OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ליפופוליסכריד

ליפופוליסכריד (הכיתוב בצרפתית)
ליפופוליסכרידים (באנגלית ביחיד: Lipopolysaccharide; בראשי תיבות: LPS) הם קבוצה של תרכובות אורגניות.

מולקולות LPS מהוות מרכיב חשוב בממברנה החיצונית של חיידקים גראם-שליליים, והן תורמות במיוחד לאחידות המבנית של ממברנת החיידק ומגינות על הממברנה מפני סוגים מסוימים של התקפה כימית. LPS הוא אנדוטוקסין, ומשרה תגובה חזקה מאוד ממערכות חיסון תקינות של בעלי חיים.

==הרכב==
ליפופוליסכריד היא מולקולה גדולה המורכבת מליפיד ופוליסכריד המחוברים ביניהם באמצעות קשר קוולנטי. המולקולה מורכבת משלושה חלקים:

* שרשרת O - עשויה מפוליסכריד ובעלת ייחודיות למין וסוג חיידק, לכן גם בעלת תכונות אימונוגניות.
* ליבה העשויה מאוליגוסכריד המורכב מסוכרים מיוחדים (לדוגמה: KDO, קטו-דאוקסי-אוקטולונאט והפטוז).
* ליפיד A המורכב מחומצות שומן מיוחדות (לדוגמה, חומצה הידרוקסי-מיריסטית) ומשתבץ בממברנה החיצונית תוך כדי ששאר ה-LPS מגיח מפני השטח של הממברנה.

האוליגוסכרידים שבליבת ה-LPS מצומדים לליפיד A, האחראי בחלקו לרעילות של חיידקים גראם-שליליים. LPS מתפקד כמעין אב טיפוס של אנדוטוקסין, כיוון שהוא קושר את קומפלקס הקולטנים CD14/TLR4/MD2, הגורם להפרשה של ציטוקינים קדם-דלקתיים בסוגי תאים רבים, ובייחוד במקרופאג'ים. "אתגר LPS" באימונולוגיה הוא חשיפה של נושא המחקר ל-LPS שעשוי לפעול כטוקסין.

נהוג להתייחס אל שרשרת הצד הפוליסכרידית כאל האנטיגן - O של החיידק. שרשרת הצד O היא גם כן פוליסכריד שבולט החוצה מהליבה הפוליסכרידית. הצירוף של שרשרת הצד O מגוּון בין גזעים שונים של חיידקים גראם-שליליים. שרשראות הצד O מזוהות בקלות על ידי נוגדני המארח, אולם, המאפיינים של השרשרת יכולים להשתנות בקלות על ידי חיידקים גראם-שליליים על מנת להימנע מגילוי. כמו כן, LPS מגדיל את המטען השלילי של מעטפת התא ומסייע לייצב את המבנה הכללי של הממברנה.

ניתן לשנות את הסינתזה של LPS על מנת ליצור מבנה ייחודי של סוכר. ניתן לזהות את אלו על ידי LPS אחר (שמאפשר לעכב רעלנים של LPS) או על ידי גליקוזילטראנספראזות המשתמשים במבנים סוכריים אלה על מנת להוסיף סוכרים ספציפיים נוספים.

אנטיגנים מסוג O הם החלק המשתנה ביותר במולקולת ה-LPS, דבר המקנה לה את הספציפיות האנטיגנית. באופן מנוגד לכך, ליפיד A הוא החלק השמור ביותר. אולם, ההרכב של ליפיד A עשוי גם כן להשתנות (לדוגמה: במספר ובסוג שרשראות האציל). חלק מהווריאציות הללו עשויות להקנות תכונות אנטגוניסטיות למולקולות ה-LPS הללו.

לדוגמה: (Rhodobacter sphaeroids diphosphoryl lipid A (RsDPLA הוא אנטגוניסט פוטנציאלי של LPS בתאי אדם, אבל הוא אגוניסט בתאים של אוגר וסוס הבית.

הוצעה השערה שליפיד A חרוטי (לדוגמה: מהחיידק E.coli) הוא יותר אגוניסטי, ליפיד A פחות חרוטי כמו אלה של Porphyromonas gingivalis עשוי להפעיל אות שונה (TLR2 במקום TLR4), וליפיד A גלילי לחלוטין כמו זה של Rhodobacter sphaeroids הוא אנטגוניסטי ל-TLR.

התפקיד של LPS נבחן במסגרת מספר ניסויי מחקר במשך מספר שנים עקב תפקידו בהפעלת מספר רב של גורמי תעתוק, הנהפכים לפעילים לאחר עירור עם LPS. כמו כן, LPS מפיק מספר רב של מתווכים המעורבים באלח דם.

צברי הגנים המקודדים לליפופוליסכרידים שונים מאוד זה בזנים שונים, תת-זנים, ובזנים של פתוגנים חיידקיים של צמחים ושל בעלי חיים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
<div style="direction:ltr; text-align: left">

</div>

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ליפידים
קטגוריה:סוכרים
קטגוריה:תרכובות ביוכימיות
טקרולימוס

טקרולימוס (באנגלית: Tacrolimus, שמות מסחריים בישראל: פרוגרף - prograf ופרוטופיק - protopic; שמות נוספים: FK-506 ו-Fujimycin) היא תרופה מדכאת מערכת חיסון (אימונוסופרסיבית) המשמשת בעיקר למניעת דחיית שתל כבד או כליה. התרופה מורידה את פעילות מערכת החיסון של המטופל ובכך מקטינה את הסיכון שזו תזהה ותפעל כנגד השתל כאל גורם זר. התרופה, במשחה, משמשת גם לטיפול במקרים חמורים של התקפי דלקת עור אטופית ("אסתמה של העור"), כטיפול במחלת ויטיליגו ולעיתים בטיפול בבעיות עיניים שונות, כגון: אובאיטיס כתוצאה מהשתלת מח עצם, נאווסקולריזציה של הקרנית, דלקת של הקרנית והלחמית ועוד, במיוחד כאשר הרקע לבעיות בעין הוא אוטואימוני או אטופי.

למרות שאינו אנטיביוטיקה, טקרולימוס הוא לקטון של מקרוליד שהתגלה ב-1984 בתסיסה של הבקטריה Streptomyces tsukubaensis.

==היסטוריה==
טקרולימוס התגלה ב-1987 על ידי צוות חוקרים יפני בראשות ט' גוֹטוֹ, ט' קינוֹ, ו-ה' הַטַנקַה. זהו המקרוליד הראשון שהתגלה כמדכא מערכת החיסון. בדומה לציקלוספורין, הוא התגלה בפטריית קרקע, למרות שהוא מיוצר על ידי הבקטריה Streptomyces tsukubaensis. השם Tacrolimus נגזר מהמילים Tsukuba macrolide immunosuppressant'. <br />
התרופה היא תרופה אתית (עדיין מוגנת בפטנט) ושייכת לחברת התרופות היפנית Astellas Pharma Inc. בשמות פרוגרף (בקפסולות ובתמיסה להזרקה) ופרוטופיק (במשחה). התרופה אושרה לראשונה על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי ב-1994 לשימוש במניעת דחיית שתל למושתלי כבד. השימוש הורחב בהדרגה וכיום היא מאושרת גם למושתלי כליות, מושתלי לב, מושתלי מעי, מושתלי לבלב, מושתלי ריאות, מושתלי מח עצם ועוד.

==פרמקולוגיה==
קומפלקס חלבונים וטקרולימוס {{ש}}מולקולה צהובה: טקרולימוס. חלבון סגול: קלצינורין, חלבון כחול: קלמודולין (החלבון קושר גם יוני סידן), חלבון חום: FKBP
מנגנון הפעילות של טקרולימוס אינו ברור. מנגנון משוער אחד מבוסס על עיכוב עקיף של גורם השעתוק NF-AT (בדומה למנגנון הפעולה של ציקלוספורין): נמצא שטקרולימוס מעכב את פעילותם של תאי T על ידי קישור לחלבון התוך-תאי (FKBP-12 (FK-binding protein, לאחר מכן נוצר קומפלקס בין טקרולימוס, FKBP-12, קלמודולין (calmodulin), קלצינורין (calcineurin) וסידן. הקומפלקס גורם לאובדן יכולתו של קלצינורין לגרום לפוספורילציה. בכך גורם השעתוק NF-AT (nuclear factor of activated T-cells) לא עובר די-פוספורילציה (הסרת זרחן) ואינו מסוגל לעבור אל הגרעין. ללא פקטור השעתוק NF-AT לא מבוטאים הגנים המקודדים לציטוקינים מסוג אינטרלוקין (IL-2, IL-4, IL-5), אינטרפרון גאמה, TNF, ו-GM-CSF. כל החלבונים הללו מעורבים בשלבים הראשונים של הפעלת תאי T כך שטקרולימוס מדכא את התגובה החיסונית הנוצרת כתוצאה מפעילותם של תאי T.

בנוסף נמצא שטקרולימוס מעכב את פעילותם של תאי לנגרהרסט, באזופילים ותאי פיטום.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.fda.gov/Drugs/DrugSafety/PostmarketDrugSafetyInformationforPatientsandProviders/ucm107845.htm?utm_campaign=Google2&utm_source=fdaSearch&utm_medium=website&utm_term=Tacrolimus&utm_content=1 נתוני התרופה] מתוך אתר מנהל המזון והתרופות האמריקאי
* [http://www.fermentek.co.il/FK506.htm דף מידע של היצרן] פרמנטק

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרופות שמדכאות את מערכת החיסון
קטגוריה:תרופות יתומות
תומאס אסק

תומאס אסק (אנגלית: Thomas Usk; נפטר ב-4 במרץ 1388), משורר אנגלי משלהי ימי הביניים.

