OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מעילה (הלכה)

בהלכה, מעילה היא שימוש בחפץ, בהמה או כסף השייך להקדש, שלא לצורך המקדש או הקרבנות. 

בעברית מודרנית למילה משמעות שונה: שימוש במשהו שניתן בידיו של אדם שלא לצורך אליו יועד, ובכלל זה: מעילה בכסף, מעילה בסמכויות, מעילה באמון.

== מקור ==
המקור להלכות המעילה בתורה מופיע בחומש ויקרא:

במשנה ולאחריה בתלמוד הבבלי הלכות מעילה מרוכזות במסכת מעילה.

==דיני האיסור ==
אדם שלקח מן ההקדש שווה פרוטה, או השתמש בחפץ של הקדש שימוש השווה פרוטה חייב להחזיר את שווי החפץ או השימוש בתוספת חוֹמֶש - בסך הכל 125% (כך שתשלום החומש יוצא חמישית מהסכום הכולל). בנוסף, מתחייב המועל בעונש; מיתה בידי שמיים או מלקות (לפי מחלוקת התנאים והראשונים בעניין) למועל במזיד, וקורבן אשם - כבש בן שנה - למועל בשגגה.

באיסור מעילה נכלל גם האיסור לגזוז בהמה המוקדשת לקרבן, אף שלא לצורך שימוש בצמר. הגזיזה והשימוש בבהמה המוקדשת למקדש שלא לצורך הקרבה, אסור רק מדרבנן, ואין עליהם קרבן ותשלום חומש.

איסור המעילה לא חל על דברים ששימושם הותר לאדם, אף שהותר רק לאנשים מסוימים בלבד, כגון בשר הקרבנות - כיוון שהותר לאכילת הכהנים, אין בו דיני מעילה.

קול מראה וריח אין בהם משום מעילה.

==יציאה לחולין==
לאחר שאדם אחד מעל בחפץ של הקדש, אותו החפץ איבד את קדושתו ויוצא לחולין. לדין זה יש מספר השלכות. ההשלכה הראשונית היא לגבי המשך מעילה באותו החפץ, שאינה יכולה להתקיים מפני שהחפץ כבר אינו קדוש. השלכה זו מבוטאת במשנה במשפט: "אין מועל אחר מועל", אין אפשרות מעילה בפעם השנייה. ההשלכה הנוספת היא לדיני ממונות, שכן החפץ בהיותו מוקדש כבר אינו שייך לבעליו הקודמים, אף על פי שעדיין נמצא ברשותו, אך ברגע שמעל בו והוציאו לחולין, החפץ חוזר להיות שלו מבחינה ממונית.

דין זה מוגבל רק לחפצים שחלה עליהם קדושת דמים, כלומר שמשמשים לבית המקדש רק כנכס למכירה ולא משתמשים בהם עצמם, אבל חפץ הקדוש בקדושת הגוף אינו יוצא לחולין במעילתו, כמו בהמה הראויה להקרבה (שאינה בעלת מום) או כלי שרת שנשארים בקדושתם. במסכת קידושין מובאת מחלוקת בין רבי יהודה לרבי מאיר האם דין יציאה לחולין הוא דווקא בשוגג שחייב קרבן מעילה, ובמזיד אין יציאה לחולין, או שדווקא במזיד החפץ יוצא לחולין ובשוגג אינו משנה את מעמדו. להלכה נפסק כרבי יהודה, שזה דווקא בשוגג ולא במזיד.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קורבנות ביהדות
קטגוריה:הקדש
קטגוריה:פרשת ויקרא
קטגוריה:פרשת נשא
סמל אנגולה

סמל אנגולה מייצג בעיקרו את העבר הקרוב של האומה החדשה. הוא כולל סממנים מרקסיסטיים כבדים, כמו גם בדגל הלאומי. במרכז - מצ'טה ומעדר, המסמלים את המהפכה שהמדינה עברה בדרך לעצמאותה, ואת החשיבות שבעבודה חקלאית. מעליהם - כוכב, המסמל קידמה. השמש הזורחת היא סמל להתחלה חדשה. הסמל כולו מוקף חציו בגלגל שיניים, המסמל את חשיבות העבודה והתעשייה, וחציו השני בענפי כותנה וקפה, המסמלים את החשיבות שבשני ענפי החקלאות הללו באנגולה. 
מתחת - ספר פתוח, המסמל חינוך, וכותרת שבה כתוב - Republica De Angola - הרפובליקה של אנגולה, בפורטוגזית.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנגולה: סמלים לאומיים
אנגולה

אנגולה
אנגולה
סמל אינדונזיה

סמל אינדונזיה נקרא גם "גארודא פאנצ'אסילא". החלק המרכזי של הסמל הוא הגארודה, ציפור מהמיתולוגיה ההינדואית והבודהיסטית, ומגן עם חמישה סמלים. הסמל עוצב על ידי הסולטאן חאמיד השני, והתקבל כסמל הלאומי ב-11 בפברואר 1950.

== המגילה והמוטו ==
הגארודה מחזיקה בטלפיה מגילה, ועליה כתוב המוטו הלאומי של אינדונזיה – "Bhinneka Tunggal lka", ביאוונית עתיקה – בחלקים, אך עדיין אחד.

== הגארודה ==
הגארודה היא עיט מיתולוגי מוזהב, המשותף למיתולוגיה ההינדית והבודהיסטית. במקור, הגארודה היא כימרה, בעלת כנפיים, מקור ורגליים עיט מוזהבות, אך ללא ידי האדם וזנב הדרקון. היא משמשת כסמל באומות דרום ודרום-מזרח אסיה. השימוש בגארודה מייצג את השלטון ההינדי שהיה באינדונזיה בתקופת הממלכות הקדומות.

לנוצות סידור מיוחד, המייצג את תאריך עצמאותה של אינדונזיה – 17 באוגוסט 1945. ישנן 17 נוצות על כל כנף, 8 על הזנב, 19 בבסיסו של הזנב (מתחת למגן) ו-45 על הצוואר.

== המגן ==
המגן הוא סמל צבאי, המייצג את ההגנה על המולדת. הוא מחולק לחמישה אגפים, הצבועים באדום ולבן לפי "דוגמת שחמט", כאשר במרכז נמצא מגן שחור. הקווים השחורים במרכז מסמלים את קו המשווה, החוצה את הארכיפלג.

במרכז – כוכב צהוב על רקע שחור. הצבע השחור מזוהה עם מוחמד, נביא האסלאם, הדת השולטת באינדונזיה. הכוכב גם הוא מזוהה עם האסלאם וגם עם סוציאליזם. הצורה המחומשת מיצגת את ה"פאנצ'א סילא", חמשת העקרונות שהגה הנשיא סוקרנו ומהווים מעין בסיס פילוסופי וחוקתי של אינדונזיה.

בצד ימין למטה – שרשרת על רקע אדום. היא מייצגת את המשכיות דורות האדם, והחוליות מייצגות את הגברים והנשים, כמו גם את האמונה בקשר שבין האנשים.

בצד ימין למעלה – עץ על רקע לבן. זהו עץ פיקוס, המסמל את אחדות אינדונזיה. לפיקוס שורשים רבים מעל האדמה, וכך גם לאומה האינדונזית – שורשים תרבותיים ארוכים ועמוקים הנשלחים רחוק.

בצד שמאל למעלה – שור על רקע אדום. הבנטנג (שור הגדל בדרום אסיה) הוא חיה חברתית, וכך גם האדם, החייב לקבל החלטות תוך שיתוף אחרים. השור הפך גם לסמלן של מפלגות שונות באינדונזיה.

בצד שמאל למטה – אורז וכותנה על רקע לבן. הם מסמלים צדק חברתי, פרנסה ומחייה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אינדונזיה: סמלים לאומיים
אינדונזיה

אינדונזיה
אינדונזיה
קטגוריה:עיט בתרבות
קטגוריה:שור בתרבות
קו. אר. רייקיאוויק

קנטדספירטנופיאלא רייקיאוויק (באיסלנדית: KnattspyRnufélag Reykjavíkur, משמעו- "מועדון הכדורגל של רייקיאוויק") או בקיצור קו. אר. או קו. אר. רייקיאוויק הוא מועדון כדורגל איסלנדי מהעיר רייקיאוויק, בירת איסלנד. קבוצת הכדורגל נחשבת לקבוצה הטובה באיסלנד והיא בעלת 27 אליפויות הליגה האיסלנדית למרות מספר האליפויות הנמוך בסוף המאה ה-20 ותחילת המאה ה-21.

==היסטוריה==
קו. אר. הוקמה ב-16 בפברואר 1899 ברייקיאוויק וזהו מועדון הספורט הוותיק ביותר באיסלנד כולה. קו. אר. הייתה קבוצת הכדורגל היחידה ברייקיאוויק במשך כעשור אך עם הזמן החלו להופיע לה יריבות עירוניות. קיי. אר. זכתה באליפות האיסלנדית הראשונה בעונת 1912 לאחר משחק גומלין נגד פראם רייקיאוויק.

לאחר הזכייה בתואר החליטה הקבוצה לאמץ בצבעי מדי הקבוצה את מדי הקבוצה שתזכה באותה עונה בפרמייר ליג האנגלי באותה עונה ללא חשיבות לאיזו קבוצה זו תהיה. בסופו של דבר אימצה הקבוצה את צבעי המדים של ניוקאסל יונייטד.

