OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'יפ גלדיאטור JT

ג'יפ גלדיאטור JT (באנגלית: Jeep Gladiator (JT)) הוא טנדר מתוצרת יצרנית רכבי השטח האמריקאית ג'יפ חברת בת של קבוצת Chrysler (שם רשמי: FCA US LLC) אשר מיוצר מאפריל 2019 ועד היום בארצות הברית.

=="ג'יפ גלדיאטור JT"==
* דגם "ג'יפ גלדיאטור JT" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות השנתית בלוס אנגלס ב-28 בנובמבר 2018.
* שיווק דגם "ג'יפ גלדיאטור JT" החל באפריל 2019.
* טנדר קבינה (תא נהג) כפולה.
* 4 דלתות.
* מנוע קדמי - 3.6 ליטר מתוצרת קרייזלר.
* מנוע בנזין.
* סוג הנעה: הנעה כפולה 4x4.
* דגם "ג'יפ גלדיאטור JT" משמש לעיתים קרובות לצורך הובלה וגרירה, חריצי הסורג הקדמיים הורחבו כדי לאפשר זרימת אוויר מוגברת וקירור מנוע כבד יותר.
* צמיג רזרבי בגודל מלא מותקן מתחת למיטת המטען של ה-"ג'יפ גלדיאטור JT".
* קיימות ארבע אפשרויות גג שונות כולל גג נשלף.
* דלתות קדמיות ואחוריות הניתנות להסרה מלאה.
* שמשה קדמית שניתן להוריד.
* הדגם כולל ערכת כלים עם הכלים הדרושים להסרת הדלתות ולהורדת השמשה הקדמית.
* מערכת מצלמה קדמית זמינה על גבי הדגם המאפשרת לנהג לראות מכשולים מלפנים ולצידי הרכב בזמן הנסיעה.
* כושר גרירה (דגם סטנדרטי) - 3,200 ק"ג, כושר גרירה מקסימלי - 3,470 ק"ג.

===מחוץ לכביש===
* זווית גישה של 43.6° מעלות.
* זווית מעבר של 20.3° מעלות.
* זווית יציאה של 26° מעלות.

===דגמים===
* "Sport" - מחיר היחידה 33,545 דולר (אפריל 2019, ארצות הברית).
* "Sport S" - מחיר היחידה 36,745 דולר (אפריל 2019, ארצות הברית).
* "Overland" - מחיר היחידה 40,395 דולר (אפריל 2019, ארצות הברית).
* "Rubicon" - מחיר היחידה 43,545 דולר (אפריל 2019, ארצות הברית).
* "(Rubicon Launch Edition) "Launch Edition - מחיר היחידה 62,310 דולר (מ-4 באפריל 2019, ארצות הברית, גרסה במהדורה מוגבלת, 4190 יחידות).

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="140">
קובץ:Jeep Gladiator (JT) 001.jpg | "ג'יפ גלדיאטור JT"
קובץ:Jeep Gladiator (JT) 002.jpg | "ג'יפ גלדיאטור JT"
קובץ:Jeep Gladiator (JT) 003.jpg | "ג'יפ גלדיאטור JT"
קובץ:Jeep Gladiator (JT) 004.jpg | "ג'יפ גלדיאטור JT"
קובץ:Jeep Gladiator JT 2019 1.jpg| "ג'יפ גלדיאטור JT"
</gallery>

==ראו גם==
* ג'יפ גלדיאטור
==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:רכבי שטח ופנאי גדולים
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2018
קטגוריה:כלי רכב אמריקאיים
ג
דודי אדר

דודי אדר (נולדה בשנת 1979) היא שחיינית עבר, אלופת ישראל בשחייה (1993 ו-1994) במשחה ל-100 מטר חזה ובמשחה ל-200 מטר חזה ואלופה ושיאנית המכביה (1993) במשחה ל-200 מטר חזה.

== ביוגרפיה ==
אדר גדלה בכרמי יוסף והתאמנה בקבוצת הפועל גזר. לאחר מכן, היא התאמנה בהדרכתו של לאוניד קאופמן בפנימיית המחוננים בווינגייט והתחרתה עבור קבוצת הפועל נהריה.

===1993===
====אלופת ישראל====
באליפות ישראל שנערכה באפריל 1993 זכתה אדר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:17.04 דקות, לפני ורדה ליטוינובה ממכבי תל אביב כפר המכביה (1:19.50 דקות) וקרן ברנר ממכבי ראשון לציון (1:20.67 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בשיא ישראלי חדש לגילאי 14 ו-15 של 2:44.71 דקות, לפני תמר הראל מהפועל גליל עליון (2:52.33 דקות) ורונה בדלר.

====אלופת המכביה====
בתחרויות השחייה של המכביה ה-14 שנערכו באוניברסיטת תל אביב ביולי 1993 זכתה אדר ב-3 מדליות. 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא מכביה חדש של 2:40.05 דקות, לפני דברה קורי מארצות הברית (2:40.54 דקות) ובכך הייתה לשחיינית הישראלית היחידה שזכתה במדליית זהב במכביה זו. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:14.96 דקות, אחרי דברה קורי שקבעה שיא מכביה חדש של 1:13.26 דקות ולפני ורדה ליטוינובה מישראל (1:16.81 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם הדס פדה, סהר אלוני וקרן רגאל בשיא ישראלי חדש של 4:27.41 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא מכביה חדש של 4:27.25 דקות.

===1994===
באליפות ישראל שנערכה באוגוסט 1994 זכתה אדר בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:15.89 דקות, לפני ענת גולדהמר ממכבי חיפה (1:19.29 דקות) וקרן ברנר ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:41.31 דקות, לפני ענת גולדהמר (2:50.65 דקות) וענבל ירמיהו.

== לקריאה נוספת ==
* אלכס פרלסמן, נופצה הדקה ב-100 מטר, מעריב, 20 באפריל 1993
* אלכס פרלסמן, שני שיאים ומיקי אחד, מעריב, 21 באפריל 1993
* ד"ר ברוך צ'יש, זינוק מוצלח לבריכה: שישה שיאי מכביה ושיא ישראלי ביום הראשון, הארץ, 8 ביולי 1993
* ד"ר ברוך צ'יש, 6 מדליות זהב ביום השני - רק דודי אדר שנייה ב-100 חזה מנעה אכזבה ישראלית, הארץ, 9 ביולי 1993

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחייניות חזה ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:אלופות המכביה: שחייניות
קטגוריה:כרמי יוסף: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
לטריים

לטריים (שם מדעי: Latridae) היא משפחת דגים מסדרת הדקראים החיים במימי האוקיינוס השקט ובקצה הדרום-מזרחי של האוקיינוס האטלנטי והדרומי של האוקיינוס ההודי, בדרך כלל למדפי היבשות באזורים רדודים יחסית כמו באזורי סלעים וערוגות קלפ. דגים אלה דומים לגממיתיים והם בעלי מבנה אליפסי עם סנפיר גבי גבוה, חוטם דק ומחודד וסנפירי גחון קצרים. הזנב מעט יותר ארוך משאר הגוף וצורתו משולשת. 

דגים אלה קטנים יחסית בין 20 ס"מ ל-1.8 מטר והם בעלי פסים כהים לאורכם. הלסתות קשיחות וקצרות והסנפירים בשרניים. מזונם העיקרי של הדגים הוא חסרי חוליות קרקעיים וכן אצות אותם הם מלקטים בעזרת פיותיהם הבשרניים.

קרובי משפחתם של דגים אלה הם הריסנפיריים ודגי הקלפ (Chironemidae) מניו זילנד וחופי אוסטרליה.

==סוגים==
* Chirodactylus
*סוג ומין יחיד Dactylophora nigricans
* Goniistius
* Latridopsis
* Latris
* Mendosoma lineatum
* Morwong
* Nemadactylus
* Cheilodactylus 

כמה מיונים משייכים חלק מסוגים אלה למשפחה אחרת - ציילודקטיליים (Cheilodactylidae).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1862
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תאודור גיל
קטגוריה:דמויי-דקר
בית הקברות הצבאי דוזינגהם

בית הקברות הצבאי דוזינגהם (באנגלית: Dozinghem Military Cemetery) הוא בית קברות של צבאות האימפריה הבריטית ממלחמת העולם הראשונה, השוכן בפלנדריה שבבלגיה.

==רקע==
בית הקברות ממוקם מצפון לעיר פופרינגה (Poperinge), באתר שנמצא בשעתו מאחורי קווי החזית הבריטיים-גרמניים בפלנדריה. באזור הוקמו שלוש תחנות איסוף נפגעים לקראת קרב פשנדל שהחל ביולי 1917. החיילים כינו אותן בהומור שחור Bandag'hem, Mending'hem, Dozing'hem ("חובשים אותם", "מתקנים אותם", "מטשטשים אותם"). ליד כל אחת מהשלוש הוקם בית קברות שקלט את מי שמתו מפצעיהם בתחנות אלו. שלושתם שומרו וקיבלו את שמותיהם לפי הכינויים שניתנו לתחנות האיסוף.

בית הקברות שימש לקבורת חללים מיולי 1917 ועד ראשית 1918. הוא שימש שוב לתקופה קצרה במהלך המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה באביב 1940.

