OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לוס קאבוס

לוס קאבוס (בספרדית: Los Cabos, מילולית: "הכפים") היא אחת מחמש המועצות האזוריות המרכיבות את מדינת באחה קליפורניה הדרומית במקסיקו. המועצה ממוקמת בדרום באחה קליפורניה הדרומית וחצי האי באחה קליפורניה; היא גובלת במועצה האזורית לה פאס בצפון ובצפון-מערב ומוקפת בשאר עבריה על ידי האוקיינוס השקט בדרום ובמערב ועל ידי מפרץ קליפורניה במזרח.

לוס קאבוס היא אחד ממוקדי התיירות הפופולריים במקסיקו. מרבית האוכלוסייה מתרכזת בבירת המועצה סן חוסה דל קאבו, בעיר קאבו סן לוקאס ובשורה של יישובים קטנים ואתרי נופש ביניהן. בתחומי המועצה מתגוררים 238,487 תושבים (נכון ל-2010), והיא המועצה השנייה מבחינת גודל אוכלוסייתה בבאחה קליפורניה הדרומית, אחריה לה פאס.

ארצות הברית מקיימת סוכנות קונסולרית בסן חוסה דל קאבו, בנוסף לשגרירות ארצות הברית במקסיקו סיטי

==גלריית תמונות==
<gallery>
CaboSanLucasPort09.JPG|קאבו סן לוקאס
Medano lands end.jpeg|חוף מדנו בקאבו סן לוקאס
CaboSanLucasMarina01.JPG|המרינה בקאבו סן לוקאס
Clipper Ship at Los Arcos - Cabo San Lucas.jpg|קשת קאבו סן לוקאס
PlazaPrincipalCabos2.JPG|הכיכר המרכזית בסן חוסה דל קאבו
SanJosedelCaboChurch.JPG|כנסייה בסן חוסה דל קאבו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקסיקו: מועצות אזוריות
קאראטפה

אתר קאראטפה
קאראטפה (בטורקית: Karatepe, שמשמעותו "גבעה שחורה") הוא אתר ארכאולוגי ומצודה חתית. המקום משמש מוזיאון פתוח השוכן בדרום אנטוליה בהרי הטאורוס בנפת אוסמנייה . האתר נמצא 23 ק"מ מהעיר קארידי , והוא שוכן על גדתו המערבית של נהר ג'ייהאן, בתחום הפארק הלאומי קאראטפה-אסלאנטאש שהוכרז ב-1958.

== היסטוריה ==
באתר שכנה עיר עתיקה בקיליקיה, אשר שלטה על מעבר ההרים מאזור מזרח אנטוליה לכיוון מזרח, למישור צפון סוריה. המצודה הפכה למרכז חשוב בתקופת הממלכות הנאו-חיתיות לאחר קריסת האימפריה החתית בתחילת המאה ה-12 לפנה"ס.

באתר נמצאו שרידים שכללו שני שערים מונומנטליים: שער צפוני ושער דרומי. על גבי השערים נמצאו תבליטים המתארים סצנות ציד וסירה עם משוטים. נמצאו גם פסלים, ספינקסי אריות משני צדי השערים ולוחות היסטוריים.

== כתובת קאראטפה ==

באתר נמצאה כתובת הידועה יותר בשם כתובת אזתוד, שהיא כתובת דו-לשונית בפיניקית ולווית של המלך אַזַתִוַדַ (בכתיב מלא: אזתיוודה), שחי במאה ה-8 לפנה"ס. על פי הכתובת, המלך אזתיוודה, שהיה מלך הדננים, בנה במקום עיר שנשאה את שמו ונקראה "אזתודי". מי שהעלה אותו לגדולה היה "אוּרִךְ" מלך הדננים (אדנה). החוקרים זיהו אותו עם Urriku מלך קְוֶה, ממלכה נאו-חתית. אזתודי הייתה כנראה עיר גבול של הממלכה.

הכתובת התגלתה בשנת 1946 בשערי העיר, המקום בו הוצבה בעת העתיקה. ביחד עם כתובת זאת, הוצבו כתובות נוספות משני צדי שער העיר. שני נוסחים של הכתובת נמצאו על גבי אורטוסאטים (אבני ריבוד). הגרסה השלישית נכתבה על גבי פסל של אל מזג האוויר שנמצא בשער הדרומי, מצידו הקדמי והאחורי, וכן על גבי שני פסלי שוורים.

גילוי הכתובת הדו-לשונית בפיניקית וכתב ההירוגליפי הלווי, אשר אפשרו השוואה בין הכתובות, קידם את הבנת הכתב ההירוגליפי החתי ואת המחקר שלו.

== ארכאולוגיה ==
האתר התגלה ב-1946 ולאחר הגילוי התקיימו חפירות ארכאולוגיות בין השנים 1946–1952, על ידי משלחת ארכאולוגית של אוניברסיטת איסטנבול בראשותו של הארכאולוג הגרמני הלמוט תאודור בוסרט והארכאולוגים הטורקים האלט צ'מבל ובהדיר אלקים (Bahadır Alkım). בחפירות התגלו שרידי עיר מוקפת חומה שנבנתה על ידי המלך אזתיוודה. באתר התגלו שני שערים מונומנטלים, שער צפוני ושער דרומי, וכתובות רבות - מקום שהיה מקום כינוס ואספה בעת העתיקה. השערים בעיר כללו חדר גדול מרכזי (אטריום), ושני תאי צד. עבודת השימור של האתר ארכה שנים רבות. בשנות ה-90 של המאה ה-20 החלה חפירה מחודשת באתר בראשותה של הארכאולוגית האלט צ'מבל. החפירה התמקדה במבנה הארמון.

השערת החוקרים לגבי תקופת המלוכה של המלך אזתיוודה נעה בין תחילת המאה ה-8 לפנה"ס לתחילת המאה ה-7 לפנה"ס.

הממצאים שנמצאו באתר הושארו בו ומוצגים במוזיאון הפתוח.

== הנצחה ==
במשלחת המחקר למאדים של הרובר אופורטוניטי, ניתן השם "קאראטפה" לאתר יעד הכניסה למכתש אנדיורנס, שמטרתו הייתה לסרוק את שכבות הסלע של המכתש.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hittitemonuments.com/karatepe/ Karatepe] באתר Hittite Monuments
* [http://jewishchristianlit.com/Texts/ANEhist/karatepe.html Azatiwada inscription] באתר Jewishchristianlit.com
* 
* 

קטגוריה:מישור צ'וקורובה
קטגוריה:כתובות בלווית
קטגוריה:טורקיה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:מוזיאונים פתוחים
אזתודי
ברי ואן ארלה

ברי ואן ארלה (בהולנדית: Hubertus Aegidius Hermanus "Berry" van Aerle; נולד ב-8 בדצמבר 1962) הוא כדורגלן עבר הולנדי ששיחק בעמדת המגן הימני ובעמדת הקשר האחורי. ואן ארלה שיחק במהלך שנות ה-80 ושנות ה-90 של המאה ה-20 בקבוצת פ.ס.וו. איינדהובן, איתה זכה בגמר גביע אירופה לאלופות 1988. שיחק כ-5 שנים בנבחרת הולנד, איתה זכה בטורניר יורו 1988.

==קריירת מועדונים==
ואן ארלה נולד בעיר הלמונד שבמחוז צפון בראבנט, בדרומה של הולנד. שיחק במשך 13 שנים (1981–1994) בקבוצת פ.ס.וו איינדהובן בליגת העל ההולנדית, במהלכן זכתה הקבוצה 5 פעמים בתואר האליפות. ואן ארלה שובץ כמגן ימני, אך שימש תקופות ארוכות כקשר אחורי – כיוון שעמדת המגן הימני הייתה מאוישת על ידי השחקן הבלגי הוותיק אריק גרטס. במהלך התקופה הושאל למשך שנה אחת (עונת 1986/1987) למועדון הכדורגל אנטוורפן בבלגיה. 

ואן ארלה שותף במשך כל 120 הדקות של משחק הגמר בגביע אירופה לאלופות 1988 מול קבוצת בנפיקה ליסבון מפורטוגל. המשחק הסתיים בתוצאה 0:0, ואיינדהובן ניצחה בקרב בעיטות עונשין. ואן ארלה הודה בראיון שנים לאחר מכן כי המשחק לא התעלה לרמה גבוהה, וטען כי אין חשיבות איך מנצחים - העיקר שמנצחים וזוכים בגביע. 

החל משנת 1992 סבל ואן ארלה מסדרת פציעות, אך המשיך להופיע בצורה סדירה במשחקי הקבוצה עד לסיום עונת 1993/1994. לאחר יותר מ-300 הופעות ו-12 שערים שהבקיע במדי הקבוצה, עבר ואן ארלה לקבוצת הלמונד ספורט שבעיר הולדתו, בה שיחק עונה אחת עד לפרישתו הסופית.

==קריירה בנבחרת==
הופעתו הראשונה של ואן ארלה במדי הנבחרת הלאומית של הולנד הייתה ב-14 באוקטובר 1987. הוא שימש כשחקן בהרכב הפותח בכל משחקי הנבחרת בטורניר אליפות אירופה בכדורגל בשנת 1988 במערב גרמניה, בו זכתה הולנד בגביע, לאחר ניצחון 2:0 על נבחרת ברית המועצות. 

בסך הכול, שותף ואן ארלה ב-35 משחקים של הנבחרת במשך 5 שנים (1987–1992), במהלכן השתתף גם במונדיאל 1990 וביורו 1992.

