OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יוחאי בן אב"י

יוחאי בן אב"י (נולד בט"ו בתשרי ה'תשל"ח, 27 בספטמבר 1977 בכפר פינס), הוא מוזיקאי ישראלי, זמר ומנגן, כותב ומלחין, מעבד ומפיק מוזיקלי.

==קורות חייו==
יוחאי בן אב"י נולד וגדל בכפר פינס בשם יוחאי רוזנבאום. למד בבית הספר תחכמוני בחדרה, בקריית יעקב הרצוג בכפר סבא ובמדרשית נעם בפרדס חנה. למד כשבע שנים בישיבת הגולן, שם שילב שירות בצה"ל בחטיבת גבעתי במסגרת ישיבת הסדר. בן אב"י בעל תעודת הוראה בתנ"ך ותושב"ע ממכללת אורות ישראל, ותואר ראשון בחינוך ממכללת אוהלו. לומד לתואר שני בתנ"ך במכללת הרצוג.

בין השנים תשס"ב - תשס"ג שימש כמורה ומגיש לבגרות בגמרא ותנ"ך בישיבה תיכונית חיספין. מתשס"ד משמש כמורה לגמרא ותנ"ך בישיבת אורות הזורעים. 

===מוזיקה===
יוחאי בן אב"י
בן אב"י החל את דרכו המוזיקלית החל בנעוריו בתור מתופף, גיטריסט וזמר בלהקה של המחזור במדרשית נעם, וכבר אז החל לכתוב ולהלחין שירים. במקביל לעבודתו החינוכית החל לכתוב שירים ולפרסמם. כשהחל להופיע בחר בשם הבמה יוחאי בן אב"י - על שם אביו אברהם יצחק שנפטר כאשר היה בן שנתיים.

בשנת תשע"ב הוציא את הסינגל הראשון שלו, "סתיו של תקווה", שהופיע לאחר מכן באלבומו הראשון "שעה ברחוב הגליל". מאלבום זה בלטו השירים: "סתיו של תקווה", "דתי מלידה" - שיר המאיר את נושא התשובה באור מקורי, והשיר "מוריס השען" המספר את הסיפור של שען טברייני ועוסק במשמעות הזמן בחיינו.

בשנת תשע"ד החל לנהל בית ספר למוזיקה לילדים ונוער במועצה אזורית גליל תחתון.

בתשע"ז הוציא את אלבומו השני "בוא ונצא", ממנו בלטו השירים: "בוא ונצא" – שיר הנושא של האלבום העוסק בגעגוע לילדות, "חיטה משגעת" - שיר המתכתב עם סיפור של רבי נחמן מברסלב ומדבר על שפיות ושיגעון, ו"חשק נטיעת אילנות", בהשתתפות אילן נוב – היוצא מתוך משפט של הרב אברהם יצחק הכהן קוק ועוסק בנטיעה וביחסים בין דוריים.

בן אב"י עובד על פרויקט לחנים חדשים לפיוטים, בשיתוף פעולה עם אמנים נוספים. עד כה הוציא את הסינגלים: "מעוז צור" – לחן מקורי ובית נוסף לפיוט המוכר, "שובי אלי (יעלה)" – דואט עם דניאל זמיר המתכתב עם פיוטו של רבי ישראל נג'ארה, "סוכה ולולב" - דואט עם רפאל ממן, ו"חד גדיא" - לצד שחקני ערוץ מאיר. כמו כן הוציא את הסינגל "הנקודה" למילותיו של רבי נחמן מברסלב.

לכבוד חגיגות שנת ה-70 למדינת ישראל הוציא את השיר "יסוד כיסא ה'" – שיר המבוסס על משפט של הרב אברהם יצחק הכהן קוק ומבוצע יחד עם המקהלה של ישיבת ירושלים לצעירים.

באלול ה'תשע"ח הוציא את השיר "צפייה" למילותיו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק. לשיר צולם קליפ בבית הרב קוק.

בכסלו ה'תשפ"א ראה אור אלבום הילדים שלו "ירח פרח וחליל". באלבום 13 שירים פרי עטו של צור ארליך סביב מעגל השנה.

באב ה'תש"פ הוציא את השיר "מסתבר" העוסק ברשתות חברתיות ובטכנולוגיה.

נשוי ואב לשישה, מתגורר בהזורעים.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* דוד קליגר, [http://www.93fm.co.il/radio/369315/ תפסיקו לשיר לא נכון את "מעוז צור", מבקשים יוחאי בן אב"י ואיציק ווייס], באתר רדיו קול חי, 21 בדצמבר 2016
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:גיטריסטים ישראלים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת הגולן
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:בוגרי מכללת אורות ישראל/מורשת יעקב
קטגוריה:כפר פינס: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
נבחרת פולין בכדוריד

נבחרת פולין בכדוריד היא הנבחרת לאומית של פולין. הנבחרת השתתפה ב-15 אליפויות העולם בכדוריד ובשנת 2007 הגיע למקום השני. במשחקים האולימפיים היא הצליחה להגיע למקום השלישי בשנת 1976. בהתאם לדירוג של האיגוד הכדוריד העולמי, נכון לדצמבר 2022 הפדרציה מדורגת במקום ה-14

==הישגי הנבחרת==
{| class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed" width=60%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| אולימפיאדה || אליפות העולם || אליפות אירופה
|- align="center
| 1936|| לא העפילה|| ||
|- align="center
| 1938|| ||לא בעפילה ||
|- align="center
| 1954|| || לא העפילה||
|- align="center
| 1958|| || 5||
|- align="center
| 1961|| || לא העפילה||
|- align="center
| 1964|| || לא העפילה||
|- align="center
| 1967|| ||12||
|- align="center
| 1970|| ||14||
|- align="center
| 1972|| 9|| ||
|- align="center
| 1974|| ||4||
|- align="center
| 1976|| align="center" bgcolor=cc9966|3|| ||
|- align="center
| 1978|| ||6||
|- align="center
| 1980|| 7|| ||
|- align="center
| 1982|| ||align="center" bgcolor=cc9966|3||
|- align="center
| 1984|| לא העפילה|| ||
|- align="center
| 1986|| ||14||
|- align="center
| 1988|| לא העפילה|| ||
|- align="center
| 1990|| || 11||
|- align="center
| 1992|| לא העפילה|| ||
|- align="center
| 1993|| || לא העפילה||
|- align="center
| 1994|| || || לא העפילה
|- align="center
| 1995|| || לא העפילה||
|- align="center
| 1996|| |לא העפילה|| ||לא העפילה
|- align="center
| 1997|| || לא העפילה||
|- align="center
| 1998|| || || לא העפילה
|- align="center
| 1999|| || לא העפילה||
|- align="center
| 2000|| לא העפילה|| || לא העפילה
|- align="center
| 2001|| || לא העפילה||
|- align="center
| 2002|| || || 15
|- align="center
| 2003|| ||10||
|- align="center
| 2004|| לא העפילה|| ||16
|- align="center
| 2005|| ||לא העפילה||
|- align="center
| 2006|| || ||10
|- align="center
| 2007|| ||align="center" style="background:silver|2||
|- align="center
| 2008|| 5|| ||7
|- align="center
| 2009|| ||align="center" bgcolor=cc9966|3||
|- align="center
| 2010|| || ||4
|- align="center
| 2011|| ||8||
|- align="center
| 2012||לא העפילה|| ||9
|- align="center
| 2013|| ||9||
|- align="center
| 2014|| || ||6
|- align="center
| 2015|| ||align="center" bgcolor=cc9966|3||
|- align="center
| 2016|| 4|| ||7
|- align="center
| 2017|| ||6||
|- align="center
| 2018|| || || לא העפילה
|- align="center
| 2019|| || לא העפילה ||
|- align="center
| 2020|| || || 21
|- align="center
| 2021|| לא העפילה || 13 ||
|- align="center
| 2022|| || || 12
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.eurohandball.com/en/team/s_WAm6zV_rBM94vAgza4IQ/poland/ דף באתר איגוד הכדוריד האירופי]
* [https://www.ihf.info/member-federations/poland/341 דף באתר איגוד הכדוריד העולמי]

==הערות שוליים==

פולין
כדוריד
וילהלם פרידריך, נסיך נסאו-דיאץ

וילהלם פרידריך, נסיך נסאו-דיאץ (בגרמנית: Wilhelm Friedrich von Nassau-Diez; 7 באוגוסט 1613 – 31 באוקטובר 1664), היה רוזן (ומשנת 1654 נסיך) נסאו-דיאץ, סטאדהאודר של פריסלנד, חרונינגן ודרנתה.

== ביוגרפיה ==
וילהלם פרידריך נולד ב-7 באוגוסט 1613 בארנהם, לארנסט קזימיר הראשון, רוזן נסאו-דיאץ ולסופיה הדוויג מבראונשווייג-לינבורג, בתם של היינריך יוליוס, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואליזבת מדנמרק, דוכסית בראונשווייג. וילהלם פרידריך היה נכדו של יוהאן השישי, רוזן נסאו-דילנבורג, אחיו הצעיר של וילם הראשון, נסיך אורנז'. כאשר יוהאן נפטר בשנת 1606, נחלותיו חולקו בין חמשת בניו, ואביו ירש את נסאו-דיאץ.

