OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יוהנס הראשון, קיסר אתיופיה

יוהנס הראשון (בגעז: ዮሐንስ, גרסה אתיופית של השם יוחנן) מכונה גם בשם ג'ון הראשון הוכתר בשם אאילף סגד - "לו סוגדים אלפים", קיסר אתיופיה 1667–1682 בנו הרביעי של הקיסר שקדם לו פאסילידס.

יוהנס הוכתר לקיסר בעקבות מועצה שנתמתה לאחר מות אביו ונבחר לקיסר בתמיכתו של בלאטנה מלאקה קראסטוס.

עקב המחלוקת הדתית שגרמו המיסיונרים הקתולים בתקופת סבו סוסוניס, יוהנס נהג בהם בקשיחות. בשנת 1669 הוא פקד על גראזמאץ' מיכאל לגרש את כל הקתולים שלא אימצו את דוקטרינת הכנסייה האתיופית לסנאר. שישה פרנציסקנים שנשלחו על ידי האפיפיור אלכסנדר השביעי להמרת האתיופים לקתוליות הוצאו להורג בפקודת הקיסר.

כתוצאה מכך הקיסר העדיף אורחים ארמניים שמבחינה דתית היו קרובים לכנסייה האתיופית. ארמניה בתקופה זו שלחה מספר שליחויות דיפלומטיות וב-1679 הקיסר יוהנס קיבל את הבישוף הארמני אווסטאווס.

בתקופת יוהנס גדל הוויכוח על טבעו של ישו הנוצרי והוקמה מועצה שתפתור את וויכחי הדת. הנזירים מגוג'אם שבראשם עמד אווסטאווס הארמני טענו שישו נצלב והתאחד עם אביו טענה הנקראת בגעז קאבט - משיחה טענה שנתמכה גם על ידי בנו של הקיסר ייאסו מנגדם עמדו נזירי דברה ליבנוס משוואה שעמדו על דעתם המסורתית.
ארנסט וואליס באדג' טוען שהקיסר תמך בדוקטרינת הקאבט בגלל שבנו תמך בה, אך על פי חוקרים אחרים הקיסר תמך בדוקטרינה זו משום שגוג'אם הייתה מחוז חשוב וכדי לא לגרום לקרע בעם.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתיופיה: תקופת התחייה
קטגוריה:השושלת הגונדרית
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:ילידי 1640
קטגוריה:נפטרים ב-1682
נחל אשכול

נחל אשכול הוא נחל המוזכר בתורה, בספר במדבר ובספר דברים, בסיפור שנים עשר המרגלים ששלח משה לתור את ארץ כנען:

== הצעות לזיהוי הנחל ==
זיהויו של נחל אשכול שנוי במחלוקת. רבי יהוסף שוורץ, בעל "תבואות הארץ", סבור כי נחל אשכול הוא נחל שורק והוא כותב: "למערב חברון ואדי אזראר, ולפי דעתי הוא נחל אשכול () והוא נחל שורק הנזכר בשמשון () (ומצאתי בתנחומא פרשת שלח לך שנחל אשכול נקרא כן על שם אשכול בעל-ברית אברהם (בראשית י"ד י"ג) שלקחו האשכול ממקומו עד כאן, הנה מוכח שבמחוז חברון הנחל". למרות זאת, במפה ששירטט מצוי נחל אשכול צפונית לחברון במיקום של נחל תלם.

רבי אשתורי הפרחי, בספרו "כפתור ופרח", כותב: "ונחל אשכול לצפון ההר, ששם היה חברון ומערת האבות הקדושים" בהערה לפסקה זו נאמר: "נחל קרוב לחברון. יש כמה ואדיות סביב חברון, ואין הסכמה איזה מהן נקרא בפי המרגלים נחל אשכול".

אברהם משה לונץ, בספרו "מורה דרך בארץ ישראל וסוריה", סבור כי "נחל אשכול הוא הנחל אשר העיר חברון עומדת בו". אבל הוא מוסיף: "אך התרים (התיירים) האחרונים הראו בראיית נכוחות כי יותר נכון לקבוע את מקומו אצל מקום הנקרא: תֻלֵילַתְּ אלענב (תלי הענבים) הסמוך לבאר שבע."
==שם הנחל==
לפי הפסוקים, שמו של הנחל נקרא על שם אשכול הענבים שלקחו ממנו המרגלים: 

לפי מדרש במדבר רבה כבר בתקופת אברהם נקרא המקום "נחל אשכול" כשמו אשכול רע אברהם על שם המאורע שעתיד להתרחש בו: 

 

לפי הגר"א, בתחילה הנחל נקרא "נחל אֶשְׁכֹּל" בכתיב חסר (כפי ששמו מופיע בפסוק כג) על שם אשכל רע אברהם, ורק אחרי סיפור המרגלים נקרא "נחל אֶשְׁכּוֹל" בכתיב מלא (כפי ששמו נכתב בפסוק כד) על שם אשכול הענבים.

==קישורים חיצוניים==
* זאב ארליך, [http://www.vbm-torah.org/vtc/0080492.doc המסע המשוחזר של המרגלים] - מקור ראשון
== הערות שוליים ==

אשכול
האבסינת

האבסינת (בצרפתית: L'Absinthe) הוא ציור משנת 1876 מאת הצייר האימפרסיוניסטי הצרפתי אדגר דגה, הנחשב לדוגמה מובהקת של סגנון האימפרסיוניזם באמנות. בעת יצירתו נקרא הציור "שרטוט של בית קפה צרפתי", מאוחר יותר שוּנה שמו ל"דמויות בבית קפה", ורק בשנת 1893 קיבל את שמו הנוכחי. הוא מוצג במוזיאון ד'אורסה שבפריז.

==תיאור היצירה==
בציור מתוארות שתי דמויות – גבר ואישה. האישה יושבת במרכז התמונה, והגבר יושב לשמאלה ומביט שמאלה – אל מחוץ לתמונה. האישה בוהה קדימה, מבטה אינו ממוקד בדבר, ולפניה כוס ובה אבסינת שהוא משקה ירוק חריף.

כל אחת מהדמויות שקועה בעצמה, והיצירה מבטאת את הניכור והבדידות החברתית שנפוצה בפריז הגדלה והולכת של שנות ה-1870.
האישה היא השחקנית ששימשה מודל לאמנים, והגבר הוא הצייר והפסל – שתי דמויות בוהמייניות ידועות באותה עת. בית הקפה שבו יושבים השניים הוא בכיכר פיגאל שבפריז, ששימש מקום מפגש מקובל לאמנים (נהרס בשרפה ב-2004).

הקומפוזיציה של הציור משקפת את השפעת הצילום על האמנות המודרנית בקיטוע של הקומפוזיציה ובנקודת המבט של הצייר. הדמויות ממוקמות בשולי הפורמט, ואת החלל המרכזי של הציור תופשים השולחנות הריקים של בית הקפה, המסודרים בזווית היוצרת עומק פרספקטיבי בחלל.

==ביקורת==
כשהוצגה לראשונה בשנת 1876, זכתה היצירה לביקורות שליליות ביותר. המבקרים כינו את היצירה "מכוערת" ו"מעוררת דחייה" והיא לא הוצגה שוב עד שנת 1892, עת הוסרה מהתצוגה בשל קריאות הבוז של הצופים. בין השאר תקפו המבקרים את התמונה בשל מה שנראה כ"חוסר איזון" – הדמויות אינן במרכז התמונה או בחזיתה, והדמות הימנית "חתוכה".

בפעם השלישית הוצגה היצירה בשנת 1893 באנגליה, שם עוררה שיח ציבורי ער. רבים ראו בה מסר בלתי מוסרי בשל תיאור דמויות "מנוונות", משולי החברה; בעיני רבים אימתה התמונה את חשדם של הוויקטוריאנים כלפי האמנות בצרפת וכלפי הצרפתים בכלל. מאידך, רבים אחרים ראו בה מעין תמרור אזהרה מפני הידרדרות מוסרית, ועל כן הותרה הצגתה. הסופר אמר על הדמות הנשית בתמונה "איזו זנזונת!" והוסיף, "זה אינו סיפור נעים, אבל הוא מהווה לקח".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אדגר דגה: ציורים
קטגוריה:מוזיאון ד'אורסה: יצירות אמנות
קטגוריה:ציור אימפרסיוניסטי
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
ריאל סעודי

הריאל (ערבית: ريال, תקן ISO 4217: SAR) הוא המטבע בערב הסעודית. שמו המקוצר הוא ر.س או SR. המטבע מחולק ל-100 הללות (ערבית: هللة).

== היסטוריה ==
הריאל היה המטבע בערב הסעודית מאז היווסדה. הריאל שימש כמטבע של חג'אז לפני ערב הסעודית. הריאל החיג'אזי התבסס על הלירה העות'מאנית, וכתוצאה מכך חולק ל-20 ג'ירש, חלוקת המשנה של הלירה העות'מאנית. וכך, מכיוון שהריאל הסעודי הראשון השתווה לקודמו החיג'אזי והופץ ביחד עם זה העות'מאני, הוא השתווה לכ-22 לירות עות'מאניות, וחולק לחלוקת משנה של כ-22 ג'ירושים. המערכת הזו נותרה מערכת המטבע אפילו ששוי הריאל ירד, ולבסוף השתווה לרופי ההודי בשנת 1935. בשנת 1960, המערכת שונתה ל-20 ג'ירש = 1 ריאל, ולאחריו הגיעה יצירתו של ההללה בשנת 1963, שהשתווה למאית הריאל.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטבעות אסיה
קטגוריה:מטבעות

קטגוריה:ערב הסעודית: כלכלה
קי לארגו

שקיעה בחודש דצמבר
קי לארגו (באנגלית: Key Largo) הוא אי מסוג קי באזור הקיז העליונים, של קבוצת איי הפלורידה קיז, במדינת פלורידה שבארצות הברית.

