OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
זרסנאי טדסה

זרסנאי טדסה (בתיגרינית: ዘርእሰናይ ታደሰ; נולד ב-8 בפברואר 1982) הוא אתלט אריתראי. הוא אלוף העולם 4 פעמים ברציפות (2009-2006) ושיאן העולם בעבר בריצת חצי מרתון. הוא בעל מדליית ארד אולימפית, סגן אלוף עולם ואלוף אפריקה בריצת 10000 מטר ובכך היה לספורטאי היחידי שזכה במדליה אולימפית מאריתריאה.

== ביוגרפיה ==
טדסה נולד באדי בנה.

באליפות העולם שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 סיים טדסה במקום שמיני בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:05.57 דקות.

===מדליה אולימפית ראשונה לאריתריאה===
באולימפיאדת אתונה (2004) זכה טדסה במדליית ארד בריצת 10000 מטר בתוצאה של 27:22.57 דקות, אחרי קנניסה בקלה שקבע שיא אולימפי חדש של 27:05.10 דקות וסילשי סיהינה 27:09.39 דקות, שניהם מאתיופיה ובכך היה לספורטאי היחידי שזכה במדליה אולימפית מאריתריאה. נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:24.31 דקות.

באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 סיים טדסה במקום שישי בריצת 10000 מטר בתוצאה של 27:12.82 דקות ובמקום 14 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:40.27 דקות.

במשחקי אפריקה שנערכו באלג'יר, אלג'יריה בשנת 2007 זכה טדסה במדליית זהב בריצת 10000 בשיא משחקים חדש של 27:00.30 דקות. באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן אותה שנה הוא סיים במקום רביעי בריצת 10000 מטר תוצאה של 27:21.37 דקות 

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים טדסה במקום חמישי בריצת 10000 מטר בתוצאה של 27:05.11 דקות.

===סגן אלוף עולם===
באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכה טדסה במדליית כסף בריצת 10000 מטר בתוצאה של 26:50.12 דקות, אחרי בקלה שקבע שיא אליפות חדש של 26:46.31 דקות, ולפני מוזס נדיימה מקניה (26:57.39 דקות).

===שיאן עולם===
בתחרות שנערכה בליסבון, פורטוגל, ב-21 במרץ 2010 קבע טדסה בריצת חצי מרתון שיא עולם חדש של 58:23 דקות, במהלך הריצה שיפר את שיא העולם בריצת 20 ק"מ וקבע תוצאה של 55:21 דקות. 

באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 סיים טדסה במקום רביעי בריצת 10000 מטר בתוצאה של 27:22.57 דקות. בתחרות שנערכה בליסבון אותה שנה, הוא קבע את הישג השנה בעולם בריצת חצי מרתון 58:30 דקות.

=== Breaking 2 ===
זרסנאי היה אחד משלושת רצי המרתון שהשתתפו בפרויקט של חברת נייקי בשנת 2017 בו ניסו לשבור את שיא העולם במרתון ולרדת משעתיים. אמנם פרויקט זה לא הצליח להביא רץ למתחת לשעתיים, אולם הושגה בו התוצאה הטובה ביותר בריצת מרתון אי פעם של 2:00:25 על ידי הרץ הקנייתי אליוד קיפצ'וגה. זרסנאי הגיע במקום שני תוך שהוא שובר את שיאו האישי בתוצאה של 2:06:51. תוצאות אלו אינן מוכרות על ידי איגוד האתלטיקה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אתלטים אריתריאים
קטגוריה:שיאני עולם באתלטיקה
קטגוריה:רצים למרחקים ארוכים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אריתריאים שנולדו ב-1982
1848 במדע

==אסטרונומיה==
* חקר ערפילית הסרטן על ידי ויליאם פרסונס.
* הגדרת מספר וולף לתיאור פעילות כתמי שמש.
* 25 באפריל – גילוי אסטרואיד מס' 9 - מטיס 9 על ידי אנדיו גראהם.

==ארכאולוגיה==
* גילוי מחדש של טיקאל, אתר מורשת עולמית

==גאוגרפיה==
* גילוי מיצרי טרטר על ידי גנדי נבלסקי.

==טכנולוגיה==
* המצאת מיקרומטר על ידי ג'או פלמר.
* פתיחת תעלת אילינוי ומישיגן

==פיזיקה==
* גילוי האפס המוחלט על ידי ויליאם תומסון.

==נולדו==
* 23 במאי – אוטו ליליינטל, חלוץ תעופה גרמני (נפטר ב-1896)
* 22 ביוני – ויליאם מקאיבן, מנתח סקוטי (נפטר ב-1924)
* 8 בנובמבר – גוטלוב פרגה, מתמטיקאי גרמני (נפטר ב-1925)
* 22 בדצמבר – אולריך פון וילמוביץ-מולנדורף, בלשן גרמני (נפטר ב-1931)

==נפטרו==
* 9 בינואר – קרוליין הרשל, אסטרונומית אנגליה (נולדה ב-1750)
* 21 במאי – פייר ואנצל, מתמטיקאי צרפתי (נולד ב-1814)
* 7 באוגוסט – ינס יאקוב ברצליוס, כימאי שוודי (נולד ב-1779)
* 12 באוגוסט – ג'ורג' סטיבנסון, מהנדס אנגלי (נולד ב-1781)
* 18 בדצמבר – ברנרד בולצנו, מתמטיקאי איטלקי (נולד ב-1781)

==קישורים חיצוניים==

*
זיכרון איקוני

זיכרון איקוני או זיכרון תמונתי הוא זיכרון חושי המתייחס לחוש הראייה. 
הוא מכיל למשך זמן קצר מאוד - עד חצי שנייה, את המידע הנקלט בעיניים מהסביבה, כך שבהמשך הוא יוכל לעבור לזיכרון לטווח קצר וזיכרון לטווח ארוך. 

בהשוואה לזיכרון האיקוני, המידע בזיכרון הדהודי דועך בקצב איטי יותר.
אך המידע בזיכרון האיקוני יכול להשתמר לזמן ארוך יותר עבור ראיית לילה, כאשר סביבה חשוכה מוארת באופן פתאומי לזמן קצר. לדוגמה, כמו שקורה בסופת ברקים לילית. במצב כזה ההמשכות החזותית יכולה להגיע למספר שניות.

==ייצוג המידע בזיכרון האיקוני==
יש הטוענים שהייצוג של המידע בזיכרון האיקוני הוא רישום בעל רמת דיוק גבוהה של כל הגירוים הנקלטים משדה הראייה. לעומתם, יש הטוענים כי הזיכרון האיקוני שומר עותק של עיקר המידע הנקלט במוקד הרשתית ובסביבתה.

בנוסף, ישנה מחלוקת לגבי רמת העיבוד של המידע בזיכרון החושי. יש הטוענים שהייצוג של המידע מאורגן לפי המיקום של הגירויים על הרשתית באופן דו-ממדי. אחרים טוענים שהזיכרון האיקוני משמר מידע שמקורו בשלב עיבוד מתקדם יותר, המאפשר ייצוג תפיסתי תלת-ממדי. העיבוד שנוצר על ידי מערכת העצבים המרכזית מאפשר לייצג את המיקום של האובייקטים השונים במרחב ביחס לאדם.

==ראו גם==
* קשב חזותי
* זיכרון חזותי
* תפיסה חזותית

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:זיכרון
קטגוריה:חושים
קטגוריה:ראייה
ריצ'רד סטנגל

ריצ'רד סטנגל
ריצ'רד אלן "ריק" סטנגל (באנגלית: Richard Allan "Rick" Stengel; נולד ב-1955, בניו יורק) הוא סופר, עיתונאי ועורך עיתונות אמריקאי, המכהן החל מ-11 בפברואר 2014 כסגן שר החוץ של ארצות הברית. קודם לכן כיהן כעורך הראשי השישה עשר של טיים מגזין. ב-2010 הציב אותו השבועון המתחרה "ניוזוויק" במקום ה-41 ברשימת 50 האנשים המשפיעים ביותר בעולם.

== קורות חיים ==
נולד בניו יורק, ב-1955. למד באוניברסיטת פרינסטון, שבניו ג'רזי וסיים תואר ראשון בהצטיינות, ב-1977. קיבל את מלגת רודז ובעזרתה למד באוניברסיטת אוקספורד, אנגליה, ספרות והיסטוריה. שימש תקופה מסוימת, בנוסף לעבודתו העיתונאית גם כמרצה באוניברסיטת פרינסטון.

נשוי למרי (לבית פפאף), ילידת דרום אפריקה ואב לשני בנים. נלסון מנדלה הוא הסנדק של הבן הבכור.

==עיתונאי==
סטנגל הצטרף למגזין החדשות טיים, כעיתונאי, ב-1981 והתקדם בהדרגה עם השנים. עם זאת, הוא הירבה לכתוב כתבות ומאמרים גם לעיתונים אחרים ובהם הניו יורק טיימס, רולינג סטון, הניו יורקר, הניו ריפבליק, ואחרים, והופיע בטלוויזיה כפרשן, ב-MSNBC ועוד. ב-1999 עשה הפסקה קצרה מעיסוקיו העיתונאיים, כשהצטרף למרוץ הכושל של ביל בראדלי למועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית. משנכשל בראדלי במירוץ, חזר סטנגל ב-2000, לטיים, הפעם כבר כעורך בכיר. הוא עשה הפסקה קצרה נוספת בקריירה שלו בטיים, כשמונה במרץ 2004 למנכ"ל ארגון "מרכז החוקה הלאומי", המפעיל מוזיאון בשם זה ומטרתו לקדם את המודעות לחוקה האמריקאית, אך חזר כעבור כשנתיים, ביוני 2006, לטיים, הפעם בתור העורך הראשי השישה עשר של המגזין, תפקיד בו כיהן עד פברואר 2014.

