OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סמי תמימי

סמי תמימי (בערבית: سامي التميمي, תעתיק: סאמי אלתמימי; נולד בשנת 1968) הוא שף, מחבר ספרי בישול ומסעדן פלסטיני יליד מזרח ירושלים.

== ביוגרפיה ==
תמימי נולד במזרח ירושלים למשפחה מוסלמית מסורתית המונה 6 אחים ואחיות ו-6 נוספים במשפחה המורחבת. אימו, נע'מה, שהייתה מקור ההשראה שלו בעיסוקיו הקולינריים, הלכה לעולמה כאשר היה בן 7.

== קריירה מקצועית ==
תמימי עזב את בית הספר בגיל 15. בגיל 17 החל לעבוד כשוטף כלים במסעדה במלון הר ציון בירושלים. שנתיים לאחר מכן מונה שף אחראי לארוחות הבוקר במלון.<ref></ref><ref></ref> בגיל 20 עבר לתל אביב, שם מונה לשף הראשי במסעדת לילית, בבעלותה של קרן הנדלר-קרמרמן ופיתח את העניין שלו בסגנון בישול המנצל חומרי גלם מקומיים, ממזג בין סוגי מטבחים שונים ומקפיד על תצוגה (ראו המטבח הקליפורני).<ref></ref><ref name="ReferenceA"></ref>

בעקבות הצעת עבודה שקיבל עבר בשנת 1997 להתגורר בלונדון, שם עבד כשף הראשי במעדניית "בייקר אנד ספייס" (Baker & Spice), שהתמחתה במטבח הים תיכוני. שם גם פגש את יותם אוטולנגי.<ref></ref> בשנת 2002 השניים יסדו יחד עם נועם בר את מסעדת "אוטולנגי" בשכונת נוטינג היל בלונדון.

עד כה תמימי כתב ופרסם שלושה ספרי בישול שהפכו רבי-מכר ושהו ברשימת רבי-המכר של הניו יורק טיימס שבועות ארוכים.<ref name="ReferenceA"/><ref></ref> ביחד עם אוטולנגי, תמימי נמנה בין הישראלים שספריהם הם הנמכרים ביותר בחו"ל, לצד עמוס עוז ודוד גרוסמן<ref name=":0"></ref>. את הספר "אוטולנגי וסמי תמימי: ספר המתכונים"<ref></ref> (הספר תורגם לעברית וראה אור בהוצאת כנרת בשנת 2010) ו-Jerusalem: A Cookbook<ref></ref> כתב ביחד עם אוטולנגי. ספרו השלישי Falastin: A Cookbook<ref></ref> יצא לאור בשנת 2020.

== ספריו ==
ספריו של תמימי פורסמו באנגלית ותורגמו לעברית, צרפתית ולגרמנית. מביניהם, הספר Jerusalem: A Cookbook שכתב יחד עם אוטולנגי ויצא לאור בשנת 2012, נמכר במאות אלפי עותקים. הספר דורג במקום השני ברשימת ספרי הבישול המצליחים ביותר בארצות הברית<ref name=":0" />.
* Ottolenghi: The Cookbook (2008) (עם יותם אוטולנגי). יצא לאור באנגלית ובצרפתית.
* Jerusalem: A Cookbook (2012) (עם יותם אוטולנגי). יצא לאור באנגלית ובצרפתית.
* Falastin: A Cookbook (2020) (עם טרה ויגלי). יצא לאור באנגלית, צרפתית וגרמנית.

== פרסים והכרה ==
* 2011 המסעדה NOPI זכתה בפרס Gourmet של המגזין Condé Nast Traveler בקטגוריה "חדשנות ועיצוב"<ref></ref>
* 2012 המסעדה NOPI זכתה בפרס של Restaurant and Bar Design בקטגוריה "זהות"<ref></ref>
* 2013 פרס James Beard בקטגוריה "ספר הבישול הבינלאומי" עבור Jerusalem: A Cookbook (2012)
* 2013 פרס Guild of Food Writers בקטגוריה "ספרי בישול" עבור Jerusalem: A Cookbook (2012)<ref></ref>
* 2013 פרס Dun Gifford של Gourmand World Cookbook עבור Jerusalem: A Cookbook (2012)<ref></ref>
* 2013 פרס "ספר הבישול הבינלאומי" מטעם International Association of Culinary Professionals עבור Jerusalem: A Cookbook (2012)
* 2013 פרס "ספר הבישול הטוב ביותר" מטעם Observer Food Monthly עבור Jerusalem: A Cookbook (2012)<ref></ref>

== חיים אישיים ==
תמימי מתגורר בלונדון עם בן זוגו ג'רמי קלי. הוא כותב, מצייר ומחבר שירה ערבית.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים שהיגרו לממלכה המאוחדת
קטגוריה:להט"בים בריטים
קטגוריה:מסעדנים בריטים
קטגוריה:מסעדנים ישראלים
קטגוריה:שפים בריטים
קטגוריה:שפים ישראלים
קטגוריה:שפים להט"בים ישראלים
קטגוריה:פלסטינים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
יאניס ניוונר

יאניס ניוונר (בגרמנית: Jannis Niewöhner, הגייה: [ˈjanɪs ˈniːvøːnɐ], נולד ב-30 במרץ 1992) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה גרמני.

== ביוגרפיה ==
יאניס ניוונר נולד בקרפלד, נורדריין-וסטפאליה, גרמניה. הוא בנו של הבמאי הגרמני אווה פריש-ניוונר.

==קריירה==
תפקידו הראשון של ניוונר היה בסרט הקצר משנת 2004, "Für immer Edelweiß" (אדלווייס לנצח). שנה לאחר מכן שיחק בסרט ההרפתקאות של הבמאי הגרמני כריסטיאן זוברט, "Der Schatz der weißen Falken".

בשנת 2006 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע, "TKKG und die rätselhafte Mind-Machine".

בשנת 2007 שיחק בסרט הקומדיה הגרמני "Von Müttern und Töchtern".

בשנת 2017 שיחק בתפקיד ראשי במיני סדרה הגרמנית "מקסמיליאן". בסדרה הוא גילם את מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

בקיץ 2018 הצטלם ניוונר לעיבוד הקולנועי לרומן נרקיס וגולדמונד מאת הרמן הסה. את הסרט ביים הבמאי זוכה האוסקר סטפן רוזוביצקי. בסרט הוא מגלם את נרקיס.

בשנת 2019 הוא שיחק בסרט הקולנוע "תיקי קוליני"; סרט דרמה בהפקה גרמנית. הסרט מבוסס על הרומן "פרשת קוליני" מאת פרדיננד פון שיראך משנת 2011.

בשנת 2021 שיחק בתפקיד ראשי בסרט הקולנוע מינכן, על סף מלחמה.

בשנת 2023 שיחק בסרטי הקולנוע, "Stella. A Life." ונפוליאון.

==חיים אישיים==
ניוונר מתגורר בברלין. משנת 2007 עד שנת 2015 ניהל מערכת יחסים עם השחקנית אמיליה שולה .

== פילמוגרפיה נבחרת ==
{| class="wikitable sortable"
|+קולנוע וטלוויזיה
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2007
|Wild Chicks in Love
| מאייק
|
|-
| 2009
|Gangs
|יאן
|<ref name="Saphirblau"></ref>
|-
| 2013
|Rubinrut
| גדעון דה וילייר
|<ref name="Saphirblau" />
|-
| 2011
|Alive and Ticking
| איש צעיר בחנות לחיות מחמד
|
|-
| 2014
|Saphirblau
| גדעון דה וילייר
|<ref name="Saphirblau" />
|-
| 2015
| 4 מלכים
| טימו
|
|-
| 2015
|Ostwind 2
| מילאנו
|
|-
| 2016
|יונתן
|יונתן
|
|-
| 2016
|Emerald Green
| גדעון דה וילייר
|
|-
| 2017
|Jugend ohne Gott
|זאק
|
|-
| 2017
|וינדסטורם וסוסי הפרא
| מילאנו
|
|-
| 2017
|High Society
| יאן
|
|-
| 2017
| תחנת ברלין
| ארמנדו
|סדרת טלוויזיה
|-
| 2017
| מקסימיליאן
| מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה
|
|-
| rowspan="2" | 2018
|Mute
| ניקי
|
|-
| Beat (סדרת טלוויזיה)
| רוברט "ביט" שלאג
|
|-
| 2019
| תיק קוליני
| הנס מאייר הצעיר
|
|-
| rowspan="2" | 2020
|נרקיס וגולדמונד
| גולדמונד
|
|-
| קליפת המוח
| ניקו
|
|-
| rowspan="2" | 2021
|Je Suis Karl
| קארל
|
|-
| מינכן, על סף מלחמה
| פול פון הרטמן
|
|-
| rowspan="2" |2023
|Stella. A Life.
|רולף אייזסון
|סרט באורך מלא
|-
|נפוליאון 
|היפוליט צ'ארלס
|סרט באורך מלא
|-
|2024
|הלוק החדש <small>(אנ')</small>
|ולטר שלנברג
|3 פרקים
|}

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
! פרס
! קטגוריה
! סרט/סדרה
! תוצאה
! הערות
|-
| rowspan="1" | 2017
| פרס יופיטר
| השחקן הגרמני הטוב ביותר
| Smaragdgrün
|
|<ref name="Jupiter 2017"></ref>
|-
| 2019
| פרסי אמי בינלאומיים
| השחקן הטוב ביותר
| Beat (סדרת טלוויזיה)
|
|
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקנים ילדים גרמנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1992
אולי דנון

אוֹלי יהודה דנון (נולד ב-13 ביולי 1999) הוא זמר-יוצר וגיטריסט ישראלי. יצירתו משתייכת לסוגת הרוק.

