OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גם הוא באצילים

"גם הוא באצילים" (בצרפתית: Le Bourgeois gentilhomme) היא קומדיית בלט למוזיקה של ז'אן-בטיסט לולי מאת המחזאי הצרפתי מולייר. 
מר ז'ורדן, איור מ[[המאה ה-19]]
מולייר חיבר כמה וכמה קומדיות בלט, יצירות קלילות ומשעשעות ששילבו מוזיקה ומחול ושימשו בידור למלך ולבני המעמדות הגבוהים, אולם "גם הוא באצילים" נחשבת למוכרת ביותר. הצגת הבכורה התקיימה ב-14 באוקטובר 1670 בארמון שמבור, ונכחו בה המלך לואי ה-14 ואנשיו. המוזיקה למחזה חוברה בידי לולי שגם שיחק את הכהן הטורקי במערכה החמישית. הדיפלומט לורן ד'ארבייה, שנחשב למומחה ללבנט, שימש כיועץ בהעמדת "הטקס הטורקי". המחזה תורגם לעברית על ידי נתן אלתרמן ועל ידי נסים אלוני וגם הועלה בארץ מספר פעמים.

==עלילה==

מר ז'ורדן המסורבל והטיפש להוט להיות כאחד האצילים ולקנות לו שם ומעמד. כדי להגשים את שאיפתו זו עליו להרחיב את השכלתו, ללבוש בגדים שבאופנה וללמוד גינוני אצולה. לשם כך הוא מביא לביתו מורים המלמדים אותו מוזיקה, מחול, סיף ופילוסופיה, ומזמין בגדי פאר אצל החייט. בתו של מר ז'ורדן, לוסיל, אוהבת בחור פשוט בשם קליאונט, אולם ז'ורדן אינו מתיר לה להינשא לו ושואף להשיא אותה לבן אצולה. קליאונט ומשרתו קוביל לא אומרים נואש ורוקמים תחבולה משעשעת: השניים מתחפשים לנסיך עות'מאני ומתורגמנו, באים אל מר ז'ורדן ומספרים לו על רצונו של הנסיך לשאת לאישה את לוסיל בתו. מר ז'ורדן נותן כמובן את ברכתו לנישואים אלה, כיוון שלא יכול לצפות לבעל בעל ייחוס רם יותר מזה לבתו. הזוג המאושר מתחתן, וקליאונט וקוביל מטבילים את מר ז'ורדן בטקס היתולי, הנאמר כולו בג'יבריש טורקי, למממושי - תואר אצולה עות'מאני שאינו אלא פרי דמיונם.

==קישורים חיצוניים==

* מילות המחזה (צרפתית)
* [http://www.alterman.org.il/%D7%99%D7%A6%D7%99%D7%A8%D7%95%D7%AA%D7%99%D7%95/%D7%AA%D7%A8%D7%92%D7%95%D7%9D/%D7%92%D7%9D%D7%94%D7%95%D7%90%D7%91%D7%90%D7%A6%D7%99%D7%9C%D7%99%D7%9D.aspx על התרגום של נתן אלתרמן למחזה "גם הוא באצילים"] באתר [http://www.alterman.org.il נתן אלתרמן]
* 

קטגוריה:מחזות צרפתיים
קטגוריה:מחזות מהמאה ה-17
קטגוריה:קומדיות
קטגוריה:מולייר
פרנק ברידג'

פרנק ברידג (באנגלית: Frank Bridge; 26 בפברואר 1879 - 10 בינואר 1941) היה מלחין, ויולן ומנצח בריטי.

==ביוגרפיה==
ברידג' נולד בעיר ברייטון. אביו היה מוזיקאי ומנצח על תזמורות תיאטראות וממנו למד נגינה בכינור. בשנת 1896, בגיל 17, נתקבל לקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון. הוא למד שם כינור ופסנתר וסיים את לימודיו בהצטיינות.

באותה תקופה החל לכתוב מוזיקה, בעיקר מוזיקה קאמרית לכלי מיתר והתפרנס ככנר וויולן בהרכבים שונים וכמנצח. יצירותיו הבולטות באותה תקופה הן הפואמה לתזמורת הים (1911) ושישיה לכלי קשת (1912). הוא גם כתב מספר יצירות למקלה למילים של מארי אליזבת קולרידג'

ברידג' היה פציפיסט והביע את דעותיו בתקופת מלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה חלה ירידה בהצלחת יצירותיו והוא פנה יותר לשטח של לימוד קומפוזיציה. אחד מתלמידיו היה בנג'מין בריטן. ברידג' חשוך הילדים פיתח עם בריטן יחסים מיוחדים וראה בו כבן מאומץ. בריטן גמל לו בכך שבשנת 1937 הלחין את יצירתו וריאציות על נושא מאת פרנק ברידג' אופוס 10. הנושא נלקח מתוך האידיליה השנייה מיצירתו של ברידג' שלוש אידיליות לרביעית כלי מיתר (1906). בריטן גם הפך לפציפיסט מושבע בהשפעתו של ברידג'.

בשנת 1922 הכיר ברידג' את אליזבת ספארג קוליג', אמריקאית עשירה ותומכת אמנים. בעזרתה הכספית התפנה להלחנה וערך מספר מסעות קונצרטים בארצות הברית.

בשנת 1941 נפטר לפתע מהתקף לב ולא הספיק לסיים את יצירתו האחרונה אלגרו מודראטו לתזמורת כלי קשת.
לאחר מותו נשכחו רוב יצירותיו ולהנצחתו הוקמה קרן פרנק ברידג השוקדת על פרסום יצירותיו.
כמו כן, לאחר מותו הצ'לן ג'וליאן לויד ובר גילה בארכיון הקולג' המלכותי בלונדון, יצירה לא ידועה של ברידג' - סקרצטו לצ'לו ופסנתר .

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 

קטגוריה:מלחינים בריטים
קטגוריה:ויולנים בריטים
קטגוריה:מנצחים בריטים
קטגוריה:פציפיסטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1879
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1941
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
ג'מיני 1

ג'מיני 1 (גם ג'מיני I; באנגלית: Gemini 1) הייתה המשימה הראשונה בתוכנית החלל ג'מיני של נאס"א.
במשימה זו שוגרה חללית ג'מיני בלתי מאוישת באמצעות טיל השיגור טיטאן 2 למסלול סביב כדור הארץ לצורך בדיקות ראשוניות לקראת שיגורים מאוישים בשלבים הבאים של התוכנית.

== משימה ==
השיגור
===מטרות===
*בדיקת יעילות רכב השיגור והתאמתו לחללית, לקראת המשימות הבאות.
*בדיקת שלמות המבנה של החללית ורכב השיגור.
*בדיקת מצבי החום השונים בזמן השיגור, של החללית ושל רכב השיגור.
*בדיקת היכולות של החללית ושל מערכת ההנחיה הקרקעית להוביל את החללית למסלול היקפי תקין.
*בדיקת מערכת איתור התקלות.
*הערכת התהליכים המבצעיים השיגור מוצלח של טיל השיגור ושל החללית. המשימה הסתיימה אחרי 3 הקפות. החללית התפוררה 3.5 ימים אחרי השיגור. כל המטרות הושגו.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20070311082513/http://www-pao.ksc.nasa.gov/history/gemini/gemini-1/gemini1.htm מידע באתר של נאס"א]

ג'מיני 01
קטגוריה:1964 בארצות הברית
ג'מיני 2

ג'מיני 2 (גם ג'מיני II) הייתה המשימה השנייה בתוכנית החלל ג'מיני של נאס"א. במשימה זו שוגרה לחלל החללית ג'מיני 2 באמצעות טיל השיגור טיטאן 2, לצורך בדיקת מגני החום של החללית.

יעד השיגור המקורי של החללית היה ה-9 בדצמבר 1964, אך באותו יום, לאחר הספירה לאחור, מערכת איתור התקלות של הטיל איתרה תקלות טכניות שנבעו מאיבוד לחץ הידראולי וכיבתה את מנועי הטיל.

== משימה ==
שיגור ג'מיני 2

===מטרות===
*בדיקת מגני החום בזמן החזרה.
*בדיקת שלמות המבנה של החללית.
*בדיקת תפקוד המערכות של החללית.
*בדיקת תהליכי שיגור.
*בדיקת מערכת גיבוי הנחיה בזמן השיגור.
*בחינת תאי הדלק ומערכות התקשורת.
*בדיקה נוספת של יכולות השיגור של רכב-השיגור והתאמתו לחללית.
*אימון בקרי הטיסה.
*הכנה נוספת של צוותי הקרקע, לקראת משימות מאוישות.

===תוצאות===
כל המטרות הושגו, למעט בחינת תאי הדלק; אלה נותקו לפני ההמראה.

== קישורים חיצוניים ==

*[https://web.archive.org/web/20070213193556/http://www-pao.ksc.nasa.gov/kscpao/history/gemini/gemini-2/gemini2.htm מידע באתר של נאס"א]

ג'מיני 02
קטגוריה:1965 בארצות הברית
בלוטה אנדוקרינית

בלוטה אנדוקרינית או בלוטת הפרשה פנימית היא בלוטה שמייצרת הורמונים ומפרישה אותם ישירות אל מחזור הדם, שלא דרך צינור. הבלוטה האנדוקרינית מקורה בתאי אפיתל שהתפתחו אל תוך רקמת החיבור וניתקו משכבת האפיתל, ולאחר מכן נעטפו בנימים.

