OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ספרסודונטה

סְפָּרָסוֹדוֹנְטָה (שם מדעי: Sparassodonta; ביוונית: σπαράσσειν, לקרוע + ὀδόντος, שן), היא סדרת יונקים טורפים שנכחדה. מיני הסדרה חיו בדרום אמריקה והם דומים לטורפים שיליניים שהתפתחו ביבשות אחרות, דבר שמהווה דוגמה לאבולוציה מתכנסת. הם חיו מסוף הקרטיקון עד הפליוקן וחלקו את הגומחה האקולוגית לטורפים גדולים בעלי דם חם עם עופות הטרף ממשפחת הפורוסרקוסיים. עם פלישת טורפים מפותחים יותר מצפון אמריקה במהלך ההחלפה האמריקנית הגדולה, נכחדו מיני הסדרה.

גודלם היה מגוון ונע בין 80 ס"מ לגודלם של חתולים גדולים והגדול מכולם היה התיילקוסמילוס. למשפחת התיילוקוסמיים היו ניבים ארוכים במיוחד ומבנה גולגולת שאפשר לנשוך עם שיניים כאלו, ובשל כך הם נכללים בקבוצת השן חרביים.

המיון הראשון של סדרה זו נקבע על ידי פלורנטינו אמגינו (Florentino Ameghino) בשנות ה-90 של המאה ה-19 תחת מחלקת יונקי הכיס. מאוחר יותר השתנה המיון והם משויכים לקבוצה מטאתריה, בה מצויים יונקי הכיס המודרניים.

== מיון ==
*סוג Argyrolestes
*סוג Nemolestes
*סוג Patene
*סוג Procladosictis
*משפחה Hondadelphidae
*משפחה Hathliacynidae
*על-משפחה Borhyaenoidea
**סוג Angelocabrerus
**סוג Chlorocyon
**סוג דיוקקיינוס (Dukecynus)
**סוג Fredszalaya
**סוג Pharsophorus
**סוג Plesiofelis
**סוג Pseudothylacynus
**משפחה Prothylacinidae - בה הפרוטילצינוס
**משפחה Mayulestidae
**משפחה בוריהאיניים (Borhyaenidae)
**משפחה פרובוריהאיניים (Proborhyaenidae)
**משפחה תיילוקוסמיים (Thylacosmilidae)

==קישורים חיצוניים==

* [http://digitallibrary.amnh.org/dspace/bitstream/handle/2246/1316//v2/dspace/ingest/pdfSource/bul/B051a04.pdf?sequence=1 מאמר על הספרסודונטה וצורת המיון שלה] באתר המוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע
* ספרסודונטה באנציקלופדיה בריטניקה
* [http://mammalsrus.com/metatheria/sparassodonta/sparassodonta.html Sparassodonta -- Extinct Sabretoothed Marsupials]

*
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1894
כף מטפן

מיקומו של כף מטפן
כֵּף מָטָפָן (ביוונית: Κάβο Ματαπάς – 'קאבו מָטָפָּס', או Ματαπά – 'מָטָפָּה' בניב המניוטי) נמצא בקצה חצי האי מאני ביוון. בעת העתיקה נקרא "כף טָינָרוֹן" (Ακρωτήριον Ταίναρον), על שמו של הגיבור המיתולוגי טַיינָרוֹס, אשר העניק את שמו גם לעיר טיינרון הסמוכה. ביוונית מודרנית הוא נקרא "כף טֶנָארוֹ" (Ακρωτήριο Ταίναρο, אקרוטיריו טנארו). השם "מטפן", שמקורו אינו ידוע, ניתן לו בתקופת השלטון הפרנקי ביוון, שתחילתו במאה ה-13.

כף מטפן הוא הנקודה הדרומית ביותר של ארץ יוון, ומפריד בין המפרץ המסיני במערב לבין המפרץ הלקוני במזרח.

==תולדותיו==
לכף מטפן היסטוריה ארוכה בת אלפי שנים. בקצה הכף מצויה מערה, אשר על פי המיתולוגיה היוונית הייתה ביתו של האדס, אל השאול. הספרטנים בנו כאן מקדשים אחדים לפולחנם של כמה אלים. על הגבעה מעל המערה מצויים שרידי מקדש עתיק לפוסיידון, אל הים (Νεκρομαντεῖον Ποσειδῶνος). תוקידידס מספר, כי הספרטנים הוציאו פעם מבית המקדש של פוסיידון בטיינרון כמה הלוטים מבקשי חסות ורצחו אותם נפש, וכי הם "עצמם סבורים שהרעש הגדול בספרטה בא עליהם בגלל הדבר הזה." בתקופה הביזנטית הוסב המקדש לכנסייה נוצרית, שהפולחן בה מתקיים עד עצם ימינו. כף מטפן היה המקום בו המתינו שכירי חרב כדי שישכרו את שירותיהם.

ב-1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, הטביעו צוללות גרמניות ליד כף מטפן את אוניית הקיטור "קליפורניין", מי שהייתה בסמיכות מקום ל"טיטניק" בעת טביעתה ב-1912 אך לא נחלצה להצלתה. במרץ 1941, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, התחולל מול חופי כף מטפן קרב ימי גדול בין אוניות הצי המלכותי הבריטי לאוניות הצי המלכותי האיטלקי. הקרב הסתיים בניצחון מכריע של הבריטים ושיתק כמעט לגמרי את פעילות הצי האיטלקי במזרח הים התיכון.

על הכף נבנה לימים מגדלור, שכיום אינו בשימוש יותר.

בשל היותו הנקודה הדרומית ביותר של חבל הבלקן מצוי כף מטפן על נתיב נדידת הציפורים העושות דרכן אל אפריקה.

==קישורים חיצוניים==

* אתרים בחצי האי מאני בתוך: [http://www.mani.org.gr/en mani.org.gr] (ביוונית ובאנגלית).
==הערות שוליים==

מטפן
ואלרי ריומין

ואלרי ריומין (ברוסית: Валерий Викторович Рюмин; 16 באוגוסט 1939 – 6 ביוני 2022) היה קוסמונאוט סובייטי ורוסי שטס לחלל בארבע משימות חלל כחבר משלחת לתחנת החלל סאליוט 6 ולמעבורת החלל דיסקברי. ב-2 מהמשימות שהה ריומין בחלל כשישה חודשים בכל אחת מהן.
== ביוגרפיה ==
ואלרי ריומין נולד בעיר קומסומולסק על אמור שבמחוז חברובסק. לאחר מספר שנים עברה משפחתו להתגורר במחוז מוסקבה. עם סיום בית הספר הוא למד בבית הספר לטכנאים ועם סיום לימודיו גויס לצבא. לאחר שירותו הצבאי למד ריומין הנדסת אלקטרוניקה וסיים את לימודיו בשנת 1966.

ריומין התחיל לעבוד בתעשיית החלל הסובייטית והשתלב בתאגיד הטילים והחלל אנרגיה. הוא עבד על החלליות שהיו מיועדות לשיגור לכיוון הירח. בשנת 1973 ריומין נכלל ביחידה להכנת קוסמונאוטים סובייטים.

את טיסתו הראשונה לחלל ביצע ריומין על סיפון חללית סויוז 25 באוקטובר 1977. החללית הייתה צריכה להתחבר לתחנת חלל סאליוט 6, אך עקב בעיות טכניות החיבור בוטל והחללית חזרה לכדור הארץ.

ב-25 בפברואר 1979 טס ריומין לחלל על סיפון חללית סויוז 32 (ולדימיר ליאחוב היה מפקד צוות). החללית התחברה לתחנת החלל סאליוט 6 ובכך החלה לפעול משלחת מס' 3. ב-15 באוגוסט ריומין יצא לחלל הפתוח לצורך ביצוע עבודות תחזוקה ותיקונים. הוא חזר לכדור הארץ ב-19 באוגוסט 1979 על חללית סויוז 34 לאחר שהות של 175 ימים בחלל.

ב-9 באפריל 1980 טס ריומין לחלל על סיפון חללית סויוז 35 (לאוניד פופוב היה מפקד צוות). החללית התחברה לתחנת החלל סאליוט 6. קוסמונאוטים עברו לתחנת החלל ובכך החל הפעילות של משלחת מס' 4. הוא חזר לכדור הארץ ב-11 באוקטובר 1980 על חללית סויוז 37 לאחר שהות של 185 ימים בחלל.

ב-28 באוקטובר 1987 עזב ריומין את יחידת הקוסמונאוטים וחזר לעבוד בתעשיית החלל הסובייטית.

ביולי 1997 סוכם לשלב אותו בטיסת מעבורת החלל דיסקברי במשימה מספר STS-91, ובמשך חצי שנה ריומין עבר תוכנית הכנה בארצות הברית. הטיסה בוצעה במהלך יוני 1998 כאשר החללית התחברה לתחנת חלל מיר. את טיסתו הרביעית ביצע ריומין כשהיה בן 58 ובכך הוא היה הקוסמונאוט הרוסי המבוגר עד שבשנת 2013 פאבל וינוגרדוב עבר אותו.

עם חזרתו מהטיסה הרביעית פרש ריומין לגמלאות מיחידת הקוסמונאוטים והמשיך את עבודתו בתעשיית החלל. על תרומתו בפיתוח מערכות חלל הוענק לריומין פרס ברית המועצות בשנת 1982 ופרס הפדרציה הרוסית בשנת 1999.

