ג'ניה אוורבוך

גֶ'נְיָה (ז'ניה) אָוֶורְבּוּך (19 במאי 1909, כ"ח באייר תרס"ט – 1977) הייתה אדריכלית ישראלית שפעלה בעיקר בתקופת היישוב ובעיר תל אביב. התמחתה בבנייני מוסדות ציבור ובתכנון עירוני. ידועה בעיקר בזכות תכנון כיכר דיזנגוף.

==ביוגרפיה==
יבגניה אוורבוך נולדה בסמילה שבאימפריה הרוסית (אוקראינה), לצביה (ציניה) לבית ברניסקין, פסלת, וזאב אורבוך, רוקח. בגיל שנתיים עלתה לארץ ישראל עם משפחתה וגדלה בתל אביב. בארץ הקים אביה את בית המרקחת הראשון בתל אביב "קרינקין" ברחוב הרצל 10<ref name=":0"></ref>, ולאחר מכן היה ממקימי ההסתדרות הרפואית וממקימי המפעל "מעדן" לגזוז ולקרח. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 גורשה המשפחה למצרים, כנתינים רוסים; אביה התגייס לגדוד נהגי הפרדות, ובשנת 1919 שבה המשפחה ארצה.
ב-1926, בגיל 17, אחרי שסיימה את לימודיה בגימנסיה הרצליה, במחזור ט"ו, למדה אדריכלות שנה באקדמיה לאמנות ברומא ולאחר מכן ארבע שנים ב וב-1930 הוסמכה כאדריכלית. לאחר תום לימודיה שבה לארץ והחלה לעבוד במחלקה הטכנית של הסוכנות היהודית שבהנהלת האדריכל ריכרד קאופמן.

שותפותה הראשונה הייתה עם האדריכל שלמה (גרישה) גינזבורג, לו גם הייתה נשואה, אולם יחסי העבודה והנישואין הסתיימו אחרי תקופה קצרה.

בשנת 1932 פתחה בתל אביב משרד לאדריכלות ובניין ערים בשותפות עם המהנדס זלמן ברון<ref name=":0" />. עיקר תכנוניה התאפיינו בסגנון הבינלאומי, ורבים מבנייניה, ובראשם כיכר דיזנגוף, מוכרים כיום כמבנים לשימור המהווים חלק מן העיר הלבנה של תל אביב. 

ב-1934 נישאה בשנית לחיים אלפרין (1899–1967), איש הגדודים העבריים ומייסד המשטרה העברית הראשונה.
בתקופת מלחמת העולם השנייה ניהלה במשך שלוש שנים את המחלקה לבניין ערים בעיריית תל אביב, ולאחר המלחמה וכן בהמשך הקריירה שלה אחרי קום המדינה תכננה פרויקטים ציבוריים גדולים יותר.

במהלך שנות ה-30 עסקה בעיקר בתכנון בנייני מגורים בתל אביב. בשנת 1934 כשהייתה בת 25 בלבד, זכתה בתחרות לתכנון הכיכר על שם צינה דיזנגוף, אשר זיכתה אותה בתהילה רבה. התכנון כלל את שטח הכיכר עצמה ואת הקו המנחה לעיצוב האדריכלי של כל הבניינים הסובבים את הכיכר, שהם בעלי קווים נקיים ופשוטים המתעגלים בקצה. אחד הבניינים שסביב הכיכר תוכנן על ידי אוורבוך עצמה (במפגש הרחובות בן עמי ודיזנגוף). את שאר הבניינים תכננו אדריכלים שונים, בהתאם לחזיתות ולקווי המתאר שקבעה אוורבוך. 

אלפרין ואוורבוך היו הורים לדניאל (דני) אלפרין, עורך דין (1936–2015).

ג'ניה אוורבוך נפטרה ב-1977, בגיל 68. בשנת 2014 נקראה על שמה כיכר בתל אביב ברחוב בני דן.

==עבודות נבחרות==
[[כיכר צינה דיזנגוף בשנות ה-40]]
[[קפה גלינה]]
בית החלוצות, בשכונת רחביה בירושלים]]
תיכון [[שבח מופת (מכיוון רחוב המסגר)]]
כיכר ג'ניה אוורבוך ברחוב בני דן בתל אביב
בית הכנסת בקיבוץ [[עין הנצי"ב, הוקם ב-1966]]

