OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ערן סלע

ערן סלע (נולד ב-11 באפריל 1968) הוא פרשן כדורסל ישראלי. שימש ראש דסק הכדורסל של העיתון מעריב, ראש דסק הכדורסל של אתר הספורט ONE, חבר בפאנל של התוכנית "רק ספורט" ברדיו ללא הפסקה, בעל טור שבועי בעיתון "מקור ראשון" והיה גם כותב קבוע במגזין "בלייזר". בעשור השני של המאה ה-21, משמש סלע פרשן ליגת התיכונים בישראל וליגת המכללות האמריקנית בערוץ הטלוויזיה "ONE". 

==ביוגרפיה==
סלע נולד וגדל בפתח תקווה. החל את דרכו ככדורסלן צעיר במועדון מכבי פתח תקווה שם שיתף פעולה עם שרון דרוקר. לאחר שנפצע בברך בגיל 17 נאלץ לפרוש ממשחק פעיל.

את שירותו בצה"ל עשה בתחנת הרדיו גלי צה"ל, שם הגיש פינות ספורט, שימש סטטיסטיקאי וערך את התוכנית "צעד וחצי". לאחר שירותו הצבאי הצטרף סלע לעיתון "עולם הספורט". לאחר כחצי שנה נסגר העיתון וסלע עבר לכתוב בעיתון "מעריב", בו היה בעל טור קבוע בשם "סיפרה בסלע". הטור שילב סטטיסטיקה והומור בקשר לכדורסל בארץ ובעולם. במעריב עבד כ-15 שנים (1990-2005) ובמהלכן סיקר את הפועל ומכבי תל אביב, וכן את תחום הכדורסל האירופי. הוא החליף את עפר שלח כפרשן הכדורסל של העיתון לאחר עזיבתו. כמו כן, בתחילת שנות ה-90 כתב סלע במשך שנתיים למקומונים "מלאבס" ו"צומת השרון", ואף עבד שנה בערוץ הספורט כפרשן אירופי.

ב-2005, לאחר שסיים את עבודתו ב-"מעריב", שימש סלע דובר איגוד הכדורסל בישראל במשך 10 חודשים, ובתחילת שנת 2006 עבר לשמש ראש דסק הכדורסל של אתר ONE. במקביל, הוא מפעיל אתר אינטרנט בנושא כדורסל בשם "כדורסלע". סלע כתב במרוצת השנים מספר ספרים וחוברות העוסקים בכדורסל.

החל משנת 2002 ועד לשנת 2010 סלע פרסם מדי שנה את "יומן הכדורסל של ערן סלע" לתלמידי בתי הספר.

במקביל לתפקידו התקשורתי, הוא משמש גם כסוכן שחקני ושחקניות כדורסל בסוכנות ששמה "כחול לבן".

סלע נשוי ואב לשלושה. הוא אחיו הגדול של כדורסלן העבר גיל סלע.

==ספרים וחוברות שכתב==

*מדריך הכדורסל השלם, 1998, נכתב עם ירון טלפז - ספר המקשר בין הכדורסל הישראלי, האירופי והאמריקאי, במתכונת קידום לעונת משחקים, הוצאה פרטית.
*מסביב לכדור, 2003 - סיפורים מעולם הכדורסל, הוצאת מודן.
* על המפה – עונה למזכרת בכדורסל הישראלי, 2004 - חוברת צבעונית על העונה בה זכתה מכבי תל אביב באליפות היורוליג והפועל ירושלים באליפות היול"ב קאפ.
*דאנק בפרצוף, 2005 - סיפורים מעולם הכדורסל, הוצאת מודן.
*היכל התהילה – 50 הכדורסלנים הגדולים של ישראל בכל הזמנים, 2005 - אלבום שנכתב ביחד עם אהרל'ה ויסברג וקובע את רשימת 50 הכדורסלנים הטובים של ישראל.
*עבירה במתכוון, 2006 - ספר המורכב מאוסף קטעים נבחרים של הטור "סיפרה בסלע" שפורסם במעריב בין השנים 1990–2005, הוצאת מודן.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.bluewhitebasketball.com/ כחול לבן - סוכנות השחקנים של ערן סלע]
* 

קטגוריה:סגל ערוץ הספורט
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל מקור ראשון
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:כדורסלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:פרשני כדורסל ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
פלורבול

משחק פלורבול בין נבחרת [[שוודיה לנבחרת פינלנד]]
שוער במשחק פלורבול ב[[צ'כיה]]
כדור פלורבול
פלורבול (מאנגלית: Floorball; מכונה גם הוקי אולמות) הוא משחק כדור שבו מטרת שחקני הקבוצה, להכניס את הכדור לשער היריב.

==חוקי המשחק==
משחק הפלורבול מתבצע בתוך אולם בו שני שערים בגודל של שערי הוקי קרח בערך וכל קבוצה מנסה להכניס את הכדור לשער היריבה על ידי שימוש במקלות פלסטיק הדומים למקלות הוקי שדה.

לכל קבוצה שוער החובש קסדה ומגני ברכיים ואין לו מקל. השוער עומד בישיבה שפופה מול השער ומנסה לעצור את הכדור בעזרת הידיים והגוף. במשחק אסור למסור לשוער. 

במהלך המשחק המגע בין שחקני שתי הקבוצות ובין המקלות אסור, אך השחקנים יכולים לגעת בכדור בכל חלקי גופם, חוץ מהידיים. המסירות והחבטות לשער מתבצעות רק באמצעות המקל.

בתחילת המשחק או כאשר מבקיעים גול יש מתחיל המהלך מפייסוף - המקלות נמצאים במקביל זה לזה ובמאונך לשחקנים, והכדור נמצא באמצע המגרש. השחקנים בעת השריקה מנסים לקחת את הכדור, למסור לשחקן מקבוצתם ולהתקדם לעבר השער.

==היסטוריה==
המשחק נוצר בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 בגוטנבורג, שוודיה, והיווה תחילה משחק חובבני באולמות ספורט בבתי ספר. בתוך כעשור הפך המשחק לפופולרי ברחבי מדינות סקנדינביה, חוקי המשחק נוסחו באופן פורמלי, והוקמו אגודות ומועדוני פלורבול מקומיים. ב-1986 נוסדה אגודת IFF הבינלאומית (International Floorball Federation). ב-1994 התקיימה לראשונה אליפות אירופה בפלורבול, בה השתתפו 14 מדינות. ב-1996 התקיימה בסטוקהולם אליפות העולם הראשונה לגברים, בה השתתפו 12 מדינות מתוך 20 שהתמודדו על מקום בתחרות. 

כיום (2009) קיימות 55 נבחרות פלורבול לאומיות שונות, שהוכרו באופן רשמי על ידי IFF. שתי הליגות הגדולות בעולם בפלורבול פועלות עדיין בסקנדינביה - בשוודיה ובפינלנד. מ-1996 מתקיימת מדי שנתיים אליפות העולם לגברים, ומ-1997 אליפות העולם לנשים. בשנות ה-2000 נוסדו גם אליפויות דו-שנתיות לנבחרות צעירות (מתחת לגיל 19). עד כה זכו בעיקר נבחרות שוודיה באליפויות העולם השונות, וכן זכו במדליות לאורך השנים נבחרות פינלנד, נורווגיה, שווייץ וצ'כיה.

IFF הוכרה באופן רשמי על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי ב-2008. 

בישראל קיימות מספר קבוצות פלורבול, וכן הוקמה העמותה "איגוד פלורבול בישראל",, המוכרת גם ב-IFF.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.floorball.org/ International Floorball Federation]
* [https://web.archive.org/web/20130316062621/http://www.freeway.org/issue4/sports/floorball.htm Floorball], באתר freeway
* [https://web.archive.org/web/20130424172015/http://floorballnation.com.au/history-floorball.html The History of Floorball], באתר Floorball Nation

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי כדור
כנימת קוכיניאל

כנימת קוכיניאל (שם מדעי: Dactylopius coccus) היא חרק ממשפחת Dactylopiidae, השייכת לעל-המשפחה כנימות מגן.

== מוצאן ושימוש תעשייתי בהן ==
באנגלית מכונה הכנימה Cochineal scale. מין זה, כמו שבעת המינים האחרים בני הסוג Dactylopius מתפתחים אך ורק על צמחים מהסוג צבר ממשפחת הצבריים, ומוצאם באזורים הטרופיים והסובטרופיים של דרום ומרכז אמריקה. גוף נקבת הכנימה מכיל כמויות ניכרות של חומצה כרמינית (Carminic acid), שהיא חומר-צבע אדום. טחינת הכנימות והרתחתן במים, והוספה של מלחי אלומיניום ונתרן, יוצרות את צבע המאכל האדום כרמין (E 120). עוד לפני גילוי אמריקה ידעו ילידי מקסיקו לגדל את הכנימה, להפיק את הצבע והשתמשו בו בתעשיית המזון ולצביעת בדים וצמר. לאחר גילוי אמריקה פיתחו הספרדים מסחר וייבוא של הכנימה לאירופה וזו זכתה לחשיבות כלכלית רבה.

בסוף המאה ה-19, לאחר הגילוי של חמרי צבע סינתטיים והסינטוז שלהם, ירדה מאוד החשיבות הכלכלית של כנימת הקוכיניאל, אך בעקבות המודעות הרבה לסיכונים הבריאותיים הכרוכים בשימוש בצבעים הסינתטיים, עולה שוב השימוש בחומצה הכרמינית ממקור טבעי.

