OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תחנת הכוח הגרעינית בלקובו

תחנת הכוח הגרעינית בלקובו
תחנת הכוח הגרעינית בלקובו היא תחנת כוח גרעינית שנבנתה בשטח מחוז סראטוב, כ-8 ק"מ מבלקובו. תחנת הכוח מורכבת מ-4 כורים גרעיניים בהספק של 1000 מגוו"ט כ"א ומייצרת בשנה מעל ל-30 מיליארד קווט"ש של אנרגיה חשמלית (כ-20% מסך הייצור של תחנות כוח גרעיניות ברוסיה).

==היסטוריה==
החלטה עקרונית על הקמת התחנה התקבלה בשנת 1977. התחנה ממוקמת על שפת אגם סראטוב, אגם מלאכותי שנוצר בעקבות הקמת תחנת הכוח ההידרו-אלקטרית במקום. בתכנון התחנה השתתפו מספר משרדי תכנון של ברית המועצות תחת אחריות כוללת של מכון לתכנון תחנות כוח בסברדלובסק. בניית תחנת הכוח החלה בשנת 1980. במהלך הכנסת היחידה לניצול התרחשה תאונת עבודה קשה בה נהרגו 14 מעובדי התחנה. בתחנת כוח זה הותקנו כורים גרעינים זהים לאלו שהותקנו קודם לכך בתחנת הכוח הגרעינית של לנינגרד. היחידה הראשונה הופעלה בסוף 1985 והחלה לעבוד באופן מסחרי ב-23 במאי 1986. הפעלה מסחרית של היחידה השנייה הייתה בשנת 1988, השלישית ב-1989 ורביעית ב-1993 (בנייתה הופסקה לאחר אסון צ'רנוביל).

מייד לאחר הפעלת היחידה השלישית באתר החלו עבודות בהקמת יחידות מס' 5 ומס' 6. עבודות אלו הופסקו בשנת 1992. בשנת 2007 תוכנן לחדש את הבנייה לאור תוכנית של חברת רוסאל להקים בקרבת תחנת הכוח מפעל חדש לייצור אלומיניום. בסופו של דבר תוכניות אלו לא מומשו.

להוצאת אנרגיה מהתחנה נבנו קווי 220-550 ק"ו המקשרים את תחנת הכוח עם הרשת הארצית.

סביב המתקן הוקמה מערכת בקרת איכות הסביבה שמנטרות תנאים סביבתיים באזור של כ-30 ק"מ מתחנת הכוח.

בתחנת הכוח עובדים כ-4,500 אנשים. באתר התחנה ממוקם גם מרכז הדרכה לעובדי תחנות הכוח. במרכז זה עוברים הדרכה עובדי תחנות כוח גרעיניות של רוסיה ומדינות נוספות. תוכניות הדרכה הוכנו בהתחשב בניסיון התפעולי ותקלות שהתרחשו בכול העולם.

במתקני תחנת הכוח בוצעו עבודות מחקריות שאישרו יכולת הציוד להגדיל את ייצור החשמל ב-4%. לאחר אישור הממצאים הוחלט ליישם את ההמלצות בכול תחנות הכוח מאותו סוג הקיימות ברוסיה.

בשנים 2008 ו-2011 באתר ביקרו מומחי הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית. בהתאם לממצאי הדו"ח הם אישרו שרמת הבטיחות באתר היא גבוהה.

==קישורים חיצוניים==

* 

בלקובו
קטגוריה:תוכנית הגרעין הרוסית
קטגוריה:תוכנית הגרעין של ברית המועצות
בלקובו
קטגוריה:מחוז סראטוב
שי מאיר

שי (שלום יעקב) מאיר (נולד ב-24 ביולי 1943) הוא איש עסקים ישראלי, מייסד מוזיאון השעווה הישראלי ומאירלנד, והמנהל של כלבו שלום שפעל במגדל שלום בתל אביב מ-1965 ועד 1989.

==ביוגרפיה==
שי מאיר (במרכז) עם [[גולדה מאיר ופסל השעווה שלה.]]
שי מאיר נולד בשם שלום יעקב מאיר בתל אביב, בנם של רבקה ומרדכי (מוטקה) מאיר. קרוי על שם שני סביו, שלום מאיר ויעקב פרלשטיין. את שנות ילדותו העביר בבית משפחת מאיר בבת ים, שהיווה מוקד עלייה לרגל לראשי המשק, פוליטיקאים בכירים ואנשי החברה הגבוהה בישראל של אמצע המאה ה-20.

סיים את חוק לימודיו במגמה הריאלית בגימנסיה הרצליה. מושפע מאורח חייו וההיסטוריה הספורטיבית של אביו, מרדכי מאיר, ניסה שי מאיר את כוחו כספורטאי. הוא החל לשחק טניס בגיל 10, אז קנה לו אביו את ה"רקטות" (מחבטים) הראשונות, במועדון הטניס של "מלון רמת אביב". באותה עת פעלו בישראל מועדוני טניס ספורים: "מכבי תל אביב", המועדון של "מיקלוש" ממנו צמחה "הפועל תל אביב" ו"מכבי צפון". הוא שיחק במועדון כ־12 שנים. בשנת 1963 הוביל את המועדון יחד עם הטניסאים ירדן פרגמן, אמנון אריאלי ואחרים לליגה הלאומית. הוא השתתף בטורניר הזוגות הראשון של אבות ובנים בשנת 1954 והיה צעיר המתמודדים. בשנות ה-80, כשניהל את כלבו שלום, פרס את חסותו על טורניר זה וארגן 13 טורנירים כאלה, שמהם יצאו המנצחים לאליפות העולם בתחום זה.

מאיר היה גם שחקן כדוריד. יחד עם חבריו דני ירושלמי (לימים שחקן בנבחרת ישראל) ויוסי מליכסון הוביל את נבחרת גימנסיה הרצליה. בשנת 1966 שיחק בנבחרת אס"א תל אביב.

שירת בחיל המודיעין. עשה תואר ראשון בכלכלה ומדעי המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במינהל עסקים (MBA) באוניברסיטת קולומביה בארצות הברית.

עם שובו ארצה בשנת 1969 החל לעבוד כמנהל הכספים והחשב של כלבו שלום, אחד מתוך שורה ארוכה של מפעלים ועסקים שהקים אביו יחד עם אחיו ומשקיעים נוספים. בשנת 1971 פרצה שרפה בכלבו שלום, ושי מאיר הוביל את שיפוץ הכלבו עד לפתיחתו מחדש עם מספר חידושים שיווקיים, עיצוביים ואחרים שלא נראו עד אז בישראל. בשנת 1972 התמנה למנהל ראשי (Managing Director) של הכלבו עד למכירתו בשנת 1987.

בשנת 1966 נישא לנילי ולהם 4 ילדים ו-10 נכדים.

בשנת 2009 כתב והוציא לאור את הספר "סיפורם של האחים מאיר" בהוצאת קווים.

==פעילות עסקית וציבורית==
במקביל לעבודתו בכלבו שלום, הוביל שי מאיר את תכנונם והקמתם של מוזיאון השעווה הישראלי והמאירלנד במגדל שלום.

בשנת 1973 נפתח "מוזיאון השעווה הישראלי" עם תצוגה של 100 בובות שעווה. המוזיאון נוהל על ידי שי מאיר במשך 14 שנים.

בשנת 1974 פתח שי מאיר את ה"מאירלנד", פארק שעשועים שפעל בעונת הקיץ על הגג הפתוח במגדל שלום.

בשנת 1980 החל לפעול כחבר ועד בלשכת המסחר של תל אביב ולאחר הבחירות שהתקיימו בלשכה בשנת 1983 מונה לסגן נשיא הלשכה.

במהלך השנים שימש שי מאיר כדירקטור בחברות וארגונים רבים, וביניהם: בנק ירושלים, אוניברסיטת תל אביב, חברת הנפט הלאומית, חברת וולפסון קלור מאיר בע"מ, מאיר חברה להשקעות בע"מ והאגודה לקידוד המוצר בישראל.

== ראו גם ==
* האחים מאיר

== לקריאה נוספת ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
שי
שי
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:שחקני כדוריד ישראלים
קטגוריה:טניסאים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: ספורטאים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
האמת השלישית

האמת השלישית הוא ספר מתח מאת פרופסור מיכאל בר-זוהר. הספר ראה אור לראשונה בשנת 1972, כחלק מסדרת ספרי מתח פרי עטו של המחבר העוסקת בעלילות ריגול מימי המלחמה הקרה. במסגרת סדרה זו פורסמו הספרים "מרגל בחורף" ו"אחים". "האמת השלישית" הוא הספר השלישי שיצא לאור בסדרה זו. בשנת 2013 החלה הוצאת ידיעות אחרונות להוציא את הסדרה לאור מחדש.

==עלילת הספר==
עלילת הספר נפתחת כאשר ב-25 באוגוסט 1971 מתגלה גופתו של שר החוץ הרוסי, ארקדי פונמארב, בקרבת העיר ניו יורק. בנתיחה לאחר המוות התגלה כי שר החוץ נרצח. הממשל הסובייטי האשים את ארצות הברית ופרץ משבר דיפלומטי חמור. בעקבות זאת פנה נשיא ארצות הברית לברית המועצות וביקש ארכה של שבוע בטרם יינקטו צעדים בתגובה לרצח השר, וזאת על מנת לפענח את הפרשה ולגלות מיהו הרוצח. ראש סוכנות הביון המרכזית, הרולד "הל" ריצ'רדס, מינה למשימה את איש הסוכנות ג'ף סונדרס, בעברו איש חיל הנחתים, אשר פעל כסוכן חשאי בקובה בעת משבר הטילים ולקח חלק בחקירת ההתנקשות בנשיא ג'ון פ. קנדי. הספר מתחקה אחר חקירותיו של סונדרס הנפרסות על פני שבוע ימים במהלכו הוא נע במהירות הבזק בין מדינות רבות, בניסיונות כמעט נואשים לפתור את התעלומה ולמנוע מלחמה בינגושית.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.ybook.co.il/the_third_truth דף הספר] באתר ידיעות ספרים.
* .
* [http://eisenreader.blogspot.co.il/2014/04/2013.html מעל השורות – ביקורת ספרים והגיגים]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:מותחנים בעברית
קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:ספרי 2014
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
קטגוריה:ספרים ישראליים
היינריך מתיאס פון תורן

הרוזן היינריך מתיאס פון תורן (בגרמנית: Heinrich Matthias von Thurn 24 בפברואר 1567 בוהמיה - 28 בינואר 1640 פרנו) היה אציל בוהמי שנטל חלק פעיל במרד הבוהמי שפתח את מלחמת שלושים השנים.