== גאוגרפיה ==
אורכו של האי 53 ק"מ, והוא הגדול באיי הקיז. האי הוא הצפוני ביותר מבין האיים שנמצא במחוז מונרו, והקי הצפוני ביותר בו עובר הכביש US 1 (הכביש המהיר שמעל הים).

מקור שמו הנוכחי של האי בשמו הספרדי: Cayo Largo - "הקי הגדול".

בנוסף על כביש US1, גם גשר קארד סאונד מקשר את האי למחוז מיאמי דייד שבפלורידה.

הקי מהווה אתר תיירות פופולרי בשל שוניות האלמוגים הרבות שבקרבתו. קרבת האי לפארק האוורגליידס הפכה אותו לבסיס לתיירות אקולוגית.

התיירות הפכה מרכיב חשבות בכלכלת האי כבר בשנת 1938 עת הוקם המועדון הקריבי על ידי קארל ג. פישר. הסרט קי לארגו משנת 1948 בכיכובו של המפרי בוגרט ולורן באקול הוסיף לפרסומו של האי (הסרט עצמו לא צולם באי).

האי ממוקם בין פארק האוורגליידס מצפון מערב לבין הפארק המדינתי שונית ג'ון פנקאמפ במזרח. פארק פנקאמפ הוא פארק תת-מימי המגן על שונית המחסום היחידה של ארצות הברית.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://keys.fiu.edu/gazetteer/tr350.htm מקור שמו של הקי], באתר "Key Names"

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
לארגו
הי-מן

הי-מן (באנגלית: He-Man) הוא גיבור-על והדמות הראשית בזיכיון "שליטי היקום" הכולל קו צעצועים, מספר סדרות טלוויזיה מונפשות, חוברות קומיקס וסרט עלילתי.

הי-מן הוא האלטר אגו של הנסיך אדם. הנסיך אדם הוא הנסיך של ממלכת איטרניה, המסוגל להפוך לאיש החזק ביקום על ידי הנפת חרב העוצמה בעודו צועק "בכוח גולגולת האבות, אני מחזיק בכוח הכל יכול!". הי-מן וחבריו נאבקים להגן על ממלכת איטרניה ועל טירת גרייסקול (טירת גולגולת) מפני כוחות הרשע של סקלטור.

דמותו של הי-מן נוצרה במקור בשנת 1981 על ידי המעצב רוג'ר סוויט , אשר בכוונה יצר את הדמות בצורה כזו שתהיה מופשטת וגנרית מספיק על מנת שיהיה ניתן לשלבה בכל ז'אנר, סוויט גם בחר בשם "הי-מן" בשל היותו גנרי. סוויט הציג במקור שלוש גרסאות שונות של הדמות למאטל – חייל, אסטרונאוט, ולוחם ברברי, ומאטל בחרה לבסוף בגרסה בה הי-מן הוא לוחם ברברי ובאופן זה התפתחה לבסוף הגרסה הנוכחית של הדמות.

הדמות זכתה לפופולריות רבה במיוחד כאשר הופיעה בסדרת ההנפשה "הי-מן ושליטי היקום", שהופקה על ידי חברת Filmation ושודרה במקור בין השנים 1983–1985. לאורך השנים נעשו ניסיונות מרובים לחדש את העניין בזיכיון כאשר הופקו מספר סדרות הנפשה נוספות של הי-מן, סרט עלילתי בשנת 1987 (בו דולף לונדגרן גילם את דמותו של הי-מן), אך אף אחד מהם לא הצליח לשחזר את ההצלחה של הסדרה הראשונה של הי-מן.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:גיבורי-על
ح

חא (בערבית: حاء) היא האות השישית באלפבית הערבי. לפניה באה האות ג'ים ואחריה האות ח'א.

חא מייצגת את העיצור /ħ/ (כמו חי"ת בהגייתה המקורית, שנשתמרה בהגייה תימנית ובחלק מההגיות הספרדיות).

האות מתחברת מצד ימין ומצד שמאל, כשאר האותיות למעט "דוד' ארז".

מקור האות חא הוא ב"חי"ת" הפניקית, ויש לה מקבילות ברוב האלפביתים. אולם, במעבר ליוונית עברה חי"ת לייצג את העיצור /ɦ~h/ (כמו ה"א בעברית), וכתוצאה מכך המקבילות של חא באלפביתים ההודו-אירופיים נהגות דווקא כמו האות ה/ הא (ه):
*אלפבית עברי – ח
*אלפבית סורי – ܚ
*אלפבית יווני – Η,η
*אלפבית לטיני – H,h

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אותיות בערבית
גארט הוברט

גארט אוגוסטוס הוברט (באנגלית: Garret Augustus Hobart; 3 ביוני 1844 – 21 בנובמבר 1899) היה סגן נשיא ארצות הברית תחת כהונתו של הנשיא ויליאם מקינלי.

==ביוגרפיה==

הוברט נולד בלונג בראנץ' שבניו ג'רזי ובילדותו עבר עם הוריו להתגורר בעיירה מרלבורו. בשנת 1863 הוא סיים לימודי משפטים באוניברסיטה המדינתית של ניו ג'רזי. לאחר לימודיו החל לעסוק בעריכת דין בעיר פטרסון, בה נבחר בשנת 1871 כחבר מועצת העיר.

בין השנים 1872 – 1876 כיהן הוברט בבית המחוקקים של ניו ג'רזי ובשנת 1874 כיהן בו כיו"ר הבית. לאחר מכן, נבחר לכהן בסנאט המדינה (1876 – 1882), בראשו עמד בשנת 1881. במקביל לפעילות זו, היה הוברט פעיל במוסדות המפלגה הרפובליקנית ושימש יו"ר ועדת המפלגה בניו ג'רזי (1880 – 1891) וחבר בוועידת המפלגה הלאומית (1884 – 1896). בשנת 1884 התמודד ללא הצלחה על מושב בסנאט ארצות הברית, ואילו בשנים 1892 ו-1895 הוא דחה הצעות להתמודד למשרת מושל ניו ג'רזי.

בשנת 1896 הצטרף הוברט למועמד לנשיאות ויליאם מקינלי והועמד עמו לבחירה כסגנו. בשנת 1897 החלה כהונתו כסגן נשיא ארצות הברית, אך כעבור שנתיים הוא נפטר מאי ספיקת לב, בגיל 55. על אף משך כהונתו הקצר נחשב הוברט לאחד מסגני הנשיא בעלי הסמכות החזקה ביותר, בהיותו מקורב לנשיא מקינלי והגדרתו הרשמית כיועץ לנשיא. רעייתו, ג'ני, מילאה במשך תקופת כהונתו את תפקידה של הגברת הראשונה, בשל מחלת האפילפסיה של אידה מקינלי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.senate.gov/artandhistory/history/common/generic/VP_Garret_Hobart.htm קורות חייו] באתר סנאט ארצות הברית
* 
* 
* 

קטגוריה:סגני נשיאי ארצות הברית
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ויליאם מקינלי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1844
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1899
קרון כוח

קרון נוסעים ובקרון ניהוג מתוצרת Alstom]]
קרון נוסעים מתוצרת Metalka היוגוסלבית שהוסב לקרון כוח על ידי [[רכבת ישראל]]
קרון כוח הוא קרון אשר מכיל גנרטורים המספקים חשמל למערכות הרכבת שאינן קשורות להנעתה. ברכבות נוסעים מודרניות יש מערכות תאורה ומיזוג אוויר הצורכות חשמל רב שאספקתו מהקטר עשויה להפחית באופן ניכר מהכוח הדרוש להנעת הרכבת. מסיבה זו מצרפים לרכבת קרון כוח שמספק חשמל למערכות אלו בלי לפגוע בכושר התאוצה של הרכבת או במהירותה.

קרון כוח יכול להיות קרון ייעודי המשמש ליצור חשמל בלבד, אך בדרך כלל הגנרטורים תופסים רק חלק מהקרון ושאר המקום יכול לשמש לצרכים אחרים כמו מטען או נוסעים. מאחר שלא ניתן לעבור דרך קרון הכוח, הוא נמצא בדרך כלל בקצה הרכבת על מנת לאפשר לנוסעים ולצוות הרכבת לנוע לאורכה. ברכבות מסוג מו-דו, נמצא קרון הכוח בחלק מהקרון האחרון שמהווה גם קרון ניהוג בנוסף על היותו קרון נוסעים.

לא כל רכבת נוסעים כוללת קרון כוח, את החשמל למערכות התאורה והמיזוג ניתן לספק באמצעים נוספים, כמו ישירות מהקטר (בפרט מקטרים חשמליים) או מגנרטורים קטנים הנמצאים בכל קרון (בפרט בקרונועים).

== קרונות כוח בשרות רכבת ישראל ==
* קרון כוח משולב עם קרון ניהוג וקרון נוסעים דו קומתי מתוצרת בומברדיה
* קרון כוח משולב עם קרון ניהוג וקרון נוסעים חד קומתי מתוצרת אלסטום
* קרון כוח משולב עם קרון ניהוג וקרון נוסעים חד קומתי מתוצרת סימנס
* קרון כוח לרכבות גרורות קטר - קרונות אלו מתוצרת Metalka שימשו בעבר כקרונות נוסעים והוסבו לקרונות כוח על ידי רכבת ישראל.

