OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פריז סן-ז'רמן (כדורגל נשים)

פריז סן-ז'רמן נשים (בצרפתית: Paris Saint-Germain Féminines) הוא מועדון כדורגל נשים מפריז, צרפת.

מאז 2001, משחקת הקבוצה בליגת העל הצרפתית ונכון ל-2021 היא אלופת צרפת. לזכות הקבוצה שתי סגנויות ליגת האלופות, שמונה סגנויות צרפת ושני גביעי מדינה.

==היסטוריה בזירה המקומית==
הקבוצה הוקמה ב-1971 כחלק ממועדון הכדורגל של פריז סן-ז'רמן. בשנת 1979 העפילה הקבוצה לראשונה לליגת העל, אך לא ביססה את עצמה וחזרה לליגה השנייה ב-1982. במהלך שנות ה-80 וה-90 הקבוצה עלתה וירדה בתדירות גבוהה מהליגה השנייה לראשונה, ולהפך. מצבה התייצב בשנת 2001, אז עלתה הקבוצה ליגה ונשארה בה עד היום.

בשנת 2008 העפילה הקבוצה בפעם הראשונה לגמר הגביע הצרפתי, אך הפסידה 0–3 לאולימפיק ליון. שנתיים לאחר מכן היא כבר זכתה בתואר, לאחר ניצחון 0–5 בגמר על מונפלייה.

בשנת 2011 סיימה סן-ז'רמן במקום השני בליגה, בעוד קשרית הקבוצה אליס בוסגליה, זכתה בפרס שחקנית השנה בצרפת והפכה לשחקנית הראשונה מפריז סן-ז'רמן שזוכה בפרס זה. במהלך עשור זה זכתה הקבוצה 8 פעמים בסגנות האליפות לאולימפיק ליון ששמרה על התואר לאורך כל העשור. בתקופה זו הגיעה עוד 4 פעמים לגמר הגביע ואף זכתה בגביע השני בתולדותיה בשנת 2018.

בעונת 2021/2020 זכתה הקבוצה לראשונה בתולדותיה באליפות היסטורית כשהקדימה את אולימפיק ליון בנקודה אחת. במהלך העונה, הנחילה הקבוצה הפסד ליגה ראשון לאולימפיק ליון לאחר רצף של 80 משחקים ללא הפסד. בתום העונה, בנוסף לאליפות זכתה מארי אנטואנט קטוטו בתואר מלכת השערים, קדידיאטו דיאני נבחרה לשחקנית העונה, כריסטיאן אנדלר לשוערת העונה, סנדי באלטימור לתגלית העונה ואוליבר אשוואפני למאמן העונה.

==בליגת האלופות==
בסוף עונת 2015 הגיעה הקבוצה להישג השיא שלה - גמר ליגת האלופות - המפעל היוקרתי ביותר למועדוני נשים בכדורגל האירופי. בגמר עצמו, שנערך מול 17,147 צופים בברלין, הפסידה הקבוצה 1–2 לפרנקפורט, אך היא ביססה את עצמה כאחת מהקבוצות המובילות ביבשת.

הקבוצה חזרה על הישג זה גם בעונת 2017/2016 שבה הפסידה בגמר לאולימפיק ליון בבעיטות הכרעה לאחר שהמשחק הסתיים בתוצאה 0-0 לאחר הארכה.

==תארים==
נכון לסוף עונת 2020/21:
* ליגת העל הצרפתית (1): 2020/2021
* הגביע הצרפתי (2): 2010, 2018
* הליגה הצרפתית השנייה (1): 2000/2001

==סגל נוכחי==
מעודכן ל-30 בינואר 2021

==שחקניות מפורסמות==
* כריסטיאן רוזריה
* קאטיה
* פטמירה אלושי
* אניה מיטאג

==ראו גם==
* פריז סן-ז'רמן

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל נשים צרפתיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1971
קטגוריה:פריז סן-ז'רמן
יוהוי צ'וי

יוהוי צ'וי (Yuhui Choe) היא רקדנית בלט קוריאנית, סולנית ראשונה בבלט המלכותי בלונדון מאז שנת 2014.

== ביוגרפיה ==
צ'וי נולדה בפוקואוקה, יפן בשנת 1986. אמה היא רקדנית מחול קוריאני מסורתי. צ'וי החלה ללמוד ריקוד בגיל חמש בבית ספר לבלט ביפן בו היא למדה עד גיל 14. לאחר מכן המשיכה את לימודיה בפריז. בגיל 16 זכתה צ'וי במדליית כסף בתחרות בינלאומית למחול של פריז.

בתחרות השווייצרית "Prix de Lausanne" בשנת 2002, זכתה צ'וי בשני הפרסים - בפרס המקום הראשון ובפרס למחול עכשווי. לאחר הצטרפותה לבלט המלכותי בלונדון, ביצעה את תפקיד הסולו הראשון שלה, בבלט היפהפייה הנרדמת בתפקיד "הנסיכה פלורין".

צ'וי שאפה להצטרף לבלט המלכותי על מנת לרקוד תחת הנחייתם של הכוריאוגרפים פרדריק אשטון וקנת' מקמילאן.

בשנת 2008 קודמה צ'וי לדרגת סולנית ראשונה, רקדה את תפקיד פיית שזיף הסוכר בבלט "מפצח האגוזים", והייתה אחת משש הרקדניות בבלט "אינפרה" של ויין מקגרגור, ללחנו של מקס ריכטר.

בשנת 2009 הוסיף העיתון הבריטי הגרדיאן את צ'וי ל"רשימה החמה" של "הכוכבים העולים שכדאי לצפות בהם", והוסיף ציטוט של הבלרינה לורן קות'ברטסון: "אני לא יכולה להוריד ממנה את העיניים. היא משדרת שמחה באופן הטהור ביותר".

בשנת 2014 החליפה צ'וי בהתראה קצרה את הבלרינה המפורסמת נטליה אוסיפובה בתפקיד הנסיכה אורורה - לראשונה בתפקיד ראשי - בבלט "היפהפייה הנרדמת". הגרדיאן ציין בביקורת על ההופעה: "צ'וי נראתה שלווה למול האתגר, ראוי שתקודם כעת לדרגת רקדנית ראשית".

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קוריאנים
קטגוריה:רקדניות בלט
קטגוריה:דרום קוריאניות שנולדו ב-1986
גופר קרמיקה

גוֹפֶר קרמיקה הוא בית מלאכה לעיצוב קרמי מיסודם של אברהם ופנינה גופר שפעל בישראל החל משנות ה-50 של המאה ה-20 ועד לשנות ה-2000. העבודות אופיינו בדקורטיביות ובשימוש בזיגוג צבעוני עז.

==היסטוריה==
"גופר קרמיקה" הוקם על ידי אברהם ופנינה גופר בשנת 1956. מרבית העבודות שיצרו בני הזוג נעשו בטכניקה של יציקה קרמית ואופיינו בדקורטיביות ובעיטורים תלת־ממדיים. העבודות חופו בזיגוג צבעוני שנשרף בטמפרטורה גבוהה. בין העבודות הידועות של בני הזוג היו יצירות יודאיקה, ובייחוד קערות סדר. בנוסף לאמנות שימושית יצרו בני הזוג מספר עבודות במרחב הציבורי. עבודותיהם הוצגו בתערוכה הקבוצתית "קרמיקה 70" במוזיאון תל אביב (1970), בתערוכת יחיד במוזיאון האתנוגרפי בחיפה (1976) ובבית יד לבנים בחולון (1987) ועוד.

== סגנון ==
המאפיינים הבולטים בסגנון של גופר הם הססגוניות בזיגוג והעושר הקישוטי התלת-ממדי, בניגוד לקישוטים של הקרמיקה הארמנית למשל. פני הכלים מעוטרים בציורים ובאבסטרקטים עשויים מבליטות ושקעים. ועל כן, בסוף שנות ה-50, בלט סגנון העבודות של גופר קרמיקה בנוף המונוכרומטי של גוני החום ששלטו בהוייה הקראמית הישראלית בצבעוניותם ובביטוי התלת־ממדי של הקישוטים.