==לאחר פרישתו==
לאחר הפרישה ממשחק פעיל, חזר ואן ארלה למקצוע בו עסק לפני קריירת הכדורגל, ושימש כדוור בעיר הלדמונד. בשנת 2001 חזר ואן ארלה לעבוד בקבוצת פ.ס.וו. איינדהובן, בתפקיד מתאם הפעילות מול האוהדים. בשנת 2008 התמנה בנוסף גם לסקאוט של המועדון.

בשנת 2014 הועלה בעיר הולדתו הלדמונד המחזמר "ברי - המחזמר" ("Berry - de Musical"), על אודות חייו של ואן ארלה.

==תארים==
;פ.ס.וו. איינדהובן
* גביע אירופה לאלופות: 
* אליפות הולנד (5): , , , , 
* הגביע ההולנדי (3): , , 
* מגן יוהאן קרויף: 

;נבחרת הולנד
* אליפות אירופה: 1988

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגני כדורגל הולנדים
קטגוריה:קשרי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הולנד
קטגוריה:כדורגלני יורו 1988
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני יורו 1992
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1962
בנג'מין מור

בנג'מין מור (באנגלית: Benjamin Moore. ידוע גם בשם בנג'מין מור ושות או בנג'מין מור צבעים) היא חברה אמריקאית אשר מייצרת צבעים. החברה היא חלק מתאגיד הענק ברקשייר האת'וויי.

== היסטוריה ==
החברה נוסדה בשנת 1883 על ידי האחים רוברט ובנג'מין מור בברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית.

האחים היו יזמים אמיתיים שהחלו את דרכם עם 2,000$ ומוצר אחד בלבד. מאז תחילת דרכם האמינו האחים שהדרך הנכונה היא לעבוד רק עם חנויות בבעלות פרטית ולא עם חנויות הענק. מאז ועד היום החברה דבקה בדרך זו וכיום יש לה כ-6,000 חנויות ברחבי העולם בלמעלה מ-30 מדינות.

בשנת 2000 נמכרה החברה על ידי משפחות מור לברקשייר האת'וויי בבעלות איש העסקים היודע וורן באפט.

== מוצרים ==
החברה מייצרת מגוון רחב של צבעים מצבעים לקירות, צבעים לעץ, צבעים לבטון, צבעים למתכת, צבעים לסימון כבישים, צבעים אפוקסים ועוד.

== איכות הסביבה ==
החברה שמה לה למטרה להביא את בשורת איכות הסביבה וכיום מייצרת חלק רחב ממוצריה ללא VOC ואף מחזיקה בצבע שמאושר על ידי ארגון האלרגניים והאסתמטיים בארצות הברית (AAFA).

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות אמריקאיות
גרציאנו פלה

גרציאנו פלה (באיטלקית: Graziano Pellè; נולד ב-15 ביולי 1985) הוא כדורגלן איטלקי לשעבר ששיחק בעמדת החלוץ.

==קריירת מועדונים==
פלה נולד בנפת לצ'ה באיטליה. בילדותו זכה באליפות איטליה בריקודים סלוניים מתחת לגיל 12 יחד עם אחותו. ב-2001 החל לשחק במועדון הנוער של לצ'ה, ויחד עם המועדון זכה באליפות איטליה לקבוצות נוער, בשנים 2002 ו-2003.

בתחילת 2005, הושאל פלה לקטניה מסרייה ב', שם שיחק במשך קרוב לשנה. בתחילת 2006, הושאל פעם נוספת, לקרוטונה, גם היא מסרייה ב', שם שיחק במשך קרוב לשנה. בעונת 2006–2007, הושאל לצ'זנה, ובמהלך העונה הבקיע עשרה שערים.

ביולי 2007, עזב פלה את לצ'ה וחתם במועדון ההולנדי א.ז. אלקמאר, ובעונתו הראשונה הבקיע שלושה שערים ב-27 משחקים בהם שיחק.

ב-2011 חתם על חוזה דו שנתי עם מועדון הכדורגל פארמה, שם הבקיע רק שער אחד בכל משחקיו.

ב-31 בינואר 2012 הושאל לסמפדוריה, בה הבקיע ארבעה שערים ב-16 משחקים.

בעונת 2012–2013, הושאל למועדון הכדורגל פיינורד, בו הבקיע 11 שערים בעשרת משחקיו הראשונים. ב-5 בינואר 2013, חתם על חוזה לארבע שנים במועדון פיינורד.

ביולי 2014 חתם לשלוש שנים בסאות'המפטון מהפרמייר ליג. ב-11 באוגוסט ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בהפסד 1–2 לליברפול. ב-26 באוגוסט הבקיע את שערו הראשון בקבוצה בניצחון 0–2 על מילוול בגביע הליגה. ב-29 באוגוסט הבקיע את שערו הראשון בפרמייר ליג בניצחון 1–3 על ווסטהאם יונייטד.

ב-11 ביולי 2016 חתם פלה בשאנדונג לוננג הסינית.

ב-5 בפברואר 2021 חזר לפארמה וחתם עד לסוף העונה.

==נבחרת לאומית==
בשנת 2005 הגיע פלה לרבע גמר אליפות העולם בכדורגל עד גיל 20 עם נבחרת איטליה, ובמהלך הטורניר הבקיע ארבעה שערים.

פלה זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת לקראת משחקי מוקדמות יורו 2016 נגד ו. ב-13 באוקטובר 2014 ערך את הופעת הבכורה בנבחרת והבקיע את שער הניצחון בניצחון 0–1 על . במוקדמות יורו 2016 פלה הפך לשחקן הרכב במדי הנבחרת, במהלך המוקדמות הבקיע שלושה שערים.

ביורו 2016 הגיע עם נבחרתו לרבע הגמר, והבקיע שני שערים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20141001234247/http://www.saintsfc.co.uk/team/player-profile/graziano-pelle/19 דף השחקן], באתר סאות'האמפטון

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:לצ'ה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני לצ'ה
קטגוריה:כדורגלני קטניה
קטגוריה:כדורגלני קרוטונה
קטגוריה:כדורגלני צ'זנה
קטגוריה:כדורגלני א.ז. אלקמאר
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני סמפדוריה
קטגוריה:כדורגלני פיינורד
קטגוריה:כדורגלני סאות'המפטון
קטגוריה:כדורגלני שאנדונג טאיישן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1985
פריאפיזם

פריאפיזם, או זקפה ממושכת, הוא מצב רפואי מתמשך, בדרך כלל כואב, בו יש זקפה מספר שעות, ללא גירוי מיני. פריאפיזם נחשב למצב חירום רפואי המצריך פנייה לחדר מיון, כשהמוסכמות הנפוצות הן לטפל בכל סוג של פריאפיזם תוך 4 או 6 שעות כדי למנוע סיבוכים אפשריים כמו נזקים משמעותיים או בלתי הפיכים לרקמות הפנימיות בפין.

ישנם שלושה סוגים של פריאפיזם: זרימה נמוכה (איסכמי), המתרחשת ב-80%-90% מהמקרים, איסכמי-חוזרני (Ischemic recurrent), וזרימה גבוהה (לא איסכמי) הנחשב לנדיר. פריאפיזם עקב זרימה נמוכה נגרם מכשל בפינוי הוורידי, שבשלו נכלא דם בפין ולא מצליח לחזור ממנו אל מחזור הדם. פריאפיזם עקב זרימה גבוהה נגרם בדרך כלל בגלל טראומה באזור, שבעטיה יש זרימה מוגברת במידת מה של דם אל הפין. פריאפיזם ממושך מדי עלול להוביל לפיברוזיס של גופי הפין ועד לאימפוטנציה.

==גורמים==
הסיבה לתופעה לא תמיד ידועה, אך מעורבים בה גורמים נוירולוגיים וגורמים הקשורים בכלי דם. 

מחלות שקשורות לפריאפיזם הן אנמיה חרמשית, מחלה הגורמת להתפתחות לא תקינה של תאי הדם האדומים. באופן תקין, מבנה התאים הוא עגול ומרקמם גמיש, מה שמאפשר להם לנוע בקלות בתוך כלי הדם. אולם אצל חולים באנמיה חרמשית התאים הופכים לנוקשים ודביקים בעלי צורה של חרמש. במקרים נדירים, עלולים התאים הלא תקינים להיכלא בכלי הדם בפין ולגרום לזקפה ממושכת. גם תלסמיה, מחלת דם עם מאפיינים דומים לאנמיה חרמשית עלולה לגרום לאותה התופעה. חוסר ב-G6PD שעלול להוביל לעליה ברמות ה-NAPDH, קו-פקטור שקשור ליצירה של תחמוצת פחמן, שעלול לגרום לפריאפיזם. עליה ברמות של אדנוזין יכולה אף היא לתרום למצב על ידי הרחבת כלי דם שמשפיעה על זרימת הדם אל הפין. סרטן המטולוגי כמו לוקמיה עלול אף הוא לגרום לכך. וכן סרטן שהתפתח ברקמות באזור כמו סרטן הערמונית, עלול להפריע לזרימת הדם לפין. פגיעות בעמוד השדרה וקרישי דם גם הם עלולים לגרום לתופעות כאלה. בנוסף, פריאפיזם אופייני לעקיצת עקרב או עכביש (עכביש נודד ברזילאי והאלמנה השחורה) וכן במקרים קיצוניים של כלבת. זקפת מוות עשויה להתרחש, במיוחד בקרב אנשים שמתו בתלייה. 

התרופות הנפוצות ביותר שעלולות לגרום לפריאפיזם הן זריקות לטיפול בבעיות זיקפה, כמו פאפאברין או אלפרוסטדיל. תרופות אחרות שדווחו הן תרופות להורדת לחץ דם, תרופות אנטי-פסיכוטיות כמו קלוזאפין, תרופות נוגדות דיכאון (בעיקר טרזודון), תרופות נוגדות פרכוסים ומייצבי מצב רוח כמו סודיום ואלפרואט, תרופות נוגדות קרישה וסמים כמו אלכוהול, הרואין וקוקאין.