== ראו גם ==
* ציוד נייד ברכבת ישראל
* רכבת נוסעים
* קרון ניהוג
* קרון רכבת

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציוד רכבות נייד
כוח
קרון ניהוג

קרון ניהוג משולב עם [[קרון כוח וקרון נוסעים דו קומתי מתוצרת Bombardier]]
קרון ניהוג הוא קרון רכבת ברכבות נוסעים מסוג מו-דו, הנמצא בקצה הרכבת וכולל מערכות שליטה ובקרה המאפשרות להפעיל את הרכבת כאשר הקטר המניע אותה נמצא בסופה ודוחף אותה. באופן הזה ניתן להסיע את הרכבת בשני הכיוונים בלי צורך לבצע חיוג של הקטר ובכך לפשט את תפעול הרכבת.

בקרון הניהוג נמצא תא נהג הכולל את כל מערכות השליטה על המנוע ועל מערכות הבלמים הנמצאות בקטר ואת כל השעונים והמחוונים הנותנים מידע על פעולת הרכבת (מהירות, טמפרטורה, דלק, אזהרות וכדומה). כמו כן הקרון מצויד בצופר ובמפנה מכשולים בדומה לאלו המצויים בקטר ובאמצעי תאורה.

בדרך כלל קרון הניהוג מעוצב בדומה לקרונות הרכבת האחרים אך בבריטניה קיימים גם קרונות ניהוג המעוצבים כמו קטרים, בעיקר במערכי רכבת שפועלים בקווים הארוכים. עיצוב זה נותן לרכבת מראה סימטרי כך שכאשר הקטר דוחף את הרכבת היא אינה נראית כנוסעת לאחור.

==קרונות ניהוג בשירות רכבת ישראל==
* קרון ניהוג משולב עם קרון כוח וקרון נוסעים דו קומתי מתוצרת בומברדיה
* קרון ניהוג משולב עם קרון כוח וקרון נוסעים חד קומתי מתוצרת סימנס

==ראו גם==
* ציוד נייד ברכבת ישראל
* רכבת נוסעים
* מו-דו
* קרון רכבת
* קרון כוח

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציוד רכבות נייד
ניהוג
יוג'יניה צ'ארלס

מרי יוג'יניה צ'ארלס (Mary Eugenia Charles; 15 במאי 1919 – 6 בספטמבר 2005) הייתה ראש ממשלת דומיניקה בין השנים 1980–1995. היא הייתה האישה הראשונה בראש ממשלת דומיניקה, בראש מדינה באיים הקריביים ובראש מדינה בצפון אמריקה.

צ'ארלס נולדה בכפר הדייגים פוינט מישל שבדומיניקה. אביה, ג'ון בפטיסטה צ'ארלס, היה מייסדו של בנק שיתופי לחקלאים וכיהן כראש העיר בבירת המדינה רוזו. את השכלתה רכשה באוניברסיטאות בטורונטו ובלונדון. בשנת 1949 היא שבה לדומיניקה והייתה לאישה הראשונה במדינה לעסוק בעריכת דין.

בשנות השישים החלה לפעול בפומבי כנגד מגבלות על חופש העיתונות במדינה. בתקופה זו נמנתה בין מייסדי מפלגת החופש של דומיניקה, בראשה עמדה החל משנות השבעים ועד 1995. מטעם מפלגה זו נבחרה צ'ארלס בשנת 1970 לפרלמנט והחל משנת 1975 שימשה יו"ר האופוזיציה. בין תחומי עניינה העיקריים בשנים אלו היו רווחה, טוהר מידות וחופש ביטוי.

זמן קצר לאחר שקיבלה דומיניקה עצמאות מהממלכה המאוחדת, בשנת 1979, התמודדה צ'ארלס במערכת הבחירות בראש מפלגתה וזכתה ב-17 מבין 21 מושבי הפרלמנט. כהונתה בראשות הממשלה נמשכה 15 שנים, במהלכן היא נבחרה לראשות ארגון מדינות הקריביים המזרחיות. בראש הארגון זכתה צ'ארלס להכרה בינלאומית, בעת שתמכה במדיניות ארצות הברית בפלישתה לגרנדה בשנת 1983.

תמיכתה הבלתי מתפשרת בפלישה האמריקאית לגרנדה ועמידתה באתגרים פנימיים אחרים הובילו לכינויה "אשת הברזל של הקריביים". בין השנים 1980 – 1990 היא עמדה גם בראש משרד החוץ של דומיניקה. בשנת 1992 הוענק לה על ידי המלכה אליזבת השנייה תואר "דיים" ('גברת מפקדת') במסדר האימפריה הבריטית.

במהלך שנות כהונתה שרדה צ'ארלס שני ניסונות הפיכה. בשלהי כהונתה השלישית, בה זכתה המפלגה ביתרון של קול יחיד בפרלמנט, הודיעה בשנת 1995 על פרישתה מהחיים הפוליטיים. מפלגתה הפסידה בבחירות באותה שנה וצ'ארלס התמסרה למאמצי הפיקוח הבינלאומי על מערכות בחירות, בחסותו של ג'ימי קרטר.

צ'ארלס נותרה רווקה וחיה יחד עם אביה עד לפטירתו בשנת 1983. היא נפטרה בשנת 2005 לאחר סיבוך בניתוח ירך שעברה במרטיניק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.guardian.co.uk/news/2005/sep/08/guardianobituaries.pollypattullo הודעה על פטירתה] בעיתון "Guardian" 
* 

קטגוריה:ראשי ממשלת דומיניקה
קטגוריה:גבירות מפקדות במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:נשים בראשות ממשלה
קטגוריה:ילידות 1919
קטגוריה:שרות חוץ
קטגוריה:נפטרות ב-2005
קטגוריה:נפטרים ב-2005
גיגי אוגולאווה

גיגי (גיאורגי) אוּגוּלאווָה (בגאורגית: გიგი უგულავა, נולד ב-15 באוגוסט 1975) הוא פוליטיקאי גאורגי, כיהן כראש העיר של בירת גאורגיה, טביליסי, בין השנים 2005–2017.

==חייו==
אוגולאווה נולד בטביליסי להורים ממוצא מגרלי. בשנת 1992 עם סיום חוק לימודיו הוא למד שנתיים בסמינר תאולוגי בטביליסי, ולאחר מכן, בשנים 1995–1997, עבר ללמוד באוניברסיטת זארבריקן. הוא השלים את חוק לימודיו כבוגר הפקולטה לפילוסופיה וסוציולוגיה באוניברסיטה הממלכתית של טביליסי בשנת 1998. לאחר שעבד תקופה קצרה, בשנים 1997–1998, כעיתונאי ב"איבריה TV", והיה פעיל באינטרניוז שבי"ל (בין השנים 1997-1999). בשנת 2000 התמנה ליועץ באירואסיה פאונדיישן.

בין השנים 2001–2003 שימש מנהל איגוד החינוך והלגליות של הבנק העולמי, ועזר בארגון תנועת הנוער קמארה! ("די!"), שמילאה תפקיד קריטי במהפכת הוורדים.

==תפקידים מיניסטריאליים==
בנובמבר 2003, על פי המלצת הנשיאה בפועל, נינו בורג'נדזה, התמנה אוגולאווה לתפקיד סגן שר המשפטים, ובשנת 2004, תחת הנהגתו של מיכאיל סאקשווילי, מונה לתפקיד סגן שר ההגנה. באביב של אותה שנה מינה אותו סאקשווילי למחליף של אסלן אבשידזה, השליט הבדלן של אג'ריה. כמו כן ניהל אוגולאווה משא ומתן עם נשיא דרום אוסטיה, אדוארד קוקויטי, אולם ללא הצלחה. לקראת סוף אותה שנה, בספטמבר 2004, התמנה לתפקיד מושל סמגרלו וסוואנתי עילית ופעל בנחרצות נגד כנופיות מבריחים.

ב-20 באפריל 2005 הוא התמנה לתפקיד ראש אמרכלות נשיא גאורגיה, והיה אחראי למינוי חברי ועדת הבחירות המרכזית של גאורגיה. בחירתו את גיאה קווטרדזה ליושב ראש הוועדה ספגה ביקורת רבה כיוון שהאחרון היה שותפו של זוראב נור'אידלי, ראש ממשלת גאורגיה באותם הימים, בשנים 2002–2003, במשרד עורכי דין שעסק גם ביזמות עסקית. מאוחר יותר מונה קווטרדזה לשר המשפטים של גאורגיה.

==ראש עיר==
אוגולאווה על כרזה ב[[טביליסי]]
ב-12 ביולי 2005, נתמנה אוגולאווה לראש עיריית טביליסי. לאחר השינויים בשיטת בחירת ראש העיר, בשנת 2006, התמודד אוגולאווה שוב בהצלחה על תפקיד ראש העיר ומונה על ידי מועצת העיר טביליסי, ב-12 באוקטובר 2006, לראש העיר.

בתקופת שלטונו הוא הגדיל את התקציב למודרניזציה של המטרו של טביליסי, והקטין מצד שני את מספר נתיבי המיניבוסים במרכז טביליסי. בינואר 2006 הוא סגר את הגז לשגרירות רוסיה בטביליסי בעקבות החבלה בצינור הנפט בצפון אוסטיה, שהביאה להפוגה זמנית באספקת הגז לגאורגיה. גאורגיה ראתה את רוסיה כאחראית וזו מצידה האשימה את הצ'צ'נים.

