ג'ון קיצהבר

ג'ון אלברט קיצהבר (באנגלית: John Albert Kitzhaber; ) הוא פוליטיקאי אמריקאי מאורגון, איש המפלגה הדמוקרטית, שכיהן כמושל אורגון ה-35 וה-37 בשנים 1995–2003 ובשנים 2011–2015.

ב-18 בפברואר 2015 התפטר קיצהבר מתפקידו, חודש לאחר השבעתו לתקופת הכהונה הרביעית שלו. רשויות מדינת אורגון והרשויות הפדרליות חקרו חשדות לפלילים נגדו ונגד ארוסתו, סילביה האייס. קיצהבר הוא היחידי מבין מושלי אורגון שהתפטר על רקע שערורייה. במקומו הושבעה כמושלת מזכירת המדינה קייט בראון.

ב-2017 סגרו הרשויות הפדרליות את תיק החקירה נגדו מבלי שהוגש נגדו כתב אישום. ועדת האתיקה של אורגון מנתה עשרה מקרים בהם עשה קיצהבר שימוש בתפקידו הפוליטי למטרות אישיות. במסגרת הסדר הוא הסכים לשלם קנס של 20,000 דולר.

קיצהבר, שהוא רופא במקצועו, נבחר ב-1978 לבית הנבחרים של אורגון. לאחר תקופת כהונה אחת הוא נבחר ב-1980 לסנאט של אורגון, בו הוא כיהן שלוש תקופות כהונה, עד 1993. מ-1985 ועד לתום כהונתו בסנאט הוא כיהן כנשיאו.

==ראשית חייו==
ג'ון קיצהבר נודל בקולפקס שבמדינת וושינגטון לאנבל ריד (לבית ווצל) ואלברט ריימונד קיצהבר. ב-1965 הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון דרום יוג'ין שביוג'ין. ב-1969 הוא סיים את לימודיו בדארטמות' קולג' וב-1973 הוא סיים לימודי ברפואה באוניברסיטת הבריאות והמדע של אורגון. לאחר סיום לימודיו ועד 1986 הוא עסק ברפואה ברוזבורג שבאורגון כרופא חירום.

==מחוקק באורגון==
קיצהבר החל את הקריירה הפוליטית שלו ב-1978 כאשר הוא נבחר לבית הנבחרים של אורגון, שם הוא כיהן תקופת כהונת אחת של שנתיים. ב-1980 הוא נבחר לסנאט של אורגון, שם הוא כיהן שלוש תקופות כהונה בשנים 1981–1993 וכיהן כנשיא הסנאט מ-1985 ועד תום כהונתו בו. כנשיא הסנאט, הוא היה המנסח הראשי של תוכנית הבריאות במימון ממשלת המדינה.

==מושל אורגון==
===כהונה ראשונה (1999-1995)===
ב-1994 זכה קיצהבר במועמדות המפלגה הדמוקרטית למשרת מושל אורגון, זאת לאחר שהמושלת המכהנת, ברברה רוברטס, גם היא דמוקרטית, החליטה שלא להתמודד לכהונה שנייה. החלטתה של רוברטס נבעה מסירובו של ציבור הבוחרים להעביר את חוק מס המכירות לצורך מימון תוכנית הבריאות של אורגון, ובשל כך היא נאלצה להפר את הבטחת הבחירות שלה לקיצוץ בהוצאה הציבורית.

בנובמבר אותה שנה ניצח קיצהבר בבחירות הכלליות לאחר שגרף 51 אחוזים מקולות המצביעים. מועמד הרפוובליקנים, לשעבר חבר בית הנבחרים של ארצות הברית, דני סמית', קיבל 42 אחוזים מהקולות. ב-9 בינואר 1995 הושבע קיצהבר כמושל אורגון ה-35.

במהלך תקופת כהונתו הראשונה, הנהיג קיצהבר את תוכנית הילדים של אורגון, שנועדה לזהות ילדים בסיכון ולסייע להם ולמשפחותיהם. אף על פי שהוא התנגד באופן אישי לעונש המוות, אישר קיצהבר שתי הוצאות להורג במהלך תקופת כהונתו הראשונה: זו של דאגלס פרנקלין רייט ב-1996, וזו של הארי צ'ארלס מור ב-1997. בהצהרה שנשא ב-2011, אמר קיצהבר: "היו אלו ההחלטות המייסרות והקשות ביותר שקיבלתי כמושל... מאז אני מתחרט על החלטות אלו".