==טיפול==
קיימת הסכמה רחבה כי יש לפנות לחדר מיון במקרה של זקפה שמעבר לארבע שעות עד שש שעות, למניעת סיבוכים אפשריים. הטיפול יכלול בדרך כלל שימוש בפסאודואפדרין במתן דרך הפה. פסאודורפדרין הוא אלפא אגוניסט שגורם אפקט התכווצות על שריר חלק, מה שמקל על זרימת הדם בורידים. כמו כן, תרופות סימפטומימטיות ממשפחת האמפטמינים יכולות לגרום להורדת הזקפה, אם כי במקרים אחדים הן עלולות לגרום דווקא לפעולה ההפוכה. במקרה שתרופות לא עזרו, ניתן לשאוב בהרדמה מקומית דם מהגופים המחילתיים (corpus cavernosum). אם כל זה לא צלח, ניתן להיעזר בזריקות פנילאפרין לאזור זה, כשהמטופל נמצא תחת ניטור המודינמי מתמיד, משום שפנילאפרין עלול לגרום ליתר לחץ דם, ברדיקרדיה, טכיקרדיה, והפרעות קצב. 

==אטימולוגיה==
מקור השם מגיע מהאל היווני פריאפוס, אל הפוריות, שלעיתים קרובות מיוצג כבעל זקפה גדולה ולא-פרופורציונלית. 

==קישורים חיצוניים==
*
*[http://www.mayoclinic.org/diseases-conditions/priapism/home/ovc-20208946 פריאפיזם] באתר מאיו קליניק 
* 

קטגוריה:בריאות מינית
קטגוריה:הפרעות בפין
קונבאייר B-58 הסלר

קונבאייר B-58 הסלר הוא מפציץ על-קולי שפותח על ידי חברת קונבאייר בארצות הברית באמצע שנות ה-50. המטוסים הראשונים נכנסו לשירות במרץ 1960, ונשארו בשירות עד 1970. המפעיל היחיד של המטוס היה חיל האוויר האמריקאי.

המטוס בעל כנף הדלתא האופיינית היה המפציץ העל קולי הראשון בעולם, ואף המפציץ הראשון שעבר את מאך 2.

== קישורים חיצוניים ==
	
* 

קטגוריה:קונבאייר
קטגוריה:מפציצים אמריקאיים
קטגוריה:כלי טיס בעלי כנף דלתא
מנשה ברונשטיין

מנשה ברונשטיין (14 ביוני 1889, זכרון יעקב – 27 במאי 1939, חיפה) היה חקלאי בזכרון יעקב, חבר אגודת הגדעונים ושותף במחתרת ניל"י.

== ביוגרפיה ==
ברונשטיין נולד ב-1889 במושבה זכרון יעקב למרדכי צבי ובתיה ברונשטיין שעלו ארצה ב-1882 מבראילה שברומניה והיו ממייסדי המושבה. למד בבית ספר יסודי במושבה וכבר בגיל 14 עזב את לימודיו והחל לעבוד במשק הוריו וכן ביקב המקומי. ב-1911 נסע לפריז שם התאכסן אצל אחיו ואחותו והחל לעבוד בעיר אולם לאחר כשנה התגעגע לארץ והחליט לחזור. ב-1913 רכש מיק"א אדמה בשוני והחל לעבד אותה ולשמור עליה. במקביל התקבל ברונשטין לעבודה בחוות הניסיונות החקלאית של אהרון אהרונסון בעתלית.

ב-1914 הצטרף ברונשטיין לאגודת הגדעונים בזיכרון מיעקב מיסודו של אהרונסון. חברי האגודה שאפו להחליף את השומרים הערבים במושבה בשומרים יהודים וברונשטיין החל לשמור בשדות. עם ייסוד מחתרת ניל"י, ב-1915, היה ברונשטיין בין ראשוני המצטרפים אליה. במשימתו הראשונה נשלח עם יצחק הלפרין ויוסף לישנסקי לרגל אחר הטורקים בדרום הארץ. לאחר שחזר המשיך לפעול במסגרת המחתרת עד שנחשפה ב-1917 וברונשטיין נתפס על ידי הטורקים. תחילה נחקר בעינויים כדי שיגלה את מקום מחבואו של יוסף לישנסקי ולאחר ששתק בחקירות נכלא בחיפה ולאחר שבועיים נשלח לכלא "חאן עלי באשה" בדמשק. ברונשטיין שהה שנה בכלא בדמשק במהלכה המשיכו הטורקים לענותו. שוחרר ב-1918, על ידי הבריטים, שהגיע במסעם לכיבוש ארץ ישראל עד דמשק.

לאחר שחרור חזר ברונשטיין למושבה ושיקם את משקו. במקביל היה פעיל ציבור וחבר בגופים ציבוריים שונים (כמו הסתדרות בני המושבות בני בנימין). כשהחלו מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט פעל גם למען ביטחון המושבה. לקראת סיום המאורעות (1939) נסע באוטובוס בחיפה ונפגע מירי ממארב. לאחר 10 ימים בבית החולים הדסה נפטר מפצעיו והובא לקבורה בזכרון יעקב.

== משפחתו ==
לברונשטיין עוד שני אחים
ושתי אחיות. הוא נישא, ב-1916, לחסיה בת מרדכי קרניאל מזכרון יעקב (אחותם של ישעיהו קרניאל ויהודה קרניאל). לזוג נולדו 2 בנים (מרדכי ונילי) ו-3 בנות (טובה, רות וגאולה).

== ראו גם ==
נפילתה של ניל"י

== לקריאה נוספת ==
* אריה סמסונוב, מנשה ברונשטין איש ניל"י, הוצאת זכרון יעקב, 1940

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.irgon-haagana.co.il/info/n_show.aspx?id=24183 מנשה ברונשטיין] , באתר ארגון ההגנה
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי ניל"י
קטגוריה:מרגלים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:זכרון יעקב: אישים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בזכרון יעקב
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1889
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1939
נקודת מבט (סיפור קצר)

נקודת מבט (באנגלית: Point of View) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור נכתב ביולי 1975 והופיע במגזין "Boys' Life". הסיפור תורגם לעברית במגזין קוסמוס: המבחר של אסימוב 3. זהו אחד מסיפורי מולטיוואק, בו, בדומה לסיפור כל צרות העולם, מולטיוואק נראה כמתעייף מהעבודה המוטלת עליו.

== עלילה ==
אביו של רוג'ר הוא מהטכנאים העובדים במולטיוואק, בו החלו להופיע תקלות והוא עונה תשובות שונות ושגויות לשאלות שנשאל. אביו של רוג'ר לוקח הפסקה מהעבודה כדי לאכול ארוחת צהריים עם בנו. הם מדברים על התקלה של מולטיוואק, ורוג'ר טוען שהיא נובעת בגלל שהם מעבידים את מולטיוואק כל הזמן, ולא נותנים לו הפסקות. הוא אומר שאף ילד לא יכול לעשות שיעורי בית כל הזמן; אם לא יינתן לו זמן משחק, הוא יתחיל לשגות בכוונה. רוג'ר מסכם: "אבא, ילד צריך גם לשחק".

קטגוריה:יצירות משנת 1975
קטגוריה:סיפורי מולטיוואק
קרוב אליך

קרוב אליך הוא עלון שבת היוצא מדי שבוע ועוסק בעבודת ה' ברוח חסידית, שמופץ בעשרות אלפי עותקים. העלון הראשון יצא לאור בחשוון ה'תשע"ד (2013).

העלון מתייחד בכך שמופיעים בו דבריהם של רבנים ואישים המשתייכים לזרמים שונים ביהדות הדתית: מהציונות הדתית, חסידות חב"ד, חסידות ברסלב, חסידויות אחרות וחוזרים בתשובה. עורך העלון הוא הרב אהרוני ברנשטיין. העלון נוסד ומנוהל בידי הרב משה שילת וחסידי חב"ד נוספים.

החל מאב תשפ"ג העלון יוצא בחסות העלון גילוי דעת.

==מהמדורים בעלון==

===מדורים בעלון בעבר===

==קישורים חיצוניים==

* [https://karovel.co.il/ אתר העלון] 
*[https://karovel.co.il/%d7%90%d7%a8%d7%9b%d7%99%d7%95%d7%9f-%d7%a2%d7%9c%d7%95%d7%a0%d7%99%d7%9d/ ארכיון עלוני "קרוב אליך"]
* [https://www.yeshiva.org.il/midrash/?cat=1735 קרוב אליך] ארכיון עלוני "קרוב אליך" (החל מהעלון ה-72), באתר ישיבה
* 

קטגוריה:חסידות חדשה
קטגוריה:עלוני שבת חסידיים
מרסלו ניקולה

מרסלו ניקולה (בספרדית: Marcelo Nicola; נולד ב-12 במאי 1971) הוא כדורסלן עבר ומאמן כדורסל ארגנטינאי בעל אזרחות איטלקית המשמש כמאמן אוניברסו טרוויזו מליגת העל האיטלקית בכדורסל ושימש בעבר עוזר מאמן בהפועל ירושלים.

