OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דב אהרונוב

דב אהרונוב (נולד ב-9 בפברואר 1938) הוא מתמטיקאי ישראלי ופרופסור אמריטוס בפקולטה למתמטיקה בטכניון. תחום מחקריו הוא אנליזה מרוכבת, הכולל את תורת הפונקציות הגאומטריות (geometric function theory), משוואות דיפרנציאליות רגילות, מערכות דינמיות, "אריזה של "עיגולים" (כדורים במספר ממדים) "The Schwazian derivative and univalent functions"ותחומי אינטגרציה (quadrature domains), שבה היה מפורצי התחום.

== אודות ==
נולד בקריית חיים להלל ודולה אהרונוב. אביו הגיע לארץ מהעיר דניפרופטרובסק באוקראינה. אמו עלתה בגיל 16 מליטא ובארץ עבדה במסגרת "גדוד העבודה". אביו עבד כל חייו בבית חרושת "שמן" כמנהל עבודה ואמו הייתה עקרת בית. דב ניגן במשך שנים רבות בילדותו בכינור, אולם בגיל 18 החליט לבחור בכיוון המדעי.

את לימודיו האקדמאים החל כעתודאי בטכניון, בחיפה. סיים תואר ראשון במתמטיקה בשנת 1960. שירת כממלא מקום קצין במטה הכללי ואחר כך עבר לחיל הים בחיפה, במטרה להמשיך לתואר שני בטכניון. בחיל היה בין האחראים על עבודות המחשוב הקשורות בשיפוץ הצוללת "תנין". הוא סיים תואר שני בשנת 1963 וקיבל תואר דוקטור בשנת 1967, בהנחייתו של פרופסור אלישע נתניהו. נושא עבודתו: "נגזרות השוורציות ופונקציות פשוטות". עשה פוסט דוקטורט באוניברסיטת מרילנד ואחר כך הצטרף למחלקה למתמטיקה בטכניון. בשנת 1972 מונה לפרופסור חבר ובשנת 1978 פרופסור מן המניין. בשנת 1989 מונה לעמוד בראש הקתדרה למתמטיקה בטכניון על שם רג' ואוה דונר. בשנת 2006 יצא לגמלאות.

ביחד עם המתמטיקאי האמריקאי הרולד שפירא- Harold Shapiro פיתח במשך עשרות שנים את התאוריה של תחומי אינטגרציה (quadrature domains). מאמרם, "Domains on which analytic functions satisfy quadrature identities", משנת 1976 שפורסם בJournal d'Analyse Mathématique נחשב לפורץ הדרך בתחום.

בהנחייתו של פרופ' אהרונוב סיימו לימידי דוקטורט:
*דאוד בשותי
*גילה פרוכטר (כמחליף לפרופ' אורי סרברו בשנה האחרונה של התזה)
*פרץ רונן
*לביא קרפ
וכן סטודנטים לתואר שני:
*אדריס תיתי
*מיניוביץ רות
*יוסף שרגל
*אלכס סטודניצקי
*גרסיאלה גומז
*חמוטל אורגד

פרופ' אהרונוב פרסם כ - 70 מאמרים אקדמיים בכתבי עת מתמטיים.

בשנת 1972 הוענק לו פרס רוזנבלום על עבודת מחקר בטכניון ובשנת 1992 הוענק לו פרס מהלר למתמטיקה.

אחיו, יקיר אהרונוב, הוא פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב. דב אב לשלושה ילדים: עינת הבכורה והתאומים ניב ודורית.

ניב בוגר תואר ראשון במתמטיקה של הטכניון.

עינת ודורית שתיהן בעלות תואר פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית בירושלים. דורית היא פרופ' למדעי המחשב. עינת היא פרופ' למדעי כדור הארץ. לאחר פרישתו לגמלאות התפנה לכתיבה ופרסם מאות כתבות בנושאים הקשורים לילדותו בקריית חיים, וכן בנושאים הקשורים למדינה ולחברה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://conferences.braude.ac.il/math/math2006/Aharonov.pdf על דב אהרונוב] באתר מכללת בראודה
* [https://web.archive.org/web/20090103043610/http://www.hit.ac.il/jse/C/vol0401C/p5.html Packing of complex spheres]

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:סגל הטכניון: מתמטיקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
ללא הגבלת הכלליות

ללא הגבלת הכלליות הוא ביטוי המשמש בהוכחות מתמטיות כדי לציין שניתן להוכיח טענה למקרה פרטי וההוכחה עדיין תהיה תקפה גם למקרה הכללי. כלומר, זהו מצב בו מניחים הנחה נוספת בשביל להקל על הוכחה, וזאת בתנאי שההנחה לא מצמצמת את קבוצת האובייקטים עליהם ההוכחה חלה.

שימוש נפוץ במונח הוא כשרוצים להוכיח טענה על שני משתנים, x ו-y שונים, השייכים לקבוצה כלשהי, שאין להם מאפיינים נוספים. ההוכחה עשויה לפתוח במשפט "נניח ללא הגבלת הכלליות כי x<y". הנתון החדש הזה עשוי לעזור בהוכחת הטענה ומצד שני הוא לא פוגם בנכונותה למקרה הכללי כי ההוכחה למקרה y<x אנלוגית לחלוטין.

מקרה נפוץ נוסף הוא כשמוכיחים טענה רק למקרה הקיצוני ביותר שלה, ולכן היא נכונה גם למקרים מתונים יותר.

==דוגמאות==
*בהוכחת האי-רציונליות של שורש 2 מניחים (על דרך השלילה) כי קיימים <math>\ a, b</math> שלמים כך ש-<math>\ a/b</math> שווה לשורש 2. לשם ההוכחה מניחים ללא הגבלת הכלליות כי <math>\ a, b</math> זרים, כי לכל מספר רציונלי יש הצגה בדרך זו וכל הצגה אחרת שווה לה.
*בהוכחת הנוסחה למציאת שורשים של פולינום ממעלה שלישית ניתן להסתפק ללא הגבלת הכלליות בהוכחת נכונותה לכל פולינום מתוקן, שכן כל פולינום ניתן לתקן על ידי חלוקה במקדם העליון.
*את משפט פרמה לנקודות קיצון מספיק להוכיח ללא הגבלת הכלליות למקסימום מקומי כי ההוכחה למינימום מקומי אנלוגית לחלוטין.
*משפט קנטור-שרדר-ברנשטיין בונה התאמה חד-חד ערכית בין שתי קבוצות המקיימות תנאי מסוים. בהוכחת המשפט מניחים ללא הגבלת הכלליות כי הקבוצות זרות, כי אם הן אינן זרות ניתן להתאים את החיתוך שלהן לעצמו באופן טריוויאלי ואין טעם לסרבל כך את ההוכחה.

==ראו גם==
*עד כדי

קטגוריה:מושגים במתמטיקה
קטגוריה:הוכחה
יער חימקי

יער חימקי הוא יער עצי שדר בעיירת חימקי שליד מוסקבה בשטח 1,000 דונם והוא חלק מ"החגורה הירוקה" סביב מוסקבה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://kommersant.ru/ISSUES.PHOTO/TEMA2/2010/025/v02.gif מפת היער והכביש המתוכנן]
* [https://web.archive.org/web/20110929124751/http://www.bellona.org/imagearchive/khimki-1. מפת העיר]

חימקי
קטגוריה:מחוז מוסקבה: גאוגרפיה
קטגוריה:חימקי
קרוזיירו

מועדון ספורט קרוזיירו (בפורטוגזית: Cruzeiro Esporte Clube) הוא מועדון ספורט וקבוצת כדורגל מהעיר בלו הוריזונטה שבמדינת מינאס ז'ראיס, ברזיל. היא ואתלטיקו מיניירו הן שתי קבוצות הכדורגל הגדולות במינאס ז'ראיס.
בשנת 2019, כאשר המועדון חוגג 98 שנים להיווסדו, קרוזיירו ירדה לראשונה בתולדותיה לליגה הברזילאית השנייה.

הבעלים (90%) הנוכחי של הקבוצה הוא כדורגלן העבר של נבחרת ברזיל, רונאלדו.

==היסטוריה==
להיסטוריה של קרוזיירו דמיון מסוים לזו של פלמיירס, הוותיקה ממנה ב-7 שנים. קרוזיירו נוסדה ב-2 בינואר 1921 על ידי מהגרים איטלקים מבלו הוריזונטה. שמה המקורי, בדיוק כמו זה של פלמיירס, היה "סוסיאטה ספורטיבה פלסטרה איטליה" וצבעי מדיה היו כצבעי דגל איטליה: אדום, לבן וירוק.

עד לשנת 1925 היה מועדון פלסטרה איטליה (של מינאס ז'ראיס) פתוח לחברים מהקהילה האיטלקית בלבד, אז הוחלט להרשות הצטרפותם של חברים מהחברה הברזילאית הכללית. דיונים בקרב חברי המועדון בנוגע לאופי הלאומי שלו המשיכו לאורך שנות ה-30, כאשר ההתלבטות הייתה בין שימור האופי האיטלקי של פלסטרה איטליה לבין התפתחות כמועדון כלל ברזילאי.