הבלוטות האנדוקריניות שבגוף האדם הן: בלוטת יותרת המוח (היפופיזה), בלוטת האצטרובל, בלוטת התריס, בלוטת יותרת התריס, התימוס, יותרת הכליה, השחלות, האשכים, השליה והלבלב. הבלוטות האנדוקריניות לוקחות חלק בוויסות תהליכים, ריכוז חומרים ופעולות וויסות אחרות, והן גורמות להפעלה של רקמות או איברים מסוימים בגוף.

ההורמונים שנוצרים בבלוטות אנדוקריניות מופקים, רובם ככולם, על ידי תאים מיוחדים הקיימים בשביל ליצור הורמונים ספציפיים אלו, דוגמת איי לנגרהנס בלבלב. הורמונים אלו יוצאים אל מחזור הדם דרך אקסוציטוזה, ומוסעים בדם עד שהם מגיעים אל תאי המטרה שלהם. 

בלוטות אנדוקריניות משתתפות כמעט בכל מערכות הגוף, והן נוטלות תפקיד חשוב בהומאוסטזיס של הגוף. 

תאי עצבים אינם נחשבים תאים אנדוקריניים או חלק מבלוטה אנדוקרינית משום שאינם מפיקים הורמונים אלא חומרים כימיים בשם נוירוטרנסמיטרים. לא כל התאים המפרישים חומרים נחשבים חלק מבלוטה אנדוקרינית (כמו בלוטות הזיעה או תאי הקיבה).

==ראו גם==
* בלוטה אקסוקרינית
*בלוטה אמפיקרינית
==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:המערכת האנדוקרינית
בלוטה אקסוקרינית

בלוטה אקסוקרינית (באנגלית: Exocrine gland, Duct gland) או בלוטת הפרשה חיצונית היא בלוטה המפרישה חומר דרך צינור אל חלל המצופה אפיתל, כלומר אל הסביבה החיצונית של הגוף או אל חללים שלהם פתחים כלפי חוץ. דוגמאות של בלוטות אקסוקריניות הן בלוטות הזיעה, בלוטות חלב ובלוטות הדמע.

ההפרשה האקסוקרינית נחלקת לסוגים שונים לפי מבנה הבלוטה וצינורותיה: בלוטה פשוטה היא בלוטה שבה צינור ההפרשה משרת יחידת הפרשה אחת, ואילו בלוטה מורכבת היא בלוטה שבה הצינור מתפצל ומשרת מספר יחידות הפרשה נפרדות. בנוסף, גם האזור המפריש יכול להסתעף או להתקפל, ואז הבלוטה נקראת מסועפת (branched) או סלילית (coiled) בהתאם. כאשר האזור המפריש בבלוטה הוא גם כן בצורת צינור, הבלוטה נקראת צינורית (tubular), וכאשר הוא בצורת שק, הבלוטה נקראת אונית (acinar).

כמו כן, בלוטות אקסוקריניות נחלקות לשלושה סוגים, לפי האופן בו החומר המופרש יוצא מן הבלוטה: בלוטות מרוקריניות (נקראות גם אקריניות) הן בלוטות המפרישות חלבונים או גליקופרוטאינים באקסוציטוזה. זהו אופן ההפרשה הנפוץ ביותר, וכך מופרשת הזיעה בעור. בלוטות אפוקריניות מפרישות את החומר המיועד להפרשה יחד עם חלק גדול מן התא, העטוף ממברנה ומכיל ציטופלזמה. כך מופרשת זיעה בבית השחי. בלוטות הולוקריניות מפרישות תאים שלמים עם החומר המיועד להפרשה. הפרשה זו מאפיינת בלוטות חלב. הבלוטות המרוקריניות נחלקות אף הן לשני סוגים: נסיוביות (סרוזיות) וריריות (מוקוזיות), לפי החלבונים והגליקופרוטאינים שהן מפרישות.

==רשימת בלוטות אקסוקריניות==

==ראו גם==
* בלוטה אנדוקרינית
*בלוטה אמפיקרינית

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אייר מולדובה

אייר מולדובה הייתה חברת התעופה הלאומית של מולדובה. בסיסה הראשי של החברה היה בנמל התעופה של עיר הבירה קישינב. החברה הפעילה טיסות סדירות לצד טיסות שכר. יעדי הטיסות העיקריים שלה היו לרנקה, דובאי, וינה, פראג, פריז, אתונה, מילאנו, רומא, ורונה, טיוואַט, ליסבון, בוקרשט, סנט פטרסבורג, מדריד, איסטנבול, ולונדון.

==תולדות החברה==
החברה נוסדה בשנת 1993 על בסיס החטיבה המקומית של חברת אארופלוט (חברת התעופה של ברית המועצות) במדינה. בשנת 2004 החברה הפכה לחברה ב- IATA ובשנת 2007 רשמה עלייה של 20% במספר הנוסעים. ביוני 2008 החליטה ממשלת מולדובה להפריט את חברת התעופה.<ref></ref>

בחודש מאי 2023 הודיעה ממשלת מולדובה שפג תוקף הרישיון של החברה והיא הפסיקה את פעילותה.

== צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון למרץ 2023:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:white;background:#24478f;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="3" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:150px;" | הערות
|- style="color:white;background:#24478f;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים"> C</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
| rowspan="2" |איירבוס A319-100
| rowspan="2" |2
| rowspan="2" |—
| rowspan="2" |—
|144
|144
|
|-
|150
|150
|
|-
|איירבוס A320-200
|1
|—
|12
|150
|162
|
|-
|איירבוס A321
|2
|—
|—
|220
|220
|
|-
!סה"כ
!5
!—
! colspan="4" |
|}

==פעילות החברה בישראל==

במרץ 2018 הודיעה החברה על פתיחת קו בין נמל התעופה קישינב לנמל התעופה בן-גוריון. הקו החל לפעול ב-6 במאי של אותה השנה ופעל בתדירות של טיסה יומית עד לסגירת החברה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.airmoldova.md/fleet-en/ הצי של אייר מולדובה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:חברות מולדוביות
קטגוריה:מולדובה: תחבורה
קטגוריה:אירופה: חברות תעופה
שקרן בריבוע

שקרן בריבוע (באנגלית: Big Fat Liar) הוא סרט קומדיה בבימויו של שון לוי שהופץ ב-2002, בכיכובם של פרנקי מוניז, פול ג'יאמטי ואמנדה ביינס (בהופעתה הקולנועית הראשונה).

==עלילה==
ג'ייסון שפרד (מוניז) הוא נער בן 14 שאוהב לשקר. הוא צריך לכתוב עבודה והוא כותב תסריט. ביום שהוא צריך להגיש את העבודה הוא שוכח את הדפים בלימוזינה שפגעה בו כשרכב על האופניים. בלימוזינה יש את מפיק הסרטים הידוע- מרטי וולף (ג'יאמטי)
מרטי הוא יותר שקרן מג'ייסון והוא גונב לג'ייסון את התסריט ועושה את הסרט. ג'ייסון מחליט לנסוע להוליווד כדי להתמודד עם וולף שגנב לו את הסרט ואליו מצטרפת חברתו הטובה קיילי (ביינס).

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי נעורים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על קולנוע
תאי שוואן

נוירון ב[[מערכת העצבים הפריפריאלית שעטוף בתא שוואן וב-Satellite glial cell]]
תאי שוואן הם תאי גלייה (תאי התמך) של מערכת העצבים ההיקפית ונקראים על שם תאודור שוואן, הפיזיולוג הגרמני שגילה אותם.
הם ממלאים את כל התפקידים שממלאים תאי הגליה של מערכת העצבים המרכזית (אסטרוציטים, מיקרו-גלייה ואוליגודנדרוציטים).

תפקידם של תאי שוואן הוא ייצור מעטפת מיאלין של האקסונים. כל תא שוואן מייצר מקטע אחד. לתא אין צורה מוגדרת והוא מלופף סביב הסיב העצבי. אפשר לזהות מקטעי מיאלין שעשויים מתאי שוואן לפי גרעין התא הבולט בהם. המרווחים בין תאי השוואן מכונים מרווח ראנוויה (nodes of Ranvier). מעטה המיאלין שנוצר מקטין באופן ניכר את המוליכות והקיבול החשמליים של קרום הסיב העצבי. כתוצאה מכך מתארך קבוע הזמן האופייני לזליגת זרם חשמלי מהסיב, ומצטמצמת הנחתת הזרם החשמלי העובר בסיב. בפרט, בסיבים מצופי מיאלין מהירות הדחף העצבי גדלה ביחס ישר לקוטר הסיב, בעוד שבסיבים חשופים היא גדלה ביחס לשורש הריבועי של קוטר הסיב. הודות לכך, סיבי עצב העטופים במיאלין מסוגלים להעביר דחפים עצביים במהירות דומה לזו של סיבים חשופים עבים הרבה יותר. 

בנוסף לכך, במקרה של פגיעה עצבית בתא עצב, תאי השוואן יבלעו פאגוציטוזה וינקו את תא העצב הפגוע, אך בניגוד לאסטרוציטים במערכת העצבים המרכזית, הם לא יצרו רקמת צלקת, אלא יעזרו לסיב העצבי להתחדש ויסתדרו בטור על מנת להכווין אותו שוב למקומו. כך מתאפשר שיקומו של סיב עצבי פגוע.

==קישורים חיצוניים==
* [http://ccdb.ucsd.edu/sand/main?stype=lite&keyword=schwann&Submit=Go&event=display&start=1 תאי שוואן] באתר המרכז הלאומי למיקרוסקופיה ומחקר דימות
* 

קטגוריה:מערכת העצבים
שוואן
כריסיפוס מסולי

כריסיפוס מסולי
כריסיפוס מסולי (ביוונית: Χρύσιππος ὁ Σολεύ; בערך 280 לפנה"ס - בערך 207 לפנה"ס) היה פילוסוף סטואי יווני.

