OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לואיס קלארק

לואיס קלארק
לואיס אלפרד "פינקי" קלארק (באנגלית: Louis Alfred "Pinky" Clarke; 23 בנובמבר 1901 – 24 בפברואר 1977) היה אתלט אמריקאי-יהודי, אלוף אולימפי ושיאן עולם.

==קורות חיים==
קלארק נולד בסטייטסוויל שבקרוליינה הצפונית למשפחה יהודית. הוא למד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.

בשנת 1922 זכה קלארק באליפות ארצות הברית לנוער בריצת 220 יארד.

באליפות המכללות שנערכה בשיקגו ב-16 ביוני 1923 הוא זכה במדליית זהב בריצת 100 יארד, בתוצאה של 9.9 שניות. 

בפברואר 1924 קבע קלארק בריצת 100 יארד באולם שיא עולם חדש של 9.8 שניות.

באולימפיאדת פריז (1924) זכה קלארק במדליית זהב בריצת שליחים 4x100 מטר כשהשוו את השיא העולמי שקבעו בשלב חצי הגמר 41.0 שניות, לפני בריטניה (41.2 שניות) והולנד (41.8 שניות). בשלב המוקדמות הוא וחבריו קבעו שיא עולם חדש של 41.2 שניות.

קלארק נפטר בגיל 75 בפישקיל שבניו יורק.

== שיא אישי ==
*ריצת 100 מטר: 10.7 שניות (1924)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אצנים יהודים
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אתלטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1901
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1977
ג'יימס קווין

ג'יימס "ג'ימי" קווין (באנגלית: James Quinn; 9 בספטמבר 1906 – 12 ביולי 2004) היה אתלט אמריקאי, אלוף אולימפי.

ב-1928, כשהיה סטודנט, זכה קווין באליפות המכללות בריצת 100 יארד. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה עם נבחרת ארצות הברית במדליית הזהב בריצת שליחים 4x100 מטר, לצידם של פרנק ויקוף, צ'ארלס בורה והנרי ראסל, בשיא עולם חדש של 41.0 שניות, לפני גרמניה (41.2 שניות) ובריטניה (41.8 שניות).

ב-2004 בגיל 97 נפטר קווין ברוד איילנד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:בוגרי מכללת הצלב הקדוש
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2004
קווינטוס פאביוס פיקטור

קְווִינְטוּס פָאבּיוּס פּיקְטוֹר (בלטינית: Quintus Fabius Pictor; לערך 254 לפנה"ס–?) היה מראשוני ההיסטוריונים הרומיים. בן לגֶנס הפאביים ונכד לגאיוס פאביוס פיקטור הצייר ("פיקטור" בלטינית).

== חייו ==
קווינטוס, סנאטור רומי, לחם בגאלים בשנת 225 לפנה"ס ולקח חלק במלחמה הפונית השנייה. הוטל עליו המסע לאורקל מדלפי, בחיפוש אחר עצה נוכח התבוסה הקשה בקרב קאנאי (216 לפסה"נ).

פיקטור כתב ביוונית והיה הרומאי הראשון שכתב היסטוריה ולא אנלים. הוא השתמש ברשומות משפחתו ואלו של משפחות מכובדות אחרות כמקור לעבודותיו. ספרי השנים שלו החלו בבואו של איניאס ללאטיום. עבודתו תמה בזכרונותיו מהמלחמה הפונית השנייה, אשר את האחריות עליה הטיל על קרתגו בלבד ובמיוחד על משפחת ברקה ובניה חמלקרת וחניבעל.

פוליביוס, טיטוס ליוויוס ודיוניסיוס מהליקרנסוס השתמשו בו כמקור, ועבודתו תורגמה ללטינית עד ימי קיקרו. חלק ניכר מעבודתו אבד.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:היסטוריונים מן העת העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
פרנק ויקוף

פרנק קליפורד ויקוף (באנגלית: Frank Clifford Wykoff; 29 באוקטובר 1909 – 1 בינואר 1980) היה אתלט אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
ויקוף נולד בדה מוין שבאיווה. הוא האצן היחיד שזכה בשלושה מרוצי שליחים אולימפיים ובכולם שבר שיא עולם. באולימפיאדת אמסטרדם (1928) היה הרץ הרביעי ברביעיית השליחים של ארצות הברית שזכתה במדליית זהב. אחרי האולימפיאדה למד באוניברסיטת דרום קרוליינה וזכה באליפות המכללות בריצת 100 יארד ב-1930 וב-1931. עם רביעיית השליחים של האוניברסיטה זכה באליפות המכללות בריצת 4X100 ושבר שיא עולם (40.8 שניות). באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) זכה עם רביעיית השליחים של ארצות הברית בזהב. באולימפיאדת ברלין (1936) סיים רביעי בריצת ה-100 מטר וזכה במקום הראשון בריצת ה-4X100 מטרים תוך שהוא שותף לקביעת שיא עולם חדש (39.8 שניות). 

ב־1980 נפטר ויקוף באלטדנה שבקליפורניה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הדרומית
קטגוריה:אצנים אמריקאים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ברלין (1936)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: אתלטיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1980
איגור תם

איגור יבגנייביץ' תַם (ברוסית : И́горь Евге́ньевич Та́мм; 8 ביולי 1895 - 12 באפריל 1971) היה פיזיקאי רוסי-סובייטי זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 1958.

== חייו ==
נולד בוולדיבוסטוק וחי ולמד לאחר מכן בקירובוגרד (כיום באוקראינה). בשנים 1913–1914 למד באוניברסיטת אדינבורו ולאחר מכן במוסקבה עד 1918.

בשנת 1934 החל לעבוד במכון לבדב לפיזיקה ועם השנים מונה למנהל מחלקת פיזיקה תאורטית במכון.

בשנת 1951 הציע יחד עם אנדריי סחרוב את ה"טוקמאק" כמתקן לשליטה בהיתוך תרמו גרעיני על בסיס שדה אלקטרומגנטי בצורת "טורוס" (דמוי כעך). מתקנים כאלו נבנו תוך זמן קצר והולידו את ה T-3 הסובייטי בשנת 1968, שאיפשר מחקר מעמיק בטמפרטורות גבוהות ביותר (באותה העת) של פלזמה. גם כיום משמש ה"טוקמק" ככלי מרכזי במחקר הפלזמה.

בשנת 1953 נבחר לחבר באקדמיה הרוסית למדעים.
בשנת 1958 זכה בפרס נובל לפיזיקה יחד עם פאבל צ'רנקוב ואיליה פרנק על גילוי ופירוש קרינת צ'רנקוב.

בשנות ה-60 היה פעיל בחתימה על עצומות שונות נגד פגיעה בזכויות אדם בארצות הברית ובברית המועצות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים רוסים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:גרמנים מאוקראינה
קטגוריה:גרמנים מרוסיה
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ברוסיה
קטגוריה:סגל המכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה
קטגוריה:פיזיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1895
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1971
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1971
שגרירות

[[שגרירות ארצות הברית בבגדאד, השגרירות הגדולה והיקרה בעולם]]
שגרירות [[הודו באדיס אבבה, אתיופיה.]]
שגרירות היא הדרג הגבוה ביותר של נציגות דיפלומטית במדינה זרה, המתפקדת כגשר לתקשורת ולקשרים בין ממשלות של מדינות שונות. הקמת שגרירות במדינה מסוימת מהווה אות הכרה מלאה ורשמית בלגיטימיות ובריבונות של המדינה המארחת, ומשקפת את הקשרים הדיפלומטיים והאמון ההדדי בין שתי המדינות. שגרירות אינה רק מרכז לפעילות דיפלומטית אלא גם מספקת שירותים רבים לאזרחיה של המדינה השולחת הנמצאים בחו"ל, כולל עזרה במקרי חירום, רישום נולדים, נישואין, ועוד.

== היסטוריה ==

מוסד השגריר היושב קבע בארץ זרה התחיל באיטליה במהלך המאה ה-15, על ידי דוכסות מילאנו. השגרירים הראשונים נשאו כולם בתואר קונסול האיטלקי. 

במהלך קונגרס וינה ב-1815 נקבעו "תקנות הסיווג של כוח אדם דיפלומטי" שקבעו מערכת בינלאומית של דרגות דיפלומטיות, וכי שגרירים הם בדרגה ראשונה, צירים בדרגה שנייה, וממונה על היחסים בדרגה שלישית.

באמנת וינה בדבר יחסים דיפלומטיים, שנחתמה בחסות האו"ם ב-1961, הוסדר מעמדם של היחסים הדיפלומטיים ומינויי שגרירים. בעקבות האמנה, ואמנת וינה בדבר יחסים קונסולריים ב-1963, חדל השימוש במוסד הצירות.

== בעלי משרות ==

* שגריר - ראש השגרירות. מגיש את כתב האמנה המסמיך את פעולת השגרירות.
* ציר
* ציר-יועץ 
* יועץ
* מזכיר ראשון
* מזכיר שני
* מזכיר שלישי
* נספח
* עוזר נספח
כאשר מגיע שגריר חדש למדינה זרה, הוא מגיש כתב האמנה לראש המדינה.

לרוב בעלי המשרות בשגרירת הם עובדי משרד החוץ. אך משרות כמו נספח צבאי מאוישות לפעמים על ידי אנשי צבא, ונספח כלכלי לפרקים ממונה מטעם מרד מסחר.

