועצה אזורית שפיר וחבר מועצת הרבנות הראשית.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת 1930 בסלוניקי שביוון לאברהם ורג'ינה אלבלה. בגיל צעיר עלה לארץ ישראל וגדל בתל אביב. למד בצעירותו בישיבת "כפר הרואה" אצל הרב משה צבי נריה. לאחר מכן נסע ללמוד בירושלים אצל הרב יעקב כלאב בישיבת משכן ישראל ששכנה במכון הארי פישל, תוך שילוב בלימוד בישיבת מרכז הרב, שם נמנה עם תלמידיו המובהקים של הרב צבי יהודה הכהן קוק והרב דוד כהן המכונה "הרב הנזיר".

היה חבר בגרעין ו' בתנועת בני עקיבא שנמנו על מגיניה של ביריה הגלילית הסמוכה לצפת, שבימים האחרונים לשלטון המנדט בארץ הייתה אחד מסמלי המאבק של היישוב להרחבת גבולות ההתיישבות ולקביעת גבולותיה של הארץ. הרב נשא לאשה את חנה לבית גלר ועבר להתגורר ביישוב משואות יצחק בדרום.

טרם היכנסו לתפקיד רבני, שימש הרב אביעד כמורה ללימודי קודש בבית הספר האזורי בשפיר, בו הייתה חווה חקלאית. לאחר זמן פנה אליו ראש המועצה האזורית שפיר משה מושקוביץ והציע לרב לקבל על עצמו את תפקיד הרב האזורי במועצה. הרב כיהן כרב מועצה אזורית שפיר במשך ארבעים ושש שנה (ה'תשט"ו–ה'תשס"א; 1955–2001). הרב השגיח על לימוד הצעירים והפנה אותם ללימודי מקצועות הרבנות כשחיטה ומילה על מנת שבבוא הזמן יהיו לעזר למנהיגים הרוחניים והרבנים המבוגרים. בימי החול היה הרב עובר בין מושבי האזור לצורך מלאכתו רכוב על ווספה ומשום כך זכה לכינוי "הרב על הווספה" וכן לכינוי "הרב הנודד".

במסגרת תפקידו הקים ביישוב אבן שמואל כולל אברכים להשתלמות רבני ושוחטי האזור. במסגרת הכולל התקיים "בית-ועד" שבו התוועדו מדי יום שלישי רבנים כדי ללמוד תורה וללבן סוגיות והלכות בתורה שבעל-פה. בין הרבנים שהשתתפו ב"בית-הוועד": הרב מרדכי אליהו, הרב חיים דוד הלוי, הרב יוסף שרביט רבה של אשקלון והרב שבתאי בן חיים רב אזורי של מועצה אזורית לכיש.

בשנת ה'תשל"ג (1973), בזמן כהונתם של הרבנים הראשיים הרב שלמה גורן והרב עובדיה יוסף, נבחר למועצת הרבנות הראשית לישראל.

חתנו הוא הרב שלמה בן אליהו – רבה של מועצה אזורית מטה אשר.

הרב אביעד נפטר בי"ט באלול ה'תשס"ד.

==קישורים חיצוניים==
* [http://shut.moreshet.co.il/shut2.asp?id=176807 על הרב בנימין אביעד זצ"ל], באתר מורשת

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:רבני מושבים
קטגוריה:רבני מועצות אזוריות
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:חברי מועצת הרבנות הראשית
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:משואות יצחק: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבת כפר הרא"ה
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:אישים הקבורים במשואות יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
קטגוריה:ישראלים ילידי יוון
קטגוריה:מועצה אזורית שפיר: אישים
מגדל הרסט

מגדל הרסט (באנגלית: Hearst Tower) הוא בניין משרדים הממוקם ליד כיכר קולומבוס במידטאון מנהטן, מנהטן, ניו יורק סיטי, ניו יורק. במגדל 42 קומות בגובה 182 מטרים והוא ממוקם מול הסנטרל פארק.
 
הבניין המקורי כלל שש קומות והושלם בשנת 1928. בהמשך, על בסיסו ובהמשכו נבנה מגדל חדש.

זהו המטה העולמי של תאגיד הרסט תקשורת ומשמש מגדל משרדים של תאגידי תקשורת המונים אחרים בנוסף. לשם בנייתו השתמשו רבות בחומרים ממוחזרים ובזמן אכלוסו נעשה בו שימוש במיחזור מים ובייצור אנרגיה תרמית. בנייתו עלתה כ-500 מיליון דולר.

בשנת 2008, הבניין זכה בפרס הבין-לאומי לרבי-קומות. 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

הרסט, מגדל
קטגוריה:השדרה השמינית
קטגוריה:מבנים שתכנן נורמן פוסטר
לורד רנדל

"לורד רנדל", ציור מאת [[ארתור רקהאם]]
לורד רנדל (באנגלית: Lord Randall או Lord Randal) היא בלדה עממית סקוטית. כמו בלדות עממיות רבות אחרות, הבלדה מאופיינת במתח, פערי מידע, ניגודים וסוף טראגי.

==עלילה==
הבלדה מסופרת באמצעות דו-שיח שבו האם מתחקרת את בנה, רנדל, על מה שהוא עבר. תחילה שואלת האם את רנדל מנין בא, הוא משיב כי הוא בא מיער סבוך וצפוף. לאחר מכן שואלת האם עם מי אכל את ארוחתו, והוא משיב כי סעד עם חמדת לבו. האם ממשיכה לחקור את בנה ושואלת מה הוא אכל, והוא משיב כי אכל צלי צלופחים, ומבקש לנוח. לאחר סבב השאלות על בנה, שואלת האם על כלבי הציד שלו; הוא משיב כי בטנם של כלביו התנפחה והם מתו; ככל הנראה, הכלבים אכלו מאותו מאכל שאכל רנדל. האם, שהבינה שהמאכל שאותו אכלו הכלבים היה רעל, מבינה שגם בנה הורעל. לבסוף מספר לורד רנדל את האמת הטראגית, שלפיה הוא הורעל על ידי אהובת ליבו.

==מאפיינים==
כאמור, הבלדה מאופיינת במאפיינים אשר קיימים ברובן הגדול של הבלדות העממיות, כגון:
* פערי מידע: לא ידוע מדוע הרעילה את רנדל אהובתו.
* ניגודים: אהובתו של רנדל, שהייתה אמורה לאהוב אותו, בחרה להרעיל אותו (ככל הנראה, ההרעלה בוצעה מתוך שנאה וכעס).
* דו-שיח: הבלדה מסופרת באמצעות דו-שיח בין אם לבנה.
* סוף טראגי: בסוף הבלדה התברר כי לורד רנדל הורעל וכי הוא עומד למות.

== תרגומו של נתן אלתרמן לבלדה==
"אֲהָהּ, מֵאַיִן זֶה תָּבוֹא, לוֹרְד רֶנְדֶל, בְּנִי שֶלִי?

אֲהָהּ, מֵאַיִן זֶה תָּבוֹא, בָּחוּר נָאֶה וָטוֹב שֶלִי?" –
"הֲרֵינִי בָּא מִיַּעַר עָב. אֵם, חִיש עֲשִי לִי הַמִשְכָּב.

עָיֵף אֲנִי מִצַּיִד רָב. לוּ תְּנִינִי וְאֶשְכָּב".

