OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רוטוטום

רוטוטום
רוטוטם או רוטוטום (באנגלית: Rototom) הוא תוף חסר-מעטפת, לו רק ראש ומסגרת אבץ או אלומיניום. בניגוד לתופי "טם" אחרים (כמו טמטמים), לרוטוטמים יש גובה צליל מדויק, ויש הכותבים להם תפקידים כמו לכלים הרמוניים. את הרוטוטמים ניתן לכוון בקלות על ידי סיבוב ראש התוף. מכיוון שהראש מסתובב על חוט, הסיבוב מגביר או מוריד את הראש ביחס לקצה התוף, ולכן מגדיל או מקטין את המתח בראש.

שני מתופפים שהשתמשו ברוטוטמים בתחילת דרכם היו ביל ברופורד וטרי בוזיו. בן בבן, המתופף של Electric Light Orchestra השתמש ברוטוטמים, בעיקר באלבומים Discovery ו-Secret Messages. הרוטוטמים הומצאו על ידי חברת REMO. ניק מייסון מלהקת פינק פלויד השתמש בהם בפתיחה של השיר Time באלבומם The Dark Side of the Moon של 1973.

מאסטר ג'יימס הולאנד, מתופף לשעבר בתזמורת הפילהרמונית של לונדון, ממליץ מאוד על השימוש ברוטוטמים בספרו Percussions, חלק מאנציקלופדיה מוזיקלית שפורסמה על ידי יהודי מנוחין. הולאנד המליץ עליהם כתחליף לתופי הטימפני, כיוון שיש להם צליל דומה והם יותר שקטים וזולים (ולכן מתאימים לתלמידי טימפני, שלא רוצים להשקיע בקניית טימפני).

רוג'ר טיילור מקווין משתמש בהם בגרסת הכיסוי של "Let There Be Drums" ב-Return of the Champions.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי הקשה
GAU-7

הפורד-פילקו GAU-7/A הייתה תוכנית כושלת, שיזם חיל האוויר האמריקני בשלהי שנות השישים לפיתוח תותח חדש עבור ה-F-15 איגל שיחליף את ה-M61 וולקן. ה-GAU-7/A היה תותח גאטלינג בקליבר 25 מ"מ שעשה שימוש בפגזים חסרי תרמיל. הוא יועד להיות בעל טווח ארוך יותר ועוצמת פגיעה רבה יותר מהוולקן, בעוד שהפגזים חסרי התרמיל נועדו להפחית את בעיות האחסון או הפליטה של התרמילים המשומשים, שתיהן היוו בעיות משמעותיות עבור מטוסי קרב. חרף ההוצאה הכספית הרבה, המיזם והתחמושת שלו התגלו ככישלון, והוא בוטל ב-1974. על-כן תותח ה-M61A1 וולקן שימש גם את ה-F-15, כפי ששימש את מרבית מטוסי הקרב האמריקניים מאז 1956.

קטגוריה:תותחים אמריקאיים
יוסיף איסר

יוסיף איסר
יוסיף איסר (Iosif Iser בשמו בלידה "יוסיף איזידור רובינזון" Iosif Isidor Rubinsohn ; 21 במאי 1881 – 25 באפריל 1958), צייר, קריקטוריסט וגרפיקאי יהודי-רומני, חבר באקדמיה הרומנית.

== קורות חיים ==
איסר נולד בבוקרשט ולמד במינכן שבגרמניה (אצל אנטון אז'בה ויוהאן הרטריך) ובפריז שבצרפת. בתחילה הוא הושפע מהזרם האקספרסיוניסטי וצייר בקווים עבים, בזוויות חדות ובצבעים בהם התבלטו צבעי האדמה. לאחר סיום לימודיו עבד איסר עבור העיתונות הסוציאליסטית בכתבי העת "פקלה" (Facla, הלפיד) ואדברול (Adevărul, האמת) שם פרסם כמות גדולה של קריקטורות שעסקו במאבק בין המעמדות תוך הפניית חצים חדים כלפי הבורגנות ובית המלוכה.
בשנת 1907 יצא לפריז להמשיך את לימודיו באקדמיה רנסון. שם הצטרף לציירי האוונגרד והכיר את קונסטנטין ברנקושי ואנדרה דרן. בשנת 1909
חזר לבוקרשט, שם הכין את התערוכה הראשונה שלו בארמון ה"אתנאום הרומני".
בשנים 1921-1934 התגורר בפריז.

בתקופה מאוחרת יותר הציור של איסר הנציח מצבים מהחיים כשנושאיו לקוחים מחבל דוברוג'ה והטטרים שחיו שם. לאחר נסיעה לספרד ולארצות המזרח, סיגל לעצמו נטייה אקזוטית. הקומפוזיציה שלו מצאה את שיווי המשקל והפכה למומנומנטלית. הוא המשיך לטפח את נושא הטטרים ביצירותיו הידועות "טאטארית בכחול" ו"משפחת טאטארים". בהמשך הכין סדרת ציורים על ליצנים.

לאחר מלחמת העולם השנייה חזר לנושאים סוציאליסטיים, בעיקר דיוקנאות של פועלים. בשנת 1955 נבחר לאקדמיה הרומנית ובשנת 1958 נפטר בבוקרשט.

== מיצירותיו ==
מהציורים הסאטיריים:
* 1911 "יישום החוקה"
* 1912 "10 במאי, ארגמן ודם"
* 1912 "חולירע"
* 1912 "שביתה"
* 1913 "קרול הראשון - 1907"

תקופת הבגרות האומנותית:
* 1913 "טאטארית ממג'ידיה"
* 1918 "נוף של דוברוג'ה"
* 1936 "משפחת טאטארים"
* 1936 "טאטארית"
* 1945 "פילגש בהרמון בצבעי אפור וכחול"
* "ליצן ורקדנית"
* "עירום"
* "טולדו"
* "אוטופורטרט" (דיוקן עצמי)

בתקופה הסוציאליסטית:
* "דיוקן הפועל לזרסקו"
* "מאיקה בוקוראה טווה"
* "איכרות טווות"

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.7plus.ro/?arhiva=07/07/2006&id=1590 מאמר על יצירות של איסר באוספים פרטיים] 
* [http://www.judaica.ro/personalitati-iosif-iser.php אנציקלופדיה יודאיקה] 
* [http://www.artline.ro/2_588_Iser__Iosif_4947.html קיצור תולדותיו] 

קטגוריה:קריקטוריסטים יהודים
קטגוריה:גרפיקאים יהודים
קטגוריה:ציירים יהודים רומנים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הרומנית
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1881
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1958
בואש מפוספס

בואש מפוספס (שם מדעי: Mephitis mephitis), מין יונק אוכל-כול ממשפחת הבואשיים. מין זה נפוץ ברוב צפון אמריקה, כולל בצפון מקסיקו, בדרום קנדה ובארצות הברית. זהו המין הגדול במשפחת הבואשיים. כמו כל הבואשיים, הבואש המפוספס יכול להפריש נוזל מצחין כדי להרתיע בעלי חיים אחרים.

==מראה==
צבע גופו של הבואש המפוספס שחור, עם פס לבן לאורך כל אחד מצדדי מגופו; שני הפסים מתחברים יחדיו לאזור לבן רחב באזור העורף. במצחו פס לבן צר. גודלו בערך כגודל חתול ביתי, הוא שוקל בין 2.7 ל-6.3 ק"ג ואורך גופו (ללא הזנב) בין 33 ל-46 ס"מ. זנבו העבה מגיע לאורך של 18 עד 25 ס"מ ולפעמים קצהו לבן.

נוכחותו של בואש מפוספס מתגלה לעיתים קרובות תחילה על פי ריחו. בדומה לכלל הבואשיים, לבואש המפוספס בלוטות ריח מפותחות בפי הטבעת, המסוגלות לפלוט ריח צחנה חזק כאשר הוא חש מאוים מפני בעל חיים אחר.

==התנהגות==
הבואש המפוספס פעיל בעיקר בלילה. הוא מתחיל לתור אחר מזון זמן קצר לאחר שקיעת החמה, וניזון מעכברים, ביצים, נבלות, חרקים, זחלים וגרגרים. עם הזריחה, הולך הבואש המפוספס למאורה, שעשויה להיות באדמה, תחת בניין או תחת סלע. בעוד שהזכר דר לבדו במאורה, מספר נקבות עשויות לחיות יחדיו. במהלך הסתיו אוגרים הבואשים שומן עודף שישמש אותם במשך תקופת החורף, בה הם פחות פעילים, אף שאינם נכנסים לתרדמת חורף. במהלך החורף עשויים הם להישאר במאורותיהם תחת האדמה זמן רב שיכול להגיע אף ל-100 ימים ברצף. משך התקופה שבה הם פחות פעילים משתנה בהתאם למיקום הגאוגרפי - התקופה קצרה יותר בדרום, וארוכה יותר בצפון.

הבואש המפוספס מועיל כצרכן מכרסמים וחרקים, ורק לעיתים נדירות ניזון מעופות משק.