הוא נולד בלונדון, ומחברו של The Testament of Love, שבעבר נחשב בכלל ליצירתו של ג'פרי צ'וסר. הפרלמנט (המכונה "הפרלמנט חסר-הרחמים" בחיבור) רדף אותו ובשנת 1388 אף הביא להוצאתו להורג. The Testament of Love הוא יצירת פרוזה אלגורית שנכתבה בשבתו בבית-הסוהר במטרה לגייס עזרה. ואלטר סקיט גילה שהאותיות התחיליות של הפרקים יוצרות יחד אקרוסטיכון: "MARGARET OF VIRTU HAVE MERCI ON TSKNVI." על פי הפענוח המקובל, המילה האחרונה היא "THINUSK," או "thin(e) Usk."

אסק שימש כמשרת לג'ון נורת'המפטון כשהאחרון כיהן כראש העיר של לונדון בשנים 1381 עד 1383. בשנת 1384, הוא נעצר ושוחרר בתמורה להלשנה על נורת'המפטון, משום שלא היה לו כל רצון, לדבריו, להיות "מרטיר מסריח". דבר זה הקנה לו את איבתה של קבוצת גלוסטר. כשהם החלו לצבור כוח, אסק נשפט לטביעה, תלייה והתזת ראשו, וזה הוצג מעל שער ניוגייט.

ג'ון ממאלוורן מספק תיאור של ההוצאה להורג בהמשכו ל-Polychronicon, בספרו על כך שנדרשו שלושים מכות חרב כדי לגדוע את ראשו של אסק. אסק היה גובה-מכס בין השנים 1381 ל-1384, כאשר צ'וסר היה מבקר-המכס, והוא הכירו. ב-The Testament of Love, אל האהבה מהלל את "mine own true servant, the noble philosophical poet in English", שכתב שיר על טרוילוס (כלומר, צ'וסר). אסק היה חבר בתנועת הלולארדים, אך הושב לכנסייה הקתולית במהלך שהותו בבית-הסוהר.

==מקורות==
* המהדורה האחת-עשרה של האנציקלופדיה בריטניקה, כעת ברשות הציבור.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lib.rochester.edu/camelot/teams/uskintro.htm The Testament of Love]

קטגוריה:משוררים אנגלים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בעריפת ראש
קטגוריה:נפטרים ב-1388
אלפיים (כתב עת)

אלפיים - כתב עת רב-תחומי לעיון, הגות וספרות היה כתב עת שיצא לאור מדי כחצי שנה, החל משנת 1989 ועד 2009 בהוצאת עם עובד. בכתב העת התפרסמו מאמרים בתחומי מדעי החברה ומדעי הרוח, מאמרים בתחומי דעת נוספים, וכן שירה.

עורכו הראשון של כתב העת, אהוביה מלכין, הציג את יעדיו בפתח הגיליון הראשון:

החל מגיליון 7 ערכה את כתב העת ניצה דרורי-פרמן. הגיליון האחרון שיצא היה מספר 34.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.am-oved.co.il/%D7%9B%D7%AA%D7%91-%D7%94%D7%A2%D7%AA-%D7%90%D7%9C%D7%A4%D7%99%D7%99%D7%9D רשימת הגיליונות של "אלפיים" ותוכן העניינים שלהם], באתר של הוצאת "עם עובד"
* , על גיליון 30 של "אלפיים"
* מאיר בוזגלו, [http://lib.cet.ac.il/Pages/item.asp?item=10762&source=501 חידה אחת על הר סיני] פורסם בגיליון 21
* 

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:עם עובד
קדוש מגן

[[אגאתה הקדושה ששדיה נכרתו בעת עינוייה, הייתה במאה ה-20 לקדושה המגנה של חולות סרטן השד]]
קדוש מגן של קבוצת אנשים מסוימת, בכנסיות נוצריות המאמינות בתיווך על ידי קדושים, הוא קדוש נוצרי שלו יחס מיוחד אל אותה קבוצה והחברים בה, והנחשב לקשוב יותר לתפילותיהם של אנשים אלה. קדוש מגן מקושר פעמים רבות למקומות גאוגרפיים - ממדינות, דרך ערים כפרים או רבעים ועד אתרים ספציפיים (כגון בית תפילה כלשהו או אתר טבע), למקצועות או עיסוקים (חיילים, בנאים, כוורנים, יוצקי שעווה וכו'), חולים במחלה או בעלי מום, ולקבוצות אחרות. קדושים מגנים רבים מופקדים על בריאותם של בעלי חיים (חיות בית, צאן, דבורים וכו'), אם כי ברור שהכוונה היא כי הם קשובים לבעליהם. 

הקשר בין קדוש מגן לבין נושא פטרונותו עשוי לנבוע ממאפיינים שונים:
* מאפיינים הקשורים בחייו – מקום לידתו, מותו או קבורתו, אזור פעולתו, עיסוקו, אופן מותו, (בדרך כלל בשל אמונתו הדתית) ועוד. לדוגמה פטריק הקדוש שפעל באירלנד הוא הקדוש המגן של מדינה זו ועמה; לוצ'יה הקדושה מסירקוזה היא הקדושה המגנה של סירקוזה בה נולדה ומתה. 
* באגדות ומסורות שנקשרו בו. לדוגמה, דיוניסיוס הקדוש שצעד כשהוא אוחז בראשו הערוף ברחובות פריז, הוא מגנם של הסובלים מכאב ראש. 
* על דרך של היקש או קביעה של מוסדות הכנסייה. לדוגמה פיאכריוס הקדוש (Fiachrius), מגנם של נהגי המוניות, נקבע ככל הנראה ככזה בשל כך שמוניות המרכבה הראשונות בפריז, חנו מחוץ למלון Hotel de Saint Fiacre בעיר הנושא את שמו. אגאתה הקדושה, אשר שדיה נכרתו בעת עינוייה, הפכה ככל הנראה בדרך של היקש גם למגנתם של יוצקי הפעמונים. 
* קביעה שרירותית לחלוטין. לדוגמה, גאורגיוס הקדוש הוא הקדוש המגן של יחידות גאוגרפיות ולאומיות שונות שלא היה בהן מימיו (אנגליה, קטלוניה, מוסקבה ועוד). 

יום חגו של קדוש מגן מצוין פעמים רבות על ידי אלה שהקדוש הוא מגנם, והדבר נכון במיוחד במקרה של קדוש מגן לאומי, שיומו הופך ליום חג לאותו לאום. 

תופעה דומה של קישור בין ישות אלוהית לבין קבוצת בני אדם מוכרת גם בדתות לא מונותאיסטיות ורווחה עד מאוד במיתולוגיה היוונית (דוגמה אחת מני רבות היא האלה אתנה שהייתה האלה המגנה של אתונה העתיקה), וברומא העתיקה שם רווחו אלי בית ומשפחה, ואלים אשר הופקדו על תחום מסוים (לדוגמה יאנוס שהופקד על שערים, דלתות, זמן ועוד). 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
RAH-66 קומאנצ'י

RAH-66 קומאנצ'י היה אב-טיפוס של מסוק חמקן מתקדם שתוכנן עבור צבא ארצות הברית מתוצרת בואינג/סיקורסקי, ויועד לתפקיד הסיור החמוש.

== היסטוריה ==
לצבא ארצות הברית יש מסוק סיור חמוש - ה-OH-58D קיואה ווריור - אך מסוק זה מבוסס על מסוק סיור מימי מלחמת וייטנאם. 

בניגוד לקיואה ווריור, הקומאנצ'י תוכנן במיוחד למטרות סיור חמוש. המסוק קטן וקל מה-AH-64 אפאצ'י - אורכו 14.29 מ' ומשקלו 3,500 ק"ג לעומת 17.7 מ' ו-5,200 ק"ג של ה-AH-64 אפאצ'י - ושלדת המסוק, העשויה מחומרים מרוכבים, כללה מאפיינים חמקנים, כמו נשק הנכנס לגוף המסוק, גוף המסוק הבנוי ממשטחים ישרים וחומרים סופגי מכ"ם. כמו כן, הקומאנצ'י שקט באופן ניכר ממסוקים אחרים. 

מערכות הגילוי והניווט המתוחכמות של הקומאנצ'י היו אמורות לסייע לו בפעולות בחשכה ובמזג אוויר סוער. המסוק תוכנן להתאים למטוסי תובלה ולספינות תובלה בקלות. 

צבא ארצות הברית תכנן לרכוש כמעט 1,300 מסוקי קומאנצ'י למטרות סיור והתקפה קלה. המסוק הראשון היה אמור להיכנס לשירות ב-2004. אב הטיפוס הראשון (מבין שניים) יוצר במפעל של סיקורסקי במאי 1995, וטס לראשונה בדצמבר 1995. שני אבות הטיפוס נבחנו במהלך שנת 1998. 

=== ביטול התוכנית ===
ב-23 בפברואר 2004, צבא ארצות הברית הכריז על ביטול תוכנית הקומאנצ'י במטרה לספק מימון למסוקים הקיימים. סיבה נוספת לביטול הפרויקט היא העלייה בפופולריות של כלי טיס בלתי מאוישים והצלחתם באפגניסטן ובעיראק. עד לשלב ביטול התוכנית הושקעו בתוכנית 8 מיליארד דולר, ו-450-680 מיליון דולרים נוספים נדרשו כדמי ביטול פרויקט לשתי השותפות העיקריות בפרויקט, בואינג וסיקורסקי. 

הטכנולוגיה שפותחה בשביל הקומאנצ'י תשולב במסוקי האפאצ'י ובמסוקים נוספים. חלק מתפקידיו של המסוק ימולאו על ידי ה-בל ARH-70, מסוק סיור חמוש המשתמש בחלקים קיימים.