דיאץ, קאסל, גרמניה
בשל היותו הבן השני, וילהלם פרידריך יועד לקריירה צבאית, ובשל כך הוא למד באוניברסיטת ליידן ובאוניברסיטת חרונינגן, ולאחר מכן קיבל תפקיד פיקודי בצבא הרפובליקה ההולנדית, שם שיתף פעולה עם ויליאם השני, הנסיך של אורנג'. עם זאת, אחיו הבכור נהרג בקרב ליד הולסט בשנת 1640 ללא ילדים, ווילהלם פרידריך ירש את נחלותיו.

על אף שמשרת הסטאדהאודר לא הייתה תורשתית, הצליח וילהלם פרידריך לרשת את משרת הסטאדהאודר בפריסלנד, אולם בחרונינגן ודרנתה תפס את המשרה פרדריק הנדריק, נסיך אורנז'. הלך פרדריק הנרי, לא בלי מאבק עם ויליאם פרדריק, עם זאת. לאחר מותו של פרדריק הנדריק בשנת 1647, ירש את התפקיד בנו וילם השני, נסיך אורנז', ורק לאחר מותו בשנת 1650, הצליח וילהלם פרידריך לתפוס את המשרה.

ויליאם פרידריך, נסיך נסאו-דיאץ
בשנת 1650 הסתכסך וילם השני, נסיך אורנז' עם ה"רחנטים" - עוצרים של מחוז הולנד, אנדריס ביקר ובן דודו קורנליוס דה גרייף; בעקבות שלום מינסטר רצו הרחנטים לצמצם את הצבא ולחסוך בהוצאות, ועל ידי כך להפחית מסמכותו של וילם. וילם כלא שמונה מחברי מועצת הולנד (כולל יאקוב דה ויט) בטירת לוונשטיין. בנוסף, הוא שלח את בן דודו וילהלם פרידריך עם צבא של 10,000 חיילים, על מנת לתפוס את אמסטרדם בכוח. אולם, מזג אוויר גרוע סיכל את המערכה, ואמסטרדם לא נכנעה.

ב-2 במאי 1652 התחתן וילהלם פרידריך בקלווה עם אלברטינה אגנס, רוזנת נסאו, בתם של פרדריק הנדריק, נסיך אורנז' ואמליה מזולמס-בראונפלס, ממנה נולדו לו 3 ילדים. בשנת 1654 שודרג מעמדו של וילהלם פרידריך, והוא קיבל את התואר נסיך האימפריה הרומית הקדושה.

לזמן מה, בסוף שנות ה-50 של המאה ה-17, היה נראה שיש לווילהלם פרידריך הזדמנות של להיות מפקד הצבא, כחלק מפשרה פוליטית שהוצעה על ידי דה-וויט, אבל שום דבר לא יצא מזה. רק במהלך פלישתו של ברנהרד פון גאלן במהלך המלחמה האנגלו-הולנדית השנייה, אשר איימה על מחוזות חרונינגן ופריסלנד (דרנתה הייתה מוצפת באותה העת), הוא קיבל את הפיקוד בשטחאולם זמן קצר לאחר מכן הוא מת ב-31 באוקטובר 1664 בתאונה עם אקדח שירה באופן בלתי צפוי.

לאחר מותו ירש אותו בנו היינריך קזימיר השני, נסיך נסאו-דיאץ, תוך שאשתו שלטה כעוצרת עד לבגרותו.

==משפחתו==
ב-2 במאי 1652 התחתן וילהלם פרידריך בקלווה עם אלברטינה אגנס, רוזנת נסאו, בתם של פרדריק הנדריק, נסיך אורנז' ואמליה מזולמס-בראונפלס, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* אמליה מנסאו-דיאץ (1655–1695), התחתנה עם יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-אייזנך
* היינריך קזימיר השני, נסיך נסאו-דיאץ (1657–1696), התחתן עם הנרייטה אמליה, נסיכת אנהלט-דסאו
* וילהלמינה סופיה הדוויג מנסאו-דיאץ (1664–1667)

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20180713141038/http://mdz10.bib-bvb.de/~db/bsb00008401/images/index.html?seite=135 וילהלם פרידריך, נסיך נסאו-דיאץ] 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בית נסאו
קטגוריה:ילידי 1613
קטגוריה:נפטרים ב-1664
היינריך קזימיר הראשון, רוזן נסאו-דיאץ

היינריך קזימיר הראשון, רוזן נסאו-דיאץ (בגרמנית: Heinrich Casimir I. von Nassau-Diez; 21 בינואר 1612 – 13 ביולי 1640), היה רוזן נסאו-דיאץ וסטאדהאודר של פריסלנד, חרונינגן ודרנתה.

== ביוגרפיה ==
היינריך קזימיר נולד ב-21 בינואר 1612 בארנהם, לארנסט קזימיר הראשון, רוזן נסאו-דיאץ וסופיה הדוויג מבראונשווייג-לינבורג, בתם של היינריך יוליוס, דוכס בראונשווייג-לינבורג ואליזבת מדנמרק, דוכסית בראונשווייג. בשנת 1632 נהרג אביו במהלך המצור על רורמונד, והיינריך קזימיר ירש את נחלותיו ותאריו. ב-12 ביולי 1640 נפצע היינריך קזימיר בקרב הולסט ומת למחרת. מאחר שלא היו לו ילדים, אחיו וילהלם פרידריך ירש את נחלותיו ותאריו.

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בית נסאו
קטגוריה:ילידי 1612
קטגוריה:נפטרים ב-1640
פרידריך הראשון, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך

פרידריך הראשון, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך (הידוע גם בשם פרידריך החמישי; בגרמנית: Friedrich II. von Brandenburg-Ansbach-Kulmbach או Friedrich der Ältere; 8 במאי 1460 – 4 באפריל 1536), היה מרקיז אנסבך בין השנים 1486–1536, ואביו של אלברכט, דוכס פרוסיה.

==ביוגרפיה==
פרידריך נולד ב-8 במאי 1460 באנסבך, לאלברכט השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ולאשתו השנייה אנה מסקסוניה, נסיכת הבוחר מברנדנבורג, בתו של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה, והיה אחיו למחצה של יוהאן השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג. בשנת 1486 מת אביו, ופרידריך ירש את נסיכות אנסבך, ובשנת 1495 מת אחיו הצעיר זיגיסמונד, מרקיז ביירוית, ופרידריך ירש אף את מרקיזות ביירוית. 

בשל אורח החיים הבזבזני שלו, פרידריך הודח על ידי שני בניו הבוגרים, קזימיר וגאורג בשנת 1515, ונכלא על ידי בנו קזימיר בטירת פלסנבורג, למשך 12 שנים. מיד לאחר כליאתו, בנו קזימיר תפס את מרקיזות ברנדנבורג-קולומבאך, ובנו גאורג תפס את מרקיזות ברנדנבורג-אנסבך. עם זאת, הדחתו של פרידריך התקבלה בתרעומת גלויה על ידי בניו הצעירים. בעת ביקורו של יואכים הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג בקולומבאך בעת מסעו לאאוגסבורג, הוא ביקש את שחרורו של פרידריך, אולם בקשתו לא התקבלה, ורק בשנת 1522 הוא שוחרר על פי דרישותיהם של בניו הצעירים.

לאחר שחרורו התגורר פרידריך באנסבך, עד מותו ב-4 באפריל 1536.

== משפחתו ==
ב-14 בפברואר 1479 התחתן פרידריך בפרנקפורט על האודר עם סופיה יגלו, מרקיזת ברנדנבורג-אנסבך, בתם של קז'ימייז' הרביעי, מלך פולין ואליזבת מאוסטריה, אחותו של זיגמונט הראשון, מלך פולין, ממנה נולדו לו 17 ילדים:
* אליזבת מברנדנבורג-אנסבך-קולומבאך (1480).
* קזימיר, מרקיז ביירוית (1481–1527).
* מרגרטה מברנדנבורג-אנסבך-קולומבאך (1483–1532).
* גאורג, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך (1484–1543).
* סופיה מברנדנבורג-אנסבך-קולומבאך (1485–1537), התחתנה עם פרדריק השני, דוכס לגניצה.
* אנה מברנדנבורג-אנסבך-קולומבאך (1487–1539), התחתנה עם ונצלאוס השני, דוכס צ'שין.
* ברברה מברנדנבורג-אנסבך-קולומבאך (1488–1490).
* אלברכט, דוכס פרוסיה (1490–1568).
* פרידריך מברנדנבורג-אנסבך-קולומבאך (1491–1497).
* יוהאן מברנדנבורג-אנסבך (1493–1525)
* אליזבת מברנדנבורג-אנסבך-קולומבאך (1494–1518), התחתנה עם ארנסט, מרקיז באדן-דורלאך.
* ברברה מברנדנבורג-אנסבך-קולומבאך (1495–1552), התחתנה עם גאורג השלישי, רוזן לוכטנברג.
* פרידריך מברנדנבורג-אנסבך-קולומבאך (1497–1536).
* וילהלם מברנדנבורג (1498–1563)
* יוהאן אלברכט מברנדנבורג (1499–1550)
* פרידריך אלברכט מברנדנבורג-אנסבך-קולומבאך (1501–1504).
* גומפרכט מברנדנבורג-אנסבך-קולומבאך (1503–1528).

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:בית הוהנצולרן
קטגוריה:ילידי 1460
קטגוריה:נפטרים ב-1536
ישועה ללום

הרב ישועה ללום (18 בפברואר 1901, כ"ט בשבט ה'תרס"א–27 באפריל 1950, י' בניסן ה'תש"י) היה רב בקונסטנטין, ורבן של הערים קיראטה, גלמה ובטנה שבאלג'יריה.

==ביוגרפיה==
נולד בקונסטנטין שבאלג'יריה לאסתר אטאלי ולמכלוף ביבי כנכד לרב ישועה ללום-אלחסיד. לאחר שהתייתם בצעירותו מאביו, נאלצה אמו לגדלו לבדה. כשבגר למד אצל הרב שמעון דוכן, הרב יוסף גנאסיא, הרב סידי פרג' חלימי והרב דוד הכהן.

לאחר שהוסמך לרבנות בשנת 1919 (ה'תרע"ט) מונה לכהן כרבה של קיראטה, שם גם הכיר את אשתו לעתיד, מונה אטלן, ונישא לה. לאחר שש שנים בקיראטה, מונה בשנת 1925 (ה'תרפ"ה) לכהן כרבה של גלמה. בין יתר תפקידיו שם שימש כחזן, כשוחט וכדרשן, ופעל לקיים פעילות חינוכית לנוער ולמבוגרים.

לאחר שהרב יעקב שושנה, מרבני קונסטנטין, מונה לרבה של בון, חזר הרב ללום בהוראת הרב סידי פרג' חלימי בשנת 1935 (ה'תרצ"ה) לקונסטנטין כדי למלא את מקומו של הרב שושנה כחזן, כשוחט וכדרשן. בעיר זו העמיד תחתיו תלמידים בתחומי התמחותו - שוחטים, חזנים ודרשנים.

לאחר פטירת הרב יהודה זרביב, בשנת 1941 מונה לכהן כרבה הראשי של בטנה, ולצידו כיהנו כרבנים הרב רחמים גדג', הרב שלום ברמי, והרב חי דזירה אלבז. בבטנה פעל למיסוד הכשרות, ולהרחבת החינוך היהודי, לאחר שבהשפעת הנאצים גורשו התלמידים היהודים ממוסדות החינוך המקומיים. כן פעל לסייע ולטפל בפליטים יהודים מגאבס שבתוניסיה.

בקהילות שבהן פעל, נלחם נגד ההתבוללות, ונהג לקיים שיחות על פילוסופיה עם תלמידיו, כדי להרחיקם מהתרבות הלא-יהודית.

הלך לעולמו בבטנה ב-27 באפריל 1950 (י' בניסן ה'תש"י), והשאיר אחריו אלמנה ותשעה יתומים. בהלווייתו השתתפו אלפים, יהודים, מוסלמים ונוצרים. בחנוכה של שנת ה'תשנ"א הועלה ארונו מאלג'יריה ארצה ונקבר בבאר שבע.

בשנת 1986 (ה'תשמ"ו) הוקם על שמו בית כנסת בבאר שבע.

==חיבורו==
* ליקוטי אהרון – דרשות ודרושים בערבית לכל עת, בנושאי אמונה, חסד, אחדות, גלגול נשמות, אבל, הספד, תפילה ועוד, יצא לאור לאחר פטירתו בתרגום לעברית

כתב מספר חיבורים נוספים, פירוש על התורה ופירוש לספר תהילים במספר חלקים, אולם החיבורים אבדו

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.otzar.org/wotzar/book.aspx?63728 הספר ליקוטי אהרון], ובו תולדות חייו, באתר אוצר החכמה
* אורי הייטנר, [https://web.archive.org/web/20180630211556/http://israblog.nana10.co.il/blogread.asp?blog=272685&blogcode=14042383 תרגיל בחמש אצבעות], בבלוג של אורי הייטנר
* [https://youtu.be/c0XfWmK4BIY יובל לעליית משפחת ללום מאלג'יריה לישראל], סרטון באתר יוטיוב
* 

קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:קונסטנטין: רבנים
קטגוריה:שוחטים
קטגוריה:חזנים
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בשנית בארץ ישראל
קטגוריה:ילידי 1901
קטגוריה:נפטרים ב-1950
קטגוריה:רבנים אלג'יראים
רמירו דה מאסטו

רמירו דה מַאֶסטוּ (בספרדית: Ramiro de Maeztu; 4 במאי 1874, ויטוריה – 29 באוקטובר 1936, אראבקה ) היה עיתונאי, מסאי, סופר ודיפלומט ספרדי.

עד העשור הראשון של המאה ה-20 שיקף בכתביו מסרים ליברליים וגם סוציאליסטיים, התחבר עם פיו ברוחה ואסוֹרין , ופעל בעד התקרבותה של ספרד לשאר מדינות אירופה. אך אז פנה להשקפת עולם לאומנית והיה אחד מראשי קבוצת הימין "Acción Española" (הפעולה הספרדית ), וליריב מושבע של הרפובליקה הספרדית השנייה. בתחילת מלחמת האזרחים בספרד נעצר בידי כוחות רפובליקניים, וכעבור מספר חודשים הוצא להורג ללא משפט.

==לקריאה נוספת==
* David Jiménez Torres, Ramiro De Maeztu and England, Boydell & Brewer, 2016

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.modjourn.org/render.php?view=mjp_object&id=mjp.2005.01.023 ביוגרפיה של רמירו דה מאסטו] באתר Modernist Journals Project של אוניברסיטת בראון
* 
* 

קטגוריה:קצרמר פוליטיקאים
קטגוריה:קצרמר דיפלומטים
קטגוריה:דיפלומטים ספרדים
קטגוריה:שגרירים בארגנטינה
קטגוריה:סופרים ספרדים
קטגוריה:עיתונאים ספרדים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:ילידי 1874
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1936
נבחרת דנמרק בכדוריד

נבחרת דנמרק בכדוריד היא הנבחרת לאומית של דנמרק.ואלופת העולם המכהנת (2023). הנבחרת השתתפה ב-24 אליפויות עולם וזכתה פעמיים רצופות בתואר (2019, 2020) ו-3 פעמים בסגנות (1967, 2011 ו-2013). במשחקים האולימפיים היא זכתה בשנת 2016 וב-2024. בהתאם לדירוג של האיגוד הכדוריד העולמי, נכון לדצמבר 2022 הנבחרת מדורגת במקום השלישי.

==הישגי הנבחרת==
{| class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed" width=60%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| אולימפיאדה || אליפות העולם || אליפות אירופה
|- align="center
| 1936|| לא העפילה|| ||
|- align="center
| 1938|| ||4 ||
|- align="center
|1954|| || 5||
|- align="center
|1958|| || 4||
|- align="center
|1961|| || 5||
|- align="center
|1964|| || 7||
|- align="center
|1967|| ||align="center" bgcolor=silver|2||
|- align="center
|1970|| ||4||
|- align="center
| 1972|| 13|| ||
|- align="center
|1974|| ||4||
|- align="center
| 1976|| 7|| ||
|- align="center
|1978|| ||4||
|- align="center
| 1980|| 9|| ||
|- align="center
|1982|| ||align="center" bgcolor=cc9966|3||
|- align="center
| 1984|| 4|| ||
|- align="center
|1986|| ||8||
|- align="center
| 1988|| לא העפילה|| ||
|- align="center
|1990|| || לא העפילה||
|- align="center
| 1992|| לא העפילה|| ||
|- align="center
|1993|| || 9||
|- align="center
|1994|| || || 4
|- align="center
|1995|| || 19||
|- align="center
| 1996|| |לא העפילה|| ||12
|- align="center
|1997|| || לא העפילה||
|- align="center
|1998|| || || לא העפילה
|- align="center
|1999|| || 9||
|- align="center
| 2000|| לא העפילה|| || 10
|- align="center
|2001|| || לא העפילה||
|- align="center
|2002|| || ||align="center" bgcolor=cc9966| 3
|- align="center
|2003|| ||9||
|- align="center
| 2004|| לא העפילה|| ||align="center" bgcolor=cc9966|3
|- align="center
|2005|| ||13||
|- align="center
| 2006|| || ||align="center" bgcolor=cc9966|3
|- align="center
|2007|| ||align="center" bgcolor=cc9966|3||
|- align="center
| 2008|| 7|| ||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
|2009|| || 4||
|- align="center
| 2010|| || ||5
|- align="center
|2011|| ||align="center" bgcolor=silver|2||
|- align="center
| 2012||6|| ||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
|2013|| ||align="center" bgcolor=silver|2||
|- align="center
| 2014|| || ||align="center" bgcolor=silver|2
|- align="center
|2015|| ||align="center" bgcolor=cc9966|3||
|- align="center
| 2016||align="center" bgcolor=gold| 1|| ||6
|- align="center
|2017|| ||10||
|- align="center
| 2018|| || || 4
|- align="center
| 2019|| ||align="center" bgcolor=gold|1 || 
|- align="center
| 2020|| || || 13
|- align="center
| 2021||align="center" bgcolor=silver| 2 ||align="center" bgcolor=gold|1 || 
|- align="center
| 2022|| || 1|| align="center" bgcolor="cc9966" | 3
|-
|2023
|
|
|
|-
|2024
|1
|
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.eurohandball.com/ech/men/2020/teams/000523/Denmark דף באתר איגוד הכדוריד האירופי]
* [https://www.ihf.info/member-federations/denmark/116 דף באתר איגוד הכדוריד העולמי]
==הערות שוליים==