== משימות ==
תפקידיה של השגרירות כוללים לרוב:
#טיפול בנושאים מדיניים וצבאיים המשותפים לשתי המדינות
#עידוד קשרי תרבות וחברה בין המדינות
#פתרון בעיות בקשרי המסחר בין המדינות
#סיוע לאזרחי המדינה שנקלעים למצוקה (נעשה לרוב על ידי המחלקה הקונסולרית)
#טיפול בבקשות להיכנס למדינה המיוצגת על ידי השגרירות (אשרות שהייה)

לנציגות דיפלומטית יש חסינות דיפלומטית, ונוהגים בה כאילו היא שטח טריטוריאלי של המדינה המיוצגת בה ולכן לא ניתן להיכנס לשטח השגרירות ללא היתר, אך עובדיה הדיפלומטים כפופים לחוקי המדינה בה היא נמצאת.

לרוב ממוקמת שגרירות בבירתה של המדינה בה היא נמצאת, אך לפרקים אין הדבר כן, כמו במדינות שהעתיקו את בירתן, כמו מיאנמר שלמרות שהעתיקה את בירתה מיאנגון לנייפידאו ב-2005, רוב המדינות המחזיקות בה שגרירויות עדיין מחזיקות אותן ביאנגון, או מדינות שאין הכרה בינלאומית לגבי בירתם, כישראל, שלמרות היות בירתה בירושלים מחזיקות רוב המדינות המחזיקות בה שגרירויות במחוז תל אביב.

==ראו גם==
* קונסוליה
* צירות
* נציגויות דיפלומטיות של ישראל בעולם

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.postoffice.co.uk/travel-insurance/embassy-consulate-info Everything you need to know about embassies] באתר postoffice.co.uk
* [https://www.gov.il/he/departments/dynamiccollectors/israel-abroad-consular?skip=0 נציגויות זרות בישראל] באתר משרד החוץ

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דיפלומטיה
התיקון השלישי לחוקת ארצות הברית

מגילת הזכויות האמריקאית, הכוללת את התיקון השלישי לחוקה

התיקון השלישי (1791) לחוקת ארצות הברית (באנגלית: Third Amendment) הוא חלק ממגילת הזכויות שבחוקת ארצות הברית. נקבע בו כי לא ניתן יהיה לכפות אכסון חיילים בבתי אזרחים בעת שלום.

תיקון זה בא כתשובה ישירה לחוק שהנהיגו הבריטים לפיו, במקרה של מחסור במקום, יוכלו חייליהם להשתכן בבתי אזרחים לא מאוכלסים או כל מבנה אחר, והאזרחים יחויבו לספק להם מזון ושתייה. 

אם זמן מלחמת האזרחים האמריקנית ייחשב ל"זמן שלום" (הקונגרס לא הכריז על הקונפדרציה כמדינת אויב), יימצא שהשימוש שעשה צבא הצפון בנכסי אזרחים הפר את התיקון, אך הדבר לא עמד לבחינת בתי המשפט.

זהו אחד הסעיפים האנכרוניסטיים ביותר בחוקה. נעשה בו שימוש משפטי רק פעם אחת. בעת שביתת סוהרים ב-1979, החליפו אותם אנשי המשמר הלאומי. הללו קיבלו גם את אזורי המגורים שלהם. בית משפט פדרלי פירש את התיקון השלישי בהרחבה וקבע כי לא ניתן להוציא את הסוהרים ממגוריהם לשם שיכון מחליפיהם. בית המשפט העליון של ארצות הברית מעולם לא ביסס פסיקה על סמך התיקון השלישי. פרקליטים ניסו לעשות בה שימוש החורג בהרבה ממשמעות המקורית, למשל איסור להטמנת האזנות, אך ללא הועיל.

== תוכן התיקון==
===מקור===

<div style="text-align: left; direction: ltr; margin-left: 1em;">
No Soldier shall, in time of peace be quartered in any house, without the consent of the Owner, nor in time of war, but in a manner to be prescribed by law.
</div>

===תרגום===

:"אף חייל לא ישוכן במבנה כלשהו, בעת שלום, בלא הסכמת בעל המבנה, וכן לא ייעשה הדבר בעת מלחמה, אלא באופן שייקבע בחוק."

==קישורים חיצוניים==

* 

התיקון ה-3 לחוקת ארצות הברית
מגנזיום גופרתי

מגנזיום גופרתי הוא מלח אי-אורגני שנוסחתו MgSO<sub>4</sub>. מופיע לעיתים קרובות בצורה הממויימת MgSO<sub>4</sub>·7H<sub>2</sub>O כמינרל אפסומיט. נקרא גם 'מלח אנגלי'. 

==שימושים==
===רפואי===
מגנזיום גופרתי מופיע ברשימת התרופות הבסיסיות של ה-WHO, רשימת תרופות שנבחרה על פי יעילותן, בטיחותן ועלותן לצורך שמירה על בריאות הציבור. על פי מסמך ה-WHO, מגנזיום גופרתי נועד לטיפול במצבי פרכוס אצל נשים הסובלות מרעלת היריון ולא למצבי פרכוס אחרים.

מגנזיום גופרתי הוא תרכובת מינרלית הנמצאת בבתי מרקחת וידועה בשם המסורתי מלח אנגלי לשימוש חיצוני ופנימי. התרכובת מסיסה במים בקלות וניתן לעכב מסיסות זו במשחות המכילות ליפידים. לכן מגנזיום גופרתי במשחה אינו נספג באותה קלות בעור האדם. אף טמפרטורת התמיסה וריכוזה עשויים להשפיע על מהירות הספיגה בעור.

בשימוש חיצוני, משחת מגנזיום גופרתי משמשת לטיפול בדלקות של העור, כיבים קטנים, או זיהומים מקומיים. בבריטניה משחת מגנזיום גופרתי משמשת גם לסיוע בהוצאת כפיסים, או קוצים, הכלואים בעור. משחת מגנזיום גופרתי בריטית מכילה 47.76% מגנזיום גופרתי, פנול 0.49% וגליצרול.

מגנזיום גופרתי משמש גם כמלח אמבטיה ובמכל ציפה.

שימוש פנימי במגנזיום גופרתי כולל:
* סם משלשל חריף הפועל תוך חצי שעה עד שעתיים לאחר נטילתו דרך הפה. פעולת הסם מבוססת על כך שיוני המגנזיום מתקשים להיספג במעיים וקושרים כמות גדולה של מים, דבר הגורם ישירות לשלשול. אין להשתמש בחומר זה להקלה ממושכת מעצירות, שכן הוא עלול להפר את האיזון הכימי בדם.
* כתרופה תחליפית במצבי היפומגנזימיה, מצב של חוסר איזון אלקטרוליטי שבו יש רמה נמוכה של מגנזיום בדם.
* כתרופה אנטי-אריתמית, לטיפול בהפרעת קצב במצבי טורסד דה פואנט.
* כמרחיב סמפונות, במצבי אסתמה קשים, לאחר ששימוש בתרופות אחרות (למשל, תרופות אנטיכולינרגיות) נכשל. תרופה זו ניתנת בדרך כלל בעירוי.
* בטיפול בנשים הסובלות מרעלת הריון כדי להפחית את הסיכון לפרכוסים, ולטיפול בפרכוסים כתוצאה מרעלת הריון. מגנזיום גופריתי מוריד לחץ דם סיסטולי, אולם אינו משנה לחץ דם דיאסטולי ולכן זרימת הדם לעובר אינה נפגעת.

===חקלאות===
בתחום החקלאות השימוש במגנזיום גופריתי הוא לצורך העלאת תכולת המגנזיום, או הגופרית, בקרקע. עיקר השימוש במלח זה הוא בצמחי עציצים, או בצמחים הזקוקים לתכולה גבוהה של מגנזיום בקרקע, כגון תפוחי אדמה, שושניים, עגבניות, עצי לימון, גזר ופלפל. היתרון של מגנזיום גופריתי על פני דשנים אחרים המכילים מגנזיום הוא במסיסות הגבוהה של החומר המאפשרת את פיזורו כדשן נוזלי בריסוס. 

===תעשיית המזון===
מגנזיום גופריתי משמש כמלח התססה בתהליך יצור בירה. ניתן להשתמש בו כגורם קרישה בייצור טופו.
=== כימיה ===
בתחום הכימיה משמש המגנזיום הגופרתי כחומר סופח מים בתהליכי הפרדת חומרים אורגניים בתמיסה אורגנית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרופות
קטגוריה:מלחים
קטגוריה:סולפטים
קטגוריה:מגנזיום: תרכובות
תומאס ברולין

פר תומאס ברולין (בשוודית: Per Tomas Brolin; נולד ב-29 בנובמבר 1969) הוא כדורגלן עבר שוודי. ברולין היה משחקני המפתח בנבחרת שוודיה, שסיימה במקום השלישי במונדיאל 1994.

