OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קרוקודיל (כתב עת)

שער הגיליון הראשון, 1922]]
קרוקודיל (ברוסית: Крокодил, תנין) היה כתב עת סאטירי סובייטי. סמלו היה תנין אדום על קלשון. כתב העת יצא לאור שלוש פעמים בחודש, ובשיא הפופולריות שלו עמדה תפוצתו על כ-6.5 מיליון עותקים.

==היסטוריה==
כתב העת נוסד כנספח ל"עיתון הפועלים" (Рабочая газета), והופץ במקביל לכתבי עת סאטיריים רבים שיצאו לאור בברית המועצות בתחילת שנות ה-20. ב-27 באוגוסט 1922 הופיע במקום נספח מס' 13 הגיליון הראשון של כתב העת החדש. בין חברי המערכת היה דמיאן בדני, שהיה מהמשוררים הבולטים של התקופה. לכתב עת היו מדורים קבועים, ובהם מכתבים למערכת בנושאים אקטואליים. תוך זמן קצר גדלה תפוצתו, ולקראת תחילת 1923 הגיעה ל-150 אלף עותקים. בפברואר 1923 החלה לצאת לאור "ספריית קרוקודיל", שבה רוכזו הכתבות המוצלחות וקריקטורות. בחודש מאי החלו עובדי הכתב העת להופיע מול קהל.

בתחילת שנות ה-30 הצנזורה ומדיניות הממסד הסובייטי הביאו לסגירתם של כל כתבי עת הסאטיריים למעט "קרוקודיל". האחרון הפך להיות מסונף למערכת העיתון "פראבדה" (ביטאונה הרשמי של המפלגה הקומוניסטית) אך המשיך להיות כתב עת עצמאי. בשנת 1934 הועמד בראש המערכת העיתונאי הסובייטי המפורסם מיכאיל קולצוב, שהיה מקורב למקסים גורקי שתמך בכתב העת וראה בסאטירה כלי חשוב לריסון השלטון. קולצוב הביא לכתב עת כותבים חדשים כמו אילף ופטרוב, ולנטין קטייב, מיכאיל סבטלוב, איליה ארנבורג ועוד. בין הציירים המרכזיים של "קרוקודיל" היו קוקריניקסי. בדצמבר 1938 נעצר קולצוב במהלך הטיהורים הגדולים, ולזמן-מה לא מונה במקומו ראש המערכת. למרות האירועים, תפוצתו של קרוקודיל נותרה גבוהה (275 אלף עותקים) והוא היה פופולרי מאוד.

בשנים 1948 ו-1951 ראשי השלטון מתחו ביקורת על "קרוקודיל", אך הוא שרד. החל משנת 1958 ובמשך כעשרים שנה עמד בראש המערכת מיכאיל סמיונוב, שהצליח לנווט את המערכת ולהמשיך בקו הסאטירי של כתב העת. הוא חידש מספר מדורים משנות ה-20 וניסה לחזק את הקו הסאטירי והביקורתי של כתב העת. רוב המקום בעיתון הוקדש לסאטירה על ענייני היום-יום של האזרח הסובייטי, כולל כתבות שטח ומכתבים למערכת. יחד עם זאת, מפעם לפעם הופיעו כתבות ובהן ביקורת על מנהלים מהדרג הנמוך ומדרג הביניים.

לאורך כל תקופת קיומו, תמכה המערכת בקו המדיני של המפלגה הקומוניסטית. כך היה בין היתר בהקשר למשפט הרופאים, המאבק נגד קוסמופוליטיות, בגנות לב טרוצקי והמדיניות האמריקאית. עם תחילת הפרסטרויקה, ירדה הפופולריות של כתב העת. למרות הירידה הגדולה בתפוצתו, המשיך כתב העת לצאת לאור עד שנת 2001. בשנת 2002 חודשה ההוצאה לאור אך בתפוצה מוגבלת, והיא הופסקה סופית בשנת 2008.

עקב מגבלות של מכונות דפוס שהיו בשימוש, עד לשנות ה-90 רק חצי מדפי "קרוקודיל" היו צבעוניים.

במקביל ל"קרוקודיל" בכל הרפובליקות הסובייטיות הופיעו כתבי עת בשפותיהן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://journal-club.ru/?q=image/tid/72 ארכיון כתב העת מהשנים 1935–1991]
* [http://propagandahistory.ru/743/Istoriya-zhurnala-Krokodil היסטוריה של "קרוקודיל"]
* 

קטגוריה:תעמולה בברית המועצות
קטגוריה:ברית המועצות: תרבות
קטגוריה:עיתונים וכתבי עת קומוניסטים
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:עיתונות סאטירית
קטגוריה:תנינאים בתרבות
קטגוריה:ברית המועצות: כתבי עת
קטגוריה:רוסיה: כתבי עת
מנפים

שחזור של התיישבות מנפית ב[[דסטלברגן]]
המנפים (Menapii) היו שבט בלגי בצפון גאליה בתקופה הפרה-רומאית ובתקופת האימפריה הרומית.

==אטימולוגיה==
השבט מוזכר לעיתים קרובות כחולק מקור לשוני משותף עם השבט האירי העתיק פאר מאנאך (Fir Manach, שעל שמו נקרא המחוז הצפון אירי פרמנה). שני השמות באים ממקור פרוטו-קלטי; השורש מנה (או מנו) פירושו מחשבה או צעידה. אפשרות אחרת היא השורש מאן שפירושו להתנשא או להתעלות.

==גאוגרפיה==
השבטים בגאליה
הטריטוריה של השבט הגיעה בצפונה לנהר הריין ובמערבה לסכלדה. בצפון-מזרחה שכנה הדלתא של הריין, הסכלדה והמז. במונחים גאוגרפים מודרניים הטריטוריה נמצאה על חוף פלנדריה, במחוזות הבלגיים מזרח פלנדריה ומערב פלנדריה. השטח גם השתרע עד לשטחי צרפת ולדרום הולנד. בתקופה הרומאית השבט נמצא היה בגאליה בלגיקה.

העיר הראשית (סיביטס) של השבט תחת שלטון האימפריה הרומית הייתה קאסל שבצפון צרפת המודרנית. עקב הארגון מחדש של גאליה אשר בוצע על ידי דיוקלטיאנוס וקונסטנטינוס הוחלפה קאסל בטורנה. שתי הערים מוקמו בצפון הרחוק של שטחי השבט, דבר אופייני גם לשבטים השכנים. הערים הראשיות לאו דווקא מוקמו במרכז הטריטוריה.

==היסטוריה==
על התקופה שקדמה לכיבוש הרומי לא ידוע הרבה עקב חוסר תיעוד היסטורי. ההערכה היא שהמנפים הגיעו לטריטוריה שלהם במאה ה-6 לפני הספירה מהגדה הימנית של הריין. במאה ה-4 לפני הספירה חיילים מנפים הצטרפו למלך הקלטי לברייג' לוינגשך (Labraid Loingsech) במסעו לאירלנד במטרה לשחרר את אדמתו, בתקופה זו מספר גדול של מנפים התיישבו שם.

בשנת 57 לפנה"ס פתח יוליוס קיסר מסע לכיבוש אזור גאליה בלגיקה כחלק ממלחמת גאליה. השבטים הבלגים חברו לגרמאנים והקימו קואליציה כנגד קיסר. לצבא זה תרמו המנפים 9,000 לוחמים. בשנה לאחר מכן השבט סייע לונטים נגד קיסר, אך ללא הצלחה. בשלהי הקיץ של שנה זו, בניגוד למרבית השבטים בגאליה, המנפים ושכניהם המורינים (Morini) המשיכו בסירובם לקבל את השלטון הרומי. הם נסוגו אל היערות והביצות ופתחו במערכת פגע וברח. בתגובה קיסר החל להשמיד את רכושם, לצד גדיעת היער. פעולה זו הופסקה בעקבות מזג האוויר הסוער, המנפים התקדמו למעבה היער וניצלו. בשנת 55 הם נבזזו, לאחר שנכשלו בניסיונם למנוע פלישה גרמאנית. במקביל לפלישתו הראשונה של קיסר לבריטניה, הוא שלח שני לגאטוס לשטחיהם של המנפים. גם הפעם הם ברחו ליערות, בעוד שהרומים השמידו את רכושם. בשנת 53 הוליך קיסר חמישה לגאטים בהנהגתו אל ארצם. הוא עשה דבר זה לאחר שהמנפים היו השבט הגאלי היחיד שלא שלח נציגים למשא ומתן עם רומא, ובשל השתתפותם במרד של אמביוריקס. המערכה המחודשת הצליחה לגרום להם לכניעה. קיסר הפקיד את בן בריתו קומיוס משבט האטרבאטים (Atrebates) לשמור עליהם.

קוהורטה של חיל עזר מנפי תועדה בידי כתובות שמתוארכות למאה ה-2 בבריטניה. קראוסיוס (Carausius), מצביא רומי מהמאה ה-3 שהכריז על עצמו כשליט בריטניה וצפון גאליה, היה מנפי. לגיון בשם "זקני מנפי" (Menapii seniores) מוזכר בנוטיטיה דיגניטטום במאה ה-5.

==לקריאה נוספת==
===מקורות עתיקים===
*אורליוס ויקטור. De Caesaribus.
*יוליוס קיסר. מלחמת גאליה.
*סטראבון. גאוגרפיקה.
*פליניוס. תולדות הטבע.
*תלמי. גאוגרפיה.

===מקורות מודרניים===

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
הקישורים הם לאתרים פרויקט פרסאוס, LacusCurtius וויקיטקסט.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שבטים גאלים
קטגוריה:מלחמת גאליה
שריר הכנפה התיכון

שריר הכנפה התיכון (או השריר הכנפי הפנימי), הוא שריר עבה ומרובע ואחד משרירי הלעיסה.
סעיף הלסת התחתונה של עצב הגולגולת החמישי, העצב המשולש, מעצבב את שריר הכנפה התיכון.

