OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שלמה בידרמן (פילוסוף)

שלמה בידרמן (נולד ב-1947) הוא פילוסוף ישראלי, פרופסור אֶמֶרִיטוּס לפילוסופיה המתמחה בפילוסופיה הודית, פילוסופיה של הדת ובפילוסופיה השוואתית, לשעבר דיקן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת תל אביב, לשעבר נשיא המכללה האקדמית תל אביב-יפו.

==קורות חיים==
פרופ' בידרמן לימד במשך שנים רבות בחוג לפילוסופיה של אוניברסיטת תל אביב, והוא פרופסור אמריטוס באוניברסיטה זו.

בשנת 2015 התמנה פרופ' בידרמן לנשיא האקדמית תל אביב יפו. בינואר 2018 הוא נבחר ליו"ר ועד ראשי המכללות האקדמיות הציבוריות. בשנת 2020 סיים את תפקידו כנשיא המכללה. כנשיא המכללה, פרופ' בידרמן הוביל וקידם את פרויקט הקמת מעונות הסטודנטים במכללה. כהונתו הייתה שנויה במחלוקת.<ref></ref>

בנו הוא ד"ר שי בידרמן, מומחה לפילוסופיה של הקולנוע ולפילוסופיה בקולנוע ובטלוויזיה. מרצה בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב, בבית הספר סם שפיגל לקולנוע וטלוויזיה ובמכללה האקדמית בית ברל, המדרשה לאמנות, המחלקה לקולנוע.

==ספריו==
*פילוסופיה הודית - קווי יסוד, אוניברסיטה משודרת, הוצאת משרד הביטחון, 1980
*ראשית הבודהיזם, אוניברסיטה משודרת, הוצאת משרד הביטחון, 1995
*מסעות פילוסופיים - הודו והמערב, הוצאת ידיעות אחרונות, 2004
*תשוקה יחד עם רינה לזר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007
<div class="mw-content-ltr">

*Philosophy West, Philosophy East (with B.A. Scharfstein - General Editor)
**I. Basil Blackwell, Oxford, 1978
**II. Oxford University Press, New York, 1979
**III. פילוסופיה במזרח ופילוסופיה במערב - בן עמי שרפשטיין, שלמה בידרמן, דן דאור, יואל הופמן. יחדיו, 1978
*Knowledge and Scripture: An Essay in Religious Epistemology Numen Series), E.J. Brill, Leiden, 1995
*Crossing Horizons: World, Self, and Language in Indian and Western Thought, Columbia University Press, New York, 2008
</div>

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.tau.ac.il/profile/biderman דף מרצה] באתר אוניברסיטת תל אביב.
*[http://varam.org.il/items/27-פרופ-שלמה-בידרמ.aspx אתר ועד ראשי המכללות האקדמיות הציבוריות]
*ד"ר יוסי זיו, [http://thinkil.co.il/texts/m068p046-057/ בין מזרח למערב] ריאיון עם שלמה בידרמן באתר כתב העת מחשבות, 1996
*
*
*
*
*[https://www.youtube.com/watch?v=_WPBbpOWXak פרופ' שלמה בידרמן: מקומו של עולם] באתר יוטיוב 
*[https://www.youtube.com/watch?v=FeuR4drjX54 פרופ' שלמה בידרמן: גילוי וכיסוי במציאות] באתר יוטיוב 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילוסופים ישראלים
קטגוריה:פילוסופים של הדת
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: פילוסופיה
קטגוריה:הודו: דת ופילוסופיה
קטגוריה:נשיאי מכללות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
סיימון לנגטון

סיימון לנגטון (באנגלית: Simon Langton; נולד ב-5 בנובמבר 1941) הוא במאי ומפיק טלוויזיה אנגלי.

==ביוגרפיה==
לנגטון נולד באמרשם שבבקינגהאמשייר. הוא בנו של השחקן דייוויד לנגטון שגילם את דמותו של ריצ'רד בלמי בסדרת הדרמה "על אדונים ומשרתים".

אחרי שביים מספר סדרות דרמה בטלוויזיה ומיני-סדרות במהלך שנות השבעים של המאה העשרים, עיבד לנגטון את הרומן "כל אנשי סמיילי" מאת ג'ון לה קארה והיה מועמד עליו לפרס באפט"א לטלוויזיה בבריטניה, ולפרס אמי בארצות הברית. ב-1989 זכה בפרס באפט"א על הסדרה "אהבת אם" בכיכובה של דיאנה ריג.

לנגטון ידוע בעיקר מבימוי המיני-סדרה "גאווה ודעה קדומה" בכיכובם של קולין פירת' וג'ניפר אילי משנת 1995, עליו היה מועמד שוב לפרס באפט"א.

לנגטון ממשיך לביים דרמות טלוויזיוניות בריטיות בין השאר ביים פרקים בסדרות "רוזמרי ות'יים" ו"רציחות במידסומר".

==פילמוגרפיה==
* (1976) The Widowing of Mrs Holroyd - סרט טלוויזיה
* (1977) Supernatural - מיני-סדרה
* תרז ראקן (1980) Thérèse Raquin - מיני-סדרה
* כל אנשי סמיילי (1982) Smiley's People - מיני-סדרה
* (1984) Act of Passion - סרט טלוויזיה
* אנה קארנינה (1985) Anna Karenina - סרט טלוויזיה
* שריקה ברוח (1986) The Whistle Blower - סרט קולנוע
* קזנובה (1987) Casanova - סרט טלוויזיה
* (1987) Laguna Heat - סרט טלוויזיה
* אהבת אם (1989) Mother Love - מיני-סדרה
* שביל הגחלים (1994) The Cinder Path - מיני-סדרה
* גאווה ודעה קדומה (1995) Pride and Prejudice - מיני-סדרה
* (1997) Forbidden Territory: Stanley's Search for Livingstone - סרט טלוויזיה
* (1999) Nancherrow
* The Scarlet Pimpernel (2000)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי קולנוע בריטים
קטגוריה:במאי טלוויזיה בריטים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1941
נאג'מידין ג'אלולוב

נאג'מידין ג'אלולוב (ברוסית: Наджмуддин Камолитдинович Джалолов; 1 באפריל 1972 – 14 בספטמבר 2009), המכונה גם אבו יחיא מוחמד פתיח, היה מנהיג של ארגון הטרור ג'מאעת אל-ג'יהאד אל-אלסלאמי (איחוד הג'יהאד האסלאמי), ארגון מליטנטי המזוהה עם אל-קאעידה הפועל במרכז אסיה, רוסיה ומערב אירופה.

== בתחילת החיים ==
ג'אלולוב נולד בחרטום, אנדיז'ן, שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוזבקית, (כיום אוזבקיסטן).

בשנת 1997 הוא עבר לצ'צ'ניה. הוא עבר אימוני מיקוש, וחומרי נפץ במחנות "אל-קאעידה" והשתתף במבצעים באפגניסטן ובפקיסטן בצד הטליבאן.

== מוות ==
ג'אלולוב נהרג בתקיפת מל"ט "predetor" אמריקאי בפקיסטן ב-14 בספטמבר 2009.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי ארגוני טרור אסלאמי
קטגוריה:אוזבקים
קטגוריה:אוזבקים שנולדו ב-1972
קטגוריה:נפטרים ב-2009
מקס לבקוביץ

מקס לבקוביץ (1901–1971) היה רופא פנימי, מנהל בית חולים עפולה (1934-1941), מנהל מחלקה פנימית בבית חולים עפולה, פרופסור לרפואה פנימית, בבית ספר לרפואה אוניברסיטת תל אביב, מנהל מחלקה פנימית א' בבית החולים בילינסון (1950-1979)

==ביוגרפיה==

לבקוביץ נולד בשנת תרס"א (1901) בגרמניה. למד רפואה באוניברסיטת ברלין, אוניברסיטת מינכן ואוניברסיטת פרייבורג. 

משנת 1924 עבד לבקוביץ בבית-החולים מואביט בברלין. 

כרופא ראשי, ארגן לבקוביץ מרפאות מרכזיות למחלות מחזור הדם, לשחפת ולאלרגיה. במשך עבודתו נשלח להשתלמות לדנמרק ולהולנד.

בין השנים 1928–1931 מונה לבקוביץ למזכיר הכינוס הגרמני של האינטרניסטים (רופאים פנימיים) בויסבאדן.

לבקוביץ התחתן עם יוטה לבית סימסון, אשר הייתה רופאה כללית, (1902-1982).

באפריל 1933 נעצר לבקוביץ על ידי השלטונות הנאצים, כחשוד בקומוניזם. שוחרר בעזרת אחד ממטופליו (נאצי), ומיד עלה עם רעייתו לארץ ישראל.

==רופא בכיר בארץ ישראל==
בין השנים 1934–1941 ניהל לבקוביץ את בית החולים המרכזי בעפולה, במקביל כיהן כמנהל מחלקה פנימית, וניהל את המחוז של קופת חולים כללית. 

בין השנים 1941–1945 ניהל לבקוביץ את המרפאה המרכזית של קופת-חולים ההסתדרותית בתל אביב, (מרפאת זמנהוף). בנוסף שימש לפקוביץ יועץ למחלות פנימיות. 

בין השנים 1950–1970 ניהל לבקוביץ את המחלקה הפנימית א' בבית-החולים בילינסון, בפתח תקווה.

בשנת 1954 היה המארגן והיושב-ראש של הכינוס הארצי של הרופאים "רמב"ם", שנתכנס בתל אביב, בין השנים 1956–1959.

