כרונוס (אל הזמן)

כרונוס (ביוונית: Χρόνος; קרי: "זמן") הוא האנשה של הזמן כאל כפי שמופיעה במקורות של פילוסופיה פרה-סוקרטית ובמקורות מאוחרים.<ref name="Κρόνος">LSJ s.v. [https://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.04.0057%3Aentry%3D*kro%2Fnos Κρόνος].</ref>

פעמים רבות כרונוס מזוהה עם הטיטאן קרונוס בשל הדמיון בשמות.<ref name="Κρόνος"/> הזיהוי קיים כבר בגרסה המקבילה של קרונוס, סטורן מהמיתולוגיה הרומית, שנחשב גם לאל זמן, ונעשה נפוץ יותר בתקופת הרנסאנס, שהולידה את האיקונוגרפיה של אב הזמן המניף חרמש.<ref>Macey, [https://books.google.com/books?id=waRlAgAAQBAJ&q=site%3A+edu+cronus+as+renaissance+father+of+time&pg=PA209 p. 209].</ref>

פסיפסים יוונים-רומיים תיארו את כרונוס כאדם המסובב את גלגל המזלות.<ref>Delaere, [https://books.google.com/books?id=ypdoE4w2P1gC&q=Greco-Roman+mosaics+as+a+man+turning+the+Zodiac+Wheel&pg=PA97 p. 97].</ref> הוא דומה לאלוהות איון כסמל של זמן מחזורי.<ref>Levi, p. 274.</ref> בדרך כלל הוא מוצג כאיש חכם זקן עם זקן אפור עבה.

== שם ==
וורשה, תיאור מהמאה ה-17 של הטיטאן קרונוס כאב הזמן, אוחז בחרמש קציר.]]
במהלך העת העתיקה, כרונוס התפרש מדי פעם כקרונוס.<ref name="Κρόνος"/> לפי פלוטרכוס, היוונים האמינו שקרונוס הוא שם אלגורי לכרונוס.<ref>Plutarch, On Isis and Osiris, [https://www.loebclassics.com/view/plutarch-moralia_isis_osiris/1936/pb_LCL306.77.xml 32].</ref>

== מיתולוגיה ==
כרונוס הוא אחת מהישויות הראשוניות (הזמן), יחד עם כאוס (הישות הראשונה), ניקס (הלילה), ארבוס (הצל), טרטרוס (העולם התחתון) וארוס (האהבה/התשוקה).

במסרות האורפית כרונוס "הוליד" על ידי "הארץ ומים", והפיק את אתר, כאוס, וביצה.<ref>West, p. 178.</ref> הביצה הפיקה את האל ההרמפרודיטי פאנס שהוליד את הדור הראשון של האלים והוא היוצר האולטימטיבי של הקוסמוס.

פרקידס בחיבורו האבוד "שבעת גומחות"), סביב המאה ה-6 לפנה"ס, טען כי היו שלושה עקרונות נצחיים: "Chronos", "Zas" (זאוס) ו-"Chthonie" (את אלים כתוניים). הזרע של כרונוס הונח בנבכי כדור הארץ ויצר את הדור הראשון של האלים.<ref>Kirk, Raven, and Schofield, pp. [https://books.google.com/books?id=kFpd86J8PLsC&pg=PA24 24], [https://books.google.com/books?id=kFpd86J8PLsC&pg=PA56 56].</ref>

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Beekes, S. P., Etymological Dictionary of Greek, 2 vols. Leiden: Brill, 2009.
* Delaere, Mark, Unfolding Time: Studies in Temporality in Twentieth-century Music, Leuven University Press, 2009. .
* Kirk, G. S., J. E. Raven, M. Schofield. The Presocratic Philosophers: A Critical History with a Selection of Texts. Cambridge University Press; 2 edition (February 24, 1984). ISBN&nbsp;0521274559.
* Liddell, Henry George, Robert Scott. A Greek-English Lexicon, revised and augmented throughout by Sir Henry Stuart Jones with the assistance of Roderick McKenzie, Clarendon Press Oxford, 1940. [https://www.perseus.tufts.edu/hopper/text;jsessionid=E61EDD48E4F1A22F839AA4DC149C0955?doc=Perseus%3atext%3a1999.04.0057 Online version at the Perseus Digital Library].
* Levi, Doro, "Aion," Hesperia 13.4 (1944).
* Macey, Samuel L., Encyclopedia of Time, Routledge. ISBN&nbsp;9781136508905.
* Plutarch, Moralia, Volume V: Isis and Osiris. The E at Delphi. The Oracles at Delphi No Longer Given in Verse. The Obsolescence of Oracles. Translated by Frank Cole Babbitt. Loeb Classical Library No. 306. Cambridge, MA: Harvard University Press, 1936. ISBN&nbsp;978-0-674-99337-2. [http://www.loebclassics.com/view/LCL306/1936/volume.xml Online version at Harvard University Press].
* West, M. L. (1983), The Orphic Poems, Clarendon Press. ISBN&nbsp;978-0-19-814854-8.
</div>

==קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האנשה במיתולוגיה היוונית