OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
איתן פריבר

איתן פריבר (1 באפריל 1926 - 19 ביוני 2006) היה שחקן תיאטרון וקולנוע ישראלי.

==קורות חיים==
נולד בטבריה לברוך ואידה פריבר וגדל בכפר סבא. דודו היה הפסל אהרון פריבר. הוא למד בבית הספר החקלאי מקוה ישראל ושירת בפלמ"ח. בשנים 1945–1947 למד במחזור הראשון של בית הספר הדרמטי של הבימה בניהולו של צבי פרידלנד ביחד עם שרגא פרידמן, שמואל סגל, מישה אשרוב, שושנה רביד ועוד. שיחק בתיאטרון הבימה (1947–1949), בקאמרי (1954–1959) והאהל (1958–1969). לאחר סגירת האהל שיחק בהפקות שונות. הוא השתלם בפריז בסדנת משחק מייסודו של ז'אן-לואי בארו ושיחק שם בהצגות בכיכובו ובביומו של בארו. היה חבר הוועד המנהל של איגוד אמני ישראל, ונציב תלונות הציבור של האיגוד (אמ"י).

==פילמוגרפיה נבחרת==
*באין מולדת (1956)
*הם היו עשרה (1960)
*שמונה בעקבות אחד (1964) - בתור מרגל-מחבל המוסווה כמאמן כדורגל ומטמין פצצת השהיה במטוס מיראז' 3 של חיל האוויר.
*מבצע קהיר (1966)
*זיכרון דברים (1995)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www2.tau.ac.il/theatre/view_pritim.asp?id=1879 איתן פריבר], באתר המערכת לחיפוש אנשי במה.
* [https://web.archive.org/web/20160216170304/http://habima.millenium.org.il/show_item.asp?itemId=3677&levelId=64383&itemType=0&template=12 איתן פריבר], באתר הבימה

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
מגנוס פון אברהרדט

מגנוס פון אברהרדט (בגרמנית: Magnus von Eberhardt; 6 בדצמבר 1855 – 24 בינואר 1939), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוסים ואחר כך על ארמיות בחזית המערבית.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון אברהרדט נולד ב-6 בדצמבר 1855 בברלין שהשתייכה לממלכת פרוסיה, להוריו היינריך פון אברהרדט וקלרה הנרייטה לבית פון רויס. ב-1874 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי בעקבות שני אחיו גספר ווולטר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1911 מונה למפקד הדיוויזיה ה-19, ובשנת 1913 מונה למושל הצבאי של אלזס.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פון אברהרדט מפקד המושל הצבאי של אלזס. ב-1 בספטמבר 1914 מונה למפקד קורפוס המילואים ה-15 שהשתתף עם הארמייה השביעית בקרב גראן קורונה, ולאחר מכן הוצב תחת פיקוד פלגת הארמייה A - פלקנהאוזן. ב-16 באוקטובר 1916 מונה פון אברהרדט למפקד קורפוס המילואים ה-10, ב-20 במאי 1917 קיבל את העיטור פור לה מריט, וב-22 בספטמבר 1917 קיבל פון אברהרדט תוספת עלי אלון לעיטור הפור לה מריט. באפריל 1918 לחם עם הקורפוס שבפיקודו בקרב איפר הרביעי. ב-6 באוגוסט 1918 מונה פון אברהרדט למפקד הארמייה השביעית במקום גנרל מקס פון בהן שמונה למפקד קבוצת הארמיות בהן. ב-15 באוקטובר 1918 חזר גנרל פון בהן לפקד על הארמייה, ופון אברהרדט עזב אותה, וב-8 בנובמבר מונה למפקד הארמייה הראשונה במקום גנרל אוטו פון בלו שעבר לפקד על כוחות ההגנה במערב, ופיקד עליה עד סיום המלחמה.

עם חתימת הסכם שביתת הנשק הסיג פון אברהרדט את כוחותיו באופן מסודר לשטחי הקיסרות הגרמנית ובראשית 1919 פרש משירות צבאי.

בקיץ 1919 מונה פון אברהרדט למפקד כוחות ההגנה בפרוסיה המזרחית, אך נאלץ לסגת מהעיר זולדאו שנכבשה על ידי הצבא הפולני.

פון אברהרדט נפטר בברלין ב-24 בינואר 1939 והוא בן 81 שנים.

==עיטורים==
* פור לה מריט עם עלי אלון
* מסדר העיט האדום עם עלי אלון וחרבות
* מסדר הכתר, דרגה שנייה
* צלב הברזל דרגה שנייה (1914)
* צלב הברזל דרגה ראשונה (1914)

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1855
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1939
הפיגוע בתחנת האוטובוס בצריפין

צילום מהגשר להולכי רגל על הטרמפיאדה ואנדרטת הזיכרון בצומת צריפין
הפיגוע בתחנת האוטובוס בצריפין היה פיגוע התאבדות שאירע ב-9 בספטמבר 2003, סמוך לשעה 17:50, בתחנת אוטובוס בטרמפיאדה הסמוכה למחנה צריפין. בפיגוע, שבוצע בידי טרוריסט פלסטיני מתאבד איש החמאס, נרצחו תשעה ישראלים ונפצעו 18.

הפיגוע בוצע על ידי טרוריסט שנשלח בידי התארגנות טרור של חמאס מבית ליקיא, הוא פוצץ את עצמו בתוך מבנה הטרמפיאדה שבשער יפו של מחנה צריפין, בשעת ערב בה המתינו בו עשרות חיילים ואזרחים. מבנה הפלדה של הטרמפיאדה ספג חלק מעוצמת הפיצוץ כשחלקי מתכת ורסיסים רבים ננעצו בו ובכך נמנעה הגדלת ממדי האסון.

התגובות במערכת הפוליטית הישראלית לפיגוע היו נזעמות, חברי כנסת מן "הליכוד" ומ"שינוי" דרשו לחסל את כל צמרת החמאס ולגרש את יאסר ערפאת מתחומי הרשות הפלסטינית.

שעות ספורות לאחר הפיגוע בוצע הפיגוע בקפה הלל בידי אותה תשתית טרור.

ביולי 2004 נעצרה חוליית טרור מבית ליקיא שהייתה מעורבת בהוצאה ובתכנון של פיגועים רבים ובהם הפיגוע בצריפין. ב-14 במרץ 2010 לכדה ישראל את מאהר עודה, שעמד בראש מפקדת חמאס ברמאללה, והוציא לפועל את שני הפיגועים הללו ופיגועים נוספים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://news.bbc.co.uk/2/hi/middle_east/3094362.stm דיווח על הפיגוע] ב-BBC News 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

צריפין
צריפין
צריפין
צריפין
קטגוריה:צריפין
קרן B612

קרן B612 (באנגלית: B612 Foundation) היא מוסד פרטי ללא כוונת רווח שמרכזה בארצות הברית ומטרתה הגנה על כדור הארץ מפגיעת אסטרואידים. היא מנוהלת בעיקר על ידי מדענים, אסטרונאוטים לשעבר ומהנדסים מהמכון למחקר מתקדם, מכון המחקר הדרום-מערבי, אוניברסיטת סטנפורד, נאס"א ותעשיית החלל. הארגון פועל בשני מישורים: זיהוי גופים קרובי ארץ שעלולים להתנגש בכדור הארץ ולסכן את האנושות, ופיתוח אמצעים להסטת או השמדת גופים כאלו ברגע שהתגלו.

מקור שם הקרן בשמו של האסטרואיד ששימש ביתו של הנסיך הקטן בספר באותו שם מאת אנטואן דה סנט-אכזופרי.

ב־2012 הכריזה הקרן שהיא תתכנן ותבנה באופן פרטי טלסקופ חלל שיאתר אסטרואידים, בשם טלסקופ החלל זקיף. הטלסקופ תוכנן לשיגור ב־2017–2018. הקרן ניסתה קמפיין לגיוס כספים לכיסוי משימת הטלסקופ, שהוערך ב־450 מיליון דולר עבור 10 שנות פעילות. גיוס הכספים לא צלח, והתוכנית בוטלה ב־2017.

==קישורים חיצוניים==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדעים פלנטריים
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים
הנס פון קירכבך

הנס פון קירכבך (בגרמנית: Hans von Kirchbach; 22 ביוני 1849 – 23 ביולי 1928), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוס בחזית המערבית ואחר כך על פלגת ארמייה בחזית המזרחית.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון קירכבך נולד ב-22 ביוני 1849 לקרל פון קירכבך שהיה יועץ הסתרים של מלך סקסוניה וליוזפינה לבית פון בודנהאוזן, באורבך שהשתייכה לממלכת סקסוניה. ב-1863 התגייס לצבא הסקסוני ולחם בשורותיו במלחמת אוסטריה–פרוסיה נגד פרוסיה ב-1866, ולאחר מכן לחם במלחמת צרפת–פרוסיה. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1904 מונה למפקד הדיוויזיה ה-32 (הסקסונית ה-3), ובשנת 1907 מונה למפקד הקורפוס ה-19 (הסקסוני ה-2). בשנת 1913 פרש פון קירכבך מהצבא.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון קירכבך למפקד קורפוס המילואים ה-12 (הסקסוני) שהיה חלק מהארמייה השלישית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, וכן השתתף בקרב על המארן. במהלך שלוש השנים לאחר מכן השתתף עם הקורפוס שבפיקודו בקרבות בחזית המערבית, ונטל חלק בקרב שמפאן השני, הקרב על הסום, וקרב איפר השלישי.

