OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אווה לנה לונדגרן

אווה לנה לונדגרן (בשוודית: Eva-Lena Lundgren; נולדה ב-1961) היא דוגמנית ושחקנית שוודית. מיס שוודיה לשנת 1981.

==ביוגרפיה==
לונדגרן נולדה במחוז נורבוטן שבצפון שוודיה, היא הוכתרה כמיס שוודיה 1981, בטקס בחירת מיס תבל שנערך בניו יורק נבחרה לסגנית שנייה, בנוסף היא גם זכתה במקום הראשון בתחרות מיס סקנדינביה ובמקום הרביעי במיס אירופה באותה שנה.

ב-1984 הופיע בסרט הקומדייה האיטלקי "A tu per tu" ובאותה שנה הופיעה בתוכנית הילדים "Rappelkiste" שהופקה על ידי הטלוויזיה הציבורית הגרמנית, ב-1985 הופיעה בסרט "Big Deal After 20 Years", ב-1986 גילמה מספר דמויות בסרט המסע ההיסטורי "Superfantozzi".

היא מורה ללטינית ויוונית בשיטת מונטסורי ומתגוררת באמסטרדם.

==קישורים חיצוניים==

* [http://lempimissit.suntuubi.com/?cat=242 מיס שוודיה] 
* [http://wwwc.aftonbladet.se/nyheter/9901/08/frosve2.html]

קטגוריה:זוכות מיס שוודיה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1981
קטגוריה:זוכות מיס סקנדינביה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אירופה
קטגוריה:אנשי חינוך שוודים
קטגוריה:מורים ללטינית
קטגוריה:מהגרים להולנד
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1961
אנטה סטאי

קארן אנטה סטאי (בנורווגית: Karen Anette Stai; נולדה ב-24 במאי 1961) היא דוגמנית עבר נורווגית.

==ביוגרפיה==
סטאי נולדה באקרסהוס.

ב-1980 עלתה לחמש המועמדות הסופיות בתחרות מיס אירופה, ב-1981 זכתה בתחרות הראשונה של סוכנות פורד דוגמנית העל העולמית.

בפברואר ומרץ 1982 ובפברואר 1984 הייתה על שער ווג איטליה, במרץ ומאי 1982 הייתה על שער ווג פריז ובמרץ 1982 הופיעה על שער ווג גרמניה.

היא הייתה אחת הדוגמניות המובילות של שנות ה-80, היא קיבלה הצעה לחוזה עם חברת הקוסמטיקה לוריאל אך החליטה לפרוש מהדוגמנות, לאחר מכן היא עבדה כצלמת ועורכת אופנה.

ב-1983 פרסמה את ספרה "עסק משוגע-יומן דוגמנית", ב-2003 יצא הספר השני שלה "באמצע החיים: חיים על לראות את עצמך ואת אחרים".

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.minmote.no/#!/artikkel/22916296/i-sminkepungen-til-anette-stai]

קטגוריה:דוגמניות נורווגיות
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אירופה
קטגוריה:זוכות דוגמנית העל העולמית
קטגוריה:צלמות
קטגוריה:נורווגיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1961
הגר שרביט

הגר שרביט (נולדה בשנת 14 בנובמבר 1986) היא זמרת מצו-סופרן ישראלית.

== חייה ==
=== לימודים ===
הגר שרביט נולדה בתל אביב ולמדה ב ובמגמת המוזיקה בתיכון עירוני א' לאמנויות בתל אביב. היא למדה פיתוח קול אצל מגדה חן ורובין ויזל-קפסוטו ובתקופת שירותה הצבאי המשיכה ללמוד אצל שרון רוסטורף-זמיר. בהמשך למדה בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב, אצל פרופסור תמר רחום.

בשנת 2004 שרה הגר שרביט באנסמבל זמרי מורן, עמם הופיעה ב-2006 כסולנית בפסטיבל אבו גוש וב-2008 בפסטיבל vox pacis בסטוקהולם. היא הופיעה כסולנית עם תזמורות שונות, בניצוח נעמי פארן, אבנר בירון, יואב תלמי, מיכאל שני, ישי שטקלר, טליה אילן. בין השאר הופיעה עם הקאמרטה הישראלית ירושלים, התזמורת הקאמרית הישראלית ועוד.

הרפרטואר הסולו של שרביט כולל את "סטאבט מאטר" של פרגולזי, "מגניפיקט" ו"גלוריה, של אנטוניו ויוואלדי, "חלום ליל קיץ" של פליקס מנדלסון. היא שרה בתפקיד הקוסמת בדידו ואניאס של הנרי פרסל ובתפקיד "בסטיאן" בבסטיאן ובסטיאנה של מוצרט.

בקיץ 2012 השתתפה שרביט במיזם הזמרים הצעירים של פסטיבל זלצבורג ובאותה שנה שרה את תפקיד האלט במשיח של הנדל בפוטסדאם, גרמניה.

בעונת 2013–2014 הצטרפה שרביט לסדנת האופרה של דויטשה אופר אם ריין, שם השתתפה בביצוע לה טרוויאטה של ורדי, "הנזל וגרטל" של אנגלברט הומפרדינק ו"מוות בוונציה", אופרה מאת בנג'מין בריטן על פי הנובלה של תומאס מאן. כן השתתפה באופרה של מץ בביצועי "לה צ'נרנטולה" של רוסיני.

== פרסים ואותות הוקרה ==
* 2008-2007 - מלגות הצטיינות מבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן מהטה
* 2008 - מקום שני בתחרויות בוכמן-מהטה
* 2009 - ציון לשבח בבית הספר בוכמן מהטה
* 2015 - פרס ראשון בתחרות הזמרה הבינלאומית "Das Lied" בברלין

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.habama.co.il/Pages/ArtPerson.aspx?PeopleID=65867 אתר הבמה, "הגר שרביט"] 
* [https://www.youtube.com/watch?v=wyrJ06ZPgYg יוטיוב, הגר שרביט שרה שוברט]

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1986
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
דויטשה אופר אם ריין

בית האופרה של [[דיסלדורף (2011)]]
הדויטשה אוֹפּר אַם רַיין (בגרמנית: Deutsche Oper am Rhein) היא להקת אופרה גרמנית, היושבת דרך קבע בדיסלדורף ובדואיסבורג. לצד האופרה פועלת גם להקת בלט. משנת 2009 מנהלה המוזיקלי הוא אקסל קובר. תזמורת הבית, התזמורת הסימפונית של דיסלדורף, מנגנת הן רפרטואר אופראי והן סימפוני.
== היסטוריה ==
בשנת 1875 נבנה מה שהיה בהמשך לבית האופרה של דיסלדורף. בשנים 1887 עד 1920 התקיים קשר איתן בין בתי האופרה של שתי הערים, אך הוא ניתק ב-1829 ולא חודש עד 1955, עם הקמת הדויטשה אופרה אם ריין.

בית האופרה של דיסלדורף, שנבנה ב-1875, נהרס למעשה במהלך מלחמת העולם השנייה. הוא נבנה מחדש ונפתח שוב בשנת 1956, מאז הוא משמש את להקת האופרה באופן קבוע. תיאטר דואיסבורג, שנבנה ב-1912, נהרס כליל ונבנה מחדש ב-1950.

מנכ"ל האופרה הנוכחי הוא כריסטוף מאייר; המנצח הראשי הוא אקסל קובר.

בשנים 2006 ו-2007 עבר בית האופרה של דיסלדורף שיפוץ וארגון מחדש. הצגת האופרה הראשונה בתיאטרון המחודש הייתה לה טרוויאטה, בניצוח ג'ון פיור האמריקאי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

גרמניה
תרבות
קטגוריה:דיסבורג
קטגוריה:להקות אופרה גרמניות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1955
אני לא מכשפה

אני לא מכשפה (באנגלית: I Am Not a Witch) הוא סרט דרמה בריטי-צרפתי-גרמני-זמבי שביימה וכתבה רונגאנו ניוני, בבכורתה הקולנועית. הסרט נבחר להקרנה באירוע "שבועיים של במאים" בפסטיבל קאן ב-25 במאי 2017. בישראל הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע ירושלים אשר התרחש ביולי 2017. הסרט היה מועמד וזכה במספר פרסי, בינם פרס BAFTA לסרט הבכורה הטוב ביותר מאת תסריטאי, במאי או מפיק בריטי עבור ניוני ומפיקת הסרט, אמילי מורגן.. שפות הסרט הן אנגלית ובמבה , ואורכו כ-93 דקות.

== תקציר העלילה ==
הסרט מתרחש באזור בו מאמינים כי ישנן מכשפות והן יכולות לעוף ולהרוג חפים מפשע. על מנת לשמר את הכוח המאגי שלהן לצרכים חיוביים, שומרים את כל המכשפות בכפר אחד וקושרים כל אחת מהן לחוט לבן, אשר ימנע מהן לעוף או לעזוב את הכפר, בו הן למעשה סוג של אסירות. כמעט כל המכשפות הן נשים מבוגרות, שכנראה עיצבנו את האדם הלא נכון, אשר שכנע אותן ואת הסביבה כי יש בהן רשע או יכולת להזיק. אבל גיבורת הסרט, שולה, היא ילדה בת 9 בלבד, אשר מביטה על מישהי בכפר שלה בשעה שזו נופלת, מה שהופך אותה אוטומטית לחשודה בכישוף. לאחר שהיא נשלחת לכפר המכשפות, נציג השלטון לוקח אותה תחת חסותו ומשתמש בה בעיקר לצרכים של שיווק וצבירת ממון לעצמו, בעוד האנשים אשר מצפים ממנה לנסים לא תמיד יוצאים מרוצים. שולה לא אוהבת את החיים במקום, אבל מובהר לה כי האלטרנטיבה להימצאות בו היא הפיכתה לעז, שזה מה שקורה למכשפות שבורחות. להיות עז חופשית מתחיל להישמע כמו רעיון לא רע.