ריומין נפטר ב-6 ביוני 2022. הותיר אחריו אישה, הקוסמונאוטית ילנה קונדקובה, את בתם המשותפת ואת ילדיו מנישואיו הראשונים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.gctc.ru/main.php?id=1136 ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס] 
* [https://warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=1317 ביוגרפיה מפורטת] 
* 

קטגוריה:קוסמונאוטים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1939
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2022
אהרן ניר

אהרן ניר (פוליבוי) (1900 – 15 במרץ 1955) היה סופר והוגה ישראלי.

==ביוגרפיה==
אהרן בן לוי יצחק פוליבוי היה נינו של ר' יעקב ורטמן אב"ד טרנובקה (בן ר' אברהם אב"ד טרנובקה, וחתנו של ר' רפאל מברשד), שעלה לארץ ישראל בשנת תרכ"ו (1865). היה מראשוני מוסמכיה של האוניברסיטה העברית בירושלים.
בשנות ה-20 שימש במשך מספר שנים כמזכירו של ח"נ ביאליק.

בשנת תרפ"ח-1928 פרסם בהוצאת "כתובים" מונוגרפיה קצרה על שניאור זקש, שנולדה מתוך מחקר שערך בלימודיו במסגרת סמינר לספרות העברית החדשה אצל פרופ' יוסף קלוזנר.
פרסם פרקי הגות בכתבי עת ספרותיים בארץ.
בשנת תשי"ד-1954 פרסם בהוצאת "דביר" ספר הגות ומחשבה בשם "בין השעיפים" – מחרוזת הגיונות על אמונה ולבטי אמונה, המוות ותודעת המוות, האישה כניגוד לתורשת המוות, היצירה והיוצר.

אהרן ניר נפטר באביב 1955 בתל אביב לאחר שנים של מחלה.
נקבר בבית העלמין קריית שאול.
הותיר כתבים בכתב יד.

==ספריו==
* שניאור זק"ש, תל אביב: כתובים, תרפ"ח.
* בין השׂעִפִּים: הגיונות, תל אביב: דביר, תשי"ד.

===תרגומיו===
* נ. ר. דוניץ, שאול המלך; עברית: א’ בן-לוי, תל אביב: י’ שמעוני, תש"ו.
* נ. ר. דוניץ, דוד ושאול; עברית: א’ בן-לוי, תל אביב: י’ שמעוני, 1946.
* אמיליו סלגרי , איש האש; עברית: א’ בן-לוי, תל אביב: יזרעאל, תש"י.
* ז'ול וורן, שר העולם; תרגם: א. בן-לוי, תל אביב: י’ שמעוני, 1951.

==קישורים חיצוניים==
* (נקרולוג)
* 
* ג’ בר-צבי [=גדליהו אמיתי], עיירתנו טרנובקה: פרקי זיכרון ומצבה, מהדורה ב' מורחבת, תל אביב: יוצאי טרנובקה על ידי הוצאת ספרים יזרעאל, תשל"ב, עמ' 52 (, תמונה 56)

מפרי עטו:
* (על ביאליק)

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1955
טיינרוס (מיתולוגיה)

טַיינָרוֹס (ביוונית: Ταίναρος, בלטינית: Taenarus, טַיינָרוּס או טֶנָרוּס) הוא דמות מן המיתולוגיה היוונית, על שמו קרויים כף טיינרון (כף מטפן), הר טיינרון והעיר טיינרון אשר בפלופונסוס ביוון. על זהותו קיימות כמה גרסאות במקורות העתיקים:
* סטפאנוס מביזנטיון כותב כי היה בנו של זאוס ואחיהם של קָלָבְּרוֹס וגֶרַייסְטוֹס. שלושת האחים הפליגו אל הפלופונסוס כדי להקים שם את נחלתם. טיינרוס, לדבריו, ייסד את מקדש פוסידון שאף נשא את שמו - "טיינרון".
* על פי הסכוליה (ביאורים) על אפולוניוס מרודוס, היה טיינרוס בנו של פוסידון.
* במקום אחר בסכוליה מסופר כי היה בנם של אלטוס (Ἔλατος) (בן איקריוס) ואֶרִימֶדֶה (בת דמסיקלוס); על שמו קרויים הן העיר הן ההר והנמל. סטפאנוס מביזנטיון (הסבור כי הוא בנו של איקריוס ולא נכדו), מבדיל בינו לבין טיינרוס נוסף, בנו של זאוס.

==הערות שוליים==

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
מוזיאון ההיסטוריה של שיקגו

[[קטר קיטור, המונע בשריפת גיזעי עץ, מתקופת המערב הפרוע - מתצוגת המוזיאון]]
מוזיאון ההיסטוריה של שיקגו (באנגלית: Chicago History Museum לשעבר החברה ההיסטורית של שיקגו) הוא מוזיאון להיסטוריה של שיקגו ולחייה העכשוויים. המוזיאון נוסד בשנת 1856, במטרה לשפר את למידת ההיסטוריה של העיר. המוזיאון מצוי בשכונת "משולש העיר הישנה", בחלקו הדרומי של פארק לינקולן, מצפון ללופ – המרכז העירוני הראשי של שיקגו.

מיצגים בולטים במוזיאון עוסקים בגשרים שמעל נהר שיקגו, באדריכלות הייחודית של העיר, בשרפה הגדולה של שיקגו, בהתערוכה העולמית של שיקגו (1893), ברכבות ובסוחרים הראשונים שהגיעו לאזור העיר ובמאכלים הנמכרים ברחובות העיר.

==קישורים חיצוניים==

* 

היסטוריה
קטגוריה:מוזיאונים להיסטוריה
שיקגו
אמנון אשל

אמנון אשל אסולין (נולד ב-12 באפריל 1966) הוא אלוף-משנה במילואים, שירת כמפקד חטיבה 7 במלחמת לבנון השנייה.

== קורות חייו ==
נולד בקריית טבעון בשם מיימון אסולין, אחד מ-11 ילדיהם של סימה ושלמה אסולין. אחיו הוא תא"ל יצחק אשל.

אשל התגייס ב-1984 לחיל השריון, שם עבר את הכשרתו הבסיסית. בהמשך סיים קורס קצינים והיה מפקד מחלקה בגדוד 82 של חטיבה 7; באחת התעסוקות המבצעיות בדרום לבנון הרג הכוח בפיקודו בין 15 ל-20 מחבלים. בהמשך שירת כמפקד פלוגה א' של גדוד 82 בחטיבה.

בשנים 1991-1992 למד במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה. ב-1994 סיים תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון באוניברסיטת חיפה, וב-2005 סיים שם תואר שני במינהל ציבורי וביטחון לאומי.

בשנת 1996 הועלה לדרגת סא"ל ומונה למפקד גדוד רומח של חטיבה 7. בתקופת כהונתו יצא צה"ל למבצע ענבי זעם, הגדוד קיבל אחריות על הטיפול בביטחון ובאספקת צורכי תושבי העיר קריית שמונה. באסון המסוקים איבד הגדוד בפיקודו שבעה לוחמים. בשנים 1997–1999 שירת כסגן מפקד עוצבת ברעם ועם סיום תפקיד זה יצא לארצות הברית ללימודי ניהול בכיר - פיקוד ומטה, במכללת צבא ארצות הברית, CGSC, בפורט לוונוורת'.

בשנת 2000 מונה לראש ענף שריון במרכז לאימונים טקטיים (מא"ט) במל"י, האחראי על מערך האימונים וההכשרה המקצועית של גדודי המילואים בחיל שריון. ב-2002 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד המרכז לאימונים באש (מא"ש) במל"י ושירת בתפקיד עד שנת 2004.

בספטמבר 2005 מונה למפקד חטיבה 7 ופיקד עליה במהלך מלחמת לבנון השנייה. במהלך המלחמה צולם לחדשות 10 כשהוא מותח ביקורת על גל הירש, מפקד עוצבת הגליל, ובעקבות כך ננזף, נרשמה לו הערה פיקודית חמורה וקידומו הוקפא על ידי הרמטכ"ל דן חלוץ לשנתיים.

עם סיום תפקידו כמפקד החטיבה באוגוסט 2007 מונה אשל לסגן מפקד המרכז הלאומי לאימונים ביבשה (מל"י) ושירת בתפקיד עד שנת 2009. בתפקידו הבא שימש כקצין אג"ם של הגיס הצפוני עד לשחרורו במאי 2013.

בבחירות המקומיות 2014 התמודד אשל על ראשות העיר קריית טבעון מטעם מפלגת יש עתיד.

ב-2014 מונה למנכ"ל מועצה מקומית חצור הגלילית.

ב-2020 מונה למנכ"ל עיריית מעלות-תרשיחא.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.aka.idf.il/edim/yoman/yoman.asp?catId=57855&pageNum=5 נאום אל"ם אשל בבורות ההריגה ביער לופוחובה], עדים במדים
* כתבה על פרויקט חינוכי באופקים שיזם אמנון אשל
* אייל מלול, [http://www.nrg.co.il/online/64/ART1/689/451.html שקט מצלמים], אתר Nrg מעריב, 24 בינואר 2008
* 
*[https://www.lebanonwar2.idf.il/%D7%93%D7%91%D7%A8-%D7%94%D7%9E%D7%A4%D7%A7%D7%93%D7%99%D7%9D/%D7%90%D7%9C%D7%9D-%D7%9E%D7%99%D7%9C-%D7%90%D7%9E%D7%A0%D7%95%D7%9F-%D7%90%D7%A9%D7%9C/ דבר מפקד חטיבה 7 במלחמת לבנון השנייה, אל"ם (מיל') אמנון אשל], אתר צה"ל, 10.07.2016.

