OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סלאוקוס הראשון

סֵלֵאוּקוּס הראשון ניקאטור (ביוונית: Σέλευκος Α΄ Νικάτωρ; מבוטא: Séleukos Nikátōr, בעברית: "סֵלֵאוּקוּס המנצח"; סביבות 359 לפנה"ס–281 לפנה"ס) היה דיאדוך, מייסד בית סלאוקוס ומלכהּ הראשון של הממלכה הסלאוקית. הוא החל את דרכו כמפקד בכיר בצבאו של אלכסנדר הגדול ואחרי מותו השתתף במלחמות הדיאדוכים ויצא מהן עם השלל הרב ביותר.

בהתחלה כרת ברית עם פרדיקס, שהיה עוצר האימפריה אחרי מותו של אלכסנדר הגדול. פרדיקס לא הצליח לשמור על שלמות האימפריה ונרצח תוך שנתיים, לא בלי סיועו של סלאוקוס. בחלוקת השלל בחתימת הסכם טריפאראדיסוס קיבל את הסטרפיה (מחוז) של בבל, אך נאלץ לוותר עליה לטובת אנטיגונוס שתום העין. בלית ברירה קשר את גורלו בתלמי הראשון, הימור שהסתבר בדיעבד כמוצלח ביותר.

ניצחונו של תלמי בקרב עזה בשנת 312 לפנה"ס אפשר לו לשוב לבבל עם צבא קטן בן 1000 חיילים לערך שקיבל מתלמי. עם צבא זה יצא לכבוש את נחלתו בחזרה. בקיץ 311 לפנה"ס החל את הספירה היוונית (מניין השטרות). תוך 9 שנים (בין 311 עד 302 לפנה"ס) הצליח סלאוקוס להשתלט על כל השטחים המזרחיים של האימפריה המפורקת, פרט להודו אותה נאלץ להותיר לצ'אנדרגופטה ובתמורה קיבל 500 פילים ופיצויים נוספים. בעזרת חיל פילים זה הצליח להביס את אנטיגונוס ובנו דמטריוס בשיתוף פעולה עם ליסימכוס בקרב איפסוס בשנת 301 לפנה"ס.

בחלוקה נוספת של השלל קיבל את כל סוריה, חלקים רחבים מאסיה הקטנה, פניקיה ועוד. בעת חלוקת השלל התעוררה מחלוקת קשה בינו לבין תלמי על שליטה בארץ ישראל. שני האישים טענו שהיא הובטחה להם. אף על פי שתלמי לא שלח את חילו לקרב נגד אנטיגונוס והעדיף להסתכל מהצד על אף שבאופן רשמי היה חבר בקואליציה נגד אנטיגונוס, הצליח תלמי לשמור את ארץ ישראל לעצמו. מחלוקת זו נמשכה כ-150 שנים עד אשר אחד מצאצאיו, אנטיוכוס השלישי כבש את ארץ ישראל וצירף אותה לממלכתו.

לכידתו של דמטריוס, בנו של אנטיגונוס, שהמשיך לעורר בעיות, בשנת 285 לפנה"ס הוסיפה ליוקרתו. סלאוקוס השתמש בבעיות פנימיות בממלכתו של ליסימכוס ותקף את האחרון בשנת 281 לפנה"ס. בקרב קורופדיום הביס סלאוקוס את צבאותיו של ליסימכוס וצירף את נחלתו לממלכתו, שכללה כעת כמעט את כל האימפריה שהותיר אחריו אלכסנדר, למעט מצרים, מוקדון ויוון גופא. סלאוקוס לא זכה ליהנות מפירות ניצחונו ונרצח באותה שנה על ידי בנו של תלמי הראשון וחותנו של ליסימכוס, תלמי קראונוס.

בשנת 305 לפנה"ס ייסד על גדות החידקל את העיר סלאוקיה. בשנת 300 לפנה"ס ייסד על גדות נהר האורונטס את העיר אנטיוכיה, וקרא לה על שם אביו, אנטיוכוס. העיר שימשה בתקופה ההלניסטית כעיר הבירה המערבית של הממלכה הסלאוקית. עיר הנמל שלה הייתה סלאוקיה פייריה שאותה יסד סלאוקוס הראשון ובה הובא לקבורה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפחות מלוכה שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:דיאדוכים
סלאוקוס 01
קטגוריה:מוקדונים
קטגוריה:מלחמות הדיאדוכים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
טקס מעבר

נישואין]]
טקס מעבר (בצרפתית: Rite de Passage או: Rite Initiatique) הוא מונח שטבע האתנוגרף הצרפתי, יליד גרמניה, ארנולד ון גנפ (Arnold van Gennep, 1873-1957), כדי לתאר טקסים המציינים מעבר ממעמד חברתי אחד למעמד חברתי אחר בחברה אנושית כלשהי. טקסי מעבר מציינים מעבר ממעמד של ילד למעמד של בוגר, ממעמד של רווק למעמד של נשוי, ממעמד של אדם פרטי למעמד של איש ציבור, וכיוצא באלה.

את המונח טבע ואן-גנפ בספרו Les Rites De Passage ("טקסי המעבר") שפרסם ב-1909. האנתרופולוגים הבריטים מרי דאגלס וויקטור טרנר הוסיפו ופיתחו את התאוריה של ואן-גנפ במהלך שנות ה-60 של המאה ה-20.

==דוגמאות לטקסי מעבר==
טקסי מעבר דתיים ידועים הם מילת גברים, השחתת איבר המין הנשי, טבילה וקונפירמציה בנצרות ובר מצווה ביהדות, ועוד. טקס הנישואים הוא טקס מעבר שקיים כמעט בכל התרבויות.

טקסי מעבר חילוניים הם, למשל, כניסה לכיתה א', קבלת תעודת זהות, "שרשרת החיול" או שבועת האמונים בעת הגיוס לצבא, שבועת האמונים של חבר פרלמנט, ראש ממשלה או איש ציבור אחר עם כניסתו לתפקיד, ועוד.

יש אנתרופולוגים המוצאים מאפיינים של טקסי מעבר גם בהליכים שלכאורה אינם מכוונים ליצירת טקס. למשל, אפשר לראות בקבלה לאשפוז בבית החולים מעין טקס מעבר שבו האדם עובר ממעמד של "בריא" למעמד של "חולה".

==שלבים בטקס המעבר==
מקובל לתאר שלושה שלבים בטקס מעבר:
*ניתוק או בידוד - הינתקות מהמעמד החברתי הקודם, ופרידה מהאנשים שאינם שותפים למעבר.
*עמידה על הסף (liminalité) - מצב ביניים שבו האדם כבר אינו במעמדו הקודם אך טרם נכנס למעמדו החדש.
*שילוב - כניסה אל המעמד החדש וקבלה על ידי האנשים השותפים למעמד זה.

לדוגמה, ילד העובר מגן-הילדים לכיתה א', משתתף בדרך-כלל במסיבת פרידה מהגן. במהלך המסיבה הוא נפרד מהגננת ומהילדים שעדיין אינם עולים לכיתה א'. הפרידה יכולה להתבטא בהחלפת מתנות, כרטיסי ברכה, ציורים וכיוצא באלה. הילד עשוי להשיל מעצמו, באופן סמלי, את סממני הגן. הוא עשוי למשל להחליף את הבגדים שבהם נהג להופיע בגן בבגדים המזכירים תלבושת אחידה של בית-ספר, או להשתמש לראשונה בילקוט של בית-ספר במקום התיק שאיתו נהג לבוא לגן.

בשלב המעבר הילד כבר אינו שייך לגן-הילדים, אך עדיין לא התקבל רשמית לכיתה א' בבית-הספר. הוא כבר אינו רשאי להתלבש או להתנהג כילד בגן, אך גם אינו רשאי להתלבש או להתנהג כתלמיד בית-ספר. בשלב זה הוא עשוי לקבל הדרכה מהוריו או מחונך, שיתרגלו אותו לקראת המעבר לבית-הספר.

טקס הקבלה לכיתה א' בבית הספר עשוי לכלול לבישת התלבושת האחידה עם סמל בית הספר, קבלת פנים על ידי המורה ותלמידי בית-הספר הוותיקים, קבלה של ספרי לימוד עם שמו של התלמיד החדש וכיוצא באלה. מרגע שהסתיים טקס הקבלה לכיתה א' מצפים מהילד שיתנהג כתלמיד. ניסיון מצדו לחזור להתנהגות שאפיינה אותו בגן-הילדים יתקבל בשלילה ואפילו יגרור ענישה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:אנתרופולוגיה של הדת
ממציא

[[אלכסנדר גרהאם בל מדבר בטלפון שפיתח בשנת 1876, יש הטוענים שקדם לבל בהמצאת הטלפון אנטוניו מאוצ'י האיטלקי, המפורסם פחות]]
ממציא הוא אדם היוצר המצאות חדשות: בדרך כלל, מוצרים שונים שלא היו קיימים קודם לכן, והם משמשים לשימושים חדשים לחלוטין או מהווים שיפור למוצרים קודמים ששימשו למטלה דומה.

ממציאים רבים (אך לא כולם) הם מדענים. רובם מבססים את יצירתם על תגליותיהם של מדענים אחרים, מתנסים בשימושים מעשיים וצירופים של תגליות אלה, ובעזרת שיפורים וצירופים של מכשירים קיימים, יוצרים מכשירים שימושיים חדשים.

בין הממציאים המפורסמים ניתן למנות את ארכימדס, שהמציא את בורג ארכימדס וכלי נשק שונים; האחים רייט, שהמציאו את המטוס הראשון; צ'ארלס באבג', שנחשב לאבי המחשב; טים ברנרס-לי, שהמציא את ה-World Wide Web; ארתור סי. קלארק, שהגה בספר מדע-בדיוני את הלווין הגיאוסינכרוני; רודולף דיזל, ממציא מנוע הדיזל; תומאס אדיסון, ממציא הנורה החשמלית, הפטיפון, והמצאות רבות אחרות; יוהאן גוטנברג, ממציא מכבש הדפוס; אלפרד נובל, ממציא הדינמיט; בלייז פסקל, ממציא מכונת החישוב; ורבים אחרים.

