OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מוגמבו

מוגמבו (באנגלית: Mogambo) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגה קולנועית של סרט הרפתקאות/סרט רומנטי משנת 1953 בבימויו של ג'ון פורד עם קלארק גייבל, אווה גארדנר וגרייס קלי בתפקידים הראשיים.

הסרט צולם בשיטת טכניקולור באפריקה המשוונית הצרפתית ויש בו קטעים רבים של מרחבי אפריקה עם חיות בר, טורפים ועופות.

התסריט מבוסס על המחזה "אבק אדום" (Red Dust) של וילסון קוליסון משנת 1928. ב-1932 הופק הסרט "אבק אדום" המבוסס על המחזה וגם כאן שיחק קלארק גייבל בתפקיד הראשי.

אמנם בקדימון לסרט נרמר כי מוגמבו פירושו "הגדול ביותר" אבל מפיק הסרט אמר שלשם הזה אין כל משמעות וכי הוא קבע אותו בגלל דמיונו למועדון לילה מפורסם בהוליווד בשם "מוקנדו" ובגלל הצליל האפריקאי שלו.

במרכז הסרט - משולש אהבה בין גבר לשתי נשים. במשך ההסרטה החל רומן בין קלארק גייבל לגרייס קלי שנמשך עוד מספר חודשים לאחר גמר ההסרטה.

אווה גארדנר הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט דרמה

גרייס קלי הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע

==תקציר העלילה==
ויקטור מרסוול (קלארק גייבל) הוא בעל חווה במרכז אפריקה ובעזרת עובדיו הלבנים ובעיקר הילידים השחורים הוא מתפרנס מארגון מסעי ספארי לתיירים ומצייד ומסחר בחיות בר.

יום אחד מגיעה אליו אלואיז קלי (אווה גארדנר) שחבר שלה, מהראג'ה עשיר הזמין אותה למקום אך עזב את החווה לפני שהגיעה. היא בינתיים "תקועה" שם עד לבוא הספינה הבאה. היא אינה רגילה לתנאי המקום אך ויקטור מנסה להרגיל אותה והיא מתחילה להתאהב בו.

היחסים ביניהם מופרעים כאשר מגיע לחווה הזוג צעיר נורדלי. דונלד נורדלי (דונלד סינדן) ואשתו הצעירה לינדה (גרייס קלי).

דונלד הוא אנתרופולוג המבקש לערוך מחקר על גורילות בתחילה הוא סובל מחום גבוה, מרסוול מטפל בו בנאמנות ולינדה מתחילה להתאהב בו. בינתיים הספינה שהשיטה את קלי מהחווה התקלקלה וקלי חוזרת לחווה.

כולם יוצאים לספארי הגורילות. הרומן בין לינדה למקסוול פורח למגינת ליבה של קלי. דונלד לא מודע לרומן בין אשתו למקסוול. מקסוול משוחח איתו ועד מהרה הוא חש עד כמה דונלד אוהב את אשתו. בעת הצייד נאלץ מקסוול לירות בגורילה שתוקפת את דונלד.

בחזרה לחווה מקסוול מחליט לנתק את קשריו עם לינדה. הוא משתכר וכשקלי נכנסת לאוהל שלו הם מתחילים להתעלס. לינדה מוצאת אותם ביחד ובלהט קנאה היא שולפת את אקדחו של מקסוול ופוצעת אותו בזרוע. למחרת עוזבים כולם את החווה. מקסוול מבקש מקלי להישאר בתחילה היא מסרבת, אבל כשהיא רואה אותו על החוף היא קופצת מהסירה, מגיעה למקסוול בשחייה ונופלת בזרועותיו.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.youtube.com/watch?v=WKNFlhJJHVM קדימון לסרט מוגמבו], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1953
קטגוריה:סרטי גרייס קלי
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטי ג'ון פורד
אמה מורנו

אמה מרטינה לואיג'יה מורנו (באיטלקית: Emma Martina Luigia Morano; 29 בנובמבר 1899 – 15 באפריל 2017) הייתה האדם החי המבוגר ביותר שגילו מתועד, בין 12 במאי 2016 עד מותה ב-15 באפריל 2017, בהיותה בת 117. היא הייתה האדם החי האחרון המתועד שנולד לפני שנת 1900.

==ביוגרפיה==
מורנו נולדה ב-29 בנובמבר 1899 בקומונת צ'יוויאסקו, נפת ורצ'לי, מחוז פיימונטה, ממלכת איטליה. היא הייתה הבת הבכורה מבין שמונת ילדיהם של ג'ובאני מורנו ומתילדה ברשיאני. רבים מבני משפחתה האריכו ימים: אמהּ, דודתה ומספר מאחיה ואחיותיה נפטרו אחרי גיל 90, ואחת מאחיותיה הגיעה לגיל 102.

בילדותה עברה משפחתה בין מספר ערים באיטליה במסגרת עבודתו של אביה, ובסופו של דבר השתכנה בקומונת ורבניה שבמחוז פיימונטה, על שפת אגם מאג'ורה - שם היא גרה עד יום פטירתה. באוקטובר 1926 היא נישאה לג'ובאני מרטינוצי (יליד 1901), ובשנת 1937 נולד בנה היחיד – אשר נפטר בגיל 6 חודשים בלבד. כיוון שנישואי הזוג עלו על שרטון, הם חיו בנפרד מאז שנת 1938 ועד למותו של מרטינוצי בשנת 1978.

עד שנת 1954 עבדה מורנו במפעל לייצור יוטה בעירהּ. לאחר מכן עבדה במטבח של פנימייה נוצרית עד לפרישתה לגמלאות בגיל 75.

==גילה המופלג==
כשנשאלה בגיל 112 מה סוד אריכות ימיה, סיפרה כי מעולם לא צרכה סמים וכי מדי יום היא אוכלת 3 ביצים ושותה כוס של ברנדי תוצרת בית. היא הוסיפה כי מעל לכול, היא חושבת מחשבות חיוביות על העתיד. כשנשאלה שאלה דומה בהגיעה לגיל 115, הוסיפה מורנו כי העובדה כי חיה רוב חייה כרווקה ללא ילדים תרמה אף היא לאריכות ימיה.

בשנת 2011 השתתפה במחקר מטעם בית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד בבוסטון, במטרה ללמוד את סוד אריכות ימיה. בדצמבר 2011 זכתה מורנו בתואר "אבירת מסדר הכבוד של הרפובליקה האיטלקית", שהוענק לה על ידי הנשיא ג'ורג'ו נפוליטנו – אשר גם בירך אותה באופן רשמי לכבוד יום הולדתה ה-116 בשנת 2015. האפיפיור פרנציסקוס בירך אותה לכבוד יום הולדתה ה-116.

ב-2 באפריל 2013, עם פטירתה של מריה רדאלי (אנ') האיטלקייה (ילידת 3 באפריל 1899), הפכה לאישה החיה המבוגרת ביותר באיטליה ובאירופה כולה. ב-11 באוגוסט 2015, בהגיעה לגיל 115 ו-258 ימים, הפכה לאישה האיטלקייה המבוגרת ביותר שחיה מאז ומעולם. ב-13 במאי 2016, עם פטירתה של האישה האמריקאית סוזאנה מושאט ג'ונס בגיל 116 ו-311 ימים, הפכה רשמית לאדם החי המבוגר ביותר בעולם ולאדם החי האחרון שזכה לחיות במאה ה-19.

ב-29 ביולי 2016 הוכרה מורנו על ידי ספר השיאים של גינס כאדם החי המבוגר ביותר.

בעוד שבתקופת חייה של מורנו כבר היה תיעוד של 5 נשים אחרות אשר מתו בגיל מבוגר מזה שלה, ושתיים נוספות עברו את גילה של מורנו אחרי פטירתה, היא הייתה מבוגרת יותר מכל גבר מתועד שחי אי פעם על פני כדור הארץ (הגבר הוודאי המבוגר ביותר אי פעם, נכון ל-2018, הוא ג'ירואמון קימורה מיפן, שהגיע לגיל 116 שנה ו-54 ימים, וחי בין השנים 1897–2013).

מורנו נפטרה ב-15 באפריל 2017 בגיל 117, מסיבות של זקנה טבעית. עם מותה, את התואר "האדם החי המבוגר ביותר" ירשה הג'מייקנית ויולט בראון – ילידת מרץ 1900, שנפטרה חמישה חודשים מאוחר יותר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שיאניות גינס
קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:נשים איטלקיות
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:אישים שהגיעו לגיל 110 בעת החדשה
קטגוריה:השורדים החיים האחרונים
קטגוריה:ילידות 1899
קטגוריה:נפטרות ב-2017
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2017
אברהם לאופר

אברהם לאופר (11 בנובמבר 1904–6 באוגוסט 1960<ref name=":0"></ref>) היה רופא ישראלי, כירורג, כירורג ילדים, מרופאי הרובע היהודי במלחמת העצמאות, פרופסור לכירורגיה, בשנת 1955 ייסד וניהל את המחלקה הראשונה בישראל לכירורגיית ילדים בבית החולים הדסה.

==קורות חיים==
לאופר נולד ברוהטין, פולין (כיום אוקראינה). המשפחה עברה ללבוב, עמד בבחינות בגרות אקסטרניות. התקבל לפקולטה לרפואה בווינה. סיים את לימודי הרפואה בשנת 1932.