==סופר ומפיק==
סטנגל היה סופר הצללים שכתב יחד עם נלסון מנדלה את האוטוביוגרפיה של האחרון, שיצאה לאור ב-1993 בהוצאת ליטל, בראון - Long Walk to Freedom. הספר יצא לאור גם בישראל, בתרגום לעברית בהוצאת כתר, ב-1994. כשנתיים מאוחר יותר, ב-1996 היה סטנגל מפיק שותף של הסרט הדוקומנטרי מנדלה, שהיה מועמד לפרס אוסקר.

בנוסף, סטנגל כתב גם שלושה ספרים, שלא כסופר צללים אלא תחת שמו -
<div class="mw-content-ltr">
* January Sun: One Day, Three Lives, A South African Town (Touchstone, 1990)
* You're too Kind: A Brief History of Flattery (London: Simon & Schuster, 2000)
* Mandela's Way: Fifteen Lessons on Life, Love and Courage (New York: Crown Publishers, March 2010)
(עם הקדמה מאת נלסון מנדלה)
</div>

== בפוליטיקה ==
ב-1999 עשה סטנגל הפסקה קצרה מעיסוקיו העיתונאיים, כשהצטרף למרוץ הכושל של ביל בראדלי למועמדות המפלגה הדמוקרטית לנשיאות ארצות הברית, בתור יועץ בכיר וכותב הנאומים. העמדה הפוליטית הכללית של בראדלי הייתה שמאלית יותר מזו של אל גור, והאחרון ניצח אותו וזכה במועמדות (גור עצמו הפסיד בסופו של דבר לג'ורג' בוש (הבן) בבחירות הכלליות). משנכשל בראדלי במירוץ, חזר סטנגל ב-2000, לטיים.

במירוץ לנשיאות ארצות הברית ב-2008, בעימות באוניברסיטת קולומביה בין שני המועמדים לנשיאות, ברק אובמה וג'ון מקיין, היה סטנגל אחד משני המנחים.

ב-11 בפברואר 2014 מונה על ידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה לתפקיד סגן שר החוץ לדיפלומטיה ועניינים ציבוריים, תחת שר החוץ ג'ון קרי.

== ראו גם ==
* כתב עת

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:עורכי עיתונים אמריקאים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:סגל MSNBC
קטגוריה:סגל טיים מגזין
קטגוריה:פקידי ממשל בארצות הברית
קטגוריה:זוכי מלגת רודס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
שילוקים

שילוקים (באנגלית: Shilluk) הם קבוצה אתנית במחוז מדינת הנילוס העליון שבדרום סודאן. בני השילוק משתייכים לעמים הנילוטיים החיים במזרח אפריקה באזורים הסמוכים לנהר הנילוס. הם חיים בעיקר סביב העיר מלקאל ושפתם היא שילוקית. לפני מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה בני השבט חיו גם במספר יישובים בגדה הצפונית של נהר סובט.

השילוקים הם השבט הרביעי בגודלו בדרום סודאן אחרי הדינקה והנואר. רובם נוצרים ומיעוטם משתייך לדת אפריקאית מסורתית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.pachodo.org The Gateway to Shilluk Community]
* [http://lcweb2.loc.gov/cgi-bin/query/h?pp/matpc:@field(NUMBER+@band(matpc+00313)) Library of Congress Photo of two Shilluk men, dated 1936]
* [http://english.aljazeera.net/video/africa/2010/12/201012237023933452.html Mayhem in Sudan's Shilluk Kingdom]
* 
* 

קטגוריה:עמים נילוטיים
קטגוריה:דרום סודאן: דמוגרפיה
Guero

Guero הוא אלבומו התשיעי של האמן האמריקאי בק, אשר יצא לאור במרץ 2005 על ידי אינטרסקופ רקורדס. הוא הופיע לראשונה במצעד הבילבורד במקום השני. עד לתאריך זה, זהו המקום הגבוה ביותר שהשיג בק במצעד הבילבורד. האלבום מהווה חזרה לסגנון אלבומו Odelay משנת 1996, בעיקר בגלל שיתוף הפעולה עם צמד הDust Brothers, בדומה לOdelay. האלבום גם מזכיר את אלבומו של בק Mutations בקטעים בהם יש השפעות ברזילאיות.

==רקע==
האלבום יצא לאור בשלושה פורמטים שיצאו בו זמנית: גרסת CD ללא בונוסים, גרסת PlayStation Portable UMD, וגרסת CD + DVD. הCD בגרסה האחרונה כולל קטעי בונוס בנוסף לשירי האלבום הרשומים למטה, והDVD כולל את 13 רצועות האלבום במיקס של 5.1 סראונד ביחד עם קליפים אבסטרקטיים מרובי זוויות, בנוסף יש ב-DVD תוספות מיוחדות.

מאוחר יותר בשנת 2005, הוציא בק אלבום רמיקסים של שירי האלבום בשם Guerolito.

שם האלבום גזור מהסלנג המקסיקני "Güero" (נשמע כמו ware-roh) שמשמעו אדם בלונדיני וחיוור. בק ציין שבילדותו הרבה פעמים פנו אליו כאל "Güero".

באלבום מתארח ג'ק וייט מהוייט סטרייפס שמנגן בבס בשיר "Go It Alone". בנוסף גם כריסטינה ריצ'י מתארחת בדיבור בשיר "Hell Yes".

השיר "Broken Drum" הוקדש לזכרו של אליוט סמית' שנפטר באוקטובר 2003.

==רשימת שירים==

===קטעי בונוס בגרסת ה-DVD===

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי בק
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
1849 במדע

==אסטרונומיה==
* הגדרת גבול רושה שנותן הסבר לקיום טבעות של שבתאי על ידי אדוארד רושה.
* 12 באפריל – גילוי אסטרואיד מס' 10 - היגייה 10 על ידי הנבאל דה קספריס.

==ארכאולוגיה==
* גילוי מחדש של ארך על ידי ויליאם לופטוס

==בוטניקה==
* פרסום ספר Flora Mosquensis Exsiccata - הספר הראשון על הצומח ברוסיה.

==טכנולוגיה==
* 10 באפריל – הוצאת פטנט על סיכת ביטחון.
* 7 באוקטובר – פרנסיסק ארבן עבר את הרי האלפים על כדור פורח.
* ג'ורג' גיילי הצליח להפעיל דאון בירידה מההר. טיסה ראשונה של כלי טיס כבד מהאוויר.
* פיתוח טורבינת פרנסיס על ידי ג'יימס פרנסיס.

==מתמטיקה==
* חקר סוליטון על ידי ג'ורג' סטוקס.

==פיזיקה==
* מדידת מהירות האור על ידי לאון פוקו וארמן איפוליט פיזו.

==רפואה==
* תיאור ראשון של מחלת אדיסון

==נולדו==
* 7 במרץ – לותר ברבנק, בוטנאי אמריקאי (נפטר ב-1926)
* 25 באפריל – פליקס קליין, מתמטיקאי גרמני (נפטר ב-1925)
* 26 במאי – ארנסט רימק, נוירולוג גרמני (נפטר ב-1911)
* 12 ביולי – ויליאם אוסלר, רופא קנדי (נפטר ב-1919)
* 27 ביולי – ג'ון הופקינסון, פיזיקאי בריטי (נפטר ב-1898)
* 14 בספטמבר – איוואן פבלוב, פיזואולוג רוסי, חתן פרס נובל (נפטר ב-1936)
* 26 באוקטובר – פרדיננד פרובניוס, מתמטיקאי גרמני (נפטר ב-1917)

==נפטרו==
* 12 בדצמבר – מארק איזמברד ברונל, מהנדס בריטי (נולד ב-1769)

==קישורים חיצוניים==
שניוני הפה

שניוני הפה (שם מדעי: Deuterostomia דאוטורוסטומיה, מיוונית: Deutero - שני, stomia - פה) היא על-מערכה של בעלי חיים רב תאיים אמיתיים מהקבוצה בילטריה. קבוצה זו התפתחה בתור הקמבריון ומכילה בעיקר מינים ימיים, למעט המיתרניים מקבוצת בעלי ארבע רגליים שהחלו לעלות ליבשה.

== טקסונומיה ==
שניוני הפה נבדלים מקבוצת קדמוני הפה (Protostomia) בהתפתחות העוברית; בשניוני הפה הפתח הראשוני שנוצר בבלסטולה במהלך הפיכתה לגסטרולה יהפוך בהמשך לפי הטבעת בעוד שבקבוצת קדמוני הפה פתח זה יהפוך לפה; בעוד שבשניוני הפה הציטוקינזה (חלוקת התאים בעובר הצעיר) רדיאלית ואינה דטרמיניסטית, הציטוקינזה בקדמוני-הפה היא בדרך כלל ספירלית ודטרמיניסטית; כמו כן, אופן יצירת חלל הקרביים שונה - בשניוני-הפה חלל הקרביים מתפתח מכיסים בולטים פנימה מהקיר הדורסו-לטרלי של המעי הקדום, לעומת זאת בקדמוני-הפה חלל הקרביים מתפתח מנימים שצומחים מתוך המזודרם שאחר כך הופך לחלל פנימי (תהליך המכונה schizocoely).