== נקודת המוצא והאחיזה של השריר==
השריר עשוי משני ראשים.
* החלק הגדול ממנו יוצא כראש עמוק מהמשטח התיכון של הלוח ההפטריגואידית הצדדית (הלטרלית).
* הראש השני השטחי והקטן יותר, יוצא מהגבשושית המקסילרית והזיז הפירמידי של עצם החך.

הסיבים שלו עוברים למטה צדדית ולאחורה, ונאחזים על ידי למינה גידית, לחלק התחתון והאחורי של גוף הלסת התחתונה (הרמוס) והזווית האחורית של הלסת התחתונה, באותו גובה של פתח הלסת התחתונה. האחיזה הזאת כוללת גם את שריר המלעס ובכך מייצרים רצועה גידית משותפת שמאפשרת לשריר הכנפה התיכון ולשריר המלעס לתפקד ביחד להרים את הלסת.

== עצבוב ==
בניגוד לשריר הכנפה הצידי ושאר שרירי הלעיסה שמעוצבבים על ידי ההסתעפות הקדמית של עצב הלסת התחתונה של העצב המשולש, שריר הכנפה התיכון מעוצבב על ידי העצב הראשי של עצב הלסת התחתונה של העצב המשולש (V) לפני ההסתעפות.

== תנועות ==
כיוון שהמוצא של השריר מהמשטח התיכון של הלוח ההפטריגואידית הצדדית והמאחז שלו הוא בחלק הפנימי של גוף הלסת התחתונה, התפקיד שלו כולל:
*הרמת הלסת התחתונה (סגירת הפה)
* סיוע מזערי בקידום הלסת התחתונה.
* עוזר בלעיסה.

== קישורים חיצוניים ==

כנפה התיכון
לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס (קונסול 54 לפנה"ס)

לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס (בלטינית: Lucius Domitius Ahenobarbus) היה פוליטיקאי ומצביא רומי בולט בשלהי תקופת הרפובליקה. הוא נבחר לקונסול ונמנה עם ראשי סיעת האופטימאטים שהתנגדה ליוליוס קיסר.

שמו מוזכר לראשונה על ידי מרקוס טוליוס קיקרו כעד במשפטו של גאיוס ורס בשנת 70 לפנה"ס. בשנת 61 לפנה"ס נבחר לאיידיל קורולי, ונתפרסם על שום המשחקים הגלדיאטורים המפוארים שארגן. הוא נישא לפורקיה, אחותו של קאטו הצעיר, ותמך בקאטו במאבקו נגד השחיתות. התנגדותו לפופולרים הייתה כה עזה, עד כי הואשם על ידי קיסר בשנת 59 לפנה"ס בקשר לרצוח את גנאיוס פומפיוס, שהיה באותה עת בעל ברית של יוליוס קיסר בברית שנודעה בשם הטריומווירט הראשון.

אהנובארבוס נבחר לפראיטור בשנת 58 לפנה"ס, והעמיד עצמו לבחירה לכהונת הקונסול בשנת 55. כדי להתמודד עמו ועם שותפיו האופטימטים, התכנסו הטריאומווירים בלוקה. במהלך הוועידה הוחלט שפומפיוס ומרקוס ליקיניוס קראסוס יתמודדו לכהונת הקונסול והם אכן ניצחו את אהנובארבוס בשנת 55. הוא רץ פעם נוספת בשנת 54 והפעם הצליח להיבחר. עמיתו לקונסולאט היה אפיוס קלאודיוס פולכר. למרות רגשות הטינה שחש כלפי קיסר לא הצליח לעשות נגדו דבר.

בינתיים היחסים בין קיסר לפומפיוס החלו להתקרר, במיוחד אחרי מותה של יוליה, בתו של קיסר שהייתה אשתו האהובה של פומפיוס. אהנובארבוס ניצל את הקרע ההולך ומתפתח בין שני האישים וקשר עצמו לפומפיוס.

בשנת 52 היה אחראי על ניהול המשפט נגד טיטוס אניוס מילו באשמת רצח פובליוס קלודיוס פולכר. בשנת 50 ניסה להתמודד לכהונת האוגור, אך הפסיד לבן חסותו של קיסר, מרקוס אנטוניוס.

בשנת 49 לפנה"ס, נשלח לגאליה כמושל מטעם הסנאט, אך בדרך פגש בקיסר שחצה את הרוביקון. אהנובארבוס הפגין אומץ לב וציפה שאופטימטים נוספים יתמכו בו, אך אלה התמהמהו ובמיוחד פומפיוס שלא עשה דבר. צבאו של אהנובארבוס עבר לצדו של קיסר ואהנובארבוס עצמו נאלץ להיכנע. קיסר הפגין את מידת הקלמנטיה המפורסמת שלו ולא פגע בו לרעה. למרות היחס הטוב שקיבל מידיו של קיסר הוא המשיך במאבק נגדו והצטרף לצבא פומפיוס ביוון. אהנובארבוס תמך במדיניות תקיפה וקיצונית נגד תומכיו של קיסר ונגד הסנאטורים שנותרו נייטרליים במאבק. הוא נפל בקרב פרסלוס, לפי הנאום הפיליפי השני של קיקרו היה זה אנטוניוס שהרגו.

==קישורים חיצוניים==

* 

אהנוברבוס
אהנוברבוס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
כביש הטבעת הפנימי של לונדון

כביש הטבעת הפנימי של לונדון (באנגלית: London Inner Ring Road) הוא ציר היקפי אשר מקיף את מרכז העיר לונדון ומורכב ממספר רחובות וכבישים. 

הוא נחשב לכביש הטבעת הפנימי כדי להבדילו מכביש הטבעת האמצעי המקיף אותו וכביש הטבעת של לונדון (כביש M25) שנחשב לציר החיצוני ביותר המקיף את רוב העיר (באורך של 188 ק"מ). הציר מהווה גם את גבולו של אזור אגרת גודש בלונדון, אשר הכניסה לתוכו מוגבלת ומותנית בתשלום אגרה, זאת כדי להגביל את כמות התנועה בכבישים המרכזיים והפנימיים של העיר.

==היסטוריה==
בתחילת המאה ה-20 החלה להיווצר בעיית תחבורה אמיתית בעיר לונדון. לאורך השנים הועלו מספר הצעות להתמודדות עם הבעיה, עד שבשנת 1938 פורסמו מסקנות לגבי פיתוח כבישים מהירים על ידי המהנדסים צ'ארלס ברסלי ואדוארד לוטיינס. מספר שנים לאחר מכן פטריק אלברקרומבי, מעצב ערים ואדריכל, פרסם שני מחקרים (בין 1943–1944) לגבי הבעיות השונות של לונדון. בין היתר הציע אלברקרומבי להקים מספר כבישי טבעת סביב מרכז העיר, כאשר כל אחד מהם רחוק ורחב יותר מקודמו. תוכניות אלו לא מומשו בתקופה זו משום סיומה של מלחמת העולם השנייה והבעיות הכלכליות שבאו לאחריה.

בשנות ה-60 המועצה של לונדון הגדולה הגתה את תוכנית ארבעה כבישי הטבעת סביב העיר. חלקים משתי הטבעות החיצוניות נבנו בתחילת שנות ה-70, אך שתי הטבעות הפנימיות שהיו עתידות להיבנות בתוך החלקים הפנימיים של העיר נתקלו בהתנגדות ורק קטעים בודדים נבנו ולבסוף התוכנית בוטלה בשנת 1973 לאור ההתנגדות הרבה. למרות זאת, מיזם כביש הטבעת הפנימי יצא בכל זאת לפועל על ידי הרחבת מספר רחובות והגדרה רעיונית של ציר הטבעת. כך גם היה לגבי רוב כביש הטבעת האמצעי, בעוד שכביש הטבעת החיצוני שקיבל את השם M25, אכן יצא לפועל ונבנה בין השנים 1975–1986.

==הרחובות המרכיבים את כביש הטבעת==
[[גשר מצודת לונדון הנמצא על צידו המזרחי של הציר.]]
חלקו הדרומי של [[פארק ליין, בצידו המערבי של הציר.]]
מהנקודה הצפונית ביותר ועם כיוון השעון:
* דרך פנטונוויל (לכל אורכו)
* דרך סיטי (לכל אורכו)
* רחוב ישן (חלק קטן של כ-200 מטרים)
* רחוב איסטרן הגדול (לכל אורכו)
* רחוב קומרשל (לכל אורכו)
* רחוב אלדגייט היי (חלק קטן של כ-250 מטרים)
* רחוב מנסוואל (לכל אורכו)
* דרך גשר מצודת לונדון ובמרכזו גשר מצודת לונדון (המעבר המזרחי על נהר התמזה) 
* דרך ניו קנט (לכל אורכו)
** כיכר אלפנט אנד קאסל
* רחוב קנינגטון ליין (לכל אורכו)
* כביש A202 וגשר ווקסהול אליו הוא מוביל (המעבר המערבי על נהר התמזה)
* דרך גשר ווקסהול (לכל אורכו)
* כביש A302 המתפצל לשני כבישים חד-סיטריים ליד תחנת ויקטוריה
* רחוב גרובנור פלייס (לכל אורכו)
** פינת הייד פארק
* פארק ליין (לכל אורכו)
** מארבל ארץ'
* דרך אג'וור (חלקו הדרומי של הרחוב, כ-800 מטרים)
* דרך מרילבון (לכל אורכו)
* דרך יוסטון (לכל אורכו, מהווה המשך לדרך מרילבון ומתחבר לרחוב פנטונוויל)

==ראו גם==

* כביש הטבעת של לונדון

==קישורים חיצוניים==

* [http://pberry.me.uk/ukroads/ring_roads/london.html אודות הכביש] באתר 'כבישי הממלכה המאוחדת'.
* [http://londonist.com/2013/07/roads.php "פורסמה תוכנית 30 מיליארד לירות שטרלינג לכבישי לונדון"], הלונדוניסט, 10 ביולי 2013.

