OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אתלטיקו קולון

קלוב אתלטיקו קולון (בספרדית: Club Atlético Colón; מכונה גם קולון דה סנטה פה) היא קבוצת הכדורגל של העיר סנטה פה, ארגנטינה.<br />נכון לעונת 2013 משחקת הקבוצה בליגת העל הארגנטינאית בה היא משחקת ברציפות מאז עונת 1995-96. המועדון סיים באחד משלושת המקומות הראשונים של הליגה הארגנטינאית שלוש פעמים: מקום שני בקלאוסורה 1997, מקום שלישי בקלאוסורה 2000 ובאפרטורה 2009.

==היסטוריה==
קולון סנטה פה נוסדה ב-1905, אך אין בנמצא עדויות רשמיות אודות הקבוצה עד 1920.
ב-1947, הצטרפה הקבוצה להתאחדות הארגנטינאית לאחר ששיחקה בליגה האזורית של סנטה פה. הקבוצה שיחקה בליגות נמוכות עד שב-1965 זכתה באליפות הליגה השנייה והעפילה לליגה הבכירה לקראת עונת 1966.
משחק הדרבי מול אוניון מכונה "אל קלאסיקו סנטפסינו", והוא התקיים לראשונה ב-1913.

בעונת 2021 עשתה היסטוריה וזכתה בגביע הליגה הארגנטינאית, התואר הרשמי הראשון בתולדותיה.

==טורנירים בינלאומיים==
ב-1997 שיחקה סנטה פה את משחק הבכורה שלה בטורניר בינלאומי מול קבוצת אוניברסידד דה צ'ילה במסגרת גביע קונמבול (Copa CONMEBOL). הקבוצה הגיעה עד לשלב חצי הגמר, שם הודחה על ידי קבוצת לנוס הארגנטינאית.

בעונה שלאחריה, שיחקה הקבוצה לראשונה בטורניר גביע הליברטדורס. משחקה הראשון הסתיים בהפסד 2-1 לריבר פלייט, אך בסופו של דבר הצליחה להעפיל לשלבי הנוק-אאוט. לאחר ניצחון בבעיטות עונשין על אולימפיה מפאראגוואי, שיחקה הקבוצה ברבע הגמר, שוב נגד ריבר פלייט במשחק שהסתיים בתבוסה 5-2.

ב-2003 שיחקה הקבוצה בקופה סוד אמריקנה, ניצחה את ולס סארספילד, אך הודחה לאחר הפסד לקבוצת בוקה ג'וניורס.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל ארגנטינאיות
קטגוריה:פרובינציית סנטה פה: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1905
קטגוריה:פרובינציית סנטה פה: מועדוני כדורגל
קטגוריה:סנטה פה (ארגנטינה): ספורט
נבחרת גביע הפדרציה של רוסיה

נבחרת גביע הפדרציה של רוסיה (ברוסית: Сборная России по теннису в Кубке Федерации) היא נבחרת הטניס הלאומית של רוסיה המשחקת בגביע הפדרציה העולמי ומורכבת משחקניות הטניס הבכירות ביותר שלה. הנבחרת מנוהלת על ידי פדרציית הטניס הרוסית. מאז שנת 2014 קפטן הקבוצה היא אנסטסיה מיסקינה.

הנבחרת מתחרה בבית העליון ונחשבת לאחת הטובות בעולם. 

==חברות הנבחרת==
נכון לנובמבר 2021:
{| class="wikitable sortable" style=font-size:97%
|- align="center"
! rowspan="2"| שם
! rowspan="2"| תאריך לידה
! class="unsortable" colspan="2"| דירוג
|-
! שיא
! נוכחי
|-
| אנסטסיה פבליוצ'נקובה (קפטנית)
| 3 ביולי 1991
| 12
| 12
|-
| דריה קסטקינה
| 7 במאי 1997
| 10
| 28
|-
| ורוניקה קודרמטובה
| 24 באפריל 1997
| 28
| 31
|-
| יקטרינה אלכסנדרובה
| 15 בנובמבר 1994
| 25
| 32
|-
| אנה קאלינסקאיה
| 2 בדצמבר 1998
| 96
| 110
|-
| אנה בלינקובה
| 10 בספטמבר 1998
| 54
| 158
|-
|}

==היסטוריה==
הנבחרת היא יורשת נבחרת טניס הנשים של ברית המועצות ומתחרה בטורניר מאז 1968, ומאז 1997 הנבחרת מתמודדת בבית העליון בגביע הפדרציה. הנבחרת שיחקה 133 משחקים וניצחה 91 מתוכם.

הנבחרת זכתה בגביע הפדרציה ב-2004, 2005, 2007 וב-2008 והעפילה לגמר ב-1988 (כנבחרת ברית המועצות), ב-1990 (כנבחרת חבר המדינות), ב-1999, ב-2001 ב-2011, 2013 וב-2015.

בנובמבר 2021 זכתה בגביע בילי ג'ין קינג, במה שהיה לתואר הקבוצתי החמישי בתולדותיה.

==ראו גם==
*נבחרת גביע דייוויס של רוסיה
==קישורים חיצוניים==

*[https://www.billiejeankingcup.com/en/teams/team.aspx?id=RUS פרופיל הנבחרת באתר גביע הפדרציה]

==הערות שוליים==

רוסיה
קטגוריה:רוסיה: טניס
קטגוריה:נבחרות רוסיה
טינטין באמריקה

טינטין באמריקה (בצרפתית: Tintin en Amérique) הוא הספר השלישי בסדרת הקומיקס "הרפתקאותיו של טינטין" שנכתבה ואוירה על ידי הסופר והצייר הבלגי הרז'ה. רצועות הקומיקס של עלילת הספר הוצגו לראשונה במהלך שנת 1932 בשחור לבן. ב-1946 פורסמה מהדורה חדשה של הספר בצבע. הספר לא תורגם לעברית.

==עלילת הספר==
עלילת הספר מתרחשת בשנת 1931, וממשיכה את עלילת הספר הקודם בסדרה, "טינטין בקונגו", בו טינטין נתקל בכנופיית גנגסטרים. הפעם טינטין נשלח לשיקגו כדי לסכל את מזימתם של הפושעים בשיקגו, ונתקל בגנגסטרים מהספר הקודם מספר פעמים, ונתפס על ידם, אך תמיד מצליח לחמוק מהם. טינטין לבסוף מצליח להגיע למנהיגם, אל קפונה, ולתפוס אותו. טינטין קורא לשוטר, אך השוטר, שלא מאמין לסיפורו, מתחיל לרדוף אחר טינטין, וקפונה מצליח לברוח (כשהרז'ה כתב את הספר, קפונה היה חופשי).

הרפתקאותיו של טינטין מובילות אותו לבובי סמיילס, יריב של קפונה וראש כנופיה, שאותו הוא מנסה לתפוס ללא הצלחה. טינטין רודף אחרי סמיילס לעיר אינדינית, ונתפס על ידי השבט שמתגורר שם (שבט כף-רגל שחורה), לאחר שסמיילס שכנע אותם שטינטין מנסה להרע להם. טינטין בטעות מוצא נפט בשטחם של האינדיאנים, דבר שגורם לאנשי עסקים חסרי מצפון לגרש את האינדיאנים משטחם, ולא לשתף אותם ברווחים שהם מפיקים מהנפט.

לבסוף טינטין תופס את סמיילס, ושולח אותו לשיקגו. כלבו של טינטין, שלגי, נחטף על ידי גנגסטר אחר, וטינטין מצליח לתפוס את כל אנשי הארגון שלו. הגנגסטר האלמוני מצליח לגרום לטינטין להגיע למפעל שימורים, שם הוא נדחף לתוך מטחנה, אך מכיוון שלא פעלה טינטין ניצל. לבסוף הוא מצליח לתפוס את הגנגסטר האלמוני. בעקבות הצלחתו בתפיסת הפושעים, טינטין מוזמן למשתה לכבודו, שם הוא נחטף על ידי גנגסטרים משיקגו, שהחליטו לנקום בו על כל מה שעשה. הגנגסטרים קושרים את שלגי וטינטין לחתיכת עץ כבדה, וזורקים אותם לימת מישיגן, אך מכיוון שחתיכת העץ צפה השניים לא טובעים, והם נמשים על ידי שוטר שעובר באזור.

טינטין מגלה שהשוטר ועוזריו הם בעצם גנגסטרים שמתכננים לרצוח אותו. טינטין משתלט עליהם, מסגיר אותם וגנגסטרים אחרים למשטרה, ועקב כך העיר עורכת לכבודו מצעד. לאחר המצעד טינטין חוזר לביתו שבאירופה.