הקבוצה כוללת חמש מערכות:
* מערכת מיתרניים (Chordata) - אליה משתייכים העופות, הזוחלים, הדגים, הדו-חיים והיונקים.
* מערכת מיתרני פה (Hemichordata) - אליה משתייכים גרפטוליטים ותולעי אצטרובל.
* מערכת קווצי עור (Echinodermata) - אליה משתייכים כוכבי ים, קיפודי ים, מלפפוני ים, נחשוני ים, חבצלות ים ועוד.
* מערכת תולעי חץ (Chaetognatha).
* מערכת קסנוטורבלידה (Xenoturbellida) כוללת סוג יחיד קסנוטורבלה.

תרשים זה מראה את ההבדלים ביצירת חללי הגוף בקדמוני-הפה ובשניוני-הפה. קבוצות אלו נבדלות בכמה מאפיינים של ההתפתחות העוברית המוקדמת: בשניוני-הפה החלוקות בבלסטולה נקראות "חלוקות רדיאליות" כי הן מתרחשות במקביל או בניצב לציר הקוטב העיקרי. בקדמוני הפה החלוקות נקראות "ספיראליות" כי מישורי החלוקה נמצאים באלכסונים ביחס לציר הקוטב המרכזי. במהלך יצירת הגסטרולה, הפה העוברי בקדמוני הפה נוצר ראשון מהבלסטופור בעוד שפי-הטבעת נוצר מאוחר יותר, בשניוני-הפה סדר הדברים הפוך, ומכאן שמם

== מוצא ==
רוב בעלי החיים המורכבים יותר ממדוזה וצורבים אחרים מחולקים לשתי קבוצות, קדמוני-הפה ושניוני-הפה. המיתרניים (הכוללים את כל בעלי החוליות) הם שניוני-פה. סביר להניח כי המין Kimberella בן 555 מיליון שנה היה חבר בקבוצת קדומי-הפה. אם כן, פירוש הדבר כי שושלות קדומי-הפה ושניוני-הפה התפצלו זמן קצר לפני הופעת Kimberella - לפחות לפני 558 מיליון שנה, ולכן גם לפני תחילת הקמבריון לפני 542 מיליון שנה. מאובנים של המין Ernietta Ediacaran, שהופיע לפני כ-543–549 מיליון שנים, עשוי לייצג חיה מקבוצת שניוני-הפה.

מאובנים השייכים לקבוצה אחת גדולה של שניוני-הפה, קווצי-העור (שחבריה המודרניים כוללים כוכבי ים, קיפודי ים וחבצלות ים) היו נפוצים למדי מתחילת הקמבריון, לפני 542 מיליון שנה. ניתן לפרש מאובנים של המין Rhabdotubus johanssoni מאמצע הקמבריון כשייכים לקבוצת חצי-מיתרניים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1908
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל גרובן
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו בפרוטרוזואיקון
קטגוריה:על-מערכה
מות אדוניס

מות אדוניס הוא ציור שמן על קנבס משנת 1614 לערך מאת האמן הפלמי פטר פאול רובנס. הציור המונומנטלי במידות של 3.25 מטר לרוחב ו 2.12 מטר לגובה, מתאר את האלה ונוס המבכה את אהובה המת כאשר מצטרפים אליה בצערה שלוש הגראציות וקופידון. הציור מוצג במוזיאון ישראל בירושלים.

==הרקע המיתולוגי==
אדוניס הוא דמות מסיפורי האהבה של המיתולוגיה היוונית והרומית ובעיקר בהקשר של הרפתקאותיו המשותפות עם ונוס אלת האהבה והיופי. 

על פי הסיפור המיתולוגי היה אדוניס בן אדם ולא בן אלים אך למרות זאת נחשב כאל האחראי על הפריון החקלאי. אדוניס מתקשר לעולמם של אנשי הטבע והציידים והוא מגלם בדמותו את היופי והעלומים הגבריים. על פי המיתולוגיה גידלה האלה ונוס את אדוניס כאם והוא הפך למאהב שלה. באחת מגיחות הציד שלו נפצע אדוניס פציעה קשה בירכו על ידי חזיר בר ומת מפצעיו בידיה של ונוס. ונוס יצקה את נקטר האלים על הדם הניגר וממנו צמחו פרחי הכלנית האדומים. ונוס התחננה על חיי אהובה אצל יופיטר והוא התיר לאדוניס לבלות מחצית השנה עם ונוס ואת המחצית השנייה בשאול.

מותו ותחייתו של אדוניס מרמזים על חילופי עונות השנה בטבע.

==ההיבט המיסטי==
בציור הושפע רובנס עמוקות מן המיסטיקה הנוצרית אשר דנה בסיפור צליבתו של ישו, קינת הנשים עליו ותחייתו מחדש.

בהשפעת המקורות הנוצריים הקלאסיים ונוס מופיעה כאם ומאהבת אשר מבכה את מות בנה שהיה גם מאהבה. שלוש הגרציות מסמלות את אלות החן והחסד. ההקשר המיסטי בא לידי ביטוי בדמו של אדוניס המחלחל לאדמה והופך לפרח, וגורלו שהומתק לבקשתה של ונוס על ידי אבי האלים.

צבעי הבדים העוטים את הדמויות נושאים גם הם בתוכם משמעויות נסתרות: האדום מסמל את המלכות, הכחול מסמל את השמימי והנשגב, והלבן מרמז על הטוהר וצבע התכריכים של המת.

בניגוד לתיאורים הקלאסיים מן המיתולוגיה שבהם בני האדם קמלים ומתכערים ולעומתם האלים נותרים צעירים ויפים לנצח, הרי שכאן מופיעה ונוס האבלה, האלה בת האלמוות המתוארת כמי שיופייה אבד לה ונתכערה, ולעומתה בן התמותה המת נותר צעיר ויפה.

==היצירה האומנותית==
רובנס יוצר בציור קומפוזיציה מורכבת של משולשים הכוללת את רגלו של אדוניס, שלוש הגרציות, והמשולש שנוצר בין אדוניס וונוס הרוכנת מעליו. הקומפוזיציה גורמת לריכוז מבטו של הצופה לעבר מפשעתו המדממת של אדוניס ומרמזת למוטיב הסירוס המובלע בה. 

בניגוד לסיפור המיתולוגי המקורי אשר בו מתוארת פציעתו של אדוניס בירכו, מעדיף כאן רובנס לערוך שינוי קטן המרמז לעובדה כי יש הרואים בחזיר הבר שתקף את אדוניס את התגלמותו של האל מארס שהיה אחד ממאהביה של ונוס ואשר בקנאתו גרם לסירוסו של אדוניס. יש המציעים את ההקבלה שבין הסירוס לבין פעולת הקציר האופיינית לאדוניס שהיה אל הפריון החקלאי.

הכלבים הם היחידים בציור אשר אינם מפגינים רגשות צער. בניגוד לוונוס והגרציות, הכלבים מסמלים את הטבע במובנו הרחב ביותר ובעיקר אדישות הנצח שלו לרגשות החיים המוות והאהבה, שאינם משפיעים על מסלולו, לעומת סבלם של האוהבים והחיים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציורים
קטגוריה:יצירות אמנות מן הבארוק
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-17
קטגוריה:מוזיאון ישראל: ציורים
רסיס נהרה

לוגו ההוצאה
רסיס נהרה היא הוצאת ספרים קטנה הממוקמת בבאר שבע.

ההוצאה הוקמה על ידי אורי מאיר ביוני 2007.
בחודש אוגוסט 2023 קנתה שלומית גיא זכויות בהוצאה, וכעת ההוצאה כוללת שתי הוצאות לאור, הנפרדות זו מזו - ׳רסיס נהרה מבית אורי מאיר׳, ו׳רסיס נהרה מבית שלומית גיא׳.

==מספרי ההוצאה==
* כתר מלכות מאת אורי מאיר - חמישה סיפורים קצרים (2007). הספר היה מועמד לפרס גפן בשנת 2008.
* ימים באים מאת עידו גנדל - שמונה סיפורים קצרים (2007). הספר היה מועמד לפרס גפן בשנת 2008.
* שלושה פינגווינים בעיר הגדולה מאת מריאלה צ'נו מלכיאור - ספר ילדים מאויר (2009).
* טליה.דייט.קום מאת טליה פינקל - שירה דוקומנטרית (2009). סרט דוקומנטרי המבוסס על הספר הוקרן בערוץ 8 בשנת 2010.
* לא הולך לשום מקום מאת מואיז בן הראש - שירה (2010). הספר זכה בפרס יהודה עמיחי לשירה בשנת 2012.
* אימפריה מאת שלומית גיא - זיכרונות משנה של כדורגל אנגלי (2010). עריכה מקצועית: אבי מלר.
*חידת אבן השתייה (2021) מאת אורי מאיר - רומן פנטזיה יהודי על נער חילוני מחיפה שעובר למציאות אלטרנטיבית.

