OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סטרואידים אנאבוליים

סטרואידים אנדרוגניים אנאבוליים הם הורמונים סטרואידיים סינתטיים וטבעיים אשר מעודדים גידול וחלוקת תאים, וכתוצאה מכך גידול של מספר סוגי רקמות ובעיקר שרירים ועצמות. טסטוסטרון הוא אחד מהסטרואידים האנאבוליים הטבעיים החזקים ביותר.

הורמונים אלו נתגלו בתחילת שנות ה-30 של המאה ה-20, ושימשו מאז למגוון שימושים רפואיים בבעיות תיאבון, התבגרות מינית ואף טיפול בסרטן ואיידס. סטרואידים אנאבוליים מאיצים סינתזת חלבונים בגוף, מעלים את מסת השריר, הכוח הפיזי והתיאבון.
תופעות לוואי שליליות הן עלייה ברמת ה-LDL וירידה ברמת ה-HDL עד כדי הצטברות משקעי "פלאק" עבים בדופן כלי דם שעלולים להגדיל מאוד את הסיכון להתקף לב (משתמשי סטרואידים רבים נפטרו עקב התקף לב בגיל צעיר יחסית, למרות עיסוקם האינטנסיבי בספורט), חטטת, עלייה בלחץ הדם, נזק רעלתי לכבד, תופעות פסיכולוגיות שונות (כגון תוקפנות, קיצונית לעיתים), גידולים סרטניים בכבד ובכליות ושינויים במבנה החדר השמאלי בלב. בזכרים עלולה להופיע עקרות קבועה או זמנית וניוון של האשכים. בנקבות עלול להופיע שיעור יתר, הצטמקות השדיים ופגיעה במחזור הווסת.

==שימוש בספורט==
שימוש מסוג אחר נעשה בסטרואידים אנאבוליים - כסמים בספורט - על ידי ספורטאים ומפתחי גוף, מתוך דחף תחרותי, למרות איסור חמור על כך מצד ארגוני הספורט. לפרסום רב זוכים מקרים שבהם נתפסים ספורטאים במהלך המשחקים האולימפיים בשימוש בחומרים אסורים. בין המקרים המפורסמים ביותר הוא זה של בן ג'ונסון, שאיבד את שיאו העולמי בריצת 100 מטר במהלך אולימפיאדת סיאול. מקרה מפורסם נוסף הוא של לאנס ארמסטרונג, שלתקופה נחשב גדול רוכבי האופניים בהיסטוריה לאחר שזכה בשבעה תוארי טור דה פראנס רצופים. לאחר חשיפת הפרשה ארמסטרונג הודה בשימוש בסטרואידים וכל תאריו נשללו ממנו.

== השפעות בריאותיות ==
מאז ותמיד השימוש בסטרואידים אנאבוליים עלה יחד עם החשש מההשפעות השליליות על גוף האדם. משרדי בריאות שונים כמו בארצות הברית<ref></ref> ובישראל הוציאו אזהרות רשמיות על השימוש בחומרים אלה.

במחקר מטא-אנליזה נמצא כי שימוש בסטרואידים אנאבוליים מוריד את רמות הגונדוטרופין והטסטוסטרון. בעוד שרמות הגונדוטרופין מתאוששות לאחר 13–24 שבועות, הטסטוסטרון אינו מתאושש, ונשאר מופחת לאחר 16 שבועות לאחר הפסקת השימוש. בנוסף נמצא קשר לשינויים במאפייני הזרע, הפחתה בנפח האשכים וגינקומסטיה אצל גברים, כמו גם השפעות על תפקוד הדגדגן ואי-סדירות במחזור החודשי בנשים ותת-פוריות בשני המינים<ref></ref>.

שימוש לרעה בתוספי סטרואידים עלולה לגרום פגיעה כלייתית חריפה ומחלת כליות כרונית. בנוסף נמצא כי שימוש בסטרואידים אנבוליים נקשר עם היפרקלצמיה, הפרעות גלומרולריות ופרוטאינוריה<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==
* 
* ליאור שנהב, [https://www.liorshenhav.co.il/שימוש-בסטרואידים-אנאבוליים.html שימוש בסטרואידים אנאבוליים], באתר ליאור שנהב דיאטן קליני
* [https://www.gov.il/he/Departments/General/pharm-crime-steroids סטרואידים אנאבוליים], באתר משרד הבריאות

== הערות שוליים ==

סטרואידים אנאבוליים
קטגוריה:סמים בספורט
קטגוריה:הורמוני מין
נוויל מרינר

נוויל מרינר, 2010
סר נוויל מרינר (באנגלית: Sir Neville Marriner; 15 באפריל 1924 - 2 באוקטובר 2016) היה מנצח וכנר בריטי.

==ביוגרפיה==
מרינר נולד בלינקולן ולמד בקולג' המלכותי למוזיקה ובקונסרבטואר של פריז. הוא ניגן בכינור בתזמורת פילהרמוניה ובתזמורת הסימפונית של לונדון לפני שיצא להנקוק, מיין בארצות הברית ללמוד ניצוח אצל פייר מונטה, בבית הספר שמונטה הקים שם. בשנת 1956 ייסד את האקדמיה של סנט מרטין בשדות והוציא הקלטות רבות עם התזמורת בניצוחו. הוא ניצח על תזמורת מינסוטה משנת 1979 עד 1986 ועל תזמורת רדיו שטוטגרט משנת 1986 עד 1989. הוא קיבל תואר אבירות בשנת 1985.

מרינר ניצח על מגוון רפרטוארי רחב, אבל נודע ביותר כפרשן של מוזיקת בארוק. הוא בחר ועיבד את המוזיקה, המופיעה בסרט "אמדאוס" ופיקח על הקלטת הפסקול מעמדת שליטה באקדמיה של סנט מרטין אין דה פילדס. 

בנו הוא הקלרינטן אנדרו מרינר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חברים במסדר עמיתי הכבוד
קטגוריה:מנצחים בריטים
קטגוריה:כנרים אנגלים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
מרינר
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1924
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2016
צ'ינצ'ילה

צ'ינצ'ילה או שִׁנְשִׁלָּה (שם מדעי: Chinchilla) הוא מכרסם קטן שמוצאו בהרי האנדים שבדרום אמריקה, ופעיל בעיקר בלילה.

בסוג צ'ינצ'ילה יש שני מינים: צ'ינצ'ילה ארוכת-זנב או צ'ינצ'ילה מצויה (C. lanigera), וצ'ינצ'ילה קצרת-זנב (C. chinchilla, לשעבר C. brevicaudata).

הצ'ינצ'ילה היא חיה חברתית שחיה בזוגות או בקבוצות משפחתיות גדולות יותר. סביבת המחיה הטבעית שלהן היא מקומות סלעיים והרריים . כדי לתקשר ביניהן הצ'ינצ'ילות משמיעות מגוון רחב של צלילי ציוצים וחריקות שיניים. 

הצ'ינצ'ילה פעילה וסקרנית מאוד ובעלת יכולות אתלטיות מרשימות, בהן יכולתה לקפוץ לגובה. היא משתמשת בחיכוך גופה בחול על מנת להסיר מזיקים והפרשות מהעור. 

תוחלת חייה היא בין 15 ל-20 שנה.

פרוות הצ'ינצ'ילות הנחשקת הייתה אחת הסיבות לצייד צ'ינצילות בעבר. ציד רב עד כדי כך שהן היו קרובות להכחדה. כיום מגדלים אותן בחוות, לפעמים בתנאים אכזריים ביותר. הצ'ינצ'ילה משמשת כיום גם כחיית מחמד.

==רבייה==
הצ'ינצ'ילות מגיעות לבגרות מינית בגיל 8-7 חודשים. ההריון עשוי להימשך ארבעה חודשים ובסופו הצ'ינצ'ילות ממליטות בממוצע שני גורים. הצ'ינצ'ילות עשויות להיכנס להיריון אפילו כעבור שלושה ימים מההמלטה. הנקבה מתייחמת מחדש כל 4 שבועות. משך ההריון שלה 111 יום. ההמלטה נעשית בדרך כלל בין השעות 5–8 בבוקר. הגורים נולדים במשקל 30–70 גרם, עם עיניים פקוחות ומכוסים בפרווה. כמו כן הם נולדים עם מערכת תנועה די מפותחת. הצ'ינצ'ילה יכולה להמליט עד פעמיים בשנה. משקלם הממוצע של הגורים כ-30 גרם. הגורים מפסיקים לינוק בגיל 8 שבועות בערך.

==מבנה גוף==
לצ'ינצ'ילה 4 רגליים קצרות עד מאוד, פרוות הצ'ינצ'ילה רכה ונעימה למגע. אורך גופה 22–38 ס"מ ואורך הזנב 10–17 ס"מ. ברגליה הקדמיות יש לצ'ינצ'ילה 5 אצבעות, שבעזרתן היא יכולה לתפוס דברים, בדומה לאדם. לעומת זאת, ברגליה האחוריות רק ארבע אצבעות, והן גדולות פי שניים מהקדמיות. בדומה למכרסמים אחרים שיני הצ'ינצ'ילה גדלות באופן קבוע, בקצב של 5 ס"מ בשנה. הדבר עלול ליצור בעיות, שכן ללא השגחה הצ'ינצ'ילה מסוגלת לכרסם בגדים, רהיטים, ספרים ואף חוטי חשמל, דבר שיכול להוביל למותה. משקלה הממוצע בבגרותה הוא 500 גרם. 
צבעה הטבעי הוא אפור, אך היום קיימות הכלאות בצבעים אחרים - לבן, בז', שחור חום וכו'.