עד שנת 2007 גרם אוגולאווה לתיקון כל רחובות מרכז טביליסי, שיפור איכות המים העירוניים, מודרניזציה במטרו של טביליסי, חנייה ציבורית המופעלת בידי חברות פרטיות, הוא גרם לאוטובוסים בטביליסי לדייק בזמנים, דרבן יזמים להשקיע בעיר ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110725070424/http://www.tbilisi.gov.ge/index.php?lang_id=ENG&sec_id=176 ביוגרפיה באתר הרשמי של טביליסי], 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים גאורגים

קטגוריה:ראשי עיריית טביליסי
קטגוריה:עיתונאים גאורגים
קטגוריה:מגרלים
קטגוריה:עובדי הבנק העולמי
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1975
התזמורת הסימפונית של ברן

התזמורת הסימפונית של ברן (גרמנית Berner Symphonie-Orchester) היא תזמורת סימפונית הפועלת בעיר ברן בשווייץ מאז הקמתה בשנת 1877. בתחילת דרכה הופיעה התזמורת גם באולם התיאטרון העירוני של ברן (Stadttheater Bern) ובחודשי הקיץ גם בגני העיר. התזמורת זכתה לשם בינלאומי בשנות השלושים של המאה ה-20, וכיום מנגנים בה כמאה נגנים. התזמורת מופיעה בכל עונה בכ-40 קונצרטים סימפוניים, והיא משמשת גם כתזמורת בית האופרה של ברן.

משכנה של התזמורת ב"קולטור-קזינו" (Kultur-Casino Bern), שאין דבר בינו ובין קזינו. המבנה הוקם בין 1907 ו-1909 בקצהו הצפוני של גשר קירשנפלדבריקה, במקום בו ניצב לפני כן משכנה הקודם של אוניברסיטת ברן, ולפניה עמד במקום מנזר פרנציסקני. המבנה העניק את שמו לכיכר הקזינו שמצפון לו.

כיום המנהל המוזיקלי והמנצח הראשי של התזמורת הוא המנצח הפולני קשישטוף אורבנסקי.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.kultur-casino.ch/ אתר הקולטור-קזינו ברן]

== הערות שוליים ==

ברן
קטגוריה:תזמורות שווייצריות
קטגוריה:ברן
העיר מתעוררת

העיר מתעוררת (באיטלקית: La città che sale) הוא ציור שמן מאת הצייר הפוטוריסטי אומברטו בוצ'וני.
== היצירה ==
ב-1911, כאשר הוצג הציור לראשונה ב"תצוגת האמנות החופשית" (Mostra d'arte libera) במילאנו, כונה הציור "Il lavoro" ("עבודה"). בשנת 1912 נרכש הציור בידי המלחין פרוצ'ו בוזוני, שרכש אותו בתערוכה נודדת של אמנות פוטוריסטית. באוסף המוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק קיים, מלבד הציור, גם רישום הכנה של העבודה, ברוחב של כ-87 ס"מ (ראו בקישורים חיצוניים).

למרות נוכחותם של אלמנטים מזוהים וריאליסטים, כגון תיאור בנינים וקיומו של חלל ברור, נחשב הציור לאחת מן הדוגמאות הראשונות של הציור הפוטוריסטי. בוצ'וני מתאר את העיר המודרנית, את הבניינים ואת הארובות המעלות עשן. במרכז תיאור העיר מופיעים סוס ודמויות אנושיות המתערבבים זה בזה בדינמיות.

== קישורים חיצוניים ==

* "[http://www.moma.org/collection/provenance/items/507.51.html העיר מתעוררת]", באתר המוזיאון לאמנות מודרנית, ניו יורק
* "[http://www.moma.org/collection/browse_results.php?criteria=O%3AAD%3AE%3A624&page_number=4&template_id=1&sort_order=1 העיר מתעוררת - רישום הכנה]", באתר המוזיאון לאמנות מודרנית, ניו יורק

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציור פוטוריסטי
קטגוריה:אומברטו בוצ'וני: ציורים
קטגוריה:יצירות אמנות מודרניסטיות
קטגוריה:ציורים משנות ה-1910
פלנטיישן קי

פלנטיישן קי (באנגלית: Plantation Key) הוא אי במחוז מונרו שבמדינת פלורידה בארצות הברית.

האי ממוקם באיי הקיז העליונים המהווים חלק מהפלורידה קיז. האי מקושר לקי לארגו ולוינדלי קי באמצעות דרך US1 (המכונה גם הכביש המהיר שמעל הים).

על האי נמצא הכפר איילמורדה.

==גאוגרפיה==
בין פלנטיישן קי וקי לארגו שנמצא מצפון לו מפריד טאוורנייר קריק, מעליו עובר גשר טאוורנייר קריק, ובין פלנטיישן קי לבין וינדלי קי שנמצא מדרום לו מפריד סנייק קריק, שמעליו עובר גשר בשם סנייק קריק.

==היסטוריה==
ממצאים שהתגלו באי מלמדים שפלנטיישן קי היה מיושב על ידי אינדיאנים במאות החמישית והשישית לספיקה - כ-1,000 שנים לפני ההתיישבות האירופאית הראשונה באי. ממצאים אלה התגלו בתל קבורה בקצה הצפוני של האי. התל נהרס בשנת 1958 על מנת לאפשר בנייה במקום.

האי אינו ממופה במפות הספרדיות. האי מוזכר לראשונה במפה דברהם (DeBrahm) משנת 1717 בו הוא מכונה "האי בול" (Bull Island). במפת גולד-פאדן (Gauld-Faden) משנת 1720 האי מכונה "האי לונג" (Long Island) - שם שנותר עד ראשית המאה ה-20 ובמפה משנת 1905 האי נקרא גם "האי לונג" וגם פלנטיישן קי.

באמצע המאה ה-19 התיישבו באי מהגרים מאיי בהאמה. מפקד האוכלוסין של שנת 1870 ציין כי באי מתגוררות שתי משפחות. מפקד 1880 ציין כי אוכלוסיית האי גדלה במספר משפחות נוספות.

תושבי האי התפרנסו מגידול קוקוס ואננס, ואלה הובלו בדרך הים לצפונה של ארצות הברית.

בניית הרכבת מעל הים שעברה לאורכו של האי שינתה את כלכלתו. בניית מסילת הרכבת הרסה את החקלאות באי, מאחר שהרכבת איפשרה העברת קוקוס ואננס שיובאו מקובה דרך נמל קי וסט, ישירות למדינת הצפון. בניית מסילת הברזל שינתה את פני האי, ואיחדה למעשה את סנייק קריק קי (Snake Creek Key) שהיה אי נפרד עם פלנטיישן קי, באמצעות מילויו של סנייק קריק.

עם החלת האיסור על מכירת אלכוהול (חוק היובש) ב-1920, הפך האי כר למבריחים שהביאו משקאות חריפים מאיי בהאמה.

בשנת 1935 הוקמה באי מחצבה שתופעלה על ידי חיילים משוחררים שלחמו במלחמת העולם הראשונה. לבנים אלה נדרשו לשיקום האי וגשרי הסביבה שניזוקו בצורה קשה בהוריקן יום העבודה של 1935.

בשנת 1951 הוקם באי בית הספר קורל שורז (חופי האלמוג)- בית הספר התיכוני היחיד באזור הקיז העליונים.

בשנת 1958 נבנתה באי תחנת המשטרה הראשונה (קודם לכן נדרשו השוטרים להגין מהעיר מרתון ואסירים נשלחו לבית הכלא המקומי בקי וסט.

בשנת 1962 הוקם סניף הדואר הראשון באי ובשנת 1967 הוקם בית משפט השלום באי, המשרת את אזור הקיז העליונים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://keyshistory.org/plantationkey.html ההיסטוריה של פלנטיישן קי]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:פלורידה קיז
בית הכנסת האיטלקי ע"ש רבי עובדיה מברטינורו

בית הכנסת ע"ש רבי עובדיה מברטינורו, בעת קריאת [[מגילת אסתר, ערב פורים]]
בית הכנסת האיטלקי על-שם רבי עובדיה מברטינורו הוא בית כנסת ברמת גן הממוקם בשדרות האחות נחמה, ליד מגדל המים הסמוך לגן הקופים.
== היסטוריה ==
בית הכנסת הוקם על ידי יוצאי יהדות איטליה ברמת גן, וגברת נאמנה (ג'רמנה) סיניגליה הייתה הרוח החיה מאחורי הקמתו. ארון הקודש שבו הובא לישראל מהעיירה מונקאלוו (Moncalvo) שבחבל פיאמונטה והוא אחד מכמה ארונות קודש שהובאו לישראל על ידי שלמה אומברטו נכון.

התפילה היא כמנהג בני ליבורנו (בנוסח הספרדים). בית הכנסת פעיל בשבתות וחגים בלבד, ומתפללים בו גם תושבי השכונה שאינם בני יהדות איטליה.

== קישורים חיצוניים ==

האיטלקי ע"ש רבי עובדיה מברטינורו
קטגוריה:בתי כנסת ספרדיים
קטגוריה:רמת גן: מבנים
אבל באלבו

אבל אדוארדו באלבו (ספרדית: Abel Eduardo Balbo; נולד ב- 1 ביוני 1966 בעיירה אמפלמה ויז'ה קונסטיטיוסיון שבפרובינציית סנטה פה, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי לשעבר.

באבלו החל לשחק בקבוצת הנוער של ניואל'ס אולד בויס, שיחק בקבוצה הבוגרת מ-30 באוגוסט 1987 ועד 1988, שנה שבה עבר לריבר פלייט. היה שותף לזכיית המועדון באליפות ארגנטינה.

אחרי שנתיים בריבר פלייט, עבר באלבו לאודינזה מהסרייה א'. באלבו כבש 11 שערים ב-28 משחקיו בעונתו הראשונה אך קבוצתו ירדה בסוף העונה לסרייה ב'. הוא מילא תפקיד חשוב בחזרתה של הקבוצה לסרייה א' עם 33 שערים בשתי העונות בהן בילתה הקבוצה בליגה השנייה. עונת השיא שלו בקבוצה הייתה ב- אז כבש 21 שערים.