בשנת 1935 עלה לארץ-ישראל מלווה ברעייתו, הילדה לבית רוהטין.

עבד בהתנדבות כ-4 שנים בבית החולים מאיר רוטשילד במחלקת רפואת ילדים.

ב-1 בינואר 1940 התגייס לצבא הבריטי. הוא שירת במצרים וסיים קורס קציני רפואה בח'רטום (בסודאן של היום). עסק בכירורגיה ביחידתו של אורד צ'ארלס וינגייט באתיופיה. בין השאר עבד בבית החולים "מגליק הראשון" באדיס אבבה. השתחרר בדרגת מייג'ור. בתום שירותו הצבאי חזר לאופר לירושלים, והחל לעבוד ככירורג בבית החולים הדסה בירושלים.

===מרופאי הרובע היהודי===
עם פרוץ מלחמת העצמאות התנדב לשרת בעיר העתיקה. יחד עם עלי פייזר ואגון ריס עבד בבית החולים משגב לדך ברובע היהודי. שלושת הרופאים טיפלו בפצועים ממגיני הרובע היהודי, ולעיתים אף ניתחו תחת אש. הרופאים נעזרו באחות ואח מוסמכים, באחות סוציאלית,ב אחות מעשית ובמתנדבות. כאשר נפלה העיר העתיקה בידי הלגיון הערבי, לאופר היה בין אחרוני היהודים שעזבו את העיר העתיקה.

בשנת 1953 יצא לארצות הברית להשתלמות בת שנתיים בכירורגיה כללית ובכירורגיית ילדים.

בשנת 1955 ייסד וניהל את המחלקה לכירורגית ילדים בבית החולים הדסה. המחלקה הייתה הראשונה בארץ שעסקה בנושא של ניתוחי ילדים.

בשנת 1956 במבצע קדש ריכז את הטיפול בפצועים בבאר שבע.

לאופר נפטר ב-6 באוגוסט 1960 ונקבר בהר המנוחות בירושלים.<ref name=":0" /> השאיר אישה, ושני בנים, אורי כלכלן ודן לאור, פרופסור לספרות באוניברסיטת תל אביב.

==ראו גם==
* הרובע היהודי במלחמת העצמאות

==לקריאה נוספת==
* נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך: לאופר, אברהם. עמודים 250-251

==הערות שוליים==

קטגוריה:כירורגים ביישוב
קטגוריה:מנתחי ילדים ישראלים
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל משגב לדך
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1960
סטיבן מנושין

סטיבן טרנר "סטיב" מנושין (ניתן לאיית גם באיות העברי: סטיב מנוחין; באנגלית: Steven Terner "Steve" Mnuchin; נולד ב-21 בדצמבר 1962) הוא פוליטיקאי אמריקאי-יהודי שכיהן כמזכיר האוצר של ארצות הברית. קודם לכן היה איש עסקים אשר היה מייסדה של חברת ההפקות ומימון הסרטים "RatPac-Dune Entertainment" בה כיהן כמנכ"ל, וכן עבד כ-17 שנים בגולדמן זקס, בה כיהן כמנהל המידע הראשי.

==ביוגרפיה==
מנושין נולד לאיליין טרנר ורוברט מנושין ב-21 בדצמבר 1962. אביו הוא בנקאי השקעות, שותף לשעבר בחברת גולדמן זקס ואספן אומנות שהקים את גלריית מנושין באפר איסט סייד שבמנהטן. אמו כיהנה כסגנית נשיא בהנהלת מוזיאון סולומון ר. גוגנהיים, כיושבת ראש ועדת הרכישות של מוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית ובדירקטוריונים של מוסדות תרבות נוספים.

ב-1985 סיים מנושין תואר ראשון באוניברסיטת ייל, בה היה חבר באחוות הגולגולת והעצמות. בתקופת הלימודים שימש מתמחה בבנק ההשקעות סולומון ברדרס.

בשנים 1985 עד 2002 עבד בחברת גולדמן זקס בה שימש שותף מ-1994. עמד בראש מחלקת ניירות הערך מגובות המשכנתה בחברה, בראש מחלקת מסחר אלקטרוני בינלאומי ושימש מנהל מערכות מידע ראשי בשנים 2001–2002. לאחר שעזב את גולדמן זקס חבר לקרן הגידור ESL של אדוארד למפרט וכיהן כסגן היושב ראש, לאחר מספר חודשים עזב לקרן ההשקעות SFM של ג'ורג' סורוס.

ב-2004 ייסד את חברת ההשקעות וקרן הגידור Dune Capital Management LP בגיבוי סורוס. בשנת 2009 הוביל קבוצת משקיעים שכללה את סורוס וג'ון פולסון לרכישת בנק המשכנתאות "IndyMac" שנקלע לקשיים בעקבות משבר הסאבפריים תמורת כ-1.5 מיליארד דולר. שם הבנק שונה ל-OneWest Bank ומנושין מונה ליו"ר ומנכ"ל החברה. הבנק זכה לתמיכה ממשלתית נרחבת במהלך המשבר. ב-2014 נמכר הבנק תמורת 3.4 מיליארד דולר ל-CIT Bank, National Association. לאחר הרכישה היה סגן יו"ר בחברת CIT Group ויו"ר CIT Bank National Association עד מרץ 2016.

ב-2006 ייסד את חברת ההפקות ומימון הסרטים "Dune Entertainment, LLC", החברה מימנה הפקות סרטים של אולפני פוקס המאה ה-20. ב-2013 התמזגה עם חברת RatPac שבבעלות ברט ראטנר וג'יימס פאקר, שינתה את שמה ל-"RatPac-Dune Entertainment" ומימנה את סרטי אולפני האחים וורנר וכן סרטו של וורן בייטי "Rules Don't Apply" בו מופיע מנושין בהופעת קמע.

מנושין כיהן כחבר בחבר הנאמנים של המוזיאון לאמנות עכשווית בלוס אנג'לס, כחבר הוועד המנהל במוזיאון ויטני לאמנות אמריקאית, מוזיאון הירשהורן וגן הפסלים של הגלריה הלאומית לאמנות.

== קריירה פוליטית ==
באפריל 2016 מונה על ידי דונלד טראמפ למנהל הכספים בקמפיין הבחירות לנשיאות. לאחר הבחירות החליט טראמפ למנותו למזכיר מחלקת האוצר. המינוי אושר על ידי הסנאט ב-13 בפברואר 2017 ברוב של 53 מול 47.

במאי 2018 ביקר בישראל לרגל העברת שגרירות ארצות הברית בישראל לירושלים, שנה לאחר מכן לקח חלק בפסגה האמריקאית-קוריאנית באזור המפורז הקוריאני.

== חיים אישיים ==
מנושין היה נשוי להת'ר דה-פורסט קרוסבי מ-1999 ועד 2014, ולהם שלוש בנות משותפות.

מנושין נישא בשנית ב-24 ביוני 2017 לשחקנית לואיז לינטון . 

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20161201015951/https://www.cit.com/about-us/corporate-governance/board-of-directors/steven-mnuchin/ סטיב מנושין] באתר CIT
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל דונלד טראמפ
קטגוריה:מזכירי האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל]
קטגוריה:חברי אחוות הגולגולת והעצמות
קטגוריה:עובדי גולדמן זקס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
כוכב טיגרדן

כוכב טִיגָרְדֶן (אנגלית: Teegarden's Star; נקרא גם SO 0253+1652) הוא ננס אדום הנמצא במרחק של כ-12.5 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים טלה. זהו אחד הכוכבים הקרובים למערכת השמש, אך כמו כל שאר הננסים האדומים, גם את כוכב טיגרדן לא ניתן לראות ללא ציוד עזר, שכן בהירות נראיתו היא מדרגה 15, נמוכה בהרבה מסף הראייה האנושי. ניתן לראותו רק באמצעות טלסקופ מקצועי, כמעלה מדרום-מזרח לכוכב π בטלה.

==היסטוריה==
הכוכב התגלה בשנת 2003 במהלך סקירת נתונים של עצמים עמומים מאוד (דרגות בהירות בין 11 ל-18) ועם תנועה עצמית גדולה שצולמו בין השנים 1996 ו-2001 ונועדו לזיהוי של מסלולי אסטרואידים בקרבת כדור הארץ. לכוכב בהירות נמוכה מאוד ותנועה עצמית גבוהה יחסית כך שהוא זוהה בסקר וממדידת המרחק והספקטרום שלו התברר שלא מדובר באסטרואיד אלא בכוכב. כוכב טיגרדן נקרא על שם האסטרונום בונארד טיגרדן שהוביל את צוות החוקרים שגילה את הכוכב. בעקבות הגילוי חיפשו החוקרים את הכוכב בתמונות ישנות של אותו אזור וזיהו את כוכב טיגרדן בתמונות שצולמו במצפה הכוכבים פאלומר בשנים 1951 ו-1989. בשל גילויו המאוחר, הכוכב לא נכלל בקטלוגים של כוכבים קרובים (כמו קטלוג גליזה לכוכבים קרובים) או של כוכבים בעלי תנועה עצמית גדולה (כמו קטלוג לויטן) ואין לו ציון אופייני לכוכבים כאלו.