== ביוגרפיה ==
דנון ו[[עומר מושקוביץ, 2024]]
במאי 2016, יצא האלבום הראשון של דנון, "שתיקת האדמה", בהפקתו של שלום גד.

בדצמבר 2019 יצא הסינגל "תמותי" שכתב והלחין דנון, והופק על ידי אסף תלמודי.

ב-2020 ביצע את השיר "בראשית" של אביתר בנאי באלבום המחווה לאלבום שיר טיול.

בפברואר 2022 יצא האלבום השני של דנון, "ארבע עונות השנה". סגנון האלבום תואר כשילוב בין אמביינט לאינדי רוק. בהופעת ההשקה של האלבום התארח אביב גדג'. בביקורתם על שירי האלבום השוו אורלי יניב ויואב קוטנר בין דנון לבין גבריאל בלחסן ואריק איינשטיין. מבקר התרבות נדב מנוחין מוואלה! התייחס לאלבום כ-"אלבום השנה באינדי הישראלי".

בשנת 2024 ביצע יחד עם עמר גשן את השיר "קניה" שיצא באלבומה של גשן, "אשר הייתי ונגמר".

== דיסקוגרפיה ==

=== אלבומים ===

* שתיקת האדמה (2016)
* ארבע עונות השנה (2022)

=== סינגלים ===

* תמותי (2019)

==קישורים חיצוניים==
*

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:זמרי רוק ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1999
תהילים ק"ו

תהילים ק"ו הוא המזמור המאה ושישה בספר תהילים (לפי המספור בוולגטה ובתרגום השבעים, המזמור ממוספר כמזמור ה-105).

== תוכנו של המזמור ==
המזמור מכיל ארבעים ושמונה פסוקים והוא ביסודו המנון לה':
===א'-ה'===
המזמור נפתח בקריאה להודות לה': "הַלְלוּיָהּ הוֹדוּ לַה' כִּי טוֹב כִּי לְעוֹלָם חַסְדּוֹ מִי יְמַלֵּל גְּבוּרוֹת ה' יַשְׁמִיעַ כׇּל תְּהִלָּתוֹ" (א-ב), ולאחר מכן המשורר מבקש שה' ישמח בעמו, על אף חטאיהם: "לִרְאוֹת בְּטוֹבַת בְּחִירֶיךָ לִשְׂמֹחַ בְּשִׂמְחַת גּוֹיֶךָ לְהִתְהַלֵּל עִם נַחֲלָתֶךָ"(ה).
===ו'-מ"ב===
המשורר סוקר את חטאי ישראל. הוא מתאר איך כבר ביציאת מצרים יש מי שמרדו בה':"אֲבוֹתֵינוּ בְמִצְרַיִם לֹא הִשְׂכִּילוּ נִפְלְאוֹתֶיךָ לֹא זָכְרוּ אֶת רֹב חֲסָדֶיךָ וַיַּמְרוּ עַל יָם בְּיַם סוּף"(ז), ועל אף זאת ה' חולל את נס קריעת ים סוף:"וַיְכַסּוּ מַיִם צָרֵיהֶם אֶחָד מֵהֶם לֹא נוֹתָר"(יא). לאחר מכן מזכיר המשורר את חטא המתאווים:"וַיִּתְאַוּוּ תַאֲוָה בַּמִּדְבָּר וַיְנַסּוּ אֵל בִּישִׁימוֹן"(יד), חטא קורח ועדתו ובפרט דתן ואבירם:"תִּפְתַּח אֶרֶץ וַתִּבְלַע דָּתָן וַתְּכַס עַל עֲדַת אֲבִירָם"(יז), חטא העגל:"יַעֲשׂוּ עֵגֶל בְּחֹרֵב וַיִּשְׁתַּחֲווּ לְמַסֵּכָה"(יט), חטא בעל פעור:"וַיִּצָּמְדוּ לְבַעַל פְּעוֹר וַיֹּאכְלוּ זִבְחֵי מֵתִים"(כח), ובאופן כללי חטא עבודה זרה:"וַיַּעַבְדוּ אֶת עֲצַבֵּיהֶם וַיִּהְיוּ לָהֶם לְמוֹקֵשׁ"(לו), רצח:"וַיִּשְׁפְּכוּ דָם נָקִי דַּם בְּנֵיהֶם וּבְנוֹתֵיהֶם אֲשֶׁר זִבְּחוּ לַעֲצַבֵּי כְנָעַן וַתֶּחֱנַף הָאָרֶץ בַּדָּמִים"(לח) ובעקבות כל אלו, האויבים שהגיעו ולחצו על ישראל:"וַיִּלְחָצוּם אוֹיְבֵיהֶם וַיִּכָּנְעוּ תַּחַת יָדָם"(מב).

===מ"ג-מ"ח===
בסיום המזמור קובע המשורר שבעקבות חטאיהם, ישראל קבלו עונש, וה' שראה בצרתם שב והושיע אותם בזכות הברית:"פְּעָמִים רַבּוֹת יַצִּילֵם וְהֵמָּה יַמְרוּ בַעֲצָתָם וַיָּמֹכּוּ בַּעֲוֺנָם וַיַּרְא בַּצַּר לָהֶם בְּשׇׁמְעוֹ אֶת רִנָּתָם וַיִּזְכֹּר לָהֶם בְּרִיתוֹ וַיִּנָּחֵם כְּרֹב חֲסָדָו"(מג-מה). ולכן מבקש המשורר מה' תשועה:"הוֹשִׁיעֵנוּ ה' אֱלֹהֵינוּ וְקַבְּצֵנוּ מִן הַגּוֹיִם לְהֹדוֹת לְשֵׁם קׇדְשֶׁךָ לְהִשְׁתַּבֵּחַ בִּתְהִלָּתֶךָ"(מז). המזמור מסתיים בחתימת הספר הרביעי של תהילים:"בָּרוּךְ ה' אֱלֹהֵי יִשְׂרָאֵל מִן הָעוֹלָם וְעַד הָעוֹלָם וְאָמַר כׇּל הָעָם אָמֵן הַלְלוּיָהּ"(מח).

== המזמור בליטורגיה היהודית ==
* מפסוק מ"ז לומדים חז"ל בגמרא (כתובות דף ז עמוד ב') על ברכת חתנים (שבע ברכות) שנאמרת בעשרה ועל כך ש"אפילו עוברים שבמעי אמן אמרו שירה על הים".

== המזמור בתרבות ==
* על בסיס פסוק ב' נכתב השיר מי ימלל ובו הושמט בכוונה שמו של האל המוזכר בפסוק המקורי.
* מי ימלל - זאנוויל ויינברגר באלבום מן השמים. גרסת כיסוי לשיר באלבום א פרישע טאנץ 6 של אברהם שמואל ווידער.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.929.org.il/page/673 תהילים ק"ו] באתר 929 - תנ"ך ביחד

==הערות שוליים==

ק"ו
גטו דרוהוביץ'

גטו דרוהוביץ'<nowiki/> (באוקראינית: Дрогобицьке гето) היה גטו נאצי בעיר דרוהוביץ' שבמערב אוקראינה במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה. הגטו חוסל בעיקר בין פברואר לנובמבר 1942, אז גורשו רוב היהודים למחנה ההשמדה בלז'ץ.

== רקע ==
===דרוהוביץ' בין שתי מלחמות העולם===
בתקופה שבין שתי מלחמות העולם הייתה דרוהוביץ' עיר פרובינציאלית במחוז לבוב של הרפובליקה הפולנית השנייה בעלת 80,000 תושבים, דרוהוביץ' הייתה בעלת שטח של 1,499 קמ"ר (579 מ"ר) ואוכלוסייתה מנתה כ-194,400 תושבים. דרוהוביץ' השתייכה למחוז לבוב שבדרום-מזרח קרסי, עם אוכלוסייה יהודית נכבדת; מעבר לזה של האוכלוסייה האוקראינית והפולנית באזורים.

===העיר במלחמת העולם השנייה===
לאחר הפלישה הגרמנית-סובייטית לפולין ב-1939, חולקה פולין בין המלחמות בספטמבר 1939 בין גרמניה הנאצית לברית המועצות. העיירה סופחה לרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית. דרוהוביץ' הפכה למרכז של מחוז דרוהוביץ'. באותה התקופה, התרחשו גירושים המוניים של גברים, נשים וילדים לסיביר.

== היסטוריה ==
=== לפני הקמת הגטו ===
הגרמנים כבשו את דרוהוביץ' באמצע ספטמבר 1939, ועד 22 בספטמבר, כשהעבירו את השלטון בעיר לידי הסובייטים בהתאם להסכם ריבנטרופ-מולוטוב, סבלו יהודי העיר מהתנכלויות קשות מצד האוקראינים. בימי השלטון הסובייטי אף הולאמו מפעלי התעשייה בעיר, ויהודים בעלי הון ופעילים פוליטיים נאסרו וכמה מהם אף הוגלו לתוך ברית המועצות.