==קישורים חיצוניים==
*[http://resisnehara.blogspot.co.il בלוג הוצאת רסיס נהרה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2007
אלברט מיכאל

אלברט מיכאל נושא דברים בכינוס של אגודת "עזרת אחים" ביפו, 1962
אלברט מיכאל (בבולגרית: Алберт Михаел; 12 באוגוסט 1896, פלובדיב, נסיכות בולגריה – 3 באוקטובר 1974, בת ים, ישראל) היה סופר, משורר, עיתונאי, מחזאי יהודי בולגרי - ישראלי, מראשי התנועה הציונית בבולגריה שלאחר מלחמת העולם השנייה.

==קורות חיים==
===הקריירה האמנותית===
אלברט מיכאל נולד בפלובדיב, ובהמשך עברה משפחתו להתגורר בסופיה בירת בולגריה.
בין 1932 ל-1941 היה מיכאל העורך והמוציא לאור של השבועון הנחשב "אברייסקה ריץ'" - "הנאום היהודי" שעסק בספרות, תרבות ופולקלור יהודיים בבולגריה. 

ב-1932 כתב מיכאל את המחזה בן 4 המערכות "היהודי הזקן" שעסק ביחסי אבות ובנים בקרב יהדות בולגריה וב-1935 את המחזה "הקרבן" שעסק בסוגיית הנישואין בקהילה היהודית. מחזותיו הוצגו ברחבי בולגריה וזכו להצלחה רבה והמחזה "הקרבן" הוצג גם בבלגרד, בירת ממלכת יוגוסלביה בביצועו של התיאטרון היהודי בסופיה ובבימויו של אליעזר אנסקי.

ב-1937 פרסם ספר פרוזה וסיפורים קצרים בשם "גולגוטה" העוסק בקשר בין עם ישראל לאלוהיו וב-1939 ספר פרוזה בשם "אל אלוהים למה עזבתנו", שעסק בגורלו של עם ישראל וקרא למאבק למען תקומתו.

באפריל 1950 עלה לישראל, התיישב בשכונת תל ברוך שבתל אביב ובהמשך עבר לבת ים. ב-1961 כתב רומן היסטורי בשם "לאחר הסערה", אשר עסק בקורות יהודי בולגריה במהלך מלחמת העולם השנייה וב-1967 פרסם ספר שירה בשם "השיר שלי". במקביל, ערך ופרסם מאמרים בעיתון "פָאר" שהופץ בישראל בשפה הבולגרית. ב-1974 הלך אלברט מיכאל לעולמו לאחר מאבק במחלת הסרטן, בעודו בעיצומה של עבודה על רומן המשך לספרו "לאחר הסערה".

===הקריירה הפוליטית===
אלברט מיכאל נמנה עם חברי הוועד המרכזי של מפלגת הציונים הכלליים בבולגריה. בספטמבר 1944, לאחר הפיכת חזית המולדת הבולגרית וסילוק המשטר הפרו פשיסטי, חודשה הפעילות הציונית והציונים הכלליים הצטרפו להסתדרות הציונית המאוחדת בהנהגת ויטלי חיימוב, אשר כללה את כל הגופים הציוניים. בהמשך, נבחר למועצה העליונה של ההסתדרות הציונית המאוחדת. ב-29 במרץ 1949, עם סיומו של גל העלייה המרכזי לישראל, הודיעה ההסתדרות הציונית בבולגריה על התפרקותה בשל חוסר בחברים. ב-2 באפריל 1949 שלחו ששת חבריה האחרונים של המועצה העליונה וביניהם אלברט מיכאל מכתב לכל הסניפים של התנועה הציונית בבולגריה, המורה על פירוקם. במכתב הביעו ראשי התנועה הציונית את הוקרתם לגאורגי דימיטרוב אשר אישר את העלייה ההמונית לישראל.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים בולגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים בולגרים
קטגוריה:מחזאים יהודים
קטגוריה:מחזאים בולגרים
קטגוריה:משוררים יהודים בולגרים
קטגוריה:פעילים ציונים בבולגריה
קטגוריה:חברי הציונים הכלליים
קטגוריה:יהודים בצבא הבולגרי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ניצולי השואה: בולגריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
מראה שחורה

מראה שחורה (באנגלית: Black Mirror) היא סדרת אנתולוגיה טלוויזיונית בריטית מסוגת מדע בדיוני ודיסטופיה שנוצרה על ידי צ'ארלי ברוקר. הסדרה עוסקת בהשלכות אפשריות של אורח החיים המודרני והטכנולוגי על עתיד האנושות וערכיה. ברוקר ציין כי "לכל פרק יש ליהוק, תפאורה ואפילו מציאות שונים. אבל כולם עוסקים בדרך שבה אנחנו חיים בהווה ובדרך בה אנו עלולים לחיות בזמן הקרוב אם לא נשים לב". הסדרה הופקה על ידי Zeppotron עבור Endemol. בכל עונה יש בין 3 ל-6 פרקים.

הסדרה עלתה לשידור לראשונה בשנת 2011, ושודרה עד שנת 2014, בערוץ 4 הבריטי. לאחר שבדצמבר 2014 נטפליקס הוסיפה את הסדרה לצפייה דרך הקטלוג שלה, בספטמבר 2015 רכשה נטפליקס את הסדרה כולה והחלה לשדר אותה בלעדית בשירות שלה החל מעונתה השלישית שעלתה לשידור באוקטובר 2016. ב-5 ביוני 2019, עלתה לשידור עונתה החמישית. במאי 2022 נודע כי עונה שישית מצויה בהליכי פיתוח בנטפליקס. ביוני 2023 עלתה לשידור ב"נטפליקס" עונה שישית.

ב-28 בדצמבר 2018, הועלה לנטפליקס סרט באורך מלא הראשון של הסדרה אשר נקרא "מראה שחורה: בנדרסנאץ'" ועוסק במתכנת צעיר אשר מעבד ספר פנטזיה למשחק וידאו.

הסדרה זכתה שלוש פעמים בפרס אמי לבידור בפריים טיים ב-2017, 2018 ו-2019 על הפרקים "סאן ג'וניפרו", "החללית קאליסטר" ועל הסרט בנדרסנאץ בהתאמה.

== אטימולוגיה ==
צ'ארלי ברוקר הסביר את שם הסדרה בראיון לעיתון "הגרדיאן":
:"אם טכנולוגיה היא סם, וזה באמת מרגיש כמו סם, אז מהן בדיוק תוצאות הלוואי? סדרת הדרמה "מראה שחורה" מתקיימת באזור שבין הנאה לאי נוחות. "המראה השחורה" של הכותרת היא זו שתמצא בכל קיר, בכל שולחן, בכל כף יד: המסך הקר והמבריק של הטלוויזיה, הצג או הסמארטפון".

== פרקים ==

=== עונה ראשונה ===

=== עונה שנייה ===

=== ספיישל חג המולד ===

=== עונה שלישית ===

=== עונה רביעית ===

=== בַּנדֶרסְנאץ' ===

הסרט באורך מלא הראשון של מראה שחורה שוחרר בנטפליקס ב-28 בדצמבר 2018, לאחר שהוכרז רשמית ביום הקודם. הסרט, שמתרחש בשנת 1984, עוקב אחר סטפן (פיון וייטהד), מתכנת צעיר שמתחיל לפקפק במציאות כשהוא מעבד ספר פנטזיה למשחק וידאו, ועד מהרה הוא מתחיל לעמוד בפני אתגר מסובך. בנדרסנאץ' הוא סרט אינטראקטיבי, המבקש מדי פעם מהצופה לבחור באחת משתי אפשרויות על המסך שמשפיעות על אופן ההתרחשות בסרט. ישנם מספר מסלולים אפשריים בהם ניתן לחוות את הסרט, וחמישה סופים שונים. בסרט משחקים ויל פולטר, קרייג פרקינסון, אליס לאו ואסים צ'אודרי.

=== עונה חמישית ===

=== עונה שישית ===

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!מועמד(ים)
!תוצאה
!מקור
|-
! rowspan="4" |2024
!פרס סאטורן
|הצגת הטלוויזיה הטובה ביותר
| rowspan="2" |מראה שחורה
|
|<ref></ref>
|-
!פרס בחירת הקהל
|תוכנית המדע בדיוני/פנטזיה של השנה
|
|<ref></ref>
|-
! rowspan="2" |המיני-סדרה הטובה ביותר
|המיני-סדרה הטובה ביותר
|Demon 79
|
| rowspan="2" |<ref></ref>
|-
|השחקנית הטובה ביותר
|אנג'אנה ואסן
|
|}

== ראו גם ==
* דד סט
* אימה אמריקאית

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:דיסטופיות
קטגוריה:זוכי פרס אמי הבין-לאומי: סרט טלוויזיה או מיני-סדרה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: תסריט למיני סדרה או לסרט טלוויזיה
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
אוסאמו האיאישי

אוסאמו האיאישי (ביפנית; 早石 修 8 בינואר 1920 - 17 בדצמבר 2015) היה ביולוג יפני ופרופסור במכון אוסקה למדעי החיים, חתן פרס וולף.

האיאישי נולד בסטוקטון, קליפורניה שבארצות הברית. הוא השלים את התואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת אוסקה בשנת 1942. משנת 1942 עד 1952 עבד כחוקר במחלקה לבקטריולוגיה שבבית הספר לרפואה של אוניברסיטת אוסקה. הוא קיבל דרגת פרופסור במספר אוניברסיטאות והוא עומד בראש חבר הנאמנים של מכון אוסקה למדעי החיים.