==מאפיינים==
כוכב טיגרדן הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M6.5 V. רדיוסו מוערך ב-0.13 רדיוס שמש, מסתו מוערכת בפחות מעשירית מסת שמש ולמעשה היא רק מעט מעל לגבול התחתון שמאפשר היתוך של מימן להליום. עוצמת הארתו היא כ-11 מיליוניות מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בגלל טמפרטורת פניו הנמוכה, כ-2,650 קלווין, כמעט כל קרינתו היא בתחום התת-אדום. לכוכב טיגרדן תנועה עצמית גבוהה במיוחד של כ-5 שניות קשת והוא הכוכב עם התנועה העצמית השביעית בגודלה מבין הכוכבים שמוכרים כיום. מתצפיות שנעשו בשנת 2010 עולה שלכוכב כרומוספירה פעילה ושהמהירות הרדיאלית שלו משתנה באופן שעשוי להגרם מקיום של כוכב לכת המקיף אותו. עם זאת הנתונים שנאספו לא מאפשרים לקבוע אם אכן קיימים כוכבי לכת כלשהם המקיפים את כוכב טיגרדן.

==מערכת כוכבי לכת==
בשנת 2019 פורסם מחקר המאשר כי לכוכב ישנם לפחות שני כוכבי לכת, כוכב טיגרדן b וכוכב טיגרדן c, אשר המסה שלהם דומה לזו של כדור הארץ ומסלול הקפתם את הכוכב עשוי לאפשר את הימצאותם של מים במצב נוזלי.

==סביבה==
הכוכב הקרוב ביותר לכוכב טיגרדן הוא הננס האדום גליזה 83.1 שנמצא במרחק של כ-4 שנות אור ממנו, אך למרות הקרבה הוא עמום מכדי שעין אנושית תוכל להבחין בו ממרחק זה. במרחק של כ-6 שנות אור נמצא ε בארידנוס שממרחק זה יראה עם בהירות מדרגה 2.7, בהיר בהרבה מכפי שהוא נראה מכדור הארץ ובמרחק של פחות מ-8 שנות אור נמצא τ בלווייתן שממרחק זה יהיה קל לצפייה עם בהירות מדרגה 2.5 לעומת 3.5 כפי שהוא נראה מכדור הארץ. השמש תראה משם ככוכב חסר יחוד עם דרגת בהירות 2.75.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ננסים אדומים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים טלה
טיגרדן
פיאט 124 ספיידר (2016)

פיאט 124 ספיידר היא מכונית רודסטר דו-מושבית המיוצרת על ידי פיאט-קרייזלר. הדגם הוצג לראשונה בתערוכת הרכב של לוס אנג'לס בשנת 2015.
הדגם נושא את שמו של הרכב שיוצר בעבר על ידי פיאט, אך מבוסס במידה על הדור הרביעי של מאזדה MX-5 מיאטה ומיוצר במפעלי מאזדה הנמצאים בהירושימה. הדגם נמכר לראשונה בשנת 2016.

==תהליך הפיתוח==
בשנת 2012 הכריזו מאזדה ואלפא רומיאו, שהייתה חלק מקבוצת פיאט, על מיזם משותף לפיתוח רכב ספורטיבי מעוצב וקל במשקל, כאשר המנועים לרכבים יפותחו על ידי כל אחת מהחברות בנפרד. במהלך שנת 2014 הכריז סרג'יו מרצ'יונה, מנכ"ל פיאט-קרייזלר, כי אלפא רומיאו תייצר את כל דגמיה רק באיטליה והוחלט שהפרויקט המשותף יתבצע תחת המיתוג של פיאט

==נתונים טכניים==
דגם ה-124 ספיידר בעל ההנעה האחורית מצויד במנוע טורבו (מולטי-אייר) בנפח 1.4 ליטר בעל הספק של 160 כוח סוס ומומנט של 25.4 קג"מ. תיבת ההילוכים היא בעלת 6 הילוכים ידניים או אוטומטיים.

למרות הדמיון למאזדה מיאטה, ה-124 ארוך יותר בכ-10 סנטימטר, דבר המעניק יותר מרווח אחסון בתא המטען, אך גם מעלה את משקל הרכב ב-50 ק"ג.

==אבארט 124 ספיידר==
בתערוכת הרכב בז'נבה בשנת 2016 חשפה פיאט 2 דגמים תחת המיתוג של אבארט, החטיבה הספורטיבית של החברה: אבארט 124 ספיידר ואבארט 124 ספיידר ראלי. מנוע האבארט מפיק 170 כוח סוס ומגיע למהירות מרבית של 232 קמ"ש. זמן ההאצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על 6.8 שניות, לעומת 7.3 שניות בדגמים הרגילים.

בנובמבר 2016 הוחל בשיווק אבארט 124 ספיידר בישראל.

==מכירות==
{| class="wikitable sortable"
|-
! שנה !! אירופה !! ארצות הברית
!ישראל (דגם האבארט)
|-
| 2016 || 335 || 2,475
|1<ref></ref>
|-
| 2017 || 7,831|| 4,478
|7<ref></ref>
|-
|2018
|7,698
|3,515
|3<ref></ref>
|-
|2019
|4,717
|2,644
|3<ref></ref>
|-
|2020
|76
|1,711
|לא נמכרה
|-
|2021
|לא נמכרה
|952
|לא נמכרה
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

124 ספיידר (2016)
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2016
קטגוריה:מכוניות רטרו
קטגוריה:מכוניות ספורט
עלי פייזר

עלי פייזר (1919–1982) היה רופא ישראלי, מרופאי הרובע היהודי במלחמת העצמאות, פרופ' לנוירוכירורגיה, מייסד ומנהל המחלקה לנוירוכירורגיה בבית החולים רמב"ם, המחלקה הראשונה והיחידה בצפון הארץ.

==קורות חיים==
פייזר נולד בגטינגן, גרמניה, לאליסה ולכירורג הד"ר דניאל (פריץ) פייזר, אחותו הצעירה עלמה מרים נולדה ב-1927. בשנת 1932 עלה לארץ ישראל עם הוריו, לאחר שאביו רכש בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 פרדס בפרדס חנה. ד"ר הלל יפה יעץ לפריץ לנסוע לארץ ישראל ולסדר את עלייתו במקום.

ב-1936 סיים את בית הספר הריאלי בחיפה.

ב-1944 סיים את בית הספר לרפואה בבזל.

ב-1945 התחיל את עבודתו כרופא מתנדב בבית החולים הדסה ירושלים, 10 ימים לאחר שנשא לאשה את ורה לבית כהן. לזוג נולדו שני ילדים, יעל עליזה ועמוס בנימין שלימים התמנה למנהל המחלקה האורתופדית בשערי צדק.

===מרופאי הרובע היהודי===
עם פרוץ מלחמת העצמאות התנדב לשרת בעיר העתיקה. יחד עם שני רופאים נוספים, הד"ר אברהם לאופר והד"ר אגון ריס עבד בבית החולים משגב לדך ברובע היהודי, במחזוריות של חודש. פצועים ממגיני הרובע היהודי טופלו על ידי שלושת הרופאים מעובדי בית החולים הדסה, לאופר, פייזר וריס, לעיתים טיפלו וניתחו את הפצועים תחת אש. הרופאים נעזרו באחות ואח מוסמכים, אחות סוציאלית, אחות מעשית, ומתנדבות. רבים מהלוחמים חייבים לצוות הרפואי את חייהם. כאשר נפלה העיר העתיקה בידי הלגיון ד"ר ריס הלך לשבי עם הפצועים והדוקטורים פייזר ולאופר היו כנראה היהודים האחרונים שעזבו את העיר העתיקה.

בשנים 1953–1954 השתלם בנוירוכירוגיה בבית החולים מאונט סיני בניו יורק, ארצות הברית.

בשנים 1955-1956 חזר לעבוד בבית החולים הדסה ירושלים, במחלקה הנוירוכירורגית כתלמידו של הפרופ' אהרון בלר. בשנת 1956 נתמנה למדריך בבית הספר לרפואה.

בשנת 1957, לבקשתם של הד"ר רפאל גז'בין מנהל בית החולים רמב"ם, והד"ר משה לזר סגן מנהל רמב"ם, ייסד וניהל את המחלקה לנוירוכירוגיה בבית החולים רמב"ם, במשך 25 שנים עד לפטירתו.

בשנת 1968 נתמנה לפרופסור חבר קליני בפקולטה לרפואה של הטכניון.

פייזר נפטר בשנת 1982.

בנו, הפרופ' עמוס פייזר, מנהל המחלקה האורתופדית בשערי צדק. אחיינו הפרופ' ראובן פייזר שניהל שנים רבות את המחלקה הגיניקולוגית בבית חולים הקריה, בתל אביב.

