OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ישיבת אור החיים

ישיבת אור החיים היא ישיבה לבעלי תשובה בשכונת הבוכרים בירושלים, בראשות הרב ראובן אלבז. נקראת על שם רבי חיים בן עטר, הידוע על שם ספרו "אור החיים".

== היסטוריה ==
הישיבה הוקמה על ידי הרב אלבז בשנת 1969 בדירה בשכונת הבוכרים וכללה קבוצה בת ארבעה עשר תלמידים. כיום מונה הישיבה כשלוש מאות תלמידים . רוב תלמידיה נמנים עם עדות המזרח. היא שוכנת ברחוב עזרא שבשכונת גאולה.

לישיבה עשרות מוסדות בישראל הקשורים אליה, כולל מעונות יום גנים, תלמודי תורה, בתי ספר, ישיבות וכוללים.
בתוך מבנה הישיבה קיימת ישיבה תיכונית חרדית בשם "אגדלך", בראשות הרב חיים אלבז.

במשך 20 שנה מסר הרב עובדיה יוסף שיעור שבועי בישיבה. משגיח הישיבה הוא הרב ינון מורי. בעבר מילא את התפקיד הרב שלמה בניזרי.

הישיבה עורכת סיורי היכרות לקבוצות של צעירים חילוניים. בחודש אלול נערכת בישיבה אמירת סליחות בהשתתפות אורחים. הישיבה מקיימת הרצאות ושיעורי תורה וכן סמינרים לזוגות נשואים.

שניים מבוגרי הישיבה, שלמה בניזרי ועופר חוגי, היו חברי כנסת מטעם מפלגת ש"ס.

==קישורים חיצוניים==

* 

אור החיים
אור החיים
קטגוריה:הנצחת חיים בן עטר
קטגוריה:שכונת הבוכרים
אור החיים (בני ברק)

שכונת אור החיים היא שכונה במזרח בני ברק, בין רמת אהרן לכביש 4 צפונית לבית הרפואה "מעייני הישועה". 

נקראת על שם רבי חיים אבן עטר, הידוע על שם ספרו אור החיים.

השכונה נבנתה בשנות ה-90 של המאה ה-20 בשטחים שהיו בבעלות מוסדות סמינר אור החיים בבני ברק.

בשכונה ישנם שלושה רחובות, רחוב נועם אלימלך, על שם ספרו של רבי אלימלך מליז'נסק, רחוב הרב משה פרדו, על שם מייסד מוסדות אור החיים, ורחוב בן זומא בו ישנם בעיקר מוסדות ציבור.

בקצה הדרומי של השכונה שוכן בית החולים מעייני הישועה ולצדו מתחם ישיבת בית שמעיה. באזור הצפוני של השכונה מתחם של מספר תלמודי תורה ולצדם מתחם ישיבת קול יהודה וישיבת בית שמעיה לצעירים.

בשכונה פועלים שלושה בתי כנסת מרכזיים - "אהל יעקב ולאה" לזרם הליטאי, "משכן שמואל" לזרם החסידי, ו"בנין ציון" לזרם הספרדי. כמו כן שוכנת בה ישיבת חמד לצעירים.

רבני השכונה הם הרב משה שאול קליין, הרב צבי פרידמן והרב נתן בן סניור.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בני ברק: שכונות
קטגוריה:הנצחת חיים בן עטר
סמינר אור החיים

סמינר אור החיים - בניין נוסף (דצמבר 2017)
סמינר אור החיים הוא סמינר בית יעקב ברחוב עזרא 51 בבני ברק. המוסד מיועד לבנות מעדות המזרח בבני ברק. נקרא על שם רבי חיים אבן עטר, הידוע על שם ספרו אור החיים.

הסמינר נוסד בשנת 1953 על ידי הרב משה פרדו, הרב רפאל הלל, והרב אליעזר בן דוד<ref></ref><ref></ref> בעידודם של החזון איש, הרב יעקב ישראל קניבסקי והרב עזרא עטיה. בתקופה הראשונה שכן במתחם בית הכנסת אור החיים ברחוב רבי עקיבא בבני ברק. כעבור זמן עבר למשכנו הקבוע בקצה הדרומי של העיר, בצמוד למתחם בתי הקברות שומרי שבת ופוניבז'. בין התורמים הגדולים של הסמינר משפחת ציטרון מסן פאולו.

המוסד פועל בתנאי פנימייה ונועד לבנות ממוצא מזרחי ומסורתי מכל הארץ. במשך שנים רבות הוא היה הסמינר החרדי היחיד במרכז הארץ לבנות ספרדיות. לסמינר אלפי בוגרות, רובן נישאו לתלמידי ישיבות והקימו בתים תורניים. 

בשנים הראשונות הושם דגש על מקצועות ההוראה והגננות לצד מקצועות כפיים כגון תפירה. עם השנים הורחבו מסלולי הלימודים והם כוללים תחומים נוספים כמו לימודי הנדסת תוכנה, הנהלת חשבונות, גרפיקה ועוד.
בשנת תשפ"ב [2021] הסתיימה בנייתו של מרכז הכשרה ותעסוקה בהשקעה של למעלה מ17 מיליון ש"ח תרומת נדיבים מחו"ל

במשך שנים רבות הסמכות הרוחנית העליונה של הסמינר היה הרב חיים גריינימן. בין רבניו ומנהליו לאורך השנים: הרב נחמיה ציטרון, הרב ירחמיאל בויאר, שמואל קרליבך וחיים אטיאס (אביו של אריאל אטיאס). מנהל הסמינר כיום הוא הרב משה מגנוז.

לסמינר אודיטוריום מרווח המשמש מקום לעצרות וכינוסים לנשים בבני ברק.

במקביל לפעילות המוסד לבנות, הקימו מנהלי מוסדות אור החיים בשנות ה-60 ישיבה קטנה וישיבה גדולה בשם "אור התורה", עבור תלמידים בני עדות המזרח מכל הארץ. רבים מתלמידי הישיבה נישאו לבוגרות סמינר אור החיים.

בבעלות מוסדות אור החיים היו שטחים נרחבים במזרח העיר, ובשנות ה-90 נבנתה עליהם שכונת אור החיים.

==לקריאה נוספת==
* שלום מאיר ולך, ומשה היה רועה - סיפור חייו של רבי משה פרדו ומוסדות אור החיים בבני ברק

==קישורים חיצוניים==
* ; 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בני ברק: מוסדות חינוך
קטגוריה:הנצחת חיים בן עטר
אור החיים
יום שביתת הנשק

חגיגות יום שביתת הנשק, טורונטו קנדה 1918
יום שביתת הנשק (באנגלית: Armistice Day) הוא היום בו נכנסה לתוקפה הפסקת האש במלחמת העולם הראשונה, ב-11 בנובמבר 1918, בשעה 11:00. היום נחגג כחג לאומי בצרפת, בלגיה, סרביה וניו זילנד. במדינות חבר העמים הבריטי הוא נקרא יום הזיכרון (Remembrance Sunday), המוקדש לזכר הנופלים במלחמות, ונערכים בו טקסים ושתי דקות דומיה לאומיות בשעה 11:00. בארצות הברית הוא נקרא יום הווטרנים ונקבע כיום חג לכבוד כל ותיקי המלחמות שבהן השתתפה המדינה.

== שביתת הנשק הכוזבת ב-7 בנובמבר ==
ב-7 בנובמבר 1918 נפוצה ברחבי העולם שמועה לפיה הגרמנים חתמו על הסכם שביתת הנשק וכי המלחמה הסתיימה בשעה 2 בצוהריים באותו היום. הידיעה הכוזבת הגיעה גם לכותרות העיתונים שהכריזו על סיום המלחמה. ברחבי העולם יצאו רבים לרחובות לחגוג את סיום המלחמה.

מקור השמועה בהפסקת אש מקומית שאישרו הצרפתים כדי שהמשלחת הגרמנית תוכל לעבור את קו החזית ולהגיע ליער קומפיין סמוך לקומפיין, מצפון-מזרח לפריז, שם התנהלו השיחות על הפסקת האש. הידיעה על הפסקת האש המקומית נקלטה בשגרירות האמריקאית בפריז, ושם פורש השדר כאילו הגרמנים חתמו על הפסקת האש הכוללת. הידיעה שודרה לארצות הברית ונפוצה ברחבי העולם. תוך מספר שעות הובנה הטעות, אולם בשלב זה כבר החלו החגיגות הספונטניות במקומות רבים.

== נפגעים ביום שביתת הנשק ==
הסכם שביתת הנשק שסיים את מלחמת העולם הראשונה נחתם ב-11 בנובמבר 1918 בשעה 5 בבוקר, אך קבע את השעה 11:00 כשעת סיום הלחימה בשל הקושי להודיע לכוחות המפוזרים על הפסקת הלחימה. במשך השעות בין חתימת הפסקת האש לכניסתה לתוקף נהרגו 863 חיילים מבריטניה וחבר העמים, וכ-3,000 לוחמים אמריקאים נהרגו או נפצעו בקרבות האחרונים בהם השתתפו. החייל הבריטי האחרון, טוראי ג'ורג' אדווין אליסון נהרג בשעה 9:30, כ-90 דקות לפני כניסת הפסקת האש לתוקף. הוא לחם ברציפות במלחמה מאז 1914. אוגוסטין טרבושן הוא החייל הצרפתי האחרון שנהרג. הוא נורה בשעה 10:45 כשנשלח להודיע לחבריו שיצאו להתקפה מעבר לנהר מז כי המרק יוגש לאחר הפסקת האש. 