האיאישי נודע בשל גילויו את האוקסיגנאזות, אנזימים נפוצים בטבע, המייצגים קבוצה מיוחדת של אנזימי נשימה אשר מזרזים החדרה ישירה של חמצן מולקולרי לתוך המצע שעליו הם פועלים. לפני גילוי האוקסיגנזות בידי האיאישי בשנת 1955, הייתה ידועה רק תאוריית הדהידרוגנציה שהציע היינריך אוטו וילנד בשנת 1920 כמנגנון חמצון ביולוגי. על מחקרו זה זכה בפרס וולף לרפואה בשנת 1986.

נפטר ב-17 בדצמבר 2015, בגיל 95.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.wolffund.org.il/index.php?dir=site&page=winners&cs=495 אוסאמו האיאישי] , באתר קרן וולף.

קטגוריה:מדענים יפנים
קטגוריה:זוכי פרס וולף לרפואה
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר התרבות
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1920
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2015
גינגה

גִינְגָה (Guinga) הוא כינויו של קרלוש אלתיר דה סואזה למוש אסקובר (Carlos Althier de Souza Lemos Escobar; נולד ב-10 ביוני 1950) הוא מלחין, גיטריסט וזמר ברזילאי.

==ביוגרפיה==
גינגה נולד במדוריירה (Madureira), שכונה של מעמד הפועלים בריו דה ז'ניירו. כילד הוא כונה גרינגו בשל צבע עור הלבן, וכינויו "גינגה" נוצר בשל הדרך בה ביטא את המילה.

דודו של גינגה לימד אותו לנגן בגיטרה בגיל אחת עשרה. גינגה החל להלחין מוזיקה בגיל 14. ב-1967, בגיל 17, הגיע שירו "Sou Só Solidão" (אני רק בודד) לשלב הגמר בפסטיבל הבינלאומי לשירה (Festival Internacional da Canção) שארגנה רשת הטלוויזיה רדה גלובו. בגיל 26 הוא החל ללמוד גיטרה קלאסית אצל ז'ודסיל דמאסנו (Jodacil Damasceno).

במהלך שנות ה-70 ליווה גינגה זמרים ידועים דוגמת בת קארוואליו (Beth Carvalho) וז'ואאו נוגירה (João Nogueira) והקליט עם זמרי הסמבה ידועים כקרטולה (Cartola) וקלרה נונש (Clara Nunes). הוא אף החל בכתיבת שירים תוך שיתוף פעולה פורה עם המשורר והליריקן פאולו סזר פיניירו (Paulo Cesar Pinheiro). שיריהם הוקלטו על ידי אמנים חשובים דוגמת אליס רז'ינה, נלסון גונסלווש (Nelson Gonçalves), מיוושה (Miúcha), קלרה נונש ומישל לגראן.

בתקופה זו החל גינגה בקריירה מקבילה ברפואת שיניים שבה עסק במשך קרוב לשלושים שנים.

קריירת המוזיקה שלו המריאה בשנות ה-90, כאשר איבן לינש (Ivan Lins) וויטור מרטינש (Vitor Martins) הקימו את חברת התקליטים ולאש (Velas) במטרה להוציא לאור את האלבום הראשון של גינגה שבו שירים שהוא כתב יחד עם הפזמונאי אלדיר בלנק (Aldir Blanc).

גינגה ידוע בכך שהוא שואב את השראתו מסוגות מוזיקליות רבות כולל שורו, סמבה, באיאו (baião), פרבו (frevo), מודיניה (modinha), ואלס, פוקסטרוט, בלוז, מוזיקה קלאסית וג'אז. יצירותיו הן בדרך כלל מורכבות מבחינה הרמונית וקצבית, אבל הן מלודיות ומלאות רגש.

במאי 2012 הופיע גינגה בישראל בלוויית להקת שורולה.

==דיסקוגרפיה==

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://daniellathompson.com/Texts/Guinga/Guinga.htm רשימת אלבומים, כולל לחנים שלו שבוצעו בידי אחרים]
* [http://daniellathompson.com/Texts/Guinga/Guinga_rising.htm Guinga Rising] מאמר של דניאלה תומפסון על חייו ועבודתו של המלחין.

קטגוריה:מלחינים ברזילאים
קטגוריה:גיטריסטים ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1950
המשוכפל

המשוכפל (באנגלית: Multiple Man) הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ואקס פקטור ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Giant Size Fantastic Four #4 מפברואר 1975 ונוצרה על ידי הכותבים לן ויין וכריס קלרמונט והמאייר ג'ון בוסימה.

המשוכפל הוא האלטר אגו של ג'יימס ארתור "ג'יימי" מדרוקס, מוטאנט בעל כוחות לייצר שכפולים של עצמו. דמותו הייתה משנית עד לפרסומה של מיני סדרה בשם "מלאכים נופלים" בשנת 1987. הדמות התפתחה תחת ניצוחו של הכותב פיטר דייוויד והפכה לחברה בקבוצת אקס פקטור למשך שנות ה-90 ושנות ה-2000. דמותו כיכבה במיני סדרה משלה תחת חותם "אבירי מארוול", שרצה למשך חמש חוברות בין נובמבר 2004 למרץ 2005.

מדרוקס נולד למשפחה שהתגוררה ליד המעבדה הלאומית לוס אלמוס בניו מקסיקו, ונרמז כי הרדיואקטיביות הסמוכה היא זו שגרמה למוטציה שבגופו. חבר המשפחה, פרופסור צ'ארלס אקסבייר, הציע שהמשפחה תעבור לגור בקנזס, טקסס כדי לגדל את הילד בשלווה. דוקטור דניאל מדרוקס, אביו של ג'יימי, יצר עבורו חליפה מיוחדת שסופגת אנרגיה קינטית הנפלטת מגופו וגורמת להיווצרות שכפוליו. לאחר הפצת ערפילי טריגן ברחבי כדור הארץ, מדרוקס הגיע לאי מיואר במטרה לחקור את השלכות הערפילים על גזע המוטאנטים. הוא גילה כי הערפלים רעילים למוטאנטים, ונהרג כתוצאה מחשיפה להם לאחר שיידע את האקס-מן בדבר ממצאיו.

כחלק מהרצת "תחייה מחודשת" של כותרי אקס-מן בשנת 2018, התגלה כי שכפול של מדרוקס נותר חי וקיים בבונקר במעבה האדמה ואינו נחשף לערפילי הטריגן. אותו שכפול הצטרף מאוחר יותר לקבוצה הראשית בהנהגתו של סייקלופס. בהמשך, מדרוקס עצמו הוקם לתחייה באירועי "שחר אקס" בידי קבוצת "החמישייה" של הופ סאמרס, והצטרף לאומת המוטאנטים על האי קרקואה. שכפול זה היה בין אחרוני האקס-מן אשר נהרגו בהתקפת זקיפי הסנטינל לקראת ההרצה המחודשת של כותרי האקס-מן בספטמבר 2019.

דמותו של המשוכפל הופיעה בסדרות האנימציה השונות של זיכיון אקס-מן, כמו "אקס-מן: סדרת האנימציה", "אקס-מן אבולוציה" ו"וולברין והאקס-מן". בנוסף, דמותו הופיעה בסרט הלייב אקשן "אקס-מן 3: המפלט האחרון", אותו גילם השחקן אריק דיין.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.marvel.com/characters/multiple-man דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Multiple_Man דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:דמויות מתוך קומיקס
קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:עורכי דין בדיוניים
קטגוריה:שוטרים בדיוניים
קטגוריה:קוסמים בדיוניים
מועדון הלפייר (קומיקס)

"מועדון הלפייר" (באנגלית: Hellfire Club, גם: "מועדון אש הגיהנום", בהמשך "חברת הסחר הלפייר") היא קבוצה בדיונית של נבלי-על מוטאנטים המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. הופעתה הראשונה הייתה בחוברת Uncanny X-Men #129 מינואר 1980, והיא נוצרה על ידי כריס קלרמונט וג'ון ביירן. לפי קלרמונט וביירן, יצירתה של הקבוצה הבדיונית הושפעה רבות מפרק בסדרה הנוקמים. המונח "מועדון הלפייר" מתייחס למעשה לשם הפופולרי שניתן לרשת של מועדוני ג'נטלמנים במאה ה-18, שחבריהם ניהלו חיי אפיקורסות והוללות. בנוסף, היררכיית החוג הפנימי של מועדון הלפייר ממודלת לפי כלי שחמט, עם שני סטים (שחור ולבן) של מלכים, מלכות, צריחים ורצים.

על אף שהמועדון מאגד תחת קורתו מוטאנטים מהאליטות העשירות, הרי שהחוג הפנימי החשאי שבו שואף להשפיע על מאורעות העולם דרך האג'נדה הפרטית שלו. מועדון הלפייר והחוג הפנימי שלו הוצגו לראשונה ב"סאגת הפניקס האפלה", שם הם מנסים להטות את חברת האקס-מן ג'ין גריי לטובת מטרתם. גלגול זה של הקבוצה, שהורכב בעיקר מסבסטיאן שו (המלך השחור) ואמה פרוסט (המלכה הלבנה), נשאר קבוע למשך השנים הבאות. סניפי המועדון פזורים ברחבי העולם, במקומות כמו לונדון, הונג קונג, לוס אנג'לס, פילדלפיה, בוסטון וסן פרנסיסקו.