==ראו גם==
* הרובע היהודי במלחמת העצמאות

==לקריאה נוספת==
* נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, ערך : פייזר, עלי פרופ' עמוד 332
* [https://www.rambam.org.il/RambamInfo/ADAMMagazine/Issueno11042008/Pages/70YearsRambamChapterTwo.aspx למידע נוסף - הקריה הרפואית רמב"ם]

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:סגל משגב לדך
קטגוריה:נוירוכירורגים ישראלים
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל רמב"ם - הקריה הרפואית לבריאות האדם
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:משפחת פייזר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982
ערוער (מואב)

ערוער על גדתו הצפונית של [[נחל ארנון]]
ערוער הייתה עיר עתיקה ששכנה על גדתו הצפונית של נחל ארנון בעבר הירדן המזרחי. מכונה "ערוער אשר על שפת נחל ארנון" כדי להבדילה מהערים האחרות שנקראו בשם זה. מזוהה עם ח'רבת ערער, כ-5 ק"מ מזרחית דרומית לדיבון.

העיר שימשה קצה גבול ממלכתו של סיחון ובהמשך קצה גבול נחלת שבט ראובן. ככל הנראה היא ערוער שנבנתה על ידי בני גד יחד עם ערים נוספות בימי משה. פרשני המקרא וחוקריו נתנו לתופעה זאת הסברים שונים. שניים מגיבורי דוד, שמע ויעיאל, באו מערוער. במפקד שערך דוד בסוף ימיו החלו הפוקדים את ספירתם ב"ערוער... אשר בתוך הנחל", ששימשה כאמור כגבול הדרומי ומשם פנו צפונה. היישוב נזכר במצבת מישע כעיר מבוצרת אשר בנה מישע מלך מואב, לאחר שמרד בממלכת ישראל, לה היה משועבד. נראה שמאוחר יותר שבה לידי ישראל, אך בהמשך הוכתה על ידי חזאל מלך ארם. בתקופת יותם מלך יהודה וירבעם מלך ישראל ישב בערוער בלע בן עזז מבני שבט ראובן. יש מפרשים שלא ישב בערוער ממש אלא בסביבתה. ערוער מוזכרת בנבואת הפורענות של ירמיהו על מואב.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירדן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:יישובי המקרא
קטגוריה:מואב
קטגוריה:נחלת שבט ראובן
קטגוריה:נחלת שבט גד
שהבאנו

כתר של שהבאנו בטקס ההכתרה, 1967]]
סמל רשמי אימפריאלי של שהבאנו]]
שהבאנו (בפרסית: شهبانو) היה תוארן של חלק ממלכות פרס (איראן המודרנית) והאימפריה הפרסית הקדומה, המקביל לתואר שאה ושווה ערך לקיסרית. משמעות התואר בפרסית הוא 'הגברת שאה'. התואר הסאסאני לשהבאנו היה bâmbişnân bâmbişn שמשמעו 'מלכת המלכות', כשלוחה להיותה אשתו העיקרית של המונרך, ועל-מנת להבדילה מיתר המלכות המשתייכות לבית המלוכה.

מאז הכיבוש המוסלמי של פרס במאה ה-7, פארה דיבה הייתה לאישה הראשונה והיחידה להיקרא בתואר שהבאנו, הקיסריות הסאסאניות בוראנ-דח'ת ואזרמי-דח'ת היו האחרונות לשאת בתואר זה לפניה.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:נשות מלכים איראנים
קטגוריה:קיסריות
קטגוריה:איראן: היסטוריה
קטגוריה:תוארי אצולה
פרידריך השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג

פרידריך השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (בגרמנית: Friedrich II., Kurfürst von Brandenburg; 19 בנובמבר 1413 - 10 בפברואר 1471) היה נסיך בוחר של ברנדנבורג בין השנים 1440–1470.

==ביוגרפיה==
פרידריך נולד ב-19 בנובמבר 1413, לפרידריך השישי, רוזן העיר נירנברג ואליזבת מבוואריה, נסיכת הבוחר מברנדנבורג, בתם של פרידריך, דוכס בוואריה ומדאלנה ויסקונטי. בשנת 1421 התארס פרידריך עם ידוויגה יגלו, בתו של ולדיסלב השני, מלך פולין, אולם היא מתה בשנת 1431 קודם שהתקיימו הנישואים.

בשנת 1440 מת אביו פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ונחלותיו חולקו בין הבנים, ופרידריך ירש את נסיכות הבוחר מברנדנבורג. בניגוד לאביו פרידריך התעלם מהפוליטיקה הקיסרית, והתרכז במאמציו להשלים עם תושבי הנסיכות. בשנת 1448 התמרדו תושבי ברלין נגד בניית הארמון המלכותי החדש על ידי פרידריך השני. התנגדות זו לא הצליחה, וציבור האזרחים איבד רבות מן הפריבילגיות הפוליטיות והכלכליות שלו. מלבד זאת פרידריך הפריד את ברלין וקלן מחדש לשתי ערים (מדיניות של הפרד ומשול). קיימת סברה שפרידריך עצמו שיסה מתחילה את האזרחים באצילים, ולאחר מכן דיכא בכוח את המרד שנגרם מתככיו. בשנת 1451 הפך פרידריך את ברלין לבית המגורים המלכותי של נסיכי ברנדנבורג, וברלין ויתרה על מעמדה כעיר הנזאטית חופשית. בשנת 1470 התפטר פרידריך לאחר מאבק ארוך עם דוכסי פומרניה, ואחיו אלברכט עלה במקומו לשלטון. לאחר מכן התיישב פרידריך בעיר נוישטאדט על האייש, שהייתה חלק ממרקיזות ברנדנבורג-קולמבאך, וב-10 בפברואר 1471 מת פרידריך.

==משפחתו==
בשנת 1441 התחתן פרידריך עם קתרינה מסקסוניה, נסיכת הבוחר מברנדנבורג, בתם של פרידריך הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה וקתרינה מבראונשווייג-לינבורג, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* דורותיאה מברנדנבורג, דוכסית סקסוניה-לאוונבורג (1446–1519), התחתנה עם יוהאן החמישי, דוכס סקסוניה-לאוונבורג
* מרגרטה מברנדנבורג (1450–1489), התחתנה עם בוגיסלאב העשירי, דוכס פומרניה
* יוהאן (1452–1454)
* ארזאמוס (1453–1465)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

{| class="wikitable" align="center" style="margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| פרידריך השני, הנסיך הבוחר מברנדנבורג בית הוהנצולרן נולד:19 בנובמבר 1413 מת:10 בפברואר 1471
|-
| rowspan="1" align="center"| פרידריך הראשון מברנדנבורג
| rowspan="1" align="center"| נסיכות הבוחר מברנדנבורג 1440–1470
| rowspan="1" align="center"| אלברכט השלישי אכילס
|}

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:בית הוהנצולרן
קטגוריה:נסיכים בוחרים מברנדנבורג
קטגוריה:ילידי 1413
קטגוריה:נפטרים ב-1471
מחנה שיזפון

תג היחידה של [[חטיבה 460 וחיילי הבסיס]]
מחנה שיזפון הוא בסיס צבאי השייך לצבא הגנה לישראל. בבסיס פועלת חטיבה 460 של חיל השריון וכן ביסל"ש. הבסיס נמצא בצפון הרי אילת ובדרום הבקעות בנגב. שם המחנה בא לו משמה של בקעת שיזפון הסמוכה, מקור השם בעצי השיזף הגדלים באזור.

== היסטוריה ומאפיינים ==
הבסיס הוקם לאחר חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים ונסיגת צה"ל מסיני, בשיתוף חיל ההנדסה האמריקאי, בשלהי שנות השמונים. 

בבסיס נערכות הטירונות, הכשרת מקצועות צוות הטנק (תותחן, טען-קשר ונהג) והאימון המתקדם (צמ"פ - צוות, מחלקה ופלוגה) של כלל לוחמי השריון, הכשרת תומכי הלחימה של חיל השריון, קורס המדריכות (קמ"ד) של חיל השריון וכן קורס מפקדי טנקים (קמ"ט) וקורס קציני שריון (קק"ש).

== ראו גם ==
* חיל השריון

== קישורים חיצוניים ==
* 

2016 11
קטגוריה:בסיסי צה"ל
קטגוריה:בסיסי צה"ל במחוז הדרום
קטגוריה:חיל השריון הישראלי
קטגוריה:הרי אילת
משהו בלבבה

משהו בלבבה הוא אלבומה השישי של הזמרת נורית גלרון, שיצא בשנת 1986.

== הפקה ==
בשנת 1986, בהפקה של אילן וירצברג ואלונה טוראל כיועצת מוזיקלית יצא אלבומה השישי של נורית גלרון "משהו בלבבה" שהיה בעל גוון יותר רוקיסטי מקודמיו.

האלבום כלל שירים בולטים כמו: "שיר אהבה" ("משהו בלבבה") שאותו כתב נתן זך, "זה הגשם" של יונה וולך ו-"נפרדנו כך" ("שיר אהב"ה") של לאה גולדברג בלחן של מירון מינסטר.
כמן כן נכללו באלבום שירים שכתבה גלרון בעצמה: "אתה הרי יודע", שהוא שירה הראשון שכתבה ו-"בגובה שווה" ("שקר הקשר").

וירצברג וטוראל יצרו לשירה הכואבת של גלרון ליווי שהיה בדרך כלל רוקי-בלוזי חזק יחסית לתקליטיה הקודמים.

== רשימת רצועות ==

* בתקליט: שירים 1–5 - צד א', שירים 6–10 - צד ב'.

