OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כאן רק"ע

סמל התחנה בעת הקמתה
אלכסנדר דב, מגיש בתחנה
נועה לביא, מגישת תוכנית הבוקר ברוסית]]
כאן רק"ע (ראשי תיבות של רשת קליטת עלייה) היא תחנת רדיו ישראלית ממלכתית, הפועלת במסגרת תאגיד השידור כאן. התחנה משדרת במספר שפות זרות, שאינן השפות הרשמיות בישראל. החלה את שידוריה ב-15 במאי 2017, כשהחליפה את תחנת רק"ע של רשות השידור.

==היסטוריה==

לשידורים לעולים בישראל יש היסטוריה עשירה שמתחילה ביוני 1948, עם שידורי יידיש לקפריסין. במשך השנים התווספו שפות רבות נוספות, ובשנת 1991 קמה רשמית תחנת רק"ע במסגרת שידורי הרדיו של קול ישראל ברשות השידור. במקביל, פעלה במשך שנים רבות תחנת שידור ליהודים ברחבי העולם, רשת ה'.

בשנת 2017 עברה התחנה מהפכה עם סגירת רשות השידור ופתיחת תאגיד השידור הישראלי במסגרת הרפורמה ברשות השידור. עם מעבר התחנה לתאגיד נוצרה אי ודאות שצפויה להפסק עם התייצבות המתכונת החדשה. חלק מהמגישים עזבו, חלק מהתוכניות בוטלו, אחרות נוצרו. מספר לא מעט של מערכות בשפות שונות נסגרו.

==שפות השידור==
כיום משדרת התחנה כחלק מתאגיד השידור הישראלי בשפות הבאות (שנת התחלת השידורים מתייחסת לשידורים עצמם, לפני שהועברו לאחריות רק"ע):
*אנגלית, צרפתית, יידיש ולאדינו מאז 1948.
*ספרדית מאז 1952.
*רוסית מאז 1958.
*גאורגית מאז 1970.
*בוכרית מאז 1975.
*אמהרית מאז 1984.
השידורים בתיגרינית (1985 עד 2014), טאטית (1986 עד 2011), פולנית (1952 עד 1957), תימנית, ובעברית קלה (מאז 1958) נפסקו במהלך השנים מחוסר מאזינים. עם סגירת רשות השידור פסקו השידורים בשפות הבאות:
*פרסית מאז 1949 (ראו: קול ישראל בפרסית.).
*רומנית והונגרית מאז 1953.
*מוגרבית מאז 1958.
*ארמית מאז 2012.

==המתכונת הנוכחית==
נכון לאפריל 2018 משדרת הרשת 24 שעות ביממה ב-9 שפות. המערכת ברוסית משדרת מבזקי חדשות מדי שעה עגולה, יומני חדשות ותוכניות רבות בנושאים מגוונים. בשאר השפות משודרות מהדורות חדשות בכל משבצת ולאחריה בדרך כלל תוכניות שבועיות מתחלפות. בשעות הלילה המאוחרות משודרת מוזיקה מרחבי העולם.

{| class="wikitable"
|-
!שעה
!6:00!! 6:15 !! 12:00 !! 12:30 !! 13:00 !! 14:00 !!15:00
!17:00!!18:00!!19:00!! 20:00 !! 21:00 !! 22:00
!23:00!! 0:00–6:00
|-
!
|rowspan="3"|אמהרית ||rowspan="3" |רוסית||rowspan="3"|גאורגית||rowspan="2"|<center>בוכרית</center>|| rowspan="3" |אמהרית
| rowspan="3" |ספרדית
|rowspan="3" colspan="3"|<center>רוסית
{| class="wikitable" width="34%"
|-
|יידיש (ש.ח.)
|}
</center>
| rowspan="3" |אמהרית|| rowspan="3" |אנגלית|| rowspan="3" |צרפתית|| colspan="2" rowspan="2" |<center>רוסית</center>|| rowspan="3" |<center>שירים מן העולם</center>
|-
! ו'
|-
!ש'
| <center>מוזיקה</center>
|<center>לאדינו</center>
|<center>יידיש</center>
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

* .
* .

==הערות שוליים==

רק"ע, כאן
קטגוריה:ישראל: תחנות רדיו
רק"ע
MetroLyrics

MetroLyrics הוא אתר אינטרנט קנדי המכיל מילים לשירים, שנוסד בדצמבר 2002.

מסד הנתונים של MetroLyrics מכיל מילים של מעל מיליון שירים שבוצעו על ידי יותר מ-16,000 אמנים. דירוג האתר על פי אלכסה הוא 2,432 בעולם; בארצות הברית דירוגו 1,911 (נכון לאוגוסט 2017).
האתר הפסיק לפעול ביוני 2021. לא ניתן הסבר להפסקת הפעילות.
== היסטוריה ==
MetroLyrics היה האתר הראשון שהוקדש למילים לשירים שניתן לו רישוי בקטלוג המילים של האַגְרֶגָטוֹר "גרייסנוט" (Gracenote) באפריל 2008. באמצעות מודל הרישוי, בעלי זכויות היוצרים למילים צוברים תמלוגים כאשר תוצר עבודתם מוצג ב-MetroLyrics.com. התמלוגים משולמים על כל מילות השירים המוצגות ומטופלים באמצעות Gracenote. בינואר 2013, רכשה LyricFind את עסקי רישוי הליריקס של Gracenote, ומיזגו אותו עם עסקיהם. מודל הרישוי של MetroLyrics הוא ייחודי, מפני שכמה אתרי אינטרנט למילות שירים עדיין מציעים תוכן שהוא לכאורה לא מורשה ומפר זכויות יוצרים.

באוקטובר 2011 נרכש האתר על ידי CBS Interactive. משרדיו הראשיים של האתר ממוקמים בוונקובר, בקולומביה הבריטית שבקנדה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2002
קטגוריה:מסדי נתונים
אלי וייצמן

אלי וייצמן (נולד ב-1969) הוא אלוף-משנה במילואים בצה"ל המשמש מנהל הלחימה של עוצבת המפץ ולימים מונה כסמאו"ג במערך הלחימה. פיקד על חטיבה 226.

== שירות צבאי ==
וייצמן התגייס לצה"ל בשנת 1987 והתנדב לצנחנים ושובץ בגדוד 890. בצנחנים עבר וייצמן מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר ושימש כמפקד מחלקה, ולקח חלק בלחימה בדרום לבנון. לאחר שחרורו שירת במילואים בחטיבה 226 כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה, במלחמת לבנון השנייה שימש סגן מפקד גדוד. לאחר מכן שימש מפקד גדוד 9263. בשנת 2017 שימש כמפקד החטיבה.

ביום ההוקרה למערך המילואים שנערך בחודש יוני 2018 פורסם כי בשנת 2017 היה וייצמן משרת המילואים הפעיל ביותר לשנה זו בכל מערך המילואים של צה"ל - עם 177.5 ימי מילואים בפועל.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי חטיבה 226
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
לויס וייז

לוֹיס וייז (באנגלית: Lois Wyse; 30 באוקטובר 1926 – 6 ביולי 2007) הייתה פרסומאית ועיתונאית יהודיה אמריקאית. פרסמה מעל 60 ספרים במגוון נושאים, בין היתר, אודות עסקים, אהבה ומשפחה.

== שנים ראשונות ותחילת הקריירה ==
וייז נולדה בשם לויס וולגמות (Wohlgemuth) למשפחה ממוצא יהודי בקליבלנד שבאוהיו. בגיל 17 החלה לעבוד כעיתונאית עבור היומון The Cleveland News ו-Cleveland Press. בגיל 18 עבדה על כתבה עבור מגזין "לייף" עם הצלם אלפרד אייזנשטאדט. מאוחר יותר עבדה עבור "ווג" ו"קוסמופוליטן".

== קריירה בפרסום ==
ממקום מושבה בקליבלנד הייתה שותפה להקמת סוכנות פרסום בשם Wyse Advertising; וייז חיברה סלוגן שהיה למוכר ביותר ברחבי ארצות הברית עבור חברה קטנה מאוהיו בשם "Smucker Co" וקמפיין הפרסום שיצרה עבורה וייז גרם לפרסום רב של סמאקרס. הסלוגן היה: "עם שם כמו סמאקרס, זה חייב להיות טוב". על המשפט הזה חזר ג'וני קרסון בתוכניתו The Tonight Show.

היא הייתה יועצת הפרסום האישית של קארל סטוקס אשר בזכות עבודתה נבחר לכהן כראש העיר של קליבלנד ב-1967. כמו כן, היא אחראית לשינוי שמה של רשת חנויות קטנה בשם Bed and Bath, לשם Bed, Bath & Beyond, אשר לאחר עשרות שנים קיימת כרשת בינלאומית של חנויות קמעונאיות למוצרים בייתיים, הפועלת ברחבי ארצות הברית, קנדה, פוארטו ריקו ומקסיקו.

בשנת 1966 הקימה וייז הקימה חברת פרסום בניו יורק. היא עבדה עבור מגוון רחב של לקוחות על קמפיינים שונים, ביניהם אמריקן אקספרס ורבלון.

== ספרים ==
ספרה הראשון של וייז היה "אני לא רוצה ללכת לישון – ספר לילדים", בהוצאת מקמילן בשנת 1963. היא כתבה באופן שוטף במשך שנים מספר, כולל ספרי שירה, שתוארו כ"שירה פרסומית או חוברות של כרטיסי ברכה כמתנה". אחד מן הכרכים "שירי אהבה עבור הנשואים מאוד" יצא לאור ב-1967, ומכר מעל 200,000 עותקים.