לא כל ההמצאות הן גדולות ומשנות סדרי עולם. ממציאים רבים מתגאים בהמצאות קטנות אך שימושיות מאוד, שהקלו על חיי אנשים רבים, או שיפרו את תרבות הפנאי. כך למשל יוהאן ואלר מוכר בטעות כממציא אטב הנייר, וארתור ויין הוא ממציא התשבץ.

מערכת הפטנטים הוקמה כדי לעודד ממציאים להמציא על ידי הבטחת מונופול לזמן מוגבל על המצאות שנמצאות חדשניות ומתקדמות המצאתית. ממציא המעוניין בקבלת פטנט על המצאתו צריך לפנות לרשות הפטנטים, המדגמים וסימני המסחר במדינה בה הוא מעוניין לקבל הגנה על המצאתו. מקובל שממציא שוכר את שירותיו של עורך פטנטים בכל הקשור להתנהלות מול רשות הפטנטים אך לרוב אין חובה לעשות כן כאשר מדובר ברשות פטנטים במדינתו של הממציא.

יש ממציאים שממציאים המצאות כחלק מעבודתם למשל במעבדות מחקר (למשל במעבדות בל). יש ממציאים שעושים זאת למען השגת מקור פרנסה נוסף, ויש ממציאים שממציאים המצאות בשביל לעזור לאחרים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:מקצועות המדע והטכנולוגיה
פרוקטוז

פרוקטוז
אלפא-D-פרוקטוז

בטא-D-פרוקטוז
בטא-L-פרוקטוז

פֿרוקטוז (Fructose), הקרוי גם סוכר פירות, הוא חד-סוכר, שמצוי בסוגי מזון רבים. השם הכימי הרשמי של התרכובת הוא Levulose. פרוקטוז מהווה אחד מסוכרי הדם החשובים, יחד עם גלוקוז וגלקטוז. סוגי המזון הבאים מכילים כמות ניכרת של פרוקטוז (בדרך כלל יחד עם גלוקוז וסוכרוז):
* דבש – מכיל כ-40% פרוקטוז.
* פירות עץ
* ענבים
* מלון
* ירקות שורש
* בצלים
בנוסף, פרוקטוז נגזר במהלך העיכול בגוף מסוכרוז, שהוא דו-סוכר המורכב מגלוקוז ומפרוקטוז. בתא פרוקטוז מפורק כחלק מתהליך הגליקוליזה לקבלת מולקולת ה-ATP עתירת האנרגיה. לחלופין, התא מכיל אנזימים אשר יכולים להפוך פרוקטוז לגלוקוז ולאחר מכן לאגור את הגלוקוז בצורת גליקוגן.

האינדקס הגליקמי (GI) של פרוקטוז (32) נמוך בהשוואה לסוכרוז, בזכות המסלול המטבולי הארוך שהוא עובר בשלב פירוקו בכבד. פרוקטוז גם מתוק יותר מסוכרוז בכ-15-80%. לכן, יש הממליצים על פרוקטוז לחולי סוכרת. מנגד, במחקרים שנעשו על מכרסמים נמצא כי תזונה עתירת-פרוקטוז מובילה לעמידות לאינסולין וכן קשורה במספר פתולוגיות נוספות (להלן, השלכות בריאותיות), ומכאן שאינו מומלץ לחולי סוכרת.

==מבנה מולקולרי==
פרוקטוז הוא חד-סוכר, בעל נוסחה כימית הזהה לגלוקוז (<math>C_6H_{12}O_{6}</math>), אך בעל מבנה שונה ממנו – גלוקוז ופרוקטוז הם איזומרים. בעוד גלוקוז בעל קבוצת אלדהיד על פחמן 1 ולכן הוא אלדוז, פרוקטוז הוא קטוז כיוון שהוא מכיל קבוצת קטון. השינוי במבנה הוא שגורם לכך שפרוקטוז מתוק יותר מגלוקוז. פרוקטוז שייך למשפחת ההקסוזות (Hexose) – סוכרים בעלי 6 פחמנים, כמו בגלוקוז קיימות 4 צורות סטריאואיזומריות של פרוקטוז – שילובים של אלפא ובטא, D ו-L. בתמיסה מתקיים שיווי משקל בין בצורה הפתוחה ל-2 צורות טבעתיות: צורה מחומשת (fructofuranose) הנוצרת מתגובת קבוצת הOH שעל פחמן 5 עם הפחמן הקרבונילי (מספר 2) וטבעת משושה (fructopyranose) הנוצרת מתגובה של OH שעל פחמן 6 עם פחמן 2. בתמיסה יהיו כ 70% מהמולקולות בטבעת משושה ו-22% כטבעת מחומשת.
הצורות האיזומריות של פרוקטוז
בדו סוכרים הוא נמצא לרוב במבנה של טבעת מחומש (פוראנוז).

==השלכות בריאותיות==
על מנת לעבור בזרם הדם, נזקק פרוקטוז לגלוקוז. המעבר נעשה דרך מסלול ה-GLUT. לכן, בהיעדר גלוקוז, פרוקטוז אינו נספג היטב, ועודפיו מועברים אל המעי, שם בין השאר הוא עשוי לתרום להיווצרות גז ולהתייבשות. מכך עלולות להיווצר תופעות שליליות נוספות, כגון כאבי בטן, שלשולים ואף טחורים, הכול בתלות במזון נוסף שנצרך על ידי הגוף.

פרוקטוז נקשר לא מעט גם להשמנת יתר ורמות LDL וטריגליצרידים גבוהות מן הרגיל.
תת ספיגה של פרוקטוז היא הפרעת עיכול נפוצה אשר משפיעה על עד כ-30% מהאוכלוסייה במדינות המערב, ישנן השערות ששכיחות התופעה במדינות אסיה נמוכה יותר אך עדיין יחסית גבוהה, עד כ-10%.

==קישורים חיצוניים==

* 
* נטלי שמש, [https://lbscience.org/2017/05/22/אז-מה-זה-בדיוק-סוכר-ומה-ההבדל-בין-סוגים/ האם סוכר פירות בריא יותר?], באתר מדע גדול, בקטנה, 22 במאי 2017

==הערות שוליים==

קטגוריה:חד-סוכרים
חולה גוסס מת

חולה גוסס מת הוא משחק ילדים, שבו המשתתפים עומדים במעגל ומתמסרים עם הכדור ביניהם ומנסים לפסול זה את זה. פסילה מתרחשת כאשר הכדור פוגע בגופו של השחקן, אך הוא אינו מצליח לתפסו. לאחר פסילה ראשונה, עובר הנפסל למצב חולה - הוא נאלץ להמשיך לשחק בעמדו על רגל אחת. לאחר פסילה שנייה, הנפסל עובר למצב גוסס, בו הוא ממשיך לשחק כשהוא כורע. בפגיעה הבאה הנפסל משחק בישיבה, בזאת שלאחריה בשכיבה על הגב ולאחר מכן על הבטן. הפסילה שלאחר מכן מביאה את הנפסל למצב מת, כלומר הוא מפסיד במשחק.

המשתתף יכול לעלות בחזרה שלב אחד למעלה אם הוא תופס את הכדור, 3 פעמים ברציפות מבלי להפיל אותו. 

עם התקדמות הפסילות קשה יותר להתחמק מפגיעה, כיוון שהתנועה הופכת מוגבלת יותר.

במקומות מסוימים שם המשחק מבוטא על ידי הילדים במלעיל (הטעמה על "חו" ו"גו"), באחרים הוא נקרא "חי גוסס מת".

משחק דומה קרוי אחד בקיר ויש לו חוקים דומים: (קירות)

* שני שחקנים או יותר בועטים בתורות כדור כדורגל לקיר, חומה, גדר וכדומה. ומנסים להימנע ככל האפשר מפסילה.
* שחקן שנפסל פעם אחת נקרא חולה, שחקן שנפסל פעמיים נקרא גוסס ושחקן שנפסל שלוש פעמים נקרא מת ויוצא מהמשחק.
* פסילה יכולה להתרחש באחד משני המצבים הבאים:
:# שחקן בעט את הכדור והחמיץ את הקיר, או שלא בעט את הכדור חזק מספיק כדי שיפגע בקיר.
:# שחקן נגע בכדור פעמים, במתכוון או שלא במתכוון.

המנצח הוא האחרון שנשאר בחיים.

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי פגיעה בכדור
קטגוריה:משחקי רחוב
גומי (משחק ילדים)

ילדים משחקים בגומי

גומי (שנקרא גם גומי יפני, גומי סיני או גומי הולנדי) הוא משחק ילדים, העושה שימוש בטבעת ארוכה (מספר מטרים) של גומי גמיש מאוד ("גומי תחתונים"). למשחק דרושים לפחות שלושה משתתפים. לפחות שניים מן המשתתפים פוסקים את רגליהם מעט, ומשמשים כעמודים, המחזיקים את טבעת הגומי הנמתחת ביניהם. המשתתף הפעיל קופץ על הגומי לפי תבנית קבועה מראש, עד שהוא מחמיץ קפיצה, והתור עובר למשתתף הבא בתור. בהגיע שוב תורו של המשתתף שנפסל, הוא ממשיך מאותה נקודה, כלומר ניצב מול אותו אתגר שהוצב בפניו קודם לכן.

שלבי המשחק, המכונים "ראשון", "שני" "שלישי" וכן הלאה (במלעיל), הם בדרך כלל: גומי בגובה הקרסוליים, אמצע השוק, ברך, אמצע הירך, מותן, בית השחי, צוואר.

אחת מתבניות הקפיצה היא לקפוץ על הקו הראשון של הגומי, לקפוץ אל בין פסי הגומי, לקפוץ על הקו השני, מעבר לו, לקפוץ על הראשון ולצאת. תבניות קפיצה אחרות כרוכות בפיתול שני פסי הגומי בין הרגליים באמצעות קפיצה סיבובית.

