OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לו דונלדסון

לו דונלדסון (באנגלית: Lou Donaldson; נולד ב-1 בנובמבר 1926) הוא סקסופוניסט אלט, הידוע בעיקר בשל נגינתו מלאת החיים והבלוזית, על אף שבתחילת דרכו, ניגן בסגנון הבי בופ, תחת השפעתו של צ'ארלי פארקר.

== חייו ==
דונלדסון נולד בבאדין, צפון קרולינה. הוא החל את הקריירה המוזיקלית שלו בגיל 15, בנגינה בקלרינט. לאחר שסיים את לימודיו בקולג', הוא הצטרף לצי, וניגן שם במסגרת להקה צבאית, בה התנסה בנגינה עם מוזיקאים אחרים. דונלדסון הופיע לראשונה בפומבי במרכז העיר ניו יורק, כשהיה בן 25.

הקלטותיו הראשונות היו עם מילט ג'קסון ות'לוניוס מונק בשנת 1952. בהמשך הוביל מספר להקות קטנות יחד עם נגני ג'אז אחרים כמו המתופף בלו מיטשל, הפסנתרן הוראס סילבר, והמתופף ארט בלייקי.

ב-1953, הוא הקליט יחד עם החצוצרן קליפורד בראון ופילי ג'ו ג'ונס. ב-1954, הצטרף דונלדסון להרכב ההארד בופ החדש, שליחי הג'אז, וניגן באחד מתקליטיהם המפורסמים ביותר, A Night At Birdland.

על אף שניגן כנגן משנה, הוא מעולם לא השתייך לאף להקה מלבד אלו אותן הנהיג; הוא היה מוביל להקות מאמצע שנות החמישים. דונלדסון הקליט בסגנונות הבי בופ, הארד בופ וה-Soul jazz. במשך שנים רבות ניגן לצידו הפסנתרן הרמן פוסטר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סקסופוניסטים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:נגני ג'אז: סקסופוניסטים
קטגוריה:שליחי הג'אז
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית A&T
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
ריאד אע'א

ריאד נעסאן אע'א (בערבית: رياض نعسان اغا; תעתיק מדויק: ריאצ' נעסאן אע'א; נולד ב-1947) הוא איש ציבור סורי.

==ביוגרפיה==
אע'א נולד בסוריה וסיים לימודי דוקטורט בפילוסופיה באוניברסיטת דמשק. לאחר מכן הוא הורה בנושאי ספרות ערבית, שימש מנהל התוכניות והאחראי על הפקות הדרמה בטלוויזיה הסורית ולאחר מכן כיהן כסמנכ"ל הטלוויזיה הסורית.

בשנת 1990 נבחר אע'א לבית הנבחרים. לאחר כניסתו לחיים הציבוריים הוא מונה ליועץ מדיני לנשיא חאפז אל-אסד. אע'א כיהן כשגריר סוריה בעמאן ובאיחוד האמירויות הערביות. בשנת 2006 הוא מונה על ידי הנשיא בשאר אל-אסד לשר התרבות. בתפקיד זה כיהן אע'א מ-21 בפברואר 2006 עד 3 באוקטובר 2010 כאשר הוחלף על ידי ריאד איסמט

אע'א נשוי ואב לארבעה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.arabdecision.org/show_cv_3_5_3_1_3_577738382.htm קורות חייו] באתר Arab Decision

קטגוריה:שגרירי סוריה
קטגוריה:שגרירים באיחוד האמירויות הערביות
קטגוריה:שגרירים בירדן
קטגוריה:שרי התרבות של סוריה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דמשק
קטגוריה:סורים שנולדו ב-1947
אלכסנדר אבירם

אלכסנדר (אליק) אבירם (נולד בשנת 1935) הוא רופא ישראלי, מומחה ברפואה פנימית, נפרולוגיה ומינהל רפואי. שימש בעבר כמנהל בית החולים הדסה (תל אביב), בית חולים אסותא, וכמנהל הרפואי של מכבי שירותי בריאות.

==ביוגרפיה==
אבירם נולד בתל אביב ב-1935. בוגר בתי הספר הכרמל ותיכון עירוני א'. למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים בשנים 1954–1961. עם סיום ההתמחות ניהל את צוות השדה של המחקר הקליני הראשון על מחלות לב בקרב הבדואים בנגב ואחר כך התקבל להתמחות במחלקה פנימית א' בבית חולים הדסה בירושלים. עוד בהיותו סטודנט התעניין במחקר על תפקודי הכליה ואף צורף לצוות שהפעיל את הכליה המלאכותית הראשונה בארץ. לפיכך אך טבעי היה שהמשיך בהתמחות נוספת בנפרולוגיה והשתתף בהקמתה ופיתוחה של יחידת הדיאליזה של הדסה. ב-1968 זכה במלגה מטעם מכוני הבריאות הלאומיים של ארצות הברית (NIH) והיה עמית מחקר במכון הקרדיו-ווסקולארי של אוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו. עם שובו ארצה חזר והצטרף לסגל החטיבה הפנימית והמעבדה למחקר קליני של הדסה בירושלים. בזכות מחקריו בשטח חילוף החומרים של הנתרן ביתר לחץ דם ובנושאים קרובים, ובזכות פעילותו הרבה בהוראה, הוענקו לו ב-1971 תואר מרצה בכיר ברפואה פנימית מטעם הפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית ומעמד קבוע כרופא בכיר בבית החולים הדסה עין-כרם.

ב-1972 הוזמן על ידי מנהל המרכז הרפואי תל אביב, פרופ' אריה הראל, להקים ולנהל את המחלקה הנפרולוגית של המרכז אשר שכנה אז בבית חולים הדסה (לימים רוקח) שברחוב בלפור. המחלקה שירתה גם את בית חולים איכילוב ובית היולדות הקריה וקיימה מרפאות חוץ לנפרולוגיה ויתר לחץ דם. יחידת הדיאליזה שלה הפכה מהר מאוד לגדולה בארץ מבחינת מספר מטופליה.

ב-1977 קיבל אבירם על עצמו גם את ניהול בית-החולים. הוא הרצה על מחלות כליה ויתר לחץ דם. ב-1980 התמנה כחבר הוראה בדרגת פרופסור-חבר בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב. ב-1983 סיים את הקורס הראשון במינהל מערכות בריאות באוניברסיטת חיפה, והיה ממייסדי מקצוע הניהול הרפואי כמקצוע התמחות קליני מוכר.

ב-1985 העביר אבירם את המחלקה לידי תלמידיו והחל להתרכז בתפקידי ניהול בלבד. בין השאר היה מנהל המרכז הישראלי לדיאליזה והשתלות ויועץ מיוחד למנכ"ל משרד הבריאות, מ"מ מנכ"ל המרכז הרפואי תל אביב, המשנה למנכ"ל הסתדרות מדיצינית הדסה, חבר מועצת הבריאות, חבר וועדת סל הבריאות, יו"ר הוועדה לסימון תזונתי ויו"ר המועצה העליונה למזון.

ב-1987 התבקש אבירם על ידי קונצרן כלל לנהל את בית החולים אסותא שנרכש אז על ידו. בתקופתו עברה אסותא שינויים מרחיקי לכת והתפתחה להיות בית-חולים כללי שמורשה לעסוק בכל שטחי הרפואה והכירורגיה. ב-1994 נרכשה אסותא על ידי קופת חולים מכבי וב-1996 מונה אבירם להיות המנהל הרפואי של הקופה לצידו של המנכ"ל שבתי שביט.

ב-2002 פרש ממכבי ושימש עד 2018 כמנהל המדעי של המכון הלאומי לחקר שרותי הבריאות ומדיניות הבריאות.

אבירם נשוי לחינה (אלוני), סוציולוגית ומוסמכת בבריאות הציבור, ואב לשלושה.

קטגוריה:בוגרי בית הספר הכרמל (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: רפואה
קטגוריה:מנהלי בית החולים הדסה (תל אביב)
קטגוריה:סגל מכבי שירותי בריאות
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:נפרולוגים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
אוניברסיטת בזל

אוניברסיטת בזל (בגרמנית: Universität Basel) היא אוניברסיטה הממוקמת בבזל שבשווייץ, על גדת נהר הריין. האוניברסיטה ידועה בשל מחקרה החלוצי במדעי כדור הארץ, לימודים סלאביים ואסטרונומיה. האוניברסיטה חברה ברשת אוטרכט וחברה ב-.

== היסטוריה ==

אוניברסיטת בזל נוסדה ב-1460 והיא הוותיקה באוניברסיטאות של שווייץ. עם בוגריה הידועים נמנים ארסמוס מרוטרדם, פאראצלסוס, דניאל ברנולי, יעקב בורקהרדט, פרידריך ניטשה, , קרל גוסטב יונג, קרל בארת, וישעיהו לייבוביץ.

אוניברסיטת בזל נוסדה תוך שיתוף פעולה עם המועצה הכנסייתית של בזל. היא הוקמה כשהאפיפיור פיוס השני הוציא בולה אפיפיורית ב-12 בנובמבר 1459, וטקס ההשקה הרשמי נערך ב-4 באפריל 1460. במקור אוניברסיטת בזל כללה ארבע פקולטות, אמנויות, רפואה, תאולוגיה ומשפטים. הפקולטה לאמנויות התקיימה עד 1818 כתשתית לשלושה נושאים אקדמיים אחרים.

במרוצת המאות, כשהייתה העיר אבן שואבת למלומדים רבים, נהייתה בזל מרכז בראשיתי של הדפסת ספרים והומניזם. בערך באותו זמן שבה הוקמה האוניברסיטה, נוסדה גם ספרייתה. כיום היא מונה מעל שלושה מיליון ספרים וכתבים והיא הספרייה הגדולה ביותר בשווייץ.