ב-15 בדצמבר 1917 מונה פון קירכבך למפקד פלגת הארמייה D בחזית המזרחית, במקום בן דודו גנרל גינטר פון קירכבך שמונה למפקד הארמייה השמינית. פון קירכבך פיקד על פלגת הארמייה עד לפירוקה ב-2 באוקטובר 1918, ולאחר מכן פרש לביתו לאחר 52 שנות שירות צבאי.

פון קירכבך נפטר בדרזדן ב-23 ביולי 1928 והוא בן 79 שנים.

==עיטורים==
* פור לה מריט עם עלי אלון
* הצלב הגדול של מסדר העיט האדום
* הצלב הגדול של מסדר אלברכט עם חרבות וכוכבים מזהב
* מסדר הכתר דרגה שנייה עם כוכבים
* צלב הברזל דרגה שנייה (1870)
* צלב הברזל דרגה ראשונה (1914)

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר הבז הלבן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1849
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1928
גינטר פון קירכבך

גינטר פון קירכבך (בגרמנית: Günther von Kirchbach; 9 באוגוסט 1850 – 6 בנובמבר 1925), היה גנרל גרמני, שפיקד על קורפוסים ועל ארמיות בחזית המערבית ובחזית המזרחית.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון קירכבך נולד ב-9 באוגוסט 1850 לאביו הוגו פון קירכבך שהיה גנרל פרוסי וקיבל בשנת 1880 תואר רוזן, בארפורט שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1868 התגייס לצבא הפרוסי ולחם בשורותיו במלחמת פרוסיה צרפת. לאחר מכן מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, בשנת 1903 מונה למפקד הדיוויזיה ה-17, ובשנת 1907 מונה למפקד הקורפוס ה-5. בשנת 1911 מונה פון קירכבך לנשיא בית הדין הצבאי.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
בפרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון קירכבך למפקד קורפוס המילואים ה-10 שהיה חלק מהארמייה השנייה ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרבות במערכה על הגבולות, לרבות קרב שרלרואה, אך נפצע בקרב סן קנטן ב-30 באוגוסט 1914. לאחר החלמתו חזר לתפקידו כנשיא בית הדין הצבאי. ב-23 בספטמבר 1916 מונה למפקד קורפוס הלנדווהר במקום גנרל רמוס פון ווירש. ב-22 באפריל 1917 מונה פון קירכבך למפקד פלגת הארמייה D בחזית המזרחית, במקום גנרל אוסקר פון הוטייה שמונה למפקד הארמייה השמינית. ב-12 בדצמבר 1917 מונה גנרל פון קירכבך למפקד הארמייה השמינית, ובמקומו מונה למפקד פלגת הארמייה בן דודו גנרל הנס פון קירכבך. ב-31 ביולי 1918 פרש פון קירכבך לחופשה, אך ב-8 באוגוסט 1918 מונה למפקד קבוצת הארמיות קייב במקום גנרלפלדמרשל הרמן פון אייכהורן שנרצח על ידי מתנקש. ב-5 בפברואר 1919 פרש פון קירכבך לביתו.

פון קירכבך נפטר בבאד בלקנבורג ב-6 בנובמבר 1925 והוא בן 75 שנים.

==משפחתו==
פון קירכבך התחתן ב-16 ביוני 1883 עם הברונית אדה פרלין פון לילנקרון, שהייתה בתו של הברון קרל פון לילנקרון, שהיה גנרל פרוסי, ונכדתו של הגנרל קרל פון וראנגל.

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1850
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1925
זבד דקלים אפריקני

זבד דקלים אפריקני או נַנְדִּינְיָה (שם מדעי: Nandinia binotata) הוא מין ייחודי של טורף קטן מתת-סדרת דמויי חתול. הוא אומנם מכונה זבד, אך אינו שייך למשפחת הגחניים והוא מין יחידי במשפחתו וסוגו. הוא חי בטבע במזרח אפריקה.
== מאפיינים ==
הזבד הוא קרוב רחוק של משפחת הגחניים, ודומה להם. הוא בעל גוף קטן וצר, אוזניים קטנות וזנבות גמישים והוא נע במהירות על פני הקרקע או על עצים. הבוגרים שוקלים 1.7-5 ק"ג ואורכם 42-58 ס"מ. הוא בעל פרווה חומה או כתומה ומעט מפוספסת בפסים עליונים כהים. הוא חי ביערות של מזרח אפריקה וצד בעלי חיים קטנים כמו עכברים, עופות, זוחלים, חרקים, ביצים ונבלות וכן אוכל פירות. הם חיים בבדידות ויוצאים בלילות.

משערים שמין זה התפתח ממיני גחניים קדומים והוא שונה משאר דמויי החתול ושייך לקבוצה אחרת שלהם.

==קישורים חיצוניים==

* [http://animals.wikia.com/wiki/African_Palm_Civet זבד דקלים אפריקני באתר animals]

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:דמויי-חתול
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:מינים יחידים במשפחתם
קטגוריה:טנזניה: יונקים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1830
לינסנג אסייתי

לִינְסַנְגּ אסייתי (שם מדעי: Prionodon; לפי האקדמיה: "לִינְסַנְג") הוא סוג של דמויי חתול קטנים החיים בדרום-מזרח אסיה ביערות טרופיים. זה הסוג היחיד במשפחה לינסנגים אסייתיים ובו 2 מינים:
* לינסנג אסייתי מנומר (Prionodon linsang)
* לינסנג אסייתי מפוספס (Prionodon pardicolor).

המשפחה היא חלק מתת-סדרת דמויי חתול והיא קרובה למשפחות האחרות של תת-הסדרה: גחניים, נמייתיים וטורפי מדגסקר, וכן למשפחה הנכחדת Barbourofelidae ולחתוליים. הלינסנגים האסייתים הם משפחת מעבר בין החתולים לגחניים.

אלו הם חיות גמישות עם גוף מוארך ופסים או חברבורות לאורך הגוף הצהוב. הזנב הארוך שמגיע לאורך הגוף, מפוספס בשני המינים. אורכם מגיע ל-30–40 ס"מ ומשקלם עד 1.5 קילוגרם. יש להם ראש וצוואר מוארכים ולסת קטנה עם שיניים חדות, עיניים גדולות ואוזניים גדולות. הלסת שלהם מזכירה שיניים של חתולים, אך קרובה גם לגחניים. הם מטפסים מצוין על עצים ביער הגשם ויודעים גם לקפוץ בין הענפים בחיפוש אחר טרף. הם אוכלי כל וניזונים מבשר וצמחים כאחד.

2 מיני הלינסנגים חיים בנפאל, בהודו בסיקים, אסאם ובבנגל, בבהוטן, מינמאר, תאילנד, לאוס, וייטנאם, בסין במחוזות סצ'ואן, יונאן, גוויג'ואו וגואנגשי, בחצי האי המלאי, בסומטרה, בורנאו ומערב יאווה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160303174910/http://www.arkive.org/ft/asiatic-linsangs לינסנג אסייתי באתר arkive]

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1822
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תומאס הורספילד
קטגוריה:משפחות מונוטופיות
פאייטוויל (ארקנסו)

פאייטוויל (באנגלית: Fayetteville) היא העיר השנייה בגודלה במדינת ארקנסו, ובירת מחוז וושינגטון במדינה, והעיר המאוכלסת ביותר בצפון מערב ארקנסו. העיר נמצאת בפאתי הרי בוסטון, שהם חלק מהרי אוזארק. העיר, אשר הייתה ידועה בשם וושינגטון עד 1829, נקראה על שם העיר פאייטוויל, טנסי, ממנה הגיעו המתיישבים הראשונים. 

העיר מנתה כ-99,285 תושבים לשנת 2022, לפי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית. במטרופולין שלה, המשתרע על כל אזור צפון-מערב ארקנסו, מתגוררים 576,403 (נכון ל-2022).

==היסטוריה==
העיר נוסדה על ידי ג'ורג' מקגרה (George McGarrah) תחת השם "וושינגטון" ב-1828. ב-17 באוקטובר באותה שנה נוצר מחוז וושינגטון והוחלט שוושינגטון תשמש כבירתו. ב-1829 הוחלט לשנות את שם ההתיישבות כדי למנוע בלבול עם וושינגטון שבמחוז המפסטד. השם החדש מנציח את שמה של פאייטוויל שבטנסי, אשר ממנה באו רבים מהמתיישבים הראשונים.

ב-3 בנובמבר 1836 פאייטוויל קיבלה מעמד של עיירה, וב-1859 היא קיבלה מעמד של עיר.

ב-18 בפברואר 1862, במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, כוח של צבא האיחוד בפיקוד הגנרל סמואל ראיין קרטיס השתלט על פאייטוויל והיא הפכה לבסיס של הכוח במספר קרבות לאחר מכן, כמו קרב פי רידג' וקרב פריירי גרוב. ב-18 באפריל 1863 צבא הקונפדרציה ניסה לכבוש מחדש את העיר. הניסיון כשל, אך לבניינים בעיר נגרם נזק רב. ניסיון נוסף באוקטובר 1864 כשל גם הוא.