מועדון הלפייר הופיע בסדרות "אקס-מן: סדרת האנימציה", "וולברין והאקס-מן" ו"בעלי היכולות". חברי הקבוצה הופיעו בסרט הלייב אקשן "אקס-מן: ההתחלה", ביניהם סבסטיאן שו (אותו גילם השחקן קווין בייקון) ואמה פרוסט (אותה גילמה ג'נוארי ג'ונס).

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.marvel.com/teams-and-groups/hellfire-club דף הקבוצה] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Hellfire_Club דף הקבוצה] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

==הערות שוליים==

קטגוריה:אקס-מן: דמויות
זיכרון הדהודי

זיכרון הדהודי (או זיכרון אקואי) הוא זיכרון חושי, המתייחס לחוש השמיעה. מקור השם מהמילה הד (=אקו ביוונית). הזיכרון ההדהודי מכיל למשך זמן קצר את המידע הנקלט באוזניים מהסביבה, כך שבהמשך הוא יוכל לעבור לזיכרון לטווח קצר וזיכרון לטווח ארוך.

הזיכרון האקואי דועך במשך זמן איטי יותר מהזיכרון האיקוני. דבר זה מסייע בתפיסה של גירויים קוליים. זאת משום שהם לרוב מופיעים לזמן קצר יותר מהגירויים החזותיים ונוטים להתחלף במהרה בגירויים קוליים אחרים. לדוגמה, כמו שקורה בזמן דיבור. כך ניתנת למערכות עיבוד המידע שהות נוספת לעבד גירויים אלו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:זיכרון
קטגוריה:חושים
קטגוריה:שמיעה
זיכרון סמנטי

זיכרון סמנטי הוא אחד משני סוגי הזיכרון המפורש שהוא חלק מהזיכרון לטווח ארוך.
זהו זיכרון של ידע כללי ועובדות. בכלל זה הוא מייצג אובייקטים, ואת הקשר הסיבתי בין האובייקטים. בעוד הזיכרון האפיזודי מקודד רצפים של אובייקטים סמנטיים שהופיעו בעבר בזה אחר זה, עם או בלי קשר סיבתי.

==מאפיינים== 
בזיכרון הסמנטי מאוחסנים סוגים שונים של ידע כללי, כמו: שפה, עובדות ומושגים. בנוסף, הוא מכיל את הזהות והמאפיינים של אובייקטים שונים בסביבת האדם. בהתאם לכך הוא מקושר למושג הידיעה.

הידע הסמנטי מאפשר להבין את המשמעות של הגירויים השונים המתקבלים מהחושים ולהחליט כיצד להגיב אליהם.
הזיכרון הסמנטי הוא ראשוני יותר מבחינה אבולוציונית וניתן למצוא אותו גם אצל בעלי חיים. 

==רכישה ושליפה של ידע סמנטי==
ניתן לרכוש מידע סמנטי גם באופן לא-מודע. בדומה לזיכרון נוהלי הקידוד בזיכרון הסמנטי דורש לעיתים כמה צעדי לימוד. המידע הסמנטי נרכש לרוב מתוך היחשפויות חוזרות בסיטואציות שונות ובהקשרים שונים. לכן השליפה שלו לא כרוכה בהיזכרות בסיצואציה מסוימת והוא אינו תלוי בהקשר. 
הזיכרון הסמנטי בא לידי ביטוי במטלות המצריכות ידע קודם, מילים או מושגים.

את הידע הסמנטי ניתן להביע באופן מילולי. שליפה של ידע סמנטי יכולה להיות אוטומטית או מכוונת. היא מאופיינת במודעות נואטית לידע, שאינה כוללת את החוויה האישית המלווה אותו זאת משום שלהבדיל מהמידע שבזיכרון אירועי, המידע הסמנטי אינו בעל פן אישי משום שהוא לא כולל את ההקשר של הלמידה. עם זאת, לעיתים קשה לקבוע אם מידע כלשהו אכן נשלף באופן ה"נקי" מהקשר.

בנוסף, "אנשים רגישים מאוד" נוטים להיות יותר מפותחים בתחום זה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זיכרון
קטגוריה:למידה
מיידון

מיידון (בערבית: ميدون) הוא כפר בדרום לבנון, כ-30 ק"מ מזרחית מצידון, 35 ק"מ צפונית ממטולה.

== תקציר פעולות צה"ל במיידון ==

בשנת 1982, בעת מלחמת לבנון הראשונה, נכנסה לכפר פלוגת טנקים מחטיבת "בני-אור", כדי לחפות על כיבוש הכפר עין א-תינה הסמוך. הקרב שהתפתח בהמשך, שבו נהרגו חמישה חיילי צה"ל מירי דו-צדדי, ידוע בשם קרב קמ"ט-קק"ש.

ב 25 בדצמבר 1986 פעל כח צה"ל בסיוע מסוקי תקיפה נגד ריכוזי מחבלים בכפר השיעי מיידון בגזרה המזרחית בדרום לבנון. צה"ל הרס חמישה מבנים בכפר בהם היו מחבלים וחיסל שני רכבים שאחד מהם נשא מקלע כבד. במבנים שנהרסו על ידי מסוקי התקיפה זוהו בוודאות חמושים שנמלטו מהם. הכפר מיידון, שהוא בעיקרו כפר נטוש הנמצא דרומית לאגם קרעון, שימש בסוף שנת 1986 כמוקד שבו פעל חזבאללה.

בשנת 1987 הניח כוח מיחידת שלדג מארב צלפים בקרבת הכפר, במהלכו נהרגו כשלושים פעילי חזבאללה. בשנת 1988 פשט כוח גדול של צה"ל על הכפר, בפעולה הידועה בשם מבצע חוק וסדר. על פי טענת ארגון "חזבאללה", באותה תקופה שהה הנווט הישראלי השבוי רון ארד בכפר א-נבי שית בבקעת הלבנון, ובליל הפעולה הוא נהרג.

==הערות שוליים==

קטגוריה:לבנון: יישובים
סינדרום בארס

תסמונת בארס (באנגלית: Barth Syndrome, ובקיצור BTHS) היא הפרעה גנטית נדירה הקשורה לכרומוזום ה-X. עקב כך, מופיעה התסמונת אך ורק אצל זכרים (אף על פי שבאופן עקרוני גם נשים עלולות להיפגע ממנו). נשים יכולות להיות נשאיות של הסינדרום על גבי אחד מכרומוזומי ה-X, אך בדרך כלל כרומוזום ה-X השני אצל נשים יהיה תקין.

עקב ההפרעה הגנטית, נפגעת הפעילות המטבולית הקשורה לליפידים. הסינדרום מתאפיין במספר בעיות רב-מערכתיות הנגרמות עקב פגם בגן TAZ1 הנמצא על כרומוזום ה-X.

תסמונת זו שונה מתסמונת בארט.

==סימנים עיקריים==
הבעיות הבאות יכולות להופיע:
*קרדיומיופתיה - מחלת שרירי הלב הגורמת להחלשתו.
*נויטרופניה - בעיה במספר ותפקוד תאי הדם הלבנים נויטרופילים.
*בעיות בהתפתחות השלד וחולשת השרירים.
*גדילה מאוחרת.
*בעיות בתפקוד המיטוכונדריה (אברון בתאים האחראי בעיקר על הספקת האנרגיה לתא).

==אבחון הסינדרום וחשיבותו==
מבוצע בדרך כלל כאשר מתגלה בעיה כלשהי אצל התינוק.
הבדיקות האפשריות כוללות:
*בדיקת חומצות אורגניות בשתן.
*בדיקות ליפידים בשרירים או בתרבית מתאי הגוף.
*בדיקה וספירת דם.
*בדיקת הרצפים הגנטיים הידועים עבור תסמונת בארס.
הבדיקה והגילוי המוקדם של המחלה חשובים. אם מתגלה המחלה, ניתן לעזור לנשא באמצעים שונים ומגוונים.

==גילוי הסינדרום==
סינדרום בארס התגלה על ידי דוקטור פיטר בארס (Peter Barth) מהולנד בשנת 1981. הוא אף המשיך לחקור את הסינדרום ולפרסם אותו. הגן המדויק הקשור למחלה זוהה לראשונה בשנת 1996.

==שכיחות==
באגודה העולמית לסינדרום בארס מתועדים כ־120 מקרים מאובחנים, אך ההנחה היא שיש מקרים רבים נוספים שאינם מאובחנים. ההנחה היא כי הסינדרום מופיע כמקרה 1 מתוך כ־300,000 לידות.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.barthsyndrome.org האגודה לבארס סינדרום]

קטגוריה:הפרעות מטבוליות
אוויאנקה אל סלבדור

לוגו החברה לפני המיזוג
אוויאנקה אל סלבדור (לשעבר: TACA Airlines) הוא השם המסחרי של קבוצת חמש חברות תעופה עצמאיות במרכז אמריקה. לחברה יעדים בדרום אמריקה, מרכזה וצפונה, וכן לאיים הקריבים.