== הדמויות והשחקנים ==
* מרגרט מולובווה – שולה
* נלי מונמונגה – שוטרת
* דינה מופוני – מנהיג
* ננסי מולילו – צדקה
* הנרי פהירי – מר בנדה
* גלוריה הווילר – תיירת

== הפקה ==
במאית וכותבת הסרט, רונאגנו ניוני, אמרה שהסרט בהשראת הסיפורים על האשמות כישוף בזמביה. במחקרה על הסרט, רונאגנו נסעה לגאנה ובילתה במחנה מכשפות אמיתי, שם היא התבוננה בחיי היומיום שלהן, ובדיבור שלהן.

== הפצה ==
הסרט שודר לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן, במסגרת השבועיים של הבמאים ב-25 במאי 2017. לאחר מכן הסרט שודר בבריטניה ב-20 באוקטובר 2017, ובשווייץ ב-31 בינואר 2018. בישראל הסרט שודר בפסטיבל הקולנוע ירושלים אשר התרחש ביולי 2017.

== קבלה ==
=== הכנסות ===
הסרט הרוויח כ-141,043 דולר ממכירות הכרטיסים.

=== ביקורות ===
האתר "Rotten Tomatoes", הביא לסרט ציון של 100% על פי 37 חוות דעת של גולשים באתר. מרק קרמוד , כתב מעיתון "The Observer", שיבח את עבודתה של רונאגנו ניוני, את הצילום של דייוויד גאלגו ואת המשחק של מרגרט מולובווה. אנה סמית, כתבת מעיתון "Time Out", העניקה לסרט ארבעה מתוך חמישה כוכבים.

== פרסים ומועמדויות ==
*שנת 2017: פרס הקולנוע הבריטי העצמאי לבמאי הטוב ביותר.
*שנת 2017: פרס דאגלס היקוקס של הקולנוע הבריטי העצמאי.
*שנת 2017: פרס פריצת הדרך של הקולנוע הבריטי העצמאי.
*שנת 2018: פרס באפט"א לקולנוע לסרט ביכורים יוצא מן הכלל של תסריטאי, במאי או מפיק בריטי.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א: סרטים
קטגוריה:זמביה: תרבות
אקסל קובר

אֵקְסֶל קוֹבֶּר (בגרמנית: Axel Kober; נולד ב-10 בפברואר 1970) הוא מנצח גרמני. מאז 2009 הוא מכהן כמנהלה המוזיקלי של הדויטשה אופר אם ריין.

== קריירה ==
קובר נולד בקרונאך ולמד ניצוח אצל פטר פאלק וגינתר ויך בבית הספר הגבוה למוזיקה בווירצבורג. כהונתו המקצועית הראשונה הייתה בתיאטרון הממלכתי של מקלנבורג-מערב פומרניה ב-1994. מ-1998 עד 2003 היה המנצח הראשי של תיאטר דורטמונד, שם ניצח על כמה אופרות שאין מרבים לבצע, ובכלל זה הבכורה הגרמנית של "ז'וליאן" מאת גוסטב שרפנטייה. לאחר תקופה של 4 שנים בתיאטרון הלאומי של מנהיים (2007-2003) כמנצח הראשי, ושנתיים כמנהל מוזיקלי באופרה של לייפציג (2009-2007), התמנה למנהל מוזיקלי של הדויטשה אופר אם ריין. ב-2013, יובל המאתיים להולדת ריכרד וגנר, הופיע קובר לראשונה בפסטיבל ביירוית, שם ניצח על טנהויזר. הוא חזר לנצח על אופרה זו בפסטיבל של 2014.

== קישורים חיצוניים ==

<div class="mw-content-ltr">
* [http://rbartists.at.web.anw.at/en/dirigenten_dtl.php?id=488 Artist's biography] at RB Artists Management, Vienna (in English)
* [https://www.youtube.com/watch?v=GFu16Hwyy7A Video: Kober conducting the Deutsche Oper am Rhein und Duisburger Philharmoniker Orchestra, Duisburg, 10 June 2012 (official YouTube channel of the Deutsche Oper am Rhein]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1970
ליאופולד אנד סטיבנס

[[כוונת טלסקופית ליאופולד סימן 6 בעלת הגדלה משתנה של X3-X18]]
[[רובה צלפים רמינגטון M24 של צה"ל עם כוונת טלסקופית ליאופולד סימן 6 X3-X18]]
ליאופולד אנד סטבנס בע"מ (באנגלית: Leupold & Stevens, Inc.) היא חברה אמריקאית המייצרת אופטיקה צבאית, כוונות טלסקופיות, כוונות השלכה, משקפות וטלסקופים לצלפים ומאתרים. החברה ממוקמת בביברטאון, אורגון, ארצות הברית. היא נוסדה ב-1907 והיא נמצאת עד היום בבעלות משפחתית של המייסדים.

מוצרי החברה משמשים מספר צבאות, בהם הכוחות המזוינים של ארצות הברית ובפרט צבא ארצות הברית, חיל הנחתים של ארצות הברית ואריות הים. גם צה"ל משתמש בטלסקופים של החברה, ובעיקר בכוונות הטלסקופיות ליאופולד סימן 4 (Leupold Mk 4 LR/T M1 10×40mm fixed-power scope) וליאופולד סימן 6 X3-X18 החדשה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.israeldefense.co.il/he/node/36267 צה"ל רוצה אחידות משקית בתחום כוונות צלפים], IsraelDefense, 7 בנובמבר 2018

קטגוריה:חברות אמריקאיות
מגפה (סרט)

מגפה (באנגלית: Viral) הוא מותחן אימה אמריקאי, אשר בוים על ידי הנרי ג'וסט ואריאל שולמן. תסריטו נכתב על ידי כריסטופר ב. לאנדון וברברה מרשל. בין שחקניו הראשיים של הסרט ניתן למנות את סופיה בלאק-ד'אליה, משין גאן קלי ומייקל קלי.

הסרט יצא לאקרנים ב-29 ביולי 2016, על ידי בלאמהאוס הפקות, בוסטד שארק פרודקשנס ו-IM גלובל.

== עלילה ==
עלילת הסרט מתמקדת בסטייסי דרקפורד (ליאו טיפטון) ואמה דרקפורד (סופיה בלאק-ד'אליה), שתי תלמידות תיכון אשר עברו לאזור פרברי בקליפורניה. אמה נאבקת על מנת להשיג חברים חדשים, בעוד סטייסי כבר התיידדה עם אנשים רבים, בהם סיג'יי (משין גאן קלי).

רגע השיא של הסרט מגיע כאשר מגפה קטלנית תוקפת את העולם. אחת משתי האחיות נדבקת במחלה ואחותה מתעדת את כל מה שקורה מסביב תוך שהיא מנסה לטפל בה.

== שחקנים ==
* סופיה בלאק-ד'אליה - אמה דרקפורד
*ליאו טיפטון (אנלי טיפטון) - סטייסי דרקפורד
*טראוויס טאופ - אוון קליין
*משין גאן קלי - סיג'יי
*מייקל קלי - מייקל דרקפורד
*ג'ון קות'רן ג'וניור - מר טומי
*סטוני ווסטמורלנד - ביל
*לינזי גריי - גרייסי לאמאי
*ג'ודיאן אלדר - גברת טומי
*פיליפ ליבס - גנגלי קיד
*בריאן האווי - טארה דאנלי

== הפקה ==
ב-29 באפריל 2014, נודע כי ליאו טיפטון נבחרה להיות השחקנית הראשית בסרט, ועוד נודע כי שני הבמאים של הסרט יהיו הנרי ג'וסט ואריאל שולמן. לבסוף, יצא הסרט לאקרנים ב-29 ביולי 2016. בישראל יצא הסרט לאקרנים ב-21 ביוני 2018.

באוגוסט 2016, נודע כי הסרט גרף סכום של קרוב ל-600 אלף דולר, בכמעט חודשיים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגפות באמנות
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה מ-2016
קטגוריה:סרטי בלאמהאוס הפקות
קטגוריה:סרטי זומבים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מותחן אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
סויוז MS-10

סויוז MS-10 (ברוסית: Союз МС-10) היא חללית רוסית מאוישת ששוגרה ב-11 באוקטובר 2018 מקוסמודרום בייקונור, אלא שלאחר השלב הראשון של השיגור, שכלל הפרדת החללית מהמשגר "סויוז־FG" קרתה תקלה שבעקבותיה התבצע כיבוי חירום של המנועים בעקבות נפילת המאיצים. מערך חילוץ החירום הפריד את החללית מהמשגר.

