OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תאגיד שלושת הערוצים של סין

תאגיד שלושת הערוצים של סין (בסינית: 中国 长江 三峡 集团公司) היא חברת חשמל ממשלתית סינית, שהוקמה ב-27 בספטמבר 1993. החברה הייתה אחראית להקמת סכר שלושת הערוצים, הסכר ההידרואלקטרי. בספטמבר 2002 הקים התאגיד את חברת הבת סין יאנגצה אנרגיה, שאחראית על מספר מפעלים הידרואלקטריים על נהר היאגנצה. התאגיד הוא אחת מחברות האנרגיה הגדולות בעולם עם סך נכסים, נכון ל-2014, של 475.5 מיליארד יואן (כ-77.3 מיליארד דולר).<ref name=":0"></ref>

== פעילות ==
פרק לסכר גג'ואובה ולסכר שלושת הערוצים, תאגיד שלושת הערוצים של סין, וחברות הבנת שלה, מפעילות ומפתחות פרויקטים רבים אחרים העוסקים באנרגיה הידרואלקטרית על נהר היאנגצה, כגון סכר באיחטאן, הסכר ההידרואלקטרי השלישי בגודלו בסין והרביעי בגודלו בעולם, מבחינת נפח הסכר, וסכר שילוודו, הסכר ההידרואלקטרי השני בגודלו בסין והשלישי בעולם.<ref name=":0" />

נכון לסוף שנת 2013, התאגיד פועל ב-37 מדינות ואזורים, עם 84 פרויקטים בינלאומיים של בנייה והשקעות.

בדצמבר 2011 התאגיד רכש 21.35% ממניות ממשלת פורטוגל בחברת האנרגיה של פורטוגל תמורת 2.69 מיליארד אירו, ו-29% מהמניות של חברת פיתוח האנרגיה החדשה של סין תמורת 2.1 מיליארד דולר הונג קונגי (270 מיליון דולר). התאגיד הודיע שישקיע עוד כ־8 מיליארד אירו במניות של חברת האנרגיה של פורטוגל.<ref></ref>

=== אנרגיית רוח ואנרגיה סולרית ===
מאז שנת 2007 התאגיד עוסק גם באנרגיית רוח, ומאז 2011, גם באנרגיה סולארית. נכון לשנת 2014, יש לתאגיד 31 פרויקטים פועלים של אנרגיית רוח ו-33 בפיתוח ו-37 פרויקטים פועלים של אנרגיה סולרית ו-18 בפיתוח.<ref name=":0" /><ref name=":1"></ref>

הקיבולת הכוללת המותקנת היא 3,707 מגה-וואט בתפעול, כאשר 3,050 מגה-וואט בפיתוח.<ref name=":1" />

== בארצות הברית ==
באוגוסט 2020 פרסם משרד ההגנה של ארצות הברית את שמות החברות הקשורים לצבא השחרור העממי הפועלים ישירות או בעקיפין בארצות הברית והתאגיד נכלל ברשימה,<ref></ref> ובנובמבר 2020 הוציא נשיא ארצות הברית דונלד טראמפ צו האוסר על כל חברה אמריקאית או אדם יחיד להחזיק במניות בחברות שמשרד ההגנה של ארצות הברית ציין כי יש להן קשרים לצבא השחרור העממי.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== מנכ"לים ==
נכון לשנת 2021, היו או ישנם 4 מנכ"לים לתאגיד.
{| class="wikitable"
!שם
!תקופת כהונה
|-
|לו יומאי
|1993-2003
|-
|לי יונגן
|2003-2010
|-
|צ'ן פיי
|2010-2014
|-
|ואנג ליו
|2014-הווה
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:חברות חשמל
קטגוריה:חברות אנרגיה רוסיות
אלסה הוסק

אלסה אנה סופי הוסק (באנגלית: Elsa Anna Sofie Hosk; נולד ב-7 בנובמבר 1988) היא דוגמנית שוודית. היא השתתפה בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט מספר פעמים והפכה למלאכית של המותג.<ref></ref> במהלך הקריירה שלה השתתפה בקמפיינים של חברות כמו דולצ'ה וגבאנה, דיור, H&M ואונגרו.<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref> היא דגמנה עבור ויקטוריה'ס סיקרט, והופיעה בתצוגת האופנה השנתית של המותג בין השנים 2011 ל-2018.<ref></ref> היא הופיעה גם בקמפיינים נלווים של המותג וב-PINK בפרט.

בשנת 2015 הוכרזה כאחת מ-10 המלאכיות החדשות של ויקטוריה'ס סיקרט.<ref></ref> היא גם שיחקה כדורסל מקצועי בשוודיה.<ref name="fashionista.com"></ref><ref></ref>

== קריירת דוגמנות ==
הוסק נולדה ב-7 בנובמבר 1988,<ref></ref> בסטוקהולם.<ref></ref> כשגדלה בשוודיה הציעו להוסק לדגמן במהלך התיכון לאחר שאביה הגיש סט צילומים לסוכנויות דוגמנות שונות בשוודיה כשהייתה בת 13;<ref name=":1" /> היא החלה לדגמן בגיל 14.<ref name=":0" /> היא דגמנה במהלך התיכון אך החליטה להתרכז בעיקר בלימודים במקום זאת. לאחר שסיימה את לימודיה החליטה להמשיך בקריירה בליגה השוודית לנשים בכדורסל. הוסק טענה כי רמת המשחק בליגת הכדורסל המקצוענית בשוודיה לא הייתה תואמת ל-WNBA, וכי העניין בספורט לא היה גדול בשוודיה כמו בארצות הברית. בסופו של דבר היא נטשה את תחום הכדורסל המקצועי לצורך דוגמנות, וטענה שהקפדנות העזה של תרגולים ונסיעות שהיו כרוכות בלימודי הכדורסל שלה, סייעו לה בעולם הדוגמנות.<ref name="fashionista.com"/>

לאחר ששיחקה כדורסל מקצועי במשך שנתיים, היא החלה לקבל הצעות עבודה רבות ועד מהרה עברה לניו יורק כדי להתחיל לדגמן במשרה מלאה. כמה מבקרים שיערו שעבודתה עם ויקטוריה'ס סיקרט היא שהובילה אותה להצליח בעולם האופנה, אך הוסק טענה שזה בזכות עבודתה עם הצלמת אלן פון אונרט בקמפיינים ל-Guess. היא מדורגת במקום ה-15 ברשימת "הדוגמניות הסקסיות ביותר" שפורסמה על ידי models.com.<ref></ref> היא פתחה את תצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט בשנת 2016 ולבשה את תלבושת סברובסקי בשנת 2017.<ref></ref> היא נבחרה ללבוש את חזיית "מלאך החלום" בתצוגת האופנה של ויקטוריה'ס סיקרט שהתקיימה בניו יורק ב-8 בנובמבר 2018. החזייה עוצבה על ידי אטלייה סברובסקי ושווייה הוערך במיליון דולר.<ref></ref>

היא דגמנה עבור מעצבים כמו ורסצ'ה, דיור, ז'אן-פול גוטייה, קלווין קליין, מייקל קורס, מיו מיו, מקס מארה ודולצ'ה וגבאנה.

== חיים אישיים ==
הוסק היא בתם של פול ומרג'ה; אביה ממוצג שוודי בעוד אמה ממוצא פיני. יש לה שני אחים.<ref name=":1" /> בת דודה שלה, אליס הרבסט, היא דוגמנית גם כן. הרבסט זכתה בתחרות הטלוויזיה של "הטופ מודל הבאה" בשוודיה בשנת 2012.<ref></ref> הוסק פעלה לתמיכה בארגון נגד סחר בבני אדם, FAIR Girls. בשנת 2013 פורסמו בכלי התקשורת מאמרים על דמיונה לאלזה מ"לשבור את הקרח", אך זו הכחישה כל קשר.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

מאז תחילת 2015 היא במערכת יחסים עם איש העסקים בריטי טום דאלי.<ref></ref> בתם נולדה ב-11 בפברואר 2021.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דוגמניות שוודיות
קטגוריה:מלאכיות ויקטוריה'ס סיקרט
קטגוריה:סטוקהולם: אישים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1988
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1988
רחוב מחובאיה

רחוב מוחובאיה (ברוסית: Моховая улица) הוא רחוב במחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי של מוסקבה ברובע ארבאט וטברסקוי.

==אתרים==
* בית פשקוב
* הספרייה הממלכתית של רוסיה
* מנז'
* מלון נשיונל
* כיכר מנז'

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Casa Pashkov, Moscú, Rusia, 2016-10-03, DD 36-37 HDR.jpg|בית פשקוב
קובץ:State Library named after Lenin (left wing of the building).jpg|הספרייה הממלכתית של רוסיה
קובץ:Moscow 05-2012 Mokhovaya 05.jpg|הבניין הישן של אוניברסיטת מוסקבה
קובץ:Moscow mokhovaya 2.jpg|בית על מוחובאיה
קובץ:Moscow Hotel National S01.jpg|מלון נשיונל
קובץ:Moscow Manege 04 by shakko (February, 2013).JPG|מנז'
קובץ:Manegetorget.jpg|כיכר מנז'
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

מחובאיה
חנוך פיוטרקובסקי

הרב חנוך הכהן פיוטרקובסקי היה רב ציוני דתי, מנכ"ל ישיבת בית אל וממייסדי מוסדותיה של קרית הישיבה.