==ראו גם== 
* טינטין
* הרז'ה

==קישורים חיצוניים==
* [http://en.tintin.com/ האתר הרשמי של טינטין]
<div class="mw-content-ltr">* [https://www.theguardian.com/culture/2023/feb/11/tintin-in-america-herge-drawing-auction-record Tintin drawing by Hergé sells at auction for record £1.9m], The Guardian, 11 Feb 2023</div>

קטגוריה:ספרי קומיקס
קטגוריה:ספרי 1932
קטגוריה:טינטין
אדוארד וינוקורוב

אדוארד טאודורוביץ' וינוקורוב (ברוסית: Эдуард Теодорович Винокуров; 30 באוקטובר 1942 – 10 באוקטובר 2010) היה סיף ומאמן סובייטי ממוצא יהודי. אלוף אולימפי בעל 3 מדליות מהן 2 זהב בחרב וכן אלוף עולם 6 פעמים במסגרת נבחרת ברית המועצות.

== ביוגרפיה ==
וינוקורוב נולד בעיירה קטנה בשם בז'אנסי, במחוז דרום קזחסטן שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית (כיום קזחסטן). הוא החל להתאמן בסיף בשנת 1956. הוא התאמן בקבוצת הספורט של הכוחות הצבאיים של לנינגרד.

בשנת 1966 זכה וינוקורוב באליפות ברית המועצות בחרב אישי.

באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה וינוקורוב במדליית זהב בתחרות בחרב קבוצתי. במדליית כסף זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה הונגריה. שותף לזכייה היה הסיף היהודי מארק רקיטה.

באולימפיאדת מינכן (1972) זכה וינוקורוב במדליית כסף בתחרות בחרב קבוצתי. במדליית זהב זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה הונגריה. שותף למדליה היה רקיטה.

באולימפיאדת מונטריאול (1976) זכה וינוקורוב במדליית זהב פעם שנייה בתחרות בחרב קבוצתי. במדליית כסף זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה רומניה.

לאחר שפרש מספורט תחרותי עבד וינוקורוב כמאמן סיף בסנקט פטרבורג.

בשנת 2010 נפטר וינוקורוב בסנקט פטרבורג.

==תארים והישגים ==
*וינוקורוב זכה 6 פעמים באליפות העולם בסיף ופעמיים סגן אלוף העולם בסיף, כחבר בנבחרת ברית המועצות בתחרות הקבוצתית בחרב. אלוף עולם בשנים: 1967, 1969, 1970, 1971, 1974 ו-1975. סגן אלוף עולם בשנים: 1966 ו-1973.
*וינוקורוב זכה 5 פעמים ברציפות בגביע אירופה בסיף כחבר בנבחרת ברית המועצות בתחרות הקבוצתית בחרב בשנים 1967 - 1971.
*באליפות ברית המועצות בחרב אישי זכה וינוקורוב פעם אחת במדליית זהב בשנת 1966, 3 פעמים במדליית כסף בשנים 1969, 1972 ו-1973 ו-3 פעמים במדליית ארד בשנים 1968, 1970 ו-1976.
* ב-2007 הונצח וינוקורוב ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.jewishsports.net/BioPages/EduardVinokurov.html אדוארד וינוקורוב] היכל התהילה של הספורט היהודי.
* [http://www.jewsinsports.org/olympics.asp?ID=374 אדוארד וינוקורוב] האתר יהודים בספורט.

קטגוריה:ספורטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: סייפים
קטגוריה:סייפים סובייטים
קטגוריה:סייפים יהודים
קטגוריה:מאמני סיף
קטגוריה:מאמני ספורט סובייטים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מברית המועצות
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: סובייטים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1942
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2010
מארק רקיטה

מארק סמנוביץ' רקיטה (ברוסית: Марк Семенович Ракита; 22 ביולי 1938) הוא סייף עבר יהודי-סובייטי. אלוף אולימפי בעל 4 מדליות מהן 2 זהב בחרב ואלוף עולם בעל 10 מדליות מהן 6 זהב.

== ביוגרפיה ==
רקיטה נולד במוסקבה. הוא החל להתאמן בסייף בגיל 14. הוא התאמן כל יום במשך 3–6 שעות ביום בהדרכתו של דוד טישלר.

===מדליית זהב אולימפית===
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכה רקיטה במדליית זהב בתחרות בחרב קבוצתי. במדליית כסף זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה פולין. שותף לזכייה היה הסייף היהודי יעקב רילסקי. נוסף לכך, הוא סיים במקום תשיעי בתחרות בחרב אישי. בסיבוב השלישי הוא הפסיד לטיבור פז'ה מהונגריה (6 - 10) שלבסוף זכה במדליית הזהב.

===אלוף עולם===
באליפות העולם בסיף שנערכה במונטריאול, קנדה בשנת 1967 זכה רקיטה בשתי מדליות זהב בתחרות בחרב אישי ובתחרות בחרב קבוצתי.

באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) זכה רקיטה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בתחרות בחרב קבוצתי. במדליית כסף זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה הונגריה. שותף לזכייה היה הסייף היהודי אדוארד וינוקורוב. מדליית כסף בתחרות חרב אישי. במדליית זהב זכה יז'י פבלובסקי מפולין ובמדליית ארד זכה האלוף היוצא טיבור פז'ה.

באליפות העולם בסיף שנערכה באנקרה, טורקיה בשנת 1970 זכה רקיטה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בתחרות בחרב קבוצתי ומדליית כסף בתחרות בחרב אישי.

באולימפיאדת מינכן (1972) זכה רקיטה במדליית כסף בתחרות בחרב קבוצתי. במדליית זהב זכתה איטליה ובמדליית ארד זכתה הונגריה. שותף למדליה היה וינוקורוב.

לאחר שפרש מספורט תחרותי עבד רקיטה כמאמן סייף במשך 17 שנים. 4 מחניכיו זכו במדליות אולימפיות.

==תארים והישגים ==
ב-1988 הונצח רקיטה ביד לאיש הספורט היהודי שבמכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שהגיעו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.

מארק רקיטה היה גם מאמן מוצלח. בהדרכתו זכה ויקטור קרובופוסקוב ב-4 מדליות זהב אולימפיות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.jewishsports.net/BioPages/MarkRakita.htm מארק רקיטה] היכל התהילה של הספורט היהודי.
* [http://www.jewsinsports.org/olympics.asp?ID=78 מארק רקיטה] האתר יהודים בספורט.

קטגוריה:ספורטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:סייפים סובייטים
קטגוריה:סייפים יהודים
קטגוריה:מאמני סיף
קטגוריה:מאמני ספורט סובייטים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: סייפים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מברית המועצות
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: סובייטים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1938
מכוש

מכוש
מכוש הוא כלי עבודה עם ראש קשיח המחובר בניצב לידית.

המכוש משמש לשבירת משטחים סלעיים או משטחים קשים אחרים כמו בטון או אדמה קשה. התנע הגבוה של המכוש הכבד, בשילוב עם אזור מגע קטן עם המשטח הופך אותו ליעיל מאוד למטרה זו.

ראשו של המכוש יכול להיות מחודד משני צידיו, או שטוח בצידו השני. ראש המכוש עשוי בדרך כלל ממתכת, והידית עשויה לרוב מעץ, מתכת, או פיברגלס. חודו של המכוש מעוגל מעט, ולעיתים קרובות הוא בעל משקל מנוגד כדי לשפר את השימוש בו. ככל שחודו של המכוש חזק יותר, כך הוא יכול לחדור את המשטח בצורה יעילה יותר. קצהו השטוח, אם קיים, יכול לשמש כאזמל או למטרות שונות כגון חיתוך שורשים.

המכוש שימש במקור ככלי חקלאי בתרבויות פרהיסטוריות למגוון משימות מכרייה ועד לוחמה. משם המכוש התפתח גם לכלים אחרים כגון מעדר ומחרשה.

המכוש יכול לשמש גם ככלי נשק ומספר נשקי מוט עוצבו עם ראש קרב דמוי מכוש.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי עבודה
קטגוריה:כלים חקלאיים
מהפכת הצבעונים

[[אסקר אקייב - נשיא קירגיזסטן הראשון (1990 - 2005)]]
[[קורמאנבק באקייב - יו"ר האופוזיציה]]
מהפכת הצבעונים היא הפיכה בקירגיזסטן שפרצה במרץ 2005 והביאה לסילוקו של נשיא הרפובליקה, אסקר אקייב והחלפתו בראש האופוזיציה, קורמאנבק באקייב.

==רקע==
האופוזיציה הקירגיזית מעולם לא הייתה מאורגנת והורכבה מקבוצות ומנהיגים פוליטיים שונים, שהפסידו במערכות הבחירות השונות מאז 1990. בבחירות הפרלמנטריות זכתה מפלגת השלטון בתמיכת הנשיא אסקר אקייב ואנשי האופוזיציה טענו לזיופים. חוסר הודאתו של השלטון בזיופים הביאו לקריאות חוזרות ונשנות של האופוזיציה שדרשה בחירות חוזרות והמפגינים יצאו לרחובות.

ב-24 במרץ 2005 הסתערו מפגינים על הבית הלבן בבישקק, ארמון הנשיאות בעיר הבירה בישקק והשתלטו עליו. לאחר התנגשות עם היחידה לפיזור מהומות של המשטרה קירגיזית ושירות הביטחון הלאומי במהלך הפגנות גדולות של האופוזיציה בהן הועלו טענות על מרמה בבחירות.

