OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
היטאצ'י

היטאצ'י (ביפנית: 株式会社日立製作所) היא תאגיד רב-לאומי יפני מסוג קונצרן, המתמקד בתעשיות עילית. החברה משמשת כחברת-אם לקבוצת היטאצ'י, כחלק מקבוצת חברות DKB. 

בדירוג במגזין פורבס, Global 2000 list, לשנת 2011, דורגה היטאצ'י במקום ה-473. בדירוג ה-Global 500 של המגזין פורצ'ן לשנת 2011, מוקמה היטאצ'י במקום ה-40.

==מוצרים ושירותים עיקריים==
===מערכות מידע וטלקומוניקציה===
* מיקור חוץ
* תוכנה
* שרתים
* מחשבים מרכזיים
חברת היטאצ'י מייצרת מחשבים ייעודיים לשוק היפני עם מערכת הפעלה ייעודית הדומה למערכת ההפעלה של חברת י.ב.מ למחשבים מרכזיים. בנוסף לכך ייצרה במשך שנים רבות בערך עד אחרי שנת 2000 מחשבים התואמים את המחשבים המרכזיים של חברת י.ב.מ. במחשבים אלה השתמשו בתוכנות תשתיתיות של חברת י.ב.מ. מחשבים תואמי י.ב.מ. היו מיועדים לשוק העולמי. גם במדינת ישראל נעשה בהם שימוש. 
* אחסון
חברת היטאצ'י היא אחד מהשחקנים המובילים בשוק שרתי האחסון ויחידות האחסון. בנוסף לחומרת אחסון היא מייצרת גם מוצרי תוכנה לצורך ניהול האחסון. 
* הנדסת מערכות תקשורת
* כספומטים

===מערכות חשמל===
* תחנות כוח - גרעיוניות, תרמית, הידרואלקטריות
* מנועים לטחנות רוח

===מערכות תעשתיות ותשתית חברתית===
* הנדסת מכונות
* מעליות
* מדרגות נעות
* רכבות - קטרים, קרונות, מערכות חיוניות ("היטאצ'י" בנתה 2 דגמי קרונות : "453-1", "452-4" מסוג סטאר21 (רכבת שינקנסן נסיונית מסוג 952/953 שפותחה בשנת 1992 על ידי "חברת הרכבות המזרחית יפן" כדי לבדוק את הטכנולוגיה שתשולב בדור הבא)

===מערכות טכנולוגיות וציוד טכנולוגי===
* צגי LCD
* כלים חשמליים
* כלי מדידה
* ציוד הנדסה ביו-רפואית
מחפר זעיר מתוצרת היטאצ'י

===מכונאות בנייה ותעשייה===
מחפר היטאצ'י ZW-180
* מחפרים הידראוליים
* משאיות פסולת כרייה
* עגורנים - הידראוליים ומכניים

===חומרי בעלי פונקציונליות גבוהה ורכיבים===
* חוטים וכבלים
* מוצרי נחושת
* מעגליים חשמליים
* מתכות מיוחדות
* חומרים מגנטיים

===מערכות רכב===
*מערכות רכב
*מערכות ניהול מנוע
*מערכות בקרת נהיגה
*מערכות חשמליות לרכב
*מערכות מידע לרכב

===התקנים ומכשירים===
* כוננים קשיחים
* מערכות אחסון מידע
* צגי LCD
* בטריות

===מדיה דיגיטלית ומוצרי צריכה===
* כונני תקליטורים
* צגי פלזמה ו-LCD לטלוויזיות
* מקרני LCD
* מערכות מיזוג אוויר וציוד נלווה
* מקררים
* מכונות כביסה

===שירותים פיננסים===
* ליסינג
* ערבויות פיננסיות

===שונות===
* לוגיסטיקה
* ניהול נכסים

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בטוקיו
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:חברות אלקטרוניקה יפניות
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
סנדה מרין

סנדה מרין (ברומנית: Sanda Marin; דצמבר 1900 יאשי - 1961 בוקרשט) הייתה מחברת ספר הבישול הקלאסי בתחום המטבח הרומני.

==נתונים ביוגרפיים==
סנדה מרין נולדה בשם צ'צ'יליה מריה סימיונסקו (Cecilia Maria Simionescu) כבת למשפחה מן האליטה האינטלקטואלית של העיר יאשי ברומניה. אביה, יון סימיונסקו היה גאולוג, פלאונטולוג ובוטניקאי, פרופסור באוניברסיטה מגיל צעיר, לימים חבר בהאקדמיה הרומנית. צ'צ'יליה זכתה לחינוך מובחר שכלל לימוד השפות גרמנית, צרפתית ואנגלית על בוריין ולימודי פסנתר בפריז וברומניה אצל פלוריקה מוזיצ'סקו (מורתו של דינו ליפאטי ושל דן גריגורה). גדלה בבית שהתארחו בו מלומדים, סופרים ואמנים רבים.
התחתנה עם הכימאי מיכאי זאפאן וכבעלת בית ומארחת הוכיחה מהר את כישוריה באמנות הקולינרית.
ממורמרת לגבי רמת ספרי הבישול שהיו קיימים בשוק, החליטה לפרסם ספר גסטרונומי משלה, תחת שם העט "סנדה מרין". הספר הפך לציון דרך בספרות הגסטרונומית הרומנית.

צ'צ'יליה מריה זאפאן alias סנדה מרין, נפטרה בגיל 61 בבוקרשט. קברה נמצא בבית הקברות בלו ועל המצבה שלה הותקן זר דפנה ממתכת שעליו כתוב: "מטעם עקרות הבית".

==ספרה Carte de bucate==
ספר הבישול ("ספר המאכלים") של סנדה מרין הופיע במהדורתו הראשונה בשנת 1936 בהוצאת "קרטיה רומניאסקה", עם הקדמה מאת הסופר פסטורל תאודוריאנו. במקור הוא כולל כ-10,000 מתכונים. אחרי מלחמת העולם השנייה הופיע במהדורה מקוצרת שפורסמה לאחר מכן פעמים חוזרות. העורכים בתקופה הקומוניסטית הסירו את השמות הצרפתיים או הזרים האחרים שהופיעו בספרה המקורי של סנדה מרין. אפילו אחרי הקיצור והשינויים שנערכו בו שימש הספר מקור השראה לדורות של מחברי ספרי בישול ברומניה. בסוף המאה ה-20 הספר תורגם לשפות זרות - אנגלית, גרמנית. בגרסה האנגלית הוא כולל 1,296 מתכונים (Traditional Rumanian Cooking) (1996). בסך הכול הספר של "סנדה מרין" הופיע ברומניה בלפחות 12 מהדורות.
בשנת 2011 הוצאת "הומניטס" בבוקרשט חידשה את המהדורה המקורית של הספר.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.scribd.com/doc/43313/ סנדה מרין - ספר הבישול און ליין] 
* [http://www.amazon.com/Sanda-Marins-Traditional-Romanian-Cooking/dp/0967169208 על המהדורה האנגלית]
* [https://web.archive.org/web/20110426053604/http://caloripedia.ro/blog/deschide-usa-bacatariei-romanesti-despre-sanda-marin/04/ עוד פרטים על סנדה מרין]

קטגוריה:מחברות ספרי בישול
קטגוריה:סופרים רומנים הידועים בשם עט
קטגוריה:ילידות 1900
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1900
קטגוריה:נפטרות ב-1961
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1961
גיפו (מחוז)

מחוז גיפו (ביפנית: Gifu-ken ,岐阜県) הוא אחד ממחוזות יפן. המחוז, שבירתו היא העיר גיפו, נמצא באזור צ'ובו שבמרכז האי הונשו, האי המרכזי של יפן.

בזכות מיקומו המרכזי באזור יפן, שיחק המחוז תפקיד משמעותי בדרכי יפן, כמחבר בין המזרח למערב. במהלך תקופת סנגוקו, נודעה האמירה על גיפו - "השולט בגיפו, שולט ביפן".

==היסטוריה==
חבל הארץ המוכר כיום כמחוז גיפו, נהפך לחלק מחצר יאמטו באמצע המאה הרביעית לערך. בשל מיקומו המרכזי במרכז האי הונשו, המחוז היה מוקד בקרבות רבים בהיסטוריה של יפן, כאשר הבולט מבין המוקדמים הוא מלחמת ג'ינשין ב-672, אשר הובילה לביסוס הקיסר טמו כקיסר ה-40 של יפן.

אזור המחוז מכיל את הפרובנציות הישנות של הידה ומינו, כמו כן חלקים קטנים יותר מאהיזן ושיננו. השם של המחוז נובע מעיר בירתו, גיפו, אשר שמה ניתן לה בידי אודה נובונאגה במהלך הקמפיין שניהל לאיחוד כל יפן, ב-1567. האות הראשונה באה מההר האגדי קישין (岐山), אשר ממנו אוחדה כמעט כל סין והאות השנייה באה מצ'ופו (曲阜), העיר בה נולד קונפוציוס. נובונאגה בחר באותיות אלו כיוון ששאף לאחד את כל יפן, וקיווה להיתפש כדמות גדולה וחשובה בראי ההיסטוריה. המחוז היווה את מרכז יצור החרבות ביפן. בעקבות כך נודעה העיר סקי אשר במחוז, כמקום בו מייצרים את החרבות הטובות ביותר ביפן. בשלבים מאוחרים יותר, בלטה העיר בתעשיית האופנה שלה, במיוחד בעיר גיפו.