ב-1993 הוא עבר לרומא, מצמרת הסרייה א'. בה שיחק 5 שנים כחלוץ. בעונתו החמישית () ברומא, שימש באלבו כקפטן הקבוצה. בעונת כבש 22 שערים.

ב-1998, לאחר 5 שנים ברומא, עבר באלבו לפארמה אך כבש רק 4 שערים, מועדון פארמה זכה באותה עונה בגביע האיטלקי ובגביע אופ"א. לקראת סוף העונה עבר באלבו לפיורנטינה, אך גם בה לא הצליח להציג יכולת גבוהה. בשנת 2000 שב באלבו לרומא אך בשתי עונותיו האחרונות בקבוצה שיחק רק בשלושה משחקים וראה מהספסל כיצד חבריו זוכים באליפות.

ב-2002 שב באלבו לארגנטינה והצטרף לבוקה ג'וניורס אך פרש ממשחק לאחר ארבעה משחקים במדי הקבוצה.

באלבו היה חלוץ נבחרת ארגנטינה מ-1989 עד 1998. באלבו היה בסגל ארגנטינה למונדיאל 1990, למונדיאל 1994 ולמונדיאל 1998 ופעמיים היה שותף לזכייה בקופה אמריקה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני ניואל'ס אולד בויס
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני בוקה ג'וניורס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1989
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1995
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:מאמני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:מאמני ארצו
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1966
פרשת אלישבע

משה דיין, שר הביטחון, נשוא הפרשה
"פרשת אלישבע" הייתה פרשת סחיטה על רקע שוחד מיני שהופעלה כנגד משה דיין בעת היותו שר הביטחון.

==הפרשה==
בשנת 1969, בעת מלחמת ההתשה, פנתה אשה בת עשרים וארבע בשם אלישבע צ'יזס אל שר הביטחון משה דיין וביקשה ממנו לסייע לה בשחרורו מן הכלא של אחיה, שעבר עבירה פלילית כלשהי. דיין נאות להיפגש עמה, ונוצר קשר אינטימי בינה לבין דיין, שהיה מבוגר ממנה בשלושים שנה. פגישותיהם של השניים היו במלונות פאר בתל אביב. דיין היה אז בשיא תהילתו לאחר הניצחון במלחמת ששת הימים ולפני הפגיעה בתדמיתו שנגרמה כתוצאה ממלחמת יום הכיפורים. דיין היה נשוי באותה עת לאשתו רות ובמקביל ניהל קשר זוגי עם מי שעתידה להיות אשתו השנייה, רחל. בהמשך הקשר בין דיין לצ'יזס, היא החלה להאמין כי דיין מתכוון להתגרש מאשתו רות כדי לשאת אותה לאשה.

אמה של צ'יזס, אלפרידה צ'יזס, זממה להפוך את הקשר בין דיין לבתה למקור לסחיטה. היא הקליטה את שיחות הטלפון של בתה עם דיין ואספה כל פתק בכתב ידו של דיין. דיין, שלא ראה בקשר עם צ'יזס אלא הרפתקה חולפת, אחת מרבות שהיו לו, ניתק כעבור זמן את הקשר עמה.

כשנותק הקשר פנתה האם אל דיין בדרישה לשלם דמי שתיקה. לאחר משא ומתן שנערך בין עורכי הדין של הצדדים שילם דיין לאם ולבתה סכום של עשרת אלפים לירות. 

האם לא הסתפקה בכך וניסתה להרוויח סכום דומה מהשבועון "העולם הזה", שעורכו אורי אבנרי היה מבקר חריף של דיין ושל עסקי העתיקות שלו. השבועון פרסם את הסיפור בהמשכים בשלושה גליונות רצופים בסוף שנת 1971. "העולם הזה" ראה בפרשה סמל להתנוונות הנהגת המדינה ולהתדרדרותו של דיין, לא מבחינת המוסר האישי של דיין, אלא מאופן הבילוי שלו במלונות פאר, בתקופה ביטחונית סוערת ורבת נפגעים מבין חיילי צה"ל, ויתרה מזו משום שהדבר היה כרוך בסיכון ביטחוני, מאחר שדיין קיים התייעצויות ביטחוניות חסויות בטלפון בנוכחות צ'יזס.

סיפור הפרשה נתגלגל גם לשבועון הגרמני "שטרן", שפרסם עליו כתבה ארוכה בצירוף תצלומים.

בישראל נתקלה הפרשה בקשר של שתיקה, פרט לפרסום ב"העולם הזה". בקרב הציבור הרחב לא הצליחו מעלליו המיניים של דיין לפגוע בתדמיתו. הדבר אף לא בא כהפתעה לציבור, לאחר שכבר בשנת 1963 פרסמה הדסה מור את רומן המפתח "דרכים לוהטות" ובו תיאור הרומן שהיה לה עם משה דיין בעת ששניהם היו נשואים לבני זוג אחרים, ונכללו בו אף תיאורים אינטימיים חושפניים. נהפוך הוא, דבר הפרשה התקבל בקרב חלקים בציבור כסממן לגבריותו של משה דיין והתעלמותו מן המוסכמות. תדמיתו של דיין לא נתערערה אלא כשנתיים לאחר מכן, בעקבות מלחמת יום הכיפורים.

==לקריאה נוספת==
* שלום כהן, העולם הזה, הוצאת טפחות, 1972.
* אורי אבנרי: אופטימי; עמ' 466 - 467, הוצאת ידיעות ספרים, 2014

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* באתר ynet (כולל קטע בווידאו).

אלישבע
אלישבע
קטגוריה:משה דיין
תאומים (קבוצת כוכבים)

תאומים הוא המזל השלישי בגלגל המזלות, בין שור לסרטן. סמלו הוא ♊︎ והשמש חולפת דרכו מסוף יוני עד סוף יולי ובו היא מגיעה לנקודה הצפונית ביותר בתנועתה המדומה על פני השמיים. הקבוצה קרויה על שמם של התאומים קסטור ופולוקס, אשר על פי המיתולוגיה היוונית נתגלגלו לשני הכוכבים הבהירים הסמוכים קסטור ופולוקס בקבוצה. 

==כוכבים חשובים==
α בתאומים (קסטור) נראה ככוכב כחול-לבן בבהירות נראית מדרגה 1.6 במרחק של כ-50 שנות אור. טלסקופ קטן מאפשר להבחין שמדובר במערכת בת שלושה כוכבים, שניים מהם כחולים-לבנים בבהירות מדרגות 2.0 ו-2.8, ואליהם נלווה ננס אדום בבהירות מדרגה 9. ניתוח ספקטרוסקופי של הכוכבים מגלה שכל אחד משלושת הכוכבים הוא כוכב זוגי בעצמו, כך שמדובר למעשה במערכת בת שישה כוכבים.

β בתאומים (פולוקס) הוא הכוכב הבהיר ביותר בקבוצה. זהו ענק כתום בבהירות מדרגה 1.1 במרחק של 34 שנות אור. לכוכב יש כוכב לכת עם מאסה של יותר מפעמיים המאסה של צדק, המקיף אותו אחת ל-590 ימים. זהו אחד הכוכבים הנראים לעין היחידים שידוע שיש להם כוכבי לכת.

γ בתאומים (אלהנה) הוא כוכב כחול במרחק של כ-105 שנות אור בבהירות נראית מדרגה 1.9. ניתוח ספקטרוסקופי מראה על קיומו של בן זוג, בו לא ניתן להבחין באופן ישיר.

ε בתאומים (מבסוטה) הוא על-ענק צהוב במרחק של כ-900 שנות אור בבהירות נראית מדרגה 3. טלסקופ קטן מאפשר להבחין בבן זוג בבהירות מדרגה 9.

η בתאומים הוא ענק אדום במרחק של כ-350 שנות אור. בהירותו משתנה באופן סדיר למחצה מדי 234 ימים בין דרגות בהירות 3.1 ל-3.9.

ζ בתאומים הוא על-ענק צהוב מסוג משתנה קפאידי שדרגת בהירותו נעה בין 3.7 ל-4.2 במחזוריות של 10.2 ימים. הוא נמצא במרחק של כ-1200 שנות אור.

==גרמי שמיים מעניינים אחרים==
M35 הוא צביר פתוח שמכיל כ-100 כוכבים. ניתן לראותו במשקפת אך הוא נחשב למרשים יותר בטלסקופ.

NGC2392 היא ערפילית פלנטרית סמוך לכוכב δ בתאומים שמכונה "ערפילית האסקימוסי" או "ערפילית הליצן". בגלל המראה שלה בהגדלה חזקה ובצילום ארוך חשיפה. הבהירות הנראית שלה היא מדרגה 10.

תרשים הוויזואלי של [[האנס אוגוסטוס ריי שבו ניתן לראות איך פולוקס וקסטור משמשים כראשים של התאומים, התואמים משלבים ידיים וכוכבים חיוורים יותר משלימים את הגפיים של התאומים]]

==ראו גם==
* מזל תאומים

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.allthesky.com/constellations/gemini/ צילום שמים עמוקים של תאומים]
* 

קטגוריה:קבוצות כוכבים
*
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
בתרונות

הפארק הלאומי "בדלנדס" בדרום דקוטה, ארצות הברית
בתרונות בארי
בִּתְרוֹנוֹת או אדמת זִיבּוּרִית הוא אזור בעל מדרונות תלולים אשר נחרץ ובותר על ידי מים.