קטגוריה:לונדון: רחובות
קטגוריה:אירופה: כבישים היקפיים
קטגוריה:לונדון: תחבורה
יזמות חברתית

יזמות חברתית (באנגלית: Social entrepreneurship) היא פעילות למציאת פתרונות חדשניים לבעיות חברתיות בתחומים שונים כגון: חינוך, רווחה, איכות הסביבה, צמצום עוני, זכויות אדם, ועוד, תוך שימוש בפרקטיקות של יזמות. 

מרבית המיזמים פועלים כארגונים לא ממשלתיים וללא מטרות רווח, במסגרת עמותות או חברות לתועלת הציבור, אלו ידועים בשם "המגזר השלישי".

לצדם, ישנם ארגונים שפועלים שם ייצור רווח, אך זו אינה מטרתם היחידה – או אפילו העיקרית – ולצדה יש מטרות חברתיות. ארגונים אלו נחשבים גם הם כמיזמים חברתיים, והם מוכרים גם בשם "המגזר הרביעי"<ref></ref>.

==הגדרה==
המונח "יזמות חברתית" אוזכר לראשונה בספרות בשנות ה-70, ונעשה נפוץ במהלך שנות ה-80 בעקבות פעילותו של ביל דרייטון, מייסד ארגון אשוקה - עולם של יזמות חברתית.
יזמות חברתית היא אמצעי לשינוי חברתי, אשר עושה שימוש בפרקטיקות של יזמות. העוסקים במלאכה, היזמים החברתיים, מאתרים את הבעיות החברתיות בקהילה שלהם ומוצאים פתרונות לאותן בעיות.

בעוד שמטרת ארגון עסקי הוא לייצר רווח לבעלי המניות, הרי שמטרת ארגון חברתי היא לייצר השפעה חברתית.
הצלחת הארגון העסקי נמדדת באמצעות שורת הרווח הכלכלי בלבד ואילו הצלחת ארגון חברתי נמדדת באמצעות בדיקת ההשפעה החברתית שלו<ref></ref>.

ישראל, בהיותה מדינה עתירה ביזמים מכל הסוגים, עשירה גם ביזמים חברתיים, ובארגונים אשר תומכים ביזמים כאלה.
בשנים האחרונות הולך ומתפתח התחום של השקעות הון סיכון במיזמים חברתיים אשר יכולים להגיע לקיימות עסקית<ref></ref>. גם בישראל יש מספר קרנות אשר עוסקות בתחום.

==קישורים חיצוניים==

* [http://185.56.75.80/~sheatufi/wp-content/uploads/2016/09/nova.pdf מחקר של עמותת "נובה" על יזמות חברתית בישראל], 2011.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יזמות
בלובאקים

השבטים בגאליה
בלובאקים (בלטינית: Bellovaci) הם שבט בלגי מצפון-מזרח גאליה.

שטחם משתרע פחות או יותר מהעיר המודרנית בובה עד נהר אואז (Oise). הבלובאקים גבלו בשישה שבטים: אמביאנים (Ambiani), וירומנדים (Viromandui), סאוסיונים (Suessiones), וליוקאסים (Veliocasses), קאלטים (Caleti) ופריסים (Parisii).

בלובאקים היו חלק מהקואליציה הבלגית שהשתתפה בקרב אקסונה נגד הרפובליקה הרומית בשנת 57 בעת מלחמת גאליה. לאחר מכן הצטרפו למרידות הכלליות שפרצו ברחבי גאליה בשנים 52 - 51. קיסר הצליח לדכא את המרד ולאחר מכן השבט לא מרד עוד בשלטון הרומי. מנהיגי המרד ברחו לאי הבריטי והצטרפו שם לקבוצות בלגיות נוספות שהיגרו לאי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שבטים גאלים
קטגוריה:מלחמת גאליה
טנרקאים

[[טנרק לוטרה ענק, יונק מים זריז.]]
טנרקאים (שם מדעי: Afrosoricida) היא סדרת יונקי שליה קטנים, הקרובים לפילים, לשפניים ולחדפי פיל. בעבר הם נחשבו לאוכלי חרקים. הם חיים ביבשת אפריקה וכן באי מדגסקר.

בסדרה יש 51 מינים, ב-19 סוגים בשלוש משפחות: טנרקיים, מינים דמויי-קיפוד, חפרפזיים, שהם יונקי מדבר הדומים לחפרפרות ו"שוחים" בחול, בעזרת ראשם העבה, והפוטמוגליים, שהם יונקים מימיים דמויי לוטרה.

==מיון==
*תת-סדרה Chrysochloridea
**משפחה חפרפזיים (Chrysochloridae)
*תת-סדרה Tenrecomorpha
***סוג פלסיורקטרופוס (Plesiorycteropus) - נכחד
***סוג Nanogale - נכחד
**משפחה פוטמוגליים (Potamogalidae) - לעיתים נחשבת לתת-משפחה של טנרקיים
**משפחה טנרקיים (Tenrecidae)

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו במיוקן
הולגר ורפל שוירמן

הולגר ורפל שוירמן (בדנית: Holger Werfel Scheuermann, 12 בפברואר 1877 הרסהולם - 3 במרץ 1960 רוסקילה) היה רופא אורתופד ורדיולוג דני. תיאר את העקשת של המתבגרים (Osteochondritis deformans juvenilis dorsi) הקרויה גם מחלת שוירמן.

==חייו==
הולגר ורפל שוירמן נולד ב-1877 במשפחת רופאים מהרסהולם, עיירה השוכנת בין קופנהגן ובין ארסונד. אביו היה הרופא פטר לודוויג ולדמר שוירמן ואמו - אנדראה וילהלמינה לואיזה האנסן. הוא סיים לימודי תיכון ב"בית הספר הלטיני" (גימנסיה) בפרדריקסברג.
הוא למד רפואה באוניברסיטת קופנהגן בין השנים 1902-1895. בתום לימודיו התמחה בבתי חולים בקופנהגן - "ריגסהוספיטלט", (שנודע אז כבית החולים ע"ש המלך פרידריק), בית החולים סנקט יוהנס. בשנת 1905 התחתן עם אגדה אנדראה אלרנדסן.
בשנת 1918 סיים התמחות באורתופדיה ורדיולוגיה.
בשנים 1919-1910 עבד שוירמן כעוזר כירורג בבית המחסה לנכים בקופנהגן. מאוחר יותר התמנה למנהל המחלקה הרדיולוגית של בית החולים הצבאי והחל משנת 1935 בתפקיד דומה בית החולים העירוני "סונדבי" בקופנהגן. כיהן תקופה כרופא ראשי של חיל הים הדני.

בהמשך יצא להשתלמויות בגרמניה, אוסטריה ושוודיה. בשנים 1922-1920 נבחר ליושב ראש איגוד הרדיולוגים בדנמרק ובשנים 1934-1933 עמד בראש החברה הדנית לרדיולוגיה. בשנת 1936 נבחר כחבר בהתכתבות באקדמיה האמריקאית של הכירורגים האורתופדים.
אחרי פרישתו לגמלאות בשנת 1947 עבד עוד שנים רבות כרדיולוג פרטי.

בשנת 1921 פרסם את תיאורו את תסמונת עקשת המתבגרים הנושאת את שמו, אותה מצא, בין השאר, אצל חניכי שענים ואצל צעירים שעבדו בחוות חקלאיות. עבודתו בנושא זה לא התקבלה בשנת 1934 על ידי האוניברסיטה לצורך הדוקטורט.
החוקר, שהפך לחשוב שברדיולוגים של דנמרק, פוצה על כך רק כעבור 38 שנה על ידי הענקת תואר דוקטור לרפואה לשם כבוד. שוירמן נודע גם במחקריו על האוכף הטורקי הנורמלי והפתולוגי והמציא טכניקה רדיולוגית להדמיית ה foramen opticum.

שוירמן נפטר ברוסקילה ב-1960 בגיל 83 והובא לקבורה בבית הקברות ביישוב הולדתו, הרסהולם.

==פרסים ואותות כבוד==
*1936 - חבר במסדר דאנברוג (של הדגל הדני) בדרגת אביר
*1959 - דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת קופנהגן

==פרסומים==
* Holger Werfel Scheuermann: Kyphosis dorsalis juvenilis., Zeitschrift für orthopädische Chirurgie einschließlich der Heilgymnastik und Massage. Bd. 41, 1921, S. 305–317.

Zeitschrift
fur Orthopadische Chirurgie 4\ : 305, 1921.
Translated and edited by Erne t Bettmann, White
Plains, ew York.

==לקריאה נוספת==
*Seyed Behrooz Mostofi Who's Who in Orthopedics Springer 2005 

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.whonamedit.com/doctor.cfm/2745.html באתר who named it]
* [http://www.bjj.boneandjoint.org.uk/content/43-B/2/394.full.pdf+html מאמר לזכרו]
J Bone Joint Surg Br May 1961 vol. 43-B no. 2 394
* [http://www.denstoredanske.dk/Dansk_Biografisk_Leksikon/Sundhed/Læge/Holger_Scheuermann בלקסיסון ביוגרפי דני]
Dansk Biografisk Leksikon Gyldendal המהדורה השלישית.1984-1979
* Zeitschrift fur Orthopadische Chirurgie 4\ : 305, 1921
Translated and edited by Ernest Bettmann, White Plains, New York.

