מאדי מספלה

מָאדי מֶסְפְּלֶה (בצרפתית: Mady Mesplé; 7 במרץ 1931 – 30 במאי 2020) הייתה זמרת אופרה צרפתייה שנחשבה לזמרת הסופרן קולורטורה המובילה בדורה בצרפת, ולעיתים הוכרזה כיורשת של מאדו רובין , כאשר לאקמה באופרה באותו שם מאת ליאו דליב הפך לתפקידה המובהק.<ref></ref>

מאדי הייתה זמרת מקצועית במשך יותר משלושים שנה, היא הייתה בעלת רפרטואר שנע בין אופרטה ליצירות עכשוויות. לאחר שפרשה מהבמה החלה לעסוק בהוראה. מספלה הייתה האבטיפוס של סופרן קולורטורה לירי: היא בטוחה מבחינה טכנית, ייחודית מוזיקלית ובעלת נוכחות בימתית. כשהתפתחה בה מחלת פרקינסון באמצע שנות ה-90, היא פנתה לכתיבת ספר על הקריירה שלה ועל התפתחות מחלתה.

== ביוגרפיה ==
מספלה נולדה בשם מדלן מספלה, בטולוז צרפת, ב-7 במרץ 1931, משפחתה הייתה משפחה ממעמד הביניים. אביה פייר היה רואה חשבון ואמה איבון (ססקייר) הייתה מזכירה.<ref name="smith">[https://www.nytimes.com/2020/06/18/arts/music/mady-mesple-dead.html "Mady Mesplé, French Soprano With a Silvery Voice, Dies at 89,"] The New York Times, June 18, 2020.</ref> מדלן החלה לעסוק במוזיקה ושירה בגיל ארבע, כשאמה הבחינה בכישרון שלה. אבחנת האם אושרה גם על ידי המחנכת שלה בבית הספר. לאור שתי ההבחנות מצד האם והמחנכת, אמה של מדלן לקחה אותה ללמוד בקונסרבטוריון האזורי של טולוז כבר מגיל שבע. מאדי למדה לנגן על פסנתר ופיתוח קול וסיימה את לימודיה בקונסרבטוריון עם מדליית זהב. היא ניגנה בפסנתר בתזמורת כסלונית מקומית במשך זמן מה ומאוחר יותר עזבה לפריז לשיעורי פיתוח קול משלימים עם המורה ז'נין מישו הצרפתית.<ref name=":0"></ref>

בינואר 1953 מספלה הופיעה את הופעת הבכורה המקצועית שלה בלייז', בלגיה, בתפקיד הראשי באופרה לאקמה מאת דליב. תפקיד שהיא נשארה קשורה אליו קשר הדוק לאורך הקריירה שלה, ושרה אותו כ-145 פעמים.<ref name=":0" /> לקמה היה גם תפקיד הבכורה שלה בלה מונה בבריסל ב-1954. היא ביססה את הקריירה שלה במהירות בתפקידי הליריקה והקולורטורה הסטנדרטיים של הרפרטואר הצרפתי, כמו אולימפיה בסיפורי הופמן, פילין במיניון, ליילה ב-דולי הפנינים, ז'ולייט ברומיאו ויוליה, אופליה בהמלט, מאת שקספיר ותפקידים ראשיים של דינורה מנון וסופי באופרה ורתר של ז'יל מאסנה.<ref name=":0" />