==בית הקברות==
מתחם בית הקברות הוא בתבנית מלבן ששטחו כ-13 דונם ובו 17 חלקות. הוא מוקף גדר שיחים. מצבת הזיכרון הוצבה בקצהו המזרחי וצלב ההקרבה הוצב בקרבת קצהו המערבי. 

כיום קבורים באתר 3,312 חללים, מהם 73 ממלחמת העולם השנייה. הם היו 3,128 בריטים, 81 קנדים, 15 דרום אפריקאים, 14 ניו זילנדים, שישה אוסטרלים, שלושה אלמונים וכן 65 גרמנים. במקום נקברו גם שלושה עובדים מכוח העבודה הסיני שפעל באירופה.

מתכנן בית הקברות היה האדריכל הבריטי רג'ינלד בלומפילד (Reginald Blomfield). הוא הוקם במתכונתו הקבועה על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה ומתוחזק על ידה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.cwgc.org/find-a-cemetery/cemetery/15300/dozinghem-military-cemetery/ בית הקברות], באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
** Peter Francis, [http://blog.cwgc.org/blog/whats-in-a-name?mc_cid=7a630356c8&mc_eid=b82bc2ad76 What’s in a name?], בבלוג ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
* [https://www.google.nl/maps/@50.892513,2.7037386,3a,75y,349.77h,82.27t/data=!3m8!1e1!3m6!1sAF1QipO68dpSabh-ayL-1KY-NYde8iCGX0X6F7vDhG5f!2e10!3e11!6shttps:%2F%2Flh5.googleusercontent.com%2Fp%2FAF1QipO68dpSabh-ayL-1KY-NYde8iCGX0X6F7vDhG5f%3Dw203-h100-k-no-pi-0-ya158.15436-ro-0-fo100!7i8704!8i4352?hl=nl מראה פנורמי של בית הקברות], באתר גוגל מפות

==הערות שוליים==

דוזינגהם
דוזינגהם
המרכז למשאבים ביסקסואלים

המרכז למשאבים ביסקסואלים (באנגלית: Bisexual Resource Center; בראשי תיבות: BRC) הוא ארגון ללא כוונת רווח חינוכי שנוסד ב-1985. מטה הארגון נמצא בבוסטון שבארצות הברית. עד ל-1993, הארגון נקרא "רשת החוף המזרחית הביסקסואלית". הארגון נרשם כעמותה ב-1989.

הארגון מפרסם מדריך משאבים ביסקסואליים דו-שנתי, שבו ישנו רשימה מקיפה של ארגונים דו-מכלוליים ודו-כלולים, ספרים וסרטים, אתרי אינטרנט ומאמרים אקדמיים. המהדורה הראשונה של המדריך יצא לאור באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20.

== קישורים חיצוניים ==
* 

<div class="mw-content-ltr">
* The [http://www.library.neu.edu/archives/collect/findaids/m144find.htm Bisexual Resource Center records, 1983–2002] are located in the Northeastern University Libraries, Archives and Special Collections Department, Boston, MA.
</div>

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ארגוני להט"ב בארצות הברית
משפחה אחת

משפחה אחת (מוכר גם באנגלית: One Family) היא עמותה ישראלית העוסקת בסיוע לנפגעי טרור. הוקמה בשנת 2001, לאחר הפיגוע במסעדת סבארו בירושלים שבו נרצחו 15 ישראלים.
שלט מחוץ לבית ב[[רחוב רחל אמנו 28, ירושלים, שבו שוכנים משרדי עמותת 'משפחה אחת']]

==רקע==
הארגון הוקם ביוזמתה של מיכל בלזברג, אשר הייתה אמורה לחגוג את בת המצווה שלה ב-9 באוגוסט 2001, היום שבו אירע הפיגוע במסעדת סבארו. בלזברג החליטה לבטל את האירוע, ולתרום את כל ההוצאות שנחסכו עבור נפגעי הפיגוע. בנוסף, גייסה המשפחה מחברים וקרובי משפחה סכום נוסף של כ־100,000 $. פעילות זו הלכה והתרחבה לכדי עמותת "משפחה אחת" אשר מנוהלת כיום על ידי אמה של מיכל, שנטל בלזברג, ובראשה עומד אביה מרק בלזברג. מטה העמותה שוכן בשכונת קטמון בירושלים.
==פעילות==
העמותה מסייעת כיום לאלפי נפגעי טרור, הן פצועים והן משפחות שכולות, באמצעות פעילויות מגוונות: שיקום נפשי, תמיכה משפחתית, סדנאות, קבוצות תמיכה, נופשונים, סיוע כלכלי ותעסוקתי ועוד. העמותה גם מסייעת בייעוץ וייצוג משפטי וציבורי במידת הצורך. לעמותה מחלקות נוער, ילדים ומבוגרים והיא מפעילה מרכזי סיוע במקומות שונים בארץ.
==קישורים חיצוניים==
* 

*
* [https://www.20il.co.il/תוכניות/ריקליןסגל/במקום-לחגוג-בת-מצווה-הקימה-את-ארגון-מש/ במקום לחגוג בת מצווה – הקימה את ארגון "משפחה אחת"] , בתוכנית "ריקלין ושות"', ערוץ 20.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ישראל: ארגוני סיוע לנפגעי פעולות טרור
קטגוריה:מקבלי אות הנשיא להתנדבות
ז'אנדו פוקס

ז'אנדו פורה פוקס (בצרפתית: Jeando Pourrat Fuchs; נולד ב-11 באוקטובר 1997) הוא כדורגלן קמרוני-צרפתי המשחק בעמדת הקשר האחורי בבני סכנין.

==קריירת מועדונים==
פוקס התחיל את הקריירה שלו בקבוצות ילדים ונוער מקומיות. בקיץ הצטרף לקבוצת המילואים של סושו. ב-22 במאי 2015, פוקס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 0–1 לאורליאן. בעונת הפך לשחקן הרכב בקבוצה ורשם 24 משחקים בקבוצה. ב-29 בנובמבר 2016, הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 1-1 נגד בורק-אן-ברס. ב-22 בספטמבר 2017 הורחק לראשונה בקריירה בהפסד 1–6 לאז'אקסיו.

בקיץ חתם לארבע עונות בדפורטיבו אלאבס מליגת העל הספרדית.

ב-10 בספטמבר 2019, פוקס הושאל למכבי חיפה מליגת העל. ב-25 בספטמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון קבוצתו 3–0 על מכבי נתניה. ב-28 בינואר 2020 שוחרר מהקבוצה, לאחר ששיחק במדיה שישה משחקים בלבד.

באוקטובר , פוקס חתם בדנדי יונייטד מליגת העל הסקוטית.

ב-28 בינואר 2022 חתם בפיטרבורו יונייטד מהפוטבול ליג הראשונה.

ב-25 באוגוסט חתם בבני סכנין.

===קריירת נבחרות===
בצעירותו, פוקס שיחק בנבחרות הנוער של צרפת, והיה שותף לזכייה של נבחרת הנוער באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 בשנת .

ב-20 בנובמבר 2018, פוקס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון בהפסד 0–1 ל.

==תארים==
; בינלאומי
*אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19: 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים קמרונים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל קמרונים
קטגוריה:כדורגלני סושו
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו אלאבס
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני דנדי יונייטד
קטגוריה:כדורגלני פיטרבורו יונייטד
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קמרון
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בספרד
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בישראל
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים קמרונים בספרד
קטגוריה:ספורטאים קמרונים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים קמרונים באנגליה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1997
קטגוריה:קמרונים שנולדו ב-1997
בוב (אי, אנטארקטיקה)

האי בוב (באנגלית: Bob Island) הוא אי סלעי, בארכיפלג פאלמר שבאנטארקטיקה. 

האי ממוקם 7 קילומטרים דרומית מזרחית לכף אררה. 

אורכו של האי 2 קילומטרים. 

האי מתנשא לגובה של 145 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== גילוי האי===
אדריאן דה ז'רלאש, שעמד בראש המשלחת האנטארקטית הבלגית (אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1899–1897), חקר את ארכיפלג פאלמר בשנת 1898.

=== מקור השם ===
ז'רלאש קרא לאי - "אי הרעב" (Ile Famine) אבל בדוחות המשלחת שונה שמו ל-"האי בוב" (Ile Bob).

במיפוי האזור בשנת 1955 על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, הסוקרים מיפו את האי על הקרקע (כאשר מידותיו בהתאם למיפויים שונים ממידות האי על פי המיפוי שבוצע על ידי המשלחת האנטארקטית הבלגית, ואולם בשל צורתו ומיקומו הזהים למפות הבלגיות, הם הותירו את השם של האי - הוא שמו הנוכחי).