===כהונה שנייה (2003-1999)===
ב-1998 קרא מתנגד המיסים הרפובליקני ביל סיזמור תיגר על קיצהבר. סיזמור ייסד את "איגוד משלמיי המיסים של אורגון", ועד פעולה פוליטי שביצע פעולות שדלנות נגד גידול במיסים וקידם קיום משאל עם להגבלת הגבלת השימוש בכספי המיסים.

במהלך מערכת הבחירות של אותה שנה, דווח בעיתון "האורגוניאן" על התנהלותו השנויה במחלוקת של סיזמור בחייו הפרטיים, וכן על פעולותיו בוועד הפעולה הפוליטי שלו ובמוסדות החינוכיים ללא כוונת רווח שלו.

בבחירות הכלליות זכה קיצהבר ב-64 אחוזים של הקולות מול 30 האחוזים מהקולות שקיבל סיזמור. מתוך 36 מחוזות אורגון, ניצח קיצהבר ב-35, כשרק מחוז מלהיור הכפרי השוכן על גבול איידהו הצביע עבור סיזמור.

בתקופת כהונתו השנייה כמושל, קידם קיצהבר יוזמות בנוגע למשאבים הטבעיים, כולל "תוכנית אורגון לסלמון ולקווי פרשת המים" שמטרתה הייתה לשמר את אוכלוסיית דגי הסלמון בנהרות אורגון שהיו בסכנת הכחדה. התוכנית הייתה מאמץ משותף שעודד סוכנויות פדרליות, מדינתיות ומקומיות לפעול יחד עם בעלי הקרקעות לשקם את קווי פרשת המים ואת אוכלוסיות דגי הסלמון המתדלדלות. קיצהבר גם בלט בעמדה שנויה במחלוקת לטובת הריסת כמה מהסכרים בצפון-מערב המדינה לשיקום אוכלוסיות דגי הסלמון.

ניהול הצמיחה, במיוחד בעמק הנהר וילאמט, היה בעדיפות גבוהה מבחינתו של קיצהבר, והוא היה תומך נלהב של מערכת שימושי הקרקעות המקיפה של אורגון. הוא התנגד לניסיונות להחליש את ההגנה על אזורי החוות ואת האכיפה של גבולות ההתפשטות העירונית. קיצהבר גם הקים את כוח המשימה של המושל לצמיחה ואת פורום יכולת החיים של עמק וילאמט כדי לסייע לאיסוף מידע מדויק ולהתוות את הגישות המשולבות לפיתוח קהילות יציבות. תוכנית הפתרונות לקהילות ניסתה להתמקד במאמצים של סוכנויות מדיניותיות רבות, של ממשלות מדינות אחרות וקבוצות אינטרסים לפתרון בעיות בשיתוף פעולה ותיאום הניהול של מיזמי פיתוח קהילות שונות ברחבי אורגון.

על פי חוקת אורגון, היה קיצהבר מנוע מלהיבחר לתקופת כהונה שלישית רצופה ב-2002. במקומו נבחר הדמוקרט טד קולנגוסקי, שנבחר גם לכהונה שנייה ב-2006.

לאחר שתי תקופות הכהונה הראשונות שלו כמושל, היה קיצהבר למנהל מרכז המדיניות המבוססת על עדויות באוניברסיטת הבריאות והמדע של אורגון, שם הוא שימש כיושב ראש ונשיא במוסד למצוינות רפואית ובמכון פארק אסטס, וייסד את קבוצת קידום הטיפול הרפואי, "תנועת ארכימדס".

===כהונה שלישית (2015-2011)===
קיצהבר בנאום הניצחון שלו בבחירות 2010.
בספטמבר 2009 הכריז קיצהבר על התמודדותו לכהונה שלישית כמושל. בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית שהתקיימו במאי 2010 הוא הביס את רוג'ר אובריסט ואת מזכיר המדינה שלעבר של אורגון, ביל בראדברי.

