OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כריסטיאן וולף (פילוסוף)

כריסטיאן וולף (בגרמנית: Christian Wolff נודע גם כ-Wolfius; 24 בינואר 1679 – 9 באפריל 1754) היה פילוסוף ומתמטיקאי גרמני. נחשב לבכיר הפילוסופים בגרמניה בתקופה שבין גוטפריד לייבניץ לעמנואל קאנט. וולף, אשר היה נציג מובהק של הנאורות הרציונליסטית בגרמניה, היה מהראשונים שכתבו פילוסופיה בשפה הגרמנית ולא בשפה הלטינית (אם כי פרסם גם בשפה זו).

==רקע משפחתי ולימודיו==
וולף נולד בעיר ברסלאו, אשר הייתה אז בפרוסיה. הוא למד באוניברסיטת יינה פילוסופיה, פיזיקה ומתמטיקה. בשנת 1703 קיבל דיפלומת Privatdozent, המקבילה לדוקטורט, באוניברסיטת לייפציג שם הרצה עד שנת 1706. אחר כך מונה לפרופסור למתמטיקה ומדעי הטבע באוניברסיטת האלה, אולם בדעותיו הרציונליסטיות הקיצוניות הרבה להתנגח עם המיסטיקה הפייטיסטית של מייסדי האוניברסיטה, עד שבשנת 1723 סולק מתפקידו בה, והוגלה מפרוסיה בידי פרידריך וילהלם הראשון.

בשנת 1740, כשפרידריך השני ירש את כסאו של אביו, הוחזר וולף אל הקתדרה שלו בהאלה. השקפותיו של וולף, חסיד הרציונליזם המוחלט, שהטיף לחופש האמונה הדתית כיוון שהיא לא תאמה לתפיסת העולם והמדינה שלו, התאימו לצרכיו ולדעותיו של פרידריך השני, "המלך הפילוסוף".

לאחר מותו גישתו הפילוסופית, אשר חסידיה כונו הוולפים (Wolffianer), הפכה להיות הגישה הדומיננטית בגרמניה עד להופעות של עמנואל קאנט.

העובדה שפרסם את מרבית עבודותיו בשפה הגרמנית עזרו להפוך אותה לשפת כתיבה לגיטימית, כאשר באותה תקופה היה נהוג לכתוב הגות בשפה הלטינית.

== פילוסופיה והגות ==
וולף הושפע מאוד מלייבניץ, ולכן נוהגים להתייחס לגישתם המשותפת הזרם הלייבניציאני-וולפיאני.

וולף הצליח להציג את שיטתו של לייבניץ באופן שיטתי ומשכנע. הפילוסוף הגרמני אדמונד הוסרל כותב על דרך זו .

וולף שאף ליצור משנה המקיפה את כל ענפי המדע והפילוסופיה, ולשם כך יצר יצירה גדולה, בת 24 כרכים, העוסקת בלוגיקה, אונטולוגיה, קוסמולוגיה, פסיכולוגיה נסיונית, תאולוגיה טבעית, אתיקה, פוליטיקה, כלכלה, ואף מתמטיקה ומדעי הפיזיקה, למעט תחום האסתטיקה שפותח על ידי תלמידו, אלכסנדר גוטליב באומגרטן. בכך העמיד וולף מערכת מסועפת יותר משל לייבניץ, אך גם עקבית מאוד ובעלת בהירות מושלמת, ולכן זכתה לפופולריות רבה. הרעיון השולט במערכת הזאת הוא שניתן לבסס את הידע על התבונה הטהורה, השולטת בכל, ולא ייתכן שניסוי אמפירי כלשהו יעלה תוצאות מנוגדות. התפקיד היחיד של הניסיון הוא לחזק את המסקנה הרציונלית. 

שיטתיות זו בהצגת משנתו של לייבניץ הטביעה את חותמה על כל "המאה של המונאדות", והשפיעה רבות, בין היתר, על משה מנדלסון שחלק נכבד מחיבוריו מוקדש לשאלות מטפיזיות ולבעיות אסתטיות הנגזרות מהפילוסופיה הרציונליסטית מבית מדרשם של לייבניץ וכריסטיאן וולף. גם ההוכחה של לייבניץ לקיומו של האל, כפי שנוסחה על ידי וולף, אומצה על ידי מנדלסון, ועובדה זו הוצגה על ידי שלמה מימון כחוסר יושרה מצידו של מנדלסון, הדבק בעקשנות בהוכחות ארכאיות גם אחרי שקאנט הפריך אותן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://plato.stanford.edu/entries/wolff-christian/ כריסטיאן וולף], באנציקלופדיה לפילוסופיה של סטנפורד
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילוסופים גרמנים
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרבורג
קטגוריה:ילידי 1679
קטגוריה:נפטרים ב-1754
סטיבן רייט

סטיבן רייט (באנגלית: Steven Alexander Wright; נולד ב-6 בדצמבר 1955) הוא קומיקאי, סטנדאפיסט, שחקן ומחבר אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
גדל בעיירה ורלינגטון שבמסצ'וסטס במשפחה קתולית. הוא אח לשלושה, ואביו היה טכנאי ונהג משאית. הוא למד במכללה ציבורית ואחר כך באמרסון קולג'. בשנת 1979 החל להופיע. הוא מציין את ג'ורג' קרלין ואת וודי אלן כקומיקאים אשר השפיעו עליו.

בשנת 1982 הבחין בו מפיק תוכנית הלילה הפופולרית The Tonight Show, והזמין אותו להופיע בה. ההופעה הייתה להצלחה והוא הוזמן פעמים נוספות. בשנת 1985 הוציא אלבום קומי ראשון בשם "I Have a Pony", בהוצאת ורנר ברדרס. האלבום זכה להצלחה ואף היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריה של אלבום קומי. באותה שנה השתתף בתפקיד קטן בסרט "סוזאן סוזאן". הצלחת האלבום הובילה לכך שקיבל הזדמנות להקליט מופע ברשת HBO. בשנת 1988 זכה הסרט הקצר בו השתתף, The Appointments of Dennis Jennings, בפרס האוסקר לסרט קצר. בשנת 1992 קיבל תפקיד בסדרה הקומית משתגעים מאהבה, ובשנת 1998 דיבב בסרט "בייב בעיר הגדולה" את דמותו של בוב השימפנזה, ושיחק בסרט "1999" לצד ג'ניפר גארנר וטימותי אוליפנט. בשנת 2011 שיחק בסרטו של ג'ייסון אלכסנדר "לטוב או לרע". 

ב-2006 הקליט מופע בשם Steven Wright: When The Leaves Blow Away ברשת קומדי סנטרל.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:סטנדאפיסטים אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הקצר הטוב
קטגוריה:אמני וורנר רקורדס
קטגוריה:בוגרי מכללת אמרסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
צ'ופצ'יק (עיתון)

צ'ופצ'יק הוא מגזין אגודת הסטודנטים של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. המגזין שומר על אופי קליל וצבעוני. עורך העיתון וכן הכתבים הם סטודנטים באוניברסיטה וחלקם אף השתלבו לאחר לימודם בגופי התקשורת הגדולים בישראל. המגזין רואה אור באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

== היסטוריה ==
במהלך השנים העיתון עבר גלגולים רבים והשתנה הפורמט בו הוא יוצא לאור. כיום צ'ופצ'יק מעוצב כמגזין. צ'ופצ'יק החל לפעול בשנות ה-90 המוקדמות, ועד שנת 2002 היה ביטאון שבועי לעדכונים ופרסומים בלבד. צ'ופצ'יק של אותם שנים היה חסר צבע ודל אמצעים.

לצד דפי המידע השבועיים התעורר הצורך בעיתון עם תוכן, כזה הנותן לסטודנטים במה לביטוי, בידור והעשרה. כך בתחילת שנות ה-90 יוסד העיתון "פנים" שהיה לירחון האגודה.
בשנת 2000 הופסקה פעילותו של הירחון ואילו צ'ופצ'יק במתכונתו הנוכחית המשיך לפעול. הסטודנטים מחו על כך שאין ברשותם במה הולמת ולגיטימית להביע את דעותיהם, אמונותיהם ועמדתם ואכן באפריל 2001 הצליחו לחדש את פעילות המגזין.
בשנת 2004 נולד ירחון חדש לאגודה אשר החליף את פנים - "קומקום". השם ניתן לעיתון מתוך הרצון לזהות את הירחון כחלק המשלים את צ'ופצ'יק. שילוב העיתונים היה משחק המילים "הצ'ופצ'יק של הקומקום".

בשנת 2002 התחיל הצ'ופצ'יק לגלות סימנים של מגזין והחלה להתעצב צורתו ועיצובו לצורתו המוכרת כיום: גודלו וצבעוניותו הפכו לסימן הזיהוי של מגזין הסטודנטים ומאפיינים אלו נשמרו על ידי העורך עד היום. העיתון החל לצאת בתדירות דו שבועית (ולא שבועון) ומלבד דפי המידע פרסם העיתון כתבות של סטודנטים. כך אט אט נבנתה מערכת העיתון ולא היה עוד צורך ב"קומקום" - הצ'ופצ'יק איגד בתוכו הן את המידע על הפעילויות הקרבות והן כתבות תוכן. נראה כי השילוב שאותו מנסה לשמר המגזין הוא בין התוכן הרציני והעיתונאי לבין התוכן הסטודנטיאלי המגזיני.

בתחילת שנת הלימודים תשע"ג שונה שם העיתון ל"בין השורות", בהדגשת האותיות ב' ו-ש', מתוך רצון לקרב בין הסטודנטים לבין הסביבה בה הם חיים, העיר באר שבע (אשר את שמה נהוג לקצר לראשי התיבות "ב"ש"). למען אותה מטרה נוספו לעיתון תכנים העוסקים בעיר ובמעורבות בכלל, וגיליונות של העיתון ניתן למצוא גם בבתי עסק ברחבי העיר.