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:1573 האי בוב] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=107851 האי בוב] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=1499&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR האי בוב] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

בוב
ניבן ירוק

ניבן ירוק (שם מדעי: Gymnothorax funebris) הוא מין של צלופח גדול מהסוג ניבן שבמשפחת המורניים החי במימי האזור הטרופי של מערב האוקיינוס האטלנטי שלחופי ניו ג'רזי, ברמודה ומצפון מפרץ מקסיקו דרומה למימי הים הקריבי ועד לחופי ברזיל. הניבן מצוי בין שוניות האלמוגים ובין הסלעים בקו החוף עד לעומק 40 מטרים.
== מאפיינים ==
ניבן זה מגיע לאורך 2.5-2 מטר ולמשקל 29 ק"ג, והוא בעל קשקשים בצבע ירוקים בהיר עד צהוב-לימון, כשצידיו מפוספסים בעדינות בקווים ירוקים. הוא בעל ראש מסיבי עם עיניים כחולות שרואות בקושי, ולסת רחבה מלאה שיניים חדות מאוד. למורנה חוש ריח חד ביותר, העוזר לה למצוא נתיבי ריחות של טרפה. 

מורנה זו יוצאת לציד בעת הלילה. הטרף כולל סרטנים, רכיכות ימיות כמו דיונונים ותמנוניים ודגים שונים. הניבן תוקף את הטרף ממארב בין הסלעים וחוטף אותו בלסתות פעורות בעלות שיניים בתוך הגרון.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מורניים
קטגוריה:דגי מפרץ מקסיקו
אצטדיון דניאל וייה ספאטה

אצטדיון דניאל וייה ספאטה (בספרדית: Estadio Daniel Villa Zapata) הוא אצטדיון כדורגל בעיר ברנקברמחה במחוז סנטנדר שבקולומביה, אשר מונה 10,400 מקומות ישיבה ומשמש כאצטדיונה הביתי של קבוצת אליאנסה פטרולרה. האצטדיון קרוי על שמו של דניאל וייה ספאטה, שהיה רופא שיניים במקצועו אבל בשל אהבתו הרבה לכדורגל, היה ידוע בעיקר כאחד מהמנהלים הספורטיביים החשובים באותה תקופה. 

האצטדיון נפתח בשנת 1970 ושנה מאוחר יותר שימש כאצטדיונה הביתי של קבוצת "אורו נגרו", ששיחקה בליגה הראשונה. ב-1992 הפך לאצטדיונה הביתי של קבוצת אליאנסה פטרולרה, שנוסדה שנתיים לפני כן. ב-17 בדמצבר 2002 אירח האצטדיון את המשחק הראשון בגמר הליגה השנייה על הזכות להעפיל לליגה הראשונה. פטרולרה אירחה את סנטאורוס וייוויסנסיו והמשחק הסתיים בתיקו 0-0. שימש במספר משחקים גם כאצטדיונה הביתי של אתלטיקו בוקרמנגה. עבר שדרוג בשנת 2015 לפי התקנות של פיפ"א וכן הורחבה התכולה שלו מ-8000 ל-10,400.

דניאל וייה ספאטה
קטגוריה:קולומביה: אצטדיונים ומתקני ספורט לאומיים
מצוות שמחת שנה ראשונה

מצווה לחתן וכלה לעשות לביתם במשך השנה הראשונה לנישואיהם. חתן וכלה ב[[בודפשט, 1948]]
שמחת שנה ראשונה היא מצוות עשה מהתורה המוטלת על הבעל לשמח את אשתו בשנה הראשונה שלאחר נישואיהם.

המצווה כוללת מצוות לא תעשה שלא לעזוב את אשתו ולעסוק בצורכי ציבור בשנת הנישואים הראשונה, ומצוות עשה שישמח החתן את אשתו בשנה הראשונה. 

מצווה דומה נוהגת גם בבונה בית ונכנס לגור בו או נוטע עצים ומחללם בארץ ישראל, שיש להם מצווה לשמוח בקנינם במשך השנה הראשונה.

== המקור בתורה ובהלכה ==
מקור מצווה זו נזכר בתורה:

על פי זה, נפסק ברמב"ם:

== גדר המצווה ודיניה==
=== החייבים במצווה ===

נחלקו המפרשים בגדר מצווה זו, יש האומרים שזהו צווי על בית הדין או על שר הצבא לשחרר את החתן מכל שירות צבאי ואף יש דעות שגם מכל מס אזרחי, כדי שיהיה פנוי לשמח את אשתו. ויש האומרים שזוהי גם מצווה על החתן לשמוח עם אשתו בשנה הראשונה, כדי להתאחד עמה.

לסוברים שמצווה זו היא גם על החתן, כלול בזה איסור על החתן לנסוע מחוץ לעיר לשבת ללא אשתו למשך זמן רב.

=== יציאה לסחורה או למצווה ===

יש סוברים שלא נאסר לחתן לצאת אלא בענייני מלחמה, אבל לסחורה מותר, שאם אין לו מה יאכל אין לך עצב גדול מזה, וכל שכן אם זו עבודתו הקבועה, כגון שהוא מלח או מוביל גמלים, שעל דעת כן נישאת לו ויודעת שלאחר הנישואין ישכים למלאכתו כדרכו.

אם רוצה לצאת לדבר מצווה יש הסוברים שאם האשה מוחלת, מותר. ויש חולקים וסוברים שבכל מקרה אסור, שהיות והתורה ידעה שכך היא הדרך לבניין משפחה יציבה לא השאירה את הדבר לבחירת החתן וכלתו.

=== דיני מצוות עשה ===

לדעת רש"י המצווה היא לשמח את האשה במשך השנה. ויש מבארים שהכוונה על ידי מילה טובה, הקשבה, עידוד, בילוי משותף של הזמן, שיתוף, דאגה ואכפתיות. לעומת זאת מפרשים אחרים סוברים שהמצווה היא עליו להיות שמח עם האשה, שמצוות השמחה כוונתה שישמחו ביחד.

יש אומרים שהמצווה לשמח את האשה, היא מצוות עשה מהתורה לכל החיים, וכל ההגבלה לשנה אחת נאמר רק לגבי האיסור לצאת מביתו.

== טעם המצווה ==
לדעת ספר החינוך טעם המצווה הוא שיתרגלו לחיות יחדיו. בדומה לכך כתב הנצי"ב שהתורה חששה שאם מיד בתחילת הנישואים יסיח את דעתו ממנה ויצא לצבא ייתכן וינתק קשר הנישואין.

יש שסברו שמטרת המצווה היא כדי שיהנה ממה שחננו ה' ויודה לו.

מדין מצוות השמחה למדו חז"ל לברך בסעודה שעושין אחר הנשואין מחמת הנשואין שהשמחה במעונו כל י"ב חודש. כיום לא נוהגים בכך.

כמו כן, מי שלא עשה סעודת חנוכת הבית מיד כשנכנס לביתו, יכול לעשותה כל י"ב חודש.

== בבית ובכרם ==

חז"ל () למדו מהפסוקים, כמו שנתנה התורה לנושא אשה פטור שנה שלמה, מללכת לצבא ולכל דבר המלך, כגון לספק מים ומזון ליוצאי הצבא כדי שיהיה נקי לביתו לשמוח. כך נוהג דין זה בבונה בית וחנכו ונטע כרם וחיללו, שבשנה הראשונה פטורים מכל שירות. וכן נפסק להלכה ברמב"ם.

דעת הרמב"ם שגם בבונה בית וחנכו, נטע כרם וחללו יש מצווה על הנוטע והמחלל לשמוח בקניינם במשך שנה שלימה, חוץ מהאיסור על שר הצבא שלא להוציאו לשירות צבאי. לעומתו, יש חולקים וסוברים שכל המצווה היא רק על בית הדין.

== לקריאה נוספת ==
* [http://www.levladaat.org/data/upl/Discipline_Lesson/201-sFile.doc שמחה בזוגיות, לב לדעת].
* [http://asif.co.il/download/kitvey-et/hvl/hv9/hv92/9%201-432.154-160.pdf נקי יהיה לביתו, חבל נחלתו].
* [http://asif.co.il/download/kitvey-et/kon%20l/kon-mlo/kol-mlo11/10.pdf נקי יהיה לביתו שנה אחת, אתר אסיף].
* הרב אברהם סתיו, [https://www.etzion.org.il/he/סוטה-דף-מג-–-נקי-יהיה-לביתו נקי לביתו, ישיבת הר עציון].

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרשת כי תצא
כי תצא
קטגוריה:מצוות עשה
אולגה להמן

אולגה להמן (באנגלית: Olga Lehmann; (10 בפברואר 1912 – 26 באוקטובר 2001) הייתה ציירת ומעצבת בריטית, ילידת צ'ילה.

==ביוגרפיה==

אולגה להמן נולדה בצ'ילה לאם ממוצא סקוטי. היא למדה בסנטיאגו דה צ'ילה ובשנת 1929 עברה ללונדון להמשך לימודים. היא למדה עיצוב תיאטרון וציור. בשנות ה-30 של המאה ה-20 היא ביקרה מספר פעמים בספרד והתרשמות מאזור זה מצאה ביטוי בעבודות שלה.

לאחר חזרה בלונדון היא השתתפה במספר תערוכות וזכתה בפרסים. בשנת 1940 דירתה נפגעה בהפצצות ורוב העבודות שלה הלכו לאיבוד. היא עשתה מספר ציורים של לונדון בזמן ההפצצה בהזמנת הממשל. בשנת 1941 היא איירה ספר של ג'ולייט דה ברקלי לוי. בהמשך היא איירה ספרים נוספים.

לאחר מלחמת העולם השנייה היא עבדה בעיקר בעיצוב עבור ירחון Radio Times.