ילדותו של כריסיפוס לוטה בערפל, אך ידוע שגדל בעיר סולי שהייתה בחבל קיליקיה בדרום מזרח אסיה הקטנה. הגיע לאתונה כדי ללמוד פילוסופיה אחרי שאיבד את ירושתו בגין תביעה משפטית. באתונה היה תלמידו של קלאנתס שעמד בראש האסכולה הסטואית, מיסודו של זנון מקיטיון. אחרי מות קלאנתס הפך כריסיפוס לראשה של אסכולה זו.

אם כי זנון היה מייסדה של האסכולה הסטואית, כריסיפוס היה המלומד והפורה שבאנשיה. הוא נתן את הצורה ההיסטורית לאסכולה זו שאחרי מותו התפשטה בכל רחבי העולם העתיק כחלק של התרבויות היוונית והרומית. הוא סיווג את התורה הסטואית ללוגיקה (תורת ההיגיון), לפיזיקה (מדעי הטבע) ולאתיקה (תורת המוסר).

כריסיפוס נהג לכתוב הרבה (אומרים שלא פחות מחמש מאות שורות ליום), אך מתוך כ-700 חיבוריו לא שרד דבר מלבד קטעים אחדים הנכללים בכתביהם של קיקרו, של סנקה ושל סופרים אחרים. הוא נטה לוויכוחים ולפעמים החזיק בשני הצדדים של הוויכוח, וניסה להוכיח דבר והיפוכו. בהשפעת תורתו של הרקליטוס טען כריסיפוס שאין כל משמעות לטוב ללא הרוע, וליום ללא הלילה, המהווים חלק של הסדר שביקום שביסודו מונחת התבונה האלוהית (לוגוס).

מחשבתו של כריסיפוס הושפעה בתחילה מן הפילוסופים ארקסילאוס (שנמנה עם זרם הספקנות בפילוסופיה היוונית) ואריסטו מכיוס (שהיה תלמידו של זנון מקיטיון), אך לבסוף פיתח את עיקרי תורתו של מורהו קלאנתס. כריסיפוס האמין כי המידות הטובות קשורות קשר בל יינתק עם נפשו וגופו של האדם, וכי נדרשת הרמוניה של גוף ונפש ומידות טובות כדי לחיות חיים בריאים. לדעתו, על האדם לטפח את התכונות המבדילות אותו מן החיות כמו: המתינות, התבונה, הגבורה והכנות.

כריסיפוס חשב כי האצילות נרכשת באמצעות המידות הטובות, ולא ייחס כל חשיבות לתוארי אצילות העוברים בירושה. הוא בז לתהילה ואמר שכל התהילה שבעולם אינה שווה שאדם בעל בינה ינקוף אצבע למענה. היות שלדעתו כל בני אדם מוצאם ממקור אלוהי, הוא הטיף לאהבת הזולת ולטיפוח החברה האנושית כדי להגיע לשיווי משקל חברתי. האסכולה הסטואית דגלה בחזון אחרית הימים של מדינה אוניברסלית שבה לא יהיו אומות ומעמדות, שבה ישלטו הפילוסופים, וכל בני האדם יהיו אחים כילדיו של אלוהים, שהוא היקום וההיגיון הצרוף.

יש שני סיפורים על מותו, ושניהם קשורים ליין. לפי אחד מהם, כריסיפוס שתה יין במשתה קרבן, נהיה מטושטש ומת לאחר חמישה ימים. לפי סיפור אחר, הוא ראה חמור אוכל תאנים, וביקש מאישה זקנה להשקות את החמור כדי "לשטוף את התאנים", ומת מצחוק זמן קצר לאחר מכן.

חייו מתוארים בספר השביעי של "חייהם ודעותיהם של פילוסופים מפורסמים" מאת דיוגנס לארטיוס.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:פיניקים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:סטואיזם
זאב חומסקי

זאב חומסקי (באנגלית: William Chomsky; 15 בינואר 1896 – 21 ביולי 1977) היה סופר עברי ובלשן.

==קורות חיים==
חומסקי נולד ב-1896 בעיירה קופל שבאימפריה הרוסית (כיום נמצאת העיר בתחומי אוקראינה). בשנת 1913, בהיותו כבן 18, היגר לארצות הברית. הוא התיישב תחילה בעיר בולטימור, וכמהגר צעיר היה פועל תעשייה. בשנת 1914 החל בעבודתו כמורה בבתי ספר יהודיים, ובה בעת השלים לימודיו באוניברסיטת ג'ונס הופקינס בבולטימור, ואחר כך באוניברסיטת פנסילבניה בפילדלפיה, ובדרופסי קולג' שבעיר.

בשנת 1922 עקר חומסקי לפילדלפיה, השתקע בה והיה מורה בגרץ קולג', ואף הפך למנהל בבית ספר ספרדי אורתודוקסי-דתי, ״מקווה ישראל״. הוא החל את כתיבתו העברית כבר בשנת 1918, ופרסם ב"לוח אחיעבר" מהגיליון הראשון. כל שנות ישיבתו בארצות הברית היה פעיל בתנועה העברית ובין סופרי העברית. כן כתב מאמרים חינוכיים ולשוניים רבים, שפרסם בעיתונות העברית שם, ב"הדאר", ב"בצרון", ב"שבילי החינוך" ובבמות עבריות אחרות.

מסוף שנות העשרים כתב חומסקי ספרים וספרונים לבתי הספר העבריים. וכן פרסם ספרי מחקר בלשון העברית ובלשון האנגלית.

הוא אביו של נועם חומסקי, אחד הבלשנים המפורסמים בעולם, ומתנגד חריף למדיניות החוץ של ארצות הברית וישראל.

==מספריו==
*השפה ודקדוקה, גראץ קולג', פילדלפיה, 1947.
*הספרים הבוכים, מאת זאב חומסקי, בעקבות בוקי בן יגלי, יהודה ליב קצנלסון, מצויר ביד ירמיהו פיינגאלד, ניו יורק 1948.
*ספורי, קריאה ועברית למתחילים על פי השיטה הספורית, פילדלפיה תר"ץ 1930.
*הלשון העברית בדרכי התפתחותה, הוצאת ראובן מס ירושלים, 1967.
*דרכי הוראה ולמידה, ניו יורק תש"ח 1948.
*אלדד הדני, אגדת עם, מאת זאב חומסקי, מאויר על ידי לורנס דרסר, ניו יורק 1953.

===ממאמריו===
* 'אלעזר בן יהודה, איש החזון והמעש, הדאר נב (תשל"ג 1973).
* 'בעיות הוראתן של הלשון העברית ושל התרבות העברית באמריקה', בתוך: מנחם זהרי, אריה טרטקובר, חיים אורמיאן (עורכים) הגות עברית באמריקה, כרך ג, תל אביב תשל"ד 1974.
* 'החינוך היהודי באמריקה במאה הנוכחית', הדאר נה (תשל"ו 1976).
* 'היסטוריה של הלשון', בתוך: ילקוט הלשון, ירושלים תשל"ז 1977.
* 'הזרם הגרמני בהגירת היהודים לארצות הברית במאה ה-19', הדאר נה (תשל"ו 1976).
* 'צורות מוקשות בדקדוק לשון המקרא והמשנה', בתוך: זבולון רביד (עורך), ספר שרפשטיין, תל אביב תש"ל 1970.
* 'ראשית החינוך היהודי על אדמת אמריקה ממחצית המאה הי"ט ועד סופה', הדאר נה (תשל"ו 1976).
* 'תרומת המדקדקים בימה"ב לחקר הלשון העברית', פרקים (ביטאון האקדמיה העברית באמריקה) תשכ"ו 1966.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

מפרי עטו:
* 

קטגוריה:נועם חומסקי
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1977
חומצה זרחתית

חומצה זרחתית, H<sub>3</sub>PO<sub>4</sub>, היא חומצה חלשה שנוסחתה המולקולרית H<sub>3</sub>PO<sub>4</sub> (המולקולה של החומצה הזרחתית מורכבת משלושה אטומי מימן, ארבעה אטומי חמצן ואטום זרחן אחד). מספר או"ם - 1805. שלושה אטומי המימן חומציים כך שבתמיסה מימית מתקיימות שלוש תגובות שיווי משקל:
<div class="mw-content-ltr">
: <math> H_3PO_4 \rightleftarrows H_2PO_4^- + H^+ ; K_{a1}=\frac{[\mbox{H}^+][\mbox{H}_2\mbox{PO}_4^-]}{[\mbox{H}_3\mbox{PO}_4]}\simeq 7.5\times10^{-3}</math> (pK<sub>a1</sub> 2.12)

: <math> H_2PO_4^- \rightleftarrows HPO_4^{-2} + H^+ ; K_{a2}=\frac{[\mbox{H}^+][\mbox{HPO}_4^{2-}]}{[\mbox{H}_2\mbox{PO}_4^-]}\simeq 6.2\times10^{-8}</math> (pK<sub>a2</sub> 7.21)
: <math>HPO_4^{-2} \rightleftarrows PO_4^{-3} + H^+ ; K_{a3}=\frac{[\mbox{H}^+][\mbox{PO}_4^{3-}]}{[\mbox{HPO}_4^{2-}]}\simeq 2.14\times10^{-13}</math> (pK<sub>a3</sub> 12.67)

</div>
מייצרים חומצה זרחתית בתגובה כימית בין המינרל אפטיט, [(Ca<sub>5</sub>[(PO<sub>4</sub>)<sub>3</sub>(Cl,F,OH, לחומצה חזקה: חומצה גופרתית, או לעיתים נדירות יותר חומצה הידרוכלורית.