== משתתפים באלבום ==
* הפקה מוזיקלית: אילן וירצברג.
* ייעוץ מוזיקלי: אלונה טוראל.
* עיבוד: אילן וירצברג (שירים 1–5, 8). אלונה טוראל (שירים 6–7, 9–10).

===== נגנים =====
* אלונה טוראל: פסנתר אקוסטי, פסנתר-פנדר, סינטיסייזרים.
* אילן וירצברג: סינטיסייזרים, גיטרות (חשמלית, אקוסטית), תיכנות מכונת תופים Yamaha RX-11.
* מאיר ישראל: כלי הקשה.
* אלון הלל: תופים.
* מיקי שביב: גיטרה בס.
* ירוסלב יעקובוביץ': סקסופון.
* קולות: אילן וירצברג, נורית גלרון.

===== קרדיטים =====
* הוקלט באולפני "טריטון", יוני-אוגוסט 1986.
* טכנאי הקלטה: מרק רוטוול, גיא יפה.
* עוזר טכנאי: רפי פרסקי.
* מיקס דיגיטלי: ג'ון מקסוויט, אנגליה.
* חיתוך דיגיטלי: אולפני "סי.בי.אס.", לונדון.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אלבומי 1986
קטגוריה:אלבומי נורית גלרון
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אילן וירצברג
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
מקסים אורשקין

מקסים סטניסלבוביץ' אורשקין (ברוסית: Максим Станиславович Орешкин; נולד ביולי 1982 במוסקבה) הוא כלכלן ומדינאי רוסי. סגן ראש סגל הקרמלין מאז מאי 2024.

שימש כעוזרו של נשיא רוסיה לענייני כלכלה מאז ינואר 2020 עד מאי 2024, קודם לכן כיהן בתפקיד השר לפיתוח כלכלי החל מה-30 בנובמבר 2016 ועד ל-21 בינואר 2020.

==ביוגרפיה==
בשנת 2004 סיים לימודיו בבית הספר הגבוה לכלכלה. מאפריל 2002 ועד יוני 2006 עבד בבנק המרכזי של רוסיה. מיוני 2006 ועד יולי 2010 היה מנהל בכיר ברוסבנק (Росбанк) ומיולי 2010 ועד יוני 2012 ניהל את גוף הניתוח הפיננסי של בנק ההשקעות והתאגידים "קרדי אגריקול".

מיוני 2012 ועד אוגוסט 2013 שימש ככלכלן ראשי ב-VTB Capital.

בספטמבר 2013 החל לעבוד בממשלה הפדרלית ומונה למנהל המחלקה לתכנון אסטרטגי במשרד האוצר של רוסיה. תפקיד שמילא עד מאי 2015, עת מונה לתפקיד סגן שר האוצר.

ב-30 בנובמבר 2016 ולדימיר פוטין מינה אותו לתפקיד השר לפיתוח כלכלי, בהמלצת ראש הממשלה דמיטרי מדבדב. ב-18 במאי 2018 הוארכה כהונתו והמשיך לשמור על תפקידו גם במסגרת ממשלת מדבדב השנייה. ב-21 בינואר 2020 פוטר והוחלף במקסים רשטניקוב שהחל לכהן כשר לפיתוח כלכלי החדש בממשלת מישוסטין ומונה לעוזרו של נשיא רוסיה.

באפריל 2020 נכלל בדירקטוריון מועדון הכדורגל צסק"א מוסקבה וב-8 במאי 2020 מונה ליו"ר דירקטוריון מועדון הכדורגל צסק"א מוסקבה.

בעקבות קרבתו לשלטון, לאחר פלישת רוסיה לאוקראינה נכנס לרשימת עיצומים של מספר מדינות.

==חיים אישיים==
אורשקין דובר אנגלית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שרי ממשלת רוסיה
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:בנקאים רוסים
קטגוריה:כלכלנים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1982
טול (נהר)

נהר טול (במונגולית: Туул гол) הוא נהר מרכזי במונגוליה, הנמצא במרכז ובצפון המדינה. אורכו של הנהר 704 קילומטר ושטח אגן הניקוז שלו 48,840 קמ"ר. הנהר עובר בבירת מונגוליה אולן בטור, והוא נשפך לנהר אורחון, יובל של הנהר סלנגה הנשפך אל ימת באיקל<ref></ref><ref></ref>. זהו אחד הנהרות הארוכים במונגוליה.

הנהר נקרא גם Khatan Tuul, שפירושו "המלכה טול"<ref></ref>, מכיוון שתושבי המקום מאמינים כי הנהר שומר על הנשים באזור<ref></ref>.

== תיירות ==
הנהר מהווה מוקד משיכה לתיירים ולתושבי המדינה, בעיקר בחופשות ובחג הלאומי של מונגוליה, נאדאם. קיימים מספר אזורי תיירות לאורך גדות הנהר<ref></ref>.

== אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו ==
מקורו של הנהר הוא בהר בורחאן חלדון, שהוכרז אתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-2015, עקב חשיבותו הדתית. הר קדוש נוסף ששוכן בסמוך לנהר טול הוא "בוגד חאן" שבפאתי אולן בטור. ההר הוכרז כאזור מוגן בשנת 1783, ונכלל ברשימה של אתרים מועמדים של מונגוליה לצירוף לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בשנת 1996 תחת הכותרת "הרים קדושים של מונגוליה".

== פגיעה בנהר ==
העיור המתגבר במונגוליה, שמוביל לעלייה בתושבי אולן בטור, מוביל לשאיבה מוגברת של מי הנהר, דבר הגורם להתייבשותו בחודשים מסוימים בשנה. בנוסף לכך, השפכים הרבים המופנים אל הנהר, פוגעים באופן ניכר באיכות המים בו<ref></ref>.

מכרות הקיימים בסמוך לנהר, בין היתר מכרות לכריית זהב, משפיעים לרעה על איכות המים<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

2016 11
קטגוריה:מונגוליה: גאוגרפיה
קטגוריה:אסיה: נהרות ונחלים
הנרי מוסקוביץ'

הנרי מוסקוביץ (Henry Moskowitz; 1905 - 7 בספטמבר 2008) היה ניצול השואה, איש נדל"ן יהודי מניו יורק, מייסד רשת מלונות פרימה בישראל ונדבן.

==ביוגרפיה==
מוסקוביץ נולד בעיר קיילצה שבפולין. בתקופת השואה איבד את הוריו, אחיו, אשתו ובתו. בדצמבר 1944 נכלא במחנה הריכוז זקסנהאוזן. בשנת 1948 נישא שנית בגרמניה ונולדו לו שני ילדים.

בשנת 1951 היגר לארצות הברית עם משפחתו והתיישב באזור אפר איסט סייד בניו יורק שם נולדו לו שני ילדים נוספים. תחילה עבד כמתווך ובשנת 1952 יסד חברת השקעות בשם ארגו (The Argo Corporation), מכספים שגייס מכ-100 משקיעים רובם ניצולי שואה, והחל להשקיע בניהול נדל"ן להשכרה בעיר. בשנת 1955 רכשה החברה קומפלקס נדל"ן גדול למגורים בניוארק שבניו ג'רזי. בשנות ה-60 וה-70 פעלה החברה לשינוי הבעלות על נכסיה, לבעלות קואופרטיבית, ובעצמה נשארה כמנהלת הנכסים בשנות ה-80 הרחיבה החברה את פעילותה גם לניהול מבנים עבור צדדים שלישיים.

בשנת 1980 רכש עם שני שותפים, איזידור הרשקוביץ ומוריץ גרטלר את שלד מלון קרלטון בכיכר אתרים בתל אביב שהיה בבנייה, אך היזם המקורי שלו פשט את הרגל. הם השלימו את הקמת המלון והוא נחנך ב-1981. אחר כך רכש את מלון "אסטור" בתל אביב. ביולי 1987 רכש את מלון המלכים בירושלים.בינואר 1989 רכש את מלון אלמוג הים באילת. וביולי 1989 רכש יחד עם ברנרד שרייר את מלון "גלי זוהר" בים-המלח, לאחר שפשט את הרגל. על בסיס רכישות אלו הקים את רשת מלונות פרימה ביולי 1990. 

במשך השנים הרחיב את רשת מלונות פרימה על ידי רכישת מלונות נוספים, בהם מלון המרכז, ומלון וינדמיל בירושלים, לאחר מותו, בנו מרק מוסקוביץ המשיך להרחיב את הרשת ל-14 בתי מלון ברחבי ישראל (נכון ל-2021).

בשנת 2013 מוסקוביץ נחשב לאחד מגדולי מנהלי הנדל"ן הפרטי בעיר ניו יורק. החברה החזיקה בבעלותה 5,500 יחידות דיור וניהלה 6,500 נוספים עבור אחרים. במשך השנים נודעה החברה כמי שמנהלת מדיניות של "לעולם לא למכור".

==פילנתרופיה והוקרה==
מוסקוביץ הרבה לתרום למוסדות וארגונים שונים בישראל ובעולם להנצחת השואה ולקירוב לבבות.