במהלך הקריירה היא ביצעה מספר ציורי קיר ותפאורות לסרטים. בשנים 1977, 1978, 1981 ו-1984 היא הייתה מועמדת לקבל פרס אמי על העבודות שלו לסרטים.

העבודות שלה מוצגות במספר מוזיאונים לרבות מוזיאון ויקטוריה ואלברט ומוזיאון המלחמה האימפריאלי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://artuk.org/discover/artists/lehmann-olga-19122001 עבודות של אולגה להמן]

קטגוריה:מאיירות בריטיות
קטגוריה:מעצבים בריטים
קטגוריה:צ'יליאנים ממוצא צרפתי
קטגוריה:צ'יליאנים ממוצא גרמני
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1912
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1912
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2001
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2001
כבל מספר 8

הגה כוון, דוגמה מובהקת למחשבה של "כבל מספר 8"]]
כבל מספר 8 (באנגלית: Number 8 wire) הוא מונח בז'רגון של התרבות הניו זילנדית הקרוי על שם כבל מספר 8 בקוטר 0.16 אינץ' (4.064 מילימטר) בתקינה הבריטית. ומשמעו יכולות קוגניטיביות יוצאות דופן, בעיקר באלתור ופתרון מקורי לבעיות.

== היסטוריה ==

גדרות החוות בעברה של ניו זילנד שימשו בעיקר להגנה על גידולים חקלאיים, גינות ופרדסים מפני חיות החווה, יותר מאשר לשמור על החיות. שיטות הגידור היו בעיקר באמצעות גדרות "post-and-rail", בשיטת "ditch-and-bank" (תרגום: "תעלה וגדה", ראו תמונה להמחשה), או קירות בנויים או מצומח "גדר חיה", אולם כל הפתרונות היו יקרים, דורשים תחזוק רב, או לא עמידים, והיה קושי רב לשמור את החיות מכל שירעו הרחק ללא פיקוח, או ללא הסגת גבול. בשל כך היו חייבים החוואים להחזיק פטרול קבוע סביב גבולות הנחלות.

בשנות ה-1850, כבלי ברזל מחושל הפכו זמינים אולם הוא היה זמין בעובי רב ובאורכים קצרים בלבד. היה קשה ביותר למתוח אותו ויקר לשימוש. באנגליה בשנת 1855, הנרי בסמר הוציא פטנט של תהליך בסמר שהוביל לייצור תעשייתי של מתכת זולה ובאיכות גבוהה ובכך סלל את הדרך ליצירת גדרות הבנויות על חוטי מתכת קלים יותר.

יצירת גדרות מתכת חדשים וזולים אומצה במהרה בכל רחבי חוות הכבשים של ניו זילנד. ועד מהרה כבל מגולוון מספר 8 הפך לסטנדרט המועדף. כבלי מתכת אלו שהיו קלים במיוחד, לא התאימו לבהמות כבדות יותר כמו בקר שהיו נשענות על הגדרות ודוחפות אותם או מזיקות להם. בשנת 1879, כאשר גדר תיל של חוטי מתכת מגלוונים הפכו זמינה, השימוש בה השתלט, יחד עם "כבל מספר 8" בכל הגדרות בניו זילנד כפתרון מבריק ופשוט שמנע מבעלי החיים לפגוע בגדרות. בכך הורחב משמעותית השימוש בכבל מספר 8.

מתחילת שנות ה-1960, כבל חדש קל יותר וקשה יותר בקוטר 2.5 מילימטר נכנס לשימוש והחליף במקומות רבים את הכבל המסורתי מספר 8 לגדרות ניו זילנד.

ההשפעה האדירה של השימוש בכבל מספר 8 והחסכון והיעילות שהגיעו עמו, גרמו לכך שגלילי כבל מספר 8 היו מצויים בהישג יד בכל מקום בחווה והיו משמשים לרוב בתיקונים מאולתרים בצורות חדשניות ופרקטיות כדי לפתור בעיות מכניות או מבניות שאינן קשורות לגידור. שימוש זה הפך את המונח "כבל מספר 8" למושג נרדף לכושר אלתור ותיקון, או פתרון בעיות יצירתי ללא הוצאות על חומרים יקרים ובפשטות בתרבות הניו זילנדית. נפוץ בניו זילנד לומר על אדם יצירתי שיכול לבנות מכונות מחומרים מאולתרים, או לתקן מכונות מורכבות, שהוא עם "מנטליות של כבל מספר 8".
<gallery caption="סוגי גדרות" widths="260px" heights="180px">
File:RailFence.jpg|גדר ישנה מסוג "Post and rail", מעץ
File:Pulford Brook - geograph.org.uk - 272932.jpg|גדר חפורה בשיטת "ditch-and-bank", ההפרדה נעשית על ידי יצירת מכשול טופוגרפי שמייצר אי נוחות לחיות החווה לחצות לצד השני, ובד ובד מאפשר ראות מצד לצד, כלומר ללא מכשול כמו קיר שיחסום את שדה הראייה
File:Hedges near Lower Bowcombe - geograph.org.uk - 233386.jpg|גדר חיה העשוייה משיחים נמוכים צמודים
File:Cattle eating grass through barbed wire fence.jpg|פרה מושיטה ראשה לאכול עשב שמעבר לגדר תיל
</gallery>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניו זילנד: תרבות
קטגוריה:סלנג
קטגוריה:ניו זילנד: מדע וטכנולוגיה
בית לפליטות - עטרת בנות

בית לפליטות (נקרא גם "פנימיית עטרת בנות") הוא בית יתומות הפועל כפנימייה לבנות מן המגזר החרדי, הנמצא ברחוב בהר"ן 1 במאה שערים בירושלים. המקום מלווה יתומות מילדותן המוקדמת ולעיתים גם לאחר שהתחתנו ועזבו את בית היתומות. 

== היסטוריה ==
בית לפליטות החל את פעילותו בשנת 1949, כשרבי אברהם יצחק קאהן מתולדות אהרן החל לטפל ביתומות שעלו לישראל לאחר השואה. תחילה שיכן האדמו"ר את הבנות בביתו, אולם משגדל מספרן פנה לעזרת תלמידו, הרב נפתלי רוזנפלד.

הרב רוזנפלד שכר עבור הבנות דירות בשכונות הבוכרים ובית ישראל בירושלים. הוא פנה לשלמה פפנהיים שיסייע לו. לאחר שמספר הבנות גדל, רכש רוזנפלד בשנת 1955 מבנה<ref></ref> ברחוב חיי אדם בירושלים מתרומתו של זאב אהרן וויירעב. כאשר המקום כבר לא הספיק, נרכש מבנה ברחוב בהר"ן 1 בירושלים בזכות תרומה של שני יהודים אמריקאים, יוסף רוזן ולואיס דנברג. המבנה נרכש בשנת 1960 ומשמש כמבנה העיקרי של המוסד עד היום. המבנה הקטן ברחוב חיי אדם, המכונה "הבניין הקטן", משמש גם הוא למגורי הבנות. בשנת 1960 צורף שמואל יצחק שטרן לניהול המוסד. בנו ונכדו של רוזנפלד, משה יונה וחיים אלעזר, מנהלים כיום את המוסד.

בשנים 2007–2017 (ה'תשס"ז-ה'תשע"ז) שופצו והורחבו שני הבניינים.

בשנת 2006 היה המוסד נושא לדיון בבית המשפט העליון של קנדה. בדיון נקבע כי אין זיקה ישירה בין עמותת בית לפליטות בקנדה לבין בית לפליטות בישראל, היות שהכספים שהועברו לבית לפליטות הועברו על ידי צד שלישי.

בשנת 2023 הקימה בית לפליטות את 'ארגון ביחד' ו'בשבילך', שנועדו עבור בנים ובנות ממשפחות חד הוריות, המרכז לבנים "בית ביחד" מוקם ברחוב זקס בירושלים, ו'בשבילך' ברחוב שלמה זלמן בהר"ן בירושלים, משתתפים בה אלפי ילדים ממשפחות חד הוריות מכל ערי הארץ

== תיאור ==
המקום החל כמוסד המיועד ליתומות על רקע מלחמת העולם השנייה, אך עם הזמן החל לקלוט בנות מרקעים שונים, כגון בנות שננטשו על ידי הוריהן, בנות שסבלו מהתעללות, קורבנות טרור וכדומה.

בשנת 1972 הוקם מוסד הנקרא "קריית בנות" ברחוב סורוצקין בירושלים, קמפוס נוסף אשר יכול להכיל כ-600 בנות נוספות. בנו של רבי שמואל יצחק שטרן, הרב אברהם ישעיהו שטרן, מנהל כיום את קריית בנות.

הבית נקרא כיום "פנימיית עטרת בנות".

מאז הקמת המוסד התגוררו במוסד (הן בבית לפליטות והן בקריית בנות) למעלה מעשרת אלפים בנות.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בתי יתומים
קטגוריה:ארגונים חברתיים בישראל
פליטות
קטגוריה:ירושלים: בתי יתומים
יחסי ספרד–שווייץ

יחסי ספרד–שווייץ הם היחסים הדו-צדדיים והדיפלומטיים בין ממלכת ספרד לקונפדרציה השווייצרית.

