OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מלון ארבע העונות (הונג קונג)

מלון ארבע העונות (הונג קונג), 2008
מלון ארבע העונות (הונג קונג) ממוקם על גדות המזח של נמל ויקטוריה
מלון ארבע העונות, הונג קונג (באנגלית: Four Seasons Hotel Hong Kong; בסינית מסורתית: 香港四季酒店) הוא מלון בדרגת חמישה כוכבים בבעלות Sun Hung Kai Properties, המצוי בסנטרל, מרכז העסקים הבינלאומי, הונג קונג, בסמוך למעבורת בין הונג קונג למקאו, ומשיק לנמל ויקטוריה; בניית המלון הושלמה בספטמבר 2005.
זהו בניין בן 45 קומות, המציע 399 חדרים ו-519 יחידות דיור (ששייכות ל-Four Seasons Place). פרויקט שיפוץ בתי מלון - מלון Four Seasons הונג קונג מבצע תוכנית שיפורים הכוללת חדרי אירוח ותכונות לובי מסוימות. כדי להבטיח הפרעה מינימלית לאורחים, שיפורים אלה יבוצעו בשלבים עם בידוד מתאים. רצפות חיץ חדשות מסודרות כדי להקל על העברת כל צליל בחדרי האירוח, והעבודה תוזמן בזמנים של תפוסה מלאה. מלון פור סיזנס הונג קונג נותר פתוח עם פעילות כרגיל לאורך כל תקופת השינוי ומצפה לספק שירותים יוצאי דופן לאורחים במהלך שהותם.<ref></ref>

בנובמבר 2009, המלון הפך למלון הראשון בעולם שבין כתליו שוכנות שתי מסעדות של שלושה כוכבים כל אחת במדריך מישלן האדום. המסעדה הצרפתית "קפריס" (Caprice) זכתה בשלושה כוכבים במהדורת שנת 2010 של מדריך מישלן האדום להונג קונג, ובכך היא הצטרפה למסעדה הקנטונזית "לונג קינג הין" (Lung King Heen), שקיבלה שלושה כוכבים במהדורת 2008.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונג קונג: בתי מלון
קטגוריה:סנטרל
קטגוריה:מלונות גורדי שחקים
צפירת שבת

יהודי חרדי תוקע בשופר לאות כניסת השבת ממרפסתו, בשנת 1925.
מחצצר השבת ברחובות תל אביב, מתריע על כניסתה. 1934
צפירת שבת היא קול צופר המושמע בשכונות דתיות וחרדיות בישראל ובמספר מדינות נוספות, בזמן הדלקת הנרות לפני כניסת שבת וחג. מטרת הצפירה היא הכרזה על כניסת השבת או החג, ותזכורת לחדול ממלאכות האסורות בשבת וחג, ולהדליק את נרות השבת והחג.

== מקור המנהג ==

נוהג זה מופיע כבר במשנה בסוף מסכת סוכה, במשנה המתארת את התקיעות שנערכו בכל יום בבית המקדש, מציינת המשנה שלוש תקיעות שנתקעו זמן מה קודם לכניסת שבת על מנת להבדיל את העם ממלאכה, ושלוש תקיעות בשעת כניסת השבת עצמה שנועדו להכריז כי מכאן ואילך אסורה כל מלאכה עד לצאת השבת או החג. במשך השנים שימשו כלים שונים לפעולה זו, בין השאר שופר וחצוצרה.

בדומה למנהג הקדום, גם כיום מקובל להשמיע את הצפירה פעמיים, פעם אחת זמן מסוים קודם לזמן כניסת שבת, והשנייה בזמן כניסת שבת.

בשנים האחרונות הוחלפו במקומות רבים הצופרים ברמקולים המשמיעים מוזיקה חסידית או מזמורי שבת לפני ובסמוך לצפירה. כך למשל נהוג בעיר בני ברק. בין השאר הוביל את מיזם זה רפאל הלפרין שתרם מערכות כאלו למקומות רבים.

בישראל, בזמן מבצע צוק איתן לא הושמעה צפירת השבת במקומות רבים, לבקשת פיקוד העורף, על מנת למנוע בהלה מיותרת מהתושבים.

במספר מקומות גררו התקנת צופר או רמקול התנגדות של התושבים החילונים בסביבה להפעלתם.

בשוק מחנה יהודה בירושלים נהגו בעבר לתקוע בשופר כמה שעות לפני כניסת השבת (ככל הנראה, שם צולמה התמונה המצורפת לערך). דבר זה נועד לבשר לבעלי העסקים בשוק כי הגיע העת לחדול מעסקים לסגור את העסק ולהתחיל בהכנות לקראת שבת, שלא ייווצר מצב שבו נסגרים העסקים בשוק עם כניסתה של השבת ובעלי העסקים והקונים יגיעו לידי חילול שבת. וכיום ישנם חסידים שעוברים בין הדוכנים כדי לזרז את המוכרים לקראת כניסת השבת.

במספר מקומות נהוג להשמיע צפירה גם ביציאת השבת, כמו למשל בקריית בעלז בירושלים שם מושמעת הצפירה בזמן יציאת השבת לשיטת רבינו תם. בספר יוסיפון מובא שבירושלים בזמן בית המקדש היה עולה התוקע בערב שבת ובצאת השבת.

==ראו גם==
* בית התקיעה
* תותח הרמדאן

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהגי שבת
קטגוריה:ערב שבת
מקסים כהן

מקסים "מקסי" כהן (גם קהאן) (25 בינואר 1918 – 18 במאי 2006) היה מפקד בכיר בצה"ל ובמשטרת ישראל וספורטאי אולימפי שייצג את ישראל באולימפיאדת טוקיו (1964) בירי צלחות חרס.

== ביוגרפיה ==
כהן נולד בדרום אפריקה ועלה לארץ ישראל בשנת 1935. למד טכנולוגיה בטכניון והיה פעיל בכיר בארגון "ההגנה". שימש מדריך ארצי לנשק קל ושדאות. בין השנים 1940–1946 שירת בצבא הבריטי, השתתף בקורס קצינים ראשון שאורגן למתנדבים היהודים והערבים לצבא, היה בעל דרגת מייג'ור בבריגדה היהודית, והשתתף בקרבות באיטליה.

בשנת 1945 יצא למחנות העקורים וסייע בארגון עלייה דרך הולנד ובלגיה. בתום שירותו בצבא הבריטי עסק במסחר במחנות צבאיים וסייע ברכישת תחמושת לשימוש "ההגנה".

במלחמת העצמאות פיקד על המשמר הנע בחיפה. לאחר מכן התמנה למפקד גדוד בחטיבת כרמלי וביולי–אוגוסט 1948 היה מפקד החטיבה. בסיום שירותו בצה"ל התגייס למשטרת ישראל. היה ממקימי בית הספר לשוטרים בשפרעם, מראשוני משמר הגבול, ומונה לסגן מפקד מחוז חיפה. בין אפריל 1960 למאי 1961 שימש מפקד מחוז צפון, בעת העדרו של מפקד המחוז אברהם זלינגר לצורך חקירת אדולף אייכמן. בספטמבר 1970 פרש מהמשטרה.

==בספורט==
כהן היה אלוף ישראל בירי בצלחות חרס, יו"ר מועדון החוגלה ורכז ענף צלחות החרס בתחרויות המכביה. התחרה כנציג ישראל בתחרויות בין-לאומיות, ובראשן אולימפיאדת טוקיו (1964) בה הגיע למקום ה-47 בין 53 המתחרים. בשנת 1958 השתתף באליפות העולם בקליעה בברית המועצות והגיע למקום השלישי בתחרות ירי בצלחות חרסינה. בשנת 1969 זכה במקום הראשון באליפות עולם ליחידים ובמדליית הזהב בתחרות המכביה, בה גם שבר את שיא המכביה בירי צלחות חרס. בשנת 1968 מונה כהן לחבר בוועדה לניסוח מחודש של חוקת ההתאחדות העולמית לקליעה.

שני בניו של כהן, עמיהוד ודניאל כהן, שנהרג בחילופי אש בגזרה הסורית ב-2 באפריל 1970, היו חברי נבחרת ישראל בירי צלחות חרס. לאחר נפילתו של בנו, מקסים כהן הקים וניהל את המטווח "מועדון החוגלה" בקיסריה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי דרום אפריקה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מפקדי חטיבת כרמלי
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:קלעים ישראלים
קטגוריה:אלופי המכביה
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:קציני משטרה יוצאי צה"ל
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילי חטיבת כרמלי במלחמת העצמאות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1918
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
אבי דותן

אבי דותן (נולד בפתח תקווה ב-27 בדצמבר 1953) הוא מנכ"ל חברת פי גלילות לשעבר, יו"ר מג"ל (מפעלי גז לישראל) וניצב בדימוס ממשטרת ישראל.

== ביוגרפיה ==
דותן גדל בירושלים ולמד בישיבת בני עקיבא בנתניה. את שירותו הצבאי החל בחיל השריון וסיים בדרגת סגן כמדריך ראשי (מד"ר) בבה"ד 11. בעל תואר ראשון במדעי המדינה מטעם אוניברסיטת חיפה.

