OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ההופסים

ההופסים (באנגלית: The Hoobs) היא סדרת טלוויזיה בריטית-קנדית לילדים בכיכובן של בובות מבית היוצר של חברת ג'ים הנסון ששודרה ברשת ערוץ 4 בשנת 1999. הסדרה שודרה בישראל בערוץ הופ! בשנת 2004.

== סקירה כללית ==
הסדרה מספרת על 5 יצורים הנקראים הופסים (הופה הופה, אברי, גרובי, טולי ורומי) מארץ הופס, אשר מתעניינים בכדור הארץ ובמנהגים של בני האנוש (אותם הם מכנים אנשים-צ'ים). בכל פרק, הם מנסים למצוא תשובה לשאלה שנמצאת באנציקלוהופ של הופה הופה. שלושה מהם, אברי, גרובי וטולי נמצאים באוטוהופ על מנת לחקור על השאלה כדי למצוא את התשובה, רומי מטיילת ברחבי כדור הארץ והופה הופה נשאר בארץ הופס. מדי פעם אברי, גרובי וטולי נוסעים באוטוהופ מבקרים את הילדים האמיתיים (אותם הם מכנים ילדים-צ'ים) והם עוזרים להם לחקור, כמו כן רומי מסייעת להם ממקום ספציפי בכדור הארץ. כאשר הם מוצאים את התשובה הנכונה לשאלה הם מגישים את חדשות ההופס, מספרים על הדרך שבה מצאו את התשובה וכאשר הם אומרים את התשובה הנכונה, הופה הופה מריע להם.

== דמויות ומדבבים ==
במאית הדיבוב בעברית הייתה אפי בן ישראל, ומפיקת הדיבוב הייתה ענבר שטגר עזרא.
{| class="wikitable"
|+
!שם הדמות
!שם המדבב/ת בעברית
|-
|אברי
|משה פרסטר
|-
|גרובי
|ניר שעיבי
|-
|טולי
|מירב דמארי
|-
|הופה הופה
|יוסי סגל
|-
|רומי
|דנה קריקוב
|-
|מנוהופ 1
|רני אלון
|-
|מנוהופ 2
|עדי רז
|-
|מנוהופ 3
|צילי ינקו
|-
|ילדים
|דנה ויינברגרועי ויינברגספיר דרמוןאור אלטמןאריאל שמיראיל כהן
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות בכיכובן של בובות
קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
קטגוריה:חברת ג'ים הנסון: סדרות
מקסים אוסיפוביץ' ראפייקו

מקסים אוסיפוביץ' ראפייקו (ברוסית: Максим Осипович Рапейко; 1907 – 1940) היה יהודי סובייטי שהשתתף במלחמת החורף ופיקד על גדוד ריגול הנפרד מס' 149 של אוגדת הסיור מס' 113 של הארמייה השביעית בחזית הצפון-מערבית. עוטר כגיבור ברית המועצות בדרגת קפטן.

== ביוגרפיה ==
נולד בעיר פולאצק במשפחתו של פקיד.

לאחר שקיבל השכלה תיכונית גויס לצבא האדום מאז 1926. בוגר בית הספר לחי"ר. חבר במפלגה הקומוניסטית מאז 1932. השתתף במלחמת החורף בשנים 1939–1940.

בסוף ינואר 1940 כבש הגדוד בפיקודו גבעה שולטת באזור תחנת הרכבת יוחאנס (כיום עיירת סובייטסקי) והסב לצבא הפיני נזק משמעותי בכוח אדם ובציוד צבאי. קבוצת לוחמים בראשותו השתלטה על התחנה.

בקרב על האי לסיסארי (כיום האי סטקליאניי), הממוקם ליד האי טורקין-סארי (כיום - [http://maps.yandex.ru/?text=Россия%2C%20Ленинградская%20область%2C%20Выборгский%20район%2C%20остров%20Овчинный&sll=28.597885%2C60.65561&ll=28.597238%2C60.656219&spn=0.038152%2C0.016388&z=15&l=map אובצ'יני]י) נהרג ב-25 בפברואר 1940 ונקבר בתחנת רכבת סומאה (כיום - מאטרוסובו).

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1940
ג'ון מ. צ'ו

ג'ון מ. צ'ו (באנגלית: Jon M. Chu; נולד ב-2 בנובמבר 1979) הוא במאי, מפיק ותסריטאי קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא מוכר בזכותו היותו הבמאי של הסרט "עשיר בהפתעה" משנת 2018.

הסרטים שביים כוללים לעיתים קרובות אלמנטים מוזיקליים, כולל סרטי הריקודים "סטפ אפ 2: הרחובות" ו"סטפ אפ 3D", סרטי המחזמר "ג'ם וההולוגרמות" ו"שכונה על הגובה", וסרטי ההופעות החיות "ג'סטין ביבר: הסרט" ו"ג'סטין ביבר: Believe". צ'ו הוא בוגר אוניברסיטת דרום קליפורניה.

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!פרויקט
!במאי
!מפיק
!תסריטאי
!הערות
|-
! colspan="6" |סרטים
|-
|2001
!Silent Beats
|
|
|
|
|-
| rowspan="2" |2002
!When the Kids Are Away
|
|
|
|
|-
!Gwai Lo: The Little Foreigner
|
|
|
|
|-
|2008
!סטפ אפ 2: הרחובות
|
|
|
|
|-
|2010
!סטפ אפ 3D
|
|
|
|
|-
|2011
!ג'סטין ביבר: הסרט
|
|
|
|
|-
|2012
!סטפ אפ 4: מהפכה
|
|
|
|
|-
| rowspan="3" |2013
!ג'י איי ג'ו: סוגרים חשבון
|
|
|
|
|-
!Dear Mr. Watterson
|
|
|
|
|-
!ג'סטין ביבר: Believe
|
|
|
|
|-
|2014
!סטפ אפ 5
|
|
|
|
|-
|2015
!ג'ם וההולוגרמות
|
|
|
|
|-
|2016
!האשליה 2
|
|
|
|
|-
|2018
!עשיר בהפתעה
|
|
|
|
|-
| rowspan="2" |2019
!Step Up: Year of the Dance
|
|
|
|
|-
!Ken Jeong: You Complete Me, Ho
|
|
|
|
|-
|2021
!שכונה על הגובה
|
|
|
|
|-
|2024
!מרשעת
|
|
|
|
|-
|2025
!מרשעת: חלק 2
|
|
|
|
|-
! colspan="6" |סדרות
|-
|2010–2011
!לגיון הרקדנים יוצאי הדופן
|
|
|
|יוצר; גם עורך
|-
|2019–הווה
!צרות טובות
|
|
|
|פיילוט
|-
|2020–הווה
!הביתה לפני החשכה
|
|
|
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים ממוצא סיני
קטגוריה:קליפורניה: אישים
קטגוריה:תסריטאים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:במאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא טאיוואני
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
איל קרג

איל קרג (באנגלית: Ill Crag) היא פסגה באזור האגמים באנגליה. גובהה של הפסגה הוא , והיא הפסגה הרביעית בגובהה<ref>Hewitt and Nutalls and [https://www.google.co.uk/#q=Highest+Mountains+in+England Google Search "Highest Mountains In England"].</ref> באנגליה. הפסגה משקיפה על "Eskdale" וניתן לראות ממנה את "Bowfell" ו"Crinkle Crags".

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנגליה: גאוגרפיה
מנשה גולדבלט

מנשה גולדבלט הוא קצין צה"ל בדימוס ומנכ"ל ישראלי. סיים את שירותו בצה"ל בדרגת תת-אלוף, ובעל עיטור העוז על גבורתו במלחמת יום הכיפורים.

== שירותו הצבאי ==
עם גיוסו לצה"ל שובץ בחיל השריון. גולדבלט עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. בהמשך השלים קורס קצינים ושירת כמפקד מחלקה וכמפקד פלוגה בחטיבה 500. גולדבלט הוביל את פלוגתו במלחמת יום הכיפורים, בין היתר בקרב בעיר סואץ. על פועלו במלחמה עוטר בעיטור העוז. בהמשך שירת כמפקד גדוד טנקים ובשנים 1990–1997 שימש כמפקד חטיבה 14. שימש סגן מפקד אוגדה 36 בתקופת ביצוע תוכנית ההתנתקות, ומפקד אוגדת מילואים משוריינת, בדרגת תת-אלוף.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:מעוטרי עיטור העוז במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי חטיבה 14
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים
האשמה (סרט, 2021)

האשמה (באנגלית: The Guilty) הוא סרט דרמה אמריקאי בהפקת נטפליקס, בבימויו והפקתו של אנטואן פוקואה ובכיכובו של ג'ייק ג'ילנהול. הסרט הוא עיבוד מחודש לסרט הדני משנת 2018 "האשמים".