== היחסים בין שתי המדינות ==
היחסים בין המדינות מצוינים ואין מחלוקת בין המדינות, אלא להפך, קיים דיאלוג פוליטי בונה ושיתוף פעולה טוב בנושאים בעלי אינטרס הדדי.

במיוחד כתוצאה מההגירה הספרדית לשווייץ במהלך שנות ה-60 וה-70 והגירה חדשה החל משנת 2010, בסוף 2014, על פי מפקד הקונסוליות הכלליות של ספרד בשווייץ חיים 115,718 ספרדים (+ 4,096 בהשוואה לשנת 2013), ביניהם ישנם כ-34,500 אשר מסיבות אישיות ומשפחתיות הם נהנים למעשה מאזרחות כפולה. קהילה גדולה זו משתלבת בצורה מושלמת במדינה, ואף שהיא נמוכה משיעורה באוכלוסייה בשנות ה-70 (אז מנתה כ-200,000 איש), היא נמנית עם 7 או 8 המיעוטים הזרים הגדולים בקונפדרציה. על פי המפקד השווייצרי הרשמי, בסוף דצמבר 2014 היו 81,868 ספרדים בשווייץ (+3,711 לעומת 2013), מתוכם 26.5% נולדו בשווייץ. נתונים אלה אינם כוללים אנשים עם אזרחות כפולה. לעומת זאת, בסוף 2014 חיו בספרד 24,474 (+232 לעומת 2013) אזרחים שווייצרים, מהם 13,670 בעלי אזרחות כפולה.

בשנת 2009 נוסד גוף התייעצות פוליטי, שבמסגרתו התקיימו מדי שנה פגישות ברמת שר החוץ.

== יחסים כלכליים ==
ספרד ושווייץ שותפות סחר משמעותיות:
* מנקודת המבט הספרדית: שווייץ היא הלקוח העשירי בעולם (השמינית באירופה) והספק ה-25 בעולם (ה-11 באירופה).
* מנקודת המבט השווייצרית, ספרד היא הלקוח העשירי בעולם (והחמישית באירופה) וקולטת 2.6% מכלל היצוא השווייצרי. מצד שני, ספרד היא הספקית העשירית בעולם של שווייץ (השמינית באירופה).

=== מאזן סחר ===
הסחר בין ספרד לשווייץ, כפי שנרשם במאזן הסחר, אשר נשאב מנתוני המכס, מכיוון שלא בנק ספרד ולא הבנק הלאומי של שווייץ מפרסמים נתוני תשלומי מאזן המחולקים לפי מדינות, ובאופן מסורתי הם משקפים חוסר איזון מול ספרד שמתממש בשיעור כיסוי של כ-60%.

לפי מקורות ספרד ואירופה, בשנים האחרונות מאזן הסחר הדו-צדדי התפתח בצורה חיובית מאוד עבור ספרד: ממדד כיסוי הגירעון הוא עבר לאיזון סחר עם עודף ובשנת 2014 שיעור הכיסוי הגיע ל-126%. המקורות השווייצרים מציבים שיעור זה על 100%.

== נציגויות דיפלומטיות ==
ספרד מחזיקה בשווייץ שגרירות בברן, וקונסוליות בז'נבה ובציריך. מאידך, שווייץ מחזיקה בספרד שגרירות במדריד ו-7 קונסוליות בברצלונה, בילבאו, לאס פאלמאס דה גראן קנריה, מאלגה, פלמה דה מיורקה וולנסיה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
קרסו מוטורס

קרסו מוטורס בע"מ המוכרת בשם המקוצר קרסו היא חברה ציבורית ישראלית, שמניותיה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ועוסקת בייבוא ומכירת מכוניות תוצרת "רנו", "ניסאן", "דאצ'יה", "אינפיניטי", "צ'רי" ו"אקספנג". נכון לסוף שנת 2020 החזיקה קרסו מוטורס נתח שוק של כ-8% משוק המכוניות החדשות בישראל ודורגה במקום החמישי מבין יבואני הרכב.

==היסטוריה==
בשנת 1933 משה (מואיז) קרסו, עולה חדש מיוון, רכש מיצחק ארדיטי את הזיכיון לייבוא ושיווק מכוניות מתוצרת גנרל מוטורס האמריקאית, וכך נוסדה חברת "מואיז קרסו, מחלקת מכוניות".
בשנת 1947 החברה החלה לייבא מכוניות תוצרת "הילמן" הבריטית ו"נאש" האמריקאית.
בשנת 1948 הזכיין הערבי-פלסטיני של חברת רנו הצרפתית בארץ ישראל ברח עקב מלחמת העצמאות.
רנו שנשארה ללא משווק מקומי במדינת ישראל פנתה אל משה קרסו במטרה שייבא ארצה את רכבי החברה, והוא נענה.

בספטמבר 1967 התאגדה הקבוצה כחברה פרטית בשם בני משה קרסו בע"מ שפעלה בשני תחומים: רכב ונדל"ן. בשנת 2007 פוצלה פעילות הרכב של הקבוצה לחברת קרסו מוטורס, וחברת בני משה קרסו, שבה נותרה פעילות הנדל"ן של הקבוצה, שינתה את שמה לקרסו נדל"ן בע"מ.

ב-1992 קיבלה חברת קרסו מוטורס את הזיכיון לייבוא רכבי ניסאן היפנית, ובשנת 2009 החלה לייבא גם את מותג "אינפיניטי" של ניסאן. בשנת 2011 נכנסה החברה לפעילות ייבוא כלי רכב דו-גלגליים, באמצעות מטרו
מוטור, המייבאת מדגמי סאניאנג, קוואסקי וימאהה מוטור וכן כלי רכב תפעוליים.

בשנת 2011 החברה הונפקה בבורסה לניירות ערך בתל אביב והפכה לחברה ציבורית. בשנת 2015 קיבלה החברה את הזיכיון לייבוא רכבי נוסעים מתוצרת דאצ'יה הרומנית.

בדצמבר 2019 הגיעה החברה להסכם על קניית קבוצת קל אוטו ללא תמורה במזומן ובכפוף לתנאים אחדים. העסקה הושלמה במאי 2020.

ב-2023 אוחדו שירותי המימון, ליסינג, ביטוח ומכירת מכוניות יד שנייה תחת המותג "פריזבי".

==תחומי פעילות==
* ייבוא ומכירה מכוניות נוסעים מתוצרת רנו הצרפתית ודאצ'יה הרומנית
* ייבוא ומכירה מכוניות יוקרה מתוצרת אינפיניטי היפנית
* ייבוא ומכירה רכבי שטח ומשאיות מתוצרת ניסאן היפנית
* ביטוחי רכב
* טרייד אין, ליסינג, והשכרת כלי רכב
* מתן שירותי מוסך לרכבי החברה

קרן אלומה, יחד עם קרסו מוטורס וקבוצת מגדל התמודדו בשנת 2021 על רכישת נתח ממניות חברת התחבורה אגד, אך לא זכו.

==בעלי עניין==
בשנת 1962 נפטר משה קרסו והוריש לארבעת ילדיו את מניות החברה בחלקים שווים. נכון לשנת 2019 כ-65% ממניות החברה מוחזקות על ידי בני משפחת קרסו המורחבת.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:יבואניות כלי רכב בישראל
קטגוריה:חברות משפחתיות לשעבר בישראל
בוברויסק (מחוז משנה)

מחוז משנה בוברויסק (בבלארוסית: Бабруйскі раён; ברוסית: Бобруйский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר בוברויסק.

==דמוגרפיה==
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה בוברויסק 20,660 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2018 נמנו במחוז המשנה 16,683 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 84.11% בלארוסים, 11.94% רוסים, 1.11% אוקראינים ו-2.84% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (70.30%) ורוסית (28.66%).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחוז מוהילב: מחוזות משנה
קפטן אוניית דגל

קפטן אוניית דגל (באנגלית: flag captain) היה תוארו בצי המלכותי הבריטי של קפטן שהופקד על ההשטה והתפעול היומיומי של אוניית דגל בפיקוד סגן־אדמירל, תת־אדמירל או אדמירל (full admiral).

באוניית הדגל יכול היה לשרת גם קפטן של הצי (captain of the fleet), שמילא את תפקיד ראש המטה של האדמירל. תוארו באונייה של קפטן אוניית הדגל היה "קפטן שני" (second captain). ושל קפטן של הצי – "קפטן ראשון" (first captain).

את תפקיד קפטן אוניית הדגל מילא על פי רוב פוסט־קפטן צעיר, שהאדמירל פיקח עליו מקרוב, בעוד שאת תפקיד קפטן של הצי מילא פוסט־קפטן ותיק. המונח "קפטן אוניית דגל", כמו גם "קפטן של הצי", היה שם תפקיד ולא שם דרגה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:הצי המלכותי הבריטי
ביאליניצ'י (מחוז משנה)

מחוז משנה ביאליניצ'י (בבלארוסית: Бялыніцкі раён; ברוסית: Белыничский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר ביאליניצ'י.