הקבוצה זכתה באליפות הראשונה לאחר פיצול הליגה לשניים ב-1955 וכן באליפות בשנת 1959 בה החלה להיות נהוגה שיטת שני משחקים-חוץ ובית. קו. אר. גם זכתה בגביע האיסלנדי הראשון בשנת 1960. קיי. אר. הייתה הקבוצה הראשונה מאיסלנד שהשתתפה במפעל אירופי כלשהו כאשר שיחקה בליגת האלופות נגד קבוצת ליברפול בשנת 1964 (היה זה משחקה הראשון של ליברפול במעמד אירופי כלשהו), בשני המשחקים ניצחה ליברפול ועלתה שלב. קבוצה הנשים של המועדון הייתה לקבוצת הנשים האיסלנדית הראשונה שמשחקת במפעל אירופי כלשהו בשנת 2001.

הקבוצה זכתה באליפותה ה-20 במספר בעונת 1968, אז באותה העונה נראה היה כי הקבוצה נמצאת מעל רמת הליגה המקומית בגלל הקלות בה זכתה באליפות, איש לא שיער שייקחו לקבוצה 31 שנים לזכות באליפותה הבאה. הקבוצה הורדה באופן מפתיע לליגה השנייה בעונת 1977 וכן הייתה קרובה מאוד לאליפות בשנים 1990, 1996 ו-1998 אך בכל אחת מהעונות הקבוצה לא הגיעה לתואר הנכסף. בשנת 1999, זכתה הקבוצה בתואר אחרי שנים רבות של בצורת תארים.

כיום לקבוצה 27 אליפויות ו-14 גביעים, יותר מלכל קבוצה אחרת באיסלנד.

==תארים==
* אליפות איסלנד: 27
** 1912, 1919, 1926, 1927, 1928, 1929, 1931, 1932, 1934, 1941, 1948, 1949, 1950, 1952, 1955, 1959, 1961, 1963, 1965, 1968, 1999, 2000, 2002, 2003, 2011, 2013, 2019
* הגביע האיסלנדי: 14
** 1960, 1961, 1962, 1963, 1964, 1966, 1967, 1994, 1995, 1999, 2008, 2011, 2012, 2014
* גביע הליגה האיסלנדי: 8
** 2001, 1998, 2005, 2010, 2012, 2016, 2017, 2019
* הסופר קאפ האיסלנדי: 5
** 1998, 2001, 2005, 2003, 2012

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל איסלנדיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1899
קטגוריה:רייקיאוויק: ספורט
The WB

The WB הייתה רשת שידור אמריקנית שנוסדה בתאריך 11 בינואר 1995 על ידי חברת האחים וורנר וחברת טריביון. ב-2006 הודיעו ראשי הערוץ על סגירת הערוץ ומיזוגו עם "UPN" לרשת החדשה "The CW".

== היסטוריה של הערוץ ==
בעקבות ההצלחה של רשת FOX שהוקמה ב-1986 והייתה לרשת השידור הרביעית הארצית בארצות הברית, החליטו אולפני האחים וורנר להקים ערוץ טלוויזיה חדש בדומה לרשתות הטלוויזיה האחרות. בינואר 1995 החל בשידוריו הערוץ בשם "The WB". מלבד הלוגו, לרשת היה גם קמע: דמות הצפרדע המצוירת מישיגן ג. פרוג שליוותה את הרשת עד לסגירתה ב-2005.

עד 1997, לא הצליח הערוץ לקבל נתח חשיפה משמעותי ורוב הסדרות ששודרו היו סדרות שבוטלו וחודשו על ידי הערוץ.

החל מ-1997, "The WB" החליטה הרשת לעבור לסדרות נוער, בזמן ש-FOX שעשתה זאת קודם עם בוורלי הילס 90210 החלה לפנות לקהל בוגר יותר. הסדרה הראשונה שפנתה לנוער כקהל יעד הייתה "באפי ציידת הערפדים" שהייתה הצלחה בתחילת דרכה. הרשת המשיכה עם "מכושפות", "פליסיטי" ועוד.
הרשת סייעה לקריירה של כמה שחקנים, כגון שרה מישל גלר, קייטי הולמס, ג'יימי פוקס ומישל ויליאמס.
למרות ההצלחה היחסית, עם שנת 2000, איבד הערוץ מאחוזי הצפייה שלו לרשת המתחרה UPN שהוקמה גם בסמוך לערוץ.

=== סגירת הערוץ ומיזוג ===
למרות רווחיות יחסית שהייתה לערוץ בשלב מסוים בניגוד ל-UPN, החליטו קברניטי הערוץ ב-2006 על סגירת "The WB" ומיזוג עם "UPN" לרשת חדשה בשם "The CW".

ב-24 בינואר 2006 הודיעו החברות CBS והאחים וורנר על השקת ערוץ חדש בשם The CW, שעתיד להציג תוכניות וסדרות מהערוצים The WB ו-UPN ולהוות מיזוג בין שני הערוצים הללו. ב-17 בספטמבר 2006 חדלו שידורי The WB.

בערב השידורים האחרון לערוץ שודרו פרקי הבכורה של הסדרות המצליחות של הערוץ וגם הופיע בפעם האחרונה אי פעם קמע הערוץ מישיגן ג. פרוג. ערב השידורים קיבל רייטינג נמוך של 2 מיליון צופים. אחת הסיבות היא מעברן של תחנות השידור המקומות לרשת מתחרה חדשה "MyNetworkTV".

=== החייאה בתור ערוץ אינטרנט ===
התקוות שהערוץ החדש יקבל נתח צפייה גדול משקיבלו כל אחת מהרשתות בנפרד לא התממשו ולכן, החליטו אולפני וורנר ב-2008 להחזיר את המותג והערוץ "The WB" בתור ערוץ המשדר באינטרנט בלבד. הערוץ האינטרנטי שידר מספר סדרות מקוריות וגם סדרות שהופקו על ידי אולפני "האחים וורנר" כמו The O.C. וחברים.

== סדרות ==
* "מכושפות"
* "אחיות או לא להיות"
* "תאומות"
* "אנג'ל"
* "באפי ציידת הערפדים"
* "דוסון קריק"
* "אברווד"
* "פליסיטי"
* "ג'ק ובובי"
* "קרובות"
* "רוזוול"
* "ככה זה בחיים"

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה אמריקאיים
קטגוריה:וורנר מדיה
הווארד נמרוב

הווארד נֶמֶרוֹב (Howard Nemerov; 29 בפברואר 1920 – 5 ביולי 1991), משורר יהודי-אמריקאי. נמרוב היה אחיה של הצלמת בעלת המוניטין דיאן ארבוס.

בעת מלחמת העולם השנייה שירת נמרוב כטייס, תחילה בחיל האוויר הקנדי, ואחר כך בחיל האוויר האמריקאי. רבים משיריו מביאים ציורים, מילים וביטויים משירותו כטייס. ניסיונו זה שימש אותו גם בעת שהתייצב בין ראשי המתנגדים למלחמה בווייטנאם.

הווארד נמרוב התמנה במהלך חייו פעמיים למשרת "משורר המדינה" האמריקאי (Poet Laureate), כבוד שרק טובי המשוררים זכו בו. הוא פרסם למעלה מעשרה כרכים של שירה, מסות ופרוזה. טרם תורגם לעברית ספר מספריו. שירים בודדים משלו, שתרגמו גיורא לשם, משה דור ואחרים, נדפסו בכתבי העת העבריים.

== פרסים שזכה בהם ==
*פרס פוליצר 
* פרס על-שם גוגנהיים
* פרס בולינגן לשירה

==שיר בעברית==

::::::המלחמה באוויר
::::::מאת הווארד נמרוב
::::::מאנגלית: אברהם עוז

::::::מַזְָל שֶׁאֶת מֵתֵינוּ לֹא רָאִינוּ.
::::::הֵם לֹא טָרְחוּ לָבוֹא לְהִתְפַּגֵּר,
::::::רַק נִשְׁאֲרוּ שָׁם, בְּמֶרְחָק סָבִיר.
::::::הִיא נְקִיָּה, מִלְחֶמֶת הָאַוִּיר. 

::::::רוּחוֹת הֵן לֹא יָשׁוּבוּ לְסַפֵּר
::::::כֵּיצַד הֻכּוּ לָאָרֶץ אוֹ לַיָּם,
::::::וְרַק נוֹתְרוּ שׁוֹתְקוֹת, בִּמְעוֹף הָרוּחַ,
::::::צְלָלִים נֶעֱלָמִים, הִרְהוּר שָׁכוּחַ.

::::::לֹא מַצֵּבוֹת, רַק צְרוֹר מִלּוֹת הֶסְפֵּד,
::::::דִּבְרֵי רַבִּים בְּשֵׁם הַמְעַטִּים
::::::מֵאֵשׁ הַקְרָב, סוֹפְדִים אַנְשֵׁי הַחַיִּל,
::::::אֶל רוּּם כּוֹכָב, זוֹקְפִים רֹאשָׁם שָׁמַיִּם.

::::::הָיְתָה זוֹ מִלְחָמָה טוֹבָה: נִצַּחְנוּ!
::::::כְּאִלּוּ מָוֶת לֹא הָיָה, אֵלִי!
::::::הַמְנֻצָּחִים יָעִידוּ, בְּלִי סָפֵק,
::::::אוֹתָם הוֹתַרְנוּ בָאַוִּיר הָרֵיק.