החללית ביצעה נחיתת חירום בשלום כ־25 ק"מ מזרחית לעיר ז'זקאזגן. האסטרונאוטים לא נפצעו וחולצו בשלום על ידי אנשי חיל החלל הרוסי. במהלך הטיסה, תוכנן לשגר את חברי המשלחת ISS-57/58 אל תחנת החלל הבינלאומית. זו הייתה הטיסה ה־137 במספר של החללית המאוישת "סויוז" מאז 1967.

== התקלה ==
חללית "סויוז MS-10" שוגרה ב-11 באוקטובר 2018 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

תהליך השיגור נפסק בערך בגובה של כ־50 ק"מ, כמחצית הדרך אל קו קרמן ועל כן ביצעה טיסה תת־מסלולית. מטלמטריית המסלול נראה כי הגובה המרבי של הטיסה לא עבר את ה־100 ק"מ, ועל כן לא נחשב כי הצוות הגיע לחלל.

מבדיקה ראשונית, התברר כי הייתה תקלה במאיצים של המשגר. במשגר, ארבעה מאיצים הקשורים לליבה המרכזית של המשגר. לרוב, תקלה במאיץ יכולה להיגרם מתדלוק שגוי, תקלה מכנית, תקלת מחשב ועוד. במקרה של זיהוי תקלה במאיץ, המשימה מבוטלת, כדי לא לסכן את האסטרונאוטים. במקרה כזה, החללית עצמה, הנושאת את האסטרונאוטים והמטען, מופרדת מהמשגר ונפתחים מצנחי החללית ובכך מתאפשרת חזרתה לכדור הארץ וכך אכן קרה לחללית.

זו הייתה התקלה הראשונה במהלך שיגור של חלליות הסויוז מאז 1973.

== הצוות ==
צוות סויוז MS-10 נועד להביא את משלחת 57 לתחנת החלל הבינלאומית. החללית נועדה להכיל 2 אנשים ולא 3 (עקב שינויים בהקצאת האסטרונאוטים בסוכנות החלל הרוסית) ולהחזיר את הצוות יחד עם טייס החלל הראשון מאיחוד האמירויות עם חזרתה באביב 2019.

{| width="60%" class="wikitable" style="text-align: center; margin-bottom: 10px;"
!אסטרונאוט
!תפקיד
!מספר הטיסה
!תאגיד/סוכנות חלל
|-
! colspan="7" |הצוות ששוגר
|-
| אלכסיי אובצ'ינין
|מפקד המשימה ומהנדס הטיסה
|2
|רוסקוסמוס
|-
| ניק הייג
|מהנדס טיסה
|1
|נאס"א
|-
! colspan="7" |צוות גיבוי
|-
| אולג קונוננקו
|מפקד הצוות
|4
|רוסקוסמוס
|-
| דוויד סן-ז'אק
| מהנדס טיסה
|1
|CSA
|}

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Expedition 57 Launch (NHQ201810110018) (cropped) 3.jpg|רגע התקלה בשיגור - הפרדות ארבעת המאיצים של השלב הראשון, חלק המילוט של הצוות ושברים נוספים
קובץ:Expedition 57 Crew Returns to Baikonur (NHQ201810110007).jpg|צוות החללית נפגש שוב עם המשפחות לאחר נחיתת החירום
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.tvroscosmos.ru/6190/ הכנות לקראת שיגור טילי "סויוז־FG" עם החללית "סויוז MS-10"]. וידאו באתר אולפני הטלוויזיה של רוסקוסמוס
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-ms-10.htm מידע על הטיסה]
* [https://www.russianspaceweb.com/soyuz-ms-10.html תיאור המשימה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:2018 ברוסיה
קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:משימות כושלות לחקר החלל
שנות ה-70 של המאה ה-15

שנות ה-70 של המאה ה-15 היו העשור השמיני של המאה ה-15, החלו ב-1 בינואר 1470 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1479.

== אירועים בולטים בעולם ==

אירופה ב-1470
===מלחמה ופוליטיקה ===
====מלחמות====
[[הקרב על נאנסי: איור של רנה השני כובש את נאנסי]]
* 14 באפריל 1471 – קרב ברנט - קרב חשוב במלחמות השושנים. ניצחון גדול של אדוארד הרביעי, מלך אנגליה
* 4 במאי 1471 – מלחמות השושנים: אדוארד הרביעי מלך אנגליה מנצח סופית את כוחות בית לנקסטר בקרב טיוקסברי
* 14 ביולי 1471 – קרב שלון – צבא נובגורוד מובס על ידי נסיכות מוסקבה. תחילתה של נפילה הדרגתית של נובגורוד
* 10 בינואר 1475 – נסיך מולדובה, שטפן הגדול, מנצח את העות'מאנים בוסלוי
* 5 בינואר 1477 - הקרב על נאנסי - שארל הראשון דוכס בורגונדיה מובס ונהרג. סיום מלחמת בורגונדיה
* 13 באוקטובר 1479 - ההונגרים מביסים את הטורקים בטרנסילבניה, שלב חשוב במלחמות עם הטורקים

====סכסוכים לאומיים ואזוריים====
* 14 בינואר 1478 - נובגורוד נכבשת על ידי איוואן השלישי נסיך מוסקבה
* 1479 - שבטים בדואים פלשו לירושלים, חדרו לתחומי הר הבית, פגעו בתושבי העיר ובעולי הרגל, ואף הניסו את הנציב.

====אירועים פוליטיים משמעותיים====
* 9 באוגוסט 1470 – סיקסטוס הרביעי אפיפיור ה-212 לאחר מות פאולוס השני
* 20 בפברואר 1472 – נורווגיה מעבירה את איי אורקני ושטלנד לסקוטלנד
* 1474 – במשפט המתועד המוקדם ביותר שעוסק בנושא פשעי מלחמה<ref></ref>, האימפריה הרומית הקדושה מוציאה להורג את פטר פון הגנבך אף על פי שטען להגנתו שפשעיו היו בסך הכל מילוי פקודה.
* 21 במרץ 1475 – עלילת הדם בטרנטו
* 26 בנובמבר 1476 - ולאד המשפד (הידוע בכינוי דרקולה) מביס בקרב את בסאראב הזקן לאיוטה והופך לשליט ולאכיה בפעם השלישית
* 1478 - האינקוויזיציה הספרדית מקבלת מעמד רשמי.
* 20 בינואר 1479 - פרננדו השני מלך אראגון מוכתר כמלך ארגון. ביחד עם אשתו, איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה הם שולטים במרבית חצי האי האיברי
* 24 בינואר 1479 - הסכם שלום בין ונציה לבין האימפריה העות'מאנית. ונציאנים מחויבים בתשלומים שנתיים לטורקים

==== קולוניאליזם ואימפריאליזם ====
* 29 באוגוסט 1471 – אפונסו החמישי, מלך פורטוגל כובש את טנג'יר, מרוקו
== כלכלה ==

* עשור זה הוא חלק מתקופה רחבה יותר בה הגילדות מתפקדות כמוסד כלכלי משמעותי בחלקים מסוימים של אירופה. בשנת 1478 נוסדת גילדת קבלני התובלה של קופנהגן.

== התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות ==

[[הנרי השישי, מלך אנגליה]]
* 21 במאי 1471 - הנרי השישי, מלך אנגליה נרצח במצודת לונדון.

== אסונות ==

== מדע וטכנולוגיה ==

=== חקר העולם ===
== תרבות פופולרית ==

=== דת ===
* 1475 - יוצא לאור פירוש רש"י על התורה - הספר העברי המודפס הראשון.

==אישים בולטים==

===מנהיגי עולם בולטים===
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:המאה ה-15
שנות ה-60 של המאה ה-15

שנות ה-60 של המאה ה-15 היו העשור השביעי של המאה ה-15, החלו ב-1 בינואר 1460 והסתיימו ב-31 בדצמבר 1469.

== אירועים בולטים בעולם ==

===מלחמה ופוליטיקה ===
====מלחמות====
* 30 בדצמבר 1460 – קרב וייקפילד במלחמות השושנים באנגליה
====סכסוכים לאומיים ואזוריים====
* 29 במרץ 1461 – מלחמת השושנים - בית יורק מנצח בקרב טאוטון, מהקרבות העזים בהיסטוריה האנגלית

====אירועים פוליטיים משמעותיים====
* 4 במרץ 1461 – אדוארד הרביעי מכתיר עצמו למלך אנגליה
* 2 בדצמבר 1462 – האציל הבוהמי יאן ז'יסקרה מצליח לפתות וללכוד את שליט ולאכיה ולאד המשפד ולמסור אותו לידי מלך הונגריה מתיאש הוניאדי
* 7 באפריל 1465 – ז'אן ד'ארק מזוכה מאשמת כפירה 25 שנים לאחר הוצאתה להורג
* 19 באוקטובר 1466 – סיום מלחמת שלוש עשרה השנים. גדנסק ופרוסיה עוברות לשלטון פולין. המסדר הטבטוני שולט רק בחלק המזרחי של פרוסיה
* 1468 - לאחר מצור שנמשך שבע שנים, אנשי בית לנקסטר נכנעים ומוסרים את טירת הרלך לכוחותיו של אדוארד הרביעי
* 19 באוקטובר 1469 – נישואיהם של פרננדו השני מלך אראגון ואיזבלה הראשונה מלכת קסטיליה, הם המלכים הקתוליים

==== קולוניאליזם ואימפריאליזם ====
== כלכלה ==

* 4 באפריל 1460 – נפתחת אוניברסיטת בזל בשווייץ.
*1460 - נוסדות בקופנהגן שתי גילדות: גילדת יצרני הכפפות וגילדת יצרני האוכפים. זוהי חלק מתקופה רחבה יותר בה הגילדות מתפקדות כמוסד כלכלי משמעותי בחלקים מסוימים של אירופה.

== התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות ==

== אסונות ==

== מדע וטכנולוגיה ==

=== חקר העולם ===
* 4 במאי 1460 – ספינות פורטוגליות בראשות דיוגו גומש מגיעים לחצי האי קאפ-ור (הכף הירוקה) בסנגל של ימינו, המקום המערבי ביותר ביבשת אפריקה

== תרבות פופולרית ==

==אישים בולטים==

===מנהיגי עולם בולטים===
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:המאה ה-15
ז'קט בומבר

ז'קט בומבר של אישה
ז'קט בומבר
ז'קט בומבר (באנגלית: ) הוא ז'קט הנראה מעט נפוח, ומקורו בז'קטים שלבשו טייסי חיל האוויר האמריקאיים והאירופאיים במלחמת העולם הראשונה. מטרת הז'קט הייתה להגן על הטייסים מקור. ז'קט בומבר היה עשוי מעור או מניילון והיה עמיד למים. לעיתים היה לו צווארון פרווה.

הז'קט הפך מבגד של חיל אוויר לבגד אותו לבשו צעירים החל משנות ה-70. צעירים החלו לקשט ז'קט זה בתלאים (פאצ'ים) שביטאו את דעתם הפוליטית.

מפריט צבאי גברי הוא הפך לפריט שנלבש על ידי נשים. בתצוגות אופנה וברחוב הופיעו ז'קטים בומבר, למשל, ב-2004 הוא הופיע בתצוגות לנשים של הלמוט לאנג.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ביגוד
פסטיבל הסרטים הבין-לאומי אמקולה

כרזת הפסטיבל משנת [[2018]]
פסטיבל הסרטים הבין-לאומי אמקולה הוא פסטיבל סרטים שנתי המתקיים בקמפלה, בירת אוגנדה שבאפריקה. הפסטיבל נוסד שנת 2004 על ידי ההיסטוריונית הקולנועית ההולנדית אליס סמיטס והיוצרת האמריקאית לי אליקסון. פסטיבל זה הוא פסטיבל הסרטים הוותיק ביותר של אוגנדה.

== היסטוריה ==
הפסטיבל הבין-לאומי הראשון של אמקולה נערך בקמפלה ב-21 במאי 2004. בפסטיבל הוקרנו סרטים עכשוויים מרחבי העולם.

הפסטיבל מורכב מתחרויות, דיונים, סדנאות, סמינרים ומופיעים רב תחומיים נוספים.

== הורדת והחזרת הפסטיבל ==
הפסטיבל יצא להפסקה בשנת 2012, אשר על פי מקורות מסוימים היה בגלל סיבות כלכליות. ב-16 במרץ 2016, הפסטיבל חזר והמשיך בניהול "קרן התרבות ביימבה".

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אפריקה: פסטיבלי קולנוע
קטגוריה:קמפלה
ג'אסט ויז'ן

ג'אסט ויז'ן (באנגלית: Just Vision, תרגום לעברית: "חזון צודק") הוא ארגון אמנותי-פוליטי לא-מפלגתי שנוסד על ידי יהודים צפון-אמריקאים המתנגדים לכיבוש הישראלי בגדה המערבית וברצועת עזה. הארגון יוצר סרטים תיעודיים ותוכן תקשורתי בנושא הסכסוך הישראלי-פלסטיני. כמו כן הארגון הוא המו"ל השותף של האתר "שיחה מקומית" יחד עם עמותת "972 – לקידום עיתונאות אזרחית". משרדי הארגון נמצאים בוושינגטון די. סי. והוא פועל גם בניו יורק ובמזרח ירושלים.

==תולדות הארגון==
ארגון ג'אסט ויז'ן הוקם בשנת 2003 על ידי רונית אבני , יהודייה ילידת קנדה. במסגרת לימודיה לתואר במדע המדינה ערכה אבני ראיונות עם 475 פעילים פוליטיים ישראלים ופלסטינים, בניסיון למצוא דרכים לקדם את תהליך השלום הישראלי-פלסטיני. בראיונות נעשה שימוש נרחב בסרטים שהופקו על ידי הארגון.

==פעילות הארגון==
צוות הארגון כולל בעיקר נשים, בהן יוצרות קולנוע, עיתונאיות, פעילות זכויות אדם ונשות חינוך. הארגון מפיק סרטים תיעודיים ותוכן תקשורתי, שמטרתם היא "להבליט קולות של ישראלים ופלסטינים שפועלים למען סיום הכיבוש ובניית עתיד של חופש, חירות וכבוד לכולם". משרדי הארגון נמצאים בוושינגטון די. סי. והוא פועל גם בניו יורק ובמזרח ירושלים.

כמו כן, ארגון ג'אסט ויז'ן הוא המו"ל השותף של האתר "שיחה מקומית" יחד עם עמותת "972 – לקידום עיתונאות אזרחית".

==סרטים תיעודיים==
ארגון ג'אסט ויז'ן הפיק חמישה סרטים תיעודיים בנושא הסכסוך הישראלי-פלסטיני. חלקם זכו בפרסים שונים בפסטיבלי קולנוע בעולם. סרט נוסף בשם "The Wanted 18" הופץ על ידי הארגון בארצות הברית, אך לא הופק על ידו.

הסרט "בודרוס" שהופק בשנת 2009 יצא לאור גם כרומן גרפי בערבית. הוא מביא את סיפורה של נערה בשם אילתזאם מוראר, המונעת מבולדוזר לעקור את עצי הזית בכפר של משפחתה. הסרט הוקרן בפסטיבל הסרטים טרייבקה בנוכחות נור, מלכת ירדן.

הסרט "נאילה והאינתיפאדה" שהופק ב-2017 מביא את סיפורן של הנשים שהובילו את ההתקוממות העממית בתקופת האינתיפאדה הראשונה. הסרט הוצג ברמאללה, בעזה, בביירות ובפסטיבלי קולנוע ברחבי העולם, וכמו כן הוקרן בתיאטרון הערבי-עברי ביפו באוקטובר 2018.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.justvision.org/films הסרטים שהופקו על ידי הארגון]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני: ארגונים
הארמייה החמישית (רוסיה)

הארמייה החמישית (ברוסית: армия я-5) היא ארמייה משולבת של כוחות היבשה הרוסיים.

==היסטוריה==
היחידה הוקמה ב-28 בספטמבר 1939 על בסיס היחידות שהיו ממוקמות באזור ז'יטומיר/שפטובקה. היא השתתפה בפלישת ברית המועצות לפולין. לאחר סיום הקרבות היא הוצבה באוקראינה. בשנת 1940 הארמייה השתתפה בסיפוח הסובייטי של בסרביה ובוקובינה הצפונית. 

לאחר פלישת הוורמאכט לברית המועצות, היא החלה בקרבות מגננה באזור לוצק. יחידות הארמייה נסוגו לכיוון קייב כאשר במהלך קרב קייב יחידותיה כותרו. במהלך ניסיון לפרוץ את המצור, מפקד הארמייה מיכאיל פוטפוב נפל בשבי. ב-20 בספטמבר 1941 הארמייה פורקה וחייליה הועברו לחיזוק יחידות אחרות של הצבא האדום.

ב-11 באוקטובר 1941 הוחלט להקים את הארמייה מחדש והיא השתתפה בקרבות מגננה של הקרב על מוסקבה. בתחילת 1942 היא השתתפה במתקפת נגד הסובייטית, במהלך שנת 1943 הארמייה החמישית השתתפה קרבות במרחב רז'ב וסמולנסק ובהמשך היא השתתפה במבצע בגרטיון ומבצע פרוסיה המזרחית.

באפריל 1945 יחידות הארמייה הועברו לעתודה. תוך זמן קצר הם הועברו למזרח הרחוק והשתתפו במבצע סערת אוגוסט. 

לאחר סיום הלחימה, הארמייה החמישית הוצבה באזור המזרח הרחוק הסובייטי, בו היא מוצבת גם כיום.

==מפקדים==
* איוואן סובטניקוב - ספטמבר 1939 - יולי 1940
* מיכאיל פוטפוב יוני (1941 - ספטמבר 1941) 

* דמיטרי לליושנקו (אוקטובר 1941)
* לאוניד גובורוב (אוקטובר 1941 - אפריל 1942)
* איוואן פדיונינסקי (אפריל 1942 - אוקטובר 1942)
* יאקב צ'רביצ'נקו (אוקטובר 1942 - פברואר 1943)
* ויטלי פולנוב (פברואר 1943 - אוקטובר 1943)
* ניקולאי קרילוב (אוקטובר 1943 - אוקטובר 1944)
* פיוטר שפרנוב (אוקטובר 1944 - דצמבר 1944)
* ניקולאי קרילוב (דצמבר 1944 - דצמבר 1945)

==קישורים חיצוניים==

* [http://samsv.narod.ru/Arm/a05/arm.html הארמייה החמישית] באתר samsv 

5
קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
5
קטגוריה:יחידות צבא רוסיות
פארק המים מאנסו

פארק המים מאנסו (בקוריאנית: 문수물놀이장) הוא פארק מים הממוקם במזרח פיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית, ומופעל על ידי ממשלת קוריאה הצפונית.