טוראי הנרי גנטר מצבא ארצות הברית נהרג בשעה 10:58 בעת התקפה על עמדת מכונת ירייה גרמנית, והוא באופן רשמי ההרוג האחרון במלחמת העולם הראשונה. דקה לאחר מכן, בעת כניסת הפסקת האש לתוקף, נכנעו החיילים באותה עמדה לחבריו ליחידה. 

באופן רשמי ביום זה מעל 10,000 חיילים נהרגו (כולל פצועים שנפצעו קודם לכן ומתו מפצעיהם ביום זה), נפצעו או הוכרזו נעדרים.

75 חיילים צרפתיים נהרגו באותו היום, אולם תאריך המוות שלהם שונה ל-10 בנובמבר כדי למנוע ממשפחותיהם את התסכול מכך שיקיריהם נהרגו ביום האחרון למלחמה, וכדי למנוע מחלוקת לגבי זכאותם של יורשי הנופלים לתגמול מוגדל בגין מוות בעת מלחמה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.historylearningsite.co.uk/november_11_1918.htm נובמבר 1918], באתר historylearningsite

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה: 1918
אוסיאקוב

אוסיאקוב (בפולנית: Osjaków) היא עיירה באזור פרובינציית לודז' בפולין, כ-45 ק"מ מדרום מערב לבירת הפרובינציה, לודז'.

==תולדות היישוב==
האזכור הראשון של העיירה במקורות היסטוריים הוא משנת 1299. במועד כלשהו לפני 1446 קיבלה העיירה זכויות של עיר. באזור העיירה היו מכרות ברזל שנוצלו החל מהמאה ה-16. תוצרת העיירה הועברה לחבל שלזיה ולצ'נסטוחובה. עם זאת, העיירה לא התפתחה מעבר לכך ובשנת 1793 (מועד החלוקה השנייה של פולין) איבדה את זכויות העיר. חלק מתושביה השתתפו במרד ינואר – המרד הכושל שנוהל בשנים 1864-1863 במטרה להשיג עצמאות לפולין. עקב השתתפותם במרד הוגלו כמה מתושבי העיירה לסיביר.

בתחילת המאה ה-20 נבנתה במרכז העיירה כנסייה נאו-גותית.

==יהודי אוסיאקוב==
תחילת היישוב היהודי בעיירה הוא במחצית הראשונה של המאה ה-18. במאה ה-19 כבר היו בידי רוב יהודי העיירה מגרשים, שדות ובתים. יהודי העיירה השתייכו תחילה לקהילת דז'יאלושין, ובמחצית השנייה של המאה ה-19 היו לקהילה עצמאית. בשלהי המאה ה-19 ישב על כס הרבנות בעיירה הרב אליהו זינגר, ששימש קודם ברבנות בפשיסוחה. ב-1909 שימש כרב הקהילה הרב יצחק בר אברהם ברון, ואת כיסאו ירש חתנו, הרב מנחם טיגר.

בתקופה שבין שתי מלחמות העולם פעלו בעיירה מוסדות תמיכה וסעד של הקהילה היהודית, וכן נתקיימו בה ספרייה ואגודת ספורט יהודית. באותה עת התגוררו בעיירה כ-700 יהודים, כמחצית מסך תושביה.

===בשואה===
לאחר שהגרמנים כבשו את העיירה בספטמבר 1939, חלק מיהודיה יצאו ממנה או גורשו למקומות אחרים. בימי הכיבוש הראשונים הגיע רב העיירה לפיוטרקוב טריבונלסקי, ובראש השנה ת"ש, נאסר על ידי השלטונות הגרמנים, בתוך קבוצה של יהודים. לאחר שהתעללו בהם הגרמנים, שלחו אותם במשאית אל יעד לא ידוע.

בפקודת השלטונות הוקם באוסיאקוב יודנרט, ובסוף אוקטובר 1939 היה מספר יהודי העיירה כ-600. ב- 1940 סולקו היהודים בהדרגה מדירותיהם ורוכזו בגטו, ממנו שולחו מקצתם למחנות עבודה.

ביולי 1942 הובאו לגטו שבעיירה כ-500 יהודים שנעקרו מקיילצ'יגלוב הסמוכה. במחצית השנייה של אוגוסט 1942 הועברו יהודי הגטו, יחד עם יתר יהודי הנפה, לוויילון. שם נבחרו הכשירים לעבודה, ונשלחו לגטו לודז', והיתר שולחו למחנה ההשמדה חלמנו.

==לאחר מלחמת העולם השנייה==
במרכז העיירה עומד כיום אתר הנצחה לקורבנות רצח העם שביצעו הגרמנים בפולנים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/961 אושיאקוב] במרכז מורשת יהדות פולין
* 

קטגוריה:לודז' (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:לודז' (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
פיטר ניקולאי ארבו

פיטר ניקולאי ארבו (נורווגית: Peter Nicolai Arbo; 18 ביוני 1831 – 14 באוקטובר 1892) היה צייר נורווגי. הוא התמחה בתיאורי דמויות ואירועים היסטוריים ומהמיתולגיה הנורדית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציירים נורווגים
קטגוריה:ילידי 1831
קטגוריה:נפטרים ב-1892
כולם שונאים את כריס

כולם שונאים את כריס (באנגלית: Everybody Hates Chris) היא קומדיית מצבים אמריקאית שנוצרה בהשראת חייו של כריס רוק כילד בברוקלין. התוכנית זכתה בפרסים רבים ביניהם פרס גלובוס הזהב ושלושה פרסי אמי. ב-21 במאי 2009, לאחר ארבע עונות בשידור, בוטלה התוכנית. 

שם הסדרה משמש כפרודיה על שם הסדרה כולם אוהבים את ריימונד.

==עלילה==
===עונה 1===
פרקים 1–22 (22 פרקים). החלה ב-22 בספטמבר 2005 והסתיימה ב-11 במאי 2006.

===עונה 2===
פרקים 23–44 (22 פרקים). החלה ב-1 באוקטובר 2006 והסתיימה ב-14 במאי 2007.

===עונה 3===
פרקים 45–66 (22 פרקים). החלה ב-1 באוקטובר 2007 והסתיימה ב-18 במאי 2008.

===עונה 4===
פרקים 67–88 (22 פרקים). החלה ב-3 באוקטובר 2008 והסתיימה ב-8 במאי 2009.

==דמויות==
* כריס (טיילר ג'יימס ויליאמס) – ילד שאפתן, אחראי, חסר מזל ולא פופולרי. רוצה להיות כמו אחיו הצעיר, דרו. כריס סובל מהצקות של ילדים וחברי סגל בבית הספר. בנוסף מציקים לו גם ילדי השכונה ואחות הקטנה. עם הזמן הוא מגלה עניין בסטנדאפ.
* ג'וליוס (טרי קרוז) – בעלה של רושל ואביהם של כריס, דרו וטוניה. ידוע בקמצנותו המוגזמת. מפנק את טניה יותר מאשר אשתו.
* רושל (טיצ'ינה ארנולד) – אשתו של ג'וליוס ואימם של כריס, דרו וטוניה. אישה תוססת וקולנית.
* דרו (טוקון ריצמונד) – אחיו הצעיר של כריס. בניגוד לכריס, דרו מקובל מאוד בבית הספר. דרו אוהב הוקי, קסמים וקארטה.
* טוניה (אימני אקים) – אחותם הקטנה של כריס ודרו. ילדה מפונקת ובכיינית אשר מקבלת תמיד את מה שהיא רוצה וגורמת לכריס ודרו להיענש על דברים אשר לא עשו.
* גרג (וינסנט מרטלה) – ילד חנון ומוזר, חברו הטוב של כריס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בניו יורק
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:אולפני CBS: תוכניות וסדרות
דניאל דגן (קצין)

דניאל (דני) דגן (קורנפלד) (27 בנובמבר 1921 – 15 בפברואר 2010) היה קצין בבריגדה היהודית ובצה"ל, מפקד בה"ד 1 בשנים 1950–1951.

==ביוגרפיה==
דגן נולד בירושלים, ב-27 בנובמבר 1921, לפרץ ורחל קורנפלד. במהלך מלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי. בקיץ 1944 נשלח לקורס קצינים מטעם הבריגדה היהודית, ומינואר 1945 כיהן כקצין בבריגדה בפעילויות לחימה שבהן השתתפה.

בתחילת מלחמת העצמאות פיקד בחטיבת אלכסנדרוני על פלוגה של אנשי חי"ש מרמת גן שהתמקמה במחצבות מגדל צדק. הפלוגה השתתפה במבצע נחשון בגדוד של חיים לסקוב, השתתפה בכיבוש דיר מוחיסין ושייח' מוסא.

לאחר המלחמה היה מפקד בית הספר לקצינים של צה"ל.

