OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
השירות הקולוניאלי

השירות הקולוניאלי (באנגלית: Colonial Service) היה שירות ממשלתי בריטי שעסק בניהול המושבות של האימפריה הבריטית, במסגרת משרד המושבות. בין השאר פעל השירות הקולוניאלי בארץ ישראל, במסגרת המנדט הבריטי. השירות לא פעל בהודו, שם מילא פונקציה זו שירות המדינה ההודי.

עד לשנות ה-30 של המאה ה-20 לא פעל שירות קולוניאלי מאוחד, וכל מושבה בריטית התנהלה בנפרד. בשנות ה-30 הוקם השירות הקולוניאלי, ובו 16 תת-שירותים. כל פקיד של השירות הקולוניאלי היה חבר במנהלת המושבה שבה הוצב, וכן בתת-השירות הרלוונטי. לאחר מלחמת העולם השנייה מנה השירות כ-10,000 עובדים, והוא הגיע לשיאו בשנת 1957, עם 18,000 עובדים.

עם הענקת עצמאות למושבותיה של בריטניה באסיה, בשנות ה-40 ובשנות ה-50, והענקת עצמאות למושבותיה של בריטניה באפריקה, בשנות ה-50 ובשנות ה-60, הצטמצם השירות הקולוניאלי, ובשלהי שנות ה-60 מוזג עם השירות הדיפלומטי הבריטי.

===תת-שירותים של השירות הקולוניאלי===
השירות הקולוניאלי מנה 16 תת-שירותים:
* השירות הקולוניאלי האדמיניסטרטיבי 
* שירות הביקורת הקולוניאלי 
* השירות הקולוניאלי הכימי
* שירות המכס הקולוניאלי 
* שירות החינוך הקולוניאלי 
* שירות היערות הקולוניאלי 
* שירות הסקר הגאולוגי הקולוניאלי 
* השירות המשפטי הקולוניאלי 
* השירות הרפואי הקולוניאלי 
* שירות המכרות הקולוניאלי 
* שירות הסיעוד הקולוניאלי 
* שירות המשטרה הקולוניאלי 
* שירות הדואר הקולוניאלי 
* שירות הקולוניאלי 
* שירות המדידות הקולוניאלי 
* השירות הווטרינרי הקולוניאלי.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
*Kirk-Green, Anthony, On Crown Service: A History of HM Colonial and Overseas Civil Services, 1837-1997 (London: I. B. Tauris & Co. Ltd., 1999)
</div>

קטגוריה:האימפריה הבריטית
קטגוריה:מינהל ציבורי
Sing (שיר של טראוויס)

Sing הוא הסינגל הראשי מאלבומה השלישי של להקת טראוויס, The Invisible Band. השיר יצא לאור ב-28 במאי 2001. השיר זכה להצלחה בינלאומית, דורג במקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי ובעשיריה הפותחת של מצעדי פזמונים שונים ברחבי העולם.

נכון לאפריל 2021, לשיר מעל 27 מיליון צפיות ביוטיוב.<ref></ref>

==מיקומי שיא==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2001
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי רוק אלטרנטיבי
אליפות וימבלדון 1922

אליפות וימבלדון 1922 הייתה תחרות טניס שנערכה על מגרשי הדשא של אצטדיוני הטניס בווימבלדון. התחרות התחילה ב-26 ביוני והסתיימה ב-10 ביולי. תוכנית התחרות כללה תחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים, זוגות נשים וזוגות מעורבים.

זו הייתה האליפות הראשונה שנערכה במגרשים החדשים, בהם תחרויות מתקיימות גם כיום. כמן כן, זו הייתה השנה הראשונה בה אלוף של השנה הקודמת בתחרויות גברים, תחרויות נשים ותחרויות זוגות גברים היה צריך לעבור את כול שלבי התחרות.

כמו בשנים קודמות, באליפות זו בלטה סוזן לנגלן (צרפת) שזכתה באליפות בתחרות הנשים, זוגות הנשים והזוגות המעורבים.

==התחרות==
===תחרות הגברים===
ג'רלד פטרסון, מנצח תחרות הגברים
לתחרות זו נרשמו 128 טניסאים, מהם 73 מבריטניה. המתחרים חולקו ל-8 בתים. מנצח אליפות וימבלדון 1921, ביל טילדן, לא השתתף בתחרות. בגמר תחרות הגברים ג'רלד פטרסון (אוסטרליה) ניצח את רנדולף ליסט הבריטי ב-3 מערכות וזכה בתואר.

===תחרות הנשים===
[[סוזן לנגלן, מנצחת תחרות הנשים]]
בתחרות הנשים השתתפו 64 טניסאיות (מהם 48 בריטיות) שחולקו ל-4 בתים. השנה גדל באופן משמעותי מספר משתתפות מחוץ לבריטניה. אליזבת ריין (ארצות הברית) הודחה על ידי סוזן לנגלן במהלך משחק רבע-גמר. בגמר סוזן לנגלן פגשה את מולה מלורי (ארצות הברית) וניצחה אותה בשני מערכות.

===תחרות זוגות גברים===
בתחרות הזוגות השתתפו 64 זוגות. לתחרות נרשמו זוגות טניסאים ממספר מדינות, כמו בתחרות הגברים. זוג אלופי 1921 האחים לוו הודחו במשחק השני של המוקדמות. במשחק סיום נפגשו האוסטרלים פט או'הארה וג'רלד פטרסון נגד ג'יימס אנדרסון (אוסטרליה) ורנדולף ליסט (בריטניה). הזוג ליסט/אנדרסון ניצח ב-5 מערכות. לרנדולף ליסט זו הייתה הזכייה השנייה ברציפות (עם פרטנרים שונים).

===תחרות זוגות נשים===
בתחרות השתתפו 32 זוגות. בגמר התחרות הזוג שכלל את האחיות הבריטיות קיטי מקיין ומרגרט סטוקס נפגשו עם אלופות השנה הקודמת סוזן לנגלן (צרפת) ואליזבת ריין (ארצות הברית). האלופות ניצחו בשתי מערכות ובכך זכו בתואר בפעם הרביעית ברציפות.

===תחרות זוגות מעורבים===
בתחרות השתתפו 64 זוגות. בגמר התחרות נפגש הזוג רנדולף ליסט (בריטניה) ואליזבת ריין (מנצחי אליפות וימבלדון 1921) עם פט או'הארה (אוסטרליה) וסוזן לנגלן (צרפת) והפסידו בשתי מערכות. לסוזן לנגלן זה היה התואר השלישי באליפות שנת 1922.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.wimbledon.org/en_GB/index.html האתר הרשמי של אליפות וימבלדון]
* [http://www.wimbledon.com/en_GB/scores/draws/archive/pdfs/1922_MS_A4.pdf תוצאות משחקי גברים]
* [http://www.wimbledon.com/en_GB/scores/draws/archive/1922/MD/r1s1.html תוצאות משחקי זוגות גברים]
* [http://www.wimbledon.com/en_GB/scores/draws/archive/1922/LS/r1s1.html תוצאות משחקי נשים]
* [http://www.wimbledon.com/en_GB/scores/draws/archive/1922/LD/r1s1.html תוצאות משחקי זוגות נשים]
* [http://www.wimbledon.com/en_GB/scores/draws/archive/1922/MX/r1s1.html תוצאות משחקי זוגות מעורבים]

קטגוריה:אליפויות וימבלדון
וימבלדון
קטגוריה:1922 בממלכה המאוחדת
ברכה קופשטיין

ברכה קופשטיין - כץ (באנגלית: Bracha Kopstein, ביידיש: ברכה קאפשטיין; 1909 - 14 בספטמבר 2012, כ"ז באלול תשע"ב) הייתה משוררת יידיש.

נולדה בפרילוקה שבמחוז קייב שבאוקראינה. בשנת 1924 היגרה קופשטיין לאמריקה. נישאה למשורר יידיש בנימין כץ, בעניאמין קאַץ (1906 - 3 ביולי 2002, כ"ג בתמוז תשס"ב). עלתה ארצה בשנת 1949 עם בעלה בנימין כץ.

נטמנה בבית העלמין הדרום.

==ספריה==
* אויף אייגענע וועגן, 1989
* אונטער יאנקעלעס וויגעלע, 1976
* זינג מיין הארץ, 1945
* יום טוב און וואך אין ישראל, 1965
* מראות, 1981
* משמש אל שמש, 1959
* דאס פאלק איז דא, 1951
* פון א גרויס גערעטעניש, 1993
* שירי ערש ליענקלה: אנתולוגיה / בעריכת בנימין כץ וברכה קופשטיין ; תרגם: אוריאל אופק. תל אביב, מו"ל: שלום, 1983

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH002690206/NLI ילדי שלי] באתר הספרייה הלאומית
* [http://www.avelim.co.il/ברכה-כץ-קופשטיין-זל/ באתר אבלים]
* 
* ערליך, פנחס. ברכה קאפשטיין און איר ניי בוך איבערזעצונגען פון העברעיש. נייע צייטונג, 21 ינואר, 1994.
* פרידלענדער, יוסף. א גערעטעניש פון א גערעטעניש. פארווערטס 1993. (ביקורת על ספרה של קופשטיין " פון א גרויס גערעטעניש": לידער איבערגעזעצט פון עברית אויף יידיש). תל אביב: פארלאג שלום, תשנ"ג 1993.