"מִי זֶה הִתְקִין סְעֻדָּתְךָ, לוֹרְד רֶנְדֶל, בְּנִי שֶלִי?

מִי זֶה הִתְקִין סְעֻדָּתְךָ, בָּחוּר נָאֶה וָטוֹב שֶלִי?"

"סָעַדְתִּי עִם חֶמְדָּת לִבִּי. אֵם, חִיש עֲשִי לִי הַמִשְכָּב.

עָיֵף אֲנִי מִצַּיִד רָב. לוּ תְּנִינִי וְאֶשְכָּב".

"וּמֶה הָיְתָה סְעֻדָּתְךָ, לוֹרְד רֶנְדֶל, בְּנִי שֶלִי?

וּמֶה הָיְתָה סְעֻדָּתְךָ, בָּחוּר נָאֶה וָטוֹב שֶלִי?"

"צְלִי שֶל צְלוֹפָחִים בְּזוֹם. אֵם, חִיש עֲשִי לִי הַמִשְכָּב.

עָיֵף אֲנִי מִצַּיִד רָב. לוּ תְּנִינִי וְאֶשְכָּב".

"אֲבָל כַּלְבֵי צֵידְךָ אַיָם, לוֹרְד רֶנְדֶל, בְּנִי שֶלִי?

אֲבָל כַּלְבֵי צֵידְךָ אַיָם, בָּחוּר נָאֶה וָטוֹב שֶלִי?" 

"בִּטְנָם צָבְתָה וְהֵם מֵתִים. אֵם, חִיש עֲשִי לִי הַמִשְכָּב.

עָיֵף אֲנִי מִצַּיִד רָב. לוּ תְּנִינִי וְאֶשְכָּב".

"אֲהָהּ, דּוֹמֶה כִּי רַעַל הוּא, לוֹרְד רֶנְדֶל, בְּנִי שֶלִי?

אֲהָהּ, דּוֹמֶה כִּי רַעַל הוּא, בָּחוּר נָאֶה וָטוֹב שֶלִי?" 

"כִּי כֵן, כִּי הִרְעִילוּנִי, אֵם. אֵם, חִיש עֲשִי לִי הַמִשְכָּב.

דָּוֶה לִבִּי. נַפְשִי חוֹלָה. לוּ תְּנִינִי וְאֶשְכָּב".

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.tnellen.com/cybereng/poetry/poems/lord_randall.html מילות הבלדה באנגלית]
* [https://sites.google.com/a/vradeem.tzafonet.org.il/safrut/home/balada/rendel הבלדה בתרגום עברי] מאת נתן אלתרמן
* [https://www.youtube.com/watch?v=Hm5h3SSf-94 "עייף אני"] - שירה של הזמרת הילה רוח המבוסס על "לורד רנדל" ומופיע באלבומה הראשון "רופאה במערב"

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בלדות רצח
קטגוריה:ספרות סקוטית
קטגוריה:ספרות בריטית
קרייג ניומרק

קרייג אלכסנדר ניומרק (באנגלית: Craig Alexander Newmark, נולד ב-6 בספטמבר 1952) הוא יזם אינטרנט אמריקאי יהודי, אשר ידוע בעיקר בזכות הקמת אתר לוח המודעות הפופולרי קרייגסליסט.

==קורות חייו==
===שנותיו הראשונות===
ניומרק נולד ב-1952 במוריסטאון שבניו ג'רזי, בן להורים יהודים. הוא הלך לבית ספר יהודי משלים ואף חגג בר מצווה. אביו, שעבד בתור מוכר ביטוח, נפטר בעודו בן 12. הדבר הביא לכך שאמו נאבקה כלכלית ועברה עם ניומרק ואחיו לדירה קטנה. בשנת 1971 הוא סיים את לימודי התיכון, ובזכות מלגות שקיבל, הלך ללמוד באוניברסיטה. הוא קיבל תואר בוגר אוניברסיטה במדעים ב-1975 ותואר מוסמך אוניברסיטה שנתיים אחר כך.

===קריירה===
קרייג ניומרק, 2014
כאשר גמר את לימודיו בקולג', עבד ניומרק בחברת IBM לתקופה של 17 שנים כמתכנת, ונאלץ לעבור לגור בפלורידה ולאחר מכן בדטרויט.

בשנת 1993 עבר לסן פרנסיסקו, שם הכיר לראשונה את עולם האינטרנט. בשנת 1995 הקים את אתר האינטרנט "קרייגסליסט" כאתר ללא מטרות רווח אשר שלח לרשימת תפוצה מצומצמת של כתובות דואר אלקטרוני מודעות בנושא אירועים מקומיים באזור מפרץ סן פרנסיסקו בלבד. בהדרגה האתר הפך ללוח מודעות מקוון מקיף ובעל מדורים למציאת עבודה קבועה או זמנית, דירות ובתים להשכרה וקנייה, היכרויות, מוצרים למכירה, אירועים ושירותים קהילתיים והפצת קורות חיים. עם השנים האתר הפך לאחד מאתרי לוחות המודעות המקוונים הפופולריים ביותר במרשתת, כאשר הוא פעיל במעל ל-700 ערים ב-70 מדינות. אחד המאפיינים שגרמו להצלחה האדירה של האתר הייתה העובדה שפרסום המודעות באתר לא כרוכה בתשלום.

ניומרק עצמו עבד שנים רבות באתר שהקים, והתמקד במיוחד בסוגיות הקשורות לדואר זבל ותרגילי עוקץ למיניהם.

===פילנתרופיה וערבות פוליטית===
ניומרק תרם לקמפיין הבחירות לנשיאות של המועמדים הדמוקרטים ג'ון קרי. וברק אובמה.

ניומרק הוא תומך גדול בעיקרון שימור האינטרנט כמקום חופשי וחינמי, וב-2006 תרם 10,000 דולר לארגון ללא כוונת רווח בעל דעות ומטרות דומות בנושא.

===חיים אישיים===
מגזין פורבס הציג אותו ברשימתם בשנת 2010, שם צוין שהונו מוערך בכ-400 מיליון דולר. עם זאת, כשנשאל על כך ב-2017, אמר שהדיווח על סכום זה הוא "כוזב", ובראיון אחר הוסיף שבחר בכוונה במודל עסקי שמניב מינימום רווח - למרות שיכל לבחור אחרת - ושהוא מרוצה מהתוצאות וכיום מסוגל לתרום לארגונים שהוא מאמין בהם.

===השתייכות===
בין פעולותיו של ניומרק, הוא שימש בעברו כחבר בוועדה היועצת של קרן ויקימדיה, והיה במועצת המנהלים של קרן החזית האלקטרונית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://cafe.themarker.com/post/420146/ ריאיון עם קרייג ניומרק] באתר TheMarker
* 
* 
* [http://www.craigslist.org קרייגסליסט - האתר הרשמי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:יזמים אמריקאים
קטגוריה:יזמים יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פעילי אינטרנט אמריקאים
קטגוריה:פעילי אינטרנט יהודים
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:יהודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
אומגל

אומיגל (באנגלית: Omegle) היה צ'אט אינטרנטי שאפשר לאנשים מרחבי העולם לנהל שיחה באופן אקראי. האתר נוצר במרץ 2009 על ידי ליף ק'ברוקס, סטודנט אמריקאי מורמונט, אז בן 18. לוגו האתר היה סמל של אומגה בהטייה אלכסונית.