דנמרק
כדוריד
נציגויות דיפלומטיות של טוגו בעולם

טקסט=
שגרירות טוגו בבייג'ינג
שגרירות טוגו בברלין
טוגו היא מדינה במערב אפריקה, הגובלת בגאנה במערב, בבנין במזרח ובבורקינה פאסו בצפון. טוגו מחזיקה מספר קטן של נציגויות דיפלומטיות בעולם, שרובם שוכנים במעצמות הגדולות כגון ארצות הברית, גרמניה והרפובליקה העממית של סין. יתר על כך, כחלק מהקולוניאליזם הצרפתי בעבר, טוגו דואגת להחזיק שגרירות בצרפת.

== אפריקה ==
* , קינשאסה (שגרירות)
* , אדיס אבבה (שגרירות)
* , ליברוויל (שגרירות)
* , אקרה (שגרירות)
* , פרטוריה (שגרירות)
* , טריפולי (שגרירות)
* , אבוג'ה (שגרירות)

== אמריקה ==
שגרירות טוגו באוטווה
שגרירות טוגו בוושינגטון די. סי.
* , ברזיליה (שגרירות)
* , אוטווה (שגרירות)
* , וושינגטון די. סי. (שגרירות)

== אסיה ==
* , בייג'ינג (שגרירות)
* , ניו דלהי (שגרירות)
* , טוקיו (שגרירות)

== אירופה ==
שגרירות טוגו בפריז
שגרירות טוגו בבריסל
* , בריסל (שגרירות)
* , פריז (שגרירות)
* , ברלין (שגרירות)
* , לונדון (שגרירות)

== ארגונים בינלאומיים ==
* , משלחת קבועה באדיס אבבה
* , משלחת קבועה בבריסל
* , משלחת קבועה בניו יורק

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:טוגו: יחסי חוץ
טוגו
מגדל ספיר

מגדל ספיר הוא מגדל משרדים במשולש הרחובות תובל, היצירה והרקון במתחם בורסת היהלומים ברמת גן. המבנה כולל 42 קומות - קומת קרקע גבוהה, קומת גלריה, 38 קומות משרדים ו- 2 קומות טכניות ומתנשא לגובה 163.63 מטר ועם השלמתו בשנת 2018 היה השני בגובהו במתחם הבורסה.

==מאפיינים==
המגדל תוכנן על ידי משרד אמאב אדריכלים ומשרד פלג אדריכלים, ונבנה על מגרש בן כ-7 דונם. סך השטח הבנוי במגדל עומד על 60,000 מטר רבוע המיועדים למשרדים ולמסחר והוא כולל חמש קומות מרתף, עבור חניון בעומק של כ-30 מטר הכולל כ-800 מקומות חנייה.
מיתוגו של הבניין תחת השם ספיר נובע מצורת תכסית הבניה הדומה לאבן ספיר.

במגדל שמונה מעליות מהירות, מעלית שירות, לובי כניסה וקומת המסחר בשטח של כ- 1,571 מ"ר. הקומות האמצעיות של המגדל (18–27) מתפקדות כאגף נפרד עבור יהלומנים, עם מעליות, קומת גלריה ולובי בידוק נפרדים כחלק ממתחם בורסת היהלומים.

==היסטוריה==
הקרקע שעליה נבנה המגדל שימשה במשך שנים רבות כמגרש חנייה ומתחם מוסכים. המגרש נרכש בשנת 2001 על ידי החברות תדהר ורוגובין במסגרת עסקת קומבינציה שנחתמה עם כ-20 יהלומנים שהחזיקו בחלקות הקרקע. בהמשך הצטרפה לעסקה חברת אביב. היזמים תכננו להתחיל את הבנייה בשנת 2011, אף על פי שתוכנית בניין עיר שחלה על השטח מאפשרת בניית 43 אלף מ"ר משרדים מעל הקרקע ב-27 קומות, הם פנו לעיריית רמת גן בבקשה לשינוי התוכנית ולאישור בנייה של 60 אלף מ"ר משרדים ב-40 קומות. ובשנת 2012 אושרה תוכנית למגדל עם 50 קומות, בגובה 201 מטר.

הקמת הבניין החלה ב-2015, אך הוחלט לבנות רק 27 קומות בשלב הראשון. במהלך הבנייה הוחלט לבנות 40 קומות.

בקיץ 2018 הגיע המגדל לגובהו המרבי והושלם בסוף אותה השנה.

== גלריה ==
<gallery>
מתחם הבורסה מצפון.jpg|המגדל בתחילת בנייתו, ספטמבר 2015
Sapir_Tower_02.jpg
Ilan_Ilan,_2020.jpg
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.tidhar.co.il/project/sapir-tower-ramat-gan/ המגדל], באתר חברת תדהר

==הערות שוליים==

ספיר, מגדל
קטגוריה:מתחם הבורסה
ז'אן מאביון

ז'אן מאביון (בצרפתית: Jean Mabillon; 23 בנובמבר 1632 – 27 בדצמבר 1707) היה נזיר בנדיקטיני צרפתי. האב המייסד של הפלאוגרפיה והדיפלומטיקה .

==קישורים חיצוניים==

* ז'אן מאביון, האנציקלופדיה הקתולית. באתר ויקיטקסט 
* 

קטגוריה:נזירים (נצרות)
קטגוריה:פילולוגים צרפתים
קטגוריה:היסטוריונים של ימי הביניים
קטגוריה:ילידי 1632
קטגוריה:נפטרים ב-1707
ראובן ינאי

ראובן ינאי (יאנואר) (8 במרץ 1922 - 25 באוקטובר 1986) היה עיתונאי ישראלי. היה המייסד והעורך הראשון של עיתון "מעריב לנוער" וחבר מערכת "מעריב".

==ביוגרפיה==
נולד וגדל בליפנו, פולין. למד בגימנסיה עברית "תרבות" בפולין עד גיל 13. ב-1935 עלה לארץ עם הוריו והשתקעו בתל אביב. המשיך ללמוד בבית הספר העממי "הכרמל" ובבית הספר התיכון "גאולה", שם ערך את עיתון בית הספר עם חברו הטוב לספסל הלימודים שמעון פרס.

שירת ב"הגנה" ולאחר מכן לחם במלחמת העולם השנייה בבריגדה העברית. עם חזרתו לארץ, התגייס לצה"ל, והקים את העיתון "במחנה גדנ"ע".

לאחר מכן, התבקש על ידי בעלי עיתון מעריב, להקים את עיתון הנוער הראשון בישראל - הוא "מעריב לנוער" במסגרת עבודתו נתן ינאי במה עיתונאית לכישרונות רבים, ביניהם דן אלמגור, הצייר יוסי שטרן, פוצ'ו, ואף לכתבי נוער מבטיחים כאבשלום קור, יוסי ביילין ואחרים. לצד עבודתו ב"מעריב לנוער", ינאי גם כתב מעת לעת בעיתון מעריב, כחבר המערכת. ידועה במיוחד ביקורת התיאטרון שכתב אודות ההצגה "מלכת אמבטיה" של חנוך לוין. הביקורת השנונה אך החריפה ביותר של ינאי, הופיעה גם על עיצוב התקליט של שירי המחזה על ידי האמן דוד טרקטובר.

ינאי נישא לאביגיל לבית ורטהים בשנת 1949. לימים רעייתו אביגיל עבדה כעיתונאית אף היא, וחיברה את תשבצי ההגיון בשבועון ״העולם הזה״. לזוג נולדו בן ובת. בנו איל, הוא המייסד והמנכ"ל המשותף של חברת BDI ישראל. שחקן התיאטרון גלעד קלטר הוא נכדו של ראובן ינאי.

ראובן ינאי נפטר בשנת 1986 בתל אביב.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סגל מעריב לנוער
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי בית הספר הכרמל (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
פאול יוליוס מביוס

פאול יוליוס מביוס (בגרמנית: Paul Julius Möbius 24 בינואר 1853 – 8 בינואר 1907) היה נוירולוג וסופר מדעי פורה גרמני. נודע בתיאוריו הפסיכופתולוגיים על אישים היסטוריים כמו גתה, רוסו, שופנהאואר וניטשה. ובכמה מונחים רפואיים אותם זיהה וטבע, כמו תסמונת מביוס וסימן מביוס הקרויים על שמו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.whonamedit.com/doctor.cfm/33.html ביוגרפיה של מביוס] באתר הלקסיקון Whonamedit? 

