OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פיטי

פיטי (באזרית: Piti) הוא מרק בשר מסורתי מהמטבח הנפוץ באזרבייג'ן, איראן ובמדינות דרום הקווקז<ref></ref>.

המרק מורכב מבשר כבש, שומן של זנב, חומוס, בצל, עגבנייה, גזר, תפוח אדמה, סומק וזעפרן המבושלים באיטיות בכלי חרס אטום הנקרא דופו (Dopu)<ref></ref><ref></ref>.

נהוג להגיש את המרק עם צלחת נוספת כך שהסועד יוכל לפרק את הבשר מהמרק ויוכל לאכול אותם בנפרד כמנה ראשונה ועיקרית.

מלבד הגרסה האזרית, קיימת גם גרסה ארמנית הנקראת פוטוק (Putuk) וגרסה איראנית אבגושט (Abgoosht)<ref></ref>.

== ראו גם ==
* צ'אנאחי
* גיבץ'

== קישורים חיצוניים ==

* [https://kuking.net/8_651.htm מתכון להכנת פיטי], באתר Kuking

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאכלי בשר
קטגוריה:המטבח האזרי
קטגוריה:המטבח הארמני
קטגוריה:המטבח הפרסי
קטגוריה:המטבח הקווקזי
אנדרו פויסטל

אנדרו פויסטל (באנגלית: Andrew J. Feustel; נולד ב-25 באוגוסט 1965, לנקסטר) הוא גאופיזיקאי ואסטרונאוט בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. הוא היה מפקד משלחת מס' 56 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==ביוגרפיה==
אנדרו פויסטל נולד בלנקסטר, פנסילבניה וגדל בלייק אוריון, מישיגן בה סיים לימודי בית ספר. בשנת 1985 הוא התחיל לימודים באוניברסיטת פרדו ממנה קיבל בשנת 1989 תואר ראשון במדעי כדור הארץ ובשנת 1991 הוא קיבל מאותו מוסד תואר שני בגאופיזיקה. בהמשך הוא עבר לקינגסטון שבקנדה וסיים דוקטורט בשנת 1995.

פויסטל עבד מספר שנים בסייסמולוגיה בקנדה ובשנת 1997 עבר ליוסטון בה עבד באקסון מוביל.

==שירות בתחום החלל==
בשנת 2000 פויסטל נבחר לצוות אסטרונאוטים. הוא סיים קורס במרכז החלל ג'ונסון וביצע מספר משימות בצוות הקרקע.

במאי 2009 פויסטל טס לחלל כמהנדס במשימה STS-125 במעבורת החלל אטלנטיס (סקוט אלטמן היה מפקד צוות). משימה זו היא החמישית והאחרונה לתחזוקת טלסקופ החלל האבל. במהלך משימה זו הוא ביצע 3 פעמים פעילות חוץ-רכבית באורך כולל של כ-20.5 שעות.

במאי 2011 פויסטל טס לחלל כמהנדס במשימה STS-134 במעבורת החלל אנדוור (מארק קלי היה מפקד צוות). המשימה יועדה להביא אל תחנת החלל הבינלאומית את המנשא הלוגיסטי EXPRESS 3, וספקטרומטר אלפא-מגנטי שעלותו 1.5 מיליארד דולר. שיגור ספקטרומטר זה, שמשקלו 7 טון, כמעט בוטל לאחר אסון מעבורת החלל קולומביה, אך בהחלטה מיוחדת של הקונגרס נוספה משימה זו כדי לשגרו בכל זאת. הספקטרומטר מיועד לזהות ולמדוד קרינה קוסמית, ולשפר את הבנתנו על המפץ הגדול.
במהלך משימה זו הוא ביצע 3 פעמים פעילות חוץ-רכבית באורך כולל של כ-21 שעות.

במרץ 2018 פויסטל טס בפעם שלישית בחללית סויוז MS-08 והצטרף למשלחת מס' 55 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד אנטון שקאפלרוב. לאחר סיום עבודת המשלחת פויסטל מונה למפקד משלחת מס' 56 לתחנת החלל הבין-לאומית. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 196 ימים בחלל וביצוע 3 פעילויות חוץ-רכביות בארוך כולל של כ-20 שעות.

בנובמבר 2022 פויסטל פעל כ"אסטרונאוט ראשי" עד שבפברואר 2023 ג'וזף אקבה קיבל מינוי רשמי.

בשנת 2023 פויסטל פרש מנאס"א.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/bios/astronauts/english/feustel_andrew.htm הביוגרפיה של אנדרו פויסטל]

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרדו
קטגוריה:אנשי צוות תחנת החלל הבין-לאומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
מפלגת הצדק (הודו)

מפלגת הצדק (באנגלית: Justice Party), בשמה הרשמי הפדרציה הליברלית של דרום הודו (באנגלית: South Indian Liberal Federation), הייתה מפלגה טמילית שפעלה בנשיאות מדראס שבהודו הבריטית. המפלגה ייצגה את התנועות האנטי-בהרמניות והיוותה בסיס למפלגות הפועלות היום בטאמיל נאדו.

== היסטוריה ==
מפלגת הצדק הייתה הביטוי הפוליטי של , שמקובל לראות את תחילתה בכינוס שנערך במדראס (כיום צ'נאי) בנובמבר 1916, בו השתתפו מרבית הדמויות המובילות הלא-ברהמניות בנשיאות מדראס. למפלגה קדמה הליגה הדראווידית, שהוקמו ב-1912 כתנועה פוליטית לא-ברהמינית, אך כשלה כתנועה פוליטית ולא הצליחה לסחוף תמיכה המונית. עקב הכישלון הקימו מנהיגי התנועה חברה בשם ארגון אנשי דרום הודו בע"מ, שנועדה להוציא לאור עיתונים של התנועה הלא-ברהמינית. החברה הוציאה לאור שלושה עיתונים: צדק (Justice) באנגלית, דראווידאן בטמילית ואנתריה פרקשיני בטלוגו, כשהעיתון האנגלי היה העיתון הרשמי של התנועה וממנו נגזר כינויה של המפלגה. המפלגה הוקמה באופן רשמי באוגוסט 1917 תחת השם הפדרציה הליברלית של דרום הודו.

המפלגה הרכיבה ארבע מתוך מתוך חמש ממשלות בנשיאות מדראס מ-1920 ועד 1937 והייתה בשלטון במשך 13 שנים. ניצחונותיה נבעו בעיקרם מהחרמת הבחירות בידי הקונגרס הלאומי ההודי, ולאחר שהקונגרס החליט להשתתף בבחירות ב-1937 הנחילה הקונגרס מפלה נחרצת למפלגה, שלא התאוששה מאז.

ב-1944 קיימה המפלגה ועדה ב, בה התחלקה המפלגה בין הרדיקליים והשמרנים. הרדיקליים קידמו החלטה לשנות את שם המפלגה לדראווידר קזגאם, ופרשה מפעילות פוליטית. השמרנים פרשו והקימו את מפלגת הצדק המקורית, שהתמודדה וזכתה במושב אחד בחירות ב-1952 במדינת מדראס, אך התפורר לאחר תבוסתו בבחירות ב-1957.

== אידאולוגיה ==
המפלגה התנגדה ל ואנני בזנט, עקב חשדה כי הגברת הממשל העצמי בהודו הבריטית יחזק את כוחם של הברהמניים. לצד זאת, המפלגה פעלה לחיזוק הממשל המקומי לעומת התחזקות הממשלה המרכזית שנוצרה ב-1910, והסתכסכה עם מהאטמה גנדי עקב התנגדותו להקמת מדינה דראווידית עצמאית.

המסמך האידאולוגי של התנועה היה "המניפסט הלא-ברהמיני", מנשר שחובר ב-1916 על ידי . המנשר כלל ניתוח של ייצוג היתר של הברהמינים במוסדות ההשכלה, מערכות הממשל ומועצה המחוקקת, ותבע כצעד ראשון ייצוג נפרד ללא-ברהמינים במועצה. המניפסט גם קרא לגילוי חמדש של כבוד עצמי, דבר שהיווה בסיס ל, והתנגד לדרישה למממשל עצמי, שהוגדרה על ידי המנשר כדרישה ברהמינית.

ב-1934 אימצה המפלגה מסמך אידאולוגי שחיבר פראייר, בשם "תוכנית ארבע עשרה הנקודות של ארוד". לאחר בחירת פראייר לנשיא המפלגה ב-1938 אימצה המפלגה את הדרישה "טאמיל נאדו לטמילים", שקראה להפרדת נשיאות מדראס מהודו הבריטית והכפפתה הישירה ללונדון. ב-1939 אימצה המפלגה דרישה נרחבת יותר, לפדרציה דראווידית, מתוך טענה כי דוברי השפות ההודו-אירופיות הארים ודוברי שפות דראווידיות הם קבוצות אתניות נפרדות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הודו הבריטית: מפלגות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1916
קטגוריה:הודו: מפלגות היסטוריות
אנדריאה ואקארו

אנדריאה ואקארו (באיטלקית: Andrea Vaccaro; נאפולי, 8 במאי 1604 – נאפולי, 18 בינואר 1670 ), היה צייר איטלקי בתקופת הבארוק.

ואקארו חי בנאפולי בתקופת השלטון הספרדי, הושפע מקראווג'ו והרבה לצייר בנושאים דתיים ומיתולוגיים ובלט בעיבוד הנטורליסטי של הדמויות בציוריו.