תומכי האופוזיציה השתלטו אף על ערי מפתח בדרום הארץ, ודרשו את התפטרותו המיידית של הנשיא אקייב, בטענה כי זייף את תוצאות הבחירות בצורה בוטה.
באותו היום עזב אקייב את הארץ עם משפחתו במסוק, לקזחסטן. הפרלמנט מינה את מנהיג האופוזיציה אישנבאי קאדירבקוב לממלא מקום נשיא המדינה. מקזחסטן הגיע אקייב לרוסיה, ונשיא רוסיה ולדימיר פוטין העניק לו מקלט ברוסיה. ב-4 באפריל 2005 נפגש אקייב ברוסיה עם מנהיגי הפרלמנט הקירגיזי, ומסר להם את התפטרותו. כעבור זמן קצר מונה ראש האופוזיציה קורמנבק בקייב לנשיא המדינה.

==ראו גם==
*ההפיכה העממית בקירגיזסטן (2010)

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קירגיזסטן: היסטוריה
קטגוריה:מהפכות צבע
מירה פרידמן

מירה פרידמן (נולדה בשנת 1952) היא מאיירת ואמנית קומיקס ישראלית.

==ביוגרפיה==
מירה פרידמן נולדה בירושלים. בין השנים 1972–1976 למדה במחלקה לעיצוב גרפי באקדמיה בבצלאל. עם תום לימודיה עסקה באיור עיתונות והפכה לאחת ממאיירות העיתונות החשובות בארץ. עבודותיה נדפסו בין היתר בעיתונים וכתבי העת הבאים: ידיעות אחרונות, מעריב, הארץ, העיר, "את", מוניטין, מחשבות ועוד. עבודתה המוקדמת הושפעה ממאיירי שנות השבעים כגון Nicole Claveloux והתאפיינה בשימוש בקו רישומי וכן הייתה סטייליסטית וכתבת אופנה.
היום מלמדת במכללת ויצו בחיפה, בשנקר, במכללת הגליל המערבי ובבצלאל.
עבודת קומיקס שלה נכללת בטקסטים לקריאת חובה בחוג לספרות של אוניברסיטת קונטיקט, ועבודה אחרת נכללת במקראת החובה של החוג ללימודי מגדר של אוניברסיטת קלגנפורט באוסטריה.
בשנת 1995 הצטרפה לקבוצת הקומיקס העצמאית אקטוס טרגיקוס.

== פרסים ומועמדויות ==
* 2004 - ציון לשבח בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים על שם בן יצחק, על איוריה לספר היה הייתה צפרדע (יחד עם קבוצת אקטוס טרגיקוס).
* 2010 - פרס העיצוב מטעם משרד התרבות והספורט לשנת 2010.
* 2012 ציון לשבח בפרס מוזיאון ישראל לאיור ספר ילדים על שם בן יצחק על איוריה לספר חתול בא הביתה – מדריך לילדים לגידול חתולים, שכתבה תמי שם-טוב, הוצעת עם עובד, 2011.
* 2016 - פרס עיפרון הזהב.

== ספרים שאיירה ==
=== ספרי ילדים ===
* אילולי בעולם החלומות, תמר אדר, הוצאת יסוד, 1998
* מכתבים מגבעת הזבל, לבנה מושון, הוצאת כתר, 2008
* חתול בא הביתה, תמי שם-טוב, הוצאת עם עובד, 2011
* אוליבר טוויסט, תרגמו שהם סמיט ואמנון כץ, הוצאות מודן ואוקיינוס, 2010
*החצוצרה של לואי, א"ב וייט, תרגמה הגר ינאי, הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, הוצאות מודן ואוקיינוס, 2013

=== אחרים ===
* הקפריזה והזוגוש, נולי עומק, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2009

=== יחד עם קבוצת אקטוס טרגיקוס ===
* הסדרה הקטנה, אקטוס טרגיקוס, 1996
* סידרת הכסף, אקטוס טרגיקוס, 1997
* סידרת הוויקטורים, אקטוס טרגיקוס, 1998
* ג'טלג, סיפורים מאת אתגר קרת, אקטוס טרגיקוס, 1999
* פליפר 1 ו-2, אקטוס טרגיקוס, 2000
* Actus' Box, אקטוס טרגיקוס, 2001 (גרסה אנגלית וגרסה צרפתית)
* ויקטור, הוצאת מודן, 2001
* Happy End, אקטוס טרגיקוס, 2002
* הפי אנד (גרסה עברית), הוצאת מודן, 2002
* היה הייתה צפרדע (לילדים), הוצאת מודן, 2003
* Dead Herring Comics, אקטוס טרגיקוס, 2004
* How to Love, אקטוס טרגיקוס, 2007
* איך לאהוב, הוצאת מודן, 2009
* תל אביב-ברלין, ספר מסע, Avant Verlag, 2010 (גרסה עברית וגרסה גרמנית)

==לקריאה נוספת==
* ספר המאיירים הגדול - זוכי פרס מוזיאון ישראל לאיור ספרי ילדים על שם בן יצחק בשנים 1978-2004, מוזיאון ישראל ועם עובד, 2005

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20200609121356/https://e.walla.co.il/ איורים של מירה פרידמן בוואלה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס בן-יצחק
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית גליל מערבי
קטגוריה:סגל מכללת שנקר
קטגוריה:זוכי פרס עיפרון הזהב
קטגוריה:סטייליסטיות ישראליות
קטגוריה:מאיירות ישראליות
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים: אמנות
קטגוריה:קומיקסאיות ישראליות
קטגוריה:קומיקסאים ישראלים
קטגוריה:קריקטוריסטיות ישראליות
קטגוריה:קריקטוריסטים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:קומיקסאיות יהודיות
קטגוריה:קומיקסאים יהודים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
היפרפוספטמיה

היפרפוספטמיה זהו מצב שבו רמת הזרחן בדם גבוהה והוא נפוץ בקרב מטופלי דיאליזה הסובלים ממחלת כליה בשלב מתקדם של המחלה. היפרפוספטמיה היא אחת התופעות הנלוות למחלת כליה כרונית; הזרחן מצטבר כתוצאה מתפקוד לקוי של הכליות.

רמת זרחן גבוהה בדם עלולה להוביל למצבים של הסתיידות כלי דם, לעצמות רכות, לעליה ברמת הPTH שמובילה להתפתחות מחלת עצמות ולעיתים אף למוות.

==אבחון וטיפול==
להיפרפוספטמיה לרוב אין סימפטומים נראים לעין. בחולים מסוימים הוא מתבטא בגרד אולם האבחון מתבצע על ידי בדיקת דם שמצביעה על רמת הזרחן.

מטרת הטיפול בהיפרפוספטמיה היא הורדת רמת הזרחן בדם ושליטה בהן.

תזונה: דיאטה דלת-זרחן. מאחר שהזרחן מצוי במזונות רבים, דיאטה דלת זרחן עלולה להיות מאתגרת עבור חולים רבים שסובלים מהיפרפוספטמיה. לכן הקפדה על הנחיות התזונה, חשובה מאוד ומסייעת להפחתת עומס הזרחן המגיע מן המזון.

דיאליזה: מחליפה את עבודתן של כליות חולות ומסלקת חומרי פסולת כגון עודפי זרחן, מלח ונוזלים. לרוב, דיאליזה בלבד אינה יכולה לסלק את כל עודפי הזרחן מגופו של חולה הכליה.

טיפול תרופתי:
*סידן: גלולות סידן יעילות בהורדת הזרחן, אולם גורמות להצטברות של סידן בגוף, בעצמות ובכלי דם. הצטברות שכבות סידן אלו, קרויה הסתיידות. ההסתיידויות מובילות להתקשות של האיברים והרקמות שם הן שוקעות.
*תרופות קושרות זרחן: בשנים האחרונות פותחו תרופות ללא סידן, הקושרות את הזרחן המצוי במזון לפני שהוא נספג במערכת העיכול, ומסלקות אותו מהגוף דרך הצואה. הטיפול ניתן בכדורים. חברת SHIRE פיתחה את התכשיר פוסרנול, כדור שניתן ללעיסה ולכתישה, שניתן בדרך כלל 3 פעמים ביום, כדור אחד בכל פעם. חברת ג'נזיים פיתחה את הרנג'ל, אותו נותנים במינון התחלתי של 6 כדורים ביום.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הפרעות מטבוליות
קטגוריה:ממצאים חריגים בבדיקות דם
אדריאן רוצ'ט

אדריאן רוצ'ט (נולד ב-26 במאי 1987) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר. רוצ׳ט הוא שיאן ההופעות של עירוני קריית שמונה בכל המסגרות.