==גלריה==
<gallery mode="packed">
קובץ:Dactylopius coccus (Barlovento) 04 ies.jpg|מקבץ של נקבות
קובץ:Cochineal on opuntia.jpg|כנימות קוכיניאל על צבר
קובץ:Cochinel Zapotec nests.jpg|גידול כנימות קוכיניאל בקנים זפוטקיים בואחאקה
קובץ:014 cochineal.jpg|כנימות קוכיניאל על צבר והצבע האדום הנוצר ממעיכת כנימה
קובץ:Dactylopius coccus (Barlovento) 05 ies.jpg|מקבץ של נקבות
קובץ:Dactylopius coccus (Barlovento) 03 ies.jpg|מקבץ של נקבות
קובץ:GutierrezWorkshopTeotitlan052.jpg|הפקת צבע אדום מכנימות קוכיניאל בשיטה מסורתית בואחאקה
קובץ:GutierrezWorkshopTeotitlan065.jpg|הצבע המופק מהכנימות
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.bbc.com/culture/story/20180202-the-insect-that-painted-europe-red The insect that painted Europe red] מאתר ה-BBC
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פשפשאים
קטגוריה:מקסיקו: חרקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1835
קטגוריה:מדעי המזון
קמחית ירושלים

קמחית ירושלים (שם מדעי: Phenacoccus yerushalmi) היא חרק ממשפחת הקמחיתיים, השייכת לעל-משפחה כנימות מגן. 

מקור שמה של הכנימה בגילוי ובתיאור הראשון של החרק על עצי אורן ירושלים בירושלים. לאחר מכן נתגלה כי הכנימה נפוצה באזורים רחבים יותר של ארצות הים התיכון: טורקיה, יוון, תוניסיה, סיציליה, קורסיקה וספרד. כל הפרסומים על כנימה זאת מצביעים כי כנראה היא מתפתחת אך ורק על מינים של אורן.

== ביבליוגרפיה ==
<div style="direction: ltr;">
* Ben-Dov, Y. 1985. Further observations on scale insects ( Homoptera: Coccoidea ) of the Middle East. Phytoparasitica 13: 185-192.
* Ben-Dov, Y. & Matile-Ferrero, D. 2001. On the distribution of Phenacoccus yerushalmi Ben-Dov ( Hemiptera: Coccoidea: Pseudococcidae ) in the Mediterranean Basin. Phytoparasitica 29(2): 167. 
* Ben-Dov, Y. & Gounari, S., Kaydan, M.B. & Hadjina, F. 2006. Phenacoccus yerushalmi Ben-Dov newly recorded from Greece and Turkey ( Hem., Coccoidea, Pseudococcidae ). Bulletin de la Société Entomologique de France 111(1): 42.
</div>

== קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20080516231828/http://www.phytoparasitica.org/phyto/pdfs/2001/issue2.pub/NOTE.pdf מאמר על תפוצת קמחית ירושלים] מאת יאיר בן-דוב

קטגוריה:קמחיתיים

קטגוריה:ארץ ישראל: פשפשאים
קאהולואי

קאהולואי (באנגלית: Kahului) היא העיר הגדולה באי מאווי, נמצאת בצפון-מרכז האי מאווי, ולידה שוכן נמל תעופה בינלאומי קאולואי הנקרא על שמה של העיר.

במפקד האוכלוסין של שנת 2000 נמצא כי בעיר כ-20,146 איש. שטח העיר כ-42.3 קמ"ר וצפיפות האוכלוסין בה היא כ-513 איש לקמ"ר. כ-53% מתושבי המקום הם ממוצא אסיאתי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קצרמר יישובים באוקיאניה
קטגוריה:הוואי: יישובים
קטגוריה:ארצות הברית: יישובים לצורכי מפקד אוכלוסין
הוקון הראשון, מלך נורווגיה

הוקון האראלדסון (בנורווגית: Haakon Haraldsson, היה ידוע גם בכינוי האראלד הטוב, בנורדית עתיקה: Hákon góði, בנורווגית: Håkon den gode והוקון אדלסטיינפורסטר, בנורדית עתיקה: Hákon Aðalsteinsfóstri, בנורווגית: Håkon Adalsteinsfostre; 920 – 961) היה מלך נורווגיה משנת 934 ועד למותו. הוא ידוע בשל ניסיונותיו להנהיג את הנצרות בנורווגיה.

==ראשית חייו==
הוקון היה בנם הצעיר של האראלד הראשון, מלך נורווגיה ושל פילגשו תורה מוסטרסטנג. הוא נולד בחצי האי הוקונשלה שבמחוז הורדלנד. האראלד היה נחוש בדעתו להרחיק את בנו הצעיר מדרך הרעה ולפיכך שלח אותו לחצרו של אתלסטאן, מלך אנגליה. הוקון גודל בחסותו של אתלסטאן, כחלק מהסכם שנעשה עם אביו ומסיבה זאת הוא כונה "אדלסטיינפורסטר". בחצר המלכות האנגלית התוודע הוקון לדת הנוצרית. עם הגיע הידיעה על מותו של אביו, צייד אתלסטאן את הוקון בספינות ובאנשים למסע מלחמה כנגד אחיו-למחצה, אריק "גרזן הדם", שטען לכתר מלכות נורווגיה.

==מלך==
עם שובו לנורווגיה, השיג הוקון את תמיכתם של בעלי הקרקעות על ידי הבטחה שנתן להם לוותר על זכותו להטיל מיסים. עד מהרה מצא עצמו אריק ללא תמיכה מכל הצדדים ונמלט מהארץ כדי להציל את חייו ואת חיי משפחתו. אריק נמלט לאיי אורקני ומאוחר יותר לממלכת יורוויק (יורק), ובסופו של דבר מצא את מותו בקרב ב-954.

ב-953 נאלץ הוקון להילחם בקרב אכזר כנגד בניו של אריק. הוקון ניצח בקרב שבו נהרג בנו של אריק, גוטורם. אחד הניצחונות המפורסמים של הוקון היו בקרב רסטרקלב, ליד האי פריי ב-955, בו נהרג בנו של אריק, גמלה. על ידי הצבת דגלים במרחקים גדולים אלה מאלה לאורך הרכס הוא יצר את הרושם שצבאו גדול יותר מגודלו האמיתי. הוא הצליח לשטות בבניו של אריק ולגרום להם להאמין שכוחותיו גדולים לאין שיעור. הדנים נמלטו ונטבחו על ידי צבאו של הוקון. ב-957 שבו בניו של אריק, בתמיכתו של גורם הזקן, מלך דנמרק, אך שוב הובסו על ידי צבאו המיומן של הוקון.

==מותו==
ב-961 נחתו שלושת בניו של אריק שנותרו בחיים על חוף הורדלנד מבלי להתגלות והפתיעו את המלך במשכנו בפיטייר. בקרב שהתנהל במקום נפצע הוקון פצעי מוות לאחר שניצח את בניו של אריק. זרועו של המלך נפצעה מפגיעת חץ ומאוחר יותר הוא מת מפצעיו. הוא נקבר בתל הקבורה של הכפר סיים שבתחומי העיר לינדס. לאחר מותו חיבר משורר החצר שלו שיר תהילה על נפילתו של המלך בקרב ועל קבלתו אל הולהאלה.

לאחר מותו של הוקון עלה לכס המלוכה הבכור מבין בניו של אריק שנותר בחיים כהאראלד השני, למרות שהייתה לו שליטה מועטה מחוץ לתחומי מערב נורווגיה. בסופו של דבר סבלה נורווגיה משנים של מלחמה. ב-970 פותה האראלד השני להגיע לדנמרק ושם נהרג במזימה שתוכננה על ידי הוקון זיגרודסון, שהיה בעל בריתו של האראלד "כחול השן".

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.newadvent.org/cathen/07116b.htm ביוגרפיה מתוך האנציקלופדיה הקתולית]
* הוקון הראשון באנציקלופדיה בריטניקה (1911).
* [http://avaldsnes.info/en/informasjon/hakon-den-gode/ Haakon the good (Avaldsnes History Centre)]
* 

קטגוריה:מלכי נורווגיה
קטגוריה:ילידי 918
קטגוריה:נפטרים ב-961
סיפורי היער הירוק

סיפורי היער הירוק (ביפנית: 山ねずみロッキーチャック; בתרגום מילולי לעברית: "רוקי צ'אק, עכבר ההרים") היא סדרת אנימה יפנית, המבוססת על סדרת ספרים שפורסמה בעשורים השני והשלישי של המאה ה-20 על ידי ת'ורנטון בורגס (Thornton W. Burgess), סופר ילדים אמריקאי.

הסדרה שודרה ברשת הטלוויזיה היפנית "Fuji TV" בשנת 1973, החל ב-7 בינואר ועד 30 בדצמבר. הסדרה כוללת 52 פרקים, ועוסקת בהרפתקאותיהן של חיות היער השונות.

מאוחר יותר שודרה הסדרה במדינות שונות מחוץ ליפן. בישראל נקלטה הסדרה בשנות השמונים בשידורי ערוץ המזרח התיכון, ומאוחר יותר שודרה בדיבוב לעברית בשידורי הניסיון של ערוץ 2. הסדרה דובבה על-ידי גיורא קנת, שדיבב את כל הדמויות הגבריות, ועל ידי דנה יחזקאלי, שדיבבה את כל הדמויות הנשיות.

