OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גליליאו צעיר

"גליליאו צעיר" הוא ירחון לילדים ונוער העוסק בתחומי חיים שונים מנקודת מבט מדעית. כתב העת מיועד לילדים בגילאי 15-7 וכולל כתבות בתחומי הדעת השונים – פיזיקה, כימיה, ביולוגיה, אסטרונומיה, טכנולוגיה, גאוגרפיה, היסטוריה, תרבות, איכות הסביבה, בעלי חיים ועוד, מדור ניסויים הממחיש את ההסברים התאורטיים, וכן חידות ושעשועונים נושאי פרסים בתחומי המדע. כל גיליון מכיל חמש כתבות, בהן כתבה ראשית, ולמעלה מעשרה מדורים קבועים. לעיתים יש נושא מרכזי לגיליון, כך שהכתבות והמדורים מתייחסים לאספקטים שונים שלו. הטקסט מלווה באיורים מקוריים.
==היסטוריה==
"גליליאו צעיר" ראה אור לראשונה בפברואר 2004. העורכת הראשונה הייתה מירית פרידמן ולאחריה ערכו אותו מיכל בלום ורוית קלימר. המגזין היה שייך בתחילה לחברת SBC, והיא זו שבשנת 2008 אף איחדה אותו עם מגזין הנוער "מסע צעיר". באפריל 2009 עבר המגזין לידי חברת מוטו תקשורת, ומאוקטובר 2013 יוצא המגזין לאור על ידי מו"ל עצמאי בשם 'גליליאו צעיר בע"מ' אשר זכתה בהליכי ההתמחרות נגד חברת "אבלון מחקרים בע"מ". החברה בבעלות שירי אביב, לשעבר סמנכ"לית מוטו תקשורת. העורכת הנוכחית היא רוני לנגרמן-זיו, שערכה בשנים האחרונות את מגזיני ההורות "הורים וילדים" ו"להיות משפחה". העורך המדעי של המגזין הוא צבי עצמון, שהיה גם העורך המדעי של המגזין למבוגרים "גליליאו" עד סגירתו. בגיליון 121, שפורסם בפברואר 2014, "חגג" המגזין 10 שנות הוצאה לאור.

==תוכן==
הנושאים הנדונים ב"גליליאו צעיר" כוללים נושאי טבע, איכות הסביבה, היסטוריה, תרבות, אמנות, מדע וטכנולוגיה. מדי פעם, נושא מסוים מלווה מספר גיליונות; למשל, סדרת כתבות על החושים האנושיים, או סדרה על גיבורי על בהיבט מדעי. פרויקטים נוספים כוללים סדרת כתבות שכל אחת מהן מוקדשת לבעל מקצוע מסוים, בעיקר מתחומי המדע. מדי שנה עורך "גליליאו צעיר" את תחרות ההמצאות, שמטרתה לסייע לקוראים הצעירים בפיתוח החשיבה היצירתית. בכל גיליון נבחרת המצאת החודש, ובסוף השנה מוזמנים הקוראים לבחור את ההמצאות הטובות ביותר לדעתם.

מבין המדורים הקבועים ניתן להזכיר את מדור חדשות המדע, מדור איכות הסביבה המספק הצצה לנושאי איכות סביבה בארץ ובעולם, את מדור מדינה המתעמק בכל חודש במדינה אחרת על ייחודיותה, בעלי החיים ואוצרות הטבע שלה, מדורי עולם החי - העוסקים בחיות בית ובחיות הספארי, ומדור הניסויים, המציג ניסויים שאפשר לעשות בבית ומספק להם את ההסבר המדעי. בנוסף, בירחון מדור המלצות לאתרי אינטרנט, ספרים, אירועי תרבות ומדע, סרטים ועוד. כמו כן, הוא מפרסם ציורים של קוראים.

==ראו גם==
* גליליאו (כתב עת)

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.facebook.com/YoungGalileo?fref=ts עמוד הפייסבוק של גליליאו צעיר]
*דפנה לוי, [https://www.israelhayom.co.il/culture/books/article/5299512 על כתבי עת לילדים בעידן המסכים], ישראל היום, אוקטובר 2021

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: כתבי עת למדע פופולרי
קטגוריה:ישראל: עיתוני ילדים ונוער
קטגוריה:טכנולוגיות למידה
מערכון

חבורת [[מונטי פייתון, אמני מערכונים מצליחים]]

מערכון (מערכה + סיומת הקטנה "ון" – כלומר מערכה קטנה) הוא קטע תיאטרלי קצר, שלרוב מציג סיטואציה מבדחת והומוריסטית. מערכונים מוצגים בטלוויזיה, ברדיו או על הבמה.

==סוגי מערכונים==
ישנם כמה סוגי מערכונים:
*סיטואציה – במערכונים כאלו ישנה סיטואציה אירונית או אבסורדית (כמו פסיכולוג שחושף בפני הלקוח שלו את הבעיות שלו).
*טקסט ויכולת הבעה קולית – במערכונים אלו יש שימוש בדיאלוגים שנונים ושימוש בקולות מסוימים ובהשפעה מילולית. במערכונים אלו יש שימוש בעיקר ברדיו.
*תנועה ומימיקה – במערכונים אלו יש שימוש בהומור פיזי ובהבעות פנים. מערכונים מסוג זה מתבססים רק על הבמה.

==תוכניות מערכונים בינלאומיות==

*הקרקס המעופף של מונטי פייתון 
*סאטרדיי נייט לייב

==אמני מערכונים מפורסמים בישראל==
===אמני במה===
*הגשש החיוור
*דבי ונולי
*שלישיית מה קשור
*שלישיית פרוזק
*אסי וגורי
*
*דז'יגאן ושומאכר

===תוכניות מערכונים בטלוויזיה===
*ניקוי ראש 
*כאן גרים בכיף 
*זהו זה! 
*מוצ"ש 
*נייס גיא 
*החמישייה הקאמרית 
*פלטפוס 
*הקומדי סטור 
*החרצופים 
*דומינו גרוס 
*כוכבי השכונה 
*שידורי המהפכה 
*הרצועה 
*ארץ נהדרת 
*קצרים 
*באבאגנוש 
*היכל התרבות 
*הישראלים 
*לא לפני הילדים 
*מקום לדאגה 
*שבוע סוף! 
*מצב האומה (תוכנית טלוויזיה) 
*בובה של לילה 
*בובה של מדינה 
*גן חיות 
*הפרלמנט 
*היהודים באים 
*מדינת הגמדים 

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:הומור
קטגוריה:מונחים בתיאטרון
קטגוריה:קומדיה
פרנץ ציראייס

פרנץ ציראייס (13 באוגוסט 1905 – 24 במאי 1945), קצין אס אס ששימש כמפקד מחנה הריכוז מאוטהאוזן.

==ביוגרפיה==
ציראייס נולד בשנת 1905 בעיר מינכן שבבוואריה. הוא הצטרף לרייכסווהר בשנת 1924 לאחר שמגיל צעיר הפגין פטריוטיות רבה. לאחר מכן הצטרף למפלגה הנאצית והפך לחבר בדיוויזיית האס אס לייבשטנדרטה. משום שהיה מובטל לעיתים התגייס לצבא הגרמני בחוזה ל-12 שנים. בשנת 1936 השתחרר מהצבא בדרגת סמל. לקח חלק בטיהור האס אה בשנת 1934 בליל הסכינים הארוכות. בשנת 1938 מונה למפקד האס אס בתורינגיה. בשנת 1939 מונה על ידי היינריך הימלר למפקד מחנה הריכוז מאוטהאוזן, ובשנת 1944 אף הועלה בדרגה עקב "הישגים מיוחדים" כמפקד מחנה.

לאחר שחרור המחנה ברח ציראייס יחד עם אשתו ובנו. ב-23 במאי אותה שנה התגלה על ידי חיילים אמריקאים בבקתת הציד שלו באוסטריה. הוא ניסה להימלט מהחיילים, אך נורה, נפצע באורח קשה ונתפס. לאחר תפיסתו הוא הועבר לבית חולים צבאי, שם מת מפצעיו יום לאחר מכן. גופתו נתלתה על גדר המחנה על ידי אחד מהשבויים לשעבר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי אס אס
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:סגל מחנה מאוטהאוזן

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1905
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
Sober (שיר של קלי קלרקסון)

Sober הוא הסינגל השני של קלי קלרקסון מאלבומה השלישי My December. הסינגל יצא לתחנות הרדיו בתאריך ה-6 ביוני 2007 עקב ההצלחה הבינונית של "Never Again", ביחס ללהיטים מאלבומה הקודם של קלרקסון, Breakaway. השיר זכה בעיקר לביקורות חיוביות.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref name=pc></ref>

== רקע ==
קלרקסון הצהירה שזהו אחד השירים המועדפים עליה ביותר באלבומה השלישי. השיר הוא בלדה רכה ומשתתפים בה כלי נגינה רבים, ביניהם גיטרה, סקסופון, צ'לו, ועוד.
קלי סיפרה כי את ההשראה לכתיבת השיר קיבלה מחברה שאמרה לה את המשפט "Sometimes you have to pick the weeds and keep the flowers", ועליו היא ביססה את השיר.
המשפט "Three months and I'm still sober" מופיע בשיר הרבה פעמים כמעין תפילה.

== גרסאות ==
לשיר יש שתי גרסאות. הגרסה האחת היא הגרסה שהשתחררה לרדיו, והיא גרסה מקוצרת של השיר כדי להתאימו לרדיו. הגרסה השנייה, גרסה האלבום, ארוכה ביותר מדקה מגרסת הרדיו. החלקים הנוספים הם מספר שורות נוספות וקטעים אינסטרומנטליים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי קלי קלרקסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קלי קלרקסון
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
חמאסטן

דגל [[חמאס]]
חמאסטן (בערבית = حماستان; הלחם של "חמאס" ו"סטן" = ארץ) הוא כינוי המשמש בעיקר את מתנגדי חמאס למצב שבו לארגון חמאס יש ריבונות על אדמה פלסטינית. הכינוי משקף מצב בו תיווצר בשטח זה רפובליקה איסלאמית בה מונהגים חוקי השריעה.