== עבודות במרחב הציבורי ==
*בנק י. ל. פויכטונברג - שיבוץ של קרמיקה בעבודת ברזל, אבסטרקט. 
*בניין מנהלת בל"ל ב, ברנד תל -אביב, אבסטרקט טרקוטה 240*160 
*בל"ל אילת, תבליט קראמי אבסטרקטי, 140* 500, בזיגוג צבעוני שקוף
*סניף בל״ל, בן יהודה 30 תל אביב - חיפוי תבליט קראמי צבעוני מט אבסטרקטי לעמודים בגובה 230, כולל שעון קיר.
*קיר חיצוני בסמוך לחדר האוכל הישן שבקיבוץ אפיקים. אינטרפרטציה לציור של האומן המקומי ליאו רוט של על בסיס למימד הקראמי.
*קיר כניסה לבית החולים פוריה בו נתנו פירוש אומנותי לפסוק "אִמְּךָ כַגֶּפֶן בְּדָמְךָ עַל מַיִם שְׁתוּלָה פֹּרִיָּה וַעֲנֵפָה הָיְתָה מִמַּיִם רַבִּים" . תבליט עם זיגוג צבעוני 500*180.
*עיטור ברכת השחייה בקיבוץ חצרים

== תערוכות ==
# קרמיקה ישראל 70, מוזיאון תל אביב, תל אביב, 1970.
# קערות סדר פסח מקרמיקה, המוזיאון לאתנוגרפיה ולפולקלור, חיפה, 1976.
# רפאל אבקסיס - דפי הגדה מצוירים; אברהם ופנינה גופר - קערות פסח, בית יד לבנים, חולון, 1987.
# תערוכת חנוכיות מקרמיקה, בית ״יד לבנים״ ברעננה.
# הביאנלה ה-3 לקרמיקה בשנת 2004, פרק ההיסטוריה, אוצרת: עירית ציפר.
# 1965 היום, מוזיאון ישראל, ירושלים, אולם ספרטוס, ביתן פלבסקי לעיצוב, ביתן אילה זקס אברמוב לאמנות ישראל, 2015.
# ״אור ואופל״, משכן המוזיקה, יוני 2015, אוצרת אורית לוטרינגר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.imj.org.il/artcenter/newsite/he/?artist=גופר,%20אברהם אברהם גופר] במרכז המידע לאמנות ישראלית
* [http://www.imj.org.il/artcenter/newsite/he/?artist=גופר,%20פנינה פנינה גופר] במרכז המידע לאמנות ישראלית

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמני קרמיקה ישראלים
קטגוריה:תעשיית הקרמיקה בישראל
נטליה אוסיפובה

נטליה פטרובנה אוסיפובה (ברוסית: Ната́лья Петро́вна О́сипова) היא בלרינה רוסייה, פרימה בלרינה בבלט המלכותי בלונדון ובלהקת הבלט של תיאטרון מיכיילובסקי בסנקט פטרבורג, רוסיה.

==ביוגרפיה==
אוסיפובה נולדה במוסקבה והחלה את לימודיה במחול בגיל 8 בבית הספר לבלט מיכאיל לברובסקי, והשלימה את לימודיה באקדמיה הממלכתית לכוריאוגרפיה במוסקבה אצל המורות מרינה קוטובה ומרינה לאונובה.

==קריירה==
בגיל 18, הצטרפה אוסיפובה לבלט בולשוי כרקדנית בקור דה בלט. ב-2005 רקדה את הדמות קיטרי בהפקתו של אלכסיי פאדייצ'ב לבלט "דון קישוט" וזכתה לשבחים גדולים. בשנת 2006 קודמה לדרגת סולנית. היא צוינה ברשימה של "המגזין למחול" כאחת מה-25 הראויות לצפייה בשנת 2007, וזכתה בתחרות הרוסית למחול 'פרס בנואה למחול' בשנת 2009. בשנה זו קודמה לדרגת סולנית ראשונה.

בשנת 2010 קודמה לדרגת רקדנית ראשית בבלט בולשוי, אך עזבה את הלהקה ב-2011, מהסיבה 'חופש אמנותי' כדבריה.

לאחר שעזבה את בלט הבולשוי, הצטרפה אוסיפובה לתיאטרון הבלט האמריקאי כרקדנית אורחת לעונת המטרופוליטן אופרה בניו יורק. היא רקדה את הבלט "דון קישוט" עם הרקדן הקובני חוסה מנואל קרניו ואת "היפהפייה הנרדמת" ורומיאו ויוליה עם הרקדן האמריקאי דייוויד הלברג.

כשבוע לפני הופעתה, נשדדה מחוץ לבית האופרה מטרופוליטן, אך פגיעותיה היו קלות והייתה כשירה להופיע. בשוד נגנב מאוסיפובה רק זוג נעלי פוינט ופטיש קטן המשמש לעיצוב צורת הנעליים.

בדצמבר 2011 הצטרפה לבלט מיכיילובסקי.

באפריל 2013 נודע כי אוסיפובה תצטרף לבלט המלכותי כרקדנית ראשית, לאחר שרקדה פעם בתור רקדנית אורחת את הבלט אגם הברבורים בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן. היא ציינה את סיבתה למעבר לבלט המלכותי: "להרחבת וגיוון הרפרטואר האישי".

ב-21 בנובמבר 2013 רקדה עם הרקדן קרלוס אקוסטה בהופעת הבכורה שלה בבלט המלכותי את "רומיאו ויוליה" (מקמילן). בנוסף, רקדה גם את הבלטים מפצח האגוזים וז'יזל יחד עם אקוסטה ועם הרקדן האיטלקי פדריקו בונלי.

אוסיפובה הופיעה בישראל עם הבלט הישראלי בבלט ז'יזל בספטמבר 2019.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רקדניות בלט
קטגוריה:בלרינות
קטגוריה:רקדניות רוסיות
קטגוריה:פרימה בלרינות
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1986
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1986
עודד רוזנפלד

עודד רוזנפלד (נולד ב-4 ביוני 1944) הוא שחיין, שחקן כדורמים, קפטן נבחרת ישראל ומאמן נבחרת ישראל בכדורמים שחקן כדוריד וסגל נבחרת ישראל בעבר, ייצג את ישראל בכינוסי הפועל, מכביות, אליפויות אסיה, אליפויות קדם אולימפיות, אליפויות עולם (בלגרד 1973, ברלין 1978) ושימש כיו"ר איגוד הכדורמים בהתאחדות לספורט בישראל (1991 - 1996).

== ביוגרפיה ==
רוזנפלד שיחק כדורמים בקבוצת הפועל קריית טבעון. בהמשך שיחק בקבוצת הפועל גבעת חיים.

בשנים 1963 - 1979 אימן רוזנפלד קבוצות כדורמים וכדוריד בליגה הלאומית. בין השנים 1967 - 1972 עבד כמורה לחינוך גופני בבתי ספר יסודיים, בחטיבת הביניים ובתיכון: בגבעת המורה, בעפולה, בבית הספר הריאלי בחיפה, הפנימייה הצבאית בית בירם, הפנימייה לנערים חוסים ויצו בחיפה ובית הספר התיכון חקלאי "עירון" בחדרה.

בשנת 1973 שיחר רוזנפלד בנבחרת ישראל שהתמודדה מול נבחרת איראן באיראן, על העפלה לטורניר אליפות העולם בכדורמים בבלגרד. נבחרת ישראל ניצחה בשניים מארבעת המשחקים, הפסידה אחד, ואחד סיימה בתיקו וכך עלתה לראשונה בתולדותיה לאליפות העולם בכדורמים. באליפות העולם הפסידה ישראל בכל שבעת המשחקים שקיימה וסיימה במקום 16 והאחרון. מאזן השערים שלה היה, בשלב הראשון: 6 - 49 (43-) ובשלב השני: 9 - 30 (21-).

באליפות העולם בכדורמים שנערכה בברלין, גרמניה (באותה העת מערב גרמניה) 1978 שימש רוזנפלד כקפטן נבחרת ישראל בכדורמים והיה השחקן המבוגר באליפות. הנבחרת סיימה במקום 16 והאחרון לאחר שהפסידה בשלושת משחקיה. מאזן השערים שלה היה: 4 - 24 (20-). בשלבים המוקדמים הנבחרת הישראלית שובצה לסדרת משחקים מול איראן שנערכו בישראל, והצליחה לזכות ולעלות לטורניר העולמי.

בשנים 1980–1984 שימש רוזנפלד מאמן נבחרת ישראל בכדורמים.

== חייו האישיים ==
משנת 1972 עבד רוזנפלד במכון וינגייט בתפקידים רבים. הוא בוגר תואר ראשון (1976) בפילוסופיה כללית ותואר שני (1981) בסוציולוגיה של החינוך, מאוניברסיטת תל אביב. בשנים 1978 - 1987 הוא ניהל את המגמה להוראת המדעים בחינוך הגופני ועבד כמרצה לסוציולוגיה של הספורט, מדריך פדגוגי ומורה לשחייה ולכדוריד. בשנת 1988 קיבל את הדוקטורט מאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים 1991 - 1996 שימש כיו"ר איגוד הכדורמים בהתאחדות לספורט בישראל, בשנים 1990 - 1992 ניהל את המחלקה להכשרת מאמנים בבית הספר למאמנים, במכון וינגייט. משנת 1992 ועד לשנת 2000 עמד בראש המגמה לבריאות הציבור במכללה לחינוך גופני במכון וינגייט ובשנים 2004 – 2011 שימש כיו"ר ארגון ספורט אקדמי במכללת וינגייט.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.wincol.ac.il/?section=1076 עודד רוזנפלד], באתר המכללה האקדמית בווינגייט
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני כדורמים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדוריד ישראלים
קטגוריה:מאמני ספורט ישראלים
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:עסקני ספורט ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
רפואה בחלל

רפואת חלל היא תחום רפואה שעוסק בבריאותם של אסטרונאוטים בחלל, לרבות מניעת סכנות בריאותיות ויצירת סביבת עבודה בטוחה שתאפשר אורח חיים בריא.