==ביבליוגרפיה==
===שירה===
<div style="direction: ltr;">
*The Image of the Law (1947)&lrm;
*The Salt Garden (1955)&lrm;
*Mirrors and Windows (1958)&lrm;
*The Winter Lightning: Selected Poems (1968)&lrm;
*The Collected Poems of Howard Nemerov (1977)&lrm;
*Trying Conclusions: New and Selected Poems, 1961-1991 (1991)&lrm;
</div>

===פרוזה===
<div style="direction: ltr;">
*The Melodramatists (1949)&lrm;
*Federigo: Or the Power of Love (1954)&lrm;
*The Homecoming Game (1957)&lrm;
</div>

==קישורים חיצוניים==
;תרגומי כתביו לעברית
* 
* [https://zviah.wordpress.com/2016/02/06/עטלף-בשלג כיוון ששאלת על קו הגבול בין פרוזה לשירה], בבלוג "מכרות נטושים"
* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:משוררים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:זוכי פרס הספר הלאומי האמריקאי
קטגוריה:טייסים יהודים אמריקאים
קטגוריה:טייסים יהודים קנדים
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: שירה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1991
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות
The Beatles Anthology

שלושת תקליטורי האנתולוגיה
The Beatles Anthology הוא מיזם משנות התשעים המתעד את להקת הביטלס מהקמתה ועד פירוקה, שכלל ספר עב כרס, סדרת טלוויזיה דוקומנטרית בת שמונה פרקים ושלושה אלבומי אוסף כפולים. הסדרה והאלבומים מכילים קטעי וידאו והקלטות נדירות. קטעי השמע של האנתולוגיה, בשלושה תקליטורים כפולים, מחולקים לפי שנות פעילותה של הלהקה:
* Anthology 1 (1958-1963)
* Anthology 2 (1964-1968)
* Anthology 3 (1968-1970)

הסדרה שודרה בטלוויזיה הבריטית בסוף 1995 ובהמשך ברחבי העולם. בישראל שודרה בערוץ הראשון, עם הקדמה של יואב קוטנר לפני כל פרק. בספטמבר 1996 שווקה בקלטות וידאו ובלייזרדיסק במארזים בני שמונה חלקים. בשנת 2003 שווקה ב-DVD הכולל תקליטור תשיעי עם תוספות מיוחדות (בין היתר הוידאו קליפ ל-Real Love שלא נכלל בסדרה המקורית).

את אלבומי האנתולוגיה הפיק וערך מפיקם של הביטלס, ג'ורג' מרטין, ואת עטיפת האלבומים ומארז הסרטים עיצב האמן והמוזיקאי קלאוס פורמן שפעל עם הביטלס בראשית דרכם ואף עיצב את עטיפת האלבום Revolver.
לצורך הוצאת האנתולוגיה התאחדו חד-פעמית שלושת חבריה הנותרים של הביטלס, ואף הוציאו שני סינגלים חדשים: "Free as a bird" ו-"Real Love".

== פירוט הדיסקים ==
=== Anthology 1 ===

Anthology 1 יצא בנובמבר 1995. האלבום הכפול הוא החלק הראשון מתוך The Beatles Anthology, ומופיעים בו שירים שהוקלטו על ידי הביטלס בין השנים 1958–1963. כמו כן מופיעים בו מספר ראיונות קצרים עם חברי הלהקה ועם אמרגנם בריאן אפשטיין.

באוסף זה נכלל השיר Free as a bird ("חופשי כציפור"), שנכתב על ידי ג'ון לנון ב-1977. לאחר מותו של ג'ון לקחו שאר חברי הלהקה, ג'ורג' האריסון, פול מקרטני ורינגו סטאר את הקלטות השיר המקוריות, דגמו מהן את קולו של לנון, והוסיפו ליווי בנגינה ובקולות רקע. על גבי עטיפת האלבום בעיצובו של קלאוס פורמן, מוצגים הביטלס בשנותיהם הראשונות כלהקה, עם פיט בסט וסטיוארט סטאקליף, שמאוחר יותר עזבו את הביטלס.

=== Anthology 2 ===

Anthology 2 יצא במרץ 1996. אלבום זה כולל קטעים נדירים או חלופיים מסבב הקלטות האלבום Help! עד להקלטות Magical Mystery Tour וסינגלים שהיו מתוכננים לצאת לפני הטיול שלהם להודו ב-1968. בנוסף, האלבום כולל שיר לא גמור של ג'ון לנון, Real Love, שהוקלט על ידי שאר חברי הלהקה.

=== Anthology 3 ===

Anthology 3 יצא באוקטובר 1996. האלבום כולל קטעים נדירים וחלופיים מהשנתיים האחרונות של פעילותם. הוא כולל קטעים מזמן הקלטת האלבום הלבן עד להתפרקותם, אחרי ההקלטות האלבום Let It Be ב-1970.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
Anthology
קטגוריה:אלבומי 1995
כלב רועים אסייתי

כלב רועים מרכז אסיאתי, המכונה גם כלב רועים אסיאתי, הוא כלב רועים המשמש לשמירה על עדרים בעיקר מפני חיות טורפות כגון זאבים ודובים. מכאן נובע שמו בשפות רבות (וולקודב ברוסית - "מוחץ זאבים", מרגקי בטורקמנית - "מרסק זאבים"). בישראל לא התבסס הגזע ויש לו מגדלים אחדים.

== מבנה כללי ==
מקורו של כלב הרועים האסייתי הוא בארצות מרכז אסיה: טורקמניסטן, אוזבקיסטן, קזחסטן, קירגיזסטן, טג'יקיסטן, רוסיה ואיראן. הגזע הוא גזע עתיק שעבר ברירה טבעית קשה במדבריות והרי מרכז אסיה. קיימות עדויות לקיומו של הגזע מזה 4000 שנה. אריסטו תיאר את הגזעים "המזרחיים" ככאלה שנולדו מהכלאה של כלבים עם טיגריסים.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.cassa.homestead.com/ על הגזע] באתר ארגון הגזע של אמריקה

קטגוריה:הקבוצה השנייה של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה השישית של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:כלבי רועים
נפות צרפת

נפות צרפת (Arrondissement) הם החלוקה המנהלתית השלישית בשלטון המקומי של צרפת. ישנם 342 נפות או "רבעים" שונים, המפוזרים בין 101 מחוזות צרפת. הבירה של כל נפה נקראת Sous-préfecture (תת-רשות). בנפות שבהן נמצאת בירת (préfecture) המחוז, מתפקדת זו גם כבירת המחוז וגם כבירת הנפה.

כל "נפה" מחולקת לקנטונים וקומונות, כאשר ישנם 3,879 קנטונים ו-36,569 קומונות בצרפת כולה. הערים פריז, ליון ומרסיי, הנחשבות מבחינה מנהלתית כקומונות, מחולקות לרבעים עירוניים בשל גודלן ואין לבלבל בין הרבעים העירוניים לרבעים (נפות) במחוזות צרפת.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צרפת: חלוקה מנהלית
צרפת
סן ברנרדו אלה טרמה

בזיליקת סן ברנרדו אלה טרמה (באיטלקית: San Bernardo alle Terme) היא בזיליקה המצויה בעיר רומא שבאיטליה.

==היסטוריה==
בנייתה של הכנסייה העגולה הסתיימה בשנת 1598 בתוך אחד המבנים ששימשו "ספירסטריום" - מגרש למשחקי כדור שהיה במעגל החיצוני של מבני מרחצאות דיוקלטיאנוס. במקור הייתה הכנסייה בבעלות הנזירים הסיסטרסיאנים הצרפתיים. לאחר המהפכה הצרפתית הועברה הכנסייה לקהילת ברנאר מקלרבו, על שמו קרויה הכנסייה.

==תיאור המבנה==
המבנה של הבזיליקה דומה לזה של הפנתאון. הכנסייה מעגלית ומכוסה כיפה שבמרכזה "אוקולוס". קוטר המבנה 22 מטרים.
עיטורי הכיפה מזכירים את אלה של בזיליקת מקסנטיוס. בתוך אולם הכנסייה שמונה פסלים של קדושים מעשה ידי הפסל קמילו מאריאני.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רומא: כנסיות
קטגוריה:קאסטרו פרטוריו
קטגוריה:רומא: בזיליקות
סדאקה רעות

סדאקה-רעות (صداقة - رعوت בערבית, תעתיק מדויק: צדאקה-רעות) היא תנועת נוער המקדמת שותפות נוער ערבי-יהודי. התנועה הוקמה בשנת 1983 על ידי פעילים חברתיים יהודים וערבים. מרכזה הוא ביפו.

== היסטוריה ==
התנועה נוסדה ב-1983 על ידי סטודנטים יהודים ופלסטינים. ב-1987 נרשמה התנועה כעמותה בשם "סדאקה-רעות". ב-1989 הוקמה הקומונה היהודית-ערבית הראשונה במסגרת התנועה. תחילה פעלה התנועה בעיקר באזור המרכז והשרון, בהמשך גם בחיפה, וב-2001 התמקמו משרדי העמותה ביפו. לימים, התרחבה התנועה לרחבי הארץ: יפו, נתניה, כפר קאסם, קלנסווה, ואדי עארה, מכללת בית ברל, מכללת אחווה, תל אביב ועוד.