בשנת 1998 הוענק למוסקוביץ פרס היובל למשקיעים זרים על ידי ראש הממשלה בנימין נתניהו
בשנת 2005 הוענק לו עיטור המלונאות על ידי ראש הממשלה אריאל שרון עבור היותו 
בשנת 2008 הוקדש לכבודו קניון בעיר ניו יורק על ידי אגודת הקניונים של ברודוויי.
בשנת 2010 נקרא על שמו כיכר התקווה בגן חסידי אומות העולם שביד ושם.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.news1.co.il/Archive/001-D-72749-00.html זוכה "עיטור המלונאות"]
* [https://he-il.facebook.com/notes/פרימה-מלונות-עולם-של-חוויות/תרומתו-של-הנרי-מוסקוביץ-מייסד-רשת-מלונות-פרימה-וניצול-שואה-להנצחת-השואה/315208838552378 מוסקוביץ באתר הפייסבוק של רשת מלונות פרימה]
==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:יזמי נדל"ן אמריקאים
קטגוריה:מלונאים ישראלים
קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:אמריקאים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז זקסנהאוזן
היינץ בראנדט

היינץ בראנדט (בגרמנית: Heinz Brandt; 11 במרץ 1907 – 21 ביולי 1944) היה מפקד בכיר בוורמאכט שנרצח במהלך קשר העשרים ביולי.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
בראנדט נולד ב-11 במרץ 1907 בברלין, שהשתייכה ל. בשנת 1925 התגייס בראנדט לרייכסווהר, והצטרף לרגימנט הפרשים ה-13. במהלך אולימפיאדת ברלין (1936) זכה בראנדט במדליית זהב, בתחרות רכיבה עם סוסו אלכימיה.

===מלחמת העולם השנייה ואחריתו===
בפרוץ המלחמה היה בראנדט קצין מטה בדיוויזיה ה-25, ולאחר מכן מונה לקצין במטה הכללי. בפברואר 1940 מונה לקצין אג"ם הדיוויזיה ה-297, ובנובמבר אותה שנה מונה לקצין בOKH, וקיבל ב-1 בינואר 1941 דרגת מיור. ב-1 באפריל 1942 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט, וב-1 במאי 1943 הועלה לדרגת אוברסט. 

ב-20 ביולי 1944 היה בראנדט במאורת הזאב בתדרוך אצל אדולף היטלר, בדיוק באותו יום שקלאוס שנק פון שטאופנברג החליט להתנקש בחיי היטלר והניח תיק ובו פצצה מתחת לשולחן דיונים בחדר בו שהה היטלר. בראנדט הזיז את התיק בו הייתה הפצצה, מכיוון שזה הפריע לו לגחון לעבר המפה שעמדה על השולחן. הזזת התיק בסנטימטרים ספורים גרמה לכך שבין התיק ובין היטלר חצצה רגל עץ עבה. בעקבות זאת היטלר אמנם נפגע בפיצוץ באזנו ובידו, אך לא באופן שפגע בתפקודו. בראנדט נפצע אנוש עקב הפיצוץ ונפטר למחרת. ב-22 ביולי הועלה לאחר מותו לדרגת גנרל-מיור.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/B/BrandtH.htm היינץ בראנדט] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:נפגעי קשר העשרים ביולי
קטגוריה:אלופים אולימפיים גרמנים: רכיבה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1907
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
חורבת אחמדיה

חורבת אחמדיה הוא אתר ארכאולוגי במרכז רמת הגולן, בו אותרו שרידי יישוב יהודי ובית כנסת מתקופת התלמוד. על חורבות היישוב הוקם כפר תורכמני. החורבה שוכנת כקילומטר מצפון לאזור התעשייה של קצרין, ברום של כ-440 מטרים מעל גובה פני הים. האתר נחלק לשתי גבעות כאשר בין שתיהן נמצאים ארבעה מעיינות, הגדול מביניהם הוא עין שמר. כקילומטר מצפון מערב לחורבה נמצא אתר בית הכנסת הקדום של עין נשוט.<ref name=":0"></ref>

== היסטוריה ==
החורבה נסקרה לראשונה בידי החוקר גוטליב שומכר בשנת 1885. באותה עת התיישבו בחורבה מספר משפחות ממוצא טורקמני, אשר עשו שימוש משני בשרידי היישוב הקדום שבמקום. שומכר ציין כי שמו המקורי של האתר היה "שוויכה". שם זה נפוץ למדי בקרב שמות חורבות בארץ, ומקורו לעיתים בשם העברי המקראי שׂוכו. בין הממצאים שתיעד שומכר בחורבה נמנו אבני משקוף עם עיטורים של בעלי חיים ובהם נשר פורס כנפיים. כמו כן, הוא תיעד ברישומיו מספר עיטורים של מנורת תשעת הקנים, מנורת שבעת קנים ומצבה עליה הכתובת: "שמעון בן יוסטינוו[ס]". פריטים ארכיטקטוניים אלו אופייניים לבתי כנסת נוספים באזור מרכז הגולן. כמו כן הוא תיעד בשנת 1913 שומכר שוב ביקר בכפר, אך רוב הממצאים אותם תיאר בביקורו הראשון נעלמו.<ref name=":0" />

בשנת 1968 במסגרת סקר החירום שנערך בגולן לאחר מלחמת ששת הימים סקר את המקום ש' גוטמן, אך הוא לא מצא זכר לפריטים אותם שומכר תיעד. הוא כן גילה באתר אבן מעוטרת בשריג גפן, שלצידה קטע מכתובת עברית שלשונה הוא: . החוקר דן אורמן העלה השערה כי הכתובת המלאה דנה ברשימת משמרות כוהנים או לויים.

בשנת 1970 הארכאולוג דן אורמן ביקר באתר ואיתר בה אבן גבול ביוונית, המציינת את שמותיהם של שני כפרים, ARIMOS ו־EUCWM.<ref name=":0" /> בשנת 1981 זיהה צ"א מעוז איתר שקע גדול באדמה בו מצבור של אבני גזית וקבע שלדעתו זה מיקום בית הכנסת. הוא גם הסתמך על תיעוד של שומכר לאזור ממנו הוציאו התושבים הטורקמנים אבנים מעוטרות.

בשנת 1994 סקר את האתר י. בן אפרים וגילה ממצאים נוספים, אך ללא כתובות.<ref name=":0" />

== ארכאולוגיה ==
המחקר בחורבת אחמדיה העלה שהבתים ששימשו את תושבי הכפר הטורקמני, נבנו תוך שימוש באבני היישוב היהודי הקדום. דבר זה ניכר באופן ניכר בשימוש באבנים המעוטרות ובמשקוף בית הכנסת. על פי המחקר האתר מתוארך לתקופת הברזל ב', התקופה ההלניסטית, הביזנטית, האומאית, העבאסית והממלוכית. במאה ה־19 התיישבו במקום הטורקמנים. האתר כולל שרידי מבני מגורים ובית בד.<ref name=":0" />

== ממצאים ==
לאורך השנים, החל מהמאה ה-19 תועדו מספר רב של פריטים ארכיטקטוניים שונים, בעיקר על ידי שומכר. הממצא הבולט ביותר הוא המשקוף עליו חרוט נשר הפורש את כנפיו וזה של משקוף חלון עליו נחרטו שתי מנורות שבעת קנים. ממצאים אלו הובילו את מעוז אורי צבי למסקנה שבמקום היה בית כנסת יהודי מפואר ויישוב יהודי. ממצאים נוספים כוללים מספר אבנים מעוטרות: אבן מעוטרת בזר וקשר הרקולס, אבן עם טבלת אזניים, כותרות דוריות ושבר כרכוב.

בנוסף, נתגלתה אבן גזית עליה שבע זוגות של גומות שנועדה למשחק ובית קברות מהמאה ה־19. עקב העיסוק של התושבים מהמאה ה־19 בשוד עתיקות, רוב הפריטים מהאתר נעלמו.<ref name=":0" /> מזרחית לחורבת אחמדיה, נמצאת חורבת דביה וגם בה שרידי בית כנסת עתיק.

==לקריאה נוספת==
דפנה וערן מאיר, בתי כנסת קדומים ברמת הגולן, הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים תשע"ג, עמ' 128–135.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בתי כנסת עתיקים
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים יהודיים בארץ ישראל
קטגוריה:רמת הגולן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
חוגלת עצים

חוגלת עצים (שם מדעי: Dendrortyx) הוא סוג של עופות קרקע מסדרת התרנגולאים. למרות שהם מכונים חוגלות הם דווקא שייכים למשפחה שלווים אמריקניים ונפוצים רק במקסיקו ובאמריקה המרכזית. 

לחוגלת העצים ישנו גוף כתום-אפור וראש חשוף ואדמוני עם ציצת ראש זקורה אחורה. הגבות צהובות והעיניים כחולות, המקור קצר ומעוקל ויש להם גם "זקן" קטן. לחוגלה זו זנב ורגליים אדמדמים וארוכים העוזרים לה לנוע מהר על אדמות היער.

חוגלות אלה הן עופות החיות ביערות הרריים ברחבי מקסיקו ואמריקה הלטינית. חלק מהמינים נפגעו עקב כריתת היערות.

==מינים==
*Dendrortyx barbatus
*Dendrortyx leucophrys
*Dendrortyx macroura

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1844
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:שלווים אמריקניים
שליו עצים

שליו עצים (שם מדעי: Odontophorus) הוא סוג של עופות קרקע מהמשפחה שלווים אמריקניים והם נפוצים ביערות שונים באמריקה המרכזית וגם בצפון אמריקה הדרומית, באזור המיוער של הרי האנדים בקולומביה. 