=== רפואת חלל בחיי היום-יום ===
ישנן טכנולוגיות רפואיות שפותחו לטובת השהייה בחלל ונמצאו כמתאימות ויעילות לשימוש על פני כדור הארץ:
* חוסמי קרינה ומסננים שהם כיום מרכיב בלתי נפרד ממשקפי השמש שלנו פותחו במקור למניעת נזקי השמש, כגון: קטרקט, עבור האסטרונאוטים<ref></ref>.
* משאבת האינסולין לחולי סוכרת - מזרימה את החומר (אינסולין) בקצב קבוע מראש, במקור מערכת זו שימשה כמערכת מיקרו הנדסית לרכבי חלל וגששיות רובוטיות המסיירות על כוכב הלכת<ref></ref>.
* מערכת לבדיקת ראיה-נועדה לזיהוי ליקויים ברשתית ולטיפול מידי ולהצלה מעיוורון. תחילה מערכת זו נועדה לשיפור תמונות שעובדו מאותות לוויינים<ref></ref>.
* פרוטזות - כבר לפני שנים רבות החלו לייצר גפיים מלאכותיות קלות משקל, בזכות חומר הבידוד הצהוב העוטף ומגן על מכל הדלק של מעבורות החלל, חומר שממנו יופקו גם גפיים מלאכותיות ובזכותו הן הרבה יותר קלות<ref></ref>.
* שיפור מערכות הסורקות את הגוף - (תהודה מגנטית גרעינית) השתכללו בעקבות הצורך לשפר ולחדד תצלומים שהתקבלו מהמסע אל הירח.
* מכשירי אימון ללב ולשרירים - נוצרו בהשראת ציוד מיוחד לאסטרונאוטים לגילוי השפעת חוסר כבידה על גופם, אחרי השהות בחלל<ref></ref>.

=== רפואת חירום ===
במצבים בהם הפציעה חמורה ולא ניתנת לטיפול המשימה מבוטלת והצוות חוזר לכדור הארץ לטיפול בעזרת אמצעים שישנם רק בכדור הארץ.

=== טיפול רפואי לפני טיסה בחלל ===
בהכנות לפני טיסה לחלל האסטרונאוטים עוברים בדיקות גופניות.

הבדיקות נשלחות לבדיקה במעבדה קלינית, שם מנתחים את תוצאות בדיקות הדם, השתן והצואה שעברו. ישנן גם בדיקות הבודקות את תפקודי הריאות, את השיניים ואת העיניים (בדיקת ראייה). בנוסף לכך האסטרונאוטים עוברים בדיקות מקיפות כמו טייסים, הבודקות לחץ דם, דופק, רמת חמצן בגוף, רמת הסידן בעצמות, פעילות במוח ועוד. כשבוע לפני השיגור האסטרונאוטים מבודדים על מנת למנוע התפשטות מחלות זיהומיות שיכולות להתפשט בפגישה עם אנשים<ref></ref>.

=== טיפול רפואי לאחר שהות בחלל ===
רוב האסטרונאוטים מאושפזים בבית החולים למשך חצי שנה-שנה וחצי, שבמהלכן הם צריכים לחזור להתרגל להשפעת כוח הכבידה על גופם. רוב האסטרונאוטים גובהים כ-5 ס"מ בחלל וכאשר הם חוזרים לכדור הארץ גובהם המקורי לאט לאט חוזר<ref></ref>.

=== טכנולוגיה רפואית ושימושיה במהלך שהות בחלל ===
הטכנולוגיה של היום מאפשרת לצייד את כל האסטרונאוטים בציוד אישי - מערכת חיישנים ומערכות הדמיה, הבודקים נתונים שונים בגופם: לחץ דם, דופק, רמת חמצן בדם, קצב לב, מצב הריאות, רמת הסידן בעצמות, פעילות המוח ועוד. חיישנים אלה מעבירים את נתוניהם אל כדור-הארץ באמצעות מערכת התקשורת של החללית, וכאן עוברים על הנתונים ברציפות. אם מגלים בעיה, האסטרונאוטים מקבלים הנחיות ברורות מן הקרקע מה עליהם לעשות. החללית מצוידת בתרופות מגוונות, באמצעי חבישה וטיפול במקרי פציעה ובעזרים רפואיים אחרים<ref></ref><ref></ref>. 

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:תחומים ברפואה
מכתש המטאור

מכתש המטאור (באנגלית: Meteor Crater) או מכתש בארינגר (Barringer Crater, על שם המשפחה שבשטחה הוא נמצא) הוא מכתש פגיעה הנמצא באריזונה שבארצות הברית. קוטרו של המכתש הוא 1,136 מטר ועומקו הוא 170 מטר. המכתש נמצא בגובה של 1,740 מטרים מעל גובה פני הים. המכתש נוצר לפני כ-50,000 שנים בעידן הפליסטוקן, בעקבות פגיעה של מטאוריט שרוחבו היה כ-50 מטרים.

מכתש המטאור ממוקם כ-69 ק"מ מזרחית לפלגסטף, סמוך לווינסלו בצפון מדבר אריזונה. האתר היה ידוע בעבר כמכתש קניון דיאבלו ושברים של המטאוריט נקראים באופן רשמי מטאוריט קניון דיאבלו. למרות חשיבותו כאתר גאולוגי, המכתש אינו מוגן כמונומנט לאומי. הוא הוכרז כאתר טבע לאומי בנובמבר 1967.

מכתש המטאור הוא אטרקציה תיירותית פופולרית. המכתש נמצא בבעלותה של משפחת בארינגר הגובה דמי כניסה כדי לבקר באתר. מרכז המבקרים של המכתש מציג תערוכות ותצוגות על אסטרואידים, החלל, מערכת השמש וכוכבי שביט. מרכז המבקרים כולל בית קולנוע, חנות מתנות, ואזורי תצפית עם נוף אל תוך המכתש. במכתש מתקיימים סיורים מסודרים מדי יום.

==גלריה==
{| align=center
|<gallery widths="200" heights="170" perrow="4">
קובץ:Meteor Crater - Arizona.jpg|מכתש המטאור בתצלום לווין
קובץ:Meteorite fragment from the Cañon Diablo Meteorite.jpg|שריד מהמטאוריט שיצר את המכתש
קובץ:The Meteor Crater from 36,000 feet.JPG|המכתש בצילום ממטוס
</gallery>
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

המטאור
קטגוריה:אריזונה: גאוגרפיה
קטגוריה:מכתשי פגיעה מהקנוזואיקון
רנאטו סאנצ'ס

רנאטו ז'וניור לוז סאנצ'ס (בפורטוגזית: Renato Júnior Luz Sanches; נולד ב-18 באוגוסט 1997) הוא כדורגלן פורטוגלי ממוצא כף ורדי, המשחק בעמדת הקשר בבנפיקה ליסבון<ref>בהשאלה מפריז סן ז'רמן</ref>, ובנבחרת פורטוגל.

==קריירה==
סאנצ'ס נולד בעיר ליסבון, והחל להתאמן בכדורגל כשהיה בן שמונה. הוא הצטרף לקבוצת הנוער של בנפיקה ליסבון בשנת 2006, כשהוא בן תשע בלבד. סאנצ'ס ערך את הופעת הבכורה כשחקן מקצועי במהלך עונת , בקבוצת בנפיקה ב' בליגה הפורטוגזית השנייה. לאחר שנה בקבוצת המילואים הוא קודם לקבוצה הראשונה. את הופעת הבכורה בקבוצה הבוגרת הוא עשה ב-30 באוקטובר 2015 כאשר החליף את ז'ונאס בדקה ה-74 בניצחון 4–0 נגד קבוצת טונדלה.

בנובמבר 2015 חתם סאנצ'ס על חוזה חדש עם בנפיקה עד שנת 2021, עם סעיף שחרור של 45 מיליון אירו.

ב-10 במאי 2016 עבר לבאיירן מינכן הגרמנית וחתם על חוזה לחמש שנים. באיירן מינכן שילמה לבנפיקה 35 מיליון אירו עבורו. בעונתו הראשונה בבאיירן הוא זכה בבונדסיליגה עם הקבוצה אבל הוא לא זכה לדקות משחק רבות.

ב-31 באוגוסט 2017 סאנצ'ס חתם בסוונסי סיטי מהליגה האנגלית בהשאלה לעונה אחת. עם סיום עונת 2017/18, בה ערך 12 הופעות ולא התאקלם, חזר לבאיירן מינכן.

סאנצ'ס זומן לסגל נבחרת פורטוגל לאליפות אירופה בכדורגל ב-2016 ובכך הפך לשחקן הצעיר ביותר אי פעם שזומן לסגל הנבחרת לטורניר בינלאומי.

ב-30 ביוני 2016 במהלך משחק רבע הגמר של טורניר יורו 2016, שבר סאנצ'ס שיא של כריסטאנו רונאלדו, כאשר הפך לכובש הצעיר ביותר אי פעם בשלבי ההכרעה בטורנירי אליפויות אירופה כאשר הוא בן 18 ו-316 ימים בלבד.

ב-23 באוגוסט 2019 חתם סאנצ'ס על חוזה לארבע שנים בקבוצת ליל בעבור סכום של 25 מיליון אירו, מה שהפך אותו לרכש היקר ביותר בתולדות המועדון.

ב-4 באוגוסט 2022 חתם סאנצ'ס בפריז סן-ז'רמן לחמש שנים. תשעה ימים לאחר מכן כבש שער בכורה כשנכנס כמחליף בניצחון 2–5 על מונפלייה בליגה הצרפתית.

ב-16 באוגוסט 2023 הושאל סאנצ'ס לרומא לעונה אחת.