הגרמנים שבו וכבשו את דרוהוביץ' לאחר שנתיים ב-30 ביוני 1941, ויום למחרת החל בה פוגרום קשה. בשלושת ימי הפוגרום רצחו אוקראינים ופולנים, תושבי העיר וגם כפריים מהסביבה, עשרות יהודים (על-פי מקורות אחרים – אף כמה מאות), בסיוע פעיל של החיילים הגרמנים. ב-22 ביולי רצחו שוטרים גרמנים בפיקודו של הנס בלוק עוד כ-20 יהודים.

הגרמנים הטילו על יהודי דרוהוביץ' הגבלות תנועה קשות, ומשפחות רבות אולצו למסור את בתיהן לקצינים גרמנים. ביולי 1941 הוקם בעיר יודנראט בהנהגת אברהם רוזנבלט, וזמן קצר לאחר מכן, הוקם גם שירות סדר יהודי והוטל עליו לגייס יהודים לעבודת כפייה. נוסף על כך החלו הגרמנים לחטוף צעירים יהודים למחנות העבודה, ועל יהודי העיר הוטלו "קונטריבוציות" של סכומי כסף גבוהים.<ref name=":0"></ref>

=== לאחר הקמת הגטו ===
יהודי דרוהוביץ' סבלו מרעב כמעט מראשית ימי הכיבוש הגרמני. עד סוף 1941 הגיע מספר הנספים היהודים לכ-600. בשלהי אותה שנה החל ריכוזם של יהודי דרוהוביץ' בגטו דרוהוביץ'. בעיר פעל סניף של ארגון הסיוע היהודי יס"ס בראשות ליאון טננבוים, ראש הקהילה לפני המלחמה.

לאחר סלקציה גורשו למחנה ההשמדה בלז'ץ כ-1,000 יהודים חולים, קשישים ואחרים, שהוגדרו "א-סוציאליים". גירוש זה, שבתוך ימים אחדים הבינו יהודי העיר את משמעותו, האיץ את יזמתו של היודנרט להקים בדרוהוביץ' באביב 1942 סדנאות ובתי מלאכה כגון נגריות, מתפרות ובתי מלאכה לייצור סלים. בסדנאות אלו הועסקו מאות יהודים, אך בקיץ 1942 החלו הגרמנים לפעול לצמצום מספר העובדים בהן. במקביל הועסקו יהודים רבים במפעלים הקשורים לתעשיית הנפט ובייצור חיוני למשק המלחמה הגרמני.

גטו דרוהוביץ' חוסל בהדרגה באקציה שנמשכה מ-21 במאי 1943 ועד 10 ביוני 1943. הגרמנים סרקו בשיטתיות את הבתים בגטו, ולקראת סופה של האקציה, ב-6 ביוני 1943, הוציאו להורג גם 28 שוטרים יהודים. בעקבות חיסול הגטו החל גם חיסול מחנות העבודה בעיר והסתיים באפריל 1944.<ref name=":0" />

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.yadvashem.org/yv/he/research/ghettos_encyclopedia/ghetto_details.asp?cid=256 דרוהוביץ'] באתר יד ושם

== הערות שוליים ==

דרוהוביץ'
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
ריינהרד יאן

ריינהרד יאן (בגרמנית: Reinhard Jahn; נולד ב-21 בדצמבר 1950) הוא ביופיזיקאי ומומחה במדעי המוח גרמני. הוא התפרסם הודות עבודותיו במחקר ממברנה ביולוגית.

== ביוגרפיה ==
ריינהרד יאן נולד בלברקוזן ולמד באוניברסיטת גטינגן ממנה קיבל תואר שלישי בשנת 1981. לאחר סיום הלימודים הוא עבר לניו יורק בה עבד במעבדה של פול גרינגרד. בהמשך הוא קיבל מינוי של פרופסור באוניברסיטת רוקפלר. בשנת 1986 יאן חזר לגרמניה והחל לעבוד במכון מקס פלנק במינכן.

בשנת 1991 ריינהרד יאן עבר לאוניברסיטת ייל בה עבד כחוקר במכון לרפואה. בשנת 1997 הוא חזר לגרמניה ומונה למנהל מכון מקס פלנק בגטינגן. בשנת 2019 הוא מונה לנשיא אוניברסיטת גטינגן במקום אולריקה בייסיגל וכיהן בתפקיד במשך שנתיים.

ריינהרד יאן פרסם מספר עבודות בתחום חקר ממברנה ביולוגית. על מחקרים אלו הוא קיבל מספר פרסים לרבות פרס לייבניץ, פרס ארנסט יונג, פרס בלצן ועוד. בשנת 2004 הוא התקבל לאקדמיה לאופולדינה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20190324141317/http://www.nasonline.org/member-directory/members/20035912.html ביוגרפיה]
* [https://web.archive.org/web/20190328142234/https://www.ae-info.org/ae/Member/Jahn_Reinhard נתונים מאתר אקדמיה אירופית]
* [https://www.uni-goettingen.de/en/56703.html תיאור מחקריו של ריינהרד יאן]
* [https://www.mpinat.mpg.de/jahn דף של מדען באתר מכון מקס פלנק]

קטגוריה:ביוכימאים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:זוכי פרס לייבניץ
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1950
ואדים קרסיוב

ואדים יורייביץ' קרסיוב (באוקראינית: Вадим Юрійович Карасьов; נולד ב-18 במאי 1956 בקורוסטישיב) הוא פוליטולוג ופוליטיקאי אוקראיני, מנהל המיזם הפרטי "המכון לאסטרטגיות גלובליות". אחד ממנהיגי מפלגת המרכז המאוחד .

==ביוגרפיה==
ואדים קרסיוב הוא בוגר האוניברסיטה הלאומית חרקוב עם תואר בכלכלה פוליטית, ולאחר מכן לימודים לתואר שני.

בשנים 1986–1996 לימד כלכלה פוליטית ומדעי המדינה באוניברסיטה. אז הוא היה סגן המנהל הראשון של סניף חרקוב של המכון הלאומי למחקרים אסטרטגיים (2002-1996).

מאז 1992 קרסיוב עוסק בייעוץ פוליטי. כאסטרטג פוליטי השתתף במערכות הבחירות בשנים 1994–2010. בבחירות לנשיאות 1999, הוא היה ראש הקבוצה האידאולוגית והאנליטית של מטה הבחירות של ליאוניד קוצ'מה<ref></ref>.

מאז 2014, קרסיוב משתתף קבוע בתוכניות אירוח פוליטיות בטלוויזיה בערוצי הטלוויזיה הפדרליים האוקראיניים והרוסיים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים אוקראינים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חרקוב
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1956
מקום ליד הים

מקום ליד הים הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1988 בכתיבתו ובבימויו של רפאל רביבו, עם אלון אבוטבול וענת צחור בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על ניסיונו של אסיר משוחרר וחברתו שהידרדרה לזנות, לשקם את חייהם והזוגיות שלהם ולפתוח פאב ליד הים. הניסיון נכשל ומסתיים באופן טראגי בגלל עבריינים. 

בסרט יש קטעים של יחסי מין ועירום מלא של אבוטבול וצחור.

הסרט היה הפקה ישראלית-צרפתית. צלם הסרט, ז׳אן בופטי, צילם קודם את סרט הפולחן "רוקמת התחרה" בכיכובה של איזבל הופר. צילומי הסרט הסתיימו בקיץ 1987, אולם הוא יצא לאקרנים רק כשנה אחר כך. במהלך הצילומים הסתכסכו השחקנים עם הבמאי רביבו, אבוטבול ביקש לפרוש אך לבסוף השלים את הצילומים.
==תקציר העלילה==
גידי (אלון אבוטבול) משתחרר לאחר שלוש שנים בבית כלא באשמת שוד מזוין. הוא עולה על קבר אימו בלוויית חזן (יעקב בנאי) ונפגש עם חברו יקי (דוד מנחם) שגם הוא השתתף בשוד בו גידי לקח עליו את אשמת הירי. יקי מכיר לו תודה, נותן לו ג'יפ וכסף. גידי מגיע לחברתו פרלה (ענת צחור) ומתברר לו שבשנות כליאתו היא הידרדרה לזנות. הסרסור שלה הוא אסי (שלמה תרשיש). גידי מתעמת איתו ואסי חובט בו קשות.

פרלה בתחילה לא רוצה את גידי ומגרשת אותו אבל לאחר זמן היא מתאהבת בו שוב.

אדר לסרי (אריה מוסקונה) הכיר את גידי מהכלא. הוא מציע לו בית בחוף פלמחים בו התגוררה אימו המנוחה כדי שישפץ ויהפוך אותו לפאב. גידי ופרלה מגיעים לבית המוזנח והמטונף ומתחילים לנקות ולשפץ אותו. בזמנם החופשי הם מתרחצים בים בעירום ומקיימים יחסי מין על החוף.

אדר חייב כסף לסוחר הסמים סלים (אסי הנגבי) וזה לוחץ עליו בתמורה להעביר משלוח סמים. אדר מבקש זאת מגידי והוא מוכן אך ברגע האחרון הוא מסרב.

אסי מגיע למקום ולוחץ על פרלה לחזור לעבוד עבורו. הוא גם שולח את היצאנית רוזה (שלומית הגואל) שתשכנע אותה אך היא מסרבת.