ב-1956 היא הופיעה בהופעת הבכורה שלה בפסטיבל השנתי אקס-אן-פרובאנס, בתפקיד זמיר באופרה-קומיק "זמיר ואזור" של גרטרי. באותה שנה היא שרה לראשונה באופרה-קומיק, הצרפתית, שוב בתפקיד Lakmé. בשנת 1958 היא הופיעה בהופעת הבכורה שלה בבית האופרה פאלה גרנייה, בתפקיד קונסטנס באופרה "דיאלוגים דה כרמליתים" של פרנסיס פולנק. ב-1960, היא החליפה את ג'ואן סאת'רלנד האוסטרלית בהפקה חדשה של "לוצ'יה די למרמור" של גאטנו דוניצטי. תפקידים איטלקיים נוספים שהיא הופיע בהם כללו את אמינה ב-La sonnambula של בליני, רוזינה בספר מסביליה של ג'ואקינו רוסיני, נורינה בדון פסקואלה של דוניצטי וגילדה בריגולטו של ג'וזפה ורדי.מספלה שרה רק מספר מצומצם של תפקידים גרמניים: מלכת הלילה ב-חליל הקסם של וולפגנג אמדאוס מוצרט, סופי ב-אביר הוורד ו-Zerbinetta ב-Ariadne auf Naxos , שניהם מאת ריכרד שטראוס.

למספלה הייתה גם קריירה מצליחה גם מחוץ לאירופה, כשהיא הופיעה בתיאטרון הבולשוי במוסקבה, בבית האופרה המלכותי בלונדון, בלה סקאלה במילאנו, במטרופוליטן אופרה בניו יורק, שם הופיעה בתפקיד גילדה בתיאטרו קולון בבואנוס איירס, שם שרה את התפקיד של אולימפיה.

במהלך שנות ה-60, מספלה הופיעה לעיתים קרובות בטלוויזיה הצרפתית והחלה לחקור יצירות של מוזיקאים עכשוויים. צ'ארלס צ'יינס חיבר עבורה את ארבעת שיריו של סאפו, ובשנת 1963 היא הופיעה כקיטי בבכורה הצרפתית של "הפרא האחרון" של ג'אן קרלו מנוטי. ב־1965 מאדי גם הייתה הראשונה ששרה את הגרסה הצרפתית של " הקינה לאוהבים צעירים של הנזה", ופייר בולז בחר במספלה לביצועיו של סולם יעקב של שנברג.<ref></ref>

במהלך שנות ה-70 היא הוסיפה לרפרטואר שלה אופרטות, במיוחד מאת ז'אק אופנבך.<ref>Parouty, Michel [in French] (2015). "Régine Crespin". Dictionnaire des Musiciens. Encyclopaedia Universalis. p. 107. .</ref>

מספלה פרשה מהבמה ב-1985 ופנתה להוראה בבית הספר למוזיקה, בפריז ובקונסרבטוריון המוזיקה של ליון. לאחר פרישתה, היא המשיכה לבצע רסיטלים עד תחילת שנות ה-90.

מספלה הותירה דיסקוגרפיה הכוללת אופרות, אופרטות ומלודיות, כולל הקלטות של אופרות ואופרטות שלמות של יצירות שבוצעו לעיתים רחוקות. היא הקליטה את Lakmé, לצד צ'ארלס ברלס ורוג'ר סוייר, בניצוחו של אלן לומברד.<ref></ref>

הארכיטיפ של סופרן הקולורטורה הצרפתית הקלילה, של מאדי מספלה, נשמר בזכות הביטחון הטכני שלה, העידון המוזיקלי והנוכחות הבימתית שלה. קולה היה מזוהה במיוחד בזכות הויברטו המהיר שלה, האינטונציה הממוקדת האינטנסיבית, והאיכות האינסטרומנטלית הגבוהה שלה. הבריטון הצרפתי לודוביק טזייר צייץ לאחר מותה אמר: " מאדי מספלה התעופפה, בקלילות ובאלגנטיות".

באמצע שנות ה-90, מספלה החלה לסבול ממחלת פרקינסון, מה שהוביל אותה לעבוד בשיתוף פעולה הדוק עם "התאחדות צרפת לפרקינסון" ולכתוב ספר בשם "קול הגוף", על הקריירה שלה וההתפתחות של מחלתה.<ref>Mesplé, Mady (2010). La voix du corps – Vivre avec la maladie de Parkinson. Neuilly-sur-Seine: Michel Lafon. .</ref><ref></ref> היא נפטרה ב-30 במאי 2020 בטולוז עיר הולדתה.