למשחק רמות קושי:

# רמה בסיסית - מתוארת לעיל
# רמה שנייה - נקראת גם "צמצום" או "צמודים", כאשר המשתתפים האוחזים בגומי מצמידים רגליהם ובכך מצמצמים את מרחב המשחק לשחקן הפעיל.
# רמה שלישית - נקראת גם "צמצום רגל", כאשר המשתתפים האוחזים בגומי מוציאים רגל אחת מחוץ למרחב המשחק. על המשתתף הפעיל לאחוז בצד אחד של הגומי על מנת שיוכל להכניס אחת מרגל למרחב המשחק.
# רמה רביעית - נקראת גם "רגל", כאשר המשתתף הפעיל מבצע את כל השלבים (ראשון והלאה) באמצעות קפיצה על רגל אחת.
# רמה חמישית - נקראת גם "דום", כאשר המשתתף הפעיל עומד במקום לקפוץ, במצבי הביניים בהם לא נדרש לדלג מעל פס הגומי.
# רמה שישית - נקראת גם "קיפי", כאשר המשתתף הפעיל מבצע את כל השלבים בעיניים עצומות.

בהיעדר מספר המשתתפים המינימלי, ניתן להשתמש בכיסא או כל דבר אחר סביבו ייכרך הגומי, בגבהים מקבילים לחלקי הגוף בשלבים השונים.

המשחק נפוץ בעיקר בקרב בנות. הוא מצריך מיומנות, יכולת פיזית ודיוק מוטורי.

==ראו גם==
* קלאס
* חבל קפיצה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי רחוב
תפסוני

תפסוני הוא משחק ילדים המיועד לשתי קבוצות. 

==מהלך המשחק==
כל קבוצה עומדת בשורה או מאחורי קו מסומן, במרחק של מספר מטרים זו מזו. נציג של אחת הקבוצות ניגש אל הקבוצה השנייה, אשר חבריה מושיטים את כפות ידיהם הפתוחות. הנציג חובט בכף ידו על שלוש כפות ידיים שונות, באומרו "תִּפ" על הראשונה, "סוּ" על השנייה וכמובן "נִי" בהכותו בשלישית. את ההברה האחרונה בדרך כלל הנציג אינו מספיק לבטא, מכיוון שברגע שהכה בכף היד, נפתח מרדף, בו הנציג המכה בורח מן השחקן שעל כף ידו הכה שלישי.

המרדף נמשך עד הגעתו של הנרדף אל מעבר לקו של קבוצת האם שלו. אם הצליח הנרדף להתחמק, הופך הרודף לשבוי של הנרדף. הוא עומד מאחוריו במשך שארית המשחק, או עד לשחרורו. נתפס הנרדף קודם להגיעו לקו, הופך הנרדף לשבוי של הרודף. שחקן משתחרר כאשר השחקן אשר לקח אותו בשבי נופל בשבי בעצמו.

==אל תפהק==
אל תפהק הוא גרסה של משחק תפסוני. השחקנים מתחלקים לקבוצה ולשחקן יחיד. הקבוצה מסודרת על קו, כשכפות ידיה מושטות. היחיד מכה על כפות הידיים ארבע מכות לפי ההברות אל-ת-פ-הק, ונמלט אל מעבר לקו מרוחק, המהווה "בית". זה שידו הוכתה בהברה הק רודף אחריו. הצליח הנמלט להגיע לבית, הרודף נפסל. הצליח הרודף לתפוס את הנמלט - חוזר הנמלט לשורה והרודף הופך לנמלט החדש.

==ראו גם==
* שקית (משחק ילדים) 

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.school.kotar.co.il/KotarApp/Viewer.aspx?nBookID=99420818#10.621.8.fitwidth הוראות למשחק "תפסוני"], בחוברת "איך משחקים?", בהוצאת המינהל הפדגוגי של משרד החינוך, באתר "כותר"
קטגוריה:משחקי ילדים
סימני דרך

חץ הכוונה במשחק סימני דרך]]
סימני דרך הוא משחק ילדים המיועד לשני משתתפים לפחות ומצריך גיר, אף כי השימוש באבן גיר נפוץ יותר. המשתתפים מתחלקים לקבוצה בורחת וקבוצה רודפת, כאשר אם יש מעט משתתפים מספיק שחקן אחד בקבוצה הבורחת. הקבוצה הבורחת מתחילה לנוע, בעוד הקבוצה הרודפת ממתינה (נותנת "פור"). הקבוצה הבורחת מסמנת חיצים על המדרכה, אשר מסמנים את נתיב הבריחה שלה. על הקבוצה הרודפת לאתר את החצים ולהשיג את הקבוצה הבורחת.

ניתן לראות משחק זה, כגרסה מפושטת של משחק "חפש את המטמון". 

בתרבות האנגלו-סקסית מכונה המשחק "תפסו את השועל", ואופן סימון הדרך הוא באמצעות פתיתי נייר צבעוני ולא באמצעות סימני גיר. לפי חוקי המשחק אסור מרחק של יותר מאשר 6 רגל בין סימני הדרך. המשחק מוזכר בצורתו זו בספרה של ג'ין ובסטר, אבא ארך רגליים, שיצא לאור בשנת 1912, ואשר מתרחש בארצות הברית של תחילת המאה העשרים, וכן בספרה של אדית נסביט, ילדי המסילה, המתרחש באנגליה ויצא לאור בשנת 1906.

==קישורים חיצוניים==
* , תיאור של המשחק, כולל איור המתאר סימני דרך מגוונים
==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי רחוב
חם קר

חם קר הוא משחק ילדים בו אחד המשתתפים מחביא חפץ והאחר מנסה למוצאו באמצעות רמזים מהמחביא.

במשחק זה אחד המשתתפים הוא המחביא והאחר או האחרים הם מחפשים; ניתן להתחלף בתפקידים לסירוגין. המחביא מסתיר חפץ, ונותן למחפשים רמזים באשר למיקומו של החפץ באמצעות מילים המתארות מידות חום ושינויים בהן, על פי קרבתם של המחפשים לחפץ. המילים הבסיסיות המשמשות כרמזים הן חם או קר, ויש המוסיפים מילים המתארות דרגות חום נוספות, כגון קפוא, לוהט, שורף, מתחמם, מתקרר, פושר, חמים, קריר. כאשר מתקרבים לנקודה, קצב הדיבור לרוב הופך מהיר יותר וההתלהבות עולה. כאשר המחפש מוצא את החפץ עשוי המחביא להכריז: אש.

ניתן לשחק את המשחק גם ללא החבאת חפץ. אחד המשתתפים בוחר בדמיונו את אחד החפצים בחדר ועליו להכווין את שאר המשתתפים לחפץ הנבחר. 

==קישורים חיצוניים==
*[https://eureka.org.il/item/23283/איך-לשחק-את-המשחק-חם-קר איך משחקים את המשחק חם קר?], אאוריקה
*[https://www.hamichlol.org.il/%D7%97%D7%9D_%D7%A7%D7%A8 חם קר - המכלול]
*[https://bidudi.co.il/homestuck/%D7%97%D7%9D-%D7%A7%D7%A8/ חם קר - בידודי]

קטגוריה:משחקי ילדים
הדגל

הדגל, דגליים, דגלים, כיבוש דגלים, שני דגלים, תפוס את הדגל או כבוש את הדגל הוא משחק קבוצות מלחמתי בו המשתתפים מחולקים לשתי קבוצות, ומסומנים באופן חזותי בולט (למשל באמצעות סרטי מצח או סרטי יד בצבעים שונים). במהלך המשחק לכל קבוצה דגל, עליו עליה להגן. בו זמנית, על כל קבוצה להשיג את הדגל השייך לקבוצה השנייה.

לשחקנים אפשרות לפסול שחקנים אחרים, כתלות באמצעי הזיהוי המקובלים: על ידי תלישת סרטים בגרסה הקלאסית, בנגיעה בשחקן הקבוצה היריבה. או על ידי ירי כדורי צבע בגרסאות שונות. גרסאות אחרות כוללות שבייה של שחקן הנתפש בשטח האויב, כאשר יש לו אפשרות להשתחרר רק על ידי 'כיף' מצד שחקן מקבוצתו. עד אז עליו לחכות בקרבת הדגל, בעומק שטח האויב.

אסטרטגיה נפוצה היא חלוקת הכוח לתוקפים ולמגנים, כאשר תפקיד המגנים להישאר בקרבת הדגל, ולתפוס את שחקני האויב הפולשים לשטח, ותפקיד התוקפים להשיג את דגל היריבים.

המשחק עשוי להימשך עד ל"גנבת הדגל" על ידי אחת הקבוצות, או שהוא קצוב בזמן. במקרה שהזמן הסתיים מבלי שאחת הקבוצות השיגה את דגל היריבה, תנצח זו שברשותה יותר שבויים או סרטי היריבה.

על מנת למנוע משחק סביל (פאסיבי) של התגוננות בלבד, לעיתים מתגמלים הגעה אל דגל היריבה, גם ללא גנבתו, בשווה ערך לכמות מוגדלת של שבויים או סרטים.

זהו משחק קלאסי עבור "פעולה צופית" בתנועת נוער.

ידוע גם כי בימי הולדת, נהוג כי חתן/כלת יום ההולדת מחויבים במשחק שני דגלים המתקיים באותו היום (קרי, אם יש לי יום הולדת, ובמקביל מתקיים משחק הדגל, עליי להשתתף במשחק). 

המשחק נפוץ גם במשחקי מחשב מסוג ירי בגוף ראשון ומכונה Capture the flag &רלמ;(CTF). מטרת השחקן להביא את דגל הקבוצה היריבה מספר פעמים למקום הדגל של הקבוצה שלו, כאשר הדגל נמצא במקומו. המפות של סוג משחק זה הן בדרך כלל סימטריות.

== ראו גם ==
* בו-טאושי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי מלחמה
קטגוריה:ענפי ספורט
הרצל אמר

שמאל"הרצל אמר" (הנקרא גם דוד אמר או המלך אמר) הוא משחק חברה קבוצתי. המנחה נותן לקבוצה הוראות לביצוע, אשר חלקן מתחילות בביטוי "הרצל אמר". את ההוראות המתחילות בביטוי זה יש לבצע, ואילו מכל יתר ההוראות יש להתעלם. משתתף אשר אינו ממלא אחר הוראה שפתחה ב"הרצל אמר", או משנה מהתנהגותו עקב הוראה שלא פתחה בביטוי זה, נפסל.

