OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הפועל גבעת חיים

150px

הפועל גבעת חיים הוא מועדון כדורמים ישראלי מקיבוץ גבעת חיים איחוד, שמשחק בליגה הלאומית בכדורמים.

== היסטוריה ==
המועדון הוקם בשנת 1963, על ידי בני קיבוץ גבעת חיים יורם מנדלבאום וראובן שפע. מאז הקמתה הייתה לקבוצת צמרת וכבר בשנה הראשונה להקמתה זכתה באליפות המדינה בכדורמים. המועדון נוהל על ידי אנשי הקיבוץ, וכלל גם קבוצות נוער, נערים וילדים.

עד תחילת שנות ה-90 זכה המועדון להצלחות גדולות, שהפכו אותו למוביל בכדורמים הישראלי. שיאה של הקבוצה היה בסוף שנות ה-80 כשבמשך שלוש שנים (1987–1990) לא הפסידה אף משחק רשמי במסגרות מקומיות. המועדון זכה לאורך שנותיו ב-21 אליפויות ישראל, וב-18 גביעי מדינה, יותר מכל קבוצה ישראלית אחרת. כמו כן, הוא הגיע להישגים במפעלים בינלאומיים-המועדון הגיע למקום השני בגביע הים התיכון לאלופות ב-1986.

בין כוכביה במשך השנים היו טל סנונית, יואל סמואל, נמרוד דרייפוס, עופר פרידמן, בני לנג, זוהר רהב, ניר שמיר, רותם נוי המכונה גם "הג'ט", אייר פומן המכונה "הט", ועוד.

בשנים 1993 ו-1994 שבתה קבוצת הבוגרים מפעילות, היא חזרה לליגה ב-1995, ירדה לליגה השנייה ב-1998 ובשנת 1999 חזרה לליגה הראשונה.

בשנת 2008 התפרקה הקבוצה, ובשנת 2009 הוקמה הקבוצה מחדש בשם "הפועל גבעת חיים/עמק חפר".
בשנת 2011 חזרה קבוצת הבוגרים של האגודה לפעילות בליגה הארצית, ובשנת 2015 הקבוצה שבה לשחק בליגה הלאומית.

בעונת 2018/2019 קבוצת גיל ה-16 של המועדון זכתה בליגה הארצית והעפילה לליגה הלאומית בהנהגתו של נדב יגודה.

בתחילת עונת 2019/2020 חזר המאמן ושחקן גבעת חיים ונבחרת ישראל לשעבר, בני לנג הביתה ,על מנת להחזיר את גבעת חיים הגדולה.

== תארים והשגים ==
* אליפות ישראל (21): 1968, 1970, 1971, 1972, 1973, 1974, 1975 (ביחד עם ברית מכבים עתיד), 1977, 1978, 1979, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991
* גביע המדינה (18): 1966, 1967, 1968, 1971, 1972, 1973, 1979

== מחלקת הנוער ==
למועדון המפואר מחלקת נוער גדולה המונה כ-100 שחקנים ושחקניות החל מגילי 12-ועד לגילי 18.

בעונת 2021/2022, לראשונה מאז הקמתה מחדש בשנת 2009, הגיעה קבוצת הנוער עד גיל 18 של המועדון לגמר אליפות המדינה, אך זאת הפסידה בהפרש של גול אחד לאלופה הפועל גוש זבולון.

במשך השנים עד לפירוק הקבוצה ב-2008 מחלקת הנוער של גבעת חיים היוותה חלק משמעותי מסגלי נבחרות הנוער של ישראל והייתה בין הקבוצות החזקות והשולטות בליגת הנוער.

== מאמנים ומדריכים ==

* בני לנג (מאמן) - קבוצת הבוגרים וקבוצת גיל 18
* גלב חורב (מאמן) - קבוצת גיל 16
* מיכאל שרת (מדריך) - קבוצת גיל 14 
* אורי עזרא (מדריך) - קבוצת גיל 12
* ערן פינקספלד (מאמן) - קבוצת הנשים
*אור כהן ( מדריכה) - בית הספר לשחייה

== בית ספר לשחייה והכנה לעולם הכדורמים ==
המועדון מפעיל את בית הספר לשחייה. בית הספר פועל במשך כל השנה וקולט בנים ובנות בגילאי 5 - 12.

תוכנית האימונים בבית הספר לכדור מים כוללת אימוני שחייה המשולבים במשחקי כדור ומיומנויות משחק הכדור מים.

כמו בכל בית ספר לשחייה, לומדים הילדים את ארבעת סגנונות השחייה: חתירה, חזה, גב ופרפר ובנוסף משולבים משחקי כדור במים, כך על ידי שילוב של מיומנויות שחייה, פיתוח יכולות גופניות ושילוב משחקי כדור משיגים הילדים יכולת ספורטיבית רחבה, והכנתם לעולם הכדורמים.

== הערות שוליים ==

גבעת חיים
גבעת חיים
קטגוריה:גבעת חיים
אות ההגנה

9 ביוני 1958: [[דוד בן-גוריון מעניק את אות ההגנה ליעקב דורי, נשיא הטכניון, בעוד הרמטכ"ל חיים לסקוב מביט]]
9 ביוני 1958: דוד בן-גוריון מעניק את אות ההגנה לרמטכ"ל [[חיים לסקוב]]
אות ההגנה הוא אות שירות ישראלי המוענק על ידי משרד הביטחון, מכוח החלטות ועדת השרים לענייני סמלים וטקסים, למי שהיו חברים בארגון ההגנה. חלוקת האות החלה בשנת 1958. היה זה אות השירות הראשון שהוענק בישראל, על פעילות שלפני הקמת המדינה.

מקבלי אות ההגנה ששירתו בה לפחות שישה חודשים, היו זכאים באופן אוטומטי לקבל את עיטור לוחמי המדינה, המוענק משנת 1968.

את טקס החלוקה שנקבע ליוני 1958 החרימו אנשי סיעת החרות בשל אפליית אנשי הלח"י והאצ"ל (אותות עבורם נקבעו רק לאחר עליית הליכוד לשלטון), ערי ז'בוטינסקי סירב לקבל את האות בשם אביו המנוח זאב ז'בוטינסקי, שהיה מפקד ההגנה בירושלים, גם בשל סירובה של הממשלה להעלות את עצמות אביו לישראל.

משה שרת סירב לקבל את האות מכיוון שלא שותף בארגון החלוקה, אך לבסוף התרצה וקיבל את האות בחלוקה מיוחדת בבית הנשיא חודש לאחר מכן.

==זכאות לאות==
אות ההגנה מוענק למי שעומד באחד מהתבחינים הבאים:
*לכל מי שהיה חבר ארגון ההגנה והפלמ"ח תקופה בת שישה חודשים לפחות בתקופה שמשנת 1920 עד קום המדינה.
*מי ששירת ונפגע, נעצר או השתתף בפעולה מבצעית, לא תחול עליו מגבלה של זמן שירות. 
*מי ששירת ביותר ממחתרת אחת זכאי לקבל אותות של כל מחתרת שהיה חבר בה.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.mod.gov.il/pages/heritage/sherut.asp אותות שירות באתר משרד הביטחון]

==הערות שוליים==

ההגנה, אות
קטגוריה:ההגנה
הנדסה קרמית

טטראדרון במדע החומרים
הנדסה קרמית (מלשון קרמיקה) היא המדע והטכנולוגיה של יצירת אובייקטים מחומרים אי-אורגנים שאינם מתכתיים על ידי פעולות חימום.

התחום כולל טיהור חומרי גלם, לימוד והפקת תרכובות כימיות, התרכבותן, המבנה שלהם, ההרכב והתכונות. חומרים קרמים יכולים להיות בעלי מבנה גבישי או גבישי חלקית
בעלי טווח רחב בסולם המולקולרי. קרמיקת זכוכית עשויה להיות בעלת מבנה אמורפי או מבנה זכוכית עם טווח מולקולרי קצר או מוגבל. הן נוצרות מהיתוך מסה שהתגבשה תוך כדי קירור, או נוצרה ונתהוותה על ידי פעולות חימום.
מקור המונח קרמיקה במילה היוונית κεραμικός - keramikos שמשמעותה קדרות. היא קשורה גם למילה הקדומה בסנסקריט "לשרוף".

יישומי התחום הם רבים וכוללים טכנולוגיות בהנדסת חשמל, הנדסת חומרים, הנדסה כימית, הנדסת מכונות, כרייה, הנדסת אווירונאוטיקה, הנדסת חלל, רפואה, זיקוק, הנדסת מזון, אלקטרוניקה ועוד. מאחר שקרמיקה היא עמידה בפני חום, היא מהווה תחליף טוב ליישומים בהם מתכת ו פולימרים אינם מתאימים.

== יישומים ==
מבין היישומים של הנדסה קרמית אפשר למצוא אריחים למעבורת חלל שבשימוש תוכנית החלל האמריקאית, זרבובים למבערי גז, אפוד מגן, מוטות דלק גרעיני, שתלים ביו-רפואיים, להבי טורבינה של מנועי סילון, וראשי קרב לטילים ועוד.