==תארים==
;בנפיקה
* אליפות פורטוגל (1): 2015/16
* גביע הליגה הפורטוגלית (1): 2015/16

;באיירן מינכן
* בונדסליגה: 2016/17, 2018/19
* הסופר קאפ הגרמני: 2016, 2017
*הגביע הגרמני: 2018/19

;ליל 
* אליפות צרפת: 2020/2021
*הסופר קאפ הצרפתי: 2021
פ.ס.ז.

* אליפות צרפת: 2022/2023
;נבחרת פורטוגל
* אליפות אירופה: 2016

;אישיים
*פרס נער הזהב: 2016

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:קשרי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:ליסבון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בנפיקה ליסבון
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני סוונסי סיטי
קטגוריה:כדורגלני ליל
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פורטוגל
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים בצרפת
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1997
עונת 1971/1972 בליגה א'

עונת 1971/1972 בליגה א הייתה העונה ה-16 של ליגה א' כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל.

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.

הליגה כללה 32 קבוצות, 16 קבוצות בכל בית. את העונה סיימו מכבי פתח תקווה והפועל מרמורק במקום הראשון ועלו לליגה העליונה לקראת עונת 1972/1973. ארבע הקבוצות האחרונות ירדו ליגה.

==טבלת הליגה==
===בית הצפון===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor=ccffcc
|1|| מכבי פתח תקווה||30||22||6||2||76||19||57||50||עלתה ליגה
|-
|2|| הפועל עכו||30||18||5||7||54||29||25||41||rowspan=13|
|-
|3|| הפועל רמת גן||30||16||6||8||41||28||13||38
|-
|4|| הפועל טירת כרמל||30||13||8||9||40||32||6||34
|-
|5|| הפועל מגדל העמק||30||12||9||9||48||48||0||34
|-
|6|| הפועל קריית שמונה||30||11||7||12||26||30||4-||29
|-
|7|| הפועל מחנה יהודה||30||10||9||11||30||37||7-||29
|-
|8|| הפועל נחליאל||30||10||9||11||38||51||13-||29
|-
|9|| בית"ר נתניה||30||10||8||12||40||44||4-||28
|-
|10|| מכבי הרצליה||30||7||14||9||28||32||4-||28
|-
|11|| הפועל בני נצרת||30||11||5||14||37||44||7-||27
|-
|12|| הפועל נהריה||30||9||8||13||34||38||4-||26
|-
|13|| הפועל טבריה||30||8||10||12||40||46||6-||26
|-
|14|| הפועל הרצליה||30||7||12||11||27||35||8-||26
|- bgcolor=#ffcccc
|15|| הפועל נתניה||30||10||4||16||35||37||2-||24||align=center rowspan=2|ירדו ליגה
|- bgcolor=#ffcccc
|16|| הפועל קריית חיים||30||4||4||22||20||62||42-||12
|}

===בית הדרום===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor=ccffcc
|1|| הפועל מרמורק||30||22||3||5||70||25||45||47||עלתה ליגה
|-
|2|| הפועל חולון||30||19||7||4||61||20||41||45||rowspan=13|
|-
|3|| מכבי שעריים||30||16||12||2||55||27||28||44
|-
|4|| הפועל יהוד||30||9||14||7||34||33||1||32
|-
|5|| הפועל באר יעקב||30||11||7||12||54||60||6-||29
|-
|6|| הפועל בית שמש||30||12||5||13||32||41||9-||29
|-
|7|| הפועל לוד||30||11||7||12||40||50||10-||29
|-
|8|| הפועל ראשון לציון||30||8||11||11||45||47||2-||27
|-
|9|| בית"ר רמלה||30||7||13||10||28||30||2-||27
|-
|10|| הפועל אשדוד||30||6||15||9||34||42||8-||27
|-
|11|| הפועל בת ים||30||9||7||14||27||30||3-||25
|-
|12|| הפועל קריית אונו||30||10||5||15||44||49||5-||25
|-
|13|| מכבי רמת עמידר||30||9||7||14||35||45||10-||25
|-
|14|| הפועל אילת||30||9||6||15||33||46||13-||24
|- bgcolor=#ffcccc
|15|| הפועל אשקלון||30||5||11||14||20||38||18-||21||align=center rowspan=2|ירדו ליגה
|- bgcolor=#ffcccc
|16|| מכבי עירוני בת ים ||30||6||8||16||26||52||26-||20
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://football.org.il/Leagues/Pages/PreviousSeasons.aspx?LEAGUE_ID=45 טבלת התחרות]

קטגוריה:עונות בליגת המשנה בכדורגל בישראל
קטגוריה:1971 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1972 בישראל: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1971
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1972
עונת 1972/1973 בליגה א'

עונת 1972/1973 בליגה א הייתה העונה ה-17 של ליגה א' כליגה השנייה בחשיבותה בכדורגל בישראל.

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו.

הליגה כללה 32 קבוצות, 16 קבוצות בכל בית. את העונה הסדירה סיימו הפועל חדרה ובני יהודה תל אביב במקום הראשון והעפילו לליגה העליונה לקראת עונת 1973/1974. ארבע הקבוצות האחרונות ירדו ליגה.

==טבלת הליגה==
===בית הצפון===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor=ccffcc
|1|| הפועל חדרה||30||19||8||3||59||18||41||46||align=center|עלתה ליגה
|-
|2|| הפועל עכו||30||17||11||2||46||23||33||45||rowspan=13|
|-
|3|| הפועל רמת גן||30||15||6||9||49||34||15||36
|-
|4|| הפועל טירת כרמל||30||13||10||7||45||32||13||36
|-
|5|| מכבי הרצליה||30||13||6||11||36||30||6||32
|-
|6|| הפועל טבריה||30||10||10||10||37||30||7||30
|-
|7|| הפועל הרצליה||30||8||12||10||34||35||1-||28
|-
|8|| בית"ר נתניה||30||8||11||11||36||31||5||27
|-
|9|| הפועל נחליאל||30||10||7||13||29||35||6-||27
|-
|10|| הפועל קריית שמונה||30||8||11||11||30||51||21-||27
|-
|11|| הפועל צפת||30||10||6||14||39||59||20-||26
|-
|12|| הפועל נהריה||30||7||11||12||29||33||4-||25
|-
|13|| הפועל בני נצרת||30||8||9||13||34||43||9-||25
|-
|14|| הפועל מגדל העמק||30||9||7||14||32||51||19-||25
|- bgcolor=#ffcccc
|15|| הפועל מחנה יהודה||30||6||12||12||28||39||11-||24||align=center rowspan=2|ירדו ליגה
|- bgcolor=#ffcccc
|16|| הפועל גבעת חיים||30||8||5||17||31||50||19-||21
|}

===בית הדרום===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor=ccffcc
|1|| בני יהודה תל אביב||30||21||7||2||59||23||36||49||align=center|עלתה ליגה
|-
|2|| הפועל חולון||30||16||7||7||45||29||16||39
|-
|3|| מכבי שעריים||30||14||7||9||47||37||10||35
|-
|4|| הפועל יהוד||30||14||7||9||44||38||6||35
|-
|5|| הפועל דימונה||30||13||5||12||41||39||2||31
|-
|6|| הפועל אשדוד||30||13||5||12||40||38||2||31
|-
|7|| הפועל ראשון לציון||30||14||2||14||52||53||1-||30
|-
|8|| בית"ר רמלה||30||10||10||10||37||41||4-||30
|-
|9|| הפועל באר יעקב||30||11||7||12||45||43||2||29
|-
|10|| מכבי רמת עמידר||30||11||7||12||48||47||1||29
|-
|11|| הפועל רמלה||30||8||12||10||40||30||10||28
|-
|12|| הפועל בת ים||30||10||7||13||38||42||4-||27
|-
|13|| הפועל לוד||30||10||6||14||40||46||6-||26
|-
|14|| הפועל בית שמש||30||8||10||12||35||44||9-||24||align=center|תוך הורדת שתי נקודות
|- bgcolor=#ffcccc
|15||הפועל אילת||30||7||6||17||30||45||15-||20||align=center rowspan=2|ירדו ליגה
|- bgcolor=#ffcccc
|16|| הפועל קריית אונו||30||3||9||18||24||51||27-||15
|}

==ראו גם==
* גביע הכ"ה

==קישורים חיצוניים==
* [http://football.org.il/Leagues/Pages/PreviousSeasons.aspx?LEAGUE_ID=45 טבלת התחרות]

קטגוריה:עונות בליגת המשנה בכדורגל בישראל
קטגוריה:1973 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1972 בישראל: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1972
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1973
גרייס מטאליוס

גרייס מטאליוס (באנגלית: Grace Metalious; 8 בספטמבר 1924 - 25 בפברואר 1964) הייתה סופרת אמריקאית שנודעה בעיקר בזכות רב המכר שכתבה, "פייטון פלייס".

==קורות חיים==
נולדה בעיר מנצ'סטר (ניו המפשייר) בשם Marie Grace DeRepentigny להורים ממוצא קנדי-צרפתי. אמה אמרה לה שאם ברצונה להצליח עליה להסתיר את מוצאה בחברה דוברת אנגלית. צביעות כזאת הזינה את רצונה לכתיבה. ב-1943 נישאה לחברה מהתיכון, ג'ורג' מטאליוס, והם התיישבו בעיירה קטנה בשם Gilmanton בניו המפשייר, עיירה שלווה שכל הסכסוכים נשארים בפנים וכלפי חוץ נראתה העיירה שלווה והאנשים חביבים. נולד להם בן, ג'ורג' השלים את לימודיו והחל לעבוד כמנהל בית ספר בגילמנטון.