במדינות דוברות אנגלית, ספרדית וגרמנית מוכר המשחק כ"סיימון אמר" (בגרסה האנגלית - Simon says). במדינות דוברות צרפתית מוכר כ"ז'אק אמר" (Jacques a dit). באפריקאנס מוכר המשחק בשם "הקולונל אמר", ובקנטונזית, מנדרינית וערבית "המורה אמר". גם באספרנטו המשחק מוכר בשם הוא "זמנהוף אמר". המשחק היה נפוץ בארץ ישראל כבר בשנות ה-40 של המאה ה-20, אך מקור שמו העברי אינו ברור, וככל הנראה קשור לכינוי הנפוץ של הרצל כ־"מלך היהודים".

בהשראתו פותח המשחק האלקטרוני סיימון, בו נדרש לחזור על רצף פעולות.

==בתרבות==
השיר "עודד אמר" שהופיע באלבום עודד אמר! של עודד מנשה משנת 1998, עוסק במשחק זה:

* ספר ההיסטוריה החלופית "הרצל אמר" עוסק במדינת ישראל שהוקמה על פי תוכנית אוגנדה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי חברה
הטלה (משחק)

הטלה (הטעם על ההברה הראשונה) או כדור-הטלה הוא משחק ילדים. 

המשחק מצריך כדור טניס וקיר. המשתתפים עומדים בטור אל מול הקיר, במרחק של כשני מטרים ממנו. השחקן הראשון מטיל את הכדור אל הקיר תוך כדי ביצוע פעולה מסוימת: מחיאת כף, הנפת רגל והטלת הכדור מתחתיה, סיבוב במקום וכדומה. על המשחק שעומד אחריו לתפוס את הכדור.

יתר המשתתפים צריכים לחזור על הפעולה שביצע השחקן הראשון, לפי סדר העמידה. אם כל המשתתפים הצליחו בביצוע המטלה, או השחקן הראשון נכשל בתפיסת הכדור בעצמו, עובר התור לשחקן העומד מאחורי הראשון, ואילו השחקן הראשון תופס את מקומו בסוף התור. אם אחד המשתתפים נכשל בביצוע המטלה, ממשיך השחקן הראשון לכהן בתור ראשון.

שמות נוספים: ביצים (בהטעמה אשכנזית) על שם זה שלפעמים השחקנים מקבלים מן הכדור מכה בביצים

==גרסאות מובנות==
===שבע על הקיר===
משחק הטלת כדור טניס לקיר לשני משתתפים. במשחק שבע מטלות שונות, על שמן נקרא המשחק. בתיאור כאן מובאות 11 מטלות, אשר הצטברו כנראה במשחק במשך השנים.

המשחק כולל ביצוע מטלות תוך הכרזת שמן, ואלו הן: "לא כלום", "לא לזוז", "לא לדבר", "מחיאת כף", "כפליים" (מחיאת כף אחת לפנים ואחת מאחורי הגב), "יד ימין", "יד שמאל", "אל החזה", "שילוב אצבעות","גלגול" (של כפות היד זו סביב זו),"סיבוב" (השחקן מסתובב על עומדו).

לאחר ביצוע "קון" (סדרה מלאה של המטלות) קל, מבצעים "קונות" קשים יותר, בהם מוטלת מגבלה גורפת: איסור תזוזה, איסור דיבור וכן הלאה.

כישלון בביצוע משימה גורם להעברת הכדור לשחקן השני.

בירושלים ובפרבריה (אזור בית שמש ויישובי יהודה ושומרון השם שבע על הקיר מתייחס למשחק שבע-שש (מובא להלן).

===שבע שש===
גרסה נוספת של המשחק, הנקראת שבע-שש, הייתה פופולרית מאוד בין ילדים באמצע המאה ה-20, בעיקר בתל אביב.
המשחק מתאים לכל מספר ילדים, וגם ילד יחיד יכול לשחק בו, אם כי ללא אלמנט התחרות.

====מהלך המשחק====
כל שחקן בתורו לוקח את הכדור ומתייצב מול קיר פנוי. השחקן מטיל את הכדור לפי סדר קבוע: 
* שבע הטלות אל הקיר וחזרה. 
* שש הקפצות דרך הרצפה אל הקיר וחזרה לידי המטיל.
* חמישה כדרורים ביד אחת.
* ארבע הטלות באוויר תוך שילוב הידיים על החזה בכל הטלה כשהכדור באוויר ותפיסתו לפני שייפול ארצה.
* שלוש הטלות באוויר, שלוש מחיאות כף בכפיפה מעבר לרגל בזמן שהכדור באוויר ותפיסתו לפני שיפול ארצה. 
* שתי הטלות באוויר, ותפיסתו לפני שייפול ארצה.
* עמידה בגב אל הקיר, הטלת הכדור פעם אחת מעל הראש כך שיפגע בקיר ותפיסתו לפני שייפול ארצה.

מי שהפיל את הכדור נפסל ויוצא מן המשחק.
מי שמצליח לסיים את כל ההטלות בהצלחה בלי להפיל את הכדור מנצח.

==ראו גם==
*"חיובים צורני" או "חיובים יפאנים"
קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי כדור
שבע בום

שבע בום הוא משחק ילדים, משחק חברה ומשחק מיומנות דיבור.

==מהלך המשחק==
המשחק מיועד לשני שחקנים ומעלה, המסודרים בסדר ויזואלי ברור, למשל סדר הישיבה. הקבוצה מונה את המספרים הטבעיים, כאשר על כל משתתף לנקוב בשמו של המספר הבא, אלא שחל איסור לבטא מספרים מסוימים: אין לבטא מספרים המכילים את הספרה שבע או מתחלקים בשבע ללא שארית. במקום לבטא מספרים אלו, יש לומר "בום". שחקן שמתבלבל יוצא מן המשחק והספירה מתחילה מחדש.

המשחק הופך בעייתי יותר, כמובן, כאשר נתקלים ברצף של מספרים המכילים את ספרה שבע, למשל התחום 70-79, בו צריך להגיד בום במקום כל מספר.

לרוב ישנה הגבלת זמן מסוימת שמונעת מהשחקן לחשוב עמוקות לפני אמירת התשובה.

==גיוון==
כאשר השחקנים כבר אינם חושבים אלא זוכרים בעל פה את המספרים הבעייתיים, ניתן לגוון את המשחק.
*ניתן להחליף את המספר 7 במספרים אחרים, אלא שמספר גדול מדי הופך את המשחק למשעמם, ומספר קטן מדי מקשה על השחקנים. גם מספר שיש לו סימן חלוקה ברור הופך את המשחק למשעמם (למשל 5 או 10).
*ניתן להוסיף איסורים נוספים, כמו החלפת המספרים המכילים את הספרה שלוש וכפולותיה השלמות במילה "טראח".
*ניתן לשחק במהלך אימון של שכיבות סמיכה עד שמגיעים למספר 40, כאשר כל פעם שמישהו טועה – מתחילים את הספירה מחדש.

==קישורים חיצוניים==
* [http://simplegames.co.il/Games/שבע%20בום.htm משחק שבע בום לתרגול]
* [http://www.yo-yoo.co.il/tools/7boom/ משחק שבע בום אונליין לתרגול]

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי חברה
קטגוריה:משחקי מיומנות דיבור
סבתא סורגת

אחת הצורות הראשוניות במשחק "סבתא סורגת"

סבתא סורגת הוא גרסה של משחק לולאות המהווה משחק ילדים ביתי, המיועד לשני משתתפים לפחות. המשחק מצריך לולאת חוט חזק באורך של עשרות סנטימטרים (מטר וחצי בערך). מטרת המשחק ליצור תצורות חדשות באמצעות כריכת הלולאה על האצבעות, והעברתה בין השחקנים.

המשחק מוכר בשמות שונים בתרבויות שונות. במספר שפות המשחק נקרא "עריסת חתול" (למשל: באנגלית - Cat's cradle, בצרפתית - Berceau du chat, בפורטוגזית - Cama de gato). ברוסית המשחק נקרא Ниточка (ניטוצ'קה) - פתיל (של חוט) ובסינית 翻繩 fan sheng, "חבל מסתובב". 

==מהלך המשחק==
השחקן הראשון בונה את הכריכה ההתחלתית: הוא משחיל ארבע אצבעות מכל כף יד (ללא אגודל) בתוך הכריכה. הוא כורך את הלולאה שנית, סביב כל רביעיית אצבעות. באמצעות האמה של כל יד, הוא מושך את החלק הפנימי של הכריכות הנוספות, ליצירת התצורה ההתחלתית.

בשלבים הבאים, כל שחקן בונה כריכה חדשה על סמך הכריכה הקודמת. אם השחקן אינו יודע כיצד להתקדם, הוא יכול לבקש מן השחקן השני "לקחת" ממנו את הכריכה: להעתיק את הכריכה אליו, למטרות לימודיות.

במשחק זה עשויות להיווצר תצורות החוזרות על עצמן במעגל סגור, בדומה למתרחש במשחק החיים.

== גלריית תמונות ==
<gallery widths="250px" heights="180px">
קובץ:MJT cats cradle.jpg|שתי צורות של סבתא סורגת
קובץ:Cat's cradle, Haifa, IL 1965.jpg|סבתא סורגת בחיפה, 1965
קובץ:Mma_two_young_women_seated_by_a_kotatsu_playing_cats_cradle_55802.jpg|ממוזער|הציור "שתי נשים צעירות יושבות לצד קוטאצו ומשחקות סבתא סורגת" משנת 1765
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* לולאות משחק הלהטוטים היצירתי מיפן, וכטנברג, 1996.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.isfa.org ISFA - האגודה למשחקי לולאות] 
*[http://www.yadmeir.co.il/?CategoryID=372&ArticleID=5939&dbsAuthToken=&SearchParam= סבתא סורגת בשבת]
* [http://isfa-israel.e-monsite.com/pages/page-4.html האתר הישראלי של האגודה הבינלאומית למשחק הלולאה]

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקים שיתופיים
שקית (משחק ילדים)

שקית או שני כלבים ועצם הוא משחק ילדים המיועד לשתי קבוצות. הקבוצות מסודרות על שני קווים, במרחק של כעשרה מטרים זו מזו, כאשר השחקנים בכל קבוצה ממוספרים לפי מיקומם בשורה. במרכז המגרש מונחת שקית (המלאה בחומר כבד, במשקל של כמה מאות גרמים), ולידה עומד מנהל המשחק.
 
