OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
איבר האפס

איבר האפס הוא מונח אלגברי לציון איבר במבנה אלגברי שהוא איבר היחידה ביחס לפעולת החיבור המוגדרת במבנה. כלומר איבר המסומן 0 ומקיים a+0 = 0+a = a לכל איבר a במבנה.

דוגמאות:
* במספרים הטבעיים, בחוג המספרים השלמים, בשדה המספרים הרציונליים, בשדה המספרים הממשיים ובשדה המספרים המרוכבים, המספר 0 הוא איבר האפס, כמתבקש משמו.
* בחוג הקווטרניונים, המספר 0 הוא איבר האפס.
* בשדה הפונקציות הממשיות, הפונקציה <math>\ f(x) \equiv 0</math> היא איבר האפס.
* בחוג המטריצות הריבועיות מגודל נתון, מטריצת האפס היא איבר האפס.
* בחוג של קבוצות עם הפרש סימטרי כפעולת החיבור, הקבוצה הריקה היא איבר האפס.

==תכונות==
בחוג כללי יש תמיד איבר אפס אחד בדיוק (מה שמצדיק את השם "איבר האפס"). הוכחה: נניח ש-<math>0_r</math> ו-<math>0_s</math> הם שני איברי אפס בחוג. אז לפי הגדרת איבר אפס: <math>0_r=0_s+0_r=0_s</math>.

תכונה נוספת של איבר האפס בחוג היא תכונת הבליעה ביחס לכפל: לכל a בחוג <math>a\cdot 0 = 0\cdot a = 0</math>. הוכחה: <math>a\cdot 0 = a\cdot (0+0) = a\cdot 0 + a\cdot 0</math>. אם נצמצם את שני האגפים ב-<math>a\cdot 0</math> נקבל: <math>0=a\cdot 0</math>. ההוכחה לכפל משמאל אנלוגית.

חוג עם איבר אחד הוא החוג הטריוויאלי שהאיבר היחיד בו הוא איבר האפס המהווה גם את איבר היחידה ביחס לכפל. לעומת זאת בחוג עם שני איברים לפחות מתקיים תמיד ש-<math>0\ne 1</math> (כש-1 הוא איבר היחידה הכפלי). הוכחה: יהי a איבר בחוג שאינו איבר האפס (קיים מכיוון שקיים רק איבר אפס אחד). אז <math>a\cdot 1 = a\ne 0 = a\cdot 0</math> ולכן <math>0\ne 1</math>.

מן הטענה האחרונה ומתכונת הבליעה ניתן להסיק שבחוג עם שני איברים לפחות איבר האפס תמיד אינו איבר הפיך, כלומר לא ניתן לחלק באפס.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אלגברה
קטגוריה:אפס
כרמאן (פרובינציה)

פרובינציית כרמאן (בפרסית: استان کرمان) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן. הפרובינציה נמצאת בדרום איראן, ובירתה כיום היא העיר כרמאן.

שטחה 180,726 קמ"ר. ב-2011 מנתה אוכלוסיית הפרובינציה 2,938,988 תושבים.

ערים מרכזיות בפרובינציה: כרמאן (בירת הפרובינציה), בם, ג'ירופת, הורמוז, זאראנד, רפסנג'אן.

טרם בוא האסלאם לאיראן, היו רוב תושבי האזור זורואסטרים. קהילה של נוצרים נסטוריאנים הייתה פעילה גם כן. לאחר כיבושי האסלאם, הפכו רוב התושבים למוסלמים, וכיום רובם המכריע משתייך לאסלאם השיעי, אם כי עדיין קיימת שם קהילה זורואסטרית קטנה. במאה ה-19, השתייכו רבים מתושבי האזור לאסכולה השיח'ית, ולאחריה גם לתנועה הבאבית.

==גבולות==
פרובינציית כרמאן גובלת עם הפרובינציות: סיסתאן ובלוצ'סתאן, הורמוזגאן, פארס, יזד ודרום ח'וראסאן.

==נגישות==
כרמאן, בירת פרובינציית כרמאן מרוחקת כ-1,250 קילומטרים מבירת איראן, טהראן. ניתן להתנייד בשתי דרכים: לנסוע על כביש 84 ולהחליף לכביש 71 עד טהראן, נסיעה של כעשר וחצי שעות. לחלופין אפשר לטוס משדה התעופה של כרמאן המרוחק ממנה כתשעה קילומטרים, טיסה של כשעה וחצי עד לנמל התעופה הבין-לאומי האימאם חומייני.

==אסונות טבע==
ב-26 בדצמבר 2003, בשעה 5:26 (לפי השעון המקומי), רובה של העיר בם, כולל מצודתה, נהרסו ברעידת אדמה. עוצמת הרעידה נאמדה ב־6.6 בסולם ריכטר, ודווח כי 70% ממבני העיר נהרסו. מספר ההרוגים הרשמי עומד על 26,230 איש. בנוסף, דווח על כ־30,000 פצועים. סוכנות הידיעות האיראנית דיווחה כי המצודה חרבה עד היסוד.

ב-22 בדצמבר 2017 בשעה 20:34, פגעה רעידת אדמה בעוצמה של 5.2 בסולם ריכטר באזור המחוז קוהבנן.

ב-1 בדצמבר 2017, פגעה רעידת אדמה בעיר ראוואר (Ravar). האזור נפגע מכמה רעידות אדמה, בעוצמה שנעה בין 4 ל-6.2 בסולם ריכטר.

ב-11 בינואר 2018 טילטלה רעידת אדמה בעוצמה 5.1 בסולם ריכטר את כל פרובינציית כרמאן.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
כרמאן
*
יזד (פרובינציה)

פרובינציית יזד (בפרסית: استان یزد) היא אחת מ-31 פרובינציות איראן. הפרובינציה נמצאת במרכז איראן, ובירתה היא העיר יזד. כמו כן, נמצאת בה העיר ארדכאן.

659 תוכניות ופרויקטים כלכליים ותשתיתיים עם אשראי של מעל ל 22 מיליון דולר מתוכננים לפעול בפרובינציית יזד. הפרויקטים הם בתחום האריחים, אספקת הגז לפארקי התעשייה, התכת מתכות, ענף התרופות ותוספי המזון, השלב הראשון של בית החולים חאתם אל-אנביה באבארוך, חקלאות, 130 מערכות השקיה חדשות, שלב 1 של רכבת באפק-זרין שחר, השלמת שלושה כבישים מהירים, הגדלת קיבולת תחנת הכוח של צ'אדמארלו, 354 פרויקטים בתחום התקשורת, פיתוח כיסוי רשתות טלפון סלולריות ושירותי אלקטרוניקה כפריים, פרויקט צינור הגז, ופרויקטים לענייני ספורט ונוער.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
יזד
מיקאל סילבסטרה

מיקאל סאמי סילבסטרה (בצרפתית: Mikaël Samy Silvestre; נולד ב-9 באוגוסט 1977 בצ'אמברי-לס-טורס, צרפת) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת המגן. שיחק בין השנים 2001 ל-2006 בנבחרת צרפת.
== קריירה ==
את דרכו בכדורגל, החל סילבסטרה בגיל 18 בקבוצת ראן מהליגה הצרפתית. לאחר שלוש שנים במדי ראן, בהם בעיקר צבר ניסיון, חתם לעונת בקבוצת אינטר מילאנו האיטלקית ולאחר עונה סבירה קיבל הצעת חוזה בשווי 3.5 מיליון פאונד מקבוצת הצמרת האירופית מנצ'סטר יונייטד וכחודש לאחר תחילת העונה חתם בקבוצה.

במשך תשע עונות שיחק סילבסטרה ביונייטד וזכה עימה בכל תואר אפשרי מלבד אליפות העולם לקבוצות. בקיץ 2008 עבר לארסנל כשלזכותו 10 שערים ב-361 הופעות במדי היונייטד. הופעת הבכורה שלו במדי ארסנל הייתה גם הופעתו ה-250 בפרמייר ליג. סילבסטרה שיחק בארסנל במשך שתי עונות, אולם לא היווה גורם משמעותי ובעונת עבר לשחק בוורדר ברמן הגרמנית.

בפברואר 2013 חתם סילבסטרה לשנתיים בפורטלנד טימברס מה-MLS. ב-28 בינואר 2014 שוחרר מהקבוצה.

לסילבסטרה 40 הופעות בנבחרת צרפת, בהן הבקיע 2 שערים. עם הנבחרת הופיע בין היתר במונדיאל 2002, יורו 2004 ובמונדיאל 2006, בו הגיעה צרפת עד לגמר, אך הפסידה לאיטליה בדו-קרב בעיטות עונשין.

==תארים==
===קבוצתיים===
;מנצ'סטר יונייטד
*אליפות הפרמייר ליג (5): 2000-1999, 2001-2000, 2003-2002, 2007-2006, 2008-2007
*הגביע האנגלי (1): 2004
*גביע הליגה האנגלית (1): 2006
*גביע מגן הקהילה (2): 2003, 2007
*ליגת האלופות (1): 2008-2007
*הגביע הביניבשתי (1): 1999

===בינלאומיים===
;נבחרת צרפת
*גביע הקונפדרציות (2): 2001, 2003

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגני כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני פורטלנד טימברס
קטגוריה:כדורגלני צ'נאיין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2001
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2003
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:ספורטאים זרים בהודו
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1977
אהרן אורלנסקי

אהרן אורלנסקי (ה'תרי"ד, 1854 – י"ח בחשוון ה'תרע"א, 20 בנובמבר 1910) היה רבה של פתח תקווה בשלושת העשורים הראשונים להיווסדה.