==פייטון פלייס==
גרייס החלה לכתוב ב-1954 בהיותה בת 30 על עיירה בניו אינגלנד השומרת בתוכה סודות אפלים. בתחילה קראה לספרה "העץ והפריחה" (The Tree and the Blossom) אך ביחד עם בעלה סברה שהשם אינו מתאים. הם חפשו לתת לספר שם של מקום שאינו קיים. הם מצאו במפה עיירה בטקסס בשם Payton, החליפו את ה-a ב-e, הוסיפו Place וקבלו Peyton Place שיכול להתאים לכל עיירה השומרת את ה"שלדים" שלה בבתים. כתב היד נדחה על ידי מספר הוצאות גדולות עד שהתקבל.

הפצת הספר החלה במסע פרסום ב-ספטמבר 1956. המבקרים קטלו אותו אבל הקהל חשב ההפך. תוך זמן קצר הוא הפך לרב-מכר, היה במשך 59 שבועות ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס ונמכר ב-20 מיליון עותקים בכריכה קשה ו-12 מיליון עותקים בכריכה דקה, כן תורגם ללשונות רבים (כולל עברית) והופץ בכל העולם.

מטאליוס כונתה תיבת פנדורה בג'ינס כחולים. השם "פייטון פלייס" הפך למושג של מקום בו יש רכילות וסודות אפלים.

הוליווד קפצה על המציאה וכבר ב-1957 הופק הסרט המצליח "פייטון פלייס" בכיכובה של לנה טרנר.

חברת הטלוויזיה ABC הפיקה אופרת סבון "פייטון פלייס" בשנים 1964 -1969.

==לאחר פייטון פלייס==
להצלחה הענקית של פייטון פלייס היה אפקט הרסני על מטאליוס. היא לא ידעה איך להתמודד עם ההצלחה. ספריה האחרים כמו "בחזרה לפייטון פלייס" (1961) נכשלו. היחסים בין שני בני הזוג הורעו והם התגרשו. מטאליוס נישאה מחדש, התגרשה, נישאה שוב לג'ורג' והתגרשה. היא החלה לשתות והפכה לאלכוהוליסטית בזבזה כספים והחליפה גברים. השתייה גרמה להתפתחות שחמת הכבד ממנה מתה בגיל 39.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1964
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1964
גת רימון (נחלת דן)

גת רימון הייתה עיר לויים בנחלת שבט דן.

גת רימון מוזכרת בנחלת דן על פי הפסוקים בספר יהושע:
.

בהמשך, מוזכרת גת רימון ברשימת ערי הלויים:
.

יש המזהים את גת רימון עם העיר גת (במצרית: כנת) המוזכרת ברשימת תחותמס השלישי בסמיכות ליפו, לוד, אונו ואפק. יש הסוברים שהיא מוזכרת בשם Gamteti במכתבי אל-עמרנה. 

באונומסטיקון של אוסביוס מצוין שגת רימון היא כפר גדול, 12 מיל בדרך מלוד לבית גוברין. המהדיר כתב שייתכן שהכוונה היא לגת וזיהויו בתל צפית הנמצא 8 מיל צפונה מבית גוברין, וטוען שגת רימון נמצא בנחלת דן הנמצא הרבה יותר צפונה. 

יצחק גולדהאר זיהה את גת רימון עם רנתיה מזרחית ליהוד. החוקר הקתולי, האב פליקס-מארי אבל, זיהה את גת רימון בתל אבו זיתון שבפרדס כץ. בנימין מזר שלל זיהוי זה בגלל שתל אבו זיתון הוא קטן מידי, לטענתו, ועל כן הציע לזהות את גת רימון בתל נפוליאון. בייאר הציע לזהות את גת רימון באזור סלמה בעקבות זיהוי של גת רימון עם גיתתם המוזכרת באונומסטיקון. החופרים בתל אבו זיתון בסוף 1957, אשר מצאו בו ממצאים מימי שבי ציון המעידים על התיישבות במקום, הביעו תמיכה בזיהוי תל אבו זיתון כגת רימון. אולם שאלת מיקומו של גת רימון לא הוכרעה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי לויים
קטגוריה:נחלת שבט דן
משה סמט

משה סמט
משה שרגא סמט (נולד ב-23 בספטמבר 1934) הוא היסטוריון ישראלי, חוקר יהדות העת החדשה, איש חינוך ומרצה.

==קורות חייו==
סמט נולד במאטסלקה, עיירה במזרח הונגריה, לרחל, איריין בת יוסף (לפנים מרמושטיין) ויקותיאל קלמן, שנספה בשואה. בהיותו כבן 10, נלקח עם משפחתו מדברצן, למחנה ההונגרים (Ungarnlager) בברגן-בלזן. ב-6 באפריל 1945, נלקח עם אמו ושלושת אחיו ל"רכבת המוות" לטרזיינשטט. אולם הרכבת שוחררה ב-13 באפריל 1945 על ידי האמריקאים בעיר הילרסלבן . משם הועבר עם משפחתו לצרפת, דרך בוכנוואלד ומשם דרך מרסיי לישראל.

בישראל למד בישיבת פוניבז', במדרשית נעם, ובישיבת חברון. את שלושת תאריו בחינוך וסוציולוגיה למד באוניברסיטה העברית בירושלים. לימד באוניברסיטת חיפה ובאוניברסיטה העברית, עד פרישתו לגמלאות, ב־1986. במהלך שנים אלו שימש גם כמורה בכפר הילדים והנוער ויצו קנדה הדסים, היה מנהל בית ספר תיכון ערב גב"ע בירושלים ומפקח ארצי על השתלמות מורים. בשנים 1979- 1980 שימש כקונסול מיוחד לענייני חינוך בניו יורק. ב-1991 לימד בבית המדרש הנאולוגי לרבנים בבודפשט.

==תרומתו האקדמית==
חידושי סמט מתמקדים באופני התמודדות היהדות עם המודרנה, תוך שהוא מנסה להוכיח כי האורתודוקסיה איננה המשכה הישיר של היהדות המסורתית, אלא מהווה חידוש של ראשית המאה ה-19, שבא כתגובת נגד לתהליכי המודרניזציה – מצד אחד, ותנועת הרפורמה הדתית, מצד שני. פרופסור יעקב כ"ץ, שהיה מורו המובהק של סמט, אימץ, לבסוף, כרבים אחרים, דעה חדשנית זו. בנוסף, סמט חקר וכתב על תנועת ההשכלה היהודית הברלינאית, כתופעה שאגפיה המתונים, לפחות, היו מקובלים על הרבנות ועל האדוקים בזמנו; על שאול ברלין; על משה מונטיפיורי וכן עסק בסוגיות יסוד: ביחסי דת ומדינה, מיהו יהודי, וגרות, אותה הוא רואה כתופעה פוליטית במאבק בין האורתודוקסיה לבין הציונות.

===ספריו===
*חדש אסור מן התורה - פרקים בתולדות האורתודוקסיה, הוצאת מרכז דינור והוצאת כרמל, 2005.
*משה מונטיפיורי - מציאות ואגדה, הוצאת כרמל, 1989.

===מאמריו===
* 

==קישורים חיצוניים==
* 
* משה סמט, [http://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/deot/smat.htm תגובת ההלכה על המודרניזציה], באתר דעת

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חוקרי אורתודוקסיה
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
גיבץ'

גיבץ הוא תבשיל או נזיד ירקות בולגרי, רומני מולדובני המכיל ירקות כגון בצל, תפוח אדמה, גזר, כרוב הבר, עגבנייה, פלפל, חציל, קישוא, ועשבי תיבול כגון שמיר, פטרוזיליה או קורנית. 

גיבץ' מוגש בדרך כלל כתוספת למנה עיקרית, כמנה צדדית או כארוחה בפני עצמה עם לחם או ממליגה.

== ראו גם ==
* רטטוי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:המטבח הרומני
קטגוריה:המטבח הבלקני
קטגוריה:נזיד
קטגוריה:המטבח הבולגרי
אור (אלבום של אליעד נחום)

אור הוא אלבומו השני של הזמר אליעד, שיצא לאור ב-13 במרץ 2016. האלבום כולל עשרה שירים בהפקת נועם עקרבי. רוב השירים נכתבו והולחנו על ידי אליעד. ביולי אותה השנה, זכה האלבום ל"אלבום פלטינה" על מכירת 40,000 אלבומים.
== הפקה ==
הסינגל הראשון באלבום, "אור", יצא לאור בקיץ 2015 יחד עם קליפ וזכה להצלחה רבה ברשתות החברתיות. לאחר מכן, ב-2016 יצא סינגל נוסף, "רוחות". ב-13 במרץ אותה השנה יצא האלבום המלא. אחד מהשירים באלבום הוא "אם ניגע", השיר הוא דואט של אליעד ושל הזמרת ריטה שאחראית גם לכתיבת המילים.