בכל סיבוב, מנהל המשחק קורא מספר. שני השחקנים הממוספרים במספר זה, אחד מכל קבוצה, מזנקים לעבר השקית. השחקן הראשון אשר נוגע בשקית מוגדר כבורח, והשני כרודף. ברגע שנגע הראשון בשקית, עליו לקחתה אל מעבר לקו של קבוצתו. הצליח הראשון להימלט, ניצח בסיבוב. נתפס - ניצחה הקבוצה השנייה.

במקרים בהם הראשון מגיע לשקית בהפרש גדול מן השני, המשחק מהיר ומלא פעילות. עם זאת, המשחק עלול להפוך לחסר חיים כאשר המתחרים מגיעים בערך באותו הזמן אל השקית, ונכנסים למצב יציב של חוסר מעש: ידיהם שלוחות אל השקית, אך אינן נוגעות בה. הראשון שייגע בשקית יוגדר כבורח, ומיד ייגע בו השני, מכיוון שידו מונחת מעל וממתינה.

בגרסה אחרת של המשחק, מנהל המשחק מחזיק בידו מטפחת בד, שאותה שחקני כל קבוצה ינסו להעביר לצד שלהם. הוא יכול לקרוא למספר שחקנים בו זמנית. כאשר המשחק נתקע הוא יכול להחזיר את השחקנים שבמגרש, ולנקוב במספרים חדשים.

=== דוגמה להתנהלות המשחק ===
* מנהל המשחק מכריז: "מספר שלוש". שחקן מספר שלוש יוצא מכל קבוצה.
* המשחק נתקע ללא הכרעה.
* "מספר אחת להצטרף". שחקן מספר אחת מכל קבוצה - מצטרף.
* המשחק שוב ללא הכרעה.
* "אחת ושלוש לחזור, מספרי שבע להגיע".
 
== ראו גם ==
* תפסוני

קטגוריה:משחקי ילדים
כף יד

כף היד היא איבר זוגי הנמצא משני צדי גוף האדם, בקצה של כל יד.

==מבנה כף היד==
[[צילום רנטגן של כף יד.]]
"כף יד" (Heikenwaelder Hugo)

כף היד משמשת לאחיזה, ושליטה מבוקרת באצבעות היא אחד המאפיינים של האדם. בכף היד יש חמש אצבעות, ששמותיהן: אגודל, אצבע, אמה, קמיצה וזרת. מיקומו של האגודל כאצבע נגדית לשאר האצבעות הוא המאפשר לאדם לתפוס חפצים ולהשתמש בכלים עדינים.

בראש כל האצבעות גדלות ציפורניים בחלק החיצוני של כף היד.

בפנים כף היד נראים מעין קווים החרוטים על העור.

==תקשורת באמצעות ידיים==
בקרב אנשים שומעים קיים רפרטואר נרחב של תנועות ומחוות ידיים לשם תקשורת

שפת סימנים של חרשים היא שפה טבעית שמילותיה (כלומר – סימניה) בנויות משלושה מרכיבים הכרחיים: צורת כף היד, תנועת כף היד ומיקום כף היד ביחס לגוף.

גם בקרב השומעים קיים רפרטואר נרחב של תנועות ומחוות ידיים לשם תקשורת, בחלקו נובע משפת גוף ובחלקו נשען על מוסכמות תרבותיות. דוגמאות:
* לחיצת ידים
* הצדעה
* טפיחה בכף היד על כתף הזולת כברכה או כסימן לחברות
* טפיחה בכף היד על שולחן – להדגשת חשיבות דברים שנאמרו
* תנועת ביטול או סילוק, יכולה להתפרש באמצעות הרחקת כף היד מהגוף
* איגרוף היד בעת כעס (כסובלימציה של הכאה)

==שערות בכף היד==
צדה הפנימי של כף היד הוא אזור נקי לחלוטין משערות. מצב זה הביא ליצירת הביטוי "עד שיצמחו שערות בכף היד" לתיאור אירוע שלא יתרחש לעולם. דוגמה לביטוי זה מופיעה בסיפורו של ש"י עגנון, "בלבב ימים" (עמ' תקו): "שפעם אחת היו מספרים בביאת המשיח פשט הוא את ידו ואמר, כשם שאפשר לכף ידי שיצמח עליה שער כך אפשר שיבוא המשיח. לא הספיק להחזיר את ידו עד שהעלתה שער."

בהקשר אחר, צמיחת שערות בכף היד מוצגת כעונש טבעי (דמיוני) הצפוי למי שמרבה באוננות.

==ראו גם==
*יד
*מישוש
*בליטת כף היד
*בליטת תת-כף היד
*עצמות שורש כף היד
*פטיש לכפות ידיים
*כוח אחיזה

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20051026220143/http://www.medethics.org.il/articles/tora/subject11.asp "יד"] מתוך האנציקלופדיה הרפואית הלכתית, באתר מכון שלזינגר
* 
* 

*
קטגוריה:אצבעות
טייברן (פלג)

פלג הטייברן (אנגלית: Tyburn) הוא אחד הנהרות התת-קרקעיים של לונדון המהווה את אחד מיובלי הנהר הווסטבורן.

הנהר אינו קשור לנהר הטייברן.

==ראו גם==

*הנהרות התת-קרקעיים של לונדון
*מערכת הביוב של לונדון

קטגוריה:הנהרות התת-קרקעיים של לונדון
קטגוריה:לונדון: נהרות ונחלים
קאונטרס

נחל קאונטרס (באנגלית: Counter's Creek) הוא אחד הנהרות התת-קרקעיים של לונדון, אנגליה.

מוצאו של הנהר בקנסאל גרין, והוא זורם דרך אולימפיה, ארלס קורט ונשפך אל נהר התמזה. כיום, הנהר זורם לכל אורכו מתחת לאדמה.

==ראו גם==

*הנהרות התת-קרקעיים של לונדון
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הנהרות התת-קרקעיים של לונדון
קטגוריה:לונדון: נהרות ונחלים
סטמפורד (נחל)

נחל סטמפורד (באנגלית: Stamford Brook) הוא אחד הנהרות התת-קרקעיים של לונדון באנגליה.

==מהלך הנחל==
הנחל מקורו בשלושה נחלים קטנים יותר המתאחדים יחדיו, במערב לונדון, הנחל זורם דרך עמק המרסמית' ונשפך אל נהר התמזה.

הנחל כוסה בהדרגה, והחל משנת 1900 הנחל מכוסה בכל מהלכו, וכיום זורם כולו בתוך צינורות הביוב שמתחת העיר לונדון.

==ראו גם==

*הנהרות התת-קרקעיים של לונדון

קטגוריה:הנהרות התת-קרקעיים של לונדון
קטגוריה:לונדון: נהרות ונחלים
נקינגר

נהר הנקינגר (באנגלית: River Neckinger) הוא אחד הנהרות התת-קרקעיים הזורמים מתחת העיר לונדון באנגליה.

==מהלך הנהר==
הנהר זורם מסאות'רק דרך רציף סנט סייביור שם הוא נשפך לנהר התמזה.

כל מהלך הנהר כיום הוא תת-קרקעי.

==ראו גם==
* הנהרות התת-קרקעיים של לונדון

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הנהרות התת-קרקעיים של לונדון
קטגוריה:לונדון: נהרות ונחלים
דיכוטומיה

דיכוטומיה (ביוונית: Διχοτομία) היא חלוקה ממצה והדרה של קבוצה לשתי תת-קבוצות, תוספים. כלומר, כל חבר אשר היה חבר בקבוצה המקורית יהיה חבר באחת משתי תת-הקבוצות החדשות, ואף חבר לא יהיה חבר בשתיהן.

הדיכוטומיה משמשת להעצמת הניגוד בין שתי קבוצות, גם אם לפעמים החלוקה היא מעורפלת.

==אטימולוגיה==
המונח נגזר מה-יוונית, שפירושה "לבוש": dich- הוא צורתה של "dicha", כלומר "לשניים"; טומייה- פירושה לחתוך, לחתוך או לחלק משהו.

המילה דואליות (או דואליות לעיתים) מכילה את משמעות המילה דיכוטומיה ויש לה גם משמעויות אחרות.
==דוגמאות==

הדיכוטומיה משמשת לחלוקה בין שני הפכים קיצוניים במהותם, כגון חיים ומוות, עבר ועתיד, אמת ו-שקר, גוף ו-נשמה, שחור ו-לבן,טוב ו-רע.
בתורת הקבוצות, יחס דיכוטומי "R" הוא יחס כזה שלכל "a" ו-"b", קיים רק "aRb" או "bRa", אך לא שניהם.
בניתוח באמצעות רגרסיה, משתנה דמה הוא משתנה דיכוטומי המייצג מאפיין מסוים, המקבל רק את הערך 1 (המציין את קיומו של המאפיין) או 0 (מציין לא - קיום המאפיין).
דיכוטומיה כוזבת היא כשל לוגי הנובע מהנחתו של הטוען, ששתי האפשרויות שהוא מציג הן ממצות וקבוצות זרות (כלומר, אחת מהן חייבת להיות נכונה, ורק אחד מהם). בדרך כלל הסיבה לאי נכונות ההנחה היא כי ישנן אפשרויות נוספות שלא נלקחו בחשבון (כשל לוגי הנקרא בחירה כוזבת), אך לעיתים ההנחה אינה נכונה כי ייתכן ששתי האפשרויות יכולות להתקיים יַחַד.
בבוטניקה, דיכוטומיה היא סוג של הסתעפות, על ידי פיצול ענף לשני ענפים.