==הדמויות (בגרסה העברית)==
*קורקור - עורבני כחול
*דובי - דב
*ג'ינג'י - שועל
*בונה - בונה
*סחף - לוטרה
*צוציק - סנאי
*קפיצי - ארנב
*סמורי - סמור
*קשישא - צפרדע
*סרח - בואש
*טלי וגילי - שפני סלעים
*קפי - קרפד
*צבי - צב
*נימי - נמיה
*תנחום - תן
*איכה - נברן
*צצצ - נחש

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סדרות אנימה
קטגוריה:סדרות אנימה משנות ה-1970
קטגוריה:ניפון אולפני אנימציה: סדרות אנימה המבוססות על ספרות קלאסית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:ערוץ 2 הניסיוני: תוכניות וסדרות רכש
אה"מ רוונג' (1805)

אוניית-הוד-מלכותו "רוונג" (באנגלית: HMS Revenge) הייתה אונית קו בריטית מדרגה שלישית בעלת 74 תותחים, שהושקה ב-13 באפריל 1805 במספנת הצי בצ'טם. היא נבדלה מאחיותיה לסוג בכך שנשאה תותחי 24 ליטראות על הסיפון העליון במקום 12 ליטראות כמקובל.

מיד עם כניסתה לשירות השתתפה האונייה בקרב טרפלגר (1805). היא הייתה חלק מן השייטת הבריטית-אוסטרית-טורקית שפעלה ב-1840 לסילוק מוחמד עלי שליט מצרים מסוריה וארץ ישראל, ולקחה חלק פעיל בהפגזת העיר עכו ב-3 בנובמבר 1840.

בשנת 1842 הוצאה מהשירות ובשנת 1849 נגרטה.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Lavery, Brian (2003) The Ship of the Line - Volume 1: The development of the battlefleet 1650-1850. London, Conway Maritime Press.
</div>

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* Mid-Victorian Royal Navy Vessel HMS Revenge in: Peter Davis, [http://www.pdavis.nl/ShowShip.php?id=1983 William Loney RN - Victorian Naval Surgeon]
</div>

קטגוריה:אוניות מלחמה בריטיות
קטגוריה:אוניות קו של הצי המלכותי הבריטי
זאב פול הרטל

זאב פול הרטל (Paul Hartal; נולד ב-1936) הוא צייר, משורר ופילוסוף, מייסד זרם "ליריקה קונספטואלית" באומנות.

==קורות חיים==

הרטל נולד בסגד, הונגריה, ניצול שואה, עלה לישראל בשנת 1957, סיים את הלימודים באוניברסיטה העברית בירושלים, השתתף במלחמת ששת הימים ועבר לקנדה בשנת 1973. בשנת 1986 הרטל השלים תואר Ph.D במסלול הוראה ואומנות באוניברסיטה בסן פרנסיסקו.

ספריו בעברית כוללים את "רמת הגולן" (1967), ו"תולדות האדריכלות" (1972). להרטל למעלה מעשרים פרסומים באנגלית. נכון ל-2015 הרטל עובד על ספר שירי שואה (מספר שירים פורסמו באינטרנט), המבוסס על זכרונותיו וכן על מסמכים היסטוריים.

הרטל עוסק בחיבור האמנות עם המדע וניתוח ההפריה ההדדית ביניהם. בשנת 1975 הוא פרסם את הספר A Manifesto onLyrical
Conceptualism שמפרטת את הגישה שלו לאמנות. תיאורית ה"ליריקל קונספטואליזם" שלו תרמה להבנת ההיסטוריה של הרעיונות. היא מתמקדת ביסודות האוניברסליים של היצירתיות האנושית ומזהה את התפקיד המרכזי של האמנות ככלי חשוב בכל תחומי החיים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20191231031141/http://www.paulhartal.com/about.html האתר הרשמי של זאב הרטל], 
* [http://www.poeticmind.co.uk/research/%D7%9E%D7%A1%D7%A8-%D7%90%D7%96%D7%95%D7%98%D7%A8%D7%99-%D7%91%D7%9E%D7%A9%D7%95%D7%9C%D7%A9-%D7%A4%D7%A1%D7%A7%D7%9C-%D7%A4%D7%95%D7%9C-%D7%96%D7%90%D7%91-%D7%94%D7%A8%D7%98%D7%9C/ תגלית מסר אזוטרי במשולש פסקל.]
* [https://web.archive.org/web/20120620151433/http://www.antiqbook.com/boox/bkgall/V_2058_70.shtml סקירת תולדות האדריכלות], 
* [http://www.poeticmind.co.uk/research/mathematics-and-reality-is-mathematics-a-symbolic-universe-invented-by-the-human-mind-part-1-of-5/ מתמטיקה ומציאות, מאמר מאת זאב הרטל], 
* [https://web.archive.org/web/20081207071353/http://www.poeticmind.co.uk/2_Questions/Interview_Paul_Hartal.shtm ראיון עבור Poetic Mind], 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנים אקספרסיוניסטים
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים יהודים הונגרים
קטגוריה:פילוסופים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קונקורדיה
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:סגד: אישים
קטגוריה:ציירים יהודים הונגרים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לקנדה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
עודד שרם

עודד שרם (10 בדצמבר 1961 – 1 בספטמבר 2008) היה מתמטיקאי ישראלי שעסק בתורת השדות הקונפורמיים ובתורת ההסתברות, ונחשב לאחד החוקרים המובילים בעולם בתחומים אלה.

== חייו והשכלה ==
שרם נולד בירושלים. את לימודיו האקדמיים במתמטיקה החל באוניברסיטה העברית בירושלים, שם סיים בשנת 1986 את לימודי תואר ראשון ובשנת 1987 את לימודי התואר השני, בהנחיית גיל קלעי. מיד אחר כך המשיך ללימודי תואר שלישי במתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון, שם כתב את עבודת הדוקטורט תחת הנחייתו של ויליאם ת'ורסטון. הוא סיים את לימודיו ב-1990. במשך שנתיים עבד שרם באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו. בשנת 1992 הצטרף כחבר סגל קבוע במכון ויצמן למדע. ב-1999 עבר שרם לקבוצת התאוריה של מיקרוסופט מחקר ברדמונד שבמדינת וושינגטון, ושם גר עד למותו.

== עבודתו ==
אפיק מחקר מרכזי של שרם היה הקשר בין מודלים דיסקרטיים לבין הגבול הרציף שלהם, התברר כי במקרים רבים הוא אינווריאנטי לפעולות קונפורמיות באופן שהופך אותו ליריעה רימנית. התרומה הבולטת ביותר של שרם היא המצאת אבולוציית שרם-לוונר (SLE, ב-2000). זהו כלי טכני מתוחכם, שסלל את הדרך להוכחות מדויקות של השערות מתחום המכניקה הסטטיסטית על גבולות רציפים של מודלים דיסקרטיים, כגון הילוך אקראי ללא חיתוך ופרקולציה. שיטות SLE אפשרו לשרם להוכיח, לדוגמה, את התוצאות הבאות (עם ונדלין ורנר ו- Greg Lawler):
# לשפה החיצונית של תנועה בראונית סופית של חלקיק יחיד במישור, יש, בהסתברות 1, ממד האוסדורף 4/3.
# אם שומרים כל צלע של הגרף המתקבל מריצוף המישור במשושים, בהסתברות 1/2, אז הסיכוי לקיומו של מסלול המגיע מן הראשית למרחק R הוא <math>\ R^{-5/48+o(1)}</math>.

לאבולוציית שרם-לוונר יש השפעה מרחיקת לכת על התחום כולו, והיא זיכתה את שרם ואת התורמים האחרים לפיתוחה בפרסים רבים. הבולט מבין אלה הוא מדליית פילדס שקיבל ונדלין ורנר (2006), שהיה בין השותפים העיקריים של שרם במחקריו.

שרם זכה, בין השאר, בפרס ארדש (1996), פרס סלם (2001), במענק קליי (2002), בפרס פואנקרה (2003), בפרס לואב (2003), בפרס פוליה (2006) וב-2008 בפרס אוסטרובסקי. יש הטוענים כי בזכות הישגיו המחקריים היה אף זוכה ללא ספק במדליית פילדס לשנת 2002, אלא שפרס זה מוענק רק למי שהוא מתחת לגיל 40 ואילו שרם היה באותה עת מבוגר מדי בשלושה שבועות. ב-2008 נבחר כחבר זר של האקדמיה המלכותית השוודית למדעים, בין הנימוקים לבחירתו צוין כי עבודתו בתחום תורת ההסתברות מייצגת את אחת ההתפתחויות המשמעותיות ביותר בתחום זה בשנים האחרונות.

== מותו ==
ב-1 בספטמבר 2008 נהרג שרם כשנפל אל מותו בתאונת טיפוס הרים, כשטיפס לבדו על הר במדינת וושינגטון שבארצות הברית. 

==קישורים חיצוניים==

* [http://bibserver.berkeley.edu/cgi-bin/bibs6?source=http://research.microsoft.com/~schramm/bibserver.bib&nmax=200 רשימת פרסומיו המחקריים של עודד שרם]
* [http://gilkalai.wordpress.com/2008/09/04/oded על עבודת המוסמך של עודד שרם], בבלוג של גיל קלעי
* 
* אבי בליזובסקי, [http://www.hayadan.org.il/oded-schramm-killed-in-a-hiking-accident-1609086/ עודד שרם היה אחד מגדולי המתמטיקאים התאורטיקנים בעולם], הידען, 16 בספטמבר 2008

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס ארדש
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:חוקרי תורת ההסתברות ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:זוכי פרס אוסטרובסקי
קטגוריה:זוכי פרס פוליה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
האובליסק של סאו פאולו

האובליסק של סאו פאולו, המוכר גם בשם האובליסק של איביראפוארה (בפורטוגזית: Obelisco de São Paulo, Obelisco do Ibirapuera) הוא אנדרטת זיכרון בצורת אובליסק בעיר סאו פאולו שבברזיל.