תומאס ברולין החל את הקריירה שלו בקבוצה השוודית יה-אי-אף סונדסוואל (GIF Sundsvall) בשנת 1986. ארבע שנים לאחר מכן עבר כקשר לנורשפין, ומשם עבר למועדון האיטלקי פארמה, שזכה בתקופתו בגביע המחזיקות לשנת 1993. בשלהי עונת 1994/95 עבר ברולין ללידס יונייטד האנגלית תמורת סכום של 4.5 מיליון ליש"ט. אלא שלאחר מעברו ללידס, דעכה יכולתו, וברולין, שנאלץ להתמודד עם בעיות משקל חוזרות ונשנות, ערך רק 19 הופעות במדי לידס בשנתיים שבהן בילה בקבוצה. הוא הושאל לפרקי זמן קצרים לפ.צ. ציריך השווייצרית, לפארמה ולקריסטל פאלאס האנגלית, עד שלבסוף פרש בשנת 1998.

ברולין הופיע 47 פעמים במדי הנבחרת השוודית וכבש 26 שערים. באליפות אירופה לאומות שנערכה בשוודיה בשנת 1992 כבש שלושה שערים, מה שזיכה אותו - יחד עם שלושה שחקנים נוספים בטורניר - בתואר מלך השערים. הוא כבש שלושה שערים נוספים במונדיאל 1994, וזכה פעמיים (ב-1990 וב-1994) ב-Goldbullen (כדור הזהב), התואר הניתן לשחקן השוודי הטוב ביותר בכל שנה.

לאחר פרישתו ממשחק פעיל ב-1998, החל בקריירה עסקית. הוא היה בעליה של מסעדה בשוודיה, וכן השקיע בנדל"ן. מ-2006 הוא שחקן פוקר פעיל, ובמשך מספר שנים השתתף בתחרויות בינלאומיות בידוריות של PartyPoker.com.

ב-2001 נולד בנו הראשון, מחברתו סוזן הרדנבורג; הם נפרדו עוד לפני לידת הבן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bbc.co.uk/leeds/content/articles/2006/07/03/sport_united_brolin_profile_feature.shtml תומאס ברולין], באתר BBC
* [http://www.holmesdale.net/page.php?id=82&story=4045 Where are they now? Tomas Brolin]

קטגוריה:כדורגלנים שוודים
קטגוריה:חלוצי כדורגל שוודים
קטגוריה:כדורגלני נורשפין
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני לידס יונייטד
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. ציריך
קטגוריה:כדורגלני קריסטל פאלאס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שוודיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:כדורגלני יורו 1992
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1969
בוסטון (להקה)

בוסטון (באנגלית: Boston) היא להקת רוק אמריקנית ממסצ'וסטס שהצליחה מאוד בשנות השבעים ובשנות השמונים. הלהקה מכרה מעל 50 מיליון עותקים מאלבומיה ברחבי העולם. המוזיקה שלהם נחשבת לבעלת השפעה רבה על מעבר המוזיקה מהבי מטאל בשנות השבעים לפופ בשנות השמונים.

השירים המפורסמים ביותר של הלהקה הם: "More Than a Feeling", "Peace of Mind",
"Foreplay/Long Time", "Don't Look Back", "Amanda", וכמו כן: "Rock & Roll Band",
"Smokin", "Hitch a Ride", "Feelin' Satisfied", "A Man I'll Never Be",
"We're Ready" "The Launch\Cool The Engines" ו-"I Need Your Love".

חברי הלהקה היו בתחילת דרכה:

*טום שולץ (Tom Scholz) - כותב המילים וגיטריסט.
*בראד דלפ (Brad Delp) - סולן.
*ברי גאודרו (Barry Goudreau) - גיטריסט.
*סיב השיאן \ ג'ים מסידה (Sib Hashian) - מתופפים (לסירוגין).
*פראן שיהן (Fran Sheehan) - בסיסט.

אלבומם הראשון, "בוסטון" (Boston, 1976, Epic Records), הוקלט רובו על ידי שולץ, דלפ וגאודרו במרתף ביתו של שולץ. רק לאחר שהתעקשו שהלהקה גם תופיע צורפו ללהקה שיהן והשיאן. האלבום בוסטון היה הצלחה מיידית ודורג כאחד מהאלבומים המצליחים ביותר בכל הזמנים - יותר מ-17 מיליון עותקים נמכרו. ההצלחה נמשכה גם באלבומים הבאים של הלהקה.

שולץ נחשב לגאון מוזיקלי וטכני. בתחילת שנות השמונים ייסד את החברה
Scholz Research & Development, Inc ששווקה את מגבר הגיטרה המצליח "Rockman". בנוסף נטען כי היה פרפקציוניסט: לפי שמועה אחת, הוא הקליט סט של רצועת תופים מעל למאה פעמים.
אופיו הרודני וחוסר רצונו לסיים אלבומים בזמן קצוב, הובילו לוויכוחים שהגיעו לשיאם בסדרת תביעות על ידי חברי הלהקה וחברת ההקלטות Epic Records.

בראד דלפ, [[סולן הלהקה עד מותו ב-2007]]
הלהקה המשיכה לעבוד על תקליט חדש, בהשתתפות דלף ושולץ שנותרו יחידים מהלהקה המקורית, עד התאבדותו
של דלפ ב-10 במרץ 2007 בביתו שבניו המפשייר.

המוזיקה של בוסטון עדיין מושמעת בתחנות רדיו של רוק קלאסי. הרכב מחודש של הלהקה המשיך להופיע גם ב-2008.

ב-3 בדצמבר 2013 יצא אלבומם הראשון אחרי 11 שנה, Life, Love & Hope.

הלהקה יצאה באפריל 2016 למסע הופעות ברחבי ארצות הברית לרגל 40 שנות פעילות.

==דיסקוגרפיה==
*1976 - Boston
*1978 - Don't Look Back
*1986 - Third Stage
*1994 - Walk On
*1997 - Greatest Hits
*2002 - Corporate America
*2013 - Life, Love & Hope

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:אמני אפיק רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1975
אצטון

אצֵטוֹן (Acetone) הוא תרכובת אורגנית פשוטה. אצטון הוא הקטון הפשוט ביותר; נוסחתו היא C<sub>3</sub>H<sub>6</sub>O ושמו הכימי הוא 2-פרופאנון (Propanone).

זהו נוזל חסר צבע ובעל ריח חריף אופייני בטמפרטורת החדר (25°C), המתלקח בקלות. נקודת קפיאתו היא 95.4- ונקודת הרתיחה היא 56.53 מעלות צלזיוס. הוא מתמוסס בקלות בין השאר במים, אתר וכוהל ומשמש בעצמו כממס חשוב.

השימוש הרווח באצטון בחיי היום יום הוא כרכיב הפעיל במסיר לק ציפורניים, אך משתמשים בו גם בייצור פלסטיק, סיבים, תרופות, חומרי נפץ, מחיקת כתב ועוד.

הראשון שגילה תהליך ייצור תעשייתי יעיל לאצטון היה חיים ויצמן, לימים נשיאה הראשון של מדינת ישראל, שניהל את מעבדות האדמירליות הבריטית בתקופת מלחמת העולם הראשונה. הוא השתמש בחיידק Clostridium acetobutylicum, אשר בתהליך תסיסה מפרק עמילן ל-1-בוטנול ואצטון. האצטון שהופק היה ממס קריטי לייצור חומר הנפץ ההודף קורדיט - תערובת של ניטרוגליצרין, ניטרוצלולוזה ווזלין ולניצחון בריטניה ובעלות בריתה.

==בביולוגיה==
כאחד מגופי הקטון, כמויות זעירות של אצטון נמצאות באופן תקין בשתן ובדם. כמויות גדולות של גופי קטון בדם ובשתן מעידות על רעב או מצב סוכרתי (היפרגליקמיה) חריף; לנשיפתו של החולה יש ריח פירות מובהק הנגרם (בין היתר) בשל האצטון העודף בגופו הנוצר בפירוק שומנים וחלבונים.

באופן טבעי נמצא האצטון בצמחים וגזים וולקניים. בזיקוק של עץ, תאית וסוכר ניתן לקבל אצטון בתהליך של זיקוק שניוני.

==בתעשייה==
שימוש תעשייתי חשוב באצטון הוא בתגובתו עם פנול, המייצרת ביספנול A. חומר זה הוא רכיב בפולימרים חשובים רבים כפוליקרבונט, פוליאוריתן ושרפים אפוקסיים. אצטון גם נמצא בשימוש נרחב לתובלה של אצטילן: כלים המכילים ספוג ממולאים באצטון ולאחריו אצטילן אשר נמס בו. ליטר אחד של אצטון ממיס כ־250 ליטר של אצטילן.

אצטון הוא הרכיב החשוב (ולעיתים היחיד) של מסיר לק לציפורניים, בהיותו ממס יעיל של פולימרים ותרכובות פלסטיק מסוימות.