== קריירה כשחקן ==
מרסלו ניקולה גדל במועדון קניאדנסה. ב-1989 חתם בקאחה לבוראל ויטוריה. ב-1993 נבחר בחירה מספר 50 בדראפט ונהפך לשחקן הארגנטינאי השני שנבחר בדראפט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורסלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורסלנים איטלקים
קטגוריה:מאמני כדורסל איטלקים
קטגוריה:כדורסלני סאסקי בסקוניה
קטגוריה:כדורסלני פנאתינאיקוס
קטגוריה:כדורסלני ברצלונה
קטגוריה:כדורסלני בנטון טרוויזו
קטגוריה:כדורסלני מנס סאנה סיינה
קטגוריה:כדורסלני פלקנסטרו רג'אנה
קטגוריה:כדורסלני בי.סי. קייב
קטגוריה:בחירות דראפט של יוסטון רוקטס
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1971
לודוויג השלישי, הדוכס הגדול של הסן

לודוויג השלישי, הדוכס הגדול של הסן (בגרמנית: Ludwig III. von Hessen und bei Rhein; 9 ביוני 1806 – 13 ביוני 1877) היה הדוכס הגדול של הדוכסות הגדולה של הסן, בין השנים 1848–1877.

==ביוגרפיה==
===ילדותו===
לודוויג נולד ב-9 ביוני 1806 בדרמשטאדט שהשתייכה לרוזנות הסן-דרמשטדט, ללודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן, ולווילהלמינה, נסיכת באדן, בתם של קרל לודוויג, נסיך הכתר של באדן ושל אמליה, נסיכת הסן-דרמשטדט.

===שלטונו===
ב-5 במרץ 1848 התפטר אביו לודוויג השני, הדוכס הגדול של הסן מכהונתו, בעקבות מהפכות אביב העמים, ולודוויג עלה במקומו לשלטון.

בשנת 1866 הצטרפה הדוכסות לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, אולם לודוויג הצליח לשמור על שלטונו אף לאחר התבוסה האוסטרית. בשנת 1870 הצטרפו כוחות הדוכסות לפרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובינואר 1871 הצטרפה הדוכסות לאימפריה הגרמנית.

ב-13 ביוני 1877 מת לודוויג בעיר זיהיים, ואחיינו לודוויג הרביעי, הדוכס הגדול של הסן עלה במקומו לשלטון.

==משפחתו==
ב-26 בדצמבר 1833 התחתן לודוויג עם מתילדה קרולינה, נסיכת בוואריה, בתם של לודוויג הראשון, מלך בוואריה ותרזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן. לאחר מותה, התחתן לודוויג בשנת 1868 עם הברונית מגדלנה הוכשטדטן בנישואים מורגנטיים. משתי נשותיו לא היו לו ילדים.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" align="center" style="margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| לודוויג השלישי, הדוכס הגדול של הסן בית הסן נולד:14 ביוני 1777 מת:13 ביוני 1877
|-
| rowspan="1" align="center"| לודוויג השני
| rowspan="1" align="center"| הדוכסות הגדולה של הסן 1848–1877
| rowspan="1" align="center"| לודוויג הרביעי
|}

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1806
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1877
ארתור פולג'ם, רוזן ליברפול השני

ארתור ויליאם דה בריטו סביל פולג'ם, רוזן ליברפול השני (באנגלית: Arthur William de Brito Savile Foljambe, 2nd Earl of Liverpool; 27 במאי 1870 – 15 במאי 1941) היה פוליטיקאי בריטי מהמפלגה הליברלית שכיהן כמושל ניו זילנד האחרון וכמושל הכללי הראשון של ניו זילנד.

==ראשית חייו==
ארתור פולג'ם נולד בעיר איסטבורן שבמזרח סאסקס שבאנגליה. הוא היה הבן הבכור והיחיד שהגיע לגיל בגרות מבין ילדיהם של ססיל פולג'ם, רוזן ליברפול הראשון ושל אשתו הראשונה, לואיזה הווארד, בתו של פרדריק ג'ון האוורד. מצד אמו היה ארתור פולג'ם צאצא של האדריכל ריצ'רד בויל, רוזן ברלינגטון השלישי. הוא התחנך באיטון קולג' ובמכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט לפני שהתגייס לצבא הבריטי.

==קריירה צבאית==
פולג'ם שירת במלחמת הבורים ובמהלכה קודם לדרגת קפטן. ביולי 1901 הוא התמנה להיות שלישו של הרוזן קדוגן, הלורד לוטננט של אירלנד. ב-1906 הוא פרש מהצבא.

==קריירה פוליטית==
ב-1907 ירש פולג'ם את תוארו של אביו כרוזן ליברפול וקיבל את מושבו בבית הלורדים באגף הליברלי של הבית. ביולי 1909 הוא מונה להיות מבקר משק הבית המלכותי במסגרת ממשלתו הליברלית של הרברט הנרי אסקווית', משרה שבה הוא שימש עד 1912. בשנה שלאחר מכן הוא התמנה להיות מושל ניו זילנד. ב-1917 שונה שם התפקיד מ"מושל ניו זילנד" (Governor of New Zealand) לשם "המושל הכללי של ניו זילנד" (Governor-General of New Zealand). באותה שנה נכנס הלורד ליברפול למועצה המלכותית. תקופת כהונתו הוארכה כדי שהוא יקבל את פני הנסיך מוויילס בביקורו בניו זילנד.

במהלך מלחמת העולם הראשונה העניק הלורד ליברפול את שמו לרגימנט הרגלים של ניו זילנד. ב-1915 הוקמה בריגדת הרובאים של ניו זילנד שנקראה על שמו והיא השתתפה בקרבות במסגרת הדיוויזיה הניו זילנדית ופורקה ב-1919.

==משפחתו==
ב-1897 נשא הלורד ליברפול לאישה את אנט לואיז מונק, בתו של הנרי מונק, ויקונט מונק החמישי. לזוג לא נולדו ילדים. בהענקת התארים של ערב ראש השנה של 1918 הוענק לאנט התואר דיים הצלב הגדול של מסדר האימפריה הבריטית. הלורד ליברפול מת בביתו שבכפר קנוויק במאי 1941 בגיל 70. את תאריו ירש אחיו-למחצה, ג'רלד פולג'ם. הרוזנת מליברפול מתה במאי 1948 בגיל 73.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.teara.govt.nz/en/1966/liverpool-sir-arthur-william-de-brito-savile-foljambe-earl-of-pc-gcb-gcmg-gbe-mvo-kjstj 'LIVERPOOL, Sir Arthur William de Brito Savile Foljambe, Earl of, P.C., G.C.B., G.C.M.G., G.B.E., M.V.O., K.J.St.J.', from An Encyclopaedia of New Zealand, edited by A. H. McLintock, originally published in 1966. Te Ara - the Encyclopedia of New Zealand, updated 23-Apr-09]
* [http://thepeerage.com/p3880.htm#i38799 Arthur William de Brito Savile Foljambe, 2nd Earl of Liverpool]
* [http://www.gg.govt.nz/node/1338 Earl of Liverpool, GCB, GCMG, GBE, MVO, PC, The Governor-General]
</div>

קטגוריה:המושלים הכלליים של ניו זילנד
קטגוריה:אבירי הצלב הגדול של מסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: חברים
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:בוגרי המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
קטגוריה:חברי המועצה המלכותית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1870
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1941
עבד א-סלאם פרג

מוחמד עבד א-סלאם פרג (בערבית: محمد عبد السلام فرج; 1954 – 15 באפריל 1982) היה מייסדו ומנהיגו של ארגון הג'יהאד האסלאמי המצרי.

נולד במחוז אל-בחירה שבדלתת הנילוס. אביו של פרג היה פעיל בתנועת האחים המוסלמים. פרג למד הנדסת חשמל באוניברסיטת קהיר. עבד כחשמלאי וגר בפרבריה המערביים של קהיר.

בהשפעת הגותם של סייד קטב, מודודי ואבן תימיה, כתב פרג את הספר "המצווה המוזנחת", שבו טען כי הג'יהאד הוא הכלי היחיד לכינון מדינת הלכה אסלאמית והכריז על שלטון סאדאת כשלטון כופר שיש להסיר מהשלטון לאלתר, גם באמצעים אלימים. פרג דחה מכל וכל את גישת האחים המוסלמים בדבר קירוב לבבות והנחלת האסלאם באמצעות חינוך, וטען כי רק באמצעות מאבק אלים של "המיעוט המאמין" ניתן יהיה לכונן מדינת הלכה אסלאמית.

הוצא להורג ב-1982 בקהיר בגין חלקו המרכזי בתכנון ההתנקשות בנשיא מצרים אנואר סאדאת.

== ראו גם ==
* הג'יהאד האסלאמי המצרי
* המצווה המוזנחת

== לקריאה נוספת ==
*עמנואל סיוון, קנאי האסלאם, תל אביב: עם עובד, 1986.

פרג'
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג במצרים
פרג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קהיר
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1954
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-1982
פבלוס, מלך יוון

פבלוס, מלך יוון (ביוונית: Παῦλος, Βασιλεὺς τῶν Ἑλλήνων 14 בדצמבר 1901 אתונה – 6 במרץ 1964 אתונה), היה מלך יוון במשך 17 שנה מ-1947 ועד 1964.

==ביוגרפיה==
פבלוס בצעירותו

===בצעירותו===
פבלוס נולד ב-14 בדצמבר 1901 באתונה, לקונסטנטינוס הראשון, מלך יוון וסופיה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה וויקטוריה, הנסיכה המלכותית.

בצעירותו שירת פבלוס בצבא יוון, ובהמשך נשלח ללמוד באקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט, שבה היה קצין ברגימנט משמר קולדסטרים.

בין השנים 1917–1920 היה פבלוס בגלות עם אביו קוסטנטינוס הראשון בבריטניה, ושוב בין השנים 1923–1935 היה פבלוס בגלות יחד עם אחיו גאורגיוס השני, שבמהלכה אף עבד בבית חרושת למטוסים תחת שם בדוי.