במהלך שנות הפעילות של התנועה נטלו חלק בפעילויותיה אלפי בני נוער. התנועה נודעה כארגון חינוכי המתמקד בחינוך דו-לאומי, במאבק בגזענות ובחינוך לאקטיביזם חברתי-פוליטי. התנועה היא אחד הארגונים הדו-לאומיים היחידים בישראל לבני נוער.

==פעילות==
מטרת התנועה היא לפעול לקידום חברה שוויונית, דו-לאומית ורב-תרבותית, שמבוססת על צדק חברתי וסולידריות הדדית. היא פועלת כנגד הניכור בין החברה היהודית והערבית באמצעות קידום מודל של שותפות.

התנועה מפעילה מספר פרויקטים מרכזיים, המקדמים דיאלוג ואקטיביזם של בני נוער וצעירים: "פרויקט הנוער" הכולל פעילויות חד-לאומיות ודו-לאומיות לבני נוער תוך חינוך לאקטיביזם מקומי; "לשם שינוי" - קהילת פעילים דו-לאומית המתנדבת ביפו במטרה לשמש כמודל לפעילות פלסטינית-יהודית משותפת; ו"ג’מיני" - פרויקט דו-לאומי של שיח ופעילות בקמפוסים של מספר מוסדות להשכלה גבוהה בישראל. בנוסף התנועה מארגנת קורסים מקצועיים להכשרת מנחי קבוצות דו-לאומיות. כן מופעל פרויקט פעילות דו-לאומי בשיתוף ארגוני חברה אזרחית נוספים במסגרת קהילות מוחלשות.

פעילויות התנועה נועדו לחנך את הפעילים הצעירים למעורבות פוליטית וחברתית, כך שיפעלו למען חזון של חברה משותפת המבוססת על שוויון, סולידריות וצדק, תוך אתגור של הנרטיבים והשיח הקיימים בחברה לגבי הסכסוך הישראלי-פלסטיני. התנועה פועלת נגד אפליה ולמען שוויון אזרחי בישראל.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* [http://tv.social.org.il/producer/סדאקה-רעות תנועת סדאקה רעות] באתר tv.social.org.il
* 

קטגוריה:תנועות נוער
קטגוריה:שותפות יהודית-ערבית בישראל
ווסטוק (תחנת מחקר)

ווסטוק (ברוסית: Восто́к) היא תחנת מחקר רוסית הממוקמת בקרבת הקוטב המגנטי הדרומי, באנטארקטיקה.

==היסטוריה==
תחנת המחקר ווסטוק נבנתה ב־1957 ופעלה בכל השנה במשך יותר מ־37 שנה. התחנה נסגרה זמנית בינואר 1994 וכעת היא מופעלת בשיתוף פעולה על ידי מדענים רוסים, אמריקאיים וצרפתיים.

==גאוגרפיה==
התחנה ממוקמת בגובה של 3,488 מטר מעל פני הים. היא תחנת המחקר המבודדת ביותר ביבשת אנטארקטיקה והיא הנקודה בה נמדדה הטמפרטורה הנמוכה ביותר אי פעם על פני כדור הארץ, C° 89.2- נמדדו ב־21 ביולי 1983. במשך החורף הארוך, הטמפרטורה הממוצעת צונחת לכ־C° 65- וגם בקיץ הקצרצר הטמפרטורה לא עולה מעל ל־C° 25-, הטמפרטורה הגבוהה ביותר שנמדדה בתחנה היא C° 12.2-.

המשקעים היורדים בתחנה מועטים ועומדים בממוצע על 21 מ"מ בשנה, זאת עקב הקור העז השורר במקום אשר אינו מאפשר תכולת לחות גבוהה מספיק ליצירת משקעים משמעותיים.

=== אקלים ===
בתחנת המחקר ווסטוק שורר אקלים כיפת הקרח, EF על פי שיטת קפן לסיווג אקלים. התחנה ידועה כמקום בעל הטמפרטורות הממוצעות הנמוכות ביותר בעולם, וכמקום בו נמדדה הטמפרטורה הכי נמוכה בעולם. בתחנת המחקר כמות זניחה של משקעים.

==אגם ווסטוק==

אגם ווסטוק הוא האגם התת־קרחוני הגדול ביותר. האגם נמצא ביבשת אנטארקטיקה, מתחת לתחנת המחקר ווסטוק. שטחו של האגם 15,690 קמ"ר. אורכו של האגם 250 ק"מ ורוחבו 50 ק"מ בנקודה הרחבה ביותר, עומקו הממוצע הוא 344 מטרים. האגם נחשב לאגם העתיק ביותר והטהור ביותר בכדור הארץ מכיוון שהוא מבודד כ־420,000 שנה. האגם שוכן כ־4,000 מטר מתחת לפני השטח של מדף הקרח המרכז־אנטארקטי.

האגם התגלה בשנת 1996 על ידי צוות מחקר של מדענים רוסים ובריטים. במאי 2005 התגלה אי קטן במרכז האגם. בדיקות בחלקו העליון של האגם העלו שגילו כ־420,000 שנים.

טמפרטורת המים עומדת על C° 3-. המים אינם קופאים בשל לחצן של שכבות הקרח הנמצאות מעל האגם.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:GISP2 team photo core37.jpeg|שמאל|חוקרים מחזיקים ליבות קרח שנקדחו בווסטוק. מאחורי התחנה
קובץ:LakeVostok-Location.jpg|שמאל|צילום לוויין של נאס"א ובו מסומן מיקומו של אגם ווסטוק
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20121028221702/http://www.aari.nw.ru/projects/Antarctic/stations/vostok/vostok_en.html ווסטוק באתר המשלחת האנטארקטית הרוסית]
* [https://web.archive.org/web/20160303200459/http://www.nerc-bas.ac.uk/icd/gjma/vostok.temps.html הטמפרטורה הממוצעת בווסטוק]
* [http://www.antarctica.ac.uk/met/metlog/latest-met/89606.latest-met.html נתונים מטראולוגיים עכשוויים מווסטוק]
* [https://web.archive.org/web/20120204062659/http://www.antarcticconnection.com/antarctic/stations/vostok.shtml כתבה על ווסטוק (אנגלית)]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנטארקטיקה: תחנות מחקר
קטגוריה:מזג אוויר קיצוני בכדור הארץ
קטגוריה:רוסיה והאזור האנטארקטי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1957
פשטידה

[[קיש לוריין, סוג של פשטידה]]
פשטידה היא שם כולל לסוגי מאפים המורכבים מבלילה ותוספות שונות על פי הטעם. הפשטידה משמשת כמנה עיקרית או כתוספת למנות אחרות, והיא נפוצה בתרבויות שונות ובקרב בני כל העדות. 

פשטידות בארצות הברית או אירופה משלבות בתוכן גם בשר, עוף או דגים בתוספת חומר עמילני לדוגמה: קמח, אורז, פסטה ותפוח אדמה. 

המתכונים להכנת פשטידה כוללים מגוון רחב ביותר של תוספות אפשריות ובהן: ביצים, קמח או בצק, מינים שונים של ירקות, פסטה, תבלינים, תוספת מתוקה (לקוגעל ירושלמי), גבינות ובשר (סטייק פאי בבריטניה).

==רשימה חלקית של סוגי פשטידות==
* לזניה
* מוסקה
* קוגל
* קיש
* תמליא (פאי)
* קסרול

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.balashon.com/2010/01/pashtida.html על מקור המילה פשטידה (באנגלית)]

קטגוריה:מאכלים
טטיאנה לבדייבה

טטיאנה רומנובנה לבדייבה (באנגלית: Tatyana Romanovna Lebedeva ברוסית: Татьяна Романовна Лебедева נולדה ב-21 ביולי 1976) היא אתלטית רוסיה, אלופה אולימפית (אתונה 2004) ואלופת העולם (אוסקה 2007) בקפיצה לרוחק, פעמיים אלופת העולם (אדמונטון 2001, פריז 2003) אלופת אירופה ושיאנית העולם לשעבר באולם (15.36 מטר) בקפיצה משולשת. היא מדורגת שלישית בכל הזמנים בקפיצה משולשת (15.34 מטר) ומדורגת שמינית בכל הזמנים בקפיצה לרוחק (7.33 מטר).

== ביוגרפיה ==
לבדייבה נולדה בסטרליטאמק שברפובליקת בשקיריה.

באליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בליסבון, פורטוגל בשנת 1994 זכתה לבדייבה במדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.62 מטר.

באליפות אירופה באתלטיקה באולמות שנערכה בגנט, בלגיה בפברואר 2000 זכתה לבדייבה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.68 מטר.

באולימפיאדת סידני 2000 זכתה לבדייבה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.00 מטר, אחרי טרזה מרינובה מבולגריה (15.20 מטר) ולפני אולנה הובורובה מאוקראינה (14.96 מטר).

===אלופת עולם===
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 זכתה לבדייבה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאת השנה בעולם של 15.25 מטר, לפני פרנסואז מבנגו אטון מקמרון (14.60 מטר) ותרזה מרינובה מבולגריה (14.58 מטר).

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 הגנה לבדייבה על תוארה לאחר שזכתה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.18 מטר, לפני פרנסואז מבנגו אטוו שקבעה שיא אפרישה חדש של 15.05 מטר ומגדלין מרטינז מאיטליה שקבעה שיא איטליה חדש של 14.90 מטר.