==השפעות בריאותיות==
חשיפה ישירה במגע לאצטון עלולה לגרום לגירוי אך לא נמצאו ראיות חזקות להשפעות בריאותיות ארוכות טווח לחשיפה לאצטון. רמת הרעילות שלו נמוכה ביותר (LD50 של 3,000 מיליגרם לק"ג) ומבחינה טוקסיקולוגית הוא נחשב כ"לא רעיל כלל".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטגוריה:ממסים אפרוטיים
קטגוריה:חמצן: תרכובות
קטגוריה:מוצרי ביוטכנולוגיה
מחלת בסט

מחלת בסט (Best disease או Vitelliform Macular Dystrophy) היא מחלת עיניים גנטית. המחלה, המאופיינת בניוון של המקולה (האזור המרכזי של הרשתית האחראי על חדות הראיה המרכזית), מאובחנת לרוב בין הגילאים 3 ל-15 וגורמת להפחתה הדרגתית ביכולת הראייה, לעיתים עד כדי עיוורון מלא, אולם במרבית המקרים לחולים יש יכולת ראייה היקפית. המחלה הוגדרה לראשונה ב-1905 על ידי פרדריך בסט (Frederich Best). למרות שבשנים האחרונות נחשפו עובדות רבות על הרקע הפיזיולוגי והמולקולרי של המחלה, עדיין אין לה טיפול יעיל.

==פתולוגיה==
מחלת בסט מאופיינת באגירה לא נורמלית של ליפופוסין (lipofuscin), פיגמנט שהוא תוצר פרוק של תאי דם. החומר הנאגר יוצר על פני הרשתית מבנים צהבהבים דמויי חלמון ביצה, והיעלמותם גורמת באופן הדרגתי לפגיעה בחדות הראייה המרכזית ולראייה מטושטשת בשתי העיניים. המחלה מתבטאת לראשונה בדרך כלל בשנות הילדות או בגיל ההתבגרות (3-15) ומחמירה עם הגיל. התפתחות המחלה איטית מאוד והשונות הפנוטיפית בין חולים גדולה. לעיתים קרובות חולים בגילאי ה־50 שומרים על יכולת הקריאה. ישנם מקרים מתועדים בספרות שבהם תוארו אנשים הנושאים את האלל הגורם למחלה, אך אינם סובלים מבעיות ראייה.

==אפידמיולוגיה==
מחלת בסט מורשת בדרך כלל בהורשה אוטוזומלית דומיננטית
המחלה נפוצה בעיקר באנשים ממוצא אירופאי. המחלה מורשת בדרך כלל בהורשה אוטוזומלית דומיננטית, כלומר מספיק הורה אחד החולה במחלה כדי להעביר את המחלה לדור הבא. בישראל ידוע על כ־300 ילדים חולים, ובארצות הברית על כ-14,000.

==רקע מולקולרי וגנטי==
מחלת בסט היא מחלה אוטוזומלית דומיננטית הנגרמת עקב מוטציות שונות בגן BEST1 (נקרא בעבר VMD2), הנמצא על כרומוזום 11 ומקודד לחלבון בסטרופין-1. באופן נורמלי החלבון מבוטא בתאי האפיתל של רשתית העין. החלבון בסטרופין-1 הוא ממברנלי היוצר דימרים ומכיל 4-6 אזורים חוצי-ממברנה. החלבון נחשב כרב-תפקודי (multifunctional) וקיים ויכוח בספרות המדעית לגבי תפקודיו השונים: תעלת כלור (Cl-) המשופעלת על ידי ריכוז הסידן (Ca++) התוך-תאי, תעלת ביקרבונט (HCO3-) ו/או מעכב תעלות סידן תוך-תאיות תלויות מתח (intracellular voltage-dependent Ca2 + channels). כמו כן, מוטציות בגן הגורמות למחלה התפתחותית של העין מצביעות על מעורבותו בתהליך התפתחותי זה. עד כה ידועים לפחות 100 אללים מוטנטים שונים היכולים לגרופ למחלת בסט. ברובם של האללים הפתוגנים, הגן BEST1 מכיל מוטציות בקצה ה-N טרמינלי של החלבון, מה שיכול להצביע על האזור הזה כבעל חשיבות רבה לפעילות החלבון.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.best.org.il/ האגודה הישראלית למלחמה במחלת בסט] 
* [http://www.themedical.co.il/Article.aspx?f=12&s=2&id=2829 מאמר] מאת פרופ' שאול מרין וד"ר דרור שרון בעיתון The Medical

קטגוריה:הפרעות בדמית וברשתית
מאניק סטריט פריצ'רז

מאניק סטריט פריצ'רז (אנגלית: Manic Street Preachers) היא להקת רוק וולשית.

== היסטוריה ==
הלהקה הוקמה בשנת 1986 בעיירה בלאקווד אשר בוויילס והפכה לאחת הלהקות החשובות של תחילת שנות ה-90. זכתה פעמיים בפרס הבריט-אוורדס בפרס הלהקה הטובה ביותר ובפרס האלבום הטוב ביותר, ב-1996 וב-1998. המאניקס החלה את דרכה בתור להקת פאנק רוק, בעוד שכיום הלהקה מקושרת יותר עם רוק אלטרנטיבי ואינדי, לאור השינויים שחלו בלהקה במהלך השנים. היא ידועה בעיקר בשל היעלמותו המסתורית וההתאבדות האפשרית של גיטריסט הלהקה, ריצ'י ג'יימס אדוארדס בשנת 1995

ב-24 בנובמבר 2008 הכריזו באנגליה על מותו הרשמי. מאז היעלמותו נכתבים רוב הטקסטים של שירי הלהקה על ידי נגן הבס ניקי וייר.

חלק משירי הלהקה המוקדמים מזוהים עם האידאולוגיה הסוציאליסטית והנאו-מרקסיסטית. בשנת 2001 הופיעה הלהקה בקובה בשנת 2001 וחבריה נפגשו עם פידל קסטרו. הביקור וההופעה תועדו בדי.וי.די בשם Louder Than War. בנוסף, באוסף הווידאו קליפים שהוציאה הלהקה בדי.וי.די, נראה שחקן המחופש לקארל מרקס ומציג אותם כ"להקת הרוק החביבה עליו".

שירים רבים אחרים עוסקים בניכור חברתי ובעיות נפשיות, כמו כן, בשירי הלהקה רפרנסים רבים לנושאים פוליטיים, היסטוריים וספרותיים.

בשנת 2009, לאחר שריצ'י גיימס אדוארדס הוכרז רשמית כמת (2008), הוציאה הלהקת את האלבום Journal for Plague Lovers בו לחנים לטקסטים האחרונים שכתב.

==דיסקוגרפיה==
* Generation Terrorists (1992)
* Gold Against the Soul (1993)
* The Holy Bible (1994)
* Everything Must Go (1996)
* This Is My Truth Tell Me Yours (1998)
* Know Your Enemy (2001)
* Lifeblood (2004)
* Send Away the Tigers (2007)
* Journal for Plague Lovers (2009)
* Postcards from a Young Man (2010)
* Rewind the Film (2013)
* Futurology (2014)
* Resistance Is Futile (2018)
* The Ultra Vivid Lament (2021)

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.radio69fm.com/manic-street-preachers מאניק סטריט פריצ'רז] במוסיכיפדיה של רדיו מוסיכיף 69FM.

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1986
סגור אלגברי

באלגברה, הסגור האלגברי (algebraic closure) של שדה <math>F</math> הוא השדה הקטן ביותר המכיל את <math>F</math>, שהוא סגור אלגברית. את הסגור האלגברי אפשר לבנות על ידי שילוב של כל ההרחבות ממימד סופי של השדה המקורי. כדי לשלב בין השדות השונים כראוי, יש להפעיל את הלמה של צורן.

לכל שדה יש סגור אלגברי, שהוא יחיד עד כדי איזומורפיזם. לכן אפשר לדבר על 'הסגור האלגברי', בה"א הידיעה. הסגור האלגברי שווה לשדה עצמו רק כאשר השדה כבר סגור אלגברית. כל שדה סגור אלגברית המכיל את <math>F</math>, מכיל גם את הסגור האלגברי של <math>F</math>. כאשר <math>F</math> שדה אינסופי הסגור האלגברי של שדה <math>F</math> הוא בעל אותה עוצמה כמו של <math>F</math>. לדוגמה, הסגור האלגברי של שדה המספרים הרציונליים הוא שדה המספרים האלגבריים, והסגור האלגברי של שדה המספרים הממשיים הוא שדה המספרים המרוכבים. לפי משפט של ארטין ושרייר (Schreier) מ-1927, הממד של הסגור האלגברי מעל השדה הוא 1, 2, או אינסוף.

בנוסף לבניה המופשטת של סגור אלגברי, היוצאת משדה נתון ומחזירה הרחבה שלו, אפשר להתבונן גם בסגור האלגברי היחסי. אם <math>F \subseteq K</math> שני שדות, אז הסגור האלגברי של <math>F</math> ב- <math>K</math> (או: הסגור האלגברי היחסי) הוא אוסף האיברים של <math>K</math> שהם אלגבריים מעל <math>F</math>.

== ראו גם ==
* שדה סגור אלגברית
*שדה סדור שלם
*סגור שלם (integral closure)

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אלגברה
גיל שויד

גיל שויד (נולד בשנת 1968) הוא יזם ישראלי בתחום ההיי-טק, מייסד שותף ומנכ"ל חברת צ'ק פוינט, וחתן פרס ישראל לשנת 2018 ליזמות וחדשנות (הראשון שזכה בפרס ישראל בתחום זה). הונו נאמד על ידי פורבס בכ-3.1 מיליארד דולר (ספטמבר 2022).