בתקופת מלחמת העולם השנייה בין השנים 1941–1946, בזמן שיוון הייתה תחת שלטון גרמניה הנאצית, שהה פבלוס יחד עם הממשלה הגולה בלונדון ובקהיר, ועודד משם את תנועת ההתנגדות לנאצים.

===שלטונו===
ב-1 באפריל 1947 באמצע מלחמת האזרחים ביוון, מת אחיו גאורגיוס השני, מלך יוון ללא ילדים, ופבלוס עלה לשלטון במקומו. ב-20 בנובמבר 1947 התחתן בן דודו של פבלוס פיליפ עם אליזבת, נסיכת הממלכה המאוחדת, ופבלוס נסע לבריטניה להשתתף בשמחה.

בשנת 1949 עם סיום מלחמת האזרחים, לקח פבלוס על עצמו את המשימה של הבנייה מחדש של צפון המדינה.

בשנת 1950 החלה יוון להתאושש מבחינה כלכלית ודיפלומטית, וניהול קשרי הסחר חוזקו על ידי הביקורים הממלכתיים של פבלוס בחו"ל, ובין השאר הוא הפך למונרך היווני הראשון שנפגש עם הנשיא הטורקי. עם זאת, הקשרים עם בריטניה הפכו למתוחים עקב בעיית קפריסין, שם רוב האוכלוסייה היוונית העדיפה להתאחד עם יוון, אך בריטניה, התנגדה לכך. בסופו של דבר, קפריסין הפכה למדינה עצמאית בשנת 1960.

בשנת 1959 עבר פבלוס ניתוח להסרת קטרקט, ובשנת 1963 עבר ניתוח חירום להסרת התוספתן. בסוף פברואר 1964, עבר פבלוס ניתוח נוסף לטיפול בסרטן הקיבה, ומת כעבור שבוע ב-6 במרץ באתונה, ובנו קונסטנטינוס השני עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-9 בינואר 1938 התחתן פבלוס עם הנסיכה פרדריקה, נסיכת הנובר בתו של ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג, ורעייתו ויקטוריה לואיזה, נסיכת פרוסיה, בתו של וילהלם השני, קיסר גרמניה ממנה היו לו 3 ילדים:
* סופיה (נולדה ב-1938)
* קונסטנטינוס (נולד ב-1940)
* איריני (נולדה ב-1942)
פבלוס עם אשתו פרדריקה
== אילן יוחסין ==
המלך פבלוס היה צאצא של שושלות המלוכה של בריטניה,רוסיה,גרמניה,יוון ודנמרק, וסבא של פליפה השישי, מלך ספרד ופבלוס, נסיך הכתר של יוון.

הוא היה גם בן דודו של הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו.
פבלוס, נסיך הכתר של יוון

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

{| class="wikitable" align="center" style="margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| פבלוס, מלך יוון בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג (ענף של בית אולדנבורג) נולד:14 בדצמבר 1901 מת:6 במרץ 1964
|-
| rowspan="1" align="center"| גאורגיוס השני
| rowspan="1" align="center"| ממלכת יוון 1947–1964
| rowspan="1" align="center"| קונסטנטינוס השני
|}

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:מלכי יוון
קטגוריה:מעוטרי עיטור הכוכב של יוגוסלביה
קטגוריה:בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
קטגוריה:ילידי 1901
קטגוריה:נפטרים ב-1964
המשרות הרמות בשירות המדינה

המשרות הרמות בשירות המדינה (באנגלית: "The Great Offices of State") הוא הכינוי הנפוץ לארבע המשרות הבכירות בממשלת הממלכה המאוחדת, אלו ארבעת התפקידים היוקרתיים ביותר בשיטת הממשל הפרלמנטרי הבריטי. על פי המסורת, כאשר ראש הממשלה מכריז על חברי ממשלתו החדשה, הוא מכריז על שר האוצר, שר החוץ ושר הפנים, לרוב בסדר הזה.

== נושאי המשרות הנוכחיים ==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
! משרה
! השר המכהן
! תאריך תחילת הכהונה
|-
| ראש ממשלת בריטניה
| קיר סטארמר
| 5 ביולי 2024
|-
| שר האוצר של בריטניה
| רייצ'ל ריבס
| 5 ביולי 2024
|-
| מזכיר המדינה לענייני חוץ וחבר העמים
| דייוויד לאמי
| 5 ביולי 2024
|-
| מזכיר הפנים
| איווט קופר
| 5 ביולי 2024
|}

== היסטוריה ==
ג'יימס קלהאן הוא האדם היחיד עד היום שכיהן בכל ארבע המשרות הרמות. במאה השנים האחרונות, וינסטון צ'רצ'יל והרברט הנרי אסקווית' כיהנו כל אחד כראש ממשלה, שר אוצר ושר פנים. הרולד מקמילן וג'ון מייג'ור כיהנו כל אחד כראש ממשלה, שר אוצר ושר חוץ. ארתור ולסלי היה האדם היחידי שאחז בשלוש מהמשרות במקביל, כאשר הוא כיהן כראש ממשלה, שר פנים ושר חוץ בעת ובעונה אחת.

== נשים ==
עשר נשים כיהנו באחת מהמשרות הנכבדות.

* משרד ראש הממשלה – מרגרט תאצ'ר (1979–1990), תרזה מיי (2016–2019), אליזבת טראס (2022)
* משרד החוץ – מרגרט בקט (2006–2007), אליזבת טראס (2021–2022)
* משרד הפנים – ג'קי סמית (2007–2009), תרזה מיי (2010–2016), אמבר ראד (2016–2018), פריטי פאטל (2019–2022), סואלה ברוורמן (2022–2023), איווט קופר (2024-)
*משרד האוצר - רייצ'ל ריבס (2024-)

== הלורד צ'נסלור ושר המשפטים ==
בשנת 2007 נערכה רפורמה בממשל הבריטי, במהלכה הועברו סמכויות רבות ממשרד הפנים למשרד לעניינים חוקתיים, ששמו שונה למשרד המשפטים (Secretary of State for Justice). שר המשפטים מכהן במקביל גם כלורד צ'נסלור. בעקבות הרפורמה, נטען כי משרד המשפטים החדש הוא למעשה המשרה הרמה החמישית.

== ראו גם ==
* ממשלת בריטניה
* ראש ממשלת בריטניה
* שר האוצר של בריטניה
* משרד החוץ הבריטי

קטגוריה:פוליטיקאים אנגלים
קטגוריה:חברי פרלמנט בריטים
קטגוריה:ממשלת בריטניה
וילהלם ביטריך

וילהלם ביטריך (בגרמנית: Wilhelm Bittrich, 26 בפברואר 1894 – 19 באפריל 1979) היה קצין בכיר בוואפן אס אס בדרגת אובר-גרופנפיהרר אשר פיקד בין היתר על קורפוס הפאנצר אס אס ה-2 בחזית המערבית, ובכלל זה בקרב הארדנים.

לאחר המלחמה נשפט כפושע מלחמה ונידון ל-5 שנות מאסר.

== ביוגרפיה ==
===קריירה מוקדמת===
וילהלם ביטריך נולד ב-26 בפברואר 1894 בורניגרודה שבסקסוניה לאביו שהיה פקיד ולאחר מכן סוכן.

ב-30 ביולי 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס ביטריך לצבא האימפריה הגרמנית, והצטרף לגדוד היגר מגדבורג ה-4. ב-10 בספטמבר 1914 הועבר ביטריך לגדוד היגר המילואים ה-19, לאחר מכן הועבר לגדוד היגר ה-8, ולאחר מכן הועבר לרגימנט הרגלים ה-77. עם יחידות אלה הוא נלחם בחזית המערבית ובחזית האיטלקית, וזכה בעיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וב-15 באוקטובר 1915 הועלה ביטריך לדרגת לויטננט. ב-1916 ביטריך לשירות האוויר הגרמני והוכשר כטייס, ועד סוף המלחמה הוא לחם כטייס קרב.

לאחר המלחמה הצטרף ביטריך לפרייקור, ובשנת 1923 הצטרף לרייכסווהר, שבו שירת כמדריך טיסה.

ב-1 בדצמבר 1931 הצטרף ביטריך למפלגה הנאצית, וממרץ עד יוני 1932, שירת בארגון האס אה. ב-1 ביולי 1932 הצטרף ביטריך לאס אס, ומילא בו תפקידים שונים. ב-1 באוקטובר 1936 הועלה ביטריך לדרגת אס אס שטורמבאנפיהרר, וב-30 בינואר 1938 הועלה הבא לדרגת אס אס אובר-שטורמבאנפיהרר, ומונה למפקד הגדוד השני ברגימנט דויטשלנד, ופיקד עליו במהלך האנשלוס - סיפוח אוסטריה לגרמניה הנאצית במרץ 1938. ב-1 במאי 1938 מונה ביטריך למפקד הגדוד הראשון ברגימנט דר פיהרר, וב-30 במאי 1939 הועלה לדרגת אס אס שטנדרטנפיהרר, ומונה לקצין מטה ברגימנט האס אס לייבשטנדרטה.