קטגוריה:נוירולוגים גרמנים
קטגוריה:מחברי ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:פסיכיאטרים גרמנים
קטגוריה:לייפציג: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1853
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1907
יאן גוסארט

יאן גוסארט (בצרפתית: Jan Gossaert; נודע גם בכינויו: יאן מביז, Jan Mabuse. ~1478 – 1 באוקטובר 1532) היה צייר דובר צרפתית מארצות השפלה, מראשוני ציירי הרנסאנס ההולנדי והפלמי .

גוסארט היה מגדולי ציירי דורו, בן דורם של אלברכט דירר, ממנו הושפע, ולוקאס ואן ליידן, אך יש המעריכים אותו בדרגה נמוכה מהם.

עבודתו המוקדמת החשובה ביותר היא הערצת המלכים, המצוירת בסגנון מקושט של בית הספר באנטוורפן. יצירות מוקדמות אחרות, כמו ישו, הבתולה והבפטיסט, משקפות את התעניינותו ביצירותיהם של ג'אן ואן אייק ואלברכט דירר. יצירה מוקדמת נוספת, המפורסמת בתחושת מצב הרוח שלה, היא הייסורים בגן. גוסרט היה גם צייר דיוקנאות ידוע. דיוקנאותיו, כמו שארל דה בורז'ון, אלינור מאוסטריה (בערך משנת 1525) וז'אן קרונדלט (1517), חושפים את התפיסה הפסיכולוגית שלו ובולטים בעיקר בתיאורם הבולט של הידיים.<ref></ref>

== גלריה ==
<gallery widths="200" heights="200">
Venus and Cupid by Jan Gossaert.jpg|ונוס וקופידון במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה
File:Wings of the Norfolk Triptych of the Donors by by Jan Gossaert.jpg|דיוקנאות התורמים מתוך כנפיים של טריפטיכון במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה
Portrait of a man by Jan Gossaert.jpg|דיוקן בבמוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה
Portrait of a man by Jan Gossaert at Metropolitan Museum of Art.jpg|דיוקן במוזיאון המטרופוליטן לאמנות
Portrait of a man by Jan Gossaert at Metropolitan Museum of Art-2.jpg|דיוקן במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nationalgallery.org.uk/paintings/research/jan-gossaert-biography ביוגרפיה של גוסארט] באתר הגלריה הלאומית של אנגליה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים פלמים
קטגוריה:ציירים הולנדים
קטגוריה:ילידי 1478
קטגוריה:נפטרים ב-1532
שארל, דוכס ברי

שארל, דוכס ברי (בצרפתית: Charles de France, duc de Berry; 31 ביולי 1686 - 5 במאי 1714), היה נכדו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ויורש העצר של ספרד בין השנים 1700–1707.

==ביוגרפיה==
שארל נולד בורסאי ב-31 ביולי 1686 בארמון ורסאי, ללואי, הדופן הגדול, בנו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ולמריה אנה ויקטוריה, דוכסית בוואריה, בתם של פרדיננד מריה, הנסיך הבוחר מבוואריה ואנריקטה אדליידה, נסיכת סבויה, ועם לידתו הוא קיבל לואי את התואר דוכס ברי. שארל גדל יחד עם אחיו לואי, דוכס בורגונדיה ופיליפ, דוכס אנז'ו, והתחנך על ידי לואיז דה פרי.

בשנת 1700 הוכתר אחיו כפליפה החמישי, מלך ספרד, ומכיוון שלא היו לו עדיין ילדים, הפך שארל ליורש העצר הספרדי, עד ללידת לואיס, נסיך אסטוריאס בשנת 1707. ב-6 ביולי 1710 התחתן שארל עם מארי לואיז אליזבת ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון, ממנה היו לו 3 ילדים. מארי לואיז אליזבת לא שמרה לו אמונים, ואף חשבה לברוח עם המאהב שלה.

בשנת 1712 מת אחיו לואי, דוכס בורגונדיה, ובשל כך היה צפוי ששארל ישמש כעוצר בשם אחיינו לואי, דוכס אנז'ו, אולם הוא מת במפתיע ב-5 במאי 1714 כתוצאה מתאונת ציד, עוד לפני מותו של סבו לואי הארבעה עשר. לאחר מותו, המשיכה רעייתו בניאופיה, ובשנת 1719 היא מתה בעת שהייתה בהריון מאחד ממאהביה.

==משפחתו==
ב-6 ביולי 1710 התחתן שארל עם מארי לואיז אליזבת ד'אורליאן, בתם של פיליפ השני, דוכס אורליאן ופרנסואז מארי דה בורבון, ממנה היו לו 3 ילדים:
* בת מתה (1711).
* שארל, דוכס אלנסון (1713–1714).
* מארי לואיז אליזבת דה ברי (1714).

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית בורבון
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:ילידי 1686
קטגוריה:נפטרים ב-1714
יחסי ארצות הברית – קניה

יחסי ארצות הברית–קניה הם היחסים הדו-צדדיים בין ארצות הברית של אמריקה והרפובליקה של קניה. קניה וארצות הברית הן בעלות-ברית קרובות זה מכבר ונהנו מקשרים טובים, באופן יחסי, מאז קבלת עצמאותה של קניה. היחסים התהדקו עוד יותר לאחר הפיכת הממשל הקנייתי לדמוקרטי יותר ב-2002 ושיפורים נוספים בכיבוד זכויות האדם, בהנהגתו של מוואי קיבאקי.

== היסטוריה ==
לאחר קבלת עצמאותה של קניה ב-12 בדצמבר 1963, הכריזה ארצות הברית על הכרתה באומה הטרייה באופן מידי וכוננה עמה יחסים דיפלומטיים. השגרירות האמריקאית בניירובי נחנכה ב-12 בדצמבר 1963 - יום העצמאות הקנייתי - כאשר לורנס ואס עמד בראשה במעמד ממונה ארעי על היחסים עד למועד מינויו כשגריר. קניה בחרה לצעוד בנתיב פוליטי קפיטליסטי, התאימה עצמה אל העולם המערבי ונהפכה אותה לבעלת-ברית מרכזית של אמריקה באזור מזרח אפריקה בימי המלחמה הקרה.

בראשית אוגוסט 1998, מחבלים חברי ארגון הטרור "אל-קאעידה" התקיפו את השגרירות האמריקאית בניירובי, ורצחו יותר מ-200 נפשות נוסף על אלפי פצועים. מאז פיגוע זה, ממשלת ארצות הברית ומקבילתה הקנייתית הגבירו את שיתוף הפעולה ביניהן במטרה לטפל בסוגיות אי-הביטחון בקניה, וכן בתחום מיגור הטרור. משפחותיהם של קרבנות וניצולי הפיגוע חתמו, לחוד, על עצומה הקוראת לממשלת קניה לעתור לממשלת ארצות הברית בבקשה שתפצה אותם. עיתונאי קנייתי המתגורר בארצות הברית ניצל הזדמנויות אחדות על-מנת לגעור ולבקר את הממשל האמריקאי על שוויון הנפש שלו בנושא. במאמר שכותרתו "עֹל הדמים הגדול של האח הגדול", שפורסם בעיתון הקנייתי "דיילי ניישן" ("Daily Nation"), אחד משני העיתונים בעלי התפוצה הרחבה ביותר בקניה, תהה כותב המאמר בן מוטואה ג'ונתן מאוריטי (Ben Mutua Jonathan Muriithi), מדוע "ממשל אובמה ואחרים לפניו העלימו עין בשעה שהיה ברור כי קניה סבלה מנזק ביטחוני".

למעלה מ-9,000 אזרחים אמריקאים רשומים בשגרירות ארצות הברית בניירובי כתושבי קניה. בשנת 2006 נרשם שיא בן כ-86,528 אמריקאים בקניה, עלייה של 17.6% לעומת אשתקד, 2005. כשני שלישים מהאוכלוסייה האמריקנית בקניה הם מיסיונרים ומשפחותיהם. ההשקעה העסקית האמריקאית בקניה מוערכת בלמעלה מ-285 מיליון דולר אמריקאי, בעיקר במישורי המסחר, הייצור הקל ובתעשיית התיירות.