== ראו גם ==
* עקרון השלישי הנמנע
*טריכוטומיה

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:לוגיקה
קטגוריה:2 (מספר)
שוק גריניץ'

דוכן בשוק גריניץ'
הכניסה לשוק גריניץ' בלונדון
שוק גריניץ (באנגלית: Greenwich Market) הוא שוק מקורה בגריניץ' בדרום מזרחה של לונדון, בירת אנגליה. בשוק נמכרים בעיקר עתיקות וחפצי אמנות.

השוק הוקם בעקבות צו מלכותי משנת 1849. ביום חמישי נמכרים בשוק עתיקות וחפצי אספנות, בסוף השבוע (ימי שישי - ראשון) נמכרים בשוק גם עבודות יד, ובימי שישי גם מוצרים חקלאיים. בשאר ימות השבוע השוק עצמו אינו פועל, למעט החנויות שמשני צידיו. באוגוסט השוק פועל כרגיל במשך כל השבוע.

== קישורים חיצוניים ==

* 

גריניץ'
קטגוריה:גריניץ'
קטגוריה:לונדון: אתרי מורשת עולמית
פורט-או-פרנס

פּוֹרְט-אוֹ-פְּרָנְס (בצרפתית: Port-au-Prince; בקריאולית האיטית: Pòtoprens) היא בירת האיטי והעיר הגדולה ביותר בה.

אוכלוסיית העיר מונה כמיליון תושבים (נכון לשנת 2007), ובמטרופולין מתגוררים בין 2 ל-3 מיליון תושבים (קיים קושי להעריך את מספרם המדויק של התושבים בשל הגידול המהיר בשכונות העוני בעיר ובגבעות הסובבות אותה). העיר שוכנת לחוף מפרץ לה גונאב, ומייצאים ממנה בעיקר קפה, סוכר, סבון ומוצרי טקסטיל והלבשה. בעיר נמצאת אוניברסיטת האיטי והאוניברסיטה הפרטית המובילה בהאיטי, אוניברסיטת קיסקייה.

העיר נוסדה על ידי מתיישבים צרפתים בשנת 1749.

בפורט-או-פרנס נמצאים המוזיאון הלאומי של האיטי, ובזיליקת נוטרדאם.

ב-12 בינואר 2010 התרחשה רעידת אדמה עזה בעוצמה 7 בסולם ריכטר, שפגעה בעיר והותירה הרס רב ולמעלה מ-230,000 הרוגים. בעיר הבירה נהרסו מבני שלטון רבים ובהם ארמון הנשיאות.

== היסטוריה ==
עד הגעתו של כריסטופר קולומבוס בשנת 1492 לאי היספניולה (הכולל היום את האיטי ואת הרפובליקה הדומיניקנית), האי היה מיושב בידי שבטים ילידיים. אוכלוסיית הילידים כללה כ-400 אלף נפש, אוכלוסייה שנעלמה כ-30 שנה לאחר הגעת הכובש הספרדי, בעיקר בעקבות אלימות מצד הספרדים.

עם הגעת הספרדים, הפך האזור למדינת חסות ולאחר כמה עשרות שנים ספרד החלה לשלוט באופן ישיר על האזור, עד שננטש על ידה בשנת 1606 (ספרד שלטה באופן רשמי על שטח זה עד שנת 1697). בעשורים שלאחר מכן סוחרים הולנדים וצרפתים החלו לסחור באזור פורט-או-פרנס.

פורט-או-פרנס נוסדה בשנת 1749 על ידי מתיישבים צרפתים שגידלו באזור סוכר במטעים. ב-1770 החליפה את קאפ-האיטיין כבירת המושבה, שנקראה אז סנט דומיניק. ב-1804, כאשר האיטי קיבלה עצמאות, הפכה העיר לבירת המדינה. העיר נכבשה לזמן קצר על ידי הבריטים ב-4 ביוני 1794.

בשנת 2008 פגעה סופה טרופית בעיר, וגרמה למותם של כ-800 איש ולהרס של כ-22,000 מבנים.

=== רעידת האדמה ===
ב-12 בינואר 2010 פגעה בעיר רעידת אדמה בדרגה 7.0 בסולם ריכטר. רעידת האדמה גרמה נזק רב לעיר העתיקה ולמרבית ממבני השלטון בעיר, שכללו את הפרלמנט, בית המשפט העליון ומבני ממשלה רבים. כשבוע לאחר מכן התרחשה רעידת אדמה נוספת בדרגה 5.9, שגם היא גרמה לנזק רב.

בשנת 2012 פגע הוריקן סנדי בעיר. ההוריקן גרם באופן ישיר למותם של כ-75 נפשות ולנזק של כרבע מיליארד דולרים. ריבוי המתים, הפצועים והחולי, והקושי בטיפול רפואי ובהגיינה, תרמו להתפרצות מחודשת של מחלת הכולרה ולמותם של כ-5,000 איש נוספים.

== דמוגרפיה ==
אוכלוסיית העיר מונה יותר מ-1.2 מיליון תושבים, כאשר רובם ממוצא אפריקאי. ישנם גם מיעוטים אסייתים, ערבים והיספנים.

== ערים תאומות ==

* 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:האיטי: ערים
קטגוריה:הקריביים: ערי בירה
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:הקריביים: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1749
קלאס

משחק הקלאס
ממוזער
קלאס הוא משחק ילדים המצריך אבן ושרטוט על הקרקע. השרטוט מתבצע בדרך כלל באמצעות גיר או אבן-גיר, או שהוא שרטוט מוכן מראש, המצוי למשל במגרשי משחקים. השרטוט מכיל מתחמים סגורים, בהם רשומים מספרים סודרים. המשחק מיועד לשני משתתפים לפחות, אף כי ניתן לשחק בו גם כמשתתף יחיד לצורך תרגול.

== מהלך המשחק ==
המשחק משוחק בתורות, כאשר בכל תור, כמו בגומי, חוזר כל שחקן לאתגר האחרון שניצב בפניו בתור האחרון, בו לא עמד. כמו בגומי, מכונים שמות השלבים "ראשון" "שני" וכן הלאה, במלעיל.

בכל שלב במהלך ביצוע התור, ממשיך השחקן לשחק ואף עובר לשלב הבא, כל עוד ביצע את כל המשימות ללא רבב. נכשל השחקן בפרט מתוך המשימה - עובר התור לשחקן הבא אחריו בסבב.

בגרסת הקליעה, בכל תור, מטיל השחקן הפעיל את האבן ומנסה לקלוע אל המשבצת בה רשום מספרו של השלב בו הוא נמצא. בתחילת המשחק ינסה לקלוע אל המשבצת בה רשום "1" וכן הלאה. לאחר שקלע השחקן אל תוך המתחם (נחיתת האבן על קו המפריד בין המתחמים אינה נחשבת קליעה), עליו לקפוץ לפי תבנית תנועות מוגדרת מראש, התואמת את השרטוט, תוך איסוף האבן מן המקום אליה הוטלה. בשום מקרה לא ידרוך השחקן על הקווים ולא יזיז את רגליו שלא על ידי קפיצה.

שרטוט נפוץ לקלאס נקרא "שמיים". בשרטוט זה שלוש משבצות עוקבות, בהן מניחים רגל אחת, צמד משבצות בהן מניחים שתי רגליים, רגל בכל משבצת, משבצת בודדת ואחריה צמד משבצות. לאחר מכן חצי מעגל או מעגל שלם, המכונה שמיים, ובו מבוצע סיבוב באוויר של 180 מעלות, מתוך מטרה לחזור בדרך בה הגיע השחקן.

בגרסת הדחיפה, יש לדחוף את האבן בתור N תוך קפיצה על רגל אחת ממשבצת N ואילך עד לסוף המסלול, שאז יש להרימה ולשוב בניתור ממשבצת למשבצת. דריכה שלא בתוך המשבצות ממש או עצירת אבן שם או הורדת רגל מהוות פסילה ועילה להעברת תור. לאחר שהושלמו תורים כאלה כמספר המשבצות, על השחקן לעבור בין המשבצות ללא אבן בעיניים עצומות (שלב עיוור, במלעיל). לאחר מכן זכאי השחקן לעמוד בגבו אל הקלאס ולקלוע אבן אל אחת המשבצות. המשבצת שהופכת כך לקנין השחקן נקראת "קוֹן". לבעל הקון מותר לדרוך על שוליו ולהוריד בו רגל, וליריביו אסור לדרוך על שוליו או להכניס אבן לתוכו ללא אישור. הקנס על שימוש בקון ללא היתר הוא איבוד תור כפול.

==[https://www.ruvik.co.il/%D7%94%D7%98%D7%95%D7%A8-%D7%94%D7%A9%D7%91%D7%95%D7%A2%D7%99/2023/29923.aspx מקור]==
מקורו של המשחק לא יודע. ממצאים ארכאולוגים שנמצאו במצרים, ביוון, ברומא ובמקומות אחרים, ייתכן והיו גרסה מוקדמת של המשחק עם תוכנית מלבנית או ספירלית.

ההתייחסויות הראשונות המתועדות למשחק בעולם דובר האנגלית מתוארכות לסוף המאה ה-17, בדרך כלל תחת השם "סקוטש-הופ" או "סקוטש-הופר". ספר המתעד משחקים שנערך בין 1635 ל-1672 על ידי פרנסיס ווילובי מתייחס ל'סקוטש הופר'. בספר נוסף משנת 1677, המשחק מכונה "סקוטש-הופרס".

המשחק ידוע בשמות רבים בשפות שונות, ואף באותה שפה זכה למספר שמות (בגרמנית ואיטלקית יש למשחק יותר מעשרה שמות שונים), ויש לו עשרות גרסאות שונות.

מקור שם המשחק בעברית - "קלאס" אינו ידוע אך רוביק רוזנטל מביא [https://www.ruvik.co.il/%D7%94%D7%98%D7%95%D7%A8-%D7%94%D7%A9%D7%91%D7%95%D7%A2%D7%99/2023/29923.aspx כאן] את ההסבר הבא: בפולנית נקרא המשחק: 

Gra w klasy

החוקרת רבקה אייפרמן מהמחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים, תיעדה את המשחק באנציקלופדיה מחקרית של משחקי ילדים שערכה בשנות ה-60 של המאה ה-20. המשחק החל להיות נפוץ בישראל בתקופת המנדט הבריטי.