=== מלחמת העולם השנייה ===
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, השתתף ביטריך עם רגימנט האס אס לייבשטנדרטה במערכה בפולין תחת פיקודו של יוזף דיטריך. בינואר 1940 מונה ביטריך למפקד רגימנט דויטשלנד, ופיקד עליו במהלך הקרב על צרפת, וב-1 בספטמבר 1940 הועלה לדרגת אס אס אוברפיהרר. ב-15 באוקטובר 1941 מונה ביטריך למפקד דיוויזיית האס אס ה-2, והשתתף עימה בקרב על מוסקבה, וב-19 באוקטובר 1941 הועלה לדרגת בריגדפיהרר. מקיץ 1942 עד פברואר 1943 פיקד ביטריך על דיוויזיית האס אס ה-8 והשתתף עימה בפעולות לחימה כנגד הפרטיזנים בברית המועצות. ב-15 בפברואר 1943 הוטל על ביטריך להקים את דיוויזיית האס אס ה-9, שעליה פיקד בקרבות באוקראינה, ולאחר מכן בצרפת, וב-1 במאי 1943 הועלה לדרגת גרופנפיהרר. ב-1 ביולי 1944 מונה ביטריך למפקד קורפוס הפאנצר אס אס השני, ופיקד עליו בקרבות בנורמנדי, בארנהם ומאוחר יותר בהונגריה, וב-1 באוגוסט 1944 הועלה לדרגת אובר-גרופנפיהרר.

=== אחרי מלחמת העולם השנייה ===
לאחר המלחמה הוסגר ביטריך לצרפת באשמה שציווה להוציא להורג 17 חברי ההתנגדות בנים, אולם זוכה, לאחר שהתברר שלא היה אחראי על כך. בשנת 1953 הועמד ביטריך לדין בשנית ונשפט לחמש שנות מאסר על תליות, ביזה והצתה, אך זוכה בשנת 1954 שוב על ידי בית המשפט הצרפתי בבורדו ושוחרר. אמנם יש לציין, שביטריך לא נשפט על פשעי מלחמה שבוצעו תחתיו במהלך הלחימה בחזית המזרחית.

לאחר שחרורו התגורר ביטריך עם אשתו בעיר וולפראטשהאוזן, עד למותו ב-19 באפריל 1979.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים באס אס
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מבצע מרקט גארדן: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1979
אנדרטת החדר הנטוש

אנדרטת החדר הנטוש (בגרמנית: Der verlassene Raum) נמצאת בגינה קטנה בכיכר Koppenplatz ברובע מיטה
בברלין.

האנדרטה העשויה מברונזה, נבנתה על ידי הפסל הגרמני קרל בידרמן בשנת 1996. אין שלט הסבר במקום. האנדרטה מורכבת משולחן גדול עם שני כיסאות שאחד מהם מוסט והשני הפוך, דבר שמתאר את מהירות נטישת החדר לאחר שנפרץ על ידי הנאצים ותושביו הובלו לנקודת איסוף.

בהיקף רצפת החדר חקוקות מילים משיר של זוכת פרס נובל, נלי זק"ש:

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160702153320/http://www.spottedbylocals.com/berlin/der-verlassene-raum/ אנדרטת החדר הנטוש], באתר spotted by locals.
* [http://spitzmag.de/sections/tours/1653 בעקבות נלי זק"ש], באתר שפיץ.

קטגוריה:ברלין: אנדרטאות להנצחת השואה
מלכודת פתאים (נובלה)

מלכודת פתאים (באנגלית: Sucker Bait) היא נובלת מדע בדיוני קצרה מאת אייזק אסימוב. הנובלה הופיעה לראשונה בגליונות פברואר ומרץ 1954 של Astounding Science Fiction, ותורגמה לעברית בשנת 1980 בספר כדרך בני מאדים. זוהי הנובלה הארוכה ביותר של אסימוב.

== הרקע לסיפור ==
בשנת 1953 ניגש אסימוב אל העורך פלטשר פראט, העורך של Twayne Press, עם ההצעה הבאה: מדען ימציא כוכב לכת, ולאחר מכן אסימוב, פול אנדרסון ו-וירג'יניה קיד יכתבו סיפורים המתרחשים בעולם הזה. לאחר מכן יוציאו את שלוש הנובלות בספר, יחד עם מאמר מאת המדען שיצר את הכוכב. שיטה זה, שפראט קרא לה "Twayne Triplet", כבר נוסתה בספר The Petrified Planet בשנת 1952.

התרחיש שנוצר היה של מערכת כוכב כפול, הנמצאת בתוך צביר הכוכבים הרקולס, עם כוכב לכת דמוי ארץ בשם טרוס (או, בשם חיבה, ג'וניור) הממוקם באחת מנקודת לגראנז' של המערכת. המשלחת הקודמת לטרוס סבלה מאסון מסתורי, ומשלחת שנייה יצאה אל טרוס כדי לברר האם הוא מתאים לחיים, ומה קרה למשלחת הראשונה.

אסימוב כתב את הסיפור הקצר שלו, ולאחר מכן אנדרסון כתב סיפור בשם שאלה ותשובה (Question and Answer), אבל קיד לא סיימה לכתוב את הסיפור שלה, והספר מעולם לא יצא לאור. אסימוב צפה שדבר כזה יקרה, וסידר את העניינים כך שזכויות היוצרים על הסיפור יהיו שלו. הוא מכר את הסיפור למגזין Astounding Magazine, שאחרי כמה חודשים פרסם גם את הסיפור שאלה ותשובה.

== תקציר העלילה ==
הסיפור מספר על החללית ג'ורג ג'. גרונדי, או G המשולש, אשר נחכרה על ידי קונפדרציית העולמות כדי לחקור את ג'וניור. על החללית נמצא מארק אנונצ'יו בן העשרים המשרת בשרות המנמוני, אשר הוכשר מגיל חמש לשנן ולקשר בין כמויות עצומות של מידע.

מאה שנה קודם לכן ניסיון ליישובו של ג'וניור נכשל. זאת משום שאחרי כמעט שנתיים על הכוכב כל 1,337 המתיישבים מתו מסיבות לא ידועות. משימתם של המדענים ואנונצ'יו על G המשולש היא לגלות מה הרג את אותם המתיישבים. במשך השבועיים הראשונים על הכוכב כולם נשארים על החללית בעודם אוספים מידע. לאחר שרודריגז, המיקרוביולוג של המשלחת, מצהיר כי צורות החיים המקומיות לא יכולות לגרום למחלות, שישה מדענים, יחד עם אנונצ'יו, יוצאים אל האתר המקורי של המשלחת.

היחסים בין המדענים לאנונצ'יו מתדרדרים במהירות. מצד אחד, מנומונים נוטים להיות מתבודדים מטבעם, וההכשרה שלהם מגבירה את התכונה הזאת. המדענים, מצד שני, כמו מומחים אחרים מתנהגים בבוז כלפי אנשים שהם לא מומחים, כמו אנונצ'יו. כאשר אנונצ'יו שואל את רוגריגז איך הוא הגיע למסקנה מסוימת, רוגדריגז מתייחס אל הבקשה כעלבון אישי ומסרב לענות. שאר המדענים מעליבים את אנונצ'יו בדרכים שונות.

כאשר אנונצ'יו מבין בסופו של דבר כי מה שהרג את המתיישבים הוא ריכוז גבוה של בריליום באוויר של ג'וניור, וכי הם צריכים לעזוב את הכוכב מיד, הוא לא סומך על המדענים שיאמינו לו. לכן, הוא חוזר אל הספינה ומשכנע את הצוות של הספינה למרוד ולצאת מהכוכב. הצוות רוצה לעזוב מיד אך הקפטן של הספינה מצליח לשכנע את הצוות לעצור באתר המושבה ולאסוף את המדענים. כאשר אנונצ'יו מועמד לדין על גרימת מרד, הוא מסביר את מעשיו ומזוכה, והספינה יוצאת בדרכה לכדור הארץ כדי לחפש טיפול רפואי לאנשים עבור הרעלת בריליום.

כמו בסיפורים קצרים אחרים של אסימוב, כגון העבר המת ומקצוע, התמה של הסיפור הוא הסכנה בהתמחות יתר. רק אנונצ'יו, בעל הידע הכללי הרחב, מצליח לעשות את הקישורים בין העובדות שאינן קשורות לכאורה, ופותר את התעלומה של המתיישבים המקוריים, וכך מציל את הצוות והנוסעים של G המשולש מאותו הגורל.

קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:יצירות משנת 1952
טרוויס פטרסון

טרוויס ג'יימס פטרסון (באנגלית: Travis James Peterson נולד ב-18 במאי 1985) הוא כדורסלן עבר אמריקאי. גובהו 2.08 מטר. שיחק בעמדת הפאוור פורוורד ובעמדת הסנטר. על-אף גובהו, פטרסון נחשב לקלע טוב מחוץ לקשת השלוש, בניגוד למרבית שחקני הפנים ובהתאם תופקד פעמים רבות כ-"Stretch Four", פאוור-פורוורד שעומד על קשת השלוש ומרווח את המשחק.

== קריירה כשחקן ==
פטרסון נולד במדינת אריזונה בארצות-הברית. 

בתחילת דרכו שיחק באוניברסיטת סמפורד. בשנתו השנייה העמיד ממוצעים של 11.2 נקודות, 3.8 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים ב-29 דקות משחק. בעונתו השלישית קלע 11.3 נקודות והוריד 5 ריבאונדים בממוצע, ב-32.4 דקות משחק, ובעונתו הרביעית והאחרונה עלה ל-13.2 נקודות בממוצע.

בעונתו הראשונה באירופה שיחק פטרסון ברילסקי ספורטיסט הבולגרית, בה העמיד ממוצעים גבוהים של 13.2 נקודות בעונתו הראשונה ו-16.5 נקודות בשנייה. ואחר שנתיים עבר לאקדמיק סופיה, שם שיחק במשך עונה אחת והעמיד ממוצעים דומים.

תחנתו הבאה של פטרסון הייתה פרוסטיוב הצ'כית, שאחריה עבר להוברלה מהליגה האוקראינית. באמצע עונת 2013–2014 עבר לאוברדוירו מליגת העל הספרדית, בה בלט פחות מבקבוצותיו הקודמות (9.5 נקודות בממוצע ל-12 משחקים), וסיים איתה במקום ה-12 בליגה.