=== חלל ותעופה ===
אריחי מעבורת חלל
* מנועים - מיגון חום ומניעת נזקים לרכיבים מפני מנוע חם של מטוסים
* מבנים אווירודינמיים קלים וחזקים
* ראשי חץ (קונוסים) לטילים, מבודדי חום
* אריחים למעבורת חלל להגנה בעת חדירה לאטמוספירה (הגנה שנכשלה באסון מעבורת החלל קולומביה)
* משפכים רקטיים

=== ביו רפואה ===
* עצמות מלאכותיות, רפואת שיניים.
* קיבוע בביו-דגרדציה, איחוי עצמות בשיקום מאוסטיאופורוזיס
* חומרי שתלים

=== אלקטרוניקה ===
קו חשמלי קרמי
* קבלים
* אריזות למעגלים משולבים
* מתמרים
* מבודדים

=== אופטיקה ופוטוניקה ===
* סיבים אופטיים, מוליכי גלים אופטיים
* מתגים
* מגברי לייזר
* עדשות, התקני פיזור חום בתת אדום

==חוזק של קרמיקה==
החוזק של חומרים תלוי במבנה המולקולרי שלו, או מיקרו-מבנה אותו התהליכים ההנדסיים משנים.

== ראו גם ==
* קרמיקה
* גביש פוטוני
* קדרות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הנדסת חומרים
קטגוריה:טכנולוגיה
מייק הלמס

מייק הלמס (באנגלית: Mike Helms; נולד ב-29 בדצמבר 1982 בדטרויט, מישיגן) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הרכז. גובהו 1.84 מטר.
== קריירה ==
הלמס שיחק באוניברסיטת אוקלנד במשך שלוש שנים, ובשלושתם נבחר לחמישיית העונה של מחוז MCC ואף נבחר לשחקן העונה המחוזי בשנת 2003, כשהוא קולע 27 נקודות למשחק ומדורג במקום השלישי בדירוג קלעי ליגת ה-NCAA.

הלמס נבחר בדראפט ליגת ה-CBA ושיחק 18 משחקים במדי מישיגן מייהם. את העונה סיים הלמס בליגה הארגנטינאית במדי אתלטיקו ארגנטינו חונין.

בעונת שיחק הלמס במועדון האוסטרלי האנטר פיירטס, במדיה סיים את העונה במקום השני ברשימת הקלעים עם 22.1 נקודות בממוצע למשחק, אך בעקבות בעיות כלכליות בקבוצה עבר לסינגפור סלינגרס מאותה הליגה.

בפברואר 2007 חתם הלמס במועדון גייבן מהליגה הגרמנית, עימה סיים את העונה במקום ה-16 בליגה.

בעונת שב הלמס לסינגפור סלינגרס, במדיה קלע 20.6 נקודות ומסר 1.2 אסיסטים בממוצע למשחק.

בנובמבר 2008 חתם הלמס בקבוצת עירוני רמת גן מליגת העל הישראלית, במדיה שיחק 20 משחקים וסיים את העונה הסדירה עם 12 נקודות, 2.9 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים בכ-25 דקות בממוצע למשחק, כשבמשחק השיא שלו נגד הפועל ירושלים קלע 35 נקודות.

בשנת 2010 חתם הלמס בקבוצה מהליגה הניו זילנדית, Southland Sharks.

בעונת 2011/2012 שיחק בקנדה ונבחר כבחירה החמישית בדראפט הליגה הקנדית על ידי סיינט ג'ון מיל ראטס, אך הועבר בטרייד במהלך העונה לקבוצת הוינדסור אקספרס בה שיחק את עונת 2012/2013 עם ממוצעי 17 נקודות למשחק בטרם פרש.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bsl.org.il/PlayerPage.asp?PlayerNumber=11&TeamId=77&cYear=2009 פרופיל] באתר מנהלת ליגת העל
* [http://www.one.co.il/Player/Current//2,620,1214,38937/%D7%9E%D7%99%D7%99%D7%A7_%D7%94%D7%9C%D7%9E%D7%A1 פרופיל] באתר ONE
* [https://www.proballers.com/basketball/player/13601/mike-helms נתונים על משחקיו של מייק הלמס]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקלנד (מישיגן)
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:מישיגן: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
קטגוריה:דטרויט: כדורסלנים
אסתר אבוטבול

אסתר אבוטבול (1936 – 26 במרץ 2022) הייתה סופרת ועיתונאית ישראלית.

== ביוגרפיה ==
נולדה בשנת 1936 בעיר אוג'דה שבמרוקו. בשנת 1948 עלתה עם משפחתה לישראל. במשך 27 שנים ניהלה מוסדות לילדים חסרי בית מטעם עיריית ירושלים ומשרד הסעד. החל משנת 1981 הייתה פעילה במאבק נגד פינוי חצי האי סיני. משנת 1983 הובילה את סניף ירושלים של המחנה הלאומי ותנועת התחיה. אבוטבול פעלה שנים רבות בנושא הר הבית ונמנתה עם מייסדי תנועת נאמני הר הבית. כמו כן, הייתה ממייסדי הפדרציה העולמית של יהדות מרוקו ושימשה כחברת הנהלה.

==כתיבתה==
אסתר אבוטבול מעניקה את הספר "הר הבית זועק לשמים" לנשיא המדינה, [[שמעון פרס, באזכרה לספינת אגוז (בתקופה בה כיהן כשר)]]
רבים מספריה של אבוטבול הם בנושאי ארץ ישראל והר הבית. כמו כן, פרסמה כתבות וטורים בעיתונים שונים בנושא ארץ ישראל ובנושאים חברתיים.

==רשימת ספרים==
* מלחמת הקיום של עמנו 
* צירי לידה, מדינה מתגבשת וציונות מתחדשת - תקציר הציונות והקמת המדינה
* תרזה - ילדה מסכנה - רגליה היחפות על רצפת הבטון 
* צריך שני צדדים לשלום: הרצוי והמצוי
* זרע הפורענות
* הר הבית זועק לשמים
* קריית מלך רב

==לקריאה נוספת==
* יואל לרנר, אסתר - קורות חייה, דעותיה ופועלה למען ארץ ישראל ועם ישראל, תשנ"ט

==קישורים חיצוניים==
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלות טור ישראליות
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות מרוקו
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:פעילי מפלגת התחיה
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2022
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
פרה אנג'ליקו

פְרה אנג'ליקו (באיטלקית: Fra Angelico; 1395–1455) היה נזיר דומיניקני ואחד הציירים החשובים של ראשית הרנסאנס, מורם של בנוצו גוצולי ודומניקו די מיקלינו.

סגידת שלושת האמגושים מאת פרה אנג'ליקו ופיליפו ליפי בגלריה הלאומית לאמנות]]

== ביוגרפיה ==
ג'ובאני דה פיאסולה נולד בוויקיו שבמחוז טוסקנה באיטליה. בגיל 20 הצטרף למנזר ליד פיאסולה, שם קיבל את השם "פרה ג'ובאני דה פיאסולה". בזכות אורח חייו הצנוע והאדוק, למרות פרסומו הרב עוד בחייו, כונה "פרה אנג'ליקו" - האח המלאכי.
הוא חי בראשית תקופת הרנסאנס. תמונותיו שונות משל האמנים האחרים בני-דורו: שלא כדמויות הנוקשות שצוירו בימי הביניים, דומים המדונות (תמונות מרים, אמו של ישו) של פרה אנג'ליקו, וכן המלאכים, הקדושים והמעונים לאנשים חיים. הוא צייר דמויות הנראות כנעות בהלבישו אותן בבגדים תפוחים מכדי מידתן ובציירו אותן בתנועות טבעיות יותר. הצבעים האהובים עליו הם כחול, אדום, ירוק וזהוב בהירים.

כל תמונותיו נושאיהן דתיים. אחת היצירות החשובות ביותר שלו הייתה קישוט המנזר הדומיניקני סאן מרקו בפירנצה בפְרסקוֹת (מריחות דקות של צבע על הקירות והתקרות, שאך זה טויחו). האפיפיור ראה את הפרסקות וכעבור זמן-מה הזמין את פרה אנג'ליקו לרומא. האמן מת ברומא, בשנת 1455, בעודו עסוק בקישוט הקפלה (בית-התפילה) של האפיפיור ניקולאוס החמישי.

ביוגרפיה של פרה אנג'ליקו נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:קצרמר אנשי דת נוצרים
קטגוריה:ציירים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-14
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1395
קטגוריה:נפטרים ב-1455
גראונד זירו

תצלום אוויר של גראונד זירו ב[[ניו יורק, במקום בו עמדו מגדלי התאומים, שנחרבו בעקבות פיגועי 11 בספטמבר]]
גראונד זירו (באנגלית: Ground Zero מילולית: קרקע האפס) הוא כינוי לאזור על פני הקרקע, שבו אירע פיצוץ. לרוב מקושר הביטוי עם הרס רב (טווח ההרס)<ref></ref> שנוצר בעקבות פיצוץ גרעיני או פיצוץ גדול אחר במקום מסוים. המונח משמש גם ביחס לרעידות אדמה, מגפות ואסונות אחרים, כדי לסמן את הנקודה שבה הנזק הרב ביותר.

== היסטוריה ==
מקור המונח הוא בפרויקט מנהטן, הפרויקט הצבאי האמריקני לפיתוח נשק גרעיני במלחמת העולם השנייה, שבעקבותיו הוטלו הפצצות הגרעיניות על הירושימה ונגסאקי.