=== מפרי עטו ===

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי חטיבה 7
קטגוריה:פעילי יש עתיד
קטגוריה:מפקדי חטיבת אגרוף הברזל
קטגוריה:מפקדי המרכז לאימונים באש
קטגוריה:מפקדי גדוד 75
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:קריית טבעון: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
קטגוריה:חיילי גדוד 82
קפז'אטה

קפז'אטה (בספרדית: Cafayate) היא עיר בעמקי קלצ'אקי שבפרובינציית סלטה, בצפון-מערב ארגנטינה, כ-190 ק"מ דרומית לסלטה. העיר מהווה נקודת מוצא נוחה למטיילים בעמקי קלצ'אקי, וידועה גם בתעשיית היין שבה. בשנת 2010 התגוררו בקפז'אטה כ-13 אלף תושבים.

==היסטוריה==
העיר נוסדה ב-1840 בידי הקולונל מנואל פרננדו דה אראמבורו, במקום בו היה קודם לכן מיסיון. היא נקראה שמו של אחד משני שבטי הדיאגיטה, שאכלסו את עמקי קלצ'אקי עד להגעת הספרדים (שמו של השבט השני: טולומבון). ככל הנראה מקור השם הוא בקצ'ואה, אך יש מחלוקת לגבי משמעותו. לפי סברה אחת, משמעות המילה היא "קופסת מים". לפי סברות אחרות, מדובר בשיבוש של המילה Capac-Yac ("אגם גדול") או Capac-Yaco ("צ'יף גדול" או "אנשים עשירים"). אפשרות נוספת היא כי מדובר במילה בשפת הקקאן שפירושה "קבר הצער".

ב-1863 הוקמה נפת קפז'אטה, שקפז'אטה הייתה לבירתה. 

עם השנים, התפתחה בעיר תעשיית היין. מזג האוויר היבש וכמות המשקעים הנמוכה (כ-250 מ"מ בשנה) מתאימים לגידול ענבים מזן טורונטס, המשמשים ליין לבן. כן מיוצר בעיר יין אדום מענבי קברנה סוביניון וטאנאט. בעיר מיוצרים בסך הכל כ-2% מכמות היין השנתית המיוצרת בארגנטינה, אך היינות המיוצרים בעיר נחשבים איכותיים, ותשומת הלב הבינלאומית להם הולכת וגדלה, לצד ההשקעות ביקבים המקומיים.

בהיותה העיר הגדולה ביותר בעמקי קלצ'אקי, מהווה קפז'אטה גם מרכז למטיילים בהם. בין האתרים הבולטים: הדרך המובילה צפונה לסלטה, לאורך קבראדה דה לאס קונצ'אס ("עמק הקונכיות"); כביש 40 המוביל לכיוון קאצ'י שצפונית-מערבית לקפז'אטה, דרך קבראדה דה לאס פלצ'אס ("עמק החצים"); חורבות קילמס, הנמצאות דרומית לעיר, בפרובינציית טוקומאן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.mininterior.gov.ar/municipios/masinfo.php?municipio=SAL006 קפז'אטה] באתר משרד הפנים והתחבורה הארגנטינאי 

קבראדה דה לאס קונצ'אס

קטגוריה:סלטה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1840
Medal of Honor: European Assault

Medal of Honor: European Assault הוא משחק יריות בגוף ראשון שפותח על ידי EA LA והופץ על ידי Electronic Arts. המשחק יצא לפלטפורמות הנינטנדו גיימקיוב, ה-Xbox והפלייסטיישן 2 בשנת 2005.

== משחקיות ==
Medal of Honor: European Assault בדומה לקודמיו, הוא משחק יריות בגוף-ראשון, עם זאת את כלי הנשק והממשק שודרגו מעט כדי להיות ידידותיים יותר למשתמש. בעיקר HUD שודרג כדי לציין חברי חוליה אחרים. הוספה תוספת של מצב אדרנלין המופעלת על ידי הריגת אויבים רבים או פגיעות בראש, הגורמת לשחקן להיות בלתי מנוצח ויש לו תחמושת בלתי מוגבלת לפרק זמן קצר. כמו בכל משחקי Medal of Honor, השחקן מוצג עם מגוון רחב של כלי נשק ושלבים הנוגעים למלחמת העולם השנייה.

== ציונים ==
{| class="wikitable"
|-
! האתר !! הציון
|-
| GameRankings || GC - 72.78% Xbox - 73.09% PS2 - 73.23%
|-
| Metacritic || GC - 71/100 Xbox - 72/100 PS2 - 73/100
|-
! האתר !! הציון
|-
| IGN || 8.1/10 - GC 8.1/10 - Xbox 8.1/10 - PS2
|-
| GameSpot || 7.6/10 - GC 7.6/10 - Xbox 7.6/10 - PS2
|-
| GameSpy || 4/5 - GC 4/5 - Xbox 4/5 - PS2
|}

== ראו גם ==
*Medal of Honor: Pacific Assault

== קישורים חיצוניים ==
*[https://web.archive.org/web/20100727143946/http://www.medalofhonor.com/game/european-assault דף הבית של המשחק] 
*[http://www.imdb.com/title/tt0462418/ המשחק ב-IMDb] 
*[http://www.mobygames.com/game/medal-of-honor-european-assault המשחק ב-MobyGames] 
*[https://web.archive.org/web/20100102060446/http://gametab.com/ps2/medal.of.honor.european.assault/4193/ ביקורות על המשחק] 
*[http://www.planetmedalofhonor.com/europeanassault/ "Planet Medal of Honor"] 
*[http://www.gamerankings.com/ps2/925053-medal-of-honor-european-assault/index.html המשחק ל-PS2 באתר GameRankings] 
*[http://www.gamerankings.com/xbox/925054-medal-of-honor-european-assault/index.html המשחק ל-Xbox באתר GameRankings] 
*[http://www.gamerankings.com/gamecube/925060-medal-of-honor-european-assault/index.html המשחק ל-GC באתר GameRankings] 
*[http://www.metacritic.com/game/playstation-2/medal-of-honor-european-assault המשחק ל-PS2 באתר Metacritic] 
*[http://www.metacritic.com/game/xbox/medal-of-honor-european-assault המשחק ל-Xbox באתר Metacritic] 
*[http://www.metacritic.com/game/gamecube/medal-of-honor-european-assault המשחק ל-GC באתר Metacritic] 

קטגוריה:משחקי רשת
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2005
קטגוריה:משחקי וידאו מבוססי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:Medal of Honor
קטגוריה:משחקי גיימקיוב
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 2
קטגוריה:משחקי אקס בוקס
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בארצות הברית
הקווקז הקטן

הקווקז הקטן היא מערכת הרים בדרום קווקז (עבר הקווקז); היא משתרעת מהחוף הדרום-מזרחי של הים השחור (בדרום-מערב גאורגיה), דרך דרום גאורגיה וצפון ארמניה, עד מערב אזרבייג'ן.

מערכת הקווקז הקטן משתרעת כמעט במקביל לקווקז הגדול, במרחק ממוצע של 100 ק"מ מדרומה. אורך הקווקז הקטן הוא כ-600 ק"מ - כמחצית מאורכו של הקווקז הגדול. הקווקז הקטן מופרד מהקווקז הגדול על ידי שורה של מישורים ועמקים ורק במרכז גאורגיה הן מחוברות על ידי הרי ליחי.

הנקודה הגבוהה ביותר במערכת הרי הקווקז הקטן היא פסגת ההר ארגץ - 4,090 מטרים. (40 ק"מ מצפון-מערב לירוואן, בירת ארמניה).

הרכסים העיקריים של מערכת הרי הקווקז הקטן: רכס מסחתי (בדרום-מערב גאורגיה), רכס תריאלתי (בדרום-מרכז גאורגיה), רכס לוכ (בדרום-מרכז גאורגיה ובעיקר בצפון-מערב ארמניה), רכס בזום (בצפון-מרכז ארמניה), רכס סוואן (בצפון-מזרח ארמניה ובצפון-מערב אזרבייג'ן), רכס מורובדג (בצפון-מערב אזרבייג'ן) ורכס קרבך (במערב אזרבייג'ן).

בצד הצפוני של הקווקז הקטן - ההרים הנמוכים מבין ההרים המערביים של המערכת מתאפיינים בצמחייה של אזור סובטרופי גשום; בחלק המזרחי של אותו צד, צמחיית ההרים הנמוכים מתאימה לאזורי יובש. בגובה ממוצע, הרי הצד הצפוני מכוסים יערות עבותים, ואילו ההרים הגבוהים ביותר מאופיינים באחווים של כרי דשא ופרחי הרים.

בצד הדרומי של הקווקז הקטן הצמחייה ערבתית - מאופיינת בעשבים, בשיחים ובחורשות דלילות של עצים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ארמניה: גאוגרפיה
קטגוריה:גאורגיה: הרים
קטגוריה:קווקז: גאוגרפיה
קטגוריה:קווקז: הרים
קטגוריה:גבול אזרבייג'ן–ארמניה
פלמן אורשרסקי

פְּלָמֶן וָסִילֶב אוֹרֶשָרְסְקִי (בבולגרית: Пламен Василев Орешарски; נולד ב-21 בפברואר 1960, דופניצה, הרפובליקה העממית הבולגרית) הוא כלכלן ופוליטיקאי בולגרי, אשר בין 2005 ל-2009 כיהן כשר האוצר של בולגריה בממשלתו של סרגיי סטאנישב ובשנים 2013–2014 כיהן כראש ממשלת בולגריה.