==רבייה==
הרבייה נעשית בפברואר או מרץ, ובתחילת מאי, לאחר היריון בן 63 יום, נולדים חמישה או שישה גורים. הגורים נולדים עיוורים וחרשים, ואת עינייהם פוקחים רק בגיל שלושה שבועות. במהלך שמונת עד עשרת השבועות הראשונים לחייהם מניקה האם את גוריה. הזכרים לא משתתפים בטיפול בגורים. תוחלת חייהם של הבואשים המפוספסים בטבע יכולה להגיע לעד שנתיים-שלוש, אולם ברוב המקרים הם לא שורדים את החורף הראשון. בשבי מסוגלים הבואשים לחיות עד 15 שנה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.funet.fi/pub/sci/bio/life/mammalia/carnivora/mustelidae/mephitis/ Markku Savela - Mephitis]
* [http://www.mnh.si.edu/mna/image_info.cfm?species_id=156 North American Mammals: Mephitis mephitis]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן כריסטיאן דניאל פון שרבר
קטגוריה:בואשיים
קטגוריה:פארק לאומי ילוסטון: בעלי חיים
קטגוריה:בעלי חיים ביערות ממוזגים באמריקה הצפונית
קטגוריה:קנדה: יונקים
קטגוריה:ארצות הברית: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1776
ג'רג' שפירו

גֶ'רג' שפירו (בהונגרית: Spiró György; נולד ב־4 באפריל 1946) הוא סופר, מחזאי ומתרגם יהודי-הונגרי.

==קורות חיים==
שפירו נולד בשנת 1946 בבודפשט. הוא היה עורך בהוצאת ספרים, מנהל תיאטרון ומרצה באוניברסיטת בודפשט, בה הוא מלמד ספרות עד היום. שפירו חיבר מחזות, ספרי פרוזה, מאמרים, ביקורות ומסות. בשנת 2005 פרסם את ספרו "שבי", העוסק בילד יהודי שגדל ברומא. רומן זה הוכתר כיצירת מופת על ידי מבקרי הספרות בהונגריה ומחוצה לה. ב-1987 ראה אור ספרו "חלמתי לךָ" (Álmodtam neked), שמורכב מכשלושים סיפורים אוטוביוגרפיים קצרים. מאז הוסיף שפירו לכתוב עשרות סיפורים בסדרה זו.

שפירו זכה בפרסים רבים בארצו, וב־2006 זכה בפרס קושוט (Kossuth, על שם לאיוש קושוט', הפרס הממלכתי החשוב ביותר של הונגריה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:מחזאים יהודים הונגרים
קטגוריה:מתרגמים יהודים הונגרים
קטגוריה:מתרגמים להונגרית
קטגוריה:יהודים זוכי פרס קושוט
קטגוריה:במאי תיאטרון יהודים הונגרים
קטגוריה:מסאים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1946
פרדריק ז'וליו-קירי

ז'אן פרדריק ז'וליו-קירי (בצרפתית: Jean Frédéric Joliot-Curie; 19 במרץ 1900 – 14 באוגוסט 1958) היה פיזיקאי צרפתי וחתן פרס נובל לכימיה לשנת 1935 (במשותף עם אשתו, אירן ז'וליו-קירי), "על יצירת יסודות רדיואקטיביים חדשים".

==ביוגרפיה==
ז'וליו-קירי נולד בפריז. הוא בוגר בית הספר לכימיה ולפיזיקה של העיר פריז. בשנת 1925 הוא הפך לעוזרה של מארי קירי במכון הרדיום בפריז. הוא התאהב בבתה של מארי, אירן ז'וליו-קירי, והתחתן עמה בשנת 1926. שני בני הזוג שינו את שם משפחתם לז'וליו-קירי. בהתעקשותה של מארי, ז'וליו רכש תואר ראשון נוסף ודוקטורט במדעים. נושא התזה שלו היה אלקטרוכימיה של אלמנטים רדיואקטיביים.

בעודו מחזיק במשרת מרצה בפקולטה למדעים של פריז, הוא שיתף פעולה עם אשתו במחקר על מבנה האטום ובאופן מיוחד על גרעין האטום, מחקר שהיווה את אבן הפינה לגילוי הנייטרון והפוזיטרון. הישגם הגדול ביותר היה גילוי הרדיואקטיביות המלאכותית בשנת 1934. על תגליתם זו הוענק לפרדריק ולאשתו אירן, בשנת 1935, פרס נובל לכימיה.

בשנת 1937 הוא עזב את מכון הרדיום והתמנה לפרופסור בקולז' דה פראנס, שם חקר תגובות שרשרת גרעיניות יחד עם לב קוברסקי ו. הוא בנה במקום את הציקלוטרון הראשון באירופה. מחקריו היו נדבך הכרחי לבנייה מוצלחת של כור גרעיני העושה שימוש בביקוע גרעיני מבוקר כדי לייצר אנרגיה בעזרת שימוש באורניום ובמים כבדים. על פיתוחיו אלה רשם חמישה פטנטים. ז'וליו היה אחד המדענים אשר הוזכרו על ידי אלברט איינשטיין במכתבו לנשיא רוזוולט כאחד המדענים המובילים בהבנת תגובת השרשרת הגרעינית. מלחמת העולם השנייה עצרה את מחקרו של ז'וליו, ולאחר המלחמה הוא מילא תפקידים מנהליים במהותם.

רומני משנת 1959]]
בשנת 1940, עם הפלישה הנאצית לצרפת, הצליח ז'וליו להבריח לאנגליה בעזרת קוברסקי ופון הלבן את מסמכי המחקר שניהל וחומרים אחרים. בתקופת הכיבוש הנאצי הוא השתתף באופן פעיל בפעולות תנועת ההתנגדות הצרפתית. לאחר תום המלחמה הוא שירת כמנהל המרכז הלאומי למחקר מדעי של צרפת (Centre national de la recherche scientifique) ומילא לראשונה את תפקיד המפקח העליון על האנרגיה האטומית בצרפת. בשנת 1948 הוא פיקח על בנייתו של הכור האטומי הצרפתי הראשון. בשנת 1950 הוא פוטר מתפקידו זה בגלל הזדהותו עם הקומוניזם. בשנת 1955 הוא נמנה עם אחד-עשר החותמים על מניפסט ראסל-איינשטיין, הצהרה שנחתמה בשיא המלחמה הקרה, הפנתה את תשומת הלב לסכנות המלחמה האטומית וקראה לפתרון סכסוכים בין מדינות בדרכי שלום. למרות שהמשיך להחזיק במשרתו כפרופסור בקולז' דה פראנס, לאחר מות אשתו בשנת 1956, הוא נטל את משרתה כראש הקתדרה לפיזיקה גרעינית בסורבון.

פרדריק ז'וליו היה חבר באקדמיה הצרפתית למדעים ובאקדמיה הצרפתית לרפואה. הוענקה לו דרגת כבוד בלגיון הכבוד. בשנת 1951 הוא קיבל בברית המועצות את פרס לנין לשלום על עבודתו כנשיא מועצת השלום העולמית. הוא הקדיש את אחרית ימיו ליצירת מרכז לפיזיקה גרעינית בעיירה אורסה מדרום לפריז.

לאחר מותו נקרא על שמו מכתש ז'וליו על הירח.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל צרפתים
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:סגל קולז' דה פראנס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פריז
קטגוריה:חברי תנועת ההתנגדות הצרפתית
פרדריק
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס לנין לשלום
קטגוריה:זוכי מדליית יוז
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי רומניה
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:מעוטרי צלב גרונוולד
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1900
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1958
נמל ביירות

נמל ביירות הוא הנמל העיקרי של לבנון. הוא נמצא בעיר ביירות ומנוהל על ידי מנהלת "רשת הנמל של ביירות" (בצרפתית: Gestion et Exploitation du Port de Beyrouth (GEPB)). בנמל עוגנות כ-3,000 אוניות בשנה.

נמל ביירות הוא נמל הכניסה העיקרי לסחורות בלבנון, עם 70% מהיקף הסחר במדינה. ב-2018 נכנסו דרך הנמל 7.05 מיליון טונות של סחורות, ויצאו כמיליון טונות. הכנסותיו באותה שנה היו 313 מיליון דולר, אך הן ירדו ל-200 מיליון דולר ב-2019. בפיצוץ שאירע בנמל ב-4 באוגוסט 2020 נגרם נזק כבד למתקני הנמל.

== היסטוריה ==
בביירות פעל נמל עוד מהעת העתיקה. את מבנהו הנוכחי קיבל הנמל בסוף המאה ה-19. בשנת 1887 העניקה האימפריה העות'מאנית זיכיון לניהול הנמל לחברה בשם Compagnie du Port, des Quais et des Entrepôts de Beyrouth. החברה בנתה שובר גלים שנחנך ב-1894. הזיכיון שניתן לחברה זו וממשיכותיה פקע בסוף 1990. 

מאז תום מלחמת האזרחים בלבנון, עבר הנמל שיקום. נבנו בו תשתיות חדשות כמו מסוף מכולות ושודרגו תשתיות קיימות. שטחו הכולל הוא ויש בו ארבעה מבדוקים, 16 רציפים ומסוף המכולות החדש לצד רציף 16 אשר מסוגל לטפל בנפח של 700,000 TEU מטען בשנה. בנמל יש אזור סחר חופשי בשטח של שזכה להצלחה מאז תום מלחמת האזרחים. באזור המטען הכללי יש 12 מחסנים וסילו לגרעינים שיכול להכיל 120,000 טון.

נמל ביירות נבחר להיות מרכז אזורי של חברות התובלה במכולות השנייה והשלישית בעולם. החברה השווייצרית Mediterranean Shipping Company (MSC) והחברה הצרפתית Compagnie Maritime d’Affrètement - Compagnie Générale Maritime (CMA-CGM). החברה הצרפתית בונה מטה אזורי ליד הנמל.

מסוף המכולות החדש לצד רציף 16 מתופעל על ידי הקונסורציום האמריקאי-בריטי-לבנוני Beirut Container Terminal Consortium (BCTC), אשר מורכב מ-International Maritime Associates (IMA) האמריקאית, Mersey Docks and Harbour Company (MDHC) הבריטית, ו-International Port Management Beirut (IPMB) הלבנונית. המסוף פתח את שעריו בדצמבר 2004. במסוף המכולות ארבעה עגורני מכולות רציף ושמונה עגורני פיגום עם צמיגי גומי. רציף 16 הוא הרציף הארוך ביותר והעמוק ביותר בנמל - אורכו 600 מטרים ועומקו 15.5 מטרים, ועל כן יכולות לעגון בו אוניות המכולה הגדולות ביותר בעולם.