==מידע כללי==
אומגל מקשר בין שני משתמשים באופן רנדומלי ומקוון לחלון צ'אט, ומאפשר להם להתכתב או לקיים שיחת וידאו. באתר קיים "מצב בלש", המאפשר למשתמש להעלות שאלה ולצפות בזמן ששני אנשים אחרים מדברים עליה, בעוד שאין ביכולתו להשתתף בשיחה עצמה.

בשנת 2012 האתר החל לפעול על מנת לצנזר ולחסום משתמשים ותוכן לא הולם ואף הוסיף אפשרות גלישה נוספת, "מושגחת", על מנת להגן על קטינים מתחת לגיל 18 מתכנים לא ראויים. האתר עושה שימוש בתוכנת ההגנה נגד ספאם reCAPTCHA, כדי לאתר בוטים. עם זאת, האפקטיביות של הסינונים אינה מלאה, בשנת 2021, נוספה התגית "אני לא רובוט" לאחר מעבר בין כל שיחה, על מנת לסנן בוטים גם כן.

באתר אומגל קיים תוכן מיני רב וגולשים רבים עושים שימוש בפלטפורמה תוך עינוג עצמי. אתר זה הוא אתר נפוץ מאוד לסקסטינג עם אנשים זרים ובראיון בבי-בי-סי סיפר מייסד האתר שהוא מודע לתוכן המיני הבעייתי שמופיע בו לעיתים קרובות, והביע צער על הדרך שעושים בו שימוש חלק מהאנשים.

ב-8 בנובמבר 2023, פרסם ק'ברוקס הודעה המתארת את האתגרים בהפעלת האתר, ואת ההחלטה הסופית לסגור את האתר. האתגרים המפורטים כללו ניצול מקוון של ילדים והתקפות על שירותי תקשורת. ק. ברוקס הגיע למסקנה שהחלטתו נסובה סביב שימוש לרעה באינטרנט וביקש מהמשתמשים לשקול תרומה לקרן החזית האלקטרונית לתמיכה בזכויות הדיגיטליות של משתמשי האינטרנט.

==ראו גם==
* צ'אט רולט

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.nytimes.com/2009/04/27/technology/internet/27omegle.html?mtrref=en.wikipedia.org&gwh=874F8643321CF72503C78FE41E261C7B&gwt=pay Web Site Offers Anonymous Chats With Strangers - The New York Times], בניו יורק טיימס
* [http://news.bbc.co.uk/2/hi/technology/8539701.stm Chatroulette and Omegle: chat rooms with a twist], כתבה באתר ה-BBC
* [https://www.gov.il/he/departments/news/police_13-8-19_kids_warning_against_video_chat_apps אזהרה מפני שימוש באפליקציות וידאו צ'אט], הודעת משטרת ישראל באתר השירותים והמידע הממשלתי, 13 באוגוסט 2019

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרבות אינטרנט
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2005
קטגוריה:תוכנות מסרים מיידיים
קטגוריה:מחלוקות סביב טענות לתועבה
Ab urbe condita

[[פקטיאנוס, אוזורפ שמרד כנגד פיליפוס, טבע מטבע לרגל חגיגת האלף השני לתולדות העיר. האנטוניניאנוס נושא את הכיתוב ROMAE AETER AN MIL ET PRIMO: "לרומא הנצחית, בשנתה האלף ואחת".]]
Ab urbe condita הוא ביטוי לטיני שמשמעותו היא "לייסודה של העיר" (רומא)<ref></ref>, אירוע המיוחס באופן מסורתי לשנת 753 לפנה"ס. מספר היסטוריונים רומיים עשו שימוש בביטוי כשיטת תיארוך לתולדות העיר, אולם השימוש בשיטה לא היה גורף. שיטות תיארוך נפוצות יותר ציינו את שמותיהם של שני הקונסולים שכיהנו באותה שנה (לאחר סיום תקופת המלוכה וייסודה של הרפובליקה הרומית) או את שנת שלטונו של הקיסר.

התאריך המקובל להיווסדה של רומא, 21 באפריל 753 לפנה"ס, חושב בידי המלומד הרומאי וארו במאה הראשונה לספירה שקבע כי השנה הראשונה בה כיהנו קונסולים (שכהונתם שימשה לתיארוך כאמור) הייתה שנת "245 להיווסדה של העיר". בכך קיבל וארו את חישוביו של דיוניסיוס מהליקרנסוס שקבע כי המלוכה הרומית נמשכה 244 שנים מייסוד העיר. על אף שאין תימוכין מדעיים לתיקוף זה, ואף הוצעו תיארוכים שונים, התקבע תיארוכו של וארו כמקובל.

==ציון היווסדותה של רומא==

החל מימיו של הקיסר קלאודיוס (מלך 41–54) ואילך, חישוביו של וארו את קורות הימים קנו להם אחיזה והתבססו על פני חישוביהם של אחרים בני זמנו. ציון היווסדה של רומא הפך לכלי תעמולה אימפריאלי חשוב החל מחגיגות הפאר שערך קלאודיוס בשנת 48 לרגל 800 שנה להיווסדה. חגיגות דומות ערכו הקיסרים אדריאנוס ואנטונינוס פיוס בשנים 121 ו-147–148 בהתאמה. בשנת 248 ערך פיליפוס הערבי את משחקי המאה לחגיגות שנת האלף של רומא.

לאחר התנצרותה של האימפריה הרומית, ובמיוחד לאחר ימיו של קרל הגדול, התבססה ספירת הנוצרים כמערכת התיארוך המועדפת.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומא העתיקה
קטגוריה:לוחות שנה
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
אברהם צארום

אברהם צארום (1878, כסלו ה'תרל"ט – 1942, כ' באב ה'תש"ב), נשיא הכבוד של התאחדות התימנים בארץ-ישראל, חבר אספת הנבחרים והוועד הלאומי.

== חייו ==
אברהם צארום נולד לסוחר סעדיה אפרים צארום בכפר עאנד שבמחוז חראז שבתימן בחודש כסלו תרל"ט (1878). בגיל 15 שלח אותו אביו ללמוד תורה מרבני העיר צנעא בירת תימן.

בשנת תרנ"ד עלה לארץ ישראל, עם כל משפחתו, דרך חוף חודידה. משפחתו התיישבה בתחילה ביפו ולאחר מכן בירושלים, שם עבד כפועל בנין. לאחר כמה חודשים עבר לראשון לציון על מנת לעבוד ביקב. התחתן עם בת-עירו שמחה, וקודם מפועל ייצור למשגיח וטועם יינות. על אף קידומו ביקב בראשון לציון עלה לירושלים על מנת לשרת את עדתו.

בירושלים בנה את ביתו בשכונת "בית ישראל". למד מר' סעדיה נהארי את מלאכת סופר סת"ם. כשפרצה "מלחמת הספרדים והתימנים" וכמה מחכמי התימנים הוכרחו להסתתר מפני רדיפות ומאסרים, מצא הרב שלום אלשיך מחסה בבית אברהם צארום, וכך הכירו חכמי העדה מקרוב את האיש ואת כישרונו והבנתו בענייני צבור, ובשנת ה'תרס"ט, כשהעדה התימנית זכתה בעצמאות, נבחר למזכיר ועד התימנים בירושלים.

