OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מצב פוק

מצב פוק (בלועזית: Fock state) או מצב מספר הוא מושג במכניקת הקוונטים המתאר מצב במרחב פוק עם מספר מוגדר של חלקיקים. מצבים אלו נקראים על שם הפיזיקאי הרוסי ולדימיר פוק .המושג הוצע לראשונה על ידי פול דיראק עבור בוזונים ועל ידי יוג'ין ויגנר ופסקואל יורדן עבור פרמיונים.למצבי פוק תפקיד חשוב בניתוח מערכות קוונטיות מרובות גופים באמצעות קוונטיזציה שנייה.

במכניקת הקוונטים קיימים מצבים בהם מספר החלקיקים במערכת לא ידוע. לדוגמה, לייזרים לא מוציאים כמות קבועה של פוטונים ביחידת זמן, אלא מספר ממוצע של פוטונים ליחידת זמן (לרוב מסומן ב-<math>\alpha</math>). 

במקרה זה, מספר הפוטונים מתואר על ידי סופרפוזיציה של מצבי מספר: <math>|\psi\rangle =\sum_{n=0}^\infty e^{-\frac{|\alpha|^2}{2}} \frac{\alpha^n}{\sqrt{n!}}|n\rangle</math>. מצב זה נקרא מצב קוהרנטי, וכאשר נמדוד את כמות הפוטונים בו, התוצאה תהיה בעל התפלגות מסוימת. 

לעומת זאת, במצב פוק, כמות החלקיקים ידועה, לדוגמה המצב שבמערכת יש בדיוק N פוטונים <math>|\psi\rangle = |N\rangle</math>הוא מצב פוק.

קטגוריה:מכניקת הקוונטים
גיל סמסונוב

גיל סמסונוב (נולד ב-17 בדצמבר 1957) הוא פרסומאי ישראלי, שותף במשרד הפרסום "גליקמן שמיר סמסונוב" מקבוצת פובליסיס, ויושב ראש איגוד חברות הפרסום.

== ביוגרפיה ==
סמסונוב נולד בזכרון יעקב למשפחה חקלאית ממייסדי המושבות הראשונות של העלייה הראשונה. בשנת 1975 התגייס לצה"ל ושירת כחמש שנים בחיל הים. הוא החל בקורס חובלים, המשיך בפיקוד בסטי"לים, בשירות כקצין מבצעים של בסיס אשדוד וכעוזר רל"ש ורל"ש מפקדי חיל הים מיכאל ברקאי וזאב אלמוג. במילואים היה קצין סיור אוויר ובהמשך יועץ אסטרטגי-תקשורתי של מפקדי חיל הים בדרגת רס"ן.

סמסונוב למד באוניברסיטת תל אביב תואר ראשון ותואר שני אותו סיים ב-1987 בהדרכתו של פרופסור יונתן שפירא. בהמשך לעבודת המ.א. שעסקה בדור המרד של אצ"ל ולח"י, המשיך מחקר שהסתיים בלימודי דוקטורט אחרי עשרים שנה בקינגס קולג׳ באוניברסיטת לונדון, בהנחיית ההיסטוריון פרופסור אפרים קארש.

באוניברסיטה נבחר כיו"ר אגודת הסטודנטים מדעי החברה באוניברסיטת תל אביב, יו"ר תאי הסטודנטים של הליכוד (1983). בעשור הבא היה יו"ר מטה הדור הצעיר של הליכוד. בשנים 1988–1992 כיהן כדובר הליכוד תחת ראש הממשלה יצחק שמיר והשר משה ארנס. ארנס מינה אותו כיועצו בשנים 1982–1992, כשהיה שר ביטחון, שר לעליית יהודי ברית המועצות ושר חוץ.

בבחירות 1992 התמודד גיל סמסונוב ברשימת הליכוד לכנסת ונבחר למקום ה-35, אך לא נבחר לכנסת והחליט לפרוש מהחיים הפוליטיים.

סמסונוב היה חבר הוועד המנהל של רשות השידור במשך כ-3 שנים, לפני שמונה בשנת 1998 לתפקיד יושב ראש רשות השידור על ידי ראש הממשלה דאז בנימין נתניהו. ועדת בן-דרור בראשות השופט לשעבר מרדכי בן דרור, שמונתה לבדיקת כשירות המועמדים לתפקידים בכירים בחברות ממשלתיות, אישרה את מינויו, זאת בתנאי שיצמצם את עבודתו במשרד הפרסום ויבצע הפרדה בינה לבין תפקידו כיו"ר הרשות. במהלך כהונתו של סמסונוב התפרצו עימותים בין הוועד המנהל לבין ההנהלה המקצועית בראשות מנכ"ל רשות השידור דאז אורי פורת; לדברי מבקר המדינה אז אליעזר גולדברג, הידרדרות היחסים בין המנכ"ל ליו"ר השפיעה לרעה על תפקוד רשות השידור, עד כדי חשש לקריסתה של הרשות. בשנת 2000 פוזרה מליאת רשות השידור לפי פסק-דין של בג"ץ, שקבע כי הליך מינויה נעשה שלא בהתאם לחוק, ונחמן שי מונה במקום סמסונוב לתפקיד יו"ר הרשות.

חברו מהאוניברסיטה, חנן גליקמן, גייס את סמסונוב כשותף למשרד הפרסום ששינה את שמו לגליקמן-נטלר-סמסונוב בשנת 1994 ומאז הוא שותף אחראי למחלקת המחקר והאסטרטגיה. המשרד, שכיום נקרא גליקמן-שמיר-סמסונוב Publicis, גדל והגיע בשנת 2023 למקום השלישי בדירוג משרדי הפרסום בישראל (ללא פרסום בדיגיטל) על פי נתוני חברת יפעת.

== מחקריו וספרו ==
* המאבק הבין-דורי בתנועת ז'בוטינסקי: עליית היחידה הדורית הצעירה הלוחמת, עבודת מ.א., אוניברסיטת תל אביב, הפקולטה למדעי החברה, החוג למדעי המדינה, 1989.
*The Princes – The Second Generation of Israel's Revisionist Underground Movements, PHD in King's College London, University of London, 2012
*״הנסיכים: כיצד כבשו בני המשפחה הלוחמת את הנהגת המדינה״, הוצאת כנרת זמורה דביר, 2015.
*״הבגינים״: זרעי הקרע: מאלטלנה ועד היום״, הוצאת כנרת זמורה דביר, 2024.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* אייס, משה בנימין, 24.7.14 ״משרד מגויס: גליקמן במתכונת מלחמה- שליש מהעובדים יוזמים קמפיין הסברה״
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרסומאים ישראלים
קטגוריה:זכרון יעקב: אישים
קטגוריה:פעילי הליכוד
קטגוריה:בוגרי בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה
קטגוריה:בוגרי קורס חובלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:משפחת סמסונוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
בוב סיימון

רוברט (בוב) דייוויד סיימון (באנגלית: Robert David "Bob" Simon; 29 במאי 1941 - 11 בפברואר 2015) היה עיתונאי וכתב טלוויזיה יהודי-אמריקאי.

==קורות חיים==

בוב סיימון נולד למשפחה יהודית ברובע הברונקס של ניו יורק. הוא בוגר אוניברסיטת ברנדייס, ומ-1964 עד 1967 פעל בשירות החוץ של ארצות הברית. מ-1969 עד 1971 עבד במשרד הלונדוני של חדשות CBS. מ-1971 עד 1977 פעל מהמשרד הלונדוני והמשרד של סייגון ככתב מווייטנאם. מ-1977 עד 1981 עבד במשרד של CBS בתל אביב. מ-1981 שימש ככתב לענייני מחלקת המדינה של ארצות הברית בוושינגטון, וב-1987 שב לישראל בתפקיד הכתב הראשי של CBS במזרח התיכון. בתקופה זו התגורר בהרצליה פיתוח. הוא סיקר את מלחמת המפרץ הראשונה ונפל בשבי עיראקי יחד עם צוותו, שבי ממנו שוחרר כעבור 40 ימים, רק לאחר התערבות של מיכאיל גורבצ'וב. במהלך עבודתו ככתב הוא סיקר מלחמות וסכסוכים מזוינים נוספים, בצפון אירלנד, מלחמת פוקלנד, המאבקים ביוגוסלביה המתפרקת, שוב בעיראק ועוד.

בוב סיימון הכין כתבות גם על נושאים אחרים, לא מלחמתיים, למשל תזמורות, וזכה ב-27 פרסי אמי וב-3 פרסי פיבודי. הוא סיקר את רצח יצחק רבין, איתו היה מיודד ונהגו לשחק יחד טניס. בשנותיו האחרונות היה כתב תוכנית הטלוויזיה "60 דקות".

בוב סיימון נישא והיה אב לבת, טניה, אחת המפיקות של תוכנית הטלוויזיה "60 דקות". הוא נהרג בתאונת דרכים במנהטן בעת שנסע במונית.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס פיבודי
קטגוריה:כתבים צבאיים יהודים
קטגוריה:כתבים צבאיים אמריקאים
קטגוריה:דיפלומטים יהודים
קטגוריה:דיפלומטים אמריקאים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בארצות הברית
קטגוריה:סגל CBS
קטגוריה:זוכי פרס אמי לחדשות ולתעודה: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1941

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
סופה (אלבום)

סופה הוא אלבום האולפן האחד עשר של הזמר והיוצר עמיר בניון. האלבום יצא לאור בפברואר 2015 בהפקתה של מרים בניון והוא מכיל 11 שירים. האלבום יצא בהוצאת נבל עשור וכל שיריו זכו לעיבודיהם של אודי תורג'מן וליאור שושן.