==חינוך==
בעיר שוכנת אוניברסיטת ארקנסו, אחת האוניברסיטאות הגדולות והחשובות בארקנסו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארקנסו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1828
אנדכס

אנדכס (בגרמנית: Andechs) הוא "קהילה" (מועצה מקומית) גרמנית בבוואריה, השוכנת כ-40 ק"מ דרומית-מערבית ממינכן. מספר תושביה כ-3,200. היישוב מפורסם במנזר (אבציה) שלו, בו מיוצרת הבירה המסורתית "אנדכסר" (Andechser) וכן במחלבה על שם שייץ, המחלבה ה"האורגנית" הגדולה בגרמניה.

==היסטוריה - הרוזנים והדוכסים מאנדכס==
היישוב היה בימי הביניים מושבם של הרוזנים מדיסן-אנדכס ושל הדוכסים מאנדכס-מראניה שנהנו מעוצמה רבה וחיו בטירה שנמצאה בשטחו. 
בשנת 1132 תרם הרוזן את המקום לכס הקדוש ועזב את אנדכס. 
בשנת 1208 המלך פיליפ משוואביה נרצח בבמברג, 250 ק"מ מצפון לאנדכס, מיוזמת יריבו, אוטו, ובמעשה הרצח היו מעורבים ישירות בני משפחה של הדוכסים מאנדכס. טירת הדוכסים נהרסה כליל. כעבור מספר שנים שם המשפחה טוהר. 

בשנת 1248 אחרי מות הדוכס אוטו השמיני, רוזן פלטיני של בורגונדיה, כבה הענף המרכזי של הרוזנים והדוכסים מאנדכס והדוכסות סופחה כולה לאחוזת הבישופות של במברג.
אחרי שבשנת 1388 נתגלה האוצר האבוד של הרוזנים מאנדכס, שכלל שרידים קדושים, חלה תחייה מחדש של המקום שהפך ליעד לעליות לרגל.
בשנת 1455 במקום הטירה לשעבר על "ההר הקדוש" בנו בני בית ויטלסבאך את המנזר הבנדיקטיני אנדכס. 
המנזר היה במהלך מאות שנים חלק מהמתחם הסגור (הופמארק) ארלינג.
בשנת 1803 חוקי החילון בבוואריה הביאו לסגירה זמנית של המנזר.
בשנת 1813 הוכרז הכפר ארדינג הסמוך למנזר כקהילה בפני עצמה. בימי המלך לודוויג הראשון בשנת 1850 נפתח מחדש המנזר אנדכס בחסות המנזר בוניפאץ (בוניפציוס) הקדוש במינכן. 
ב-30 באפריל 1956 קהילת ארלינג קיבלה את השם ארלינג-אנדכס.
ב-1 ביולי 1976 קהילת מכטפלינג שהייתה עד אז עצמאית סופחה לארלינג-אנדכס. ב-1 בינואר 1978 הופח גם הכפר פרידינג. ב-2 בינואר 1978 שונה שם הקהילה מ"ארלינג-אנדכס" לארנכס בלבד.

==מנזר אנדכס==
באנדכס קיים מנזר במעמד "אבאציה" של המסדר הבנדיקטיני הגרמני. הוא הוקם בשנת 1455. בנייני המנזר, לרבות הכנסייה משנת 1712, נבנו על גבעה, כ-3.2 קילומטר מזרחית מהאגם אמרזה, בסגנונות בארוק ורוקוקו. במנזר חיים כ-שלושים נזירים בנדיקטינים המייצרים בירה ידועה לפי מתכון מסורתי. המנזר ומבשלת הבירה שלו Klosterbreurei Andechs מושכים אליו עולי רגל רבים, חובבי בירה מסורתית וכן תיירים, במיוחד בימי ראשון ובחגים.

==גאוגרפיה==
אנדכס נמצאת על רכס הררי, בגובה כ-650 מטר, בין האגם אמרזה (Ammersee) ממזרח לאגם שטארנברגר (Starnberger See) ממערב.
הרכס נוצר על ידי משקעים קרחוניים בין שתי חזיתות קרחוניות ראשיות של הקרחון איזאר-לויזאך, האחראיות להיווצרות שני האגמים הקרחוניים והוא מראה על פני השטח יסודות של מורנת קצה. הגובה בתחום היישוב משתנה בין 533 מטר על גדת האגם אמרזה ל-740 מטר בצפון היער קרשלאכר.
אנדכס שוכנת במרכז "ארץ חמשת האגמים" (Fünfseenland) והיא מורכבת מחמישה יישובים: הכפרים ארלינג, פרידינג ומאכטלינג ואזור העסקים רוטנפלד.
את הכפר ארלינג חוצה נחל קינבאך.

== אישים ==
*המלחין קרל אורף, היוצר של "כרמינה בוראנה ומייסד גישת החינוך המוזיקלי Orff Schulwerk, קבור במנזר. כל שנה מתארגן במקום פסטיבל המוקדש לו:"אורף באנדכס".

== קישורים חיצוניים ==
 
* 

קטגוריה:בוואריה: ערים
מיאה (מחוז)

מחוז מיאה (ביפנית: Mie-ken 三重県) הוא מחוז באזור קנסאי שבאי הונשו, יפן. בירת המחוז היא העיר צו.

==היסטוריה==
בשטח מחוז מיאה נמצאו עדויות להתיישבות אנושית מלפני יותר מעשרת אלפים שנים, ובתקופות ג'ומון ויאיואי התפתחו באזור חברות חקלאיות לאורך החוף. על פי המסורת, מקדש איסה נבנה באזור בתקופת יאיואי.

בתקופת אדו, היה השטח של מחוז מיאה מחולק בין האנים שונים, שנשלטו על ידי דאימיו שונים. נתיבי תחבורה ראשיים, כגון טוקאידו, חצו את האזור והביאו לפריחה ושגשוג כלכלי, וכן תרמה לכך עליית הפופולריות של העלייה לרגל למקדש איסה.

בתקופת מייג'י עברו מחוזות איסה, שימה, איגה וחלקים ממזרח מחוז קיאי שינויים וארגון מחדש, וב-1872 נוצר מחוז מיאה, ובירתו נקבעה בעיר צו. ב-1876 סיפח מחוז מיאה את מחוז ואטארי הדרומי לו, וכך נקבעו גבולותיו של המחוז.

בשנת 1959 פגעה במחוז סופת טייפון וגרמה לנזקים נרחבים. שדות חקלאיים נסחפו, כבישים ודרכי תחבורה אחרות נשטפו, ותושבים רבים נפצעו ונותרו מחוסרי בית.

==גאוגרפיה==
מחוז מיאה נמצא בקצה המזרחי של חצי האי קיאי, וגובל במחוזות אאיצ'י, גיפו, שיגה, קיוטו, נארה ו-וקאיאמה.

אורך מחוז מיאה, מצפון לדרום, הוא 170 קילומטרים, ורוחבו 80 קילומטרים ממזרח למערב, והוא מתחלק לחמישה אזורים גאוגרפיים:
#הרי סוזוקה שבצפון-מזרח המחוז.
#לאורך חופי מפרץ איסה, מהגבול עם מחוז אאיצ'י ועד לעיר איסה, שוכן מישור איסה, בו מתגוררת מרבית אוכלוסיית המחוז.
#חצי האי שימה, הדרומי למישור איסה.
#אגן איגה, השוכן על הגבול המערבי של המחוז עם מחוז נארה.
#רכס הרי נונוביקי נמתח ממרכז המחוז עד גבולותיו הדרומיים.

למחוז מיאה קו חוף באורך 1,094.9 קילומטרים, ונכון לשנת 2000, מתוך שטח כולל של 5,777.44 קילומטרים רבועים, מכוסים 64.8% ביערות, מתוכם כמחצית מהווים שמורת טבע, 11.5% מוקדשים לחקלאות, 6% מהווים אזורי מגורים, 3.8% עבור כבישים, ו-3.6% הם נהרות.

במישור איסה שורר אקלים ממוזג, והטמפרטורות הממוצעות לשנה הן 15-14 מעלות, בעוד באגן איגה הטמפרטורות נמוכות יותר במעט. בדרום המחוז שורר אקלים חמים יותר, ובשל הקרבה לאוקיינוס השקט יורדים בדרום יותר גשמים.

===ערים===
במחוז מיאה 14 ערים:
{|
|-
|
*איגה
*אינאבה
*איסה
*קמיאמה
*קומאנו
*קוואנה
*מצוסאקה
|
*נברי
*אוואסה
*שימה
*סוזוקה
*טובה
*צו (בירת המחוז)
*יוקאיצ'י
|}

==כלכלה==
סלעי מאוטו במפרץ איסה
בזכות מיקומו הגאוגרפי, בזכות מקדש איסה, ובזכות דרך הטוקאידו שחלפה בו, נחשב המחוז כנקודת קישור בין מערב למזרח יפן, והמחוז נודע בשל עבודות הקדרות והרקמה של אזוריו השונים. בנוסף, בשל ריבוי היערות וקו החוף הארוך, נודע המחוז אף כמרכז למזון מן הים ומציד. במחוז מגדלים גם תה ירוק, בקר עבור בשר, פנינים ופירות, בעיקר מנדרינה.