בתחילת שנת הלימוד תשע"ד שונה השם חזרה לצ'ופצ'יק לאחר שסקר שערכה אגודת הסטודנטים הראה כי מרבית הסטודנטים העדיפו את השם הישן.

צ'ופצ'יק אמנם ממומן על ידי האגודה ושייך אליה, אך למגזין אוטונומיה עיתונאית מלאה. לעיתים רחוקות לאורך היסטורית המגזין נרשמו מתחים בין האגודה למגזין לאחר שזה האחרון ביקר את פעילות האגודה.

== קישורים חיצוניים ==
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: חינמונים
קטגוריה:ישראל: כתבי עת סטודנטיאליים
קטגוריה:אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
בניין איטליה

בניין איטליה (בפורטוגזית: Edifício Itália) הוא גורד שחקים הנמצא בעיר סאו פאולו שבברזיל. הבניין כולל 46 קומות ומתנשא לגובה של 168 מטרים, השני בגובהו בסאו פאולו, אחרי מצפור העמק.

צורותיו המעוגלות של הבניין מעניקות לו מראה מיוחד. הוא מצויד במדרגות חיצוניות של בטיחות, מכיוון ששריפות כבר התרחשו בעיר בשני גורדי שחקים אחרים בשנות ה-70. ב- Circolo Italiano יש מסעדה, בר, טרקלין אצילי, חדר משחקים, חדר קריאה, חדר ביליארד, תיאטרו איטליה וגלריה. בחלקו העליון מסעדת יוקרה, ומראה לנוף הפנורמי של העיר. לבניין זה היה ערך סמלי עבור הקהילה האיטלקית, שהגיעה לעבוד בראשית המאה במטעי קפה בברזיל.

הבניין תוכנן על ידי האדריכל הגרמני-ברזילאי פרנץ היפ ונבנה בין השנים 1956–1965. הבניין מאוכלס במשרדים וכולל מרפסת תצפית לתיירים בקומת הגג.

==ראו גם==
*בניין מירנטה דו ולה
*בניין אלטינו ארנטס

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

איטליה
Wired (מגזין)

Wired הוא מגזין טכנולוגיה שיוצא לאור מדי חודש מאז מרץ 1993. הוא מתמקד בהשפעה של הטכנולוגיה על תחומי הכלכלה, התרבות, ארכיטקטורה, פוליטיקה ועוד. המגזין נמצא מאז 1998 בבעלות של חברת קונדה נאסט שבסיסה בסן פרנסיסקו, ומחוץ לארצות הברית הוא יוצא לאור בקנדה וביפן. בשנת 2009 השיק המגזין מהדורות בינלאומיות נוספות באיטליה ובריטניה.

עקרונות העריכה של המגזין התבססו בתחילה על הרעיונות של מרשל מקלוהן, תאורטיקן תקשורת קנדי שנחשב לפטרון הרוחני של המגזין בשלביו המוקדמים. המגזין התפרסם במיוחד בשל עקרונותיו הליברליים ותמיכתו בכלכלה החדשה. מבקרי המגזין הדביקו לו את הכינוי המזלזל "האיבר המרכזי של האידאולוגיה הקליפורנית", שכוון במיוחד נגד הליברטריאניזם שלו שהשפיע רבות על השקפת העולם של משתמשי האינטרנט הראשונים.

רק לאחר התפוצצות "בועת הדוט קום" בשנת 2000, כשצוות העריכה צומצם משמעותית, שינה המגזין את פניו לכיוון יותר מיינסטרימי תחת שרביטו של העורך הראשי החדש והנוכחי כריס אנדרסון. המגזין "Wired" והקבוצה "Wired News" (האחראית על האתר Wired.com) היו בבעלות נפרדת משנת 1998 עד ליוני 2006, אז הודיעה קונדה נאסט על הסכם לרכישת Wired News תמורת 25 מיליון דולר ועל התאחדות המגזין עם האתר. המהדורה המקוונת של המגזין מציעה מבחר מאמרים בחינם ומתקיימים בה באופן קבוע דיונים פעילים. היה מראשוני המגזינים שהוציאו מהדורת אייפד, עם השקת המכשיר.

Wired ידוע במונחים החדשים שטבע ובכללם "הזנב הארוך" ו"מיקור המונים". כמו כן מפרסם Wired מאז 1996 רשימה שנתית של מוצרי "vaporware" - עשרת המוצרים המדוברים והמבטיחים ביותר שמעולם לא יצאו לציבור בסופו של דבר. עם כותבי הטורים הקבועים של המגזין נמנים סופר הסייברפאנק ברוס סטרלינג והפרופ' למשפטים לורנס לסיג.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.wired.com דף הבית של המגזין]
* [http://gedankenstrich.org/2010/06/wired-ipad-edition-paper-is-not-dead-yet/ על מהדורת האייפד של המגזין]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כתבי עת באנגלית
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
וויבודינה נובי סאד (כדורסל)

ההיכל הביתי מרכז ספנס
משחק ביתי מול פרטיזן בלגרד
וויבודינה סרביהגאז נובי סאד (בסרבית: КК Раднички Србијагас Нови Сад) היא קבוצת כדורסל סרבית מהעיר נובי סאד בצפון סרביה. המתמודדת בליגת העל הסרבית.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת 1948, ובעונת 1961/92 העפילה לליגה השנייה. בשנת 1970 עברה לשחק באולם נובקבל. בעונת 1974/75 החלה להשתתף בליגת העל היוגוסלבית. אך ירדה חזרה לליגה השנייה לאחר עונה אחת בלבד. בשנת 1980 החלה הקבוצה לשחק במרכז ספנס החדש, המכיל 11,500 מקומות ישיבה. בעונת 1988/89 חזרה לליגת העל ותפסה מקום בצמרת. בעונת 1994/95 ירדה הקבוצה שוב לליגה השנייה וחזרה לאחר עונה אחת. בסוף שנות ה-90 החלו בעיות כלכליות בקבוצה והיא התמזגה עם מספר קבוצות כדי לשרוד בליגה הראשונה.

===עידן חדש===
בשנת 2000, כשהקבוצה שיחקה בליגה השנייה, התחלף צוות הניהול והקבוצה יצאה לדרך חדשה. במקביל נחתם הסכם חסות על ענקית הנפט "סרביהגאז". והקבוצה חזרה מהר מאוד לליגת העל ולצמרת הליגה הסרבית.

בעונת 2002/03 סיימה במקום השמיני והגיעה עד לחצי גמר הגביע. בעונת 2003/04 סיימה במקום שלישי וגם לחצי גמר הגביע והודחה על ידי הכוכב האדום בלגרד.

כמו כן, השתתפה הקבוצה במסגרת הליגה האדריאטית בעונות 2005/06, 2007/08, 2008/09.

החל מעונת 1990/91 משתתפת הקבוצה במסגרת האירופאית. המפגש הראשון בתולדותיה היה מול קבוצת קאנטו מאיטליה בגביע קוראץ'. בהמשך השתתפה גם ביורוצ'לנג' ויורוקאפ. השלב הכי גבוה שהגיעה אליו הקבוצה, היה שמינית גמר היורוצ'לנג' בו הודחה על ידי קבוצת אוניקס קאזאן מרוסיה.

הכינוי של הקבוצה הוא "חגבים" (Grasshoppers), והיא מארחת בהיכל הגדול של מרכז ספנס המכיל 8,000 מקומות ישיבה.

==שחקנים בולטים בעבר ובהווה==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קבוצות כדורסל סרביות
קטגוריה:נובי סאד: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורסל שהתפרקו
אנחה

שחקן הטניס [[אנדי מארי, נאנח במהלך משחק עם רפאל נדאל]]
אנחה (וכן גניחה או אנקה) היא נשיפה קולנית של אוויר מהפה או מהאף המשמשת בני אדם להעברת רגשות. קודם לה בדרך כלל שאיפה עמוקה. לעיתים הרגש המופגן שלילי כמו במקרים של חוסר שביעות רצון, ולעיתים הוא חיובי כמו במקרים של הקלה לאחר שמצב שלילי הסתיים או נמנע או במהלך קיום יחסי מין. גם תפילות משלבות לעיתים אנחות, לדוגמה בכל נדרי בנוסח אשכנז או תרועת השברים בתקיעת שופר. לעיתים מתייחסים לאנחה כמנגנון אתחול למערכת הנשימה, למשל ביוגה, מה שנתמך גם על ידי מחקרים מדעיים.

היות שמדובר בביטוי קולי משולל איות, ייצוגו הטקסטואלי בהתכתבויות באינטרנט, בספרי קומיקס וכדומה משתמש במילה 'אנחה' עצמה, או בין סוגריים '(אנחה)' או בין כוכביות '*אנחה*'. למשל במשפט: 'שוב פספסתי את ההרשמה. *אנחה*'. כמו כן היא מיוצגת לעיתים במילת הקריאה האונומטופאית אח! כביטוי של כאב או רווחה.