קטגוריה:רופאים דנים
קטגוריה:אורתופדים
קטגוריה:רדיולוגים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:ילידי 1877

קטגוריה:דנים שנפטרו ב-1960
טופאים

חדפי עצים או טופאים (שם מדעי: Scandentia) הם סדרת יונקים הקרובה לפרימטים ולגלשנאים, אם כי בעבר סווגה כקרובה לאוכלי חרקים. זו סדרה קטנה של יצורים ליליים וארוכי זנב החיים ביערות דרום-מזרח אסיה וסביבתה. חדפי עצים הם בעלי המוח הגדול ביותר בממלכת החי ביחס לגודל גופם.

חדפי העצים הם אוכלי כל שאוכלים מגוון מזונות מהחי והצומח ובין השאר אוכלים את פירות הצמח המסריח רפלסיה.

חדפי העצים הם חיות קטנות באורך 10–23 ס"מ. הגדולה בחדפי העצים היא טופיה פיליפינית (Urogale everetti) שאורכה 17–20 סנטימטרים ומשקלה 355 גרם.

== תזונה ==
הטופאים הם בעלי חיים אוכלי-כל, ניזונים מבעלי חיים קטנים (כולל חרקים), פירות וזרעים. ישנם טופאים הניזונים גם מרפלסיה (Rafflesia).

במלזיה נצפו טופנים שיכולים לצרוך מזון, שעבר תסיסה, עם תכולת אלכוהול עד 3.8%. האלכוהול לא השפיע על [https://www.nbcnews.com/id/wbna25908012#.Vu6u9RXD_VI התנהגותם]<ref name="dx.doi.org"></ref>.

טופאים אחרים נצפו אוכלים מזון עם ריכוזי קפסאיצין (אחראי על חריפות במיני פלפלת) גבוהים. לכן הם היונקים היחידים מלבד בני אדם שיכולים לאכל מזון חריף. הסיבה לכך היא מוטציה בגן TRPV1 שמפחיתה את תגובת הכאב לקפסאיצינואידים המהווה אדפטציה לצריכת מזון חריף<ref name="ReferenceA"></ref>.

==מיון==
בסדרה יש 20 מינים ב-5 סוגים ו-2 משפחות.
*משפחה פטילוסרטיים (Ptilocercidae)
** סוג ומין יחיד חדף עצים מכחולי (Ptilocercus lowii).
* משפחה טופיים (Tupaiidae)
** סוג ומין יחיד טופיה מרדסית (Anathana ellioti).
** סוג טופיה חלקת זנב (Dendrogale) בו 2 מינים.
** סוג טופיה (Tupaia) בו 15 מינים.
** סוג ומין יחיד טופיה פיליפינית (Urogale everetti).

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Anathana ellioti.jpg|טופיה מרדסית
קובץ:Tupaia belangeri.JPG|טופיה צפונית
קובץ:Tupaia cf javanica 050917 manc.jpg|Tupaia javanica
קובץ:Stavenn Tupaia glis 00.jpg|טופיה מצויה
קובץ:Tupaia minor.jpg|Tupaia minor
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
[https://www.nbcnews.com/id/wbna25908012#.Vu6u9RXD_VI https://www.nbcnews.com/id/wbna]<ref name="dx.doi.org"/>[https://www.nbcnews.com/id/wbna25908012#.Vu6u9RXD_VI 25908012#.Vu6u9RXD_VI]

https://www.nationalgeographic.co.uk/animals/2018/07/only-two-known-mammals-spicy-food<ref name="ReferenceA"/>
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1855
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן אנדראס וגנר
ישראל איסר איסרלין (שער משפט)

הרב ישראל איסר איסרלין (בערך תק"י -תקפ"ט, 1829) היה רבה של ויניצה (אז האימפריה הרוסית, כיום אוקראינה). מפורסם בשל ספריו שער משפט על שולחן ערוך חושן משפט ושער דעה על הלכות ריבית.

==ביוגרפיה==
אין ידועים פרטים רבים עליו. אביו היה ר' זאב וולף. היה מיוחס למהרש"א, ולרבי יהודה החסיד, לרבי הלל בן נפתלי הירץ (ה"בית הלל") ועוד. היה מחותנו של רבי יחזקאל לנדא, בעל ה"נודע ביהודה".

היה מקורב לגדולי החסידות, כהחוזה מלובלין, ורבי לוי יצחק מברדיצ'ב. צדיקים אלו, הפליגו בשבחו.

לפי תשובותיו, נראה שכיהן ברבנות החל משנת תק"ל (1770).

קברו חודש לאחרונה על ידי אגודת אהלי צדיקים

==ספריו==
ספריו, שחוברו על השולחן ערוך, זכו להצלחה רבה. לצד היותם ספרי פסיקה, הם נחשבים לספרים למדניים, ועוסקים בפלפול בסוגיות התלמוד ודברי הראשונים והאחרונים, עד להלכה למעשה. היו שאמרו שספרו היה נחשב לספר המרכזי על חושן משפט, אילולי פורסם הספר קצות החושן (שני הספרים דומים בסגנונם). המחבר מזכיר את ספר קצות החושן בחלק השני של שער משפט, וכנראה שהגיע לידיו בין הוצאת החלקים. כמו כן הוא מזכיר בחלק השני את ספר שער המלך. את ספר נתיבות המשפט אינו מזכיר, וכפי הנראה בתשובותיו סימן ל"ח לא הכירו. בראשית שו"ת שם אריה ישנה התכתבות עם רבי ישראל איסר הנפרסת על ארבעה סימנים, כשבסימן הרביעי כותב המחבר שעד שנשלחה תשובתו לרבי ישראל איסר, הוא כבר הסתלק מהעולם
*שער משפט - חלק א' מוהילוב, תק"ע, חלק ב' תקע"ב.
*שער דעה - יצא לאור יחד עם שער משפט.
*שו"ת נחלת אבות - יצא לאור בפרשבורג בשנת תרכ"ו, על ידי נכדו עוזר צוזמיר.
*דרישת הארי - 8 דרשות שאמר בעירו. יצא לאור על ידי הרב שלום גוטמן רבה של יאס. בסוף הספר נדפס גם קונטרס שאגת הארי, על הלכות פסח.
ספרי שער משפט, שער דעה ושו"ת נחלת אבות יצאו במהדורה חדשה, הכוללת הערות ודיונים בדברי המחבר מספרים שדנו באותם נושאים ומספרים שדנו בדבריו, על ידי שמואל אביטן, ירושלים תשס"ה.

== משפחתו ==
* בתו - מרת תהלה (נפטרה כ"ה באייר ה'תקצ"ה), נישא לישראל גולדנוויזר. בנם, ר' יעקב (נולד כ' בשבט תקע"ב).

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפטרים ב-1829
קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:פרשני השולחן ערוך
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:ילידי 1750
גנאיוס דומיטיוס קלווינוס

גנאיוס דומיטיוס קלווינוס (בלטינית: Gnaeus Domitius Calvinus) היה פוליטיקאי רומי בולט שנבחר פעמיים לכהונת הקונסול בשנת 53 לפנה"ס ובשנת 40 לפנה"ס. היה תומך נאמן של גאיוס יוליוס קיסר ושל יורשו, אוקטביאנוס (לימים אוגוסטוס קיסר).

בעת מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר פיקד על מרכז מערך צבאו של קיסר בקרב פרסלוס בשנת
48 לפנה"ס. לאחר הקרב כיהן כנציב אסיה וניסה להתמודד עם פלישתו של פרנקס השני, מלך פונטוס שניצל את מלחמת האזרחים הרומית כדי להרחיב את ממלכתו. קלווינוס ספג תבוסה בקרב ניקופוליס ורק התערבותו הישירה של קיסר הצליחה לייצב את המצב לאחר ניצחונו של קיסר בקרב זלה בשנת 47 לפנה"ס.

לאחר מותו של קיסר היה תומכו של אוקטביאנוס והשתתף במלחמה נגד מרקוס יוניוס ברוטוס וגאיוס קסיוס לונגינוס ולקח חלק בקרבות. בעת קרב פיליפי בשנת 42 הופקד על הובלת תגבורת של 2 לגיונות מאיטליה דרך הים ליוון, אך ציו ספג תבוסה מוחצת בים האיוני. לאחר ניצחונם של הפופולרים במאבק, נבחר פעם נוספת לקונסול בשנת 40 ובהמשך שירת כנציב בספרד בין 39 ל-36 לפנה"ס. מעט ידוע אודותיו לאחר מכן, אך שמו מוזכר בכתובת משנת 20 המצביעה על כך שהיה עדיין בין החיים בשנה זו ונהנה מתמיכתו של אוגוסטוס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קונסולים ברפובליקה הרומית
קטגוריה:פופולארים
קווינטוס קייקיליוס מטלוס פיוס סקיפיו נסיקה

קווינטוס קייקיליוס מטלוס פיוס סקיפיו נסיקה (בלטינית Quintus Caecilius Metellus Pius Scipio Nasica; סביב 100 או 98 לפנה"ס - 46 לפנה"ס) הידוע יותר בשם מטלוס סקיפיוס היה פוליטיקאי בולט בשלהי הרפובליקה הרומית. היה אופטימאט עיקש וצידד בגנאיוס פומפיוס בעת מלחמת האזרחים של יוליוס קיסר. השתתף בקרב פרסלוס ובקרב תאפסוס.

==נעורים וקריירה מוקדמת==

מטלוס סקיפיו אומץ על ידי קווינטוס קייקילויוס פיוס שהיה קונסול בשנת 80 לפנה"ס ופונטיפקס מקסימוס. מטלוס סקיפיו נשא לאשה את איימיליה לפידה, בתו של ממרקוס איימיליוס לפידוס ליוויאנוס (Mamercus Aemilius Lepidus Livianus) שהיה קונסול בשנת 77.

ייתכן שמטלוס סקיפיו נבחר לטריבון הפלבס בשנת 59 לפנה"ס וככל הנראה איידיל קורולי בשנת 55 לפנה"ס. בשנת 53 היה אינטררקס, מה שמטיל ספק לגבי בחירתו לכהונת טריבון הבפלבס כי רק פטריקי יכול היה לכהן בתפקיד זה.