== היסטוריה ==
החברה נוסדה בשנת 1931 על ידי לוול ירקס הניו זילנדי. כוונתו של ירקס הייתה להקים חברת תעופה בשם זה בכל אחת ממדינות אמריקה הלטינית, אך רק זו שהוקמה באל סלוודור שרדה. עד 1980 הייתה החברה באחזקה אמריקאית וההנהלה שלה הייתה בניו אורלינס, עד שבאותה שנה רכשה משפחה מאל סלוודור את כל מניות החברה והחזירה את משרדי ההנהלה לסן סלוודור.

בין 1989 ל-1995 החלה Taca במהלך לרכישת חברות תעופה מרכז אמריקאיות: "אוויאטקה" מגואטמלה, "לאקסה" מקוסטה ריקה ו"ניקה" מניקרגואה. בהמשך רכשה את מניותיהן של מספר חברות תעופה קטנות נוספות בהונדורס, ניקרגואה וקוסטה ריקה, וכן הקימה את חברת הבת "TACA פרו" בפרו.

בשנת 2009 התמזגה החברה עם החברה הקולומביאנית "אוויאנקה", כך שנוצרה ברית של 129 מטוסים שמשרתים יותר מ-100 יעדים באמריקה ובאירופה. המיזוג הושלם במאי 2013.

בשנת 2010 הכריזה ברית חברות התעופה "סטאר אלייאנס" כי קבוצת אוויאנקה-טאקה תהיה חברה מלאה בברית עד אמצע 2012.

== צי המטוסים ==
{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center"
|+צי אוויאנקה נכון למאי 2013:
|- bgcolor=red
!rowspan="2" |<span style="color: white;">כלי טיס</span>
!rowspan="2" style="width:25px;" |<span style="color: white;">בצי</span>
!rowspan="2" style="width:25px;" |<span style="color: white;">בהזמנה</span>
!colspan="3" |<span style="color: white;">נוסעים</span>
! rowspan="2" style="width:200px;" | <span style="color: white;">הערות</span>
|- bgcolor=red
! <abbr title="מחלקת עסקים"><span style="color: white;">J</span></abbr>
! <abbr title="מחלקת תיירים"><span style="color: white;">Y</span></abbr>
! <span style="color: white;">סה"כ</span>
|-
|איירבוס A319-100
|9
|2
|12
|108
|120
|
|-
|איירבוס A320-200
|18
|24
|12
|138
|150
|
|-
|איירבוס A320neo
|—
|33
|colspan=3|טרם נקבע
|המטוסים יעברו לחברת האם אוויאנקה
|-
|איירבוס A321-200
|5
|—
|12
|182
|194
|
|-
|אמבראר E-190
|12
|1
|8
|88
|96
|
|-
!סך הכול
!44
!60
!colspan=3|
!
|}

== תאונות ותקריות ==
במהלך כל שנות פעילות החברה היו לה ארבע תאונות.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אל סלוודור
קטגוריה:אמריקה המרכזית: תחבורה
קטגוריה:הקריביים ואמריקה המרכזית: חברות תעופה
להקת הכרמל

להקת הכרמל, למעלה [[אריק לביא, באמצע יצחק ברקת. למטה מימין: רותי זקהיים, דליה למדני, יהודה אפרוני]]
הלהקה ב-1949

להקת הכרמל הייתה להקה ישראלית שהוקמה בשלהי 1947, במטרה להיות הלהקה הצבאית של חטיבת כרמלי שפעלה בחיפה ובאזור הגליל המערבי. יוזמי הלהקה היו חברי הלהקה הדרמטית שמוקמה בסמוך למועצת פועלי חיפה, בהם שאול קמיני וגד גרינגרוס, שהיה גם מפקדה. 

עם חברי הלהקה נמנו: לוסי ארנון (לוסי בר), בומבה צור (יוסף ולצר), אריק לביא (אינזלסבכר), אמיתי נאמן, מרדכי בן שחר, אולי שוקן, אהובה צדוק, יצחק ברקת, שמעון ישראלי, אברהם רונאי, צבי בורודו, שולמית לבנת, רות זקהיים, דליה למדני, יהודה אפרוני, אלישבע מיכאלי ושמואל רוזן.

באפריל 1948 עלתה הופעת הבכורה של הלהקה מול חיילים, זאת לאחר שכבר ערכו מספר הופעות מול אזרחים. הלהקה קיימה מופעים ברחבי הארץ במתכונת של תיאטרון צבאי, והעלתה חמש תוכניות ובהן קטעי ריקוד, שירה, קריאה ומשחק. בתוכניות הועלו המחזות "על אם הדרך" של אברהם צליוק-אבידורי, "כתה מיני רבות" - על כיבוש הכפר הטמפלרי בארץ ישראל, "מחזה רגיל", "שתי שבתות", "הקפיץ המחזיר" "מלחמה בגרוש" של גדעון שמר. כמו כן, הועלה מופע מוזיקלי בשם "לחתום או לא לחתום".
 
הלהקה התפרקה באוקטובר 1950.
<gallery>
קובץ:המנון להקת הכרמל.jpg|חברי להקת הכרמל שרים את המנון הלהקה בתוכנית "תיבת נח" (1950)
קובץ:להקת הכרמל.png|להקת הכרמל בהצגה "כתה מיני רבות" (1947)
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.army-bands.co.il/band.asp?id=5 להקת הכרמל], באתר "שרים במדים"
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

כרמל
קטגוריה:חטיבת כרמלי
קפטן בריטניה

קפטן בריטניה (באנגלית: Captain Britain) הוא דמות בדיונית של גיבור-על מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Captain Britain Weekly #1 מאוקטובר 1976 תחת חותם "מארוול UK" ונוצרה על ידי הכותב כריס קלרמונט והמאייר הרב טרימפ. במקור, קפטן בריטניה נועד להיות מקבילו הבריטי של קפטן אמריקה.

קפטן בריטניה הוא האלטר אגו של בריאן בראדוק, אחיה התאום של בטסי בראדוק, שהוענקו לו כוחות קסם בידי הקוסם האגדי מרלין (בדיוני). הוא נולד בעיירה הקטנה מלדון שבמחוז אסקס, אנגליה למשפחה אריסטוקרטית. מאוחר יותר התגלה כי בראדוק משתייך למשפחה בין-יקומית רחבה שידועה בשם "חיל קפטן בריטניה".

דמותו של קפטן בריטניה מדורגת במקום ה-79 ברשימת מאה גיבורי העל הגדולים, לפי אתר IGN. ביקום הקולנועי של מארוול מופיעה גרסה חלופית של קפטן בריטניה בדמותה של פגי קרטר מיקום חלופי בו היא קיבלה את נסיוב חייל-העל (בסרט "דוקטור סטריינג' בממדי הטירוף" ובסדרת הטלוויזיה "מה אם...?"). את הדמות גילמה ודיבבה השחקנית היילי אטוול.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.marvel.com/characters/captain-britain-brian-braddock דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Captain_Britain דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

==הערות שוליים==

קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:האוונג'רס
קטגוריה:אקס-מן: דמויות
בישופ (קומיקס)

בישופ (באנגלית: Bishop) הוא דמות בדיונית של אנטי גיבור מוטאנט המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #282 מנובמבר 1991 ונוצרה על ידי הכותבים ג'ון ביירן ו-וילס פורטשיו והמאייר ג'ים לי.

לוקאס בישופ נולד לפליטים אבוריג'ינים מוטאנטים בעתיד דיסטופי שבו זקיפי הסנטינל הרובוטים שולטים בעולם. בישופ היה חבר בכוח המשטרתי "אוכפי החוק של אקסבייר". הוא נסע בזמן חזרה לזמן ההווה כדי להצטרף לשורות האקס-מן – קבוצה אותה הכיר רק באגדות עולמו. אולם, היות שהיה אנטי גיבור, הוא נתקל בקשיים להשתלב במציאות הנוכחית. לאחר כמעט עשור בו היה חבר הקבוצה, בישופ הוגדר כאנטגוניסט.

דמותו של בישופ הופיעה בסדרה "אקס-מן: סדרת האנימציה", לרבות בקשת הסיפור "ימי עבר עתידי". את דמותו בסרט הלייב אקשן "אקס-מן: העתיד שהיה" שמבוסס על הסיפור מגלם השחקן עומאר סי.
 
==קישורים חיצוניים==
* [https://www.marvel.com/characters/bishop-lucas-bishop דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Bishop דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:אקס-מן: דמויות
קטגוריה:שוטרים בדיוניים
קטגוריה:יתומים בדיוניים
רייצ'ל סאמרס

רייצ'ל אן סאמרס (באנגלית: Rachel Anne Summers, ידועה גם בשם אסקאני) היא בדיונית של גיבורת-על מוטאנטית המופיעה בחוברות הקומיקס אקס-מן ביקום מארוול קומיקס. דמותה הופיעה לראשונה בחוברת Uncanny X-Men #141 מינואר 1981 ונוצרה על ידי הכותבים כריס קלרמונט וג'ון ביירן והמאייר ג'ון רומיטה הבן.

בהופעתה הראשונה של הדמות, שמה הפרטי לא נחשף, אולם בהמשך התגלה שהיא בתם של סקוט סאמרס וג'ין גריי-סאמרס מהעתיד החלופי הדיסטופי ימי עבר עתידי. היא ירשה את כוחות הטלפתיה והטלקינזיס של אמה, וחלקה בקשר מנטלי עם כוח הפניקס. לאחר מות אמה באירועי "סאגת הפניקס האפלה", רייצ'ל נטלה את שם הקוד פניקס כמחווה. בהמשך שנות פרסומה של הדמות, היא הייתה ידועה גם בכינויים מארוול גירל, רייצ'ל גריי, פרסטיג ואמא אסקאני.