==תזונה==
הצ'ינצ'ילה היא צמחונית וניזונה בטבע משורשים, מפירות, פרחים ועשבים, ומקליפות עץ. צ'ינצ'ילות הן הרביבוריות טהורות, ולא מסוגלות לעכל חלבון מן החי. רוב התזונה שלהם מורכבת עשבים ושורשים בטבע, וחציר בשבי, וחלק קטן מהתזונה יהיה עלים ירוקים ומעט פירות. בשבי מומלץ להאכיל צ'ינצ'ילות בכופתיות מיוחדות לצ'ינצ'ילות על בסיס צמחי. מערכת העיכול שלהן רגישה מאוד והן לא מסוגלות לאכול הרבה סוגי חציר, פירות וירקות אחרים שמכרסמים אחרים כן מסוגלים לאכול.<ref></ref>

==גידול צ'ינצ'ילה בשבי==
גידול צ'ינצ'ילה בשבי הפך לפופולרי בהרבה מדינות כולל בישראל. מכיוון שתנאי האקלים של רוב האזורים הללו שונים מאוד מאלה של סביבת המחיה הטבעית של הצ'ינצ'ילות לא מגדלים צ'ינצ'ילות מחוץ לבית אלא בתוכו. צ'ינצ'ילות זקוקות לכלוב גדול דיו שמתאים לגידולן, וכמו כן לזמן פעילות בו יותר להן הסתובב חופשי בבית עם השגחה. כמו כן, מכיוון שצ'ינצ'ילות ידועות ביכולות הבריחה שלהן, יש למגן את החדר בו הכלוב נמצא מפניהן על מנת לשמור על בריאותן, בדגש על כבלי חשמל, ועצמים מגומי, פלסטיק רך וכותנה.

== לקריאה נוספת ==
גידול צ'ינצ'ילות בשבי

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.chinchilot.com "חוות הצ'ינצ'ילות"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד טרנר בנט
קטגוריה:צ'ינצ'יליים
קטגוריה:חיות מחמד
תזמורת רדיו שטוטגרט

תזמורת רדיו שטוטגרט הייתה תזמורת סימפונית, שמקום מושבה הקבוע הוא בעיר שטוטגרט בגרמניה. היא נוסדה בשנת 1945 על ידי שלטונות הכיבוש האמריקאים. כמו תזמורות שידור רבות בגרמניה, יצא לה שם כמבצעת מוזיקה בת זמננו והיא הקליטה עבור הלייבל הקלאסי-מודרני של חברת התקליטים ECM, ECM New Series.

ז'ורז' פרטר כיהן כמנצח הכבוד של התזמורת משנת 2003.

ב-2016 מוזגה עם התזמורת השנייה של רשת Südwestrundfunk, תזמורת רדיו דרום-מערב גרמניה, ליצירת תזמורת SWR Symphonieorchester .

==מנצחים ראשיים==
* סטפן דנב (2011–2016)
* רוג'ר נורינגטון (1998–2011)
* ג'אנלואיג'י ג'למטי (1989–1998)
* נוויל מרינר (1983–1989)
* סרג'יו צ'ליבידאקה (1971–1977)
* הנס מילר-קריי (1948–1969)

==קישורים חיצוניים==

שטוטגרט
שטוטגרט
שטוטגרט
קטגוריה:שטוטגרט
קטגוריה:באדן-וירטמברג: תרבות
ג'אנלואיג'י ג'למטי

ג'אנלואיג'י ג'למטי (באיטלקית: Gianluigi Gelmetti; 11 בספטמבר 1945 – 11 באוגוסט 2021) היה מנצח איטלקי.

==ביוגרפיה==
ג'למטי נולד ברומא. למד ניצוח יחד עם עוד מנצחים מפורסמים, כמו סרג'יו צ'ליבידאקה, פרנקו פררה והנס סווארובסקי. ניצח לראשונה על תזמורת בגיל 16. הוא ניצח על תזמורת רדיו שטוטגרט בין השנים 1989–1998, ועל התזמורת הפילהרמונית של מונטה קרלו בין 1990–1992. בשנת 2001 התמנה למנצח הראשי של האופרה של רומא, תפקיד שמילא עד שנת 2011, ובין השנים 2004–2008 היה גם המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של סידני.

נפטר ב-11 באוגוסט 2021 במונקו<ref></ref>
.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחים איטלקים
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1945
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2021
התזמורת הסימפונית של סידני

התזמורת הסימפונית של סידני (באנגלית: Sydney Symphony Orchestra) היא תזמורת סימפונית שמושבה הקבוע בסידני שבאוסטרליה. בית האופרה של סידני הוא מקום משכנה של התזמורת.

התזמורת הסימפונית של סידני התפתחה מקבוצה קטנה של עשרים וארבעה נגנים, שגויסו לנגן בקונצרטים ולספק מוזיקה תוכניתית לתסכיתי רדיו כשאיגוד השידור האוסטרלי נוסד בשנת 1932. בשנת 1934 ביקר באוסטרליה המנצח האירי המילטון הארטי אשר במהלך ביקורו ניצח על קונצרט בביצוע קבוצת הנגנים. בעקבות הצלחת הקונצרט קמה דרישה לתזמורת סימפונית קבועה בסידני.

בשנת 1936 הורחבה תזמורת סידני ל-45 נגנים, עם תגבור ל-70 לצורך הופעות פומביות. אותה שנה גם חנכה התזמורת עונות קונצרטים שנתיות. מחמת אי-היציבות הפוליטית באירופה בשנות ה-30' של המאה ה-20, עשו הרבה אמנים מן השורה הראשונה תקופות זמן ממושכות באוסטרליה. קונצרטים של תזמורת סידני התנהלו תחת שרביטיהם של המנצח ההונגרי אנטל דוראטי והמנצח והבריטי סר תומאס ביצ'ם. בין הסולנים שניגנו עם התזמורת היו ארתור רובינשטיין, ברוניסלב הוברמן וארטור שנאבל. 

בסוף מלחמת העולם השנייה, הגיע איגוד השידור להסכם עם מועצת העיר סידני ועם ממשלת מדינת ניו סאות' ויילס להקים תזמורת בסידני. התזמורת הסימפונית החדשה של סידני, ובה 82 נגנים, הופיעה לראשונה בינואר 1946. יוג'ין גוסנס הצטרף לתזמורת כמנצחה הראשי הראשון בשנת 1947. גוסנס חידש קונצרטים תחת כיפת השמיים וניצח על ביצועי בכורה אוסטרליים של מוזיקה חדישה. בשנת 1948 הגה את המילים הנבואיות: "לסידני מוכרח להיות בית אופרה."

אחרי גוסנס באו עוד מנצחים, ביניהם דין דיקסון, משה עצמון והמנצח ההולנדי וילם ואן אוטרלו. בניצוחו של אוטרלו יצאה התזמורת ב-1974 לסיור בן שמונה שבועות באירופה, ששיאו בשני קונצרטים באמסטרדם ובהאג. בהנהגתו עשתה התזמורת את אולם הקונצרטים של בית האופרה של סידני למשכן הקבע שלה.

בשנת 1982 היה סר צ'ארלס מקקראס לאוסטרלי הראשון שהתמנה למנצח ראשי. כשמקקראס חלה בשנת 1985 התייצב המנצח האוסטרלי הצעיר סטיוארט צ'אלנדר על דוכן המנצחים והחליף אותו בכמה קונצרטים. אלה הביאו למינויו של צ'אלנדר כמנצחה הראשי של התזמורת בשנת 1987. הוא נשאר במשרה זו עד מותו בשנת 1991. 

בשנת 1994 קיבלה התזמורת מן הממשלה הפדרלית תמיכה מוגברת, שאיפשרה לה להגדיל את מספר הנגנים ל-110, להוסיף סיורים והקלטות ולשפר את משכורות חברי התזמורת. אותה שנה, נתמנה המנצח ההולנדי אדו דה וארט למנצח ראשי ומנהל אמנותי. הוא החזיק במשרתו עד 2003. בולטים בתקופת כהונתו בסידני ביצוע "הטבעת" של ריכרד וגנר בגרסה קונצרטית וסיורים באירופה (1995), יפן (1996) וארצות הברית (1998).

התזמורת מופיעה ב 150 קונצרטים בשנה לקהל של כ-350,000 איש.

מפברואר 2004 עד שנת 2008 היה ג'אנלואיג'י ג'למטי המנצח הראשי והמנהל האמנותי של התזמורת, אחריו שימשו כמנצחים ראשיים ולדימיר אשכנזי ודייוויד רוברטסון.

משנת 2022 המנצחת הראשית של התזמורת היא סימון יאנג. זאת הפעם הראשונה בתולדות התזמורת שבה אישה משמשת בתור מנצחת ראשית.

==מנצחים ראשיים==
* סימון יאנג (2022 - ממשיכה)
* דייוויד רוברטסון (2014 - 2019)
* ולדימיר אשכנזי (2009 - 2013)
* ג'אנלואיג'י ג'למטי (2004 - 2008)
* אדו דה וארט (1993 - 2003)
* סטיוארט צ'אלנדר (1987 - 1991)
* זדנייק מאצאל (1986 - 1987)
* צ'ארלס מקקראס (1982 - 1895)
* לואי פרמו (1979 - 1982)
* וילם ואן אוטרלו (1971 - 1978)
* משה עצמון (1967 - 1971)
* דין דיקסון (1964 - 1967)
* ניקולאי מאלקו (1957 - 1961)
* יוג'ין גוסנס (1947 - 1956)

== קישורים חיצוניים ==
* 

סידני
קטגוריה:תזמורות אוסטרליות
קטגוריה:סידני: תרבות
וילהלם אדם

וילהלם אדם (28 במרץ 1893 – 24 בנובמבר 1978) היה גנרל בצבא העם הלאומי ומדינאי מזרח גרמני.