== ביוגרפיה ==

נולד ב-24 בפברואר 1567 בבוהמיה, מנישואיו השניים של אביו פרנץ שהיה ממוצא איטלקי אריסטוקרטי וקיבל מהקיסר נחלה בבוהמיה בתמורה לשירותיו הצבאיים. לאחר מותו של אביו אומץ על ידי דודו יוהאן הקתולי אולם על אף הסביבה הקתולית שבה גר שמר על אמונתו הפרוטסטנטית.

את מרבית ילדותו בילה באוסטריה, בשנת 1585 הצטרף למשלחת הקיסרית שבקרה באיסטנבול ולאחר מכן ביקר בסוריה ובארץ ישראל. לחם לצד הקיסר בקרבות נגד העות'מאנים בהונגריה ובתמורה העניק לו הקיסר את התואר ראש עיריית קרלשטיין וכך הפך לחלק מהאצולה הבוהמית.

אולם מלך בוהמיה מת ובמקומו עלה לשלטון הקיסר פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה שהיה קתולי ושנוא על הבוהמים הפרוטסטנטים, הקיסר שלח שליחים לפראג שיכינו את הקרקע לבואו לצורך ביסוס שלטונו, אולם השליחים הושלכו בבוז מחלון בית העירייה וניצלו תודות לערמת אשפה שעליה נחתו, אולם המרד פרץ והתפשט בכל רחבי בוהמיה ואף בנסיכויות גרמניות נוספות.

תורן ארגן צבא והגיע עד וינה וצר עליה, הוא נהנה מסיוע שהגיע אליו תודות לצבאו של ארנסט פון מנספלד אולם הרוזן בקואה בן בריתו של הקיסר הביס את מנספלד בקרב ובעקבות כך נקטעו קווי התקשורת והאספקה של תורן עם פראג והוא נאלץ לסגת מהמצור שהטיל על וינה. במהלך המלחמה נענה להצעתו של גוסטבוס אדולפוס מלך שוודיה להתגייס לצבאו ופיקד על כוחות שוודיים עד שנפל בשבי בקרב ליצן בידי חייליו של שכיר החרב של הקיסר אלברכט פון ולנשטיין. הוא השכיל להתחבב עליו ושוחרר אחר מאסר לא ארוך לחיים אזרחיים כשהוא נאלץ לוותר כמה וויתורים מדיניים.

הוא מת ב-28 בינואר 1640 בפרנו שבליבוניה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלחמת שלושים השנים
קטגוריה:אנשי צבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:ילידי 1567
קטגוריה:נפטרים ב-1640
לנארט תורסטנסון

לנארט תורסטון (בשוודית: Lennart Torstenson; 17 באוגוסט 1603, פורסטנה, שוודיה – 7 באפריל 1651, 
סטוקהולם) היה פילדמרשל שוודי. פיקד על צבא שוודיה בכמה קרבות מוצלחים במהלך מלחמת שלושים השנים.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:פלדמרשלים שוודים
קטגוריה:מלחמת שלושים השנים
קטגוריה:שוודים שנולדו במאה ה-17
קטגוריה:נפטרים ב-1651
CLS Group

CLS (ראשי תיבות: Continuous Linked Settlement) הוא מסלקת מטבע חוץ בינלאומית הפועלת משנת 2002. החל משנת 2008 המסלקה פועלת גם בישראל.
== פעילות ==
CLS הוא בנק לסליקת עסקאות במטבע חוץ של שני צדדים המעוניינים להימנע ככל הניתן מסיכוני סליקה ואשראי. הייחוד של CLS הוא בהיותו נקודת אמצע, מתווך, של שני צדדים, נייטרלי ובעל מנגנוני סליקה המפחיתים סיכונים באופן מרבי. שני צדדים המעוניינים להשתמש בשירותי CLS מעבירים אליו את תשלומיהם. רק ברגע ש-CLS מקבל את תשלומי שני הצדדים במטבע אחד הוא מעביר הלאה את הכספים במטבע השני אליהם. חוסר יכולת של אחד הצדדים להעביר את מחויבותו בעסקה מאפשרת ל-CLS לבטל את העסקה ולהשיב למי מהצדדים שכן ביצע, חזרה את כספו.

לדוגמה בנק א' סיכם כי יעביר לבנק ב' 100 דולר תמורת 200 שקלים ביום T. בנק CLS מקבל את המידע על העסקה משני הצדדים וממתין ליום T. ביום T בנק א' מעביר ל- CLS את 100 הדולרים. בנק ב' מעביר ל- CLS את 200 השקלים. מנגנון CLS עודכן כי שני הצדדים העבירו אליו את הכספים (דבר המוכיח כי אין להם בעיות נזילות או כל קושי לעשות כן). ברגע זה CLS מעביר הלאה לבנק א' 200 שקלים ולבנק ב' 100 דולר. ללא CLS, בנק א' או בנק ב' עלולים היו להעביר כספים לבנק כושל שקיבל את כספם אך אינו מסוגל להעביר אליהם את מחויבותו.

אירועי כשל אלו מתרחשים במקרה של שווקים מעורערים (ראו המשבר הכלכלי העולמי (2008)) כאשר בנקים נפלו בין לילה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://web.archive.org/web/20140414025458/http://www.cls-group.com/MC/Documents/Rules%20(2013Sept23).pdf חוקי CLS]
* [http://www.boi.org.il/he/paymentsystem/activeclearinghousesinisrael/pages/mislakacls.aspx CLS], באתר בנק ישראל

קטגוריה:שוק ההון
קטגוריה:סליקה
אחיטוב (נכד עלי)

אחיטוב הוא דמות מקראית, בנו של פנחס בן עלי, ואביו של אחימלך. משפחת כהנים זו הייתה מאוהדות דוד. דמותו נזכרת ב. ברשימת שרי דוד המופיעה ב: מופיע השם צדוק בן אחיטוב, בניגוד לנאמר במקורות אחרים, לפי אחיטוב היה אביו של אחימלך ומשפחתו ואילו צדוק בא ממשפחת כהונה אחרת. לדעת חוקר המקרא שמעון בר אפרת חל שיבוש בסדר השמות, והסדר הנכון לקריאה הוא: צדוק, ואביתר בן אחימלך בן אחיטוב, כהנים.

ברשימת היחס ב, נאמר כי אמריה הוליד את אחיטוב, ואחיטוב הוליד את צדוק. לדעת מיכאל קוכמן כתיבה זו היא מגמתית ומטרתה לקבוע את ייחוס משפחתו של צדוק למשפחת אהרון הכהן. ברשימת הכהנים בספר נחמיה (), מוזכר אחיטוב כנגיד בית האלוהים וכאביו של מריות. מן הכתוב לא ברור מדוע לא קשר בעל ספר נחמיה את אחיטוב אל בית אהרון. לדעת חוקר המקרא מיכאל קוכמן, זו מגמת ספר נחמיה שלא להתייחס במפורש למשפחת הכהנים השייכת לבית אהרון, שכן מעמדו ניתן לו על ידי המלך הפרסי דווקא ולא מייחוס אבות. לעומת זאת, בספר עזרא מופיע אחיטוב כבן לשושלת אהרון (). לא ברור אם בשני הספרים האלה מדובר באחיטוב נכד עלי או בכוהן מאוחר יותר בעל אותו שם בשושלת.

המושב אחיטוב, מושב במועצה אזורית עמק חפר, נקרא על שמו.

==ראו גם==
* אחיה בן אחיטוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים בספר שמואל
קטגוריה:כהנים בתנ"ך
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:בית עלי
דיר דבאן

דיר דבאן (בערבית: دير الدبان; פירוש שמו הוא "מנזר הזבובים") היה כפר ערבי בנפת חברון בסביבת בית גוברין. תושביו נמלטו או גורשו במהלך כיבוש הכפר במלחמת העצמאות.

על פי מפקד האוכלוסין של שנת 1931 הכפר מנה 543 איש ו-112 בתים נושבים. על פי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל אוכלוסיית הכפר נאמדה בכ-730 תושבים, ושטח הכפר הוערך ב-7,784 דונם עות'מאני. 

ב-24 באוקטובר 1948 נכבש הכפר על ידי חטיבת גבעתי כחלק ממבצע יואב. רוב תושביו נטשוהו עוד לפני הגעת כוח צה"ל. המעטים שנותרו עם כיבושו, גורשו.

בשנת 1955 הוקם על אדמות דיר דבאן המושב הישראלי לוזית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.palestineremembered.com/Hebron/Dayr-al-Dubban/index.html דיר דבאן] באתר palestine remembred

==הערות שוליים==

קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:יהודה
מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי

כריכת אחד הגליונותמחקרי ירושלים בפולקלור יהודי הוא שנתון בנושאי פולקלור של המרכז לחקר הפולקלור במכון למדעי היהדות ע"ש מנדל שבאוניברסיטה העברית בירושלים ושל התוכנית לפולקלור יהודי והשוואתי ששינתה את שמה לתוכנית לחקר הפולקלור ותרבות עממית. השנתון יוצא לאור בהוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס.

זהו כתב העת השפיט היחיד בעברית המוקדש לחקר הפולקלור והתרבות העממית.

