מיכאל ברנר

מיכאל ברנר (נולד ב-4 בינואר 1964 בוויידן) הוא פרופסור להיסטוריה של היהדות והיסטוריה ישראלית בתרבות באוניברסיטת מינכן ופרסם ספרים ומאמרים בנושאים אלה. ברנר חיבר שמונה ספרים על היסטוריה יהודית, שתורגמו לשתים עשרה שפות והוא עורך שותף של שמונה עשר ספרים. הוא ממלא תפקידי הוראה הן באוניברסיטת מינכן והן באמריקן יוניברסיטי.

== ביוגרפיה ==
ברנר למד באוניברסיטה ובמרכז למדעי היהדות היידלברג, באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת קולומביה בניו יורק. את עבודת הגמר שלו כתב באוניברסיטת קולומביה על התרבות היהודית ברפובליקת ויימאר. מ-1993 עד 1994 הוא היה עוזר פרופסור באוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון ומ-1994 עד 1997 באוניברסיטת ברנדייס. מאז 1997 הוא לימד כיו"ר להיסטוריה ותרבות יהודית באוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן במינכן. מאז 2013 הוא גם מכהן כיו"ר סימור וליליאן אבנסון ללימודי ישראל באוניברסיטה האמריקאית, וושינגטון הבירה. הוא היה פרופסור אורח במספר אוניברסיטאות, ביניהן ברקלי, סטנפורד, ג'ונס הופקינס, חיפה, אוניברסיטת מרכז אירופה בבודפשט וב-ETH בציריך.<ref></ref>

ברנר, הנוקט לעיתים קרובות עמדות בנושאים ציבוריים, הוא חסיד של מוסלמי לתפקיד הנשיא הפדרלי. בשנת 2016 הוא תמך בפובליציסט נאביד קרמני, שאותו תיאר כ"הקול המעניין ביותר בגרמניה".<ref></ref> הוא גם נחשב למבקר בולט של מפלגת "אלטרנטיבה לגרמניה" (AfD), שנגדה התבטא לא פעם.<ref></ref>

ברנר התפרסם גם דרך מחקריו על קורט אייזנר הסוציאליסט. על פעילותם הפוליטית של יהודים שמאלנים רבים למען הרפובליקה הסובייטית, כתב ברנר: "רבים מהם ראו בסוציאליזם הזדמנות להימלט ממצוקתם החברתית".<ref></ref>

== פרסים והוכרה ==
בשנת 1981 זכה מיכאל ברנר בפרס הראשון של תחרות ההיסטוריה של הנשיא הפדרלי בגרמניה בקרב 13,000 מתחרים.<ref></ref>

בשנים 1998 עד 2009 ברנר כיהן כיו"ר הוועד האקדמי של מכון ליאו בק בגרמניה. בשנת 2013 הוא מונה לנשיא הבינלאומי של מכון ליאו בק. מאז 2009 הוא נבחר לעמית של האקדמיה הבווארית למדעים ומדעי הרוח, מאז 2012 של האקדמיה נאציונלה וירג'יליאנה במנטובה, ומאז 2014 של האקדמיה האמריקאית למחקר יהודי.<ref></ref> ב-20 בנובמבר 2014 שר המשפטים הגרמני הייקו מאס העניק לברנר את העיטור הגבוה ביותר בגרמניה, צלב ההצטיינות הפדרלי במהלך טקס במכון ליאו בק. ב-7 בדצמבר 2020, וינה הודיעה על הקמת פרס סאלו וו. וז'נט מ. ברון למצוינות אקדמית במחקר על החוויה היהודית, כאשר הפרס הוענק לברנר כחתן הפרס הבכיר הראשון, תוך ציון עבודתו האקדמית וניסיונו החי בגישור בין ארצות הברית לאירופה.

== הוצאות לאור ==
=== בתור כתב ===
* (2018). In Search of Israel. Princeton University Press.
* Brenner, Michael (2010). A Short History of the Jews. Princeton University Press.
* — (2010). Prophets of the Past: Interpreters of Jewish History. Princeton University Press.
* — (2012). Zionism: A Brief History. Marcus Wiener.
* (1997). After the Holocaust: Rebuilding Jewish Lives in Postwar Germany. Princeton University Press.

==== תורגם לעברית ====
* תחיית התרבות היהודית בגרמניה הווימארית (1996)<ref></ref>
* תולדות יהודי גרמניה בעת החדשה (כרך ב) (1997)

=== בתור עורך ===
<div class="mw-content-ltr">
* Brenner, Michael, ed. (2015). Jews and Muslims in the Russian Empire and the Soviet Union. Göttingen: Vandenhoeck&Ruprecht. (with Franziska Davies und Martin Schulze-Wessel)
* ed. (2008). Mediating Modernity. Challenges and Trends in the Jewish Encounter with the Modern World. Detroit: Wayne State University. (with Lauren B. Strauss)
* ed. (2006). Emancipation Through Muscles: Jews and Sports in Europe. Lincoln: Nebraska University Press. (with Gideon Reuveni)
* ed. (2003). Jewish Emancipation Reconsidered: The French and German Models. Tübingen: Mohr-Siebeck. (with Vicki Caron and Uri R. Kaufmann)
* ed. (1999). Two Nations: British and German Jews in Comparative Perspective. Tübingen: Mohr-Siebeck. (with Rainer Liedtke and David Rechter)
* ed. (1998). In Search of Jewish Community: Jewish Identities in Germany and Austria, 1918-1933. Bloomington: Indiana University Press. (with Derek Penslar)
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1964