שירת במשטרת ישראל, ובין תפקידיו הבכירים היה למפקד משטרת רמלה (בגיל 27), מפקד היחידה המרכזית במחוז תל אביב, ראש מחלקת מודיעין ובדרגת ניצב לראש המטה המבצעי של שר המשטרה. במהלך שירותו במשטרה קיבל את עיטור השירות של משטרת ישראל ונטל חלק בלכידת האופנובנק. את דרגת הניצב קיבל בגיל 37 - הצעיר ביותר במשטרת ישראל.
דותן עם אסף חפץ והשר משה שחל 1993
לאחר פרישתו משורות המשטרה כיהן במשך ארבע שנים כמנכ"ל החברה הממשלתית "תשתיות נפט ואנרגיה" (1993–1997). בשנה האחרונה לכהונתו בתפקיד זה החל לשמש יו"ר דירקטוריון פי גלילות, ולאחר מכן התמנה למנכ"ל "פי גלילות מסופי נפט וצינורות" ויו"ר דירקטוריון חברת הבת שלה "מפעלי גז לישראל". באוקטובר 2003 פרסם מבקר המדינה דו"ח ביקורת חריף על תפקודו של דותן כמנכ"ל פי-גלילות, בין השאר, על כך שהורה לשנות טיוטת תוכנית עסקית כדי שתציג השקעה בלתי כדאית, ככדאית.

בנוסף היה חבר במספר ועדות: ב-1992 חבר בצוות האוטונומיה (שיחות השלום). ב-1993 חבר ועדת המנכ"לים לענייני כלכלת השטחים (שיחות השלום). ונציג השר בוועדות הכנסת.
במקביל לעבודתו כמנכ"ל פי-גלילות, השקיע דותן במספר חברות ושימש בהן כדירקטור. דותן היה בין המשקיעים הראשונים בחברת סינאל מלל פייוויי. בשנת 2011 נקלע לסכסוך עם גבי בוגנים, בעל השליטה בחברה, שבעקבותיו מכר את מניותיו בחברה. הוא החזיק כ-15% מהמניות שלה בעת שהונפקה בבורסה ביוני 2000. בפברואר 2004 מונה דותן כדירקטור בחברת נביעות. ובתחילת 2005 כדירקטור בחברת איסתא ליינס, בה גם החזיק כ-2% מהמניות. בין השנים 2006 ל-2008 שימש יו"ר דירקטוריון בחברת מוקד אמון וכן יו"ר ועדת הביקורת וחבר דירקטוריון בקבוצת ברן. בנוסף דירקטור ויו"ר ועדת הביקורת של קבוצת תפן - חברה לייעוץ אסטרטגי בינלאומי.

בשנת 2007 זכתה קבוצת דלק במכרז להפרטת חברת פי-גלילות. דותן עסק בקידום תוכניות בנייה בשטח מסוף החברה שפונה ברמת השרון, והשכרתו באופן זמני כמתקן לאחסנת כלי רכב.

בשנת 2018 פורסם תחקיר בתוכנית "עובדה" ובו צוין כי ניצב דותן היה מהחשודים המרכזיים של ועדת גידרון אשר חקרה מי הדליף לשר דרעי במהלך חקירתו בשנים '93-90' פרטים אודות האזנות הסתר שבוצעו לו. עוד פורסם כי ניצב דותן בחר בזכות השתיקה בחקירה זו.

בשנת 2019 מונה לדירקטור בחברת "אל על" וחבר בוועדת ביקורת ותגמול ובוועדה לניהול סיכוני שוק.

עם נשיא ארצות הברית לשעבר ביל קלינטון 2020
דותן משמש כדירקטור במספר חברות: 
* אמיליה - חברת אחזקות תפעולית ציבורית הנסחרת בבורסה לניירות ערך
* תאגיד הפארק הלאומי רמת גן בע"מ- יו"ר הדירקטוריון
* ספארי רמת גן
* מגדל אחזקות ביטוח ופיננסים
* מגדל חברה לביטוח בע"מ 
* נור אינק אינוביישנס בע"מ
* סאני תקשורת.

==חיים אישיים==
חבר בארגון "יד לילד" ובעמותות שונות בתחומי הקהילה והחברה. בעל תואר ראשון במדעי המדינה מאוניברסיטת חיפה. אב לשניים. מתגורר בהרצליה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי משטרת ישראל
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:פעילים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:שוטרים שעוטרו בעיטור השירות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי ישיבת בני עקיבא נתניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
רחוב ריג'נט

מראה ברחוב
רחוב ריג'נט (אנגלית: Regent street) הוא רחוב בלונדון, הנמתח בניצב לרחוב אוקספורד, מריג'נטס פארק בצפון עד כיכר פיקדילי בדרום. אורכו של הרחוב כ-2 ק"מ.
== היסטוריה ==
הרחוב נבנה על ידי ג'ון נאש כמסלול לטקסים שחיבר בין בית קארלטון, ביתו של יורש העצר בפיקדילי, לבין שטחי הירק של פארק ריג'נט בצפון. החזיתות ההדורות של החנויות מחפות על גילו הצעיר של הרחוב - רובו של הרחוב נבנה רק למעלה מ-100 שנה אחרי שנאש התחיל בעבודה, בשנות העשרים של המאה ה-20.

בקצהו הצפוני של הרחוב נמצאת כנסיית כל הקדושים (All saints church), שהושלמה על ידי נאש ב-1824. מול הכנסייה, ניצב סימן היכר נוסף של לונדון, בית השידור (Broadcasting house), ביתו של רדיו הבי-בי-סי מאז 1932. החלק המרכזי של הרחוב - בין כיכר אוקספורד לכיכר פיקדילי - ראוי לציון בעיקר בשל חנויות הענק שבו, ובהן המליס, חנות הצעצועים הגדולה בעולם. רחוב ריג'נט מוקף ברחובות קטנים ומגוונים, כולל רחוב קונדויט, רחוב מורטימר, רחוב פרינסס, רחוב מרלבורו הגדול ורחוב הברואר. רחוב ריג'נט והסביבה מציעים תערובת של חנויות בעלות שמות גלובליים ומותגים עצמאיים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

ריג'נט
ריג'נט
קטגוריה:מבנים שתכנן ג'ון נאש
יוסי וסרמן

יוסי וסרמן (נולד ב-1943) הוא איש חינוך ומנהיג ארגון עובדים ישראלי. שכיהן בשנים 2002–2016 כמזכ"ל הסתדרות המורים. הורשע בעבירות של מרמה והפרת אמונים, שיבוש מהלכי משפט, פגיעה בפרטיות והטרדת עד, ונגזרו עליו 4 חודשי מאסר בפועל.

== ביוגרפיה ==
וסרמן נולד ברומניה בשנת 1943, עלה לישראל, גדל ולמד בתל אביב ובלוד. בשנת 1965, החל לעבוד כמורה בבית הספר הממלכתי א' על שם ויצמן בלוד, שם גם למד בילדותו.

בשנת 1967 מונה לסגן מנהל בית הספר, ולאחר שנתיים נוספות, בהיותו בן 26, מונה לתפקיד מנהל בית הספר היסודי במושב פדיה, אותו ניהל במשך כארבע שנים במקביל להתנדבות בכלא רמלה בו לימד בערבים את אסירי בית הכלא.

בשנת 1973, החל לנהל את בית הספר עירוני י"ב (בית ספר "הבנים" בשמו הנוכחי). וסרמן ניהל את בית הספר במשך 20 שנים עד שנת 1993.

בשנת 1971 החל את עבודתו בהסתדרות המורים.

=== הסתדרות המורים ===
בשנים 1971 ועד שנת 2002 כיהן כיו"ר סניף רמלה לוד של הסתדרות המורים, בשנים 1985–1992 ניהל את קרנות ההשתלמות של הסתדרות המורים.

החל משנת 1992, ובמשך עשר שנים, ניהל את מערך הכספים בהסתדרות המורים, וכיהן כיו"ר אגף הכספים. בשנת 2002 מונה למזכ"ל הסתדרות המורים.

במסגרת הסתדרות המורים הוביל את הקמת המינהל הכלכלי לרווחת עובדי ההוראה, חברי הסתדרות המורים. כמו כן הוביל את המאבק בדו"ח ועדת דוברת, ופעל בניסיון לצמצום פיטורי מורים המוניים בתקופת שרת החינוך לימור לבנת. בנוסף, וסרמן שותף ברפורמה המוסכמת במערכת החינוך – "אופק חדש" - ויישומה במערכת החינוך בישראל.

ב-7 בדצמבר 2016 הגישה פרקליטות מחוז תל אביב כתב אישום נגד וסרמן, שבו הוא מואשם בלקיחת שוחד, סחיטה באיומים שהביאה לידי מעשה, מרמה והפרת אמונים, פגיעה בפרטיות, שיבוש מהלכי משפט והטרדת עד. בעקבות הגשת כתב האישום התפטר וסרמן מתפקידו כמזכ"ל הסתדרות המורים. ב-3 באוקטובר 2017 הורשע לפי הודאתו בעבירות של מרמה והפרת אמונים, שיבוש מהלכי משפט, פגיעה בפרטיות והטרדת עד. ב-19 באוקטובר נגזרו עליו 4 חודשי מאסר בפועל.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.itu.org.il/Index.asp?CategoryID=200 דבר המזכ"ל] - באתר הסתדרות המורים.
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:פעילי הסתדרות המורים
קטגוריה:מורשעים בדין בישראל
קטגוריה:אישי ציבור ישראלים שהורשעו בדין
קטגוריה:מורשעים בעבירות מרמה והפרת אמונים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
סוכנות החקירות הפדרלית (מקסיקו)

סוכני חקירות פדרליים ב[[מיצ'ואקאן]] 
סוכנות החקירות הפדרלית של הפרקליטות המקסיקנית (בספרדית: Agencia Federal de Investigación, ובקיצור: AFI) היא סוכנות אכיפת חוק לשעבר במקסיקו שנאבקה בשחיתות ובפשע המאורגן במדינה. משאבים רבים הופנו גם למאבק בסחר בסמים ובקרטלי הסמים השולטים במחוזות שלמים במדינה.

הסוכנות הוקמה על ידי הנשיא ויסנטה פוקס ב-1 בנובמבר 2001 במטרה להילחם בנגע הסמים במדינה, והוקמה למעשה על בסיס המשטרה המשפטית הפדרלית ועל פי המודל של ה-FBI האמריקני. סוכני הארגון נהגו לעטות מסכות על פניהם על מנת להקשות את זיהויים בידי קרטלי הסמים. על ביטחון התחבורה ועל פטרולים מיוחדים הייתה מופקדת המשטרה הפדרלית המקסיקנית ולא סוכנות החקירות הפדרלית.