ב-28 באוקטובר 1891, העיר המודרנית מוצו הייתה מוקד רעידת אדמה של הרעידה ההמינו-אוורית, אשר עוצמתה מוערכת ב-8 בסולם ריכטר. הרעידה השאירה סדק ענק באדמה, אשר עדיין ניתן לצפייה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יפן: מחוזות
קטגוריה:צ'ובו: מחוזות
גיפו

גיפו (ביפנית: 岐阜市, "גיפו-שִי") היא בירת מחוז גיפו בחבל צ'ובו שביפן. לאורך ההיסטוריה של יפן נודעה העיר בחשיבותה בזכות מיקומה במרכז המדינה. במהלך תקופת סנגוקו, מצביאים רבים, כולל אודה נובונאגה, השתמשו באזור כבסיס לניסיון לאחד ולשלוט בכל יפן. גיפו המשיכה לשגשג גם לאחר איחוד יפן, כשאקובה (עמדה על דרך סחר בימי אדו), ומאוחר יותר כאחד ממרכזי האופנה הבולטים ביפן. לפני שהפכה לעיר מודרנית, הייתה גיפו חלק מנפת אצומי, אך במאה ה-20 הוגדרה מחדש כעיר ליבה לאומית.

העיר שוכנת על מישור הסחיפה של נהר הנאגרה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יפן: ערים
קטגוריה:צ'ובו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1889
קסטייחה

קסטייחה (שם מדעי: Castilleja), הידוע בכינויו באנגלית Indian Paintbrush, היא סוג המכיל כ-200 מינים של צמחים עשבוניים רב-שנתיים. הצמח נפוץ במערב אמריקה, מאלסקה ועד הרי האנדים, צפון אסיה, ומין אחד בחצי האי קולה בסיביר. הסוג קרוי על שמו של הבוטנאי הספרדי דומינגו קסטייחו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1782
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארל ליניאוס הצעיר
קטגוריה:עלקתיים
אקשן פיגר

אקשן פיגרים ב[[מוזיאון הילדות V&A של מוזיאון ויקטוריה ואלברט]]
אקשן פיגר (באנגלית: Action figure; בתרגום חופשי: "דמות פעולה") הוא סוג של בובה מחומר קשיח המעוצבת בדרך כלל בדמות אדם מפורסם או דמות בדיונית, בדרך כלל מפרנצ'ייז של סרטי קולנוע או משחקי וידאו.

== היסטוריה ==
פסלון מעשה ידי האמן הגרמני [[אלברכט דירר ("לאונרדו דה וינצ'י של הצפון") משנת 1525 לערךמוצג במוזיאון הפראדו במרכז מדריד]]

===דגמים מוקדמים===

=== במאה ה-20 ===
Palitoy}}
Stretch Armstrong}} - אקשן פיגר במילוי ג'ל תוצרת חברת הסברו
בפברואר 1964 ייצרה חברת הסברו את קו הצעצועים הראשון של "G.I. Joe" עם ארבע דמויות בגובה 30 סנטימטר בעיצוב חיילי ארצות הברית ממלחמת העולם השנייה ובהשראת סרט המלחמה "Story of G.I. Joe" (1945).

== ייצור ==

=== חומרי גלם ואביזרים ===
אקשן פיגרים בדרך כלל עשויים מפלסטיק, אוחזים כלי נשק קטנים ולעיתים מלווים בכלי רכב רגילים או צבאיים. קיימות סדרות אקשן פיגרים של דמות יחידה שנבדלות זו מזו במדים ובאביזרים. ניתן לשנות את תנוחת האקשן פיגר במידה מוגבלת.

=== קנה מידה ===

=== אריזות ===

== שיווק ==
=== קהל יעד ===
אקשן פיגרים של rwby משווקים גם לבנות וגם לבנים
בובות המבוססות על גיבורי פעולה משווקות כצעצועים "הולמים" לבנים, בעוד בובות רגילות משווקות כצעצועים המכוונים לבנות יותר משהם מכוונים לבנים.

=== מותגים ===
אקשן פיגרים של אנימה ומאנגה בויטרינות תצוגה בחנות [[אקיהברה, טוקיו (2014)]]
האקשן פיגרים מהווים חלק נכבד מתעשיית המוצרים הנלווים של עולם הקולנוע, בייחוד עבור סרטי פעולה, גיבורי-על, פנטזיה ומדע בדיוני. לעיתים הכיוון הוא הפוך, סדרת אקשן פיגרים הופכת לזיכיון הכולל סדרות טלוויזיה וסרטי קולנוע שמטרתם לשווק את סדרת הצעצועים. דוגמאות לכך הם "רובוטריקים", "ג'י. איי. ג'ו" ו"הי-מן ושליטי היקום". אקשן פיגרים רבים הם בדמויות גיבורי-על ונבלי-על לצורכי משחקי קרבות.

=== אספנות ===

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.actionfigureinsider.com/ Action Figure Insider] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בובות
קטגוריה:צעצועים
קראק (שליט פולני)

קרָאק (בפולנית: Krak, גם גראך, קראקוס (Krakus)) היה נסיך פולני אגדי, מייסדה של קרקוב והשליט של שבט הלחיטים (האבות הקדמונים של הפולנים). מיוחסת לו גם בנייתו של טירת ואוול הגותית שבקרקוב.

קראק מוזכר לראשונה בכרוניקה Chronica seu originale regum et principum Poloniae (היסטוריה של פולין), טקסט לטיני משנת 1190 המתאר את ההיסטוריה הפולנית. בכתב נאמר שקראק הביס את הצבא הרומי אשר תקף מהדרום.
ההיסטוריון הפולני י' בנשקביץ מצביע על שורשי השם במילה "קראקולה", שמשמעותה "מטה השופט", וצורות שונות שלה היוו את הבסיס לשמות רוסיים וצ'כיים. לעומת זאת, היסטוריונים אחרים מציעים אטימולוגיה שונה לשם, וטוענים כי השם "קראק" פירושו הוא עץ האלון, אשר נחשב לעץ קדוש והוא סמל לאילן יוחסין.

במשך שנים האמינו כי קראק קבור בתוך תל הנושא את השם "תל קראק", שקוטרו 50 מטרים ואשר הוקם בין המאה השמינית לעשירית לספירה כחלק המרכזי של אתר קבורה. בחפירות ארכאולוגיות שהתבצעו במקום בשנות ה-30 של המאה ה-20 לא נמצאה עדות לקבר במקום.

הראשון שהעלה על הכתב את האגדה על קראק ועל בתו הנסיכה ואנדה היה ההיסטוריון הפולני וינצנטי קדלובק (Kadłubek), שחי במאות ה-12 וה-13.

קיים דמיון רב בין האגדה על קראק לאגדה הצ'כית על השליט קרוֹק ובתו ליבושה, הנחשבת למייסדת של פראג.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:פולין: היסטוריה
קטגוריה:פולנים
קטגוריה:מלכים אגדיים
קטגוריה:קרקוב: היסטוריה
שלד בורסאי

שלד בורסאי היא חברה שמניותיה רשומות למסחר בבורסה לניירות ערך, אך לרוב המסחר בה נמוך מאוד משום שאין לחברה כל פעילות משום שהיא מכרה את פעילותה או משום שהיא כשלה מבחינה עסקית והפסיקה את פעילותה. בהשאלה, משמש הביטוי לתיאור גוף כושל שעוד מותקנים בו מוסדות של גוף גדול ומתפקד.

אדם או חברה יכולים לקנות שלד בורסאי בעלות נמוכה יחסית, למזג לתוכו פעילות חדשה, ובכך להכניס את הפעילות לחברה ציבורית, שיכולה לגייס הון עם פחות מגבלות לעומת הנפקה ראשונה. כלל אצבע מתמחר את שוויו של שלד בורסאי בכמיליון דולר, תוך התחשבות בחסכון ההוצאות בגין רישום, פרסום תשקיף והוצאות רגולטוריות שונות נוספות. רכישת השלד מתבצעת לרוב בדרך של רכישה במהופך (נקראת גם מיזוג הפוך), שבו הבעלים של החברה הפרטית, שרוצה להפוך אותה לציבורית, מזרים נתחים מהחברה לתוך השלד, ובתמורה מקבל נתח מהחברה הציבורית. ניתן להסתכל על זה גם בצורה כזאת שהחברה הפרטית מחזיקה בציבורית, והציבורית רוכשת את הפרטית.

פעמים רבות לשלד הבורסאי רשומים הפסדים כתוצאה מפעילותו הקודמת, וניתן, בתנאים מסוימים, לקזז הפסדים אלה לצורכי מס מהרווחים בפעילות החדשה. לפיכך להפסדים אלה יש ערך, שיש להביאו בחשבון בעת קביעת ערכו של השלד הבורסאי.