===שיאנית עולם===
באליפות העולם באתלטיקה באולמות שנערכה בבודפשט, הונגריה במרץ 2004 זכתה לבדייבה בשתי מדליות זהב, בקפיצה משולשת בשיא עולם חדש של 15.36 מטר (השיא הנוכחי, 2017) ובקפיצה לרוחק בתוצאת השנה בעולם של 6.98 מטר.

===אלופה אולימפית===
באולימפיאדת אתונה 2004 זכתה לבדייבה במדליית זהב בקפיצה לרוחק בתוצאה של 7.07 מטר ובמדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 15.14 מטר.

בשנת 2005 החמיצה לבדייבה את אליפות העולם באתלטיקה שנערכה בהלסינקי בגלל פציעה, אבל זכתה לבדה בפרס מיליון הדולרים בליגת הזהב של התאחדות האתלטיקה הבינלאומית כאשר ניצחה בשש תחרויות שונות בקפיצת המשולשת.

באולימפיאדת בייג'ינג זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק ובקפיצה משולשת, אך מדליות אלו נשללו ממנה בינואר 2017 לאחר שהורשעה באימרוץ.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קופצות לרוחק
קטגוריה:קופצות משולשת
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:שיאניות עולם רוסיות: אתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:אלופות אולימפיות רוסיות: אתלטיקה
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית רוסיות: אתלטיקה
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית: אתלטיקה
קטגוריה:ספורטאיות שנשללה מהן מדליה אולימפית
קטגוריה:אלופות אולימפיות: קפיצה לרוחק
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1976
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1976
הרי השוף

ארמון בית-א-דין
טירת מוסא
כנסייה נוצרית וחלווה דרוזית בהרי שוף
הרי השוף (בערבית: جبال الشوف, ג'באל א-שוף; בתעתיק מדויק: ג'באל אלשוף) הם אזור בלבנון בתחומי נפת שוף במחוז הר הלבנון.

הרי השוף נמצאים בהר הלבנון מדרום-מזרח לביירות, בירת לבנון. האזור כולל רצועת חוף צרה ובה העיר דאמור ועמקים והרים במורדות המערביים של הר הלבנון. הטבע באזור הוא פראי יותר מרוב האזורים האחרים בלבנון והבניה בו דלילה למדי. יער הארזים הגדול ביותר במדינה נמצא בתחומו, ובו עצי ארז עתיקים.
הרי השוף הם לב אזור ההתיישבות של העדה הדרוזית בלבנון, ומנהיגה ואליד ג'ונבלט גר בארמון ג'ומבלט בעיירה מוחטרה באזור.

בהרי השוף נמצאת דיר אל-קמר, עיירה נוצרית-מרונית. בשנת 1590 העביר שליט לבנון פחר א-דין השני את בירתו מבעקלין לדיר אל-קמר. בין המאה ה-16 ל-18, הייתה העיירה מוקד שלטונם של שליטי הר הלבנון עד אשר העביר האמיר באשיר השני לבית שהאב את בירתו לעיירה בית א-דין.
אמירי לבנון גרו בעבר במקום, ביניהם שיהאב השני שבנה את ארמון בית-א-דין במחצית הראשונה של המאה ה-19. עיר היסטורית נוספת, ממש מתחת לבית-א-דין, היא דיר אל-קמר.

מבחינה היסטורית היחסים בין הדרוזים לנוצרים התאפיינו בשיתוף פעולה ובדו קיום,<ref name="Hazran 2013 32"></ref><ref name="Artzi 1984 166"></ref><ref name="CHURCHILL 1862 25"></ref><ref name="Hobby 1985"></ref> לצד תקופות חריגות של עימותים קשים ומעשי אלימות כולל מעשי טבח שביצעו הדרוזים בנוצרים במרד הר הלבנון. בהרי השוף אירעו התנגשויות אלימות בין דרוזים לנוצרים (בעיקר מרונים) ב-1848, 1860 ולאחרונה בזמן מלחמת האזרחים בלבנון בשנים 1983 ו-1984 (מלחמת ההרים, חרב אל-ג'בל). תושבים נוצרים רבים נמלטו מבתיהם כתוצאה מהאירועים ועדיין לא חזרו לשם, אף על פי שחלק מהכפרים שנהרסו על ידי הדרוזים נבנו מחדש.

במבצע שלום הגליל בשנת 1982 כבשה ישראל את הרי השוף, ושלטה באזור עד ספטמבר 1983 תוך ניסיון לנצל לטובתה את מלחמת העדות שם ולכונן שלטון נוצרי אוהד בלבנון שיוכל לחתום הסכם שלום עם ישראל. באוגוסט 1983 הסיגה ישראל את כוחותיה ממחוז הרי השוף (דרומית-מזרחית לביירות), ונותרה רק ברצועת הביטחון. בנסיגתה מהשוף, ישראל הסירה את החיץ האנושי של חייליה שניצב בין המיליציות הנוצריות לבין הדרוזים, וגרמה לסבב לחימה נוסף, שזכה לכינוי "מלחמת ההרים". עד ספטמבר, הדרוזים הצליחו להשתלט כמעט על כל השוף.

==הערות שוליים==

שוף
אורייה

אורייה (ଓଡ଼ିଆ), רשמית נקראת "אודיה", היא השפה הרשמית של מדינת אודישה (לשעבר אוריסה). היא מהווה שפת אם של כ-82% מהאוכלוסייה באודישה, במזרח הודו. היא מדוברת גם באזור מדינפור במדינת מערב בנגל, אזור סאראיקלה קהארסוואן בג'הרקאנד ובגלל הגירה, גם במדינת גוג'ראט, במיוחד בעיר סוראט. השפה מדוברת על ידי כ-35 מיליון בני אדם.

שפת האורייה היא שפה הדומה בעיקר לבנגלית, לאסאמית ולמאיטהילי, אבל היא מושפעת גם מפרסית ומערבית.

לאורייה יש כתב משלה. מבחינת השפה והדקדוק היא שפה דוונגארית (קבוצת השפות של צפון הודו, הנגזרות מסנסקריט). מבחינת הכתב היא דומה יותר לשפות דרוודיניאיות (קבוצת השפות של דרום הודו, כגון טמילית).
סרטון המתאר את האלפבית של שפת אור-יה

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שפות הודו-איראניות
קטגוריה:הודו: שפות
קטגוריה:אודישה
ברכה מעין שבע

ברכה מעין שבע הוא שמה של תפילה שאומר שליח הציבור כחזרת הש"ץ בליל שבת. תוכן הברכה הוא קיצור ותמצית של התפילה הנאמרת בשבת הנקראת 'תפילת שבע' על שם שבע הברכות שבה, ומכאן שמה 'ברכה מעין שבע'.

== מקורות הברכה וטעמה ==
ברכה מעין שבע נזכרת בתלמוד הבבלי רק כבדרך אגב ב. בירושלמי מופיעה הברכה כמנהג הנהוג בבבל במקום שאין בו יין לקידוש.

על פי הנאמר בתלמוד הבבלי שם, אין סיבה מהותית לברכה זו, שהרי חזרת הש"ץ אינה נוהגת בתפילת ערבית, וברכה זו היא תקנה שטעמה הוא "משום סכנה". 

המפרשים הסבירו טעם זה כמיועד להאריך את התפילה כדי למנוע סכנה מהמתפללים שנשארים אחרונים בבית הכנסת, בזמן שמקום בית הכנסת היה מחוץ לשטח המיושב (על מי שלא מחכה למתפללים האחרונים נאמר "טורפים לו תפילתו בפניו"). למשל, רש"י בפירושו למסכת שבת שם מסביר: 

הרמב"ם נותן הסבר דומה ב: 

כאמור, בתלמוד הירושלמי טעם זה אינו נזכר, ועל פי המובא שם מטרתה של הברכה היא אחרת לגמרי – להוות תחליף לקידוש עבור אנשים שאין להם יין: .

== תוכן הברכה ==
ברכה מעין שבע פותחת בדומה לשאר תפלות שמונה עשרה: "בא"י או"א א-להי אברהם א-להי יצחק וא-להי יעקב, הא-ל הגדול הגבור הנורא, א-ל עליון, קונה שמים וארץ". ההמשך "קונה שמים וארץ" הוא כנראה נוסח ארצישראלי קדום שהיה נוסח הקבוע בכל התפלות.

לאחריו יש קטע הכולל את שבע הברכות שבתפילת שבע בקצרה:
# "מגן אבות" כנגד ברכת אבות ("מגן אברהם").
# "מחיה מתים" כנגד ברכת גבורות ("מחיה המתים")
# "האל הקדוש" כנגד ברכת קדושת השם ("האל הקדוש")
# "המניח לעמו" כנגד ברכת קדושת היום ("רצה במנוחתנו")
# "לפניו נעבוד" כנגד ברכת העבודה
# "ונודה לשמו" כנגד ברכת הודאה
# "מעין הברכות", "אדון השלום" כנגד ברכת השלום.

ואחריו אומרים "או"א רצה במנוחתנו" כבכל תפילות שבת עד לחתימה "בא"י מקדש השבת".

== מנהגים ודינים נוספים ==
השולחן ערוך פסק שמי ששמע ברכה זו משליח ציבור יצא ידי חובתו, וכמה אחרונים מפקפקים בזה.

בקהילות שונות נהוג שהקהל אומר יחד עם החזן חלק מהברכה (החל מ'מגן אבות' ועד 'זכר למעשה בראשית'), ויש מקפידים שהש"ץ יחזור על 'מגן אבות' אחרי שהקהל אמרוהו.