== לפני מלחמת העולם השנייה ==
וילהלם אדם נולד באייכן ב-28 במרץ 1893 למשפחה חקלאית. אחרי סיום לימודיו בשנת 1913 הוא התגייס לצבא הגרמני ונלחם במלחמת העולם הראשונה, בסוף המלחמה הוא השתחרר ומצא עבודה כמורה. בשנת 1923 הוא הצטרף למפלגה הנאצית ולקח חלק בפוטש במינכן באותה שנה. בשנת 1926 הוא עזב את המפלגה הנאצית והצטרף למפלגת העם הגרמני והיה חבר בה עד שנת 1929.

אדם הצטרף לקסדת הפלדה בשנת 1930 ואחרי שהארגון אוחד עם האס אה הוא הפך להיות חבר בארגון זה עד שהוא הועבר לרשימת כוחות המילואים, בשנת 1934 הוא התגייס לורמאכט ושימש כמדריך ומורה בבית ספר לחי"ר בדבריץ, סקסוניה. במהלך שירותו הגיע לדרגת מיור.

== מלחמת העולם השנייה ==
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הוא מונה להיות השליש של הארמייה השישית, וב-1941 הוא מונה להיות שלישו של פרידריך פאולוס. ב-1943 אדם שכבר קודם לדרגת אוברסט לוטננט (סגן-אלוף) נפל בשבי הסובייטי אחרי כניעת הכוחות הגרמנים בקרב סטלינגרד. בזמן שהייתו בשבי הוא הצטרף לליגת הקצינים הגרמנים, ארגון אנטי-נאצי של שבויי מלחמה גרמנים, משום כך דן אותו בית משפט גרמני לגזר דין מוות בהיעדרו.

== אחרי המלחמה ==
אדם חזר לשטח הכיבוש הסובייטי בגרמניה בשנת 1948 והיה בין המייסדים של המפלגה הלאומית דמוקרטית של גרמניה, עד שנת 1949 הוא עבד כיועץ לממשלת סקסוניה, בשנת 1950 הוא מונה לשר האוצר של סקסוניה, משרה בה החזיק עד שנת 1952, הוא היה גם חבר בפולקסקאמר, פרלמנט גרמניה המזרחית בין השנים 1949–1963.

אדם הצטרף בשנת 1953 לצבא העם הלאומי ושירת בתפקיד מפקד בית הספר לקצינים עד לפרישתו מן הצבא בשנת 1958. במהלך שירותו הגיע לדרגת אוברסט (אלוף-משנה).

בשנת 1977, ביום העצמאות ה-28 של מזרח גרמניה, הוא הועלה לדרגת גנרל-מיור בדימוס, וב-24 בנובמבר 1978 הוא נפטר בביתו שבדרזדן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנשי הוורמאכט
קטגוריה:גנרלים בצבא גרמניה המזרחית
קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1893
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1978
קטגוריה:נאצים שהשתתפו בפוטש במרתף הבירה
נבחרת סינגפור בכדורגל

נבחרת סינגפור בכדורגל, הידועה בכינוי "האריות", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של סינגפור.

ההישגים הגדולים עד כה של נבחרת סינגפור הם הזכיות באליפויות איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה בכדורגל (לשעבר גביעי הטייגר) בשנים 1998, 2004, 2007 ו-2012 . לאחר הזכייה בטורניר בפעם השנייה, בשנת 2004, עלתה הנבחרת בדירוג פיפ"א העולמי עד למקום ה-92, מיקום שיא לנבחרת זו.

כל שחקני הנבחרת משחקים בליגה הסינגפורית הבכירה הנקראת "האס ליגה" (The S. Leauge).

==כל גביעי העולם==
* 1930 עד 1974 - לא נכנסה
* 1978 עד 2026 - לא העפילה

==כל גביעי אסיה==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|- 
| 1956|| colspan="7" |פרשה
|-
| 1960|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 1964|| colspan="7" |פרשה
|-
| 1968|| colspan="7" |לא העפילה
|-
| 1972|| colspan="7" |פרשה
|-
| 1976|| colspan="7" rowspan="2" |לא העפילה
|-
| 1980
|-
| 1984||סיבוב ראשון||4||1||1||2||3||| 4
|-
| 1988|| colspan="7" rowspan="10" |לא העפילה
|-
| 1992
|-
| 1996
|-
| 2000
|-
| 2004
|-
| 2007
|-
| 2011
|-
| 2015
|-
| 2019
|-
| 2023
|-
| 2027
|
|
|
|
|
|
|
|-
|סה"כ||1/18||4||1||1||2||3||4
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==כל אליפויות איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה בכדורגל==

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|-
! colspan="8" |אליפות איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-
|style="border: 3px solid red"| 1996 || סיבוב ראשון || 4 ||2 ||1 ||1 ||7 ||2
|- style="background:gold;"
|| 1998|| אלופה || 5 ||4 ||1 ||0 ||9 ||2
|-
|| 2000|| rowspan="2" colspan="1" | סיבוב ראשון|| 4 ||2 ||0 ||2 ||4 ||2
|-
|style="border: 3px solid red"| 2002 || 3 ||1 ||1 ||1 ||3 ||6
|- style="background:gold;"
|| 2004|| rowspan="2" colspan="1" |אלופה || 8 ||6 ||2 ||0 ||23 ||10
|- style="background:gold;"
|style="border: 3px solid red"| 2007 || | 7 ||2 ||5 ||0 ||18 ||6
|- style="background:#cfc;"
|| 2008|| חצי גמר || 5 ||3 ||1 ||1 ||10 ||2
|-
|| 2010|| סיבוב ראשון || 3 ||1 ||1 ||1 ||3 ||3
|- style="background:gold;"
|| 2012|| אלופה ||7 ||4 ||1 ||2 ||11 ||6
|-
|style="border: 3px solid red"| 2014|| rowspan="3"| סיבוב ראשון || 3 ||1 ||0 ||2 || 6 ||7
|-
| 2016 ||3||0||1||2||1||3
|-
| 2018 ||4||2||0||2||7||5
|- style="background:#cfc;"
|style="border: 3px solid red"| 2020 || חצי גמר ||6 ||3 ||1 ||2 ||10 ||8
|-
| 2022 || סיבוב ראשון || 4 || 2 || 1 || 1 || 6 || 6
|-
|style="background: #EE2536; color: #FFFFFF;|סה"כ
|style="background: #EE2536; color: #FFFFFF;|14/14
|style="background: #EE2536; color: #FFFFFF;|66
|style="background: #EE2536; color: #FFFFFF;|33
|style="background: #EE2536; color: #FFFFFF;|16
|style="background: #EE2536; color: #FFFFFF;|17
|style="background: #EE2536; color: #FFFFFF;|118
|style="background: #EE2536; color: #FFFFFF;|68
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סינגפור: כדורגל
סינגפור
נבחרת נפאל בכדורגל

נבחרת נפאל בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של נפאל.

נבחרת זו נחשבת לאחת החלשות ביותר ביבשת אסיה. 

==כל גביעי העולם==
* 1930 עד 1982 - לא נכנסה
* 1986 - לא נרשמה
* 1990 - לא העפילה
* 1994 - לא נרשמה
* 1998 - לא העפילה
* 2002 - לא העפילה
* 2006 - פרשה
* 2010 עד 2026 - לא העפילה

==כל גביעי אסיה==
* 1956 עד 1980 - לא נכנסה
* 1984 - לא העפילה
* 1988 - לא העפילה
* 1992 - לא נרשמה
* 1996 עד 2004 - לא העפילה
* 2007 - לא נרשמה
* 2011 עד 2023 - לא העפילה

==כל גביעי האתגר של ה-AFC==
* 2006 - מקום רביעי
* 2008 - סיבוב ראשון
* 2010 - לא העפילה
* 2012 - סיבוב ראשון
* 2014 - לא העפילה

==כל גביעי פדרציית הכדורגל של דרום אסיה==
* 1993 - מקום שלישי
* 1995 - חצי גמר
* 1997 - סיבוב ראשון
* 1999 - מקום רביעי
* 2003 עד 2009 - סיבוב ראשון
* 2011 - חצי גמר
* 2013 - חצי גמר

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:נפאל: כדורגל
נפאל
משיק אנכי

במתמטיקה, משיק אנכי הוא קו אנכי, המשיק לפונקציה בנקודה מסוימת. ההשקה מוגדרת על פי שיפוע הפונקציה, המחושב באמצעות הנגזרת. מאחר שהשיפוע של משיק אנכי אינו מוגדר, פונקציה מוגדרת כבעלת משיק אנכי בכל נקודה בה קיים (במובן הרחב) גבול חד צדדי לנגזרת משני הצדדים והוא אינסופי (חיובי או שלילי) הן מימין והן משמאל.

משיק אנכי יכול להתקיים בנקודה בה יש לפונקציה אסימפטוטה (כלומר, שהפונקציה עצמה שואפת לאינסוף). משיק אנכי בנקודה שאינה אסימפטוטה אנכית מתבטא מבחינה גרפית כ'חוד', במקרה שהנגזרת שואפת מימין ומשמאל לאותו אינסוף (חיובי או שלילי), או כמעבר דרך קו אנכי, במקרה שהנגזרת שואפת לאינסוף חיובי מצד אחד ושלילי מהשני.