קטגוריה:ישראליות ילידות אוקראינה
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:עולות לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:ישראליות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2012
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
ויסקי יפני

הוויסקי היפני מיוצר החל משנת 1870. הייצור המסחרי הראשון של הוויסקי החל בשנת 1924 בחברת קוטובוקאיה ששינתה מאוחר יותר את שמה לסנטורי.
הוויסקי היפני ידוע במותגי הסינגל מאלט הרבים שלו, בחוזק ובסגנון המזכיר את הוויסקי הסקוטי. כיום ישנן שתי חברות ויסקי מרכזיות ביפן, בשם Nikka ו-סנטורי. לכל אחת מהחברות יש מספר מותגים וכמה גרסאות לכל מותג. סנטורי וניקה מייצרות גם ויסקי מסוג סינגל מאלט וגם ויסקי מסוג בלנדד.

== היסטוריה ==
הייצור המסחרי של הסינגל מאלט היפני התחיל בשנת 1924 על ידי שינג'ירו טורי ומאסטאקה טאקצורו. ראשית, שינג'ירו טורי פתח חברת יין אשר נקראה Akadama port wine שעסקה בייבוא יין פורטוגלי מסוג פורט וגם בייצור יין בסגנון הפורט.

שינג'ירו טורי לא הסתפק בהצלחת ה-Akadama port wine ולכן הוא שם לעצמו למטרה לייצר ויסקי יפני. שינג'ירו טורי הקים מזקקה ב-Yamazaki, פרבר של קיוטו, מקום אשר מפורסם במים הזכים והאיכותיים הנמצאים בו. שינג'ירו טורי צירף לחברה את מאסטאקה טאקצורו כאחראי על נושא הזיקוק בחברה.

מאסטאקה טאקצורו למד את אומנות זיקוק הוויסקי בסקוטלנד והביא את הידע איתו ליפן. למאסטאקה טאקצורו היה תפקיד חשוב בהקמת מזקקת Yamazaki. מאוחר יותר בשנת 1934 מאסטאקה טאקצורו עזב את מזקקת Yamazaki והקים חברה חדשה משל עצמו בשם Dainipponkaju שלימים נקראה Nikka והפכה לחברה המתחרה הראשית לחברת הוויסקי של שינג'ירו טורי שנקראת Suntory.

== מזקקות == 
ביפן קיימות כיום המזקקות הבאות:
* מזקקת יאמאזאקי : בבעלות סנטורי, נמצאת בין אוסקה לקיוטו.
* מזקקת Hakushu : בבעלות סנטורי, נמצאת במחוז Yamanashi. 
* מזקקת Yochi : בבעלות Nikka, נמצאת באי הצפוני Hokkaido.
* מזקקת Miyagikyo : בבעלות Nikka, ליד העיר Sendai.
* מזקקת Fuji gotemba : בבעלות Kirin, נמצאת למרגלות הר פוגי. 
* מזקקת Chichibu : מזקקה חדשה שנפתחה ב-2008 ליד העיר Chichibu במחוז Kento. 
* מזקקת Shinshu : בבעלות Hombo, נמצאת במחוז Nagano. 
* מזקקת White oak : בבעלות Eigashima Shuzou, במחוז Hyogo.

== הוויסקי היפני בעולם ==
הוויסקי היפני ידוע בעיקר בשל קרבת הטעם שלו לוויסקי הסקוטי ולטעם החזק של הוויסקי היפני מסוג סינגל מאלט, אך ישנם סוגים שונים של ויסקי יפני כמו ה-Super Nikka, ויסקי מסוג בלנדד אשר מתיישן בחביות sherry) sherry הוא סוג של יין ספרדי), או ה-Nikka coffee Grain whisky.

מאז שנות ה-2000, הוויסקי היפני החל לנצח בתחרויות ויסקי רבות כולל בתחרויות ויסקי בינלאומיות כנגד ויסקי מתוצרת סקוטלנד אירלנד וצפון אמריקה. בשנת 2003 בתחרות ה-International Spirits Challenge, הוויסקי של מותג Yamazaki של חברת סנטורי ניצח במדליית זהב ומאז מותגים של חברת סנטורי זכו במדליית זהב כל שנה עד שנת 2013. בשנים 2010 ,2012, ו-2013 חברת סנטורי זכתה בתואר המכובד של מזקקת השנה.

בתחרויות טעימה עיוורת שאורגנו על ידי מגזין הוויסקי (Whisky magazine), שבה השתתפו סוגי ויסקי רבים מסגנון סינגל מאלט מיפן ומסקוטלנד, הוויסקי היפני קיבל את הניקוד הגבוה ביותר וקטף את המקום הראשון.

== קישורים חיצוניים ==

יפני
סימון מיניולה

סימון מיניולה (בצרפתית: Simon Mignolet; נולד ב-6 במרץ 1988) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת השוער בקבוצת קלאב ברוז' ובנבחרת בלגיה.

== קריירה ==
מיניולה החל את דרכו במחלקת הנוער של סנט טרוידן בעיר הולדתו, ובשנת 2006 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון, ושימש כשוער הראשון בגיל 18. בעונת נבחר לכדורגלן השנה בבלגיה.

ב-17 ביוני 2010 חתם בקבוצה האנגלית סנדרלנד מהפרמייר ליג, ששילמה עבורו 2 מיליון ליש"ט. ב-15 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, במשחק מול ברמינגהאם סיטי שהסתיים בתיקו 2-2. ב-29 באוקטובר 2011 נפצע במשחק נגד אסטון וילה כאשר התנגש בשחקן הקבוצה היריבה אמיל הסקי וגרם לשבר בגופו. בעונת השתתף בכל משחקי העונה, והרבה לשמור על רשת נקייה.

ב-25 ביוני 2013 חתם מיניולה לחמש שנים בליברפול, ששילמה עבורו 9 מיליון ליש"ט. ב-13 ביולי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בליברפול, בניצחון 4–0 על פרסטון נורת' אנד במשחק ידידות. ב-17 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליברפול במסגרת הפרמייר ליג, בניצחון 1–0 על סטוק סיטי. לאחר מכן רשם שני משחקים עם רשת נקייה נגד אסטון וילה ומנצ'סטר יונייטד. שבועיים לאחר מכן, לראשונה בקבוצה נכנע לשער נגד סוונסי סיטי. בעונתו הראשונה בקבוצה התמודדה הקבוצה על האליפות עד למחזור האחרון, ובסופו של דבר סיימה במקום השני.

בעונת 2015/2016 בליגה האירופית, על אף חוסר ההצלחה בליגה, העפילו ליברפול ומיניולה עד לגמר. מיניולה עמד בשערה של ליברפול בהפסד 1–3 לסביליה במשחק הגמר.

ב-4 באוגוסט 2019 חתם מיניולה לחמש שנים בקלאב ברוז' עבור 6.4 מיליון ליש"ט.

=== נבחרת בלגיה ===
לאחר השתתפות בכל הנבחרות הצעירות של בלגיה, זומן ב-1 בספטמבר 2010 לנבחרת הבוגרת, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-25 במרץ 2011, בניצחון 2–0 על אוסטריה במסגרת מוקדמות יורו 2012. עם זאת, לא הצליח להעפיל יחד עם נבחרתו ליורו 2012. במשחקי מוקדמות מונדיאל 2014 שימש כשוער השני, כשמקדים אותו טיבו קורטואה, והעפיל עם בלגיה לטורניר הראשון שלו והמונדיאל הראשון של בלגיה מאז מונדיאל 2002.

נכלל בסגל נבחרת בלגיה לטורניר מונדיאל 2022.

== תארים ==
=== מועדונים ===

; ליברפול
* ליגת האלופות: 2018/2019

; קלאב ברוז'
* אליפות: 2020/2021, 2021/2022, 2023/2024
* הסופר קאפ הבלגי: 2021, 2022

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20180420090342/http://www.liverpoolfc.com/team/first-team/player/simon-mignolet עמוד השחקן] באתר הרשמי של ליברפול

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:שוערי כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלני סנט טרוידן
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלגיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:ספורטאים בלגים באנגליה
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1988
בובתי דולי היקרה

בובתי דולי היקרה (באנגלית: Dolly Dearest) הוא סרט אימה אמריקאי לילדים משנת 1991 בכיכובם של דניס קרוסבי וריפ טורן. הסרט הוא חלק מסדרת סרטים בשם צעצועים קטלניים (באנגלית: killer toys), בה נכללים כ-22 סרטים.

==עלילה==
בלב ליבו של מדבר מקסיקו נפתח מפעל ליצור בובות. תוכנן לבנות באזור עוד מפעל, אך במהלך החפירות מתגלה שם אתר ארכאולוגי, שהיה בעבר בית התפילה והפולחן של בני המאיה. לאחר שבני המאיה התפללו לשטן, הם היו נאספים כל לילה וחותכים בקלות את ביטנם בעזרת סכין על מנת שטיפות דם יזלגו הישר לתוך הגביע של השטן כך שהוא יוכל לשתות את דמם, אלא שמספר מורדים מאותה התקופה אטמו באבן את השער של אותו בית פולחן כדי שהכוחות השחורים של הרשע לא ייצאו ממנו. בהמשך החפירות, נפתח אותו השער של בית הפולחן שהיה קרוב למפעל הבובות שבבעלותו החדשה של אליוט ווייד, וכתוצאה מכך נכנסו הכוחות השחורים של הרשע הישר מבית הפולחן אשר שקע בחולות המדבר לעבר המפעל של „בובתי דולי היקרה”.

משפחה אמריקאית בעלת ארבע נפשות מגיעה למקסיקו. אליוט ווייד הוא האב של ג'ימי וג'סיקה ווייד ובעלה של מרלין ווייד. הוא הופך לבעל מפעל הבובות של „בובתי דולי היקרה”. בסופו של דבר הוא נופל קורבן לבובות רוצחות, שכן לאחר שהבובות רצחו אנשים, הן ניסו להרוג גם אותו. הבובות קשרו את רגלו לחבל שהיה מחובר לגלגל המפעל והפעילו את הגלגל כדי שיגרר אל מותו ואול הוא ניצל בזכות הארכאולוג קארל רזניק שהגיע באותה שעה למפעל וכיבה את מנוע הגלגל.