בשנת 1946 השתמש הניו יורק טיימס במונח לראשונה, כאשר תיאר את "גראונד זירו" ביפן כ"חלק בקרקע שנמצא ישירות מתחת לפצצה שהתפוצצה, במיוחד פצצה אטומית". בתקופה זו עבר המונח משימוש צבאי לשימוש בציבור הרחב.

במהלך המלחמה הקרה, כונה בכינוי זה בצורה לא רשמית מרכזו החשוף של מבנה הפנטגון בוושינגטון, שנתפס כמטרה הסבירה ביותר אליה יכוון האויב את טיליו. במרכז הפנטגון אף הוקם בית קפה שנקרא "גראונד זירו קפה".

== מרכז הסחר העולמי ==

בשנים האחרונות משמש המושג לכינוי האזור ההרוס שנותר במקום שבו עמדו מגדלי התאומים בניו יורק, שנפגעו וקרסו בפיגועי 11 בספטמבר, בשנת 2001. המגדלים קרסו בעקבות פגיעת שני מטוסים שרוסקו לתוכם, לאחר שנחטפו על ידי טרוריסטים מארגון הטרור אל-קאעידה. לאזור זה, המכונה באופן רשמי "אתר מרכז הסחר העולמי", השתרש בציבור השם "גראונד זירו". כיום הוקם במקום "מגדל החירות" במרכז הסחר העולמי החדש והאנדרטה הלאומית והמוזיאון לפיגועי 11 בספטמבר.

== ראו גם ==
* הנפת הדגל בגראונד זירו

אתר ההנצחה בגראונד זירו ב[[נגסאקי, מעל המקום בו התפוצצה הפצצה הגרעינית]]

==הערות שוליים ==

קטגוריה:הטלת פצצות האטום על הירושימה ונגסאקי
קטגוריה:פיגועי 11 בספטמבר
דוד בידרמן

רבי דוד בידרמן (מכונה גם "רבי דוד לֵעלוֹבֶר", על שם עירו) (ה'תק"ו, 1745–1746 – ז' בשבט ה'תקע"ד, 28 בינואר 1814) היה האדמו"ר הראשון והמייסד של החצר החסידית לעלוב. תלמידו של החוזה מלובלין.

== ביוגרפיה ==
נולד לרב שלמה ולמלכה וגדל במשפחה שהתנגדה לחסידות. למרות זאת, נמשך בצעירותו לחסידות.

הרב בידרמן נחשב לדמות עממית. נהג להתבודד. התפרסם כמי שהדגיש את ערך אהבת ישראל. הפולקלור החסידי מספר כי לאחר נישואיו החזיק בבעלותו חנות קטנה לממכר מלח, שהייתה פתוחה מדי יום לשעה קלה, שהספיקה לו למחייתו, ולאחר מכן היה סוגרה, מחשש שמא יפגע בפרנסת מתחריו. כן נודע בחמלתו על בעלי חיים, ומסופר שבעת היריד היה הולך להשקות את הסוסים הצמאים שבעליהם היו עסוקים בשוק. מסופר כי אמר פעם לעגלון שהכה את סוסו כי לאחר מיתתו הסוס יתבע אותו לדין בבית דין של מעלה: "האם לא תבוש לעמוד בדין עם סוס?!".

ידוע כמי שקירב את רבי שמחה בונים מפשיסחה לתנועת החסידות. אחד מתלמידיו הידועים היה הרופא שהפך לרבי - ד"ר חיים דוד ברנהרד מפיוטרקוב שרבי דוד החזירו בתשובה ולימים הפך לאדמו"ר. בין תלמידיו נודעו גם רבי יצחק מווארקא, רבי ישעיה מפשדבורז' ורבי חנוך מוורשה בעל יסוד אמונה.

הרב דוד בידרמן לא חיבר ספר. מעט מדברי תורתו מובא בספרי חסידות שונים. הסיפורים והאגדות עליו כונסו בספר "מגדל דוד" (פיוטרקוב ה'תר"צ) וכן בספרים "ליקוטי דברי דוד", "קודש הילולים" ו"פרי קודש הילולים". תולדותיו מובאות בספר "תפארת בית דוד". מחבר שלושת הספרים הוא הרב משה יאיר וינשטוק.

אחרי נפילת מסך הברזל בפולין אותר וחודש הקבר (בתמונה) וחודשה העלייה לרגל אליו. בשנים האחרונות יוצאות טיסות צ'ארטר מישראל לקראת יום היארצייט כדי לעלות לקברו<ref></ref>.

==גלריה==
קברו של רבי דוד מללוב כיום
המצבה המשופצת מעל קברו. 2016

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* שושלת בוסטון, שלום מאיר ולך, ירושלים תשנ"ד.
* [https://web.archive.org/web/20160318192935/http://www.zadikim.org/index.asp?catID=17002&siteLang=3 רבי דוד בידרמן מללוב] באתר [http://www.zadikim.org אהלי צדיקים] לשימור העבר היהודי ברחבי העולם
* 
*

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:תלמידי החוזה מלובלין
קטגוריה:ילידי 1746
קטגוריה:נפטרים ב-1814
קסאנתיפוס הספרטני

קְסָאנְתִיפּוֹס (ביוונית: Ξάνθιππος, בלטינית: Xanthippus) היה מצביא שכיר חרב ספרטני, שנלחם בשירותה של קרתגו במלחמה הפונית הראשונה. הישגו הגדול היה הניצחון על הצבא הרומאי בקרב בגרדס (255 לפנה"ס) ושביית הקונסול מרקוס אטיליוס רגולוס.

בשנת 256 לפנה"ס פלשו הרומאים לאפריקה לאחר שהתגברו על הצי הקרתגי בקרב אקנומוס, והביסו את צבא קרתגו בקרב אדיס. המפלה הייתה הרת-אסון לקרתגים. תנאי השלום שהציב להם אטיליוס רגולוס היו קשים מכדי שיוכלו לקבלם, ועתה נשקפה סכנה של ממש כי עירם תיפול במצור לידי הרומאים. באותם רגעים קריטיים לגורל ארצם, מספר ההיסטוריון היווני פוליביוס, נחלץ לעזרתם קסאנתיפוס, שכיר-חרב ספרטני בשירותם, "שגדל בחינוך הלאקוני והיה בעל ניסיון צבאי מתאים". קרוב לוודאי כי מנהיגי הקרתגים הם שפנו אל קסאנתיפוס כדי להסתייע בכישוריו הצבאיים. הוא יעץ להם להיערך לקרב במישור תוך ניצול יתרונם בפרשים ובפילים, ובהסכמתם ערך את הכוחות, אימן את החיילים ועודד את רוחם לקראת ההתנגשות הצפויה. עצותיו הוכחו כנבונות, ובקרב שניטש בתחילת מאי 255 בעמק הנהר בגרדס (בהווה: מג'רדה) ניגפו חילות רגולוס והוא עצמו נפל בשבי. לאחר הניצחון, שהיה נקודת מפנה חשובה במלחמה בין הקרתגים לרומאים, שב קסאנתיפוס לארצו. דיודורוס כותב כי בשל קנאתם לו, העמידו הקרתגים לרשותו אונייה רעועה במיוחד, והוא טבע עימה במימיו הסוערים של הים האדריאטי. פוליביוס הכיר כנראה את סיפור המעשה, אך פקפק באמינותו ולכן לא הזכיר אותו בחיבורו אלא ברמז.

== מקורות ==
* פוליביוס. היסטוריה. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991.
<div style="direction: ltr;">
* Polybius. Translated by W.R. Paton. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1922-1925. Digitized copy in: [http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Roman/Texts/Polybius/home.html LacusCurtius].
* Diodorus. Translated by C.H. Oldfather. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1933-1957.
Appianus. Translated by H. White. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1912 (reprinted 1964).
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המלחמה הפונית הראשונה
קטגוריה:ספרטנים מן העת העתיקה
קטגוריה:יוונים הלניסטיים
קסאנתיפוס

[[אוסטרקון ועליו השם "קסאנתיפוס" (484 לפנה"ס)]]

קְסָאנְתִיפּוֹס בן אָרִיפְרוֹן (ביוונית: Ξάνθιππος, בלטינית: Xanthippus) היה מדינאי ומצביא אתונאי, שעיקר פעילותו ברבע הראשון של המאה ה-5 לפנה"ס. היה אביו של המנהיג האתונאי הנודע פריקלס.

קסאנתיפוס היה אחראי להדחתו של מילטיאדס הצעיר, שנכשל בכיבוש פארוס בשנת 489 לפנה"ס. בשנים 484-485 לפנה"ס הוגלה מאתונה על ידי יריביו הפוליטיים. פיקד על הצבא האתונאי בקרב מיקאלה (479 לפנה"ס) והובילו לניצחון על הפרסים. שימש כארכון בשנת 479 לפנה"ס. הוא מת כנראה ב-472 לפנה"ס.

אשתו, אגריסטה, הייתה בת למשפחת האַלְקמַיוֹנִידִים. קשריה המשפחתיים מילאו תפקיד מכריע בתחילת פעילותו הפוליטית של בעלה. אגריסטה הייתה נינתו של קלייסתנס, הטיראן סיקיון, ואחייניתו של הרפורמטור האתונאי קלייסתנס, אף הוא בן למשפחת האלקמונידים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים אתונאים
קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
ברוך ונגר

ברוך ונגר (28 בפברואר 1930 - 22 בנובמבר 1988) היה ממייסדי כרמיאל, ראש המועצה וראש העירייה הראשון שלה. כינויו היה "הבנאי הגדול".