==חייו==
פיוטרקובסקי נולד בשנת 1959 לאהרן ורבקה, למד בבית הספר מוהליבר בבני ברק, במדרשית נעם, ולאחר מכן למד בישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה קוק במשך שנים רבות.

היה מנכ"ל ישיבת בית אל במשך למעלה משלושים שנים. בשנת ה'תשנ"ג ייסד את אולפנת רעיה ביחד עם הרב זלמן מלמד והרבנית שולמית מלמד, ובשנת 1997 ייסד איתם את ישיבת בני צבי. לאחר מכן הקים את איגוד הישיבות הגבוהות ביחד עם בצלאל סמוטריץ'. היה גם מו"ל העיתון בשבע, וכיהן כחבר מועצת היישוב בית אל.

בשנת 2019 התגלה בגופו סרטן, ובי"ד בסיוון ה'תשפ"א (25 במאי 2021) נפטר מהמחלה.

== הנצחה ==
בתחילת שנת הלימודים תשפ"ג נחנך בישיבת בני צבי אגף כיתות לימוד חדש לזכרו<ref></ref>.

== חיים אישיים ==
הרב פיוטרקובסקי היה נשוי לשרה, בתו של הרב אברהם צוקרמן, ובנם הוא העיתונאי שלמה פיוטרקובסקי.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בית אל: אישים
קטגוריה:בית אל: רבנים
קטגוריה:ישיבת בית אל
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:חברי מועצה ברשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מו"לי עיתונים ישראלים
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי ציבור
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
דייוויד ראוזר

דייוויד צ'סטון ראוזר (באנגלית: David Cheston Rouzer; נולד ב-16 בפברואר 1972) הוא פוליטיקאי אמריקאי, המכהן כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס השביעי של מדינת קרוליינה הצפונית. טרם היבחרו אל הקונגרס האמריקאי היה נציגו של מחוז הבחירה ה-12, שבתוכו מחוזות ויין וג'ונסון, בבית המחוקקים של קרוליינה הצפונית.

== ביוגרפיה ==
ראוזר נולד ב השוכן בעיר לנדשטול במדינת ריינלנד-פפאלץ, אז בשטחי גרמניה המערבית, שם הוצב אביו במסגרת שירותו בצבא ארצות הברית. הוא גדל בדורהאם שבקרוליינה הצפונית, שם למד בבית הספר התיכון "נורת'ן". את לימודיו הגבוהים השלים באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, שם היה חבר באחווה פי דלתא תטא. בשנת 1994 קיבל תואר ראשון בניהול עסקים חקלאיים, בכימיה, ובכלכלה חקלאית.

בעבר היה ראוזר בעל עסק קטן בשם "חברת ראוזר והפצת המחסנים". בין השנים 2001–2002 היה עוזרו של הדיקן במכללת מדינת קרוליינה הצפונית לחקלאות ומדעי החיים. מ-2005 עד 2006 היה מנהל אזורי משותף במחלקת החקלאות של ארצות הברית. בשנים 1996–2001 היה ראוזר עוזר פרלמנטרי ומנהל מדיניות בכיר עבור הסנאטורים ג'סי הלמס ואליזבת דול. בשנת 2000 התמודד לתפקיד נציב החקלאות של קרוליינה הצפונית אם כי הפסיד בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית. ב-2008 החליט פרד סמית', חבר הסנאט של קרוליינה הצפונית, לפרוש כדי להתמודד למשרת מושל קרוליינה הצפונית. ראוזר התמודד על המושב שנטש סמית' בסנאט המדינתי וגבר על ננה ריבס בבחירות המקדימות הרפובליקניות, ביחס של 32%-68%. בבחירות הכלליות ניצח את קיי קרול, עם 52% מקולת הבוחרים. בבחירות אמצע הכהונה של 2010 נבחר ראוזר מחדש עם 70% מהקולות.

בסנאט המדינתי עבד על חיזוק חקיקות שהתירו לבני נוער לקבל רישיון נהיגה. הוא גם תמך בבחקיקה בנושא "עליית מפלס הים" מ 2012, שביקשה לחייב נתונים היסטוריים גרידא ככלי לחיזוי מגמות סביבתיות עתידיות. ראוזר מתנגד נחרץ לחוק הגנת החולה וטיפול בר השגה; במסע הבחירות שלו משנת 2012 פרסם תעמולה טלוויזיונית בה הבטיחה סבתו שאם ייבחר, לא יקצץ בתוכנית המדיקר. הוא מאמין שעל מהגרים לארצות הברית לשלוט היטב בשפה האנגלית בטרם יקבלו אזרחות אמריקאית, ומתנגד להפלות. בבחירות 2014 נבחר אל בית הנבחרים של ארצות הברית.

ב-3 בינואר 2015 ראוזר הושבע לתפקידו עם התכנסות הקונגרס ה-114 של ארצות הברית. החל ממאי 2019 נתן את חסותו ל-24 הצעות חוק במהלך כהונתו, שמתוכן שתיים קיבלו מעמד חוק בארצות הברית.

בדצמבר 2020 נמנה ראוזר בין 126 חברי בית הנבחרים מהמפלגה הרפובליקנית שחתמו על מכתב ידידי בית המשפט לשם הבעת תמיכה בתיק "טקסס נגד פנסילבניה", תובענה ייצוגית שהוגשה לבית המשפט העליון של ארצות הברית בניסיון לערער על תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2020 במספר מדינות מתנדנדות, בהן ג'ו ביידן ניצח את הנשיא המכהן דונלד טראמפ. בית המשפט העליון מיאן לדון בתיק על סמך שלטקסס אין זכות עמידה לערער על תוצאות בחירות במדינה אחרת, על סמך פרק 3 לחוקת ארצות הברית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.davidrouzer.com אתר האינטרנט האישי של ראוזר] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקרוליינה הצפונית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
פספורטכארד

פספורטכארד היא חברת ביטוח בריאות וביטוח נסיעות לחו"ל בינלאומית עם סניפים וסוכנויות בגרמניה, אוסטרליה, קפריסין וישראל. החברה היא חלק מקבוצת דיוידשילד.

לקוחות המבוטחים בפספורטכארד משתמשים בכרטיס נטען מראש כדי לשלם לספקי שירותי הבריאות במעמד קבלת השירות ובכך מייתרים את הצורך בהגשת חשבוניות.

==היסטוריה==
פספורטכארד נוסדה בשנת 2014 בידי אלון קצף כחברת בת של סוכנות ביטוח החיים דיוידשילד, שהוקמה בשנת 2000 בידי קצף וגד חיטרון.

פספורטכארד גרמניה נוסדה ב-2020 בהמבורג והיא מציעה מוצרי ביטוח רפואי פרטי, המנכ"ל הוא איתן וולף;
קדם לה שיתוף פעולה עם אליאנץ שהחל ב-2015.

פספורטכארד אוסטרליה (TravelCard) נוסדה ב-2018 כשיתוף פעולה עם קבוצת הולארד .

ב-2015, רכשה קבוצת הביטוח וייט מאונטיינס 50% מפספורטכארד תמורת 21 מיליון דולר במיזם משותף עם דיוידשילד. ב-2018, וייט מאונטיינס רכשה את חלקו של חיטרון בדיוידשילד תמורת 42 מיליון דולר. וייט מאונטיינס המשיכה להחזיק 50% מפספורטכארד/דייוידשילד, ואלון קצף 50%.
ב-2020 וייט מאונטיינס השקיעה 15 מיליון דולר בפספורטכארד/דייוידשילד והגדילה את אחזקתה בהן ל-53.8%.
 בסוף 2019 היו לדיוידשילד ופספורטכארד 2.1 מיליון לקוחות עם פרמיות של 159 מיליון דולר ורווח של 17 מיליון דולר, לעומת 1.6 מיליון לקוחות בסוף 2017 עם פרמיות בהיקף של 134 מיליון דולר ורווח של 16 מיליון דולר.
וייט מאונטיינס נסחרת בבורסה לניירות ערך בניו יורק ושווי השוק שלה עמד בינואר 2020 על כ-3.5 מיליארד דולר.

פספורטכארד היא סוכנות ביטוח הנסיעות הגדולה בישראל. ב-2018, TheMarker דיווח שהיא מחזיקה ב-40% מביטוח הבריאות בשוק הישראלי.

בינואר 2020, דיוידשילד קיבלה אישור מבטח בישראל. יחס הלימות ההון של החברה (סולבנסי) עמד ביולי 2021 על 241%.
בראשה מכהן כמנכ"ל רן מזרחי; עד אותה עת חברות הקבוצה תיפקדו כסוכנויות ביטוח והמבטחת הייתה הפניקס חברה לביטוח.

משנת 2014 מנכ"ל סוכנויות ביטוחי הנסיעות פספורטכארד ודיוידשילד ישראל היה יואל אמיר,

בפברואר 2021 התמנתה לתפקיד רונית סגל.

ב-2020 הוגשה בקשה לתובענה ייצוגית בבית המשפט נגד פספורכארד והפניקס בגין אי-תשלום כספים ללקוחות שנסיעתם בוטלה בשל מגפת הקורונה.

==טכנולוגיה==
המערכת מאפשרת תשלום הוצאות רפואיות בזמן אמת, המגנה על כספי ותקציבי המטיילים. כשהלקוח נזקק לטיפול רפואי, הוא משלם עבורו באמצעות הכרטיס.