בתרונות נוצרים באזורים אשר הסלעים המרכיבים אותם הם סלעי משקע רכים וחוליות שאינם מלוכדים היטב, נוטים לבליה ואין עליהם די צמחייה שתעגן את הקרקע. מקומות אלה הם בדרך-כלל צחיחים ונוטים לשיטפונות, ומעט הגשמים היורדים עליהם הם גשמי זעף.

בתרונות קיימים באזורים נרחבים בקנדה ובארצות הברית. אחד המקומות הידועים ביותר הוא הפארק הלאומי בדלנדס במדינת דרום דקוטה שבארצות הברית (ראו תמונה), ובו 982 קילומטר רבוע של הרים חרוצים ופסגות חדות.

בארץ ישראל ניתן למצוא בתרונות בערבה ובאזור ים המלח, וכן במישור החוף הדרומי. באזור זה נמצאות שמורת בתרונות רוחמה בסמוך לקיבוץ רוחמה ושמורת בתרונות בארי בסמוך לקיבוץ בארי.

== ראו גם ==

* בתרונות רוחמה
* בתרונות בארי

==לקריאה נוספת==
*פרופסור משה ברור, "אפר געשי", לקסיקון גאוגרפי, (עמ' 5), הוצאת יבנה, תשס"א

== קישורים חיצוניים ==

* דן גזית, [http://www.eshkol.info/sip_storage/FILES/1/4081.pdf לחתוך בבשר החי, בתרונות בגדות הנחלים בחבל הבשור], "ככה זה", עיתון תושבי המועצה האזורית אשכול, 7 בדצמבר 2010, עמ' 26
* [http://www.nps.gov/badl/index.htm האתר הרשמי של פארק "בדלנדס"]
* 

קטגוריה:סלעי משקע
קטגוריה:גאומורפולוגיה
ז'לגיריס קובנה

ההיכל הביתי ז'לגיריס ארנה
ז'לגיריס קובנה היא קבוצת כדורסל ליטאית מהעיר קובנה המתמודדת בליגת העל הליטאית והיורוליג.

==היסטוריה==
שמו הרשמי של המועדון הוא "מועדון הכדורסל ז'לגיריס". סמל המועדון הוא בצורת מגן ירוק-לבן עם הכתובית "BC Žalgiris", ציור של כדורסל והאות Z.

המועדון הוקם על בסיס קבוצת הכדורסל הקיימת בקובנה. בשישה ביולי 1941, לאחר ניצחון הקבוצה המקומית על גרמניה במסגרת המשחקים האירופאים, העניקו לאומנים ליטאים (שקראו לעצמם פרטיזנים) פרס לשחקני הכדורסל מקובנה, להשתתף בטבח יהודים בפורט השביעי<ref></ref>. כל שחקן קיבל אישור להוציא להורג 10 יהודים. השחקנים התעללו באסירים יהודים, הכו אותם עם כתות הרובים ואחר כך רצחו 30 מהם ביריות. לאחר מכן עזבו בצהלות שמחה ובשיירה. 

שמה של הקבוצה נגזר מהניצחון בקרב ז'לגיריס, שמו הליטאי של קרב גרונוולד.

ז'לגיריס היא קבוצת הכדורסל הליטאית שטיפחה את מספר הכדורסלנים הבכירים הגדול ביותר החל מ-1944. בין השחקנים הידועים ששיחקו בקבוצה ניתן למנות את האלופים האולימפיים מודסטאס פאולאוסקאס, ארווידאס סאבוניס, רימאס קורטינאיטיס, ולדמאראס חומיצ'יוס ורבים אחרים. באמצע שנות ה-80 משחקי הגמר בליגה הסובייטית בין ז'לגיריס וצסק"א מוסקבה היוו השראה לתחייה הלאומית הליטאית והקמתה מחדש של ליטא כמדינה עצמאית.

בשלה הטופ 16 בעונת הטופ 16 ביורוליג נוצחה ז'לגיריס על ידי מכבי תל אביב לאחר הארכה שנבעה מסל של דרק שארפ בדיוק עם סיום המשחק. המשחק מוכר כנס ז'לגיריס מכיוון שנראה בלתי אפשרי שמכבי תל אביב תנצח, לאחר שז'לגיריס החזיקה ביתרון 6 נקודות 16 שניות לסיום המשחק.

שחקן העבר של הקבוצה, ארווידאס סאבוניס, הוא בעלי הקבוצה לאחר שרכש אותה ב-2003. ב-2011 עברה הקבוצה לאולמה החדש, ז'לגיריס ארנה, המכיל 15,552 מקומות ישיבה.

בעונת העפילה הקבוצה לראשונה מזה 19 שנים לפיינל פור היורוליג.

==תארים והישגים==
*הליגה הליטאית:
**אליפות (24): 1991–1999, 2001, 2003–2005, 2007, 2008, 2011–2021, 2023
*הגביע הליטאי:
**זכייה (13): 1990, 2007, 2008, 2011, 2012, 2015, 2017, 2018, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024
**גמר: 2009, 2010, 2016, 2019
*סופרוליג:
**זכייה (1): 1999
**גמר: 1986
*גביע ספורטה:
**זכייה (1): 
**גמר: 1985
*הגביע הבין-יבשתי:
**זכייה (1): 1986
*הליגה הבלטית:
**אליפות (5): 2005, 2008, 2010, 2011, 2012
**מקום שני: 2006, 2007, 2009
*הגביע הבלטי:
**זכייה (1): 1998
*הליגה הסובייטית:
**אליפות (4): 1947, 1951, 1985–1987
**מקום שני: 1949, 1952, 1980, 1983, 1984, 1988, 1989
**מקום שלישי: 1953–1956, 1973, 1978
*גביע ברית המועצות:
**זכייה (1): 1953

==סגל השחקנים לעונת ==

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.euroleague.net/competition/teams/showteam?clubcode=zal דף הקבוצה] באתר היורוליג

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קבוצות יורוליג
קטגוריה:קבוצות כדורסל ליטאיות
קטגוריה:אלופות אירופה בכדורסל לקבוצות
וינדלי קי

וינדלי קי (באנגלית: Windley Key) הוא אי מסוג קי הנמצא באיי הקיז העליונים בקבוצת איי הפלורידה קיז, במדינת פלורידה שבארצות הברית.

האי ממוקם בין סמני המיל ה-84 וה-85 של כביש US1 (הכביש המהיר שמעל הים) החוצה את האי.

צפונית לאי נמצא פלנטיישן קי ודרומית לו נמצא קי מטקומבה העליון.

באי מצויות חלק משכונות העיירה איילמורדה.

==היסטוריה==
בעבר היה וינדלי קי שני איים נפרדים. במפקד האוכלוסין שנערך בשנת 1870 מכונים איים אלה בשם "אמברלה קיז" (איי המטריה). המפקד ציין כי באיים התגוררה משפחה אחת שהתפרנסה מחקלאות.

הסקר הגאולוגי משנת 1861 מציין את שני האיים בשם הנוכחי "וינדלי'ז קי" (Windley's Key) - היינו הקי של וינדלי - ככל הנראה שמו של חקלאי שהתגורר באי.

האי מופה על ידי צ'ארלס סמית' בשנת 1872.

בין השנים 1906–1907 בעת שהנרי פלאגלר בנה את הרכבת מעל הים, מילאו פועליו את מצר הים שבין שני האיונים, והפכו אותם לאי אחד.

באי עצמו התגוררו עובדים שעבדו במחצבות שהוקמו באי על מנת לספק אבנים לבניית מסילת הרכבת, ולימים לבניית הכביש המהיר מעל הים. בין השנים 1934–1935 נבנה גשר בין האי לבין גראסי קי על ידי משוחררי מלחמת העולם הראשונה שעבדו במחצבות והתגוררו בצריפים באי.

האי ניזוק בצורה קשה בהוריקן יום העבודה של שנת 1935.

מאז 1940 פעל באי "תיאטרון הים" (Theater of the Sea) - דולפינריום בו הוצגו הופעות מדי יום.

העבודות במחצבות האי פסקו במהלך מלחמת העולם השנייה, והתחדשו עם תום המלחמה. המחצבות נסגרו לבסוף בשנת 1968.

ב-10 בנובמבר 1979 נמכרו אדמות האי שהיו שייכות לחברת הרכבות, לצורך הקמת מבני מגורים באי, ותוכננה הצפת המחצבות על מנת ליצור לגונות פנימיות. מדינת פלורידה התנגדה לתוכנית ורכשה את אדמות המחצבות בשנת 1986 לצורך הפיכתן לפארק גאולוגי מדינתי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://keyshistory.org/windleykey.html ההיסטוריה של וינדלי קי]

קטגוריה:פלורידה קיז
אנמיה אפלסטית

אנמיה אפלסטית או חוסר דם אפלסטי (באנגלית: aplastic anemia) היא מחלה שבה מח העצם לא מייצר מספיק תאי דם לתפקוד תקין של הגוף.

6 מתוך מיליון בני אדם חולים באנמיה אפלסטית. האנמיה האפלסטית נחלקת לשניים: אנמיה אפלסטית נרכשת ואנמיה אפלסטית ראשונית. את האנמיה האפלסטית הראשונית קשה מאוד לרפא.

==תסמינים==
המחסור בשלושת הגורמים העיקריים של רכיבי הדם בא לידי ביטוי באנמיה (חסר דם) ונטייה לדימום (תרומבוציטופניה). חסר הדם נובע מחוסר בתאי הדם האדומים האחראים על העברת החמצן מהריאות לגוף ופחמן דו-חמצני מהגוף לריאות. הנטייה לדימום באה כתוצאה מחוסר בטסיות הדם האחראיות על הקרישה. חוסר בתאי דם לבנים (לימפופניה, ניוטרופניה, מונוציטופניה), יגרום לפגיעה במערכת החיסונית ולנטיה לזיהומים, גם אופורטוניסטיים.