== ביוגרפיה ==
ואקארו נולד בנאפולי, בהשפעת אביו החל בלימודי ספרות ולאחר מכן פנה לתחום האמנות והחל בגיל שש עשרה להתמחות אצל ג'ובאני טומאסו פסארו.
לאחר שנת 1630 היה בקשר עם גווידו רני, אנתוני ואן דייק, ופייטרו נובלי , ויצר העתקים של ציוריהם.

בשנת 1640 נולד מנישואיו השניים בנו הצייר ניקולה ואקארו .

בשנת 1656 המיתה מגפה את מחצית אוכלוסיית נאפולי ביניהם הציירים ברנרדו קוואלינו ומאסימו סטנציונה עימם ואקארו היה בקשר הדוק.

בשנת 1665 היה בין המיסדים של גילדת הציירים בנאפולי ביניהם הצייר הצעיר לוקה ג'ורדאנו .

בין תלמידיו של ואקארו: ג'אקומו פארלי , וג'וזפה פאטורסו .

== גלריה ==
<div class="center">
<gallery widths="200" heights="200" perrow="3" caption>
Andrea Vaccaro - Loth e as filhas.jpg|לוט ובנותיו במוזיאון לאמנויות יפות בריו דה ז'ניירו
A Vaccaro Encuentro de Rebecca e Isaac Lienzo. 195 x 246 cm. Museo del Prado.jpg|פגישת יצחק ורבקה במוזיאון הפראדו
Painting of meeting between Rachel and Jacob by Andrea Vaccaro in the Royal Palace (Naples).jpg|פגישת יעקב ורחל בארמון המלכותי של נאפולי
Golden calf by Andrea Vaccaro at Galleria Napoletana (Museum of Capodimonte).jpg|עגל הזהב, מוזיאון קאפודימונטה בנאפולי
Andrea Vaccaro - David with the Head of Goliath.jpg|דוד עם ראש גוליית במוזיאון האמנות של מחוז לוס אנג'לס
The triumph of David by Andrea Vaccaro at Museum of Capodimonte (Naples).jpg|ניצחון דוד, מוזיאון קאפודימונטה
Andrea Vaccaro - Judith with the head of Holofernes.jpeg|יהודית עם ראשו הכרות של הולפרנס
Andrea Vaccaro König Midas.jpg|מידאס
Rinaldo and Armida by Andrea Vaccaro.jpg|רינאלדו וארמידה, מוזיאון קאפודימונטה
Strage degli innocenti by Andrea Vaccaro.jpg|טבח החפים מפשע, מוזיאון קאפודימונטה
Andrea Vaccaro - The Raising of Lazarus.png|החייאת לזרוס במוזיאון לאמנות של אינדיאנפוליס
Orpheus and the Bacchantes by Andrea Vaccaro.jpg|אורפיאוס והנימפות בארמון המלכותי של נאפולי
</gallery></div>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ציירים של תקופת הבארוק
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1604
קטגוריה:נפטרים ב-1670
DNA (אלבום של DNA הומבייס, 2022)

DNA הוא אלבום האולפן השני של הצמד המוזיקלי הישראלי DNA הומבייס שפורסם ב-26 בדצמבר 2022, בהוצאה עצמית.<ref name=":0"></ref>

== רקע ==
בשנת 2019 התאחדה הזמרת-יוצרת הישראלית דנה ברגר ביחד עם בן זוגה עדי שרון. הם הקימו ביחד את DNA הומבייס והכריזו על אלבום משותף בשם DNA.<ref></ref> לאחר הוצאת ארבעה סינגלים הוחלט כי אלבום המשך לזה הקודם יוקלט, באותו הקונספט. ב-5 בדצמבר 2022 יצא לאור הסינגל המוביל והיחיד מתוך האלבום, "רק אתה (יודע לאהוב אותי)".<ref></ref> שלושה שבועות לאחר מכן, רגע לפני שהסתיימה שנת 2022 הועלה DNA לרשתות הסטרימינג השונות והיה זמין להורדה דיגיטלית.<ref name=":0" />

המוזיקה ב-DNA מאופיינת בצלילים דומים לאלה שאפיינו את המוזיקה ב-DNA משנת 2020.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2022
קטגוריה:אלבומי DNA הומבייס
קטגוריה:אלבומי דנה ברגר
קטגוריה:אלבומים משותפים
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים בהוצאה עצמית
גן עדן עירוני

גן עדן עירוני הוא אלבום הבכורה והיחיד של הלהקה הישראלית בלאגן.<ref></ref>

מתוך האלבום בלט השיר "גברים מקצוענים" שזכה להצלחה ארצית ודורג במקום ה-25 במצעד העברי השנתי של רשת ג'.<ref name=":0"></ref>

== רקע ==
יחד עם יאיר גת בבס, דרור מרגלית בקלידים וגל הדני בתופים (שהוחלף אחר כך ברע מוכיח) הקליטה הלהקה ב-1991 את אלבומה היחיד, גן עדן עירוני, שיצא לשוק במרץ 1992 בהוצאת חברת התקליטים פונוקול. יובל מסנר ושאר הלהקה עיבדו והפיקו מוזיקלית כאשר מיכה מיכאלי ייעץ בנושא העיבודים. שני השירים שבלטו מתוך האלבום היו "גברים מקצוענים" ו"שקט", אותו כתבה יונה וולך והלחין מסנר. השיר יצא לתחנות הרדיו והושמע בהן רבות עוד לפני יציאת האלבום.<ref name=":0" />

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1992
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת פונוקול
כוונת השלכה

מבט דרך כוונת השלכה לעבר המטרה המסומנת בנקודה כתומה בנשק M16 שבשימוש צה"לי.
כוונת השלכה (באנגלית: Reflector sight או Reflex sight) היא כוונת מבוססת סיב אופטי, המרכז אור לנקודה במרכז הכוונת שאליה מכוּון הנשק. כוונת השלכה יכולה להיות מורכבת על רובים או אקדחים.

== היסטוריה ==

רעיון פיתוח כוונת ההשלכה עלה בשנת 1900, אז רשם מהנדס האופטיקה האירי הווארד גרוב פטנט על רעיון כוונת ההשלכה ל"כלי נשק גדולים וקטנים". השימוש הראשון בכוונת השלכה היה במטוסי קרב גרמניים ב־1918. הכוונת השתמשה בקולימטור כדי ליצור תמונה שמתמקדת באינסוף ומוקרנת על זכוכית שקופה. בניגוד לכוונות ברזל ישנות, הטייס לא צריך לכוון את מבטו כדי לראות את נקודת הפגיעה של הכדור, אלא יכול היה להזיז את ראשו (בטווח העדשה של הקולימטור) ועדיין לראות תמונה שמכוונת למקום המדויק. תותחי המטוס אופסו בהתאם לכוונת כדי שהכדורים והפגזים יפגעו בנקודה במרכז הכוונת ממרחק מסוים.

== תכונות ==
כוונת השלכה מדגם מפרולייט M21 מורכבת על רובה [[M16 בשימוש צה"ל. הכוונת מולבשת על מתפסי הרובה בעזרת מתאם מיוחד.]]
מבט דרך כוונת השלכה מתוצרת חברת Tasco.
לכוונת ההשלכה מספר יתרונות על פני כוונת הברזל: כוונת השלכה מספקת מדדים כמו מרחק, זווית ורוח, שמסייעים לדייק את הירי למטרה המבוקשת. כוונת השלכה גם מאפשרת למקם את המטרה במצפן האופטי, דבר המאפשר להתאים את תאורת הירייה לתנאי התאורה בסביבת הירי.

== שימוש בצה"ל ==
ביחידות המובחרות של צה"ל נעשה שימוש בכוונת השלכה בשם 'טריג'יקון רפלקס', של חברת טריג'יקון. כוונת זו מתחברת לנשק באמצעות מתאם A.R.M.S.

חברה נוספת שכמה דגמים של כוונות השלכה שבית הייצור שלה נמצאים בשימוש צה"ל היא חברת מפרולייט הישראלית. בין הכוונות תוצרת מפרולייט שבשימוש צה"ל נמנות מפרולייט M21 הוותיקה, מפרולייט M5 שנכנסה לשימוש ב-2015, ומפרו מור. בנוסף לכך, יש גם שימוש בכוונת השלכה מדגם MARS (ראשי תיבות של Multi-Purpose Aiming Reflex Sight) המיועדת להתקנה על רובי M4 או תבור בעלי מסילת פיקטיני.
== ראו גם ==

* כוונת ברזל
* כוונת טלסקופית
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלי ירייה - מבנה ופעולה
יעקב זנדבנק

יעקב זנדבנק (א' בטבת תרנ"ח 26 בדצמבר 1897, גליציה - כ' בסיוון תרצ"ט 7 ביוני 1939, תל אביב) היה פעיל תרבות מרכזי ומנהל המרכז לתרבות בהסתדרות הכללית של העובדים בישראל, לצד עבודתו בפעילות התרבות של התאחדות עולי גרמניה. פרסם עשרות מאמרים בענייני תרבות והשכלה, וקבע את מדיניות התרבות של ההסתדרות בשנות השלושים בהשפעת מגמות עולמיות של חינוך מבוגרים.
== קורות חיים ==
זנדבנק נולד בכפר פיסקורוביצה במזרח גליציה, לאביו יוסף ולאימו חנה דבורה לבית רפפורט, וקיבל חינוך מסורתי בחדר ובישיבה. לאחר מלחמת העולם הראשונה עבר לגרמניה והצטרף לתנועת הפועל הצעיר ולתנועת החלוץ. הוא למד בבתי-ספר טכניים בצוויקאו ובארנשטאדט ועבד כמורה לעברית בבית משפחה יהודית במדינת תורינגיה. בשנת 1922 מינה אותו שלמה זלמן שוקן כמזכיר, מורה וספרן בביתו, תפקיד שבו עבד עד 1926.<ref name=":0"></ref> באותן שנים עסק גם בפעילות ציונית בגרמניה.