==ראו גם==
* משפחת סאמרס - עץ המשפחה המלא של משפחת סאמרס.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.marvel.com/characters/marvel-girl-rachel-summers דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Rachel_Summers דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:גיבורי-על במארוול קומיקס
קטגוריה:אקס-מן: דמויות
קטגוריה:מורים בדיוניים
מייסרה מסרי

מייסרה מסרי (בערבית: ميسرة مصري; נולד ב-3 באוקטובר 1969) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע, במאי ויוצר ערבי-ישראלי.

==ביוגרפיה==
מסרי נולד בעכו. למד תיאטרון בבית-הספר למשחק "בית צבי" ושם סיים את לימודיו בשנת 1993.
ידוע גם כחבר, מייסד ומנהל הרכב צוות בידור - "פתאפית אל סוכר". שהוקם בשנות השמונים בעיר עכו בצפון, עם מספר חובבנים צעירים, כגון האמנים: אוסאמה מסרי, איברהים וחליל קדורה.

מסרי שיחק וביים הצגות רבות למגזר הערבי, וביניהם שיחק ב:"מנהרת הזמן" (1988), "סיפורי ג'וחא" (1989), "נשוי לשתיים" (1990), "האוטובוס" (1992), "הדיוואן" (1993), "בין החומות" (1995), "חלום ערבי" (1996).

בשנת 1997 התחיל לעבוד במרכז לתיאטרון שבעיר עכו ושיחק בהצגות: "וגר זאב עם כבש" 1999, עכו 2000 - "בראי הזמן",
"ליל הכללות" 2001, "בבל" 2005, "יאמה כאן" 2007, ו"חומוס ציפס סלט" (2008).

בשנת 2000–2001 שיחק בסדרת הטלוויזיה: "משפחה דה לוקס" ששודרה בערוץ הראשון, לצד: בסאם זועמוט, נסרין פאעור, וענת חדיד.

בשנת 2002 ביים מסרי הצגת יחיד בשם " רוק אריות ". בשנת 2004 שיחק בהצגת הילדים: "פינוקיו" בשפה הערבית שאותה גם עיבד.

בשנת 2003 הנחה מסרי את תוכנית הטיולים והפנאי "שמן וזעתר" ששודרה בערוץ 33 ומשודרת כיום בשידורים חוזרים. בשנה זו שיחק מסרי גם בסרט הקולנוע: "הכלה הסורית" בתפקיד פאדי.

בשנת 2007 שיחק מסרי בהצגה לילדים, שנכתבה על ידי אחיו האומן אוסאמה מסרי, מחזה בשם "הילד הרע", חלק מהשירים והלחנים במחזה זה נכתבו על ידי האמן פיראס רובי, מסרי הדגיש את רצון צוות המרכז לייצג את התיאטרון בעכו.

בשנת 2008 שיחק בהצגה "חומוס ציפס סלט" שהועלתה ב"פסטיבל עכו 2008". ובה שולבו משחק, מחול, סאטירה, דרמה וביקורת חברתית העוסקת בבעיית הסכסוך הישראלי-ערבי בארץ ישראל.

בשנת 2009 השתתף במופע תיאטרון ומחול בשם: "חוויה מתקנת", שנכתבה על- ידי: יואב ברתל ואביגיל רובין המתייחסת למהומות אשר התרחשו בעיר עכו בשנת 2008. במחזה זה שיחק מסרי את דמותו של מטיף דת מוסלמי.

בשנת 2010 ביים הצגה קומית אשר לקחה חלק באירועי פסטיבל עכו בשם: "אסלי", המחזה עוסק בשגרת חייה של משפחת פשע.

בשנת 2011 שימש כשופט מוזיקלי בתחרות שירה למגזר הערבי בשם "הערביזיון", אשר שודרה בערוץ 33, ובערוץ הראשון.

לקראת סוף שנת 2011 השתתף בהצגה בשם: "הגיבור העייף" המתארת סיפור מסע היסטורי ואישי. המחזה הוצג ב"מרכז לתיאטרון עכו", בהצגה זו גילם מסרי את תפקיד 'הגיבור'.

בשנת 2013 השתתף בהצגה הקומית "אנשים שונים" בערבית "ناس جناس" בימוי: נביל עזר, הפקה: המרכז לתיאטרון של עכו

בשנת 2014 השתתף בהצגה קומית "השכן" בערבית ,جار وجار" בימוי: נביל עזר, במרכז לתיאטרון עכו.

בשנת 2015 השתתף בסדרת טלוויזיה "סלמה", בתפקיד מסייפר עוזרו של השח'. ששודרה בערוץ הראשון בבימויו של כמיל שריף, כתיבת תסריט: דיתה גרי.

בשנת 2016 שיחק ההצגה בשם "נשים חזקות" שהוצגה בתיאטרון עכו.
באותה שנה ביים וניהל בשיתוף עם סמדר יערון להקת נוער צעיר בשם "הילא". אשר הופיעה במספר מקומות בארץ במחזה בשם "הילא הדור הבא".

בשנת 2018 השתתף בסרט עכו חלומות בתפקיד סמיר. באותה שנה השתתף עם סמדר יערון בהצגה "הערבי האחרון" בתפקיד הערבי האחרון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.acco-tc.com/site/content.php?actions=show&id=2229&b=1 מייסרה מסרי], באתר "המרכז לתיאטרון עכו"

קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקנים ערבים ישראלים
קטגוריה:במאי תיאטרון ערבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:עכו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
פוטנצה

כיכר הדואומו
פוטנצה () היא בירת מחוז בזיליקטה ונפת פוטנצה שבדרום איטליה. העיר היא הבירה המחוזית הגבוהה ביותר באיטליה (819 מטר).

==היסטוריה==
===בעת העתיקה===
ההתיישבות הראשונה בשם פוטנטיה הייתה ממוקמת בגובה נמוך יותר מגובה העיר כיום, כ-10 ק"מ מדרום לפוטנצה של היום. במהלך הקרבות של רומא נגד הסאמניטים והברוטיים פוטנצה הייתה נגד אויבי רומא. בקרב מטאורוס אנשי קרתגו התייאשו מהניסיונות לכבוש את איטליה, והרומאים כבשו את פוטנצה ומעמדה הופחת למעמד מושבה צבאית.

===בימי הביניים===
במאה ה-6 העיר הועברה לידי הדוכסות הלומברדית של בנוונטו. הסרצנים הגיעו אל העיר לפני שהנורמנים הצליחו לכבוש את דרום איטליה. בשנת 1148 או 1149 רוג'רו השני, מלך סיציליה אירח בעיר את לואי השביעי, מלך צרפת, שאותו הצי הנורמני שחרר משבי הסרצנים. לאחר שהעיר נבזזה בידי פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, תושביה עדיין נותרו נאמנים לבית הוהנשטאופן, וכתוצאה מכך נחרבה כמעט לגמרי בידי שארל הראשון, מלך נאפולי וסיציליה. ב-18 בדצמבר 1273 רעידת אדמה החריבה את העיר כמעט כליל.

===בעת החדשה===
במהלך השנים היוותה העיר מקום למהומות נגד השליטה הספרדית, וב-1694 רעידת אדמה נוספת כמעט החריבה את העיר. עם עליית הרפובליקה הנפוליטנית לשלטון, פוטנצה הייתה אחת הערים הראשונות למרוד במלך. ב-1806 פוטנצה דוכאה בידי הכוחות הבורבונים ולאחר מכן נכבשה בידי צבא צרפת והוכתרה כבירת מחוז בזיליקטה. המלך ז'ואקים מירא שיפר את מצב החיים ומינהל החיים בעיר. ב-1848 פרץ מרד בעיר והעיר דוכאה שוב בידי הכוחות הבורבונים, ולאחר מכן ב-1857 הכתה בעיר רעידת אדמה הרסנית שלישית. ב-1860 פרץ המרד האחרון שהיה בפוטנצה, לפני שג'וזפה גריבאלדי הביא לאיחודה של איטליה.

ב-1943 ספגה העיר הפצצות קשות של בעלות הברית. ב-1980 התרחשה בפוטנצה רעידת אדמה רביעית.

==אתרים==
*הדואומו של סן גרארדו, ששופצה במאה ה-18.
*כנסיית סן פרנצסקו שנוסדה ב-1274. השער ומגדל הפעמונים בקתדרלה מתוארכים למאה ה-15.
*מגדל גואברה, השריד האחרון מהטירה הישנה של העיר, שכיום מאחרת תערוכות אומנות.
*פלאצו לופרדו שבמאה ה-17 שימש למגורי אצילים, וכיום הוא משכנו של המוזיאון הארכאולוגי הלאומי.
*שלושת השערים האחרונים שנותרו מחומת העיר, שכעת הרוסים: סן ג'ובאני, סן לוצ'ה וסן גרארדו.
*הכנסייה הרומנסקית סן מיקלה מהמאה ה-12 או ה-11.
*כנסיית סנטה מריה די ספולקרו.

==ערים תאומות==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:בזיליקטה: ערים