==קריירת מועדונים==
אדריאן רוצ'ט נולד בקיבוץ סער, להורים ממוצא ארגנטינאי, אלברטו ומוניקה , וגדל בקיבוץ נאות מרדכי. רוצ'ט החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של עירוני קריית שמונה ועלה לבוגרים בעונת , בה שיחק כמה משחקים בליגה הלאומית. בעונת הושאל להפועל נצרת עילית לעונה אחת על מנת לצבור ניסיון, ובעונת חזר לקריית שמונה והפך לשחקן הרכב קבוע בקבוצה, ואף עלה איתה לליגת העל. בעונת זכה עם הקבוצה בגביע הטוטו.

בעונת מונה רוצ'ט לקפטן עירוני קריית שמונה על ידי המאמן רן בן שמעון, וזכה עמה באליפות הראשונה בתולדותיה, וכן בגביע הטוטו בפעם השנייה ברציפות. בעונת השתתף במשחקי הקבוצה במוקדמות ליגת האלופות, והעפיל עמה לשלב הבתים של הליגה האירופית, ובסוף העונה הגיע עם הקבוצה לגמר גביע המדינה.

לקראת עונת החליט מאמן הקבוצה, ברק בכר, על מינויו של שיר צדק לקפטן במקומו של רוצ'ט. בתום העונה הניפו השניים במשותף את גביע המדינה הראשון בתולדות המועדון, לאחר ניצחון 0–1 במשחק הגמר על מכבי נתניה. רוצ'ט פתח במשחק, אך הוחלף במחצית. לקראת עונת , לאחר עזיבתו של צדק, מונה רוצ'ט מחדש לקפטן הקבוצה.

ב-2 בספטמבר 2015 חתם רוצ'ט בהפועל חיפה, במדיה שיחק עונה אחת.

ב-15 באוגוסט 2016 חתם רוצ'ט בהפועל עכו מהליגה הלאומית, ובמדיה כבש 7 שערים ב-35 הופעות בליגה, ואף סייע לקבוצה להעפיל בחזרה לליגת העל. בקיץ 2017 חתם בקבוצת הפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית.

ב-24 בינואר 2018 חתם רוצ'ט בהפועל אשקלון, ובתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. ב-23 ביוני 2018 חתם בהפועל עפולה, ובעונת 2018/2019 כבש במדיה 11 שערים ב-37 הופעות בליגה הלאומית.

ב-13 בספטמבר 2019 חתם רוצ'ט לשנתיים בהפועל כפר סבא, העולה החדשה לליגת העל.

ב-14 ביולי 2020 חזר רוצ'ט לקבוצת נעוריו עירוני קריית שמונה וחתם לעונה אחת. ב-10 ביוני 2022 הודיע רוצ׳ט על פרישה ממשחק פעיל ומונה לעוזר מאמן בקבוצת נעוריו עירוני קריית שמונה.

== נבחרת ישראל ==
ב-22 בפברואר 2012 זומן רוצ'ט לראשונה לסגל נבחרת ישראל לקראת משחק הידידות נגד אוקראינה, אך בסופו של דבר לא זכה לשחק במדים הלאומיים.

== חיים אישיים ==
רוצ'ט מתגורר בקיבוץ נאות מרדכי עם אשתו גלית לה נישא ב-2011, ושלושת ילדיהם. הוא שירות צבאי מלא של שלוש שנים בבסיס "גיבור" בקריית שמונה.

==תארים==
;עירוני קריית שמונה
* אליפות: 2011/2012
* גביע המדינה: 2013/2014
* אלוף האלופים: 2015/2016
* גביע הטוטו (ליגת העל): 2010/2011, 2011/2012
* גביע הטוטו (לאומית): 2006/2007, 2009/2010

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:נאות מרדכי: אישים
קטגוריה:בוגרי בית החינוך המשותף עמק החולה
קטגוריה:סער (קיבוץ): אישים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל נוף הגליל
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
הדוב הרוסי

הדוב הרוסי (ברוסית: Русский медведь) הוא האנשה (האנשת מדינות) של רוסיה (ובעבר ברית המועצות והאימפריה הרוסית). השימוש הראשון בדוב הרוסי כהאנשה למדינה הרוסית נעשה עוד ב-1539, כסמל לא-רשמי לנסיכות מוסקבה.

==היסטוריה==
הדוב הרוסי נולד מן המיתוס שהיה נפוץ באירופה בשלהי המאה ה-16 ולפיו דובים מסתובבים חופשי ברחובות מוסקבה – מיתוס שנולד מרישומיו של זיגיסמונד פון הרברשטיין (Sigismund von Herberstein) בספרו "רישומי מוסקבה" (לטינית: Rerum Moscoviticarum Commentarii) מ-1549. הרברשטיין, דיפלומט אוסטרי ששירת שנים רבות בנסיכות מוסקבה, כתב על המבנה האתנוגרפי של רוסיה ושם תיאר את החורף הקשה של שנת 1526, שהביא לכך כי דובים רבים פלשו לכפרים. המאורעות החריגים הללו פורשו על ידי המערב כמאורעות נפוצים ברחובות ערי רוסיה.

ההשוואה בין המדינה הרוסית לדוב הייתה נפוצה מאוד במדינות המערב ובעיקר על ידי בריטניה, כשההשוואה נועדה לתאר את רוסיה כ"מדינה ענקית, מסורבלת וחזקה". הרוסים עצמם עשו שימוש בדב הרוסי כדימוי למדינה מתחילת המאה ה-20, והדוב מופיע רבות באגדות עם ובשירי פולקלור. כך למשל סמל אולימפיאדת מוסקבה (1980) היה מישקה הדב.

לאחר התפרקות ברית המועצות, הונחה הצעה בפני הבית העליון בפרלמנט, הסובייט העליון של רוסיה, להפוך את הדוב לסמל רוסיה, כיוון שרוסיה מעלה בקרב מדינות העולם אסוציאציות לדוב החום, אך ההצעה לא זכתה לתמיכה רבה ולבסוף התקבל העיט הדו-ראשי ה"צארי" כסמל המדינה.

מאוחר יותר הפך הדוב לסמלה של המפלגה הגדולה ביותר ברוסיה - רוסיה המאוחדת.

כמה רפובליקות של רוסיה ומחוזות אף אימצו את הדוב כסמלן הרשמי. אוהדי נבחרת רוסיה בכדורגל מניפים לא פעם בעת משחקים גדולים את דגל רוסיה ובמרכזו ראש דוב חום, שהפך לסמל הנבחרת.

הדב הרוסי אף עמד במרכז הדיונים לביצוע רפורמה ומודרניזציה ברוסיה כדי להפוך את הדימוי של רוסיה למושך יותר ותוקפני פחות. כיום משמש הדוב כסמלן של מספר מחוזות ברוסיה וכן כסמל מפלגת שלטון, סמל ליגת העל הרוסית בכדורגל, סמל פדרציית הרוגבי הרוסית ועוד.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:As_Between_Friends_(Punch_magazine,_13_December_1911,_detail).jpg|קריקטורה מימי המשחק הגדול המתארת את הדוב הרוסי יושב על זנב החתול הפרסי ומתריס כנגד האריה הבריטי
קובץ:World around 1900.jpg|קריקטורה משנת 1900 המתארת את מדינות אסיה ואירופה עם דמויות ההאנשה שלהן
קובץ: National Soccer Team of Russia (Unofficial).jpg|הדוב הרוסי על גבי דגל רוסיה; מונף בדרך כלל על ידי אוהדי הנבחרת הרוסית
קובץ: Russian bear flag.jpg|דגל רוסיה שהוצע לפרלמנט הרוסי ונדחה ב-1991
קובץ:Edinaya Russia.svg.png|סמל רוסיה המאוחדת - המפלגה הגדולה ביותר ברוסיה כיום (מאז 2003)
קובץ:EdinayaRossiya.jpg|דגל רוסיה המאוחדת בעבר (2001–2003)
קובץ:Coat of Arms of Chukotka.svg|סמל צ'וקוטקה
קובץ:Coat of arms of the Republic of Karelia.svg|קרליה
קובץ:Coat of Arms of Mari El.svg|מארי אל
קובץ:Krai_Khabarovsk_coat.png|מחוז חברובסק
קובץ:Coat of Arms of Perm.svg|מחוז פרם.
קובץ: Coat of arms of Novgorod Oblast.svg|מחוז נובגורוד
קובץ:Coat of arms of Yaroslavl Oblast.svg|מחוז ירוסלבל
קובץ:Coat of Arms of Yamal Nenetsia.svg|המחוז האוטונומי של ימלו-ננץ
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוסיה: סמלים לאומיים
קטגוריה:האנשת מדינות
נינטקס

נינטקס (מאנגלית: Nintex) היא תוכנה המשמשת לניהול מערכות טפסים ותהליכים המרחיבה את מערכת SharePoint בגרסה המקומית (On premise) ואופיס 365 (Office 365) וכיום גם בסביבה ענן עצמאית.

המערכת משתלבת בסביבת הפעילות השוטפת של הארגון ומשתלבת עם מגוון מערכות נוספות על ידי חיבורים מובנים או web services וחיבורים נוספים מותאמים.