== היסטוריה ==
האובליסק הוא סמלה של המהפכה החוקתית בברזיל שאירעה בשנת 1932. האנדרטה, המתנשאת לגובה 72 מטרים, היא הגדולה ביותר בעיר סאו פאולו. בנייתה החלה בשנת 1947 והסתיימה ב-1970, אולם היא נחנכה ב-9 ביולי 1955, שנה לאחר חנוכת פארק איביראפוארה, שבשוליו היא ממוקמת. את האובליסק יצר הפסל האיטלקי-ברזילאי גלילאו אוגו אמנדאבילי (Emendabili), אשר מצא מקלט בברזיל בשנת 1923 בגיל 34 מפחד השלטון הפשיסטי. האובליסק עשוי שיש טרוורטינו.

בבסיס האובליסק קבורות גופותיהם של ארבעת הסטודנטים שמותם הצית את נס המרד (מרטינס, מיראז'יה, דראוסיו וקמרגו, שראשי התיבות של שמותיהם, MMDC, היוו את שמה של תנועת המחאה) ושל 713 לוחמים נוספים. על האובליסק עצמו מופיעות סצנות תנ"כיות ואחרות מההיסטוריה של סאו פאולו, חלקן מסותתות ואחרות עשויות פסיפס. על ארבע פאותיו של האובליסק מופיעות מילות שירו של גיליירמי די אלמיידה (Almeida) לזכר מהפכני 1932. בבסיס האובליסק, בכניסה למקום התפילה והקבורה, נחקק ציטוט נוסף של אלמיידה: "חיו מעט על מנת למות היטב, מתו צעירים על מנת לחיות לעד".

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.prefeitura.sp.gov.br/portal/a_cidade/noticias/index.php?p=10689 הודעה של עיריית סאו פאולו על עבודות שיקום של האובליסק (2006)] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ברזיל: אנדרטאות
סאו פאולו
קטגוריה:סאו פאולו: מבנים
מורה הצדק

מורה הצדק הוא הכינוי המופיע במגילות מדבר יהודה למנהיגה ומייסדה של כת קומראן, בסביבות 150 לפנה"ס. לא ידוע שמו או תפקידו המדויק, ורבו ההשערות על כך במחקר. החלק ממגילות קומראן הנקרא הודיות, מכיל בתוכו טקסטים המכונים "הודיות המורה", ובו מתוארים רגשותיו של הכותב המודה לאלוהים שהעניק לו חוכמה, ועל שהציל אותו מכוחות הרשע. היו שסברו שהכותב הוא מורה הצדק עצמו. יש שייחסו למורה הצדק גם טקסטים אחרים של הכת.

במגילות נקרא אויבו של מורה הצדק "הכוהן הרשע", ורבים משערים כי מדובר באחד מהכהנים הגדולים של בית חשמונאי. איש זה רדף את מורה הצדק והגלה אותו. כך נאמר בפשר חבקוק:

כמו כן, מורה הצדק היה מסוכסך גם עם אדם נוסף המכונה "מטיף הכזב" או "איש הלצון". מספר חוקרים הניחו כי מדובר על מנהיג פרושי מאותה תקופה.

לאחר מות מורה הצדק, יצאה הכת ל"ארץ הצפון" (דמשק), וכשחזרה משם נרדפה על ידי תלמידיו של "מטיף הכזב", המכונים "דורשי חלקות". על פי הנאמר באחת המגילות יש המשערים שלמורה הצדק קם ממשיך שנקרא "דורש התורה".

על פי דוד פלוסר, מורה הצדק היה כהן עני (ככל הנראה המילה 'צדק' מרמזת לכהנים הצדוקים).

ישנן הקבלות רבות בין התיאורים של מורה הצדק לבין תיאוריו של ישו. הקבלה זו הביאה את החוקר ג'ון אלגרו לטעון שחיי ישו המתוארים בברית החדשה אינם אלא השתקפות מעוותת של חייו האמיתיים של מורה הצדק. טענה קונטרוברסלית אחרת הייתה של חוקרת אוסטרלית בשם ברברה טירינג, שטענה שמורה הצדק היה יוחנן המטביל, ואילו אויבו הגדול, הכוהן הרשע, היה לא אחר מישו הנוצרי, כאשר שניהם היו מנהיגים בשתי כתות יריבות בקומראן. טענות אלו נשארו דחויות בידי הזרם המרכזי של חוקרי המגילות הגנוזות, כאשר עדיין לדעת רוב החוקרים זהותו של מורה הצדק לוטה בערפל.

==קישורים חיצוניים==
*דוד פלוסר, [http://www.daat.ac.il/DAAT/kitveyet/mahanaim/katot.htm כתות מדבר יהודה ותקופתן], אתר דעת
* 
*[http://www.imjnet.org.il/HTMLs/article_661.aspx?c0=14468&bsp=13591 ספריית קומראן], אתר היכל הספר
*אלי אשד, [http://www.e-mago.co.il/Editor/history-2058.htm המגילות הגנוזות - 60 שנה], באתר אימגו

קטגוריה:קומראן
קטגוריה:יהדות בתקופת בית שני
אה"מ בנבואו (1813)

אוניית הוד-מלכותו "בנבואו" (באנגלית: HMS Benbow) הייתה אונית קו בריטית מדרגה שלישית מסדרת ונגור (Vengeur), בעלת 74 תותחים. היא נקראה על שם אדמירל ג'ון בנבואו (1653-1702), והייתה הראשונה באוניות הצי המלכותי שנשאה שם זה.

הספינה הושקה ב 3 בפברואר 1813 במספנות ברנט, רותרהיית, לונדון. בשנת 1840 הייתה חלק משייטת בריטית-אוסטרית-טורקית, שפעלה לסילוק מוחמד עלי שליט מצרים מסוריה וארץ ישראל, ולקחה חלק פעיל בהפגזת העיר עכו ב-3 בנובמבר 1840.

מ-1848 סיפקה שירותי נמל, בשנת 1854 שימשה כספינת כלא לשבויים רוסים ממלחמת קרים בנמל שירנס, בשנת 1859 הוסבה לגוות פחם, וב-1892 - לאחר 79 שנות שירות - נמכרה. שלוש שנים אחר כך נגרטה.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Colledge, J. J. and Warlow, Ben (2006). Ships of the Royal Navy: the complete record of all fighting ships of the Royal Navy. London, Chatham (revised edition).
*Lavery, Brian (2003) The Ship of the Line - Volume 1: The development of the battlefleet 1650-1850. London, Conway Maritime Press.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* Mid-Victorian Royal Navy Vessel HMS Revenge in: Peter Davis, [http://www.pdavis.nl/ShowShip.php?id=1124 William Loney RN - Victorian Naval Surgeon]

קטגוריה:אוניות מלחמה בריטיות
קטגוריה:אוניות קו של הצי המלכותי הבריטי
פומבדיתא

פּוּמְבֶּדִיתָּא הייתה עיר בבבל, על חופו המזרחי של הפרת, ליד מוצא תעלה גדולה שחיברה בינו ובין החידקל. פירוש השם בארמית "פומא בדיתא" לאמור "פי התעלה". העיר המודרנית פלוג'ה (الفلوجة) ניצבת על חורבותיה של העיר.

יישוב יהודי גדול התקיים בפומבדיתא בתקופת התלמוד בזכות ישיבת פומבדיתא, שפעלה בעיר מהמאה ה-3 לספירה ועד למאה ה-11 לספירה. נתן אלתרמן עשה שימוש בשמה של העיר, בה התקיימה גלות-של-קבע, כגינוי ליהדות ארצות הברית המסרבת לעלות לארץ ישראל בשירו "ניו פומבדיתא".

==ישיבת פומבדיתא==

ישיבת פומבדיתא נוסדה אחרי חורבן נהרדעא בשנת 260. באותה התקופה ישיבת פומבדיתא הייתה המרכז היחיד של לימודי יהדות בבל (כיום עיראק). במאה ה-5, גרם גל של רדיפות נגד היהודים בפרס (באותה תקופה) לסגירה זמנית של הישיבה. רק בימי מלכותו של ח'וסרו השני (531–579) חודשו הקהילות היהודיות בבבל ובייחוד בפומבדיתא. בימי יורשו, נסגרה פעם נוספת ישיבת פומבדיתא כתוצאה מהתפרצויות נגד יהודים. במאה ה-7 נשבע מר יצחק מפומבדיתא אמונים לח'ליף עלי המנצח, וכך חודשו הישיבות בפומבדיתא ובסורא. מאותה תקופה כונו ראשי הישיבות "גאונים". אחרי מותו של רב האי בן דוד גאון בראשית המאה העשירית עברה הישיבה לבגדאד אך שמה נשאר "ישיבת פומבדיתא". 

חכמי ישיבות פומבדיתא נודעו בחריפות שכלם, ובנוסף נאמר עליהם שהם "משחילים פיל בקוף של מחט".

קטגוריה:יהדות בבל
קטגוריה:בבל
סקיי איירליינס

סקיי איירליינס (Sky Airlines) הייתה חברת תעופה טורקית שהתמחה בטיסות שכר ומרכזה שכן בנמל התעופה הבינלאומי של אנטליה בדרום טורקיה. החברה טסה ל-50 יעדים באירופה.

החברה נוסדה בסוף שנת 2000 והחלה בפעולה מסחרית ב-12 באפריל 2001. ב-5 ביוני 2013 הודיעה החברה על פשיטת רגל והפסיקה את פעילותה.