לאחר סיום שירותו למד כלכלה בתל אביב. בשנת 1960 החל לעבוד בחברת החשמל בה עסק בהקמת תחנות כוח.

==קישורים חיצוניים==
* חנה אקרמן, [http://cafe.themarker.com/post/1501954/ דני דגן - קצין וג'נטלמן ותמיד-תמיד אבא של עידו], 12 במרץ 2010

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי בית הספר לקצינים של צה"ל
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילי חטיבת אלכסנדרוני במלחמת העצמאות
מרדף בצפון

מרדף בצפון (באנגלית: Northern Pursuit) הוא סרט דרמה, מלחמה וריגול מ-1943. הסרט עוסק בסטיב וגנר, חבר במשטרה הרכובה המלכותית של קנדה, מנסה לחשוף מזימה נאצית כנגד בעלות הברית.

== עלילה ==

== שחקנים ==
* ארול פלין - סטיב וגנר
* ג'ולי בישופ - לורה מקביין
* הלמוט דנטין - קולונל הוגו פון קלר
* ג'ון רידגלי - ג'ים אוסטין
* גן לוקהארט - ארנסט ויליס
* טום טולי - המפקח ברנט

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1943
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סרטי ריגול
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
אטרזה

אגם אטרזה (גרמנית: Attersee, לעיתים מכונה גם Kammersee), הוא הגדול שבאגמי אוסטריה, וממוקם במחוז זאלצקמרגוט שבאוסטריה עילית.

האגם מקבל את מימיו מן הנהר זיאך הזורם מאגם סמוך, אגם מונד. האגם מתנקז באמצעות הנהר אגר הזורם מצפון האגם.

== היסטוריה ==
קיימות עדויות להתיישבות על גדות האגם החל מהתקופה הנאוליתית.

בשנת 1870 נמצא בקצהו הצפוני של האגם בתי כלונסאות מתוארכים כ-1000 עד 2000 שנה קודם לספירה. הבתים השתייכו ככל הנראה לתרבות אגם מונד שהתקיימה באזור בתקופה קודמת<ref></ref>.

בתי הכלונסאות באגם הוכרזו כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו<ref></ref>.

האגם לרוב איננו קופא בחורף, והפעם האחרונה בה האגם קפא היה בשנת 1963, כשקדמה לכך שנת 1928/9, שהייתה השנה הקרה ביותר במאה ה-20 באזור.

חוץ מהיותו מוקד תיירות, מהווה האגם גם נתיב תחבורת אוניות (החל משנת 1869). כמו כן באגם מתקיימים אירועי ספורט רבים.

== דיג ==
האגם מהווה מקור דייג לתושבי האזור ואף מתקיימים בו סיורי דיג מודרכים. הדגים הנפוצים באגם הם זאב נהרות צפוני, טרוטה חומה, טרוטת עין-הקשת, טרוטנית אלפינית, צלופח אירופי, קרפיון מצוי, שפמנון מצוי ופרקה<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.unesco.at/fileadmin/Redaktion/Kultur/Welterbe/Publikationen/Welterbe_in_Oesterreich_Broschuere.pdf אתרי מורשת עולמית באוסטריה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוסטריה עילית: גאוגרפיה
קטגוריה:אוסטריה: ימות ואגמים
391 (מגזין)

391 הוא מגזין שיצא לאור על ידי פרנסיס פיקבייה בברצלונה בין השנים 1917-1924. המגזין פרסם בעיקר יצירות של הזרם הדאדאיסטי, בין השאר של אולגה סחרוף.

שם המגזין הוא על פי שמו של המגזין הניו-יורקי 291 (בו השתתף פיקבייה) שיצא לאור בין השנים 1915-1916.

למרות שפיקבייה היה צייר, מרבית תוכנו של המגזין הייתה מילולית, ובכתיבה השתתפו אלפרד ז'ארי וגיום אפולינר.

==קישורים חיצוניים==
* [http://sdrc.lib.uiowa.edu/dada/391/ מספר עמודים מתוך המגזין להורדה]

קטגוריה:דאדא
291 (מגזין)

קליגרמה}} של אפולינר "מסע"

291 הוא מגזין אמנותי שיצא לאור בניו יורק בין השנים 1915–1916. להוצאת המגזין היו שותפים ארבעה אנשים: הצלם והאמן אלפרד סטיגליץ, האמן מאריוס די זייס, האספן, המשורר והסוציאליסט אגנס ארנסט מאייר והצלם פאול האווילנד. מקור שם העיתון הוא משם הגלריה שהייתה ברשותו של סיטגליץ, שבתורה קיבלה את שמה ממספר הבניין בשדרה החמישית.

במגזין פרסמו יצירות ומאמרים בין השאר מקס ז'אקוב, פרנסיס פיקבייה ואחרים.

המגזין היה הראשון לפרסם בארצות הברית שירה חזותית. במרכז גיליונו הראשון הופיע הקליגרם "מסע" של גיום אפולינר. באותה עת המונחים קליגרם ושירה חזותית טרם נוצרו וזייס התייחס אליהם מאוחר יותר כ "Psychotypes", מונח שטבע אמדה אוזנפאן.

בסך הכל הוציא המגזין 12 גליונות, מהם שלושה כפולים, כך שבפועל הודפסו רק תשע חוברות. המגזין משך קהל מצומצם מאוד, והעלויות היו גבוהות מאוד. בשעת סגירת העיתון נותרו בידי סטיגליץ מאות עותקים שלא נמכרו והוא מכר אותם לסמרטוטאי תמורת 5.80$.

עם השנים הפכו החוברות יקרות ערך, וסט מושלם של כל החוברות נדיר ביותר. הוצאה מחודשת של כל החוברות כרוכות יחדיו יצאה לאור בשנת 1972, והיא נפוצה בספריות רבות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כתבי עת לאמנות
קטגוריה:כתבי עת באנגלית
קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
291 (גלריה)

291 (Little Galleries of the Photo-Secession) הייתה גלריה שפעלה בניו יורק בין השנים 1908–1917. הגלריה הייתה ממוקמת בשדרה החמישית בבית מספר 291, ומכאן שמה.

==היסטוריה==
הגלריה הוקמה ונוהלה על ידי הצלם אלפרד סטיגליץ. הגלריה הפכה למפורסמת בגין שתי סיבות: האחת, חלוציותה כמי שהציבה את הצילום כאמנות לכל דבר, כמו ציור ופיסול. בגלריה הוצגו תמונותיהם של צלמי אמנות חלוציים כאדוארד סטייכן, גרטרוד קסאביר, פול האבילאן ואחיו ואחרים, שהפכו למוכרים בזכות תצוגותיהם בגלריה. בנוסף, הגלריה שימשה כמוקד עבור אמנות אוונגרדית שהגיעה לארצות הברית מאירופה. בין השאר הוצגו שם יצירותיהם של האמנים: אנרי מאטיס, אוגוסט רודן, אנרי רוסו, פול סזאן, פבלו פיקאסו, קונסטנטין ברנקושי, פרנסיס פיקבייה ומרסל דושאן.

הגלריה נסגרה עקב הרומן שניהל סטיגליץ עם ג'ורג'יה אוקיף החל משנת 1916. הגלריה נסגרה סופית ביוני 1917, בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה, חודשיים לאחר הצטרפותה של ארצות הברית למדינות ההסכמה כנגד מדינות המרכז.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גלריות לאמנות
קטגוריה:היסטוריה של הצילום
קטגוריה:צילום בארצות הברית
נשים אוהבות

נשים אוהבות (באנגלית: Women in Love) הוא סרט קולנוע המבוסס על ספר בשם זהה של דייוויד הרברט לורנס, שבוים על ידי קן ראסל, ויצא לאקרנים בספטמבר 1969.

הסרט היה מועמד לאוסקר, וגלנדה ג'קסון זכתה על משחקה בו בפרס האוסקר לשחקנית הטובה ביותר.

הסרט עוסק במרובע אוהבים המתרחש באנגליה שלאחר מלחמת העולם הראשונה. את התפקידים הגבריים הראשיים שיחקו הכוכבים העולים של הקולנוע הבריטי אלן בייטס ואוליבר ריד. לצד ג'קסון גילמה ג'ני לינדן את הצלע הנשית הרביעית. 

בצד תשבחות הביקורת לסרט ולאיכות המשחק של כוכביו, עורר הסרט מחלוקת ותשומת לב ציבורית רבה בשל קטעי העירום שבו ובמיוחד אלו הגבריים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר
קטגוריה:מכון הסרטים הבריטי: מאה הסרטים הבריטיים הטובים ביותר
קטגוריה:לארי קרמר
מבט הפוך

מבט הפוך (באנגלית: Not the Nine O'Clock News; בתרגום חופשי: "לא חדשות השעה תשע") היא תוכנית מערכונים בריטית ששודרה בערוץ BBC2 משנת 1979 ועד 1982. 

במקור הוצגה התוכנית כאלטרנטיבה קומית לתוכנית החדשות BBC Nine O'Clock News ("חדשות השעה תשע של ה-BBC") ששודרה בערוץ BBC1, והיא כללה מערכונים סאטיריים על אירועי השעה ובנושאי התרבות הפופולרית, כמו גם שירים פארודיים, קטעי וידאו ערוכים-מחדש ותוכניות טלוויזיה פיקטיביות.