==דוגמאות==
לפונקציה <math>\frac{1}{x^2}</math> בנקודה <math>\ x=0</math> יש משיק אנכי מכיוון שהנגזרת שלה שואפת לאינסוף מימין ומשמאל. לפונקציה <math>\frac{1}{x}</math> יש גם כן משיק אנכי באותה נקודה, אף על פי שאין לה גבול באותו מקום. הפונקציה <math>\ x^{2 \over 3}</math> היא דוגמה לפונקציה שיש לה גבול סופי בנקודה <math>\ x=0</math> (ולכן אין לה אסימפטוטה אנכית בנקודה זו), אך נגזרתה שואפת לאינסוף משני הצדדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חשבון אינפיניטסימלי
נורת'רופ

נורת'רופ הייתה יצרנית כלי טיס מובילה בארצות הברית, שפעלה בשנים 1939–1994 (בהמשך לפעילות שהחלה ב-1927).

ג'ק נורת'רופ ייסד שלוש חברות שנקראו על-שמו. הראשונה הייתה אוויון ב-1927, אשר הפכה ב-1929 לחברת-בת של יונייטד איירקראפט אנד טרנספורט קורפוריישן בשם "נורת'רופ אוויאיישן קורפוריישן". חברת האם העבירה את פעילותה לקנזס ב-1931, וכך ג'ק, ביחד עם דונלד דאגלס, הקים את נורת'רופ קורפוריישן שמוקמה באל סגאנדו, קליפורניה, ושייצרה מספר תכנונים מוצלחים, כולל הגמא והדלתא. אולם, קשיים בעבודה הובילו לפירוק החברה על ידי דאגלס ב-1937, והמפעל נהפך לחטיבת אל סגאנדו של דאגלס איירקראפט קומפני.

נורת'רופ עדיין רצה בחברה משלו, וכך ב-1939 ייסד את "נורת'רופ קורפוריישן".

ב-1994, חלקית עקב ההפסד במכרז לתוכנית ה-ATF ללוקהיד מרטין והורדתה מהפרק של הצעתם לפיתוח מטוס ה-JSF, התמזגה החברה עם גראמן ליצירת נורת'רופ גראמן.

החברה התפרסמה בשנות הארבעים בשל ניסוייה בכנפיים מעופפות. אף על פי שהיו מספר דגמים בשלבי תכנון וביצוע ניסויי טיסה, רק המפציץ B-2 ספיריט משנות השמונים נכנס לייצור ולשירות מבצעי.

== כלי טיס ==
מטוס [[P-61 בלאק ווידו מתוצרת נורת'רופ]]
YF-23 של נורת'רופ ליד [[F-22]]

נורת'רופ איירקראפט קורפוריישן:
* אלפא
* בטא

נורת'רופ קורפוריישן (1), מאוחר יותר חטיבת אל סגאנדו של דאגלס:
* גמא
* נורת'רופ A-17
* BT-1 - מאוחר יותר SBD דונטלס
* דלתא

נורת'רופ קורפוריישן (2):
* N-3PB
* P-61 בלאק ווידו (P-61 Black Widow)
* YB-35
* XP-56
* XP-79 פליינג ראם 
* YB-49
* N-32 ריידר 
* F-89 סקורפיון 
* X-4 בנתם
* נורת'רופ F-5
* T-38 טאלון
* YA-9A
* נורת'רופ YF-17 קוברה
* נורת'רופ YF-23
* F-20 טייגרשארק
* HL-10
* טאסיט בלו
* B-2 ספיריט

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:יצרני מטוסים
קטגוריה:יצרני מטוסים אמריקאיים
קטגוריה:תעשיית נשק בארצות הברית
נבחרת סרי לנקה בכדורגל

נבחרת סרי לנקה בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של סרי לנקה. הנבחרת הייתה ידועה כ"נבחרת ציילון בכדורגל" עד לשנת 1972, אז שונה שמה של ציילון לסרי לנקה.

נבחרת זו נחשבת לאחת החלשות ביותר ביבשת אסיה והסיבה היא ככל הנראה חוזקו של ענף הקריקט בסרי לנקה, על חשבון הכדורגל. 

== כל גביעי העולם ==
* 1930 עד 1970 - לא נכנסה
* 1974 - פרשה
* 1978 - פרשה
* 1982 עד 1990 - לא נכנסה
* 1994 עד 2026 - לא העפילה

== כל גביעי אסיה ==
* 1956 עד 1968 - לא נכנסה
* 1972 - לא העפילה
* 1976 - לא נכנסה
* 1980 - לא העפילה
* 1984 - לא העפילה
* 1988 - לא נכנסה
* 1992 - לא נכנסה
* 1996 עד 2004 - לא העפילה
* 2007 - פרשה
* 2011 עד 2023 - לא העפילה

== כל גביעי האתגר של ה-AFC ==
* 2006 - מקום שני
* 2008 - שלב הבתים
* 2010 - שלב הבתים (מארחת)
* 2012 עד 2014 - לא העפילה

== כל גביעי פדרציית הכדורגל של דרום אסיה ==
* 1993 - מקום שני
* 1995 - מקום ראשון
* 1997 - מקום רביעי
* 1999 עד 2005 - סיבוב ראשון
* 2008 - חצי גמר
* 2009 - חצי גמר
* 2011 - סיבוב ראשון
* 2013 - שלב הבתים

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סרי לנקה: כדורגל
סרי לנקה
המצור על אנטוורפן (1584–1585)

אונייה בגשר האוניות
המצור על אנטוורפן נערך מיולי 1584 ועד אוגוסט 1585 במסגרת מלחמת שמונים השנים.

באותה העת אנטוורפן הייתה העיר ההולנדית הגדולה ביותר והמרכז התרבותי, והכלכלי של שבע עשרה הפרובינציות ושל צפון מערב אירופה. העיר הצטרפה לאיחוד אוטרכט (1579) והייתה לבירת המרד ההולנדי, שלא היה עוד מרד פרוטסטנטי בלבד אלא מרד של כל הפרובינציות ההולנדיות.

אלסנדרו פרנזה, דוכס פארמה ופיאצ'נצה שנשלח בידי מלך ספרד פליפה השני להחזיר את השקט והאורתודוקסיות, כבר כבש מחדש את בריסל ואת רוב ערי פלנדריה כשהמצור על אנטוורפן החל.

הספרדים יצרו גשר אוניות באורך 730 מטר על נהר הסכלדה כדי לבודד את העיר מהצי ההולנדי. ב-17 באוגוסט 1585 נכנעה העיר. המורדים הפרוטסטנטים נדרשו לעזוב את העיר, לפני כניסתו של הצבא הספרדי עשרה ימים מאוחר יותר. מתוך אוכלוסייה של 100,000 תושבים שלפני המצור, רק 40,000 נותרו בסופו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנטוורפן: היסטוריה
קטגוריה:הולנד: קרבות
אנטוורפן
סטיוארט צ'אלנדר

סטיוארט דייוויד צ'אלנדר (באנגלית: Stuart David Challender; 19 בפברואר 1947 - 13 בדצמבר 1991) היה מנצח אוסטרלי.

צ'אלנדר היה המנצח יליד-אוסטרליה השני של התזמורת הסימפונית של סידני (1987 - 1991), שהחליף את סר צ'ארלס מקקראס.

צ'אלנדר, שהיה הומוסקסואל, היה נשוי למשך זמן מה. הוא מת במחלה הקשורה לאיידס.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחים אוסטרלים
קטגוריה:נפטרים מאיידס
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:אוסטרלים שנפטרו ב-1991
המצור על אנטוורפן

המצור על אנטוורפן הוא מצור שביצעו הגרמנים על הבלגים במסגרת מלחמת העולם הראשונה. במוקד המצור הייתה העיר אנטוורפן. הבלגים נעזרו בכח מצומצם של חיילים בריטיים והגרמנים בחיילים של האימפריה האוסטרו הונגרית.

==מבוא אסטרטגי==
הצבא הגרמני פלש לשטחי בלגיה בבוקר 4 באוגוסט 1914 יומיים לאחר החלטת הממשלה הבלגית שלא לאפשר מעבר ללא הפרעה של כוחות גרמניים לצרפת.

מאחר שהצבא הבלגי לא היה מוכן כראוי והיה בנחיתות מספרית ביחס לכוחות הגרמניים שהיו גם מצוידים טוב יותר, נאלץ הצבא הבלגי ללחום לחימת נסיגה ובשלב מוקדם במהלך הקרב לוותר על השליטה במבצרים בלייז' (שנפלה ב-16 באוגוסט, ראו קרב לייז') ונאמור שנפלה לידי הגרמנים ב-24 באוגוסט.

מאז 1860 האסטרטגיה ההגנתית של הבלגים הייתה לסגת לאנטוורפן במידה והיא מותקפת ולהמתין לכוחות באירופה האמונים על שמירת הנייטרליות של בלגיה. משלא יכול היה לעמוד במתקפה הגרמנית המסיבית, הנחה אלברט הראשון מלך הבלגים את הצבא לסגת ל"מעוז של אנטוורפן" ב-20 באוגוסט. אוסף זה של ביצורים ועמדות הגנה סביב אנטוורפן נחשב ל"מעוז לאומי" (בצרפתית: Réduit national) ולבלתי חדיר למתקפת קרקע קונבנציונלית. ה"מעוז של אנטוורפן" הורכב מטבעת חיצונית ופנימית סביב מבצרי העיר של המאה ה-19 ובמבצרים במרחק של מספר קילומטרים אחד מן השני, שנבנו להגנת הנמל החיוני של אנטוורפן. בשרידים של ביצורים אלו ניתן עדיין להבחין כיום.

==המצור והתקיפה הגרמנית==
רוב המבצרים של אנטוורפן היו מיושנים וחסרים בעוצמת אש. הצבא הגרמני, שהיה חמוש טוב יותר ומתקדם יותר מבחינה טכנולוגית, תקף את אנטוורפן ב-28 באוגוסט כשלהתקפה קדם מסך אש ארטילרי כבד. אנטוורפן כותרה והמבצרים מהטבעת החיצונית נפלו זה אחר זה בין 1 באוקטובר לבין 4 באוקטובר. החיילים הבלגים סבלו מעייפות ומחוסר מורל בעקבות איבוד שטחים רבים.