המאמרים בכתב העת דנים, לדוגמה, בתאוריה של פולקלור, בפולקלור של קבוצות אתניות בישראל, בספרות עממית, באמנות עממית, במנהג, ובקשרי גומלין בין ספרות לפולקלור.

הגיליון הראשון יצא בשנת תשמ"א (1980-1981). עורכי כתב העת לאורך שנות קיומו הם פרופ' גלית חזן רוקם, פרופ' תמר אלכסנדר, פרופ' שלום צבר ופרופ' הגר סלמון.

על הכותבים בכתב העת נמנים גלית חזן רוקם, הגר סלמון, תמר אלכסנדר, עלי יסיף, דן בן אמוץ, אדוין סרוסי, שמואל רפאל, עליזה שנהר ושלום צבר ורבים נוספים העוסקים בתחום.

== 40 שנה למחקר ירושלים בפולקלור יהודי ==
חוברת ל"ד של מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי הוקדשה למלאות 40 לצאת הכרך הראשון וכך נכתב:

כך מספרות פרופ' גלית חזן רוקם ופרופ' תמר אלכסנדר, עורכות ומייסדות כתב העת, בהקדמת החוברת על ימיו הראשונים: "אי-אז באביב תש"ם הגענו, שתי מרצות צעירות, למשרדו של ראש המכון למדעי היהדות דאז, פרופ' יוסף דן, להציע רעיון מהפכני. עלה בדעתנו להפיח רוח נעורים ומחקר בכתב עת לפולקלור שהיה קיים בארץ בבעלות ציבורית, וביקשנו תמיכה צנועה מטעם המכון. דן האזין לנו ברוב קשב, הבחין בהתלהבותנו, והפתיע אותנו בדבריו: 'למה לכן? נייסד כתב עת לפולקלור כאן במכון במסגרת סדרת כתבי עת למדעי היהדות!'. לא היססנו לרגע ונענינו בשמחה לאתגר ולהבטחה. מייד התחלנו להזמין מאמרים לחוברת הראשונה, שנושאה שיקף את הרקע המחקרי של שתינו וגם את הרוח שנשבה אז בחקר הפולקלור בישראל, הרבה בהשראתו של דב נוי: הזיקה בין המסורת שבעל פה לספרות הכתובה. מורינו ועמיתינו נענו בחיוב, וכך יצאה לאור החוברת הראשונה."<ref>[https://www.jstor.org/journal/jerustudjewifolk?decade=1990 מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי, כרך לד, 2021]</ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:האוניברסיטה העברית בירושלים: כתבי עת
קטגוריה:פולקלור יהודי
קטגוריה:ישראל: כתבי עת למדעי היהדות
חלקיהו בן שלום

יאשיהו קורע את בגדיו עם גילוי ספר התורה. איור מעשה ידי יוליוס שנור פון קרולספלד. 
חלקיהו בן שַׁלּוּם היה כהן גדול בתקופת יאשיהו מלך יהודה, ממשפחת הכהנים בני צדוק. חלקיהו הוא שמצא את ספר התורה בבית המקדש במהלך בדק הבית, ומילא תפקיד ברפורמת יאשיהו. שמו ותפקידו מופיעים לראשונה בספר מלכים. הוא היה אבי-סבו של עזרא הסופר.

חלקיהו הוא חלק מרשימה בת 53 דמויות מקראיות, שאושרו במחקר מבחינה ארכאולוגית כדמויות היסטוריות.

==פועלו==
חלקיהו ניהל את עבודות חיזוק ותיקון בית המקדש הראשון, והיה אחראי על טיהורו ושיפוצו. במהלך העבודות "נמצא" בבית המקדש "ספר התורה", וחלקיהו מסרו לשפן הסופר שהעבירו אל המלך. גילוי הספר עורר במלך התרגשות וחרדה מרובה, והוא שלח אל חולדה הנביאה משלחת שרים, כדי לדעת מה עליו לעשות כדי להפיס את חמת ה', . חלקיהו הכהן נזכר כראשון מבין האישים החשובים שהשתתפו במשלחת המלך אל חולדה הנביאה.

בעקבות גילוי הספר התבצעה רפורמת יאשיהו, שבמסגרתה החריב יאשיהו את כל המקומות בממלכתו הקשורים בפולחן אלילי, ביטל את עבודת ה' בבמות אשר יועדו לכך, וריכז את הפולחן בירושלים. לפי הפרשנות המסורתית, ספר התורה שמצא חלקיהו הכהן הוא ספר התורה הכולל את חמשת חומשי תורה, וההתרגשות הרבה בעקבות גילויו באה מכיוון שהיה זה ספר-התורה היחיד שניצל לאחר תקופת אחז ומנשה או מכיוון שהיה זה ספר-תורה שנכתב על ידי משה עצמו; ביקורת המקרא גורסת כי מדובר במהדורה ראשונה של ספר דברים, שנכתבה סמוך למציאת הספר, וזו שימשה את יאשיהו בתיקון הבית. חוקרים אלו טוענים כי האסכולה הדויטרונומיסטית (המשנה-תורתית) התפתחה בעקבות גילוי זה.

ב חלקיהו נמנה עם רשימת 'נגידי בית האלוהים' בחג הפסח. ברשימה זו הוא מופיע ראשון, דבר שמלמד על מעמדו הרם. לפי רשימות היחס של בני אהרון ב היה אביו של חלקיהו שַׁלּוּם. חלקיהו בן שַׁלּוּם נזכר גם ב.

בחפירה ארכאולוגית שנערכה בעיר דוד נמצאו חותם ועליו מוטבע "חנן בן חלקיהו הכהן" ובולה עם שמו של כהן בשם עזריה בן חלקיהו. בייחוסם של בני אהרן שבספר דברי הימים נאמר כי בנו ויורשו של חלקיה בן שלום היה עזריה, ולפיכך מסתבר שאליו מתייחסת הבולה השנייה, ואילו חנן היה בן נוסף של חלקיהו שככל הנראה שירת לצד אביו.

רבי דוד קמחי (הרד"ק) כתב בשם אביו רבי יוסף קמחי (הריק"ם), שחלקיהו בן שלום הוא חלקיהו אביו של ירמיהו הנביא

== ראו גם ==

* מציאת ספר התורה בימי יאשיהו
* רפורמת יאשיהו
* שפן הסופר

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים בספר מלכים
קטגוריה:כהנים בתנ"ך
קטגוריה:כהנים מבני צדוק
קטגוריה:אישים בתנ"ך המוזכרים במקורות חיצוניים
מבשלת בוטיק

מכלי התססה במבשלת בוטיק בהונגריה, הקטנים במידה ניכרת ממכלי התססה במבשלות תעשייתיות
מבשלת בוטיק (הידועה אף בכינוי "מבשלת מיקרו"; מן המקור באנגלית: microbrewery ו-craft Brewery) היא מבשלה המייצרת כמות קטנה יחסית של בירה, בעלת תפוצה מוגבלת. קיימות הגדרות שונות למבשלות בוטיק, אולם בדרך כלל, מבשלות אלו קטנות במידה ניכרת ממבשלות תעשייתיות ונמצאות בבעלות פרטית. מבשלות בוטיק מתאפיינות בדגש על אופייה המיוחד של תוצרתן, על טעמה ותהליכי הייצור הייחודיים לה.

תופעת מבשלות הבוטיק החלה בבריטניה בשנות ה-70 והתפשטה למדינות אחרות. עם גידול התופעה חלק מן המבשלות, שהחלו דרכן כמבשלות בוטיק, התרחבו והגדילו את כמויות הייצור ותפוצת תוצרתן והמונח האנגלי המקורי "מבשלת מיקרו" (microbrewerey) הוחלף בהדרגה למבשלת בוטיק (craft brewerey). לצד חלק ממבשלות הבוטיק פועל אף פאב בו נמזגת בירה מתוצרתן.

==מקור התופעה והרעיון==
המונח מבשלת מיקרו מקורו בבריטניה בשלהי שנות ה-70 ובא לתאר דור חדש של מבשלות אשר התמקדו בייצור בירה בתהליכים מסורתיים ללא תהליכי סינון ופסטור כנהוג במבשלות תעשייתיות, הנמזגת מן החבית וללא תוספת גזים (כגון פחמן דו-חמצני). הדוגמה המוצלחת הראשונה למבשלת מיקרו הייתה מבשלת לינצ'בורג, שנוסדה על ידי ביל אורקהארט בכפר קטן במחוז נורת'האמפטונשייר באנגליה בשנת 1975. אורקהרארט שימש כמבשל ראשי במבשלה תעשייתית גדולה בעיר נורת'האמפטון עד שנסגרה על ידי בעליה בשנת 1974, לאחר שנמכרה לתאגיד הענק קרלסברג. במבשלה שהקים, לצד פעילות הייצור, התקיימו קורסי הכשרה ותוכניות לשוליות בייצור בירה. רבים מן החלוצים בתחום מבשלות המיקרו למדו את סודות ייצור הבירה במבשלת לינצ'בורג, בטרם הקימו מבשלות משל עצמם.

אף שבתחילה המונח "מבשלת מיקרו" התייחס בעיקר לגודל המבשלה, באופן הדרגתי החל השימוש במונח לציין אף גישה אלטרנטיבית לתהליך ייצור הבירה, התאמתה לסביבה, ויחס מיוחד ללקוח. תופעת מבשלות המיקרו התפשטה לארצות הברית בשנות ה-80, שם נעשה במונח שימוש לציון מבשלות שתוצרתן פחותה מ-1.8 מיליון ליטר בירה בשנה.

מבשלות הבוטיק אמצו אסטרטגיית שיווק שונה מזו של המבשלות התעשייתיות הגדולות המפיצות תוצרתן בשווקים מרובים, והן התמקדו בתחרות על בסיס איכות ושונות, ולא על בסיס מחיר ופרסום. השפעתן של מבשלות הבוטיק גדולה בהרבה מחלקן היחסי בשוק הבירה (כ-2% מנפח השוק בבריטניה, נכון לשנת 2001), והיא ניכרת בעובדה שמבשלות תעשייתיות גדולות החלו משווקות סוגים חדשים של בירה שנועדו להתחרות באותו פלח שוק של בירות הבוטיק. לאחר שאסטרטגיה זו כשלה, החלו תאגידי הבירה הגדולים להשקיע במבשלות בוטיק, ובמקרים רבים הצליחו לקנותן.
 