==דמוגרפיה==
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ביאליניצ'י 21,839 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2018 נמנו במחוז המשנה 18,459 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 95.37% בלארוסים, 3.28% רוסים, ו-1.35% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (87.75%) ורוסית (11.45%).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחוז מוהילב: מחוזות משנה
ביחוב (מחוז משנה)

מחוז משנה ביחוב (בבלארוסית: Быхаўскі раён; ברוסית: Быховский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר ביחוב.

==דמוגרפיה==
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה ביחוב 35,148 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2016 נמנו במחוז המשנה 30,225 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 92.46% בלארוסים, 5.61% רוסים, 1.24% אוקראינים ו-0.69% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (72.68%) ורוסית (26.09%).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחוז מוהילב: מחוזות משנה
מנדל של הספרים

מנדל של הספרים הוא ספר מאת שטפן צווייג.

הספר יצא לאור בגרמנית בשנת 1936. תורגם לעברית בשנת 2016 בידי הראל קין ויצא לאור בהוצאת "תשע נשמות".

==הספר==
הדמות הראשית בספר הוא יעקב מנדל, יהודי שהיגר מרוסיה לווינה ועיסוק בספרים מילא את עולמו. הספר נפתח בביקור אקראי של המספר בבית הקפה בו נהג מנדל "לנהל את עסקיו", כאשר המספר נזכר בדמותו של מנדל ומתחיל להתחקות אחרי קורותיו של מנדל אשר שזורים במלחמת העולם הראשונה.

יצחק מור כותב בביקורת על הספר:

==קישורים חיצוניים==

* [https://9livespress.com/product/מנדל-של-הספרים/ הספר] באתר "הוצאת תשע נשמות"
* [https://www.e-vrit.co.il/מנדל_של_הספרים-details.aspx הפרק הראשון] באתר "עברית".

; על הספר:
* 
* ירין כץ, [https://www.korebasfarim.com/2016/04/19/ביקורת-מנדל-של-הספרים-מאת-שטפן-צוויג-ה/ ביקורת: “מנדל של הספרים”] מגזין "קורא בספרים", 19 באפריל 2016.
* עופרה עופר אורן, [https://ofra-offer-oren.com/2016/05/06/שטפן-צוויג-מנדל-של-הספרים-דרישת-שלום-מ/ "דרישת שלום מרתקת"] באתר "סופרת ספרים", 6 במאי 2016.
* טל גולדשטיין [http://megafon-news.co.il/asys/archives/252155 "פנינה ספרותית אמיתית של צוויג"], מגפון, 22 באפריל 2016.
* חגי הופר, [https://hagaibooks.wordpress.com/2016/09/20/מנדל-של-הספרים-מאת-שטפן-צוויג/ "מנדל של הספרים/ ביקורת"] ביקורות ספרים ומאמרים, 20 בספטמבר 2016.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי שטפן צווייג
היחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות

היחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות היא יחידה במשרד המשפטים בראשות עו"ד אווקה (קובי) זנה, שמטרתה מניעה ומיגור גזענות ממסדית - במשרדי ממשלה ומוסדות ציבור - על רקע צבע עור, מוצא, לאום, דת וכלפי כלל הקבוצות בישראל, באמצעות שינוי מדיניות ופרקטיקות ארגוניות, לקידום שוויון וחוסן חברתי במדינת ישראל.

== הקמת היחידה ==
בעקבות מחאות יוצאי אתיופיה בחודשים אפריל-מאי 2015, הוקם צוות בין-משרדי למיגור הגזענות נגד יוצאי אתיופיה, בראשותה של מנכ"לית משרד המשפטים, אמי פלמור. בחודש יולי 2016 פורסם דו"ח הצוות, והמלצותיו אומצו על ידי ועדת שרים בהחלטת ממשלה מספר 1958. אחת ההמלצות המרכזיות הייתה הקמת יחידה ממשלתית, במשרד המשפטים, לתיאום המאבק בגזענות.

== תחומי אחריות ==
היחידה הוסמכה על ידי הממשלה, בין היתר, לקבל תלונות בנושא גזענות ממסדית ולנתב את הטיפול בהן לגורמים המוסכמים, לרכז מידע בנושא המאבק בגזענות, לפעול למניעת גזענות ולהגיש דו"ח לממשלה על פעילות משרדי הממשלה השונים למיגור הגזענות.

אחד מתפקידיה המרכזיים של היחידה הוא קבלה של פניות ותלונות ממי שחוו או היו עדים למופעי גזענות ממסדית/מוסדית, הפנייתן לגורמים הרלוונטיים ומעקב אחר הטיפול בהן. 

בשנת 2019 נפתחו ביחידה 497 תלונות, כדלקמן:
* 33% מהתלונות הן בגין התבטאות גזענית, 30% - בגין אפליה במתן שירות, 13% - בגין אפליה בתעסוקה, 8% - בנושא משטרה וגורמי אכיפה, 7% - בנושא פרסום גזעני או סטראוטיפי, 3% - בתחום החינוך.
* 37% מקרב המתלוננים הם יוצאי אתיופיה, 27% - ערביי ישראל, 5% - חרדים, 5% - יוצאי ברית המועצות, 3% - מזרחים, 3% - להט"ב והשאר קבוצות שונות בחברה הישראלית.

במקביל לטיפול פרטני בתלונות, היחידה פועלת לשינויים רוחביים בדרכים אלה:
* מעקב אחר יישום המלצות דוח הצוות הבין-משרדי למיגור הגזענות נגד יוצאי אתיופיה ושתי החלטות הממשלה שמעגנות המלצות אלו.
* הנכחה חיובית של יוצאי אתיופיה: היחידה פועלת להגברת ההנכחה החיובית של יוצאי אתיופיה במרחב הציבורי לרבות בתקשורת.
* זיהוי של מדיניות שמקבעת, משעתקת או מאפשרת גזענות, או פרקטיקות גזעניות שמחייבות שינוי מערכתי, והובלה של שינויים אלה במשרדי ממשלה ובשירות הציבורי.

היחידה מקדמת פיתוח של ידע מקצועי, משפטי ומחקרי בנושא של גזענות, שבעזרתו ניתן לפתח הכשרות, לייעץ ולהוביל תהליכי שינוי בשירות הציבורי ומשרדי הממשלה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.gov.il/he/departments/ministry_of_justice_anti_racism אתר היחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות]
* [https://www.facebook.com/היחידה-הממשלתית-לתיאום-המאבק-בגזענות-552235925276497/ היחידה הממשלתית לתיאום המאבק בגזענות], באתר פייסבוק

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משרד המשפטים
קטגוריה:גזענות בישראל
האתגר הגדול

האתגר הגדול הוא פורמט טלוויזיוני מקבוצת מדיה הופ! המשלב בין תוכנית קומית מתוסרטת לבין שעשועון אתגרי בהשתתפות ילדים מכל רחבי הארץ, סדרת ההמשך היא "קיץ של אתגרים".

הסדרה פותחה על ידי קבוצת הופ! בשיתוף פעולה עם התסריטאי אבי בלקין ("לה פמיליה", "הקלמרים") ומומחה השעשועונים איתי הרמן, במטרה להעשיר את עולם הילדים ולחדד את חושיהם על ידי משימות מאתגרות וחידות. הילדים מתגברים על אתגרים שונים בזמן אמת המשלבים דמיון, תכנון, יצירתיות, זיכרון, ריכוז ועוד. מטרת הסדרה היא להעמיד את הילדים במרכז הבמה ולתת בידיהם את הכוח.

לשעשועון יצא משחק קופסה של חברת קובייה

==עלילה==
בכל פרק מגיעה אל המפקדה של גיבורי העל משימה מיוחדת שרק הם יכולים לבצע, אך חסר להם פרט מידע שבלעדיו לא יוכלו להשלים את ביצוע המשימה. המפקדה מזמנת ילד או ילדה שעל-מנת לגלות את הפרט החסר הם יצטרכו לעבור ארבעה אתגרים - אתגר המוח, אתגר הכוח, אתגר הלב ואתגר המזל. לאחר כל אתגר יאספו המשתתפים חלקי פאזל שבעזרתם ישלימו את התמונה שתגלה את הפרט החסר, וישלחו את גיבורי העל לביצוע המשימה.

==האתגרים==
אתגר המוח - האתגר שמסובב את הגלגלים

אתגר הכוח - האתגר שמחזק את השרירים

אתגר המזל - האתגר בו הכל יכול לקרות

אתגר הלב - האתגר בו נדרשת רגישות והקשבה

==שחקנים==
שני קליין - גבי מנהלת המפקדה

אלון פרידמן - איש הקקטוס

איילת רובינסון - א-קפלה

מירב שירום - רובו-רובוט

שחר רז - סופר-ספורט

==קישורים חיצוניים==
* 
* מתחם [https://www.hop.co.il/archive/tBC האתגר הגדול] באתר [https://www.hop.co.il/ הופ!]

קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות ילדים של ברוש הפקות
וילי נאולס

ויליאם דין "וילי" נאולס (באנגלית: William Dean "Willie" Naulls; 7 באוקטובר 1934 – 22 בנובמבר 2018) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1956–1966. לאורך הקריירה זכה 3 פעמים באליפות ה-NBA, השתתף 4 פעמים במשחק האולסטאר ורשם ממוצעים כוללים של 15.8 נקודות, 9.1 ריבאונדים ו-1.6 אסיסטים למשחק.