בינואר שנת 1926 עלה לארץ ישראל, יחד עם אשתו חנה, ועבד במשך שנה במקווה ישראל.<ref name=":0" /> לאחר מכן החל לעבוד כמזכיר ועדת התרבות של הסתדרות העובדים, ומ-1930 עמד בראש המרכז לתרבות של ההסתדרות. בשנת 1932 הצטרף לפעילות התרבותית של התאחדות עולי גרמניה, ויחד עם נחום לוין הוביל אותה בכל רחבי הארץ.<ref></ref>

זנדבנק ביסס את חינוך המבוגרים בארץ ישראל מעשית ורעיונית, והביא אל העשייה המקומית את הרקע התאורטי העולמי בתחום חינוך המבוגרים. בשנת 1931 הוא אף נסע לגרמניה כדי להשתלם ולהרחיב את ידיעותיו בתחום. בשנות השלושים רתם זנדבנק את האוניברסיטה העברית לפעילות התרבות של ההסתדרות, וניסה לקדם גם שיתוף פעולה עם מרטין בובר, מתוך ההיכרות שלו עם העשייה בתחום באירופה ואולי גם בהשפעת דוח הרטוג, דוח ביקורת על פעילות האוניברסיטה העברית שנכתב בשנת 1933.<ref></ref>

זנדבנק נפטר במפתיע בגיל ארבעים ושלוש בלבד, בסיוון תרצ"ט, 1939. רבים השתתפו בלוויה הגדולה שנערכה לו, שיצאה מבית הוועד הפועל של ההסתדרות.<ref></ref>

משנתו של זנדבנק הוצגה בקובץ 'נתיבי תרבות', שראה אור לאחר מותו הפתאומי בשנת 1939. לזכרו הוקדש הקובץ "אורות: קובץ לשאלות התרבות" בעריכת אברהם לוינסון.<ref>אברהם לוינסון (עורך), אורות: קובץ לשאלות התרבות: מוקדש לזכרו של יעקב זנדבנק, תל אביב: המרכז לתרבות, תש"י.</ref>

זנדבנק היה אביהם של שמעון זנדבנק, חוקר ספרות ומתרגם ישראלי, ושל אורי זנדבנק שהיה פרופסור לרפואה והתמחה בנוירופתולוגיה.<ref></ref>

== ספרים שכתב ==

* יעקב זנדבנק (עורך), גוסטב לנדאואר: במלאת עשרים שנה להרצחו, תל אביב: המרכז לתרבות של הסתדרות העובדים העברים הכללית בארץ ישראל, תרצ"ט.
* יעקב זנדבנק, בנתיבי תרבות: מאמרים ומסות, תל אביב: הוצאת המרכז לתרבות, ת"ש.

== לקריאה נוספת ==
* חנה זנדבנק, "מחייו" בתוך בנתיבי תרבות: מאמרים ומסות (תל אביב: הוצאת המרכז לתרבות, ת"ש), עמודים 3–7.
* Michael Volkmann, Neuorientierung in Palästina: Erwachsenenbildung deutschsprachiger jüdischer Einwanderer 1933–1948 (Tübingen: Böhlau, 1992), pp. 257–292

== קישורים חיצוניים ==
* 
*
*
*
*

== הערות שוליים ==

2023 12
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
דראווידר קזגאם

דראווידר קזגאם (בטמילית: திராவிடர் கழகம், מילולית: הליגה הדראווידית) היא תנועה חברתית טמילית שהייתה בסיס למפלגות הפוליטיות העיקריות של טאמיל נאדו.

דרראוויר קזגאם הוקמה על ידי פרייאר, מנהיג טמילי שכיהן כנשיא מפלגת הצדק מ-1938. ב-1944 קיימה המפלגה ועדה ב, בה התחלקה המפלגה בין הרדיקליים והשמרנים. הרדיקליים, שנשאו עיניהם לנשיא המפלגה פרייאר ומזכירה , קידמו החלטה לשנות את שם המפלגה לדראווידר קזגאם, שפרשה מפעילות פוליטית. השמרנים הקימו מפלגה מתחרה בשם מפלגת הצדק, שהתקיימה לשנים מספר. הארגון, שחתר למדינה דראווידית עצמאית, התנגד להשתתפות בפוליטיקה מחשש שהפוליטיקה תגבר על האידאולוגיה.

ב-1946 הקים פרייאר זרוע מילטנטית בשם חיל מתנדבי החולצות השחורות. עם הזמן, החלו תומכי פרייאר לדרוש כי כלל חברי המפלגה ילבשו חולצות שחורות, דבר שהביא למתחים בינן לבין אננאדוראי. הארגון הוצא מחוץ לחוק במאי 1946 על ידי ממשלת נשיאות מדראס, שהייתה בשליטת הקונגרס.

הגישות השונות בתוך המפלגה בלטו גם על רקע עצמאות הודו ב-15 באוגוסט 1947. פרייאר, שהלך והקצין בהגותו הדראווידית, קרא לתומכי התנועה לראות ביום חילופי השלטון יום אבל, ומעבר משליטה קולוניאלית בריטית לשיטה ארית. לעומתו, אננאדוראי ראה ביציאת הבריטים אירוע משמח, ויציאת אחד מאויבי הדראווידים. הוא גם טען שתמיכה בעצמאות תסייע לְהָזֵם את טענות הקונגרס שהתנועה אוהדת את הבריטים ולחיזוק התנועה. במוסדות המפלגה נמצאה תמיכה לגישתו של פרייאר, אך אננאדוראי השתמש בשליטתו בעיתוני התנועה כדי לקבוע את גישתו בהם.

ויכוח נוסף בין המחנות היה על דמוקרטיה פנים-מפלגתית. בעוד שבאופן רשמי התקיימו בתנועה גופים נבחרים, בפועל מרבית הסמכויות היו בידי פרייאר, ואננאדרואי ותומכיו התנגדו לגישתו האוטוקרטית.

ביוני 1949 הודיע פרייאר על מינויה של מנייאמי למהיגת המפלגה, החלטה שנפלה כהפתעה על מנהיגי המפלגה. מיד לאחר מכן נודע כי פרייאר מתכנן להינשא למנייאמי. ההחלטה גרמה לפיצול המפלגה, כשאננאדוראי מהקים את דראווידה מונטה קזגאם, היה למעורב בפוליטיקה הרשמית, והפך לאחת המפלגות העיקריות בטאמיל נאדו.

הארגון היה מעורב גם במרד הטמילי בסרי לנקה ותמך בטיגריסי השחרור של טאמיל אילם.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הודו: מפלגות
קטגוריה:הודו הבריטית: מפלגות
קטגוריה:טמיל נאדו
קטגוריה:טמילים
הלמוט זוננפלד

הלמוט זוננפלד (סוננפלדט; באנגלית: Helmut Sonnenfeldt; 13 בספטמבר 1926 – 18 בנובמבר 2012) היה מומחה אמריקאי בולט למדיניות חוץ.

כונה "הקיסינג'ר של קיסינג'ר" בשל הזיקה הפילוסופית וההשפעה שהייתה לו על הנרי קיסינג'ר, האדריכל הראשי של מדיניות החוץ האמריקנית בממשל ניקסון ובממשל פורד.

==ביוגרפיה==
[[אבן נגף ועליה שמו של הלמוט זוננפלד בעיירה הגרמנית גרדלגן שבה גדל בילדותו]]
זוננפלד נולד ב-1926 בברלין שבגרמניה למשפחה יהודית. הוריו, ולתר וגרטרוד החזיקו מרפאה משפחתית. ב-1938 נשלח עם אחיו ריצ'רד (שנודע מאוחר יותר כמתרגם הראשי במשפטי נירנברג) לבית הספר באונס קורט של אנה אסינגר באנגליה, וכך ניצלו השניים משואת יהודי גרמניה.

ב-1944 היגר לארצות הברית והתגייס לצבא האמריקני. לאחר שירותו הצבאי למד באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.

זוננפלד כיהן בתפקידים בכירים במועצה לביטחון לאומי ובמחלקת המדינה האמריקנית בממשלות ניקסון ופורד, ושימש כעוזרו ויועצו הקרוב של הנרי קיסינג'ר. בינואר 1971 הלין זוננפלד בפני קיסינג'ר על שהאחרון הדיר אותו מכל מעורבות בניהול היחסים מול ברית המועצות. ב-1973 חשף תחקיר של הניו יורק טיימס כי קיסינג'ר נתן אישית הוראה ל-FBI לצותת לעוזריו במועצה לביטחון לאומי ובהם גם זוננפלד. לפי מרטין אינדיק, נתן קיסינג'ר את ההוראה כדי להבטיח את עצמו מפני חשדות בנאמנות כפולה (ליהודים) וזוננפלד "מעולם לא סלח לו".

לאחר פרישתו משירות המדינה, כיהן כחוקר אורח באוניברסיטת ג'ונס הופקינס ובמכון ברוקינגס. זוננפלד הוא זוכה מדליית ליאו בק לשנת 1997, השנה החמישית שבה הוענקה המדליה.

זוננפלד הלך לעולמו ב-2012 אחרי מחלה ממושכת. הוא נקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון.