== ראו גם ==
* אוצר בירה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בירה
טובה מילוא

טובה מילוא (נולדה ב-3 ביולי 1964) היא פרופסור מן המניין בבית הספר למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב ודיקאנית הפקולטה למדעים מדויקים. היא מחזיקת הקתדרה לניהול מידע וכיהנה בין השנים 2011–2014 כראש החוג למדעי המחשב באוניברסיטה.

== ביוגרפיה ==
מילוא נולדה וגדלה בנתניה ומתגוררת בתל אביב.
היא סיימה את התואר הראשון בטכניון כעתודאית בשנת 1985 ולאחר מכן התגייסה ליחידה 8200. את התואר השני סיימה באוניברסיטת תל אביב בשנת 1989. בשנת 1992 קיבלה תואר דוקטור מאוניברסיטה העברית בירושלים, בהנחייתו של פרופסור כתריאל בארי. את הפוסט-דוקטורט עשתה באוניברסיטת טורונטו ובמוסד הצרפתי למחקר במדעי המחשב ואוטומציה INRIA לפני שהצטרפה לסגל באוניברסיטת תל אביב בשנת 1995. בשנת 2020 נבחרה לדקאנית הפקולטה למדעים מדויקים<ref></ref>. היא נשואה ואם לשניים.

== עבודתה האקדמית ==
מילוא היא ראש הקבוצה למערכות בסיסי נתונים בבית הספר למדעי המחשב. היא כותבת לכנס לעקרונות בסיסי נתונים והיא האישה הראשונה (והיחידה, נכון לשנת 2015) שנשאה את נאום המפתח בכנס.

היא השתתפה בצוות העריכה של כתבי עת בנושא בסיסי נתונים, בהם כתב העת VLDB וכתב העת TODS. היא שימשה כיושבת ראש בכנסים רבים, בהם: PODS'03, VLDB'09, ICDT'11 ועוד.

הקימה מיזם בשם "מדויקות", לקידום נשים במדעים מדויקים.

=== נושאי מחקר ===
תחומי המחקר של פרופסור מילוא עוסקים במערכות בסיסי נתונים וניהול מידע ברשת האינטרנט. היא עוסקת גם באיסוף מידע על סמך ההמונים, באינטגרציית מידע, ב-XML ומידע מבני באופן חלקי; שירותי ויישומי רשת; תהליכים עסקיים; שפות בסיסי נתונים ותבנית מידע.

== מאמרים ופרסומים ==
מילוא השתתפה בכתיבת מעל 200 מאמרים שהתפרסמו בכנסים ובכתבי העת בתחום בסיסי נתונים. בנוסף, היא כתבה ספר על תהליכים עסקיים. מאמריה צוטטו למעלה מ-11,000 פעמים במאמרים שונים, ומדד h-index שלה הוא 57.

== פרסים והוקרה ==
*בשנת 2010 זכתה על עבודה בנושא "מערכת טיפוסים עבור שפות מעבר ל-XML" עם שני שותפיה ויקטור ויאנו ודן סוציו בפרס ע"ש אלברטו מנדלסון "מבחן הזמן"
*בשנת 2012 נבחרה לעמית ACM על "תרומותיה בתחום תאוריית בסיסי הנתונים וניהול תהליכים עסקיים"
* בשנת 2014 נבחרה כחברת האקדמיה האירופאית למדעים Academia Europaea
* בשנת 2016, לרגל יום האישה הבינלאומי, נבחרה כאחת מ-11 חוקרות מעוררות השראה באוניברסיטת תל אביב
* בשנת 2017, זכתה בפרס VLDB Women in Database Research Award שניתן על ידי אגודת VLDB על "תרומותיה למחקר נתונים מובנים-למחצה, מידע ברשת האינרנט, וניהול תהליכים עסקיים"
* בשנת 2017, זכתה בפרס ויצמן למחקרים במדעים מדויקים שניתן על ידי עיריית תל אביב
* בשנת 2022, זכתה בפרס IEEE TCDE Impact Award<ref></ref> שניתן עי ארגון IEEE על "תרומותיה לביסוס היסודות של תהליכים עסקיים ומיקור המונים מבוסס נתונים".
* בשנת 2022, קיבלה מענק מחקר פורץ דרך מהקרן הלאומית למדע על לקידום מחקר בתחום הביג-דאטה
* בשנת 2023, קיבלה דוקטוראט של כבוד מאוניברסיטת ציריך

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:מסדי נתונים
קטגוריה:עמיתי ACM
קטגוריה:חיילות יחידה 8200
קטגוריה:חיילי יחידה 8200
קטגוריה:בוגרות הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מדעניות מחשב ישראליות
קטגוריה:זוכי פרס ויצמן
קטגוריה:מדענים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1964
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
אלישיב בן יהויקים

אלישיב בן יהויקים הוא דמות מקראית, כיהן ככהן גדול בימיו של נחמיה. היה מבוניה הראשונים של חומת ירושלים. מקורב לסנבלט וממתנגדיו של נחמיה. לפי יוסף בן מתתיהו ירש את מקומו של אביו יהויקים לאחר מותו.

==ייחוסו==
על פי המסופר בספר נחמיה (פרק יב) נמנה אלישיב מזרע יהושע בן יהוצדק: , ובהמשך הפסוקים .

==תפקידו==
אלישיב היה כהן בימי נחמיה, הוא נזכר לראשונה ב. מבוניה הראשונים של חומת ירושלים. אלישיב ואחיו הכוהנים בנו את שער הצאן, היחידי שקודש ושני מגדלים, לפי הכתוב בספר נחמיה ג'. בוני החומה בנו את הקטע מול ביתם וביתו של אלישיב נזכר ברשימה בקטע המזרחי של החומה.

על ידי קשרי חתונה היה מקורב לסנבלט ממתנגדי נחמיה. כאשר נחמיה חזר לפרס, אלישיב נתן לטוביה העמוני לשכה בבית המקדש השני. כאשר חזר נחמיה מפרס גירש את בנו של אלישיב והוציא את הכלים שהוכנסו.

נחמיה מזכיר את אלישיב פעמים בסיום הספר בהקשרים שליליים. ב נאמר כי "אֶלְיָשִׁיב הַכֹּהֵן, נָתוּן בְּלִשְׁכַּת בֵּית-אֱלֹהֵינוּ". נראה כי את המילה "נָתוּן" יש להבין כמו בתרגום המקרא ללטינית הוולגטה כ"מופקד על".

בשם אלישיב באה לידי ביטוי השאיפה לגאולה. השם אלישיב היה שכיח בקרב משפחות הכהונה ואין מן הנמנע, שניתן לכהנים זוטרים.

==הקשרים לבית טוביה==
אלישיב העמיד לטוביה העמוני לשכה. נראה כי הגדרתו ב כ'קרוב לטוביה' היא קרבה משפחתית. הלשכה שניתנה לטוביה, היא לשכת האוצר. כאשר נחמיה חוזר מפרס הוא מגרש את טוביה ומטהר את הלשכות. המחבר המקראי אינו מוסר פרטים מדוע גורש טוביה מהלשכה, אך כמופקד על לשכה היה טוביה כנראה, אחראי על איסוף תרומות למקדש. להפקדתו של טוביה על הלשכה היו שתי מטרות, האחת מדינית, כי נוכחותו בבית המקדש מיסדה את היחסים בין ישראל לבני ישראל שישבו בעבר הירדן. המטרה השנייה הייתה כלכלית גרידא. בעצם המצאו בתפקיד הקשור בתרומות יכול היה טוביה להעביר משכורת גדולה יותר לכוהנים בכלל ולאלישיב בפרט.

==קישורים חיצוניים==
* בן ציון לוריא, [http://mikranet.cet.ac.il/pages/item.asp?item=14289 המערכה המדינית: המתנגדים והמתנכלים בתקופת שיבת ציון], אתר מקראנט.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים בספר נחמיה
קטגוריה:כהנים בתקופת בית שני
קטגוריה:בית המקדש
קטגוריה:כהנים גדולים בתנ"ך
קטגוריה:יהודי תקופת בית שני
קטגוריה:שיבת ציון
קטגוריה:יהודי המאה החמישית לפנה"ס
בליס (תמונה)

רקע ברירת המחדל של הדסקטופ במערכת ההפעלה Windows XP]]
בליס (במקור באנגלית: Bliss, "אושר עילאי") הוא תצלום שידוע בעיקר כתמונת ברירת המחדל לתמונת הרקע במערכת ההפעלה Windows XP. התמונה צולמה במצלמת פילם בינואר 1996 במחוז סונומה שבקליפורניה על ידי הצלם האמריקאי צ'ארלס או'ריר צלם לשעבר בנשיונל ג'יאוגרפיק, מיד בתום סופה שפקדה את המקום. לדברי או'ריר, התצלום מקורי ולא עבר עיבוד או מניפולציה בשום דרך.

או'ריר העלה את התמונה למאגר התמונות קורביס, שהוקם על ידי ביל גייטס, ומספר שנים לאחר מכן בחרה מיקרוסופט בגרסה דיגיטלית של אותה תמונה. לדבריו, הוא עד היום אינו יודע מדוע דווקא תמונה זו נבחרה מכל שאר התמונות. סכום הכסף ששילמה מיקרוסופט עבור התמונה שמור תחת הסכם סודיות, אך על פי ההערכות מדובר באחד הסכומים הגבוהים ששולמו עבור צילום בודד.

ב-2021 קיבל הרקע עדכון משמעותי לרזולוצית 4K.
הרקע לאחר חידוש ביוני 2023
ה[[גבעה המפורסמת שמופיעה בתמונה המקורית, 10 שנים מאוחר יותר]]

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:תצלומים בארצות הברית
קטגוריה:Windows
BaNCS

BαNCS היא מערכת מידע שפותחה על ידי TCS ומספקת שירותי ליבה בנקאיים, בנקאות גלובלית, שוק ההון ועוד בהתאם למודולים המותקנים. 