==סיכונים==
אנמיה אפלסטית נרכשת שהיא תוצאה של נטילת תרופות מסוימות, תרופות כימותרפיות, אנטיביוטיקה כלורמפניקול, קרינה מזיקה או שתיית חומר רעיל, בדרך-כלל נרפאת מעצמה. בניגוד לכך, אנמיה אפלסטית ראשונית, היא מחלה מסוכנת ביותר, אשר מחצית מן החולים בה מתים מזיהומים או מחיידקים בתוך פחות משנה.

==אבחון==
לרוב אבחון האנמיה נערך כאשר החולים מגיעים למיון במצב רעוע, המתבטא לעיתים בעייפות בלתי נגמרת, בחיוורון ולעיתים בדימום שלא נפסק או בקושי חמור בנשימה. במקרים חמורים, החולים מגיעים למיון עקב זיהום. קרוב לחצי מחולים אלה ייתקלו בקושי רב להגיע לריפוי. את האנמיה אפשר לגלות בבדיקת דם פשוטה, אך כדי לבחון את המחלה יש צורך בביופסיה של מח העצם כדי לראות שאכן יש קושי בייצור התאים.

==טיפול==
כאשר ידוע הגורם לאנמיה האפלסטית והיא ניתנת לטיפול, אזי ניתן לרפאה על ידי מנות דם, מנות טסיות וממריצי ייצור נויטרופילים. אומנם נדיר, אך אפשרי כי אנמיה אפלסטית שהיא קבועה תירפא מעצמה. מחלות חום שמאחוריהן מסתתר חיידק שמצריך טיפול אנטיביוטי, דימום קל עד קשה שמצריך עירוי טסיות דם ובעיות נוספות עלולות להביא לאשפוז חולי אנמיה אפלסטית בבית החולים. כדי לטפל במחלה נעזרים בממריצי מח עצם או נוגדנים מיוחדים (ATG).הפתרון האולטימטיבי הוא השתלת מח עצם.

==ראו גם==
*תסמונת שווכמן-דיאמונד

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אנמיה
מצר פלק

המצר, מסלול המעבורת וגשר אדם
מצר פלק (Palk) הוא מצר ים המפריד בין מדינת טאמיל נאדו שבהודו לבין סרי לנקה. קרוי על שם סר רוברט פלק שהיה השליט של מדראס מטעם חברת הודו המזרחית הבריטית מ-1763 ועד 1767.

מצר פלק מחבר בין מפרץ בנגל, הנמצא מצפונו, לבין מפרץ מנר, מדרום. רוחבו נע בין 64 ל-137 ק"מ.

במצר יש ארכיפלג של שרטונים, שוניות ואיים קטנים, הקרוי גשר אדם (או גשר ראמא), ומהווה קשר יבשתי לא רציף בין הודו לבין סרי-לנקה. האי הקרוב לטאמיל נאדו, ראמסוואראם, מחובר ליבשת על ידי גשר פמבן, הגשר הימי הארוך ביותר בהודו (אורכו 2.3 ק"מ).

המים הרדודים וסדרת השוניות והשרטונים מונעת מאוניות לחצות אותו, אם כי ספינות דיג ואוניות משא קלות יכולות להפליג בו. על מנת לחסוך לאוניות את הצורך להקיף את סרי לנקה ולהיות חשופות לרוחות העזות והסערות שבחופה הדרומי, הוצע מספר פעמים לחפור במצר תעלה.

==קישורים חיצוניים==

* 

פלק
קטגוריה:טמיל נאדו
פלק
פלק
פלק
יום יומן

יום יומן (התוכנית הייתה ידועה גם בשם "צ'סטר וחגית" החל מ-1993) הייתה רצועת שידור יומית לילדים בת עשרים דקות, ששודרה בערוץ 2 הניסיוני, בשעות אחר הצהריים בין השנים 1991–1993, בכיכובה של חגית דסברג.

הדמות המזוהה ביותר עם הסדרה היא דמותו של הברדלס המואנש צ'סטר צ'יטה, אשר גולמה על ידי יואב צפיר בתוך תחפושת צ'יטה ענקית (בובת הקמע של החטיף הפופולרי "צ'יטוס" של תאגיד פפסיקו שהושק בישראל בערך באותה תקופה).

את שיר הפתיחה של התוכנית ביצעו יואב צפיר וחגית דסברג. חלק מהתסריטים של הסדרה כתב אברי גלעד.

במאי 1992 יצא לאור מקבץ של פרקי התוכנית כקלטת וידאו.

==דמויות התוכנית==
* צ'סטר צ'יטה (יואב צפיר) – הדמות הראשית. צ'יטה דמוית אדם דוברת עברית בעלת משקפי שמש.
* חגית (חגית דסברג) – ידידתו של צ'סטר.
* ג'וזפה (יהויכין פרידלנדר) – אחיו האיטלקי של צ'סטר, בעל רעמת תלתלים גדולה.
* המעריצה (מיכל צפיר) – המעריצה הכפייתית והמשוגעת של צ'סטר, המרבה לצרוח "אני מתה!"

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:רצועות שידור בטלוויזיה בישראל
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:ערוץ 2 הניסיוני: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
באר מילכה

בְּאֵר מִלְכָּה הוא מושב במועצה האזורית רמת הנגב, כ-3 ק"מ צפון מערבית ליישוב כמהין.

==היסטוריה==
כבר בשנות ה-70 דובר במוסדות המיישבים על הקמת יישוב בבאר מילכה ובינואר 1979 הופקדה תוכנית מפורטת של היישוב. בעקבות הסכם השלום בין ישראל ומצרים דובר על הקמת שישה יישובים באזור ובאר מילכה נועד להיות אחד מהם. בנובמבר 1985 עלתה למקום כיתת משמר שהחזיקה את המקום עד הגעת גרעין הנח"ל לזיקים שהקים במקום היאחזות נח"ל ב-22 בינואר 1986. ב-19 ביוני 1986 התקיים במקום טקס רשמי של עלייה על הקרקע. ביולי 1990 נסגרה ההיאחזות, אשר לטענת הסוכנות סיימה את תפקידה עם הקמת כמהין.

באפריל 1998 יזמה תנועת המושבים הקמת מושב חדש במקום. בנובמבר 2001 החל גרעין מפתח של תנועת בני המושבים להכשרת האזור לעלייה מחודשת על הקרקע.
גרעין המשפחות נוסד בשנת 2002, התארגן ביישוב כמהין הסמוך. באוגוסט 2003, הוועדה המחוזית לתכנון ולבנייה במחוז הדרום אישרה למתן תוקף את הקמת היישוב, והוכרז על תחילת עבודות ההקמה, אך הן התעכבו. ביוני 2006 אוכלס המקום.

ביוני 2007 התגוררו במקום כבר 12 משפחות, אך חברת בזק סירבה לחברו לרשת הטלפונים בגלל העלות הגבוהה.

בשנת 2012 נחנכה רפת ענק במושב, המיועדת לאכלס בשלב הסופי 1000 פרות חולבות. בשלב הראשון של ההקמה הושקעו 13 מיליון שקלים לאכלוס 250 חולבות.

==גאוגרפיה==
בנקודת המפגש של נחל לבן עם נחל ניצנה נמצאת באר עתיקה, שנקראת בערבית "ביר-מלגה" או "ביר-מלקה". פירוש השם: באר המפגש. הבאר כרויה מדרגות סחף, ותוחמת את אפיק נחל לבן מדרום. עומקה כ-19 מטר, בחלקה התחתון היא חצובה בסלע גיר ובחלקה העליון היא חצובה ומדופנת באבני גיר. על פי הבאר יש תקרה מקומרת עם פתח מלבני מחושק בפסי ברזל. ארבע שקתות יצוקות בטון מקיפות את פי הבאר.

==קישורים חיצוניים==

*[http://beermilka.co.il אתר מושב באר מילכה] 
*
*[https://www.youtube.com/user/BeerMilkha הערוץ של המושב] באר מילכה ביוטיוב
*[https://www.rng.org.il/באר-מילכה/ באר מילכה], באתר המועצה האזורית רמת הנגב

==הערות שוליים==

קטגוריה:אזור ניצנה
קטגוריה:יישובי תנועת אור
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2006
קטגוריה:מועצה אזורית רמת הנגב
קטגוריה:הר הנגב
קטגוריה:הנגב: יישובים
Gateway

Gateway המכיל [[Firewall ומקשר בין ה-LAN ל-WAN]]
[[מודם המתפקד כ-BRouter ומשמש כ-Gateway בין הרשת הביתית לבין האינטרנט]]

Gateway (בעברית: שער) הוא צומת ברשת (בעל כתובת רשת) המיועד לקישור בין מערכות שונות. בדרך כלל מדובר בקישור בין מערכות הפועלות בתקנים ופרוטוקולים שונים, או נמצאות תחת אחריות של גורמים שונים.

אמצעי Gateway יכולים להיות ממומשים במספר צורות:
* נתב ו/או BRouter המשמשים כ-Gateway בשל היותם שער מרמת רשת אחת (לדוגמה, מהרשת המקומית) אל כלל הרשת (לדוגמה האינטרנט).
* תוכנה המופעלת על גבי מחשב, אשר מחובר לרשתות שונות. לעיתים התוכנה עצמה תחולק לכמה חלקים, וה-Gateway יקבל הודעות ויעביר אותן מחלק אחד לחלק השני של התוכנה. דוגמה לכך היא שימושים באבטחת מידע כאשר על מחשב ה-Gateway תהיה גם תוכנת אנטיוירוס או Firewall). דוגמה אחרת היא ביזור עומסי חישוב על השרת המרכזי, על ידי עיבוד הנתונים בידי שרתי Gateway מרובים, ושליחת המידע המעובד אל השרת המרכזי.