אורשרסקי למד כלכלה באוניברסיטה לכלכלה לאומית ועולמית, כיהן בשורת תפקידים במשרד האוצר הבולגרי וב-2005 מונה לשר האוצר בממשלתו של סרגיי סטאנישב מנהיג המפלגה הסוציאליסטית הבולגרית. הוא כיהן בתפקידו עד 2009 עת נבחר בויקו בוריסוב לכהונת ראש הממשלה. ב-2013 לאחר הבחירות לפרלמנט הבולגרי זכתה מפלגתו של בוריסוב "אזרחים למען פיתוח אירופי של בולגריה" ברוב דחוק, אך לא עלה בידיו להרכיב ממשלה. נשיא בולגריה רוסן פלבנלייב הטיל את מלאכת הרכבת הממשלה על המפלגה הסוציאליסטית, השנייה בגודלה בפרלמנט הבולגרי ובמסגרת זו נבחר פלמן אורשרסקי על ידי הסוציאליסטים להרכיב את ממשלתם ולעמוד בראשה, אף על פי שרשמית הוגדר כפוליטיקאי "עצמאי".

ב-29 במאי, זכתה ממשלתו החדשה של אורשרסקי לרוב של 120 תומכים לעומת 97 מתנגדים בהצבעת האמון בפרלמנט. אי השקט הפוליטי והחברתי בבולגריה נמשך ובעקבות הקמת הממשלה החדשה בראשות המפלגה הסוציאליסטית החל גל מחאות נוסף.
ב-23 ביולי 2014 התפטר אורשרסקי מתפקידו ובמקומו התמנה גאורגי בליזנאשקי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nytimes.com/2013/05/30/world/europe/bulgaria-naming-of-prime-minister-ends-stalemate.html?_r=0 Bulgaria: Naming of Prime Minister Ends Stalemate], באתר הניו-יורק טיימס, אוחזר ב-1 ביוני 2013

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת בולגריה
קטגוריה:שרי ממשלת בולגריה
קטגוריה:שרי אוצר
קטגוריה:ילידי 1960
סיבוך

ברפואה, סיבוך הוא התפתחות לרעה של מחלה, מצב בריאותי או טיפול רפואי. הסיבוך יכול להתבטא בהחמרה של המחלה, התפשטותה לאיברים אחרים בגוף, או לחלופין, בהופעת תסמינים, סימנים או ממצאים פתולוגיים בנוסף על אלה שכבר קיימים. מחלה מסוימת גם יכולה להיות סיבוך של מחלה אחרת. סיבוכים משפיעים על הפרוגנוזה של המחלה.

ההסתברות להופעת סיבוכים תלויה לעיתים בגורמים המאפיינים את המטופל עצמו, כמו גיל, מצב רפואי, תקינות מערכת החיסון ורגישות ופגיעות כללית. הידע אודות המהלך הטבעי של מחלה ועל הסיכון שבטיפולים יכולים לסייע בחיזוי היארעות הסיבוכים ובמניעתם.

דוגמה לסיבוך שהוא חלק מהמהלך הטבעי של מחלה היא סוכרת כלייתית, שהיא סיבוך שיכול להופיע בחולי סוכרת. מנגד, דוגמה לסיבוך שהוא כתוצאה מטיפול רפואי היא שברים בצלעות ובעצם החזה בעת החייאה בחולים עם דלדול עצם חמור.

==ראו גם==
* תופעת לוואי
* יאטרוגני

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רפואה
אחמד אל-יעקובי

אחמד אל-יעקובי (בערבית: أحمد اليعقوبي) היה היסטוריון וגאוגרף ערבי חשוב בן המאה ה-9. נחשב לאחד מראשוני ההיסטוריונים של תרבויות העולם באסלאם של ימי הביניים.

== ביוגרפיה ==
אחמד אל יעקובי נולד בבגדאד במחצית הראשונה של המאה ה-9. בצעירותו הוא נסע לאזור ארמניה ועד שנת 873 שירת בח'וראסאן את השושלת הטאהרית ועסק בכתיבת היסטוריה. לאחר נפילתה של השושלת הטהארית יצא אל-יעקובי והתיישב במצרים, שם הוא חי עד מותו בתחילת המאה ה-10 (בסביבות שנת 905). במהלך חייו אל-יעקובי נסע בין ארצות שונות כולל באזור ארמניה, הודו וצפון אפריקה.

== יצירותיו ==
שלושה מחיבוריו של אל-יעקובי נשמרו עד ימינו. חיבוריו הם בעלי חשיבות בין היתר עקב זה שהם מהווים כמה מהחיבורים האסלאמים הראשונים העוסקים בהיסטוריה של העולם, והוא מספק פירוט גם לגבי תרבויות ועמים לא-אסלאמים. במהלך כתביו הוא עושה שימש יוצא דופן יחסית במקורות לא-אסלאמים, וכך למשל בתיאוריו על ההיסטוריה של בני ישראל הוא מצטט מהתנ"ך בתרגומו לערבית וכן מושפע מפרשנויות המדרש. בתיאוריו על ישו הוא מצטט מהברית החדשה.

"תאריח' אבן-וודיע" - "כרוניקת אבן-וודיע", הידועה גם בשמה המקובל "תאריח' אל-יעקובי" (בערבית: تاريخ اليعقوبي). ספר זה הוא ספר היסטוריה רחב-יריעה שמחולק לשני חלקים. הראשון עוסק בהיסטוריה של שלל עמים וקבוצות מהתקופה הטרום אסלאמית, ובעיקר של הדתות והספרות שלהם; בין השאר מופיעים בו כתבים מתורגמים של פילוסופים יוונים עתיקים, תיאורים לגבי מסורות הודיות עתיקות, ההיסטוריה של בני ישראל והיהודים, ואף האזכור הראשון לדמות הבדיונית סינבד. החלק השני של הספר עוסק בהיסטוריה המוסלמית מראשיתה עד ימיו של אל-יעקובי, ולגבי חלק זה בספר נטען שנטייתו של אל-יעקובי לטובת הפלג השיעי באסלאם ניכרת בכתיבו.
הספר הושלם בשנת 874.

"כִּיתַאבּ אל-בּולדאן" - "ספר הארצות" (בערבית: كتاب البلدان), ספר גאוגרפיה שבו אל-יעקובי כתב את רשמיו ממסעותיו ברחבי העולם המוסלמי והודו. חלק מספר זה אבד ולא ידוע לחוקרים מודרניים מה נכתב בו, אך מירב הספר שרד, ומופיעים בו נתונים ומידע רב לגבי הארצות והערים הרבות שבהם אל-יעקובי ביקר.
הספר הושלם בשנת 891.

"אל-משאקלת א-נאס לזמאנהם" - חיבור קצר המציג באופן סכמטי את האופן שבו חייהם ומנהגיהם של אנשים מתעצבים על פי הח'ליפים שבזמנם הם חיים. החיבור עוסק באופן כרונולוגי בכל הח'ליפים מאבו בכר עד אל-מעתדד.

== לקריאה נוספת ==
*כִּיתַאבּ אל-בּולדאן בערבית: Al-Yaqubi, Ahmad. "Kitab al-Buldan", Laydin Brill, 1861

== קישורים חיצוניים ==
* [http://archive.org/details/kitabalbuldan00yaquuoft עותק אונליין של "כִּיתַאבּ אל-בּולדאן" בערבית], באתר archive.org
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטוריונים ערבים
קטגוריה:נפטרים ב-897
Medal of Honor: Infiltrator

Medal of Honor: Infiltrator הוא משחק יריות בגוף ראשון שפותח על ידי .Netherock Ltd והופץ על ידי Electronic Arts. המשחק יצא לפלטפורמת ה-Game Boy Advance ב-17 בנובמבר 2003 (לצפון אמריקה), ב-12 בדצמבר 2003 (לאירופה) וב-18 בדצמבר 2003 (ליפן).

== סקירה ==
במשחק, השחקן משחק בדמותו של טוראי ג'ייק מרפי, לאחר חמש משימות בהן הביס את הציר, מהקרבות המפורסמים ביותר במלחמת העולם השנייה. המשחק כולל 15 משימות המפוזרות על פני שלושה אזורים וחמש משימות מעבר לקווי האויב. ההסתננות משוחקת בגוף-שלישי ויריות בגוף-ראשון מעורבבים יחד. באמצעות שימוש בכבל מתאים, המשחק יכול לתמוך בשני שחקנים. כאשר השחקן מסיים את כל המשימות, נפתח מצב הישרדות מיוחד.

== ציונים ==
{| class="wikitable"
|-
! האתר !! הציון
|-
| GameRankings || 81.06%
|-
| Metacritic || 80/100
|-
! האתר !! הציון
|-
| GameSpot || 8.4/10
|-
| IGN || 8.8/10
|}

== ראו גם ==
*Medal of Honor: Vanguard
*Medal of Honor: European Assault

== קישורים חיצוניים ==
*[http://ie.gameboy.ign.com/articles/441/441633p1.html הביקורת של IGN] 
*[http://www.gamerankings.com/gba/917848-medal-of-honor-infiltrator/index.html הביקורת של GameRankings] 
*[http://www.metacritic.com/game/game-boy-advance/medal-of-honor-infiltrator הביקורת של Metacritic] 
*[http://www.gamespot.com/gba/action/medalofhonorinfiltrator/review.html?om_act=convert&om_clk=gssummary&tag=summary%3Bread-review הביקורת של GameSpot] 

קטגוריה:משחקי רשת
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2003
קטגוריה:משחקי וידאו מבוססי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:Medal of Honor
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בממלכה המאוחדת
שבר לבן

Peganum harmala

שַׁבָּר לבן (שם מדעי: Peganum harmala) הוא צמח רב-שנתי ממשפחת הזוגניים, הגדל בארץ ישראל בבתי גידול מדבריים יבשים ומלוחים או במקומות העשירים בתרכובות חנקניות.