היא כתבה רומנים ספורים, ביניהם "מגע רוזמרין" (1974) ו"נשיקה בע"מ." (1977). במגזין "Good Housekeeping" פורסם מדי שבוע הטור שלה אשר עסק בחייה ובחיי משפחתה בשם "הדרך בה אנו נמצאים". היא כתבה על אהבה, משפחה, קריירה בעיות בספרה "מוזר, את לא נראית כמו סבתא" (1989).

== חייה האישיים ==
מבעלה הראשון, מארק וייז, התגרשה ב-1980; לזוג שני ילדים, רוברט וייז וקתרין גולדמן. ב-1982 נישאה בשנית, למפיק התיאטרון לי גובר, אשר נפטר בשנת 1988.

ב-1990 נישאה להארווי מאירהוף (Meyerhoff), בנו של איש העסקים יוסף מאירהוף.

וייז נפטרה מסרטן בשנת 2007, בגיל 80.
היא השאירה אחריה בת נשואה, קת'רין גולדמן; בן חורג נשוי, זאב גלב, ושמונה נכדים. נקברה בבית הקהילה עמנואל של ניו יורק.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:סופרות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:פרסומאיות
קטגוריה:בעלי טור יהודים אמריקאים
קטגוריה:בעלות טור אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2007
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
קו הדממה (סרט, 2017)

קו הדממה (באנגלית: Flatliners) הוא סרט מדע בדיוני ואימה פסיכולוגי אמריקאי משנת 2017, המהווה רימייק לסרט באותו השם משנת 1990. הסרט בוים על ידי נילס ארדן אפלב, ומככבים בו אליוט פייג', דייגו לונה, נינה דוברב, ג'יימס נורטון, קירסי קלמנס, בו מירצ'וף וקיפר סאת'רלנד, כשזה האחרון חוזר לגלם את הדמות אותה הוא גילם בסרט המקורי.

הסרט יצא לאקרנים ב-29 בספטמבר 2017 בהפצת חברת "Columbia Pictures". בישראל, הסרט עלה לאקרנים ב-12 באוקטובר 2017.

==תקציר העלילה==

חמישה סטודנטים לרפואה עורכים ניסוי נועז ומסוכן על מנת לזכות בהצצה לחיים שאחרי המוות, אך תוך כדי שהניסוי שלהם הופך ליותר מפחיד ומסוכן, חמשת הסטודנטים נאלצים להתעמת עם חטאי העבר אשר החלו לרדוף אותם, בעודם ניצבים מול התוצאות העל-טבעיות של המסע אל הצד האחר.

== שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable"
|+
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!אודות הדמות
|-
| אליוט פייג' || קורטני הולמס || סטודנטית לרפואה
|-
| דייגו לונה || ריי ||
|-
| נינה דוברב || מרלו ||
|-
| ג'יימס נורטון || ג'יימי ||
|-
| קירסי קלמנס || סופיה ||
|-
| קיפר סאת'רלנד || ד"ר נלסון רייט || מרצה לרפואה
|-
| בו מירצ'וף || בראד ||
|-
| שרלוט מק'יני || || אחות בבית החולים
|}

==הפקה==
באוקטובר 2015, אליוט פייג' לוהק לתפקיד לא ידוע עבור הרימייק. חצי שנה לאחר מכן, בפברואר 2016, דייגו לונה לוהק גם הוא אל הסרט ובעקבותיו, נינה דוברב הצטרפה אל פייג' ולונה לסרט באפריל. במאי 2016, קירסי קלמנס וג'יימס נורטון אישרו את השתתפותם בסרט.

בחודש יולי 2016, הוכרז כי קיפר סאת'רלנד שכיכב בסרט המקורי, יחזור אל הסרט החדש. מאוחר יותר, סאת'רלנד חשף כי הוא ישחזר את דמותו של דוקטור נלסון רייט שאותה גילם בסרט המקורי, והוסיף שמדובר בסרט המשך, יותר מאשר רימייק. ביולי 2016, שרלוט מקיני הצטרפה אל צוות השחקנים.

הצילומים העיקריים של הסרט החלו בתחילת יולי 2016 בטורונטו. והסתיימו ב-7 בספטמבר. חודש לאחר מכן, ב-4 באוקטובר, החלה עבודת גמר ההפקה של הסרט.
==יציאה לאקרנים==
הקרנות הבכורה העולמית של הסרט התקיימו ב-29 בספטמבר 2017, ואילו בישראל, הסרט יצא לבתי הקולנוע ב-12 באוקטובר 2017.

==קישורים חיצוניים==

ביקורות
* 
* 

קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטי אימה מ-2017
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:על-טבעי
קטגוריה:חיים לאחר המוות
קטגוריה:סרטי מותחן פסיכולוגיים
קטגוריה:חוויות סף מוות
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים משנות ה-2010
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח על-טבעיים אמריקאיים
כיוונים - החברה לתרבות הפנאי באר שבע

כיוונים - החברה לתרבות הפנאי - באר שבע בע"מ, היא חברה עירונית שמנהלת את החינוך הבלתי פורמלי, מחלקות הנוער, הקהילה, הספורט, הקליטה והתרבות בבאר שבע. כיוונים היא חברת הפקה וניהול התרבות מהגדולות בישראל. מנכ"ל החברה כיום הוא שלומי נומה.

החברה אחראית על כ-13 תנועות נוער בבאר שבע. מנהלת כ-30 מרכזים קהילתיים המקיימים פעילות חוגית עשירה. מנהלת את מתקני הספורט, פארקי הכושר ומגרשי הספורט העומדים לרשות הציבור לאימונים ולהנאה. מנהלת את אצטדיון טרנר, אולם הקונכייה, אמפיפארק באר שבע וסקייטפארק באר שבע. מנהלת את המשכן לאמנויות הבמה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, להקת המחול קמע, מרכז הצעירים, תיאטרון הפרינג', אגף האירועים העירוני בבאר שבע, הלונדע, נגב Zoo, מוזיאון הנגב לאמנות, המוזיאון לתרבות האסלאם ועמי המזרח, בית האמנים בנגב הסדנא האתיופית, סטארט אפ - שהוא מרכז העצמה לצעירים עד גיל 35 ומרכזים למצוינות.
 
החברה מפיקה את הפסטיבלים העירוניים בבאר שבע: פסטיבל סמילנסקי, פסטיבל היין, שני במוזיאון, לילה לבן, פסטיבל סוכות, קרנבל פורים, פסטיבל משפחות בפסח, אירועי קיץ, פסטיבל זוהר דרומי – פסטיבל האור של באר שבע, אירועי הגאווה בבאר שבע ועוד.

החברה מפיקה את אירועי הספורט בבאר שבע: מרוץ הלילה, מרוץ הניווט ע"ש דורון אסולין ז"ל, גמנסטרדה - מסע אופניים ע"ש יוסי צ'יפרוט, טורניר הספורטירשת הארצי, סטריטבול ואתנה הולכות רחוק.

== מנכ"לי החברה ==
* ארז בדש: 2004 - 2007
* ניסים סספורטס: 2007 - 2016
* שלומי נומה: 2016 - כיום

== קישורים חיצוניים ==
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:חינוך בלתי פורמלי
קטגוריה:באר שבע: חינוך
קטגוריה:באר שבע: ארגונים
קטגוריה:באר שבע: ספורט
קטגוריה:באר שבע: תרבות
קטגוריה:חברות הפקה ישראליות
קטגוריה:חברות עירוניות בישראל
ביג בנד (פלורידה)

המפה מראה את חוף ביג בנד של פלורידה בכחול, ואת אזור ביג בנד באדום.
אזור ביג בנד (Big Bend) הוא שם לא רשמי של אזור בפלורידה, ארצות הברית, ללא גבולות רשמיים, המשתרע על מספר מחוזות במדינת פלורידה בתחום "ידית המחבת" (באנגלית: Florida Panhandle), ממזרח לנהר אפלצ'יקולה. חוף ביג בנד הוא חוף ביצתי ללא איי מחסום המשתרע לאורך מפרץ מקסיקו החל מנהר אוקלוקוני ועד לכף אנקלוטה.

ארגונים פרטיים שמציינים כי הם משרתים את אזור ביג בנד כוללים לרוב את המחוזות פרנקלין, גדסדן, ג'פרסון, לאון, ליברטי, מדיסון, טיילור ווואקאלה באזור השירות שלהם. העיר העיקרית באזור היא טלהאסי.

חוף ביג בנד הוא חוף המשתרע לאורך כ-350 ק"מ (220 מייל) משפך נהר אוקלוקוני סביב מפרץ אפלאצ'ה ובמורד החוף המערבי של חצי האי פלורידה. רצועת חוף זו כוללת את החופים של מחוזות וואקאלה, ג'פרסון, טיילור, דיקסי, לוי, סיטרוס, הרננדו ופאסקו. חוף ביג בנד הוא אזור קרסטי טבוע, המכוסה בביצה מלוחה. הוא כולל מעיינות מים מתוקים, שוניות צדפות, ואת הדלתא של נהר סווני.