5 באוקטובר היה תאריך מכריע במצור על אנטוורפן; הצבא הגרמני הצליח לפרוץ את ההגנות הבלגיות בליר, 20 ק"מ דרום מזרח מאנטוורפן והתקדם הלאה לדנדרמונדה, שם ניסה לצלוח את נהר הסכלדה. "תנועת הצבת" של הצבא הגרמני איימה לחסום את נתיב הנסיגה המערבי של הצבא הבלגי החוצה מאנטוורפן כשנתיבי המילוט ממזרח ומדרום נחסמו על ידי הכוחות הגרמנים ומצפון היה חסום על ידי הגבול הבלגי-הולנדי הסגור. ההולנדים לא הציעו כל עזרה צבאית היות שהעדיפו לשמור על נטרליות ולא להיגרר לסכסוך.

הצבא הבלגי נסוג לפני שנלכד והותיר את אנטוורפן להגנותיה שלה. הכוחות הבלגיים נמלטו מערבה לכיוון החוף וב-6 באוקטובר עצרו בסופו של דבר את ההתקדמות הגרמנית על גדות נהר האיזר. אנטוורפן הוגנה על ידי חיילות המשמר שנשארו. רוב כוחות אלו ננטשו על ידי קציניהם וחיילים רבים ערקו והרסו את כלי הנשק והתחמושת שלהם.

המצור הסתיים עם נפילת העיר ב-9 באוקטובר ולמחרת ראש העיר של אנטוורפן, יאן דה ווס, הציע את כניעתה. אנטוורפן נשארה כבושה בידי הגרמנים עד 1918.

==קישורים חיצוניים==

אנטוורפן
קטגוריה:אנטוורפן: היסטוריה
אנטוורפן
אנטוורפן
אנטוורפן
קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה: 1914
קטגוריה:1914 בבלגיה
משה עצמון

משה עצמון (במקור גרוסברגר (נולד ב-30 ביולי 1931 בבודפשט) הוא מנצח ישראלי ממוצא יהודי-הונגרי שניצח על תזמורות סימפוניות חשובות בישראל ובעולם.

==קורות חיים==
עצמון נולד בהונגריה ובגיל 13 עלה לארץ ישראל עם משפחתו, שהתיישבה בתל אביב. את הקריירה המוזיקלית שלו החל בנגינה בקרן יער בתזמורת צה"ל, ואחר כך עבר לנגן בתזמורות סימפוניות מובילות בישראל, לפני שהחליט להיות מנצח.

עצמון למד באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים ובאקדמיה למוסיקה בתל אביב ולאחר שסיים את לימודיו ניהל את התזמורת העירונית של תל אביב. במקביל, הוא היה מנצח אורח על תזמורת בית האופרה הישראלית ועל התזמורת של קול ישראל (כיום התזמורת הסימפונית ירושלים) .

בשנת 1961, נסע עצמון ללונדון להשתלם בניצוח אצל אנטל דוראטי ובית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה.

כשחזר לישראל, הופיע כמנצח אורח של התזמורת הפילהרמונית הישראלית וכן של התזמורת הסימפונית חיפה.

בשנת 1964, עצמון השתתף כמנצח-עמית לשלום רונלי-ריקליס במסע של תזמורת הגדנ"ע בארצות הברית וקנדה. כן יצא להופעות אורח באנגליה. בשנת 1966 הוזמן לנצח בפסטיבל זלצבורג.

בקיץ 1967 הוזמן לכהן כמנצח קבוע של התזמורת הסימפונית של סידני. בשנים אלו הוא ניצח באוסטרליה במשך כמחצית השנה ובאירופה ובישראל ביתרת השנה. בשנת 1971 הוזמן לכהן כמנצח של תזמורת רדיו צפון גרמניה.

כיהן כמנצח ראשי קבוע של התזמורת הסימפונית של בזל ב-1968–1972.

משה עצמון היה בעבר מנצח אורח ראשי של תזמורת רשות השידור הקוריאנית בין השנים 1990–1992.

כיהן כמנצח ראשי של תזמורת טוקיו, תזמורת נגויה, תזמורת ריין ותזמורת דורטמונד.

===פרסים===
עצמון זכה בכמה פרסי ניצוח שסייעו לו לקבל הזמנות לנצח על תזמורות חשובות בעולם; בשנים 1963 - 1964, זכה בפרסים הבאים:
*פרס בתחרות הבינלאומית לניצוח על שם דימיטרי מיטרופולוס, ניו יורק, 1963.
*פרס לניצוח על שם ליאונרד ברנשטיין, טנגלווד, מדינת מסשוסטס (ארצות הברית), 1963.
*פרס ראשון בתחרות הבינלאומית ה-3 לניצוח, ליברפול (אנגליה), 1964.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:נגני תזמורת צה"ל
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קמגואיי

המרכז ההיסטורי
קמגואיי (בספרדית: Camagüey) היא העיר השישית בגודלה בקובה. מתגוררים בה 763,389 תושבים, והיא משמשת כבירת המחוז הנושא אותו שם. בשנת 2008 הוכרזה העיר כאתר מורשת עולמית.
== היסטוריה ==
העיר נוסדה בפברואר של שנת 1514 בשם סנטה מריה דל פוארטו דל פרינסיפה (Santa María del Puerto del Príncipe), אך כעבור זמן קצר הועתקה העיר ממקומה פעם ועוד פעם בגלל בעיות של קרקע לא מתאימה לחקלאות ובגלל מרידות אינדיאנים. האתר הסופי, בו שוכנת כיום העיר, נקבע בשנת 1528. העיר סבלה מהתקפות של שודדי ים שתקפו אותה בשנים 1668 ו-1679.

בקמגואיי נולד איגנסיו אגרמונטה (Ignacio Agramonte), דמות מפתח במלחמת עשר השנים שהתנהלה נגד ספרד בשנים 1868-1878.

בקמגואיי נוסדה בשנת 1975 אוניברסיטת קמגואיי (Universidad de Camagüey), מהאוניברסיטאות הגדולות של קובה. את העיר משרת נמל תעופה הקרוי על שם איגנסיו אגרמונטה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:קובה: ערים
קטגוריה:קצרמר אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
קלהארי

מדבר קלהארי ב[[בוצוואנה]]
עצי [[באובב במדבר]]
מדבר קלהארי הוא מדבר באפריקה הדרומית ששטחו עולה על 900,000 קילומטר רבוע. המדבר מכסה את מרבית שטחי בוטסואנה, חלקים מנמיביה ודרום אפריקה.

סביב המדבר נמצא אגן מדבר קלהארי ששטחו 2.5 מיליון קמ"ר, והוא מכסה את יתרת שטחי בוטסואנה וכן חלקים מאנגולה, זמביה וזימבבואה.

== אטימולוגיה ==
מקורו של שם המדבר בשפה הצוואנית במילה "קחאלאחאדי" שמשמעה "הצימאון הגדול".

==אקלים==
מדבר קלהארי מכוסה חול בצבע אדום חום, וברובו צומחת צמחייה ערבתית. כמות המשקעים הממוצעת בקלהארי היא מעל 250 מ"מ גשם בשנה, ועל כן רוב המדבר אינו מדבר אמיתי (למעט דרום מערב המדבר בו יורדים 175 מ"מ גשם בשנה). הטמפרטורות בקיץ נעות בין C° 20 ל-C° 40. בחורף, הטמפרטורות יורדות מתחת ל-C° 0.

==שמורות טבע==

בקלהארי מספר שמורות טבע. שמורת הטבע מרכז קלהארי היא שמורת הטבע השנייה בגודלה בעולם. שמורות נוספות הן שמורת קוצה ופארק קחאלאחאדי. בעלי החיים המוגנים החיים בשמורות הן צבועים, אריות, סוריקטות, פילי מדבר, אנטילופות שונות כדוגמת: ראם הצבי, אילנד, דלגן, צביון, וקודו, עופות שונים וזוחלים רבים. אף שמרבית שטח הקלהארי מכוסה עשב ערבתי, בקלהארי מעל 400 סוגי צמחים מזוהים.

==גלריה==
<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="6">
תמונה:Antidorcas marsupialis 1.jpg|דלגן
תמונה:Waterberg Nashorn3.jpg|קרנף רחב-שפה
תמונה:Suricates, Namibia-2.jpg|סוריקטות
תמונה:Wd4_ian_710_01.JPG|זאב טלוא
תמונה:Hemachatus-1.jpg|קוברה טבעתית
תמונה:Namibia-1116.jpg||אריה קטנגה
</gallery>

==שבטים מקומיים==
התנאים הגאוגרפים של מדבר קלהארי, שהופכים אותו לשטח שאינו מתאים לחקלאות, גרמו לכך שבעוד בשטחים רבים אחרים של אפריקה הדרומית התפתחו בהדרגה התיישבויות חקלאיות ב-1,500 השנים האחרונות, נותר מדבר קלהארי שטחם של ציידים לקטים ששימרו מאפיינים תרבותיים עתיקים שאבדו במקומות אחרים<ref></ref>.

בתקופה המודרנית, מדבר קלהארי הוא אזור מגורי הבושמנים. במדבר מתגוררים מספר רב של שבטים, שאין להם שם בו הם מכנים את עצמם. השם "בושמני" מקורו בשפה האנגלית (איש הערבה). בשפת הקחויקחוי נקראים תושבי האזור בשם "סאן" שמשמעו "אדם חיצוני" ובשפת ההררו הם נקראים "באסארווה" שמשמעו "אדם בלא כל רכוש". אנתרופולוגים משערים כי הבושמנים מתגוררים באזור זה ברציפות כציידים-לקטים למעלה מ-22,000 שנה, והיו בני האדם הראשונים שהתיישבו באזור.