לפי הסרט, האגדה מספרת שבעלי הפולחן דיברו בשפת ה"סנציה” בזמן תפילתם לאחר ששחטו מספר ילדים לכבוד ילד-שטן בשם סנציה. אותו ילד-שטן אף פעם לא הסתפק בהקרבת עשרות ילדים אלא רצה לשתות דם של כמאה ילדים מוקרבים ליום, ולשם כך נאלץ האספסוף הזועם לחסום בקיר של בטון ומלבנים את פתח השער של הכניסה. רוב קורבנות ה"סנציה” היו גופות ילדים שרופים.

נזירת הכנסייה הכרמליסתית, האחות אלווה, מתחילה להבין שמקברו של ה"סנציה” מתחילים לפתע לצוץ כל מיני כוחות שחורים ומרושעים העומדים מאחורי רציחתה של אחותה, קמילה, ובעקבות השפעתה לרעה של מטופלת של קמילה בשם ג'סיקה. אירוע זה גורם לה לקחת את החוק בידיים, כך שהיא לוקחת כל מיני דברים בעירים כגון נוזל של בנזין דליק ואבקת זרחן ושופכת אותם לעבר פתח הכניסה של מערת הקבר, אלא שאז לרוע מזלה בזמן שהיא מדליקה את הגפרור כדי להחריב את מערת הקבר על ידי השריפה, מגיע באותו הרגע הארכאולוג קארל רזניק ומעיף את הגפרור לאחר שהוא בועט בידה שאוחזת את הגפרור וכך הגפרור הבוער נופל רחוק ארצה. קארל אומר לה: "מה את השתגעת?” אך היא מנסה להזהיר אותו: "אתה חייב להפסיק מייד עם זה (עם המשך המחקר הארכאולוגי באתר) אחרת כולם ימותו במיוחד ילדים, אנא בבקשה ממך תחסום את הגישה לפתח אזור מצבת הקבר בעזרת קיר של בטון ומלבנים” אך הארכאולוג קארל רזניק התעלם מאזהרותיה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה מ-1991
קטגוריה:סרטי סלאשר אמריקאיים
ברידג'ט נוול

ברידג'ט נוול (באנגלית: Bridget Neval; נולדה ב-13 בפברואר 1985) היא שחקנית עבר – אוסטרלית וקנדית. מוכרת בעיקר בשל משחקה ב"אבודים במעבדה" ובגילום דמותה של לנה קרופורד בתוכנית הטלוויזיה "שכנים".

== היסטוריה ==
נוול נולדה בהודו לאב קנדי ולאם אוסטרלית. בעת שהייתה בת מספר חודשים עברה המשפחה לקנדה ובגיל 13 עברה נוול לאוסטרליה. לנוול יש מבטא ייחודי של תערובת אוסטרלית וקנדית.

במרס 2011 נוול נישאה לעמוס פיליפס בביירון ביי שבאוסטרליה ושינתה את שמה באופן חוקי לברידג'ט פיליפס. בבלוג האישי שלה, ובמקומות נוספים, סיפרה נוול על עברה הכולל דיכאון והפרעות אכילה. היא מציינת גורמים אלו כסיבה העיקרית לעזיבתה את תעשיית המשחק.

== קריירת משחק ==
* גווינביר ג'ונס (2002) – התפקיד הראשון המרכזי של נוול היה אויבתה של הגיבורה גווינביר ג'ונס וחבריה. לתוכנית היו שתי עונות וסך כולל של 26 פרקים.
* אבודים במעבדה (2003–2005) – נוול שיחקה את אליזבת הוק (תפקיד ראשי).
* שכנים (סדרת טלוויזיה) – שיחקה את לנה קרופורד, הדמות הלסבית הראשונה בסדרה, בשנים 2004–2005.
* לרדוף אחר פגסוס – מחזה שנערך כחלק מפסטיבל פרינג', ב-3 באוקטובר 2006. נוול גילמה את אמיליה בת השש עשרה.
* Damned by Dawn (2006) – סרט אימה אוסטרלי בו גילמה נוול את רוח הרפאים באנשי.
* Crawlspace (2012) – סרט אימה אוסטרלי בו גילמה נוול שוב את רוח הרפאים באנשי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קנדיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אוסטרליות
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1985
מערכת ברמינגהאם

מערכת ברמינגהאם הייתה תנועת אזרחית, שיזמה התאחדות ההנהגה הדרומית-נוצרית בהובלת מרטין לותר קינג בשנת 1963, למאבק בהפרדה הגזעית בברמינגהאם שבאלבמה.

==רקע==
מרטין לותר קינג הגדיר את העיר ברמינגהאם "העיר המופרדת ביותר בארצות הברית". בעיר שבה חיו כ-350,000 תושבים מתוכם 60% "לבנים" לא היו כל נושאי משרות ציבוריות מקרב התושבים האפרו-אמריקאים. האבטלה הקשה ותנאי האפליה הביאו את היחסים הבין גזעיים בעיר לכלל עימות אלים שכלל שימוש בנשק חם ומטעני חבלה. ניסיון של איגודי זכויות אדם לפעול דרך ערוצים משפטיים נתקלו בחומה בצורה של גזענות. 
בשנת 1963 נרצחו ארבע ילדות אפרו-אמריקאיות בהתקפת טרור על ידי מטען נפץ שהונח ברחוב הכנסייה הבפטיסטית. האירוע הונצח על ידי המשורר השחור דדלי רנדל, בשיר "הבלדה של ברמינגהאם", ועל ידי סקסופוניסט הג'אז ג'ון קולטריין, בשיר "אלבמה". 
==המערכה==
מנהיג התנועה לזכויות האזרח בברמינגהאם פרד שאטלסוורת' הזמין את מרטין לותר קינג ואת פעילי ה-SCLC להגיע לעיר כדי לסייע למאבק בהפרדה הגזעית. ארגונים אלו החלו במתקפה מרוכזת על חוקי ההפרדה שכונתה בשם "פרויקט C" (קיצור של Confrontation - עימות). במהלך החודשים אפריל ומאי 1963 נקטו המפגינים צעדים כתהלוכות מחאה ושביתות שבת. המשטרה פעלה בברוטליות מרובה, תוך שימוש בגז מדמיע ובכלבי תקיפה, ועצרה למעלה מ-3,000 איש, רבים מהם קטינים. נקודת המפנה לטובת המפגינים אירעה כאשר תלמידי בית ספר יצאו לרחובות במהלך שזכה לכינוי "מסע הצלב של הילדים" ועורר מחלוקת אך גם הטה את הכף בדעת הקהל בארצות הברית ובעולם המערבי. בתחילת חודש מאי הגיעה העיר לכדי קריסה כלכלית, עסקים נסגרו והתשתית העירונית חדלה מלתפקד. ביום 8 במאי הגיעו בעלי העסקים להסכמה עם נציגות המפגינים וביום 10 במאי הודיע מרטין לותר קינג כי הסכמה הושגה עם הרשות המקומית על הפסקת ההפרדה בעיר בתוך 90 יום. ביום 11 במאי הרסה פצצה את מלון גסטון בו שהה מרטין לותר קינג בעת המערכה ופצצה אחרת גרמה נזק לבית אחיו. 

במהלך המערכה נעצר מרטין לותר קינג, בפעם ה-13 מתוך 29 בסך הכל בחייו. הכליאה הפכה לכלי במאבק הציבורי בעוד תומכיו פונים לתקשורת ואף לנשיא ארצות הברית תוך גרימת מבוכה לרשויות המקומיות. קינג ניצל את זמנו בכלא וכתב את המנשר המפורסם מכתב מבית הכלא של ברמינגהאם, שנכתב על בדלי נייר ושוליים של עיתונים. החיבור היה תשובה ישירה לאנשי כמורה לבנים שהאשימו את קינג בהסתה למרדנות ודרשו ממנו לנהל את המאבק באמצעים משפטיים. ה"מכתב" כלל את עיקרי אמונתו ודעותיו של קינג. בתגובה לביקורת קבע קינג כי השבר של הגזענות הוא עמוק, הצורך בשינוי דחוף והמערכת מחופרת בעמדתה, קינג טוען כי חירות אינה ניתנת במתנה על ידי הצד המדכא אלא המדוכא חייב לדרוש את חירותו. קינג מציין כי מסיבת התה של בוסטון הייתה למעשה צעד של מרדנות אזרחית ואף מרחיק לכת וקובע כי מעשיה של המפלגה הנאצית בגרמניה נעשו בחסות החוק. קינג ממשיך ומתאר את החברה "הלבנה" העומדת מול המפגינים:

בסופו של דבר קצרה המערכה הצלחה, וב-12 ביוני 1963 נשא הנשיא ג'ון קנדי נאום בו ביקש להבטיח את זכותם של כל האזרחים לקבל שירות ולהשתמש בכל התשתיות, בכלל זה בתי מלון, חנויות, תיאטראות, מסעדות ומוסדות דומים ומימוש הזכות להצביע בכל המדינות. לאחר מכן, ב-19 ביוני, הגיש קנדי לקונגרס הצעת חוק לשוויון זכויות.