==רשימת השמעה==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אלבומי 2015
קטגוריה:אלבומי עמיר בניון
קטגוריה:אלבומים בעברית
אליס גי-בלאשה

אליס גי-בלאשה (בצרפתית: Alice Guy-Blaché; 1 ביולי 1873 – 24 במרץ 1968) הייתה יוצרת סרטים צרפתייה. היא הייתה הבמאית האישה הראשונה בתעשיית הראינוע והקולנוע וכנראה הראשונה שיצרה סרט עלילתי: "פיית הכרוב" (1896). הוא צולם פעמים אחדות, ומשך גרסתו הארוכה ביותר היה 4 דקות. במהלך קריירת יצירת הסרטים החלוצית שלה, שנמשכה 24 שנים, גי ביימה, הפיקה, כתבה ולקחה חלק ביצירתם של יותר מ-700 סרטים.

==קורות חייה==
בשנת 1873 גרה אמה של גי בסנטיאגו דה צ'ילה, וכשהייתה בהריון היגרה לפריז, שם ילדה את גי, שגידלו אותה סביה עד גיל 4. בשנת 1877 חזרו גי ואמה לצ'ילה, של פגשה גי את אביה לראשונה. בשנת 1879 שבה גי יחד עם אביה לצרפת שם למדה בפנימייה יחד עם שתיים מאחיותיה. בשנים בהן למדה גי בפנימייה רשת חנויות הספרים שהייתה בבעלות אביה פשטה את הרגל. עקב כך נאלץ אביה להעבירה לפנימייה זולה יותר. בזמן שלמדה בפנימייה החדשה נפטרו אביה ואחיה. לאחר מות אביה למדה גי הקלדה ובשנת 1893 החלה לעבוד כמזכירה בחברת לכה.

==חברת גומון==
בשנת 1894 נשכרה גי כמזכירה על ידי המהנדס והממציא לאון גומון בחברת הצילום וציוד האופטיקה של פליקס רישאר, "לה קונטואר ז'נרל דה פוטוגרפי". החברה התפרקה במהרה ונרכשה על ידי גומון שהקים חברה חדשה משלו שהפכה במהרה לכוח מרכזי בתעשיית הקולנוע החדשה בצרפת. גי החליטה להצטרף לחברה של גומון ועבדה בה במשך יותר מ-10 שנים, במהלכן יצרה מאות סרטים.

גי נחשבת לאחת הראשונות שיצרו קולנוע נרטיבי. בשנים 1902–1906 יצרה סרטי סאונד מסונכרן רבים עבור מערכת הכרונופון של גומון. הסרטים נוצרו בתהליך בן שני שלבים: בראשון הוקלט הקול ובשני צולמו שחקנים בעודם מקשיבים לקולות שהושמעו מגלילי שעווה. בהצגה עצמה סונכרנו שתי ההקלטות השונות ויצרו אשליה כאילו היו אלה באמת "סרטים מדברים".

==חברת סולקס==
בשנת 1907 נישאה גי להרברט בלאשה, עובד נוסף בחברת גומון, והיגרה יחד איתו לקליבלנד, שם ניסה בלאשה לקדם זכיין אמריקאי של מערכת הכרונופון של גומון. בשנת 1910 הקימה חברת הפקה משלה בשם "סולקס", שהייתה חברת ההפקה הגדולה ביותר באמריקה שלפני הוליווד. היא הייתה המנהלת האומנותית של החברה, וביימה רבים מסרטיה. בתוך שנתיים חברת סולקס נהייתה כה משגשגת שגי בנתה אולפן משלה בפורט לי שבניו ג'רזי. מחירו של האולפן נאמד אז בכ-100,000 דולר, סכום המקביל ליותר מ-2 מיליון דולר כיום.

==פרסים==
בשנת 1953 קיבלה גי את אות לגיון הכבוד, העיטור הלא-צבאי הבכיר ביותר שמוענק בצרפת. ב-16 במרץ 1957 קיבלה את אות הסינמטק הצרפתי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.onlife.co.il/news/worldwide/161839 10 נשים ששינו את ההיסטוריה (ו-10 גברים שקיבלו על כך את הקרדיט) באתר און-לייף]
* ג'ואן סימון, [http://archive.iwff.net/He/Articles.asp?Yid=2010&Id=107 אליס גי בלאשה - חלוצת הקולנוע] .
* נטע אלכסנדר, [https://web.archive.org/web/20150214211810/http://blogs.haaretz.co.il/netalexander/780/ הבמאיות שחייבים להכיר], הארץ, 15 באוגוסט 2013.
* 
* [https://wfpp.cdrs.columbia.edu/pioneer/ccp-alice-guy-blache/ אליס גי-בלאשה] בפרויקט חלוצות הקולנוע.
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חלוצי הקולנוע
קטגוריה:במאים צרפתים
קטגוריה:מפיקי קולנוע צרפתים
קטגוריה:במאיות
קטגוריה:מפיקות קולנוע
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1873
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1873
קטגוריה:נפטרות ב-1968
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1968
הייפא אל-מנסור

הייפא אל-מנסור (בערבית: هيفاء المنصور, בתעתיק מדויק: היפאא' אלמנצור; נולדה ב-10 באוגוסט 1974) היא במאית קולנוע סעודית-אמריקאית. היא האישה יוצרת הסרטים הראשונה בערב הסעודית, ונחשבת לאחת הבמאיות המוכרות והשנויות במחלוקות ביותר במדינתה.

==ביוגרפיה==
הייפא אל-מנסור היא השמינית מתוך תריסר ילדיו של המשורר עבד א-רחמן מוחמד אל-מנסור . בילדותה, משפחתה נסעה לבחריין כדי לצפות בסרטים, מכיוון שבערב הסעודית לא היו בתי קולנוע. השחקן האהוב עליה באותה תקופה היה ג'קי צ'אן.

בעידודו של אביה, למדה הייפא ספרות השוואתית באוניברסיטה האמריקאית בקהיר.
לאחר נישואיה לבראדלי ניימן (Bradley Neimann), דיפלומט אמריקאי, ב-2007, למדה תואר שני בקולנוע באוניברסיטת סידני, באוסטרליה.

=== קריירה ===
היא החלה את הקריירה שלה כיוצרת סרטים בשלושה סרטים קצרים: "מי?", "מסע מר" ו"הדרך היחידה החוצה". האחרון, שהוא סרט תיעודי, זכה במספר פרסים באיחוד האמירויות הערביות ובהולנד.

בשנת 2005 ביימה את הסרט הדוקומנטרי "נשים בלי צל" שעוסק בחייהן של נשים במספר מדינות במזרח התיכון והוצג ב-17 פסטיבלי סרטים בינלאומיים. הסרט זכה בפרס פגיון הזהב לסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים במסקט וצוין לשבח בפסטיבל הסרטים הערבי הרביעי ברוטרדם.

את הסרט העלילתי הראשון שלה באורך מלא, "וג'דה", כתבה וביימה. הסרט, הפקה משותפת גרמנית-סעודית, הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של ונציה בשנת 2012. סרט זה היה הסרט הראשון באורך-מלא שצולם כולו בערב הסעודית, כמו גם הראשון שבוים בידי במאית אישה. וג'דה מספר את סיפורה של ילדה בת 11 הגדלה בפרוורים של ריאד, וחולמת לרכוב על אופניים ירוקים. וג'דה נבחר לייצג את ערב הסעודית בקטגוריית הסרט הזר בטקס פרסי האוסקר ה-86.

התגוררה מספר שנים בבחריין עם בעלה, ברדלי ניימן דיפלומט אמריקאי ושני ילדיהם, אדם והיילי, ובשנת 2015 עברה עם משפחתה לקליפורניה.

בשנת 2017 יצא סרטה הראשון בארצות הברית "מרי שלי", העוסק באהבתה של הסופרת מרי שלי למשורר פרסי ביש שלי. בשנת 2018 ביימה את הקומדיה הרומנטית "מתעוררת". בשנת 2020 יצא סרטה "המועמדת המושלמת", העוסק באישה המגישה בטעות טופסי התמודדות לראשות העירייה. אל-מנסור ביימה מספר סדרות טלוויזיה טלוויזיה, וביניהם "עולם חדש", "ציפורי אלוהים שבשמים" ו"הפראיות" של פריים וידאו.

==סרטיה==
===קצרים===
* 1997 - מי? (من؟)
* 2000 - מסע מר (الرحيل المر)
* 2001 - הדרך היחידה החוצה (أنا والآخر) - סרט תיעודי קצר

===אורך מלא===
* 2005 - נשים בלי צל (نساء بلا الظل)
*2012 - וג'דה (وجدة)
*2017 - מרי שלי (Mary Shelley)
*2018 - מתעוררת (Nappily Ever After)
*2019 - המועמדת המושלמת (المرشحة المثالية)

=== טלוויזיה ===
* 2019 - עולם חדש - במאית פרק: "Putting on the Clothes"
* 2020 - Motherland: Fort Salem - במאית פרק: "Hail Beltan"
* 2020 - ציפור אלוהים שבשמים - במאית פרק: "Hiving the Bees"
* 2020 - הפראיות - במאית פרק: "Day Seven"
* 2022 - ארכיון 81 - במאית פרקים 5, 6.
* 2019 - במאית פרק 5 בסידרה the society

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשים סעודיות
קטגוריה:במאיות קולנוע סעודיות
קטגוריה:במאיות טלוויזיה סעודיות
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה האמריקאית בקהיר
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה האמריקאית בקהיר
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סידני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סידני
קטגוריה:מהגרות מערב הסעודית לארצות הברית
קטגוריה:ילידות 1974
קטגוריה:סעודים שנולדו ב-1974
Partition

Partition (בעברית: מחיצה) הוא שיר של הזמרת האמריקאית ביונסה מאלבומה החמישי, Beyonce. השיר יצא כסינגל השלישי מן האלבום ב-25 בפברואר 2014. השיר הופק עלי ידי ג'סטין טימברלייק, טיברלנד, ג'רום הרמון, מייק דין ודוואן וויר.