==תיאור==
השבר הלבן הוא צמח בעל גבעולים נושאי עלים הגזורים לאונות דקות. בחיק העלים שבראשי הענפים נישאים בראשית הקיץ פרחים לבנים. הפרי הוא הלקט שקוטרו כס"מ אחד, הנפתח בשלוש קשוות ומכיל זרעים רבים, שחומים ומזוותים. יש לו שימושים רבים ברפואה העממית. יהודי תימן השתמשו בעליו ובזרעיו לריפוי דלקות עיניים ולחיזוק הראיה, לכאבי ראש חזקים, לדלקות פרקים, לטיפול בפצעים, להגברת התיאבון, להפרשת ליחה ועוד. חלקי הצמח מכילים חומרים פעילים חריפים; הזרעים מכילים אלקלואידים ובהם מוכר במיוחד ההרמין (Harmine) המשמש ברפואה המודרנית במינון נמוך כחומר מעורר ומרפא, ובמינון גבוה לדיכוי מערכת העצבים ואף לגרימת מוות.

בתימן היה הצמח שכיח באזור צנעא, צעדה וערים אחרות, בעיקר בצידי דרכים ושדות בור. הוא נקרא "חרמל", ושימש לצרכים רפואיים ולטינון גרעיני תבואה לפני פסח, במקום השריית הגרעינים במים והסתכנות בהחמצתם, על מנת להסיר את הקליפה מהם לצורך ייצור קמח לבן.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Peganum harmala Baikonur 01.jpg|שבר לבן על גבי השיח
קובץ:Peganum harmala Baikonur 08.jpg|שיח שבר לבן
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:זוגניים
קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:ארץ ישראל: גרנאים
קטגוריה:פרחים לבנים בארץ ישראל
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
המשטר החדש

תנועת המשטר החדש הייתה תנועה פוליטית שפעלה בישראל בשנים 1959- 1960<ref></ref>. התנועה הוקמה במטרה לקדם שינויים במבנה הפוליטי והחברתי של ישראל

== הקמה ומייסדים ==
התנועה הוקמה רשמית ביוני 1959. ואיחדה בין גורמים משני צידי המפה הפוליטית. בין מייסדיה היו אליעזר ליבנה, היסטוריון ופובליציסט שהיה לשעבר חבר מפא"י, שמואל תמיר, עורך דין שהיה לשעבר חבר תנועת החרות, פרופ' ישעיהו ליבוביץ איש רוח ומדען, וערי ז'בוטינסקי בנו של זאב זבוטינסקי מייסד התנועה הרוויזוניסטית, ואליקים העצני. רבים מחברי התנועה היו פעילים קודם לכן בארגון "שורת המתנדבים".

== מטרות ==
תנועת המשטר החדש ביקשה לקדם שינויים במערכת הפוליטית הישראלית. בין הנושאים שהתנועה העלתה לדיון היו שינוי שיטת הבחירות, הפרדת הדת מהמדינה, כלכלה חופשית, שחיתות מפלגתית ופוליטיזציה של שירותי המדינה, המשטר הצבאי על ערביי ישראל, ומדיניות החוץ והביטחון של ישראל<ref></ref>.

== פעילות והחלטה שלא להתמודד בבחירות ==
התנועה פעלה באמצעות פרסום מאמרים וניירות עמדה, וקיום כנסים ואסיפות ציבוריות. ואף הוציאה לאור שבועון בשם "יעד", שהיה הביטאון הרשמי למחצה שלה.

התנועה הוקמה חודשים ספורים לפני הבחירות לכנסת הרביעית, אך סמוך לבחירות הודיעה התנועה שלא תציג רשימה לבחירות לכנסת הרביעית. שמואל תמיר הסביר כי ההחלטה נבעה מההערכה שהתנועה לא תוכל להשיג את מטרותיה באמצעות השתתפות בבחירות במסגרת המערכת הפוליטית הקיימת

== התפרקות ==
בדצמבר 1960. שניים מהמייסדים, אליעזר ליבנה ופרופ' ישעיהו ליבוביץ, פרשו או הוצאו מהתנועה<ref> 

</ref>, מה שהביא לפירוק התנועה. הסיבה הרשמית שניתנה הייתה חילוקי דעות לגבי צורת עריכתו של השבועון "יעד".

מקורות שונים מציינים מספר גורמים אפשריים להתפרקות, ביניהם קשיים בגיבוש עמדות משותפות בין חברי התנועה וחוסר יכולת לגייס תמיכה ציבורית רחבה<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://il.bidspirit.com/ui/lotPage/kedmatdena/source/search/auction/35459/lot/131581/%D7%A0%D7%93%D7%99%D7%A8-%D7%99%D7%A1%D7%95%D7%93%D7%95%D7%AA-%D7%94%D7%9E%D7%A9%D7%98%D7%A8-%D7%94%D7%97%D7%93%D7%A9-%D7%97%D7%95%D7%91%D7%A8%D7%AA?lang=he מצע תנועת המשטר החדש]
==הערות שוליים==
מירון ראובן

מירון ראובן (נולד ב-1961) הוא דיפלומט ישראלי המכהן משנת 2020 כקונסול ישראל בבוסטון.

==ביוגרפיה==
ראובן נולד בקייפטאון שבדרום אפריקה, ובשנת 1974 עלה לישראל. בשנת 1980 התגייס לצה"ל ושירת בחיל האוויר עד לשנת 1983. לאחר שירותו הצבאי למד דיפלומטיה ויחסים בינלאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנת 1988 הצטרף ראובן לשירות במשרד החוץ וכיהן בתפקידים שונים. תחילה עבד במחלקה לענייני אירופה במשרד ובמחלקת המידע. בשנים שלאחר מכן יצא לדרום אמריקה ועסק בתפקידם שונים בשגרירויות ישראל במקסיקו ובצ'ילה. בשנת 1997 שב לישראל והיה מנהל מחלקת יהדות התפוצות ומנהל המחלקה לענייני הפלסטינים. בין השנים 2000–2002 היה שגריר ישראל בפרגוואי ובין השנים 2002–2003 בבוליביה.

לאחר תקופה שהיה מנהל המחלקה לענייני אמריקה הלטינית והאיים הקריביים במשרד החוץ, מונה ראובן בשנת 2007 לשגריר ישראל בקולומביה. בספטמבר 2010 מונה לכהן כממלא מקום השגריר באומות המאוחדות. מינויו היה פשרה בין ראש הממשלה בנימין נתניהו ושר החוץ אביגדור ליברמן שלא הגיעו להסכמה על זהות השגריר באו"ם. במרץ 2011 סיים את שירותו באו"ם.

בשנת 2015 מונה לתפקיד ראש הטקס במשרד החוץ.

באוגוסט 2020 מונה ראובן לתפקיד הקונסול הכללי בבוסטון.

===חיים אישיים===
ראובן גרוש ואב לשתי בנות.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:שגרירי ישראל באו"ם
קטגוריה:שגרירי ישראל בקולומביה
קטגוריה:שגרירי ישראל בפרגוואי
קטגוריה:שגרירי ישראל בבוליביה
קטגוריה:ראשי הטקס במשרד החוץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
ברק טל

ברק טל (נולד ב-1 ביוני 1975) הוא מנצח, כנר ומורה למוזיקה ישראלי, המייסד והמנהל המוזיקלי של אנסמבל סולני תל אביב, והחל מחודש יולי 2018 גם מנכ"ל האנסמבל.

== ביוגרפיה ==
טל החל הקריירה המוזיקלית שלו ככנר בתזמורות הנוער בחיפה, בהרכבים מוזיקליים במגמת המוזיקה של בית הספר רעות לאמנויות בחיפה ובתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה.

בהמשך למד ניצוח באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, והיה תלמידו של יבגני צירלין. השתלם בחו"ל אצל המנצחים קורט מאזור (גרמניה), נמה ירווי (אסטוניה), יורמה פאנולה (פינלנד), ולדימיר פונקין (רוסיה), ז'ולט נאג' (הונגריה-גרמניה), ומנדי רודן.

הופיע על בימות מרכזיות בעולם, בהן אולם קרנגי הול בניו יורק, ה"קונצרטהאוס" בווינה, היכל התרבות בתל אביב והאמפיתיאטרון "מרגיטזיגט" בבודפשט.

כמנהל מוזיקלי של אנסמבל סולני תל אביב שיתף פעולה עם גדולי הסולנים הבינלאומיים, בהם הכנרים מקסים ונגרוב, אידה הנדל ואיליה גרינגולץ, הויולנית טבאה צימרמן, זמר הקונטרה-טנור אנדריאס שול, זמר הבס קלאוס מרטנס, הפסנתרנים איתמר גולן, בוריס ברמן ואיאן פאונטיין, הקלרניתנים גיורא פיידמן וחן הלוי, נגן הבסון סרג'יו אזוליני, ועוד.