מלחמת העולם השנייה הכריעה את הדילמה. בגלל צו ממשלתי שאסר לארגונים בברזיל לשאת שמות המזוהים עם מדינות הציר, נאלץ מועדון פלסטרה איטליה להחליף את שמו בשנת 1942. תוך מספר חודשים השתנה שם המועדון ארבע פעמים, מ"פלסטרה איטליה" ל"פלסטרה מיניירו" ול"איפירנגה", עד שקיבל את שמו הנוכחי "קרוזיירו". השם קרוזיירו מתייחס לקבוצת הכוכבים הצלב הדרומי (בפורטוגזית: Cruzeiro do Sul), שהיא אחד מסמלי ברזיל, ובכך הביעה הנהגת קרוזיירו את ההכרעה הסופית לטובת אופי ברזילאי מובהק למועדון.

==שחקנים מפורסמים==
* טוסטאו
* פיאזה
* רוברטו פרפומו
* נליניו
* דירסאו לופס
* רונאלדו
* פליפה מלו
* דידה
* ז'אירזיניו
* בלטי
* גומס
* ז'ילברטו דה סילבה מלו
* מאייקון
* אלסון
* חואן פבלו סורין
* לוקאס סילבה

==תארים==
===בינלאומי===
*הגביע הביניבשתי:
** מקום שני בשנים 1976, 1997.
*גביע ליברטדורס: (2)
** (1976, 1997)
** מקום שני: 1977, 2009.
*הסופר קאפ הדרום אמריקאי: (1)
** (1998)
* סופרקופה סודאמריקנה: (2)
** (1991, 1992)

===לאומי===
*ליגת העל הברזילאית: (3)
** 2003, 2013, 2014
** מקום שני 3 פעמים
*טאסה ברזיל (אוחד עם ליגת העל): 1966.
*הגביע הברזילאי: (5) (שיא משותף)
** (1993, 1996, 2000, 2003, 2017)
** מקום שני: 1998, 2014

===במדינה===
*אליפות מינאס ז'ראיס - (38)
** 1926, 1928, 1929, 1930, 1940, 1943, 1944, 1945, 1956, 1959, 1960, 1961, 1965, 1966,1967, 1968,1969, 1972, 1973, 1974,1975, 1977, 1984, 1987, 1990, 1992, 1994, 1996, 1997, 1998, 2003, 2004, 2006, 2008, 2009, 2011, 2014, 2018.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.fifa.com/classicfootball/clubs/club=44130/ כתבה על הקבוצה] באתר פיפ"א. 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל ברזילאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1921
קטגוריה:בלו הוריזונטה: ספורט
קטגוריה:בלו הוריזונטה: מועדוני כדורגל
ויקטור דרגונסקי

ויקטור יוזפוביץ' דְרָגוּנְסקי (ברוסית: Виктор Юзефович Драгунский; 30 בנובמבר 1913, ניו יורק – 6 במאי 1972, מוסקבה, רוסיה הסובייטית) היה סופר ילדים ושחקן יהודי-רוסי.

==קורות חיים==
דרגונסקי נולד בניו יורק להורים יהודים שהיגרו לארצות הברית מהומל שברוסיה הלבנה. אמו באה מהאינטליגנציה הרוסית (משפחה של רופאים ומורים); אביו היה בנו של בעל מכולת. בעקבות קשיי תעסוקה וחיי עוני חזרו הוריו איתו להומל בשנת 1914. במהלך מלחמת העולם הראשונה מת אביו מטיפוס ואמו התחתנה עם קומיסר סובייטי שמת ב-1920. ב-1922 נישאה אמו בשלישית, עם מיכאיל רובין, שחקן התיאטרון היהודי, והמשפחה נסעה איתו ברחבי רוסיה. ב-1925 הגיעו למוסקבה; רובין נסע לסיבוב הופעות ולא שב, וויקטור, יחד עם אמו ואחיו הצעיר, השתקעו בעיר. כדי לעזור בפרנסת המשפחה החל דרגונסקי לעבוד עוד כשהיה נער (כשייט בנהר מוסקבה, כחרט, כפועל לייצור ציוד רכיבה). בשנת 1934 סיים לימודי תיאטרון והופיע כשחקן בתיאטראות שונים במוסקבה. בהמשך היה ליצן בקרקס מוסקבה, הלחין מילים לפזמונים וחיבר מערכונים לתיאטרון.

את דרכו כסופר החל בגיל 48. ספרו הראשון, "סיפורי דניס" (ברוסית: Денискины рассказы; דניס הוא שם בנו הבכור), ראה אור בשנת 1961 וכבש מיד את קהל הקוראים. הרפתקאותיו של דניס, תלמיד בית הספר היסודי, נחשבים היום לקלאסיקה והם נכללים בספרי הלימוד בבתי הספר ברוסיה. הם גם תורגמו לשפות רבות, בהן הינדי ויפנית. גם כיום, שנים לאחר שחוברו, ילדים אוהבים לקרוא את הרפתקאותיו המצחיקות, החכמות ומלאות התום של דניס וחבריו.

ויקטור דרגונסקי מת בשנת 1972 מהתקף לב, והוא בן 59 בלבד.

שני ילדיו של ויקטור דרגונסקי, דניס דרגונסקי (יליד 1950), פילולוג, סופר ועיתונאי, וקסניה דרגונסקיה, דרמטורגית, סופרת ילדים ומבקרת אמנות, חיים במוסקבה.

==ספריו שתורגמו לעברית==
* מעולמו של רוביק (תרגמה ועיבדה: איילה מאור; ציורים: תקוה וינטרויב), ירושלים: מאסטר פראס, תשס"ה-2005.
* הרפתקאות דניס (מרוסית: דינה מרקון; איורים: אבי כץ), ספרית פועלים - הקיבוץ המאוחד, 2010 – מתאר דמויות של ילדים ויחסים בין ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער רוסים
קטגוריה:סופרים סובייטים
קטגוריה:סופרים יהודים רוסים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים רוסים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יהודים
קטגוריה:סופרים יהודים סובייטים
קטגוריה:פילולוגים יהודים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער סובייטים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1913
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1972
קנגרטיטיווק

קנגרטיטיווק (בגרינלנדית: Kangertittivaq; בדנית: Scoresby Sund, "מצר סְקוֹרְזְבִּי") הוא הפיורד הארוך בתבל.

הפיורד, שאורכו 350 ק"מ, משתרע במזרח גרינלנד, בארץ טונו, ועם זרועותיו הרבות הוא מהווה את קומפלקס-הפיורדים הגדול בעולם. בנוסף, זהו גם אחד הפיורדים העמוקים בתבל – עומקו המרבי למעלה מ-1,500 מטר.

החוף הדרומי של קנגרטיטיווק מתאפיין בהרים גדולים ותלולים. זהו המקום שמסמן את המעבר מהאזור הארקטי-העליון לאזור הארקטי-המרכזי של האי. בפנימו של הפיורד שורר אקלים מוגן יותר מאשר במזרחו – כאן ביתם של לווייתנים, דולפינים ומכרסמי-שלג כמו גם כבש המושק ומיני עופות מים, ושנה אחר שנה נוצרים קרחונים במימי הפיורד משוליהם של הקרחונים היבשתיים.

בתוך הפיורד מצוי ארכיפלג איים, שמתוכם הגדול הוא ארץ מילן, המוקפת בסבך מערכת הפיורדים. בשטח של 3,913 קמ"ר, ארץ מילן היא האי השלישי בגודלו בגרינלנד.

הגדול מבין היישובים המעטים שלשפת הפיורד, הוא העיירה איטוקורטורמיט (Ittoqqortoormiit), שיושבת סמוך למפגשו של הפיורד עם ים גרינלנד ובה כ-500 תושבי-קבע.

את האזור מיפה לראשונה מגלה הארצות האנגלי ויליאם סקורזבי ב-1822, שמאוחר יותר נתן לפיורד את שמו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20120308072531/http://www.geus.dk/geuspage-dk.htm?http%3A%2F%2Fwww.geus.dk%2Fprogram-areas%2Fraw-materials-greenl-map%2Fgreenland%2Fgr-map%2Fsheet_s12-dk.htm מפה מפורטת של אזור הפיורד]

קטגוריה:גרינלנד: מפרצים
קטגוריה:פיורדים
קטגוריה:גרינלנד: גופי מים
מכון הדסון

מכון הדסון (באנגלית: Hudson Institute) הוא צוות חשיבה אמריקאי שמרני אשר נוסד בשנת 1961 על ידי הרמן קאהן וחברים נוספים מתאגיד ראנד, במטרה לקדם שינויים במדיניות הציבורית בארצות הברית, מתוך מחויבות לעקרון השוק החופשי ואמונה בכך שהקידמה הטכנולוגית יכולה לסייע לפיתוחה וביטחונה. המטרה המוצהרת של הארגון היא לעסוק בהעלאת רעיונות חדשניים ומאתגרי מוסכמות בנושאי ביטחון, יחסים בין-לאומיים, כלכלה, תרבות, מדע, טכנולוגיה ומשפט.

בין היתר, עסקו חוקרי המכון בייעוץ למדינות הבלטיות בפיתוח הדמוקרטיה והשוק החופשי בארצן לאחר התפרקות ברית המועצות, וכן לקחו חלק בפיתוח ויישום תוכנית מהל"ב (מהבטחת הכנסה לתעסוקה בטוחה – תוכנית ויסקונסין) בארצות הברית. חוקרי המכון הביעו במשך השנים דעות המתנגדות לסביבתנות.