אורכם של שלווי העצים 22–30 ס"מ והם בעלי גוף עגלגל וקטן, ראשים כהים, גרון בהיר או צבעוני וחזה כהה. הנקבות דומות לזכרים אך לעיתים ה"כיפה" שעל ראשם לבנה. הם מעופפים חלים אך יודעים לטפס ולחיות בין העצים ואף לקנן שם. הם פעילים בעיקר בשעות של בין הערביים ולעיתים ניתן לראות להקות של עד 10 פרטים שלהם.

הם ניזונים על קרקע היער מזרעים, פירות וחרקים.

==מינים==
* Odontophorus gujanensis
* Odontophorus capueira
* Odontophorus melanotis
* Odontophorus erythrops
* Odontophorus atrifrons
* Odontophorus hyperythrus
* Odontophorus melanonotus
* Odontophorus speciosus
* Odontophorus dialeucos
* Odontophorus strophium
* Odontophorus columbianus
* Odontophorus leucolaemus
* Odontophorus balliviani
* Odontophorus stellatus
* Odontophorus guttatus

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Marbled Wood-Quail - Rio Tigre - Costa Rica MG 7758 (26101675664).jpg
קובץ:Odontophorus erythrops parambae & Crypturellus berlepschi 1897.jpg
קובץ:Odontophorus capueira.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1816
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי-פייר וייו
קטגוריה:שלווים אמריקניים
אופליה לוביבונד

אופליה לוסי לוביבונד (באנגלית: Ophelia Lovibond, נולדה ב־19 בפברואר 1986) היא שחקנית אנגלייה שידועה בעיקר בשל תפקידה בתור קיטי וינטר בסדרת הטלוויזיה "אלמנטרי".

== ביוגרפיה ==
אופליה לוביבונד גדלה בשפרדס בוש בלונדון, במשפחה חד-הורית. אמה עבדה בתור יועצת בכלא וורמווד סקרבס. יש לה שני אחים.

לוביבונד הייתה סטודנטית עם מלגה בבית הספר לטימר. היא גם השתתפה בחוג התיאטרון לצעירים "יאנג בלאד" בהאמרסמית.

היא למדה ספרות אנגלית באוניברסיטת סאסקס, וסיימה את לימודיה בשנת 2005.

== קריירה ==
=== טלוויזיה ===
ההופעה הראשונה של לוביבונד בטלוויזיה הייתה בגיל 12 בסדרה "וילסון" בערוץ ITV. על פי עדותה היא שיקרה לגבי הגיל שלה כדי לקבל את התפקיד.

היא שיחקה בסדרת הטלוויזיה FM. בתוכנית הסאטירה W1A ב־BBC היא שיחקה את הדמות של איזי גולד.

לוביבונד שיחקה תפקיד קבוע בעונה השלישית של "אלמנטרי", בתור המתמחה החדשה של שרלוק, קיטי וינטר. 

ב־2016 היא שיחקה את התפקיד של ליידי אלכס לינדו-פרקר בסדרה "הוטן והליידי" בערוץ Sky1. ב-2019 שיחקה בסדרה של ABC "וויסקי קוואליר" ל-3 פרקים את אמה דייוויס.

בשנת 2020 גילמה את בינקי בסדרת הטלוויזיה "מיי וג'ורג'". בשנת 2021 לוהקה לסדרת הטלוויזיה "מינקס" של רשת HBO Max, לצדם של ג'ייק ג'ונסון ומייקל אנגרנו. הסדרה בוטלה בשנת 2023 לאחר 2 עונות.<ref></ref>

=== קולנוע ===
לוביבונד שיחקה לראשונה בקולנוע בסרט "אוליבר טוויסט" של רומן פולנסקי ב־2005. היא שיחקה בנער משום מקום, סרט ביוגרפי על ג'ון לנון. היא שיחקה תפקיד ראשי בסרט 4.3.2.1, וכן בסרטים "שדרות לונדון",  "קשר לא מחייב", "יריית אחת" ו-"מר פופר והפינגווינים". היא שיחקה את קארינה, השפחה של האספן בסרט "שומרי הגלקסיה" ב־2014.

ב-2016 שיחקה בסרטים הנתיחה של האלמונית ו-"Tommy's Honour".

בשנת 2020 שיחקה בסרטו של טום מקארתי "טימי פיילייר: טעויות קורות".

בשנת 2024 שיחקה בסרט הדרמה האמריקאי "כאן" של הבמאי רוברט זמקיס. 

=== תיאטרון ===
ב־2016 היא שיחקה את אליזבת' בארי בהצגה "The Libertine" של סטיבן ג'פריס בתיאטרון היימרקט.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:שחקניות ילדות אנגליות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סאסקס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סאסקס
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1986
שליו מונטזומה

שליו מונטזומה (שם מדעי: Cyrtonyx) הוא סוג של עופות קרקע מהמשפחה שלווים אמריקניים. שלווים אלו כוללים 2 מינים הנפוצים במקסיקו ובקצה הדרומי של ארצות הברית. בעבר המין שליו ליצן אמריקאי (Cyrtonyx montezumae) היה המין היחיד בסוג, אך עקב בדיקות מולקולריות הוחלט שישנו עוד מין בסוג - שליו אמריקאי מנומר (Cyrtonyx ocellatus). 

שני המינים דומים מאוד ומכונים שלווי ליצן עקב צבעם הייחודי - שחור לבן משובץ, עם פנים הנראות מאופרות ובעלי פנים שחורות עם תווים שחורים בולטים - מראה המזכיר מסיכת ליצן. על ראשם ישנה כרבולת כתומה הנראית כמו פיאה וגולשת עד לקצה העורף. בטנם חומה ורגליהם קטנות ואפורות.

הם חיים ברחבי המדרונות הסלעיים וההרריים של מקסיקו וארצות הברית ומחפשים זרעים, שורשים, פירות וחרקים.

==מינים==
*שליו ליצן אמריקאי (Cyrtonyx montezumae)
*שליו אמריקאי מנומר (Cyrtonyx ocellatus)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1844
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:שלווים אמריקניים
שליו אבנים

שליו אבנים (שם מדעי: Ptilopachus) הוא סוג של עופות קרקע מסדרת התרנגולאים המשויך למשפחה שלווים אמריקניים, אף על פי שהוא מצוי באפריקה. הסוג כולל 2 מינים, כשבעבר היה בסוג מין יחיד.

מינים אלה אינם מזכירים שלווים ונראים יותר כמו תרנגולים קטנים או לפרנקולין. בעבר הם השתייכו לתת-משפחת החוגלות אך כמה מחקרים הצביעו על כך שקרוביהם הם שלווי העולם החדש ולמעשה הם הנציגים היחידים של המשפחה מחוץ לאמריקות. ישנם חוקרים שעדיין משייכים אותם למשפחת הפסיוניים הגדולה.

מינים אלה חיים באזורי סוואנות שיחים או ביערות באפריקה שמדרום לסהרה, אך בקרבה לאזורים סלעיים - מה שנתן להם את שמם. הם בעלי עור פנים ורוד עם עיניים כחולות, כרבולות קטנה ונוצות זנב זקורות. הכנפיים שלהם שחורות וחלשות והם מעופפים לעיתים נדירות. במקום זה הם מתחבאים מטורפיהם בין השיחים. אורכם הממוצע 25 ס"מ.

==מינים==
* שליו סלעים (Ptilopachus petrosus)
* שליו נהן (Ptilopachus nahani)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שלווים אמריקניים
שליו הרים אמריקני

שליו הרים אמריקני (שם מדעי: Oreortyx pictus) הוא מין של עוף אמריקאי ממשפחת שלווים אמריקניים והוא המין היחידי בסוגו. הוא מצוי בעיקר לאורך הרי הרוקי ומגיע מקנדה עד למקסיקו בתפוצתו. הוא קרוב למיני השליו המצויץ.
== מאפיינים ==
אורכו של השליו 26-28 ס"מ והוא בעל "קרן" נוצה ארוכה הבולטת מעל ראשו. צבע הראש והחזה כחול עם לחיים אדומות ופס לבן החוצה את העיניים עד המקור השחור. הגוף אפור מלמעלה ואדום מלמטה עם סימנים לבנים לאורך הבטן. הכנפיים בעלות פסים לבנים והם חלשות. השליו מסוגל לעופף אך באופן מגושם והוא מעדיף להימצא על הקרקע ולעוף רק כמוצא אחרון.

שליו זה חי ברחבי מדרונות הרים באזור הרי הרוקי לאורך אמריקה הצפונית ומגיע עד לגובה 3,000 מ' מעל הקרקע. השלווים הבוגרים ניזונים בעיקר מזרים, אך הצעירים יאכלו בעיקר חרקים ויצורים דומים.

שלווי ההרים הם עופות מונוגמיים והם חיים יחדיו בהרים, מקננים בקיץ והנקבה מטילה 9-10 ביצים בקן המוסווה תחת שיחים או עצים.