==היסטוריה==
סוכנות החקירות הפדרלית היא יורשת המשטרה המשפטית הפדרלית (ספרדית: PJF, Policia Judicial Federal) - כוח משטרה פדרלי שהיה בעצם סוכנות שביצעה את צווי התובע הכללי המקסיקני. ב-1990 הארגון פעל כמשרד תיאום במאבק נגד הסחר בסמים. ב-2002 הסוכנות פורקה והוחלפה על ידי סוכנות החקירות הפדרלית, בשל בעיות שחיתות.

ב-2009 הארגון פורק ואת מקומו כזרוע חקירות עיקרית של משרד התובע הכללי המקסיקני נטלה המשטרה הפדרלית המיניסטריאלית.
==שחיתות==
מזכיר ביטחון הציבור המקסיקני, חנארו גרסיה לונה, קיווה לערוך רפורמה מקיפה בזרועות האכיפה הפדרליות במקסיקו, אך הוא נחל כישלון חרוץ בכך. רבים האמינו שסוכנים בכירים בסוכנות עבדו עבור קרטל סינלואה, ואף משרד התובע הכללי המקסיקני אישר זאת בדיווח שמסר בדצמבר 2005, עת הודה שאחד מכל חמישה פרקליטים נמצא תחת חקירה בחשד למעורבות פלילית, כאשר 1,500 מתוך 7,000 סוכני סוכנות החקירות הפדרלית היו בחקירה בחשד למעורבות בפעילות פלילית ענפה. 457 מהם הועמדו לדין.

בנובמבר 2008, נעצר רודולפו דה לה חוארדיה גרסיה, הבכיר השני בחשיבותו בסוכנות בשנים 2003–2005, בעקבות חקירה שהעלתה שהוא מסר מידע חסוי לקרטל סינלואה תמורת תשלומים חודשיים.
==פירוק הארגון==

ב-29 במאי 2009 הוחלט על פירוק סוכנות החקירות הפדרלית. החלטה שיושמה במלואה עם הקמת "משרד משטרת החקירות" (Policía Ministerial Investigadora) ששינה את שמו תוך זמן קצר למשטרה הפדרלית המיניסטריאלית (Policía Federal Ministerial) בפיקודו של ניקאנדרה קסטרו אסקרפולי.

==ראו גם==
* המשטרה הפדרלית של מקסיקו
==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20150703105928/http://www.pgr.gob.mx/ האתר הרשמי של פרקליטות הרפובליקה] - משרד התובע הכללי המקסיקני
* [http://media.militaryphotos.net/photos/album215 תמונות סוכני הארגון בפעולה]
* [http://www.jornada.unam.mx/2009/05/23/index.php?section=politica&article=011n1pol סקירת ארגוני אכיפת החוק המקסיקניים (ספרדית)] 
קטגוריה:מקסיקו: צבא וביטחון
קטגוריה:מקסיקו: חוק ומשפט
קטגוריה:ארגוני מאבק בשחיתות
קטגוריה:ארגוני מאבק בסמים
קטגוריה:מקסיקו: סמים
קארלו רוסי

קארלו רוסי
קארלו רוסי (ברוסית: Карл Иванович Росси; 29 בדצמבר 1775 - 18 באפריל 1849) היה אדריכל רוסי ממוצא איטלקי, ונמנה עם האדריכלים הבולטים ברוסיה של המחצית הראשונה של המאה ה-19.

רוסי נולד ב-29 בדצמבר 1775 בנאפולי, ובתחילת שנות ה-80 של המאה ה-18 עבר עם משפחתו לסנקט פטרבורג. הוריו היו רקדני בלט ידועים. בשנת 1795 הוא התחיל ללמוד אדריכלות, ובשנת 1796 החל לעבוד בבניית טירת מיכאילובסקי בסנקט פטרבורג. בשנת 1802 הוא נסע לאיטליה לצורך המשך לימודי אדריכלות. הוא למד במשך שנתיים. בשנת 1806 הוא קיבל תואר אדריכל, אך תחילה עבד במפעלי זכוכית וקרמיקה. בשנת 1808 הוא עבר למוסקבה, והיה אחראי על הקמת מספר מבנים חדשים שלא נשמרו עד היום. החל משנת 1815 הוא חזר לבירה וטיפל במספר פרויקטים גדולים. הוא היה האדריכל של מספר מתחמים שעיצבו את פניה של סנקט פטרבורג כבירת אימפריה גדולה, והיה בין מעצבי סגנון אדריכלי חדש - אמפיר רוסי. בשנת 1832 הוא נכנס לוויכוח עם מקורבי הקיסר וכתוצאה מכך נאלץ לצאת לגמלאות. נפטר ב-18 באפריל 1849 בסנקט פטרבורג.

בין המבנים שתכנן ושנשתמרו כיום:

{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="100%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שם|| תקופת הקמה || מיקום|| תמונה
|-
|ארמון מיכאילובסקי|| 1819-1825||סנקט פטרבורג|-
|כיכר הארמון|| 1815-1830||סנקט פטרבורג|-
|בניין המטה הכללי|| 1819-1829||סנקט פטרבורג|-
|בניין הסנאט והסינוד|| 1829-1834||סנקט פטרבורג|-
|תיאטרון אלכסנדר|| 1827-1832||סנקט פטרבורג|-
|בניין הספרייה|| 1825-1828||סנקט פטרבורג|-
|רחוב רוסי|| 1828-1834|| סנקט פטרבורג|-
|ביתני רוסי|| 1820-1825|| סנקט פטרבורג|-
|מגדל הפעמון|| 1832||נובגורוד, רוסיה|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:אדריכלים רוסים
קטגוריה:ילידי 1775
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1849
השושלת האילח'אנית

הממלכה האילח'אנית בשיא גודלה
[[קשת רכוב אילח'אני]]
השושלת האילחאנית (פרסית: سلسله ایلخانی, מונגולית: Ил Хан улс, סינית: 伊儿汗国/伊兒汗國) או האילח'אנאת היה שמה של המדינה המונגולית שהוקמה באיראן ובמדינות השכנות על ידי הולאגו חאן בשנת 1256. בשנת 1295 המיר האילח'אן ע'אזאן את דתו לאסלאם. בשנת 1335 חדלה המדינה האילח'אנית מלהתקיים והתפצלה לנסיכויות יריבות.

==משמעות התואר אילח'אן==
פירוש התואר אילח'אן הוא החאן ב״ה״ הידיעה. כלומר, החאן הגדול בהתייחסותו כמושל המרחב האיראני. תואר זה אומץ על ידי הולאגו ויורשיו אחריו כדי לציין השייכות לחאן הגדול של מונגוליה. ע'אזאן אימץ לעצמו את התואר חאן במקום אילח'אן, אך גם מעשה זה לא סימל זניחה פורמלית של קשריו עם החאן הגדול.

==תחילת הפלישות המונגוליות לאיראן==
כשעלאא א-דין מוחמד שליט ח'ווארזם הוציא להורג את שליחיו של ג'ינגיס חאן, הכריז הלה מלחמה על ארצו ועל שושלתו ב-1219. המונגולים הביסו אותו לגמרי בין 1219 ל-1221. הם כבשו את כל מרכזי האוכלוסייה וכל הערים הגדולות. בכיבוש של איראן ועיראק הצטיינו המצביאים המונגולים ג'בה וסבוטאי. לאחר מיגור השושלת הקודמת כל האזור ממערב לנהר אוקס נפל לפני משפחתו של הולאגו.

לחאן הראשון באיראן מונה הולאגו חאן, נכדו של ג'ינגיס חאן ואחיהם של מונגקה חאן וקובלאי חאן. מונגקה ציווה על הולאגו להשליט את שלטון המונגולים במזרח התיכון ולחזור למרכז האימפריה עם סיום משימתו. בעוד שהולגו עצמו נפטר בשנת 1265, הממלכה הא'ילחאנית הוסיפה להתקיים עוד כ-70 שנה. במהלך ימי שלטונה, שליטיה העדיפו שלא לנקוט במדיניות דתית מובהקת, ובתחילתה תושביה היוו ערב רב של בני דתות שונות. עם זאת, ככל שעבר הזמן גברו השפעות מוסלמיות בקרב תושבי האימפריה, עד שלבסוף השליט האילח'אני ה-7 ע'אזאן התאסלם, ואיתו מרביתם המוחלט של התושבים. ע'אזאן גירש את הבודהיסטים הנותרים מממלכתו וניתק כל קשר למורשתם של השליטים המונגולים שקדמו לו. לאחר 9 שנות שלטון מת ע'אזאן (1304), ומותו מסמל את תחילת ההתפרקות של הממלכה הא'לחאנית, אשר חדלה להתקיים במהלך שנת 1335 לאחר מותו של אחיינו. בעוד שסופה של הממלכה הא'ילחאנית ברור וידוע, גורלם של המונגולים שהתיישבו בממלכה אינו בהיר. ככל הנראה הם נטמעו בתושבי האזור המקוריים, והתנתקו ממקורם המונגולי.

