OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הנסיך הקטן (שיר)

הנסיך הקטן (ידוע גם כ"הנסיך הקטן מפלוגה ב") הוא שיר עברי שנכתב על ידי יהונתן גפן, הולחן על ידי שם טוב לוי וגם בוצע לראשונה על ידו במסגרת אלבומה היחיד של להקת קצת אחרת ב-1975.

השיר נכתב על חייל, שכינויו היה "ציפציף" עקב מראהו הצנום וגובהו הנמוך, ששירת לצד יהונתן גפן, כותב השיר, ונהרג בתאונת אימונים כתוצאה מירי דו צדדי. השיר מתייחס לחייל כאל דמותו של "הנסיך הקטן" מספרו של אנטואן דה סנט-אכזופרי.

כרקע לשיר הופיע במסגרת טור הקבוע של יהונתן גפן בעיתון "מעריב" ב-21 באפריל 1972 סיפור קשה, ספק אמיתי ספק בדיוני, על החייל ציפציף. השיר עצמו התפרסם בטורו של גפן במעריב כשנתיים לאחר מכן, ושם טוב לוי קרא אותו ובחר להלחינו. מאז פרסום השיר סירב גפן למסור פרטים על זהותו האמיתית של מושא השיר.

וכך גפן התבטא במאמר שכתב ב-2007:

בראיון ב-2010 אמר את הדברים הבאים

השיר זכה לחידושים רבים, בהם של הזמרים גידי גוב, זהבה בן, רוני דלומי, אביב גפן (בנו של יהונתן גפן שביצע את השיר בצוותא עם אביו), רונית אופיר ונינט טייב ואף לחידוש של להקת שפיות זמנית בתוכנית ששודרה בערוץ הראשון בערב יום הזיכרון ב-1992.

==אזכורים בתרבות==
בעונה השנייה של תוכנית הסאטירה "היהודים באים" (2016) הוצג הקטע "הנסיך הקטן בפעילות מבצעית בשטחים", ובו קצין צה"ל שהוא כביכול הנסיך הקטן (יניב ביטון) מבקש מפלסטיני מבוגר (מוני מושונוב) לצייר לו כבשה, בהתאם לדמותו של הנסיך הקטן בספרות.

== מיקומי שיא ==
=== הגרסה של קצת אחרת ===

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
ביצועים:
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1975
קטגוריה:סינגלים מ-1975
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יהונתן גפן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שם טוב לוי
קטגוריה:שירי זיכרון חללי מערכות ישראל
נתח קצבים

נתח קצבים עבה
נתח קצבים הוא כינוי למספר נתחי בשר שמקורם בסרעפת הבקר. השם נובע מהסיפור כי קצבים מעדיפים לשמור את הנתח לעצמם ולא למכור אותו באטליז.
*נתח קצבים עבה - שריר שנמצא בהמשך של נתח הקצבים הדק ומשקלו בערך 850 גרם. בין שמותיו וכינוייו הרבים של הנתח ניתן למנות את ה"אונגלה" מצרפתית Onglet, באנגלית Hanger במספור האמריקאי NAMP 1140, במקסיקו Arrachera.

נתח קצבים דק* - הנתח מורכב מ-18 שרירים, המחוברים יחד ותומכים בסרעפת. ידוע בשם סקירט (Skirt) שמקורו בכינויו הבריטי ומתבסס על דמיון סיבי הנתח לחצאית, "רוטפלייש" מגרמנית, "אנטרנייה" Entraña בארגנטינה.

יש שני סוגים של נתח קצבים דק:
* פנימי (לצלעות) NAMP 121 D במספור האמריקאי שמשקלו בערך 1,200 גרם
* חיצוני (לצלעות) NAMP 121 C במספור האמריקאי שמשקלו בערך 450 גרם. החיצוני ארוך יותר, צר יותר, עבה יותר ורך יותר

נתח הקצבים הדק מתאים לצלייה במחבת או בגריל ופופולרי מאוד במטבח הצרפתי, שם הוא משמש כמנת ביסטרו מפורסמת.

בישראל נעשה בו באופן מסורתי שימוש רב במסעדות הגריל והבשר של שוק התקווה בתל אביב-יפו שם מכונה "אדום" ונחתך לשיפודים וכן במסעדות הטריפוליטאיות המסורתיות של שוק נתניה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נתחי בשר
ראמה יאד

ראמה יאד, 2007
ראמה יאד (Rama Yade; נולדה כמיים רמאטולאיה יאד; ב-13 בדצמבר 1976, דקר, סנגל) היא פוליטיקאית צרפתית, חברת המפלגה הרדיקלית. כיהנה כמזכירת המדינה לענייני חוץ וזכויות אדם בממשלת צרפת בשנים 2007-2009, וכמזכירת המדינה לענייני ספורט עד שנת 2010.

יאד באה ממשפחה מוסלמית בת העם לבו בסנגל. אמה אמינאטא קאנג'י הייתה פרופסור ואביה ג'יבריל יאד, פרופסור אף הוא, היה מזכירו האישי של נשיא סנגל. בשנת 1987, בהיותה בת 11, היגרו הוריה לצרפת. יאד התחנכה בבתי ספר קתוליים ולאחר מכן במכון למדע המדינה בפריז, שם היא סיימה בשנת 2000.

עם סיום לימודיה החלה יאד לעבוד בעיריית פריז, ולאחר מכן בסנאט הצרפתי. ב-2005 הצטרפה למפלגת השלטון הימנית שמרנית, ה-UMP, והסבירה את החלטתה בכך שהיא מעריצה את הכריזמה של סרקוזי. 

יאד נשואה לז'וזף זימט - בנו של זמר היידיש בן זימט, יועץ פוליטי ופעיל סוציאליסט.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פוליטיקאיות צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1976
ועדת הקישור אד-הוק לסיוע כלכלי לרשות הפלסטינית

ועדת הקישור אד-הוק לסיוע כלכלי לרשות הפלסטינית (Ad Hoc Liaison Committee או בקיצור AHLC) לעיתים מכונה גם ועידת המדינות התורמות היא ועידה בינלאומית העוסקת בתיאום ובהגשת סיוע כלכלי לרשות הפלסטינית. הארגון הוקם בשנת 1993 וחברות בו 16 מדינות, בראשות נורווגיה ובחסות ארצות הברית והאיחוד האירופאי.

== רקע ==
הארגון הוקם בוושינגטון ב-1 באוקטובר 1993, על ידי ועדת ההיגוי הבינלאומית של שיחות השלום. במטרה לסייע לכלכלה הפלסטינית. המנגנון אמור לקדם פרויקטים כלכליים בתחום התשתית ובניית יכולות לממשלה הפלסטינית ולקדם את יכולותיה העצמאיות. בעקבות החתימה על הסכמי אוסלו, נערכה הפגישה הראשונה של הפורום ב-5 בנובמבר בראשות שר החוץ הנורווגי יוהאן יורגן הולסט. מאז הוועדה נפגשת מידי כמה חודשים.

בשנת 1999 העיד משרד מתאם הפעולות בשטחים כי הועברו לפלסטינים כ-2 מיליארד דולר, ולא 7 מיליארד דולר כפי שהובטח להם.

בשנת 2007 גייסה הוועדה כ-2 מיליארד דולר עבור הפלסטינים.

יושבת הראש הוועדה היא נורווגיה, נותני החסות השותפים הם האיחוד האירופאי וארצות הברית, חברים בה הרשות הפלסטינית, ממשלת ישראל, קנדה, מצרים, קרן המטבע הבינלאומית, האומות המאוחדות, רוסיה, סעודיה ותוניסיה ומזכירה הוא הבנק העולמי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lacs.ps/article.aspx?id=6 פרטים אודות הוועדה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: פוליטיקה
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: כלכלה
1940 בארץ ישראל

להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1940 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.

== הנהגה ==
שלטון המנדט
* הנציב העליון - סר הרולד מקמייקל

הנהגת היישוב

== אירועים בולטים ==
* 15 ביולי – הפצצה אווירית ראשונה על חיפה מתוך ארבע.
* יוני – ארגון המחתרת היהודי לח"י (ראשי תיבות של "לוחמי חרות ישראל") הוקם על ידי אברהם שטרן במטרה לגרש בכוח את השלטונות הבריטיים מארץ ישראל, לאפשר לכל המהגרים היהודים להגר לישראל ולהקים מדינה יהודית בארץ ישראל.
* 9 בספטמבר – מלחמת העולם השנייה: הפצצת חיל האוויר האיטלקי על תל אביב גורמת למותם של 137 בני אדם. זו הייתה ההתקפה הצבאית הקשה ביותר בארץ ישראל בעת מלחמת העולם השנייה.
* 25 בנובמבר – אסון הפאטריה: אוניית המעפילים "פאטריה", אשר נשאה על סיפונה כ-1,800 פליטים יהודים אשר היו בדרכם מאירופה לארץ ישראל, הוטבעה בנמל חיפה באמצעות פצצה שהוטמנה בחשאי על סיפונה על ידי ההגנה. כתוצאה מהפיצוץ נהרגו 260 בני אדם ו-172 נוספים נפצעו. ההגנה הטמינה את הפצצה על סיפון האונייה במטרה להשבית את הספינה על מנת למנוע ממנה לעזוב את נמל חיפה, משום שכוונת השלטונות הבריטים הייתה לגרש את כל הפליטים שלא החזיקו בהיתרי כניסה. עם זאת, משום שכוחות ההגנה לא העריכו נכונה את עוצמת הפיצוץ, הפצצה גרמה לספינה לשקוע תוך רבע שעה בלבד. 
* 12 בדצמבר – אוניית המעפילים "סלבאדור", אשר נשאה על סיפונה כ-327 פליטים יהודים אשר היו בדרכם מבולגריה לארץ ישראל, טבעה בסערה קשה שהתרחשה בים מרמרה בקרבת איסטנבול. 239 מנוסעיה ובהם 66 ילדים נספו באסון.

<gallery widths="220px" heights="160px">
:File:Logo of the Lehi movement.svg|יוני: אברהם שטרן מקים את ארגון המחתרת היהודי לח"י
File:Bombing of tel aviv 2.jpg|9 בספטמבר: מלחמת העולם השנייה: הפצצת חיל האוויר האיטלקי על תל אביב 
File:Sinking of the Patria (1940).jpg|25 בנובמבר: אוניית המעפילים "פאטריה", אשר הוטבעה על ידי ההגנה, שוקעת בנמל חיפה.
</gallery>

== נולדו ==
* 25 בינואר – אבי לניר, טייס קרב ישראלי שנפל בשבי הסורי במלחמת יום הכיפורים (נהרג 1973) 
* 26 במרץ – חיים אורון, פוליטיקאי ישראלי 
* 6 ביוני – אסא כשר, פרופסור לפילוסופיה, זוכה פרס ישראל 
* 13 ביוני – אסתר עופרים, זמרת ישראלית 
* 24 באוגוסט – ירון לונדון, עיתונאי, איש טלוויזיה, פובליציסט ופזמונאי ישראלי 
* 3 באוקטובר – תמר גוז'נסקי, פוליטיקאית ישראלית 
* 24 באוקטובר – יוסי שריד, פוליטיקאי ישראלי (נפטר ב-2015) 
* 24 באוקטובר – דן שילון, מנחה טלוויזיה 
* 10 בנובמבר – ורדה רזיאל-ז'קונט, פסיכולוגית ואשת רדיו ישראלית

== נפטרו ==

(:קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1940)
[[זאב ז'בוטינסקי]]
* 12 באפריל – משה ליפשיץ, משורר ומחזאי עברי (נולד ב- 1894) 
* 4 באוגוסט – זאב ז'בוטינסקי, מנהיג התנועה הרוויזיוניסטית (נולד ב-1880) 
* 29 בדצמבר – יצחק בן-יעקב, מראשי העלייה השנייה (נולד ב-1881)

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:שנים בארץ ישראל
המכון הפלסטיני לחקר מדיניות כלכלית

המכון הפלסטיני לחקר מדיניות כלכלית הוא מכון חשיבה פלסטיני אשר הוקם במאי 1994 בירושלים ומנהל הראשון היה הכלכלן הפלסטיני רדוואן שבן. מטרת המכון היא לקיים מחקר כלכלי יישומי ולספק ייעוץ מקצועי וניתוח של מדיניות כדי לקדם את הפיתוח הכלכלי ברשות הפלסטינית.

המכון מפרסם מסמכי עמדה בנושאים שונים הקשורים לכלכלה, מדיניות ולחברה. כמו כן מקיים המכון מדי שנה כנס מרכזי.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://pal-econ.org אתר המכון] 

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: כלכלה
נורמה (אופרה)

נורמה (Norma) היא אופרה בשתי מערכות מאת המלחין וינצ'נצו בליני ללברית של פליצ'ה רומאני על פי מחזהו של אלכסנדר סומה. נחשבת לאחת האופרות המוצלחות בסוגת הבל קנטו.
הועלתה לראשונה בבית האופרה לה סקאלה ב-26 בדצמבר 1831.

האריה Casta diva (אלה טהורה) מהמערכה הראשונה באופרה, היא אחת האריות המפורסמות של המאה ה-19.

==עלילת האופרה==
עלילת האופרה מתרחשת בגאליה, במאה הראשונה לפנה"ס בתקופת שלטון האימפריה הרומית.

נורמה, הכוהנת הגדולה במקדש הדרואידי התאהבה בנציב הרומי, פוליאונה, וילדה לו שני ילדים, שגודלו בסתר על ידי בת לווייתה קלוטילדה. דבר זה נחשב כחטא חמור עקב האיסור עליה, ככוהנת ליצור קשר כלשהו עם גבר, קל וחומר שמדובר בקצין מהצבא הכובש. בהמשך נורמה מגלה כי פוליאונה מאס בה והתאהב באדלג'יזה, אחת הכוהנות הצעירות במקדש הדרואידי.

בהמשך האופרה, כאשר אדלג'יזה מגלה כי הוא נשוי לנורמה, מצטערת על חטאה ומבקשת את סליחתה מנורמה וכאשר הן כורתות ביניהן ברית, היא מבטיחה לה כי תשכנעו לחזור אליה.

בקשתה של אדלג'יזה מפוליאונה נדחית והמסר מועבר לנורמה על ידי בת לווייתה קלוטילדה, על כן רצתה נורמה להרוג את ילדיה שלה מפוליאונה כי נושאים הם את דמו וברצונה להתנקם בו, אך רגשותיה האמהיים לא נותנים לה לעשות כן.

לקריאתה של נורמה נאספים כל הלוחמים הדרואידים ביער הקדוש. היא קוראת להם להתקומם. פוליאונה מנסה להתגנב לחטוף את אדלג'יזה ונתפס. נורמה מאפשרת לו לבחור בין מוות לבין שיבה לבדו לרומא. הוא אינו מוכן לוותר על אהובתו ונורמה מצווה לערוך מוקד, להעלאת קרבן. היא מכריזה כי הקרבן תהא הכוהנת שהפרה את נדר הטהרה. כולם בטוחים כי אדלג'יזה תוקרב.

להפתעת כולם, האופרה מסתיימת בווידויה של נורמה על חטאיה ככוהנת שלא שמרה על טהרתה, וכי עליה לכפר על חטאה בכך שתוקרב. נורמה הוקרבה כקורבן והועלתה על המוקד. פוליאונה, נפעם מעצמת אהבתה, עד כדי הקרבתה, מתחרט ומבקש למות יחד עם אשתו, נורמה. הוא מתוודה על אהבתו המחודשת אליה ווהם צועדים יד ביד אל מותם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אופרות
קטגוריה:גאליה
קטגוריה:אופרות באיטלקית
קטגוריה:יצירה שנכתבה על הזמן העתיק
Deal or No Deal

Deal or No Deal הוא האלבום העצמאי השני של אמן ההיפ הופ האמריקאי, וויז קאליפה. הוא יצא לאור בשנת 2009 בחברת התקליטים Rostrum Records. הסינגל הראשון והיחידי מהאלבום היה "This Plane". האלבום הגיע למקום הראשון במכירות אלבומי ההיפ הופ בחנות iTunes, והגיע באותה שנה לטופ 10 במכירות האלבומים ב-iTunes. האלבום מכר מעל 5,900 עותקים בשבוע הראשון לצאתו, ועד היום הוא מכר מעל 55,000 עותקים.

== רשימת השמעה ==
# Bout Y'all
# Chewy
# Friendly
# Goodbye
# Hit tha Flo
# Lose Control
# Moola & the Guap
# Studio Lovin'
# Right Here
# Red Carpet (Like a Movie)
# Superstar
# Take Away
# This Plane
# Who I Am
# Young Boy Talk
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי ויז קאליפה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
Rolling Papers

Rolling Papers הוא האלבום השלישי ואלבום האולפן הראשון של אמן ההיפ הופ האמריקאי, וויז קאליפה. הוא יצא לאור ב-29 במרץ 2011 בחברת התקליטים אטלנטיק רקורדס. באלבום מופיע הסינגל המצליח Black and Yellow שבזכותו נודע קאליפה.

== רקע ==
בעקבות יציאת האלבום העצמאי השני שלו, Deal or No Deal, הוציא קאליפה את המיקסטייפ Kush & Orange Juice, שזכה לשבחים רבים כאחד מהמיקסטייפס היפ-הופ הטובים ביותר בשנת 2010. באותה שנה זכה קאליפה בתואר "פריצת הדרך הגדולה ביותר של אמן היפ הופ לשנת 2010" על פי ערוץ MTV. קאליפה משך את תשומת לבו של הראפר דרייק, שהציע לו לצאת עמו לסיבוב ההופעות של אלבומו, Thank Me Later. לאחר שדחה את ההצעה הודיע קאליפה ב-30 ביולי כי חתם בחברת התקליטים אטלנטיק רקורדס, וכי הוא עובד על אלבום אולפן ראשון תחת החברה. הסינגל הראשון שיצא מהאלבום היה Black and Yellow, שהפך לאחד משירי ההיפ הופ המצליחים והנמכרים ביותר של שנת 2010, עם מעל ל-2 מיליון מכירות דיגיטליות.

האלבום הגיע למקום השני במצעד הבילבורד 200 בשבוע הראשון לצאתו, כשמכר מעל 197,000 עותקים ברחבי ארצות הברית. הוא הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד בקטגוריית אלבומי ה-R&B וההיפ הופ, ובקטגוריית אלבומי הראפ. ביוני 2011 הגיע האלבום למעמד אלבום זהב בארצות הברית, לאחר שמכר מעל 500,000 עותקים. כרגע, האלבום מכר מעל ל-533,000 עותקים בארצות הברית.

== סינגלים ==

בעקבות ההצלחה הענקית של הסינגל Black and Yellow, החליט קאליפה להוציא סינגלים נוספים; הסינגל השני שיצא מן האלבום הוא "Roll Up", והוא הופץ ב-3 בפברואר 2011, ואחריו הסינגל "On My Level" ל-iTunes ב-22 בפברואר בתור הסינגל השיווקי הראשון של קאליפה מהאלבום. הסינגל השיווקי השני שיצא מהאלבום הוא "The Race", והוא הופץ ב-8 במרץ דרך iTunes. הסינגל השיווקי השלישי היה "No Sleep", ואחריו הוציא קאליפה את On My Level בתור הסינגל הרשמי השלישי מהאלבום ב-28 במאי 2011. ב-9 באוגוסט, "No Sleep" הפך לסינגל רשמי והגיע למקום ה-6 המצעד הבילבורד הוט 100.

== רשימת השמעה ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי ויז קאליפה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי בני בלנקו
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סטארגייט
קטגוריה:אלבומי חברת אטלנטיק רקורדס
נושאת המטוסים קייב

נושאת המטוסים קייב הייתה נושאת מטוסים מסדרת "פרויקט 1143" של הצי הסובייטי ולאחר מכן של הצי הרוסי בשנים 1975 – 1993. "קייב" הייתה הספינה הראשונה בצי הסובייטי שנשאה על סיפונה מטוסי קרב – עד אז היו בצי רק נושאות מסוקים. 

==היסטוריה==
הספינה נבנתה במספנות צ'רנומורסק שבעיר מיקולאייב בשנים 1970 - 1975. ב 28 בדצמבר 1975 היא הורדה מהמבדוק למים בטקס חגיגי. בפברואר 1977, לאחר השלמת סדרת הניסויים והכשרת הצוות היא נכנסה באופן רשמי לשיבוץ הקרבי של הצי הצפוני של ברית המועצות. הבסיס הצבאי של סברומורסק הוגדר כנמל האם שלה. 

בשנים 1977 – 1982 ביצעה נושאת המטוסים קייב 10 משימות באוקיינוס האטלנטי ובים התיכון. באוקטובר 1981 הייתה ספינת הדגל של הכוח הימי המאוחד של ברית ורשה במהלך התרגיל "מערב 81" – התרגיל הרב חילי הגדול ביותר שביצעו צבאות הגוש המזרחי. 

בדצמבר 1982 הוחזרה למספנות צ'רנומורסק לצורך שיפוץ, אשר הסתיים רק בנובמבר 1984. לאחר מכן חזרתה לשירות פעיל בצי הצפוני. לאחר התפרקות ברית המועצות בשנת 1991 הועברה לצי הרוסי. השירות של קייב בצי הרוסי היה קצר. הספינה הייתה במצב מכני גרוע מאוד, כיוון שמסיבות כלכליות לא עברה שיפוץ מאז שנת 1984. בנוסף לכך לא היו ברוסיה מספנות מתאימות לביצוע השיפוץ – מספנות צ'רנומורסק, בהם נבנתה, היו עתה בבעלותה של אוקראינה העצמאית. כל הסיבות הללו הביאו את מפקדת הצי להחלטה להוציאה מן השירות ב-30 ביוני 1993. בשנת 1996 היא נמכרה כגרוטאה לחברה סינית, אשר שיפצה אותה והציבה בעיר טיינג'ין כמתקן בפארק שעשועים ימי.
 
==חימוש הספינה==
לפי הגדרתה הייתה "קייב" סיירת כבדה נושאת המטוסים, מה שאפיין את חימושה הכבד לעומת נושאות המטוסים שהיו אז בציי המערב. לכן גם כמות כלי הטיס הייתה מועטה ביחס לנושאות המטוסים האמריקאיות והבריטיות. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אוניות מלחמה סובייטיות ורוסיות
קטגוריה:נושאות מטוסים בצי רוסיה
קטגוריה:ברית המועצות: תעופה צבאית
קטגוריה:ספינות הצי הסובייטי
קווי-גון ג'ין

קווי-גון ג'ין (Qui-Gon Jinn) הוא דמות בדיונית בעולם מלחמת הכוכבים.
חי בין השנים 32–92 BBY. ג'דיי מאסטר, שיחק תפקיד מרכזי בעלילת "מלחמת הכוכבים: אימת הפנטום". קווי-גון גין הוא תלמידו של הרוזן דוקו, המורה והמנטור של אובי-וואן קנובי, ומופיע בעוד יצירות ביקום "מלחמת הכוכבים". שמו קווי-גון הוא כנראה נגזרת מהמילה הסינית "קויג'ונג'", אשר היא טכניקה של נשימה נכונה. השם "ג'ין" הוא נגזרת מהמילה היפנית "ג'ן" שפרושה סובלנות והיא אחת מאמות הסיפים של אומנות הקרב בושידו.

בסדרת סרטי מלחמת הכוכבים מופיע קווי-גון לראשונה בסרט "אימת הפנטום" (פרק 1) כאשר הוא יוצא יחד עם תלמידו אובי-וואן לפתור סכסוך בין פדרציית הסחר לכוכב נאבו. השניים מותקפים בידי אנשי הפדרציה ואחרי שהם מסייעים למלכת נאבו, פאדמה אמאדלה, לברוח מהכוכב ומאנשי פדרציית הסחר, הם נוחתים נחיתת אונס על כוכב הלכת טטואין, שם הם מגלים את אנאקין סקייווקר. אנאקין, ילד קטן בן 10, מתגלה כעילוי יוצא דופן שהכוח חזק עמו במידה חסרת תקדים. בעקבות בדיקת
המידי-כלוריאנים ומעלליו של אנאקין, קווי-גון האמין שאנאקין הוא ה"נבחר" שיביא את האיזון לכוח, כפי שנחזה בנבואה העתיקה. במהלך חזרתם של קווי-גון, אובי-וואן, פאדמה ואנאקין לנאבו הם מותקפים על ידי דארת' מול (Darth Maul), אביר סית' וחניכו של דארת' סידיוס. קווי-גון נהרג בידי מול ומול נהרג בידי קנובי. על ערש דווי, משביע קווי-גון את תלמידו, אובי-וואן, לאמן את אנאקין בדרכי הכוח ולהפכו לאביר ג'דיי. אובי-וואן מקבל על עצמו את המשימה ומאמן את אנאקין, למרות הסתייגותו של יודה מהעניין, שכן יודה חש באנאקין פחד רב וסכנה גדולה עוד יותר.

לאחר מותו למד ליצור קשר עם החיים ובפרט עם יודה, שלימד את אובי-וואן קנובי כיצד לתקשר איתו.

==קווי גון ג'ין והכוח החי==
קווי-גון הוא מאסטר ג'דיי מכובד ונערץ אם כי הרבה פעמים נחשב לנטע קצת זר. קווי-גון למד כל הזמן על החיות של הכוח בניגוד למאסטרים אחרים שלרוב מאבדים עצמם במדיטציה של ה"הכוח המאחד". קווי-גון פשוט חי את הרגע ודוגל בפילוסופיה של "תרגיש, אל תחשוב, תשתמש באינסטינקטים שלך".

תפיסה על חושית של העתיד היא יכולת אשר מגיעה ממדיטציה של"הכוח המאחד". קווי-גון מעודד את אובי-וואן להתרכז ברגע (בכוח החי) במקום להתבונן בעתיד (הכוח המאחד). ה"כוח החי" עוזר יותר להשתמש ברגשות להגשמת המטרה בעוד ש"הכוח המאחד" מגביל את השימוש ברגש.

קווי-גון מתמקד על ה"כוח החי" הנבדל מזרמים המקבילים של מסדר הג'דיי, הגישה האורתודוקסית במסדר היא האיחוד סביב ה"כוח המאוחד". ה"כוח החי" מקדם הכרה קבועה של המודעות על ההווה, מכיוון שההווה הוא זה אשר מעצב את העתיד. האמונה שלו בזה מצדיקה את ההתנהגותו של קווי גון במשימותיו. רגישות ל"כוח החי" מניעה אותו לעשות החלטות שאולי ג'דיי שיגרתי יותר לא היה עושה. בגלל דעותיו המוזרות של קווי-גון הוא לא יושב במועצת הג'דיי.

בסדרה "מלחמת הכוכבים-מלחמות המשובטים" הרוח של קווי-גון דיברה עם מאסטר יודה והכירה לו את הכוכב "דגובה" בו יודה יתגורר בעתיד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://starwars.wikia.com/wiki/Qui-Gon_Jinn קווי-גון ג&#39;ין] בווּקיפדיה, פרויקט ויקיה על סרטי מלחמת הכוכבים

קטגוריה:ג'דיי

de:Figuren aus Star Wars#Qui-Gon Jinn
הפועל ואשת הקולחוז

מודל תלת-ממדי של הפסל (לחצו על מנת להגדיל, לסובב)]]
הפועל ואשת הקולחוז (ברוסית: Рабо́чий и колхо́зница Rabochiy i Kolkhoznitsa) הוא פסל מפורסם במוסקבה שגובהו הוא 24.5 מטר עשוי נירוסטה שהוקם על ידי ורה מוחינה עבור התערוכה העולמית של פריז (1937) ולאחר מכן עבר אל הכניסה הראשית של מרכז התערוכה של כל רוסיה. הפסל הוא דוגמה של הסגנון ריאליזם סוציאליסטי הדומה לסגנון אר דקו. הפסל מסמל את העובד המחזיק באוויר פטיש ואת אשת הקולחוז המחזיקה מגל. יחד סימל הפסל את הפטיש והמגל שהיה סמלו של הקומוניזם וגם סמלה של ברית המועצות. הפסל המקורי הפך להיות לסמל כמעט רשמי של הסוציאליזם ועותקים שלו הוצבו במקומות רבים בערי ברית המועצות.

== היסטוריה ==
הפסל נוצר במקור כדי לשמש בתור כתר עבור הביתן הסובייטי (אדריכל: בוריס יופן) של היריד העולמי. מארגני היריד הציבו את הביתן הסובייטי של ברית המועצות מול ביתן גרמניה הנאצית לאורך השדרה המובילה אל ארמון שאיו על הגדה הצפונית של נהר הסיין. מוחינה קיבלה את השראתה ליצירת הפסל מתוך השראה שקיבלה מן הפסלים: קוטלי הטיראנים וניקה מסמותרקיה וגם מן המנון צרפת, ומן האדריכל הצרפתי פרנסואה רוד שהקים את "שער הניצחון בפריז" כדי להביא את הפסל לתחרות סמלית של אמון בריאליזם הסוציאליסטי בלב פריז. הסמליות של שתי דמויות פוסע מן המזרח למערב, כפי שנקבע לעמוד על גג הביתן הסובייטי, 

אמנם כפי שמוחינה תארה לדעתה הפיסול שלה נועד "להמשיך את הרעיון הטמון במבנה, וכן פסל זה היה אמור להיות חלק בלתי נפרד של המבנה כולו" והפסל אכן שימש בתור חלק בלתי ניפרד של הביתן הסובייטי והוקם מחדש בכניסה אל מרכז התערוכה של כל רוסיה על בימה גבוהה. 

בשנת 1941 נבחר הפסל למקום ראשון בתחרות פרס ברית המועצות ופרסם את מוחינה בתור אמנית מובילה.

הפסל הוסר לשיפוץ ושיקום שיקום בשנת 2003 לקראת אקספו 2010. התוכנית המקורית הייתה להחזירו בשנת 2005, אבל בגלל שהיריד העולמי לא הוענק למוסקבה אלא לשאנגחאי תהליך השיקום עוכב על ידי בעיות כלכליות והתקנה מחדש. 

הפסל חזר למקומו הסופי בכניסה אל מרכז התערוכות במוסקבה ב-28 בנובמבר 2009 ונחנך באופן סופי ב-4 בדצמבר 2009 בליווי זיקוקי דינור. הפסל שוחזר יחד עם הביתן הסובייטי שהיה ביריד העולמי של פריז ב-1937, הפסל החדש הוגבה אל 34.5 מטר (הפסל הישן היה 10 מטר) עד 60 מטרים (הביתן החדש הוא 34.5 מטר בתוספת 24.5 מטרים בגובה של הפסל)

== שימוש בתקשורת הסובייטית ==
בקולנוע הסובייטי שימש הפסל בתור פתיח של סרטי תעמולה קומוניסטיים ואף נבחר לשמש בשנת 1947 בתור הסמל של אולפני מוספילם 

<gallery perrow=3 widths="240px" heights="200px"> 
קובץ:Russia-2000-stamp-Tatlin Tower and Worker and Kolkhoz Woman by Vera Mukhina.jpg|פסל הפועל ואשת הקולחוז על גבי בול שיצא בשנת 2000 יחד עם מונומנט לאינטרנציונאל השלישי
קובץ:Stamp of USSR 2100.jpg|הפסל על גבי בול לציון 200 שנה ליסוד האקדמיה הרוסית לאמנויות בסנט פטרבורג (1957)
</gallery>

== ראו גם ==
* מרכז התערוכה של כל רוסיה
* מונומנט לאינטרנציונאל השלישי

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ודנ"ח
קטגוריה:מוסקבה: אנדרטאות
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:מוסקבה: מבנים
קטגוריה:ברית המועצות: תרבות
קטגוריה:הקומוניזם בתרבות ובאמנות
קטגוריה:התערוכה העולמית של פריז (1937)
Shot Reverse Shot

shot/reverse shot או shot/countershot היא טכניקת עריכה, המתייחסת לרצף של שני שוטים, כאשר בשוט האחד (shot) נראית דמות כלשהי, המביטה אל עבר אובייקט שאינו נראה באותו הפריים. בשוט שיבוא בסרט הערוך, מיד לאחר מכך - ייראה פריים ובו אותו האובייקט. כלומר, רק לאחר הקאט הצופה יראה את מה שהדמות רואה, אל עבר מה היא הביטה קודם לכן (זהו ה-reverse shot או ה-countershot).

== קישורים חיצוניים ==

* [http://shea.mit.edu/ramparts/commentaryguides/glossary/filmlexicon.htm#shotreverse Film Lexicon]

קטגוריה:עריכת סרטים
קאט

בשלבי הפוסט-פרודקשן של עריכה קולנועית ועריכת וידאו, קאט (באנגלית: cut; מילולית: לחתוך, לגזור) הוא מונח שמשמעותו מעבר משוט אחד לשוט אחר, הן בעריכה של סרטים בפילם והן בעריכה של סרטים בוידאו. ה'קאט' הוא אחד מהמעברים השכיחים ביותר בין שני שוטים.

משמעות הביטוי נובעת מהמשמעות המילולית של הביטוי - לגזור - המתייחס לפעולה הפיזית של גזירת פילם או קלטת וידאו (טרם התפתחויות טכנולוגיות בתחום המחשבים שהפכו שיטות פעולה אלו למיושנות).

== ראו גם ==
* ג'אמפ קאט
* חיתוך על תנועה

 
קטגוריה:עריכת סרטים
קינוקפאליה

קינוקפאלוס ב[[כרוניקות נירנברג (1493)]]

קינוקפאליה הוא מונח המגדיר ייצוג של דמות אנושית בעלת ראש של כלב או תן. המילה Cynocephalus, בלטינית, משמעה ראש של כלב. המונח הלטיני מקורו ביוונית: κυνο (כלב) ו-κεϕαλ (ראש). משמעות נוספת של המושג, אם כי נדירה יותר, היא כינוי לסוגי קופים, בדרך כלל בבון, שראשו כלבי למראה. 

== קינוקפאליה בתרבות ==
בתרבויות שונות לאורך ההיסטוריה היו ייצוגים של דמויות קינוקפאליות. הנודע שבהם הוא כריסטופורוס הקדוש, המיוצג כקינוקפאלוס בנצרות האורתודוקסית ונחשב כזה גם אצל הבישוף הגרמני וולטר פון שפייר, שטען שראשו הפך אנושי כאשר קיבל על עצמו את הנצרות. מקור הקינוקפאליה בתרבות המערבית בהשפעה של ייצוגי האלים המצריים אנוביס, סת והפי על התרבות היוונית העתיקה. 

=== קינוקפאליה ב"עיר האלוהים" ===
הפילוסוף והתאולוג אוגוסטינוס נוגע בחיבורו החשוב "עיר האלוהים" בקינוקפאליה, ודן בסוגיות כמו האם ניתן לראות בקינוקפאלים צאצאיו של אלוהים, האם הם בני אנוש, ואף מעלה את השאלה האם הם קיימים במציאות. 

===ייצוגים מודרניים===
קיימים גם ייצוגים מודרניים לקינוקפאליה. אחד הבולטים בהם הוא הנובלה הגרפית "מאוס", בה מיוצגים אמריקאים כבעלי ראש כלב, ואת הרומן של אומברטו אקו "באודולינו" בו הגבור מתעמת עם אנשי קינוקפאלוס, ועוד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יצורים מיתולוגיים
1939 בארץ ישראל

להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1939 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.

== הנהגה ==
===שלטון המנדט===
* הנציב העליון - סר הרולד מקמייקל

===הנהגת היישוב===

== אירועים בולטים ==
* 7 בפברואר – בבריטניה נפתחת ועידת השולחן העגול, בניסיון לפתור את הסכסוך היהודי-ערבי.
* 17 בפברואר – ועידת השולחן העגול לפתרון הסכסוך היהודי-ערבי ננעלת ללא כל התקדמות לאחר שהמשלחת הערבית סירבה להיפגש רשמית עם המשלחת היהודית או להכיר בה.
* 2 במרץ – תחילת שידורי "קול ציון הלוחמת", תחנת הרדיו של האצ"ל 
* 17 במאי – פרסום הספר הלבן ה-3, בעקבות כישלון ועידת השולחן העגול ועל רקע המשך מאורעות תרצ"ו-תרצ"ט, ובו הגבלות חמורות על היישוב היהודי בארץ ישראל 

=== התיישבות ===
* 2 במאי – נוסד קיבוץ דליה
* 3 במאי – נוסד קיבוץ דפנה
* 4 במאי – נוסד קיבוץ דן 
* 8 במאי – נוסד קיבוץ שדה אליהו
* 23 במאי – נוסד קיבוץ מחניים
* 23 במאי – נוסד המושב שדמות דבורה
* 23 במאי – נוסד הקיבוץ הזורעים
* 23 במאי – נוסד הקיבוץ כפר גליקסון
* 28 במאי – נוסד המושב משמר הים (לימים הפך לקיבוץ אפק).
* 23 ביוני – נוסד הקיבוץ חמדיה
* 26 ביוני – נוסד המושב כפר נטר
* 12 ביולי – נוסד הקיבוץ נגבה
* 13 באוגוסט – נוסד הקיבוץ גשר
* 29 באוקטובר – נוסד הקיבוץ עמיר
* נוסד קיבוץ בית אורן (תאריך מדויק לא ידוע)
* 31 באוקטובר – נוסד מושב כפר ורבורג.

== נולדו ==
* 3 בינואר – אריק איינשטיין, זמר ישראל (נפטר ב-2013)
* 12 בפברואר – יעל דיין, חברת הכנסת מטעם העבודה וסגנית ראש עיריית תל אביב-יפו (נפטרה ב-2024) 
* 3 במרץ – אדיר זיק, שדרן רדיו ועיתונאי ישראלי (נפטר ב-2005) 
* 22 באפריל – אורי אור, אלוף בצה"ל וחבר הכנסת 
* 4 במאי – עמוס עוז, סופר ישראלי, זוכה פרס ישראל ופרס גתה (נפטר ב-2018)
* 22 ביוני – עדה יונת, ביוכימאית ישראלית 
* 22 ביולי – גילה אלמגור, שחקנית ישראלית 
* 26 באוגוסט – פנחס גולדשטיין, חבר הכנסת וסגן שר (נפטר ב-2007) 
* 9 בספטמבר – ראובן ריבלין, חבר הכנסת, יושב ראש הכנסת, נשיא המדינה 
* 16 בספטמבר – יעקב נאמן, לשעבר שר המשפטים ושר האוצר בישראל (נפטר ב-2017) 
* 24 בספטמבר – מוטי קירשנבאום, עיתונאי, איש טלוויזיה ורדיו ישראלי (נפטר ב-2015)
* 28 בדצמבר – יהורם גאון, זמר ושחקן ישראלי

== נפטרו ==

(:קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1939)
* 7 במרץ – יהודה לייב מטמון-כהן, מחנך, מייסד גימנסיה הרצליה וממייסדי תל אביב ורמת גן (נולד ב-1869) 

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:שנים בארץ ישראל
לף

לף (בצרפתית: Leffe) הוא מותג בירה בלגי של חברת אינבב בלג'יום, חברת הבת האירופאית של ענקית המבשלות – אנהאוזר-בוש אינבוו.

בישראל מיובאת הבירה על ידי חברת תימקו.

== רקע ==
מנזר נוטרדאם דה לף נבנה בשנת 1152 על גדת נהר מז, הזורם לאורכו של מחוז נאמור בדרום-מזרח בלגיה. בדומה למנזרים רבים ברחבי אירופה, ייצר המנזר סוגי שיכר למחייתו. בחלוף השנים פיתח המנזר שיטת הכנת שיכר ייחודית שעברה מדור לדור. את רכיבי המשקאות ליקטו הנזירים משטחי הבר הסובבים את המנזר. כאשר תהליך הזיקוק או הבישול נעשה במרתפי המנזר בלבד.

המנזר ידע גם תקופות שפל שנגרמו לעיתים בעטיין של סיבות טבעיות או אנושיות. בשנת 1460 ניזוק המבנה קשות כאשר עלה נהר מז על גדותיו וגרם לשיטפון. שש שנים מאוחר יותר פרצה בעיירה שרפה שלא פסחה על המנזר המשוקם, ובשנת 1735 גרמה קבוצת חיילים עוברי אורח שלנו במקום נזק למבנה. בעקבות המהפכה הצרפתית ננטש המנזר בשנת 1794, ומבשלתו הושבתה עד שנת 1902.

בשנת 1952 חזר המנזר להפיק בירה, עת כוננה שותפות עם מבשלת בירה פלמית, שמאוחר יותר קנתה את המבשלה הבינלאומית אינטרברו (כיום אינבב). לאחר מכן עבר ייצורו של המותג למבשלת מון-סן-גיבר, עד אשר סגרה אינבב את המקום והעבירה את המותג למבשלת סטלה ארטואה הממוקמת בעיר לוון, בירת מחוז ברבנט הפלמי.

מיד בשנת 1952 חתם המנזר על הסכם עם המבשלה הבינלאומית (אינבב), בו הוחלט כי יש לתגמל את המנזר באחוזים ממכירות המותג.

מוזיאון לף הוקם בעיר דינט שבבלגיה, והוא פתוח למבקרים.

בישראל מיובאת הבירה על ידי יקבי כרמל יבוא וסחר..

== מותגים ==
* לף בלונד – 6.6% כוהל בנפח.
* לף בראון – 6.5% כוהל.
* לף טריפל – 8.5% כוהל, היה המותג האחרון שעדיין יוצר במבשלת לף, עד שהועבר למבשלת הוגרדן.
* לף רדיוז – 8.2% כוהל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בלגיה: מותגי בירה
קטגוריה:מוצרי החברה המרכזית לייצור משקאות קלים
קטגוריה:משקאות הקרויים על שם מקומות
אלברט אפוני

אלברט גיירג אפוני, רוזן נאגיאפוני (בשם מלא בהונגרית: Nagyapponyi Albert György Apponyi, 29 במאי 1846 וינה – 7 בפברואר 1933 ז'נבה) היה פוליטיקאי, סופר וכותב זכרונות הונגרי, נואם מוכשר, בן למשפחה אריסטוקרטית הונגרית ותיקה, יליד אוסטריה. כיהן בין השאר כשר החינוך בימי הממלכה ההונגרית בעת הממלכה הדואלית. היה חבר האקדמיה ההונגרית למדעים. היה חבר באגודת קישפלודי.

== רקע משפחתי ==
אלברט אפוני נולד ב-1846 בבווינה כבן למשפחת בעלי אחוזות הידועה כבעלת פריווילגיות עוד מהמאה ה-13.
אביו היה הרוזן גיירג אפוני, קנצלר הונגריה בשנים 1846–1848.

==פעילותו הפוליטית==
אלברט אפוני התחיל את דרכו הפוליטית בשנת 1872 כשנבחר לראשונה בפרלמנט ההונגרי ברשימת המפלגה של
פרנץ דיאק ומטעם העיר יאסברן (Jászberény). עם הפסקה קצרה נשאר חבר בפרלמנט עד שנת 1918.
בשנת 1878 הפך למנהיג "האופוזיציה המאוחדת" שכללה את המפלגות שהתנגדו לדואליזם האוסטרו-הונגרי.
בשנת 1899 נכנס לממשלה הליברלית.

בשנים שלפני פרוץ מלחמת העולם הראשונה נמנה עם ארבעת האריסטוקרטים שהשפיעו רבות על הזירה הפוליטית והמדינית ההונגרית, יחד עם הרוזנים דיולה אנדראשי, אישטוון טיסה ומיהאי קארואי.
בין 31 באוקטובר 1901- 6 בנובמבר 1903 היה יושב ראש בית הנבחרים ההונגרי.

בסוף שנת 1903 עזב את המפלגה הליברלית וחזר לאופוזיציה, כחבר במפלגה הלאומית.
ב-1904 הנהיג את המפלגה העצמאית, עד לסוף מלחמת העולם הראשונה.
בין 8 באפריל 1910 ל-17 בינואר 1910 כיהן כשר החינוך והדתות. באותה שנה (1910) הצטרף למפלגה הקושוטיסטית והחל משנת 1914 היה למנהיגה.
שוב היה שר החינוך ב-15 ביוני 1918 - 8 במאי 1918.
שמו נקשר ב"חוק אפוני" שביקש לכפות את ההוראה בשפה ההונגרית בכל בתי הספר ברחבי הונגריה רבתי, ועורר משום כך את זעם הקבוצות האתניות האחרות במדינה.
אחרי המלחמה היה ראש המשלחת ההונגרית בועידת השלום בפריז בשנים 1919-1920.לאחר מכן ניהל את המשלחת ההונגרית בחבר האומות, עד יום מותו.

פרט לעיסוקיו הפוליטיים והדיפלומטיים התעניין אפוני בתחומים מגוונים - בלשנות, ספרות, פילוסופיה ומוזיקה. דיבר בצורה שוטפת שש שפות.

נפטר ב-7 בפברואר 1933 בז'נבה בעת שחיכה לפתיחה מחדש של הוועידה לפירוק הנשק במסגרת חבר האומות.

==כתביו==
אלברט אפוני בוועידת טריאנון, 1920
*1912 "זכרונות מחייו של מדינאי. אחרי ארבעים שנות פעילות פרלמנטרית".
*"חוויות והישגים"
*1921 Hungarian foreign policy("מדיניות החוץ ההונגרית") 
*1922 Ötven év. Ifjúkorom. – Huszonöt év az ellenzéken ("חמישים שנה. נעורי. עשרים וחמש שנה באופוזיציה" (
* The Memoirs of Count Apponyi (פורסמו באנגלית ב-1935)
* Esthetics and Politics, the Artist and the Statesman

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים הונגרים
קטגוריה:חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
קטגוריה:האימפריה האוסטרו-הונגרית: פוליטיקאים
קטגוריה:חברי אגודת קישפלודי
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1846
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1933
1937 בארץ ישראל

להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1937 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.

== הנהגה ==
שלטון המנדט
* הנציב העליון - סר ארתור ווקופ

הנהגת היישוב

== אירועים בולטים ==
תוכנית החלוקה של [[ועדת פיל]]
* 7 ביולי – ועדת פיל מפרסמת את מסקנותיה בהם היא המליצה על סיום המנדט הבריטי בארץ ישראל ועל חלוקת ארץ ישראל לשתי מדינות נפרדות - מדינה ערבית ומדינה יהודית. על פי תוכניתה אמורה הייתה המדינה היהודית להצטמצם בחלק קטן של הארץ שיכלול את הגליל, עמק יזרעאל, עמק בית שאן ושפלת החוף בלבד ואילו יתר הארץ, לרבות הנגב, יהיה למדינה ערבית.
* 26 בספטמבר – המרד הערבי הגדול: מושל מחוז הגליל לואיס אנדרוס נרצח בנצרת על ידי כנופיית ערבים חמושה. בעקבות ההתנקשות בחייו של אנדרוס בריטניה הוציאה מחוץ לחוק את הוועד הערבי העליון. 
* 1 באוקטובר – בעקבות הרצח של מושל מחוז הגליל, השלטונות הבריטים עוצרים את חברי הוועד הערבי העליון ומגרשים את רובם לסיישל
* 9 בנובמבר – חמישה חברי גרעין "במעלה" נרצחים על ידי ערבים סמוך לקריית ענבים. לזכרם מוקם שם היישוב מעלה החמישה

=== התיישבות ===
* 5 בינואר – נוסד קיבוץ שדה נחום
* 31 בינואר – נוסד קיבוץ מסדה
* 25 בפברואר – נוסד קיבוץ גינוסר
* 21 במרץ – נוסד קיבוץ שער הגולן
* 9 באפריל – נוסד מושב בית יוסף
* 13 באפריל – נוסד מושב משמר השלושה
* 20 במאי – נוסד מושב כפר שמריהו
* 30 ביוני – נוסד קיבוץ טירת צבי 
* 4 ביולי – נוסד מושב בני ברית
* 5 ביולי – נוסד קיבוץ עין השופט
* 6 ביולי – נוסד קיבוץ עין גב
* 6 ביולי – נוסד מושב צור משה
* 13 בספטמבר – נוסד קיבוץ כפר סאלד
* 9 בנובמבר – נוסד הקיבוץ אושה

== נולדו ==
* 5 בינואר – דן תיכון, יו"ר הכנסת לשעבר 
* 5 בפברואר – אריה אבנרי, עיתונאי ופובליציסט ישראלי (נפטר ב-2016)
* 11 בפברואר – אליעזר ולדמן, ראש ישיבת ההסדר "ניר קריית ארבע", ממייסדי ההתנחלות בחברון וחבר הכנסת מטעם התחיה (נפטר ב-2021) 
* 12 בפברואר – יהודה אטלס, סופר ישראלי
* 16 במרץ – עמוס טברסקי, פסיכולוג קוגניטיבי ישראלי (נפטר ב-1996) 
* 10 באפריל – שפיק אסעד, חבר הכנסת (נפטר ב-2004) 
* 20 ביוני – עודד תאומי, שחקן תיאטרון ישראלי (נפטר ב-2019) 
* 28 ביוני – אחמד יאסין, מייסדו ומנהיגו של ארגון החמאס (חוסל ב-2004)
* 30 ביוני – גדעון עזרא, שר וחבר הכנסת מטעם הליכוד וקדימה (נפטר ב-2012) 
* 5 באוגוסט – אמיר דרורי, סגן הרמטכ"ל ומנכ"ל רשות העתיקות (נפטר ב-2005) 
* 5 באוגוסט – דן שומרון, הרמטכ"ל ה-13 של צה"ל (נפטר ב-2008)
* 30 באוגוסט – יגאל כהן-אורגד, שר האוצר וחבר הכנסת לשעבר, נגיד המרכז האוניברסיטאי אריאל בשומרון (נפטר ב-2019)

== נפטרו ==

(:קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1937)
* 30 באוקטובר – נסים קורקידי, חזן ואיש ציבור, ממייסדי תל אביב (נולד ב-1872) 

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:שנים בארץ ישראל
סטיוארט סיימס

לייטננט קולונל סר ג'ורג' סטיוארט סיימס (באנגלית: George Stewart Symes; 29 ביולי 1882 - 1962) היה איש צבא בריטי ואיש הממשל הקולוניאלי הבריטי ששימש גם כמזכיר ראשי לממשלת המנדט הבריטי.

== חייו ==
סיימס החל את דרכו כאיש צבא, ולאחר שסיים את לימודיו באקדמיה המלכותית הצבאית בסנדהרסט התגייס לצבא הבריטי ב-1900. הוא שירת במלחמת הבורים בשנת 1902, ובאזור מחוז עדן, שהיה אזור ספר ולא חלק מהמושבה הבריטית, בין השנים 1903–1904. על שירותו באזור זה הוענק לו אות השירות המצוין על אף שלמשרתים באזור עדן לא הוענקו בדרך כלל אותות שכן מסיבה מנהלית שירות זה לא נחשב ל"שירות פעיל". לאחר מכן שירת כקצין בסודאן וכאיש מנהלה במצרים. בשנת 1917 הוענקה לו דרגת לייטננט קולונל. בשנה זו גם קיבל את עיטור מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש, בתחילה כעמית, ובשנת 1931 הועלה לדרגת מפקד במסדר.

בשנת 1920 הגיע לארץ ישראל ושימש מספר שנים כנציב מחוז הצפון, וכממלא מקומו של המזכיר הראשי של ממשלת המנדט, גילברט קלייטון. בתפקיד זה הראה יחס אוהד ליהודים. ביוני 1924 מילא את מקומו של המזכיר הראשי. בשנת 1925 מונה לכהונת המזכיר הראשי לממשלת המנדט, הכהונה השנייה בחשיבותה בשנות המנדט. בעת מינויו כתבו העיתונים הערבים כי הוא מונה בשל לחצם של היהודים, וכי הוא מונה בחופזה על ידי הרברט סמואל בטרם סיים זה את כהונתו כנציב עליון, על מנת להעמיד את יורשו, הרברט פלומר בפני עובדה מוגמרת. במילוי תפקידו נחשב על ידי היהודים לפקיד הגון וחסר פניות. בזכרונותיו כתב כי כשנועץ עם חיים ויצמן כיצד לנהוג ביהודים, השיב לו ויצמן כי יש לנהוג איתם "כאילו היו אנגלים" וכך השתדל לעשות. הוא סיים את תפקידו בארץ ישראל בשנת 1928.

בין 1928 ל-1931 שב לעדן ושימש שם כמפקד הצבא הבריטי במושבה. בין 1931 ל-1933 שימש כמושל טנגניקה ובין 1934 ל-1940 כמושל כללי של סודאן האנגלו-מצרית.
בשנת 1939 עוטר בתואר מסדר האימפריה הבריטית.

סיימס היה נשוי, ולו שני ילדים. בנו, פליקס ג'ון סטיוארט סיימס, נהרג במלחמת העולם השנייה בעת ששירת ביחידת העילית SAS. סיימס היה בן דודו של הסופר אוולין וו.

בשנת 1946 פרסם ספר זיכרונות בשם "מסע של חובה" (Tour of duty). בשנת 1962 מת.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזכירים ראשיים של ממשלת המנדט
קטגוריה:אנשי שלטון בריטים בתקופת המנדט
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:אנשי צבא בריטים
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1962
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1882
1936 בארץ ישראל

להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1936 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.

== הנהגה ==
שלטון המנדט
* הנציב העליון - סר ארתור ווקופ

הנהגת היישוב

== אירועים בולטים ==
לוחמים ערבים בתקופת [[המרד הערבי הגדול, 1936]]
* 7 בינואר – תחילת פעילות מפעל המים המנדטורי
* 30 במרץ – שידור הרדיו הראשון בישראל, באחריות מנהלת המנדט תחת השם "תחנת השידור של פלשתינה (א"י)".
* 19 באפריל – פורץ המרד הערבי הגדול בישראל במחאה על המדיניות של השלטונות הבריטים בארץ ישראל ובשל ההגירה ההמונית הגוברת של יהודים לארץ ישראל.
* 23 באפריל – הבריטים מפנים את המשפחות היהודיות בחברון בחשכת הליל.
* 25 באפריל – נוסד הוועד הערבי העליון, ביוזמתו של המופתי של ירושלים חאג' אמין אל-חוסייני, אשר הוביל את המרד הערבי הגדול כנגד השלטון הבריטי בארץ ישראל.

=== התיישבות ===
* 10 בדצמבר – נוסד המושב תל עמל.
* נוסד מושב כפר חיטים אשר היה המושב השיתופי הראשון שקם בארץ ישראל ובין יישובי חומה ומגדל הראשונים. (תאריך מדויק לא ידוע)
* מוקם קיבוץ הזורע.

== נולדו ==
* 22 בינואר – אורי ברנשטיין, משורר וסופר ישראלי (נפטר ב-2017) 
* 9 באפריל – ע'סאן כנפאני - דובר החזית העממית וסופר פלסטיני (נפטר ב-1972) 
* 31 במאי – זבולון המר, שר וחבר הכנסת מטעם המפד"ל, שר החינוך התרבות והספורט במשך שנים רבות (נפטר ב-1998) 
* 14 ביוני – אברהם (בייגה) שוחט, פוליטיקאי ישראלי (נפטר ב-2024) 
* 24 ביוני – משה טימור, עתונאי, שדר רדיו ושחקן ישראלי 
* 15 ביולי – שמעון יוליס, מבקר משרד הדתות 
* 19 ביולי – נחום סטלמך, כדורגלן ישראלי (נפטר ב-1999) 
* 22 באוגוסט – נחמה הנדל, זמרת, שחקנית, גיטריסטית ובדרנית ישראלית (נפטרה ב-1998) 
* 17 בנובמבר – דליה רביקוביץ, משוררת ישראלית (נפטרה ב-2005) 
* 9 בדצמבר – חיה שנהב, סופרת ומשוררת ישראלית 
* 19 בדצמבר – אברהם ב. יהושע, סופר ישראלי (נפטר ב-2022) 
* 25 בדצמבר – מאשה לובלסקי, מזכ"ל נעמת וחברת הכנסת מטעם העבודה

== נפטרו ==

(:קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1936)

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:שנים בארץ ישראל
אנשאן

250px
אנשאן (בפרסית: انشان) הוא שמה הקדום של אחת מבירות עילם החל מהאלף ה-3 לפנה"ס. היא שוכנת באיראן, צפונית לשיראז במחוז פארס בהרי הזגרוס, כיום תל מליאן (MALYAN).

העיר נזכרת ב"עלילות לוגלבנדה", האפוס השומרי מהאלף השלישי לפני הספירה, כעיר הבירה של עילם השוכנת בהרים. לוגלבנדה, מלך ארך, עובר באנשאן בדרכו למלחמה בארתה (עלילות לוגלבנדה, 343). העיר מוזכרת גם ב"עלילות גילגמש" - גילגמש נושא קשת מלחמה מתוצרת אנשאן ("עלילות גילגמש", לוח שני, 441).

במאה ה-7 לפנה"ס נפלה אנשאן תחת שלטון ממלכת פרס האחמנית, לאחר שנכבשה על ידי צ'ישפיש, אביו של כורש הראשון.

הכובש המפורסם ביותר שעלה מאנשאן היה כורש הגדול. 

חפירות ארכאולוגיות במקום החלו בשנת 1971 והופסקו בשנת 1978 בעקבות המהפכה. בשנת 1999 חודשו החפירות בראשות כאמיאר עבדי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iranica.com/articles/anshan-elamite-region "Anshan"], ערך על אנשאן באנציקלופדיה איראניקה
* 

קטגוריה:איראן: היסטוריה
קטגוריה:איראן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:כורש הגדול
קטגוריה:עילם
1935 בארץ ישראל

להלן אירועים בולטים שהתרחשו במהלך שנת 1935 בארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי.

== הנהגה ==
שלטון המנדט
* הנציב העליון – סר ארתור ווקופ

הנהגת היישוב

*בקונגרס הציוני העולמי ה-19 נבחרו לתפקידים הבאים:
**ד"ר חיים ויצמן לתפקיד נשיא ההסתדרות הציונית העולמית והסוכנות היהודית.
**דוד בן-גוריון יו"ר הנהלת הסוכנות היהודית.
**נשיא הוועד הפועל הציוני – מנחם אוסישקין.
**משה שרת נבחר לראש המחלקה המדינית (תיק החוץ).
**אליעזר קפלן לגזבר (תיק האוצר).
** חיים משה שפירא ו-אליהו דובקין – מחלקת העלייה.
*בשנת 1935 הגיעה העלייה היהודית לארץ ישראל לשיא חסר-תקדים: 65,000 נפש. דוד בן-גוריון טען בשל כך בנאום בתל אביב ב-23 ביולי אותה שנה, כי שנת 1935 היא "תאריך שלישי גדול בציונות", לאחר 1897 ו-1917.
* שיעור היהודים מכלל האוכלוסייה בארץ ישראל עמד על כ-30%.

== אירועים בולטים ==
* 4 בינואר – הבריטים משיקים את צינור הנפט מוסול-חיפה, צינור נפט מרכזי הוביל נפט גולמי משדות הנפט של כירכוכ שבצפון עיראק, דרך ירדן והגיע עד לנמל חיפה. אורך הצינור היה כ-942 ק"מ. הנפט שהגיע לחיפה זוקק בבתי הזיקוק בחיפה, נאגר במכלים, ומהם הוזרם למכליות שהובילו אותו לאירופה.
* 27 במרץ – משפחת חוסייני ותומכיה מייסדים את המפלגה הערבית הפלסטינית בראשות ג'מאל אל-חוסייני.
* 2 באפריל – נפתחים אירועי המכביה השנייה, אחת משתי "מכביות העלייה".
* 7 בנובמבר – משה רוזנפלד, שוטר במשטרה הבריטית בארץ ישראל נרצח בידי כנופיית עז א-דין אל-קסאם.
* 20 בנובמבר – שייח' עז א-דין אל-קסאם, מטיף מוסלמי אשר הקים מספר ארגונים אלימים שתקפו ורצחו יהודים, נהרג במהלך קרב יריות עם כוחות משטרה בריטים ליד ג'נין. מותו והלווייתו של אל-קסאם היו לאירועים מכוננים ומעצבים בהלך-הרוח של ערביי ארץ ישראל, ותרמו להקצנה הגוברת בקרב ציבור זה.

=== התיישבות ===
* 2 בינואר – העלייה לקרקע של קיבוץ שער העמקים
* 10 בפברואר – יסוד נהריה

== נולדו ==
* 18 בינואר – גד יעקבי, שר וחבר הכנסת מטעם המערך, שגריר ישראל באומות המאוחדות (נפטר ב-2007)
* 22 בינואר – לאה נאור, סופרת ישראלית
* 17 בפברואר – אורי אילן, חייל צה"ל שהתאבד בשבי הסורי (נפטר ב-1955)
* 26 במרץ – מחמוד עבאס ("אבו מאזן"), נשיא הרשות הפלסטינית
* 2 באפריל – אוריאל לין, עורך דין, חבר הכנסת מטעם המפלגה הליברלית, נשיא איגוד לשכות המסחר
* 15 ביוני – שמעון אבן, מחלוצי מדעי המחשב בישראל (נפטר ב-2004)
* 13 ביולי – דן אלמגור, מהיוצרים הבולטים בתחום הזמר העברי והמחזאות הישראלית
* 9 בספטמבר – חיים טופול, שחקן ישראלי (נפטר ב-2023)
* 20 בספטמבר – מנחם ברינקר, חוקר ספרות ישראלי (נפטר ב-2016)
* 1 בנובמבר – אדוארד סעיד, אינטלקטואל ומבקר ספרותי פלסטיני (נפטר ב-2003)
* 4 בנובמבר – אורי זוהר, רב. לשעבר בדרן, במאי קולנוע ושחקן ישראלי שחזר בתשובה (נפטר ב-2022)
* 5 בנובמבר – נורית גוברין, חוקרת ספרות עברית
* 14 בנובמבר – חוסיין אבן טלאל, מלך ירדן בשנים 1952–1999 (נפטר ב-1999)
* 15 בדצמבר – עדנאן בדראן, ראש ממשלת ירדן

[[אברהם יצחק הכהן קוק]]

== נפטרו ==

(:קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1935)
* 1 בספטמבר – אברהם יצחק הכהן קוק, הרב הראשי של ארץ ישראל (נולד ב-1865)
* 20 בנובמבר – עז א-דין אל-קסאם, חכם דת מוסלמי סורי (נולד ב-1882)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

ארץ ישראל
קטגוריה:שנים בארץ ישראל
קטגוריה:1935 בארץ ישראל
פסטיבל הסרטים קרתגו

פסטיבל הסרטים קרתגו הוא פסטיבל קולנוע דו-שנתי הנערך בחסות ממשלת תוניסיה.

נוסד בשנת 1966 על ידי משרד התרבות התוניסאי ביוזמה של הבמאי טאהר צ'ריה. בפסטיבל משתתפים סרטים שמקורם במזרח התיכון ובאפריקה.

הסרט המנצח זוכה בפרס תנית הזהב, על שמה של אלת העיר קרתגו.

== הסרטים הזוכים ==
* 1988: חתונה בגליל, מישל חלייפי, פלסטין
* 1992: La nuit, מוחמד מאלאס, סוריה
* 1994: שתיקות הארמון, מופידה טלאטלי, תוניסיה 
* 1996: Salut cousin, מרזק אלוש, אלג'יריה
* 1998: Vivre au paradis, בורלם גורדז'ו, אלגיריה 
* 2000: Dolé, אימונגה איבנגה, גבון
* 2002: Le prix du pardon, מנסור סורה וייד, סנגל
* 2004: A Casablanca, les anges ne volent pas, מוחמד אסלי, מרוקו
* 2006: Making-Off, נורי בואזיד, תוניסיה
* 2008: טזה, היילה גרימה, אתיופיה
* 2010: מיקרופון, אחמד עבדאללה, מצרים

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:קולנוע בתוניסיה
קטגוריה:אפריקה: פסטיבלי קולנוע
המכון של צרפת

בניין המכון של צרפת ב[[פריז, בלילה]]
המכון של צרפת (בצרפתית: L'Institut de France) הוא איגוד־גג של חמש האגודות המדעיות הגדולות בצרפת. נכון לשנת 2011 חברים במכון כ־1,000 ארגונים וכן מוזיאונים וספריות. המכון מעודד מחקר ותומך ביצירה באמצעות פרסים, מלגות ומענקים שהסתכמו בסך הכל בלמעלה מ־27 מיליון אירו בשנת 2017. בנוסף המכון ממונה על מורשת חשובה המורכבת מאחוזות ואוספים מאז סוף המאה ה־19.

המכון הוקם ב־25 באוקטובר 1795 על ידי ממשלת צרפת. נכון לשנת 2017, נשיא המכון הוא קסבייה דרקוס (Xavier Darcos).

== אקדמיות ==
המכון מורכב מחמש אקדמיות:
*האקדמיה הצרפתית, שמתרכזת בענייני השפה הצרפתית (1635)
*האקדמיה הצרפתית למדעים, העוסקת במדע (1666)
*האקדמיה לאמנויות היפות, העוסקת באמנויות (נוסד בשנת 1816 ממיזוג של שלוש אקדמיות)
:* האקדמיה לציור ופיסול (1648)
:* האקדמיה למוזיקה (1669)
:* האקדמיה לאדריכלות (1671)
*האקדמיה לכתובות ולספרות (1663)
*האקדמיה למדעי האתיקה והפוליטיקה, עוסקת בפילוסופיה, משפט, היסטוריה, מדעי המדינה ופילוסופיה (1795)

==ראו גם ==
*ספריית מאזארן

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אגודות מדעיות
קטגוריה:צרפת: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:צרפת: תרבות
לימודים שמיים

התפשטות השפות השמיות ב[[המאה ה-1]]
לימודיים שֵמיים (בלועזית: סֵמיטולוגיה) הוא תחום מחקר בבלשנות היסטורית אשר עוסק בהיסטוריה, הארכאולוגיה והלשון של העמים השמיים העתיקים, לרבות חקר השפות השמיות והניסיון לשחזר את השפה הפרוטו-שמית שהן חלק מהשפות האפרו-אסייתיות.

על פי חוקרי הבלשנות, הנחת המוצא היא שהשפות השמיות התפתחו מבסיס שפתי זהה שנקרא פרוטו-שמית והתפתחו בתהליכים לשוניים כמעתק הגאים, יצירת אנלוגיות והדקדקות (grammaticalization שבה שמות עצם ופעלים הופכים למילות יחס ומוספיות).

הוא כולל בתוכו בין היתר אשורולוגיה והבראיזם (Hebraism).

==היסטוריה==
חקר השפות האירופיות נחשב כתחום בעל היסטוריה ארוכה כאשר פילולוגים בראשית ימי הביניים ביצעו מחקרים רבים על תחביר השפות עברית, ערבית וארמית.
המטרה הראשונית הייתה בחינת כתבי קודש בכדי להבין את הספרות הדתית. כך נחקרו כתבי המשוררים הערבים מהמאה ה-8 סיבויה, אל-ח'ליל בן אחמד, אל-אצמעי מהמאה ה-9 ועוד.

ההיסטוריון הגרמני אוגוסט לודוויג פון שלצר טבע את המונח "שמיות" כבר בשנת 1781. בעקבות מחקרם המקיף ב, החוקרים הגרמנים תיאודור נלדקה וקרל ברוקלמן נחשבים אבות הלימודים השמיים כדיסציפלינת לימודים מודרנית. ממצאים ארכאולוגיים המגיעים בעיקר מאפיגרפיה מסייעים גם הם, כפי שהתגלתה השפה האבלאית. בסוף המאה, נפרדו לימודי האשורולוגיה ולימודי הערבית לענפים נפרדים ולימודים שמיים נחשבו כמדעי עזר ללימודי תנ"ך. בין חוקרי התקופה ניתן למנות גם את סילבסטר דה סאסי הצרפתי, רודולף קיטל (תנ"ך) ויוליוס ולהאוזן.

בתחילת המאה ה-20 התפתח המחקר בעקבות גילוי ממצאים חדשים. בשנת 1928 עם גילוי כתבי אוגרית ובשנת 1947, חלה תפנית משמעותית כשנמצאו מגילות מדבר יהודה. בין הבלשנים בתקופה היו פאול קאלה, מרסל כהן ואליעזר בן-יהודה.
הלימודים כוללים מחקר טקסטים בשפות אלו, בהנחה שלא נלמדים בתחומים משיקים כמו הברית החדשה, התנ"ך, לימודי ערבית ושפות אחרות.

==קישורים חיצוניים==

*
*
קטגוריה:בלשנות
קטגוריה:ארכאולוגיה
חיים לוק

ר' חיים לוק (נולד בשנת 1942 בקזבלנקה) הוא מחנך, חזן ופייטן ישראלי השר בסגנון מרוקאי-מסורתי. לוק הוא מהמובילים והמייצגים של הפיוט הצפון אפריקאי בעולם.

== אודות ==
כשהיה בן 4 שנים, אביו נפטר. אמו התפרנסה מעבודות משק בית. ר' חיים החל את דרכו המוזיקלית במקהלת "אם הבנים" במרוקו ולמד בישיבת "עץ חיים" בטנג'יר. בגיל 10 הפך לתלמידו של רבי דוד בוזגלו, שנודע כאחד מגדולי הפייטנים-חזנים של החזנות המרוקאית. בגיל 13 נשלח ללונדון ללמוד בישיבת תורת אמת (שניידר'ס).

במרוקו לוק שימש כמורה ומחנך. בהיותו כבן 20 הקים בית ספר יהודי בהוראת הרב אהרון מונסונגו לימים הרב הראשי של מרוקו. לוק עלה לישראל בשנת 1964 והוא כבר נשוי ואב לילד. גם בישראל עסק בהוראה. ב-1987 עקר לארצות הברית ושימש כחזן ופייטן בלוס אנג'לס. בשנת 2004 שב לישראל. ב-2011 זכה בפרס שרת התרבות למבצעי מוזיקה. בנימוקי השופטים נכתב כי הפרס מוענק לו "על מפעל חיים בהנצחת המורשת המוזיקלית של יהדות מרוקו, על הנחלתה לדורות של צעירים ומבוגרים מכל שדרות החברה הישראלית ועל קידום הסובלנות הבין-דתית והשלום באמצעות המוזיקה".

ללוק אחד עשר ילדים.

בן אחיו הוא הפייטן משה לוק.

== מאלבומיו ==

יש לציין שהקלטת רוב האלבומים נעשתה כבר בשנות ה-70 וה-80 והתאריכים המצוינים לעיל הם תאריכי העריכה המחודשת והעברתם מקלטות טייפ לצריבה על גבי דיסקים.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nli.org.il/he/discover/music/jewish-music/piyut/articles/figures/haim-look-life הרב חיים לוק – קווים לדמותו של פייטן וחזן], באתר הספרייה הלאומית
* [http://web.nli.org.il/sites/nlis/he/song/pages/results.aspx#query=any,contains,%D7%97%D7%99%D7%99%D7%9D%20%D7%9C%D7%95%D7%A7 שלל ביצועים לפיוטים] בביצוע הרב חיים לוק באתר הזמנה לפיוט
* [http://www.bac.org.il/music/article/hyym-lvk-havpaaha חיים לוק בביצוע "שערייך בדופקי יה פתחה"], באתר [http://www.bac.org.il/ בית אבי חי]
* 
* [https://www.hidabroot.org/article/1134254 משה לוק מדבר אודות דוד שלו].

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:חזנים ישראלים
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:בוגרי ישיבת תורת אמת-לונדון
קטגוריה:זמרים השרים בערבית מרוקאית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:זוכי פרס תור הזהב
בית עיריית טמפלהוף-שנברג

בית עיריית טמפלהוף-שנברג (בגרמנית: Rathaus Schöneberg) הוא מבנה ציבורי, המשמש כמשכן עיריית רובע טמפלהוף-שנברג בעיר ברלין. משנת 1948 ועד איחוד גרמניה שימש הבניין כמשכנה של עיריית ברלין המערבית.

==תולדות הבניין==
הבניין נבנה בשנים 1911–1914 כדי לשמש כמשכן חדש לעיריית שנברג – אז עיר עצמאית, אשר סופחה לתחומי ברלין כאחד מרובעיה רק בשנת 1920. במלחמת העולם השנייה נפגע הבניין מהפצצות ובמהלך הקרב על ברלין. 

לאחר מלחמת העולם השנייה השתכנה עיריית ברלין באופן ארעי בבית העירייה החדש (Neues Stadthaus), כתחליף לבית העירייה האדום, אשר נפגע קשה בהפצצות במהלך המלחמה. כאשר חולקו עיריית ברלין והמינהל שלה בין שני חלקיה בספטמבר 1948 הפך בית העירייה החדש לבלתי נגיש לתושבי ברלין המערבית. אז השתכנה עירייתה – רשמית באופן זמני – בבית עיריית שנברג. משנת 1949 ועד 1991 שכן בבניין גם בית הנבחרים של ברלין.

באוקטובר 1950 הוצב במגדל הבניין פעמון הדרור, שניתן במתנה לברלין המערבית ביוזמה אזרחית אמריקנית. מאות אלפים מתושבי העיר נאספו מול הבניין לכבוד טקס ההענקה. מאז מצלצל הפעמון מדי יום בשעת הצהרים וכן במועדים נוספים במהלך השנה.

באוגוסט 1961 הפגינו בכיכר שבחזית הבניין כ-800 אלף מתושבי העיר במחאה על הקמת חומת ברלין.

בעת ביקורו בברלין המערבית ביוני 1963 נשא נשיא ארצות הברית ג'ון פ. קנדי בחזית הבניין את נאומו הידוע אני ברלינאי. המונים מתושבי העיר התאספו בכיכר רודולף וילדה (Rudolph Wilde Platz) שלפני בית העירייה כדי להאזין לנאום. ב-25 בנובמבר 1963, שלושה ימים לאחר רציחתו של קנדי, נקראה כיכר זו על שמו.

לאחר איחוד גרמניה ב-1990 חזר הבניין לשמש כמשכן עיריית רובע שנברג. בשנת 2001, לאחר ארגון מחדש של רבעי ברלין, היה הבניין למשכנה של עיריית הרובע החדש טמפלהוף-שנברג.

ב-13 בספטמבר 2001 התכנסו אלפים מתושבי העיר בכיכר שלפני הבניין להפגנת הזדהות עם ארצות הברית לאחר פיגועי 11 בספטמבר.

==לוחות זיכרון ותערוכות בבניין==
לוח הזיכרון לביקור הנשיא קנדי בברלין
בחזית הבניין מוצב לוח זיכרון לציון התקנת פעמון הדרור במגדלו בשנת 1950.

לוח המציין את ביקורו של הנשיא קנדי בברלין ב-1963 מוצמד לעמוד בכניסה לבניין, והחדר שמעל הכניסה לבניין, המשקיף אל הכיכר, מוקדש לקנדי ולביקורו.

מאז 2005 שוכנת בבניין התערוכה "היינו פעם שכנים – ביוגרפיות של יהודים בשנברג וטמפלהוף תחת המשטר הנאצי" (כותרתה בגרמנית: Wir waren Nachbarn – Biografien jüdischer Zeitzeugen). 

הבניין היה גם מקום משכנה הקבוע של הקרן לזכרו של וילי ברנדט, ראש עיריית ברלין המערבית (1957-1966) וקנצלר גרמניה המערבית, ותערוכה אודות חייו שכנה בבניין. בינואר 2010 נסגרה התערוכה והיא אמורה להיפתח באתר אחר בברלין.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ברלין: מבנים
קטגוריה:המלחמה הקרה
קטגוריה:עיריית ברלין
טמפלהוף-שנברג
פנצ'ו זלאטב

פנצ'ו איוואנוב זלאטב (בבולגרית: Пенчо Иванов Златев; 2 בנובמבר 1881, אלנה, נסיכות בולגריה – 24 ביולי 1948, סופיה, הרפובליקה העממית הבולגרית), היה גנרל ופוליטיקאי בולגרי, אשר כיהן ב-1935 למשך מספר חודשים כראש ממשלת ממלכת בולגריה.

זלאטב היה קצין פרשים, בעל עמדות פוליטיות ימניות, מקורב למפלגת הימין זְוונוֹ ונחשב גם כמלוכן. זלאטב נמנה עם חברי הליגה הצבאית שביצעו הפיכה צבאית בממלכה במאי 1934. ב-21 בינואר 1935 הדיח בוריס השלישי, מלך בולגריה את ראש הממשלה ומנהיג הליגה הצבאית קימון גאורגייב ופעל לנטילת רסן השלטון בממלכה.

ב-22 בינואר מינה המלך את זלאטב לתפקיד ראש הממשלה. זלאטב פעל לביצור מעמדו של המלך על ידי פריסת כוחות צבא ברחבי הממלכה וניצול קשריו בצמרת הצבא כדי להבטיח את תמיכת מפקדיו בפירוק הליגה הצבאית. זלאטב פעל בנוקשות רבה ואף הורה לעצור את קימון גאורגייב ואלכסנדר צאנקוב, עניין שגרם לתסיסה בצמרת הפוליטית הבולגרית. ב-21 באפריל הוחלף זלאטב באנדריי טושב.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ראשי ממשלת בולגריה
קטגוריה:גנרלים בולגרים
קטגוריה:אנשי צבא בולגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ילידי 1881
קטגוריה:נפטרים ב-1948