==קריירת מכללות==
נאולס נולד בדאלאס שבטקסס, ובילדותו עבר עם משפחתו ללוס אנג'לס, קליפורניה, בשל ההפרדה הגזעית בעיר הולדתו. בעונתו האחרונה בקבוצת הכדורסל של "תיכון סן פדרו", 1951/1952, זכה בפרס שחקן התיכונים המצטיין של קליפורניה ("California Mr. Basketball").

בין השנים 1952–1956 למד נאולס באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ("UCLA"), ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה תחת המאמן ג'ון וודן. בעונתו האחרונה בקבוצה נבחר לחמישיית העונה של ליגת המכללות ("Second-team All-American") לאחר שרשם ממוצעים של 23.6 נקודות ו-14.6 ריבאונדים למשחק, והוביל את UCLA לשמינית גמר טורניר אליפות המכללות. במשחק שמינית הגמר הפסידה קבוצתו מול האלופה שבדרך, אוניברסיטת סן פרנסיסקו, אותה הוביל ביל ראסל. בעת סיום לימודיו הוביל נאולס את כל שחקני UCLA בסך נקודות (1,225) וריבאונדים (900) בקריירה.

==קריירת משחק==
בדראפט ה-NBA{{כ}} 1956 נלקח נאולס בבחירה העשירית על ידי סנט לואיס הוקס, אך כבר לאחר 19 משחקים הועבר בטרייד לניו יורק ניקס, בתמורה לסלייטר מרטין. ב-5 העונות הבאות היה אחד השחקנים המובילים של הניקס, לצד ריצ'י גארין וקני סירס, השתתף 4 פעמים במשחק האולסטאר והעמיד ממוצעים של 20.9 נקודות ו-12.3 ריבאונדים למשחק. בשנת 1960 נבחר לשמש כקפטן של הניקס, ובכך הפך לקפטן האפרו-אמריקאי הראשון בכל ליגות הספורט הגדולות בארצות הברית. עונתו הטובה ביותר מבחינה אישית הייתה , בה קלע 25.0 נקודות בממוצע למשחק. ב-2 במרץ 1962 לקח חלק ב"משחק 100 הנקודות של וילט צ'מברלין", ואף קלע בו 31 נקודות.

בדצמבר 1962, לאחר כ-6 שנים בניו יורק, הועבר יחד עם קני סירס בטרייד לסן פרנסיסקו ווריורס בתמורה לטום גולה.

לקראת עונת נמכר על ידי הווריורס לבוסטון סלטיקס, אלופת ה-NBA ב-5 העונות הקודמות. בכל 3 עונותיו עם הסלטיקס סייע לקבוצה לזכות באליפות ה-NBA, עם ממוצעים של 10.3 נקודות למשחק כשחקן ספסל. במשחק מול סנט לואיס הוקס ב-26 בדצמבר 1964 החליף את טום היינסון הפצוע בחמישיית הקבוצה, ובכך יצר את החמישייה הפותחת הראשונה בתולדות ה-NBA המורכבת כולה משחקנים אפרו-אמריקאים, לצד ביל ראסל, סאץ' סנדרס, סם ג'ונס, וקיי. סי. ג'ונס.

ב-22 בנובמבר 2018 נפטר נאולס כתוצאה מכשל נשימתי, אשר נבע מתסמונת צ'רג שטראוס בה נאבק ב-8 השנים האחרונות לחייו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:טקסס: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בחירות דראפט של סנט לואיס הוקס
קטגוריה:כדורסלני סנט לואיס הוקס
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני סן פרנסיסקו ווריורס
קטגוריה:כדורסלני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:משתתפי משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
עמק טאמארוס

עמק טאמארוס (באנגלית: Tamarus Valley) הוא עמק שאינו מכוסה קרח, המצוי מדרום למצוק סברינה, ברכס בריטניה שבאנטארקטיקה.

העמק נמצא 4.6 קילומטרים צפונית מזרחית להר הנדרסון.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמו של העמק ניתן לו על ידי משלחת החקר הגאולוגית של אוניברסיטת ואיקטו מוואיקטו שבניו זילנד, אשר חקרה את האזור בין השנים 1979–1978 בפיקודו של מייקל סלבי.

העמק נקרא על שמו של הנהר טאמאר אתר בבריטניה הרומית (בדומה לאתרים רבים אחרים ברכס בריטניה שנקראים על שם אתרים בבריטניה הרומית).

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:14980 עמק טאמארוס] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=14410&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR עמק טאמארוס] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

טאמארוס
טאמארוס
אברהם פוגל

אברהם פוגל (1868 – 29 באפריל 1939) היה מראשוני אחוזת בית בתל אביב הקטנה ונמנה עם מייסדי תל אביב. התגורר בבית אברהם פוגל, הבית השני שנבנה באחוזת בית. בשנת 1939 נרצח, והרצח לא פוענח.

==ביוגרפיה==
אברהם פוגל נולד באודסה ליעקב. אביו ניסה להגר לארצות הברית, אולם משלא קיבל ויזה, החליטו בני המשפחה ב-1904 לעלות לארץ ישראל יחד עם שני בניהם, משה בן הארבע ויעקב בן השנה.

המשפחה השתקעה ביפו ופוגל סחר בפחם-עץ אך הפסיד את הונו והחל לעבוד כפועל בבית חרושת לברזל. כעבור כשנתיים עבד פוגל בקונסוליה הרוסית כאחראי על הדואר.

בכ' בניסן תרס"ט, 11 באפריל 1909 היה אברהם פוגל אחד האנשים שהתכנס להגרלת 60 המגרשים הראשונים של אחוזת בית. בנו הגדול משה היה הילד שעליו הוטל לשלוף את הגורל. אז בנה את ביתו באחוזת בית ברחוב שדרות רוטשילד 12, אשר נקרא לימים "בית אברהם פוגל". לפי נחום גוטמן בספרו "בין חולות וכחול שמים", בשדרות רוטשילד היו בהתחלה רק שני בתים: "של מאיר דיזנגוף ראש העיר הראשון של תל אביב, ושל מחלק המכתבים - אברהם פוגל" אברהם ורבקה פוגל הצטרפו לאחוזת-בית, וביתם בשדרות רוטשילד 12 זכור כבית שגינתו מטופחת במיוחד.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה גורש למצרים בשל היותו נתין רוסי, כששב אחרי המלחמה קיבל משרת פקידות במחלקת המיסים של העירייה.

ב-29 באפריל 1939 נרצח פוגל, שהיה אז בן 71, במטבח ביתו במוצאי שבת בשעה 09:30, בנסיבות שלא פוענחו. הרצח הסעיר את היישוב וגרם לו לטלטלה גדולה כפי שפורסם אז בעיתונות. המשטרה חשדה שאת פוגל רצחו בנו הצעיר יעקב פוגל ואהובתו (של הבן) זהבה ציטרנבוים, שעבדה במשרדו של בנו הבכור משה, זאת עקב הטענה שאברהם פוגל לא ראה בעין יפה לכאורה את נישואיהם, ועצרה את שניהם. הם שוחררו כעבור שלושה שבועות, ואיש לא הועמד לדין. 

הרצח נותר לא מפוענח עד היום.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקרי רצח בלתי מפוענחים
קטגוריה:קורבנות רצח בארץ ישראל
קטגוריה:פשע בתל אביב-יפו
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:אודסה: אישים
קטגוריה:מגורשי יפו 1914
קטגוריה:תל אביב: מייסדים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1868
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1939
סבא דוליטל

סבא דוליטל היא סדרת טלוויזיה ישראלית בכיכובו של טוביה צפיר המשודרת בערוץ הופ! החל משנת 2019.

הסדרה מלמדת את הילדים על תקשורת בין החיות לבני האדם, על מתן תשומת לב ואמפתיה לאחר וגם על בעלי החיים השונים והתנהגותם, תוך ניצול יכולות החיקוי של השחקן טוביה צפיר שמגלם את סבא דוליטל.

==עלילה==
בכל פרק מגיע סבא דוליטל לחווה של נוח ומגלה שיש בעיה עם אחת החיות בחווה. לסבא דוליטל יש יכולת לדבר עם חיות והוא משתמש בה על-מנת להבין מהי הסיבה שבגללה החיה מתנהגת בצורה משונה. סבא דוליטל ונוח פותרים ביחד את הבעיה והחווה חוזרת להיות שלווה ושמחה.

==שחקנים==
* טוביה צפיר - סבא דוליטל
* אסף משה - נוח

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.hop.co.il/archive/sAB סבא דוליטל] באתר [https://www.hop.co.il/ הופ!]

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
קטגוריה:סדרות ילדים של ברוש הפקות
קטגוריה:טוביה צפיר
קטגוריה:סבא טוביה
יוהנס הלה

יוהנס הלה (בגרמנית: Johannes Hähle; נולד ב-15 בפברואר 1906 &#x2013; 10 ביוני 1944) היה צלם צבאי גרמני, ששירת ביחידות התעמולה של הוורמכט במלחמת העולם השנייה.