בשנות ה-2000, נוצרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב מספר גובר של שלדים בורסאיים, לאחר שחברות רבות מכרו את פעילותם. כיוון שגם עלויות ההנפקה עלו משמעותית, ערך השלדים לאו דווקא ירד. במקרים רבים חברות פרטיות מחליטות להפוך לציבוריות, דרך שלדי בורסאי, במהירות, ללא תשקיף. בעיקר חברות הזנק שעדיין לא יצרו הכנסות משמעותיות, ויתקשו לבצע הנפקה ראשונה לציבור.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שוק ההון
הגלז

{| class="infobox bordered" style="font-size: 80%; text-align: center;"
|rowspan=3 style="font-size: 100%; vertical-align: middle;" |שם
|style="background: #ccf;"|פרוטו-גרמנית
|style="background: #ccf;"|אנגלית עתיקה
|colspan=2 style="background: #ccf;"|נורדית עתיקה
|- style="font-size: 150%;"
|style="background: #ccf;"|הגלז
|style="background: #ccf;"|האגל
!colspan=2 style="background: #ccf;"|הגל
|-
|colspan=4 | "ברד"
|- style="font-size: 100%;"
|rowspan=2 style="font-size: 100%; vertical-align: middle;" |צורה
|פות'רק קדום
|פות'ורק
|colspan=2 |פות'רק מאוחר
|- 
|colspan=2 | 
| 
|x50px
|- 
| style="font-size: 100%; vertical-align: middle;"|יוניקוד
|colspan=2 style="font-size: 300%"| <div style="font-size: 30%">U+16BA U+16BB</div>

|style="font-size: 300%"| <div style="font-size: 30%">U+16BC</div>
|style="font-size: 300%"| <div style="font-size: 30%">U+16BD</div>
|-
|style="font-size: 100%;" |תעתיק
|colspan=4 style="font-size: 120%;" | h
|-
|style="font-size: 100%;" |IPA
|colspan=4 style="font-size: 150%"| 
|-
|style="font-size: 100%;" |מספר הרונה
|colspan=2 style="font-size: 100%;"| 9
| colspan=2 style="font-size: 100%;"| 7
|}
צורות שונות של הגלז בפות'רק קדום.
הַגְלָז או הָגָלָז היא הרונה המשמשת לציון הצליל h ("הא") באלפבית הרונות.

משמעות שמה של הרונה בפרוטו-גרמנית - "ברד".

ישנן מספר צורות לכתיבת רונה זו. בפות'רק קדום היא צוירה בשני אופנים - עם קו ביניים אחד: ᚺ המופיע בעיקר בכתובות גרמניות ובכתובות הקדומות סקנדינביות ועם קו ביניים כפול: ᚻ המופיע בכתובות סקנדינביות מאוחרות, לאחר המאה השביעית. בפות'ורק אנגלו-סקסי ובפות'רק מאוחר השתנתה צורת האות לרונה האגל: ᚼ.

רונה זו מקבילה לאות "האגל" באלפבית הגותי: h.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רונות
דובנה

דובנה (ברוסית: Дубна) היא עיר במחוז מוסקבה ברוסיה. זו העיר היחידה במחוז השוכנת על גדות נהר וולגה.

דובנה נוסדה בשנת 1952 כעיר למחקרים גרעיניים, והיא נהנית ממעמד מיוחד של נאוקוגרד (עיר מדע). העיר הוקמה בעקבות הקמת המכון המאוחד למחקר גרעיני. מכון זה תרם לגילויים של יסודות על-כבדים רבים ועד היום הוא המוסד המרכזי בעיר. בנוסף לכך, ממוקם בעיר תאגיד לתכנון וייצור טילי שיוט.

היסוד דובניום שהוא מבין היסודות אותו גילה המכון המאוחד למחקר גרעיני, קרוי על שם העיר כהוקרה לפועלו של המכון.

בעיר שוכנת אוניברסיטה למחקר מדעי החברה ומדעי הטבע, ושוכן בה גם מרכז לתקשורת חלל בבעלות החברה הרוסית לתקשורת לוויינים.

בקרבת העיר מתחיל תוואי תעלת מוסקבה.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מחוז מוסקבה: ערים
קטגוריה:נאוקוגרדים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1956
יהודה נבון

הרב יהודה נבון "מורנו" (? - 1844) היה שד"ר, אב בית דין בירושלים והראשון לציון וראש ישיבת דמשק אליעזר על שם הגביר רבי אליעזר אשכנזי ורעייתו הגבירה הנכבדה וידה אשכנזי מקושטא שבטורקיה.

==ביוגרפיה==
נולד בירושלים לרב חיים רפאל נבון, בן למשפחת נבון הספרדית שישבה בארץ ישראל בראשית המאה ה-18, עת שעלה לירושלים הרב אפרים נבון, ושבמשך דורות רבים הוציאה מתוכה רבנים, מנהיגים ואישי ציבור. 

בשנת תקנ"ז (1797) היה שליח חברון לצפון אפריקה, בתקצ"ו (1836) יצא בשליחות ירושלים ושוב בשנת תר"ד (1844).

אחרי פטירת קרובו, הרב יונה משה נבון בתר"א (1841), מונה לאב בית דין, לפקיד הכוללות ולראשון לציון של ירושלים, למשך פחות משנה אחת עד תר"ב (1842). בעקבות וויכוח בנוגע למינוי בין תומכיו לבין תומכי הרב חיים אברהם גאגין, הוא נאלץ לפנות מקומו לרב גאגין, גם בשל חולשתו וזקנתו ובעיקר כדי להשכין שלום בעדה.

נתפרסם בדורו בעיקר בשל דאגתו לציבור. חיבר את הספר "דגל מחנה אפרים", בו מתרץ הקושיות שנשאלו על ספר סבו מחנה אפרים (לא יצא לאור).

הרב יהודה נבון נפטר בירושלים בכ"ג בכסלו, תר"ה (1844). הוא קבור בחלקת הספרדים שבהר הזיתים.

נכדיו היו יוסף נבון ומשה אפרים נבון.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

יהודה
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:ראשונים לציון
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:נפטרים ב-1844
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-18
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במאה ה-19
עולמו של ביקמן

עולמו של ביקמן (באנגלית: Beakman's World) היא סדרת טלוויזיה חינוכית בנושאי מדע לילדים ונוער, בת 91 פרקים, שהופקה ושודרה בין השנים 1992–1997 בארצות הברית. בישראל שודרה הסדרה בערוץ הילדים ובערוץ המזרח התיכון, במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20 ובערוץ לוגי במהלך העשור הראשון של המאה ה-21.

בתוכנית כיכב פול זאלום בתפקיד דוקטור ביקמן, מדען תמהוני שערך ניסויים בתחום הפיזיקה והכימיה במטרה להדגים ולהסביר עקרונות בתשובה לשאלותיהם של צופים לגבי תופעות טבע שונות. במהלך עונותיה של התוכנית ליוותה את ביקמן דמות בשם לסטר שהיה אדם בחליפת עכברוש ודמויות מתחלפות בשם ג'וזי, ליזה, פיבי. בעזרתן הסביר ביקמן את העקרונות השונים שנלוו להדגמות שערך. כמו כן דמות צלם האולפן בשם ריי, שרק ידיו נראו, סייעה לביקמן בהגשת רכיבים שונים שנדרשו לו לצורך עריכת הניסויים. 

דמות נוספת שגילם זאלום בתוכנית הייתה הפרופסור I.M. Boring ("אני משעמם") שהייתה פורצת לשידור בכל פעם שנשאלה שאלה על ידי אחד העוזרים לגבי משמעותו של מושג מסוים והפרופסור היה מספק את הגדרתו המילונית היבשה, שלאחריה היה ביקמן מסביר את המושג בשפה פשוטה יותר. 

בשידורי הפרקים שולבו דיאלוגים קומיים בין זוג פינגווינים בשם הרב ודון, שצופים לכאורה בתוכנית מהקוטב הדרומי. 

==דמויות==
* ד"ר ביקמן/פרופסור I.M. Boring - פול זאלום.
* לסטר העכברוש - מארק ריטס.
* ג'וזי (אסיסטנטית בעונה הראשונה) - אלנה אורבך.
* ליזה (אסיסטנטית בעונות שנייה ושלישית) - אליזה שניידר.
* פיבי (אסיסטנטית בעונה הרביעית) - סנטה מוזס.
* דון הפינגווין - ברט ברדיס.
* הרב הפינגווין - אלן ברזמן.
* ריי - רון ג'נקולה.

==קישורים חיצוניים==
 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות בכיכובן של בובות
קטגוריה:ערוץ לוגי: תוכניות רכש
קטגוריה:זוכי אמי בשעות היום: עריכת צילום במצלמה יחידה
קטגוריה:CBS: תוכניות וסדרות
נובו מסטו

כנסיית סנט ניקולס בעיר

נובו מסטו (בסלובנית Novo mesto; פירוש: העיר החדשה) היא עיר בדרום סלובניה. העיר משתרעת לחופי נהר הקרקה, בקרבת הגבול עם קרואטיה, ומשמשת כמרכז כלכלי ותרבותי של חבל הארץ קרניולה תחתית. אוכלוסיית העיר מונה כ-40,000 תושבים. אחת מילידות העיר, היא הגברת הראשונה של ארצות הברית לשעבר, מלניה טראמפ.

==היסטוריה==
העיר נוסדה בתאריך 7 באפריל 1365 על ידי הדוכס האוסטרי רודולף הרביעי מבית הבסבורג. בשטח שומם שבו לא היו יישובים בעבר.

==דמוגרפיה==
לפי מפקד האוכלוסין של 2002, יש 40,925 תושבים בעיר, 20,017 גברים ו-20,908 נשים. הגיל הממוצע של התושבים הוא 39.58. קיימים 13,796 משקי בית, 11,408 משפחות.

==כלכלה==
כיום, ישנה סוג של תיירות לחובבי יין ב"עמק קרקה", שלוקחים סיורים ברחבי אזור קרניולה תחתית כדי לטעום מהיין המקומי "קביאק", אשר מיוצר על ידי ערבוב זנים שונים של יין.