הפארק, אשר נפתח לציבור בחודש נובמבר 2013, משתרע על שטח של כ-150 דונם ופועל לאורך כל חודשי השנה, גם במהלך החורף.

== השקת הפארק ==
הטקס החגיגי של השקת הפארק התקיים ב-15 באוקטובר 2013, ובו לקחו חלק ראשי המטות המשולבים של הכוחות המזוינים של קוריאה הצפונית, יחד עם פקידי ממשלה בכירים, ביניהם ראש ממשלת קוריאה הצפונית, פאק פונג-ג'ו.

במהלך נאומו, פאק אמר כי "פארק המים נבנה הודות למסירות ולרוח הלחימה של אנשי צבא העם הקוריאני, אשר מוכנים בכל עת וברוח חפצה לטפס על ההר הגבוה ביותר לפי הוראתו של המפקד העליון".

== מתקני הפארק ==
הפארק כולל בריכות שחייה מקורות וחיצוניות, 14 מגלשות מים, מגרש כדורעף, מגרש כדורסל, קיר טיפוס, וכן מתקנים כגון מספרה, מסעדה, בית קפה ובר.

בכניסה לבריכת השחיה המקורה ניצב פסל בגודל טבעי של המנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים ג'ונג-און.

<gallery>
Munsu Water Park (11265329474).jpg|בריכות שחיה בפארק המים
Munsu Water Park - Pyongyang, North Korea (11338870856).jpg|טרמפולינה במתחם המקורה
Munsu Water Park - Pyongyang, North Korea (11338807705).jpg|מגרש כדורעף
</gallery>

== ראו גם ==
* תיירות בקוריאה הצפונית

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.dprk360.com/360/munsu_waterpark/ סיור אינטראקטיבי בפארק המים מאנסו]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פארקי מים
קטגוריה:פיונגיאנג: מבנים
קטגוריה:קוריאה הצפונית: תיירות
קטגוריה:קוריאה הצפונית: אצטדיונים ומתקני ספורט
להאמין (שיר של דוד ד'אור)

להאמין היה השיר שיצג את ישראל בתחרות האירוויזיון 2004, שהתקיימה באיסטנבול. השיר בוצע בעברית ובאנגלית על ידי דוד ד'אור, שנבחר לייצג את ישראל על ידי רשות השידור בנובמבר 2003. את השיר כתב ד'אור בעצמו והלחינו ד'אור ועופר מאירי, שגם עיבד את השיר. השיר הוא בלדה, שמילותיה עוסקות בצורך לשמור על אמונה בטוב הבסיסי של האנושות, למרות ראיות רבות להפך.

==אירוויזיון==
השיר נבחר ב-5 בפברואר 2004 בהצבעה בתוכנית "ישראל בוחר שיר", שנערכה בהפסקה במשחק כדורסל של מכבי תל אביב ביורוליג. בהצבעה הוצגו ארבעה שירים שבוצעו על ידי ד'אור. ועדת אירוויזיון מיוחדת (שכללה משתתפים קודמים מהתחרות, ליאור נרקיס וגלי עטרי) היוו 40% מהקולות, והצבעת הצופים היוותה 60% מהקולות הנותרים. משחק הכדורסל משך 13.7% מהצופים בטלוויזיה הישראלית. השיר זכה ל-60% מההצבעה של חבר השופטים ו-66% מהצבעת הצופים.

ד'אור ביצע את השיר באיסטנבול ב-12 במאי 2004. במהלך שבוע החזרות באירוויזיון, עזב ד'אור את איסטנבול כדי להיות עם אביו, שהיה צריך לקטוע את אחת מרגליו בשל סיבוכים של סוכרת.

מאחר שישראל לא דורגה ב-10 המקומות הראשונים באירוויזיון 2003, היא נאלצה להשתתף בחצי הגמר, ובו שובץ השיר במקום ה-5 בסדר ההופעה, אחרי לטביה, ולפני אנדורה. השיר קיבל 57 נקודות והגיע למקום ה-11 מתוך 22, בזמן ש-19% מהצופים הישראלים צפו בטלוויזיה. השיר לא עלה לגמר - ובכך חייב את ישראל שוב להשתתף בחצי הגמר גם בשנה לאחר מכן באירוויזיון 2005.

==מצעדים==

===מצעדים שבועיים===

===מצעדים שנתיים===

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2004
קטגוריה:סינגלים מ-2004
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2004
קטגוריה:שירי קדם-האירוויזיון
קטגוריה:שירי ישראל באירוויזיון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על תקווה
קשת האיחוד

קשת האיחוד (בקוריאנית: 조국통일3대헌장기념탑; השם הרשמי: האנדרטה לזכר מזכר שלוש הנקודות לאיחוד הלאומי) הייתה מונומנט בצורת קשת הממוקמת מדרום לפיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית. המונומנט הושק במהלך חודש אוגוסט 2001, על מנת להנציח את יוזמת שלוש הנקודות של המנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים איל-סונג, שנועדה לקדם לכאורה את השאיפה לאיחוד קוריאה. בינואר 2024 נהרס המונומנט.

המונומנט התנוסס לאורך 61.5 מטר, ולגובה 30 מטר, ונבנה מעל לכביש האיחוד המוביל מפיונגיאנג לאזור המפורז הקוריאני.

הקשת הורכבה משני פסלי נשים בלבוש מסורתי קוריאני, אשר מסמלות את קוריאה הצפונית וקוריאה הדרומית בהתאמה, ואת חתירתן לאחדות. שתי הנשים נשענות קדימה ומחזיקות במשותף בכדור עליו חרוטה מפת חצי האי הקוריאני כולו.

על גבי יסודות הקשת חרוטים מסרים של תמיכה בשלום ובאיחוד מחדש של חצי האי הקוריאני, אשר נמסרו מטעם אנשים, ארגונים ומדינות שונות ברחבי העולם. 

התכנון המקורי למונומנט היה עמוד יחיד בגובה 55 מטר המתפצל לשלושה ענפים, המסמלים את קוריאה הצפונית, קוריאה הדרומית, והפזורה הקוריאנית בחו"ל.

== הריסת המונומנט ==
בינואר 2024, מנהיג קוריאה הצפונית קים ג'ונג-און קרא להרוס את המונומנט לאחר שנטש את ההצעה לאיחוד קוריאה והכריז על סופה של המדיניות הזו.<ref></ref>

ב־15 בינואר 2024, בנאום שנשא קים גונג'-און באספת העם העליונה, כינה המנהיג את המונומנט "כאב עין" ואת קוריאה הדרומית כינה "אויב ראשי בלתי משתנה".

האנדרטה נהרסה, לפי תצלומי לוויין, בין ה־19 ל־23 בינואר 2024.<ref></ref><ref name="reuters"></ref>

==ראו גם==
* איחוד קוריאה
* יחסי קוריאה הדרומית-קוריאה הצפונית

== קישורים חיצוניים ==

* 
* עינת שמואלוביץ, [https://www.reali.co.il/?p=21731 23 תמונות לא משקרות: האובססיה של צפון קוריאה למבני ענק], באתר ריאלי, יוני 2018

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיונגיאנג: אנדרטאות
קטגוריה:ניסיונות פיוס בין-קוריאניות
קטגוריה:קשתות וקמרונים
Head Above Water (שיר)

Head Above Water (בעברית: ראש מעל המים) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הקנדית אבריל לאבין. השיר יצא לאור ב-19 בספטמבר 2018, כסינגל הראשון מתוך אלבומה השישי, Head Above Water, על ידי חברת התקליטים BMG רייטס מנג'מנט.

עם יציאתו נכנס השיר אל המקום ה-64 במצעד הבילבורד הוט 100, וה-5 במצעד שבהונגריה.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב והופק על ידי אבריל לאבין, סטפן מוקיו וטראוויס קלארק. השיר הוא שיר בסגנון הפופ רוק המשלב בתוכו נגינת פסנתר. מרינה פדרוסה ממגזין הבילבורד אמרה כי השיר: "הוא התגלות רוחנית חזקה, אשר מפרט בתוכו את המסע של אבריל מתחילת הקריירה שלה ועד מאבקה במחלת הליים".

אבריל לאבין הופיעה עם השיר לראשונה בתוכנית "ג'ימי קימל לייב!", שהתקיימה ב-26 בספטמבר 2018.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ המלא של השיר צולם באיסלנד על ידי הבמאי אליוט לסטר ופורסם ב-27 בספטמבר 2018, ביום ההולדת ה-33 של אבריל לאבין. בתחילת הקליפ ניתן לראות את לאבין אוחזת בעששית כשהיא נמצאת בתוך מערה.

לאחר מכן, יוצאת לאבין מחוץ למערה אל העבר ההרים הניצבים ממול. היא רצה אל פסגת ההר וקופצת ממנו אל תוך הים.