בתוכנית השתתפו רואן אטקינסון, פמלה סטיבנסון, מל סמית' וגריף רייס ג'ונס, כמו גם כריס לנגהם בעונה הראשונה. התוכנית זנחה במכוון את סגנון זרם התודעה שאפיין את הקרקס המעופף של מונטי פייתון, והתאפיינה במבנה מסורתי יותר של תוכנית מערכונים. התוכנית הובילה לזינוק בקריירה של כמה שחקנים וכותבים מובילים, ואף הובילה ליצירתן של כמה תוכניות קומיות אחרות כמו הפתן השחור, מיסטר בין ואלאס סמית' וג'ונס.

התוכנית שודרה בישראל תחת השם "מבט הפוך".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות
רחוב היהודים (אירופה)

שמות רחובות יהודים, [[המוזיאון היהודי בברלין]]
[[מקס ליברמן היודנגאסה באמסטרדם, 1908, Städelsches Kunstinstitut]]
ברבות מן הערים באירופה, רחוב היהודים (בגרמנית: Judenstrasse) או סמטת היהודים (Judengasse) הוא כינוי לרחוב שבו התרכזה האוכלוסייה היהודית בעיר, ובו היו מוסדות הקהילה היהודית. לעיתים נאסר על היהודים להתגורר מחוצה לו, וכך הוא תפקד כמעין גטו. בערים רבות באירופה קרוי רחוב זה "רחוב היהודים" עד היום.

== מטרתו ==
המגורים ברחוב נפרד נועדו, בין היתר, לאפשר לשליט המקומי להגן על יהודי החסות תושבי העיר מהגויים. בשל כך, פעמים רבות היו לרחוב היהודים שערים שנסגרו בשעות הלילה או בחגי הנוצרים. עם זאת, לעיתים גרו ברחוב זה גם נוצרים.

'רחוב היהודים' היה קיים בערים רבות במדינות ארופיות מאז ימי הביניים, ובחלקן הוא קרוי כך עד היום. רבעים סגורים בהם גרו יהודים מכונים גם גטו.

יש ערים בהן לרחוב קראו בשם רשמי כלשהו – למשל בפריז רחוב הוורדים ובפירנצה רחוב רמליאנטי – אך כינויו הנפוץ היה רחוב היהודים.

בכל אזור מגורים יהודי היה בית כנסת עם בית ספר, מקווה, בית חולים ובית קברות יהודי. עקב הלכות הכשרות זכו היהודים בשוחטים ואופים משלהם.

== רחובות יהודים מפורסמים בגרמניה ==
* יודנשטרסה (ברלין)
* 
* 
* נורדשטראסה בהנאו 
* יודנגאסה (ברלין)

==ראו גם==
* 

==קישורים חיצוניים==
* ד"ר קציעה אביאלי-טביביאן, [https://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=11197 רחוב היהודים], הספרייה הווירטואלית של מטח

קטגוריה:תולדות עם ישראל
קטגוריה:גרמניה: היסטוריה
קטגוריה:יהדות גרמניה
רובין דריסקול

רובין דריסקול (באנגלית: Robin Driscoll) הוא שחקן ותסריטאי בריטי, אשר קנה את עיקר פרסומו כאחד התסריטאים של סדרת הטלוויזיה "מיסטר בין".

דריסקול השתתף בכתיבת התסריט של "מיסטר בין", הסרטים "בין" ו"החופשה של בין" וסדרת האנימציה "מיסטר בין". הוא ורואן אטקינסון הם חברים קרובים, ואף הופיעו יחד בתוכנית הדוקומנטרית "Laughing Matters" (1992), על השיטות של ההומור החזותי (visual humour). כשחקן, דריסקול השתתף במספר פרקים של סדרות טלוויזיה, כגון "על שוטים ואנשים" (Only Fools and Horses), "Murder Most Horrid", "Dear John" ו-"The Fast Show".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה בריטים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע בריטים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1951
מבחן האוסמן

בסטטיסטיקה, מבחן האוסמן (מכונה גם הו האוסמן) הוא מבחן השערות. המבחן בודק את המובהקות של אומדן מול אומדן אלטרנטיבי. בעזרת מבחן זה ניתן להעריך האם המודל הנאמד מתאים לנתונים.

==פרטים==
ברצוננו לאמוד את המודל הליניארי: y = bX + e . ישנם שני אומדנים, b<sub>0</sub> ו b<sub>1</sub> השערת האפס היא כי שני המדדים קונסיסטנטיים ו b<sub>1</sub> יעיל (אומד בעל שונות קטנה יותר). ההשערה האלטרנטיבית היא כי b<sub>1</sub> אינו קונסיסטנטי.

הסטטיסטי של המבחן הוא:

: <math>H=(b_{1}-b_{0})'\big(\operatorname{Var}(b_{0})-\operatorname{Var}(b_{1})\big)^\dagger(b_{1}-b_{0}),</math>

לסטטיסטי יש התפלגות כי בריבוע עם n-k דרגות חופש כאשר n הוא גודל המדגם ו k כמות המשתנים.

אם דוחים את השערת האפס לפחות אחד האומדים אינו קונסיסטנטי.

בעזרת מבחן האוסמן נתן לבדוק אנדוגניות של משתנה על ידי השוואת אומד מרגרסיה רגילה (Ordinary Least Square) לאומד המתקבל מרגרסייה בעזרת משתנה עזר. השערת האפס היא כי OLS הוא אומד יעיל יותר ושני האומדים עקיבים. ההשערה האלטרנטיבית היא כי בשל אנדוגניות של אחד המשתנים ברגרסיית הOLS האומד אינו עקיב.

קטגוריה:מבחנים סטטיסטיים
הזוכים המאושרים

הזוכים המאושרים (באנגלית: Academy Award Review of Walt Disney Cartoons) הוא מקבץ של סרטי הנפשה קצרים זוכי פרס אוסקר מאת וולט דיסני.

בישראל הוקרן המקבץ לראשונה בקולנוע פריז ב-24 במרץ 1972.

== הסרטים במקבץ ==
"בן הדוד מהכפר" - מבוסס על המשל הנודע על עכבר העיר ובן דודו, עכבר הכפר. בגרסה זו עכבר הכפר משתכר לאחר ששתה שמפניה וממהר בפחד לשוב לכפרו, גם בגלל החתול וגם בגלל הכבישים הסואנים, הרעש והצפיפות אשר אין הוא היה רגיל להם.

"טחנת הקמח הישנה" - בסרט קצר זה מתוארת טחנת-קמח עתיקה. הטחנה, עקב כך שהתיישנה מאוד, שימשה למגורים של חיות שונות. בתחילה הכל רגוע באזור אולם סערה קשה גורמת לבהלתם של בעלי-החיים אשר התגוררו בה, בין-היתר הציפור שהייתה חייבת להגן על גוזליה שלא יימעכו עקב קריעתו של חבל בתוך טחנת-הקמח. העטלפים, לעומת שאר בעלי-החיים שהתגוררו בטחנת-הקמח, לא היו חשופים לסכנה כלשהי כי הם עפו למקום אחר טרם הסערה פרצה.

"הושט לי יד" - פלוטו, הכלב הנודע של וולט דיסני, מציל גור חתולים צעיר וחמוד שנסחף בשק בו היה לכוד. לצערו הרב בעליו, מיקי מאוס, מחבב את גור החתולים יותר ממנו. אבל אהבתו של מיקי לפלוטו נראתה בבירור אחרי דאגתו הרבה לאחר שקפא בהצלת החתול פעם שנייה (החתול כמעט ונפל לבאר במרדפו אחרי כדור, עקב החורף שהיה מי-הבאר היו מאוד קרים). החתול ליקק בחיבה את פניו של פלוטו ופלוטו לא שנא עוד את החתול.

"שלושה חזירים קטנים" - מבוסס על סיפור נודע. בגרסה זו מתחזה הזאב לכבשה ולמוכר-מברשות במטרה לטרוף את החזירים בעורמה (ונכשל). בנוסף, בגרסה זו שופך אחד החזירים טרפנטין לתוך הסיר אליו נפל הזאב.

"הברווזון המכוער" - סרט אנימציה קצר נודע של וולט דיסני, מבוסס על אגדה נודעת. בגרסה זו מנסה הברווזון המכוער את מזלו בקן של ציפורים (אבל הציפור האם מגרשת אותו בכעס) ובניסיון להתיידד עם ברווז צעצוע (שבהמשך מכאיב לו במהלך התנדנדותו במים).

"שלושה חתלתולים יתומים" - במזג אוויר חורפי מוצאים שלושה גורי חתולים מחסה בבית שמצאו. הם עושים בו בלגן גדול וכמעט סולקו ממנו על ידי אישה שחומת עור (דמות זו הופיעה לאחר-מכן בסרטי טום וג'רי). ברגע האחרון ניצלו על ידי ילדה קטנה שהתחננה לאמץ אותם עקב כך שהם חמודים מאוד.