את המערכה סיכם קינג במילים הבאות:

.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרטין לותר קינג
קטגוריה:ארצות הברית: התנועה לזכויות האזרח
קטגוריה:אלבמה: היסטוריה
קטגוריה:ארצות הברית: הפרדה גזעית
קטגוריה:1963 בפוליטיקה
טרמולי

טרמולי (באיטלקית: Termoli, בנפוליטנית: Térmle) היא עיר בנפת קמפובאסו שבמחוז מוליזה שבאיטליה. זוהי עיר שגדלה במהירות לאחר מלחמת העולם השנייה והפכה ליעד תיירותי הידוע בחופיו ובביצוריו העתיקים. בעבר הייתה טרמולי ידועה כנמל דיג, אך בשנים האחרונות היא יעד תיירותי למשפחות איטלקיות.

==היסטוריה==
על פי ממצאי קבורה הייתה נוכחות אנושית בטרמולי עוד בתקופה הפרה-היסטורית. בתקופה הרומית החזיקו עשירי רומא וילות על החוף הסמוך.

התיעוד הראשון על העיר של היום הוא על הקתדרלה שקדמה לזו הנוכחית מהמאה ה-10 לספירה. טרמולי הייתה בשטח שלטונם של הלומברדים עד להגעתם של הנורמנים ובתקופתם היא פרחה והתרחבה. מעשי חורבן בתקופות מאוחרות יותר הובילו לתקופת שפל שנמשכה עד 1770, כאשר אצילים מקומיים הורשו על ידי מלכי נאפולי לבנות מבנים חדשים לאורך החוף ולכיוון אזור הכפר.

במסגרת פלישת בעלות הברית לאיטליה בספטמבר-אוקטובר 1943, בוצעה נחיתה משנית בנמל טרמולי, שהפתיעה את הכוחות הגרמניים שלא ציפו לנחיתה מהים. הגרמנים החזיקו בעמדותיהם ובטרמולי התנהל אחד מקרבות השריון בזירה האיטלקית במלחמת העולם השנייה, קרב דבון.

טרמולי נעשתה לאחד המרכזים העירוניים החשובים במוליזה. האזור סבל מהגירה שלילית בשנים שלאחר המלחמה והתחוללה הגירה מהעיירות שעל הגבעות הפנימיות לכוון ערי החוף. מעמדה של טרמולי כיעד תיירותי עומד בתחרות עם קמפומרינו (Campomarino), כחמישה ק"מ דרומה.

==אתרים חשובים==
===העיר העתיקה===
העיר העתיקה משומרת היטב. זו עיר מוקפת חומה המזדקרת לעבר הים, רבים מהבתים בה נבנו מחדש, ונצבעו במגוון צבעים. בכיכר המרכזית שוכנת הקתדרלה, שנבנתה במאות ה-12 וה-13. הקתדרלה היא דוגמה לבניה בסגנון האדריכלות הרומנסקית ובתוכה שמורים שרידים של שני הקדושים של העיר, שאחד מהם הוא טימותיאוס. החלק העליון של חזית הקתדרלה נהרס ברעש אדמה שהתרחש ב-1456, והוא ניזוק גם במהלך הביזה שביצעו הטורקים בעיר ב-1566. התוספות בסגנון הבארוק הוסרו בשחזור שנערך בשנים 1930-1969 ושמטרתו הייתה להשיב את המבנה לחזותו המקורית.

המצודה היא המבנה המפורסם ביותר בטרמולי. היא הוקמה בתקופת השלטון הנורמני, במאה ה-11 וחודשה בתקופת שלטונו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ב-1240, לאחר נזק שנגרם כתוצאה מהתקפה של הצי הונציאני. המצודה הייתה חלק ממערך ביצורים רחב יותר, שכלל חומה שהקיפה את כל העיר, ממנה שרד רק מגדל אחד.

===אתר הנופש הימי===
אתרי הנופש של טרמולי ידועים באיכות של החופים ובצלילות מי הים שלה. התיירים היא בעיקר תיירות פנים, והתיירים המגיעים לנפוש בה הם בעיקר מאזור נאפולי וממחוז פוליה הסמוך. לאחרונה נשתלו עצי דקל לאורך טיילת החוף ובעונת הקיץ המסעדות שוקקות.

במרחק של 25 ק"מ מסביב לטרמולי נמצאות עיירות על הגבעות המשמרות אורח חיים ההולך ונעלם באיטליה.

==ערים תאומות==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוליזה: ערים
ארנסט פיימן

היינריך ארנסט פיימן (בדנית: Hinrich Ernst Peymann 22 במאי 1737 ממלכת הנובר – 28 בינואר 1823 רנדסבורג) היה איש צבא דני-גרמני ששימש כמפקד העליון של הצבא המלכותי הדני בזמן הקרבות על קופנהגן במהלך המלחמות הנפוליאוניות

== ביוגרפיה ==
נולד למשפחה גרמנית, בעיירה קטנה בממלכת הנובר. במהלך מלחמת שבע השנים נשלח למערכה מול הצרפתים. לאחר המלחמה עקר לשלזוויג-הולשטיין, אז בשליטת דנמרק, התגייס לצבא המלכותי הדני וטיפס בסולם הדרגות. כאשר החלו המלחמות הנפוליאוניות כבר היה פיימן מפקד הצבא הדני. דנמרק-נורווגיה תמכה בצרפת, והבריטים חששו שהצי הצרפתי ילכוד את הצי המלכותי הדני. ולכן הצי הבריטי יצא לכיוון הבירה קופנהגן ב-1807 בפיקודו של ג'יימס גמביר. ומשסרבו הדנים להיכנע הופגזה העיר קשות עד לכניעתה. פיימן נפצע במהלך ההפגזות, לאחר שהובס נפוליאון בונפרטה נידון פיימן למוות אולם קיבל חנינה ממלך דנמרק.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים דנים
קטגוריה:דנמרק: צבא וביטחון
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים
קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:מלחמת שבע השנים:אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1737
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1823
יצחק פורת

יצחק פורת (25 בנובמבר 1934 – 20 ביוני 2012) היה מהנדס מכונות ומדען ישראלי מבכירי העובדים ברפאל וחבר הוראה נלווה בכיר בטכניון. קיבל פרס ביטחון ישראל למפעל חיים.

==קורות חיים==
פורת נולד בתל אביב כיצחק רפפורט, למד בבית חינוך לילדי עובדים ובגימנסיה גאולה. את שלושת תאריו האקדמיים קיבל בטכניון: תואר ראשון (1958) ותואר שני (1961) בפקולטה להנדסת מכונות ותואר שלישי (1967) במחלקה למכניקה, על עבודה שכותרתה "ויסות מהירות סיבוב", שנעשתה בהנחיית בועז פופר.

ב־1961 החל לעבוד ברפאל – הרשות לפיתוח אמצעי לחימה. בנוסף לעבודתו ברפאל לימד קורסים בטכניון. ברפאל הקים והוביל פרויקט מורכב ובעל תרומה משמעותית ביותר לביטחון המדינה. על הישגיו בפרויקט זה קיבל ב־1978 את פרס ברגמן מידי הנשיא קציר. לאחר סיום תפקידו כראש פרויקט, התמנה כמהנדס מחקר ראשי של חטיבת אווירומכניקה. בהמשך התמנה ברפאל כעמית מחקר. גם לאחר הגיעו לגיל פרישה המשיך פורת לתרום מקצועית וניהולית לפרויקטים קריטיים לביטחון המדינה, ללמד בטכניון ולהנחות מהנדסים לתארים גבוהים (המסטרנט האחרון שלו עבר את הבחינה לתיזה ימים ספורים לפני שפורת נפטר ממחלה קשה).

במהלך עבודתו מונה כחבר בוועדות חשובות כגון: ועדת הבראת רפאל, יו"ר ועדת הדרוג הבכיר ברפאל וחבר ועדת הדרוג העליונה של משרד הביטחון, חבר בוועדות מקצועיות אד-הוק, לקידום בכיר של סגל אקדמי בטכניון, יו"ר ועדת המחקר של רפאל (תפקיד שמילא עד לפטירתו).

פורת לימד קורסים בלימודי הסמכה ומוסמכים בטכניון בנושאי דינמיקה, תורת הרטט, תכן מכני, דינמיקת רוטורים, דינמיקה אנליטית ותכן משולב. במהלך השנים הנחה למעלה מ־30 מהנדסים לתואר מאסטר ודוקטורט, רובם עובדי רפאל שתפסו ותופסים עמדות בכירות ברפאל ובמערכת הביטחון. כתב עשרות דוחות פנימיים, פרסומים בספרות המקצועית הבינלאומית ופטנטים.
ברפאל קיבל פרס עבור העמדת תלמידים (1987) ופרס מפעל חיים (1999).

פורת היה חובב מוזיקה נלהב. אביו חיים רפפורט, היה בונה כינורות מפורסם. פורת הִרבה לנגן בכינור בהרכבים שונים וריכז חוג להאזנה למוזיקה קלאסית.

ב־2009 זכה פורת בפרס ביטחון ישראל למפעל חיים.

יצחק פורת נפטר ב־20 ביוני 2012 וטמן בבית הקברות שדה יהושע. היה נשוי לאראלה ואב לשניים.

==קישורים חיצוניים==
* שהמציא יחד עם אהוד נצר

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדענים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:בוגרי בית החינוך ע"ש א"ד גורדון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:מהנדסי מכונות ישראלים
קטגוריה:סגל רפאל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
רונן בורשבסקי

רונן בורשבסקי הוא מנצח ישראלי, פרופסור עמית הוראה בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב.

==ביוגרפיה== 
בורשבסקי הוא המנצח והמנהל האמנותי של המקהלה הישראלית ע"ש גארי ברתיני ומקהלת האיחוד. הוא מכהן כראש המחלקה לניצוח מקהלה ומרצה בכיר בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת ת"א, ומשמש כמנצח משנה לזובין מהטה בתזמורת הפילהרמונית הישראלית. בעבר ניצח על מקהלת פילהרמוניה ומקהלת אורטוריו. 