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|זהב
|500,000<small></small>
|-
!קנדה (Music Canada)
|זהב
|40,000
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|19 בספטמבר 2018
|הורדה דיגיטלית
| rowspan="4" |BMG
|
|-
!איטליה
|21 בספטמבר 2018
|רדיו להיטים
|
|-
! rowspan="2" |ארצות הברית
| rowspan="2" |8 באוקטובר 2018
|רדיו להיטים עכשוויים
|
|-
|רדיו מוזיקה נוצרית
|
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2018
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:וידאו קליפים שצולמו באיסלנד
קטגוריה:שירים על אלוהים
קטגוריה:שירים על תקווה
קטגוריה:שירי רוק נוצריים
אירוויזיון למוזיקאים צעירים 2002

האירוויזיון למוזיקאים צעירים 2002 היא התחרות ה-11 של האירוויזיון למוזיקאים צעירים. גרמניה אירחה את התחרות בקונצרהאוס ברלין .

== מדינות משתתפות ==
=== סיבוב מקדים ===
בסך הכל 20 מדינות השתתפו בתחרות, 7 מדינות עלו לשלב הגמר. המדינות שלהלן לא הצליחו לעלות לגמר.
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

=== גמר ===
פרסים הוענקו לשלוש המדינות המובילות. הטבלה הבאה מדגישה את המקומות הראשונים באמצעות זהב, כסף וארד. תוצאות הניקוד של שאר המשתתפות אינן ידועות ואף פעם לא פורסמו על ידי איגוד השידור האירופי.
{| class="wikitable sortable"
!#
!מדינה
!מוזיקאי
!כלי נגינה
!יצירה
!מקום
|-style="font-weight:bold; background:gold;"
|1
|
|דליבור קארווי
|כינור
|Carmen Fantasy by Franz Waxman
|1
|-style="font-weight:bold; background:silver;"
|2
|
|שרה ויליאמסון
|קלרינט
|Clarinet Concerto by Aaron Copland
|2
|-
|3
|
|תיאודור מילקוב
|כלי הקשה
|Marimbaphone Concerto by Ney Rosauro
| -
|-
|4
|
|ג'אק טיילמן
|צ'לו
|Hungarian Rhapsody by David Popper
| -
|-
|5
|
|אלינה פוגוסטקינה
|כינור
|Rondo Capriccioso by Camille Saint-Saens
| -
|-style="font-weight:bold; background:#CC9966;"
|6
|
|כרמן פאסה
|צ'לו
|Cello Concerto by Dmitri Shostakovitch
|3
|-
|7
|
|פיטור זיירסובצ'קי
|כינור
|Gipsy Melodies by Pablo de Sarasate
| -
|}

== חבר השופטים ==
חבר השופטים כלל את השופטים הבאים:
* - ליאונרד סלטקין
* - ג'אן קרלו מנוטי
* - אנה גוראלי
* - ג'אק מרטין הנדלר
* - אורל ניקולה
* - הנס פיטר פריוט
* / - קרואלה דואן ראיינהארט

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

2002
קטגוריה:גרמניה: תרבות
קטגוריה:ברלין
קטגוריה:2002 במוזיקה
קטגוריה:2002 בגרמניה
הארמייה השישית (ברית המועצות)

הארמייה השישית (ברוסית: 6-я армия) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
היחידה הוקמה ב-28 בספטמבר 1939 על בסיס היחידות שהיו ממוקמות באזור ויניצה. היא השתתפה בפלישת ברית המועצות לפולין. לאחר סיום הקרבות היא הוצבה באוקראינה.

לאחר פלישת הוורמאכט לברית המועצות, הארמייה השישית החלה בקרבות מגננה באזור לבוב. במהלך יולי חזית הארמייה נפרץ ובסוף יולי יחידותיה רוכזו באזור דנייפרופטרובסק. ב-2 באוגוסט במהלך קרב אומן הארמייה השישית כותרה ומפקדה איוואן מוזיצ'נקו נהרג. ב-10 באוגוסט 1941 הארמייה פורקה.

ב-25 באוגוסט 1941 הוחלט להקים את הארמייה מחדש. היא השתתפה בהגנה על אזור דונבס ובקרבות באזור חרקיב. ב-25 במאי 1942 היא כותרה ורק לאחר קרבות קשות חלק מיחידותיה הצליחו לפרוץ את המצור. ב-10 ביוני 1942 הארמייה השישית פורקה.

ב-7 ביולי 1942 הוחלט להקים את הארמייה השישית בפעם השלישית. היא השתתפה במבצע וורונז'-וורושילובגרד. בהמשך, בתחילת 1943 היא לחמה באזור חרקיב ודונבס. בשנת 1943 הארמייה צורפה ליחידות של החזית האוקראינית השלישית. היא לחמה בדרום אוקראינה הסובייטית והשתתפה בשחרור העיר אודסה. ביוני 1944 רוב היחידות הועברו לארמייה ה-37 וארמייה ה-46. בדצמבר 1944 הארמייה השישית תוגברה ביחידות חדשות ורוכזה באזור סנדומיר. עד למאי 1945 היחידות לחמו באזור וורוצלב. בספטמבר 1945 הארמייה השישית פורקה.

בשנת 1952 הארמייה השישית הוקמה מחדש. היא הוצבה באזור מורמנסק ובהמשך הועברה לקרליה הסובייטית. בשנת 1974 לארמייה השישית הוענק עיטור הדגל האדום. לאחר התפרקות ברית המועצות הארמייה השישית פורקה.

בשנת 2010, במסגרת הקמת המחוז הצבאי המערבי / פיקוד מערבי מבצעי-אסטרטגי עם מפקדה בסנט פטרבורג, הוקמה הארמייה מחדש. בפברואר 2022 כוחות הארמייה משתתפים בקרב על חרקוב כחלק מהפלישה הרוסית לאוקראינה.

==מפקדים==
* פיליפ גוליקוב (ספטמבר 1939 - יולי 1940)
* איוואן מוזיצ'נקו (יולי (1940 - אוגוסט 1941)
* רודיון מלינובסקי (אוגוסט - דצמבר 1941)
* אבקסנטי דורודניאנסקי (ינואר 1941 - מאי 1942)
* פיודור חריטונוב (יולי 1942 - מאי 1943)
* יוואן שלומין (מאי 1943 - מאי 1944)
* ויאצ'סלב צבטייב (ספטמבר 1944)
* פיודור קולישב (ספטמבר - דצמבר 1944)
* ולדימיר גלוזדובסקי (דצמבר 1944 - מאי 1945)

==קישורים חיצוניים==

* [http://samsv.narod.ru/Arm/a06/arm.html הארמייה השישית], באתר samsv 

6
קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
6
מוות אכזרי 2

מוות אכזרי 2 (באנגלית: Evil Dead II) הוא סרט אימה קומי אמריקאי משנת 1987 שבוים ונכתב על ידי סם ריימי, הופק על ידי רוברט טאפרט, ומככב בו ברוס קמפבל בתפקיד אש ויליאמס.

== תקציר העלילה ==
אש וחברתו לינדה יוצאים לחופשה בבקתה מבודדת בלב יער. החופשה שלהם הופכת במהרה לסיוט לאחר שהם מוצאים את "ספר המתים" (ספר מסתורי המכיל טקסט בבלי ושומרי עתיק) וקלטת עליה מוקלט התרגום של הספר. לאחר שהם מנגנים את הקלטת הם מחזירים לחיים שדים אשר משתוקקים לנקום בהם. 

השדים הורגים ומשתלטים על גופתה של לינדה, שמנסה להרוג את אש, מה שמוביל אותו להרוג אותה ולקבור את גופתה. בהמשך הסרט השדים משתלטים גם על כף ידו של אש, שמנסה אף היא להורגו, עד שהוא כורת את ידו באמצעות מסור שרשרת. לאחר מכן אש מחבר את המסור החשמלי לגדם כף ידו, ובעזרתו ובעזרת רובה ציד מצליח להביס את אויביו. בסוף הסרט נפתח שער מעבר אל ימי הביניים, אליו נשאב אש. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1987
קטגוריה:סרטי אימה מ-1987
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אל-מתים
קטגוריה:סרטי קומדיית אימה
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
צבא האופל

צבא האופל (באנגלית: Army of Darkness) הוא סרט אימה קומי אמריקאי משנת 1992 שבוים ונכתב על ידי סם ריימי, הופק על ידי רוברט טאפרט, ומככב בו ברוס קמפבל בתפקיד אש וויליאמס. זהו הסרט השלישי בטרילוגיית סרטי מוות אכזרי. הסרט הומוריסטי במידה רבה יותר מאשר יתר הסרטים בטרילוגיה.

עם השנים הפך הסרט לסרט פולחן וציטוטים ומחוות שונים לסרט אפילו מצאו דרכם לתוך משחקי וידאו כגון דיוק ניוקם 3D, Blood, ו-Warcraft III: Reign of Chaos.