==ברית עם פומפיוס==

בסוף שנות ה-50 היה בין האופטימאטים החשובים שהביאו לקירובו של פומפיוס למחנה האופטימאטים. פומפיוס היה בעל בריתו של יוליוס קיסר במסגרת ברית פוליטית בלתי רשמית המוכרת בשם הטריומווירט הראשון. מותו של מרקוס קראסוס, החבר השלישי בטריאומווירט בקרב חרן בשנת 53 לפנה"ס הביאה לפירוקו, אך הברית בין פומפיוס לקיסר נותרה בעינה. מותה של יוליה, בתו של יוליוס קיסר, שהייתה אשתו האהובה של פומפיוס בעת לידה בתה ערערה את הברית בין פומפיוס לקיסר. 

האופטימאטים ניצלו את הקרע המתהווה והחלו בנסיונותיהם לקרב את פומפיוס, איש שהתנגדו לדרכו אך לפני פרק זמן קצר. מטלוס סקיפיו חיתן את אחת מבנותיו עם פומפיוס ותרם רבות להעמקת הקרע בין פומפיוס לקיסר. פומפיוס שהיה ביחסים טובים עם מטלוס סקיפיו ורצה לשקם את קשריו עם האופטימאטים, שהיו צאצאי משפחות עתיקות קיבל את חיזורי האופטימאטים בנפש חפצה. 

בשנת 52 נבחר פומפיוס באופן חריג ביותר כקונסול יחיד. ברפובליקה הרומית היה נהוג לבחור שני קונסולים כדי שאלה יאזנו אחד את השני ויבלמו ניסיונות לצבירת כח רב מדי. האופטימאטים תמכו באופן חסר תקדים במועמדותו של פומפיוס וקאטו הצעיר, מראשי הסיעה אופטימאטית הוא זה שדחף את העניין בכבודו ובעצמו. כאות הוקרה וכדי לחזק את בריתו עם האופטימאטים מינה פומפיוס את מטלוס סקיפיו לקונסול שני בהמשך השנה במקום לקדם את אחד המועמדים של יוליוס קיסר.

==מלחמת האזרחים==

בשנת 49 היה מעורב מאוד בניסיונות בלימה של יוליוס קיסר והיה בין מתנגדיו הבולטים. במסגרת ההכנות לעימות שעמד בפתח, קיבל את המינוי לנציב הפרובינקיה סוריה ולמעשה קיבל את הפיקוד על צבא המזרח של הרפובליקה. במסגרת תפקידו זה הוציא להורג את אלכסנדר השני החשמונאי.

בשנת 48 הצטרף לצבאו של פומפיוס ונלחם בגנאיוס דומיטיוס קלווינוס ולוקיוס קסיוס לונגינוס. בקרב פרסלוס פיקד על מרכז המערך של פומפיוס. לאחר התבוסה ביוון פיקד על הצבא האופטימאטי באפריקה והפסיד לקיסר בקרב תפסוס. לאחר הקרב ניסה לברוח לאפריקה, אך ספינתו נתפסה והוא התאבד.

==קישורים חיצוניים==

* 

מטלוס סקיפיו
מטלוס סקיפיו
מטלוס סקיפיו
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
נינה גבריליוק

נינה גבריליוק (ברוסית: Нина Гаврылюк; נולדה ב-13 באפריל 1965) היא ספורטאית סובייטית ורוסיה, בענף סקי למרחקים (קרוס קאנטרי). היא אלופה אולימפית ואלופת העולם. גבריליוק בעלת 4 מדליות אולימפיות, מהן 3 זהב וזכתה במספר מדליות באליפויות העולם. היא השתתפה ב-4 אולימפיאדות.

נינה גבריליוק נולדה בלנינגרד והחלה להתאמן בגיל צעיר. בשנת 1984 היא נכללה בנבחרת ברית המועצות החזקה והייתה נכללת בנבחרת רוסיה עד לשנת 2003. בתחרויות בינלאומיות היא השתתפה לצד ליובור יגורובה, ילנה ויאלבה ולריסה לזוטינה והחזקות וכתוצאה מכך כול מדליות זהב שלה הם בתחרויות שליחות. בנוסף למדליות רבות בתחרויות בינלאומיות גבריליוק הייתה גם אלופת ברית המועצות במקצועות סקי שונות.

היא השתתפה ב-4 אולימפיאדות, בשנת 1994 לצד בעלה שגם היה ספורטאי מצטיין בתחום סקי למרחקים.

לאחר שסיימה את ההשתתפות בתחרויות, הזוג עבר לארצות הברית. הם מתגוררים ליד בוסטן ומנהלים בית הספר לסקי.

==השתתפות באולימפיאדות==
נינה גבריליוק הגיע לאולימפיאדה הראשונה שלה בקלגרי 1988 בגיל 22. כבר בהופעתה הראשונה במרוץ שליחות היא זכתה במדליית זהב ביחד עם קבוצתה. בריצה ל-20 ק"מ גבריליוק נפסלה.

באולימפיאדת לילהאמר 1994 גבריליוק זכתה במדליית זהב השנייה, גם במסגרת ריצת שליחות. בריצה ל-15 ק"מ היא זכתה במדליית ארד. היא השתתפה בעוד 2 מקצועות של ריצת סקי אך לא זכתה במדליה נוספת.

גם באולימפיאדת נאגנו 1998 זכתה במדליית זהב קבוצתית, אך ב-2 ריצות אישיות בהם השתתפה היא זכתה רק במקום ה-4 וה-7.

באולימפיאדת סולט לייק סיטי 2002 השתתפה כאשר היא כבר בת 36. היא השתתפה בריצות אישיות אך לא הצליחה לעלות מעל המקום החמישי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete-biography.html?sector=CC&competitorid=19678&type=result סיכום הופעות באתר איגוד הסקי]

קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002)
קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת קלגרי (1988)
קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת לילהאמר (1994)
קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת נאגנו (1998)
קטגוריה:אלופות אולימפיות רוסיות: סקי למרחקים
קטגוריה:אלופות אולימפיות סובייטיות: סקי למרחקים
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית רוסיות: סקי למרחקים
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1965
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1965
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1965
יצאתי לחפש מחסה

יצאתי לחפש מחסה הוא ספרה ראשון של הסופרת יעל ישראל. זהו קובץ של סיפורים קצרים, שראה אור ב"סדרה הלבנה" בהוצאת עם עובד בשנת 1993. רוב סיפורי הקובץ ראו אור בין השנים 1983 ל-1992, בכתבי העת לספרות מאזנים, אפיריון, פרוזה ושופרא, ובמוספי הספרות של העיתונים מעריב, ידיעות אחרונות, על המשמר ודבר, לפני שכונסו בקובץ זה.

==עלילה==

סיפורי הקובץ מאירים מציאות קשוחה בהוויה ישראלית עירונית, לחוצה וקדחתנית. הסיפורים כתובים כמו סרט קצר, ומציגים מיניות בוטה בסיטואציות של חוסר מוצא נפשי, באמצעות מבע אנושי קשוב ומתוח. גיבוריהם מורדים בתפקידים החברתיים שבהם הם לכודים, ובניסיונות ההיחלצות שלהם הם שוקעים בהתעסקות פולחנית בגופניותם, והופכים עולם של תשוקה ואלימות למחאה חברתית נוקבת. 

רוב הגיבורים חיים מחוץ לזרם המרכזי, ושקועים בעולמם הפנימי המיוסר. ביניהם, טרנסג'נדר שרצח את מאהבו ונמלט מהחוק בסיפור הפותח "יצאתי לחפש מחסה", צעירה הסובלת מהפרעות אכילה ב"מכורה", זקנה החיה בעולם דמיוני והזוי ומשווה את מאהבה הזקן לכוכב קלינט איסטווד בסיפור "עניבות מאמריקה", צעירה שעוברת לילה סהרורי בטרמפ שלקחה בלוס אנג'לס בסיפור "חטופה", ועוד גיבורים שחייהם הסהרוריים נסחפים למציאות אלימה. 

==הפרשנות==

ישראל עוסקת בגופניות כמראה לחיי הנפש של הגיבורים. הם בודקים את עצמם במראה, מתעסקים בכפייתיות בפולחני גוף, מקיאים, מריירים, אפילו בודקים את צואתם – והכול כאלגוריה לתהליכים הנפשיים הקשים שבהם הם נתונים. 

"לא מחסה הוא שמעניקה יעל ישראל לגיבוריה, אלא מראה מלוטשת היטב, שהיא בבחינת מלכודת למערומיו הבלתי מחמיאים של הפרט," כותבת אסנת בלייר בביקורתה במוסף הספרותי של מעריב ב-12 במרץ 1993. והיא מוסיפה: "ישראל בוחרת להכות בקורא ישירות בפניו ואין בה רחמים. הנוקאאוט הוא מיידי, מפיל דמויות וקוראים כאחד ולא מותיר פתח להתאוששות מהירה. התייפייפות לשונית אינה נמנית עם מאפייניו של קובץ זה, וההתבוססות הגיבורים בשתיקתם, בשיגעונם, במיניותם המיוסרת ובמלחמתם התמידית בבני זוגם זוכים לתיאורים דקדקניים נטולי עידון לשוני. אבל לא רוע לב הוא שמנחה את עטה של הסופרת, אלא כאב וכעס על מציאות מסרסת. הקצב והדינמיות אשר היא מקנה לספרה באמצעות משפטים קצרים, הומור ציני ומתח, כמו היו סרטים קצרים וממוקדים, אינם משלים את הקורא בדבר ניסיונות ההיחלצות של הגיבורים".