הנמל אינו מחובר למערכת רכבות, אבל הוא אמור להתחבר למערכת הרכבות הלבנונית כאשר זו תופעל מחדש.

=== הפיצוץ בנמל (2020) ===

ב-4 באוגוסט 2020 התפוצץ בנמל מחסן שבו אוחסנו כ-2,750 טונות של אמוניום חנקתי. הפיצוץ זרע הרס ברדיוס גדול בנמל ובסביבתו וגרם ליותר ממאה וחמישים הרוגים, אלפי פצועים ומאות נעדרים. נזק כבד מאוד נגרם למבני הנמל, כלי רכב ורכוש. בתים רבים סביב הנמל נפגעו, ביניהם משרדים ממשלתיים, ומשרדי חברת החשמל הלבנונית שנהרסו כליל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.bctc-lb.com/ טרמינל המכולות]

==הערות שוליים==

קטגוריה:לבנון: תחבורה
ביירות
קטגוריה:ביירות
ביירות
סמטרדיה

סָמטרֶדיָה (בגאורגית: სამტრედია) היא עיר במישור קולכתי אשר בנפת סמטרדיה שבמחוז אימרתי גאורגיה, כ-27 ק"מ מערבית לכותאיסי, ו-65 ק"מ מעיר הנמל פותי. העיר מהווה את המרכז המנהלתי של הנפה, אוכלוסייתה מנתה, נכון ל-2014, 25,318 תושבים. 10 ק"מ מהעיר נמצא נמל התעופה קופיטנארי.

העיר ממוקמת סמוך למפגש הנהרות צחניסצקאלי וריוני שבכפר סג'ווחו (בנפת סמטרדיה); האקלים בעיר סובטרופי מתון ולח.

== היסטוריה ==
העיר הוקמה במחצית השנייה של המאה ה-19, בשנת 1874, סביב צומת חשוב של מסילות ברזל במערב גאורגיה, והתפתחה במהירות לעיר תעשייתית חשובה. בשנת 1921 הוכרזה כעיר. בתקופת מלחמת האזרחים בגאורגיה, בשנת 1993, נכבשה העיר בידי מצדדי זוויאד גמסחורדיה, הנשיא הראשון של גאורגיה, שהודח בהפיכת דמים והוכרח להימלט קודם לכן לצ'צ'ניה. פשיטות של צבא גאורגיה תחת שלטונו של אדוארד שוורדנדזה הרסו את העיר, והתשתיות הכלכליות בעיר נחרבו ברובן.

== כלכלה ==

העיר התפתחה כמרכז תעשייתי גדול בטבורן של מסילות ברזל טביליסי-כותאיסי-בתומי-סוחומי. העיר הייתה מפותחת גם מבחינה חקלאית, אולם כיום, במיוחד לאחר מאורעות הדמים של מלחמת האזרחים בגאורגיה, היא אחת מהערים העניות ביותר בגאורגיה. בעיר נמצאות מספר חברות גדולות, בהן: מפעל קרח, מפעל מלט, ומפעל אספלט. יש בה גם חברות קטנות יותר, בהן: מפעל משי, מפעל אריזה, מפעל כותנה, מפעל מכונות לבתי זיקוק, מפעל לעבודות עץ (מהגדולים).

== תרבות ==

בעיר ישנם תיאטרון, 11 בתי ספר ציבוריים, שני בתי ספר פרטיים, ובית ספר טכני לחקלאות.

את העיר מייצגת קבוצת הכדורגל סמטרדיה, שזכתה באליפות גאורגיה בשנת 2016.

== נולדו בסמטרדיה == 
* קאחה קאלדזה - כדורגלן לשעבר, שיחק במילאן האיטלקית. כיום משמש כראש העיר של טביליסי.

==ערים תאומות==
* 

== קישורים חיצוניים == 

* [http://www.imereti.ge/index.php?lang_id=ENG&sec_id=1080&info_id=1655 נפת סמטרדיה באתר מחוז אימרתי] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאורגיה: ערים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:אימרתי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1874
לאגודחי

לַאגוֹדֶחִי (בגאורגית: ლაგოდეხი) היא עיר בנפת לאגודחי, במחוז קאחתי שבמזרח גאורגיה, בגבול אזרבייג'ן–גאורגיה. היא הוכרזה לעיר בשנת 1962. מייצרים בה יין, וטבק.

== אתרים ==
* שמורת הטבע של לאגודחי נוסדה בשנת 1911.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20071014170136/http://lagodekhi-reserve.iatp.org.ge/indexe.htm האתר הרשמי], באנגלית ובגאורגית

קטגוריה:גאורגיה: ערים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:קאחתי
ליחני

שרידי מצודת ליחני
ליחני (בגאורגית: ლიხნი, באבחזית: Зу́пу, פוּזוּ, ברוסית: Лыхны) הוא כפר בנפת גודאותה שבאבחזיה, רפובליקה בדלנית בצפון-מערב גאורגיה. הכפר ממוקם לאורך המישור הצר שלחוף הים השחור באבחזיה. בגובה של 50 מטר מעל פני הים. ליחני ממוקמת במרחק של 5 ק"מ מהעיר שמהווה את המרכז המנהלתי של הנפה, ואוכלוסייתה מונה כ-15,000 איש (הכפר הגדול באבחזיה).

==היסטוריה==
הכפר שימש כמרכז של המחוז האבחזי ההיסטורי, בזיב בתחילת האלף הראשון לספירה. בשנים 1808-1864 שימשה ליחני כמקום מושבם הרשמי של הנסיכים האבחזים ובירת המחוז. בשנת 1952 נתגלו בליחני ממצאים ארכאולוגיים המיוחסים ליישוב מהמאה ה-14 עד המאה ה-17.

במאי 1978 התאספו 12,000 איש כדי לתמוך בחותמי המכתב שדרשו לאפשר לאבחזיה לפרוש מגאורגיה. ב-18 במרץ 1989 נערכה עצרת לאומית של האבחזים בליחני, בהנהגת הפורום הלאומי של אבחזיה - אג'דגולרה, בשפה האבחזית. על פי ההערכות נע מספר המשתתפים בעצרת 30,000-37,000 איש.

==אתרים היסטוריים==
* האתר החשוב ביותר הוא כנסיית הבתולה מהמאות ה-10-11, שהייתה ידועה בימי הביניים כאחד המונומנטים האדריכליים הגאורגיים-ביזנטיים
* חורבות ארמון דו קומתי ששימש למגורי הנסיכי אבחזיה (המבנה קרס בשנת 1866)
* מצודת אבאנטה מהמאה ה-7 הממוקמת בקצה הכפר על גדת נהר הכיפסטה

==לקריאה נוספת==
* שרוושידזה ל., האנציקלופדיה הגאורגית סובייטית, 1983, כרך 6 עמ' 271.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאורגיה: יישובים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:אבחזיה: יישובים
קטגוריה:הים השחור: יישובים
תתרי גיאורגי (סמל)

תֶתרי גיאורגי (בגאורגית: თეთრი გიორგი, בתרגום לעברית: גיאורגי הלבן), כונה גם "צמינדה גאורגי" (წმინდა გიორგი, בתרגום לעברית: גיאורגי הקדוש), הוא אחד משמותיו של גיאורגי הקדוש, הקדוש הפטרון של גאורגיה, 
בהרי מערב גאורגיה. הרבה אתנוגרפים מציינים כי השם הגיע בירושה מתתרי גיאורגי, 
הלוחם המיתולוגי מהמיתולוגיה הגאורגית. יום גיאורגי הלבן הוא ב-14 באוגוסט, בליל ירח מלא היו מגיעים מכארתלי-קאחתי ומטוש-פשבי-חבסורתי. 

תתרי גיאורגי היה דמות מרכזית בסמל גאורגיה בשנים 1918–1921, 1990-2004, ומשנת 2004. 

סמל גאורגיה
סמל גאורגיה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
קטגוריה:גאורגיה: סמלים לאומיים
קטגוריה:גאורגיה: דת
תתרי גיאורגי (פוליטיקה)

סמל תתרי גאורגי
סמל תתרי גאורגי
תֶתרי גיאורגי (בגאורגית: თეთრი გიორგი) הוא שמו של ארגון לאומי פוליטי שנוסד על ידי גולים גאורגים בשנת 1924 ואשר נקרא על שמו של תתרי גיאורגי - סמל גאורגיה. 

המייסדים והמנהיגים העיקריים של הארגון היו מיכאיל צרתלי, לאו קרסלידזה, שלווה מגלקלידזה, אלכסנדר מנוולישווילי, גריגול רוביכדזה, ויקטור נוזדזה, קליסטרטה סליה ונציגים מפורסמים אחרים של הגולים הפוליטיים הגאורגים. אחת ממטרותיו העיקריות של הארגון הייתה שחרור גאורגיה מעול הכיבוש הסובייטי. במהלך מלחמת העולם השנייה שיתף הארגון פעולה עם הוורמאכט. 

בשנת 1926 נוסדה קבוצת המחתרת הראשונה בטביליסי. באוגוסט 1937 עצר הק.ג.ב. את מנהיג הקבוצה, אגוון גבלדזה (1900-1937), וכן את יתר החברים. 

קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
קטגוריה:גאורגיה: פוליטיקה
קטגוריה:גאורגיה: התקופה הסובייטית
תתרי גיאורגי (מיתולוגיה)

תֶתרי גיאורגי (בגאורגית: თეთრი გიორგი, בתרגום לעברית: גיאורגי הלבן), כונה גם "צמינדה גאורגי" (წმინდა გიორგი, בתרגום לעברית: גיאורגי הקדוש), הוא לוחם מיתולוגי מזוהה בצורות שונות כאל הירח מהמיתולוגיה הגאורגית, וכמקבילה לקופלה אל הסערה או האל השולט במזג האוויר. הוא נערץ בתחילה בקאחתי שבמזרח גאורגיה.

בעידן הנוצרי עבר המיתוס של תתרי גאורגי מהפך והוא זוהה עם גיאורגי הקדוש. האגדה על מות הקדושים של גיאורגי הקדוש. על פי אגדה זו, גיאורגי הקדוש חילק את גופתו ל-360 חלקים ומקדשים נבנו במקומות בהם פוזרו. הרשומות הגאורגיות ומקורות היסטוריים נוספים תיעוד של ייצוגם של חיות הקורבן שנראות כאילו הולכות מרצונן למקדשים המוקדשים לגיאורגי הקדוש לשחיטה.

==קישורים חיצוניים==
*Tuite, K. (2006). [http://www.mapageweb.umontreal.ca/tuitekj/publications/Tuite.Dael2005.pdf The meaning of Dael. Symbolic and spatial associations of the South Caucasian goddess of game animals]. Language, Culture and the Individual. A Tribute to Paul Friedrich, 165-188.
* [https://web.archive.org/web/20070926223439/http://geomythology.gol.ge/Characters.htm#?????? გიორგი], באתר המיתולוגיה הגאורגית

קטגוריה:מיתולוגיה גאורגית
ברונזות בנין

ברונזות בנין (באנגלית: Benin Bronzes) הם אוסף של כ-1,000 לוחות פליז שהובאו בשנת 1897 במהלך מסע עונשין של צבא בריטניה מארמון המלוכה של ממלכת בנין. 200 מאותם לוחות הוענקו על ידי משרד החוץ הבריטי למוזיאון הבריטי בלונדון, ויתרת הלוחות חולקה בין מספר אוספים.

==תיאור הלוחות והשפעה תרבותית==
הבאת הברונזות לבריטניה הביאה לשינוי בתפיסה האירופאית ובהתייחסות האירופאית לאמנות אפריקאית, לשינוי ההשקפה כי מדובר באמנות פרימיטיבית נחותה, ולהערכה של הייחוד האמנותי של היצירות. בשל הטכניקה הנדרשת ליצירת לוחות מורכבים אלה, גברה ההערכה גם לגבי שיטות העבודה האפריקאיות השבטיות.

הלוחות נוצקו, ככל הנראה, במהלך המאה ה-13 (אף שמיעוטם נוצק ככל הנראה במהלך המאה ה-16).

הלוחות מציגים סצנות הכוללות בעלי חיים, דגים ובני אדם, וכן סצנות המתארות את חצר בית המלוכה. הלוחות נוצקו בזוגות (מבחינה ההתרחשויות והסצנות המתוארות בהם) אף שכל לוח נוצר בנפרד, וככל הנראה נועדו לתלייה על קירות ועמודי הארמון.

בשנות ה-50 וה-70 של המאה ה-20 רכשה ניגריה 50 לוחות מהמוזיאון הבריטי, ובמקביל החלה במסע של לחץ ציבורי במטרה להביא להשבת הלוחות לאפריקה, בדומה למאבק הציבורי בעניין שיש אלגין.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20050805082236/http://www.arm.arc.co.uk/CRBBhome.html טענות בעד השבת הברונזה לבנין]
* 

קטגוריה:ניגריה: תרבות
קטגוריה:אפריקה: אמנות
קטגוריה:אוספי המוזיאון הבריטי
קו אונידין

קו אונידין (אנגלית: The Onedin Line) הייתה סדרת טלוויזיה של רשת השידור BBC. יוצר הסדרה היה הסופר והתסריטאי האנגלי סיריל אברהם, שגם כתב את התסריט ל-22 מפרקי הסדרה וכן חמישה ספרים שהתבססו עליה. הקרנת הסדרה החלה ב-15 באוקטובר 1971 והיא הסתיימה ב-26 באוקטובר 1980, כשנה לאחר מותו של אברהם. סך הכל כללה הסדרה 91 פרקים.

הסדרה תיארה את הסיפור הדרמטי של עלייתו, נפילתו ושוב עלייתו של איש צעיר ועני אך מוכשר ושאפתן, שהפך מימאי חסר פרוטה לבעל חברת ספנות גדולה בליברפול במחצית השנייה של המאה ה-19. זאת, למרות אין ספור מכשולים העומדים בדרכו הן במשפחתו הן מחוצה לה.

השחקנים בתפקידים הראשיים היו פיטר גילמור בתפקיד ג'יימס אונידין, אן סטליבראס בתפקיד בתו הלא אטרקטיבית של בעל הספינה אן ובסטר ומיכאל בילינגטון בתפקיד מלח צעיר בשם דניאל פוגרטי.

מוזיקת הנושא המפורסמת של הסדרה על רקע תמונות של ג'יימס אונידין בספינתו נלקחה מיצירה קלאסית ידועה בשם "ספרטקוס" של המלחין אראם חאצ'טוריאן.

==קישורים חיצוניים==

* אלי אשד, [https://www.no-666.com/2005/03/18/לחיי-הספינות-שבדרך-קפיטן-סדרת-קו-אוני/ לחיי הספינות שבדרך קפיטן: סדרת "קו אונידין"], 18 במרץ 2005.

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:סדרות דרמה בריטיות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
Dark Moor

Dark Moor (דארק מור, באנגלית: "בּוּר אפל") היא להקת פאוור מטאל ומטאל סימפוני מספרד.

==היסטוריה==
דארק מור הוקמה בשנת 1994 במדריד ואת אלבום הבכורה שלה Shadowland ("ארץ הצללים"), הקליטה ב-1999. הלהקה החלה להתפרסם בספרד בעקבות מסע הופעות של הלהקה Demons&Wizards (להקתם של הנסי קירש מבליינד גארדיאן וג'ון שפר מאייסד ארת'), מסע הופעות שבו דארק מור הייתה הלהקה התומכת של Demons&Wizards.
לקראת אוגוסט 2000 החלה הלהקה בהכנות לאלבומה השני "The Hall Of The Olden Dreams" (היכל החלומות הישנים), ובאותה שנה הוא שוחרר.
בשנת 2001 הקליטה הלהקה את אלבומה השלישי "The Gates of Oblivion" ("שערי האבדון"), ולאחר שחרור האלבום יצאה הלהקה למסע של 18 הופעות; מסע שבו הלהקה קיבלה ביקורות חיוביות ואהדה רבה מהקהל.
לאחר סיומו של החלק הראשון של מסע ההופעות, עזב את הלהקה הקלידן, רוברט פנייה (Robert Peña), עזיבתו אילצה את הלהקה למצוא קלידן זמני להמשך ההופעות.

באוגוסט 2003 הקליטה הלהקה גרסה אקוסטית לשיריה משני אלבומיה האחרונים, בצירוף רביעיית כלי מיתר. הלהקה הוציאה אלבום שנקרא "Dies Irae" (יום הדין) שבו כלולים שיריה וגרסאות בונוס לקהל המעריצים הקוריאני\יפני.

בעקבות חילוקי דעות לגבי המשך דרכה המוזיקלי של הלהקה עזבו אותה שלושה מחבריה: אליסה מרטין הסולנית, אלברט מארוטו הגיטריסט וחורחה סאאז המתופף, שמאוחר יותר הקימו להקה משלהם.
שני חבריה הנותרים, אנריק גרסיה ואנאן קאדורי, החלו בחיפוש אחר נגנים חדשים, ולאחר מספר אודישנים לעמדת הסולן נבחר אלפרד רומרו. ההרכב החדש כלל גם את אנדי C כמתופף ואת חוזה גרידו כגיטריסט.

האלבום הראשון עם ההרכב החדש ואלבומה הרביעי של הלהקה יצא ב-2003 ונשא את שמה של הלהקה, "Dark Moor".
האלבום החדש נחשב לטוב ביותר שהוציאה דארק מור עד כה, באלבום ניכרת העבודה הנאו-קלאסית של הגיטרות, הוא כבד במעט יותר משאר אלבומי הלהקה, ואיכות הסאונד שלו משופרת.

לאחר יציאתו של האלבום יצאה הלהקה למסע הופעות ברחבי אירופה לצידה של להקת המטאל הסימפוני ההולנדית After Forever.גם במסע ההופעות הזה נחלה הלהקה הצלחה, וקיבלה ביקורות משבחות.
באפריל 2005 שחררה הלהקה את אלבומה החמישי "Beyond The Sea".

שנת 2006 סימנה הרבה תהפוכות בהרכבה של הלהקה, חברים רבים עזבו אותה אך כמה גם חזרו.

בתחילת שנת 2007 שחררה הלהקה את אלבומה המלא השישי הנקרא "Tarot".