== ביוגרפיה ==
גיל שויד נולד בירושלים. כבר בגיל 13 החל לתכנת. למד בבית הספר התיכון ליד האוניברסיטה העברית בירושלים, ובמקביל ללימודים בבית הספר התיכון למד גם מדעי המחשב באוניברסיטה העברית. בנוסף עבד באותה תקופה כמנהל מערכות במרכז פריץ הבר לדינמיקה מולקולרית באוניברסיטה העברית.

שירת ביחידה 8200 של חיל המודיעין. לאחר שחרורו מצה"ל ב-1991 עבד כמפתח תוכנה בחברת אופטרוטק (כיום אורבוטק). ב-1993 הקים את חברת צ'ק פוינט יחד עם שלמה קרמר, שעימו שירת במודיעין, ועם מריוס נכט שעימו עבד באופטרוטק. מאז משמש שויד כמנכ"ל צ'ק פוינט. עד לשנת 2001 שימש גם כנשיא החברה, ועד 2015 כיושב ראש. בין השנים 1999–2004 שימש בתפקיד דירקטור בחברת "בקווב" של האחים אלי וניר ברקת, שהיו המשקיעים הראשונים בצ'ק פוינט באמצעות חברת BRM.

שויד הוא הממציא של הפטנט על טכנולוגיית "Stateful Inspection", עליה מבוסס מוצר הדגל של צ'ק פוינט - FireWall-1, ונחשב על ידי רבים לאבי חומת האש המודרנית.

שויד נמנה עם חבר הנאמנים של אוניברסיטת תל אביב ומכהן כיושב ראש חבר הנאמנים של האוניברסיטה לנוער של אוניברסיטת תל אביב. הוא חבר במועצת המנהלים של עמותת "יכולות", הפועלת להעלאת אחוזי הזכאות לתעודת בגרות ולהנגשת ההשכלה הגבוהה.

הונו האישי נאמד ב-2021 ב-4.9 מיליארד דולרים, והוא מאנשי העסקים העשירים בישראל.

בחודש מרץ 2018 שר החינוך נפתלי בנט הודיע על קטגוריה חדשה בפרס ישראל והכריז על גיל שויד כחתן פרס ישראל בהיי-טק.

שויד מתגורר בתל אביב. הוא אב לשישה: שלושה ילדים מאשתו הראשונה, חמוטל איינהורן, ושלושה ילדים מאשתו הנוכחית, עורכת הדין הפלילית, מיטל דנינו-שויד.

בפברואר 2024 הודיע גיל שוויד על כוונתו לפרוש מתפקיד מנכ"ל צ'ק פוינט, תפקיד אותו מילא במשך 30 שנה, ולעבור לשמש כיו"ר פעיל של החברה<ref></ref><ref></ref>.

==פרסים והוקרה==
* 2004 - הוענק לו תואר דוקטור למדע לשם כבוד בתחום המדעים מטעם הטכניון.
* 2004 - נכלל ברשימת "המנהיגים הגלובליים של המחר" מטעם הפורום הכלכלי העולמי, בשל מחויבותו ותרומתו לחברה בתחומים שמעבר לאינטרסים מקצועיים.
* 2010 - נבחר ליזם השנה הישראלי מטעם ארנסט אנד יאנג.
* 2014 - נבחר לאיש השנה של גלובס.
* 2018 - פרס ישראל בתחום ההיי-טק.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.checkpoint.com/corporate/gilshwed.html ביוגרפיה של גיל שויד] (באנגלית), אתר Check Point
* 
* 
* 
* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=WH15q1U35gI#t=1669 גיל שויד בשיחה עם] דנה וייס, באגודת הידידים של מכון ויצמן, 1 במאי 2014 <small><small>(התחלה 27:48)</small></small>
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מייסדי חברות תוכנה ישראלים
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:יזמי היי-טק ישראלים
קטגוריה:מיליארדרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חיילי יחידה 8200
קטגוריה:מומחי אבטחת מידע ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל ליזמות וחדשנות
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 2018
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
חשופית צהובה

החשופית הצהובה (שם מדעי: Limax flavus) היא רכיכה יבשתית השייכת למשפחת החשופיות בסדרת שבלולי יבשה.

הקונכייה של החשופית הצהובה חבויה, כך שגופו של החילזון נראה חשוף - ומכאן שמו. צורתו תולעתית ובראשו יש שני זוגות משושים: האחורי מתנשא מעל הקדמי, הוא ארוך יותר ובקצהו עיניים. אורך גופה של החשופית הצהובה הוא 8 ס"מ. צבעה ירקרק-צהבהב, מוכתם בכתמים צהובים, והמשושים כחלחלים. החשופיות הצהובות הן דו מיניות - כל אחת מהן גם מעבירה זרע לחברתה וגם מטילה ביצים. החשופיות שוכנות במרתפי בתים, במערכות ביוב ועל קירות בתים. לעיתים הן זוחלות במערכת הביוב ויוצאות אל חדרי אמבטיה ואל מטבחים. הן שכיחות גם בגינות נוי ובמטעים. מזונה של החשופית הם: פטריות, אצות, ורקבובית מן הצומח.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חשופיות
קטגוריה:ארץ ישראל: שבלולים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
פנזין

פנזין (באנגלית Fanzine, הלחם בין Fan ו-Zine, קיצור של מגזין) הוא כתב עת לא-מקצועי העוסק בתחום ספציפי. פנזינים אינם ממומנים על ידי גופים ציבוריים או מסחריים, והמוציאים לאור, העורכים והכותבים בדרך כלל אינם מקבלים כסף על טרחתם. המחיר של הפנזין הוא בדרך כלל זעום, ומשמש לכיסוי ההוצאות בלבד. פנזינים רבים הודפסו בסטנסילים או במכונת צילום.

כתבי-עת עצמאיים החלו לצאת לאור בארצות הברית עם התפשטות טכנולוגיית הדפוס, כבר באמצע המאה ה-19. את הפנזינים הראשונים פרסמו חובבי המדע הבדיוני בשנות ה-30 של המאה ה-20. הפנזינים היו מבוססים על קובצי מכתבים ששלחו קוראי כתבי-עת שונים למערכת, או אחד לשני, בו הם מציעים את גרסאותיהם האישיות לסיפורים שפרסמו עורכי המגזינים הגדולים. בשלב מסוים הבינו הקוראים שהם יכולים לעקוף את מערכת כתב-העת ולהדפיס ולפרסם את גרסאותיהם באופן עצמאי. את המושג "פנזין" טבע Russ Chauvenet, שהיה ממקימיה של קהילת Science Fiction Fandom, בשנת 1940. "The Comet" (השביט), שראה אור לראשונה בשנת 1930 בשיקגו, נחשב הראשון שיצא לאור והיה מבוסס על מכתבים ששלחו קוראי המגזין “Amazing Stories” (סיפורים מופלאים).

בישראל צמיחת הפנזינים קשורה בתרבות האנרכו-פאנק, שהתקיימה מסוף שנות השבעים. הפנזינים החשובים שראו אור למשך תקופה משמעותית בישראל והופצו בחנויות תקליטים היו "אבק" (פנזין מוזיקה תל אביבי, 1992–1993), "הכל שקרים" (1991–1993), "סטיות של פינגווינים" (כפר סבא, 1991–1998) ו"נקרופיליה לנוער" (להבות הבשן וקיבוצי הסביבה, 1991-1994). בשנות התשעים הופצו בישראל פנזינים רבים, רובם קצרי-חיים, באזור רחוב שינקין בתל אביב, בדוכנים באירועים כגון פסטיבלים ברחבי הארץ ובחנויות תקליטים. חלק ניכר מהם ראו אור בהוצאת צירופימקרים התל אביבית, ובירושלים יצא בתחילת שנות האלפיים פנזין מסיבות ביטחוניות. הפנזינים גוועו במקביל לעליית האינטרנט והאפשרות להתבטא דרך אתרי אינטרנט ובלוגים אישיים, באופן זול יותר, נוח יותר ועם קהל יעד גדול יותר.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* [http://fanzines.weebly.com/ Funzins], ארכיון פנזינים ישראליים העוסקים בנושאים חברתיים שונים.
* [https://www.youtube.com/c/jerusalemitetv ירושלמית - פנזין וידאו ותרבות,] ערוץ ביוטיוב המתייחס לפורמט הפנזין כמגזין וידאו

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:כתבי עת
חשופיות ים

חשופית מנומרת מהמין Nembrotha kubaryana ב[[מזרח טימור]]
חֲשׂוּפִיּוֹת יָם (שם מדעי: Nudibranchia) הן רכיכות תת-מימיות ממחלקת החלזונות. לסדרה זו שייכים יותר מ-3,000 מינים. השם המדעי של הסדרה נגזר מהמילה הלטינית nudus שפירושה "חשוף" ומן המילה היוונית brankhia שמשמעותה "זימים".

== ראו גם ==
*ארנבת ים

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Nathalie Yonov, Sea Slugs of the Red Sea, Pensoft Series Faunistica 74, 2008.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1814
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הנרי מארי דוקרוטאי דה בלנוויל
מסוע

מבנה המסוע הזה מורכב מחגורות המעבירות [[גפרית מקרונות המשא לערימות אחסנה וערימות אלו לספינות המשא.]]
מסוע מזוודות בנמל תעופה]]
מסוע אנשים (מדרכה נעה) בנמל התעופה של בריסל
מסוע, שרשרת הובלה או סרט נע הוא אמצעי לשינוע מטענים ולהסעת נוסעים.