לחומצה זרחתית שימושים בתעשיית חומרי הניקוי ובתעשיית המזון. בתעשיית המזון משמשת החומצה לייצור מלחים ושיפור יכולת ספיחת מים של מוצרי בשר. חומצה זרחתית נמצאת גם במספר משקאות, ביניהם הקולה, לשם חיזוק תחושת העקצוץ שנגרמת מהפחמן הדו-חמצני וחיזוק משך הזמן של הגזים במשקה. כמו כן נעשה שימוש ניכר בחומצה זרחתית כדישון בתעשיית הפרחים.

זהו המרכיב הפעיל (5%-15%) במספר מוצרי ניקוי .

==קישורים חיצוניים==

* 

זרחתית, חומצה
זרחתית, חומצה
קטגוריה:זרחן: תרכובות
שלפוחית הזרע

שלפוחית הזרע (בלועזית: Seminal Vesicle) היא בלוטה המתחברת אל צינור הזרע, ומייצרת חלק מנוזל הזרע בו נמצאים תאי הזרע. בזכר אצל האדם קיימות שתי שלפוחיות זרע, אחת מכל צד.

== תרשים מערכת הרבייה הזכרית ==

==ראו גם==
*מערכת הרבייה
*צינור הזרע

==קישורים חיצוניים==

*[http://lib.cet.ac.il/Pages/item.asp?item=7716&rel=1 אברי המין הגבריים מחברים: ד"ר יעל קשתן; אלון ברהם]
*
G77

ה-G77 (Group of 77) באומות המאוחדות היא קואליציה רופפת של מדינות מתפתחות, שיעודה הוא קידום האינטרסים הכלכליים המשותפים לחבריה ויצירת מעמד משותף משופר בניהול משא ומתן באו"ם. 77 מדינות ייסדו את הארגון, אך הוא הורחב מאז, ומנה 134 מדינות חברות בשנת 2019. הארגון נוסד על-פי מודל ה-G7.

הקבוצה נוסדה ב-15 ביוני 1964 עם "ההכרזה המשותפת של שבעים ושבע המדינות" שפורסמה בוועידת האו"ם לסחר ופיתוח (UNCTAD). המפגש הגדול הראשון נערך באלג'יר ב-1967, שם אומץ "כתב הזכויות של אלג'יר". לארגון סניפים בז'נבה (UNCTAD), רומא (FAO), וינה (UNIDO), פריז (אונסק"ו), ניירובי (UNEP) וה-G24 בוושינגטון (IMF והבנק העולמי).

== רשימת המדינות החברות בארגון ==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:האומות המאוחדות
האפאג לויד פלוג

האפאג לויד פלוג (בגרמנית: Hapag-Lloyd Flug) הייתה חברת תעופה גרמנית שבסיסה בנמל התעופה של העיר הנובר.

==היסטוריה==
החברה נוסדה בשנת 1972 והחלה את טיסותיה שנה לאחר מכן עם מספר מטוסים חכורים מדגם בואינג 727. החל משנת 1997 מומנה החברה על ידי תאגיד TUI AG. בשנת 2005 שינתה החברה את שמה להאפאג פליי והצטרפה לברית החברות של TUI GROUP. בשנת 2007 אוחדה החברה עם חברת התעופה הזולה האפאג לויד אקספרס תחת השם TUIfly.

==יעדים==
החברה הפעילה טיסות ל-44 יעדים ברחבי אירופה, המזרח התיכון, צפון אפריקה, והאיים הקנריים. מרבית הקווים מופעלים כיום על ידי TUIFLY.

==צי המטוסים==
* 32 בואינג 737–800
* 1 בואינג 700–737

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:TUI איירליינס
קטגוריה:חברות תעופה גרמניות שנסגרו
קטגוריה:חברות לטיסות חסך
יוסיף קישינבסקי

יוסיף קישינבסקי (ברומנית: Iosif Chişinevschi; 1905–1963) היה פוליטיקאי רומני, מנהיג קומוניסטי, יהודי במוצאו. אחד מסגני ראש ממשלת רומניה בשנים 1954–1955. מנושאי הדגל במאבק המפלגה הקומוניסטית בתנועה הציונית של יהדות רומניה.

== חייו ==
קישינבסקי נולד בבסרביה בשם יוסיף ברויטמן (Iosif Broitman) וכונה על ידי חבריו בשם "יושקה", אך לאחר נישואיו לליובה קישינבסקי (פעילה קומוניסטית מרכזית בזכות עצמה) בחר בשם המשפחה של אשתו.

קישינבסקי שהה בברית המועצות עד שנת 1931, כאשר עבר לרומניה. נעצר בשנת 1940 ועבר בבית הכלא את תקופת מלחמת העולם השנייה. בבית הכלא התקרב מאוד לגאורגה גאורגיו-דז'. קישינבסקי נחשב האידאולוג והתועמלן הראשי של המפלגה הקומוניסטית הרומנית בשנים 1944–1957. הוא היה בעל תפקיד משמעותי באינטריגות שהביאו להדחת אנה פאוקר, למותו של לאורנציו פטרשקנו, ולמשפטו של ואסילה לוקה.

בישיבה שערכה הלשכה הפוליטית של מפלגת הפועלים הרומנית (המפלגה הקומוניסטית הרומנית) ב-14 בינואר 1953 הוחלט לפרק את ועדות המיעוטים האתניים, כולל של היהודים. יוסיף קישינבסקי אמר באותה ישיבה:

בתקופת הדה-סטליניזציה בברית המועצות, בשנת 1956, קישינבסקי ומירון קונסטנטינסקו הציעו להנהיג הקלות גם ברומניה, אך הצעותיהם נדחו, ובשנת 1957 הם סולקו מהלשכה הפוליטית בטענה ש"ניסו להוביל את המפלגה אל אנרכיה ליברלית ורוויזיוניסטית". בשנת 1960 איבד גם את מקומו בוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית.

בנו הבכור היגר לקנדה, שני בנים אחרים עלו לישראל, ורק הצעיר בבניו נשאר ברומניה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים רומנים
קטגוריה:קומוניסטים רומנים
קטגוריה:אנטישמיות ברומניה: אישים
קטגוריה:אוטואנטישמיות
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1905
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1963
קוצרים

Astrobunus laevipes
Dicranopalpus ramosus
Pantopsalis listeri
Pettalus
Anelasmocephalus cambridgei
קוֹצְרִים או רַגְלָבִישָׁאִים (שם מדעי: Opiliones) היא סדרה של פרוקי-רגליים במחלקת העכבישנים.

הקוצרים מאופיינים ברגליים ארוכות מאוד. בניגוד לעכבישאים הראשחזה והבטן מאוחים, פרקי הבטן נראים. אין להם בלוטות ארס ובלוטות טוויה. גפי הפה הקדמיים מזכירים מלקחיים, והם בעלי שתי עיניים. מקור השם כנראה בתנועות הפרכוס של רגלי הקוצרים כאשר הן נושרות מהגוף.

==המיון המדעי של סדרת הקוצרים==
* תת-סדרה כְּפוּפֵי-עַיִן (Cyphophthalmi)
**אינפרא-סדרה Boreophthalmi
****משפחה Sironidae
****משפחה Stylocellidae
**אינפרא-סדרה Scopulophthalmi
****משפחה Pettalidae
**אינפרא-סדרה Sternophthalmi
****משפחה Troglosironidae
***על-משפחה Ogoveoidea
****משפחה Neogoveidae
****משפחה Ogoveidae
* תת-סדרה אֲרֻכֵּי-רֶגֶל (Eupnoi)
***על-משפחה Caddoidea
****משפחה Caddidae
***על-משפחה Phalangioidea
****משפחה Monoscutidae
****משפחה Neopilionidae
****משפחה קצריים (Sclerosomatidae)
****משפחה ארכרגליים (Phalangiidae)
* תת-סדרה חוֹבְבֵי-רַקְבּוּבִית (Dyspnoi)
***על-משפחה Acropsopilionoidea
****משפחה Acropsopilionidae
***על-משפחה Ischyropsalidoidea
****משפחה Ischyropsalididae
****משפחה Sabaconidae
****משפחה Taracidae
***על-משפחה Troguloidea
****משפחה בַּרְדְּסוֹנִיִּים (Dicranolasmatidae)
****משפחה נימרגליים (Nemastomatidae)
****משפחה Nipponopsalididae
****משפחה רגבוביים (Trogulidae)
* תת-סדרה קְטַנֵּי-רֶגֶל (Laniatores)
**אינפרא-סדרה Insidiatores
***על-משפחה Travunioidea
****משפחה Cryptomastridae
****משפחה Nippononychidae
****משפחה Paranonychidae
****משפחה Travuniidae
***על-משפחה Triaenonychoidea
**אינפרא-סדרה Grassatores
***על-משפחה Assamioidea
****משפחה Epedanidae
****משפחה קטן רגליים (Pyramidopidae)
***על-משפחה Phalangodoidea
****משפחה Oncopodidae
****משפחה Phalangodidae
****משפחה Pyramidopidae
***על-משפחה Samooidea
****משפחה Biantidae
****משפחה Escadabiidae
****משפחה Kimulidae
****משפחה Podoctidae
****משפחה Samoidae
****משפחה Stygnommatidae
***על-משפחה Zalmoxoidea
***על-משפחה Gonyleptoidea
****משפחה Agoristenidae
****משפחה Cosmetidae
****משפחה Cranaidae
****משפחה Gonyleptidae
****משפחה Manaosbiidae
****משפחה Stygnidae
* תת-סדרה Tetrophthalmi

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל יקוב סונדול
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1833
רציו דסידנדי

רציו דסידנדי (מלטינית: Ratio decidendi, "טעם הפסק") הוא מונח משפטי שמשמעו הלכה, כלומר לב פסק הדין. הלכה של בית משפט גבוה מחייבת בתי משפט נמוכים יותר. לדוגמה הלכות של בית המשפט העליון מחייבות את בית משפט השלום והמחוזי.