המכון הוקם ב-1961 בעיר ניו יורק, אך בשנת 1962 עבר לעיירה קרוטון און הדסון ליד ניו יורק (ומשם שמו). בשנת 1984 עבר המכון לאינדיאנפוליס ובשנת 2004 עבר לוושינגטון די. סי.. המכון זוכה לתקצוב נרחב מתאגידים שונים, כגון פרוקטר אנד גמבל, אלי לילי, סאנדוז ועוד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מכוני מחקר אמריקאיים
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: צוותי חשיבה
קטגוריה:ארצות הברית: יחסי חוץ
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים
ארי הרו

ארי הרו (באנגלית: Ari Harow; נולד ב-1973) הוא לשעבר ראש הסגל במשרד ראש הממשלה, מנכ"ל ארגון ידידי הליכוד בארצות הברית ומנהל לשכתו של ראש הממשלה בנימין נתניהו בתקופת כהונתו השנייה (2008–2009).

==ביוגרפיה==
הרו נולד בבוורלי הילס, לוס אנג'לס, ילדם השני של זוג יהודים אמריקאים דתיים. הוריו, גלנדה וד"ר אד הרו נפגשו בבני עקיבא. לאחותו הגדולה בת' יש תסמונת דאון. בנוסף לה, יש להרו שני אחים ביולוגיים וכן שלושה אחים שהוריו אימצו במהלך השנים. משפחת הרו עלתה לישראל בשנת 1985, כשהוא היה בן 12, ואחרי כחצי שנה במרכז קליטה עברה לגור בגינות שומרון. הוא למד בישיבה התיכונית בקרני שומרון ולאחר מכן בישיבת הכותל. שירת בצה"ל בחטיבת גולני ואחר כך חזר לארצות הברית, שם למד וקיבל תואר ראשון בפסיכולוגיה בברוקלין קולג'. אחר כך למד וקיבל תואר שני במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב.

==קריירה==
בשנת 2002, בגיל 29, החל לשמש כיועצו של בנימין נתניהו לקשרי חוץ והממונה על גיוס תרומות חו"ל. חזר לארצות הברית, ובין השנים 2003 ל-2006 היה מנכ"ל ארגון ידידי תנועת הליכוד שם. ביולי 2007 חזר לישראל ומונה ליועצו של נתניהו לענייני חוץ. בפברואר 2008 מונה כמנהל לשכתו של נתניהו, בעקבות פרישת המנהלת הקודמת, איילת שקד. שימש בתפקיד עם כניסתו של נתניהו למשרד ראש הממשלה ופרש ממנו בתחילת 2010, מסיבות בריאותיות (מחלת לב). בתקופת עבודתו כמנהל לשכת נתניהו נחשב כרב השפעה וכמי שהצליח לרכך במידה רבה את החיכוכים האישיים ששררו בלשכת נתניהו עד הגיעו.

במרץ 2010 הקים חברה פרטית לייעוץ ולפיתוח עסקי בשם "3H גלובל". בספטמבר 2013, לקראת מינויו לראש הסגל במשרד ראש הממשלה, חתם הרו על הסכם ניגוד עניינים שבו התחייב להתנתק מהחברה.

במרץ 2014 מונה לראש הסגל במשרד ראש הממשלה, במקומו של גיל שפר שפרש והחל מספטמבר 2014, עת הודיע אייל חיימובסקי על פרישה, שימש גם כממלא מקומו של מנהל לשכת נתניהו.

בינואר 2015 עזב את לשכת ראש הממשלה, ועבר לעבוד במטה הבחירות של הליכוד.

הרו הוא תושב העיר מודיעין, היה נשוי לנעמי, ממנה התגרש ב-2017, ואב לארבעה ילדים. נשוי לטליה פולק.

===הסתבכות בפלילים===
בדצמבר 2015 נחקר בחשד שפעל בניגוד עניינים בזמן שהועסק בלשכת נתניהו וביולי 2016 נחקר שוב. בפברואר 2017 הודיעה המשטרה כי התגבשה נגדו תשתית ראייתית לשוחד, קבלת דבר במרמה בנסיבות מחמירות, קשירת קשר לפשע והלבנת הון. באוגוסט 2017 חתם על הסכם עד מדינה בתיק 1000 ותיק 2000, במסגרתו יורשע בהפרת אמונים, ייענש בעבודות שירות למשך חצי שנה וייקנס ב-700 אלף ש"ח.<ref></ref> בפברואר 2018 דווח כי הרו יעיד נגד נתניהו גם בתיק 4000.

באוגוסט 2020, הוגש נגדו כתב אישום. הרו הואשם במרמה והפרת אמונים, בחשד כי מכירה פיקטיבית של חברת הייעוץ "3H גלובל", איפשרה לו להיכנס לתפקיד ראש הסגל של נתניהו בשנת 2014, בעודו ממשיך להחזיק בה ונהנה מרווחיה. האישום הוגש בהתאם להסכם עד המדינה. בינואר 2024 הורשע במסגרת הסדר הטיעון, ובאפריל 2024 נגזר עונשו: חצי שנת עבודות שירות וקנס של 700 אלף ש"ח.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.ariharow.com ארי הרו - יועץ אסטרטגי] 
* [https://web.archive.org/web/20161117211139/http://www.3hge.com/Team/Bio-Ari-Harow ארי הרו] באתר חברת הייעוץ 3H Global
* [http://www.jpost.com/Israel/Article.aspx?id=172298 Harow offered senior public diplomacy post]
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנהלי לשכת ראש הממשלה
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ראשי הסגל בלשכת ראש הממשלה
קטגוריה:פעילי הליכוד
קטגוריה:עדי מדינה ישראלים
קטגוריה:בוגרי ברוקלין קולג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
דיפ פורסט

דיפ פורסט (באנגלית: Deep Forest; "יער עבוֹת") הוא הרכב מוזיקלי שחבריו הם הצרפתים מישל סנשה (נולד ב-1957) ואריק מוקה (נ' 1960). השניים יוצרים מוזיקת עולם, בדגש על חיבור צלילים אתניים-אלקטרוניים ומקצבי דאנס וצ'יל אאוט. הם היו מועמדים לפרס גראמי בשנת 1993 עבור התקליט הטוב ביותר של מוזיקת עולם, וב-1996 זכו בפרס על האלבום "Boheme". הם אף זכו ב"פרס מוזיקת העולם" כלהקה הצרפתית עם המכירות העולמיות הגבוהות ביותר ב-1995.

אלבומיהם נמכרו בלמעלה מעשרה מיליון עותקים.

== היסטוריה ==
סנשה ומוקה, שניהם מחבל נור-פה דה קאלה, יצרו יחד את הפרויקט המוזיקלי דיפ פורסט בעקבות החלטה לנסות לערבל צלילי דיבור של שבטים פיגמאים מקמרון וגבון, אותם שמעו בהקלטות, עם מוזיקה מודרנית מערבית. השיר "Sweet Lullaby" ("שיר ערש מתוק") מתוך התקליט הראשון שהוציאו ב-1992, הפך ללהיט ענק. האלבום, "Deep Forest", נטה לעיבודי דאנס דיגיטליים עמוקים של קולות היער האותנטיים. האלבום השני, "Boheme" (1994), סימן את פנייתו של ההרכב אל עבר הצלילים של מזרח אירופה, והביא נעימות ומזמורים הונגריים, רומניים וצועניים נידחים ועצובים אך יחד עם זאת קצביים.

בין שיתופי הפעולה של ההרכב בשנים 1994–1996 בלטו האמנים יוסו נ'דור וננה צ'רי, ג'ון אנדרסון, סזריה אבורה ופיטר גבריאל.

כל אחד מאלבומיהם הבאים שאב גם הוא את השראתו ממחוז אחר על פני כדור הארץ.

== דיסקוגרפיה ==
* 1992 – "Deep Forest"
* 1994 – "World Mix" (הוצאה מחודשת של התקליט הראשון)
* 1995 – "Boheme"
* 1998 – "Comparsa" (צלילים ספרדיים)
* 1999 – "Made in Japan" (הופעה חיה)
* 2000 – "Pacifique" (צלילים מאיים מבודדים)
* 2002 – "Music Detected" (השפעה מהמזרח הרחוק)
* 2003 – "Essence of Deep Forest" (אוסף, יצא ביפן בלבד)
* 2004 – "Essence of the Forest" (אוסף)
* 2004 – "Kusa no Ran" (יצא ביפן בלבד)
* 2008 – "Deep Brasil"

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות צרפתיות
קטגוריה:מוזיקת עולם
קטגוריה:להקות זוכות פרס גראמי
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:צמדים מוזיקליים
קטגוריה:אמני אפיק רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1992
בית הקברות סגולה

בית הקברות סגולה הוא בית הקברות הראשון בפתח תקווה. שוכן באזור התעשייה סגולה בעיר, ונחשב לאחד מבתי הקברות הפעילים הוותיקים בישראל.

בית הקברות משתרע על שטח של כ-270 דונמים וקבורים בו כ-80 אלף נפטרים, רובם המכריע תושבי העיר פתח תקווה ובני ברק, שאר החלקות נמכרו בתשלום.

==היסטוריה==
בית הקברות נוסד בשנת תרמ"ט (1888), עשר שנים לאחר ייסוד העיר.
המצבה המחודשת ועליה הסיפור
על מצבתו של הנפטר הראשון נחקק התאריך י"ט בתשרי תרמ"ט, וכמו כן נחקק בה המשפט "ברית כרותה לשפתיים". הסיפור מאחורי הכיתוב המיוחד: בערב יום הכיפורים תרמ"ט הקצו את חלקת הקרקע לבית הקברות בטקס מסורתי שכלל הקפת השטח תוך אמירת מזמורי תהילים. כשסיימו הפטיר מישהו: מעניין מי יהיה הנקבר הראשון. אחד הנוכחים השיב בהיתול: אני מוכן להיות הראשון. כעבור עשרה ימים נפטר האיש, ונקבר בבית הקברות. בעקבות זאת החליטו רבני העיר לחקוק על מצבתו את הביטוי "ברית כרותה לשפתיים".