נינטקס כמערכת מידע היא תוכנה המאפשרת ליישם ולנהל תכנים ומידע בצורה ממוחשבת. נינטקס מהווה פתרון לארגונים קטנים וגדולים כאחד המעוניינים למכן ולייעל את תהליכי הארגון והשיטות הפנים ארגוניות שלהם בזכות פשטות ההטמעתה של המערכת ללא תלות בקוד. המערכת מאפשרת שליטה ובקרה על תהליכי עבודה מורכבים, כגון איסוף מידע באופן ממוכן ממספר רב של משתמשי קצה, סיכומי דיונים ושימוש יעיל בטפסים ארגוניים מסוגים שונים. המערכת מספקת לארגון התרעה על התפוקה הכוללת ואילוצים פנימיים המגבילים את תפוקת הארגון. תוכנת נינטקס לדוגמה: מאפשרת שקיפות ומתן משוב לעובדים ומנהלים, כגון דוחות על היקפי השתלמויות ועלותם הכוללת, עמידה בלוחות זמנים של פרויקטים והצגת דוחות רווח מול הפסד.

בעזרת המערכת ניתן לנהל את זרימת המידע בארגון (workflow) ליצור ולהפעיל תהליכים מורכבים על ידי מיישמים (לא מפתחים) ובכך מאפשרת יכולת שליטה מקסימלית של הלקוח, אשר אינה מצריכה תמיכה של אנשי פיתוח יקרים.

בעזרת הטמעת המערכת לקוח הקצה יכול ליצור תהליכי עבודה באופן עצמאי ללא תלות במפתחים, ההפעלה נעשית באמצעות דפדפן (כך שלא נדרשת התקנה נוספת על תחנת הקצה).

בין משתמשי המוצר בישראל, ניתן למנות את צה"ל, שירותי בריאות כללית, צים, מפעל הפיס, מכבי שירותי בריאות, משרד ראש הממשלה, אל-על ועוד. התוכנה משווקת בלעדית על ידי חברת [https://bynetsoft.co.il/nintex/ בינת מערכות תוכנה].

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20130807223331/http://www.nintex.com/en-US/Pages/default.aspx אתר המוצר של היצרן]
* [https://web.archive.org/web/20180107175227/https://www.bynetsoft.co.il/nintex אתר המוצר של בינת מערכות תוכנה (בעברית)]

קטגוריה:תוכנות עסקיות
קטגוריה:מערכות מידע
ויקטור פוקס

ויקטור רוברט פוּקס (Victor Robert Fuchs; 31 בינואר 1924 – 16 בספטמבר 2023) היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת סטנפורד, שנחשב לאחד מגדולי כלכלני הבריאות בעולם.

==ביוגרפיה==
נולד ב-1924 בניו יורק למשפחה יהודית אמריקאית. אביו אלפרד היה סוחר פרוות ואמו הייתה עקרת בית. בשנים 1943–1946 שירת בחילות האוויר של צבא ארצות הברית. בשנים 1946–1950 עסק בסחר פרוות.

בשנת 1947 קיבל תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת ניו יורק. ב-1951 קיבל תואר שני וב-1955 קיבל תואר שלישי, שניהם מאוניברסיטת קולומביה. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בסחר בפרוות, בכותרת "The economics of the fur industry; a study of a highly competitive industry in a less competitive economy", ונעשתה בהנחיית וג'ורג' סטיגלר.

בשנים 1953–1959 נמנה עם סגל המחלקה לכלכלה באוניברסיטת קולומביה. בשנים 1959–1960 היה פרופסור חבר לכלכלה באוניברסיטת ניו יורק. בשנים 1968–1974 היה במקביל פרופסור ב ובאוניברסיטת העיר ניו יורק. בשנים 1974–1995 היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1995 פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס.

בשנת 1995 שימש כנשיא .

פרסם 16 ספרים ויותר ממאתיים מאמרים. ספרו הידוע והמשפיע ביותר הוא "מי יחיה: בריאות, כלכלה ובחירה חברתית" (Who shall live?: health, economics, and social choice; 1974), שעוסק בהיבטים השונים של כלכלת הבריאות. הספר יצא לאור בשנת 2011 בהוצאה שלישית ומעודכנת.

בשנת 1948 נישא לבוורלי בק. התאלמן בשנת 2007.

ויקטור פוקס נפטר ב-16 בספטמבר 2023. הותיר אחריו ארבעה ילדים.

==הוקרה==
* בשנת 1982 נבחר לאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.
* בשנת 1990 נבחר לחברה הפילוסופית האמריקאית.
* בשנת 2001 קיבל אות כבוד מאגודת .
* בשנת 2005 נבחר לעמית .

== מספריו ==
<div style="direction: ltr;">
* Who shall live?: health, economics, and social choice, 1974.
* Individual and social responsibility: child care, education, medical care, and long-term care in America, University of Chicago Press, 1996 (editor)
* The future of health policy, Harvard University Press, 1993
* How We Live: An Economic Perspective on Americans from Birth to Death, Harvard University Press, 1984
* Economic aspects of health, University of Chicago Press, 1982 (editor)
* Women's Quest for Economic Equality, Harvard University Press, 1990
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://fsi9-prod.s3.us-west-1.amazonaws.com/s3fs-public/staff/2084/Victor_Fuchs-CV.pdf Curriculum Vitae - Victor R. Fuchs]

* [http://healthpolicy.stanford.edu/people/victorrfuchs/ דף אישי] באתר אוניברסיטת סטנפורד 
* [http://www.nytimes.com/2000/05/02/health/a-conversation-with-victor-fuchs-an-economist-s-view-of-health-care-reform.html A Cconversation with Victor Fuchs; An Economist's View Of Health Care Reform], 2000, הניו יורק טיימס 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:נשיאי האגודה האמריקנית לכלכלה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
צאנה צאנה

צֵאנָה צֵאנָה (ידוע גם באנגלית: Tzena, Tzena) הוא שיר עברי מסוף שנת 1941 אשר נכתב על ידי יחיאל חגיז והולחן על ידי יששכר מירון. זהו אחד מהשירים העבריים המוכרים ביותר בעולם, והוא הוקלט בכ-600 ביצועים שונים, רובם באנגלית.

השיר, ולו 4 בתים, מתאר חיילים היוצאים לחופשה במושבה (בבית הראשון) ובעיר (בבית השלישי) תוך שהם קוראים לבנות המקום לצאת לקראתם.

== חיבור השיר והתקבלותו ==

באביב של שנת 1941, בימי מלחמת העולם השנייה, קיבל יששכר מירון (מיכרובסקי), אשר שירת בבאפס של הצבא הבריטי, מילים שכתב יחיאל חגיז – גם הוא מהמתנדבים לצבא הבריטי, שניהל להקת בידור צבאית וחיבר פזמונים רבים, עבור מסיבה של הבאפס. מירון סיים את המנגינה כעבור שש שעות, ובאותו ערב ביצע את השיר לראשונה. השיר נפוץ במהרה, בשל מנגינתו הקליטה, בכל רחבי הבאפס

והיישוב העברי בסוף אותה שנה שודר ברדיו קול ישראל.

בשנת 1947 בוצע השיר במחזה מוזיקלי של תיאטרון החיילים המשוחררים "גחלילית" בתל אביב, והוא הוקלט לראשונה באולפן לתקליט על ידי הזמרת שרה יערי בליוויו של מירון בפסנתר.

== סכסוך לגבי הזכויות על הלחן ==

השיר הגיע לארצות הברית בתקליט של שירי ההגנה. כאשר שמע אותו ג'וליוס גרוסמן, מלחין יהודי אמריקני צעיר, עיבד אותו במקצב חדש, והוסיף לו סיומת חדשה אשר הפכה לחלק בלתי נפרד מהגרסה המוכרת של השיר.

השיר בעיבוד החדש זכה להצלחה אדירה והיה לאחד מהשירים העבריים המוכרים ביותר בעולם. עם מבצעיו המפורסמים של השיר נכללים פיט סיגר והוויברז, ג'ודי גארלנד, קוני פרנסיס ובינג קרוסבי, פרי קומו, ארלו גאת'רי, ארת'ה קיט, נט קינג קול והספרינגפילדס . השיר זכה לביצועים באנגלית, בצרפתית, בספרדית, באיטלקית, בשוודית, בגרמנית, ביוונית ובשפות נוספות.

ואולם העובדה שהשיר התפרסם בעיבוד החדש של גרוסמן הוביל לשאלה לגבי זכויות היוצרים של המלחין המקורי מירון. הסכסוך הגיע לבית המשפט בארצות הברית, זכה להד תקשורתי רב ובסופו (1954) פסק בית המשפט כי מירון יקבל שני שלישים מהתמלוגים וגרוסמן כשליש.