הוא טרח לשחרר ראשי-משפחות שנתפסו לצבא, לספק מזון ומרפא לחולים במגפות, ליתומים ואלמנות, וכדומה. היה חבר בוועד לחלוקת הסיוע במזון ששלחו יהודי אמריקה באוניה "וולקן" והשתתף בפעולות ועד הסיוע האמריקאי המאוחד לעזרת יהודים. כמו כן הקים בית יתומים בשכונת מחניים.

אחרי כיבוש הארץ על ידי הבריטים נבחר ליו"ר ועד העדה, לחבר הוועד המרכזי של "המזרחי", לחבר המועצה של ועד העיר ליהודי ירושלים ולאספת הנבחרים כנציג התימנים. נבחר גם לאספת הנבחרים השנייה והשלישית ולחבר הוועד הלאומי. השתתף ביסוד התאחדות התימנים בארץ-ישראל ונבחר ליושב ראש הראשון שלה. יסד את שכונת "מחניים" בירושלים והיה מתושביה הראשונים. אולם כדי לבנות את ביתו בשכונה נטל הלוואות בריבית גבוהה ולבסוף פשט את הרגל וביתו נמכר בשנת 1931 כדי להחזיר את החוב.

עזר להשיג כלי-עבודה לפועלים מחוסרי אמצעים. ייסד ובנה את "תלמוד תורה לתימנים" בשכונת הבוכרים בירושלים, וכן נלחם על הכללתו ברשת החינוך הציבורית. קידם ארגון העובדים התימנים והשתדל בעד השגת עבודות לבני עדתו.

בשנותיו האחרונות נתכבד בתואר נשיא הכבוד של התאחדות התימנים בארץ-ישראל והיה פעיל בוועדות של העדה התימנית בירושלים ובמוסדות ועד הקהילה: במועצה הדתית, בוועדה הסוציאלית, בוועד השחיטה, בוועדה האדמיניסטרטיבית, בארגון להצלת ילדים מחוסרי חינוך, ועוד.

נפטר ביום כ' באב תש"ב בירושלים ונקבר בבית הקברות בהר הזיתים, לצד אשתו שמחה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל, התרצ"ח, הערך [http://www.hebrewbooks.org/pagefeed/hebrewbooks_org_36724_591.pdf אברהם בן סעדיה צארום]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הראשונה
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים השנייה
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים השלישית
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת התימנים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1878
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1942
קמרית

חְמֶרִית או קמבודית () היא שפת האם של העם החְמֶרִי והשפה הרשמית בקמבודיה.

בסיווג השפות האוסטרו-אסיאתיות, היא נמצאת במקום השני במספר הדוברים (אחרי וייטנאמית), והיא מונה כ-16 מיליון דוברים שזוהי שפת אמם. השפה החְמֶרִית הושפעה רבות מהשפות: סנסקריט ופאלי, בייחוד בשל שילובן של שפות אלו בחברה הקמבודית, כמו גם בשל התחזקותן של הדתות הינדואיזם ובודהיזם במדינה.

שפה זו הושפעה והשפיעה כאחד על השפות: תאית, לאו, וייטנאמית וצ’אם, כתוצאה מקשר גאוגרפי ותרבותי של שפראכבונד באזור דרום-מזרח אסיה. חְמֶרִית היא שפה אנליטית – אין בה בניינים והטיות, על כן נעשה בה שימוש במיליות.

כ-79% מאזרחי קמבודיה מסוגלים לקרוא שפה זו. 

קמרית היא השפה בעלת מערכת הכתב הארוכה בעולם: יש בה 74 אותיות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שפות
קטגוריה:קמבודיה
GoDaddy

GoDaddy היא חברה ציבורית אשר מתמחה בעיקר ביצירת שמות תחום אינטרנטיים ואחסון אתרי אינטרנט.

== היסטוריה ==
בשנת 1997 הוקמה החברה בשם Jomax Technologies על ידי בוב פרסונס, חייל לשעבר במארינס בצבא ארצות הברית ואיש מחשבים. השם שנבחר לה בתחילה היה Big Daddy. אך מאחר ששם התחום הזה כבר היה תפוס, נבחר השם Go Daddy.

בשנת 2006 שכרה החברה את ליהמן ברדרס ותכננה לצאת להנפקה ראשונה במטרה להגדיל את שווי החברה ולגייס כ-100 מיליון דולר, אך הדבר בוטל עקב אי ודאות בשוק.

בשנת 2010 דיווחה החברה על מעל לכ-45 מיליון שמות תחום, דבר שהפך אותה לחברה הגדולה ביותר בעולם אי-פעם מסוגה. בשנת 2011 גדלה הכמות לכ-50 מיליון שמות תחום.

ב-2011 נמכרה השליטה בחברה לקבוצת משקיעים בראשות קרן ההשקעות הפרטיות Kohlberg Kravis Roberts וקרן Silver Lake. בדצמבר 2011 בוב פרסונס פרש מתפקיד מנכ"ל החברה והעביר אותו לווארן אדלמן (Warren Adelman), חצי שנה לאחר מכן התפטר אדלמן ולתפקיד מונה בינואר 2013 בלייק אירווינג, בכיר לשעבר בחברת yahoo.

ב-11 בספטמבר 2012 קרסו שרתי Go Daddy וגרמו לנפילתם של מיליוני אתרים. פעיל אנונימוס טען לאחריות לתקלה, אך לא סיפק לכך הוכחות.

מאז 2008 מפרסמת החברה בסופרבול, הנחשב לאירוע הטלוויזיוני בעל הרייטינג הגבוה ביותר בארצות הברית; ב-2013 פרסמה החברה במהלך המשחק, תשדיר פרסומת, בו צפו 111 מיליון צופים. בתשדיר נראתה נשיקה של דוגמנית-העל בר רפאלי, עם שחקן שמנמן בתפקיד מהנדס ב-Go Daddy. הפרסומת הייתה מהמדוברות ביותר באותה תקופה, הביאה לחברה כבר בתוך ימים ספורים 10,000 לקוחות חדשים, ובהמשך הגדילה את מכירותיה בתחום אחסון האתרים באופן משמעותי.

ב-1 באפריל 2015 החברה הונפקה בבורסה לניירות ערך בניו יורק לפי שווי של 4.5 מיליארד דולר.

לפי נתוני מאי 2015, החברה מחזיקה בנתח שוק של 5.81% משוק אחסון האתרים העולמי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות אינטרנט אמריקאיות
קטגוריה:אתרי אינטרנט אמריקאיים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1997
הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית

הכניסה אל הספרייה
הספרייה הלאומית לרפואה של ארצות הברית (באנגלית: The United States National Library of Medicine, בראשי תיבות: NLM) היא ספרייה לאומית בבתסדה, ארצות הברית, המוקדשת לרפואה. הספרייה נמנית עם המכונים הלאומיים לבריאות של ארצות הברית וממוקמת במדינת מרילנד, בסמוך מאוד לוושינגטון הבירה, והיא גם הספרייה הגדולה ביותר בעולם המוקדשת לרפואה. 

הספרייה כוללת אוספים הכוללים מעל שבעה מיליון ספרים, כתבי עת, דו"חות טכניים, כתבי יד רפואיים, מיקרופילמים, תצלומים ותמונות במדעי הרפואה וגם מספר יצירות עתיקות ונדירות ביותר. 