== רשימת השירים ==

== סינגלים ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי 2016
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי אליעד נחום
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
רוברטו סביאנו

רוברטו סביאנו (באיטלקית: Roberto Saviano; נהגה ; נולד בנאפולי, 22 בספטמבר 1979) הוא עיתונאי חוקר וסופר המתמחה בכתיבה על עולם הפשע המאורגן והסחר בסמים.

== ביוגרפיה ==
רב-המכר הבינלאומי הראשון שלו, גומורה, שם שעשה שימוש בדמיון הפונטי של המילים "עמורה" ו"קאמורה", עסק בקאמורה - המאפיה של נאפולי, היקף פעילותה הכלכלית ואכזריותה. הספר תורגם ללמעלה מ-50 שפות, ובעברית קיבל את השם "קאמורה - המאפיה של נאפולי". על הספר מבוססים הסרט וסדרת הטלוויזיה "גומורה" שיצר סטפאנו סולימה. רב המכר הבינלאומי השני שלו הוא הספר "אפסאפסאפס" העוסק בתעשיית ייצור ושיווק הקוקאין בעולם וארגוני הפשע סביבה, גם על ספר זה מבוססת סדרת טלוויזיה של סולימה, "זירו זירו זירו".

מאז 2006 חי סביאנו תחת אבטחה של משטרת איטליה, לאחר שהתקבלו איומים על חייו מצד אנשי קבוצת (קלאן) קאמורה שחשף בספרו. נכון ל-2020 סביאנו עודנו מסתובב עם 7 מאבטחים, 2 מכוניות משוריינות וחי בעיקר בתחנות משטרה ובבתי מלון אותם הוא מחליף כל כמה ימים.

הוא כותב עבור עיתונים נחשבים רבים ברחבי העולם, בהם בארצות הברית: הוושינגטון פוסט, הניו יורק טיימס, ניוזוויק וטיים. בספרד: "אל פאיס". בגרמניה: די צייט ודר שפיגל. ובבריטניה עבור הטיימס והגארדיאן.

==ספריו==
* קאמורה - המאפיה של נאפולי, ראה אור בעברית בהוצאת אריה ניר-מודן, עמורה
* היופי והתופת: רשימות 2004–2009, ראה אור בעברית בתרגומה של דליה עמית, בהוצאת אריה ניר (2011)
* אפס אפס אפס: איך הקוקאין מנהל את העולם, ראה אור בעברית בתרגומו של מונה גודאר, בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר (2014)
* כנופיית הילדים: על עבריינות הנוער ובליטתו בפעילות המאפיה בתפקידים זוטרים ואף כמנהלי שכונות. הוצאת מודן (2020) ותרגום של יערית טאובר.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.nazioneindiana.com/2006/08/27/articoli-di-roberto-saviano/ ארכיון כתבות שפרסם] 
* [http://www.arcoiris.tv/scheda/it/2958/ הרצאה של סביאנו על הקאמורה]
* 
* 
* 

קטגוריה:עיתונאים חוקרים
קטגוריה:עיתונאים איטלקים
קטגוריה:סופרים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1979
ארינומה

ארינומה (נקרא גם Jupiter XXV) הוא ירחו של כוכב הלכת צדק. ארינומה התגלה בשנת 2000 על ידי קבוצת אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי שהודרכה על ידי סקוט שפרד.

== מאפיינים ==
קוטרו של ארינומה 3.2 קילומטרים ומהירות הקפתו את צדק היא 2.32 ק"מ לשנייה.

רדיוס מסלולו סביב צדק הוא 22,986,000 ק"מ ומשך זמן הקפתו את צדק הוא 711.965 ימים.

ארינומה בעל אלבדו של 0.04 ואקסצנטריות של 0.266.

את שמו קיבל ארינומה על שם ארינומה שהייתה בתו של קלס אשר התאהבה בזאוס על ידי פקודה של אפרודיטה על פי המיתולוגיה היוונית.

ארינומה משתייך לקבוצת הירחים קארמה אשר קרויה על שם הירח קארמה. קבוצה זו היא קבוצה של ירחים שהמשותף להם הוא היותם ירחים לא-רגילים שמסלולם סביב צדק הוא בין 23 ל-24 מיליון קילומטר ובנטייה של כ-165°.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ירחי צדק
עיט קטן (סוג)

עיט קטן (שם מדעי: Hieraaetus) הוא סוג של עיט ממשפחת הנציים המכיל שלושה מינים והוא קרוב לסוג עיט וכן לסוג היחידי עיט-נצי אדום-בטן. שלושת המינים שוכנים באוסטרליה, גינאה החדשה ואפריקה. הם קטנים יותר משאר העיטים, מה שנתן להם את שמם.

==מינים==
*עיט קטן (Hieraaetus morphnoides) – נפוץ באוסטרליה
*Hieraaetus weiskei – נפוץ בגינאה החדשה
*עיט ארייס (Hieraaetus ayresii) – נפוץ בדרומה של אפריקה

בעבר שויכו לסוג גם המינים: עיט וולדברג, עיט המגף, עיט ניצי ועיט אפריקני שעברו לסוג עיט והמין עיט-נצי אדום-בטן, שעבר לסוג יחידי. מספר חוקרים גם משייכים לפה את המין הנכחד עיט האסטי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1844
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן יקוב קאופ
קטגוריה:עיטים
אאוידה (ירח)

אָאוֹיְדֶה, הנקרא גם Jupiter XLI, הוא אחד מירחיו של כוכב הלכת צדק. הוא נקרא על שם המוזה אאוידה, שהייתה אחת משלוש המוזות המקוריות במיתולוגיה היוונית, בתם של זאוס ומנמוסינה.

אאוידה התגלה בשנת 2003 על ידי קבוצה של אסטרונומים מאוניברסיטת הוואי בהדרכת סקוט שפרד. קוטרו הוא 4 קילומטרים, ומהירותו בעת הקפתו את צדק היא 2.18 ק"מ לשנייה. רדיוס מסלולו סביב צדק הוא 23,044,000 ק"מ, ומשך זמן הקפתו את צדק הוא 714.657 ימים. הוא בעל אלבדו של 0.04 ואקסצנטריות של 0.4311.

אאוידה משתייך לקבוצת הירחים פסיפאה, הקרויה על שמו של הירח פסיפאה. ירחיה של קבוצה זו מקיפים את צדק ממרחק של 22.8 עד 24.1 מיליון ק"מ, ואליה משתייכים הירחים: פסיפאה, סינופה, קלירואי, מגאקליטה, אוטונואה, יורידמה וספונדה.

קטגוריה:ירחי צדק
פיתון איריאן

פיתון איריאן (שם מדעי: Apodora papuana) הוא מין נחש גדול ממשפחת הפיתוניים והוא אחד מהנחשים הגדולים בעולם. הוא חי בגינאה החדשה ובכמה איים סמוכים השייכים לאינדונזיה. נחש זה הוא המין היחיד בסוגו ואין לו תת-מינים. בעבר שויך לסוג פיתון עצים ולסוג פיתון מים.

נחש זה מגיע לאורך של 5 מטרים ושוקל מעט יותר מ-20 ק"ג והוא בין הנחשים הגדולים ביותר בגינאה החדשה. בנוסף על גינאה החדשה הוא חי באיים הסמוכים Misool ו-Fergusson.

הנחש חי ביערות גשם והוא צייד לילי הניזון בעיקר מיונקים קטנים ובינוניים, אם כי יצוד גם נחשים אחרים. הוא רגוע ואינו תוקף בני אדם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1878
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילהלם פטרס
קטגוריה:פיתוניים
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:אינדונזיה: זוחלים
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: זוחלים
קטגוריה:פפואה גינאה החדשה: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:זוחלים ביערות הגשם של אוקיאניה
קטגוריה:אינדונזיה: בעלי חיים אנדמיים
נחש ים צהוב-בטן

נחש ים צהוב-בטן או פֵּלָמִיס (שם מדעי: Pelamis platura) הוא נחש ים גדול החי לחופים הטרופיים של האוקיינוס השקט והאוקיינוס ההודי והוא המין היחיד בסוגו. כמרבית נחשי הים הוא ארסי ביותר ויכול להרוג אדם תוך שעות ספורות. הוא נפוץ ברחבי החופים מדרום ומזרח אפריקה ולאורך המזרח התיכון (אך לא בים סוף), הודו וסרי לנקה, דרום-מזרח אסיה וצפונה עד סין, רוסיה ויפן, אוסטרליה ואיים באוקיינוס השקט וכך מזרחה עד לחופי אמריקה הדרומית ואמריקה המרכזית כולל מקסיקו. באזורים מסוימים (כמו בפנמה) הם אף עולים לנהרות לזמנים קצרים. עם זאת ליבשה הם עולים רק לעיתים נדירות והם חסרי אונים עליה.

הנחש יכול להגיע ל-100 ס"מ באורכו והוא בעל קשקשים גדולים בצבע צהוב מלמטה וכחול כהה מלמעלה, עם ראש רחב והזנב עבה ולבן. נחש הים יכול לשהות מתחת לפני המים עד חצי שעה ברצף, לאחר מכן הוא חייב לחזור לפני המים בשביל אוויר. הם משריצים בימים רדודים וחמימים. 