"הצב והארנב" - מבוסס על המשל המוכר בעל אותו השם. בגרסה זו משווייץ הארנב בפני ארנבות צעירות בכך שהוא מבצע דברים משעשעים בזכות מהירותו האדירה.

==דיבוב לעברית ==
בגרסה העברית מבוצעת הקריינות על ידי דב רייזר. בסרטים הקצרים עצמם השתתפו בדיבוב חן חגי, יובל זמיר ועוד.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטים קצרים של דיסני
הקטר הכחול שיכול

הקטר הכחול שיכול (באנגלית: The Little Engine That Could; בתרגום חופשי: הקטר הקטן שהצליח) הוא ספר ילדים אמריקאי פופולרי מאת ווטי פייפר שראה אור לראשונה בשנת 1910, ומאז הודפס במיליוני עותקים.

הספר יצא לאור לראשונה בעברית בתרגומה של לאה נאור בהוצאת כתר.

דמות הקטר בספר מבוססת על קטר מדגם C. P. Huntington.

== תקציר העלילה ==
רכבת נדרשת לעבור הר גבוה במיוחד בדרך ליעד, על מנת להעביר צעצועים ומזון לילדים שגרים מעבר להר. הקטר של הרכבת מתקלקל, ובעקבות כן מבקשות הבובות שברכבת מקטרים גדולים ומואנשים שונים לבצע את המשימה, אך מסיבות שונות הם מסרבים לעשות כן. לבסוף מתבקש קטר קטן וכחול לבצע את המשימה והוא מסכים לעשות כן. הקטר הקטן מצליח לבסוף למשוך את כל הרכבת במעלה ההר תוך שהוא משנן את המוטו שלו, "אני יכול! אני יכול! אני יכול!".
בשפת המקור, הקטר הקטן הוא למעשה קטרית, וכך גם הקטרית הגדולה שמתקלקלת.

== עיבודים ==
הסיפור הפך לסיפור ילדים קלאסי, ובשנת 1991 עובד לסרט הנפשה באורך 30 דקות בשם "הקטר הקטן" שהופק בוויילס והופץ בקלטות וידאו. בסרט נקראה דמות הקטר טילי (בדיבוב העברי: רוני) והסיפור הורחב לסיפור גדול יותר על גילוי עצמי. סרט זה שודר בישראל בטלוויזיה החינוכית בדיבוב לעברית, לפני תרגום הספר.

בשנת 2011 עובד הסיפור לסרט הנפשה ממוחשבת בהפקת אולפני יוניברסל, בהשתתפות וופי גולדברג, ג'יימי לי קרטיס, אליסון סטונר וקורבין בליו. סרט זה לא דובב לעברית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ספרי 1910
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:רכבות בסיפורת
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
מייקל ספינדלר

מייקל ספינדלר (באנגלית: Michael Spindler; נולד ב-22 בדצמבר 1942 בברלין, גרמניה) היה הנשיא והמנכ"ל של חברת אפל משנת 1993 עד שנת 1996. ספינדלר כּונה על ידי עמיתיו לעבודה בחברת אפל בשם "דיזל".

== ביוגרפיה ==
לאחר שהצטרף ספינדלר לאפל בשנת 1980, הוא הועלה בסולם הדרגות בפעילות האירופית של אפל- כנשיא של אפל באירופה. הוא נבחר לכהן בתפקיד מנהל כללי לאחר שג'ון סקאלי הודח על ידי מועצת המנהלים של אפל ביוני 1993. ספינדלר ניהל כמה פרויקטים מוצלחים, כמו הכניסה של ה-"PowerPC", וכן כמה כישלונות עיקריים, כולל מערכת ההפעלה "קופלנד". הוא גם עסק בדיונים עם חברת IBM, סאן מיקרוסיסטמס ופיליפס; אולם כאשר אלה פרשו מהדיונים, היה תורו להתחלף בתפקיד המנכ"ל. המנכ"ל שלאחריו היה גיל אמיליו, שהתחיל את כהונתו ב-2 בפברואר 1996.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://lowendmac.com/orchard/06/michael-spindler-apple.html על מייקל ספינדלר], מאת טום הורמבי, 6 באפריל 2006

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עובדי אפל
קטגוריה:מנכ"לי אפל
קטגוריה:אמריקאים בתעשיית המחשבים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
ג'אנלוקה פליוקה

ג'אנלוקה פליוקה (באיטלקית: Gianluca Pagliuca; נולד ב-18 בדצמבר 1966 בבולוניה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בתפקיד שוער.

==קריירת מועדונים==

פליוקה גדל במחלקות הנוער של קבוצת עיר מולדתו, בולוניה, אך את קריירת הבוגרים שלו החל בשנת 1987 בסמפדוריה. בסמפדוריה שיחק עד שנת 1994, והיה שותף לתור הזהב של הקבוצה, כאשר זכה עימה בזכייה היסטורית בסרייה א' בעונת 1990/1991, בשלושה גביעי איטליה, פעם אחת בסופרקאפ האיטלקי ובגביע אירופה למחזיקות גביע ב-1990. בנוסף לכך, העפיל עם סמפדוריה לגמר גביע אירופה לאלופות 1992, אך שם הפסידו בגמר 1-0 לברצלונה הספרדית.

אחרי 7 עונות מצוינות בסמפדוריה והופעה מצוינת בשער הנבחרת האיטלקית במונדיאל 1994, חתם באינטר מילאנו תמורת סכום שיא דאז עבור שוער על סך 7 מיליון פאונד. פליוקה שיחק במילאנו במשך חמש עונות, והיה שותף לזכייתה בגביע אופ"א ב-1998, כאשר שימש כקפטן במשחק הגמר בו ניצחה אינטר 3-0 את לאציו. בקיץ 1999, חתם במועדון נעוריו מבולוניה. בסוף עונת 2004/2005, ירדו פליוקה וקבוצתו לסרייה ב', הוא המשיך לשחק עם הקבוצה בעונה שלאחר מכן, עד שבקיץ 2006 חתם באסקולי, בה שיחק את עונתו האחרונה ככדורגלן מקצועני. במהלך עונה זו, ב-17 בספטמבר 2006, פליוקה שבר את שיא ההופעות לשוער בסרייה א', שהיה שייך עד אז לדינו זוף, במשחק נגד מסינה.

==קריירה בינלאומית==

פליוקה היה חלק מסגל הנבחרת האיטלקית שסיימה במקום השלישי במונדיאל 1990. לאחר כמה עונות מצוינות בסמפדוריה, עמד כשוער ראשון בשערה של איטליה כאשר סיימה כסגנית במונדיאל 1994 בארצות הברית. כמו כן, נמנה עם סגלי איטליה לאולימפיאדת 1996 באטלנטה ומונדיאל 1998 בצרפת, בו תיפקד כשוער ראשון. סך הכל, הופיע 39 משחקים בשערה של הנבחרת האיטלקית.

==תארים==

סמפדוריה

* סרייה א': 1990.1991
* הגביע האיטלקי: 1987/1988, 1988/1989, 1993.1994
* הסופרקאפ האיטלקי: 1991
* גביע אירופה למחזיקות גביע: 1990

אינטר מילאנו

* גביע אופ"א: 1998

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שוערי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלני סמפדוריה
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני אסקולי
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1966
רון ג'ונסון (איש עסקים)

רון ג'ונסון (באנגלית: Ron Johnson; נולד ב-15 באוקטובר 1959) הוא מנכ"ל חברת J. C. Penney, קודם לכן כיהן כסגן נשיא בכיר לפעילות הקמעונאית בחברת אפל. הוא יזם את הרעיון של החנויות הקמעונאיות של אפל ואת הקונספט של ״בר הגאונים״ (Genius Bar), שהוא עמדת תמיכה טכנית בחנויות אפל באווירת בר. ג'ונסון הצטרף לאפל בינואר 2000, אך עזב כדי להצטרף ל-J. C. Penney בנובמבר 2011. בעבר הוא עבד כסגן נשיא לשיווק בחברת Target ועבד גם בחברת Mervyns.

== ביוגרפיה ==
ג'ונסון נולד באדינה, מינסוטה, בנו של מנהל בחברת General Mills. הוא היה הקפטן בקבוצת הפוטבול ובקבוצת הבייסבול של בית ספר התיכון שלמד בו. ג'ונסון בעל תואר שני במנהל עסקים מבית הספר לעסקים של אוניברסיטת הרווארד ותואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת סטנפורד. הוא תושב אתרטון, קליפורניה.

בתקופת עבודתו של ג'ונסון כסגן נשיא באפל, הציגה רשת חנויות הקמעונאיות של אפל שיא של צמיחה, כשסך מכירותיה השנתיות עלה על מיליארד דולר תוך שנתיים מפתיחתן. כיום אפל מפעילה מעל ל-300 חנויות, כולל באוסטרליה, קנדה, סין, צרפת, גרמניה, איטליה, שווייץ, הממלכה המאוחדת, ארצות הברית, הונג קונג ויפן.

ב-31 באוקטובר 2007 מימש ג'ונסון 700,000 מאופציות המניות שלו באפל במחיר מימוש של 23.72 דולר, ובהמשך אותו יום מכר את המניות במחיר של כ-185 דולר. הוא הרוויח כ-400 מיליון דולר במהלך שבע וחצי שנות עבודתו באפל.