משמעות נוספת של הביטוי משקפת את החשש מהקמת מדינה תומכת טרור בדגם הדומה לתמיכה שהעניק שלטון הטליבאן באפגניסטן לארגון הטרור אל-קאעדה.

==שימוש ==
הכינוי נוצר, ככל הנראה, בסוף 2004 בעקבות עליית כוחה של תנועת חמאס ברשות הפלסטינית, אז שימש המונח את המתנגדים לתוכנית ההתנתקות. ב-18 וב-25 באוקטובר 2004 עשה בו לראשונה שימוש חבר הכנסת אפרים סנה ממפלגת העבודה:

ב-9 במאי 2005 התבטא שר החוץ, סילבן שלום כי "לא נראה לי הגיוני שאם חמאס ינצח בבחירות לרשות הפלסטינית ביולי, ישראל תוכל לבצע את ההתנתקות וגם לא נראה לי הגיוני להקים 'חמאסטן'".

הכינוי הוזכר גם בריאיון עם מחמוד א-זהאר, מראשי חמאס, בריאיון לניוזוויק זמן קצר אחרי ביצוע תוכנית ההתנתקות. א-זהאר נשאל על ידי הכתב קווין פריאנו: "גורמים ישראלים רשמיים מזהירים שאחרי הנסיגה תהפוך עזה ל"חמאסטן". על כך הוא השיב: "היא צריכה להיות חמאסטן. מדוע לא? אנחנו לא מושחתים. אנו משרתים את המעמדות הנמוכים. אנו מגינים על אדמתנו. היא צריכה להיות חמאסטן!".

הכינוי חזר לשימוש בישראל לאחר שבנימין נתניהו, מנהיג "הליכוד", השתמש בו בינואר 2006 כתגובה לניצחון חמאס בבחירות למועצה המחוקקת הפלסטינית באומרו: "היום קמה מדינת חמאסטן". לאחר השתלטות חמאס על רצועת עזה ביוני 2007 הכינוי חדר אף לעיתונות הזרה עת נוצרה דה פקטו ריבונות של חמאס ברצועת עזה. לטענת בנימין נתניהו, הוא זה שטבע את המונח.

==ההיבט הלשוני==
המונח מורכב משתי מילים משפות שונות. המילה "חמאס" היא ראשי תיבות של מילים מן השפה הערבית (שמשמעותן: "תנועת ההתנגדות האסלאמית"), ואילו הסיומת "סטן", שמשמעותה "מדינה" (דוגמת פקיסטן ואפגניסטן), באה מן השפה הפרסית.

באופן דומה, קודם לכן נקבע הכינוי פתחלנד, שתיאר את אזור מחנות הפליטים הפלסטיניים בדרום לבנון. בכינוי זה המילה פת"ח היא היפוך ראשי תיבות של מילה בערבית בצירוף הסיומת לנד, המסמלת מדינה או חבל ארץ בשפות גרמאניות. לכן יש המשתמשים בביטוי חמאסלנד במקום חמאסטן. עם זאת, שימוש זה שכיח פחות, בעיקר בגלל הזיהוי של הסיומת "סטן" עם מדינות מוסלמיות.

==ראו גם==

* פתחלנד
* ציר הרשע

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סלנג
קטגוריה:סלנג עברי
קטגוריה:חמאס
קטגוריה:מונחים ומושגים בסכסוך הישראלי-ערבי
de:Gazastreifen#2006–2007
האימפריה הבולגרית

האימפריה הבולגרית הוא השם של שתי תקופות בהיסטוריה של בולגריה מתקופת ימי הביניים, שבמהלכן היא מילאה תפקיד של כוח משמעותי באירופה בכלל ובדרום אירופה בפרט, כאשר לעיתים קרובות היא מתעמתת עם האימפריה הביזנטית. שתי "האימפריות הבולגריות" לא נחשבות כשתי ישויות נפרדות, כי אם כמדינה אחת שקיומה חודש לאחר שליטה ביזנטית על השטח שלה.

האימפריה הבולגרית הראשונה נוסדה כתוצאה מההתרחבות של בולגריה הישנה אל הטריטוריה של נהר הדנובה, ובדרך כלל מתארכים את שנות קיומה בין 681 (כאשר האימפריה הביזנטית הכירה בה באמצעות אמנת שלום) עד 1018, כאשר האימפריה הביזנטית השתלטה עליה. היא הגיעה בהדרגה לשיאה במהלך המאה ה-9 וראשית המאה ה-10 תחת שלטונם של בוריס הראשון וסימיון הראשון, כאשר היא התפתחה והפכה למרכז התרבותי והספרותי של אירופה הסלאבית, כמו גם אחת המדינות הגדולות ביותר באירופה.

המדינה הבולגרית של ימי הביניים הושבה על כנה כאימפריה הבולגרית השנייה, לאחר מרד מוצלח נגד של שני אצילים מוליקו טרנובו, אסן ופיטר, ב-1185. תחת שלטונו של איוון אסן השני במחצית הראשונה של המאה ה-13 היא השיבה לעצמה בהדרגה את רוב הכוח שהיה בידיה בעבר, למרות שהדבר לא נמשך זמן רב בגלל בעיות פנים ופלישות מבחוץ. האימפריה התקיימה עד כיבושה בפלישה העות'מאנית לבלקנים בשלהי המאה ה-14. ב-1422 הוצא להורג בבלגרד צאר וידין קונסטנטין השני ומועד זה נחשב לסיומו הרשמי של עידן האימפריה הבולגרית השנייה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בולגריה: היסטוריה
קטגוריה:רומניה: היסטוריה
קטגוריה:ולאכיה
קטגוריה:אימפריות
קטגוריה:מדינות לשעבר בבלקן

pt:História da Bulgária#Império Búlgaro
חוסה מריה ויטייר

חוסה מריה ויטייר (בספרדית: José María Vitier; נולד ב-7 בינואר 1954, הוואנה) הוא מלחין ופסנתרן קובני.

סגנונו המוזיקלי מאופיין בשילוב מוטיבים מהפולקלור הקובני והשפעות ג'אז עם ז'אנרים של מוזיקה קלאסית.

ויטייר כתב מוזיקה לקולנוע, לטלוויזיה לתיאטרון ולבלט, לצד יצירות לתזמורות סימפוניות וקאמריות, למקהלה, לפסנתר סולו, ולהרכבי ג'אז. מהידועות ביצירותיו הן "המיסה הקובנית" (Misa Cubana) והנעימה לסרט הקובני "תותים ושוקולד" (Fresa y Chocolate).

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:מוזיקאים קובנים
קטגוריה:פסנתרנים קובנים
קטגוריה:מלחינים קובנים
קטגוריה:הוואנה: אישים
קטגוריה:ילידי 1954
סואץ (עיר)

סואץ בציורו של [[דייוויד רוברטס, שביקר בה ב-1839]]
סוּאֵץ (בערבית: السويس, תעתיק מדויק: אלסויס, תעתיק חופשי: אַ-סּוּאַיְס) היא עיר נמל בצפון-מזרח מצרים ובירת המחוז הקרוי על שמה. העיר שוכנת על החוף הצפוני של מפרץ סואץ בקצה הדרומי של תעלת סואץ, כ-120 ק"מ מזרחית לבירה קהיר. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023 אוכלוסיית העיר מונה 716,458 בני אדם, והיא מדורגת כעיר השישית בגודלה במצרים (אחרי קהיר, אלכסנדריה, גיזה, שוברא אל-ח'ימה ופורט סעיד).

בעיר יש שני נמלי-ים, פורט איברהים ופורט תאופיק, שהם נמלים מפותחים מאוד. מסילות רכבת וכבישים מהירים מחברים את העיר עם קהיר ופורט סעיד. בעיר יש מפעל פטרוכימי, ולמזקקות הנפט שלה יש קווי-צינורות הנושאים את התוצר הסופי לקהיר. סואץ היא תחנת דרך עבור עולי-רגל מוסלמים הנוסעים אל מכה וממנה. ב עיר ליד המיקום של סואץ של ימינו היה הקצה המזרחי של התעלה שחיברה בין נהר הנילוס לבין הים האדום. ב סואץ הייתה תחנה ימית של האימפריה העות'מאנית. חשיבותה כנמל גדלה לאחר שתעלת סואץ נפתחה ב-1859. העיר ננטשה במהלך מבצע קדש וכמעט ונחרבה עד היסוד במהלך מלחמת ההתשה (מבצע אבוקה) ומלחמת יום הכיפורים בין מצרים וישראל. הבנייה מחדש של סואץ החלה זמן קצר לאחר שהמצרים פתחו מחדש את תעלת סואץ, בעקבות מלחמת יום הכיפורים.

==יהודים בסואץ==
בסואץ הייתה קהילה יהודית, ורב העיר עד למלחמת העולם הראשונה היה הרב שלום דנגור.

על פי החוקר חיים בר-דרומא, עצמון, המוזכרת כנקודת גבול ארץ ישראל בפרשת מסעי הייתה במפרץ סואץ, מקום בו מסתיימת בימינו תעלת סואץ.על פי זאב וילנאי בספרו 'חופי ישראל ושכנותיה'( עמוד 225),על חצי האי בצפון מערב סואץ הייתה העיר קליסמה, הנקראת עד היום 'תל אל יהודיה'.