== תקציר העלילה ==
הגיבור, אש (קמפבל), אשר גילה בסרט הקודם בסדרה את ה"ספר המתים", ושחרר בעקבות כך שדים, נשאב לתוך מערבולת זמן שנגרמה על ידי קריאת הכישוף שהביס את השדים בסרט הקודם. אש מגיע לאנגליה של שנת 1300, שם המקומיים מחשיבים אותו כ"גיבור מן השמים" אשר נועד להציל את האנושות מן החיים-מתים. אש חייב כעת להנהיג את הקרב של האנושות נגד צבא החיים-מתים ולהחזיר לרשותו את ספר המתים על מנת להציל את המין האנושי ולחזור להווה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:סרטי אימה מ-1992
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אל-מתים
קטגוריה:סרטי קומדיית אימה
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
ברנרדינו רמציני

ברנרדינו רמציני (באיטלקית: Bernardino Ramazzini; 4 באוקטובר 1633 – 5 בנובמבר 1714) היה רופא איטלקי, שהניח את היסודות המוקדמים לאבחון מחלות תעסוקתיות בספרו "מחלותיהם של עובדים" (De Morbis Artificum Diatriba). כמו כן תמך בשימוש בקליפת צינכונה, המכילה כינין, לטיפול במלריה.

==חייו==
רמציני נולד בקארפי. הוא למד רפואה באוניברסיטת פארמה, שם החל להתעניין במחלות תעסוקתיות. הוא מונה לעמוד בראש המחלקה לרפואה באוניברסיטת מודנה בשנת 1682, והחל משנת 1700 שימש פרופסור לרפואה באוניברסיטת פדובה. רמציני נפטר בשנת 1714 בפדובה.

==עבודתו==
הדף הראשון של המהדורה השנייה של "מחלותיהם של העובדים"
המהדורה הראשונה של ספרו, "מחלות העובדים", פורסמה בשנת 1700 במודנה, והשנייה ב-1713 בפדובה. הספר תיאר את הסכנות הבריאותיות בכימיקלים, אבק, מתכות, תנועות חוזרות או אלימות, תנוחות חריגות וגורמים אחרים שבהם נתקלים עובדים בלמעלה מ-50 מקצועות. הספר היה אבן דרך בהתפתחותה של הרפואה התעסוקתית. כמו כן, רמציני הציע כי רופאים יכללו במסגרת הריאיון הרפואי גם שאלות על מקצוע המטופל. הוא ראה במניעה טובה יותר מריפוי, וטען בהרצאה שנתן בשנת 1711 כי הרבה יותר טוב למנוע מאשר לרפא, והרבה יותר קל לחזות נזק עתידי ולהימנע ממנו מאשר להיפטר ממנו לאחר שאירע.

באשר למלריה, רמציני היה אחד הראשונים לתמוך בשימוש בקליפת עץ הצינכונה העשירה בכינין, בעוד שאחרים טענו שהוא רעיל ולא יעיל. 

בשנת 1713 טען רמציני כי נזירות מפתחות סרטן השד בשיעור גבוה יותר מאשר נשים נשואות, מאחר שאינן מקיימות יחסי מין, וכי אי-קיום יחסים גורם לחוסר יציבות ברקמת השד, דבר אשר עלול להוביל להתפתחות סרטן שד. לימים התברר כי חשיפה ממושכת יותר לאסטרוגן, המלווה נשים שאינן נכנסות להיריון, מהווה גורם סיכון להתפתחות המחלה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מלריולוגים
קטגוריה:רופאים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:רופאים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פדובה
קטגוריה:ילידי 1633
קטגוריה:נפטרים ב-1714
אליה גרינפלד

אליה גרינפלד (נולד ב-28 במאי 1986) הוא תסריטאי ואיש קריאייטיב ישראלי, זוכה פרס האקדמיה לטלוויזיה כחלק מצוות "גלילאו" וכתב בחטיבת הדיגיטל של כאן, תאגיד השידור הישראלי.

==ביוגרפיה==
גרינפלד נולד וגדל בעיר וולגוגרד בברית המועצות לשעבר (כיום חלק מרוסיה), ועלה ב-1990 עם משפחתו לישראל. בשנת 2004 התנדב לשנת שירות (ש"ש) בתנועת השומר הצעיר.

בוגר תואר ראשון במדע המדינה ומנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית.

גרינפלד הגיש את תוכנית הטלוויזיה "הכוורת" בערוץ המקומי של אשדוד וכן השתתף במופע "עיר ערוץ הילדים" כראש עיר ערוץ הילדים בשנת 2003.

ב--2005 התגייס לגלי צה"ל. במהלך שירותו הצבאי ערך והגיש תוכניות ופינות, ובהן שישי חם וארץ עיר מא' ועד ת'. בשנת 2008 קיבל ציון לשבח בפרס מפקד גלי צה"ל על עריכת התוכנית "מכתבים מהתנ"ך". עם שחרורו החל לכתוב עבור כלי תקשורת מובילים, ובהם הארץ, מאקו ועוד.

בשנת 2011 החל לעבוד בתוכנית המדע הפופולרי גלילאו, תחילה כתחקירן ובהמשך כתסריטאי ועורך. בשנים 2016 ו-2017 זכתה "גלילאו" בפרס התוכנית הטובה ביותר בקטגוריית מגזין ילדים ונוער על ידי האקדמיה לטלוויזיה.

החל משנת 2016 גרינפלד כותב ומשחק בסרטונים של חטיבת הדיגיטל בתאגיד השידור הישראלי. בין השאר, עוסקים הסרטונים בסוגיות חברתיות ובזהותו כיוצא ברית המועצות ועולה חדש.

בשנת 2020 בזמן מגפת הקורונה העולמית, החל אליה לכתוב ולככב בסרטונים העוסקים במגפה<ref></ref> וכך זכה לכינוי 'הפנים היפות של הקורונה בישראל' או 'נחמן שי של העידן הדיגיטלי'.

=== מיזמים דיגיטליים ===
בשנת 2015, לפני נאומו של בנימין נתניהו באו"ם, פרסם גרינפלד משחק בינגו (ביביבינגו), שמטרתו הייתה לקלוע לקלישאות של ראש ממשלת ישראל. בשנת 2016 אליה יצר את מפת סיפורי האהבה בירושלים, מיזם שהתרחב לאחר מכן לכל הארץ במסגרת תאגיד השידור הישראלי.

בשנת 2017 הקים את חברת התוכן והדיגיטל לייקה.

=== פעילות חברתית ===
גרינפלד היה ממייסדי הארגון הבריגדה התרבותית, שהוקם בשנת 2015 לאחר הצלחת קמפיין "נובי גוד ישראלי". יוזמות אלה הוקמו במטרה לספר מחדש את סיפורם של יהודי ברית המועצות.

בשנת 2021 הצטרף גרינפלד כחבר לוועד המנהל של עמותת מגמה ירוקה.

== קישורים חיצוניים ==

* , 23 בפברואר 2016
* דורון בראונשטיין, [https://chaitarbut.wordpress.com/2020/05/04/אליה-גרינפלד-אמנות-זה-כל-דבר-שנעשה-מתו/ אליה גרינפלד: "אמנות זה כל דבר שנעשה מתוך היגיון פנימי של מי שעושה את הדבר ומתוך תאוותו האידיוסינקרטית בלבד."], בבלוג חי תרבות, 4 במאי 2020

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - הנהלה ודיגיטל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
מדיסון וולף

מדיסון וולף (באנגלית: Madison Wolfe; נולדה ב-16 באוקטובר 2002) היא שחקנית קולנוע אמריקאית. הסרט הראשון בו השתתפה וולף היה "בדרכים" שיצא בשנת 2012, המבוסס על הספר באותו שם של ג'ק קרואק.

==משפחתה==
מדיסון וולף נולדה בלואיזיאנה. אחותה, מייגן וולף, היא שחקנית גם כן.

== קריירה ==
את תחילת דרכה עשתה וולף כאשר השתתפה בסרט "בדרכים" בתפקיד דודי לי. לאחר מכן השתתפה בשני הסרטים "הקמפיין" ו-"חוב השטן". וולף אף הופיעה בסרט "ג'וי" שם שיחקה את הגרסה הצעירה של אליזבת רוהם. בשנת 2016, השתתפה וולף בסרט האימה שובר הקופות "לזמן את הרוע 2", שהיה בבימויו של ג'יימס ואן. הסרט יצא לאקרנים ב-10 ביוני 2016 והפך לסרט האימה ה-9 הרווחי ביותר בכל הזמנים.

==פילמוגרפיה==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
| rowspan="2" |2012
|בדרכים
|דודי לי
|
|-
|הקמפיין
|ג'סיקה בריידי
|
|-
|2013
|גרייס מנותקת
|גרייס טרי הצעירה
|
|-
|2014
|חוב השטן
|בריטני
|
|-
| rowspan="4" |2015
|אין כמו בגיהנום
|אליסון שמפיין
|
|-
|טרמבו
|ניקולה טרומפו הצעירה
|
|-
|Re-Kill
|נערה צעירה
|
|-
|ג'וי
|פגי הצעירה
|
|-
| rowspan="4" |2016
|מר צ'רץ'
|פופי הצעירה
|
|-
|קיאנו
|אלכסיס
|
|-
|לזמן את הרוע 2
|ג'נט הודג'סון
|
|-
|ירח קר
|מנדי
|
|-
| rowspan="2" |2017
|Trafficked
|נטלי
|
|-
|אני הורגת ענקים
|ברברה
|
|-
|2021
|מורעל 
|סרינה מיי 
|
|-
| rowspan="3" |TBA
|The Man in the White Van
|אנני
|
|-
|A Natural Selection
|טאלון מרטין
|
|-
|Growing up Gorman
|דונה
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2014
|בלש אמיתי
|אודרי הארט
|6 פרקים
|-
| rowspan="2" |2015
|מועדון נשות האסטרונאוטים
|ג'ולי שפרד
|5 פרקים
|-
|צעקה
|אמה דובאל הצעירה
|פרק: "Ghosts"
|-
|2015–2016
|גן חיות
|קלמנטיין לואיס
|7 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2002
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2002
תיאודור שולץ

תיאודור ווילאם שולץ (באנגלית: Theodore William Schultz; 30 באפריל 1902 - 26 בפברואר 1998) היה כלכלן אמריקאי, ראש בית הספר לכלכלה באוניברסיטת שיקגו וזוכה בפרס נובל לכלכלה לשנת 1979.