==תולדותיו==
אהרן הכהן אורלנסקי נולד בביאליסטוק. למד בישיבה בביאליסטוק, שם נסמך לרבנות. בשנת תרמ"ד (1884) עלה לארץ ישראל, שנה לאחר קבוצת בני ביאליסטוק, (אליהם הצטרף עוד בתרמ"ג שרכשו נחלות בפתח תקווה, והתיישב באופן זמני בירושלים. בעת עלותו לארץ ישראל קיבל מכתב הסכמה מהרב מאיר שמחה הכהן בו כתב עליו שהוא הצטיין בשקידה עצומה בלימוד תורה והוא ראוי להורות הלכה, וזו לשונו: 

עוד באותה שנה מינו בני פתח תקווה את הרב אורלנסקי לרב המושבה, והוא כיהן בתפקיד במשך 27 שנים, עד פטירתו בשנת ה'תרע"א (1910). במקביל לכהונתו ברבנות היה גם בעל כרם. 

את עיקר משנתו ייחד למצוות התלויות בארץ, והיה לאחד הפוסקים החלוצים בתחום זה. בנושא השמיטה עמד במשא ומתן הלכתי מסועף עם גדולי הרבנים, בתוכם: הרב שמואל מסלנט, הרב קוק, הרב מרדכי גימפל יפה ואחרים.

ייסד בפתח תקווה קופת גמ"ח בשם "זיכרון מרדכי" (ע"ש הרב מרדכי גימפל יפה), שהתפתחה ונעשתה אחד ממוסדות החסד החשובים במקום.

נקבר בחלקת הראשונים בבית הקברות סגולה בפתח תקווה. על שמו רחוב בפתח תקווה.

לאחר מותו כינס בנו הרב אברהם יעקב אורלנסקי את כתבי אביו והוציאם בספר "תקות אהרן".

==התנגדותו להיתר המכירה==
הרב אורלנסקי התנגד לשימוש בהיתר המכירה בשמיטת תרמ"ט לצורך עבודת הקרקע וטען שאין בה צורך, מכיוון שממילא יש לתת לאדמה לנוח ולאפשר לחקלאים זמן להשקיע במשק החי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hebrewbooks.org/479 תקות אהרן], ספר מכתבים של הרב אורלנסקי כולל מכתבים אל חכמי דורו. לספר הסכמה של הרב קוק והתייחסות של הרב קוק לדברים בספר.
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:פתח תקווה: רבנים ראשיים
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:רבני מושבות
קטגוריה:ביאליסטוק: אישים
קטגוריה:פקידי הברון רוטשילד
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1854
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1910
גרהרד ארטל

גרהרד ארטל (גרמנית: Gerhard Ertl; נולד ב-10 באוקטובר 1936 בשטוטגרט) הוא כימאי פיזיקלי גרמני, פרופסור אמריטוס במחלקה לכימיה פיזיקלית במכון פריץ האבר, אגודת מקס פלאנק בברלין, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2007, "על מחקריו בתחום התהליכים הכימיים על משטחים מוצקים".

==השכלה==
בין 1955 ל-1957 למד באוניברסיטה הטכנית של שטוטגרט; המשיך לאוניברסיטת פריז (1957–1958) ואוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן במינכן (1958–1959). קיבל תואר מוסמך בפיזיקה מהאוניברסיטה הטכנית בשטוטגרט ב-1961, ותואר דוקטור ב-1965, מהאוניברסיטה הטכנית של מינכן.

==קריירה אקדמית==
לאחר השלמת תואר הדוקטור, היה לעוזר ולמרצה באוניברסיטה הטכנית, בין השנים 1965 ל-1968. בין 1968 ל-1973 היה פרופסור ומנהל באוניברסיטה הטכנית בהנובר. משם המשיך למשרת פרופסור במכון לכימיה פיזיקלית, באוניברסיטת לודוויג מקסימיליאן במינכן (1973–1986). במהלך שנות ה-70 וה-80, עבד כמרצה אורח (כ-Visiting Professor) במכון הטכנולוגי של קליפורניה, באוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי, ובאוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

ב-1986 מונה לפרופסור באוניברסיטה החופשית של ברלין ובאוניברסיטה הטכנית של ברלין. באותה שנה מונה כמנהל במכון פריץ האבר, אחד ממכוני אגודת מקס פלאנק והחזיק בתפקיד זה עד פרישתו לגמלאות ב-2004. ב-1996 מונה לפרופסור באוניברסיטת הומבולדט בברלין.

==מחקר==
ארטל נודע בזכות גילוי מנגנוני התגובה ברמה המולקולרית, של הסינתזה הקטליטית של אמוניה על גבי ברזל (תהליך האבר-בוש), והחמצון הקטליטי של פחמן חד-חמצני על גבי פלדיום (תהליך המתרחש בממיר קטליטי). במהלך המחקר גילה את התופעה החשובה של תגובות מחזוריות על משטחי פלטינה; בעזרת מיקרוסקופיה פוטואלקטרונית הצליח לצלם בפעם הראשונה את השינויים המחזוריים במבנה פני השטח והכיסוי שלהם במהלך התגובות.

זכה בפרס וולף בכימיה ב-1998 יחד עם גאבור א. סומורג'אי מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, "על תרומותיהם הניכרות לתחום מדע פני השטח באופן כללי, ובפרט על גילוי המנגנונים הבסיסיים של תגובות קטליטיות הטרוגניות על משטח גביש יחיד."

בשנת 2007 זכה בפרס נובל לכימיה, "על מחקריו בתחום התהליכים הכימיים על משטחים מוצקים".

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.fhi-berlin.mpg.de/pc/ertl/welcome.html גרהרד ארטל], באתר מכון פריץ האבר, מכון מקס פלנק (אנגלית)
* [http://www.wolffund.org.il/index.php?dir=site&page=winners&cs=31&language=heb פרס וולף בכימיה לשנת 1998] 
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:זוכי פרס וולף לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:גרמנים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:כימאים פיזיקליים
קטגוריה:זוכי פרס יפן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לייבניץ בהנובר
קטגוריה:זוכי פרס לייבניץ
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1936
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
בית ויטלסבאך

בית ויטלסבאך (בגרמנית: Haus Wittelsbach) הוא בית אצולה אירופאי ושושלת גרמנית שמוצאה מממלכת בוואריה. המשפחה החזיקה בתארים ותפקידים רבים, כשהחשובים בהם היו דוכסי בוואריה (1180–1623) הנסיכים הבוחרים של בוואריה (1623–1805), מלכי בוואריה (1805–1918) ומלכי שוודיה (1654–1720). בנוסף לכך מלך אחד מבני המשפחה כמלך יוון (המלך אותון, 1815–1867) ושניים נבחרו לתפקיד קיסר האימפריה הרומית הקדושה (לודוויג הרביעי וקרל השביעי).

== מוצא ==
מייסד שושלת ויטלסבאך היה לואיטפולד, רוזן בוואריה (מת בשנת 907), המצביא ובן דודו של ארנולף מקרינתיה. באותה התקופה נקראה משפחתו בית לואיטפולדינג, על שמו. בנו ברתולד, רוזן בוואריה המשיך את השושלת ונכדו אוטו השני, רוזן דכאו רכש את טירת ויטלסבאך, שהפכה למעון הרשמי של המשפחה בשנת 1119 והעניקה לה את שמה. נכדו של אוטו השני היה הראשון לבית ויטלסבאך שקיבל את התואר "דוכס בוואריה", שהיה שייך עד אז לבית ולף. טירת ויטלסבאך עצמה חרבה בשנת 1209, לאחר הירצחו של פיליפ משוואביה, מלך גרמניה, בידי אחד מבני המשפחה.

== שושלות ==
במשך השנים, התפצלה המשפחה לשושלות משנה. בתחילת המאה ה-14, לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה הקים את שושלת בוואריה, ואחיו, רודולף הראשון, דוכס בוואריה, הקים את השושלת הפלטינית, שהתפצלה במאה ה-15 לשתי שושלות אחרות (זימרן וצווייבריקן). השושלת הבווארית התפצלה גם היא לשלוש שושלות – דוכסות בוואריה-מינכן, דוכסות בוואריה-לנדסהוט ודוכסות בוואריה-אינגולשטאדט. אחר כך, השושלת הפלטינית העמידה את רוב האישים המפורסמים במשפחת ויטלסבאך.

== ציוני דרך ואישים ==
המשפחה העמידה לגרמניה שני קיסרים לאימפריה הרומית הקדושה, ומלך אחד.
רופרכט, מלך גרמניה (מהשושלת הפלטינית) (מלך 1400 - 1410), לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (בוואריה) (קיסר 1314 - 1347), וקרל השביעי (בוואריה - מינכן) (קיסר 1742- 1745).

ענף של השושלת הפלטינית, מצאצאי רופרכט, מלכו בשוודיה (החל מ-1654), מהמלך קרל העשירי עד למלך קרל השנים עשר ואחותו אולריקה אלאונורה שהיו אחרוני המלכים בשוודיה לבית ויטלסבאך (1741).

נכדו של רופרכט, כריסטוף היה מלך בדנמרק, שוודיה ונורווגיה (1440-1448). מענף אחר של השושלת יצא פרידריך החמישי, הנסיך הבוחר מפפאלץ, שהיה לתקופה קצרה מלך בוהמיה.

נוסף על כך, החל מסוף המאה ה-16 ועד לאמצע המאה ה-18, היו בני המשפחה ארכיבישופים של קלן, ובתור שכאלה גם נסיכים בוחרים. השפעתה של בוואריה הייתה חזקה לאורך כל השנים, ולכן בתקופות מסוימות, ובעיקר במאה ה-17, קיבל אחד מבניה מעמד של נסיך בוחר.

בשנת 1503 פרצה מלחמה בבוואריה על רקע ירושת לנדסהוט, היא מלחמת לנדסהוט. בשנת 1777, נכחדה שושלת בוואריה. עקב כך, הייתה מלחמה נוספת, בין בוואריה לאוסטריה, היא מלחמת הירושה הבווארית, על רקע רצונה של בוואריה לקבל מעמד עצמאי, לאחר השתלטותה של אוסטריה על הקיסרות. בסופו של דבר השליטה על בוואריה עברה לשושלת הפלטינית. לאחר מכן, היו בני משפחת ויטלסבאך מלכי בוואריה, הם המשיכו למשול בה עד שהודחו בשנת 1918 במהלך המהפכה הגרמנית.

כיום ראש שושלת ויטלסבאך וכן הטוען לכתר בוואריה הוא פרנץ, דוכס בוואריה (נולד ב-1933).

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:בוואריה: היסטוריה
ויטלסבאך
היפריון (עץ)

דוגמה לעצים ב[[פארק לאומי רדווד (אין תמונה של העץ "היפריון" עצמו).]]
"היפריון" הוא העץ הגבוה בעולם (נכון ל-2011). גובהו במדידה האחרונה 115.92 מטרים. העץ הוא מהמין סקוויה נאה, והוא גדל בפארק לאומי רדווד שבאזור החוף בצפון-מערב קליפורניה. העץ נקרא על-שם היפריון - דמות מהמיתולוגיה היוונית.

העץ התגלה ב-8 בספטמבר 2006 על ידי חוקר הטבע כריס אטקינס וחובב הטבע מייקל טיילור באזור מרוחק ב"פארק הלאומי רדווד". גובהו של העץ אומת על ידי ד"ר סטיבן סילֶט (Stephen C. Sillett), בוטנאי אמריקאי מומחה לסביבת גידול טבעית ביערות עצים עתיקים, וכן מומחה לעצים גבוהים. 
המיקום המדויק של העץ לא נחשף לציבור, מחשש שתנועה רבה של אנשים תפריע למערכת האקולוגית סביב העץ ואף תפגע בה.

חוקרים טוענים שנזק של נקר בראשו מנעה מ"היפריון" להגיע ל-115.8 מטרים בזמן שאומת גובהו על ידי ד"ר סילט. לפי מחקר ביולוגי משנת 2004, שיא הגובה האפשרי לעץ הוא 130-120 מטרים. 

נפחו של העץ בזמן אימות גובהו היה 502 מ"ק עץ. העץ הוא בן 600 שנים, והוא ממשיך לצמוח, כך שהוא יגדל ויגבה עוד באופן משמעותי.

ב-2 באוגוסט 2022 נאסרה הגישה לעץ, לאחר שהושחת על ידי תיירים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:קליפורניה: עצים מפורסמים
קטגוריה:שיאי עולם
2002 במדע

[[גריגורי פרלמן מפרסם הוכחה להשערת פואנקרה]]
==ביולוגיה==
* גילוי בקטריה Desulforudis audaxviator המתקיימת בעומק של כ-3 ק"מ ואינה זקוקה לאור השמש לקיום חייה

== חקר החלל ==
*הגשושית האמריקאית 2001 מארס אודיסיי מבצעת מיפוי במאדים, ובמהלכו מתגלות כמויות גדולות של קרח
* 4 ביולי – התגלה כוכב הלכת המינורי קווה-וואר השוכן בחגורת קויפר

==ביולוגיה==
* קווין ווריק חיבר למחשב חלק ממערכת העצבים

==מתמטיקה==
* 12 בנובמבר – גרגורי פרלמן פרסם פתרון להשערת פואנקרה

==רפואה==
* תחילת מגפת סארס בסין

==טכנולוגיה==
* מערכת נאוטילוס הצליחה ליירט פגז של תותח
* הפעלת רשת טלפון סלולרי מדור השלישי

== פרסים ==
* פרס נובל
** פרס נובל לפיזיקה - ריימונד דייוויס ארצות הברית, מסטושי קושיבה יפן, על תרומה חלוצית באסטרופיזיקה ובמיוחד על גילוי נייטרינואים קוסמיים; ריקרדו ג'אקוני ארצות הברית, על תרומה חלוצית באסטרופיזיקה ובמיוחד על גילוי מקורות לקרינת X קוסמית 
** פרס נובל לכימיה - קורט וותריך שווייץ, ג'ון פן ארצות הברית, קואיצ'י טנקה יפן, על פיתוח שיטות לזיהוי וניתוח מבנה של מאקרו-מולקולות ביולוגיות
** פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה - סידני ברנר דרום אפריקה/בריטניה/סינגפור, ה. רוברט הורביץ ארצות הברית, ג'ון א. סולסטון בריטניה, על שקבעו את הסדר המדויק של חלוקה ומות התאים בתולעת Caenorhabditis elegans ועל הבהרת התהליך של אפופטוזה

* מדליית פילדס: ולדימיר וויבודסקי, לורן לפורג

*פרס ישראל
**בחקר הפסיכולוגיה - אשר קוריאט
**בחקר הגאוגרפיה - משה ברור
**בחקר הארכאולוגיה - אברהם בירן
**בחקר הכלכלה - יעקב פרנקל, אריאל רובינשטיין 
**בחקר הכימיה - איתמר וילנר, עדה יונת

== נפטרו ==

* 8 בינואר – אלכסנדר פרוכורוב, פיזיקאי סובייטי, חתן פרס נובל, (נולד ב- 1916)
* 6 בפברואר – מקס פרוץ, ביולוג בריטי, חתן פרס נובל (נולד ב-1914)
* 18 באפריל – תור היירדאל - ביולוג ימי נורווגי שעסק באתנולוגיה. הוא התפרסם בשל מסע "קון-טיקי".
* 4 ביולי – לורן שוורץ, מתמטיקאי צרפתי זכה במדליית פילדס (נולד ב-1915)
* 6 באוגוסט – אדסחר דייקסטרה, מדען מחשבים הולנדי (נולד ב-1930)
* 31 באוגוסט – ג'ורג' פורטר, כימאי בריטי חתן פרס נובל (נולד ב-1920)
* 29 בספטמבר – ג'וליאנה טסורו, כימאית איטלקית שרשמה במהלך חייה מעל ל-125 פטנטים (נולדה ב-1921)
*25 באוקטובר, רנה תום, מתמטיקאי נורווגי, זכה במדליית פילדס (נולד ב-1923)

==קישורים חיצוניים==

*
עזנה, קיסר אקסום

כתובת עזנה ב[[יוונית שבו מתועדים ניצחונותיו על מספר עמים שכנים]]
עֵזָנָה (געז: ዔዛና) היה קיסר קיסרות אקסום בין השנים 325–356 לערך שהיום ממוקמת בצפון אתיופיה, אריתריאה תימן, דרום ערב הסעודית, צפון סומליה, ג'יבוטי, צפון סודאן ודרום מצרים. הוא נשא בתואר "מלך סבא סאלחן חימיר ודו-ראיידן". הוא היה השליט הראשון של אקסום שאימץ את הנצרות בשנת 334. המסורת גורסת שעזנה ירש את אביו אלה אמידה כאשר עוד היה ילד, אמו סופיה שימשה כסגניתו.

הוא היה הקיסר הראשון לאחר זוסקאלס (שהיה השליט הידוע הראשון של אקסום) שהוזכר על ידי היסטוריונים בני זמנו. מה שהוביל את סטוארט מאנרו-האי לקבוע שעזנה היה "השליט המפורסם ביותר מבין קיסרי אקסום בתקופה שלפני כלב".

מחנכו האישי פרומנטיוס הסורי נתמנה על ידי הפטריארך אלכסנדריה לאבונה הראשון (געז:"אבינו",הגמון) של הכנסייה האורתודוקסית האתיופית. שרידי מכתב של קונסטנטיוס, קיסר רומא תומך המינות האריאנית שנשלח לעזנה ולאחיו סזאנה שבו ביקש לשלוח את פרומנטיוס לאלכסנדריה לבירור טעויות של דוקטרינה, מאנרו-האי מניח שעזנה התעלם או דחה את הבקשה..

עזנה השיק מספר קמפיינים צבאיים שאותם תיעד ברישומיו. זוג כתובות בשפת הגעז שנימצאו במרואה מהוות הוכחה למבצע שנעשה במאה הרביעית על ידי עזנה או יורשיו. יש חוקרים הסבורים שאקסום בעצם השמידה את ממלכת כוש ואחרים מנגד מציינים שהוכחות ארכאולוגיות מצביעות על החלשות פוליטית וכלכלית במרואה בסביבות 300 לספירה..

בכמה מהמטבעות שנטבעו בזמנו מופיע ביוונית המוטו TOYTOAPECHTHXWPA-"שיכול לשמח את האנשים". מספר מטבעות שנושאים את שמו נמצאו במספר אתרים ארכאולוגים בהודו בסוף שנות ה-90, מה שמרמז על קשרי מסחר בין המדינות.. מאפיין נוסף של אקסום לאחר שעזנה התנצר היה מעבר המטבעות מאיורים פגאנים לאיורים עם צלבים ובכך היה הראשון שטבע את הצלב על מטבעותיו. עזנה הקים גם אובליסקים רבים בממלכתו.

עזנה ואחיו סאזנה, קיבלו תואר של קדושים על ידי הכנסייה האורתודוקסית האתיופית וב-1 באוקטובר נקבע יום הזבח שלהם.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שליטי אקסום
קטגוריה:קדושים אתיופים
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:פגנים שהתנצרו
מקוק ברברי

מקוק ברברי או מָקוֹק גִּיבְּרַלְטָר (שם מדעי: Macaca sylvanus) הוא קוף מקוק מהמשפחה קופים בעלי זנב. הוא נפוץ בהרי האטלס של אלג'יריה ומרוקו, בנוסף לאוכלוסייה קטנה בגיברלטר והוא הפרימט היחידי שחי בטבע באירופה, נוסף לאדם. על אף שהמקוק הברברי הוא חסר זנב, הוא אינו נחשב להומוניד.

המקוק הברברי נחשב למקוק הקרקעי ביותר. אורכו כ-60 ס"מ משקלו הוא עד 15 ק"ג לזכרים ו-10 ק"ג לנקבות.

אורך חייו כשלושים שנה.

למקוק הברברי יש כיסי לחיים המכילים כמות מזון שתשביע אותו, כמו כן הוא בעל ניבים ונחן בלסתות עוצמתיות. והוא גם מצויד בפרוה עבה וסמיכה העוזרת לו לשרוד במקומות מושלגים.

את חייו הוא מבלה בקבוצות של 10 - 30 והזכרים שבקבוצה מגנים עליה בנחישות רבה.

לאחר הריון של 165 יום ממליטה האם ולד אחד שמשקלו כמאתים גרם, צבעו שחור והוא משתנה לאחר כמה חודשים. במקוק הצעיר מטפלים כל בני הקבוצה, כולל הזכרים, וכמו כן הם שומרים עליהם מכל משמר מפני עופות דורסים.

המזון של המקוק הברברי הוא פירות, עלים, קליפות ושורשים.

האוכולוסייה של המקוק הברברי נמצאת בירידה מתמדת בשל אובדן בתי הגידול בהרי האטלס. נכון ל-2008 הוערך מספר הפרטים בין 12,000 ל-21,000, כשמונים אחוז מהם חיים במרכז הרי האטלס שבמרוקו.

==ראו גם==
* המקוקים הברבריים של גיברלטר

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.iucnredlist.org/search/details.php/12561/summ מקוק ברברי] באתר [http://www.iucnredlist.org/ הרשימה האדומה של IUCN]

==הערות שוליים==

קופה עם צאצא על הגב.

ברברי
קטגוריה:מרוקו: יונקים
קטגוריה:אלג'יריה: יונקים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: יונקים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
שיטת ברקאי

שיטת ברקאי היא תוכנית לימודים תורנית, שיוצריה דוגלים בשימוש בכללים המופיעים בספרות חז"ל ובדרכו של הראי"ה קוק. השיטה הופעלה לראשונה בתלמוד תורה שהוקם בעיר חברון על ידי הרב דן בארי. 

התוכנית משלבת הקנייה של מקורות היהדות במקביל למקצועות כלליים. היא מופעלת בכעשרים בתי ספר שונים ברחבי הארץ באופן חלקי או מלא. יסודות השיטה הם הרמוניה בין לימודי קודש וחול, לימוד על פי הפשט ופחות פלפול וכן לימוד הדרגתי - על פי דברי המשנה במסכת אבות "בן חמש למקרא, בן עשר למשנה, בן חמש-עשרה לתלמוד".

במסגרת השיטה נעשה מאמץ שיטתי להקנות לתלמיד בכיתות א'-ד' את מרבית ספרי המקרא בידיעה מקיפה, ובכיתות ה'-ט' את המשנה. מכיתה י' ואילך המטרה היא הקניית ידע בסיסי בתלמוד. נעשה שימוש בקריאה משותפת ושינון של הפסוקים להסדרת גרסה מדויקת של הפסוקים בפי התלמידים.

אחד מהשלוחות הוותיקות של מוסדות ברקאי הוא בתלמוד תורה ביישוב נווה מנחם בקרני שומרון.

מוסד נוסף ותיק המלמד לפי שיטה זו הוא תלמוד תורה 'חברון' במועצת קריית ארבע. 
== מוסדות אורות עציון באפרת ==
באפרת הוקמו מוסדות "אורות עציון" המלמדים על פי שיטת הלימוד של ברקאי.
הרב דן בארי מלווה בפועל את בתי הספר ומהווה מדריך חינוכי לצוותים.
המלווים את התלמידים מהמכינה ועד לכיתה ח' בארבעה מוסדות שונים: 
"מכינות" לילדי גן-חובה בניהולה של הגב' מיכל תעסן. בכל מכינה ישנה גננת (או גנן), סייעת וכן, רב האחראי להקניית הקריאה.
"החטיבה הצעירה" לילדים בכיתות א-ב, זוהי מסגרת לבנים ובנות הלומדים בכיתות נפרדות, המנהל הוא יהודה אייזנברג.

"אורות עציון בנות" ו"אורות עציון בנים" הם שני בתי ספר נפרדים לתלמידים בכיתות ג'-ח'. 

בבית הספר אורות עציון בנים הוקמה מערכת של כיתות לתלמידים הזקוקים לאתגר אינטלקטואלי, כיתה אחת בכל שכבה. פרויקט זה כונה כיתות "למען תשכיל".

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.daat.ac.il/daat/dapey/dapim/grin_yehoshua1.doc מבואות לשיטת הלימוד מהאתר דעת]
*[https://www.youtube.com/watch?v=fYfxGpIrTAg הרב דן בארי מתאר את שיטת ברקאי], באתר youtube 

ברקאי, שיטת
קטגוריה:חינוך יהודי
קטגוריה:מצוות תלמוד תורה
ניקולאה בראנה

ניקולאה בראנה (רומנית: Nicolae al României; 15 באוגוסט 1903 - 9 ביוני 1978), מבית הוהנצולרן-זיגמרינגן, נסיך רומני בשם ניקולאה מרומניה, בנם של פרדיננד הראשון ושל מריה מאדינבורו, מלכת רומניה, נשיא מועצת העוצרות בתקופת המלוכה הראשונה של בן אחיו, מיכאי הראשון.
[[קרול השני, מלך רומניה, נטל מאחיו, הנסיך ניקולאה, את זכויותיו כבן משפחת המלוכה]]

==ביוגרפיה==
ניקולאה נולד ב-15 באוגוסט 1903 בסינאיה, רומניה, והיה הרביעי בין ילדי המלך הרומני פרדיננד. הוא לא היה יורש העצר וייעד עצמו לקריירה בצי הבריטי. האח הבכור, קרול, ויתר על זכות הירושה כדי שיוכל לחיות כראות עיניו בחו"ל, לכן במות פרדיננד יורש העצר היה בנו של קרול, מיכאי, שהיה בן חמש בלבד. ברומניה הוחלט על הרכבת מועצת עוצרות שתנהל את המדינה עד להתבגרות המלך ובראש המועצה, שמנתה שלושה אישים, הוצב הנסיך ניקולאה. ניקולאה, שהוזעק מבריטניה על כורחו, לא היה פעיל בענייני המדינה וכשאחיו קרול שב לרומניה בשנת 1930, כדי לתפוס את השלטון, שמח ניקולאה לקראתו ושמח להשתחרר מחובות השלטון.

ניקולאה חפץ לשאת לאישה את יואנה דומיטרסקו-דולטי, גרושה רומניה, ונזקק לאישור אחיו לנישואים אלה, כי החוק הרומני אסר על בני משפחת המלוכה להינשא לרומנים. קרול ייעץ לאחיו לשאת את בחירת ליבו ולצפות לאישור בדיעבד, אך לאחר הנישואים, שנערכו ב-28 באוקטובר 1931, שינה קרול את טעמו, לא הכיר בנישואים ופנה לבית משפט רומני, שהכריז בדצמבר 1931 על הנישואים כמבוטלים. ניקולאה התמיד בזוגיות שלו וב-1937, שש שנים לאחר הנישואים, ניסה להפעיל לחץ על אחיו המלך על ידי הצעת תמיכה כספית לתנועה הלגיונרית העוינת למלך. המלך הגיב בכינוס מועצת הכתר, ב-8 באפריל וקבלת החלטה להדיח את ניקולאה מזכויותיו כבן משפחת המלוכה ולהגלותו מרומניה. ייתכן שרצונם של פולנים מסוימים להכתיר את ניקולאה למלך פולין היה בין מניעיו של קרול ואומנם, לאחר מכן, התחילו לדבר בפולין על הכתרתו של קרול גם כמלך פולין ולחזק בכך את ברית ההגנה הפולנית-רומנית.

הנסיך ניקולאה, שהפך להיות ניקולאה בראנה, עבר לספרד ומאוחר יותר לשווייץ. לאחר הדחתו של קרול על ידי יון אנטונסקו, מיכאי הראשון השיב לו את זכויותיו כבן משפחת המלוכה. בשנת 1967, ארבע שנים לאחר מות רעייתו, נשא ניקולאה אישה שנייה. לניקולאה לא היו ילדים והוא הלך לעולמו בשנת 1978 במדריד.

==אילן יוחסין==

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפחת המלוכה הרומנית
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:מגורשים ממולדתם
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1978
שרשור (מחרוזות)

סיסמת פרסום ל[[כאן 11 המבוססת על פעולת השרשור]]
שרשור היא פעולה בינארית בין שתי מחרוזות, שתוצאתה היא מחרוזת שלישית, שבה מוצמדת המחרוזת השנייה בהמשכה של הראשונה. אם נסמן את פעולת השרשור בסימן +, מתקיים, למשל, 'ויקי' + 'פדיה' = 'ויקיפדיה'. 

פעולת השרשור אינה קומוטטיבית, שהרי, למשל, 'ויקי' + 'פדיה' ≠ 'פדיה' + 'ויקי'. פעולת השרשור היא פעולה אסוציאטיבית, כלומר לכל שלוש מחרוזות a,b,c מתקיים a+(b+c) = (a+b)+c. איבר היחידה לפעולת השרשור הוא המחרוזת הריקה (שנסמנה בשני גרשים (בודדים) צמודים, <nowiki></nowiki>), כלומר לכל מחרוזת a מתקיים . האיבר היחיד באוסף של מחרוזות שיש לו איבר הופכי הוא המחרוזת הריקה. בהתאם לכך, האוסף של מילים סופיות באלפבית X, ביחס לפעולת השרשור, הוא מונואיד (זהו המונואיד החפשי על X, ראו חבורה חופשית).

בשפות טבעיות רווחת פעולה של שרשור מורפמות ליצירת מילים חדשות והטיות של מילים קיימות. דוגמה: המילה האנגלית unbreakable מורכבת משרשור של שלושה צורנים: un+break+able. כך גם המילה העברית 'וכשכתבנו' = 'ו' + 'כש' + 'כתב' + 'נו'.

פעולת השרשור ממומשת בשפות תכנות רבות, כחלק מהכלים לטיפול במחרוזות. האופרטור מסומן בדרכים שונות, ובהן:

* סימן חיבור (+) – BASIC, ויז'ואל בייסיק, פסקל, JavaScript, Java, פייתון, C sharp
* אמפרסנד (&) – עדה, BASIC, ויז'ואל בייסיק
* שני קווים ניצבים (||) – PL/I
* נקודה (.) – פרל, PHP

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תכנות
קטגוריה:פעולות בינאריות
פטריק קים

פטריק קים הוא שמה של סדרת ספרי מתח פופולריים בכריכה רכה, מסוגת ספרות זולה, שנתפרסמו בישראל בשנות ה־60, ה־70 וה־80 של המאה ה־20. הספרים יצאו בהוצאת רמדור, תל אביב, ולמחברם ניתן שם העט ברט ויטפורד, כשהמחברים האמיתיים הוצגו, בדרך כלל בשם עט משלהם, כמתרגמי הספר לעברית.

פטריק קים הוא סוכן קוריאני, שני מטרים גובהו, בשירות ה־CIA, שנודע בביצועיו המושלמים בכל התחומים, לרבות במיטה. "ידיו המסוקסות" הפכו למטבע לשון בישראל.

יוצרו הוא חוקר הספרות גלעד מורג שחיבר את הספרים הראשונים להזמנת המו"ל, אורי שלגי. מורג כתב את הספרים הראשונים בסדרה בשנות ה־60, כשהיה סטודנט, ושמו מופיע בהם כמתרגם "ג. מור". עד יציאתו לגמלאות, הוא שימש כפרופסור לספרות עברית בארצות הברית וכנשיא איגוד הפרופסורים לעברית.

בסדרה נתפרסמו למעלה מ־150 ספרים. הספרים נכתבו על ידי שורה של סופרים ישראלים – ובהם – בנוסף למורג: פנחס דנציגר ("פ. דן"), עמוס אריכא ("ע. דולג"), אריה קרישק ("דן בימור"), שלמה פרנקל, אשר דורי, אריה מקל, איל מגד, אלישע בן מרדכי, אורי בר-יוסף ואחרים. 

הסדרה זכתה למעמד "קאלט" ומהווה מקור לנוסטלגיה בקרב קוראיה. היו מספר ניסיונות לחדש את הסדרה, אף להפכה לסרט קולנוע (מנחם גולן) – אך הם לא צלחו.

בראשית 2017 העלה תיאטרון החנות מחזה, המבוסס חופשית על ספרי הסדרה – "Radio Play", בעיבודה של נועה בקר ובבימויו של שחר מרום. ההצגה הפכה להצלחה אדירה וזכתה לשבחים על מקוריותה.

==ראו גם==
* ביל קרטר
* באק ג'ונס
* רינגו

==קישורים חיצוניים==
* 
* ענבל שגיב, [http://www.metargemet.com/archives/59 פטריק קים – תרגום פיקטיבי] – מדוע הסתתרו המתרגמים?, באתר "מתרגמת", 2007
* 
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:מותחנים בעברית
קים, פטריק
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:סדרות ספרים בעברית
דגל אדמונטון

דגל אדמונטון הוא דגל כחול שבמרכזו פס קנדי. במרכז הריבוע הלבן מופיע סמל העיר.
דגל לשעבר, בשימוש מ-1966 עד 1986
הצבע הכחול מסמל את מי נהר צפון ססקצ'ואן העובר בעיר, והצבע הלבן מסמל שלום ושלווה. הצבע הלבן והצבע הכחול הם הצבעים הרשמיים של העיר.

הדגל אומץ על ידי מועצת העיר אדמונטון ב-12 בדצמבר 1966 ושונה שינוי קל בשנת 1986.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אדמונטון
אדמונטון
קטגוריה:פס קנדי
קטגוריה:אלברטה: סמלים
1756 במוזיקה

== אירועים ==
*כריסטוף ויליבלד גלוק מקבל מהאפיפיור בנדיקט ה-14 את תואר אביר מסדר דורבן הזהב.
== אופרה ==
==מוזיקה קלאסית==

== נולדו ==
* 27 בינואר – וולפגנג אמדאוס מוצרט (נפטר ב-1791)
* 7 במאי – תומאס לינלי הצעיר (נפטר ב-1778)
* 20 ביוני – יוזף מרטין קראוס (נפטר ב-1792)

== נפטרו ==
* 10 באפריל – ג'יאקומו אנטוניו פרטי (נולד ב-1661)
* 15 באפריל – יוהאן גוטליב גולדברג (נולד ב-1727)

==קישורים חיצוניים==
סמל אדמונטון

סמל אדמונטון הוענק לעיר אדמונטון שבפרובינציית אלברטה שבקנדה ב-28 באוקטובר 1994.

במרכז הסמל מופיע שלט אצולה המתאר את מאפייני העיר. בחלקו העליון של שלט האצולה מופיעה שמש המסמלת את המספר הרב יחסית של ימים שמשיים ביחס לשאר חלקי קנדה. במרכז שלט האצולה מופיע גלגל שיניים בעל כנפיים המסמל את התעשייה ואת תחום התעופה המהווים תחומי כלכלה חשובים באדמונטון כיום. מתחת לפס הכחול הגלי המסמל את נהר צפון ססקצ'ואן מופיעה אלומת שיבולי חיטה המסמלים את החקלאות - ענף שהיווה את החשוב בענפי הכלכלה של העיר בעבר.

משני צידי שלט האצולה עומדים התומכים - מימין אתנה, אלת החוכמה, המסמלת את תחום החינוך המפותח של העיר ואת אוניברסיטת אלברטה ומשמאל חוקר ארצות המהווה תזכורת לסחורי הפרוות שהקימו את היישוב הראשון באזור.

מעל מגן האבירים מופיעה אלה המסמלת את היותה של העיר בירת הפרובינציה. מעלה האלה רשום שם העיר באנגלית: "Edmonton".

מתחת מגן האבירים מופיע המוטו של העיר: "תעשייה, כנות, קדמה" (באנגלית: Industry - Integrity - Progress).

קטגוריה:אדמונטון
אדמונטון

קטגוריה:אלברטה: סמלים
נמל התעופה הבין-לאומי קילימנג'רו

נמל התעופה הבין-לאומי קילימנג'רו הוא נמל תעופה המשרת את הערים ארושה ומושי שבצפון טנזניה. נמל התעופה שוכן בין שתי הערים, במרחק של כ-40 ק"מ ממזרח לארושה וכ-30 ק"מ מערבית למושי. זהו שדה התעופה הבינלאומי המופרט הראשון באפריקה ומופעל על ידי חברת פיתוח שדות תעופה קילימנג'רו (KADCO), הנמצאת בבעלות מלאה של ממשלת טנזניה. שדה התעופה זכה בפרס השיווק Routes Africa בשנים 2013 ו -2014.

נמל התעופה נחנך בשנת 1971, במטרה להקל על הגישה לכמה מהפארקים הלאומיים החשובים השוכנים באזור, כגון הפארק הלאומי קילימנג'רו (בתחומו נמצא הר הקילימנג'רו), הפארק הלאומי סרנגטי ומכתש נגורונגורו. טיסות סדירות מתקיימות מנמל תעופה זה לנמלי תעופה אחרים בטנזניה, למדינות נוספות באפריקה ואף ליעדים באירופה. נמל התעופה אינו משמש כנמל הבית של אף חברת תעופה. חברות תעופה העיקריות הפועלות משדה התעופה הן KLM, קטאר איירווייס, פליי דובאי, טורקיש איירליינס וקניה איירווייס.

בשנת 2004 עברו בנמל התעופה 294,750 נוסעים, לעומת כמיליון נוסעים בנמל התעופה הגדול בטנזניה, ג'וליוס נייררה שבדאר א-סלאם.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קילימנג'רו
קטגוריה:טנזניה: תעופה
קטגוריה:טנזניה: מבנים
המפה הוורודה

המפה הוורודה
המפה הוורודה (בפורטוגזית: "Mapa cor-de-rosa") היה מסמך שהציג את שאיפותיה הטריטוריאליות של האימפריה הפורטוגזית בשטח שבין אנגולה ומוזמביק, שהוא כיום בתחומי המדינות זמביה, זימבבווה ומלאווי.

לאחר הכרזת ברזיל על עצמאותה ב-1822, החלה פורטוגל למקד את מאמציה בחקר שטחי פנים יבשת אפריקה הכלולים במושבותיה אנגולה ומוזמביק. חוקרי הארצות הרמנז'ילדו קאפלו ורוברטו איוונש היו האירופים הראשונים שחצו את אפריקה מחוף אל חוף. כך הפכה התוכנית לחיבור שתי המושבות לאחד היעדים המדיניים העיקריים של פורטוגל במחצית השנייה של המאה ה-19.

הבריטים לא קיבלו תוכנית פורטוגזית זו בסבר פנים יפות, כי גם להם הייתה תוכנית משלהם שעוררה מחלוקת עם פורטוגל, תוכנית הקו האדום "מהכף לקהיר" של סר ססיל רודס: יצירת רצף טריטוריאלי חוצה יבשת בין קהיר לקייפטאון אשר יאפשר לבריטים להגיע למעמד של הגמוניה באפריקה.

מתיחות זו בין פורטוגל לבריטניה הובילה לאולטימטום בריטי ב-1890. לבסוף ויתרה פורטוגל על עמדתה ופעלה לפי סעיפי האולטימטום שהציבה בריטניה. כך נפגע אנושות מעמד השלטון המלוכני בפורטוגל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קולוניאליזם
קטגוריה:סכסוכי גבול
קטגוריה:זמביה: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה הפורטוגזית
דגל ויניפג

דגל ויניפג המשמש את העיר ויניפג, בירת פרובינציית מניטובה שבקנדה אומץ רשמית ב-1 באוקטובר 1975.

במרכז הדגל מצוי עיגול לבן (בהרלדיקה: דיסק) שעליו סמל ויניפג. בחציו השמאלי העליון של הדגל מופיע משולש כחול, ובחציו הימני התחתון של הדגל משולש צהוב, כאשר פס לבן מפריד בין שני המשולשים. המשולש הכחול מסמל את השמים הכחולים של העיר, והמשולש הצהוב מסמל את שדות החיטה שעליהם התבססה בעבר כלכלת העיר.

בשנת 1974 (קודם לאימוץ הדגל) הוכרזו הצבעים צהוב וכחול כצבעים הרשמיים של העיר, כחלק מחגיגות 100 שנה להכרזתה של ויניפג כעיר.

הדגל הרשמי עצמו אומץ בהצבעה במועצת העיר ב-1 באוקטובר 1975, ונרשם כסימן מסחרי ב-7 באפריל בשנה שלאחר מכן.

==סמל הדגל==
ב-18 בינואר 2001, העיר וויניפג אימצה לוגו חדש כחלק מיוזמת מיתוג, שהותאם לדגל לוגו בפרופורציות 1:2. דגל זה משמש כיום למטרות קידום מכירות, בניגוד לשימוש של הדגל הרשמי למטרות טקסיות ורשמיות.

דגל הלוגו משתמש בצבעים שנמצאים על הדגל הרשמי, כמו גם אחרים. יש לו שדה כחול כהה (רקע) עם "וויניפג" באותיות שרשרת לבנות, במרכז השדה התחתון. מעל האותיות קשת בצבע כחול-בינוני, מעליה שני סהרונים: צהוב משמאל, פונה ימינה וכחול כהה מימין, בתוך הצהוב, פונה שמאלה. בתוך הסהר הזה יש עיגול אדום או צורה דמוית טיפה, שנועדו לסמל את ה'לב' של קהילת ויניפג ואנשיה. לפי הסיטי, הלוגו, בכללותו, "דומה לשמש זורחת מעל האופק וגם מחקה צורה של דמות מדלגת."

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ויניפג
ויניפג

קטגוריה:מניטובה: סמלים
אברהם טביב

אברהם טביב (28 בפברואר 1890 – 22 באפריל 1950), היה יו"ר מייסד של התאחדות התימנים בישראל וחבר הכנסת בכנסת הראשונה.

==ביוגרפיה==
טביב נולד בחידאן אלשם, תימן וגדל במשפחה מסורתית. בתימן למד בחדר והשתלם בצורפות ובתיקון נשק. לפרנסתו עבד כשוחט.

בשנת 1909 עלה ארצה עם משפחתו בשיירה הראשונה של עולי תימן במסגרת העלייה השנייה. לאחר עלייתו התיישב בראשון לציון ועבד כפועל ביקב וכשומר בכרמים. בתקופה זו הצטרף למפלגת "הפועל הצעיר" והחל לפעול בקרב עולי תימן. בשנת 1918 נבחר לוועד המושבה.

פעילותו הציבורית הקיפה מגוון רחב של פעולות במישור הארצי. עבור עולי תימן הניח את היסוד להקמתן של שכונות שיבת ציון, נווה ציון, נחליאלי ומחנה יהודה. בשנים 1920–1931 ושוב בין 1944–1948 כיהן כציר באספת הנבחרים. כמו כן השתתף בוועידת היסוד של הסתדרות העובדים הכללית (1920) ונבחר בשנת 1925 למרכז החקלאי של ההסתדרות. מטעם ההתאחדות נשלח כציר למספר קונגרסים ציוניים.

בשנת 1923 הקים טביב את התאחדות התימנים, בראשה עמד עד לפטירתו. עד לשנת 1927 ייצג את ההתאחדות בוועדת העלייה של הנהלת הסוכנות היהודית.

ב-1945 הצטרף למפא"י. בשנת 1949 נבחר לכנסת הראשונה והיה חבר בוועדת השירותים הציבוריים. במהלך כהונתו נפטר והוחלף על ידי יצחק קנב. בהלווייתו הספידו יושב ראש הכנסת יוסף שפרינצק, הרב רפאל אלשיך, אליהו הכרמלי, אליקום אוסטשינסקי ואריה שפטל. נקבר בבית העלמין גני אסתר בראשון לציון. <ref></ref>

הוא אחיו של הסופר מרדכי טביב ואביו של ראש עיריית ערד לשעבר, בצלאל טביב. על שמו רחוב בפתח תקווה ובקריית אתא.

== ספרים ופרסומים ==
* גולת תימן, תל אביב: אמנות (לנער: ספרית ארץ ישראל של הקרן הקיימת לישראל), תרצ"א.
* שבי תימן, תל אביב: אמנות (לנער: ספרית ארץ ישראל של הקרן הקיימת לישראל), תרצ"ב
* השופר: עלון חד פעמי לענייני היהודים התימנים בישראל ומחוצה לה (בעריכת אברהם טביב), תל אביב: התאחדות התימנים בא"י, תרצ"ב.
* עליית יהודי תימן לארץ ישראל והתיישבותם בה, תל אביב: מרכז התאחדות התימנים בארץ ישראל, 1943.

==לקריאה נוספת==
*עלית יהודי תימן, מזכרונות אברהם טביב, בתוך: אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, חלק שני, פרק פה, עמ' 860–882.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [http://www.gen-mus.co.il/person/?id=1243 טביב אברהם, באלבום המשפחות עדת ראשון לציון]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפא"י
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19: אנשי היישוב
קטגוריה:חוקרי יהדות תימן
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הראשונה
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים השנייה
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הרביעית
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:שוחטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות גני אסתר בראשון לציון
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1889
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1950
אחד העם (פירושונים)

המונח אחד העם מבוסס על דברי אבימלך מלך פלשתים ליצחק: "...כִּמְעַט שָׁכַב אַחַד הָעָם אֶת-אִשְׁתֶּךָ, וְהֵבֵאתָ עָלֵינוּ אָשָׁם." (ספר בראשית כ"ו, י').<br />

==הערות שוליים==
אבדילהמיט הראשון

אַבְּדִילְהָמִיט הָרִאשׁוֹן (עבד אלחמיד) (בטורקית: I. Abdülhamit; בטורקית עות'מאנית: عبد الحميد اول, 20 במרץ 1725 – 7 באפריל 1789) היה הסולטאן ה-27 של האימפריה העות'מאנית, שלט בה מ-21 בינואר 1774 ועד מותו ב-1789.

==ביוגרפיה==
אבדילהמיט בנו של הסולטאן אהמט השלישי ואחיו של הסולטאן שקדם לו, מוסטפא השלישי. 

מאחר שעלה לשלטון בגיל 49, בילה את מרבית חייו, כפי שהיה מקובל אז, בקפס בהרמון, שם התחנך על ידי אמו. בשנת שלטונו הראשונה חתם על הסכם קוצ'וק קאינרג'ה, בעקבות תבוסת קודמו במלחמה העות'מאנית-רוסית של 1768–1774. על פי תנאי ההסכם, הוענקה לחצי האי קרים אוטונומיה מן השלטון הטורקי, ורוסיה זכתה בפיצוי בסכום של 4.5 מיליון רובל ובשני נמלים, שאפשרו לה גישה ישירה אל הים השחור. יתר על כן, בשנת 1783 סיפחה יקטרינה הגדולה את חצי האי קרים לרוסיה.

אבדילהמיט היה רודף שלום ומוסלמי מאמין, עד כי זכה לכינוי "הקדוש" ("Veli") ונחשב לשליט מיטיב. הוא החל בהקמתו המחודשת של הצבא לאחר התבוסה, תוך שהוא מנסה להנהיג רפורמות בקרב חיל היניצ'רים והצי העות'מאני. הוא הקים חיל תותחנים חדש וסירב להעניק לחיילים הטבות כספיות נוספות בשל מצבו הקשה של אוצר המדינה. הוא פקח עין על המערכת הציבורית וניסה להנהיג רפורמות והתייעלות, בין היתר במערכת החינוך. 

בשנות שלטונו האחרונות פתח שוב במלחמה נגד האימפריה הרוסית, במטרה להשיב לאימפריה העות'מאנית שטחים שאיבדה במלחמה הקודמת. המלחמה העות'מאנית-רוסית של 1787–1792, שבה ניצבה אוסטריה לצד הרוסים, הסתיימה לאחר מותו של אבדילהמיט הראשון במפלתם של העות'מאנים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1725
קטגוריה:נפטרים ב-1789
באצ'אן

באצ'אן (בהולנדית: Batjan, בעבר נקרא גם Bachian או Bachan) הוא האי הראשי בקבוצת איי באצ'אן שבאינדונזיה. האי הוא חלק מאיי מאלוקו ומופרד מחצי האי הדרום מערבי של הלמהרה באמצעות מושבת פאטינטי. מצפון לאי נמצאים האיים קאיואה, טרנאטה וטידורה.

==היסטוריה==
בעבר שלט באי סולטאן מקומי ומבנה השלטון היה דומה לזה שבסולטאנויות החזקות שהתקיימו בטרנאטה וטידורה.

ההשפעה האירופאית המשמעותית הראשונה על באצ'אן הייתה פורטוגלית, בעיקר כתוצאה מהקמת מבצר על האי ב-1588. אולם, ב-1609 המבצר נכבש על ידי חברת הודו המזרחית ההולנדית, מהלך שסימן את תחילת השלטון ההולנדי בבאצ'אן. לאחר 1889 הוחלפה המונרכיה של האי בוועדת צ'יפים שבראשה עמד קצין הולנדי ממונה.

החשיבות הקולוניאלית של באצ'אן נגזרה בעיקר מסחר התבלינים ששגשג בטרנאטה, טידורה והאלמאהרה. האי לא היווה מוקד משיכה עקב משאביו הטבעיים, אלא כנקודת שליטה בסיוע לשמירה על האיים הסמוכים. בסוף המאה ה-19 נעשו ניסיונות לכריית מחצבים באי, אולם הם נכשלו.

==אוכלוסייה==
החלק הפנימי של האי כמעט ואינו מיושב ורוב תושבי החופים אינם ילידי האי. הקבוצות העיקריות בקרב תושבי החופים הן הסיראני (צאצאים נוצרים של הפורטוגלים), מאלאים, פפואנים ומהגרים מהאיים השכנים. מספר התושבים הכולל הוא 13,000. העיר החשובה ביותר באי היא לאבוהה, הנמצאת בצד המערבי של האי. בסמוך לה נמצאת העיר אמאסינג (או אמאסינגקוטה) שבעברה הייתה נקודת התיישבות חשובה על האי.

==שפה==
בבאצ'אן מדוברות מספר שפות אוסטרונזיות ולא-אוסטרונזיות, כולל טובלו, גאללה, טרנאטה, באג'או וטוקאנג בסי. אולם, שפת הילידים של באצ'אן היא באקאנזית, הידועה גם כבאצ'אן מאלאית (קוד ISO 693-3). ישנה מחלוקת בקרב בלשנים האם מדובר בניב מאלאי או בשפה שמתבססת על המאלאית.

במונחון וילטנס ודנקירטס מ-1623 ניתן למצוא מספר מילים בבאקאנזית. כמו כן, האי מוזכר במונוגרפיה של אדריאני וקרוץ מ-1914. המחקרים המקיפים ביותר נערכו על ידי ג'יימס קולינס, שהסיק כי באקאנזית היא אכן ניב מאלאי, שהתפצל מהמאלאית שהייתה בשימוש בסולטנות באצ'אן.

==גאוגרפיה ומשאבים טבעיים==
פני השטח של האי אינם אחידים והם מורכבים משני חלקים הרריים המחוברים באמצעות רצועת יבשה. שטח האי הכולל הוא כ-1900 קמ"ר. התצורה של האי היא געשית, והמעיינות החמים מרמזים על קיומה של פעילות געשית. אולם, בחלק הדרומי של האי ניתן למצוא סלעים לא-געשיים. הנקודה הגבוהה ביותר על פני האי היא פסגת הר לאבואה בגובה של 2,118 מטרים. באי התגלו מחצבי פחם ומינרלים אחרים. חלק גדול מהאי מכוסה בעצים, וביניהם ניתן למצוא סאגו, אגוזי קוקוס וציפורן בשפע.

==חיי הטבע==
באצ'אן זוכה להתעניינות רבה של הזואולוגים כיוון שהוא הנקודה המזרחית ביותר בכדור הארץ שבה ניתן למצוא את הקוואדרומאנה (סוג של קוף). כמו כן, האי עשיר בציפורים ובחרקים. באצ'אן (ביחד עם האלמאהרה) הוא בית הגידול של הדבורה הגדולה ביותר בעולם, דבורת הבנאי (Chalicodoma Pluto).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:איי מאלוקו
סלים השלישי

סלים השלישי
הטורה (Tuğra) של סלים השלישי
סלים השלישי (בטורקית: III. Selim; בטורקית עות'מאנית: سليم ثالث; 24 בדצמבר1761 – 28 ביולי 1808) היה הסולטאן העשרים-ושמונה של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-7 באפריל 1789 ועד 29 במאי 1807. הוא היה בנו של הסולטאן מוסטפא השלישי ואחיינו של הסולטאן שקדם לו אבדילהמיט הראשון.

==ביוגרפיה==
בשנות שלטונו הראשונות נאלץ סלים השלישי להמשיך במלחמה העות'מאנית-רוסית של 1787–1792 בה החל קודמו. מלחמה זו הסתיימה בהסכם יאשי שנחתם ב-9 בינואר 1792 ולפיו הסיגו הטורקים את כוחותיהם מחצי האי קרים ומאוצ'אקוב, ונהר הדניסטר היה לגבול בין האימפריה העות'מאנית לאירופה. עם זאת השקט שהושג מכוח ההסכם היה זמני, והסולטאן נדרש לפלישת נפוליאון למצרים ולארץ ישראל כבר ב-1798. הדיפת הצרפתים ממצרים ב-1801 השיבה את השליטה במדינה לאימפריה העות'מאנית רק באופן רשמי.

בעיצומן של מלחמות הקואליציה האנטי צרפתית השלישית פרצה מלחמה בין אנגליה לאימפריה העות'מאנית ב-1807. העילה למלחמה הייתה החלטת העות'מאנים לאפשר מעבר במצר ים הדרדנלים והבוספורוס לכלי שיט צרפתיים בלבד, דבר שבא על חשבונה הישיר של האימפריה הרוסית. האנגלים דרשו מהסולטאן לבטל את החלטתו ולהכריז מלחמה על צרפת, וכן דרשו כי הטורקים ימסרו לרשותם את אוניות הצי העות'מאני ואת המצודות שלאורך הדרדנלים. סלים השלישי סירב ושייטת בריטית הגיע לדרדנלים ב-19 בפברואר 1807 והשמידה את אוניות הצי העות'מאני בים השיש. העות'מאנים הפגיזו את הצי האנגלי בסיוע וייעוץ צרפתי והביאו לנסיגתו לים התיכון. עקב החלטתו המקורית של הסולטאן פרצה גם המלחמה העות'מאנית-רוסית של 1806–1812. הרוסים הביסו עד מהרה את הצבאות העות'מאנים בארמניה ובנסיכויות הרומניות והצי הרוסי הקיסרי הסב נזקים קשים לצי העותמאני.

סלים השלישי המשיך ברפורמות בהן החל קודמו בתחומי החינוך, המנהל הציבורי והצבא. הוא הביא מומחי צבא זרים והקים חייל חדש (ניזאם-אה ג'דיד) בשנת 1793 אשר הצליח להעניק מענה זמני להתקוממויות חיל היניצ'רים. עם זאת רפורמות נוספות אשר נגעו ישירות ליניצ'רים נתקלו בהתנגדותם של היניצ'רים שנתמכו על ידי העולמא, ונזנחו. בעוד המלחמה נגד רוסיה בעיצומה התקוממו היניצ'רים שוב והדיחו את סלים השלישי. הוא נכלא ובן דודו מוסטפא הרביעי אשר תמך ביניצ'רים הומלך תחתיו. הפאשה מוסטפא באיראקדר עלה על איסטנבול כדי לשחרר את הסולטאן המודח מכלאו, אך הוא הגיע באיחור לאחר שסלים השלישי נרצח על ידי סריס בהוראת מוסטפא הרביעי.

סלים השלישי היה מוזיקאי מוכשר, וחיבר עשרות מקאמות ויצירות מוזיקליות אחרות. הוא היה פטרונם של אמנים ואומנויות וביוזמתו הושמעה לראשונה ב-1797 אופרה מערבית באימפריה העות'מאנית.

==לקריאה נוספת==
* אריק יאן צורשר, טורקיה: היסטוריה מודרנית (מאנגלית: עדי גיצבורג-הירש), הוצאת אוניברסיטת תל אביב 2005, עמודים 39–47

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:עות'מאנים במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:מנהיגים טורקים שהודחו במהפכה
קטגוריה:ילידי 1761
קטגוריה:נפטרים ב-1808
מוסטפא הרביעי

מוסטפא הרביעי (בטורקית: IV. Mustafa; בטורקית עות'מאנית: مصطفى رابع, 8 בספטמבר 1779 – 17 בנובמבר 1808) היה הסולטאן העשרים-ותשעה של האימפריה העות'מאנית, ושלט בה מ-29 במאי 1807 ועד יום מותו. הוא היה בן דודו של הסולטאן שקדם לו, סלים השלישי ובנו של הסולטאן אבדילהמיט הראשון. 

בן דודו, הסולטאן סלים השלישי, עורר עליו את זעמו של חיל היניצ'רים ברפורמות שיזם. היניצ'רים התמרדו וכלאו את סלים, ומוסטפא אשר תמך ביניצ'רים הומלך תחתיו. הפאשה מוסטפא באיראקדר עלה על איסטנבול כדי לשחרר את הסולטאן המודח מכלאו, אך הוא הגיע באיחור לאחר שסלים נרצח על ידי סריס בהוראת מוסטפא. כדי להישאר הנצר היחיד לבית עות'מאן, הורה מוסטפא לרצוח גם את אחיו שלו, מהמוט, אך האחרון התחבא והצליח לחמוק מגורלו של סלים השלישי. באיראקדר כילה את זעמו במוסטפא הרביעי והוציאו להורג, ותחתיו הומלך מהמוט שהיה למהמוט השני.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1779
קטגוריה:נפטרים ב-1808
קפס

הקפס בארמון טופקאפי
הקפס (טורקית Kafes - "הכלוב") היה חלק מוגדר בארמון בתקופת האימפריה העות'מאנית שבו הוחזקו טוענים אפשריים לכתר בהסגר ותחת שמירה.

היות שימיה הראשונים של השושלת העות'מאנית לוו באופן תדיר וכמעט תמידי במאבקי ירושה ובמלחמות על הכתר, הפך השימוש בקפס לנוהג, ועם עלייתו של סולטאן חדש לשלטון, הושמו בהסגר כל יריביו האפשריים, ללא קשר למספרם או לגילם - הכלל חל על ילדים וגם על הסולטאן הקודם אם נותר בחיים, ואפילו אם ויתר על הכתר מרצונו. מאידך הבטיח הדבר את שלומם של היורשים הפוטנציאליים, וכן כי בבוא העת ייוותר נצר לשושלת השלטת. 

הראשון שהושם בקפס בארמון טופקאפי היה מוסטפא הראשון, וזאת לאחר שהודח מכהונתו הראשונה ב-1618. מוסטפא שב לקפס לאחר שהודח מכהונתו השנייה ב-1623, ושהה בו 16 שנים, עד יום מותו.

השוהים בקפס נהנו בדרך כלל מתנאים טובים, וניתן לדמותו לכלוב זהב. מיקומו המדויק של הקפס לא היה קבוע, אך הוא היה חלק מההרמון. ה"זכות" לחיות בקפס הייתה שמורה בעיקר לצאצאיו של הסולטאן השולט. אחים, אחיינים וקרובים אחרים נרצחו פעמים רבות, אך לשני הכללים היו יוצאי דופן. עם ההשמה בקפס נפסק חינוכו של היורש והוא חי את חייו, לעיתים במשך עשרות שנים ולעיתים עד יום מותו, בחברת משרתים ונשים בלבד תוך שהוא מנותק מהעולם החיצון. מסיבות אלה מקובל שהשהות בקפס הייתה אחראית במספר מקרים לחוסר מוכנותם של היורשים לשאת בעול השלטון בבוא העת, וייתכן שניתן לייחס לה מופרעויות שונות שאפיינו חלק מהסולטאנים. ידועים אף שני מקרים של התאבדות, אם כי לא ניתן לבודד את הסיבה המדויקת להם. 

מסורת הקפס שרדה עד למאה ה-20 וגם הסולטאן מהמט השישי, אשר עלה לשלטון ב-1918, שהה בו במשך 57 שנותיו הראשונות. עם זאת, בשלבים מאוחרים היה ההסגר לוחץ פחות והקפס לא מוקם דווקא בהרמון. לעבדול חמיד השני אף ניתנה זכות לבחור את מיקום הקפס שלו בארמון ביילרביי לאחר שהודח. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים בטורקית
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: מבנים
אבדילאזיז

אַבְּדִילְאָזִיז (בטורקית: Abdülaziz; בטורקית עות'מאנית: عبد العزيز, 8 בפברואר 1830 – 4 ביוני 1876) היה הסולטאן ה-32 של האימפריה העות'מאנית, שלט עליה מ-25 ביוני 1861 ועד 30 במאי 1876.

==ביוגרפיה==
אבדילאזיז נולד באיסטנבול ב-8 בפברואר 1830, והיה בנו של מהמוט השני. בשנת 1861 מת אחיו אבדילמג'יט הראשון, ואבדילאזיז עלה לשלטון במקומו.

בעשור הראשון לשלטונו המשיך אבדילאזיז ביישום עקרונות הטנזימאט שבהם החל אחיו לפניו. בין היתר, הוא העניק זכויות למילֶט הנוצריים להקים אספה, כמו האספה הארמנית שהוקמה ב-1863, הקים את הבורסה לניירות ערך הראשונה באיסטנבול ב-1866 והעניק מעמד אזרחי אחיד לכל תושבי המדינה ב-1869. בתקופתו נערך ארגון מחדש של אזורי השלטון באימפריה ב-1864, מערכת החינוך עברה ארגון מחדש בהשפעת המודל הצרפתי, והוקמה מועצת מדינה ב-1868. בשנת 1861 הוא מינה מנהל חדש לשירותי הדואר והנחה אותו לייעל את הארגון ולהכניס לשימוש בולים בבתי הדואר. 

בתחום יחסי החוץ כונן אבדילאזיז יחסים טובים עם בריטניה וצרפת. הוא היה הסולטאן הראשון שביקר במערב אירופה, ובביקורו באנגליה העניקה לו המלכה ויקטוריה את אות מסדר הבירית. בני מלוכה אירופים כמו אדוארד השביעי ביקרו מצדם באיסטנבול. 

ב-1871, לאחר שצרפת נוצחה על ידי פרוסיה, התחזקו יחסי האימפריה העות'מאנית עם האימפריה הרוסית, אולם לקראת סוף שלטונו הורעו יחסי המדינות בשל מעורבותה של רוסיה בחוסר השקט בבלקן החל ב-1875. 

אבדילאזיז השקיע כספים רבים בחידושו של הצי העות'מאני ובהגדלתו, ובסוף ימיו היה ציו השלישי בגודלו בעולם, לאחר אלה של בריטניה וצרפת. אולם, לאור ירידה בפופולריות שלו כתוצאה מאורח חיים ראוותני ובזבוז כספי הציבור בצורה לא מושכלת, בין היתר גם בחידוש הצי, הודח אבדילאזיז בידי שריו ב-1876. מותו לאחר פחות מחודשיים מיוחס להתאבדות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:עות'מאנים ממוצא צ'רקסי
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות זרים
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:ילידי 1830
קטגוריה:נפטרים ב-1876
1791 במוזיקה

== אירועים ==
* 1 בינואר – יוזף היידן מגיע לבריטניה, בהזמנתו של יוהאן פטר סלומון.

== אופרה ==
*וולפגנג אמדאוס מוצרט - האופרה חליל הקסם מבוצעת לראשונה ב-30 בספטמבר 1791, בתיאטרון של שיקנדר בווינה.

== מוזיקה קלאסית ==
*וולפגנג אמדאוס מוצרט - רקוויאם

== נולדו ==
* 20 בפברואר – קארל צ'רני מלחין (נפטר ב-1857)
* 7 במאי – ג'אקומו מאיירבר מלחין (נפטר ב-1864)

== נפטרו ==
* 5 בדצמבר – וולפגנג אמדאוס מוצרט (נולד ב-1756)

==קישורים חיצוניים==
המרכז הבריטי הלאומי לחלל

המרכז הבריטי הלאומי לחלל (באנגלית: The British National Space Centre, המוכר בראשי התיבות BNSC, הוא התאחדות התנדבותית של משרדי ממשלה בריטיים שונים ומרכזי מחקר אקדמיים. לבריטניה לא הייתה סוכנות חלל, במובן המקובל של ההגדרה, וגוף זה מהווה מעין סוכנות חלל. ב-23 במרץ 2010 נוסדה רשמית סוכנות החלל הבריטית.

BNSC נוסד בשנת 1985, על מנת לתאם את הפעילויות השונות בבריטניה בתחומי חקר החלל ויישומיו האזרחיים. פעילות החלל האזרחית בבריטניה עוסקת במדעי החלל, ניווט לווייני, תקשורת וחישה מרחוק.

==הגופים החברים ב-BNSC ==

גופים ממשלתיים:
*Department for Business, Enterprise and Regulatory Reform
*משרד התחבורה
*משרד ההגנה
*משרד החוץ הבריטי
*המשרד לאיכות הסביבה, מזון וענייני ספר
*Department for Innovation, Universities and Skills

מכוני מחקר:
*מעבדת רתרפורד-אפלטון
*המועצה למחקר הטבע והסביבה
*המועצה למחקר אסטרונומי ופיזיקאלי
*המשרד למטאורולוגיה

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20071011050614/http://www.bnsc.gov.uk/home.aspx?nid=3191 אתר המרכז הלאומי הבריטי לחלל]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
בריטניה

fr:UK Space Agency
1597 במוזיקה

== אירועים ==
== מוזיקה ==
*אורציו וקי מבקר בוונציה, שם הוציא לאור קובץ קאנצונטות.

== מוזיקה קלאסית ==
* אדריאנו בנקיירי, מלחין איטלקי, מפרסם את Hora prima di recreazione
* ג'ובאני קרוצ'ה, מלחין איטלקי, כותב את Vespertina omnium solemnitatum psalmodia
* ג'ון דאולנד, מלחין אנגלי, כותב את The First Booke of Songes or Ayres of Foure Partes with tableture for the lute

== אופרה ==
*יאקופו פרי מחבר את היצירה הראשונה הנקראת אופרה בימינו "דפנה".

== נולדו ==
*לואיג'י רוסי, מלחין של קנטטה איטלקי (נפטר ב-1653).
*בנדטו פרארי, מלחין של אופרה איטלקי (נפטר ב-1681).
*ויריג'ילו מזוצ'י, מלחין של אורטוריה איטלקי (נפטר ב-1646).

== נפטרו ==