רונן בורשבסקי הוא בעל תואר אמן מטעם האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים, היה תלמידם של נעם שריף ומנדי רודן, והשתלם אצל ברנרד הייטינק, סייג'י אוזאווה והנס גראף. למד בבית הספר לאמנויות הבמה "תלמה ילין" שבגבעתיים. ב-1998, בתחילת דרכו, זכה בפרס השלישי בתחרות הבינלאומית לניצוח ע"ש ניקולאי מלקו בדנמרק ובמדליית ארד בתחרות הבינלאומית בטוקיו, שבה היה צעיר המשתתפים. מאז ניצח על מרבית התזמורות בארץ, כמו גם על תזמורות ברחבי העולם.

משנת 2023 הוא משמש כמרצה בסדרת "הקלאסיקות הגדולות של המוזיקה" במסגרת התוכנית "לגלות תרבות" ובשיתוף התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מנצחי מקהלות ישראלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מוזיקה
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
אוטו פרשנר

אוטו פרשנר (בגרמנית: Otto Förschner; 4 בנובמבר 1902 – 28 במאי 1946) היה קצין ופושע מלחמה אס-אס גרמני בדרגת שטורמבאנפיהרר. שירת כמפקד מחנה העבודה דורה-מיטלבאו וכמפקד מחנה הריכוז קאופרינג.
פורשנר נידון למוות ב-13 בדצמבר 1945 על זוועות שביצע בעת תפקידו בקאופרינג ונתלה בלנדסברג ב-28 במאי 1946.

== ביוגרפיה ==

=== תחילת חייו ===
אוטו פרשנר נולד בדירנצימרן (נרדלינגן) שבבוואריה ב-4 בנובמבר 1902, וגדל בחווה של משפחתו. בשנת 1922 גויס לרייכסווהר ובו שירת במשך 12 שנים. לאחר יציאתו מהצבא בשנת 1934 היה לחבר באס אס ושובץ ביחידתו הצבאית, היחידה שלימים נהפכה לוואפן אס אס. בין אפריל 1934 לדצמבר 1936 עבר הכשרה בבית הספר לקציני האס אס בבאד טלץ והיה לחבר בשורות המפלגה הנאצית בשנת 1937.

=== מפקד מחנה ריכוז ===
במהלך מבצע ברברוסה בשנת 1941, פרשנר שירת בדיוויזיית פאנצר אס אס החמישית. לאחר שנפצע בקרב הוגדר רפואית כבלתי כשיר לתפקיד לחימה, שובץ ביחידות גולגולת המת וקיבל את הפיקוד על גדוד שומרי האס אס במחנה בוכנוואלד באביב 1942. 

בספטמבר 1943 ניתן לפרשנר הפיקוד על מחנה דורה-מיטלבאו החדש, שבאותו זמן שימש כתת-מחנה של בוכנוואלד. תכליתו של מחנה דורה-מיטלבאו היה לספק עובדי כפייה למפעלי המתכת והנשק של חברת מיטלוורק. נוסף להיותו מפקד מחנה דורה, פרשנר היה מבחינה טכנית גם המנהל של חברת הקש מיטלוורק, שנוסדה על ידי גרמניה הנאצית לייצור טילי הווי. הוא החזיק במשרה זו עד אפריל 1944, אז הוחלף על ידי גאורג ריקהי.

לפרשנר היו עליות ומורדות עם שירותי הביטחון הנאציים (האס דה והגסטאפו) שפעלו בשטח מחנה דורה-מיטלבאו. הפיקוד שלו על המחנה ספג ביקורות חוזרות ונשנות, בהן נאמר שהוא "רך" מדי הן עם האסירים והן עם סגל המחנה. מה שהפריע להם במיוחד היה המנהג שלו למנות לתפקיד קאפואים במחנה בעיקר אסירים גרמנים-קומוניסטים. 

המוניטין של פרשנר נפגע קשות בנובמבר 1944, לאחר שאסירים רבים שמינה לקאפואים נחקרו על ידי הגסטאפו ועלה שהיו מעורבים בפעילות מחתרתית במחנה, הבולטת שבהם, חבלה בנשק בתהליך הייצור. בהמשך התגלה שפרשנר לא דיווח על בונוס של 10,000 רייכסמארק שקיבל ממיטלוורק, הוא הודח מתפקידו כמפקד מחנה דורה-מיטלבאו בפברואר 1945, והוחלף על ידי ריכרד בר מפקדו של מחנה אושוויץ.

לאחר ההדחה ממחנה דורה, פרשנר נשלח למחנה דכאו, שם שירת תקופה קצרה כמפקד מחנה קאופרינג.

==לאחר המלחמה==

באפריל 1945 נעצר פרשנר על ידי צבא ארצות הברית. הוא הועמד לדין במסגרת משפטי דכאו והואשם בפשעי מלחמה עקב חזקתו על מחנה קאופרינג. בפועל, הוא הואשם באחריות פיקודית על התנאים האכזריים ששלטו במחנה ועל תפקידו בניהול הוצאות להורג של אסירים. 

הוא הורשע על ידי בית דין צבאי אמריקאי ונידון למוות, יחד עם 35 נאשמים נוספים ב-13 בדצמבר 1945. הוא הוצא להורג בתלייה בכלא לנדסברג ב-28 במאי 1946.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:סגל מחנה דכאו
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1902
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1946
ויאצ'סלב בוטוסוב

ויאצ'סלב בוטוסוב (ברוסית: Вячеслав Бутусов, נולד ב-15 באוקטובר 1961) הוא מוזיקאי רוק סובייטי ורוסי, סולנן של להקות הרוק Nautilus Pompilius ויו-פיטר.

==ביוגרפיה==

בוטוסוב נולד בכפר ליד קרסנויארסק. משפחתו העבירה מגוריה תכופות, והוא למד וחי בערים שונות בסיביר עד שעברו לסברדלובסק (כיום יקטרינבורג), שם למד במכון סברדלובסק לארכיטקטורה. כאדריכל צעיר השתתף בעיצוב של תחנות רכבת תחתית. באותו הזמן מתחיל לשיר ולנגן. ב-1982-1983 בוטוסוב ודמיטרי אומצקי הקליטו האלבום הראשון של הלהקה Nautilus Pompilius. בשנת 1985 הקליטו את האלבום המקצועי הראשון "בלתי נראה" (Невидимка).

בשנת 1986 הקליטו תקליט "הפרדה" (Разлука), מאז התחילה הפופולריות הגדולה של "Nautilus Pompilius" בברית המועצות. בסוף 1989 עבר בוטוסוב ללנינגרד, והרכב הלהקה השתנה. גם סגנון המוזיקה השתנה, כאשר הושם דגש על צליל גיטרה, בניגוד לצלילי הפסנתר והסקסופון שרווחו בשיריו המוקדמים. את האלבום האחרון של הלהקה "יאבלוקיטאי" (Яблокитай) בוטוסוב ואיליה קורמילצב הקליטו ב-1996 באנגליה, בהשתתפותו של בוריס גרבנשצ'יקוב והמוזיקאי האנגלי ביל נלסון, שהפך להיות מפיק האלבום. הלהקה התפרקה ב-1997.

בשנת 2001 בוטוסוב הקים את להקת יו-פיטר והיה שותף לכתיבת הפסקול לסרט "מלחמה".

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.russia-ic.com/people/culture_art/b/148/ ביוגרפיה באנגלית]
* [http://www.peoples.ru/art/music/rock/v_butusov/ ביוגרפיה ברוסית]
* 

קטגוריה:מוזיקאים רוסים
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1961
שריה בן נריה

שְׂרָיָה בֶּן נֵרִיָּה היה משרי צדקיהו מלך יהודה.

שריה, בנו של נריה ונכדו של מחסיה, היה ככל הנראה אחיו של ברוך בן נריה ואם כך אבי סבו היה חלקיה.

במקרא נזכר תפקידו של שריה כ"שר מנוחה". לדעת פרשני המקרא כוונת הדבר היא שהיה מביא אל המלך את האנשים הרוצים לתת לו מתנה וכך גם בתרגום השבעים ובתרגום יונתן. או שהכוונה שהיה עם המלך בזמן מנוחתו. במדרש נכתב על שריה שהיה נביא, והתלמוד אומר כי התנבא בסוף ימיו, בימי שיבת ציון.

בספר ירמיה נזכר שריה, לאחר שירמיה כותב על ספר אחד את כל נבואות הזעם על בבל, הוא פונה אל שריה המלווה את צדקיה המלך כשהלך לבבל, ומורה לו לקרוא בבבל את הספר, ולאחר שיסיים, שיקשור אבן על הספר, ויזרוק אותו אל נהר פרת. לסיום מורה ירמיה לשריה לומר לאחר הטלת הספר למים;

.

== ממצאים ארכאולוגיים ==
ב"בית הבולות" שבעיר דוד נמצאה בולה (חותמת) ועליה הכיתוב בן שתי השורות <ref></ref>. הארכאולוגים יגאל שילה ופרופ' נחמן אביגד הסיקו כי מדובר בחותמו של שריה בן נריה. במקום נמצאו גם בולות של שני אחיו, ככל הנראה - ("הסופר", בכתיב חסר), ו.