התעשייה מרוכזת בצפון המחוז, ובמרכזה תעשיית ציוד תחבורה (רכבים וספינות), תעשיות פטרוכימיות ובתי זיקוק לנפט. בנוסף, מתפתחות תעשיות לייצור מוליכים למחצה ומסכי LCD. בשנת 1960 הקימה חברת הונדה מפעל בעיר סוזוקה הפעיל עד היום.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.pref.mie.lg.jp/ENGLISH/ האתר הרשמי של מחוז מיאה]
* [http://tourismmiejapan.com/ אתר התיירות הרשמי של מחוז מיאה]

קטגוריה:יפן: מחוזות
קטגוריה:קנסאי: מחוזות
קטגוריה:צ'ובו: מחוזות
פלאנוק

הפלאנוק (שם מדעי: Eupleres goudotii) הוא מין יחיד בסוגו של טורף ממשפחת טורפי מדגסקר החיים כולם באי מדגסקר והם קרובים רחוקים של הגחניים.

== מאפיינים ==

לפלאנוק גוף מוארך, שיניים שטוחות ומעוקלות מעט וכן טפרים ארוכים איתם הוא חופר באדמה ומוציא חרקים, תולעים ויצורים דומים שמהם הוא ניזון. הוא יאכל גם חולייתנים קטנים אם יראה כאלה. זהו יחידאי שיוצא לצוד בלילה.

פרוותו חומה-אדמדמה והוא מגיע לאורך 67–91 ס"מ. הראש קטן ומוארך עם עיניים ואוזניים קטנות והחוש הכי חד הוא הריח. תוחלת החיים של הפלאנוק היא 7.9 שנים.

הוא חי ביערות של מזרח מדגסקר אבל צריך להתמודד עם אנשים, כלבים וגחנים שפלשו לאזור ומצב שימורו הוא פגיע.

==ראו גם==
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טורפי מדגסקר
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1835
קופה אמריקה 1995

תחרות הקופה אמריקה 1995 (1995 Campeonato Sudamericano Copa América), הוא גביע אליפות אמריקה הדרומית בכדורגל ה-37. הטורניר נערך באורוגוואי בין ה-5 ביולי ל-23 ביולי 1995, ואורגן על ידי התאחדות הכדורגל הדרום אמריקאית (CONMEBOL). בטורניר השתתפו נבחרות ו כנבחרות אורחות.
 
הנבחרת המארחת זכתה בטורניר, לאחר שגברה על בדו-קרב בעיטות עונשין, לאחר שוויון 1-1 בסיום המשחק. בשלבי ההכרעה של הטורניר נקבע כי במקרה של שוויון לא ישוחקו 30 דקות הארכה, אלא המשחק יועבר להכרעה מיידית בדו-קרב פנדלים.

==אצטדיונים==
הטורניר שוחק בארבעה אצטדיונים בארבע ערים שונות. הגדול מביניהם, אצטדיון סנטנאריו במונטווידאו, אירח את משחק הגמר.

{| class="wikitable"
|-
!עיר
!אצטדיון
!תכולה
|-
|מונטווידאו||אצטדיון סנטנאריו|| align="center" | 65,235
|-
||מלדונדו||אצטדיון דומינגו בורגניו|| align="center" | 22,000
|-
|ריברה||אצטדיון אטיליו פאיבה אוליברה|| align="center" | 30,000
|-
|פאיסנדו||אצטדיון פארקה ארטיגאס|| align="center" | 25,000
|-
|}

==שלב הבתים==
===בית א'===

=== בית ב' ===

=== בית ג' ===

=== דירוג הנבחרות במקום השלישי ===

== שלב הנוק-אאוט ==

=== רבע הגמר ===

----

----

----

=== חצי הגמר ===

----

===המשחק על המקום השלישי===

===הגמר===

----

== מלכי השערים ==

4 שערים
* גבריאל בטיסטוטה
* לואיס גרסיה פוסטיגו

3 שערים
* אבל באלבו
* טוליו
* פרדי רינקון
* אריק וינאלדה
* מרסלו אוטרו

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/tables/95safull.html קופה אמריקה 1995] ב-rsssf

קטגוריה:קופה אמריקה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1995
קטגוריה:תחרויות כדורגל באורוגוואי
דיק ריצ'רדס

ריצ'רד וולטר "דיק" ריצ'רדס (באנגלית: Richard Walter "Dick" Richards; ) היה אוסטרלי, מורה למדעים, שהצטרף למשלחת דיסקברי.
== חייו ==
ריצ'רדס נולד בבנדיגו, מדינת ויקטוריה הוא הצטרף למשלחת דיסקברי של סר ארנסט שקלטון בדצמבר 1914, כפיזיקאי עם קבוצת ים רוס בפיקודו של קפטן אניאס מקינטוש. ריצ'רדס היה רק בן 21 וזה עתה סיים את לימודיו באוניברסיטת מלבורן, כשיצא להפלגה על סיפון ה"אורורה". 
==עם קבוצת ים רוס==
בקבוצה חסרת המזל של ים רוס, למד ריצ'רדס טכניקות גרירת מזחלות ומסע קוטבי מארנסט ג'ויס, שריצ'רדס העריץ. ריצ'רדס היה הראשון שהבחין בהיעלמותה של "אורורה" בשעת סערה ב-6 במאי 1915, ובצירוף מקרים היה גם הראשון שראה אותה בשובה, כעבור 20 חודשים. במהלך התקופה שבין שני האירועים, כאשר הקבוצה נשארה תקועה על החוף, השתתף ריצ'רדס בצעדה המפרכת אל קרחון בירדמור, לשם הנחת מצבורי אספקה לקבוצה הטראנס-אנטארקטית הצפויה של שקלטון, שלא הגיעה בסופו של דבר. הוא היה אחד העדים למותו של ארנולד ספנסר-סמית' ובהמשך להיעלמותם של ויקטור הייוורד ומקינטוש בניסיונם לחצות את הים הקפוא מהאט פוינט ולהגיע אל כף אוונס. ריצ'רדס, שנשאר עם חברי הקבוצה הנותרים בהאט פוינט, היה מרותק במשך שבועות לדרגשו מחמת תשישות ודיכאון.

== קריירה לאחר המשלחת ==
לאחר החילוץ בינואר 1917 ושובו לאוסטרליה, לימד ריצ'רדס בבית ספר לכרייה ותעשייה בבלאראט. אחרי ששירת כיועץ לממשלה בתחום המכשור האופטי במהלך מלחמת העולם השנייה, חזר ב-1948 לבלאראט, כנשיא הקולג'. הוא פרש מתפקידו בשנת 1958.

בשנים הבאות ייעץ לעיתים קרובות להיסטוריונים וכותבי רשומות של חקר הקטבים. דעתו הייתה, שאף כי המסע לציוד המצבורים התגלה לבסוף כמיותר, הוא לא היה לשווא, בהיותו דוגמה להישגים שרוח האדם מסוגלת להגיע אליהם בתנאים קשים מנשוא.

ריצ'רדס האריך ימים מכל חבריו למשלחת, והיה לשריד האחרון של מה שנקרא העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה, כאשר הלך לעולמו בגיל 91, בשנת 1985. 

== אותות כבוד והנצחה ==
ריצ'רד ריצ'רדס עוטר במדליית אלברט בשנת 1923 על המאמצים שעשה על הקרח להציל את חייהם של ארנולד ספנסר-סמית' ואניאס מקינטוש. פרס זה הוסב בשנת 1971 לצלב ג'ורג', חילוף שהוצע לכל מחזיקי מדליית אלברט שהיו אז בחיים.

דווח, כי ריצ'רדס הצטרף למשלחת הטראנס-אנטארקטית בלי לדון בגובה שכרו, וכי בשובו קיבל סכום של 70 ליש"ט.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגלי ארצות אוסטרלים
קטגוריה:משלחת דיסקברי
קטגוריה:ילידי 1893

קטגוריה:אוסטרלים שנפטרו ב-1985
טוצ'יגי (מחוז)

מחוז טוצ'יגי (ביפנית: Tochigi-ken 栃木県) הוא מחוז באזור קאנטו שבאי הונשו, יפן. בירת המחוז היא העיר אוצונומיה.

במחוז טוצ'יגי שוכנת העיר ניקו, בה נמצאים מקדשי שינטו ומקדשים בודהיסטים שזכו למעמד אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בשנת 1999. 

המחוז ידוע גם בשל אזור נאסוּ, בצפון המחוז, העשיר באונסן, וידוע בתעשיית הסאקה שלו ובאתרי הסקי שבו.

==היסטוריה==
בראשית המאה ה-15 נבנה במחוז אשיקאגה גאקו, המוסד האקדמי הוותיק ביותר ביפן, הפעיל גם כיום. במאה ה-17 איחד טוקוגאווה אייאסו את יפן תחת שלטונו. לאחר מותו, נבנה בניקו מקדש טושוגו, ובו המאוזוליאום של טוקוגאווה. לאחר מכן סללה שוגונות טוקוגאווה את הניקו קאידו (日光街道) - דרך שחיברה בין ניקו ואדו - וחייבה דאימיו מכל רחבי יפן לעלות לרגל למאוזוליאום. 

במאה ה-19 התמוטטה שוגונות טוקוגאווה, ולאחר רסטורציית מייג'י קמה ממשלה חדשה שביטלה את שיטת החלוקה הקודמת ויצרה מחוזות חדשים. מחוז טוצ'יגי נוצר ב-1873, לאחר איחוד המחוזות אוצונומיה וטוצ'יגי. 