== קישורים חיצוניים ==
<div class="mw-content-ltr">
* Robert A. Mattson, Thomas K. Frazer, Jason Hale, Seth Blitch, Lisa Ahijevych, [https://pubs.usgs.gov/sir/2006/5287/pdf/FloridaBigBend.pdf Florida Big Bend]
</div>

קטגוריה:פלורידה: אזורים
קטגוריה:פלורידה: גאוגרפיה
פרס מנדלי מוכר ספרים

פרס מנדלי מוכר ספרים הוא פרס בתחום הספרות היידית המוענק על ידי עיריית תל אביב-יפו ליוצרים בשפת היידיש. הפרס מוענק מאז שנת תשל"ו להוקרת יצירתו הספרותית של מנדלי מוכר ספרים (שלום יעקב אברמוביץ'). בנוסף לכבוד הרב, זוכים מקבלי הפרס גם במענק כספי. משנת 2001 הוחלט כי יחולק רק פעם בשלוש שנים, ומאז 2010 מחולק הפרס רק פעם בארבע שנים.

==זוכי הפרס==
{| class="wikitable" border="1"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| colspan="4" | מקבלי הפרס
|- bgcolor="#cccccc" align="center"
! שנה
! זוכים
! עבור
|-
| תשל"ו
| בינם הלר, אברהם קרפינוביץ'
| על ספריו "ביחידות" ו“בגטו ווארשה בחודש ניסן“ על ספריו "ביים ווילנער דורכהויף" ו"א טאג פון מלחמה"
|- bgcolor="#EFEFEF"
| תש“ם
| הרבעון הספרותי "די גאלדענע קייט" העיתון "לעצטע נייעס"
|עם הופעת גיליון ה-100 ועל תרומתו לספרות יידיש במלאת 30 שנה להופעתו ועל תרומתו לקליטת העלייה של דוברי יידיש
|-
| תשמ“ג
| משה יונגמן, מרדכי צאנין
| על הישגיו בשירה על הישיגיו בספרות ביידיש ויצירתו "ארטאפאנוס חוזר הביתה"
|- bgcolor="#EFEFEF"
| תשמ“ז
| יצחק בראט אברהם ליס יעקב צבי שרגל
| עיתונאי ומסאי, על הישגיו בשדה העיתונות ביידיש מבקר ספרותי ומסאי, על הישגיו בשדה הביקורת והמסות בספרות יידיש משורר ומסאי, על הישגיו בשירה הארץ-ישראלית בשפת יידיש ובמסות
|-
| תש“ן
| ישראל חיים בילצקי, שלמה וורזוגר
| על תרומתו החשובה לספרות בשתי הלשונות על חלקו בהתפתחותה של הסיפורת ביידיש בישראל
|- bgcolor="#EFEFEF"
| תשנ“ז
| צבי אייזנמן רבקה בסמן בן-חיים דוד שטוקפיש
| על תרומתו לסיפורת בשפת יידיש על שירתה הסגולית בשפת יידיש משורר ומסאי, מסאי ועורך עיתון, על תרומתו לעיתונות ולפובליציסטיקה ביידיש
|-
| תשס“ד
| ד“ר שלום לוריא
| על מכלול יצירתו
|- bgcolor="#EFEFEF"
| תשע“א
| יצחק לודן
| על תרומתו הרבה לעינות היידיש ועל מפעל חייו בתחום המסאות והכתיבה הפובליציסטית ביידיש
|-
| תשע"ה
| בני מר
| על פועלו המתמשך והרבגוני
|-
| תשע"ט
| אברהם נוברשטרן
| "על פעילותו יוצאת הדופן המשלבת הישגים מחקריים ופעילות ציבורית בקידומה של היידיש ותרבותה"
|-
| תשפ"ג
| נתן כהן
| בזכות תרומתו הייחודית בחקר תרבות היידיש במזרח אירופה לפני השואה ובמהלכה
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.tel-aviv.gov.il/Business/Art/Lists/List1/Attachments/12/מנדלי%20מוכר%20ספרים-הזוכים%20עד%20כה.pdf הזוכים עד כה], נכון ל-2017

==הערות שוליים==

*
מנדלי מוכר ספרים
קטגוריה:ספרות יידיש
מנדלי מוכר ספרים
שיווק קמעונאי

שיווק קמעונאי (Trade Marketing, לעיתים גם Shopper Marketing) הוא תחום בענף השיווק המתייחס להגדלת הביקוש למוצר מסוים בנקודת המכירה של קמעונאי או בנקודת ההפצה של סיטונאי. זאת, לעומת שיווק מסורתי המתייחס להגדלת הביקוש מצד הצרכן בטרם הגיע לנקודת המפגש שלו עם המוצר בחנות. שיווק קמעונאי עוזר ליצרן לנהל את המותג שלו בנקודת המכירה, ועשוי לכלול אלמנטים מתחום ניהול המכירות והסחר, כגון ניהול קטגוריות, מסחור חזותי, הנחות ומבצעים בנקודת המכירה, כמו גם אלמנטים פרסומיים כגון שילוט, כריזה, עיצוב אריזה, והטמעת טכנולוגיות פרסום בנקודת המכירה. שיווק קמעונאי נחשב לענף שיווק BTL (Below the line), קרי ענף שאינו משתמש באמצעי תקשורת המונים ולעומת זאת בעל נקודת מגע אישית עם הצרכן.

===רקע===
בעוד שיווק מסורתי מנסה ליצור ביקוש למוצר מסוים בטרם ההגעה לחנות באמצעות מיתוג או מחיר, שיווק קמעונאי מנסה ליצור הנעה לפעולה ברגע הקניה, ומיועד לחזק הטיות צריכה במהלך הקניה לטובת מוצר מסוים. כך לדוגמה, מחקרים מסוימים הראו ש-70% מהחלטות הקניה מתרחשות במעמד הרכישה בנקודת המכירה, וש-68% מהחלטות הקניה בנקודת המכירה נטועות בדחפים אימפולסיביים. 

מחקרים אחרים מהעת האחרונה הראו ש-28% מהצרכנים מחליטים על המותג שאותו הם יצרכו בעת שהיה מול המדף במעמד הקניה. בנוסף לכך, כ-10% מהצרכנים רוכשים מותג שונה מזה שתכננו לרכוש, בזכות חשיפה לאלמנטים של שיווק קמעונאי בנקודת המכירה. אלמנטים נפוצים כאלה עשויים להיות שלט המודיע על הנחה במחיר או שלט החוזר על מסרים פרסומיים שהצרכן נחשף אליהם בטרם כניסתו לחנות. 

===מגמות===
מחלקות שיווק קמעונאי קיימות אצל רוב יצרני המזון ומוצרי הצריכה, ומסונפות למנהלי השיווק או הסחר של הארגון. בעת האחרונה קיימת מגמה בקרב חברות מוצרי צריכה בינלאומיות גדולות לשילוב הדוק יותר בין מאמצי השיווק הקמעונאי לבין מאמצע השיווק המסורתיים. חברות אלו מנסות ליצור גשר בין אסטרטגיית מותג ומסרים תדמיתיים, שמועברים לדוגמה בפרסומת בטלוויזיה או בתקשור ברשתות החבריות, לבין המסרים שצרכנים קולטים בעת שהות בנקודת המכירה והחלטה על רכישה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שיווק
קטגוריה:מסחר
אליעזר גלטנר

אליעזר גלטנר (1909 – אוגוסט 1996) היה רופא פנימי, מומחה למחלות כרוניות וגרונטולוגיה, ייסד את האגודה הישראלית לגרונטולוגיה, מנהל מחלקה גריאטרית ומנהל בית החולים אסף הרופא בין השנים 1951–1975.

==ביוגרפיה==
גלטנר נולד בבוצ'ץ', בגליציה שבאוסטרו הונגריה. בנעוריו, גלטנר היה פעיל ציוני ועמד בראש ארגון הנוער הציוני "אחווה". בהמשך היה פעיל במפלגת "הציונים הכלליים". גלטנר סיים את לימודי הרפואה בפראג ב-1935.

בשנת 1935 עלה גלטנר לארץ ישראל. עד שנת 1937 עבד בבית החולים הדסה בירושלים. לאחר מכן עבר לטבריה ועבד בבית החולים על שם שוויצר כרופא כללי.

בין השנים 1939–1946 שירת גלטנר בצבא הבריטי כרופא צבאי. בשנת 1942 שירת בצפון אפריקה. במהלך שירותו בלוב הוטל עליו לפקד על שיירה של יהודים ששבו לבתיהם ממחנה ריכוז.

בשנת 1940 עבר גלטנר להתגורר ברחובות. גלטנר היה חבר בהגנה עד 1948.

בין השנים 1948–1949 שירת גלטנר בחיל הרפואה של צה"ל. במלחמת העצמאות היה בפלמ"ח והשתתף בשחרור באר שבע.

בין השנים 1949–1951 היה רופא בלשכת הבריאות המחוזית ויושב ראש מגן דוד אדום ברחובות. ב-1950 מונה גלטנר למנהל הרפואי של מבצע מרבד הקסמים.

בין השנים 1951–1975 ניהל גלטנר את בית החולים הממשלתי "אסף הרופא" בצריפין. בנוסף ניהל את המחלקה הגריאטרית שבבית החולים. ב-1951 עת ניהל את בית חולים אסף הרופא, נפתחה המחלקה לטיפול בנפגעי הפוליו, בעזרת תרומה של נשות ויצו קנדה.

במקביל גלטנר לימד בבית הספר לאחיות ובבית הספר לפיזיותרפיה של בית החולים "אסף הרופא" וכן הרצה בפני אחיות, סטודנטים ורופאים משתלמים.

בשנת 1955 ערך גלטנר מחקר על מחלות כרוניות בישראל בתמיכתם של ארגון הבריאות העולמי ומלב"ן.