==קישורים חיצוניים==
*יגאל שילה, [https://web.archive.org/web/20060515164402/http://www.cityofdavid.org.il/images/pdf/6.pdf אוצר של טביעות-חותם ישראליות על בולות מעיר דוד], מתוך כתב העת קדמוניות
*[http://tora.us.fm/tnk1/dmut/dmut/1208.html שריה בן נריה] באתר התנ"ך
==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים בספר ירמיהו
קטגוריה:אישים בתנ"ך המוזכרים במקורות חיצוניים
קטגוריה:יהודי המאה השישית לפנה"ס
גיור-מושון-שופרון

גיור-מושון-שופרון (בהונגרית: Győr-Moson-Sopron) הוא מחוז בצפון-מערב הונגריה. בצפונו זורם נהר הדנובה, המהווה גם את הגבול הבינלאומי עם סלובקיה, ממזרח הוא גובל עם מחוז קומארום-אסטרגום, מדרום עם מחוז וספרם, מדרום-מערב עם מחוז ואש וממערב עם אוסטריה. בירת המחוז היא העיר גיור.

במחוז גיור-מושון-שופרון עוברים נתיבי התחבורה הראשיים שמחברים את מרכז אירופה למערבה. הכביש המהיר (M1), בין בודפשט לווינה ומסילת הברזל בין שתי ערי הבירה עוברים דרכו. עורק תחבורה חשוב נוסף שעובר בגבולו הוא נהר הדנובה. בהג'שהלום (Hegyeshalom) שבתחום המחוז נמצא מעבר הגבול היבשתי העמוס ביותר בהונגריה. בנוסף לעיר גיור, שמשמשת כבירת המחוז, גם העיר שופרון שבמחוז מפורסמת בזכות הרקע ההיסטורי והתרבותי שלה. במחוז 12 ערים ובסך הכל 183 יישובים.

==היסטוריה==
שם המחוז שונה מגיור-שופרון לגיור-מושון-שופרון ב-1990. שטחו הנוכחי נקבע ב-1950 במסגרת הגדרה מחודשת של המחוזות בהונגריה. הוא נוצר על ידי איחוד חלקים מהמחוזות ההיסטוריים: גיור (בלטינית: Jauriensis), מושון (בלטינית: Mosoniensis) ושופרון (בגרמנית: Ödenburg), שנוסדו בתקופת ממלכת הונגריה. ב-1921, בעקבות הסכם טריאנון, הועברו החלקים המערביים של המחוזות ההיסטוריים מושון ושופרון לאזור בורגנלנד שבאוסטריה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:הונגריה: מחוזות
היינריך אולק

היינריך אולק (בגרמנית: Heinrich Holk; 18 באפריל 1599 –ֻ 9 בספטמבר 1633) היה גנרל דני-גרמני שלקח חלק פעיל במלחמת שלושים השנים, תחילה בצד הפרוטסטנטי בצבאו של מלך דנמרק כריסטיאן הרביעי ואחר כך בצד הקתולי בצבא האימפריה הרומית הקדושה. אולק היה איש סודם של הגנרלים הקתולים אלברכט פון ולנשטיין ויוהאן ט'סרקלס פון טילי נודע לשמצה בשל אכזריותו הרבה ובכך ששיבח את טבח מגדבורג שבוצע בידי טילי והדוכס גוטפריד היינריך פון פפנהיים.

== ביוגרפיה ==
אולק נולד בטירת קרונבורג הנמצאת באי זילנד השייך לדנמרק. אביו, בן למשפחת אצולה דנית, היה מפקד המבצר. בילדותו למד בבתי ספר בדנמרק ובגרמניה וערך טיולים בצרפת איטליה ואנגליה. עם הפלישה הדנית לגרמניה במהלך מלחמת שלושים השנים התגייס אולק והפך לאחד ממפקדי הגייסות הדנים בתפקיד זה כבש כמה מבצרים גרמניים בשלזוויג-הולשטיין אולם נפל בשבי ונכלא בפראג.

שוחרר תמורת כופר של 4,000 טאלר מיד עם שחרורו זימן אותו מלך דנמרק לפקד על חיל מצב דני שהגן על העיר שטרלזונד שהותקפה בידי אלברכט פון ולנשטיין שכיר החרב של הקיסר. כעבור 11 שעות נסוגו הקתולים אולם אולק נאלץ להתפנות יחד עם שאר חיל המצב הדני לטובת חיל המצב השוודי בפיקודו של אלכסנדר לסלי. לאחר חתימת הסכם ליבק בין האימפריה הרומית הקדושה לבין דנמרק קרא הקיסר פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לאולק והציע לו ללחום לצידו בתשלום אולק קיבל את ההצעה והפך לגנרל בצבא האימפריה.

הגנרל הצעיר והנחוש משך את תשומת לבו של אלברכט פון ולנשטיין והפך לאיש סודו. אולק לא חשש למתוח ביקורת נוקבת על גנרלים רבים שגילו רכרוכיות אולם הוא שיבח את יוהאן ט'סרקלס פון טילי ואת גוטפריד היינריך פון פפנהיים על טבח מגדבורג בו טבחו באזרחיה הפרוטסטנטים של העיר מגדבורג כמו כן תמך אולק בזכותם של החיילים לרצוח ולבזוז ואף הראה דוגמה אישית בשלל מעשי זוועה שביצע באזורים שכבש יחד עם ולנשטיין. פיקד על הכוחות הקתוליים בקרב ליצן בו נהרג מלך שוודיה גוסטבוס אדולפוס. בקרב זה איבד אולק את עינו השמאלית. לאחר הקרב קידם אותו הקיסר לדרגת פילדמרשל. חיבתו העזה של הקיסר לגנרל הדני עוררה לאולק אויבים רבים.

אולק נפטר ב-9 בספטמבר 1633 ממגפה בסקסוניה. גופתו הועברה לאחר מותו לקופנהגן בירת דנמרק.

==לקריאת נוספת==
<div class="mw-content-ltr"> 
* 
* 
* 
* 
</div>
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנשי צבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:אנשי צבא דנים
קטגוריה:מלחמת שלושים השנים
קטגוריה:ילידי 1599
קטגוריה:נפטרים ב-1633
האגודה הבינלאומית למוזיקה בת-זמננו

משמאל לימין: [[ג'רג' ליגטי, לוקאס ליגטי, גב' ליגטי, קונלון ננקארואו ומייקל דוארטי פסטיבל ימי המוזיקה העולמית של האגודה הבינלאומית למוזיקה בת זמננו, 1982]]
האגודה הבינלאומית למוזיקה בת-זמננו ("איסקם") (באנגלית: International Society for Contemporary Music (ISCM) הוא ארגון מוזיקה המקדם מוזיקה קלאסית בת זמננו.

== היסטוריה ==
הארגון נוסד בזלצבורג בשנת 1922 בשם Internationale Gesellschaft für Neue Musik ׁ(ISCM), לאחר פסטיבל מוזיקה קאמרית מודרנית שהיה חלק מפסטיבל זלצבורג שבין מארגניו היו רודולף רטי בסיוע אגון ולס ועוד כמה מלחינים וינאיים צעירים. בנוכחים היו וברן, הינדמית, בארטוק, קודאי, הונגר ומיו. בין מייסדיו היה המלומד הבריטי אדוארד ג'. דנט. עד 1938 כיהן דנט כנשיא האגודה, שנקטה גישה לקטנית ונמנעה יחסית מהליכה בתלם. מבחר היצירות שנוגנו בפסטיבלים שלה כללו מוזיקה מויליאם וולטון עד אנטון וברן וכל מה שביניהם. במרכז פעילותו עומד "פסטיבל ימי המוזיקה העולמית", המתקיים מדי שנה, בכל פעם במקום אחר. הפסטיבל כולל הפקות חדשניות וחלוציות של מוזיקה קלאסית בת זמננו. במסגרת הפסטיבל מתקיים כנס, המשמש כמקום מפגש לחברי הארגון. במסגרת מפגשים אלה יכול היה שנברג לפגוש את פוצ'יני ובריטן מצא מכנה משותף עם לנוקס ברקלי.

החברות ב"איסקם" מאורגנת באמצעות סניפים לאומיים, המקדמים מוזיקה בת-זמננו בכל מדינה. סניפים אלה, על פי רוב, מתנהלים באופן עצמאי מארגון האם, ושולחים נציגים לכינוס הכללי של איסקם. כל חבר בסניף הלאומי הוא גם חבר באיסקם ורשאי לשלוח שש יצירות, שמוצגות להערכה לביצוע ב"ימי המוזיקה העולמיים". 

ארגונים לאומיים שמקדמים מוזיקה בת-זמננו, אבל לא הוגדרו כסניף לאומי של איסקם, מקבלים לעיתים מעמד של חברות נלווית. מעמד זה ישים גם לחברי הארגונים האלה. מוזיקאים מקצועיים מקבלים מדי פעם כפרטים מעמד של "חברות כבוד". 

איסקם מוציא לאור את כתב העת "מוזיקה עולמית חדשה" (World New Music).

==סניפים לאומיים==
* המרכז המוזיקלי האוסטרלי
* ליגת המלחינים הקנדית
* איגוד המלחינים האירים
* איגוד המלחינים של ניו זילנד
* מוזיקה חדשה דרום אפריקה
* האגודה לקידום מוזיקה חדשה (בריטניה)
* ליגת המלחינים (ארצות הברית)

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://composition.org/clc-lcc/content/index.php/en/iscm חדשות איסקם, קנדה]
* [http://www.iscmwnmd2013.org/ איסקם, חדשות מוזיקה עולמית 2013]

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסטיבלי מוזיקה
קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20
קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-21
Work (שיר של איגי אזליה)

Work (בעברית: עבודה) הוא שיר של הראפרית האוסטרלית איגי אזליה מתוך אלבום האולפן הראשון שלה, The New Classic. השיר יצא לאור ב-17 במרץ 2013 כסינגל הראשון מהאלבום. השיר נכתב על ידי אזליה ועל ידי נטלי סימס והופק על ידי המפיקים 1st Down ו-The Invisible Men.