== ביוגרפיה ==
שולץ נולד בשנת 1902 בחווה חקלאית במזרח דקוטה הדרומית בארצות הברית. אביו הוציא אותו מבית הספר כשהיה בכיתה ח', על מנת שיעזור בניהול החווה. בשנת 1928 שולץ סיים תואר ראשון בחקלאות ובכלכלה. בשנת 1930 סיים את לימודי הדוקטורט באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון. באותה השנה התחתן. 

לימד בקולג' של איווה בשנים 1930-1943. לאחר מכן עבר ללמד באוניברסיטת שיקגו ממנה פרש בשנת 1967. בשנים 1960-1961 כיהן שולץ כנשיא האיגוד הכלכלי האמריקני. באחד ממחקריו הידועים בתקופה זו עסק בשיקומן של גרמניה ויפן לאחר מלחמת העולם השנייה.

בשנת 1979 זכה בפרס נובל לכלכלה בשיתוף עם ארתור לואיס מאוניברסיטת פרינסטון על מחקריהם בתחומי התיעוש והחקלאות.

הנחה לדוקטורט את הכלכלן האמריקאי-הישראלי פרופ' צבי גריליכס, וכן את הכלכלן האמריקאי-ישראלי פרופ' יעקב (יואל) גוטמן.

שולץ נפטר בשנת 1998 באוונסטון שבאילינוי, בגיל 95. נקבר בדקוטה הדרומית. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:כלכלנים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת איווה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1902
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1998
רודרי

רודריגו הרננדס קסקאנטה (בספרדית: Rodrigo Hernández Cascante; נולד ב-22 ביוני 1996) הוא כדורגלן ספרדי הידוע בקיצור שמו הפרטי, רודרי, המשחק בעמדת הקשר האחורי במנצ'סטר סיטי ובנבחרת ספרד. ידוע בזכות גמישותו הטקטית, מסורותיו המדויקות ויכולותיו הטכניות.

==קריירת מועדונים==
===ויאריאל===
רודרי נולד במדריד. בגיל צעיר הצטרף למחלקת הנוער של אתלטיקו מדריד, זאת לאחר שבילה שנה במחלקת הנוער של ראיו מחדאונדה המקומית. בשנת 2013 שוחרר מאקדמיית אתלטיקו, עקב "מחסור בחוזקה פיזית", ועבר לאקדמיית הנוער של ויאריאל.

ב-7 בפברואר 2015, בעודו שחקן קבוצת הנוער, ערך את בכורתו בקבוצת המילואים של ויאריאל, ויאריאל ב', כאשר נכנס כמחליף בניצחון החוץ 1–3 על אספניול ב', במסגרת הליגה הספרדית השלישית. 15 ימים לאחר מכן פתח לראשונה בהרכב, בניצחון 0–2 על ריאל סרגוסה ב'.

רודרי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של ויאריאל, ב-17 בדצמבר 2015, כאשר פתח בניצחון 0–2 על וסקה, במסגרת גביע המלך. ב-17 באפריל 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בלה ליגה, כאשר נכנס כמחליף לדניס סוארס בהפסד החוץ 1–2 לראיו ואיקאנו.

ב-4 בדצמבר 2017, כאשר הפך לשחקן הרכב, חידש את חוזהו בוויאריאל עד לשנת 2022. הוא כבש את שער הבכורה שלו ככדורגלן מקצועני ב-18 בפברואר 2018, בתיקו 1-1 מול אספניול.

===אתלטיקו מדריד===
ב-24 במאי 2018 חזר לאתלטיקו מדריד תמורת כ-20 מיליון אירו וחתם על חוזה עד לשנת 2023. ב-25 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו באצטדיון החדש, ונדה מטרופוליטנו, בניצחון 0–1 על ראיו ואיקאנו.

===מנצ'סטר סיטי===
ב-3 ביולי 2019 שילמה מנצ'סטר סיטי את סעיף השחרור של רודרי, אשר עמד על 70 מיליון אירו, מה שאפשר לשחקן לקנות את שארית חוזהו מאתלטיקו ולעזוב את המועדון. דמי ההעברה היוו שיא למועדון בפרמייר ליג. רודרי חתם במנצ'סטר סיטי לחמש שנים.

בגמר ליגת האלופות 2022/23 שנערך ב-10 ביוני 2023, הבקיע גול, נבחר לאיש המשחק ותרם לקבוצתו בזכייתה הראשונה במפעל בניצחון 1-0 על אינטר מילאנו. רודרי נבחר לשחקן העונה בליגת האלופות באותה העונה. 

==נבחרת ספרד==
רודרי שיחק בכל הנבחרות הצעירות של ספרד, עד גיל 16, עד גיל 19 ועד גיל 21. עם הנבחרת עד גיל 19 השתתף וזכה באליפות אירופה עד גיל 19 בשנת 2015.

במרץ 2018 זומן לסגל נבחרת ספרד הבוגרת, לקראת משחקי הידידות מול ו. בהופעת הבכורה שלו במדים הלאומיים נכנס כמחליף לטיאגו אלקנטרה בתיקו 1-1 מול גרמניה, במשחק שנערך בדיסלדורף.

נכלל בסגל נבחרת ספרד לטורניר מונדיאל 2022.

בטורניר היורו 2024 בו זכתה נבחרתו, נבחר לשחקן המצטיין של הטורניר.

==תארים==
===קבוצתיים===
;אתלטיקו מדריד
*הסופר קאפ האירופי: 2018

;מנצ'סטר סיטי
* ליגת האלופות: 2022/2023
* גביע הליגה (2): 2019/2020, 2020/2021
* מגן הקהילה: 2019
*אליפות אנגליה (4): 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023, 2023/2024
*הגביע האנגלי: 2022/2023 
*הסופר קאפ האירופי: 2023

;נבחרת ספרד עד גיל 19
*אליפות אירופה עד גיל 19: 2015

;נבחרת ספרד:
* אליפות אירופה: 2024
* ליגת האומות: 2022/2023

===אישיים===
* השחקן המצטיין ביורו 2024
* נבחרת העונה של ליגת האלופות: 2022/2023

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:ספורטאים ספרדים באנגליה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1996
הארמייה השביעית (ברית המועצות)

הארמייה השביעית (ברוסית: армия я-7) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת החורף ובמלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
היחידה הוקמה ב-14 בספטמבר 1939 על בסיס היחידות שהיו ממוקמות באזור קלינין. היא השתתפה במלחמת החורף. בתחילת הלחימה היא כללה 169,000 לוחמים, 1,286 תותחים ו-1,490 טנקים. במהלך המלחמה איבדה כ-18,500 הרוגים ומעל ל-81 אלף פצועים. לאחר סיום הלחימה, ב-26 במרץ 1940 פורקה הארמייה.

ב-18 בספטמבר 1940 הארמייה השביעית הוקמה מחדש. המטה שלה היה ממוקם בפטרוזבודסק. באחריותה היה הגבול של ברית המועצות צפונית לאגם לדוגה. היא השתתפה בהגנה על אזור קרליה והייתה חלק של חזית קרליה. בשנת 1944 היא התחילה במתקפת נגד והצליחה לשחרר את העיר פטרוזבודסק. לאחר חתימת הסכם סיום הלחימה עם פינלנד ב-8 באוקטובר 1944 הארמייה השביעית הועברה לעתודה.

בינואר 1945 מטה הארמייה היה בסיס להקמת ארמיית המשמר התשיעית.

==מפקדים==
* וסבולוב יאקובלר (ספטמבר 1939 - דצמבר 1939)
* קיריל מרצקוב (דצמבר 1939–1940
* פיליפ גורלנקו (ינואר (1941 - ספטמבר 1941) 
* קיריל מרצקוב (ספטמבר 1941 - נובמבר 1941
* פיליפ גורלנקו (נובמבר (1941 - יוני 1942)
* סרגיי טרופימנקו (יולי 1942 - ינואר 1943)
* אלכסיי קרוטיקוב (ינואר 1943 - אוגוסט 1944)
* ולדימיר גלוזדובסקי (אוגוסט 1944 - דצמבר 1944)

==קישורים חיצוניים==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/a07/arm.html הארמייה השביעית] באתר samsv 

7
קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
7
קטגוריה:מלחמת ההמשך
קטגוריה:מלחמת החורף