ענפי התעשייה העיקריים כוללים: ייצור כלי רכב מנועיים, תרופות.

==ספורט==
לנובו מסטו קבוצת כדורסל בליגת העל, קרקה נובו מסטו, אשר נכון לשנת 2014, זכתה 7 פעמים באליפות סלובניה.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:סלובניה: ערים
טוקוס פון דר דקן

טוֹקוּס פון דן דקן (שם מדעי: Tockus deckeni) הוא מין של טוקוס במשפחת הקלאוניים. הוא חי במזרח אפריקה, אתיופיה מזרח ומרכז טנזניה, סומליה וקניה. הטוקוס נקרא על שם קארל קלאוס פון דן דקן שגילה את הקלאו. אזורי המחיה המועדפים עליו הם סבכים של קוצים ויערות. תוחלת חייו בשבי מגיעה ל-20 שנה; בטבע היא מגיעה ל-10 שנים.
== מאפיינים ==
מין זה הוא קטן לעומת הקלאונאים האחרים במשפחה, אורכו רק 35 ס"מ ומשקלו הממוצע הוא 212 גרם; וזאת ביחס לאורך הממוצע של בני המשפחה האחרים שיכול להגיע למטר ומשקלם שיכול להגיע לשני קילוגרם. פלג הגוף התחתון והצוואר בצבע קרם, הכנפיים והזנב בצבע שחור. טבעת העין והכיפה בצבע שחור. פלג הגוף העליון בצבע שחור גם. חציו הקרוב לראש של המקור והקסדה בצבע כתום וחציו האחר בצבע קרם. אצל הנקבה המקור כולו שחור. הקסדה והמקור חלולים ועשויים מקרטין. הנקבות קטנות וקלות יותר מהזכרים.

הנקבה מטילה 2-3 ביצים בתוך חור בעץ. החור לא נחצב על ידי הטוקוס אלא על ידי בעלי חיים אחרים או באופן טבעי מפני שמקורו של הטוקוס וקרוביו הקלאויים אינו חזק מספיק לקדיחה בעץ קשה, ורק לעיתים רחוקות הם קודחים חור בעץ מת. הקן חסום על ידי הנקבה בעזרת לשלשת ושאריות ארוחה כדי למנוע כניסת אויבים. נשאר רק חור קטן המיועד להעברת אוכל לגוזלים ולנקבה. בעת שהגוזלים גדולים מכדי לאפשר את החסימה הנקבה והזכר פורצים את המחסום ומאכילים את הגוזלים יחד.

לקראת אור ראשון הטוקוסים נוהגים להשמיע את הקריאות שלהם. הקלאו אוכל כל: חרקים, פירות, עכברים, לטאות, חלזונות וזרעים. תכונה ייחודית לקלאויים ולטוקוסים מכל העופות היא ששתי חוליות הצוואר התאחו.

==גלריה==
<gallery>
Tockus deckeni -Diergaarde Blijdorp, Netherlands -female-8a.jpg|נקבה
Tockus deckeni (male) -Kenya-8.jpg|טוקוס פון דן דקן
Tockus deckeni - Syracuse Zoo.jpg|נקבה בגן החיות של סירקוסי
Tockus deckeni -London Zoo-8.jpg|זכר בגן החיות של לונדון
Tockus deckeni in ZOO Plock.JPG|זכר
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160304041605/http://www.edinburghzoo.org.uk/animals/old_animals/vonderdeckenshornbill.html טוקוס פון דן דקן], אתר גן החיות של אדינבורו
* [https://web.archive.org/web/20160303170913/http://www.belfastzoo.co.uk/ZooHome/Animals/4487.aspx טוקוס פון דן דקן], אתר גן החיות של בלפסט
* [http://rosamondgiffordzoo.org/assets/uploads/animals/pdf/VonderDecken%27sHornbill.pdf קובץ PDF על הטוקוס] , אתר גן החיות של גיפורד

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1869
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'אן-לואי קבאניס
קטגוריה:טוקוס
קטגוריה:סומליה: עופות
קטגוריה:קניה: עופות
נאגרה

נהר הנָאגָרָה (ביפנית: 長良, נאגרה-גאווה), הוא נהר אשר מקורו באזור העיר גיפו שבמחוז גיפו, ושפכו באזור העיר קוואנה. יחד עם נהר קיסו ואייבי, הנאגרה הוא חלק משלושת נהרות קיסו של מישור נובי. בעבר, נקרא הנהר סנומאטה (墨俣). בשל גודלו ואורכו, הממשלה היפנית מסווגת את הנהר כנהר מסוג 1. הנהר הזורם דרך העיר ומצודת גיפו הם הסמלים של העיר גיפו.
איור יפני הממחיש דיג קורמרנים

==דיג קורמורנים בנהר הנאגרה==
דיג קורמורנים הוא דיג באמצעות ציפור הקורמורן. בתרבות היפנית העתיקה, הקורמורנים משמשים לתפיסת מיני דגים באגמים ונהרות. כיום, דייג באמצעות קורמורנים מתקיים בשתי ערים - גיפו, בה הדיג נעשה בנהר הנאגרה, ובסאקי. אף על פי שדיג קורמורנים מתרחש ב-11 אתרים ברחבי יפן, רק מומחי הדיג בנאגרה וסאקי הם דייגי קורמורנים מורשים. סוג דיג זה מושך תיירים רבים, המוזמנים לעלות על ספינות ולצפות בדיג מתרחש.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יפן: נהרות
קטגוריה:יפן: אטרקציות תיירותיות
צינור נאבוקו

צינור נאבוקו (באנגלית: Nabucco pipeline) הידוע גם בשם צינור הגז טורקיה-אוסטריה (באנגלית: Turkey–Austria gas pipeline) הוא הצעה לצינור אנרגיה שיוביל גז טבעי לאירופה. הפרויקט בוטל ביוני 2013 עם העדפת הצינור הטרנס-אדריאטי .

מטרת הצינור להקטין את התלות האירופאית בגז הרוסי, תוך יצירת צינור חדש שיוביל גז אזרי, טורקמני, עיראקי, ומצרי לשוק האירופאי. אורכו המתוכנן הוא כ-4,042 קילומטר, והוא יתחיל בטורקיה, יעבור דרך בולגריה, רומניה והונגריה ויסתיים באוסטריה. ההכנות לבניית הצינור החלו בשנת 2002 ובשנת 2009 נחתם הסכם בינממשלתי בין חמש המדינות בהן יעבור הצינור. בניית הצינור תוכננה בשנים 2013–2017. יכולת ההולכה המרבית בצינור יועדה להיות 31 מיליארד מטר מעוקב (BMC) לשנה. עלותו כ-12 עד 15 מיליארד אירו.

==רקע==
פרויקט נאבוקו הוא חלק מרשת האנרגיה הטראנס אירופאית (TEN-E) אשר נבנה בתמיכת האיחוד האירופי וארצות הברית. מטרת הפרויקט היא לחבר את שדות הגז בים הכספי ובמזרח התיכון לאירופה על מנת להקטין את התלות ברוסיה, ספקית הגז הטבעי הגדולה ביותר של אירופה. סכסוכי הגז של רוסיה ואוקראינה הובילו לחיפוש מקורות אנרגיה חדשים, ספקים נוספים ודרכי גישה חלופיות. יתרה מכך, הביקוש לגז טבעי יגדל מ-502 מיליארד מטר מעוקב (BMC) בשנת 2005 ל-815 מיליארד בשנת 2030, ביקוש אותו רוסיה לא תוכל לספק לבדה.

==היסטוריה==

ההכנות לבניית הצינור החלו בפברואר 2002 בשיחות בין אוסטריה לטורקיה, בחודש יוני נחתם הסכם הבנות בין 5 חברות אנרגיה לבחינת פרויקט הקמת הצינור. בדצמבר 2003 העניקה הנציבות האירופית מענק בגובה 50% מעלות בחינת היתכנות הפרויקט, ובכך היא קיבלה דריסת רגל בפרויקט. ביוני 2005 נחתם הסכם שותפות בין חמשת השותפים, ובפברואר 2008 הוכנס שותף גרמני כך שכל צד מחזיק חלק שווה (16.67%) בפרויקט.

בחודש יוני 2008 נחתם החוזה הראשון לאספקת גז מאזרבייג'ן לבולגריה דרך צינור נאבוקו. באפריל 2009 אישר שר האנרגיה של טורקיה, שמדינתו היה מוכנה לחתום על החוזה בתנאי שהמדינה תקבל 15% מהגז שיעבור בצינור.

ב-13 ביולי 2009 נחתם הסכם בין-ממשלתי על ידי ראשי הממשלות של טורקיה, בולגריה, רומניה, הונגריה ואוסטריה, בנוכחות נשיא הנציבות האירופית ז'וזה מנואל ברוזו ואנשי ממשל אמריקאים בכירים. ממשלות הונגריה ורומניה אישרו את ההסכם במהלך 2009 וממשלות רומניה וטורקיה אישרו אותו במהלך 2010.

==מפרט טכני==
==פרויקטים מתחרים==
==ראו גם==
* צינור הגז הערבי
* צינור הגז תבריז–אנקרה

==קישורים חיצוניים==

* 

נאבוקו
נאבוקו
קטגוריה:בולגריה: כלכלה
קטגוריה:רומניה: כלכלה
קטגוריה:הונגריה: כלכלה
קטגוריה:אוסטריה: כלכלה
צ'יבה (מחוז)

מחוז צ'יבה (ביפנית: Chiba-ken 千葉県) הוא אחד ממחוזות יפן, הנמצא באזור קאנטו שבצפון-מרכז האי הונשו, האי המרכזי של יפן. בירת המחוז היא העיר צ'יבה.

