OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חופית מנוקדת

חופית מנוקדת או חוֹפִית נְקֻדָּה (שם מדעי: Echinolittorina punctata) הוא חילזון שתפוצתו בים התיכון ובמזרח האוקיינוס האטלנטי מספרד בצפון ועד החלק הדרומי של מערב אפריקה.

== תיאור ==

קונכייתו כשל חופית חיוורת, אך צורתו פחות ביצית, בעלת פיתולים קמורים, חלקים ופתח עגלגל. אורכה של הקונכייה עד 10 מ"מ וצבע פניה משתנה בגילאים השונים בחיי החופית: חופתיים צעירים אורכם עד 2 מ"מ וצבע פני הקונכייה בדרך כלל שחור. בחופתיים הבוגרים, לעומת זאת, נפוץ יותר דגם משבצות שחור-לבן. החופית המנוקדת שכיחה מאוד על סלעי החוף ומופיעה בעיקר באזור העל-כרית - אזור הנמצא מחוץ לתחום השפעתן של תנודות הגאות והשפל. אזור זה אינו מתכסה או נשטף במים כל ימות השנה, ורק רסס ימים נוחת עליו בעת שבירת הגלים. 

==מזון==
החופית המנוקדת פעילה בקיץ ומצויה בתרדמת בחורף והיא ניזונה מגירוד אצות מסלעים בעזרת מִשְׁנֶנֶת (רָדוּלָה; מעין לשון ארוכה באמצעותה החופית מצליחה לחדור לסלע ולתפוס את מזונה). שעות רעייתן העיקריות הן שעות הבוקר המוקדמות ושעות הערב. 

==תנועה==
החופיות מחליקות על סוליית רגליהן במהירות ניכרת, עד 2 מטר בשעה. 

==לקריאה נוספת==
*המדור לידיעת הארץ בתנועה הקיבוצית. חי וצומח בחוף הים התיכון. (עמ' 36, 50).
* מרון ש., 1985. החוף הסלעי. סמינר אורנים. חוברות 1, 2, 3. 
* משה צורנמל, דוד דרום, 1992. מדריך הים התיכון וחופיו חי וצומח. הוצאת כתר. (עמ' 110, 178, 180, 182, 158, 200).
* משרד הביטחון והחברה להגנת הטבע, 1985. החי והצומח של ארץ ישראל, כרך 3 - החי במים, עמ' 70.
* פרופ' אלי חרש, צ. צנציפר. רכיכות הים התיכון בישראל. (עמודים 29, 25, 34).
* רחלי עינב, אוניברסיטת בר-אילן. אצות החוף של הים התיכון. (עמ' 96-97, 180-181).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1791
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:חלזונות עילאיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חלזונות
קטגוריה:הים התיכון: בעלי חיים
בנימין שמר

בנימין (בני) שמר (15 בדצמבר 1925 - 28 באוגוסט 2013) היה לוחם האצ"ל מפורצי כלא עכו ויקיר העיר תל אביב-יפו.

==קורות חיים==
נולד בבית החולים "משגב לדך" בעיר העתיקה בירושלים. הוריו היו בתיה (רבינוביץ) ודב (ברל) שמעיה. השלישי מבין ארבעה אחים - ישראל, שרה וציפורה. הוא גדל בשכונת ימין משה, שם למד ב"חדר".

בהיותו בן 8 עקרה משפחתו ליפו ובה למד בבית הספר המקומי של כי"ח אליאנס. בגיל 12 הצטרף לתנועת בית"ר וכבן 15 החל לעזור בפרנסת המשפחה.

כעבור שנתיים ב-1942 היה לחבר באצ"ל ופעל בהפגנות נגד הספר הלבן ובהדבקת כרוזים בחוצות הערים.

לאחר הפילוג בין האצ"ל ללח"י התנדב כנוטר במשטרת היישובים העבריים ושירת ברמת דוד שבעמק יזרעאל, שם השתלם בשימוש בנשק ובקרב פנים אל פנים.

עם גמר שירותו חזר לאצ"ל, ומיוני 1946 השתתף במבצעיו הקרביים, בהם: הצתת רכבת בדרכה לדרום, חטיפת 5 קצינים בריטים בתל אביב למניעת תלייתם של שני לוחמים (יוסף שמחון ומיכאל אשבל) שנתפסו בפשיטה על המחנה הבריטי בסרפנד ונידונו למוות, התקפה על מחנה צבאי ליד קריית מוצקין, וב-1947 השתתף בפריצה לכלא עכו לשחרור אסירי המחתרת שנכלאו בו.

בזמן מלחמת העצמאות בפסח 1948, השתתף בקרב על מנשייה בשערי יפו, שבו נפצע ואושפז.

לאחר פירוק האצ"ל התגייס לצה"ל והתמנה למפקד בסיס קליטה ומיון של עולים. ב-1948 סולק מהצבא לאחר שנאשם כי תחת פיקודו צוירה על קיר המחנה הכתובת "להעמיד לדין את רוצחי אלטלנה".

בתקופה זו התחתן עם יהודית רוטשטיין להם נולדו שני ילדים - דרור ונורית, הם התגוררו בתל אביב.

עם שחרורו, נתקבל לעבודה בעיריית תל אביב-יפו כמפקח, ולאחר מכן שימש כמנהל יחידת תברואה מונעת. לאחר 32 שנות עבודה בעירייה פרש לגמלאות.

ב-1982 נהרג בנו במלחמת שלום הגליל.

לאחר מכן נבחר להנהלת יד לבנים בתל אביב ולהנהלה הארצית. ובנוסף נבחר למועצה הציבורית להנצחת החייל במשרד הביטחון.

במסגרת פעילותו ביד לבנים העביר בקשה להשמעה ושירת המנון המדינה בטקסי יום הזיכרון, בקשתו התקבלה ומונהגת בכל הטקסים בארץ.

היה מיוזמי אתר זיכרון באוניברסיטת תל אביב להנצחת תלמידיה ומוריה שנהרגו במערכות ישראל.

ב-1984 נתמנה כמזכיר הארצי של "ברית חיילי האצ"ל" אשר בבית ז'בוטינסקי (מצודת זאב) ושימש בתפקיד זה עד שנת 2005.
ב-1988 נפטרה רעייתו יהודית.
ב-1989 התחיל בנימין פרק ב' בחייו עם חיה שמיר אשר עבדו יחדיו כפעילי ליכוד במצודת זאב. 
בנימין שימש כיושב ראש סניף הליכוד בצפון ת"א. היה בקשר הדוק עם ראשי ושרי ממשלות למיניהם.
ב-2002 קיבל את אות יקיר העיר תל אביב-יפו.
ב-2005 הידרדר מצבו הבריאותי.
באוגוסט 2013, בכ"ב באלול תשע"ג, הלך לעולמו.

בני שמר בבית ז'בוטינסקי בנוכחות בנימין נתניהו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20110628214309/http://www.tel-aviv.gov.il/Download/%D7%99%D7%A7%D7%99%D7%A8%D7%99%20%D7%94%D7%A2%D7%99%D7%A8%20%D7%9E%D7%A9%D7%A0%D7%99%D7%9D%20%D7%A7%D7%95%D7%93%D7%9E%D7%95%D7%AA.pdf יקיר העיר תל אביב-יפו.]
* [http://www.etzel.org.il/ac13.htm פריצת כלא עכו, באתר האצ"ל]

קטגוריה:בוגרי בית ספר כל ישראל חברים (יפו)
קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 2002
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ימין משה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
בית לאה

הצד המערבי של בית הפרדס בית לאה.
הצד המזרחי של בית הפרדס בית לאה.
בית לאה הוא בית פרדס היסטורי מהמאה ה-19, הניצב על הגדה הצפונית של נחל הירקון סמוך לסכר נווה ירק לא הרחק מהמושב נווה ירק.

== תולדות המקום ==
המבנה הוקם במאה ה-19, בלב פרדסים. הוא בן שתי קומות. בקומה הראשונה שכן מתקן שאיבה שבאמצעותו שאבו מים מנחל הירקון להשקיית הפרדס הסמוך. כרבים מבתי הפרדס ההיסטוריים, גם בית זה נבנה בשלבים. ראשיתו במבנה בן קומה אחת, שבו שכן מכון שאיבה ששאב מים מנחל הירקון להשקיית הפרדס הסמוך. בחדר קטן, מצפון לחדר המשאבות, התגורר כנראה הביארג'י ("איש הבאר") שטיפל בפרדס. סקר שנערך במבנה גילה שתחילה שאבו מים במנוע קטן ואחר-כך החליפו אותו במנוע חזק יותר, ולשם חיזוק ועיגון המנוע נוספו ברצפה יציקות בטון. בשלב כלשהו הוסיפו בעלי הפרדס קומה שנייה. ייתכן שהקומה השנייה שימשה כבית קיט ונופש לבעלי הפרדס.
 
== מצב המבנה כיום ==
המבנה נמצא בשטח המועצה האזורית דרום השרון, בסמוך למושב נווה ירק. במשך שנים הוא נמצא במצב כללי של הזנחה, נטוש וסדוק ושימש כמקום עשיית צרכים למטיילים בקטע זה של נחל הירקון. בסמוך למבנה הוצב שלט רשמי מטעם המועצה האזורית דרום השרון רשות נחל הירקון וגופים נוספים המתאר את עברו וייעודו של המבנה.

מקור השם "בית לאה" הוא בכתובת שרוססה על קיר הבית בשנת 1995 לערך<ref></ref>.

==לקריאה נוספת==
* אבי ששון ורפי רייש "בית לאה": בית באר היסטורי על גדות נחל הירקון, בשטח מושב נוה ירק: תיק מחקר ותיעוד, אשקלון: המכון לחקר מישור החוף, תשס"ו, 2006.