בישראל בנקים נוהגים להשתמש במערכות מחשוב שפיתחו בעצמם. ב-2014 הכריז בנק יהב, שהשתמש בשירותי המחשוב של בנק הפועלים (שבנק יהב היה בעבר בשליטתו), שהוא עובר להשתמש במערכת הליבה הבנקאית של קבוצת טאטא, והוא הבנק הראשון בישראל שיעבור להשתמש במערכת מחשוב סטנדרטית. ב-1 בינואר 2017 הופעלה המערכת בבנק יהב.

== קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:טכנולוגיה בנקאית
קטגוריה:קבוצת טאטא
מצעד הניצחון בלונדון (1982)

מצעד הניצחון בלונדון נערך ב-12 באוקטובר 1982. הוא התקיים ארבעה חודשים לאחר הניצחון הבריטי על ארגנטינה במלחמת פוקלנד וכהצדעה לכוח המשימה אשר השתתף בקרבות. 

1,250 חיילים מכוח המשימה ביחד עם כלי רכב צבאיים ותזמורות צבאיות צעדו על פני נתיב של כקילומטר וחצי בסיטי של לונדון, מבית הנשק (Armoury House) ועד הגילדהול. המצעד לווה במטס של מטוסים צבאיים. קהל של כשלוש מאות אלף איש ניצב לאורך מסלול המצעד וצפה בצועדים, ומיליונים צפו בשידור המצעד בטלוויזיה. המצעד אורגן על ידי האיגוד של לונדון.

הלורד ראש העיר של לונדון כריסטופר ליוור (Christopher Leaver) צפה במצעד ממדרגות בית האחוזה כשעמו ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר וראש מטה ההגנה אדמירל סר טרנס לווין (Terence Lewin).

לאחר המצעד נערכה ארוחת צהריים חגיגית בגילדהול, שבה נשאה ראש הממשלה תאצ'ר נאום.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.nytimes.com/1982/10/13/world/london-hails-falkland-victory-anew.html כתבה על המצעד באתר] הניו יורק טיימס
*[http://www.magnumphotos.com/Catalogue/Peter-Marlow/1982/GB-London--Falkland-Conflict---Victory-Parade-1982-NN162020.html תמונות מהמצעד] באתר Magnum Photos
*[http://www.margaretthatcher.org/speeches/displaydocument.asp?docid=105034 נוסח נאומה של מרגרט תאצ'ר] באתר קרן מרגרט תאצ'ר

קטגוריה:מצעדים צבאיים
קטגוריה:לונדון: היסטוריה
קטגוריה:בעקבות מלחמת פוקלנד
קטגוריה:1982 בממלכה המאוחדת
קטגוריה:טקסים בממלכה המאוחדת
ארוחה עסקית

[[תפריט ארוחה עסקית במסעדה במוסקבה]]
ארוחה עסקית הוא כינוי לדגם שכיח של תפריט ארוחה המוצע לסועדים במסעדות. תפריט זה כולל רשימה מוגדרת של מנות המוצעות יחד (למשל - מנה ראשונה, מנה עיקרית, קינוח ושתייה) אשר מחירן הכולל הוא נמוך ממחירן הכולל של המנות הכלולות בו אם אלו יוזמנו כל אחת בנפרד. 

תפריט ארוחה עסקית מוצע על ידי מסעדות במטרה למשוך אליהן סועדים, אשר היו נמנעים מלפקוד אותן (בכלל או בתדירות גבוהה) לולא הצעה זו. תפריט ארוחה עסקית מוצע לסועדים בדרך כלל בשעות הצהריים ואחר הצהריים, בהן עובדים יוצאים להפסקת צהריים.

תפריט ארוחה עסקית הוא מצומצם יותר מהתפריט הרגיל של המסעדה. הוא כולל מספר מנות מוגדרות מתוך התפריט הרגיל, או אפשרות של בחירה של מנות מתוך מספר מנות ספציפיות מתפריט זה. לעיתים מחיר הארוחה העסקית כולה עומד על המחיר הרגיל של המנה העיקרית הכלולה בה.

תפריט ארוחת ילדים המוצע במסעדות שונות וכולל מספר מנות פופולריות בקרב ילדים הוא למעשה סוג של ארוחה עסקית.

עסקית
קטגוריה:שירותי אירוח ואוכל
ווקס קרנובה

שעוות קרנובה
ווקס קרנוּבָּה (וכן ווקס קרנאוּבָּה או שעוות קרנוּבָּה; אנגלית: Carnauba wax) הקרוי גם "ווקס ברזיל" ו"ווקס דקל", הוא שעוות עליו של עץ הדקל Copernicia prunifera, שהוא צמח הגדל רק במדינות הברזילאיות הצפון-מזרחיות פיאאוי, סיארה וריו גראנדה דו נורטה. הוא ידוע כ"מלכת השעוות", ובצורתו הטהורה, מופיע בדרך כלל בצורת פתיתים קשים בצבע צהוב-חום. עלי הדקל נאספים ומיובשים, נחבטים לשחרור השעווה מתוכם, ולאחר מכן עוברת השעווה תהליך זיקוק והלבנה.

==שימושים (תמצית)==
* כתוסף מזון המקודד במספר E - E903.
* בתחום הרכב, כווקס לשכבת גימור מבריקה.
* שכבת גימור מבריקה לכלים.
* שכבת גימור מבריקה לרהיטים ורצפות.
* להברקת נעליים.
* ציפוי חוט דנטלי.
* ציפוי מוצרי נייר.
* כמרכיב עיקרי בשעוות גלשנים.
* לציפוי תפוחי עץ.<ref></ref>
* מחליף את השימוש בג'לטין בתעשיית הממתקים- בעזרת הקרנובה מכינים ממתקי גומי וסוכריות ג'ל צמחוניות/טבעוניות. 

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:תוספי מזון
Dict.cc

dict.cc הוא אתר אינטרנט המספק שירותי תרגום בין מספר שפות. לאתר אפליקציה לאנדרואיד ול-iOS.

== היסטוריה ==
בשנת 2001 החל מפתח האינטרנט האוסטרי פאול המטסברגר (Paul Hemetsberger) לעבוד על האתר, אשר נקרא תחילה Knowhowbase, וב-6 בנובמבר 2002 האתר עלה לאוויר. מטרת האתר הייתה להוסיף כמה שיותר שפות בכמה שפחות זמן. בשנת 2004 החל האתר לאפשר למשתמשים בו להוסיף תרגומים משל עצמם לביטויים שעדיין לא נמצאים במסד הנתונים. 

בתחילת פברואר 2005 נוספה אפשרות להוריד רשימות של אוצר מילים, תחת זכויות הרישיון הציבורי הכללי של גנו, אבל מאוחר יותר הזכויות התחזקו והפכו לזכויות. למרות זה התרומות שנתרמו על ידי משתמשים אחרים, בלי קשר לאתר, הן תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו 

== מבנה האתר ==
באתר, כל אחד יכול להוסיף ערכים, והקלטות. אבל הם לא נוספים מיד, בניגוד למילונים כמו ויקימילון, הם נוספים אחרי בדיקה דו שלבית של משתמשים אחרים, כל אחד מצביע לערך האם הוא נכון או לא, וככל שלערך מסוים יש יותר הצבעות חיוביות, ככה יש לו יותר סיכויים לעבור את הבדיקה. כמו כן, באתר ישנה גם אפשרות להוסיף מילים לרשימת השינון, לתרגל אותן, וככה רוב הסיכויים שהן יישמרו בזיכרון לטווח ארוך של המשתמש. באתר יש גם אפשרות לחלק את המילים לפי נושאים, ויש גם אפשרות להתכתב עם אנשים בפורום כדי לבקש עזרה בבעיות במהלך הוספת הערכים.

== שפות ==
כיום מאפשר האתר תרגומים מהשפות אנגלית וגרמנית ל: אנגלית, גרמנית, ספרדית, צרפתית, צ'כית, דנית, קרואטית, שוודית, איטלקית, אלבנית, איסלנדית, סרבית, יוונית, פינית, רומנית, נורווגית, בוסנית, אספרנטו, פולנית, סלובקית, רוסית, פורטוגזית, טורקית, לטינית ובולגרית. המילון הגדול ביותר הוא המילון האנגלי-גרמני, שממנו התפתח האתר כולו. בנובמבר 2009 התחילו להתווסף שפות חדשות למילון. אם משתמש מסוים רוצה להוסיף שפה חדשה למילון, הוא יכול לבקש אותה ב"רשימת הבקשות" ואנשים אחרים יכולים להגשים לו את בקשתו, בתור מתנדבים או בתשלום. 

נכון ל-2018 קיים באתר מילון גרמני-עברי קטן המכיל כמעט 17.000 מילים. יש גם מילון אנגלי-עברי המכיל 1,000 מילים.

== סטטיסטיקה ==
בממוצע נוספים לאתר 11,277 ערכים ביום, (נכון לאפריל 2021) 279,147 אלף משתמשים רשומים, 18.8 מיליון צפיות בחודש, 98,085,461 ערכים בסך הכל בכל השפות.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:מילונים מקוונים
מו אגנס

אגנס מוניקה מולג'וטו (באנגלית: Agnes Monica Muljoto; נולדה ב-1 ביולי 1986), הידועה בשם הבמה מו אגנס (באנגלית: Agnez Mo), היא זמרת-יוצרת, שחקנית, רקדנית, ואשת עסקים אינדונזית.