לבקוביץ כיהן כיושב ראש הכינוסים המדעיים השבועיים של ההסתדרות הרפואית בתל אביב.

במשך עבודתו הרפואית עסק לבקוביץ בכמה נושאים ניסיונים (כגון: יצירת דם בהשפעת תמצית איברים שונים) ובפרט ברפואה קלינית.

לבקוביץ חיבר ספר על שקיעת דם, תיאר מספר מחלות מגפתיות בארץ: צהבת זהומית, אאוזינופיליה עם בצקת של העור, וביצע את התצפית הקלינית הראשונה על קדחת הנילוס המערבי בארץ. התענינותו בנשיכות נחשים נתעוררה בעת עבודתו בעמק, ונמשכת במסגרת המכון למחקר רפואי על-שם רוגוף.

לבקוביץ זכה ב-1959 יחד עם פרופסור אנדרה דה-פריס, ד"ר שמעון גיטר וד"ר שאול כוכבא - בפרס סולד לרפואה והיגיינה ציבורית של עיריית תל אביב, על מחקר ארס נחשים בישראל.

לבקוביץ ערך את "אנציקלופדיה לבריאות המשפחה" (הוצאת כרטא), 1991.

לבקוביץ היה הרופא של חברי התזמורת הפילהרמונית הישראלית וגם פסנתרן חובב.

לבקוביץ נפטר בשנת 1971. נטמן בבית העלמין קריית שאול

==לקריאה נוספת==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים יהודים גרמנים
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:זוכי פרס סולד
קטגוריה:טוקסיקולוגים
קטגוריה:מנהלי מרכז רפואי העמק
קטגוריה:מנהלי בתי חולים ביישוב
קטגוריה:סגל מרכז רפואי רבין
קטגוריה:רופאי שירותי בריאות כללית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1901
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1971
יוניס הונאר

יוניס הונאר היה מנהיג ארגון ג'יהאד אסלאמי בשם "חטיבת שייח' עומר חדיד", שפעל בעיקר נגד חמאס ברצועת עזה.
הוא חוסל על ידי חמאס בפעילות נרחבת למיגור פעילים וקבוצות המזדהות עם המדינה האסלאמית.

ביתו של הונאר בעזה נפרץ על ידי משטרת חמאס ב-2 ביוני 2015,. לאחר הפשיטה הודיעה חמאס כי הוא היה המנהיג של צבא המדינה האסלאמית (כונה גם "דאעש בעזה".) הוא נעצר ולאחר מכן נורה למוות על ידי חמאס. 

== הערות שוליים ==

הונאר
קטגוריה:נפטרים ב-2015
עבדאללה מנסור

עבדאללה מנסור הוא מנהיג המפלגה האסלאמית של טורקיסטן (ידועה גם בשם תנועה מוסלמית טורקיסטנית), ארגון טרור אויגורי-מוסלמי בדלני במדינת שינג'יאנג שבצפון-מערב סין. מטרתו המוצהרת היא עצמאות של מזרח טורקסטן. הקבוצה פעילה מזה זמן רב בעיקר בסכסוך בשינג'יאנג. בשנים 2008–2013 היה מנסור עורך של העיתון הרבעוני "טורקיסטן האסלאמית", לפני ששימש בהנהגת הארגון.

על פי "IntelCenter", מנסור נצפה בווידאו ב-2008, כשהוא מחזיק רובה סער ואמר: "אנחנו, חברי טורקיסטן האסלאמית, מכריזים מלחמה על סין. אנחנו מתנגדים לכיבוש הסיני של מולדתנו, מזרח טורקסטן, המהווה חלק מהעולם האסלאמי." הוא איים בהתקפות במהלך אולימפיידת בייג'ינג 2008.

באוגוסט 2009 אמר למרכז המדיה אל פאג'ר: "עלינו לכבוש את המדינה שלנו ולטהר אותה מכל הכופרים. לאחר מכן, אנחנו צריכים לכבוש את מדינות הכופרים ולהפיץ את האסלאם".

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי ארגוני טרור אסלאמי
קטגוריה:סינים
קטגוריה:אויגורים
עונת 1966/1967 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל

עונת 1966/1967 בגביע אירופה למחזיקות גביע בכדורסל הייתה העונה הראשונה של תחרות אירופית לקבוצות כדורסל והיא אורגנה על ידי פיב"א אירופה.

המשחק הראשון התקיים ב-8 בדצמבר 1966 והתחרות הסתיימה ב-8 באפריל 1967. בתחרות השתתפו 19 קבוצות. 

בתחילת התחרות התקיימו שני סיבובים של שלב הקדם בהם נקבעו 8 עולות לרבע הגמר. הסיבובים המוקדמים נערכו בשיטת משחק בית/משחק חוץ. בהמשך התקיימו משחקי רבע הגמר, חצי הגמר והגמר. גם הם נערכו בשיטת משחק בית/משחק חוץ 

התחרות הסתיימה בניצחון של איניס וארזה האיטלקית. 

==מהלך התחרות==
בשלבים המוקדמים נקבעו 8 עולות לשלב רבע הגמר.

===שלבי הגמר===

===משחקי הגמר===

==ישראל בתחרות==
מכבי תל אביב הייתה הנציגה הישראלית בתחרות. בשלב המוקדם היא ניצחה את אריס סלוניקי בסיכום של שני משחקים 101:71 ו-71:91. בשלבים הבאים היא עברה את יריביה והעפילה למשחקי הגמר נגד איניס וארזה האיטלקית. היא הפסידה בסיכום משחקי הגמר וזכתה במקום השני.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.linguasport.com/baloncesto/internacional/clubes/c2/C2_67.htm פירוט התוצאות באתר לינואספורט]
* [http://www.todor66.com/basketball/Eurocups/Men_CWC_1967.html פירוט התוצאות באתר טודור]

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1966
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1967
קטגוריה:עונות בגביע ספורטה
חצאית האבל

שמלת האבל, 1911
חצאית האבל (hobble) היא חצאית באורך מידי שהמאפיין הבולט שלה הוא היצרות מתחת לברכיים. החצאית הייתה באופנה בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20. פירוש השם האבל הגיע מהביטוי לרסן סוסים.

חצאיות דומות הופיעו לראשונה בספרות ב-1880 אך המושג חצאית האבל הופיע רק ב-1910–1913, אז התפתחות סגנון החצאיות הפכה אותן לצרות יותר ויותר, מתוך מטרה להבליט את מבנה האגן והחמוקיים של האישה. מעצב האופנה הפריזאי פול פוארה נחשב כמעצב חצאית האבל.

מאחר שהחצאית צרה מתחת לגובה הברכיים היא מנעה מהאישה לפסוע בצעדים גדולים ולכן בתחילת המאה נקרעה פעמים רבות כאשר האישה לא הקפידה על צעדים קטנים מספיק. כדי לפתור בעיה זו נהגו נשים לפעמים לקשור את רגליהן ברצועת עור שתמנע מהן לפסוע פסיעה גדולה מדי. עיצוב שהופיע מאוחר יותר פתר את הבעיה על ידי יצירת שסע המאפשר גמישות תנועה טובה יותר ופחות לחץ על הבד. חצאיות צרות וארוכות הופיעו במגוון צורות לאורך המאה והיו נהוגות בעיקר כלבוש ערב מכובד או אירועים יוקרתיים כדוגמת האוסקר. 

== ההיסטוריה המודרנית ==
חצאיות האבל הופיעו שוב במהלך המאה ה-20 בצורות שונות, במיוחד בתחום שמלות ערב. החצאיות גם היוו השראה לחצאיות קשירה באופנת פטיש, והיו לעיתים קרובות עשויות מעור, PVC, או לטקס. חצאיות האבל עדיין קיימות היום בסגנון אופנה גותית ובקהילות BDSM .

מגמת אופנה עכשווית הדומה לחצאית האבל היא "שמלת בת הים" המכונה כך בגלל הדמיון לזנב של דג. 

==גלריה ==
<gallery widths="250" heights="250" perrow="4">
קובץ:HobbleSkirtPostcard.jpg|גלויה סאטירית בה נראית אישה לובשת חצאית האבל עם חגורה על רגלייה שמונעת ממנה ללכת
קובץ:Sally Obermeder in Long Pencil dresses.jpg|חצאית עיפרון ארוכה נחשבת כגרסה מודרנית של חצאית האבל הישנה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
האבל
דוד אבן צור

דוד אבן צור (נולד ב-30 בדצמבר 1958) הוא ראש עיריית קריית ים.

==ביוגרפיה==
דוד אבן צור נולד במרוקו ועלה לישראל בגיל 12. גדל בקריית ים ולמד בבית הספר התיכון שבכפר הנוער ימין אורד. בעל תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו.

בשנת 1989 הוא נבחר לראשונה כחבר מועצת עיריית קריית ים. ב-1993 קיבלה רשימתו העצמאית שעמד בראשה, 3 מנדטים למועצת העיר. משנת 2000 שימש בתפקיד סגן ראש עיריית קריית ים, וממלא מקום ראש העיר. במקביל לתפקיד אותו ביצע ללא שכר, הוא עבד בחברת המשקם והגיע לתפקיד סמנכ"ל בחברה. הוא מונה בשנת 2010 לתפקיד מנכ"ל החברה הכלכלית קריית אתא.

לקראת הבחירות לכנסת ה-17 התמודד אבן צור בבחירות המקדימות של הליכוד במחוז חיפה, ונבחר מבין המתמודדים כנציג המחוז ברשימת הליכוד לכנסת. הוא שובץ במקום ה-27 ברשימה ולא נכנס לכנסת מכיוון שמפלגתו קיבלה 12 מנדטים בבחירות הכלליות. לקראת הבחירות לכנסת ה-18 התמודד בשנית במחוז, שובץ במקום ה-30 ברשימת הליכוד, ושוב לא נכנס לכנסת.

