OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תאונת רכבת

התנגשות בין שתי רכבות דו-קומתיות של רכבת ישראל סמוך לתחנת נתניה
[[אסון מונפרנאס: תאונת רכבת זו אירעה בתחנת הרכבת של מונפרנאס בפריז ב-22 באוקטובר 1895, כאשר רכבת ובה 131 נוסעים בשמונה קרונות, וכן ארבעה קרונות מטען ודואר, המשיכה בנסיעתה גם לאחר סוף המסילה ועברה דרך אולם המבואה של התחנה. הקטר במשקל 450 טון פרץ פתח בקיר החזית של הבניין, ונפל מגובה של עשרה מטרים על דוכן עיתונים שניצב ברחוב. ההרוגה היחידה בתאונה הייתה מוכרת העיתונים, מארי אוגוסטין אגיאר.]]
תאונת רכבת היא תאונה שבה מעורבת רכבת. תאונות רכבת הן מסוגים אחדים:
* תאונה שבה מעורבת רכבת אחת בלבד, שנשמטה מן המסילה או נפגעה מתקלה אחרת בתפעולה.
* התנגשות בין שתי רכבות.
* התנגשות בין רכבת וכלי רכב, אדם, בעל חיים או כל עצם אחר שהיה על המסילה בעת נסיעת הרכבת.

סטטיסטית, נסיעה ברכבת היא אחת מאמצעי תחבורה הבטיחותיים ביותר, והיא עומדת בערך באותה רמת בטיחות הקיימת בטיסות. עם זאת, כיוון שרכבות נוסעים מהוות אמצעי תחבורה המוני עם מספר נוסעים גבוה (מאות ואף מעל אלף נוסעים ברכבת) ומהירות נסיעה גבוהה (עד 350 קמ"ש) ורכבות משא מאופיינות במשקל גבוה (עד אלפי טונות) ועשויות להכיל כמויות גדולות מאוד של חומרים מסוכנים, תאונות רכבת עלולות לגרום לאסונות כבדים עם לנפגעים רבים הן מבין נוסעי הרכבת והן מתושבי האזור בו ארעה תאונה.

==הסיבות לתאונות רכבת==
בדומה לתאונות דרכים, תאונת רכבת נגרמת בשל משולש של גורמים:

===הגורם האנושי===
תפקודם של מפעילי הרכבת, ובפרט נהג הרכבת ומפעילי מערכות האיתות והבקרה, הם בעלי חשיבות עליונה למניעת תאונות רכבת. מהירות נסיעה שלא תואמת את תנאי המסילה (למשל בעיקול או בהגעה למסוט) עשויה לגרום לשימוט של הרכבת ולהתהפכותה. אי ציות להוראות האיתות (למשל מעבר של סימנור המורה על עצירה) או שגיאה של מפעיל מערכות הבקרה עלול להביא למעבר של רכבת למסילה שאינה פנויה או למסילה צדדית קצרה שמסתיימת בבלם פגוש, מה שעשוי לגרום להתנגשות (ברכבת אחרת או בבלם פגוש) ולתאונה קשה. מערכות אבטחה מתקדמות כמו אינדוזי מאפשרות בקרה על פעולותיו של נהג הרכבת והפעלת חרום של הבלמים במקרה של אי ציות להוראות האיתות ובכך למנוע תאונות קשות במקרה של טעות אנוש של הנהג.

מהירות נסיעתה הגבוהה של הרכבת ומרחק העצירה הרב הנדרש לה משפיעים על יכולתו של נהג הרכבת למנוע תאונה במקרה של עצם הנמצא על המסילה (למשל רכב או אדם) והתנהגות לא זהירה של הולכי רגל ונהגים בקרבת המסילה (למשל התעלמות מרמזור אדום או מחסום מורד במפגש כביש - מסילה או חצייה של המסילה במקום לא מוסדר) גורמים לחלק ניכר מתאונות הרכבת.

===הגורם התשתיתי===
מצב התשתיות משפיע רבות על היכולת למנוע תאונת רכבת. ככל שמערכת האיתות והבקרה יותר אמינה וכוללת מערכות גיבוי והתראה למקרה של טעות אנוש (מעבר של סימנור אדום או מהירות גבוהה מהמותר לקטע המסילה הנוכחי) פוחת הסיכון להתנגשות רכבות או לשימוט כתוצאה ממהירות מופרזת או ממעבר למסילה לא נכונה. ככל שרשת המסילות מופרדת מתשתיות תחבורתיות אחרות (הפרדה מפלסית על ידי גשרים) ופחות נגישה להולכי רגל (גידור) הסיכון להתנגשות בכלי רכב אחרים או לדריסת הולכי רגל יורד.

===הגורם המכני===
כשל מכני יכול לגרום גם כן לתאונה, אם על ידי שימוט כתוצאה מכשל במסילה, תקלה בבלמים או בחוגוני הרכבת ואם כתוצאה משריפה בזמן הנסיעה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.youtube.com/watch?v=rtcmpyeHwvk תיעוד התהפכות הרכבת] שהתרחשה בפרברי סנטיאגו דה קומפוסטלה שבספרד, 24 ביולי 2013 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:תחבורה
רכבת
זניט (משגר לוויינים)

זניט הוא שמו של משגר לוויינים רב־שלבי שפותח בברית המועצות על בסיס המאיצים של המשגר הכבד מטיפוס אנרגיה. כיום מיוצר המשגר על ידי תאגיד יוז'נוי האוקראיני.

==דגמי המשגר==
למשגר זניט מספר דגמים, שהתפתחו במשך השנים לכלל משפחה של משגרים בעלי ביצועים שונים:

*זניט 2 - הדגם הבסיסי. כולל שני שלבים. שוגר לראשונה ב -13 באפריל 1985.
*מאיץ למשגר אנרגיה - פותח מדגם זניט 2. ארבעה מאיצים אלה שימשו כעזר למשגר הכבד אנרגיה.
*זניט 3SL - גרסה תלת שלבית המשמשת את תאגיד Sea Launch. התווסף לדגם זה שלב שלישי מתוצרת תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.
*זניט 2M - דגם משופר בו שונו המנועים להשגת ביצועים טובים יותר.
*זניט 2M/פרגאט - דגם תלת שלבי בו הוסף השלב העליון הרוסי "פרגאט", הניתן לכיבוי והפעלה מחדש בחלל.
*זניט 3M - דגם חדיש של המשגר, בו הוחלף השלב העליון ב"בלוק DM" מתוצרת רוסיה. שיגור ראשון צפוי במהלך 2008.
*זניט 3SLB - הדגם לשיגור יבשתי של הזניט 3 M.

==לוויינים ישראליים ששוגרו באמצעות המשגר זניט==
* לוויין המחקר של הטכניון, טקסאט שוגר בשנת 1998 לחלל באמצעות המשגר זניט.
*לוויין התקשורת עמוס 3 שוגר לחלל על ידי המשגר זניט, ב-28 באפריל 2008.
*לוויין התקשורת עמוס 4 שוגר לחלל על ידי משגר זניט ב 31 באוגוסט 2013.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.nkau.gov.ua/nsau/catalogNEW.nsf/systemU/47C9296BEFE855C7C3256BF8004C1230?OpenDocument&Lang=U נתונים על המשגר זניט 2 באתר סוכנות החלל של אוקראינה]
* [https://web.archive.org/web/20090404002737/http://www.sea-launch.com/sllaunch_vehicle.htm תיאור המשגר מדגם zenit 3sl] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משגרים סובייטיים
קטגוריה:משגרים רוסים
משקל (בלשנות)

המשקל הוא מורפמה (צוּרָן) שנוצר בדרך גזירה מסורגת. לתוך תבנית המשקל משבצים את אותיות השורש לשם יצירת שמות עצם ותארים. אותיות השורש מיוצגות במשקלים באותיות ק-ט-ל (בשונה מייצוג אותיות השורש בפעלים שנעשה באותיות פ-ע-ל, אם כי יש רבים המייצגים גם שמות עצם באמצעות האותיות פ-ע-ל). נהוג לחלק את המשקלים לדגושים עם דגש תבניתי ב-ע' הפועל, וללא דגושים.

גם תבניות שמות הפעולה בבניינים השונים מכונות משקלים (לדוגמה: קְטִילָה – שְמִירָה, שם פעולה בבניין קל), וכן גם צורת הבינוני בבנייני הפועל השונים (לדוגמה: קוֹטֵל – שׁוֹמֵר, בינוני בבניין קל).

בדרך כלל המשקל קובע את משמעותה של המילה. כך למשל, המשקלים מַקְטֵל, מַקְטֵלָה, ומִקְטֶלֶת מציינים לרוב מכשיר או כלי, לדוגמה: מחשב, מצלמה ומקלדת. המשקלים מִקְטָל, מַקְטָל ומִקְטָלָה מציינים מקומות: מגרש, ומדרכה. המשקל קַטֶּלֶת מציין בדרך כלל מחלות כגון אדמת, חצבת, עקמת, אך גם כלים ומכשירים כמו קלטת ורתכת, וכן קבוצות ואוספים כגון רכבת, טייסת, שייטת, כוורת, כספת (שייך גם ל"כלים"), ועוד.

קיימות עשרות בודדות של משקלים נפוצים, ועוד הרבה משקלים נדירים יותר.

המשקל הוא תבנית לשונית קבועה של שם העצם שלתוכה יוצקים את אותיות השורש. האותיות הנוספות המשמשות חלק קבוע בתבנית המשקל נקראות מוספיות (תחיליות / תוכיות / סופיות).

שני ספרי עזר מרכזיים בעברית בנושא המשקלים הם: 'לוח השמות השלם' של שאול ברקלי, ו'היכל המשקלים' של יצחק אבינרי.