הם משתמשים בארס הקטלני שלהם כדי להרוג דגים המתחבאים בין האלמוגים. לא ידוע על מקרה שבו הנחש הרג אדם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:פתני ים
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:זוחלים: טורפי-על
קטגוריה:טסמניה: זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
פתן המוות

פתן המוות (שם מדעי: Acanthophis) הוא סוג של נחש ארסי אוסטרלי היכול להרוג בקלות אדם. הוא מכונה באנגלית: "death adders", שיבוש של הכינוי המקורי: "deaf adders", שפירושו: "נחש (צפע) חירש", זאת כיוון שנחש זה לא בורח כמו רוב הנחשים מהאדם ומעדיף להסתמך על הסוואתו עד שמתקרבים אליו לטווח תקיפה. ואולם הנחש יכול לחוש ברעידות באדמה בדומה לנחשים אחרים.
== מאפיינים ==
פתניים אלה חיים בטבע באוסטרליה וגינאה החדשה ונפוצים מאוד במדבריות היבשים האוסטרליים. הם מזכירים במראם צפע גדול בעל קשקשים גדולים ומפוספסים בחום כהה ובצבעים בולטים. החלק העליון של העין מתרומם כמו אצל השפיפון. עם זאת אין הם קרובי משפחה, והדמיון נובע מתהליך של אבולוציה מתכנסת.

זנבם של פתני המוות מסתיים בקצה דמוי תולעת ובעל יכולת תנועה, מה שעוזר להם למשוך טרף, בעיקר יונקים, לטאות ועופות לשיני הארס שלהם. ארסם קטלני ביותר, והם מסוגלים להכיש במהירות של 0.15 שניות - המהירים ביותר מבין הנחשים. הם גם הורגים אנשים שלא שומרים מרחק מהם כשמעל 50% מהמוכשים מתים.

==מינים==
*פתן מוות מצוי (Acanthophis antarcticus)
*Acanthophis ceramensis
*Acanthophis cryptamydros
*פתן מוות הוק (Acanthophis	 hawkei)
*פתן מוות חלק-קשקשים (Acanthophis laevis)
*פתן מוות צפוני (Acanthophis praelongus)
*פתן מוות מדברי (Acanthophis pyrrhus)
*פתן מוות מחוספס (Acanthophis rugosus)
*Acanthophis wellsi

== גלריה ==
<gallery mode="packed">
קובץ:Acanthophis antarcticus 2.jpg|פתן מוות מצוי
קובץ:Death-Adder.jpg|פתן מוות מצוי
קובץ:Acanthophis laevis.jpg|Acanthophis laevis
קובץ:Acanthopis pyrrhus - Christopher Watson.jpg|פתן מוות מדברי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1803
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרנסואה מארי דודין
קטגוריה:פתניים
סטנקיל, מלך שוודיה

סטנקיל (בנורדית עתיקה: Steinkell, בשוודית: Stenkil ; 1030 – 1066) היה מלך שוודיה משנת 1060 לערך ועד מותו. הוא ירש על כס המלכות את אמונד הזקן והיה לראשון מלכי בית סטנקיל. מוצאו של סטנקיל ככל הנראה מוסטרייטלנד וקשר המשפחה שלו לשושלת המלכים הקודמת הייתה באמצעות נישואיו לבתו של אמונד הזקן.

סטנקיל תמך בתהליך התנצרותה של שוודיה ושיתף פעולה עם הארכיבישופות של המבורג-ברמן. אף על פי כן, כאשר רצה הבישוף אדלוורד הצעיר להרוס את המקדש הנורדי באופסלה, מנע סטנקיל בעדו, שכן הוא חשש ממרידה של הפגנים. החששות היו מוצדקות ככל הנראה. על פי הסאגה של הרוורר, בנו של סטנקיל, אינגה הזקן, הודח והוגלה על רצונו לבטל את פולחן הקרבת הקורבנות במקדש.

סטנקיל התגורר בעיקר בוסטרייטלנד, שם זכרו אותו במשך שנים כמלך "שאהבתו לתושבי המחוז עלתה על אהבתו לשאר נתיניו", והוא זכה לשבחים כקשת מעולה.

המסורת שעל פיה נערץ סטנקיל על ידי הגותים קיבלה חיזוק במחזור העולם של סנורי סטורלוסון. בנאום שנשא תורביד "שומר החוק" מוסטרייטלנד לפני הקרב נגד האראלד השלישי, מלך נורווגיה, הוא ביטא את נאמנותם של הגותים לסטנקיל:

על פי האגדה, נקבר סטנקיל בגבעה המלכותית ליד לוודן שוסטרייטלנד. שני בניו, אלסטן ואינגה הזקן, מלכו אחריו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.obrockgenealogy.com/5/5164.html King Stenkil Ragnvaldsson of Sweden - Obrock-Larson ]

קטגוריה:מלכי שוודיה
קטגוריה:ילידי 1030
קטגוריה:נפטרים ב-1066
המאפיה הסיציליאנית

שלטי מחאה נגד ה"קוזה נוסטרה", בעקבות רצח השופטים [[פאולו בורסלינו וג'ובאני פלקונה , שלחמו במאפיה הסיציליאנית, בהפרש של פחות מחודשיים זה מזה ב-1992]] 
המאפיה הסיציליאנית, או בשמה המקומי ה"קוזה נוסטרה" (Cosa Nostra, מילולית: "הדבר שלנו"), היא סינדיקט פשע מאורגן שמקורו ובסיסו בסיציליה שבאיטליה.

תחת שמה של המאפיה הסיציליאנית מאוגדות קבוצות פשע רבות החולקות מבנה ארגוני משותף, פירמידלי בעיקרו, וכללי התנהגות. כל קבוצה, בדרך כלל משפחה-חמולה הנקראת בסיציליאנית "קוסקה", טוענת לריבונות על שטח גאוגרפי מסוים, בדרך כלל כפר או עיירה או שכונה של עיר גדולה, עליהם היא פורשת את חסותה. בראשית דרכה הנחה את פעילות המאפיה העיקרון של לקיחת החוק לידיים, כחלופה למערכת אכיפת החוק הממוסדת, שנתפסה בעיני רבים מן האזרחים כמושחתת או לא יעילה.

פעילויות הליבה של המאפיה הן גביית דמי חסות, בוררות בסכסוכים בין עבריינים, וארגון עסקאות והסכמים בלתי חוקיים ופיקוח על ביצועם.

לאחר עליית מוסוליני לשלטון, הוא ראה בחומרה את קיומה של המאפיה הסיציליאנית כמדינה בתוך מדינה. כדי להילחם בתופעה מינה את צ'זארה מורי למושל סיציליה, כשהוא מורה לו לשים קץ לתופעה בכל אמצעי אפשרי. הצלחה בולטת של מורי במאבק ב"קוזה נוסטרה" הייתה לכידתו של ויטו קשופרו והצלחתו להוציא מפיו הודאה כי עמד בראש המאפיה הסיציליאנית. הלחץ שהפעיל מורי על ראשי המאפיה גרם להגירתם של רבים מהם, בהם בכירים, אל מחוץ למדינה. בעקבות גלי ההגירה מאיטליה, התפשטה ה"קוזה נוסטרה" למדינות אחרות, ובהן ארצות הברית, קנדה ואוסטרליה. פושעים יוצאי סיציליה היו גורם חשוב ביצירת המאפיה האמריקנית, שחבריה מתייחסים אליה לעיתים כ"קוזה נוסטרה".

מקור חשוב להיסטוריה של ראשית המאפיה הסיציליאנית הוא מחקרם של הסנטור והברון היהודי-איטלקי ליאופולדו פרנקטי, והמדינאי והסוציולוג האיטלקי ממוצא יהודי, שכיהן גם כראש ממשלת איטליה, סידני סונינו בשם "סיציליה בשנת 1876" (La Sicilia nel 1876), שראה אור בשנת 1877.

==לקריאה נוספת==
* אברהם פסקא, בכי סיציליה, בכי: קורותיו של ישראלי במאפיה הסיציליאנית. תל אביב: משכל, 1996
<div style="direction: ltr;">
* Diego Gambetta [http://books.google.com/books?id=y3bv3tqWftYC The Sicilian Mafia: The Business of Private Protection]. Harvard University Press
</div>

==קישורים חיצוניים==

* גילי חסקין, [http://www.gotravel.co.il/travel/index.asp?p=686 המאפיה הסיציליאנית], באתר GoTravel
* 
;מן העיתונות 
* 
* 

קטגוריה:המאפיה
קטגוריה:סיציליה: היסטוריה
קטגוריה:איטליה: חוק ומשפט
Unique Alpine TPG-1

Unique Alpine TPG-1 הוא רובה צלפים מודולרי גרמני התומך במספר קליברים הניתנים להחלפה. פירוש השם TPG הוא "Taktisches Präzisionsgewehr" ("רובה מדויק טקטי" בגרמנית). הרובה נועד למשימות טקטיות מיוחדות, כגון לוחמה בטרור. עם זאת, בשל היותו כבד ומסורבל הוא מתאים יותר לצליפה לטווח ארוך. הרובה מדויק ביותר: הוא מקבץ באופן עקבי מתחת ל-0.5 דקת קשת ומגיע פעמים רבות אף למקבצים של 0.25 דקת קשת. היצרן עצמו מתחייב לדיוק של 1 דקת קשת ומטה.

הרובה נמצא בשימוש הכוחות המיוחדים של משטרת גרמניה ומשטרת הונגריה.