בשנת 1956 ייסד גלטנר את האגודה הישראלית לגרונטולוגיה.

עם יציאתו של גלטנר לגמלאות, המשיך לעסוק ברפואה בסקטור הממשלתי. בין השנים 1975–1985 היה גלטנר רופא בלשכת השיקום במשרד הביטחון ברחובות וחבר בוועדות רפואיות לקביעת אחוזי נכות לנכי צה"ל ולנפגעי מלחמת העולם השנייה.

גלטנר מונה לחבר ועדות רפואיות לערעורים של המוסד לביטוח לאומי.

בשנת 1978 החליטה עיריית רחובות להעניק לגלטנר את התואר "יקיר העיר רחובות".

בשנת 1988 זכה גלטנר בעיטור על"ה (עיטור לוחמי המדינה).

גלטנר נפטר בשנת 1996 ברחובות.

==משפחתו==
אשתו בטי, אותה נשא בשנת 1939 נפטרה בשנת 1956. ילדיו: הרופא פרופסור דוד גלטנר (1944–1999), ויהודית הופמן גלטנר, שופטת.

בשנת 1957 נשא לאשה את לוסי, שנפטרה בשנת 1986.

==לקריאה נוספת==
* [https://web.archive.org/web/20170807112249/http://www.rehovot-archive.org.il/Doc.asp?MenuID=1341 ד"ר אליעזר גלטנר] (הארכיון לתולדות רחובות)

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:גריאטרים ישראלים
קטגוריה:סגל בית החולים על שם שוויצר
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי מגן דוד אדום
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי שמיר
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
חלמיש (חברה)

חלמיש חברה ממשלתית עירונית לדיור לשיקום ולהתחדשות שכונות בתל אביב-יפו בע"מ היא חברה ממשלתית - עירונית בבעלות משותפת של מדינת ישראל ועיריית תל אביב-יפו העוסקת בדיור ציבורי בעיר תל אביב-יפו עבור משרד הבינוי והשיכון ומשרד הקליטה ופרויקטיים עירוניים עבור עיריית תל אביב-יפו.

==היסטוריה==
החברה נוסדה בשנת 1961 בידי משרד השיכון ועיריית תל אביב–יפו, והן מחזיקות בה בבעלות של 50% כל אחת. החברה נוסדה על מנת לפנות ולבנות מחדש אזורי מגורים בתל אביב שתנאי הדיור בהם היו גרועים. שמה הראשון היה "החברה לפינוי משכנות עוני ביפו".

חלמיש הרחיבה את פעילותה והיא מבצעת עבור עיריית תל אביב ומשרד הבינוי והשיכון, פרויקטים שונים בתחום הפיתוח והתשתית בשכונות העיר כגון שכונת התקווה, שכונת נווה צדק, שכונת שפירא וביפו.

החברה מסייעת במציאת פתרונות דיור לזכאי משרד הבינוי שיכון, והיא מנהלת יחידות דיור באזור תל אביב-יפו בהן מתגוררים זכאי משרד השיכון.

כנגד החברה הובעה ביקורת על כי היא מפנה דיירים בדיור הציבורי בעלי חוב, בלא התראה מספקת וללא ליווי של עובדי רווחה.

בשנת 2016 שיווקה החברה בשכונת נווה עופר שבדרום תל אביב, קרקע בבעלותה שמיועדת לפרויקט להשכרת דירות לטווח ארוך, ומהתמורה היא החלה לרכוש דירות עבור זכאי הדיור הציבורי בעיר.

== כפר שלם ==
עם הקמת החברה העביר לה מינהל מקרקעי ישראל את הטיפול בפינוי ושיקום שכונת כפר שלם. כ-1400 משפחות גרו בשטחים שהועברו לניהול חלמיש, כשעם הזמן פונו חלק מהמשפחות והצטרפו דיירים מבחוץ, שכונו דיירים פולשים. עד לשנת 2004 הועברו לניהול החברה כ-1030 דונם שהם 65% מכלל השטח של השכונה. עד לשנת 2008 פונה רוב השטח שנמסר לניהול החברה. חלק מן השטח פונה לצורכי בנייה מחדש והיתר לצורכי הציבור (כבישים, גנים, מבני ציבור).

==ראו גם==
* דיור ציבורי בישראל
* מינהל לסיוע בדיור

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות ממשלתיות בישראל
קטגוריה:ישראל: דיור ציבורי
קטגוריה:משרד הבינוי והשיכון
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות עירוניות
יוהנה אליזבת, נסיכת הולשטיין-גוטורפ

יוהנה אליזבת, נסיכת הולשטיין-גוטורפ (בגרמנית: Johanna Elisabeth von Schleswig-Holstein-Gottorf; 24 באוקטובר 1712 - 30 במאי 1760), הייתה אמה של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה.

==ביוגרפיה==
יוהנה אליזבת נולדה ב-24 באוקטובר 1712 בטירת גוטורפ, לכריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין ולאלברטינה פרדריקה, מרקיזת באדן-דורלאך, בתם של פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך ואוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ.

ב-8 בנובמבר 1727 התחתנה יוהנה אליזבת עם כריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט, שהיה גנרל בצבא הפרוסי, ושירת תחת פרידריך ולהלם הראשון, מלך בפרוסיה. לאחר נישואיהם התגוררו השניים בשטטין, ונולדו להם 5 ילדים.

בשנת 1744 נסעה יוהנה אליזבת עם בתה סופיה אוגוסטה פרדריקה, נסיכת אנהלט-צרבסט לרוסיה, על פי הזמנתה של יליזבטה, קיסרית רוסיה, וב-21 באוגוסט 1745 התחתנה בתה עם קרל פטר אולריך, דוכס הולשטיין-גוטורפ, אחיינה של יליזבטה. לאחר הנישואים הואשמה יוהנה אליזבת בקשירת קשר נגד הקיסרית, עקב קשריה עם הרוזן בקי, ומשום כך נאלצה לחזור לגרמניה.

בשנת 1747 מת בעלה כריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט, ויוהנה אליזבת מונתה לעוצרת בשם בנה פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט. בשנת 1750 עברה יוהנה אליזבת להתגורר בארמון דורנבורג על האלבה, ובשנת 1751 הוכתר אחיה אדולף פרידריך למלך שוודיה. בשנת 1758 ברחה יוהנה אליזבת עם משפחתה לצרפת בעקבות מלחמת שבע השנים, וב-30 במאי 1760 מתה יוהנה אליזבת בפריז.

==משפחתה==
ב-8 בנובמבר 1727 התחתנה יוהנה אליזבת עם כריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
* יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה (1729–1796)
* וילהלם, נסיך אנהלט-צרבסט (1730–1742)
* פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט (1734–1793)
* אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט (1736)
* אליזבת, נסיכת אנהלט-צרבסט (1742–1745)

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1712
קטגוריה:נפטרות ב-1760
מרדכי בר מוחא

טקס הכנסת ספר תורה לבית הכנסת ב[[גבעת נשר בשנת 1970. ליד הארון הרב מרדכי בר-מוחא, רבה הספרדי של נשר.]] 
אנדרטה לכבודו של הרב מרדכי בר מוחא, בתחילת הרחוב הנושא את שמו בתל חנן
קבר של הרב מרדכי בר מוחא ב[[בית הקברות של נשר]] 
הרב מרדכי ניסים בר מוחא (מרץ 1936 – אוגוסט 1999) היה הרב הראשי הספרדי של נשר בשנים 1969–1999. מחנך, רב, מוהל, שוחט וחזן.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת 1936 בפורים, לרבי יצחק ולאסתר (נקברו בחדרה). צאצא לשושלת רבנים מיוחסת וענפה בעיר מרקש. אבי סבו, הרב אברהם בר מוחא, היה מקובל וידוע בעיר מרקש כעושה נפלאות. נטמן בהר הזיתים בירושלים. נין לרבי רפאל מסעוד אבן מוחא המכונה "המלאך רפאל" שהיה אב בית דין בעיר מרקש ומחברם של הספרים "פרדס רימונים" ו"פרפראות לחכמה".

למד בעיר מקנס ובעיר מרקש ובוגר ישיבת חב"ד "תומכי תמימים" בעיר ברינואה שבצרפת. בגיל 18 הוסמך כשוחט על ידי הרבנות הראשית במרוקו והיה מפקח בישיבות מרוקו. קיבל הסמכה לרבנות מהרב שלום משאש מהעיר מקנס במרוקו ששימש כרב הראשי של ירושלים.

בשנת 1956 עלה לישראל עם רעייתו שושנה לבית משפחת קדוש ניסים וחסיבה. בתחילת דרכו בישראל התמסר לעניין החינוך. היה מחנך ומנהל בבית הספר ממלכתי דתי "ישורון" בשכונת תל חנן בנשר וחינך את ותיקי נשר.

בשנת 1960 סיים את לימודי ההוראה בגבעת וושינגטון. עם סיום לימודיו, החל בעבודתו כמורה ומחנך בבית הספר "ישורון" בנשר ובתיכון מקיף במגדל העמק ובינתיים החל לשמש גם מוהל ומל אלפי ילדים.

בשנת 1967 מונה לחבר לשכת הרבנות בנשר וקיבל את הכושר מהרבנים הראשים דאז הרב יצחק נסים והרב איסר יהודה אונטרמן. היה הרב הראשי הספרדי בנשר בשנים 1969–1999 במשך שנים רבות במקביל לרב האשכנזי הראשי הרב טוביה בהרי"ר.