==שליטי האילח'אן==
* הולאגו חאן (1256-1265)
* אבאקה חאן (1265-1281) 
* אחמד טקודר (1281-1284) 
* ארע'ון (1284-1291) 
* גאיח'טו (1291-1295) 
* באידו (1295) 
* ע'אזאן חאן (1295-1304) 
* אולג'ייטו (1304-1316) 
* אבו סעיד (1316-1335) 

==ראו גם==
*מונגקה חאן
*הולאגו חאן
*שושלת יואן
*אורדת הזהב
*צ'אגאטאי (ח'אנות)
*הסולטנות הממלוכית
*טימור לנג
*ג'ווייני
*וצאף
*רשיד א-דין

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:איראן: היסטוריה
קטגוריה:עיראק: היסטוריה
קטגוריה:אפגניסטן: היסטוריה
קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
אילח'אן
אילח'אן
אילח'אן
קטגוריה:מדינות לשעבר במזרח התיכון
קטגוריה:מדינות לשעבר באסיה
עיר נחש

עיר נחש היא אתר המופיע בתעודת חכירה מתקופת מרד בר כוכבא. שמו של היישוב עיר נחש מעיד כי ישבו בו חרשי נחושת (דברי הימים א, פרק ד' פסוק י"ב).

== פפירוס מורבעת 24 ==
תעודה זו היא אחת מעשרה חוזי חכירה הכתובים בעברית. רק ששת הראשונים שרדו וניתנים לקריאה. התעודה נושאת את התאריך כ' בשבט בשנה השנייה למרד. לפי תעודה זו, החכיר הלל בן גריס קרקעות לאנשים שונים שאדמותיהם היו בעיר נחש. החוזים נחתמו בהרודיון (הרדיס), מקום מושבו של הלל בן גריס. נוסח התעודה:

== זיהוי המקום: דיר נחאס או חירבת א-נחש ==
חוקר המקרא ז'וזף מיליק סבר, בעקבות הארכאולוג וההיסטוריון אבֶּל, כי יש לזהות את עיר נחש עם דיר נחאס,<ref></ref> כ-2.5 ק"מ מזרחית לבית גוברין, על הדרך שבין תרקומיא לבין בית גוברין, כ-2 ק"מ מזרחית לנחושה. ראיה לכך ראו החוקרים בשימור השם ובשל כך שעיר נחש מופיעה בדברי הימים א', ד', יב. בחורבת דיר נחאס נמצאה מערכת מסתור, וכן נמצאו מערות קבורה יהודיות מן התקופה הרומית הקדומה ומתקנים חקלאיים.

משמעות זיהויה של עיר נחש עם דיר נחאס באזור בית גוברין היא שהלל בן גריס שישב בהרודיון, החכיר אדמות בשפלה.
עולה מכך שיהודה חולקה לתחומי מנהל גדולים במיוחד, דבר שאינו מתיישב עם התעודות, מה גם שקשה לנהל מערכת מינהלית ביעילות במהירות בזמן מלחמה. בועז זיסו טוען כי משמעות השם הערבי "דיר נחאס" הוא "מנזר מובילי הבקר". לדעתו המקום קיבל את שמו בתקופה הביזנטית ולא בעקבות השתמרות השם מיישוב קדום מתקופת בית שני. לפיכך זיסו הציע כי יש לזהות את עיר נחש עם חירבת א-נחש הסמוכה להרודיון, שם התגלתה מערכת מסתור, וכן משום שהחורבה נמצאת במרחק של 1.8 ק"מ בלבד מצפון-מערב להרודיון, לעומת 32 ק"מ בקו אווירי מדיר נחאס. לטענת יואל אליצור וחיים בן דוד, השם "דיר" הוא כינוי לחווה חקלאית קדומה. לפי זאב זיוון, עיר נחש שוכנת בעבר הירדן, מדרום-דרום-מזרח לים המלח, ומעט צפונה לפונון.<ref>זאב זיוון, "עברות שמות מקומות בנגב", אריאל – כתב עת לידיעת ארץ-ישראל, 2001, עמ' 150–151, "עם הפנים אל הנגב", עמ' 21–26.</ref> אולם הצעה זו מבוססת על פי פ. פרנק, ונדחתה כבר על ידי מיליק.

== ראו גם ==
* קריית ערביה

== לקריאה נוספת ==
* פ' בנואה, י' מיליק, ר' דה-ווֹ, "טקסטים עבריים וארמיים ממערות מורבעת", בתוך: אהרן אופנהיימר (עורך), מרד בר-כוכבא, ירושלים: מרכז זלמן שזר, 1980, עמ' 129–148
* בועז זיסו, " 'מערת שפן' בעיי נחש אשר בשפלת יהודה", מחקרי יהודה ושומרון י"ז, 2008, עמ' 83–91
* בועז זיסו, "עיי נחש", חדשות ארכאולוגיות 111, 2000, עמ' 107–108
* בועז זיסו, "עיי נחש", חדשות ארכאולוגיות 109, 1999, עמ' 132–133
* עדה ירדני, אוסף תעודות ארמיות, עבריות, ונבטיות, ממדבר יהודה, וחומר קרוב, ירושלים: הוצאת מאגנס, תש"ס, עמ' 107–112
<div style="direction: ltr;">
* P. Benoit, J. T. Milik and R. de Vaux, DJD II - Les grottes de Murabba'at, Oxford, 1961, pp.118–133
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרי יהודה
קטגוריה:בר כוכבא
קטגוריה:יישובים יהודיים שחרבו במרד בר כוכבא
שחקן ההגנה של העונה בליגת העל בכדורסל

[[עוסמאן סיסה, זוכה הפרס לשנת ]]
שחקן ההגנה של העונה בליגת העל בכדורסל הוא פרס שנתי מטעם מנהלת ליגת העל בכדורסל המחולק מאז עונת לשחקן ההגנה הטוב ביותר במהלך העונה.
הזוכה בפרס נבחר על ידי ועדה מיוחדת של מנהלת ליגת העל.

עוסמאן סיסה זכה בתואר שחקן ההגנה וגם הוביל את הליגה בריבאונדים וחסימות באותה העונה.

ארז כץ וגיא פלטין זכו בתואר שחקן ההגנה והובילו את הליגה בחטיפות באותה העונה.

==הזוכים בפרס==
{| class="wikitable sortable"
! עונה !! שחקן !! עמדה !! קבוצה !! הערה
|-
|
| מרכוס נוריס 
|גארד
|בני השרון
|
|-
|
| ארז כץ
|רכז
|עירוני אשקלון
|
|-
|
| עוסמאן סיסה
|סנטר
|בני השרון
|
|-
|
| טרנס מוריס
|פאוור פורוורד
|הפועל ירושלים
|
|-
|
| טרנס מוריס (2)
|פאוור פורוורד
|מכבי תל אביב
|
|-
|
| בריאן רנדל
|פאוור פורוורד
|הפועל גלבוע גליל
|
|-
|
| דורון פרקינס
|רכז
|מכבי תל אביב
|
|-
|
| דורון פרקינס (2)
|רכז
|מכבי תל אביב
|
|-
|
| ניצן חנוכי
|גארד
|מכבי ראשון לציון
|
|-
|
| שון ג'יימס
|סנטר
|מכבי תל אביב
|
|-
|
| בריאן רנדל (2)
|פאוור פורוורד
|מכבי חיפה
|
|-
|
| בריאן רנדל (3)
|פאוור פורוורד
|מכבי תל אביב
|
|-
|
| גרגורי ורגאס
|רכז
|מכבי חיפה
|
|-
|
| גרגורי ורגאס (2)
|רכז
|מכבי חיפה
|
|-
|
| חואקין שוכמן
|גארד
|הפועל גלבוע גליל
|
|-
|2018/2019
| טיישון תומאס
|פאוור פורוורד
|הפועל ירושלים
|
|-
|2019/2020
| יובל זוסמן
|סמול פורוורד
|מכבי תל אביב
|
|-
|2020/2021
| כריס ג'ונסון
|סמול פורוורד
|הפועל חולון
|
|-
|2021/2022
| כריס ג'ונסון (2)
|סמול פורוורד
|הפועל חולון
|
|-
|2022/2023
| אור קורנליוס
|סמול פורוורד
|הפועל ירושלים
|
|-
|2023/2024
| גיא פלטין
|גארד
|עירוני קריית אתא
|
|}

=== שיאני הזכיות ===
{| class="wikitable"
!#
!שחקן
!זכיות
!עונות זכייה
|-
|1
|בריאן רנדל
|
|, , 
|-
| rowspan="4" | 2
|טרנס מוריס
| rowspan="4" | 
|, 
|-
|דורון פרקינס
|, 
|-
|גרגורי ורגאס
|, 
|-
|כריס ג'ונסון
|, 
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: כדורסל
קטגוריה:פרסי ליגת העל בכדורסל
אנדרס פרידן

פרידן הסיגמה
אנדרס פרידן (שוודית: Anders Fridén; נולד ב-25 במרץ 1973) הוא זמר שוודי, ידוע בעיקר בתור סולן להקת המטאל "אין פליימס".

== קריירה ==
פרידן היה המתופף של להקת "דארק טרנקוויליטי", להקת דת' מטאל שוודית והפך לסולן הלהקה. הוא השתתף באלבום הבכורה, אך זמן קצר לאחר מכן עזב את הלהקה. כשנתיים לאחר מכן הצטרף פרידן ללהקת "אין פליימס". מייקל סטנה, שהיה עד אותה עת סולן בלהקת "אין פליימס", עזב את הלהקה ותפס את מקומו של פרידן בתור סולן ב"דארק טרנקוויליטי" (קודם לכן ניגן שם כגיטריסט), בעוד פרידן תפס את מקומו כסולן ב"אין פליימס".

בשנת 1995 יצא אלבום הלהקה "The Jester Race", ובהמשך יצא האלבום "Whoracle". בתקופה זו פרידן לא שלט היטב בשפה האנגלית, ולכן כתב את תקציר מילות השירים בשוודית באלבומים אלו, והן תורגמו עבורו לאנגלית על ידי ניקלאס סאנדין, גיטריסט להקת "דארק טרנקוויליטי". בשנת 1998 הפיק פרידן את האלבום "My Arms, Your Hearse" עבור להקת אופת'. בשנת 1999 הוציאה להקתו את האלבום "Colony", בו כתב פרידן את מילות השירים בעצמו, בסיוע לשוני של סאנדין. תחילה סגנון הכתיבה עסק לרוב באסטרונומיה או בפנטזיה, ובהמשך הוא התפתח לכיוונים אישיים, כגון דיכאון או מאבקים פנימיים.