המונח שגור במדינות בהן המשפט הוא מהסוג המכונה "אנגלו אמריקאי", או "המשפט המקובל" כגון אנגליה, ארצות הברית, ניו זילנד, אוסטרליה, קנדה וישראל, אך לא קיים במדינות בהן המשפט הוא מסוג המכונה "קונטיננטלי" או "אינקוויזיטורי". במדינות המשפט הקונטיננטלי כגון צרפת, גרמניה ואיטליה לא קיימת הלכה מחייבת, ועל כן בתי המשפט הנמוכים לא חייבים ללכת בדרכם של בתי המשפט הגבוהים מהם.

בפסק דין יש בדרך כלל מספר חלקים:
עובדות, יישום הדין על העובדות (זה הרציו), ואוביטר דיקטום (הערת אגב, כלומר כל מה שהוא לא עובדות ורציו).

קטגוריה:מונחים משפטיים
קטגוריה:המשפט המקובל
קטגוריה:לטינית: מונחים משפטיים
נורת'קוט פרקינסון

סיריל נורת'קוט פרקינסון (באנגלית: Cyril Northcote Parkinson; 30 ביולי 1909 – 9 במרץ 1993) היה היסטוריון וחוקר מינהל ציבורי בריטי. נודע בעיקר בשל ספרו ההומוריסטי למחצה שיצא לאור בשנת 1957, "חוק פרקינסון".

פרקינסון בחן בשנות החמישים את הקשר בין מספר העובדים בשני משרדים מהמגזר הציבורי בבריטניה לבין מספר המשימות שמילאו. התברר שככל שהצטמצמו משימותיהם של ארגונים אלה כך גדל מספר המועסקים בהם. מכאן הסיק פרקינסון כי בסקטור הציבורי אין קשר בין העבודה הנדרשת לבין כוח האדם שהוקצה לביצועה. בעקבות זאת, ניסח פרקינסון את החוק הראשון הנושא את שמו, לפיו "העבודה מתרחבת עד לניצול כל הזמן שהוקצב להשלמתה".

בשנת 1980 ערך האדריכל ישראל גודוביץ תערוכה שעסקה במינהל הציבורי הישראלי. לקראת האירוע הזמין את פרקינסון להשתתף ולהיות אורח הכבוד בפתיחת התערוכה. פרקינסון ענה בחיוב ובואו לישראל זכה להד תקשורתי רחב.

==ספריו בתרגום עברי==
* חוק פרקינסון: ועוד עיונים בבעיות מינהל; עברית: יוסף נדבה; רישומים: ר' אוסבורן וא' לנקסטר, תל אביב: הדר, תש"ך. (הופיע במהדורות נוספות)
** החוק; מאנגלית: פאני מאוריבר, תל אביב: אור עם, תשמ"א 1981. (מהדורה חדשה)
* החוק והרווחים; רישומים: רוברט אוסבורן ואוסברט לנקסטר; עברית: יוסף נדבה, ירושלים: סטימצקי, תש"ך.
* ס' נורתקוט פרקינסון, מ"ק רוסטומז'י, הדרך לצמרת: כיצד להיות "בוס" בלי כיב קיבה, כדורי הרגעה והתקפי לב; ציורים: ר' צ’אקרשוארטי; מאנגלית: פאני מאוריבר, תל אביב: אור עם, תשל"ח.
* ס' נורתקוט פרקינסון, מ"ק רוסטומז'י, על אנשים ועסקים: כיצד למנוע הוצאות מיותרות ולשפר את רווחיות עסקך; ציורים: ר' צ’אקרשוארטי; מאנגלית: פאני מאוריבר, תל אביב: אור עם, תש"ם.
* ס' נורתקוט פרקינסון, מ"ק רוסטומז'י, מה מסתתר מאחורי המאזן: מדריך לבעלי עסקים ולמשקיעים בבורסה; ציורים: ר' צ’אקרשוארטי; מאנגלית: פאני מאוריבר, תל אביב: אור עם, תשמ"ב 1982.
* חוק הגברת פרקינסון; תרגום: פאני מאוריבר, תל אביב: אור עם, תשמ"ד 1983.

==ראו גם==
* מונחים במבנה ארגוני

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* (עם ביקורו בישראל לרגל תערוכתו של ישראל גודוביץ)
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:היסטוריונים בריטים
קטגוריה:תאורטיקנים במדע המדינה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1909
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1993
קסנולית

קסנולית
קסנולית מהעיירה לרצ'מונט במדינת ניו יורק
קסנולית (מיוונית "קסנוס" (ξένος) – "זר" + "ליתוס" (λίθος) – "אבן", כלומר "אבן זרה") הוא חלק סלע שנעטף בסלע אחר גדול ממנו בזמן שהסלע השני נוצר והתקשה. בגאולוגיה המונח "קסנולית" משמש כמעט אך ורק לתיאור סלע הנבלע בתוך סלע יסוד בזמן שהמגמה עולה ומתפרצת. קסנוליתים יכולים להיבלע במגמה לאורך קירות תא המגמה, להיתלש מתוך קירות צינור הלבה המתפרצת או של דיאטרם שהתפוצץ או להיאסף בזרם הלבה על פני כדור הארץ. "קסנוקריסט" (מיוונית "גביש זר") הוא גביש זר בודד שנכלל בתוך גוש סלע יסוד. דוגמאות לקסנוקריסט הם גבישי קוורץ בתוך לבה נטולת סיליקה ויהלומים בתוך דיאטרמים של קימברליט.

למרות שמקובל להשתמש בביטוי "קסנולית" לסלע זר הכלול בסלע יסוד, הגדרה רחבה יותר יכולה לכלול חלקי סלע הכלולים בסלעי משקע. לעיתים מוצאים קסנוליתים במטאוריטים.

על מנת שהסלע הכולל יקרא קסנולית הוא חייב להיות מזוהה כסוג שונה לגמרי של סלע מהסלע שעוטף אותו. אם הסלע הכלול הוא מסוג דומה הוא מכונה "אוטולית" או "הכללה מאותו מקור".

קסנוליתים וקסנוקריסטים מספקים מידע חשוב על ההרכב הכימי של מעטפת כדור הארץ שלא ניתן להגיע אליה בדרך אחרת. סלעי בזלת, קימברליטים, למפרואיטים ולמפרופירים, שנוצרו בחלק העליון של המעטפת מכילים לעיתים חלקי סלעים וגבישים שמשערים כי הם חלק מהמינרלוגיה של המעטפת מהם נוצרו. דוגמה אחת למשל הם קסנוליתים של דוניט, פרידוטיט וספינל בזרמי לבה בזלתית. קימברליטים מכילים בנוסף לקסנוקריסטים של היהלום, רסיסים של לזורליטים בהרכב משתנה. המינרלים נושאי אלומיניום של רסיסים אלו מספקים רמזים לגבי העומק מהם הגיעו הסלעים. פלגיוקלז סידני הוא יציב עד לעומק של 25 קילומטרים, בין 25 קילומטרים ל-60 קילומטרים הצורה היציבה של מינרל האלומיניום היא ספינל. בעומקים גדולים מ-60 קילומטרים, הגארנט, שהוא מינרל דחוס יותר נהיה המינרל נושא האלומיניום. כמה קימברליטים מכילים קסנוליתים של אקלוגיט הנחשב לתוצר התמרה בלחץ גבוה של הקרום האוקיאני הבזלתי, המסוגל לחדור באזורי הפחתה דרך הפרידוטיט של המעטפת העליונה עד לעומק של 670 קילומטרים.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Blatt, Harvey, and Robert J. Tracy (1996) Petrology, W. H. Freeman, 2nd ed. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פטרולוגיה
חומצה בורית

חומצה בורית (מוכרת גם בתור מי בור, באנגלית: Boric acid) היא חומצת לואיס חלשה על בסיס בור. לרוב משמשת כחומר חיטוי אנטיספטי, חומר הדברה לחרקים, חומר מונע דלקה ובתהליך תפיסת נייטרונים בכורים גרעיניים. מגע של חומצה בורית בלהבות גורם להן להיצבע בירוק.

החומצה B(OH)<sub>3</sub> היא אבקה לבנה מסיסה, כמינרל נקראת sassolite. חומצה בורית הוכנה לראשונה על ידי וילהלם הומברג (Wilhelm Homberg) במאה ה-18 על ידי סתירה של בוראקס בחומצה מינרלית. 
B(OH)<sub>3</sub> הוא חומצה בשל הימצאות אורביטל p ריק המסוגל לקבל זוג אלקטרונים לא קושר. במים התגובה החומצית תהיה
<math>B(OH)_3 + H_2O \Rightarrow B(OH)_4^- +H^+ ; pKa = 9.24</math>
בחימום ל-170°C נפלטת מולקולת מים ומתקבלת חומצה מטא-בורית metaboric acid HBO<sub>2</sub> שמסיסותה במים קטנה. חומצה מטא-בורית ניתכת ב-236°C וכאשר מחממים מעל 300°C מתקבלת חומצה טטרה-בורית או pyroboric acid, H<sub>2</sub>B<sub>4</sub>O<sub>7</sub>
בתמיסה מיימית בריכוזים הגבוהים מ 0.025M וב pH 7–10 נוצרים אניונים פוליבוראטיים, למשל יון הטטרה-בוראט.