טרם יציאתם לחו"ל מונפק למבוטחים כרטיס המקובל בידי המוסדות הרפואיים הסולקים כרטיסי ויזה או מאסטרקארד. אם המבוטחים נזקקים לטיפול רפואי, הם מפעילים את כרטיס התשלום באמצעות אפליקציה ייעודית ומשלמים לספק השירות הרפואי במעמד קבלת השירות. בעת הצורך, ניתן להשתמש בכרטיס למשוך כסף מהכספומט כדי לשלם לספק הרפואי או לשפות את הלקוח עבור תביעה מסוימת המפורטת בחוזה הביטוח.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות ביטוח ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2014
יומן חוף ברייטון (סרט)

יומן חוף ברייטון (באנגלית: Brighton Beach Memoirs) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1986, בבימויו של ג'ין סאקס, עם ג'ונתן סילברמן, בלית' דאנר, בוב דישי וג'ודית איווי בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי ניל סיימון והוא מבוסס על מחזהו "יומן חוף ברייטון" שהועלה בברודוויי ב-1982 וזכה בשני פרסי טוני. זהו המחזה הראשון מטרילוגיית יוג'ין הסמי-אוטוביוגרפית (השני הוא טירונות והשלישי הוא בדרך לברודוויי).

העלילה מתרחשת בשנת 1937 משפחה יהודית בשכונת ברייטון ביץ' ברוקלין מנסה להתמודד עם קשיי הקיום על רקע השפל הכלכלי בארצות הברית. ג'ק, האב, מפרנס בדוחק את משפחתו הכוללת את אשתו קייט, שני בניו יוג'ין וסטנלי וכן את אחות אשתו האלמנה ושתי בנותיה. המחזה מסופר מנקודת מבטו ולבטי התבגרותו של בנו יוג'ין בן ה-15. ג'ונתן סילברמן גילם את דמותו של יוג'ין גם בתיאטרון גם כן בבימויו של ג'ין סאקס.

יוג'ין כותב יומן על קורות משפחתו ומשתף את הצופה ברגשותיו לאורך כל הסרט.

==תקציר העלילה==
משפחת ג'רום היהודית, גרה בדירה צפופה בברייטון ביץ' - האב ג'ק (בוב דישי), האם קייט (בלית' דאנר), הבן סטנלי (בריאן דילינג'ר) בן ה-18 והבן הצעיר יוג'ין (ג'ונתן סילברמן) בן ה-15. אתם גרות גם בלנש (ג'ודית איווי) אחותה האלמנה של קייט ובנותיה נורה (ליסה וולץ) בת ה-16 ולורי (סטייסי גליק) בת ה-13.

האב עובד קשה כסוכן בדים ובגדים לחגיגות ילדים. סטנלי עובד במפעל לכובעים רב עם הבוס, מפוטר משם, משקיע את כספו בהימור בסנוקר ומאבד אותו. הוא מדריך את יוג'ין בכל הקשור להתבגרות מינית ואוננות. יוג'ין רושם הכל ומתעתד להיות סופר. בינתיים הוא מציץ לשכנה ומתענג על צילום של בחורה עירומה שסטנלי מספק לו.

לורי רוצה להיות שחקנית ולהפסיק את לימודיה. בלנש מסרבת וג'ק לא רוצה להתערב ולבסוף היא בורחת מהבית אך חוזרת.

מר מרפי (ג'יימס הנדי) מחזר אחרי בלנש והיא נענית לו למרות אזהרותיה של קייט שהוא שתיין כרוני. בלנש מתעתדת לצאת אתו לפגישה במסעדה אבל מתברר שהיה מעורב בתאונת דרכים ועלול לעמוד לדין על שכרות. קייט מוכיחה את אחותה על כך והן רבות ומחליפות האשמות והעלבות עוד מתקופת ילדותן, מי הייתה יפה יותר ואת מי ההורים חיבבו יותר. בלנש בוכה ורוצה לעזוב ולמצוא עבודה.

ג'ק מפוטר מעבודתו בגלל השפל הכלכלי ומתחיל לעבוד קשה בלילה כנהג מונית. הוא לוקה בהתקף לב שמרתק אותו לבית. ג'ק מודאג מהחדשות על הנעשה באירופה וממשפחת בן דודו שנתקלת בקשיים לצאת משם.

סטנלי עוזב את הבית כדי להתגייס אך ברגע האחרון לפני החתימה הסופית, הוא מתחרט וחוזר הביתה לשמחת כולם.

לבסוף כולם שמחים בדירה וג'ק מקבל מכתב מבן דודו כי הצליח לצאת לצאת מאירופה ולעלות עם משפחתו על אנייה בדרך לניו יורק.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|ג'ונתן סילברמן
|יוג'ין ג'רום
|
|-
|בליית' דאנר
|קייט ג'רום
|האם
|-
|בוב דישי
|ג'ק ג'רום
|האב
|-
|ג'ודית איווי
|בלנש
|אחותה של קייט
|-
|בריאן דילינג'ר
|סטנלי ג'רום
|
|-
|סטייסי גליק
|לורי
|בתה של בלנש
|-
|ליסה וולץ
|נורה
|בתה הבכורה של בלנש
|-
|ג'יימס הנדי
|פרנק מרפי
|מחזר של בלנש
|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=cSl4DbhIVao קדימון ליומן חוף ברייטון], באתר יוטיוב
*[https://www.tcm.com/tcmdb/title/22529/brighton-beach-memoirs#overview יומן חוף ברייטון], באתר TCM
קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות של ניל סיימון
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי יהדות
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
מיטישצ'י

מיטישצ'י (ברוסית: Мытищи) היא עיר במחוז מוסקבה ברוסיה. עיר לוויין צפונית-מזרחית של מוסקבה. 

מיטישצ'י נמצאת 19 ק"מ צפונית-מזרחית ממרכז מוסקבה, על נהר יאוזה . העיר גובלת ישירות עם מוסקבה לאורך כביש הטבעת של מוסקבה באזור הכביש המהיר ירוסלבסקויה וכביש אוסטשקובסקויה. 

מיטישצ'י היא אחת ממרכזי התרבות, המדע והתעשייה הגדולים במחוז מוסקבה<ref>http://mytishi.holme.ru/info/about/</ref>.
== ערים תאומות ==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:מחוז מוסקבה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
Dumb Love

"Dumb Love" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הבריטית מימי וב. נכון ליולי 2021, השיר הושמע למעלה מ-10 מיליון פעמים בספוטיפיי. הסינגל הגיע גם למקום הראשון במצעד ה-Heatseeker השוודי.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ של הסינגל, שבויים על ידי אליוט סימפסון, יצא ב-11 ביוני 2021. נכון ליולי 2021, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-1.4 מיליון פעמים ביוטיוב.

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|זהב
|35,000
|-
!נורווגיה (IFPI Norway)
|זהב
|30,000
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)
|כסף
|200,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
קטגוריה:בלדות פופ
נועם יעקב

נועם יעקב (בדנית: Noam Yaacov; נולד ב-20 באוקטובר 2004) הוא כדורסלן ישראלי-דני, המשחק בעמדות הרכז והקלע בקבוצת הפועל תל אביב.

==ביוגרפיה==
יעקב נולד וגדל בווירום שבדנמרק, לאב יהודי-ישראלי (יונתן) ולאמא דנית-נוצרייה (סידסל).<ref></ref>

אביו של יעקב היה מאמן כדורסל, כך שכבר מגיל 4 הוא התחיל להתאמן בענף ספורט זה. יעקב שיחק בקבוצות של שנתונים בוגרים ממנו והיה מרבה לצאת לטורנירים ברחבי אירופה. במקביל לאימונים במסגרת הקבוצות בהן שיחק, יעקב היה עושה אימונים אישיים עם אביו.

ביולי 2018, כשהיה בן 13, יעקב עלה לישראל לבדו, והתגורר אצל סבו וסבתו בקיבוץ העוגן.<ref name="auto1"></ref>

יעקב שיחק במחלקת הנוער של הקבוצה המקומית, הפועל עמק חפר, שם התאמן תחת כדורסלן העבר הישראלי, יהוא אורלנד.

זוכה פרס השחקן המצטיין של ליגת העל לנוער ע"ש תנחום כהן-מינץ ז"ל 2020/21 <ref></ref>

==קריירת מועדונים==
===הפועל עמק חפר===
עונת הייתה עונת הפריצה של יעקב בנוער, כשבסופה הוא נבחר לשחקן המצטיין של העונה. ב-16 ביוני 2021, בגמר ליגת העל לנוער, יעקב הוביל את קבוצתו עם 27 נקודות, 8 ריבאונדים ו-5 אסיסטים לזכייה באליפות המדינה, לאחר ניצחון 92–97 על הנוער של מכבי ראשון לציון. חמישה ימים לאחר מכן, יעקב נפגש שוב מול מכבי ראשון לציון במעמד גמר גביע המדינה לנוער, בו זכתה עמק חפר והשלימה דאבל לאחר ניצחון 60–81, כשיעקב קלע 10 נקודות. יעקב התאמן ושיחק לסירוגין גם בקבוצה הבוגרת של עמק חפר אשר שיחקה בליגה הארצית.