==קישורים חיצוניים==
	
* אלי אלון, [http://www.news1.co.il/Archive/003-D-65648-00.html מי אחראי להזנחה ב"בית לאה" ההיסטורי?], חדשות מחלקה ראשונה, 3 בנובמבר 2011

==הערות שוליים==

קטגוריה:מועצה אזורית דרום השרון: מבנים
קטגוריה:נחל הירקון
סוכה ולולב לעם סגולה

סֻכָּה וְלוּלָב לְעַם סְגֻלָּה הוא פיוט המושר במסורת בבל ובמסורת עדות צפון אפריקה בחג הסוכות.

הפיוט חובר על ידי המשורר ר' משה בן יעקב אדהאן (חי באזור הסהרה שבמרוקו, שימש כאב בית דין ומנהיג רוחני של יהודי מקנס עד לאמצע המאה ה-18. נפטר בשנת 1736).

==מבנה הפיוט==
הפיוט נכתב במשקל סילאבי, משקל הפיוט הוא עשר הברות בכל טור.

הפזמון החוזר (רפרן) בפיוט הוא המילים המזכירות את הסוכה והלולב:

האותיות הראשונות בכל בית בפיוט יוצרות אקרוסטיכון של שם המחבר: "אני משה חזק".

==תוכן הפיוט==
הנושאים בהם עוסק הפיוט הם יציאת מצרים והקפת ענני הכבוד את בני ישראל (הבית הראשון), מתן תורה (הבית השני), בסוכות שהקימו בני ישראל ביציאת מצרים ורומז על הקשר בין השכינה לבין הסוכה (בבית השלישי, "השם ככתבו וכקריאתו כמספר סוכה מספרו עלה"), על רמזיהם וסודותיהם של ארבעת המינים (הבתים הרביעי, החמישי והשישי), וחותם בבקשה מה' שיגאל את עם ישראל (הבית השביעי).

תוכן הפיוט מבוסס על תורת הקבלה, וחלקים ממנו כלל לא ניתן לפרש ללא היזקקות לתפיסות קבליות. בשיר מתוארים סודות ארבעת המינים, כשהם משולבים בסודות הגאולה וברזיהם של שבעת האושפיזין.

===ארבעת המינים כאושפיזין===
[[ארבעת המינים]]
בספר הזוהר מובאת פרשנות קבלית לארבעת המינים, לפיה הם משל לאושפיזין ולשבע הספירות. פרשנות זו מצאה ביטוי בפיוט:
* שלושה בדי ההדס רומזים לשלושת האבות: אברהם (חסד), יצחק (גבורה) ויעקב (תפארת).
* שני בדי הערבה רומזים לאחים משה (נצח) ואהרן (הוד).
* הלולב מזכיר את יוסף (יסוד) שזקף קומתו כנגד עשו.
* והאתרוג רומז לדוד המלך (מלכות).

==לקריאה נוספת==
* [https://web.archive.org/web/20130922060813/http://www.hibba.org/he/node/278 אודות הפיוט], באתר "חיבה", התנועה למורשת ישראל
* [http://www.tapuz.co.il/blog/net/ViewEntry.aspx?entryId=1558473 פירוש השיר], באתר תפוז אנשים

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.nli.org.il/sites/nlis/he/song הפיוט סוכה ולולב], באתר פרויקט סנונית
* [https://merhav.nli.org.il/primo-explore/search?query=any,contains,סוכה%20ולולב%20לעם%20סגולה&sortby=rank&vid=NLI&lang=iw_IL&offset=0 ביצועים לשיר] באתר המוזיקה של הספרייה הלאומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיוטים לסוכות
קטגוריה:שירי המאה ה-18
קטגוריה:פיוטים מרוקאיים
אולפן הבית

אולפן הבית היא רצועת שידורים בחינוכית 23 שהוגשה על ידי בן פרי ודניאלה וירצר. אחת התוכניות האחרונות ששודרו בטלוויזיה החינוכית טרם סגירתה.

==רקע==
התוכנית משודרת בין התוכניות בערוץ, מחמש בבוקר ועד חמש בערב בכל יום, הרצועה כוללת: שעשועונים, תשובות לשאלות, סדנאות שף, פינות לימודיות ועוד.

כותב התוכנית: אבי רוזנבלום. עורכת: דנה פרדו

==מבנה התוכנית==
להלן הפינות, המערכונים וכל מה שמשודר בתוכנית:
* פינת המדען - בפינה המדען (בן פרי) מקבל כל פעם שאלה בנושא כלשהו והוא עונה עליה.
* פינת המדע - בן ונציגה מטעם "מוזיאון המדע בירושלים" מראים ניסויים בנושא מסוים .
* דגלי המדינות - בפינה זו הקהל לומד מהי משמעות של דגל מדינה אחר בכל פעם.
* שעשועון - בכל שעשועון משתתפים שני ילדים באולפן בהם הם עונים על שאלות ומקבלים פרסים
* סופר בריין - כל פעם דניאלה המנחה הופכת לסופר בריין שעונה על שאלות לא פתורות
* מטבח הבית - בן יחד עם אביו השף דני פרי מלמדים להכין בכל פעם מאכל אחר.
* נוסטלגיה- פינה ששודרה ביום שבת ובהמשך ברצועת הנוסטלגיה, שבו סבתו של בן, בלה (בן פרי ) ודניאלה מראים גלגולים של המצאה במשך השנים שלה בארץ.
* מילים - דניאלה מחפשת מילה שמתארת במדויק את הצרכים שלה לפי הסיטואציה שבה היא נתקלת, מתוך ארגז המילים המשותף לה ולבן
מאוחר יותר נוצרה פינת המשך שבה בן ודניאלה מחפשים את המילה ביישום שנימצא במחשב הלוח שלהם .
* שירים - דניאלה מספרת על שיר מסוים ושרה אותו, בהתאם לנושא השירים של להקת הבנדBAND .
* היפ הופ- בן ודניאלה שרים שירי היפ הופ המבוססים על שירים מוכרים .
* איתור חרוז - בן כותב שירים שונים (בעלי מנגינה דומה ) ותמיד הוא מחפש חרוז לשורה האחרונה, למרות שהתשובה נמצאת מתחת לאפו .
* מי-צו-יאן - חכם סיני (בן פרי) מציג סיפורים ומשלים סיניים בעלי מוסר השכל .
* שירי חגים ומועדים- דניאלה שרה שיר שקשור לחג או למועד שמצוין באותו יום.
* פרופ' איזי- פרופסור שמתמחה בהרגעת אנשים (בן פרי ) ,נלחץ תמיד כשהמנחה (דניאלה וירצר ) מספרת מהם הלחצים שאותו אדם עובר באותו נושא עליו הפרופסור מתראיין.
* חתיכת היסטוריה- בן ודניאלה מספרים על אירועים היסטוריים באמצעות פריטים, שקשורים לנושא, מתוך ארגז קרטון שנושא את השם "חתיכת היסטוריה ".

קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות לימודיות-חינוכיות
קטגוריה:רצועות שידור בטלוויזיה בישראל
פלקנסטרו רג'אנה

ההיכל הביתי ג'וליו ביגי מבפנים
פלקנסטרו רג'אנה (באיטלקית: Pallacanestro Reggiana) הידועה גם בשם החסות גריסין בון רג'ו אמיליה, היא קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר רג'ו אמיליה, המתמודדת בליגת העל האיטלקית.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת 1974 על ידי שלושה חברים ושיחקה בתחילת הדרך בצבעים כחול ולבן. בסיום עונת 1983/84 העפילה לראשונה לליגה הבכירה. מאז התנדנדה הקבוצה מספר פעמים בין הליגה הראשונה לשנייה. בעונת 1997/98, לאחר שסיימה במקום ה-11 בטבלה, הגיעה הקבוצה עד לסדרת חצי גמר הפלייאוף והפסידה לקבוצת פורטיטודו בולוניה 3-0. בעונת 2004/05 הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע האיטלקי והפסידה לקבוצת בנטון טרוויזו 74-64. לאחר שהעפילה בסיום עונת 2011/12 בחזרה לסרייה A, סיימה הקבוצה במקום השישי (שיא מועדון) והפסידה בסדרת רבע גמר הפלייאוף לקבוצת וירטוס רומא 3-4.

===במסגרת אירופאית===
בעונות 1997/98 (מוקדמות), 1998/99 (שלב הבתים), 1999/00 (שלב הבתים עם מכבי חיפה) השתתפה הקבוצה בגביע קוראץ'. בעונת 2002/03 השתתפה בצמפיונס קאפ. ובעונת 2005/06 הגיעה הקבוצה עד לרבע גמר גביע יול"ב, בו הפסידה לקבוצת המופארם ורשאץ' 165-147 בסיכום שני מפגשים. בעונת 2013/14 השתתפה הקבוצה בשלב הבתים של היורוצ'לנג' והגיעה עד לגמר, בו ניצחה את קבוצת טריומף ליוברצי 65-79. בעונת 2015/2016 מתמודדת הקבוצה במסגרת היורוקאפ.

מאז שנת 1980 מארחת הקבוצה בארמון הספורט ג'וליו ביג'י שנבנה בשנת 1968 ומכיל 3,500 מקומות.

== תארים והישגים ==
*סרייה A:
**סגנית: 2015
**חצי גמר: 1998
*הגביע האיטלקי
**גמר: 2005
**חצי גמר: 2014
*גביע יול"ב:
**רבע גמר: 2006
*יורוצ'לנג:
**זכייה (1): 2014

== קישורים חיצוניים ==

* 

רג'ו אמיליה
הנול של ז'אקאר

הנול של ז'אקאר ב[[מפעל מסון]]
[[דיוקן של ז'אקאר עשוי משי; להכנתו נדרשו 24,000 כרטיסי ניקוב, 1839]]
הנול של ז'אקאר (בעברית נקרא גם: הנול של ג'אקארד או נול ג'אקארד) הוא נול מכני שהומצא על ידי ז'וזף מארי ז'אקאר, טווה משי צרפתי, בשנת 1801. המכונה נשלטה על ידי רצף כרטיסים מנוקבים,<ref></ref> המשורשרים בשרשרת סגורה. הנול התבסס על המצאותיהם של בזיל בושון משנת 1725 ושל ז'אק דה ווקאנסון מ-1745.