כמנצח אורח הופיע עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, התזמורת הסימפונית של מוסקבה והתזמורת הסימפונית של קובאן ברוסיה, הסינפונייטה של קרקוב והתזמורת הפילהרמונית של ורוצלב בפולין, התזמורת הפילהרמונית החדשה וסטפאליה בגרמניה, התזמורת הסימפונית של פרנו באסטוניה, תזמורת העיר ואזה בפינלנד, ועוד.
כיהן כמנצח אורח ראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה וכמנצח הבית של התזמורת הסימפונית חיפה.

בעבר שימש גם כמנהל מוזיקלי של מתא"ן (מפעל תרבות ואמנות לנוער) ובשנים 2013–2014 שימש כמנהל מוזיקלי של מקהלת זמרי קולגיום.

כיום הוא מקדיש הרבה מזמנו לעבודה עם מוזיקאים צעירים ולחינוך מוזיקלי – כמנצח תזמורת כלי הקשת הייצוגית של הקונסרבטוריון העירוני גבעתיים. 

בין השנים 2016-2007 שימש בתור רכז הוראת מוזיקה קאמרית בבית הספר לאומניות "רעות" בחיפה. 

במהלך ינואר 2017 שימש ברק טל כמנצח ומנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית הצעירה חיפה ע"ש אליעזר החתי (שהלך לעולמו ביוני 2016).

החל בשנת 2017 מדריך טל גם הרכבים קאמריים בקונסרבטוריון העירוני באר שבע.

== פרסים ומענקים ==
* הפרס ע"ש עדן פרטוש מטעם משרד התרבות, המדע והספורט לשנת 2005
* מענק למנצח צעיר מטעם מועצת הפיס לתרבות ואמנות לשנת 2006
* פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה מטעם עיריית תל אביב לשנת 2007
* זכה במלגות השתלמות ובמענקים מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:כנרים ישראלים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:בוגרי תיכון ויצו לאמנויות/רעות (חיפה)
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה
אנטון ברג

אנטון ברג (בדנית: Anthon Berg) היא יצרנית שוקולד דנית השייכת כיום לחברת "Toms International" . היא נקראת על שם מייסדה, שוקולטייר דני.

ברג החל לייצר שוקולד בתור בעל צרכנייה בקופנהגן בסוף המאה ה-19. בשנת 1884 רשם את החברה. החברה עברה בירושה לצאצאיו שעד היום מחזיקים חלק משמעותי בבעלותה. 

מטה ומפעל של החברה נמצאים בבאלרופ בפרברי קופנהגן ותוכננו על ידי ארנה יאקובסן.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:חברות דניות
קטגוריה:חברות מזון
קטגוריה:חברות שוקולד
אקה בורג

אקה בורג (בשוודית: Åke Borg; 18 באוגוסט 1901 – 6 ביוני 1973). היה שחיין שוודי, בעל מדליית ארד אולימפית ושתי מדליות (כסף וארד) מאליפות אירופה בשחייה במשחי השליחים.

== ביוגרפיה ==
בורג נולד בסטוקהולם. אחיו התאום ארנה בורג היה אלוף אולימפי ושיאן עולם.

===מדליית ארד אולימפית===
באולימפיאדת פריז (1924) זכה בורג במדליית ארד במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי ביחד עם אחיו ארנה, אורבר טרולה ויורג ורנר בתוצאה של 10:06.8 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 9:53.4 דקות ואוסטרליה (10:02.2 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:26.0 דקות, אחיו התאום ארנה זכה במדליית כסף בתוצאה של 5:05.6 דקות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 5:25.0 דקות ובמקום שישי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 21:59.4 דקות, גם במשחה זה זכה אחיו במדליית כסף בתוצאה של 20:41.4 דקות. 

באליפות אירופה הראשונה בשחייה שנערכה בבודפשט שבהונגריה בשנת 1926 זכה בורג במדליית ארד במשחה לשליחים 4x200 מטר חופשי (10:06.8 דקות) ובאליפות אירופה בשחייה שנערכה בבולוניה שבאיטליה בשנת 1927 הוא זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 9:52.0 דקות, אחרי גרמניה שקבעה שיא עולם חדש של 9:49.6 דקות. שתי הנבחרות שיפרו את שיא העולם של ארצות הברית (9:53.4 דקות).

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחיינים אולימפיים שוודים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת פריז (1924)
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1901
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1973
סבסטיאן דה וובאן

סמל האצולה של וובאן
מבצר נף-בריזאש בצורת כוכב
סבסטיאן לה פרסטר, מרקיז וובאן (בצרפתית: Sébastien Le Prestre, marquis de Vauban; 13 במאי 1633 – 30 במרץ 1707) היה מהנדס, מתכנן צבאי ועירוני, הידראולוג ומסאי צרפתי. לקראת סוף ימיו קיבל מלואי הארבעה עשר, מלך צרפת את התואר מרשל צרפת.

כמומחה למצור, הוא פעל להגן על הממלכה הצרפתית בעזרת "חגורת ברזל". הוא תכנן ובנה כ-40 מבצרים שהקיפו את צרפת מכל הצדדים בשתי שורות. המבצרים שהוא בנה לא היו בלתי חדירים אלא נבנו על מנת לעכב את האויבים ולגרום להם להשקיע כוחות גדולים פי עשרה מהכוחות הנצורים. בכך הוא הפך את צרפת לבלתי פגיעה, מלבד מבצר ליל שנכבש פעם אחת, במשך כל תקופתו של לואי הארבעה עשר ועד לסוף המאה ה-18 בה השיפור בארטילריה הפך את המבצרים ללא יעילים.

12 מהביצורים של וובאן, שקובצו לביצורי וובאן, הוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו ב-2008. מוזיאון מפות התבליט שבאינווליד מכיל תבליטים של רבים מהמבצרים שנבנו על ידי וובאן.

וובאן נולד בסן-לג'-דה-פושר (ששינתה את שמה לסן-לג'-וובאן לכבודו ב-1867), שבמחוז יון, בורגון, למשפחת אצולה. בגיל 10 הוא הפך ליתום בנסיבות מצערות וגדל עם האיכרים שבאזור מגוריו. אירוע מיוחד הביא אותו לחיקם של כרמליתים מהישוב סמור-אן-אוסווה שם הוא קיבל חינוך עשיר במדעים, מתמטיקה וגאומטריה, מה שתרם תרומה מכרעת לקריירה שלו כמהנדס.

בגיל 17 הוא הצטרף לכוחותיו של דה קונדה שנלחמו בפרונד. לאחר מכן דה קונדה מינה אותו לבצר את העיר קלרמון-אן-ארגון (Clermont-en-Argonne) אך זמן קצר לאחר מכן הוא נתפס על ידי כוחות המלוכה ונעצר. טוב לבו של הקרדינל מאזארן גרם לשינוי נאמנותו של וובאן והוא החל לעבוד כמהנדס בשירותו של המלך. הוא מונה להשלים את ביצור קלרמון-אן-ארגון ולאחר מכן מונה למהנדס המלך ( ingénieur du roi) תחת שבלייה דה קלרוויל.

וובאן התחיל לבצר ערים חשובות בעיקר בגבולה הצפוני של צרפת כמו דנקרק, טורנה, דואה וליל. לאחר שלום אקס-לה-שאפל, שסיים את מלחמתו של לואי הארבעה עשר עם ספרד בארצות השפלה, החל וובאן לבצר את כל צרפת. לאחר מותו של קלרוויל ב-1677 הוא מונה למהנדס הראשי של המלך ועסק בביצור צרפת, עד מותו ב-1707.

משנת 1668 שבה מונה למתכנן הביצורים בגבולות היבשתיים (commissaire général des Fortifications sur les frontières terrestres)הוא הרחיב ובנה כ-140 ביצורים רוב ביצוריו נעשו בסגנון מבצר כוכב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.linternaute.com/sortir/magazine/photo/les-citadelles-vauban-vues-du-ciel/40-citadelles-vauban-vues-du-ciel.shtml מידע על 40 מביצורי וובאן] מאתר linternaute 
* הערך על וובאן מבריטניקה 1911 כפי שמופיע ב-ויקיטקסט 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מסאים צרפתים
קטגוריה:מרשלים צרפתים
קטגוריה:מרקיזים צרפתים
קטגוריה:מהנדסים צרפתים
קטגוריה:אדריכלים צרפתים במאה ה-18
קטגוריה:אדריכלים צרפתים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1633
קטגוריה:נפטרים ב-1707
לוריק צאנה

לוריק צאנה (באלבנית: Lorik Cana; נולד ב-27 ביולי 1983) הוא כדורגלן עבר אלבני-קוסובני ששיחק בעמדת הקשר אחורי ולעיתים כבלם.