בעת שנערך המשפט בניו יורק טען המלחין ומנצח המקהלות הישראלי משה ביק כי הוא אחראי ללחן המוכר של הבית הראשון של השיר. ביק היה הראשון שעיבד את הלחן של מירון לקול ולפסנתר, וגם ניצח על השיר בביצוע הבכורה שלו בבאפס. לטענתו, כאשר מירון הציג לו את השיר, כתב לו ליווי כקונטראפונקט שהושמע יחד עם הקול הראשון, אולם לאחר זמן הקונטראפונקט הפך ללחן של פתיחת השיר. מירון הכחיש את הטענות של ביק וטען שהוא בסך הכול כתב גרסת קאנון לשיר. בשנת 1955 הגיש ביק תביעה לבית המשפט המחוזי בחיפה, אשר לאחר שמיעת עדויות פסק נגדו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://blogs.law.gwu.edu/mcir/case/mills-music-inc-v-cromwell-music-inc Mills Music, Inc. v. Cromwell Music, Inc. (S.D.N.Y. 1954)] – פסק הדין בנוגע לזכויות היוצרים על השיר, באתר Music Copyright Infringement Resource שתחת בתי הספר למשפטים של אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון ואוניברסיטת קולומביה
* [https://merhav.nli.org.il/primo-explore/search?query=any,contains,%D7%A6%D7%90%D7%A0%D7%94%20%D7%A6%D7%90%D7%A0%D7%94&tab=default_tab&search_scope=Local&vid=NLI צאנה צאנה] בקטלוג ארכיון הצליל בספריה הלאומית
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1941
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי מלחמת העולם השנייה
קרמיקה מתכתית

הקרמיקה המתכתית (להבדיל מקרמיקה-מתכת "cermet", חומר מורכב) היא משפחה קרמית אופיינית למרחב הארץ-ישראלי בתקופת הברונזה הקדומה ב', (3000 - 2750 לפנה"ס). המשפחה נקראת בשמה על סמך איכויות החרס הלא אלסטי והצליל ה"מתכתי" שהוא משמיע בעת נקישה עליו.

==מאפייני הכלים==
הכלים במשפחה זו כוללים קערות, טסים, פכים, פכיות, אגנים וקנקנים, אך ללא סירי בישול. יחד עם כלי היום-יום, ניתן למצוא במשפחה זו גם פיטסים ואף צלמיות ודגמי מיטה אשר נעשו בטכנולוגיה זהה. אלה עשויים מחומר אדום-ורוד בעבודת יד, ונצרפו בצורה איכותית בטמפרטורות גבוהות - מעל 900 מעלות. הכלים הקטנים היו לרוב מחופים באדום וממורקים, בעוד שהכלים הגדולים - קנקנים ופיטסים ואף טסים - היו מסורקים ב"סירוק פרוע" או "סירוק דגמים", ייתכן כמצע לכיור.

==תפוצה==
הקרמיקה המתכתית התחילה להופיע בצפון הארץ בתקופת הברונזה הקדומה 1 א' (EB Ia) והמשיכה עד הברונזה הקדומה 3 (EB III). שיא התפוצה היה בברונזה הקדומה 2 (EB II) ותחילת הברונזה הקדומה 3, אלה מהווים בין 50 ל-80 אחוז מסך המכלולים הקרמים בצפון הארץ. הימצאותם בצפון הארץ (הגליל, הגולן ודרום לבנון), וכמו כן הרכבם המינרלוגי, חומר בלית של בזלת וגיר, מצביעים על מרכזי ייצור במורדות הדרומיים של החרמון - אך אלה טרם נתגלו בשטח.

==משמעויות תרבותיות==
יצירת הכלים במספר אתרים מצומצם מרמזת על מרכזי ייצור ריכוזיים, אשר בהם פעלו קדרים מתמחים. הטכניקה בה יוצרו דרשה התמחות גדולה, במיוחד בתהליך הצריפה, וזו קשורה למגמות העיור הנרחבות במרחב בתקופת הברונזה הקדומה 2. הסטנדטיזציה בחומר ובצורה של הכלים בכל האתרים בהם נתגלו, בצפון ובמרכז הארץ, מלמדת על אחידות חברתית בארץ.
הכלים, ובמיוחד הקנקנים והפיטסים, נטבעו לא פעם בחותם טביעה או גליל, דבר שמפורש או כציון לתכולתם או מידתם.

==הפסקת הייצור==
כחלק ממגמות הקריסה שעבר המרחב בשלהי תקופת הברונזה הקדומה 3, והתחרותיות והרבגוניות במשפחות הקרמיות, התמעט ייצור הקרמיקה המתכתית, וזו הפכה להיות רק אחת מבין מספר משפחות קרמיות. רק הפיטסים המתכתיים המשיכו להיות מופצים, כנראה בשל ערכם המסחרי.

== לקריאה נוספת ==

* רות עמירן, הקיראמיקה הקדומה של ארץ ישראל, הוצאת מסדה, ירושלים, 1963.

קטגוריה:קדרות בארץ ישראל בעת העתיקה
קטגוריה:משפחות קרמיות בעת העתיקה
קטגוריה:ארץ ישראל בתקופת הברונזה הקדומה
לינה שטרן

לינה סולומונובנה שטרן (ברוסית: Ли́на Соломо́новна Штерн; 26 באוגוסט 1878 – 7 במרץ 1968) הייתה ביוכימאית, נוירופיזיולוגית והומניסטית סובייטית-יהודייה ידועה אשר גילוייה הרפואיים הצילו אלפים בחזית מלחמת העולם השנייה. הייתה היחידה מבין חברי הוועד היהודי האנטי-פשיסטי בברית המועצות ששרדה את מסע הרדיפות של סטלין אחרי ראשי הארגון.

שטרן נולדה בלייפאיה שבאימפריה הרוסית (כיום בלטביה) בשנת 1878 למשפחה יהודית, והתחנכה בז'נבה שבשווייץ, שם פיתחה קריירה אקדמית מרשימה בתחומי הביוכימיה ומדעי העצב. בתקופה זו החלה את מחקריה על הנשימה התאית (1910) ועל מחסום דם-מוח (1921). בשנת 1918 הייתה לאישה הראשונה שקיבלה דרגת פרופסור באוניברסיטת ז'נבה.

בשנת 1925 היגרה לברית המועצות מתוך מניעים אידאולוגיים. בין השנים 1925–1948 הייתה פרופסורית באוניברסיטה הרוסית הלאומית לרפואה ע"ש פירוגוב. בשנת 1929 הקימה את המכון לפיזיולוגיה באקדמיה הרוסית למדעים, ועמדה בראשו עד שנת 1948, עת נסגר. בשנים אלו המשיכה לחקור את מחסום דם-מוח וערכה מחקרים גם בתחומי אריכות הימים והשינה. תוצאות חלק ממחקריה זכו ליישום רפואי ונטען כי הצילו חיי אלפים בעת מלחמת העולם השנייה. בשנת 1939 הייתה לאישה הראשונה שהתמנתה כחברה מלאה באקדמיה הרוסית למדעים. בשנת 1943 זכתה בפרס סטלין.

שטרן הייתה חברה בוועד הנשים האנטי-פשיסטי וכן בוועד היהודי האנטי-פשיסטי. מבין 15 האנשים שנעצרו כאשר הוועד נרדף בינואר 1949, הייתה שטרן היחידה שנותרה בחיים. חברי הוועד האחרים שנעצרו הוצאו להורג ביריה, וידועים כהרוגי המלכות בברית המועצות. כשאר חבריה נידונה בתחילה למוות, אולם אחר כך הומר גזר דינה לשלוש וחצי שנות מאסר וחמש שנות גלות. שטרן, שהייתה אז בת 73, נשלחה לגלות בג'מבול (כיום טראז) שבקזחסטן, ולאחר מותו של סטלין בשנת 1953 הורשתה לחזור למוסקבה. עם זאת, שמה טוהר רשמית רק בפברואר 1958, וחברותה באקדמיה הרוסית למדעים הוחזרה לה רטרואקטיבית משנת 1953. מ-1954 ועד מותה כיהנה כראש המחלקה לפיזיולוגיה במכון לביופיזיקה של האקדמיה הרוסית למדעים.

שטרן נפטרה בשנת 1968.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כימאים יהודים רוסים
קטגוריה:ביוכימאים רוסים
קטגוריה:ביוכימאיות יהודיות
קטגוריה:יהודיות סובייטיות
קטגוריה:יהודים לטבים
קטגוריה:פיזיולוגים רוסים
קטגוריה:פיזיולוגים יהודים
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:הוועד היהודי האנטי-פשיסטי
קטגוריה:מדעניות סובייטיות
קטגוריה:פיזיולוגיות
קטגוריה:ילידות 1878
קטגוריה:נפטרות ב-1968
הארקנה הקטנה

קלפי הארקנה הקטנה
הארקנה הקטנה או הארקנה הזוטרה, היא חפיסת קלפי טארוט משנית, לצד הארקנה הגדולה, והיא מונה 56 קלפים. הקלפים מחולקים לארבע סדרות: סדרת המטות, סדרת הגביעים, סדרת החרבות וסדרת המטבעות. חפיסה זו מכונה הארקנה הקטנה (מלטינית: Arcana - סודות), אף שהיא מונה יותר קלפים מזו הגדולה, משום שהקלפים בה מתארים ענייני יום-יום ודמויות, לעומת הגדולה שהקלפים בה עניינים בעלי משמעות רוחנית עמוקה יותר.