==חברי הלהקה==
* אלפרד רומרו (סולן)
* אנריק גרסיה (גיטרה)
* ריקרדו מורנו (גיטרה בס)
* רוברטו קאפה (תופים)

==חברי הלהקה לשעבר==
*אליסה מרטין (סולנית)
*אלברט מארוטו (גיטרה)
*חוזה גארידו (גיטרה)
*רוברטו פנייה (קלידים)
*אנאן קאדורי (בס)
*חורחה סאאז (תופים)
*אנדי C (תופים)
*דניאל פרננדז (גיטרה בס)
==דיסקוגרפיה==
* Shadowland - 1999
* The Hall of the Olden Dreams - 2000
* Gates of Oblivion - 2001
* Dark Moor - 2003
* Beyond the Sea - 2005
* Tarot - 2007
* Autumnal - 2009
* Ancestral Romance - 2010
* Ars Musica - 2013

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות ספרדיות
קטגוריה:להקות פאוור מטאל
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1993
אריק לואי בולס

אריק לואי בולס (באנגלית: Eric Louis Bols; ), מפקדה הראשון, בתקופת פעילותה בארץ ישראל, של הדיוויזיה המוטסת הבריטית השישית אשר תחת פיקודו לקחה חלק בין היתר בקרב על הבליטה והופעלה נגד היישוב בתקופת המאבק להקמת מדינת ישראל.

== ביוגרפיה ==
אריק לואי בולס נולד לגנרל הבריטי ממוצא בלגי לואי ג'ין בולס, מי שהיה ראש המטה של הגנרל אלנבי וזכור בהיסטוריה של ארץ ישראל כמי שהחתים את הנציב העליון הראשון הרברט סמואל, עם כניסתו לתפקידו, על קבלה האומרת כי קיבל מידי הגנרל "ארץ ישראל אחת" ("one Palestine").

התחנך בלנסינג קולג' ולאחר מכן ב. ב-1924 התגייס ל ושרת בין היתר בהונג קונג, שנחאי ובמלטה. בשנת 1940 היה בולס רב-סרן בצבא הבריטי ובמהלך המלחמה הגיע לדרגת גנרל. בשנת 1944 נתמנה למפקד החטיבה ה-185, שהייתה חלק מהדיוויזיה ה-3 בחזית מערב אירופה. ב-8 בדצמבר 1944 נתמנה למפקד הדיוויזיה המוטסת השישית, עוצבת צנחנים שלחמה בנורמנדיה ובפלנדריה.

עם תום מלחמת העולם השנייה, התחדש המאבק של היישוב נגד שלטונות המנדט הבריטי. בספטמבר 1945 הובאה הדיוויזיה השישית לארץ ישראל. הדיוויזיה הובאה ארצה מלכתחילה לחנות בה, בעזה, כחלק מהמערך הצבאי הבריטי במזרח התיכון, אך עם התחדשות מאבקו של היישוב הוטלה עליה משימת המלחמה נגד תנועת המרי העברי, המסגרת המשותפת ל לאצ"ל וללח"י, שפעלה מסוף שנת 1945 ונתפרקה לאחר פיצוץ מלון המלך דוד ב-22 ביולי 1946. בימי קיומה של תנועת המרי העברי בוצעו פעולות רחבות היקף נגד הבריטים והוגברה תנועת ההעפלה. הבריטים הפעילו את חיילי הדיוויזיה השישית בפעולות מקיפות נגד היישוב, הן בימי תנועת המרי העברי והן לאחריהם; השבת השחורה ב-29 ביוני 1946, מבצע כריש (Shark Operation) ב-30 ביולי 1946, שבו הוטל עוצר כללי על העיר תל אביב ובוצעו בה חיפושים ומעצרים (בין היתר נעצר מפקד לח"י יצחק יזרניצקי (שמיר)). הדיוויזיה השישית ביצעה פעולות רבות בכל רחבי הארץ, הטלות עוצר, הצבות מחסומים, חיפושי נשק בקיבוצים ומעצר אנשי המחתרות.

כצנחנים חבשו חיילי הדיוויזיה השישית כומתות אדומות, ובשל כך הדביקו להם אנשי היישוב את הכינוי "כלניות". השיר "כלניות" למלים של נתן אלתרמן וללחן של משה וילנסקי, שהושר באותה עת, שהיה למעשה שיר אהבה לארץ ישראל ולנופה, הפך למעין המנון המאבק בכלניות הבריטיות.

בשיא תקופת המאבק לא נמצא הגנרל בולס בארץ. הוא יצא את הארץ במרץ 1946 וחזר לארץ להמשך מילוי תפקידו כמפקד הדיוויזיה השישית בינואר 1947. בתקופת העדרו מן הארץ מילא, באופן זמני, את תפקיד מפקד הדיוויזיה השישית הגנרל ארצ'יבלד ג'יימס האלקט קסלס שהפעיל את הדיוויזיה בפעולות התוקפניות נגד היישוב. בין היתר פיקד הגנרל קסלס אישית על מבצע "כריש" כנגד תל אביב, העיר העברית הגדולה ביותר באותה עת, שהייתה המרכז התרבותי, המסחרי והביטחוני של היישוב.

בולס שירת כמפקד הדיוויזיה השישית עד ל-19 ביולי 1947, מועד שבו הועבר מאבקו של היישוב לשלב המדיני והגיעה לארץ ועדת החקירה של האו"ם לעניין ארץ ישראל והחל התהליך שבהמשכו קיבלה עצרת האו"ם את תוכנית החלוקה ובהמשכו הוקמה מדינת ישראל. במקומו של בולס כמפקד הדיוויזיה השישית בא הגנרל יו צ'ארלס סטוקוול.

קטגוריה:גנרלים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא בריטים בארץ ישראל
קטגוריה:מסדר האמבט: עמיתים
קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:בוגרי המכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1904
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1985
קייסין קולייב

קייסין שובאייביץ' קולייב (1 בנובמבר 1917 - 4 ביוני 1985) היה משורר וסופר בלקרי נודע.

קולייב נולד ב-Verkhne-Chegemskoye בבלקריה למשפחה בלקרית-טורקית. שירו הראשון פורסם ב-1934. הוא למד במכון הלאומי לתיאטרון במוסקבה ובמכון לספרות. ב-1940 החל ללמד ספרות בעיר נאלצ'יק, אך עד מהרה גויס לצבא האדום כנחת. הוא נפצע קשה בחצי האי קרים בעת שחילץ את ידידו ירחמיאל פלזנשטיין, גיבור ברית המועצות הראשון שעלה לישראל, משדה הקרב.

ב-1944 החליט סטלין להגלות עמים קווקזיים כטורקים הקברדינים והצ'צ'נים ממולדתם לאזורים מרוחקים בברית המועצות בטענה שהם תמכו בגרמנים בזמן שהכוחות שלהם היו בקרבת קווקז. בזמן ביצוע הגירוש קולייב היה בחזית המלחמה. עם סיום המלחמה ושחרורו מהצבא הוא היה יכול להישאר במוסקבה אך החליט לצאת לגלות יחד עם בני עמו למרות שסטלין פטר אותו אישית מכך. הוא חי בקירגיזסטן עד 1957, אז חזר לקווקז עם משפחתו וחי שם עד יומו האחרון.

קולייב כתב יותר ממאה ספרי שירה ופרוזה בטורקית, בלקרית ורוסית. ספריו תורגמו ליותר מ-120 שפות, נדפסו במהדורות רבות וזכו לפופולריות רבה בעיקר בתרגום לספרדית בשנים 1960-1980. 

ספריו Yeşil Masal ("מעשיות ירוקות"), İyi Niyetli Karınca ("הנמלה שנתכוונה לטוב") ו-Sabah Masal ("מעשיות בוקר") נדפסו ביותר מ-5 מיליון עותקים בברית המועצות. הוא זכה בפרס ע"ש מקסים גורקי ב-1966, באות ברית המועצות ב-1974 ובאות לנין ב-1990. הרפובליקה של קברדינו-בלקריה הכירה בו כאמן לאומי.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://goturkey.turizm.gov.tr/BelgeGoster.aspx?17A16AE30572D313679A66406202CCB0E6B60E7BA8893A19 תולדות חייו, ספריו של קולייב ותמונתו], אתר משרד התיירות של טורקיה

קטגוריה:משוררים סובייטים
קטגוריה:משוררים רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1917
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1985
חלקת אלוהים הקטנה (ספר)

חלקת אלוהים הקטנה (באנגלית: God's Little Acre) הוא רומן משנת 1933 שנכתב על ידי ארסקין קולדוול. העלילה מספרת על סכסוך עבודה בבית חרושת, שעלול לגבות את חיי העובד שיעז להוריד את השלטר במפעל וברקע הסופר יוצר את המתח המתגבר תוך עיסוק במשפחה של חקלאים מג'ורג'יה, אובססיביים אחר מין ועושר - אחד מבני המשפחה הוא מי שנבחר להצית את השביתה במפעל על ידי הורדת השלטר. בספר מוצגת דמות נלעגת של איש חוק וביקורת על דרך בחירתם של בעלי תפקידים במערכת החוק. הנושאים המיניים המופיעים ברומן היו כה שנויים במחלוקת, עד שנעשתה פנייה לבית המשפט של מדינת ניו יורק, בדרישה לצנזר אותו. 
בשנת 1958 הרומן עובד לסרט קולנוע באותו השם בהשתתפות ג'ק לורד. באותה שנה גם יצא הספר בעברית, בישראל.

הספר נמכר ברחבי העולם ביותר מ-10 מיליון עותקים.

==נושאים==

==מחלוקת==
הרומן כולל סצנות נועזות, שבתקופת הוצאתו המקורית נתפשו כמיניות מפורשת, הסופר ארסקין קולדוול והוצאת הספרים Viking Press נתבעו בבית המשפט בגין הפצת פורנוגרפיה. קולדוול הגיש תביעה נגדית. יותר מ-60 סופרים, עורכים, ומבקרי ספרות הביעו את תמיכתם בספר, ושופט בית המשפט של מדינת ניו יורק בנג'מין גרינספאן פסק לטובתו. עד היום, החלטתו נחשבת בעלת השפעה משמעותית בהעברת התיקון הראשון לחוקת ארצות הברית, העוסק בחופש הביטוי. 