==דיסקוגרפיה==
=== אלבומי אולפן ===
* 1992: Si Meong
* 1995: Yess!
* 1996: Bala-Bala
* 2003: And the Story Goes
* 2005: Whaddup A'..?!
* 2008: Nez
* 2009: Sacredly Agnezious
* 2011: Agnes Is My Name
* 2013: Agnez Mo
* 2017: X

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אמנים הידועים בשם במה
קטגוריה:זמרות אינדונזיות
קטגוריה:זמרות פופ
קטגוריה:זמרות-יוצרות
קטגוריה:זמרים בעלי מנעד קולי של 5 אוקטבות
קטגוריה:מפיקות מוזיקליות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אינדונזיות
קטגוריה:דוגמניות אינדונזיות
קטגוריה:רקדניות
קטגוריה:נשות עסקים
קטגוריה:שופטי The Voice
קטגוריה:מהגרות לארצות הברית
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אינדונזים
קטגוריה:ילידות 1986
קטגוריה:אינדונזים שנולדו במאה ה-20
רעידת האדמה בספיטק (1988)

רעידת האדמה בספיטק שבארמניה הסובייטית התרחשה ב-7 בדצמבר 1988 בשעה 11:41 ובמגניטודה של 7.2 בסולם ריכטר היא הייתה רעידת האדמה החזקה שפקדה את האזור במאות השנים האחרונות. תוך חצי דקה נהרס החלק הצפוני של ארמניה הסובייטית בה התגוררו כמיליון תושבים. העיר ספיטק נהרסה עד ליסוד ונזקים משמעותיים היו בערים גיומרי, סטפנוואן ועוד. בסך הכול כחצי מיליון אנשים נותרו ללא קורת גג ו-25,000 נהרגו. מחשש לרעידות משנה הופסקה פעילות של תחנת הכוח הגרעינית מצאמור. רעידות משנה נמשכו כשבוע והיו בחוזק עד ל-5 בסולם ריכטר.

בזמן האירוע מיכאיל גורבצ'וב היה בביקור רשמי בארצות הברית. הביקור הופסק והוא חזר לברית המועצות. מייד הוקמה ועדה ממשלתית מיוחדת ובראשה הועמד ראש הממשלה ניקולאי ריז'קוב. לאזור הוזרמו כוחות צבא, ובנוסף לכך מתנדבים וצוותי חילוץ מכול רחבי ברית המועצות ומ-111 מדינות אחרות.

בעקבות הריסת התשתיות היה קושי במתן עזרה רפואית. בעיר ספיטק הנפגעים רוכזו באצטדיון המקומי. 10 בדצמבר בברית המועצות הוכרז כיום אבל לאומי. במהלך הרכבת האווירית שהעבירה את האספקה התרסקו שני מטוסי תובלה. באזור היה מזג אוויר קריר (בלילות הטמפרטורות היו יורדות עד 20 מעלות מתחת לאפס) ולכן היה צורך לסיים את פינוי הנפגעים מההריסות ולפנות את התושבים לאזורים אחרים בהקדם. בסך הכול פונו מהאזור כ-110 אלף אזרחים. לדעת המומחים סיבות להריסות כה גדולות הם בתכנון בנייה לא מתאים לאזור וגם בביצוע לקוי של התוכניות.

ממשלת ברית המועצות אישרה תוכנית שיקום רחבה. לאזור הגיעו כ-45 אלף עובדי בנייה מרחבי המדינה. תוך מספר שנים נבנו בנייני מגורים ומבני ציבור. אומנם בעקבות התפרקות ברית המועצות המשך תוכנית השיקום הופסק. עד היום בערי ארמניה לא כל הבניינים שוקמו ורמת האבטלה בערי צפון המדינה גבוהה.

בעקבות האסון הוקם חיל החילוץ הרוסי שהפך בשנת 1995 למשרד למצבי חירום והגנה אזרחית שהפך לגוף המוביל והחשוב ביותר בתחום הטיפול באסונות טבע בכל המרחב הפוסט-סובייטי.

==במדיה==
האירוע עובד לקולנוע מספר פעמים: בסרט הקולנוע "רעידת אדמה" משנת 2016 בבימויו של סאריק אנדראסיאן ובהפקת Enjoy Movies ובסרט ספיטק משנת 2018, בבימויו של אלכסנדר קוט.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nssp-gov.am/spitak_eng.htm תיאור האירוע וההשלכות] 
* [http://earthquake.usgs.gov/earthquakes/world/events/1988_12_07.php רעידת האדמה בארמניה]

קטגוריה:1988 בברית המועצות
ספיטק
קטגוריה:הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית
אינטרדבוצ'קה

אינטרדבוצ'קה (ברוסית: Интердевочка) הוא סרט קולנוע סובייטי שצולם בשנת 1988 וזכה לפופולריות רבה. במהלך שנת 1989 כ-40 מיליון אנשים ראו את הסרט בבתי הקולנוע. הוא נחשב לשיאן הצפיות בקולנוע הסובייטי לאותה שנה. הסרט היה פופולרי מאוד בתקופת הפרסטרויקה והיה נחשב לפריצת דרך בהקשר להעלאת נושא הזנות למרכז העלילה בסרט סובייטי. על תפקידה בסרט זה, ילנה יאקובלבה זכתה בתואר שחקנית השנה וקיבלה פרס ניקה.

בשנת 1988 יצאה לאור נובלה של ולדימיר קונין "אינטרדבוצ'קה". לראשונה לספרות הסובייטית במרכז העלילה הייתה זונה. תחילה זה גם היה שם הנובלה, אך בסוף העורכים לא העזו להוציא יצירה עם שם זה והחליפו אותו לשם אחר, שפירושו "ילדה בינלאומית". לאור הצלחת הנובלה והסרט תחדיש זה השתרש בשפה הרוסית בת ימינו. לאור הצלחת הנובלה הסופר הציע למירה טודורובסקי זכויות על הסרט. היא שכנעה את בעלה להיות הבמאי של הסרט החדש. היה זה אחד הסרט הסובייטים הראשונים שצולמו ללא תמיכה ממשלתית, תוך ניצול מימון פרטי (שוודי) במשולב עם סכום שהתקבל ממוספילם. הצילומים נערכו במהלך שלושה חודשים בלנינגרד ובשוודיה. במהלך הצילומים ולדימיר קונין שהיה גם שותף לכתיבת התסריט התנגד לכמה מהפירושים שנתן הבמאי לתסריט ועזב את אתר הצילומים.

בשנת 2001 הוצא תקליטור של הסרט. 

==עלילה==
האחות טניה זייצבה (ילנה יאקובלבה) עוסקת בזנות בנוסף לעבודתה בבית החולים. כל הלקוחות שלה הם תיירים זרים. באופן מפתיע אחד מהם מציע לה להתחתן ולנסוע איתו לשוודיה. טניה מסכימה, אך היא נדרשת לקבל אישור מהשלטונות הסובייטיים. לקבלת האישורים נדרש כסף רב, וטניה נאלצת לחזור למקצוע העתיק. בסופו של דבר היא מקבלת את האישורים הנדרשים ועוזבת את ברית המועצות.

בהיותה בשוודיה טניה מרגישה בודדה, אף על פי שבעלה החדש אוהב אותה. החבר היחיד שלה הוא נהג משאית שמעביר ממנה מתנות לאימה בלנינגרד. בשיחת טלפון עם חברתה מלנינגרד טניה מגלה שנפתחה חקירה נגדה באשמת שימוש במטבע זר (דבר שהיה אסור בברית המועצות). החוקרים הגיעו לאימה של טניה ומספרים לה מאין היה לבתה כסף רב ואיך היא יכולה הייתה להרשות לעצמה קניות של דברי ערך רבים. בהיוודע לה מקור פרנסתה של בתה, האם מנסה להתאבד, אך נותרת בחיים. טניה מנסה להגיע ללנינגרד אך נהרגת בתאונת דרכים.

==ראו גם==
* ורה הקטנה

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטי 1989
קטגוריה:סרטים סובייטיים
ניהול מוניטין

ניהול מוניטין [https://www.webxp.co.il/%d7%a0%d7%99%d7%94%d7%95%d7%9c-%d7%9e%d7%95%d7%a0%d7%99%d7%98%d7%99%d7%9f/ ᛳ] הגיע במקור מיחסי ציבור לטווח הארוך, אך בעידן של היום וההתקדמות בתחום מחשוב, תקשורת האינטרנט והרשתות החברתיות לקחה את זה בעיקר לעניין של תוצאות במנועי החיפוש השונים.

חלקים מסוימים של ניהול מוניטין קשורים לעיתים קרובות עם אזורים אפורים אתיים, אך לכול שיטות ניהול המוניטין יש מטרה אחת משותפת והיא לצנזר תלונות באמצעות קידום אתרים במנועי חיפוש וטקטיקות אשר משפיעות על מיקום התוצאות השליליות. 

==היסטוריה==
תחילה הרעיון נועד ליחסי ציבור מחוץ לתקשורת. ככל שהאינטרנט ורשתות חברתיות הפכו לפופולריות יותר, כללי המשחק השתנו, 90% מהאנשים פונים למנועי החיפוש באינטרנט כדי לקבל מידע על מותג, אדם, נושא או מוצר.

==מושגים==
ניהול מוניטין הוא פעולה של דחקת תוצאות שליליות ממוניטין של אדם או מותג, וגורם למנועי החיפוש להעלים תוכן אשר מזיק לו, ומשתמש פתרון לפגיעה במוניטין של חברות פרטיות, ציבוריות, פוליטיקאים. רוב ניהול המוניטין מתמקד בהדחקת תוצאות החיפוש השליליות למטה.תוצאות החיפוש של מנועי החיפוש השונים הן המטרה העיקרית למאמצי ניהול מוניטין. 

לפני הפעולה יש להגדיר מטרות ברורות ומדידות. פעולות רבות עלולות לקחת זמן רב. 