==לקריאה נוספת==
* יעקב וייס, ילדות נשכחת הווי ונוסטלגיה בסמטאות חיפה, 2001, עתיר הוצאה לאור בע"מ.
==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי רחוב
קווינטילוס

מַרְקוּס אוֹרֶלְיוּס קְלָאוּדִיוּס קְוִוינְטִילוּס (בלטינית: Marcus Aurelius Claudius Quintillus Augustus; חי 212 - אפריל 270) היה קיסר האימפריה הרומית במשך 17–77 ימים (התאבד או נהרג בשנת 270 לספירה). הוא היה אחיו של הקיסר קלאודיוס השני גותיקוס.

ההיסטוריה אוגוסטה מדווחת כי נבחר לקיסר על ידי חיילי הצבא הרומאי מיד לאחר מות אחיו וכי הבחירה אושרה בדיעבד על ידי הסנאט. ההיסטוריון יואנס זונאראס לעומת זאת, מדווח כי נבחר על ידי הסנאט בלבד.

המקורות מסכימים, עם זאת, כי הלגיונות שהיו עם הקיסר קלאודיוס השני במסע אל הדנובה לא היו מודעים, או לפחות לא תמכו, בעלייתו של קווינטילוס. הם תמכו במועמד משלהם, אורליאנוס, והכתירו אותו בתואר אוגוסטוס. ההיסטוריה אוגוסטה מדווחת שאורליאנוס נבחר על ידי קלאודיוס השני עצמו, כשהיה על ערש דווי.

משהוכתר, קווינטילוס שהה בעיר אקוויליה שבצפון-מזרח איטליה. את פעולתו הראשונה כקיסר עשה משם, כשביקש - וקיבל מיד רשות - להכריז על קלאודיוס השני כאל. הוא לא נסע לרומא, משום שצבאו הגן על צפון-איטליה מפני פלישה אפשרית מהרי האלפים. בינתיים, הגותים שמעבר לדנובה פתחו במתקפה, הובסו על ידי אורליאנוס, וזה הוכתר על ידי חייליו לקיסר בעיר סירמיום שעל הדנובה.
ממוזער
משך שלטונו שנוי למחלוקת, ההיסטוריונים זונאראס ואוטרופיוס טוענים ששלט כ-17 ימים ואילו זוסימוס טוען ששלט כ-77 ימים. במחקר המודרני תקופת השלטון של 17 ימים אינה מקובלת מכיוון שהוטבעו מספר רב יחסית של מטבעות.

==לקריאה נוספת==
* 
* אדוארד גיבון, שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית, עברית: אריה ענבי, הוצאת "ספרי זהב", תל אביב, 1955.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:קיסרי רומא
קטגוריה:מתאבדים: ראשי מדינות
קטגוריה:ילידי 220
קטגוריה:נפטרים ב-270
חפש את המטמון

חפש את המטמון הוא משחק ילדים בעל גרסאות המיועדות גם למבוגרים.

בגרסתו כמשחק ילדים, מחולקים השחקנים למחביא ולמחפשים. המחביא נותן למחפשים כתב חידה ומשימות שונות, אשר מובילם למיקומו של כתב חידה נוסף, וכן הלאה, עד לכתב החידה המוביל למטמון החבוי. האתגר במשחק משתנה לפי רמתם השכלית של המשתתפים.

עבור ילדים צעירים יותר, כתב החידה מציין בדרך כלל שם של מקום באופן מפורש, ועיקר האתגר טמון במציאתו הפיזית של כתב החידה הבא. משחק ברמה זו מזכיר מעט את המשחק "קר חם", ועשוי אף להיות משולב בו: משחק "קר חם" עשוי לשמש לצורך פישוטו של אתגר מציאה שהתגלה כמסובך מדי. 

גרסה פשוטה נוספת של המשחק היא "סימני דרך" - משחק בו הרדיפה היא למעשה אחר האדם המתווה את הדרך ומסמן את החצים אל מיקומו המשתנה שלו.

במסגרת חג הפסחא הנוצרי, נהוג לשחק במשחק דמוי "חפש את המטמון" בו אוספים הילדים ביצים שהוחבאו בבתים או בחצרות.

ברמת אתגר גבוהה במקצת יערב המשחק כתבי חידה ובהם חידות קלות, לעיתים בחרוזים. תיתכן הצפנה באמצעות צופן פשוט כגון צופן אתב"ש. רמה זו של המשחק מתאימה לרוב לבני עשרה.

ברמות קושי גבוהות, המיועדת בדרך כלל למבוגרים, מעורבות חידות לשוניות או חידות תרתי משמע. המשתתפים עשויים להידרש לחומר עזר כדי למצוא את התשובות. בדרך כלל מלווה העלייה באתגר המחשבתי בהקטנת האתגר במציאה הפיזית של כתב החידה הבא: הכתב הבא עשוי להינתן למחפשים עם הגיעם לנקודה הייעודה, או להיות מוצב בה באופן גלוי. עם זאת, השטח המוגדר לצורך חיפושים עשוי לגדול משמעותית, ובדרך כלל יש צורך ברכב כדי לעבור בין היעדים. משחקים מסוג זה משמשים לצורך בניית שעשועונים טלוויזיוניים, והמטמון המוצע בהם הוא בדרך כלל בעל ערך כספי. בישראל נהגו החידונאי דן חמיצר, הסופר זאב ענר והסייר אורי דביר לארגן משחקים מסוג זה.

גרסה מודרנית של המשחק היא ה-Geocaching (הלחם אנגלי למילים גאוגרפיה ומטמון), בו משתתפים שונים מרחבי העולם מחביאים מטמונים במקומות שונים וניתנות הנחיות לאיתורם בעזרת GPS.

לעיתים נערכים משחקי מצא את המטמון כחלק מקידום מכירות. כך היה למשל בהוצאת שירה של להקת מיוז "United States Of Eurasia" בשנת 2009. במסגרת משחק מצא את המטמון עולמי הוחבאו זיכרונות USB בשבע ערים מרכזיות בעולם (פריז, ברלין, מוסקבה, דובאי, הונג קונג, טוקיו וניו יורק) כל אחד מששת הזיכרונות הראשונים הכיל חלק קטן מהשיר שהועלה לאתר הרשמי של מיוז. לאחר שפוצח בניו יורק החלק השביעי ניתן השיר להורדה חופשית.

משחקי חפש את המטמון לרוב כוללים "הרבה הליכה", ו"משימות".

== ראו גם ==
* המירוץ למיליון (תוכנית טלוויזיה אמריקאית)
* חדר בריחה
*שלושים ותשעה רמזים

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:חידות
קטגוריה:משחקי רחוב
גן שעשועים

סיבוב קרוסלה בגן שעשועים אמריקאי בתחילת המאה ה-20
גן שעשועים עם הצללה מ[[ברזנט בשכונה חדשה בבית שמש. יוני 2020]]
גן השעשועים בירגרפארק ב[[גרמניה – מגוון מתקנים בשילוב עץ
ופלסטיק]]
מגלשת המפלצת בגן שעשועים בקריית היובל בירושלים]]
גן שעשועים, גן משחקים או מגרש משחקים הוא אזור המיועד למשחקי ילדים הכרוכים בפעילות גופנית. בגני שעשועים יש בדרך כלל מבחר מתקני משחקים ייעודיים: נדנדה תלויה, נדנדה מאוזנת, מגלשה, סחרחרה (קרוסלה), מתח, סולם, ארגז חול.

בעבר היו מתקני המשחקים עשויים בעיקר ממתכת ומפיברגלס, אך במגרשי משחקים מודרניים קיימת נטייה להשתמש בפלסטיק. נטייה נוספת במגרשי משחקים היא ליצור מבנים משולבים, המאחדים מספר מתקני משחקים באחד. החל מסוף שנות השמונים, מגרשי משחקים בישראל מרופדים גומי, כדי להקטין את הפגיעה במקרה נפילה. עד אז היו מגרשי המשחקים מחופים בחול או סלולים באספלט.

סוג נוסף של מגרשי משחקים בנוי מעץ. בישראל, במגרשי משחקים אלו עושים שימוש בעיקר בעמודי חשמל ישנים של חברת החשמל. מגרשי משחקים כאלה מאופיינים במבנים משולבים, על אף שהם קיימים עוד מלפני שנות השמונים. דוגמה לגן משחקים כזה הוא "גן ההרפתקאות" שבקריית חיים, חיפה.

מגרש משחקים עשוי לכלול גם אזור המיועד למשחקי כדור. בדרך כלל יכלול המתחם גם אזור ישיבה להורים וצמחי נוי.

צורה מוקטנת של מגרש המשחקים היא המשחקייה. צורה מורחבת שלו – פארק שעשועים.

בעקבות המודעות לנזקי השמש בגני השעשועים, החל משנת 2000 נבנים לרוב כגני שעשועים מקורים.

== היסטוריה ==

== היבטים התפתחותיים ==

==ראו גם==
* מתקן שעשועים
* משחקייה
* חצר גן ילדים
* חדר כושר חיצוני

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
*
* 
* [https://web.archive.org/web/20140302192058/http://beterem.org/download/files/114-_נייר_עמדה.pdf "בטיחות ילדים בגני שעשועים"] – נייר עמדה של הארגון לבטיחות ילדים "בטרם"
* 
* 
<gallery>
קובץ:PlayEquipComboPlastic wb.jpg|מגרש משחקים עם מתקן משולב. חיפוי חול
קובץ:Hotel Playground Yachthafenresidenz Hohe Düne Rostock 2.jpg|גן שעשועים בדמות ספינה
קובץ:Kindergarten Alonim 2014.jpg|גן שעשועים מקורה בצומת אלונים (2014)
קובץ:PikiWiki Israel 10402 Environment of Israel.JPG|גן שעשועים באופקים, 1975
קובץ:MevasseretZionNov012022 02.jpg|גן שעשועים במבשרת ציון, 2022
</gallery>

קטגוריה:משחקים
קטגוריה:צעצועים
שעשועים
קטגוריה:ילדות
משחקייה

מתקנים מתנפחים מצויים במשחקיות רבות

משחקייה היא מרחב המיועד למשחקי ילדים. המשחקייה היא חדר משחקים בו ילדים משחקים לבד או עם אחרים במשחק חופשי לא מכוון, משחקי אומנות ויצירה, משחקים קוגניטיביים, או מתקנים שונים כעין גרסה מוקטנת של מגרש משחקים. 