בשנת 1947, העיר סיינט פול, מינסוטה, אסרה על הפצת הרומן בגין היותו פורנוגרפי.

הספר, שנמכר בלמעלה מ-10 מיליון עותקים, נחשב לאחד הרומנים המצליחים ביותר שפורסמו אי פעם.

==עיבוד קולנועי==

ב-13 באוגוסט 1958 הופץ "חלקת אלוהים הקטנה" - עיבוד של הרומן לסרט קולנוע. את הסרט הפיק סידני הרמון וביים אנתוני מאן, על פי תסריט מאת פילים יורדן ובן מאדוו. בסרט כיכבו רוברט ריאן כטיי וולדן, אלדו ריי כוויל תומפסון, ג'ק לורד כבאק וולדן, טינה לואיס כגריזלדה וולדן ובאדי האקט כפלוטו סווינט. הסרט הופץ על ידי יונייטד ארטיסטס.

==תרגום לעברית==

הספר תורגם לעברית על ידי י. דגון, ויצא לאור בשנת 1949 בהוצאת "הספרייה המודרנית". בינואר 1953 ניתן צו מניעה זמני האוסר את הפצת הספר, עקב טענה להפרת זכות יוצרים. הספר תורגם לעברית פעם נוספת בידי אריה חשביה, ויצא לאור בשנת 1958 בהוצאת "עידית".

==ביטוי==
הביטוי העברי חלקת אלוהים הקטנה - מקורו ברומן, אולם משמעותו, במעבר מהספר לביטוי, השתנתה במידה רבה.

כשהוא מחפש זהב באמצעות חפירה בקרקע שלו, מקדיש בעל הקרקע חלקת אדמה קטנה לאלוהים, חלקה שכל המושג ממנה יוקדש לאלוהים. כשהוא חופר בורות בקרקע שלו, אך ללא תוצאות, אף שהוא משוכנע שיש זהב באדמתו, אולם אינו יודע איפה וחושש כל הזמן, שמא הזהב נמצא דווקא בחלקה שהקדיש לאלוהים, לכן מפעם לפעם הוא מחליף את החלקה בחלקה אחרת, כדי שיוכל לחפור בחלקה.

הביטוי העברי, המופיע בדרך כלל בצורה "חלקת אלוהים הקטנה שלי", מתאר נכס היקר מאוד ללב בעליו, מעין חלקה שאלוהים העניק לו.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:צנזורה בארצות הברית
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:ספרי 1933
קטגוריה:ספרים שצונזרו
אבנאא אלבלד

אבנאא אלבלד (בערבית: ابناء البلد; "בני הארץ", מכונה גם "בני הכפר") היא תנועה ערבית הפועלת בישראל בעיקר בקרב ערבים ישראלים, כשבשורותיה גם מספר יהודים. התנועה הוקמה בשנת 1969 אך התפרסמה בקרב הציבור הרחב לאחר אירועי יום האדמה בשנת 1976.

התנועה מגדירה עצמה כ"תנועה פלסטינית בתוך תחומי הקו הירוק" הקוראת לזכות השיבה לכלל הפליטים הפלסטינים, סיום "הכיבוש הישראלי" בארץ ישראל וכינון מדינה ערבית, חילונית ודמוקרטית בכל שטחי המנדט הבריטי בארץ ישראל ("פלסטין ההיסטורית"). התנועה קוראת ופועלת להחרמה אקטיבית של הבחירות לכנסת.

התנועה היא ממייסדי ותומכי מפלגת בל"ד והיא מזדהה עם המאבק הפלסטיני ופעיליה מפגינים רבות עם דגלי פלסטין בהפגנות נגד ישראל.

==הרשעת בכירים בתנועה==
ב-7 בפברואר 2004 נעצרו ארבעה בכירים בתנועה עקב חשד שהעבירו לפעילי פת"ח בג'נין הנחיות להרכבת מטעני חבלה ורקטות בעקבות הוראה של סוכן חזבאללה. בית המשפט המחוזי בחיפה גזר על מוחמד כנאענה מאסר של שנתיים וחצי בגין יצירת קשר עם סוכן זר, ואילו על אחיו חוסאם נגזרו עשר וחצי שנות מאסר על סיוע לאויב. בנובמבר 2005, בעקבות ערעור של הפרקליטות, החליט בית המשפט להאריך את עונשו של כנאענה בשנתיים נוספות. התנועה טענה בתגובה כי זהו חלק מהרדיפות הפוליטיות נגדה ונגד ערביי ישראל בכלל.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערביי ישראל: ארגונים
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני: ארגונים ישראליים
קטגוריה:התנגדות לציונות
קולורדו הקטן

נהר קולורדו הקטן - בצבע ירקרק, {{ש}} נהר קולורדו ויתר הפלגים שלו - בצבע תכלת

קולורדו הקטן (באנגלית: Little Colorado River) הוא נהר הזורם בשטח מדינת אריזונה שבארצות הברית, ונשפך לנהר קולורדו. אורכו כ-507 ק"מ.

תחילת מסלולו במזרח אריזונה, באזור הדרום-מזרחי של "ארץ האפאצ'ים", והוא זורם צפונה דרך מספר גאיות עמוקים. אגן הניקוז של נהר קולורדו הקטן מנקז חלק נכבד מצפון-מזרח אריזונה וחלק מהקצה המערבי של מדינת ניו מקסיקו, אזור חצי-יבש בן אלפיים קמ"ר בערך. הגובה הממוצע של האגן נע בין 1,200 מטרים בצפון ו-2,600 מטרים בדרום, עם פסגות מעל ל-3,000 מטרים בהרים הלבנים.

נהר קולורדו הקטן נשפך לנהר קולורדו בגרנד קניון. הוא מזרים כ-150 מ"ק לשנייה, והוא אחד היובלים הגדולים של נהר קולורדו. 

סכר שהוקם על הנהר נועד לצורכי השקיית אזור העיירה סנט ג'ון באריזונה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אריזונה: נהרות
קטגוריה:יובלי הקולורדו
פירוק נשק גרעיני

ראשי הנפץ הגרעיניים של ארצות הברית וברית המועצות/רוסיה]]
פירוק נשק גרעיני הוא תהליך של צמצום מלאי הנשק הגרעיני הקיים בעולם, המושג לרוב תוך שימוש בדיפלומטיה והסכמים בינלאומיים.

מצדדי פירוק הנשק הגרעיני טוענים כי הוא יפחית את הסיכוי להתרחשות מלחמה גרעינית, במיוחד כתוצאה מטעות. מתנגדי פירוק הנשק הגרעיני טוענים כי מעשה כזה יפחית את גורם ההרתעה, גורם אשר מנע פריצת מלחמה גרעינית, מאז מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
התנועה לפירוק הנשק הגרעיני קיבלה ביטויים שונים במדינות שונות. בארצות הברית, שם נוצרו כלי הנשק הגרעיניים הראשונים בעולם, היו לתנועה תומכים בולטים בשנים הראשונות של המלחמה הקרה, אשר טענו כי בעזרת ארגון בינלאומי ניתן לאכוף איסור על יצירת כלי נשק גרעיניים. בשנות השישים קמה בארצות הברית תנועה עממית חזקה יותר נגד הנשק הגרעיני, פעולות התנועה התמקדו בנשורת הגרעינית כתוצאה מניסויים בנשק גרעיני. לאחר חתימת האמנה על איסור חלקי על ניסויים גרעיניים, אשר כללה איסור על ניסויי פיצוץ אטומי באטמוספירה החל מיום 10 באוקטובר 1963, הייתה רגיעת מה בפעילות הציבורית נגד פיתוח כלי נשק גרעיניים. בשנות השמונים שוב החלה להישמע הקריאה העממית נגד פיתוח כלי נשק גרעיניים, לאור קריאתו של הנשיא רונלד רייגן להמשיך בפיתוח כלי נשק אלה. עם תום המלחמה הקרה, בשנות התשעים, גוועה שוב תנועת ההתנגדות לכלי נשק גרעיניים.

בברית המועצות היו הקולות נגד הפצת נשק גרעיני מעטים וחלשים. בין הבולטים בהשמעת קולם נגד הנשק הגרעיני היה אנדריי סחרוב.

דרום אפריקה בשלטון האפרטהייד הייתה המדינה היחידה בעולם כולו אשר התפרקה באופן פומבי ממאגר כלי הנשק הגרעיניים שלה. לדרום אפריקה היה מאגר של כשישה כלי נשק גרעיניים בתקופת שנות השמונים, אך הם פורקו בתחילת שנות התשעים, לפי דיווחים שונים ישראל סִיעָה לדרום אפריקה בפיתוח הנשק הגרעיני שלו.

לאחר התפרקות ברית המועצות מצאו עצמן מספר רפובליקות סובייטיות לשעבר (בלארוס, אוקראינה וקזחסטן) מחזיקות בכלי נשק גרעיניים סובייטיים, אך הן העבירו את כלי הנשק לרשות רוסיה. יחד עם זאת, קיים דיווח כי עקב טעות פקידותית נותרו ברשות אוקראינה מספר טילים גרעיניים.

== שימוש בתוצרי הפירוק ==
ברוב המקרים משתמשים בחומר הפעיל מהנשק המפורק בהפקת חשמל באמצעות אנרגיה גרעינית.<ref></ref>

==הערכה באשר למדינות שבהן נשק גרעיני==
המדינות הבאות הודו, נכון לשנת 2006, בהחזקת נשק גרעיני, בין באופן מפורש ובין במשתמע, על ידי ביצוע ניסוי בפיצוץ גרעיני: ארצות הברית, רוסיה, בריטניה, צרפת, סין, הודו, פקיסטן, קוריאה הצפונית.