== היסטוריה ==
=== היסטוריה מוקדמת ===
במחוז צ'יבה נמצאו עדויות להתיישבות אנושית מהתקופה הפרהיסטורית תקופת ג'ומון. במחוז נמצאו ערימות צדפים הגדולות ביפן, דבר המעיד על הסתמכות תושבי המקום על מזון מן הים, אותו דגו במפרץ טוקיו. בנוסף ניתן למצוא במחוז רוגמים מתקופת קופון.

=== תקופת אסוקה ותקופת נארה ===
בתקופת אסוקה השתנה מבנה השלטון של מחוז צ'יבה, בעקבות רפורמת טאיקה משנת 646. נחלת פוסה העתיקה, שכללה את השטח של מחוזות צ'יבה ואיבראקי של היום, נחלקה לנחלת שימוסה בצפון, ולנחלת קזוסה בדרום. חלוקה זו נותרה על מכונה עד רסטורציית מייג'י במאה ה-19.

=== תקופת הייאן ===
בתקופת נארה ובראשית תקופת הייאן חיזק קיסר יפן את שליטתו בנחלות אלה, והקים בהם ערי ממשל מבוצרות. עם זאת, בהדרגה החלו נציגים מקומיים אלה לרכוש עצמאות רבה יותר מכס הקיסר, עד שבסופו של דבר התנתקו שליטי צ'יבה לחלוטין מהקיסר ושלטו בנחלה בכוחות עצמם.

=== העת המודרנית ===
ב-1873, לאחר ביטול שיטת ההאן, נוסד מחוז צ'יבה הנוכחי. ב-1923 סבל המחוז מהרס רב בעקבות רעידת האדמה הגדולה בקאנטו, ואלפים מתושבי המחוז נהרגו, וכן מאות בני מיעוטים קוראניים נרצחו לאחר מכן. לקראת מלחמת רוסיה–יפן נבנו במחוז ביצורי חוף במפרץ טוקיו על מנת להגן על הבירה טוקיו. בשנות ה-30 של המאה ה-20 הפך המחוז לאזור היערכות של הצבא היפני הקיסרי, ונבנו בו בסיסים ומוצבים רבים וכן מתקני תעשייה צבאית. בשל כך הפך המחוז למטרה למפציצים אמריקנים שהפציצו את ערי יפן באמצע שנת 1945.

=== לאחר המלחמה ===
בתקופת הכיבוש האמריקני היה מחוז צ'יבה תחת שליטה ישירה של בעלות הברית, והוקמו בו מספר בסיסים עבור צבא הכיבוש. בתקופה זו ניתנה עדיפות לשיקום יכולות הייצור של יפן, ולכן נחנך בצפון המחוז אזור תעשייתי חדש, וכן ניכרה עליה בייצור החקלאי לאחר רפורמת הקרקעות שנערכה. אזורי תעשייה אלה, שהתפשטו גם למזרח המחוז, הפכו עם הזמן לעמוד השדרה של התעשייה הכבדה ביפן כולה. כמו כן, ערי המחוז, כמו ערי המחוזות הסמוכים, חוברו לטוקיו בקווי תחבורה ומסילות רכבת, והאזור הפך למטרופולין טוקיו, המטרופולין הגדולה בעולם.

=== רעידת האדמה של 2011 ===
רעידת האדמה והצונאמי בסנדאי בשנת 2011 השפיעה על מחוז צ'יבה, על אף ריחוקו ממוקד הרעידה. הנזק לתשתיות ולמבנים היה קל בהרבה מאשר במחוזות שנפגעו ישירות, אך כמה עשרות אנשים נהרגו מפגיעת הצונאמי בעיר אסהי שבצפון המחוז, ובית זיקוק נפט עלה בלהבות. הפגיעה בהיצע הבתים במחוז, בשל בעיות התנזלות קרקע ונוכחות רדיואקטיביות, הביאה להגירה המונית אל מחוץ למחוז.

== גאוגרפיה ==
מחוז צ'יבה גובל במחוז איבראקי בצפון לאורך נהר טונה, במחוזות טוקיו וסאיטאמה במערב, באוקיינוס השקט במערב, ובמפרץ טוקיו בדרום.

מרבית שטח המחוז שוכן בחצי האי בוסו, שהוא אזור חקלאות פורה בו מגדלים בעיקר אורז. מרבית אוכלוסיית המחוז מתרכזת בצפון המחוז, והאזור נחשב חלק ממטרופולין טוקיו. 6% משטח המחוז מוקדש לפארקים לאומיים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:יפן: מחוזות
קטגוריה:קאנטו: מחוזות
טטיאנה גוליקובה

טטיאנה גוליקובה, 2007
טטיאנה אלכסייבנה גוליקובה (ברוסית: Татьяна Алексеевна Голикова; נולדה ב-9 בפברואר 1966, מיטישצ'י, מחוז מוסקבה) היא מדינאית רוסייה, הייתה שרת הבריאות והרווחה של רוסיה מ-24 בספטמבר 2007 עד ל-21 במאי 2012. מכהנת כסגנית ראש הממשלה לענייני חברה, מאז 18 במאי 2018.

ב־27 בינואר 2020, במהלך מגפת הקורונה ברוסיה, מונתה לעמוד בראש המטה המבצעי לתיאום הרשויות המבצעות במאבק בנגיף הקורונה.

גוליקובה היא כלכלנית במקצועה וחברה בנשיאות האקדמיה הרוסית למדעי הרפואה.

==ביוגרפיה==
גוליקובה היא בוגרת המכון לכלכלת המשק ע"ש פלכאנוב במוסקבה והחל מ-1987 עבדה בשורת מכוני מחקר במוסקבה.

ב-1990 עברה במשרד האוצר הרוסי והחלה לעבוד במחלקת תקציב המדינה והייתה סגנית ראש מחלקת התקציב עד שנת 1998 כשמונתה לראש מחלקת התקציב במשרד האוצר.

ב-1999 קודמה לסגנית שר האוצר ואחר כך לסגנית ראשונה של שר האוצר, עד שנת 2004.

בספטמבר 2007 מונתה לשרת הבריאות והרווחה של רוסיה, ואחר כך מונתה גם לסגנית ראש הוועדה הלאומית למלחמה בסמים. בינואר 2010 נכנסה כחברה לוועדה הממשלתית לפיתוח כלכלי. ב-21 במאי 2012 סיימה את הכהונה כשרה וקיבלה מינוי כעוזרת נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. משנת 2013 כיהנה כיושבת ראש לשכת החשבון של הפדרציה הרוסית. במאי 2018 ראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב הציע למנותה לתפקיד סגנית ראש הממשלה לענייני בריאות.

במהלך מגפת הקורונה ברוסיה, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין מינה אותה לאחראית מטעמו לטיפול בנגיף ובריכוז המאבק בנגיף זה ובתיאומו מול כל גופי הממשל הפדרלי ובמסגרת אחריות זו מונתה לראש המטה המבצעי לתיאום הרשויות המבצעות במאבק בנגיף הקורונה.

עבור פעילותה הציבורית היא קיבלה עיטור הכבוד (2006) עיטור הידידות (2006) ומדליית עיטור ההצטיינות למען המולדת (2001, 2004, 2008)

==ביקורת==
לא פעם הופיעו בתקשורת הרוסית ידיעות על כך שהיא פועלת בשתדלנות עבור התרופה "ארבידול", שלטענת מספר רופאים טרם הוכחה יעילותה נגד שפעת בכלל ונגד שפעת החזירים בפרט. הפוליטולוג ס. בלקובסקי האשים את גוליקובה בשחיתות בשל פעילותה למען חברת "פארם סטנדרט".

בפורום של עובדי מערכת הבריאות הרוסית, באפריל 2011, משתתפי הפורום ביקרו את שרת הבריאות והאשימו אותה בחוסר יעילות של המשרד.

==חייה האישיים ==
גוליקובה נישאה ב-2003 לויקטור כריסטנקו, שר המסחר והתעשייה של רוסיה לשעבר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.government.ru/persons/12/ קורות חיים באתר ממשלתי רשמי]

קטגוריה:שרי הבריאות של רוסיה
קטגוריה:סגני ראש ממשלת רוסיה
קטגוריה:פוליטיקאיות רוסיות
קטגוריה:שרות ממשלה
קטגוריה:נשים זוכות פרסים
קטגוריה:כלכלניות רוסיות
קטגוריה:כלכלנים רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1966
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1966
סמארט וינגס

בואינג 737-8MAX של החברה

סמארט וינגס (באנגלית: SmartWings) היא מותג חברת תעופה זולה של חברת התעופה טרוול סרוויס הצ'כית. 
בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה רוזינה שבפראג.

פעילות החברה כוללת הפעלת טיסות תחת שמה, הפעלת טיסות בשמה של חברת האם, והחכרת מטוסים על צוותם לחברות תעופה אחרות.

בשנת 2017 נודע כי חברת האם טרוול סרוויס עתידה לרכז את כלל פעילותה תחת המותג "סמארט וינגס"
.

בחודש יולי 2023 פורסם שחברת ישראייר שבשליטת רמי לוי עתידה לרכוש את חברת סמארט ווינגס ובכך להפוך לחברת התעופה הישראלית הגדולה ביותר.