== קישורים חיצוניים ==

*

*[http://www.boeing.com/history/boeing/comanche.html דף ההיסטוריה של הקומאנצ'י באתר בואינג]
*[https://web.archive.org/web/20090918122614/http://tri.army.mil/LC/cs/Csa/cpcomanc.htm הקומאנצ'י באתר הצבא האמריקני]

קומאנצ'י
קטגוריה:מסוקי קרב
קטגוריה:מסוקי סיקורסקי
קטגוריה:ארצות הברית: כלי טיס צבאיים
קטגוריה:בואינג: כלי טיס צבאיים
ארבעה-עשר הקדושים המסייעים

ארבעה-עשר הקדושים המסייעים
ארבעה-עשר הקדושים המסייעים (בלאטינית: Quattuordecim auxiliatores), הם קבוצה של ארבעה-עשר קדושים פטרונים המקובלים בכנסייה הקתולית ככאלה שתפילה אליהם נחשבת ליעילה באופן יוצא דופן, במיוחד כנגד מחלות מסוימות. מקורה של האמונה בעמק הריין המרכזי במאה ה-14, לאחר המגפה שנודעה לימים בשם המוות השחור. 

להלן מפורטים ארבעה-עשר הקדושים המסייעים לצד יום חגם ותחום פטרונותם:
* אגאתיוס הקדוש – 8 במאי, כאבי ראש.
* אגידיוס הקדוש – 1 בספטמבר, דבר.
* אאוסטתיוס הקדוש – 20 בספטמבר, מחלוקות במשפחה.
* ארסמוס הקדוש מאנטיוכיה – 2 ביוני, מחלות מעיים.
* בלזיוס הקדוש – 3 בפברואר, מחלות גרון.
* ברברה הקדושה – 4 בדצמבר, חום ומוות פתאומי.
* גאורגיוס הקדוש – 23 באפריל, בריאות חיות הבית ומחלות נפש.
* דיוניסיוס הקדוש – 9 באוקטובר, כאבי ראש.
* ויטוס הקדוש - 15 ביוני, אפילפסיה.
* כריסטופורוס הקדוש – 25 ביולי, דבר.
* מרגרטה מאנטיוכיה – 20 ביולי, לידה.
* סיריאקוס הקדוש – 8 באוגוסט, פיתויים על מיטת הגוסס ומחלות עיניים.
* בזיליקת ארבעה עשר הקדושים בבאד שטפלשטיין, בוואריה, גרמניהפנטלאון הקדוש – 27 ביולי, רופאים.
* קתרינה מאלכסנדריה – 25 בנובמבר, מוות פתאומי.

בנוסף לימי החג של כל אחד מ-14 המסייעים, נקבע ה-8 באוגוסט כיום חגם המשותף.

בזיליקה שמוקדשת לארבעה-עשר הקדושים נמצאת בעיירה באד שטפלשטיין שבבוואריה, גרמניה. היא נבנתה במאה ה-18 על ידי האדריכל , מבכירי הבארוק הגרמני שהיה גם אדריכל ארמון רזידנץ בווירצבורג.

==ראו גם==
* קדוש פטרון

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אירוס הסרגל

אִירוּס הַסַּרְגֵּל או אִירִיס הַסַּרְגֵּל (שם מדעי: Iris vartanii) הוא מין בסוג אירוס בתת-הסוג הרמודקטילואידס (Hermodactyloides).
== מאפיינים ==
אירוס הסרגל הוא גאופיט רב-שנתי בעל בצל, סביבו מתפתחים בצלי ריבוי קטנטנים - כגרגרי חיטה. עליו בינוניים באורכם - כ-30 ס"מ, חתכם מרובע או דמוי צלב וצבעם ירוק רענן. הפרחים צומחים על עמודי פריחה קצרים המהווים בעצם גלגול של צינור העטיף. צבע הפרח כחול בהיר, עלי העטיף החיצוניים מעוטרים באיור לבן כשבמרכזם כתם צהוב. צידם החיצוני של עלי העטיף מנוקדים ארגמן. במרכז העלה רכס אורך זהוב. יש לו שישה עלי כותרת. השחלה תחתית, ולעיתים קרובות היא נותרת בתוך הקרקע. הפריחה בתחילת החורף, מיד אחרי הגשמים הראשונים. לעיתים הפרחים מציצים עוד קודם לעלים.

אירוס הסרגל אנדמי לארץ ישראל, וגדל בחבל הים תיכוני של הארץ באזורי ההרים שמצפון לבקעת באר שבע. קיימות אוכלוסיות רבות שלו בכרמל. הצמח מוגן על פי חוק.

תואר המין המדעי ניתן לו על שם פקרדוני קלוסט ורטן, רופא מיסיון מנצרת שגילה לראשונה את המין בשנת 1883.
תואר המין העברי מתאר את צורת עליו הישרים.

אירוס הסרגל דומה ביותר לאירוס הלבנון, אך הציור בעלי העטיף החיצוניים חסר עורקים כהים. אף מספר הכרומוזומים שלהם שווה - 2n=20. בין המינים נוצרות צורות כלאיים. אירוס הסרגל ואירוס הלבנון הם שני נציגיה היחידים של הסקציה הרמודקטילואידס (Hermodactyloides) בארץ ישראל.

==לקריאה נוספת ==
* מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, כרך א' עמוד 22, עורך: עזריה אלון, מדינת ישראל - משרד הביטחון, תשנ"ד - 1994 

==קישורים חיצוניים==

*ד"ר אורי פרגמן-ספיר, [https://www.parks.org.il/wp-content/uploads/2018/01/12-priha.pdf ישר כמו סרגל], "בשביל הארץ" (רשות הטבע והגנים), 2013

==הערות שוליים==

אירוס הסרגל
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1885
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מייקל פוסטר
קטגוריה:אירוסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: אירוסיים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אנדמיים
קטגוריה:פרחים כחולים בארץ ישראל
כנסיית הדלגרים

כנסיית הַדְלְגְרִים (איסלנדית: Hallgrímskirkja; נהגה (IPA): ) היא כנסייה לותרנית ברייקיאוויק, בירת איסלנד. 
== הקמה ==
גובהה 74.5 מטר והיא הבניין השני בגובהו במדינה אחרי מגדל סמארטורג. הכנסייה נקראת על שמו של המשורר ואיש הכנסייה האיסלנדי הדלגרימיר פייטירסון (Hallgrímur Pétursson, 1614-1674), שחיבר, בין היתר, את "מזמורי-תהלים של הפסיון" (איסלנדית Passíusálmar). 

הכנסייה תוכננה על ידי גיד'יון סמיאלסון (Guðjón Samuelsson) החל בשנת 1937. 41 שנים נדרשו להשלמת הבנייה, שהחלה ב-1945 והסתיימה ב-1986. הכנסייה, הניצבת על גבעה במרכזה של העיר, נראית ממקומות רבים ברחביה והייתה לאחד מסמליה המזוהים ביותר. בראש מגדל הכנסייה מרפסת תצפית שאליה ניתן להגיע במעלית, וממנה נשקף נוף פנורמי של העיר וסביבתה. בכנסייה עוגב, שנבנה על ידי בונה העוגבים הגרמני קלייס בונר (Klais Bonner) והושלם ב-1992.

הפסל שבחזית הכנסייה הוא של לייף אייריקסון, והוענק לאיסלנד על ידי ארצות הברית לרגל חגיגות יובל האלף של הפרלמנט האיסלנדי ב-1930, דהיינו, לפני בניית הכנסייה. 

בכפר סאורבייר שבפיורדים המערביים, בו שירת פיטרסון בין השנים 1651 ו-1669, ניצבת כנסייה קטנה נוספת הנושאת את אותו שם.

==הנוף מגג המגדל==
<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
Reykjavík séð úr Hallgrímskirkju 6.JPG|מראה מראש הכנסייה לכיוון מזרח
Reykjavík séð úr Hallgrímskirkju.jpeg|מראה מראש הכנסייה לכיוון צפון מערב
Reykjavíkurflugvöllur.JPG|מראה מראש הכנסייה לכיוון נמל התעופה רייקיאוויק (דרום)
Across faxafloi 2.jpg|מבט לכיוון צפון
</gallery>

==ראו גם==
* כנסיית גרונדטוויג

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://wayback.vefsafn.is/wayback/20050622153414/islandsmyndir.is/html_skjol/sudvesturland/reykjavik/hallgrimskirkja/hallgrimskirkja_yfirlit1.htm תמונות הכנסייה]

הדלגרים
קטגוריה:רייקיאוויק: מבנים
תחום ראשי

במתמטיקה, ובמיוחד באלגברה, תחום ראשי (או תחום אידיאלים ראשיים) הוא תחום שלמות שכל האידיאלים שלו הם ראשיים (אידיאל ראשי של חוג קומוטטיבי <math>R</math> הוא אידיאל מהצורה <math>Ra = \{xa : x\in R\}</math>). בתחומים ראשיים יש התאמה הדוקה בין אידיאלים לאיברים, ולכן קל יחסית לחשב בהם. 

תחומים ראשיים מקיימים תכונה של חוג המספרים השלמים שהיא מהותית לתורת המספרים האלמנטרית: לכל זוג איברים מחלק משותף מקסימלי שאפשר להציג כצירוף שלהם. 

==דוגמאות==

כל חוג אוקלידי הוא חוג ראשי, ולכן חוג המספרים השלמים <math>\mathbb{Z}</math>, חוג השלמים של גאוס <math>\mathbb{Z}[i]</math>, וכל חוג פולינומים במשתנה יחיד מעל שדה נתון, הם חוגים ראשיים. חוג השלמים של השדה הריבועי <math>\mathbb{Q}[\sqrt{D}]</math>, כאשר <math>D</math> מספר שלם שלילי, הוא ראשי בתשעה מקרים: <math>D=-1,-2,-3,-7,-11,-19,-43,-67,-163</math> 
(מאלה רק חמשת הראשונים הם אוקלידיים; <math>\mathbb{Z}\left[\frac{1+\sqrt{-19}}{2}\right]</math>, לדוגמה, ראשי ואינו אוקלידי). 