==תעלת סואץ==

תעלת סואץ היא תעלת מים מלאכותית המשמשת למעבר אוניות ממזרח אסיה, האוקיינוס ההודי וים סוף, לים התיכון ולאירופה. אורכה של התעלה 162.5 ק"מ והיא נמתחת בין הערים סואץ בדרום לפורט סעיד ופורט פואד בצפון. רוחבה של התעלה נע בין 100 ל-200 מטרים, ועומקה בין 10 ל-20 מטרים.

חשיבותה הגדולה של התעלה היא מתן האפשרות לספינות הנעות בין אסיה לאירופה להימנע מהצורך להקיף את אפריקה דרך כף התקווה הטובה והאוקיינוס האטלנטי הסוער, ובכך לקצר ולהוזיל משמעותית את הדרך.

בניית התעלה שחיברה בין הים התיכון לים האדום דרך רצועת היבשה שחיברה בין אסיה לאפריקה ועברה בעיר, הייתה תוכנית עתיקה שהשתנתה פעמים רבות במהלך ההיסטוריה. הרומאים עשו שימוש באזור למעבר של סירות קטנות וקראו לו תעלת הפרעונים.

==ערים תאומות==
* 
* 

==ראו גם==
*קרב העיר סואץ

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מצרים: ערים
קטגוריה:מצרים: ערי חוף
קטגוריה:מצרים: ערי נמל
קטגוריה:תעלת סואץ
קטגוריה:מחוזות מצרים: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1859
קטגוריה:ים סוף: ערי נמל
קטגוריה:אפריקה: ערי נמל
אנדראה דוריה

נפטון מאת אניולו ברונזינו במוזיאון פינקוטקה די בררה במילאנו]]
אנדריאה דוריה במדליה מאת [[לאונה לאוני בגלריה הלאומית לאמנות]]
אנדראה דוריה (באיטלקית: Andrea Doria; 30 בנובמבר 1466 - 25 בנובמבר 1560) היה קונדוטיירי איטלקי ואדמירל הצי המלחמתי של הרפובליקה של ג'נובה במחצית הראשונה של המאה ה-16.

== חייו ==
אנדראה נולד למשפחת דוריה, משפחת אצולה בג'נובה. משפחתו התפתחה שם והחלה להיות דומיננטית החל מראשית המאה ה-11. רבים ממשפחה זו היו מפקדים חשובים בצבא ג'נובה, אדמירלים ושליטי העיר.

ב-1503 מונה דוריה לאדמירל של ג'נובה, ונלחם רבות בספינות הטורקים ובעושי דברם, ששדדו בים התיכון והפריעו לסחר בו.

דוריה ידע לנצל את המצב הפוליטי באירופה בזמנו, שבו נלחם קרל החמישי קיסר גרמניה וספרד, ביריבו המושבע פרנסואה הראשון, מלך צרפת. ב-1524 הוא העמיד את עצמו לרשות מלך צרפת, אך ב-1528 קיבל את הצעתו של קרל החמישי, ועבר לשירותו. מאז ועד לסוף ימיו פעל דוריה בשירות הספרדים. החל מניצחונו של קרל במלחמה ב-1529, וכלה במסעות המלחמה של קרל לתוניס ולאלג'יר, שבהם השתתף ונטל חלק מכריע בניצחון קרל ב-1536 על ח'יר א-דין, שודד הים שעבד כאדמירל בחסות סולימאן המפואר, והטיל חיתתו על הים התיכון.

דוריה נכשל פעמיים: פעם אחת בקרב פרווזה (Prevesa, במערב יוון) ב-1538, שבו הובס צי של "הליגה הקדושה", קואליציה גדולה שכללה ציים של ספרד, ונציה, ועוד מדינות - בהנהגתו, בידי ח'יר א-דין, ובאלג'יר ב-1541, שם הכשילה סערה גדולה בים את המסע. למרות זאת, המשיך לשרת את קרל גם בשנים הבאות, אף שהגיע לגיל 80. במהלך זה העביר דוריה את השליטה בים התיכון לידי ספרד, אף שבחלק מהתקופה, בעיקר בשנים שאחרי קרב פרוזה, שוב שלטו העות'מאנים שליטה חלקית בים התיכון, עד שהובסו סופית בקרב לפנטו ב-1571, בידי יוהאן מאוסטריה.

דוריה הפך את ג'נובה לאוליגרכיה בהנהגתו. ב-1547 ניסתה למרוד בו משפחת פסקלי, אחת ממשפחות האצולה בג'נובה, ורצחה את נכדו. אולם דוריה דיכא את המרד באכזריות רבה, ונקם באויביו קשות. הוא נפטר בגיל 94 והעביר את השלטון ליורשיו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:אדמירלים איטלקים
קטגוריה:ג'נובה
קטגוריה:אישים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:ילידי 1466
קטגוריה:נפטרים ב-1560
הידרנג'אה

הידרנג'אה (שם מדעי: Hydrangea) או הורטנזיה (Hortensia) הוא סוג של צמחים רב-שנתיים, שהפריחה שלהם נראית ככדור בעל פריחה שופעת. צבע הפרח תלוי בחומציות הקרקע: לבן, כחול, אדום, ורוד וסגול. יופיו של הצמח מתבטא בגודש הפריחה שלו. הוא צמח עמיד וחזק. הצמח פורח מתחילת האביב ועד לסוף הסתיו. הוא גדל בתור אשכול פרחים או בתור תפרחת בקצה הענף. ברוב המינים יש בראש התפרחת שני סוגי פרחים: קטנים פוריים במרכז ופרחים גדולים ומעוקרים מסביב. יש מינים שכל הפרחים פוריים ובאותו הגודל.

==מקור הצמח==
הסוג הידרנג'אה (הורטנזיה) בטבע כולל 70 - 75 מינים. הם גדלים באופן טבעי בדרום ובמזרח אסיה, מיפן ועד סין ומהרי ההימליה עד איי אינדונזיה, וכן בדרום אמריקה ובמרכז אמריקה. הפרחים נפוצים מאוד באיים האזוריים השייכים לפורטוגל ובייחוד באי פאיאל (Faial Island), המכונה אי התכלת בשל מספרם הרב של פרחי הידרנג'אה הפורחים בו. מבחינים בכ-600 מינים מתורבתים.

== גידול וטיפול==
אם הצמח גדל בבית יש לבחור עבורו מקום מואר. בגמר הפריחה אפשר להעביר את העציץ למקום מוצל וכך אנו עשויים לקבל פריחה גם בעונה הבאה. הצמח אוהב מים. יש לשמור על קרקע לחה. בגן, יש למקם אותו במקום עם אור, אך ללא שמש ישירה.

ברוב המינים הפרחים הם לבנים. אצל אחרים הצבעים נעים בין : כחול, אדום,
ורוד וסגול. צבע הפרח תלוי ברמת ה-pH בקרקע: קרקע חומצית גורמת ליצירת פרחים כחולים, קרקע נטרלית - עלי כותרות חיוורים וקרקע בסיסית - ורוד או סגול. הצמח הוא אחד היחידים הצובר אשלגן. כאשר הוא משתחרר נוצרים הפרחים הכחולים.

==רעילות==
לצמח ההידרנג'אה (הורטנזיה) יש רעילות מסוימת כיוון שהוא מכיל גליקוזידים ציאנוגנים. ולכן אין לטעום ממנו. אך הרעלה מתרחשת רק לעיתים נדירות שכן הפרח נחשב לאינו טעים למאכל. בקוריאה המין שנקרא "Hydrangea serrata" משמש להכנת חליטות (herbal tea) ומכונה "Sansugug".

==גלריית תמונות==
מהגן הבוטני בסטרזה (Stresa) שעל גדות אגם מאג'ורה, איטליה - יוני 2007

<gallery>
תמונה:Hydrangeada stresa 1.JPG|
תמונה:Hydrangeada stresa 2.JPG|
תמונה:Hydrangeada stresa 3.JPG|

</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:דו-פסיגיים
קטגוריה:צמחי נוי
קטגוריה:צמחי חג המולד
ראיון (חלוקה מנהלית)

רָאיוֹן (ברוסית ואוקראינית: райо́н, בבלארוסית: раён, באזרית: rayon, לטבית: rajons, בגאורגית: რაიონი, ראיוֹני, בבולגרית: Район ברומנית: raion) הוא אחד משני סוגי תת-מחוזות בחלק ממדינות ברית המועצות לשעבר וברומניה תחת המשטר הקומוניסטי; יחידה מנהלית ותת-חלוקה של עיר (בבולגריה) ובבירת רומניה, בוקרשט. במשמעות זו המונח יתורגם כמחוז או כנפה. 

בברית המועצות וברומניה הקומוניסטית הייתה החלוקה לראיונים נהוגה בכל רחבי המדינה. כיום, ראיון הוא תת-חלוקה של יחידה מנהלית, או במילים אחרות נפה של מחוז באוקראינה, אזרבייג'ן, בלארוס, גאורגיה, לטביה, מולדובה ורוסיה ובה ראיון יתורגם כ"נפה". 

המילה "ראיון" במשמעותה חלק של יחידה מנהלית גבוהה יותר, הונהגה לראשונה ברפורמה המנהלתית הסובייטית בין השנים 1923 עד 1929, שסיווגה מחדש יחידות וולוסט (во́лость), אויזד (уе́зд), אולוס (улу́с) וקוז'ואון (кожуун) של האימפריה הרוסית כ"ראיונים". 