4B(OH)<sub>4</sub><sup>−</sup> + 2H<sup>+</sup> -----> B<sub>4</sub>O<sub>7</sub><sup>2−</sup> + 9H<sub>2</sub>O 

פרט לטטרה-בוראט ניתן לסנתז גם פולי-בוראטים נוספים כדיבוראט, טרי-בוראט פנטהבוראט וכדומה. מוצאים בפולי-בוראטים גם יחידות משולשות BO<sub>3</sub> וגם טטראדרים BO<sub>4</sub> ככל שעולה המטען השלילי יש יותר טטראדרים כך למשל ל-<math>KB_5O_8\bullet 4H_2O</math> יש טטראדר BO<sub>4</sub> אחד וארבעה משולשי BO<sub>3</sub> ואילו ל-<math>Ca_2B_6O_{11}\bullet7H_2O</math> יש ארבעה טטראדרים BO<sub>4</sub> ושני משולשי BO<sub>3</sub>.
חומצה בורית מגיבה עם כהלים וחומצה גפרתית לקבלת אסטרים B(OR)<sub>3</sub> שהם נוזלים שקופים. מתגובה עם פולי-כהלים (אתילן גליקול למשל) נוצרים קלאטים יציבים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:חומצות
קטגוריה:בור: תרכובות
טורגאו

טורגאו (בגרמנית: Torgau) היא עיר במזרח גרמניה, השוכנת על גדות הנהר אלבה. העיר טורגאו ידועה בעולם בשל היותה מקום המפגש הראשון בין הצבא האדום לבין צבא ארצות הברית בשלהי מלחמת העולם השנייה.

מאז ימי הביניים המוקדמים התקיימה עיירה סלאבית בשם טורגאו, במאה העשירית העיירה נפלה לידי האימפריה הרומית הקדושה שגרמנה אותה ופיתחה אותה.

בשנת 1627 הוצגה בעיר האופרה הגרמנית הראשונה בהיסטוריה, "דפנה" מאת היינריך שיץ.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:סקסוניה: ערים
CICS

CICS (מבוטא בישראל "סִי-אַיי-סִי-אֶס") הוא שרת יישומים לניהול תנועות הפועל בעיקר על מחשבים מרכזיים של חברת IBM תחת מערכות ההפעלה z/OS ו-z/VSE לדורותיהן. השם CICS הוא ראשי תיבות של Customer Information Control System, אך השם המלא כמעט שאינו בשימוש. שרת היישומים CICS פועל גם על גבי פלטפורמות חומרה ומערכות הפעלה אחרות, בגרסה הנקראת TXSeries. הגרסה למערכת ההפעלה z/OS היא הפופולרית ביותר מבין גרסאות המוצר.

CICS מאפשר פיתוח יישומים במגוון שפות תכנות: 
COBOL,
PL/I, 
C,
C++, 
אסמבלר 
ו-Java.
שפת COBOL היא השפה הנפוצה ביותר לפיתוח תוכנה במערכת זו. CICS נחשב לאחת ממערכות התוכנה הוותיקות בעולם - גרסתו הראשונה של המוצר הוצגה ב-8 ביולי 1969 ופיתוח המוצר נמשך גם כיום (2013), עם גרסה חדשה פעם בשנתיים בממוצע. מחזורי הפיתוח הרבים שעבר המוצר הפכו אותו עם השנים לאחד ממוצרי התוכנה היציבים בעולם, ואמינותו היא שם דבר בתעשיית התוכנה. חידושים רבים בתחום הנדסת תוכנה וארכיטקטורת התוכנה נוסו לראשונה בקנה מידה גדול ב-CICS, ופעמים רבות הצלחתם שימשה לעידוד מגמות אלה בתעשייה. בין החידושים הבולטים ניתן למנות את השימוש בשיטות פורמליות לאימות תוכנה ובמיוחד השימוש הרחב בשפת המפרט Z.

אנליסטים מעריכים שיותר מ-90% מחברות Fortune 500 עושות שימוש במוצר. בישראל, המוצר משמש כפלטפורמה העיקרית של כל הבנקים הגדולים, חלק מחברות הביטוח, חברות תעשייתיות גדולות, וחלק ממשרדי הממשלה.

== מאפייני התוכנה ==
CICS הוא שרת יישומים לניהול תנועות ונחשב כתווכה. כשרת יישומים, המוצר מתוכנן לשפעול והרצת תוכניות קצרות במקוון ובמקביל, ולניהול משאבי עיבוד ביעילות. כמערכת לניהול תנועות, המוצר מתוכנן להריץ תנועות בדרך אטומית ומבודדת בהתאם לעקרונות ACID, ולנהל משאבי קלט/פלט (I/O) ביעילות. ייחודו של CICS הוא במיזוג שני ההיבטים השונים לכדי מערכת ממוטבת אחת בעלת ממשק תכנות יישומים נוח ופשוט לשימוש.

* ממשק תכנות היישומים מבוסס על הרחבת שפת התכנות בערכת פקודות המפורשות, קודם להידור, על ידי מפרש-מקדים הממיר אותן לתחביר תקני בשפת התכנות. לדוגמה, בשפת COBOL תראה קריאה לשירות של CICS כך:
<div dir="ltr">
 EXEC CICS
 SEND MAPSET(MPS1) MAP(MP1)
 END-EXEC.
</div>

== הגייה ==
השם CICS מבוטא באופן שונה במדינות שונות:
* בישראל ובארצות הברית השם מבוטא כרצף האותיות המרכיבות אותו: "סִי-אַיי-סִי-אֶס" (C-I-C-S).
* בבריטניה, קנדה, אוסטרליה, צרפת, בלגיה ומדינות נוספות השם מבוטא "קיקס" (Kicks).
* בגרמניה השם מבוטא "זיקס" (Zicks).
* בספרד השם מבוטא "ת'יקס" (Thicks).
* בברזיל, פרו ומקסיקו השם מבוטא "סיקס" (Sicks).

== ראו גם ==
* z/OS
* IMS/DC
* שרת יישומים
* תווכה מוכוונת מסרים
* Tuxedo

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.ibm.com/cics/35 אתר חגיגות ה-35 ל-CICS] 
* [https://web.archive.org/web/20040924073107/http://www.yelavich.com/ אתר בנושא CICS]
<div style="direction: ltr;">
* Dr Geoff Sharman, "[https://web.archive.org/web/20141023013046/http://www.bcs.org/upload/pdf/advprog-apr06.pdf Why is CICS Still Alive?]", July 2005 
* "[https://web.archive.org/web/20141018204337/http://www.zois.co.uk/tpm/cics.html CICS Overview]", July 2005,ZOIS's Home 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תווכה
קטגוריה:תוכנות מבית IBM
ארנסט וילהלם בוהלה

ארנסט וילהלם בוהלה (בגרמנית: Ernst Wilhelm Bohle; 28 ביולי 1903 - 9 בנובמבר 1960) היה ראש ארגון החוץ של המפלגה הנאצית במשך כל שנות קיומו של הרייך השלישי - מ-1933 ועד 1945.

==ביוגרפיה==

בוהלה נולד באנגליה וגדל בדרום אפריקה. את לימודיו סיים בברלין, וב-1932 הצטרף למפלגה הנאצית. בספטמבר 1933 הצטרף כחבר באס אס, שם עלה בסולם הדרגות עד לדרגת גנרל. בוהלה היה בין שאר תפקידיו גם נציג מחוז וירטמברג ברייכסטאג, וחבר בכיר בצוות של רודולף הס. בוהלה היה האחראי על חברי המפלגה מחוץ לשטחי הרייך הגרמני כראש ארגון החוץ של המפלגה הנאצית, ולפי עדותו שמסר במשפט: "המסר והעיקרון היה לשמור על החוקים של המדינה שבהם אתם אורחים, השאירו את ענייני הפנים של המדינה בה אתם חיים בידי התושבים המקומיים, אל תתערבו בענייני פנים אפילו לא בשיחה".

עם סיום המלחמה הועמד לדין במשפט השגרירים במסגרת משפטי נירנברג הנוספים, שם הואשם בשלושה סעיפים – פשעים נגד השלום, פשעי מלחמה כנגד אוכלוסייה אזרחית, וחברות בארגון פשע - האס אס. על סעיף זה הודה, הורשע, ונידון לחמש שנות מאסר באפריל 1949. לאחר 8 חודשי מאסר קיבל חנינה ועבר להתגורר בהמבורג.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:אנשי אס אס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קלן
קטגוריה:דיפלומטים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1960
רומן גרפי

תצוגה של רומנים גרפיים
רומן גרפי (באנגלית: Graphic Novel) הוא סוג של ספר קומיקס המכיל בדרך כלל עלילה ארוכה ומורכבת, בדומה לעלילת רומנים או נובלות (תלוי באורך והיקף העלילה, כולל מספר העמודים בספר). להבדיל מרצועת הקומיקס המכילה תכנים מבדחים ומשעשעים, התכנים ברומן הגרפי לרוב אינם קומיים ומיועדים לרוב למבוגרים.

==הפצה==

הרומנים הגרפיים מודפסים לרוב בכריכות קשות ועמידות יותר מאשר חוברות הקומיקס. הם לעיתים מודפסים בחלקים - כמו קומיקס בהמשכים, בשל שיקולים כגון בעיות כספיות או עקב החלטת חברת ההוצאה לאור.
רומנים גרפיים ידועים שפורסמו בהמשכים, לפני שאוגדו לכרך אחד, הם למשל "Watchmen" של אלן מור ו-"Box Office Poison" של אלכס רובינסון . חברות הקומיקס מאגדות סדרות מוגבלות ומשווקות אותן כרומן גרפי.