== שער ברירת מחדל ==
אחת מהגדרות הרשת של מכשירים רבים היא "שער ברירת מחדל" (Default Gateway). בזכות הגדרה זו, יודע המכשיר מהי הכתובת של ציוד הרשת, שמאפשר תקשורת לכיוון כלל הרשת. לדוגמה, הגדרת שער ברירת מחדל במחשב שנמצא ברשת מקומית, תאפשר למחשב למצוא את הנתב שמחבר בין הרשת המקומית לבין כלל האינטרנט.
דרך אחרת לאתר שער אל הרשת הוא באמצעות הגדרות לנתב, כך שיענה לקריאות ARP שמכוונות לגורמים שמחוץ לרשת המקומית.

== ראו גם ==
* תקשורת מחשבים - מונחים
* ניתוב ברירת המחדל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אבטחת מחשבים
קטגוריה:ציוד לתקשורת מחשבים
מנזר מרקוס הקדוש

מנזר מרקוס הקדוש של הסורים (בסורית: ܕܰܝܪܳܐ ܕܡܳܪܝ̱ ܡܰܪܩܽܘܣ ܕܣܽܘܪ̈ܳܝܝܶܐ, דַיְרֹא דְמֹר(י) מַרְקוּס דְסוּרֹייֶא; בערבית: دير مار مرقس, דיר מאר מרקס), הקרוי גם כנסיית סנט מרק או בית מרקוס, הוא מתחם הנמצא ברובע הארמני בעיר העתיקה בירושלים, ומשמש כמרכזה של הכנסייה הסורית-אורתודוקסית בארץ ישראל. הוא משמש כמנזר, ככנסייה, וכמקום מושבו של הארכיבישוף הסורי-אורתודוקסי של ירושלים .

המנזר קרוי על שמו של הקדוש יוחנן-מרקוס , המזוהה עם מרקוס המבשר. על פי המסורת המקובלת על ידי הכנסייה הסורית-אורתודוקסית, במקום זה היה ביתה של מרים , אמו של יוחנן-מרקוס, המוזכר בברית החדשה (מעשי השליחים, , פסוק י"ב). בנוסף, על פי מסורתם, ישו עצמו התאכסן בבית זה, ובו התקיימה הסעודה האחרונה.

==האתר==
הכנסייה היא מן הקדומות ביותר בעיר ולה מסורות עתיקות. היא שוכנת במבנה מימי הצלבנים מהמאה ה-12, ובנויה על יסודות קדומים יותר מימי הביזנטים.

שלט לשמאלה של דלת הכניסה למתחם מבשר כי המקום הוא חדר הסעודה האחרונה וביתו של מרקוס, אך בעבר התנוססה הכתובת בלונטה שמעל דלת הכניסה, שבו נראה דיוקנו של מרקוס המבשר כשהוא מוקף בשבכה שבה ארבע-עשר עלי גפן.

לצד הקיר הדרומי מצויה תחת אפיריון עץ מוזהב אייקונה של מרים ובנה ומתחת לה אגן טבילה. על פי המסורת האיקונה צוירה במאה הראשונה לספירה על ידי השליח לוקאס שהיה צייר. בקיר הצפוני מצויה גומחה מוגנת בסורג ובה רליקטים של אחד הפטריארכים הסיריאנים. על אחד מעמודי הקיר הצפוני נחשפה ב-1940 כתובת באיסטרנגליון (כתב הסורי הקדום), המספרת שזהו בית מרים, אימו של יוחנן המכונה מרקוס, אותו הנציחו השליחים בכנסייה זו שנבנתה מחדש בשנת 73 לאחר החורבן. לצד הקיר המערבי יורד גרם מדרגות אל הקריפטה, שהיא "החדר העליון" שבו, לפי המסורת הסיריאנית, נערכה הסעודה האחרונה, ובו חל הפנטקוסט (ירידת רוח הקודש על התלמידים). השער שלצד הקריפטה הוא השער דרכו הגיע פטרוס כאשר נמלט מחיילי הורדוס והפקיד כאן את מרים אם ישו שהמשיכה להתגורר כאן לאחר הצליבה. זה גם השער המוליך לבית אימו של מרקוס. החדר העליון מצוי כיום מתחת למפלס הרחוב, כיוון שמפלס הרחוב עלה עם השנים עקב שכבות חורבן. המזבח מוסתר לא על ידי איקונוסטאזיס אלא על ידי פרוכת קטיפה רקומה. הסורים טוענים שזהו גם מקום מגוריו של יעקב הקטן, אחיו הצעיר של ישו, ותמונתו מופיעה לצד המזבח על-גבי כיסא מפואר מכוסה בכיפה.

<gallery widths="180px" heights="180px" perrow="5">
קובץ:East Jerusalem Batch 1 (1010).jpg|הכניסה לחצר הסורים וכנסיית סנט מרק
קובץ:Assiryans2.jpg|פנים הכנסייה
קובץ:Assiryans3.jpg|פינה בכנסייה
קובץ:13122012meme 058.jpg|דלת הכניסה לכנסייה
קובץ:Inscription_with_translation.jpg|הכתובת שנתגלתה ב-1940 ותרגומה לאנגלית
קובץ:Church of the Syrian Christians in Jerusalem. 1900. ppmsca.10707.II.jpg|פנים הכנסייה בשנת 1900
קובץ:Restoration2.jpg|עבודות רסטורציה, יולי 2024
קובץ:Restoration3.jpg|עבודות רסטורציה, יולי 2024
קובץ:Restoration4.jpg|עבודות רסטורציה, יולי 2024
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
מאמרים
* אייל מירון (עורך), ירושלים וכל נתיבותיה – לסייר עם יד בן צבי, ירושלים: הוצאת יד בן צבי, 1996, עמ' 135-136.
* אלי שילר, "הכנסייה הסורית בירושלים" בתוך עדות ומיעוטים בעיר העתיקה, הוצאת אריאל, ירושלים, 1980, עמ' 47-51

== קישורים חיצוניים ==

* סרט וידאו על [http://www.youtube.com/watch?v=S91OyQBJqI4 הכנסייה הסורית-אורתודוקסית בירושלים]
* 

== הערות שוליים ==

סנט מרק
קטגוריה:ירושלים: מבנים
קטגוריה:ארץ ישראל: מקומות קדושים לנצרות
קטגוריה:מבנים עתיקים
קטגוריה:העיר העתיקה: אתרים ארכאולוגיים
ג'ורג' פג'ט תומסון

סר ג'ורג' פג'ט תומסון (באנגלית: George Paget Thomson; 3 במאי 1892 – 10 בספטמבר 1975) היה פיזיקאי אנגלי שזכה בפרס נובל לפיזיקה לשנת 1937 על גילוי התכונות הגליות של האלקטרון, כפי שהן באות לידי ביטוי בתופעות של עקיפה. הוא חלק את הפרס עם קלינטון דייוויסון, שעסק במחקר בתחום זה במקביל.

== ביוגרפיה ==
תומסון נולד בקיימברידג' שבאנגליה. אביו הוא חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1906 ג'יי ג'יי תומסון, ואמו היא רוז אליזבת' פג'ט, בתו של פרופסור לרפואה באוניברסיטת קיימברידג'. תומסון למד מתמטיקה ופיזיקה בטריניטי קולג'. בשנת 1914, עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, התגייס לחיל הרגלים המלכותי. לאחר שירות קצר בצרפת, החל לעסוק באווירודינמיקה.

בשנת 1924 התחתן עם קייטלין ביוקנן סמית', בתו של הכומר סר ג'ורג' אדם סמית'. נולדו להם שני בנים ושתי בנות. קייטלין נפטרה בשנת 1941.

== קריירה ==
לאחר ששירת בצבא במלחמת העולם הראשונה, התקבל כחבר סגל באוניברסיטת קיימברידג', ומשם המשיך לאוניברסיטת אברדין. הוא זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 1937 על מחקריו באברדין שהובילו לגילוי התכונות הגליות של האלקטרון. בעוד שאביו של תומסון ראה באלקטרון כחלקיק (וזכה על כך בפרס נובל), תומסון הראה שהוא יכול לעקוף כגל, תגלית שהוכיחה את עקרון הדואליות גל-חלקיק, השערה שהועלתה לראשונה בידי לואי דה ברויי בשנות העשרים של המאה העשרים, וכונתה על שמו השערת דה ברויי.

בשנת 1930 מונה תומסון לפרופסור באימפריאל קולג' בלונדון. בשנות השלושים המאוחרות ובמהלך מלחמת העולם השנייה התמחה בפיזיקה גרעינית, והתמקד ביישומים הצבאיים שלה. בין השנים 1940-1941 עמד בראש ועדת מאו"ד (MAUD), שהגיעה למסקנה שאכן ניתן ליצור פצצה גרעינית. לאחר מכן המשיך את עבודתו בתחום האנרגיה הגרעינית, אך עסק בנוסף גם באווירודינמיקה ועל הערך של המדע בחברה.

ב-1943 קיבל תואר אבירות.

תומסון נשאר באימפריאל קולג' בלונדון עד לשנת 1952, שבה עמד בראש קורפוס כריסטי קולג' שבקיימברידג'. בשנת 1964 הקולג' חנך לכבודו מבנה חדש בקמפוס לקהמפטון שלו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:פיזיקאים בריטים
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אברדין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:סגל אימפריאל קולג'
קטגוריה:זוכי מדליית יוז
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1892
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1975