במקביל מתפקד פרידן כסולן של להקת "Passenger", אך בראיונות הודה כי כיום הפרויקט נמצא בהמתנה בשל עומס וחוסר זמן של פרידן.

האלבום הבא של "אין פליימס" היה "Reroute to Remain". בתקופה זו השתנה קולו משירה כבדה האופיינית לז'אנר הדת' מטאל, לקול דק יותר ושילוב של שירה נקייה.

== חיים אישיים ==
פרידן נשוי להלנה לינדסיו ואב לבת ובן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1973
הזארפן אהמט צ'לבי

[[מגדל גאלאטה מעל הבוספורוס]]
הזארפן אהמט צ'לבי (בטורקית: Hezârfen Ahmed Çelebi, בטורקית עות'מאנית: هزارفنّ أحمد چلبی; 1609, איסטנבול – 1640 אלג'יריה) היה מדען בן האימפריה העות'מאנית של ראשית המאה ה-17, אשר המסורת הטורקית מספרת כי הקדים את האחים מונגולפייה ורייט בחקר התעופה, והצליח באמצעות כנפיים מלאכותיות, שהכין מכנפי נשר, לבצע מעוף ארוך טווח באמצעות כוח שריריו בלבד, בלי להיעזר במנוע.

סיפורו של הזארפן אהמט צ'לבי נרשם על ידי ההיסטוריון והנוסע אווליה צ'לבי בספרו סיאחת נאמה. מקובל להתייחס בספקנות לתיאוריו של אווליה צ'לבי בספרו אשר נהג להגזים בהם, ואף לרשום פרטים שאין להם בסיס עובדתי; אך הטורקים רואים בסיפור עובדה קיימת, וקראו לשדה התעופה הזארפן שבאיסטנבול על שמו.

בשנת 1638 בתקופת כהונתו של הסולטאן מוראט הרביעי, טיפס הזארפן אהמט לראשו של מגדל גלאטה שמצפון לקרן הזהב וגובהו 67 מטר. הוא קפץ מן המגדל, ובעזרת הכנפיים שבנה, ריחף מעל קרן הזהב ונחת בהצלחה באוסקודר בצִדו השני של הבוספורוס.

הסולטאן, שצפה במעופו של הזארפן אהמט צ'לבי, היה שבע רצון ואף שילם לו סכום נכבד במטבעות זהב; אך זמן קצר לאחר מכן, בהשפעת אנשי דת, שינה הסולטאן את טעמו והגלה את הזרפאן לאלג'יריה. הזארפן מת בגלות באלג'יריה בשנת 1640, בגיל 31.

אווליה צ'לבי מספר גם על אחיו של הזארפן אהמט, לגארי הסאן צ'לבי , שבנה רקטה, שוגר עימה מקצה ארמון טופקאפי ונחת בריא ושלם במי הבוספורוס. ב-1996 יצא לאקרנים בטורקיה סרט על עלילות האחים בשם "איסטנבול מתחת לכנפיי" . הזרפאן אהמט הוא אחת הדמויות הראשיות בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה הטורקית "קוסם סולטן", ולסיפור מעופו הוקדשו כמה פרקים בסדרה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.turkeyforyou.com/travel_turkey_hezarfen Hezarfen Ahmet Celebi], Turkey For You

==הערות שוליים==

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: אישים
קטגוריה:תעופה
קטגוריה:ילידי 1609
קטגוריה:נפטרים ב-1640
שמואל זנוויל כהנא

הרב ד"ר שמואל זנוויל כהנא (שז"ך; ה'תרס"ו – א' בתמוז ה'תשנ"ח; 1905 – 25 ביוני 1998) היה מנכ"ל משרד הדתות וכותב פורה.

== ביוגרפיה ==
שמואל זנוויל כהנא נולד בעיר ורשה. אביה של אמו אסתר, הרב שמואל זנוויל קלפפיש, היה אב"ד ורשה. אביו, הרב שלמה דוד כהנא, שהחליף אותו בתפקיד זה, היה מרבניה של העיר במשך חמישה עשורים ואחר-כך היה רבה של העיר העתיקה בירושלים עד שנת תש"ח.
כהנא למד בבית המדרש לרבנים תחכמוני וקיבל סמיכה מאת הרב משה סולובייצ'יק. לאחר מכן עבר ללמוד בישיבת מיר. בהמשך למד באוניברסיטת לייז' וסיים שם בהצטיינות דוקטורט בלימודי המזרח.

לאחר שובו לוורשה, החל להרצות במכון למדעי היהדות שבעיר. במקביל, סייע בהקמת רשת בתי הספר "יבנה" וישיבה חקלאית "בית שמואל".

ב-1940 עלה לארץ ישראל עם הוריו ורעייתו הינדה, והתמנה למרכז הסתדרות הפועל המזרחי. היה חבר הסיעה המרכזית "תורה ועבודה" של הפועל המזרחי, בראשות משה שפירא. היה חבר הוועד הלאומי, הקונגרס הציוני העולמי והנהלת קול ישראל.

שימש כמנכ"ל משרד הדתות במשך כ-20 שנה, דבר שזיכה אותו בתואר מנכ"ל המשרד הממשלתי הוותיק ביותר. עסק במיוחד בפיתוח המקומות הקדושים בארץ ישראל, ובכללם יזם את הקמת מרתף השואה על הר ציון בירושלים. כאשר הרב יעקב משה טולידאנו נתמנה לשר הדתות הוא ביקש להחליף את כהנא איש המפד"ל, אולם נמנע מכך בעקבות לחצים שהופעלו עליו בין השאר על ידי הרבנים הראשיים ולאחר שכהנא הבהיר שישתף עמו פעולה.

הוכתר בידי הרבנות הראשית לישראל כרב הראשי ליהדות פרס, כדי שיוכל לארגן ענייני אישות עבור יהודי פרס.

בשנת ה'תשמ"ח (1988) הוכתר בתואר יקיר העיר תל אביב-יפו.

בשנת 1936 (תרצ"ו) נישא להינדה<ref></ref>. בתו היחידה, נחמה, נשואה לד"ר גבריאל חיים כהן מירושלים.

==הנצחתו==
על שמו של כהנא נקרא בירושלים הרחוב העולה אל הר ציון ומרתף השואה "רחוב שז"כ".

==ספריו==
===ספרים נוספים===

*גווילין נשרפין ואותיות פורחות - ספר הגות בנושא השואה והדת, בעריכת זוהר מאור על פי מאות פנקסים ("פנקסי ההר") שכתב כהנא בשנות ה-50 וה-60, 2018, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן
*בגלגולי השנה -תשי"ט, בהוצאת ציון.
*במרצפת המזלות - תשט"ז, בהוצאת "בר יודא".
*אגדות הר-ציון
*אגדות מירון
*אגדות דאתחלתא

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.moreshet.co.il/kahana/index.asp "כמעיין המתגבר" - אתר לזכרו של ש"ז כהנא]
** [http://www.moreshet.co.il/kahana/tavnit2.asp?x=29&kod_subject=2200&kod_subjectm=2201&pg= קווים לדמותו של ש.ז. כהנא] באתר לזכרו
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:מנכ"לי משרד הדתות
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
שמואל זנוויל
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1988
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
מודלים כלכליים

מודלים כלכליים בע"מ היא חברת ייעוץ כלכלי, שהוקמה ב-1986, על ידי הכלכלן ד"ר יעקב שיינין. מודלים כלכליים מייצגת את ישראל ב-Project Link – פרויקט של האו"ם המספק תחזיות על המגמות הכלכליות בעולם ועל הסחר הבינלאומי.

==מבנה החברה==
פעילותה של מודלים כלכליים מתרכזת בחמישה תחומים:
* הערכה וניתוח של המגמות בכלכלת ישראל
* ריכוז מידע על ההתפתחויות הכלכליות במדינות מפתח בעולם והשפעתן על ישראל
* ניתוחים ענפיים ותחזיות ביקוש ענפיות ותחזיות ביקוש למוצרים מרכזיים.
* עבודות ייעוץ מיקרו כלכלה: בדיקות כדאיות כלכלית, הערכות שווי, חוות דעת כלכלית ותוכניות עסקיות.
* ניתוח חברות ציבוריות וייעוץ בשוק ההון

לחברה חברה אחות בשם מודלים שוק הון המשמשת כבית השקעות ולה חברת בת לניהול קרנות נאמנות.

בין עבודות הייעוץ הכלכלי הבולטות שעשתה החברה ניתן למנות את הערכת שווי כימיקלים לישראל, הערכת שווי קבוצת דלק, הערכת שווי בזק, הערכת שווי עלית, תוכנית אסטרטגית לחברה לישראל, פיצול בתי הזיקוק, כדאיות הקמת מפעל נוסף לייצור מעגלים משולבים בטאואר סמיקונדקטור, הכדאיות הכלכלית של ערוץ 2 ומכרז ערוץ 10.