בקליפ השיר מראה ביונסה את תמיכתה לחופש ולביטחון בביטוי של מיניות נשית. השיר מורכב משני חלקים, חלקו הראשון נקרא "Yoncé" והשני כשמו "Partition". חלקו הראשון של הקליפ צולם ברחובות ברוקלין, ניו יורק, ואילו חלקו השני Partition צולם במועדון בפריז שם ערכה ביונסה מופע חשפנות עבור בעלה ג'יי זי.

Partition זכה לשבחים רבים בקרב מוזיקאים ואנשי מוזיקה ואף בקרב כוריאוגרפים.

שיר זה נוסף אל רשימת הביצועים של ביונסה בסיבוב ההופעות העולמי שלה "The Mrs. Carter Show World Tour". היא אף ביצעה את השיר בשני חלקיו בטקס פרסי הווידאו-קליפים של MTV לשנת 2014. (השיר הועמד בטקס בקטגוריית "הקליפ הנשי הטוב ביותר")

השיר הגיע למקום ה-23 במצעד הבילבורד הוט 100. כמו כן, נכון לנובמבר 2015 לקליפ השיר יש יותר מ-100 מיליון צפיות בערוץ ה-vevo של ביונסה ביוטיוב. השיר הגיע למעמד פלטינה בארצות הברית עם מכירות של מעל ל-1,000,000 עותקים.

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 2014
קטגוריה:סינגלים מ-2014
קטגוריה:שירי ביונסה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ביונסה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'סטין טימברלייק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טימבלנד
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מייק דין
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ביונסה
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי ג'ייק נאוה
קטגוריה:וידאו קליפים שצולמו בפריז
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:שירים עם נושאים פמיניסטיים
מאיר קסלר

הרב מאיר קסלר (נולד בא' באדר תשכ"א, 17 בפברואר 1961) הוא רבה של מודיעין עילית.

==ביוגרפיה==
נולד לרב שמחה וטובה גיטל קסלר בבני ברק, למד בישיבת פוניבז' לצעירים ואחר כך למד בישיבות קול תורה ובריסק.

בשנת תשמ"א נשא את רחל, בתו של הרב ישראל קליינר ראש ישיבת בית הכרם. לאחר נישואיו התגורר בירושלים והמשיך את לימודיו בישיבת בריסק בראשותו של הרב אברהם יהושע סולובייצ'יק. בהמשך התגורר בעיר חדרה.

עם פטירת אביו בכ"ו בסיוון תשנ"ו מונה לכהן תחתיו כרבה השני של מודיעין עילית. הרב קסלר אף חבר ופעיל בוועדת הרבנים לענייני חינוך שעל ידי מועצות גדולי התורה, ובוועדת הרבנים לענייני תקשורת.

אשתו היא מחנכת וסופרת. תחת שם העט "רחל בן מנחם" פרסמה מספר ספרים, וכן סיפורים בזרקור.

== מדעותיו ==
אסר על בחורי ישיבה לסוע באוטובוסים בעיר בשעות העומס מטעמי צניעות, אסר על אברכים להתנדב בשמירת העיר, אסר החזקת נשק לאברך, אסר על שימוש בתכנים של המחוז החרדי בגנים, אסר על נסיעה בבימבה בשבת ועוד.

== חיבוריו ==

* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==
* הרב [https://beinenu.com/rabbis/הרב-מאיר-קסלר מאיר קסלר] באתר בינינו
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי ישיבת קול תורה
קטגוריה:בוגרי ישיבת בריסק-ירושלים
קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:מודיעין עילית: רבנים
קטגוריה:קצרמר אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
חניבעל (238 לפנה"ס)

חניבעל היה מצביא קרתגי, שלקח חלק במלחמת שכירי החרב ונהרג במהלך קרב תוניס.

לאחר קרב המשור, הפקיד מפקד הכוחות הקרתגיים חמלקרת ברקה את הסרת המצור על קרתגו בידי חניבעל. בעוד הוא עצמו יחד עם נארוואס יצא לדכא את ערי אפריקה המתמרדות. מפקד המורדים מאתוס חנה אותו זמן בתוניס. כדי לדכא את רוח המורדים, צלב לעיניהם חניבעל את ספנדיוס. אולם נהג ברשלנות ואפשר למאתוס להפתיע אותו ולהביס אותו בקרב. המחנה הקרתגי נבזז, מאתוס הוריד מהצלב את ספנדיוס וצלב עליו את חניבעל, ולידו שחט שלושים אצילים קרתגים.

מאוחר יותר הגיע חמילקרת ברקה לאזור ולאחר שהתאחד עם כוחותיו של חנו הגדול הביס את מאתוס.

==לקריאה נוספת==
* פוליביוס, היסטוריה. כרך ראשון - ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, תשנ"א (1991).

קטגוריה:מלחמת שכירי החרב
קטגוריה:קרתגים
העסקה הטובה

העסקה הטובה (בגרמנית: Der gute Handel) היא מעשייה אנטישמית שלוקטה על ידי האחים גרים, והיא מספר 7 במעשיות האחים גרים. הסיפור הוא אחד מארבעת הסיפורים שליקטו האחים גרים, שבו קיימת אנטישמיות ברורה כלפי היהודים .

==עלילה==
איכר מכר את פרתו בשוק תמורת 8 מטבעות. בדרכו חזרה הוא עובר ליד בריכה והצפרדעים שבה מכריזות לעברו "שבע שבע שבע". הוא מנסה להסביר להן שיש כאן שמונה ולא שבע, אולם הצפרדעים אינן מקשיבות לו. ברוב זעמו הוא משליך על הצפרדעים את המטבעות ומצפה מהן להחזיר אותן בחזרה, אולם הצפרדעים כמובן אינן עושות זאת. כעבור תקופה שוב הוא קונה פרה והפעם שוחט אותה ומתכנן למכור את בשרה לקצב. בשוק נובח לעברו כלב "הב הב". הוא סבור שהכלב מתכוון לשאת עבורו את הבשר לקצב, ועל כן משליך את הבשר לעבר הכלב תמורת הבטחה שתוך שלושה ימים יקבל את כספו. כעבור שלושה ימים הוא כמובן לא מקבל את הכסף. הוא פונה אל הקצב ושואל אותו האם הכלב הביא את הבשר. הקצב סבור שמדובר במתיחה ומגרש אותו עם מטאטא. 

האיכר משוכנע שנעשה לו עוול, פונה אל המלך ומספר לו את סיפורו המשעשע. להפתעתו בת המלך ששומעת את הסיפור מתחילה לצחוק. המלך מכריז שהוא האדם הראשון שהצליח להצחיק אותה, והוא הבטיח את בתו למי שיצליח להצחיק אותה. אולם האיכר דוחה את הצעת החתונה בגסות, ומבקש שכר אחר. המלך זועם ומכריז שבעוד שלושה ימים יחזור ויקבל "את מלא החמש מאות". כאשר יוצא האיכר מהארמון משכנע אותו השומר לתת לו מאתיים. יהודי ערמומי אחד ששומע את כל הסיפור ניגש אל האיכר ומציע לו לתת לו את השלוש מאות הנותרים, בתמורה לכך שהיהודי ישלם כעת את אותו הסכום במטבעות קטנים יותר. האיכר הפתי מאמין והיהודי הרמאי מביא לו מטבעות גרועים ששווים פחות. 

כעבור שלושה ימים מגיע האיכר אל המלך לתבוע את החמש מאות. אולם אז מתברר שהמדובר בחמש מאות מלקות. האיכר מכריז שהן כבר אינן שלו, אז נכנסים השומר והיהודי לתבוע את המגיע להם והמלך מצווה להלקותם. השומר סובל בשקט, אולם היהודי בוכה ומכריז "אוי ואבוי איזה מטבעות כבדים". המלך נהנה מהמחזה ומציע לאיכר לקחת מחדר האוצרות ככל שירצה. האיכר שמח וטוב לב ממלא את כיסיו כסף וזהב והולך לבית המרזח לספור את כספו. היהודי מתגנב אחריו ושומע את האיכר התמים מכריז שהמלך סידר אותו, כיוון שאם היה נותן לו בעצמו היה יודע אם קיבל כפי שמגיע לו. אבל כעת כאשר הוא לקח הוא אינו יודע האם קיבל מספיק. היהודי ששומע כל זאת ניגש במהירות אל המלך ומספר לו שהאיכר דיבר בו סרה. המלך זועם מצווה להביא את האיכר לפניו, היהודי נשלח לעשות זאת. אולם האיכר מכריז שאדם עשיר כמוהו אינו יכול לבוא אל המלך בבגדים פשוטים. היהודי שרוצה להזדרז משאיל את מעילו היקר לאיכר. 

האיכר ניצב בפני המלך שמוכיח אותו על הדברים שאמר. האיכר מכריז: "מה שאומר יהודי זה תמיד שקר, אף מילת אמת לא יוצאת לו מהפה. הברנש הזה מסוגל אפילו לומר שאני לובש את המעיל שלו." היהודי נזעק ומכריז שזה אכן המעיל שלו. המלך מכריז שהיהודי בוודאי רימה אותם, ומצווה להלקות אותו. והאיכר חוזר הביתה שמח וטוב לב עם המעיל והאוצרות.