היה יו"ר המועצה הדתית נשר, יו"ר ארגון הרבנים הספרדים בישראל, יו"ר חבר הרבנים בארץ ישראל וסגן יו"ר חבר המועצות הדתיות בישראל. היה פעיל בסיעת "ליכוד ותמורה" של המפד"ל.

היה עוסק בש"ס ובתורת הקבלה. היה נותן במשך שנים רבות שיעור גמרא כל שבוע בתל חנן ובבן דור.

בי"ח באלול ה'תשנ"ט (1999) נפטר הרב בר מוחא לאחר מחלה שנמשכה אחד עשר חודשים. הוא נפטר בעודו צעיר בן 63 שנים. הותיר אחריו תשעה ילדים. בין בניו יוסי בר מוחא, עיתונאי, והרב דניאל בר מוחא שהיה רבה של מצפה רמון.

ללווייתו הגיעו הרבנים הראשיים דאז הרב אליהו בקשי דורון והרב ישראל מאיר לאו; הרב שאר ישוב הכהן, רב עיר חיפה; הרב שלמה שלוש רב העיר חיפה; וכן בעלי תפקידים ובהם שרים וחברי כנסת.

על שמו רחוב וגן ציבורי בעיר נשר.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:נשר: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:בוגרי רשת ישיבות תומכי תמימים
קטגוריה:בוגרי מכללת גבעת וושינגטון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1999
כריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין

כריסטיאן אוגוסט מהולשטיין-גוטורפ, נסיך אויטין (בגרמנית: Christian August von Schleswig-Holstein-Gottorf; 11 בינואר 1673 - 24 באפריל 1726), היה אביהם של אדולף פרדריק, מלך שוודיה, פרידריך אוגוסט הראשון, דוכס אולדנבורג, ויוהנה אליזבת, נסיכת הולשטיין-גוטורפ, אמה של יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה.

==ביוגרפיה==
כריסטיאן אוגוסט נולד ב-11 בינואר 1673 בטירת גוטורפ, לכריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ ולפרדריקה אמליה מדנמרק, בתם של פרדריק השלישי, מלך דנמרק וסופיה אמליה מבראונשווייג-לינבורג.

בשנת 1695 מת אביו כריסטיאן אלברכט, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ואחיו הבכור פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ ירש את דוכסות הולשטיין-גוטורפ, בעוד כריסטיאן אוגוסט קיבל את אזור אויטין ונטל את התואר "דוכס הולשטיין-אויטין". בנוסף הוא מונה בשנת 1701 למנהל של בישופות ליבק, וב-26 באפריל 1706 מונה לבישוף ליבק.

בשנת 1702 מת אחיו פרידריך הרביעי, דוכס הולשטיין-גוטורפ, ובנו קרל פרידריך, דוכס הולשטיין-גוטורפ ירש את נחלותיו, אולם מכיוון שהיה קטין, שימש כריסטיאן אוגוסט כעוצר הדוכסות יחד עם גיסתו הדוויג סופיה משוודיה, ולאחר מותה בשנת 1708 שימש כעוצר לבדו. במהלך מלחמת הצפון הגדולה נבזזו נחלותיו של קרל פרידריך על ידי הצבא הדני, שאף הרס את טירת גוטורפ - שהייתה מקום מושבם של דוכסי הולשטיין-גוטורפ.

בשנת 1717 עבר כריסטיאן אוגוסט להתגורר בקיל, וב-24 באפריל 1726 מת כריסטיאן אוגוסט בטירת גוטורפ.

==משפחתו==
ב-2 בספטמבר 1704 התחתן כריסטיאן אוגוסט עם אלברטינה פרדריקה, מרקיזת באדן-דורלאך, בתם של פרידריך השביעי, מרקיז באדן-דורלאך ואוגוסטה מריה מהולשטיין-גוטורפ, ממנה נולדו לו 11 ילדים:
* הדוויג סופיה, נסיכת הולשטיין-גוטורפ (1705–1764)
* קרל אוגוסט, דוכס הולשטיין-גוטורפ (1706–1727)
* פרדריקה אמליה, נסיכת הולשטיין-גוטורפ (1708–1731)
* אנה, נסיכת הולשטיין-גוטורפ (1709–1758), התחתנה עם וילהלם, נסיך סקסוניה-גותה-אלטנבורג
* אדולף פרדריק, מלך שוודיה (1710–1771)
* פרידריך אוגוסט הראשון, דוכס אולדנבורג (1711–1785)
* יוהנה אליזבת, נסיכת הולשטיין-גוטורפ (1712–1760), התחתנה עם כריסטיאן אוגוסט, נסיך אנהלט-צרבסט
* פרדריקה אמליה, נסיכת הולשטיין-גוטורפ (1713)
* וילהלם כריסטיאן, נסיך הולשטיין-גוטורפ (1716–1719)
* פרידריך קונרד, נסיך הולשטיין-גוטורפ (1718)
* גאורג לודוויג, נסיך הולשטיין-גוטורפ (1719–1763)

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1673
קטגוריה:נפטרים ב-1726
יחסי ארצות הברית – ג'מייקה

יחסי ארצות הברית–ג'מייקה הם היחסים הדו-צדדיים בין ארצות הברית של אמריקה לבין ג'מייקה.

== היסטוריה ==
ארצות הברית ייסדה את יחסיה הדיפלומטיים עם ג'מייקה בשנת 1962, לאחר שהאחרונה קיבלה את עצמאותה מבריטניה. ארצות הברית מקיימת קשרים קרובים עם ממשלת ג'מייקה. ראש ממשלת ג'מייקה לשעבר פטרסון ביקר בוושינגטון מספר פעמים לאחר שנכנס לתפקידו ב-1992. באפריל 2001 נפגשו פטרסון ומנהיגים נוספים בקריביים עם ג'ורג' בוש, נשיא ארצות הברית, במהלך ועידת פסגה, במטרה להעמיק את שיתוף הפעולה של ארצות הברית עם מדינות הקריביים.

סיוע של הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי (USAID) לג'מייקה מאז עצמאותה תרם לצמצום קצב גידול האוכלוסייה בג'מייקה, להשגת סטנדרטים גבוהים יותר במספר פרמטרים בריאותיים קריטיים, ולגיוון והרחבת בסיס הייצוא של ג'מייקה.

חיל השלום נמצא בג'מייקה מאז שנת 1962. מאז, למעלה מ-3,300 מתנדבים שירתו במדינה. כיום, חיל השלום עוסק בפרויקטים הבאים: "נוער בסיכון" הכולל בריאות בגיל ההתבגרות, תברואת מים, הכוללת פתרונות לשפכים של כפרים שונים ועוד. חיל השלום.

ג'מייקה היא נקודת מעבר גדולה של קוקאין ומריחואנה בדרך לארצות הברית. במהלך שנת 2006 הצליחה ממשלת ג'מייקה לתפוס סמים המיועדים לארצות הברית ופירקה כנופיה שעסקה בסחר מסוג זה, אם כי ג'מייקה נשארה היצואנית הגדולה ביותר של מריחואנה באיים הקאריביים. מאמצים מצד הכוח המשטרתי של ג'מייקה (JCF) וכוח ההגנה של ג'מייקה (JDF)
שגרירות ג'מייקה בוושינגטון די.סי., ארצות הברית

== סחר ==
ארצות הברית היא שותפת הסחר החשובה ביותר של ג'מייקה. למעלה מ-80% מהייצוא הג'מייקני מגיע לשוק האמריקאי. ארצות הברית מספקת מעל 100 מיליון דולר תמיכה במטרה להרחיב ולגוון את מקורות האנרגיה שבאי הג'מייקני.

ליותר מ-80 חברות אמריקאיות יש סניפים בג'מייקה ומאות חברות אמריקאיות נוספות מוכרות את המוצרים שלהן בג'מייקה באמצעות מפיצים מקומיים.

לשתי המדינות יש הסכם מיסוי כפול.

== תיירות ==
יותר ממיליון תיירים אמריקאים מבקרים בג'מייקה מדי שנה, ומאות אלפי ג'מייקנים מבקרים בארצות הברית. הקהילה הג'מייקנית-אמריקנית הגדולה שולחת מיליארדי דולרים בהעברות לג'מייקה מדי שנה.

== הסיוע האמריקאי לג'מייקה ==
ארצות הברית מסייעת לג'מייקה במאמץ לטפל באלימות ובפעילות הפלילית. הסיוע מתמקד בצמצום השחיתות; הגברת השקיפות וניהול ממשל תקין; טיפוח השתתפותה של ג'מייקה במאמצי ביטחון אזוריים; חיזוק החינוך הבסיסי ועוד.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://history.state.gov/countries/jamaica היסטוריה של יחסי ארצות הברית–ג'מייקה]

==הערות שוליים==
אראוקה (מחוז)

אראוקה (בספרדית: Arauca) הוא אחד מ-32 המחוזות של קולומביה. המחוז נמצא במזרח קולומביה והוא גובל בוונצואלה בצפון ובמזרח, במחוזות ויצ'דה וקסנרה בדרום ובמחוז בויאקה במערב.

המחוז משתרע על שטח של 23,818 קמ"ר. במחוז מתגוררים כ-270,000 תושבים (הערכה ל-2017). בירת המחוז היא העיר אראוקה.