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20131020072122/http://www.am-oved.co.il/htmls/page_1015.aspx?c0=13949&bsp=20023 הספר בהוצאת עם עובד ] 
* [https://www.makorrishon.co.il/nrg/app/index.php?do=blog&encr_id=7b710fc4596b25648b44472262adc013&id=4164 רן יגיל, סיפוריה הקצרים של יעל ישראל, nrg, 10.11.12 ] 
* [http://yaelisrael.wordpress.com/category/%D7%99%D7%A6%D7%90%D7%AA%D7%99-%D7%9C%D7%97%D7%A4%D7%A9-%D7%9E%D7%97%D7%A1%D7%94 כל סיפורי הקובץ לקריאה באתרה האישי של יעל ישראל, המתארח בפלטפורמת "רשימות" ]

קטגוריה:ספרי 1993
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד
לריסה לזוטינה

לריסה לזוטינה (ברוסית: Лариса Лазутина; נולדה ב-13 באפריל 1965) היא ספורטאית סובייטית ורוסייה, בענף סקי למרחקים (קרוס קאנטרי). היא אלופה אולימפית ואלופת העולם. לריסה לזוטינה בעלת 7 מדליות אולימפיות, מהן 5 זהב וזכתה במספר מדליות באליפויות העולם. היא השתתפה ב-4 אולימפיאדות.

לריסה לזוטינה (פטיצינה) נולדה בעיירה קונדופוגה (קרליה). כבר בגיל 12 היא התחילה להתאמן בסקי. לאחר סיום בית הספר היא למדה במכון למאמנים.

כבר בשנת 1984 לזוטינה נכללה בנבחרת ברית המועצות החזקה. בשנת 1989 היא עברה להתגורר בעיירה אודינצובו במחוז מוסקבה. בשנת 1992 התחתנה ולקחה את שם המשפחה של בעלה "לזוטינה". לאחר לידת ביתה היא שקלה אף לעזוב את הספורט התחרותי אך בסופו של דבר המשיכה להתאמן.

אחד משיאי הקריירה שלה הייתה אליפות העולם בשנת 1995 בה היא זכתה ב-4 מדליות זהב. היא גם הצטיינה באולימפיאדת נאגנו 1998. למשחקים אולימפיים בסולט לייק סיטי לזוטינה הגיעה כאחד המועמדות למדליות ואכן הצליחה לזכות בתוצאות שזיכו אותה במדליה. אומנם בעקבות בדיקת הדם שלה היא הואשמה בשימוש בסמים אסורים. בעקבות ישיבת הוועד האולימפי הוחלט לבטל את כול תוצאותיה החל מדצמבר 2001.

לאחר פסילתה, עזבה את הספורט התחרותי. היא מתגוררת עם בעלה וילדיה במחוז מוסקבה. בשנת 2011 היא נבחרה למועצה האזורית של המחוז. על הישגיה בספורט ובמיוחד באולימפיאדת נאגנו ללזוטינה הוענק לה תואר גיבור רוסיה.

==השתתפות האולימפיאדות==
לזוטינה השתתפה לראשונה באולימפיאדות במשחקים אלברוויל 1992. היא השתתפה ב-3 ריצות אישיות אך לא הצליחה לעלות מעל המקום ה-5. במשחקי שליחות היא זכתה במדליית זהב ביחד עם קבוצתה.

השתתפה גם באולימפיאדות במשחקים לילהאמר 1994. היא השתתפה ב-3 ריצות אישיות אך לא הצליחה לעלות מעל המקום ה-4. במשחקי שליחות היא זכתה במדליית זהב ביחד עם קבוצתה.

אולימפיאדת נאגנו 1998 הייתה השיא בקריירה של הספורטאית. באולימפיאדה זו היא זכתה במדליה בכל מרוץ בו השתתפה. בסך הכול היא זכתה ב-3 מדליות זהב, מדליית כסף ומדליית ארד.

במהלך משחקי סולט לייק סיטי בשנת 2002, הואשמה בשימוש בסמים אסורים. כל תוצאותיה החל מדצמבר 2001 בוטלו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://data.fis-ski.com/dynamic/athlete-biography.html?sector=CC&competitorid=34363&type=result סיכום הופעותיה באתר איגוד הסקי]

קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת אלברוויל (1992)
קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת לילהאמר (1994)
קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת סולט לייק סיטי (2002)
קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת נאגנו (1998)
קטגוריה:גיבורי הפדרציה הרוסית
קטגוריה:חברי הדומה המחוזית של מוסקבה
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מרוסיה
קטגוריה:אלופות אולימפיות רוסיות: סקי למרחקים
קטגוריה:אלופות אולימפיות סובייטיות: סקי למרחקים
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית רוסיות: סקי למרחקים
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית: סקי למרחקים
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1965
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1965
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1965
בין-לאומי

המושג "בין־לאומי" (בר"ת: בינ"ל; לעיתים גם: "בינלאומי") בדרך כלל מעיד על דבר מה (חברה, שפה, ארגון וכדומה) שמקיף למעלה ממדינה אחת. המשמעות המילולית של המונח "בין-לאומי" היא אינטראקציה בין שתי אומות לפחות, או חצייתם של גבולות לאומיים. לדוגמה: המשפט הבין-לאומי, המיושם על ידי יותר ממדינה אחת, ובדרך כלל בכל מקום על פני כדור הארץ; והמושג "שפה בין-לאומית", שמשמעותו שפה המדוברת על ידי התושבים של יותר ממדינה אחת.

באנגלית אמריקנית המינוח "international" ("בין-לאומי") משמש גם לשון נקייה פוליטית עבור זר או זרים.

==מקור המונח==
המונח "בין-לאומי" נטבע על ידי הפילוסוף התועלתני ג'רמי בנת'ם בספרו "Introduction to Principles of Morals and Legislation", שנדפס בשנת 1780 ופורסם בשנת 1789. בנת'ם כתב: "המילה בין-לאומי, יש להודות, היא מילה חדשה... היא מחושבת להביע, באופן המשמעותי ביותר, את הענף של החוק המכונה משפט העמים". המילה אומצה בשפה הצרפתית בשנת 1801. תומאס הולנד ציין במאמרו על בנת'ם, במהדורה ה־11 של אנציקלופדיה בריטניקה, כי "רבים מהביטויים של בנת'ם, כגון 'בין-לאומי' ... הן תוספות חשובות לשפה שלנו; אבל רובם, במיוחד אלו שמקורם ביוונית, לא נטמעו בה".

==משמעות בתחומים מסוימים==
* בספורט קבוצתי, "בין-לאומי" הוא משחק בין שתי נבחרות לאומיות, או שני שחקנים, כאשר כל אחד מהם מייצג נבחרת לאומית אחרת.
* בפוליטיקה, "בין-לאומי" עשוי להתייחס לפוליטיקה בין-לאומית.
* בבלשנות, שפה בין-לאומית היא שפה המדוברת על ידי אנשים של יותר מאומה אחת, בדרך כלל על ידי אומות רבות. נקרא גם "שפה עולמית". אנגלית, ספרדית, צרפתית וערבית נחשבות לשפות עולם.
* באמנות, תנועה אמנותית בין-לאומית היא תנועה אמנותית הכוללת אמנים מיותר ממדינה אחת, בדרך כלל ארצות רבות. כמה תנועות אמנות בין-לאומיות הן: לטריזם בין-לאומי, סיטואציוניזם בין-לאומי, סטקיזם בין-לאומי.

לעיתים, המונח "בין-לאומי" משמש גם כמילה נרדפת ל"גלובלי".

==ראו גם==
* גלובליזציה
* האומות המאוחדות
* חברה רב-אתנית
* תאגיד רב-לאומי

== לקריאה נוספת ==

==קישורים חיצוניים==
* "[http://thefreedictionary.com/international בין-לאומי]", ב־[http://www.thefreedictionary.com The Free Dictionary]
* "[https://dictionary.cambridge.org/dictionary/english/international בין-לאומי]", במילון קיימברידג'

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאוגרפיה פוליטית
קטגוריה:יחסי ציבור
מבצע חיריק והרפתקאות נוספות של שוריק

מבצע חיריק והרפתקאות נוספות של שוריק (ברוסית: Операция «Ы» и другие приключения Шурика) הוא סרט סובייטי שהופק על ידי אולפני הסרטים מוספילם. בהתאם לסקר שנערך בזמנו הוא נחשב כסרט השנה של ברית המועצות עבור שנת 1965. בהתאם לנתונים רשמיים כ-70 מיליון צופים ראו את הסרט במהלך הקרנתו באולמות קולנוע. הסרט כולל 3 נובלות נפרדות שבהם מככב הסטודנט שוריק (אלכסנדר דמיאננקו). הנובלה השנייה של הסרט הוצגה בנפרד בפסטיבל הקולנוע בקרקוב וזכתה בפרס הראשי. בשנת 2001 הופקה גרסת הסרט על גבי DVD.

לאור הצלחת הסרט, צולם סרט המשך השבויה מקווקז או ההרפתקאות החדשות של שוריק.
והסרט "איוון האיום מחליף מקצוע". שבו שוריק ממציא מכונת זמן ופותח חור בקיר אל העבר. הסרט הוא קומדיית טעויות שכן השכן של שוריק הדומה לאיוואן האיום במראהו, נכנס בטעות לעבר ונתקע שם בעוד שוריק עושה כל שביוכלותו להחזירו.

==שותף לעבודה==
במהלך נסיעה באוטובוס שוריק (סטודנט ממושקף) מנסה לגרום לאיש אגואיסט (פיודור) לפנות את מקומו לאישה הרה. העניין מתפתח לקטטה, ובסופו של דבר השניים מגיעים למשטרה. בתור עונש פיודור נידון ל-15 יממות של עבודות ציבור באתר בנייה. להפתעתו, התברר שבאותו אתר בנייה עובד גם שוריק. מנהל העבודה מציב אותם לעבודה משותפת. פיודור מנסה לנקום בשוריק ומתפתח מרדף בסגנון "טום וג'רי" כשבסופו של דבר שוריק מנצח. למחרת פיודור מוכן לצאת לכל עבודה חוץ מהעבודה עם שוריק, אך התברר שהוא שובץ בכל זאת לעבודה עם שוריק לכול תקופת העונש.