== ראו גם ==

* היהודי בקוצים
* הסחבה הטובה
* השמש תוציא הכל לאור היום

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מעשיות האחים גרים
קטגוריה:אנטישמיות בתרבות
המרכז לתקשורת בינלאומית

המרכז לתקשורת בינלאומית באוניברסיטת בר-אילן (באנגלית: Center for International Communication) עוסק בהיבטים מחקריים ויישומיים של דיפלומטיה ציבורית וכיסוי תקשורתי של יחסים בינלאומיים. בראש המרכז עומד פרופ' איתן גלבוע. המרכז לתקשורת בינלאומית מסונף לבית הספר לתקשורת של אוניברסיטת בר-אילן, אשר בראשו עומד פרופ' שמואל ליימן-וילציג.

המרכז לתקשורת בינלאומית הוא היחידי בישראל ואחד מהיחידים בעולם העוסק בשלל ההיבטים של דיפלומטיה ציבורית ותקשורת, כולל טרור ומלחמה, דיפלומטיה ושלום, יחסי מסחר וכלכלה, תרבות וספורט, ארגונים בינלאומיים וארגונים לא ממשלתיים, ערכים, נורמות ומשפט בינלאומי. המרכז עוסק בתקשורת המסורתית כולל עיתונות, רדיו וטלוויזיה וכן בתקשורת החדשה הכוללת אתרי אינטרנט, בלוגים ורשתות חברתיות. פעילות המרכז כוללת מחקר בסיסי ויישומי, כנסים ארציים ובינלאומיים, פרסומים כלליים ומכווני מדיניות וקורסי הדרכה בסיסיים ומתקדמים.

מטרת המרכז היא ליצור מודעות בקרב מנהיגים ומקבלי החלטות, במשרדי הממשלה, בכנסת ובקרב ארגונים ציבוריים לגבי החשיבות המתעצמת של תקשורת ודיפלומטיה ציבורית לביטחונה של המדינה ולתדמיתה בעולם. המרכז מגבש הצעות לאסטרטגיה וטקטיקה תקשורתית וכן תוכניות פרטניות בתחומי הדיפלומטיה הציבורית. התוכניות מבוססות על שימוש מושכל בכלים המודרניים של דיפלומטיה ציבורית כולל רשתות חברתיות, מיתוג, יחסי ציבור, תרבות, חילופי סטודנטים ומדענים, סיוע הומניטרי, עסקים, תיירות, שימוש בעמותות ובארגונים לא ממשלתיים, גיוס תפוצות, מעקב אחרי כיסוי תקשורתי וביצוע סקרי דעת קהל.

חלק ניכר מפעילות המרכז מוקדש לאתגרים שעומדים בפני הדיפלומטיה הציבורית הישראלית ולדרכים שבהן ניתן להתמודד אתם.

סדנת הדגל של המרכז היא הסדנה לדיפלומטיה ציבורית, תוכנית של 8 שבועות, המכוונת להכשרת סטודנטים ובוגרים מצטיינים לייצג את מדינת ישראל בזירה הבינלאומית. סדנה נוספת היא סדנת ליליאן וילדר למצוינות בתקשורת, שמטרתה להכשיר דיפלומטים, פוליטיקאים, אנשי מקצוע, אנשי תקשורת וכן סטודנטים ומנהיגים צעירים, לעמידה בפני קהל ומצלמה. כמו כן, המרכז לתקשורת בינלאומית מקיים קשרים עם בתי ספר תיכוניים בארץ, על מנת להנחיל את עולם הדיפלומטיה לנוער.

סדנה נוספת היא סדנת ליליאן וילדר למצוינות בתקשורת, בהובלת אווה רוזנשטיין, שמטרתה להכשיר דיפלומטים, פוליטיקאים, אנשי מקצוע, אנשי תקשורת.

המרכז מקיים קשרים מקצועיים ומדעיים עם המרכז לדיפלומטיה ציבורית באוניברסיטה של דרום קליפורניה, ובשיתוף אתו הוא קיים את הכנס הראשון על היבטים של דיפלומטיה ציבורית.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:אוניברסיטת בר-אילן: יחידות אקדמיות
קטגוריה:תקשורת
תום סוויפט

תום סוויפט (ותום סוויפט ג'וניור; באנגלית: Tom Swift) הוא דמות בדיונית, העומדת במרכז העלילה של חמש סדרות ספרי מדע בדיוני והרפתקאות אמריקאים. הספרים מיועדים לנוער, ושמים דגש על נושאי מדע וטכנולוגיה.

הכרך הראשון של סדרת תום סוויפט הראשונה הופיע ב-1910, ובסך הכל הופיעו במסגרת הסדרה כולה, למעלה מ-100 כותרים.

יוצר הדמות הוא אדוארד סטרטמאייר שייסד הוצאה לאור הנושאת את שמו. העלילות עצמם נכתבו לאורך השנים בידי סופרי צללים, והופיעו בדרך כלל תחת שם העט המשותף: "ויקטור אפלטון". הסדרה השנייה הופיעה תחת שם העט "ויקטור אפלטון השני".

הדגש העיקרי בחוברות הוא על דמות הממציא כדמות ראויה להערצה וחיקוי. הספרים זכו להצלחה רבה, תורגמו לשפות רבות ונמכרו ברחבי העולם בלמעלה מ-30 מיליון עותקים. דמויות בולטות בעולם המדע הבדיוני, ואף המעשי כמו אנשי תעשיית המחשבים ציטטו את תום סוויפט כמקור השראה, מהם: אייזק אסימוב, סטיב ווזניאק ואחרים.

מספר המצאות שאבו השראה ישירה מעלילות תום סוויפט, אחת מהם אף נושאת את שמו: אקדח הטייזר, שאב השראה מהספר "תומאס סוויפט והרובה החשמלי" - Thomas A. Swift's Electric Rifle. ושמו של האקדח, TASER, הם ראשי התיבות של שם החוברת באנגלית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דמויות בדיוניות
קטגוריה:סדרות ספרי מדע בדיוני
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
צ'יוויטנובה מארקה

צ'יוויטנובה מארקה (איטלקית: Civitanova Marche) היא עיירה הנמצאת בנפת מצ'רטה שבמחוז מארקה באיטליה, וממוקמת כ- 40 קילומטר מדרום-מזרח לאנקונה, בירת המחוז, וכ- 25 קילומטר ממזרח למצ'רטה, בירת הנפה. העיירה שוכנת על מישור ההצפה של הנהר קיינטי. זו עיירת נופש ותיירות, ויש בה גם נמל דייגים ומרכז לתעשיית הנעלה. בעיירה כמה ארמונות, וילות וכנסיות מהמאה ה-19 ומתחילת המאה העשרים, וכן שתי כנסיות מהמאה ה-13 וה- 14 שנבנו מחדש במאה ה-19.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מארקה: ערים
טופוגרפיה גרמניה

טופוגרפיה גרמניה (בלטינית: Topographia Germaniae) היא סדרה מרובת כרכים בשפה הגרמנית העוסקת באיור גאוגרפי של מדינות האימפריה הרומית הקדושה.

הסדרה, שראתה אור במאה ה-17, כוללת יותר מ-2,000 תחריטים מפורטים של ערים, מנזרים וטירות ראויים לציון ברחבי האימפריה הרומית הקדושה, ונחשבת גם במאה ה-21 לאחת מיצירות המופת של האיור הגאוגרפי.

יוצרי הסדרה הם: החרט והמו"ל מתאוס מריאן האב שיצר את רוב התחריטים, וכותב המלל, מרטין ציילר . שותפים נוספים שתרמו מאיוריהם, הם: וצלב הולאר , קספר מריאן, ומתאוס מריאן הבן.

הסדרה ראתה אור בפרנקפורט, במאה ה-17 ב-38 כרכים. מהדורת צילום שלה הופקה ב-1960 בידי בית ההוצאה "Bärenreiter" (ברנרייטר) שבסיסו בקאסל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קרטוגרפיה
קטגוריה:ספרי המאה ה-17
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:גרמניה: גאוגרפיה
הארמייה השביעית (ארצות הברית)

הארמייה השביעית של ארצות הברית הייתה אחת מהארמיות של צבא ארצות הברית, אשר הוקמו במהלך מלחמת העולם השנייה. היא השתתפה בלחימה בזירת הים התיכון ובזירת מערב אירופה. לאחר המלחמה הושבתה ובהמשך הוקמה מחדש ושירתה בגרמניה עד אשר מוזגה ב-1966 עם מפקדת צבא ארצות הברית באירופה.

==תולדות הארמייה==
===מלחמת העולם השנייה===
הארמייה השביעית הייתה הארמייה האמריקאית הראשונה שנכנסה לקרב במלחמת העולם השנייה. היא הוקמה ערב פלישת בעלות הברית לאי סיציליה ביולי 1943 ולקראתה, על בסיס קורפוס השריון ה-1. בראשה הועמד גנרל ג'ורג' פטון. הארמייה נחתה בדרום סיציליה בצוותא עם הארמייה השמינית של הצבא הבריטי ויחידותיה השתתפו בכיבוש האי מידי כוחות הציר, לרבות כיבוש העיר פלרמו. 

לאחר כיבוש סיציליה הוקמה הארמייה החמישית של ארצות הברית, אשר פלשה לאיטליה ביחד עם הארמייה השמינית הבריטית. מפקדת הארמייה השביעית חנתה בחודשים הבאים ללא פעילות בפלרמו ובאלג'יר. במרץ 1944 מונה לוטננט גנרל אלכסנדר פאץ' למפקד הארמייה, והחל לתכנן את נחיתת בעלות הברית בדרום צרפת. ביולי 1944 עברה הארמייה לנאפולי שבאיטליה.

הארמייה השביעית בצוותא עם כוחות צרפתים נחתה בחופה הדרומי של צרפת ב-15 באוגוסט 1944 במבצע דרגון, כפעולה משלימה לנחיתה בנורמנדי. כוחותיה השתתפו בשחרור דרומה של צרפת לרבות הערים מרסיי, טולון וליון, התקדמו למרחק של כ-600 קילומטרים וב-11 בספטמבר פגשו ביחידות הארמייה השלישית של ארצות הברית, שהתקדמו לשם מנורמנדי. 

ב-15 בספטמבר 1944 הוכפפה הארמייה השביעית לפיקודה של קבוצת הארמיות השישית, בגזרה הדרומית של חזית בעלות הברית במערב אירופה. לאחר מכן תקפו כוחותיה את קווי ההגנה הגרמניים בהרי הווז' ובאלזס. בדצמבר 1944 נדרשה הארמייה להאריך את קוויה על מנת לתפוס גזרה שנעזבה על ידי הארמייה השלישית לאחר שזו הופנתה להשתתף בקרב על הבליטה. לאחר מכן עמדה הארמייה השביעית בקרב מר עם הגרמנים, שפתחו נגדה במבצע נורדווינד - התקפת הסחה שנועדה לסייע לכוחותיהם בקרב על הבליטה. 

בפברואר 1945 עברה הארמייה להתקפה, השתתפה בחיסול כיס קולמר, שחררה את שטרסבורג ופרצה לחבל הסאר. כוחותיה תקפו את קו זיגפריד והגיעו אל נהר הריין בתחילת מרץ. במהלך כיבוש גרמניה צלחה הארמייה את הריין וכבשה את נירנברג ומינכן. בשלהי המלחמה באירופה נכנסו חיילי הארמייה למעבר ברנר ופגשו שם את כוחות הארמייה החמישית של ארצות הברית, שהתקדמו שמה מאיטליה.

===לאחר מלחמת העולם השנייה===
הארמייה השביעית הושבתה בגרמניה במרץ 1946. בשנת 1950 הוקמה מחדש בארצות הברית ונשלחה לשרת בגרמניה, שם הוצבה מפקדתה בקסרקטיני פאץ' בעיר שטוטגרט. ב-1966 הועברה מפקדת הארמייה לעיר היידלברג, ובשלהי אותה שנה מוזגה הארמייה עם מפקדת צבא ארצות הברית באירופה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.trailblazersww2.org/history_seventharmy.htm תולדות הארמייה], באתר הדיוויזיה ה-70 של ארצות הברית

*
שביעית
שביעית
שביעית
קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:זירת דרום ומרכז אירופה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פיקוד אירופה של ארצות הברית
מישור הצפה

פרנה. בצילום שצולם מן החלל, ניתן לראות את מישורי ההצפה, עם עומסים כבדים של משקעים בוציים]]
מישור הַצָּפָה או פֶשֶׁט הצפה הוא אזור מישורי, המשתרע סביב שני עבריו של נחל או נהר. המישור מתחיל בקו האפיק ומסתיים בשוליו של עמק הנהר. בעת גאות המים, כאשר הנחל או הנהר עולים על גדותיהם, מישור ההצפה מוצף, ומתכסה בחומרי סחף, המושקעים בקרקע על ידי הנהר. אם נביט בחתך רוחב דמיוני של מבנה נחל, או אז, החלק העמוק של ערוץ הנחל, בו זורמים המים, מכונה פֶשֶׁט, והמישור המוגבה משני צדי הפשט, המתכסה במים בעת שיטפון, מכונה פשט ההצפה.

במהלך ההיסטוריה, הוקמו ערים רבות בעולם על מישורי הצפה שבסמוך לנהרות. פשטי הצפה של נהרות ונחלים שמשו קרקע נוחה ופורייה לחקלאות. במשך אלפי שנים התבססה כלכלת מצרים העתיקה ומצרים על יבולים שגדלו במישור ההצפה של נהר הנילוס.

בעת השיטפון הגדול של 1993 אחד הטיעונים המרכזיים של מבקרי חיל ההנדסה של צבא ארצות הברית היה שהם סכרו בסוללות את גדות הנהרות מיסיסיפי ומיזורי ולא אפשרו לעודף המים לגלוש למישורי הצפה, וגרמו לכך שהמים הגואים בנתיב הנהר המוצר גרמו לפריצת הסוללות ולהצפות במקומות מעובדים או מיושבים.

==קישורים חיצוניים==

* 

+
קטגוריה:צורות נוף פלוביאליות
קטגוריה:מים מתוקים
קריפטומנזיה

הכתיב של [[מאדים, שהפיקה הלן סמית במהלך סיאנס]]
קריפטומְנֶזְיָה (בצרפתית: cryptomnésie) היא הפרעה של הזיכרון המתאפיינת בחוסר יכולת להבדיל בין אירועים שהאדם חווה בעצמו ובין אירועים שעליהם שמע, קרא או חלם.

השם הוא הלחם שתי מילים יווניות, κρυπτός (קריפטוס) שפירושה "מוצפן" ו-μνήσης (מנזיס) שפירושה היזכרות. המונח הוכנס לשימוש לראשונה על ידי הפסיכולוג השווייצרי תאודור פלורנוא בפרשת הלן סמית הידועה בכינוי "המדיום ממאדים". קרל גוסטב יונג התייחס לנושא זה בספרו On the Psychology and Pathology of So-Called Occult Phenomena ב-1902 ובמאמר בשם Cryptomnesia ב-1905.

קיימת גם הפרעת זיכרון הפוכה, בה הסובל ממנה מתנכר לחלק מהדברים שחווה ומייחס אותם לסרט או ספר.

יש חוקרים שרואים בקריפטומנזיה הסבר לתופעת זנוגלוסיה.
== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://bjp.rcpsych.org/content/111/480/1111.abstract Cryptomnesia and Plagiarism] 
* [http://www.brainpickings.org/2014/09/26/cryptomnesia-psychology-of-writing/ The Psychology of Cryptomnesia: How We Unconsciously Plagiarize Existing Ideas] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זיכרון
קטגוריה:הפרעות נפשיות והתנהגותיות
קליפטון וב

קליפטון וב (באנגלית: Clifton Webb; 19 בנובמבר 1889 – 13 באוקטובר 1966) היה שחקן קולנוע, רקדן וזמר אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר ומועמד שלושה פרסי האוסקר על תפקידיו בסרטים "לאורה", "חוד התער" ו"Sitting Pretty".

== ביוגרפיה ==
וב נולד באינדיאנפוליס בשם וב פרמלי הולנבק, בנם היחיד של מייבל פרמילי וג'ייקוב גרנט הולנבק.
מגיל צעיר למד וב ריקוד ומוזיקה ובתחילת דרכו המקצועית היה לרקדן במופעי תיאטרון בברודוויי ובלונדון. 

וב היה הומו בחייו האישיים, מעולם לא נישא ולא נולדו לו ילדים. 
הוא נפטר ב-13 באוקטובר 1966 מהתקף לב בביתו שבבוורלי הילס בגיל 76.

על פועלו כשחקן קולנוע קיבל וב כוכב על שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד.

== קריירת משחק ==
וב התגלה לראשונה כשחקן קולנוע בגיל מאוחר מאוד, הוא נבחר על ידי הבמאי ההוליוודי אוטו פרמינגר לשחק בדרמה "לאורה", בתפקיד העיתונאי הכריזמטי הרשע וולדו ליידקר, תפקיד זה היה ראשון של וב בהוליווד ובעבורו היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. הוא הוחתם לאחר מכן לחוזה ארוך טווח בחברת ההפקה "פוקס המאה ה-20".

ב-1946 זכה וב בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר והועמד בפעם השנייה לפרס האוסקר על משחקו בדרמה "חוד התער" בתור אליוט טמפלטון, בנוסף השתתף בסרטו של הנרי האת'וויי "הפינה האפלה" בתור בעל הגלריה הארדי קאצ'ארט.

וב הופיע בשנת 1949 בקומדיה של וולטר לאנג "Sitting Pretty" בתפקיד השמרטף לין בלוודר, וב היה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט וזכה לשני סרטי המשך בכיכובו "גברת בלוודר הולכת לקולג'" ו"גברת בלוודר מצלצלת בפעמון".

וב המשיך להחזיק במעמדו ככוכב גם בשנות ה-50 בזכות תפקידיו בקומדיות "כוכבים ופסים לעד" של הנרי קוסטר בתור מפקד התזמורת הצבאית ג'ון פיליפ סוסה, בהופעה עלייה הועמד לפרס גלובוס הזהב לתפקיד קומי/מוזיקלי הטוב ביותר ו"12 במחיר 1" בתור התעשיין פרנק בנקר גילברת.
הוא השתתף בסרטיו של הבמאי הפופולרי ג'ין נגולסקו, סרט האסונות "טיטאניק" בתפקיד הנוסע העשיר ריצ'רד סטורג'ס ובקומדיה "שלוש מטבעות במזרקה" בתפקיד הסופר ג'ון פרדריק שאדוול.

הוא זכה להצלחה רבה בבריטניה בזכות השתתפותו בדרמה "האיש שלא היה מעולם" בתפקיד קצין המודיעין הבריטי יואן מונטגיו.