בתום העונה חתם בסראטוב הרוסית, המשחקת גם ביורוקאפ. באווטודור הפך פטרסון לשחקן משמעותי, ובעונת 2015–2016 ביורוקאפ העמיד ממוצעים של למעלה מ-18 נקודות ו-6.5 ריבאונדים למשחק, כאשר בתצוגת השיא שלו קלע 29 נקודות.

במאי 2016 הצטרף אל ולנסיה הספרדית כסיוע לפלייאוף. כאשר הודחה הקבוצה בחצי הגמר, הפך לשחקן חופשי.

לקראת עונת 2016–2017 חתם לשנתיים בהפועל ירושלים מליגת העל[http://sports.walla.co.il/item/2977393?0=163 ,] המתמודדת אף היא ביורוקאפ. 

ב-1 באוגוסט חתם פטרסון לעונה עם אופציה לעונה נוספת בריטאס וילנה.
ב-29 בספטמבר 2018 הודיע פטרסון על פרישה ממשחק פעיל בגיל 33.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני ולנסיה
קטגוריה:כדורסלני אוברדוירו
קטגוריה:כדורסלני אבטודור סראטוב
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני ריטאס וילנה
קטגוריה:כדורסלני אקדמיק סופיה
קטגוריה:אריזונה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סמפורד
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
Xenia

Xenia (בעברית: זניה) היא תוכנת אמולציה חופשית ובעלת קוד פתוח ל-Windows וללינוקס המשוחררת תחת רישיון BSD החדש ומאפשרת הרצת משחקי וידאו של קונסולת המשחקים Xbox 360 במחשב האישי.

== פיתוח ==
במרץ 2014, בן וניק, מפתח התוכנה, שחרר סרטון הוכחת היתכנות שמראה את התוכנה מריצה את המשחק Frogger 2, משחק וידאו בקטגוריית ה-Xbox Live Arcade אשר שוחרר ב-2008. הסרטון סימן את ההרצה הראשונית המוצלחת של משחק וידאו מסחרי באימולטור. פיתוח התוכנה נע בקצב איטי, שכן הרצת Forgger 2 אופשרה רק לאחר 4 שנות פיתוח.

סרטון חדש שעלה במרץ 2015 הראה את המשחק A-Train HX רץ באימולטור במהירות מלאה ומרונדר בגראפיקת תלת מימד מלאה, שנה לאחר הסרטון של Frogger 2, דבר המרמז כי הפיתוח החל להאיץ.

נכון למאי 2022, התוכנה מסוגלת להריץ כ-281 משחקים של Xbox 360 באופן טוב יחסית, למעלה מ-952 משחקים אשר מסוגלים לרוץ אך לא באופן מלא (חלקם עם בעיות גרפיות ובאגים) כ-300 משחקים אשר נבדקו ולא פועלים כלל/לא מאפשרים משחק.

כברירת מחדל, התוכנה מוגדרת לעבוד עם ממשק תכנות היישומים DirectX 12, אך תומכת גם ב-Vulkan.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://github.com/benvanik/xenia קוד המקור של הפרויקט] באתר GitHub 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכנות אמולציה לפלטפורמות משחקי וידאו
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2013
זבובים (סיפור קצר)

זבובים (באנגלית: Flies) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון יוני 1953 של Magazine of Fantasy and Science Fiction, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר אין איש פה, פרט..., ושוב בשנת 2010 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 2.

הכותרת המקורית של אסימוב לסיפור הייתה "המלך ליר, מערכה רביעית, תמונה ראשונה, שורה 36-37", בהתייחסו לציטוט של שייקספיר "האדם ביד האלים כזבוב ביד הילד". אנתוני באוצ'ר, העורך של המגזין, הציע לאסימוב לבחור כותרת ברורה יותר, ולבסוף הכותרת נקבעה כ"זבובים".

== עלילה ==
קבוצה של סטודנטים לשעבר נפגשים בכנס עשרים שנה לסיום לימודיהם ודנים בהישגיהם. אחד מהסטודנטים לשעבר, עכשיו מומחה להתנהגות בעלי חיים, מתענה בגלל היכולות שלו "לקרוא" את מחשבותיהם של חבריו על ידי המחוות הקטנות שלהם וההתכווצויות שרירים שלהם. הוא מבטא את מחשבותיו על חייו ועל מחקרו, בעוד אחד מחבריו, כימאי החוקר חומרי הדברה, נילחם בזבובים הגודשים אותו בלי הרף. המומחה לבעלי חיים חקר במשך שנים רבות את ההשערה שלו שלבעלי חיים יש אלים ואמונות דתיות, והוא מאמין שהזבובים גודשים את חברו הכימאי מאחר שהם מאמינים בו כאל.

קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:יצירות משנת 1953
שמואל הרמתי

שמואל הרמתי (שלזינגר) (כ"ה בתשרי תרנ"ו אוקטובר 1895 - ט' בכסלו תש"ח נובמבר 1947) היה ממייסדי הפועל המזרחי.

שמואל נולד בשנת 1895 בסוסנוביץ פולין למנחם מנדל שלזינגר וחנה לבית בלומנטל. גדל והתחנך אצל מורים פרטיים (בהם חיים נחמן ביאליק), מוסדות חינוך יהודיים וכלליים, בהם בית ספר למוזיקה.

עוד בצעירותו התמסר שלזינגר לרעיון הציוני והיה מרצה בפני חבריו לגימנסיה על הציונות והספרות העברית והצטרף לתנועת המזרחי.
בשנת 1920 עלה לארץ והצטרף לסוללי כביש חיפה-ג'ידה (כביש 75), שלזינגר לא מצא את מקומו בין הפועלים החילונים ועלה ירושלימה ועוד באותה שנה היה מועמד בבחירות לצירי המזרחי לכנסייה הציונית.

יחד עם הרב ישעיהו שפירא, הקים "גדוד עבודה" דתי. בין עבודותיו - ניקוי ושיפוץ בריכות שלמה בשנת 1924.

בשנת 1921 הקים את לשכת הפועלים הדתיים בירושלים ובשנה שלאחר מכן היה מראשוני המצטרפים לפועל המזרחי.

בשנת 1922 התגייס להגנה ולמשטרת המנדט ועם יצירתה, צורף למשטרת היישובים העבריים. הרמתי, שהיה כנר מוכשר, היה מראשוני תזמורת המשטרה ויחד עם שאר התזמורת, הופקד על ביטחון הרובע היהודי בעת המרד הערבי הגדול.

בנו הוא שלמה הרמתי.

==לקריאה נוספת==
*שמואל הרמתי, "בימים הראשונים", ספר הציונות הדתית – עיונים, מאמרים, רשימות, תעודות (עורכים: יצחק רפאל ושלמה זלמן שרגאי), כרך שני, מוסד הרב קוק, ירושלים תשל"ז, עמ' 203-187
*בנימין דגיאלי (פישל), "מסוסנוביץ לתל אביב - זכרונות, אישים, שואה וגבורה", בתוך: ספר סוסנוביץ והסביבה בזגלמביה (עורך: מאיר שמעון גשורי), כרך שני, תל אביב, תשל"ד, עמ' 503
*יצחק גולדשלאג, "הרמתי (שלזינגר) שמואל", בתוך: יצחק רפאל (עורך), אנציקלופדיה של הציונות הדתית כרך ב, מוסד הרב קוק, ירושלים, תש"ך, עמ' 134

==קישורים חיצוניים==
*
*
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:ציונות דתית: אישים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1895
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1947
סופווית' טריפליין

שורת מטוסי טרייפליין של טייסת 1 של [[שירות האוויר של הצי המלכותי בצרפת]]
סופווית' טריפליין (באנגלית: Sopwith Triplane) היה מטוס קרב תלת-כנפי בריטי ששירת בסוף מלחמת העולם הראשונה ויוצר על ידי סופווית' אוויאיישן קומפני.

==ייצור ושירות==
בשנת 1916 תכנן המהנדס הרברט סמית את הטריפליין, עם שלוש כנפיים דקות במדרוג זו מעל זו, ובכך ביקש לעלות אפילו על הסופווית' פאפ בתכונות הנסיקה וכושר התמרון, אולם הצלחתו הייתה חלקית, והמטוס החדש נסק מהר יותר מכל כלי טיס אחר.

כמעט כל מטוסי הטריפליין נכנסו לשירות בזרוע האווירית של הצי הבריטי, והוכיחו את עליונותם על פני הרוב המכריע של המטוסים הגרמניים. ידוע למשל על מקרה שבו התכתשו 13 מטוסי טריפליין עם 15 מטוסים גרמניים, והפילו חמישה מטוסים ללא כל אבדה לעצמם. בין מאי ליולי 1917 הפילו הטייסים הקנדיים של ה"גף השחור" של טייסת 10 87 מטוסים גרמניים..

==מפעילות==
*
*
*
*
*

==לקריאה נוספת==
* יהודה עופר, "ספר המטוסים", הוצאת משרד הביטחון, 1982, עמ' 33-32

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.aviation-history.com/sopwith/triplane.html סופווית' טריפליין, היסטוריית התעופה - בריטניה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת בריטניה
קטגוריה:מטוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אמצעי לחימה בריטיים במלחמת העולם הראשונה
מה אם...

מה אם... (באנגלית: —What If) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון קיץ 1952 של Fantastic, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר אין איש פה, פרט... תחת השם "והיה אם...", ושוב בשנת 2010 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 2. הסיפור נכתב בהשראת אשתו של אסימוב, שאתגרה אותו שיכתוב סיפור, שמבוסס על נסיעה שהם נסעו ברכבת לניו יורק.