==דז'ה וו==
שוריק הלומד האוניברסיטה הגיע לתקופת המבחנים. בשעות האחרונות של ההכנות למבחן הוא נצמד לסטודנטית וקורא את החומר מהמחברת שלה כך ששניהם לא שמים לב לנעשה מסביבם. לאחר המבחן הוא פוגש אותה בפעם השנייה והיא מזמינה אותו לביתה. במהלך ביקור שוריק מגלה שהדירה כבר מוכרת לו והוא יודע את מיקומם של פריטים שונים בה. הסטודנטית חושבת שלשוריק יש יכולות על והם מחליטים לבצע מבחן "טלפתיה". המבחן מסתיים בנשיקה.

==מבצע חיריק==
מנהל מחסן שוכר שלושה עבריינים לפרוץ למחסן שלו במטרה להסתיר מחסור במוצרים. על המחסן אמורה לשמור אישה זקנה, אך באופן לא מתוכנן היא צריכה לשמור על הנכדה שעטשה גהנום לשוריק כך הוא מבקש להחליף אותה במשמרת לילה. כתוצאה מכך הפורצים (יורי ניקולין הוא אחד מהם) צריכים להתמודד עם שומר צעיר ונמרץ שמגן על המחסן. שוריק מצליח להתגבר על הפורצים ולהביא אותם למשטרה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20131219053706/http://cinema.mosfilm.ru/films/film/1960-1969/operatsiya-y-i-drugie-priklyucheniya-shurika/ מבצע חיריק והרפתקאות נוספות של שוריק], באתר מוספילם
קטגוריה:מוספילם
קטגוריה:סרטי 1965
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים סובייטיים
קטגוריה:סרטי פולחן
טרנזילה

טְרנזילה (Tranzila) היא חברה ישראלית שמספקת שירותי סליקת כרטיסי תשלום וניהול עסקאות מתקדם עבור המסחר האלקטרוני של חברות ישראליות.

המערכת של החברה, הקרויה באותו שם, נוסדה בשנת 1999 על ידי איציק נוסצקי מחברת אינטרספייס. בהמשך נפרדה היחידה המפעילה את המערכת מחברת אינטרפייס והפכה לחברה בפני עצמה - חברת טרנזילה. משרדי החברה שוכנים בנתניה, ומועסקים בה כ-70 עובדים, בניהולו של המנכ"ל גדי בלנדר.

==פעילות החברה==
*סליקה מקוונת - סליקה מקוונת לאתרי מסחר אלקטרוני בשילוב של מגוון אמצעי תשלום: סליקת כרטיסי אשראי, תשלום בפייפאל, חיובים בהוראות קבע בנקאיות. סליקה מאובטחת באמצעות EV-SSL ועומדת בתקן אבטחה PCI DSS לפי דרישת חברות האשראי. מערכת טוקניזציה כתחליף לשמירת כרטיסי אשראי לחיובים חוזרים. 
*סליקה במשרד הממוחשב - סליקה ממוחשבת המחליפה את מכשירי הסליקה ה"קופסתיים" במסכי מחשב, ומאפשרת ניהול ובקרה מתקדם.
*סליקה ניידת - תמיכה במחשבים ניידים ומכשירים סלולריים היכולים לשמש כעמדות מכירה ניידות. שירות תשלומים לאפליקציות סלולריות.

==תולדות החברה==
בשנת 1999 הקים איציק נוסצקי מחלקה בחברת אינטרפייס שתעסוק בפעילות משלימה לשירותי נוכחות באינטרנט של החברה. היוזמה הגיעה על רקע זיהוי הצורך של אתרי אינטרנט במסחר אלקטרוני. בתחילת הדרך הובילו את החברה נוסצקי כמנהל כללי וטכני ודרור גליקסמן כמנהל שיווק ומכירות (גליקסמן היה גם זה שהקנה לה את השם). בתקופה זאת טרנזילה התבססה כפתרון לאתרי אינטרנט.

ב-2004 היחידה שניהלה את המערכת נפרדה מאינטרספייס ונרשמה כחברה עצמאית. ב-2006 הייתה לחברה הראשונה בישראל לקבל אישור ולעבור תהליך הסמכה ואישור לפרוטוקול האבטחה 3DS מMasterCard וVisa העולמיות. בעזרת הידע שנצבר ודרך מערכות שעברו הסמכה, הנחתה ועזרה טרנזילה לחברות האשראי הישראליות לעבור בעצמן הסמכה.

ב-2010 היו מערכות חברת טרנזילה מהראשונות בישראל להציג תעודת אבטחה המאשרת שמערכת הסליקה עומדת בתקן אבטחה עולמי בדרגה הגבוה ביותר PCI DSS level-1. באותה שנה, טרנזילה היא החברה הראשונה בישראל, ומן הבודדות מחוץ לארצות הברית אשר חתמה על הסכם שיתוף פעולה עם חברת פייפאל העולמית<ref></ref>.

ב-2012 מונה כמנכ"ל החברה גדי בלנדר שכיהן עד אז כסמנכ"ל המסחרי של החטיבה העסקית של חברת נטוויז'ן.

ב-4 באפריל 2017 העניק בנק ישראל רישיון ״סולק״ לחברה, כדי לאפשר לה להפוך בעתיד לחברת כרטיסי אשראי, אחרי למעלה מעשרים שנה שבהן היו רק שלוש חברות כרטיסי אשראי בישראל.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* אריק כהן, [https://web.archive.org/web/20181217014738/https://seo-google.co.il/2017/11/16/why-is-search-engine-marketing-important/ להבין יותר איך השיווק עובד], 12 דצמבר 2018

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות שירותי מחשוב ישראליות
קטגוריה:חברות פינטק ישראליות
קטגוריה:נתניה: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1999
אבי יששכרוף

אבי יששכרוף (שני מימין) נואם בפני לוחמי [[ימ"ס לאחר שצפו בפרק מהסדרה פאודה, משכן הנשיא פברואר 2018]]
אבי יששכרוף (נולד ביולי 1973) הוא יוצר טלוויזיה, עיתונאי, תסריטאי וסופר ישראלי. יחד עם שותפו ליאור רז יצר וכתב את הסדרה פאודה. שימש כשבע שנים ככתב והפרשן לענייני ערבים של אתר "וואלה" ושל אתר "The Times of Israel".

==ביוגרפיה==
יששכרוף נולד בירושלים. הוא נצר למשפחה בוכרית ותיקה בארץ שנמנתה עם המייסדים של "שכונת הבוכרים" בעיר. למד בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה ובגיל 18 התגייס לצבא ושירת ביחידת דובדבן. במהלך מעצר מבוקש בחברון נפגע יששכרוף מקליע וטופל על ידי הד"ר ברוך גולדשטיין. סיים בהצטיינות תואר ראשון בלימודי מזרח תיכון מטעם אוניברסיטת בן-גוריון. לאחר מכן השלים בהצטיינות תואר שני באותו תחום מטעם אוניברסיטת תל אביב. עבודת התיזה שלו עסקה במלחמת לבנון השנייה ובארגון החזבאללה.

==פעילותו כעיתונאי וכסופר==
במקביל החל לעסוק בעיתונות. הוא סיים קורס כתבים בקול ישראל ובשנת 2000 החל לשמש כתב קול ישראל לענייני ערבים. בשנת 2002 זכה בפרס "הכתב הטוב ביותר" מטעם קול ישראל על סיקורו את האינתיפאדה השנייה. כמו כן הרצה באוניברסיטת תל אביב על ההיסטוריה הפלסטינית המודרנית.

בשנת 2006, החל לשמש בתפקיד הכתב והפרשן לענייני ערבים בעיתון "הארץ". ולאחר שש וחצי שנים בראשית 2013 עבר לאותו תפקיד באתר "וואלה!" - אותו עזב כעבור שבע שנים.

בשנת 2004 יצא לאור הספר "המלחמה השביעית - איך נצחנו ולמה הפסדנו במלחמה עם הפלסטינים", ספר שכתב יששכרוף יחד עם עמוס הראל. בשנת 2008 פרסמו השניים ספר נוסף בשם "קורי עכביש - סיפורה של מלחמת לבנון השנייה". שני הספרים זכו בפרס מטעם המכון למחקרי ביטחון לאומי באוניברסיטת תל אביב, כמחקרים הבולטים בתחום הביטחון.

ב-2014 יצר עם ליאור רז את סדרת הטלוויזיה "פאודה" של yes שלאחר מכן נמכרה לרשת נטפליקס.

בשנת 2018 זכה בפרס האקדמיה לטלוויזיה לשנת 2017 על התסריט הטוב ביותר בסדרת דרמה, ביחד עם אמיר מן, מיכל אבירם וליאור רז על תסריט הסדרה פאודה. הסדרה זכתה אז ב-11 פרסים.

בשנת 2021 יצר, ביחד עם ליאור רז והתסריטאיות האמריקאיות דון פרסטביץ וניקול יורקין את סדרת הטלוויזיה "פגע וברח" של "נטפליקס".

בינואר 2022 נרכשה חברת ההפקות שלו ושל ליאור רז ב-50 מיליון דולר, על ידי חברת "קנדל מדיה".

במהלך מלחמת 'חרבות ברזל' מתח ביקורת חריפה על תפקודו של ראש הממשלה נתניהו וב[https://www.maariv.co.il/news/politics/Article-1113094 אחד ממאמריו] טען בין השאר כי באמצעות הצגת דרישות חדשות, מנסה נתניהו למנוע את הפסקת האש שתביא בהכרח לסוף ממשלתו.