הספרייה הוקמה בשנת 1836 על ידי קצין הרפואה הראשי של צבא ארצות הברית. בשנת 1862 נפתחו בסמוך אליה המוזיאון לפתולוגיה והמוזיאון הלאומי לרפואה. בשנת 1956 עברה הספרייה מידי משרד ההגנה של ארצות הברית לידי משרד הבריאות האמריקאי. בשנת 1962 עברה הספרייה אל המכון הלאומי לרפואה במרילנד והוגדרה כספרייה לאומית.

== קישורים חיצוניים ==
 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארצות הברית: ספריות
רפואה
קטגוריה:מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית
קטגוריה:מרילנד
קטגוריה:ספריות רפואיות
שאהי

שאהי (סלובקית: Šahy, סלובקית עד 1927: Ipolské Šiahy, הונגרית: Ipolyság, גרמנית: Eipelschlag) היא עיירה בנפת ניטרה בדרום סלובקיה, על גבול הונגריה. רוב תושבי העיירה הם הונגרים.

== היסטוריה ==
האזכור הראשון של העיירה במקורות היסטוריים הוא משנת 1237, במסמך של המלך בלה הרביעי. שם קרויה העיירה "שאג" (Saag). במחצית השנייה של המאה ה-16 וברוב המאה ה-17 (עד 1685 הייתה העיירה תחת שליטת האימפריה העות'מאנית ונקראה "שפראדי" (Şefradi). לאחר מכך היא עברה לשליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית.

עם נפילת האימפריה האוסטרו-הונגרית בעקבות מלחמת העולם הראשונה נכללה שאהי בשטח צ'כוסלובקיה. בנובמבר 1938 בעקבות בוררות וינה הראשונה, תוצאה של הסכם מינכן, ובו נקבע שהאזור בו שוכנת שאהי יעבור להונגריה.

מ-1945, לאחר מלחמת העולם השנייה, נכללה שאהי שוב בשטח צ'כוסלובקיה. עם פירוק צ'כוסלובקיה, בשנת 1993, נכללה שאהי בשטח סלובקיה.

==יהודי שאהי==
ב-1941, היו בעיירה 773 יהודים, חלקם מודרניים וחלקים אורתודוקסים. שתי הקהילות הפעילו במשותף בית ספר יסודי יהודי ובעיירה פעלו תנועות נוער ציוניות. בקיץ 1941 גורשו לאוקראינה שהייתה תחת שלטון גרמניה יהודים מהעיירה ללא אזרחות הונגרית. המגורשים נרצחו בקמניץ-פודולסקי. הצבא הגרמני כבש את הונגריה ב-19 במרס 1944. בעיירה הוקם גטו ובו רוכזו יהודים מיישובי הסביבה. בגטו היו כ-1,200 יהודים. במאי וביוני 1944 גורשו יושבי הגטו לאושוויץ.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:סלובקיה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בסלובקיה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
הספרייה הלאומית לחקלאות של ארצות הברית

הספרייה הלאומית לחקלאות של ארצות הברית
הספרייה הלאומית לחקלאות של ארצות הברית היא ספרייה לאומית המוקדשת לחקלאות ואחת מספריות המחקר הגדולות בעולם. הספרייה היא אחת מחמש הספריות הלאומיות של ארצות הברית. היא ממוקמת בבלטסוויל, במדינת מרילנד על יד וושינגטון הבירה. הספרייה נוסדה בשנת 1862 על ידי הנשיא אברהם לינקולן ויש בה למעלה מ-4 מיליון ספרים. בנוסף, הספרייה משמשת גם בתור מרכז מידע לאומי לחקלאות וגינון. 

בשנת 1962 עברה הספרייה אל המכון למחקר חקלאי של ארצות הברית במרילנד והוגדרה בתור "ספרייה לאומית" על ידי שר החקלאות דאז אורוויל פרימן. בשנת 2000 הוחלט לקרוא לספרייה על שם הנשיא לינקולן, מייסדה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.nal.usda.gov/ הספרייה הלאומית לחקלאות של ארצות הברית]

קטגוריה:ארצות הברית: ספריות
חקלאות
קטגוריה:מרילנד: מבנים
שרון ויצ'מן

שרון לין ויצ'מן-ג'ונס (באנגלית: Sharon Lynn Wichman-Jones; נולדה ב-13 במאי 1952) היא שחיינית עבר אמריקאית. אלופה אולימפית (מקסיקו סיטי 1968) במשחה ל-200 מטר חזה. הייתה לשחיינית האמריקאית הראשונה שזכתה במשחה זה, במשחקים האולימפיים והיחידה עד לזכייתה של אמנדה בירד באולימפיאדת אתונה 2004.

==ביוגרפיה==
ויצ'מן נולדה בדטרויט שבמישיגן. היא החלה להתאמן בגיל 11 במועדון השחייה אולימפיה שבפורט וויין, אינדיאנה.

===אלופה אולימפית===
באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכתה ויצ'מן בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אולימפי חדש של 2:44.4 דקות, לפני ג'ורג'יצה ביידוב מיוגוסלביה (2:46.4 דקות) וגלינה פרוזומנשיקובה מברית המועצות (2:47.0 דקות) ובכך הייתה לשחיינית האמריקאית הראשונה שזכתה במשחה זה, במשחקים האולימפיים. מדליית ארד במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:16.1 דקות, אחרי ג'ורג'יצה ביידוב שקבעה שיא אולימפי חדש של 1:15.8 דקות, וגלינה פרוזומנשחיקובה (1:15.9 דקות). 

בשנת 1973 נישאה ויצ'מן לדייוויד ג'ונס ונולדו להם שני בנים. המשפחה מתגוררת באינדיאנה.

==תארים והישגים==
*בשנת 1991 זכתה ויצ'מן להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. [https://web.archive.org/web/20131219044957/http://www.ishof.org/Honorees/91/91swichman.html]

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20120303215348/http://fwnextweb1.fortwayne.com/ns/sports/top50/wichman.php שרון ויצ'מן] באתר news-sentinel 

קטגוריה:שחייניות חזה
קטגוריה:שחייניות חזה אמריקאיות
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1952
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
סויוז TMA-20

סויוז TMA-20 (ברוסית: Союз ТМА-20) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-15 בדצמבר 2010 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-24 במאי 2011. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות - מפקד המשימה דמיטרי קונדרטייב, ומהנדסי הטיסה קתרין קולמן ופאולו נספולי. זו הטיסה ה-108 של החללית סויוז מאז טיסה המאוישת הראשונה בשנת 1967.

==הצוות==
* דמיטרי קונדרטייב - מפקד
* קתרין קולמן - מהנדסת טיסה
* פאולו נספולי - מהנדס טיסה

===צוות גיבוי===

* אנטולי איבנישין - מפקד
* סאטושי פורוקאבה - מהנדס טיסה
* מייקל פוסום - מהנדס טיסה
==תיאור המשימה==
במהלך הכנות לטיסה בקוסמודרום בייקונור נפגעה יחידת נחיתה. בעקבות התיקונים שיגור החללית נדחה למספר ימים. חללית "סויוז TMA-20" שוגרה ב-15 בדצמבר 2010 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

החללית הגיעה אל תחנת החלל הבין-לאומית ב-17 בדצמבר והתחברה למודול "ראסבט". באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 26 בפיקוד סקוט קלי.

צוות החללית הצטרף למשלחת שהורחבה בעקבות כך ל-6 חברים. בהמשך הוא עבר למשלחת מס' 27

"סויוז TMA-20" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום. 