==קריירת מועדונים==
צאנה נולד בפרישטינה, ובגיל צעיר משפחתו היגרה לשווייץ. בשנת 1997 הצטרף למחלקת הנוער של דרדאניה לוזאן, שנוסדה על ידי הקהילה האלבנית בעיר, ואחרי 3 שנים הצטרף למחלקת הנוער של קבוצת פריז סן-ז'רמן לאחר שהיה מבוקש גם בארסנל אך לא הצליח להשיג ויזה בריטית. בשנת 2002 עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון. בעונת , הוא שיחק 32 משחקים וכבש שער אחד, וסייע לקבוצתו לסיים את העונה במקום ה-2 בליגה וזכה עימה בגביע. עם זאת, בתחילת עונת ויתר עליו מאמן הקבוצה לורן פורנייר וצאנה חתם באולימפיק מרסיי. בקיץ 2007 הפך לקפטן קבוצה לאחר עזיבתו של הקפטן לשעבר חאביב באיה לניוקאסל יונייטד. ב-24 ביולי 2009 חתם בסנדרלנד תמורת 5 מיליון ליש"ט ובכך הפך לאלבני הראשון בפרמייר ליג. ב-15 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-1 על בולטון וונדררס. ב-8 ביולי 2010 עבר לגלאטסראיי תמורת 4.5 מיליון אירו. את עונת פתח טוב, אך באמצע העונה נפצע ולא הצליח לשחזר את יכולתיו מתחילת השנה. ב-3 ביולי 2011, צאנה עבר ללאציו מסרייה א', כחלק מעסקת העברתו של פרננדו מוסלארה שעבר מלאציו לגלאטסראיי. הוא כבש את השער הראשון שלו בלאציו ב-10 בדצמבר 2011 נגד לצ'ה. לאחר פציעות קטנוניות רבות לאורך העונה, ב-31 בינואר 2012, לאציו אישרה כי צאנה ייעדר 6 שבועות עקב פציעה בגב שנגרמה באימונים. לאחר שחזר מפציעה צאנה התאושש במהירות והצליח לחזור להרכב הקבוצה. בעונת זכה עם המועדון בגביע האיטלקי.

ביוני חזר לצרפת כאשר חתם בנאנט.

==קריירה בינלאומית==
צאנה המחזיק גם באזרחות שווייצרית וצרפתית, החליט בסופו של דבר לשחק בנבחרת אלבניה. ב-11 ביוני 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת כאשר הוא רק בן 19. צאנה שימש כקפטן הנבחרת, ויש לו שער אחד ב-93 הופעות. ב-23 ביוני 2016 הודיע על פרישה מהנבחרת לאחר יורו 2016.

==תארים==
;פריז סן-ז'רמן
*הגביע הצרפתי: 2004

;אולימפיק מרסיי
*קופה דה פרנס: סגנות 2006, 2007

;לאציו
*הגביע האיטלקי: 2013

;אלבניה
*שחקן השנה באלבניה: 2004, 2005, 2006
*חביב הקהל באלבניה: 2009

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים קוסובנים
קטגוריה:כדורגלנים אלבנים
קטגוריה:קשרי כדורגל קוסובנים
קטגוריה:קשרי כדורגל אלבנים
קטגוריה:בלמי כדורגל קוסובנים
קטגוריה:בלמי כדורגל אלבנים
קטגוריה:פרישטינה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני נאנט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אלבניה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים אלבנים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים אלבנים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים קוסובנים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים קוסובנים בטורקיה
קטגוריה:קוסובנים שנולדו ב-1983
קטגוריה:אלבנים שנולדו ב-1983
חבית יין

חביות יין
חבית יין היא חבית לאחסון ולשינוע יין. במשך דורות רבים החביות יוצרו מעץ וזאת בשל העובדה שזני עצים שונים מקנים טעמים ואיכויות שונות ליין. כיום נעשה שימוש בעיקר בעץ אלון. מהעץ מועבר אל היין הטאנין, וככל שהעץ חדש יותר, כך כמות הטאנין המועברת גדלה ועמה כושר ההתבגרות של היין. במאה ה-20 ואילך מיוצרות חביות יין גם מפלדת אל-חלד. סוג העץ, מצבו והאתר שבו נמצאת החבית, משפיעים על ניחוחו וטעמו של היין, האם תשהה במרתף עמוק ולח, או במחסן שבו האוויר יבש, במקום גבוה בהרים או על שפת הים. 
חביות יין הן אובייקט לשימוש משני באמנות ובנוי.

==תהליך ייצור חבית היין==
לאחר כריתת העץ הוא עובר תהליך ייבוש כדי לחזק אותו ולוודא את עמידותו הפיזית והמכנית. שלב הקלייה הוא השלב בעל ההשפעה הגדולה ביותר בתהליך ייצור החבית שכן יש שלושה סוגי קלייה: קלה, בינונית וכבדה, כל סוג קובע את ההרכב הכימי של העץ מה שמייצר את התרכובות הנדיפות של החבית. על מנת לתת לחבית את צורתה הגלילית יש לחמם את העץ ולאחר מכן להדק את הסגירה בעזרת חישוקי מתכת.<ref name=":1"></ref>

== חבית עץ אלון ==
איכות היין המיושן תלויה בעיקר בזמן היישון ובהרכב העץ. חבית היין מיוצרת לרוב מעץ אלון אשר נחשב כלי אידיאלי לאחסון יין וזאת בשל גמישותו ומבנהו אשר מונע דליפות ומאפשר כניסת חמצן<ref></ref> במידה מועטה שתורמת לטעמו של היין. לעץ האלון השפעות חיוביות נוספות אשר משפרות את ארומת היין, צבעו ויציבותו.<ref name=":0" />

==תהליך היישון==
לחבית מספר תפקידים במהלך יישון היין. עץ האלון מפרק מספר חומרים ובכך מחזק את ארומת היין, החבית תורמת תחושת עפיצות והפעפוע המתון של החמצן בתוך העץ גורם לתגובות כימיות שמייצבות את צבע היין. כאשר היין נח בתוך החבית מתאפשרת שקיעה של חומר קוליאידי אשר הופך את היין לצלול ויציב. איכות תהליך היישון נקבעת על פי מספר גורמים: מקור העץ, תיבול, דרגת הקלייה ומספר השימושים בחבית.<ref name=":0"></ref>

==טכנולוגיות חדשות==
השימוש בחביות עץ אלון ליישון יין כרוך בהוצאות גבוהות ולכן מטעמי חיסכון נבדקות חלופות לשיטה מסורתית זו, אחת החלופות היא הוספת שבבי עץ אלון<ref></ref> ליין לצורך יצירת הניחוח והטעם של עץ האלון, עם זאת במדינות מסוימות נאסר השימוש במוצרי אלון חלופיים, מה שמאפשר לייננים ממדינות אחרות להשתמש בחלופות ולמכור בזול את מוצריהם.<ref name=":1" />

== לקריאה נוספת ==
*מיכאל בן-יוסף, ספר היין, (עורכת: נירה רוסו), ירושלים, הוצאת כתר, 1990, עמ' 65–66

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.hidabroot.org/article/215070 נדיר: כך מייצרים חביות יין], באתר הידברות, 11 בדצמבר 2016

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יין
קטגוריה:כלי קיבול
Medal of Honor: Frontline

Medal of Honor: Frontline הוא משחק ירי בגוף ראשון שפותח על ידי EA LA והופץ על ידי EA. המשחק יצא לפלטפורמות ה-Xbox, הפלייסטיישן 3, הנינטנדו גיימקיוב והפלייסטיישן 2. המשחק יצא לפלטפורמת הפלייסטיישן 2 ב-28 במאי 2002 לצפון אמריקה, ב-7 ביוני 2002 לאירופה וב-24 באוקטובר 2002 ליפן. מספר חודשים אחר כך הופץ המשחק גם לפלטפורמות הנינטנדו גיימקיוב וה-Xbox (ב-10 בנובמבר 2002 לצפון אמריקה, וב-6 בדצמבר 2002 (לאירופה) ולפלטפורמת הפלייסטיישן 3 (ב-12 באוקטובר 2010 לצפון אמריקה, וב-15 באוקטובר 2010 לאירופה).

== ביקורות ==
{| class="wikitable"
|-
! האתר !! הציון
|-
| GameRankings || GC - 78.58% Xbox - 78.59% PS2 - 86.67%
|-
| Metacritic || GC - 80/100 Xbox - 81/100 PS2 - 88/100
|-
! האתר !! הציון
|-
| IGN || 6/10 - PS3 7.9/10 - GC 8/10 - PS2
|-
| GameSpot || 8.4/10 - GC 8.5/10 - Xbox 9/10 - PS2
|}

== ראו גם ==
*Medal of Honor: Rising Sun

== קישורים חיצוניים ==
*[https://web.archive.org/web/20100815030509/http://www.medalofhonor.com/game/frontline דף הבית של המשחק] 
*[http://www.imdb.com/title/tt0289330/ המשחק באתר IMDb] 
*[http://www.mobygames.com/game/medal-of-honor-frontline המשחק באתר MobyGames] 
*[http://www.gamerankings.com/ps2/471207-medal-of-honor-frontline/index.html המשחק ל-PS2 באתר GameRankings] 
*[http://www.gamerankings.com/xbox/561704-medal-of-honor-frontline/index.html המשחק ל-Xbox באתר GameRankings] 
*[http://www.gamerankings.com/gamecube/561343-medal-of-honor-frontline/index.html המשחק ל-GC באתר GameRankings] 
*[http://www.metacritic.com/game/playstation-2/medal-of-honor-frontline המשחק ל-PS2 באתר Metacritic] 
*[http://www.metacritic.com/game/xbox/medal-of-honor-frontline המשחק ל-Xbox באתר Metacritic] 
*[http://www.metacritic.com/game/gamecube/medal-of-honor-frontline המשחק ל-GC באתר Metacritic] 
*[http://www.joystiq.com/2010/06/15/medal-of-honor-gets-ps3-exclusive-special-edition-with-hd-remake/ המשחק ל-PS3] 
*[http://www.warpzoned.com/?p=12726 כתבה קצרה על המשחק] 

קטגוריה:משחקי רשת
קטגוריה:משחקי יריות ממוחשבים (גוף ראשון)
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2002
קטגוריה:משחקי וידאו מבוססי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:Medal of Honor
קטגוריה:משחקי גיימקיוב
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 2
קטגוריה:משחקי אקס בוקס
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בארצות הברית
משה יטבת

משה יטבת (לנצט) (14 בדצמבר 1923 - 21 בינואר 2013) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, אשר פיקד על חטיבת קרייתי.