== עלילה ==
זוג הנשוי כבר חמש שנים נוסע מבוסטון לניו יורק כדי לחגוג את חמש שנות נישואיהם. הם פוגשים ברכבת אדם שקט ומסתורי הידוע בשם מר אִם, אשר מציג להם מכשיר נייד קטן דמוי טלוויזיה בגודל של 15 ס"מ על 24 ס"מ.

בעזרת המכשיר מראה מר אִם לזוג סצנות מחייהם הקודמים, ומה היה קורה אילו דבר קטן מהאירועים האלה היה מתרחש באופן שונה.

בסופו של דבר הם מגלים כי גם עם השינויים שמר אִם הראה להם, בסופו של דבר הם היו מתחתנים בכל זאת ונוסעים ברכבת הזאת לחופשה בניו יורק.

== מוטיבים דומים בספרות ==
הרעיון של שינויים גדולים במציאות בעקבות שינויים קטנים מתרחש גם בספר קץ כלזמן ובסיפור הקצר איית את שמי באות ס' שנכתבו גם הם בידי אסימוב.

בסדרת האנימציה פיוצ'רמה עשו שימוש בתמה וברעיון של הסיפור בשני פרקים ("Anthology of Interest" ו-"Anthology of Interest II"). שם פרופסור פארנסוורת' מציג מכונת "מה אם..." הדומה למכונה של מר אם בסיפור.

רעיון דומה התרחש גם באפיזודה "פנה שמאלה" ("Turn Left"), אפיזודה של 4 פרקים בסדרת הטלוויזיה דוקטור הו.

ניל גיימן כתב סיפור קצר בשם "The Wedding Present" כהקדמה לספר עשן ומראות. בסיפור הזה, זוג מקבל כמתנת חתונה ערמה של גליונות נייר המתארים מה היה יכול לקרות במהלך חייהם אם יוכנסו בהם שינויים מסוימים.

סדרת האנימציה "מה אם" מבית היקום הקולנועי של מארוול, מציגה בכל פרק עלילה לפיה גיבור או גיבורת על סוטים מהמסלול שהוצג בסרטי הייקום הקולנועי ובמקום זאת מתפתחים לישות אחרות, חלקן טובות וחלקן מרושעות.

==ראו גם==
* דלתות מסתובבות
* ראן לולה ראן

קטגוריה:יצירות משנת 1952
קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:עלילות מתפצלות בתרבות ובאמנות
יעקב אייזנשר

לוחית זיכרון ליעקב אייזנשר בתל אביב
יעקב איזנשר (1896–1980) היה צייר ישראלי.

== ביוגרפיה ==
יעקב איזנשר נולד בשנת 1896 בצ'רנוביץ, בוקובינה, אז חלק מן האימפריה האוסטרו-הונגרית, לישראל איזנשר, ואוגוסטינה לבית קרבר. בנעוריו למד ב"בית הספר למקצועות האמנות" בווינה. 

בשנת 1914 גויס איזנשר לצבא ונשלח לחזית הרוסית בגליציה. בשנת 1915 נשלח ללחום במורדות האלפים, שם נפל בשבי הצבא האיטלקי. עד לסוף מלחמת העולם הראשונה שהה איזנשר במחנה שבויים במון-סני, שם הרבה לצייר. בתום המלחמה שב לצ'רנוביץ והתפרנס מצילום. באותה תקופה זו יצר ציור בשמן לצד חיתוכי עץ. בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20 היגר לפריז, צרפת. שם, נחשף לאמנות הקוביסטית. בשנת 1935 עלה לארץ ישראל. בשנת 1952 החל ללמד אמנות ב"בצלאל".
יצירתו המוקדמת של איזנשר נושאת אופי רישומי. הוא הרבה ליצור בטכניקה של חיתוך עץ דיוקנאות ותיאורי דמויות וטיפוסים בסגנון אקספרסיבי בהשפעת האקספרסיוניזם הגרמני. בשנות החמישים ואילך יצר ציורי שמן רבים ובהם תיאורי נוף ובתים בסגנון המושפע מן הקוביזם. בין יצירותיו הידועות קבוצת הציורים "שער" (1969) והציור "ליל כ"ט בנובמבר" מאוסף הכנסת.

אוסף מעיזבונו הכולל מכתבים ותצלומים נמצא באוסף מרכז המידע לאמנות ישראלית במוזיאון ישראל, ירושלים.

עיריית תל אביב קבעה לוחית זיכרון בכניסה לביתו ברחוב סמולנסקין 12.

== פרסים והכרה ==
* 1947 - פרס דיזנגוף לציור ופיסול, עיריית תל אביב-יפו
* 1953 - השתתף סאו פאולו הביאנלה
* 1957 - השתתף ונציה הביאנלה
* 1958 - פרס קרן חיפה לאמן בוגר, עיריית חיפה.

== השכלה ==
* בית הספר למקצועות האמנות, וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית.

== הוראה ==
* 1952-67 בצלאל, האקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים.

== תערוכות ==
* 1927 - המוזיאון העירוני, צ'רנוביץ
* 1929 - Hasefer, גלריה בוקרשט
* 1935 - "Le Balcon" גלריה, פריז, צרפת
* 1944 - גלריה כץ, תל אביב
* 1950 - בית האמנים, ירושלים
* 1954 - מוזיאון תל אביב לאמנות
* 1955 - מקרא סטודיו גלריה, תל אביב
* 1957 - המוזיאון הלאומי, בצלאל, ירושלים, ישראל
* 1960 - בטוח Zevi, רמת גן, ישראל
* 1964 - מוזיאון תל אביב, בית דיזנגוף
* 1965 - יד Lebanim, Rechovoth, ישראל
* 1970 - בית האמנים, תל אביב
* 1974 - גלריה רוזנפלד, תל אביב
* 1979 - גלריה רוזנפלד, תל אביב.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס דיזנגוף
קטגוריה:אמנים ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980
אל הדור הרביעי

אל הדור הרביעי (באנגלית: Unto the Fourth Generation) הוא סיפור מדע בדיוני קצר מאת אייזק אסימוב. הסיפור הופיע לראשונה בגיליון אפריל 1959 של The Magazine of Fantasy and Science Fiction, ותורגם לעברית בשנת 1980 בספר אין איש פה, פרט..., ושוב בשנת 2010 בספר כתבי אייזק אסימוב כרך 2. 
== עלילה ==
הסיפור עוסק בסמואל מרטן, מנהל זוטר ומלא חששות בן 23 שנמצא בדרכו לפגישה עם לקוח פוטנציאלי. כאשר מרטן רואה טנדר עם הכיתוב "פ' ליוקוביץ ובניו, סוחר בדים בזיל הזול", הוא משנה במוחו את השם ללבקוביץ', ותוהה לעצמו מדוע. בכל פעם שהוא רואה גרסה של השם, הוא הופך ליותר ויותר מרוכז בו. הפגישה העסקית הולכת מדחי אל דחי, ולאחריה הוא משוטט ברחובות העיר ניו יורק, כשהוא עוקב אחרי שובל של ליפקוביץ', לפקוביצ'י ולבקוב. הוא מגיע לסנטרל פארק, ושם הוא מוצא איש זקן בבגדים מיושנים יושב על ספסל בפארק.

הזקן הוא פיניאס לבקוביץ'. פיניאס נימצא על ערש דווי. עשרות שנים קודם לכן ברוסיה הצארית, אשתו ובניו מתו, בתו לאה היגרה לאמריקה עם בעלה, והוא נשאר לבד. הוא התפלל למצוא את הצאצא של לאה, ותפילתו נענתה. פיניאס הוא סבא רבא רבא של מרטן; מרטן הוא בן של בת של בת של לאה, והוא הבן הראשון שנולד למשפחתה. מרטן מבקש את ברכתו של פיניאס, והוא מעניק לו אותה ומוסיף: "כעת אלך לנוח על משכבי בשלום עם אבותי, בני".

הזמן חוזר לאחור. מרטן כעת בדרכו לפגישה העסקית, והוא חופשי מדאגות, משום שהוא יודע בצורה כלשהי שהכל יהיה בסדר.

== הרקע לסיפור ==
ב-23 באוקטובר 1958 אסימוב אכל ארוחת צהריים עם עורך העיתון בזמנו רוברט פ' מילס, אשר העיר כי הוא ראה לאחרונה את השם לפקוביץ' מספר פעמים, כל פעם עם איות שונה, והוא שאל את אסימוב אם הוא יוכל לכתוב סיפור על זה.

כאשר הסיפור הופיע לראשונה העיתון, מרטן עבר את החוויה בלי להיות מושפע ממנה כלל. לאחר שהסיפור פורסם אסימוב אכל ארוחת ערב עם מליס. הוא שוחח עם ג'נט ג'פסון, אותה הוא פגש זה עתה, כאשר מליס שאל אותה מה דעתה על הסיפור. ג'נט אמרה שהסיפור פגום משם שמרטין לא מושפע מפגישתו עם פיניאס. אסימוב החליט שג'נט צודקת, וכאשר הוא כלל את הסיפור בספר "אין איש פה, פרט..." הוא שינה את הסוף כך שמרטין נשאר עם תחושה של נחת. אסימוב וג'נט שמרו על קשר וארבעה עשר שנים אחרי הארוחה הזו הם התחתנו.

אסימוב, יהודי בעצמו, ציין כי זהו הסיפור היהודי היחיד שהוא אי פעם כתב.

מקור השם (וגרסאותיו הרבות) הוא משם הפולני Lewek, צורת הקטנה של Lew, כלומר אריה.

קטגוריה:סיפורים קצרים מאת אייזק אסימוב
קטגוריה:יצירות משנת 1959