ב-24 במאי 2011 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ באותו יום עם אותו צוות שהיה בהמראה. הנחיתה עברה ללא בעיות ובוצעה בשטח קזחסטן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-tma-20.htm מידע על הטיסה]
* [https://www.russianspaceweb.com/iss_soyuztma20.html מידע על המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2010 ברוסיה
קטגוריה:2011 ברוסיה
אליטא

אליטא (בליטאית: Alytus; בפולנית: Olita; ברוסית: Олита; בבלארוסית: Аліта; ביידיש: אליטע; בגרמנית: Aliten) היא בירת מחוז אליטא בדרום ליטא, על גדות נהר הניֶימן ועל הדרכים הראשיות לווילנה, לקובנה ולבלארוס. בעיר מוזיאון המוקדש לוותיקי מלחמת אפגניסטן.

==היסטוריה==
במאה ה-14 הייתה במקום טירה בה שמרו אנשי המסדר הטבטוני על הגבול הליטאי. בשנת 1581 קיבלה אליטא זכויות עיר מהדוכס הגדול של ליטא, סטפאן באטורי. לזכר האירוע נקבע בעיר יום חג, "יום אליטא".

העיר הייתה מרכז מסחרי ומרכז ייצוא מליטא, וכן מרכז מנהלי וכלכלי של ממלכת פולין-ליטא. עם חלוקת פולין השלישית, ב-1795, חולקה העיר בין האימפריה הרוסית וממלכת פרוסיה. לאחר פלישת נפוליאון ושלום טילזיט, הוכפף מערב העיר לדוכסות ורשה שתחת חסות צרפת, ואחרי קונגרס וינה נכלל בפולין הקונגרסאית, שתחת חסות רוסית. אחרי מרד 1863, שבו נכשל ניסיונה של פולין הקונגרסאית לזכות בעצמאות, הוחלשה האוטונומיה של פולין, אך שני חלקי העיר נוהלו עדיין כרשויות נפרדות.

בסוף המאה ה-19 הוכנסה אליטא למערך מבצרים רוסים לאורך הגבול עם פרוסיה המזרחית. בעיר הונחה מסילת ברזל ונסללה דרך ראשית. השלטונות הרוסיים בנו בה כנסייה אורתודוקסית (שבתקופה מאוחרת יותר הפכה לכנסייה קתולית). למרות מאמצי הביצור הרוסיים, במלחמת העולם הראשונה נפלה העיר בידי הגרמנים ובעלי בריתם ללא קרב משמעותי ואוחדה, לראשונה מאז 1795.

בשלהי מלחמת העולם הראשונה ניטשה מחלוקת על זכות הבעלות על העיר, בין פולין וליטא. ב-1919 עזבו הגרמנים את העיר, והצבא האדום נכנס אליה. בפברואר 1919 כבש הצבא הליטאי את העיר מידי ברית המועצות.

ב-1939, לאחר כיבוש מזרח פולין בידי ברית המועצות, הוקם בעיר מחנה שבויים לחיילים פולנים. בקיץ 1941 כבשו הגרמנים את העיר, והמחנה הוסב למחנה שבויים לחיילים סובייטיים (סטלג 343). ביערות הסביבה רצחו הגרמנים כ-60,000 איש, רובם יהודים מערי הסביבה.

==יהודי אליטה==
חזית בית הכנסת של אליטא
ערב הכיבוש הגרמני חיו באליטה כ-1,700 יהודים שקיימו מוסדות חינוך, ספרייה ותנועות נוער. 
ביוני 1941 כבשו הגרמנים את אליטה וירו במאות יהודים כתגמול על מות חיילים גרמנים. ליטאים לאומנים רצחו בימים הבאים מאות יהודים נוספים. בעיר הוקם גטו ובאוגוסט 1941 נרצחו כ-1,100 מתושבי הגטו ביער סמוך בידי ליטאים.

== ערים תאומות ==

* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 'אליטא (אליטוס), עיר מחוז, בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 287–288 (, תמונה 1499 ואילך).
** על השמדת יהודי אליטא: שם, כרך ד, עמ' 244–246 (שם, תמונה 1946 ואילך)
* 
* 
* 

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בליטא 
קטגוריה:מחוז אליטא
קטגוריה:ליטא: רשויות מקומיות
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
Stronger (What Doesn't Kill You)

"(Stronger (What Doesn't Kill You" הוא שיר של הזמרת האמריקאית קלי קלרקסון. השיר יצא לאור ב-17 בינואר 2012 כסינגל השני מאלבום האולפן החמישי של קלרקסון, Stronger.

השיר זכה להצלחה במצעדים רבים ביניהם מצעד הסינגלים האמריקאי, בילבורד הוט 100, בו דורג במקום הראשון. השיר נמכר בלמעלה מ-5 מיליון עותקים ברחבי העולם ונחשב לאחד הסינגלים הנמכרים ביותר. בשנת 2013 השיר היה מועמד לשלושה פרסי גראמי בטקס פרסי גראמי ה-55.

שם השיר מהווה פרפרזה על האימרה "מה שלא הורג אותי מחשל אותי" של ניטשה.
== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2011
קטגוריה:סינגלים מ-2012
קטגוריה:שירי קלי קלרקסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אלי טמפוסי
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי גרג קורסטין
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי גרג קורסטין
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי שיין דרייק
קטגוריה:שירים עם נושאים פמיניסטיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפולין
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
ברניקי השנייה

ברניקי השנייה, מוזיאון [[גליפטותק במינכן]]
ברניקי (ברניקה) השנייה (ביוונית: Βερενίκη; 267 או 266 לפנה"ס -221 לפנה"ס), הייתה מלכה במצרים העתיקה, אשתו של תלמי השלישי השליט השלישי מבית תלמי. היא הייתה בתו של המלך מגאס מקירנה (לוב של היום) ואשתו אפאמה השנייה.

==קורות חיים==
ברניקי הייתה בתו של המלך מגאס, בנה הבכור מנישואיה הראשונים של המלכה המצרית ברניקי הראשונה, אשתו של תלמי הראשון. בשנת 249 לפנה"ס לערך, זמן קצר לאחר מות אביה, הזמינה אמה את דמטריוס הנאה נסיך מקדוני בנו של דמטריוס פוליורקטס לבוא לקירנה, להינשא לבתה ברניקי ולהפוך למלך קירנה. בהמשך הוא הפך למאהבה של אמה. ברניקי הרגה אותו בחדר המיטות של אמה. אמה המשיכה לחיות לאחר מכן. לברניקי ודמטריוס לא היו ילדים משותפים.

בשנת 246 לפנ"ס לערך היא נישאה לתלמי השלישי. שניהם היו נכדים של ברניקי הראשונה. ילדיהם המשותפים היו:
* ארסינואי השלישית נולדה בשנת 246/245 לפנה"ס, נישאה לאחר מכן לאחיה תלמי הרביעי
* תלמי הרביעי נולד בשנת 244 לפנה"ס.
* ייתכן ובן נוסף בשם ליסימכוס, שנולד בשנת 243 לפנה"ס
* אלכסנדר, נולד בשנת 242 לפנה"ס
* ברניקי, נולדה בשנת 239 לפנה"ס ונפטרה לאחר שנה.