==היסטוריה==

==אדפטציה לרומן גרפי==
* "תמרה דרו", מאת פוזי סימונדס, היא רצועת קומיקס שבועית שיצאה לאור כרומן גרפי וגם כסרט קולנוע בשם זה, ונוצרה על פי ספרו של תומאס הרדי, "הרחק מהמון מתהולל".
* "שי ועגנון" הוא עיבוד לקומיקס, בידי שי צ'רקה, של שלושה מסיפורי ש"י עגנון - "מאויב לאוהב", "מעשה העז" ו"האדריכל והקיסר".
* הסיפור "יגון", מאת אנטון צ'כוב (בתרגומם של מ.ז. וולפובסקי ועמנואל ביחובסקי) עובד לרומן גרפי בידי אילנה זפרן.
* סרט הקולנוע "באטמן" מ-1989 בבימויו של טים ברטון עובד לרומן גרפי על ידי דניס אוניל וג'רי אורדוויי.

==ביקורות על המונח==

== קישורים חיצוניים ==
* שירה קדרי-עובדיה, [http://www.bac.org.il/society/article/mhvtz-lmsgrt-19291 מחוץ למסגרת: קווים לדמותו של הרומן הגרפי], בית אבי חי, 5 בפברואר 2014
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:סוגות ספרותיות
יתים גורג'י

פסלו של יתים גורג'י בטביליסי, על יד קתדרלת סיוני]]
יֶתים גוֹרג'י (בגאורגית: იეთიმ გურჯი), או בשם האמיתי, יתים איבראימיס דזה דבר'ישווילי (גאורגית: იეთიმ იბრაიმის ძე დაბღიშვილი; 1875 – 15 ביולי 1940) היה משורר עממי, מעין טרובדור גאורגי, שכתב בגאורגית, ארמנית ואזרית.

== ביוגרפיה ויצירה ==
גוֹרג'י נולד בשנת בטביליסי, שהייתה תחת שליטת האימפריה הרוסית בשנים אלה, היותה את המרכז המנהלתי של פלך טביליסי ובירת מלכות המשנה של הקווקז. בין השנים 1905–1907 הוא עבד בשדה נפט בבאקו. לאחר מכן היה כלוא ארבע שנות מאסר בכלא של האימפריה הרוסית, בגין השתתפות בהפגנות כנגד המשטר. 

את שיריו הראשונים החל לכתוב בשנת 1895. בשיריו, שאותם ביצע בעצמו, מתוארים חיי אנשי הבוהמה של טביליסי הישנה, של סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, כמו גם של הבורגנות ופשוטי העם, מצוקותיהם, אכזבותיהם וכו'. נושאים נוספים המופיעים תכופות בשיריו הם אהבה, לאומיות גאורגית, רדיפת הצדק והאמת. 

סיפרו הראשון, "הפואמה של אנַבּאג'י" ("ანაბაჯის ლექსი"), הוצא לאור ב-1909. לאחר מכן, בשנת 1911, יצאו לאור אוסף של פואמות קצרות, "פואמות חדשות ושירים" ("ახალი მგოსანი და სიმღერები"), בשנת 1913 פורסמו "הפואמות החדשות של יתים" ("იეთიმის ახალი ლექსები") ובשנת 1914, "טנגו" ("ტანგო").

בשנת 1958 הוציאו לאור יוסב גרישאשווילי ואנדו טאבדזה אוסף של מספר מיצירותיו, בשם "פואמות נבחרות".

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררים גאורגים
קטגוריה:אישים הקבורים בפנתאון דידובה

קטגוריה:ילידי 1875
קטגוריה:נפטרים ב-1940
ספר העלילות

ספר העלילות או "העלילות של מארי דה פרנס" (בצרפתית: Lais de Marie de France) הוא קובץ של תריסר עלילות ברטוניות, שירים עלילתיים קצרים הכתובים בניב האנגלו-נורמאני, המתמקדים באופן כללי בפיאור עקרונות האהבה הנאצלה דרך הרפתקאות גיבוריהם. מעט מאוד ידוע על המחברת, מארי, מלבד העובדה שהיא נולדה בצרפת, מה שהוביל לכינוי "מארי דה פרנס". על-פי האמונה הרווחת היא חיה באנגליה בזמן שכתבה את ספר העלילות, בשלהי המאה ה-12.

== מבנה == 
העלילות, הכתובות בחריזה במשקל מתומן, זכו לתשומת לב בשל הילולן את האהבה, ייחודיות הדמויות, וחיוּת התיאורים - סימן ההכר של ספרות התקופה. אורכם של השירים נע בין 118 שורות ב"יערת הדבש" ועד 1184 שורות באלידוק.

חמישה כתבי-יד שונים כוללים אחת או יותר מהעלילות, אך רק אחד - הרלי 978, כתב-יד בן המאה ה-13 השוכן בספרייה הלאומית הבריטית - משמר את כל התריסר. אוסף זה כולל גם פתח-דבר בן 56 שורות, בו מתארת מארי את מניעיה לחיבור העלילות. בפתח-הדבר כותבת מארי שהיא קיבלה השראה מהדוגמה של היוונים הקדמונים והרומים ליצור משהו שיהיה מבדר ומטיף מוסר גם יחד. היא גם מצהירה על רצונה לשמר למען הדורות הבאים את המעשיות ששמעה בנעוריה.

שתיים מהעלילות של מארי - לנבל, יצירה אהובה מאוד שעובדה מספר פעמים לאורך השנים (לרבות "סר לנפל" באנגלית ביניימית), ו"שברפואל" (יערת-הדבש), יצירה קצרה על טריסטן ואיזולדה - מזכירות את המלך ארתור ואבירי השולחן העגול. העלילות של מארי דה פרנס היו בין המבשרות על יצירות מאוחרות בנושא, ומארי הייתה ככל הנראה בת-זמנו של כרטיאן מטרואה, שכתב סיפורים על ארתור.

==העלילות==
(רשימה זו סודרה לפי גרסת כתב-היד הרלי 978.)
{|border="0"|
|-
|valign="top"|
* גיזְ'מָאר ("Guigemar")
* אקיטן ("Equitan")
* המֵילה ("Le Fresne")
* אדם זאב ("Bisclavret")
* לַנְבָל ("Lanval")
* Les Deux Amanz ("שני האוהבים")
|valign="top"|
* יונק
* Laustic ('הזמיר')
* מילן
* Chaitivel ("ארבעת האבלים")
* Chevrefoil ("יערת-הדבש")
* אלידוק
|}

==לקריאה נוספת==
* סיפורי מארי דה פרנס, בתרגומה של ד"ר טובי ביברינג, הוצאת כרמל, 2015.
* אריה סתיו, עלילות אבירי השולחן העגול - מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.umanitoba.ca/faculties/arts/french_spanish_and_italian/leslais.htm ספר העלילות] באתר אוניברסיטת מאניטובה
* [http://www.english.ufl.edu/exemplaria/intro.html תרגום מחורז לאנגלית] של חלק מהשירים פרי עטה של ג'ודית שואף
* 
* 
* דניאלה גורביץ', [http://www.youtube.com/watch?v=VK7EgrOThEY מארי דה פראנס] הרצאה מתוך הקורס: "Imagi(nation מה בין מציאות לבדיה? הפקולטה למדעי הרוח, אוניברסיטת בר-אילן, אפריל 2010

קטגוריה:ספרים צרפתיים
קטגוריה:ספרי שירה
קטגוריה:ספרי המאה ה-12
אורה חדשה

[[בית ויס ברחוב הרצל 2 פינת אחד העם, ששימש בין השאר כמשכנה של חברת "אורה חדשה"]]
אורה חדשה הייתה חברת הסרטים הראשונה בארץ ישראל. נוסדה ב-1914 על ידי עקיבא אריה ויס.

כמו בכל מפעליו האחרים בארץ, גם באמצעות חברה זו, ויס רצה לקדם את יישוב ארץ ישראל. החברה פעלה בעליית הגג, בביתו ברחוב הרצל 2 בתל אביב. ויס צילם ממראות הארץ על מנת להוכיח לבני הארץ וליהודי הגולה שאפשר לחיות בארץ ולגאול אותה משיממונה.

ויס תכנן את מכונות הפיתוח של הסרטים, ועל פי עדותו, אפשר היה לפתח 1,000 מטרים ביום אחד. סרטיו הוצגו בראינוע עדן ובסינמה בירושלים, אך עד היום לא נמצא אף אחד מהסרטים.

בימי מלחמת העולם הראשונה, ויס גלה עם משפחתו לטבריה, ופעילות החברה נפסקה. כשחזר לתל אביב, העיד ביומנו שעם חזרתו הוציא את מצלמת הראינוע שלו מהבור בגינת ביתו שבו טמן אותה, צילם ובדק אם לא נגרמו לה נזקים.

עם תום המלחמה והצהרת בלפור ויס צרף שותפים לחברה וקיווה שהיא תתבסס ותתרחב, אך לא נחל הצלחה. מסמך משנת 1928 מעיד על מכירת הציוד של החברה על ידי ויס, וממנו לומדים שפעילות החברה נפסקה בסמוך לכך.

==קישורים חיצוניים==
* ([http://www.snunit.k12.il/heb_journals/katedra/73139.html גרסת html] באתר סנונית)
* 

קטגוריה:חברות ביישוב
קטגוריה:חברות להפקת סרטים
קטגוריה:היישוב: קולנוע
עודד שעשוע

עודד שעשוע (נולד ב־10 בפברואר 1982) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הרכז בקבוצות בליגת העל ובליגה הלאומית בין השנים 2000–2020. גובהו 1.86 מטרים. כיום משמש שעשוע כמנכ"ל ארגון שחקני הכדורסל.