==ביוגרפיה==
ונגר נולד בקמפולונג מולדובנסק, שב-בוקובינה, רומניה. ב-1941 גלה לאוקראינה, וב-1944 שב לעירו. ב-1946 עלה על ספינת מעפילים, אך בדרכו לארץ ישראל נתפסה הספינה בידי הבריטים, והוא גורש למחנה מעצר בקפריסין. ב-1949, לאחר קום המדינה, הגיע לישראל, והתיישב בדגניה א'. ב-1950 התגייס לחיל התותחנים, והשתחרר ב-1958 בדרגת רב-סרן.

לאחר שחרורו מצה"ל, עבד ונגר במשרד השיכון. במסגרת תפקידו, מונה ב-1968 לראש צוות ההקמה של העיר כרמיאל. כאשר הוקם היישוב, מינה אותו שר הפנים יוסף בורג לראש המועצה הממונה (1971), וב-1973 נבחר לראש המועצה הראשונה, כמועמד המערך, ברוב של כ-70% מקולות הבוחרים. ב-1985 הוכרזה כרמיאל לעיר, וונגר היה לראש העיר.

במהלך כהונתו של ונגר בעיר, הוקמה בה מכללת אורט בראודה ונוסד פסטיבל המחול של העיר.

ונגר נפטר ב-1988, בעודו מכהן בתפקידו. בבחירות, שנערכו זמן קצר אחר כך, ניצח עדי אלדר, שכיהן בתפקיד עד 2018.

לזכרו נחתמה ב-10 במאי 2018 ברית ערים תאומות בין כרמיאל ובין קמפולונג מולדובנסק - עיר הולדתו.

על שמו של ונגר קרויים אתרים שונים ברחבי כרמיאל: בית הספר אורט [http://www.psagot.ort.org.il פסגות], מרכז אומנויות ופארק.
{|class="wikitable" style="float:right; text-align:center;"
|-
|קברו של ברוך ונגר בבית העלמין בכרמיאל
|קברו של ברוך ונגר בבית העלמין בכרמיאל
|-
|colspan="2"| קברו של ברוך ונגר בבית העלמין בכרמיאל
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.psagot.ort.org.il/?p=251187 ברוך ונגר] באתר בית ספר פסגות בכרמיאל
* 

קטגוריה:ראשי עיריית כרמיאל
קטגוריה:גולי מחנות המעצר בקפריסין
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם העבודה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988
נבחרת גביע דייוויס של קנדה

נבחרת גביע הדייוויס של קנדה היא נבחרת טניס הגברים הלאומית של קנדה המשחקת בבית העליון של גביע דייוויס השנתי-עולמי. הנבחרת מורכבת מבכירי הטניסאים הקנדים.

הישג השיא של נבחרת גביע הדייוויס הקנדית הוא זכייה בתואר ב-2022.

נבחרת קנדה משתתפת בגביע דייוויס החל משנת 1913. נכון לסוף 2022 שיחקה קנדה ב-169 משחקים בינלאומיים, וניצחה ב-76 מהם. דניאל נסטור הוא השחקן בעל מספר ההשתתפויות הגדול ביותר, 53. בנוסף להיותו השחקן בעל מספר הניצחונות הרבים המשחקים, 48 במספרם.

נבחרת קנדה הייתה בבית העליון ב-2004 והיא הצליחה להעפיל בחזרה בשנת 2012 לאחר ניצחון על נבחרתה של ישראל. ב2013 היא הצליחה להגיע למשחק חצי גמר. ב-2019 הפסידה הנבחרת בגמר לספרד.

== סגל נוכחי ==
נכון ל-2022:

* פליקס אוז'ה-אליאסים 
* דניס שפובלוב 
* ואשק פוספיסיל 
* גבריאל דיאלו
* אלכסיס גלרנאו
קפטן: פרנק דנסוויק

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.daviscup.com/en/teams/team.aspx?id=CAN נבחרת גביע הדייוויס של קנדה] - דף הנבחרת באתר גביע דייוויס
==הערות שוליים==

קנדה
גביע דייוויס
קטגוריה:קנדה: טניס
כיכר פיגאל

כיכר פּיגָאל (בצרפתית: place Pigalle) היא כיכר עירונית הממוקמת ברובע התשיעי של פריז בירת צרפת, לרגלי גבעת מונמרטר.
הכיכר ממוקמת במפגש שדרת קלישי ושדרת רוששואר

הכיכר קרויה על שמו של ז'אן-בטיסט פיגאל. בשל שמה של הכיכר, מכונה גם הרובע שסביבו "פיגאל".

בסוף המאה ה-19 הייתה הכיכר והרחובות הסמוכים לה מרכז של קהילה ספרותית ושל אינטלקטואלים. בייחוד נודע קפה נובל אתנה (Nouvel Athene) שהיה ממוקם בכיכר, שהיה מרכז לאמנים ואנשי רוח. הקפה נסגר בראשית המאה העשרים, וסגירתו היוותה סמל לניצחון האמנים הקוביסטים (שנהגו לשבת בבית המרזח לפין אגיל שעל גבעת מונמרטר) על האמנים הפורמליסטים של נובל אתנה.

כיום הכיכר היא מרכז של מכוני ליווי ומופעי חשפנות ובאזור הכיכר נפוצה זנות.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

פיגאל
קטגוריה:הרובע התשיעי של פריז
נרבון

נַרְבּוֹן (בצרפתית: Narbonne, באוקסיטנית: Narbona, בעברית מסורתית נרבּונה) היא עיר באוקסיטניה שבצרפת בה מתגוררים כ-55,000 תושבים.

==היסטוריה==
נרבון נוסדה בגליה בשנת 118 לפני הספירה כקולוניה Narbo Martius שהייתה בנקודת ההצטלבות של הדרך הרומית מאיטליה לספרד, הוויה דומיטיה והדרך שעברה לאורך צרפת, הוויה אקויטניה , על חוף נהר האודה. במטרה להצמיח את נרבון כאלטרנטיבה למרסיי, שהתמרדה נגד השלטון הרומאי, קיבלו חיילי הלגיון העשירי של יוליוס קיסר חלקות אדמה באזור. בהמשך, הייתה נרבון לבירה של הפרובינציה הרומאית גליה נרבוניס דבר שהביא להמשך צמיחת העיר.

לאחר התמוטטות האימפריה הרומית, הייתה נרבון בירת הפרובינציה ספטומניה של הוויזיגותים. היא הייתה חלק מחליפות קורדובה, עד כיבושה על ידי הפרנקים. במאה ה-14 ירדה מגדולתה בעקבות שיטפון (1320), שינוי זרימת הנהרות מהם התפרנסה, כיבושי אדוארד הנסיך השחור, והמגפה השחורה.

בעיר נמצאת קתדרלת נרבון – קתדרלה גותית שבנייתה לא הושלמה.

===יהדות נרבון===
החל מהמאה ה-9 הייתה נרבון מרכזם של חכמי פרובנס, שתורתם ופסקי ההלכה שלהם הופצו בכל אירופה, ספרד וצפון אפריקה, וגאונותם הייתה לשם דבר בקרב חכמי ישראל של אותה תקופה. היהודים התיישבו בנרבון בסביבות המאה ה-5, ועד למאה ה-12 הקהילה התרחבה ומנתה כ-2,000 איש. נרבון וחכמיה מוזכרים לעיתים קרובות בספרות הבתר-תלמודית. מקור אחד, אברהם אבן דאוד מטולדו, החשיב את חכמי נרבונה כגאונים, בדומה לגאוני בבל. במאות ה-12 וה-13 עברה הקהילה סדרה של עליות ומורדות טרם שקיעתה הממושכת.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 

קטגוריה:צרפת: ערי חוף
קטגוריה:לנגדוק-רוסיון: ערים
חמאם

החדר החם בחמאם בהרמון. אבן השיש המוגבהת במרכזו של האולם ולאורך הקירות קבועים ברזי המים
פנים חמאם מצרי בהדפס מאת [[ג'ובאני בטיסטה צ'קי אחרי ויוואן דנון]]
מראה בחמאם
החדר החם בחמאם ביי ב[[סלוניקי]]
תרשים של חמאם ביי בסלוניקי: בכתום החלק המיועד לגברים, בצהוב לנשים, ובאדום הבאר. שני חלקי המבנה (לגברים ולנשים) מחולקים לשלושה שלבים כל אחד
חורבת החמאם הטורקי ברחוב יחזקאל בירושלים
חמאם (בטורקית: Hamam; בערבית: حمّام), או בית מרחץ טורקי, הוא בית מרחץ לח המקובל ברחבי המזרח התיכון וצפון אפריקה. האירופאים למדו אודות החמאם באמצעות מגעיהם עם האימפריה העות'מאנית, ועל כן הוא סווג כ"טורקי" (בטורקית ובערבית החמאם אינו מוגדר כ"טורקי"). בהתייחס לבתי המרחץ באל-אנדלוס מקובל גם המינוח "בית מרחץ מורי", ובעברית ישראלית מדוברת מכונה החמאם לעיתים בכינוי (המכיל כפילות או יתירות) "סאונה לחה".