הראיון הוא בדרך כלל יחידה הניצבת שתי דרגות מתחת לדרגה הלאומית, והיא יכולה להיות כפופה לאחד מהבאים: 
* אובלסט בבלארוס; 
* אובלסט, קראי (край), רפובליקה אוטונומית, מחוז אוטונומי ברוסיה; 
* רפובליקה סובייטית בברית המועצות
* אובלסט, עיר גדולה, או הרפובליקה האוטונומית של קרים באוקראינה; 
* מחרה בגאורגיה.
*אזור או רג'יונה – ברומניה
* עיר גדולה ברחבי ברית המועצות לשעבר (ראיון עירוני)

לראיונים בדרך כלל מידה מסוימת של ממשל עצמי, וראשו לעיתים נבחר ולעיתים ממונה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוקראינה: מחוזות
~
קטגוריה:אזרבייג'ן: מחוזות
קטגוריה:לטביה: חלוקה מנהלית
קטגוריה:גאורגיה: מחוזות
קטגוריה:חלוקה מנהלית לפי סוג
קטגוריה:רוסיה: נפות
דיאט קוקה-קולה

דיאט קוקה-קולה (אנגלית Diet Coca-Cola או Diet Coke) הוא משקה קולה דל קלוריות פופולרי (בערך קלוריה אחת בפחית משקה, בהשוואה ל-142 קלוריות בפחית קוקה-קולה רגילה), המיוצר ומשווק ברחבי תבל על ידי חברת קוקה-קולה וזכייניה. משקאות קולה דלי קלוריות דומים מיוצרים ומשווקים גם על ידי חברות מתחרות.

==היסטוריה==
המשקה הוצג לראשונה בארצות הברית בשנת 1982, והיה למותג החדש הראשון של חברת קוקה-קולה מאז הציגה את הקוקה-קולה בשנת 1886. דיאט קוקה-קולה לא היה המשקה הראשון מסוגו. קדמו לו "דיאט רייט" (Diet Rite), אשר החל את דרכו כמשקה המסייע בהפחתת משקל ולא כמוצר להפצה נרחבת, משקה בשם "טאב" (TaB) מ-1963 ודיאט פפסי. חברת קוקה-קולה סירבה בהתחלה ליצור מותג חדש שיישא את שמה מחשש שהדבר יפגע במותג העיקרי שלה, אך לאחר שפפסי השיקה משקה קולה דל קלוריות ("דיאט פפסי"), הייתה זו אך שאלה של זמן עד שחברת קוקה-קולה הלכה בעקבותיה. כיום שולטות שתי החברות על שוק משקאות הקולה המוגזים הדיאטטיים ברוב העולם. ייצור המשקה והפצתו בישראל החלה בשנת 1985.

==מותגים==
בישראל, כמו באמריקה הצפונית ובארצות דוברות אנגלית, משווק המשקה תחת המותג "דיאט", ובקוויבק כ-"Coke Diète". ברוב מדינות אירופה ובאמריקה הלטינית מוצמד לו הכינוי "לייט" (Light), וביפן "קוקה-קולה ללא קלוריות". נוסף על הגרסה המקורית מופצות בישראל גרסת "דיאט קוקה-קולה לימון" ו-"דיאט קוקה-קולה נטול קפאין". במקומות אחרים בעולם קיימות גרסאות נוספות, כגון גרסה המומתקת עם סוכרלוז ("ספלנדה"), גרסה מועשרת בוויטמינים ("פלוס"), וגרסת בטעם דובדבן.

בשנת 2005 החלה חברת קוקה-קולה לשווק גרסה דלת קלוריות נוספת של קולה, בשם קוקה-קולה זירו.

==מרכיבים ונושאים בריאותיים==
דיאט קוקה-קולה אינו מיוצר לפי מתכון מותאם של קוקה-קולה, אלא לפי נוסחה שונה לחלוטין. הוא מכיל מי סודה, אספרטם, חומצה זרחתית, קפאין, חומצה ציטרית, צבע מאכל קרמל, אצסולפאם-K, חומרי טעם וריח (פוטסיום בנזואט), ופנילאלנין. המשקה אכן דל בקלוריות - בפחית דיאט קוקה-קולה יש כקלוריה אחת לעומת 142 קלוריות בכמות זהה של קוקה-קולה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20070410062705/http://www.cocacola.co.il/category/DietCocaCola אתר דיאט קוקה-קולה בישראל]
* [http://www.dietcoke.com/index.jsp אתר דיאט קוקה-קולה הבינלאומי]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קוקה-קולה
קטגוריה:מותגי משקאות
קטגוריה:מוצרי החברה המרכזית לייצור משקאות קלים
דגל רפובליקה סרפסקה

דגלה של רפובליקה סרפסקה (בסרבית Застава Републике Српске או Zastava Republike Srpske) הוא שטח מלבני ביחס 1 (גובה): 2 (אורך). מרכיבים אותו שלושה צבעים המסודרים כטריקולור בסדר הבא (מלמעלה כלפי מטה): אדום, כחול ולבן. כדגלה של סרפסקה הוא מונף מתאריך 9 בינואר 1992 והדבר הוסדר בחוקתה.

הדגל מעוצב בצבעי הלאומיות הכלל-סלאבית. כדגל הסרבי הוא בשימוש מאז 1835. המבדיל בין דגליהן של רפובליקה סרפסקה ושל הרפובליקה של סרביה הוא יחס הממדים ובכך שבדגל סרביה מוצג שלט אצולה.

==קישורים חיצוניים==

*

קטגוריה:רפובליקה סרפסקה
רפובליקה סרפסקה

קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: היסטוריה
רפובליקה סרפסקה
רפובליקה סרפסקה
חואן הראשון, מלך אראגון

חואן הראשון, מלך אראגון (27 בדצמבר 1350 - 19 במאי 1396), המכונה גם חואן הצייד (ספרדית: Juan el Cazador; קטלאנית: Joan el Descurat), או "חובב היופי" (ספרדית: Amador de la gentileza; קטלאנית: l'Amador de la Gentilesa) היה מלך אראגון מ-1387 ועד מותו.

==ביוגרפיה==
חואן נולד ב-27 בדצמבר 1350 בפרפיניו (כיום בדרום צרפת, אז חלק מרוסיו ומאראגון), כבנו הבכור של פדרו הרביעי מאראגון ושל אשתו השלישית, אלאנורה מסיציליה, שהייתה בתו של פייטרו השני, מלך סיציליה.

בשנת 1373 הוא האשים מיילדת יהודייה בוננדה בגרימת מוות של ארוסתו. לאשמה זו לא היה שום בסיס ובלחץ המלך האשמה בוטלה.

בשנת 1387 מת אביו פדרו הרביעי, מלך אראגון, וחואן עלה לשלטון. חואן הראשון היה מלך חלש, הזכור בעיקר בשל חיבתו לשירה, ואשר איבד חלק ניכר מהשטחים שהצליח אביו לכבוש לממלכתו.

מבחינת יחסי חוץ, חואן הראשון פנה עורף למדיניות הפרו-אנגלית של אביו וכרת ברית עם צרפת. במסגרת הקרע המערבי בכנסייה הקתולית, הוא המשיך בתמיכתה של אראגון באנטי-אפיפיור קלמנס השביעי. חואן כרת גם בריתות עם ממלכת קסטיליה ואשרר אמנה המסדירה את הגבולות בין ממלכתו לבין ממלכת נווארה ב-1388.

ב-1389-1390 הסתבך בלחימה נגד הרוזן מארמניאק, שניסה לכבוש את ממלכת מיורקה. המתקפה עברה מאמפורדה לחירונה; הפולשים הובסו רק ב-1390, על ידי כוחות אשר הונהגו על ידי האינפנטה מרטין, אחיו הקטן של המלך ויורשו.

במקביל, החל מ-1388 החל חואן לאבד את שטחיו בדוכסות אתונה ובדוכסות נאופטרס, וב-1390 אבדו כל שטחי הממלכה באזור זה. ב-1391 התמרדה סיציליה והמליכה על עצמה את לואיג'י מדוראצו. חואן הראשון מת בתאונת ציד, לאחר שנפל מסוסו - באופן דומה לבן-דודו חואן הראשון, מלך קסטיליה, ואחיו מרטין הראשון, מלך אראגון עלה לשלטון במקומו.

==יחסו ליהודים==
לגבי יחסו של חואן הראשון ליהודים, קיימות עדויות סותרות לגבי המלך. מחד, הוא היה מלך אראגון באחת התקופות הקשות ליהודי הממלכה - כשפרצו גזירות קנ"א בכל חצי האי האיברי. מאידך, חואן ניסה להגן על היהודים בממלכתו באופן חלקי, ואף נזף במלך קסטיליה על הפרעות; הצלחתו הייתה מצומצמת: ההמון המוסת באראגון רדף את היהודים בכל רחבי הממלכה, מלבד עירו של המלך, סרגוסה.

בפקודתו, אברהם קרסקס צייר בשנת 1375 מפת עולם מפורטת ששרדה עד היום.

== משפחתו ==
בשנת 1373 התחתן חואן עם מרתה מארמניאק, בתו של ז'אן הראשון, רוזן ארמניאק, ממנה נולדו לו 5 ילדים: 
* חיימה, (נולד ומת ב-1374) 
* חואנה (1375–1388), אשתו של מתיה, הרוזן מפואה (Foix), שטענה לכתר אראגון אחרי מות אביה, אבל הפסידה בקרבות נגד דודה
* חואן (נולד ומת ב-1376) 
* אלפונסו (נולד ומת ב-1377) 
* לאונור (נולדה ומתה ב-1378)

בשנת 1380 התחתן חואן עם יולאנד דה באר, בתם של רובר דה באר, הדוכס מבאר ושל מארי ולואה, ממנה נולדו לו 7 ילדים: 
* חיימה (1382–1388), נשא בילדותו בתואר יורש העצר ודוכס גירונה
* יולאנדה (1384–1442), שנישאה בבגרותה ללואיג'י השני, מלך נאפולי
* פרננדו (1389)
* אנטוניה (1391–1392) 
* לאונור (נולדה ומתה ב-1393) 
* פייטרו (נולד ומת ב-1394) 
* חואנה (נולדה ומתה ב-1396)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלכי אראגון
קטגוריה:ילידי 1350
קטגוריה:נפטרים ב-1396
יוג'ין ריצ'רדס

יוג'ין ריצ'רדס (באנגלית: Eugene Richards; נולד ב-1944) הוא צלם עיתונות אמריקאי וסופר.
== ביוגרפיה ==
ריצ'רדס נולד בדורצ'סטר, מסצ'וסטס. צילם במדינות עולם שלישי וכן שכונות עוני ברחבי ארצות הברית. ריצ'רדס זכה בפרסי צילום רבים.