==תוכניות כלכליות למשק הישראלי==
פעילות מודלים כלכליים כוללת בין היתר הכנת תוכניות כלכליות והמלצות לגיבוש מדיניות כלכלית. התוכניות הכלכליות שגיבשה החברה כוללות בין היתר:
* הכדאיות הכלכלית למעבר ליום לימודים ארוך ו-5 ימי לימוד, תוכנית שהוכנה עבור משרד החינוך
* תוכנית צמיחה עכשיו! תוכנית לשינוי בסדרי העדיפות הלאומית בתקציב המדינה והעברת מקורות מתשלומי העברה להשקעות בתשתיות.
* תוכנית אסטרטגית לעיר אילת - פיתוח העיר אילת, העתקת הנמל והקמת נמל תעלה וקו רכבת מטענים לאילת
* המדיניות המוצעת להאצת צמיחת ענפי הטכנולוגיה המתקדמת בישראל
* שירות חובה והשכלה גבוהה- שינוי מבני מוצע, הוכן עבור המכון הישראלי לתכנון כלכלי. תוכנית לחיזוק הבסיס הכלכלי של האוניברסיטאות, הקטנת התלות במימון ממשלתי, כניסה לתחומים משלימים ומעבר למבנה תגמול ותשלום שוויוניים יותר לבני הדור הצעיר
* שילוב המגזר הערבי בכלכלת ישראל, קידום ושילוב כלכלי של המגזר הערבי בכלכלת ישראל, באמצעות ניתוח המאפיינים והחסמים הקיימים היום במגזר הערבי
* הפוטנציאל הכלכלי הגלום בתיירות נוצרית

==השפעה על משבר המניות של 1994==
בפברואר 1994 פרסמה העיתונאית מירב ארלוזורוב ככותרת ראשית בעיתון גלובס הערכה כלכלית שהפיצה מודלים כלכליים ללקוחותיה בסוף 1993 לפיה "רמת המחירים של המניות המובילות מצויה כיום בקצה העליון של תחום הכדאיות הכלכלית, ואילו רמת המחירים של מניות רבות בכר"מ וברשימה המקבילה אינה יכולה להיות מוסברת על בסיס כלכלי". למחרת הפרסום, ביום שני ה-8 בפברואר 94', ספג שוק המניות היצע של מיליארד שקל, ההיצע הגדול בשוק מעולם עד אז; בעיית הנזילות של מניות הכר"מ נחשפה, עם 110 ניירות שרשמו שער של מוכרים בלבד; והחלה המפולת 94' שהביאה לפיצוץ הבועה בשוק המניות בישראל. מודלים כלכליים ושיינין נתפסו בציבור כאחראים להאצת נפילת הבורסה.

==מנכ"ל החברה==
יעקב שיינין שימש סגן יו"ר הוועדה המייעצת לבנק ישראל. מרצה לכלכלה באוניברסיטת תל אביב. עמד בראש הוועדה להכנת תוכנית לאומית רב-שנתית לבטיחות בדרכים, ועדת שיינין. בעל תואר Ph.D. בכלכלה מאוניברסיטת פנסילבניה. מומחה לשוק ההון, להערכות שווי, למודלים אקונומטריים, לכלכלת ישראל ולכלכלת ארצות הברית. שימש מנהל מחלקת מחקר ופיתוח למודלים מאקרו כלכליים בחברת הייעוץ האמריקאית Global Insight.

==קישורים חיצוניים==
* 
:עמדות ומאמרים של יעקב שיינין:
*
*
*
==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות ישראליות
יוסי לוי

יוסי לוי (נפטר ב-2018) היה קצין בדרגת ניצב אשר שירת במשטרת ישראל.
== ביוגרפיה ==
לוי שירת 36 שנים בצה"ל ובמשטרת ישראל. תפקידיו הבכירים במשטרה כללו היותו קצין חקירות מרחבי במחוז הצפון, ומפקד מרחב חיפה בשנים 1988–1991. בתחילת 1991 מונה לראש היחידה הארצית לחקירות הונאה. בשנים 1993–1996 כיהן כראש אגף החקירות. בתקופת כהונתו בראש האגף היה מעורב בחקירות סביב טבח מערת המכפלה, רצח רבין, פרשת נמרודי, עוזי משולם ובחקירות ראשונות לבדיקת מימון אנשי ציבור בעידן הפריימריז. לבקשת השר לביטחון פנים אביגדור קהלני, לוי עיכב את פרישתו לגמלאות ומשנת 1996 נותר לשמש ראש המטה המבצעי של השר. בתפקיד זה נותר גם בתקופת כהונתו של שלמה בן עמי במשרד לביטחון פנים. 

בתפקידו האחרון, תחת השר קהלני, הואשם לוי במסירת מידע לשר שהועבר לעופר נמרודי, במהלך חקירתו. בשנת 2000 הושגה עסקת טיעון בעניינו, שהביאה להרשעתו בהתרשלות בשמירת מידע מתוקף תפקידו על פי חוק העונשין.

לאחר שחרורו מהמשטרה, שימש לוי מנהל פרויקטים בחברת אבטחה אזרחית, ובשנת 2005 הוזכר כמועמד לראשות המועצה המקומית קריית טבעון, אך נתן תמיכתו למועמד אחר.

לוי היה בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה ובוגר לימודים במכללה לביטחון לאומי ובבית הספר הלאומי למודיעין.

לוי נפטר ב-3 בדצמבר 2018 ונטמן בטקס הלוויה צבאי בבית העלמין של שכונת אלרואי בקריית טבעון השכונה בה גדל והתגורר עד מותו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף החקירות והמודיעין
קטגוריה:שוטרים ישראלים שהורשעו בדין
קטגוריה:ראשי היחידה הארצית לחקירות הונאה
קטגוריה:מורשעים בהסדר טיעון
קטגוריה:קריית טבעון: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
חיתוך על תנועה

חיתוך על תנועה היא טכניקת עריכה בקולנוע, בה חותכים משוט אחד לשוט שני, התואם לתנועה שבשוט הראשון. דוגמה לצורך המחשה: בשני השוטים מצולמים דמות המתיישבת על כיסא, כאשר ההבדל בין שני השוטים הוא כיוון המצלמה ביחס אל הדמות - בשוט הראשון הדמות תצולם חזיתית, ואילו בשוט השני - בפרופיל.

אף על פי שייתכן כי עבר זמן רב בין הצילום בפועל של שני השוטים, חיתוך על תנועה מעניק את הרושם של המשכיות הזמן, כאשר צופים בסרט הערוך. כאשר ישנה דמות, המתחילה בתנועה בשוט אחד, ומסיימת את התנועה בשוט השני, העורך יוצר מעין גשר ויזואלי, אשר מסיח את דעתו של הצופה, שמתקשה להבחין בקאט או בשגיאות קטנות של המשכיות בין שני השוטים.

קיימת וריאציה על חיתוך על תנועה, שבה דמות יוצאת מן הפריים בשוט הראשון, ולאחר מכן נכנסת אל הפריים בשוט העוקב. הכניסה אל הפריים בשוט השני צריכה להיות תואמת בכיוון ובקצב התנועה של השוט הראשון.

== ראו גם ==

* מאטץ' קאט

קטגוריה:טכניקות אמנותיות
קטגוריה:עריכת סרטים
נאשם

נאשם מובל ב[[אזיקים לדיון בבית משפט]]
נאשם הוא אדם שהואשם בביצוע עבירה פלילית או אזרחית ומתקיים דיון משפטי בעניינו.

==נאשמים במשפט פלילי==
במשפט פלילי, נאשם הוא אדם המואשם בביצוע פשע, שהיא עבירה פלילית חמורה. הצד השני במשפט פלילי הוא בדרך כלל תובע מטעם פרקליטות המדינה, אך קיימים גם אישומים פליליים שבהם הצד התובע הוא אדם פרטי.

לעיתים קרובות נאשמים פליליים מושמים על ידי המשטרה במעצר עד תום ההליכים, ומובאים לדיונים משפטיים במסגרת צו מעצר. בעבירות פליליות שאינן חמורות ייתכן שבית המשפט יחליט על שחרור בערבות.

נאשמים וחשודים מחוסרי אמצעים זכאים במדינות שונות לייצוג משפטי על ידי סנגוריה ציבורית.

==נאשמים במשפט אזרחי==
במשפט אזרחי, נאשם הוא אדם המואשם בביצוע עבירה אזרחית ומתקיים בעניינו דיון אזרחי על כל שלביו. בדרך כלל נאשם במשפט אזרחי מיוצג על ידי עורך דין.

הנאשם הוא בדרך כלל אישיות משפטית, כלומר – אדם או תאגיד. בישראל לא מוכרות אישיויות משפטיות נוספות, אם כי במדינות אחרות היו מקרים שבהם בעלי חיים ואף חפצים דוממים נחשבו לאישיות משפטית. למשל, בשנת 1916 התקיים בארצות הברית הליך תביעה אזרחי נגד תאגיד קוקה קולה, אך הנאשם לא היה התאגיד עצמו אלא .

==זכויות הנאשם==
עקרון בסיסי במשפט הוא שנאשם נחשב לחף מפשע כל עוד לא הוכחה אשמתו. כנגזרת מעקרון יסוד זה, על מנת שיוטל קלון פלילי התביעה הכללית נדרשת להוכיח באופן ברור את האחריות הפלילית של הנאשם.

בשיטת המשפט המערבית, הנוהגת על פי ההליך האזרחי, מוקנות לנאשמים זכויות בסיס שונות, בהן:
* קבלת כתב האישום
* קבלת חומרי החקירה
* הזכות ליצור עותקים מחומרי התיק
* אפשרות להתנגד לעדויות
* הצגת ראיות וחקר הראיות
* חקירת עדים
* הגשת ערעורים על פסיקות של בית המשפט.

==חובות הנאשם==
הנאשם חייב לעשות שימוש נאות בזכויות המוקנות לו, וחובותיו נגזרות מהדין המקובל במשפטים אזרחיים ופליליים. בין השאר, נאשם חייב להתייצב בבית המשפט על פי דרישה, להוכיח את טענותיו, להודיע על שינוי במקום המגורים, ולשלם הוצאות משפט אם יידרש. במדינות המערב מקובלת השיטה האדברסרית ולפיה אי-מילוי חובות הנאשם עלול לגרום לצעדים שיינקטו נגדו על ידי בית המשפט.