הכרטיסים המנוקבים שולטים על אחת משתי פעולות של הנול: הפעולה הראשונה קובעת עבור כל חוט ערב אילו מסגרות יהיו במצב מעלה, ואילו במצב מטה. באופן כזה נקבע אילו מחוטי השתי יהיו מעל, ואילו מתחת לחוט הערב. הפעולה השנייה, בנול מרובה בוכיירים, קובעת איזה בוכייר יפרוס את חוט הערב. חוטי השתי הם מצבעים שונים, ובדומה לכך, כל בוכייר פורס חוט ערב מצבע אחר, ובאופן זה נוצרת בבד הארוג דוגמה צבעונית. בנולים המשוכללים ביותר, הכרטיסים המנוקבים שולטים על שתי הפעולות, ובכך מאפשרים דוגמאות מורכבות אף יותר.

נול ז'אקאר אורג בד עם דוגמה צבעונית, באופן אוטומטי, באותה מהירות שבה נול פשוט אורג בד אחיד. לפני ההמצאה, אריגת בדים עם דוגמה צבעונית דרשה נול המופעל ידנית, על ידי בעל מלאכה מיומן, במהירות אטית בהרבה ממהירותו של נול מכני.

סוג הבד ג'קארד שיוצר על ידי המכונה נקרא על שמו. למעשה, עקרונותיו של הנול משמשים גם כיום בתעשייה, כשהמכונה מתוכנתת על ידי מחשב.

נול ז'אקארד שימש השראה לחלוצי המחשבים, ותרם רבות למחשוב. הרעיון כי ניתן לארגן את פעולתה של מכונה על ידי סדרת הוראות שמגיעות "מבחוץ", ובאופן כזה לגרום לה לבצע פעולות שונות ללא שינוי מכני במכונה עצמה, אלא על ידי שינוי סדרת ההוראות, פתחה את הדרך למה שהוביל בהמשך הדרך לתכנות מחשבים. במנוע האנליטי שתכנן צ'ארלס בבג' באמצע המאה ה-19, סדרת ההוראות שהורו לו מה לעשות, הגיעה מסדרת כרטיסים מנוקבים, לפי המודל שיצר ז'אקאר. לקראת סוף אותה מאה, בשנת 1889, הגשים הרמן הולרית' חלק מהחזון, כשבנה מכונה בה כרטיסים מנוקבים שימשו לקידוד מידע. מכונה זו ששימשה בהצלחה במפקד האוכלוסין של ארצות הברית ב-1890, וקיצרה את הזמן שהיה נחוץ לסיכום תוצאות המפקד מכ-9 שנים (הזמן שסיכום התוצאות ארך עבור המפקד של 1880), לשנה אחת. חברתו של הולרית', התמזגה עם שתי חברות נוספות, ויחדיו היוו את הגרעין לחברת IBM, הגדולה בחברות טכנולוגיית המידע גם כיום. המחשב המכני של קונראד צוזה, Z1 מ-1937, אולי המחשב המוצלח הראשון, השתמש במערכת דומה להזנת התכנית, ומערכת שנייה, מבוססת גם היא על אותם עקרונות, להזנת המידע. המחשבים הבאים של צוזה, Z3 (מ-1941) ואחריו Z4, והמחשב הרווארד סימן 1 של הווארד אייקן מ-1943, השתמשו גם הם בשיטה זו.
הנול של ג&#39;אקארד, 1849

חשיבותה של ההמצאה הוכרה מיד עם פרסומה. הקיסר נפוליאון בונפרטה והקיסרית ז'וזפין דה בוארנה, בעת ביקורם בליון בשנת 1805, ביקרו בבית המלאכה של ז'אקאר, והוענקה לו פנסיה בסך 3,000 פרנקים ומענקים על כל מכונה שייצר.

==ראו גם==
*אריגה
*נול
*אדמונד קרטרייט

== קישורים חיצוניים ==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:המצאות במאה ה-19
קטגוריה:תעשיית טקסטיל
קטגוריה:היסטוריה של המחשוב

קטגוריה:אריגה
אירינה מורביובה

אירינה מורביובה (ברוסית: Ирина Муравьёва; נולדה ב-8 בפברואר 1949, מוסקבה) היא שחקנית תיאטרון וקולנוע סובייטית ורוסית.

היא זכתה בתואר אמן העם של רוסיה בשנת 1994, זכתה בפרס ברית המועצות בשנת 1981. על תרומתה לתרבות מורביובה זכתה במספר עיטורים סובייטים ורוסים.

==ביוגרפיה==
אירינה מורביובה נולדה במוסקבה ב-8 בפברואר 1949 למשפחת מהנדס. בתחילת מלחמת העולם השנייה אביה התנדב לצבא האדום וסיים את הלחימה בשטח גרמניה. בהיותו בגרמניה הוא פגש נערה בלארוסית שהובאה לגרמניה על ידי הנאצים לצורכי עבודות כפייה. תוך זמן קצר הם התחתנו. 

לאחר סיום בית הספר, אירינה הגישה את המסמכים לכל בתי הספר למשחק במוסקבה, אך לא התקבלה. לאחר שנה היא ניסתה שוב והתקבלה רק לבית הספר למשחק ליד תיאטרון הילדים. בשנת 1970, לאחר סיום הלימודים, היא התקבלה להרכב שחקני התיאטרון ועבדה בו עד לשנת 1977. בשנת 1977 אירינה מורביובה עברה לתיאטרון על שם מועצת העירייה ובשנת 1993 לתיאטרון מאלי במוסקבה. בתיאטרון זה מורביובה עובדת עד היום ומגלמת בעיקר תפקידים במחזות רוסיים קלסיים.

במקביל לעבודה בתיאטרון מורביובה הצטלמה בסרטי קולנוע. כבר בשנת 1965 בהיותה לומדת בבית הספר למשחק היא הצטלמה לתפקיד קטן. ההצלחה הגדולה של אירינה מורביובה הייתה בסרט מוסקבה אינה מאמינה בדמעות בו היא גילמה אחת הדמויות המרכזיות. על השתתפותה בסרט זה השחקנית קיבלה פרס ברית המועצות. בשנת 1982 היא גילמה את התפקיד הראשי בסרט "הקרנבל" של טטיאנה ליאוזנובה. בסרט זה השחקנית שרה שיר של מקסים דונייבסקי לפי מילים של רוברט רוז'דסטבנסקי "תתקשר" שהיה להיט בברית המועצות. על תפקיד בסרט זה מורביובה זכתה בתואר "שחקנית השנה" בשנת 1982. 

בשנת 1999 מורביובה הצטלמה בסדרת טלוויזיה שביים בעלה ובתפקידי משנה השתתפו שני בניה. בשנת 2001 וב-2003 היא המשיכה להשתתף בסדרות טלוויזיה בבימוי בעלה.

ב-2006 גילמה דמות משנה בסדרה המצליחה "קטי המכוערת". בשנת 2010 היא זכתה בפרס השנה עבור תפקיד נשי משני.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה סובייטיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה רוסיות
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:שחקניות תיאטרון רוסיות
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1949
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1949
נועם פרוסט

נועם פרוסט (נולדה ב-20 בספטמבר 1993) היא דוגמנית ישראלית שמדגמנת רבות בתצוגות אופנה מחוץ לישראל. בשנת 2013 "פורבס ישראל" דירג אותה במקום העשירי ברשימת הדוגמניות המרוויחות ביותר בישראל.

==ביוגרפיה==
נועם פרוסט היא בתם של עדי פרוסט - במאי, ושל ענת בירן - דוגמנית עבר, מגישה בערוץ הקניות ומטפלת בפסיכודרמה. למדה בתיכון עירוני א' לאמנויות תל אביב במגמת קולנוע.

שירתה כשנה בצה"ל כמפיקה ביחידת ההסרטה של פיקוד העורף, אך השתחררה בטרם עת, עקב סיבות רפואיות.

מתגוררת בתל אביב. 

==קריירה==
עקב מראה הבוגר הוצע לפרוסט בהזדמנויות רבות כבר מגיל צעיר לדגמן. אביה התנגד לכך שתעסוק במקצוע עד גיל 16. כשהתקרבה פרוסט לגיל 16 ביים אביה את "הדוגמניות" בערוץ 2 שם התרשם מאלינור שחר, סוכנת דוגמניות שראיין לתוכנית. בעקבות התרשמותו משחר, הרשה לפרוסט לדגמן תחת ניהולה של שחר.

גובהה (1.80 מטר) איפשר לה להתקבל לתצוגות אופנה בחו"ל. שנת 2012 הייתה שנת הפריצה של פרוסט. בשנה זו כיכבה בתצוגות אופנה של מאלברי, פתחה תצוגה של כריסטופר ריבון בשבוע האופנה של לונגון, סגרה תצוגה של אטוסורו טאיאמה בשבוע האופנה של פריז והופיעה גם בתצוגות של מעצבים כמו קום דה גרסון, ג'ון גליאנו, דמיר דומה ואחרים.

בשנת 2013 הופיעה בשבוע האופנה של ניו יורק שם הופיעה בתצוגות של ויקטוריה בקהאם, קריצ'רס אוף ווינד, טרייסי ריס ולואיס גולדן; בהמשך הופיעה גם בשבוע האופנה של לונדון. בשנת 2014 השתתפה בקליפ השיר "Everybody Needs a Man" של עופר ניסים ומאיה סימנטוב.<ref></ref> בשנת 2016 דגמנה פרוסט יחד עם אמה, ענת בירן, לקמפיין של חברת הוניגמן.