==מאפיינים==
המשחקייה תחומה במרחב מצומצם, בדרך כלל מקורה, ועשויים להיות בה משחקים שונים כמו בובות ובית בובות, מכוניות, כדורים, דמויות, דף וצבעים, משחקי קופסה, ספרים ומתקנים. הפעילות במשחקייה מתבצעת עם או בהשגחת מבוגר. במשחקייה עשויים להיות מתקנים המכילים חלקים קטנים ונתיקים המסוכנים לילדים ולכן הפעילות מחייבת השגחת מבוגר. 

==סוגי משחקיות==
משחקיות עשויות להימצא בחנויות גדולות, ומטרתן להעסיק את הילדים כדי לאפשר להוריהם להוציא את כספם בנחת בחנות. משחקיות אלו הן הקטנות יותר. במשחקיות אלו ניתן להשאיר לבד ילדים מגיל צעיר יחסית. 

סוג אחר של משחקיות הן משחקיות בתשלום. משחקיות אלו גדולות יותר, ובהן אין הצוות המתפעל שש להתיר השארתם של ילדים קטנים באחריותו המלאה. במשחקיות אלו יימצא מגוון פעילויות, גם לילדים מבוגרים יותר. המתקנים המשולבים במשחקייה כזו עשויים להגיע לגובה של כמה מטרים.

==מתקני משחק==
בין מתקני המשחקים הנפוצים במשחקיות ניתן למנות בריכת כדורים, מתחם ג'ימבורי, מתקנים מתנפחים, עמדות משחקי מולטימדיה ומתקני רב מרחב.

במשחקיות הענק יש לפעמים גם מתקני לונה פארק כמו למשל, רכבת חשמלית, קרוסלה, בנג'י טרמפולינה, השור הזועם, ספינת פיראטים ומכוניות מתנגשות.
החל מחודש פברואר 2010, הקמת משחקיה כרוכה בקבלת אישור תו תקן ישראלי (ת"י 1498 למתקני משחק ות"י 5378 למתקנים מתנפחים) ממכון התקנים הישראלי.

==ראו גם==
* גן שעשועים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:משחקים
קטגוריה:שירותים
קרוסלה

קרוסלה
ילדים [[משחקים בקרוסלה בגן שעשועים]]
קרוסלה (Carousel; בעברית סְחַרְחָרָה, סְחַרְחֵרָה וסְחַרְחֶרֶת) היא מתקן שעשועים המבוסס על סיבוב במישור האופקי. התאוצה הצנטריפטלית והצנטרפוגלית המוענקת לנמצאים בתוך הקרוסלה גורמת לתחושת עונג, בייחוד אצל ילדים, שאיבר שיווי המשקל שבאוזנם פועל כשורה. אחרת עלול השימוש בקרוסלה לגרום לבחילה.

קרוסלות קטנות, מאלו הנמצאות בגני שעשועים, מחולקות לשני חלקים - נייד ונייח. החלק הנייח הוא ציר הקרוסלה, המקובע לקרקע. חלק זה לרוב מוכתר בהגה, בגובה נגיש ליושבים בקרוסלה. החלק הנייד הוא גוף הקרוסלה, המחובר לציר ומסוגל להסתובב סביבו. כאשר היושבים בקרוסלה מפעילים כוח כדי לסובב את ההגה, הם בעצם מסובבים את גוף הקרוסלה סביב ההגה המקובע. כמו כן, ישנן קרוסלות שבהם היושבים סביבה מפעילים באמצעות ריצה תוך כדי ישיבה על מנת להאיץ אותן. 

קרוסלות גדולות, מאלה הנמצאות בפארקי שעשועים, מונעות בחשמל. הן עשויות לכלול תאוצה בכיוונים נוספים: המושבים עשויים לעלות ולרדת, כמו בקרוסלת הסוסים. הקרוסלה כולה עשויה לשנות את מישור הסיבוב שלה.

==ראו גם==
* כוח קוריוליס

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתקני שעשועים
אוטוביוגרפיה

אוֹטוֹבִּיּוֹגְרַפְיָה (מיוונית, אוטו-עצמי, ביו-חיים, גרפיה-כתיבה) היא ביוגרפיה שכותב אדם על עצמו, על חייו, על מאורעות שהשפיעו עליו ועל סביבתו, מנקודת מבט אישית. אין לבלבל בין אוטוביוגרפיה לבין ביוגרפיה, שכן אוטוביוגרפיה נכתבת מזווית ראייתו של המחבר, ואילו ביוגרפיה נכתבת מזווית אחרת, שאינה של המחבר.

אוטוביוגרפיה היא רק סוגה אחת מתוך קבוצה של מסמכים עצמיים הקרויה 'אגו דוקומנטים', כלומר סוגים שונים של מסמכים המבטאים את העצמי: יומן אישי, אוטוביוגרפיה, ספר זיכרונות או מכתבים.

יומן זיכרונות שונה מעט מאוטוביוגרפיה. בעוד באוטוביוגרפיה מבקש הכותב להציג באופן סדור וכמו-ביוגרפי את עיקר מעשיו במשך חייו או תקופה מוגדרת בחייו, הרי שביומן זיכרונות מושם דגש על המבט הרפלקטיבי ואף הסלקטיבי של ההווה, שיקוף נקודת מבט אינטימי יותר על זיכרונותיו ורגשותיו של הכותב בתקופות שונות בחייו. כך לדוגמה, אוטוביוגרפיה של גנרל במלחמת האזרחים האמריקנית יכולה לכלול חלקים העוסקים בעבדות, אחרים העוסקים במלחמת האזרחים, ואולי גם כאלה העוסקים בקריירה הפוליטית של אברהם לינקולן. אך יומן זיכרונות יתרכז בסיבותיו האישיות של הגנרל בשלן הצטרף למאבק, בהשפעת המלחמה על נפשו ומחשבתו, ובפחד והאושר שהרגיש בשדה הקרב.

יש אוטוביוגרפיות הנכתבות בפועל על ידי המחבר. עם זאת, יש גם כאלה הנכתבות על ידי סופר צללים, המשכתב את סיפור זיכרונותיו של המחבר.

== ראו גם ==

* סרט ביוגרפי
* ביוגרפיה

==קישורים חיצוניים==

* לאה מזור,[http://mikrarevivim.blogspot.com/2021/02/blog-post_8.html על פריחת האוטוביוגרפית הפרטיות: מאפיינים, מניעים ומטרות] בתוך: ד"ר לאה מזור, על מקרא הוראה וחינוך
* אריק גלסנר, [https://hazmanhazeh.org.il/glasner/ הגרעין הזוהר של האוטוביוגרפיה], באתר "הזמן הזה", דצמבר 2020
* 

*
קטגוריה:סוגות ספרותיות
הלגיון השבעה עשר

הלגיון השבעה עשר (בלטינית: Legio XVII) הוא אחד הלגיונות בצבא הרומי. הלגיון הוקם כנראה בידי אוקטביוס בשנת 41 לפנה"ס. הלגיון הושמד בקרב יער טויטובורג (קרב וארוס) בשנת 9 לספירה. כינוי הלגיון אינו ידוע לבטח, אך אולי היה גרמניקה או גאליקה. 

פיסות המידע אודות הלגיון מועטות, אין אזכור ללגיון ברשומות הרומיות כלל, עניין שהופך את קיומו למסתורי משהו.

בכל זאת, היסטוריונים רבים טוענים כי הלגיון היה פשוט יחידה קטנה ולא מפורסמת, שכן צבא אוגוסטוס מנה בסך הכול 21 לגיונות, ממוספרים מ-1 ל-21. כמו כן, לאחר קרב יער טויטובורג, שבו הושמדו שלושה לגיונות, נעלמו מהרשומות הצבאיות שמות הלגיונות השמונה עשר וההתשעה עשר בלבד, לכן סביר להניח כי הלגיון השלישי היה הלגיון השבעה עשר, הבלתי ידוע. 

הלגיון הוקם כנראה במטרה להתמודד עם סקסטוס פומפיוס, אחרון אויבי הטריומווירט השני, שהתבצר בסיקיליה ואיים על אספקת התבואה לרומא, חייליו גויסו בעיקר מצפון איטליה. עם תום הטריומווירט בתבוסתם של מרקוס אנטוניוס וקלאופטרה השביעית בקרב אקטיום (שנת 31 לפנה"ס), הלגיון נשלח כנראה לגאליה. בסוף המאה הראשונה לפנה"ס הוצב הלגיון בגרמניה סמוך לנהר הריין, שם שימש ככוח הלוחם בשבטים הגרמאניים במערכות המצביאים הרומיים טיבריוס ודרוסוס. בשנת 7 לספירה מונה פובליוס קוינקטיליוס וארוס למושל האזור ומפקד הצבא המקומי.

בשנת 9 לספירה ארמיניוס, מנהיג שבט החרוסקי הגרמני ובן ברית רומאי, הביא בשורה לווארוס אודות מרד באזור הריין. וארוס הצעיד את כוחו למקום, ללא ידיעה כי שבט החרוסקי המתין בציפייה לבואו. ב-9 בספטמבר של אותה השנה התנפל הכוח הגרמני על הצבא הרומי והשמידו כליל בקרב יער טויטובורג. שלושת הלגיונות ששירתו תחת וארוס הושמדו לגמרי וסמליהם נשדדו.

==קישורים חיצוניים==
<div style="direction: ltr;">
* Jona Lendering, [http://www.livius.org/le-lh/legio/xvii.html Legio XVII] 
</div>

שבעה עשר