בשנת 2013 לקראת הבחירות לרשויות המקומיות, הוצב אבן צור במקום השני ברשימתו של ראש העיר שמואל סיסו. כשבועיים לפני יום הבחירות, לאחר שנסגרה רשימת המתמודדים לראשות העיר, ולאחר שאף מתמודד לא נרשם להתמודדות מול ראש העיר המכהן, הודיע ראש העיר סיסו על פרישתו מהמרוץ, לאחר שקיבל תפקיד בכיר ברשת אורט העולמית. כתוצאה מכך, הועמד אבן צור כמתמודד יחיד בבחירות לראשות העיר. בבחירות שהתקיימו הצביעו 64.3% מהבוחרים בעד בחירתו, ו-35.7% נגד בחירתו.

לאחר הצהרתו של נשיא ארצות הברית, דונלד טראמפ על הכרה בירושלים כבירת ישראל, הכריז אבן צור כי הפארק החדש המתוכנן לקום בעיר ייקרא על שמו של טראמפ. טראמפ השיב לו במכתב תודה, בו הוא כתב ש"מרגש אותי לדעת שהעם בישראל שואב עידוד מהחלטתי להכיר בירושלים כבירת ישראל".

בבחירות 2024, התמודד פעם נוספת לראשות העירייה. הוא התמודד מול אמיר ווסקו וניצח עם מעל 65% מהקולות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריית קריית ים
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עובדי חברת המשקם
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם הליכוד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
תלסוקרטיה

תָלָסוֹקרטיה (מיוונית θάλασσα תלסו=ימי, וκρατεῖν קרטיה=שלטון) היא מדינה, שרוב השטח שבבעלותה ימי ובכך גם מתבטאת עוצמתה. ניתן להגדיר את מעמדה כמעצמה ימית (בדומה לאימפריה הפיניקית שחלשה על רשת מסחר ענפה). רק לעיתים נדירות יש למעצמות כאלה עוצמה יבשתית המשתווה לעוצמה הימית שלהן. היוונים השתמשו לראשונה במונח "תלסוקרטיה" בתיאור הציוויליזציה המינואית, שכוחה התבסס על עוצמתה הימית. הרודוטוס התייחס בזמנו לנחיצות בפיתוח כוח ימי אשר יהווה מענה כנגד ההתעצמות הימית של הפיניקים.

== דוגמאות לתלסוקרטיות ==
ישנן דוגמאות רבות למעצמות תלוסקרטיות מלבד אלו שצוינו לעיל:

=== באירופה של ימי הביניים ===

מלבד דוגמה זו לאימפריה עתיקה שהתבססה ברובה על כוח ימי ושליטה על מעברים ימיים ללא מקבילה ביבשה, גם בתקופת ימי הביניים ניתן למצוא אימפריות ומעצמות בעלות מאפיינים תלוסקרטיים.

מבין מעצמות התלוסקרטיה בימי הביניים המפורסמת שבהם הנה הרפובליקה של ונציה. בתקופת שלטונה התפצלה הרפובליקה ל"דוגדו" של ונציה וללגון.

בנוסף, בין השנים 500 ל-1000 היו מספר ערים שהתפתחו לכדי תלסוקרטיות מינוריות באזור המצוג'ורנו (דרום איטליה), אשר פיתחו נמלים וכוח ימי איתן שסייע להגן על נמליהם, בעלי בריתם ואף לזרוע הרס וחורבן בנמלי האויב. בין תלסוקרטיות אלה, ניתן למנות ערים יווניות ולומברדיות.

=== במזרח אסיה ===

בין המאה השביעית לחמש עשרה לספירה, הגאוגרפיה המלאי הימי נשלט על ידי התלסוקרטיות סריויג'יה ומאג'פאליט. זוג מעצמות שחלשו על השטח הימי המשתרע בדרום מזרח אסיה וניצלו את נתיבי הסחר באיי הבשמים ובין הודו לסין.

בתקופת התגליות (מאה 15–17) נוסדו חלק מהמעצמות התלסוקרטיות המשמעותיות. בעוד בסיסם השלטוני היה באירופה, מעצמות אלו הקימו מושבות מעבר לים ושלטו בהם בזכות אותו כוח ימי. מבין התלסוקרטיות האלו, ניתן למנות את האימפריה הפורטוגזית, הספרדית, ההולנדית ולבסוף האימפריה הבריטית שהייתה בעלת הכוח הימי הגדול ביותר שידעה התקופה. מעצמות תלסקורטיות אלה באו אל קיצם במתכונתם המוכרת, עקב סיום הקולוניאליזם ומירוץ החימוש הימי בין אנגליה לגרמניה.

== קישורים חיצוניים ==
<div style="direction: ltr;">
* [http://www.friesian.com/thalasso.htm The Fragility of Thalassocracy, Pericles to Heinlein]
* [http://www.worldatlas.com/articles/what-is-a-thalassocracy.html What Is A Thalassocracy?]
* [http://onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1002/9781444338386.wbeah04305/abstract;jsessionid=BD6766B41D2F66C9B3368125630B371A.f04t01?userIsAuthenticated=false&deniedAccessCustomisedMessage= Thalassocracy]
</div>

קטגוריה:היסטוריה פוליטית
קטגוריה:שיטות ממשל
ג'רים ריצ'רדס

ג'רים ריצ'רדס (באנגלית: Jereem Richards; נולד ב-13 בינואר 1994) הוא אתלט מטרינידד וטובגו, אלוף העולם (לונדון 2017) בריצת שליחים 4X400 מטר, בעל מדליית ארד מאליפות העולם (לונדון 2017) בריצת 200 מטר ואלוף העולם באולם (בלגרד 2022) בריצת 400 מטר.

== ביוגרפיה ==
ריצ'רדס נולד בפוינט פורטין שבטרינידד וטובגו, בנם של קורניליוס ריצ'רדס ואיבט וילסון.

ב-2011 זכה ריצ'רדס במדליית ארד עם נבחרת טרינידד וטובגו בריצת שליחים 4X400 מטר באליפות פאן-אמריקה עד גיל 19. באליפות העולם עד גיל 17 התחרה בריצת 200 מטר אך לא העפיל לגמר עם תוצאה של 21.47 שניות. ב-2012 זכה במדליית ארד בריצת שליחים 4X400 מטר באליפות העולם עד גיל 19. בריצת 200 מטר באותה אליפות קבע תוצאה של 21.14 שניות ולא העפיל לגמר. הוא נכלל בנבחרת השליחים הבוגרת של טרינידד לאליפות העולם באתלטיקה באולם 2012 וזכה עמה במדליית ארד ב-4X400 מטר.

ב-2014 החל ללמוד בקולג' הקהילתי סאות' פליינס שבטקסס. הוא זכה באליפות התאחדות המכללות הקהילתיות (NJCAA) בריצת 400 מטר באצטדיון ובאולם. לאחר שנה עבר ללמוד ולהתאמן באוניברסיטת אלבמה. ב-2017 סיים שלישי בריצת 200 מטר באליפות ה-NCAA. בעקבות הישגיו באלבמה הוא נבחר לאול-אמריקן בריצת 200 מטר ובריצת שליחים 4X400 מטר. במאי 2017 קבע שיא אישי של 19.97 שניות בריצת 200 מטר.

באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכה במדליית ארד בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.11 שניות, לאחר המנצח רמיל גולייב (20.09 שניות) וסגנו וייד ואן ניקרק (20.11 שניות). עם נבחרת השליחים 4X400 מטר זכה במדליית זהב בתוצאה של 2:58.12 דקות. במשחקי חבר העמים 2018 זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.12 שניות. במשחקים הפאן אמריקאיים ב-2019 זכה במדליית כסף בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.38 שניות. באליפות העולם באתלטיקה 2019 לא העפיל לגמר ריצת 200 מטר לאחר שקבע תוצאה של 20.28 שניות בחצי הגמר. באולימפיאדת טוקיו סיים שמיני בתוצאה של 20.39 שניות. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 זכה במדליית זהב בריצת 400 מטר בשיא אישי ושיא אליפות של 45.00 שניות. באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים שישי בריצת 200 מטר בתוצאה של 20.08 שניות. במשחקי חבר העמים הבריטי 2022 זכה במדליית זהב בריצת 200 מטר בשיא אישי של 19.80 שניות.

==שיאים אישים==
===אצטדיון===
*ריצת 200 מטר: 19.80 שניות (2022)
*ריצת 400 מטר: 44.18 שניות (2024)

===אולם===
*ריצת 200 מטר: 20.31 שניות (2017)
*ריצת 400 מטר: 45.00 שניות (2022)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rolltide.com/roster.aspx?rp_id=3779 ג'רים ריצ'רדסון] באתר אוניברסיטת אלבמה

קטגוריה:אתלטים טרינידדים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אצנים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:ילידי 1994
קטגוריה:רצים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (2024)
דוד אלכסנדר

דוד אלכסנדר (נולד ב-1945) הוא פרופסור חבר נלווה מטעם המועצה להשכלה גבוהה בתחום הניהול. נשיא המרכז האקדמי לעיצוב ולחינוך ויצו חיפה בשנים 2002–2018.

== ביוגרפיה ==
נולד בטירת צבי בשנת 1945. בשנים 52–1959 למד בבית הספר התיכון Carmel College באנגליה.