בשנת 1961 הוקמה שמורת מרכז הקלהארי על מנת להגן על הבושמנים ומולדתם.

==משאבים טבעיים==
במדבר מצויים פחם, נחושת, ניקל ואורניום. כמו כן באזור אוראפה בצפון מזרח הקלהארי מצוי מכרה היהלומים הגדול בעולם.

===יישוב מחדש של שבטים מקומיים===
בשנת 2002 הכריחה ממשלת בוטסואנה את כל הבושמנים לעזוב את אדמותיהם ולעבור להתגורר במחנות שנבנו עבורם. ההצדקה שניתנה לכך הייתה שהדבר בוצע לשם שימור הטבע, על מנת לחסוך בעלויות אספקת המים לבושמנים וגם על מנת להביא את הציוויליזציה אל הבושמנים.

קבוצת שמירת הטבע הבינלאומית סורביבל אינטרנשיונל טוענת כי הסיבה האמיתית למיקום מחדש של הבושמנים הייתה לאפשר כרייה יותר נרחבת של יהלומים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ianandwendy.com/OtherTrips/BotswanaNamibia/Botswana/Kali/slideshow.htm תמונות של המדבר]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דרום אפריקה: גאוגרפיה
קלהארי
קטגוריה:בוטסואנה: גאוגרפיה
קטגוריה:נמיביה: גאוגרפיה
טייפודונג-2

טייפודונג־2 אן TD-2 (בקוריאנית: 대포동 2호, בעברית: "תותח גדול") הוא הכינוי שניתן לטיל בליסטי תלת־שלבי תוצרת קוריאה הצפונית. קדם לו הטייפודונג־1. מעט ידוע על תכנון הטיל. ב־5 ביולי 2006 דווח כי צפון קוריאה ביצעה ניסוי טיסה של הטיל, ועל־פי דיווחים ראשוניים, הטיל כשל לאחר 35–40 שניות לאחר השיגור, והתרסק לתוך הים. על־פי דיווח של NBC תוכנן שיגור של טיל שני וייתכן שלישי.

על־פי גודלו של הטיל, הרכב הדלק, ונפח הדלק האפשרי, מוערך כי גרסה דו־שלבית של הטיל היא בעלת טווח של כ־4,000 ק"מ (2,500 מייל) וגרסה תלת־שלבית של הטיל מסוגלת להגיע עד למרחק של 4,500 ק"מ (2,800 מייל). זמן הבעירה של כל שלב הוא מעט יותר מ־100 שניות, מה שמאפשר לטיל לבעור 5 או 6 דקות. גרסאות עתידיות אפשריות של הטיל עשויות להיות בעלות טווח של 9,000 ק"מ (5,600 מייל). בטווח המרבי שלו, יכול הטייפודונג־2 לשאת ראש קרב במשקל קטן מ־500 ק"ג. זהו כנראה גודל קטן בסדר גודל מהמשקל של התקן גרעיני כלשהו הנמצא ברשות צפון קוריאה.

==פרטים==
על־פי קים קיל סאן, עובד לשעבר במחלקת הפרסומים של אחד ממרכזי המחקר החשובים של צפון קוריאה, צפון קוריאה החלה בפיתוח הטיל ב־1987. מעט מידע על המפרט הטכני של הטיל נחשפו לציבור, אפילו השם "טייפודונג־2" הוא כינוי שניתן על ידי סוכנויות מחוץ לקוריאה הצפונית למה שמאמינים שהוא היורש של הטייפודונג־1. השלב הראשון של הטייפודונג־2 ככל הנראה עושה שימוש בנגזרת של מנוע דלק נוזלי (דלק TM-185 ומחמצן AK-27I), והשלב השני ככל הנראה משתמש בטיל הרודונג. תלוי בטווח, המשקל המוערך של ראש הקרב נע בין 700-1,000 ק"ג לטווחים קצרים, מה שהופך אותו מתאים לנשיאת ראש קרב קונבנציונלי או בלתי קונבנציונלי, כמו גם לוויין. בטווח המרבי שלו, הטייפודונג־2 יכול על־פי הערכות לשאת ראש קרב של במשקל קטן מ־500 ק"ג. צפון קוריאה טרם הציגה יכולת לייצור רכב לכניסה מחדש לאטמוספירה שעובד. קיימים ספקות לגבי היכולת של הטייפודונג־2 לשאת נשק במדויק בעתיד הקרוב.

==ניסוי טיסה==
ניסוי טיסה של הטייפודונג־2 בוצע ב־5 ביולי 2006 מאתר הניסויים מוסודאן־רי. על־פי דיווחים ראשוניים, הטיל כשל בסביבות 35–40 שניות לאחר השיגור, והתרסק לתוך הים. על־פי הדיווחים, בנוסף לטייפודונג־2 שיגרה קוריאה הצפונית עוד לפחות חמישה טילים, בהם שני טילי רודונג־2, טיל סקאד, ואפשר שטייפודונג־2 נוסף.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טילים בליסטיים צפון-קוריאניים
קטגוריה:טילים בליסטיים בין-יבשתיים
קטגוריה:טילי קרקע-קרקע
קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות
קטגוריה:תוכנית החלל של קוריאה הצפונית
קטגוריה:תוכנית הגרעין של קוריאה הצפונית
נדב פרי

נדב פרי (נולד ב-24 באפריל 1980) הוא סמנכ"ל רגולציה וקשרי חוץ בניו-מד אנרג'י (לשעבר דלק קידוחים). בעבר היה כתב ומנחה טלוויזיה בחדשות 10 ובערוץ הכנסת.

== ביוגרפיה ==
פרי גדל בכפר סבא. את שירותו הצבאי עשה בגלי צה"ל, שם היה כתב לענייני חרדים ודתות, עם תום שירותו הצבאי המשיך לעבוד בתחנה הצבאית ככתב ופרשן פוליטי וכן כמגיש יומני חדשות ותוכניות אקטואליה כחמש שנים לאחר תום שירותו הצבאי. בין היתר, היה כתב לענייני דתות, ולאחר מכן כתב לענייני מפלגות.

בשנת 2006, פרש מגלי צה"ל ומונה לתפקיד הכתב הפרלמנטרי של "חדשות 10". בהמשך לתפקיד הכתב הפוליטי, השתלב בתפקידי הגשה, בין היתר בתוכניות "חמש עם רפי רשף", "לונדון את קירשנבאום" ו"היום שהיה". במהלך תקופת עבודתו בחדשות 10 ריכז פרי את הסיקור הפוליטי ואת סיקור מערכות הבחירות בשנים 2013 ו-2015.

בשנת 2012, עם הכרזת מערכת הבחירות לכנסת ה-19, ייסד פרי את התוכנית "המטה המרכזי", אותה גם ערך והגיש, ואשר מהווה עד היום תוכנית האקטואליה והראיונות המרכזית של חדשות 13, המשודרת מידי שבת. עם פרישתו מהגשת התוכנית ב-2015, הוחלף פרי על ידי גדי סוקניק, ובהמשך עברה הגשת התוכנית לידי העיתונאית איילה חסון.

בנוסף לתפקידו בערוץ 10, הגיש פרי בערוץ הכנסת, והחל משנת 2006 הוביל ביחד עם עמית סגל את התוכנית "זוג או פרט", תוכנית שבה הציעו השניים פרספקטיבה על אירועי השבוע, והתמודדו בהומור ב"דרבי הפוליטי" בתוך חדרי החדרים של הכנסת והזירה הפוליטית.

במהלך שנותיו כעיתונאי כתב פרי טור פוליטי קבוע בעיתון גלובס, וכן שימש תקופה כפרשן העיתון אל-מוניטור. ב-2008 שב לשדר בגלי צה"ל. עם עזיבתו של רפי רשף את התחנה, החל להגיש את תוכנית הבוקר "נכון להבוקר" עם עמית סגל.

ביוני 2015 הודיע על פרישתו מחברת "חדשות 10" לטובת הצטרפות כסמנכ"ל רגולציה וקשרי חוץ לחברות "דלק קידוחים" ו"אבנר חיפושי נפט" (כיום ניו-מד אנרג'י), שבשליטת יצחק תשובה. פרישתו של פרי עוררה דיון ציבורי נרחב בהקשר למעמד העיתונאי ומגבלות התעסוקה והקידום העומדות בפני עיתונאים בישראל, והיו שמתחו עליו ביקורת רבה בשל מעברו מעבודה כעיתונאי, לעבודה אצל אחד ממושאי הביקורת העיתונאית באותן שנים.

החל בשנת 2021 הוא משדר פודקאסט ראיונות שנקרא בתחילה "הון שלטון", ובהמשך שונה שמו ל"הפודקאסט של נדב פרי". הפודקאסט של פרי זכה מאז עלייתו להדים וחשיפה רבה, בין היתר בעקבות התבטאויות של אורחים בולטים שנאמרו במסגרתו. בפודקאסט התראיינו בין היתר אהוד אולמרט, עמית סגל, ירון לונדון, עירית לינור, אבי ניסנקורן, אהוד יערי, יעל ארד, פיני גרשון, ודמויות בולטות נוספות בתחומי הממשל, התקשורת, הכלכלה והמשפט. לצד ההדים החיוביים, הפודקאסט גרר גם ביקורת. היו גורמים שטענו כי קשריו של פרי עם עיתונאים גרמו לטשטוש פעילותו בניו-מד אנרג׳י, ויצאו נגד הפודקאסט שלו ונגד הופעותיו כפרשן פוליטי.

החל מ-2022 הוא משתתף מדי פעם כפרשן בתוכנית פגוש את העיתונות בערוץ 12.