אחד האישים הראשונים שנקברו בבית הקברות הוא הרב מרדכי גימפל יפה. בבית הקברות נקברו מייסדי העיר וותיקיה, ובהם בני משפחת שטמפפר, בני משפחת ראב, אברהם שפירא, סנדר חדד וראשי העיר פנחס רשיש ויוסף ספיר. כמו כן נקברו בו רבנים בני המקום, ובהם הרב יחיאל מרדכי גורדון, רב העיר ראובן כץ, הדיין הרב ישעיהו משורר, הרב דוד סלומון ובנו רב העיר ברוך שמעון סלומון.

בראשיתו השתרע בית הקברות על שטח בן שלושה דונמים וחצי, ועם השנים התרחב שטחו וכיום הוא משתרע על פני כמאתיים וחמישים דונם.

בבית הקברות חלקות שונות, הוותיקה שבהן היא 'חלקת הראשונים', שבה קבורים מייסדי העיר, שומריה, ראשי העיר ורבנים וראשי ישיבות שפעלו וחיו בה. חלקה מיוחדת מוקדשת לנופלי ארגוני ההגנה, האצ"ל והלח"י, וכמו כן חלקה לחללי צה"ל ממלחמת העצמאות. במרכז בית הקברות חלקה צבאית חדשה. בבית הקברות נמצאת חלקת הקברים של הרוגי אסון הבונים. בבית הקברות קבורים גם ארבעה מחללי אסון המטיילים בעין גדי.

מאז שנות ה-50 של המאה ה-20 ועד שנות ה-80, ניהל את בית הקברות בן-ציון גליס, איש ירושלים. בתקופתו התפתח בית הקברות ושטחו התרחב, וכמו כן נבנה בית הלוויות (כיום נקרא על שמו "אוהל בן ציון"). לאחר מותו הנציחה עיריית פתח תקווה את זכרו בקריאת הרחוב הראשי המוביל לבית הקברות על שמו.

בית הקברות מתנהל על פי מנהג ירושלים, לאור הקמת פתח תקווה על ידי אנשי ירושלים. בהתאם לכך מתקיימות בו הלוויות בלילה כדי להימנע מאיסור הלנת המת, והחברא קדישא משתדלת למנוע נטיעת עצים בשטח בית הקברות.

==אדמו"רים שנפטרו בחו"ל ונקברו בבית הקברות סגולה==
צילום ממטוס של בית הקברות
בבית הקברות סגולה טמונים כמה אדמו"רים שנפטרו ונקברו בחו"ל ועצמותיהם הועלו לישראל. המפורסם שבהם הוא רבי יוסף מאיר וייס, בעל "אמרי יוסף", האדמו"ר הראשון של חסידות ספינקא, שנפטר בשנת תרס"ט (1909). בשנת תשל"ב (1972) הועלו עצמותיו מרומניה ביוזמת נכדו, האדמו"ר יעקב יוסף ווייס מספינקא בני-ברק. על קברו של ה"אמרי יוסף" הוקם אוהל, ולימים נקבר בו גם האדמו"ר יעקב יוסף עצמו, וכן כמה מבני משפחתו.

אדמו"ר נוסף שנפטר בחו"ל ועצמותיו הועלו לישראל ונטמנו בסגולה הוא רבי נתן דוד רבינוביץ מפארציווא. את הבאתו, בשנת תשל"ז (1977), יזם בנו הרב ברוך יהושע ירחמיאל רבינוביץ האדמו"ר ממונקאץ', שאף הוא עצמו נקבר בבית הקברות סגולה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://inature.info/wiki/בית_הקברות_סגולה בית הקברות סגולה], טבע ונופים בישראל
* [https://pisga-pt.org.il/פתח-תקוה-עירי-חדש/קבורה-והנצחה-סיפורי-מצבות-בבית-העלמין/על-בית-העלמין-סגולה/ על בית העלמין סגולה], מרכז פסג"ה פתח תקווה

==הערות שוליים==

סגולה
סגולה
שלום חיים פרוש

הרב שלום חיים פרוש (י"ג באדר תרצ"ג, 11 במרץ 1933 - כ"ו בחשוון תשס"ה, 10 בנובמבר 2004) היה חוקר תורת החסידות ומזכיר מועצת גדולי התורה.

==חייו==
נולד בירושלים לחנה-רחל ומרדכי-ליבר פרוש, שהיה נכדו של מנחם מנדל פרוש. מגיל צעיר החל לחקור את תורת החסידות. נמנה עם צוות העורכים של האנציקלופדיה לחסידות בהוצאת מוסד הרב קוק. פרסם מאות מאמרים בחקר החסידות ותורתם של אדמו"ריה. פרסם מאמר שבועי מרכזי בביטאונה של חסידות בעלז "המחנה החרדי".

הוציא לאור את הסדרה "פניני החסידות" על חמישה חומשי תורה, הכוללת ליקוט מקיף מתורתם של גדולי החסידות. הספר יצא בכמה מהדורות. במשך שנים עמל על כתיבתה של סדרת ספרי "אש דת" של האדמו"ר מאוז'רוב. 

התגורר בקריית צאנז בירושלים, היה חסיד ביאלה ומקורב לאדמו"ריה, רבי יחיאל יהושע ורבי בן ציון רבינוביץ. היה מקורב גם לרבי ישראל אלתר מגור, רבי יששכר דוב רוקח מבעלז ועוד. 

במשך שנים שימש מזכיר מועצת גדולי התורה. בשנת תשמ"ט (1988), בעקבות הפילוג באגודת ישראל והקמת דגל התורה, פרש מתפקידו.

נפטר בכ"ו בחשוון תשס"ג ונקבר בחלקת הלוויים בהר הזיתים בירושלים.

==משפחתו==

היה נשוי למרים, בתו של הרב אליעזר דוד ברנד, חבר מערכת אוצר הפוסקים. בין גיסיו: הרב שלמה פישר והרב לייב מינצברג. בנו הרב אשר הוא ראש ישיבת נתיבות התלמוד לצעירים בירושלים ובצפת . בן דודו הוא הרב דב צבי קרלנשטיין.

==מספריו ועריכותיו==
* אנציקלופדיה לחסידות - ספרים (אותיות א-ט), בהוצאת מוסד הרב קוק, ירושלים, תש"מ (לא יצאו כרכים נוספים)
* סדרת פניני החסידות מבחר פירושים מכל ספרי החסידות על חמישה חומשי תורה
* סדרת אש דת על התורה, האדמו"ר רבי משה יחיאל הלוי אפשטיין מאוז'רוב
* הגדה של פסח אש דת לקט ממשנתו של האדמו"ר מאוז'רוב
* מאמר תחית המתים ומאמר הגאולה והתחיה של האדמו"ר מאוז'רוב
* ברכת טוב: בראשית וליקוטים על התורה, האדמו"ר רבי אריה לייב מאוז'רוב
* אור יקרות תולדות ומשנת הבעל שם טוב ותלמידיו 
* אהרן קדוש ה מאמרי הוד במשנת חייו של הרבי מבעלז
* אור המועדים: פסח מבחר מאמרים באורה של משנת החסידות
* ירח האיתנים מאמרים על קדושת המועדים במשנת החסידות 
* מנחה חדשה על הגדה של פסח, מרבי נפתלי חיים הורביץ מדז'יקוב, בעיבוד מחודש
* ענייני בר מצווה בהלכה, ברמז וחסידות 
* תולדות יעקב יוסף לרבי יעקב יוסף מפולנאה, הוצאה מחודשת בתוספת מראי מקומות ומקורות
* תולדות אדם על חמישה חומשי תורה ומועדים, מאת רבי יהושע מאוסטרובא, הוצאה מחודשת בתוספת מראי מקומות ומקורות

==אילן יוחסין משפחת פרוש==

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:משפחת פרוש
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:חוקרי חסידות
קטגוריה:חסידים
קטגוריה:פעילי אגודת ישראל
קטגוריה:מזכירי מועצת גדולי התורה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
רבי אבדימי דמן חיפה

הקבר המיוחס לרבי אבדימי דמן חיפה
רבי אבדימי דמִן חיפה (בתרגום לעברית: רבי אבדימי מהעיר חיפה) היה אמורא בדור השני והשלישי לאמוראי ארץ ישראל. במקומות אחדים הוא נקרא רב דימי דמן חיפה או רבי אבדיא דחיפה..

== מתולדותיו ==
על קורות חייו לא נמצאו פרטים מלבד מגוריו בחיפה, שם היה פוסק בהלכות עירובין.. כמה ממאמריו ההלכתיים והאגדתיים נזכרו בתלמוד ובמדרשים. הוא מוסר הלכות בשם לוי בר סיסי וריש לקיש. בשמו מוסרים רבי אבהו, רבי זירא, רבי חלבו ועוד מאמוראי ארץ ישראל. בן דורו הוא רבי יצחק בר נחמן..