==היסטוריה==
החמאם התעצב במזרח התיכון והתפשט במקביל להתפשטות האסלאם ולאחר מכן. מקורו בבית המרחץ הרומי שהמשיך והיה בשימוש גם בתקופת האימפריה הביזנטית. בתי המרחץ הראשונים מסוג זה הופיעו בעבר הירדן בימי הביניים. הם אומצו והותאמו למנהגי הטהרה של האסלאם, המטיף להגיינה ולרחצה, במיוחד לפני התפילה, ומאוחר יותר הפכו למאפיין חיוני בכל עיר עות'מאנית.

הרחצה בחמאם הייתה נפרדת לנשים ולגברים, והוא היה למקום מפגש חברתי, שלעיתים כלל גם בידור או הגשת משקאות ואוכל, ונקשר עם אירועים שונים כמו חתונות, לידה או חגים. עם השנים התפתחו בו מנהגים ייחודיים של רחצה טקסית שחולקה למספר שלבים. הבילוי בחמאם החל בשהיה בחדר הזעה חם, המשיך ברחצה במים ובסבון, והסתיים בהתרגעות בחדר קריר. לעיתים הוא כלל עיסוי, שפשוף העור או הלקאת הגוף בתחילתו. באימפריה העות'מאנית שימש נער צעיר שכונה בטורקית טלאק (Tellak) כבלן בחמאם, ולתפקיד היה גם פן הומוארוטי, ולעיתים אף רומנטי. במאה ה-20 נעלם פן זה מתרבות החמאם, וכיום התפקיד מבוצע בטורקיה על ידי בגירים.

החמאם הובא לבריטניה במאה ה-19 והפך לאופנה פופולרית, שבשיאה פעלו באיים הבריטים מאות בתי מרחץ כאלה. משם הוא התפשט לארצות מערב אירופה האחרות, ואף לאוסטרליה (1859), ארצות הברית (1863), קנדה (1869) ולניו זילנד (1874). עם התפתחות חדרי האמבטיה בבתים פרטיים, נעלם החמאם כמעט לחלוטין בחלק מארצות מוצאו, כמו טורקיה או מצרים, וחשיבותו החברתית פחתה; אך השימוש בו עדיין רווח בארצות המערב כחלק מתרבות הפנאי וטיפוח הגוף. לעיתים השימוש בחמאם כזה משותף לבני שני המינים בו"ז.

==המבנה== 
בדומה לבית המרחץ הרומי, נבנה חמאם אופייני משלושה חלקים שנבדלו זה מזה בטמפרטורה ובייעוד. החדר החם ביותר עטור פעמים רבות בכיפה, ובה קבועים חלונות זכוכית קטנים שאפשרו חדירת מוגבלת של אור. חלונות אלה עוצבו לעיתים קרובות בצורות גאומטריות שונות, כגון כוכבים. במרכז החדר ניצב משטח שיש מוגבה שעליו שוכבים הרוחצים, ובפינותיו הותקנו ברזי מים. המקום שימש כחדר הזעה ועיסוי. החדר החמים שימש לרחצה במים וסבון והחדר הקר להתרגעות. החמאם חולק לאזור לנשים ולאזור לגברים, שבדרך כלל היה גדול ומהודר יותר. במקומות בהם הדבר לא התאפשר נקבעו שעות שונות לשימוש במקום על ידי גברים ועל ידי נשים. 

החמאם המודרני בעולם המערבי כולל בדרך כלל רק את החדר החם. משטח השיש, שאיבד את תפקידו והפך לספסל בלבד, עבר ממרכז החדר והוא מותקן בסמוך לקירותיו, בדומה למקובל בסאונה הפינית.

==ראו גם==
* בית מרחץ
* סאונה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:טיפוסי מבנים
קטגוריה:מרחצאות
קטגוריה:טורקיה: המצאות
כיכר קלישי

כיכר קלישי
כיכר קלישי (בצרפתית: Place de Clichy או Place Clichy) היא כיכר עירונית הממוקמת בצפון־מערב פריז, בירת צרפת.

הכיכר נמצאת במפגש בין הרובע השמיני, התשיעי, השבעה עשר והשמונה עשר של פריז.

הכיכר היא אחת משלושה אתרים בהם נפגשים ארבעה רבעים; שני האתרים האחרים הם גשר סן מישל (מפגש הרובע הראשון, הרביעי, החמישי והשישי) וכיכר בלוויל (מפגש הרובע העשירי, ה-11, ה-19 וה-20).

סביב הכיכר מבנים בסגנונות שונות, ובהם חנויות, בתי עסק ובתי קולנוע.

==היסטוריה==
במרץ 1814, בשלהי האימפריה הצרפתית הראשונה צעדו 800,000 חיילים (בעיקר חיילים רוסיים) בדרכם לכבוש את פריז. הצבא הזר המתקדם חלף את המחסומים שהוצבו בבלוויל ובפאנטין, כבש את גבעת מונמרטר והתקדם לעבר המשמר הלאומי של צרפת שמנה 70,000 חיילים צרפתיים, הגן על רצועה ארוכה בין קלישי לנוילי. מחשש לכיבוש העיר, בון-אדריאן ז'אנו דה מונסי יצר מחסום באתר כיכר קלישי והגן עליו עם 15,000 מתנדבים – מרביתם סטודנטים של האקול פוליטקניק והאקול וטרינייר (בית הספר הפוליטכני ובית הספר לווטרינריה). על אף חוסר הניסיון של המתנדבים, הצליחו הסטודנטים להגן על אזור קלישי ולעמוד בפני הצבא המתקדם עד לשביתת הנשק שהוכרזה ב-30 במרץ 1814.

לציון האירוע מוצב בלב הכיכר פסל בגובה 6 מטרים, מעשה ידי אמדה דובלמאר המוקדש לה דה מונסי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.placedeclichy.fr/imagesplace.htm תמונות היסטוריות של הכיכר] 

קלישי
קטגוריה:הרובע השמיני של פריז
קטגוריה:הרובע התשיעי של פריז
קטגוריה:הרובע השבעה-עשר של פריז
קטגוריה:הרובע השמונה-עשר של פריז
מחוז אולבני (ויומינג)

מחוז אולבני (באנגלית: Albany County) הוא מחוז של מדינת ויומינג שבארצות הברית. נכון לשנת 2000 התגוררו במחוז 32,014 תושבים. בירת המחוז היא העיר לאראמי. במחוז ממוקמת אוניברסיטת ויומינג.

== היסטוריה ==
מחוז אולבני הוקם ב-16 בדצמבר 1868 בעקבות חלוקת מחוז לארמי שהיווה אז חלק מטריטוריית דקוטה. המחוז הפך לחלק מטריטוריית ויומינג כאשר זו הוקמה ב-19 במאי 1869, ולימים הפך לחלק ממדינת ויומינג.

==גאוגרפיה==
שטחו של מחוז אולבני 11,160 קמ"ר מהם 11,066 קמ"ר הם שטחי יבשה, ו-93 קמ"ר (0.84%) הם שטחי מים. מחוז קונוורס גובל במחוז אולבני מצפון, המחוזות מחוז פלאטה ומחוז לאראמי גובלים בו ממזרח, מחוז לרימר שבמדינת קולורדו גובל בו מדרום, מחוז ג'קסון שמדינת קולורדו גובל במחוז אולבני בדרום מערב, ומחוז קרבון שבמדינת ויומינג גובל במחוז אולבני ממערב.

==אוכלוסין==
נכון לשנת 2000 מתגוררים במחוז 32,014 תושבים. צפיפות האוכלוסין הממוצעת היא 3 נפשות לקמ"ר.
24.4% מתושבי המחוז הם ממוצא גרמני, 11.1% ממוצא אנגלי, 10.2% ממוצא אירי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://nationalregisterofhistoricplaces.com/WY/Albany/state.html מרשם האתרים ההיסטוריים הלאומי - אתרי מחוז אולבני]

אולבני
גאולה סירי

סירי בעת הטלת כידון

גאולה סירי (נולדה ב-1949) היא אלופה פאראלימפית ישראלית ושיאנית עולם בספורט הנכים.

== ביוגרפיה ==
סירי נולדה בתימן ועלתה ארצה עם משפחתה בשנת 1950, במסגרת מבצע "מרבד הקסמים". הם שוכנו באוהלים במעברת עין שמר, שם גרו כשנה. שלושה חודשים לאחר בואם, בהיותם במעברה, חלתה בשיתוק ילדים. היא עברה סדרת ניתוחים ללא הועיל, ועם השנים מצבה הוחמר. שנה לאחר בואם עברה משפחתה להתגורר בבת-ים, בה מתגוררת סירי גם כיום.

בשנת 1963 החלה סירי בפעילות ספורטיבית במרכז הספורט לנכים (מועדון "ספיבק") ברמת גן. ב זכתה בשבע מדליות: מדליית זהב בכדורסל, שתי מדליות כסף וארבע מדליות ארד בתחומי האתלטיקה. בשנת 1969 השתתפה במשחקי סטוק מנדוויל וזכתה בתשע מדליות: 4 זהב, 4 כסף, ו-1 ארד. במשחקים אלה קבעה שיא עולמי בקרב חמש.

בשנת 1985 יצאה סירי שוב למשחקי סטוק מנדוויל, בהם זכתה בשלוש מדליות: מדליית זהב בהטלת כידון, ומדליות כסף בהדיפת כדור ברזל ובזריקת דיסקוס. היא השתתפה בשנית עם נבחרת ישראל ב, אך לא זכתה שם במדליה.