==פעילות החברה בישראל==
החברה הפעילה טיסות בין נמל התעופה הבינלאומי של אנטליה לנמל התעופה בן-גוריון בתדירות משתנה לפי עונות התיירות. הטיסות הופעלו בכל סוגי המטוסים שברשות החברה. הטיסות הופסקו בגלל המשבר בין ישראל לטורקיה. בשנת 2013 חודשו הטיסות, עד לפשיטת הרגל בחברה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20080426150126/http://www.ch-aviation.ch/aircraft.php?search=set&airline=SHY&al_op=1 אודות צי החברה]

קטגוריה:חברות תעופה טורקיות
קטגוריה:חברות תעופה שנסגרו
קטגוריה:תאגידים שנכנסו להליך פירוק
נחל בית עריף

גשר בריטי על נחל בית עריף לאחר גשם חזק
נַחַל בֵּית עָרִיף הוא נחל אכזב במרכזה של ישראל. תחילתו בגובה של 300 מטר מעל פני הים, סמוך לעופרים בשומרון, שם הוא מוכר גם בשם "ואדי אל-חרוב". הנחל זורם מערבה, חוצה את גדר ההפרדה בסמוך ליישוב רנתיס נכנס לתוך היישוב שוהם מדרום-מזרח, ולאחר מכן הוא חוצה את אזור מסלולי הטיסה בנמל התעופה בן-גוריון, ונשפך אל נחל יהוד מדרום לאור יהודה, בגובה של כ-30 מטר מעל פני הים. הנחל כיום הוא נחל אכזב וקיימת בו זרימת מים רק למשך זמן קצר אחרי ירידת גשמים משמעותיים בסביבתו. בחלק שבתחומי היישוב שוהם הוקמה טיילת לאורכו.

בזמן מלחמת העולם הראשונה נסללה על ידי הצבא הבריטי לאורך הנחל מסילת ברזל צרה מתחנת הרכבת כפר ג'יניס עד אזור הכפר א-לובאן, ששימשה כקו אספקה לחזית. כיום נשארו לאורך הנחל שרידי גשרים המציינים את תוואי המסילה.

במקום שבו חוצה המסילה המזרחית את הנחל, הוקם סכר לאגירת מי הנחל לשימוש קטרי הקיטור שנעו על המסילה. הסכר נהרס עם השנים ולאחר שיקום הגשר בשנים 2002–2003 לא נותר ממנו זכר.

==ארכאולוגיה==
בחלקו המערבי של נחל בית עריף, סמוך ליישוב שוהם, נחפרו שרידי בית קברות מהתקופה הכלקוליתית (שנמשכה למן האלף ה-5 לפנה"ס ועד 3300 לפני הספירה בקירוב) ותקופת הברונזה הקדומה ושרידי יישוב מתקופת אלו. בין השאר שרידי ממגורה שרצפתה עשויה מאבני גוויל קטנות, שהונחו ישירות על האדמה. חלקה העליון של הממגורה נבנה באבני גוויל בינוניות, וביניהן חומר מליטה שנעשה כנראה מלבנים. הממגורה הכילה כמות גדולה של עצמות בעלי חיים וחרסים מהתקופה הכלקוליתית המאוחרת (התרבות הע'סולית), ובהם קערות, ופערורים. מחוץ לממגורה התגלתה אבן קלע סגלגלה, המתוארכת לתקופה הכלקוליתית הקדומה; היא מאפיינת את תרבות ואדי רבה, ומוכרת עין אל-ג'רבה, מתל כברי ומיריחו. בנוסף נחשף מצבור חרסים מהתקופה הכלקוליתית המאוחרת.
==גלריה==
<gallery mode="packed">
קובץ:Road 40 Bridge on Beit Arif stream.jpg|גשר כביש 40 מעל נחל בית עריף, קרוב לצומת בדק
קובץ:נחל בית עריף.jpg|זרימה בנחל בית עריף בעקבות גשם חזק, ברקע שוהם
קובץ:07.06.04 02 Old Rail Bridge.JPG|שרידי גשר רכבת באפיק הנחל בסמוך לשוהם
קובץ:Car Bridge nearby to Road 444 and Shoam west side Beit Arif stream 1.jpg|גשר מעל נחל בית עריף, סמוך לכביש 444 ולשוהם
</gallery>

==ראו גם ==
* תחנת הרכבת בית נבאלא

==לקריאה נוספת==
* [http://www.shimur.org/files/wordocs/modiein.pdf מסילת הרכבת בנחל בית עריף] מועצה לשימור אתרי מורשת 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נחל איילון
קטגוריה:השומרון: נחלים
בית עריף
קטגוריה:שביל ישראל
השתקפות (אלבום)

השתקפות הוא האלבום השלישי של הלהקה הישראלית סינרגיה. האלבום מכיל 12 שירים, בהם הסינגלים "מתי את חוזרת", "תאמין" ,"טוב לי לבד" ו"בוער". 

שירים נוספים בולטים מהאלבום הם: "תאמין", שנכתב כהקדשה לילדים של חברי הלהקה רון הופמן, רועי גפן ועירון שבתאי, "לא הספקתי לומר", שנכתב לזכרו של צח לביא, בן דודו של רועי גפן, ו"הקרב האחרון", שנכתב כדי לתאר את רגעיו האחרונים של חייל בשטח הקרב.

{| class="wikitable" border="1"
! שם השיר !! זמן !! מילים !! לחן
|-style="background-color: #EFEFEF;"
| "הולך ונעלם"|| 4:16 || בנואה ורון הופמן || בנואה ורון הופמן
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| "מתי את חוזרת"|| 3:45 || רון הופמן ובנואה|| רון הופמן
|-
| "תאמין" || 5:05|| רון הופמן ורועי גפן|| רון הופמן
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| "טוב לי לבד"|| 5:02|| בנואה ורון הופמן|| בנואה ורון הופמן
|-
| "בוער"|| 4:04|| בנואה,תומר מייזנר ורון הופמן|| רון הופמן
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| "לקבל ולשתוק"|| 4:14|| רון הופמן ובנואה|| רון והופמן ובנואה
|-
| "לא הספקתי לומר"|| 3:38|| רועי גפן ועירון שבתאי|| רון הופמן
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| "נכנע"|| 4:40|| בנואה ורועי גפן|| בנואה, רון הופמן ורועי גפן
|-
| "מושך אותך"|| 4:27|| רון הופמן|| רון הופמן
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| "הקרב האחרון"|| 5:20|| עירון שבתאי ורון הופמן|| רון הופמן
|-
| "רוחות מהעבר"|| 4:26|| בנואה ורון הופמן|| בנואה ורון הופמן
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| "להשלים"|| 4:06|| רועי גפן ורון הופמן|| רועי גפן ורון הופמן

|}

<br />

קטגוריה:אלבומי סינרגיה
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
מיקרוסופט מחקר

רדמונד]]
בנין מיקרוסופט מחקר ב[[חיפה]]
בנין מיקרוסופט מחקר ב[[הרצליה]]
מיקרוסופט מחקר (באנגלית: Microsoft Research, ר"ת MSR) היא חטיבה של תאגיד מיקרוסופט שנוסדה בשנת 1991 לשם מחקר במדעי המחשב. מיקרוסופט מחקר נחשבת כאחד ממרכזי המחקר המובילים בעולם, המעסיקה כמה מן החוקרים הבולטים ביותר בתחומם, בהם זוכי פרס טיורינג צ'ארלס אנטוני ריצ'רד הור (C.A.R. Hoare) ובאטלר למפסון (Butler W. Lampson), זוכה מדליית פילדס מייקל פרידמן (Michael H. Freedman), וחוקרים נודעים נוספים בתחומי מדעי המחשב, פיזיקה ומתמטיקה.

==תחומי מחקר==
המחקר בחטיבה מתחלק באופן כללי לתחומים הבאים:
# אלוגריתמים ותאוריה
# פיתוח חומרה
# אינטראקציית אדם-מחשב
# למידה חישובית, הסתגלות ואינטליגנציה
# מולטימדיה וגרפיקה
# חיפוש, איחזור מידע וניהול ידע
# אבטחת מידע וקריפטוגרפיה
# מחשבים וחברה
# הנדסת תוכנה
# מערכות, ארכיטקטורות, ניידות ורישות
# ביולוגיה חישובית ומערכתית

אחת המטרות המוצהרות של מיקרוסופט מחקר היא "תמיכה במחקר ארוך-טווח בתחום מדעי המחשב, שאינו כבול למחזורי הייצור". מיקרוסופט מחקר מעניקה מדי שנה מלגות מחקר לתלמידים לתארים מתקדמים וכן לחברי סגל אקדמי, ומממנת את שהותם באחד ממרכזי המחקר של החטיבה.