== שחקנים ==
* ג'ייק ג'ילנהול בתפקיד ג'ו ביילר
* אית'ן הוק
* פיטר סארסגארד
* ריילי קיאו
* פול דנו
* ביירון באוורס
* דאווין ג'וי רנדולף
* דייוויד קסטניידה
* כריסטינה וידאל
* אדריאן מרטינז
* ביל בר
* בו נאפ
* אדי פאטרסון

== הפקה ==
בחודש דצמבר 2018 פורסם כי ג'ייק ג'ילנהול רכש זכויות על הסרט הדני בעל אותו השם והוא יככב ויפיק מהדורה מחודשת של הסרט תחת חברת ההפקות שלו Nine Stories Productions, לצד סרטי בולד.<ref></ref> בספטמבר 2020 הוכרז כי אנטואן פוקואה יביים ויפיק את הסרט ונטפליקס צפויה להפיץ אותו.<ref></ref><ref></ref> בנובמבר 2020 הצטרפו לצוות השחקנים אית'ן הוק, פיטר סארסגארד, ריילי קיאו, פול דנו, ביירון באוורס, דאווין ג'וי רנדולף, דייוויד קסטנדה, כריסטינה וידאל, אדריאן מרטינז, ביל בר, ביו קנאפ ואדי פטרסון.<ref></ref>

שלב הצילומים החל בנובמבר 2020.<ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי משטרה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים שבוימו על ידי אנטואן פוקואה
קטגוריה:נטפליקס: סרטים
ליקיניה אודוקסיה

ליקיניה אודוקסיה (בלטינית: Licinia Eudoxia; ) הייתה קיסרית רומאית, בתו של קיסר האימפריה הביזנטית תיאודוסיוס השני, ואשת קיסרי האימפריה הרומית המערבית ולנטיניאנוס השלישי ופטרוניוס מקסימוס .
== ביוגרפיה ==
אודוקסיה הייתה בתם היחידה של קיסר האימפריה הביזנטית תיאודוסיוס השני ואשתו, המשוררת אליה אודוקיה אשר הייתה ממוצא יווני.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> ליקיניה אודוקסיה נישאה לקיסר האימפריה הרומית המערבית ולנטיניאנוס השלישי ב-29 באוקטובר 437 בקונסטנטינופול.

בשנת 439 קיבלה אודוקסיה את התואר אוגוסטה, עם הולדת בתה אֶוּדוֹקִיָה. בהמשך נולדה בתם השנייה פלסידיה.<ref name="ReferenceB">[http://www.roman-emperors.org/eudox.htm Ralph W. Mathisen, "Licinia Eudoxia"]</ref>

בשנת 455 נרצח ולנטיניאנוס על ידי שניים מחבריו של המצביא פלביוס אאטיוס, אותו רצח בעבר. לולנטיניאנוס לא היו צאצאים זכרים והוא מעולם לא קבע מי יהיה יורשו. בשל כך, לאחר מותו היו מספר אנשים שתבעו את כס המלוכה, בהם פטרוניוס מקסימוס. לבסוף פטרוניוס מקסימוס הפך לקיסר החדש של האימפריה הביזנטית, ובעקבות כך דרש שליקיניה אודוקסיה תתחתן איתו, אחרת תוצא להורג.

על מנת להיחלץ מהנישואים הכפויים אודוקסיה הצליחה לזמן בסתר את גאיזריק, מלך הוונדלים. כוחותיו של גאיזריק הגיעו בעקבות כך לרומא, כבשו את העיר, הביסו את כוחותיו של פטרוניוס מקסימוס, ובזזו את העיר. פטרוניוס מקסימוס נמלט מרומא אך נרצח סמוך לאחר מכן בידי אספסוף. כוחותיו של גאיזריק לקחו שבויים רבים, כולל את אודוקסיה ואת שתי בנותיה, אודוקִיה ופלסידיה. לאחר שחזרו לקרתגו חיתן גאיזריק את אודוקיה הצעירה עם בנו הבכור ויורשו הונריק. שלוש הנשים היו שבויות בקרתגו במשך שבע שנים, עד שקיסר האימפריה הביזנטית שילם כופר גדול עליהן. בעקבות כך אודוקסיה ופלסידיה עברו לקונסטנטינופול, בעוד שאודוקיה נשארה באפריקה כאשתו של הונריק.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בית תאודוסיוס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5
קטגוריה:ילידי 422
קטגוריה:נפטרים ב-493
יחסי הודו–מרוקו

[[ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי נפגש עם מוחמד השישי, מלך מרוקו, בפסגת הודו-אפריקה בניו דלהי, 2015]]
יחסי הודו–מרוקו הם היחסים הדו-צדדיים בין מרוקו להודו. שתי המדינות הן חלק מתנועת המדינות הבלתי-מזדהות.

== סקירה כללית ==
באו"ם הודו תמכה בדה-קולוניזציה של מרוקו ותנועת החירות המרוקאית. הודו הכירה במרוקו ב-20 ביוני 1956 וכוננה יחסים בשנת 1957.<ref></ref> משרד החוץ ההודי קובע כי "הודו ומרוקו נהנו מיחסים לבביים וידידותיים ובמהלך השנים היחסים הדו-צדדיים היו עדים לעומק וצמיחה משמעותיים."<ref></ref>

== יחסי סחר ==
המועצה ההודית ליחסי תרבות מקדמת את התרבות ההודית במרוקו.<ref>[http://www.cultureholidays.com/embassy/indian-embassy-morocco.html Indian Embassy in Rabat, Morocco] Retrieved 1 May 2012.</ref> מרוקו מבקשת להגביר את קשריה המסחריים עם הודו ומבקשת השקעה הודית בתחומים שונים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* מרוקו מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי וקונסוליית כבוד במומבאי.
* הודו מחזיקה במרוקו שגרירות ברבאט.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
בוקאבו

בוקאבו (באנגלית: Bukavu) היא עיר במזרח הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, העיר ממוקמת בקצה הדרום-מערבי של אגם קיוו, ממערב לקיאנגוגו שברואנדה. העיר היא בירת מחוז דרום קיוו ונכון לשנת 2012 התגוררו בה 806,940 תושבים.

== היסטוריה ==
בוקאבו היא חלק מהשטח העתיק של ממלכת בושי , קבוצה אתנית שבדרום קיוו. לפני שהאירופאים הגיעו לממלכת בושי נקראה בוקאבו "רוסוזי". בוקאבו הוקמה בשנת 1901 על ידי השלטונות הקולוניאליים הבלגיים. עד 1966, הייתה לה אוכלוסייה אירופאית בולטת תחת שלטון קולוניאלי. האקלים בעיר נמשך על ידי האקלים הסובטרופי (אגם קיוו נמצא 1,500 מטר מעל פני הים). הגבעות שמסביב מגיעות גם לגובה של 2,000 מטר. בעבר שימשה העיר מרכז מינהלי לכל אזור קיוו, אך העיר איבדה חלק ממעמדה כתוצאה מצמיחתה של גומה (בירת מחוז צפון קיוו) ומהמלחמות שפרצו בקונגו בעקבות רצח העם ברואנדה.

בעקבות רצח העם ברואנדה, פליטים ורבים מחברי הממשלה ההוטים ברואנדה לשעבר נמלטו כחלק ממשבר פליטי האגמים הגדולים . מחנות הפליטים סביב גומא ובוקאבו הפכו למרכז ההתקוממות של ההוטים מהמחנות כנגד ממשלת הטוטסים החדשה ברואנדה, אם כי במידה מינימלית ביותר. בנובמבר 1996, עם תחילת מלחמת קונגו הראשונה, תקפו כוחות ממשלת רואנדה את מחנות ההוטים וכוחות ממשלת זאיר שאפשרו את ההתקוממות. ממשלת רואנדה תמכה במורדים בזאיר בראשות לורן קבילה שהפילו את ממשלת קינשאסה בעזרתם, ואז נפלו איתם והובילו למלחמת קונגו השנייה. רואנדה תמכה בעצרת המורדים למען הדמוקרטיה הקונגולזית (RCD) נגד קבילה. הסיבה לתמיכה זו נחשבת כלכלית ולא כהגנה על שטח רואנדה.

ב-3 ביוני 2004 יצאו מפגינים בכמה ערים בקונגו לרחובות להפגין נגד האו"ם על כך שלא מנעו את מעשיהם של המורדים למען הדמוקרטיה הקונגולזית בבוקאבו הנתמכים על ידי רואנדה בראשות הגנרל נקונדה. כ-16,000 נשים נאנסו בסוף שבוע אחד לאחר שהגנרל נקונדה אמר לחייליו "העיר הזו כולה שלכם למשך שלושה ימים".

במהלך רעידת האדמה שהתרחשה בדרום קיוו בשנת 2015 נהרג שוטר אחד ונפצעו 30.

== גאוגרפיה ==
אף על פי שבוקאבו לא מאוימת מאיימת הרי געש כמו גומה, בבוקאבו קיימת סכנה בפני התפרצות מימית מאגם קיוו שבו כמויות עצומות של פחצן דו-חמצני שמומס ויכול להתפוץ ולאיים על חייהם של שני מיליון בני אדם המתגוררים ליד האגם.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1901
טרון טג'פל

טרון ג' טג'פל (נולד ב-15 במרץ 1963) הוא עיתונאי, מוציא לאור, סופר ועורך הודי.

==ביוגרפיה==
אביו של טג'פל היה קצין בצבא הודו, כתוצאה מכך הוא גדל באזורים רבים של המדינה. הוא סיים תואר ראשון כלכלה באוניברסיטת פנג'אב בצ'אנדיגאר. טג'פל התחתן עם גייטן בטרה בשנת 1985; יש להם שתי בנות, טייה וקארה.

==קריירה==
בשנות השמונים החל את הקריירה שלו בעיתון "האינדיאן אקספרס" ומאוחר יותר עבר לניו דלהי כדי להצטרף למגזין בשם "הודו 2000". בשנת 1984 הצטרף למגזין India Today, אחר כך The Financial Express בשנת 1994 ומאוחר יותר הפך לעורך המייסד של מגזין החדשות השני בתפוצתו בהודו, Outlook. במקביל, הקים חברת הוצאה לאור, "India Ink".

בפברואר 2000 הקים טג'פל את אתר החדשות הראשון של הודו, "טהלקה". בכמה ראיונות בתקשורת הכריז כי הדחף העיקרי היה עיתונאי ולא מסחרי, ושהוא שואף להחזיר את העיתונות לציבור. האתר היה אחראי לחשיפת כמה מפרשיות השחיתות הגדולות במדינה, והביא אף להתפטרותו של שר ההגנה ההודי בפרשה שבה הייתה מעורבת גם התעשייה האווירית לישראל והתעשייה הצבאית. האתר עסק גם בפרשיית המהומות בגוג'ראט ב-2002, ופרסם תחקיר שטען כי האלימות התאפשרה בגלל התעלמות מכוונת של המדינה והמשטרה מהפורעים. ב-2004 חשף אתר "טהלקה" שמחוקק מטעם מפלגת העם ההודית הלאומנית שיחד עד ראייה מרכזי באחד ממקרי הוונדליזם בזמן המהומות. ב-2007, הביאו ממצאי תחקיר נוסף להודאתם של מספר חברים במפלגת העם ההודית כי הייתה להם יד במהומות. פרשת שחיתות נוספת שנחשפה בעקבות חקירה של "טהלקה" הייתה פרשת רצח של דוגמנית ב-1999. העיתונאים של האתר גילו שהרוצח היה בנו של שר בממשלה, והשר שיחד את עדי הראייה על מנת שלא יפלילו את בנו. בעקבות חשיפת "טהלקה", נאלץ השר להתפטר.

בנובמבר 2013 הואשם טג'פל על ידי כתבת בתקיפה מינית. הוא הודה ב"התנהגות בלתי הולמת", והציע לקחת חופשה של שישה חודשים מטהלקה. העניין זכה לתשומת לב ציבורית עזה ולהד תקשורתי, במיוחד משום שטג'פל ועיתונו היו מעורבים בעבר בהדגשת נושא האלימות המינית בהודו, כולל בגיליון מיוחד בנושא בפברואר 2013. המשטרה במדינת גואה, שם התרחש האירוע, הגישה דו"ח ראשוני המפרט נגדו מספר אישומים, בהם אונס. משטרת גואה עצרה אותו ב-30 בנובמבר 2013. ב-1 ביולי 2014, בית המשפט העליון של הודו הורה על שחרורו בערבות וביקש ממנו להגיש את דרכונו לבית המשפט. טג'פל טען לרדיפה פוליטית.

המשפט החל בספטמבר 2017, והתארך לאחר פנייתו של טג'פאל לבית המשפט העליון על ביטול האישומים. בית המשפט דחה את טענתו באוגוסט 2019, החזיר את המשפט לדיון בבית המשפט בגואה.

===ספריו===
רומן הביכורים של טג'פל "האלכימיה של התשוקה" ראה אור בשנת 2006, ובעברית בתירגמה של חני גלעד. בהוצאת בבל ב-2007.

הרומן הספרותי השני שלו, "סיפורם של המתנקשים שלי", נכתב בהשראת ניסיון חיסול שלו בשנת 2001, ומעצרם של חמישה הרוצחים השכירים. הוא יצא לאור בשנת 2010 וזכה לשבחי הביקורת. ספרו השלישי "עמק המסכות" יצא לאור בשנת 2011.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://tehelka.com אתר "טהלקה"]
* [https://www.the7eye.org.il/topic/טרון-טגפל טרון טג'פל] באתר העין השביעית

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים הודים
קטגוריה:עיתונאים הודים
קטגוריה:עורכי כתבי עת
קטגוריה:מו"לים
קטגוריה:ילידי 1963
מרידות היעקוביטים

מרידות היעקוביטים (Jacobite risings) הידועה גם בשם המרד היעקוביטי או מלחמת הירושה הבריטית,<ref></ref> היו סדרה של התקוממויות, מרידות ומלחמות בבריטניה הגדולה ובאירלנד שהתרחשו בשנים 1688–1746.

מטרת ההתקוממות הייתה להחזיר את ג'יימס השני, המלך הבריטי הקתולי האחרון ומאוחר יותר את צאצאיו של בית סטיוארט, לכס המלוכה של בריטניה לאחר שהודחו על ידי הפרלמנט במהלך המהפכה המהוללת. סדרת העימותים נקראה יעקוביטים, מן (יעקובוס), הצורה הלטינית של ג'יימס.

מרד היעקוביטים יכול להתייחס לכל אחד מהעימותים הבאים:
* המרד היעקוביטי של 1689
* מלחמת ויליאם באירלנד, ניסיונותיו של ג'יימס להחזיר את כס המלוכה באירלנד
* מזימת ההתנקשות היעקוביטית 1696
* הפלישה הצרפתית המתוכננת לבריטניה (1708), כללה תמיכה של היעקוביטים.
* המרד היעקוביטי של 1715
* המרד היעקוביטי של 1719
* מזימת אטרברי, שתוכננה לשנת 1722
* הפלישה הצרפתית המתוכננת לבריטניה (1744), כללה תמיכה של היעקוביטים.
* המרד היעקוביטי של 1745
* הפלישה הצרפתית המתוכננת לבריטניה (1759), כללה תמיכה יעקוביטית.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחמות סקוטלנד
קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: היסטוריה
אקטינופודיים

אקטינופודיים (שם מדעי: Actinopodidae) היא משפחה של עכבישאים מהקבוצה מיגלומורפה, החיים באמריקה הדרומית ובאוסטרליה, והם קרוביהם של המשפכנים האוסטרלים. חלק מעכבישים אלה, בעיקר מהסוג Missulena ארסיים ועלולים להיות מסוכנים לאדם ולגרום לבעיות רפואיות שונות ואף לסכנת חיים. עם זאת מקרי הכשות ארסיות הם נדירות מאוד.

עכבישים אלה בעלי רגליים רחבות וראש וחזה שטוחים ורחבים, ורבים מהם בעלי גוונים חזקים של אדום וכחול. הניבים שלהם מעוקלים ופונים כלפי מעלה והם מכילים ארס רב העוזר להם להרוג טרף של חרקים גדולים או עכבישניים אחרים ואף חולייתנים קטנים. בניגוד לעכבישים אחרים הם לא בונים קורים חזקים והם חיים במחילות, בהם הם אורבים לטרף (ומכאן שמם העממי, "עכבישי עכבר"). גודלם הממוצע 1 עד 3 סנטימטרים כשהנקבות גדולות מהזכרים.

==סוגים==
* Actinopus - בו 49 מינים החיים באמריקה הדרומית.
* Missulena - בו 18 מינים החיים באוסטרליה ובצ'ילה
* Plesiolena - בו 2 מינים החיים בצ'ילה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1892
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אז'ן סימון
קטגוריה:מיגלומורפה
למפוניים

למפוניים (שם מדעי: Lamponidae) היא משפחה של עכבישים בני הקבוצה ארנומורפיה, החיים באוסטרליה והאיים סביבה וכמה מינים חיים גם בגינאה החדשה, ניו זילנד וקלדוניה החדשה. המשפחה תוארה ב-1893 בידי החוקר הצרפתי אז'ן סימון והיא כוללת מעל 200 מינים.
== מאפיינים ==
עכבישים אלה מכונים "עכבישים לבני זנב", עקב הקצה האחורי הלבן שלהם ורובם קטנים מאוד. עכבישים אלה נמצאים במרבית חלקי אוסטרליה, ורבים חיים בסמוך ליישובים אנושיים ובבתים. אף על פי שהם קטנים חלקם די ארסיים (בעיקר בני הסוג Lampona) ונשיכתם יכולה לגרום להרס רקמות, מוגלות וצלקות וכן לבחילות והקאות אך לא למוות.

עכבישים אלה ניזונים בעיקר מעכבישים אחרים שהם תופסים בלסתותיהם. הם אינם בונים רשתות אלא מסתווים לטרף בין פסולת עלים ומחבואים דומים.

==מיון==
*תת-משפחה Centrothelinae
**סוג Asadipus
**סוג Bigenditia
**סוג Centrocalia
**סוג Centroina
**סוג Centrothele
**סוג Centsymplia
**סוג Graycassis
**סוג Longepi
**סוג Notsodipus
**סוג Prionosternum
**סוג Queenvic
*תת-משפחה Lamponinae
**סוג Lampona
**סוג Lamponata
**סוג Lamponega
**סוג Lamponella
**סוג Lamponicta
**סוג Lamponina
**סוג Lamponoides
**סוג Lamponova
**סוג Lamponusa
**סוג Platylampona
*תת-משפחה Pseudolamponinae
**סוג Paralampona
**סוג Pseudolampona

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1893
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אז'ן סימון
קטגוריה:ארנומורפיה
סטפניה ספמפינאטו

סטפניה ספמפינאטו (באיטלקית: Stefania Spampinato; נולדה ב-17 ביולי 1982) היא שחקנית איטלקייה. ידועה בעיקר מתפקידיה בטלוויזיה בסדרת הדרמה הרפואית של ABC, "האנטומיה של גריי" ובסדרת הבת שלה, "תחנה 19" בתפקיד "ד"ר קרינה דה לוקה".

==ביוגרפיה==
ספמפינאטו נולדה בקטניה, סיציליה וגדלה בעיירה קטנה בשם בלפסו, השוכנת מתחת להר הגעש אטנה. היא החלה לרקוד בגיל 6. את התשוקה שלה לאומנויות בגיל צעיר לא ניתן היה להכחיש, כך שאמה החלה להכין לה תלבושות ריקוד כדי שתוכל להרשות לעצמה את שכר הלימוד של בתה. לאחר שסיימה את התיכון בהצטיינות, עברה למילאנו ושם קיבלה תואר ראשון באומנויות הבמה.

ספמפינאטו פיתחה קריירה מצליחה במחול ותיאטרון למעלה מ-10 שנים, מה שגרם לה לטייל בכל רחבי העולם (פריז, טוקיו, שאנגחאי, מומבאי, ברלין).

בשנת 2011, ספמפינאטו קנתה כרטיס טיסה הלוך ללוס אנג'לס. שהגיעה ללוס אנג'לס, השתתפה כרקדנית בפרק אחד בסדרה גלי. 

בשנת 2015 שיחקה בתפקיד קטן במותחן הפעולה "הטוב, הרע והמת". 

בשנת 2017, הצטרפה ספמפינאטו לסדרת הדרמה הרפואית של ABC, "האנטומיה של גריי", בתפקיד "ד"ר קרינה דה לוקה". בשנת 2020, השתתפה בתפקיד אורח במהלך עונה 3 של "תחנה 19", תוכנית הבת של האנטומיה של גריי. בעונה 4, קיבלה ספמפינאטו קביעות ב"תחנה 19".
250px

== חיים אישיים ==
ספמפינאטו היא טבעונית הפועלת למען איכות הסביבה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה איטלקיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון איטלקיות
קטגוריה:טבעוניות
קטגוריה:פעילות איכות הסביבה
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1982
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1982
מקס הובאכר

מקס הובאכר (בגרמנית: Max Hubacher; נולד ב-1 באוקטובר 1993) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה שווייצרי. הוא התפרסם לאחר ששיחק בתפקיד ראשי בסרטים מריו הוא ידוע גם ממשחקו בסרט "הקפטן" משנת 2017.<ref></ref>

==ביוגרפיה==
הובאכר נולד ב-1 באוקטובר 1993 בברן שווייץ. הוא סיים את בית הספר התיכון "מטאורה" בברן בשנת 2012 ועבר ללייפציג גרמניה כדי ללמוד בתיאטרון ומוזיקה בשנת 2014.

הובאכר הופיע בתיאטרון ילדים ברובע ברייטנראן בברן בגיל שבע. בגיל שלוש עשרה הוא שיחק ב"ליברסטראום" של רוברט וולצר בתיאטרון שאושפילהאוס בציריך.
את הופעת הבכורה שלו כשחקן קולנוע ערך בשנת 2010 בסרט Station Pirates, בו גילם ילד חולה סרטן. הוא שיחק בתפקיד הראשי בדרמת הקולנוע "Der Verdingbub", בבימויו של מרקוס איבודן. ותפקיד משנה בסרט "רכבת לילה לליסבון".

==פילמוגרפיה נבחרת==
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2011
| ילד האומנה
| מקס
|
|-
|2013
|רכבת לילה לליסבון
| סטודנט
|
|-
| 2015
| Drift
| רוברט פדלר
|
|-
| 2017
| הקפטן
| וילי הרולד
| סרט קולנוע
|-
| 2018
| מריו
| מריו לוטי
| סרט קולנוע
|-
| 2018
| The Team
| סטפן
| סדרת טלוויזיה, תפקיד חוזר
|-
| 2018
| Midnight Runner
| ג'ונאס
|
|-
| 2020
| God, You're Such a Prick
| סטפן
| סרט קולנוע
|-
| 2020
| Labyrinth of Peace
| יוהאן
| מיני-סדרה
|-
|2021
|Ich Bin Sophie Scholl (אני סופי שול)
| האנס שול
|סדרת טלוויזיה
|}

== פרסים ומועמדויות==
* פרס הכוכב הפורץ לשנת 2012.<ref></ref>
* פרס השחקן הטוב ביותר ב-FilmOut Festival Award.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה שווייצרים
קטגוריה:שחקנים ילדים
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1993
האלופוס

האלופוס (שם מדעי: Hallopus) הוא סוג של זוחל נכחד דמוי-תנין שחי בסוף היורה לפני 155.7 עד 145.5 מיליון שנה מזמננו, במשך היורה העליון. המאובנים שלו התגלו בתצורת מוריסון שבקולורדו ותוארו בידי החוקר הידוע עותניאל צ'ארלס מארש ב-1881.

במקור סברו שהיצור הוא דינוזאור בהתאם למבנה השלד והגפיים הארוכות שלו, אך לאחר השוואה עם סוגים דומים כמו Sphenosuchus או Junggarsuchus משייכים אותו לקבוצת הארכוזאורים פסאודוסוכיה, בה מצויים גם התנינים בתוך משפחת ההאלופודיים (Hallopodidae). זוחל זה היה קטן מאוד, באורך של מטר בקירוב, והיה זריז ומהיר. גפיו הארוכות עזרו לו לרוץ במהירות או לקפץ בדומה לארנבת אחרי טרף של חרקים ושל זוחלים אחרים. עם זאת עקב גודלו כנראה היה טרף לזוחלים גדולים יותר כמו לדינוזאורים טורפים.

כמה חוקרים מעריכים שהסוג הקרוב מצלוגנתוס (Macelognathus) משויך לסוג זה כשמבנה גופם דומה והם גם נמצאו באותה תצורה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דמויי תנינאים מהיורה
קטגוריה:בעלי חיים שחיו ביורה עליון באמריקה הצפונית
בית החולים העירוני 40 (ססטרורצק)

בית החולים העירוני מספר 40 של סנקט פטרבורג, רוסיה (ברוסית: Городская больница №40) הוא אחד ממוסדות הרפואה הגדולים ביותר בצפון מערב רוסיה. השם הרשמי הוא "מכון הבריאות הממלכתי של סנקט פטרבורג, בית החולים העירוני מספר 40 של נפת הנופש".

בית החולים ממוקם בתחומי העיר ססטרורצק.

== היסטוריה ==
בית החולים התחיל את דרכו ב-14 בנובמבר 1748, עם פתיחת בית החולים הראשון במפעל הנשק בססטרורצק ובו 50 מיטות. זה היה אחד מבתי החולים הראשונים ברוסיה.

במהלך המאות ה־18 וה־19, רק מספר המיטות, השם והמיקום של המוסד הרפואי השתנו. מבחינת תפקודו, בית החולים היה יורשם של המוסדות הרפואיים הקודמים ונשאר בית החולים היחיד עבור תושבי ססטרורצק.

לאחר מלחמת האזרחים ברוסיה (1917–1923) עמד בראש בית החולים סרגיי יולביץ' מלבסקי (1869—1934). הוא היה מנתח רוסי מוכשר שניתח אינטנסיבי, שהה עם חולים קשים אחרי חצות, השקיע את אמצעיו המועטים ברכישת מכשירים כירורגיים, תרופות ואוכל. כמעט כל תושבי ססטרורצק התכנסו כדי לחלוק את מחוותם האחרונות לסרגיי יולביץ' עם מותו. 

שיפוץ בית החולים לאחר הרס מלחמת העולם השנייה נערך ביוזמת הרופא הראשי ניקולאי יבגנייביץ' סלופסקי (1899–1964).

במהלך מלחמת העולם השנייה העיר נפגעה קשות. היו כמה פגיעות ישירות בבניין בית החולים. בתקופה הראשונה של המלחמה, כאשר התנהלו קרבות עזים סמוך לעיר, לפני פריסת בתי החולים לפינוי בססטרורצק, כל זרם הפצועים נשלח לבית החולים אוליצקי. תוך פחות מחודש, חובשי בית החולים העניקו טיפול רפואי ל־223 אנשי צבא.

מאמצע שנות השישים החל בית החולים להתרחב. נבנו מבנים חדשים לשירותי ילדים, מטופלי ריאה, כירורגיה ורפואה פנימית . היחידה הפרוקטולוגית המתמחה הראשונה נפתחה בלנינגרד בבית חולים זה. תכולת בית החולים הוגדלה עד 680 מיטות. 

ב-11 במאי 1974, במקום בית החולים, נפתח המרכז השיקומי ובו 520 מיטות בברית המועצות. בתוך 35 שנים לקיומו של מרכז זה, למעלה מ-250,000 חולים קיבלו בו טיפול שיקומי.

באוקטובר 2005 מונה פרופסור סרגיי גריגורייביץ' שצ'רבק לרופא הראשי של בית החולים. לפני מינויו, פעילות בית החולים הייתה קשורה לאקדמיה הרפואית הצבאית והמחלקה לטיפול שדה צבאי. עם בואו של שצ'רבק החל שיפוץ רחב היקף של כל בית החולים ובפרט, מרכז השיקום.

בבית החולים יש יחידות המתמחות בהרדמה והחייאה (2), טיפול נמרץ (3), ניתוחי כלי דם, נוירולוגיה (3), אורתופדיה (2), טראומטולוגיה, גינקולוגיה, קולופרוקטולוגיה, שיקום (4), שיטות טיפול פיזיות (2), וחלקן אחרות. 

מדי שנה 20,000 חולים מקבלים טיפול בבית החולים. בבית החולים קיימים שיטות אבחון וטיפול מודרניות, כולל טומוגרפיה ממוחשבת רנטגן ותהודה מגנטית, וסדרת מכשירים שנקלטו מתעשיית ההיי-טק לרבות רובוט המסייע לשיקום חולים לאחר שבץ מוחי או פגיעה בחוט שדרה, טיפול בגלי הלם לב לטיפול עמיד בפני אנגינה, גירוי מגנטי גולגולתי ולטיפול בחולים עם שבץ ובפגיעות ראש.

מאז שנת 2010 מפרסם בית החולים את ספר השנה שלו שכולל את העבודות המדעיות של רופאי בית החולים לאותה שנה. תוכן העניינים ותמצית הפרקים ברוסית ובאנגלית זמינים באופן חופשי באתר האינטרנט של בית החולים (https://www.gb40.ru).

במהלך מגפת הקורונה ברוסיה, בשנת 2020 הוסב בית החולים לבית חולים עבור חולים בנגיף הקורונה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סנקט פטרבורג: מבנים
קטגוריה:בתי חולים שיקומיים
קטגוריה:רוסיה: בתי חולים
שברולט מונטנה

שברולט מונטנה (באנגלית: Chevrolet Montana) הוא טנדר מסוג "Coupé utility" מתוצרת חטיבת המכוניות שברולט בחברת ג'נרל מוטורס האמריקאית, אשר מיוצר בברזיל משנת 2003 באמצעות General Motors do Brasil , חברת בת של ג'נרל מוטורס.

בנוסף דגם "שברולט מונטנה" יוצר בדרום אפריקה ביו השנים 2003–2017 באמצעות General Motors South Africa חברת בת של "ג'נרל מוטורס".

==דורות "שברולט מונטנה"==
* דור ראשון - יוצר בין השנים 2003–2010, הדגם התבסס על דגם "Opel Corsa" שנת 1999.
* דור שני - מיוצר משנת 2010, הדגם התבסס על דגם שברולט אג'יל.

=="שברולט מונטנה"==
* "שברולט מונטנה" מיוצר לשוקי ארצות אמריקה הלטינית.
* 2 דלתות.
* הנעה כפולה 4x4.
* קיבולת מכל דלק - 56 ליטר.

===סוגי מנוע===
* מנועי בנזין.
* מנועים המופעלים באמצעות אתנול.
* מנועי דיזל.

===תאוצות===
* תאוצה בין 0–100 היא 10.5 שניות (מנוע 1.8 ליטר המפיק 112 כ"ס (מנוע בנזין).
* תאוצה בין 0–100 היא 10.2 שניות (מנוע 1.8 ליטר המפיק 114 כ"ס (מנוע הפועל על אתנול).
* תאוצה בין 0–100 היא 13.0 שניות (מנוע 1.4 ליטר המפיק 99 כ"ס (מנוע בנזין).
* תאוצה בין 0–100 היא 12.3 שניות (מנוע 1.4 ליטר המפיק 105 כ"ס (מנוע הפועל על אתנול).

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:2009 montana 1.8 sport.jpg | שברולט מונטנה, שנת 2009
קובץ:BSB 05 2008 30 Chevy pick up Econoflex with logo.jpg | שברולט מונטנה, שנת 2008
קובץ:Chevrolet Montana 1.8 2006 (14718226501).jpg | שברולט מונטנה, שנת 2006
קובץ:Chevrolet Montana 1.8 Sport 2011 (5690360745).jpg | שברולט מונטנה, שנת 2011
קובץ:Chevrolet Montana 1.8 2011 (14510252185).jpg | שברולט מונטנה, שנת 2011
קובץ:Chevrolet Montana 1.8 Sport 2012 (11059506593).jpg | שברולט מונטנה, שנת 2012
</gallery>

==ראו גם==
* שברולט אג'יל
* שברולט קונסטנטיה

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-2003
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בברזיל
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בדרום אפריקה
מונטנה
אנגלוס

אנגלוס (ביוונית עתיקה: ) או אנגליה (Ἀγγελία), הייתה בתם של זאוס והרה במיתולוגיה היוונית ונודעה כאלה כתוניית. סיפורה קיים רק באידיליה 2 בסכוליה של תאוקריטוס והוא כדלקמן:<blockquote>אנגלוס גודלה על ידי נימפות שאביה הפקיד בידיהם. יום אחד היא גנבה את המשחות של אמה הרה ומסרה אותם לאירופה. כדי לברוח מזעמה של הרה, היא נאלצה להסתתר תחילה בביתה של אישה בלידה, ואחר כך בקרב אנשים שנשאו גבר מת. בסופו של דבר הרה הפסיקה להעמיד אותה לדין, וזאוס הורה לקאביירוי לטהר את אנגלוס. הם ביצעו את טקס הטיהור במימי אגם אקרוסיה בשאול. כתוצאה מכך, היא קיבלה את עולם המתים כממלכת ההשפעה שלה, והוקצה לה הכינוי קטכתוניה ("היא של העולם התחתון").<ref>Scholia on Theocritus, Idyll 2. 12 referring to Sophron</ref></blockquote>סיפורה של אנגלוס הוא מצוטט על ידי הסקוליאסט בסדרה של מיתוסים נדירים הנוגעים להולדת הקטה, המאפשרים לחשוב כי אנגלוס הייתה שווה למעשה להקטה. זה מאושר במידה מסוימת על ידי העובדה שלטענת הסיצ'יוס,<ref>Hesychius s. v. , again referring to Sophron</ref> אנגלוס היה שם המשפחה של ארטמיס בסירקוזה,היות שארטמיס כאלת הירח, מזוהה עם הקטה,<ref>Cf. e. g. scholia on Theocritus, Idyll 2. 33: "...she whom [the author] called Hecate above, is now referred to by him as Artemis, because there exists a certain similarity between the goddesses"</ref> אנגלוס יכולה להיות גם גרסה מוקדמת של הקטה, זו שנוגעת גם לעולם העליון וגם לעולם התחתון (שאול), בדומה לעמדתה של פרספונה.<ref>Realencyclopädie der Classischen Altertumswissenschaft, Band I, Halbband 2, Alexandrou-Apollokrates (1894), s. 2189</ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלות שאול
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
וולטר לייסטיקוב

וולטר לייסטיקוב (בגרמנית: Walter Leistikow; 1865 – 1908) היה צייר נוף וגרפיקאי גרמני, חבר וממייסדי הזצסיון הברלינאי, מעצב ומבקר אמנות.<ref></ref>

==קורות חיים==
אביו היה רוקח שבבעלותו מפעל לייצור ליקרים עם טעמי צמחים, שסיפק חלק ניכר מהכנסות המשפחה. בשנת 1883, כשוולטר היה בן שבע עשרה, הוא עבר לברלין כדי להשתתף באקדמיה הפרוסית לאמנות, אך לאחר שנה הוא פוטר על ידי אנטון פון ורנר מחוסר כישרון. לאחר מכן לקח שיעורים פרטיים מהרמן אשקה והנס גודה בין השנים 1885–1887.

התערוכה הראשונה שלו הייתה בסלון ברלינר בשנת 1886, ומשנת 1892 הוא חבר באגודת אמנים, שהתנגדה לשיטות ההוראה באקדמיה. הוא מילא תפקיד חשוב בהקמת הקבוצה "הזצסיון הברלינאי", והיה חבר בה.

בשנים 1892 - 1895 לימד באקדמיה הפרטית, אקדמיה פהר, בניהולו של האמן קונרד פהר ונמצא ברחוב לוצובשטראסה 82 בברלין. הוא עיצב גם רהיטים, שטיחים וטפטים. בשנת 1902 הוא נבחר ליצור פרסומות מסחריות עבור חברת השוקולד סטולוורק של קלן והפיק סדרת נופים גרמניים.

במשך זמן מה הוא ניסה להיות סופר, והוציא לאור ספר (1893) ב- Freie Bühne ורומן, (Auf der Schwelle (1896, אך הם לא זכו לתשומת לב. מצבו הוחמר כאשר הקייזר וילהלם השני בז לתמונותיו וצוטט באומרו "הוא הרס לי את כל גרונוולד".<ref>Clark, Christopher. Iron Kingdom: The Rise and Downfall of Prussia, 1600-1947. Penguin Books. p. 691</ref>

בשנת 1894 נישא לאנה מור (1863–1950), בת סוחר מקופנהגן. בשנת 1903 הוא היה אחד המייסדים של אגודת אמנים גרמניים.

ב־1908 הוא מת מההשפעות המייסרות של עגבת בשלב מתקדם. הוא התאבד בכך שירה בעצמו בזמן ששהה בסנטוריום.

זמן קצר לאחר מכן נקרא על שמו רחוב ברובע וסטנד בברלין. בשנת 1920 נקרא על שמו גם רחוב ברובע מאהלסדורף.

בשנת 1972 הונפקה חותמת זיכרון עם אחד מציוריו.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="160">
File:Walter Leistikow Aus dem Grunewald.jpg|בגרונלווד
File:Walter Leistikow - Liebesinsel (1905).jpg|נוף נהרי
File:Walter Leistikow - Abendstimmung am Schlachtensee (1895) 2.jpg|ערב ליד האגם
File:Walter Leistikow - Haus in Dänemark (1898).jpg|בית בדנמרק
File:Walter Leistikow Grunewaldsee 3.jpg |אגם גרנוולד
File:Stamps of Germany (Berlin) 1972, MiNr 425.jpg | בול זיכרון, 1972
File:Walter Leistikow Frau am Flussufer.jpg | אשה לגדת הנהר

</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי הזצסיון הברלינאי
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1865
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1908
אסף צלאל

אסף צלאל (נולד ב-1977) הוא טייס וקצין בצה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כמנכ"ל משרד החינוך.

==ביוגרפיה==
צלאל נולד בשכונה ד' בבאר שבע ולו אח תאום ואחות קטנה. בגיל שנה וחצי עברה משפחתו לקריית טבעון. כנער היה מעורב במקרי עבריינות ולא השיג תעודת בגרות בתיכון. התגייס לצה"ל ב-1996, תחילה שירת בחיל המשטרה הצבאית, סיים קורס קצינים ופיקד בבית הסוהר מגידו על כוח 100, צוות התערבות מיוחד ללוחמה בטרור שייעודו טיפול במצבי קיצון מול אסירים ביטחוניים.

ב-1998, לאחר מאמצים רבים שעשה לאורך שירותו, התנדב והתקבל לקורס טיס אותו סיים בהצטיינות במגמת קרב. שירת כטייס מטוסי F-16, כסגן מפקד טייסת 110 וטייסת נוספת, שימש מפקד יחידת השליטה של חיל האוויר, כולל במהלך הפלת מטוס סוחוי Su-24 סורי שחדר לישראל ב-2014 ובמהלך מבצע צוק איתן. פיקד על טייסת 110, טייסת F-16. צלאל סיים לימודי תואר ראשון במנהל עסקים בהצטיינות במרכז האקדמי רופין, ותואר שני בביטחון לאומי ובמדעי המדינה ב<ref></ref> (מחזור מ"ה) וב-2018 מונה לראש מחלקת אימונים של חיל האוויר.

ב-2020 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה לראש חטיבת התקיפה הרב-זרועית בזרוע היבשה.

בנוסף על תפקידיו לאורך השנים קיים צלאל הרצאות ופעילויות רבות בנושא הנצחת זכר השואה ושילוב בני נוער בסיכון במערכות ומסגרות.

במסגרת הקמת ממשלת ישראל השלושים ושבע הודיע שר החינוך יואב קיש על מינויו למנכ"ל משרדו. הוא נכנס לתפקידו ב-17 בינואר 2023. ב-28 ביולי 2023 הודיע על התפטרותו מתפקידו בעקבות הקרע שנוצר מחמת הרפורמה המשפטית.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:מנכ"לי משרד החינוך
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי רופין
פורסט גודלאק

פורסט גודלאק (באנגלית: Forrest Goodluck; נולד ב-6 באוגוסט 1998) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. הוא ידוע בשל השתתפותו בסרטים "האיש שנולד מחדש" משנת 2015 ו-"החינוך הרע של קמרון פוסט" משנת 2018. 

== ראשית חייו ==
גודלאק נולד באלבקרקי, ניו מקסיקו. אביו הוא אינדיאני משבט נאוואחו. מוצאה של אמו משבטי האינדיאנים הידאצה, מאנדאן, נאוואחו וצימשיאן.<ref></ref><ref name="Guardian 2018-08-23"></ref>

== קריירה ==
חוויית המשחק הראשונה של גודלאק הייתה במהלך הפקה בכיתה ו' בהצגה "חג המולד של צ'רלי בראון" בבית הספר היסודי שלו. בהמשך הופיע בהפקות במה ותיאטרון בחטיבת הביניים ובתיכון.<ref name="WWD 2015-12-22"></ref> בגיל 13 הוא הגיע לאודישן לסרטו של הבמאי האינדיאני כריס אייר, "באפלו". הסרט לא הופק, אך איפשר לו להתחבר עם סוכני ליהוק.

גודלאק נבחן לתפקיד הוק בסרט "האיש שנולד מחדש" משנת 2015 כשהיה בן 15. זה היה תפקידו הראשון בסרט קולנוע.<ref></ref><ref></ref> גודלאק זכה בפרס ההופעה הטובה ביותר בסרט עלילתי - לשחקן משנה צעיר (14–21) בטקס פרסי האמן הצעיר ה-37 על תפקידו בסרט.

בחודש פברואר 2016, לוהק לפיילוט Citizen".<ref></ref> בנובמבר 2016 פורסם כי גודלאק יככב לצד קלואי גרייס מורץ וסשה ליין בסרט "החינוך הרע של קמרון פוסט",<ref></ref> ששוחרר לאקרנים במהלך 2018. 

בשנת 2021 לוהק לסדרת הטלוויזיה "הרפובליקה של שרה" מבית The CW לתפקיד של טיילר, לצדם של לוק מיטשל ולנדרי בנדר. 

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
! scope="col" | שנה
! scope="col" | סרט
! scope="col" | תפקיד
! scope="col" | הערות
|-
| 2015
| האיש שנולד מחדש
| הוק
|
|-
| 2017
| סוס הודי
| סול בגיל 15
|
|-
| 2018
| החינוך הרע של קמרון פוסט
| אדם אדום נשר
|
|-
| 2019
|Blood Quantum
| ג'וזף
|
|-
| 2020
| הייתי פה
| אנימל ספרינסטין
|
|-
| 2021
| צ'רי 
| ג'יימס לייטפות'
|
|-
|2022
|איך לפוצץ צינור נפט
|מייקל
|
|-
|2023
| בית כברות לחיות: שושלות 
| מני
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
! scope="col" | שנה
! scope="col" | סדרה
! scope="col" | תפקיד
! scope="col" | הערות
|-
| 2018
| השורד המיועד
| מועמד למכללת ווסלי
| פרק: "Original Sin"
|-
| 2020
| המשחרר: מבצע אוולאנש
| טוראי קלאודפית'ר
| 2 פרקים
|-
| 2021
| הרפובליקה של שרה
| טיילר
| תפקיד ראשי; 13 פרקים
|-
| rowspan="2" |2022
|The English
|וייט מון
|פרק: "Cherished"
|-
|Panhandle
|צ'יקוטה
|תפקיד ראשי; 8 פרקים
|-
| rowspan="3" |2023
|נאשמים
|צ'ייס
|פרק: "Naataanii's Story"
|-
|The Proud Family: Louder and Prouder
|טיי
|דיבוב; פרק: "Old Towne Road: Part 2"
|-
|Lawmen: Bass Reeves
|בילי קרואו
|תפקיד ראשי; 8 פרקים
|}

=== פרסים ומועמדויות ===
{| class="wikitable"
! scope="col" | שנה
! scope="col" | פרס
! scope="col" | קטגוריה
! scope="col" | סרט
! scope="col" | תוצאה
|-
| 2016
! scope="row" | פרסי האמן הצעיר
| ההופעה הטובה ביותר בסרט עלילתי (שחקן המשנה הצעיר, גילאי 14–21)
| האיש שנולד מחדש
| 
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אינדיאנים: אישים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אינדיאני
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1998
פרנץ סקרבינה

פרנץ סקרבינה (בגרמנית: Franz Skarbina; 24 בפברואר 1849 – 18 במאי 1910) היה צייר אימפרסיוניסטי גרמני, שרטט, תחריטאי ומאייר, חבר וממייסדי הזצסיון הברלינאי.<ref>Margrit Bröhan: Franz Skarbina. Ars Nicolai, Berlin 1995</ref>

==קורות חיים==
נולד בברלין, היה בנו של צורף מזאגרב. בין השנים 1865 עד 1869 למד באקדמיה הפרוסית לאמנויות. לאחר סיום הלימודים בילה שנתיים כחונך לבנותיו של הרוזן פרידריך פון פרפונכר-סדלניצקי, במהלך התקופה נסע לדרזדן, וינה, ונציה, מינכן, נירנברג. בשנת 1877 הוא חסך את הכסף לנסיעה לימודית בת שנה בהולנד, בלגיה וצרפת, שם הוא נחשף להשפעת האימפרסיוניזם.

הוא הפך לעוזר הוראה באקדמיה הפרוסית בשנת 1878, ובשנת 1881 לימד רישום אנטומי במוזיאון קונברגברבמן בברלין. בשנה שלאחר מכן שב לפריז והציג בסלון. משנת 1885 עד 1886 הוא שוב חזר לפריז, עם נסיעות לצפון צרפת, בלגיה והולנד. זו נחשבת לאחת התקופות היצרניות ביותר שלו.<ref></ref>

בשנת 1888 הוא מונה לפרופסור באקדמיה הפרוסית, ובשנת 1892 הפך לפרופסור מן המניין שם. אולם שנה לאחר מכן הוא התפטר מתפקיד ההוראה בשל חילוקי דעות עם מנהל האקדמיה, אנטון פון ורנר. הבעיה נבעה מהשתתפותו ב"קבוצת האחד עשר", אגודת אמנים המוקדשת לקידום תערוכות משלהם של מה שנחשב אז לאמנות "רדיקלית", החורגת מהשפעת האקדמיה. המהלך הזה הביא בסופו של דבר (בשנת 1898) להקמת הזציסון הברלינאי, אשר סקרבינה היה אחד ממקימיו יחד עם מקס ליברמן, וולטר לייסטיקוב. <ref></ref>

בשנת 1895 הוא הפך לחבר מועצת הפיקוח במגזין Pan. בשנת 1898 שימש כאחד השופטים בתחרות שערך לודוויג סטולוורק לבחירת האמנים לסדרה פרסום חדשה בתחום המסחרי.

הוא נפטר בביתו בברלין, ב־18 במאי 1910, ממחלת כליה חריפה, ונקבר בבית העלמין העתיק בסנט יאקובקירשה.

כל הפריטים בעיזבונו נהרסו במהלך מלחמת העולם השנייה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">

File:Franz Skarbina Hof im Schnee.jpg|חצר בשלג
File:Franz Skarbina Friedrichstraße an einem regnerischen Abend 1902.jpg|פרדריכשטרסה בגשם
File:Franz Skarbina Der verliebte Schmied.jpg|הנפחיה
File:Franz Skarbina Abendandacht c1890.jpg|תפילה ערבית
File:Franz Skarbina - Alte Frau am Ofen - BG-M 12101^14 - Berlinische Galerie.jpg|זקנה ליד התנור
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי הזצסיון הברלינאי
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1849
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1910
מחלת ניוקאסל

מחלת ניוקאסל (באנגלית: Newcastle Disease) היא מחלה נגיפית מדבקת ממשפחת Paramyxoviridae
 הפוגעת בעופות. המחלה נגרמת בעקבות נוכחות של נגיף הניוקאסל, הידוע בשם NDV (Newcastle Disease Virus).

למחלה קיימים סימפטומים רבים, בהם: דלקת הלחמית, נזלת, חרחורים , קשיי נשימה, ירידה בהטלה בלהקות הטלה ורבייה, סימנים של פגיעה מוחית, שיתוק ושלשולים. וירוס הניוקסל מסוגל להדביק בני אדם, אולם אינו מהווה איום חמור בעבורם, וגורם לדלקת עיניים וכאבי ראש החולפים תוך מספר ימים.<ref></ref>

מבנה הווירוס כדורי וכולל מידע RNA העטוף במעטפת שומנית דו שכבתית, וגודלו 100–300 nm. המידע הגנומי כולל single-stranded RNA) ssRNA) מקטע רציף אחד של RNA שאורכו 15186 נוקליאוטידים המכילים בתוכם 6 מסגרות קריאה אפשריות ליצירת 6 חלבונים מבניים שונים.

נגיפי מחלת הניוקסל מובחנים ומסווגים לזנים על פי רמת אלימותם ותכונות מסוימות של הרצפים הגנטיים שלהם:
* נגיף מזן לא פתוגני - לנטוגני
* נגיף מזן בעל פתוגוניות נמוכה - מזוגני
* נגיף אלים - ולוגני
* נגיף אלים מאוד - ויסקרוטרופי ולוגני<ref></ref>

כל נגיפי הניוקסל דומים מבחינה אנטיגנית ולכן אותו סוג חיסון הניתן למחלה פעיל נגד כל סוגי נגיפי הניוקסל הידועים בעולם. אחוזי התמותה משתנים ותלויים בזן הנגיף. לעיתים התמותה יכולה להיות פתאומית וגבוהה. תסמינים נפוצים הם ירידה בהטלה, ביצי ניילון וצורה וצבע ביצה חריגים. בעופות מחוסנים הסימנים יכולים להיות פחות חריפים.

== היסטוריה ==
מחלת הניוקאסל התגלתה לראשונה באי ג'אווה שבאינדונזיה בשנת 1926, ובעיר ניוקאסל (על נהר הטיין) שבאנגליה, בשנת 1927.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.gov.il/he/departments/general/newcastle-disease-birds מחלת הניוקסל בעופות], משרד החקלאות ופיתוח הכפר

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחלות בעלי חיים
המשחק (סרט, 1997)

המשחק (באנגלית: The game) הוא סרט קולנוע מסוגת מותחן/סרט בלשי, שיצא לאקרנים ב-1997. הסרט בוים על ידי דייוויד פינצ'ר, ומככב בו מייקל דאגלס בתור אדם שקיבל מאחיו כרטיס מתנה ליום הולדתו, ובכרטיס הוא קיבל הזמנה להיכנס למשחק מציאותי שהולך להשפיע על חייו המשעממים.

== תקציר ==
הסרט מספר על איש עסקים מסוגר (מייקל דאגלס) שמקבל ליום הולדתו מתנה יוצאת דופן מאחיו (שון פן), אשר בעקבותיה הוא הופך לשחקן המרכזי במשחק שמשתלט על חייו. הסרט קיבל ביקורות טובות אך לא זכה הצלחה גדולה בקופות. בתקופה האחרונה הסרט נהיה סרט קאלט.

== שחקנים ==
* מייקל דאגלס – בתור ניקולס ואן אורטון.
* דבורה קארה אונגר – בתור כריסטין/קלייר.
* שון פן – בתור קונרד ואן אורטון.
* ג'יימס רבהורן – בתור ג'ים פיינגולד.
* ארמין מילר-שטאל – בתור אנסון בר.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי בלשים
קטגוריה:סרטי דייוויד פינצ'ר
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים משנת 1997
המבוך הבוער

המבוך הבוער (באנגלית: The Burning Maze) הוא ספר פנטזיה אמריקאי שמבוסס על המיתולוגיה היוונית והרומאית ונכתב על ידי הסופר ריק ריירדן. הוא פורסם באנגלית ב-1 במאי 2018, והוא הספר השלישי בסדרת הספרים גורלו של אפולו.

== עלילה ==
אפולו, גרובר ומג משוטטים במבוך של דיידלוס ולאחר מכן הם מגיעים למקום בשם אאייתלס, שם מג חושפת שהמקום הזה היה בעבר ביתה. הם מגיעים לביתה של פייפר מקלין ואוספים גם את ג'ייסון גרייס. הם מגיעים לספינותיו של קליגולה, ופייפר חוטפת זעזוע מוח. קליגולה תופס אותם ואפולו מנסה להתאבד בניסיון נואש למנוע את התוכניות הזדוניות של הקיסרים. מדיאה מצילה את חייו וג'ייסון משתמש ביתרון הרגעי שהיה לו כשהדעת שלה הוסחה ומנסה להציל את כולם. קליגולה דוקר את ג'ייסון בגבו וג'ייסון מת. אחר כך הם חוזרים שוב למבוך ומשחררים את הסיבילה. אאייתלס הוצמחה מחדש והרופילה מתיישבת שם. אפולו ומג טסים לשדה תעופה קטן שם הם פוגשים את פייפר וליאו שמספרים להם שהם הצליחו לבלום את ההתקפה על מחנה יופיטר. הספר נגמר כאשר אפולו ומג טסים במטוס עם ארון הקבורה של ג'ייסון גרייס למחנה יופיטר.
==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ספרי 2018
קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:גורלו של אפולו
קטגוריה:ספרי ריק ריירדן
Selena (פסקול)

Selena: The Original Motion Picture Soundtrack הוא פסקול הסרט "סלינה", משנת 1997.<ref name=":1"></ref> הסרט הוא בכיכובה של הזמרת-יוצרת האמריקאית ג'ניפר לופז והוא כולל בתוכו שירים של סלינה שמעולם לא פורסמו, כמו "", "Only Love", "" ו-"Disco Medley".<ref name=":1" />

אף על פי שזה הפסקול הרשמי של הסרט, הוא לא מכיל את רוב השירים שהושמעו לאורך הסרט כמו השירים של דפש מוד, גאנז אנד רוזס, ג'ון וייט ויורי.<ref name=":1" />

== רקע ==
לאחר שהזמרת-יוצרת סלינה נרצחה ב-31 במרץ 1995, על ידי יולנדה סלדיבר, יצא סרט לכבודה בשנת 1997 בכיכובה של ג'ניפר לופז.<ref></ref> הפסקול הכיל בתוכו שירים שהושמעו בסרט, תוך שהכיל בתוכו שירים של סלינה שמעולם לא הופצו או נכללו באלבומיה.<ref name=":1" /> עם זאת, חלק מהשירים בסרט לא נכללו בו.<ref name=":1" />

הפסקול נחשב לאחד מהפסקולים הלטיניים הנמכרים ביותר בכל הזמנים וזאת, בנוסף לכך שאיגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו את תואר הפלטינה.<ref name=":0"></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!מכירות
|-
!ארצות הברית (RIAA)<ref name=":0" />
|פלטינה
|1,560,000<ref></ref>
|-
!הונג קונג (IFPI Hong Kong)<ref></ref>
|זהב
|10,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסקולים מ-1997
קטגוריה:אלבומי סלינה
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי א.ב. קינטנייה
אמיל רודולף וייס

אמיל רודולף וייס (בגרמנית: Emil Rudolf Weiß; 12 באוקטובר 1875 – 7 בנובמבר 1942) היה צייר, טיפוגרף, גרפיקאי ומשורר גרמני, חבר הזצסיון הברלינאי.

==קורות חיים==
אביו היה שוטר והוא גדל ברייסאך ובאדן-באדן.<ref name=":0"></ref> בשנים 1893 עד 1896 למד באקדמיה לאמנויות יפות בקרלסרוהה אצל רוברט פוצלברגר. בשנת 1895 פרסם את אלבום היצירות הראשון שלו וכרך שירה לירית. לאחר שעזב את קרלסרוהה למד באקדמיה ז'וליאן בפריז. יחד עם פליקס ואלוטון הוא אייר ספר בשם Der bunte Vogel (הציפור הססגונית).

לאחר מכן חזר לקרלסרוהה לפני שנסע לשטוטגרט, שם עבד עם הנס תומה וליאופולד גרף פון קלקרויט. בשנת 1899 הוא חזר לפריז עם חברו, קרל הופר. בשנים 1902 עד 1909 הוא נהנה מחסותו של התעשיין השווייצרי, תיאודור ריינהרט. באותה תקופה הוא גם עיצב פרסומות מסחריות עבור חברת השוקולד סטולוורק. הוא התחתן עם זמרת בשם יוהנה שוואן בשנת 1903.

לאחר נישואיו, העסיק אותו קרל ארנסט אוסטהאוס בבית הספר לציור במוזיאונים פולקוואנג בהאגן.

הוא עסק גם בעיצוב ספרים עבור ס' פישר ורלאג. בשנת 1904 הוא השתתף בתערוכה הראשונה של דויטשר קונסטלרבונד וסיפק איורים ל"דר בונטשק", ספר ילדים מאת ריכרד דהמל. בשנת 1907, בהמלצתו של ברונו פול, הוא מונה למרכז ההוראה ב Kunstgewerbemuseum Berlin בברלין והוא הצטרף לקבוצת הזצסיון הברלינאי.

הוא מונה לפרופסור בבית הספר של קונסטגברבמוזיאון בשנת 1910, שם לימד ציור דקורטיבי ורישום עד 1933.הוא התגרש מיוהאנה בשנת 1914 וגויס בשנת 1917, אם כי הוא פוטר במהירות משירות בשל בעיית לב. באותה שנה הוא התחתן עם הפסלת רנה זינטניס.<ref name=":0" />

הוא הפך לחבר באקדמיה הפרוסית לאמנויות בשנת 1922. שנתיים לאחר מכן תכנן את מטבעות הרייכמרק החדשים.

הוא גם יצר גופנים רבים, אבל הם אינם בשימוש היום. עבודתו הייתה גם חלק מאירוע הציור בתחרות האמנות באולימפיאדת הקיץ 1928.

בשנת 1933 ביטל השלטון הנאצי את אישורי ההוראה והוא נסגר בביתו בבאדן-באדן, שם התרכז בכתיבה. בשנת 1936 הוא השתתף בתערוכה השנתית האחרונה של דויטשר קונסטלרבונד בהמבורג, שנסגרה על ידי השלטון הנאצי. בשנה שלאחר מכן הוא גורש מהאקדמיה לאמנויות.

הוא נפטר לאחר שלקה בהתקף לב ונקבר, על פי בקשתו, בברנאו אים שוורצוואלד.

תערוכת זיכרון נערכה בפרייבורג אים ברייסגאו, לאחר שחרורה בשנת 1944.

רבות מיצירותיו אבדו במהלך המלחמה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Weiß-Girl.jpg
File:Weiß-Insel.jpg
File:Emil Rudolf Weiß - Zirkusreiterin mit Clown - BG-M 0640-78 - Berlinische Galerie.jpg
File:Emil Rudolf Weiß Winterlicher Platz mit Menschen.png
File:Emil Rudolf Weiß - Jugend Nr. 1, 1929.jpg
File:Weiss Harvest in Provence.jpg
File:Weiß-Nude.jpg
File:Emil Rudolf Weiß - Knabenporträt (1910).jpg
File:Weiß-Sintenis.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי הזצסיון הברלינאי
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:טיפוגרפיה
קטגוריה:משוררים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1875
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1942
אנה קליין

בדרך הביתה
מוזיקאים בעיר העתיקה, [[במברג]]
אנה קליין (בגרמנית: Anna Klein; 16 בפברואר 1883 נירנברג – 25 בנובמבר 1941 קובנה) הייתה ציירת נוף וחיות גרמנייה. היא התמחתה במוטיבים מאזור בוואריה עילית וטירול. היא עיצבה פריטים רבים כמו תוויות, לוחות, שערים לספרים וגלויות בנוסף לציורי הבד שלה. מספר גדול של ציוריה ניתן למצוא ב-"Gemäldegalerie Dachau", שם נערכה רטרוספקטיבה לזכרה בשנת 2008.

== ביוגרפיה ==
היא נולדה לסוחר יין יהודי אשר המיר את דתו לנצרות פרוטסטנטית. אנה עצמה המירה את דתה לקתוליות בגיל צעיר. בשנת 1900 נסעה למושבת האמנים בדכאו, שם הפכה לתלמידה בבית הספר הפרטי של הנס פון האייק. לאחר מכן למדה בבית ספר פרטי בקרלסרוהה וסיימה את לימודיה באקדמיה לנשים במינכן, שהופעל על ידי אגודה של אמניות, שם המדריכים שלה היו מקס פלדבאואר ויוליוס דיץ . בשנת 1906 נסעה להולנד לעבוד עם פון האייק.

שנתיים לאחר מכן השתתפה בקורס אנטומיה שהעביר פרנץ מארק. אחד התצלומים הבודדים שלה צולמה באותה תקופה, עם מארק ואשתו לעתיד ברטה מארי מארק. בשנת 1910 סיימה את לימודיה במינכן.

במשך זמן מה עבדה כמורה פרטית לרישום במינכן, יחד עם חברתה אליזבת טרול הקימה בית ספר משלה. בשנים 1919, 1920 ו-1922 השתתפה בתערוכות ב"גלספלאסט". תערוכת יחיד גדולה שלה הוצגה בברלין בשנת 1927.

בשנת 1933, לאחר עליית הנאצים לשלטון, היא נאלצה לסגור את בית הספר. אף על פי שסבלה מראומטיזם במשך שנים רבות, הוטל עליה לעבוד במפעל למזרנים. כיהודייה, היא לא הורשתה להשתמש בתחבורה ציבורית, ולכן נאלצה ללכת מביתה בצד המערבי של העיר להיידהאוזן וחזרה מדי יום. היא גורשה לקובנה והוצאה להורג בטבח הפורט התשיעי בנובמבר 1941.<ref>[https://www.bundesarchiv.de/gedenkbuch/directory.html?id=898930&submit=1&page=1&maxview=50&offset=0 Entry for Anna Klein] from the Memorial Book @ Das Bundesarchiv.</ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות גרמניות
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:ציירות יהודיות גרמניות
קטגוריה:ציירים יהודים גרמנים
קטגוריה:נספות השואה
קטגוריה:ציירים שנספו בשואה
קטגוריה:ילידות 1883
קטגוריה:נפטרות ב-1941