==ספריו==
<div class="mw-content-ltr">
* Soviet Style in International Politics. Washington, DC: Washington Institute for Values in Public Policy (1985) 
* Soviet Politics in the 1980s. Boulder: Westview Press (1985) 
* Soviet Perspectives on Security. Adelphi papers, no. 150. London: International Institute for Strategic Studies (1979) – with William G. Hyland 
</div>
==קישורים חיצוניים==

* [https://www.brookings.edu/wp-content/uploads/2019/11/fp_20191118_sonnenfeldt_transcript.pdf Remembering Helmut Sonnenfeldt: A Major Figure in U.S. Foreign Policy], באתר מכון ברוקינגס, 18 בנובמבר 2019

== ראו גם ==
* דוקטרינת זוננפלד

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים במלחמת וייטנאם
קטגוריה:יהודים פקידי ממשל בארצות הברית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:זוכי מדליית ליאו בק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
משהו אחר (שיר)

"משהו אחר" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית ניקה.<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור ב-30 באוגוסט 2009, בהוצאת חברת התקליטים הנרי מיוזיק, כסינגל שלא מתוך וכסינגל הסולו הראשון שלה.<ref name=":0" /> את השיר בדומה לקודמיו, כתב והלחין הנרי להפקה מוזיקלית שעליה היה אחראי גם כן.<ref name=":0" />

השיר הגיע למקום השמיני במצעד של רדיו אמצע הדרך.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי הנרי.<ref name=":0" /> בוואלה! נכתב: .

"משהו אחר" לא זכה להצלחה רבה לה ציפו ועל כך דיברה ניקה בריאיון לעיתון הארץ שם נשאלה, . היא השיבה: .

== וידאו קליפ ==
האודיו הרשמי של "משהו אחר" פורסם ב-1 בספטמבר 2009. הוא כולל תמונה של ניקה שצולמה בשחור-לבן.

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|30 באוגוסט 2009
|תקליטור
|הנרי
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2009
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2009
קטגוריה:שירי ניקה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי הנרי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי הנרי
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:שירים על געגוע
רדגסט (בירה)

רדגאסט (בצ'כית: Radegast) היא בירה צ'כית שנרקחה בנושוביצה (Nošovice), מחוז מורביה-שלזיה, בצ'כיה מאז 1970. הבירה נקראת על שם האל הסלאבי רדגאסט. מהשם של הבירה נובעת הסיסמה: "Život je hořký: Bohudík", ביטוי צ'כי שמתורגם לעברית כ"החיים מרים: תודה לאל" (בהתייחסות לטעם ה"מריר" של הבירה).

המבשלה נמצאת בבעלות פילזנר אורקוול (מאז 1999), שהיא נמצאת בבעלות אסהי (Asahi Breweries). רדגאסט היא הבירה הפופולרית ביותר במורביה.<ref></ref>

== מוצרים ==
החברה מבשלת את הסוגים הבאים של בירה:<ref></ref>
{| class="wikitable"
!סוג
! תיאור
|-
| Radegast Rázná 10
| בירה מהחבית חיוורת עם 4.1% ABV (בצ'כית : 10° או Výčepní)
|-
| Radegast Ryze hořká 12
| לאגר מריר חיוור עם 5.1% ABV (בצ'כית: 12° או Hořký ležák)
|-
| Radegast מר קודר
| לאגר מריר חצי כהה עם 5.2% ABV (בצ'כית: 12° או Temně hořký ležák)
|-
| Radegast Unfiltered
| לאגר חיוור של שמרים לא מסוננים ולא מפוסטרים עם 5.1% ABV (בצ'כית: Nefiltrované)
|-
| Radegast Extra Bitter
| בירה במהדורה מיוחדת מרירה במיוחד עם 6.5% ABV ו-42 IBU (בצ'כית: 15° או Extra hořké)
|-
| Radegast Ratar
| בירת Radegast המרירה ביותר עם 4.3% ABV ו-50 IBU
|-
| בירל (לא אלכוהולי)
| בירה חיוורת ללא אלכוהול
|-
| Birell Polotmavý (לא אלכוהולי)
| בירה חצי כהה ללא אלכוהול
|-
| ביראל שעורה ירוקה (לא אלכוהולי)
| בירה חיוורת ללא אלכוהול בטעמים
|}

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Pivo_Radegast_rázná_desítka_01.jpg|Radegast Rázná 10
קובץ:RadegastTemneHorky.jpg|Radegast Temně hořký 12
קובץ:Radegast_Ratar_-_Czech_Bier.jpg|Radegast Ratar
קובץ:Birell_světlý_2018_1.jpg|טקסט=Birell, pale non-alcoholic beer|בירל, בירה חיוורת ללא אלכוהול
קובץ:Pivovar_Radegast.JPG|טקסט=Radegast Brewery in Nošovice|מבשלת רדגאסט ב-Nošovice
קובץ:Nošovice,_Pivovar_Radegast,_logo_(1).jpg|טקסט=Radegast logo in brewery|לוגו רדגאסט במבשלת הבירה
</gallery>
==ראו גם==

* הבירה בצ'כיה

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.birell.cz/ הדפים הרשמיים של Radegast Birell] (צ'כית)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-1970
קטגוריה:צ'כיה: מותגי בירה
לוקה ג'ורדאנו

לוקה ג'ורדאנו (באיטלקית: Luca Giordano; נאפולי, 18 באוקטובר 1634 – נאפולי, 3 בינואר 1705 ), היה צייר איטלקי בתקופת הבארוק המאוחר, יוצר הדפסים ויוצר תצריבים שפעל בנאפולי, רומא, פירנצה, וונציה לפני עשור בספרד.

==ביוגרפיה ==
ג'ורדאנו בן של הצייר אנטוניו ג'ורדאנו התמחה בשנת 1650 אצל חוסה דה ריברה בהמלצת משנה מלך נאפולי, ג'ורדאנו בלט במהירות בה צייר. בהמשך למד ברומא בפארמה ובונציה ובלט באופן השימוש בצבע.

בין השנים 1682–1683 פעל בפירנצה.

בין השנים 1692–1702 שימש בספרד כצייר החצר של המלך בהזמנת קרלוס השני, מלך ספרד.

ג'ורדאנו חזר לנאפולי ב-1702.

== גלריה ==
<div class="center">
<gallery widths="200" heights="200" perrow="3" caption>
Expulsion from Paradise by Luca Giordano.jpg|הגירוש של אדם וחוה מגן עדן
File:Luca Giordano 025.jpg|יצחק מברך את יעקב
Luca Giordano - Jacob and Rachel at the Well - WGA9009.jpg|יעקב ורחל ליד הבאר
(Albi) Le départ de Jacob de chez Laban - Luca Giordano - Musée Toulouse-Lautrec.jpg|יעקב נפרד מלבן במוזיאון אנרי דה טולוז-לוטרק באלבי
Samson and the Lion - Luca Giordano.jpg|שמשון משסע את האריה
Luca Giordano - Dream of Solomon - WGA09004.jpg|חלום שלמה בגבעון במוזיאון הפראדו
Job (Eremitani).jpg|איוב במוזיאון בפדובה
The flight into Egypt by Luca Giordano at Metropolitan Museum of Art.jpg|הבריחה למצרים במוזיאון המטרופוליטן לאמנות
Leda and the Swan by Luca Giordano.jpg|לדה והברבור במוזיאון קאפודימונטה בנאפולי
Perseus cuts off Medusa's head by Luca Giordano.jpg|פרסיאוס עורף את ראשה של הגורגונה מדוזה במוזיאון קאפודימונטה
Sleeping venus with cupid and satyr by Luca giordano.jpg|ונוס הנמה וסאטיר במוזיאון קאפודימונטה
Lucrezia e tarquinio by Luca giordano.jpg|אונס לוקרטיה במוזיאון קאפודימונטה
The Good Samaritan by Luca Giordano.jpg|השומרוני הטוב במוזיאון קאפודימונטה
Deposition of Christ by Luca Giordano.jpg|הורדת ישו מהצלב לאחר מותו במוזיאון קאפודימונטה
Ercole e Onfale. by Luca Giordano.jpg|הרקולס ואומפלה במוזיאון קאפודימונטה
Polyphemus and Galatea by Luca Giordano.jpg|פוליפמוס וגליתיאה במוזיאון קאפודימונטה
Martyrdom of St Lucia by Luca Giordano.jpg|הקדושה המעונה לוצ'יה במוזיאון קאפודימונטה
Luca Giordano 023.jpg|פרסקו האלהתם של הדוכסים לבית מדיצ'י בפאלאצו מדיצ'י-ריקארדי
LUCA GIORDANO - Alegoría del Toisón de Oro (Casón del Buen Retiro, Madrid, c. 1694).jpg|פרסקו בפארק בואן רטירו
Luca Giordano - Psyche Served by Invisible Spirits - WGA09017.jpg|פסיכה מקבלת שירות על ידי רוחות בלתי נראות בטירת וינדזור
</gallery></div>

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

קטגוריה:ציירים של תקופת הבארוק
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1634
קטגוריה:נפטרים ב-1705
גירוסקופ מבנה רוטט

גירוסקופ מבנה רוטט, המוגדר על ידי ה-IEEE כגירוסקופ קוריוליס רוטט (CVG)<ref>IEEE Std 1431–2004 Coriolis Vibratory Gyroscopes</ref>, הוא גירוסקופ המשתמש במסה רוטטת כדי לקבוע את קצב הסיבוב.