אסי משלם לעבריין ברוך (אלקסיס סלאם) שישלח אנשים להצית את הבית על הים. אדר שנמצא שם נפגע קשה בשריפה ומת בבית החולים. פרלה רוצה לחזור לביתה אך אביה (מוסקו אלקלעי) דוחה אותה.

גידי מתנפל על ברוך שמציע לו להרשות לפרלה לחזור לזנות כי יש לו לקוחות עשירים. בתגובה מבקש ברוך מאסי לחסל אותו. גידי רוצה לעזוב את תל אביב ולחזור לכפר שלו ופרלה מסכימה. הם נפגשים בנמל תל אביב ולאחר שהיא עוזבת מגיעים אסי ועוזרו ותוקפים את גידי. הם נאבקים מעל ומתחת למים עד שהם שוקעים וטובעים.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|אלון אבוטבול
|גידי
|
|-
|ענת צחור
|פרלה
|
|-
|אריה מוסקונה
|אדר
|
|-
|שלמה תרשיש
|אסי
|סרסור
|-
|אסי הנגבי
|סלים
|עבריין
|-
|דוד מנחם
|יקי
|חבר של גידי
|-
|מוסקו אלקלעי
|
|אבא של פרלה
|-
|רבקה גור
|
|אמא של פרלה
|-
|רמי ברוך
|
|גיס של גידי
|-
|שלומית הגואל
|רוזה
|ברמנית/יצאנית
|-
|בתיה רוזנטל
|ריטה
|ברמנית/יצאנית
|-
|ששי סעד
|פליקס
|סרסור
|-
|יעקב בנאי
|
|חזן בבית הקברות
|-
|אלקסיס סלאם
|ברוך הזקן
|עבריין
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1988
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי פשע ישראליים
קטגוריה:זנות בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1988
Simple Man (שיר של לנרד סקינרד)

"Simple Man" הוא שיר מתוך האלבום (Pronounced 'Lĕh-'nérd 'Skin-'nérd) של להקת לנרד סקינרד. השיר הופיע כשיר האחרון בצד א' של האלבום.

השיר הוא אחד משיריה הפופולריים ביותר של הלהקה. מאז הפך זמין בשירותים דיגיטליים הוא השיר השלישי הנמכר ביותר של הלהקה אחרי "Sweet Home Alabama" ו-"Free Bird". נכון לנובמבר 2013 נמכרו ממנו סך של 1,333,000 עותקים.<ref name="yahoo 11-27-2013"></ref>

== מבנה מוזיקלי ==
השיר נכתב בסולם לה מינור/דו מז'ור, אם כי כל הגיטרות כוונו חצי טון מטה, ולכן השיר מנוגן למעשה בסולם סול דיאז מינור/סי. השיר מתחיל בגיטרה אקוסטית המנגנת ארפג'ו של האקורדים דו מז'ור, סול מז'ור ולה מינור (בגלל כיוון הגיטרה מדובר למעשה בסי מז'ור, פה דיאז מז'ור וסול דיאז מינור). הפתיח מלווה בליין בס ומצילה, לפני שהתופים והשירה נכנסים לתחילת הבית. השיר מתאר אם שמשוחחת עם בנה על החיים, והוא הושפע ממותה של סבתו של רוני ואן זנט. בפזמון מנגנת גיטרה חשמלית שמבצעת את הארפג'ו של הגיטרה האקוסטית בתחילת השיר. את הסולו מבצע גרי רוסינגטון.

==קרדיטים==
===לנרד סקינרד===
* רוני ואן זאנט – שירה
* גרי רוסינגטון – גיטרה מובילה וגיטרת סולו
* אלן קולינס – גיטרה מובילה וגיטרת קצב
* אד קינג – גיטרה בס
* בוב בארנס – תופים וכלי הקשה
* בילי פאוול – קלידים

===נגנים נוספים===
* אל קופר – אורגן

==מיקומי שיא==

== גרסת כיסוי ==

בשנת 2003 הוציאה להקת הרוק האמריקאית שיינדאון, שהגיטריסט שלה דאז, ג'סין טוד, היה אז בן זוגה של מלודי ואן זנט, בתו של רוני ואן זנט, גרסת כיסוי לשיר. הגרסה הופיעה באלבומה הראשון, Leave a Whisper וזכתה להצלחה רבה. הסינגל שיצא ב-2004 צעד במצעד שירי הרוק המיינסטרימי של מגזין הבילבורד במשך 24 שבועות, והגיע למקום החמישי. בקטגוריית הרוק הפעיל צעד השיר 21 שבועות והגיע למקום השמיני, ובקטגוריית מכירות השירים הדיגיטליים הגיע למקום השלישי וצעד 29 שבועות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1973
קטגוריה:סינגלים מ-2004
קטגוריה:שירי לנרד סקינרד
קטגוריה:שירי שיינדאון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1970
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
וולודימיר ילצ'נקו

וולודימיר ילצ'נקו (באוקראינית: Володимир Єльченко; נולד ב-27 ביוני 1959) הוא דיפלומט אוקראיני, אשר כיהן כשגריר ארצו בארצות הברית ובארגון האומות המאוחדות וכשגריר האוקראיני האחרון ברוסיה.

==ביוגרפיה==
ילצ'נקו נולד בעיר קייב, בירת אוקראינה. אביו יורי היה שר התרבות של אוקראינה. הוא למד יחסים בינלאומיים ומשפט בינלאומי באוניברסיטת המדינה של קייב. לאחר סיום לימודיו ב-1981 הצטרף לשירות החוץ של אוקראינה.

בשנים 1997–2000 כיהן כשגריר ארצו בארגון האו"ם. לאחר שמילא תפקידים בכירים במשרד החוץ של אוקראינה - לרבות תפקיד סגן שר החוץ - מונה ב-2005 כשגריר באוסטריה (עד 2007), ובשנים 2006–2010 שימש כשגריר אוקראינה במוסדות האו"ם בווינה.

בשנת 2010 מונה ילצ'נקו לשגריר אוקראינה ברוסיה. לאחר סיפוח חצי האי קרים לרוסיה ב-2014 נקרא לחזור לארצו להתייעצויות. מאז הונמך דרג הייצוג של אוקראינה ברוסיה לדרגת ממונה על היחסים.

בשנת 2015 מונה ילצ'נקו בפעם השנייה לשגריר אוקראינה באו"ם, ובמהלך כהונתו גם ייצג את ארצו במשך שנתיים במועצת הביטחון. בדצמבר 2019 מינה אותו נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי לשגריר בארצות הברית, ג'מייקה ואנטיגואה וברבודה.

בפברואר 2021 העביר הנשיא זלנסקי את ילצ'נקו מתפקידו כשגריר בארצות הברית, ג'מייקה ואנטיגואה וברבודה ומינה במקומו את שרת האוצר של המדינה אוקסנה מרקרובה .

ילצ'נקו הוא חובב מוזיקת רוק פרוגרסיבי והבי מטאל.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.c-span.org/person/?83231/VolodymyrYelchenko וולודימיר ילצ'נקו], באתר C-SPAN
* Margaret Besheer, [https://www.voanews.com/a/europe_ukraine-names-veteran-diplomat-new-us-envoy/6181335.html Ukraine Names Veteran Diplomat as New US Envoy], באתר voanews.com, 19 בדצמבר 2019

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קייב
קטגוריה:שגרירים בארצות הברית
קטגוריה:שגרירים באו"ם
קטגוריה:שגרירים ברוסיה
קטגוריה:שגרירים באוסטריה
קטגוריה:שגרירי אוקראינה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1959
פארווין קאור

פארווין קאור (באנגלית: Parveen kaur; נולדה ב-19 באוקטובר 1988) היא שחקנית קנדית, המוכרת בעיקר בשל תפקידה בתור ד"ר סאנבי באל בסדרת הדרמה והמדע-בדיוני "מניפסט" <small>(2018–2023).</small>

==חיים מוקדמים==
קאור נולדה ב-19 באוקטובר 1988 וגדלה בעמק אוקנאגן <small>(אנ')</small>, קולומביה הבריטית, קנדה. היא ממוצא הודי-פנג'בי. בגיל 18 היא עברה לטורונטו, אונטריו. 

==קריירה==
קאור החליטה לדבוק בקריירת משחק רק בשנות ה-20 לחייה לאחר שעזבה את התיכון מוקדם. תפקיד המשנה הראשון של קאור היה בשנת 2015, בעונה השנייה של סדרת דרמת האימה של גיירמו דל טורו, "הנגיף".

בשנת 2018 קאור כיכבה בסרט הדרמה "מבעד לעצי האשוחית" המבוסס על הרומן באותו שם מאת הסופר ג'וזף בוידן. הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2018.

בין השנים 2018–2023 קאור כיכבה בתפקיד סאנבי בסדרת הדרמה והמדע-בדיוני "מניפסט"; אשר בעונותיה הראשונות שודרה ברשת NBC האמריקאית ובעונתה הרביעית והאחרונה שודרה בשירות הזרמת המדיה "נטפליקס". 

==פרסים==
* קאור קיבלה את כוכב MISAFF לשנת 2017 שהוצג על ידי ACTRA בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי ה-6 של "Mosaic International" במיסיסוגה, אונטריו.