==ראו גם==
* אשמה (אחריות פלילית)

==קישורים חיצוניים==
* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ישראל: משפט פלילי
Serratia

Serratia הם סוג של חיידקים גראם-שליליים, מִתגיים בצורתם, המסוגל להתקיים בתנאים אווירניים או אל-אווירניים.

המין הנפוץ בסוג הוא Serratia marcescens, והוא נחשב לפתוגן היחיד מבין מיני הסוג. לרוב, הוא גורם למחלות נוזוקומיאליות- כלומר, מחלות שמתפתחות בעקבות אשפוז בבית-חולים, וכתוצאה מתנאי ההגיינה במקומות האשפוז.
4 מינים נוספים נחשבים למחוללי מחלות זיהומיות נדירים יותר. 

בני הסוג מאופיינים בצבע אדום בולט, אשר נוצר מהצבען פרודיגיוסין (Prodigiosin). קיומם של שלושה אנזימים- דינאז, ליפאז וגלאטינאז- מבדילים את בני הסוג משאר המשפחה, ומאפשרים לזהות אותם בקלות. 

בבתי חולים, מיני סרטיה נוטים ליצור מושבות במערכות ההנשמה וסילוק השתן. כמו כן, חיידקי סרטיה אחראים לכ-2 אחוז של הזיהומים הנוזוקומיאליים. רקמות רכות ודקות אצל מטופלים מבוגרים נמצאות בסיכון גבוה להיפגע מחיידקים אלו, כמו גם רקמות לאחר ניתוח. 

משתמשים בהרואין עלולים לסבול מזיהומי סרטיה שיגרמו לדלקת קרום הלב, ובדלקת לשד העצמות.

מקרים של דלקת פרקים בעקבות הדבקה בסרטיה דווחו גם אצל מטופלים שאינם אושפזו בבתי-חולים, לאחר הזרקות של תרופות באופן תת-מפרקי.

מעבר לפגיעת חיידקי הסרטיה באדם, החיידקים גם פוגעים במערכות אקולוגיות טבעיות, שמוזרמות אליהם שפכים שנגועים בחיידקים אלו. על-גבי אלמוגים, זיהום זה נראה כ'אבעבועות לבנות', וכך מכונה התופעה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://emedicine.medscape.com/article/228495-overview סרטיה באתר 'eMedicine'] 

קטגוריה:חיידקים אמיתיים
קטגוריה:חיידקים ארגמניים
קטגוריה:בית חולים
קטגוריה:ביולוגיה מולקולרית
ניסן נמנוב

הרב ניסן נמנוב (נעמאנאוו) (י"ג באב תרס"ד - ט' באייר תשמ"ד), היה רב ומשפיע חסידי בישיבות תומכי תמימים בטשקנט ובסמרקנד שבאוזבקיסטן, ובברינואה שבצרפת, תחת ניהולו. נודע בביאוריו לספר התניא.

==תולדות חייו==
נולד ליצחק ושיינא חיה בעיירה ז'לובין שבבלארוס, למד והתחנך בישיבת תומכי תמימים בעיירה לובביץ', אצל האדמו"ר רבי שלום דובער שניאורסון מחב"ד. בשנת תרפ"ה מונה על ידי אדמו"ר השישי, רבי יוסף יצחק שניאורסון, כמשפיע וכראש ישיבה בישיבות חב"ד במספר ערים ברוסיה. בשנת תר"צ (1930), נאסר ונשלח לגלות, בשל היותו מלמד תורה, דבר שהיה אסור על פי החוק בברית המועצות. 

בשנת תש"ד, בהיותו בטשקנט נקרא הרב נמנוב לשמש כמשפיע בישיבת חב"ד בעיר הסמוכה סמרקנד. למרות היותו מבין צעירי החסידים, היה מנהל עדת החסידים באותה התקופה בעירו ואף חסידים מבוגרים ממנו שמעו להוראותיו. כעבור שנתיים (תש"ו) עזב את ברית המועצות למחנה הפליטים בפוקינג , גרמניה, ובעקבותיו עזבו החסידים בבריחה המפורסמת. 

בתש"ח נסע לצרפת על פי הוראתו של הריי"צ, והצטרף להנהלת ישיבת חב"ד בעיר ברינווא. כעבור תקופה קצרה, מונה הרב נמנוב למנהל ומשפיע ראשי של הישיבה. שיטת החינוך שלו, הדגישה את הערך של עבודת השם מתוך התמסרות מלאה ("קבלת עול", בלשון החסידים).

לאחר הכתרת הרב מנחם מנדל שניאורסון כאדמו"ר, היה נוסע אליו לעיתים תכופות. כמנהל הישיבה עמד עמו בקשר רצוף.

נפטר בט' באייר תשמ"ד.

בנו, הרב יצחק, ממלא את מקומו כמנהלה הרוחני של הישיבה. נכדו (בן בתו, רחל לאה) הוא הרב מנחם מנדל פבזנר, רב העיר סנקט פטרבורג.

== לקריאה נוספת ==
* שלום דובער שאנאוויץ, ביאורי הרב ניסן נמנוב על התניא, ברוקלין, תשנ"ו.
* ישראל אלפנביין, ר' ניסן : תולדות חייו של המשפיע הרה"ח ר' ניסן נעמאנאוו, רמלה, תשע"ב
* הרב שלום דובער לוין, תולדות חב"ד ברוסיה הסובייטית, הוצאת קה"ת, תשמ"ט.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.shturem.net/index.php?section=multimedia&id=109&lang=hebrew תמונות של ר' ניסן] באתר שטורעם
* [http://old2.ih.chabad.info/#!g=1&url=article&id=81693 זיכרון להולכים] - צרור תמונות של ר' ניסן באתר חב"ד אינפו, ט' אייר התשע"ד (09.05.2014)

קטגוריה:רבנים צרפתים
קטגוריה:משפיעים חב"דים
קטגוריה:בוגרי ישיבת תומכי תמימים בלובביץ'
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת חב"ד
קטגוריה:חסידי חב"ד
קטגוריה:ילידי 1903

קטגוריה:נפטרים ב-1984
תאורת

תַאוֶרֶת היא אלת ההריון והפריון במיתולוגיה המצרית אשר הגנה על הנשים במהלך ההריון ולאחר הלידה.

מוצגת באומנות המצרית העתיקה כבעלת ראש וגוף של היפופוטם, זנב של תנין ורגלי לביאה - כל החיות הללו ידועות בשל האגרסיביות אותה הן יפגינו בעת הגנה על צאצאיהם. המראה האימתני שלה נועד לגרש רוחות רעות.

פסל ענק ממדים של התאורת היה אלמנט בולט בעלילת סדרת הטלוויזיה האמריקנית הפופולרית "אבודים".

== גלריה ==
<gallery>
Image:Tawaret figurine (Boston MFA).jpg
Image:Taweret.svg
Image:TawaretByEntrance RosicrucianEgyptianMuseum.png
Image:Taweret in faience.jpg
</gallery>

== ראו גם ==
* אלוהויות במצרים העתיקה
* מצרים העתיקה

== קישורים חיצוניים ==
שוע אמוראי-שטרק, [http://sfile.f-static.com/image/users/263344/ftp/my_files/Pdfs/kaet22122013.pdf?id=15111712 "האלה תרמותיס, בת פרעה, משה וארטפניס: פרק בפרשנות יהודית-הלניסטית"], כעת, כתב עת תלפיות, כרך א תשע"ד, עמ' 191 - 202

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלות מצריות
קטגוריה:אלות פריון
קטגוריה:יצורי כלאיים מיתולוגיים

ca:Llista de personatges de la mitologia egípcia#T
נבחרת החובבים של אנגליה בכדורגל

נבחרת החובבים של אנגליה בכדורגל (באנגלית: England national amateur football team) הייתה הנציגה החובבנית של אנגליה בתחרויות כדורגל. הנבחרת הוקמה ב-1906 עם עליית מעמדו של הכדורגל המקצועני, שבעקבותיה הצטמצמו ההזדמנויות של שחקנים חובבנים לקחת חלק במשחקי נבחרת אנגליה.

הנבחרת השתתפה במשחקים רבים נגד נבחרות מאירופה, שהורכבו בעיקר משחקנים חובבנים ומקצוענים. למרות היותם שחקנים חובבנים הם הצליחו לגבור על רוב יריבותיהם, ובין 1906 ל-1910 רשמו לזכותם 20 משחקים ללא הפסד. לפי הסכם שנחתם בין ארבע אומות הבית של הממלכה המאוחדת ארגנה התאחדות הכדורגל האנגלית קבוצה שתייצג את המדינה במספר מקרים במשחקים האולימפיים (תחת הכינוי בריטניה הגדולה) בין 1908 ל-1960, ועד 1971 גם בטורנירי ההעפלה. נבחרת החובבים הבריטית זכתה במדליות זהב בטורנירי הכדורגל של אולימפיאדת לונדון ב-1908 ואולימפיאדת סטוקהולם ב-1912.

הנבחרת המשיכה לשחק במשך שנים רבות, אם כי נגד קבוצות חובבניות בלבד ועם תוצאות פחות טובות. היא פורקה בקיץ 1974 כאשר ההתאחדות האנגלית ביטלה את ההבחנה בין חובבים ומקצוענים, והחליטה כי כולם ייקראו "שחקנים". את מקומה של נבחרת החובבים תפסה נבחרת מקצוענית למחצה, המורכבת משחקני מערכת הליגות הלאומית.