חוג השלמים <math>\mathbb{Z}[\sqrt{-5}]</math> אינו ראשי; לדוגמה, האידיאל <math>\langle 2,1+\sqrt{-5} \rangle</math> אינו ראשי.

חוג הפולינומים במשתנה אחד <math>k[X]</math> הוא חוג אוקלידי ולכן חוג ראשי אך חוג הפולינומים ביותר ממשתנה אחד אינו חוג ראשי: האידיאל <math>\langle x,y\rangle</math> אינו ראשי כי אין פולינום המחלק את שני היוצרים שלו (והוא אינו שווה לכל החוג, כי הוא לא מכיל פולינומים ממעלה 0).

כל תחום הערכה דיסקרטית הוא תחום ראשי.

== זיהוי של חוגים ראשיים ==

פונקציה <math>\delta : D \rightarrow \mathbb{N}</math> היא "נורמת הסה-דדקינד" אם לכל <math>a,b</math> שונים מאפס כך ש-<math>b</math> אינו מחלק את <math>a</math>, קיים צירוף ליניארי <math>d</math> שונה מאפס, עבורו <math>\delta(d) < \delta(b)</math>. בחוג אוקלידי פונקציית הדרגה מקיימת דרישות חזקות יותר. מתברר שתחום שלמות הוא ראשי אם ורק אם יש לו נורמת הסה-דדקינד.

כאשר החוג הוא חוג השלמים של שדה מספרים, אפשר לבדוק אם הוא חוג ראשי באמצעות שדה המחלקה של הילברט.

==תכונות של תחומים ראשיים==

את ההגדרה, הדורשת שלכל אידיאל יש יוצר יחיד, אפשר לפרק באופן טבעי לשני חלקים: כל אידיאל צריך להיות נוצר סופית (היינו, החוג נותרי), וכל אידיאל נוצר סופית נוצר על ידי איבר אחד (היינו, זהו תחום בזו). 

ברמה האלמנטרית, של תכונות האיברים, התכונה הבולטת של תחומים ראשיים היא עובדת קיומו של פירוק יחיד לגורמים; בפרט, לכל שני איברים יש מחלק משותף מקסימלי. 

כל חוג ראשי הוא תחום דדקינד. בפרט, לחוג יש ממד קרול 1 (כלומר, כל אידיאל ראשוני לא טריוויאלי הוא מקסימלי). המנה של תחום ראשי ביחס לאידיאל ראשוני, גם היא תחום ראשי.

תחום ראשי מקומי הוא רגולרי. 
כל חוג מקומי סופי, שבו כל האידיאלים ראשיים, הוא חוג מנה של חוג שלמים בשדה מקומי.

== מודולים מעל תחום ראשי ==

מעל תחומים ראשיים מתקיימת גרסה של משפט המיון לחבורות אבליות נוצרות סופית: כל מודול נוצר סופית מעל תחום ראשי <math>R</math> הוא סכום ישר של מודולים ציקליים. משפט המיון אינו אלא המקרה <math>R = \mathbb{Z}</math>. מעל תחום ראשי, כל תת-מודול של מודול חופשי הוא מודול חופשי, וכל תת-מודול של סכום ישר של מודולים ציקליים, הוא סכום ישר של מודולים ציקליים
.

== המקרה הלא קומוטטיבי ==

חוג (לא קומוטטיבי) שבו כל אידיאל שמאלי נוצר על ידי איבר אחד נקרא "חוג אידיאלים שמאליים ראשי" (PLID). גולדי הוכיח שכל PLID ראשוני הוא חוג מטריצות מעל תחום אור שמאלי. 

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טיפוסי חוגים
קטגוריה:תחומי שלמות
המכללה האקדמית אשקלון

המכללה ממערב
המכללה האקדמית אשקלון היא מכללה אקדמית הפועלת באשקלון ומוסמכת להעניק תארים ראשונים ותארים שניים מטעמה.

במכללה שתי פקולטות: כלכלה (ניהול, לוגיסטיקה, בנקאות וחשבונאות) ועבודה סוציאלית בהן מתקיימים לימודים לתואר ראשון ושני. בית ספר למדעי הבריאות ללימודים לתואר ראשון בתזונה, סיעוד ובריאות הציבור.

בנוסף, מתקיימים לימודים לתואר ראשון בתחומי תאוריה ומחקר בפוליטיקה וממשל, מדעי המחשב, סוציולוגיה ואנתרופולוגיה, פסיכולוגיה, קרימינולוגיה (גם תואר שני), לימודי ארץ ישראל, תיירות ופנאי ולימודים רב תחומיים במדעי החברה.

במכללה מתקיימות גם מכינות קדם-אקדמיות להשלמת בגרויות.

נשיא המכללה הוא פרופסור חיים ברייטברט ומנכ"ל המכללה הוא ד"ר פנחס חליוה.

== היסטוריה ==
המכללה הוקמה בשנת 1967 כשלוחה של אוניברסיטת בר-אילן, בתחילה נערכו בה לימודים בנושאי הנהלת חשבונות, פקידות, לימודי תעודה לבנקאות ומזכירות רפואית ומספר התלמידים לא עלה על כמה עשרות.

המכללה זכתה להנהלה חדשה בשנת 1988 והחלה להרחיב את פעילותה. בשנת 1990, בימי שר החינוך זבולון המר, היא הוכרה כמכללה אזורית. הסטודנטים למדו לתואר ראשון במשך שנתיים ועם סיומם היו עוברים לאוניברסיטת בר-אילן לשם השלמת התואר. בשנת 1992 אישרה אוניברסיטת בר-אילן למכללה להעניק תואר ראשון מטעמה ובמקביל נפתחו חוגי לימוד חדשים.

בשנת 1998 עברה המכללה למשכנה החדש, בו היא פועלת מאז. בשנת הלימודים תשס"ז, הוכרה המכללה על ידי המועצה להשכלה גבוהה כמוסד להשכלה גבוהה המוסמך להעניק תארים בעבודה סוציאלית, קרימינולוגיה, מדעי המחשב וכלכלה, ובהמשך תארים נוספים.

סגל המכללה כתב תוכנית לימודים עבור בית מדרש דרך חיים, ישיבה טכנולוגית-חרדית הראשונה בישראל.

==קמפוס המכללה==
הקמפוס ממוקם בקריית החינוך שבמרכז אשקלון. שטח הקמפוס כ-70 דונמים, והוא כולל מערכת מבנים של אולמות לימוד, מעבדות מחשבים ואלקטרוניקה, ספרייה וגלריה לאומנות. כמו כן יש בקמפוס מעונות סטודנטים. על תכנון הקמפוס אחראי משרד נופר אדריכלים. 

בקמפוס המכללה שוכן בית ספר להנדסאים המכשיר סטודנטים לתעודת הנדסאי בתחומי המכשור הרפואי, חשמל, אלקטרוניקה, אדריכלות נוף, תעשייה וניהול, מדיה דיגיטלית ותוכנה.

לצד הקמפוס האקדמי פועלת היחידה ללימודי חוץ במגוון תחומים: בית הספר לאימון, ייעוץ וטיפול, בית הספר למנהלים, חשבונאות, ביטוח ושוק ההון וכן בית הספר לרכש ולוגיסטיקה.

מרכז הכנסים הבינלאומי של המכללה מכיל שלושה אולמות קונגרסים, אולם תיאטרון ובית קולנוע. באולם הקולנוע מועלים מדי שבוע סרטים לציבור הסטודנטים, ובאולם התיאטרון עולים הצגות ומחזות. בקומה הראשונה של מרכז הכנסים ממוקמת מסעדה והיא מכילה 500 מקומות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

אשקלון
קטגוריה:אשקלון: מבנים
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:אשקלון: חינוך
קואופווגיר

קואופווגיר (באיסלנדית: Kópavogur) היא העיר השנייה בגודלה באיסלנד ואוכלוסייתה מנתה בשנת 2018 כ-36,990 תושבים. העיר שוכנת מדרום לבירה רייקיאוויק ונכללת בשטח המטרופולין שלה, אליו היא מקושרת באמצעות כביש הטבעת של המטרופולין.

שטחה של העיר עומד על 83.72 קמ"ר, רובו המכריע של השטח כולל רבעי מגורים, אך קיימת בקואופווגיר גם אזורים מסחריים ותעשייתיים. פירוש שמה של העיר הוא "מפרץ גורי כלבי ים". בעיר מרכז תרבותי ובו מוזיאון טבע, ספרייה ואולם קונצרטים העשוי על טהרת חומרי בנייה איסלנדים, וכן בריכת שחיה תרמית.

בשנת 1662 התקיימה בעיר ועידת קואופווגיר, בה אישרו נציגי איסלנד כי ריבונותה של המונרכיה האבסולוטית של ממלכת דנמרק-נורווגיה תחול גם עליה.

בעיר נבנה מגדל סמארטורג, הבניין הגבוה במדינה.
==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:איסלנד: ערים
לימן (שיטת השקיה)

לימן ב[[נגב, בקיץ]]
לימַן (ביוונית: λιμήν - נמל) הוא מערכת ללכידת מי שיטפונות הנוצרת מסוללת עפר מלאכותית הנבנית באפיק נחל אכזב, בעיקר באזורים מדבריים או מדבריים למחצה. סוללות העפר יוצרות את צורת האות "ח" כאשר המפתח פונה אל מעלה אפיק הנחל. כיום, נוטעת קק"ל בשטח הלימן עצים, בדרך כלל אקליפטוסים, שיטים, ינבוט, וושינגטוניה, אשל ולעיתים גם מינים נוספים. הגומה אוצרת את מי הגשם או מי נגר עילי ומשקה את העצים. 