לאחר האסון הגרעיני בפוקושימה במרץ 2011, נמדדו באוצונומיה רמות רדיואקטיביות גבוהות פי 33 מהרגיל.

==גאוגרפיה==
שטחו של מחוז טוצ'יגי הוא 6,408 קילומטרים רבועים, 22% מתוכם מהווים פארקים לאומיים. למחוז אין גישה לים, והוא שוכן במרכז החלק הצפוני של אזור קאנטו. המחוז גובל במחוזות איבראקי, גונמה, סאיטאמה, ופוקושימה. 

בטוצ'יגי שורר אקלים ממוזג ולח, אך בעל שינויים ניכרים בטמפרטורות. החורפים יבשים ומלווים ברוחות, ואילו הקיצים לחים ומלווים בסופות רעמים. 

במרכז המחוז ישנו מישור פתוח, הגדול ביותר באזור קאנטו, שבגבולו הצפוני ניצבים ההרים שיראנֶה (2,578 מטרים), נאנטאי (2,484 מטרים), ונסוּדאקֶה (1,917 מטרים). מקורותיהם של הנהרות קינוגאווה, נאקגאווה ווטראסה נמצאים באזור זה, ומשם הם זורמים לאורך קאנטו ונשפכים לאוקיינוס השקט.

===ערים===
במחוז טוצ'יגי 14 ערים:
{|
|-
|
*אוצונומיה (בירת המחוז)
*אשיקאגה
*אוטוָוארה
*אויאמה
*טוצ'יגי
*יאיטה
*מואוקה
*נאסוקרסויאמה
*נאסושיאובארה
*ניקו
*סאנו
*סאקורה
*קנומה
*שימוצוקה
|}

==כלכלה==
בשל קרבתו לטוקיו, טוצ'יגי הוא ביתם של תאגידים ושל תעשיות רבות, בהם הקומפלקס התעשייתי קיוהארה, הגדול ביותר ביפן. התעשייה תופסת 36.6% מכלכלת המחוז, והמוצרים העיקריים המיוצרים בו הם כלי רכב, חלקים ואביזרים לרכב, מכשירי רדיו וטלוויזיה, תרופות, וציוד תקשורת אלחוטית.

התוצר השנתי של המחוז בתחום החקלאות עומד על 274 מיליארד ין, ועיקר התוצר הוא אורז, ירקות ובקר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.pref.tochigi.lg.jp/english/foreignlanguage.html#english האתר הרשמי של מחוז טוצ'יגי]
* [http://tia21.or.jp/life/english/index.html מדריך לטוצ'יגי]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יפן: מחוזות
קטגוריה:קאנטו: מחוזות
אלפרד קלבש

קברו של קלבש בגטינגן, גרמניה
רודולף פרידריך אלפרד קלבש (בגרמנית: Rudolf Friedrich Alfred Clebsch, 19 בינואר 1833 - 7 בנובמבר 1872) היה מתמטיקאי גרמני שתרם תרומות חשובות לגאומטריה האלגברית ולתורת האינווריאנטים.

==ביוגרפיה==
קלבש נולד בקניגסברג שבפרוסיה. תחילה הוא למד באוניברסיטת קניגסברג, ואת דרגת ההבליצטה שלו קיבל מאוניברסיטת הומבולדט בברלין. במהלך חייו הוא לימד וחקר בברלין, בקרלסרוהה, בגיסן ובגטינגן, שם הוא גם ייסד בשנת 1868, יחד עם קרל ניומן, את כתב העת המתמטי הידוע Mathematische Annalen.

תחומי העניין הראשונים של קלבש היו דווקא מדעי ההידרודינמיקה והאלסטיקה, והוא פרסם מספר מאמרים בתחומים האלו. המתמטיקה כשלעצמה הפכה לתחום העניין העיקרי שלו כאשר החל ללמוד את חשבון הווריאציות ותורת המשוואות הדיפרנציאליות החלקיות. בשנת 1863 הוא עבר לאוניברסיטת גייסן, שם הוא פגש את פאול גורדן ועשה עמו עבודה חשובה על פונקציית התטא. מקדמי קלבש-גורדן מתחום ההרמוניות הספריות התגלו על ידם כתוצאה משיתוף הפעולה הזה.

בעצתו של אוטו הסה פנה קלבש אל עבודותיהם של ארתור קיילי, ג'יימס ג'וזף סילבסטר וג'ורג' סלמון. באמצע המאה ה-19, האסכולה האנגלית הזו הולידה תחום חדש של מתמטיקה: תורת האינווריאנטים, ועשתה צעדים מהותיים שהיו עתידים להוליד את הגאומטריה האלגברית, שני התחומים שלהם קלבש עתיד לתרום יותר מכל. תגליותיהם של האנגלים הללו לא היו מאוד מוכרות בגרמניה של אותו הזמן. קלבש וגורדן שינו את המצב הזה. 

תורת האיוונריאנטים בגרמניה, ויצר חיבור בין התורה הזו לבין הגאומטריה האלגברית ותורת הפונקציות של ברנהרד רימן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1833
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1872
נמייה צרת-פסים

נמייה צרת-פסים מהחזית
נמייה צרת-פסים (שם מדעי: Mungotictis decemlineata) הוא מין טורף החי במדגסקר שבאוקיינוס ההודי והוא מין יחידי בסוגו. למרות השם נמייה הוא שייך למשפחת טורפי מדגסקר שקרובים לגחניים.

הנמייה היא מין טורף קטן ומגיעה לגודל 26–35 ס"מ ולמשקל 700 עד 400 גרם. יש לנמייה גוף אפור ומוארך מעט בעל פסים דקים לאורך הגוף שמסתיים בזנב שעיר ביותר. הרגליים חומות והגחון לבן. הראש האפור צר וקטן והלסת קטנה עם אוזניים בולטות.

==התנהגות==
הנמייה חיה בלהקות היררכיות עם זכר ונקבת אלפא שמטפלים יחדיו בכל הצאצאים. עם זאת הצאצאים של זכרי ונקבות האלפא מקבלים את התנאים הטובים ביותר לעומת שאר הצעירים. הם משוטטים במשך היום וחיים בקנים בין השיחים, ע"פ כמה שמועות יחד עם למורים מסוימים.

מזונה העיקרי של הנמיה הוא חרקים ועכבישים, אך גם ביצים, יונקים קטנים, נחשים, לטאות ואף גורי למורים ננסיים.

היא חיה בטבע רק ביערות הנשירים של דרום מערב מדגסקר בין הנהרות Tsiribihina ו־Mangoky. היא נמצאת בסכנת הכחדה עקב כריתת יערות לבניית ערים באזור ומשריפות יער. 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1867
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלפרד גרנדידייה
קטגוריה:טורפי מדגסקר
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
סלנוית דורל

סלנוית דורל (שם מדעי: Salanoia durrelli) היא מין של טורף ייחודי לאי מדגסקר ומשתייך לסוג סלנויה ולמשפחת טורפי מדגסקר - מינים המזכירים גחנים. היא התגלתה רק בשנת 2010 וקרובת משפחתה היחידה לסוג היא סלנויה חומת-זנב. היא קרויה על שם חוקר הטבע ג'רלד דארל.

סלנויה זו נמצאה רק פעמיים בטבע באזור של אגם אלאוטרה שבמרכז מדגסקר. אין ידועים עליה הרבה פרטים.

צבעה חום-אדמדם, היא בעלת רגליים רחבות עם כריות ובעלת שיניים חדות מאוד. הפרטים שנתפסו שקלו 600 גרם. היא נמצאה באזור הביצות של אגם אלאוטרה בסביבה של 750 מ' ועל פי צורת השיניים המגודלות הוערך שהיא ניזונה מרכיכות ומסרטנים ולא רק מבעלי חוליות וחרקים. הן כנראה חיות בין צמחי ביצות.

אין ידיעה לגבי מצב השימור שלה. באזור בה נצפתה יש סכנה לקיומה עקב זיהומים, הרס הביצות לבנייה של שטחים חקלאיים והבאת מינים לא מקומיים לרבות חולדות, גחנים גדולים וכלבים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://news.mongabay.com/2010/10/picture-unknown-carnivore-discovered-in-madagascar-lake הסלנויה באתר mongabay]

קטגוריה:טורפי מדגסקר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2010
זבד מלגשי

זבד מלגשי (שם מדעי: Fossa fossana) הוא מין טורף ממשפחת טורפי מדגסקר וכמו כל המשפחה אנדמי למדגסקר. הוא חי ביערות המזרחיים של מדגסקר והוא המין היחיד בסוגו.

==תיאור==
זהו מין גדול יחסית למשפחתו והוא המין השני בגודלו לאחר הפוסה. משקלו מגיע ל-1.5-2 ק"ג כשאורכו עד 50 ס"מ כשהזנב מגיע לאורך 20 ס"מ. הוא בעל פרווה גדולה חומה ועליה 2 פסים אופקיים מהראש עד הזנב. הרגליים והגחון לבנים והפנים והאוזניים אפורות וארוכות ומשוות לזבד פני שועל. גם צורת הגוף והרגליים הדקות מזכירה מעט שועל והוא חי בעיקר על הקרקע ניזון מיצורים קטנים שונים אותם הוא תוקף ממארב. הוא ניזון מכל חיה קטנה לרבות זיקיות, עכברים, עופות, עקרבים ונבלות.