==פילמוגרפיה==
===קולנוע===

{|class="wikitable"
|-
! שנה !! סרט !! תפקיד
!הערות
|-
|2014
|The Strain
|מאג'י
|
|-
|2017
|White Night
|אמילי
|
|-
| rowspan="3" |2018
|מבעד לעצי האשוחית
|גיטה
|
|-
|Edging
|ברי
|
|-
|Acquainted
|מישל
|
|-
|2019
|American Hangman
|קייטלין
|
|}

===טלוויזיה===

{|class="wikitable"
|-
! שנה !! סדרה !! תפקיד !! הערות
|-
| 2013
| Played 
| אשת חנות תכשיטים
| פרק: "Money"
|-
| 2014
| Working the Engels
| ונסה
| פרק: "Picture Night"
|-
| rowspan="2" | 2015
| התנגדות
| אוגוסטה 
| פרק: "The Beauty of Our Weapons"
|-
| הנגיף
| אניה גופטה
| 4 פרקים
|-
| 2015–2016
| נס רפואי
| ד"ר אשה מיראני
| 11 פרקים
|-
| 2017–2018
| Beyond 
| כריסטין
| 8 פרקים
|-
| 2017
| אלים אמריקאים
| אישה פרסית צעירה
| פרק: "Come to Jesus"
|-
| rowspan="2" | 2018
| אימהות עובדות
| לוסי קראשנר
| 3 פרקים
|-
| 9-1-1
| סוויטה קאפור
| פרק: "Point of Origin"
|-
| 2018–2023
| מניפסט
| ד"ר סאנבי באל
| תפקיד ראשי (4 עונות); 62 פרקים
|-
| 2020
| Find a Way or Make One
| קייטלין
| פרק: "Are You Still?"
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קנדיות
קטגוריה:קנדים ממוצא הודי
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1988
Burning Bright

"Burning Bright" הוא הסינגל הרביעי מתוך Leave a Whisper, אלבום הבכורה של להקת הרוק האמריקאית, שיינדאון. לכבוד ההוצאה מחדש של האלבום צורפה אליו גרסה חדשה שקונתה "מיקס סנפורד". השיר הגיע למקום השני במצעד שירי הרוק המיינסטרימי של הבילבורד. השיר סומפל עבור השיר "Just to be Different" מתוך האלבום Halfway House של הראפר ג'ו באדן.

==משמעות השיר==
ברנט סמית, סולן הלהקה ומי שכתב את השיר, סיפר:

==רשימות השמעה==

==מיקומי שיא==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2003
קטגוריה:סינגלים מ-2004
קטגוריה:שירי שיינדאון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על שרפות
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:שירי מטאל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
כף מקאיי

כף מקאיי או כף מאקאיי (באנגלית: Cape MacKay) היא לשון יבשה מכוסה קרח המהווה את הקצה הדרום מזרחי של האי רוס, שבאנטארקטיקה.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הכף ===
הכף התגלתה על ידי המשלחת הבריטית הלאומית לאנטארקטיקה (משלחת דיסקברי) (אשר חקרה את אנטארקטיקה, בין השנים, 1901 – 1904).

=== מקור השם ===
לשון היבשה נקראה על שם רב החובל הארי מקאיי (Captain Harry MacKay), מפקד הספינה טרה נובה (Terra Nova), אחת מספינות הסיוע למסע.

קטגוריה:האי רוס: לשונות יבשה
ג'ורג' פרייר

ג'ורג' פרייר (באנגלית: George Ferrier; נולד ב-17 בנובמבר 2000) הוא שחקן ניו זילנדי.

==ביוגרפיה==
פרייר נולד ב-17 בנובמבר 2000 באוקלנד, ניו זילנד. בשנת 2019 סיים את לימודיו בבית הספר לבנים של אוקלנד.

הוא מתגורר כיום בלוס אנג'לס.

==קריירה==
בשנת 2011 השתתף בסרט הקצר "One Year Later". שנה לאחר מכן שיחק בתפקיד ג'יימס בראון בן השש בסרט הקולנוע "Journey of a Story".

בשנת 2016 שיחק בסדרת הטלוויזיה "Dirty Laundry" בעונתה היחידה.

בשנת 2017 שיחק בסרט הקולנוע הניו זילנדי "Kiwi Christmas" שביים טוני סימפסון.

הופעתו הראשונה מחוץ לניו זילנד הייתה בשנת 2019 בתפקיד אורח בסדרת הטלוויזיה "פאוור ריינג'רס ביסט מורפרס".

תפקיד הפריצה של פרייר היה בשנת 2021 כששיחק לצד שארלוט רמפלינג בסרט הקולנוע "Juniper". הוא גילם נער בעל הרס עצמי המושעה מבית הספר ונדרש לטפל בסבתו האלכוהוליסטית כעונש, הזמן שהם מבלים יחד מטלטל את חייו. הסרט הוצג בבכורה בפסטיבל הקולנוע בפרת'. באותה שנה שיחק בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "אחד מאיתנו משקר" מבית נטפליקס המבוסס על הרומן מאת קארן מקמנוס.

בשנת 2023 שיחק בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה, סוויט טות': נער עם קרניים.<ref></ref>

==פילמוגרפיה==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2012
|Journey of a Story
|ג'יימס בראון בגיל שש
|
|-
|2017
|Kiwi Christmas
|דיק
|
|-
|2021
|Juniper
|סאם
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
|-
! שנה !! כותרת !! תפקיד !! הערות
|-
| 2016 ||Dirty Laundry
| ליאו || 8 פרקים
|-
| 2019 || פאוור ריינג'רס ביסט מורפרס|| נער אופנתי || פרק: "End of the Road"
|-
|2021 - 2022
|אחד מאיתנו משקר
|טי. ג'יי פורסטר
|8 פרקים
|-
|2023
|סוויט טות': נער עם קרניים
|ג'ורדן
|5 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקנים ילדים ניו זילנדים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ניו זילנדים
קטגוריה:ניו זילנדים שנולדו ב-2000
ניקולס בייקון

ניקולס בייקון (באנגלית: Nicholas Bacon; 1540 – 22 בנובמבר 1624) היה איש אצולה בריטי, הראשון שקיבל את התואר ברונט וחבר הפרלמנט הבריטי.

== ביוגרפיה ==
ניקולס בייקון נולד בשנת 1540 למשפחה אצילה. אביו היה לורד-מחזיק החותמת המלכותית. פרנסיס בייקון היה אחיו למחצה. ניקולס בייקון למד בטריניטי קולג', קיימברידג'. בשנת 1562 הוא התקבל ללשכת עורכי דין בלונדון.

בשנת 1562 הוא התחתן לאן בוטס. בשנת 1562 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בלונדון. בשנת 1563 ניקולס בייקון התקבל לפרלמנט הבריטי כנציג של בברלי. בשנת 1572 הוא החל להיות נציג של ספולק והחזיק את המשרה עד לשנת 1583.

ב-22 באוגוסט 1578 ניקולס בייקון קיבל תואר אביר מהמלכה. ב-22 במאי 1611 הוא קיבל תואר ברונט הראשון הממלכת אנגליה.

במהלך חייו ניקולס בייקון רכש וירש שטחים נרחבים ברחבי אנגליה. הוא הוריש את הונו לילדיו וחלק העביר לעזרה לעניים. הצייר נתנאל בייקון היה בנו.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.historyofparliamentonline.org/volume/1558-1603/member/bacon-nicholas-1540-1624 ביוגרפיה]

קטגוריה:אצולה בריטית
קטגוריה:חברי הפרלמנט של אנגליה (לפני 1707)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:ילידי 1549
קטגוריה:נפטרים ב-1624
אשלי ארגוטה

אשלי ארגוטה (באנגלית: Ashley Argota; נולדה ב-9 בינואר 1993) היא שחקנית וזמרת אמריקאית, אשר ידועה בעיקר בשל תפקידה בתור לולו בסדרה "טרו ג'קסון" בערוץ ניקלודאון ובשל תפקידה בתור לו צ'אן בסדרה "משפחת פוסטר".

== ביוגרפיה ==
אשלי ארגוטה נולדה בעיר רדלנדס, קליפורניה, להורים מהגרים מהפיליפינים. היא סיימה לימודי תיכון וירטואלי מקוון. היא החלה את הקריירה המקצועית שלה בשנת 2003 כמתמודדת בתוכנית המציאות "Star Search" ברשת CBS בהנחייתו של ארסניו הול.

== קריירה ==
בשנת 2007 היא הצטלמה בסרט עצמאי "Schooled". בשנת 2008 היא החלה לשחק בסדרת הטלוויזיה "טרו ג'קסון" בערוץ ניקלודאון, בדמותה של לולו, חברתה הטובה של טרו ג'קסון. באותה תקופה היא הוציאה שני אלבומי מוזיקה.

בשנים 2011–2013 ארגוטה שיחקה בסדרת הטלוויזיה הקומית "Bucket & Skinner's Epic Adventures" בניקלודיאון. בשנת 2014 היא כיכבה בסרט של ערוץ דיסני "החבר המושלם שלי" ובשנים 1016–2015 שיחקה בסדרה "מעבדה לכוחות על" של אותו ערוץ ובסדרה "משפחת פוסטר" של רשת ABC.

בשנת 2019 אשלי ארגוטה שיחק בסדרת הטלוויזיה "הטירון". בשנת 2020 היא שיחקה בסרטה של כריסטין בייקר "I Hate New Year's".