ריצ'רדס כתב מספר ספרים. עם ספריו נמנים:
*Few Comforts Or Suprises: The Arkansas Delta - 1973
*Dorchester Days - 1978
*1983 - 50 Hours
*Exploding into Life - 1986
*The Knife and Gun Club - 1989
*Cocaine True, Cocaine Blue - 1994
*The Fat Baby - 2004

הוא תרם חלק מצילומיו וספרים על צילום לספריית הצילום בברונקס שהוקמה על שם טים הטרינגטון.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:צלמים אמריקאים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נורת'איסטרן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
חיישן תאונה

תת־אדום (ורוד) המותקן במכונית מדגם לקסוס LS 600]]
חיישן תאונה הוא סוג של חיישן אשר מותקן לרוב בכלי תחבורה, ומטרתו לזהות מצב של תאונת דרכים. חיישני תאונה נפוצים כיום בכלי רכב מודרניים, ומשמשים בעיקר להפעלת אמצעים שונים בעת זיהוי תאונה, שמטרתם להגן על הנוסעים.

==סוגי חיישני תאונה==
מאחר שתאונות מסוגים שונים יכולות להפגין מאפיינים שונים, בהתאם לסוג ואופי התאונה, קיימים גם סוגים שונים של חיישני תאונה והתנגשות.

דרך אחת לאפיין תאונה היא תאוצה גבוהה הפועלת על הרכב, החורגת משמעותית מהיכולת המכנית של הרכב בתנאי הפעלה נורמליים, כמו יכולת ההאצה של המנוע, או כושר הבלימה של הבלמים. בתאונות בהן הרכב פוגע או נפגע מגוף כלשהו (רכב או עצם דומם אחר), הפגיעה יוצרת תאוצה (או תאוטה) גבוהה, אשר נקלטת על ידי החיישן כמצב תאונה.

חיישנים עשויים לנסות ולזהות מאפיינים אחרים של תאונה, כמו למשל התהפכות הרכב.

להלן מספר דוגמאות לחיישני תאונה:
* חיישן אלקטרו־מכני המורכב מצינור קטן עם מפסק בקצהו האחד וכדור מתכת מצופה זהב בקצהו השני. כדור הזהב מוחזק במקומו על ידי מגנט קטן. במצב של תאוצה רבה, כדור המתכת משתחרר מהמגנט, מתגלגל במורד הצינור, מכה במפסק וסוגר את המעגל החשמלי. הצינור נוטה כלפי מעלה כך שכדור המתכת חוזר למקומו המקורי לאחר הפגיעה.
* מד תאוצה אלקטרוני המבוסס על גביש פיאזואלקטרי או MEMS ולרוב מסוגלים למדוד תאוצה בשני צירים לפחות, מה שמאפשר לזהות הן תאונה צידית והן תאוצה חזיתית באותו הרכיב. בחיישנים האלקטרוניים התאוצה לרוב נמדדת באופן רציף, והחיישן מחליט על תאונה כאשר התאוצה חורגת מסף מוגדר מראש, שנקבע כאמור בהתאם ליכולות המכניות של הרכב בתנאי הפעלה שגרתיים.

==שימושים לחיישני תאונה==
ניתן לשלב מספר חיישני תאונה וכריות אוויר ברכב באמצעות חיבורם למחשב בקרה מרכזי. לדוגמה, חיישנים המותקנים בצידי הרכב מסוגלים לזהות תאונה צידית וזאת בנוסף לחיישנים הרגילים המזהים תאונה חזיתית.

כאמור, חיישני תאונה ברכבים משמשים לרוב להפעלת אמצעי מיגון פעילים בעת זיהוי תאונה, על מנת להגן על הנוסעים. אמצעים שכאלה עשויים להיות: ניפוח כריות האוויר, מתיחת חגורות הבטיחות, שחרור קורות הגנה חבויות (כמו ברכבי קבריולה) ועוד.

שימוש נוסף לחיישני תאונה הוא לצורך תחקור בדיעבד של תאונות וזיהוי הגורם לתאונה. במקרים כאלה לחיישן התאונה זיכרון עליו מוקלטות מדידות מהירות הרכב.

בנוסף, חברות שירותים בתחום הטלמטיקה לרכב עושות שימוש בחיישני תאונה לצורך מתן שירותי סיוע בעת זיהוי של תאונה. במקרה שזוהתה תאונה, משדר המותקן ברכב משדר אות מצוקה למוקד השירות, אשר מזעיק במהירות למקום האירוע את כוחות ההצלה.

==ראו גם==
*טכנולוגיות בטיחות ברכב

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טכנולוגיה תחבורתית
קטגוריה:גלאים וחיישנים
קטגוריה:מערכות בטיחות בתחבורה
היסטוריה של קיריבטי

בסביבות האלף הראשון לפני הספירה התיישבו מיקרונזים באיי גילברט (אשר נקראו על שם תומאס גילברט על ידי אדם יוהאן פון קרוסנסטרן ב-1820). פלישות של סמואים וטונגים החדירו לתרבותם אלמנטים פולינזיים ופלישות של פיג'יים החדירו אליה אלמנטים מלנזים.

==התקופה הקולוניאלית==
במאה ה-16 הגיעו לראשונה אירופים לאיי גילברט. במאה ה-19 הגיעו לאזור ציידי לווייתנים וסוחרי עבדים וסחורות בהמוניהם. מפגש זה הוביל לסכסוכים בין-שבטיים ולהפצתן של מחלות שמקורן באירופה. בשנת 1892 הכריזה בריטניה על איי גילברט ואליס כמדינת חסות שלה, על מנת להשיב את הסדר. האי בנבה סופח למדינה זו ב-1901 לאחר שנמצאו בו מרבצי גואנו עשירים בזרחה.

בשנת 1916 צירפה בריטניה לאיים אלה את האיים טריינה וטבואאראן, להם קראה האיים וושינגטון ופנינג בהתאמה, והפכה אותם לקולוניה בריטית כחלק מ"הטריטוריות הבריטיות המערב-פסיפיות", ישות קולוניאלית שנשלטה על ידי נציב עליון יחיד. במהלך 20 השנים הבאות סופחו לקולוניה רוב איי ליין, ביניהם קיריטימטי ואיי פניקס ואף טוקלאו.

במלחמת העולם השנייה כבשה יפן חלק מהאיים. קרבות עקובים מדם התחוללו באטול טאראווה ובאטול מקין ובסופם כבשו בעלות הברית את האיים מחדש.

==עצמאות==
בשנות ה-60 של המאה ה-20 החלה בריטניה לאפשר לתושבי חלק מהאיים לבסס שלטון עצמי. ב-1975 נפרדו איי אליס מהקולוניה על מנת להקים את מדינת טובאלו. איי גילברט קיבלו שלטון עצמי בשנת 1977, ובפברואר 1978 קיימו לראשונה בחירות כלליות. ב-12 ביולי 1979 הוכרזו האיים כמדינה עצמאית בשם קיריבס, גרסת המקומיים לשם "איי גילברט". ארצות הברית ויתרה על בעלותה על איי ליין ופניקס בהסכם טאראווה בשנת 1979.

לרמיה טבאי, שכיהן כראש השרים עד להקמת המדינה, נבחר לנשיאות בגיל 29. הוא כיהן שלוש כהונות, עד 1991, עם הפסקה קצרה של ארבעה חודשים בשנים 1982-1983. טאטאו טאנקי נבחר לנשיאות אחריו וכיהן עד ספטמבר 1994. בבחירות שנערכו בשנה זו זכה טבורורו טיטו, שכיהן 3 כהונות עד מרץ 2003, אז הודח בהצעת אי אמון. מחליפו הזמני היה טיאן אוטנג, ראש מועצת המדינה. בבחירות של שנת 2003 התמודדו זה נגד זה האחים הארי ואנוטה טונג והמתמודד השלישי בנוארה ברינה. אנוטה טונג ניצח ונכנס לתפקידו ב-10 ביולי 2003.

בשנת 2005 הכריז נציג בנבה בפרלמנט קיריבס שהאי שוקל לפרוש מהמדינה ולעבור לשלטון מדינת פיג'י, מכיוון שהממשלה לא העבירה אליו תקציבים מתוך מענק שקיבלה מאוסטרליה בגין כריית גואנו שבוצעה על ידי חברות אוסטרליות באי. הנציב הכללי של קיריבס לפיג'י, רטטה רמון, הכריז שהאי זכאי למענק, אך רק בתנאי שישוב להיות חלק מקיריבס. נציג בנבה בפרלמנט הודיע כי עדיף לאי לפרוש לפיג'י.

לאחר תחילת מגפת הקורונה הופסקו טיסות בינלאומיות. עד סוף 2021 היו באי שני מקרים של קורונה בלבד. עם תחילת הטיסות בינואר 2022, התגלו מקרי קורונה נוספים.