העיקרון הפיזיקלי הבסיסי הוא שעצם רוטט נוטה להמשיך ולרטוט באותו מישור גם אם סביבת התמיכה שלו מסתובבת. אפקט קוריוליס גורם לעצם להפעיל כוח על סביבת התמיכה שלו, ועל ידי מדידת כוח זה ניתן לקבוע את קצב הסיבוב.

גירוסקופים של מבנה רוטט פשוטים וזולים יותר מגירוסקופים מכניים קונבנציונליים בעלי דיוק דומה. גירוסקופים של מבנה רוטט זולים המיוצרים בטכנולוגיית MEMS נמצאים בשימוש נרחב בסמארטפונים, מכשירי משחק, מצלמות ויישומים רבים אחרים.

== עקרון פעולה ==
בהינתן מסה <math>m</math> הנעה במהירות קווית <math>v</math> ביחס למערכת המסתובבת במהירות זוויתית <math>\Omega</math> מוגדר הכח המדומה, כח קוריוליס:<math display="block">\ \vec F_c = -2 m \vec \Omega \times \vec v </math>בגירוסקופ מבנה רוטט, כאשר המסה רוטטת בתדר <math>\omega_r</math>, המיקום שלה מוגדר <math>X_\text{ip} \sin(\omega_r t)</math> ולכן המהירות, שהיא נגזרת המיקום, מוגדרת <math>\vec{v}=X_\text{ip} \omega_r \cos(\omega_r t)</math>. בנוסף, קיים קפיץ בעל קבוע <math> k_\text{op}</math>, שמתנגד לתנועת המסה בכיוון הניצב לסיבוב המערכת ולרטיטת המסה, כיוון כח קוריוליס. התנועה בכיוון כח קוריוליס <math>y_\text{op}</math>, המושרה על ידי הסיבוב, מתוארת על ידי:

: <math>y_\text{op} = \frac{F_c}{k_\text{op}} = \frac{1}{k_\text{op}}2m\Omega X_\text{ip} \omega_r \cos(\omega_r t)</math>

על ידי מדידה <math>y_\text{op}</math>, נוכל לפיכך לקבוע את קצב הסיבוב <math>\Omega</math> .

== שגיאות מדידה ==
כמו בכל מכשיר מדידה פיזיקלי, גם ל-CVG יש שגיאות מדידה. אף על פי שאי אפשר לדעת את מודל השגיאה המדויק אשר ייצג את השגיאה כהוויתה, מקובל להשתמש במודל שגיאה חלקי הכולל פולינום מסדר ראשון בתוספת רעש לבן על מנת לבטא את שגיאות המדידה המשמעותיות.

=== מודל מתמטי ===
מודל השגיאה הפשוט הוא:

<math>\tilde{\omega} = d + SF \cdot {\omega} + n( 0, \sigma)</math>

== שימושים ==
גירוסקופים של מערכות מיקרואלקטרונית מכניות (MEMS) זולות הפכו לזמינות, אלה ארוזים בדומה למעגלים משולבים אחרים ועשויים לספק פלט אנלוגי או דיגיטלי. במקרים רבים, מדיד בודד כולל מספר חיישנים גירוסקופיים למספר צירים, מדידים מסוימים משלבים גירוסקופים ומדדי תאוצה מרובים (או גירוסקופים ומדדי תאוצה מרובי צירים), כדי להשיג פלט שיש לו שש דרגות חופש מלאות, יחידות אלה נקראות יחידות מדידה אינרציאליות (IMUs).

מבחינה פנימית, גירוסקופים של MEMS משתמשים בגרסאות של אחד או יותר מהמנגנונים המשתמשים בעקרון הפעולה של מסה רוטטת., בדומה ל-TFG, CRG או HRG<ref>Bernstein, Jonathan. [http://www.sensorsmag.com/sensors/acceleration-vibration/an-overview-mems-inertial-sensing-technology-970 "An Overview of MEMS Inertial Sensing Technology"], Sensors Weekly, February 1, 2003.</ref>.

== ראו גם ==
* FOG
* HRG
* RLG

== הערות שוליים ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:גירוסקופים
קלאודיו טרצני

קלאודיו טרצני (באיטלקית: Claudio Trezzani; 22 במרץ 1881 – 13 בספטמבר 1955) היה גנרל איטלקי אשר לחם במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה, ולאחר המלחמה שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1945-1950.

==ביוגרפיה==
טרצני נולד בסוביליאנו ב-22 במרץ 1881. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית, וב-1901 סיים את לימודיו והחל לשרת בצבא המלכותי האיטלקי בדרגת לוטננט משנה. הוא שרת בתחילה בקורפוס האלפיני ולחם עמו במלחמה האיטלקית-עות'מאנית. לאחר המלחמה קודם לדרגת קפיטנו. בתחילת מלחמת העולם הראשונה הוא קודם לדרגת מאיורו. ב-1917 הוא קודם לדרגת טנטה קולונלו, ובשנה שלאחר מכן לדרגת קולונלו.

לאחר סיום המלחמה, הפך למורה בבית הספר למלחמה בטורינו. ב-1932 הוא מונה למפקד בריגדת הרגלים ה-7. לאחר מכן הועלה לדרגת גנרלה די דיוויזיוני, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-2. ב-1938 הוא נשלח למזרח אפריקה האיטלקית, ומונה לראש מטה הצבא האיטלקי במושבה. ובמקביל, הוא שימש כסגן המושל במושבה.

הוא לחם במערכה במזרח אפריקה במלחמת העולם השנייה, ולאחר כניעת הצבא האיטלקי באזור, נפל בשבי הצבא הבריטי. הוא נכלא במחנה שבויים בבריטניה, ואחר מכן בארצות הברית. ב-1943, לאחר שאיטליה החליפה צדדים במלחמה, טרצני החל לשמש כיועץ עבור צבא ארצות הברית.

לאחר סיום המלחמה, סייע טרצני בהקמתו מחדש של הצבא האיטלקי, ומונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) הראשון לאחר המלחמה. הוא כיהן בתפקיד עד 1 בדצמבר 1950, אז עזב את הצבא. הוא נפטר ברומא ב-13 בספטמבר 1955.

==קישורים חיצוניים==
* [https://generals.dk/general/Trezzani/Claudio/Italy.html קלאודיו טרצני] באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה

קטגוריה:גנרלים איטלקים
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ראש מטה ההגנה (איטליה)
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1881
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1955
אמא (סרט)

אמא (באנגלית: Mother) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמה קומית בכתיבה ובימוי של אלברט ברוקס, עם אלברט ברוקס, דבי ריינולדס ורוב מורו בתפקידים הראשיים.

העלילה היא על בן מבוגר שרוצה להבין את מהות היחסים המורכבים שלו עם אמו האלמנה ולשם זה הוא חוזר לגור אצלה.

דבי ריינולדס הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי.

==תקציר העלילה==
ג'ון הנדרסון (אלברט ברוקס) הוא סופר מדע בדיוני שמתקשה ליצור קשרים יציבים עם נשים. כעת הוא מתגרש משתו השנייה קארן (לורה וויק) ומשוחח על צרותיו עם ידידו קרל (ג'ון מקגינלי).

הוא יוצא לדייט עם לינדה (ליסה קודרו) אך מאוכז מבורותה בענייני תרבות. בעיותיו גורמות לו גם למחסום יצירתי. הוא מתארח אצל אחיו ג'ף (רוב מורו) שהצליח בעסקים של סוכנות ספורט, נישא לשריל (איזבל גלזר) ולהם שני ילדים.

ג'ון מרגיש שאמו האלמנה ביאטריס (דבי ריינולדס) מעדיפה את אחיו עליו. היא ביקורתית כלפי ספריו הדמיוניים ומעדיפה שיכתוב על דברים אמיתיים ושיקים משפחה כמו אחיו.

הוא מחליט לעזוב הכל, לנסוע מלוס אנג'לס לסוסליטו ולחזור לגור בבית אמו.

האמא מקבלת את רצונו לגור אצלה בהסתייגות. הוא מרהט את חדרו המבולגן כמו בימי נעוריו, מנהל ריבים קטנים עם אמו על יצר האגרנות שלה ועל האוכל שהיא מעדיפה ומבשלת לו.

כשביאטריס יוצאת לבלות עם ידידה צ'ארלס (פיטר ווייט) מחטט ג'ון בארון ומוצא סיפורים שכתבה אמו כשהייתה צעירה. ביאטריס כועסת על שחיטט בארונה הפרטי אך לבסוף היא מתרככת ומספרת כי כתבה זו לפני נישואיה וחשבה להיות סופרת אך בעלה כיון אותה להישאר בבית ולטפל בילדים.

כעת מבין ג'ון את יחסי אמו אליו. היא קנאה בו כסופר מתחרה והתייחסה טוב יותר לאחיו שאינו סופר ולא מתחרה פוטנציאלי בה. הוא משלים עם אמו וחוזר ללוס אנג'לס בתחנת דלק הוא פוגש בבחורה (רוזלינד אלן) שמעריצה את ספריו ומסכימה לחזור אתו ללוס אנג'לס, אולי פתיחה לידידות טובה.