כל סדרה בארקנה הקטנה מונה 14 קלפים: 10 ממוספרים מ-1 (אס) עד 10, קלף אביר, ושלושה קלפי חצר - נסיך, מלכה ומלך. הקלפים מעוצבים כך שקלפי המספרים מציגים את היסוד כמספר שאותו מייצג הקלף, וקלפי הדמויות מכילים דמויות המחזיקות את היסוד. בנוסף, כל קלף מעוצב בצורה סמלית, כך שניכרת ממנו משמעותו בעת הקריאה בקלפים. בעבר, לעומת זאת, הקלפים הממוספרים היו מעוצבים בצורה גאומטרית בלבד שהציגה את מספרם, בדומה לחפיסת קפי המשחק המודרנית.

קלפי הארקנה הקטנה היו הבסיס להתפתחות קלפי המשחק בחפיסת קלפים מודרנית.

==משמעות סמלית==

ארבעת היסודות המופיעים בסדרות הארקנה הקטנה מקבילים לארבעת היסודות הקלאסיים, ולעיתים גם עורכים ביניהם הקבלה לתחומים אחרים בהם ארבעה יסודות, כמו עונות השנה, רוחות השמים או ארבע הליחות.

{| class="wikitable"
|-
! שם הסדרה !! יסוד מקביל !! מין !! מאפיינים !! מקבילה בחפיסת קלפי המשחק
|-
| מטות || אש || זכרי מוחצן || יוזמה, יצירתיות || תלתן 
|-
| גביעים || מים || נקבי מופנם || רגש || לב 
|-
| חרבות || אוויר || זכרי מופנם || מחשבה, היגיון || עלה 
|-
| מטבעות || אדמה || נקבי מוחצן || עולם החומר, הגשמי || יהלום 
|}

משמעות הקלפים הממוספרים מקבילה למשמעות הנומרולוגית של המספרים, ואילו 12 קלפי החצר מתאימים ל-12 המזלות האסטרולוגיים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קלפי טארוט

ko:타로#마이너 아르카나
דן ורדי

דן (דני) ורדי (נולד ב-7 ביוני 1940) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, כיהן כמנכ"ל חברת כלל אנרגיה מקבוצת IDB.

== קורות חייו ==
=== קריירה צבאית ===
דן ורדי נולד בחיפה ב-7 ביוני 1940. הוא התגייס לצה"ל ב-1959, שירת כקצין בחיל השריון, השתחרר מהשירות והתגייס שוב לשירות קבע לאחר מלחמת ששת הימים. במבצע קלחת 2 פיקד כסמג"ד על כוח מיוחד של חטיבה 188 ששימש לצורך המבצע כ"סיירת החטיבתית", על פועלו זכה לצל"ש ממפקד החטיבה משה בר כוכבא. בהמשך שימש כמפקד גדוד 53 של החטיבה ושימש כמדריך במשלחת צה"ל להדרכה בסינגפור. עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים שב לישראל ומונה ב-10 באוקטובר 1973 למפקד חטיבה 179 בעקבות פציעת מפקדה רן שריג, אך עד הגעתו לחטיבה כבר חזר שריג מבית החולים. בהמשך נקרא להקים מחדש את חטיבה 188 שהושמדה בקרבות, אך זמן קצר לאחר שנכנס לתפקיד נפצע ממוקש במהלך מלחמת ההתשה במובלעת הסורית. ורדי פיקד על עוצבת הסוס הדוהר, על חטיבה 500 ועל חטיבת ההכשרות של השריון, חטיבה 460 בשנים 1976–1977. לאחר לימודים במכללה לביטחון לאומי מונה ב-1978 למפקד בסיס אימון ליחידות שדה וב-1979 מונה למפקד עוצבת הפלדה.

במלחמת לבנון הראשונה פיקד על "כוח ורדי" כוח משימה אוגדתי לא אורגני, שהורכב מכוחות שונים שקובצו יחד. הכוח פעל בגזרה המזרחית של לבנון ולחם נגד כוחות הצבא הסורי. בין היחידות שהיו תחת פיקודו, חטיבה 460, חטיבת צנחנים במילואים וכוח מחטיבת גולני (גדוד וסיירת בפיקודו של הסמח"ט גבי אשכנזי). במהלך הקרבות ארעה תקרית קרב קמ"ט-קק"ש, בו נלחמו יחידות מהכוח זו בזו בתקרית אש כוחותינו.

ב-1984 השתחרר משירות הקבע בדרגת תת-אלוף.

=== לאחר השחרור ===
לאחר שחרורו עבד כמנהל באפריקה, ואחר כך כיועץ וכמנהל בגופים ובחברות בולטות במשק. בשנים 1992–1994 שימש כיועץ רשות הנמלים והרכבות לפיתוח רכבת הפרברים. בתחילת 1995 מונה לראש מנהלת הגז הטבעי במשרד התשתיות הלאומיות, שהוקמה באותה עת. אך שר התשתיות, אריאל שרון, החליט להפסיק את העסקתו ב-1997, ולהעבירו למעמד של יועץ חיצוני. זאת, לאחר שהתברר, כי ורדי הועסק בניגוד לכללים, לא במעמד של עובד מדינה אלא בחוזה ייעוץ אישי. במסגרת תפקידו ניהל משא ומתן ליבוא גז מרוסיה עם חברת גזפרום. מיד אחר כך מונה לנציג גזפרום בישראל.

ב-2003 מונה להקים את חברת נתיבי הגז הטבעי לישראל, שנוסדה על מנת להקים ולהפעיל מערכת הולכת גז טבעי בלחץ גבוה בישראל. בתקופתו כמנכ"ל החלה לראשונה אספקת גז טבעי בישראל, כאשר הוקמו צינורות ההולכה ממאגר ים תטיס לתחנות הכוח של חברת החשמל וכן צינור ההולכה של הגז הטבעי ממצרים. בתחילת 2008 סיים את תפקידו ומונה למנכ"ל חברת כלל אנרגיה מקבוצת IDB וכיהן כדירקטור בחברות נוספות בקבוצה, בהם נייר חדרה.

ורדי הוא בוגר תואר ראשון בכלכלה ומדע המדינה מהאוניברסיטה העברית בירושלים ולימודים מתקדמים של לימודי הנדסה ב-MIT וניהול באוניברסיטת הרווארד.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי עוצבת הפלדה
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי חטיבה 188
קטגוריה:מפקדי חטיבה 460
קטגוריה:מפקדי חטיבה 500
קטגוריה:מפקדי עוצבת הסוס הדוהר
קטגוריה:מפקדי המרכז הלאומי לאימונים ביבשה
קטגוריה:מעוטרי צל"ש מפקד חטיבה
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 188
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון הראשונה
מסקרה

מסקרה עם מברשת למריחתה
שימוש במסקרה
הכחל (מסקרה עתיקה) ב[[פרוטומה של נפרטיטי]]
מסקרה (בעברית: מִסְקֶרֶת) היא תכשיר איפור המשמש להבלטת, הארכת, עיבוי, עיגול וטיפוח הריסים ועל ידי כך הבלטת העיניים. מסקרה משמשת גם לשינוי גוון הריסים, או על מנת להכהות אותם.

==מקור השם==
משערים כי ייתכן שמקור השם בשפה הספרדית או האיטלקית. בשפות הללו פירוש המילה "máscara" הוא "מסכה" או "מכתימה". אולם יש ניב בקטלנית, שבו פירוש המילה "כתם". השערה נוספת גורסת כי מקור השם הוא עיוות של השם mascaro, מוצר בו גברים היו משתמשים כדי להכהות את השפם והגבות שלהם.

==היסטוריה==
איפור העיניים תועד כבר לפני כ-4000 שנה לפנה"ס במצרים העתיקה, ככחל ששימש להדגשת העיניים. עדות לכך נמצאת בפסלה המאופר של נפרטיטי. כחל שימש כדי להסוות את העיניים, לעצור את הרוחות הרעות ולהגן על הנשמה, עבור גברים ונשים כאחד. הכחל היה עשוי מגלנה, מלכיט ופחם או פיח והוסף לו דבש כדי למנוע את נזילתו.

בעקבות השפעת מצרים, החלו להשתמש בכחל גם בבבל, ובאימפריות היוונית והרומית לאחר נפילת האימפריה הרומית, ירד שימושו של הכחל באירופה, שם הוא היה נחשב רק קוסמטי, לעומת זאת, הוא המשיך להיות בשימוש נרחב במזרח התיכון למטרות דתיות.