ארצות הברית מספקת ציוד והכשרה לכוחות הביטחון של קניה; הן לאלו המזוינים הצבאיים והן לאלו האזרחיים. ארצות הברית קוראת לפעולה יעילה של ממשלת קניה נגד שחיתות שלטונית ואי-הביטחון במדינה ורואה בכך כשני המכשולים הגדולים ביותר של הקנייתים בדרך להשגת צמיחה כלכלית מתמשכת ומהירה.<gallery>
קובץ:Moi and Bush.jpg|דניאל אראפ מוי, נשיאה השני של קניה, בחברת נשיא ארצות הברית ג'ורג' ווקר בוש במטה האומות המאוחדות, 10 בנובמבר 2001
קובץ:Uhuru Kenyatta with Obamas 2014.jpg|אוהורו קניאטה בתצלום משותף עם הנשיא ברק אובמה ורעייתו מישל בחדר הכחול, 5 באוגוסט 2014
קובץ:Raila Amolo Odinga with Obamas.jpg|ראש ממשלת קניה, ראילה אודינגה ורעייתו אידה עם הזוג הנשיאותי ברק ומישל אובמה, 23 בספטמבר 2009
קובץ:Secretary Kerry Meets With Kenyan President Kenyatta in Nairobi (17366576381).jpg|מזכיר המדינה של ארצות הברית ג'ון קרי יחד עם נשיא קניה אוהורו קניאטה, 4 במאי 2015
קובץ:US Embassy Nairobi.jpg|שגרירות ארצות הברית בניירובי
קובץ:Embassy of Kenya, Washington, D.C. 002.jpg|שגרירות קניה בוושינגטון די. סי.
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://history.state.gov/countries/kenya היסטוריה של יחסי ארצות הברית–קניה], באתר Office of the Historian 

== הערות שוליים ==
אנז'-פרדי פלומה

אנז'-פרדי פלומה (בצרפתית: Ange-Freddy Plumain; נולד ב-2 במרץ 1995) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקיצוני במועדון רוך לבוב.

==קריירה==
נולד בפריז למשפחה ממוצא גוואדלופי. פלומה התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של לאנס אליה הגיע בגיל 13. ב-5 באוקטובר 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 0–1 נגד ניור.

ב-25 ביולי 2013 חתם בפולהאם לשלוש עונות עם אופציה לעונה אחת. הוא שיחק בקבוצת המילואים של המועדון בעוד בקבוצה הבוגרת רשם רק הופעה אחת במסגרת גביע ה-FA.

ב-31 באוגוסט 2015 הושאל לרד סטאר מהליגה השנייה בצרפת.

ביוני חתם בסדאן ועונה לאחר מכן חתם בקווילי.

ב-12 ביולי 2018 חתם בהפועל חדרה מליגת העל.

ב-8 בינואר 2019 חתם בבית"ר ירושלים ל-3.5 עונות, תמורת כחצי מיליון דולר.

ב-16 באוגוסט 2020 חתם בסמסונספור מהליגה הטורקית השנייה, תמורת כ-220 אלף יורו. ב-9 בינואר 2021 הושאל לווסטרלו מהליגה הבלגית השנייה.

ב-26 בינואר 2022 חתם ברוך לבוב מליגת העל האוקראינית, אך בעקבות הפלישה הרוסית והפסקת הליגה, במרץ 2022 הושאל להפועל תל אביב עד סוף העונה.

ב-3 ביולי 2022 חתם בסקציה נס ציונה.

ב-26 בינואר 2023 חתם בבני סכנין עד לתום העונה. ב-30 בינואר ערך הופעת בכורה, בניצחון 1–2 על הפועל ירושלים.

בהמשך חזר פלומה לרוך לבוב.

== תארים ==
;בית"ר ירושלים
*גביע הטוטו : 2019/2020

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים גוואדלופים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל גוואדלופים
קטגוריה:פריז: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני לאנס
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני רד סטאר
קטגוריה:כדורגלני סדאן
קטגוריה:כדורגלני קווילי-רואן
קטגוריה:כדורגלני הפועל חדרה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני סמסונספור
קטגוריה:כדורגלני וסטרלו
קטגוריה:כדורגלני רוך לבוב
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני סקציה נס ציונה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גוואדלופ
קטגוריה:צרפתים ממוצא גוואדלופי
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בישראל
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים באוקראינה
קטגוריה:ספורטאים זרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1995
קטגוריה:גוואדלופים שנולדו ב-1995
נסטור פיטאנה

נסטור פביאן פיטאנה (בספרדית: Néstor Fabián Pitana; נולד ב-17 ביוני 1975) הוא שופט כדורגל ארגנטינאי. פיטאנה שופט משחקים בליגת העל הארגנטינאית, וכן במסגרות משחקים של פיפ"א. פיטאנה שפט במשחקי מונדיאל 2014, קופה אמריקה 2015, מונדיאל 2018, ונבחר לשפוט במשחק גמר מונדיאל 2018.

==קריירה==
בנעוריו שיחק פיטאנה כדורגל וכדורסל, בקבוצות מקומיות. פיטאנה אף שימש כשחקן, כאשר מילא תפקיד משני של סוהר, בסרט הארגנטיני 'La furia'. בנוסף, שימש גם כשופט משחקי באולינג.

בין השנים 2001-2004, למד פיטאנה חינוך גופני. בנוסף, עבר קורס שיפוט כדורגל. עד 2006 שימש כמורה לחינוך גופני במוסדות לימודיים בארגנטינה, ושפט משחקי כדורגל בליגות החובבניות. ב-2006 החל לשמש כשופט בטורנירי התאחדות הכדורגל הארגנטינאית. בדצמבר אותה שנה, שפט לראשונה בליגת המשנה הארגנטינאית. ביוני 2007 שפט לראשונה בליגת העל הארגנטינאית, משחק בין אתלטיקו קולון לרוסאריו סנטראל. החל מ-2010 משמש כשופט במפעלי CONMEBOL. ב-2014 שפט במשחק הסופר קלאסיקו, שנערך באצטדיון הבונבוניירה. ב-2015 שפט באחד ממשחקי גביע רקופה סודאמריקנה, בו ניצחה ריבר פלייט את סן לורנסו וזכתה במפעל.

פיטאנה נכלל בסגל השופטים למונדיאל 2014. בטורניר זה שפט 4 משחקים, כאשר האחרון שבהם היה ניצחונה של על , בשלב רבע הגמר. הוא שפט במשחקי קופה אמריקה 2015 ובמשחקי גביע הקונפדרציות 2017. פיטאנה נכלל בסגל השופטים למונדיאל 2018. הוא שפט במשחק הפתיחה, בו ניצחה 5 - 0 את . במונדיאל זה שפט 5 משחקים. פיטאנה נבחר לשפוט את משחק הגמר. בכך היה לשופט הארגנטינאי השני ששופט המשחק גמר אליפות העולם בכדורגל, לאחר שהוראסיו אליזונדו שפט בגמר מונדיאל 2006.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שופטי כדורגל
קטגוריה:ארגנטינה: אישים בספורט
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1975
את לי לילה (שיר)

"את לי לילה" הוא סינגל של בעז שרעבי שיצא לאור במקור בשנת 1978. בשנת 1984 הוציא לאור שרעבי את השיר בעיבוד מחודש.

==רקע==
השיר נכתב על ידי בעז שרעבי ויואל גוב ארי והולחן והוקלט על ידי שרעבי טרם עזב את ישראל לארצות הברית בשנת 1978. את השיר בגרסה זו עיבד יגאל חרד. השיר, שהוקלט והופץ לתחנות הרדיו, לא נכלל במסגרת אלבום כלשהו, אך זכה להצלחה במצעדי הפזמונים, ודורג במקום ה־11 במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשל"ט-1979 של רשת ג'.

ב-1981 הוקלט השיר על ידי זוהר ארגוב באלבומו השלישי "היו זמנים", בעיבוד של מרסל לידג'י. ג'קי מקייטן גם הקליט באותה שנה את השיר לאלבומו "ג'קי מקייטן - במיטב שירי החפלה". שרעבי, שחזר לישראל ב-1984, הקליט שוב את השיר בעיבוד מחודש של משה לוי ויזהר אשדות לאלבומו המצליח "אצלי הכל בסדר" מ־1984. ב-1993 הופיעה גרסה מחודשת זו באלבום האוסף "את לי לילה". 
הגרסה המקורית מ-1978 הופיעה באוסף אחר של שרעבי שיצא באותה שנה "בשירים שלא נס ליחם".

ב-2014 הוקלט השיר על ידי דאנה איבגי כשיר הנושא של הסרט "את לי לילה".

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1978
קטגוריה:סינגלים מ-1978
קטגוריה:שירי בעז שרעבי
קטגוריה:שירי זוהר ארגוב
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי בעז שרעבי
קטגוריה:שירי אהבה בעברית
קטגוריה:שירים על לילות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת האחים ראובני
אמן - חברה - אמן

"אמן -> חברה -> אמן: אמנות על חברה בישראל, 1978-1948" הייתה תערוכה שהוצגה בשנת 1978 במוזיאון תל אביב ועסקה בהצגתה של החברה באמנות הישראלית. 
==תיאור==
התערוכה "אמן -> חברה -> אמן" הוצגה בקיץ 1978 במוזיאון תל אביב. התצוגה חולקה לארבעה פרקים שהציגו, בצורה כרונולוגית, היבטים חברתיים שונים באמנות הישראלית, נושא שהיה מוצנע בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20, ביחס לעיסוק בהיבטים פנים-אמנותיים. 

ארבעת פרקי התערוכה היו: "הריאליזם של שנות החמישים"; "החברה בראי אמנות הפופ"; "מגמות מעורבות בשנות השבעים" ו"חברה נאיבית". הפרק הראשון בתערוכה תיאר את הציור הריאליסטי הישראלי בשנות ה-50 של המאה ה-20, שבו הופיעו ביטויים חברתיים ופוליטיים רבים. במידה רבה היה זה החלק ההומוגני ביותר, בשל האחידות הסגנונית היחסית בין האמנים השונים. הפרקים הבאים בתערוכה הכילו תערובת של מדיה אוונגרדיות שונות לבד מציור מסורתי, ובהן פיסול, צילום ועוד. 

בין העבודות שהוצגו בתערוכה "שבת בקיבוץ" (1949) מאת יוחנן סימון ו-"לשכת עבודה" (1956) מאת גרשון קניספל, "תמונת מחזור" (1965) מאת ציונה שמשי, "דיוקן האמן כלוחם צעיר" (1966) ו-"הוא הלך בשדות" (1967) מאת יגאל תומרקין, המיצב "יד ענוגה" (1978) מאת משה גרשוני, "העיניים של המדינה" (1975) מאת מיכל נאמן, גרסה מקבילה של העבודה "מהאטלס (ים המלח)" (1976) מאת דגנית ברסט, "החלפת אדמות" של מיכה אולמן מתוך "פרויקט מצר-מסר" (1972), מודעות אבל (1975) של גדעון גכטמן ועוד.

===רשימת האמנים שיצירותיהן הוצגו בתערוכה===
מיכה אולמן, משה אלנתן, ביאנקה אשל-גרשוני, יוסי אשר, דגנית ברסט, שמואל בק, יוסל ברגנר, יאיר גוטמן, תמר גטר, גדעון גכטמן, אהרון גלעדי, יאיר גרבוז, משה גרשוני, משה גת, מיכאל דרוקס, יוכבד וינפלד, מרסל ינקו, גבריאל כהן, פנחס כהן גן, כומר ומלמד, רפי לביא, אורי ליפשיץ, חיים מאור, מיכל נאמן, אברהם נתון, יוחנן סימון, עודד פיינגרש, יורם רוזוב, מנשה קדישמן, גרשון קניספל, רן שחורי, רות שלוס, ציונה שמשי, יגאל תומרקין

קטגוריה:תערוכות אמנות בישראל
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: תערוכות
קטגוריה:1978 בישראל
תמר פטרוליום

תמר פטרוליום היא חברה ציבורית שהוקמה כחברה ייעודית (באנגלית SPC - Special purpose company) לשם החזקת הזכויות של קבוצת דלק במאגר הגז "תמר".

==היסטוריה==
תמר פטרוליום הוקמה בשנת ביולי 2017 כחלק ממהלך של מכירת הזכויות במאגר הגז "תמר" בהתאם למתווה הגז, שבו התחייבה קבוצת דלק למכור עד 2021 את מלוא זכויותיה (31.25%) במאגר, כחלק מהניסיון להגביר את התחרות בענף. לאחר שדלק קידוחים השלימה מכירה בבורסה של 9.25% מהזכויות בתמר (באמצעות החברה), נותרו לה לממש עוד 22% אחוזים נוספים. בינואר 2018, רכשה תמר פטרוליום גם 7.5% מהחזקות נובל אנרג'י במאגר תמר, כך שבסך הכל היא מחזקיה 16.75% בתמר<ref></ref>. נובל אנרג'י נדרשה בהתאם למתווה הגז לדלל את החזקותיה מ-36% ל-25% עד 2021. עבור ההחזקות שילמה תמר פטרוליום במזומן כ-560 מיליון דולר באמצעות הנפקת אג"ח בבורסה.

==בעלי עניין==
נכון ל-2024, המיליארדר אהרון פרנקל באמצעות החברה Union Energy & Systems Operations הוא בעל המניות הגדול בתמר פטרוליום (24.99%, עם שווי שוק של 396 מיליון שקל).<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

בעלי המניות הנוספים הם אלי עזור (24.6%, שווי של 389.8 מיליון שקל), מנורה (12.46%, שווי של 197.4 מיליון שקל), מרדכי בן משה (6.96%, שווי של 110.2 מיליון שקל).<ref></ref> כל יתר ההחזקות (30.99%) הן החזקות ציבור.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:ישראל: חברות נפט וגז
קטגוריה:הרצליה: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2017
אליאס מואדב

אליאס מואדב (בערבית: إلياس مؤدب , שמו המקורי: איליה מוהדאב ששון; 6 בפברואר 1916, קהיר– 28 במאי 1952, קהיר) היה שחקן קומי יהודי-מצרי.

==ביוגרפיה==
נולד לאבא יהודי סורי ואמא יהודיה-מצרייה מהעיר טנטא. סיים את בית-הספר Lycée ב-1923 וגר ברובע היהודי העתיק של קהיר.

החל את הקריירה האומנותית שלו כזמר ("מונולוגיסט" ) במועדון הלילה הידוע "אלוברג", בו הוצג בפני השחקן והבמאי בישארה וואקים והשחקן הקומי איסמעיל יאסין, שפתחו לו את הדלתות לעבודה בעולם הקולנוע.

בנוסף לעבודתו בקולנוע, הופיע במקביל בכמה מועדוני לילה יוקרתיים, ביניהם גם "אל-אריזונה" ו-"חלימה פאלאס". כמו כן, לפרנסתו הופיע באירועים פרטיים כמו חתונות ובר מצוות עליהם קיבל שכר גבוה.

מואדב הרבה לגלם דמויות קומיות שדיברו במבטא שאמי, עד כדי כך שרבים סברו שהוא סורי או לבנוני, כשלמעשה היה מצרי שורשי שגר ברחוב פיראח (רחוב התרנגולות) שברובע היהודי (חארת אל-יהוד).

אליאס נפטר בקהיר ב-28 במאי 1952.

==פילמוגרפיה==
* 1947 - אהוב החיים (حبيب العمر)
* 1948 - הנשים הן שדות (الستات عفاريت)
* 1948 - נשמה וגוף (الروح والجسد)
* 1949 - אמבר (عنبر)
* 1949 - אנשים מדברים (كلام الناس)
* 1949 - המטפחת של היפה (منديل الحلو)
* 1949 - רחוב אל-באהלואן (شارع البهلوان)
* 1949 - ערב חג (ليلة العيد)
* 1950 - עיניי ממצמצות (عينى بترف)
* 1950 - מלכת היופי (ست الحسن)
* 1950 - פלפל (فلفل)
* 1950 - הגיבור (البطل)
* 1950 - תנו לי לשיר (سيبوني أغني)
* 1950 - גורל ומזל (قسمة ونصيب)
* 1951 - עירני ורגוע (فايق ورايق)
* 1951 - טיפות הטל (قطر الندى)
* 1951 - הבנות מתוקות (البنات شربات)
* 1952 - מגיע לך (حلال عليك)
* 1952 - הנמר (النمر)
* הבית של נתאש (بيت النتاش)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים מצרים
קטגוריה:אומנים יהודים שפעלו בארצות ערב
קטגוריה:יהודים הקבורים במצרים
קטגוריה:ילידי 1916

קטגוריה:נפטרים ב-1952
נציגויות דיפלומטיות של אוגנדה בעולם

טקסט=
הנציבות העליונה של אוגנדה ב[[לונדון]]
הנציבות העליונה של אוגנדה ב[[אוטווה]]
שגרירות אוגנדה ב[[פריז]]
שגרירות אוגנדה ב[[וושינגטון די. סי.]]משרד החוץ של אוגנדה מנהל מספר רב של נציגויות דיפלומטיות בעולם, בעיקר במדינות שכנותיה המכונות על ידי המשרד "מדינות הטבעת". מעבר למדינות האפריקאיות, אוגנדה מחזיקה נציגויות באירופה, במזרח התיכון, בצפון אמריקה ובמדינות האוקיינוס השקט.

== אפריקה ==
* , בוג'ומבורה (שגרירות)
* , קינשאסה (שגרירות)
* , קהיר (שגרירות)
* , אדיס אבבה (שגרירות)
* , ניירובי (שגרירות)
* , טריפולי (שגרירות)
* , אבוג'ה (נציבות עליונה)
* , קיגאלי (נציבות עליונה)
* , מוגדישו (שגרירות)
* , פרטוריה (נציבות עליונה)
* , ג'ובה (שגרירות)
* , חרטום (שגרירות)
* , דאר א-סלאם (נציבות עליונה)

== אמריקה ==
* , אוטווה (נציבות עליונה)
* , וושינגטון די.סי (שגרירות)

== אסיה ==
* 
** בייג'ינג (שגרירות)
** גואנגג'ואו (קונסוליה כללית)
* , ניו דלהי (נציבות עליונה)
* , טהראן (שגרירות)
* , טוקיו (שגרירות)
* , ריאד (שגרירות)
* , אנקרה (שגרירות)
* , אבו דאבי (שגרירות)

== אירופה ==
* , בריסל (שגרירות)
* , קופנהגן (שגרירות)
* , פריז (שגרירות)
* , ברלין (שגרירות)
* , רומא (שגרירות)
* , מוסקבה (שגרירות)
* , לונדון (נציבות עליונה)

== אוקיאניה ==
* , קנברה (נציבות עליונה)

== ארגונים בינלאומיים ==
* , משלחה קבועה באדיס אבבה
* , משלחה קבועה בבריסל
* , משלחה קבועה בניו יורק

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mofa.go.ug משרד החוץ של אוגנדה]

קטגוריה:אוגנדה: יחסי חוץ
אוגנדה
יחסי וייטנאם–פקיסטן

יחסי וייטנאם–פקיסטן הם היחסים הדו-צדדיים בין וייטנאם ופקיסטן. בין המדינות קשרי מסחר ופוליטיקה. שגרירות פקיסטן בווייטנאם ממוקמת בהאנוי, ושגרירות וייטנאם בפקיסטן ממוקמת באסלאמאבאד.