ביאטריס מתיישבת ליד המחשב שהשאיר לה ג'ון ומתחילה לכתוב סיפור על הניסיון שעברה עם בנה.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|אלברט ברוקס
|ג'ון הנדרסון
|
|-
|דבי ריינולדס
|ביאטריס הנדרסון
|
|-
|רוב מורו
|ג'ף הנדרסון
|
|-
|ג'ון מקגינלי
|קרל
|חבר של ג'ון
|-
|ליסה קודרו
|לינדה
|"דייט" של ג'ון
|-
|לורה וויק
|קארן הנדרסון
|
|-
|איזבל גלזר
|שריל הנדרסון
|
|-
|פיטר ווייט
|צ'ארלס
|ידיד של ביאטריס
|-
|רוזלינד אלן
|בחורה בתחנת דלק
|
|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=T6rRqZTVqP4 קדימון לאמא], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=Z7C6L3yRYGM ג'ון וביאטריס בסופרמרקט], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=Lg69Gwv4tOM ג'ון וביאטריס בקניון], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=3MK7O6w2Mz8 שיחת ההבהרה בין ג'ון לביאטריס בסוף הסרט], באתר יוטיוב
*[https://www.tcm.com/tcmdb/title/452488/mother/#overview אמא 1996], באתר TCM

קטגוריה:סרטי 1996
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטים על סופרים
קטגוריה:סרטים על משפחות
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1996
לואיג'י אפיזיו מאראס

לואיג'י אפיזיו מאראס (באיטלקית: Luigi Efisio Marras; 2 באוגוסט 1888 – 29 בינואר 1991) היה גנרל איטלקי אשר שימש כנספח הצבאי האיטלקי בגרמניה הנאצית במהלך מלחמת העולם השנייה. לאחר מכן שימש כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1950-1954. 

==ביוגרפיה==
מאראס נולד וגדל בעיר קליארי שבסרדיניה. ב-1906 הוא התגייס לצבא המלכותי האיטלקי ושרת בחיל התותחנים. הוא לחם במלחמה האיטלקית-עות'מאנית והשתתף בכיבוש הדודקאנס. במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא השתתף בלחימה בחזית המקדונית. לאחר המלחמה הועסק במחלקת המבצעים של המטה הכללי האיטלקי. ב-1926 הוא החל לשרת בגדוד ארטילריה בליבורנו, ובמקביל שימש כמורה בבית הספר הצבאי בעיר. ב-1931 הוא הועלה לדרגת קולונלו וב-1936 מונה למפקד גדוד ארטילריה.

החל מאוקטובר 1936, מאראס שימש כנספח הצבאי בשגרירות האיטלקית בברלין. הוא היה מעורב רבות בתיאום הקשרים הדיפלומטיים והצבאיים בין איטליה הפשיסטית לגרמניה הנאצית. הוא סייע בתיאום הפעילות המשותפת במהלך מלחמת האזרחים בספרד ומלחמת העולם השנייה.

לאחר שאיטליה בחרה להיכנע לכוחות בעלות הברית בספטמבר 1943, מאראס נותר נאמן לממשלה החדשה בראשות פייטרו באדוליו. בעקבות, כך הוא נכלא בידי הגרמנים. במרץ 1944 מסרו אותו הגרמנים לידי הרפובליקה של סאלו, ממשלת הבובות ששלטה מטעמם בצפון איטליה. הוא הועבר בין בתי כלא שונים ברחבי המדינה, ובאוגוסט הצליח להימלט לשווייץ, שם נותר עד סוף המלחמה.

לאחר סיום המלחמה, הוא חזר לאיטליה והתגייס מחדש לצבא האיטלקי. הוא מונה למפקד הפיקוד הטריטוריאלי של מילאנו, וניהל את המשא ומתן על כניסתה של איטליה לנאט"ו. ב-1 בדצמבר 1950 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 15 באפריל 1954, אז פרש מהצבא. הוא נפטר ברומא ב-29 בינואר 1991.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.treccani.it/enciclopedia/efisio-marras_(Dizionario-Biografico)/ לואיג'י אפיזיו מאראס]

קטגוריה:גנרלים איטלקים
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ראש מטה ההגנה (איטליה)
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1888
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1991
וישנו דאו סאי

וישנודאו סאי (בהינדי: विष्णुदेव साय; נולד ב-21 בפברואר 1964) הוא פוליטיקאי הודי המכהן כראש השרים של צ'האטיסגאר מטעם מפלגת העם ההודית.

== ביוגרפיה ==
וישנודאו סאי נולד ב-21 בפברואר 1964 בבגאיה שבמאדהיה פרדש (כיום בצ'האטיסגאר). הוא עסק בחקלאות לפני שהצטרף לפוליטיקה.

התחלת הפעילות הפוליטית של דסאי הייתה כשנבחר ל, מעמד של שלטון מקומי הודי, של כפרו, בגאיה.

דסאי הוא חבר במפלגת העם ההודית מ-1990, השנה בה נבחר לחבר באספה המחוקקת של מאדהיה פרדש מטעם המפלגה. הוא כיהן בתפקיד עד 1998. בהבחירות ללוק סבהה ב-1999 נבחר סאי לחבר בלוק סבהה, בו כיהן עד 2019.

סאי כיהן כשר המדינה לפלדה, מכרות, עבודה ופיתוח בממשלת נרנדרה מודי הראשונה מ-2014 עד 2019. ב-2018 התמודד על מושב באספה המחוקקת של צ'האטיסגאר אך הובס. בעקבות כך החליטה מפלגת העם ההודית שלא להריצו בבחירות ללוק סבהה ב-2019, וסאי סיים את תפקידו עם השבעת ממשלת מודי השנייה במאי 2019.

בבחירות לאספה המחוקקת של צ'האטיסגאר בנובמבר 2023 נבחר סאי לחבר באספה, ולאחר הבחירות החליטה המפלגה כי ישמש כראש השרים במדינה מטעמה. הושבע לתפקיד ב-13 בדצמבר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי הלוק סבהה
קטגוריה:שרי ממשלות נרנדרה מודי
קטגוריה:ילידי 1964
קטגוריה:ראשי ממשלות המדינות והטריטוריות של הודו
קטגוריה:ראשי שרים מטעם מפלגת העם ההודית
קטגוריה:צ'האטיסגאר
שאנון מסנג'ר

שאנון מסנג'ר (באנגלית: Shannon Messenger, נולדה ב-1 בינואר 1991), היא סופרת פנטזיה אמריקאית.

== חיים אישיים ==
שאנון מסנג'ר נולדה ומתגוררת כיום בדרום קליפורניה. היא למדה בבית הספר לאומנויות קולנוע של אוניברסיטת דרום קליפורניה. ב-3 במאי 2021 היא הודיעה שיש לה בן וב-12 ביוני 2023 היא הודיעה שיש לה בת, ולמרות שהתגרשה בנובמבר 2018, היא עדיין כותבת תחת שם המשפחה של בעלה לשעבר.

== ספריה ==
=== הספרים שבסדרת שומרת הערים האבודות (Keeper of the Lost Cities) ===
:1 שומרת הערים האבודות- תאריך יציאה בחו"ל: 2 באוקטובר 2012. תאריך יציאה בישראל: פברואר 2019.
:2 גלות (Exile) - תאריך יציאה בחו"ל: 1 באוקטובר 2013. תאריך יציאה בישראל: מאי 2019.
:3 להבת הנצח (Everblaze) - תאריך יציאה בחו"ל: 4 בנובמבר 2014. תאריך יציאה בישראל: אפריל 2020.
:4 הנסתרים (Neverseen) - תאריך יציאה בחו"ל: 3 בנובמבר 2015. תאריך יציאה בישראל: 2020.
:5 לודסטאר (Lodestar) - תאריך יציאה בחו"ל: 1 בנובמבר 2016. תאריך יציאה בישראל: יולי 2021.
:6 רדת הלילה (Nightfall) - תאריך יציאה בחו"ל: 7 בנובמבר 2017. תאריך יציאה בישראל: ינואר 2022.
:7 פלשבק (Flashback) - תאריך יציאה בחו"ל: 6 בנובמבר 2018. תאריך יציאה בישראל: יוני 2022.
:8 מורשת (Legacy) - תאריך יציאה בחו"ל: 5 בנובמבר 2019. תאריך יציאה בישראל: יוני 2022. 
:8.5 חשיפה (Unlocked) - תאריך יציאה בחו"ל: 18 בספטמבר 2020. תאריך יציאה בישראל: יוני 2023.
:9 Stellarlune - תאריך יציאה בחו"ל: 8 בנובמבר 2022. תאריך יציאה בישראל: יוני 2024

=== הספרים שבטרילוגיית 'Sky fall' ===
# Let the Sky Fall (2013)
# Let the Storm Break (2014)
# Let the Wind Rise (2016)

== פרסים ==
סדרת שומרת הערים האבודות זכתה ב-2017 במדליית הקורא הצעיר של קליפורניה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://lost-cities-keeper.fandom.com/wiki/Shannon_Messenger שומרת הערים האבודות ויקי- שאנון מסנג'ר]
* [https://shannonmessenger.com/ אתר האינטרנט הרשמי של שאנון מסנג'ר]

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1991
יחסי ג'יבוטי–יוון

יחסי ג'יבוטי–יוון הם היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת ג'יבוטי לבין הרפובליקה ההלנית.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1981. היחסים בין המדינות ידידותיים במיוחד. הקהילה היוונית בג'יבוטי תרמה לכך באופן משמעותי.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* יוון מיוצגת בג'יבוטי באמצעות שגרירותה באדיס אבבה, אתיופיה.
* ג'יבוטי אינה מיוצגת ביוון לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
שמע ישראל (שיר)

"שמע ישראל" הוא שיר של הזמרים הישראליים דויד ברוזה ואברהם טל. הוא יצא ב-20 בנובמבר 2023 בהוצאת עצמית של הזמרים. השיר הגיע למקום הראשון במצעד הישראלי של "מדיה פורסט".