חלק מהמשחקים לא מוכרים כבינלאומיים על ידי התאחדות הכדורגל האנגלית, אך כן מוכרים על ידי יריבות הנבחרת. לפיכך, נבחרת החובבים האנגלית הנחילה לנבחרת גרמניה הפסד 9 - 0 ב-1909, שהיה ההפסד הגבוה בתולדותיה. היא הנחילה את ההפסדים הגבוהים ביותר גם לנבחרת הולנד (12 - 2), נבחרת שוודיה (12 - 1), נבחרת בלגיה (11 - 2), והשוותה את הפסד השיא של נבחרת הונגריה (7 - 0).

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/miscellaneous/unb-england-18-am.html משחקי הנבחרת] באתר RSSSF

אנגליה 2
קטגוריה:אלופים אולימפיים מבריטניה
קטגוריה:אנגליה: כדורגל
ריבלינו

רוברטו ריבלינו (בפורטוגזית: Roberto Rivellino; נולד ב-1 בינואר 1946) הוא כדורגלן עבר ברזילאי הידוע בכינויו ריבלינו.

נולד בסאו פאולו למהגרים איטלקים יוצאי מקיאגודנה שבנפת איסרניה בדרום איטליה.

ריבלינו שיחק בתפקיד קשר שמאלי ונודע בזכות בעיטות העונשין שלו שנבעטו ברגל שמאל והיו בעלות עוצמה רבה. כמו כן הצטיין במסירות מדויקות ובשליטה בכדור. הוא אף פיתח תנועה שנודעה בשם "פליפ פלאפ" (או אלסטיקו), אותה חיקו בשנים שלאחר מכן כדורגלנים כמרדונה, רונאלדיניו (שניהם התוודו שריבלינו היה אליל ילדותם), זלאטן איברהימוביץ' וכריסטיאנו רונאלדו. סימני ההכר של ריבלינו היו השפם אותו טיפח ותנועתו האתלטית במרכז המגרש.

==קריירה בקבוצות==
ריבלינו החל את הקריירה שלו בגיל 16 כשחקן קטרגל בסאו פאולו. לאחר זמן קצר עבר לקבוצת הקטרגל של קורינתיאנס ולאחר שנתיים החל לשחק כדורגל מקצועני במדי קורינתיאנס המשחקת בליגת הפאוליסטה. חיש מהר הפך לשחקן מפתח בקבוצה ולחביב האוהדים שהעניקו לו את הכינוי "מלך הפארק" (בהקשר לאצטדיונה של הקבוצה, פארק סאו ז'ורז'). עם זאת, בכל שנותיו בקורינתיאנס, לא הצליח המועדון לזכות באליפות הפאוליסטה. ב-1974 נוצחה קורינתיאנס בגמר אליפות הליגה על ידי פלמיירס. ריבלינו, שנחשב על ידי האוהדים כאחד מהאחראים לכישלון, עבר לריו דה ז'ניירו, לקבוצת פלומיננסה. בשנים שבאו לאחר מכן היה ריבלינו הכוכב הבלתי מעורער של פלומיננסה שזכתה באליפות בשנים 1975–1976 ושיתף פעולה עם שחקנים בולטים אחרים בקבוצה כגון: דוֹבאל, פינטיניו, ז'יל וקרלוס אלברטו טורס. ב-1978 עבר ריבלינו בן ה-32 לקבוצה הסעודית אל-הילאל, בשורותיה שיחק עד 1981. הוא זכה עם קבוצתו באליפות ערב הסעודית פעמיים ופעם אחת בגביע המדינה. הוא סיים את הקריירה שלו בערב הסעודית לאחר שב-1981 הוא חבט באגרופו בפניו של שחקן אל איתיחאד והורחק לשלושה חודשים. בכך בא למעשה קץ לקריירה שלו ככדורגלן מקצועני.

==נבחרת ברזיל==
ריבלינו היה שותף לנבחרת ברזיל בזכייתה בגביע העולם במקסיקו 1970. הוא שיחק באגף השמאלי בחוליית ההתקפה הברזילאית לצידם של טוסטאו, פלה וז'אירזיניו. הוא כבש בטורניר שלושה שערים ובישל שלושה נוספים והתפרסם כבועט בעיטות העונשין של נבחרת ברזיל. הוא נהג לבעוט את בעיטות העונשין בעוצמה רבה והאוהדים המקסיקנים הדביקו לו את הכינוי "בעיטה אטומית" אחרי שכבש שער בבעיטת עונשין במשחק הפתיחה של ברזיל מול נבחרת צ'כוסלובקיה שנסתיים בניצחון ברזיל 4:1.

ריבלינו אף נטל חלק בטורנירי הגמר של הגביע העולמי שנערכו בגרמניה ב-1974 בו סיימה ברזיל רביעית (ריבלינו כבש בטורניר שלושה שערים) ובארגנטינה ב-1978 בו סיימה ברזיל במקום השלישי (ריבלינו שותף בשלושה משחקים אך לא כבש). בסך הכל לבש ריבלינו את המדים הלאומיים של ברזיל ב-92 משחקים בינארציים בהם כבש 26 שערים.

לאחר פרישתו החל ריבלינו בקריירה של פרשן ואף אימן את קבוצת שימיזו מהליגה היפנית. ב-1989 השתתף ריבלינו בטורניר גביע העולם למאסטרס ואף הבקיע שער לזכות ברזיל בניצחונה במשחק הגמר על נבחרת אורוגוואי.

ב-2004 נבחר ריבלינו על ידי פלה כאחד מ-125 הכדורגלנים הגדולים החיים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rivellinosportcenter.com.br/ אתר מרכז הספורט של ריבלינו] 
* [http://soccerlens.com/the-legends-midfielders/21863/ ריבלינו בסקירת גדולי הקשרים בכדורגל] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:סאו פאולו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני קורינתיאנס
קטגוריה:כדורגלני פלומיננסה
קטגוריה:כדורגלני אל-הילאל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1970
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1974
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1978
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1946
גביע סר תומאס ליפטון

סר תומאס ליפטון
גביע סר תומאס ליפטון (אנגלית: Sir Thomas Lipton Trophy) היה טורניר כדורגל שנערך בטורינו שבאיטליה ב-1909 וב-1911, ונחשב לעיתים כטורניר הבינלאומי הראשון שקדם למונדיאל. עם זאת, קדם לו הטורניר הבינלאומי "הטורנאו אינטרנציונל סטמפה ספורטיבה", שנערך בטורינו ב-1908, וכן טורנירי הכדורגל שנערכו במשחקים האולימפיים.

איטליה, גרמניה ושווייץ שלחו את המועדונים הטובים ביותר שלהם לתחרות, והתאחדות הכדורגל האנגלית סירבה להשתתף בטורניר. תומאס ליפטון רצה שהכדורגל הבריטי יקבל ייצוג בטורניר, והזמין לטורניר את המועדון החובבני וסט אוקלנד, ששיחק בליגה של מחוז דרהאם והורכב בעיקר מכורי פחם. 

בטורניר של 1909 שיחקו טורינו XI, נבחרת שהורכבה משחקני יובנטוס וטורינו בעיקר, שטוטגרט ספורטפרוינד (מועדון חובבני מגרמניה), וסט אוקלנד, ופ.צ. וינטרטור משווייץ. שיטת הטורניר הייתה נוקאאוט. בשלב חצי הגמר, שנערך ב-11 באפריל 1909, גברו וסט אוקלנד ופ.צ. וינטרטור על שטוטגרט וטורינו בהתאמה. כעבור יום נערכו המשחק על המקום השלישי ומשחק הגמר. במשחק הראשון גברה טורינו על שטוטגרט, ובמשחק הגמר גברה וסט אוקלנד על וינטרטור, וזכתה בגביע.

לטורניר של 1911 הוזמנו יובנטוס, פ.צ. ציריך, וסט אוקלנד וטורינו. לא ידוע מתי נערכו משחקי חצי הגמר, אך בסיומם גברה וסט אוקלנד על ציריך ויובנטוס גברה על טורינו בדרבי. במשחק על המקום השלישי גברה טורינו על ציריך, ובמשחק הגמר הביסה וסט אוקלנד את יובנטוס בתוצאה 6 - 1, והצליחה להגן על התואר שלה. היא קיבלה את הגביע המקורי לחזקתה, אך בינואר 1994 הוא נגנב ממועדון הפועלים המקומי בווסט אוקלנד שבו הוחזק, ומעולם לא נמצא. שכפול מדויק שלו הוזמן על ידי הנהלת הקבוצה ונמצא בחזקתה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesl/lipton-trophy.html גביע סר תומאס ליפטון] באתר RSSSF

==הערות שוליים==

קטגוריה:1909 בספורט
קטגוריה:1911 בספורט
קטגוריה:תחרויות כדורגל באיטליה
קטגוריה:תחרויות כדורגל לא פעילות
כוש בן חם

כּוּשׁ, בנו הבכור מתוך ארבעה של חם בנו של נח במקרא, אחיהם של מצרים, פוט, וכנען. אביהם של סבא, חוילה, סבתה, רעמה, סבתכא ונמרוד. השם נחשב אֶפּוֹנים לממלכת כוש.

שמו של כוש מופיע ברשימת מקור העמים בספר בראשית:

==צאצאי כוש==

יוסף בן מתתיהו זיהה את צאצאי כוש עם אתיופיה וכתב בקדמוניות היהודים כי יושבי אתיופיה מזוהים על ידי עמי אסיה ככושים.

במגילת אסתר מוזכר כי המלך אחשוורוש מלך מהודו ועד כוש. על אף שממלכת כוש ההיסטורית ממוקמת באזור דרום סודאן פרישתן של השפות הכושיות רחבה במידה רבה וכוללת גם את מדינות קרן אפריקה.

על פי הפשט בספר במדבר, נשא משה רבנו אישה ממוצא כושי.

== במדרשים ובחז"ל ==
בבראשית רבה נכתב שלכוש היו שלושה שמות: כוש, נמרוד ואמרפל.<ref>אוצר אישי התנ"ך, האות כ', עמוד רל</ref><ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:בני חם