בבחירות הכלליות התמודד קיצהבר מול מועמד הרפובליקנים כריס דאדלי, איש עסקים ושחקן ה-NBA לשעבר. תוצאות הבחירות היו צמודות כאשר קיצהבר זכה ב-49.29 אחוזים של הקולות מול 47.77 האחוזים שגרף דאדלי ואחוזים בודדים שניתנו לשני מועמדים שוליים.

ב-10 בינואר הושבע קיצהבר לכהונתו השלישי כמושל ה-37 של אורגון, וירש את חבר מפלגתו שירש אותו בתום כהונתו הקודמת, טד קולנגוסקי.

בחירות אלו היו הראשונות באורגון בהם יושמה שיטה על פיה המועמדים לתפקיד יכלו להיות מועמדים של עד שלוש מפלגות. במקרה של קיצהבר, בנוסף להיות מועמד הדמוקרטים, הוא גם היה מועמד המפלגה העצמאית של אורגון.

ב-20 בנובמבר 2011 הודיע קיצהבר שהוא מתכוון להמתיק עונש מוות שנועד להתבצע חודש לאחר מכן. הוא הכריז שכל עוד הוא מכהן כמושל לא יתבצעו הוצאות להורג באורגון, וכינה את סוגיית עונש המוות "מסוכנת ובלתי צודקת". הנידון למוות שעונשו הומתק, גארי האוגן, עלה לכותרות כאשר הוא סירב לקבל את החנינה, וביקש שהוצאתו להורג תתקיים. השופט הבכיר, טימותי פ. אלכסנדר, שמונה לבית המשפט של מחוז מריון, פסק שהאוגן רשאי היה לדחות את המתקת העונש ולבקש שתהליך הוצאתו להורג בזריקת רעל יימשך. קיצהבר עתר בעניין לבית המשפט העליון של אורגון, שפסק ב-20 ביוני 2013 לטובתו של המושל. ב-2012 כינה המגזין רולינג סטון את קיצהבר כאחד "מ-12 המנהיגים שעשו דברים", בצטטו את החלטתו לבלום את ההוצאות להורג באורגון, ובהגדירו אותה ככזאת ש"ממחישה כיצד הממשלה יכולה להשפיע".

קיצהבר ניהל את ההקמה הכושלת של אתר "הכיסוי של אורגון" , אתר רכישת ביטוחי הבריאות על בסיס חוק הגנת החולה וטיפול בר השגה. ב-2014 הוא נחל אכזבה מכשלונו של מיזם העל של הגשר על נהר קולומביה על רקע התנגדות הרפובליקנים בסנאט של מדינת וושינגטון וממשלת מחוז קלארק שבה.

שערורייה בעלת גוון אישי יותר הכתה את לשכת המושל בסוף אותה שנה, כאשר חשף העיתון וילאמט ויק נישואין שקודם לכן לא היה ידוע עליהם של זוגתו של קיצהבר, סילביה האייס למהגר מאתיופיה ב-1997. האייס ציינה שהנישואין הללו הסתיימו בראשית העשור הראשון של המאה ה-21, ואמרה שנישואין אלו היו נישואים לטובת השגת גרין קארד תמורת כסף, שאליהם היא נכנסה במהלך תקופה קשה בחייה. על פי המדווח קיצהבר לא היה מודע לנישואים עד לפרסום התחקיר בעיתון. ימים ספורים לאחר מכן, דווח בתחנות רדיו מקומיות שהאייס הייתה מעורבת במעשה פלילי נוסף ב-1997 של גידול קנאביס בוושינגטון, דיווח שגם אותו היא לא הכחישה.

באותה עת התמודד קיצהבר עם שאלות בנוגע לעסקי הייעוץ של האייס והאם היא עשתה שימוש במעמדה וביחסיה עמו. קיצהבר התבקש לעבור חקירה אתית בנוגע לפעילויותיה העסקיות של האייס, שאותה סירבה ועדה של המדינה לבצע. קיצהבר הגן בפומבי על הביקורת שהוטחה בהאייס, באומרו שהרשות המבצעת של המדינה פעלה על פי הכללים בנוגע לעבודת הייעוץ שלה והגדיר את נישואיה לשעבר כ"עניין אישי", אף על פי שהוא הודה שהוא "הופתע ונפגע" לשמוע עליהם.