== קורות חייו ==
שעשוע גדל בהפועל גבעתיים אך כבר כנער עבר למכבי רמת גן, עימה זכה גם באליפות ליגת הנוער. במקביל היה השחקן המוביל בנבחרת הכדורסל של תיכון בליך.

עונת הפריצה שלו באה בעונת , במדי עירוני רמת גן, כשאת הקבוצה אימן ארז אדלשטיין. כבר בתחילת העונה ביסס את מעמדו כשחקן שישי, וכשרכז הקבוצה, ליאור ליובין, נפצע לקראת סיום העונה, מילא את מקומו בהצלחה רבה ובביטחון שהפתיע רבים. באותה עונה הגיעה רמת גן עד לגמר הפלייאוף, ושעשוע נבחר לתגלית העונה בליגת העל בכדורסל.

ב-2004 ירדה רמת גן לליגה הלאומית. שעשוע עזב את הקבוצה, ושיחק בהפועל תל אביב, באליצור אשקלון ובמכבי ראשון לציון. ב-2009 הצטרף לעירוני נהריה, וירד עמה לליגה הלאומית בסוף העונה.

שעשוע שיחק בנבחרת הנוער עד גיל 18 שזכתה במקום העשירי באליפות אירופה בשנת 2000, ובנבחרת העתודה שזכתה במקום העשירי בשנת 2002.

שעשוע נחשב לשחקן בעל אוריינטציה הגנתית, לשומר ולחוטף טוב, אך אחוזי הקליעה שלו אינם גבוהים.

ב-2020 לאחר כ-20 שנות קרירה הודיע שעשוע על פרישה ממשחק פעיל ומונה למנכ"ל ארגון שחקני הכדורסל.
== קישורים חיצוניים ==

* אריאל ימיני, [https://web.archive.org/web/20170822134556/http://mynethodhasharon.co.il/article/164838 שעשוע של משחק], Mynet הוד השרון, 5 באפריל 2017

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי בית ספר מצדה (גבעתיים)
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:כדורסלני הפועל מרנין-קריית טבעון
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלני עירוני אשקלון
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
ביתן ברצלונה

220px
220pxפנים המבנה
ביתן ברצלונה הוא כינויו של הביתן הגרמני בתערוכה העולמית של ברצלונה (1929), שתוכנן על ידי האדריכל הגרמני לודוויג מיס ואן דר רוהה. הביתן נחשב לאבן דרך חשובה בהיסטוריה של האדריכלות המודרנית.
== הקמה ==
המבנה, שלא היה לו שימוש מיוחד אלא נבנה לשם תצוגה, התאפיין בצורה פשוטה למדי, אף כי נעשה בו שימוש בחומרים יקרים כגון שיש ואבן טרוונטין. ייחודו של המבנה התבטא בפריצת הדרך המחשבתית לגבי צורתה של אדריכלות, תפיסת החלל, שימוש חדש בחומרי בנייה ועיצוב מינימליסטי, שהתממש בזכות פרטי בניין מתוחכמים.

הביתן עמד על פודיום רחב ושטוח לצד בריכת השתקפות, והיה לו גג שטוח הנסמך על 8 עמודי פלדה דקים. החלוקה הפנימית שלו הייתה על ידי קירות בודדים שאינם מתחברים זה לזה או לתקרה, אשר יצרו סוג חדש של חללים שהיו חדשניים מאוד בתפישתם לתקופה זו. רעיון "החלל הזורם" מומש גם בעזרת קירות זכוכית.

מיס ואן דר רוהה עיצב עבור הביתן יחד עם שותפתו אז, המעצבת לילי רייך, את "כיסא ברצלונה". נטען כי שניים מכיסאות אלה שימשו את בני הזוג המלכותי הספרדי, שהגיעו לבקר בביתן. הכיסא זכה להצלחה רבה, נמכר באלפים גם לאחר היריד העולמי, ונחשב עד היום למקרה מבחן בהיסטוריה של העיצוב התעשייתי.

כפי שהיה נהוג בתערוכות עולמיות, בסיומה של התערוכה הביתן פורק, וחלקיו מוספרו, נארזו, ונשלחו ברכבת לגרמניה. מסיבות שאינן ברורות עד היום נעלמו מרבית חלקי הביתן במהלך המעבר. בשל חשיבותו הגדולה שוחזר המבנה באתרו המקורי, תוך שימוש בחומרים זהים לאלו שנעשה בהם שימוש בסוף שנות ה-20. החל משנת 1986 ניצב הביתן המשוחזר בברצלונה, ופתוח לקהל הרחב.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.nou-sera.com/architect/mies.html#Anchor-14553 סרטונים של הביתן באתר Youtube]
* [http://michaelarch.wordpress.com/2009/09/23/%d7%a1%d7%99%d7%91%d7%95%d7%91-%d7%91%d7%91%d7%99%d7%aa%d7%9f-%d7%94%d7%92%d7%a8%d7%9e%d7%a0%d7%99-%d7%a9%d7%9c-%d7%9e%d7%99%d7%a1-%d7%95%d7%90%d7%9f-%d7%93%d7%a8-%d7%a8%d7%95%d7%94-%d7%91%d7%a8/ תמונות וסקירה אדריכלית] באתר 'חלון אחורי', 9/09.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ברצלונה: מבנים
קטגוריה:מבנים שתכנן לודוויג מיס ון דר רוהה
קטגוריה:אדריכלות מודרנית
קטגוריה:התערוכה העולמית של ברצלונה (1929)
אחמד זוויל

אַחְמַד חַסַן זֶווֵיל (בערבית: أحمد حسن زويل; באנגלית: Ahmed Hassan Zewail; 26 בפברואר 1946 – 2 באוגוסט 2016) היה כימאי מצרי-אמריקני שזכה בפרס נובל לכימיה בשנת 1999 על עבודתו החלוצית בחקר תגובות כימיות בטווחי זמן קצרים ביותר. הוא כיהן כפרופסור בקתדרה לכימיה ע"ש לינוס פולינג, פרופסור לפיזיקה ומנהל המרכז לביולוגיה פיזית למדע וטכנולוגיה אולטרה-מהירים במכון הטכנולוגי של קליפורניה.

==ביוגרפיה==

זוויל נולד בדמנהור, 60 קילומטרים דרום-מזרחית לאלכסנדריה, וגדל בדאסוק במשפחה מוסלמית. הוא היה בנם של חסן זוויל, מכונאי במקצועו שעבד בהמשך כפקיד ממשלתי, ושל אשתו, רווחיה דאר.
סיים תואר ראשון באוניברסיטת אלכסנדריה ואחר כך עבר לארצות הברית, שם קיבל תואר דוקטור מאוניברסיטת פנסילבניה. לאחר מחקר בתר-דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, עבר בשנת 1976 למכון הטכנולוגי של קליפורניה (Caltech) ומאז ועד מותו כיהן בו כחוקר. בשנת 1990 מונה לראש הקתדרה לכימיה פיזיקלית על שם לינוס פאולינג.

בעבודתו פיתח זוויל שיטה למעקב אחר אטומים ומולקולות במהלך התגובה הכימית, באמצעות הבזקי לייזר מהירים במרווחי זמן של פמטו-שניות (femtoseconds). כך התחקה במדויק אחר שבירתו של הקשר הכימי ויצירתו מחדש, והוכיח את קיומם של תוצרי ביניים שהיו תאורטיים בלבד לפני כן.

בשנת 1993 הוענק לאחמד זוויל, בישראל, פרס וולף לכימיה. בשנת 1999 היה למצרי השלישי שקיבל פרס נובל, אחרי אנואר סאדאת בשנת 1978 (פרס נובל לשלום) ונגיב מחפוז בשנת 1988 (פרס נובל לספרות). מאז עסק זוויל, לצד מחקרו, גם בפעילות ציבורית, א-פוליטית, להנחלת המחקר המדעי התקין במדינות מוסלמיות, במדינות ערב ובמיוחד במצרים.

==חיים פרטיים==
אחמד זוויל היה נשוי פעמיים. את אשתו הראשונה הכיר בעת לימודיו באוניברסיטת אלכסנדריה. הוא התגרש ב-1979 ובשנת 1989 התחתן שוב עם רופאה ממוצא סורי, דמה פאהם. נולדו לו ארבעה ילדים, שניים מכל מערכת נישואים.

==פרסים ואותות הוקרה==

==ספרים==
*1992 - The chemical bond: structure and dynamics
*1994 - Femtochemistry: ultrafast dynamics of the chemical bond שני כרכים
*2008 - Physical biology: from atoms to medicine

===אוטוביוגרפיה===
*2002 - Voyage through time. Walks of life to the Nobel Prize

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20051024002343/http://www.its.caltech.edu/~femto/ אתר האינטרנט של זוויל במכון הטכנולוגי של קליפורניה]
* [http://nobelprize.org/chemistry/laureates/1999/press.html/ פרס נובל בכימיה לשנת 1999] באתר פרס נובל
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:מדענים מצרים
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס וולף לכימיה
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:זוכי פרס נובל מצרים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:מדענים מוסלמים
קטגוריה:מדענים ערבים
קטגוריה:כימאים פיזיקליים
קטגוריה:זוכי מדליית דייווי
קטגוריה:זוכי מדליית בנג'מין פרנקלין
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:מהגרים ממצרים לארצות הברית
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מבית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן
קטגוריה:מוסלמים אמריקאים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2016
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016