כמנכ״ל J. C. Penney המשיך ג'ונסון להתגורר בקליפורניה ונהג לטוס מספר ימים בשבוע למטה החברה שנמצא בפלאנו, טקסס, במטוס סילון פרטי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.apple.com/retail/ החנות הקמעונאית של אפל] 
* [https://web.archive.org/web/20071101123308/http://www.forbes.com/feeds/ap/2007/10/31/ap4285394.html Apple Senior VP Exercises Options], באתר פורבס, אוחזר ב-1 בנובמבר 2007 
* [http://www.forbes.com/profile/ronald-johnson/ פרופיל אישי] באתר פורבס 

קטגוריה:עובדי אפל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי בית הספר לעסקים של הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
טירת אורט

הטירה באגם
טירת אורט (גרמנית: Schloss Ort) היא טירה אוסטרית הנמצאת באגם טראונזה, בגמונדן, 19 קילומטרים מפקלברוק, בירת מחוז פקלברוק, בדרך לזאלצקמרגוט.

==היסטוריה==
===הקמת הטירה===
הטירה נוסדה בשנת 1080, ושיפור והרחבת הטירה נמשכו לתוך המאה ה-13. ב-1344 האחים פרידריך וריינפרכט הראשון מוולסי רכשו את הטירה, ועברה לבעלותו הבלעדית של פרידריך ב-25 בינואר 1350. הטירה נשארה ברשות המשפחה עד לשנת 1483, אז עברה הטירה לרשות פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

===1484-1689===
בין השנים 1484 - 1491 הטירה הייתה מושב מושל אוסטריה עילית, גוטהרד משטרנברג. מ-1492, ברנהרד משטרנברג וצאצאיו שלטו בטירה עד שנת 1584. לאחר שעברה הטירה מספר בעלים, כולל העיר גמונדן עצמה, הגיע הטירה לבעלותו של לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

===העת המודרנית===
בשנת 1876, נרכשה הטירה על ידי הארכי-דוכס יוהאן סלבטורה מאוסטריה. מאוחר יותר, שינה יוהאן את שמו וקרא לעצמו יוהאן מאורט, על שם הטירה שרכש. לאחר מותו בטביעה בים, והכרזתו כמת בשנת 1911, נרכשה הטירה על ידי פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה. הטירה נועדה עבור תלמידי בתי הספר בגמונדן, אבל מלחמת העולם הראשונה שיבשה את תוכניות אלו.

בין השנים 1919 - 1973 הטירה הייתה מוזנחת וללא טיפוח.

כיום הטירה משמשת כמרכז למידה עבור המשרד הפדרלי לקרקעות ויערות (Bundesministeriums für Land- und Forstwirtschaft). ב-5 בינואר 1995 נרכשה הטירה באופן רשמי על ידי העיר גמונדן. החל משנת 1996 עד 2004 שימשה הטירה כאתר צילומים עבור סדרת הטלוויזיה "שלוסהוטל אורט".

== קישורים חיצוניים == 

קטגוריה:אוסטריה עילית
אורט
טראונשטיין

הטראונשטיין (בגרמנית: Traunstein), הוא ההר הגבוה ברכס ההרים שבגדה המערבית של אגם טראונזה, שעל שמו נקרא ההר. גובה פסגת ההר 1,691 מעל גובה פני הים.

בגלל מיקומו בסמיכות לאגם, וצלעותיו התלולות ההר נראה למרחוק ומהווה מוטיב צילומי נפוץ. לעיתים מכונה ההר "השומר של זאלצקמרגוט" בגלל צלליתו הגדולה הנראית כמגינה על העיר.

החל מ-2007, בעקבות מפולות סלעים ואדמה מן ההר על הגראבן גשליף הסמוך לו, פונו כ-55 בתים מן היישוב, והושקעו משאבים רבים כדי למנוע מפולות נוספות.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אירופה: הרים
קטגוריה:אוסטריה עילית: גאוגרפיה
שימון ניימייץ

שימון ניימייץ (בפולנית: Szymon Niemiec; נולד ב-5 באוקטובר 1977 בוורשה) הוא צלם, פעיל למען זכויות להט"ב, עיתונאי, פוליטיקאי ואיש דת קתולי פולני. מייסד מצעד הגאווה הפולני הראשון (2001).

בין השנים 2000–2006 כיהן כשגריר התרבות של פולין ל-International Lesbian and Gay Culture Network. בשנים 2001–2005 כיהן כנשיא אגודת התרבות הבינלאומית של לסביות והומואים בפולין.

משנת 2002 משתייך ניימייץ לשמאל בפולין, וב-6 במאי 2005 נבחר לסגן נשיא מפלגת איחוד השמאל (Unia Lewicy). משנת 2008 הוא משמש ככומר מטעם הכנסייה החופשית המתוקנת של פולין (פלג נוצרי מתקדם), ומאוגוסט 2012 הוא מכהן כבישוף של הכנסייה הנוצרית המאוחדת בפולין. חבר ההתאחדות הלאומית של עיתונאים לסביות והומואים בארצות הברית (National Lesbian and Gay Journalists Association) משנת 2008.

==פרסומיו==
<div class="mw-content-ltr">
* Tęczowy koliber na tyłku: autobiografia Szymona Niemca, Warsaw: LGBT Press, 2007. .
* Rainbow Humming Bird on The Butt: Autobiography, Warsaw: CreateSpace, 2007. .
* Qchnia Queer, Warsaw: CreateSpace, 2009. .
* Soli Deo Gloria, Warsaw: CreateSpace, 2009. .
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פוליטיקאים פולנים
קטגוריה:עיתונאים פולנים
קטגוריה:פעילים למען זכויות להט"ב
קטגוריה:אנשי דת פולנים
קטגוריה:אנשי דת נוצרים
קטגוריה:עיתונאים להט"בים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1977
דינה רקנאטי

"גווילים" דינה רקנאטי (1984), אלומיניום צבוע בחזית [[בית אריאלה]]
"דברים" דינה רקנאטי (1996), בחזית מרכז הקונגרסים הבינלאומי ב[[ירושלים]]
דינה רקנאטי (1928 – 5 ביוני 2021) הייתה אמנית, פסלת וציירת ישראלית, ששילבה בין מספר מדיות אמנותיות, בהן מיצבים, הדפסי משי, תבליטים, ושטיחי קיר.

==ביוגרפיה==
רקנאטי נולדה בשם דיאן הֶטֶנָה (Hettena) בקהיר, מצרים. סיימה את לימודיה בבתי ספר לצרפתית ואנגלית בשנת 1945. ובשנת 1946 נישאה לאיש העסקים רפאל רקנאטי בתל אביב, ולשניים נולדו הבנים אודי ומיכאל (מייקל).

בין השנים 1946–1948 נסעה ללמוד תולדות האמנות בלונדון, ובשנת 1948 הצטרפה ל-"Art Student League" בניו יורק שם הייתה עד לשנת 1962. מאז התגוררה רקנאטי בארצות הברית.

בשנת 1970 הציגה את תערוכתה הראשונה בישראל, בגלריה גורדון בתל אביב ובה 13 עבודות פיסול בברונזה, בהמשך הציגה במוזיאון ישראל שטיחי קיר והדפסי משי ושילובים של טכניקות אומנותיות.

לרקנאטי פסלי חוץ ועבודות המוצגות במוזיאון ישראל (1965), מוזיאון תל אביב (1971), משכן נשיאי ישראל (1972), במוזיאון היהודי של ניו יורק (1975), נמל התעופה בן-גוריון (1976), אוניברסיטת ניו יורק (1978), שגרירות ישראל בוושינגטון (1980), ובאוניברסיטת תל אביב (1985). וכן יצירותיה נמצאות במרכזים שונים. "גווילים" (1984) בבית אריאלה, "רום" (1985) במכון ויצמן ברחובות ו"דברים" (1996) במרכז הקונגרסים הבינלאומי בירושלים.

יצירותיה של רקנאטי, היו מחוויה וזיכרון אישי וקולקטיבי, כמחווה לתרבויות עתיקות, לאדמה ולזמן. היא שילבה בין פיסול וציור שהתכתבו מטפורית עם סוגיות שונות, בשילוב של צורה ותוכן.

בציוריה היא השתמשה בבדים אותם היא עיצבה לתוך תבניות. היא השתמשה בשילוב של קווים זוויתיים ומעוקלים וגוונים שחיברו בין המאופק לפרוע והאינסטינקטיבי. צבעי הבז' הגיעו ממדבריות המזרח התיכון, אליהם התערבבו גוונים כחולים שהעבירו מצב רוח דרמטי וגווני לבן טהורים. שילוב הגוונים העניק לעבודה קצב, תוך שילוב של חלומות בהקיץ, עבר והווה.

רקנאטי זכתה בפרס האביב של קרן התרבות אמריקה-ישראל (1967) ויקירת המועצה לישראל יפה (2005) על כך שלוותה את המועצה מראשיתה, ובשיתוף עם בעלה ייסדו את המרכז הלימודי של המועצה בתל אביב, ותרמו להטמעת המודעות לערכי ישראל יפה.