===כהונה רביעית (2015)===
ב-2014 התמודד קיצהבר על תקופת כהונה רביעית. בעוד שהוא הוביל בסקרים על יריבו, דניס ריצ'רדסון, חבר בית הנבחרים המדינתי, רפובליקני שמרן מהעיר סנטרל פוינט, והביס אותו בבחירות בהפרש של 5.6 אחוזים, מסע הבחירות שלו ניצב בפני המחלוקת על כישלון מיזם "הכיסוי של אורגון" ועל מעשיה של האייס, כשעל רקע זה תקף ריצ'רדסון את קיצהבר ואת זוגתו כמושחתים. בבחירות אלו היה קיצהבר גם מועמד מטעם מפלגת המשפחות העובדות של אורגון.

ב-12 בינואר 2015 הושבע קיצהבר לכהונתו הרביעית, תקדים בתולדותיה של אורגון. בתחילת תקופת כהונתו זו, הוא נהנה משיתוף הפעולה של הרוב הדמוקרטי בבית המחוקקים המדינתי, הגבוה ביותר שהיה בכל 12 שנותיו עד אז כמושל. בנאום ההשבעה שלו הוא ציין שכהונתו הרביעית תהיה האחרונה שלו, באומרו שהיא "תשלים את הקשת של הקריירה הפוליטית שלי". הוא אמר שהוא ירצה להתמקד בחוסר השוויון החברתי-כלכלי באורגון במהלך ארבע שנותיו האחרונות כמושל המדינה.

==שערוריית השפעתה של האייס ואחריתה==
סילביה האייס, זוגתו של קיצהבר.
על אף מאמציו לנהל את מדיניותו, המשיך קיצהבר להתמודד עם השערוריות שהיו קשורות לזוגתו ועבודתה כיועצת. במסיבת עיתונאים שהתקיימה ב-30 בינואר 2015 אמר קיצהבר שלהאייס לא יהיה יותר שום תפקיד בממשל, אף על פי שהוא אישר שהם מתכננים להינשא. העיתון "האורגוניאן", שתמך בו במסעות הבחירות של 2010 ושל 2014, הרחיק לכת עד שקרא לו להתפטר, אם כי קיצהבר אמר שהוא לא שוקל לעשות כן. בכירי הדמוקרטים במדינה, כולל גזבר המדינה טד וילר, נשיא הסנאט המדינתי פיטר קורטני ויושבת ראש בית הנבחרים המדינתי טינה קוטק, פרסמו הצהרות ב-12 בפברואר, בהן הם דחקו בקיצהבר להתפטר. באותו יום דיווח העיתון וילאמט שעוזרו של קיצהבר ניסה למחוק אלפי הודעות אימייל של המושל מהשבוע הקודם. ביום המחרת, 13 ביוני 2015, הודיע קיצהבר על התפטרותו, שתיכנס לתוקפה ב-18 בפברואר.

ב-2017, לאחר 28 חודשי חקירה, הודיעה הממשלה הפדרלית שהיא סגרה את תיק החקירה בנוגע לחשדות שקיצהבר והאייס עשו שימוש במעמדם להשגת טובות הנאה אישיות. בדף הפייסבוק שלו, פרסם קיצהבר פוסט בו הוא אמר:

בינואר 2019 הסכים קיצהבר לשלם 20,000 דולר כקנס לוועדת האתיקה של ממשלת אורגון על ניגודי עניינים הקשורים להאייס בעת שהיה מושל. באותו חודש הסכימה גם האייס לשלם לוועדה סכום של 44,000 דולר על הפרת כללי האתיקה שעלו מהשימוש שלה במעמדה כנושאת משרה ציבורית לטובות הנאה אישיות.