הוא חי במזרח מדגסקר ביערות, שפלות ויערות טרופיים לחים והוא יכול להימצא מחופי הים להרים בגובה 1,500 מ', אך נמצא בעיקר ביערות באזור פארק הרי אמבר. בשל כריתת היערות בהם חי הוא קרוב לסיכון.

==ראו גם==
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ לודוויג סטטיוס מולר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1776
קטגוריה:טורפי מדגסקר
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של מדגסקר
סלנויה חומת-זנב

סלנויה חומת-זנב (שם מדעי:Salanoia concolor) היא חיה טורפת קטנה ממשפחת טורפי מדגסקר החיה ביערות של הצפוניים של האי מדגסקר. זהו מין קטן ולא מוכר יחסית שהתגלה בשנת 1837 על ידי איסידור גופריי סנט הילרי (1805 - 1861). המין הקרוב אליו ביותר הוא סלנוית דורל (Salanoia durrelli) שהתגלה רק ב-2010 למדע.

==תיאור==
הסלנויה היא חיה מוארכת עם פרווה שחורה ואוזניים גדולות. אורכה של הסלנויה 16–20 ס"מ ומשקלה 550–780 גרם. היא יוצאת לציד בחשיכה וחיה ביערות הצפוניים של מדגסקר צדה יונקים קטנים, זוחלים וחרקים.

לא ידוע הרבה על הסלנויה והיא גם נמצאת בסכנת הכחדה עקב פגיעה באזור המחיה שלה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1837
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי איזידור ז'ופרואה סנט-אילר
קטגוריה:טורפי מדגסקר
נמייה מפוספסת ענקית

נמייה מפוספסת ענקית או נמייה מלגשית ענקית (שם מדעי: Galidictis grandidieri) היא מין דמוי נמייה ממשפחת טורפי מדגסקר, החי באזור מצומצם ביערות הקצה הדרומי מערבי של מדגסקר. נמייה זו מצויה בסכנת הכחדה. היא קרויה גם נמיית גרנדידייה ע"ש המגלה שלה, אלפרד גרנדידייה (1836–1921). היא קרובת משפחה של הנמייה המלגשית רחבת-הפסים, ממנה היא גדולה בהרבה.

== מאפיינים ==
הנמייה חיה בטבע באזור היערות של הפארק הלאומי צימנמפצוצה מלאת עצי הבאובב הענקיים והאגמים סביבה.

על אף שמה, זו נמייה קטנה שמשקלה 500–600 גרם. צורתה מוארכת, ומראה מזכיר את קרובתה הקטנה ממנה. שתיהן מפוספסות בפסים שחורים על רקע גוף צהוב, וזנבן הארוך לבן ושעיר כמו זנב הסנאי.

הן חיות באזורי אדמה קשה, ושם הן גם ממליטות גור אחד מדי שנה. הן חיות בזוגות ויוצאות לצוד בלילה. תזונתן משתנה במהלך השנה: בעוד בעונה הגשומה יש שפע של חרקים שמהווים טרף קל עבור הנמייה, בעונה היבשה מתבסס מזונה על אכילת חולייתנים קטנים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טורפי מדגסקר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1986
נמיית זנב-טבעת

נמיית זנב-טבעת (שם מדעי: Galidia elegans) היא מין ממשפחת טורפי מדגסקר בתת-משפחת Galidiinae, והמין היחיד בסוג Galidia. השם נמייה מבלבל מעט משום שאין היא קרובה למשפחת הנמייתיים, אך דומה מאוד לנמייה אמיתית.
== מאפיינים ==
הנמייה היא המין הגדול ביותר בתת-משפחת Galidiinae והיא מגיעה לגודל 32–38 ס"מ ולמשקל 700–900 גרם. יש לנמייה גוף אדמדם ומוארך מעט וראשה בעל חוטם קצר ואוזניים גדולות. הרגליים קצרות וכמו ששמה מרמז, על זנבה טבעות אדמדמות ושחורות.

אלו נמיות פעילות יום, אתלטיות היכולות לרוץ מהר, לטפס ולקפוץ החיות ביערות הגשם של מזרח מדגסקר. הם בעיקר טורפים שאוכלים עכברים, ציפורים קטנות, ביצים וזוחלים כמו זיקיות, אך יאכלו לעיתים גם פירות וחרקים.

== גלריה ==
<gallery>
file:Stavenn Galidia elegans.jpg
file:Mangusta! (4990212279).jpg
</gallery>

==ראו גם==
* פוסה
* זבד מלגשי
* טורפי מדגסקר
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי איזידור ז'ופרואה סנט-אילר
קטגוריה:טורפי מדגסקר
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של מדגסקר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1837
נמייה מלגשית רחבת-פסים

נמייה מלגשית רחבת-פסים (שם מדעי: Galidictis fasciata) היא מין של טורף קטן ממשפחת טורפי מדגסקר - דמויי חתול החיים רק ביערות הגשם באי מדגסקר.
== מאפיינים ==
צבע הפרווה חום-אדמדם ולבן-שחור באזור הפסים במרכז הגב. הם בעלי אוזניים גדולות אך לסתות קטנות ורגליים גדולות וזריזות העוזרות להם לרוץ ברחבי היערות בהם הם חיים במזרח מדגסקר. המזון העיקרי שלהם הוא מכרסמים קטנים, אך גם ביצים, חרקים, זוחלים ופירות.

כמו רוב בני המשפחה הם יוצאים בלילה לציד והם חיים בקבוצות קטנות.

== תת-מינים ==
*Galidictis fasciata fasciata - בעל זנב חום-אדמדם ובין 8 ל-10 פסים על הגוף.
*Galidictis fasciata striata - בעל זנב לבן ודק בעל כ-5 פסים על פרוותו.

==ראו גם==
* הפארק הלאומי מרוג'ג'י

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1788
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:טורפי מדגסקר
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של מדגסקר
נובה בז'סקו

נובה בז'סקו (בפולנית: Nowe Brzesko) היא עיירה במחוז פרושוביצה שבפרובינציית פולין קטן בפולין, כעשרה ק"מ דרומית מזרחית לפרושוביצה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

אזכורה הראשון של העיירה, היושבת על גדת נהר ויסלה, הוא מראשית המאה ה-13, כיישוב בבעלות נזירים נורברטיניים. בשנת 1279 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

במהלך המאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישות השוודים, הטטרים והטרנסליבנים. זכויות העיר ניטלו מהיישוב בשנת 1870, אך הושבו לו בשנת 2011.

==יהודי נובה בז'סקו==
יהודים ראשונים התיישבו בעיירה במחצית השנייה של המאה ה-19, לאחר העברת היישוב מבעלות המנזר הסמוך לבעלות המדינה. בשנת 1921 נמנו ביישוב כ-460 יהודים, כרבע מסך תושביו. בשנת 1939 נותרו ביישוב כ-300 יהודים.

היישוב נכבש בידי הגרמנים מספר ימים לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, ולמקום הגיעו פליטים יהודים רבים מערי פולין המערבית, אשר הקהילה המקומית התגייסה לעזרתם.

בשנת 1942 הוטלו על יהודי היישוב גזירות שונות, ובהן איסור על קשר עם לא יהודים וחובת ביצוע עבודות כפייה, ומעת לעת התעללו ביהודי היישוב חיילים גרמנים שהגיעו למקום. כמו כן, הוקם ביישוב יודנרט.

ב-8 בנובמבר 1942 לפנות בוקר כיתרו שוטרים גרמנים ופולנים את היישוב, הוציאו את היהודים מבתיהם, והובילו אותם למייחוב. משם שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.

לאחר האקציה ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מהיישוב שהסתתרו בסביבתו, בסיוע איכרים מקומיים. היהודים שנתפסו צורפו לקבוצה של כ-600 יהודים מהסביבה, ואלו הועסקו בעבודות כפייה, ולאחר מכן נרצחו ביער חידוב שליד הכפר זגוז'ה.

ב-22 בדצמבר 1942 הוצאה להורג בבית העלמין היהודי בנובה בז'סקו קבוצת יהודים מיישובי הסביבה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/248 נובה בז'סקו] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
אגם תון

אגם תון (בגרמנית: Thunersee) הוא אגם בנמצא באזור הרמה הברנית שבקנטון ברן בשווייץ, בין הערים תון בצפון-מערב, ואינטרלאקן בדרום-מזרח.

האגם קרוי על שם העיר תון השוכנת על חופו הצפוני.

==גאוגרפיה==
האגם מנקז שטח של למעלה מ-2,500 קמ"ר ומקבל את מימיו ממספר נהרות, בעיקר על ידי נהר ארה הזורם לתוכו מאגם ברינץ הגבוה ממנו ב-6 מטרים. נהר הארה ממשיך מצידו השני של האגם לעבר העיר ברן ומשם לנהר הריין, אל ולעיתים לאחר גשמים כבדים נגרמות הצפות מקומיות באזור האגם, מכיוון שנהר הארה לא עומד בעומס המים.

מאז שנת 1835 קיימים קווי תחבורה קבועים על ידי ספינות בין הערים תון ואינטרלאקן, ותעלות קטנות בערים אינטרלאקן ותון מחברות את קווי השייט למסילת הרכבת.

לאחר מלחמת העולם השנייה ועד שנת 1964 השתמשה הממשלה השווייצרית באגם להשלכת כלי נשק שיצאו משימוש, ומשערים כי נזרקו למימי האגם למעלה מ-9,000 טונות של נשק.