== ראו גם ==
* בניינים בעברית
* מוספית
* גזרה

== קישורים חיצוניים ==
* [http://learn.snunit.k12.il/snunit/lashon/tovshem/tov2.html שורש ומשקל], אתר סנונית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מורפולוגיה (בלשנות)
קטגוריה:דקדוק עברי
פגר

[[אורובו שחור מנקר בפגר סנאי]]
נבלה, או פגר, היא גופת בעל חיים מת. זהו מקור מזון חשוב עבור טורפים גדולים ואוכלי-כל במרבית המערכות האקולוגיות. הניזונים מנבלות נקראים אוכלי נבלות או אוכלי פגרים. 

נבלה מתחילה בתהליך הריקבון, החל ממותו של בעל החיים. היא מושכת חרקים ומתרבים בה חיידקים, וכתוצאה מכך מתפשט ריח עז ואופייני בקרבת הנבלה. פטריות וצמחים אחדים "מחקים" ריח זה, במטרה למשוך אליהם חרקים מפרים ומאבקים.

ישנם חיות כמו האופוסום המידמות לפגר כדי להינצל מטורפים שלא אוכלים נבלות.
נבלות הן כר פורה למחוללי מחלות שונים.

==ראו גם==
* ריקבון גופה
* טומאת נבלה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אקולוגיה
קטגוריה:זואולוגיה
קטגוריה:מוות
Gsh-18

אקדח גשה-18
gsh-18 הוא אקדח תוצרת רוסיה שפותח על ידי וסילי גריאזב וארקדי שיפונוב במפעל לנשק קל בטולה עבור היחידות המיוחדות של המשטרה והצבא. עם סיום הפיתוח והבדיקות משנת 2001 החל יצור סדרתי של האקדח.

הנשק שוקל 470 גרם בלבד ובעל קיבולת של 18 כדורים למחסנית. העיתון טיימס טען, לאחר תערוכת נשקי הימ"מ באנגליה, כי מדובר באחד האקדחים המדויקים בעולם. האקדח בעל מערכת של שלוש נצרות (אחת במרכז ההדק ושתיים על ידית האחיזה). מערכת זו מאפשרת ליורה להחזיק את האקדח במצב דרוך, וכן אפשרה למהנדסים ליצור הדק רך יותר מכיוון שישנה סכנה פחותה לכך שהאקדח יירה בטעות. הקליע של הנשק (7n31) חודר בקלות מטווח 25 מטר שכבה של 10 מ"מ טיטניום תרמי (ומגנים שונים למיניהם קלים, בינוניים, ואפילו כבדים), כדור ה-7N21 הנפוץ יותר חודר שכבה של 8 מ"מ מתכת ממרחק 20 מטר.
הכוחות המיוחדים ברוסיה משתמשים בו באופן נרחב והוא גם נכנס לצבא הרוסי.

== מאפיינים ==
* משקל: 470 גרם
* כדורים: 7n31-7n21 9x21\ 9x19 parabellum
* מהירות לוע: 535–570 מטר לשנייה
* אורך: 184 מ"מ
* גובה: 136 מ"מ
* עובי: 34 מ"מ
* אורך קנה: 103 מ"מ
* שנת ייצור:1998

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20070918072018/http://www.kbptula.ru/rus/str/strelk/gsh18.htm אתר היצרן] ברוסית
* [https://web.archive.org/web/20071214194344/http://www.kbptula.ru/eng/str/strelk/gsh18.htm אתר היצרן] באנגלית
* [http://www.youtube.com/watch?v=bHCT_telPpg וידאו ברוסית], ביוטיוב (מאת GKiler)

קטגוריה:אקדחים רוסיים וסובייטיים
גשר שייח' חוסיין

גשר שייח' חוסיין (או גשר מעוז) הוא גשר הרוס על נהר הירדן, בעמק בית שאן ליד הקיבוץ מעוז חיים ומכאן שמו בעברית. מקור שמו בערבית הוא בקבר קדוש מוסלמי בשם זה שהיה בעבר מצפון לגשר. לאחר החתימה על הסכם השלום עם ירדן בשנת 1994, הוסב שמו ל"גשר נהר הירדן".

== היסטוריה ==
הגשר ב-1920

לכל אורך ההיסטוריה שימש האתר כמעברה בין מזרחה למערבה של ארץ ישראל:
*יהודה המכבי עבר בנקודה בשובו ממסעו להצלת הישובים היהודיים בעבר הירדן.
*בשנת 63 לפנה"ס עבר שם פומפיוס עם צבאו בדרכו לבית שאן.
*בשנת 638 פרצו המוסלמים דרך הגשר הזה לראשונה אל תוך ארץ ישראל.
*בשנת 1183 חצה צלאח א-דין עם צבאו את הגשר לכיבוש ארץ ישראל מהצלבנים.
גשר שיח' חוסיין קרס לתוך הירדן, 1946, ארכיון ההגנה

הגשר ההרוס נבנה על ידי העות'מאנים בשלהי המאה ה־19 ופוצץ לראשונה על ידם בשנת 1918 בעת נסיגתם מפני הצבא האוסטרלי במלחמת העולם הראשונה. לאחר כיבוש הארץ בידי הבריטים הוצב דרומית לו גשר עץ זמני שפינה את מקומו לגשר ברזל קבוע שהוצב במקום בשנת 1925.

ב־17 ביוני 1946 פוצצו לוחמי הפלמ"ח מהגדוד הראשון בפיקוד ברוך אקסלרוד את הגשר במהלך מבצע ליל הגשרים. לאחר תקופה קצרה הוקם במקום גשר ביילי.

ב-14 בפברואר 1948 יצאו אנשי הפלמ"ח עמיקם אלון וצבי משה פרוצל למבצע לפיצוץ מכונית תופת על הגשר, במטרה להביא לקריסת הגשר ובכך למנוע חדירת כוחות אויב מהגבול המזרחי. השניים הצליחו לפרוץ את המחסומים ולפוצץ את המכונית על הגשר. אלון הצליח לקפוץ מהגשר לנהר הירדן ולהינצל. פרוצל, שהיה החבלן שהפעיל את המטען, נהרג מכדורי חיילי הלגיון הערבי.

בשנת 1967, מייד לאחר מלחמת ששת הימים נהרס הגשר סופית, הפעם גם מצידו הירדני בידי הצבא הירדני שחשש שצה"ל ימשיך להתקדם מזרחה מעבר לנהר הירדן. עם חתימת הסכם השלום עם ירדן ב־1994, הוצב במקום גשר ביילי חדש על ידי נציגי צה"ל וצבא ירדן וזמן קצר אחר כך נפתח מעבר נהר הירדן בין שתי המדינות.

החל משנת 1998, ניצב במקום גשר ביילי גשר כפול מבטון אשר נבנה בצידו הישראלי על ידי מע"צ ובצידו הירדני בידי הירדנים בסיועה של ממשלת יפן.

==ראו גם==
*ליל הגשרים

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

שייח חוסיין, גשר
קטגוריה:עמק בית שאן
שייח' חוסיין
שייח' חוסיין
שייח' חוסיין
רשת פלאים

רשת הפלאים
רשת הפלאים (בלטינית: Rete Mirabile, וברבים: Retia Mirabilia) היא מבנה של עורקים וורידים הנמצאים קרוב מאוד אחד לשני. רשתות פלאים נמצאות בחלק מבעלי החוליות. פעולת רשת הפלאים מבוססת על כך שדם זורם בתוכה בכיוונים מנוגדים. היא מאפשרת העברת חום, יונים וגזים דרך דפנות כלי הדם, כך שזרימות הדם המנוגדות זו לזו בכיוונן בתוך הרשת שומרות על הפרש טמפרטורה קבוע, או על ריכוזים קבועים של גזים ומומסים. העיקרון ההנדסי נקרא מנגנון זרימה נגדית.

יעילות הרשת נקבעת בעיקר לפי הקלות שבה יכולים חום, יונים וגזים לעבור בין כלי הדם. הרשת יעילה ביותר בהעברת גזים וחום. יעילות ההעברה פוחתת עבור יונים קטנים, וקטנה בהרבה עבור חומרים אחרים כתלות בגודלם: מולקולות קטנות יותר יעברו בקלות יתרה ממולקולות גדולות.

== דוגמאות לרשת הפלאים בטבע ==
בציפורים בעלות קרומי שחייה בין אצבעות הרגליים, קיימת רשת פלאים ברגליים ובכפות הרגליים המעבירה חום מהדם החם הזורם בעורקים אל הדם הקר הזורם בוורידים. כתוצאה מכך, הטמפרטורה הפנימית של כפות הרגליים דומה יותר לטמפרטורה המקיפה את כפות הרגליים, ובכך נמנע איבוד חום מכפות הרגליים. בדוגמה זו רשת הפלאים מתפקדת כמחליף חום ביולוגי. 

בצוואר הכלב, רשת הפלאים מגינה על המוח כאשר הגוף מתחמם יתר על המידה.

באשכים של יונקים קיימת רשת פלאים העוזרת לקרר את האזור. האשכים פוריים יותר בטמפרטורות נמוכות ולכן זקוקים להחלפת חום קבועה.

בדגי טונה, טמפרטורת הגוף צריכה להישמר גבוהה יותר מזו של המים הקרים שבהם הם חיים, ורשת הפלאים מסייעת בכך.

בפינגווינים קיימת רשת פלאים ברגליים, בסנפירים ובאזור החוטם, על מנת להגביל את איבוד חום הגוף לסביבה הקרה שבה הם חיים.

בחלק מן הדגים, ממלאת רשת הפלאים את שלפוחית השחייה בחמצן, בעזרת מערכת חילוף בין זורמים, שבה רמות החומציות (PH) השונות גורמות לחמצן להינתק מההמוגלובין בדם ולצאת מהתמיסה שבה הדם רווי ביתר, אל השלפוחית.

בג'ירף קיימת רשת פלאים בצוואר, ובעזרתה מתאזן לחץ הדם כאשר החיה מתכופפת כדי לשתות.

ביונקים קיימת רשת פלאים עדינה בעורקיקים המוציאים (עורקיקים המהווים חלק ממערכת הכליה בבעלי חיים רבים) שבנפרוני הכליה. חשיבותה בשמירה על ריכוז מומסים גבוה בלשד הכליה (החלק הפנימי של הכליה); ריכוז המומסים בלשד הכליה מאפשר ספיגה חוזרת של מים בעזרת אוסמוזה מצינורות האיסוף הכלייתיים כאשר הם יוצאים מהכליה. כך מתאפשרת הפרשת שתן מרוכז והפחתה של איבוד מים מהגוף לשתן.

בעופות ים (קורמורנים, שקנאים, שחפים ועוד) יש בלוטה ליד הנחיריים, ל"התפלת מים". הבלוטה מרכזת מלח מומס במים, מתוך הדם, במנגנון זרימה נגדית. העוף "מתעטש" ומוציא את המים המלוחים אל הים. הבלוטה מאפשרת לעופות לשתות מי ים לצמאונם, כאשר אין בסביבה מים שפירים לשתייה.

== רשת הפלאים בהיסטוריה של הרפואה ==
הרופא הקדום גלנוס סבר - בטעות - שגם לבני-אדם יש רשת פלאים בצוואר. אבחנתו זו הייתה כנראה מבוססת על ניתוח כבשים ובלבול של התוצאות עם סינוס הקרוטיד של בני אדם. כתוצאה מכך מדע הרפואה האמין שסינוס הקרוטיד בבני-אדם הוא בעל תכונות רפואיות חשובות. רק במאה ה-16 הפריך וסאליוס את הטענה.

== קישורים חיצוניים ==
*[https://web.archive.org/web/20061021115312/http://www.discover.com/issues/mar-97/features/thedolphinstrate1074/ רשת פלאים באשכים וברחם של דולפינים]
*[http://www.sonoma.edu/users/h/hanesda/b324/chap12.html דיון קצר ברשת הפלאים]
*[http://www.lookd.com/fish/gasbladder.html דרך הפעולה של שלפוחית הגז בדגים]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנטומיה של חולייתנים
קטגוריה:מערכת ההובלה
כנסיית סן רמי

כנסיית סן רמי היא בזיליקה של מנזר סן רמי בריימס, צרפת. המנזר נוסד בסביבות שנת 1000 לספירה. הכנסייה מכילה את שרידי הקודש של סן רמי (רמיגיוס הקדוש ), בישוף ריימס, שניצר את כלוביס הראשון, מלך הפרנקים בחג המולד בשנת 496, אחרי שהביס את האלמאנים בקרב טולביאק .

הבזיליקה נחנכה בידי האפיפיור לאו התשיעי ב-1049. הספינה הראשית ובית הרוחב הם החלקים העתיקים ביותר ובנויים בסגנון רומנסקי בעוד שחזיתות המבנה והאפסיס בנויים בסגנון גותי מוקדם. האפסיס המרווח והגבוה, הנתמך מבחוץ בתמיכות דואות, מהווה את אחת הדוגמאות הטובות ביותר לאדריכלות גותית מוקדמת.

רוב אוצרות הכנסייה נשדדו במהלך המהפכה הצרפתית אך חלונות הויטראז' מהמאה ה-12 נותרו שלמים.

המנזר והכנסייה של סן רמי, ביחד עם קתדרלת ריימס וארמון טו, נהפכו לאתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-1991.

<gallery>
St Remi choir from south east.jpg|בית המקהלה והתמיכות הדואות
Basilique Saint-Remi de Reims 12.JPG|הספינה הראשית, מבט מזרחה
Reims SRemi3 tango7174.jpg|בית המקהלה והאפסיס
Basilique St Rémi de Reims-Façade.jpg|חזית כנסיית סן רמי הגותית
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.newadvent.org/cathen/12765a.htm מאמר Catholic Encyclopedia]

קטגוריה:צרפת: אתרי מורשת עולמית

סן רמי, כנסיית
קטגוריה:צרפת: בזיליקות
קטגוריה:ריימס: מבנים
מחנות גלילות

מחנות גלילות הם בסיסים צבאיים של צה"ל הנמצאים ברמת השרון, מצפון-מזרח למחלף גלילות. הבסיסים, ששטחם הכולל 1,870 דונם, כוללים את הבסיס המרכזי של יחידה 8200, "מחנה הרצוג" המאכלס את בה"ד 15 - בית הספר למודיעין של אמ"ן, ו"מחנה דיין" המאכלס את המכללות הצבאיות.

מקור השם למחנות הוא היישוב לשעבר גלילות, מעברה ששכנה בתחום הכפר הערבי אג'ליל, שתושביו נטשו אותו בגלל פחד מפעולות איבה במהלך מלחמת העצמאות. אחד הבסיסים הראשונים במקום היה בית הספר להנדסה צבאית. בשנת 1952 עברה לבסיס זה יחידה "ש.מ. 2", שלימים שונה שמה ליחידה 8200.

סמוך למחנות אלו שוכן גם מטה המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים. כמו כן שוכנים לידם המרכז למורשת המודיעין ואתר ההנצחה לחללי קהילת המודיעין.

בשנת 2008 הוחלט לפנות את רוב מתחם גלילות. לפי התכנון, תהליך העברת אגף המודיעין לקריית המודיעין כחלק מהעתקת בסיסי צה"ל לנגב היה אמור להתבצע בעלות מוערכת של 25 מיליארד ש"ח. במקום תוכננה בנייה של בתי מגורים ושטחי משרדים ותעסוקה. לאחר דחיית המעבר מספר פעמים הוחלט שהפינוי יתרחש בין 2026-2028 בשלוש פעימות. למרות נסיונו של הצבא לשכנע את אנשי המודיעין לעבור לדרום 97% מאנשי הקבע ב-8200 אינם מוכנים להעתיק את מקום מגוריהם. לשם כך נאלצו בצה"ל לשכור משרדים באיזור המרכז כדי שלא לאבד את כוח האדם האיכותי. 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:בסיסי יחידה 8200
קטגוריה:רמת השרון: מבנים
קטגוריה:הנצחת קצינים בכירים בצה"ל
קטגוריה:הנצחת משה דיין
ארמון טו

ארמון טו (בצרפתית: Palais du Tau) בריימס, צרפת היה ארמון הבישוף של ריימס. הוא מקושר גם עם מלכי צרפת, שהכתרתם נערכה בקתדרלת ריימס הסמוכה.

== היסטוריה ==
באתר הארמון הייתה וילה גאלו-רומי עד המאה ה-7 ומאוחר יותר נהפכה לארמון קרולינגי. התיעוד הראשון של שימוש בשם "ארמון טו" מתוארך ל-1131 ונובע מתוכנית הבניין, שדומה לאות היוונית טאו (T). רוב הבניין הקדום נעלם, החלק העתיק ביותר ששרד הוא הקפלה ב-1207. הבניין נבנה ברובו מחדש בסגנון גותי בשנים 1498-1509, וקיבל את צורת הבארוק הנוכחית שלו בשנים 1671-1710 על ידי ז'ול הארדואין-מנסאר ורובר דה קוט. הארמון ניזוק בשרפה ב-19 בספטמבר 1914 ותוקן רק אחרי מלחמת העולם השנייה.

בארמון גרו מלכי צרפת בימים שלפני ההכתרה בקתדרלת ריימס הסמוכה. המלך הולבש בבגדי ההכתרה בארמון, לפני שהלך אל הקתדרלה; אחרי ההכתרה נערך משתה בארמון. משתה ההכתרה הראשון המתועד בארמון נערך ב-990 והאחרון ב-1825.

הארמון מכיל שלוחה של מוזיאון הלובר החל מ-1972 ומציג פסלים ושטיחי קיר מהקתדרלה, ביחד עם חפצי דת ועצמים הקשורים להכתרת מלכי צרפת.

ארמון טו, ביחד עם קתדרלת ריימס וכנסיית סן רמי, נכללו ברשימת אתרי מורשת עולמית של אונסק"ו ב-1991. בארמון מבקרים 100,000 איש מדי שנה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.worldheritagesite.org/sites/reims.html על הארמון, באתר אתרי מורשת עולמית]
* [https://web.archive.org/web/20061130041841/http://www.ville-reims.fr/uk/museums.php?contenu=museums12.htm באתר ריימס-תיירות]

קטגוריה:צרפת: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:צרפת: ארמונות
קטגוריה:ריימס: מבנים
גלילות

אזור גלילות משתרע בקירוב בין הרשויות המקומיות הרצליה וכפר שמריהו בצפונו, תל אביב בדרומו, רמת השרון במזרחו וקיבוץ גליל ים בצפון-מזרחו. הוא מצוי בתחום שיפוטן של מספר רשויות מקומיות, וכולל קרקעות בבעלות פרטית ובבעלות המדינה.

==הערות שוליים==
וימפל R-77

R-77 מתוצרת [[וימפל]]
R-77 (כינוי נאט"ו AA-12 "אדר", מכונה גם RVV-AE) הוא טיל אוויר-אוויר לטווח בינוני בעל הנחיית מכ"ם אקטיבית מתוצרת חברת וימפל הרוסית. הטיל נמצא בשימוש נרחב על מטוסי קרב רוסיים כגון מיג-29 ו-סוחוי 27.

הטיל נועד להחליף חלקית את הווימפל R-27 הכבד ממנו, ומהווה מקבילו של ה-AIM-120 אמראם האמריקני, אך הטווח וכושר התמרון שלו עדיפים.

== מאפיינים ==
=== R77 ===
* קוטר הטיל : 200 מ"מ
* טווח :80 ק"מ
* מהירות : מעל 4 מאך
* אורך הטיל :3600 מ"מ
* משקל : 175 ק"ג
* שנת יצור : 1993
* תמרון מקסימלי : 12 ג'י

=== R77M1 ===
*קוטר הטיל: 200 מ"מ
*טווח :110 ק"מ
*מהירות : מעל 4 מאך
*אורך הטיל :3600 מ"מ
*משקל : 175 ק"ג
*שנת יצור : לא ידוע בין 1995 ל-1999

=== R77M2\RVV-AE-SD ===
* קוטר הטיל: 200 מ"מ
* טווח :175 ק"מ
* מהירות : סביבות ה5 מאך
* אורך הטיל :3700 מ"מ
* משקל : 225 ק"ג
* שנת יצור : הוצג ב-1999

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:חברת וימפל
קטגוריה:טילי אוויר-אוויר רוסיים וסובייטיים
פוריסודה

פוריסודה
פוריסודה (בקאנג'י 振袖, ברומאג'י furisode) הוא סוג של קימונו. זהו הסגנון הפורמלי ביותר של קימונו שנלבש על ידי נשים לא נשואות ביפן. הפוריסודה נתפר ממשי צבוע בצבעים בהירים, והוא בדרך כלל נשכר או נקנה על ידי ההורים בעבור הבת, ללבוש בחגיגות הסאיג'ין שיקי (יום ההגעה לבגרות) בשנה שבה הן מגיעות לגיל 20. באמצעות לבישת הפוריסודה הצעירה מסמנת שהיא רווקה ושהיא בוגרת באופן חוקי, ועל כן מוכנה לנישואים. הפוריסודה דומה לשמלת ערב שנלבשת לדבוטאנט (ערב היציאה לחברה) במערב.

פוריסודה מובחנים על ידי השרוולים הארוכים, בדרך כלל באורך של 39–42 אינץ'. השם פוריסודה מתורגם באופן מילולי לשרוולים (sode) מטלטלים (furi). הפוריסודה נלבש בדרך כלל באירועים חברתיים רשמיים כמו טקס התה וחתונות של בני משפחה.
מאחר שהפוריסודה היא פריט לבוש יקר מאוד, הוא נשכר בדרך כלל בעבור אירוע.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לבוש יפני
קטגוריה:לבוש מסורתי
A Day to Remember

A Day to Remember היא להקת פוסט-הארדקור מאוקלה, פלורידה, ארצות הברית, שמשלבת במוזיקה שלה מקצבים מהירים וכבדים עם שירת פאנק פופ, אימו וגראולינג.

לאחר שניגנו בלהקות שונות באוקלה, הקימו ג'רמי, ניל, טום וג'ושוע את הלהקה ב-2003. לאחר זמן קצר החלה הלהקה להופיע ויצרה לעצמה שם. הם הוחתמו בחברת ההקלטות אינדיאנולה, והקליטו את אלבום הבכורה שלהם " And Their Name Was Treason" שיצא במאי 2005. האלבום מכר 8,000 עותקים בחודש הראשון ליציאתו, אך חברי הלהקה ציפו ליותר.

לאחר מכן הוחתמה הלהקה בחברת התקליטים "ויקטורי" והחלה לעבוד על האלבום השני שלה. האלבום, "For Those Who Have Heart", יצא בינואר 2007, והגיע למקום ה-17 במצעד בילבורד. ב-24 בספטמבר 2007, הוציאה הלהקה גרסת כיסוי לשיר של קלי קלרקסון, "Since U Been Gone" באתר המייספייס שלה. מאוחר יותר הופיע השיר ביציאה המחודשת של האלבום "For Those Who Have Heart" בפברואר 2008.

חברי הלהקה יצאו לסיבוב הופעות בממלכה המאוחדת לראשונה בחייהם בינואר 2008. באמצע 2008 יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בארצות הברית ביחד עם ניו פאונד גלורי.
בדצמבר 2008, עתידה הלהקה לצאת לסיבוב הופעות באוסטרליה.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומים===
* 2005 - "And Their Name Was Treason"
* 2007 - "For Those Who Have Heart"
* 2009 - "Homesick"
* 2010 - "What Separates Me From You"
* 2013 - "Common Courtesy"
* 2016 - "Bad Vibrations"

===מיני אלבומים===
* "Time To Kill"

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.victoryrecords.com/adaytoremember דף הלהקה בוויקטורי רקורדס]

קטגוריה:להקות אמריקאיות
קטגוריה:להקות פופ פאנק
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2003
וימפל R-27

R-27Tוימפל R-27 הוא טיל אוויר-אוויר תוצרת ברית המועצות.

הטיל (קוד דיווח נאט"ו: "AA-10 אלאמו") פותח בברית המועצות בשנת 1982 עבור מטוסים כמו הסוחוי-27 והמיג-29 שהחלו להופיע. מאז פיתוח הדגם הראשון, עבר הטיל עשרות השבחות כגון הגדלת טווח הירי ויכולת התמרון, והחלפת ראשי הביות למונחי חום. הטיל R-27 נחשב לנפוץ ביותר בחיל האוויר הרוסי כיום. לטיל מספר גרסאות בעלות שיטות הנחיה שונות.
== מאפיינים ==
=== R-27 ===
* טווח ירי: 80 ק"מ
* גודל הטיל: 230 מ"מ
* אורך: 480 ס"מ
* משקל: 255-253 ק"ג
* שנת יצור: 1982

=== R-27ET1 ===
* טווח ירי: 80 ק"מ
* קוטר הטיל: 260 מ"מ
* אורך: 449 ס"מ
* משקל: 343 ק"ג
* הטיל מונחה חום ונועד כאמצעי שימוש נגד מטוסי חמקן

=== R-27EP1 ===
* טווח ירי: 110 ק"מ
* קוטר הטיל: 260 מ"מ
* אורך: 474 ס"מ
* משקל: 346 ק"ג
* שנת יצור: לא ידוע
* מהירות טיסה: 4.5 מאך

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברת וימפל
קטגוריה:טילי אוויר-אוויר רוסיים וסובייטיים
בית אורליאן

בית אורליאן (בצרפתית: Maison d'Orléans) הידוע גם כבית בורבון-אורליאן, היה במשך מאות שנים אחד מבתי האצולה החשובים בצרפת, ובאופן מסורתי דוכס אורליאן תמיד היה מהאנשים הקרובים ביותר למלך. משפחת אורליאן היו נסיכי הדם הגבוהים ביותר, זאת אומרת האצולה הגבוהה ביותר שלא שייכת לענף הראשי של בית המלוכה (בדרך כלל ענפים שמוצאם מאחים צעירים של מלכים קודמים). דוכסי אורליאן עלו בחשיבותם על כל שאר חצר המלוכה, חוץ מהמלך ומשפחתו הקרובה.

מוצאו של בית אורליאן הנוכחי הוא בנסיך פיליפ הראשון, דוכס אורליאן (1640-1701), שהיה בנו השני של המלך לואי השלושה עשר ואחיו הצעיר של לואי הארבעה עשר. דוכסי אורליאן נקראו בחצר בתואר "מסייה" (Monsieur) ונשותיהם "מאדאם" (Madame). לפני כן שמות אלו היו שמורים אך ורק לבן השני של המלך. בתקופת המהפכה הצרפתית דוכס אורליאן, לואי פיליפ השני, הידוע גם בשם "שוויון" (Egalité), היה בן משפחת המלוכה היחיד שתמך בצורה גלויה במהפכה. לואי פיליפ אפילו הצביע לטובת ההוצאה להורג של בן דודו, המלך לואי השישה עשר, ולכן הוא ומשפחתו סבלו מעוינות גדולה מצד תומכי המלוכה הצרפתים במשך דורות רבים. למרות תמיכתו במהפכה, גם הוא הוצא לבסוף להורג בהוראת רובספייר, בשל עובדת השתייכותו לאריסטוקרטיה.

בשנת 1830, לאחר מהפכת יולי, בית אורליאן הפך לבית המלוכה כאשר שארל העשירי, המלך הבורבוני שעלה לשלטון ברסטורציה, הוחלף על ידי לואי פיליפ מבית אורליאן (בנו של לואי פיליפ השני, דוכס אורליאן). לואי פיליפ מלך כמונרך חוקתי ותוארו היה "מלך הצרפתים", בניגוד לתואר "מלך צרפת" שהיה נהוג בעבר. הוא מלך עד מהפכת אביב העמים ב 1848, אז ברח לאנגליה. לואי פיליפ היה מלך צרפת היחיד מבית אורליאן.

אפילו לאחר מפלתו של לואי פיליפ נשארה במדינה סיעה מלוכנית-אורליאניסטית שתמכה בהשבתו לשלטון של בית אורליאן. עם מותו של אנרי החמישי, הטוען לכתר האחרון מבית בורבון שמת ללא יורשים, רבים מתומכי הבורבונים הכירו לראשונה בטענות של בית אורליאן כיורשי הכתר הצרפתי. אולם מלוכנים אחרים, שעדיין זכרו לבית אורליאן את תמיכתם במהפכה, העדיפו להעביר את תמיכתם לבית בורבון הספרדי, למרות שהבורבונים הספרדים ויתרו על תביעותיהם לכתר הצרפתי מאות שנה קודם לכן.

כיום ראש בית אורליאן הוא ז'אן, רוזן פריז ודוכס צרפת.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
להיט בראש

"להיט בראש" הייתה תוכנית טלוויזיה ישראלית ששודרה בערוץ הראשון, בין השנים 1984–1992. בשלוש השנים הראשונות התוכנית שודרה בתדירות של פעם בחודש, ומדצמבר 1987 שודרה פעמיים בחודש. התוכנית הייתה למעשה המשך ישיר לתוכנית הווידאו קליפים הקודמת בערוץ הראשון: "עוד להיט". בניגוד לקודמתה, בכל תוכנית הוצג מצעד הלהיטים הישראלי, וזאת לפי המצעדים המקבילים ששודרו בתוכניות הרדיו "מקום בצמרת" של "רשת ג'" ומצעד הפזמונים של גלי צה"ל, ודירוגו נקבע על-סמך בחירתם של מאזיני התוכניות. 

בתוכנית "להיט בראש" נכללו "הופעות חיות" באולפן (למעשה כל השירים בוצעו בפלייבק מלא) וקטעי מעבר עם מנחים בסגנון התוכנית הבריטית "Top of the Pops". בשנים הראשונות של התוכנית הופעותיהם של האמנים היו בפני קהל באולפן.

בין השנים 1984 ועד 1990 מנגינת הפתיחה של התוכנית הייתה The Moons of Jupiter של המוזיקאי הצ'כי אלכסנדר גולדשיידר

את התוכנית הראשונה של "להיט בראש" ששודרה ב-9 בדצמבר 1984, הנחו משה מורד ומגישת תוכניות הספורט באותן שנים אורלי יניב. לאחר מכן הנחו את התוכנית ביחד ולחוד - משה מורד, שרי צוריאל, אברי גלעד, דנה פיינרו, עירית ענבי, נועם גילאור, ענת דולב, גיל קומר, יואב גינאי ודורון אורן.

ב-1986 נערכה לראשונה במסגרת התוכנית תחרות בחירת "זמר השנה", "זמרת השנה" ו"להקת השנה", כחלק מהמצעד השנתי.

בתוכניות הראשונות עד לשנת 1987 הוצגו 2 קליפים בודדים מחו"ל ובהמשך גם ראיונות קצרים עם אמנים לפני שהוצג שירם.

התוכנית הגיעה לקיצה לאחר תוכנית הסיכום השנתי של שנת ה'תשנ"ב 1992.

== ראו גם ==
* עוד להיט
* עד פופ
* מקום בצמרת
* להיט קיץ
* המצעד

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:תוכניות מוזיקה
מרנגה

ממוזער
מרנגה (Merengue) הוא הריקוד הלאומי בהיספניולה. היום הסגנון פופולרי מאוד גם בקולומביה ובארצות אחרות בדרום אמריקה.

== מקור הריקוד ==
קיימות שתי גרסאות בנוגע למקור של המרנגה:

האחת, מקורה בעבדים שנקשרו יחדיו ואולצו לגרור רגל אחת כאשר נכפו לבצע איסוף קני סוכר בקצב התופים עליהם תופפו ברקע. עבד אשר לא היה עומד בקצב היה מקבל עונש חמור.

השנייה, טוענת שאחד מגיבורי האזור המוכרים נפצע ברגלו באחת מהמהפכות ברפובליקה הדומיניקנית. בני העיר קיבלו אותו וחגגו את ניצחונו וכחלק מהזדהות עמו רקדו כאשר הם גוררים רגל אחת.

מרנגה קיים מאז שנותיה הראשונות של הרפובליקה הדומיניקנית (בהאיטי, הריקוד נקראה Meringue). אפשרי ששם הריקוד, מקורו בקצף אוורירי ולבן העשוי סוכר וביצים המשול לאופי הריקוד, לקצבו המהיר יחסית והדייקנות שבו.

באמצע המאה ה-19, צבר המרנגה תאוצה ושירי מרנגה הושמעו כמעט בכל אירוע ברפובליקה הדומיניקנית ובאיים הקריביים. כמו כן הפך המרנגה לריקוד פופולרי בדרום אמריקה.

קיים גיוון רב במוזיקה של המרנגה, קיימים סוגים מגוונים של קצבי ריקוד, ממהירים ועד לאיטיים. הקצב המקובל במועדונים ומסעדות הוא בולרו איטי (סוג של ריקוד ספרדי, Slow Bolero), אשר משתנה למרנגה, הדומה לסגנון הג'ייב בשלביו הסופיים. המרנגה הנפוץ באולמות נשפים הוא איטי יותר ונרקד עם דגש על תנועות רגליים ואגן.

התפשטות המרנגה בארצות הברית החלה באזור ניו יורק, בתחילה לא היה נפוץ אך הפך לכך כעבור מספר שנים, כריקוד המתאים לרחבות ריקודים קטנות ומלאות באנשים.

=== הריקוד המקורי ===
מרנגה הוא שילוב של שני ריקודים, המינואט (Minuet) האפריקאי והצרפתי, מסוף המאה ה-17 ותחילת המאה ה-18. העבדים השחורים ראו את הריקודים שנערכו בערבי הנשפים של אדוניהם, וכאשר חגגו את הפסטיבלים שלהם, הם החלו לחקות את הריקודים אותם ראו "Masters' Dances". אך אותם ריקודים אירופאיים לא היו ריקודים שכיף לרקוד, הם היו אחידים ומשעממים, כך שבמשך הזמן הוסיפו העבדים מוטיבים נוספים באמצעות תיפוף לריקודים אשר הפכו אותם לקיצביים יותר.

המרנגה המקורי נרקד במעגל. כל זוג עמד והחזיק ידיים. הם עמדו בריחוק יחסי אחד מהשני. התנועות המקוריות של ריקוד זה היו ניעור הכתפיים ותנועות מהירות של הרגליים. לא הייתה תנועה קיצונית של האגן כפי שקיימת היום, זאת מכיוון שריקודים אפריקאים בנויים רק מתנועה של הידיים ומצעדים מסובכים.

מכאן שמקור המרנגה דומה מאוד לזה של ה"קייק ווק" ("Cake Walk") הדרום אמריקאי.

==קישורים חיצוניים==
*[https://dominican-republic.co.il/מרנגה-הריקוד-הלאומי-של-הרפובליקה-הדומ/ מרנגה], באתר הרפובליקה הדומיניקנית

קטגוריה:מחול
קטגוריה:האיטי: תרבות
אחי הוא בן יחיד

אחי הוא בן יחיד (באיטלקית: Mio fratello è figlio unico) הוא סרט קולנוע איטלקי שיצא לאקרנים בשנת 2007. הסרט בוים על ידי דניאל לוקטי. תסריט הסרט נכתב על ידי לוקטי, סנדרו פטרליה וסטפנו רולי על פי ספרו של אנטוניו פנאקי.

==עלילה==
אצ'ו (המגולם על ידי אליו ג'רמנו), הבן הצעיר במשפחת פועלים קשת יום המתגוררת בלאטינה, בלציו שבאיטליה החליט לעזוב את המנזר בו התחנך להיות כומר ולשוב לבית הוריו, שם הוא מתחבר עם מריו נאסטי (המגולם על ידי לוקה זינגרטי) מוכר מגבות פאשיסט המלמד אותו את ערכי המפלגה הפשיסטית, מלמד אותו להעריץ את בניטו מוסוליני ולהצטרף למפלגה. אחיו של אצ'ו, מנריקו (המגולם על ידי ריקארדו סקמרצ'ו) הוא חבר המפלגה הקומוניסטית, כמו גם אחותם. הסרט עוקב אחרי התבגרות האחים בשנות ה-60 וראשית שנות ה-70, בהתאהבותם באותה בחורה, ובהחלטתו של אצ'ו לעזוב את המפלגה הפשיסטית ולהצטרף, בעקבות אהבתו לאהובת אחיו, למפלגה הקומוניסטית. הסרט מצג את הוריו קשי היום המתקשים להשיג דירה ממחלקת הדיור הציבורי, אף שביתם עומד לפול, ובאובדן הערכים של מנריקו הנוטש את אהובתו ובנם והופך להיות גנב.

==הפקה ופרסים==
הסרט צולם בעיירה לטינה. 
הסרט הוצג בפסטיבלים רבים בהם פסטיבל קאן. כמו כן הסרט זכה בפרס דויד ד. דונטלו עבור השחקן הטוב ביותר, העריכה, התסריט ושחקנית המשנה הטובה ביותר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
נפוליאון ואני

נפוליאון ואני (באיטלקית: N (Io e Napoleone)) הוא סרט קולנוע איטלקי-צרפתי-ספרדי שיצא לאקרנים בשנת 2006. הסרט בוים על ידי פאולו וירזי.

==תקציר העלילה==
עלילת הסרט עוקבת אחר מרטינו פפוצ'י (המגולם על ידי אליו ג'רמנו), מורה המתעב את נפוליאון בונפרטה ורוצה לרצחו כנקמה על כל המתים במלחמות נפוליאון, לאור הגעתו של נפוליאון לגלות באי אלבה. פפוצ'י מתמנה לתפקיד היומנאי של נפוליאון ומנסה מספר פעמים לרצוח את נפוליאון. הנסיבות מכשילות אותו בכל פעם (המשרתת מירלה (המגולמת על ידי פרנצ'סקה אינודי), האוהבת את המורה, מחביאה לו את האקדח; שומר הראש של נפוליאון לוקח ממנו את כלי הנשק) והוא לומד לאהוב ולחבב את נפוליאון, ולבסוף אף מכשיל בעצמו ניסיון התנקשות בנפוליאון. המתנקש הוא מורהו של פפוצ'י ונפוליאון מבטיח שלא יוצא להורג, אולם חוזר בו. פפוצ'י מנסה שוב לרצוח את נפוליאון, אולם זה נמלט מהאי בדרכו לפריז עם אהובתו של פפוצ'י – הברונית (המגולמת על ידי מוניקה בלוצ'י). פפוצ'י המאוכזב נותר באי ונושא לאישה את המשרתת מירלה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטים באיטלקית
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:נפוליאון
סוחוי Su-35

סוחוי Su-35 (ברוסית: Су-35, קוד דיווח נאט"ו: "פלנקר-אי"; "Flanker-E") הוא מטוס קרב רוסי רב-משימתי לכל מזג אוויר, שפותח במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 על ידי חברת סוחוי כשיפור ושדרוג כולל של ה-סוחוי-27. אב הטיפוס הראשון של המטוס הוצג לקהל במהלך הסלון האווירי בפארנבורו של שנת 1992. דגם חדש יותר של ה-סוחוי-35 הוצע במהלך תערוכת MAKS 2007 על ידי חברת סוחוי. הדגם נקרא "סוחוי-35BM" ובו אוויוניקה וביצועים משופרים לעומת דגם ה-סוחוי-35.

== פיתוח ==
=== שדרוג ה-Su-27 ===
המטוס פותח כשדרוג ל-Su-27, ואכן, שני המטוסים כמעט זהים מבחוץ. ל-Su-35 זנב מעט גבוה יותר, חיישן האינפרא אדום נמצא מימין לקוקפיט ולא ישר לפניו, וגם החרטום קצת שונה. אך למעשה, כמעט כל המערכות הוחלפו: הוחלף המכ"ם לדגם מתקדם וחזק יותר, הקוקפיט הפך לדיגיטלי וחכם, והמטוס צויד במערכות הגנה מתקדמות.<ref></ref>

== שירות מבצעי ==
=== בסוריה ===
המטוס נכנס לשירות בחיל האוויר הרוסי בשנת 2014. 4 מטוסים נשלחו לסוריה, לסייע בקרבות

=== באוקראינה ===
חיל האוויר הרוסי מפעיל מטוסים כאלה בפלישה לאוקראינה. לפי אוקראינה המטוסים משמשים למשימות יירוט ועליונות אווירית.<ref></ref> חיל האוויר האוקראיני הפיל לפחות 2 מטוסים.<ref></ref>

== חימוש ==
למטוס 12 נקודות תלייה חיצוניות וביכולתו לשאת חימוש במשקל כולל של 8000 ק"ג. כמו כן, על המטוס מותקן תותח 30 מ"מ עם 150 פגזים. אמצעי החימוש אותם יכול המטוס לשאת ולשגר כוללים:
* טילי א"א וימפל R-73 מונחי חום.
* טילי א"א וימפל R-27 מונחי מכ"ם.
* טילי א"א RVV-AE מונחי מכ"ם.
* טילי א"ק X-29L/T
* טילי א"ק X-31
* טילי א"ק X-59M
* פצצות מצרר РБК-500
* פצצות חכמות ФАБ-150,ФАБ-250,ФАБ-500
* וכוורות טילים с-8 ,с-13 ,с-25

== דגמים ==
* Su-27M/Su-35 - דגם חד מושבי
* Su-35UB - דגם דו מושבי מבצעי ולאימון. בעל מייצב אנכי גבוה יותר ומכלי דלק קדמיים דומים לאלו של הסוחוי 30.
* Su-35BM/Su-35S - דגם חד מושבי עם שיפורים באוויוניקה ועוד שדרוגים. זהו הדגם שחיל האוויר הרוסי הזמין.
* Su-35K - דגם ה-Su-35S לייצוא.

== מפעילות ==
*: חיל האוויר הרוסי - מפעיל מעל ל-100 יחידות
*: חיל האוויר ההודי - מפעיל מספר טייסות
*: חיל האוויר של ונצואלה - הזמין 24 מטוסי Su-35.
*: חיל האוויר הסיני - 48 Su-35S בשימוש.<ref name=":0"></ref>
*: חיל האוויר המצרי -Su-35S בהזמנה. 
*: ב-11 במרץ 2023, הושלם חוזה לרכישת מטוס הקרב Su-35<ref name=":0" />

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.tsofar.com/zofar/mashtap/show.asp?id=12188 ביצועים של סוחוי 35] באתר צופר

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
Su-35
קטגוריה:מטוסי קרב סילוניים
קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת ברית המועצות
קווינטוס נסידיוס

מטבע של נסידיוס המציג את דיוקן פומפיוס
קווינטוס נסידיוס (בלטינית: Quintus Nasidius) היה איש צבא רומי שפעל בשלהי תקופת הרפובליקה.

== תולדות חייו ==
לא הרבה ידוע על מוצאו של נסידיוס, היסטוריונים מודרניים משערים שהוא מוזכר בכתביו של מרקוס טוליוס קיקרו כלוקיוס ויסידיוס. על פי קיקרו הוא היה בן למשפחה ממעמד הפרשים, אשר סייע לו לדכא את קשר קאטילינה בשנת 63 לפנה"ס, וכן סייע לו בגיוס חיילים לקרב מוטינה כנגד מרקוס אנטוניוס בשנת 43 לפנה"ס.

כשפרצה מלחמת האזרחים בין יוליוס קיסר לפומפיוס נסידיוס צידד בפומפיוס ונשלח על ידו בשנת 49 לפנה"ס עם צי של שש עשרה ספינות לסייע להתגוננותה של מסיליה (כיום מרסיי שבצרפת) שהייתה נתונה במצור על ידי דקימוס יוניוס ברוטוס אלבינוס. ניסיונו להסיר את המצור נכשל והוא הובס על ידי ברוטוס והוכרח להימלט לאפריקה.

אחרי שקיסר כבש את אפריקה נסידיוס נמלט להיספניה (כיום ספרד) והצטרף לשני בניו של פומפיוס, גנאיוס וסקסטוס. לאחר תבוסתם הוא הצטרף לסקסטוס בסיקיליה (כיום סיציליה) ששם הוא המשיך לשרת בציו של סקסטוס כאחד ממפקדיו החשובים ביותר.

לאחר תבוסתו של סקסטוס על ידי מרקוס ויפסניוס אגריפה בקרב מילאי ונאולוכוס בשנת 36 לפנה"ס נסידיוס נטש את מפקדו וערק לצידו של מרקוס אנטוניוס.

נסידיוס המשיך לשרת בנאמנות את אנטוניוס כשמלחמת האזרחים בינו לבין אוקטביוס פרצה. הוא הגן על פטרס שביוון אולם כתוצאה מתבוסתו על ידי אגריפס העיר נפלה לידיו של אוקטביוס.

==לקריאה נוספת==
*[http://quod.lib.umich.edu/cgi/t/text/pageviewer-idx?c=moa;cc=moa;idno=acl3129.0002.001;size=l;frm=frameset;seq=1152 ויליאם סמית, מילון לביוגרפיה ומיתולוגיה יוונית ורומאית, 1849, כרך 2 עמ' 1142]

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
דיני רכוש (סרט)

דיני רכוש (בצרפתית: Nue propriété) הוא שמו של סרט קולנוע צרפתי שיצא לאקרנים בשנת 2007 בבימויו של יואכים לאפוס.

==תקציר עלילה==
הסרט עוקב אחרי פסקל (המגולמת על ידי איזבל הופר) שמגדלת את שני ילדיה התאומים האחאיים, תיירי (המגולם על ידי ז'רמי רנייה) ופרנסואה (המגולם על ידי יאניק רנייה), בחווה כפרית לאחר גירושיה מבעלה. הבעל נישא לאישה אחרת, ופסקל מנסה לשקם את חייה, מסרבת להתיר לבעלה הגרוש להיכנס לחווה ומנסה לקיים מערכת יחסים עם שכנה, יאן (המגולם על ידי כריס קופנס). יאן ופסקל מתכננים להקים בית מלון קטן ומסעדה, אולם לצורך זה עליה למכור את החווה שנמצאת למעשה בבעלות שני ילדיה. פרנסואה ותיירי מקיימים בתחילת הסרט מערכת יחסים אינטימית וחברית (הם משחקים יחד, מתקלחים יחד ורבים כל הזמן) ובהמשך, בשל הסכמתו של פרנסואה למכירת הבית והתנגדותו של תיירי מתחילים להתרחק זה מזה ולריב. בסופו של הסרט עוזבת פסקל את ילדיה בבית, ופרנסואה ותיירי מתחילים לריב - ריב שמסתיים בפציעה קשה של פרנסואה שעלולה להביא למותו.

==הפקת הסרט, פסטיבלים וסרטים==
דיני רכוש, סרטו השלישי של לאפוס, הוקרן בפסטיבלים רבים, בהם פסטיבל ונציה, פסטיבל טורונטו, פסטיבל רוטרדם, פסטיבל הונג קונג ופסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה. לאפוס היה מועמד בשל סרט זה לפרס אריה הזהב בפסטיבל ונציה, ואף זכה בפרס סיגניס בפסטיבל זה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטים צרפתיים
שאווה הצפונית (אמהרה)

שאווה הצפונית הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה נקרא על שם המחוז והממלכה לשעבר שאווה.

גובל בצפון מזרח במחוז אורומיה שבאמהרה, בצפון במחוז דרום וולו, במערב ובדרום במדינת אורומיה ובמזרח במדינת עפר. עד שנת 1991 נכלל במחוז שאווה אחד מהמחוזות ההיסטוריים של אתיופיה.

עיירות וערים במחוז כוללות את אנקובר בירת ממלכת שאווה לשעבר, דברה ברהן המרכז המנהלי של הנפה ושאווה רובית. הנקודה גבוהה באזור היא הר אבאי מאדה (4012 מטרים), פסגות בולטות אחרות כוללות הר מגזז.

== היסטוריה == 
בימי הביניים ועד 1991 היה חלק מהמחוז היסטורי, שאווה, שהייתה חלק מהאימפריה האתיופית. עם התמוטטות הסופית של השלטון המרקסיסטי ב-1991 המחוז חולק בין אמהרה, אורומיה, עפר ומדינת האומות, הלאומים ועמי הדרום על פי המוצא האתני של תושביו. התושבים האמהרים של המחוז סופחו למדינת אמהרה וכך נוצר המחוז.

== נפות ==
המחוז מחולק ל-22 נפות ולעיר דברה בהרן שהיא במעמד נפה.
{| align="right"
|-
|
*מידה וורמו
*מרהבתה
*אנסרו
*מורתנה ג'ירו 
*מנז גרה מדר
*גישה
*אנצוקייה גמזה
*אפרתה גידים
*מנז מם מדר
*תרמה בר
*מוג'נה ודרה
|
*קות
*אנגוללה תרה
*אסגירת 
*אנקובר
*הגרה מרים קסם
*ברהת
*מינג'ר שנקורה
*בוסנה ורנה
*מנז קאי גבריאל
*מנז ללו מדר
*סאי דבריהן ואיו
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:שאווה
קטגוריה:אמהרה
קתדרלת באייה

החזית המערבית, [[1900]]
קתדרלת באייה (בצרפתית: Cathédrale Notre-Dame de Bayeux) היא קתדרלה קתולית בעיר באייה, היא מושב הבישוף של באייה ובמקור הכילה את שטיח באייה המפורסם. הקתדרלה משלבת בין אדריכלות נורמנית ואדריכלות רומנסקית לאדריכלות גותית מוקדמת ומאוחרת.

אתר הקתדרלה הכיל מקדשים עוד מהתקופה הרומית. הקתדרלה הנוכחית נחנכה ב-14 ביולי 1077 בנוכחות ויליאם הכובש. שם אילץ ויליאם את הרולד גודווינסון להישבע, דבר שהוביל לכיבושה של אנגליה בידי נורמנדי. הספינה הראשית בנויה עם קשתות חצי-עגולות האופייניות לרומנסק ואילו בית המקהלה בנוי עם קשתות מחודדות האופייניות לגותיקה. המבנה עבר במהלך השנים שיפוצים ושינויים בסגנון הגותי שכללו הוספת תמיכות דואות וחזית מערבית עם צריחים מחודדים בצורת פירמידות חלקות עם צריחונים מסביבם. המגדל המרכזי נבנה במאה ה-15 ועוטר בצריח מחודד עם כיפה מהמאה ה-19.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Cathédrale de Bayeux - façade - assemblage de 4 images.jpg|החזית המערבית
קובץ:Cathédrale Bayeux Choeur.jpg|בית המקהלה הגותי
קובץ:Bayeauxcathedralinterior.jpg|הספינה הראשית הרומנסקית
קובץ:Normandie Calvados Bayeux2 tango7174.jpg|בית המקהלה הגותי
קובץ:Normandie Calvados Bayeux6 tango7174.jpg|חלון ויטראז' בצד הדרומי של הספינה
קובץ:Baycript.jpg|ציור קיר בקריפטה
קובץ:Baycrypt.jpg|ציור קיר בקריפטה
קובץ:Bayeux Cathedral-all.jpg|מבט על האפסיס
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://vrcoll.fa.pitt.edu/medart/image/France/bayeaux/baymain.html תמונות של קתדרלת באייה]
* [http://community.iexplore.com/planning/journalEntryActivity.asp?JournalID=44891&EntryID=47001&n=Bayeux+Cathedral+de+Notre-Dame מידע ותיאור הקתדרלה], ב-Iexplore
* [http://www.scholares.net/index.php?Gazetteer-Bayeux מיקום]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
באייה
באייה
קטגוריה:באייה
פיליסטוס

Coin of Philistus
פיליסטוס (ביוונית: Φίλιστος; 432 לערך – 356 לפנה"ס) היה היסטוריון יווני איש סיקיליה. הוא נולד בסירקוסאי והיה תומך נאמן ויועץ של דיוניסיוס הראשון טיראן סירקוסאי ושל בנו ויורשו דיוניסיוס השני. חיבורו על תולדות סיקיליה עד המאה ה-4 לפנה"ס ועל תקופת שלטונם של שני הדיוניסים אבד ושרדו ממנו פרגמנטים בלבד.

==קורות חייו==
מטבע כסף מסירקוסאי, 400-405 לפנה"ס
פיליסטוס, מעשירי סירקוסאי, נמנה עם תומכי דיוניסיוס. קודם תפיסתו את השלטון בסירקוסאי מתח דיוניסיוס ביקורת על האופן בו ניהלו הסטרטגוי של העיר את המערכה נגד הקרתגים. כשקנסה האספה את דיוניסיוס על דברי ההמרדה שלו התערב פיליסטוס ושילם את קנסותיו, כשהוא מבטיח כי יוסיף לשלמם כל אימת שהאסיפה תטילם עליו. בתמיכת פיליסטוס הצליח דיוניסיוס לתפוס את השלטון בסירקוסאי. 

ב-386 לפנה"ס נישא פיליסטוס לבתו של לפטינס, אחייניתו של דיוניסיוס. מאחר שלא נועץ בו בעניין הנישואים, חשד דיוניסיוס בפיליסטוס כי הוא רוקם עם גיסו קשר להפילו, ולכן היגלה אותו מן העיר.

הוא התיישב בסיבאריס, אך לאחר זמן עבר אל אדריה, בה נשאר עד מותו של דיוניסיוס (366 לפנה"ס). בעת שהותו באדריה כתב פיליסטוס את תולדות סיקיליה באחד-עשר ספרים.

פיליסטוס נקרא לשוב על ידי דיוניסיוס הצעיר, והוא שכנעו להיפטר מאפלטון ומדיון. כשהפליג דיון מזקינתוס כדי להשתלט על סירקוסאי (356 לפנה"ס), הציב דיוניסיוס הצעיר את פיליסטוס בפיקוד הצי המלחמתי. לאחר קרב ים ממושך כותרה אונייתו. פיליסטוס שלח יד בנפשו על סיפונה, כדי לא לעמוד למשפט בני עירו.

==חיבורו==
חיבורו של פיליסטוס על ההיסטוריה של סיקיליה באחד עשר ספרים נחלק לשניים: החלק הראשון (ספרים 1-7) גולל את תולדות האי מימי קדם ועד נפילת אקרגס (אגריג'נטו) לידי הקרתגים ב-406 לפנה"ס. החלק השני עסק בהיסטוריה של דיוניסיוס הראשון ושל דיוניסיוס השני עד שנת 363 לפנה"ס.

==לקריאה נוספת==
* אשרי, דוד. קניין לדורות – היסטוריונים יוונים וכתיבת היסטוריה ביוון וברומא. ערכה: דבורה גילולה. ירושלים, הוצאת הספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשס"ד.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:היסטוריונים מן העת העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
האסופית (אנימה)

האסופית (ביפנית: 赤毛のアン; באנגלית: Anne of Green Gables) היא סדרת אנימה יפנית משנת 1979, המבוססת על הרומן הראשון מאת הסופרת הקנדית לוסי מוד מונטגומרי – "האסופית". איסאו טקהאטה (Isao Takahata), מפיק הסדרה, בסס אותה ככל האפשר אל הסיפור המקורי, כך גם הסדרה מתרחשת בסוף המאה ה-19 בקנדה.

בישראל, הסדרה שודרה בערוץ הילדים, בחינוכית 23, ובערוץ ג'וניור.

==תקציר העלילה==

בפרקים הראשונים מוצגת אן שרלי היתומה, השומעת כי עומדים לאמץ אותה. אן מחכה בתחנת הרכבת ושם פוגשת במת'יו קתברט, אשר לוקח אותה אל "חוות הגגות הירוקים". אן מתלהבת מהמקום ומתיידדת עם מת'יו בדרכה לשם. בהגיעה אל ביתה החדש, היא מגלה כי אימוצה היה טעות, ושמרילה, אחותו של מת'יו, רצתה מראש ילד שיעזור לאחיה בעבודתו ולא ילדה, ולכן היא שוקלת להחזירה לבית היתומים. לבסוף, מרילה מוקסמת מאן ומחליטה לבסוף להשאיר אותה. את פתיח הסדרה שרה אפי בן ישראל.

==דמויות ראשיות==
* אן שירלי (ענת ארליך / תמר קינן): ילדה יתומה שמאומצת על ידי מרילה ואחיה מתיו ועברה לגור עימם בחוות גגות ירוקים.
* מרילה (אפי בן ישראל): מאמצת את אן יחד עם אחיה מתיו. אופייה קשוח אך טוב לב ואן לומדת ממנה אחריות ורצינות.
* גילברט (אלון וורטהיימר): תלמיד בכיתתה של אן, הוא רגיש ופיקח, ומחבב את אן אך גם הוא יריבה.
* מתיו (יהויכין פרידלנדר): אחיה של מרילה. אופיו רגוע יותר מאחותו והוא אחראי לעשיית מחוות קטנות לאן.
* דיאנה ברי (נוף נתנזון / איה שבא): חברתה הטובה ביותר של אן, עזרה לה להשתלב בגגות ירוקים עם הגעתה.
* הקריין (דני בסן): מספר הסיפור.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.ishim.co.il/m.php?s=%D7%94%D7%90%D7%A1%D7%95%D7%A4%D7%99%D7%AA האסופית], במיזם "אישים" לתיעוד היצירה הישראלית

קטגוריה:סדרות אנימה
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1970
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:האסופית
קטגוריה:ערוץ ג'וניור: תוכניות רכש
קטגוריה:ניפון אולפני אנימציה: סדרות אנימה המבוססות על ספרות קלאסית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
הרחבה רדיקלית

במתמטיקה, ובעיקר בתורת גלואה, הרחבה רדיקלית היא הרחבת שדות הנוצרת על ידי סיפוח של ביטוי שורשי לשדה הבסיס. לדוגמה, השדה <math>\mathbb{Q}[\sqrt[4]{7}]</math>, המתקבל מסיפוח השורש הרביעי של 7 לשדה המספרים הרציונליים, הוא הרחבה רדיקלית (מממד 4) של <math>\mathbb{Q}</math>, וגם הרחבה רדיקלית (מממד 2) של <math>\mathbb{Q}[\sqrt{7}]</math>.

הרחבות רדיקליות הן מן הפשוטות ביותר בהרחבות של שדות, והמשפט המרכזי של תורת גלואה מאפיין את ההרחבות המתקבלות באמצעות שרשרת של הרחבות כאלה.

הרחבה רדיקלית אפשר לתאר גם באמצעות הבניה הסטנדרטית של חוגי מנה. אם <math>F</math> הוא שדה והפולינום <math>x^n-a</math> אי--פריק מעליו, אז <math>F[x]/\langle x^n-a \rangle</math> הוא הרחבה רדיקלית של <math>F</math>, הנוצרת מסיפוח השורש ה-<math>n</math>-י של <math>a</math>. כל הרחבה רדיקלית אפשר לתאר באופן כזה.

כאשר <math>F</math> כולל שורשי יחידה מסדר <math>n</math>, כל הרחבה ציקלית מממד <math>n</math> מעל <math>F</math> היא הרחבה רדיקלית, ולהפך - כל הרחבה רדיקלית היא ציקלית. בהיעדר שורשי יחידה, ההרחבות הרדיקליות אפילו אינן נורמליות. מעל שדות ממאפיין <math>p</math>, הרחבה רדיקלית מממד <math>p</math> אינה ספרבילית.

== ראו גם ==

* משפט ארטין-שרייר

קטגוריה:תורת השדות
קטגוריה:תורת גלואה
העין של רע

העין של הורוס
[[לבלר מצרי כורע על ברכיו בעת תפילה לאמון אל השמש עם אסטלה ובה העין של רע בפינה השמאלית והעין של הורוס בפינה הימנית בכתב חרטומים, במוזיאון החדש בברלין]]

העין של רע או העין של הורוס על פי שמה היווני היא מושג מתוך המיתולוגיה המצרית המסמל את בריאת האנושות.

המיתוס מספר כי האל אתום שלח את עינו לחפש אחר שני ילדיו האבודים של נו, אבי האלים, ברחבי תבל. משבוששה לחזור יצר לעצמו אתום עין חדשה. לאחר שילדיו חזרו עם העין, אתום בכה מתוך שמחה ומדמעותיו נוצר האדם הראשון. העין הראשונה הבחינה כי אתום החליף אותה באחרת וכעסה עליו. כדי לפייס אותה הוא העניק לה מיקום מיוחד – מרכז המצח שלו, משם היא שלטה עמו על הארץ.

סיפור אחר על העין, אשר קושר אותה להורוס, מספר שהורוס נלחם נגד סת כנקמה על כך שסת הרג את אביו. סת פגע בעינו של הורוס ואימו הכינה לו עין חדשה מאור הירח.

=== שימושים של סמל העין ===
סמל העין מצויר כעין אנושית עם עיטור מעוגל בתחתיתה – המיוחס לפלומה של בז. 

במצרים העתיקה הוא ייצג חיים טובים – עושר, אושר, בריאות מנטלית, בריאות פיזית וכדומה – לחיים ולמתים כאחד. השתמשו בו כקמע וכסמל בטבעות, בשרשראות, בחריטה באבן, בכלי חרס ואף בקמעות שהצמידו לתכריכי המתים.

כל חלק של ציור העין מסמל שבר אחר: 1/2 מזוהה עם הצד הימני של גלגל העין, 1/4 עם האישון, 1/8 עם הגבה, 1/16 עם הצד השמאלי של גלגל העין, 1/32 עם הספירלה ו־1/64 עם הדמעה. במערכת השברים של העין של הורוס נעשה שימוש במשך שנים רבות כדי לרשום מרשמים וכדי לספור תבואה ואדמה.

==קישורים חיצוניים==

רע, עין
קטגוריה:סמלים מיתולוגיים
דולר ניו זילנדי

דולר ניו זילנדי (NZD) הוא ההילך החוקי של ניו זילנד. הוא משמש גם במספר מדינות אי ואיים נוספים באזור: ניואה, טוקלאו, פיטקרן, וכמטבע עיקרי באיי קוק (לצד דולר איי קוק). הדולר הניו זילנדי מסומן בסימן $, או לחלופין NZ$ כדי להבדילו ממטבעות אחרים המסומנים בסימן הדולר.

הדולר הניו זילנדי מתחלק ל-100 סנט. כיום קיימים מטבעות בערך של 10, 20 ו-50 סנט, וכן 1 ו-2 דולר ושטרות בערכים של 5, 10, 20, 50 ו-100 דולר. בעבר היו קיימים מטבעות בערך של 1, 2 ו-5 סנט וכן שטרות בערך של דולר אחד ושני דולר, אך הם הוצאו מהמחזור. השטרות עשויים מפולימר פלסטי על מנת להגדיל את עמידותם ולהקשות על זיופם. כמו כן בכל שטר משובץ חלון שקוף כאמצעי ביטחון נוסף.
==שערי חליפין==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bis-ans-ende-der-welt.net/Neuseeland-B-En.htm השטרות של ניו זילנד]

קטגוריה:מטבעות אוקיאניה
קטגוריה:ניו זילנד: כלכלה
קטגוריה:מטבעות בני המרה
קטגוריה:מטבעות
זנזיבר (ארכיפלג)

ארכיפלג זנזיבר. מצפון לדרום: האיים פמבה, זנזיבר (אונגוג'ה) ומאפיה
זנזיבר הוא ארכיפלג בריבונות טנזניה, השוכן באוקיינוס ההודי. הארכיפלג מורכב מ-75 איים. שלושת האיים הגדולים הם זנזיבר (או בשמו הסוואהילי: אוּנגוּגָ'ה), פמבה ומאפיה. עם האיים הקטנים יותר נמנים פריזון איילנד ("אי בית הסוהר"), בָּאוֶוה, צָ'פְּוָואנִי, צ'וּמְבֶּה, מְנֶמְבָּה ומִיסָאלִי.

האיים שטוחים יחסית, וגובהה של הפסגה הגבוהה ביותר בהם - הנמצאת באי זנזיבר - הוא כ-130 מ' מעל פני הים.

באיים זנזיבר ופמבה שכנה בעבר סולטנות זנזיבר, שהפכה בהמשך לפרוטקטורט בריטי, ולמדינה עצמאית קצרת ימים, עד לאיחודה עם טנגניקה והקמת הרפובליקה המאוחדת של טנזניה. לעומתם, מאפיה נחשב לחלק מטנגניקה, ולפיכך גם היה בעבר חלק ממזרח אפריקה הגרמנית ומהמושבה הבריטית טנגניקה. גם לאחר האיחוד, נהנים האיים זנזיבר ופמבה מאוטונומיה, בעוד מאפיה שייך אדמיניסטרטיבית למחוז פְּוָואנִי שביבשה.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:איים באוקיינוס ההודי
קטגוריה:אפריקה: ארכיפלגים
קטגוריה:טנזניה: איים
הר עיוור

הר עיוור (במנדרינית: 盲山 - מאנג שאן) הוא סרט קולנוע סיני בבימויו של לי יאנג שיצא לאקרנים בשנת 2007.

==תקציר העלילה==
באי שומאי (המגולמת על ידי הואנג לו) היא סטודנטית צעירה שזה עתה סיימה תואר ראשון ומתקשה למצוא עבודה. שומאי רוצה למצוא עבודה על מנת לעזור להוריה לשלם את החובות שנטלו על עצמם על מנת לממן את לימודיה, ולכן היא שמחה כאשר חברת תרופות מציעה לה לעבוד כקניינית עבורה.

שומאי נוסעת עם שני עובדים נוספים של חברת התרופות, מגיעה לכפר קטן בהרים שם היא שותה מעט מים ומאבדת את ההכרה. משהיא מתעוררת היא מגלה שארנקה ובו כל מסמכי הזיהוי שלה נגנבו, וכי היא נמכרה להואנג דגוי (בגילומו של יאנג יואן), אחד מבני הכפר להיות אשתו. היא מנסה לברוח אולם בעלה תופס אותה, קושר אותה ובהמשך אונס אותה.

שומאי מנסה להתאבד אולם הרופאים בבית החולים הסמוך מצילים אותה (רק לאחר שמשפחתה משלמת מראש על הטיפול) והיא חוזרת אל הכפר. ראש הכפר אליו היא פונה מבטיח כי יבדוק את הדבר אולם הוא לא עושה דבר. הדוור, באמצעותו היא שולחת מכתבים למשפחתה מעלים את מכתביה, והיא מגלה שיתר נשות הכפר אף הן נחטפו וניקנו. ניסיון הבריחה השני שלה נכשל משנהג רכב חולף מסרב להסיע אותה אל העיר בלי תשלום, ובעלה תופס אותה.

מורה הכפר מבטיח שיעזור לה אולם גם הוא מנצל אותה מינית, ומשנתפס נאלץ לעזוב את הכפר. שומאי מספקת שירותי מין לבעל המכולת בכפר בתמורה לתשלום בעזרתו היא מגיעה אל העיר הגדולה, אולם בעלה וחבריו רודפים אחריה ומורידים אותה מהאוטובוס עליו עלתה מבלי שאיש מהנוסעים, הנהג והשוטרים מסביב עוזרים לה. שומאי נכנסת להיריון ונולד לה בן, ובהמשך היא מחליטה ללמד את בני הכפר שאין להם די כסף לשלם לבית הספר.

אחד מתלמידיה עוזר לה ושולח לה מכתב מהעיר במקום בו לא יוכל הדוור המקומי לעצור אותו, ואביה מגיע עם כוח משטרה לחלצה, אולם בני הכפר מאיימים על חייהם והשוטרים נסוגים ומבטחים לשוב כעבור כמה ימים עם תגבורת. בעלה מנסה להחביא את שומאי ביערות (דבר שנעשה עם כל הנשים כל פעם שפקידי המפלגה מבקרים בכפר) ושאביה מנסה לעצור אותו הבעל מכה נמרצות את האב. על מנת להגן על אביה, שומאי מרימה קופיץ מתכת והסרט מסתיים בעודה מנחיתה את הקופיץ על גבו של בעלה.

==הפקת הסרט והשתתפות בפסטיבלים==
הסרט צולם במימון פרטי בינלאומי, וכל שחקני הסרט הם שחקנים חובניים. אפילו גיבורת הסרט, הואנג לו, לא סיימה את לימודיה באקדמיה לסרטים של בייג'ינג. הצנזורה הסינית הורתה לבמאי הסרט להוריד ממנו 20 סצנות בטרם אישרה את הפצתו על מנת שהסרט יוכל להשתתף בפסטיבל קאן בו זכה הסרט להצלחה רבה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטים סיניים
קטגוריה:סרטי דרמה