== ארגון אקדמי ==
==== פקולטות ====
אוניברסיטת בזל מאורגנת בשבע פקולטות:
* הפקולטה לתאולוגיה
* הפקולטה למשפטים
* הפקולטה לרפואה
* הפקולטה למדעי הרוח והחברה
* הפקולטה למדעים
* הפקולטה למנהל עסקים וכלכלה
* הפקולטה לפסיכולוגיה

==== מוסדות בין־תחומיים ====
* המכון האירופאי למחקרים גלובליים (1993)
* המרכז ללימודי פילנתרופיה (CEPS) (2008)
* המכון לאתיקה ביו-רפואית (IBMB) (2011)
* המכון לחינוך (IBW) (2014)

==== מכונים עמיתים ====
* המכון למחקר ביו-רפואי ע"ש פרידריך מישר (FMI) (1970)
* סוויספיס (1988)
* מכון בזל לממשל (2003)
* המרכז השווייצרי לרפואת חירום, הצלה ואסון (SCRED) (2016)
* מכון בזל לרפואת עיניים מולקולרית וקלינית (IOB) (2018)
* המכון השווייצרי לאזור הטרופי ולבריאות הציבור (Swiss TPH) (2021)
<small>הערה: בסוגריים שנת הייסוד של המכון/המרכז</small>

== דירוגים בין־לאומיים ==
* דירוג שאנגחאי, מקום 83 (2022)
* Times Higher Education, מקום 103 (2022)
* דירוג QS לאוניברסיטאות, מקום 138 (2022)
* , מקום 87 (2022)

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Baselgarden.JPG|החממה הוותיקה ביותר בגן בוטני של האוניברסיטה וברקע בניין הספרייה
קובץ:Baseluniv.JPG|הבניין המרכזי באוניברסיטת בזל הושלם ב-1939 בעקבות תחרות אדריכלים בה זכתה הצעת האדריכל רולנד רוהן
קובץ:Baseluniv15.JPG|קטע מעבודת קיר פסיפס "השליחות" שיצר וולטר אגלין (Walter Eglin) הושלמה ב-1946 ומעטרת את המבואה הראשית למבנה המרכזי באוניברסיטה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2015/05/06/סיבוב-בגן-הבוטני-של-באזל/ סקירה על הגן הבוטני של אוניברסיטת בזל] באתר 'חלון אחורי', 6 במאי 2015

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
בזל
קטגוריה:בזל: מבנים
קטגוריה:רשת אוטרכט
קטגוריה:בזל: חינוך
תרמוקלינה

תרשים המתאר את ירידת הטמפרטורה לפי התרמוקלינה ב[[אוקיינוס.]]
תרמוקלינה (באנגלית: Thermocline) או מטלימניון (Metalimnion) היא שכבה דקה אך ברורה בגופי מים כמו אגמים ואוקיינוסים
שבה השינוי בטמפרטורה ככל שמעמיקים מהיר יותר מזה שבשכבות שמעליה או מתחתיה. באוקיינוס, תרמוקלינה היא הגבול בין השכבה העליונה המתערבלת בהשפעת הרוחות לבין השכבה הרגועה של המים העמוקים.
בהתאם למשתנים כמו גובה קו רוחב, עונות השנה ומידת הערבול על ידי רוחות, תרמוקלינה עשויה להיות שכבה יציבה המאפיינת לאורך זמן את גוף המים בו היא נוצרת או להיווצר ארעית כתגובה לתופעות כמו חימום וקירור המים בפני השטח כתוצאה מהפרשי הטמפרטורות בין היום ללילה. 
גורמים המשפיעים על עומק ועובי התרמוקלינה כוללים שינויי אקלים עונתיים וגובה קו הרוחב, כמו גם גורמים סביבתיים מקומיים כמו זרמים וגאות ושפל.

==אוקיינוסים==

אנרגיית החום מקרינה קצרת גל של השמש נספגת בסנטימטרים הראשונים של פני השטח של האוקיינוסים, המתחממים במהלך היום ומתקררים במהלך הלילה (כאשר נמסרת אנרגיית חום מהמים לאטמוספירה בצורת קרינה ארוכת גל). 
גלים מערבבים את מי השטח החמים ומסיעים אותם אל עבר המים העמוקים הקרים עד לעומק של כ-100 מטרים תוך ערבול גושי מים, בתלות בעוצמת הרוחות והזרמים. החום ממימי השטח אובד למי העומק ויש ירידה חדה של הטמפרטורה עם העומק. מתחת לשכבה מעורבלת זו אין שינויים חדים בטמפרטורה והירידה בטמפרטורה עם העומק נשארת יחסית קבועה עד לקרקעית (4°C).

עובי התרמוקלינה ועומקה משתנים מאזור לאזור. באזורים הטרופים התרמוקלינה קבועה למחצה, ואילו באזורים הממוזגים התרמוקלינה משתנה (מעמיקה בקיץ). בקטבים, שבהם הטמפרטורה כמעט שאינה משתנה עם העומק, התרמוקלינה רדודה מאוד או לא קיימת.
באוקיינוס הפתוח מאופיינת התרמוקלינה בגרדיאנט מהירות קול שלילי, מאפיין בעל חשיבות בלוחמה תת-ימית בשל יכולת החזרת שידורי סונאר פעילים. אפקט זה מושג כתוצאה משינוי חד בצפיפות המים.

==גופי מים אחרים==
בגופי מים כגון אגמים וימות קיימת תרמוקלינה, הנגרמת אף היא כתוצאה מהתחממות מי השטח.

באקלים קר עשוי להופיע ערבול עד הקרקעית (turnover), כתוצאה מהיווצרות התרמוקלינה.

במהלך הקיץ מתחממים מי השטח ונוצרת שכבה חמה וקלה מעל שכבה קרה וצפופה. הערבול בין השכבות קטן מאוד בקיץ ונוצרת תרמוקלינה ברורה (מטילמינליון). השכבה העליונה (אפילמינליון) מאופיינת ביצרנות ראשונית גבוהה וכמות חמצן רבה ואילו השכבה התחתונה (היפולמינליון) ענייה בחמצן עד אנאוקסית בסוף הקיץ. בסתיו ובחורף, כאשר מי השטח מתקררים בצורה חריפה, לעיתים במהלך לילה, הם שוקעים ומעלים את מי העומק. גם הרוחות המתגברות תורמות לתהליך זה.

==ראו גם==
* ריבוד אגמים

==קישורים חיצוניים==

*[http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=8765 איור: תרמוקלינה], באתר הספרייה הווירטואלית של מטח

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:לימנולוגיה
דוכס קמברלנד

דוכס קמברלנד (באנגלית: Duke of Cumberland) הוא תואר אצולה המוענק לבני משפחת המלוכה הבריטית הזוטרים. התואר נקרא על שם מחוז קמברלנד שבצפון אנגליה.

==היסטוריה==
תואר דוכס קמברלנד הוענק לראשונה בשנת 1644 לנסיך רופרט מהריין, אחיינו של המלך צ'ארלס הראשון. במותו של הנסיך בלא יורשים בוטל התואר.

התואר הוענק בפעם השנייה בשנת 1689 לנסיך ג'ורג' מדנמרק, בעלה של המלכה אן. התואר בוטל עם פטירתו של הנסיך בלא יורשים בשנת 1708.

התואר הוענק בפעם השלישית בשנת 1726 לנסיך ויליאם אוגוסטוס, בנו השלישי של המלך ג'ורג' השני. הנסיך ויליאם נפטר בשנת 1765 בטרם נישא ובלא יורשים, והתואר בוטל.

התואר הוענק בפעם הרביעית בשנת 1766 (הפעם כ"דוכס קמברלנד וסטרת'רן") לנסיך הנרי פרדריק, בנו השלישי של פרדריק, נסיך ויילס ונכדו של המלך ג'ורג' השני. הנסיך הנרי נפטר בשנת 1790 בלא יורשים במסגרת הנישואין, והתואר בוטל.

התואר הוענק בפעם החמישית כ"דוכס קמברלנד וטֶוויוֹטדייל" בשנת 1799 לארנסט אוגוסטוס (לימים מלך הנובר), בנו החמישי של המלך ג'ורג' השלישי. ארנסט אוגוסט נפטר בשנת 1851 והוריש את התואר לבנו, ג'ורג', הדוכס השני מקמברלנד וטֶוויוֹטדייל. הדוכס השני נפטר בשנת 1878 והוריש את התואר במותו לארנסט אוגוסט, הדוכס השלישי מקמברלנד וטֶוויוֹטדייל. התואר נשלל מארנסט אוגוסט בשנת 1917 במסגרת חוק שלילת התארים שהעביר הפרלמנט הבריטי בשל תמיכת הדוכס השלישי בגרמניה במהלך מלחמת העולם הראשונה.

*
קטגוריה:המלוכה הבריטית
קמברלנד
דין ודברים (כתב עת)

דין ודברים (Haifa Law Review) הוא כתב עת משפטי בין-תחומי בעברית שיוצא לאור על ידי הפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה. 

כתב העת נוסד בשנת 2004 על ידי פרופ' סנדי קדר, ששימש כעורך הראשי הראשון. את כתב העת ערכו גם פרופ' שולמית אלמוג, פרופ' רונן פרי, פרופ' חאלד גנאים, ד"ר יהודה אדר ופרופ' דורון מנשה. במאמרים המתפרסמים בכתב העת עוברים בקרה פנימית וביקורת עמיתים חיצונית ונערכים בסיוע סטודנטים של הפקולטה למשפטים.

על פי דבר המערכת "כתב-העת מתמקד בזיקות המגוונות שבין המשפט לתחומים שונים, ובוחן את יחסי הגומלין המורכבים בין המשפט לבין מדעים אחרים כגון מדעי הרוח ומדעי החברה".