מפת אגם תון והרשויות המקומיות בסביבתו

==ראו גם==
* אגם ברינץ
* תון

==קישורים חיצוניים==

* הערך במילון ההיסטורי של שווייץ ב[http://www.hls-dhs-dss.ch/textes/d/D8647.php גרמנית], ב[http://www.hls-dhs-dss.ch/textes/f/F8647.php צרפתית] וב[http://www.hls-dhs-dss.ch/textes/i/I8647.php איטלקית]
* [http://www.myswitzerland.com/en-il/lake-thun-region.html אגם תון], באתר MySwitzerland
* [https://web.archive.org/web/20160812000508/http://www.thunersee.ch/de/home.html פורטל תיירות מקומי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:שווייץ: ימות ואגמים
קטגוריה:ברן (קנטון)
קטגוריה:אגמים הרריים
קטגוריה:הרמה הברנית: אגמים
אגם
יוסף סאמיגה

רבי יוסף סאמיגה (נפטר בט"ו בסיוון ה'שפ"ט, 6 ביוני 1629) היה רב, ראש ישיבה ומקובל טורקי בן המאות ה-16 וה-17.

נולד לרב בנימין סאמיגה בסלוניקי, כיהן כראש ישיבה בפדובה ומאוחר יותר בוונציה שבה נפטר.

רבי יוסף סאמיגה היה מחבר פורה והדפיס כמה מספריו: "מקראי קודש" (ונציה שמ"ו) בשני חלקים, הספר התקבל בקרב ציבור הלומדים היהודי באירופה כולה וזכה למהדורות נוספות, בין היתר הוא מצוטט בידי המהרש"א, ובידי רבי יצחק נוניש בילמונטי בספרו "שער המלך". ספרו השני הוא "פורת יוסף" (ונציה ש"נ) על מסכת כתובות ומסכת חולין, על הלכות הרי"ף ועל התוספות למסכתות אלו. עבודתו השלישית היא "פירוש דרך ימין" (ללא שער) הכולל דרשות וענייני קבלה.

בין תלמידיו בולטים: רבי חיים בנבנישתי, מחבר "כנסת הגדולה"; ורבי יוסף שלמה דלמדיגו, "יש"ר מקנדיאה".

==חיבוריו==
* 
* 
* 
כמה תשובות בהלכה שכתב נדפסו בספר השו"ת של בן דורו רבי חיים שבתי "תורת חיים" (חלק א סימן צא. חלק ג סימן נג).

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:פדובה: רבנים
קטגוריה:ונציה: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1629
קטגוריה:נפטרים ב-1629
ויקיפדיה הסרבו-קרואטית

ויקיפדיה הסרבו-קרואטית היא המהדורה של ויקיפדיה בשפה הסרבו-קרואטית. בנוסף אליה קיימות גם ויקיפדיות בשפה הסרבית, הקרואטית והבוסנית. נכון ל-{{יום מקומי}} ב{{שם חודש מקומי}} {{שנה מקומית}} ישנם בו ערכים ו- משתמשים פעילים.

בשנת 2005 נסגרה מהדורה זו עקב חוסר פעילות, ונפתחה מחדש לאחר פרק זמן קצר. 

מדד העומק של ויקיפדיה הסרבו-קרואטית, המהווה מדד גס לאיכות הערכים, עומד על 747.13 נכון לדצמבר 2023. זהו מדד עומק מכובד, שכן הוא ממקם אותה כוויקיפדיה השנייה באיכותה, כשמעליה נמצאת רק ויקיפדיה האנגלית. בנוסף, לרוב הוויקיפדיות שעברו את רף 400 אלף הערכים הראשונים יש מדד עומק נמוך מאוד עקב שימוש בבוטים, שיוצרים ערכים רבים קצרי מלל ומיעוטי קישורים, דוגמת ויקיפדיה השוודית וויקיפדיה ההולנדית, שהיו בעלות מדד עומק של 17.34 ו-18.8 בהתאמה באותה התקופה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2002
סרבו-קרואטית
בז'שץ' קויאבסקי

בז'שץ' קויאבסקי (בפולנית: Brześć Kujawski; ביידיש: בריסק דקויא או בריסק קויאבסק) היא עיירה במחוז ולוצלאווק שבפרובינציית קויאוויה-פומרניה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית. בעיירה מתגוררים 4,603 תושבים, כך על פי מפקד אוכלוסין שנערך ב-31 בדצמבר 2010<ref></ref>.

האזכור הראשון ליישוב הוא מראשית המאה ה-13, ובמשך שנים שימש כמרכז מסחר ומלאכה לכפרים החקלאיים שסביבו.

ליישוב הוענקו זכויות עיר, אשר אושרו בידי זיגמונט השלישי ואזה, ונערכו בו ירידים שנתיים. באמצע המאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישת השוודים.

==יהודי בז'שץ' קויאבסקי==
האזכור הראשון לקיום קהילה יהודית בעיירה הוא מראשית המאה ה-16, עת נציגיה השתתפו בכינוסי ועד ארבע הארצות. באותה התקופה חי בה הרב יעקב קופלמן, תלמיד רבי מרדכי יפה ובעל פירוש "אהל יעקב" לספר העיקרים. בשנת 1656 נרצחו למעלה ממאה יהודים ביישוב, ובתיהם נשרפו, בידי חיילותיו של הפולני סטפן צ'ארנייצקי, אשר האשים את היהודים בסיוע לפולשים השוודים. במחצית השנייה של המאה ה-18 הוצאו להורג יהודים מהעיירה בהאשמת שווא של סיוע לרוסים. עד שנת 1862 הוגבלו מגורי היהודים בעיירה לרובע אחד.

בתחילת המאה ה-20 כיהן כרב העיר הרב שמואל ברוט. לטקס הכתרתו הגיעו רבנים רבים, ובראשם הרב מאיר יחיאל הלוי הולשטוק מאוסטרובצה.
בין מלחמות העולם חיו בעיירה כ-800 יהודים, מתוך כ-3,800 תושבים. בעיירה פעל סניף של הציונים הכלליים, וכן פעלו בה תנועות הנוער גורדוניה והנוער הציוני. בתקופה זו כיהן כרב הקהילה יקותיאל נתן רבינוביץ' (נספה בשואה).

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וכיבוש העיירה בידי הגרמנים, נלקחו יהודיה לעבודות כפייה, ורכושם נבזז. בסוף שנת 1939 נלקחו עשרות גברים יהודים מהעיירה למחנה העבודה ויטנברג.

ב-28 בספטמבר 1941 גורשו כ-400 יהודים מהעיירה לגטו לודז', ובתחילת מאי 1942 שולחו יתר יהודי העיירה למחנה ההשמדה חלמנו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/249 בז'שץ' קויאבסקי] ב[https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קויאוויה-פומרניה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
תל שאע'ר בזאר

תל שאע'ר בזאר (בערבית: تل شاغر بازار) הוא תל ואתר ארכאולוגי שנמצא 35 ק"מ צפונית לעיר אל-חסכה בצפון-מזרח סוריה, באזור חטין. הוא משתרע על 200X300 מטר.

== הממצאים בחפירות ==
משנת 1935 עד שנת 1937 נערכו בתל חפירות ארכאולוגיות על ידי הארכאולוג הבריטי מקס מלוואן ורעייתו, הסופרת אגאתה כריסטי. בחפירות של המשלחת הארכאולוגית הסורית-בלגית-בריטית המשותפת בתל שאע'ר בזאר בשנים מאוחרות יותר, נחשפו השכבות הארכאולוגיות של התל, שתוארכו בין האלף החמישי לפני הספירה והאלף השני לפני הספירה. נתגלו חלקים של מבנה ממשל שנבנה מלבנים באלף השני לפני הספירה (התקופה הבבלית) וקבוצת מבני מגורים שבתוכם נתגלו מספר קברים. בין המבנים מפרידים רחובות ותעלות ניקוז שפכים. אורכו של אחד הרחובות מגיע ל-35 מטר ורוחבו מטר אחד. הוא מרוצף באבנים ובשברי חרסים, ומשני צדדיו מספר מבנים מהאלף השני ומהאלף השלישי לפני הספירה. זוהו גם שכבות ארכאולוגיות מהאלף הרביעי ומהאלף החמישי לפני הספירה. כמו כן נתגלו בו מספר לוחות חרס בכתב יתדות וחותמות מהתקופה הבבלית הקדומה (המאה ה-18 לפני הספירה). החותמות היו בכניסה למבנה הממשל הבבלי שחלקים ממנו נתגלו. ממצאים חשובים נוספים היו פסל-בובה מטין של האלה אשתר מהאלף השני לפנה"ס ופסל של האלה האם (האלה הסורית  הקדומה) מתרבות חלף, כלומר מהאלף החמישי לפני הספירה. המשלחת המשותפת גילתה גם מספר כלי חרס וכלים מברונזה, שהחשובים שבהם מתקופת נינוה, מספר חרוזים ובובות דמויות בני אדם ובעלי חיים וכלים מבזלת מאחת מתקופות השגשוג של התרבויות הסוריות באלף השני ובאלף השלישי לפני הספירה.