הרובה יוצר בשנים 2000–2014 ויוצרו ממנו כ-4500 יחידות. הוא הוחלף בידי שני דגמים מתקדמים יותר: ה-Unique Alpine TPG-1 A2 שתומך רק בקליברים 0.308 וינצ'סטר ו-0.300 וינצ'סטר מגנום, וה-Unique Alpine TPG-3 A4 שתומך בנוסף לקליברים הללו גם בקליבר 0.338 לפואה מגנום ובעל דיוק של 1 דקת קשת ומטה.

== ראו גם ==
* Unique Alpine TPG-3
* בארט MRAD, רובה צלפים מודולרי מתחרה
* רמינגטון MSR, רובה צלפים מודולרי מתחרה

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.unique-alpine.com/en/ האתר הרשמי של Unique Alpine]
** [http://www.unique-alpine.com/ic-orig/Datenblätter/UniqueAlpineTPG1A2.pdf TPG-1 A2] (קובץ PDF)
** [https://web.archive.org/web/20160404104921/http://www.unique-alpine.com/ic-orig/Datenblätter/TechnicalLiterature201401.pdf TPG-3 A4] (קובץ PDF)
* [http://www.snipercentral.com/unique-alpine-tpg-1/ סקירה על הרובה] באתר Sniper Central
* [http://world.guns.ru/sniper/sniper-rifles/de/errortranslite-e.html מידע על הרובה] באתר guns.ru

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רובי צלפים גרמניים
קטגוריה:רובי צלפים מודולריים
ברכיה מניקולא

חזית '[[בית היהודים" בלינקולן]]
רבי ברכיה מניקולא (בלטינית: Benedict fil Mosse, בנדיקטוס בן משה; ראשית המאה ה-13 - אחרי 1256) היה רב ותלמיד חכם אנגלי מבעלי התוספות.

לפי ססיל רות, אף כי רבים מחיבוריו של רבי ברכיה אבדו, ניתן לקבוע לאור אזכורים רבים את חשיבותו כאחד מגדולי חכמי יהדות אנגליה בימי הביניים.

==ביוגרפיה==
רבי ברכיה נולד לרבי משה מלונדריש ואנטרה שהיו מהמשפחות הנכבדות בקרב יהודי אנגליה של ימי הביניים, רבים מבני משפחתו החזיקו בעמדות מפתח בקהילה גם בדור שלאחריו, עד גירוש יהודי אנגליה בשנת 1290. מוצא המשפחה, בניגוד לרוב המשפחות היהודיות באנגליה בתקופתה, היה מחבל הריינוס ולא מצרפת. אבי המשפחה היה רבי שמעון בן יצחק בן אבון, הנודע בשם "רבי שמעון הגדול ממגנצא"; נכד נינו, משה בן יצחק בן שמעון, היה היהודי הראשון מבני המשפחה שידוע כי התגורר באנגליה. הוא ניהל את עסקיו בבריסטול ואחר כך באוקספורד במחצית השנייה של המאה ה-12. בנו יום טוב המשיך בעסקיו אך הקדיש את רוב זמנו ללימוד תורה וחיבר ספר בשם "ספר התנאים" שאבד ועסק כנראה בהלכה ובדקדוק עברי. רבי משה בן רבי יום טוב מלונדריש, אביו של רבי ברכיה, היה איש עסקים מלומד ומשכיל ומחבר ספרים. היה אחד משישה אחים, ואחיו הגדול היה רבי אליהו מנחם מלונדריש. הוא התיישב בלינקולן שנקראה בימי הביניים לעיתים קרובות בשם ניקול, ולכן הוא מכונה במקורות בדרך כלל "רבי ברכיה מניקולא". נשא לאשה את בתו של איש כספים מנכבדי הקהילה היהודית בלינקולן בשם יוסף בן אהרן.

ב-1255 נעצר יחד עם למעלה מתשעים יהודים אחרים בפרשה החמורה ביותר בתולדות יהודי לינקולן, עלילת הדם בדבר מותו של הילד יו מלינקולן . שמונה עשר יהודים נתלו ולאחר משפט ממושך, נוקה רבי ברכיה מאשמה ורכושו המוחרם הושב לחזקתו.

פסקי הלכה משלו מצוטטים בספר המרדכי למסכת ברכות ובספר שלטי הגיבורים למסכת עבודה זרה.

מצאצאיו ידועים בנים בשם שלמה, חיים (Hagin או Vives) ומנחם (Manser), ובת בשם בילאסט (אולי רחל).

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי התוספות
קטגוריה:חכמי אנגליה
קטגוריה:משפחת אבון הגדול
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-13
קרב סילארוס

קרב סילארוס היה קרב קטן שנערך בשנת 212 לפנה"ס בין הרפובליקה הרומית לקרתגו במסגרת המלחמה הפונית השנייה. הקרב הסתיים בניצחון קרתגי מוחץ, ובהשמדה מוחלטת של הכוח הרומאי שמפקדו היה מרקוס קנטיניוס פנולה. הקרב נחשב לאחד הקרבות היותר מוזרים בהיסטוריה הצבאית של רומא, מאחר שבקרב זה פיקד על הצבא הרומי מפקד שלא החזיק בשום דרגה סדירה, וחייליו לא היו אלא אספסוף של מתנדבים.

==רקע==
בשנת 212 לפנה"ס נבחרו כקונסולים אפיוס קלאודיוס פולכר וקווינטוס פולביוס פלאקוס. הקונסולים החדשים החלו להטיל מצור על קאפואה, ובזזו את השדות באזור. חניבעל שלח את חנו כדי לדאוג לאספקת תבואה סדירה לקפואה. חנו הגיע מברוטיום ואסף תבואה מבעלות הברית הקמפניות. הוא חנה בסתר כשלושה קילומטרים מבנבנטום, ושלח משם את התבואה אל קפואה. הקונסולים קיבלו מידע על כך וחנו בבנבנטום עצמה, מרחק של יום מקפואה, במטרה לארוב לשיירת האספקה של חנו. התפתח קרב, במהלכו ספגו הקרתגים אבדות כבדות והרומאים בזזו את האספקה. חניבעל נע בעצמו מטראנטום במטרה לצאת לשחרר את המצור. הקונסולים קיבלו מידע על התקדמות מחנהו של חניבעל, ועל כן הזעיקו את הפרוקונסול גרקכוס, שחנה בלוקאניה. בדרך נהרג במארב שיזם חניבעל או אחד מקציניו וצבאו התפזר. הקונסולים ניסו את כוחם בהתמודדות קצרה עם חניבעל, אולם הובסו והחליטו להתפצל. פולביוס נסוג אל קומאי וקלאודיוס נסוג אל לוקאניה.

==הקרב==
במקביל, הגיש מרקוס קנטיניוס פנולה בקשה חריגה בפני הסנאט הרומי. קנטיניוס ביקש מהסנאט להוביל נגד חניבעל צבא של 5,000 מתנדבים נגד חניבעל. בהמלצת הפראיטור פובליוס קורנליוס סולה, הוא הורשה להוביל צבא כזה שכלל בפועל 8,000 מתנדבים חצי מהם היו בני העיר רומא וחצי מבין בעלות הברית של רומא.

קנטיניוס צעד דרך לוקאניה מתוך מחשבה לפגוש את חניבעל בקמפניה. בדרכו הצטרפו אליו איכרים רבים וצבאו כמעט הוכפל. הוא נפגש עם חניבעל בנהר סילארוס באזור נהר סלה של ימינו. הקרב לא היה שקול מלכתחילה, חניבעל היה מצביא מוכשר ובעל ניסיון וחייליו היו וותיקים ומוכשרים, ולעומתו היה קנטיניוס חסר הכשרה פיקודית וחייליו היו חמושים באופן דל וחסרי כל ניסיון צבאי. הקרב נמשך שעתיים, במהלכן הפגינו הרומאים אומץ רב. כשראה קנטיניוס שהוא עומד להפסיד, הוא השליך את עצמו בכוונה תחילה אל בין החניתות של האויב ונתן שיהרגו אותו. כל חייליו נטבחו, פרט ל-1,000 שנמלטו או נלקחו בשבי.

==תוצאות==
על פי טיטוס ליוויוס לאחר הקרב הוענק לקנטיניוס הקוגנומן "פנולה" (Penula) שמשמעות "הנועז". ניצחונו של חניבעל בקרב היה מכריע, אולם הסחת הדעת אפשרה לקונסולים להתארגן ולתקוף מחדש את קפואה. כמו כן מספר טיטוס ליוויוס שבמהלך אותה שנה חניבעל תקף את מחנהו של גנאיוס פולביוס פלאקוס בהרדוניה. טיטוס ליוויוס משווה את פלאקוס לקנטיניוס פנולה, וקובע שפלאקוס "שווה לקנטיניוס באיוולת ובחוצפה, אך בשום פנים ואופן לא אותו אומץ. כשראה שהעניינים הולכים כנגדו... עלה בחופזה על סוסו ועם 200 פרשים ברח מהשטח".

המקור הבלעדי לקרב הוא טיטוס ליוויוס הנחשב באופן כללי לבלתי אמין. הקרב מתואר גם אצל פאולוס אורוסיוס שככל הנראה הסתמך על ליוויוס.

==הערות שוליים==

קטגוריה:המלחמה הפונית השנייה
קטגוריה:חניבעל