בלילי יום טוב גם כן היה ראוי לומר ברכה זו, אך מאחר שלא תקנו חז"ל כן אין מברכים. היות שברכה זו תוקנה כלפי שבת, אין בה אזכור למועדים אחרים, אף אם חל ראש חודש או יום טוב במקביל לשבת.

בשבת שובה אומרים 'המלך הקדוש' במקום 'האל הקדוש', בדומה לשינוי בתפילה הנוהג בכל עשרת ימי תשובה.

תקנה זו בתוקפה גם כיום, אף על פי שבתי הכנסת נמצאים בשטח המיושב, ואף כשאין מי שאיחר לבוא. אך בשל הסיבות לתיקונה, היא נאמרת דווקא במניין במקום קבוע, ולא ביחידות או במניין מזדמן. אולם, יש שכתבו שמנהג ירושלים לאומרה גם במנין מזדמן וכן ראוי לנהוג בכל מקום.

יש מנהגים שונים אם לאומרה בליל א' דפסח שחל בשבת, וברוב הקהילות נוהגים שלא לאומרה.

בקהילות אשכנזיות שונות, וכן במוזיקת הכליזמר נפוץ השימוש בשטייגר "מגן אבות", המכונה כך על שם הנעימה ששימשה לניגון התפילה בבתי הכנסת.

==פיוטי מגן אבות ==

בשבתות מיוחדות, נהגו באשכנז בימי הביניים להוסיף פיוטים בברכה זו. שריד למנהג זה נשאר בקצת קהילות עד היום כאשר שבועות חל בשבת.

==לחנים וביצועים==
* מגן אבות - לחן של חסידות קרלין וסטולין.
* מגן אבות - מוטי שטיינמץ באלבום עתיק יומין לחן של המגיד מקוז'ניץ.

== ראו גם ==
* תפילת ערבית של שבת

==קישורים חיצוניים==

*מ. ש. גשורי, [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=28695&st=&pgnum=15&hilite= נוסח "מגן אבות" במלל ובצליל], כתב העת "טורי ישורון" 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תפילת ערבית של שבת
מעין שבע
קטגוריה:תפילות לחזן
בובנשוואר

בובנשוואר (באורייה: ଭୁବନେଶ୍ବର, בהינדי: भुवनेश्वर) היא בירת מדינת אודישה, במזרח הודו.

בעיר גרים כ-882 אלף בני אדם (נכון ל-2011) והיא נקראת "עיר המקדשים", בזכות מאות המקדשים ההינדיים הפזורים בה. עם זאת, רוב המקדשים סגורים למבקרים שלא שייכים לדת ההינדית. 

העיר נוסדה במאה השלישית לפני הספירה והייתה בירת ממלכת קלינגה. העיר היא בירת כת היאגאנט. יש בה מקדשים רבים מתקופת הגופטה המאוחרת מהמאות השמינית עד ה-15, ביניהם מקדש מוקטשווארה.

ב-1991 מנתה העיר 410,000 תושבים בלבד. בשנים שלאחר מכן עברה העיר מודרניזציה מסיבית והיא גדלה במהירות. בעיר שדה תעופה, אוניברסיטה ומוסדות לימוד רבים. בעיר שיעור אוריינות גבוה במיוחד - 93.15 אחוזים, הרבה מעבר לממוצע הלאומי - 74.04 אחוזים.

==תרבות==
*מקדש הלינגראג' (לינגראג' מאנדיר) - מקדש מהמאה ה-10 או המאה ה-11, מוקדש לשיווה, בגלגולו כאל שלושת העולמות. 
רחוב בעיר

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הודו: ערים
קטגוריה:אודישה
קטגוריה:המדינות והטריטוריות של הודו: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1948
נלוקסון

נלוקסון (נקרא גם נרקאן, אנגלית: Naloxone) הוא אנטגוניסט אופיואידי טהור שפותח על ידי Sankyo ב-1960. נלוקסון הוא תרופה המשמשת לאיזון השפעת מנת יתר של אופיואידים, כגון הרואין או מורפין, במיוחד במצבים מסכני חיים של דיכוי מערכת העצבים המרכזית ומערכת הנשימה, והירידה בלחץ הדם. נלוקסון משמש גם לטיפול נסיוני בתסמונת חוסר מולד של תחושת הכאב ואנהידרוזיס, הפרעה נדירה ביותר הגורמת לאדם שלא לחוש כאב או לא להרגיש בשינויי טמפרטורות. התרופה משווקת תחת שמות שונים, ביניהם נרקאן, Nalone, ו-Evzio. אין להתבלבל עם נלטרקסון, אנטגוניסט אופיואידי עם אפקטים אחרים, המשמש לטיפול בהתמכרות ולא לטיפול חירום בנטילת מנת יתר.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

קטגוריה:אנטגוניסטים אופיואידים
קטגוריה:רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי
פורי

חוף פורי
פורי (בהינדי: पुरी) היא עיר במדינת אודישה, במזרח הודו על חופו של מפרץ בנגל.

בעיר גרים למעלה מ-150 אלף בני אדם. בעיר עומד המקדש ההינדי ג'אגאנאט, אליו הכניסה אסורה למבקרים לא-הינדים והעיר נחשבת בגללו לאחת מהערים הקדושות ביותר להינדואיזם ואחד מארבעת אתרי העלייה לרגל (דהאם) החשובים בהודו. לכן מבקרים בה מאות אלפי תיירים הודים בשנה.

פורי היא גם עיר תיירות בינלאומית, הודות לחופיה הנקיים והרחבים ומקדש השמש בקונארק. התיירים הזרים ותיירים ההודים נפגשים לעיתים רחוקות בלבד והם משתכנים באזורים שונים בעיר. בעיר מתקיים גם פסטיבל סרטים ביתיים בשם "Bring Your Own Film".

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:הודו: ערים
קטגוריה:הודו: ערי חוף
קטגוריה:ערים קדושות
קטגוריה:אודישה
אסאמית

אסאמית (באסאמית: অসমীয়া, בתעתיק: אוֹהוֹמִיָּה) היא שפה מקבוצת השפות ההודו-איראניות במשפחת השפות ההודו-אירופיות המדוברת במדינות אסאם וארונאצ'ל פרדש, בצפון-מזרח הודו. יש דוברים של השפה גם בבנגלדש (בעיקר באזור סילהט; Silhet) ובמדינת מניפור שבהודו. בסך הכול מספר דובריה מגיע לכ-20 מיליון בני אדם.

האסאמית נכתבת בכתב אסאמי, הזהה לכתב הבנגלי, פרט לשתי אותיות.

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|+פונמות באסאמית
|
! colspan=2 | סדקי
! colspan=2 | וילוני
! colspan=2 | מכתשי
! colspan=2 | דו־{{ש}}שפתי
|-align=center
! אפי
| colspan=2 |
| width=15px style="border-left: 0;"|ŋ||width=15px style="border-right: 0;"|
| width=15px style="border-left: 0;"|n||width=15px style="border-right: 0;"|
| width=15px style="border-left: 0;"|m||width=15px style="border-right: 0;"|
|-align=center
! סותם
| colspan=2 |
| style="border-left: 0;"|g<span style="color:red;">ʱ</span>||style="border-right: 0;"|k<span style="color:red;">ʰ</span>
| style="border-left: 0;"|d<span style="color:red;">ʱ</span>||style="border-right: 0;"|t<span style="color:red;">ʰ</span>
| style="border-left: 0;"|b<span style="color:red;">ʱ</span>||style="border-right: 0;"|p<span style="color:red;">ʱ</span>
|-align=center
! חוכך
| width=15px style="border-left: 0;"|ɦ||width=15px style="border-right: 0;"|h
| style="border-left: 0;"| ||style="border-right: 0;"|x
| style="border-left: 0;"|z||style="border-right: 0;"|s
| colspan=2 |
|-align=center
! rowspan=2 | מקורב(צדי)
| colspan=2 |
| style="border-left: 0;"|w||style="border-right: 0;"|
| style="border-left: 0;"|ɹ||style="border-right: 0;"|
| colspan=2 |
|-align=center
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| style="border-left: 0;"|l||style="border-right: 0;"|
| colspan=2 |
|-
| colspan=13 align=right | <span style="color:red;">*</span> תוספת פונמה בהתאמה
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שפות הודו-איראניות
קטגוריה:הודו: שפות
קטגוריה:אסאם
שערי המקדש

מתוך דגם [[בית המקדש השני במוזיאון ישראל]]
על פי תיאורי המקרא והמשנה, שערי המקדש הם השערים שנבנו בכניסה למתחם בית המקדש. בבית ראשון שערים אלו כוללים את שלושה עשר שערי העזרה ואת שער הכניסה לעזרת הנשים.

==מידע כללי==

המשנה במסכת מידות, ב', ג' מלמדת שגובה השערים היה 20 אמה (כ-10 מטרים) ורוחבם עשר אמות (כ-5 מטרים), כולם עשויים נחושת ומצופים זהב חוץ משער ניקנור שלא צופה.
מראה השערים היה מרהיב, זאת ניתן ללמוד ממאמר ר' יוסי שכשהיו מקיפים את העזרה היו משתחווים בעזרה כנגד שלושה עשר שעריה כדי להודות על נוי הבניין.

המספר שלוש עשרה הוא בעל סגולה ביהדות לכן, כנראה, מספר השערים הוא לא שרירותי, ועוד ריבוי השערים מוסיף כבוד ויופי לבנין בית המקדש המפואר.