בעל תואר ראשון באמנות התיאטרון ובספרות אנגלית, תואר שני (בהצטיינות) ודוקטורט מהפקולטה לאמנויות באוניברסיטת תל אביב.

בשנים 1970–2002 היה חבר סגל ההוראה בחוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב. נוסף על כך, לימד בחוג לתקשורת באוניברסיטת חיפה במשך שש-עשרה שנים עד שנת 2012.

במקביל להוראה האקדמית, מילא דוד אלכסנדר משך השנים תפקידי ניהול בכירים בתחום התרבות והאמנות וכן כיהן כחבר בהנהלות ציבוריות של גופי תרבות ותקשורת. בין תפקידיו הניהוליים בעבר: סגן ומנהל קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות, מנכ"ל התיאטרון הלאומי הבימה, ראש מינהל התרבות במשרד החינוך והתרבות ומנכ"ל בית התפוצות. שימש חבר במועצה הישראלית לקולנוע (עם היווסדה ולתקופת כהונתה הראשונה), במועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו, בדירקטוריון "פרס ספיר" של מפעל הפיס, במועצת המוזיאונים ובמועצת הנאמנות של התיאטרון הקאמרי של תל אביב.

בשנת 1993 מונה אלכסנדר לעמוד בראש ועדה ציבורית שהוקמה על ידי שרת האמנויות שולמית אלוני לבדיקת מעמד בתי-הספר למשחק בישראל.

בשנים 1984–1989 כיהן כיו"ר הנהלת פסטיבל עכו לתיאטרון ישראלי אחר, ובשנים 1982–1988 כיו"ר הוועד המנהל של המרכז הישראלי של מכון התיאטרון הבינלאומי (ITI).

בשנת 2010 שב לכהן במועצה הישראלית לקולנוע ומאז 2011 ועד מאי 2018 עמד בראשה.

בשנת 2018, הוא חבר במועצת תאגיד השידור הישראלי.

דוד אלכסנדר נשוי, אב לשלוש וסב לשמונה

== מפרסומיו ==
* מבוא לתולדות התיאטרון - ראשי פרקים נבחרים (ספר לימוד) תל אביב: הוצאת בית הספר תלמה ילין לאמנויות, 1978 (מהדורה ראשונה משוכפלת) רמת-גן: הוצאת "בית צבי", 1983 (מהדורה שנייה משוכפלת)
* ליצן החצר והשליט - סאטירה פוליטית בישראל (סיכום ביניים) תל אביב: ספריית הפועלים, 1985
* "חוות דעת אחרת על הציונות - עיון ביצירה הסאטירית בתיאטרון הישראלי" בתוך: "ספר הכינוס של הקונגרס הבינלאומי הרביעי להומור"". תל אביב: פפירוס, 1984 (המאמר הופיע גם בקובץ נפרד באנגלית, בכותרת: Political Satire in the Israeli theatre: another look at Zionism)
* "על הסאטירה הפוליטית" בתוך: "אלה שנות" (עורך: ניסים משעל). תל אביב: הוצאת ידיעות  אחרונות,1997
* "לתת ללב פרפור של עונג מתועב" בתוך: "הקאמרי: תיאטרון של מקום וזמן" (סדרת מחקרים). הפקולטה לאמנויות אוניברסיטת תל אביב, 1999
* "אמת, אמונה ואמנות (הערות ליחסי המסורת והתיאטרון)" בתוך: "זבולון - קובץ מאמרים לזכרו של השר זבולון המר". ירושלים: הוצאת משרד החינוך והתרבות, 1999
* "מעצב/מורה – מודל של 'אדריכל תרבות" בתוך: "אוריינות חזותית - עיון, מחקר והוראה" (עורך: איתן מכטר). תל- אביב: הוצאת רסלינג, 2010
* "הקולנוע והמדיה החדשות" (ראשי פרקים להרצאה במושב אונסק"ו) פסטיבל ונציה 2012
<div class="mw-content-ltr">
* "State and religion in Israel: a satirical point of view" in: Assaph: studies in the theater, no. 4. Tel Aviv University, 1988</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:נשיאי מכללות בישראל
2017 08
קטגוריה:אנשי תקשורת ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: תקשורת
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:מנכ"לי תיאטרון הבימה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:טירת צבי: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
תיאודור אנגל

תיאודור אנגל (25 בפברואר 1898 – 2 במאי 1990) היה רופא אורתופד, מחלוצי הפיזיותרפיה בארץ ישראל.

==קורות חיים==

אנגל נולד בשנת 1898 לרודולף רפאל ויוהנה (חנה) בביריך שבגרמניה, בן למשפחה מסורתית בת שלושה ילדים. במלחמת העולם הראשונה לחם בצרפת. בסיום המלחמה, למד רפואה בפרייבורג, בבון, בגיסן ובפרנקפורט. בנוסף ללימודיו אנגל היה פעיל בתנועה הציונית "בלאו וייס". בסיום לימודי הרפואה התמחה באורתופדיה בבית החולים העירוני של ויסבאדן.

בהמשך אנגל התחתן עם עדית לבית הס (1908-2004).

בשנת 1928 ביקר אנגל בארץ ישראל, ובשנת 1934 עלו בני הזוג אנגל לארץ ישראל, לאחר שהייה קצרה בפריז. בשנת 1937 עלו הוריו ואחיו היחיד מקס.

אנגל היה ממקימי החברה "פלאוולגה" ליצירת מדרסים מחומר חדשני אשר עליו נרשם פטנט. בנוסף עסק אנגל שנים רבות עם מהנדס הכימיה מונסליזה במחקר על גבס סינתטי.

במרפאתו הפרטית הקים אנגל מכון לפיזיותרפיה.

אנגל עבד ככירורג אורתופד בבית החולים הדסה תל אביב, בבית חולים הירקון בבית החולים הצרפתי ביפו שהיה ממוקם ברחוב יפת ובבית חולים תל-השומר עד הגיעו לגיל שמונים.

אנגל ורעייתו התגוררו ברחוב יונה הנביא 40 בתל אביב. לשניים נולד הבן יואל.

אנגל נפטר בח' באייר תש"נ, 1990. נטמן בבית הקברות קריית שאול.

==לקריאה נוספת==
* "אנגל, תאודור", בתוך: נסים לוי, יעל לוי, רופאיה של ארץ-ישראל, 1799–1948, מהדורה ב', זכרון יעקב: איתי בחור, 2012, עמ' 100.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים יהודים גרמנים
קטגוריה:חברי בלאו וייס
קטגוריה:אורתופדים ביישוב
קטגוריה:אורתופדים ישראלים
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:יהודים בצבא הגרמני במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990
יעקב פרץ

יעקב פרץ (נולד ב-7 בדצמבר 1960) הוא ראש עיריית קריית אתא.

==ביוגרפיה==
יעקב פרץ נולד וגדל בקריית אתא. שירת בחיל שריון שימש כחבר דירקטוריון מפעל הפיס; וסגן יו"ר מרכז השלטון המקומי. הוא מכהן בתפקידו משנת 1996, לאחר שהחליף את דוד ראם שנבחר לשמש כחבר כנסת. במקביל לתפקיד ראש העיר, שימש משנת 1996 כיו"ר חברת המשקם.

פרץ התמודד בבחירות לעיריית קריית אתא מטעם מפלגתו הליכוד. בבחירות לראשות העיר ב-1998 זכה ברוב של 76%, בבחירת בשנת 2003 נבחר ברוב של 57% בסיבוב הראשון וניצח את ראש העיר הקודם דוד ראם. בשנת 2008 ניצח שוב בבחירות את דוד ראם, ברוב של 55%, ובבחירות בשנת 2013 נבחר ברוב של 87%. בשנת 2014 התמודד לתפקיד יושב ראש מרכז השלטון המקומי, אך לאחר פניות של גורמים בליכוד שביקשו להציב מועמד אחד מן הליכוד, הוא הסיר את מועמדותו יום לפני מועד הבחירות.

בבחירות 2024, נבחר לכהונה נוספת לאחר שהתמודד מול הילה שלם וקיבל מעל 63% מהקולות.

=== חקירות במשטרה===
ב-2008 עלה חשד לעשיית שימוש פסול בעובדי העירייה ובנכסיה לטובת קמפיין הבחירות של פרץ לראשות העיר. בפרשה זו לא מצאה המשטרה תשתית ראייתית מספקת נגד ראש העיר. ב-2009 המליצה המשטרה להעמיד את יעקב פרץ לדין באשמת שוחד, מרמה והפרת אמונים. גם פרשה זו נסגרה בשל היעדר ראיות.

בנובמבר 2019 נעצר במסגרת חקירה של פרשת שחיתות שבה עלו חשדות לקבלת שוחד, קשירת קשר לביצוע פשע, הפרת אמונים, הלבנת הון ועבירות נוספות. באוגוסט 2020 הודיעה המשטרה שלא התגבשה תשתית ראייתית מספקת להוכחת החשדות שנחקרו נגדו.

לפרץ תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו. הוא נשוי לעפרה, שהייתה מלכת היופי של הקריות וסגנית מלכת החן בשנת 1986. השניים הורים לחמישה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:ראשי עיריית קריית אתא
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם הליכוד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
1868 בצרפת

שנת 1868 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 881 שנות לאום.

== הנהגה ==
* מונרך - נפוליאון השלישי

== אירועים ==
* מרוץ האופניים שנחשב לראשון שתועד - פארק דה סיינט קלוד.
* 18 באוגוסט - האסטרונום פייר ז'נסן מגלה את ההליום (באופן עצמאי הוא מתגלה על ידי נורמן לוקייר)
* אוקטובר - על פי צו אימפריאלי יפני, משלחת צבאית צרפתית עוזבת את יפן.

== אמנות ותרבות ==
* הוקמה האקדמיה ז'וליאן - בית ספר גדול לאמנות בפריז.

== נולדו ==
* 17 בינואר - לואי קוטוראט, לוגיקאי, מתמטיקאי, פילוסוף ובלשן (נפטר ב-1914).
* 3 במרץ - אמיל שארטייה, פילוסוף, עיתונאי ופציפיסט (נפטר ב-1951).
* 28 באפריל - אמיל ברנאר, צייר (נפטר ב-1941).
* 6 במאי - גסטון לרו, עיתונאי, בלש וסופר (נפטר ב-1927).
* 18 ביוני - ז'ורז' לקומב (נפטר ב-1916).
* 27 ביולי - יוג'ין אפרט, רופא ילדים (נפטר ב-1940).
* 28 ביולי - אנדרה ספיר, משורר, סופר ופעיל ציוני (נפטר ב-1966) .
* 6 באוגוסט - פול קלודל, משורר ודיפלומט (נפטר ב-1955).
* 11 באוגוסט - תיאודור יוג'ין סזר רוסיין, היסטוריון (נפטר ב-1967).
* 19 בנובמבר - גוסטב אוגוסט פרייה, חלוץ רדיו וגנרל (נפטר ב-1932).
* 25 בדצמבר - יוג'ין בסרר, שחקנית (נפטרה ב-1934).

== נפטרו ==
(קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1868)
* 13 בינואר - ארתור מארי לה חיר, חוקר מקראי ואוריינטליסט (נולד ב-1811).
* 8 בפברואר - ז'אן קאמו, גנרל (נולד ב-1792).
* 11 בפברואר - לאון פוקו, פיזיקאי (נולד ב-1819).
* 28 באוגוסט - רושם אנטואן, רוסיה (נולד ב-1793).
* דצמבר - פייר כרמש, מחזאי (נולד ב-1797).

== קישורים חיצוניים ==

*

קטגוריה:1868 בצרפת
צרפת
ערכת רוני

ערכת רוני (RONI) היא תושבת עבור אקדחים ממספר דגמים, שמסבה את האקדח למעין תת מקלע או קרבין. הערכה פותחה בישראל.

==תיאור הערכה==

הערכה עשויה פולימר קשיח יצוק על שדרת אלומיניום תעופתי, יש לה ארבע מסילות פיקטיני להתאמת עזרים טקטיים שונים, כגון כוונת, פנס ואביזרים נוספים. ניתן לחבר לה רצועת נשיאה ולהשתמש בה עם קת פתוחה או סגורה. פעולת הירי נעשית מהאקדח עצמו, כלומר בלחיצה על הדק האקדח נורה כדור ממחסנית האקדח דרך קנה האקדח.

משקל ההתקן כולו קטן בהרבה ממשקל תת-מקלע, או קרבין, דומים.

ערכת רוני תואמת לאקדחים גלוק 17, גלוק 19, יריחו, HS 2000, זיג זאואר, CZ 75 P-07 DUTY ולבול צ'ירוקי.

הערכה משווה לאקדח מראה גדול ומרתיע ומאפשרת אחיזה יציבה ונוחה ליורה, בכך היא מייעלת את הירי ומשפרת את טווח הפגיעה של האקדח ואת הדיוק שלו, מפחיתה שגיאות ירי ומאפשרת פגיעה בטווח של 50 עד 100 מטר.

הערכה פותחה בישראל על ידי חברת CAA, היושבת בקריית גת, אשר יוסדה על ידי משה עוז.

==ראו גם==
* קורנרשוט

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.caa-tactical.co.il אתר חברת CAA בעברית]
* אבי מור, [https://web.archive.org/web/20161112142504/http://www.shotgun.co.il/shotgun/am_roni.htm ערכת רוני לאקדחים], מאתר [http://www.shotgun.co.il Shotgun], מאורכב ב-[https://web.archive.org web.archive.org]
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עזרים טקטיים לכלי ירייה
קטגוריה:אמצעי לחימה ישראליים
קטגוריה:ישראל: המצאות
אמא!

אמא! (באנגלית: !Mother) הוא סרט קולנוע מותחן דרמה פסיכולוגי שנכתב, הופק ובוים על ידי הבמאי דארן ארונופסקי. בסרט מככבים ג'ניפר לורנס, חאווייר ברדם, מישל פייפר ואד האריס.

הסרט נבחר להתחרות על פרס אריה הזהב של פסטיבל הסרטים של ונציה ה-74, והוא יצא לאקרנים ב-15 בספטמבר 2017.

==תקציר העלילה==
מערכת היחסים של אישה (לורנס) ובעלה (ברדם) עומדת למבחן כאשר השניים מקבלים ביקור מפתיע מזוג אקסצנטרי (פייפר והאריס) הפולש בכוח אל ביתם.

==צוות השחקנים==
* ג'ניפר לורנס - האמא
* חאווייר ברדם - הוא
* מישל פייפר - אישה
* אד האריס - איש
* קריסטן ויג - המבשרת
* דונל גליסון - אח גדול
* בריאן גליסון - אח צעיר
* אמנדה וורן - הילרית 
* ג'ובן אדפו - מלצר

==הפקה==
כבר באוקטובר 2015, נודע כי ג'ניפר לורנס מנהלת מגעים לתפקיד בסרט. בינואר, נודע כי גם חאווייר ברדם מנהל מגעים על תפקיד בסרט. שלושה חודשים לאחר מכן, באפריל, דונל גליסון, מישל פייפר, אד האריס ובריאן גליסון לוהקו לצוות השחקנים.

הצילומים של הסרט החלו ב-13 ביוני 2016, והסתיימו ב-28 באוגוסט 2016.

את הסרט הלחין ג'והן ג'והנסון, וזהו סרטו הראשון של ארונופסקי ללא מעורבותו של המלחין קלינט מנסל.

בחודש מרץ 2017, התפרסם כי קריסטן ויג לוהקה לסרט.

==יציאה לאקרנים==
הסרט היה אמור לצאת לאקרנים ב-13 באוקטובר 2017, אך בסופו של דבר הוקדם לתאריך - 15 בספטמבר 2017.

הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים של ונציה ה-74, שם הוא התחרה על פרס אריה הזהב. בכורת הסרט בצפון אמריקה תתקיים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2017. בישראל, הסרט עלה לאקרנים ב-19 באוקטובר 2017.

==קישורים חיצוניים==

* 

 ביקורות 
* 
* 
* יעל שוב, [https://web.archive.org/web/20171020135058/https://timeout.co.il/המדריך/סרטים/אמא-13853 קקופוניה של רעיונות ב"אמא!"], באתר Time Out ישראל, 19 באוקטובר 2017
* עידו רוזן, [http://reshet.tv/item/entertainment/cinema/movie-reviews/mother-456287/ "אמא!" הוא סרט שמעורר דיון ער ומחיאות כפיים לצד קריאות בוז], באתר רשת, 19 באוקטובר 2017
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה מ-2017
קטגוריה:סרטי דארן ארונופסקי
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מותחן פסיכולוגיים
קטגוריה:סרטי מישל פייפר
קטגוריה:סרטי מותחן אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פלישה לבית
קטגוריה:סרטי דרמת אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמת אימה משנות ה-2010
קובו: אגדה של סמוראי

קובו: אגדה של סמוראי (באנגלית: Kubo and the Two Strings) הוא סרט קולנוע מונפש בטכניקת האנימציה "סטופ מושן" (או באנגלית "Stop motion") מסוגת פנטזיה והרפתקאות מבית אולפני לייקה משנת 2016. הסרט בוים על ידי טראוויס נייט, ונכתב על ידי מארק היימס וכריס באטלר. את הסרט מדבבים ארט פרקינסון, שרליז ת'רון, רייף פיינס ומתיו מקונוהיי. גיבור הסרט הוא קובו (פרקינסון) בעל השמיסן הקסום שעינו נגנבה על ידי סביו מלך הירח. מלווה במסעו בחיפושית ובקופיפה, עליו לברוח מסבו ומאחיותיו של אימו שרוצים לגנוב את עינו השנייה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:זוכי פרס אנני - סרטים
קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי אנימציה בסטופ-מושן
קטגוריה:סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי ילדים
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי תלת-ממד
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט אנימציה הטוב ביותר
סלמון ברגה

סלמון ברגה (באנגלית: Selemon Barega; נולד ב-20 בינואר 2000) הוא אתלט אתיופי, האלוף האולימפי (טוקיו 2020) בריצת 10000 מטר, סגן אלוף העולם (דוחה 2019) בריצת 5000 מטר ואלוף העולם באולם (בלגרד 2022) בריצת 3000 מטר.

== ביוגרפיה ==
ברגה נולד וגדל באתיפיה, הוא בן להורים חקלאים ולו שבעה אחים ואחיות. הצטיינותו באתלטיקה בגיל צעיר הביאה לצירופו לפרויקט טיפוח כישרונות.

באליפות העולם באתלטיקה לנוער שהתקיימה ב-2016 זכה במדליית זהב בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:2.21 דקות. ב-2017 זכה במדליית זהב באליפות העולם לקדטים בריצת 3000 מטר. הוא סיים חמישי באליפות העולם במרוצי שדה. בתחרות ליגת היהלום באותה שנה שהתקיימה בלוזאן קבע שיא אישי של 12:55.58 דקות בריצת 5000 מטר.

באליפות העולם באתלטיקה 2017 היה לרץ הצעיר ביותר שהעפיל לגמר ריצת 5000 מטר בתולדות האליפות לאחר שקבע במוקדמות את הזמן הטוב ביותר. הוא סיים בגמר במקום החמישי בתוצאה של 13:35.34 דקות. 

בפברואר 2018 שיפר את שיאו האישי בריצת 3000 מטר באולם כשקבע תוצאה של 7:36.64 דקות. באוגוסט 2018 ניצח בתחרות גמר ליגת היהלום בריצת 5000 מטר שנערכה בבריסל בשיא אישי של 12:43.02 דקות, תוצאה המדרגת אותו רביעי בכל הזמנים ומהווה שיא עולם לנוער. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2018 זכה במדליית כסף בריצת 3000 מטר בתוצאה של 8:15.59 דקות, לאחר בן ארצו יומיף קג'לצ'ה.

באליפות העולם באתלטיקה 2019 זכה במדליית כסף בריצת 5000 מטר בתוצאה של 12:59.70 דקות. 

באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית זהב בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 27:43.22 דקות. באליפות העולם באתלטיקה באולם 2022 זכה במדליית זהב בריצת 3000 מטר בתוצאה של 7:41.38 דקות.

באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים במקום החמישי בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 27:28.39 דקות.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רצים אתיופים למרחקים ארוכים
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אלופים אולימפיים אתיופים: אתלטיקה
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 10,000 מטרים
קטגוריה:רצים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:נושאי דגל אתיופיה באולימפיאדה
קטגוריה:אתיופים שנולדו ב-2000
ג'ואי טריביאני

ג'וֹזֶף פְרַנְסִיס (גּ'וֹאִי) טְרִיבְיָאנִי גּ'וּנְיוֹר (באנגלית: Joseph Francis (Joey) Tribbiani Junior; נולד ב-9 בינואר 1968) הוא דמות בדיונית בסיטקום האמריקאי של רשת NBC "חברים" ושל הסדרת בת שלה "ג'ואי", המגולמת על ידי השחקן מאט לה בלאנק. ג'ואי הוא שחקן אמריקאי ממוצא איטלקי הנאבק להכרה. הוא מתגורר בניו יורק עם שותפו לדירה וחברו הטוב ביותר, צ'נדלר בינג, ומתרועע עם קבוצת חברים מלוכדת - צ'נדלר בינג, רוס גלר, מוניקה גלר, רייצ'ל גרין ופיבי בופה.

== רקע ==
ג'ואי כנראה נולד בשנת 1968, שכן הוא ציין שהיה בן 13 בשנת 1981. הוא בא ממשפחה איטלקית אמריקאית של שמונה ילדים מהם הוא הבן היחיד. אביו הוא ג'וזף טריביאני האב (רוברט קוסטנזו) ואמו היא גלוריה טריביאני (ברנדה ואקרו). לג'ואי יש שבע אחיות: מרי תרזה (מימי ליבר/כריסטינה ריצ'י), מרי אנג'לה (הולי גניר ), דינה (מרלה סוקולוף), ג'ינה (דראה דה-מתאו), טינה (ליסה מאריס), ורוניקה (דינה מיסלי), וקוקי (אלכס מנסס ). כילד, נקלע לעיתים קרובות לתאונות מביכות. כמו גם, היה לו גם חבר דמיוני בשם מוריס, שהיה קאובוי חלל.

ג'ואי הוא בעל לב טוב, נעים מזג, אכפתי, מצחיק, נאמן ומגונן כלפי כל חבריו. עם זאת הוא רודף שמלות, לא משכיל ומובטל רוב הזמן. הוא אוהב אוכל ונשים ומצליח עם בני המין השני יותר מכל חברי הקבוצה האחרים. בניגוד לאישיותו כחביב הנשים, יש לו גם צד ילדותי מובהק. הוא נוהג לישון עם האגזי, בובת הפינגווין שלו, אותו הוא לא מסכים לחלוק אפילו עם אמה, בתם הפעוטה של רוס ורייצ'ל. בנוסף, יש לו בובה אותה הוא מכנה אלישיה מאי אמורי, אשר את תחפושת הבוקרת שלה לקחו רייצ'ל ופיבי לתחרות יופי אשר אמה התמודדה וזכתה בגביע ובפרס על סך אלף דולר. ג'ואי חובב משחקי וידאו, כדורגל שולחן, כמו גם מאכילת כריכים ופיצה וידוע כאחד "שלא מתחלק באוכל שלו". הוא נוהג לצפות הרבה בטלוויזיה יחד עם צ'נדלר, בייחוד ב"משמר המפרץ", ומכנה את הטלוויזיה שלו "סטיבי" ואת כורסת הטלוויזיה שלו "רוזיטה".

בתור שחקן עם קריירה מדשדשת הוא כל הזמן מחפש עבודה. הוא הוסמך לכמורה בפרק "האחד עם האמת על לונדון", וניהל גם את טקס החתונה של מוניקה וצ'נדלר וגם את חתונתם של פיבי ומייק.

לג'ואי יש קשיים בהבנת מתמטיקה פשוטה ובאחד הפרקים נדרש למחשבון כדי לחבר 500 ועוד 500. בפרק אחר התברר כי מידת כפות הרגליים שלו קטנה באופן חריג, עובדה שהוא שומר בסוד ומאוד רגיש בנוגע אליה. בספורט, ג'ואי אוהד את קבוצת הבייסבול הניו יורק יאנקיז ולזמן קצר את הניו יורק מטס, את הלוס אנג'לס קליפרס והניו יורק ניקס בכדורסל, את הניו יורק ג'איינטס והניו יורק ג'טס בפוטבול ואת הניו יורק ריינג'רס בהוקי קרח. בסדרת הבת שלו מוצא לו בת זוג שלו קבועה.

== אישיות ==
ג'ואי ידוע כרודף שמלות. אחד ממשפטי הפתיחה המפורסמים ביותר שלו הוא: "How you doin?". מתואר על ידי שאר דמוית הסדרה כאדם שפוגש נשים, יוצא איתן לדייט אחד, שוכב איתן ולעולם לא יוצר איתן קשר שוב. בנוסף הוא מתואר כאיש לא משכיל עם אינטיליגנציה נמוכה.

== קריירה ==
ג'ואי התחיל בקריירת המשחק שלו לאחר שסירב ללכת בעקבות אביו ולהיות שרברב. הוא התחיל להשתלב במקצוע המשחק כשעשה את עבודות הבמה בהפקה של "פינוקיו". שיחק גם בסדרה "ימי חיינו", שם שיחק את הדוקטור דרייק רמורה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דמויות חברים
התזמורת הקאמרית של ויסקונסין

פנורמה של קונצרטים כיכר
התזמורת הקאמרית של ויסקונסין (באנגלית: Wisconsin Chamber Orchestra) היא תזמורת קאמרית מקצועית במדיסון, ויסקונסין, ארצות הברית. את התזמורת ייסד בשנת 1960 גורדון ב. רייט. מנצחה הנוכחי, אנדרו סיוול, החל את כהונתו עם התזמורת בשנת 2000. התזמורת הקאמרית של ויסקונסין מקיימת 29 קונצרטים בשנה, בהם חמישה קונצרטים של יצירות מופת, קונצרטים לנוער, קונצרטי חופשה ושישה קונצרטים פתוחים לקהל תחת כיפת השמים, בכיכר שליד הקפיטול של ויסקונסין.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:תזמורות קאמריות
קטגוריה:תזמורות אמריקאיות
קטגוריה:ויסקונסין
רפיד סיטי (דקוטה הדרומית)

רפיד סיטי (באנגלית: Rapid City) היא העיר השנייה בגודלה בדקוטה הדרומית. היא מחוז המושב של מחוז פנינגטון. העיר קיבלה את שמה על שם יובלו של הנהר שאיין, רפיד קריק (Rapid Creek), על ידו הוקמה העיר, והיא ממוקמת על המורדות המזרחיים של הגבעות השחורות. העיר מכונה גם "שער הגבעות השחורות" וכן "עיר הנשיאים", והיא מחולקת על ידי רכס הרים נמוך המפריד בין צידה המערבי של העיר למזרחה. בסיס חיל האוויר אלזוורת' ממוקם בפאתי העיר. בחלקה המערבי של העיר ממוקם מחנה רפיד, חלק מהמשמר הלאומי של דרום דקוטה. בגבעות השחורות הממוקמות על יד העיר שוכנות כמה אטרקציות פופולריות, ביניהן הר ראשמור, אנדרטת סוס משוגע והפארק הלאומי וינד קייב.

בעקבות גילוי מרבצי זהב ב-1874 על ידי משלחת הגבעות השחורות פלש גל של מתנחלים לאזור הגבעות השחורות של דרום דקוטה שהיו חלק מהטריטוריות של האינדיאנים. קבוצה של כורים מאוכזבים ייסדה את העיר שנקראה בתחילה "קאמפ היי". הקבוצה קדמה את העיר החדשה שלה בשם "השער אל הגבעות השחורות". ג'ון ריצ'רד ברנן וסמואל סקוט, יחד עם קבוצה קטנה של גברים, הניחו את הבסיס לעיר במקומה הנוכחי בפברואר 1876, והיא נקראה על שם יובל נהר שאיין "רפיד קריק" שעובר באזור. עד מהרה החלה העיר לספק ציוד לכורים ולחלוצים באזור. מיקומה הפך אותה למרכז מסילות רכבת שהגיעו בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 מדרום וממזרח. כבר בתחילת המאה ה-20 ביססה עצמה העיר כמרכז סחר אזורי חשוב של המערב התיכון העליון.