כתב העת מפרסם חוברות כלליות שבהן מאמרים העוסקים בסוגיות שונות הנוגעות למשפט, וכן "חוברות נושא" המוקדשות לתמות ספציפיות: משפט וגאוגרפיה (כרך ב(1)), קניין רוחני והגבלים עסקיים (כרך ב(2)), משפט ומדעי הרוח (כרך ג(1)), ו"מתודולוגיות ופרספקטיבות במחקר המשפטי" (כרך ד(1)), מדיניות מס ומימון ציבורי (כרך יג).

בנוסף, כתב-העת מפרסם ראיונות עומק עם שופטים הפורשים מבית המשפט העליון.

בכתב העת פורסמו מאמרים ודברי הגות של חוקרים בולטים בישראל ובהם ניבה אלקין-קורן, יוסף אדרעי, שולמית אלמוג, דוד אנוך, מיכאל בירנהק, ישי בלנק, גד ברזילי, אהרון ברק, דפנה ברק-ארז, מיכל גל, חאלד גנאים, דפנה הקר, אלון הראל, עלי זלצברגר, אייל זמיר, שרון חנס, אסא כשר,מני מאוטנר, ברק מדינה, אביחי מנדלבליט, דורון מנשה, נעם סולברג, אוריאל פרוקצ'יה, אורן פרז, רונן פרי, דניאל פרידמן, אורית קמיר, מרדכי קרמניצר, יורם שחר,רון שפירא ועוד.

==קישורים חיצוניים==
* [https://law.haifa.ac.il/index.php/he/researchjurnals-heb/din-udvarim-heb אתר כתב העת "דין ודברים"]
* 
* [https://web.archive.org/web/20160326015122/http://weblaw.haifa.ac.il/he/Journals/din_udvarim/pabN/c2/%D7%A9%D7%95%D7%9C%D7%9E%D7%99%D7%AA%20%D7%90%D7%9C%D7%9E%D7%95%D7%92%20%D7%95%D7%A8%D7%95%D7%A0%D7%9F%20%D7%A4%D7%A8%D7%99%20-%20%D7%9B%D7%9C%D7%9C%D7%99%20%D7%90%D7%96%D7%9B%D7%95%D7%A8%20%D7%91%D7%9B%D7%AA%D7%99%D7%91%D7%94%20%D7%9E%D7%A9%D7%A4%D7%98%D7%99%D7%AA%20-%20%D7%94%D7%A8%D7%94%D7%95%D7%A8%D7%99%D7%9D%20%D7%A2%D7%9C%20%D7%A2%D7%99%D7%A6%D7%95%D7%91%20%D7%A0%D7%95%D7%A8.pdf הפולמוס בעניין כללי הציטוט]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אוניברסיטת חיפה: כתבי עת משפטיים
הבנק המרכזי של ארובה

הבנק המרכזי של ארובה (בהולנדית: Centrale Bank van Aruba) הוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי של ארובה.

הבנק החל לפעול באופן עצמאי ב-1 בינואר 1986, לאחר שארובה קיבלה מעמד אוטונומי בשלטון ישיר של ממלכת ארצות השפלה, וניתקה עצמה מהאנטילים ההולנדיים. הבנק עצמו הוא בעל מעמד עצמאי מקרב מוסדות המגזר הציבורי בארובה.

עם מתן העצמאות לבנק הוכנס לשימוש מטבע הפלורין ארובי, שבעת כניסתו למחזור היה שווה ביחס של 1.79 לעומת הדולר האמריקני.

מטרותיו העיקריות של הבנק נקבעו בחוק. בין אלו ניתן למנות את הפעילות לשמירת ערכו של הפלורין בכלכלה המקומית וכלפי מטבעות חוץ, פעילות לשמירת חוסן המערכת הכלכלית בארובה, הדפסת שטרות והטבעת מטבעות, ייעוץ לשר האוצר בעניינים כלכליים, וכן לשמש כבנק של מוסדות המדינה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ארובה
ארובה
קטגוריה:אורנייסטאד
סוכה (מבנה)

סוכה בשכונת עין כרם בירושלים, שניתן לשער כי הסוכות בימי קדם היו כדוגמתה.
סוכה (משורש סכך) היא מבנה ארעי וזמני, שהוקם בימי קדם כדי להגן על בני אדם בעיקר מהשמש ומהגשם ואף כמקום מחסה לבהמות. יתרונה היה בקלות ההקמה והפירוק. הסוכה הייתה עשויה מעצים, ענפים ועלים של צמחים שהיו בשטח, ולא הצריכה חומרים מיוחדים ויקרים.

סוכות בדרך כלל נבנו באזורים של שטחים חקלאיים כדי שהשומרים יוכלו לשבת בהן ולתצפת על השטח, או כדי שהעובדים יוכלו לנוח בזמן הפוגה מעבודה. מכיוון שלסוכה היו דפנות חלשות (או שלא היו דפנות כלל), היא בדרך כלל לא היוותה הגנה מבעלי חיים מסוכנים ובני אדם עוינים, ולכן היה מסוכן לישון בה בלילה. לצורך כך הוקמה מלונה, (מלשון 'לינה').

הסוכה הייתה כנראה גם בשימוש אצל נוודים, בצורה דומה לאוהל. למשל אצל יונה הנביא מסופר כי לא רצה להתגורר בנינוה ולכן הוא בנה לו סוכה מחוץ לעיר. על פי התנ"ך היא הייתה גם בשימוש אצל צבאות שצרו על ערים, למשל ישראל שצרו על רבת בני עמון ובן הדד כשצר על העיר שומרון.

== ביהדות ==
במקרא מסופר שכשבבני ישראל יצאו מצרים לארץ כנען דרך המדבר ה' הושיב אותם בסוכות, וכדי שיזכרו זאת לדורות הצטוו לחוג את חג הסוכות: .

הסוכה הפכה להיות סמל של הגנה, כפי הפסוק ב: . לפי רבי אליעזר בן הורקנוס גם הסוכות שבהן ישבו בני ישראל בצאתם ממצרים לא היו סוכות ממש אלא "ענני כבוד" שהגנו על בני ישראל מפגעי המדבר, וכדעה זו נקט רבי יוסף קארו בשולחן ערוך.

==שימושי הסוכה==
בעת החדשה, המונח 'סוכה' בעברית משמש ככינוי עבור צרכים נוספים, כגון חדר אוכל בקיבוץ, סוכת המציל בחוף הים, סוכת שמירה ועוד.

==ראו גם==
* שומרה (מבנה)
* בקתה הררית
* טיפי
* הבקתה הפרימיטיבית

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מבנים ארעיים
הבנק המרכזי של הונדורס

הבנק המרכזי של הונדורס (בספרדית: Banco Central de Honduras) הוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי של הונדורס.

הבנק החל לפעול ב-1 ביולי 1950 מכוח החוק של הונדורס ובעקבות הקמתו הוסדרו לראשונה באופן ממלכתי אמצעי התשלום במדינה והולאמה האחריות כלפי המדיניות המוניטרית ואשראי המדינה. החקיקה המסדירה את פעילותו נחקקה ב-3 בפברואר באותה שנה והבנק החל לפעול כעבור כחמישה חודשים, לאחר שהוסדרו דרכי פעולתו על ידי בעליו, עורך הדין רוברטו רמירז. באותה עת כבר הוכר הלמפירה כמטבע הרשמי של הונדורס, אך רק לאחר הקמת הבנק היה המטבע תחת פיקוח ממלכתי.

תפקידו המרכזי של הבנק בכלכלת הונדורס הורחב לכדי היותו מוסד חינוכי לענייני כלכלה, באמצעות אולמות ההרצאה הממוקמים במשרדי הבנק והספרייה הכלכלית שבתחומו.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:הונדורס: כלכלה
קטגוריה:בנקים מרכזיים
הבנק המרכזי של בוליביה

הבנק המרכזי של בוליביה (בספרדית: Banco Central de Bolivia) הוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי של בבוליביה.

הבנק הוקם על פי חוק ב-20 ביולי 1928 בשם "הבנק הלאומי המרכזי של בוליביה". שמו הנוכחי נקבע באפריל 1929 וב-1 ביולי החל הבנק לפעול.

נגיד הבנק מכהן לתקופה של חמש שנים. בשנת 1985 כיהנה בתפקיד זה בפעם הראשונה אישה, תמרה סנצ'ס.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:בוליביה: כלכלה
בוליביה
קטגוריה:לה פאס
קטגוריה:בוליביה: מבנים
הבנק המרכזי של בליז

הבנק המרכזי של בליז (באנגלית: Central Bank of Belize) הוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי של בליז.

הבנק הוקם בשנת 1982 והוא ממשיך דרכם של מועצת הנציבים של בליז לענייני מטבע (1894–1976) והרשות המוניטרית של בליז (1976–1981). הקמתו של הבנק, כמו גם הרשות לפניו, היוו צעד משמעותי בפיתוח כלכלת בליז וקידום עצמאותה המדינית. 

תפקידי הבנק הוגדרו בחוק ועל פיהם יותוו פעולותיו למען ייצוב המדיניות המוניטרית בבליז, בעיקר בנוגע לשער החליפין וקידומם של תנאי אשראי מספקים לפיתוח המדינה.

==נגידי הבנק==
* סר אדני קיין (1982–1983)
* רוברט סוויפט (1983 - 1986)
* אלן סלושר (1986 - 1990)
* סר אדני קיין (1991)
* קית ארנולד (1992 - 2002)
* חורחה מליטון אויל (2002 - 2003)
* סדיני קמפבל (משנת 2003)

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:בליז
בליז
משפחת מנדלסון

משפחת מנדלסון היא משפחה מיוחסת שהשפיעה רבות בכלל יהודי גרמניה ובפרט בחוגי תנועת ההשכלה היהודית, ממשפחה זו יצאו אנשי ציבור, מדענים, מוזיקאים ופילוסופים בעלי שם עולמי.