==צי המטוסים ==
צי המטוסים של החברה, נכון ליולי 2023:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:white;background:#003399;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="2" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:white;background:#003399;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|בואינג 737-700
|2
|—
|148
|148
|
|-
|בואינג 737-800
|23
|—
|189
|189
|
|-
|בואינג 737-900er
|2
|
|212
|212
|
|-
|בואינג 737-8MAX
|8
|10
|189
|189
|
|-
!סה"כ
!35
!10
! colspan="3" |
|}

== פעילות החברה בישראל ==
החל מ-30 באוקטובר 2011, החברה מפעילה 3 טיסות שבועיות בין פראג לתל אביב.
בנוסף, החברה מפעילה קו טיסות עונתי בין ברטיסלאבה לתל אביב ותל אביב אתונה (יוון) בשביל Travel Service. 

בשנת 2018 החברה מפעילה טיסות עבור ישראייר וארקיע, וטיסות ישירות לאי הספרדי טנריף במטוסי הבואינג 737-900ER.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות צ'כיות
קטגוריה:צ'כיה: תעופה
קטגוריה:חברות לטיסות חסך
קטגוריה:אירופה: חברות תעופה
חצר תל-חי (ציור)

"חצר תל-חי" או "חצי תל -חי וברווז קטום ראש" (1978) הוא ציור מאת הציירת הישראלית תמר גטר. הציור מהווה חלק מסדרה של עבודות, שנוצרו בין השנים 1974-1978 ועושות שימוש בדימוי של תל חי.

"חצר תל-חי" עשוי כרישום גיר על גבי בד כהה, המעניק לציור מראית עין של לוח כיתה. בחלקו העליון של הבד, מתחת לכתובת "חצר תל-חי", מופיע רישום של מבנה, הדומה לאחד האגפים בחצר תל-חי. המבנה מתואר בעזרת שימוש באיזומטריה. בחלקו התחתון של הבד מופיעים שני מבנים תלת-ממדים מלבניים, היכולים להתפרש כאבוסים. בתחתית הבד מופיע רישום של ברווז המשורטט בקו מתאר וראשו נקטע בשולי הבד.

בעוד העבודות המוקדמות ב"מחזור תל-חי", כפי שהגדירה אותן גטר, "חוות את הפרספקטיבה כאידאה אלימה", הרי עבודה זו מציבה בפני הצופה את התפרקות הפרספקטיבה ההיסטורית ואת הפיכתה לייצוג חלקי. הדבר בא לידי ביטוי בחוסר העקביות בשימוש בה. בתיאור האבוסים, לדוגמה, נעשה שימוש בנקודת מגוז שונה לכל אחד מן האבוסים. בנוסף, גטר השתמשה בקנה מידה שונה לתיאור הציפור לתיאור המבנה. 

בראיון מאוחר תיארה גטר את משמעות הדימוי של תל-חי בעבודותיה:

הציור הוצג בתערוכה "ציורים 1977-78", שנערכה במוזיאון ישראל ביולי-אוגוסט 1978. בשנת 2010 הוצג הציור בתערוכה הרטרוספקטיבית של גטר במוזיאון תל אביב לאמנות. החל משנה זו מוצג הציור גם כחלק מתצוגת הקבע של האמנות הישראלית במוזיאון ישראל.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.imj.org.il/imagine/collections/itemH.asp?itemNum=296618 חצר תל-חי] באתר מוזיאון ישראל
==הערות שוליים==

תרשים ריאלי של חצר תל חי

קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:מוזיאון ישראל: ציורים
קטגוריה:ציורים משנות ה-1970
קטגוריה:תל חי
אנדרתה

אנדרתה (געז: እንደርታ) הוא מחוז היסטורי בצפון-מערב אתיופיה וכיום נפה במחוז הדרום מזרחי במדינת תיגראי. הנפה גובלת במזרחה במדינת עפר, בצפונה במחוז המזרחי, במערבה במחוז המרכזי, בדרום מערבה בנפת סמרה ובדרומה בנפת חינטלו וורג'ית.

העיר מקלה, בירת תיגראי ממוקמת כמובלעת בצפון מערב אנדרתה.

== היסטוריה ==
בעברה הייתה אנדרתה לחלק מממלכת אקסום. בתקופת הקיסר יקונו אמלק מושל המחוז היה אנגדה אגזי, בתקופת עמדה ציון היה זה יביקה אגזי אשר הוביל מרד כושל כנגד קיסר. במאה ה-16 פלשו למחוז כוחות אדאל כדי להגיע לקברו של המלך האקסומי אסחאמה. במאה ה-17 אנשי המחוז מרדו כנגד הקיסר סוסניוס ואז שוב בתקופת הקיסר יוהנס הראשון, התקוממויות אלו דוכאו ביד רמה.

הקיסר יוהנס הרביעי קבע את הבירה הקיסרית בעיר מקלה שבמחוז והעלה את חשיבותה של אנדרתה.

== סטטיסטיקה ==
על פי נתוני הסוכנות המרכזית לסטטיסטיקה האתיופית לשנת 2007 אוכלוסיית אנדרתה מנתה 114,297 נפשות. שטחה של הנפה היא 3,175.31 קמ"ר וצפיפות האוכלוסייה עומדת על 36.00 נפש לקמ"ר.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*[http://www.iao.florence.it/training/geomatics/Mekele/28_Ethiopia.pdf Land Evaluation In Enderta District Tigray, Ethiopia], 2008 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:תיגראי
קטגוריה:אתיופיה: מחוזות היסטוריים
קטגוריה:אתיופיה: תת-מחוזות
סם ריילי

סמואל פיטר וו. "סם" ריילי (באנגלית: Samuel Peter W. "Sam" Riley; נולד ב-8 בינואר 1980) הוא שחקן קולנוע וזמר אנגלי. התפרסם בזכות תפקידו הראשי בדרמה המוזיקלית "קונטרול", בסרט הפנטזיה "מליפיסנט" והמשכו "מליפיסנט: אדונית הרשע".

==ביוגרפיה==
ריילי נולד בכפר מנסטון שבמערב יורקשייר, אנגליה. בנם של אמנדה, גננת ואנדרו, סוכן טקסטיל. ריילי למד בבית ספר הפרטי שבעיירה אפיגהאם.

==קריירה==
===משחק===
ריילי התפרסם לראשונה ב-2007 בתפקיד איאן קרטיס, סולן להקת הפאנק "ג'וי דיוויז'ן" בדרמה המוזיקלית הביוגרפית "קונטרול", סרטו הראשון של אנטון קורביין כבמאי.
הופעה זו הייתה הראשונה של ריילי בקולנוע, והיא הקנתה לו פרסי מבקרים בבריטניה ובארצות הברית.
ב-2008 הופיע לצידם של ראיין פיליפה ואווה גרין בסרט הפנטזיה "פרנקלין".

ב-2010 שיחק בסרטי הפשע "13" לצד כוכבי הקולנוע מיקי רורק וג'ייסון סטיית'האם וסרט "ברייטון רוק" בתור הפושע פינקי בראון. ב-2014 שיחק בתפקיד דיאבל, העורב שהפך לאדם, בסרט "מליפיסנט" לצידה של אנג'לינה ג'ולי.
ב-2016 שיחק בתפקיד קולונל פיצווילאם דארסי בסרט "גאווה ודעה קדומה וזומבים". בשנת 2019 שב לתפקידו כדיאבל בסרט ההמשך "מליפיסנט: אדונית הרשע".

בשנת 2020 גילם את ג'ק פאבל בסרט "רבקה".

===מוזיקה===
בצעירותו היה במשך מספר שנים הסולן הראשי של הלהקה "10,000 דברים" שמקורה בעיר לידס. הלהקה קיבלה הכרה מעוטה, אך לאחר הופעת הפריצה שלהם בלייבל האינדי Voltage Records בשנת 2002, הם חתמו בחברת התקליטים פולידור רקורדס. הם התפרקו בשנת 2005.

==חיים אישיים==
בשנת 2009 התחתן עם השחקנית הגרמנייה-רומנייה, אלכסנדרה מריה לרה, אותה הכיר על סט צילומי הסרט "קונטרול" (2007). לזוג יש בן שנולד בינואר 2014.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|-
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2007
|קונטרול
|איאן קרטיס
|
|-
|2008
|פרנקלין
|מילו
|
|-
| rowspan="2" |2010
|13
|וינסנט פארו
|
|-
|ברייטון רוק
|פינקי בראון
|
|-
| rowspan="2" |2012
|בדרכים
|סאל פרדייז
|
|-
|ביזנטיום
|דארוול
|
|-
| rowspan="2" |2014
|The Dark Valley
|גריידר
|סרט אוסטרי-גרמני
|-
|מליפיסנט
|דיאבל
|
|-
|2015
|סוויטה צרפתית
|בנויט לבארי
|סרט בריטי-בלגי-צרפתי
|-
| rowspan="2" |2016
|גאווה ודעה קדומה וזומבים
|מר דארסי
|
|-
|אש חופשית
|סטיבו
|
|-
| rowspan="2" |2018
|Happy New Year, Colin Burstead
|דייוויד
|
|-
|Sometimes Always Never
|פיטר
|
|-
| rowspan="2" |2019
|מאדאם קירי 
|פייר קירי
|
|-
|מליפיסנט: אדונית הרשע
|דיאבל
|
|-
|2020
|רבקה
|ג'ק פאבל
|
|-
|2021
|המשימה
|ג'יימס
|
|-
| rowspan="2" |TBA
|The Duchess of Malfi
|
|
|-
|המלכה השישית 
|תומאס סיימור
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|-
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
| rowspan="2" |2002
|Tough Love
| rowspan="2" |ג'יימס מילטון
| rowspan="2" |סרט טלוויזיה
|-
|Lenny Blue
|-
|2016
|Tinkershrimp & Dutch
|מייקל העוף
|דיבוב; תפקיד ראשי
|-
|2017
|SS-GB
|דאגלס ארצ'ר
|תפקיד ראשי; מיני סדרה
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1980
מיכאל דק

מיכאל דַּק (נולד ב-12 ביוני 1947) הוא עיתונאי, מבקר, סופר ילדים ומתרגם ישראלי.