בשנת 238 לפנה"ס כינס תלמי השלישי בקנופוס שליד אלכסנדריה, ועידה של הכהונה שייצגה את כלל מקדשי הארץ ובה העלו על נס את מעשיהם הרבים והגדולים של תלמי וברניקי, הם כונו "המלכים המיטיבים". בעקבות הוועידה הוצא צו קנופוס המספר על מעשיהם של הזוג המלכותי ומצווה על הקמת פולחן לכבוד הזוג המלכותי.

זמן קצר לאחר מותו של בעלה בשנת 221 לפנה"ס היא נרצחה ביוזמתו של בנה תלמי הרביעי איתו היא הייתה שותפה בניהול המדינה. לאחר מותה הוצא צו, שהקים פולחן לכבוד המלכה ברניקי השנייה. על פי הצו גברים ונשים צריכים לשיר כל היום לפסלה.

לאחר נישואיה לתלמי השלישי, ערים רבות בקירנה נקראו בשמה. העיר אוספירדס הוזזה ממקומה ונוסדה מחדש ונקראה על שמה ברניקי, זהו שמה הקדום של העיר בנגזי בלוב.

בשנת 2010, התגלה בעיר אלכסנדריה בשכונת קום-אל-דקה, מקדש גדול לאלה בסתת. במקדש שהיה שייך כנראה למלכה ברניקי השנייה, התגלו פסלים רבים של חתולים.

==שערות ברניקי==
בשנת 246 לפנה"ס, מיד לאחר נישואיהם יצא בעלה למלחמה בבית סלאוקוס בראשותו של סלאוקוס השני. מלחמה זאת נקראת המלחמה הסורית השלישית. הרקע למלחמה, היה אי קיום ההבטחה שניתנה על ידי אנטיוכוס השני להפוך את בנה של ברניקי אחותו של תלמי השלישי ואשתו ליורש העצר. ברניקי ובנה נרצחו. כדי להבטיח את שובו בשלום של בעלה, נדרה אשתו להקריב את שערותיה היפות לאלה אפרודיטה, אם בעלה ישוב בשלום מהמערכה. מששב תלמי עטור ניצחון, מימשה את נדרה, אך ביום שלמחרת השערות נגנבו ממקדש אפרודיטה. קונון מסאמוס אסטרונום יווני שחי בתקופה זו תירץ את היעלמותם בכך, שהאלה קיבלה את הקורבן והעלתה את השערות השמיימה לשכון בין הכוכבים.

המשורר ההלניסטי קאלימאכוס כתב על כך שיר בשם "מנעולה של ברניקי", שרק שורות בודדות ממנו שרדו. תרגום של השיר שרד ביצירתו של המשורר הרומי גאיוס ולריוס קאטולוס בן המאה ה-1 לפנה"ס. סיפור זה הונצח בשמה של קבוצת כוכבים הקרויה שערות ברניקי.

בשנת 1907 הונצח שמה בשמו של אסטרואיד שהתגלה בחגורת האסטרואידים, האסטרואיד "ברניקי 653" (653 Berenike).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בית תלמי
קטגוריה:מלכות במצרים העתיקה
קטגוריה:נשים במאה ה-3 לפנה"ס
מלון זאכר

מלון זאכר (בגרמנית: Hotel Sacher) הוא מלון מפואר הממוקם ברובע העיר הפנימית של וינה בירת אוסטריה, בסמוך לבית האופרה של וינה.

המלון נודע בעוגת הזאכרטורט שנחשבת למקורית והומצאה על ידי בעליו ומוגשת בבית הקפה שלו. במלון 152 חדרים.

המלון נחשב לאחד המלונות המפוארים בעולם גם בזכות בתי הקפה ומסעדות המלון היוקרתיות שלו.

==היסטוריה==
המלון נוסד בשנת 1876 על ידי אדוארד זאכר. לאחר פטירתו בשנת 1892, אלמנתו, אנה זאכר החלה לנהל את המלון, ותחת ניהולה הפך המלון לאחד המלונות המפוארים והידועים בעולם. אצילי האימפריה האוסטרו הונגרית נהגו לאכול במלון לאחר שהתארחו בארמון הופבורג ממנו חזרו רעבים בשל משך הזמן הקצר שבהם הותר להם לאכול. על פי נימוסי בית המלוכה, הורשו אורחים בסעודות רשמיות לאכול רק בפרק הזמן שבו הקיסר אכל, והקיסר פרנץ יוזף נהג לאכול פרקי זמן קצרים ביותר.

לאחר מלחמת העולם הראשונה נותר המלון מלון המיועד לאריסטוקרטיה בלבד, ואורחים שאינם בני משפחות אצולה לא הורשו לישון במלון. בשל המצב הכלכלי הירוד של משפחות האצולה האירופאית בשנים אלה, נקלע המלון לקשיים כלכליים ובשנות ה-30 נאלצה אנה זאכר למכור את המלון.

בשנת 1934 עבר המלון לבעלות אליזבת גרטלר.

לאחר מלחמת העולם השנייה היה המלון ממוקם בשטח הכיבוש הבריטי של וינה, והכוחות הבריטיים השתמשו במלון כמפקדתם.

לאחר עזיבת הכוחות הזרים את העיר שב המלון לבעליו.

בשנת 2005 שופץ המלון ונוספה לו קומה נוספת.

===המאבק על הזאכרטורט===
עד לשנת 1965 ניהל מלון זאכר מאבק ממושך עם קונדיטוריית דמל שפיתחה מוצר תחת השם הזהה, עוגת זאכרטורט מקורית. ישנן מספר השערות לאופן שבו הצליחו ראשי קונדיטוריית דמל להשיג את המתכון לעוגת הזאכרטורטה. מאפיית דמל שינתה את שם המוצר שלה לשם עוגת הזאכרטורטה של דמל ושינתה מעט את הרכבה בכך שריבת המשמש ממוקמת בעוגה ישירות מתחת לזיגוג השוקולד העליון ולא באמצע.

<gallery>
קובץ:Sacher Hotel Vienna 2006.JPG|בר המלון
קובץ:Hotel Sacher Vienna Sept 2006 002.jpg|חזית המלון
קובץ:Hotel Sacher Vienna 065.jpg|חזית המלון בלילה
קובץ:Cafe at Hotel Sacher Wien P1200850.JPG|בית הקפה של המלון
קובץ:Sachertorte and Apple Strudel at Hotel Sacher.jpg|זאכר טורט ואפל שטרודל במלון זאכר
קובץ:HotelSacher.jpg|החנות בכניסה למלון
</gallery>

== קישורים חיצוניים==

* 
* [https://archive.today/20130110122101/http://www.cosmopolis.ch/travel/vienna/hotel_sacher_vienna.htm ההיסטוריה של המלון]

קטגוריה:וינה: מבנים
קטגוריה:אוסטריה: בתי מלון
קטגוריה:אינרה שטאדט
נחל צופים

נַחַל צוֹפִים הוא נחל אכזב בוואדי בצפון ירושלים. ראשיתו בהר הצופים ומכאן שמו. יורד בערוץ עמוק, מרחק 1.6 ק"מ וירידה של 110 מטר עד למוצאו אל נחל שורק למרגלות שכונת רמות אלון.

אורכו של הואדי המכונה פארק נחל צופים הוא מצומת רמות במערב ועד צומת גבעת המבתר ממזרח, בתוך שטח מיוער שמצפונו השכונות שועפאט ורמת שלמה; ומדרומו גבעת המבתר, רמת אשכול, סנהדריה המורחבת והר חוצבים. בנוסף, בצמוד לואדי נחל צופים נמצאים "גן החמישה עשר" (בלב הגן של בית הספר יד המורה) בין גבעת המבתר לרמת אשכול; וגן משולם (בלב הגן מערת האשכולות) בין רמת אשכול לסנהדריה המורחבת. הנחל עצמו ממשיך בתוך מנהרה ומתחבר עם נחל שורק לכיוון סכר בית זית.