== ייחוס המשפחה ==
משפחת מנדלסון הייתה מיוחסת לרבנים ופוסקי הלכה חשובים ביהדות אשכנז. משה מנדלסון אבי תנועת ההשכלה היהודית נחשב כאבי המשפחה המיוחסת בתולדות יהדות גרמניה. אמו של משה מנדלסון, ביילה רחל שרה הייתה מצאצאי הרמ"א, שמוקירו המהרש"ל שהרבה להתכתב עמו בשו"ת היה קרוב משפחתו. גם דניאל איציג, ששתיים מנכדותיו נישאו לשניים מבניו של מנדלסון, היה מצאצאי הרמ"א והש"ך. ייתכן שלמרות היותו משכיל, העובדה שהגיע ממשפחה מיוחסת סייעה לקשריו עם רבנים חשובים, אף שהם הסתייגו ממנו ומדעותיו - אפשר למנות את רבי שלמה דובנא שהיה שותפו בכתיבת הביאור, וכן רבי צבי הירש לוין ובנו רבי שאול ברלין.

ממשפחה זו ומצאצאיהם יצאו הרבה דמויות מרכזיות בתולדות יהדות גרמניה, שהתפרסמו הן בקרב היהודים והן בקרב הגויים. אך מרוב רצונם להידמות לגויים כאנשים משכילים המירו רוב צאצאי המשפחה את דתם. הן היהודים שנשארו ממשפחה זו והן המומרים, זכו להערכה גדולה בחייהם, כגון: יוסף מנדלסון שנשאר יהודי זכה להערכה גדולה בקהילה בברלין, ומאידך דורותיאה שלגל שהתנצרה זכתה להערכה גדולה בקרב אנשי ההשכלה הגרמנים.

בעלייה החמישית מגרמניה לארץ ישראל עלו גם ממשפחת מנדלסון, ועד היום הם נוטלים חלק בתרבות הישראלית.

== מקור שם המשפחה ==
מנדלסון הוא שם משפחה יהודי שמקורו ביהדות אשכנז. פירושו בשפת היידיש בנו של מנדל או בנו של מנחם, שכן ביידיש מנחם נקרא מנדל.

== בני המשפחה וצאצאיהם הידועים ==
* משה מנדלסון - פילוסוף יהודי-גרמני, אבי תנועת ההשכלה היהודית.
** דורותיאה שלגל - סופרת יהודיה מומרת-גרמנית, בתו הבכורה של משה מנדלסון ואשתו של הסופר פרידריך שלגל.
** יוסף מנדלסון - בנקאי יהודי-גרמני, בנו של משה מנדלסון (מהשניים היחידים מששת ילדיו של משה מנדלסון שנשארו יהודים).
*** בנימין גאורג מנדלסון - יהודי מומר-גרמני.
*** אלכסנדר מנדלסון - בנקאי יהודי-גרמני, בנו של יוסף מנדלסון (היחיד מתשעת נכדיו של משה מנדלסון שנשאר יהודי). 
** אברהם מנדלסון-ברתולדי - בנקאי יהודי מומר-גרמני, בנו של משה מנדלסון.
*** פאני מנדלסון - פסנתרנית ומלחינה יהודיה מומרת-גרמנית, בתו הבכורה של אברהם מנדלסון-ברתולדי ואשתו של הצייר וילהלם הנזל.
*** פליקס מנדלסון-ברתולדי - מלחין רומנטי יהודי מומר-גרמני, בנו של אברהם מנדלסון-ברתולדי.
*** רבקה מנדלסון-ברתולדי - בתו של אברהם מנדלסון-ברתולדי ואשתו של המתמטיקאי יוהאן פטר גוסטב לז'ן דיריכלה.
*** פאול מנדלסון-ברתולדי - בנקאי יהודי מומר-גרמני, בנו של אברהם מנדלסון-ברתולדי. 
* אריך מנדלסון - אדריכל יהודי שפעל בארץ-ישראל.
* דניאל מנדלסון - סופר יהודי-אמריקאי.
* היינריך מנדלסון - זואולוג יהודי-ישראלי.
* יובל מנדלסון - יהודי-ישראלי סולן בלהקת שייגעצ.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20131009181843/http://edu.technion.ac.il/chemical-education/about/projects/mendelsonFamilyScenario.doc משפחת מנדלסון] עבודה בנושא משפחת מנדלסון באנגלית 
* [http://merhav.nli.org.il/primo-explore/fulldisplay?docid=NNL_ARCHIVE_AL004343929&context=L&vid=NLI&search_scope=Local&tab=default_tab&lang=iw_IL אוסף פרטי של משפחת מנדלסון], מאוספי הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי.

== הערות שוליים ==

*
מנדלסון
pt:Mendelssohn
האיגוד הבין-לאומי לבולאות

סמל האיגוד הבין-לאומי לבולאות
האיגוד הבין-לאומי לבולאות (בצרפתית: Fédération Internationale de Philatélie) ובראשי תיבות פ.י.פ. (FIP) הוא ארגון עולמי לבולאות שמושבו בציריך שבשווייץ.

האיגוד הבינלאומי לבולאות הוקם ב-18 ביוני 1926 והוא מאגד בתוכו מעל 80 איגודים ארציים. מטרת הארגון לקדם את הבולאות בכלל ואת תחביב איסוף הבולים בפרט.

== תפקידי האיגוד ==
מאז הקמתו בשנת 1926, כאשר מספר אגודות אירופאיות התאחדו והקימו ארגון עולמי, הארגון פועל לקידום תחביב הבולאות שלפעמים נקרא מלך התחביבים ולפעמים התחביב של המלכים. האיגוד מקדם את איסוף הבולים בארצות מתפתחות ובארצות תעשייתיות שם התחביב הזה היה פחות נפוץ. האיגוד מקשר ומתאם בין הארגונים הבולאיים בארצות השונות. הארגון פועל נגד זיוף בולים ונגד הפצת בולים לא חוקית בפעילות משותפת עם האיגוד לפיתוח בולאות (WADP) שהוקם בינואר 2002 ועם האיחוד הבולאי העולמי.

== ועדות ==
11 ועדות של האיגוד מכסות את התחומים השונים של הבולאות:
*בולי דואר אוויר ונושאי תעופה (Aerophilately)
*בולי חלל (Astrophilately)
*מלחמה בזיופים (Fight against Forgeries)
*איסוף גלויות מרב (Maximaphily)
*ספרות בולאית (Philatelic literature)
*היסטוריה בולאית (Postal history)
*ניירת בולאית (Postal stationery)
*בולאות נושאית (Thematic philately)
*בולאות מסורתית (Traditional Philately)
*בולי הכנסה (Revenue stamps)
*בולאות נוער (Youth philately)

== תערוכות ==
הפעילות הציבורית של האיגוד מתבטאת בארגון כנסים ותערוכות בולאיות בינלאומיות. במהלך אחת התערוכות מתקיים מדי שנה הקונגרס השנתי של הארגון. לתערוכות העיקריות של האיגוד לשנת 2008, נבחרו הערים תל אביב, פריז, בוקרשט, פראג ווינה. בשנת 2004 קיים האיגוד לראשונה תחרות שנתית לבחירת הבול העולמי, התחרות התקיימה בסינגפור. תל אביב נבחרה לתחרות השנייה של שנת 2008. התחרויות כוללות צוותים ושופטים בינלאומיים.

== לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Horning, Otto (1970). The Illustrated Encyclopedia of Stamp Collecting. Feltham, English: The Hamlyn Publishing Group, p. 63. .
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20150223145219/http://www.f-i-p.ch/fip_org/presentation.htm פ.י.פ. היום ומחר, באנגלית]
* [http://www.wnsstamps.ch/en/about מערכת המספור של WADP] 

קטגוריה:בולאות
בולאות
חסן עלי טורקמאני

חסן עלי טורקמאני (בערבית: حسن توركماني, בתעתיק לעברית: חסן תרכמאני; 1 בינואר 1935 – 18 ביולי 2012), היה שר ההגנה של סוריה בשנים 2004–2009 וראש המטה הכללי של צבא סוריה בשנים 2002–2004. בדרגת עימאד (המקבילה לדרגת רב-אלוף).

== קורות חיים ==
טורקמאני נולד בחלב ובשנת 1954 הצטרף לצבא סוריה. בתפקידו הפיקודי הראשון שימש כמפקד אגד ארטילרי, ומאוחר יותר, בשנים 1968–1973, שימש כמפקד הארטילריה של דיוויזיית חי"ר. בשנת 1973, במהלך מלחמת יום הכיפורים, שימש כמפקד דיוויזיה 9 חי"ר ממוכן. בשנים 1977–1978 השתתף מטעם הצבא הסורי במלחמת האזרחים בלבנון. בשנת 1978 הוענקה לו דרגת לואא' (המקבילה לדרגת אלוף).

טורקמאני החזיק בתפקידים שונים במטה הכללי של צבא סוריה: ראש האגף לענייני קצינים (1978–1980), ראש האגף הפוליטי בצבא סוריה (1980–1982) וסגן ראש המטה הכללי (1982–2002). לאחר מכן מונה לראש המטה הכללי, עד מינויו בשנת 2004 לשר ההגנה על ידי הנשיא בשאר אל-אסד. מתוקף תפקידו כשר ההגנה שימש כסגנו של הנשיא בתפקידו כמפקד הכוחות המזוינים. ביוני 2009 סיים את כהונתו, והוחלף בעלי חביב מחמוד, שהיה רמטכ"ל הצבא בתקופתו.

קודם למינויו כשר כבר היה טורקמאני חבר מפלגת הבעת' ומשנת 2000 היה חבר מזכירות המפלגה.

ב-18 ביולי 2012 נהרג טורקמאני בפיגוע התאבדות במהלך ישיבה בבניין הביטחון הלאומי בדמשק, המשמש את שירותי המודיעין הסורי. בפיגוע נהרגו בכירים נוספים מהצמרת הביטחונית והמדינית של סוריה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.arabdecision.org/show_cv_3_5_3_1_3_577732589.htm קורות חייו] באתר Arab Decision

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי צבא סורים במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:שרי ההגנה של סוריה
קטגוריה:הרוגי התנקשויות
קטגוריה:קורבנות רצח בסוריה
קטגוריה:ראשי המטה הכללי של צבא סוריה
קטגוריה:סורים שנולדו ב-1935
קטגוריה:סורים שנפטרו ב-2012
דיאלא אל-חאג' עארף

דיאלא אל-חאג' עארף (בערבית: ديالا الحاج عارف) היא פרופסור למנהל עסקים ושרה לשעבר בממשלת סוריה.

אל-חאג' עארף נולדה בחלב בשנת 1958. היא סיימה בשנת 1996 לימודי דוקטורט במנהל עסקים (תאריה הראשון והשני הושלמו בשנים 1981 ו-1988, בהתאמה). שימשה פרופסור באוניברסיטת דמשק ובשנת 2003 לקחה חלק בשרטוט תוואי האבטלה וקו העוני במדינה. בשנים 2002–2004 שימשה יועצת לתוכנית הלאומית למלחמה באבטלה.

בשנת 2004 מונתה אל-חאג' עארף על ידי נשיא סוריה בשאר אל-אסד לשרת העבודה והרווחה וכיהנה בתפקיד זה עד לשנת 2011 כאשר במקומה מונה רדואן אל חביב.

נכון לשנת 2019 היא מלמדת באוניברסיטה פרטית בסוריה.

אל-חאג' עארף נשואה למוחמד עבאס ואם לשלושה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.arabdecision.org/show_cv_3_5_3_1_3_577734543.htm קורות חייה] באתר Arab Decision

קטגוריה:אנשי חינוך סורים
קטגוריה:שרי ממשלת סוריה
קטגוריה:ילידות 1958
קטגוריה:סורים שנולדו ב-1958
יהודה בוארון

יהודה בוארון (נולד ב-11 בספטמבר 1965) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת השוער.
== קריירה ==
בתחילת הקריירה שיחק בוארון כשוער במספר קבוצות, ביניהן מכבי נתניה ומכבי הרצליה. ב-1998 עבר לשחק במכבי חיפה כשוער משנה, והחליף את השוער ניר דוידוביץ' מספר פעמים בשער במשחקי הקבוצה.

בינואר 1999 נפצע בוארון בתאונת דרכים קשה בעת חציית כביש החוף. הוא היה שקוע בתרדמת מספר חודשים, ואחר כך החל תהליך שיקום ארוך, אך לא חזר עוד למשחק פעיל. בשנת 2000 הוקרן סרט תיעודי על פציעתו והשתקמותו, בבימויו של דני מנקין, במסגרת תוכנית הטלוויזיה "עובדה". בוארון פעיל בהסברה על בטיחות בדרכים, באמצעות הרצאות ומפגשים עם תלמידים במוסדות חינוך, ובתשדירי פרסום שונים.

בוארון עובד כסוכן נדל"ן, תחום בו החל לעסוק במקביל למשחק כבר ב-1991. הוא בעל משרד תיווך נדל"ן בנתניה. גרוש ואב לשניים, מתגורר בנתניה.
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר נתניה
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:נפגעי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
קרב נוריס

אנדרטת השבעה בגבעת [[יהונתן]]
טבלת הסבר בגבעת יהונתן על קרב נוריס
אתר ההנצחה בגבעת יהונתן
קרב נוריס התחולל ב-19 במרץ 1948 בהר הגלבוע ליד הכפר נוריס, בין כוחות ערבים מהכפרים הסמוכים ובין יחידת חי"ש מקיבוצי עמק חרוד. בקרב נהרגו שבעה מבני הקיבוצים.

==רקע==
בתחילת מלחמת העצמאות השתלטו אנשי הכנופיות על כפרי הר הגלבוע והטרידו ביריות את היישובים היהודים בעמק חרוד. אש נורתה על הכביש הראשי עד אשר היה אפשר לנסוע מגבע לקיבוץ מרחביה רק במכוניות משוריינות. הכפרים זרעין, מזאר ונוריס הפכו לבסיסי התקפה של הערבים. בייחוד סבלו עובדי מחצבת עין חרוד וקבוצת "זרעים" ששכנה ליד מעיין חרוד (לימים ממייסדי קיבוץ דברת).

==הקרב==
ב-18 במרץ 1948 הייתה התקפת יריות קשה על המחצבה ועל קבוצת "זרעים" ולאור זאת הוחלט לצאת לראשונה לפעולה התקפית. הכוחות קובצו מקיבוצי הסביבה והתוכנית הייתה לצאת בלילה ולהציב מארב לכוחות הערבים.

ב-19 במרץ 1948 בשעה 03.30 הציבו הלוחמים מארב בין המחצבה ובין הכפר נוריס הסמוך. כאשר יצאו שומרי המחצבה לבדוק את הסביבה, נפתחה עליהם אש מהכפר. המארב שהיה מורכב ממחלקת אנשי בית השיטה פתח באש ובחיפוי זה נסוגו השומרים אל המחצבה. הערבים שעלו במספרם על לוחמי המחלקה החלו לאגף אותה משני צדדים. תגבורת הגיעה מפרדסי עין חרוד ותפסה את גבעת יהונתן הסמוכה ומשם חיפתה על המחלקה הראשונה אך גם היא הותקפה קשות ונאלצה לסגת. הקרב נפסק בהתערבות כוח בריטי שהוזעק מבית שאן. שבעה לוחמים בני קיבוצי העמק נפלו בקרב זה. חמש גופות נשארו בשטח ונלקחו לג'נין. לפנות ערב הוחזרו הגופות על ידי הבריטים כשסימני התעללות קשים ניכרים בהן.

==לאחר הקרב==
בסוף מאי 1948 כבש צה"ל את נוריס וזרעין ושם קץ לירי על יישובי העמק. 

קרב נוריס גרם להלם ואבל ביישובי העמק. בהתמודדות הראשונה עם הערבים הייתה ידם של הערבים על העליונה. רבים ראו בקרב זה כישלון וברוב הספרים על מלחמת העצמאות הוא הוצנע.

בשנת 1951 הקים הפסל משה ציפר, אנדרטה לשבעת הנופלים, בצורת גל אבנים על גבעת יהונתן המתנשאת 160 מטר מעל עמק חרוד.

שנים רבות היה המקום מוזנח ואפשרות להגעה הייתה רק ברכב 4X4. במסגרת מבצע שיפוץ אנדרטאות לרגל 60 שנה למדינת ישראל שופצה אנדרטה זו, הושם לוח הנצחה חדש וטבלת אבן עליה חקוק סיפור הקרב. שופרה ושולטה דרך רכב מהר שאול הסמוך.

==לקריאה נוספת==
* בנימין עציוני (עורך), "אילן ושלח - דרך הקרבות של חטיבת גולני", הוצאת מערכות, 1950.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=Pm8mq-f9HKs&feature=youtu.be הקרב על הגלבוע], באתר יוטיוב
*
*

==הערות שוליים==

נוריס
נוריס
קטגוריה:חזית הצפון במלחמת העצמאות
בית הקברות סנהדריה

צומת סנהדריה]]
בית הקברות סנהדריה הוא בית קברות יהודי השוכן בצפון ירושלים בסמוך לשכונת סנהדריה, ובסמוך לצומת הרחובות שמואל הנביא, שדרות אשכול ובר-אילן (צומת סנהדריה).

בית הקברות סנהדריה, ממוקם כמה מאות מטרים מגן עירוני ובו קברים מתקופת בית שני המוכר בשם קברי הסנהדרין.

==היסטוריה==

עד מלחמת העצמאות היה בית הקברות בהר הזיתים בית הקברות העיקרי של יהודי ירושלים. עם פרוץ המלחמה, הפכה התנועה העברית להר הזיתים למסוכנת בשל מעבר הדרך בשכונות ערביות. עד סוף חודש פברואר 1948 התנהלה קבורה חפוזה באמצע הלילה פעמיים בשבוע בליווי בריטי, אולם לאחר מכן שוב לא התאפשרה התנועה להר הזיתים. החברה קדישא העיקרית של ירושלים, "קהילת ירושלים", השיגו את השטח של חוות ניסיונות חקלאית בשולי שכונת סנהדריה לצורך קבורה, והמקום היה לבית הקברות סנהדריה. חלק מהנפטרים נקברו גם בבית העלמין בשכונת שערי צדק ובבית הקברות שייח' באדר. לשאר חברות הקדישא העדתיות שפעלו בירושלים לא היו שטחי קבורה והן שבתו מפעולה עד לחידוש הקבורה בהר המנוחות בסוף 1951.

הנקברים הראשונים בבית עלמין זה היו ארבעים ושניים (מבין 58) חללי מכונית התופת שפוצצה ברחוב בן-יהודה. הקבורה במקום נמשכה למרות מחאות תושבי סנהדריה שטענו שהקבורה במקום תפגע בהתפתחות השכונה.

בט' באייר תש"ח, 18 במאי 1948, הפך המצב בסנהדריה מסוכן ונוצר צורך למצוא מקום אחר לקבורת המתים. בימי ההפוגה הראשונה נעשה ניסיון לחזור ולקבור בבית הקברות סנהדריה, אולם לאחר שאחד מחברי החברה קדישא נהרג מירי צלף, שבו לקבור בשייח' באדר.

לאחר מלחמת העצמאות, משהתברר שאין אפשרות לחדש את הקבורה בהר הזיתים שהיה תחת שליטה ירדנית, הפך בית הקברות סנהדריה לבית עלמין קבוע. באותה תקופה שכן בית הקברות בקצה העיר בסמוך לקו העירוני, מול גבעת התחמושת.

עד סוף 1951 התקיימה קבורה זמנית בבית העלמין שייח' באדר ועל כן רבים העדיפו להיקבר בסנהדריה, שבה הקבורה נחשבה קבורת קבע, ועבור הקבורה בה גבתה החברה קדישא מחיר גבוה יותר.

בעקבות פתיחת בית הקברות הצבאי בהר הרצל, הוחל ביוני 1951 בפינוי החיילים שנקברו בסנהדריה להר הרצל.

לאחר מלחמת ששת הימים הועברו חלק מהנקברים במקום אל בית העלמין בהר הזיתים. לאחר מלחמת ששת הימים נבנו השכונות רמת אשכול ומעלות דפנה, ובית הקברות הפך למובלעת בתוך תחום ירושלים.

==אופי בית הקברות==
בבית הקברות סנהדריה קיימים קברי שדה רגילים או "זוגיים" ורק חלקה אחת של קבורה רוויה (בקומות). כיום בית הקברות אינו מתרחב, מאחר שנשארו בו מעט מקומות קבורה פנויים.

בניגוד למנהג הרגיל בירושלים, לפיו בבתי קברות ליהודים אשכנזים המצבות שוכבות ולא עומדות, בבית קברות זה ישנן גם מצבות עומדות.

== אזכורים נוספים ==

בחיבורו 'מסע בחלל הפנוי' מספר דב אלבוים את זכרונות ילדותו מבית הקברות סנהדריה:

בשירו "אהבתי" מספר המשורר נח שלומוביץ זכרונות ילדות של נער שגר בסמיכות לבית הקברות:

==אישים מפורסמים הקבורים בבית הקברות==

בשנותיה הראשונות של המדינה, התרחשו בבית הקברות מספר לוויות גדולות, קבורתם בקבר אחים של נרצחי שיירת הדסה, וכן של הרוגי הפיגוע ברחוב בן-יהודה בימי מלחמת העצמאות, ובשנים שלאחריה קבורת אפר יהודי אוסטריה שנאסף במחנות ההשמדה, וקבורת נספי אסון הקסטל.

== קישורים חיצוניים ==

* 	

==הערות שוליים==

*
סנהדריה
קטגוריה:המאה ה-20
קטגוריה:סנהדריה
סנהדריה
ריאל סרגוסה

ריאל סרגוסה (בספרדית: Real Zaragoza) היא קבוצת כדורגל ספרדית מהעיר סרגוסה שבאראגון. הקבוצה נוסדה ב-18 במרץ 1932, ומשחקת בסגונדה דיוויסיון. אצטדיונה הביתי של הקבוצה הוא אצטדיון לה רומרדה שבסרגוסה, המכיל 33,608 מושבים.

בסוף עונת הקבוצה ירדה מהלה ליגה לסגונדה דיוויסיון, לאחר 4 עונות ברציפות בלה ליגה.

לריאל סרגוסה ישנה קבוצת מילואים, הנקראת דפורטיבו אראגון.

==היסטוריה==
ריאל סרגוסה נוסדה בשנת 1932 כתוצאה מאיחוד של שתי הקבוצות Iberia SC ו-Real Zaragoza CD.

ב-8 בספטמבר 1957 הקבוצה החליפה את אצטדיונה הביתי, הטוררו עד אותו זמן, לאצטדיון הלה רומרדה. רק בשנות השישים הקבוצה זכתה להצלחותיה הראשונות, עם הזכיות בגביע המלך הספרדי בשנים 1964 ו-1966, והזכייה בגביע ערי הירידים בשנת 1965.

שנות ה-70 היו פחות מוצלחות עבור הקבוצה, בהן היא סיימה פעם אחת בלבד כסגנית אלופת ספרד בעונת , וכעבור מספר עונות ירדה לליגה השנייה, אך בשנת 1978 עלתה לליגה הראשונה חזרה.

ב-1995 סרגוסה הגיע לאחד מהישגי השיא בתולדותיה, כאשר זכתה בגביע אירופה למחזיקות גביע. בעונת היא עלתה לגביע אופ"א, ואף זכתה פעם נוספת בגביע המלך הספרדי.

בעונת הקבוצה ירדה שוב לליגה השנייה, אבל שוב חזרה לליגה הראשונה עונה אחת לאחר מכן.

בעונת 04–2003 זכתה הקבוצה בגביע המלך בפעם השישית בתולדותיה לאחר ניצחון במשחק הגמר על ריאל מדריד 2–3 לאחר הארכה, שנתיים מאוחר יותר שיחקה הקבוצה בפעם האחרונה בתולדותיה במשחק הגמר הגביע הספרדי אך הקבוצה נוצחה בידי אספניול 1–4.

בשנת 2008 נשרה הקבוצה שוב לליגה השנייה, אך כמו בפעם הקדומת שירדה ליגה, שבה הקבוצה לליגה הראשונה בתום עונה אחת.

בשנת 2013 ירדה הקבוצה לליגה השנייה לאחר שסיימה את העונה במקום האחרון.

בשנת 2015 הקבוצה הייתה על סף חזרה לליגה הראשונה שעה שהעפילה לגמר הפלייאוף על העלייה לליגה הראשונה בה פגשה את לאס פאלמס.
סרגוסה ניצחה במשחק הראשון בבית 1–3 ואילו בגומלין הפסידה 0–2 בחוץ כאשר השער השני שספגה שמנע את עלייתה הובקע 5 דקות לסיום המשחק מה שמנע את חזרתה לליגה הראשונה משום שקלול שערי חוץ.

בעונת 2019–2020 השתתפה הקבוצה פעם נוספת בפליאוף על העלייה לליגה הראשונה אך הודחה כבר בחצי הגמר לאחר הפסד בסיכום שני המשחקים לאלצ'ה.

==שחקנים מפורסמים==

==תארים==
* גביע ערי הירידים (1): 1965
* גביע אירופה למחזיקות גביע (1): 1995
* גביע המלך הספרדי (6): 1964, 1966, 1986, 1994, 2001, 2004
* הסופר קאפ הספרדי (1): 2004

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל ספרדיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1932
קטגוריה:סרגוסה
מכלית כימיקלים

מכלית הכימיקלים Golden Nori. ניתן להבחין במערכת הצנרת המורכבת על הסיפון.
מכלית כימיקלים היא אוניית צובר מסוג מכלית, שנועדה לנשיאת כימיקלים במטען בתפזורת.

מכליות כימיקלים מפליגות בים בדרך כלל במעמס שבין 5,000 ל-40,000 טון. גודלן קטן בהרבה ממכלית ממוצעת, עקב אופיו המיוחד של המטען והגבלות הגודל של הנמלים שבהם נפרק מטענן.

במכליות כימיקלים קיימים בדרך כלל מספר מכלי מטען נפרדים, המצופים בציפוי מיוחד, כגון צבע אבץ, או שרף. הציפוי נקבע על פי טיב החומר המיועד לאחסון במכל. מכלים המיועדים לחומרים משתכים, כגון חומצה גופרתית, עשויים בדרך כלל מפלדת אל-חלד. בעוד שחומרים "קלים" יותר, כגון שמן חמניות, יכולים להיות מאוחסנים במכלי פלדה רגילה שדופנותיהם מצופות.

במכלי אוניות כימיקלים בנויה בדרך כלל מערכת חימום, כדי לשמור על צמיגות אחידה של החומר. מערכות חימום רבות באוניות כימיקלים מופעלות בקיטור. אוניות כימיקלים חדישות בנויות עם דפנות כפולות, עם מערכת שאיבה וצנרת נפרדת לכל מכל, דבר המאפשר טעינה ופריקה של כל מכל בנפרד ללא סכנה של ערבוב חומרים. אחד ההיבטים החשובים בהפעלת מכלית כימיקלים הוא ניקוי המכלים לאחר פריקתם, כך שלא ייוותרו שרידים מזהמים של חומר בטרם יטען מטען חדש.

רוב מכליות הכימיקלים נבנות במספנות ביפן, בקוריאה הדרומית או בסין. כמו כן קיימות מספנות נוספות הבונות מכליות כימיקלים בטורקיה, באיטליה, בגרמניה ובפולין. שוק מכליות הכימיקלים נשלט על ידי שלוש חברות ספנות: התאגיד הנורווגי-לוקסמבורגי Stolt-Nielsen, חברת הספנות הנורווגית Odfjell, והתאגיד האינדונזי Berlian Laju Tanker.

==קישורים חיצוניים==

*
רייקו איילסוורת'

רייקו איילסוורת (באנגלית: Reiko Aylesworth; נולדה ב-9 בדצמבר 1972) היא שחקנית טלוויזיה ותיאטרון אמריקאית הידועה בעיקר בזכות תפקידה כמישל דסלר בסדרת הטלוויזיה 24.

==ביוגרפיה==
איילסוורת' נולדה באוונסטון, אילינוי. היא התגוררה בספרינגפילד בין השנים 1987–1988, שם החלה להתעניין במשחק. תחילה, שימשה כשחקנית מחליפה, ולאחר זמן מה לוהקה למחזמר "סיפור הפרברים", בזמן שמשפחתה עברתה לסיאטל, וושינגטון. 

מאוחר יותר, הצטרפה למשפחתה בסיאטל והחלה ללמוד מדעי המוח באוניברסיטת וושינגטון. במקביל, היא הצטרפה להפקות תיאטרון בתיאטרון סיאטל לילדים, ושיחקה את ונדי במחזמר "פיטר פן".