==פעילותו מחוץ לכהונתו כמושל ואחריה==
קיצהבר משמש כמנהל מרכז המדיניות המבוססת על עדויות באוניברסיטת הבריאות והמדע של אורגון. הוא עוסק בהתנדבות במדיניות רפואית במוסד למצוינות רפואית, מוסד חינוכי שמפעיל תוכניות ללימודי המשך לרופאים. הוא גם משמש כנשיא של מכון פארק אסטס, ארגון ללימודי המשך לראשי קהילת הצוותים הרפואיים ומנהלי בתי חולים.

ב-13 בינואר 2006, בתקופה שבין תקופת כהונתו השנייה לזו השלישית שלו כמושל, הכריז קיצהבר על הקמתה של "תנועת ארכימדס", ארגון ששואף לשפר את רמת הבריאות של האוכלוסייה על ידי יצירת מערכת יציבה שתעשה שימוש במשאבים הציבוריים שמוצאים על טיפול רפואי כדי להבטיח שלכל אחת ואחד תהיה את הגישה למערכת מוגדרת של שירותי בריאות יעילים. המטרה היא ליצור חזון למערכת שוויונית ובת-קיימא וכן את התמיכה הפוליטית הדרושה להגשמתה. ברוח זו הוגשה ב-2007 הצעת חוק שזכתה לתמיכתם של רבים מתושבי אורגון.

החוק לשיפור הבריאות של אורגון נפל במושב 2007 של בית המחוקקים המדינתי לאחר שלא עלה בידו של קיצהבר להתגבר על החששות שהועלו על ידי איגוד הגמלאים של ארצות הברית. תחת זאת עברה הצעת חוק אחרת לרפורמה במערכת הבריאות, שעלתה בסנאט של אורגון ותוקנה כך שתכלול חלקים של הצעת החוק של תנועת ארכימדס.

עם הסרת מועמדותו של טום דאשל לתפקיד מזכיר הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית, נפוצו שמועות שהתפקיד יועד לקיצהבר. בכל אופן, קיצהבר דחה כל אפשרות להתמנות לתפקיד ואמר שהאפשרות לא עלתה כמעשית.

ב-7 בפברואר 2014 הביע קיצהבר תמיכה במועמדותו של עמיתו הדמוקרטי דונלד ברוויק למשרת מושל מסצ'וסטס. ב-2 במאי 2016 הוא הביע את תמיכתו בברני סנדרס כמועמד המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנשיאות של 2016.

==חיים אישים==
מוצאו של קיצהבר הוא גרמני. ב-1971 הוא נשא לאישה את רוזמרי לינהאן. השניים התגרשו ב-1974. ב-1995 הוא נישא בשנית לשרון לה קרוי ולשניים נולד בן אחד. ב-2003, זמן קצר לאחר תום כהונתו השנייה של קיצהבר, הם התגרשו.

קיצהבר חי עם סילביה האייס, מייסדת חברת הייעוץ הסביבתי 3EStrategies. באוגוסט 2014 הודיעו השניים על אירוסיהם, אך לא הודיעו על תאריך לחתונתם.

במהלך הקריירה הפוליטית שלו נודע קיצהבר בשל כך שנהג ללבוש מכנסי ג'ינס כחולים באירועים ציבוריים. בטקס ההשבעה הראשון שלו ב-1995 הוא גרם למהומה כאשר הופיע לבוש באופן זה. במהלך מסע הבחירות שלו ב-2010 לכהונתו השלישית, הוא נמנע לעיתים קרובות מלענוב עניבה, והעדיף להופיע בחולצה ובז'קט ללא עניבה.

קיצהבר מתגורר ועובד בפורטלנד, ובמהלך כל שנות כהונתו כמושל הוא סירב להתגורר במעון המושל הרשמי בסיילם.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nga.org/governor/john-a-kitzhaber/ ג'ון קיצהבר] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://www.oregonencyclopedia.org/articles/kitzhaber_john_1947_/#.Yip7HInP3cc ג'ון קיצהבר] באנציקלופדיה של אורגון 
* [https://www.apg.org/news/former-governor-john-kitzhaber-m-d-bio/ ג'ון קיצהבר] באתר קבוצות הרופאים האמריקאים 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושלי אורגון
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי האספה המחוקקת של אורגון
קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947