== פילמוגרפיה ==
* לאורה (1944)
* חוד התער (1946)
* גברת בלוודר הולכת לקולג' (1948)
* 12 במחיר 1 (1950)
* גברת בלוודר מצלצלת בפעמון (1951)
* סירת החלומות (1952)
* כוכבים ופסים לעד (1952)
* טיטאניק (1953)
* שלוש מטבעות במזרקה (1954)
* עולמה של אישה (1954)
* האיש שלא היה מעולם (1956)
* הנער על הדולפין (1957)
* חג לאוהבים (1959)
* השטן לא ישן לעולם (1960)

*

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:שחקנים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן משנה

קטגוריה:מבצע קציצה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1966
בלאי

נעל בלויה כתוצאה משימוש בה וחשיפתה לפגעי מזג האוויר
בלאי של חפץ הוא שחיקת איכותו, בעיקר כתוצאה מהשימוש בו, אך לעיתים עקב פגעי הזמן, גם כאשר החפץ אינו בשימוש.

שימוש במוצר גורם לבלאי שלו. בגד, למשל, מתבלה כתוצאה מכביסות חוזרות ונשנות, לעיתים הוא נקרע עקב מגע בחפץ חד, נוצרים עליו כתמים שאינם יורדים וכו'. למוצרים שונים, כגון מוצרי גומי או מוצרי מזון, יש חיי מדף מוגבלים, ולכן מוצרים אלה יתבלו גם כאשר לא נעשה בהם שימוש. לצמצום בלאי על המדף ננקטות דרכי אחסון נאותות, כגון שימון או הוספת סיליקה ג'ל לאריזה, למניעת נזקי לחות.

לצמצום הבלאי של חפצים נדרשת תחזוקה שלהם. תחזוקה של נעליים, למשל, כוללת צחצוח שלהם. תחזוקה של מכונית כוללת טיפול שגרתי במוסך מדי תקופה מסוימת, לשם החלפה של חלקים שהתבלו. טיפול פחות שגרתי נדרש כאשר בעקבות תאונה נגרם בלאי לגוף המכונית. החלפת חלקים שהתבלו נעשית לעיתים לאחר שהתברר שהחלק אינו ראוי יותר לשימוש, ולעיתים היא נעשית במסגרת תחזוקה מונעת, לאחר תקופת שימוש מסוימת, גם אם תוצאות הבלאי עדיין אינן בולטות.

עלייה ברמת החיים מתבטאת לעיתים בהעדפת רכישה של מוצר חדש על פני שיקום של מוצר שהתבלה. כך, למשל, ניתן לשקול האם לתקן נעל שסולייתה נשחקה, או לרכוש נעליים חדשות.

בדרך כלל בלאי מהיר אינו תכונה רצויה, מוצרים מסוימים מתוכננים דווקא לבלאי מהיר. דוגמה לכך הן שקיות לשימוש חד-פעמי, המיוצרות כך שיתכלו תוך זמן קצר, על מנת שלא יגרמו לנזק סביבתי.

בחשבונאות משתקף הבלאי בפחת שנקבע לחפץ, אך אין זהות בין השניים. הפחת מחושב לפי כללים חשבונאיים. ערכה של מכונית המשמשת עסק יופחת לאפס במהלך שבע שנים, אף שמחיר השוק שלה יהיה גבוה מאפס.

ניהול מלאי בארגון מביא בחשבון את הבלאי של המוצרים המשמשים את הארגון, בתכנון תקציב התחזוקה של חפצים אלה וברכישת מלאי נאות של חלקי חילוף.

קטגוריה:ניהול מלאי
קטגוריה:תחזוקה
קונטנטו נאו

קונטנטו נאו (ContentoNow), לשעבר קונטנטו דה סמריק, היא הוצאת ספרים ישראלית העוסקת בשיווק וקידום מחוץ לישראל דרך פלטפורמות דיגיטליות כגון אמזון ופייסבוק. עסקה גם בהוצאה לאור במימון המחבר. בראש ההוצאה עומד המייסד, איש התקשורת והמו"ל נתנאל סמריק. ההוצאה מתמקדת בפרסום ספרים המעניקים תשובות לחיים טובים יותר (Books for Better Life). ספרים בעברית של ההוצאה מתורגמים לאנגלית ולסינית ומופצים בארצות הברית, באירופה [https://www.publishersweekly.com/pw/by-topic/international/international-book-news/article/79550-china-children-s-press-publication-group.html ובסין].

ההוצאה לאור משווקת תכנים וספרים בעיקר בתחום הדיגיטל באמצעות קמפיינים ברשתות החברתיות, תוך שימוש בפלטפורמות של פייסבוק, טוויטר, אמזון, הפצה לבלוגים בתחומים ייעודיים, למוציאים לאור בירידי ספרים בינלאומיים, וכן באולפן הטלוויזיה של ההוצאה שזכה לארח לראיונות שורה ארוכה של אישים.

עם המחברים שהוציאו או הפיצו את ספריהם בהוצאה נמנים: עמוס אטינגר, שאול אייזנברג, גילה אלמגור, עדי גורדון, כרמי גילון, איתן הבר, אילן הייטנר, דני יתום, ליאור כלפון, אוריאל לין, אושרת קוטלר, עליזה זיו ואחרים.

בדצמבר 2020 פורסם באתר "דה מרקר" כי קונטנטו דה סמריק, ארחה באולפני הטלוויזיה שלה שורה של חתני פרס ישראל לסדרה של ראיונות אישיים עם נתנאל סמריק..

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
ערב חד פעמי

כרזת המופע, פברואר 1983, מפרסמת 6 הופעות בתל אביב תוך 16 יום
ערב חד פעמי הוא שמה של סדרת מופעי בידור משנות השמונים והתשעים, בהשתתפות השחקנים מוני מושונוב ושלמה בראבא, הזמר גידי גוב (שהופיעו יחדיו בתוכנית הטלוויזיה זהו זה!), והמוזיקאים שלמה יידוב, יוני רכטר ואלון אולארצ'יק.

ראשיתה של הסדרה במלחמת לבנון הראשונה ב-1982, כאשר גוב, מושונוב, בראבא, יידוב ורכטר זומנו למילואים על מנת להופיע בפני החיילים בחזית. לאחר סיומה של המלחמה, החליטו החמישה להמשיך עם המופע על הבמות האזרחיות תחת השם "ערב חד פעמי". בשנת 1985 עלה המופע השני בסדרה, "ערב חד פעמי משופץ", בהרכב זהה. ב-1991, לאחר מלחמת המפרץ, עלה הערב השלישי והאחרון, "ערב חד פעמי קונבנציונלי", בו החליף אולארצ'יק את רכטר.

המופעים הורכבו משילוב של שיריהם המוכרים של גוב, רכטר, יידוב ואולארצ'יק עם מערכונים מקוריים לצד כאלה המבוססים על דמויות מ"זהו זה!" כגון יאצק (בראבא) והבבא בובה (מושונוב). חלק מהמערכונים הפכו לקטעים אהובים וזכורים בציבור הישראלי, כגון: "איש הצנזורה" (בו מגלם מושונוב צנזור המנסה לגנוז את המופע ואת שיריו של גוב) והמערכון בו מגלם בראבא עולה ממרוקו ("ירח מטפטף עלינו"). קומיקאים ישראלים רבים ציינו את המופע כאחת ההשפעות הבולטות עליהם. מושונוב אמר במספר הזדמנויות כי המופע היה "הדבר הכי טוב שעשיתי בקריירה שלי".

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20171201031050/http://mooma.mako.co.il/Biography.asp?ArtistId=16961 מוני ובראבא], באתר MOOMA
* [http://stereo-ve-mono.com/12458 ערב חד פעמי משופץ (1986)], באתר סטריאו ומונו
* [http://www.gidigov.co.il/ביוגרפיה-2/ ביוגרפיה], באתר של גידי גוב
* 

קטגוריה:סיבובי הופעות מ-1982
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-1985
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-1991
קטגוריה:סיבובי הופעות בישראל
אגוצנטריות

אגוצנטריות היא ראיית העולם מנקודת מבטו הבלעדית של המתבונן, ללא התייחסות לנקודות המבט של אנשים אחרים.

האגוצנטריות היא מצב נפשי בו האדם רואה עצמו כמרכז העולם ומתעלם מקיומם וצורכיהם של אחרים. ז'אן פיאז'ה טוען שהאגוצנטריות היא מאפיין בולט בחשיבתו של ילד צעיר, שבאופן טבעי שבוי בנקודת מבטו ואינו מודע לקיומן של נקודות מבט אחרות.

המילה אגוצנטריות היא הלחם של שתי מילים לטיניות, ego (אגו), שזה אני ו-centrum (צנטרום), שזה מרכז.

== דיבור אגוצנטרי ==
אצל ילדים קטנים קיימת תופעה של דיבור, שאינו מכוון אל האחר. אצל ילדים עד גיל 10 הדיבור הזה מהווה 20% עד 60% מהדיבור שלהם. פיאז'ה היה הראשון שהתייחס לתופעה וכינה אותה "דיבור אגוצנטרי". פיאז'ה חילק את הדיבור האגוצנטרי לשלושה סוגים:
# חזרה על המילים (אקולליה).
# מונולוג.
# מונולוג בחברת ילדים נוספים.
לאחר שפיאז'ה בחן את מושג האגוצנטריות אצל ילדים, הוא כינה את המצב ההתחלתי שבו נמצאת החשיבה שלהם- מצב אוטיסטי. כוונתו הייתה לחשיבה מרוכזת בעצמה ועיוורת לניגודים. בשלבים מאוחרים יותר מתחילים הילדים להבחין בזולת, בהשפעת חשיבה פחות מרוכזת בעצמה ויותר רציונלית.