השיר הוא בז'אנר היפ הופ אלטרנטיבי עם סגנון אלקטרוני. השיר עוסק בהשגת התהילה של אזליה בשל עבודתה הקשה לאחר שעזבה את עיר מולדתה בגיל 16.

== רקע וביקורת ==
בסוף ינואר 2013 הופיעה אזליה עם השיר בפעם הראשונה בשידור חי במהלך סיבוב ההופעות Radioactive Tour של ריטה אורה. מאז, המשיכה להופיע עם השיר בכל ההופעות שלה. השיר מדבר על הניסיון של אזליה להצליח באמריקה כשהיא לבדה לגמרי ("בלי כסף, בלי משפחה, בת 16 באמצע מיאמי"). בנוסף, תיארה אזליה את השירים "Work" ו-"Rolex" כאישיים ביותר באלבום.

האתר Digital Spy נתן לשיר דירוג של 4 כוכבים מתוך 5 ושיבח את קטע הפסנתר ואת "פזמון ההיפ הופ הקופצני". כמו כן, מבקרי מוזיקה רבים השוו את הסינגל למוזיקה של לנה דל ריי, של קשה ושל ליידי גאגא.

== הצלחה מסחרית ==
בעקבות טקס פרסי ה-VMA 2013 של MTV, בו הציגה אזליה פרס, ובו שירה "Work" היה מועמד לפרס, המכירות הדיגיטליות של השיר בארצות הברית עלו ב-156 אחוזים ל-10,000 הורדות באותו שבוע. מבחינה מסחרית השיר זכה להצלחה, הוא הגיע למקום 17 בבריטניה ולמקום 3 במצעד האר אנד בי של בריטניה. השיר גם דורג במקום 54 במצעד הבילבורד הוט 100 האמריקאי.

== וידאו קליפ ==
הוידאו קליפ לשיר צולם בשבוע האחרון של פברואר 2013. הוא יצא רשמית ב-13 במרץ והועלה לערוץ ה-VEVO של הזמרת. הקליפ בוים על ידי הבמאי ג'ונס ופרנציוס. ב-3 באפריל 2013, סרטון של מאחורי הקלעים של הקליפ הועלה לערוץ ה-VEVO של אזליה. ב-17 ביולי 2013 הכריז MTV כי הקליפ מועמד לקטגוריית "אמן שמומלץ לעקוב אחריו" בטקס ה-VMA של שנת 2013.

== הופעות חיות ושימוש בתקשורת ==
* אזליה ביצעה את השיר לראשונה בינואר 2013 בסיבוב ההופעות Radioactive Tour של הזמרת ריטה אורה.<ref></ref>
* הזמרת האמריקאית סלינה גומז נהגה לבצע את השיר כמאשאפ עם השיר שלה "B.E.A.T." בסיבוב ההופעות Stars Dance Tour.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|זהב
|35,000
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|פלטינה
|1,000,000
|-
!בריטניה (BPI)
|כסף
|200,000
|-
!ונצואלה (APFV)
|זהב
|5,000
|-
!קנדה (Music Canada)
|זהב
|40,000
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2013
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2013
קטגוריה:שירי איגי אזליה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי איגי אזליה
קטגוריה:שירים על עבודה
קטגוריה:שירים על עוני
קטגוריה:סינגלים בהוצאת דף ג'אם רקורדינגס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין EMI רקורדס
גוטפריד היינריך פון פפנהיים

פפנהיים בקרב
גוטפריד היינריך גרף פון פפנהיים (בגרמנית: Gottfried Heinrich Graf zu Pappenheim; 29 במאי 1594 טרויכטלינגן - 17 בנובמבר 1632 לייפציג) היה דוכס ופילדמרשל מהאימפריה הרומית הקדושה והיה אחד ממפקדי הצבאות הקתוליים בזמן מלחמת שלושים השנים.

==ביוגרפיה==
פפנהיים נולד למשפחת אצולה קטנה בעיר טרויכטלינגן שבבוואריה. הוא למד באוניברסיטאות של אלטדורף וטיבינגן ולאחר לימודיו יצא למסעות במרכז אירופה ובדרומה בחיפוש אחר הרפתקאות אביריות. במהלך טיוליו התגייס לצבא הפולני והפך לפרש. במסעות אלו למד שפות רבות וביסס לעצמו את האמונה הקתולית לה נותר נאמן כל חייו.

לאחר מכן חזר פפנהיים לגרמניה ורצה להיות דיפלומט, אולם ויתר על הרעיון משפרצה מלחמת שלושים השנים. הוא התגייס לצבא הליגה הקתולית שבראשו עמד מקסימיליאן הראשון, דוכס בוואריה. מפקדי הצבא הבחינו בכישרונו ובאומץ ליבו ונתנו לו לפקד על גדוד פרשים. פפנהיים קיבל משימה להשמיד את המרד הפרוטסטנטי באוסטריה ולחסל את הכוח המורד בפיקודו של היינריך מתיאס פון תורן שצר על וינה. הוא חבר אל הגנרל יוהאן ט'סרקלס פון טילי ויחד הם קטעו את צבאו של הרוזן ארנסט פון מנספלד שסיפק לתורן אספקה מפראג. ללא הסיוע ממנספלד פיזר תורן את צבאו. מנספלד עוד ניסה להניע את שאריות צבאו ולחבור אל הכוחות ההולנדיים אולם טילי ופפנהיים השמידו אותו. אז פלשו הכוחות הקתולים לבוהמיה עצמה ונערך קרב ההר הלבן ליד פראג. פפנהיים נפצע בקרב וטופל למחרתו בידי רופא כפרי בוהמי. פפנהיים החלים במהירות והצטרף לקרב מול הדנים שהצטרפו למלחמה.

בתחילת המלחמה הייתה ממלכת סקסוניה בצד הקתולי אולם הקתולים חששו שהם מתכוונים לעבור לצד הפרוטסטנטי ולכן הגנרל טילי פלש לסקסוניה, דבר שאפשר למלך שוודיה גוסטבוס אדולפוס לשכנע בקלות את יוהאן גאורג הראשון, הנסיך הבוחר מסקסוניה לעבור לצידו. פפנהיים נשלח לכבוש את העיר מגדבורג שתמכה בפרוטסטנטים. העיר הופגזה קשות ולאחר מכן הורה פפנהיים לטבוח את התושבים - "הטבח של מגדבורג".

בקרב ריין נהרג טילי. כעת נאלץ הקיסר להחזיר את שכיר החרב שפיטר לאחר הפלישה הדנית אלברכט פון ולנשטיין. ולנשטיין ערך את צבאו ליד העיר לייפציג לא רחוק מהצבא השוודי. גוסטבוס אדולפוס התקיף אותו במפתיע ב-6 בנובמבר 1632 ואף על פי שמלך שוודיה נהרג בקרב הצבא הקתולי ספג אבדות כבדות. פפנהיים ו-3,000 מאשיו חנו בקרבת מקום וולנשטיין שיגר אליו שליח עם בקשת עזרה. פפנהיים ואנשיו הסתערו ב-16 בנובמבר ובכך למעשה כמעט והצילו את הקרב. אולם מיד עם ההסתערות הראשונה נפגע פפנהיים קשה. אנשיו נבהלו והחלו לסגת. אחד מקציניו שמע אותו ממלמל:

ולנשטיין הורה לקחת את פפנהיים הפצוע קשה אל לייפציג, שם שרד את הלילה בייסורים. למחרת, בבוקר ה-17 בנובמבר 1632, הוא נפטר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:מלחמת שלושים השנים
קטגוריה:אנשי צבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:אנשי צבא פולנים
קטגוריה:חללי קרבות
קטגוריה:ילידי 1594
קטגוריה:נפטרים ב-1632
רשת חכמה

[[מכונת כביסה עם בקר עומס חכם, המאפשר הפעלת המכונה רק כאשר רשת החשמל נמצאת מתחת לעומס מסוים]]
רשת חשמל חכמה הוא מושג המתייחס לרשת חשמל המתבססת על טכנולוגיות תקשורת ויישומים המאפשרים ניהול יעיל של ייצור חשמל, הפצה וצריכה של חשמל במגמה להביא לשיפור באמינות רשת החשמל, חיסכון בעלויות ושילוב של אנרגיות מתחדשות.

== הצורך ברשת חכמה ==
ברשתות חשמל שאינן נחשבות "חכמות" ניטור ההתרחשויות ברשת המיושנות הוא מוגבל, ולא מסופקים נתונים מדויקים ונקודתיים אודות עומסים או תקלות הנובעות מפגעי טבע או עומסי יתר. מגבלה זו גורמת לכך שנדרש זמן רב לאיתור ותיקון תקלות ברשת החשמל וכתוצאה מכך נגרמים לתעשייה נזקים כלכליים וחוסר נוחות לצרכנים. בנוסף, הגידול המתמיד בצריכת החשמל דורש הקמת תחנות כוח חדשות אשר חלקן גורמות לזיהום ובאות בניגוד ליעדים גלובליים של הקטנת פליטה של גזי חממה.

== יישום רשת חכמה ==
המרכיבים העיקריים ביישום רשת חכמה הם:
* מונים חכמים, המודדים את צריכת החשמל כל מספר דקות ומשדרים את קריאת המונה לחברת החשמל ברשת קווית או אלחוטית. מידע זה מאפשר לחברת החשמל לדעת במדויק את צריכת החשמל בכל בית אב ומפעל ולזהות ניתוקים בזמן אמת.
* ציוד המאפשר ניטור ובקרה של ניתוב החשמל ברשת כדי לשפר את זמינות החשמל לצרכנים.
* שילוב של אנרגיה מתחדשת ההופכת אנרגיה נקייה, כגון אנרגיית השמש ואנרגיית רוח, לחשמל.