== רקע והרכב ==
השיר יצא בתגובה למלחמת חרבות ברזל. השיר מנסה להעביר את המציאות הקשה והמאבקים הניצבים בפני מדינת ישראל. במילים נוקבות מבטאים שני הזמרים את רגשותיהם ותקווה לריפוי ואחדות. הם שרים על הצורך להצית מחדש את האור שבתוכם, על הדמעות שזולגות ועל הכאב העמוק שמחבר ביניהם. הם מקדישים את תמיכתם ותפילותיהם לכל אלה שנלחמים ומקריבים למען המולדת ומחבקים את אלה שאיבדו את יקיריהם. הם מדגישים את האחדות והחיבור של כולם בארץ הזאת, ומבטאים שמעמקי הכאב הזה יוצאת נשמה משותפת.<ref></ref>

זהו הדואט הראשון בין ברוזה וטל.

== מיקומי שיא ==

== ראו גם ==
* מלחמת חרבות ברזל במוזיקה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי דויד ברוזה
קטגוריה:שירי אברהם טל
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי מלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:שירים על ישראל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
אלדו רוסי (גנרל)

אלדו רוסי (באיטלקית: Aldo Rossi; 1898 – 1990) היה גנרל איטלקי אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1959–1966.

==ביוגרפיה==
רוסי נולד בנוברה ב-1898. הוא למד באקדמיה הצבאית המלכותית, וב-1916 סיים את לימודיו והחל לשרת בחיל התותחנים בדרגת לוטננט משנה. הוא נשלח מיד לחזית במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה, השלים את השכלתו בבתי ספר צבאיים, והשתתף במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה. בינואר 1939 הוא מונה למפקד הבריגדה הממונעת ה-8 "פו". באפריל של אותה שנה הוא הועבר לשמש כראש מטה הדיוויזיה הממונעת ה-101 "טריאסטה". בינואר 1941 מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-3 "רוונה". בהמשך אותה מלחמה מונה למפקד הדיוויזיה ה-104 "מנטובה". עם הדיוויזיה, הוא נותר בעורף במהלך רוב מלחמת העולם השנייה.

לאחר המלחמה, רוסי חזר והתגייס לצבא האיטלקי. בין 1949-1951 הוא שימש כמפקד בית הספר למלחמה. לאחר מכן שימש כמפקד פיקוד ההגנה הטריטוריאלי ה-6. בין 1958–1959, שימש רוסי כמפקד כוחות היבשה של בעלות הברית בדרום אירופה. ב-31 במרץ 1959 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 31 בינואר 1966 אז פרש מהצבא. הוא נפטר ברומא. ב-1990.

==קישורים חיצוניים==

* [https://generals.dk/general/Rossi/Aldo/Italy.html אלדו רוסי] באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה

קטגוריה:גנרלים איטלקים
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ראש מטה ההגנה (איטליה)
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1898
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1990
מתודלקים

מתודלקים (באנגלית: Obliterated) היא סדרת פעולה אמריקאית שנוצרה על ידי ג'ון הורביץ, היידן שלוסברג וג'וש הלד. בסדרה מככבים ניק זאנו ושלי הניג. הסדרה בת שמונת הפרקים הוקרנה בבכורה בנטפליקס ב-30 בנובמבר 2023.

== עלילה ==
צוות מבצעים מובחר ומיוחד המורכב מאנשי מבצעים מכמה חילות בצבא ארצות הברית ושירותי המודיעין של ארצות הברית חובר כדי למנוע מרשת טרור קטלנית לפוצץ את לאס וגאס. הם משלימים את המשימה וחוגגים עם לילה בעיר. מין, סמים ואלכוהול נצרכים באותו לילה לרוב. הם מגלים שהפצצה הגרעינית שהם נטרלו הייתה מזויפת, אז הצוות חייב להילחם בשיכרונם כדי למצוא את הפצצה האמיתית שתציל את העיר.

== שחקנים ודמויות ==
=== תפקיד ראשי ===
* ניק זאנו - צ'אד מקנייט, קצין בכיר באריות הים
* שלי הניג - אווה וינטרס, קצינת CIA וראש צוות
* טרנס טרל - טראנק, קצין ראשי בחיל הים
* אליסון גורסקה - לאנה, נערה מהמסיבה
* סי תומאס האוול - האגרטי, טכנאי חבלה וסילוק פצצות וסמל בצבא ארצות הברית
* יוג'ין קים - קפטן פול יונג, טייס מסוקים של חיל האוויר האמריקני
* פאולה לאזארו - אנג'לה גומז, צלפת בחיל הנחתים האמריקאי וסמלת
* קימי ראטלדג' - מאיה לרנר, מומחית מחשבים של NSA

=== תפקיד משנה ===
* קארל למבלי - לנגדון, ראש ה-CIA
* דייוויד קוסטבייל - מדוקס, פעיל שוק שחור
* קוסטה רונין - איוון קוסלוב, סוחר נשק
* לינדזי קראפט - יאני, זמרת טרקלין
* טוביאס ילינק - ארן
* מיני מילס - ג'ן, בתו של פול
* זאק זגוריה - בלאסט, החבר של ג'ן
* ג'ייסון מנצוקאס - קולו של זוג, הגרמלין שפול יאנג הטייס הוזה לאחר שלקח פטריות

=== תפקיד אורח ===
* וירג'יניה מדסן - מארג'
* לורי פטי בתור- סוזן המטורפת
* קלייב סטנדן - ליאם
* איבן ג'ורה - ולאד
* קסטון ג'ון - מר דוגן

== הפקה ==
ג'ון הורביץ, היידן שלוסברג וג'וש הלד יוצרי סדרת הטלוויזיה קוברה קאי יצרו את "מתודלקים. באוקטובר 2019, חברת ההפקות TBS נתנה אישור להפקת סדרה בת עשרה פרקים; עם זאת, הסדרהנ הועברה מאוחר יותר מ-TBS לנטפליקס ואלה צימצמו את הסדרה לשמונה פרקים. הורביץ, שלוסברג והלד גם ביימו, ודינה הילייר הייתה שותפה להפקה. ניק זאנו ושלי הניג לוהקו לתפקידים הראשיים, ומאוחר יותר לוהקו טרנס טרל, אליסון גורסקה, סי תומאס האוול, יוג'ין קים, פאולה לאזארו וקימי ראטלדג'. ליהוק לתפקידים חוזרים נוספים וכוכבי אורח פורסמו באוקטובר 2022.

== הפצה ==
הסדרה הוקרנה לראשונה בנטפליקס ב-30 בנובמבר 2023.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בלאס וגאס
קטגוריה:סדרות פעולה אמריקאיות
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
יניב זוהר (צלם עיתונות)

יניב זוהר (1969 - 7 באוקטובר 2023) היה צלם עיתונות ישראלי שעבד למען סוכנות הידיעות AP וישראל היום. זוהר עבד במחלקת ישראל של AP מ-2005 עד ל-2020. זוהר סיקר את תוכנית ההתנתקות (2005) ואת חטיפת גלעד שליט (2006).

זוהר נרצח על ידי מחבלי חמאס בטבח בנחל עוז במהלך מתקפת הפתע על ישראל.

== ביוגרפיה ==
יניב זוהר נולד ב-1969. בסביבות גיל 36, נכנס למחלקת ישראל בסוכנות הידיעות הבינלאומית AP, בה סיקר את תוכנית ההתנתקות שהתרחשה באותה השנה בה הצטרף, והיה בין הראשונים שהגיעו לזירת החטיפה של גלעד שליט ב-2006 וסיקר גם אותה ב-AP.<ref></ref>

בהמשך כאשר פרש מ-AP המשיך להיות צלם בישראל היום וגם ברשת 13. 

== מותו ==
במתקפת הפתע על ישראל ב-7 באוקטובר 2023, הגיעו מחבלים לביתו של זוהר בקיבוץ נחל עוז, ורצחו אותו ביחד עם אשתו ושתי בנותיהם: קשת (21) ותכלת (18) בעת שהסתתרו בממ"ד בביתם.<ref name=":0" /> בנו אריאל, בן ה-13, רץ ריצת בוקר בקיבוץ, ובעת המתקפה הוא תפס מחסה בבית סמוך, והוא הניצול היחיד בקרב בני המשפחה..

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צלמי עיתונות ישראלים
קטגוריה:נחל עוז: אישים
קטגוריה:חללי מתקפת הפתע על ישראל (2023)
קטגוריה:עיתונאים שנהרגו במסגרת עבודתם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
קטגוריה:הטבח בנחל עוז
ענת דמון

ענת דמון (28 בפברואר 1964 – 20 בינואר 2009) הייתה מוזיקאית-יוצרת, זמרת, מנהלת אמנים ומפיקה ישראלית. הפיקה וניהלה את להקת סנהדרין, ניהלה את להקת רוקפור, הקימה את הלייבל אנובה מיוזיק, והוציאה אלבום אחד. נפטרה בשנת 2009 ממחלת הסרטן.

== ביוגרפיה ==
דמון למדה פסיכולוגיה וסטטיסטיקה, והקימה עסק עצמאי כיועצת מחקר. בשנת 1993 החלה לקחת שעורי גיטרה ובמקביל מצאה עצמה מעורבת בזווית אחרת של עסקי המוזיקה. באותה השנה הקימה והפיקה את "סנהדרין", הרכב מיסיסיפי-דלתא בלוז אקוסטי יחד עם עם אופיר לייבוביץ' מ"נקמת הטרקטור" ודני צוקרמן מ"גן חיות".