החשיבה האגוצנטרית של הילדים מייצגת שלב מעבר, כמו פשרה בין אוטיזם מקורי לבין הגיון.

הדיבור משקף את טבעה האגוצנטרי של החשיבה אצל ילדים, ואת עקרון העונג (pleasure principle) המנחה אותה. במהלך התפתחותם נעלם לילדים הדיבור האגוצנטרי ומפנה את מקומו לדיבור חברתי הקשור לעקרון המציאות ומובן לסובבים אותם.

ויגוצקי, שחזר על כמה מניסוייו של פיאז'ה, טען בתוקף שדיבור אצל ילדים הוא חברתי כבר מראשיתו. בגיל מסוים אותו דיבור חברתי פרימיטיבי מתחלק לשניים: לדיבור אגוצנטרי עבור עצמי ולדיבור תקשורתי עבור אחרים. דיבור פנימי הוא תוצר השינוי וההפנמה של הדיבור האגוצנטרי עבור עצמי. הדיבור האגוצנטרי רחוק מלהיות תופעה נעלמת וחסרת תועלת, ומהווה שלב הכרחי בהתפתחות הדפוסים הפנימיים של חשיבה מילולית ושליטה עצמית.

== קישורים חיצוניים ==
* אולג קומליק, [https://economicsociologydotorg.files.wordpress.com/2020/07/d790d792d795d7a6d7a0d798d7a8d799d795d7aa-d795d794d798d799d794-d79cd798d795d791d7aa-d794d7a2d7a6d79ed799-d791d79ed795d79e.pdf אגוצנטריות והטיה לטובת העצמי בניהול משא ומתן], משאבי אנוש 260-259, עמ' 12–18 (2009)
* [http://www.criticalthinking.org/articles/natural-egocentric.cfm The Human Mind Is Naturally Prone To the Following Egocentric Tendencies] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסיכולוגיה התפתחותית
קטגוריה:עצמי
קטגוריה:נרקיסיזם
סן-לו

סן-לו (בצרפתית: Saint-Lô) היא עיר בצרפת ובירת מחוז מאנש.

==היסטוריה==
העיר נוסדה בשם בריוור (בגאלית עתיקה: Briovère; מילולית:"גשר על נהר וייר" ) והייתה מבצר גאלי.

סן-לו הייתה העיר השלישית בגודלה בדוכסות נורמנדיה אחרי רואן וקן, ונהפכה לחלק מצרפת ב-1202. ב-1275 ניתנה לה רשות לייצר מטבעות מהמלך פיליפ השלישי, מלך צרפת, וכך עשתה עד 1693.

במהלך מלחמת מאה השנים העיר נכבשה בידי חיילים אנגלים, וב-1347 העיר נפגעה מהמוות השחור. ב-1378 העיר חזרה לידיים צרפתיות. העיר נכבשה בחזרה על ידי האנגלים בשנים 1418–1449.

העיר סבלה רבות במהלך מלחמות הדת בצרפת. ב-1562 נכבשה העיר על ידי הכוחות ההוגנוטים ושימשה מבצר פרוטסטנטי.

ב-1795 ניתן לעיר תפקיד הבירה של מחוז מאנש. ב-1858 חוברה העיר לקו הרכבת פריז-שרבור.

במלחמת העולם השנייה נכבשה העיר על ידי כוחות גרמניה הנאצית ב-17 ביוני 1940. עקב היותה נקודה אסטרטגית, העיר הושמדה כמעט לחלוטין במהלך הפלישה לנורמנדי, וכונתה "בירת החורבות" על ידי סמואל בקט.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==
 
* 

העיר סן-לו ([[קיץ 1944)]]
* [http://mynormandy.com/regards-guerre.html דף מידע] על ההפצצות על סן-לו
* 

קטגוריה:נורמנדי תחתית: ערים
HOT HBO

[[לוגו הערוץ כ-"HOT Weekend"]]
[[לוגו הערוץ כ-"HOT Plus"]]
הלוגו הקודם של הערוץ מ-1 בינואר 2017 ועד 3 בספטמבר 2018
HOT HBO (בעבר נקרא: HOT Plus) הוא ערוץ טלוויזיה ייעודי ישראלי של חברת הטלוויזיה והתקשורת HOT. הערוץ משודר למנויי חברת הכבלים באפיק 4 (גם בפורמט HD).

הערוץ מתמקד בתוכניות וסדרות רכש מארצות הברית וארצות אחרות, וכן כלל תחילה שידורים חוזרים של מספר תוכניות מקור של HOT.

הערוץ נקרא תחילה "HOT Plus" והחליף את שמו ל-HOT HBO ב-1 בינואר 2017, לאחר ש-HOT רכשה את הזכויות לשידור תוכניות HBO באופן מלא.

==היסטוריה==
הערוץ החל את שידוריו ב-8 בפברואר 2015, לאחר מיתוג מחודש והחלפת שמו מ"HOT Weekend", אשר שודר בעבר באפיק 20 ולאחר מכן באפיק 26 בסופי שבוע בלבד. הערוץ עבר לשדר באפיק 4 והחליף את שמו ל"HOT Plus", והתחיל לשדר במשך כל ימי השבוע. לאחר עליית הערוץ המחודש, הועבר ערוץ CBS Drama לשדר באפיק 29, לאחר ששודר באפיק 4 במשך כחודש בלבד, מינואר – פברואר 2015.

במהלך שנת 2016 רכשה חברת HOT זכויות של סדרות מבית HBO וב-3 באוקטובר 2016 החלו שידורי סדרות אלה בערוץ HOT Plus. בעקבות זאת, ב-1 בינואר 2017 הוחלף שם הערוץ ל-"HOT HBO", והוא מותג מחדש יחד עם הלוגו של HBO. זאת על אף שבערוץ משודרים גם תכנים אשר אינם שייכים לרשת זו.

==תוכני הערוץ==
עבור הערוץ נרכשו לשידור מגוון סדרות מיובאות, כולל פרקים חדשים של סדרות ששודרו לפני כן בערוצים אחרים.

לוח השידורים תחילה כלל גם שידורים חוזרים של סדרות ישראליות מבית HOT.

===תוכני רכש===
* "משחקי הכס"
* "ויפ"
* "וסטוורלד"
* "בית הקלפים" (עברה מערוץ הוט 3)
* "אבא אמריקאי" (עברה מערוץ הוט 3)
* "השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר" (עברה מערוץ הוט 3)
* "חסרי בושה" (עברה מערוץ הוט 3)
* "מד מן" (עברה מערוץ הוט 3)
* "מחלקת גנים ונוף" (עברה מערוץ הוט 3 והוט קומדי סנטרל)
* "גירושים"
* "לא בטוחה"
* "האפיפיור הצעיר"
* "בנות"
* "עמק הסיליקון"
* "ליל האירוע"
* "הסופרנוס"
* "זמן אמיתי עם ביל מאהר"
* "קז'ואל"
* "סטארט אפ"
* "T@gged"
*"בלי לפגוע"
* "סמוך על סול"
* "פשע אמריקאי"
* "רואדיז"
* "המשפחה"
* "קוונטיקו"
* "הדרך"
* "בילי ובילי"
* "השקר היפה"
* "דיג"
* "מינדי" (עברה מערוץ הוט 3)
* "פארגו" (עברה מערוץ הוט 3)
* "כתום זה השחור החדש" (עברה מערוץ הוט 3)
* "הרומן" (עברה מערוץ הוט 3)
* "בייטס מוטל" (עברה מערוץ הוט 3) 
* "ילדי האנרכיה" (עונה 7, עברה מערוץ הוט 3 ו-HOT Zone) 
* "קטסטרופה" 
* "פורטלנדיה" 
* "עור רגיש"
* "טרנספרנט"
* "החבובות"
* "מר רובוט"
* "יומן השומן" (עברה מערוץ הוט 3)
* "הגשר"
* "הדרך לאהוב"
* "אישה מכובדת"
* "טיפול אונליין"
* "סיינפלד" 
* "סקס והעיר הגדולה"
* "דריה"
* "ספוקס"

==ראו גם==
*HOT3 – ערוץ הדגל של הוט, המשדר סדרות רכש לצד סדרות מקור ישראליות.
*HOT Zone – ערוץ סדרות אקשן ומתח, החליף את AXN.
*yes Base – הערוץ המקביל המשדר למנויי הלוויין של יס.

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה ישראליים
קטגוריה:HOT: ערוצים
קטגוריה:HBO
מסגד נוטרדאם

מסגד נוטרדאם (ברוסית: Мечеть Парижской Богоматери) הוא רומן עתידנתי-פוליטי שזכה להצלחה רבה ברוסיה ופורסם גם בצרפת ב-2009. הספר שנכתב בידי הסופרת הצרפתית הלנה צ'ודינובה, עוסק באסלאמיזציה של צרפת בשנת 2048.

== רקע ==
הספר הוא פרי יצירתה של הסופרת הלנה צ'ודינובה, בתו של הגאולוג ופלנטאולוג פיטר צ'ודינוב, אשר כתבה מספר ספרים ביניהם ספר ילדים על ההיסטוריה של אנגליה וטרילוגיה בדיונית במוטיב מלחמת האזרחים הרוסית.