==מסוע לסחורות וחומרי גלם==
המסוע מורכב משתי גלגלות, עם לולאה רציפה המסתובבת סביבן. הגלגלות ממונעות ומגלגלות את הרצועה ואת החומר המונח עליו קדימה. מסועים משמשים רבות להעברה של חומר תעשייתי וחקלאי כגון תבואה, פחם ומחצבים. כמו כן, המסועים משמשים לפריקה עצמאית של מטוסי תובלה, ספינות משא וקרונות משא. מדרגות נעות ומדרכות נעות גם משתמשות בטכנולוגיה זו, כמו גם פסי ייצור. חנויות משתמשות לעיתים במסוע על מנת להניע מוצרים לקופה.

בהשוואה למערכת המתוארת לעיל, מערכת הרצפה הנעה היא טכנולוגיה המשתמשת בלוחות על מנת להזיז משא על הרצפה. השוואה נוספת היא מערכת המסוע הגלגל המשתמשת בסדרה של ארגזים מסתובבים.

המסוע הארוך בעולם ממוקם בסהרה המערבית. אורכו 100 ק"מ, ממכרות הפוספט (זרחה) של בו קרא עד לחוף הדרומי ללאיון.

המסוע נחשב למערכת החוסכת בכוח אדם ומאפשרת לכבודה גדולה לנוע במהירות דרך תהליך.

==מסוע לאנשים במסדרונות ארוכים==
מסוע לכת (כינויים נוספים: מדרכה נעה, דרכנוע) הוא מסוע המאפשר להתקדם למרחק גדול באופן מאוזן. נהוג להציב מסועים כאלה בתחנות רכבת, רכבת תחתית, נמלי תעופה או במקומות אחרים עם מסדרונות ארוכים והומי־אדם. מסועים אלה נועדו להקל על ההליכה למרחקים גדולים עבור אנשים בעלי לקות וכדי להנגיש אותה עבור מי שלקותו מפריעה לו ללכת.

לרוב, המהירות של מסועים אלה היא שלושה קילומטר לשעה (מהירות של הליכה איטית) אולם ישנם מסועי הליכה בקצב הליכה רגיל (חמישה קמ"ש) קצב הליכה מאומצת (שבעה קמ"ש) או מהירים יותר, כמו זה שבתחנת מונפרנאס שבפריז, שמהירותו מגיעה עד לתשעה קמ"ש.

==ראו גם==
* מסילת כושר

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ייצור
קטגוריה:פריטי טכנולוגיה מסייעת לניידות
קטגוריה:אמצעי הסעה ממונעים
קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:נגישות בנייה וניידות
קטגוריה:שינוע
ז'ורז' סרה

[[יום ראשון אחר הצהריים על גדות האי לה גראנד ז'אט (Un dimanche après-midi à l'Île de la Grande Jatte)]]
ז'ורז'-פייר סֶרָה (בצרפתית: Georges-Pierre Seurat; 2 בדצמבר 1859 – 29 במרץ 1891) היה צייר צרפתי.
 
סרה נחשב לחלוץ בפיתוח הטכניקה המכונה "פוינטיליזם", שיטה של כיסוי התמונה בנקודות ("פואן" בצרפתית) ובכתמים מבודדים של צבע. תחת מכחולו של סרה מתאחדות הנקודות לנוף ולדמויות, וזאת ללא משיחת מכחול וללא כל קו. סרה הִרבה לרשום ופיתח סגנון רישום ייחודי בכתמי גיר קונטה על משטח נייר עבה ומחוספס, באופן שמנצל את בהירות הנייר ואת מרקמו כמקור אור וכאמצעי להשגת טקסטורה רישומית.

סרה נחשב גם לאמן שהתחיל את הזרם הנאו-אימפרסיוניסטי בציורו יום ראשון אחר הצהריים על גדות האי לה גראנד ז'אט. ציור זה, שסרה שקד על הכנתו במשך שנתיים, וכן חייו ואמנותו של סרה, הונצחו במחזמר החדשני של סטיבן סונדהיים – "יום ראשון בפארק עם ג'ורג'" (1983), שהוצג בשפע הפקות ברחבי העולם.

==יצירות מפורסמות==
בין יצירותיו המפורסמות של סרה:
* מתרחצים באנייר – שגודלה העצום (2x3 מטרים) מותיר רושם רב.
* התמונה "לה גרנד ז'אט" (La grande jatte), הקרויה על שמו של אתר נופש לחוף נהר הסן.

==קישורים חיצוניים==

* - זוכה תחרות הסיפור הקצר של "הארץ" לשנת 2007
* 
* 
* 
* 

*
קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:ציירים פוסט-אימפרסיוניסטים
קטגוריה:פוינטיליזם
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1859
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1891
290-299 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 299 - 290 לפנה"ס

==אירועים בולטים בעולם==
* 298 לפנה"ס - מתחילה המלחמה הסאמיניטית השלישית
* 295 לפנה"ס - דמטריוס פוליורקטס כובש את אתונה

== נולדו ==
* 295 לפנה"ס - אפולוניוס מרודוס, משורר יווני.
* 295 לפנה"ס - תלמי (בן פירוס)
* 290 לפנה"ס - לוקיוס קאיקיליוס מטלוס, קונסול רומי.

== נפטרו ==
* 298 לפנה"ס (לערך) - צ'אנדרגופטה, מייסד שושלת מאוריה (השושלת משלה בהודו ואפגניסטן)
* 297 לפנה"ס - קסנדרוס, מלך מוקדון
* 295 לפנה"ס - ג'ואנג דזה, פילוסוף סיני.
* 291 לפנה"ס - מנאנדרוס, מחזאי יווני.
* 290 לפנה"ס - מגסתנס, אתנוגרף וחוקר יווני.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-3 לפנה"ס לפי שנים
אשלגן חנקתי

אשלגן חנקתי
אשלגן חנקתי (ידוע גם בשם "סלפטר" – מלטינית, "מלח אבן"), הוא מלח המורכב מאשלגן, חנקן וחמצן.

==שימושים==
*האשלגן החנקתי משמש בתעשייה לייצור דשן (מקור לאשלגן וחנקה).
*האשלגן החנקתי הוא מחמצן חזק ומשמש בפירוטכניקה כמחמצן בתערובות שונות כגון אבק שרפה ודלק.
*מן האשלגן החנקתי וחומצה גופרתית ניתן להפיק חומצה חנקתית על פי התגובה הבאה:
:<math>\ KNO_3+H_2SO_4 \rightarrow KHSO_4+HNO_3</math>
:תוצר נוסף לתגובה הוא אשלגן מימן-גופרי (לעיתים, מפאת הטמפרטורה בה מתרחשת התגובה (83°C) נפלטים גזי <math>NO_X</math>).
*האשלגן החנקתי הוא המרכיב העיקרי במלח המשמש להמלחת בשר לצורך שימורו. הוא משמש גם בייצור גלידה ובתעשיית הנקניקים כחומר משמר. ברשימת המרכיבים של מוצרי מזון סימנו בקוד E252.
*לפי אמונה עממית מקטין האשלגן החנקתי את החשק המיני, אך אין כל בסיס מדעי למיתוס זה.
*הוספה של אשלגן חנקתי במשחות שיניים לשיניים רגישות הוכחה כיעילה בהקלה על רגישות של השן או החניכיים למגע או משב אוויר, בשימוש לטווח קצר בלבד (עד ארבעה שבועות). האשלגן חודר דרך תעלות בדנטין ופועל על העצב שבמוך השן. ניתן להשתמש גם במלחי ציטרט או אוקסלט של אשלגן לצורך זה.

==הפקה==
בתקופות קדומות הפיקו אשלגן חנקתי על ידי ערבוב זבל אורגני, המהווה מקור ליוני החנקה, עם מלט או אפר עצים המהווים מקור לאשלגן ואף משתן שנאסף במשתנות. תהליך זה היה איטי מאוד ומתמשך כשנה לערך. מאוחר יותר החלו לכרות את ה"סלפטר" במכרות של סלעי משקע ביוגניים שהיו עשירים בחנקן. רק ב-1909 הצליח המדען פריץ הבר לפתח שיטה להפיק חנקן מהאוויר ובכך לייצר מצד אחד דשן ומצד שני נשק כימי.

מאמצע המאה ה-19 הופק אשלגן חנקתי ממרבצי מלחת במדבר אטקמה שבצפון צ'ילה. הפקת ה"סלפטר" הצ'יליאני היווה אפילו עילה למלחמת האוקיינוס השקט בין צ'ילה לבין שכנותיה לקראת סוף המאה ה-19. לאחר שבמהלך מלחמת העולם הראשונה פותחה בגרמניה שיטה להפקה מלאכותית של אשלגן חנקתי, הצטמצמה כריית המלחת בצ'ילה בשנות ה-30 של המאה ה-20.

הייצור המלאכותי של אשלגן חנקתי נעשה באמצעות תגובה של אשלג (אשלגן כלורי) עם חומצה חנקתית:

<math>\ KCl_{(s)} + HNO_{3(aq)} \rightarrow KNO_{3(aq)} + HCl_{(g)}</math>.