בשנת 2009 השתתפה סירי באליפות אירופה לנכים בטניס שולחן שנערכה בג'נובה, איטליה, וזכתה במדליית ארד.

פעילותה הספורטיבית נמשכה לאורך השנים. סירי השתתפה בתחרויות רבות באתלטיקה קלה, כדורסל, שחייה וחץ וקשת וזכתה במדליות ובגביעים. שנים רבות ברציפות הייתה גם אלופת ישראל בטניס שולחן. כמו כן היא השתתפה 17 פעם בצליחת הכנרת ושלוש פעמים במשחה "קריעת ים סוף" באילת. סירי לקחה חלק פעמים רבות בצעדות ירושלים והשתתפה מספר פעמים במרתון תל אביב בכיסא גלגלים.

כספורטאית ותיקה קיבלה סירי מדליה מנשיא המדינה חיים הרצוג במלאת חצי יובל (25 שנה) למרכז הספורט לנכים, וכן קיבלה תעודת הוקרה ומדליה על מצוינות אולימפית בכדורסל נשים. ב-2013 קיבלה פרס על מפעל חיים בטקס שנערך במרכז הספורט לנכים ברמת גן מידי ראש העיר ישראל זינגר ושר הרווחה יצחק (בוז'י) הרצוג.

==קישורים חיצוניים==

* גאולה סירי נכנסה [https://www.anatdraigor.com/64-hof-wbi להיכל התהילה - כדורסל נשים]
* [https://www.paralympic.org/geula-siri פירוט השתתפותה בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

קטגוריה:מדליסטיות פאראלימפיות ישראליות
קטגוריה:אלופות פאראלימפיות ישראליות
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:ישראליות ילידות תימן
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:עולות לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:שחקני טניס שולחן נכים ישראלים
קטגוריה:שיאניות עולם ישראליות
קטגוריה:מטילי כידון ישראלים
קטגוריה:זורקי דיסקוס ישראלים
קטגוריה:הודפות כדור ברזל ישראליות
קטגוריה:הודפי כדור ברזל ישראלים
קטגוריה:אתלטים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:אתלטיות נכות ישראליות
קטגוריה:שחקניות כדורסל נכים ישראליות
קטגוריה:כדורסלנים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים תל אביב (1968)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:אתלטיות במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:נפגעי פוליו ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
מחוז ביג הורן (ויומינג)

מחוז ביג הורן (באנגלית: Big Horn County) הוא מחוז של מדינת ויומינג שבארצות הברית. נכון לשנת 2000 התגוררו במחוז 11,461 תושבים. בירת המחוז היא העיר בייסין. במחוז ממוקמת אוניברסיטת ויומינג.

המחוז נוסד בשנת 1869.

==גאוגרפיה==
שטחו של מחוז ביג הורן 8,182 קמ"ר, מהם 8,125 קמ"ר שטחי יבשה, ו-57 קמ"ר (0.70%) שטחי מים. מחוז פארק (ויומינג) גובל במחוז ביג הורן ממערב, מחוז ואשאקי גובל בו מדרום, מחוז ג'ונסון (ויומינג) ומחוז שרידן גובלים בו ממזרח, מחוז ביג הורן שבמדינת מונטנה ומחוז קרבון שבמדינת מונטנה גובלים במחוז ביג הורן מצפון.

==אוכלוסין==
נכון לשנת 2000 מתגוררים במחוז 11,641 תושבים. צפיפות האוכלוסין הממוצעת היא נפש אחת לקמ"ר.
23% מתושבי המחוז הם ממוצא גרמני, 23% ממוצא אנגלי, ו-8% ממוצא אירי.

==השכלה==
מחוז ביג הורן מחולק לארבעה מחוזות השכלה.

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://nationalregisterofhistoricplaces.com/WY/Big+Horn/state.html מרשם האתרים ההיסטוריים הלאומי - מחוז ביג הורן]

ביג הורן
פרננדו קולונגה

פרננדו קולונגה אוליברס (בספרדית: Fernando Colunga Olivares; נולד ב-3 במרץ 1966) הוא שחקן טלנובלות מקסיקני.

==ביוגרפיה==
פרננדו קולונגה נולד במקסיקו סיטי, מקסיקו, לפרננדו ומרגריטה קולונגה. את תחילת דרכו, עשה קולונגה בלימודי הנדסה אזרחית באוניברסיטת מקסיקו, אך לאחר עצה מחבר, פרננדו החל ללמוד משחק.

את צעדיו הראשונים בעולם הטלנובלות עשה בתפקידים משניים. בשנת 1996, שיחק קולונגה בתפקיד ראשי בטלנובלה "מריה מריה". הטלנובלה נהפכה לפופולרית, והעלתה את מעמדותו של קולונגה בעולם המשחק. 

בשנת 2010 קולונגה כיכב בטלנובלה "אשת הברזל", לצד לוסרו וגבריאלה ספניק. הוא זכה בפרס השחקן הטוב ביותר לאותה שנה.

בשנת 2015 כיכב בתפקיד הראשי בסרט הקומדיה האמריקאי-דומיניקני "Ladrones" בדמוותו של אלחנדרו טולדו. באותה שנה גילם את אלאדיו גומז לונה בטלנובלה "תשוקה וכוח". 

בשנים 2023–2024 שיחק בתפקיד ראשי בטלנובלה "El maleficio" בתור אנריקה דה מרטינו, לצדם של מרלן פבלה ומארק תאצ'ר.  

בשנת 2024 כיכב לצדה של אנה ברנדה קונטררס בטלנובלה "El Conde: Amor y honor" מבית רשת טלמונדו האמריקאית. 

==סדרות טלוויזיה==
* 1992 - "מריה מרצדס" - Maria mercedes - דמות: צ'יצו.
* 1994 - "מרימר" - Marimar - דמות: אדריאן רוסלס.
*1995-1996 - "מריה מריה" - Maria la del Barrio - דמות: לואיס פרננדודה לה וגה.
*1997 - "אזמרלדה" - Esmeralda - דמות: חוסה ארמנדו פניראל.
*1998 - "המתחזה" - La Usurpadora - דמות: קרלוס דניאל ברצ'ו.
*1999 - "לעולם לא אשכחך" - Nunca te Olvidare - דמות: לואיס גוסטבו.
*2000-2001 - "חבקי אותי חזק" - Abrazame muy Fuerte - דמות: קרלוס מנואל ריברו.
*2002 - "Navidad sin fin" - דמות: פדרו מונטז'.
*2003 - "אהבת אמת" - Amor Real - דמות: מנואל פואנטס גרה.
*2005 - "הזר" - Alborada - דמות: לואיס מנריקה.
*2007-2008 - "תשוקות" - Pasión - דמות: ריקרדו דה סלמנקה / ריקרדו לופז דה קרבחל.
*2008-2009 - "מחר ולתמיד" - Mañana Es Para Siempre - דמות: אדוארדו חוארס קרוס / פרנקו סנטורו.
*2010 - "אשת הברזל" - Soy Tu Dueña - דמות: חוסה מיגל מונטסינוס.
*2013–2012 - Porque El Amor Manda - דמות: חסוס גרסיה.
*2015–2016 - תשוקה וכוח - דמות: אלאדיו גומז לונה.
*2022 - הסוד של משפחת גרקו - דמות: אכילס גרקו.
*2023–2024 - El maleficio - דמות: אנריקה דה מרטינו.
*2024 - El Conde: Amor y honor - אלחנדרו גייטאן.

== סרטי קולנוע ==
*1995 - "עבדים של התשוקה"
*1996 - "נשק אותי בפה"
*1999 - "המתחזה הסרט"
*2007 - "גנב שגונב מגנב"
*2008 - "השיגעון"
*2015 - "דני קולינס"
*2015 - "גנבים" (סרט המשך ל"גנב שגונב מגנב").

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה מקסיקנים
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-1966
מחוז ג'ונסון (ויומינג)

מחוז ג'ונסון (באנגלית: Johnson County) הוא מחוז של מדינת ויומינג שבארצות הברית. המחוז ממוקם בצפון מרכז המדינה. נכון לשנת 2000 התגוררו במחוז 7,025 תושבים. בירת המחוז היא העיר באפלו.

דרך המחוז חולפים כביש בין מדינתי 25 וכביש בין מדינתי 90.

== היסטוריה==
מחוז ג'ונסון הוקם בשנת 1875. בשנת 1892 נערך במחוז קרב מחוז ג'ונסון - מאבק מזוין בין כוחות המשטרה המקומית לחוואים מקומיים וגנבי בקר, שדרשה לבסוף את התערבותו של צבא ארצות הברית להשלטת סדר במחוז. המערבון שערי החופש מ-1980 מתאר בצורה בדיונית קרב זה.

==גאוגרפיה==
שטחו של מחוז ג'ונסון 10,813 קמ"ר מהם 10,791 קמ"ר הם שטחי יבשה, ו-22 קמ"ר (0.80%) הם שטחי מים. מחוז שרידן גובל במחוז ג'ונסון מצפון, מחוז קמפבל גובל בו ממזרח, מחוז קונוורס גובלים בו מדרום מזרח, מחוז נטרונה גובל בו מדרום, מחוז וושקי גובל בו ממערב, ומחוז ביג הורן מצפון מערב.

נהר פאודר זורם דרך המחוז לכיוון צפון.