לרוב השערים ניתן שם כנגד משהו המאפיין אותם: תפקיד, כמו שער הדלק ושער המים; מיקום, כמו שער העליון ושער עזרת נשים; מיוחד הוא שער ניקנור שנקרא על שם תורמו.

יוסף בן מתתיהו מספר שהורדוס חרת את שמו של מרקוס ויפסניוס אגריפה מעל "השער אשר בנה להיכל", אולם הוא אינו מספק פרטים המאפשרים זיהוי של השער המדובר.

==השערים בבית שני==
מספר שערי העזרה נתון במחלוקת. דעת חכמים (מידות, א', ד') היא שהיו שבעה שערים: שער יכניה, שער הקרבן, שער השיר, שער ניקנור, שער המים ושער הדלק. בעוד שלדעת ר' יוסי (שם, ב', ו') ישנם שלושה עשר שערים שיפורטו להלן. דעה נוספת, גורסת כי היו חמישה שערים בלבד (שם, א',א') ולא מפרטת באלו שערים מדובר.

פירוט השערים (לפי בעל תפארת ישראל):

===שערי העזרה===

דרום (ממערב למזרח):

*שער העליון – נקרא כך משום שמוקם בצד המערבי שנמצא בגובהו של הר הבית.
*שער הדלק – דרכו היו מכניסים עצים למערכה.
*שער הבכורות – דרכו היו מכניסים את הבכורות לעזרה, ששחיטתם כשירה גם בדרום.
*שער המים – דרכו מכניסים את צלוחית ניסוך המים בחג הסוכות ר' אליעזר בן יעקב מוסיף שנקרא כך משום שדרכו עתידים לצאת המים שניבא יחזקאל: "... והנה מים מפכים מן הכתף הימנית..." (יחזקאל, מ"ז, א'-ב').

צפון (ממערב למזרח):

*שער יכניה או שער הניצוץ – דרכו יצא יכניה לגלות. מעליו היה בית הניצוץ.
*שער הקרבן – דרכו היו מכניסים את הבהמות לשחיטה בצפון העזרה.
*שער הנשים – דרכו היו הנשים נכנסות לסמוך על קורבנן.
*שער השיר או שער המוקד – דרכו היו הלווים מכניסים את כלי השיר.

מזרח:

*שער ניקנור – מוקם במרכז החומה שבין עזרת הנשים לעזרה, כנגד שער עזרת הנשים ופתח האולם. שער זה הוא הכניסה הראשית לעזרה. לא צופה זהב כשאר השערים אבל הנחושת שממנו נבנה בהקה כזהב. במסע הבאת דלתות השער ממצרים התרחש להן נס.
*שני פשפשים – בכל אחד מצידי שער ניקנור היה שער קטן יותר שנקרא פשפש.

מערב:

*במערב היו ממוקמים שני שערים שלא היה להם שם מיוחד משום שהשתמשו בהם לעיתים נדירות ביציאה לרחבה שמאחורי המקדש, על פי השערת התפארת ישראל, שרוב התרשימים המודרניים הולכים בעקבותיה, שערים אלו היו אף קטנים יותר.

בנוסף, היה גם שער עזרת נשים – מוקם במזרח עזרת הנשים ומחבר בינה לבין החיל. שער זה הוא הכניסה הראשית לעזרת הנשים, ואינו משערי העזרה.

==השערים בספר יחזקאל==
במקדש המתואר בספר יחזקאל יש שלושה שערים לעזרה הפנימית, (מזרח, צפון ודרום) ושלושה לעזרה החיצונית. גודלם 25/50 אמה.

== הערות שוליים ==

*
היפרתרמיה

היפרתרמיה (בלועזית: Hyperthermia) היא עלייה חריגה בטמפרטורת הגוף הנגרמת בגלל בעיה בפליטת החום הנוצר בו ופגיעה במנגנון ויסות החום, דבר הגורם לפגיעה ברקמות הגוף שנועדו לפעול בצורה אופטימלית בטמפרטורה שבין 36 ל-38 מעלות צלזיוס. הסיבות הנפוצות ביותר להיפרתרמיה כוללות מכת חום ותגובות שליליות בין תרופות. 

להבדיל מ"התייבשות", המוגדרת כחסר בנוזלים (דהידראציה), "היפרתרמיה" היא מצב שבו, בדרך כלל עקב חשיפה לטמפרטורות גבוהות ביחד עם פעילות גופנית מאומצת, נפגע מנגנון ויסות החום של הגוף ונגרמת הצטברות חום בגוף ועלייה בטמפרטורת הגוף, מה שמביא בעקבותיו להרס רקמות ועלול לגרום אף למוות במקרים קיצוניים.

==תסמינים==
במכת חום קלה התסמינים יכולים להתבטא רק בדופק מהיר, סומק, הזעה מרובה, כאבי ראש, סחרחורת קלה ובלבול עקב פגיעה במערכת העצבים המרכזית. במכת חום חמורה, תעלה בדרך כלל טמפרטורת הגוף על 40 מעלות צלזיוס, העור יהיה חם, יבש וסמוק, ולעיתים ייגרמו הזיות, פרכוסים ואובדן הכרה. חלק מהתסמינים כמו דופק מהיר, חולשה ובלבול עד מצב עילפון, יכולים להיות קיימים במצב של התייבשות, אך במצב של התייבשות תתלוה גם תחושת צמא, יובש בפה, לחץ דם נמוך והיעדר הזעה.

==גורמים==
בדרך כלל טמפרטורות גבוהות ולחות גבוהה או פעילות גופנית מאומצת מאוד ולעיתים צירוף של השניים. גם עליה בחום הגוף עקב מחלה עלולה להתפתח למכת חום. 

המוּעדים להיפגע הם אנשים הסובלים מהפרעות במחזור הדם, כמו גם חולי סוכרת, חולים כרוניים, אלכוהוליסטים, קשישים שנוטלים בדרך כלל תרופות, ילדים שאצלם מנגנון ויסות החום עדיין לא התפתח כראוי, וכן כל אדם העוסק בפעילות גופנית מאומצת בסביבה שבה האקלים חם ולח (עומס חום גבוה).

את כל אלה יש להבדיל ממחלה שמקורה ככל הנראה גנטי המכונה יתר חום ממאיר (malignant hyperthermia syndrome) או MH. הסיבה למחלה זו היא הפרעה תורשתית בפעילות השרירים המתכווצים ללא הרף, אשר גוררת עליה מהירה בחום הגוף, כשל מערכות ומוות. 

הטיפול העיקרי במכת חום הוא הניסיון להחזרת הטמפרטורה של הגוף למצב הנורמלי. קירור הגוף יכול להעשות באמצעות הרטבתו במים, או טבילתו באמבט פושר. רצוי מאוד להעבירו למקום קריר, ממוזג ומוצל, להחזיר נוזלים באמצעות שתייה או הזרקה תוך ורידית של מי מלח ואף לתת תרופה להורדת חום במקרה שטמפרטורת הגוף מעל 38 מעלות. 

בישראל עלה הנושא לכותרות בעקבות מקרי מוות ממכות חום הן של חיילים שנחשפו לתנאים קשים באימונים, בניווטים ובגיבושים, הן של ספורטאים שמתו במהלכם של אירועים ספורטיביים, וכן בעקבות מקרים של שכחת ילד ברכב שהתחמם בשמש הקיצית והפך למלכודת מוות. לצה"ל יש הנחיות המחייבות הפסקת פעילות אימונים כאשר הטמפרטורה נעשית גבוהה במיוחד.

==ראו גם==
* תרמותרפיה
* נוחות אקלימית

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070930001138/http://www.derech-haim.co.il/Condition.asp?n=132&md=5&sm=7 מכת חום], באתר שירותי בריאות כללית
* [https://web.archive.org/web/20071007130227/http://qa.maccabi-health.co.il/site/HE/macabi.asp?pi=782&doc_id=2198 מכת חום ], באתר מכבי שירותי בריאות 
* [http://www.infomed.co.il/glossary/g_2276.htm מכת חום], באתר אינפומד 

קטגוריה:תוצאות גורמים חיצוניים
קטגוריה:סיבוכים עקב ניתוחים וטיפולים רפואיים
לאון פליישר

לאון פליישר (באנגלית: Leon Fleisher; 23 ביולי 1928 – 2 באוגוסט 2020) היה פסנתרן ומנצח יהודי-אמריקאי, אחד הפסנתרנים הנודעים בעולם.

==קורות חיים==
נולד בסן פרנסיסקו שבקליפורניה, הוריו היו מהגרים. שם החל בלימודי הפסנתר בגיל 4 אצל ארתור שאנבל. הופעתו הפומבית הראשונה הייתה כשהיה בן 8. בגיל 16 הופיע עם הפילהרמונית של ניו יורק בניצוח פייר מונטה.