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* Ashley - 2007

=== מיני-אלבומים ===
* Dreams Come Tru- 2006
* Ashley - 2008

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2007
|Schooled
|סומי אלוורז
|
|-
|2015
|Broken: A Musical
|הלן
|
|-
|2016
|All Hallows' Eve
|שרה אתלס
|
|-
|2018
|Cover Versions
|אמבר
|
|-
|2019
|Snatchers
|קיאנה
|
|-
|2020
| Hate New Year's
|קאסי הולמס
|
|-
|TBA
|Don't Log Off
|בקה
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2008
|ICarly
|קאת'י
|פרק: "iHave a Lovesick Teacher"
|-
|2008 - 2011
|טרו ג'קסון
|לולו
|תפקיד ראשי (3 עונות); 56 פרקים
|-
|2011 - 2013
|Bucket & Skinner's Epic Adventures
|קלי
|תפקיד ראשי; 26 פרקים
|-
|2012
|בייבי דאדי
|אווה
|פרק: "May the Best Friend Win"
|-
|2013
|היחידה
|מייזי
|פרק: "Road Trip (aka "The Kiss")"
|-
| rowspan="3" |2014
|אוסטין ואלי
|אלי
|פרק: "Glee Clubs & Glory"
|-
|מרדף החיים
|כריסטינה
|פרק: "Finding Chemo"
|-
|החבר המושלם שלי
|ניוואה בארנס
|סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני
|-
|2014 - 2015
|מעבדה לכוחות על
|S-1 / טיילור
|6 פרקים
|-
|2014 - 2016
|משפחת פוסטר
|לו צ'אן
|17 פרקים
|-
|2016
|העולם של ריילי
|ניקי
|2 פרקים
|-
|2017 - 2018
|Snatchers
|קיאנה
|סדרת רשת; 7 פרקים
|-
| rowspan="2" |2018
|Liberty Crossing
|אביגיל אבאיה
|סדרת רשת; 8 פרקים
|-
|Adopted
|מנדי
|סדרת רשת; 6 פרקים
|-
|2019
|הטירון
|בלה
|פרק: "Warriors and Guardians"
|-
| rowspan="2" |2022
|לייקרס: קבוצה מנצחת
|זמרת מועדונים
|פרק: "The Swan"
|-
|All American 
|ג'יה
|2 פרקים
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פיליפיני
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1993
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1993
אנטון לוסנקו

אנטון לוסנקו (ברוסית: Антон Лосенко; 10 באוגוסט 1737 – 4 בדצמבר 1773) היה צייר ואקדמאי נאו-קלאסי רוסי שחי באימפריה רוסיה. הוא היה ממייסדי התנועה ההיסטורית הרוסית הקיסרית בציור.

== ביוגרפיה ==
אנטון לוסנקו נולד למשפחתו של מנהל ממשלתי רוסי פאבל יעקובלביץ' לוסב בגלוקוב, באזור צ'רניחובשצ'ינה (מחוז סומי, אוקראינה). הוא התייתם ובגיל שבע נשלח למקהלת חצר בסנקט פטרסבורג. ב-1753, לאחר שקולו השתנה הוא גילה כישרון לציור, ונשלח ללמוד אצל האמן איוואן ארגונוב. לאחר חמש וחצי שנות חניכה, הוא התקבל לאקדמיה הקיסרית לאמנויות בשנת 1759. בין הציורים שיצר שם היה דיוקנו של איוואן שובאלוב (1760) ודיוקנו של אלכסנדר סומארוקוב (1760). בשנת 1760 שלחה אותו האקדמיה לפריז כדי ללמוד אמנות אצל הצייר הנאו-קלאסי הצרפתי ז'אן רסטו. שם הוא צייר ציור גדול המבוסס על סיפור מהברית החדשה. בשנים 1766–1769 עבד לוסנקו ברומא, וחקר אמנות איטלקית, במיוחד את ציוריו של רפאל. שם יצר את שני ציוריו על קין והבל.<ref>"Лосенко", in Словник Художників України ("Dictionary of Ukrainian Artists"), published by Ukrainian Soviet Encyclopedia — Кyіv 1973 (in Ukrainian)</ref>

ב-1769 חזר לוסנקו לסנקט פטרסבורג. הוא קיבל הצעה להציג ציור היסטורי כדרך לקבלת מעמד אקדמאי באקדמיה האימפריאלית לאמנויות.<ref></ref> מתוך פרק בהיסטוריה הוא צייר את הבד הקלאסי על ולדימיר הראשון מקייב ורונדה מפולוצק. ציור זה לא רק הביא לו את התואר אקדמאי אלא גם תפקיד פרופסור באקדמיה הקיסרית (בתחילה, ב-1770 כפרופסור-משנה, אולם משנת 1772, כפרופסור מן המניין ומנהל האקדמיה). בעודו בתפקיד כתב לוסנקו ספר לימוד בשם "הסבר קצר על הפרופורציות האנושיות" ששירת כמה דורות של ציירים באימפריה הרוסית. הוא עבד כמנהל האקדמיה עד מותו ב-1773.

== הכרה ==
אנטון לוסנקו נחשב לאחד ממייסדי התנועה ההיסטורית הרוסית הקיסרית בציור ויחד עם ספר הלימוד שלו (ששימש עד אמצע המאה ה-19), הוא השפיע על חינוך האמנות באימפריה הרוסית. למדו אצלו הציירים איוואן אקימוב וגריגורי אוגריומוב והפסל מיכאיל קוזלובסקי.

לוסנקו היה אחד הציירים שזכו לכבוד בכך שעבודתו הופיעה על בולי דואר סובייטים, כאשר דיוקן שצייר של פיודור וולקוב הופיע ב-1972.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
קובץ:Losenko ulov.jpg
קובץ:Losenko Abel.jpg
קובץ:Anton Losenko - Прощание Гектора с Андромахой - Google Art Project.jpg
קובץ:Ivan Shuvalov by A.Losenko.jpg
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1737
קטגוריה:נפטרים ב-1773
אמרילו סלים

תומאס אוסטין פרסטון ג'וניור (באנגלית: Thomas Austin Preston Jr; 31 בדצמבר 1928 – 29 באפריל 2012), המוכר בשם אמרילו סלים (Amarillo Slim), היה שחקן פוקר אמריקאי, זוכה הטורניר המרכזי של אליפות העולם בפוקר ב-1972. בשנת 1992 נבחר להיכל התהילה של הפוקר.

== ביוגרפיה ==
אמרילו סלים היה אחד מהשחקנים אשר בני ביניון הזמין ב-1970 להשתתף בטורניר שלימים היה לטורניר המרכזי הראשון של אליפות העולם בפוקר. ב-1972 הוא זוכה בטורניר המרכזי, ובזכות אישיותו המוחצנת הפך לידוען והוזמן להשתתף בתוכניות ערב כ-The Tonight Show עם ג'וני קרסון. ב-1974 זכה בצמיד אליפות העולם בפוקר.

ב-1979 הקים את ה-Super Bowl of Poker אשר רץ עד 1991, כפרפרזה על שם אליפות הפוטבול האמריקאי הסופרבול.

אמרילו סלים זכה ב-2 צמידים נוספים, ב-1985 ו-1990, בטורנירי פוט-לימיט אומהה. ב-2000 סיים במקום השני בטורניר פוט-לימיט אומהה לאחר שהפסיד לפיל אייבי.

ב-1992 נבחר להיכל התהילה של הפוקר. ב-29 באפריל 2012 נפטר מסרטן המעי הגס בגיל 83.

===צמידי אליפות העולם בפוקר===
{| class="wikitable"
!שנה
!טורניר
!פרס
|-
|1972
| dir="ltr" |$10,000 No Limit Hold'em World Championship
|$60,000
|-
|1974
| dir="ltr" |$1,000 No Limit Hold'em
|$11,100
|-
|1985
| dir="ltr" |$5,000 Pot Limit Omaha
|$85,000
|-
|1990
| dir="ltr" |$5,000 Pot Limit Omaha
|$142,200
|}

== ספריו ==
<div style="direction: ltr;">
* 1973 - Play Poker to Win
* 2003 - Amarillo Slim in a World Full of Fat People
* 2007 - All In: An E-guide To No Limit Texas Hold'em
</div>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני פוקר אמריקאים
קטגוריה:זוכי צמיד אליפות העולם בפוקר מארצות הברית
קטגוריה:זוכי צמיד אליפות העולם בפוקר באירוע המרכזי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוקר
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
איוואן ארגונוב

איוואן ארגונוב (ברוסית: Иван Аргунов; 1729–1802) היה צייר רוסי, ממייסדי האסכולה הרוסית בציור פורטרטים.

== ביוגרפיה ==
הוא היה צמית השייך לרוזן שרמטב וגדל במשפחתו של דודו, סמיון ארגונוב, שהיה משרת במשפחת צ'רקסקי ואחר כך עבד אצל הרוזן שרמטב. במשך שנים רבות ניהל סמיון את ביתו של שרמטב בסנקט פטרסבורג, הבית שבו גדל איוואן.

בשנים 1746–1749 למד איוואן ארגונוב ציור אצל אמן גרמני בשם גאורג גרוט שבאותו זמן היה בעבודה אצל הקיסרית אליזבת מרוסיה. איוואן קיבל גם שיעורים מבני דודיו שהיו ציירים שעבדו בסנט פטרסבורג על קישוט בתי המגורים הקיסריים.