==היסטוריה==
לאחר קבלת העצמאות של רפובליקת קולומביה הגדולה מהאימפריה הספרדית בתחילת המאה ה-19 האזור נכלל במחוז בויאקה. לאחר פיצול הרפובליקה ב-1830 האזור נכלל ברפובליקת גרנדה החדשה והשתייך לפרובינציית קסנרה שכללה את שטחי מחוז אראוקה העתידי ועוד מספר מחוזות מודרניים. ב-1857 הרפובליקה הפכה לפדרלית והפרובינציה נכללה במדינת בויאקה. ב-1863 הרפובליקה הפכה לארצות הברית של קולומביה והמדינות המקוריות המשיכו להתקיים. ב-1886 ארצות הברית של קולומביה הפכה לרפובליקת קולומביה הלא-פדרלית והאזור נכלל במחוז בויאקה.

לאחר מספר הפגנות וניסיונות מרידה של המקומיים בדרישה להתפצל ממחוז בויאקה, ב-1911 פוצלה מהמחוז הקומיסריה (יחידה דומה למחוז אך במעמד פחות יותר ותחת שליטה הדוקה יותר של השלטון המרכזי) אראוקה, שהייתה קטנה יותר מאשר המחוז המודרני. חלק מהתושבים לא הסתפקו בכך וב-1917 מקומיים הצליחו להשתלט על הבירה אראוקה וניסו להקים מדינת עצמאית בשם "רפובליקת אראוקה" אך השלטון הקולומביאני הצליח להשתלט מחדש על האזור תוך זמן קצר. ב-1923 הקומיסריה הורחבה וכללה את כל שטחי המחוז העתידי. בשנות ה-40 ושנות ה-50 של המאה ה-20 האזור היה אחד המוקדים של מלחמת לה ויולנסיה , מלחמת אזרחים שהתרחשה באזורי הספר של קולומביה.

ב-1955 שונה מעמד הקומיסריה למעמד דומה של אינטנדנסיה. ב-4 ביולי 1991 שודרג מעמד האינטנדסיה למחוז.

==כלכלה==
כלכלת המחוז מסתמכת בעיקר על הפקת נפט, כשבמחוז נמצא שדה הנפט קניו לימון , אחד הגדולים בקולומביה. מלבד הנפט יש במחוז גידול מקנה וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול קקאו, מניהוט, אורז, תירס, דורה, סויה ושומשום.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קולומביה: מחוזות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1991
בואינג VC-25

בואינג VC-25 הוא גרסה צבאית של מטוס בואינג 747, והופעל על ידי חיל האוויר של ארצות הברית כאייר פורס 1, סימן קריאה של כל מטוסי חיל האוויר של ארצות הברית שנשאו את נשיא ארצות הברית.

רק שתי דוגמאות של המטוס נמצאות בשימוש עם מספרי הזנב 28000 ו-29000. המטוס מופעל לעיתים קרובות לצד מסוק מארין 1.

ב-1985 זוג מטוסי VC-137 מבוססי בואינג 707 שימשו כמטוסים נשיאותיים, ושירתו 23 ו-13 שנים בהתאמה באותה העת. בתקופה זו החל חיל האוויר האמריקני לחפש החלפה למטוסים, ודרשו שהמטוס החדש יהיה לפחות בעל שלושה מנועים וטווח טיסה של 9,700 ק"מ. המטוסים שהתמודדו במכרז למטוס נשיאותי היו בואינג 747 וכן מקדונל דאגלס DC-10, ולבסוף זכתה חברת בואינג.

ייצור המטוס החל בתקופתו של רונלד רייגן (1981–1989), ובנייתו הסתיימה ב-1986. טיסת הבכורה התקיימה ב-1987. העיצוב הפנימי של המטוס נעשה על פי הוראותיה של הגברת הראשונה ננסי רייגן.

על פי דיווח על חיל האוויר האמריקני, עלות התפעול של מטוס VC-25A ב-2014 עמדה על 210,877 דולר לשעה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.af.mil/About-Us/Fact-Sheets/Display/Article/104588/vc-25-air-force-one/ VC-25 - Air Force One] באתר חיל האוויר האמריקני

קטגוריה:חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:נשיאות ארצות הברית
VC-25
קטגוריה:מטוסים נשיאותיים
העמותה למען משרתי המילואים

העמותה למען משרתי המילואים מיסודה של פורום מג"דים, מח"טים וטייסים במילואים ופורום החפ"שים.

העמותה הוקמה בשנת 2012 והיא ממשיכה את פעילות שני הפורומים הנ"ל משנת 1995.

=== פעילי העמותה ===

חברי פורום מג"דים, מח"טים וטייסים במילואים וחברי פורום החפ"שים. יו"ר העמותה היה אל"ם במיל' אבי סייג אשר נפטר מקורונה בשנת 2021.

העמותה והארגונים יזמו והובילו את כל השינויים שהיו בתחום המילואים בשני העשורים האחרונים, וביניהם חקיקת חוק הביטוח לחיילי המילואים, חוק המילואים ועוד רבים.

=== מטרות העמותה ===
הבטחת השמירה על חוסנו ועל תפקידו הנאות של מערך המילואים בצבא ההגנה לישראל, המהווה את עיקר כוחו ועוצמתו. קידום ושמירה על זכויותיהם של חיילי ומפקדי המילואים, כשירותם, תנאי שירותם ויחסיהם עם גורמי המדינה וצבא ההגנה לישראל, על מנת שיוכלו לבצע את משימות הביטחון של המילואים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

קטגוריה:ישראל: עמותות
עמותה
קטגוריה:ישראל: ארגונים העוסקים בצה"ל
אורביה

אורביה (באנגלית: Orbia), שנקראה בעבר מקסיכם (באנגלית: Mexichem), היא חברה מקסיקנית לייצור צינורות פלסטיק, ואחת מחברות הפטרוכימיה הגדולות בעולם. היא נוסדה בשנת 1953. הפורטפוליו של החברה כולל מוצרים המשמשים למגזרים בעלי צמיחה גבוהה כגון תשתיות בניין, טלקומוניקציה, משקאות ומים ראויים לשתייה במקסיקו, ארצות הברית, אירופה, אסיה, דרום אפריקה, המזרח התיכון, ואמריקה הלטינית. החברה נסחרת בבורסת "Mexican Securities Exchange" למעלה מ-30 שנה. המטה ממוקם בעיר טלאלנפנטלה, מקסיקו.

בשנת 2017 רכשה מקסיכם 80% ממניות חברות נטפים הישראלית תמורת 1.5 מיליארד דולר.

בספטמבר 2019 שינתה החברה את שמה ל"אורביה" (Orbia).

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יצרני כימיקלים
קטגוריה:חברות מקסיקניות
חנה יעקב-פלר

חנה יעקב-פלר (1895–1968) הייתה רופאת עור, מחלוצות הרופאות בארץ ישראל, מרופאי העור הראשונים בארץ-ישראל, עמדה בראש ארגון הרופאות בההסתדרות הרפואית בישראל.

==קורות חיים==
יעקב-פלר נולדה בברודי בגליציה באוסטרו הונגריה. בשנת 1919 סיימה את לימודי הרפואה בווינה והתמחתה במחלות עור ומין.

יעקב-פלר התחתנה עם הד"ר צבי הנריק יעקב, ב-1917 נולדה בתה גרדה. ב-1920 עלתה לארץ ישראל עם בתה ואמה, מספר חודשים לאחר שבעלה עלה. בני הזוג התיישבו בלוד.

בהמשך חזרה יעקב-פלר לווינה, עשתה דוקטורט נוסף במדעי המדינה וחזרה ללוד כרופאה. יעקב פלר נפרדה מבעלה, ואחרי מאורעות תרפ"ט עברה לתל אביב שם עסקה במקצועה, בנוסף עמדה בראש ארגון הרופאות בהר"י.

בתל אביב נישאה לרופא הפנימי הד"ר משה פלר, אשר היה אחראי על נפגעי המאורעות מטעם ההגנה, התמנה ב-1949 למנהל הרפואי של מחוז דן של קופת חולים הכללית..

פלר שלטה בשפה הערבית.

בשנת 1968 נפטרה יעקב-פלר.

==לקריאה נוספת==
* הארץ, 18 בינואר 1980

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאות ביישוב
קטגוריה:רופאי עור ביישוב
קטגוריה:רופאות עור ישראליות
קטגוריה:רופאי עור ישראלים
קטגוריה:נשות העלייה השלישית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:ראשי ארגון הרופאות בישראל

קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1895
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1895
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1968
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1968
מופריד

מוּפְרִיד (מערבית مفرد الرامح "מופריד אל-ראמי" - היחיד עם החנית) או η ברועה דובים, נקרא גם גליזה 534, הוא כוכב שנמצא במרחק של כ-37 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים רועה דובים. עם בהירות נראית מדרגה 2.68 זהו הכוכב השלישי בבהירותו בקבוצה.

מופריד הוא כוכב־התקן של המחלקה הספקטרלית G0IV.

==תכונות==
מופריד הוא תת-ענק צהוב מסוג ספקטרלי G0 IV, מסתו כ-1.7 מסות שמש, רדיוסו כ-2.7 רדיוסי שמש, טמפרטורת פניו כ-6,100 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 9 מעוצמת ההארה של השמש. מדידות ספקטרוסקופיות של אורו מצביעות על קיומו של בן זוג עמום מאוד שלא ניתן לראותו באופן ישיר ושמקיף את מופריד בזמן הקפה של 494 ימים (כשנה ושליש). ככל הנראה בן הזוג הוא ננס אדום. במרחק זוויתי של כ-2 דקות קשת נמצא כוכב עמום עם בהירות מדרגה 9, אך הוא אינו קשור למופריד ורק נמצא באותו הכיוון. 

למופריד יש מתכתיות גדולה פי 2 מזו של השמש והספקטרום של אורו מראה על שכיחות גדולה במיוחד של נתרן, גופרית, צורן, קובלט וניקל. גילו של הכוכב מוערך בקרוב ל-2.5 מיליארד שנים והוא ככל הנראה סיים את שלב היתוך המימן שבליבתו להליום והיתוך המימן עבר לשכבות חיצוניות יותר, מה שגורם לכוכב להתחיל בתהליך של התפשטות והתקררות בדרך להפוך לענק אדום. בשל קרבתו למערכת השמש הוא נכלל בקטלוג גליזה לכוכבים קרובים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://stars.astro.illinois.edu/sow/muphrid.html מופריד] באתר של ג'ים קלר
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תת-ענקים
קטגוריה:כוכבים כפולים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים רועה דובים
קטגוריה:קטלוג גליזה
בועז שכביץ

בועז שכביץ (7 ביוני 1924 – 17 בפברואר 2012) היה פרופסור לספרות עברית באוניברסיטת תל אביב, בלשן וחוקר ספרות, חבר האקדמיה ללשון העברית ומנהלו הראשון של מרכז קיפ לחקר הספרות והתרבות העברית.

==תולדות חייו ==
נולד בחיפה, דור שלישי למשפחתו בארץ ישראל. סבו, יעקב הכהן ש"ך-עוויץ (מצאצאי שבתי כהן, שכונה "שפתי כהן" (ש"ך) על שם חיבורו הידוע), למד בישיבת וולוז'ין, רכש קרקע בגדרה ועלה בעליית הביל"ויים. בין היתר התכוון הסב להוציא קונקורדנציה למשנה, רעיון אותו המשיך נכדו שתכנן להוציא קונקורדנציה לסידור התפילה.

למד בבית הספר הריאלי ועוד לפני שסיים את לימודיו התנדב לשרת בגדוד הראשון של הבריגדה היהודית. ב-1946 החל ללמוד באוניברסיטה העברית בירושלים ספרות ולשון עברית. במהלך לימודיו גויס לחי"ש והיה שליש גדוד בית חורון של חטיבת עציוני בקרבות מלחמת העצמאות. במשך שנים, מאז 1952, לימד באוניברסיטה העברית את יסודות ההבעה בכתב והכתיבה הנכונה של חיבורים עיוניים וערך את "פינת הלשון" בקול ישראל. הקפדתו העיקרית הייתה על מבטא עברי נקי ומדויק וביטוי נהיר וברור.

בשנת 1961 התמנה למזכיר הקונגרס העולמי השלישי למדעי היהדות.

בשנת 1963 קיבל תואר דוקטור, נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "בעיות בסגנון הפרוזה המסאית של ראשית הספרות העברית החדשה, על פי הפרוזה של נפתלי הרץ וייזל".

ב-1970 התקבל לאוניברסיטת תל אביב בדרגת מרצה בכיר והיה למנהלו הראשון של "מכון כץ לחקר הספרות העברית" על שם בן-ציון כ"ץ (לימים מרכז קיפ לחקר הספרות והתרבות העברית).

מפעל מרכזי בחייו היה חקר שירת שמעון הלקין והוא אף ערך (עם מנחם פרי) את ספר היובל לכבודו במלאת לו 75, בשנת 1972.

== ממאמריו ==
* "יערות מתוהמים: אפיזודות בביוגרפיה ליטראריה של שמעון הלקין", סימן קריאה, 2, 1975
* 
* "הערות על דבר שימוש הסביל בעברית", לשוננו לעם י"ח (תשכ"ז) 8-11 
* "מיעוט-פנים וריבוי-פנים בדימוי", תרביץ ל"ז (תשכ"ח) 396-374 
*"רובדי אוצר המלים ב"דברי שלום ואמת של נ"ה ויזל (עיון של סגנון בלשון-העיון הסינתטית)", לשוננו, ל"ב, ג (ניסן תשכ"ח, 1968), עמ' 304-307
* "בין אמור לאמירה : למהותה של ה"מליצה"", הספרות ב, 3 (תש"ל) 664-668
* "שיעורו וגיוון-שיעורו על המשפט בכתיבת-העיון שבעברית", לשוננו ל"ד (תש"ל) 210-224
* "ניסיונות-שימוש במחשב בחקר הספרות העברית החדשה", צבי מלאכי (עורך), על שירה וסיפורת (תשל"ז) 215-228
* "פיסוק בזמנו (על הפיסוק הנוהג בסיפורי ש"י עגנון)", דב סדן, אפרים אלימלך אורבך, לעגנון שי: דברים על הסופר וספריו (תשכ"ו) 281-288 
* "אומנות הסיפור והלשון ב"המוצא"", מחברות לחקר יצירתו ופועלו של י.ח. ברנר (תשל"ז) 46-71

== בעריכתו ==
* בועז שכביץ ומנחם פרי (עורכים), ספר היובל לשמעון הלקין: במלאת לו שבעים וחמש שנים, ירושלים: ר. מס, תשל"ה–1975.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* ; המשך - 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: ספרות
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית
קטגוריה:לוחמי ההגנה
בועז
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
WGS

מערכת ייחוס WGS 84  ([[פחיסות האליפסואיד מוגזמת לשם המחשה).]]
WGS (ראשי תיבות באנגלית של: World Geodetic System, תרגום: מערכת גאודטית עולמית) הוא תקן המשמש בקרטוגרפיה, גאודזיה וניווט, כולל GPS ומערכות GNSS אחרות. היא כוללת סטנדרט של מערכת קואורדינטות המתייחסות לכדור הארץ, משטח ייחוס ספרואידי התייחסות לפני השטח (דאטום או "אליפסואיד ייחוס") עבור נתוני גובה גולמיים, משטח שווה פוטנציאל כבידה ("גאואיד") המגדיר את פני הים הנומינליים.

הגרסה האחרונה היא WGS84 (הידועה גם בשם WGS 1984, EPSG:4326), פורסמה בשנת 1984 ועודכנה לאחרונה ב-2004. ערכות קודמות כוללות את WGS 72, WGS 66, WGS 60. כאשר WGS 84 היא נמצאת בשימוש מערכת GPS האמריקאית.

ראשית הצירים של המערכת היא מרכז המסה של כדור הארץ עם שגיאה מוערכת של כ-2 סנטימטרים בלבד.

את WGS 84 מרידיאן קו אורך אפס הוא מרידיאן הייחוס IERS, 5.3 שניות קשת או 102 מטרים ממזרח לקו גריניץ' בקו הרוחב של מצפה הכוכבים המלכותי.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:GPS
קטגוריה:ניווט
קטגוריה:קרטוגרפיה
אליפות ברזיל בכדורגל 2012

אליפות ברזיל בכדורגל 2012 הייתה הפעם ה-56 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-19 במאי 2012 והסתיימו ב-2 בדצמבר 2012.

בתחרות השתתפו 20 קבוצות. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו פורטוגזה, פונטה פרטה, נאוטיקו ורסיפה. 

המשחקים התקיימו בשיטת ליגה תוך מפגש כפול בין הקבוצות. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו.

בסוף העונה ארבע קבוצות ירדו לליגת משנה. 

פלומיננסה זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה הרביעית בתולדות המועדון.

בסיום העונה לליגת משנה ירדו רסיפה, פלמיירס, אתלטיקו גויאניינסה ופיגיירנסה. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו גויאס, קריסיומה, אתלטיקו פרנאאנסה וויטוריה.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" width=70% style="font-size:100%"
!!width=10|מיקום
!קבוצה
!width=15|משחקים
!width=15|ניצחונות
!width=15|תיקו
!width=15|הפסדים
!width=15|שערי זכות
!width=15|שערי חובה
!width=15|הפרש שערים
!width=15|נקודות 
!הערות
|-
|- bgcolor="#FFFF00"
| 1 || פלומיננסה || 38 || 22 || 11 || 5 || 61 || 33 || 28 || 77||זכייה בליגה העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#76EE00
| 2 || אתלטיקו מיניירו || 38 || 20 || 12 || 6 || 64 || 37 || 27 || 72|| העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#76EE00 
| 3 || גרמיו || 38 || 20 || 11 || 7 || 56 || 33 || 23|| 71|| העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#76EE00 
| 4 || סאו פאולו || 38 || 20 || 6 || 12 || 59 || 37 || 22|| 66|| העפלה לגביע ליברטדורס
|-
| 5 || ואסקו דה גאמה || 38 || 16 || 10 || 12 || 45 || 44 || 1|| 58 
|- bgcolor=#76EE00
| 6 || קורינתיאנס || 38 || 15 || 12 || 11 || 51 || 39 || 12|| 57|| העפלה לגביע ליברטדורס כמחזיקת הגביע
|-
| 7 || בוטפוגו || 38 || 15 || 10 || 13 || 60 || 50 || 10|| 55
|-
| 8 || סנטוס || 38 || 13 || 14 || 11 || 50 || 44 || 6|| 53
|-
| 9 || קרוזיירו || 38 || 15 || 7 || 16 || 47 || 51 ||4-|| 52
|-
| 10 || אינטרנסיונל || 38 || 13 || 13 || 12 || 44 || 40 || 4|| 52
|-
| 11 || פלמנגו || 38 || 12 || 14 || 12 || 39 || 46 ||7-|| 50
|-
| 12 || נאוטיקו || 38 || 14 || 7 || 17 || 44 || 51 ||7-|| 49
|-
| 13 || קוריטיבה || 38 || 14 || 6 || 18 || 53 || 60 ||7-|| 48
|-
| 14 || פונטה פרטה || 38 || 12 || 12 || 14 || 37 || 44 ||7-|| 48 
|-
| 15 || באהיה || 38 || 11 || 14 || 13 || 37 || 41 ||4-|| 47
|-
| 16 || פורטוגזה || 38 || 10 || 15 || 13 || 39 || 41 || 2-|| 45
|- bgcolor=#F08080
| 17 || רסיפה (כדורגל)|רסיפה || 38 || 10 || 11 || 17 || 39 || 56 ||17-||41 ||ירדה ליגה
|- bgcolor=#EFC6DC
| 18 || bgcolor=#EFC6DC | פלמיירס || 38 || 9 || 7 || 22 || 39 || 54 ||15-|| 34 ||bgcolor=#F08080 | זכייה בגביע ברזיל העפלה לגביע ליברטדורס ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 19 || אתלטיקו גויאניינסה || 38 || 7 || 9 || 22 || 37 || 67 ||30-|| 30 || ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 20 || פיגיירנסה || 38 || 7 || 9 || 22 || 39 || 72 ||33-|| 30||ירדה ליגה
|}

==שחקנים מצטיינים==
פרד, שחקנה של פלומיננסה כבש 20 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

רונאלדיניו, שחקנה של אתלטיקו מיניירו זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.

פרד, שחקנה של פלומיננסה זכה בפרס כדורגלן העונה של קונפדרציית הכדורגל הברזילאית.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.rsssfbrasil.com/tablesae/br2012.htm נתונים מאתר rsssf]
* [https://www.cbf.com.br/futebol-brasileiro/competicoes/campeonato-brasileiro-serie-a/2012 נתונים מאתר קונפדרציית הכדורגל הברזילאית]

ברזיל
קטגוריה:עונות באליפות ברזיל בכדורגל
טלקה

טלקה (בספרדית: Talca) היא עיר וקומונה בצ'ילה, בירת מחוז מאולה ופרובינציית טלקה. העיר נמצאת במרחק של כ-250 קילומטרים דרומית לסנטיאגו דה צ'ילה, בירת המדינה.

==אטימולוגיה==
השם טלקה הוא עיוות של המילה "טרלקה" שמשמעה בשפת מפוצ'ה שדוברה על ידי הילידים באזור הוא "רעם".

==היסטוריה==
הניסיון הראשון לייסוד העיר היה ב-1692 על ידי מושל צ'ילה תומאס מרין גונסאלס דה פובדה. ההתיישבות שכנה בשטחי קומונת מאולה המודרנית, מדרום לטלקה המודרנית, אך היישוב ננטש תוך זמן קצר.

ב-12 במאי 1742 מושל צ'ילה חוסה אנטוניו מנסו דה ולסקו הקים את היישוב מחדש תחת השם "וייה דה סן אגוסטין דה טלקה", והפעם הוא המשיך להתקיים. בעקבות פעילותו של ויסנטה דה לה קרוס אי באמונדה, שהיה הפקיד הממונה על היישוב בשלטון הספרדי, ב-6 ביוני 1796 לטלקה הוענק מעמד של עיר על ידי קרלוס הרביעי, מלך ספרד.

במהלך מלחמת העצמאות של צ'ילה התרחשו בעיר ובסביבתה מספר קרבות, וכן בה הוכרזה בציבור הכרזת העצמאות של צ'ילה בפברואר 1818, למרות שהכרזה לא רשמית התרחשה זמן קצר לפני כן בעיר קונספסיון. ב-1833, לאחר שהמצב בצ'ילה התייצב, המדינה חולקה לפרובינציות וטלקה הפכה לבירת פרובינציית טלקה. העיר המשיכה להתפתח לאורך המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20 והייתה מרכז אזורי חשוב.

ב-1928 העיר נפגעה מרעידת אדמה חזקה שהחריבה את רוב טלקה ופגעה קשות בעוד ערים באזור כמו קוריקו וקונסטיטוסיון. הרעידה בשילוב עם השפל הגדול שפרץ כשנה לאחר מכן הורידה משמעותית מחשיבותה של העיר. העיר הצליחה להשתקם ואף גדלה מגודלה המקורי החל משנות ה-50 של המאה ה-20. העיר נפגעה פעם נוספת מרעידת האדמה הגדולה ב-2010, אם כי הפעם נפגע בעיקר המרכז ההיסטורי של העיר והחלקים החדשים סבלו מנזק קל יותר.

==גאוגרפיה==
העיר שוכנת בעמק המרכזי של צ'ילה במרכז המדינה, השוכן בין הרי האנדים ורכס החוף. בקרבת העיר זורמים מספר נהרות שהעיקרי בהם הוא מאולה.

הקומונה של טלקה משתרעת על שטח של 232 קילומטרים רבועים, והיא גובלת בסן רפאל ופלרקו בצפון, בסן קלמנטה במזרח, במאולה בדרום ובפנקאווה במערב.

===אקלים===
טלקה נמצאת באזור בו שורר אקלים ים-תיכוני. ממוצע המשקעים השנתי עומד על כ-676 מילימטרים, כשרובם נופלים בין מאי ואוגוסט.

==כלכלה==
העיר היא מרכז כלכלי חשוב באזור. הכלכלה המקומית מתבססת בעיקר על חקלאות, הכוללת בין היתר ייצור יין וגידול פירות ודגנים, גידול מקנה ותעשייה.

==חינוך==
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת טלקה והאוניברסיטה הקתולית של מאולה.

==תחבורה==
את העיר משרת שדה התעופה פנגילמו, הנמצא במרחק של 10 קילומטרים צפונית לעיר.

העיר נמצאת על מסלול הכביש הפאן-אמריקאי.

== ערים תאומות ==

* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צ'ילה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1742
טינו-סוון סושיץ'

טינו-סוון סושיץ (בבוסנית: Tino-Sven Sušić; נולד ב-13 בפברואר 1992) הוא כדורגלן בוסני המשחק בעמדת הקשר. סושיץ' הוא בנו של כדורגלן העבר סיאד סושיץ' ואחיינו של סאפט סושיץ', כדורגלן עבר ומאמן בהווה.

==קריירת מועדונים==
סושיץ' נולד בסרייבו אז חלק מיוגוסלביה ובגיל צעיר היגר עם משפחתו לבלגיה. בגיל 12 התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הנוער של ויסה ממנה עבר לראסינג גנק ובגיל 15 הצטרף לסטנדרד לייז'.

ביוני סושיץ' חתם לארבע שנים בהיידוק ספליט מליגת העל הקרואטית. בנובמבר סושיץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה במשחק הגביע נגד ספליט. בפברואר סושיץ' האריך את חוזהו עד 2018. בסיום עונת סושיץ' נבחר לכדורגלן העונה בקרואטיה.

ב-29 באוגוסט 2016 סושיץ' חתם בגנק תמורת 2 מיליון אירו.

ב-7 באוגוסט 2017 סושיץ' הושאל למכבי תל אביב עד לסיום העונה. יממה לאחר מכן, ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-3 נגד מכבי פתח תקווה במסגרת גביע הטוטו. סושיץ' לא הרבה לשחק במהלך תקופת ההשאלה ושותף רק בארבעה משחקי ליגה, עד שלבסוף השאלתו הופסקה ב-30 בינואר 2018 והוא שוחרר מהמועדון.

ב-19 באוקטובר 2019 חתם בTSV הארטברג מליגת העל האוסטרית.

ב-1 בפברואר 2020, סושיץ' חתם לשנתיים בסרייבו מליגת העל של בוסניה והרצגובינה.

ב-2 באוקטובר 2021 סושיץ' חתם בקובאן קרסנודאר. ב-17 במרץ שוחרר מהמועדון וכעבור חודש חתם עד לסיום העונה בטאבור סז'אנה מליגת העל הסלובנית.

==קריירה בינלאומית==
סושיץ' שיחק בצעירותו בנבחרות הצעירות של בלגיה, אך בשנת החליט לשחקן עבור הנבחרת הבוגרת של בוסניה והרצגובינה. ב-5 במרץ 2014 סושיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד . סושיץ' נכלל בסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2014.

==תארים==
; היידוק ספליט
*הגביע הקרואטי: 

; מכבי תל אביב
*גביע הטוטו: 

; אישיים
*כדורגלן העונה בליגת העל הקרואטית: 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:כדורגלנים בוסנים
קטגוריה:קשרי כדורגל בלגים
קטגוריה:קשרי כדורגל בוסנים
קטגוריה:סרייבו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני היידוק ספליט
קטגוריה:כדורגלני ראסינג גנק
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני רויאל אנטוורפן
קטגוריה:כדורגלני פנלו
קטגוריה:כדורגלני הארטברג
קטגוריה:כדורגלני סרייבו
קטגוריה:כדורגלני קובאן קרסנודאר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בוסניה והרצגובינה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:ספורטאים בוסנים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטריה
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים בוסנים בסלובניה
קטגוריה:ספורטאים בלגים בישראל
קטגוריה:ספורטאים בלגים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בסלובניה
קטגוריה:בוסנים שנולדו ב-1992
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1992