==ביוגרפיה==
דק נולד בירושלים, אך בילה שנים מילדותו באוסטריה, הונגריה וארצות הברית ורכש שליטה בגרמנית, הונגרית ואנגלית.

החל לעבוד כעיתונאי בקול ישראל, בטלוויזיה הלימודית ובערוץ הראשון (והיחיד) והגיש בין היתר פינת חדשות לנוער בתוכנית זהו זה!, את פינת החדשות "ממ"ט לחדשות" במסגרת התוכנית "העולם הערב" ששודרה במלחמת המפרץ והחליף את יצחק שמעוני בהגשת השעשועון "מקבילית המוחות". כן עסק בכתיבה ביקורתית וכתב ביקורת עיתונות וביקורת תרבות בבמות שונות, בהן השבועון כותרת ראשית ומוסף "הארץ ספרים".

דק הוא עורך כתב העת יקינתון MB היוצא לאור בידי ארגון יוצאי מרכז אירופה בישראל.

דק הוא חובב מובהק של שתיית קפה וישיבה בבתי קפה. תחביבו הוביל אותו לכתיבת הספר "קפה הוא גם השקפת עולם: חמש מאות שנות תרבות קפה".<ref></ref> בזמן מגוריו בירושלים נהג, כחלק מתחביבו, לשבת באופן קבוע בקפה דובשנית, ונמנה עם חברי ה"פרלמנט" הקבוע שם. 

בעבודתו כמתרגם תרגם מספר ספרי ילדים, בהם תרגום מחדש של ספרי אריך קסטנר וספרי ילדים מגרמנית ומאנגלית בהם ספרי "הדבורה מאיה", "מטילדה" ועוד. על תרגום ספרו של קסטנר "הכתה המעופפת" קיבל את עיטור כריסטיאן אנדרסן לספרות ילדים ונוער.

==מספריו==
* מעשה בחתול שנולד עם צל של כלב עם איורים מאת דני קרמן, אחיאסף, 2006
* מפלצות המחמד שלי, אחיאסף, 2006
* קפה הוא גם השקפת עולם: חמש מאות שנות תרבות קפה, כתר ספרים, 2003
* חצי חיים, ידיעות אחרונות/ספרי חמד, 1998

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
*
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים מגרמנית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית לעברית
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:זהו זה! - מנחים, מגישי פינות ושחקנים
קטגוריה:זוכי עיטור אנדרסן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
משחקי שלטון

משחקי שלטון (באנגלית: The Ides of March) הוא סרט עלילתי אמריקאי משנת 2011, מז'אנר המותחן הפוליטי, אשר בוים, נכתב והופק על ידי ג'ורג' קלוני, שאף משחק בו. הסרט הוא עיבוד קולנועי למחזה מאת בו וילימון.

== עלילה ==
הסרט עוקב אחר הנעשה במטה הבחירות של מייק מוריס (ג'ורג' קלוני), מושל פנסילבניה ומתמודד לנשיאות מטעם המפלגה הדמוקרטית, לקראת הבחירות המקדימות באוהיו. סטיבן מאיירס (ראיין גוסלינג) מכהן כיועץ התקשורת הצעיר והמוכשר של הקמפיין, תחת מנהל הקמפיין המנוסה פול זארה (פיליפ סימור הופמן). הסרט מתמקד ביחסים בין אנשי צוות המטה, הכולל גם את המתמחה הצעירה מולי סטרנס (אוון רייצ'ל ווד), וביחסים בין מאיירס לבין צוות המטה של המועמד היריב, המונהג על ידי טום דאפי התככן (פול ג'יאמטי), וכן כתבת הניו יורק טיימס אידה הורוביץ (מאריסה טומיי).

הסרט נוגע במספר נושאים וערכים מהותיים מהעולם הפוליטי ובהם נאמנות, אמינות, יחסי עבודה, שמירה על אידיאליזם אל מול הצלחה אישית, תככנות פוליטית ועוד.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-68, בתור סרט הפתיחה של הפסטיבל, בו גם התחרה על פרס אריה הזהב, והוקרן גם בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו. בארץ הוקרן לראשונה בתור סרט הפתיחה של פסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה. הפצתו המסחרית של הסרט החלה בארצות הברית ב-7 באוקטובר 2011, ובישראל ב-13 באוקטובר.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים על בחירות ופוליטיקה
קטגוריה:הבחירות לנשיאות ארצות הברית בתרבות
גולדאפ

גולדאפ (בפולנית: Gołdap, בגרמנית: Goldap) היא עיר בפרובינציית ורמיה-מזוריה בפולין. העיר מונה 15,600 נפש (נכון ל-2007) והיא הוכרזה כעיר ב-1570.

==מקור השם==
מקור השם גולדאפ הוא בשפה הפרוסית והוא מורכב מן המילה "גלדה" שפירושו מכתש ופירוש המילה "אפ" הוא נחל.

==היסטוריה==

עד 1283 נשלט האזור על ידי שבטים פרוסים.

מ-1283 ועד 1525 נשלט האזור על ידי מלכים טאוטונים אשר לא הקימו כל היאחזות יציבה.

עם התרחבות האוכלוסייה הפולנית באזור שראשיתה במאה ה-10 והעברת השלטון באזור מידי הצלבנים בראשות בית הוהנצולרן לידי המלך הפולני זיגמונט "הזקן" בשנת 1525 חלה תפנית.

מיקומה של "גולדאפ" כ-5 קילומטרים מן הגבול עם הנסיכיות הליטית הקנה לה מעמד אסטרטגי ומסחרי חשוב בתחום הממלכה הפרוסית.

ב-1565 הוחלט על הפיכת מאחז הגבול לעיר וב-14 במאי 1570 הוכרזה כעיר.

בשנת 1709 הכתה מגפה את גולדאפ ואלפים מתושביה מתו. בין השנים 1710 ו-1740 נעשו ניסיונות שיקום.

בין 1757 ו-1763 היוותה באזור אזור התמודדות בין צבאות נפוליאון והצבא הפרוסי.

ממחצית המאה ה-19 ועד שלהי מלחמת העולם פרח האזור מבחינה כלכלית.

כמה שנים לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה שימש האזור את גריג כאזור צייד ומכאן שהפך גם לאזור מפתח לחיל האוויר הגרמני.

התקפת הצבא הנאצי על רוסיה החלה מגולדאפ ב-22 ביוני 1941 לכיוון לנינגרד. במהלך 1944 התחלף הממשל בגולדאפ פעמים רבות וב-23 בינואר 1945 נכבשה על ידי הצבא האדום ונהרסה כליל.

לאחר מלחמת העולם נכלל האזור במה שנקרא "השטחים המוחזרים" ואוכלוסייה פולנית ואוכלוסייה משטחים פולנים שהיו תחת שלטון רוסי יושבו באזור.

מאז 1989 הוכרזה גולדאפ וסביבתה כאזור סחר חופשי וכמעבר גבול חופשי בין רוסיה ופולין.

==הקהילה היהודית==

==ערים תאומות==
*
*
*
*
*

==קישורים חיצוניים==

*
*
*

קטגוריה:ורמיה-מזוריה: ערים
קטגוריה:ערים גרמניות לשעבר
קטגוריה:אירופה: אזורי סחר חופשי
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
מכורים לחיים (מיזם חינוכי)

"מכורים לחיים" הוא מיזם שהוקם על ידי משרד החינוך בשיתוף עם הרשות הלאומית למלחמה בסמים ואלכוהול. זהו מיצג אור-קולי, שנועד לחנך על הסכנות בשימוש בסמים. המיצג מציג את תהליכי הייצור של הסם, ההשפעות שלו על המוח, אילוסטרציה קולית בלבד של מקרה אמיתי שבו הייתה מעורבות של סמים, וטריוויה וסקר בשיתוף קהל התלמידים. הפעלת המיצג דורשת הבאת ציוד מיוחד, שמובא למקום בניידת שידור. המיצג מופעל בדרך כלל בבתי ספר או בסינמה סיטי.

==חלקי המיצג==
=== השפעת הסמים על המוח ===
החלק הראשון, המוצג באמצעות סרט תלת-ממדי, מראה איך משפיעים הסמים על המוח, ואיך הם בעצם משנים רגשות וגורמים להזיות. המידע במוח מועבר באמצעות נוירונים (קולטנים) בהם מועבר חומר בין אחד לשני. החומר מעביר את המידע לגבי הרגש שאמורים לחוש. כאשר נוטלים סם, מצטברת כמות של אותו חומר המסב אושר, והגוף מפסיק את הייצור של אותו חומר כי הוא כבר קיים במידה מספקת בגוף. בשימוש קבוע, החומר שמצטבר על הנוירון משבש את פעילותו וגורם להעברה קבועה של אותו מסר גם כשאין בו צורך. בסופו של דבר הנוירון נהרס כתוצאה מכך.