==מעבדות==
חטיבת מיקרוסופט מחקר מחזיקה במעבדות בערים שונות בעולם: 
* "מיקרוסופט מחקר רדמונד" נוסדה במטה חברת מיקרוסופט, ברדמונד במדינת וושינגטון בשנת 1991.
* "מיקרוסופט מחקר קיימברידג'" נוסדה בשנת 1997 בקיימברידג' שבאנגליה, ומקיימת קשר הדוק עם אוניברסיטת קיימברידג'.
* "מיקרוסופט מחקר אסיה" נוסדה בבייג'ינג בשנת 1998.
* "מיקרוסופט מחקר בעמק הסיליקון" נוסדה בשנת 2001 ופועלת במאונטן ויו, קליפורניה. בשנת 2006 היא התמזגה עם מרכז המחקר של מיקרוסופט בסן פרנסיסקו.
* "מיקרוסופט מחקר הודו" נוסדה בשנת 2005 בבנגלור.
* "מרכז מיקרוסופט לפיתוח בקהיר" החל לפעול במצרים בשנת 2006.
* "מיקרוסופט מחקר יוון" נוסדה באתונה בשנת 2008.
* "מיקרוסופט מחקר פקיסטן" נוסדה בקראצ'י בשנת 2008.
* "מיקרוסופט מחקר ניו אינגלנד" נוסדה בקיימברידג', מסצ'וסטס בשנת 2008.
* "מיקרוסופט ישראל מחקר ופיתוח" נוסדה בהרצליה בשנת 2008.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==
<div style="direction: ltr;">

</div>

מחקר
קטגוריה:מכוני מחקר רב לאומיים
קטגוריה:מכוני מחקר מתמטי
קטגוריה:מכוני מחקר פיזיקלי
דוד גורדון

דוד גורדון (בכתיב יידי: גאָרדאָן; 28 במרץ 1831 – 21 במאי 1886) היה מתרגם, עיתונאי ועורך עברי איש ליטא, מראשוני תנועת "חיבת ציון". היה עורך עיתון "המגיד" במשך 30 שנה.

== קורות חיים ==
דוד גורדון נולד ב-1831 בעיירה פודמרץ (ליד וילנה). ב-1841 עברה המשפחה לווילנה (בירת גוברניית וילנה שבתחום המושב של האימפריה הרוסית. כיום בירת ליטא) שם קיבל דוד חינוך מסורתי בישיבה, ובהמשך נחשף לערכי ההשכלה. ב-1850 נישא ועבר ללמד בעיירה סרהיי שבפלך סובאלק.

ב-1855 נסע דוד לברמינגהאם ולסארי שבאנגליה שם עבד בהוראת העברית והגרמנית. לאחר סיום עבודתו באנגליה השתקע דוד בפרוסיה ושימש בין היתר עיתונאי בשבועון העברי "המגיד". בשנת 1858 נתמנה כעוזר לעורך העיתון, ובשנת 1880, עם פרישתו של אליעזר ליפמן זילברמן, התמנה לתפקיד העורך.

גורדון היה הראשון בעיתונות העברית אשר קרא לחיבת ציון ולשיבת ציון, והגיב בהתלהבות להופעת ספריהם של הרב צבי הירש קלישר, הרב יהודה אלקלעי ומשה הס. בשנת 1863 פרסם מאמר גדול בשם "בשובה ובנחת תושעון". במאמר זה, קרא גורדון לתחייתנו הלאומית בארץ ישראל. ב-1869 פרסם את המאמר "דבר בעיתו" שעסק גם הוא בתחיה הציונית.

בשנים 1879 עד 1881 הוציא שבועון בשם "מגיד משנה" שהוקדש למדע.

בראשית שנות ה-80 של המאה ה-19 החל לפעול במסגרת "חיבת ציון", והשתתף בוועידת קטוביץ (1884).

מתרגומיו: "ויכוח על האהבה" ("שיחות על האהבה") לדון יהודה אברבנאל, "ספר מסעי ישראל" ("מסעי בני ישראל") מאת הנוסע היהודי-מולדבי ישראל יוסף בנימין.

בתו של דוד, ד"ר גרטרוד (גיטל) גורדון, נולדה בעיר ליק. עזרה לאביה תקופת מה בעריכת ה"מגיד" ולאחר מותו אף ניהלה אותו בשנים 1885 עד 1890. ב-1891 נסעה ללימודי רפואה בפריז אותם סיימה בהצטינות ב-1897

== כתביו ==
* דוד גארדאן, ספר מלחמת החושך והאור: דבר הריב בין זעבאסטיאן ברונער, צורר היהודים ובין העברי איגנאץ קוראנדא, ליק: דפוס פעטצאלל, תרכ"א.
* דוד גארדאן, דרכי הרפואה, ליק: דפוס רודאלף זיעבערט, תר"ל.
* דוד גורדון: מבחר מאמריו / סדר בצירוף מבוא על ידי ג' קרסל, תל אביב: המחלקה לענייני הנער של הנהלת ההסתדרות הציונית ובהשתתפות קרן היסוד והקרן הקימת לישראל על ידי "מצפה", תש"ב.

== לקריאה נוספת ==
* יוסף שלמון, "דוד גורדון ועיתון המגיד: חילופי עמדות ללאומיות היהודית 1860–1882", בתוך: עמנואל אטקס (עורך), הדת והחיים, תנועת ההשכלה היהודית במזרח אירופה, ירושלים: 1993, עמ' 405–424.
* גדעון קוץ, חדשות וקורות הימים,מחקרים בתולדות העיתונות והתקשורת היהודית. ירושלים: 2013, עמ' 36 - 70.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 'גורדון, דוד (דב־בר)', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א: "אישים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 136-137 (, תמונה 1334-1335).
* 
* [ https://web.archive.org/web/20090109185919/http://www.jafi.org.il/education/100/hebrew/people/gordon.html דוד גורדון], באתר המחלקה לחינוך יהודי ציוני, הסוכנות היהודית
* [http://muse.jhu.edu/journals/modern_judaism/v017/17.2salmon.html מאמרו של פרופ' שלמון בגרסה אנגלית], Modern Judaism 17.2 (1997), 109–124 
* 
* 
* 
* , 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים יהודים ליטאים
קטגוריה:ראשוני הציונות
קטגוריה:חובבי ציון
קטגוריה:עיתונאים יהודים רוסים
קטגוריה:עורכי עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:עיתונאים יהודים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1831
קטגוריה:נפטרים ב-1886
שלום דובער שניאורסון (רצ'יצה)

הרב שלום דובער שניאורסון (הרשד"ב) (ה'תקצ"ו, 1836<ref>על פי מפקד מחוז אורשא משנת 1851, הוא נולד בשנת 1836. ראה [https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=58790&st=&pgnum=147 אגרות קודש הצמח צדק מהדורת תשע"ג עמוד קכא]</ref> - ה'תרס"ט, 1908) היה רב ברצ'יצה ואדמו"ר לחסידי חב"ד-קאפוסט.

==תולדות חייו==
נולד בשנת 1836 בעיירה לובביץ', לאדמו"ר יהודה לייב שניאורסון מקאפוסט. למד אצל סבו רבי מנחם מנדל שניאורסון (הצמח צדק), ואצל אביו. נישא לבתו של רבי יעקב יוסף מאורזיטשוב (צאצא של רב ייבי מראשוני תנועת החסידות). עם פטירת סבו, הצמח צדק, בשנת 1866 נסע לעיר קאפוסט, שם כיהן אביו כאדמו"ר לחסידי חב"ד-קאפוסט. עם פטירת אביו חודשים ספורים לאחר פטירת סבו, התמנה אחיו, הרב שלמה זלמן שניאורסון, למלאות את מקום אביו כאדמו"ר לחסידי קאפוסט. באותו זמן נתקבל הרשד"ב לרב בעיר רצ'יצה (Rechytsa), הסמוכה לעיר הומיל בפלך מינסק, ומאז נודע שמו כאדמו"ר מרצ'יצה.

עם פטירת דודו, הרב ישראל נח שניאורסון האדמו"ר מניעזין בשנת ה'תרמ"ג, ובעיקר עם פטירת אחיו, האדמו"ר מקאפוסט בשנת ה'תר"ס, נהג הרשד"ב באדמורו"ת, לחסידי קאפוסט וניעזין, ביחד ובמקביל עם אחיו, רבי שמריה נח שניאורסון מבאברויסק.

הרשד"ב היה ידוע כפוסק הלכה מובהק, ותשובות ממנו נתפרסמו בכתבי עת רבים. הרשד"ב זכה ללמד תלמידים שמהם היו לאחר מכן מגדולי הרבנים ברוסיה ופולין. הוא הסמיך לרבנות את הרב שלמה יוסף זוין, ועוד רבים. גם ההוגה הרב הלל צייטלין היה מתלמידיו.

הלך לעולמו בט"ז בתשרי תרס"ט.

== דברי חסידות ==
באדר א' תשפ"ב (פברואר 2022) העלתה ספריית חב"ד לאתר האינטרנט של הספרייה סריקה של כרך הכולל מאמר חסידות שאמר, מאוסף כתבי היד של הספרייה<ref></ref>

== מחסידיו ==
ר' טוביה בלקין, היגר לארצות הברית ובשנת ה'תרצ"א עלה לארץ ישראל.

==צאצאיו==
*הרב שניאור זלמן, ששימש כרב בכמה עיירות ברוסיה. אביו של הסופר והפסיכולוג ד"ר פישל שניאורסון.
*הרב חיים ישעיה, היה חתנו של האדמו"ר מרדכי דב מהורונסטייפל. הוא שימש כרב בפריץ' וברומני (1865–1921).
*ר' משה
*ר' יהודה לייב, אביו של פנחס שניאורסון ממגיני תל חי.
*רחל שנישאה לר' דוד יהושע העשיל מאגאזאניק שנספה באניה סטרומה.