בעולם קיימים פרויקטים רבים של רשת חכמה בעולם וזאת לאור הרצון לנהל ולתחזק ביעילות את רשתות החשמל, ובנוסף כדי לעמוד ביעדים של הקטנת פליטת גזי החממה. כך למשל, התוכנית 20/20/20 באיחוד האירופי נועדה להביא לשימוש של 20% בייצור חשמל באנרגיות מתחדשות עד שנת 2020 ולהפחתה של 20% בפליטת גזי החממה. כדי לתמוך ביעד זה הותקנו מונים חכמים במספר מדינות באירופה והותקנו טורבינות לייצור חשמל באמצעות רוח.

בישראל, חברת החשמל לישראל הכריזה על פרויקט "עיר חכמה" בבנימינה, אשר במסגרתו יחוברו 4,000 מונים חכמים בבתים לרשת החשמל לצורך ביצוע ניסויים לגבי התועלת אותה ניתן להפיק מרשת חכמה בישראל.

בשנת 2017, זכתה חברת אריקסון ישראל במכרז לפריסת 200 אלף מונים חכמים ולהקמת מערת מניה חכמה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.iec.co.il/HR/Pages/Hr_pr.aspx רשת החכמה, חח"י]
* [https://web.archive.org/web/20140724213845/http://smartgrid.ieee.org/standards סטנדרטים בתחום הרשת החכמה], באתר (IEEE)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חשמל
קרל מרקס הוף

קרל מרקס הוף (בגרמנית: Karl Marx-Hof) הוא מכלול מגורים עירוני בווינה, בירת אוסטריה. הוא משתרע באורכו על פני 1.1 קילומטרים ובזכות כך הוא מכלול המגורים הגדול בעולם.המכלול נמצא בבעלות ציבורית של עיריית וינה ונבנה על ידי השלטון הסוציאליסטי בעיר.

==היסטוריה==
קרל מרקס הוף בנוי על חלקה שהייתה עד המאה ה-12 מתחת למי נהר הדנובה, בעומק המאפשר לספינות לעבור. בשנת 1750 יובש האזור כמעט לחלוטין על ידי יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ונשתלו גנים. מאוחר יותר נעקרו הגנים ממקומם בהוראת מועצת העיר וינה, שנשלטה אז בידי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית, כדי להכשיר את השטח עבור הקמת הקרל מרקס הוף. המימון להקמת המכלול הגיע מהטלת מס מיוחד על שם חבר המועצה, הוגו ברייטנר (Hugo Breitner).

המכלול נבנה לבסוף בין השנים 1927-1930 ותוכנן על ידי מתכנן הערים, קרל אן (Karl Ehn), שהושפע מאוטו וגנר. במכלול כולו קיימות 1,382 דירות (בגודל שבין 30-60 מ"ר כל אחת) והן נקראו בעבר "דרך הטבעת של הפרולטריון" (Ringstraße des Proletariats). במכלול מנהלים את חייהם 5,000 איש, וקיימים בו ספרייה, גני ילדים, מכבסות, חדרי רופאים ומשרדים.

==ראו גם==
* קרל מרקס

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.vimeo.com/35278999 Video on the Karl Marx-Hof and Red Vienna]

==הערות שוליים==

קטגוריה:וינה: מבנים
קטגוריה:בתי מגורים
אנדריי מקרביץ'

אנדריי מקרביץ (ברוסית: Андрей Вадимович Макаревич; נולד ב-11 בדצמבר 1953) הוא מוזיקאי סובייטי ורוסי, ממוצא יהודי, זמר, משורר, מלחין, אמן, מפיק, ומגיש. מפורסם כמנהיג של להקת הרוק "משינה ורמני" ("מכונת הזמן").

==קורות חיים==
נולד ב-11 בדצמבר 1953 במוסקבה למשפחה של ואדים מקרביץ' ונינה מקרביץ' (שמוילוביץ'). סבו מצד אם, מארק (מורדוך) שמוילוביץ' (נפטר 1951) היה סנדלר, חבר מפלגת הבונד. הסבא רבא שלו, משה שמואל בליאכמן, היה שוחט באחת מבתי הכנסת של ויטבסק.

ב-1969, יחד עם חבריו לכיתה, אלכסנדר איבנוב, פבל רובין, איגור מזאייב ויורי בורזוב (ויותר מאוחר הצטרף אליהם סרגיי קווגואה, חבר הילדות של בורזוב) הקים להקה "משינה ורמני" ("מכונת הזמן"), שקיימת עד היום.

לאחר סיום בית ספר ב-1971 התקבל למכון אדריכלי במוסקבה, אך גורש בשנת 1974 (באופן רשמי על "עזיבת עבודה במחסן ירקות", למעשה - על עיסוק במוזיקת רוק), ולאחר מכן התקבל לעבודה כאדריכל, עבד עד 1979, בסופו של דבר חזר ללימודים בשנת 1975, סיים את לימודיו בשנת 1977 עם תואר של אמן גרפי ואדריכל, אך העיסוק העיקרי שלו כל הזמן היה בלהקה "משינה ורמני".

בשנים 1982–1996 הופיע גם לבד, ללא ליווי של מוזיקאים אחרים, עם גיטרה אקוסטית אחת, עם שירים שלו, אינו מיועדים ל "משינה ורמני". בשנת 2010 חזר להופיע לבד.

יצאו לאור כמה אוספי שיריו ושני ספרי זכרונות ביוגרפיים.

בשנת 2014 הביע מקרביץ' התנגדות לפלישת רוסיה לחצי האי קרים. כתוצאה מכך מספר הופעות שלו בוטלו. מקרביץ' גם כתב מכתב גלוי לוולדימיר פוטין בנושא. באוגוסט 2014 הוא הואשם על ידי לאומנים רוסים בכך שהשתתף בהופעות לפני יחידות צבאיות של אוקראינה במזרח המדינה. בעקבות פניה לבית המשפט, מקרביץ' זכה בתביעת דיבה וקיבל 500 אלף רובל כפיצוי.
ב-2022 מקרביץ' התיישב בישראל, בה מתגורר אחד מילדיו.
ב-2 בספטמבר 2022 פורסם שמשרד המשפטים של רוסיה הכניס את מקרביץ' לרשימה של "סוכנים זרים".

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים יהודים רוסים
קטגוריה:מלחינים יהודים רוסים
קטגוריה:משוררים יהודים רוסים
קטגוריה:רוסים ממוצא יהודי
קטגוריה:רוסים ממוצא בלארוסי
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים רוסים
קטגוריה:ישראלים ילידי רוסיה
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:אנשים שהוכרזו ברוסיה כ"סוכנים זרים"
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1953
בלופילדס

בלופילדס (בספרדית: Bluefields) היא בירת האזור האוטונומי של הדרום האטלנטי בניקרגואה. העיר נמצאת על גדות נהר אסקונדידו, במרחק של 383 קילומטרים מבירת ניקרגואה מנגואה.

==היסטוריה==
שודדי ים אירופאים נהגו לשהות באזור נהר אסקונדידו כמקום לתיקון ספינותיהם וחידוש האספקה שלהם. אחד מהם, הולנדי בשם אברהם בלאופלט, בחר במקום כבסיס לפעילותו באזור ושם העיר הנוכחי נובע משמו (משמעות השם "בלופילדס" באנגלית היא "שדות כחולים", בדומה למשמעות השם בלאופלט).

ב-1633 החלה התיישבות של נתינים אנגלים, וכעבור כמה עשרות שנים האזור הפך למושבה בריטית מבוססת בשם חוף מוסקיטו, כשבלופילדס משמשת כבירתה. האנגלים גם כרתו ברית עם בני המיסקיטו המקומיים, חימשו אותם, ועזרו להם לדכא קבוצות ילידיות אחרות. עם זאת, הספרדים טענו לריבונות על האזור ואילצו את הממלכה המאוחדת לוותר עליו בסוף המאה ה-18. למרות זאת, בני המיסקיטו ניסו לשמור על עצמאותם ועם קבלת העצמאות של המושבות הספרדיות באזור ב-1821 הם חידשו את בריתם עם הבריטים.

בשנות ה-30 של המאה ה-19 בריטניה הכירה רשמית בממלכת מיסקיטו כמדינת חסות שלה, ובירתה הייתה בבלופילדס. לאחר לחצים מצד ניקרגואה נחתם ב-1860 חוזה מנגואה, לפיו הבריטים יעבירו להם את האזור, בתנאי שניקרגואה תשמור על האוטונומיה של המיסקיטו. ב-1894 ניקרגואה סיפחה את האזור סופית, ובלופידלס הפכה להיות בירת מחוז סלאיה.

ב-1986 פוצל המחוז לאזור האוטונומי של הדרום האטלנטי, שבירתו נותרה בלופילדס, ולאזור האוטונומי של הצפון האטלנטי, שבירתו היא פוארטו קבסס.

==חינוך==
בבלופילדס נמצא קמפוס של אוניברסיטת האזורים האוטונומיים של החוף הקריבי הניקרגואי.

==תחבורה==
במשך זמן רב העיר לא הייתה מקושרת בכביש למערב ניקרגואה, וגם עכשיו קיימת רק דרך עפר לעיר אל רמה.

הדרכים שבהן כן ניתן להגיע לעיר הם דרך נמל התעופה בלופילדס, הנמצא במרחק של כ-2 קילומטרים מהעיר ואשר מציע טיסות למנגואה וערים אחרות בניקרגואה, או בסירה דרך נהר אסקונדידו מאל רמה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ניקרגואה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1903