* בנייני מגורים בתל אביב וסביבתה:
**בית פילקוביץ', רחוב ביאליק 12 (נחנך בסוף 1931. נהרס<ref name=":0" />)
**"בית שילמן", רחוב אחד העם 57
**רחוב בלפור 2 / רחוב אלנבי 63
**רחוב הנביאים 7 פינת רחוב שמשון הגיבור (נחנך ב-1933)
**רחוב הס 18
**רחוב פרוג 31 ו-33 (בתי "הבימה") (ביחד עם יעקב רכטר)
**ביתו של רפאל קלצ’קין, בפינת הרחובות פרוג וגורדון<ref name=":0" />
**רחוב תרס"ט 8
**רחוב חיסין 21, בניין שבו ככל הנראה גם התגוררה<ref></ref>
**רחוב אלנבי 80
**רחוב בן עמי 11
**רחוב הירקון 94
**בית כהן-שרת בשכונת תל בנימין (כיום רמת גן)
*כיכר דיזנגוף (1934)
* קפה גלינה במתחם יריד המזרח (יחד עם שאג ואלזה גדעוני מנדלשטם. נהרס)
*בית הספר "שבח מופת" ברחוב המסגר, שהוקם על חורבות חוות הר התקווה.
*כפר הנוער הדסים
*תכנון כפר בתיה ברעננה
*בית הכנסת בקיבוץ עין הנצי"ב (1960)
*בית החלוצות, ירושלים
*אצטדיון המכביה (נהרס)
* המבנה של מכללת מקס פיין, בדרך בגין 130 (1955)
*מדרשית נעם בפרדס חנה
*כיכר סטרומה בחולון

== לקריאה נוספת ==
* ניצה מצגר-סמוק, בתים מן החול, תל אביב: הוצאת משרד הביטחון, 1994, 
* מטח - המרכז לטכנולוגיה חינוכית, נירית שלו - כליפא, "[http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=16444 פועלות וחלוצות בשכונת בתים בורגנית : בית החלוצות ברחביה]", פרק : "האישה שבה - האדריכלית ג'ניה אוורבוך - אלפרין"
* [https://sheilta.apps.openu.ac.il/pls/dlamdal/lamda.perut?p_katalog=914176086 בונות ארץ חדשה: אדריכליות וארגוני נשים בתקופת המנדט, פרק שני ופרקים חמישי-שישי וכן נספח], סיגל דוידי
* [https://www.academia.edu/41547577/Genia_Averbuch_Modernism_Meets_the_Vernacular_Youth_Villages_for_New_Immigrants_1948_1955_Englis ,h_ Genia Averbuch: Modernism Meets the Vernacular – Youth Villages for New Immigrants, 1948-1955 ], Sigal Davidi
* [https://www.academia.edu/37077147/German_and_Austrian_Women_Architects_in_Mandatory_Palestine_English_and_German_ German and Austrian Women Architects in Mandatory Palestine (English and German)], Sigal Davidi

==קישורים חיצוניים==

* [http://ga.bizhat.com ג'ניה אוורבוך: פרופיל תל אביבי]
** [http://ga.bizhat.com/bio.htm ביוגרפיה]
* 
* 
* 
* אילן שחורי, , לילה לבן בתל אביב, 30 ביוני 2011
* אילן שחורי, [http://www.mytelaviv.co.il/GeniaAberboch ג'ניה אוורבוך, מלכת הבאוהאוס של תל אביב], באתר ״תל אביב שלי״
* איתמר לוי, "ג'ניה - חלוצת האדריכלות בארץ ישראל", [http://www.itamar-books.co.il/newsletter/newsletter.asp?mode=nl&newsletter=50 דף מידע מספר 50] (10 ביולי 2014), באתר חנות הספרים של איתמר
* מיכאל יעקובסון, [https://michaelarch.wordpress.com/2015/11/14/סיבוב-בבית-הכנסת-בקיבוץ-עין-הנציב-שתכנ/ סקירה אדריכלית על בניין בית הכנסת בקיבוץ עין הנצי"ב], באתר "חלון אחורי", 14 בנובמבר 2015
* מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2019/06/29/סיבוב-באולם-ההתעמלות-הנטוש-בשטח-מדרשי/ סיבוב באולם ההתעמלות הנטוש בשטח מדרשיית נועם לשעבר בפרדס חנה], באתר 'חלון אחורי', 29 ביוני 2019
* מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2019/08/14/סיבוב-בחדר-האוכל-ובשיכון-המורים-במדרש/ סיבוב בחדר האוכל ובשיכון המורים במדרשית נעם בפרדס חנה], באתר 'חלון אחורי', 14 באוגוסט 2019
*מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2020/01/15/סיבוב-בבית-המדרש-הנטוש-במדרשית-נעם-בפר/ סיבוב בבית המדרש הנטוש במדרשית נעם בפרדס חנה], באתר 'חלון אחורי', 15 בינואר 2020

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתכננות ערים ישראליות
קטגוריה:עובדי עיריית תל אביב-יפו
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:בוגרות גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:מגורשי יפו 1914
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:אדריכליות ישראליות
קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1977