=== טקטיקות לניהול מוניטין === 
# שיפור אופטימיזציה של המותג בכול מקום בו הוא מופיע, סקירות טכניות והמלצות של לקוחות חיוביים על מנת לדחוק את התוכן שלילי למטה.
#מקורות פרסום, אתרים חיוביים ופרופילים במדיה החברתיות, במטרה להעצים את הטוב ולהדחיק התוצאות שליליות במנועי החיפוש בחיפוש.
# יצירת כתבות לעיתונות באינטרנט על מנת לקדם את נוכחות המותג ולדכא את התוכן השלילי.
# יצירת בלוגים על שם המותג.
# יצירת עמוד יוטיוב ופתיחת עמוד עסקי ב-Google my Business תוך אזכור ישיר למותג.
# הקמת חשבונות אנונימיים ויצירת ביקורות חיובית.
# הסרת תכנים שליליים באופן אקטיבי - שליחת בקשות להורדה או שינוי הניסוח.
# בניית קישורים - עבור אותם מאמרים כתבות שנכתבו לצורך הדחקת הביטויים, [https://www.webxp.co.il/%d7%91%d7%a0%d7%99%d7%99%d7%aa-%d7%a7%d7%99%d7%a9%d7%95%d7%a8%d7%99%d7%9d/ בניית קישורים] זו בעצם נותנת כוח על מנת לקדם את אותם כתבות שיעקפו את הכתבות השליליות אודות המותג.

===אתיקה===
ניהול מוניטין מעלה הרבה שיקולים אתיים חברות כבר ידועות לשכור צוות התחזות לבלוגרים באתרים של צד שלישי.

בעבר כבר מתחו ביקורת על אתרים שהסירו כתבות שליליות.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:אינטרנט
טקיבולי

טקיבּוּלי (בגאורגית: ტყიბული) היא עיירה במחוז אימרתי שבמערב גאורגיה; העיירה מהווה מרכז מנהלתי של נפת טקיבולי. טקיבולי ממוקמת בגובה 590 מ' מעל פני הים - בחלקו הצפוני, ההררי של אימרתי; העיירה מופרדת מחבל רצ'ה שמצפון לאימרתי על ידי הר נַכֵּרַלַה (1,570 מ') שבדרום רכס רצ'ה (אחד הרכסים הדרומיים של הקווקז הגדול).

טקיבולי מרוחקת ב-42 קילומטרים מהעיר כותאיסי שמדרום-מערבהּ. העיירה היא התחנה האחרונה בקו הרכבת כותאיסי-טקיבולי. טקיבולי מקושרת לכותאיסי (דרך העיירה תרג'ולה) גם על ידי כביש בעל חשיבות ארצית; אותו כביש נמשך מצפון לטקיבולי ומקשר אותה עם העיירה אמברולאורי.

לפי נתונים משנת 2014, אוכלוסיית טקיבולי מנתה אז 9770 נפש.

==היסטוריה==
טקיבולי (או טקוויבולי) מוזכרת במקורות הכתובים החל מהמאה ה-13. בתקופת ימי הביניים הייתה העיירה כפר, שהשתייך למשפחת האצולה אגיאשווילי.

בשנת 1825, בתקופת שלטונה של האימפריה הרוסית, התגלו בעיירה מרבצי פחם; בשנת 1846 החלה כריית הפחם וטקיבולי הפכה לעיירה תעשייתית.

תחת השלטון הסובייטי, פעלו בטקיבולי ארבעה מכרות פחם ומפעל להעשרת פחם. הצרכנים העיקריים של הפחם מטקיבולי היו מפעל המתכות של רוסתווי ותחנת כוח מבוססת פחם של טקווארצ'לי. אחרי חידוש עצמאותה של גאורגיה (1991), מכרות הפחם הפסיקו לפעול, ואילו המפעל להעשרתו נהרס.

==כלכלה==
בשנת 2006 שניים ממכרות הפחם של טקיבולי חזרו לפעול; גם המפעל להעשרת פחם הוקם מחדש. ענף הפחם מעסיק כ-1,000 מתושבי העיירה. בנוסף, בטקיבולי ישנו מפעל לעיבוד תה.

בטקיבולי פועל תחנת הכוח ההידרואלקטרית של שַׁאוֹרי, שמקבל את מימיו ממאגר המים של שאורי; ההספק הממוצע של תחנת הכוח הוא 28 מגה-ואט.

==בריאות==
בטקיבולי פועלים בית-חולים, מרכז אבחון ותחנת עזרה ראשונה.

==חינוך, תרבות וספורט==
בטקיבולי ישנם חמישה בתי-ספר ציבוריים ושישה גני ילדים. מוסדות התרבות של העיירה כוללים חמש ספריות, מרכז תרבות (תיאטרון עממי) בן 500 מושבים, היכל התלמידים והצעירים, בית-ספר לאמנות ואולפן כוראוגרפי לילדים.

בטקיבולי פועל מועדון הכדורגל "מֵשַׁחטֵה", שהוקם בשנת 1930 ומשנות ה-70 של המאה ה-20 מארח את משחקיו באצטדיון עירוני בעל תכולה של 6,300 צופים. קבוצת הכדורגל "משחטה" טקיבולי משחקת בליגה הראשונה של גאורגיה (הליגה השנייה בחשיבותה - אחרי ליגת העל).

== קישורים חיצוניים == 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:גאורגיה: יישובים
קטגוריה:אימרתי
מצר בלטייסק

מפת [[מפרץ גדנסק ביחד עם מצר בלטייסק]]
מפרץ קלינינגרד, מצר בלטייסק ולשון חול בלטית כפי נשקפים מן העיר בלטייסק]]
מצר בלטייסק (ברוסית: Балтийский пролив; בגרמנית: Pillauer Tief) הוא מצר ים במחוז קלינינגרד ברוסיה, המקשר בין מפרץ גדנסק (בחלקו הדרום-מזרחי של הים הבלטי) שממערב לו לבין מפרץ קלינינגרד (או הלגונה של הוויסלה בפולנית ופרישס האפ בגרמנית) שמזרחית לו. המצר מפריד בין חצי האי קלינינגרד (בגרמנית: Samland) שמצפון לו לבין לשון חול בלטית (ברוסית: Балтийская коса או לשון חול ויסלה בפולנית: Mierzeja Wiślana) שמדרומו.

העיר בלטייסק (הידועה עד לפני 1946 בשמה הגרמני "פילאו") שאוכלוסייתה מונה כיום 32,922 נפש, שוכנת לחופו של מצר בלטייסק.

רוחבו של המצר שנכרת ב-1497 בעקבות הסופה והורחב בשנות ה-60 של המאה ה-20, הוא 400 מטרים. עומקו המרבי – 12 מ' ואורכו כ-2 ק"מ.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20141024162637/http://www.panoramio.com/photo/71334984 תמונה של מצר בלטייסק], באתר פנורמיו

==הערות שוליים==

בלטייסק
קטגוריה:הים הבלטי
קטגוריה:מחוז קלינינגרד: גאוגרפיה
אתנה פרתנוס

מוזיאון הארכאולוגי הלאומי באתונה}}
אתנה פרתנוס (ביוונית: Ἀθηνᾶ Παρθένος, מילולית "אתנה הבתולה" או "אתנה הנערה") הוא פסל המייצג את כוחה וגדולתה של אתנה. בפסל ניתן לראות את אתנה ואת המגן שלה, ואת אלת הניצחון, ניקה, מונחת על כף ידה.

הפסל, שהיה עשוי שנהב וזהב (Criselefantino), פוסל על ידי פידיאס בן כארמידס איש אתונה כחלק מסדרת פסלים שיצר עבור הפרתנון שבאקרופוליס.

הפסל, יחד עם ונוס ממילו, נחשב לאחד הפסלים היווניים המפורסמים בכל הזמנים.

בזמן כיבוש יוון תחת האימפריה הרומית, לקחו הרומאים את הפסל שהיה מוצג במקדש והחביאו אותו מפני העולם. לאחר מכן נוצר העתק של הפסל בקנה מידה קטן יותר העשוי שיש. בפסל, כמו במקור, אתנה ניצבת חמושה בתנוחת "קונטרה פוסטו", כשעל ראשה קסדה מכונפת כשבמרכזה מוצב הספינקס, סמל החכמה, ומשני צידיו סוסים מכונפים המסמלים חיי נצח ומתקשרים לגורגונה (דמות נשית ומפלצתית מהמיתולוגיה) שהייתה אימם. על כתפי אתנה נמצא מגנה ה"אאגיס", עור עז עם זנבות נחשים וראש גורגונה במרכז שניתן לאתנה במתנה על ידי זאוס כדי שתגבר על מכשוליה.

ליד המגן התפתל נחש שהיה סמל לאל הקדמון הקשור לאדמה ומסמל את האופי של בני אתונה.

על המגן של אתנה תבליטי מלחמה יווניים מיתולוגיים אשר נועדו לתאר את ניצחון התרבות על הברבריות או ניצחון היוונים על הפרסים בהקשר אקטואלי.

ישנן גרסאות סותרות בנוגע למיקומה של החנית, שהיה האטריבוט של אתנה כאלת המלחמה. הדעה המקובלת היא שהחנית נשענה על רגלה וכתפה השמאלית.

ההעתק הרומי עוצב בצורה ריאליסטית הרחוקה מהפסל המקורי. קפלי האריג נופלים בצורה נטורליסטית, האנטומיה מדויקת, הפרופורציה נכונה. הפסל מקרין הדרת כבוד, הרמוניה, ואיזון. עם זאת, יש בו ריחוק, איפוק ואידיאליציה.

==בתרבות פופולרית ==
בסדרת הספרים "גיבורי האולימפוס" מאת ריק ריירדן הפסל מסמל את המאבקים בין המחנה היווני לרומאי. הוא מסמן יותר מכל את ירידתה של אתנה ממעמדה כאלת החכמה והקרב בקרב היוונים, לאלה זוטרה בתרבות הרומאית.