== דיסקוגרפיה ==

<div class="mw-content-ltr">

</div>

== פרסים והוקרה ==
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!תיאור הפרס
!מדליה
|-
|1998
|האסטרואיד 33344 קיבל את השם Madymesulé על שם מָאדי מֶסְפְּלֶה.
|
|-
|2001
|מדליית לגיון הכבוד<ref name=":1"></ref>
|50 פיקסלים
|-
|2006
|ב-22 ביוני, מארק אוורסנק ארגן בסיוע המרכז הלאומי לשילוב מקצועי של אמנים ליריים-CNIPAL והאופרה העירונית של מרסיי, ערב חגיגי בו מאדי מספלה קיבלה את המדליית העיר מידי ראש העירייה ז'אן קלוד גאודין.
|
|-
|2009
|מדליית מסדר ההצטיינות הלאומית הגבוהה ביותר של ה־Ordre National du Mérite<ref name=":2"></ref>
|מדליית מסדר ההצטיינות הלאומית הגבוהה
|-
|2011
|מדליית לגיון הכבוד<ref name=":3"></ref><ref name=":4"></ref>
|מדליית מסדר ההצטיינות הלאומית הגבוהה
|-
|2011
|פרס הוקרה מטעם האקדמיה צ'ארלס-קרוס על כל הקריירה שלה<ref name=":5"></ref>
|
|-
|2015
|מדליית מסדר ההצטיינות הלאומי<ref name=":6"></ref><ref name=":7"></ref>
|מדליית מסדר ההצטיינות הלאומית הגבוהה
|-
|2019
|מדליית מסדר ההצטיינות הלאומית הגבוהה ביותר הלאומי ה-Ordre National du Mérite<ref name=":8"></ref>
|מדליית מסדר ההצטיינות הלאומית הגבוהה
|-
|2019
|באירועי יום השנה ה-130 למגדל אייפל שאורגן על ידי משרד התרבות הצרפתי הושמעה, "נעימת הפעמונים"<ref></ref> המפורסמת מאופרת Lakmé בביצועה של מאדי מספלה הושמעה במהלך מופע הזיקוקים. השמעה זו הפכה למסורת גם בשנים הבאות.
|
|}

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Alain Pâris, Dictionnaire des interprètes et de l'interprétation musicale au XX siècle (2 כרכים), Editions Robert Laffont (Bouquins, Paris 1982, 4th ed. 1995, 5th ed. 2004). 
* The voice of the body: living with Parkinson's disease, with Françoise Cariès, editions Michel Lafon, 2010 ()
</div>
* רולאן מנצ'יני וז'אן ז'אק רוברו, (מקור ה. רוזנטל וג'יי ווראק, מהדורה צרפתית), Guide de l'opéra, Les indispensables de la musique (Fayard, 1995). 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.discogs.com/artist/526593-Mady-Mesplé Mady Mesplé discography at Discogs]
* 
* [https://www.radiofrance.fr/francemusique/podcasts/les-tresors-de-france-musique/memoire-retrouvee-mady-mesple-une-archive-de-1995-1ere-partie-7935766 Mady Mesulé: “Giving up the piano was a collapse”]
* [http://auriol.free.fr/psychosonique/ClefDesSons/profere.htm the contribution of Mady Mesulé and Jane Berbié]
* [https://web.operissimo.com/triboni/exec?method=com.operissimo.artist.webDisplay&xsl=webDisplay&id=ffcyoieagxaaaaabnjgl Operaissimo based on the Great Singers Lexicon]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרות אופרה
קטגוריה:זמרות סופרן
קטגוריה:זמרות אופרה צרפתיות
קטגוריה:זמרות צרפתיות
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:קצינים גדולים בלגיון הכבוד
קטגוריה:ציטוט מקור בשפה זרה (צרפתית)
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1931
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1931
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-2020
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2020