== חיים אישיים ==
נשוי ואב לשלושה. מתגורר בתל אביב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20130511065016/http://news.nana10.co.il/Article/?ArticleID=575528 נדב פרי] באתר נענע 10
* [https://web.archive.org/web/20080223134454/http://israblog.nana10.co.il/tblogread.asp?blog=503123 הבלוג של נדב פרי], בנענע 10
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:מגישים בערוץ כנסת
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:ערוץ עשר: שדרנים, שחקנים ומנחים
קטגוריה:כתבים פרלמנטריים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
סודטים

[[הרי הינשוף (Góry Sowie)]]
הסוּדֶטִים (בצ'כית ובפולנית: Sudety, צ'כית: Krkonošsko-jesenická subprovincie, "סוּדֶטִי"; בגרמנית: Sudeten, "סודֶטֶן") הם רכס הרים במרכז אירופה, הנמתח ממזרח גרמניה עד פולין וצ'כיה. ההר הגבוה ביותר ברכס הוא הר סניאז'קה (Sněžka / Śnieżka / Schneekoppe) שבהרי קרקונושה, בגבול פולין–צ'כיה, וגובהו 1,602 מטרים.

בתחילת המאה ה-21 החלה זרימת התיירים להרי קרקונושה לגדול באופן משמעותי, בעיקר בתחום תיירות הסקי.

==אטימולוגיה==
השם "סודטים" נגזר מהשם "Sudeti montes", ליטון של השם "Soudeta ore" שבספרו של תלמי מאמצע המאה ה-2, "גאוגרפיה" (כרך ב', פרק 10), אשר מתייחס להרי צפון צ'כיה של היום. תלמי מציין כי הם נמצאים מעל יער גַּבְּרֶטָה, מה שממקם אותם בחבל הסודטים. השם היווני הוא במין נייטרלי (רבים), אולם "הרים" בלטינית הוא בזכר-רבים, ומכאן "Sudeti". הגרסה הלטינית היא קרוב לוודאי חידוש משכילי, שכן היא אינה נתמכת במקורות מן הספרות הלטינית הקלאסית.

משמעות השם אינה ידועה. לפי גזירה היפותטית אחת, פירושו "הרים של חזירי בר" (הצעה הנשענת על המילה ההודו-אירופית "סוּ-", שפירושה חזיר). לפי אטימולוגיה עדיפה אולי, השם נגזר מהמילה הלטינית sudis (וברבים sudes), "שדרה", אשר עשויה להתפרש כמתייחסת לשטח קוצני.

==היסטוריה==

==חלוקה משנית==

==ראו גם==
*חבל הסודטים

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.euratlas.net/geography/europe/mountains/sudetes.html מפה פיזית שבה מודגשים הסודטים] 
* 
* 

קטגוריה:אירופה: הרים
קטגוריה:אירופה: רכסי הרים
קטגוריה:פולין: גאוגרפיה
קטגוריה:צ'כיה: גאוגרפיה
קטגוריה:גרמניה: הרים
קטגוריה:סקסוניה: גאוגרפיה
כלבי שפיץ

[[שפיץ גרמני]]
כלבי שפיץ הם קבוצת כלבים נפרדת בעלי מאפיינים משותפים. לכל הכלבים החברים בה זנב זקוף המסתלסל מעל הגב, פנים מחודדים הדומים לפני זאב, אוזניים זקופות, יציבה איתנה ורעמה של שיער עבה מסביב לצוואר.
ישנם עשרות רבות של גזעי שפיץ, ומוצא רובם מן הצפון הרחוק.

==היסטוריה==
בעבר היה השפיץ הכלב היחידי שהיה מצוי באזורים הסוב-ארקטיים.
האינואיטים ועמיתיהם הסיביריים השתמשו בהם למשיכת מזחלות, ועבודות קשות אחרות. בידודם של האזורים הצפוניים הקרים היה אחד הגורמים להשתמרות הופעתם הייחודית. 
כלבים מסוג שפיץ קיבלו את הכינוי מאזור פומרניה במרכז אירופה (כיום חלק ממזרח גרמניה וצפון פולין). הפומרניאן הוא צאצא של כלבי שפיץ גדולים יותר והגזע נעשה פופולרי בעקבות אנשי מלוכה שהחזיקו בו מאז המאה ה־17, ביניהם המלכה ויקטוריה,
ולכן מדובר בגזע שנחשב ליוקרתי.

==גזעי השפיץ==
* איראסיאר
* אלסקן האסקי
* אלסקן מלמוט
* אלסקן קלי קאי
* אלקהאונד
* אלקהונד נורווגי שחור
* בורדר קולי
* ללקהונד שוודי
* אסקימו אמריקאי
* אסקימו קנדי
* צ'ינוק (כלב)
* אקיטה אינו (יפני)
* אקיטה אינו (אמריקני)
* כלב מזחלת צ'וקוטקה
* בוהונד נורווגי
* בסנג'י
* ג'ינדו
* האסקי סיבירי
* האסקי סקהליני
* הרדר לאפוניאני
* ווהונד שוודי
* וולופינו איטלקי
* טמסקן
* טאי באנקוו
* כלב אינואיטי צפוני
* כלב גרינלנדי
* כלב דוב קרוליני
* כלב יפני גדול
* כלב כנעני
* כלב מזחלות סיבירי ספפאלא
* כלב צהוב
* כלב צמר סאלישי
* כלב רועים איסלנדי
* כלב בובטייל המונג
* כלב ריוקיו
* לברדור האסקי
* לייקה מזרח סיבירית
* לייקה מערב סיבירית
* לייקה רוסו-אירופאית
* לפהונד נורווגי
* לפהונד שוודי
* מאקנזי ריבר האסקי
* נורבותנספטס
* סכיפרקה
* סמוייד
* פומרניין
* פונגסאן
* צ'או צ'או
* קאי קן
* קליין שפיץ
* קינטמני
* קיסהאונד
* קישו
* שיבה אינו
* שיקוקו (כלב)
* שפיץ גרמני
* שפיץ הודי
* שפיץ יפני
* שפיץ פיני
* שר-פיי
* זרדאווה

==קישורים חיצוניים==

* 

שפיץ
אוש

אוֹש (בקירגיזית: Ош) היא העיר השנייה בגודלה בקירגיזסטן ומכונה גם "הבירה הדרומית". העיר שוכנת ב בדרום-מערב המדינה על גבול אוזבקיסטן. העיר מהווה מרכז אדמיניסטרטיבי, תחבורתי ותרבותי לא רק עבור תושבי דרום קירגיזסטן אלא גם עבור קרוב למיליון קירגיזים השוכנים בצד האוזבקי של הגבול.

לקירגיזים הייתה אוש תמיד אזור ספר המרוחק מהצפון ה"מודרני" ומעיר הבירה בישקק. הדרך בין שתי הערים, כ-300 ק"מ החוצים את שרשרת הרי האלטאי, הייתה עד לאחרונה דרך עפר מסוכנת, אולם בשנים האחרונות השקיעה הממשלה הקירגיזית סכומי כסף נכבדים וסללה את הדרך לכל אורכה, ובכך קירבה את דרום המדינה אל המרכז האדמיניסטרטיבי והכלכלי שבצפון.

בליבה של העיר שוכן הר סולימאן הקדוש, המשמש כאתר עלייה לרגל מזה 1,500 שנים. ההר הוכר כאתר מורשת עולמית בשנת 2009.

==דמוגרפיה==
על פי מפקד האוכלוסין משנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה 353,080 בני אדם, רובם אוזבקים, ומיעוטם קירגיזים, רוסים וטג'יקים. עובדה זו יצרה לא מעט חיכוכים על רקע אתני, שהובילו למהומות. אלה האחרונות אירעו בשנת 2010 וגבו לא מעט קורבנות מבין התושבים והובערו אלפי בתים שבהם התגוררו אוזבקים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קירגיזסטן: ערים
בקהילה

בקהילה - השבועון החרדי בישראל הוא שבועון חרדי המופץ בישראל. 

השבועון הוקם בשנת 1997 על ידי דודי זילברשלג. במשך שבע שנים הופץ חינם, ובתמיכתו של אהוד אולמרט. החל משנת 2004 הוא נמכר בתשלום. בשנת 2010 אימץ העיתון מראה ותכנים חדשניים יותר, כולל חלקי חדשות וכלכלה בדפי עיתון רגילים, ומוספים אחרים במגזין כרומו. 

לפי סקר TGI משנת 2017 השבועון זוכה לחשיפה של כ-8.9% בציבור החרדי. מערכת העיתון שוכנת בבני ברק.

עורכו הראשי של העיתון מאז שנות ה-90 ועד 2012 היה בנימין ליפקין. אחריו שימש בתפקיד אברהם דוב גרינבוים במשך כארבע שנים. עורכי העיתון כיום הם שלמה קוק, בתפקיד העורך הראשי ומרדכי וינשטוק בתפקיד העורך האחראי. השבועון מבוקר על ידי ועדה רוחנית, שבראשה הרב חיים שמואל אסטרייכר.

בין הכותבים בעיתון במשך השנים: קובי אריאלי, חיים גרינבוים, יעקב ריבלין, יעקב רייניץ, צביקה יעקובזון, אשר מדינה, יעקב ב. פרידמן, יצחק פלדמן ורות רפפורט. עורך המוסף היה דוד רוטנברג.