===אסוול ליון-וילרבאן===
ב-5 ביולי 2021, חתם יעקב לשנתיים עם אופציה לשנתיים נוספות בקבוצת אסוול ליון-וילרבאן מהליגה הצרפתית והיורוליג. בינואר 2023 הושאל להפועל ירושלים עד לסיום העונה. במשחק חצי-גמר גביע המדינה נגד הפועל חיפה, באותה עונה, הצטיין יעקב כשקלע 11 נקודות, לרבות 9/9 מקו העונשין, וסייע לקבוצתו להעפיל לגמר הגביע. ב-16 בפברואר 2023 זכה בתואר הראשון בקריירת הבוגרים שלו, לאחר שהפועל ירושלים גברה על מכבי תל אביב 67-61 בגמר גביע המדינה.

ב-28 ביוני 2024 חתם יעקב בהפועל תל אביב מליגת העל והיורוקאפ.
==קריירת נבחרות==
ב-2023 יעקב זומן לסגל נבחרת ישראל בכדורסל במוקדמות גביע העולם בכדורסל 2023. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך ב-24 בפברואר 2023 במשחק נגד נבחרת פינלנד, שבו הוא קלע 12 נקודות ומסר 2 אסיסטים.. 

ב-16 ביולי 2023 הוביל את נבחרת ישראל באליפות אירופה עד גיל 20 עד למשחק הגמר מול צרפת. יעקב הצטיין במשחק הגמר וקלע 31 נקודות, אך ישראל הפסידה 89:79 לאחר הארכה, וזכתה במדליית הכסף. יעקב נבחר לחמישיית הטורניר והיה מלך האסיסטים שלו (7.6) למשחק.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים דנים
קטגוריה:כדורסלני אסוול ליון-וילרבאן
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:ישראלים ילידי דנמרק
קטגוריה:העוגן: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2004
קטגוריה:דנים שנולדו ב-2004
קטגוריה:אישים ממוצא דני
קטגוריה:עולים בשנות ה-2010
קטגוריה:עולים לא-יהודים
דויד דיופ

דויד דיופ (נולד ב-24 בפברואר 1966) הוא סופר ואקדמאי צרפתי, המתמחה בספרות צרפתית ופרנקופונית אפריקאית מהמאה ה-18. הוא זכה בפרס בוקר הבינלאומי לשנת 2021 על הרומן שלו "בלילה כל הדם שחור", והיה לסופר הצרפתי הראשון אשר זכה בפרס זה. הרומן הועמד גם לעשרה פרסים צרפתיים וזכה בהם במדינות אחרות.

== ביוגרפיה ==
דויד דיופ נולד בפריס בשנת 1966 לאם צרפתייה ולאב סנגלי. <ref></ref> <ref></ref> הוא עבר לדקר בגיל חמש ובילה את רוב ילדותו בסנגל לפני שחזר ללמוד בצרפת בגיל שמונה-עשרה לאחר שסיים את התיכון. <ref></ref><ref name="emb"></ref> דיופ קיבל תואר דוקטור מהסורבון על לימודיו בספרות צרפתית מהמאה ה-18.

בשנת 1998 הפך למרצה לספרות באוניברסיטת פאו ובאזור אדור והתמחה בספרות צרפתית מהמאה ה-18 ובספרות צרפתית אפריקאית.<ref name="fest"></ref><ref name=":0"></ref> בשנת 2009 מונה לעמוד בראש קבוצת מחקר בנושא ייצוג אפריקה ואפריקאים בספרות האירופית של המאה ה-17 וה-18. דיופ עומד כעת בראש המחלקה לאמנויות, שפות וספרות באוניברסיטה.<ref name=":1"></ref> הוא גר בפאו.

באוקטובר 2021 פרסם דייוויד דיופ את La Porte du voyage sans retour, éditions du Seuil, 2021.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צרפתים ממוצא סנגלי
קטגוריה:זוכי פרס בוקר הבין-לאומי
קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס גונקור
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1966
קמפפבונד

הקמפפבונד (בגרמנית: Kampfbund - ליגת-קרב; נהגה "קָמְפּף-בּוּנְד") הייתה ליגה של תנועות הלחימה הלאומניות ובהן המפלגה הנאצית בבוואריה, בשנות העשרים. היא כללה את המפלגה הנאצית של אדולף היטלר ואת ה-אס אה, את הפרייקורפס ואת ה"בונד רייכסקריגספלאג". היטלר היה מנהיגה הפוליטי, ואילו הרמן קריבל עמד בראש המיליציה הצבאית שלה.

הליגה הוקמה ב־30 בספטמבר 1923 בנירנברג, שם הצטרף היטלר למנהיגים לאומניים אחרים כדי לחגוג את יום איחוד גרמניה, שציין את יום השנה לניצחון הפרוסי על צרפת בשנת 1870. מטרת הקמתה של הליגה הייתה לגבש ולייעל את האג'נדות של החברים וגם להתכונן לניצול הפיצול בין בוואריה לבונדסטאג למטרותיהם האישיות. הדחף לאיחוד זה נבע מהכרזה שהוכרזה כמה ימים קודם לכן על ידי גוסטב שטרזמן שהכריז על סיום ההתנגדות כנגד הכיבוש הצרפתי של חבל הרוהר, שכניעתו לכאורה עוררה את חמתם של הלאומנים. הקמפפונד הייתה האחראית לתכנון הפוטש במרתף הבירה בנובמבר 1923 במינכן.
==שיוך חברים==
בשלב זה, מפלגת הפועלים הגרמנית (DAP) שינתה את שמה למפלגת הפועלים הגרמנית הנאציונל-סוציאליסטית (NSDAP). היא צמחה מכת שוליים לכוח הפוליטי החזק ביותר בבוואריה המונה 70,000 חברים. בשנת 1923, האס אה שימש כצבאה הפרטי של המפלגה הנאצית עם כ־15,000 חברים שבפועל היו חיילים לכל דבר . תת-קבוצה של ה-NSDAP הייתה Stoßtrupp-Hitler, יחידה אישית של שומרי ראש עבור היטלר בפיקודו של יוזף ברכטולד. קבוצה נוספת הייתה קבוצת הנוער של המפלגה יונגשטורם אדולף היטלר שנודעה אחר כך כ"נוער ההיטלראי" בראשות אדולף לנק.

ליגת אוברלנד הייתה ארגון צבאי שהונהג על ידי פרידריך ובר. היו חברים בה 4,000 חיילים חמושים, כמעט כולם יוצאי מלחמה ממורמרים. יחידה זו הייתה יחידת פרייקור.

הבונד רייכסקריגספלאגה (אגודת דגל המלחמה הקיסרית) היה צבא פרטי נוסף שהיה בו גם יוצאי מלחמה רבים. מנהיגה הרשמי לכאורה היה יוזף סיידל אך ארנסט רהם היה שליטה בפועל.

==תכנון הפוטש==

ב־26 בספטמבר 1923, לאחר תקופת מהומה ואלימות פוליטית, הכריז ראש ממשלת בוואריה, אוון פון קנילינג, על מצב חירום וגוסטב פון קאהר מונה לנציב המדינה, בעל סמכויות דיקטטוריות לשלטון במדינה. בנוסף לפון קאהר, ראש משטרת בוואריה, אלוף-משנה הנס ריטר פון זייסר וגנרל הרייכסווהר אוטו פון לוסוב הקימו משולש שליטה, שבאמצעותו יוכלו השלושה לשלוט על בוואריה. בתגובה לכך, היטלר הודיע כי יערוך 14 הפגנות המוניות החל מה- 27 בספטמבר 1923. מפחד פוטנציאלי לפרעות ומהומות, אחת הפעולות הראשונות של קאהר הייתה לאסור את קיום ההפגנות שהוכרזו. אך עם זאת הופעל לחץ על היטלר בכל זאת לקיים את ההפגנות. הנאצים, יחד עם מנהיגים אחרים בקמפפבונד, חשו כי עליהם לצעוד אל ברלין ולתפוס את השלטון או שמא חסידיהם יפנו לקומוניסטים. בינתיים, ב-5 באוקטובר 1923 סגר קאהר את העיתון הנאצי פלקישר באובכטר לעשרה ימים.

הפוטש תוכנן בהשראת הצעדה המוצלחת של בניטו מוסוליני ברומא, בין התאריכים 22–29 באוקטובר 1922. היטלר ושותפיו תכננו להשתמש במינכן כבסיס לצעדה נגד ממשלת רפובליקת ויימאר. היטלר הגיע להכרה שקאר ביקש לשלוט בו ולא היה מוכן לפעול נגד הממשלה בברלין. היטלר רצה לתפוס רגע קריטי כדי לקבל תמיכה ותסיסה עממית מוצלחת.

הפוטש תוכנן ב-7 בנובמבר בהחלטה נמהרת בדירתו של קריבל. לא כל החברים קיבלו הודעה. לצורך התקשורת השתמשה המפלגה בשתי פיסות נייר; אחד צבעוני אדום שמשמעותו "הדבר האמיתי" והשני לבן המסמל ריצת אימון. הם בחרו להעביר את התג הלבן. בזמן הפוטש, רק 2000 חברי הקמפפונד היו במינכן. ב־8 בנובמבר 1923, הפוטש יצא לפועל, אך נכשל.