==חיים אישיים==
יששכרוף הוא בן זוגה של מרב שלם ואב לבת.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* גאולה אבן-סער [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=16404 ב"שיחה אישית" עם אבי יששכרוף], באתר כאן 11, 9 במרץ 2020

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:סגל וואלה!
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:מזרחנים ישראלים
קטגוריה:פרשנים לענייני ערבים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:זוכי פרס צ'צ'יק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
קטגוריה:לוחמי יחידת דובדבן
מוחמד שטח

מוחמד בהא שטח (בערבית: محمد بهاء شطح; 1951 - 27 בדצמבר 2013) היה כלכלן ודיפלומט לבנוני, שר האוצר בממשלת לבנון. נרצח בפיצוץ מכונית תופת.

== ביוגרפיה ==
שטח, מוסלמי סוני, נולד בטריפולי שבצפון לבנון. למד כלכלה באוניברסיטה האמריקנית בביירות וקיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת טקסס. בשנת 1983 עבר לוושינגטון, שם עבד בקרן המטבע הבינלאומית. בשנת 1993 חזר ללבנון ומונה על ידי ממשלתו של רפיק אל-חרירי לסגן הנגיד של הבנק המרכזי של לבנון.

בשנת 1997 מונה לשגריר לבנון בארצות הברית, וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2000. בשנת 2001 חזר לקרן המטבע הבינלאומית. כהונתו בתפקיד זה הסתיימה בפברואר 2005, בעקבות רצח רפיק אל-חרירי. הוא חזר ללבנון כיועץ בכיר לראש הממשלה פואד סניורה. במהלך מלחמת לבנון השנייה הופיע בכלי תקשורת מערביים כדובר מטעם ממשלת לבנון.

ביולי 2008 מונה לשר האוצר של לבנון, בממשלתו של פואד סניורה. עם מינויו של סעד אל-חרירי לראש ממשלת לבנון מונה שטח ליועצו ליחסים בינלאומיים. שטח נמנה עם מתנגדי סוריה וחזבאללה בלבנון. קרא לפתח שדות גז לבנוניים בים התיכון, ולחלק את הרווחים לתושבי לבנון.

ב-27 בדצמבר 2013 נרצח בביירות כאשר מכונית תופת התפוצצה ליד השיירה שבה נסע. יחד אתו נרצחו בפיגוע חמישה אנשים נוספים, וכ-70 נפצעו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עובדי קרן המטבע הבין-לאומית
קטגוריה:פוליטיקאים לבנונים
קטגוריה:שרי האוצר של לבנון
קטגוריה:שגרירים בארצות הברית
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות בלבנון
קטגוריה:שגרירי לבנון
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1951
קטגוריה:לבנונים שנפטרו ב-2013
עסקי השעשועים

הופעות הן חלק מתעשיית הבידור
עסקי השעשועים (באנגלית: Show business; מאז 1945 גם בקיצור show biz או showbiz, שואוביז) הם מונח המתייחס לעסקי הבידור, בעיקר בידור קל. המונח מתייחס לכל ההיבטים של תעשיית הבידור, החל מההיבט העסקי (לרבות מנהלים, סוכנים, מפיקים ומפיצים) וכלה בהיבטים היצירתיים (לרבות אמנים, שחקנים, סופרים, מוזיקאים וטכנאים). המונח היה בשימוש נפוץ לאורך המאה ה-20, אבל השימוש הראשון הידוע במונח הוא כבר בשנת 1850. באותו הזמן, ובמשך כמה עשורים שלאחר מכן, המונח כלל תמיד את הא הידיעה. במחצית השנייה של המאה ה-20 המונח רכש לעצמו איכות נוסטלגית, אבל המונח עדיין נמצא בשימוש פעיל.

==ראו גם==
*משפחות בבידור

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אמנות הבמה
R5

R5 היא להקת פופ-רוק אמריקנית שהוקמה בלוס אנג'לס, קליפורניה, בשנת 2009, ומורכבת מרוס שור לינץ', רייקר אנטוני לינץ', רוקי מארק לינץ', ריידל מארי לינץ' ואלינגטון לי ראטליף.
מקור השם הוא העובדה ששמם הפרטי של כל חמשת חברי הלהקה מתחיל באות R חוץ מאלינגטון שאצלו שם המשפחה מתחיל באות R.

בשנת 2010, הוציאה הלהקה EP (מיני-אלבום) ראשון באופן עצמאי תחת השם "Ready Set Rock". באפריל 2012, הלהקה הודיעה באמצעות אתר האינטרנט שלהם כי הם חתמו על חוזה הקלטות עם חברת הוליווד רקורדס. הלהקה הוציאה ב-22 בפברואר 2012 EP נוסף בשם "Loud" שכלל חמישה שירים. האלבום המלא הראשון של הלהקה, "Louder", שוחרר ב-16 בספטמבר 2013 וכלל לא רק את חמשת השירים מ-Loud אלא גם שבעה שירים חדשים. ב-24 ביולי 2014 שחררה הלהקה את ה-EP השני שלה, "Heart Made Up On You", כהכנה לאלבום האולפן השני שלה, שצפוי לצאת במרץ 2015.

ב-9 ביולי 2015 הוציאה הלהקה את האלבום sometimes last night הכולל בתוכו 19 שירים בניהם גם ארבעה שירים מה־EP השני של הלהקה. לאחר הוצאת האלבום יצאו R5 לסיבוב הופעות הנקרא sometimes last night tour שנערך כמה חודשים סביב יבשת אמריקה בתוך בערך שלושים מדינות.

ב-12 במאי 2017 הוציאה הלהקה את המיני אלבום New Addictions, שכולל בתוכו 5 שירים ובניהם קאבר לשיר Need You Tonight של הלהקה INXS שיצא בשנת 1987.

הלהקה יצאה ב-2018 להפסקה, אך רוקי ורוס לינץ', פתחו הרכב שנקרא The Driver Era.

== חברי הלהקה ==
*רוס שור לינץ (Ross Shor Lynch, נולד ב-29 בדצמבר 1995): הצעיר ביותר בלהקה. זמר, גיטרה חשמלית, גיטרה קלאסית, קלידים ותופים.
*רייקר אנטוני לינץ (Riker Anthony Lynch, נולד ב-8 בנובמבר 1991): המבוגר ביותר הלהקה. קולות, גיטרת בס, גיטרה קלאסית.
*רוקי מארק לינץ (Rocky Mark Lynch, נולד ב-1 בנובמבר 1994): גיטרה קלאסית, גיטרה אקוסטית, קולות, קלידים.
*ריידל מארי לינץ (Rydel Mary Lynch, נולדה ב-9 באוגוסט 1993): הבת היחידה בלהקה. קולות, קלידים כלי הקשה ותופי מרים.
*אלינגטון לי ראטליף (Ellington Lee Ratliff, נולד ב-14 באפריל 1993): היחיד שלא ממשפחת לינץ' בלהקה. קולות, קלידים, תופים וכלי הקשה נוספים.

==דיסקוגרפיה==
=== אלבומי אולפן ===
* 2013: Louder
* 2017: New Addictions
* 2015:Sometime Last Night
* 2017: new addictions

=== מיני-אלבומים ===
* 2010: Ready Set Rock
* 2012: Loud
* 2014: "Heart Made Up On You"
*2015: "Sometime Last Night"

=== אלבומים אחרים – אוספים ===
* 2014: R5: Acoustic Covers

==הופעות==
===סיבובי הופעות===
R5 הופיעו בשישה סיבובי הופעות ביניהם הופיעו גם בישראל בתאריך 8 בפברואר 2014.
* West Coast Tour 2012
* East Coast Tour :2012
* Loud Tour :2013
* Dancing Out My Pants Tour :2013
* Louder Tour :2013–14
* R5 Live on Tour :2014
*2015: Sometime last night Tour
*2016: ללא שם
*2017: new addictions tour

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות אמריקאיות
קטגוריה:אמני הוליווד רקורדס
קרב אוקטודורוס

קרב אוקטודורוס התרחש בשנת 57 לפנה"ס במהלך מלחמת גאליה. בניגוד לרוב העימותים במלחמה שהתרחשו בתוך תוככי גאליה, הפעם נלחמו הרומים בסמוך לגבולותיה של גאליה טרנסאלפינה. מטרתם הייתה כיבוש מעבר סן ברנאר הגדול שהיה נתיב מסחרי חשוב בין חצי האי האפניני לצפון-מזרח אירופה. הגאלים נהגו למסות את הסוחרים הרומים שהשתמשו במעבר וקיסר שלח את הלגאטוס סרוויוס סולפיקיוס גלבה (Servius Sulpicius Galba) להשתלט על האזור ולכבוש את המעבר החשוב.

המערכה החלה בצורה מוצלחת מבחינת הרומאים. גלבה הצליח לכבוש את הסביבה הקרובה למעבר והחליט לחרוף באוקטודורוס. גלבה השתלט על מחצית הכפר והחל לבצר אותו ואילו התושבים המקומיים נדחקו למחציתו השנייה. הגאלים המתינו בסבלנות לעונת השנה הלא נוחה ותקפו את הרומאים בעודם מכונסים במגורי החורף וטרם הספיקו להתבצר כראוי. התפתח קרב עז שנמשך שעות אחדות, במהלכו הצליחו הרומאים להתגבר על הגאלים. קיסר דיווח על ניצחון רומי מלא, אך כנראה שהתוצאה הייתה מאוזנת יותר. גלבה נסוג מאוקטודורוס וגם מעבר סן ברנאר, שהיה הסיבה לכיבוש המקום מלכתחילה, נותר בידיים גאליות.

השבטים הגאלים באזור הוכנעו באופן סופי רק כעבור עשרות שנים במהלך מלחמת האלפים (16 לפנה"ס - 7 לפנה"ס) בעת שלטונו של אוגוסטוס.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.historyofwar.org/articles/battles_octodurus.html תיאור הקרב] 

אוקטודורוס