בישראל מיוצר אשלגן חנקתי במפעל חיפה כימיקלים: מביאים אשלגן כלורי KCl לתגובה עם חומצה חנקתית בתערובת ממסים (בוטאנול ופנטנול) בה שוקע התוצר (ככל החנקות גם אשלגן חנקתי מסיס מאוד במים וקשה לשקע אותו מתמיסה מיימית לקבלת תוצר יבש). לאחר שמופרד האשלגן החנקתי ששקע ממחזרים את שארית החומצה החנקתית (שכעת היא בתמיסה עם החומצה המלחית) על ידי מיצוי לתערובת אורגנית אחרת. כך מופקת גם חומצת מלח HCl מרוכזת באותו תהליך.

=== פירוק בחום ===
בין הטמפרטורות 550-790°C נמצא אשלגן חנקתי בשיווי משקל עם אשלגן ניטריט KNO<sub>2</sub>

<math>2KNO_{3(s)}\rightleftarrows2KNO_{2(s)} + O_{2(g)}</math>

==ראו גם==
*מלחת

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלחים
קטגוריה:תוספי מזון
קטגוריה:תבלינים
קטגוריה:אשלגן: תרכובות
קטגוריה:חנקות
מפרש

מפרש
מִפְרָשׂ הוא יריעה גמישה, המשמשת להנעה על ידי המרת אנרגיית הרוח לתנועה (בדרך כלל של כלי שיט כגון: סירות, ספינות ויאכטות). כלי שיט המונעים בכוח הרוח נקראים מפרשיות.

הכוחות האווירודינמיים הפועלים על הפרופיל בזרימה
מפרש הוא למעשה כנף. הרוח הנושבת על המפרש מפעילה עליו כוחות עילוי וגרר. ככל שיחס כח העילוי לכח הגרר גדול יותר, כך המפרש יעיל יותר. הכח המניע הנוצר על ידי המפרש, הוא למעשה הרכיב של שקול כוחות העילוי והגרר הפונה לכיוון ההתקדמות. ככל שהרוח מגיעה בזווית חדה יותר לכיוון ההתקדמות, רכיב הכח הניצב לכיוון ההתקדמות גדל יחסית לרכיב הכח בכיוון ההתקדמות. הכח הניצב לכיוון ההתקדמות גורם להטיה וטרידה (התקדמות לא רצויה בניצב לקו השדרית). היכולת של מפרש ליצור כח מניע בזויות חדות של רוח פנים נקראת "יכולת לחדד".

שני מרכיבים עיקריים משפיעים על היעילות האווירודינמית של מפרשים:
# היחס בין גובה המפרש לרוחבו.
# קוער המפרש ("הבטן" של המפרש).
ככל שהיחס בין גובה המפרש לרוחבו גדל, יכולת החידוד של המפרש עולה, על חשבון יעילות המפרש ברוח גבית. ככל שקוער המפרש גדל, המפרש מספק כח עילוי גדול יותר, אבל גם כח הגרר גדל. מסיבה זו תכנון המפרש הוא פשרה בין הגורמים השונים תוך התחשבות בתנאי העבודה הצפויים: כיוון הרוח, עוצמת הרוח, ומומנט ההתיישרות של כלי השיט.

קיים מגוון גדול של סוגי מפרשים, שהוא תוצר של מגוון תנאי השיט השונים והחומרים הזמינים לאורך ההיסטוריה ובמקומות שונים בעולם. לדוגמה: אניות סוחר, שסחרו בין העולם החדש והישן, שניצלו את רוחות הסחר היו מצוידות במפרשים מרובעים בעלי יחס גובה לרוחב נמוך, כדי לנצל את הרוחות הגביות (מסלול ותקופת השיט נקבעו בהתאם למשטר הרוחות הידוע). כלי שיט באגן הים התיכון היו מצוידים במפרשים בעלי יחס גובה לרוחב גדול יותר, כדי לנצל את הרוחות שלא נושבות דווקא בכיוונים נוחים. כלי שיט תחרותיים מצוידים במפרשים בעלי יחס גובה לרוחב קרוב לשש, כדי לאפשר שיט מהיר בניגוד לכיוון הרוח, שהכרחי בתחרויות.

==סוגי מפרשים==
* מרקוני
* גף
* ג'נק
* ספינקר
* ג'ניקר
* לטיני
* רבוע
* ארוך

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חלקי כלי שיט
משרד ההגנה

משרד ההגנה או משרד הביטחון הוא המשרד הממשלתי האחראי על הצבא במדינות ריבוניות. בעבר נהגו לקרוא למשרדים אלה בשם משרד המלחמה.

שר הביטחון הוא בדרך כלל אדם בעל תפקיד מפתח בקבינט הממשלתי.
מאז סוף המאה ה-18 כאשר הקבינטים התחילו להופיע הם נקראו לעיתים קרובות "משרד המלחמה", לאחר סיום מלחמת העולם הראשונה במרבית המדינות השתנה השם של משרד המלחמה למשרד ההגנה, אם כי לעיתים יריבים של מדינה מכנים את משרד הביטחון שלה והשר העומד בראשו כמשרד המלחמה ושר המלחמה על אף שהשם שונה ואפילו אם מאז ומתמיד לא כונה המשרד בשם זה, כך נוהגות חלק ממדינות ערב וארגוני הטרור כלפי משרד הביטחון של ישראל.

במרבית המדינות נחשב תפקיד שר ההגנה לחשוב ביותר מבחינה פוליטית, לפעמים, במיוחד במדינות לא דמוקרטיות הוא חשוב אף יותר משר החוץ. לעיתים, בפרט בתקופות מלחמה, ראש הממשלה מחזיק גם בתפקיד של שר ההגנה. במשטר צבאי, לרוב שר הביטחון הוא גם ראש הממשלה או ראש המטה הכללי.

ברוב המדינות הדמוקרטיות שר ההגנה יהיה אזרח, כאשר הצבא למעשה כפוף לאזרחים; אולם ישנן מדינות, בדרך כלל פחות דמוקרטיות, שבהן שר ההגנה לובש מדים והוא איש צבא. בישראל שר הביטחון הוא אזרח, אך פעמים רבות מדובר במי שהיה קצין בכיר, שזמן לא רב לאחר שפשט את מדיו מונה להיות שר הביטחון.

==משרדי הגנה במדינות שונות==
* משרד הביטחון (ישראל)
* מחלקת ההגנה של ארצות הברית
* משרד ההגנה של רוסיה
* משרד ההגנה (הממלכה המאוחדת)
* משרד הכוחות המזוינים (צרפת)
* משרד ההגנה (איראן)
* משרד ההגנה (אזרבייג'ן)
* משרד ההגנה (בלארוס)
* משרד ההגנה (יפן)
* משרד ההגנה (ספרד)
* המחלקה הפדרלית לביטחון, הגנה אזרחית וספורט (שווייץ)
* משרד ההגנה (הודו)

==קישורים חיצוניים==

*
בלדה לחובש

עטיפתו של [[פלקסידיסק מ־1970]]
בלדה לחובש הוא פזמון עברי שכתב דן אלמגור בשנת 1956, הלחין אפי נצר בשנת 1968 ועיבד שמעון כהן. הוא זכה לפרסום ולהצלחה רבה בעקבות זכייתו במקום הראשון בפסטיבל הזמר והפזמון 1969 העברי, בביצועו של יהורם גאון.

== תוכן הבלדה ==
הבלדה עוסקת בחייל שנפצע בשדה הקרב, וחובש צבאי חש אליו לחלצו תוך סיכון חייו שלו, וזאת למול הפצרותיו של הפצוע שישאיר אותו בשדה הקרב ויציל את עצמו. במהלך הפינוי החובש נפצע, אולם ממשיך בפינוי הפצוע עד להגעת כוחות חילוץ נוספים. בסופו של דבר, החובש מוצא את מותו עם הגעת הכוחות, ואילו חייו של הפצוע ניצלים. לאורך הבלדה מתקיים דין ודברים בין הפצוע לחובש, שמחדד את עוז נפשו של החובש שמוסר את נפשו כדי להציל את חייו של חברו.

אלמגור חיבר את השיר כשהיה בן 21. כמרומז משמו, השיר שייך לסוגת הבלדה. המתח הוא נושא חשוב בבלדה והוא בדרך כלל נמצא בסיום, שהוא טרגי. בדומה לבלדות אחרות העוסקות בנושא המלחמה, גם בזו הגיבור, החובש, מוצא את מותו באופן דרמטי בסוף השיר. בריאיון סיפר נצר כי אלמגור אמר לו שהשיר לא נכתב על מקרה מסוים. עם זאת השיר דומה לכמה אירועים שקרו במציאות.

== השמעת הבלדה ==
כאשר הושמע השיר אחרי מלחמת ששת הימים הוא נתפס בעיני רבים באותה תקופה כמייצג של הנעלה שברוח הגבורה של החייל הישראלי, כפי שהתבטאה גם בשירים אחרים בני התקופה (לדוגמה, בשיר "גבעת התחמושת"). לאחר המלחמה התקשו משפחות שכולות להאזין לשיר וביקשו שלא להשמיעו ברדיו. בלטה פנייתם של הורי החייל שלמה אפשטיין אל מלחין השיר אפי נצר, שהיה מכר שלהם, בבקשה שיתחשב ברגשותיהם ויפעל לאי־השמעתו (פרטי נפילתו דומים מאוד למילות השיר). אחרים הסתייגו מן השיר בגלל דרמטיות היתר של ביצועו של גאון.