העבודות הראשונות של ארגונוב היו בכנסיית הארמון בצארסקויה סלו (1753) ושל מנזר "ירושלים" החדש (1749). באותה תקופה הוא גם יצר את הציור ההיסטורי הידוע היחיד שלו קלאופטרה גוססת. דיוקנאותיו המוקדמים ביותר היו של הנסיך איבן לובנוב-רוסטובסקי (1752) והנסיכה יקטרינה אלכסנדרובנה לובנובה-רוסטובסקיה (1754). ניתן לראות בעבודותו את המסורות הישנות של אמנות המסורתית מעורבת בהשפעת הבארוק החדש.

בשנות ה-60 של המאה ה-17 ארגונוב היה בשיאו. הוא יצר הרבה דיוקנאות ואייקונים. בין נתיניו היו בני מלוכה רוסיים ומשפחת הרוזן שרמטב וקרוביהם. הוא היה אחד היוצרים של ז'אנר הדיוקנאות שלאחר המוות.<ref>Yamshchikov, S.V. (1976). Русский портрет XVIII—XIX веков в музеях РСФСР (Russkii portret XVIII—XIX vekov v muzeiah RSFSR) [Russian portrait of the 18th–19th centuries in the RSFSR museums] (in Russian). Moscow: Izobrazitel'noe iskusstvo (Изобразительное искусство). pp. 1–248.</ref>

בשנת 1770 הפך ארגונוב למשרת הראשי של ביתם ואחוזותיהם משפחת שרמטב. הוא צייר הרבה פחות אבל בתקופה ההיא (1784) הוא יצר את יצירת המופת שלו דיוקן אישה לא ידועה בלבוש איכר. זהותה של הדוגמנית בציור נותרה לא ברורה.<ref>Richard Stites, 'Serfdom, Society, and the Arts in Imperial Russia', p. 333</ref>

בין המחצית השנייה של 1780 ועד מותו ב-1802 ארגונוב לא צייר אלא בילה את כל זמנו בניהול אחוזות ועסקים שונים של בני שרמטב.

ארגונוב היה מורה חשוב לאמנות. הוא לימד שיעורי ציור החל משנת 1753 - לפני פתיחת האקדמיה הקיסרית לאמנויות ב-1757. בין תלמידיו היו אנטון לוסנקו, פיודור רוקוטוב, קיריל גולובצ'בסקי ואיבן סבלוקוב - כולם בעתיד היו מורים באקדמיה.

גם בניו של ארגונוב היו תלמידיו. שניים מהם: (ניקולי ארגונוב ויעקוב ארגונוב) הפכו לציירים, ואילו השלישי (פאבל ארגונוב) הפך לאדריכל.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:ArgunovIP PtELobanovRostGRM.jpg
File:K.A.Khripunov by I.Argunov (1757, Ostankino).jpg
File:Annushka by I.Argunov (1767, Kuskovo).jpg
File:Catherine II by I.Argunov (1762, Russian museum).jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1729
קטגוריה:נפטרים ב-1802
פליסיטי אייס

פליסיטי אייס (באנגלית: Felicity Ace) הייתה אוניית גל-נוע מתוצרת מספנות שין קורושימה ביפן שהושקה בשנת 2005 ותופעלה על ידי חברת . האונייה הייתה רשומה בפנמה. בפברואר 2022 פרצה בה שרפה בעת הפלגה, כשמטענה כלל 3,965 מכוניות, וכעבור ימים אחדים טבעה.

==מאפיינים==
אורך האונייה כ-200 מטר, רוחבה כ-32 מטר והשוקע שלה הוא 9.2 מטר. ההדחק שלה הוא 17,738 טונות. תפוסתה 60,118 טון תפוסה. היא מונעת במנוע דיזל מתוצרת מיצובישי. מהירותה 22 קשר (41 קילומטר לשעה).

==השרפה==
ב-10 בפברואר 2022 הפליגה האונייה מנמל אמדן שבצפון-מערב גרמניה בדרכה אל שברוד איילנד, כשעליה 3,965 מכוניות מתוצרת קבוצת פולקסווגן, בהן מתוצרת החברות הבנות אאודי, פורשה, למבורגיני ובנטלי, שמחירן הכולל הוא כחצי מיליארד אירו.

ב-16 בפברואר פרצה שרפה באזור המטען של האונייה, בעת שהפליגה באוקיינוס האטלנטי, לא הרחק מהאיים האזוריים. כל 22 אנשי הצוות של האוניה נטשו אותה וחולצו על ידי מכלית הנפט Resilient Warrior שהוזעקה לעזרה. מהמכלית פונו אנשי הצוות במסוק של חיל הים הפורטוגלי אל הורטה שבאיים האזוריים.

מטען האונייה כלל מכוניות חשמליות המונעות בסוללות ליתיום-יון שיש קושי לכבותן.

תוך ימים אחדים עלה באש כל המטען שהיה על האונייה, והנזק נאמד ב-438 מיליון דולר. ב-1 במרץ, במהלך ניסיון לגרור את האונייה לפורטוגל היא נקלעה לסערה, נטתה על צדה וטבעה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוניות משא
קטגוריה:שרפות
קטגוריה:אוניות שטבעו באוקיינוס האטלנטי
איגבי ריגני

איגבי ריגני (באנגלית: Igby Rigney; נולד ב-6 ביוני 2003) הוא שחקן אמריקאי. התפרסם בשל תפקידו בתור וורן פלין במיני-סדרה "טקס חצות" <small>(2021)</small> ומתפקידו בתור קווין בסדרה "מועדון חצות" <small>(2022)</small>; שתיהן שודרו בנטפליקס .

==ביוגרפיה==
איגבי ריגני נולד בכפר אוסינינג <small>(אנ'),</small> במחוז וסטצ'סטר, ניו יורק. אביו, כריס ריגני, הוא צייר ואמן ידוע ואמו עקרת בית.

הוא סיים את לימודיו בתיכון אוסינינג <small>(אנ')</small> בשנת 2021 והחל את לימודיו לתואר ראשון באוניברסיטת פייס בניו יורק.

==קריירה==
ריגני הופיע בכמה הפקות תיאטרון בהן "ברנשים וחתיכות", "העיירה שלנו" מחזה מאת תורנטון ויילדר וריצ'רד השלישי.

תפקידו הראשון של איגבי היה בתפקיד אורח בסדרת המשטרה "שוטרים בדם" בשנת 2018.

בשנת 2020 שיחק לצד ויין וילקוקס בסרט הקצר "Last Summer with Uncle Ira". הסרט הוצג בפסטיבל הקולנוע פליקס. באותה שנה שיחק לצד ריד מילר ומארק וולברג בסרט הקולנוע "ג'ו בל", שם הוא גילם את צ'אנס. הסרט מבוסס על סיפורו האמיתי של ג'ו בל, אדם שיצא לטיול ברחבי ארצות הברית כדי להעלות את המודעות לבריונות עקב התאבדות בנו ג'יידן, שהיה קורבן לבריונות הומופובית.<ref>Kevin Slane, [https://www.boston.com/culture/entertainment/2019/11/22/mark-wahlberg-weight-loss-good-joe-bell "Mark Wahlberg got ‘as thin as possible’ for new movie"]. </ref>

בשנת 2021 שיחק בסרט הקולנוע "מהיר ועצבני 9". באותה שנה שיחק בתפקיד ראשי במיני-סדרה של נטפליקס "טקס חצות" מבית היוצר של מייק פלנגן.

בפברואר 2021, פרסם הבמאי מייק פלנגאן באמצעות סדרת ציוצים בטוויטר כי ריגני לוהק לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה שלו "מועדון חצות", מסוגת מותחן-אימה, שנוצרה על ידי פלנגאן עבור נטפליקס, ומהווה עיבוד לרומן האימה למתבגרים של הסופר כריסטופר פייק, "מועדון חצות" (1994), אם כי עלילתה עתידה לשלב גם קווי עלילה מרומנים אחרים של פייק.

ב-10 בדצמבר 2021 פורסם כי ריגבי לוהק לתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה העתידית "נפילת בית אשר".

==פילמוגרפיה==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקי
!דהערות
|-
|2020
|ג'ו בל
|צ'אנס
|
|-
|2021
|מהיר ועצבני 9
|ג'סי הצעיר
|
|-
|2024
|Double Down South
|ניק הצעיר
|
|-
|TBA
|Out of My Comfort Zone
|בראד
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
|-
! שנה !! סדרה !! תפקיד !! הערות
|-
| 2018 || שוטרים בדם || אוון סקוט || פרק: "Risk Management"
|-
| 2021 || טקס חצות|| וורן פלין || מיני-סדרה
|-
| rowspan="2" | 2022 || מועדון חצות|| קווין || תפקיד ראשי; 10 פרקיםמועמד פרס סאטורן להופעה הטובה ביותר של שחקן/ית צעיר/ה בסדרת טלוויזיה
|-
|חיי הסקס של נערות קולג'
|ווס
|פרק: "The Short King"
|-
|2023
|נפילת בית אשר
|טובי
|3 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2003
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
אחוזת אלאטיני

אחוזת אלאטיני הוא מבנה מגורים מפואר שהיה בבעלות משפחת אלאטיני היהודית-איטלקית, אחת ממשפחות ה'פראנקוס' העשירות והידועות בסלוניקי, יוון.