באמצע העשור השני של המאה ה-21, עלתה לישראל ומאז התגוררה בהרצליה פיתוח.

נפטרה ב-5 ביוני 2021.

==לקריאה נוספת==
* מרדכי עומר, [http://aleph.nli.org.il:80/F/?func=direct&doc_number=000453263&local_base=RMB01 דינה רקנאטי: מעברים], בתוך: אמנות ישראלית בת-זמננו; מקורות וזיקות (תשסו) 248-275 בעריכת אברהם שפירא, הוצאת עם עובד

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* פרטים על דינה רקנאטי ב
*
* [http://www.flomenhaftgallery.com/dina-recanati.html דינה רקנאטי], באתר flomenhaftgallery 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

דינה רקנאטי
קטגוריה:ישראליות ילידות מצרים
קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:פסלות ישראליות
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים
קטגוריה:עולות בשנות ה-2010
קטגוריה:עולים בשנות ה-2010
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטאות ומכללות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2021
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
אנדוגניות

במודל סטטיסטי, כגון רגרסיה ליניארית משתנה הוא אֶנְדּוֹגֵנִי אם ישנו מתאם בין המשתנה לבין השגיאה (השארית).

אנדוגניות יכולה לנבוע ממספר סיבות:
# ממשתנה שהושמט (או לא נאמד במודל) יתווסף לשארית. כאשר יש מתאם בין המשתנה שהושמט למשתנה מסביר אחר - גם השארית תהיה מתואמת אִתו.
# מערכת של משוואות סימולטניות - מספר משוואות אשר הגורם המסביר באחת משמש כמוסבר באחרת.
# טעות מדידה.
# מהשפעה של המשתנה התלוי על המשתנה הבלתי תלוי.
לדוגמה, במודל שמבקש לחזות איך כמות השוטרים משפיעה על כמות הפשיעה ישנה אנדוגניות שכן כמות השוטרים בעבודתם משפיעים על כמות הפשיעה (סביר להניח שמורידה את כמות הפשיעה). אך מצד שני כמות הפשיעה משפיעה על כמות השוטרים (סביר להניח שבערים עם פשע רב יש יותר שוטרים מלכתחילה).

דרכים לטיפול באנדוגניות: שיטת TSLS - בניה של משוואה מצומצמת על סמך המודל המקורי, שבה המשתנה האנדוגני מוסבר על סמך כל הגורמים האקסוגנים במשוואה. לאחר שנבצע רגרסיה (על פי שיטת OLS) נקבל את אותו המשתנה אך עכשיו כאשר הוא תלוי רק בגורמים אקסוגנים - ולכן גם הוא אקסוגני - נציב את המודל הנאמד במקום המשתנה האנדוגני במשוואת המקור - וקיבלנו משוואה שמכילה גורמים אקסוגנים בלבד

שיטת IV - מציאת משתנה עזר חיצוני שיש לו מתאם גבוה עם המשתנה האנדוגני אבל הוא כשלעצמו אקסוגני - החלפה ביניהם במודל תעזור להתגבר על הבעיה 

== ראו גם ==
מחזור עסקים: אקסוגני לעומת אדוגני

קטגוריה:סטטיסטיקה
ריצ'רד ויטסחה

ריצ'רד פיטר ויטסחה (נולד ב-20 בספטמבר 1969 באמסטרדם) הוא כדורגלן עבר הולנדי, אשר שיחק בעמדות הקישור השמאלי וההגנתי. במהלך 18 שנות קריירת כדורגל מקצועני, שיחק ברובן עבור מועדון הפאר ההולנדי אייאקס אמסטרדם. אחיו הבכור, רוב ויטסחה, גם היה כדורגלן מקצועני.

==קריירת מועדונים==

ויטסחה גדל במחלקת הנוער של אייאקס אמסטרדם והופיע לראשונה בליגת העל ההולנדית ב-26 באוקטובר 1986, כבר בגיל 17, וכבש את שער הליגה הראשון שלו כשנה לאחר מכן. אחרי שביסס לעצמו מקום בהרכב המועדון בעונתו החמישית באיאקס, ויטסחה הצטרף לברצלונה הספרדית תחת הדרכתו של יוהאן קרויף. את הופעת הבכורה שלו בברצלונה, ערך ב-14 בספטמבר 1991, כאשר שיחק את מלוא 90 ה-דקות בניצחון הביתי 3:1 על ריאל סרגוסה. ויטסחה שיחק בקטאלוניה שנתיים, וזכה עם הקבוצה פעמיים בלה ליגה ופעם אחת בגביע אירופה לאלופות. לאחר מכן, שיחק שלוש שנים בבורדו הצרפתית, כאשר במהלך התקופה הושאל למחצית עונת 1994/1995 לבלקבורן מהפרמייר ליג. בבלקבורן, שותף במשחק ליגה אחד נגד ווסטהאם יונייטד, כאשר המועדון זכה באליפות היסטורית. לאחר שחזר לבורדו, היה ויטסחה שותף להעפלה לגמר גביע אופ"א 1996, בו נוצחה הקבוצה 5-1 על ידי באיירן מינכן בסיכום שני המשחקים. ב-1996/1997, חזר לקדנציה שנייה במועדון נעוריו איאקס בו שיחק עד סיום עונת 2002/2003, והיה שותף לקטיפת תארים רבים בליגה ההולנדית. בין לבין הושאל בעונת 2001/2002 לדפורטיבו אלאבס בספרד. אחר כך, חתם באדו דן האג, אך לא שותף באף משחק בשורותיה. את הקריירה המקצוענית שלו סיים בשנת 2004, בקבוצת אויטה טריניטה מיפן.

==קריירה בינלאומית==

ריצ'רד ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת ההולנדית ב-21 בפברואר 1990, במשחק ידידות נגד איטליה שהסתיים בתיקו 0:0. הוא נכלל בסגל הולנד למונדיאל 1990, תחת הדרכתו של לאו ביינהאקר. על אף שהיה שחקן סגל קבוע עבור הנבחרת, ויטסחה החמיץ את טורניר הגמר של יורו 1992 עקב פציעה שספג בעת ששיחק בברצלונה. הוא נמנה עם סגל נבחרתו מחדש במהלך יורו 1996, אך את מקומו בסגל תפס דווקא אחיו הבכור רוב. סך הכל, הופיע 31 פעמים במדי הנבחרת הלאומית ההולנדית, וכבש שער אחד במהלך משחקים אלו.

==תארים==

* גביע אירופה לאלופות: 1991/1992
* הסופרקאפ האירופי: 1992
* גביע אירופה למחזיקות גביע: 1986/1987, סגנות – 1987/1988
* ליגת העל ההולנדית: 1995/1996, 1997/1998
* הגביע ההולנדי: 1985/1986, 1986/1987, 1997/1998, 1998/1999
* הסופרקאפ ההולנדי: 2002
* לה ליגה: 1991/1992, 1992/1993
* גביע אופ"א: סגנות – 1995/1996
* פרמייר ליג: 1994/1995

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני בלקברן רוברס
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הולנד
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1969
אח גדול (עמותה)

עמותת אח גדול למען חיילים בודדים היא עמותה לסיוע לחיילים בודדים טרם גיוסם לצה"ל, במהלך השירות הצבאי ולאחר שחרורם מהשירות. 
== פעילות ==
העמותה הוקמה בשנת 2009 על ידי קבוצת צעירים ישראלים, חיילים בודדים לשעבר. כ-150 מתנדבי העמותה, חיילים בודדים לשעבר, פועלים במסגרתה למתן ליווי אישי לחיילים בודדים המעוניינים בכך. הסיוע כולל תמיכה רגשית במטרה ליצור תחושת העצמה, מסוגלות עצמית ושייכות של החייל. 

פעילות העמותה כוללת גם שיעורי עזר וסיוע אקדמי לחיילים בודדים שהם עולים חדשים לקראת כניסתם לאקדמיה; הרצאות וסדנאות עבור חיילים בודדים בבתי החייל ברחבי הארץ; הפעלות חברתיות קבוצתיות בסופי שבוע; ופעילויות הסברה לעולים חדשים בודדים המועמדים לשירות בצה"ל והמשתחררים מהשירות במסגרת תוכניות הקליטה סל"ה ונעל"ה.

העמותה חברה בפורום ארגוני החיילים הבודדים ופועלת יחד עם ארגונים נוספים להשגת הטבות נוספות עבור חיילים בודדים.

מתנדבי העמותה

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 
* [http://www.youtube.com/watch?feature=player_embedded&v=foUj6EOPzRQ ישראלי עשר], על קשר בין חייל למתנדב, 2011, חדשות 10, באתר YouTube 
* 

קטגוריה:ארגונים חברתיים בישראל
קטגוריה:שירות בצה"ל
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ישראל: ארגונים העוסקים בצה"ל
קטגוריה:חיילים בודדים
קטגוריה:מקבלי אות הנשיא להתנדבות
בית מוסא עלמי

בית עלמי היה אחד מבתי הקיץ שהיו בבעלות משפחת עלמי. המבנה ממוקם בקיבוץ זיקים.