את השיטה פיתחו היערנים יוסף ויץ ובני וירצברג, בהשראת שיטות השקיה נבטיות, במסגרת עבודתם באגף הייעור של קק"ל באזור הדרום.

ניתן לראות לימנים רבים בצדי הדרכים בנגב ובערבה, אף על-פי שרבים מהם הורדו והקרקע יושרה כאשר הוחלט על סלילת כביש ראשי או מסילת רכבת במקום, ועל-כן קשה לראות כאלו בקרוב לאזורים מיושבים. 

ישנו שימוש בלימנים גם במערכות חקלאיות המדמות מערכות טבעיות, כגון יערות מאכל או חלקות אגרופורסטרי, במטרה להכניס למערכת בית גידול נוסף המעשיר את המגוון הביולוגי וכך תומך בבריאות ויציבות המערכת. <ref></ref> 

==ראו גם==
* שיח

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20061002004158/http://desert.bgu.ac.il/desert/EngSite.aspx?SiteId=3327&ItemId=4936 מהו לימן], המכון לחקר המדבר ע"ש יעקב בלאושטיין, אוניברסיטת בן-גוריון (אנגלית)
* [http://www.kkl.org.il/stamps-search/2061.aspx בול], אתר קק"ל

==הערות שוליים==

קטגוריה:השקיה
אוראז

מבנה אנזים אוראז של החיידק [[Helicobacter pylori]]
אוראז (Urease) הוא אנזים חלבוני המזרז הידרוליזה של שתנן לפחמן דו-חמצני ואמוניה. אנזים זה קיים בבקטריות, שמרים ומספר סוגי צמחים.
התגובה הכימית מתבצעת כך:<div style="direction: ltr;">
(NH<sub>2</sub>)<sub>2</sub>CO + H<sub>2</sub>O → CO<sub>2</sub> + 2NH<sub>3</sub>
</div>

ב-1926 הראה ג'יימס בטשלר סאמנר כי האוראז הוא חלבון.

הטמפרטורה האופטימלית לפעילותו של החלבון היא 60 מעלות צלזיוס, וה-pH האופטימלי הוא 7.4. מתכות כבדות יכולות לעכב אנזים זה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אנזימים
המוליזין

המוליזינים (באנגלית: Hemolysins) הם חלבונים וליפידים הגורמים לליזיס של תאי דם אדומים באמצעות הריסת הממברנה שלהם. אף על פי שלפעולת הפירוק המבוצעת על ידי מספר מיקרואורגניזמים יש חשיבות רבה ברכישת נוטריאנטים, המוליזינים רבים המופקים על ידי פתוגנים לא גורמים לנזק משמעותי לתאי הדם האדומים במהלך זיהום.

מרבית סוגי ההמוליזינים הם מבנים חלבוניים, אם כי קיימים גם סוגים הבנויים מליפידים פעילי שטח.

אנזים זה נמצא בחלק מהחיידקים, ונוכחותו היא קריטריון לזיהוי וסיווג החיידק.
כמו כן ברפואה הווטרינרית, אנזים זה מצוי בחיידק עיקרי בשם פסאודומונס אארוגינוזה אשר מתבטא כגורם אלימות לתא שהוא נצמד אליו.

קטגוריה:מערכת הדם
מוספלסבאיר

מוספלסבאיר (באיסלנדית: Mosfellsbær) היא עיר במערב איסלנד, כ-17 ק"מ מהבירה רייקיאוויק. העיר נמצאת על כביש הטבעת של איסלנד, המוליך מהבירה לאקרנס, ושטחה הוא 197 קמ"ר. אוכלוסיית העיר מנתה בשנת 2011 כ-8,886 תושבים.

במהלך השנים האחרונות חלה התפתחות שיטתית בפעילויות הפנאי באזור. גבעות המקיפות את העיירה, כמו מוספל, גרימנספל, הלגאפל ואולפרספל, מספקות נופים מדהימים של אזור החוף הדרום-מערבי, כמו כן יש הזדמנויות נהדרות להליכה, רכיבה על סוסים, טיולים ודיג פורלים וצ'ארקטיקה ארקטית. הפעילות התרמית באזור סיפקה לרייקיאוויק מים חמים לחימום ובריכות חמות מאז 1933.

הסופר האיסלנדי הלדור לכסנס בילה חלק מילדותו בעיר, ולפי המסורת המקומית, כאן טמן אגיל סקדלאגרימסון את אוצרות הכסף שלו.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:איסלנד: ערים
KREEP

KREEP הם ראשי תיבות של אשלגן (סימון אטומי K), עפרות נדירות (Rare Earth Element), וזרחן (סימון אטומי P). מרכיב גאוכימי זה נמצא בחלק מסלעי הברקציה והבזלת שעל הירח, שהותכו בפגיעות רבות עוצמה. KREEP כולל את רוב היסודות הבלתי תואמים (כלומר, אלה העוברים למצב נוזלי בתהליך גיבוש המאגמה), וכן היסודות פולטי החום: אשלגן, אורניום ותוריום.

למעשה מאמינים כי KREEP מייצג את השלב האחרון בהתגבשות של אוקיינוס המאגמה שהיה קיים בראשית ההיסטוריה הגאולוגית של הירח.
==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:הירח
קטגוריה:גאוכימיה
סלטיירנרנס

סֶלְטְייַרְנַרְנֵס (באיסלנדית: Seltjarnarnes; נהגה: ) היא עיר־בדרום מערב איסלנד, השוכנת בקצהו המערבי של חצי האי עליו ממוקמת הבירה רייקיאוויק ובצמוד אליה. שטחה של העיר הוא 2 קמ"ר בלבד, והיא העיר הקטנה במדינה מבחינה זו. בשנת 2019 מנתה אוכלוסיית העיר 4,664 תושבים.

העיר ממוקמת בחצי אי; היא מוקפת בים כמעט מכל עבריה. מהטיילת שלאורך חופיה נשקפים נופים מרהיבים צפונה למפרץ קודלפיירד'יר ולעבר הר אסיאן, ודרומה אל מפרץ סקריאפיירד'יר. בחלקה המערבי של העיר שמורת טבע וגן ובו מועדון גולף. סמוך לקצה הצפון־מערבי של העיר שוכן חצי האי הקטן גרואוטה (Grótta), שבעת גאות עשוי להפוך לאי. בגרואוטה ניצב מגדלור ובאזור אוכלוסיית ציפורים עשירה. בעיר שני מוזיאונים, לרפואה ולרוקחות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.seltjarnarnes.is/media/taeknisvid/kort/gongukort.pdf מפת העיר ]

קטגוריה:איסלנד: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1947
הר הקוץ

הר הקוֹץ הוא הר בגובה 304 מטרים, הממוקם על הגבול בין הגליל התחתון המזרחי לבין הגליל התחתון המרכזי.

הר הקוץ נושא את שמה של משמרת הקוץ, המשמרת השביעית מבין ה-24 משמרות הכהנים. הכהנים בני משמרה זו גלתה מיהודה לגליל לאחר חורבן בית שני, והתיישבה בכפר עיילבו, המזוהה עם היישוב בן זמננו עילבון, הנמצא בסמוך.

== בוטניקה ==
על הר הקוץ הוקם בשנת 1983 היישוב הקהילתי מסד ובסמוך לו אזור יפה לטיולים. באזור ההר מגוון פרחים ממינים שונים; בין היתר ניתן למצוא בו באביב מרבדים מרשימים של בן חצב יקינתוני, ופרטים בודדים של העץ הנדיר שמיר קוצני ממשפחת האשחריים. מההר נפרסים נופי הגליל התחתון, העליון, הכנרת, הגולן והחרמון. ב-15 ביוני 2011 הוכרזו 1200 דונם על ההר כשמורת טבע.

== תוכנית מחצבת הר הקוץ ==
על פי תמ"א 14 ממאי 1998 כלול הר הקוץ באתרים המיועדים למחצבות. בספטמבר 2004 אישרה הועדה המחוזית לתכנון ובנייה תוכנית של קבוצת כנרת, בעלת "מחצבות כנרת", להקים מחצבה בהר הקוץ, לאחר שנתקבלו אישורים של המשרד להגנת הסביבה ומשרד הביטחון, אולם התנתה את האישור בקבלת הקלה על פי תמ"א 13. אולם המועצה הארצית לתכנון ולבנייה עיכבה את אישור ההקלה לצורך בחינת אתרי חציבה חלופיים. במרץ 2007 החליטה המועצה הארצית על הרחבת מחצבת פורייה במקום הקמת המחצבה בהר הקוץ ובפברואר 2008 שבה והחליטה שלא לאשר את הקמת המחצבה בהר הקוץ למרות שהרחבת מחצבת פורייה נפסלה. החלטה זאת ניתנה על רקע התנגדויות של מועצה אזורית הגליל התחתון, החברה להגנת הטבע ועמותת אדם, טבע ודין שטענו שמחצבה בהר הקוץ תביא להרס הטבע והנוף, למפגעי רעש ואבק חריגים ביישובים הסמוכים מסד ועילבון ולסיכון ביטחוני בגלל סמיכות לימ"ח סמוך. תומכי רעיון הקמת המחצבה טענו כי המדובר יהיה במחצבה "ירוקה", שלא תיצור מפגע סביבתי. על פי התוכנית, המחצבה יועדה לעבודה בשלבים וקיום שיקום במקביל להמשך החציבה.

בסוף שנת 2011 המליץ בית המשפט העליון בפני המועצה הארצית לדון מחדש בנושא בהתחשב בחלוף הזמן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

הקוץ
ג'ורג' בורבה

ג'ורג' בורבה (נולד ב-12 בפברואר 1944) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ בנבחרת ישראל ובמספר מועדונים, אך מזוהה יותר מכל עם הפועל תל אביב.