מחקרים מדעיים מראים כי תינוקות נאנחים אחרי 5-10 נשימות, מה שמסייע לשיפור רקמת הריאה שלהם וכן לפיתוח של קצב נשימה רגיל. גם אצל בעלי חיים כמו קופים, כלבים או סוסים יש ביטוי לפעולה זו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שפה
קטגוריה:פיזיולוגיה
קטגוריה:שיטות תקשורת
קטגוריה:נשימה

en:Paralanguage#Sighs
סולטאן (תרנגול)

סולטאן הוא גזע תרנגול מבוית. מקור השם, כפי הנראה, הוא מן הניצוי המפותח של ראשו, המזכיר טורבן של סולטאן.
==היסטוריה==
במקור, גידולו העיקרי היה בטורקיה תחת השם "עוף הסולטאן". בשנת 1854 הופיע באנגליה, וב-1874 התקבל באופן רשמי כגזע בתקן האמריקאי לעופות.
==מראה==
מראו ססגוני ביותר והוא מתפאר בניצוי מרשים. ישנם שלושה מופעי צבעים לגזע: לבן, כחול ושחור. המופע הלבן הוא הנפוץ ביותר.

==תועלת לאדם==
לגזע אין כיום שימוש תעשייתי והוא משמש בעיקר כעוף נוי לגידול ביתי ולהצגה בתערוכות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גזעי תרנגולים
ברונסקי ביט

ברונסקי ביט (באנגלית: Bronski Beat) הייתה שלישיית סינת'-פופ בריטית שזכתה להצלחה באמצע שנות השמונים, במיוחד עם הלהיט משנת 1984, Smalltown Boy. בשיא הצלחתה, כללה הלהקה את הזמר ג'ימי סאמרוויל ונגני הקלידים, סטיב ברונסקי ולארי סטיינבאכק. שלושתם, הומוסקסואלים מוצהרים ושיריהם אף עסקו בנטייתם המינית ונושאים שהם בלב מאבקי הקהילה הגאה.

== היסטוריה ==
ברונסקי ביט הוקמה ב-1983 על ידי ג'ימי סאמרוויל, לארי סטיינבאכק (Larry Steinbachek) וסטיב ברונסקי (Steve Bronski) אשר גם נושא את שם הלהקה. הלהקה הוחתמה ב-1984 בחברת התקליטים לונדון רקורדס וזאת לאחר מספר מצומצם של הופעות. 

הסינגל הראשון של הלהקה היה "Smalltown Boy", שנכלל באלבום "The Age of Consent" שפירושו בעברית גיל ההסכמה, ומתייחס לגיל ההסכמה הנחשב חוקי ליחסי מין הומוסקסואלים. השיר, "Smalltown Boy" לו נלווה קליפ, מתאר כיצד נער נאלץ לעזוב את ביתו בשל הומופוביה וחוסר הבנה מצד סובביו ומשפחתו. הסינגל, שהפך למזוהה מאוד עם הקהילה הגאה, הגיע למקום שלישי במצעד בבריטניה וזכה להצלחה גם ברחבי אירופה. שיר מצליח נוסף מן האלבום היה "Why?" העוסק בדעות קדומות נגד הומוסקסואלים. הסינגל השלישי של הלהקה הוא "It Ain't Necessarily So", גרסת כיסוי לשירו הנודע של ג'ורג' גרשווין מתוך המחזמר פורגי ובס. להקת ברונסקי ביט פעלה יחד עם סאמרוויל בין 1983 - 1985, במהלכן אף שיתפה פעולה עם מארק אלמונד כשיצרו יחד גרסת כיסוי לשיר של דונה סאמר "I Feel Love". בשנת 1984 הופיעה הלהקה באירוע התרמה של ארגון הלסביות וההומואים למען הכורים. ב-1985 החליט סאמרוויל לפרוש מן הלהקה כשזמן קצר לאחר מכן הוא ייסד את הקומיונרדס עם ידידו ריצ'רד קולז ובהמשך יצא גם לקריירת סולו עצמאית. 

על אף פרישתו של סאמרוויל, החליטו השניים הנותרים להמשיך את עשייתם המוזיקלית ולצרף לשורותיהם סולן חדש, ג'ון פוסטר ("ג'ון ג'ון"). הסינגל הראשון שלהם יחד, "Hit That Perfect Beat", שנכלל לאחר מכן באלבום "Truthdare Doubledare" מ-1986, זכה להצלחה בבריטניה ואוסטרליה. סינגל נוסף היה "C'mon C'mon". אבל הלהקה לא שחזרה את הישגי העבר וב-1987 פוסטר אף הוא עזב את הלהקה. 

ב-1988 הצטרף סולן חדש ללהקה, ג'ונתן הלייר (Jonathan Hellyer). הגם שלא זכו להצלחה כבעבר, ברונסקי ביט המשיכו לפעול ובשנת 1995 אף שחררו את תקליט האולפן השלישי של הלהקה, Rainbow Nation.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.billboard.com/artist/bronski-beat/bio/13464#/artist/bronski-beat/bio/13464 Bronski Beat] ב-billboard.com 
* [https://web.archive.org/web/20100628201009/http://www.jimmysomerville.co.uk/biography.php Jimmy Somerville biography]

קטגוריה:להקות פופ בריטיות
קטגוריה:תרבות להט"ב: להקות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1983
מכבי אום אל-פחם

מכבי עירוני אום אל-פחם, (בערבית: مكابي أم الفحم) היא קבוצת כדורגל ישראלית מהעיר אום אל-פחם, המתמודדת בליגה ב'.

הקבוצה הוקמה בשנת 1972 ושיחקה במרבית הזמן בליגות הנמוכות. את הקפיצה הגדולה ביצעה הקבוצה בסיום עונת 2008/2009 כשהעפילה לליגה א' צפון בה שיחקה שנתיים. בסיום עונת 2010/2011, העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה הלאומית באותה עונה במועדון שיחק אבי אלפסי שהמשיך לעונה נוספת.

בתחילת עונת 2013/2014 הורדה הקבוצה לליגה א' מכיוון שלא הצליחה לגייס סכום כסף על מנת לפתוח את העונה בלאומית. למרות זאת, ב-24 בספטמבר 2013 קבע בית הדין העליון של ההתאחדות לכדורגל כי הקבוצה תישאר בליגה הלאומית ותספוג עונש של הפחתת חמש נקודות. לאורך העונה שיחקה הקבוצה בעיקר עם שחקני נוער, ובסופה ירדה לליגה א' ורשמה את אחת העונות הגרועות לקבוצה בהיסטוריה של הליגה, כאשר סיימה עם 4- נקודות לאחר שהפסידה בכל משחקיה פרט למשחק אחד בו סיימה בתיקו 0–0 מול הפועל ראשון לציון. בסיום עונת 2014/2015 ירדה לליגה ב' לאחר שהפסידה ב-29 משחקים, השיגה תוצאת תיקו אחת ולא ניצחה במשך כל העונה. הקבוצה סיימה עם 0 נקודות לאחר שהופחתה לה נקודה במהלך העונה.

באמצע עונת 2016/2017 פסקה ההתאחדות לכדורגל שהקבוצה תורד בסיום העונה לליגה ג', וזאת לפי פסיקת פיפ"א עקב אי תשלום חוב לאחד משחקניה הזרים ששיחק אצלה בתקופה בה שיחקה הקבוצה בליגה הלאומית.

בסיום עונת 2018/19 חזרה מכבי אום אל פאחם לליגה ב אחרי שנתיים של היעדרות אחרי ניצחונות במשחקי מבחן על עין סהלה, בית"ר חיפה והפועל דליית אל כרמל.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1972
אום אל-פחם
קטגוריה:אום אל-פחם: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל ערביות ישראליות
רומן אופלקה

רומן אופלקה (בפולנית: Roman Opałka; 27 באוגוסט 1931 – 6 באוגוסט 2011) היה אמן קונספטואלי פולני-צרפתי.

== ביוגרפיה ==
אופלקה נולד בצפון צרפת להורים פולניים. בשנת 1946 חזרה משפחתו לפולין, שם למד אופלקה ליתוגרפיה בבית ספר לגרפיקה ואחר כך למד בבית הספר לאמנות ועיצוב בלודז' ובאקדמיה לאמנויות יפות בוורשה. בשנת 1977 עבר אופלקה לגור בצרפת. הוא שימש מרצה בדיסלדורף ובאוסטריה, באקדמיה של זלצבורג.

בשנת 1965, בעת שהתגורר בוורשה, גיבש אופלקה רעיון ליצירה חדשה שעוסקת בזמן. הרעיון יהיה ליצירתו המרכזית והיחידה שתלווה אותו למשך כל ימי חייו. היצירה, שנקראה "OPALKA 1965/1–∞", הייתה מורכבת מציור על בד בגודל 196x135 ס"מ, שבו רקע שחור ועליו צייר אופלקה מצד שמאל למעלה בצבע לבן את הסיפרה 1, ואחריה את המספרים העוקבים, 2, 3, 4, 5, 6, וכן הלאה, עד שהמספרים מכסים את שטח הבד כולו. בכל ציור חדש המשיך אופלקה במספר העוקב למספר האחרון שבציור הקודם. במהלך כל השנים כמעט ולא השתנתה צורת הציור של אופלקה והוא השתמש במכחול זהה וצבע זהה. תוך כדי הציור, אופלקה קרא בפולנית ובקול רם את המספר שהוא צייר, והקליט על גבי סרט הקלטה. בשנת 1972 הגיע אופלקה אל המספר מיליון. מאז החליט להוסיף אחוז אחד של צבע לבן לרקע של הציור בכל חודש. המספר האחרון שצייר טרם מותו היה 5,607,249.

על עבודתו זכה במספר פרסים בהם פרס בביאנלה לאמנות בסאו פאולו ותואר מפקד במסדר האמנויות והספרות של צרפת.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20131011191704/http://bezalel.secured.co.il/8/zahavi.htm הזמן, חומר גלם ביצירה הקונספטואלית], ראובן זהבי

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:צרפתים ממוצא פולני
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1931
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2011
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-2011
סולטאן יעקוב

א-סולטאן יעקוב (בערבית: السلطان يعقوب) הוא כפר לבנוני הנמצא במחוז אל-בקאע בנפת מערב הבקאע. הכפר מחולק למעשה לשני כפרים נפרדים: סולטאן יעקוב אל-פוקא (السلطان يعقوب الفوقا, סולטאן יעקוב העילית), שנמצא בראש גבעה בולטת ותלולה, וסולטאן יעקוב א-תחתא (السلطان يعقوب التحتا, סולטאן יעקוב התחתית), שנמצא בעמק, למרגלות המורדות המערביים של הגבעה. ב-11 ביוני 1982, במהלך מלחמת לבנון הראשונה, התרחש מדרום לכפר קרב סולטאן יעקוב.

מדרום לסולטאן יעקוב א-תחתא שוכן הכפר כאמד א-לוז.

בכפר, המצוי כ-7 קילומטר ממערב לגבול לבנון-סוריה, קיימים בסיסים של ארגוני טרור פלסטיניים, בהם, החזית העממית לשחרור פלסטין - המפקדה הכללית, ארגונו של אחמד ג'יבריל, המקורב לסוריה והחזית העממית לשחרור פלסטין. במאי 2000, סביב מועד יציאת צה"ל מלבנון, תקף חיל האוויר הישראלי טנקי T-55 של ארגון ג'יבריל באזור סולטאן יעקוב והשמיד 9 טנקים. האזור היה מספר פעמים למוקד מתיחות בין הצבא הלבנוני ובין הארגונים הפלסטיניים על רקע הברחת נשק מסוריה ללבנון.

== ראו גם ==
* קרב סולטאן יעקוב

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.localiban.org/spip.php?article4613#cas סולטאן יעקוב] 

==הערות שוליים==

מפת בקעת לבנון

קטגוריה:לבנון: יישובים
קטגוריה:בקאע
סלה (נהר)

סֶלֶה (באיטלקית: Sele) הוא נהר הזורם בדרום-מערב איטליה. הנהר זורם דרך מחוז קמפניה, בנפת סלרנו ונפת אבלינו. השפך שלו הוא במפרץ סלרנו בים הטירני.

שמו הקודם של נהר סלה הוא סילרוס. הגלדיאטור ספרטקוס נהרג בקרב סילרוס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:איטליה: נהרות
קטגוריה:קצרמר איטליה
קטגוריה:נהרות הנשפכים לים הטירני
ליגת העל הקרואטית בכדורסל

ליגת הכדורסל הקרואטית (בקרואטית: A-1 League), היא ליגת הכדורסל הבכירה בקרואטיה. הליגה נוסדה בשנת 1991 לאחר שהליגה היוגוסלבית פוצלה לכל מדינה בנפרד. 

הליגה משחקת תחת חוקי הכדורסל של פיב"א. בשלב הראשון, הליגה מורכבת מעשר קבוצות שמשחקות בשני סיבובים של בית/חוץ. 4 הקבוצות המסיימות ראשונות מצטרפות לפלייאוף עליון ו-6 המסיימות במקומות האחרונים, משחקות בפלייאוף תחתון.

==שיטת הפלייאוף==
בפלייאוף מצטרפות 4 המסיימות ראשונות בטבלה, ל-4 הקבוצות הבכירות במדינה (המשתתפות במקביל במפעלים אירופאים) ויוצרות ליגה מצומצמת הנקראת פלייאוף עליון בה הן משחקות שני סיבובים בשיטת בית/חוץ. 4 הקבוצות המסיימות ראשונות, עולות לסדרות חצי גמר וגמר פלייאוף של הטוב משלושה משחקים כאשר בסופן מוכתרת האלופה.

האחרונה בפלייאוף התחתון יורדת לליגה המשנה (ליגה A-2).

האלופה וסגניתה משחקות במפעל היורוליג או היורוקאפ, לפי הסכמים או תוצאות המוקדמות. כמו כן, קבוצות הליגה זכאיות להשתתף במפעל הליגה האדריאטית והליגה הבלקנית לפי בחירה והסכמים.

== היסטוריית אלופות ==

==טבלת זכיות==
{| class="wikitable sortable" border="1"
!מקום
!קבוצה
!אליפויות
!סגנויות
|-
|1
| ציבונה זאגרב
|20
|7
|-
|2
| צדביטה זאגרב
|5
|3
|-
|3
| ק.ק. זאדאר
| 4 
| 12
|-
|4
| ק.ק ספליט
|1
|9
|-
|5
| ק.ק זאגרב
| 1
|0
|-
|6
| זריגבץ 
| 0
|1
|}

==ראו גם==
* הליגה היוגוסלבית בכדורסל

==קישורים חיצוניים==
* 

קרואטיה
קטגוריה:קרואטיה: כדורסל
קטגוריה:תחרויות ספורט בקרואטיה
שמואל לוי

שמואל לוי (אופל) (14 במרץ 1884, סופיה – יולי 1966, ירושלים) היה צייר ישראלי, יליד בולגריה. בעבודותיו בולטת הנטייה לתיאורי דמויות אוריינטליסטיות, בייחוד של יהודים תימנים.

==ביוגרפיה==
לוי נולד בסופיה שבבולגריה לאברהם ונעמה. לאחר סיום לימודיו בגימנסיה החל בלימודי אמנות באקדמיה לאמנות של סופיה . עם ייסוד "בצלאל" בשנת 1906 עלה לוי לארץ ישראל והצטרף כתלמיד בכיר לבית הספר בהזמנתו של בוריס שץ. השם "אופל" הוסף על ידו כמעין שם עט, אולם לוי בחר לנטוש אותו בשלב מסוים.

תערוכה באימפריה הרוסית זכתה, על פי עדותו, בהצלחה כלכלית שאפשרה את לימודיו באקדמיה ז'וליאן שבפריז, החל משנת 1913. בתקופת שהותו בצרפת השתתף בתערוכת ה"אורינטליזם" הצרפתיים. לאחר שובו לארץ ישראל, בראשית מלחמת העולם הראשונה, היה לוי פעיל במסגרת האמנות המקומית. בשנת 1920 היה לוי ממקימי "אגודת אמנים עברית". ב-18 באפריל 1927 נפתחה תערוכה מעבודותיו בבית יוסף אליהו שלוש, ששכן בשדרות רוטשילד 9 פינת רח' הרצל בתל אביב. ב-1931 הציג תערוכה ב"Galerie Sélection" בצרפת.

בשנת 1960 נערכה רטרוספקטיבה מיצירותיו במוזיאון תל אביב לאמנות ובבית האמנים בירושלים. עבודותיו נמצאות באוספים שונים, ביניהם אוסף מוזיאון לוקסמבורג בפריז.

נפטר ב-1966. נקבר בהר המנוחות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.tiroche.co.il/heb/ItemPagePast.asp?id=31890 "שיחות שבת" מאת שמואל לוי אופל], באתר בית המכירות תירוש
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:מורים לציור בישראל
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:סופיה: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:בוגרי בצלאל, בית מדרש לאמנות ולמלאכות-אמנות
קטגוריה:בוגרי אקדמיה ז'וליאן
קטגוריה:חברי אגודת אמנים עברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1884
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966
קפוסלה

קַפוסֶלֶה (באיטלקית: Caposele) היא עיירת קומונה במחוז קמפניה, בנפת אבלינו שבאיטליה. העיירה ניזוקה קשות ברעידת האדמה שמוקדה היה באירפיניה בשנת 1980.

בקפוסלה קבור הקדוש הנוצרי ג'ראד מאיילה.

==גלריית תמונות מקפוסלה==
<gallery>
File:Parco Fluviale (Caposele) 01.jpg
File:Cascata Caposele02.jpg
File:Materdomini di Caposele (AV), 1972, pellegrinaggio e festa di San Gerardo Maiella..jpg
File:Materdomini di Caposele (AV), 1973, Festa di San Gerardo la fiera. (3).jpg
File:Materdomini di Caposele (AV), 1973, Festa di San Gerardo la fiera. (4).jpg
File:Caposele (AV), 1973, lavandaia sul fiume Sele. (2).jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קמפניה: ערים
אדנה קיפלגט

אדנה נג'רינגווני קיפלגט (באנגלית: Edna Ngeringwony Kiplagat; נולדה ב-15 בנובמבר 1979) היא אתלטית קנייתית. היא פעמיים ברציפות אלופת העולם בריצת מרתון (טגו 2011 ומוסקבה 2013).

== ביוגרפיה ==
קיפלגט מתאמנת בהדרכתו של דיטר הוגן.

===תחילת הקריירה===
באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בשנת 1996 זכתה קיפלגט במדליית כסף בריצת 3,000 מטר. שנתיים לאחר מכן, היא זכתה באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בשנת 1998 במדליית ארד בריצת 3000 מטר.

===2003===
בתחרות שנערכה בריצ'מונד, וירג'יניה בשנת 2003 זכתה קיפלגט במדליית זהב בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 32:28 דקות, המנצח לגברים היה גילברט קוך, בעלה לעתיד.

===2006===
באליפות העולם לריצות שדה שנערכה באפריל 2006 סיימה קיפלגט במקום 13. בתחרות בניירובי שנערכה ביולי אותה שנה היא קבעה בריצת 5000 מטר שיא אישי של 15:57.3 דקות. בתחרות שנערכה בסן חוזה, קליפורניה באוקטובר אותה שנה היא קבעה בחצי מרתון תוצאה של 1:09:32 שעות.

===2007===
בתחרות שנערכה בניירובי ביוני 2007 קבעה קיפלגט בריצת 10,000 מטר תוצאה של 33:27.0 דקות.

===2010===
ב-18 במרץ 2010 זכתה קיפלגט בריצת מרתון לוס אנג'לס בתוצאה של 2:25:38 שעות, הייתה זו ריצת המרתון השנייה בקריירה שלה. ב-7 בנובמבר אותה שנה, היא זכתה גם בריצת מרתון ניו יורק בתוצאה של 2:28:20 שעות.

===2011===
ב-20 במרץ 2011 זכתה קיפלגט במדליית כסף בריצת חצי מרתון ניו יורק בשיא אישי של 1:09:00 שעות, אחרי המנצחת בת ארצה קרולין רוטיץ' (1:08:52 שעות).

ב-17 באפריל אותה שנה היא זכתה במדליית ארד בריצת מרתון לונדון בשיא אישי של 2:20:46 שעות, אחרי בת ארצה מרי קייטני (2:19:19 שעות) וליליה שובוחובה מרוסיה (2:20:15 שעות).

====אלופת עולם====
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית באוגוסט 2011 זכתה קיפלגט במדליית זהב בריצת מרתון בתוצאה של 2:28:43 שעות, לפני פריסקה ג'פטו (2:29:00 שעות) ושרון צ'רופ (2:29:14 שעות). היה זה ניצחון משולש של קנייה.

===2012===
במרתון לונדון שנערך ב-22 באפריל בשנת 2012 זכתה קיפלגט במדליית כסף בשיא אישי חדש של 2:19:50 שעות, אחרי מרי קייטני (2:18:37 שעות) ולפני פריסקה ג'פטו (2:20:14 שעות), שתיהן מקניה. באולימפיאדת לונדון (2012) היא סיימה רק במקום 20 בתוצאה של 2:27:52 שעות.

===2013===
באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה בשנת 2013 זכתה קיפלגט במדליית זהב בריצת מרצון בתוצאה של 2:25:44 שעות, לפני ולריה סטרנאו מאיטליה (2:25:58 שעות) וקאיוקו פוקושי מיפן (2:27:45 שעות) ובכך הגנה על תוארה.

== חייה האישים ==
קיפלגט נשואה לאתלט גילברט קוך.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:רצות מרתון קנייתיות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:ילידות 1979
קטגוריה:ספורטאיות אולימפיות קנייתיות
ג'ק סווינג חדש

ג'ק סווינג חדש או סווינגביט הוא ז'אנר מיזוג שהפיץ טדי ריילי והפך למאוד פופולרי בשנות השמונים המאוחרות עד לאמצע שנות התשעים.
השפעתו, ביחד עם ההיפ הופ, חילחלה לתרבות הפופ והפכה לצליל המוחלט של סצנת המועדונים השחורה שהומצאה בניו יורק. הסגנון, משלב את המקצב, דגימות וטכניקות הפקה של היפ הופ ודאנס-פופ ביחד עם הקול העכשווי העירוני של הרית'ם אנד בלוז.
הקול של הג'ק סווינג החדש בא מתוך מקצב נענוע של ההיפ הופ שנוצר על ידי מכונת תופים ודגימות חומרה, שהיו פופולריים במהלך תור הזהב של ההיפ הופ, עם שירת רית'ם אנד בלוז בסגנון עכשווי.

את המונח ג'ק סווינג חדש טבע הסופר ויוצר הסרטים בארי מייקל קופר בכתבת שער שהתפרסמה ב"וויליג' וויס".

==השפעה==
אמנים רבים הושפעו מסגנון הג'ק סווינג החדש דוגמת בובי בראון וניו קידס און דה בלוק.

אלבום הג'ק סווינג החדש המצליח ביותר הוא Dangerous של הזמר מייקל ג'קסון אשר נמכר בלמעלה מ-32 מיליון עותקים.

==השירים הבולטים==
שירים רבים עם אלמנטים של ג'ק סווינג חדש ורית'ם אנד בלוז הגיעו לעשרת הגדולים של מצעד הרית'ם אנד בלוז של הבילבורד האמריקאי או לעשרת הגדולים של מצעד US top 100 במהלך סוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים.

בין השירים הבולטים ניתן למצוא את "Don't Be Cruel" של בובי בראון, "It's Just the Way That You Love Me" של פאולה עבדול, "Miss You Much" ו-"Love Will Never Do Without You" של ג'נט ג'קסון, "Remember The Time" של מייקל ג'קסון, "Word Is Out" של קיילי מינוג, "Erotica" ו-"Fever" של מדונה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
אוניברסיטת המבורג

אוניברסיטת המבורג (בגרמנית: Universität Hamburg) היא מוסד להשכלה גבוהה השוכנת בעיר המבורג שבגרמניה, היא הוקמה ב-1919 על ידי וילהלם שטרן.

רובע האוניברסיטה של המבורג מרכז בתוכו את ליבת החיים הסטודנטיאלים של המבורג - האוניברסיטה עצמה, מרכזי הבילויים של הסטודנטים- פאבים, מועדונים ומסעדות כמו גם מרכזי תרבות אומנות ותיאטרון ולכן אזור זה נחשב לאחד התוססים והשוקקים בחיים הצעירים של המבורג.
6 בוגרי אוניברסיטת המבורג זכו בפרס נובל. מספר הסטודנטים הממוצע בכל שנה הוא 38,000 מתוכם 3,800 סטודנטים שלומדים לתואר שני וכ-900 לתואר דוקטור. האוניברסיטה מציעה כ-120 מגמות שונות אשר מוצעות על ידי שש פקולטות.
האוניברסיטה חברה ב-U15 (אוניברסיטאות בגרמניה).

==היסטוריה==
המוסד פעל בין השנים 1613 עד 1893, אך זכה לרמת השתתפות נמוכה של סטודנטים ולכן נסגר. בשנת 1895 הוחלט להקים את האוניברסיטה מחדש בעזרת מימון של איש עסקים מקומי בשם אדמונד סימרס. 
בינואר 1919 פתחה העיר המבורג מחדש את שערי האוניברסיטה. ב-1933, בעקבות עליית הנאצים לשלטון, פוטרו מהאוניברסיטה הפרופסורים ממוצא יהודי. 

הפקולטות הראשונות שהוקמו באוניברסיטה היו חוק (משפטים), מדע, רפואה, פילוסופיה ומדעי הטבע.
האוניברסיטה רכשה את מעמדה הבינלאומי בתקופת רפובליקת ויימאר.
האוניברסיטה גדלה מ-1,729 סטודנטים ב-1919; ל-12,600 סטודנטים בשנת 1960; ל-19,200 בשנת 1970; ל-43,636 ב-2019.

==הפקולטות==
בניינים באוניברסיטת המבורג
*הפקולטה למשפטים
*הפקולטה לכלכלה ומדעי החברה
*הפקולטה לרפואה
*הפקולטה לחינוך, פסיכולוגיה, ותנועת האדם
*הפקולטה למדעי הרוח
*הפקולטה למתמטיקה, מידענות, ומדעי הטבע
*ZBH מרכז לביואינפורמטיקה
את הפקולטות מאיישים כמעט 850 פרופסורים העוסקים בהוראה ומחקר, כ-1800 אנשי סגל אקדמי, וכ-6650 אנשי סגל מנהלי.

==קישורים חיצוניים== 

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
המבורג
קטגוריה:U15 (אוניברסיטאות בגרמניה)
סרט מטוגן

סרט מטוגן (במקור: The Kentucky Fried Movie) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1977 מבית היוצר של צוקר, אברהמס וצוקר ("טיסה נעימה", "סודי ביותר!", "האקדח מת מצחוק"), בבימויו של ג'ון לנדיס. סרט זה נחשב לסרט הראשון ופורץ הדרך של ז'אנר הפרודיה והמוקומנטרי.

==רקע==
התסריטאים דייוויד צוקר, ג'ים אברהמס וג'רי צוקר פנו למספר אולפנים בהוליווד, בניסיון להפיק גרסה קולנועית למופע האלתורים המצליח שלהם, שכבר רץ מול קהל בעבר, בשם קנטאקי פרייד תיאטר (במקור: Kentucky Fried Theater). האולפנים כולם דחו אותם, בטענה כי "הקהל לא אוהב סרטים אשר מורכבים ממערכונים". השלושה, אשר האמינו בחומרים שלהם, החליטו לעשות את הסרט שלהם בעצמם, באופן עצמאי. השלושה מימנו מכיסם סרט קצר באורך של עשר דקות, בעלות של 35 אלף דולר, ואיתו הם שבו ופנו לאולפנים בהוליווד, הפעם בצירוף הבמאי הצעיר ג'ון לנדיס. עם זאת, האולפנים עמדו בסירובם ודחו אותם.

השלושה פנו אל קים יורגנסון, בעליו של בית קולנוע, וביקשו ממנו כי יקרין את הסרט שלהם לפני אחד מהסרטים באורך מלא שהוא מקרין בבית הקולנוע שלו. סקרן לראות כיצד יגיב הקהל יורגנסון הסכים, ולאחר שהתרשם לחיוב מתגובת הקהל - הוא הציע כי יגייס בעצמו את סכום הכסף הדרוש, על מנת שהאחים צוקר יוכלו להשלים גרסה באורך מלא של סירטם. יורגנסון הקרין את הסרט הקצר לעמיתיו ושכנע אותם להשקיע 650,000 $. כאשר יצא לאקרנים - סרט מטוגן הפך להצלחה קופתית ובהמשך אף בספריות הווידאו, והביא להכנסות של 7,100,000 $ (מהשכרות בארצות הברית בלבד).

תקציב ההפקה המקורי של הסרט היה, כאמור, $650,000 אולם בסופו סכום זה עלה לכמיליון דולר, בשל הוצאות שונות בשלב הפוסט-פרודקשן. בסך הכל הסרט הכניס כ-20 מיליון דולר (בארצות הברית וברחבי העולם יחד), מה שהופך אותו לאחד הסרטים הכי משתלמים כלכלית של שנת 1970, ולאחת הקומדיות המצליחות ביותר של כל הזמנים. עם הזמן, הסרט אף נחשב לסרט פולחן (בתוך ז'אנר הקומדיה).

==תקציר העלילה==
סרט מטוגן הוא סרט המורכב ממערכונים, ולפיכך אין בו סיפור עם קו עלילה אחיד, כפי שמקובל בסרטי קולנוע רבים. המערכונים הם ברובם פרודיות על תוכניות טלוויזיה, פרסומות, סרטי קונג-פו, תשדירי שירות, יומני חדשות, טריילרים פיקטיביים ועוד.

==צוות השחקנים==
* ביל ביקסבי
* ג'ורג' לייזנבי
* אוון ס. קים
* טוני דאו
* דונלד סאת'רלנד
* טרה סטורהמייר
* ברנסקומבה ריצ'מונד

==ביקורות ותגובות==
הסרט זכה לציון 78% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 27 ביקורות.

==ראו גם==
* טיסה נעימה
* חטיפה נעימה
* סודי ביותר!
* האקדח מת מצחוק (סדרת סרטים)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1977
קטגוריה:סרטי פרודיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פולחן
מודעת שידוכים

מודעת שידוכים, "[[הצפירה", 10 ביולי 1931]]
מודעות שידוכים, "[[מעריב", 7 בנובמבר 1952]]
מודעת שידוכים היא מודעה המתפרסמת בעיתון, ובה אדם מחפש בן/בת זוג, בדרך כלל למטרת נישואים. ברוב המקרים, מפרסם את המודעה האדם עצמו שמחפש את בן/בת זוגו, אך לעיתים תתפרסם המודעה על ידי הוריו של המחפש, או על ידי שדכן שזהו עיסוקו.

== היסטוריה ==
מודעת השידוכים הראשונה, שבה נאמר: "ג'נטלמן צעיר ישמח להשתדך לאשה טובה וצעירה בעלת הון של כ-3,000 לירות שטרלינג", פורסמה בשנת 1695 בעיתון לונדוני לגינון ולתבואות. בעקבות העניין שעוררה המודעה, החלו להתפרסם מודעות שידוכים דרך קבע בעמוד הראשון של עיתון זה.

מודעת שידוכים היא בדרך כלל מודעת מילים (מודעת לוח), שמחירה נמוך, אך מתפרסמות גם מודעות שטח, היקרות יותר. המודעות מתארות בקצרה את מאפייניו הרלוונטיים של מפרסם המודעה: מצב משפחתי, גיל, מקצוע, השכלה, דת וכדומה, ולעיתים גם את מאפייניו של בן הזוג המבוקש. בדרך כלל המודעה אינה כוללת את שמו של מפרסם המודעה, אך ניתנת בה דרך ליצירת קשר עמו, מבלי לחשוף את זהותו, כגון תא דואר.

מודעות שידוכים פורסמו על ידי גברים ונשים כאחד, אך בשנת 1727 אושפזה תושבת מנצ'סטר בבית חולים פסיכיאטרי, לאחר שפרסמה מודעת שידוכים בעיתון, משום שצעדה זה נחשב למעשה טירוף של מי שמהווה סכנה לציבור.

בשנת 1915 ייסד אלפרד בארט בלונדון מגזין בשם "הלינק" (The Link), שהיה ייעודי לפרסום מודעות שידוכים. המשטרה, שחשדה שחלק מהמודעות נועדו להדחה לזנות, הביאה בשנת 1921 לסגירת המגזין ולמעצרו של בארט, שהואשם בפגיעה במוסר, ונידון לשנתיים מאסר עם עבודת פרך.

פרנצ'סקה בומן, שפרסמה בשנת 2011 ספר העוסק בהיסטוריה של מודעות השידוכים, ציינה כי .

בעיתונות העברית פורסמו מודעות שידוכים כבר מראשיתה. בשנת 1952 החל "מעריב" לפרסם את מודעות השידוכים במדור מיוחד.

בשלהי המאה ה-20, עם התבססות האינטרנט, החלו אתרי היכרויות להחליף את מודעות השידוכים ככלי מרכזי למציאת בן זוג. בהמשך, בסוף העשור הראשון של המאה ה-21, החלו גם רשתות חברתיות מקוונות, כמו אתר "פייסבוק",למשל, לעזור ביצירת קשרים רומנטיים.

==ראו גם==
* אתר היכרויות
* דייט
* שידוך

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Francesca Beauman, Shapely Ankle Preferr'd: A History of the Lonely Hearts Ad 1695-2010, Chatto & Windus, 2011
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

שידוכים
קטגוריה:היכרויות
ואדים טיולפאנוב

ואדים אלברטוביץ' טיולפאנוב (ברוסית: Вадим Альбертович Тюльпанов; 6 במאי 1964, לנינגרד – 4 באפריל 2017, סנקט פטרבורג) היה מדינאי רוסי, חבר במועצת הפדרציה של רוסיה מדצמבר 2011 ועד למותו. בעבר עמד בראש האספה המחוקקת של סנקט פטרבורג בשנים 2003–2011.

==ביוגרפיה==
ואדים טיולפאנוב נולד במאי 1964 ולמד בבית הספר בעיר הולדותו לנינגרד.

בשנת 1986 הוא סיים את לימודיו במכון להנדסה ימית ע"ש אדמירל מקארוב. לאחר לימודיו עבד בחברת הספנות הבלטית והיה למכונאי ומהנדס בכיר. ב-1993 הקים את חברת "מרקורי תחבורה" (Меркурий транспорт компани),

ביולי 1997 נבחר לראש מועצת הקרן האזורית להגנת זכויות הפנסיונרים ומעוטי היכולת.

בפברואר 1998 היה לחבר המועצה העירונית של המחוז המוניציפלי מס' 27 של רובע קירוב בסנקט פטרבורג ואחר כך התמנה לחבר במועצה המחוקקת של סנקט פטרבורג.

ביוני 2001 מונה לסגן יושב ראש המועצה המחוקקת, וב-2002 נבחר שוב לחבר המועצה המחוקקת של סנקט פטרבורג. בשנת 2011 עזב את התפקיד ומונה לחבר במועצת הפדרציה של רוסיה. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 2014 כאשר במקומו מונתה ליודמילה קוסטקינה.

ב-20 בספטמבר 2014 מונה לחבר מועצת הפדרציה של רוסיה מטעם המחוז האוטונומי של הניינץ.

== עמדתו הפוליטית ==
ואדים טיולפאנוב היה מדינאי שמרן שתמך באופן נלהב בהקמת אוחטה סנטר, מרכז העסקים החדש של סנקט פטרבורג, שלפני ביטולו היה מיועד להוות כמשרד ראשי של חברת גזפרום, אף שהפרויקט זכה לביקורת קשה מצד תושבי סנקט פטרבורג, על כך שהפרויקט היה עלול לפגוע במרקם התרבותי והאדריכלי של העיר.

הוא יצא בביקורת נוקבת נגד השלטונות האסטוניים, כאשר אלה העבירו את אנדרטת החייל הסובייטי ממרכז העיר טאלין לבית העלמין הצבאי בעיר; הוא טען כי אסטוניה סובלת מ"רוסופוביה" (פחד מרוסים) נטול תקנה.

==מותו==
ב-4 באפריל 2017 נפטר במפתיע והוא בן 52 בלבד. טיולפאנוב שהה במרחץ ברובע קירוב בסנקט פטרבורג, הוא החליק ונפל על ראשו במכה שהייתה לקטלנית והביאה למותו. הוא נקבר ב-7 באפריל בבית העלמין נובודוויצ'יה בסנקט פטרבורג.

טיולפאנוב היה נשוי ולו בן ובת, מילנה, שנישאה לכדורגלן אלכסנדר קרז'אקוב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tv100.ru/news/XI-Vserossijskij-sezd-Edinoj-Rossii-15640/ טיולפאנוב בכנס של מפלגת רוסיה המאוחדת]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סנקט פטרבורג: אישים
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה המאוחדת
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:חברי מועצת הפדרציה של רוסיה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1964
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2017
יוהאן פרידריך שרטר

יוהאן פרידריך שרטר (בגרמנית: Johann Friedrich Schröter; 1724–1811) היה אבובן ומורה גרמני.
== ביוגרפיה ==
שרטר נולד באיילנבורג ושירת כאבובן בגדוד של הרוזן בריהל. ב-1748 נשא אישה ובסביבות 1755 עקר עם משפחתו לוורשה ואחר, בסביבות 1763, ללייפציג. אשתו מתה בשנת 1766, זמן קצר לאחר הולדת בתם הצעירה, מריה הנרייטה. שרטר הקדיש את חייו לטיפוח ילדיו המוזיקליים ולקידום כשרונותיהם. בתו, קורונה שרטר הייתה לזמרת ידועת שם ומלחינה. שני בניו, סמואל והיינריך היו האחד פסנתרן והשני כנר. בתו הצעירה, מריה הנרייטה הייתה גם היא זמרת. כל ילדיו של שרטר הופיעו בקונצרטים בלייפציג והחל בשנת 1771 לקח אותם לסיורי הופעות ממושכים בגרמניה, בהולנד ובאנגליה. שלושת הילדים הגדולים הופיעו שם בקונצרט ב-2 במאי 1772.

שישה דואטים של שרטר לכינור וצ'לו יצאו לאור באנגליה בלונדון בסביבות 1772, יצירותיו היחידות שיצאו לאור בדפוס. משפחת שרטר חזרה ללייפציג ב-1773 או 1774. שרטר כיהן בשנים 1779 עד 1786 כנגן חצר ומורה בהנאו ואחר בקאסל, שם פרש לגמלאות ונשאר עד מותו בשנת 1811.

==ראו גם==
* יוהאן סמואל שרטר
* מריה הנרייטה שרטר

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אבובנים
קטגוריה:מורים למוזיקה
יוהאן פרידריך
קטגוריה:ילידי 1724
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1811
דלמדיגו

משפחת דלמדיגו היא משפחה יהודית בימי הביניים אשר יצאו מתוכה רבנים, חכמים ומחברי ספרים. שם המשפחה לקוח משיבוש המילים הלטיניות, ״דל מדיקו״ – הרופא. ראש המשפחה היה ר' אבא הזקן ב"ר יהודה דלמדיגו, הוא עבר מגרמניה אל בירת כרתים הרקליון (קנדיה) בסביבות שנת 1400, ושם קבע את מושבו. הוא היה מרביץ תורה בקהילתו ואף בנה בית כנסת גדול בעיר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שמות משפחה
מיכאיל אוסייבסקי

מיכאיל אדוארדוביץ' אוסייבסקי (Осеевский Михаил Эдуардович; נולד בלנינגרד ב-30 בנובמבר 1960) הוא כלכלן ומדינאי רוסי. כיהן כסגן מושלת סנקט פטרבורג, ולנטינה מטוויינקו וכיהן כסגנהּ בכל משך כהונתה כמושלת העיר.

בינואר 2012, דמיטרי מדבדב מינה אותו לתפקיד סגן שר לפיתוח כלכלי של רוסיה. בשנת 2012 מונה לסגן יו"ר דירקטוריון הבנק למסחר חוץ. ב-3 במרץ 2017 מונה לנשיא חברת רוסטלקום.

==ביוגרפיה==
מיכאיל אוסייבסקי נולד בלנינגרד לאדוארד אוסייבסקי ב-30 בנובמבר 1960.

בשנת 1983 סיים את לימודיו במכון הפוליטכני של לנינגרד ע"ש מיכאיל קלינין. עד 1986 היה מזכיר הוועדה של הקומסומול בפקולטה למכניקת החשמל במכון הפוליטכני של לנינגרד והתקדם בעבודה עד לתפקיד של מהנדס בכיר.

מ-1986 ועד 1993 היה מהנדס בחברת "אלקטרופיזיקה".

בשנים 1993–1999 היה סגן מנהל הבורסה לניירות ערך בסנקט פטרבורג וכיהן במקביל גם כחבר במועצה המומחית של הוועדה הפדרלית לניירות ערך.

בספטמבר 1999 היה סגן יו"ר מועצת המנהלים של בנק התעשייה והבנייה (Промышленно-строительный банк) בסנקט פטרבורג.

בנובמבר 2003 התמנה לסגן מושל סנקט פטרבורג, והיה ליועץ הכלכלי של ולנטינה מטוויינקו שהתעסק בפיתוח הכלכלי של העיר. בנובמבר 2005 התמנה ליו"ר מועצת המנהלים של חברת "מטרוקום" והיה חבר מועצת המנהלים של בנק VEB-Invest.

ב-2008 הוא ביקר בישראל בראש משלחת של כ-160 איש, על מנת לחתום על הסכם שיתוף פעולה ייחודי בין ממשלת העיר סנקט פטרבורג לעיריית חיפה והיה זה הסכם שיתוף הפעולה הראשון מסוגו שנחתם בין עיר רוסית לעיר ישראלית.

ביוני 2010 מונה לראש האדמיניסטרציה של מושלת סנקט פטרבורג והיה ממייסדי התחרות הלאומית לאנשי העסקים המוצלחים ביותר של רוסיה, הנערכת מדי שנה מאז 2010.

כשכיהן כסגן מושל העיר, אוסייבסקי היה ממארגני פורום סנקט פטרבורג הבינלאומי לכלכלה, מתוקף תפקידו כמחזיק תיק הכלכלה במועצת העיר ויו"ר וועדת התיאום של הפורום.

באוגוסט 2011, מפלגת רוסיה המאוחדת קידמה אותו כמועמד לתפקיד מושל העיר סנקט פטרבורג, לצד ואדים טיולפאנוב וגאורגי פולטאבצ'נקו, שנבחר לבסוף למושל העיר. בינואר 2012 היה לסגן השר לפיתוח כלכלי של רוסיה.

מאז 2012 הוא סגן יו"ר דירקטוריון הבנק למסחר חוץ ובמרץ 2017 מונה לנשיא חברת "רוסטלקום".

==חייו האישיים==
מיכאיל נשוי ויש לו שני בנים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סנקט פטרבורג: אישים
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1960
אברהם שלמון

אברהם ("אברמיק") שלמון (נולד ב-2 בינואר 1942) היה טייס קרב ואלוף הפלות בחיל האוויר הישראלי, הפיל במהלך שירותו 14.5 מטוסים.

==ביוגרפיה==
שלמון נולד ב-1942 בירושלים, הצעיר במשפחה בת שישה ילדים. מצאצאי הרב אברהם שלמה זלמן צורף.
התגייס לצה"ל והתנדב לקורס טיס אותו סיים בשנת 1961. לאחר הקורס הוצב בטייסת מיסטר.
זמן קצר לאחר מכן הועבר לטייסת מיראז' 3. השתתף במלחמת ששת הימים, במבצע מוקד הוביל מבנה של טייסת 119 לתקיפת שדה התעופה ברבת עמון והשתתף בתקיפת נמל התעופה הבינלאומי של קהיר, במהלך המלחמה הפיל שני מטוסי מיג 19. במלחמת ההתשה הפיל חמישה וחצי מטוסים (הפלה אחת משותפת עם יפתח ספקטור). לאחר מכן שימש כמפקד טייסת ראשוני בקורס טיס ושימש כמוביל הצוות האווירובטי של חיל האוויר. בשנת 1971 השתחרר משירות סדיר ונקלט כטייס בחברת אל על. כחודש לפני מלחמת יום הכיפורים הפיל מטוס מיג 21 סורי. במלחמה עצמה הפיל ארבעה מטוסים. כחצי שנה לאחר המלחמה הפיל מטוס מיג נוסף.

שלמון מתגורר בגני יהודה, נשוי לבילהה ולהם שתי בנות.

אחיו הבכור יעקב שלמון (סלומון) שירת גם הוא כטייס קרב ומפקד טייסת בחיל האוויר, וחייו ניצלו על ידי אסתר ארדיטי. לימים היה מנהל נמל התעופה בלוד.

==רשימת הפלותיו==

{| class="wikitable"
|-
! מספר!!תאריך הקרב!! המטוס המפיל!! המטוס שהופל!! החימוש!! | פרטי ההפלה
|- valign="top"
|1||8 ביוני 1967||מיראז' 3||מיג 19 מצרי||תותחים||ביומה השלישי של מלחמת ששת הימים
|- valign="top"
|2||8 ביוני 1967||מיראז' 3||מיג 19 מצרי||תותחים||הפלה שנייה באותו הקרב
|- valign="top"
|3||8 בפברואר 1970||מיראז' 3||מיג 21 מצרי||תותחים||במהלך מלחמת ההתשה, מעל צלחייה[http://www.merchav-aviri.org/t1/tiki-index.php?page=שחק+מס'+80]
|- valign="top"
|4||26 בפברואר 1970||מיראז' 3|| מיג 21 מצרי||תותחים|| במהלך מבצע פריחה 11
|- valign="top"
|5||2 באפריל 1970||מיראז' 3||מיג 21 סורי||תותחים||[http://idfaf.110mb.com/MirageIII/shahak68.html] 
|- valign="top"
|6||16 במאי 1970||מיראז' 3||מיג 21 מצרי||סיידוויינדר|| 
|- valign="top"
|7||30 ביולי 1970||מיראז' 3||מיג 21 סובייטי||סיידוויינדר||במהלך מבצע רימון 20
|- valign="top"
|7.5||30 ביולי 1970||מיראז' 3||מיג 21 סובייטי||סיידוויינדר||במהלך מבצע רימון 20, חצי הפלה משותפת עם יפתח ספקטור.
|- valign="top"
|8.5||13 בספטמבר 1973||מיראז' 3||מיג 21 סורי||טיל||במהלך יום של קרבות אוויר, מעל חופי סוריה ולבנון.
|- valign="top"
|9.5||8 באוקטובר 1973||מיראז' 3||האנטר עיראקי||שפריר 2||ביומה השלישי של מלחמת יום הכיפורים
|- valign="top"
|10.5||8 באוקטובר 1973||מיראז' 3||האנטר עיראקי||שפריר 2||הפלה שנייה באותו הקרב
|- valign="top"
|11.5||11 באוקטובר 1973||נשר||מיג 21 מצרי||תותחים||
|- valign="top"
|12.5||24 באוקטובר 1973||מיראז' 3||מיג 21 מצרי||תותחים||יומה האחרון של מלחמת יום הכיפורים באזור ג'בל עובייד מדרום לאגם המר הגדול.[http://www.merchav-aviri.org/pages/content/view/979/35/] 
|- valign="top"
|13.5||19 באפריל 1974||מיראז' 3||מיג 21 סורי||תותחים||במהלך מלחמת ההתשה הסורית
|- valign="top"
|14.5||19 באפריל 1974||מיראז' 3||מיג 21 סורי||תותחים||הפלה שנייה באותו הקרב
|}

==קישורים חיצוניים==
* רונה תמיר, [http://www.iaf.org.il/481-18781-HE/IAF.aspx משחק השחמט של אברהם שלמון], בטאון חיל האוויר 122, 223 (1 באוגוסט 1998)

==הערות שוליים==

קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:אלופי הפלות ישראלים
קטגוריה:משפחת סלומון (הראש"ז)
קטגוריה:טייסי אל על
קטגוריה:גני יהודה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
יוהאן סמואל שרטר

יוהאן סמואל שרטר (בגרמנית: Johan Samuel Schröter; בסביבות 1752 – 2 בנובמבר 1788) היה פסנתרן ומלחין גרמני, בנו של האבובן יוהאן פרידריך שרטר ואחיהם של הזמרת קורונה שרטר, הכנר יוהאן היינריך שרטר והזמרת מריה הנרייטה שרטר.

==ביוגרפיה==
סמואל שרטר החל את הכשרתו המוזיקלית אצל אביו, ומשנת 1763 למד אצל המלחין יוהאן אדם הילר בלייפציג ושר בקונצרטים שלו עד שהתחלף קולו. לאחר זאת, משנת 1767, הופיע בנגינה בפסנתר. כשחזרו שאר בני משפחתו מלונדון ללייפציג בשנת 1773 או 1774, נשאר סמואל בלונדון והוציא לאור כמה קבצים של מוזיקה קאמרית בזה אחר זה, בהם אופוס 1 ו-2, שהופיעו עוד קודם באמסטרדם. הרוזן בריהל, מוזיקאי חובב שהן משפחת שרטר והן הילר עמדו בקשרים קודמים עמו, היה לפטרונו והוא הקדיש לו את הסונאטות שלו אופוס 1.

באמצעות יוהאן כריסטיאן באך הגיע שמו של שרטר אל חצר המלכות האנגלית, שגילתה עניין בפסנתרן והעניקה לו את חסותה. עם מות באך בשנת 1782 מינתה המלכה שרלוט את שרטר לקאפלמייסטר בחצרה. נישואיו החטופים לאחת מתלמידותיו קטעו את הקריירה הציבורית שלו, אך הוא יצר קשר עם הנסיך מוויילס (מי שיהיה המלך ג'ורג' הרביעי) והופיע בקביעות בקונצרטים שלו, הפרטיים למחצה ובאירועים אחרים של מעמד האצולה. בריאותו התדרדרה והוא מת בגיל צעיר ממחלת ריאות. אשתו, רבקה שרטר, למדה לאחר זמן אצל יוזף היידן בביקורו הראשון בלונדון, והוא שמר על מכתביה והקדיש לה את שלישיות הפסנתר שלו, מס' 24-6 ברשימת יצירות היידן. 

נגינתו של שרטר הצטיינה במגע קליל ומלא חן. המוזיקה שלו קירבה את סגנון "האלגרו המזמר" אל לב קהל המאזינים האנגלי והקונצ'רטי אופוס 3 ו-5, בין הראשונים באנגליה שנועדו במפורש לפסנתר, נחלו הצלחה והשפעה בלתי מבוטלת, אם כי לאוזן המודרנית הם נשמעים חסרי ברק בהרכביהם הצנועים ובאופיים הקאמרי, בהשוואה ליצירתו הבוגרת של מוצרט, בתפיסתה הסימפונית והדראמטית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסנתרנים גרמנים
קטגוריה:מלחינים גרמנים
יוהאן סמואל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1753
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1788
הבנק למסחר

הבנק למסחר היה בנק ישראלי שנוסד בתל אביב בשנת 1935, וקרס בשנת 2002 עקב פיקוח רופף ונוהלי אבטחה כושלים שאפשרו מעילה של עובדת הבנק אתי אלון.

הבנק עסק במתן שירותים בתחומי הבנקאות המסחרית והבנקאות הסיטונאית. כמו כן הוא העניק שירותי בנקאות ללקוחות פרטיים בעלי פעולות בהיקף מינימלי של 150 אלף שקל וללקוחות עסקיים מכל מגזרי הפעילות הכלכלית בעלי פעילות מעל 100 אלף דולר. היקף הפעילות של הבנק היה קטן. היו לו רק 1,300 לקוחות ושני סניפים בלבד. האחד בתל אביב ברחוב לילינבלום, והשני בבאר שבע.

==היסטוריה==
הבנק הוקם בשנת 1935 בשם "בנק כללי לעסקי מסחר". במשך שנים רבות מנכ"ל הבנק ובעל השליטה בו היה נחמן שטרן.
בסוף שנות ה-80 רכש איש העסקים שמיל ובר בהדרגה את השליטה בבנק עד שהגיע להחזקה של 72% ממניות הבנק. וב-1990 הנפיק את מניות הבנק בבורסה לניירות ערך בתל אביב. באותה תקופה החזיקה גם "קבוצת מאיר עזרא" בכ-8% מהמניות של הבנק.

בשנת 1992 מכר שמיל ובר כ-30% מהמניות שהחזיק לחברה לניהול תיקי השקעות. באותה שנה היה מעורב הבנק בשתי פרשות, הראשונה תביעה שהגיש נגד יורשי בעל השליטה לשעבר והמנכ"ל של הבנק נחמן שטרן, על כך ששילם מכספי הבנק עבור שירותים משפטיים שניתנו לו באופן אישי. תביעה זו נדחתה לבסוף עקב התיישנות. בפרשה שנייה הואשם רואה חשבון ודירקטור בבנק בשימוש במידע פנים. שנה אחר כך כמפקח על הבנקים ורשות ניירות ערך ביטלו החלטה של אספת בעלי המניות של הבנק, להעניק הטבות בשווי של למעלה מ־10 מיליון שקל לבעל השליטה שמיל ובר.

בשנת 1995 מכר שמיל ובר 20% ממניות הבנק לאברהם אירני, שהקים את "החברה המרכזית לניירות ערך" (שהפכה למגדל שוקי הון). וב-1999, רכשה חברת הכשרת היישוב חברה לביטוח 10% ממניות הבנק. 

בשנת 2000 עבר הבנק לבניין משרדים ברחוב לילינבלום 33 שאותו שיפץ, אך הוא שימש את הבנק פחות משנתיים עד קריסתו, ולאחר מכן נמכר והוסב לבית דירות.
===המעילה בבנק וסגירתו===

החל ממרץ 1997 החלה פקידת הבנק אתי אלון, למעול בכספי הבנק ובכספי לקוחותיו. את הכסף העבירה אלון לאחיה, עופר מקסימוב, שהסתבך בחובות הימורים בעולם התחתון. בנוסף, אלון שינתה את פרטי ההתקשרות עם הלקוחות על מנת להסוות את פעולותיה, ואף שלחה להם דוחות כוזבים. באפריל 2002 החלה חקירה של בנק ישראל בבנק למסחר, ולאחר שלושה ימים ב-25 באפריל 2002 התייצבה אלון במשרדי מחלק ההונאה של מחוז תל אביב והתוודתה על מעילת הענק שביצעה בבנק.

המעילה, שהיקפה הגיע ל-254,199,600 ש"ח, הביאה לקריסתו המידית של הבנק ומינוי כונס נכסים במאי 2002. אתי אלון נשפטה ל-17 שנות מאסר ונקנסה, בנוסף לכל חברי הדירקטוריון של הבנק, שנתבעו גם הם בתביעה אזרחית ונפתחה גם חקירה פלילית נגדם. בנק ישראל קנה את כל החובות של הבנק ללקוחותיו, מנע את קריסת הלקוחות הפרטים והעסקיים וצמצם את הפגיעה בשמה של המערכת הבנקאית בישראל.

בעל השליטה שמיל ובר נתבע על ידי מפרקי הבנק, בכתב ההגנה טען כי בנק ישראל על צוותי הביקורת שלו לא גילו את המעילה, וגם לא רואי החשבון של הבנק. ובר נפטר בשנת 2017 במקסיקו לאחר שלקה בדום לב.

==ראו גם==
* המעילה בבנק צפון אמריקה

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
==הערות שוליים==

מסחר
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
קטגוריה:תל אביב-יפו: בנקים
קטגוריה:תאגידים שנכנסו להליך פירוק
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1935
יוהאן היינריך שרטר

יוהאן היינריך שרטר (בגרמנית: Johann Heinrich Schroeter; 1760 בקירוב – אחרי 1784) היה כנר ומלחין גרמני, בנו של האבובן יוהאן פרידריך שרטר ואחיהם של הזמרת קורונה שרטר, הפסנתרן יוהאן סמואל שרטר והזמרת מריה הנרייטה שרטר.

==ביוגרפיה==
שרטר נולד בוורשה כשמשפחתו שהתה שם לצורך עבודתו של אביו. בשנת 1770 ניגן בלייפציג קונצ'רטו לכינור מאת קרל דיטר פון דיטרסדורף ואפשר שאביו שינה את שנת הולדתו כדי שהצגתו כילד פלא תהיה מרשימה יותר. אחרי מסעות הקונצרטים המצליחים של משפחתו לא נשאר בלונדון עם אחיו סמואל, בניגוד לאי-אילו דיווחים. ב-1779 נסע עם אביו להנאו והופיע עם אחותו הצעירה, מריה הנרייטה, בפרנקפורט ב-1780 ובלייפציג ב-1782. בשנים הבאות הופיעו פרסומים שלו בלונדון ובפריז, ואפשר שביקר אצל אחיו בבירה האנגלית. ברוטרדם ארגן קונצרטים עם החלילן צנטגראף בעונת 1784-85. 

אין מידע לגבי המוצאות אותו לאחר 1785, ובמכתב משנת 1805 מאביו הקשיש מתלונן האב, כי עדיין איננו יודע מה עלה בגורלו של היינריך. יצירותיו היחידות המוכרות הן שישה דואטים לכינור (לונדון, בסביבות 1772), שישה דואו קונצרטנטי אופוס 1 לשני כינורות (פריז, בסביבות 1785) ושש שלישיות מיתרים אופוס 3 (לונדון ופריז, בסביבות 1786).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנרים גרמנים
יוהאן היינריך