== משמעויות הממצאים ==
הממצאים בתל שאע'ר בזאר מעידים על הקשרים הכלכליים, על הלידות והפטירות ועל היחסים בין תרבות שאע'ר בזאר לבין התרבויות הסוריות באזורים הסמוכים. בממצאים הוזכר שמו של המלך האשורי שמשי-אדד הראשון, ששלט במאה ה-18 לפני הספירה.

== קישורים חיצוניים ==

*[https://web.archive.org/web/20170101161355/http://www.sumer_akkad.ugent.be/node/23 Chagar Bazar], באתר אוניברסיטת גנט
*ממצאים ארכאולוגיים מתל שאע'ר בזאר: שני [[כד<nowiki/>י חרס חבור, על שם אזור נהר חבור בצפון מזרח סוריה. כדים אלה מתוארכים למחצית הראשונה של האלף השני לפני הספירה]][http://www.qamishly.com/mainpages/turath/history/history1.htm אתר העיר קמישלי (בערבית)]

קטגוריה:סוריה: אתרים ארכאולוגיים
אוז'וונטיס

אוז'וונטיס (בליטאית: Užventis ); ביידיש: אוז'וונט) היא עיירה על גדות הנהר ונטה ברשות המקומית קלם.

==יהודי העיירה==
באוז'וונט התקיימה קהילה יהודית קטנה, וחלק מרבניה התפרסמו ברחבי ליטא. ב-1897 נמנו בה 300 יהודים, 35% מן האוכלוסייה הכללית, לאחר מלחמת העולם הראשונה הצטמצמה הקהילה עוד, ובסקר שנערך ב-1923 נמנו בה רק 173 נפש. יהודי העיירה נרצחו בו' באב ה'תש"א, 30 ביולי 1941 ביער פאשילווה, המרוחק כ-3 ק"מ מהעיירה.

;מרבני העיירה
* הרב יעקב מרדכי דינזון - מחבר "שארית יעקב"
* הרב שלמה נתן קוטלר (עד תרנ"ט, 1889)
* הרב דוד גרשון רובינשטיין
* הרב נתנאל יוסף גרז (תרנ"ט-תרפ"ו, 1889-1926) - "העילוי משאָט"
* הרב יעקב וולפה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 'אוז'וונט (אוז'וואֶנטיס), מחוז שאוולי', בתוך: דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), יהדות ליטא, כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 284 טור 2 (, תמונה 1486).
** על השמדת יהודי אוז'וונט: שם, כרך ד, עמ' 237–238 (שם, תמונות 1939–1940)
* 

קטגוריה:מחוז שיאוליאי
קטגוריה:ליטא: ערים
יששכר באהליך

לוגו רשת הכוללים יששכר באהליך
יששכר באהליך היא רשת ליטאית של כוללי אברכים, ובה כ-36 סניפים בישראל (נכון ל-2019).

בראש הרשת עומד הרב אלחנן ויסבורד.

שם הרשת נגזר מהסכם יששכר וזבולון, הנלמד מהפסוק:"וְלִזְבוּלֻן אָמַר שְׂמַח זְבוּלֻן בְּצֵאתֶךָ וְיִשָּׂשׂכָר בְּאֹהָלֶיךָ".

== הקמת הרשת ==
רשת הכוללים יששכר באהליך הוקמה בשנת תשס"ד בשכונת רמה א' בעיר בית שמש. הסניף הראשון של הרשת היה כולל אברכים קטן שנקלע לקשיים ועמד בפני סגירה, הרב אלחנן ויסבורד נטל על כתפיו את הוצאות הכולל בהוראת הרב אהרן לייב שטינמן. בהמשך השנים הוקמו סניפים נוספים בכל רחבי הארץ כאשר חלק ניכר מהם היו כוללי אברכים שנקלעו למשבר כספי וצורפו לרשת הכוללים כדי שיוכלו להמשיך להתקיים. 

נכון ל-2016 מונה הרשת למעלה מ-2500 אברכים בכל סניפי הרשת ונחשבת לרשת הכוללים הגדולה בישראל.

למרות היותה רשת כוללים גדולה, גובה המלגה הניתן לאברכים מדי חודש נחשב גבוה יחסית ועומד על 2100 ש"ח (בסה"כ) לאברך, בלא קשר לגובה ההשתתפות של משרד החינוך.

== הסניפים ברחבי הארץ ==
סניפי רשת הכוללים פרוסים ביישובים: ירושלים, בני ברק, מודיעין עילית, בית שמש, ביתר עילית, אלעד, פתח תקווה, כרמיאל, נתיבות, אור יהודה, אופקים, רכסים, עפולה וסביון. בחלק מן הערים הגדולות יש לרשת מספר סניפים מרכזיים.

בשנת תשע"ז פתחה הרשת סניף ראשון מעבר לים בעיר ניו ג'רזי.

באפריל 2014 נקלעה הרשת למשבר חמור, כאשר לאחר הקיצוצים בתקציבי האברכים לא שולמו המלגות לאברכי הרשת במשך ארבעה חודשים. הנהלת הרשת הודיעה כי תסגור חלק מן הסניפים בשל אי יכולתה לעמוד בהתחייבויות. אולם לאחר שבועיים, הושגה תרומה שאפשרה את המשך קיום הרשת ואף את הגדלת סניפי הרשת.

בשנת תשע"ז התקשתה רשת הכוללים שוב לשלם את המלגות לאברכים, ונוצר איחור של עשרה חודשים לכ- 1400 אברכים שהם כשני שלישים מכלל האברכים בכולל, כאשר כ- 800 אברכים אחרים מוחזקים על ידי תורמים קבועים אשר כל תורם מחזיק כולל אחר ואותם כוללים קיבלו את משכורתם בזמן. ולקראת סוף השנה הצליח ראש הכולל לגייס חלק גדול מהכסף, המספיק לשבעה חודשי איחור, וחילק את המלגות לאברכים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://yisacharbohalechaheb.weebly.com רשת הכוללים יששכר באהליך בארה"ק - דף הבית]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: כוללי אברכים
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ארגונים תורניים בישראל
1929 בספורט

== אופניים ==
* טור דה פראנס - מוריס דה וייל ()
* ג'ירו ד'איטליה -אלפרדו בינדה ()

==טניס==

===המנצחות בתחרויות הגראנד סלאם===
* אליפות אוסטרליה הפתוחה - דפנה קוזנס ()
* אליפות צרפת הפתוחה - הלן וילס () 
* אליפות וימבלדון - הלן וילס ()
* אליפות ארצות הברית הפתוחה - הלן וילס ()

===המנצחים בתחרויות הגראנד סלאם===
* אליפות אוסטרליה הפתוחה - קולין גרגורי ()
* אליפות צרפת הפתוחה -רנה לקוסט () 
* אליפות וימבלדון - אנרי קושה () 
* אליפות ארצות הברית הפתוחה - ביל טילדן ()

===גביע דייוויס===

נבחרת צרפת ניצחה את נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית עם התוצאה 3:2

==כדורגל==
===קופה אמריקה===
* נבחרת ארגנטינה ניצחה את נבחרת פרגוואי בגמר קופה אמריקה.

===כדורגל לפי מדינות===
====איטליה====
*סרייה א' -בולוניה 1909 זוכה באליפות

====אנגליה====
* פרמייר ליג - שפילד ונסדיי זוכה באליפות
* הגביע האנגלי - בולטון וונדררס

====ארגנטינה====
* ליגת העל הארגנטינאית - חימנסיה לה פלאטה מלה פלאטה זוכה באליפות

====ברזיל====
בשל גודלה של ברזיל, אליפויות נערכו על בסיס אזורי.
* אליפות סאו פאולו בכדורגל - קורינתיאנס ופאוליסטנו זכו בתחרויות נפרדות
* אליפות ריו דה ז'ניירו בכדורגל - "Ypiranga" זכה באליפות

====גרמניה====
* בונדסליגה - גרויטר פירט

====ישראל====

* מכבי תל אביב זכתה בגביע.

====ספרד====
* גביע המלך הספרדי - אספניול מברצלונה זכה בגביע.

==כדורסל==
* ליגת העל האיטלקית בכדורסל - תחרות לא התקיימה
* בארצות הברית קבוצת "קליבלנד רוזנבלומס" מקליבלנד זכתה באליפות ABL.

===קבוצות שנוסדו===
* א.ס.ק. ריגה 
* גלאטסראיי 
* לימוז' 
* שטרסבורג IG 
* וירטוס בולוניה 

==מרוץ מכוניות==
* מרוצי הגרנד פרי למכוניות 
** צרפת - ויליאם גרובר-ויליאמס () במכונית מתוצרת בוגאטי
** מונקו - ויליאם גרובר-ויליאמס () במכונית מתוצרת בוגאטי
* אינדי 500 - ריי קיטץ' () במכונית מתוצרת "מילר"

==שחייה==
===שיאי עולם===

====שחייניות====
* ז'וזפין מקים ()
10 באוגוסט בהונולולו, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 12:03.8 דקות 
* אלינור גרטי ()
7 באוגוסט בהונולולו, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:09.8 דקות 
* אלבינה אוסיפוביץ ()
25 באוגוסט בסן פרנסיסקו, ארצות הברית - שיא עולם חדש במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:09.4 דקות 

====שחיינים====
יושיוקי צורוטה ()
* 27 ביולי בקיוטו, יפן - שיא עולם חדש במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:45.0 דקות 

==קישורים חיצוניים==

*