== ביוגרפיה ==
הלה היה סוחר וצלם. בשנת 1932 הצטרף למפלגה הנאצית. בינואר 1940 התגייס לוורמאכט ונשלח לקרב על צרפת. עם הפלישה לברית המועצות ביוני 1941 הוצב הלה ביחידת התעמולה (PK) 637 בחזית המזרחית כצלם מלחמה עם הארמייה השישית. בתקופה זו צילם תמונות מלחמה רבות, הן מהאוויר והן על הקרקע. בספטמבר 1941 נשלח ליחידת PK בפוטסדאם. בסוף ספטמבר 1941 צילם תמונות לאחר הטבח בבאבי יאר וכן יהודים לפני הטבח בלובני. הוא צילם 29 תמונות צבעוניות אך לא העביר אותן ליחידה שלו אלא שמר אותן. הוא נפצע בקיץ 1942 ובילה מספר שבועות בבית חולים.

במהלך חורף 1942/1943 היה הלה צלם מלחמה עם קורפוס אפריקה של ארווין רומל, אך נשלח למערב אירופה כעבור מספר חודשים כדי לשרת עם PK 698 בבלגיה ובצפון צרפת. שם צילם תמונות של החומה האטלנטית. במהלך הקרב לאחר הפלישה לנורמנדי מת הלה ב-10 ביוני 1944 בכפר לה ביז'וד בצפון-מערב קן בנסיבות לא ברורות.

== תצלומיו ==
לאחר המלחמה החרימו כוחות אמריקאים משאיות עם חומר מיחידות תעמולה הגרמניות (Propagandakompanien). בשנת 1962 העבירו האמריקנים את החומר לארכיון הפדרלי הגרמני בקובלנץ, יחד עם מספר סרטים של הלה. הסרטים שהלה שמר נמכרו על ידי אלמנתו לעיתונאי הברלינאי הנס גאורג שולץ. בשנת 1961 עשתה התביעה בפרנקפורט שימוש בעותקים בשחור לבן של תמונות אלה לקראת משפטיהם של פושעי מלחמה נאצים, אך תמונות אלה נעלמו בארכיון מאוחר יותר. תצלומי הצבע המקוריים הופיעו שוב בשנת 2000, כאשר אלמנתו של שולץ מכרה אותם למכון למחקר חברתי בהמבורג , שהשתמש בהם לשם השלמת אוסף הצילומים שלו לתערוכת פשעי המלחמה של הוורמאכט.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20100721165822/http://picasaweb.google.com/german.ww2.atrocities/194110KievBabiYar# תצלומים צבעוניים של הלה מקייב ובאבי יאר]
* [http://einestages.spiegel.de/external/ShowTopicAlbumBackground/a6041/l4/l0/F.html#featuredEntry Spiegel Online einestages: Fotofund: Das Rätsel des fliegenden Auges] (גרמנית)
* [http://einestages.spiegel.de/external/ShowTopicAlbumBackground/a6182/l20/l0/F.html#featuredEntry Spiegel Online einestages: Fotofund aus dem Zweiten Weltkrieg: Das Geheimnis des fliegenden Auges] (גרמנית)

קטגוריה:צלמי מלחמה
קטגוריה:צלמים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1906
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
נצרתן זיתני

נִצְרְתָן זֵיתָנִי או נצרתן טיטאני (שם מדעי: Balistoides viridescens) הוא דג ימי ממשפחת הנצרניים החי במימי האזור האינדו פסיפי (אך לא בהוואי) עד לעומק של 50 מטר. מין זה השני בגודלו במשפחתו לאחר המין Pseudobalistes naufragium, ממערב האוקיינוס השקט שמגיע לאורך של 1 מטר.
== מאפיינים ==
הנצרתן הוא דג צבעוני בעל גוני ירוק, אפור, כחול בהיר, צהוב, ורוד, חום כהה ולבן. הוא מגיע לאורך של 75 ס"מ בממוצע והוא בעל ראש גדול משולש עם שפתיים מחודדות גדולות ושיניים חזקות הבולטות החוצה מפיו. העיניים קטנות ומצויות בחלק העליון של הגולגולת והסנפירים קטנים, ללא סנפיר גבי אך עם סנפירי שת גבוהים וזקורים וזנב רחב וחזק. אלה נותנים לו כוח להתפרץ במהירות קדימה, מה שמסייע לו להתנגח בטורפים ודגים יריבים.

זהו דג יחידאי המשוטט לאורך השוניות, ושולף בעזרת חרטומו יצורים קשיחים כמו קיפודי ים, רכיכות שונות, סרטנים, תולעים ואלמוגים. הוא קורע את הטרף לחתיכות עם לסתותיו הגדולות. צורת אכילתו מפוזרת מה שגורם לדגים רבים לאכול מהשיריים שלו, אם כי הוא טריטוריאלי ויתקוף דגים מסיגי גבול. תצפית מאיים בים סוף הראתה נצרתן זיתני המזנק היישר מהמים כדי לתפוס סרטנים בין בריכות גאות ומזנק חזרה למים. דבר זה היה ידוע עד כה רק מדגי מים מתוקים.

דג זה מאיים גם על אנשים, ובהם צוללים שמתקרבים לשטחו יותר מדי. בדרך כלל מדובר בזכר טריטוריאלי או בנקבה מקננת שמנסה להרחיק טורפים. הוא יכול לרדוף אחרי הפולש כמה מטרים ולתקוף כשהוא מתגלגל לצד. נשיכתו יכולה לגרום לפצעים חמורים, אך לא למוות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1801
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מרקוס אליעזר בלוך
קטגוריה:נצרניים
קטגוריה:דגי האוקיינוס השקט
A Gala Christmas in Vienna

A Gala Christmas in Vienna או Christmas in Vienna V (בעברית: חג מולד חגיגי בווינה או חג המולד בווינה V) הוא אלבום הופעה משותף של המוזיקאים שרה ברייטמן, פלאסידו דומינגו, הלמוט לוטי וריקרדו קוצ'אנטה. אלבום ההופעה יצא לאור ב-24 בנובמבר 1998, בהוצאת חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.

אלבום ההופעה הגיע למקום ה-27 במצעד האלבומים הוולוני.

== רקע ==
אלבום ההופעה בוים על ידי האמפרי ברטון והופץ על ידי סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. באלבום ההופעה מבצעים ארבעת המוזיקאים שירי חג מולד ידועים כדוגמת "Silent Night", "" ו-"An Old-Fashioned Christmas". בנוסף לאלבום ההופעה, יצא גם אלבום הווידאו, A Gala Christmas in Vienna.

בנוסף לכך, משתתפת באלבום ההופעה התזמורת הסימפונית של וינה, המבצעת בו את המוזיקה.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== אלבום וידאו ==

A Gala Christmas in Vienna או Christmas in Vienna V (בעברית: חג מולד חגיגי בווינה או חג המולד בווינה V) הוא אלבום וידאו של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן והזמרים פלאסידו דומינגו, הלמוט לוטי וריקרדו קוצ'אנטה. אלבום הווידאו יצא לאור ב-24 בנובמבר 1998, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.

באותו היום בו יצא אלבום ההופעה, הנושא את אותו השם, הופצץ ברחבי העולם גם אלבום הווידאו.

== רקע ==
אלבום הווידאו בוים על ידי האמפרי ברטון והופץ על ידי סוני מיוזיק אנטרטיינמנט. באלבום הווידאו מבצעים הארבעה שירי חג מולד ידועים כדוגמת "Silent Night", "" ו-"An Old-Fashioned Christmas". כל אותם הביצועים צולמו בווידאו והופצו על גבי תקליטורים ברחבי העולם.<ref></ref>

בנוסף לכך, משתתפת באלבום הווידאו התזמורת הסימפונית של וינה, המבצעת בו את המוזיקה.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.discogs.com/Placido-Domingo-Sarah-Brightman-Helmut-Lotti-Riccardo-Cocciante-A-Gala-Christmas-In-Vienna/release/10158817 A Gala Christmas in Vienna] באתר Discogs

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי הופעה מ-1998
קטגוריה:אלבומי חג המולד מ-1998
קטגוריה:אלבומי וידאו מ-1998
קטגוריה:אלבומי הופעה של שרה ברייטמן
קטגוריה:אלבומי וידאו של שרה ברייטמן
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:אלבומי וידאו באנגלית
קטגוריה:סרטי הופעה
קטגוריה:סרטים אוסטריים
קטגוריה:אלבומי חברת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
צ'אבוסי (מחוז משנה)

מחוז משנה צ'אבוסי (בבלארוסית: Чавускі раён; ברוסית: Чаусский район) הוא אחד מ-21 מחוזות משנה מנהליים של מחוז מוהילב שבמזרח בלארוס. מרכזו המנהלי היא העיר צ'אבוסי.

==דמוגרפיה==
בתקופת עריכת מפקד האוכלוסין של בלארוס (2009) , מנתה אוכלוסיית מחוז המשנה צ'אבוסי 21,242 בני אדם. האוכלוסייה הצטמצמה ובשנת 2019 נמנו במחוז המשנה 17,907 בני אדם. ההרכב האתני של האוכלוסייה במחוז היה ב-2009: 94.32% בלארוסים, 4.1% רוסים, ו-1.58% אחרים. שפות הדיבור הנפוצות: בלארוסית (60.79%) ורוסית (38.57%).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחוז מוהילב: מחוזות משנה