במשך שנים רבות לא הושמע השיר ברדיו, אלא רק ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל, בעקבות בקשתו של נצר להסירו מהמצעד. למרות זאת נחשב השיר לאחד משיריו האהובים ביותר של יהורם גאון, ובשלושה מצעדים שונים של שיריו הוא זכה במקום הראשון – ב־1999 וב־2010 ברשת ג', וב־2004 בגלי צה"ל. השיר זכה לביצוע מחודש של שרית חדד בשנת 2016 לכבוד יום הזיכרון. כיום השיר מושמע במרבית טקסי הסיום של קורסי החובשים בבית הספר לרפואה צבאית (בה"ד 10).

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1968
קטגוריה:שירי יהורם גאון
קטגוריה:שירים שזכו בפסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דן אלמגור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אפי נצר
קטגוריה:שירי זיכרון חללי מערכות ישראל
קטגוריה:בלדות
קטגוריה:חיל הרפואה
שונית קינגמן

תמונת לווין של השונית
שונית קינגמן (באנגלית: Kingman Reef) היא שונית אלמוגים טרופית בשטח של כקילומטר רבוע, באמצע הדרך בין הוואי לסמואה האמריקאית. השונית נמצאת בנקודה הצפונית ביותר של איי הקו הצפוני, ומהווה טריטוריה של ארצות הברית בשליטת צי ארצות הברית.

השונית סגורה לציבור.

==היסטוריה==
השונית התגלתה בשנת 1798 על ידי רב החובל אדמונד פאנינג במסעו על אונייתו "בסטי". השונית שמופתה על ידי רב החובל וו. א. קינגמן בשנת 1853 ונקראת על שמו, סופחה רשמית לארצות הברית ב-10 במאי 1922.

==גאוגרפיה==
אורך קו החוף של השונית, בשעות שפל הוא כ-3 ק"מ. גובה השונית מעל פני הים הוא מטר אחד בשעת שפל, ובשעת הגאות מכוסה השונית מים. השונית מקיפה לגונה עמוקה בה ניתן לעגון.

==כלכלה==
השונית אינה מיושבת ואין בה משאבים טבעיים. חברת התעופה פאן אמריקן השתמשה בלגונה בין השנים 1937–1938 כתחנת עצירה בין הוואי לסמואה האמריקאית וכן כנקודת עצירה של מטוסים ימיים בדרכם לניו זילנד.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ארצות הברית: טריטוריות
קינגמן
קטגוריה:שוניות אלמוגים
ג'רוויס (אי)

האי ג'רוויס (באנגלית: Jarvis Island) הוא אי בלתי מיושב ששטחו 4.75 קמ"ר הנמצא בדרום האוקיינוס השקט, בחצי הדרך בין הוואי לאיי קוק, ליד איי קיריבטי.

==היסטוריה==
האי התגלה ב-21 באוגוסט 1821 על ידי האנייה הבריטית "אליזה פרנסיס" ונקראה על שם מפקדה - רב החובל ג'רוויס בראון. 
בשנת 1858 סופח האי לארצות הברית במסגרת חוק איי הגואנו וננטש בשנת 1879 לאחר שנכרה כל הגואנו מהאי. 
בריטניה סיפחה את האי בשנת 1889. ארצות הברית תפסה מחדש את שטח האי ותבעה אותו כשטחה בשנת 1935.

בצדו המערבי של האי ישנה התיישבות בשם "מלירסוויל" אשר שמשה תחנת חיזוי מזג אוויר בין 1935 ועד שננטשה במלחמת העולם השנייה. התחנה נפתחה מחדש בשנת 1957 ונסגרה שוב ב-1958.

==ממשל==
האי מנוהל על ידי שירות הדגה וחיות הבר של ארצות הברית במשרד הפנים של ארצות הברית. הכניסה לאי אסורה בלא אישור ממשרד הדגה והבר - וכיום מותרת הכניסה לאי רק לחוקרים הבאים לחקור את חיי הבר והצומח באי.

==גאוגרפיה==
גובה השיא של האי מעל פני הים הוא כ-7 מטרים. מרביתו של האי חולי והוא מוקף שונית אלמוגים. באי גדלים עשבים ושיחים נמוכים. האקלים באי טרופי, והוא משמש כאתר קינון לעופות ים רבים. באי לא קיימים מים מתוקים.

באי אין נמלים ומעגנים, וניתן להגיע אליו רק בסירות.

==ראו גם==
* רפובליקת האולנד, בייקר וג'רוויס

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארצות הברית: טריטוריות
קטגוריה:איים באוקיינוס השקט
קטגוריה:איי ליין (ארצות הברית)
עוצם

עוצם (עֹצֶם) הוא מושב בחבל לכיש המשתייך לתנועת המושבים ונמצא בתחום המועצה אזורית לכיש, ממערב לקריית גת.
== היסטוריה ==
היישוב הוקם ב-22 במאי 1955 על ידי עולים מבוגמז שבהרי האטלס במרוקו. הוא היה ראשון המושבים שהוקמו לפי התוכנית הגדולה ליישוב חבל לכיש ולכן שמו הזמני היה "לכיש 1". שמו ניתן לו בעקבות הפסוק "כֹּחִי וְעֹצֶם יָדִי עָשָׂה לִי אֶת הַחַיִל הַזֶּה" (דברים ח' פס' י"ז), לציון עוצמת הקרבות במלחמת העצמאות בין צה"ל לצבא מצרים באזור. בעבר התבסס המושב בעיקר על חקלאות. רוב חברי המושב עובדים בעבודות חוץ, ורבים מהם עוסקים במקצועות חופשיים. צביונו הראשוני של המושב היה בראשית ימיו דתי. כיום חיים במקום דתיים, חרדים וחילוניים אלה לצד אלה.

במתחם מוגן במושב התגורר ראש ארגון הפשע שלום דומרני עד למעצרו. לאחר שחרורו באוקטובר 2021 עבר דומרני לגור באשקלון, בעוד אשתו הראשונה עופרה, וילדיו, נותרו לגור בעוצם. בין שבילי המושב הוסתרו בעבר מספר טילי לאו שנתפסו על ידי המשטרה. דומרני הואשם בהחזקתם אולם התיק נגדו נסגר.

בשנת 2014 השתכנה ביישוב ישיבת "נר זרח" - שהיא סניף של ישיבת ארחות תורה - אשר שכנה לפני כן במושב זרועה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/?action=search&text=חרובית%20עוצם הפגנה של תושביה הדתיים של מושב עוצם נגד יעקב שריד והנהלת הסוכנות על ההעברה על שמד של עולי מושב עוצם בשנות החמישים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:יישובי חבל לכיש
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955
ניר ח"ן

נִיר חֵ"ן הוא מושב של מועצה אזורית לכיש במישור החוף הדרומי בין קריית גת לאשקלון.

== היסטוריה ==
הגרעין המייסד של ניר ח"ן כלל כתשעים צעירים מחיפה שנענו לאתגר ההתיישבות בנגב. בתחילת 1955 עלתה קבוצת חלוץ של הגרעין לאיבים, להכשרה זמנית עד הקמת נקודת הקבע. הגרעין השתייך לאיחוד הקבוצות והקיבוצים והחליט על הקמת מושב שיתופי. היישוב הוקם על חלק מאדמות העיירה אל-פאלוג'ה, שתושביה נמלטו ממנה במהלך מלחמת העצמאות.

בתחילה הייתה כוונה לקרוא למושב "הילה" בהתאמה לשמות היישובים השכנים "נגה", "זוהר", "נהורה" שקבלו שמות של "אור". אולם כאשר נורתה אבן הפינה למושב, ב-21 בספטמבר 1955, הוכרז כי שמו יהיה "ניר ח"ן", לזכר 58 נוסעי מטוס "אל על" שהופל בשמי בולגריה ב-27 ביולי 1955. בגימטריה ח"ן=58.

ניר ח"ן הוקם כמושב שיתופי, אז היחיד בחבל לכיש. שאר חברי הגרעין יועדו להגיע ליישוב באביב 1956 עם השלמת בניית הבתים. בשנים הראשונות גידלו במושב חזירים. הגרעין המייסד לא הצליח למלא את המושב, לכן הופנו אליו בוגרים של גרעיני נח"ל. בשנת 1972 הוקמו ביישוב 40 ביתנים לקליטת עולים חדשים מצרפת, בהם נקלטו 30 משפחות עולים.

בפברואר 2016, לציון 60 שנה להפלת המטוס, נחנכה במושב אנדרטה לזכר 58 הנספים באסון הפלת המטוס.

==המושב היום==
ממוזער
כיום המושב מונה 120 משפחות, חלקן בעלות משק וחלקן מתגוררות בהרחבה של המושב.

במושב מועדון נוער הפעיל יומיים בשבוע ובו צוות המונה 16 מדריכים צעירים משכבות י'-יב'. מספר החניכים גדל מאוד בשנים האחרונות ועומד כיום על כ-80 ילדים מכיתה ד' ועד יב'.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lachish.org.il/Index.asp?CategoryID=99 ניר ח"ן] באתר מועצה מקומית לכיש
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1956
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:יישובי חבל לכיש