== קברו ==
מקום קבורתו לא נזכר בספרות חז"ל, אך מסורת מאוחרת מהמאה ה-17 טוענת לקברו במקום מגוריו - חיפה. ציון קברו מזוהה בבית העלמין היהודי הישן של חיפה והוא אחד השרידים מעברה היהודי הקדום של העיר. נוסעים ועולי הרגל אשר פקדו את חיפה ציינו את קברו של רבי אבדימי. גם כיום פוקדים רבים את ציון קברו, שהפך למוקד עלייה לרגל מכל רחבי הארץ.

משלהי המאה ה-20 הפך הקבר למקום תפילה פופולרי, ישנם רבים אשר פוקדים אותו בכל ערב ראש חודש כמו כן במשך ארבעים יום ברציפות.תפילת השלה בציונו של רבי אבדימי דמן חיפה בערב ראש חודש סיוון

== מאמרותיו ==
* מיום שחרב בית המקדש ניטלה נבואה מן הנביאים וניתנה לחכמים ()
* קודם שיאכל אדם וישתה - יש לו שני לבבות; לאחר שאוכל ושותה - אין לו אלא לב אחד ()
* כ"ב אלף ירדו עם הקב"ה לסיני, שנאמר: רכב אלהים רבותים אלפי שנאן, הנאים והמשובחים. ()
* למנצח על עלמות... אמר רב אבדימי דמן חיפה: מעולמים הם הדברים שראינו, אין אנו יודעין מה ראינו (ילקוט שמעוני תהלים, תשנ"א)
* אפילו דרכים מבקשים תפקידן, הדא הוא דכתיב דרכי ציון אבלות מבלי באי מועד ()

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20080624022425/http://www.syt.co.il/showKever.asp?id=168 תמונות מציון קברו של רבי אבדימי דמן חיפה]
* [https://www.mytzadik.com/tzadik.aspx?id=301 אבדימי דמן חיפה], אתר mytzadik

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הדור השני לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:חיפה: רבנים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין היהודי הישן של חיפה
קטגוריה:קברי צדיקים בארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי ריש לקיש
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4
הגהות אשרי

הגהות אשרי הוא תוספות ל"פסקי הרא"ש". החיבור נכתב במאה ה-14 על ידי רבי ישראל מקרֶמס. החיבור מכיל ליקוט של פסקי הלכה מראשוני אשכנז, בעיקר מן הספר אור זרוע של ר' יצחק מווינה (בחתימה 'מא"ז') ופסקי מהרי"ח של ר' יחזקיה ממגדבורג (בחתימה 'פר"י מהרי"ח'<ref>פרישת ר<nowiki/>' יחיזקיה מורינו הרב יחיזקיה (חתימה כפולה)</ref>) ועוד, המשלימים את דבריו של הרא"ש.

הגהות אשרי לוקט בידי רבי ישראל מקרמז', סבו-זקנו של רבי ישראל איסרלן מחבר הספר "תרומת הדשן".

הגהות אשרי הנמצא בידינו מכיל את רוב מסכתות הש"ס, והייתה לו השפעה רבה על פסיקת ההלכה במשך הדורות, בעיקר כיוון שהספרים המובאים בו לא באו בדפוס עד העת האחרונה (האור זרוע נדפס במאה ה-19 ומהרי"ח לא נדפס בשלמות עד היום).

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי הלכה: ראשונים
קטגוריה:פרשני הרא"ש
פרפיניאן

פרפיניאן (בצרפתית: Perpignan; בקטלאנית: Perpinyà) היא עיר בדרום צרפת על גדות הנהר טט, בסמוך לגבול עם חבל קטלוניה שבספרד, ובירת מחוז פירנה-אוריינטאל שבחבל אוקסיטניה. בשנת 2014 התגוררו בעיר כ-120,000 בני אדם, ובאזור המטרופולין התגוררו כ-317,000 איש.

==היסטוריה==
העיר הוקמה לראשונה עוד בתקופה הרומית, אך בימי הביניים, ככל הנראה בראשית המאה ה-10, חודשה בה ההתיישבות. עד מהרה זכתה העיר לחשיבות רבה, והייתה לבירת חבל רוסיליון (רוסלו, בקטלאנית). במאה ה-12 העיר הועברה לרשות רוזנות ברצלונה (אשר משלה בחבל קטלוניה עד המאה ה-17). בשנת 1258 לואי התשיעי, מלך צרפת ויתר על זכויותיה הפיאודליות של צרפת על חבל רוסיליון ובכללן העיר פרפיניאן.

כאשר חיימה הראשון, מלך אראגון ("הכובש"), הקים את ממלכת מיורקה ב-1276, הוא קבע את פרפיניאן בתור עיר הבירה היבשתית של הממלכה. עידן זה נחשב לתור הזהב בהיסטוריה של העיר. בשנת 1344 פדרו הרביעי, מלך אראגון סיפח מחדש את העיר לרוזנות ברצלונה.

העיר נפגעה בצורה קשה בתקופת המגפה השחורה, וכחצי מאוכלוסייתה נספתה במחלה. בשנת 1463 העיר נכבשה על ידי לואי האחד עשר, מלך צרפת. בעקבות מספר מקרי מרד של התושבים כנגד הכיבוש הצרפתי, והרצון של צרפת לפייס את בית המלוכה הקסטיליאני, היא הוחזרה ב-1493 לספרד תחת פרננדו השני.

בשנת 1642 העיר נכבשה פעם נוספת בידי הצרפתים כחלק ממלחמת שלושים השנים בין הממלכות, ומאז נותרה בידיים צרפתיות, לאחר שספרד ויתרה בהסכם הפירנאים על זכויותיה בחבל.

==אתרים==
בין האתרים המרכזיים בעיר ניתן למנות את קתדרלת יוחנן המטביל, שנבנתה בין השנים 1324–1509, וארמון מלכי ממלכת מיורקה מן המאה ה-13. בשנת 1904 הורדו חומות העיר כדי לסייע בפיתוח העיר.

==כלכלה ותחבורה==
במשך השנים ועד היום, הייתה העיר מרכז לייצור יין, שמן זית, פקקי שעם, צמר, עורות וברזל.

בעיר ישנה תחנת רכבת, המחברת את פרפיניאן בין היתר עם ברצלונה בספרד, ועם פריז וטולוז בצרפת. רחובות העיר מצוינים הן בשפה הצרפתית והן בשפה הקטלאנית.

==יהודי פרפיניאן==
בפרפיניאן התקיימה בימי הביניים קהילה יהודית גדולה ומרכז תורני חשוב, החל מן המאה ה-13 ועד לגירוש ספרד, ב-1492. היהודים התגוררו ברובע היהודי הקרוי קאל (מלשון "קהל")- “El Call”, כפי שנקראו גם יתר הקהילות היהודיות בקטלוניה. ברחובות העיר ניתן עדיין למצוא שרידים לקיומה של קהילה זו. בין היתר התגוררו בעיר רבי מנחם המאירי, מגדולי חכמי פרובנס ומפרשי התלמוד, רציונליסט שהגן על הגותו הפילוסופית של הרמב"ם. החכם היהודי פרופייט דוראן נולד בעיר פרפיניאן ככל הידוע בשנת 1350. חכמים ידועים נוספים שהתגוררו בעיר הם הפייטן רבי יוסף בן חנן בן נתן אזובי ותלמידו המשורר רבי אברהם בן יצחק בדרשי. 

הקהילה היהודית בעיר התחדשה בראשית המאה ה-20 והורחבה בשנות ה-60 של המאה, בעקבות הגעתם של יהודים מצפון אפריקה. כיום מונה הקהילה כ-1500 יהודים. 

במהלך מלחמת העולם השנייה בקרבת העיר פעלה אליזבת איידנבנץ שהצילה מעל 200 ילדים יהודים.

כיום יש בית חב"ד במקום שעיסוקו בשיעורים ובביקורי בית. יש בית כנסת מקומי ומקווה טהרה לנשים. מוצרי כשר נמכרים בכמה מרכולים המקומיים.

== ערים תאומות ==

* 

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

<gallery>
קובץ:Perpignan-Cathedrale-02.JPG|קתדרלת סנט ג'ון המטביל
קובץ:Gare-de-perpignan.jpg|תחנת הרכבת של פרפיניאן
קובץ:Sanch perpignan 2007 (18).jpg|"סאנץ' פרוססיון", טקס שנתי המתקיים בעיר
קובץ:Straatnaambord-in-Perpignan-trimmed.jpg|שלט רחוב בעיר, בשפה הצרפתית והקטלאנית
</gallery>

קטגוריה:לנגדוק-רוסיון: ערים
קטגוריה:קטלוניה: היסטוריה
הפיגוע במסעדת מצה

הפיגוע במסעדת מצה בחיפה היה פיגוע התאבדות שאירע במסעדה בעיר סמוך לגרנד קניון ב-31 במרץ 2002, חול המועד פסח. בפיגוע נרצחו 16 ישראלים, בהם שלושה אבות עם ילדיהם.

פיגוע זה היה חלק מגל פיגועים גדול של האינתיפאדה השנייה. ימים אחדים קודם לפיגוע נערך גיוס חירום של אלפי חיילי מילואים למבצע חומת מגן, שהחל יומיים לפני הפיגוע, במטרה למגר את גל הטרור.

== הפיגוע ==
המחבל שאדי זכריה טובאס ממחנה הפליטים ג'נין הגיע לחיפה במטרה לבצע פיגוע התאבדות.

לפי התוכנית הוא היה אמור להתפוצץ בגרנד קניון, אך מאחר שהמאבטח לא הניח לו להיכנס לקניון, הוא הלך למסעדה, אליה הגיע זמן קצר לפני השעה שלוש בצהריים.