==קישורים חיצוניים==

*
קיריבטי
מחלקת הצי של ארצות הברית

מחלקת הצי של ארצות הברית (באנגלית: The United States Department of the Navy; בראשי תיבות: DoN) היא אחת מהמחלקות העיקריות במחלקת ההגנה של ארצות הברית. המחלקה נוסדה לפי חוק של הקונגרס מתאריך 30 באפריל 1798, על מנת לספק תמיכה טכנית ומנהלית, וכן הנהגה אזרחית לצי ארצות הברית ולחיל הנחתים (וכאשר ניתנת הנחיה מתאימה מהקונגרס או הנשיא, גם למשמר החופים). בראש המחלקה עומד מזכיר מחלקת הצי, הידוע בז'רגון של הצי בתור SECNAV. מסייע לו תת-מזכיר הצי. המחלקה הייתה חלק מהקבינט האמריקני, ביחד עם מחלקת המלחמה שכללה את צבא ארצות הברית עד 1947 כאשר נוצר "הממסד הצבאי הלאומי", ששמו שונה ב-1949 למחלקת ההגנה של ארצות הברית. מאותה שנה מחלקת הצי הפכה לחלק ממחלקת ההגנה.

מחלקת הצי מורכבת ממשרדים ביצועיים, שרובם ממוקמים בוושינגטון הבירה, והיא אחראית לגיוס כוח אדם צבאי ואזרחי, ארגון, אספקה, ציוד, אימונים, שינוע וקרקוע של הצי ושל כוח האדם והנכסים שלו. כמו כן, המחלקה אחראית על בנייה, התאמה ותיקון של ספינות הצי, כלי טיס, ציוד ומתקנים.
מבנה מחלקת הצי של ארצות הברית

המחלקה מורכבת משני שירותים של לובשי מדים, הנקראים גם שירותי הים, צי ארצות הברית וחיל הנחתים של ארצות הברית.

הקצינים הצבאיים הבכירים ביותר במחלקה הם ראש המבצעים הימיים ומפקד חיל הנחתים, והם יועצים מקצועיים למזכיר המחלקה ולנשיא ארצות הברית. הם מנהלים את יחידות הצבא המתאימות להם השייכות למחלקה והם חברים במטות המשולבים.

==ראו גם==
*מחלקת חיל האוויר של ארצות הברית

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20060306153239/http://www.hq.navy.mil/ האתר הרשמי של מחלקת הצי]
* [http://www.usmc.mil האתר הרשמי של חיל הנחתים של ארצות הברית]
* [http://www.navy.mil האתר הרשמי של צי ארצות הברית]
* [http://www.dod.gov האתר הרשמי של מחלקת ההגנה של ארצות הברית] 
* [http://www.thepirateslair.com/us-navy-china-history.html היסטוריה של חותם מחלקת הצי]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ארצות הברית: צבא וביטחון
קטגוריה:מחלקת ההגנה של ארצות הברית
Ich Troje

Ich Troje (איך טרויה, "שלושתם") היא להקת פופ פולנית בה חברים מייקל וישנבסקי, יאצק וונגבה ואשתו הנוכחית של וישנבסקי, אנה שביונטצ'אק (מאז 2003). חברות עבר נוספות בלהקה הן מגדלנה פוקורה (ידועה כיום כמגדה פמה, 1996–2000) ויוסטינה מייקובסקה (2000–2003).

Ich Troje נוסדה ב-1996 על ידי כותב השירים מייקל וישנבסקי והמלחין יאצק וונגבה.

מאז שנת 2000, Ich Troje הייתה אחת מהלהקות הפולניות הפופולריות ביותר שמכרה מעל 1.5 מיליון תקליטים מאז יוני 2001. בשנתיים האחרונות Ich Troje ביצעה מעל 300 הופעות. הצלחה זו עומדת בניגוד לביקורות השליליות ועדותו של וישנבסקי כי "אינו יודע לשיר". נושאי השירים של הלהקה הם אהבה, בגידה, ופרידות.

== באירוויזיון ==
ב-25 בינואר 2003 בחר הציבור בפולין בתהליך הצבעה טלוויזיוני את Ich Troje לייצג את פולין בתחרות האירוויזיון עם השיר "אין גבולות" ("No Borders", "Keine Grenzen") שבוצע בשלוש שפות - פולנית, גרמנית ורוסית. השיר הגיע למקום השביעי בגמר.

ב-2006, פולין שוב בחרה ב-Ich Troje שתייצג אותם באירוויזיון 2006 עם השיר "הולך בעקבות לבי" ("Follow My Heart"), בשיתוף עם או-ג'יי (המוכר גם כ"ריל מק'קוי") ממופע היורודאנס המצליח. ההרכב זכה במקום האחד-עשר בחצי הגמר, במרחק מקום אחד מהעפלה לגמר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות פולניות
קטגוריה:להקות פופ
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2003
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2006
קטגוריה:נציגי פולין באירוויזיון
בנות המזל

בנות המזל (באנגלית: Rags To Riches), סדרת טלוויזיה אמריקנית שהופקה במקור עבור NBC האמריקאי במשך עונה אחת בין השנים 1987–1988. בישראל הסדרה שודרה בשעות אחר הצהריים במסגרת הרצועה היומית "רואים 6/6" ששודרה בטלוויזיה החינוכית בסוף שנות השמונים ותחילת שנות התשעים.

התוכנית הייתה הראשונה בהיסטוריה של הטלוויזיה ששילבה קטעים מוזיקליים בתוך העלילה. מוזיקה משנות החמישים ושנות השישים הותאמה לעלילה.

==עלילת הסדרה==
ניק פולי, איש עסקים ומיליונר בעל סגנון חיים של פלייבוי, נאלץ לשדר דמות של איש המשפחה, ובעקבות כך הוא מאמץ קבוצה של שש ילדות יתומות אותן הוא מביא לגור איתו באחוזתו בבל אייר, קליפורניה. לאחר שהרעיון שלו לא הניב את התוצאות להן קיווה, הוא מבין כי זה לא היה חשוב ומבקש מהילדות שיישארו לגור איתו לצמיתות. 

העלילה בסדרה מתרחשת בשנת 1961 והתמקדה בחוסר המזל של הילדות ובבעיות בהן נתקלו הילדות בשנות השישים מריקודים, אהבה ראשונה, מציאת האמא הביולוגית, מקובלות חברתית ועד משבר הטילים בקובה.

==הדמויות==
שש הילדות הן:
* מארוה (טישה קמפבל): ילדה אפרו-אמריקאית שננטשה על ידי דודה. נחשבת למנהיגת הקבוצה.
* דאיין (ברידג'ט מישל): פלרטטנית בלונדינית אשר שמה לה למטרה כל בחור אותו היא מחבבת.
* פאטי (ביאנקה דה גאר): ילדה בעלת מזג הפכפך, סוג של "טום בוי".
* נינה (הת'ר מק'אדם): היא רק השתתפה בפרק הפיילוט.
* רוז (קימיקו גלמן): נותרה לבדה לאחר שאימה התאבדה כאשר קפצה מול רכבת דוהרת.
* מיקי (היידי זייגלר): הקטנה שבחבורה, היא תמיד מוגנת על ידי פאטי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:אימוץ בתרבות ובאמנות
מייקל וישנבסקי

מייקל כריסטיאן וישנבסקי (בפולנית: Michał Krystian Wiśniewski; נולד ב-9 בספטמבר 1972) יליד העיר לודז' הוא זמר פופ פולני, סולן להקת הפופ Ich Troje.

== עבודה וקריירה ==

וישנבסקי הופיע בשני סרטים: "כוכב" (בפולנית: "Gwiazdor", בשנת 2002) ו"סיפורי פשע" ("LawStorant", בשנת 2005). הוא נטל חלק בתוכנית המציאות של רשת TVN: "אני מה שאני" ("Jestem jaki jestem"), ובתוכנית המציאות "הראה את פניך" ("Pokaż swoją twarz") ברשת VIVA! POLAND. עם הלהקה Ich Troje הוא הוציא כמה סינגלים מוצלחים, ויחד הם ייצגו את פולין באירוויזיון 2003 עם השיר "אין גבולות" ("Keine Grenzen") וזכו המקום השביעי בגמר. בשנת 2006 הוא נבחר שוב בידי הציבור הפולני וייצג את פולין באירוויזיון 2006 עם השיר "הולך בעקבות לבי" ("Follow My Heart") יחד עם Ich Troje וריל מק'קוי.

באוקטובר 2005 פתח וישנבסקי בוטיק אופנה.

בעת הופעה קפץ וישנבסקי אל הקהל ופצע נערה. כתוצאה מכך, היא נהפכה לנכה במידה חלקית, סבלה מטראומה מנטלית חמורה, והייתה צריכה לעבור שיקום יקר. מייקל נקנס ב-6000 זלוטי בעקבות המקרה.

== משפחה ==

אשתו הראשונה הייתה הזמרת הפולניה מגדה פמה. 

אשתו השנייה היא מרתה וישנבסקי, הידועה כ'מנדרינה'. יש להם שני ילדים: קסאבייר מייקל (נולד ב-2002) ופביאן מרתה (נולדה ב-2003). הזוג התגרש ב-2005.

וישנבסקי נישא לזמרת אנה שביונצ'אק בלאס וגאס ב-2005. בתם הראשונה, אטינט אנה, נולדה ב-2006. ילדם השני, פאלקו כריסטיאן, שנולד ב-2007, נפטר ביום לידתו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרים פולנים
קטגוריה:זמרי פופ
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1972
לואי הראשון, דוכס אורליאן

לואי הראשון, דוכס אורליאן (13 במרץ 1372 - 23 בנובמבר 1407) היה דוכס אורליאן ועוצר צרפת, בנו של שארל החמישי ואחיו של שארל השישי, מלכי צרפת.

==ביוגרפיה==
לואי נולד ב-13 במרץ 1372, לשארל החמישי, מלך צרפת ולז'אן מבורבון, בתם של פייר הראשון, דוכס בורבון ומאו משאטיון. בשנת 1380 נפטר אביו, המלך שארל החמישי, ואחיו הבכור של לואי, שארל השישי, ירש את הכתר. היות ששארל היה בן 12 שנה בלבד, שימש כעוצר בשמו דודו, פיליפ השני, דוכס בורגונדיה (שהיה אחיו של המלך שארל החמישי). בשנת 1388, בגיל עשרים שנה, לקח שארל השישי את השלטון לידיו, ואחיו לואי שימש כיועצו הראשי. בשנת 1389 נשא לואי לאישה את ולנטינה ויסקונטי, בתו של ג'אן גָלֵאָצוֹ ויסקונטי הדוכס הראשון של מילאנו.

בשנת 1392, לאחר שהמלך שארל השישי לקה במחלת נפש, קיבל לואי את התואר דוכס אורליאן, ואשת המלך איזבו מבוואריה שימשה כעוצרת בשמו. אך למעשה, ניהול ענייני המדינה נפל לידיו של פיליפ השני, דוכס בורגונדיה. במצב דברים זה הפך לואי הראשון דוכס אוליאן ליריבו העיקרי של פיליפ השני, וזכה למעמד גבוה במועצת המדינה. נפוצו שמועות כי לואי הראשון דוכס אורליאן תינה אהבים עם איזבו מבוואריה, אשת אחיו.

בשנת 1402 רכש לואי את דוכסות לוקסמבורג כדי למנוע רצף טריטוריאלי מדוכסות בורגונדיה, ששלטה כבר בפלנדריה. בשנת 1404 נפטר פיליפ השני, דוכס בורגונדיה, ולואי הפך לעוצר ממלכת צרפת בשם אחיו המלך שארל השישי. אולם בנו של פיליפ השני, ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה, טען אף הוא לזכותו לשמש כעוצר הממלכה, מה שגרם למאבק על השלטון, והביא למעשי איבה בין בית בורגונדיה לבין בית אורליאן.

ב-20 בנובמבר 1407 נפגשו שני הצדדים לשיחות פשרה בפריז. אך שלושה ימים בלבד לאחר מכן נרצח לואי בידי עושי דברו של בן דודו, ז'אן הראשון, דוכס בורגונדיה.

==משפחתו==
בשנת 1389 התחתן לואי עם ולנטינה ויסקונטי, בתם של ג'אן גלאצו ויסקונטי, דוכס מילאנו ואיזבל, רוזנת ורטוס, ממנה היו לו 8 ילדים:
* בן מת (1390)
* לואי מאורליאן (1391–1395)
* ז'אן מאורליאן (1393)
* שארל הראשון, דוכס אורליאן (1394–1465)
* פיליפ, רוזן ורטוס (1396–1420)
* ז'אן, רוזן אנגולם (1399–1467)
* מארי מאורליאן (1401)
* מרגריט, רוזנת ורטוס (1406–1466), התחתנה עם רישאר, רוזן אטאמפ
בנוסף היה ללואי בן לא חוקי אחד, ז'אן דה דונואה

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:בית ולואה
קטגוריה:דוכסי אורליאן
קטגוריה:מונרכים שנרצחו
קטגוריה:מלכי צרפת מהמאה ה-14
קטגוריה:עוצרים
קטגוריה:ילידי 1372
קטגוריה:נפטרים ב-1407
תחנת הרכבת פתח תקווה – סגולה

תחנת הרכבת פתח תקווה – סגולה, היא תחנת רכבת ישראל בצפון העיר פתח תקווה. התחנה ממוקמת בסמוך למתחם ירקונים ולמֶחלף ירקון.
==היסטוריה==
תחנת הרכבת נפתחה בשנת 2000 כחלק מקו הרכבת תל אביב – ראש העין. בחודשים הראשונים להפעלתה הופעלה התחנה ממבנה זמני כשרציף אחד בלבד משמש אותה. במרץ 2001 הוכנסו לשימוש מבנה ורציף קבועים לתחנה ובקיץ 2002 החלו עבודות לבניית רציף חדש בתחנה, שהסתיימו לקראת סוף השנה. בעלי קרקע חקלאית באזור התחנה הגישו עתירה לבג"ץ נגד הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה מחוז מרכז, הוועדה המקומית לתכנון ולבנייה בפתח תקווה ורשות הנמלים והרכבות, בטענה שנבנתה ללא תוכנית מתאר מאושרת, ללא הסדרה תחבורתית, ותוך הפרת זכויותיהם של בעלי הקרקע במקום.

מיקומה של התחנה בעייתי מאוד ונמתחו עליו ביקורות רבות: היא מצויה במרחק ניכר מכל שכונות העיר ואין אליה גישה אף לא מאזור התעשייה סגולה ומכפר אברהם הסמוכים יחסית. התחנה הוקמה בצמוד למתחם מסחרי, שבית המשפט המחוזי מרכז הורה לפנותו עד 1 בינואר 2019, בשל הקמתו ללא היתר על קרקע חקלאית. אל התחנה כמעט ולא ניתן להגיע רגלית מאחר שלא הוכשרו שבילים ומדרכות המגיעים לאזור. כל אלו הביאו לתנועת נוסעים דלילה יחסית.

ב-2017, נדחתה עתירה להיתר לשימוש חורג בפאוור סנטר במתחם ירקונים הצמוד לתחנה, שנבנה ללא היתר בנייה. בתגובה הודיע בעל המתחם עמוס לוזון, כי ביום שבו ייסגר הפאוור סנטר, בכוונתו לחסום את דרכי הגישה לתחנה העוברים בשטחו. בינואר 2019 נסגר הפאוור סנטר, וביוני 2019 אכן נחסם החניון לנוסעי הרכבת. בספטמבר 2019 נפתח כביש הגישה החדש לתחנה.

ב-19 בנובמבר 2021 הושלמה בתחנה התקנתה של מערכת הזנה חשמלית עילית על ידי חברת SEMI הספרדית. המערכת מספקת מתח חילופין של 25 אלף וולט בתדירות של 50 הרץ ומאפשרת לציוד נייד רכבתי בעל פנטוגרף לפעול בתחנה. כיום יש לרכבת ישראל קטרי בומברדייה טראקס הגוררים קרונות דאבל דק מאותו יצרן וקרונועים חשמליים מדגם Desiro HC תוצרת סימנס.

ב-25 בדצמבר 2021 החל לפעול בתחנה קו נוסעים חשמלי מהרצליה לאשקלון במקום קו הנוסעים שפעל מהרצליה ועד באר שבע מרכז דרך קו הנגב המערבי<ref></ref>.

==מבנה התחנה==
לתחנת סגולה שני רציפי צד ושתי מסילות המשרתות אותם.

450px

== שירות הרכבות בתחנה ==
תחנה זו משמשת כתחנה ביניים בקו אשקלון - הרצליה. בשעות השיא עוצרות בתחנה ארבע רכבות בשעה לכל כיוון; ארבע לכיוון הרצליה, שתיים לאשקלון, אחת לאשדוד עד הלום ואחת לראשון לציון משה דיין. בשעות השפל עוצרות בתחנה שתי רכבות בשעה בכל כיוון.

== קווי אוטובוס העוברים בתחנה ==
{| class="wikitable"
|+
!מפעילה
!יעד
!קווי אוטובוס
|-
|אפיקים
|קווי אוטובוס לפתח תקווה, ראש העין וכפר קאסם
|5/5א, 63
|-
|מטרופולין
|קווי אוטובוס להוד השרון, כפר סבא, טייבה, קלנסווה, טירה, כוכב יאיר והרצליה
|42, 140, 142, 551, 561
|-
|תנופה
|קווי אוטובוס לאורנית, אריאל והתנחלויות בשומרון
|65, 86, 95, 181, 184, 185
|-
|קווים
|קווי אוטובוס לבאקה אל גרבייה, ג'ת ונתניה
|620, 641
|-
|אגד
|קווי אוטובוס לחדרה, חיפה, ירושלים ונתניה
|921, 950
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [https://rail.co.il/?page=stationinfo&stationname=4250 תחנת הרכבת פתח תקווה סגולה באתר רכבת ישראל]

==הערות שוליים==

פתח תקווה סגולה
פתח תקווה סגולה
קטגוריה:פתח תקווה: מבנים
מזימות זרות

מזימות זרות (באנגלית: The Interpreter) הוא סרט קולנוע אמריקאי אשר יצא לאקרנים בשנת 2005. הסרט, בבימויו של סידני פולאק ובכיכובם של שון פן וניקול קידמן, הוא מותחן המתמקד במתורגמנית העובדת בארגון האו"ם, אשר מגלה מזימת רצח בקרב אנשי הארגון.

==עלילת הסרט==
גיבורת הסרט היא סילביה ברום, ילידת ניו יורק אשר גדלה במדינה האפריקאית הבדיונית מאטובו ומשמשת כמתורגמנית באו"ם. שליט מאטובו, אדמונד זואני, נחשד על ידי ארצות הברית בביצוע פשעי מלחמה בארצו לאחר שהפך ממשחררה לרודן. זואני עצמו צפוי להופיע בפני העצרת הכללית של האו"ם כדי להציג את טיעוניו כנגד ההאשמות.

לאחר שאיום ביטחוני גרם לפינוי מטה האומות המאוחדות חוזרת בלילה ברום כדי לאסוף את חפציה. באותה העת ברום שומעת במקרה מזימת רצח, אך כאשר הדוברים מבחינים בה היא בורחת מהבניין. למחרת, במסגרת עבודתה, מזהה ברום ביטויים מסוימים מהשיחה ששמעה בליל אמש ומתחילה לחשוד כי מטרת המזימה היא להתנקש בחיי זואני. היא ממהרת לדווח זאת לגורמי האבטחה, אשר קוראים בתורם לאנשי השירות החשאי כדי לחקור את המקרה, להגן על ברום ועל זואני עצמו. 

עם התקדמות העלילה מגלים הצופים וחוקרי השירות החשאי יותר ויותר פרטים מרשיעים על ברום עצמה, כי הייתה חברה בארגון לוחמת גרילה מחתרתי במאטובו, כי משפחתה נהרגה ממוקשים שהונחו על ידי אנשי זואני ואף כי הייתה מעורבת במערכת יחסים רומנטית עם אחד מיריבו הפוליטיים של זואני. עם זאת מוצא עצמו הסוכן החשאי הממונה עליה, טובין קלר, נמשך אליה יותר ויותר ולבסוף הוא מגן עליה, על אף החשדות.

העלילה מגיעה לשיאה עם נאומו של זואני בפני עצרת האו"ם וניסיון ההתנקשות. אנשי השירות החשאי מבריחים אותו במהירות למבטחים, או אז מנסה ברום לנקום בו על אשר עולל למשפחתה ולעמה, אך הסוכן קלר מצליח לעצור אותה לפני שתרצח אותו. לבסוף מתגלה כי ההתנקשות הייתה תעלול פוליטי מבוים מצד זואני עצמו כדי להגביר את אמינותו בפני האו"ם. זואני נחשף ומועמד לדין על פשעיו, בעוד שברום מסולקת מארצות הברית וחוזרת לביתה במאטובו.

==הסרט והמציאות==
המדינה הבדיונית מטובו היא ככל הנראה המקבילה למדינה זימבבואה, ומנהיגה הדמיוני זואני הוא ככל המקביל לנשיא הרפובליקה של זימבבואה רוברט מוגבה.

==קישורים חיצוניים==
* 
 
*[http://www.eonline.co.il/content.asp?id=19454&sid=11 מאחורי הקלעים: "מזימות זרות"], באתר eonline , 24 באפריל 2005

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
אברהם בר יעקב

איור נחלות שבטי ישראל, בהגדה של פסח
אברהם בר יעקב (Abraham Bar-Jacob) (1669 – 1730) היה קרטוגרף נוצרי-הולנדי בן המאה ה-17 שהתגייר.

==ביוגרפיה==
אברהם בר יעקב שנולד בשנת 1669 ב חבל הריין אשר בגרמניה להורים נוצרים ולאחר שהשלים לימודי כמורה הפך לכומר. 

בר יעקב היה קרטוגרף במקצועו אך התעניין אף בעבודותיו של האמן השווייצרי מתאוס מריאן אשר היה חרט נחושת מוכשר שעבד בצרפת ובשווייץ. 

בר יעקב התגייר ועבר לאמסטרדם, שם עבד בבית דפוס יהודי בעיקר בהכנת ציורים וגלופות עבורם. כן הכין גם גלופות עבור מפות.
בר יעקב נודע בפיתוחי הנחושת אשר יצר בהסתמכו אף על עבודותיו של מתאוס שנודע באיוריו לספרי הברית החדשה ולספרי היסטוריה.

==עבודותיו==
בר יעקב הוסיף מפה שקישטה הגדה של פסח -הגדת אמסטרדם בה תיאר את ארץ ישראל. במפה זו המופיעה באמצע הטקסט מתוארת הארץ, כשהיא מחולקת לנחלות שנים עשר שבטי ישראל. במפה מודגשת בקו אדום, הדרך המשוערת, שבה עברו בני ישראל בדרכם ממצרים לארץ ישראל ביציאת מצרים . 

מפה זו ידועה כמפת אברהם בר יעקב והיא כנראה המפה העברית המודפסת הראשונה.

את המפה מעטרים פסוקים מן התנ"ך ו-137 ציורים ואיורים בעלי אופי סמלי המתארים אירועים מן התנ"ך..

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/History/1695map.html תמונת המפה הצבעונית מתוך הגדת אמסטרדם 1695].
*[https://www.nli.org.il/he/maps/NNL_MAPS_JER002369224/NLI#$FL35704928 מפת בר יעקב ניתנת לצפייה בהגדלה], מאוסף המפות ע"ש ערן לאור, הספרייה הלאומית
* [https://www.encyclopedia.com/religion/encyclopedias-almanacs-transcripts-and-maps/abraham-bar-jacob מידע על חייו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרטוגרפים יהודים
קטגוריה:קרטוגרפים הולנדים
קטגוריה:קרטוגרפים גרמנים
קטגוריה:גרים
מעוינון

מעוינון
בגאומטריה של המרחב, מעוינון (קרוי גם רומבוהדרון) הוא פאון תלת-ממדי בן שש פאות, שכולן מעוינים. זהו מקבילון שכל צלעותיו באותו אורך, והוא דומה לקובייה מעוותת.

שש הפאות במעוינון מסודרות, כמו בכל מקבילון, בשלושה זוגות מקבילים, והפאות בכל זוג חופפות זו לזו. לעומת זאת, פאות הנפגשות בצלע אינן בהכרח חופפות: הזוויות המישוריות הנפגשות בכל קודקוד עשויות להיות שונות זו מזו. כאשר כל הזויות ישרות, מתקבלת קובייה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנסרות
המנון אנדורה

"קרלמן הגדול" (קטלאנית: "El gran Carlemany" - קרל הגדול) הוא המנון אנדורה. ההמנון שנכתב בידי אנריק מרפני בונס (Enric Marfany Bons) והולחן על ידי ז'ואן בניוצ' אי ויוו (Joan Benlloch i Vivo), אומץ כהמנון המדינה בשנת 1921. ההמנון חוזר על המסורת המקומית כי היה זה קרל הגדול אשר הקים את המדינה. לאחריו ועד 1993 הייתה אנדורה כפופה לשני נסיכים, האחד מצרפת אותו ירש נשיא צרפת והאחר הוא הבישוף מאורז'יי בקטלוניה.

==מילות השיר==

{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! קטלאנית
|-
| <poem>קרלמן הגדול, אבי,
יגאלני מהערבים
וממרומים העניק לי את חיי
ממריצ'ל, האם הגדולה
נסיכה נולדתי, ובין שתי אומות,
עלמה נייטרלית הייתי
נותרתי בתה היחידה
של האימפריה הקרולינגית
מאמינה וחופשית במשך אחת-עשרה מאות,
מאמינה וחופשית אשאר
אצעד בדרכי מורי,
ונסיכיי המגינים!
ונסיכיי המגינים!</poem>
| dir="ltr" | <poem>El gran Carlemany, mon Pare
dels àrabs em deslliurà
I del cel vida em donà
de Meritxell, la gran Mare
Princesa nasquí i Pubilla
entre dues nacions neutral
Sols resto l'única filla
de l'imperi Carlemany
Creient i lliure onze segles
creient i lliure vull ser
Siguin els furs mos tutors
i mos Prínceps defensors
I mos Princeps defensors</poem>
|}

==ראו גם==
* דגל אנדורה
* סמל אנדורה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.andorramania.net/hymne_es.htm קובץ שמע של ההמנון]

קטגוריה:שירי 1921
קטגוריה:אנדורה: סמלים לאומיים
אנדורה
קטגוריה:קרל הגדול
קטגוריה:שירים על מלכים
קטגוריה:שירים על קיסרים
PSI

מכשיר מדידת לחץ, מידות PSI בצבע האדום

PSI (ראשי תיבות: Pounds per Square Inch; בעברית: ליברות לאינץ' רבוע; מסומנת גם כ- lb<sub>f</sub>/in<sup>2</sup>) היא יחידת מידה השייכת ליחידות השיטה האימפריאלית, ומשמשת למדידת לחץ. PSI אחד שווה ללחץ הנוצר מהפעלת כוח של פאונד (ליברה) אחד, הפועל בתאוצת הכובד של כדור הארץ, על שטח של אינץ' רבוע אחד.

PSI היא יחידת מדידה נפוצה למדידת לחץ אוויר בצמיגי כלי רכב והיא מופיעה בשעוני עמדות ניפוח אוויר. יחידת מידה אחרת המקובלת בתחום זה היא בר (בר אחד = 14.5 PSI בקירוב). גם עוצמת נשיכה של בעלי חיים מודדים ב-PSI.

PSI אחד שווה ל־6,894.757 פסקל.

== ראו גם ==
* בר (יחידת מידה)
* פסקל (יחידת מידה)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יחידות מידה: לחץ
אייל טרטצקי

אייל טרטצקי (נולד ב-13 בספטמבר 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן השמאלי.
== קריירה ==
טרטצקי גדל במחלקת הנוער של הפועל חיפה, ובשנת 1998 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנת 2000 עבר לשחק במכבי הרצליה, ומלבד עונה אחת בה חזר לשחק בהפועל חיפה, שימש טרטצקי כקפטן מכבי הרצליה עד שנת 2007. בשנת 2007 חזר להפועל חיפה, ושימש כקפטן הקבוצה. ב-27 במרץ 2013 פרש טרטצקי ממשחק פעיל לאחר שסבל מפציעה, ומונה לעוזר המאמן של הקבוצה.

לאחר כשנתיים כעוזר מאמן, פוטר טרטצקי מהקבוצה. בינואר 2015 הודיע על חזרה למשחק פעיל בקבוצת האוהדים הפועל רובי שפירא חיפה בליגה ג'. טרטצקי שיחק במדי הקבוצה עד תום העונה וסייע לה להעפיל לליגה ב'. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצת הוותיקים של המועדון בליגת הוותיקים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070927050329/http://hhaifa.com/modules.php?name=Players&pa=show_player&pid=4 עמוד השחקן] באתר הרשמי של הפועל חיפה

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רובי שפירא חיפה
קטגוריה:חיפה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977