=== ייצור הסמים ===
החלק השני, גם הוא מוצג באמצעות סרט תלת-ממדי, מראה את תהליך ייצור הסמים בתעשיית הסמים, ממה הוא מורכב, על ידי מי הוא מיוצר, רווחי הייצור שלו, השימוש בכספי הסמים על ידי ארגוני טרור למימון נשק, שיטות הברחתו וכו'.

=== מיצג קולי ===
החלק השלישי, מתבצע כשהאולם חשוך לחלוטין, במהלך המיצג קיימת תאורה שמופעלת בהתאם למתרחש בהקלטה. ההקלטה מתארת סיפור אמיתי של שלושה בני נוער אשר מתנסים בסמים במהלך מסיבה במועדון. ההקלטה מציגה את ההשפעה השונה שיש על סמים על כל אדם. המקרה מסתיים בבית חולים, כאשר אחד מהחברים מתמוטט עקב השימוש בסמים. שאר החברים נמצאים בדילמה – האם לגלות שהוא צרך סמים, עקב כך שלגלות שצרכו סמים יוביל אותם למעצר משטרתי והסתרת המידע הזה עלול להוביל למותו.

=== טריוויה וסקר ===
בשלב הרביעי, המשתתפים מקבלים שלטים המאפשרים הצבעה. בחלק הטריוויה, שבו המשתתפים נבחנים על מה שלמדו מהמיצג, המשתתפים מחולקים לשתי קבוצות (על ידי בחירת ערוץ בשלט כשהם נדרשים לבצע זאת). התוצאות של כל קבוצה מוצגות על גבי מסך. בשלב הסקר, הבחירה היא חופשית בפני המשתתפים, בשאלות הקשורות למה היו עושים במקרים מסוימים. התוצאות מוצגות בדיאגרמה על גבי המסך.

== ראו גם ==
* לגליזציה של סמים קלים
* המלחמה בסמים

== קישורים חיצוניים ==
* [http://cms.education.gov.il/EducationCMS/Units/Shefi/SamimTabakAlcohol/samim/MechurimLeHaim.htm "מכורים לחיים" באתר משרד החינוך]

קטגוריה:ישראל: סמים
קטגוריה:ישראל: מיזמי חינוך
המשולש הפולינזי

המשולש הפולינזי הוא אזור גאוגרפי באוקיינוס השקט, שבקודקודיו נמצאים איי הוואי (1), ניו זילנד (2) ואי הפסחא (3). בחלקו המערבי נמצאת סמואה (4) ובמרכזו נמצא האי טהיטי (5)
המשולש הפולינזי הוא אזור דמוי משולש באוקיינוס השקט, אשר קודקודיו הם איי הוואי, אי הפסחא וניו זילנד. האזור משמש לא פעם כאמצעי פשוט לתיאור תחומיה של פולינזיה. אורך כל אחת מצלעות המשולש הוא 7,000 קילומטר. שיוצר שטח שכפול משטחה של רוסיה. המדינה הגדולה בשטחה בעולם. 

התרבויות הפולינזיות העיקריות השוכנות במשולש כוללות את המאורים של ניו זילנד, ילידי הוואי והתושבים הילידים של אי הפסחא, איי מרקיז, סמואה, סמואה האמריקנית, פולינזיה הצרפתית ואיי קוק וטונגה.

== היסטוריה ==
אנתרופולוגים מאמינים שהתרבות הפולינזית המודרנית התפתחה מפרוטו-תרבות יחידה שהתקיימה בדרום האוקיינוס השקט. קיימות עדויות שהפולינזיים נדדו מזרחה עד לאזור סאלס אי גומס ודרומה עד לאזור דרום ניו זילנד אך התיישבויות אלה לא שרדו. קיימים שרידים של התיישבות פולינזית שהתקיימה במאה ה-13 באנדרבי באיי אוקלנד<ref></ref><ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פולינזיה
קטגוריה:האוקיינוס השקט
דייוויד בולה

דייוויד בולה (בצרפתית: David Bouley; 27 במאי 1953 – 12 בפברואר 2024) היה שף ומסעדן אמריקאי, בעל מסעדות בטרייבקה, בעיר ניו יורק. הוא נודע במיוחד בשל מסעדת הדגל שלו "בולה" (Bouley).

== קריירה ==
דייוויד בולה נולד בסטורס, קונטיקט. בראשית הקריירה שלו הוא עבד במסעדות בקייפ קוד, סנטה פה, ניו מקסיקו ולבסוף בצרפת ושווייץ. בעת שהותו באירופה, אחרי שסיים את לימודיו בסורבון, עבד בולה עם רוז'ה ורז'ה, פול בוקיז, ז'ואל רובישון, גסטון לנוטר ופרדי ז'ירארדה. אחרי שרכש ניסיון, שב בולה לעבוד בעיר ניו יורק במסעדות מובילות באותה עת כמו "לה סירק", "לה פריגור", "לה קוט באסק", כמו גם שימש כסגן שף במסעדה שפתח רוז'ה ורז'ה בסן פרנסיסקו. משם, בולה נעשה השף של מסעדת "מונראשה" מזמן פתיחתה בטרייבקה ב-1985. המסעדה משכה תשומת לב מהר מאוד וזכתה בניקוד של שלושה כוכבים מהניו יורק טיימס. ב-1987 פתח בולה מסעדה משלו בשם "בולה" בטרייבקה, המשקיפה על Duane Park.

ב-1991, מדריך זגאט שאל 7,000 סועדים, "איפה היית רוצה לאכול את הארוחה האחרונה של חייך?" תשובתם הייתה "בולה". בולה זכה בשני כוכבים במדריך מישלן האדום עד שהוא שינה את מיקומה של המסעדה ב-2008. מסעדה אחרת של בולה בניו יורק, "דאנוב" (Danube), זכתה בכוכב אחד במדריך מישלן. 
"דאנוב" עברה שינוי בעיצובו של הארכיטקט SuperPotato או טקאשי סוגימוטו ונקראה 'brushstroke Restaurant' (מסעדה בתנועת מכחול). מסעדת "בראשסטרוק" השוכנת ברחוב הדסון 30, נפתחה באפריל 2011 ומשלבת כוחות בין בולה לטסוג'י קולינרי אינסטיטיוט באוסקה, שמשלבת בין תרבות אוכל יפנית ברמה גבוהה לבין מרכיבים אמריקאיים מובחרים.
 
Bouley Test Kitchen הוא אירוע פרטי ומעבדת בישול לשפים אורחים ולפיתוח מתכונים עבור מסעדותיו של בולה. במתקנים השתמש צוות אמריקאי עבור תחרות בוקיז ד'אור ב-2011, שבראשה עמדו דניאל בולו ותומאס קלר. 

בקיץ 2008 נישא בולה לניקול ברתלם, אמנית וצלמת.

נפטר ב-12 בפברואר 2024.

==ספרו==
<div style="direction: ltr;">
* East of Paris: The New Cuisines of Austria and the Danube (Ecco) Authors: David Bouley, Mario Lohninger, Melissa Clark (2003). 
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.dininginfrance.com/bouley.htm אודות מסעדת בולה], באתר Dining in France
* פרנק ברוניי, [http://topics.nytimes.com/topics/reference/timestopics/people/b/david_bouley/index.html "דייוויד בולה"], הניו יורק טיימס, 1 במאי 2010 
* פלורנס פבריקנט, [http://dinersjournal.blogs.nytimes.com/2011/04/11/after-a-long-wait-brushstroke-is-poised-to-open/ "אחרי ציפייה ארוכה, מסעדת "בראשסטרוק" נפתחת"], הניו יורק טיימס, 11 באפריל 2011
* [https://web.archive.org/web/20120323094859/http://www.bocusedorusa.org/mainsite/team-usa-training-up-date/ "בוקיז ד'אור ארצות הברית: צות ארצות הברית מתאמן"], אתר בוקיז ד'אור

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שפים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2024
איצ'ייה קומגאה

איצ'ייה קומגאה (ביפנית: 熊谷一弥; 10 בספטמבר 1890 – 16 באוגוסט 1968) היה טניסאי יפני. קומאגה היה ליפני הראשון הזוכה במדליה אולימפית, והיה לאחד ממייסדי ענף הטניס ביפן.

קומאגה נטל חלק במשחקים האולימפיים באולימפיאדת אנטוורפן. גם בטורניר היחידים וגם בטורניר הזוגות העפיל קומאגה עד למשחק הגמר. בגמר טורניר היחידים נכנע קומאגה 7–5, 4–6, 5–7, 4–6 מול לואיס ריימונד הדרום אפריקאי. בטורניר הזוגות העפיל עם סאיצ'ירו קשיו עד למשחק הגמר גם כן, בו נכנעו לצמד בריטי בתוצאה 2–6, 7–5, 5–7, 5–7.

קומאגה השתתף גם באליפות ארצות הברית הפתוחה בטניס בשנת 1918 בו העפיל עד לשלב חצי הגמר. הוא היה גם קפטן נבחרת גביע דייוויס של יפן הראשון, והוביל את נבחרתו בשנת 1921 למקום השני בגביע דייוויס לאחר הפסד בסדרת הגמר לנבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טניסאים יפנים
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים יפנים
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת אנטוורפן (1920)
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1890
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1968