==אוכלוסין==
נכון לשנת 2000 מתגוררים במחוז 7,075 תושבים. צפיפות האוכלוסין הממוצעת היא 2 נפשות לקמ"ר.
27% מתושבי המחוז הם ממוצא גרמני, 15.2% ממוצא אנגלי, ו-10.8% ממוצא אירי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20020806011616/http://www.buffalowyo.com/index.html לשכת המסחר של באפלו, בירת המחוז]
* [http://nationalregisterofhistoricplaces.com/WY/Johnson/state.html מרשם האתרים ההיסטוריים הלאומי - מחוז ג'ונסון]

ג'ונסון
גלסון פרננדס

גלסון דה קונסיסו טבארס פרננדס (בפורטוגזית: Gélson da Conceição Tavares Fernandes; נולד ב-2 בספטמבר 1986 בפראיה שבכף ורדה) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת הקשר האחורי. הוא ידוע בעיקר בשמו הפרטי. גלסון הוא בן דודו של מנואל פרננדש.

==קריירה==
פרננדס נולד וגדל בכף ורדה שמול חופי מערב אפריקה. פרננדס החל את הקריירה שלו בקבוצת פ.צ. סיון בגיל 9, ובשנת 2004 התקדם לקבוצה הבוגרת. במשך שלוש שנים הוא השתתף ב-99 משחקים והבקיע שער אחד, וב-2007 עבר למנצ'סטר סיטי מהפרמייר ליג. בשנת 2009 עבר לסנט אטיין מליגת העל הצרפתית. בקיץ 2010 הושאל לקייבו עד לסוף העונה.

לאחר תקופות השאלה גם בלסטר סיטי מנצ'מפיונשיפ ואודינזה, חתם נלסון פרננדס ב-3 ביולי 2012 על חוזה לארבע שנים עם ספורטינג ליסבון הפורטוגלית. ב-5 באוגוסט 2014 חתם בקבוצת סטאד ראן הצרפתית לארבע שנים.

בקיץ 2017 הצטרף גלסון פרננדס לאיינטרכט פרנקפורט מהבונדסליגה.

ב-14 במאי 2020 הודיע פרננדס כי יפרוש ממשחק בתום העונה.

===נבחרת שווייץ===
נכון ליולי 2012 רשומים לזכותו 37 הופעות ושני שערים במדי נבחרת שווייץ. את שער הבכורה בנבחרת כבש בניצחון 0-2 על נבחרת מולדובה ב-28 במרץ 2009. את שערו השני כבש במשחק הניצחון נגד במסגרת מונדיאל 2010 שנערך בדרום אפריקה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:קשרי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:פראיה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. סיון
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני סנט אטיין
קטגוריה:כדורגלני קייבו ורונה
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג ליסבון
קטגוריה:כדורגלני פרייבורג
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שווייץ
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:ספורטאים שווייצרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים שווייצרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים שווייצרים בגרמניה
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1986
הנרי רולינס

הנרי לורנס גארפילד (באנגלית: Henry Lawrence Garfield), המוכר בשם הבמה הנרי רולינס (Henry Rollins) (נולד ב-13 בפברואר 1961), הוא שחקן, קומיקאי, מוזיקאי וזמר-יוצר פאנק אמריקאי ממוצא יהודי. רולינס הנהיג בשנות השמונים את להקת ההארדקור פאנק בלאק פלאג. בשנים האחרונות חדל להופיע כמוזיקאי והחל להופיע כאמן ספוקן וורד. בנוסף, רולינס הוא בעל הוצאת ספרים. בין השאר יצאו בה ספריו וכן ספרים מאת ניק קייב.

==הופעות בישראל==
רולינס הגיע לישראל ב-1998 וב-2007. בשני ביקוריו לא הופיע כמוזיקאי אלא כאמן ספוקן וורד, סגנון הופעה אשר רולינס הגדירו כסטנד-אפ נטול פואנטה בסוף כל משפט.

==מודעות חברתית ופוליטית==
בשנים האחרונות רולינס מרבה לעסוק בנושאים פוליטיים וחברתיים שונים. בתקופת כהונתו של ג'ורג' בוש דיבר רבות נגדו והגדיר אותו כטיפש. רולינס הזכיר בהופעתו בארץ את הוצאתו להורג של סדאם חוסיין אשר נערכה ימים ספורים קודם לכן. בנוסף, הוא ידוע כמתנגד חריף לרדיפת הומואים, הומופוביה וגזענות וקטעים רבים בהופעותיו עוסקים גם בתחומים אלה.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===

* המרדף (1994)
* היט (1995)
* ג'וני נמוניק (1995)
* כביש אבוד (1997)
* ג'ק פרוסט (1998)
* פזיזה ופראית (1999)
* באטמן הדור הבא: שובו של הג'וקר (2000)
* המעבורת של מורגן (2001)
* ג'קאס: הסרט (2002)
* בזהות אחרת (2002)
* בחורים רעים 2 (2003)
* חגיגה רצחנית (2005)
* האליבי (2006)
* טעות בכיוון 2: דרך ללא מוצא (2007)
* קבר השטן (2009)
* הפקח הירוק: אבירי הברקת (2011)
* לא מת מעולם (2015)
*מיוזיק (2021)

=== טלוויזיה ===

*ילדי האנרכיה (2008-2014)
*זאהיר, האגדה של קורה (2014) – דיבוב
*הכי גרועים שיש (2015)
*אומת הזומבים (2017)
*כיתה קטלנית (2019-2018)
*עכשיו אפוקליפסה (2019)
*שליטי היקום: הגילוי (2021) – דיבוב

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:זמרים-יוצרים יהודים
קטגוריה:זמרים-יוצרים אמריקאים
קטגוריה:זמרי רוק אמריקאים
קטגוריה:זמרי רוק יהודים
קטגוריה:זמרי מטאל אמריקאים
קטגוריה:זמרי מטאל יהודים
קטגוריה:מוזיקאי פאנק (Punk)
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:בלוגרים אמריקאים
קטגוריה:בלוגרים יהודים
קטגוריה:פעילים למען זכויות להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:פעילים למען לגליזציה של סמים קלים
קטגוריה:אתאיסטים אמריקאים
קטגוריה:אתאיסטים יהודים
קטגוריה:מבקרי בריאתנות
קטגוריה:אמני ספוקן וורד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
פט רוברטסון

מריון גורדון "פט" רוברטסון (באנגלית: Marion Gordon "Pat" Robertson; 22 במרץ 1930 – 8 ביוני 2023) היה פעיל דתי, איל תקשורת ופוליטיקאי אמריקאי, וכומר בפטיסטי דרומי. רוברטסון היה מראשי הימין הנוצרי האמריקאי, והתמודד ללא הצלחה על מועמדות המפלגה הרפובליקנית לנשיאות בשנת 1988.

רוברטסון הוסמך ככומר בזרם הבפטיסטי הדרומי (הוא ויתר על תוארו כשנכנס לזירה הפוליטית), אם כי באופן חריג למקובל שם, אחז כבר בשנות ה-60 בגישה כריזמטית, ובתוכניות הטלוויזיה שלו נערכו דיבור בלשונות וריפויים נסיים לכאורה. רוברטסון הוא המייסד והיו"ר של רשת השידור הנוצרית (CBN), שהייתה רשת הכבלים השלישית בגודלה בארצות הברית במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20. מנחה תוכנית הדת "מועדון 700" ומאחוריו קריירה עשירה במגוון יוזמות, בעסקים ובמעורבות חברתית ופוליטית. היה חבר בצוות שמינה הנשיא רונלד רייגן בעניין קורבנות פשע ובמועצת היועצים הכלכליים של מושל מדינת וירג'יניה. בשנת 1987 הוא הקים את הארגון Christian Coalition of America שמטרתו הייתה לתמוך בפוליטיקאים נוצרים שמרנים. בשנת 1997 עברה הובלת הארגון לדונלד הודל ורנדי טייט, אך כבר בשנת 1999 חזר רוברטסון להיות נשיא הארגון.

רוברטסון היה אורח הקרן לידידות ישראל (IFCJ, USA). ייסד את אוניברסיטת ריג'נט ומספר ארגונים פילנתרופיים הפועלים ברחבי העולם. פרסם עשרה ספרים, שזכו להצלחה רבה בארצות הברית. מוסמך הסמינר התאולוגי של ניו יורק בתאולוגיה, ובעל תואר דוקטור לשם כבוד מבית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל.

רוברטסון היה ידוע בהשקפותיו האנטי-פמיניסטיות וההומופוביות ובתאוריות הקונספירציה הרבות בהן האמין. את עמדותיו ביטא לעיתים בצורה קיצונית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:פעילים פוליטיים אמריקאים
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-1988
קטגוריה:מועמדים בבחירות המוקדמות מטעם המפלגה הרפובליקנית לנשיאות ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
בורחה ולרו

בורחה ולרו איגלסיאס (בספרדית: Borja Valero; נולד ב-12 בינואר 1985 במדריד) הוא כדורגלן ספרדי, המשחק בעמדת הקשר בקבוצת האוהדים לבובסקי מהליגה השישית באיטליה.