באותו רגע שהו במסעדה עשרות אנשים. אז הפעיל המחבל את מטען החבלה שנשא.

הפיגוע גבה 14 קורבנות מיידיים וכ-40 פצועים, אחד מהם מת מפצעיו למחרת, ופצוע נוסף מת לאחר 7 שנים. בין ההרוגים היה אל"ם (מיל.) אביאל רון, חתן פרס ביטחון ישראל. הפיצוץ גרם גם לשרפה גדולה ולהרס רב במבנה.

הזרוע הצבאית של חמאס קיבלה על עצמה אחריות על הפיגוע. קייס עדואן, שהיה מעורב בתכנון, באיתור המחבל המתאבד ובהוצאה לפועל, נהרג ב-5 באפריל 2002, במהלך מבצע חומת מגן, ביחד עם פעילי טרור נוספים. כשנה וחצי לאחר הפיגוע הרס צה"ל את ביתו של המחבל המתאבד.

==אבטחת המקום==
למרות הפיגוע במלון פארק, שהתרחש ימים ספורים קודם לכן בנתניה, ולמרות מבצע חומת מגן, שהחל אף הוא יומיים קודם לכן, לא הציב בעל המסעדה מאבטח בכניסה למסעדה.

בעקבות הפיגוע קרא ראש עיריית חיפה, עמרם מצנע, שלא להיכנס לבתי עסק ללא מאבטח.

== קישורים חיצוניים ==
*
*
* [https://archive.today/20121218131454/http://www.pm.gov.il/PMO/Communication/IsraelUnderAttack/Haifa2/Haifa.htm רשימת הנרצחים], באתר משרד ראש הממשלה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מעשי טבח בישראל
מסעדת מצה
מסעדת מצה
קטגוריה:רובע רמות הכרמל
קטגוריה:חיפה: פיגועים
מסעדת מצה
קטגוריה:פיגועים שבהם נרצחו בני משפחה
קטגוריה:רצח ילדים באינתיפאדה השנייה
קטגוריה:רוממה (חיפה)
קטגוריה:חיפה: פיגועי חמאס
אלבינאס ז'וקאוסקאס

אלבינאס ז'וקאוסקאס (בליטאית: Albinas Žukauskas; 25 בינואר 1912 – 10 באוגוסט 1987) הוא משורר, פרוזאי, עיתונאי, עורך ומתרגם ליטאי.

==קורות חיים==
אלבינאס ז'וקאוסקאס נולד במשפחת איכרים ליטאים בכפר בובלה (בובליאי), על יד סייני, באזור פודלסיה בפולין, אז באימפריה הרוסית, קרוב לגבול הנוכחי בין פולין ובין ליטא. 
את לימודי התיכון סיים בגימנסיה הליטאית "ויטאוטאס הגדול" בווילנה, אז בפולין, ובין השנים 
1935–1939 למד משפטים ועיתונאות באוניברסיטת וילנה ובבית הספר לעיתונאות בוורשה. בין השנים 1940–1941 ערך עת העיתון Vilniaus balsą ("קולה של וילנה").
בין השנים 1948–1953 היה עורך ראשי של ההוצאה לאור הליטאית לספרות "ו.א.ג.א.", ובין השנים 1953–1959 עבד כעורך באולפני הקולנוע בווילנה וניהל את מחלקת התסריטים.
בין השנים 1965–1972 ניהל את הקרן הליטאית לספרות.

==פעילותו הספרותית==
אלבינאס ז'וקאוסקאס החל לפרסם שירים בשנת 1928. בשנת 1938 הוא פרסם ספר שירים ראשון שכלל איורים של ולאדס דרמה.

בשנים 1971–1973 ז'וקאוסקאס נמנה עם אותם המשוררים אשר הצליחו לפרסם שירים שכבר פרצו את מחסומי הריאליזם הסוציאליסטי ששלט בכיפה עד אז בליטא תחת השלטון הסובייטי. 
ז'וקאוסקאס בלט גם בהעברת כמה מהאגדות הליטאיות לשפת השירה.

==יצירות==
קובצי שירים:
*Ilgosios varsnos 1962 (תלמים ארוכים)
*Sunkus džiaugsmas 1969 (שמחה כבדה)
*Atodangos 1971 (החשיפה)
*Sangrąžos 1973

==פרסים ואותות כבוד==
*חתן פסטיבל "אביב השירה" – 1974 בשביל קובץ השירים Sangrąžos

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20130513013421/http://members.efn.org/~valdas/zukauskas.html אלבינאס ז'וקאוסקאס בשירה אירופית בת זמננו, מאת אמרי אדווארד ג'ורג', הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1993]
Emery Edward George - Contemporary East European Poetry: an anthology 
Oxford University Press, 1993
* [https://archive.today/20121209151519/webcache.googleusercontent.com/search?q=cache:QFceM4YpNaIJ:www.efn.org/~valdas/modern.html%D7%A7%D7%95%D7%A8%D7%A0%D7%9C%D7%99%D7%95%D7%A1 קורנליוס פלאטליס על השירה הליטאית המודרנית - תורגם לאנגלית - מהכרך "ליטא במילים של עצמה" בעריכת לאימה סרואוגיניס, הוצאת טיטו אלבה, וילניוס, 1997]
Kornelijus Platelis - About the Modern Lithuanian Poetry- from the volume "Lithuania in Her Own Words" edited by Laima Sruoginis, Tyto Alba, Vilnius, 1997
* [http://www.tekstai.lt/buvo/tekstai/zukauska/atodango.htm משיריו – בליטאית]

קטגוריה:משוררים ליטאים
קטגוריה:עיתונאים ליטאים
קטגוריה:סופרים ליטאים
קטגוריה:ליטאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:נפטרים ב-1987
ארידופיזיר

ארידופיזיר היה מלך גוּתי ששלט במאה ה-23 לפנה"ס.

המלך האכדי נרם-סין ניסה להשתלט על מקדש אנליל בעיר ניפור. תושבי ניפור (בדרום עיראק של היום) קראו לגוּתים (שחיו במערב אירן של היום) לעזור להם במלחמתם נגד נרם-סין. ארידופיזיר היה כנראה מנהיגם של הגוּתים, הם פלשו לדרום מסופוטמיה, הביסו את נרם-סין והשתלטו על ניפור. 

ארידופיזיר לא נכנס לרשימת המלכים השומרית, אבל בניפור נמצאה כתובת בשפה האכדית שבה הוא קורא לעצמו "מלך גותים, מלך ארבעה קצוות התבל". הוא שלט בין 2230-2202 לפנה"ס.

==ראו גם==
*רשימת המלכים השומרית

{| class="standard" cellpadding="5" cellspacing="0" align="center" style="border: black solid 1px"
|-
| colspan=3 align="center" style="background:Lavender;"|מלכי שומר
|-
| align="center" width="30%"|<small>הקודם:</small><br />-
| align="center" style="background: Gold;" width="40%"|שושלת גותים<br />2230-2202 לפנה"ס
| align="center" width="30%"|<small>הבא:</small><br />אימטה
|-
|}

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:מלכים בשומר
נמל התעופה הבין-לאומי חוסה חואקין דה אולמדו

מראה מבחוץ
נמל התעופה הבין-לאומי חוסה חואקין דה אולמדו (בספרדית: Aeropuerto Internacional José Joaquín de Olmedo) הוא נמל תעופה בין-לאומי הממוקם בעיר גואיאקיל שבאקוודור. נמל התעופה היה מוכר בעבר כנמל התעופה הבינלאומי סימון בוליבר, אך שמו שונה ונקרא על שם ראש העיר הראשון של גואיאקיל, חוסה חואקין דה אולמדו, לאחר שנבנה בניין הטרמינל החדש עם אותו מסלול נחיתה. במקביל שונה גם קוד ICAO של נמל התעופה מ-SEGU ל-SEGY.

נמל התעופה ממוקם כ-5 ק"מ ממרכז העיר גואיאקיל, ובו מסלול נחיתה של 2,790 מטר שיכול לשמש למטוסי בואינג 747, 777 ואיירבוס A340. עם זאת, המסלול קטן יחסית עבור טיסות אמריקן איירליינס עם איירבוס A300, דבר שגורם לעיכובים עבור שאר הטיסות הכוללות מטוסים קטנים יותר.

בשנת 2009 עברו בנמל התעופה 3,072,601 נוסעים ו-53,189.98 טון מטען.

== יעדים ==
מנמל התעופה יוצאות טיסות ליעדים פנימיים באקוודור, וכן לפנמה, אל סלוודור, קוסטה ריקה, קולומביה, פרו, צ'ילה, ונצואלה, ארגנטינה, ארצות הברית, הולנד וספרד.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20070927230823/http://guayaquil.gov.ec/36.gye רשות נמל התעופה של גואיאקיל]

חוסה חואקין דה אולמדו
דה אולמדו, חוסה חואקין
קטגוריה:אקוודור: תחבורה
קטגוריה:גואיאקיל
קטגוריה:אקוודור: מבנים
פרס פוליה

פרס פוליה (באנגלית: Pólya Prize) הוא פרס בתחום המתמטיקה המוענק מדי שנתיים על ידי האגודה למתמטיקה יישומית ותעשייתית (SIAM). הפרס ניתן החל משנת 1969 והוא קרוי על שמו של המתמטיקאי ההונגרי ג'ורג' פוליה. 