==קורות חיים==
במהלך מלחמת העולם השנייה נמלטה משפחתו של בורבה מטריפולי שבלוב לאיטליה. משפחתו נתפסה בידי פשיסטים והועברה למחנה שבויים בקמרינו שבמרכז איטליה. בורבה נולד בעיר מצ'רטה שבמרכז המדינה, ילד חמישי מבין עשרה. הועבר למחנה פוסולי באיטליה ומשם למחנה הריכוז ברגן-בלזן שבגרמניה.

כניצול שואה העיד כי שבוע לפני שמשפחתו והוא היו אמורים להיות מוצאים להורג, שוחררו על ידי חיילים בריטיים. כאות הוקרה על כך שהאנגלים הצילו את חייו וחיי משפחתו, נקרא בשם "ג'ורג'", על שם מלך אנגליה, ג'ורג' השישי ובהיותו בן 4 עלה לישראל. אחיו, חיים בורבה, היה נהגו של שמעון פרס שנים רבות.

ככדורגלן החל לשחק בהפועל צפון תל אביב, שהייתה קבוצת בת של הפועל תל אביב, עד שהתגלה לראשונה על ידי אלי פוקס, אז מאמן הפועל ירושלים. בורבה התאמן בשורות הקבוצה תקופה קצרה, אולם בהפועל תל אביב התעקשו להחתים את הכישרון הצעיר, והוא חזר לקבוצת האם. בורבה שיחק בהפועל תל אביב בין השנים 1965–1972 וזכה עמה בשתי אליפויות (1966 ו-1969), גביע המדינה (1972), וכן באליפות אסיה לקבוצות בשנת 1967. בורבה כבש 45 שערים לזכות הפועל תל אביב בליגה, והוא מדורג במקום השמיני בטבלת מלך השערים של הקבוצה בכל הזמנים, בצוותא עם טוטו תמוז. לאחר שעזב את הקבוצה שיחק גם בהפועל רמת גן, ובשנת 1974 זכה באליפות עם מכבי נתניה.

ב-3 בדצמבר 1966 ערך בורבה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת פולין באצטדיון בלומפילד. ארבעה ימים מאוחר יותר כבש את שערו הראשון במדי הנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת רומניה. בורבה שיחק עם הנבחרת באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968) והיה בסגל הנבחרת למונדיאל 1970 שנערך במקסיקו, אך לא שותף באף אחד משלושת המשחקים שהנבחרת שיחקה בטורניר. בסך הכל רשם בורבה 37 הופעות במדי הנבחרת, בהן כבש 7 שערים. ב-19 ביולי 1973 ערך את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת, במשחק ידידות מול נבחרת אורוגוואי.

ביום 19 במרץ 1968 נידונה במליאת הכנסת שאלת העסקתם של חברי נבחרת ישראל, בעקבות פיטוריו של בורבה מעבודתו במחלקת ההתקנות של שירותי ההנדסה ברשות הדואר, לאחר היעדרויות מרובות לצורכי אימונים.

לאחר פרישתו, עבד בורבה כמאמן כדורגל, כמחלק עיתוני הארץ וכנהג וקצין רכב. ב-5 באוגוסט 1990 היה בורבה מעורב בתאונת דרכים בה נפגע בידו הימנית. סירובו לעבור ניתוח לתיקון הנכות בידו, הוביל לסכסוך עם חברת הביטוח אליהו באשר לגובה הפיצוי המגיע לו. פסק דינו של בית המשפט העליון בפרשה זו, הוא אחד מפסקי הדין המאוזכרים ביותר בנושא פיצויים לנפגעי תאונות דרכים.

== תארים ==
;הפועל תל אביב
* אליפויות: 1965/1966, 1968/1969
* גביע המדינה: 1971/1972
* אליפות אסיה לקבוצות: 1967

;מכבי נתניה
* אליפות: 1973/1974

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 1968
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1970
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ילדים בשואה: איטליה
קטגוריה:ניצולי השואה: איטליה
קטגוריה:ישראלים ילידי איטליה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז ברגן-בלזן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
שדר (עץ)

שַׁדָּר (שם מדעי: Betula, באנגלית birch) הוא סוג עצי יער במשפחת השדריים, הקרוב יחסית למשפחת האלוניים (שבה בין היתר מצויים האלון והאשור). רוב מיני השדר נפוצים באזורים צפוניים של אקלים ממוזג: צפון אסיה, אמריקה הצפונית, ויערות באירופה. סופרי ההשכלה ברוסיה כינו את השדר בשם "לִבְנֶה" על שם העץ הנזכר במקרא, בשל גזעו הלבן. מאוחר יותר ניתן שם זה ללבנה רפואי, עץ הגדל בר בארץ ישראל.

== מאפיינים ==
עצי השדר הם עצים בינוניים או קטנים או שיחים. עליהם פשוטים ועשויים להיות בעלי אונות או שיניים. באביב צבעם זהוב, בקיץ ירוק ובסתיו צהוב. עצי שדר נבדלים מעצי אלמון, בני אותה משפחה, בכך שהתפרחת אינה מעוצה ומתפוררת בהגיעה לבגרות. כך משתחררת מתוך הפרחים האבקניים אבקה שנקלטת על ידי הפרחים העֶלְיָניים (הנקביים). הפרי קטן ומכונף והרוח נושאת אותו למרחקים רבים.

זחלים מסדרת הפרפראים ניזונים מעצי שדר.

באזורים הצפוניים נחשבת אבקת פרחי השדר לגורם אלרגיה נפוץ למדי. מוערך כי בין 15%-20% מהאוכלוסייה הסובלת מקדחת השחת רגישה לאבקת השדר.

קליפת "שדר הנייר"
שני מינים נפוצים או ידועים של השדר, מבין מיניו הרבים, הם שדר לבן ושדר הכסף, המתנשאים לגובה כ-20 מטרים.

== אקולוגיה ==
עצי שדר נחשבים מינים חלוציים המקדימים לאכלס שטחים פתוחים. הם גדלים מהר אולם אורך חייהם אינו רב. לאחר 50 שנות חיים בקירוב מתחיל שדר הכסף האירופי להיכנע למחלות הנגרמות על ידי מיקרואורגניזמים וחרקים שונים. עצים אחרים בעלי צמיחה איטית יותר אך אורך חיים רב כמו האלון הם האחרונים שמשתלטים על אזורים כאלה. צמרותיהם הצפופות הסוגרות בעד קרני השמש ומונעות מהאור להגיע לקרקע ולספק אנרגיה חיונית, מונעות את צמיחתם של עצי שדר נוספים. 
עצי שדר גם מהווים כמה ממיני העצים רחבי העלים המסוגלים לשאת טמפרטורות נמוכות ביותר ולכן גדלים באזורים צפוניים מאוד, שבהם עצים אחרים כמו אלון או אשור אינם מסוגלים להתקיים.

== שימושים ==
שדרים הם עצים רב תכליתיים. העלים, העצה, הענפים, והשורשים משמשים להכנת כלי נגינה, חומרים רפואיים, חומרי סיכה ועוד כהנה וכהנה.

עצי שדר משמשים בין השאר להפקת סבון ושמפו. את הממתיק המלאכותי "קסיליטול" ניתן להפיק באמצעותו גם כן. בארצות שונות לשד השדר משמש להכנת משקאות. ניתן גם להכין באמצעותו משקה קוואס. משתמשים בעצי שדר כעצי הסקה בשל ערכם הקלורי הרב ביחס ליחידת משקל. הילידים באמריקה הצפונית היו נוהגים להכין סירות, קערות או אוהלי טיפי מקליפת שדר הנייר בשל משקלה הקל, גמישותה, והקלות שבה ניתן להסירה מעצים שנפלו. שדר ננסי הוא שיח נמוך הנפוץ ביערות סיביר, שעושים שימוש בקליפתו. שדר צהוב גדל בצפון אמריקה ומשמש לריצוף.

בתרבויות צפוניות שונות נהוג להפיק מיץ לִבְנֶה מתקתק מלשד העץ באמצעות חור הנקדח בגזע העץ.

באוטובוס הדו-קומתי איסט לנקס מילניום ויקינג רצפת המפלס התחתון עשויה מלוח עץ תעשייתי מעץ לבוד ועץ המכילה גם "שדר" פיני.

בתעשיית המוזיקה מקובל להשתמש בעץ שדר (לבנה) לבניית גוף (זיווד או קופסת) הרמקול.

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:שדריים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
גביהא בן פסיסא

גביהא בן פסיסא היה חכם יהודי מתקופת בית המקדש השני, בזמנו של שמעון הצדיק. לפי המסופר בתלמוד הבבלי, השתתף, כנציג היהודים, בוויכוח עם בני אפריקה ועם בני ישמעאל, שנערך לפני המלך אלכסנדר מוקדון. בבראשית רבה הוא מוזכר בשם גביעה בן קוסם. רבי נתן מרומי מסביר שנקרא בשם "גביעה" על שם שהיה אדם גיבן, עובדה שהוזכרה בחלק מן הוויכוחים על ידי יריביו.

== מוצא משפחתו ותפקידו ==
לפי המובא בסדר הדורות, גביהא נמנה בין הכהנים בני אהרן, ואף פעל כשומר בית המקדש (באחד משלושה מקומות בהם שומרים הכהנים).

==האגדות בתלמוד הבבלי==
גביהא בן פסיסא מוזכר במספר מקורות אגדה יהודיים כמי שהשתתף בוויכוחים מול הגויים בנושא הבעלות על ארץ ישראל, בית המקדש ותחיית המתים.

חכמי ישראל העריכו את גביהא ואמרו לו: עליך הכתוב אומר (משלי ): . וכתוב (): .