== היסטוריה ==
המבנה נבנה בשנת 1898 על ידי האדריכל האיטלקי ויטליאנו פוסלי, אשר תכנן גם את טחנות אלאטיני שנוסדו ב-1890. באותה תקופה האזור שבו נמצאת האחוזה היה הגבול המזרחי ביותר של סלוניקי.<ref></ref>

המבנה בן שלוש הקומות, בנוי בסגנון הבארוק וממוקם בשדרות המלכה אולגה באזור דיפו במזרח העיר סלוניקי, יוון.

לאחר הופעתה של תנועת הטורקים הצעירים, משנת 1909 עד 1911 האחוזה שימשה כמעונו של הסולטן, עבדול חמיד השני, שהודח מכסאו על ידם, ושהה בה במעצר בית.<ref></ref> בשנת 1926 שכן בו במשך שנה אחת בית הספר לפילוסופיה, חלק מאוניברסיטת סלוניקי שזה עתה נוסדה, בעוד שבמלחמת יוון-איטליה (1940–1941) שימשה האחוזה כבית חולים.<ref></ref>

משנת 1979 ועד שנת 2011 שימשה האחוזה כמפקדה של מחוז סלוניקי.

משנת 2011 משמשת האחוזה כמרכז מינהלי של מרכז מקדוניה.<ref></ref>

==ראו גם==
* אחוזת מודיאנו

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות סלוניקי
קטגוריה:סלוניקי: מבנים
צ'ארלס דויטש

צ'ארלס דויטש (בצרפתית: Charles Deutsch, 6 בספטמבר 1911 – 6 בדצמבר 1980) היה מהנדס ותעשיין צרפתי. הוא הקים ביחד עם רנה בונה חברת מכוניות "DB" ובהמשך "CD".

==ביוגרפיה==
צ'ארלס דויטש נולד בשנת 1911 בפרבר של פריז. אביו היה בעל עסק לייצור חלקי מכוניות וצ'ארלס הצעיר עזר לו בעסק משפחתי. אביו נפטר בשנת 1929 וצ'ארלס דויטש המשיך לנהל את העסק במקביל ללימודים באקול פוליטקניק. בשנת 1932 הוא מכר את העסק לרנה בונה. בשנת 1935 הוא התחיל לעבוד בחברה צרפתית לבניית גשרים וכבישים. בשנת 1951 הוא התמנה למהנדס ראשי של החברה.

ביחד עם בונה הם בנו מכוניות על בסיס חלקים של סיטרואן. כמו כן צ'ארלס דויטש השתתף במספר תחרויות מרוצי מכוניות. הם הקימו חברה בשם "DB" שיצרה כמה דגמי מכוניות בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20 לרבות DB לה-מאן. בשנת 1961 דויטש עזב את חברה "DB" והקים חברה נפרדת שיצרה מכוניות תחת השם "CD". מכוניות אלו השתתפו במספר מרוצי מכוניות. בהמשך הוא הקים Société d’Etudes et de Réalisations Automobiles - Charles Deutsch - מכון מחקר בתחום תעשיית הרכב.

בשנת 1971 הוא מונה לנשיא ארגון מהנדסי מכוניות הצרפתי וכיהן בתפקיד עד לשנת 1975. בשנים 1969–1980 הוא היה מנהל תחרות מכוניות "מרוץ 24 השעות של לה מאן" ומספר שנים גם של מרוצי גרנד פרי מונקו.

צ'ארלס דויטש נפטר בשנת 1980 בקרטיי אך חברתו SERA-CD המשיכה בפעילותה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.racingsportscars.com/driver/results/Charles-Deutsch-F.html צ'ארלס דויטש כנהג מרוצים]

קטגוריה:מהנדסים צרפתים
קטגוריה:תעשיינים צרפתים
קטגוריה:אנשי עסקים צרפתים
קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1911
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1980
אוריאל מוזס

אוריאל מוזס הוא שחיין פאראלימפי.

מוזס בעל שיתוק מוחין ובצעירותו החל להתאמן במסגרות השיקומיות של איל"ן.

באליפות העולם לנוער נכה שנערכה במיאמי בשנת 1989, זכה ב-4 מדליות זהב בשחייה ובמדליית ארד בטניס.

באליפות העולם לשחייה לנכים שנערכה במלטה בשנת 1994, התחרה בשני משחים וסיים במקום ה-5 במשחה 50 מטר בסגנון חופשי ובמקום ה-7 במשחה 100 מטר בסגנון חופשי.

ב סיים במקום ה-16 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 33.42 שניות, במקום ה-11 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:10.98 דקות, במקום ה-17 במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:53.90 דקות, במקום ה-12 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 30.94 שניות, במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:52.94 דקות (עם חנוך בודין, רון בולוטין ושלום אייגר) ובמקום שישי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:17.69 דקות (עם חנוך בודין, רון בולוטין, ערן שמש ושלום אייגר).

ב סיים במקום ה-7 במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:08.49 דקות והתחרה במשחה ל-50 מטר חופשי וסיים בשלב המוקדמות.

באליפות העולם לנפגעי שיתוק מוחין בשנת 2001, זכה בשתי מדליות כסף במשחים ל-50 ו-100 מטר חופשי.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.paralympic.org/uriel-moses פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:שחיינים נכים ישראלים
קטגוריה:שחיינים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ספורטאים ישראלים הסובלים משיתוק מוחין
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
מיהאי סנדראי

מיהאי סנדראי (במקור שטרסנוף, בהונגרית: Szendrey Mihály; מאטסלקה, 26 במרץ 1866 – בודפשט, 7 באוקטובר 1956) היה שחקן יהודי-הונגרי, במאי תיאטרון, מחזאי, כותב ביוגרפיות. הוא אחיו של הנוכל האגדי איגנץ שטרסנוף.

== ביוגרפיה ==
מיהאי שטרסנוף נולד במשפחה יהודית זעיר בורגנית, אביו היה מור שטרסנוף, אמו הייתה רוז'ה גולדשטיין. המשפחה שינתה את שמה לסנדראי בשנת 1902, רק אחיו הצעיר איגנץ נשאר עם שם משפחתו המקורי. מיהאי למד באקדמיה לאמנויות הבמה (כיום שמה האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע), שם היה תלמידו של גרגיי צ'יקי. ב-1886, לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה לאמנויות הבמה עלה לבמה לראשונה בסקשפהרוואר. ב-1899 הפך למנהל התיאטרון של קושיצה. מ-1903 עד 1905 סייר בתיאטראות רייקה - ברטיסלאבה - שופרון (אז כולם בהונגריה כחלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית). בשנת 1905 עבר לארד כמזכיר ולאחר מכן כמנהל התיאטרון. הוא הקים את מחלקות האופרה, האופרטה והדרמה של התיאטרון. סנדראי חגג שם בארד את יובל ה-25 שלו כשחקן ב-30 בנובמבר 1911 וגם את יום השנה ה-40 שלו כעלייתו לבמה כשחקן ב-27 בינואר 1926. בהזדמנות זו הופיע במחזהו של פרנץ מולנר "ברבור" בתפקיד הכומר יאצינט. הוא היה יועץ איגוד המשחק הלאומי במשך כמה שנים. אחרי ארד עד 1940 ניהל תיאטראות בערים אחרות בטרנסילבניה; ב: טארגו מורש, סיביו, סאטו מארה, טימישוארה ואוראדיה.

הוא עצמו כתב מחזה בשם "האב יאנוש", וכן כתב את זיכרונותיו מהתיאטראות (חמישים שנות משחק. ארד, 1932). מיהאי סנדראי היה גם יועץ של איגוד השחקנים הלאומי. הוא בילה את שנותיו האחרונות לפני מותו בבית אבות לשחקנים על שם מרי יאסאי בבודפשט.

== ראו גם ==
* Romániai magyar irodalmi lexikon :לקסיקון ספרות הונגרית ברומניה ספרות, כתיבה ציבורית, ספרות מדעית, תרבות ו' (ס – ז).
* יוז'ף קטה: אוסף של סיפורים לתועלת הציבור. שחקנים בטרנסילבניה (1940-1919). קולוז'וואר, פוליס, 2009.
* לקסיקון ביוגרפי חדש הונגרי. עורך ראשי. לאסלו מרקו. בודפשט, מועדון הספר ההונגרי.

== לקריאה נוספת ==
* Magyar életrajzi lexikon II. (L – Z). ([http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC14240/14854.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי]. עורכת ראשית אגנש קניירש. 1969. עמוד 748)
* Magyar színházművészeti lexikon. ([http://mek.oszk.hu/02100/02139/html/sz24/246.html לקסיקון אמנות הבמה ההונגרי]. 1994. ISBN 963-05-635-4)
* אוטו פנזש: באמצע העולם העגול: סיפורים אמיתיים על הגיבורים והאמנים לשעבר של מאטסלקה
* [http://mek.oszk.hu/08700/08756/html/IV/szin_IV.0268.pdf לקסיקון משחק הונגרי], כרך 4, עמ' 206.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים הונגרים
קטגוריה:מפיקי תיאטרון
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:מנהלי תיאטראות בהונגריה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה לאמנויות התיאטרון והקולנוע
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1866
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1956