שיתוף הפעולה בין המדינות מתבטא בכמה מישורים. למשל, בתקופת השיטפונות בפקיסטן ב-2010, וייטנאם סיפקה ציוד בשווי 50,000$ לממשלת פקיסטן.

== קשרי מסחר ==
שווי המסחר בין שתי המדינות גדל מ-10 מיליון דולרים בשנת 1999 ל-150 מיליון דולרים בשנת 2008. פקיסטן היא יבואנית התה הגדולה ביותר מווייטנאם. הייצוא של פקיסטן לווייטנאם כולל בעיקר כותנה, עור ומוצרים רפואיים. בין היתר הוא כולל גם יצוא אופנועים, מוצרי פלסטיק, כלי ניתוח והשקעות בחציבת פחם. על אף כי וייטנאם אינה קונה קבועה של כלי נשק פקיסטניים, היא רכשה בעבר מספר כלי נשק מפקיסטן.

== שיתוף פעולה פוליטי ==
במאי 2001 הגנרל הפקיסטני פרבז מושארף קיים ביקור רשמי לווייטנאם. במרץ 2004 הנשיא הווייטנאמי טראן דאק לואנג, בהזמנתו של הנשיא פרבז מושארף, ביקר בפקיסטן. פקיסטן מחשיבה את וייטנאם כשותפה דיפלומטית חשובה, עקב חברותה המלאה של וייטנאם באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה. ווייטנאם תומכת בהפיכתה של פקיסטן לחברה מלאה באיגוד. על כן, תחת מדיניות חוץ פקיסטנית בשם "אסטרטגיית החזון לדרום מזרח אסיה", וייטנאם מנסה לקדם אינטרסים משותפים באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה, בעוד שפקיסטן תומכת בהצעתה של וייטנאם לחברות לא קבועה במועצת הביטחון של האומות המאוחדות.

=== התנגדות פקיסטנית להשפעה הודית בווייטנאם ===
פקיסטן עוקבת באופן רציני אחר הדיפלומטיה הווייטנאמית בעניין הקשרים החזקים בין הודו לווייטנאם. להודו יחסים מתוחים עם פקיסטן, בעוד שווייטנאם מקיימת מערכת יחסים מתוחה עם סין, בעלת ברית ותיקה של פקיסטן. "אסטרטגיית החזון לדרום מזרח אסיה" הפקיסטנית נקבעה כדי לאזן את היחסים בין המדינות.

== פקיסטנים בווייטנאם ==
אזורים בעלי אוכלוסייה משמעותית של פקיסטנים בווייטנאם כוללים את האנוי והו צ'י מין סיטי. פקיסטנים רבים עובדים בשגרירות פקיסטן בהאנוי.

== הערות שוליים ==
צ'ונופליה

צ'וֹנוֹפְּלְיָה (בסרבית קירילית: Чонопља, בסרבית בכתב לטיני: Čonoplja) הוא כפר בסרביה השוכן במחוז באצ'קה המערבי אשר בפרובינציית וויבודינה.

==היסטוריה==
האזכור הראשון לכפר הוא מ-1399 עת נשלט האזור על ידי ממלכת הונגריה. ב-1542 נכבש האזור על ידי צבאותיו של סולימאן הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית. במהלך מלחמת האימפריה העות'מאנית-הליגה הקדושה (1683–1699) נכבש הכפר על ידי צבא ממלכת הבסבורג ולאחר חתימת הסכם קרלוביץ נותר בשטח הספר של הממלכה. במחצית השנייה של המאה ה-18 היגרו למקום משפחות רבות מהמרחב הגרמני, רובן מאזורי ריינלנד-פפאלץ ואלזס-לורן והפכו לרוב ביישוב.

בהמשך נשלט האזור על ידי האימפריה האוסטרו-הונגרית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל הכפר בשטחי ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, אשר הפכה בהמשך לממלכת יוגוסלביה. באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, תקפה גרמניה הנאצית את יוגוסלביה והכניעה את צבאה תוך ימים אחדים. אזור באצ'קה נמסר לחזקת הונגריה. לאחר המלחמה נכלל היישוב בשטח הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה והפך מרכז חקלאי אזורי. בתקופה זו גורשו המשפחות הגרמניות מהיישוב. בראשית שנות ה-90 של המאה ה-20, לאחר התפרקות יוגוסלביה, עבר הכפר צ'ונופליה לחזקתה של סרביה.

==הקהילה היהודית==
יהודים היגרו לכפר לקראת המחצית השנייה של המאה ה-18, ביחד עם משפחות המהגרים מהמרחב הגרמני. המשפחות הראשונות המתועדות הן: זֶלמנוביץ', הירשל ושטיין. ב-1763 הוקם בית הכנסת המקומי, וסמוך למועד זה גם בית עלמין יהודי. ב-1813 התגוררו בצ'ונופליה 46 יהודים, וב-1850 מנתה הקהילה 96 נפשות. רוב בני הקהילה עסקו במסחר זעיר, ומקצתם היו בעלי מקצועות חופשיים. הרופאים הראשונים ביישוב היו יהודים, וב-1835 היה בן הקהילה יוסף קָדֶלְבָּך לרופא הכפר. ב-1880 התגוררו בצ'ונופליה 159 יהודים. לאחר מלחמת העולם הראשונה חלה ירידה הדרגתית במספר בני הקהילה. ב-1931 התגוררו בצ'ונופליה 49 יהודים, ובפרוץ מלחמת העולם השנייה מנתה הקהילה 39 נפשות.

לאחר כיבוש יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הועבר האזור לחזקת הונגריה. מקצת מבני הקהילה נשלחו לעבודות כפייה בחזית המזרחית ומצאו את מותם בעת פינוי שדות מוקשים. שאר בני הקהילה הובלו למחנות ההשמדה כחלק משואת יהודי הונגריה. איש לא ניצל. ב-1948 הרסו השלטונות היוגוסלביים את מבנה בית הכנסת והשטח הופקע. בית העלמין היהודי נותר בשטח הכפר. נכון ל-2001 שכן באזור לא מגודר ולא מתוחזק ונגרמו בו נזקים. בשטח היו פזורות מצבות שהכיתוב עליהן בעברית, בגרמנית, בהונגרית ובסרבית.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* Aleksandra Terzić ,Željko Bjeljac,[http://www.kirj.ee/public/trames_pdf/2014/issue_1/Trames-2014-1-39-55.pdf The extermination of jewish population and heritage in BAČKA region of ap vojvodina-serbia] 
* [https://www.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%20767.PDF יהדות באצ'קה], באתר "יד ושם"

==הערות שוליים==

צ'ונופליה
צ'ונופליה
הרשות הפלסטינית במשחקים האולימפיים לנוער

הרשות הפלסטינית משתתפת במשחקים האולימפיים לנוער מאז היווסדם באולימפיאדת הנוער סינגפור (2010). היא מעולם לא השתתפה במשחקי החורף האולימפיים לנוער. עד כה, אף ספורטאי נוער מהרשות הפלסטינית לא זכה במדליה אולימפית לנוער. ההשתפות של ספורטאי הנוער מהרשות הפלסטינית היא בעיקר סמלית.

==השתתפות במשחקים==
===משחקי הקיץ===
המשלחת הראשונה של הרשות הפלסטינית למשחקים האולימפיים לנוער הייתה לאולימפיאדת הנוער סינגפור וכללה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשלושה ענפי ספורט, אתלטיקה, סיף ושחייה. ספורטאי המשלחת לא הגיעו להישגים משמעותיים וסיימו במקומות האחרונים בתחרויות. גם המשלחת לאולימפיאדת הנוער נאנג'ינג לא הגיעה להישגים משמעותיים. המשלחת מנתה ארבעה ספורטאים שהתחרו בשני ענפים, אתלטיקה ושחייה. ספורטאי המשלחת, בדומה לאולימפיאדת הנוער סינגפור, סיימו במקומות האחרונים בתחרויות.

==ראו גם==
* הרשות הפלסטינית במשחקים האולימפיים
* הרשות הפלסטינית במשחקים הפאראלימפיים

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים לנוער