איור של שליו ההרים האמריקני
== תת-מינים ==
* O. p. pictus
* O. p. plumifer
* O. p. russelli
* O. p. eremophilus
* O. p. confinis

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי דוד דאגלס
קטגוריה:שלווים אמריקניים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים בהרי הרוקי
קטגוריה:ארצות הברית: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
שליו צהוב-פנים

שליו צהוב-פנים (שם מדעי: Rhynchortyx cinctus) הוא מין של עוף אמריקאי ממשפחת שלווי העולם החדש והוא המין היחידי בסוגו. הוא מצוי ביערות טרופיים וסובטרופיים באמריקה המרכזית ובקצה הצפוני של אמריקה הדרומית. הוא קרוב למיני שליו העצים מאותם אזורים.

זהו שליו קטן שאורכו 18 ס"מ והוא בעל פנים צהובות עד כתומות עם פסים חומים לאורך העיניים ו"כיפה" חומה, צוואר אפור ובטן צהובה או אדומה. חלק הגוף העליון צהוב מנומר בנקודות שחורות. השליו בעל רגליים אפורות וארוכות היכולות לרוץ מהר כדי לברוח מטורפים. הוא מסתתר בסבכי היער ויוצא בשעות בין הערביים ללקט מזונות כמו גרגרים ופירות יער וגם חרקים.

השליו מצוי במדינות הבאות: קולומביה, קוסטה ריקה, אקוודור, הונדורס, ניקרגואה ופנמה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1876
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוסברט סאלווין
קטגוריה:שלווים אמריקניים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:הונדורס: עופות
קטגוריה:קולומביה: עופות
שליו אמריקני מפוספס

שליו אמריקני מפוספס (שם מדעי: Philortyx fasciatus) הוא מין יחיד בסוגו של עוף אמריקאי ממשפחת שלווים אמריקניים המצוי בעיקר ברחבי יערות וערבות שיחים במקסיקו.
== מאפיינים ==
אורך השליו 17-21 ס"מ והוא בעל נוצות חומות עם זנב ארוך וציצת ראש ארוכה אדמדמה. לאורך גופו פסים שחורים היוצאים מבטנו ועד לקצה גרונו על הצוואר האפור-חום והבטן הלבנה. פלג הגוף העליון והכנפיים חומים-כתומים והזנב ארוך וחום. הרגליים צהובות וארוכות. לצעירי השליו ישנם ראשים וצווארים שחורים אך הם נעלמים תוך שש עשרה שבועות.

השליו מצוי בעיקר סביב אזורים הררים של יערות ושיחים במקסיקו, בעיקר ליד נהר באלאס (Balsas River). הוא יכול להגיע לגובה של 1,800 מטר מעל פני הים.

השליו חי בעיקר על הקרקע ונראה בחבורות של 20-30 פרטים. הוא ניזון מזרעים, ניצנים וחרקים שהוא מלקט.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1844
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:שלווים אמריקניים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:מקסיקו: מינים אנדמיים
קטגוריה:מקסיקו: עופות
אלברכט השני, מרקיז ברנדנבורג

אלברכט השני, מרקיז ברנדנבורג (בגרמנית: Albrecht II., Markgraf von Brandenburg; 1177 - 25 בפברואר 1220) היה מרקיז ברנדנבורג בין השנים 1205–1220.

==ביוגרפיה==
אלברכט נולד בשנת 1177, לאוטו הראשון, מרקיז ברנדנבורג ואדה מהולנד, בתם של פלוריס השלישי, רוזן הולנד ועדה מהאנטינגדון.

בשנת 1184 מת אביו אוטו הראשון, מרקיז ברנדנבורג, ונחלותיו חולקו בין הבנים, ואלברכט מונה לרוזן ארנבורג, אולם אחיו אוטו השני, מרקיז ברנדנבורג ערער על כך. בשנת 1189 יצא אלברכט למסע הצלב השלישי, ובשובו בשנת 1194 נכלא על ידי אחיו לתקופה קצרה. לאחר שחרורו היה אלברכט בשנת 1198 ממייסדי המסדר הטבטוני בעכו.

בשנת 1205 מת אחיו אוטו השני, מרקיז ברנדנבורג, ואלברכט עלה לשלטון במקומו. במהלך הסכסוך על כתר הקיסרות בין פיליפ משוואביה, מלך גרמניה לאוטו הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה תמך בתחילה אלברכט בפיליפ, אולם לאחר הירצחו בשנת 1208 עבר לתמוך באוטו, והלה אישר את חזקתו במרקיזות ברנדנבורג. במהלך שלטונו היה אלברכט מסוכסך עם אלברכט הראשון מקפרנבורג, ארכיבישוף מגדבורג, וכן איבד את נחלותיו בפומרניה לבני משפחת גריפין.

ב-25 בפברואר 1220 מת אלברכט השני, ונחלתו עברה לבניו יוהאן הראשון, מרקיז ברנדנבורג ואוטו השלישי, מרקיז ברנדנבורג. מכיוון שהיו קטינים, כיהן בתחילה אלברכט הראשון, ארכיבישוף מגדבורג כעוצר, ובשנת 1221 מונתה אלמנתו לעוצרת עד למותה בשנת 1225, ואז תפסו בניו את השלטון.

==משפחתו==
בשנת 1205 התחתן אלברכט עם מתילדה מגרוייטש, בתם של קונרד השני, מרקיז לאוזיץ ואלז'ביטה מפולין גדול, דוכסית בוהמיה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* יוהאן הראשון, מרקיז ברנדנבורג (1213–1266)
* אוטו השלישי, מרקיז ברנדנבורג (1215–1267)
* מתילדה מברנדנבורג, דוכסית בראונשווייג-לינבורג (1210–1261), התחתנה עם אוטו הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג
* אליזבת מברנדנבורג, רוזנת תורינגיה (1207–1231), התחתנה עם היינריך ראזפה, רוזן תורינגיה

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

{| class="wikitable" align="center" style="margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| אלברכט השני, מרקיז ברנדנבורג בית אסקניה נולד:1177 מת:25 בפברואר 1220
|-
| rowspan="1" align="center"| אוטו השני
| rowspan="1" align="center"| מרקיזות ברנדנבורג 1205–1220
| rowspan="1" align="center"| יוהאן הראשון ואוטו השלישי
|}

קטגוריה:מרקיזי ברנדנבורג
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:בית אסקניה
קטגוריה:ילידי 1171
קטגוריה:נפטרים ב-1220
שליו מזמר

שליו מזמר (שם מדעי: Dactylortyx thoracicus) הוא מין של עוף אמריקאי ממשפחת שלווי העולם החדש והוא המין היחידי בסוגו. מין זה מצוי במקסיקו ובאמריקה המרכזית ביערות הרריים באזורים הטרופיים והסובטרופיים.

== מאפיינים ==
אורכו של השליו 20 ס"מ והוא בעל פנים כתומות, עיניים חומות וכרבולת שחורה בקצה ראשו. הגוף אפור ומנומר בשחור והחזה והבטן אדמדמים. פלג הגוף העליון אפור והוא מעט מוסווה בין העלים ביער. הוא עוף קולני וקיבל מכך את שמו.

השליו חי על קרקע היער אך מעופף גם לענפים הנמוכים ביער ומחפש מזון כמו פירות וזרעים על הקרקע, לעיתים בחבורה קטנה של שלווים.

השליו נמצא בעיקר באזורים הרריים שונים ממקסיקו עד גואטמלה.

==מיון ==
לשליו המזמר 11 תת-מינים:
* Dactylortyx thoracicus pettingilli
* Dactylortyx thoracicus thoracicus
* Dactylortyx thoracicus sharpei
* Dactylortyx thoracicus paynteri
* Dactylortyx thoracicus devius
* Dactylortyx thoracicus melodus
* Dactylortyx thoracicus chiapensis
* Dactylortyx thoracicus dolichonyx
* Dactylortyx thoracicus salvadoranus
* Dactylortyx thoracicus fuscus
* Dactylortyx thoracicus conoveri

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שלווים אמריקניים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:גואטמלה: עופות
סטיבן קוק

סטיבן ארתור קוק (נולד ב-14 בדצמבר 1939), הוא מדען-מחשב ומתמטיקאי אמריקאי-קנדי שתרם רבות לתורת הסיבוכיות. כיום הוא פרופסור באוניברסיטת טורונטו.

== מחקר ==
סטיבן קוק נחשב לאחד האבות המייסדים של תורת הסיבוכיות.

במאמרו מ-1971 "המורכבות של הוכחת משפט", קוק טבע פורמלית את המושגים של רדוקציה פולינומית ובעיות NP-שלמות, והוכיח את קיומה של בעיה NP-שלמה על ידי שהראה שבעיית הספיקות היא NP-שלמה. משפט זה הוכח באופן עצמאי על ידי לאוניד לוין בברית המועצות, ולכן מכונה משפט קוק-לוין. המאמר גם מציג פורמלית את הבעיה המפורסמת במדעי המחשב, שאלת P=NP.

== פרסים ==
קוק זכה בפרס טיורינג בשנת 1982 על תרומתו לתורת הסיבוכיות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:מדעני מחשב אמריקאים
קטגוריה:עמיתי ACM
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר אונטריו
קטגוריה:קנדים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס טיורינג
קטגוריה:זוכי פרס חזית הידע
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:מדעני מחשב קנדים
קטגוריה:מתמטיקאים אמריקאים
קטגוריה:מתמטיקאים קנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן