OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אובייקטיביות חזקה

אובייקטיביות חזקה (אנגלית: Strong objectivity) מתייחסת לצורך בהתערבות במחקר ליצירת אובייקטיביות נטולת דעות קדומות כלומר על החוקר להכיר בעובדה שערכיו הסובייקטיביים משפיעים על האובייקטיביות שלו ובהכרח על המחקר, לפיכך אין אפשרות אמיתית לנטרלם אלא על ידי הוספת דעות שונות.

== התפתחות המושג ==
"אובייקטיביות חזקה" היא מושג הלקוח מעולם הפילוסופיה ונזכר לראשונה על ידי החוקרת הפמיניסטית סנדרה הארדינג, בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20. המושג אובייקטיביות חזקה נועד לתאר אופן מחקר הכולל גם את נקודת המבט הפמיניסטית. הארדינג המבקרת את הדרך בה נחקרים נושאים הטוענים להיות "אובייקטיביים". נקודת מבט זו שוללת את האובייקטיביות של המדע המסורתי ומעלה את הטענה כי נשים ודרכי מחשבתן נדחקו לשוליים. עמדות החוקרים ואופן יצור הידע שלהם מושפעים מקטגוריות של מין, גזע ומעמד. המחקר המודרני הנשלט ברובו על ידי גברים לא מאפשר את האובייקטיביות הרצויה.

== תחומי מחקר בהם נדרשת אובייקטיביות חזקה ==
הארדינג גורסת שעל מנת ליצור את אותה אובייקטיביות רצויה במחקרים מתחומי מדעי החברה ,יש צורך בשיטת מחקר שתשלב חוקרים בעלי דעות, אמונות וערכים המשלימים זה את זה. "אובייקטיביות חזקה" דרושה בתחומים אלה להבדיל מתחומי מדע אחרים כמו פיזיקה וכימיה שיש להם בסיס ידע אחיד, המאפשר להשוות בין תוצאות מחקרים שונים. בתחומי המחקר החברתי אין אפשרות של השוואה בין מחקרים, לא ניתן לסתור מחקר אחד בעזרת מחקר אחר היות שהדעות תלויות בסביבה התרבותית שבה מתבצע המחקר ומשפיעות על הבנייה חברתית. השקפת העולם הפמיניסטית מניחה שהדעה האובייקטיבית המקובלת היא נקודת המבט הגברית. שאלת האובייקטיביות דנה בסוגיה אילו מחקר אובייקטיביים ואילו אינם, ומדוע, האם האובייקטיביות הכרחית או לא. איך ואם בכלל אפשר להשיג אובייקטיביות במחקר? שאלות אלה נובעות מחששות לגבי סקסיזם ודעה קדומה גברית הנמצאים במדע ובמחקרים הדומיננטיים.

בספרה "Whose Science? Whose Knowledge?"שפורסם בשנת 1991 טענה הרדינג כי רוב המחקרים שעסקו בנשים נעשו על ידי חוקרים גברים בעלי השקפת עולם גברית ברובה ולפיכך על מנת ליצור "אובייקטיביות חזקה" במחקרים אלה יש לשלב בהם נשים על מנת להתגבר על דעות קדומות ואמונות "גבריות". לדעתה יצירת אובייקטיביות חזקה בדרך זו אינה מחלישה את המחקר אלא מחזקת אותו. 
==ראו גם==
*תאוריה
*מטא-תאוריה

==לקריאה נוספת==
* ניצה ינאי, דרכים לחשיבה פמיניסטית, שאלת המדע בפמיניזם - סנדרה הארדינג/סוגיות החקירה המדעית בפמיניזם, 2007

==הערות שוליים==

קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
פאוזיה פואד

פאוזיה פואד (בפרסית: شاهدخت فوزیه, ובערבית: الأميرة فوزية; 5 בנובמבר 1921 – 2 ביולי 2013) הייתה נסיכה מצרייה שהפכה למלכת איראן, בתו של פואד הראשון ואחותו של פארוק הראשון. הראשונה לשושלת מוחמד עלי. אבי השושלת, מוחמד עלי, היה ממוצא אלבני והתיישב במצרים.

== ביוגרפיה ==
פאוזיה נולדה ב-5 בנובמבר 1921 לאחמד פואד, סולטן מצרים, ולנזלי סברי. בשנת 1922 הוכתר אביה כמלך, ולאחר מותו בשנת 1936 עלה לשלטון במקומו אחיה פארוק.

ב-15 במרץ 1939 נישאה למוחמד רזא שאה פהלווי והייתה לאשתו הראשונה ולנסיכת איראן. הנישואים הוגדרו כנישואים פוליטיים, שנועדו לקרב בין הסונים לשיעים. כעבור שנתיים, לאחר שהוגלה אביו של מוחמד רזא שאה פהלווי, רזא ח'אן, הפכה למלכת איראן. השניים התגרשו בשנת 1945 בשל קשיי הסתגלותה של פאוזיה באיראן, סכסוך בין משפחתה למשפחתו של מוחמד רזא, חוסר נאמנותו של מוחמד רזא, ולאחר שפאוזיה לא הצליחה להרות יורשים זכרים לשאה האיראני.

לה ולמוחמד רזא שאה פהלווי הייתה בת משותפת אחת, הנסיכה שהנאז פהלווי (נולדה ב-27 באוקטובר 1940).

בשנת 1949 נישאה בשנית, לקולונל איסמעיל שירין. השניים התגוררו בקהיר ובאלכסנדריה, ונולדו להם שני ילדים: נדיה ח'אנום וחוסיין שירין אפנדי. תוארי המלכות המצריים נלקחו ממנה לאחר המהפכה במצרים של 1952, שבה הודח אחיינה פואד השני והוא עבר להתגורר בשווייץ. לאחר מות בעלה בשנת 1994, המשיכה פאוזיה פואד להתגורר באלכסנדריה. בינואר 2005 דווח בטעות על מותה: אנשי תקשורת בלבלו בינה לבין אחייניתה, הנסיכה פאוזיה פארוק, בתו השנייה של המלך פארוק. פאוזיה פואד נפטרה ב-2 ביולי 2013 ונקברה בבית הקברות סיידה נפיסה בקהיר, לצד בעלה השני.

==מורשתה==
* בשנת 1939 קראו באיראן עיר, פאוזיה-אבאד - על שמה.
* בשנת 1950 קראו רחוב על שמה (רחוב אמירה פאוזיה) בקהיר, אך בשנת 1956 הוחלף שם הרחוב לרחוב מוסטפא כמאל.

==תארים ועיטורים==
* הוד סולטנותה הנסיכה פאוזיה ממצרים (1921–1922)
* הוד רוממותה הנסיכה פאוזיה ממצרים (1922–1939, 1949–1952)
* הוד רוממותה הקיסרית הנסיכה פאוזיה ממצרים ואיראן (15–16 במרס 1939 - יום לפני נישואיה הראשונים לשאה הפרסי הוענק לה התואר "שאהדוח'ת", נסיכה או בת מלך)
* הוד רוממותה הקיסרית נסיכת הכתר של איראן, נסיכת מצרים (1939–1941)
* הוד רוממותה הקיסרית מלכת איראן (1941–1948)
* הוד רוממותה הקיסרית הנסיכה פאוזיה ממצרים ואיראן (1948–1949)

===עיטורים===
* במצרים: עיטור המעלות (נישאן אל-כמאל), 16.5.1939
* באיראן: עיטור השמש (נישאן-י אפתאב), 27.10.1940

==אילן יוחסין של שושלת פהלווי==

==ראו גם==
נזלי סברי

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשים מצריות
קטגוריה:שושלת פהלווי
קטגוריה:נסיכות
קטגוריה:נשות מלכים איראנים
קטגוריה:ילידות 1921
קטגוריה:מצריות שנפטרו ב-2013
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2013
Elementary OS

Elementary OS (יסודי) היא הפצת לינוקס המבוססת על אובונטו. למערכת זו יוצאת גרסה חדשה כמדי שנתיים, כאשר אובונטו משחררת גרסת תל"א (תמיכה לטווח ארוך). פרט לגרסה הראשונה, שהתבססה על גרסה שאינה כוללת תמיכה לטווח ארוך, כל גרסאות הפצה זו מתבססות על גרסאות תל״א.

ההפצה החלה את חייה כסט של ערכות נושא להפצת אובונטו (Ubuntu) אך הפכה עם הזמן להפצת לינוקס העומדת בפני עצמה.

== עיצוב ==
פרויקט אלמנטרי (יסודי) בא לפתור כמה תפיסות לקויות של הציבור הרחב בהפצות לינוקס:
* אסתטיקה טובה יותר על ידי ייעול ממשק המשתמש (UI).
* הפחתת התלות של יישומים על ידי שימוש ביישומי ליבה הנכתבות בשפת C או Vala.
* צמצום הצורך בגישה לתוכנת מסוף.
בחירות עיצוב אלה גרמו להפצה לבצע בחירות אחרות ממה שרוב הפצות הגנו/לינוקס (GNU/Linux) בחרו: החופש להגדיר ולהתאים אישית את סביבת שולחן העבודה של המשתמש עצמו. הנחיות ממשק המשתמש של פרויקט אלמנטרי מתמקדות בשימושיות מיידית עם עקומת למידה עדינה, על חשבון היכולת להתאמה אישית.

מאז הקמתה, מערכת ההפעלה קיבלה שבחים מצד אחד וביקורות מצד שני על היותה דומה מאוד באופן חזותי למערכת ההפעלה macOS.

== התקנה ==
מערכת ההפעלה מופצת בחינם (עם אופציה לתרומה כספית חד פעמית לצוות הפיתוח בעת ההורדה), בתצורת דיסק חי (Live CD) ו דיסק און קי חי (Live USB), מה שמאפשר למשתמשים לבחור לנסות את המערכת ללא הצורך בהתקנתה.

===דרישות מערכת===
על פי אתר ההפצה, דרישות המערכת המומלצות הן:
*מעבד Intel Core i3 כפול ליבות או מעבד הדומה לו בביצועיו.
*זיכרון RAM בנפח 4 GB.
*כונן SSD עם מקום פנוי של 15 GB לפחות.
*גישה לאינטרנט.
*מסך ברזולוציה של 1024x768 לפחות.

== גרסאות ==
{| class="wikitable"
!הגרסה
!תאריך השחרור
!גרסת אובונטו שעליה היא מבוססת
|-
|0.1 (Jupiter)
|מרץ 2011
|10.10 (גרסת האובונטו של אוקטובר 2010)
|-
|0.2 (Luna)
|בטא ראשונה בנובמבר 2012, בטא שנייה ב-6 במאי 2013, והגרסה הסופית ב-10 באוגוסט 2013
|12.04 (גרסת האובונטו של אפריל 2012)
|-
|0.3 (Freya, נקראה בתחילה Isis)
|בטא ראשונה ב-11 באוגוסט 2014,ובטא שנייה ב-8 בפברואר 2015
|14.04 (גרסת האובונטו של אפריל 2014)
|-
|0.4 (Loki)
|בטא ראשונה ב-14 ביוני 2016, בטא שנייה ב-16 ביולי 2016, והגרסה הסופית ב-9 בספטמבר 2016.
|16.04 (גרסת האובונטו ששוחררה ב-21 באפריל 2016)
|-
|0.4.1 (Loki)
|שוחררה ב-17 במאי 2017
|16.04.2 (עדכון של גרסת האובונטו של אפריל 2016)
|-
|5.0 (Juno)
|שוחררה ב-16 באוקטובר 2018
|18.04 (גרסת האובונטו ששוחררה באפריל 2018)
|-
|5.1 (Hera)
|שוחררה ב-3 בדצמבר 2019
|18.04 (גרסת האובונטו ששוחררה באפריל 2018)
|}

==קישורים חיצוניים==

[https://distrowatch.com/table.php?distribution=elementary דף ההפצה באתר DistroWatch]

==הערות שוליים==

קטגוריה:הפצות של GNU/לינוקס
סוראיה אספנדיארי בח'תיארי

סוֹרָאיַה אֵסְפַנְדֵיַארִי בַּחְ'תֵיַארִי (בפרסית: ثریا اسفندیاری بختیاری, ובערבית: ثريا إسفندياري; 22 ביוני 1932 – 26 באוקטובר 2001) הייתה איראנית קתולית שנישאה ב-12 בפברואר 1951 למוחמד רזא שאה פהלווי והייתה לאשתו השנייה. בחתונתם ביקשו השאה וסוראיה מאורחיהם לתרום את כספי מתנות החתונה לעניי איראן במקום לעצמם. לאחר נישואיהם עמדה סוראיה בראש אגודת ארגוני הצדקה של איראן.

הנישואים התפרקו בשנת 1958, עקב אי-יכולתה של סוראיה להעמיד יורשים. לאחר הגירושים, בגיל 25, המשיכה סוראיה אספנדיארי בח'תיארי להחזיק בתואר נסיכה ועברה לצרפת, שם החלה בקריירת משחק קצרה.

==אילן יוחסין של שושלת פהלווי==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מלכות רעיות
סוראיה
קטגוריה:נסיכות איראניות
קטגוריה:נשות מלכים איראנים
קטגוריה:מהגרות מאיראן לצרפת
קטגוריה:ילידות 1932
קטגוריה:איראניות שנפטרו ב-2001
פו הדב ויום ההולדת של איה

פו הדב ויום ההולדת של איה (באנגלית: Winnie the Pooh and a Day for Eeyore) הוא סרט הנפשה קצר של חברת וולט דיסני. הסרט מבוסס על שני פרקים מהספר "הבית בקרן פו" שכתב הסופר א. א. מילן.

הסרט יצא לאקרנים בשנת 1983 לאחר הצלחת הסרט "הרפתקאותיו של פו הדב"

== מדבבים ==
{| class="wikitable" border="2"
! <span ;">מדבב/ת </span>
! <span ;">דמות</span>
|-
| האל סמית
| <span ;">פו הדב </span>
|- 
| וויל ריין
| <span ;">ארנב</span>
|- 
| קים כריסטיאנסון
| <span ;">כריסטופר רובין</span>
|- 
| האל סמית
| <span ;">ינשוף</span>
|-
| הווארד מוריס
| <span ;">גופר</span>
|- 
| ראלף רייט 
| <span ;">איה</span>
|- 
| דיק בילינגסלי
| <span ;">רו</span>
|- 
| ג'ולי מקרייטר
| <span ;">קנגה</span>
|- 
| לורי מיין
| <span ;">המספר</span>
|}

הסרט עצמו יצא בדיבוב עברי על קלטות וידאו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1966
קטגוריה:סרטי פו הדב
קטגוריה:סרטי הנפשה
קטגוריה:חמורים בתרבות
ג'וזף שילדקראוט

ג'וזף שילדקראוט (באנגלית: Joseph Schildkraut; 22 במרץ 1896 – 21 בינואר 1964) היה שחקן קולנוע אוסטרי-אמריקאי-יהודי זוכה פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1937 על תפקידו בתור אלפרד דרייפוס בסרט "חייו של אמיל זולא".

== ביוגרפיה ==

נולד בעיר וינה, בירת אוסטרו-הונגריה. בנם של ארנה וויינשטיין והשחקן האוסטרי המוערך רודולף שילדקראוט שהופיע במופעי תיאטרון יידיש ובהוליווד. משפחתו של שילדקראוט הייתה יהודית אוסטרית. שילדקראוט בילה את ילדותו ונעוריו בגרמניה, הוא למד מוזיקה וניגן על פסנתר וכינור. שילדקראוט, בוגר "האקדמיה המלכותית של ברלין למוזיקה" הושפע רבות ממקצועו של אביו ורצה גם כן לפתח קריירת משחק.

הוא היגר עם משפחתו בגיל צעיר לארצות הברית והחל להשתתף בתור שחקן במחזות בברודוויי, הוא נודע בעיקר בזכות הופעה מרשימה במחזה "פר גינט".
הוא חזר לאירופה כדי להופיע על במות ולשפר את יכולותיו, את אימוני המשחק שלו העביר בין היתר גם עם כוכב הקולנוע הגרמני אלברט בסרמן.

== קריירת משחק ==
בשנות ה-20 של המאה ה-20 החל שילדקראוט להופיע בסרטי ראינוע הוליוודיים, "יתומות הסערה" של ד. וו. גריפית'. לצידה של הכוכבת ליליאן גיש בתפקיד שבליי, "מלך המלכים" בתפקיד יהודה איש קריות ו"המסע לאתמול" של ססיל ב. דה-מיל.
בתחילת שנות ה-30 ביסס שילדקראוט את מעמדו ככוכב עולה בהוליווד בזכות תפקידי משנה בסרטיו של דה-מיל "קלאופטרה" בתור המלך הורדוס, "מסעות הצלב" בתור האציל האיטלקי קונרד ממונפראטו ובזכות משחקו במערבון הביוגרפי "ויוה וייה!" ובדרמה "הגן של אללה".

בשנת 1937 זכה שילדקראוט בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בתפקיד הקצין היהודי צרפתי המפורסם אלפרד דרייפוס המואשם בבגידה בדרמה הביוגרפית של ויליאם דייטרל "חייו של אמיל זולא". שילדקראוט היה לשחקן האוסטרי הראשון שזוכה בפרס האוסקר והשחקן הלא אמריקאי הראשון שזכה בפרס האוסקר לתפקיד המשנה. 

שילדקראוט המשיך להחזיק במעמד של שחקן מן השורה הראשונה בקולנוע העולמי והוא השתתף בסרטים המצליחים "מרי אנטואנט" של וו.ס. ואן דייק בתפקיד הדוכס מאורלנס, "סואץ" בתפקיד הפוליטיקאי הצרפתי ויקומט רנה דה לאטור, "יומנה של אנה פרנק" של ג'ורג' סטיבנס בתפקיד אוטו פרנק ו"החנות מעבר לפינה" בתפקיד פרנץ ודאש.

== חיים אישיים ==
שילדקראוט היה נשוי 3 פעמים, בין היתר גם לשחקנית אליס ברלט ולא נולדו לו ילדים.
הוא נפטר בניו יורק בגיל 67 ונקבר ב"בית הקברות הוליווד לנצח" שבלוס אנג'לס. על פועלו כשחקן קולנוע זכה שילדקראוט לכוכב על שמו בשדרת הכוכבים של הוליווד.

== פילמוגרפיה ==

* יתומות הסערה (1921)
* המסע לאתמול (1925)
* מלך המלכים (1927)
* ויוה וייה! (1934)
* קלאופטרה (1934)
* מסעות הצלב (1935)
* ספינת עבד (1937)
* הגן של אללה (1936)
* חייו של אמיל זולא (1937)
* נשמות בים (1937)
* מרי אנטואנט (1938)
* הברונית והמשרת (1938)
* מר מוטו יוצא לחופשה (1939)
* האיש במסכת הברזל (1939)
* שלושת המוסקטרים (1939)
* הגשמים מגיעים (1939)
* החנות מעבר לפינה (1940)
* הרמאים (1945)
* מונסייור ביקוייר (1946)
* יומנה של אנה פרנק (1959)
* הסיפור הגדול ביותר שסופר אי פעם (1965)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:יהודים אוסטרים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:מהגרים מאוסטריה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1964
שמס פהלווי

הנסיכה שמס פהלווי (בפרסית: شمس پهلوی, 28 באוקטובר 1917 - 29 בפברואר 1996) הייתה בתו הבכורה של רזא ח'אן ואחותו של מוחמד רזא פהלווי, השאה האחרון של איראן. 

במהלך שלטונו של אחיה שמס תפקדה כנשיאת האריה האדום ואיחוד האור. בהוראת אביה, נישאה בשנת 1937 לפרידון ג'ם, בנו של ראש ממשלת איראן דאז, מחמוד ג'ם. הנישואים היו אומללים והתפרקו עם מותו של אביה, רזא ח'אן.

שמס ליוותה את אביה בגלותו לאחר הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן של 1941 בפור לואי, מאוריציוס ויוהנסבורג, דרום אפריקה. תאריה נשללו ממנה לתקופה קצרה לאחר שהתחתנה בשנית למהרדאד פהלבוד, וחיה בארצות הברית בין השנים 1945-1947. כשהושג הפיוס עם בית המשפט והיא ובעלה חזרו לאיראן לתקופה קצרה, עד משבר אבדאן. בשנת 1940 המירה את דתה לנצרות קתולית, ובעלה וילדיה אחריה. כשחזרה לאיראן לאחר ניסיון ההפיכה של מוחמד מוסאדק ב-1953, הורידה פרופיל והסתפקה בניהול ההון העצום שהוריש לה אביה. זאת בניגוד לאחותה אשרף פהלווי. לאחר המהפכה האסלאמית עזבה את איראן ועברה לגור בארצות הברית.

בימי המהפכה האיראנית שמס הייתה למקור זעם ההמון ודוגמה להתנוונות מוסר בית המלוכה האיראני ושושלת פהלווי, זאת לאור התנצרותה והתקופה הממושכת בה חייתה בארצות הברית.

==אילן יוחסין של שושלת פהלווי==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ילידות 1917
שמס
קטגוריה:נסיכות איראניות
קטגוריה:מהגרות מאיראן לארצות הברית
קטגוריה:נפטרות ב-1996
ליברטדור חנרל סן מרטין

ליברטדור חנרל סן מרטין (בספרדית: Libertador General San Martín) היא עיר בפרובינציית חוחוי, ארגנטינה, ובירתה של מחוז לדסמה, אחד המחוזות בפרובינציה. היא נמצאת במרחק 106 קילומטרים מסן סלבדור דה חוחוי, בירת הפרובינציה. היא ממוקמת על הכביש הלאומי 34 ונמצאת בתחומיה של שמורה ביוספרית בשם יונגאס.

ליברטדור חנרל סן מרטין היא העיר השלישית המאוכלסת ביותר בפרובינציית חוחוי.

== היסטוריה ==
עדויות ראשונות על היוודעות לאזור שבו נמצאת היום העיר ליברטדור חנרל סן מרטין הן מהמאה ה-17, בשנת 1623 לערך, כאשר משלחת ספרדים תחת חסותו של דון מרטין לדסמה ואלדרמה עברה תחום זה בדרכה לגראן צ'אקו גוולאמבה. אולם פיתוחו הכלכלי של האזור התרחש רק בשנת 1778, כאשר גרגוריו דה סגאדה הקים בית זיקוק לסוכר בעיירה קאלילגווה של היום, זאת בשל תנאי האקלים באזור המתאימים לגידולם המלא של קני הסוכר. טיפוח קני הסוכר במקום מוזכר בארכיונים המחוזיים כבר משנת 1826, והם מהווים גם כיום את המניע העיקרי לפיתוחה הכלכלי של העיר.

לאחר שנים של פיתוח וגידול באוכלוסייה, נוסדה פואבלו דה לדסמה ב-25 בדצמבר 1899 על שטח שנתרם על ידי הבעלים של השטח עליו נבנה בית הזיקוק לסוכר. שנתיים לאחר הקמתה הוגדרו גבולותיה ונעשתה חלוקה מאוחרת של שמונה בלוקים המקיפים את הכיכר המרכזית, ובשנת 1906 הגיעה הרכבת לעיר וציינה את התחלת השגשוג הכלכלי, שהלך והתפתח אף יותר עם השנים.

בשנת 1950 שונה שמה של העיר מפואבלו דה לדסמה לשמה כיום - ליברטדור חנרל סן מרטין, על שמו של חוסה דה סן מרטין שהיה פעיל במאבק לעצמאות ארגנטינה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20141113234400/http://www.indec.gov.ar/micro_sitios/webcenso/censo2001s2_2/ampliada_index.asp?mode=38 Resultados generales - Jujuy], באתר [https://web.archive.org/web/20070406222046/http://www.indec.gov.ar/ Instituto Nacional De Estadistica y Censos De La Republica Argentina, INDEC], האתר הרשמי 
* [http://www.calilegua.com/2010/09/libertador-general-san-martin/ Libertador General San Martín – Jujuy] , באתר [http://www.calilegua.com/ Parque Nacional Calilegua] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חוחוי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1899
אשרף פהלווי

הנסיכה אַשְׁרַף פהלווי (בפרסית: اشرف‌ پهلوی, 26 באוקטובר 1919 - 7 בינואר 2016) הייתה אחותו התאומה של מוחמד רזא פהלווי, השאה האחרון של איראן. הייתה לבתו המועדפת על אביה, רזא ח'אן, שטען שחבל שמוחמד רזא שאה פהלווי יצא הזכר ולא היא.

==פעולותיה בימי שלטונו של אחיה==
מוחמד רזא]]
בשנת 1967, פעלה אשרף כנציגה האיראנית בועדת האו"ם לזכויות אדם ובמועצה הכלכלית והחברתית. אשרף הייתה תומכת נלהבת בזכויות הנשים באיראן ובעולם. בשנת 1934, הנסיכה אשרף ואחותה הנסיכה שמס, היו לשתי הנשים האיראנית הראשונות שהסירו את הרעלה, שהנשים באיראן נהגו לעטות. אשרף הייתה גם פעילה נלהבת בתוכניתו של אחיה לקידום האוריינות וחיסול האנאלפביתיות, וכיהנה כחברה בוועדה הבינלאומית המייעצת לקידום אוריינות. בזמן ששהתה בבית הקיץ שלה בריביירה הצרפתית בקיץ 1976, אשרף יצאה ללא פגע מניסיון התנקשות מסתורי בחייה, כשארבעה עשר כדורים נורו לצידי מכוניתה.

===ההפיכה באיראן ב-1953===

ישנם הטוענים כי לאשרף היה תפקיד מכריע בהפיכה באיראן ב-1953, וכי היא הייתה זו ששכנעה את אחיה, מוחמד רזא שאה פהלווי, לקבל את הצעתם של ה-CIA וה-MI6 ולהוציא לפועל את תוכניתם. עם זאת ישנם אחרים המערערים על תפיסה זו וטוענים כי לא אשרף ולא השאה היו מודעים למבצע או מטרותיו.

===פרשיית הסמים===
ישנם רבים הטוענים כי אשרף עסקה בייבוא סמים לאיראן באין מפריע בתקופת שלטונו של אחיה, ושמשם הרוויחה את הונה העצום.

==לאחר המהפכה האסלאמית==
לאחר מהפכת 1979, אשרף ביקשה מדייוויד רוקפלר לסייע לאחיה, מוחמד רזא שאה פהלווי, למצוא מקלט. היא עזבה את איראן לאחר המהפכה ב-1979 ומאז חיה בין בתיה בפריז, ניו יורק ומונטה קרלו. היא נפטרה ב-7 בינואר 2016 בגיל 96.

==אילן יוחסין של שושלת פהלווי==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1919
אשרף
קטגוריה:נסיכות איראניות
קטגוריה:מהגרות מאיראן לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מאיראן לארצות הברית
קטגוריה:נפטרות ב-2016
תאג' אלמלוכ

המלכה תאג' אלמלוכ (בפרסית: تاج‌ الملوک; 17 במרץ 1896 – 10 במרץ 1982) הייתה המלכה הראשונה של איראן מבית שושלת פהלווי, אשתו של רזא ח'אן מייסד שושלת פהלווי, ואמו של מוחמד רזא פהלווי. היא השתייכה למשפחת גנרלים ולוחמים מאזור הקווקז. מלכה לצד בעלה בין השנים 15 בדצמבר 1925 - 16 בספטמבר 1941, עד שהופל והוגלה. תאג' הייתה למלכה הראשונה באיראן שמילאה תפקיד ציבורי וכן הביעה את עמדתה הרשמית בציבור. היא מילאה תפקיד משמעותי בתקופת שלטונו של בעלה וגם של בנה מאוחר יותר. לתאג' היו ארבעה ילדים: שמס פהלווי, מוחמד רזא פהלווי, אשרף פהלווי ועלי רזא פהלווי. היא מתה בשנת 1982 מלוקמיה.

==הסרת הרעלה==
בחורף 1934, לדרישת רזא ח'אן, הופיעו תאג' אלמלוכ ושתי בנותיה, שמס פהלווי ואשרף פהלווי, בטקס רשמי במכללת המורים בטהראן, לבושות בבגדים מערביים וללא רעלה. זו הייתה הפעם הראשונה בה מלכה איראנית הציגה את עצמה בפומבי. לאחר מכן פרסם רזא ח'אן את התמונות שהופיעו בעיתונים וחייב גברים אחרים להסיר את רעלות נשותיהם ובנותיהם, וכך מיגר את תופעת כיסוי הראש של הנשים.

==ההדחה==
בשנת 1941 הודח בעלה רזא ח'אן מתפקידו בעקבות הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן והוגלה מאיראן.

==אילן יוחסין של שושלת בית פהלווי==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידות 1896
קטגוריה:שושלת פהלווי
קטגוריה:נשות מלכים איראנים

קטגוריה:נפטרות ב-1982
תוכי ים צהוב-מקור

תוכי ים צהוב-מקור (שם מדעי: Fratercula corniculata) הוא מין בגודל בינוני של עוף ממשפחת האלקיים, בסוג תוכי ים. מראהו דומה לזו של תוכי הים האטלנטי, אך בשונה ממנו, מעל לעינו של תוכי הים צהוב-המקור יש "קרן" שחורה, ובעונת הרבייה מקורו צהוב וקצהו אדום. זהו עוף ימי, ותזונתו מורכבת בעיקר מדגים קטנים, שאותם הוא משיג על ידי צלילה או שחייה; בנוסף לכך, תוכי הים ניזונים גם מדיונונים, תולעים ימיות וסרטנים.

עורפו וגבו של תוכי הים צהוב-המקור שחורים, רגליו כתומות, פניו ובטנו לבנים. מעל לעיניו יש "קרניים" שחורות. אורכו כ-38 ס"מ; משקלו של הזכר הוא כ-531 עד 754 גרם, והנקבה קטנה יותר - משקלה כ-499 עד 691 גרם.

בקיץ, תוכי הים מקננים בלהקות באיים סלעיים שסמוכים לחופיהן של סיביר, אלסקה וקולומביה הבריטית. הקינון מתבצע בדרך כלל בחללים בין סלעים או במחילות; תוכי הים עשויים להשתמש באותה מחילה עבור קינון כמה וכמה שנים. חלל הקינון מרופד לעיתים בדשא. הנקבה מטילה ביצה אחת, שמנוקדת בכתמים בהירים. הזכר והנקבה משתפים פעולה בדגירה עליה, שנמשכת 38-43 ימים. הגוזלים מואכלים על ידי הזכר והנקבה בעיקר בדגים. לאחר 38-44 ימים, הגוזלים פורחים מהקן.

בחורף, תוכי הים מצויים באוקיינוס, הרחק מהיבשה. המקור הצהוב גדל לקראת עונת הרבייה, ונעשה קטן יותר אחריה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.allaboutbirds.org/guide/Horned_Puffin/lifehistory תוכי ים צהוב-מקור], אתר הצפרות של אוניברסיטת קורנל
* [http://www.audubon.org/field-guide/bird/horned-puffin תוכי ים צהוב-מקור], אתר מדריך אודובון לצפרות

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך נאומן
קטגוריה:אלקיים
קטגוריה:עופות האוקיינוס הארקטי
עלי רזא פהלווי

הנסיך עלי רזא פהלווי (בפרסית: علی‌رضا پهلوی, בתעתיק מדויק: עלירצ'א פהלוי; 1 במרץ 1922 - 17 באוקטובר 1954) היה בנו של רזא ח'אן, ואחיו הצעיר של מוחמד רזא פהלווי. לאחר שהוגלה אביו בעקבות הפלישה הבריטית-סובייטית לאיראן, התלווה אליו למאוריציוס ומאוחר יותר ליוהנסבורג.

עלי רזא היה בוגר תואר במדע המדינה מאוניברסיטת הרווארד. הוא נספה בתאונת טיסה בשמי אלבורז.

==אילן יוחסין של שושלת פהלווי==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

עלי רזא
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1922
קטגוריה:נפטרים ב-1954
ציון אמיר

ציון אמיר (נולד ב-5 בנובמבר 1955) הוא עורך דין ישראלי, העוסק בתחום המשפט הפלילי.

==ביוגרפיה==
אמיר נולד כציון עמר במעברה בפרוזדור ירושלים, אחד משבעה ילדים של יוסף ופריחה עמר שעלו מקזבלנקה שבמרוקו. בגיל שנה עברה משפחתו לשדרות, אמו עבדה במפעל "עוף-קור", ואביו כשומר באתרי בנייה ובעבודות שונות בקיבוצי הסביבה. לאחר מות אחיו במהלך שירותו הצבאי ב-1967, עברה המשפחה לאשדוד ואמיר עבר לפנימייה הדתית גבעת וושינגטון בקבוצת יבנה. בגיל 16 שינה את שם משפחתו מעמר לאמיר. הוא שירת בצה"ל בחיל האוויר.

למד משפטים באוניברסיטת בר-אילן, התמחה במשרד ליבליך-מוזר, ולאחר מכן אצל עורך הדין צבי לידסקי.

לאורך השנים ייצג אישי ציבור רבים שהואשמו בעבירות פליליות, בהם נשיא המדינה משה קצב, השר גונן שגב, חבר הכנסת לשעבר מיכאל בן ארי, ראשי הערים אורי לופוליאנסקי, יצחק אוחיון, מוטי מלכה וכן דודו טופז ואלי טביב. בנוסף ייצג עבריינים בולטים כגון האחים פריניאן, אבי ואסי אבוטבול.

אמיר ייצג נאשמים יהודים בפעולות טרור בהם חברי כנופיית ליפתא, שביקשו לפוצץ את מסגדי הר הבית ב-1984, תיק שהיווה את חשיפתו הפומבית הבולטת הראשונה, את מבצע הטבח בצומת גן הוורדים, עמי פופר, את דרור עדני שהורשע בקשירת קשר לרצח יצחק רבין, נאשם שזוכה מאשמת חברות במחתרת בת עין, קטין שהורשע ברצח מוחמד אבו ח'דיר ועצור בחשד למעורבות בהצתת בית משפחת דוואבשה בדומא.

הוא כיהן בעברו כיו"ר נשיאות בית הדין המשמעתי הארצי של לשכת עורכי הדין בישראל. במרץ 2016 מונה אמיר ליושב ראש הוועדה המייעצת לענייני פליטים לשר הפנים.

בשנת 2018 נכלל שמו לראשונה, ברשימת המועמדים לשיפוט בבית המשפט העליון כמועמד מטעם לשכת עוה"ד.

ב-2019 התמודד על תפקיד יושב ראש לשכת עורכי הדין, אך הפסיד בבחירות לאבי חימי.

==חיים אישיים==
אמיר היה נשוי לגליה, בתו של חבר הכנסת לשעבר אריאל וינשטיין, ולזוג שלושה ילדים משותפים. השניים התגרשו לאחר 13 שנות נישואין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* רב-פקד ענת בשן, [http://mops.gov.il/CrimeAndSociety/Pages/Boundary.aspx על קו התפר - ריאיון עם עו"ד ציון אמיר], באתר המשרד לביטחון הפנים, יוני 2013
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי דין פליליים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:סגל המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
פלך קורלנד

פלך קורלנד הייתה גוברנייה באימפריה הרוסית, ובירתה הייתה העיר מיטבה (היום ילגבה שבלטביה).

==אוכלוסייה==
ההרכב הלאומי של אוכלוסיית הפלך ב-1897:
{| class="wikitable"
|לאום || אחוז מכלל האוכלוסייה
|-
|לטבים || 75,1
|-
|גרמנים || 7,6
|-
|יהודים || 5,6
|-
|רוסים || 3,8
|-
|פולנים || 2,9
|-
|ליטאים || 2,7
|-
|בלארוסים || 1,8
|}

===שפות===
השפות המדוברות בפלך ב-1897:
{| class="wikitable"
|שפה || מספר דוברים || אחוז מכלל האוכלוסייה || גברים || נשים
|-
|לטבית || 507,511 || 75,29 || 240,672 || 266,839
|-
|גרמנית || 51,017 || 7,56 || 23,372 || 27,645
|-
|יידיש || 37,689 || 5,59 || 18,137 || 19,552
|-
|רוסית || 25,630 || 3,8 || 16,319 || 9,311
|-
|פולנית || 19,688 || 2,92 || 9,985 || 9,703
|-
|ליטאית || 16,531 || 2,45 || 8,833 || 7,698
|-
|בלארוסית || 12,283 || 1,82 || 6,356 || 5,927
|-
|רומאני || 1,202 || 0,17 || 581 || 621
|-
|אנשים שלא נקבו בשפתם || 5 || >0.01 || 4 || 1
|-
|אחר || 2,478 || 0,36 || 1,933 || 485
|-
|סה"כ || 674,034 || 100 || 326,252 || 347,782
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קורלנד
קטגוריה:המדינות הבלטיות: היסטוריה
קטגוריה:לטביה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1918
גאד ליבס אנדרווטר

God Lives Underwater (גאד ליבס אנדרווטר) הייתה להקת אינדסטריאל מטאל מפנסילבניה שבארצות הברית, שהוקמה בשנת 1993 על ידי חברי הלהקה דייוויד ריילי וג'ף טורזו. הלהקה התפרקה בשנת 2005.

==היסטוריה==
גאד ליבס אנדרווטר חתמה על חוזה עם חברת התקליטים American Recordings בפעם הראשונה לאחר שהמפיק המוזיקלי ריק רובין "גילה" את הלהקה, ולאחר מכן גם סייע להפיק את שני האלבומים הראשונים שלה.

את ההקלטה הראשונה שלהם, המיני אלבום God Lives Underwater, הוציאה הלהקה בשנת 1955, למרות שההקלטות עצמן הסתיימו כבר שנתיים קודם ב-1993. האלבום כלל שישה שירים, השיר No More Love מהאלבום נכלל גם באלבום הבא שלהם.

באוקטובר 1955 הלהקה פרסמה את האלבום הראשון באורך מלא שלה, Empty. האלבום הכיל 11 שירים.

האלבום הבא של הלהקה, Life in the So-Called Space Age, יצא לאור בשנת 1988. זהו האלבום הראשון של הלהקה שקיבל התייחסות ממבקרי מוזיקה מוכרים, כגון Allmusic ו-Entertainment Weekly. האלבום זכה לביקורות חיוביות בעיקר והתקבל יפה בחוג המעריצים. באותה שנה פרסמה הלהקה מיני אלבום נוסף בשם "Rearrange", שהורכב מחמישה שירים. האלבום הבא של הלהקה, Up Off The Floor, זכה לביקורות שליליות ועורר כעס גדול בקהל המעריצים, בין השאר מאחר ששניים מהשירים הפופולריים ביותר באלבום לא נכללו בגרסה הסופית מסיבות לא ידועות.

הלהקה התפרקה בשנת 2005, כאשר כל אחד מחבריה פנה לכיוון מוזיקלי שונה. הבסיסט ג'ף טורזו ייסד את הלהקה Wired All Wrong, והסולן דייוויד ריילי פתח בקריירת סולו שנקטעה זמן קצר לאחר מכן כאשר הוא נפטר בשנתו.

==חברי הלהקה==
*דייוויד ריילי - שירה, קלידים
*ג'ף טורזו - גיטרה בס
*אנדראו מקגי - גיטרה
*סקוט גארט - תופים

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===

{| class="wikitable"
|-
|<center>שנה</center>
|<center>שם האלבום</center>
|<center>הוצאה</center>
|-
| 1995
| Empty
| American Recordings
|-
| 1998
| Life in the So-Called Space Age
| A&M
|-
| 2004
| Up Off The Floor
| Locomotive Music
|}

===מיני אלבומים===

{| class="wikitable"
|-
|<center>שנה</center>
|<center>שם האלבום</center>
|<center>הוצאה</center>
|-
| 1995
| God Lives Underwater
| American Recordings
|-
| 1998
| Rearrange
| A&M
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:להקות אינדסטריאל מטאל
קטגוריה:ערכים בלי תמונה
קטגוריה:גאד ליבס אנדרווטר
קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1993
אלכסנדר סנדר מרגליות

אלכסנדר סנדר מרגליות (-כ"ט בטבת תקס"ב, 1802) היה רבה של סטאנוב ופוסק הלכה בולט בתקופתו

==ביוגרפיה==
בנו של רבי מרדכי "חסיד", מחכמי הקלויז בברודי, חברותא של ה"נודע ביהודה" ותלמידו של הרב משה אוסטרר. סבו, הרב מנחם מאניש מרגליות היה בנו של רבי יצחק רבה של יברוב ובעלה של הינדא בתו של רבי אלכסנדר סנדר שור, ה"תבואות שור". אביו נפטר בגיל 22 והוא גדל יחד עם אחיו ואחותו בברודי אצל דודם הרב צבי הירש לופטינר. בצעירותו למד בקלויז בברודי. נישא לאסתר בת רבי צבי הירש בוכנר, רבה של זברז', ובנו של רבי שלמה רבה של פינטשוב ומחבר הספר "יקהל שלמה".

כיהן בדוברומיל שבגליציה. לאחר שלוש שנים עזבה, בעקבות פטירת אשתו ואת מקומו מילא בנו רבי מרדכי. בשנת תקל"ד כיהן בזברז' על מקום חמיו ובסביבות שנת תק"מ החל לכהן בסטאנוב. למשך תקופה עבר לכהן בפשוורסק שבגליציה ובהמשך חזר לסטאנוב. הוא כיהן כראש ישיבה במקומות רבנותו.

רבנים רבים הפנו אליו שאלות, וכן הוא מצוטט בספרי הלכה בולטים כמו פרי מגדים, אריה דבי עילאי ועוד.

בין תלמידיו: אחייניו הרב אפרים זלמן מרגליות, הרב חיים מרדכי מרגליות והרב משה רבן של קליוואן וסדיגורה ומחבר ספר "פני משה", והאחים רבי יעקב משולם אורנשטיין והרב משה יהושע השיל אורנשטיין. בהסכמת הרב משה רפפורט רבה של ליז'נסק לספרו תורת הרא"ם נכתב שהיה רבם של רוב חכמי דורו.

==משפחתו==
אחיו הרב מנחם מאניש כיהן במספר עיירות ברחבי ליטא. אחותו רעכיל נישא לרבי פנחס רבה של קאלק.

בניו היו הרב שמואל רבה של סטרי, הרב מרדכי ממלא מקום אביו ברבנות, הרב נפתלי צבי מלבוב, הרב יהודה אריה לייביש רבה של ז'מיגראד והרב יוסף ממלא מקום אחיו ברבנות ז'מיגראד. חתניו היו הרב יוסף שאול פרנקל-תאומים והעשיר אורי שרגא פייבל בלוך מווילנה.
היה מחותנו של רבי יחזקאל לנדא בעל הנודע ביהודה.

==ספריו==
מרבית ספריו לא הודפסו.
*תשובות הרא"ם על שולחן ערוך אבן העזר, ורשה תרי"ט
*תורת הרא"ם על התנ"ך, למברג תרנ"ח
*חידושי הרא"ם על הש"ס, למברג תרנ"ח

==לקריאה נוספת==
*מאיר וונדר, אלף מרגליות בערכו (399).
*עלים לתרופה, גיליון תשמ"ה, פרשת בא תשע"א.

== קישורים חיצוניים ==
* 
;כתביו
* [https://books.google.com/books?id=YnwwAQAAMAAJ&printsec=frontcover&dq=תשובות+הרא%22ם&hl=iw&sa=X&ved=0ahUKEwiMzonKlNPLAhWBNiYKHRCuCpcQ6AEIHDAA#v=onepage&q&f=false תשובות הרא"ם] בגוגל ספרים
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=49596&st=&pgnum=1&hilite= תשובות הרא"ם] חלק ג' באתר היברובוקס
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=43523&pgnum=1 תורת הרא"ם] באתר היברובוקס

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפטרים ב-1802
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:רבנים גליציאנים
אנכימוליוס

אנכימוליוס, (המאה ה-6 לפנה"ס) היה מצביא ספרטני ששרת את המלך קלאומנס הראשון.

לאחר רציחת הטיראן האתונאי היפרכוס, עלה לשלטון אחיו היפיאס. אולם מורדים אתונאים שיחדו את האורקל בדלפי, כדי שתגיד לכל ספרטני שיבוא לדלפי לשאול שאלה אצל האורקל; "שחררו את אתונה". מלך ספרטה קלאומנס הראשון התרשם מאוד מכך, ושלח את אנכימוליוס שהיה בנו של ספרטני בשם אסטיר, בראש צבא לכבוש את אתונה ולגרש את הטיראן משם. 

אנכימוליוס הגיע דרך הים ונחת בפלרון, אולם היפיאס הזעיק את בן בריתו התסאלי קניאס שהגיע בראש 1,000 פרשים תסאלים לאזור. תומכיו של היפיאס הכינו מבעוד מועד את הקרקע כדי שתתאים לקרב פרשים. התסאלים תקפו בהפתעה והנחילו לספרטנים תבוסה מוחצת, אנכימוליוס עצמו נהרג, וקברו נמצא על פי עדותו של הרודוטוס, באטיקה ליד מקדש הרקולס. מאוחר יותר הגיע קלאומנס עצמו בראש צבא גדול יותר וגרש את היפיאס.

==לקריאה נוספת==
* הרודוטוס. היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998.
* כתבי הירודוטוס. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. ירושלים, ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=119 "דעת"].
*משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, תשס"ב 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרטנים מן העת העתיקה
קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
אי הפסחא (פרובינציה)

פרובינציית אי הפסחא (בספרדית: Provincia de Isla de Pascua) היא אחת משמונה הפרובינציות של מחוז ולפראיסו בצ'ילה. הפרובינציה משתרעת על שטח של 164 קמ"ר ומתגוררים בה 5,806 תושבים נכון לשנות 2012, רובם בעיירה האנגה רואה. זוהי הפרובינציה היחידה של צ'ילה בתחומי פולינזיה ויחד עם אנטארקטיקה צ'ילנה הן היחידות מחוץ ליבשת אמריקה הדרומית.

בניגוד לפרובינציות אחרות בצ'ילה היא אינה מחולקת לקומונות, אלא כל השטח שייך לקומונה אחת.

רוב שטחה של הפרובינציה משתרע על אי הפסחא וכולל בנוסף כמה איונים קטנים בלתי מיושבים מסביב לאי: מוטו נואי (Motu Nui, כ-40 דונם), מוטו איטי (Motu Iti, כ-16 דונם) והקרוב ביותר מוטו קאו קאו (Kau Kau, דונם), ובמערב: מוטו קו אפוקו (Motu Ko Hepoko, דונם) ומוטו טאוטרה (Motu Tautara במערב, דונם) ומוטו מארוטירי (Motu Marotiri) מדרום לכף המזרחי שמהווה הר הגעש הכבוי פויקה בצפון-מזרח. בנוסף שייך לפרובינציה גם האי הכפול הקטן והבלתי מיושב סאלס אי גומס, כ-391 קילומטרים מזרחית לאי הפסחא.

בראש הפרובינציה עומד מושל (gobernador provincial). מאז 1984 המושל הוא תמיד מקומי. כל ארבע שנים מאז 1966 נערכו בחירות למועצה מוניציפלית בת שישה חברים (concejo municipal), שאחד מהם נבחר לראש עירייה (alcalde). על שמירת החוק בפרובינציה ממונים כ-20 שוטרים, האחראים גם לביטחון בשדה התעופה. יש באי נוכחות של צבא צ'ילה בייחוד של חיל הים הצ'יליאני. הבסיס הימי מפעיל ספינת סיור, האחראית גם על פעולות הצלה. המטבע הוא הפסו צ'יליאני, אם כי גם הדולר האמריקני הפך למטבע משני וניתן לשלם בו בכל מקום. אי הפסחא הוא אזור פטור ממס, כך שהרווחים ממסים והיטלים נמוכים. התקציב של ניהול הפרובינציה ממומן בעיקר מסובסידיות מממשלת צ'ילה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צ'ילה: פרובינציות
קטגוריה:מחוז ולפראיסו
קטגוריה:אי הפסחא
קליקרטידס

קליקרטידס, (ביוונית: Καλλικρατίδας; המאה ה-5 לפנה"ס) היה מצביא ספרטני, שפיקד על הכוחות הספרטניים בקרב ארגינוסאי.

==ביוגרפיה==
קליקרטידס מונה לנאוארכוס לאחר ששנת הפיקוד של ליסנדרוס תמה. קליקרטידס היה מוכשר פחות מקודמו, מה גם שהנסיך הפרסי כורש הצעיר שתמך לפני כן בליסנדרוס סירב לתמוך בו, והוא נאלץ להיעזר בתרומות ממילטוס, והצליח להגדיל את הצי ל-140 ספינות. הוא נטש את מדיניות אי הלוחמה של ליסנדרוס, ובראשית הקיץ של שנת 406 לפנה"ס פשט על מבצר דלפיניון בכיוס משם האתונאים הטרידו לעיתים קרובות את תושבי האי. לאחר מכן פשט על לסבוס, המצביא האתונאי קונון נשלח נגדו עם 70 ספינות, הוא נתקל ב-140 הספינות של קליקרטידס והובס בקרב, הוא איבד 30 ספינות ונמלט עם ה-40 הנותרות לנמל מיטילנה שם הטיל עליו קליקרטידס מצור. קונון הצליח לשגר ספינה לאתונה שהודיעה על מצבו הקשה. האתונאים שלחו 12 ספינות לחלץ אותו, אולם קליקטרידטס תקף אותן והרס 10 מתוכן. האתונאים ציידו עוד 110 ספינות, רבים מאנשי הצוות בספינות אלו היו עבדים או מלחים לא מנוסים, אליהם הצטרפו בסאמוס עוד 40 ספינות והצי בן ה-150 ספינות יצא להציל את קונון. קליקרטידס השאיר 50 ספינות כדי לשמור שקונון לא יימלט, ויצא עם השאר לעצור את האתונאים. הציים התנגשו באיי ארגינוסאי, והקרב זכה לשם קרב ארגינוסאי. האתונאים ניצחו ניצחון מוחץ, קליקרטידס נהרג, והספרטנים איבדו 70 ספינות. אולם ניצחונו של ליסנדרוס בקרב אייגוספוטמוי החזיר את היוקרה לספרטנים.

==לקריאה נוספת==
* משה עמית, תולדות יוון הקלאסית, הוצאת מאגנס, תשס"ב. 
* אפרים דוד. הדמוקרטיה הקלאסית - התהוותה, תפקודה, עקרונותיה ותלאותיה באתונה. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשס"ג. 
* אריסטו. מדינת האתונאים. תרגם מיוונית, הקדים מבוא והוסיף הערות דוד אשרי. תרגם את קטעי הפיוט אביב מלצר. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ז.
* פלוטארכוס. חיי אישים - אנשי יוון. תרגם מיוונית והוסיף הערות א"א הלוי. ירושלים, מוסד ביאליק, תשל"א. (הביוגרפיות של סולון, תמיסטוקלס ואלקיביאדס תורגמו על ידי מ"ה בן שמאי.)
* פלוטארכוס. ספרטה - אמרות ומנהגים. תרגמה מיוונית והוסיפה מבוא ופירוש דבורה גילולה. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, האוניברסיטה העברית, תשע"א.
<div class="mw-content-ltr">
* Morrison, J.S., J.F. Coates and N.B. Rankov. The Athenian Trireme. Cambridge, Cambridge University Press, 2000 (2nd edition).
* Hale. John R. Lords of the Sea: The epic story of the Athenian navy and the birth of democracy. London, Penguin Books, 2009.
* Xenophon, Hellenica. Translated by C.L. Brownson. Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1918 (reprinted 1968).
* Diodorus Siculus. Library of History. Translated by C.H. Oldfather and others. Loeb Classical Library. Cambridge, MA, Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1933-1967.
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:המלחמה הפלופונסית
קטגוריה:ספרטנים מן העת העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
מונטה

מונטה (בצרפתית Monthey) היא עיר בעלת 17,000 תושבים, השוכנת בעמק הרון, בירת מחוז מונטה בקנטון ואלה, בשווייץ.

==ספורט==
בשנת 2005 אירחה מונטה את משחקי החורף של הפסטיבל האולימפי האירופי לנוער.

==ערים תאומות==
למונטה יש מספר ערים תאומות, והן:
* .
* .
* 
* .

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ואלה: ערים
קטגוריה:עמק הרון: ערים
Towards the Sun

Towards the Sun (בעברית: לקראת השמש) הוא שיר של הזמרת הברבדית ריהאנה מתוך הפסקול Home, של הסרט בית. הוא נכתב על ידי טיאגו קרוואלהו, גארי גואו וריהאנה, ויצא ב-24 בפברואר 2015 כסינגל המוביל של הפסקול. השיר הוא בלדת פופ עם השפעות מז'אנר ה-R&B וכולל בתוכו תוכן ומילים חיוביות ואופטימיות. ההרכב של השיר הושווה ליצירות של הלהקה הבריטית קולדפליי ושיתוף הפעולה שלהם עם ריהאנה בשיר "Princess of China" מ-2012.

== רקע וכתיבה ==
ביוני 2012, נודע כי ריהאנה תככב בתפקיד ראשי בסרט "בית", לצד השחקן האמריקאי ג'ים פרסונס. בספטמבר 2012, פוקס המאה ה-20 ואולפני ההנפשה של דרימוורקס הודיעו כי הסרט ייצא לאקרנים ב-27 במרץ 2015. ב-2014, דיווח מגזין וראייטי כי בנוסף לדיבוב, יצרה ריהאנה אלבום קונספט לסרט שייצא ב-17 במרץ 2015. מאוחר יותר התברר כי הפסקול של הסרט יכלול גם שירים של הזמרות צ'רלי XCX, ג'ניפר לופז וקייזה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי ריהאנה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ריהאנה
קטגוריה:שירים על השמש
MATE

MATE (מבוטא "מָאטֶה", כמו המשקה) היא סביבת שולחן עבודה אשר פיתוחה החל בשנת 2011 עבור הפצות לינוקס, והיא הייתה לראשונה זמינה ב־18 ביוני 2011. סביבה זו היא פיצול של GNOME, ובניגוד לגרסאות החדשות של GNOME (שכעת כבר נמצא בגרסה 4), MATE מהווה ההמשך של גרסאות 2 למיניהן של GNOME. פיתוחה של סביבת עבודה זו החל בעקבות שינוי גרפי מהותי מגרסתו הקודמת של GNOME בגרסה החדשה – 3, שיצאה באותה שנה.

== תוכנות ועזרים עיקריים של MATE ==
לסביבת עבודה זו, כמו כל סביבות העבודה עבור הפצות לינוקס, ישנן תוכנות ועזרים המהווים חלק מסביבת העבודה. עבור MATE, ישנן רק תוכניות בודדות כאלו, בניגוד לסביבות עבודה כגון KDE, שבהן ישנם עזרים רבים.
* Caja – סייר קבצים.
* Pluma – עורך קובצי טקסט (קובצי .txt).
* העין של MATE – מציג תמונות.
* Atril – מציג מסמכים (כגון קובצי PDF, PS, EPS, XPS).
* Engrampa – מנהל ארכיונים (מאפשר חילוץ קבצים מארכיונים כגון zip, tar.gz, tar.bz2).
* מסוף MATE – המסוף (הטרמינל) של סביבת שולחן העבודה.

== ראו גם ==
* לינוקס
* GNOME

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://mate-desktop.org/ האתר הרשמי של סביבת העבודה MATE]

קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2011
קטגוריה:ממשקי משתמש במחשב
קטגוריה:GTK+
רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית

רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית (בערבית: الجمهورية العربية الصحراوية الديمقراطية, בספרדית: República Árabe Saharaui Democrática) היא בשטחה של המושבה לשעבר סהרה הספרדית, והיא מדינה שההכרה בה מוגבלת. היא הוקמה בהכרזה של חזית פוליסריו ב-27 בפברואר 1976

ארבעים מדינות בעולם מקיימות קשרים דיפלומטיים עם מדינה זו, ועוד שבע מכירות בה ללא קשרים כאלה.. ב-1984 התקבלה הרפובליקה כחברה בארגון אחדות אפריקה (לימים האיחוד האפריקאי). הדת הרשמית של רפובליקת סהרה היא האסלאם.

בפועול רוב שטחה של הרפובליקה מצוי תחת שליטה של מרוקו (ראו סהרה המערבית).

<gallery>
קובץ:100 dirham back.jpg|שטר כסף של מאה דירהאם לזכר המצעד הירוק
קובץ:Sahrawi Arab Democratic Republic (orthographic projection).svg|מפת מיקום של רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית - בירוק כהה צבועים השטחים המצוים בשליטתה ובירוק בהיר השטחים הנתבעים על ידה
קובץ:Western sahara map showing morocco and polisaro.gif|מפת סהרה המערבית המחולקת בין שליטת מרוקו ושליטה של חזית פוליסריו
</gallery>

== ראו גם ==
* סהרה המערבית
* האיחוד הלאומי של נשים סהרוואיות
* חזית פוליסריו

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://mondediplo.com/2006/01/12asahara Jacob Mundy - How the US and Morocco seized the Spanish Sahara] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינות אפריקה
קטגוריה:מדינות ערב
סהרה הערבית הדמוקרטית
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות ספרדית
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות ערבית
קטגוריה:סהרה המערבית
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1976
הרפובליקה
קטגוריה:מגרב
דיאנה אבגר

דיאנה אבגר (12 באוקטובר 1859, ראנגון, בורמה הבריטית - 8 ביולי 1937, יוקוהמה, יפן) הייתה דיפלומטית ארמנית. היא האשה הארמנית הראשונה ששימשה שגרירת מדינה, וככל הנראה האשה הראשונה בכלל ששימשה שגרירה בעת המודרנית.

==ביוגרפיה==
דיאנה אנאהיט אגאבקיאן, שנטבלה בשם גאיאן, נולדה בבורמה הבריטית כצעירה בין שבעה ילדים לאב הודי-ארמני שהיגר לשם מאספהאן בפרס. אימה, אווט, הייתה ממשפחת טטאוס אווטום במחוז שיראז בפרס. היא גדלה בקולקטה והתחנכה במנזר. היא רכשה שליטה באנגלית, ארמנית, ובהינדוסטנית.

היא נישאה לאפקאר מייקל אפקאר, נצר לבית אפגר מניו ג'ולפה, אותו רובע ארמני באספהאן ממנו באו הוריה. משפחת אפקאר שגשגה כמשפחת סוחרים ברחבי דרום-מזרח אסיה, והתמחתה ביצוא ויבוא פנינים. בשנת 1891 עקרה עם בעלה ליפן כדי להרחיב את עסקי המשפחה. היא ילדה 5 ילדים, מתוכם שלושה הגיעו לבגרות.

כאשר הרפובליקה הראשונה של ארמניה זכתה בעצמאות ב-28 במאי 1918, עדיין לא הכירו בה מדינות העולם. בשנת 1920, הודות למאמציה של אבגר, יפן הייתה המדינה הראשונה שהכירה בארמניה. מתוך הערכה לפועלה זה, מינה אותה האמו אוהנג'ניאן, ששימש אז שר החוץ של ארמניה, שגרירת כבוד ליפן. עם היבלעותה של ארמניה בברית המועצות, בוטל המינוי שלה.

לאחר שהעבירה את הטיפול בעסקי המשפחה ביפן לבנה, התפנתה אבגר לעסוק בכתיבה ובפעילות הומניטרית. היא פרסמה מאמרים וחיבורים עיוניים על אוכלוסיות מדוכאות, ובמיוחד על הארמנים תחת האימפריה העות'מאנית, וכן על יחסים בינלאומיים ועל השלכות האימפריאליזם על מצב העולם ועל סכסוכים בינלאומיים. בין כתבי העת בהם פרסמה: The Japan Gazette, The Far East, ו-Armenia (לימים נקרא New Armenia).

בין ספריה:
<div dir=ltr align=left>
* The Great Evil. Yokohama, Japan: “Japan Gazette” Press, 1914, 114 pp.
* Peace and No Peace. Yokohama, Japan: “Japan Gazette” Press, 1912, 101 pp.
* The Peace Problem. Yokohama, Japan: “Japan Gazette” Press, 1912, 131 pp.
* On the Cross of Europe’s Imperialism: Armenia Crucified. Yokohama, Japan: 1918, 116 pp.
* In His Name... Yokohama, Japan: “Japan Gazette,” 1911. 52 pp.
* Betrayed Armenia. Yokohama, Japan: “Japan Gazette” Press, 1910, 77 pp.
* The Truth about the Armenian Massacres. Yokohama, Japan: “Japan Gazette,” 1910, 26 pp.
* Home Stories of the War. Kobe, Japan: The Kaneko Printing Works, 1905, 47 pp.
* Susan. Yokohama, Japan: Kelly and Walsh, Limited, 1892, 109 pp.
</div>
בגיל 67 החלה לסבול מליקויי ראייה, אובדן שמיעה, ודלקת פרקים. היא הלכה לעולמה ב-8 ביולי 1937 ביוקוהמה, ונקברה בבית עלמין לזרים לצד בעלה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

 

קטגוריה:ארמנים
קטגוריה:ארמניה: יחסי חוץ
קטגוריה:שגרירות
קטגוריה:ילידות 1859
קטגוריה:נפטרות ב-1937
כרם רעים

כרם רעים (שמו הקודם: נחלי טל) היא התנחלות ויישוב קהילתי בגוש טלמונים שבמערב הרי בנימין, המשתייך למועצה אזורית מטה בנימין. היישוב ממוקם באזור מערב בנימין, בין היישובים נריה לנחליאל. היישוב שוכן כקילומטר צפונית־מערבית למזרעה אל-קיבליה בגובה של עד 580 מטר מעל פני הים.

==על היישוב==
היישוב הוקם בשנת 2009 כמאחז. גרעין ההקמה של היישוב נקרא בתחילה "נחלי טל" שם שמהווה את החיבור הגאוגרפי בין היישוב נחליאל לבין יישובי טלמונים-טלמון ודולב.

בהמשך שונה השם ל"כרם רעים" היות שחברי גרעין ההקמה נמנו על חבריהם של שלושת הנופלים שמואל וייס שנפל ב-2002 במהלך מבצע חומת מגן, עמיחי מרחביה שנפל ב-2006 במהלך מלחמת לבנון השנייה ויוני נתנאל שנפל ב-2009 במהלך מבצע עופרת יצוקה שלושתם בוגרי אותו שנתון בישיבת ירושלים לצעירים.

באוגוסט 2007 הוקם במקום כרם ענבים ("כרם אביה") בשטח של 80 דונם. הכרם שוכן על אדמות מדינה, שהוחכרו על ידי הסוכנות היהודית לבעל הכרם.

חוקיות המקום אושרה במאי 2013 הכרם ביישוב סבל מהתנכלויות חוזרות ונשנות של פלסטינים. באוקטובר 2014 נפרצה דרך היקפית מסביב לאזור, כדי לסייע בשמירה על המקום.

בשנת 2017 קיבל המאחז אישור רשמי כיישוב, ובנוכחות שר הביטחון אביגדור ליברמן הונחה אבן פינה להקמת מבנה הקבע.

בשנת 2017 אושרה התב"ע הראשונה ליישוב ובמסגרתה ייבנו בו 255 יחידות דיור

בשנת 2019 אושרה התב"ע השנייה ליישוב ובמסגרתה ייבנו בו 140 יחידות דיור נוספות.

ביישוב מתגוררות 200 משפחות ובהתאם לתוכניות המאושרות יש תכנון לבנייה של 400 יחידות דיור.

ביישוב בית כנסת, גן ילדים, מעון, משחקיה, ספרייה, גינה קהילתית ומקווה נשים. ילדי היישוב לומדים בבתי הספר היסודיים בגוש: הבנות בבית ספר "דרך יהודית" ביישוב דולב, והבנים בת"ת בנריה או בבית ספר ממלכתי דתי בטלמון.

היישוב נמצא במרחק כעשרים וחמש דקות נסיעה מהעיר מודיעין.

== אתרי טבע ==
היישוב נמצא בסמוך ל"כרם אביה", ולשמורת פארק גיבורות התנ"ך בהן עובר מסלול בין שפע מעיינות, עצי פרי ונוף.

== קישורים חיצוניים ==

כרם רעים, צילום רחפן 2023

* [https://binyamin.org.il/6678/ כרם רעים] באתר המועצה האזורית מטה בנימין
* [http://amudanan.co.il/#!wiki=P405191 נחלי טל במפה טופוגרפית - אתר עמוד ענן]

שכונת מבני הקבע הראשונה
בית הכנסת בכרם רעים 2023

== הערות שוליים ==

2019 05
קטגוריה:התנחלויות ביהודה ושומרון
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:בנימין
קטגוריה:יהודה ושומרון: שכונות
קטגוריה:גוש טלמונים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2009
קטגוריה:טלמון
קטגוריה:מאחזים שהוסדרו
קטגוריה:יישובים הקרויים על שם חללי מערכות ישראל
קרינקי

קרינקי (בפולנית Krynki) היא עיירה בפרובינציית ביאליסטוק בפולין, על גבול בלארוס, ובה כ-2,700 תושבים, רובם פולנים ומיעוטם בלארוסים.

==תולדות העיר==
	
העיירה קיבלה זכויות עיר בשנת 1569, איבדה אותן ב-1950 אך שבה וקיבלה אותן ב-2009.

==יהודי קרינקי==
בעיירה קיים אחד מבתי הקברות היהודיים העתיקים ביותר במזרח אירופה. בעיר כיהנו מספר רבנים ליטאים בולטים, הרב ברוך לאווסקי ה"מנחת ברוך", הרב זלמן סנדר כהנא שפירא והרב חזקיהו יוסף מישקובסקי.

בשנת 1905 קמה בעיר תנועת פועלים יהודיים שביטאה שאיפות מהפכניות אך לא הגיעה לכדי מרד באימפריה הרוסית.

בין מלחמות העולם חיו בקרינקי כ-9,000 יהודים, שהיוו כ-90% מתושבי העיירה, אך רבים מהם היגרו לארצות הברית וליעדים אחרים באירופה ובעולם. ערב מלחמת העולם השנייה היו בקרינקי כ-3,500 יהודים מתוך כ-5,000 תושבי היישוב, שרובם היו פולנים ומיעוטם בלארוסים. 

עם פלישת הגרמנים לפולין בספטמבר 1939 נכבשה קרינקי על ידי הגרמנים אך הם העבירו את השליטה בעיירה לסובייטים בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. יהודים רבים מהעיירה הוגלו לסיביר אך במקומם הגיעו פליטים יהודיים מאזורי פולין שנותרו בידי הגרמנים, ומספר היהודים בעיירה עלה בכמה מאות. 

במבצע ברברוסה, בסוף יוני 1941 כבשו הגרמנים שוב את קרינקי. עשרות יהודים נהרגו בקרב שבמהלכו נכבשה העיירה. עם הכיבוש חויבו היהודים לענוד טלאי צהוב. בדצמבר 1941 הוקם בעיירה גטו מגודר. 

באפריל 1942 נרצחו בגטו עשרות יהודים ולאחר מספר שבועות הובאו לגטו כ-1,200 יהודים מבז'וסטוביצה ויילקה. בנובמבר נשלחו רוב יהודי הגטו, כ-5,000 נפש, למחנה קלבסין (Kielbasin) ומשם גורשו למחנה ההשמדה טרבלינקה. עשרות צעירים יהודים נמלטו בעת האקציה וכ-350 יהודים הושארו בחיים לשם עבודה. בינואר 1943 נשלחו יהודים אלה לגטו סוקולקה ומשם גורשו למחנה ההשמדה אושוויץ-בירקנאו. באקציה זו נמלטו מספר יהודים וחלקם הצליחו להצטרף לפרטיזנים.

==קישורים חיצוניים==

*
*
*
* 
* 

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות
יואב הורוביץ

יואב הורוביץ (נולד ב-11 ביוני 1960) הוא מנהל ישראלי. בעבר היה מנכ"ל משרד ראש הממשלה, ראש סגל ראש ממשלת ישראל, מנכ"ל "אוויס ישראל" ומשנה למנכ"ל יוניברסל מוטורס ישראל. החל מדצמבר 2023, מונה הורוביץ ליו"ר הוועד המנהל של שנקר.

==ביוגרפיה==
נולד בישראל לאם מורה ולאב איש צבא, מלוחמי גוש עציון אשר נשבה בידי הלגיון הירדני. עם גיוסו לצה"ל התנדב הורוביץ לסיירת מטכ"ל. לאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה וכן הכשרה כמפקד כיתה. לאחר השחרור מהצבא עבד כמאבטח באל על. במילואים משרת הורוביץ ביחידת שלדג.

את הקריירה כמנהל החל במחלקת השיווק של "כלל סחר", יבואנית ימאהה. ב-1993 עבר לעבוד כמנהל פעילות האופנועים והטרקטורונים בחברת "מאיר" יבואנית הונדה. בשנים 2000–2003 כיהן כמנכ"ל כלמוטור, יבואנית מיצובישי. לאחר מכן הקים חברה בשם "י. הורוביץ אסטרטגיה עסקית". עד 2000 כיהן כיו"ר איגוד יבואני הרכב הדו גלגלי בלשכת המסחר. בתקופת ההתנתקות היה מנהל מטה המתנגדים לתוכנית רה"מ. ב–2006 כיהן בתפקיד בכיר במטה הבחירות של בנימין נתניהו בהתמודדות בפריימריז של הליכוד. בינואר 2008 מונה למנכ"ל אוויס ישראל, והפסיק את פעילותה של חברתו הפרטית.

ב-2009 עלה שמו כמועמד המוביל לתפקיד יו"ר מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו. מפברואר 2011 ועד 2014 שימש כחבר הוועד המנהל של רשות השידור. ב-2011 מונה ליו"ר "אוטו איטליה" (יבואנית פרארי ומזראטי) בעקבות רכישתה בידי אוויס. ב-2014 סיים תואר ראשון במשפטים במכללת שערי משפט. בנובמבר 2014 עלה שמו כמועמד מוביל לתפקיד מנכ"ל משרד ראש הממשלה, לאחר התפטרות הראל לוקר. בעקבות המיזוג בין יוניברסל מוטורס ישראל (יבואנית ג'נרל מוטורס) לאוויס, מונה הורוביץ בנובמבר 2014 לתפקיד משנה למנכ"ל יוניברסל מוטורס ישראל. לאחר הבחירות לכנסת העשרים נמנה עם צוות המשא ומתן של הליכוד במסגרת המגעים לקראת הרכבת ממשלת ישראל השלושים וארבע.

במאי 2016 מונה הורוביץ על ידי נתניהו לתפקיד ראש סגל ראש הממשלה. לאחר פרישתו של אלי גרונר במאי 2018 מונה הורוביץ גם לממלא מקום מנכ"ל משרד ראש הממשלה. ב-11 ביוני 2019 הודיע כי בכוונתו לעזוב את התפקיד.

== חיים אישיים ==
מתגורר בכפר בן נון. הוא נשוי בשנית לגילה ואב לארבעה בנים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:מנהלי לשכת ראש הממשלה
קטגוריה:ראשי הסגל בלשכת ראש הממשלה
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט
קטגוריה:כפר בן נון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
שדרות רגר

שדרות רגר היא שדרה וציר התנועה הראשי של העיר באר שבע. כביש 406 עובר דרך השדרות. שמן הקודם של השדרות היה "הנשיאים", אך עם פטירתו של ראש עיריית באר שבע יצחק רגר בשנת 1997 שונה השם לזכרו.

השדרות מחברות בין הכניסה הצפונית של באר שבע וצומת אלי כהן בדרום - מפגש השדרות עם כביש 25 הממשיך דרומה לכיוון אילת/מצפה רמון (נקרא 'שדרות דוד חכם' בקטע זה) ומערבה לכיוון אופקים (נקרא 'שדרות דוד טוביהו'), ורחובות הרצל והחלוץ הנכנסים לעיר העתיקה. השדרות עוברות בצפון דרך שכונה ד', דרומה משם הן מפרידות בין שכונה ג' לשכונה ב', ובחלקן הדרומי בין שכונה א' למרכז אזרחי. לאורך השדרות בתי מגורים (בעיקר בחלקן הצפוני), מרכזים מסחריים, גנים ציבוריים ומבני ציבור.

לצידי שדרות רגר כמה אתרים מרכזיים בעיר (מצפון לדרום):
* אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
* המרכז הרפואי האוניברסיטאי סורוקה
* מרכז מורים באר שבע
* המשכן לאמנויות הבמה באר שבע
* בית יד לבנים
* היכל התרבות באר שבע
* קניון הנגב

== פיגוע ההתאבדות בשדרות רגר ==

ב-31 באוגוסט 2004 התרחש בנקודת מפגש של קווי האוטובוס 6 ו-12 פיגוע התאבדות כפול. בפיגוע נרצחו 16 אזרחים ישראלים ונפצעו מעל 100. הפיגוע אירע בשעה 14:45. שני מחבלים מתאבדים עלו לאוטובוס ב. כאשר נפגשו האוטובוסים מול רחבת בניין עיריית באר שבע, פוצצו את עצמם המחבלים בהפרש של מספר דקות.

== גלריה ==

<gallery>
קובץ:Rager avenue, Beersheba - 04.jpg|
קובץ:Rager avenue, Beersheba - 02.jpg|
קובץ:Rager avenue, Beersheba - 03.jpg|
קובץ:Rager avenue, Beersheba - 05.jpg|
</gallery>
<center>
תצלום אווירי של שדרות רגר</div>
</center>

== קישורים חיצוניים ==

רגר, שדרות