בשנת 2022 עלתה לשידור הסדרה "ריקוד האש" בה גילמה את ליבי.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* הדס בשן, [http://fashionforward.mako.co.il/industry/itgirls/131115/?Partner=mw "אין לי מראה של ברבי, תמיד יהיו כאלה שלא יאהבו"], באתר mako, 8 באוגוסט 2016
* 
* 
* הדס בשן, [http://atmag.co.il/את-חוגגת-50/גלית-גוטמן-ונעם-פרוסט דוגמנות: ריאיון עם נעם פרוסט וגלית גוטמן], באתר את, 3 ביולי 2017
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1993
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
צריף בנגב

צְּרִיף בנגב הוא שיר מאת נתן אלתרמן, שפורסם ב-10 בינואר 1947 בטור השביעי בעיתון דבר (בתחילה נקרא "בשולי טלגרמות").

השיר נכלל בספר הטור השביעי - תש"ג-תשי"ד, ספר ראשון, בהוצאת הקבוץ המאוחד, 1977. השיר מתאר את גבורתם של העולים לנגב במבצע 11 הנקודות.

==על השיר==
השיר נכתב בעקבות ביקורו של נתן אלתרמן בכפר דרום, מיד לאחר מבצע י"א הנקודות בנגב (במוצאי יום כיפור 1946).

הבית הראשון מתאר זאת:

המשורר מתאר את הבחורה שראה, חנה לבית קרייטנר (שלימים נישאה לנפתלי טלמן והם עברו להתגורר במושבה יקנעם):

הצריף מתואר בשיר בצורה הירואית:

ימים אחדים לאחר מבצע י"א הנקודות, ב-5 ינואר, התכנס בבזל הקונגרס הציוני ה-22, הראשון אחרי השואה, וגרנות סיפר על ההישגים הרבים בתקופת המלחמה, ובראשם על החדירה לנגב ויישובו במבצע בזק, אבל ציין שהקרן עובדת "במשטר של מיטת סדום" ודרושים לה עוד אמצעים למשימה הלאומית הכבירה הזאת. לבאי הקונגרס, הנרגשים ממספרי הדונמים שקרן קימת גאלה, היה ברור שהמשימה לא הסתיימה, כי כל קילומטר רבוע שנרשם בספרי הקרן מחזק את היישוב בארץ, ויש לעטוף אותו בעוד מישורים וגבעות. אלתרמן הגיב על כך בשיר:

אלתרמן מסיים את השיר בשורות המרגשות:

==קישורים חיצוניים==
===השיר בפרסום המקורי===
* נ. אלתרמן, 

===פרשנויות על השיר===
* 
* 
* צור ארליך, [http://tsurehrlich.blogspot.co.il/2010/01/blog-post_8574.html סקופים בשירים: מה ששמע מרדכי נאור לפני ואחרי שכתב את 'הטור השמיני'], 9 בפברואר 2007

קטגוריה:שירי 1947
קטגוריה:שירי הטור השביעי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתן אלתרמן
ThrustSSC

ThrustSSC (נקראת גם Thrust supersonic car, בתרגום חופשי: "מכונית הדחף העל-קולית") היא המכונית הראשונה בעולם ששברה באופן רשמי את מחסום הקול: ב-15 באוקטובר 1997 הגיעה למהירות של כ-1,228 קמ"ש. מכונית זו מונעת על ידי שני מנועי סילון תעופתיים שהוצמדו לצדדיה, ולא על ידי מנוע בעירה פנימית.

== פרטים ==
צוות הניסוי והמהנדסים של המכונית

אנדי גרין, איש קבע של חיל האוויר המלכותי, נהג במכונית ב-15 באוקטובר 1997 בשטח מדברי בנבדה שבארצות הברית. לגוף המכונית חוברו 2 מנועי סילון תוצרת רולס-רויס, אותם מנועים שנמצאים בגרסה הבריטית של המטוס F-4 פנטום. המכונית באורך 16.5 מטרים, רוחב של 3.7 מטרים ומשקל של 10.5 טונות. הדחף הנקי של מנועי הסילון הוא 223 קילו-ניוטון וצריכת הדלק היא כ-18 ליטרים של דלק לשנייה. אם ממירים את תצרוכת הדלק הזאת למושגים של רכב רגיל, מדובר על כ-55 ליטרים לקילומטר. לצורך השוואה, משאית קאמאז משנת 1989 צורכה כ-50.28 ליטרים ל-100 קילומטרים. התאחדות הרכב העולמית הכירה בשיא החדש בהודעה שפרסמה ב-11 בנובמבר 1997. בהודעה פורסם ש"זוהי הפעם הראשונה בהיסטוריה שרכב שנע על הקרקע עבר את מהירות הקול". כמו כן, פורסם בהודעה שמהירות המכונית לאחר נסיעה של המייל הראשון שלה עמד של 1,227.986 קמ"ש, ומהירות המכונית לאחר נסיעה של הקילומטר הראשון שלה עמד על 1,223.657 קמ"ש.

הניסיון לשבור את שיא המהירות בכלי רכב שנע על הקרקע, נקבע דווקא ל-15 באוקטובר 1997 כמחווה לצ'אק ייגר, ששבר את מחסום הקול חצי מאה ויום אחד לפני כן. המכונית למעשה שברה את שיא המהירות האישי שלה, שיא שהשיגה במספר נסיעות מבחן שנערכו בסתיו 1996 ובאביב 1997 בשטח מדברי במחוז מעאן שבירדן. המכונית מוצגת במוזיאון בקובנטרי שבאנגליה שבו קיים גם סימולטור שלה לקהל המבקרים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שיאי עולם
קטגוריה:1997 בארצות הברית
קטגוריה:מכוניות
קטגוריה:מנועי סילון
עיצור מכתשי, מחוכך צידי, מסודק

עיצור מכתשי מחוכך צידי מסודק מצוי בשפות מדוברות מועטות ביותר. סימן ה־IPA לעיצור הוא /t͡ɬʼ/. כדי לבטא עיצור זה יש לבטא את העיצורים [] ו־[] בו זמנית. עיצור זה היה קיים בפרוטו-צ'רקסית.

==התרחשות==
{| class=wikitable style=text-align:center;
! שפה !! מילה !! IPA !! משמעות
|-
| צ'רקסית 
| лӏы 
| [t͡ɬʼə]
| 'גבר' 
| בניבים קברדינים מסוימים
|}

==ראו גם==

מכתשי, מחוכך צידי, מסודק
צי (יחידה בחיל ים)

כוח מתוך צי רב לאומי מחמש מדינות, במהלך מבצע חירות מתמשכת ב[[מפרץ עומאן. בארבעה טורים יורדים, משמאל לימין: ITS Maestrale (F 570), FS De Grasse (D 612); USS John C. Stennis (CVN 74), FS Charles De Gaulle (R 91), FS Surcouf (F 711); USS Port Royal (CG-73), HMS Ocean (L 12), USS John F. Kennedy (CV 67), HNLMS Van Amstel (F 831); and ITS Luigi Durand de la Penne (D 560)]]
בחילות ים, צי הוא היחידה האורגנית הגדולה ביותר, הכוללת מערך של כלי שיט קרביים ותומכים, ולעיתים גם כלי טיס ימיים וכוחות נחתים, ויכולה לתפקד כחיל ים עצמאי באזור גאוגרפי מוגדר. צי הוא המקבילה הישירה של ארמייה בצבא יבשה (כוח מקביל לפחות לשבע אוגדות, במושגי צה"ל).

ציים הם בדרך כלל מערכים קבועים המשויכים גאוגרפית לים או אוקיינוס מסוים. חלוקה לציים מקובלת במדינות בעלות חיל ים גדול, או הפרדה גאוגרפית ברורה (לדוגמה, חיל הים הקנדי מחולק לצי אטלנטי וצי באוקיינוס השקט). מעצמות מחזיקות ציים המשייטים בכל רחבי העולם. לדוגמה, חיל הים של ארצות הברית כולל שישה ציים, מתוכם המוכר ביותר בישראל הוא הצי השישי של ארצות הברית, המשייט בים התיכון.
בחילות ים קטנים (לדוגמה, חיל הים הישראלי) אין הפרדה לציים, וחיל הים כולו הוא צי אחד, המשייט בעיקר בקרבת חופי המדינה.

כיום, צי נמצא בדרך כלל בפיקודו של קצין בדרגת אדמירל או דרגה מקבילה. אף שציים לא מעטים הם בפיקודו של סגן אדמירל או תת-אדמירל. רוב הציים מחולקים לשייטות. בעידן ספינות המפרש, ציים חולקו על פי שיוך גאוגרפי ולכל שייטת הייתה משימה מוגדרת. בזמנים מודרניים יותר, השייטות מורכבות בדרך כלל מקבוצות הומוגניות מאותו הסוג של אוניות מלחמה, כמו ספינות קרב או סיירות.

ציים רב־לאומיים אינם נדירים בהיסטוריה הימית. לדוגמה, כמה מדינות הרכיבו את צי הליגה הקדושה בקרב לפנטו בשנת 1571. בעידן המודרני, נאט"ו יצר צי משולב המורכב מכוחות מתוך מספר חילות ים לאומיים, ומשייט בים התיכון .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חילות ים
קטגוריה:מרכיבי סדר הכוחות
סאנדר ואן דורן

סאנדר קייטלארס (בהולנדית: Sander Ketelaars; נולד ב-28 בפברואר 1979), מוכר בשם הבמה "סאנדר ואן דורן" (Sander van Doorn), הוא DJ הולנדי ומפיק אלקטרו-האוס ופרוגרסיב האוס ולשעבר יוצר טק-טראנס.

==קריירה מוזיקלית==
ב-8 במרץ 2008, הוציא סאנדר ואן דורן לאור את האלבום הראשון שלו, "Supernaturalistic", תחת חברת ההקלטות Spinnin' Records. האלבום כלל 13 סינגלים בסגנון הטק-טראנס.

דורן זכה בפרס "תקליטן פורץ הדרך" של שנת 2008 בפרסי מוזיקת הדאנס הבינלאומי (IDMA) לאחר שהביס תקליטנים כגון קלווין האריס, Deadmau5 ואקסוול. בנוסף לכך, הסינגל שלו, "Riff", התמודד על פרס "טראק הדאנס הטוב ביותר" אך לא זכה.

בקיץ 2010, החל דורן את התמחותו במועדון הלילה המפורסם אמנסיה, אשר נמצא באי איביזה.

במרץ 2012, הופיע דורן בפסטיבל המוזיקה "אולטרה" במיאמי ובמהלך ההופעה הציג את הסינגל החדש שלו, "Nothing Inside", בשיתוף עם הזמרת Mayaeni. השיר זכה להצלחה רבה במצעדי סינגלים במספר מדינות וגם דורג במקום הראשון באתר beatport.

===דירוג ב-DJ Mag במשך השנים===
* 2006 - מקום 32 (בכורה)
* 2007 - מקום 15
* 2008 - מקום 13
* 2009 - מקום עשירי
* 2010 - מקום 12
* 2011 - מקום 16
* 2012 - מקום 18
* 2013 - מקום 39
* 2014 - מקום 70
* 2015 - מקום 90

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
* Supernaturalistic - מרץ 2008
* Eleve11 - ספטמבר 2011

===אלבומי מיקס===
* 2006 - Dance Valley Festival 2006
* 2006 - I-D Digital Mix
* 2007 - Fast And Furious
* 2010 - From Dusk Till Doorn
* 2011 - Dusk Till Doorn

===סינגלים===

===רמיקסים===

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:Spinnin' Records
קטגוריה:תקליטנים הולנדים
קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים הולנדים
קטגוריה:אמנים הולנדים הידועים בשם במה
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1979
ארכיטקט תוכנה

ארכיטקט תוכנה (באנגלית: software architect) הוא מתכנת בכיר העוסק בארכיטקטורת תוכנה. הארכיטקט המקבל החלטות הנוגעות לעיצוב תוכנה ברמה הגבוהה (high-level), ותפקידו להכתיב סטנדרטים טכניים לגבי טכניקות תכנות, כלים, תשתיות תוכנה ופלטפורמות מחשוב.

התפקיד של ארכיטקט התוכנה החל להתגבש עם התרחבות השימוש בתכנות מונחה-עצמים, בשנות התשעים המאוחרות של המאה ה-20, ובתחילת שנות האלפיים. תכנות מונחה-עצמים איפשר ליצור יישומים גדולים ומורכבים מאי פעם, מה שבתורו הצריך יותר תכנון ופיקוח ברמה הגבוהה. כמו כן, עם צמיחת הפופולריות של שימוש בארכיטקטורה רב-שכבתית בפיתוח תוכנה, גדל מספר האפשרויות השונות שבהן ניתן לממש יישומים. בעקבות התרחבות זאת, גדל במידה ניכרת גם הסיכון שפרויקט לפיתוח תוכנה ייצור בטעות מוצר "חדש", אשר למעשה כבר היה קיים קודם. גורמים אלה הביאו לצורך בתפקיד החדש, של "ארכיטקט תוכנה" בפרויקטים גדולים של פיתוח תוכנה.

== תחומי אחריות ==
תחומי האחריות של ארכיטקט תוכנה כוללים:
* צמצום מספר האפשרויות השונות שניתן לבחור ביניהן במהלך הפיתוח, על ידי:
** בחירה של דרך סטנדרטית להשגת המטרות בזמן פיתוח התוכנה.
** יצירה, הגדרה או בחירה של תשתיות תוכנה המשמשות לפיתוח היישום.
* זיהוי אפשרויות לשימוש חוזר (reuse) בתשתיות קיימות במסגרת הארגון או בתוך היישום, על ידי:
** תצפית והבנה של המערכת והסביבה במובן הרחב.
** גיבוש עיצוב הרכיבים והמודולים שירכיבו את המערכת.
** הכרת המערכות והיישומים האחרים שקיימים בארגון.
* חלוקה של יישום מורכב לחלקים קטנים ונוחים יותר לניהול בשלב התכנון.
* הבנת הפונקציות של כל רכיבי המערכת.
* הבנת האינטראקציות והתלויות בין רכיבים.
* העברת רעיונות אלו למפתחים.

כדי לבצע משימות אלה בצורה יעילה, ארכיטקט תוכנה נעזר לעיתים קרובות בכלים או במודלים ומערכות סמלים סטנדרטיות כדוגמת ה-(Unified Modeling Language (UML ובמושגים של תכנות מונחה-עצמים על מנת לייצג את מבנה המערכות. UML הפכה לכלי חשוב עבור ארכיטקטי תוכנה לצורך הסבר התכנון הכללי של המערכת למפתחים ולחברי צוות אחרים, בדומה לשרטוטים שבהם משתמשים אדריכלים (ארכיטקטים של בניין).

== ראו גם ==
* מנהל טכנולוגיות ראשי
* מנהל מערכות מידע
* מדען ראשי
* ארכיטקטורת תוכנה
* מתודולוגיית פיתוח תוכנה

קטגוריה:הנדסת תוכנה
קטגוריה:מקצועות המדע והטכנולוגיה
בסארט עבדורחימי

בסארט עבדורחימי (באלבנית: Besart Abdurahimi, במקדונית: Бесарт Абдурахими; נולד ב-31 ביולי 1990 בזאגרב) הוא כדורגלן מקדוני ממוצא אלבני, המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בפאפוס.

==קריירה==
עבדורחימי גדל בקרואטיה והחל לשחק במחלקת הנוער של NK זאגרב. ב-14 בספטמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של NK זאגרב, במשחק הדרבי מול דינמו זאגרב במסגרת ליגת העל הקרואטית. בעונת כבש 12 שערים והיה מלך השערים של הקבוצה, אך לא הצליח לסייע לה להינצל מירידה לליגת המשנה.

ב-16 בספטמבר 2013 הגיע עבדורחימי לישראל, ולמחרת חתם לעונת השאלה אחת בקבוצת הפועל תל אביב. בתחילת דרכו בקבוצה סבל מפציעה, ואת הופעת הבכורה שלו בהפועל תל אביב ערך ב-21 בדצמבר 2013, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–4 לבני סכנין עם פתיחת הסיבוב השני של ליגת העל. ב-26 בינואר 2014 כבש את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3–1 על בית"ר ירושלים. בסך הכל בעונת 2013/2014 כבש ארבעה שערים ב-20 משחקים, ובסופה שוחרר מהמועדון.

לקראת עונת חתם עבדורחימי בקבוצת לוקרן מליגת העל הבלגית. בעונתו הראשונה במועדון כבש חמישה שערים ב-23 הופעות בליגה. בעונתו השנייה שותף בתשעה משחקי ליגה, ובמרץ 2016 הושאל לאסטנה מליגת העל הקזחית. כעבור ארבעה חודשים הושאל לסרסו אוסקה מליגת העל היפנית. בפברואר 2017 חתם עבדורחימי בקבוצת שקנדייה מליגת העל המקדונית, במדיה שיחק שנה.

ב-30 בינואר 2018 חתם עבדורחימי בפרטיזן טיראנה האלבנית, במדיה כבש שני שערים ב-13 הופעות ליגה, ובתום העונה שוחרר מהמועדון. בספטמבר 2018 חתם בקבוצת הרמנשטאט מליגת העל הרומנית, אך במדיה ערך ארבע הופעות ליגה בלבד. בספטמבר 2019 חתם בקבוצת בראבו מליגת העל הסלובנית.

===נבחרת לאומית===
בצעירותו שיחק עבדורחימי בנבחרת הנוער של קרואטיה, אך בסופו של דבר החליט לייצג את נבחרת מקדוניה הצפונית. ב-26 במאי 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בהפסד 0–2 ל במשחק ידידות. ב-9 באוקטובר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בדקה ה-92 בניצחון 3–2 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2016 (אחרי שאדיס יאחוביץ' כבש שער שוויון מבעיטת עונשין בדקה 66).

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים מקדונים
קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:קשרי כדורגל מקדונים
קטגוריה:קשרי כדורגל קרואטים
קטגוריה:זאגרב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נ.ק. זאגרב
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני לוקרן
קטגוריה:כדורגלני סרסו אוסקה
קטגוריה:כדורגלני אסטנה
קטגוריה:כדורגלני שקנדייה
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן טירנה
קטגוריה:כדורגלני הרמנשטאדט
קטגוריה:כדורגלני פאפוס
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מקדוניה הצפונית
קטגוריה:ספורטאים מקדונים בישראל
קטגוריה:ספורטאים מקדונים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים ביפן
קטגוריה:ספורטאים זרים באלבניה
קטגוריה:ספורטאים זרים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים מקדונים בסלובניה
קטגוריה:ספורטאים מקדונים בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בישראל
קטגוריה:ספורטאים קרואטים ביפן
קטגוריה:ספורטאים קרואטים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בסלובניה
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בקפריסין
קטגוריה:מקדונים שנולדו ב-1990
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1990
אייסקונפקט

אייסקונפקט (המקור בגרמנית: Eiskonfekt) הוא ממתק שוקולד, מסוג פרלין ונוצר לראשונה בשנת 1927 בגרמניה. הממתק מיובא גם לישראל.

הממתק עשוי מתערובת של שמן קוקוס בלתי מוקשה ביחס של שליש עד חצי והשאר אבקת או מסת קקאו (נוצרת על ידי טחינה ודחיסה של פולי הקקאו). לעיתים, במקום מסת קקאו משתמשים בנוגט ואפילו בטעמים אחרים כגון תות או קפה.

פירוש השם "אייסקונפקט" בתרגום חופשי הוא "ממתק קרח" והשם נובע מן העובדה שהממתק נמס בקלות ובמהירות בחלל הפה ותוך כדי כך יוצר תחושת קרירות. שמן הקוקוס, בצורתו זו, נמס בטמפרטורה שבין 20 ל-23 מעלות צלזיוס, כעשר מעלות מתחת לטמפרטורת ההמסה של שוקולד רגיל. במתכונים אחדים מוסיפים גלוקוז או מנתול על מנת להגביר את תחושת הקרירות בפה.

הממתק נארז בגביעוני (קפסולות) אלומיניום או בריבועים קטנים עטופים בנייר צבעוני.

בגרמניה ישנם שני יצרנים בולטים - "אייכלמן-אייכטי" ממציא הממתק השוכן בצפון בוואריה, ו"מוריץ", שהיה במשך שנים היצרן הגדול ביותר בגרמניה ושוכן בהמבורג. שני היצרנים מייצאים לישראל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ממתקים
קטגוריה:שוקולד
באטה

באטה (בספרדית: Bata) היא עיר נמל בגינאה המשוונית וכן העיר הגדולה במדינה, ומתגוררים בה כשליש מאוכלוסיית גינאה המשוונית, העיר היא בירת מחוז ריו מוני, שמהווה את החלק היבשתי של גינאה המשוונית, ובירת פרובינציית ליטורל, הגובלת במחוז הדרומי של קמרון מצפון, במחוז הצפוני של גבון מדרום ובפרובינציית סנטרו סור בגינאה המשוונית עצמה.

העיר שוכנת לחופיו של האוקיינוס האטלנטי והייתה בירתה הקודמת של המדינה.

==היסטוריה==
העיר הוקמה במהלך המאה ה-17 (לפי התושבים, בערב חג המולד (24 בדצמבר) של 1664, שבתאריך זה הם גם נוהגים לחגוג את הקמתה) על ידי הפורטוגזים על חורבותיו של הכפר פאנג (Fang) שהיה במקום. הצרפתים התיישבו במקום בשלהי המאה ה-19 ולאחר חוזה פריז בשנת 1900 נקבע כי כל שטחה של המדינה יועבר לספרד, ובכך הפכה באטה לבירת גינאה הספרדית.

גינאה המשוונית קיבלה עצמאות מספרד בשנת 1968 ושנה לאחר מכן הוכרזה מלאבו כעיר הבירה שלה. לאחר מהומות אנטי ספרדיות שקדמו לקבלת העצמאות, אוכלוסיית הלבנים בעיר צנחה פלאים וקיפאון כלכלי אחז בעיר במהלך שנות ה-70 וה-80 המוקדמות. גילוי הנפט באזור הביא לקפיצה כלכלית של העיר ולגידול ניכר במספר תושביה. לשם השוואה - אוכלוסיית העיר הוערכה ב-2005 בכ-173,046 תושבים וכיום (2012) בכ-250,770. כיום העיר נחשבת למרכז הכלכלי של הרפובליקה.

==כלכלה==
עקב מיקומה האסטרטגי של העיר והנמל הגדול שלה, הנחשב לאחד מהגדולים ביבשת, היא חשופה לזרם גבוה של מהגרים זרים ותיירים מקומיים. העיר נחשבת קוסמופוליטית יחסית לאזור, והיא ידועה בשל חיי הלילה הססגוניים שבה, בתי הקזינו, בתי מלון ומסעדות מפוארים המקדמים בברכה אלפי תיירים מדי שנה. אטרקציות נוספות הן השווקים המקומיים ומרכזי קניות, מבנים מודרניים וטיילת באורך של יותר מ-20 קילומטרים (היחידה מסוגה באפריקה).

==אקלים==
האקלים בעיר הוא טרופי חם וגשום. הטמפרטורה נעה בין 21 מעלות צלזיוס בלילה ל-32 מעלות ביום, בקירוב, ואינה משתנה לאורך השנה.

==תחבורה==
העיר מהווה עורק תחבורה ראשי בגינאה המשוונית ויוצאות ממנה מעבורות לעיר הבירה מלאבו הממוקמת באי ביוקו, וכן לדואלה, הגדולה שבערי קמרון, הנמצאת סמוך לביוקו.

צפונית לעיר שוכן נמל התעופה באטה, המשמש לטיסת פנים לבירה מלאבו, וכן לערים דואלה, ליברוויל שבגבון וקוטונו שבבנין.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גינאה המשוונית: ערים
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:אפריקה: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1664
ג'ון סטאפ

ג'ון פול סטאפ (11 ביולי 1910 באהיה, ברזיל - 13 בנובמבר 1999 ארצות הברית) היה רופא וקצין בכיר בחיל האוויר האמריקני. היה חלוץ בחקר השפעות התאוצה והתאוטה על גוף האדם. כמו כן, היה יריב ועמיתו של צ'אק ייגר ונודע כאיש המהיר ביותר על פני כדור הארץ.

== קריירה צבאית ומחקריו ==

ג'ון סטאפ הצטרף לשורות חיל האוויר האמריקאי ב-5 באוקטובר 1944 כרופא צבאי. מחקריו בדקו את הכוחות הפועלים על גוף הטייס בגובה רב, ועזרו לפתח מטוסים בעלי רום-טיסה גבוה יותר וכן צניחה מגובה רב יותר. בחודש מרץ שנת 1947 החל לבצע מבדקים שבאו לבחון את יכולת גוף האדם לעמוד בתאוטות פתאומיות, כלומר מצבים המדמים מעבר ממהירות גבוהה מאוד של טיסה למצב של התרסקות. בעת שביצע מבדקים אלו חשבו ששיא כוח הג'י שאדם יכול לשאת הוא 18. ג'ון ניפץ את התפיסה הזאת, כאשר בהתנדבות השתמש במתקני המחקר המיוחדים וספג יותר כוחות ג'י מכל אדם אחר.

במהלך הניסויים החוזרים שערך הוא נפצע קשות, שבר את גפיו ואת צלעותיו ואף סבל מנזק בלתי הפיך לראייתו כתוצאה מהתפוצצות של ורידי הדם בעיניו. באחד מניסויו האחרונים, הופעל על גופו כוח הגדול פי 46.2 מכוח הכבידה על פני כדור הארץ.

במחקר אחר שערך, רצה לבדוק עד כמה כלי הטיס בטיחותי במקרה שחופת הטייס תתפוצץ במהלך טיסה על-קולית. סטאפ עלה לכלי טיס, הגיע למהירות של 917 קמ"ש ללא חופת טייס ולא סבל מפגיעות כלשהן. כמו כן, בדק כוחות שפועלים על הטייס בעת נטישת כלי הטיס שלו וגם ביצע דאייה בגובה רב. בשנת 1970 סיים את שירותו בחיל האוויר האמריקאי. עבד גם עם משרד התחבורה בארצות הברית ועזר לשפר את בטיחות המכוניות. מחקריו השונים עזרו בפיתוח של תאי טייס חזקים ועמידים יותר, וכן בחגורות בטיחות טובות יותר הן בכלי טיס והן במכוניות פרטיות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זוכי פרס איג נובל
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בטיחות בתחבורה
קטגוריה:רפואה תעופתית
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לטכנולוגיה ולחדשנות
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לתעופה
קטגוריה:זוכי מדליית אליוט קרסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1910
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1999
מרדף חצות

מרדף חצות (אנגלית: Midnight Run) הוא סרט פשע-קומדיה אמריקאי משנת 1988 שביים מרטין ברסט בכיכובם של רוברט דה נירו וצ'ארלס גרודין. לסרט נעשו 3 סרטי המשך לטלוויזיה בשנת 1994.

== עלילה ==
צייד הראשים ג'ק וולש (רוברט דה נירו) גויס על ידי המשחרר בערבות אדי מוסקון להביא את ג'ונתן "דוכס" מרדוקס (גרודין) בחזרה ללוס אנג'לס. מרדוקס החשב מעל בכ-15 מיליון דולרים בשיקגו מהבוס ג'ימי סראנו (פארינה). מוסקון המשחרר הערבות הציע בעבורו 450,000 דולר. ג'ק חייב להביא את מרדוקס חזרה בתוך חמישה ימים, או שמוסקון יצטרך לשלם את הכסף. אדי אומר שהעבודה קלה, "ריצת לילה", אבל ג'ק דורש 100,000 $. אל ג'ק פונה סוכן ה-אפ.בי.אי אלונזו מוזל (קוטו), מי שרוצה את מרדוקס להיות עד נגד סראנו אבל ג'ק לא שם לב ובמקום גונב את זהותו של מוזלי, בו הוא משתמש כדי להעביר את עצמו כסוכן ה-אף בי איי לאורך המסע שלו. בשדה התעופה קנדי בניו יורק, עובדיו של סראנו טוני וג'ואי (מירנדה) מציעים לג'ק מיליון דולר כדי להעביר את מרדוקס אליהם, אבל הוא לא מתייחס גם אליהם.ג'ק לוקח את המשמורת על מרדוקס בניו יורק ומתקשר לאדי משדה התעופה, ולא יודע כי הקו של אדי מואזן על ידי ה אף בי איי וג'רי (קהו), עוזרו של אדי, מעביר מידע לעובדיו של סראנו בשביל כסף. עם זאת, יש למרדוקס התקף פאניקה במטוס, מה שמאלץ אותו ואת ג'ק לנסוע ברכבת. כאשר ג'ק ומרדוקס לא מצליחים להופיע, אדי מביא צייד ראשי נוסף מרווין דורפלר (אשטון) כדי למצוא אותם. מרווין משתמש במספר כרטיס האשראי של ג'ק כדי לגלות היכן הם נמצאים, ואז מבטל את הכרטיס. ג'ק נאלץ להסתמך על אמצעים אחרים כדי להתקדם בכל רחבי הארץ, כולל גנבת מכוניות, ללוות מאשתו לשעבר את המכונית בשיקגו, וטרמפים.

==צוות השחקנים==
*רוברט דה נירו כג'ק וולש-צייד ראשים.
*צ'ארלס גרודין כג'ונתן מרדוקס-חשב שמעל באיש מאפיה.
*יפת קוטו כאלונזו מוזלי-בלש FBI.
*ג'ון אשטון כמרווין דורפלר-צייד ראשים.
* דניס פרינה כג'ימי סראנו-איש מאפיה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
מונטגרנרו

מונטגרנרו (באיטלקית Montegranaro; בלטינית Veregra) היא עיר בנפת פרמו בדרום מחוז מארקה, איטליה, 45 קילומטרים דרומית לעיר הנמל אנקונה, 10 קילומטרים ממערב לחוף הים האדריאטי. העיר שוכנת על גבעה בשטח העמק של נהר "אטה מורטו".

מונטגרנרו נבנתה על שרידיה של העיר הרומית העתיקה "ורגרה" או "ברגרה". שם העיר בא מהביטוי הלטיני "Mons Granarius" (גבעת דגן) ומתייחס לנוף הסביבתי ולאדמה הפורייה.

העיר היא אחד מהמרכזים העיקריים לייצור נעליים באיטליה.

תחנת הרכבת הקרובה לעיר נמצאת כ-10 קילומטרים מזרחית, בעיר החוף צ'יביטנובה מרצ'ה. שדה התעופה הקרוב לעיר הוא נמל התעופה פליני בעיר רימיני. 

קבוצת הכדורסל של העיר, סוטור מונטגרנרו, משתתפת בליגת העל האיטלקית בכדורסל.

==ערים תאומות==
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==
 
* 

קטגוריה:מארקה: ערים
התור באיבן שדאד 2

התור באיבן שדאד 2 הוא סרט תיעודי של הבמאי אמיר הר-גיל, שיצא בשנת 2000. הסרט מתאר את התור במשרד הפנים במזרח ירושלים, בו עומדים תושבים פלסטינים אשר נתקלים בקשיים מצד המדינה בקבלת הזכויות המגיעות להם והכרה בהיותם תושבי מדינת ישראל. הסרט הופק במסגרת סדרה בנושא זכויות האדם בישראל.

==עלילה==
מדי לילה מתקבצים עשרות מתושבי מזרח ירושלים, מצוידים במזון ושתייה, כדי לתפוס מקום טוב בתור למשרד הפנים. אלו לצד אלו נדחסים נשים עם תינוקות, גברים מבוגרים ובחורים צעירים, ממתינים בתנאים בלתי אנושיים לפתיחת המשרד בבוקר. באמצעות המציאות הקשה שנחשפת עולה תמונה קפקאית מחרידה אשר משקפת את מגוון הבעיות והטענות שיש לתושבים הפלסטינים כלפי השלטון הישראלי.

עיסאם קוטוב היה תושב ירושלים עד שחלה באי ספיקת כליות. עד אז שילם מס כחוק לעירייה, לקופת חולים ולביטוח הלאומי, הכל לכאורה היה בסדר. אך מרגע שחלה ונזקק לתרופות יקרות ולטיפולי דיאליזה, החליטו לפתע הפקידים במשרד הפנים ובביטוח הלאומי שקוטוב לא זכאי כלל לתושבות ישראלית, מבחינתם הוא כבר לא קיים ועליו להסתדר בכוחות עצמו, אף על פי שמאז 1967 הוא משלם מיסים כנדרש.

רנא שלעבי, היא ילדה מחוננת שנולדה במזרח ירושלים לאם ירושלמית. מצבה הכלכלי הקשה הפגיש אותה עם ג'יזלה, תיירת יהודייה מאיטליה שהחליטה לעזור לה. היא מבקשת לצאת אתה לאיטליה כדי להפגיש אותה עם איטלקים עשירים שיתמכו בה כלכלית אולם כאשר הן ניגשות יחד למשרד הפנים מסתבר שרנא כלל אינה רשומה במרשם האוכלוסין ולכן אין באפשרותה לצאת מן הארץ.

הסרט שמשלב צילומים במצלמה נסתרת ממשרד הפנים, עוקב אחרי מסלול הייסורים של עיסאם, רנא ותושבים פלסטינים אחרים אשר עומדים בתור למשרד הפנים ומבקשים להשיג הכרה בתושבותם כדי שיוכלו לקבל את הזכויות המגיעות להם.

התמונה המתגלה מציגה את פרצופה האחר של ירושלים, עיר הקודש, במדינת ישראל של שנת 2000. בעקבות הסרט התקיים דיון בכנסת כמו כן הסרט הוקרן כעדות למצבם העגום של ערביי מזרח ירושלים.

==תגובות לסרט ==
הסרט זכה בפרס: "הסרט הטוב ביותר" בפסטיבל לסרטים דוקומנטריים, פסטיבל דוקונגה ה-4, והוקרן בסינמטקים של תל אביב, חיפה וירושלים.

הסרט נבחר לשמש כמוצג משפטי בתביעה שהגישה האגודה לזכויות האזרח לבית המשפט העליון נגד משרד הפנים.

מאיר מרגלית, חבר מועצת עיריית ירושלים (מרצ), ארגן הקרנה שלו לפני חברי המועצה ושר הפנים, אך ההקרנה בוטלה על ידי ראש עיריית ירושלים אהוד אולמרט. דינה זילבר ממחלקת בג"ץ של פרקליטות המדינה הזמינה את הסרט להקרנה לפני עמיתיה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://israeldocumentary.blogspot.co.il/2008/10/line-up-2.html ISRAELI DOCUMENTARY]
* [http://har-gil.com/project/התור-באיבן-שדאד-2/ התור באיבן שדאד 2], באתר הבית של פרופ' אמיר הר גיל
* [https://jfc.org.il/movie/37932-2/ הסרט המלא לצפייה ישירה] באתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטי 2000
קטגוריה:מזרח ירושלים
קטגוריה:ירושלים בקולנוע
קטגוריה:סרטים תיעודיים העוסקים בסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2000
אלוהי הפערים

אלוהי הפערים היא תפיסה תאולוגית, לפיה הפערים בידע שמספק לנו המדע נלקחים כראיות או כהוכחות לקיומו של אלוהים. המושג הומצא על ידי תאולוגים נוצריים לא על מנת להטיל דופי בתאיזם, אלא כדי להצביע על הכשל שבהסתמכות על טיעונים טלאולוגיים לקיומו של אלוהים. יש המשתמשים בביטוי זה על מנת להתייחס לטיעוני אד איגנורנטיאם. באופן כללי המונח משמש על מנת לתאר נסיגה הדרגתית מהסברים דתיים לתופעות פיזיקליות לטובת הסברים מדעיים מקיפים יותר לתופעות אלו.

==מקור הביטוי==
ניסוח ראשוני של הרעיון הוזכר על ידי מרצה מטיף מן המאה ה-19 בשם הנרי דארמונד , בהרצאתו מעלותיו של האדם. הוא נזף בנוצרים שהפנו לדברים שהמדע עדיין לא יכל להסביר – "פערים שהם משלימים בעזרת האלוהים" – וקרא להם לקבל את כל הטבע כאלוהים, כעבודה של "[...] אלוהים אימננטי, שהוא אלוהי האבולוציה, המפואר לאין-שעור מאלוהי פלאים-מזדמנים, שהוא האלוהים של התאולוגיה הישנה."

במלחמת העולם השנייה התאולוג והקדוש המעונה דיטריך בונהופר הביע את הקונספט בצורה דומה במכתבים שהוא כתב בהיותו בכלא הנאצי. בונהופר כתב, לדוגמה:
"כמה שגוי זה להשתמש באלוהים כמגשר-פערים בחוסר השלמות של הידע שלנו. אם למעשה הגבולות של הידע נדחפים אחורה יותר ויותר (וזה חייב להיות המקרה), אז אלוהים נדחף אחורה יחד איתם, ולכן הוא ממשיך בנסיגה. אנחנו צריכים למצוא את אלוהים במה שאנחנו יודעים, לא במה שאנחנו לא יודעים."

בספרו מ-1955, מדע ואמונה נוצרית, כתב המנהיג האוונגליסטי האמריקאי צ'ארלס קולסון:
:אין 'אלוהי הפערים' שישתלט על המקומות האסטרטגיים בהם המדע כושל; והסיבה היא שלפערים מהסוג הזה יש הרגל בלתי-נמנע של התכווצות.
וגם
:או שאלוהים הוא בטבע כולו, ללא פערים, או שהוא לא קיים כלל.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תאולוגיה
קטגוריה:כשלים לוגיים
מריה ירמולובה

מריה ירמולובה - ציור של [[ולנטין סרוב]]
מריה ירמולובה (ברוסית: Мария Ермолова; (3 ביולי (15 ביולי) 1853, מוסקבה - 12 במרץ 1928 מוסקבה) הייתה שחקנית תיאטרון רוסית.

לפי דברי קונסטנטין סטניסלבסקי היא הייתה הגדולה מכל השחקנים שהוא הכיר. בשנת 1902 היא זכתה בתואר "השחקנית המעוטרת של תיאטראות הקיסר" ובשנת 1920 בתואר "אמן העם". 

היא הייתה ידוע במיוחד בזכות בגילום דמויות שוחרות חירות העומדות על האידיאלים שלהן.

==ביוגרפיה==
מריה ירמולובה נולדה במוסקבה למשפחת עובד בתיאטרון מאלי. בשנת 1862 החלה מריה הצעירה ללמוד בלט אך ללא הצלחה יתרה. בשנת 1866 אביה שידע שהיא חובבת תיאטרון הרשה לה לשחק בהצגה של חובבנים. בהמשך היא החלה ללמוד משחק. בשנת 1870 עלתה ירמולובה לראשונה על בימת תיאטרון מאלי במוסקבה. לאחר שבשנת 1871 סיימה את לימודי המשחק, התקבלה לסגל התיאטרון. תחילה היא שיחקה בתפקידים קטנים ולא בלטה במיוחד. באותה תקופה היא הכירה בעלה שלמד משפטים ושהיה שחקן חובב.

בשנת 1873 שיחקה ירמולובה תפקיד ראשי במחזה של אלכסנדר אוסטרובסקי וזכתה להכרה על עבודתה. היא החלה לשחק תפקידים ראשיים במחזות שונים וזכתה בהצלחה אדירה. בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-19 ירמולובה הייתה השחקנית המובילה של התיאטרון ונחשבה לשחקנית הטובה ברוסיה. בתקופה זו בנוסף למחזות של אלכסנדר אוסטרובסקי היא שיחקה במחזות של לופה דה וגה, ויליאם שייקספיר, פרידריך שילר, הנריק איבסן ועוד. לאחר שנת 1910 היא החלה לשחק תפקידים של נשים בגיל העמידה ובשנת 1923 עזבה את הבמה.

ירומלובה נפטרה בשנת 1928 ונטמנה בבית העלמין נובודוויצ'יה. לאחר פטירתה בדירתה הוקם מוזיאון לזכרה שפועל עד היום. אחד התיאטראות של מוסקבה נקרא על שמה.

בעלה ניקולאי שובינסקי עשה קריירה משפטית מרשימה. הוא גם היה פעיל פוליטי ונבחר מספר פעמים לדומה. לאחר מהפכת אוקטובר כל רכושו הולאם והוא נמלט מרוסיה הסובייטית. הוא נפטר בשנת 1921 בקונסטנטינופול.

==קישורים חיצוניים==

* [http://gctm.ru/branches/dme/ אתר מוזיאון ירמולובה]
* 

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:שחקניות תיאטרון רוסיות
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1853
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1853
קטגוריה:נפטרות ב-1928
ז'ול הופמן

ז'ול הופמן (בצרפתית: Jules Hoffmann; נולד ב-2 באוגוסט 1941) הוא מדען צרפתי יליד לוקסמבורג שחלק בשנת 2011 פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה עם הפרופסור ברוס בויטלר על חקר מערכת החיסון המולדת.

קיבל תואר ראשון בכימיה וביולוגיה מאוניברסיטת שטרסבורג, שם קיבל בשנת 1969 גם את הדוקטורט. בשנת 2007 מונה לנשיא האקדמיה הצרפתית למדעים. הוא ידוע בעיקר בשל עבודתו בתחום חקר מערכת החיסון וזכה במספר פרסים, בהם פרס רוברט קוך 2004 ופרס שאו 2011.

==קישורים חיצוניים==

* [http://doctorsonly.co.il/2011/12/27899/ פרס נובל לרפואה לשנת 2011 הוענק השנה בתחום מערכת החיסון], באתר DoctorsOnly
* 

קטגוריה:מדענים צרפתים
קטגוריה:ביולוגים צרפתים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שטרסבורג
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס שאו
קטגוריה:אימונולוגים צרפתים
קטגוריה:זוכי מדליית הזהב של CNRS
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1941
קטגוריה:זוכי פרס קרן גיירדנר הבינלאומי
שביעי

שביעי הוא עיתון לציבור הדתי לאומי המחולק חינם בעשרות אלפי עותקים בבתי כנסת בישראל. השבועון החל לצאת לאור בשנת 2011.

בתחילה יצא השבועון כמקומון בצפון ישראל. בדצמבר 2012 החל לצאת בתפוצה ארצית במסגרת תפוצת עלוני השבת של "מקור ראשון". העיתון ממתג עצמו כעיתון בתחום החדשות המגזריות בציונות הדתית, ומפיץ כשישים אלף עותקים בשבוע ברחבי הארץ. העיתון כולל כתבות חדשותיות ומגזיניות וכן מדורים.

== ידיעות בולטות ==
* נחשף לראשונה כי הרב יעקב אריאל ניתק עצמו מארגון רבני צהר לאחר כישלון חוק עמאר-אריאל בבחירות לרבנות הראשית.
* פורסם ציטוט של הרב יעקב מדן שהתבטא בחריפות נגד המגמות בצה"ל.
* פורסם מכתב של הרב יצחק יוסף נגד הרב אליעזר מלמד על מפגשו עם רבה רפורמית.
* [https://13tv.co.il/item/news/domestic/crime-and-justice/ester-hayut-903878054/ אחרי הסערה: השבועון "שביעי" יודפס ללא הקריקטורה של חיות | חדשות 13]
* [https://www.haaretz.co.il/gallery/media/2024-01-04/ty-article/.premium/0000018c-d3e5-daf6-a5df-d7fd47300000 הארץ: השבועון "שביעי" פרסם קריקטורה שבה אסתר חיות דורכת על גב לוחם צה"ל בעזה] 
* [https://www.ice.co.il/hotnews/news/article/781213 הילה ניסן פרידמן, עורכת העלון "שביעי", מונתה לדוברת של נפתלי בנט - אייס]
* בעקבות בג"ץ עילת הסבירות, שבו נפסל תיקון לחוק יסוד: השפיטה במהלך מלחמת חרבות ברזל, פורסמה קריקטורה של אסתר חיות דורכת על גופת חייל כשבידה דגל עם סמל מערכת המשפט. הקריקטורה, שצייר אור רייכרט, עוררה סערה והגיליון הודפס בלעדיה, אך מאמר המערכת בו, מאת רובי לוזון, מתח ביקורת חריפה על חיות.

== קישורים חיצוניים ==
* 
*[https://www.the7eye.org.il/topic/שביעי-עלון-שבת שביעי], באתר העין השביעית
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עלוני שבת
דרושות אמהות במאדים

דרושות אמהות במאדים (באנגלית: Mars Needs Moms) הוא סרט מדע בדיוני בהנפשה ממוחשבת שראה אור בשנת 2011. הסרט הופק על ידי חברת ImageMovers Digital והופץ על ידי סרטי אולפני וולט דיסני.

הסרט הוא הסרט השני והאחרון שהופק על ידי חברת ImageMovers Digital ונחל כישלון בקופות, מה שהוביל לסגירת החברה.

שיר הסיום של הסרט הוא "Crazy Little Thing Called Love" של להקת קווין.

== תקציר העלילה ==
עלילת הסרט מתרחשת בתחילת חופשת הקיץ, אשר בה מילו, ילד בן 9 רוצה לבלות ולשחק עם חבריו. עם זאת, אמו מטילה עליו מטלות רבות שגורמות לו כעס רב ולא מאפשרות לו לשחק עם חבריו. באחד מימי הקיץ, אמו של מילו מכריחה אותו לאכול ברוקולי, אך הוא מסרב לאכול את הירק. אמו נאלצת לשלוח אותו לישון מוקדם ומילו מבקש "הלוואי שלא תהיה לי אמא". במהלך הלילה, חייזרים חוטפים את אמו של מילו לכוכב הלכת מאדים.

== ביקורת ==
הסרט קיבל ביקורות מעורבות, אך המשחק קיבל ביקורות חיוביות. הסרט היה כישלון קופתי גדול. ביום הקרנת הבכורה הכניס כ-1.72 מיליון דולר ובשבוע הקרנת הבכורה כ-6.8 מיליון דולר.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:מאדים בסרטים
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2011
יורגן קורץ

פרופסור יורגן קורץ (בגרמנית: Jürgen Kurths; נולד ב-11 במרץ 1953 בארנדסי שבאלטמרק) הוא פיזיקאי ומתמטיקאי, מומחה עולמי לפיזיקה לא ליניארית של מערכות מורכבות. 

יורגן קורץ למד באוניברסיטת רוסטוק וסיים את הדוקטורט בשנת 1983. בהמשך הוא עבר לאוניברסיטת פוטסדאם. בשנות ה-90 הוא מונה לפרופסור לדינמיקה לא-ליניארית באוניברסיטת הומבולדט.

הוא ידוע בעיקר בשל תרומתו הנכבדה לתחומי הדינמיקה הלא ליניארית, מערכות מורכבות ותאוריה של רשתות עם יישומים לבעיות מגוונות מתחומי האקלים, פיזיולוגיה, ביולוגיה מערכתית והנדסה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.pik-potsdam.de/members/kurths מידע על הישגיו של יורגן קורץ]

קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1953
ברוקולי סיני

ברוקולי סיני (שם מדעי: Brassica oleracea Alboglabra) הוא זן של כרוב הבר. הוא ידוע גם בשמות קייל סיני וקאי-לאן. הוא ירק עלי בעל עלים ירוקים עם גזע עבה, ומספר קטן של ראשי פרחים הדומים לאלו של הברוקולי. ברוקולי וברוקולי סיני שניהם שייכים לאותו המין, כרוב הבר. טעמו דומה מאוד לברוקולי ומעט מר ממנו. 

ברוקולי סיני נפוץ מאוד במטבח הסיני, ובמיוחד במטבח הקנטונזי. מתכון נפוץ הוא ברוקולי סיני מוקפץ עם ג'ינג'ר ושום.

==קישורים חיצוניים==

ברוקולי סיני בסגנון קנטונזי

קטגוריה:מצליבים
קטגוריה:ירקות