==אקלים==
בעיר שורר אקלים צחיח למחצה.

== ערים תאומות ==

* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:דקוטה הדרומית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1876
יוסף וייס (סופר)

יוסף וייס בשנות ה-50
יוסף וייס (ביידיש: יוסף ווײַס; באנגלית: Joseph Weiss; 1891, ורשה – 1979, לוס אנג'לס) היה סופר יידי אמריקאי.

==ביוגרפיה==
יוסף וייס נולד בשנת 1891 בעיר ורשה שבפולין הרוסית. בשנת 1914 היגר לארצות הברית. עבד במתפרה. תחילה התגורר בניו יורק, ובהמשך עבר ללוס אנג'לס. היה אב לשלושה. בשנות ה-50 וה-60 פרסם שלושה קובצי סיפורים קצרים ביידיש.

==ספריו==
* אונדזער וועלט: דערציילונגען, ניו יורק: איקוף, 1957. ("עולמנו") ()
* זון און וואָלקנס: דערציילונגען, לוס אנג'לס: בעי סיטיס בוך קאָמיטעט אין וועניס, קאַליפֿאָרניע; יִידישער קולטור-קלוב, י.ל. פּרץ לייען-קרייז, עמאַ לאַזאַרוס פֿרויען אָרגאַניזאַציע, 1962. ("שמש ועננים") ()
* אין לויף פֿון יאָרן, ורשה: יידיש בוך, 1966. ("במרוצת השנים") ()

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1891
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1979
אליפות העולם בכדורסל נשים 1957

אליפות העולם בכדורסל נשים 1957 היא אליפות העולם בכדורסל נשים השנייה שאורגנה על ידי פיב"א ונערכה בריו דה ז'ניירו, ברזיל בין ה-13 באוקטובר ל-26 באוקטובר 1957.

המשחקים נערכו במרקנזיניו. ארצות הברית זכתה באליפות בפעם השנייה ברציפות.
==הנבחרות המשתתפות==

{| class="wikitable"
! מרחב
! מקומות
! נבחרות
! הערות
|-
| המדינה המארחת
| align=center| 1
| ברזיל|| מקום שלישי באליפות דרום אמריקה
|-
| דרום אמריקה
| align=center| 4
| צ'ילה פרגוואי ארגנטינה פרו ||אלופת דרום אמריקה מקום שני באליפות אמריקה מקום רביעי באליפות דרום אמריקה מקום שישי באליפות דרום אמריקה
|-
| אירופה
| align=center| 2
| ברית המועצות הונגריה צ'כוסלוביקה||אלופת אירופה מקום שני באליפות אירופה מקום שלישי באליפות אירופה
|-
| צפון אמריקה
| align=center| 1
|ארצות הברית|| אלופת העולם 1953
|-
| מרכז אמריקה וקריביים
| align=center| 2
| מקסיקו קובה || אלופת מרכז אמריקה מקום שני באליפות מרכז אמריקה
|-
| אוסטרליה
| align=center| 1
| אוסטרליה 
|}

==שיטת המשחקים==
תחילה התקיים השלב המוקדם בו נקבעו שש עולות לבית הגמר. נבחרת ברזיל העפילה ישירות לבית הגמר. בבית הגמר הקבוצות נפגשו בשיטת ליגה עם מפגש בודד בין הקבוצות. הקבוצות שלא עלו לבית הגמר, שיחקו לקביעת המקומות 7-10.

==בית הגמר==

{| class="wikitable" width="50%"
|----- bgcolor="#efefef"
!מיקום
!נבחרת
!נקודות
!ניצחונות
! הפסדים
!קליעה 
!ספיגה
!הפרש
|- bgcolor=gold 
| 1. || ארצות הברית ||12|| 6 || 0 || 366||280 || 86 
|- bgcolor=silver
| 2. || ברית המועצות ||11|| 5 || 1 || 365||292 || 73
|- bgcolor=cc9966 
| 3. || צ'כוסלוביקה||10 || 4 || 2 || 394||319 || 75
|- 
| 4. || ברזיל || 10|| 3 || 3 || 324||365 || 41-
|- 
| 5. || הונגריה || 8|| 2 || 4 || 297||317 || 20-
|- 
| 6. || פרגוואי ||7|| 1 || 5 || 274||338 ||64-
|- 
| 7. || צ'ילה ||6|| 0 || 6 || 287||396 || 109-
|}

==דירוג סופי==

{| class="wikitable"
|- align=right
|-
! מיקום
! נבחרת
! מאזן
|- bgcolor=gold
| 1
| ארצות הברית
| 1-8
|- bgcolor=silver
| 2
| ברית המועצות
| 1-7
|- bgcolor=cc9966
| 3
| צ'כוסלובקיה
| 2-7
|-
| 4
| border ברזיל
| 3-3
|-
| 5
| הונגריה
| 4-5
|-
| 6
| פרגוואי
| 6-2
|-
| 7
| צ'ילה
| 7-2
|-
| 8
| מקסיקו
| 2-5
|-
| 9
| ארגנטינה
| 3-4
|-
| 10
| אוסטרליה
| 4-2
|-
| 10
| פרו
| 6-1
|-
| 10
| קובה
| 7-0
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://archive.fiba.com/pages/eng/fa/event/p/cid/WMW/sid/2918/_/1957_World_Championship_for_Women/index.html נתונים מאתר פיב"א]

קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1957
קטגוריה:תחרויות כדורסל בברזיל
קטגוריה:ברזיל: ספורט נשים
קטגוריה:אליפויות העולם בכדורסל נשים
אוסטין דיי

אוסטין דארן דיי (באנגלית: Austin Darren Daye; נולד ב-5 ביוני 1988) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד ברייר ונציה מליגת העל האיטלקית.
דיי נבחר בדראפט 2009 במקום ה-15 על ידי דטרויט פיסטונס ושיחק במדיה ב-NBA, בין היתר שיחק גם בממפיס גריזליס, בטורונטו ראפטורס, בסן אנטוניו ספרס ובאטלנטה הוקס.

== קריירה ==
דיי שיחק בין השנים 2009-2007 באוניברסיטת גונזגה. בעונתו הראשונה סיים בממוצע של 10.5 נקודות, 4.7 ריבאונדים, 1.0 אסיסטים ו-1.6 חטיפות ב-33 משחקים.
בעונתו השנייה דיי שיחק 34 משחקים ועמד על 12.7 נקודות, 6.8 ריבאונדים, 1.1 אסיסטים ו-2.1 חסימות בממוצע למשחק.

דיי נבחר בדראפט 2009 במקום ה-15 על ידי דטרויט פיסטונס ושיחק במדיה עד סוף עונת 2013-2012 למעט חצי עונה ב-2011 בקבוצה הרוסית חימקי מוסקבה.

ב-30 בינואר 2013 עברו דיי וטיישון פרינס בטרייד משולש לממפיס גריזליס בתמורה לחוסה קלדרון שעבר לדטרויט ורודי גיי שעבר לטורונטו ראפטורס.
ב-1 באוגוסט 2013 חתם דיי בטורונטו ראפטורס. ב-20 בפברואר 2014, הוא עבר בטרייד לסן אנטוניו ספרס תמורת ננדו דה קולו שעשה את הדרך ההפוכה. בסוף העונה זכה דיי עם סן אנטוניו באליפות ה-NBA אם כי תרומתו לקבוצה לאורך הפלייאוף הסתכמה בריבאונד אחד בשש דקות משחק.
ב-15 במרץ 2015 חתם על חוזה בן 10 ימים באטלנטה הוקס. לאחר מכן הוא חתם על חוזה נוסף של 10 ימים עם ההוקס ב-25 במרץ, וחוזה רב שנתי ב-4 באפריל. ב-9 ביולי של אותה שנה עזב את הקבוצה.

ב-27 בנובמבר חתם בסקאבוליני פזארו מליגת העל האיטלקית. ב-21 משחקים עבור המועדון בעונת 2015–2016 הוא סיים בממוצעים של 21.2 נקודות, 9.0 ריבאונדים, 1.9 אסיסטים, 1.6 חטיפות ו-1.1 חסימות למשחק ונבחר למשחק האולסטאר בליגה האיטלקית.

ב-6 במאי 2016 חתם באל-מנאמה מהליגה הבכירה בבחריין.

ב-30 ביוני 2016 חתם דיי בקבוצת גלאטסראיי הטורקית.

ב-9 באוגוסט 2017, חתם דיי לעונה אחת בשורות הפועל ירושלים מליגת העל הישראלית, אך שוחרר באמצע העונה ולאחר מכן חתם בקבוצה רייר ונציה מליגת העל האיטלקית המשתתפת גם בליגת האלופות.

אביו של דיי הוא דארן ששיחק בעבר בסקאבוליני פזארו, הפועל גליל עליון ובמכבי ראשון לציון.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.eurocupbasketball.com/competition/players/showplayer?pcode=003472&seasoncode=U2017 פרופיל] באתר היורוקאפ

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני ממפיס גריזליס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני חימקי
קטגוריה:כדורסלני טורונטו ראפטורס
קטגוריה:כדורסלני סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:כדורסלני אוסטין טורוס
קטגוריה:כדורסלני אטלנטה הוקס
קטגוריה:כדורסלני סקאבוליני פזארו
קטגוריה:כדורסלני גלאטסראיי
קטגוריה:בחירות דראפט של דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת גונזגה
קטגוריה:כדורסלני ונציה
קטגוריה:קליפורניה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני לייקלנד מג'יק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1988
טלוויזיה מהעתיד

טלוויזיה מהעתיד היא תוכנית מערכונים ישראלית, בהגשתם של הקומיקאים אריאל ויסמן, יואב רבינוביץ' וניב מג'ר, שגם אחראי על בימוי התוכנית.

התוכנית משלבת מערכונים סאטיריים והומור נונסנס עם קטעי אולפן. היא עלתה לראשונה ב-12 ביולי 2017 בשידורי רשת שבערוץ 2 ושודרה באופן שבועי. הפרק הראשון ששודר השיג 12.4% במדד אחוזי הצפייה.

בתוכנית משולבות סדרות מערכונים קצרות, וביניהן: "שלמייזל", העוקבת אחרי משפחה חרדית וגיבורה מנויחם (ניב מג'ר) המאוהב בקניידלה (גיתית פישר), והיא פרודיה על הדרמה "שטיסל", ו"כוח חרדון", סדרת אנימציה סאטירית ובה חבורת חרדונים שלאחר שנחשפו לפסולת גרעינית שהעניקה להם כוחות על, הם הופכים לחיילים בכוחות צה"ל, והיא מעין גרסה מקומית של "צבי הנינג'ה" המבקרת בעקיפין את המנטליות הצה"לית ואת פרשת אלאור אזריה. בנוסף לוויסמן, רבינוביץ' ומג'ר, המנחים את התוכנית, משתתפת בסדרה שורה של קומיקאים נוספים: גיתית פישר, טל טירנגל, תומר פישמן, ירמי שיק-בלום, עומר עציון, עמרי אנגל, גיה באר גורביץ', יוגב יפת וקארין כהן, המשתתפים במערכונים שונים.

ב-28 ביולי 2018 החלו שידורי העונה השנייה בערוץ 13 וב-25 באוגוסט 2018 שודר הפרק האחרון.

== לקריאה נוספת ==

* עידו רוזן, Independent Content Creators Online: A Paradigm Shift in Film Aesthetic and Production, the Case of Israel, אוניברסיטת קיימברידג, 2023

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://reshet.tv/entertainment/futuretv/ טלוויזיה מהעתיד, באתר שידורי רשת]
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות מערכונים ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
פוספטידילאינוזיטול

פוספטידילאינוזיטול (Phosphatidylinositol ובקיצור PtdIns או PI) הוא סוג של פוספוגליצריד בעל קבוצת אינוזיטול באזור ההידרופילי שלו, המהווה מרכיב משני של ממברנת התא באוקריוטיים (בצד הציטוזולי של הממברנה). קבוצת הפוספט מעניקה למולקולה מטען שלילי ב-pH פיזיולוגי (pH 7).

פוספטידילאינוזיטול יכול לעבור זרחון ולהפוך לפוספטידילאינוזיטול מונופוספט, לפוספטידילאינוזיטול ביפוספט ולפוספטידילאינוזיטול טריפוספט. כל הליפידים המבוססים על הפוספטידילאינוזיטול ידועים כאינוזיטידים ולפעמים גם כפוספואינוזיטידים.

==ביוסינתזה ומבנה==
ביוסינתזה של פוספטידילאינוזיטול

הסינתזה של פוספטידילאינוזיטול במעבדה מקוטלזת על ידי פוספטידילאינוזיטול סינתאז, ומערבת CDP- דיאציל גליצרול ואננטיומר L של מיו-אינוזיטול.

הפוספטידילאינוזיטול מורכב מאזורים פולריים וא-פולריים (מולקולה אמפיפילית), ומוגדר כפוספוגליצריד המכיל שלד גליצרול, 2 זנבות חומצות שומן א-פולריות (אחת רוויה ואחת בלתי רוויה) וקבוצת פוספט הקשורה לקבוצת אינוזיטול פולרית המהווה את ה”ראש” של המולקולה .

חומצות השומן הנפוצות ביותר המרכיבות את הפוספטידילאינוזיטול הם חומצה סטארית וחומצה ארכידונית. הידרוליזה של פוספואינוזיטידים מפיקה 1 מול של גליצרול, 2 מולים של חומצות שומן, 1 מול של אינוזיטול ו-2–3 מולים של חומצה זרחתית, בהתאם למספר הפוספטים הקשורים לטבעת האינוזיטול. פוספואינוזיטידים נחשבים לפולריים ביותר מבין הפוספוליפידים.

===פוספואינוזיטידים===

לצורות המזורחנות של פוספטידילאינוזיטול (גם: פוספואינוזיטידים), נודע תפקיד חשוב במספר תהליכים בתא, בהם מעבר אותות, סיגנלים ליפידיים ויצירת בועיות.
טבעת האינוזיטול יכולה לעבור זרחון על ידי מגוון של קינאזות על קבוצות ההידרוקסיל שעל פחמנים 3,4 ו-5 באמצעות 7 קומבינציות שונות. לרוב לא יתרחש זרחון בקבוצות ההידרוקסיל שעל פחמנים 2 ו-6 בגלל אפקט סטרי.

כל 7 הווריאציות של הפוספואינוזיטידים הבאים קיימות בבעלי חיים:
* פוספטידילאינוזיטול מונופוספט:
** פוספטידילאינוזיטול 3-פוספט
** פוספטידילאינוזיטול 4-פוספט
** פוספטידילאינוזיטול 5-פוספט
* פוספטידילאינוזיטול ביפוספט:
** פוספטידילאינוזיטול 3,4-ביפוספט
** פוספטידילאינוזיטול 3,5-ביפוספט
**פוספטידילאינוזיטול 4,5-ביפוספט
* פוספטידילאינוזיטול טריפוספט:
** פוספטידילאינוזיטול 3,4,5-טריפוספט

כל הפוספואינוזיטידים הללו קיימים גם בתאים צמחיים, מלבד פוספטידילאינוזיטול 3,4,5 טריפוספט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוספוליפידים
בית הכנסת מרינה רושצ'ה

המבנה המשוחזר של בית הכנסת מרינה רושצ'ה המבנה הישן של בית הכנסת מרינה רושצ'ה בשנת 1960בית הכנסת מרינה רושצ'ה הוא בית כנסת ישן משוחזר השוכן במוסקבה, רוסיה. בית הכנסת שימש את קהילת חב"ד בעיר והיה אחד משני בתי הכנסת שפעלו בה בתקופת השלטון הסובייטי. המבנה נשרף ב-1994 ולימים חודש. לצידו מתנשא המרכז היהודי-קהילתי במוסקבה, בו שוכן אולם התפילה המרכזי, האולם שבבית הכנסת הקטן המשוחזר משמש כיום את הקהילה הבוכרית במוסקבה.

== היסטוריה ==
בה'תרפ"ו (1926) הוקם בשכונת מרינה רושצ'ה שבמחוז האדמיניסטרטיבי הדרום-מזרחי במוסקבה מבנה עץ בן שתי קומות, ששימש כבית הכנסת של קהילת חב"ד בעיר, בשטח שהוקצה לקהילה היהודית על ידי עיריית מוסקבה. גבאי בית הכנסת היה זושא פז.

בית הכנסת היה אחד המרכזיים ברוסיה, והוא מהווה סמל היסטורי ליהדות מוסקבה, בו התבצעו רבים מהמאסרים של יהודי העיר ורובם היו מעורבים בקהילה זו. בתוכו שכן גם סניף של ישיבת תומכי תמימים. בחנוכה ה'תשנ"ד (1994) נשרף בית הכנסת כליל.

בה'תשנ"ו (1996) הונחה אבן פינה על חורבות בית הכנסת השרוף על ידי הרב ישראל מאיר לאו למרכז היהודי קהילתי במוסקבה, לצידו נבנה העתק של בית הכנסת הישן המשמש את העדה הבוכרית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://news.bbc.co.uk/hi/russian/news/newsid_2288000/2288977.stm Россия и Израиль становятся ближе]

קטגוריה:יהדות בוכרה
מרינה רושצ'ה
מרינה רושצ'ה
שומון

שומון (צרפתית: Chaumont) היא קומונה ובירתו של מחוז אוט מארן שבחבל גראנד אסט. העיר שוכנת על גדות נהר מארן ועוברת בה מסילת רכבת המקשרת בין פריז לבזל.

העיר הייתה מושבם של הרוזנים של בסיני ומאוחר יותר לשל שמפיין. במהלך מלחמת העולם השנייה הופצצה העיר בשנים 1940 ו-1944. בין השנים 1951 ל-1967 הפעיל חיל האוויר האמריקאי תחת נאט"ו את בסיס האוויר שומון-סמוטייר בפאתי העיר.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:גראנד אסט: ערים
קטגוריה:שמפאן-ארדן: ערים
הוועדה הרפובליקנית הלאומית

הוועדה הרפובליקנית הלאומית (באנגלית: Republican National Committee; בראשי תיבות: RNC) היא ועדה פוליטית אמריקאית המשמשת כמנהיגות הלאומית של המפלגה הרפובליקנית של ארצות הברית. הוועדה אחראית לפיתוח וקידום המצע המדיני הרפובליקני, וכן לתיאום גיוס כספים ואסטרטגיית בחירות. היא אחראית גם לארגון ולניהול של האספה הלאומית הרפובליקנית הבוחרת את המועמד הרפובליקני לנשיאות ארצות הברית. רונה רומני מקדניאל היא יושבת ראש הוועדה הנוכחית. 

האדם היחיד שעמד בראש הוועדה ונבחר לנשיא ארצות הברית הוא ג'ורג' הרברט ווקר בוש. כמה מראשי הוועדה כיהנו כמושלי מדינות.

המקבילה העיקרית של הוועדה היא הוועדה הדמוקרטית הלאומית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

*