== גלריה ==
<gallery>
An inscription about the construction of the statue of Athena Parthenos in the Parthenon.jpg|קטע מהחשבונות המתייחסים למימוש הפסל של אתנה פרתנוס מוצג במוזיאון האקרופוליס
Athena Varvakeion hologram.jpg|הולוגרמה של אתנה פרתנוס מאחור במוזיאון האקרופוליס
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פיסול יווני
קטגוריה:נשים בפיסול
השביל המחבר

פינת ישיבה בשביל המחבר
אחת מאבני הדרך לאורך השביל המחבר
השביל המחבר הוא שביל המחבר בין יד ושם לבין מסלול המבקרים המקיף את הר הרצל. השביל מתחיל ליד רחבת הכניסה המרכזית של יד ושם ומסתיים ליד חלקת גדולי האומה בצידו הדרום מערבי של הר הרצל. השביל הנמצא במגמת עלייה, מקשר בין שני אתרי ההנצחה הלאומיים המרכזיים בישראל, ומעבר לערכו התיירותי והפרקטי, הוא מסמל את העלייה משואה לתקומה. אורכו של השביל הוא כ-200 מטרים.

==סלילת השביל==
הרעיון לפריצת השביל נולד בשנת 2002 ביחידה להנצחת החייל של משרד הביטחון, אשר פנתה ליד ושם ולהסתדרות הציונית העולמית, וזכתה להסכמתם ולשיתוף פעולה מצידם. יוזם ומתכנן השביל המחבר היה
משה אורן, בתפקידו כראש תחום מפעלי הנצחה במשרד הביטחון. בהמשך פנתה היחידה להנצחת החייל אל נציגי מועצת תנועות הנוער בישראל, במטרה לשתף אותן בעבודות לסלילת השביל, ולעשות זאת בעבודת כפיים, כסמל לאופן בו נסללו שבילים ודרכים בארץ ישראל בתקופה שלפני הקמת מדינת ישראל ובשנים שלאחר הקמתה. העבודות לסלילתו ארכו כחודשיים. הוא נחנך באביב 2003, ביום השנה ה-60 למרד גטו ורשה. עוד נטלו חלק ביוזמה משרד החינוך והסוכנות היהודית לארץ ישראל. בשנת 2004 נחנכה בקצהו העליון של השביל אנדרטת נצר אחרון, לזכר העולים ניצולי השואה, אשר הגיעו לארץ לאחר מלחמת העולם השנייה, ולאחר גיוסם לצה"ל ב-1948, נפלו בקרבות מלחמת העצמאות מבלי להותיר אחריהם שאירים. בשנת 2010 הונחו לאורכו של השביל שמונה שלטים הסוקרים את אשר התרחש בדרך משואה לתקומה בעיצוב האדריכל אורי אברמסון: יום הניצחון, "הציונות הלוחמת", ההעפלה, תוכנית החלוקה, "כל העם צבא", הכרזת העצמאות, "מלחמה וניצחון" ו"עוד רבה הדרך".

==צעדת השביל המחבר==
זמן קצר לאחר חנוכת השביל, הוחלט לערוך לאורכו צעדה, הנערכת מדי שנה באחד הימים שבין יום השואה ליום הזיכרון לחללי מערכות ישראל. הצעדה מתחילה בבקעת הקהילות החרבות, חולפת על פני אנדרטת הקרון וכיכר גטו ורשה, בטרם היא עולה לאורכו של השביל ומגיעה להר הרצל. בהר הרצל חולפת הצעדה באנדרטת נצר אחרון, יד לנספים באונית המעפילים סלבדור וביד לצנחני היישוב בארץ שנפלו באירופה, והיא מסתיימת בחלקת גדולי האומה. בצעדה מוצגות הצגות על ידי המשצ"ים (מדריכי של"ח צעירים) המציגות את סיפור חייהם של הנצר האחרון. בצעדה משתתפים אלפי תלמידים מרחבי הארץ.

== לקריאה נוספת ==
* משה אורן, השביל המחבר, ירושלים: יד יצחק בן-צבי, 2014

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.izkor.gov.il/2f0d543805d860a473dda8a42b66ce94 השביל המחבר] באתר יזכור
* [http://vimeo.com/62156843 סרט אודות השביל והקמתו]
* [http://mosheoren.com/content/198 אודות השביל המחבר]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יד ושם
קטגוריה:הר הרצל
קמפצ'ה

קמפצ'ה (בספרדית: Campeche; רשמית: המדינה החופשית והריבונית של קמפצ'ה, בספרדית: Estado Libre y Soberano de Campeche) היא אחת מ-31 המדינות המרכיבות את מקסיקו. קמפצ'ה נמצאת בדרום-מזרח מקסיקו, בחצי האי יוקטן, והיא גובלת במפרץ מקסיקו בצפון, יוקטן בצפון-מזרח, קינטנה רו ובליז במזרח, גואטמלה בדרום וטבסקו במערב. בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא קמפצ'ה.

==היסטוריה==
שם המדינה נובע משם בירתה שנובע משם התיישבות של בני המאיה באזור בשם "א-קינ-פץ'". הספרדים הגיעו לאזור לראשונה ב-1517 והאוכלוסייה המקומית נטמעה בהם. הספרדים הקימו בהתיישבות נמל שהפך לאחד מהחשובים של ספרד באזור.

העיר ירדה מגדולתה במאה ה-19, עקב פתיחת נמלים אחרים והידרדרות בחקלאות. תחילה הייתה קמפצ'ה חלק ממדינת יוקטן, אך היא הפכה למדינה בפני עצמה ב-1863. כעבור שנה צרפת פלשה למקסיקו והחזירה את קמפצ'ה להיות חלק מיוקטן, אך כעבור מספר שנים מקסיקו השתחררה מהכיבוש הצרפתי, וקמפצ'ה חזרה להיות מדינה.

==כלכלה==
כלכלת המדינה מסתמכת בעיקר על נפט שנמצא מול חופיה בשנות ה-70. נוסף על כך יש מעט חקלאות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: מדינות
קטגוריה:חצי האי יוקטן
Sad but True

Sad but True (עצוב אבל נכון) הוא שירה של להקת ההבי מטאל האמריקאית, מטאליקה. הסינגל יצא לאור בפברואר, 1993 כסינגל החמישי והאחרון מאלבומה החמישי הקרוי על שמה של הלהקה (ידוע גם כאלבום השחור). הווידאו קליפ לשיר יצא לאור באוקטובר 1992.

השיר הגיע למקום הראשון בפינלנד.

==ניתוח מוזיקלי ולירי==
"Sad But True", הוא שיר כבד, בעל מנגינה קודרת ואיטי. אפשרות אחת לפרש את השיר היא שהדובר הוא סם הפונה אל הנרקומן המכור אליו, ומסביר לו שכל חייו תלויים בו. פירוש אחר יכול להיות שהדובר הוא ישות חיצונית השולטת בנמען, או אפילו תת-המודע שלו. הרעיון של "עצוב אבל נכון" דומה לרעיון ב"אדון הבובות" (Master of Puppets), אם כי ניכר הבדל משמעותי בין השירים, המשקף את השינוי בסגנון הכללי של מטאליקה: בעוד ש"אדון הבובות" הוא יצירה ארוכה, כבדה, מהירה, טכנית, מלאת אנרגיה ובעלת ליריקה בוטה וקיצונית הכוללת תיאורים סדיסטיים, "Sad But True" הוא שיר איטי, קודר, ובעל ליריקה מאופקת הרבה יותר. להלן מילות הפזמון: 
{| 
|- 
|I'm your dream, make you real 
|אני החלום שלך, הופך אותך לממשי
|- 
|I'm your eyes when you must steal 
|אני העיניים שלך כאשר אתה חייב לגנוב
|- 
|I'm your pain when you can't feel
|אני הכאב שלך כאשר אינך מסוגל להרגיש 
|- 
|Sad but true 
|עצוב אבל נכון 
|- 
|I'm your dream, mind astray 
|אני החלום שלך, מוח תועה 
|- 
|I'm your eyes while you're away 
|אני העיניים שלך כאשר אינך נמצא 
|- 
|I'm your pain while you repay 
|אני הכאב שלך בזמן שאתה מתגמל 
|- 
|You know it's sad but true 
|אתה יודע שזה עצוב אבל נכון 
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 1991
קטגוריה:שירי מטאל
קטגוריה:שירי מטאליקה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים ביקורתיים על הדת
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אלקטרה רקורדס
ח'מיס מושייט

ח'מיס מושייט (בערבית: خميس مشيط, תעתיק מדויק: ח'מיס משיט) היא עיר במחוז עסיר שבדרום-מערב ערב הסעודית. העיר נמצאת כשלושים ק"מ צפון-מזרחית לבירת המחוז אבהא, כ-820 ק"מ דרום-מערבית לבירה ריאד, כמאה קילומטר צפונית לגבול עם תימן, כמאה קילומטר מזרחית לים סוף (הים האדום) וגובהה 2,066 מטרים מעל פני הים.

==אוכלוסייה==
עד שנות ה-70 של המאה ה-20 הייתה ח'מיס מושייט עיר קטנה בת פחות מ-50,000 תושבים המשרתים את האזור החקלאי המקיף אותה, אך מאז גדלה האוכלוסייה בקצב מהיר במיוחד, ל-217,870 בני אדם במפקד 1992, 372,511 בני אדם במפקד 2004, 430,828 בני אדם במפקד 2010 ו-535,065 בני אדם במפקד 2022. ח'מיס מושייט היא העיר הגדולה ביותר במחוז עסיר והעיר העשירית בגודלה בממלכה כולה.

העיר מוקפת בחוות לייצור גידולים חקלאיים.

==גלריית תמונות==
<gallery>
Khamis Mushayt Heritage area Statue of coffee.jpg|פסל קפה ערבי מאזור המורשת בעיר
Khamis Mushayt Field walk.jpg|שביל הליכה בעיר
Old houses.jpg|פסל של בתים ישנים באזור המורשת בעיר
Damak1.jpg|ממשק המועדון דמכ בעיר
ALhayat Hospital.jpg|בית החולים הלאומי "אל-חיאת" בעיר
Alturathiah.jpg|מבנים באזור המורשת בעיר
Mosque in Khamis Mushayt.jpg|מסגד המלך פהד בעיר
</gallery>

==קישורים חיצוניים== 
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערב הסעודית: ערים