== ביוגרפיה ==
יטבת נולד ברומניה לצבי ואירנה לנצט, במשפחה בת שלושה ילדים. הוריו עלו לארץ ישראל איתו ועם אחותו בתיה לנצט ב-1924, והיו מהמתיישבים הראשונים בהרצליה. אחיו הצעיר, כרמל, נולד בהרצליה.

בגיל צעיר הצטרף להגנה, שימש מפקד גדוד השרון בגדנ"ע. במלחמת העצמאות שירת כמפקד מחלקה וכסגן מפקד פלוגה ב' בגדוד 32 של חטיבת אלכסנדרוני, הגדוד סופח לחטיבה 7 והפלוגה לחמה בקרבות לטרון, בהן נהרגו עשרות מחייליה, ויטבת עצמו נפצע. בהמשך מונה למפקד פלוגה א' בגדוד 32, והיה בראש הכוח שכבש את אזור עין גדי.

לאחר המלחמה עלה בדרגות הפיקוד, סיים את המכללה לביטחון לאומי, שירת כראש ענף תורת לחימה במחלקת ההדרכה ובמלחמת סיני הצטרף כקצין מטה לחטיבה 27. אחרי המלחמה היה חבר במשלחת צה"ל לאלג'יריה, במטרה ללמוד את דרכי הפעלת המסוקים בצבא הצרפתי.

לפני מלחמת ששת הימים מונה למפקד חטיבה 4. במלחמה פעלה חטיבה זו כחטיבה מרחבית בגזרה הירדנית, גדודי החי"ר של החטיבה היו מפוזרים במוצבים שונים באזור השפלה. עם פרוץ הקרבות קיבלה החטיבה פיקוד על שתי פלוגות חי"ר על זחל"מים, פלוגת טנקי AMX-13, יחידת סיור חטיבתית ויחידת סיור פיקודית (סיירת חרוב) מוגברת במחלקת שריוניות מסיירת דוכיפת, בהמשך חבר אליה גדוד צנחנים מחטיבה 80, ושני הגדודים האורגנים שלה שנאספו מהמוצבים. החטיבה כבשה את מובלעת לטרון, אזור בית חורון והרי גופנא, והגיעה עד פאתי העיר רמאללה. במהלך הקרבות נפצע יטבת, ואת מקומו מילא מפקדה לשעבר יוסף הרפז.

בתפקידו האחרון בצה"ל שירת כנספח הצבאי הראשון בטוקיו. השתחרר בדרגת אלוף-משנה באפריל 1975 ומונה לראש שליחי הסוכנות היהודית בבריטניה.

נישא לחוה לבית פולק בשנת 1949 ועברו לגור בנוף ים למשך 12 שנים. לאחריהן עברו לתל אביב. לזוג נולדו שתי בנות - סמדר ואיריס. אחותו, בתיה לנצט, שנפטרה ב-2019, הייתה שחקנית של התיאטרון הקאמרי.

==ספרים שערך==
* חלק מן הנספחים והטבלאות אצל מרדכי נאור בלקסיקון כח המגן – ההגנה, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1992

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20180921153311/http://www.local.co.il/document/83,80,102929.aspx משה יוטבת-לנצט - הילד הראשון של הרצליה הלך לעולמו], באתר הרצליה לוקאל
* 
* [http://www.eingedi.co.il/viewpage.asp?pagesCatID=3334&siteName=eingedi תפישת עין גדי במלחמת העצמאות], באתר עין גדי

קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים ביפן
קטגוריה:מפקדי חטיבת קרייתי
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:שליחי הסוכנות היהודית
קטגוריה:משפחת לנצט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
אופטימיזציית קן הנמלים

אופטימיזציית קן הנמלים (באנגלית: Ant Colony Optimization ובראשי תיבות ACO) היא שיטת אופטימיזציה ששימושה המקורי הוא למציאת פתרון מקורב לבעיות קשות בתורת הגרפים שעיקרן מציאת מסלולים קצרים במשקל או מרחק, לדוגמה, בעיית הסוכן הנוסע. את השיטה ניסח ד"ר מרקו דוריגו בשנת 1992 כחלק מעבודת הדוקטורט שלו. הבעיה הראשונית אותה פתר דוריגו בעזרת שיטה זו הייתה הגרסה הסכמטית של מציאת מקור מזון בסביבת קן נמלים.

==אנלוגיה מעולם הנמלים==
בעולם הטבע הנמלים בתחילה משוטטות באופן אקראי על פני הקרקע בסביבת הקן. אם נמלה מוצאת מקור מזון היא נושאת ממנו חלק ומותירה שובל של פרומונים לאורך המסלול שבין הקן למקור המזון. נמלים משוטטות אחרות שנתקלות בשובל עשויות לבחור להמשיך לטייל לאורכו בסבירות גבוהה בהתאם לרמת הפרומון לאורך השביל. כל נמלה שמתווספת לאורך השביל מחזקת את כמות הפרומון שבו. כאשר מתכלה המזון, נמלים ימשיכו לשוטט באופן אקראי לכיוונים אחרים ולא לחזור על עקבות הפרומון לאורך השביל ולאחר זמן הוא יתנדף. בצורת הסריקה הזו, נמלים יעדיפו לטייל לאורך מסלולים קצרים יותר במרחק היות שתדירות מעבר הנמלים בהן גבוהה יותר בהשוואה למסלולים ארוכים במרחק ולכן ריכוז הפרומון בהם ישמר ברמות גבוהות יותר בהתאם.

==ראו גם==
* אופטימיזציית הנחיל

==קישורים חיצוניים==
*[http://msdn.microsoft.com/en-us/magazine/hh781027.aspx Ant Colony Optimization] 

קטגוריה:אופטימיזציה בדידה
קטגוריה:אקולוגיה
קטגוריה:נמלה בתרבות
קלבדיה בויארסקיך

קלבדיה בויארסקיך (ברוסית: Кла́вдия Боя́рских; 11 בנובמבר 1939 – 12 בדצמבר 2009) הייתה ספורטאית בענף סקי למרחקים סובייטית, בעלת 3 מדליות באולימפיאדת החורף, מהן כולן זהב. בנוסף לכך היא זכתה ב-3 מדליות באליפויות העולם.

== ביוגרפיה ==
קלבדיה בויארסקיך נולדה בעיירה במחוז סברדלובסק. כבר בילדות היא הצטיינה בענפי ספורט שונים. לאחר סיום בית הספר קלבדיה בויאסקיך החלה לימודים בטכניקום לספורט תוך התמחות בטניס שולחן. מאמן בענף סקי ראה את הספורטאית הצעירה והציעה לה לעבור לאימונים אצלו. בתקופה זו היא עברה תאונת דרכים קשה ולדעת הרופאים היא הייתה צריכה לעזוב ספורט תחרותי. המאמן של קלבדיה בויארסקיך התעקש בהמשך האימונים ועיבד בשבילה תוכנית אימונים אישית. בגיל 20 הספורטאית נכללה בנבחרת ברית המועצות.

שיא הקריירה שלה היה בשנים 1964–1966 כאשר היא זכתה במדליות באולימפיאדה ובאליפות העולם. בשנים 1964–1967 היא זכתה 6 פעמים באליפות ברית המועצות במרחקים שונים. היא עזבה את התחרויות לאחר שמאמן הנבחרת דרשה ממנה לכלול אותה כמאמן במסמכים הרשמיים, אף על פי שלא הייתה לה שום נגיעה לנושא. קלבדיה בויארסקיך סירבה ובעקבות כך לא הוזמנה יותר לנבחרת.

לאחר סיום הופעות בתחרויות בויארסקיך סיימה מכון הפדגוגי בסברדלובסק ועסקה באימון ילדים. לכבודה כל שנה התקיימו תחרויות בסקי למרחקים על שמה.

==הופעות באולימפיאדה==
לאולימפיאדת 1964 בויארסקיך הגיעה כספורטאית עתודה בנבחרת. במהלך האימונים התברר שהיא נמצאת בכושר גבוה והוחלט בכל זאת לכלול אותה בתחרות ל-5 ק"מ במקום אחד הספורטאיות הוותיקות יותר. בעקבות הצלחתה וזכייתה במדליית זהב היא נכללה בתחרות ל-10 ק"מ בו זכתה במדליית זהב שנייה (כל שלוש המדליות הוענקו לספורטאיות מברית המועצות) ובתחרות שליחים בו הנבחרת זכתה במקום הראשון.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.fis-ski.com/DB/general/athlete-biography.html?sector=CC&competitorid=5894&type=st-WC קלבדיה בויארסקיך] באתר הפדרציה הבינלאומית לסקי Fis-Ski 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:גולשי סקי למרחקים באולימפיאדת אינסברוק (1964)
קטגוריה:אלופות אולימפיות סובייטיות: סקי למרחקים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי רוסיה
קטגוריה:סובייטיות שנולדו ב-1939
קטגוריה:רוסיות שנפטרו ב-2009
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2009