הרומן הדיסטופי, "המסגד של נוטרדאם בפריז", עורר התעניינות ציבורית רבה. הרומן יצא לאור בסרביה, טורקיה, צרפת, פולין ובולגריה והוא תורגם לאנגלית ונורווגית. ב-2005 קיבל את פרס הרוסי "בסטקון". הרומן היה מוקד לביקורת על ידי מוסלמים ותנועת המרכז-שמאל בצרפת.

הספר נכתב במקור ברוסית והוא נאסר לפרסום במדינות רבות, ביניהן מדינות דמוקרטיות.

== תקציר ==
בתחילת המחצית השנייה של המאה ה-21, 20 שנה לאחר ניצחון המהפכה האסלאמית באירופה. בארצות הברית מתחוללת מלחמת אזרחים. המעצמות שנותרו חופשיות ולא אסלאמיסטיות: סין, יפן, ישראל, רוסיה, אוסטרליה והודו, נתונות במלחמה לשמור על עצמן מהח'ליפות האסלאמית העולמית. על צרפתים שסירבו להמיר את דתם לאסלאם נכפה לחיות תחת תנאים קשים בגטאות בפריז. "ההתנגדות הצרפתית החדשה" מוצאת מידע אודות החלטת החליפות והתשובה הסופית לשאלת הצרפתים. ההתנגדות הצרפתית החדשה פונה נואשות לפעולות גרילה בניסיון להגן על אנשיה ממוות בטוח.

ברמיזה לספרו של ג'ורג' אורוול "1984", מתאר הספר את שנת 2048. הקתדרלה המפורסמת היא כעת מסגד "אל-פרנקוני". קתולים צריכים לחגוג את המיסה בחשאיות בקטקומבות מתחת לאדמת פריז והמדינה נתונה לשלטון חוק השריעה האיסלמי. לא רק צרפת נתונה לשלטון מוסלמי אלא כל אירופה למעט רוסיה, המדינה החופשית היחידה שנותרה באזור. אלו בצרפת שדמם אירופאי חיים במחבוא או תחת תנאים מחפירים בגטאות. אחת הסצנות שפותחות את הספר מתארות סקילה למוות של לא-מוסלמי שנתפס מכין יין.

קטגוריה:ספרי 2009
קטגוריה:ספרות צרפתית
קטגוריה:צרפת: אסלאם
קטגוריה:ספרות פוליטית
קטגוריה:ספרים צרפתיים
קטגוריה:עתידנות
הקומה השביעית

הקומה השביעית (בספרדית: Séptimo - "שביעי") הוא מותחן ארגנטינאי משנת 2013 בבימויו של פאצ'י אמצוקה הספרדי בכיכובם של ריקרדו דרין, בלן רואדה, לואיס זימברובסקי, אוסוולדו סנטורו, גיז'רמו ארנגו וחורחה ד'אליה. הסרט מגולל התרחשות של יום אחד בבניין בן שבע קומות כשחייו של עורך דין מצליח עוברים טלטלה של ממש כאשר שני ילדיו נעלמים בבניין. הסרט עלה להקרנת בכורה בספטמבר 2013.

==עלילה==
הסרט מתרחש בשכונת פאלרמו בבואנוס איירס, בבניין בן 7 קומות, כאשר סבסטיאן, עורך דין מצליח, יוצא מדירת אשתו בנפרד, דליה, בקומה השביעית, כדי לקחת את ילדיו לבית הספר. הם משחקים משחק תחרותי כשהוא יורד במעלית והילדים במדרגות אלא שבהגיעו לקומת הקרקע, הוא מגלה כי הילדים נעלמו.

סבסטיאן מתחיל בחיפוש אחר ילדיו הנעלמים ומנסה לגלות האם זה אחד השכנים שחטף אותם, או מישהו מבחוץ. עד מהרה הוא נחרד לחשוב שאולי זו תחבולה של איש העולם התחתון המנסה לסחוט את סבסטיאן, המשמש כעורך דין בתביעה נגדו.

==שחקנים ראשיים==
* ריקרדו דרין - סבסטיאן רוברטי
* בלן רואדה - דליה
* לואיס זימברובסקי - שוער הבניין
* אוסוולדו סנטורו - המפקח רוסאלס
* גיז'רמו ארנגו - רוביו
* חורחה ד'אליה - מרסלו גולדשטיין

==הפקה==
צילומי הסרט נערכו בבניין מגורים בן ארבע קומות שנוספו לו לצורך הצילומים 3 קומות, באמצעים דיגיטליים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150214163435/http://timeout.co.il/המדריך/סרטים/הקומה-השביעית-50673 עמוד הסרט] באתר Time Out
קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי מתח ארגנטינאיים
קטגוריה:סרטי מתח ספרדיים
דני מושיוב

דני מושיוב (נולד ב-22 באוקטובר 1968) הוא קצין ישראלי במילואים בדרגת אל"ם, כיהן כמפקדה הראשון של קריית ההדרכה על שם האלוף אריאל שרון.

== ביוגרפיה ==
החל את דרכו בצנחנים, לאחר מכן שירת במגוון תפקידים בחיל הרפואה.

בין היתר היה ראש ענף אימון ומבצעים בחיל הרפואה, סגן מפקד המשלחת בעקבות רעידת האדמה בהאיטי וסגן מפקד בה"ד 10. תכנן והוביל את פרויקט אליפות צה"ל לרפואה.

בין השנים 2010–2013 כיהן כמפקד בה"ד 10 ולאחר מכן מונה למפקד קריית ההדרכה על שם אריאל שרון עד ספטמבר 2016.

לאחר שחרורו מצה"ל מונה למנהל מחוז דרום של קופת חולים מאוחדת.

== חיים אישיים ==
מושיוב מתגורר ברמת גן, נשוי ואב לשלושה.
מושיוב בעל תואר ראשון בחינוך בלתי פורמלי ותואר שני במנהל מערכות בריאות.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://soundcloud.com/glz-radio/nyeqsiporfm2 אל"ם דני מושיוב, מפקד עיר הבה"דים: חזון שהופך למציאות], גל"צ

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קציני חיל הרפואה
קטגוריה:מפקדי בה"ד 10
קטגוריה:קריית ההדרכה על שם האלוף אריאל שרון
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:סגל קופת חולים מאוחדת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
פארק החולדות

פארק החולדות הוא כינוי למחקר בנושא התמכרות לסמים שנערך בשנות ה-70 המאוחרות (ופורסם בשנת 1980), על ידי הפסיכולוג הקנדי ברוס ק. אלכסנדר ועמיתיו באוניברסיטת סיימון פרייזר בקולומביה הבריטית שבקנדה.

השערתו של אלכסנדר הייתה כי סמים לא גורמים להתמכרות, ושההתמכרות לכאורה לסמים הנרקוטיים שנצפתה בשכיחות בחולדות מעבדה ניתנת לייחוס לתנאי החיים שלהם, ולא לתכונות הממכרות של הסם עצמו. הוא כתב בנייר עמדה לסנאט הקנדי בשנת 2001, שניסויים קודמים שבהם חולדות מעבדה הוחזקו מבודדות בכלובי מתכת צפופים, נקשרו למנגנון הזרקה עצמית, רק מראים כי "בעלי חיים במצוקה קשה, כמו אנשים במצוקה קשה, יקלו על מצוקתם בצורה תרופתית אם יוכלו".

כדי לבחון את השערתו, אלכסנדר בנה פארק חולדות, מושבת דיור בגודל 8.8 מטר רבוע (95 רגל מרובע), פי 200 מהשטח של כלוב מעבדה סטנדרטי. היו 16-20 חולדות משני המינים במעון, שפע של מזון, כדורים וגלגלים למשחק, ומספיק מקום להזדווגות וגידול הגורים. תוצאות הניסוי תמכו בהשערתו. חולדות שנאלצו לצרוך מורפין הידרוכלוריד במשך 57 ימים רצופים הובאו לפארק החולדות וניתנה להן הבחירה בין מי ברז רגילים ומים מהולים במורפיום. על פי רוב, הם בחרו במים רגילים. במאמרו כתב על כך אלכסנדר: "שום דבר שניסינו... לא יצר משהו שנראה כמו התמכרות בחולדות ששוכנו בסביבה רגילה באופן סביר." קבוצות ביקורת של חולדות מבודדות בכלובים קטנים צרכו הרבה יותר מורפיום בניסוי זה ובכמה מהניסויים שאחריו.

המאמר המקורי נדחה על ידי כתבי העת המדעיים החשובים ופורסם לבסוף בכתב עת קטן יחסית, "Psychopharmacology". מספר ניסויים אחרים שנערכו בעקבות המחקר, לא הצליחו לשחזר את תוצאותיו. עם זאת, המחקר עורר תשומת לב באשר לתנאי הכליאה של חולדות מעבדה והשפעתם על תוצאות ניסויים. מחקרים חדשים מתחילת המאה ה-21 מצאו כי סביבה מעשירה עשויה להקטין את התמכרותם של עכברים למורפיום, וכן להפחית סיכון להפרעות כמו אלצהיימר, הנטינגטון ופרקינסון. 

אלכסנדר עצמו ממשיך להרצות על מחקרו; החל מ-1985 הוא עבר לחקור התמכרות לסמים בקרב בני אדם מתרבויות מגוונות, מתוך הנחה שההבדלים הבין-תרבותיים בין אנשים מדמים את ההבדל בין חולדות בכלוב לעומת בפארק.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.brucekalexander.com/articles-speeches/rat-park פארק החולדות], באתר של ברוס ק. אלכסנדר

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסיכולוגיה: ניסויים
קטגוריה:ניסויים בבעלי חיים
קטגוריה:סמים