על פי דיווחים מסוימים, גם בידי מדינת ישראל נשק גרעיני, למרות שמעולם לא הודתה בזאת. באיראן פועלת כעת תוכנית מחקר גרעיני העלולה להביא אותה, לדעת מומחים, ליכולת פיתוח נשק גרעיני בעתיד. בשנת 2003 הכריזו גורמי ממשלה בערב הסעודית כי המדינה שוקלת לפתח נשק גרעיני משלה, אולם הכחישו כי המדינה כבר נקטה צעדים מעשיים כלשהם בכיוון זה.

==ראו גם==
* הסכם פירוק נשק גרעיני לטווח בינוני
* סטארט החדש
* תוכנית הגרעין של ישראל
* תוכנית הגרעין האיראנית
* האמנה למניעת הפצת נשק גרעיני
* צוטומו ימאגוצ'י

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.cndpindia.org/ קואליציה של למעלה מ-200 ארגונים לפירוק הנשק הגרעיני]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשק גרעיני
קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
קטגוריה:בקרת נשק
לואי ג'ין בולס

הגנרל לואי ג'ין בולס
לואי ג'ין בולס (באנגלית: Louis Jean Bols; 23 בנובמבר 1867 – 13 בספטמבר 1930) היה גנרל בריטי, ראש המטה של הגנרל אדמונד אלנבי במלחמת העולם הראשונה בחזיתות אירופה וארץ ישראל ואיש הממשל הצבאי הבריטי בארץ ישראל עד כינון המנדט הבריטי.

==ביוגרפיה==
לואי ג'ין (ז'אן) בולס נולד לדיפלומט בלגי. בפרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 שירת בולס כמפקד גדוד ונשלח להילחם בחזית המערבית. בנובמבר אותה שנה הוא נפצע ונלקח בשבי על ידי הגרמנים. תוך זמן קצר הצליח בולס להימלט מן השבי ומונה לראש המטה של הגנרל אלנבי.

בשנת 1917 נכשלה הארמייה השלישית בפיקודו של אלנבי בהתקפה על העיר אראס בצרפת. בעקבות הכישלון בקרב אראס הועבר אלנבי מתפקידו בחזית אירופה ונשלח לחזית המזרח התיכון, בה זכה לניצחונות ולתהילה. עם עזיבת אלנבי נתמנה בולס כמפקד אוגדה תחת פיקודו של פילדמרשל הרברט פלומר, לימים הנציב העליון השני של ארץ ישראל בתקופת המנדט הבריטי. בולס ואוגדתו נטלו חלק בהתקפה המוצלחת של פלומר על העיר מסינס שבבלגיה ביוני 1917.

זמן לא רב לאחר מכן הוצב בולס לשרת תחת פיקודו של אלנבי, כראש מטהו ונלווה אליו בניצחונותיו הגדולים ובכיבוש ארץ ישראל וירושלים מידי הכוחות של האימפריה העות'מאנית.

מכיבוש הארץ על ידי הבריטים בדצמבר 1917 ועד כינון המנדט הבריטי בשנת 1920 שימש בולס כאיש הממשל הצבאי הבריטי בארץ ישראל תחת מנהלת שטחי האויב הכבושים. מדצמבר 1919 ועד יולי 1920 שימש בולס כקצין המנהלה הראשי (Chief Administrator of Palestine) – המושל הצבאי של מנהלת שטחי האויב הכבושים – דרום, לימים פלשתינה-א"י הכפוף למפקד העליון בקהיר, אלנבי ואז הגיע לארץ הנציב העליון (High Commissioner of Palestine) הראשון הרברט סמואל, הממשל הצבאי הוחלף בשלטון האזרחי של המנדט הבריטי ובולס סיים את תפקידו.

בתולדות ארץ ישראל ייזכר בולס כמי שהחתים את הנציב העליון הראשון הרברט סמואל, בהכנסו לתפקידו, על קבלה בה נכתב באנגלית:

<div class="mw-content-ltr">Received from Major-General Sir Louis J. Bols K.C.B.—One Palestine, complete</div>

ובתרגום לעברית:
"נתקבלה מאת הגנרל סיר לואי בולס (ראשי תבות תואריו באנגלית), "פלשתינה שלמה"

הנציב העליון הוסיף ליד חתימתו על הקבלה את ראשי התבות E&O.E, שמשמעותן Errors and Omissions Expected, בדומה לאימרה העברית "טעות - לעולם חוזר".

בנו של בולס היה הגנרל אריק לואי בולס, מי שבין השנים 1945 ל-1947 עמד בראש דיוויזיית הצנחנים, שחייליה כונו על ידי אנשי היישוב "הכלניות", שהופעלה נגד היישוב בתקופת המאבק להקמת מדינת ישראל.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי צבא בריטים בארץ ישראל
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירים מפקדים
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר השמש העולה
קטגוריה:אנגלים ממוצא בלגי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1867
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1930
ארטיום מילבסקי

ארטיום וולודימירוביץ' מילבסקי (באוקראינית: Артем Володимирович Мілевський) (נולד ב-12 בינואר 1985 במינסק, ברית המועצות) הוא כדורגלן עבר אוקראיני ממוצא בלארוסי ששיחק בעמדת החלוץ
== קריירה ==
מילבסקי התאמן באקדמיית הכדורגל של ניקולאי וולקוב במינסק. בשנת 2000 שיחק כמה משחקים בנבחרת הצעירה של בלארוס. בסוף אותה שנה עבר עם משפחתו לאוקראינה, שם התאמן תקופה קצרה באקדמיית הכדורגל של פבל יאקובנקו, עד שחתם בקבוצת הכדורגל בוריספן קייב. בשנת 2002 עבר לקבוצת דינמו קייב מקבוצת בוריספן וכבש את שערו הראשון כבר במשחקו הראשון במועדון. מאז הוא שחקנה של הקבוצה ומכונה "אנדריי שבצ'נקו" החדש. באותה שנה קיבל את האזרחות האוקראינית.

החל מ-2006 משחק מילבסקי בנבחרת אוקראינה. הוא שותף במונדיאל 2006 בגרמניה והיה אחד משלושת השחקנים שכבשו את הפנדלים בניצחון 0:3 על בדו-קרב בעיטות העונשין בשמינית הגמר. נבחרתו הגיעה לשלב רבע הגמר שם הפסידה ל, אלופת העולם המיועדת.

==תארים==
===קבוצתיים===
* אליפות אוקראינה: 2004, 2007, 2009
* הגביע האוקראיני: 2003, 2005, 2006, 2007
* הסופר קאפ האוקראיני: 2006, 2009, 2011
* הגביע הבלארוסי – 2018
* אליפות בלארוס – 2019
* מקום שני באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 – 2006.
* מקום שלישי באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 – 2004

===אישיים===
* כדורגלן השנה באוקראינה: 2009.
* מלך השערים של הליגה האוקראינית: 2009/2010

==קישורים חיצוניים==

* [http://fcdynamo.kiev.ua/en/dynamo/players/?player=41 דף השחקן] באתר דינמו קייב

קטגוריה:כדורגלנים בלארוסים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:חלוצי כדורגל בלארוסים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:מינסק: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני גזיאנטפספור
קטגוריה:כדורגלני היידוק ספליט
קטגוריה:כדורגלני ספליט
קטגוריה:כדורגלני קונקורדיה קיאז'נה
קטגוריה:כדורגלני טוסנו
קטגוריה:כדורגלני דינמו ברסט
קטגוריה:כדורגלני קישווארדה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באוקראינה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:בלארוסים שנולדו ב-1985
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1985
סימפוזיון (להקה)

סימפוזיון הייתה להקת רוק מתקדם ישראלית שנוסדה בשנת 2000 על ידי שני המלחינים אריק חייט ואלעד אברהם.

סימפוזיון הוציאה לשוק את אלבום הבכורה "קונדבופר" (Kundabuffer) בינואר 2006. האלבום זכה לתהודה בינלאומית. בספטמבר 2006 האלבום יצא במהדורה שנייה בחברת התקליטים הקנדית יוניקורן דיגיטל (Unicorn Digital).

==חברי הלהקה==
* אריק חייט - הלחנה, קלידים, שירה, חלילית
* אורי בן-צבי - גיטרות
* דן קרפמן - גיטרה בס, שירה
* בוריס זילברשטיין - תופים
* ארז קריאל - גיטרות, חלילית, שירה

אלעד אברהם פרש מההרכב עם סיום העבודה על אלבום הבכורה כדי להתמקד בלימודי מוזיקה. אריק חייט התאבד ב-27 בדצמבר 2008.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות רוק מתקדם ישראליות
מטרופולין (להקה)

מטרופולין היא להקת סינת'-פופ ישראלית שהוקמה בשנת 2005 על ידי מפיק המוזיקה עופר מאירי.

==היסטוריה==
"מטרופולין" החלה דרכה כפרויקט אולפן מוזיקלי בהפקתו של עופר מאירי, שקיבץ סביבו אמנים אורחים רבים.

אלבום הבכורה של הפרויקט, "מטרופולין", יצא בשנת 2005, בהשתתפות אפרת גוש, ברק גביזון ("מלכת הפלקט"), דנה ברגר, שרונה נסטוביץ', אמילי קרפל, קרני פוסטל, קרן מלכה, רוני אלטר ומאיה מאירי. מהאלבום יצאו הסינגלים "חזירים", "לא אומרת כלום", "לישון בלי לחלום" ו"מלאכים". לכבוד מצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ חידשה הלהקה את שירו של שלום חנוך "בלי לומר מילה", שצורף למהדורות המאוחרות יותר של האלבום ויצא גם הוא כסינגל. האלבום זכה להצלחה רבה ונמכרו ממנו כ-30,000 עותקים. בפברואר 2006 זכה האלבום בתואר "אלבום השנה" בטקס פרסי עמ"י של ערוץ 24. הצלחת האלבום וההופעות שבעקבותיו, הפכו את הפרויקט ללהקה.