==היסטוריה==
את הבית בנה חאפז אל-עלמי, שהיה גיסו של מוסא אל-עלמי. הבנייה החלה בשנות מלחמת העולם הראשונה והסתיימה ב-1920. הבית שימש בעיקר כבית קיט למשפחת אל-עלמי, שהייתה במקור מירושלים, אך אחזה בבעלות על אדמות רבות באזור זה ובאזורים אחרים בארץ. בנוסף היה בבעלותה בית קיט ביריחו, אך כדי לסבול פחות מחום הקיץ שבבקעת יריחו הייתה המשפחה עוברת לבית הזה שתמיד נהנה בחודשי הקיץ מרוח ים קרירה.

בשנת 1933 אירח חאפז אל-עלמי את שר המושבות הבריטי בבית, לאחר שנכבדי עזה סירבו לפגוש אותו כאות מחאה על "תמיכת הבריטים בציונים".

המבנה חדל לשמש את משפחת עלמי החל מסתיו 1947, כאשר המצב הביטחוני באזור התדרדר. הוא שימש את חברי קיבוץ זיקים בתקופה הראשונה להתיישבותם במקום. בצידו נבנה מגדל המים של הקיבוץ, בשל מיקומו על הגבעה הגבוהה באזור. כעבור זמן ניטש הבית, ומאז עמד ריק ויועד לשימור.

בשנת 2019 שופץ המבנה תוך שמירה על מבנהו המקורי. במסגרת השיפוץ שומרה התקרה המאויירת במבואת הכניסה. האתר מוכרז כאתר מורשת על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.

==תיאור המבנה==
מיקום הבניין על גבעה השולטת על אזור שפך נחל שקמה. המבנה בנוי אבני כורכר, ואינו ניצב על יסודות. בחזית הבית מרפסת כניסה מקורה עם שלוש קשתות אופייניות.

<gallery>
קובץ:LAEM HOUSE KIBUTZ ZIKIM - WWW MAPAH CO IL EFI ELIAN DSC 2941.JPG|בית מוסא עלמי
קובץ:Musa Alami House 2021 3.jpg|הבית לאחר השיפוץ
קובץ:בית מוסא עלמי בזיקים.jpg|הכניסה לבית לפני השיפוץ
קובץ:Musa Alami House 2021.jpg|הבית לאחר השיפוץ
קובץ:ZIKIM02.jpg|הבית לפני השיפוץ
קובץ:Leami house kibutz zikim efi elian.JPG|בית עלמי
קובץ:Leami house kibuz zikim efi elian map.JPG|תרשים שימוש מקימי קיבוץ זיקים בבית עלמי
קובץ:Musa Alami House - Zikim 1.jpg|שלט המועצה לשימור אתרים ליד בית עלמי
קובץ:Musa Alami House - Zikim 13.jpg|התקרה המקושטת בבית עלמי
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי מורשת במחוז דרום
קטגוריה:מחוז הדרום: מבנים לשימור
קטגוריה:זיקים
קטגוריה:משפחת אל-עלמי
מפתוח מחדש

מפתוח מחדש הוא הליך המבוצע על ידי מנעולן, אשר מבצע שינויים בצילינדר המנעול ומתאים אותו למפתח חדש. בסיום התהליך יכול המפתח החדש שהוכן על ידי המנעולן, לפתוח את המנעול. 

מפתוח מחדש מבוצע בדרך כלל כאשר בעל הנכס חושש כי לגורם עוין ייתכן והייתה גישה למפתחות הנכס. על מנת למנוע פריצה, ומצד שני למנוע את הצורך בהחלפת מנעול (הכרוך בעלויות נוספות), ניתן להזמין שירות מפתוח מחדש. 

מפתוח מחדש הומצא על ידי סלומון אנדריוז, מנעולן מניו ג'רזי, בשנת 1836. למנעול שהמציא היו פינים ומפתחות הניתנים לשינוי, שאפשרו לבעל המנעול לבצע מפתוח מחדש כל פעם. בשנות החמישים של המאה ה-19 רשמו הממציאים אנדרויז ונוול פטנט למנעול עם פינים הניתנים להסרה ולשינוי. פטנט זה היווה מאוחר יותר בסיס למנעול צירופים.
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.thebronxlocksmith.com/how-to-rekey-a-lock/ מדריך למפתוח מחדש] 
קטגוריה:מנעולים
אליסון נואל

אליסון נואל (אנגלית: Alyson Noël; נולדה ב-3 בדצמבר 1965) היא סופרת אמריקאית. 

נואל נולדה בלגונה ביץ'. היא הבת הצעירה ביותר להוריה, אחות לשתיים. 

עבדה כדיילת בדלתא איירליינס.

בשנת 2009 יצא ספרה "לנצח" - הראשון בסדרת ספריה הבולטת ביותר "בני אלמוות".

סדרות נוספות שלה הן מחפשי הנשמות (Soul Seakers), ריילי בלום (Riley Bloom) ו-Beautiful Idols.

חיברה 11 ספרי נוער נוספים.

נואל מתגוררת בקליפורניה.

== ביבליוגרפיה ==
=== רשימת ספריה שתורגמו לעברית בהוצאת הקיבוץ המאוחד ===
==== סדרת בני האלמוות - The Immortals Series ====

* לנצח (2011) - (Evermor (2009
* ירח כחול (2011) - (Blue Moon (2009
* ארץ הצללים (2012) - (Shadowland (2009
* להבה באפלה (2013) - (Dark Flame (2010 
* כוכב לילה (2014) - (Night Star (2010
* עד אין קץ (2017) - (Everlasting (2011

==== סדרת מחפשי הנשמות - The Soul Seekers Series ====

* מיועדים (2014) - (Fated (2012
* הד (2014) - (Echo (2012

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:סופרות ילדים ונוער אמריקאיות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער אמריקאים
קטגוריה:דיילי אוויר אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1965
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
גודרון וגנר

גודרון וגנר-וינשה (בגרמנית: Gudrun Wegner-Wünsche; 28 בפברואר 1955 - 16 בינואר 2005) הייתה שחיינית מזרח גרמניה. אלופת עולם ושיאנית עולם במשחה ל-400 מטר מעורב אישי. הייתה לשחיינית הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-5 דקות.

== ביוגרפיה ==
וגנר נולדה בגרליץ שבסקסוניה.

===מדליית ארד אולימפית===
באולימפיאדת מינכן (1972) זכתה וגנר במדליית ארד במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:23.11 דקות, אחרי כוכבת המשחקים שיין גולד מאוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 4:19.04 דקות ונובלה קליגאריס מאיטליה (4:22.44 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:58.89 דקות ובמקום תשיעי במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:09.49 דקות.

===אלופה ושיאנית עולם===
באליפות העולם בשחייה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה, בשנת 1973 זכתה וגנר בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא עולם חדש של 4:57.51 דקות, לפני בת ארצה אנגלה פרנקה (5:00.37 דקות) ונובלה קליגאריס (5:02.02 דקות) ובכך הייתה לשחיינית הראשונה בהיסטוריה ששחתה משחה זה מתחת ל-5 דקות. מדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:01.82 דקות, אחרי נובלה קליגאריס שקבעה שיא עולם חדש של 8:52.97 דקות וג'ו הרשברגר מארצות הברית (8:55.56 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:24.64 דקות. 

באליפות אירופה בשחייה שנערכה בווינה, אוסטריה בשנת 1974 זכתה וגנר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:58.78 דקות, אחרי בת ארצה אולריקה טאובר שקבעה שיא עולם חדש של 4:52.42 דקות ולפני סוזן ריצ'רדסון מבריטניה (5:06.71 דקות). מדליית ארד במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:59.79 דקות, אחרי בת ארצה קורנליה דר (8:52.45 דקות) ונובלה קליגריס (8:57.93 דקות).

לאחר שפרשה משחייה תחרותית סיימה וגנר את לימודיה במכון הגרמני לחינוך גופני בלייפציג ועבדה כמאמנת. לאחר איחוד גרמניה היא מצאה את עצמה מובטלת ונאלצה לעבוד כמלצרית. לאחר מכן החלה לעבוד כמטפלת חברתית.

בשנת 2005 נפטרה וגנר מסרטן בדרזדן.

== שימוש בסמים ==
לאחר איחוד גרמניה נחשפה תוכנית האימרוץ של גרמניה המזרחית, בה נתנו סטרואידים אנאבוליים באופן שיטתי לספורטאים רבים. בין היתר, השחיינית בריגיט מיינקה ספרה ששחייניות נבחרת מזרח גרמניה השתמשו באימרוץ נרחב [http://www.alexandriamasters.com/articles/drugs.htm].

== ראו גם ==
*התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר מעורב אישי (ויקיפדיה האנגלית)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.the-sports.org/swimming-wegner-gudrun-results-identity-s10-c2-b4-o198-w42738.html גודרון וגנר] באתר the-sports 

קטגוריה:אלופות עולם בשחייה
קטגוריה:שחייני מעורב אישי
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת מינכן (1972)
קטגוריה:שחייניות אולימפיות מזרח גרמניות
קטגוריה:שיאניות עולם מזרח גרמניות: שחייה
קטגוריה:שחייניות חופשי מזרח גרמניות
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית מזרח גרמניות: שחייה
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1955
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1955
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-2005
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2005