== קריירה ==
לאחר שהתקדם בקבוצות הנוער של ריאל מדריד ערך ולרו את הופעת הבכורה המלאה שלו במשחק נגד אֶסִיחָה בַּלוֹמְפְּיֶה, כאשר החליף את חאבי גארסיה בדקה ה-60 במסגרת גביע המלך הספרדי, ב-25 באוקטובר 2006. הוא השתתף במשחק נוסף עבור ריאל במסגרת ליגת האלופות, כשהחליף במשחק החוץ נגד דינמו קייב (תיקו 2–2) את מיגל אנחל מייטו. את שתי עונותיו הראשונות ככדורגלן מקצוען שיחק תחילה במדי ריאל מדריד קסטיליה, קבוצת הבת של ריאל מדריד, במסגרת הליגה הספרדית השנייה.

באוגוסט 2007 חתם ולרו על חוזה לחמש שנים במדי ריאל מיורקה, לאחר ששוחרר ללא תשלום מריאל מדריד. ולרו הבקיע את שערו הראשון בלה ליגה בניצחון הביתי 7–1 על רקראטיבו ולבה, ב-9 במרץ 2008.

ב-22 באוגוסט 2008, שנה אחת בלבד לאחר שהצטרף למיורקה, חתם ולרו חתם באלופת הפוטבול ליג האנגלית וסט ברומיץ' אלביון, תמורת סכום שיא למועדון על סך שבעה מיליון אירו. ולרו חתם על חוזה לארבע שנים, עם אופציה להארכה. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון ארבעה ימים מאוחר יותר, בהפסד 1–3 להרטלפול יונייטד בגביע הליגה האנגלית. אולם, לאחר עונה אחת באנגליה הושאל ולרו חזרה לקבוצות ספרדיות; בשנת 2009 לריאל מיורקה ובשנת 2010 לויאריאל. בקיץ 2011, בתום השאלתו לוויאריאל, נרכש כרטיס השחקן שלו על ידי הקבוצה. בסוף עונת 2011/2012 ירד ולרו יחד עם ויאריאל לליגה הספרדית השנייה, ובעקבות כך עבר לפיורנטינה האיטלקית.

ב-10 ביולי 2017 לאחר חמש עונות במדי פיורנטינה, חתם ולרו באינטר מילאנו. ב-16 בספטמבר 2020 חזר ולרו לפיורנטינה וחתם לעונה אחת. ב-30 ביוני 2021 הודיע על פרישה, אך באוגוסט אותה שנה חתם בקבוצת האוהדים החובבנית לבובסקי מפירנצה, המשחקת בליגה השישית באיטליה.

===נבחרת ספרד===
ולרו שיחק במדי נבחרת ספרד על גיל 19 באליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2004, והבקיע שער בדקה האחרונה של משחק הגמר נגד טורקיה, בניצחון 0–1 שהביא לזכייתה של ספרד בטורניר. ב-4 ביוני 2011 ערך ולרו את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ספרד הבוגרת, ובישל שער לפרננדו טורס לאחר שעלה כמחליף במשחק הידידות מול נבחרת ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:כדורגלני וסט ברומיץ' אלביון
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:מדריד: כדורגלנים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1985
רביעיית ברודסקי

רביעיית ברודסקי היא רביעיית מיתרים בריטית, הקיימת מאז 1972 אף כי מחבריה המקוריים נשארו כיום רק איאן בלטון וז'קלין תומאס. נוסף לביצוע מוזיקה קלאסית אירופאית, בעיקר רפרטואר רביעיות מיתרים של מלחינים מן התקופה הקלאסית ואילך, כמו היידן, בטהובן, שוברט, בארטוק ושוסטקוביץ', הם משתפים פעולה עם דמויות מעולם הרוק והפופ כמו ביורק, אלוויס קוסטלו ופול מקרטני. הם מנגנים את ה"מיתרים" באלבום האוסף "עץ משפחה" של ביורק. 

הרביעייה מנגנת בעמידה. לצ'לו של ז'קלין תומאס הותאמה רגלית ארוכה במיוחד והיא משתמשת בשרפרף קטן מתחת לרגלה השמאלית, כדי שתוכל להשעין את הצ'לו אל ברכה הכפופה.

במאי 1998 קיבלה רביעיית ברודסקי את פרס אגודת הפילהרמונית המלכותית על תרומה יוצאת דופן לעולם המוזיקה.

נוסף להופעות פומביות והקלות, רביעיית ברודסקי פועלת כיום כרביעייה אורחת באקדמיה הסקוטית המלכותית למוזיקה ודרמה, שם הם מדריכים בקביעות הרכבי מוזיקה קאמרית של סטודנטים באקדמיה.

== חברים ==

* דניאל רולנד, כינור
* איאן בלטון, כינור
* פול קסידי, ויולה
* ז'קלין תומאס, צ'לו

==קישורים חיצוניים ==
* 

<div style="direction: ltr;">
* [http://www.tokafi.com/15questions/interview-with-daniel-rowland-brodsky-quartet/ Interview with Daniel Rowland of the Brodsky Quartet]
</div>

== הערות שוליים ==
<div style="direction: ltr;">

</div>

קטגוריה:הרכבים קאמריים
ברודסקי
קטגוריה:מוזיקאים בריטים
תומאס המפסון

תומאס המפסון (באנגלית: Thomas Hampson, נולד ב-28 ביוני 1955 באלקהרט, אינדיאנה) הוא זמר אופרה, בריטון, אמריקאי.

תומאס המפסון גדל בספוקיין, וושינגטון. הוא למד אצל מרייטה קויל, אליזבת שוורצקופף, מרשל זינגר והורסט גונתר. ב-1980 זכה בפרס שני בתחרות השירה הבינלאומית ס'הרטוגנבוש, ובשנת 1981 הגיע למקום הראשון במבחני הקבלה של המטרופוליטן אופרה בניו יורק.

כבן-חסותו של ליאונרד ברנשטיין, המפסון הקליט איתו את "שירים על מות ילדים" ואת "שירי שוליה נודד" של מאהלר לחברת דויטשה גרמופון, הקלטה שזכתה להערכת רבים. מאז הקלטה זו ועד מות המנצח, תרם תומאס המפסון למספר רב של הקלטות חשובות בניצוחו של ברנשטיין.

הרפרטואר האופראי של המפסון, הנחשב כיום לאחד הבריטונים המובילים של אמריקה, מקיף קשת רחבה של תפקידים: תפקידי הבריטון בדון ג'ובאני של מוצרט, וילהלם טל של רוסיני, "המלט" של תומא ו"יבגני אונייגין" של צ'ייקובסקי, פיגרו בספר מסביליה של רוסיני, ז'רמון בלה טרוויאטה של ורדי ובשנים האחרונות גם אמפורטאס ב"פרסיפל" של וגנר. ב-2003 קיבלה הקלטתו את טנהויזר של וגנר את פרס גראמי להקלטת אופרה מצטיינת. ב-20 בדצמבר 2008 שר את אתאנאל בשידור "היי דפינישן" של מטרופוליטן אופרה של "תאיס" מאת ז'יל מאסנה.

תומאס המפסון הוא גם זמר לידר ידוע-שם (פרנץ שוברט, הוגו וולף, יוזף מרקס, ריכרד שטראוס, גוסטב מאהלר ועוד) וסולן מקובל על רבים ממנצחי השורה הראשונה בעולם. הוא נודע גם בפרשנויותיו ל"שירים אמריקאים נושנים" של אהרן קופלנד. הוא מופיע בכל בתי האופרה ואולמות הקונצרטים החשובים בעולם. רבות מהקלטותיו זכו בפרסים.

== קרן המפסון ==

בשנת 2003 ייסד תומאס המפסון את "קרן המפסון" שמטרתה לקדם את השיר האמנותי באמריקה. הקרן תומכת בחקר התחום ובאמנים צעירים באמצעות מיזמי מחקר, סימפוזיונים, כיתות אמן, הופעות בכורה והרצאות קדם-קונצרטים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

<div style="direction: ltr;">
* Crutchfield, Will (1988, 24 February), [http://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=940DE3DE1E3CF937A15751C0A96E948260 'Music: Thomas Hampson'] הניו יורק טיימס. Accessed 31 August 2007.
* Rothstein, Edward (1991, 14 February), [http://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=9E0CE1D61030F937A25751C0A964958260&sec=&spon=&pagewanted=print 'Review/Opera; Thomas Hampson as the Barber'] הניו יורק טיימס. Accessed 31 August 2007.
* [http://query.nytimes.com/gst/fullpage.html?res=9A0DE5DB103AF930A25750C0A960948260 'Thomas Hampson, Baritone, Plans Debut'] (1986, 13 March) הניו יורק טיימס. Accessed 31 August 2007.
* [https://web.archive.org/web/20090924025019/http://www.thomashampson.com/ Official website of Thomas Hampson]
* [https://web.archive.org/web/20091124154553/http://www.hampsong.org/ Official website of the Hampsong Foundation]
* [http://www.loc.gov/creativity/hampson/biography.html LOC Biography (American 2006 tour)]
* [http://www.pbs.org/wnet/ihas/ PBS Site (American Dreams 1990s tour)]
* Bryce, Peter. "[http://www.washingtonian.com/blogarticles/artsfun/afterhours/6418.html Understanding Your Life Through Music: A Mahler Scholar Brings His Passion to DC]", Washingtonian, January 30 20068
* [https://web.archive.org/web/20100328173018/http://www.wolfkettler.co.uk/portfolio/people/thomashampson.html Thomas Hampson in photographs by Wolf Kettler]
</div>

קטגוריה:זמרי בריטון
קטגוריה:זמרי אופרה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מזרח וושינגטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955