בפברואר 2006 הוענק למאירי פרס הישג השנה למעבד על שם מרדכי זעירא מטעם אקו"ם, על העיבודים בפרויקט "מטרופולין". מנימוקי השופטים:
:"עופר פועל ויוצר כבר שנים רבות בתעשיית המוזיקה המקומית בארץ. כמעבד וכמפיק מוזיקלי הוא שותף לאלבומים רבים. השנה, הוא הוציא לאור את הפרויקט האישי הראשון שלו, מטרופולין. בפרויקט זה עופר גם כתב והלחין את מרבית השירים. עופר מבין גדול בסאונד, מבין בשירים, ניחן בטוב טעם ויש לו את היכולת לקחת שיר ולתת לו את הצבע וה"וייב" הכי מיוחד ועדכני. במטרופולין הוא יצר אווירה מוזיקלית אורבאנית ואפלולית משהו בשילוב מוזיקאים נוספים שתרמו מצבעם שלהם. מטרופולין הוא ללא ספק אחד הפרויקטים המיוחדים שיצאו השנה וללא ספק המעבד הכי טוב שלנו השנה."

ב-23 באוגוסט 2007 יצא האלבום השני של הלהקה, "הסליל", העוסק בין השאר במדע בדיוני. ההרכב כולל את מאירי, ברק גביזון, דנה עדיני, אפרת גוש, רוני אלטר, ונגנים קבועים: אמיתי אשר, מיכאל פרוסט ותומר צדקיהו. מתארחים באלבום אביב גפן, ארקדי דוכין ועברי לידר. מהאלבום יצאו הסינגלים "אל תלכי", עם מאירי וגביזון כסולנים, "אין לי מקום", בביצועה של עדיני, "אחת שתיים שלוש" בביצועו של ארקדי דוכין שגם השתתף בכתיבת השיר ו"חוזר אלי" ששר עברי לידר. הופעת ההרצה עם שירי האלבום החדש התקיימה במועדון הזאפה ב-25 ביולי.

בדצמבר 2012 יצא אלבומו השלישי של ההרכב, שנקרא "השלישי". הסינגלים שקדמו ליציאת האלבום היו "אתה גומר אותי" עם הזמרת צליל דנין, "ישר ללב", שבו שר מיכה שטרית, ו"תעשה לי טוב" ששרה דנה עדיני. על המשתתפים הנוספים באלבום נמנים ברי סחרוף, להקת מוניקה סקס, אפרת גוש וריף כהן.

בינואר 2022 יצא הסינגל "כל הזמן זז"<ref></ref> בהשתתפות מיכאל סוויסה, אפרת גוש ודנה עדיני.

==חברי ההרכב 2013==
*עופר מאירי (שירה, קלידים)
*ברק גביזון (שירה, גיטרות)
*דנה עדיני (שירה)
*אפרת גוש (שירה)
*צליל דנין (שירה)
*מאיה מאירי (שירה)
*יהל דורון (גיטרות)
*מיכאל פרוסט (גיטרה בס)
*תומר צדקיהו (תופים)

==דיסקוגרפיה==
*"מטרופולין" - 2005 (הליקון) - זהב (30,000 עותקים)
*"הסליל" - 2007 (הליקון)
* "השלישי" - 2012 (הליקון)

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.youtube.com/watch?v=7i3OBqGpoPc מטרופולין - מלאכים], ערוץ היוטיוב הרשמי של הליקון
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות סינת'-פופ
קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי ישראליות
קטגוריה:הרכבים מוזיקליים מתל אביב
רפאל ויס

רפאל חיים "רפי" ויס (30 בספטמבר 1940 – 26 באוקטובר 1974; כ"ז באלול ה'ת"ש – י' בחשוון ה'תשל"ה) היה חוקר לשון עברית ומקרא ישראלי, בנו של חוקר המקרא מאיר וייס.

==ביוגרפיה==
רפאל חיים ויס נולד למאיר ולאה וייס בדברצן, הונגריה, שם כיהן אביו ברבנות. בהיותו בן ארבע הובא עם הוריו למחנה הריכוז ברגן-בלזן ומשם לשווייץ במסגרת ההסכם שחתמו ישראל קסטנר ואנשי ועד העזרה וההצלה עם אדולף אייכמן. ב-2 בספטמבר 1945 (כ"ז באלול ה'תש"ה, יום הולדתו החמישי) עלה עם משפחתו לארץ ישראל.

סיים את לימודיו בבית הספר "מעלה" בירושלים בשנת 1958 וקיבל פטור משירות צבאי בצה"ל מסיבות בריאותיות. בשנה זו החל בלימודי מקרא ולשון עברית באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנת 1963 סיים בהצטיינות את לימודיו לתואר ראשון בשני המקצועות. בשנת 1968 סיים בהצטיינות את לימודיו לתואר שני במקרא. על עבודת הגמר שלו לתואר השני, "חילופי שרשים נרדפים בין נוסחת המסורה והנוסחה השומרונית של התורה" זכה בפרס בן צבי (ה'תשכ"ח 1968). בשנת 1974 קיבל תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית, על חיבורו אודות התרגום הארמי לספר איוב.

בד בבד עם לימודיו שימש כספרן בספריות האוניברסיטה העברית בין השנים 1961–1967 ואף לימד מקרא בבית הספר האוניברסיטאי להשתלמות מורים בת"א (ה'תשכ"ה - ה'תשל"א) ובמכון האוניברסיטאי בחיפה (ה'תשכ"ו - ה'תשכ"ט).

החל משנת ה'תש"ל החל ללמד בחוג למקרא של אוניברסיטת תל אביב עד לשנת ה'תשל"ג, שנה בה נשא דברים בקונגרס העולמי השישי למדעי היהדות. בשנת ה'תשל"ד לימד באוניברסיטה העברית מספר חודשים כמרצה מן החוץ ובשנת ה'תשל"ה מונה כמרצה מן המניין באוניברסיטת תל אביב.

נפטר בי' בחשוון ה'תשל"ה, 26 באוקטובר 1974 בירושלים, ונטמן בבית הקברות בהר הזיתים.

על שמו קרויה כיכר רפאל ויס בשכונת רחביה בירושלים.

== ספרים ==
* התרגום הארמי לספר איוב, ירושלים תשל"ד
* משוט במקרא: סוגיות מקראיות, המקרא בקומראן, החומש השומרוני, א. רובינשטין תשל"ו
* מחקרי מקרא: בחינות נוסח ולשון, הוצאת מאגנס, תשמ"א
* בשוט לשון: מחדשים, חידושים, שימושים, שיבושים, קריית ספר 1982

== קישורים חיצוניים ==
* 
* רפאל ויס, [http://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/mahanaim/al-sefer-2.htm על ספר יונה] (מחניים ס'), אתר דעת
* 

קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז ברגן-בלזן
קטגוריה:בלשנים ולשונאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס יצחק בן-צבי
קטגוריה:חוקרי השפה העברית
קטגוריה:חוקרי מקרא ישראלים
קטגוריה:דברצן: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:ניצולי רכבת ההצלה של קסטנר
קטגוריה:ספרנים ומידענים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
רזבן ראץ

רזבן דינקה ראץ (נולד ב-26 במאי 1981 בסלטינה, רומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק כמגן שמאלי.

==קריירה==
===מועדונים===
ראץ החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת ראפיד בוקרשט בליגת העל הרומנית, בשנת 1997. אחרי ששיחק שש עונות בראפיד בוקרשט, המועדון שחטאר דונצק הביע בו עניין בשנת 2003 והוא הצטרף לשורותיו. הוא נחשב לאחד השחקנים החשובים ביותר בסגל הקבוצה. בעונת זכה עם קבוצתו בגביע אופ"א, לאחר שבישל את השער הראשון במשחק הגמר בו ניצחה שחטאר 2-1 את ורדר ברמן בהארכה.

ביוני 2013 חתם ראץ בווסטהאם יונייטד מהפרמייר ליג. ב-13 בפברואר 2014 חתם בקבוצה הספרדית ראיו ואיקאנו מהלה ליגה. בקיץ 2014 הצטרף לפאוק סלוניקי היוונית. ב-19 באוגוסט 2015 חזר לראיו ואיקאנו.

===נבחרת===
החל משנת 2002 הוא השתייך לסגל הנבחרת הרומנית. בשנת 2008 הוא היה בהרכב הראשון בתחרות יורו 2008. היה לו חלק בהשגת התיקו 0-0 עם הפיינליסטית צרפת והתיקו 1-1 עם אלופת העולם איטליה ב"בית המוות" של התחרות. אף על פי כן, חלקו בטורניר הסתיים אחרי שנבחרתו הודחה בהפסד 2-0 להולנד.

==תארים==
;ראפיד בוקרשט
* הגביע הרומני: 
* הסופר קאפ הרומני: 

;שחטאר דונצק
* גביע אופ"א: 
* אליפות אוקראינה (7): , , , , , , 
* הגביע האוקראיני (5): , , , , 
* הסופר קאפ האוקראיני (3): , , 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1981
קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:מגני כדורגל רומנים
קטגוריה:כדורגלני ראפיד בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני שחטאר דונצק
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ראיו ואיקאנו
קטגוריה:כדורגלני פאוק סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016