==הערות שוליים==

קטגוריה:נאציזם
קטגוריה:תנועות
קטגוריה:בוואריה
פרידריך ובר

ד"ר פרידריך ובר (בגרמנית: Friedrich Weber; 30 בינואר 1892 - 19 ביולי 1954) היה מדריך לרפואה וטרינרית באוניברסיטת מינכן. במלחמת העולם הראשונה שירת בגדוד הפרשים הכבד המלכותי של בוואריה "הנסיך קרל מבוואריה". הוא היה מנהיג הפרייקור ליגת האוברלנד, ודורג לצד אדולף היטלר, אריך לודנדורף, ארנסט רהם והרמן קריבל כאחד הקושרים הראשיים של הפוטש במרתף הבירה בנובמבר 1923. הוא הורשע יחד עם היטלר בשנת 1925 אך המשיך לעמוד בראש ליגת האוברלנד עד שנת 1929.

לאחר שחרורו מהכלא, הקים מרפאה וטרינרית פרטית במינכן והמשיך להיות בקשר הדוק עם היטלר. בעקבות קשר זה, קיבל ובר תפקיד משתלם בברלין לאחר עלייתו של היטלר לשלטון בשנת 1933. הוא הפך לווטרינר צבאי בסוף מלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה נקנס בקנס חמור בגין רווחי מלחמה, אך המשיך לעסוק ברפואה וטרינרית עד מותו בשנת 1954.

== ראו גם ==
* קמפפבונד

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נאצים שהשתתפו בפוטש במרתף הבירה
קטגוריה:מקבלי אות הזהב המפלגתי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1954
בית הקברות הטמפלרי (ירושלים)

בית הקברות הטמפלרי (בגרמנית: Templerfriedhof) שוכן במושבה הגרמנית בירושלים ברחוב עמק רפאים 37.

==היסטוריה==
המושבה הגרמנית הטמפלרית בירושלים הוקמה בשנת 1873, ומתיה נקברו בבית הקברות הפרוטסטנטי בהר ציון. לאחר מספר שנים החליט הבישוף, סמואל גובאט, למנוע מהם להיקבר במקום כי לטענתו הם "לא נוצרים יותר". אלמנתו של הטמפלרי פטר שמידט רכשה ב-1878 מגרש מדרום למושבה והוא הוקדש לקבורת חברי העדה הטמפלרית ובעלה היה ראשון הנקברים בו.

בחלק המערבי של בית הקברות סמוך לכניסה קבורים מנהיגי הקהילה ובהם מנהיגם כריסטוף הופמן ובנו שהמשיך אחריו כריסטוף הופמן השני.
מצבות בבית הקברות. משמאל קברו של כריסוף פאולוס - מנהיגה השני של הקהילה הטמפלרית. מימינו - קברו של האדריכל הגרמני תיאודור זנדל]]
בחלקו האחורי של בית הקברות ישנו קבר אחים של נקברים שנקברו במושבות הגרמניות ביפו, שרונה ווילהלמה שקבריהם הועתקו לכאן בשנים 1952–1970.
קבר האחים לבני השונות, שעצמותיהם הועברו לבית הקברות הטמפלרי שבירושלים]]
בסמוך לקבר האחים נמצאת אנדרטה בצורת צלב לזכרם של 450 מבני המושבה שנפלו במהלך שירותם בצבאות הגרמניים במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה.
האנדרטה והצלב הנוצרי לזכרם של מאות הנופלים במהלך שירותם בצבאות הגרמניים, בשתי מלחמות העולם, מתוך מבני המושבות 
כן קיימות מצבות רבות לתינוקות ולילדים שמתו במושבה בטרם עת, המעידות על תנאי החיים הקשים של בני המושבה הגרמנית הטמפלרית בירושלים בתקופה זו.

==בספרות==
תיאור בית הקברות הטמפלרי מופיע במספר ספרים, בין היתר ברומן "בחזרה מעמק רפאים" מאת הסופר חיים באר ובספר "שירים על סף" מאת המשורר עמיחי חסון

==לקריאה נוספת==
*מירון בנבנישתי, עיר המנוחות – בתי העלמין של ירושלים, כתר, ירושלים, 1990, עמ' 162–169
*דוד קרויאנקר, המושבה הגרמנית ורחוב עמק רפאים, מכון ירושלים לחקר ישראל והוצאת כתר, ירושלים, 2008, עמ' 344–347

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: קברים ובתי קברות נוצריים
קטגוריה:טמפלרים (תנועה)
קטגוריה:המושבה הגרמנית (ירושלים)
קטגוריה:ירושלים: קברים ובתי קברות
כף יאטרוס

כף יאטרוס (באנגלית: Yatrus Promontory; בבולגרית: полуостров Ятрус) היא לשון יבשה, שאינה מכוסה קרח ברוב ימות השנה, במזרח חצי האי טריניטי, שבקצה הצפוני של חצי האי האנטארקטי, בארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

לשון היבשה בולטת אל תוך תעלת הנסיך גוסטב לכיוון מזרח.

אורכה של לשון היבשה - 8 קילומטרים.

לשון היבשה ממוקמת מדרום למפרץ איירי.

הלשון מסתיימת בנקודת ג'ייד שבמזרח הכף; ובראש בולד שבדרום - מזרח הכף.

== היסטוריה ==
=== מיפוי לשון היבשה ===

לשון היבשה מופתה לראשונה על ידי סוקרים גרמניים - בריטיים בשנת 1996.

=== מקור השם ===

לשון היבשה נקראת על שם העיירה הרומית העתיקה יאטרוס שהייתה בצפון בולגריה.

השם אומץ רשמית ב-6 בדצמבר 2010.

== לקריאה נוספת ==


* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=137182 כף יאטרוס] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=18872&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR כף יאטרוס] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

יאטרוס
יאטרוס
בית הקברות הבינלאומי של האגודה המשיחית השליחית

בית הקברות הבינלאומי של האגודה המשיחית והשליחית (באנגלית: Alliance Church International Cemetery) הוא בית קברות השוכן במושבה הגרמנית ברחוב עמק רפאים 41 שבירושלים, צמוד לבית הקברות הטמפלרי.

בית הקברות המכונה גם "בית הקברות האמריקני" והוא מוחזק בידי "המיסיון הנוצרי המאוחד" (Christian Missionary Alliance) של הכנסייה האוונגלית הבינלאומית והוא נוסד בסביבות שנת 1906. עם זאת הוא פתוח לקבורת בני כל הדתות. קבורים בו בין השאר יהודים (רובם מומרים), נוצרים (כולל ארמנים), בודהיסטים, ובני דתות נוספות.

על קירות בית הקברות מצד דרום ומזרח מצוירים באופן כרונולוגי אירועים מהברית הישנה והחדשה החל מבריאת העולם ועד לתקופת ישו ושליחיו.
בין הקבורים במקום – סלבה קורילוב, הכומר האמריקאי ג'ון סטנלי גראוול שהיה שותף בהעפלת האונייה אקסודוס ופעל למען התנועה הציונית, וכן דולה בן-יהודה ויטמן בתו הצעירה ביותר של אליעזר בן יהודה ואשתו חמדה. דולה (נפטרה ב-2004) ונקברה לצד בעלה מקס ויטמן.

==לקריאה נוספת==
* מירון בנבנישתי, עיר המנוחות – בתי העלמין של ירושלים, כתר, ירושלים, 1990, עמ' 172–174.
* דוד קרויאנקר, המושבה הגרמנית ורחוב עמק רפאים, מכון ירושלים לחקר ישראל והוצאת כתר, ירושלים, 2008, עמ' 348–349.
<gallery>
Alliance Church International Cemetery 161553 01.jpg|השלט בכניסה לבית הקברות
הכומר יוחנן (5857337161).jpg|קברו של הכומר האמריקאי ג'ון סטנלי גראוול
Messianic Cemetery Jerusalem2.jpg|קבר דולה בן-יהודה ויטמן ובעלה מקס
Alliance Church International Cemetery 161553 02.jpg|קטע מהאיור על קיר בית הקברות

</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* אלי אלון, [https://www.news1.co.il/Archive/0024-D-106981-00.html בית הקברות הבינלאומי המשיחי בירושלים], news1

קטגוריה:ירושלים: קברים ובתי קברות נוצריים
קטגוריה:המושבה הגרמנית (ירושלים)
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 1896

הבחירות הפרלמנטריות השמיניות במספרן בקנדה מאז הקמתה באיחוד קנדה התקיימו ב-23 ביוני 1896 והיו בחירות לבית הנבחרים הקנדי, הבית התחתון בפרלמנט של קנדה. הבחירות היוו מהפך פוליטי בקנדה. במהלכן התחרו שלוש מפלגות מרכזיות: המפלגה השמרנית של קנדה; בראשות ראש הממשלה המכהן, צ'ארלס טאפר, שהיו בשלטון עוד מאז הבחירות הפרלמנטריות של 1878, המפלגה השמרנית-ליברלית של קנדה שהייתה בת חסותה של המפלגה השמרנית והציעה גם כן את טאפר בתור מועמד לראשות הממשלה והמפלגה הליברלית של קנדה, אשר בראשותו של וילפריד לורייה, ראש האופוזיציה.

הבחירות כללו מעורבות של מספר מועמדים עצמאיים ומספר מפלגות קטנות: המפלגה הלאומנית, המפלגה הלאומנית השמרנית, מפלגת הפטרונים של התעשייה, מפלגת "מקכתיטה" (מפלגה קתולית אנטי-צרפתית) ומפלגת איגוד המגן הפרוטסטנטי. מאז הבחירות הקודמות עברה ראשות הממשלה בין חמישה אישים מהמפלגה השמרנית: ג'ון אלכסנדר מקדונלד (נפטר בתפקיד), ג'ון אבוט (התפטר), ג'ון תומפסון (נפטר בתפקיד), מקנזי בוול (התפטר) וצ'ארלס טאפר, שמונה לראש ממשלה מעט יותר מחודשיים לפני הבחירות. תדמיתו של טאפר בתור נציג פוליטי מטעם האימפריאליזם הבריטי הוביל להתנגדות נרחבת אליו באזור קוויבק, איפה שהליברלים בהנהגת לורייה זכו ברוב מוחץ בסיומן של הבחירות.

בסופן של הבחירות השיגו השמרנים יותר קולות בבחינת ההצבעה העממית, אך לפי חלוקת הנציבויות היו אלו הליברלים שהשיגו את מרב מושבי הפרלמנט והקימו ממשלה חדשה בראשותו של לורייה. לורייה היה ראש הממשלה הקנדי הראשון שמוצאו בקוויבק והוא קנדי צרפתי. טאפר קיבל 467,415 קולות ו-86 מושבים לעומת לורייה שקיבל 401,425 קולות אך 117 מושבים עבור מפלגתו בבית הנבחרים.

== תוצאות לפי מפלגה ==
{| class="wikitable"
|+
!המפלגה
!מנהיג המפלגה
!מספר קולות
!מספר מושבים
|-
|המפלגה הליברלית של קנדה
|וילפריד לורייה
|401,425
|117
|-
|המפלגה השמרנית של קנדה
| rowspan="2" |צ'ארלס טאפר
|430,874
|71
|-
|המפלגה השמרנית-ליברלית
|36,541
|15
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.thecanadianencyclopedia.ca/en/timeline/elections-and-prime-ministers בחירות וראשי ממשלה], האנציקלופדיה הקנדית
* [https://www.sfu.ca/~aheard/elections/1867-present.html תוצאות בחירות בקנדה, 1867 - הווה]

קטגוריה:בחירות פרלמנטריות בקנדה
קטגוריה:1896
ג'יימס הינקל

ג'יימס פילדינג הינקל (; 20 באוקטובר 1862 – 26 במרץ 1951) היה פוליטיקאי אמריקאי. מושלה השישי של מדינת ניו מקסיקו.

== שנותיו הראשונות ==
הינקל נולדה במחוז פרנקלין, מיזורי ב-20 באוקטובר 1862.<ref>[https://books.google.ca/books?id=ktR1AwAAQBAJ&printsec=frontcover#v=onepage&q&f=false American Political Leaders 1789–2009]</ref><ref>[https://books.google.ca/books?id=oMlKAAAAYAAJ American Leaders, 1789–1994: A Biographical Summary]</ref> כנער, למד באוניברסיטת מיזורי, ובשנת 1885 עבר לניו מקסיקו. .

== קריירה פוליטית ==
בין השנים 1891–1893 כיהן הינקל כחבר במועצה העליונה של מחוז לינקולן בניו מקסיקו. אחר, עבד במשך שלוש שנים בבית הנבחרים במדינה. בשנת 1904, ניצח הינקל בבחירות לראשות העיר רוזוול ומונה לראש העירייה, תפקיד שכיהן בו עד שנת 1906. בין השנים 1912–1917, כיהן בסנאט של ניו מקסיקו.

ב-7 בנובמבר 1922, ניצח בצבעה לתפקיד מושל ניו מקסיקו, וב-1 בינואר 1923, נשבע לתפקיד. במהלך כהונתו כמושל, קידם את פטור מתשלום ארנונה עבור ניצולי מלחמת העולם הראשונה. הוא סיים את כהונתו ב-1 בינואר 1925. בשנת 1931, כיהן הינקל במשך שנתיים כשר הקרקעות של ניו מקסיקו.<ref></ref>

== מותו ==
הינקל נפטר ברוזוול ב-26 במרץ 1951. בשנת 1964 הוא נכנס להיכל אנשי מערב ארצות הברית במוזיאון הלאומי של ניו מקסיקו.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:מושלי ניו מקסיקו
קטגוריה:ראשי עיריות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1862
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1951
הבחירות הפרלמנטריות בקנדה 1891

הבחירות הפרלמנטריות השביעיות במספרן בקנדה מאז הקמתה באיחוד קנדה התקיימו ב-5 במרץ 1891 והיו בחירות לבית הנבחרים הקנדי, הבית התחתון בפרלמנט של קנדה. במהלכן של הבחירות התחרו שלוש מפלגות מרכזיות: המפלגה השמרנית של קנדה; בראשות ראש הממשלה המכהן, ג'ון אלכסנדר מקדונלד, שהיו בשלטון עוד מאז הבחירות הפרלמנטריות של 1878, המפלגה השמרנית-ליברלית של קנדה שהייתה בת חסותה של המפלגה השמרנית והריצה כמו כן את מקדונלד בתור מועמד לראשות הממשלה והמפלגה הליברלית של קנדה, אשר בראשותו של וילפריד לורייה, ראש האופוזיציה, שהחליף את אדוארד בלאק בהנהגת המפלגה הליברלית.
כרזת בחירות שמרנית.
במהלך הבחירות היו מספר מועמדים עצמאיים, חלקם נוטים למפלגה הליברלית וחלקם נוטים למפלגה השמרנית. כמו כן, היו מספר מפלגות קטנות נוספות שהתחרו: המפלגה הלאומנית, המפלגה הלאומנית השמרנית (שהשיגה 1,271 קולות בלבד), המפלגה הפרוגרסיבית (שהשיגה 468 קולות) ומפלגת שוויון הזכויות (שהשיגה 2,455 קולות). הבחירות הסתיימו בניצחון שמרני ובהישארותו של מקדונלד בתור ראש ממשלה לקדנציה שישית. השינוי בהצבעה היה מינורי אך היטיב עם המפלגה הליברלית, שהשיגה 10 מושבים נוספים בבית הנבחרים. לורייה נשאר יושב ראש המפלגה הליברלית עד הבחירות הפרלמנטריות של 1921. לעומתו, ראש הממשלה מקדונלד נפטר בתפקידו עקב שבץ מוחי זמן קצר לאחר ניצחונו בבחירות.

== תוצאות לפי מפלגה ==
{| class="wikitable"
|+
!מפלגה
!מנהיג המפלגה
!מספר קולות
!מספר מושבים
|-
|המפלגה השמרנית של קנדה
| rowspan="2" |ג'ון אלכסנדר מקדונלד
|332,961
|97
|-
|המפלגה השמרנית-ליברלית
|43,557
|20
|-
|המפלגה הליברלית של קנדה
|וילפריד לורייה
|350,512
|90
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.thecanadianencyclopedia.ca/en/timeline/elections-and-prime-ministers בחירות וראשי ממשלה], האנציקלופדיה הקנדית
* [https://www.sfu.ca/~aheard/elections/1867-present.html תוצאות בחירות בקנדה, 1867 - הווה]

קטגוריה:בחירות פרלמנטריות בקנדה
קטגוריה:1891
יעקב אלחאייק

יעקב אלחאייק (אלחאייך; ה' באלול ה'תר"ו – כ"ה בשבט ה'תרע"ד) היה רב, דיין וסופר בישיבת 'עץ חיים' של קהילת הגראנה - קהילה של מגורשי ספרד שהיגרה מליבורנו לתוניסיה במאות ה-17–19. מחבר ועורך של שני פנקסי הקהילה של קהילת הגראנה במהלך תקופת כהונתו כדיין בקהילה זו.

== ביוגרפיה ==
יעקב נולד לרב יוסף אלחאייק (ב' תמוז ה'תקפ"ו – י"א בסיוון ה'תרנ"ב) ולאמו אסתר (טיטא) לבית מימון בתוניסיה.

בשנת ה'תרנ"ב התמנה כחכם בשכר בישיבה של קהילת הגראנה בתוניס, ובהמשך מונה לדיין בבית הדין שלה בראשות הרב ישראל זיתון ולצד הרבנים משה חיים זיתון ודוד נתן ג'אוי.<ref></ref><ref></ref>

בי"ד בתמוז ה'תר"ל (1870) נשא לאישה את שמחה, ביתו של הרב אליהו חי גג', רב תוניסאי ששירת כ-20 שנה בקהילות אלג'יריה, מחבר ספרים ופיוטים ותלמידו של הרב שלמה זרקא.<ref></ref>

למול הניתוק שהיה נהוג בין קהילת הגראנה לקהילת התוניסאים המקומיים ע"פ רוב, ר' יעקב עצמו, אף על פי שהיה בן לגראנה, היה קרוב בהליכותיו ובכתיבתו למנהגי הקהילה התוניסאית, לצד מאפיינים "גורניים" מובהקים כגון כתיבה תמה וקפדנית. עדות נוספת להיותו גורם מקשר בין הקהילות היא שבעץ המשפחה שצייר, המציג את תולדות משפחתו מתחילת המאה ה-19, הופיעו נשים רבות להן שמות משפחה "תוניסאים" שנישאו לבני המשפחה, דבר שחלק מבני קהילת הגראנה לא נהגו לעשות.<ref></ref>

הוא חתום לצד בית דינו של הרב ישראל זיתון על הסכמות למספר ספרים מחכמי תוניס, ביניהם "כג"ן הירק - תיקוני זוהר" שכתב הרב כליפה גג', "שלום דוד" שכתב הרב דוד הכהן גישא, וכן הצטרפו לתשובה בעניין סירכת הריאה בספר "ישיב משה" של הרב משה שתרוג, וכתבו על כך "ראינו כל הכתוב מפי הרב עליו גדול המורים... ואין דבריו צריכים חיזוק ומי כמוהו מורה".<ref></ref><ref></ref>

בשנת ה'תרע"ד, שנת פטירתו, מונה לרב קהילת הגראנה.

== פנקס הקהילה היהודית הפורטוגזית בתוניס ==
בשנת תשנ"ז פרסם יצחק אברהמי בהוצאת "אורות יהדות המגרב"<ref>בראשות הרב פרופסור משה עמאר</ref> את פנקס הקהילה של קהילת הגראנה בין השנים 1710–1944.

כתב היד ממנו פורסם הפנקס היה של הרב יעקב אלחאייק, שליקט וסידר מחדש שני פנקסים הכוללים תעודות הלכתיות וציבוריות מתולדות קהילה זו. ר' יעקב מעיד בעמוד השער של הפנקס המועתק על המוטיבציה להעתקתו: "התחלנו לרשום את הפנקס הזה, ביום ראשון ראש חודש אלול המרוצה שנת חמשת אלפים שש מאות חמישים ושבע המקביל ל-29 באוגוסט 1987 האירופי. לפנים היה לנו פנקס מזמן קדום ובו מכונסים כלל הזכויות והעניינים... של הק"ק [הקהילת קודש]... והנה היום זה קרוב לשנה אבד הפנקס הנז'... ולכן היה לנו להציב פנקס זה... שיהיה מונח בארון הק"ק הי"ו... ברוך מחזיר אבדה לבעליה".<ref></ref>

מוציא הפנקס לאור, יצחק אברהמי, מעיד על משמעות פעולתו של אלחאייק בעניין זה: "ברגישותו לתולדות הקהילה, הציל במעשהו זה את המסמכים המשקפים את חיי הקהילה. סגולותיו כעורך וכסופר אומן הקנו להיסטוריה היהודית אוצר חשוב לחקר תולדות יהודי תוניס לעדותיה, במאות הי"ח-י"ט".<ref></ref>

בכלל פנקס זה, סידר וערך הרב אלחאייק ב-א' באלול ה'תרנ"ב תעודה בשם "מנוחת צדיקים", בה פירט את כל רבני קהילת הגראנה התוניסאית לתולדותיה: החל מהרב יצחק למברוזו שפעל בתחילת המאה ה-18, ועד הרב יעקב סלוירה, עמיתו בישיבת 'עץ חיים' שנפטר בתחילת המאה ה-20 (ה'תרס"ד, 1904). אחרי המופיעים ברשימה כיהנו לקהילת הגראנה עוד שני דיינים בלבד - הרב אלחאייק עצמו והרב דוד בן בוארון, שבתום תקופת כהונתו התמזגה הקהילה עם קהילת תוניס המקומית.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דיינים
קטגוריה:תוניס: רבנים
קטגוריה:ילידי 1846
קטגוריה:נפטרים ב-1914
הרמן קריבל

משמאל לימין: [[אדולף היטלר אמיל מוריס, הרמן קריבל, רודולף הס ופרידריך ובר]]
הרמן קריבל (בגרמנית: Hermann Kriebel; 20 בינואר 1876, גרמרסהיים – 16 בפברואר 1941 מינכן) היה מנהיג הצבאי של ליגת הקמפפבונד, קצין בדרגת אוברסט-לויטננט בצבא בוואריה במהלך מלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
הרמן קריבל לחם עם הפרייקור במהלך המהפכה הגרמנית בין השנים 1919-1918. כחבר במשלחת שביתת הנשק הגרמנית משנת 1919, מילות הפרידה שלו היו "נתראה שוב בעוד 20 שנה." בשנת 1923 הוא התמנה למנהיג הצבאי של ליגת הקמפפבונד, ליגה לחימתית שכללה את התנועות הנאציונל-סוציאליסטיות ברפובליקת ויימאר וביניהן המפלגה הנאצית בפיקודו של אדולף היטלר והאס אה, ליגת האוברלנד והרייכסקריגפלגה של ארנסט רהם. קריבל היה יחד עם היטלר ואריך לודנדורף, דמות מפתח ב־8-9 בנובמבר 1923 אשר היה שותף בפוטש במרתף הבירה והורשע יחד עם היטלר בשנת 1924, כשריצה את עונשו בכלא לנדסברג.

בשנת 1929 הוא הגיע לסין לעבוד כסוחר נשק ויועץ לממשלת הקואומינטנג של צ'יאנג קאי שק. מלבד הלחימה בקומוניסטים הסיניים, משטר הקואומינטנג נלחם באותה תקופה בצבאות המצביאים הסיניים, נגד הגנרל פנג יו-שיאנג בצפון וקליקת גואנגשי של הגנרל באי צ'ונג-שי ולי דזונגז'ן בדרום. בהתאם לכך, מכיוון שבאותה עת כמעט ולא היו בסין מפעלים לייצור נשק משלה, היה צורך לייבא נשק. קריבל מצא כי הביקוש לייצוא נשק לסין היה עצום, מה שהופך את עבודתו של סוחר נשק לרווחית מאוד.

לאחר שחרורו מהכלא שמר על קשריו עם המפלגה הנאצית וליגת אוברלנד והיה לקונסול הכללי הגרמני בשנגחאי.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Fenby, Jonathan (2004). Chiang Kai Shek: China's Generalissimo and the Nation He Lost. New York: Carroll & Graf. .
</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נאצים שהשתתפו בפוטש במרתף הבירה
קטגוריה:מורשעים בדין בגרמניה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1876
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941
עדי עציון-זק

עדי עציון-זק (נולדה ב-16 באוגוסט 1936) היא שחקנית וזמרת ישראלית.

==ביוגרפיה==
עציון-זק נולדה בקיבוץ יגור להורים יוצאי גרמניה. היא למדה מוזיקה במדרשה למוזיקה בתל אביב, בקונסרבטוריון של פריז ובבית ספר למוזיקה בפרייבורג. היא הופיעה והקליטה מוזיקה במספר מדינות.

היא הופיעה במסגרת האנסמבל בקאמרי. היא העלתה את המונודרמות "קברט קורט וייל", "המלאך הכחול" ו"קפקא נגד קפקא".

ב-1982 העלתה, יחד עם השחקנית־כוריאוגרפית גבי אלדור, את המופע "מלים ללא צל", בסיוע מכון גתה. גבי אלדור קראה בעברית ובגרמנית שירים של אלזה לסקר-שילר ועדי עציון העלתה שלושה מיצגים.

ב-1984 השתתפה במופע "טרמולו בצול וחצי", שיצרה אשרה אלקיים רונן. המופע גם עלה אחר כך בפסטיבל הבין לאומי סרבנטינו שבמקסיקו.

ב-1985 שיחקה בפסטיבל עכו במחזה "שמפרחת" שכתב עמוס קינן, בבימוי של יגאל עזרתי. ההצגה זכתה לשבחים ולביקורות נלהבות.

ב-1991 שיחקה בפרק של הסדרה "סיפורים לשעת לילה מאוחרת". ב-1995 שיחקה בסרט "הכוכב הכחול". ב-1998 הופיעה בסדרת הטלוויזיה "ארץ קטנה איש גדול".

ב-2000 העלתה את המופע "קברט קורט וייל", מופע יחיד הבנוי ממחרוזת שירים של ברטולד ברכט וקורט וייל, שהועלה במלאת מאה שנה להולדתו של ברכט וחמישים להולדתו של וייל.

ב-2007 כתבה ושיחקה, במסגרת פסטיבל אשה בחולון, את ההצגה "שופיניאנה", דרמה קונצרטנטית המגלמת את דמותן של ארבע נשים משמעותיות בחייו של המלחין פרדריק שופן. באותה שנה גם כתבה, ערכה, עיצבה ושיחקה בהצגת היחיד "קולו של גורל - מאריה קאלאס, טרגדיה יוונית"

ב-2009, ערכה, עיצבה ושיחקה בהצגת היחיד "סודה של ג'ולי הרצל", על פי הרומן "אשתו המנודה" של אידה צורית-מגד

היא עובדת כשחקנית וכמדריכה קולית בתיאטרון גשר. 

עציון-זק זכתה במספר פרסים על עבודתה, ובהם פרס המועצה לתרבות ואמנות.

==חיים אישיים==
הייתה נשואה ליונתן זק עד מותו ב-2024, ולהם שלושה ילדים: דויד (דודי) זק, השחקנית עלמה זק, והבמאי יורם זק.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* דורון בראונשטיין, [https://chaitarbut.wordpress.com/2017/04/30/%d7%a2%d7%93%d7%99-%d7%a2%d7%a6%d7%99%d7%95%d7%9f-%d7%96%d7%a7-%d7%94%d7%aa%d7%92%d7%9c%d7%9e%d7%95%d7%aa%d7%94-%d7%94%d7%9e%d7%96%d7%95%d7%a7%d7%a7%d7%aa-%d7%a9%d7%9c-%d7%9e%d7%94%d7%95%d7%aa-%d7%94/ עדי עציון-זק: התגלמותה המזוקקת של מהות המונודרמה או: "אני לא רוצה שהסוף יתחיל בכלל. אני עסוקה בלהיות כאן."], בבלוג חי תרבות, 30 באפריל 2017

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי המדרשה הממלכתית למחנכים למוזיקה
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים: אמנות
קטגוריה:זוכי פרסים ישראליים לאמנות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:יגור: אישים
קטגוריה:משפחת זק
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
אדווין רידינג

לארס אדווין פולקה רידינג (בשוודית: Lars Edvin Folke Ryding; נולד ב-4 בפברואר 2003) הוא שחקן שוודי. הופעתו הראשונה כשחקן הייתה בסדרת הטלוויזיה השוודית "Mannen under trappan" בשנת 2009.<ref name="auto"></ref> מאז שיחק רידינג בסדרות וסרטים שונים, בהם "Gåsmamman" , "Älska mig , ו-"Fröken Frimans krig" . גילם את הנסיך וילהלם, התפקיד הראשי בסדרת הדרמה של נטפליקס "דרך המלך".<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
רידינג גדל בעיר סטוקהולם שבשוודיה, ולו שלושה אחים.<ref></ref> הוא נכדו של העיתונאי לארס רידינג ונכדו של האנס אריק מונק אף רוזנשולד, מנהל בנק.

== קריירה ==
רידינג הופיע לראשונה כשחקן בסדרת הטלוויזיה השוודית "Mannen under trappan" בשנת 2009,<ref name="auto2"></ref><ref></ref> ולאחר מכן הופיע בהפקות כגון "Fröken Frimans krig", "Kronjuvelerna", "The Stig-Helmer Story", "Nobels testamente" ובמספר סרטי אניקה בנגצון שהופקו בשנת 2011.<ref></ref><ref></ref>

ב-2013 הוא השתתף בדיבוב הדמות הראשית בסרט האנימציה השוודי-דני "Resan till Fjäderkungens rike",<ref></ref> וכן בתוכנית הרדיו לילדים "Alla barnen firar jul" לחג המולד.<ref></ref>

ב-2014 קריין את התפקיד הראשי בפודקאסט המיני-סדרה "Lars dagbok".<ref></ref>

מאז 2015 הוא משתתף בסדרת הטלוויזיה "Gåsmamman", בתפקיד בנו הצעיר של לינוס אק, וב-2018 השתתף בתוכנית הילדים המיוחדת לחג המולד "Storm på Lugna gatan" של ה-SVT.<ref></ref>

בשנת 2021 הופיע בתפקיד הראשי בסדרת הדרמה של נטפליקס "דרך המלך", בה גילם את הנסיך וילהלם.<ref></ref><ref></ref>

בשנת 2022 נכלל ברשימת פורבס 30Under30 האירופאית.<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable"
!שנה
!סדרה/סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2009
|Mannen under trappan
|פביאן קרוץ
|מיני-סדרה
|-
| rowspan="2" |2011
|The Stig-Helmer Story 
|
|
|-
|Kronjuvelerna 
|ריצ'רד פרסון
|
|-
| rowspan="6" |2012
|Nobels testamente 
| rowspan="6" |קאלה
|
|-
|Prime Time
|
|-
|Studio Sex
|
|-
|
|
|-
|
|
|-
|En plats i solen
|
|-
| rowspan="2" |2013
|IRL 
|ג'ונאס
|
|-
|Biciklo - Supercykeln
|ואלה פורסלין
|
|-
|2013–2016
|Fröken Frimans krig 
|גונאר אנדרסון
|
|-
| rowspan="4" |2014
|Resan till Fjäderkungens rike 
|יוהאן
|דיבוב
|-
|מר פיבודי ושרמן (דיבוב)
|תותנקאמון, מייסון
| rowspan="2" |דיבוב (בגרסה השוודית)
|-
|הדוב פדינגטון (דיבוב)
|ג'ונתן
|-
|Bastuklubben
|ג'רמו הצעיר
|
|-
|2015
|Jönssonligan – Den perfekta stöten 
|צ'ארלס הצעיר
|
|-
|2015–2021
|Gåsmamman (סדרת טלוויזיה)
|לינוס אק
|
|-
| rowspan="2" |2016
|Om allt vore på riktigt
|ג'וזף
|
|-
|קובו: אגדה של סמוראי (דיבוב)
|קובה
| rowspan="2" |דיבוב (בגרסה השוודית)
|-
|2017
|פדינגטון 2 (דיבוב)
|ג'ונתן
|-
|2018
|Storm på Lugna gatan 
|סילבסטר
|
|-
|2019
|Älska mig 
|ויקטור
|
|-
| rowspan="4" |2020
|קדימה (דיבוב)
|איאן לייטפוט
| rowspan="3" |דיבוב (בגרסה השוודית)
|-
|היי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה (דיבוב)
|ריקי
|-
|דוליטל (דיבוב)
|סטאבינס
|-
|
|אליוט
|
|-
|2021–2024
|דרך המלך
|וילהלם
|
|}

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!מועמד
!סטטוס
!מקור
|-
|2021
|פסטיבל הסרטים הבינלאומי בסטוקהולם 
|הכוכב העולה
|דרך המלך
|
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סטוקהולם: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה שוודים
קטגוריה:פורבס 30Under30: אירופה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-2003
עומאר רודברג

עומאר רודברג (בשוודית: Omar Rudberg; נולד ב-12 בנובמבר 1998) הוא זמר שוודי-ונצואלי. נולד בוונצואלה ועבר לקונגסבקה עם אמו בגיל שש.<ref></ref> ב-2010 הוא השתתף בעונתה הרביעית של תוכנית הכישרונות "Talang" המשודרת ב-TV4. הוא היה חבר בלהקת הבנים FO&O בין השנים 2013–2017. בשנת 2017 השתתף בתחרות המלודיפסטיבלן של ה-SVT במסגרת הלהקה, והגיע לגמר עם השיר "Gotta Thing About You".<ref></ref> בספטמבר בשנת 2017 חברי הלהקה הודיעו על פירוקה, לכל הפחות באופן זמני.<ref></ref>

עומאר התחיל את קריירת הסולו שלו בשנת 2018, עם הסינגל "Que Pasa", בהשתתפות הראפר השוודי למיקס, ואחריו "La Mesa" עם הראפר השוודי אליאס הורטיג. מאוחר יותר התגלה שהוא ישתתף במלודיפסטיבלן 2019 עם השיר "Om om och om igen".<ref></ref> השיר לא העפיל לחצי הגמר, אך נכנס לרשימת 20 הלהיטים המובילים בשוודיה, בפעם הראשונה עבור רודברג.

בשנת 2021 גילם את דמותו של סימון בסדרת הדרמה של נטפליקס "דרך המלך".

== דיסקוגרפיה ==
=== מיני-אלבומים ===

* 2021: Omar Covers<ref></ref>

=== סינגלים ===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! rowspan="2" scope="col" | שנה
! rowspan="2" scope="col" |שם
! colspan="1" scope="col" | מיקומי שיא
! rowspan="2" scope="col" | תארים
! rowspan="2" |אלבום
|-
! scope="col" style="width:3em;font-size:85%;" | שוודיה
<ref></ref>
|-
| rowspan="2" | 2018
! scope="row" | "Que pasa" 
| –
|
| rowspan="6" |TBA
|-
! scope="row" | "La Mesa" 
| –
|
|-
| rowspan="2" | 2019
! scope="row" | "Om om och om igen"
| 11
|
|-
! scope="row" | "På min phone toda la noche"
| –
|
|-
| rowspan="2" | 2020
! scope="row" | "Dum"
| 59
<ref></ref>
|
* GLF: זהב<ref></ref>
|-
! scope="row" | "Jag e nån annan"
|
| –
|}

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable"
!שנה
!סדרה/סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2021
|דרך המלך
|סימון
|סדרת טלוויזיה של נטפליקס
|-
|2023
|אימה עטופה
|דנטה
|סרט אימה, יצא ב-2023
|}

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!מועמד
!סטטוס
!מקור
|-
|2021
|פסטיבל הסרטים הבינלאומי בסטוקהולם 
|הכוכב העולה
|דרך המלך
|
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים שוודים
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2017
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2019
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2022
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1998
מלטה גורדינייר

מלטה לארס איסידור מירנברי גורדינייר (בשוודית: Malte Lars Isidor Myrenberg Gårdinger; נולד ב-23 ביולי 2000) הוא שחקן שוודי. בנו של מנחה הטלוויזיה והדוגמן פונטוס גורדינייר.<ref></ref>

בשנת 2021 גילם את דמותו של אוגוסט בסדרת הדרמה של נטפליקס "דרך המלך". הוא הוציא גם סינגל בשם "Nära vän", תחת השם GIBBON, עם NONNI.

== פילמוגרפיה ==
*
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!פרויקט
!תפקיד
!הערות
|-
|2014
|Sune i fjällen 
|
|
|-
| rowspan="3" |2020
|Sjukt oklar
|
|
|-
|Morden i Sandhamn 
|
|
|-
|Skitsamma
|
|
|-
|2021
|דרך המלך
|אוגוסט
|
|-
|2023
|Ett sista race
|
|עיבוד לסרט הנורווגי "בעירה"
|}
*

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-2000