==אילן שושלת אדמו"רי חב"ד==

==לקריאה נוספת==
*יהושע פישל שניאורסון, ליבל'ה מסארטדליץ, האדמו"ר מרצ'יצ'ה בימי הפרעות, 'סיפורי התגלות חסידיים', מהדורת 1976, [2009], תל אביב.
* אנציקלופדיה לחסידות, בהוצאת מוסד הרב קוק, בערכו
* עמרם בלוי, דובר שלום: תולדות ימי חייו של הרה"ק רבי שלום דובער שניאורסהן מרעציצא, היכל הבעש"ט כרך כ"ג, תמוז תשס"ח, עמ' קמט-קסב

==הערות שוליים==

ה
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:משפחת שניאורסון
קטגוריה:אזרח נכבד לדורותיו (של האימפריה הרוסית)
קטגוריה:אישים שנולדו בלובביץ'
קטגוריה:ילידי 1834
קטגוריה:נפטרים ב-1908
דרון וושינגטון

דרון וושינגטון (באנגלית: Deron Washington; נולד ב-12 בדצמבר 1985 בניו אורלינס שבלואיזיאנה) הוא כדורסלן אמריקאי, המשחק בקבוצת פלקנסטרו טריאסטה.

==קריירת משחק==
וושינגטון שיחק בקבוצת הכדורסל של אוניברסיטת וירג'יניה טק בין השנים 2004 ל-2008. לאורך ארבע שנותיו בליגת המכללות רשם וושינגטון ממוצעים של 11 נקודות ו-5.4 ריבאונדים למשחק. הוא נבחר בסיבוב השני של דראפט ה-NBA (מקום 59) על ידי דטרויט פיסטונס, אך לא הוחתם על חוזה.

לאחר שלא הוחתם על חוזה, שיחק וושינגטון בעונת 2008-2009 בקבוצת הפועל חולון מליגת העל, וזכה עימה בגביע המדינה. בעונת 2009-2010 חזר וושינגטון לקבוצת דטרויט פיסטונס.

דרון וושינגטון הוא בנם של דניס וושינגטון, לשעבר שחקנית כדורסל באוניברסיטת לואיזיאנה ושל ליונל וושינגטון, שחקן פוטבול לשעבר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hokiesports.com/mbasketball/players/2007/washington.html פרופיל], באתר אוניברסיטת וירג'יניה טק]

קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני אליצור מכבי נתניה
קטגוריה:כדורסלני פיסטויה
קטגוריה:כדורסלני וירג'יניה טק
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני לוס אנג'לס די-פנדרס
קטגוריה:בחירות דראפט של דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני טלסה 66'
קטגוריה:לואיזיאנה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוקסיליום טורינו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
קרלוס ברנארד

קרלוס ברנארד (באנגלית: Carlos Bernard; נולד ב-12 באוקטובר 1962) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע ובמאי טלוויזיה אמריקאי הידוע בעיקר בשל גילום הדמות טוני אלמיידה בסדרה 24.

==ביוגרפיה==
ברנארד שיחק בהצגות המלט ויומנה של אנה פרנק. השתתף בתפקידי אורח בסדרות ווקר, בבילון 5, וכשחקן קבוע ב-1999 בסדרה צעירים חסרי מנוח.

בשנים 2001–2006 הוא שיחק בסדרה 24. בסדרה הוא השחקן השני במספר הפרקים שבהם דמותו הופיעה, אחרי קיפר סאת'רלנד. ב-2009 הוא חזר לעונה השביעית של הסדרה, אחרי שבעונה החמישית דמותו נהרגה לכאורה.

בשנת 2010 שיחק בסדרת הדרמה של ABC, "נוכלים", בתפקיד ראשי של הסוכן מאק, אך זו ירדה מאוויר לאחר עונה אחת.

בנוסף לקריירת המשחק ברנארד ביים מספר פרקים מתוך סדרות טלוויזיה ביניהם "FBI", "מגנום, בלש פרטי", "הוואי חמש-אפס", "מקגייוור" ואחרים.

== חיים אישיים ==
ברנארד דובר ספרדית שוטפת. ב-1999 הוא התחתן עם השחקנית שריס בייקר. ב-2003 נולדה להם בתם.הם התגרשו ב-2010 .ברנרד נשוי לשחקנית טסי סנטיאגו מאז 2013. יש להם בן שנולד באוגוסט 2018.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:קצרמר טלוויזיה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:24 (סדרת טלוויזיה)
קטגוריה:במאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
תריסול

תריסול אזבסט ובדירה מעליו תריסול מפלסטיק בדירות ב[[גבעתיים, 9/08]]תריסול הוא שמו של פטנט ישראלי ייחודי ושמה של חברה שהוקמה בשנת 1957 על ידי מהנדס הבניין רם בן טל לייצור תריסים שנועדו לסגור מרפסות בדירות מגורים.

התריסול נוצר כדי לענות על צורך שהתעורר בישראל להרחבת שטח המגורים על ידי סגירת מרפסות, וזאת בשל מצוקת הדיור שהתקיימה באותה העת. שמו של הפטנט משלב שתי מילים שבהשראתם הומצא ועוצב: תריס+בריסולי. התריסול יוצר בשנות ה-50, בראשית דרכו, מאזבסט. היה זה בתקופה בה לא נודעו השפעותיו המסרטנות של האזבסט ומחירו הזול הפך אותו לחומר שמיש במיוחד בשוק הבנייה הישראלי. בשל כובד האזבסט על המנגנונים שהחזיקו אותו, הוחלף התריס לפלסטיק במסגרת אלומיניום, דבר שהעלה את מחירו אך הקל באופן משמעותי את השימוש במערכת. 

כבר מיציאת הפטנט אל השוק המקומי, זכה התריסול להצלחה אדירה, ולביקוש גובר והולך הן מצד דיירים במבנים קיימים, והן מצד קבלנים למבנים חדשים. עם זאת, הועתק הפטנט על ידי חברות מתחרות, דבר שפגע בבלעדיותה של חברת תריסול. בראשית הדרך, העלימו הרשויות עין מתהליך אשר הביא, לדעת רבים, לכיעורן של חזיתות הבניינים, ובעיקר פגע הדבר בחזיתות בתי העיר תל אביב שהתאפיינו במרפסותיהן. 

במהלך השנים הוחלף התריסול שלא היה אטום לחלוטין באמצעי סגירה אחרים. בעיקר תריסי גלילה.

החל מסוף שנות ה-80 החלו הרשויות לאכוף את נושא סגירת המרפסות, וכחלק ממסע זה שונה נוסח חוק התכנון והבנייה בצורה שתמנע את הקמתן של מרפסות אחת מעל השנייה (מרפסות חופפות) במטרה למנוע את סגירתן בתריסול. 

חברת תריסול נמכרה על ידי רם בן טל לקבוצת יזמים, שבחרה לסגור את המפעל בסוף שנות ה-80, זמן קצר לאחר הרכישה.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.notes.co.il/Jacobson/63219.asp סקירת תולדות התריסול וממציא הפטנט], באתר 'רשימות'. (האתר חדל לפעול)

קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:ישראל: אדריכלות
דוג'ו

דוג'ו של [[קנדו]]
דּוֹג'וֹ (ביפנית 道場, "מקום הדרך") הוא מונח יפני שמסמל היום מקום בו מתאמנים באמנות לחימה. ביפן משתמשים במונח זה במשמעות רחבה יותר, ככינוי לכל מקום לאימונים פיזיים. זרמים מסוימים בזן בודהיזם משתמשים במונח לכינוי המקום בו עושים מדיטצית זָאזֵן. 

אמנויות הלחימה היפניות מייחסות תשומת לב מיוחדת לדוג'ו כמקום של התפתחות רוחנית. בעבר דוג'ו היה כינוי לחלק ממקדש שינטו, ועד היום יש המקשרים דוג'ו עם מקדש, ואת אימון באמנויות לחימה עם פולחן דתי. כללי אטיקט רבים באים להמחיש את כבוד התלמידים לדוג'ו - כך, ברוב אמנויות הלחימה נהוג לקוד קידה בעת הכניסה לדוג'ו, ובסוף כל אימון מנקים התלמידים ביחד את הדוג'ו. היום, במיוחד בארצות המערב, מייחסים פחות חשיבות למבנה הדוג'ו, למשמעות הטקסית שלו ולמחויבות התלמידים לכבד את הדוג'ו ולטפח אותו. מנגד, חלק מהאסכולות המסורתיות ביפן נוהגות אף להימנע מלהתאמן בתוך הדוג'ו - האימונים מתנהלים בחוץ, בעוד שבדוג'ו משתמשים למטרות ייצוגיות ורשמיות בלבד.

לדוג'ו מסורתי מבנה מוגדר. הקיר הקדמי של הדוג'ו מכונה שוֹמֵן, ועל הקיר הזה נמצאת קַאמִיזַה, המקום המקודש של הדוג'ו. בעבר, היה זה מקדש שינטו קטן; היום, בהתאם לאמנות הלחימה, יכולה הקמיזה להיראות שונה מדוג'ו לדוג'ו - כך, בדוג'וים של איקידו נהוג לשים בקמיזה את תמונת מייסד האמנות, מוריהי אואשיבה. כללי האטיקט המסורתיים מכתיבים את המצב של מבצע הטכניקה ביחס לקמיזה, ואף את הרגל בה יש להתחיל לנוע לכיוון הקמיזה או להתרחק ממנה. בנוסף, ליד קיר השומן נמצאת במה מיוחדת, המיועדת לראשי האסכולה של אותה אמנות הלחימה, או לבני המשפחה הקיסרית, למקרה שיבקרו בדוג'ו. לעיתים על קיר השומן ייתלו כללי ההתנהגות בדוג'ו. מול קיר השומן נמצא הקיר שִימוֹזָה והכניסה לדוג'ו. הקיר הימני ביחס לקמיזה מכונה ג'וֹסֵקִי, והקיר השמאלי מכונה שִימוֹסֵקִי. בתחילת האימון התלמידים מסתדרים בשורה לפי הותק, כאשר התלמידים הוותיקים נמצאים ליד ג'וסקי. גם במהלך האימון, על התלמידים הוותיקים להישאר בחלק הימני של האולם.