לאון פליישר הקליט סדרת תקליטים מרשימים עם גאורג סל ותזמורת קליבלנד לפני שמחלה (דיסטוניה פוקאלית) שללה ממנו את השימוש בידו הימנית. בין היצירות שהקליט היו קונצ'רטי של גריג, מוצרט, שומאן, רחמנינוב, ברהמס ובטהובן. משנת 1964 הוא המשיך לנגן רפרטואר ליד שמאל, עד שריפוי בזריקות רעלן הבוטולינום השיב לו את יכולת השימוש ביד ימין. בתקופה זו גם החל לנצח. פליישר נודע בעיקר בפרשנויותיו לקונצ'רטי לפסנתר של בטהובן וברהמס. בשנת 2004 יצאה הקלטה של פליישר בנגינה בשתי ידיים, לראשונה מזה ארבעים שנה ויותר, בתקליט שהוכתר בשם המתאים "שתי ידיים" וזכה לשבחי הביקורת. הוא ידוע בשל פרשנותו לשני הקונצ'רטי לפסנתר מאת ברהמס ולחמשת הקונצ'רטי לפסנתר של בטהובן (שאותם הקליט עם גאורג סל ותזמורת קליבלנד).

פליישר עסק הן בניצוח והן בהוראה למעלה מ-60 שנה בקונסרבטוריון פיבודי ובמכון קרטיס למוזיקה. כמורה, פליישר המשיך במסורת בטהובן, שעברה מדור לדור דרך קרל צ'רני, תאודור לשטיצקי וארתור שנאבל עד אל פליישר עצמו, שהמשיך ומסר אותה הלאה למאות תלמידי הפסנתר שלו במשך קרוב ליובל שנים. השפעתו על פסנתרנים קלאסיים מודרניים, בעיקר בצפון אמריקה, הייתה עצומה. בין הפסנתרנים ידועי השם, שהיו תלמידיו של פליישר, אפשר למצוא את אנדרה ואטס, אמיליו דל רוסאריו, יעל וייס, פיליפ בוש, מריאן האן, אורית וולף, אלון גולדשטיין עינב ירדן ועוד.

פליישר נפטר מסרטן ב-2 באוגוסט 2020 בגיל 92.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מנצחים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בקנדה
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:נכים אמריקאים
קטגוריה:נכים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס מרכז קנדי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
מקדשי ממלכת ישראל

אתר הפולחן הישראלי שנחשף בתל דן, המתוארך לתקופת אחאב. ממצאים שנמצאו בסמוך מזוהים על ידי חלק מהחוקרים כפולחן ירבעם
על פי סיפורי המקרא מלבד בית המקדש שהיה בירושלים נבנו בממלכת ישראל, במטרה להחליפו, שני מקדשים נוספים, אחד בדן ואחד בבית אל ("מקדש ירבעם"). העבודה במקדשים אלה הייתה עבודה לה' אלהי ישראל, אך היא נעשתה בדרך אסורה לפי התורה.

לאחר שהתפצלה ממלכת ישראל המאוחדת לשתיים - ממלכת ישראל שעליה מלך ירבעם בן נבט וממלכת יהודה שעליה מלך רחבעם בן שלמה, הבחין ירבעם במשיכה של העם למקדש בירושלים.

הוא חשש שמא העם יימשך לטקסים הגדולים של העלייה לרגל ויחליט למרוד בו ולחזור אל רחבעם, המלך מבית דוד. כדי למנוע זאת, הוא החליט ליצור שני מקדשים חדשים, בעיר דן ובעיר בית אל (שתי הערים נמצאו בשתי קצות ממלכת ישראל). בשתיהן הוצבו מזבחות ("במות")
ועגלי זהב (בניגוד לתורה האוסרת עשיית פסלים), ומונו כהנים שאינם משבט לוי. לפי מסורת חז"ל, אף הוצבו שומרים בדרכים לירושלים בתקופת הרגל כדי למנוע מהאנשים לעלות לרגל לירושלים.

ירבעם השיג את מטרתו. מהר מאוד העם התרגל לעלות לדן ולבית אל בתאריך חלופי אותו בחר ירבעם - ט"ו בחשון ("בחדש אשר בדא מלבו") במקום לעלות לירושלים ברגל. בספר מלכים מסופר, שנביא מיהודה בא למקדש בבית אל, והתנבא שעתיד לקום מלך מבית דוד, יאשיהו שמו, והוא ישרוף על המזבח הזה את עצמות הכהנים המשרתים שם. ירבעם, שעסק באותו זמן בהקטרה על המזבח, הורה לתפוס את הנביא, אך ידו לקתה בשיתוק ("ותיבש ידו"), המזבח נקרע והדשן נשפך מעל המזבח, אך ההקרבה במקום לא פסקה.

יש מהנביאים שדברו בגנות המקדש בבית אל, והם אף כינו לו שם גנאי - "בית און".

מצב העניינים הזה נמשך עד ביטול המשמרות על ידי הושע בן אלה. נראה שישראל כל כך התרגלו לעגלים, שהם המשיכו לעלות לדן ולבית אל עד שנלקחו הפסלים - הפסל בדן על ידי תגלת פלאסר השלישי והפסל בבית אל על ידי פול מלך אשור.

חוקרים רבים, סבורים כיום ששני המקדשים היו קיימים עוד לפני ירבעם בן נבט. לשיטתם, סיפור ייסודם בספר נביאים הומצא בזמן רפורמות יאשיהו, אשר ניסה לרכז את פולחן אלוהי ישראל בירושלים. עדות מקראית לכך היא התיאור ב שמתאר שלושה אנשים שפגש שאול אחר משיחתו הראשונה למלכות. אנשים אלו היו בדרכם לעלות מנחה לאלוהי ישראל "וְחָלַפְתָּ מִשָּׁם וָהָלְאָה, וּבָאתָ עַד-אֵלוֹן תָּבוֹר, וּמְצָאוּךָ שָּׁם שְׁלֹשָׁה אֲנָשִׁים, עֹלִים אֶל-הָאֱלֹהִים בֵּית-אֵל. אֶחָד נֹשֵׂא שְׁלֹשָׁה גְדָיִים, וְאֶחָד נֹשֵׂא שְׁלֹשֶׁת כִּכְּרוֹת לֶחֶם, וְאֶחָד, נֹשֵׂא נֵבֶל-יָיִן" ().

כמו כן העגל בשני המקדשים רומז על זיהוי ישראלי בין אל הכנעני לאלוהי ישראל.

==מקורות==
* ; .

==הערות שוליים==
קטגוריה:תנ"ך
קטגוריה:מבני דת
ממלכת ישראל, מקדשי
פיליפ בוש

פיליפ בוש (באנגלית: Phillip Bush) (נולד ב-4 בינואר 1961) הוא פסנתרן אמריקאי, שהקריירה שלו ממוקדת בראש ובראשונה במוזיקה קאמרית ובמוזיקה קלאסית בת ימינו.

פיליפ בוש נולד בריג'ווד שבניו ג'רזי, לאב אמריקאי ואם גרמניה. הוא גדל בשארלוט שבקרוליינה הצפונית, שם לימד אביו צרפתית באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בשארלוט. בוש למד בקונסרבטוריון פיבודי אצל לאון פליישר, והוא ממשיך לראות בו, לדבריו, את המשפיע העיקרי עליו מבחינה מוזיקלית. בוש עשה שנתיים בבית הספר לאמנויות בבאנף סנטר בקנדה, מ-1981 עד 1983; שם פגש את סטיב רייך ומוזיקאים נוספים, אשר השפעתם עיצבה את הקריירה שלו וקבעה את כיוונה. בהמשך עבר בוש לניו יורק, שם נשאר למשך רוב הקריירה שלו. בשנים האחרונות קבע את ביתו במקומות אחרים בארצות הברית, כאשר לימד שנים אחדות באוניברסיטת מישיגן ואחר בדרום קרוליינה, שם הוא מתגורר נכון ל-2008.

פיליפ בוש היה הזוכה בתחרות הארצית של איגוד הפסנתרנים האמריקאי לשנת 1983, והופיע ברסיטל הראשון שלו בניו יורק במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בשנת 1984. כסולן, בוש דוגל בביצוע יצירותיהם של מלחינים חיים והקליט יצירות לפסנתר של בן ג'ונסטון וג'ון זורן, בין השאר. בוש מופיע בקביעות בפסטיבלים שונים של מוזיקה קאמרית ברחבי ארצות הברית ומנגן בצוותא עם אינסטרומנטליסטים אמריקאיים רבים מן השורה הראשונה. הוא מופיע כשותף בכשלושים הקלטות בחברות שונות, עם קבוצות כמו "אגודת המוזיקה הקאמרית" של לינקולן סנטר.

בתחום המוזיקה המודרנית, בוש מנגן בהרכב של פיליפ גלאס מאז 1987 ועם ההרכב של המלחין סטיב רייך מאז 1986. הוא גם הפסנתרן הרשמי של קבוצת המוזיקה בת זמננו של מילווקי מאז אמצע שנות ה-90. בין שנת 1992 ל-1999 גם היה בקשר עם רביעיית הפסנתר הקלאסית-מעורבת "טייפון", בראשותו של הכנר איוואו פורוסאווה, שהייתה פופולרית מאוד ביפן בשנות ה-90 והוציאה כמה תקליטורים מצליחים. בשנת 2001 הופיע בוש לראשונה כסולן בקונצרט בקרנגי הול, כשהתבקש להחליף בהתראה קצרה את פיטר סרקין החולה בנגינת קונצ'רטי מאת סטרווינסקי ואלכסנדר גהר עם הסינפונייטה של לונדון, וזכה לשבחי הביקורת. מאמציו של בוש לקדם את המוזיקה האמריקאית בת זמננו הקנו לו פרסים ומלגות מקרן אהרן קופלנד ומן הקרן הלאומית למענקי אמנויות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961