===קריירה===
סוכן שחקנים ראה את איילסוורת' במחזמר פיטר פן והחליט ללהקה לאופרת הסבון "חיים לחיות", שם שיחקה את דמותה של רבקה לואיס. בד בבד היא שיחקה בתפקידים מינוריים בסרטים מובילים, "אהבה מקרית" (עם האריסון פורד) ויש לך הודעה (עם מג ראיין וטום הנקס). 
ב-2001, אחרי ששיחקה בתפקידי אורח בסדרות חוק וסדר, אד, עכשיו ומיד והבית הלבן, לוהקה לסדרה "כל הנשמות" לתפקיד מרכזי, אך הסדרה הופסקה אחרי עונה אחת. ב-2002 היא החליפה שחקן שנהרג בפרק הפיילוט בסדרה שלא הצליחה, שגריר אמריקאי.

ב-2001 איילסוורת' נבחנה לתפקיד נינה מאיירס בסדרת המתח הפופולרית 24 של רשת FOX, אך הפסידה את תפקידה לשרה קלארק. ב-2002 ניסתה שוב להתקבל לעונה השנייה של הסדרה בתפקיד קייט וורנר, אך שוב הפסידה את תפקידה לשרה וינטר. יוצרי הסדרה ליהקו אותה בתור מישל דסלר, סוכנת היחידה ללוחמה בטרור ("CTU"). דבר שהקנה לה את פריצת הדרך הגדולה בקריירה שלה.

במהלך העונה השנייה הדמות של איילסוורת' מפתחת קשרים רומנטיים עם טוני אלמידה (קרלוס ברנארד), ודמותה הפכה להיות מאוד פופולרית על המוני המעריצים. בעונה השלישית דמותה הפכה לדמות ראשית. לקראת סוף העונה הוחלט שהדמות של איילסוורת' לא תופיע בעונות הבאות, אך עקב תלונות המעריצים דמותה חזרה לעונה הרביעית למשך 12 פרקים בתור מנהלת היחידה ללוחמה בטרור ("CTU"). אך למרות זאת, בפרק הראשון בעונה החמישית של 24, דמותה של איילסוורת' נהרגת.

מיד לאחר מכן איילסוורת' שיחקה בתפקיד אורח ב-CSI. 

איילסוורת' שיחקה בסרטים מיסטר ברוקס, טיוטה לרצח ועוד. ב-2006 היא שיחקה בתפקיד מרכזי בסרט הנוסע השמיני נגד הטורף 2: רקוויאם. ב-2007 היא שיחקה בסדרה 

של רשת ABC, "אבירי השפע" למשך שני פרקים. היא שיחקה במספר פרקים בעונה ה-14 של הסדרה ER, אך הופעתה התקצרה עקב שביתת התסריטאים.

ב-2008 איילסוורת' שיחקה בכמה סרטים עצמאיים, וב-2009, הצטרפה לעונה החמישית של הסדרה "אבודים" בתור איימי, ושיחקה בסדרה "סטארגייט יוניברס".

בשנת 2010, התארחה בסדרות "האישה הטובה" ו"Damages".
בשנת 2012, השתתפה איילסוורת' בפרק 13 בעונתה השנייה של הסדרה מבוקש. של גילמה דמות סוכנת ממשלתית המנסה למנוע מעבר של מחשב נייד יקר ערך לידי גורמים פלילים. בנוסף, היא התארחה בסדרה "אלמנטרי".
בשנת 2013, הופיעה בסדרה "גדולה מהחיים" וב-2014, הופיעה ב"מהפכה". 

בשנת 2016 החלה לגלם את אליה ג'ונס בסדרת הפעולה "צוות עקרב" של רשת CBS. היא שבה עם תפקידה זה גם לעונה הרביעית. 

בשנת 2021 תרמה את קולה לסדרת האנימציה "היט מאנקי" אשר שודר בערוץ הולו. 

===חייה האישיים===
איילסוורת' מתגוררת כיום בניו יורק. בין השנים 2003 - 2005, יצאה עם השחקן קיפר סאת'רלנד.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:24 (סדרת טלוויזיה)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1972
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
אפרת אביסרור פז

אפרת פז (נולדה ב-10 באוגוסט 1962) היא מתרגמת, עורכת ומוציאה לאור ישראלית.

==תולדות חייה==
בילדותה התגוררה לסירוגין בארצות הברית ובישראל, עקב עבודתו של אביה, פרופ' עזריה פז מהטכניון. בשנת 1988 סיימה אפרת את לימודיה לתואר ראשון בספרות אנגלית ולימודים כלליים באוניברסיטת ת"א. בשנת 1998 סיימה לימודי תואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת ת"א, עם התמחות בשיווק ומנהל בינלאומי.

אפרת מתגוררת עם משפחתה באזור השרון.

==קריירה==
את הידע בשפות ובניהול ניתבה אפרת לשתי קריירות מקבילות – הראשונה, תרגום והוצאה לאור של ספרות מקצועית, והשנייה, כתיבה של תכנים קנייניים ושיווקיים בעברית ובאנגלית, המתאפיינת בהתאמות תרבותיות לקהלי יעד, יכולת הנובעת מהיכרותה את התרבות האמריקנית והאנגלו-סקסית מחד, ואת הישראלית מאידך.

בשנת 2001, לאחר כמה שנים כשכירה בהוצאת "מטר", הקימה עם שותפה את הוצאת הספרים "טורקיז" במסגרת שיתוף פעולה עם הוצאת "אחיאסף". הוצאת "טורקיז" התמחתה בספרי Vanity Publishing והוציאה לאור עשרות ספרים מסוגות שונות במשך כשנתיים, כשהמפורסם שבהם היה רב-המכר "הנה מה טופו ומה טעים" מאת טובה משולם.

בשנת 2003 נסגרה ההוצאה ואפרת עברה למתן שירותים שונים להוצאות ספרים. שימשה במשך שנים רבות עורכת תחום ניהול בהוצאת אופוס, וסיפקה להוצאות ספרים שירותי איתור, עריכה ותרגום של כותרים שהפכו מובילים בתחום זה בארץ. לאחר מכן הייתה שותפה במשך יותר מעשור במותג Family-Care מבית אמציה הוצאת ספרים, שם עסקה בהוצאה לאור של ספרות מקצועית בעולמות הטיפול, ובארגון כנסים מקצועיים בנושאים אלו. 

רוב הספרים שאפרת פז ערכה (או כתבה עבור אנשי מקצוע), תרגמה והוציאה לאור הם ספרי עיון מקצועיים בתחומים שנעים על הסקאלה שבין ספרות ניהול ושיווק, דרך העצמה והתפתחות עצמית, ועד עולמות הפסיכולוגיה והטיפול הרגשי. עם זאת, היא מתרגמת, עורכת ומוציאה לאור גם ספרים ממגוון רחב של סוגות אחרות, כגון ספרי ילדים, פילוסופיה, הגות, ספרות יפה, דיאטה, סיפורי חיים ועוד. בנוסף, היא עוסקת גם בתרגום ובכתיבת שירה.

כיום מחלקת את עיסוקיה המקצועיים לשלושה תחומים עיקריים: הראשון, תרגום, כתיבה ועריכה של ספרות מקצועית (ספרי אוטוריטה) במגוון תחומים בדגש על תחומי התמחותה: טיפול, התפתחות עצמית, ניהול ושיווק; השני, ליווי מקצועי של תהליכי יצירה והפקה של מוצרי תוכן, אומנות והשראה לכותבים וליוצרים שמעוניינים להוציא לאור את יצירתם באופן עצמאי אך מקצועי - תחת המותג "פסיק-רגעים שאוצרים את הזמן", והשלישי, כיוצרת משותפת (יחד עם אורלי ברלר אלמגור) של סדרת קלפים טיפוליים תחת המותג "IPQ-לבחור בדיאלוג", משווקת את הקלפים ומנחה סדנאות שמלמדות כיצד לעבוד איתם.

==בין הספרים שתרגמה, ערכה, כתבה והוציאה לאור==
* מארק ג'וינר, ההצעה שאי אפשר לסרב לה (אופוס)
* סת גודין, פרה סגולה (אופוס)
* סת גודין, להנהיג את השבט (אופוס)
* סת גודין, ציר האופן (אופוס)
* הארי ג' פרנקפורט, על "בולשיט" (אופוס)
* Shai Levinger, Daddy's Cure (Indep. Pub.) (תרגום לאנגלית)
* נופרת מרגליות, מקרוב, ספר שירה (פסיק)
* אפרת פז ומונה אריאל, קלפי ירח מכושף (פסיק וסטודיו מונארט), ערכת קלפים לפיתוח חשיבה יצירתית
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מו"ליות ישראליות
קטגוריה:מו"לים ישראלים
קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמות מאנגלית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מעברית לאנגלית
קטגוריה:מתרגמות מעברית לאנגלית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1962
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
חובתיים

חוּבָּתיים (שם מדעי: Otididae) היא המשפחה היחידה בסדרת החובתאים (Otidiformes), ולשעבר בסדרת העגוראים, של עופות קרקע. אלו עופות יבשתיים גדולים, החיים לרוב בערבות ובשטחים פתוחים ויבשים בעולם הישן (אירופה, אפריקה ואסיה). עופות אלו הם אוכלי כל. הם מקננים על הקרקע. רגליהם חזקות ובהונותיהם גדולות. כנפיהם גדולות ורחבות. הנקבה מטילה בין שלוש לחמש ביצים כהות וזרועות כתמים, והיא דוגרת עליהן לבדה.

בישראל מצויים המינים: חובה קטנה, חובה גדולה וחוברה מדברית.