==מבנה העיתון==
למגזין מצורפים בכל שבוע המוספים:
* עיתון "חדשות בקהילה" - כתבות פוליטיות ומדיניות, טורי פרשנות פוליטית, דעות, מדורי חדשות פנים חרדיות במגוון נושאים ("מקומי(כיום כבר לא מתפרסם כמעט)"; "קהילות הקודש"), מדורי כלכלה, וצרכנות ועוד.
* "מגזין בקהילה" - כתבות בנושאים כלליים ואקטואליים, טורים אישיים וסיפורים.
* "פנינה" - מגזין לאישה ולבית.
למנויי העיתון מצורף בנוסף לאלו עוד כמה מוספים: "העולם החרדי" - מגזין תמונות מהחצרות החרדיות. "חברים" - מגזין קומיקס לילדים ולנוער. "חכו ממתקים" - מקבץ עלוני שבת.
ופעם גם צורף עלון "אוצר פניני החסידות" - מגזין עם דברי חסידות.

בעבר הוציא העיתון גם חוברת תורנית שנשאה את השם "תבונות" ובה התפרסמו טורים של רבנים, כתבות תורניות וסיפורים חסידיים.

בחגי ניסן ובחגי תשרי מפיק העיתון מוסף נושא, מוסף פוליטי, מוסף סיפורים, תקליטורי שירים, ועוד.

==התנגדות==
בעת הקמתו, ניהל בקהילה מאבק נגד השבועונים החרדיים. בגיליונו הרביעי (ט"ז באייר תשנ"ז) פרסם העיתון מכתב של כמה רבנים התומכים בו ומביעים התנגדות לשבועונים המתחרים. נאמר בו: .

בהמשך, בעשור הראשון של המאה ה-21, כאשר ניהלו העיתונים יתד נאמן והמודיע מאבק בשבועונים הוכלל בו גם בקהילה. באלול תשס"ח התפרסם בבקהילה ריאיון עם הרב ישראל אליהו וינטרוב בנושא ההכנה ליום הדין. בתגובה פרסם הרב וינטרוב ביומונים החרדיים מכתב חריף נגד "בקהילה", שבו האשים את השבועון בהשגת הראיון איתו על ידי התחזות ומרמה. לדבריו, לא ידע שהאיש ששוחח עמו הוא עיתונאי ושבכוונתו להכניס את דבריו לעיתון: "הכנסת דבריי בתוך טומאה זאת שימש להם גושפנקא על חשיבות השבועון הנ"ל. והחזיר פשט טלפיו והכריז טהור אני".

בסיוון תשע"ג פורסמה כתבת דיוקן על האדמו"ר מחסידות טשרנוביל רבי מנחם נחום טברסקי. בעקבות זאת פרסם האדמו"ר לחסידיו הודעה שבה כתב: "צריך להבהיר כי השבועונים דוגמת אלו שפרסמו מאמר אודותינו בשבוע זה, הינם אסורים במגע ובמשא ומטמאים ביותר את כל הקורא בהם, ונאסרו כבר על ידי גדולי ישראל, ואל יהיה חלק – אפילו יחיד מאנ"ש (=אנשי שלומינו) בשייכות עם עיתונות אלו".

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20110716011239/http://www.hagniza.co.il/?p=1442#more-1442 ביקורת עיתונים חג פסח תשע"א]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:עיתונות חרדית בישראל
קטגוריה:ישראל: שבועונים
קטגוריה:בני ברק: תקשורת
מוחמד אבו תריכה

מוחמד אבו תריכה (בערבית: محمد ابو تريكة; נולד ב-7 בנובמבר 1978 בגיזה, מצרים) הוא כדורגלן עבר מצרי ששיחק בעמדת הקשר בעיקר באל אהלי ונבחרת מצרים. אבו תריכה נחשב לאחד מגדולי הכדורגלנים המצרים בכל הזמנים ולאחד השחקנים הבולטים בכדורגל האפריקאי בעשור הראשון של המאה ה-21.

אבו תריכה התפרסם כאשר במשחק מול נבחרת סעודיה במסגרת גביע אפריקה לאומות 2008 הבקיע גול, ומיד לאחר מכן הוריד את חולצת הנבחרת שלו וחשף חולצה עליה היה כתוב "מזדהה עם עזה", כאשר בתקופה זו רצועת עזה היה נתונה תחת מצור ישראלי. פעולה זו תרמה לפופולריות של אבו תריכה ברחוב העזתי בפרט ובעולם הערבי בכלל.

ב-20 בדצמבר 2013 הודיע על פרישה ממשחק פעיל בגיל 35.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:כדורגלנים מצרים
קטגוריה:קשרי כדורגל מצרים
קטגוריה:כדורגלני אל-אהלי (קהיר)
קטגוריה:כדורגלני בניאס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מצרים
קטגוריה:גיזה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2006
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2008
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2009
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1978
גרינדלוולד

גרינדלוולד (בגרמנית: Grindelwald) היא עיירת נופש בקנטון ברן בשווייץ. היא שוכנת בעמק על רכס האלפים הברניים, בגובה 1,034 מטר, על גדות נהר הליטשינה השחור .

גרינדלוולד היא אחד ממרכזי הנופש הגדולים של אזור יונגפראו. בעיירה ובכפרים השייכים אליה מבחינה מוניציפלית מתגוררים 4,060 תושבים (נכון לשנת 2017).
העיירה שוכנת בעמק למרגלות הר אייגר (3,970 מטר) המתנשא מעליה בתלילות רבה מדרום, והר פירסט המתון יותר מצפון. מדרום לעיירה שני קרחונים גדולים: קרחון גרינדלוולד התחתון וקרחון גרינדלוולד העליון. בקרבת גרינדלוולד שני אתרי סקי, שביחד יש בהם מסלולים באורך 160 קילומטר. בקיץ העיירה היא נקודת מוצא לשבילי הליכה רבים באורך 300 קילומטר.

== תחבורה ==
אל גרינדלוולד ניתן להגיע בקו רכבת הרמה הברנית (BOB), שתחילתו בתחנת הרכבת של אינטרלאקן. מגרינדלוולד יוצאת רכבת ונגרנאלפ (WAB), המגיעה לתחנת קליינה שיידג. משם ניתן לקחת רכבת נוספת רכבת היונגפראו (JB) העולה לתחנת יונגפראויוך שעל פסגת היונגפראו, שהיא תחנת הרכבת הגבוהה ביותר באירופה. מגרינדלוולד יוצאים שלושה רכבלים לפירסט, מאנליחן ופפינגשטג.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Grindelwald from Eiger.jpg|גרינדלוולד מהר אייגר בשנת 1996
קובץ:4995 - Grindelwald - View from In der Weid.JPG|מבט על גרינדלוולד מהירידה מהר פירסט
קובץ:Grindelwald50673.jpg|הרחוב הראשי של גרינדלוולד
קובץ:גרינדלוולדרכבת.jpg|תחנת הרכבת, יולי 2011
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.myswitzerland.com/en/destinations/holiday-destinations-in-switzerland/grindelwald.html מידע על גרינדלוולד באתר התיירות של שווייץ] 
* 
* 

קטגוריה:שווייץ: כלכלה
קטגוריה:הרמה הברנית: יישובים
דווקא (כתב עת ישראלי)

עטיפת הגיליון הראשון, המוקדש לנושא "מסעות".
 "דווקא" הוא כתב עת המוקדש ל"ארץ יידיש ותרבותה". גיליון ראשון של כתב העת הופיע ביולי 2006. השם מרמז על כתב העת דווקא שראה אור בארגנטינה בשנים 1982-1949.

"דווקא" הוא כתב עת בעברית על תרבות היידיש. העורך הוא בני מר, עורכת המשנה היא חנה עמית, ולידם פועלת מערכת, שבה חברים: דוד אסף, חיים באר, אברהם נוברשטרן ואבנר הולצמן.

"דווקא" יוצא לאור על ידי "בית שלום עליכם", בשיתוף עם המכון לחקר תולדות יהודי פולין, שבאוניברסיטת תל אביב. כתב העת אמור לצאת לאור פעמיים בשנה, והנושאים שלו יהיו, בין השאר, הקשרים בין העברית ליידיש. כל גיליון יהיה מוקדש לנושא מיוחד, נושא הגיליון הראשון הוא "מסעות".

המאמרים התרגומים והפרסומים בכתב העת, יהיו מלווים בביוגרפיות קצרות של מחבריהם, שיסייעו לקוראים להכיר, או להיזכר, ביוצרי תרבות היידיש.

מתוך הפתיח לגיליון הראשון:

הגיליון השני של "דווקא", בעריכתם של בני מר וחנה עמית, יצא בינואר 2007. בגיליון באים, בין השאר, דבריהם של נורית אורחן, על סופרות יידיש, שירים משל אברהם סוצקבר, רבקה בסמן בן-חיים, אליעזר שטיינברג, פרופ' דוד אסף, ומאמרה של הזמרת חוה אלברשטיין, על שירי ערש בלשון יידיש.

==קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20151117083645/https://www.bethshalomaleichem.co.il/%D7%9B%D7%AA%D7%91-%D7%94%D7%A2%D7%AA-%D7%93%D7%95%D7%95%D7%A7%D7%90.html כתב העת "דווקא"], באתר של בית שלום עליכם (כולל טקסט מלא של גיליונות 1 עד 8)
* 
* 
* 
* ד"ר אריה קיזל [http://www.akizel.net/2006/10/2006.html כתב העת החדש דווקא- ארץ היידיש ותרבותה] 21 בספטמבר 2007
* [http://www.text.org.il/index.php?book=0714013 סקירת הגיליון השני של דווקא], ינואר 2007, בנושא "ילדות", באתר "טקסט". לרבות דבר המערכת והמאמר "סודות מן החדר" מאת דוד אסף, שפורסם בגיליון זה.
* 
* שירי לב-ארי, [http://www.globes.co.il/news/article.aspx?did=1000528168&fid=3317 המחייע], גלובס, 5 בינואר 2010
* 

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:כתבי עת על יידיש
קטגוריה:ישראל: כתבי עת ספרותיים