הדוג'ו המרכזי של אמנות לחימה מסוימת, המהווה למעשה את ה"מפקדה" של הארגון של אותה האמנות, מכונה הוֹמבוּ דוֹג'וֹ - לדוגמה, "איקיקאיי הומבו דוג'ו", הדוג'ו המרכזי של איקידו, וקוֹדוֹקָאן, הדוג'ו המרכזי של ג'ודו.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.fightingarts.com/reading/article.php?id=386 מאמר אודות השמעות מאחורי מבנה הדוג'ו] 

קטגוריה:אמנויות לחימה
צלב אנדראס הקדוש

אנדראס הצלוב

צלב אנדראס הקדוש, הקרוי על שמו של אנדראס הקדוש, אחד משנים עשר שליחי ישו, הוא צלב אלכסוני בצורת האות הלטינית X. השם ההרלדי של הצלב הוא צלב סאלטייר, ושם נוסף הוא crux decussata (לטינית: צלב ה-10, על שום הדמיון ל-X, המספר "10" בלטינית). הסאלטייר מזוהה לרוב עם דגלה של סקוטלנד, וכן נמצא בשימוש הרלדי בסמלי אצולה ודגלים אחרים.

== מקור ==
מקור הצלב הוא בצליבתו של הקדוש הנוצרי אנדראס, שעל פי המסורת הנוצרית נצלב על צלב אלכסוני בעת שהותו בעיר פטרס שביוון. במאה הרביעית לספירה הופיע הצלב על מטבעות שהנפיקו קיסרי רומא, כקונסטנטיוס השני, יוביאנוס, תאודוסיוס הראשון ואחרים. במאות התשיעית והעשירית השתמשו בסמל קיסרי ביזנטיון למטרות דומות.

מקורו של צלב אנדראס כסמלה של סקוטלנד הוא, על פי האגדה, בקרב שניהל המלך אנגוס נגד שבטים אנגליים בשנת 832. המלך ואנשיו היו מוקפים ועל סף תבוסה, והתפללו לנס. במהלך אותו הלילה הופיע אנדרו הקדוש בפני אנגוס והבטיח לו ניצחון. למחרת הופיע צלב סאלטייר לבן על רקע השמיים הכחולים, והקרב הסתיים בניצחון סקוטי. הסאלטייר הפך לדגלם של הסקוטים מאז. עם זאת, רק החל מ-1503 הפך הסאלטייר לדגל סקוטלנד, וצורתו כיום - צלב אנדראס לבן על רקע כחול, התעצבה סופית מאוחר יותר.

===צלב אנדראס בדגלים אחרים===

*הגרסה ההפוכה של דגל סקוטלנד (סאלטייר כחול על רקע לבן), המשולבת עם סמל ממלכת סקוטלנד מהווה את דגלה של הפרובינציה הקנדית נובה סקוטיה - ההתיישבות הקולוניאלית הראשונה של סקוטלנד באמריקה. 
*דגל ג'מייקה מכיל אף הוא סאלטייר בצבע זהוב, על רקע ירוק ושחור. השחור מסמל את הכוח והיצירתיות של העם הג'מייקני, הזהב מסמל את אור השמש ואת עושרה הטבעי של הארץ, הירוק מסמל את התקווה לעתיד והעושר החקלאי. 
*דגל מדינת אלבמה בארצות הברית מוגדר רשמית כ"צלב ארגמני של אנדרו הקדוש על שטח לבן". מקורו של הדגל הוא בדגל פטריק הקדוש, בדגל הקרב של הקונפדרציה או בדגל בורגונדי. כאשר לשלושתם ישנם מוטיבים דומים לדגל הסקוטי וקשורים להיסטוריה של המדינה. 
*ברוסיה, בתקופה שלפני ואחרי ברית המועצות, דגלו של הצי הרוסי הקיסרי היה גם הוא גרסה הפוכה של צלב אנדראס הקדוש (שהוא גם הקדוש המגן של רוסיה). דגל זהה הונף גם על ידי גליסיה הספרדית, עד אשר רוסיה בקשה את גליסיה בשנת 1891 לשנות את דגלה על מנת להימנע מבלבול בין הספינות הגליסיאניות לבין ספינות הצי הרוסי. 
*דגלה הנוכחי של גליסיה הוא למעשה סאלטייר כחול על רקע לבן, בהשמטת אחד הזרועות של הצלב. מלכות המשנה של ספרד החדשה, מלכות משנה ספרדית שהתקיימה במרכז וצפון אמריקה במשך מאות שנים, עשתה שימוש בצלב בורגונדיה, גרסה של צלב אנדראס, כדגלה. 
*גם דגלי האי הקנרי טנריפה, והאי סן אנדרס ופרובידנסיה הקולומביאני עושים שימוש בדגל דומה לסאלטייר הסקוטי. עיריית סינט-אודנרוד (Sint-Oedenrode) ההולנדית אשר קרויה על שמה של הנסיכה הסקוטית סנט אודה, עושה שימוש בסאלטייר הסקוטי כבסיס לדגלה.
*גרסאות שונות של דגל הפיראטים רוג'ר העליז הכילו עצמות או חרבות בצורת צלב אנדראס.

== גלריה ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטענים הרלדיים
אנדראס הקדוש
קאנאוהה

קאנאוהה (Kaneohe) היא עיר באי אוהאו שבמדינת הוואי שבארצות הברית. מקור שמה הוא מצירוף המילים בהוואית "קאנא" ו"והה" שפירושן "איש במבוק". לפי סיפורי הוואי העתיקים, אישה מקומית שגרה באזור השוותה את אכזריותו של בעלה לחודה של חתיכת במבוק
== גאוגרפיה ==
במפקד האוכלוסין שנערך שנת 2000 נמצא כי בעיר מתגוררים כ-34,970 איש. המרכז המסחרי העיקרי בעיר ממוקם לאורך הכביש הראשי באזור. פעם האזור שימש לחקלאות, אך כיום מגדלים בו רק בננות. בעיר שלושה מרכזי גולף: אחד מהם ציבורי, והשניים האחרים פרטיים אך פתוחים לקהל הרחב. אטרקציה נוספת של קאנאוהה היא מקדש Byody-In בעמק הזיכרון בעמק המקדשים. המקדש נבנה בשנות השישים של המאה ה-20 כדי לחגוג 100 שנה להגעת עובדי המהגרים היפנים הראשונים להוואי שעבדו בשדות מטעי הסוכר. המקדש כולל פסל בודהה גדול והוא העתק של בית המקדש הביודו-אין בן 950 שנה הממוקם באוג'י, יפן.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר יישובים באוקיאניה
קטגוריה:הוואי: יישובים
קטגוריה:אואהו
קטגוריה:ארצות הברית: יישובים לצורכי מפקד אוכלוסין
האנדרטה לחללי מלחמת העולם השנייה (ריו דה ז'ניירו)

האנדרטה לחללי מלחמת העולם השנייה (בפורטוגזית: Monumento aos Mortos da Segunda Guerra Mundial), המוכרת בשמה העממי אנדרטת הפרסינייאס (Monumento aos Pracinhas) היא אנדרטה לזכר הברזילאים שקיפחו את חייהם במסגרת חלקה של ברזיל במלחמת העולם השנייה.

== מבנה ==
האנדרטה מנציחה את חללי כוח המשלוח הברזילאי וטייסי חיל האוויר הברזילאי אשר נפלו בקרבות באיטליה וכן את מלחי חיל הים הברזילאי וצי הסוחר הברזילאי ונוסעיהם אשר טובעו בים בידי צוללות גרמניות ואיטלקיות. האנדרטה ממוקמת בפארק פלמנגו (Aterro do Flamengo), במרכז העיר ריו דה ז'ניירו, על חופו של מפרץ גואנברה (Baía de Guanabara).

בניית האנדרטה החלה בשנת 1957 והיא נחנכה בשנת 1960. האנדרטה נבנתה על פי תכנונם של האדריכלים מרקוס קונדר נטו (Konder Neto) והליו ריבאס (Ribas), אשר זכו בעבודה לאחר תחרות לאומית בה הוצגו כ-30 הצעות. מתחם האנדרטה כולל מוזיאון המתאר את מעורבותה של ברזיל במלחמת העולם השנייה, ובמיוחד את עלילות כוח המשלוח הברזילאי, רחבת מסדרים, מתחם קבורה תת-קרקעי בו הוטמנו בטקס ממלכתי שרידי גופותיהם של חללי כוח המשלוח הברזילאי שהועברו לשם מבית הקברות בפיסטויה שבאיטליה בו הוטמנו בזמן הקרבות וכן משטח בטון מוגבה. האנדרטה כוללת שלוש יצירות אמנות:
*פסל מתכת פרי יצירתו של ז'וליו קאטלי פיליו (Catelli Filho) לזכר חיל האוויר הברזילאי.
*פסל גרניט מעשה ידיו של אלפרדו סשיאטי (Ceschiatti) לזכר החיילים הפשוטים משלוש הזרועות (ים, אוויר ויבשה).
*ציורו של אניסיו מדיירוש (Medeiros), עשוי אריחים שחוברו יחדיו, לזכר החללים, אנשי צבא ואזרחים כאחד, אשר טבעו במצולות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: מבנים
חללי מלחמת העולם השנייה (ריו דה ז'ניירו)