==סוגים==
במשפחה הסוגים הבאים:
* סוג בו מין יחיד חובה קטנה (Tetrax tetrax).
* סוג בו מין יחיד חובה גדולה (Otis tarda).
* סוג חובה זהובת־עורף (Neotis) בו 4 מינים.
* סוג חוברה גדולה (Ardeotis) בו 4 מינים.
* סוג חוברה (Chlamydotis) בו 2 מינים.
* סוג חובה לבנת־עורף (Eupodotis) בו 5 מינים.
* סוג חוברה שחורה (Afrotis) בו 2 מינים.
* סוג בו מין יחיד חובה בנגלית (Houbaropsis bengalensis).
* סוג חובה מנוקדת (Lissotis) בו 2 מינים.
* סוג חובה מצוייצת (Lophotis) בו 3 מינים.
* סוג בו מין יחיד חובה זוטרת (Sypheotides indicus).

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1815
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין סמואל רפינסק
חברת מזרח אפריקה הבריטית

דגל חברת מזרח אפריקה הבריטית

חברת מזרח אפריקה הבריטית (באנגלית The Imperial British East Africa Company (IBEAC)) הייתה החברה המנהלת של מדינות מזרח אפריקה הבריטית שהיו תחת השלטון הקולוניאליסטי הבריטי (בערך שטח קניה המודרנית). חברת מזרח אפריקה הבריטית הייתה התאחדות כלכלית שנוסדה במטרה לפתח מסחר אפריקאי באזורים שתחת השלטון הקולוניאלי של בריטניה. החברה הוקמה לאחר ועידת ברלין ב-1885 על בסיס חברת המסחר של סר ויליאם מקקינון באזור ובהובלתו האישית. בסך הכל, החברה פיקחה על שטח של כ-639,000 קמ"ר לאורך החוף המזרחי של היבשת. העיר מומבסה הייתה מרכז חשוב לפעולות החברה, אשר משרדיה הראשיים מוקמו כ-80 קילומטר דרומה בשימוני.

== היסטוריה ==
בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-19 האימפריאליזם המערבי החל לחדור לעומק אפריקה ולהשתלט על שטחים רבים ככל הניתן. אזור מזרח אפריקה וזנזיבר בפרט משכו את עיניהן של הקיסרות הגרמנית והאימפריה הבריטית כאחד. כתוצאה מהמתיחות, נערכה ועידת ברלין, שבה הוחלטה חלוקת כלל אפריקה למושבות קולוניאליסטיות. בריטניה עצמה השקיעה רבות בדרום אפריקה, ולכן השלטון תמך בהקמת חברה מסחרית שתשלוט ותפתח את אזור מזרח אפריקה.

החברה הוקמה רשמית ב-4 באפריל 1888 בלונדון וניתן לה צ'ארטר מלכותי על ידי המלכה ויקטוריה ב-6 בספטמבר 1888. מלבד האחריות לשליטה על הייצוא והניהול של סחורות וחקלאות בקולוניה, הופקדה החברה גם לפתח ולבנות קווי רכבת שיחברו את מומבסה לאגם ויקטוריה. בשנים שלאחר מכן התפתחו מתחים ופילוגים פנימיים רבים, שפגעו בעבודת החברה והביאו אותה לכדי בעיות כלכליות עצומות.

החברה הועברה לניהול משרד החוץ הבריטי ב-1 ביולי 1895, ובוטלה רשמית בשנת 1896. השלטון הוא זה שכבר סיים את בניית קו הרכבת בין מומבסה לאגם ויקטוריה.

==מקורות==
<div style="direction: ltr;">
* 
* 
* London Gazette: no. 25854, pages 5017–5020, 7 September 1888. Retrieved on 2007-12-10.
* John S. Galbraith, "Italy, the British East Africa Company, and the Benadir Coast, 1888-1893,"The Journal of Modern History 42.4 (1970) 549-563
</div>

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* John S. Galbraith, Mackinnon and East Africa 1878-1895 (Cambridge 1972)
* [https://web.archive.org/web/20061101073545/http://www.kenyalogy.com/eng/info/histo9.html The partition of East Africa (1856 - 1891)]
* [http://www.1911encyclopedia.org/British 1911 Encyclopedia]
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מזרח אפריקה הבריטית
חסידות ערלוי

חסידות ערלוי באחת מחתונות נכדי האדמו"ר
ישיבת חסידי ערלוי בשכונת קטמון בירושלים
חסידות ערלוי היא קהילה בעלת מאפיינים של חצר חסידית, שהוקמה לאחר השואה על ידי האדמו"ר רבי יוחנן סופר, מצאצאי החת"ם סופר ויליד העיר ערלוי שבהונגריה. החסידות ממשיכה את מורשתו ומנהגיו של החת"ם סופר וצאצאיו.

לאחר פטירת רבי יוחנן באדר א' תשע"ו ממלא את מקומו בנו הבכור, רבי משה סופר.

==מוסדות החסידות==
מרבית החסידים גרים בישראל (בירושלים, בני ברק, צפת, פתח תקווה, חיפה, אלעד, ביתר עילית, בית שמש, מודיעין עילית ואשדוד). קיימות קהילות באירופה בערים לונדון ואנטוורפן, וכן בארצות הברית, בבורו פארק ויליאמסבורג ובמונסי. המוסדות שהוקמו במהלך השנים מונים את רשת תלמודי התורה "כתב סופר" (על שם הרב אברהם שמואל בנימין סופר), רשת בתי המדרש "יד סופר", רשת כוללי אברכים, מכון להפצת כתבי החת"ם סופר וצאצאיו ומוסדות צדקה וחסד.

בין התורמים הבולטים לחסידות אפשר למנות את: מתיו ברונפמן, ליאו נואי, נוחי דנקנר, שלום פישר, יעקב הופמן ויעקב פשקוס.

==מנהגים ייחודיים ==
החצר מתאפיינת בשילוב מורשת החת"ם סופר עם הנהגות ומאפיינים חסידיים. נוסח התפילה המקובל בה הוא נוסח אשכנז, לפי דרכו של החת"ס שאסור לבני אשכנז לשנות את נוסח תפילתם, בניגוד לשאר החצרות החסידיות ששינו לנוסח ספרד. בנוסף הקפיד האדמו"ר ללבוש ציצית עם פתיל תכלת כמנהג בעל היד סופר אביו של האדמו"ר הקודם, מנהג נוסף שמייחד את חסידות ערלוי הוא מנהג לבישת כיפה לבנה מיוחדת שנקראת 'הייבעל' בחגי תשרי ובליל הסדר בפסח, כמנהג יוצאי הונגריה. כמו כן לא נהוג לומר בחסידות הלל בערבית של ליל הסדר.

רבי יוחנן הוסיף מנהגים חסידיים לחצר בהיותו תלמיד מובהק של האדמו"ר מבעלז, רבי אהרן רוקח, ושל האדמו"ר מסקווער שממנו למד תורה וחסידות. היה גם קרוב מאוד לרב דב בריש ווידנפלד מטשעבין. חצר ערלוי נחשבת כ"חצר חסידית", בשל הדמיון במנהגים כמו הלבוש ועריכת טישים.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20200602030851/http://www.tog.co.il/ חסידות ערלוי], באתר [https://web.archive.org/web/20090923140053/http://www.tog.co.il/he/Default.aspx אתרוג]
* [http://www.vimeo.com/3694718 מגוון סרטונים קצרים מהווי חסידות ערלוי]
* [http://www.tsofar.com/zofar/mashtap/show.asp?id=12425 מצגת על חסידות ערלוי]
* 
* [https://web.archive.org/web/20101029171846/http://www.bhol.co.il/news_read.asp?id=20910&cat_id=2 ערלוי הוכיחה: צנוע זה מפואר], אתר בחדרי חרדים (גלריית תמונות ווידאו)

==הערות שוליים==

ערלוי
קטגוריה:קטמון
*
770-779 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 779 - 770 לפנה"ס

== אירועים בולטים בעולם ==
קיר מעוטר בקברו של [[שושנק השלישי הנמצא בעיר העתיקה טאניס שבמצרים]]
* 778 לפנה"ס - אגמסטור מלך אתונה העתיקה נפטר. הוא הוחלף על ידי אחוליס.
* 776 לפנה"ס - לראשונה נערכים המשחקים האולימפיים ביוון העתיקה
* 773 לפנה"ס - שושנק השלישי פרעה מצרים נפטר.
* 773 לפנה"ס - אשור דן השלישי הופך למלך אשור.

== נולדו ==

== נפטרו ==
* 778 לפנה"ס - אגמסטור, מלך אתונה העתיקה
* 773 לפנה"ס - שושנק השלישי, פרעה מצרים

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-8 לפנה"ס לפי שנים
מטריצה חוץ-תאית

מטריצה חוץ-תאית, או משתית חוץ-תאית (באנגלית: extracellular matrix, או בראשי תיבות: ECM), היא החלק ברקמות בעלי חיים שמקיף את התאים ומספק להם תמיכה מבנית.

מעבר לפונקציה המבנית של המטריצה היא משמשת למגוון תפקידים, כגון הפרדת רקמות אחת מהשנייה ובקרה על תקשורת בין-תאית. בנוסף, היא מעכבת טווח רחב של גורמי גידול ומהווה מעין מחסן עבורם. שינויים בתנאים הפיזיולוגיים יכולים להפעיל פרוטאזות שישחררו את הגורמים ללא צורך בסינתזה שלהם מחדש.

יצירת המטריצה החוץ-תאית חיונית עבור תהליכים כמו גדילה, ריפוי פצעים ופיברוזיס (יצירת רקמת חיבור). ידע על מבנה המטריצה עוזר להבין את התהליכים המורכבים של פלישת גידולים, משום שיצירת גרורות תלויה בדרך כלל בהרס המטריצה החוץ-תאית על ידי אנזימים כמו סרין ותראונין פרוטאז ומטריקס מתלופרוטינאז.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תא
קטגוריה:היסטולוגיה