בגדה הצפונית של הנחל, מול שכונת סנהדריה המורחבת, ישנה תצפית רחבה על השכונות שהיו לפני מלחמת ששת הימים על הספר. בשל המיקום האסטרטגי, וכן בשל היות נתיב הנחל מקשר בין המתחם הירדני בנבי סמואל למקבילו בגבעת התחמושת, התגלעו חיכוכים בין נציגי ישראל וירדן במהלך הדיונים על הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות בשנת 1949. הישראלים ביקשו לפרז את הערוץ כולו, אך יד הירדנים הייתה על העליונה. בין 1949 ל-1967 אירעו תקריות ירי רבות בין המוצבים הישראליים והירדנים שמשני עברי הנחל. התקריות הביאו ב-1958 לסלילת דרך פטרולים צה"לית בגדה הדרומית של חלקו המערבי של הנחל, הקיימת עד היום.

לאחר מלחמת ששת הימים הוחל בבנייה מהירה של שכונות משני צדי הנחל. במוצאו הוקמה חוות חשמל, ומעל גדתו הצפונית נסללה דרך יגאל ידין, המקשרת בין השכונות הצפוניות של ירושלים. הפיתוח המהיר הביא לטשטוש חלקים מן האפיק, והכחדה מהירה של החי והצומח באזור. עדרי צבאים, שנראו תדיר בנחל, הלכו ונעלמו בהדרגה, עד שנותרו בו פרטים בודדים. תוואי הקרקע במוצא הנחל אל נחל שורק נעלם בעת הקמת אחד ממחלפי כביש בגין מעליו.

כיום מהווה השטח המיוער סביב אפיק הנחל חלק מפארק ירושלים, ולאורכו נסלל שביל אופניים. חלק זה מכונה יער רמות.

חניון נחל צופים, ירושלים, אוגוסט 2023
ב-21 באוגוסט 2023 נחנך חניון "חנה וסע" חדש בחלקו העליון של הנחל. שטחו הוא כ-26 אלף מטרים והוא כולל כ-1,000 מקומות חניה. ממוקם בסמוך לקו האדום של הרכבת הקלה בירושלים<ref></ref>.

<gallery>
נחל צופים Givat HaMivtar from Brook of Scopus Park IMG 5694.jpg|גבעת המבתר במראה מפארק נחל צופים (יער רמות)
View East - panoramio.jpg|יער רמות סביב נחל צופים במבט מהר חוצבים מזרחה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.jerusalempark.org.il/template/default.aspx?SiteId=1&PId=28 פארק נחל צופים] , באתר הרשות לפיתוח ירושלים
*[https://inature.info/wiki/נחל_צופים נחל צופים], באתר טבע ונופים בירושלים
*[https://www.eyarok.org.il/trip.aspx?id=2882 נחל צופים בפארק ירושלים], באתר קק"ל

==הערות שוליים==

צופים
קטגוריה:נחל שורק
צופים
קטגוריה:שועפאט
יוני (סמל נקבי)

250px
 
פסל לינגאם ויוני, המורכב מאגן היוני ועליו חפץ גלילי פאלי, דימוי נפוץ לחיבור של שיווה ושאקטי, הכוח הגברי והנשי בעולם 
יוני (מסנסקריט: योनि; נהגה: yoni) הוא מונח שמתייחס לאיבר המין הנקבי, או לדבר מה שמזכיר אותו בצורתו. 

מקבילו הזכרי הידוע יותר הוא פאלוס, איבר המין הזכרי, או סמל פאלי, דימוי ויזואלי שלו.

==מקור המילה==
מקור המונח יוני מסנסקריט, והוא עשוי להתייחס לכל מערכת הרבייה של הנקבה: הן לאיברי המין החיצוניים (הפות), והן לפנימיים (הנרתיק והרחם). השימוש בו בהשאלה מגוון, וכולל משמעויות רבות כגון: מקור, מעבר שמימי, מקדש, בית, קן, מקום מפלט, מיכל, מעין ועוד. 

שימוש ראשון במונח במערב מתועד בשנת 1778.

==יוני בדתות הודיות==
בהינדואיזם, המונח מופיע במגוון טקסטים עתיקים בפרשנויות שונות. במסורת הטנטרית היוני הוא מקור החיים. בטקסטים הינדואיים קאנוניים כגון הבהגאוואד גיטה והודות, יוני היא צורת חיים, או מין ביולוגי. בעולם קיימים 8,400,000 יונים, ובתהליך של גלגול נשמות ניתן להתגלגל ליונים שונים, לפי מעשים שנעשו בגלגולי חיים קודמים (קארמה). 

לעיתים משמש יוני כיצוג של האנרגיה הנשית בעולם, הכוח היוצר והבונה, השאקטי והדווי. פסלי הלינגאם הנפוצים בהודו, הקרויים גם לינגה-יוני, מורכבים מחפץ גלילי (שפעמים רבות מפורש כסמל פאלי) המונח על אגן ובו מגרעת, בשם יוני. פסלים אלה, המשמשים לפולחן האל שיווה, מסמלים את חיבור הכוחות הגבריים והנשיים בעולם, המיוצגים בהתאמה על ידי שיווה ושאקטי. לעיתים מיוחס היוני לבת זוגו של שיווה, פרוואטי.

== סמל יוניקי ==
רבקה משקה את העבד ליד הבאר. ציור של [[ברטולומיאו אסטבן מורילו, אמצע המאה ה-17]]
בדומה לסמל פאלי, סמל יוניקי (או יוניני) הוא דימוי צורני לאיבר המין הנקבי. דימויים נפוצים יכולים להיות מערות, בורות, שערים, פרחים, צדפות, מקווי מים וכדומה. רעיונית, מזוהה הסמל היוניקי עם תכונות כמו הכלה ורכות. 

===דימויים יוניקים בתנ"ך===
בתנ"ך ובתלמוד נפוץ השימוש הספרותי בדימויים יוניקים לייצוג נשיות ומיניות נשית:
*.
*.
*רבקה, רחל וצפורה המקראיות מוצאות להן זיווג בסמוך לבאר מים.

===בתרבות המערבית===
בציור הולדת ונוס מאת סנדרו בוטיצ'לי, אלת היופי ונוס עולה מהגלים בצדפה, שמפורשת כסמל יוניקי.

הציירת האמריקאית ג'ורג'יה אוקיף (1887-1986) הייתה ידועה בציורי פרחים המדמים את איבר המין הנשי. 
המיצב הפמיניסטי המפורסם "ארוחת הערב" של האמנית ג'ודי שיקגו מציג דימויים יוניקים רבים. 

סרטו של גיירמו דל טורו, המבוך של פאן, שבמרכזו נערה צעירה, רווי דימויים יוניקיים בהם מבוך, שער, גן, באר ודימויים לוסת.

==ראו גם==
*פאלוס
*הינדואיזם

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.flickr.com/groups/yonic/ גלריית דימויים יוניקים], באתר פליקר
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סמלים
קטגוריה:סמלים הינדיים
קטגוריה:פות בתרבות