ב-1996 אבי בללי, סולן להקת "נקמת הטרקטור" צפה בהופעה והפיק שלושה משיריה של דמון. בהמשך הוקלטו בסטודיו של ג'ון רולו בניו-ג'רזי שלושה שירים נוספים, בהפקת רן שם טוב.

ב-1997 ענת ניהלה את להקת הרוק הפסיכדלי "רוקפור".

ב-1998 ביצעה שלוש הופעות חימום במועדון הבארבי בתל אביב, עם שירי הדר מאיזבו על הקלידים.

ב-2002, לאחר שהות בת שנה בלונדון ולידת בתה, החלה העבודה על "Falling" עם רן שם טוב כמפיק ונגן. האלבום יצא ב-2004, כאשר בנוסף לשם טוב השתתפו בו שני חברי איזבו נוספים, ניר מנצור ושירי הדר. באלבום 12 שירים אשר נכתבו והולחנו על ידי דמון, למעט השיר Pure Magic שנכתב והולחן על ידי שם טוב.

דמון נבחרה להופיע עם החומר המקורי שלה ב-MIDEM 2006, כנס תעשיית המוזיקה שהתקיים בקאן שבצרפת בינואר 2006. היא הופיעה ב-24 בינואר 2006 באולם הנשפים של מלון מרטינז כשהיא מלווה בהרכב הנגנים הקבוע שלה ובו נגן הבס רון ינאי, הגיטריסט שוקי פרי, המתופפת קרן זהבי ועל כלי ההקשה עינב לויטוב. לאחר חזרתה הוציאה את הסינגל I've got something to say, אותו הפיקה יחד עם רון ינאי ושוקי פרי. ההקלטות והמיקס בוצעו על ידי הטכנאי הניו יורקי דני שצקי.

באותה שנה הקימה עם שוקי גולדווסר את הלייבל אנובה מיוזיק. יאיר יונה מונה להקים ולנהל את אנובה מיוזיק ביחד עם שוקי פרי. הלייבל הוציא תחתיו אלבומים רבים, וביניהם של רוקפור, אטליז, נועה בביוף, עמית ארז, רות דולורס וייס, אלברט בגר, ואומני אינדי רבים. בהמשך הקימה אנובה גם את BLDG5, תת-לייבל אלקטרוני, שיציג את גרדן סיטי מובמנט, הלפר, וטוטמו (רותם אור).

ב-2009 הלכה ענת לעולמה לאחר מאבק ממושך במחלת הסרטן.

== דיסקוגרפיה ==
* Falling – אנובה מיוזיק (2003).
* סינגל I've got something to say - אנובה מיוזיק (2006)

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.qube.co.il/ענת-דמון ענת דמון], ענת דמון באתר QUBE.
*[https://stereo-ve-mono.com/13208 ענת דמון - Falling], האלבום Falling באתר סטיריאו ומונו.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפיקות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1964
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2009
שלב ב

שלב ב הוא מסלול גיוס שהקים צה"ל עבור בני הציבור החרדי שקיבלו פטור משירות צבאי על סעיף 'תורתו אומנותו', או כאלו שעשו שירות אזרחי, ומעוניינים להשלים שירות צבאי. המסלול נחשב לשירות סדיר מקוצר שמשכו כשבועיים עד שלושה שבועות, אשר במהלכם עוברים המתגייסים טירונות ברמת הכשרה של רובאי 02, ולאחר מכן משתלבים בתפקידים שונים במערך המילואים. המסלול מנוהל על ידי מנהלת החרדים הצבאית. במהלך מלחמת חרבות ברזל נפתח גם מסלול להכשרת רובאי 03 עבור שילוב ביחידות ההגמ"ר.

== אופי המסלול ==
את מסלול שלב ב מפעילה מנהלת החרדים הצבאית. המסלול מיועד לגברים חרדים בני 26 ומעלה שלא שירתו בצה"ל עד גיל זה מחמת פטור, עליה לארץ לאחר גיל הגיוס, וכדומה. 

המסלול נועד לשלב את המתגייסים דרכו במקצועות שונים בצבא, בעיקר בהתאם להכשרתם ולעיסוקם באזרחות.

טירונות שלב ב אורכת שבועיים עד שלושה שבועות, והיא כוללת הכשרה לרובאי 02. מכיוון שהמסלול מיועד לבני הציבור החרדי, הטירונות כוללת ארוחות בכשרות מהודרת לפי נוהלי הרבנות הצבאית, הקפדה על זמני תפילות ושעות לימוד תורה מדי יום.

השיבוץ ליחידות המילואים לאחר הטירונות מתבצע בהתאם לעיסוקו ולהכשרתו באזרחות של החייל, במגוון תחומים כגון בריאות הנפש, הדרכת אוכלוסייה לשעת חירום, נהיגה, אפסנאות, מכונאות ואף שירות ביחידות טכנולוגיות מתקדמות.

=== מלחמת חרבות ברזל ===
מאז פרוץ מלחמת חרבות ברזל ועד פברואר 2024 התגייסו מעל 1000 מבני הציבור החרדי לצבא, כאשר מעל 600 מהם גויסו לשלב ב׳, לצד 540 לשירות סדיר.<ref></ref><ref></ref> מסקר שנערך בקרב משתתפי המסלול עלה כי 75% מהנשאלים ביצעו למעלה ממאה ימי מילואים ונתנו נתנו מענה מיידי בפיקוד העורף ובמערך תומכי הלחימה בצה"ל.<ref></ref>

על פי מרכז המחקר והמידע של הכנסת, בין ה-7 באוקטובר לסוף פברואר, כ-4,000 חרדים הגישו בקשות גיוס לצה"ל, ומתוכם 3,120 הוגדרו כבלתי כשירים לשירות. מתוך ה-880 הנותרים גויסו 600.<ref></ref>

בסוף מרץ 2024 נפתח במסגרת שלב ב מסלול טירונות בן ארבעה שבועות הכולל הכשרת רובאי 03, במטרה להכשיר את בני הציבור החרדי להוות חלק מכוחות ההגמ"ר בערים ויישובים חרדיים.<ref></ref> ביולי 2024 נהרג מוטי רווה, לוחם מפעיל צמ"ה בחטיבת גבעתי, מפגיעת טיל נ"ט בדחפור D9 שעליו עבד בדרום רצועת עזה. הוא התגייס לצבא במסגרת שלב ב והיה לחלל הראשון משלב ב במלחמת חרבות ברזל.<ref></ref>

== ראו גם ==

* נצח יהודה
* גיוס בני ישיבות

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירות בצה"ל
קטגוריה:גיוס בני ישיבות לצה"ל
ג'וזפה אלויה

ג'וזפה אלויה (באיטלקית: Giuseppe Aloia; 15 בינואר 1905 – 28 בספטמבר 1980) היה גנרל איטלקי אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1966-1968.

==ביוגרפיה==
אלויה נולד בקסטלפורט ב-15 בינואר 1905 ולמד בבית ספר צבאי. ב-1923 הוא התגייס כטוראי לצבא המלכותי האיטלקי. ב-1925 הוא פרש משירות פעיל ועבר קורס קצינים באקדמיה הצבאית המלכותית במודנה. ב-1928 הוא חזר לשירות בדרגת לוטננט. ב-1930 הוא חזר לאקדמיה במודנה כמרצה וכמדריך.

הוא עבר קורס נוסף במכון המלחמה בטורינו, ולאחר מכן הועלה לדרגת קפיטנו והוצב במטה דיוויזיית "סאסארי" שהוצבה בטריאסטה. ביוני 1940 הועבר לטירנה והוצב במפקדת הכוחות האיטלקיים באלבניה. הוא השתתף במלחמת איטליה-יוון. בנובמבר 1942 החל לשרת בתפקידים בכירים במטה הכללי ברומא. לאחר שנחתם הסכם שביתת הנשק בין איטליה לבעלות הברית, נכבשה רומא בידי הגרמנים. אלויה הצליח להימלט מהעיר ולהימנע מלכידה, ולאחר מכן הצטרף לפרטיזנים האיטלקים ולחם עמם עד סוף המלחמה. הוא אף פיקד על קבוצת פרטיזנים שנקראה "כוח אלויה" על שמו.

לאחר המלחמה, אלויה חזר לשרת בצבא האיטלקי. ב-1948 הוא קודם לדרגת קולונלו ומונה לראש מטה דיוויזיית "גרנטיירי די סרדיניה". באוקטובר 1949 הוא מונה למפקד גדוד הרגלים ה-45. בספטמבר 1951 הוא החל לשרת במשרד ההגנה. בינואר 1953 הועלה לדרגת גנרל די בריגדה. באוגוסט 1957 הוא הועלה לדרגת גנרל די דיוויזיוני ומונה למפקד דיוויזיית "פריולי". בשנה שלאחר מכן הועבר לפקד על דיוויזיית "לגנו". במרץ 1959 הוא מונה למפקד המחוז הצבאי גנואה. ב-31 בינואר 1966 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל), וכיהן בתפקיד עד 24 בפברואר 1968.

הוא נפטר ברומא ב-28 בספטמבר 1980.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.treccani.it/enciclopedia/giuseppe-aloia_(Dizionario-Biografico)/ ג'וזפה אלויה] 

קטגוריה:גנרלים איטלקים
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ראש מטה ההגנה (איטליה)
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1905
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1980