איפור נחשב למכוער וללא מעודן בתרבות המערבית עד לתקופה הוויקטוריאנית. במהלכה הדעה החברתית השתנתה והחל קידום הקוסמטיקה אף על פי שהמלכה ויקטוריה הכריזה כי איפור "אינו מנומס" והוא נחשב להמוני ולראוי לשימושם של שחקנים ופרוצות. בין היתר נעשו מאמצים ליצור אשליה של ריסים ארוכים וכהים. הם נעשו באמצעות חימום תערובת של אפר או פיח ומיץ הסמבוק על צלחת ומריחת התערובת המחוממת על הריסים.

במאה ה-19 הומצאה מִסְקֶרֶת הידועה כיום. כימאי בשם אז'ן רימל (Eugène Rimmel) פיתח מוצר קוסמטי המשתמש במוצר שהומצא באותה התקופה – סיליקון על בסיס נפט. מסיבה זו השם "רימל" זוהה עם המוצר, ובמדינות רבות ובשפות שונות (לדוגמה, איטלקית, פורטוגזית, ספרדית, הולנדית, טורקית, עברית, רומנית ופרסית) הוא משמש כשם נרדף למסקרה.

==מבנה המסקרה==
המסקרת מורכבת מבקבוקון ומברשת. את הבקבוקון ממלאים בחומר טיפוח לעיניים.
המברשת מחליקה דרך פי הבקבוקון, לתוך הנוזל או החומר המשמש לטיפוח, כאשר למברשת המסקרה יש שערות דמויות ריסים משלה אשר נוגעות בריסי האדם ומורחות את החומר.
ישנם כמה סוגי מברשות למסקרה. עבות, דקות, צרות, וארוכות המאפשרות לכל משתמש דרך שונה לטיפוח ותוצאה שונה למראה הריסים.
מסקרה היא השלב האחרון באיפור העיניים; היא נמרחת לאחר השימוש בצללית ובאייליינר. לפני מריחת מסקרה, חשוב להוציא כמות קטנה של צבע ולהסיר את השאריות כך שתישאר כמות מינימלית של צבע על המברשת. יש לשים לב שהמסקרה לא מתפוררת ומשאירה לכלוך מסביב לעיניים. לפני המריחה ניתן להשתמש במעגל ריסים שיעזור בקבלת מראה מעוגל ופתוח יותר. חשוב למרוח עד שתי שכבות של מסקרה על מנת לא ליצור שכבה עבה מידי של צבע. לבעלי עין רגישה מומלץ למרוח מסקרה רק על הריסים העליונים ועל חלק החיצוני של הריסים.
הדגשת העיניים במסקרה תיעשה על ידי מריחת מסקרה על הריסים ומריחת מסקרה נוספת, בצבע העיניים, בקצות הריסים. איפור שכזה מדגיש ומבליט את העיניים.

==ראו גם==
*ריסים מלאכותיים
*אייליינר

==קישורים חיצוניים==

*
*[http://www.beok.co.il/Category/Article/8586/מהי+מסקרה+ואיך+משתמשים+בה+בצורה+נכונה מהי מסקרה, ואיך משתמשים בה בצורה נכונה?], אתר BEOK
*[https://www.youtube.com/watch?v=rFujBxfwRzs Why are long eyelashes considered feminine?] - סרטון הסבר על היבטים מגדריים של הריסים והשימוש במסקרה 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איפור
קטגוריה:ריס
סילביה מיילס

סילביה מיילס, [[1974, פלורידה.]]
סילביה מיילס (באנגלית: Sylvia Miles; 9 בספטמבר 1924 - 12 ביוני 2019) הייתה שחקנית קולנוע אמריקאית, מועמדת לשני פרסי אוסקר על הופעותיה בסרטים "קאובוי של חצות" ו"רצח, מתוקה שלי".

== ביוגרפיה ==
מיילס נולדה בניו יורק סיטי בשם סילביה ראובן לי, בתם של בל וראובן לי. מיילס ידועה בזכות הופעתה בשנת 1969 בדרמה "קאובוי של חצות", שבה גילמה את קאס, האישה העשירה שמזמינה אל ביתה את הכפרי הצעיר ג'ו בק (ג'ון וויט). על התפקיד זכתה למועמדות פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.

בשנת 1975 הייתה מועמדת לאוסקר בשנית, הפעם על הופעתה בתור ג'סי פלוריאן, האלכוהוליסטית במותחן הפשע "רצח, מתוקה שלי".

בשנות ה-80 הופיעה בדרמה הספרותית של גאי המילטון "רצח לאור השמש", בתור המפיקה מיירה גארדינר, ובקומדיות "אישה שטן" בדמותה של אמה של הסופרת מרי פישר (מריל סטריפ) ו"אהבה ממבט שלישי" בתור השדכנית חנה מנדלבאום. מיילס שיחקה בתפקיד קטן, כסוכנת נדל"ן בסרטיו של אוליבר סטון "וול סטריט" ו"וול סטריט 2: הכסף מדבר". ב-1996 שיחקה בסרט "דניס על הקו". 

מיילס נישאה והתגרשה שלוש פעמים במהלך חייה. נישאה לראשונה בגיל 16, בעלה השני היה שחקן התיאטרון ג'רלד פרייס שעודד אותה לפתח קריירת תיאטרון, נישואיה המפורסמים ביותר היו לשדר הרדיו טד בראון.

נפטרה במנהטן ב-12 ביוני 2019.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2019
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
משקה טופח אינו חיבור לא לטומאה ולא לטהרה

משקה טופח
משקה טוֹפֵחַ אינו חיבור לא לטומאה ולא לטהרה הוא כלל יסוד בהלכות טומאה וטהרה, ומשמעותו המילולית: טיפות משקה – נוזל לח, שמכונס בכמות שהוא "טופח" מרטיב את הנוגע בו (אך לא יותר), אין טיפות המשקה השוכנות זה ליד זה נחשבות כגוף אחד, לעניין שנגיעה בטיפה אחת תשפיע על הטיפה השנייה.

החידוש שבכלל זה הוא, למרות שכאשר מים מכונסים יחד במקווה, בשלולית או בכל מאסף מים ("אשבורן" בלשון המשנה) הם נחשבים כגוף אחד, הן לעניין טומאת משקין שהנוגע בטיפת מים אחת נטמאים כל הטיפות מים האחרות והן לעניין טהרה שכאשר מקצת מהמים מושקים למקווה נטהרים כל המים הן מטומאתם והן מפסול המים שאובים, הרי שכאשר המים מועטים כל כך עד שאין בהם אלא כדי שכבה אחת של מים שהיא "טופח" כדי להרטיב את הנוגע בה, לא ניתן להחשיב את טיפות המים שבצידם כמחוברים אליהם, כיוון שאין הם מכונסים יחד. כלל זה מופיע במסכת טהרות.

==טופח על מנת להטפיח==
ככלל, ההלכה מבדילה בין שתי דרגות של רטיבות מועטת: "טופח על מנת להטפיח", שהם מים שהנוגע בהם יכול לחזור ולהרטיב דבר אחר, ו"טופח" רגיל, שהמים מסוגלים להרטיב את הנוגע בהם, אך היד הנוגעת לא מסוגלת להרטיב חפץ אחר.

בתלמוד הסתפקו בקשר לכלל זה ש"הטופח אינו חיבור לא לטומאה ולא לטהרה" האם מדובר גם בטופח על מנת להטפיח או רק בטופח רגיל. אך ברור שלעניין מקוואות, טופח על מנת להטפיח חיבור, כלומר כאשר ישנן שני מאגרי מים שבאף אחת מהם אין ארבעים סאה שהוא השיעור הראוי לעשות ממנו מקווה, ובין שני מאגרי המים, ישנם טיפות מים מועטות בשיעור של "טופח על מנת להטפיח", ניתן להחשיב את שני מאגרי המים כמאגר אחד שיש בו ארבעים סאה ונחשב מהתורה ל"מקווה".

יש מהאחרונים שמסבירים, כי לעניין טומאה וטהרה אנו זקוקים שהמים יחשבו כגוף מחובר אחד, ועל כך טופח אינו מועיל להחשב כמחובר, מכיוון שאינו מכונס במקום אחד, אך כדי לחבר שני מקוואות די בכך שישנם ארבעים סאה במקום אחד.

==לקריאה נוספת==
*אנציקלופדיה תלמודית כרך יט, טופח. גדרו; כשיעור לטומאה והכשר; כשיעור לעניין איסור; בחיבורי משקים; בחיבורי אוכלים; במשקה שקרש. טור שצג

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חיבור לטומאה וטהרה
קטגוריה:כללים ועקרונות בהלכה
קעקועים בע"מ

קעקועים בע"מ (אנגלית: Miami Ink) היא תוכנית מציאות אמריקנית העוקבת אחר הנעשה במכון קעקועים הנמצא בחוף מיאמי בפלורידה. לסדרה יש כמה סדרות בת. לפני תחילת התוכנית מכון הקעקועים נקרא "305 דיו" (305 הוא אזור החיוג של מיאמי), ומאוחר יותר שינה את שמו ל"קעקועי אהבה-שנאה".

המכון בבעלות משותפת של עמי ג'יימס וכריס נונייז.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות במיאמי