הפרס ניתן בעבור שתי קטגוריות:
# תרומה משמעותית ליישום של תורת הקומבינטוריקה.
# תרומה משמעותית בתחום עניין אחר של ג'ורג' פוליה, לדוגמה בתורת הקירובים, אנליזה מרוכבת ותורת המספרים.

הפרס מיועד בעבור הכרה בהישג משמעותי ספציפי אשר התגלה בזמן האחרון, ובדרך כלל אינו ניתן בעבור עבודה מצטברת.

בפרס זכו עד כה ארבעה מתמטיקאים ישראלים: גיל קלעי, שהרן שלח, נגה אלון ועודד שרם.

== זוכים ==
* 1971: רונלד גראהם, ק' ליב, א' וו' היילס, ברוס לי רוטשילד, אר' אי' ג'ווט
* 1975: ריצ'רד סטנלי, אנדרה סמרדי, ריצ'רד וילסון
* 1979: לסלו לובאס
* 1983: פול סימור, אנדרה ביורנר
* 1987: אנדרו יאו
* 1992: גיל קלעי, שהרן שלח
* 1994: הנרי קסטן, ג'ורג'י צ'ודנובסקי
* 1996: ג'ף קאהן, דייוויד רימר
* 1998: פרסי דיפט, צ'ין זו, פטר סרנק
* 2000: נגה אלון
* 2002: קרייג טרייסי, הארולד ווידום
* 2004: ניל רוברטסון, פול סימור
* 2006: עודד שרם, ונדלין ורנר, גרגורי לאולר
* 2008: ואן ה' וו
* 2010: טרנס טאו, עמנואל קנדה
* 2012: ווז'ודק רודל, מתיאס שצ'ט
* 2014: אדם מרקוס, דניאל ספילמן, ניקהיל סריבסאבה
* 2016: יוזף בלוך, רוברט מוריס, וויצ'יץ' סמוטיג', דייוויד סאקסטון ואנדרו תומסון
* 2018: לא הוענק
* 2021: אספאו גברמדין, פרדריק מאנה, אלכס פוטן
* 2022: אנטי קופיאנן, רמי רודס, וינסנט ורגס

== קישורים חיצוניים ==
* 

פוליה
סודאן איירווייז

סודאן איירווייז (בערבית: الخطوط الجوية السودانية, באנגלית: Sudan Airways) היא חברת התעופה הלאומית של סודאן, בסיסה נמל התעופה הבינלאומי בח'רטום, והיא חברה בהתאחדות חברות התעופה הערביות.

== היסטוריה ==
החברה הוקמה בשנת 1947, במטרה לשמש כחלופה לרכבת שלא הייתה במדינה. החל מסוף מרץ 2010, האיחוד האירופי אוסר על החברה להפעיל קווים אל מדינות אירופה או לטוס מעל המרחב האווירי האירופאי.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:black;background:yellow;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="2" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:black;background:yellow;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|איירבוס A300-600R
|1
|—
|colspan=2|לא ידוע
|
|-
|איירבוס A320-200
|1
|2
|180
|180
|
|-
|פוקר 50
|3
|—
|50
|50
|
|-
!סה"כ
!5
!2
!colspan=3|
|}

== תאונות ==
*ב-16 באוגוסט 1986, הופל מטוס פוקר על ידי המורדים. 60 נהרגו.
*ב-8 ביולי 2003 התרסק מטוס בואינג 737-200 בפורט סודאן, 117 נהרגו, ילד אחד ניצל.
*ב-10 ביוני 2008 התרסקה טיסה 109, הטיסה בוצעה במטוס איירבוס A310 בעת הנחיתה בנמל התעופה הבינלאומי בחרטום, 29 אנשים נהרגו ו-151 שרדו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.airliners.net/search?airline=53467&display=detail מדיה וקבצים בנושא סודאן איירווייז], באתר Airliners.net 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:סודאן: תחבורה
קטגוריה:חברות סודאניות
קטגוריה:התאחדות חברות התעופה הערביות
קטגוריה:אפריקה: חברות תעופה
בעיות השלום והסוציאליזם

[[בול סובייטי לכבוד 30 שנות פעילות של הירחון]]
בעיות השלום והסוציאליזם (ברוסית: Проблемы мира и социализма; באנגלית: Problems of Peace and Socialism, ויצא גם בשם World Marxist Review) היה הירחון המשותף של המפלגות הקומוניסטיות ברחבי העולם אשר הלכו בקו של ברית המועצות, אשר פעל במשך 32 שנים, משנת 1958 לשנת 1990.

משרדי העיתון שכנו בפראג שבצ'כוסלובקיה. כל גיליון הופץ בקרוב לחצי מיליון עותקים, בכ-145 מדינות, ובשיאו תורגם ל-41 שפות שונות. בצוות הירחון בשיאו כלל כ-400 עובדים, מתוכם כמאתיים מברית המועצות. המימון להפעלת המערכת והפצת הגיליונות הגיע מהמפלגות הקומוניסטיות ברחבי העולם.

בגליונות האחרונים החלה תפנית בקו האידאולוגי של הירחון והוא פרסם מאמרים מפרי עטם של כותבים אשר לא היו מזוהים עם רעיונות המרקסיזם, בהם זביגנייב בז'ז'ינסקי, אלכסנדר דובצ'ק, מילובאן דז'ילאס ואנדריי סחרוב.

לקראת סגירתו מנה צוות העיתון כ-40 אנשים, בעיקר עובדים צ'כים, והמימון אליו הגיע מהמפלגה הקומוניסטית הסובייטית ומונגולית בלבד. בשנת 1990 הועבר בניין המערכת של הירחון לכנסייה הקתולית.

== קישורים חיצוניים ==

<div style="direction: ltr;">
* [http://www.nytimes.com/1990/07/03/world/evolution-in-europe-with-nonreaders-gone-marxism-s-journal-fails.html Evolution in Europe; With Nonreaders Gone, Marxism's Journal Fails]
</div>

קטגוריה:עיתונים וכתבי עת קומוניסטים
אייר קיירו

אייר קיירו (בערבית: آير كايرو, באנגלית: Air Cairo) היא חברה לטיסות חסך (Low-Cost) מצרית שבסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של קהיר. החברה מפעילה טיסות סדירות וטיסות שכר, וכן מחכירה את מטוסיה לחברות תעופה אחרות.

== היסטוריה ==
החברה נוסדה בשנת 2003 והיא בבעלות של חברת התעופה איג'יפטאייר (60%) ושני בנקים מצריים (20% כל אחד).

בתחילת דרכה עסקה החברה בביצוע טיסות שכר אך בשנת 2012 שינתה את המודל העסקי שלה והפכה לחברה לטיסות חסך.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:white;background:#1d3d73;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="2" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:white;background:#1d3d73;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|איירבוס A320-200
|8
|—
|174
|174
|
|-
!סה"כ
!8
!—
!colspan=4|
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

* מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?airlinesearch=Air%20Cairo&distinct_entry=true אייר קיירו] באתר Airliners.net

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה מצריות
מנדל פורטוגלי

מנדל פורטוגלי. בתמונה אופיינית עם [[כאפיה]]
בית הקברות של כפר גלעדי|שמאל|]]
מנדל פורטוגלי (1888 בבסרביה - 13 בינואר 1917, פלשתינה) היה מאנשי העלייה השנייה, ממייסדי ארגון בר גיורא, ממנהיגי השומר.

== אודות ==

נולד בשנת 1888 בקלרש שבבסרביה, שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית. בן בכור למשפחה ממגורשי ספרד, אביו זאב (וולויל) פורטוגייז ואמו עטרה (קריינדל) לבית ברויטמן. הוא למד בחדר ובשנת 1899 למד בבית ספר לסוחרים בקישינב. הוא נידון לשלוש שנים של עבודות פרך בסיביר לאחר שהשתתף בקבוצה אשר חתרה כנגד שלטון הצאר ברוסיה, מתוכן ריצה שנתיים עד שקיבל חנינה. הוא הצטרף לפועלי ציון ועבד כמורה למתמטיקה. עם פרוץ הפוגרום בשנת 1905, השתתף יחד עם ישראל גלעדי ב"בהגנה העצמית" בקלרש. הוא הגיע לארץ ישראל לאחר שברח מהמשטרה הרוסית שחיפשה אותו, ולאחר מכן הגיעה גם משפחתו לארץ.

פורטוגלי היה ממייסדי ארגון השמירה בר גיורא והשומר. בין היתר, חי תקופות מסוימות בסג'רה ובמסחה, ולימים חי עם משפחתו במרחביה.

בשנת 1917, לאחר שחזר משמירה, נפל אקדחו והוא נפצע קשות מפליטת כדור וכעבור מספר ימים נפטר. קבור לצד אשתו טובה (אחותו של מרדכי יגאל) בבית העלמין של כפר גלעדי. הותיר שני בנים, בשם אברהם ויזרעאל.

==לקריאה נוספת==
* אביבה אופז, איש השומר - מיתוס ומציאות, בעקבות מכתביהם של מנדל וטובה פורטוגלי, הוצאת מודן ומשרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2017.
* נחמן תמיר, אנשי העלייה השנייה - פרקי זכרונות - כרך ב (על דניאל פורטוגלי, האח), הוצאת המרכז לתרבות וחינוך תל אביב, 1974, עמודים 205–209

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://israelitombstones.blogspot.co.il/2015/01/13.html מנדיל פורטוגלי– נפל האקדח ופלט כדור שקלע בצווארו], בבלוג "סיפורי ארץ-ישראל - מצבות מדברות 1950 – 1850"
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי פועלי ציון
קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1888
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1917
ברוס מאזליש

ברוס מאזליש (באנגלית: Bruce Mazlish; 15 בספטמבר 1923 – 27 בנובמבר 2016) היה היסטוריון יהודי אמריקאי, פרופסור במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ומומחה בתחום הפסיכוהיסטוריה.