===ויכוח על ארץ ישראל===
בתלמוד הבבלי ובמקורות נוספים מסופר על ויכוח שהתקיים לפני המלך אלכסנדר מוקדון, בעקבות פניות אליו מצידם של "בני אפריקיא" המיוחסים לצאצאי כנען, ודרשו את ארץ ישראל. גביהא ביקש רשות מחכמי ישראל לייצג אותם בוויכוח:

עוד מסופר שם, שבדרך דומה דחה גביהא גם את טענותיהם של המצרים, שדרשו החזרים על הממון הרב שלקח עם ישראל בצאתם ממצרים, טענה שמופיעה גם במחזה יציאת מצרים של יחזקאל הטרגיקן ובספר היובלים; וכן את טענתם של בני ישמעאל ובני קטורה לחלוק ביניהם את ארץ ישראל.

===תחיית המתים===
התלמוד הבבלי מביא דו-שיח בינו לבין מין, שזלזל בעיקרון תחיית המתים:

===כניסה לבית המקדש===
במגילת תענית מסופר, שאלכסנדר מוקדון עלה לירושלים, ורצה להיכנס להר הבית. אמרו לו כותים:

==ראו גם==
* אלכסנדר הגדול באגדות היהודיות

==קישורים חיצוניים==

* 
* , הוויכוחים של גביהא בן פסיסא

==הערות שוליים==

קטגוריה:כהנים בתקופת בית שני
קטגוריה:אישים בתלמוד
מארי, דוכסית בורגונדיה

מארי מבורגונדיה
מארי מבורגונדיה (13 בפברואר 1457 – 27 במרץ 1482) הייתה דוכסית בורגונדיה ואשתו של מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

==ביוגרפיה==
מארי הייתה בתם היחידה של שארל הראשון, דוכס בורגונדיה ושל איזבל מבורבון. היא נולדה בבריסל שהייתה אחת מערי הבירה של אביה בארצות השפלה. הסנדק שלה היה לואי יורש העצר הצרפתי (לואי האחד עשר מלך צרפת לעתיד), שהסתכסך עם אביו ונמלט לנחלות דוכס בורגונדיה בארצות השפלה. לואי העניק לה את שם אמו (מארי מאנז'ו). ב-1465, בהיותה בת שמונה שנים בלבד התייתמה מאימה, וכעבור שלוש שנים אביה נישא למרגרט מיורק.

לואי, שבינתיים עלה על כס המלוכה כלואי האחד עשר, מלך צרפת, הפך לאויבו המושבע של אביה של מארי, שארל הראשון, דוכס בורגונדיה, שביקש להרחיב את נחלותיו כדי ליצור ממלכה עצמאית שתשתרע בין צרפת לבין גרמניה. כבתו היחידה של דוכס בורגונדיה, מארי הייתה היורשת של כל נחלות הדוכסות כולל אלה שבארצות השפלה, ולכן נסיכים רבים ביקשו את ידה. לואי האחד עשר ביקש להשיאה לבנו שארל (שארל השמיני, מלך צרפת לעתיד) אך ללא הצלחה.

בינואר 1477, אחרי ששארל הראשון, דוכס בורגונדיה נהרג במצור על העיר נאנסי, לואי האחד עשר השתלט על דוכסות בורגונדיה (כיום חבל בורגון, חבל פראנש-קונטה וחבל פיקרדי בצרפת). היות שמארי לא נענתה לבקשתו להינשא לבנו, הוא איים עליה גם בפלישה לארצות השפלה. על מנת לגייס משאבים למלחמה פנתה מארי לנתיניה בבקשת עזרה, אולם אלה ניאותו לעזור לה רק במחיר של וויתורים קשים מצידה. ב-11 בפברואר של אותה שנה היא נאלצה לחתום על מגילת זכויות שלפיה ערי פלנדריה, בראבאנט, אנו והולנד זכו בעצמאות, אחרי שבוטלו החוקים שאביה הטיל עליהן.

ב-18 באוגוסט 1477 בעיר גנט (כיום בבלגיה) מארי נישאה למקסימיליאן (אשר ב-1487 הפך למקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה). בעקבות נישואים אלה עברו נחלותיה של בורגונדיה בארצות השפלה לידי בית הבסבורג, מה שגרם מאוחר יותר למלחמות בין צרפת לבין ספרד ואוסטריה שהגיעו לשיאן במלחמת הירושה הספרדית (1701–1714).
קברה של מארי מבורגונדיה בכנסיית גבירתנו בברוז'
כשהייתה בת 25, במרץ 1482, בעת שיצאה לצייד ביחד עם בעלה, מארי נפלה מעל סוסה ונפצעה באופן אנוש. היא נפטרה ימים מספר אחרי כן, לאחר שהכתיבה צוואה מפורטת, ונקברה בכנסיית גבירתנו בעיר ברוז' שהייתה העיר האהובה עליה.

מארי נחשבה לאחת הנשים היפות בתקופתה, ונטען כי מקסימיליאן לא התאושש כליל ממותה. מסע החיזורים שלו ונישואיו אליה מתוארים בחיבור הלירי "Theuerdank" ("האביר בעל המחשבה ההרפתקנית") מ-1517, שמקסימיליאן עצמו ככל הנראה חיבר עם ידידו מלכיאור פינצינג.

==משפחתה==
ב-16 באוגוסט 1477 התחתנה מארי עם מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
* פליפה הראשון, מלך קסטיליה (1478–1506)
* מרגרטה מאוסטריה, דוכסית סבויה (1480–1530)
* פרנץ מאוסטריה (1481)

==אילן יוחסין==

== קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:דוכסי בורגונדיה
קטגוריה:נשות קיסרי האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:נשות אצולה במאה ה-15
קטגוריה:ילידי 1457
קטגוריה:נפטרים ב-1482
מפלגת ריספקט

ממוזער
מפלגת ריספקט (בתרגום מאנגלית: כבוד) הייתה מפלגת שמאל שהקים חבר בית הנבחרים הבריטי ג'ורג' גאלאוויי בשנת 2004, לאחר שסולק ממפלגת הלייבור בעקבות התנגדותו לראש המפלגה וראש הממשלה טוני בלייר ולמעורבות בריטניה במלחמת עיראק. היא הורכבה מאנשי שמאל קיצונים, פעילי אכות סביבה ופעילים מוסלמים. כמו כן היא נהנתה מתמיכה של אנשי איגוד מקצועי. הם התאחדו כאמור סביב ההתנגדות למלחמת עיראק ולמעורבות הכוחות המזוינים של בריטניה במלחמה. מייסד המפלגה ביקש "לאחד בין אדומים (קומוניסטים), ירוקים (פעילי איכות הסביבה), מתנגדים למלחמות ומוסלמים הנפגעים מהמדיניות של בלייר". <ref></ref>

גאלאווי היה חבר בפרלמנט מטעם הלייבור כאשר קמה המפלגה, אולם היא הפתיעה רבים כאשר זכתה במושב אחד בפרלמנט מטעם מחוז בלונדון רבתי - בת'נל גרין ובוא Green and Bow - בבחירות 2005. המחוז נחשב מובטח ללייבור אבל גלאווי זכה ב-15,801 קולות לעומת מועמדת הלייבור שזכתה ב-14,978. בבחירות 2007 גאלאווי התמודד במחוז אחר, לאחר שוויתר על מועמדות במחוז זה למועמד ממוצא בנגלי, במסגרת הסכם פנימי במפלגה, אולם בסופו של דבר שניהם לא נבחרו והמפלגה איבדה את המושב היחיד שהיה לה בפרלמנט.

ב- 2007 נערכו במחוז Bradford West בחירות משנה וגאלאוויי זכה שוב במושב בפרלמנט עם 56% מהקולות. באותה תקופה היו למפלגה הצלחות גם במישורים אחרים: היא זכתה בכרבע מליון קולות בבחירות לפרלמנט האירופי, והציגה 26 מועמדים בבחירות מקומיות - מחציתם זכו במושבים במועצות המקומיות.

בהמשך החלו חילוקי הדעות לקרוע את המפלגה: אחת המיסדות פרשה בגלל הערות של גאלאווי על מקרה אונס שלא נראו לה. התעוררו גם ויכוחים בין הפעילים הירוקים, שהדגישו את נושאי אכות הסביבה, לאדומים שהדגישו התנגדות להפרטה וקריאה להחזיר מפעלים שונים לידי הציבור. נושא מלחמת עיראק, סביבו התלכדה המפלגה, ירד מסדר היום הציבורי והמפלגה אבדה את מושבה בפרלמנט. 

נראה שגלאווי עצמו הביע רצון לחזור ללייבור אבל הדבר נמנע ממנו. כאשר איש השמאל בלייבור ג'רמי קורבין הנהיג את המפלגה נראה היה שיחזור, אולם קורבין נאלץ לפרוש מההנהגה וכך נמנע המהלך גם אז. 

לאחר שבבחירות 2015 המפלגה לא זכתה אף במושב אחד בפרלמנט ואיבדה את כל המושבים המקומיים שזכתה בהם, פורסם כי אחת ממייסדות המפלגה, סלמה יעקוב, פנתה להתקבל למפלגת הלייבור, אך נדחתה בשל המתקפות הציבוריות שלה על חברי המפלגה בשנים בהן הייתה פעילה במפלגת ריספקט.

באוגוסט 2016 המפלגה התפרקה מרצון.

== <small>יחס עוין לישראל</small> ==
גאלאוויי אינו מכיר בזכותה של ישראל להתקיים ואמר כי "איני מדבר עם נציגים ישראלים אלא עם הכתובת הנכונה - הרשות הפלסטינית". עוד טען כי "לא הכרה, לא נרמול יחסים. יש להחרים, למנוע השקעות ולהטיל סנקציות עד שמדינת האפרטהייד תובס".

בנובמבר 2012 הודיעה המפלגה על מינויה של איבון רידלי (Yvonne Ridley) לעמוד בראש מערך הבחירות ברות'רהאם. רידלי תיארה את ישראל כ"מדינה קטנה ורשעה" ואמרה כי "במפלגת הכבוד ציונים יהיו ניצודים וייבעטו החוצה, לנו אין מקום לציונים".

באוגוסט 2014 עבר חבר בכיר במפלגת UKIP, איסמעיל פאטל, למפלגת ריספקט בטענה ש-UKIP אינה פועלת די נגד ישראל.

==קישורים חיצוניים==

* https://theconversation.com/the-party-is-over-for-respect-but-george-galloway-could-find-a-home-again-in-labour-64263
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2004
בנימין אהרן סלניק

הרב בנימין אהרן סלניק (ה'ר"ץ - ה'ש"פ 1530–1620), היה רב בוועד ארבע ארצות, ואב"ד בפולין במאה ה-16, מחבר הספר משאת בנימין.

==קורות חייו==
נולד בפולין בשנת 1530 לרבי אברהם מהעיר סלוניקי (ומכאן שם משפחתם), מצאצאי דון יצחק אברבנאל. היה תלמידם של הרמ"א, המהרש"ל, הרב שלמה מלובלין (מהר"ש השני) והמהר"ם מלובלין. בצעירותו, לימד תורה בקראקא. בהמשך שימש זמן קצר כרב מדינת שלזיה, ולאחר מכן התמנה לרב ואב"ד בקהילת פודהייצה, תפקיד אותו מילא כ-40 שנה. נמנה בין חברי ועד ארבע ארצות, ולאחר מכן התמנה לראש הוועד. נפטר בשנת 1620 ונטמן בעיר פודהייצה. בניו שימשו אחריו ברבנות העיר.

==ספריו==
===שו"ת משאת בנימין===
התפרסם כמורה הוראה ושאלות הלכתיות נשלחו אליו מכל תפוצות ישראל. חיבר מספר ספרים, אך המפורסם בהם הוא ספר השאלות והתשובות משאת בנימין. בספר 112 שאלות ותשובות הלכתיות. יש בו תשובות מאת גדולי דורו מהם: רבי יהושע פלק כץ, מהר"ם מלובלין, רבי מרדכי יפה ורבי משה מת.

הוא יצא לראשונה בקראקא בשנת 1633. הספר נחשב בר סמכא, וספרים תורניים אחרים מסתמכים על דברים הכתובים בו. מקור השם בפסוק מספר בראשית - "ותרב משאת בנימין ממשאות כולם חמש ידות"
().

===מצוות נשים===
הרב סלניק התפרסם ברבים גם בזכות ספרו "סדר מצוות הנשים" שנכתב בשפת היידיש העתיקה ונדפס במהדורות רבות באירופה של אותה תקופה, ואף תורגם לאיטלקית על ידי הרב יעקב הלפרין בשנת 1616. לאחרונה תורגם החיבור לאנגלית ונדפס במהדורה ביקורתית בידי אדוארד פראם.

הספר תורגם לעברית על ידי ש. צוויבל ויצא לאור בהוצאת זיכרון אהרן, ירושלים תשע"ג.

==משפחתו==
בנו, הרב יעקב סלניק שימש אחריו ברבנות העיר פודהייצה, גם הוא השתתף בוועד ארבע ארצות, יחד עם רבי יום-טוב ליפמן הלר, חיבר את הספר 'נחלת יעקב', על פירוש רש"י לתורה נפטר בשנת ת"ג.

בנו, הרב אברהם סלניק כיהן כרבה של טרנופול, ומאוחר יותר כראש ישיבה בבריסק. חתנו, הרב מנחם מאן שימש כרב וכראש ישיבה בעיר וינה.

== לקריאה נוספת==
* ספר פודהייצה, עורך: מ"ש גשורי, ת"א תשל"ב

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
*[http://www.nechama.org.il/commentators/169.html הרב יעקב סלניק] אתר גליונות נחמה.

קטגוריה:נפטרים ב-1620
קטגוריה:ילידי 1550
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת: ראשוני האחרונים
קטגוריה:תלמידי המהרש"ל
קטגוריה:אבות בתי דין
ננה דזאגנידזה

ננה דזאגנידזה (בגאורגית: ნანა ძაგნიძე; 1 בינואר 1987) היא שחמטאית גאורגית, בדרגת רב-אמן ואלופת אירופה לשנת 2017.

==קריירה==
הפכה לרב-אמן בשנת 2008.

בספטמבר 2017 היא השתתפה בגביע העולם בשחמט לגברים והייתה אחת הנשים הבודדות שהשתתפו. היא הודחה בסיבוב הראשון על ידי אניש גירי.

נכון למרץ 2020, דזאגנידזה מדורגת במקום 11 בעולם בין הנשים, במקום הראשון בין הנשים הגאורגיות, וה-12 בדירוג הכללי בגאורגיה, לפי מד כושר.

== באולימפיאדות השחמט ==
דזאגנידזה ייצגה את גאורגיה ב-9 אולימפיאדות שחמט.

{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="65%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! שנה!! לוח !! מד כושר!! נקודות!! תוצאות!! %!! מקום
|-
|| 2004||2|| 2484 ||8.5 מ-12||7+ 3= 2-||70.8|| 4 קבוצתי, 4 אישי
|-
|| 2006||2|| 2454 ||7 מ-10||7+ 3= 0-||70|| 6 קבוצתי, 9 אישי
|-
|| 2008||2|| 2503 ||7 מ-10||5+ 4= 1-||70|| 1 קבוצתי, 4 אישי
|-
|| 2010||1|| 2534 ||7 מ-10||6+ 2= 2-||70|| 3 קבוצתי, 4 אישי
|-
|| 2012||1|| 2547 ||6 מ-8||4+ 4= 0-||75|| 8 קבוצתי, 2 אישי
|-
|| 2014||1|| 2550 ||7 מ-9||7+ 2= 0-||88.9|| 4 קבוצתי, 1 אישי
|-
|| 2016||1|| 2409 ||5.5 מ-9||3+ 5= 0-||61.1|| 10 קבוצתי
|-
|| 2018||1|| 2401 ||7.5 מ-10||5+ 5= 0-||88.9|| 3 קבוצתי, 3 אישי
|-
|| 2022||1|| 2531 ||6 מ-10||3+ 6= 1-||60.0|| 2 קבוצתי
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [http://mamuli.net/sports/sppro/bpg/publication_view.asp?iabspos=1&vjob=vdocid,12852 ריאיון עם ננה דזאגנידזה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחמטאיות גאורגיות
קטגוריה:רבי-אמנים
קטגוריה:אלופות אירופה בשחמט לנשים
קטגוריה:גאורגיות שנולדו ב-1987
המוקטעה

משמר חיילים ליד הקבר של יאסר ערפאת במוקטעה, רמאללה, יולי 2009
המוקטעה (ערבית المقاطعة, תעתיק מדויק: אלמֻקַאטַעַה), הוא מתחם הנמצא בעיר רמאללה, הכולל את בנייני הממשלה של הרשות הפלסטינית וכן את מעונו הרשמי של נשיא הרשות הפלסטינית. לפני הסכמי אוסלו שימש המבנה את הממשל הצבאי של צה"ל ברמאללה.

== היסטוריה ==
המוקטעה הוקמה בשנות ה-30 של המאה העשרים כמצודת טגארט בריטית. המתחם המשיך לשמש כמתחם צבאי לאחר השתלטות ירדן על האזור ב-1948 והפך למתחם צבאי ישראלי לאחר מלחמת ששת הימים, ושימש את הממשל הצבאי ברמאללה.

לאחר הקמת הרשות הפלסטינית ב-1994 היא הקימה את בירתה ברמאללה הסמוכה לירושלים, והשתמשה במבנה כמתחם לנשיא הרשות הפלסטינית יאסר ערפאת.

במהלך האינתיפאדה השנייה הטילה ישראל מספר פעמים מצור על יו"ר הרשות יאסר ערפאת ששהה במקום. באפריל 2002, במהלך מבצע חומת מגן, נודע לישראל כי המתנקשים ברחבעם זאבי מסתתרים במתחם. ישראל דרשה כי הרשות הפלסטינית תסגיר את הרוצחים תמורת הסרת המצור, אך הרשות הפלסטינית סירבה להסגיר את הרוצחים. בסופו של דבר, בתיווך בינלאומי, ישראל הסכימה להצעה (אשר נודעה בשם "הסכם רמאללה") לפיה רוצחי זאבי יהיו כלואים בכלא יריחו תחת פיקוח של סוהרים בריטים ואמריקאים, ובתמורה ישראל תסיר את המצור על מתחם המוקטעה.

במבצע חומת מגן, באפריל 2002, הרסו דחפורי D9 ומחפרים של צה"ל חלקים מן המבנה ובסריקות במקום נמצא מצבור גדול של כלי נשק בלתי חוקיים, וכן מסמכים רבים המוכיחים כי ערפאת אישר את ביצועם של פיגועי טרור. מאז הריסתה החלקית במבצע חומת מגן ועד סמוך למותו, היה יאסר ערפאת נצור במוקטעה יחד עם מבוקשים בכירים, רובם מהפת"ח.

כיום מתגורר במוקטעה יושב ראש הרשות הפלסטינית, אבו מאזן.

במוקטעה נמצא קברו הזמני של יאסר ערפאת, אשר על פי צוואתו מיועד להיקבר בהר הבית, וכן מוזיאון יאסר ערפאת.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.fresh.co.il/vBulletin/showthread.php?t=396285 תמונות מהריסת המוקטעה]
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=DG5mFdAF-AY המצור והריסה חלקית של המוקטעה], ארכיון AP ביוטיוב

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצודות טגארט
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: פוליטיקה
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: מבנים
קטגוריה:רמאללה
קטגוריה:אסיה: מעונות רשמיים