== אודות ==
נולד ב-15 בספטמבר 1923 בניו יורק למשפחת מהגרים יהודים מרוסיה. 

מאזליש קיבל תואר ראשון (1944), שני (1947) ודוקטורט, בנושא היסטוריה אירופאית מודרנית (1955) מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק. בין השנים 1946 ל-1948 לימד באוניברסיטת מיין. בין השנים 1949 ל-1950 לימד באוניברסיטת קולומביה. בשנת 1955 הצטרף למכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס ולימד שם כמעט ברציפות עד לפרישה לגמלאות בשנת 2003. זכה בפרס טוינבי בשנת 1986.

בשנת 1967 נבחר כעמית של האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.

מנישואיו הראשונים אב לשלושה בנים ובת. בשנת 1988 נישא בשנת לניבה גודווין (Neva Goodwin), כלכלנית.

== מספריו ==
<div style="direction: ltr;">
* Alfred D. Chandler, Jr. and Bruce Mazlish, eds., Leviathans: Multinational Corporations and The New Global History (Cambridge, 2005).
* Bruce Mazlish, The Fourth Discontinuity: The Co-evolution of Humans and Machines (New Haven 1993).
* Bruce Mazlish, A New Science: The Breakdown of Connections and the Birth of Sociology (New York 1989).
* Bruce Mazlish, The Uncertain Sciences (New Haven 1998).
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://web.mit.edu/bmazlish/www/ דף אישי]

 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:היסטוריונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
גואלטירו פרוקצ'יה

גואלטירו (גד) פרוקצ'יה (באיטלקית: Gualtiero Procaccia; 1913–1991) היה משפטן ישראלי, ממייסדי הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב והדיקן הראשון שלה.

הוא נולד בפירנצה וסיים בה ב-1935 דוקטורט במשפטים. לימד באוניברסיטת פירנצה בין השנים 1935 ל-1936. לאחר מכן עלה לארץ ישראל, ובין השנים 1942 ל-1957 עבד כעורך דין פרטי בתל אביב. הוא היה מרצה בבית הספר הגבוה למשפט ולכלכלה. לאחר שבית הספר הפך לשלוחה של האוניברסיטה העברית בירושלים, נבחר פרוקצ'יה, בשנת 1961, לדיקן משנה של הפקולטה למשפטים, אחראי על לימודי משפטים בשלוחה בתל אביב. פרוקצ'יה לימד משפט רומי. בשנת 1968 הועלה באוניברסיטת תל אביב לדרגת פרופסור חבר. באותה שנה עמד בראש ועדת בדיקה שבחנה את פיטוריו של ד"ר מיכאל לוי והמליצה על ביטולם.

היה נשוי למרים אביליוביץ', ואב לאיתמר פרוקצ'יה, פיזיקאי, ולאוריאל פרוקצ'יה, משפטן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: משפטים
גואלטירו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1991
מנחם נחום מצ'רנוביל

רבי מנחם נחום (ה'ת"ץ, 1730 – י"א בחשוון ה'תקנ"ח, 31 באוקטובר 1797) (ידוע כהמאור עיניים על שם ספרו) היה מתלמידי הבעש"ט ומייסדה של חסידות צ'רנוביל, חסידות ממנה יצאו ענפי חסידות אחדים המונים כיום אלפי חסידים, בהם: טשרנוביל, טאלנא, סקווירא, ורחמסטריבקא.

==תולדותיו==
נולד בעיר נורינסק, במדינת ווהלין שבמערב אוקראינה, לרב צבי בנו של רבי נחום גאון שיש המזהים אותו עם רבי "אדם בעל שם".

בעודו ילד נתייתם מאביו, ובחינוכו טיפל דודו רבי נחום אחי אביו.

בהיותו אברך נמשך לתנועת החסידות של הבעל שם טוב, ולאחר פטירתו קיבל את מרותו של ממשיך דרכו רבי דוב בער ממזריטש.

עוד בחיי רבו החל רבי נחום לנסוע לעיירות בווהלין לעורר את העם בדרשות מוסר וחסידות. לאחר פטירת רבו המגיד ממזריטש, הוא החל לנהוג באדמורו"ת בנרינסק, פראהאביטש (פוהרבישצ'ה), ואחריה בצ'רנוביל והתפרסם בגין קדושתו והתלהבותו בעבודת ה', ובשל פזרנות כספו לצדקה ולפדיון שבוים. רבים מהצדיקים בזמנו הסתופפו בצילו.

נפטר בי"א בחשוון ה'תקנ"ח, ונטמן בעיר צ'רנוביל. 

== תורתו ==
זמן קצר לאחר פטירתו יצאו לאור שני ספריו:

* "מאור עיניים" על התורה, אשר נחשב לאחד מספרי היסוד של החסידות. 
* "ישמח לב על הש"ס

עד מלחמת העולם הראשונה הודפסו הספרים ב-17 מהדורות שונות, בנפרד או ביחד.

בדרושיו יש מקום רב לדיונים תאולוגיים ומטפיזיקה קבלית, והוא מדגיש את מושג ה"דעת" שמייצג עבורו דבקות וחיבור. נושאים מרכזיים אצלו: תיקון המידות, עבודה בגשמיות, העלאת מחשבות זרות ומשיחיות.<ref></ref>

בנוסף מיוחסים לרבי מנחם נחום נוסחים שונים של "הנהגות" חסידיות.

==מתלמידיו==
* רבי אברהם דב מאבריטש מחבר הספר בת עין.
* בנו רבי מרדכי טברסקי (-"המגיד מטשרנוביל").
* רבי שכנא צבי מנמירוב, מגיד מישרים בעיר נמירוב בזמן תלמידי הבעל שם טוב, בסביבות השנים ה'ת"ף - ה'תק"ם, ומחבר ספרי "הרי בשמים" על חמשה חומשי תורה ועל חידושי הלכות ואגדות (מצאצאיו - הרב בן ציון לִכטמן).

==משפחתו==
רבי נחום התחתן עם שרה, נכדתו של הרב יצחק שפירא, רב בלובלין.
;צאצאיו
* הרב מרדכי טברסקי (ה'תק"ל - כ' באייר ה'תקצ"ז), המגיד מטשרנוביל.
* הרב משה טברסקי.
* מלכה, אשתו של הרב אברהם בן הרב צבי, המגיד מקאריסטשאוו. בניהם:
** הרב ישראל ( - ב' באייר ה'תר"ז), המגיד מבאהפלי, מחבר הספר "עטרת תפארת ישראל". חתנו היה הרב יהודה לייב אפשטיין אביו של רבי מנחם נחום מקוברין.
*** רבי מנחם נחום עפשטיין מקוברין.
**** רבי יהודה אריה חתן רבי ישראל חתנו של רבי משה צבי מסאווראן.
** הרב צבי. ייתכן שהיה חותנו השני של בן דודו רבי אהרן מצ'רנוביל.
** הרב אריה לייב, מסדילקאב - ממשיך שושלת האדמורו"ות של סב רעייתו רבי משה חיים אפרים מסאדילקוב.
** חוה אשתו של רבי שלום שכנא מפראהביטש בנו של רבי אברהם המלאך.
*** רבי ישראל מרוז'ין.
** חתנם רבי אריה לייב מבנדרי.

==לקריאה נוספת ==
* מאורי אור
* מאיר וונדר, אנציקלופדיה לחכמי גליציה,
* אהרן דוד טברסקי ספר היחס מטשרנוביל,

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמו"רי בית צ'רנוביל
קטגוריה:תלמידי הבעל שם טוב
קטגוריה:תלמידי המגיד ממזריטש
קטגוריה:ילידי 1730
קטגוריה:נפטרים ב-1797
Without You I'm Nothing

Without You I'm Nothing ("בלעדייך אני לא כלום") הוא אלבומם השני של להקת הרוק אלטרנטיבי, פלסיבו אשר יצא לשווקים ב-12 באוקטובר 1998. הסינגל הראשון מתוכו, "Pure Morning" היה הראשון שזכה להצלחה ניכרת בארצות הברית. האלבום נחשב כאלבום הפריצה של הלהקה בו משתתף גם דייוויד בואי.

==רצועות ההשמעה==

# "Pure Morning" - 4:14 
# "Brick Shithouse" - 3:18
# "You Don't Care About Us" - 3:58
# "Ask for Answers" - 5:19
# "Without You I'm Nothing" - 4:08
# "Allergic" - 3:49
# "The Crawl" - 2:59
# "Every You Every Me" - 3:33
# "My Sweet Prince" - 5:45
# "Summer's Gone" - 3:05
# "Scared of Girls" - 2:58
# "Burger Queen" - 22:39
#*מכיל את הרצועה הנסתרת "Evil Dildo" ב-14:46

==מיקומים בטבלאות מכירה==
הממלכה המאוחדת - #7 
צרפת - #7 
אוסטרליה - #14 
ארצות הברית - #20 
אוסטריה - #43 
גרמניה - #55 
שווייץ - #95

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1998
קטגוריה:אלבומי פלסיבו
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס