OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גאוגרפיה פיזית

[[מפה פיזית]]
גאוגרפיה פיזית היא תחום מחקר בגאוגרפיה העוסקת בחקירת תופעות הטבע והנוף בכדור הארץ – משכבות האטמוספירה דרך פני כדור הארץ ועד לגרעין כדור הארץ. כל זאת, מבלי לעסוק בפעילות האדם והשפעתו אך לתחום זה השפעה נרחבת על הגאוגרפיה האנושית מחיי הפרט ועד לחברה כולה. הגאוגרפיה הפיזית היא נגזרת של מדע של הטבע ושל כדור הארץ. ענף מחקרי זה עושה שימוש במתמטיקה, בכימיה, בפיזיקה על מנת להבין את תנועת כדור הארץ, את מערכת היחסים שלו עם גופים אחרים במערכת השמש, את מרכיבי הנוף הטבעיים, את דרך עיצובו של הנוף הקרקעות והמסלע (גאומורפולוגיה), פני השטח (הטופוגרפיה), מחקר גופי המים (הידרולוגיה) והאקלים (קלימטולוגיה).

ענף זה הוא אחד משני תת־הענפים העיקריים של המחקר הגאוגרפי; הענף האחר הקרוי גאוגרפיה אנושית, והוא מתמקד בחקר הממדים המרחביים של פעילות האדם, השפעות הסביבה על האדם והשפעותיו של האדם על הסביבה.

==תחומים==
ענף הגאוגרפיה הפיזית כוללת מגוון תחומים, ביניהם:
=== טופוגרפיה ===
התחום העוסק בחקר תצורות פני השטח של כדור הארץ, תיאורן ומיפויים;
=== גאומורפולוגיה ===
מדע העוסק בחקר היווצרות צורות הנוף;
=== הידרולוגיה ===
מדע הבוחן את התפלגות והתנהגות זרמי וגופי מים;
=== אוקיינוגרפיה ===
מדע האוקיינוסים והימים;
=== קלימטולוגיה ===
מדע החוקר את האקלים המקומי והעולמי הבוחן מגמות לטווח הקצר והארוך;
=== גלציולוגיה ===
מדע המנתח את דינמיקת הקרחונים;
=== פדולוגיה ===
מדע העוסק בלימוד קרקעות בסביבתן הטבעית;
=== ביוגאוגרפיה ===
תחום העוסק בלימוד הפיזור הגאוגרפי של מינים ביולוגיים במרחב ובזמן;
=== פלאוגאוגרפיה ===
המדע העוסק בחקר הגאוגרפיה הפיזית של העבר.

==ראו גם==
*גאוגרפיה פיזית - מונחים

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תחומים בגאוגרפיה
קטגוריה:גאוגרפיה פיזית
קטגוריה:מדעי כדור הארץ
בדם ליבי

"בדם ליבי" הוא שמו של מיצב מאת האמן הישראלי משה גרשוני. המיצב נתפש בהיסטוריה של תולדות האמנות כנקודת מפנה ביחס של האמנות הישראלית אל השואה.

ב-1977 הוצגה גרסה ראשונית של המיצב בבית האמנים בתל אביב. בין ה-3 במאי ועד ה-17 במאי 1980 הוצג המיצב במוזיאון תל אביב לאמנות, באצירתה של שרה ברייטברג-סמל. המיצב הוצבו על הרצפה 150 צלחות פורצלן לבנות המוכתמות בכתמי צבע זכוכית אדום-בוהק ובדרגות כהות שונות. השימוש בצבעי הזכוכית הבוהקים, ושאינם נטמעים בחומר, נועד, לדברי גרשוני, "להגיע לאמון מחודש בעוצמה של כתם הצבע וביכולתו של הכתם לבטא רגשות".

הצלחות סודרו בצורה המזכירה צלב קרס. השימוש בצבע אדום הופיע בסדרה של ניירות משובצים שיצר גרשוני בשנות השבעים של המאה ה-20. על ניירות אלו יצר גרשוני מילוי או "הכתמה" של ריבועים שיצרו טקסטים כגון "יד ענוגה" "בדם ליבי" (1977) ואחרים.

באותה שנה הוצג המיצב במתכונת מצומצמת יותר בתערוכה "מפגש אמנות בת זמננו" בתל חי. במסגרת התצוגה הוצב במרכזו של אולם כן ציור ועליו לוח זכוכית שקוף ובו טקסט בשפה הגרמנית: "Mein Purpur ist teures Blut" (בעברית: "הארגמן שלי הוא דמו היקר"). טקסט זה הופיע כבר בעבודות קודמות של גרשוני משנת 1979 ומ-1980. הטקסט לקוח מן הלברית של קנטטה מס' 175 ("Die Elenden sollen essen") מאת יוהאן סבסטיאן באך. בראיון מאוחר קשר גרשוני בין התפארת וההדר הנוצרית, שמקורה בהקרבתו של ישו, לבין מעשה האמנות "שהיופי, התפארת, זה בעצם הדם של האחרים, שלנו, של כולנו, שלי". גרשוני טען כי הושפע בהכנת העבודה גם מציור "מזבח אייזנהיים" מאת מתיאס גרינוואלד ומן המחזה "ממלא המקום" (1963) מאת רולף הוכהוט.

"הצבע האדום, המכתים צלחות שתפקידן היומיומי הוא להכיל מזון", תיארה את העבודה אירית סגולי, "מסמן עימות חזיתי בין החיים לבין האמנות. האמן [...] מופיע בתערוכה בשתי עמדות קיצוניות: האני של האמן כמקור הדימום והפאתוס ("בדם ליבי"), והאמן כחקיין וכזייפן, שאמנותו היא סוג של טפילות המחקה ממשות ("האדום שלי...").

לקראת חמש שנים לציון מותו של האמן נמצאו בעיזבונו כ-140 צלחות מתוך המיצב. מהן, כ-100 במצב תקין. צלחות אלו הוצגו בשנת 2022 בשחזור המיצב, שנעשה על ידי אודי צ'רקה, בתערוכה "משה גרשוני: מִי יוֹדֵעַ ר(וח בְּנֵי הָאָדָם)" בגלריה גבעון בתל אביב-יפו. שלוש צלחות נוספות נמצאות כיום באוסף בנו כלב, והוצגו בתערוכה "קיר פרטי: אמנות ישראלית, מבחר מאוסף בנו כלב" (2000) במוזיאון תל אביב לאמנות.
==גלריה==
<gallery>
קובץ:בדם ליבי .jpg|"בדם ליבי (1980), מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב-יפו
קובץ:Bedam libi 1977.jpg|"בדם ליבי" (1980)תל חי 80: מפגש אמנות בת זמננו, תל חי
קובץ:2022 bedam libi.jpg|"בדם ליבי" (2022/1980), מראה הצבה בגלריה גבעון, תל אביב-יפו
</gallery>

==ראו גם==
* אטימה אדומה: תיאטרון

==הערות שוליים==

קטגוריה:משה גרשוני: פסלים
קטגוריה:יצירות משנת 1980
קטגוריה:תערוכות אמנות בישראל
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: תערוכות
איסטוויק (סדרת טלוויזיה)

איסטוויק (באנגלית: Eastwick) היא סדרת דרמה אמריקאית שנוצרה על ידי מגי פרידמן. הסדרה מבוססת על ספרו של ג'ון אפדייק, "המכשפות של איסטוויק". הסדרה משודרת בערוץ ABC, והיא יוצרה על ידי "האחים וורנר". פיילוט הסדרה שודר ב-23 בספטמבר 2009. הסדרה עוסקת בסיפורן של שלוש זרות, רוקסי, ג'ואנה וקת', שנפגשות במקרה ומיד הן נהפכות להיות חברות. כאשר איש מסתורי בא לעיירתן, כוחותיהן מתחזקים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות מתח אמריקאיות
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:מכשפות בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:סדרות פנטזיה אמריקאיות
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
PPAD

PPAD (Polynomial Parity Arguments on Directed graphs) היא מחלקת סיבוכיות המהווה תת-מחלקה של מחלקת הסיבוכיות TFNP. יחס בינארי שייך ל-PPAD אם ניתן להראות שהוא שייך ל-TFNP באמצעות הוכחה על דרגות הצמתים בגרף מכוון. המחלקה הוצגה לראשונה על ידי פרופסור קריסטוס פאפאדימיטריו מאוניברסיטת ברקלי בשנת 1994. חשיבותה של המחלקה נובעת מכך שניתן להראות שבעיית חישוב שיווי משקל נאש (אפילו לשני שחקנים) שלמה תחת מחלקה זו.

== הגדרת הבעיה ==
יהי <math>G(V,E)</math> גרף מכוון. נאמר ש-<math>v \in V</math> הוא צומת לא מאוזן אם מספר הקשתות הנכנסות שונה ממספר הקשתות היוצאות. טיעון הזוגיות מראה כי בגרף מסוג זה מספר הצמתים הלא-מאוזנים הוא זוגי. בעיית החיפוש המתאימה מקבלת גרף מכוון <math>G</math> וצומת לא-מאוזן <math>v</math> ומחזירה צומת לא מאוזן <math>v'</math> כך ש-<math>v\neq v'</math>. 

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* The Complexity of Computing a Nash Equilibrium. Constantinos Daskalakis, Paul W. Goldberg, Christos H. Papadimitriou, 
* Algorithmic Game Theory. Edited by Noam Nisan, Tim Roughgarden, Eva Tardos, Vijay V. Vazirani, Cambridge University Press
</div>
== קישורים חיצוניים ==
<div style="direction: ltr;">
* 
* 
* 
* 
</div>

קטגוריה:תורת המשחקים
קטגוריה:מחלקות סיבוכיות
ציון מרילי

ציון מרילי (נולד ב-11 בפברואר 1957 בירושלים) הוא כדורגלן עבר ומאמן כדורגל ישראלי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצות הפועל ירושלים ומכבי חיפה.

== קריירה ==
מרילי החל את דרכו בכדורגל במחלקת הנוער של מועדון הפועל ירושלים. ב-1974, בהיותו בן 17 בלבד, הוא קודם לקבוצה הבוגרת של ירושלים, ושיחק בה יחד עם אחיו, יצחק. אולם, בשל העובדה שאחיו שיחק גם הוא כמגן שמאלי, מרילי לא קיבל דקות משחק רבות. לאחר פציעה קשה שעבר אחיו של מרילי שהכריחה אותו לפרוש מכדורגל, הוא קיבל דקות משחק רבות יותר מהמאמן אמציה לבקוביץ'.

מרילי שיחק בהפועל ירושלים במשך כעשר שנים, והיה משחקני ההגנה הבולטים של הקבוצה. הוא כיהן כקפטן של הפועל ירושלים מאז שנת 1978. בעקבות יכולתו הטובה היה מרילי מועמד למעבר למספר מהקבוצות הבכירות בכדורגל הישראלי.

באמצע עונת 1983/1984 עבר מרילי למכבי חיפה. הגעתו של מרילי לחיפה הכניסה תנופה בקבוצה, והוא לקח חלק חשוב בזכייתה באליפות ישראל הראשונה בתולדותיה. הוא אף בישל בבעיטת קרן את שער הניצחון של משה סלקטר במשחק האחרון מול מכבי רמת עמידר, שהעניק לקבוצה את האליפות. בעונת 1984/1985 הוא זכה באליפות שנייה ברציפות. תחת המאמן שלמה שרף, היה מרילי אחד ממנהיגי הקבוצה במכבי חיפה, והיה בועט העונשין הקבוע שלה.

למרות זאת, החמצת בעיטת עונשין של מרילי מול הפועל פתח תקווה התבררה לבסוף כקריטית באובדן האליפות של חיפה ב-1986. באותה שנה עמד מרילי בפני עזיבה לקבוצת הפועל תל אביב, אך לבסוף נשאר במכבי חיפה. בעונת 1988/1989 זכה מרילי עם קבוצתו באליפות השלישית בקריירה, תוך שכבש לזכותה חמישה שערים במהלך העונה. ב-1990, לאחר שבע שנות משחק במכבי חיפה, החליט שלמה שרף לשחרר את מרילי מהקבוצה בשל גילו המבוגר, ובכך שם סוף לקריירה שלו.

בעונת 1993-1992 אימן בהפועל אשדוד.

בנבחרת הלאומית של ישראל שיחק מרילי בין השנים 1985 ו-1987. הוא השתתף עם הנבחרת בטורניר מוקדמות מונדיאל 1986, ובסך הכול ערך 6 הופעות במדי הנבחרת וכבש שער אחד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://maccabi-haifa.walla.co.il/ts.cgi?tsscript=player&id=2194 עמוד השחקן] באתר מכבי חיפה

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:מאמני הפועל אשדוד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:יקירי מכבי חיפה
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
נורפוק (מחוז)

[[נהר ונסום ליד נוריץ']]
נורפוק (באנגלית: Norfolk) הוא מחוז במזרח אנגליה. המחוז גובל בלינקולנשייר במערב, בקיימברידג'שייר במערב ובדרום-מערב ובסאפוק בדרום. הגבול הצפוני והגבול המזרחי של נורפוק הם חופי הים הצפוני. נורפוק הוא המחוז הטקסי החמישי בגודלו באנגליה, ושטחו הוא 5,371 קילומטרים רבועים.

מבין 34 המחוזות הלא-מטרופוליטניים באנגליה, נורפוק הוא השביעי מבחינת גודל האוכלוסייה, העומדת על כ-850,000 תושבים, נכון לאמצע 2008. אולם, צפיפות האוכלוסין במחוז נמוכה כיוון שרוב אוכלוסייתו כפרית. 38% מתושבי המחוז מתגוררים בשלושה אזורים עיקריים והם נוריץ' (209,500), גרייט ירמות' (71,700) וקינגס לין (43,100).

הברודס (The Broads) היא רשת של נהרות ואגמים השוכנת בחוף המזרחי ליד סאפוק. האזור הוכרז כפארק לאומי ומנוהל על ידי רשות הברודס. תיירות המחוז מבוססת בין השאר גם על אתרים היסטוריים, כגון מרכז העיר נוריץ'.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20091109184604/http://www.norfolk.gov.uk/consumption/idcplg?IdcService=SS_GET_PAGE&nodeId=23 מועצת מחוז נורפוק]
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אנגליה: מחוזות
קטגוריה:ממלכת מזרח אנגליה
שליו-שיחים מניפורי

שליו-שיחים מניפורי (שם מדעי: Perdicula manipurensis) הוא מין של עוף קטן עד בינוני, ממשפחת הפסיוניים, (סוג: Perdicula), החי באזורים של עשביה גבוהה. שליו זה נצפה בעבר בהודו, מערב בנגל, אסאם, מניפור, נאגאלנד ומגהלאיה. לא התקבל אישור על צפייה במין זה משנת 1932 עד 2006, והוא כלול ברשימת המינים בסיכון של IUCN.

בית גידולו של שליו הבוש המניפורי, קטן יחסית והוא קטן והולך, עקב פעילות קיטוע קרקע מתמשכת.
משנת 1932 לא נרשמו תצפיות על שליו זה וביוני 2006 דיווח לראשונה לאחר 74 שנים החוקר אנווארודין צַ'אוּדְהָרִי כי ראה אותו ב"אסאם". בחדשות ה-BBC צוטט Rahul Kaul מנהל ארגון Wildlife Trust of India, כמי שאמר: "היצור הזה חזר מן השאול."

==קישורים חיצוניים==

* American Birding Association, [http://birdbase.hokkaido-ies.go.jp/rdb/rdb_en/perdmani.pdf MANIPUR BUSH-QUAIL], BIRDBASE
* [https://web.archive.org/web/20100113155947/http://avianweb.com/manipurbushquails.html Manipur Bush Quails], AvianWeb.com

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלן אוקטביאן יום
קטגוריה:טווסים
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1880
מנואל (אי)

הרחבה במרכזה של מצודת מנואל
תותחי הנ"מ במלחמת העולם השנייה (2009)]]
נמל מרסמשט ממצודת מנואל
מנואל (במלטית ובאנגלית: Manoel) הוא אי קטן בשטח של 0.3 קמ"ר השוכן בנמל מרסמשט בצפון-מזרח מלטה. בדרך כלל מכנים תושבי האזור את האי בכינוי "איל-גזירה" (II-Gżira - "האי"), וכינוי זה היה לשמה של העיר גזירה (Gżira) שבשטחה שוכן האי. אורכו של האי ממזרח למערב הוא כ-1,050 מטרים ורוחבו המרבי מדרום לצפון עומד על כ-450 מטרים. מצפון לאי הוא מופרד מהאי מלטה באמצעות ערוץ סלימה (Sliema Creek) ומדרום לו באמצעות ערוץ לצרטו (Lazzaretto Creek). האי מחובר אל יתר שטחו של האי מלטה באמצעות גשר קטן בקצהו המערבי.

==היסטוריה==
במקור נקרא האי בשם "אי הבישוף" (איטלקית "l'Isola del Vescovo"; מלטזית "il-Gżira tal-Isqof"). בשנת 1643 הקימו בו האבירים ההוספיטלרים את בית החולים "לצרטו די סאן רוקו" (Lazzaretto di San Rocco) ששימש כמחנה הסגר, במטרה למנוע חדירת מגפות דבר וכולרה אל מלטה. ספינות שהגיעו מאזורים נגועים נאלצו לעגון משך מספר ימים לאורך חופו הדרומי של האי כדי להסיר חשש לזיהום. שרידי בית החולים שוכנים עדיין בצידו הדרומי של האי. 

ב-1723 הקים הגראנד מאסטר מנואל דה ויליינה (Manoel de Vilhena) מצודה על האי עבור כ-500 לוחמים, והמצודה כמו גם האי, נקראו על שמו. המצודה הוקמה בצידו המזרחי של האי, הצופה לעבר בירת מלטה, ולטה, והקמתה הסתיימה ב-1755. למצודה תבנית של כוכב בעל ארבעה קודקודים ובמרכזה רחבה גדולה, המוקפת בארקדה בת שתי קומות. חלקים מהמבנה ומהחפירים שבו נחצבו בסלע הבסיס של האי. עוד שכנה במצודה קפלה שהוקמה בסגנון אדריכלות הבארוק והייתה מוקדשת לאנטוניוס מפאדובה. 

במלחמת העולם הראשונה וכן בשנת 1936, שוב פעל בית החולים באי כתחנת הסגר. במלחמת העולם השנייה שימשו האי והמצודה את חיל הים המלכותי וסוללת תותחי נ"מ פרסה סביב המצודה. האי ספג הפצצות כבדות של מטוסי הלופטוואפה, המצודה ניזוקה באורח קשה, ובאחת ההפצצות בחודש מרץ 1942 הקפלה נהרסה לחלוטין. לאחר המלחמה שכנה באי מעין שמורת טבע לא רשמית לעופות מים, אשר תוחזקה על ידי מתנדבים מקומיים ומומנה מכספי תרומות.

==האי כיום==
המצודה מוקפת ברצועת גן משלושת עבריה שאינם פונים אל הנמל. לאורך חופו הדרומי של האי מעגן יאכטות, ובחלקו המערבי מבנים ומגרשי אחסנה לסירות. עוד שוכן באי "מועדון היאכטות המלכותי של מלטה" (Royal Malta Yacht Club). בסוף שנת 2006 החל שיפוצה של המצודה והוא אמור להסתיים בשנת 2010. קיימות תוכניות שנויות במחלוקת להקמת בתי מגורים בשטחו של האי וכן מתחם למסחר ולתיירות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100522030508/http://www.rmyc.org/about-rmyc/fort-manoel/ אודות המצודה]
* [https://web.archive.org/web/20090702072208/http://www.maltavista.net/en/list/topic/143.html תמונות מהאי]

ולטה מהאי מנואל

==הערות שוליים==

קטגוריה:איי מלטה
קטגוריה:מלטה: היסטוריה
קטגוריה:מלטה: מבנים שנפגעו במלחמת העולם השנייה
מאורו קאמורנזי

מאורו חרמן קאמורנזי סרה (באיטלקית: Mauro Germán Camoranesi Serra; נולד ב-4 באוקטובר 1976) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי-איטלקי ששיחק בעמדת הקשר ומאמן כדורגל בהווה. לזכותו 55 הופעות במדי נבחרת איטליה.

==קריירה==
קאמורנזי החל לשחק כדורגל בגיל צעיר, בקבוצת הילדים של אלדוסיבי, בה גם החל את קריירת הבוגרים שלו. את הקריירה המקצוענית כשחקן התחיל קאמורנזי כשעבר לשחק בקבוצה המקסיקנית סנטוס לגונה. עוד בעונתו הראשונה, זכה עם קבוצתו באליפות לראשונה בהיסטוריה. שנה לאחר מכן חזר לארץ הולדתו וחתם בבאנפילד . באותה עונה הוא הוכיח את כישרונו בתור קשר כנף בעל יכולות התקפיות טובות. בסיום העונה עבר לשחק בקרוס אסול המקסיקנית.

ב-2000 עבר להלאס ורונה האיטלקית תמורת 7 מיליון אירו. למרות הכושר הטוב שלו, העברתו של קאמורנזי לא הועילה בסופו של דבר ו-ורונה הייתה מועמדת לרדת לסרייה ב'. מועדונים רבים באיטליה התעניינו בשחקן, ולבסוף הייתה זו יובנטוס שקנתה אותו.

ב-2002 עבר ליובנטוס תמורת 5.7 מיליון אירו. בעונתו הראשונה ביובנטוס, הוא זכה באליפות הסרייה א', ובסופר קאפ האיטלקי. קאמורנזי זכה באליפות הסרייה א' עם יובנטוס גם ב-2005 ו-2006, אך האליפויות האלו נשללו עקב פרשת השחיתות בכדורגל האיטלקי. קאמורנזי הבקיע שערים חשובים כאשר יובנטוס שיחקה בסרייה ב' לאחר הירידה. 

עם סיום חוזהו ביובנטוס בשנת 2010, הודיעה הקבוצה לקאמורנזי כי אין בכוונתה לחדש עמו את ההתקשרות, מה שהוביל את קאמורנזי ב-31 באוגוסט 2010 לחתום על חוזה לשנה אחת בקבוצת שטוטגרט הגרמנית.

לאחר חצי עונה בגרמניה, שוחרר קאמורנזי משטוטגרט. לאחר חצי שנה בה לא מצא קבוצה שתקלוטו, חזר קאמורנזי לסיים את הקריירה בארץ מולדתו, ארגנטינה, כששיחק בעבור לנוס וראסינג קלוב.
בסוף עונת פרש ממשחק פעיל.

===נבחרת איטליה===

קאמורנזי הוא איטלקי ארגנטינאי. הזהות הכפולה שלו גרמה לו להיות זכאי לשחק בנבחרת הראשונה שתזמן אותו. ב-12 בפברואר 2003, הוא עשה את הבכורה הלאומית שלו במשחק ידידות נגד פורטוגל, שבו איטליה ניצחה 0:1. 

קאמורנזי שיחק עם איטליה ביורו 2004 והיה שותף לזכייתה במונדיאל 2006 תחת הדרכתו של מרצ'לו ליפי. כשראיינו אותו בקשר לזהותו הכפולה אמר: קאמורנזי בוחר גם שלא לשיר את המנון איטליה לפני משחקים (לפי טענתו הוא לא זוכר את המילים).

==תארים==
* סנטוס לגונה
** ליגת העל המקסיקנית: 1996

*יובנטוס
** הסופר-קאפ האיטלקי: 2002, 2003
** אליפות הסרייה א': 2002-03
** אליפות הסרייה ב': 2007

* איטליה
** מונדיאל: 2006

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090903043904/http://www.juvetimes.co.il/site/content/season0910/profile/default.asp?i=8 דף השחקן] ביובה-טיימס.

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני אלדוסיבי
קטגוריה:כדורגלני סנטוס לגונה
קטגוריה:כדורגלני באנפילד
קטגוריה:כדורגלני קרוס אסול
קטגוריה:כדורגלני הלאס ורונה
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני שטוטגרט
קטגוריה:כדורגלני לנוס
קטגוריה:כדורגלני ראסינג קלוב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:ארגנטינאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2009
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:מאמני כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:מאמני טיגרה
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1976
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1976
רוסה (מחוז)

מחוז (אובלסט) רוסה (בבולגרית, Област Русе) הוא אחד מ 28 מחוזות בולגריה, הממוקם בצפונה של המדינה ליד גבול רומניה. עיר הבירה של המחוז היא העיר רוסה.

== היסטוריה ==
התיישבות מאורגנת במחוז, החלה בתום עידן הממלכה התראקית וראשית התקופה ההלניסטית ובהמשך הפך לחלק מפרובינציית מואסיה של האימפריה הרומית. מאוחר יותר נשלט האזור, על ידי האימפריה הביזנטית, עבר לחזקת האימפריה הבולגרית השנייה, בה שימש כמרכז פולחן חשוב. ב-1388 נכבש שטחי המחוז על ידי מוראט הראשון, סולטאן האימפריה העות'מאנית, ובפברואר 1878, במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבש האזור על ידי צבא האימפריה הרוסית. לאחר המלחמה צורפו שטחי המחוז לנסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.

==כלכלה==
מחוז רוסה הוא צומת דרכים חשוב המקשר את בולגריה לרומניה דרך נהר הדנובה. דרך המחוז עוברים שני עורקי תחבורה של נתיבי התעבורה הפאן-אירופיים. האחד מקשר בין הים הבלטי לים הצפוני והשני בין הים התיכון לים השחור. ציר רוסה וארנה, העובר דרך העיר רוסה, מקשר בין נהר הדנובה לים השחור ולעיר האוקראינית רני.

מבחינת התוצר המקומי הגולמי, 60% מגיעים ממגזר השירותים, 21% מחקלאות ו 19% מתעשייה. תוצר מקומי גולמי לנפש עמד בשנת 2003, על 3,902 אירו.

== תיירות ==
הערים רוסה, איבנובו ודווה מוגילי, הן הערים המתויירות במחוז ובסמיכות אליהן ממוקמות כנסיות ומנזרים, שחלקם מתוארכים לאימפריה הביזנטית והאימפריה הבולגרית השנייה, מביניהן ניתן למנות את מנזר Basarbovo והכנסיות החצובות בסלע של איבאנובו, שהן אתר מורשת עולמית. כמו כן ברחבי המחוז פארקים ושמורות טבע ומגוון אתרים ארכאולוגיים. לאורך תוואי נהר הדנובה, הוקמו בעשור הראשון של המאה ה-21 האחרונות גם בתי מלון.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

רוסה
שומן (מחוז)

מחוז (אובלסט) שׁוּמֶן (בבולגרית: Област Шумен) הוא אחד מ-28 מחוזות בולגריה, ממוקם בדרום-מזרח המדינה, ועיר הבירה שלו היא העיר שומן. בנוסף לעיר שומן בעלת ההיסטוריה העשירה, מפורסם המחוז ביער שומן, במסגד טומבול על שם השריף ח'ליל פאשה, ובכנסיות שובות עין, כגון כנסיית Tri Svetiteli, והכנסייה הארמנית Saint Asvizazin. כל האזור בעל מורשת היסטורית חשובה לבולגרים, שכן היה מרכזה של האימפריה הבולגרית הראשונה והשנייה. בשטח המחוז ליד הכפר מדרה נמצא תבליט הרוכב ממדרה, אשר הוכרז כאתר מורשת עולמית. המחוז ממוקם על אם הדרך בין סופיה לווארנה ובעל תשתית תחבורתית ענפה של רכבות ואוטובוסים ובכלל זה קו מסילת ברזל לאיסטנבול.

== כלכלת המחוז ==
ייצור מזון מהווה 40 אחוזים מכלל התוצרת התעשייתית במחוז וכולל, בין השאר, מחלבות, מפעלים לעיבוד בשר ומוצריו ומפעלי שימורים. כמו כן קיימים מפעלים לעיבוד מתכות, זכוכית ועץ. במחוז קיימת מבשלת בירה המייצרת את המותג שומנסקו שנפוץ בבולגריה וכן מפעל לעיבוד טבק. אדמת המחוז פורייה ומאפשרת את שגשוגו של ענף החקלאות. הגידולים הנפוצים בו הם: חיטה, שעורה, תירס, חמניות וענבי יין. כמו כן מופק מספוא לבהמות המשמש לתצרוכת פנימית ולייצוא.

== היסטוריה ==
האזור היה פרובינציה ביזנטית, עבר לחזקת האימפריה הבולגרית הראשונה, ובתקופה זו היווה מרכז תרבותי ודתי, שמרכזו העיר שומן עצמה. ב-1388 נכבשו שטחי המחוז על ידי צבאותיו של מוראט הראשון סולטאן האימפריה העות'מאנית והוא הפך את העיר שומן (שומלה) לעיר מבצר עות'מאנית מרכזית. בעקבות עליית חשיבותה של העיר, חלה התפתחות משמעותית בכל החבל. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבש האזור על ידי צבא האימפריה הרוסית והפך בהמשך חלק מנסיכות בולגריה, מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
שומן
פיתון הודי

פיתון הודי (שם מדעי: Python molurus) הוא נחש מסוג פיתון המצוי בדרום אסיה. פיתון זה ידוע גם בשמות פיתון שחור-זנב ופיתון סלעים הודי. הפיתון ההודי הוא נחש ארוך ואורכו הממוצע כשלושה מטרים הפרט הארוך ביותר שנמדד נתגלה בפקיסטן, והגיע לאורך של 4.6 מטרים.

הפיתון ההודי מצוי בהודו, פקיסטן, דרום נפאל, סרי לנקה, בנגלדש, מיאנמר ודרום סין.

==מקום מחיה==
מין זה מצוי במגוון רחב של מקומות הכוללים: ביצות, אזורי חורש, אזורי עשב, מדרונות גבעות, ג'ונגלים, עמקי נחלים. ניתן למצוא אותם לפעמים במאורות של חיות אחרות, גזעים חלולים ומנגרוב.

הפיתונים נעים באיטיות גם באזורי המחיה הטבעית שלהם, הם כמעט ולא מהווים איום ולעיתים נדירות בורחים גם כשהם מותקפים. הם שחיינים מצוינים ומסוגלים לשהות מתחת למים במשך מספר דקות, אם כי הם מעדיפים להישאר לאורך גדות המים.

==תזונה==
הפיתון ניזון מיונקים, עופות וזוחלים ללא הבחנה, אך מעדיף יונקים. הוא נכרך סביב טרף חי עד שהחיה נחנקת ומתה ובולע אותו בשלמותו, ראש קודם. הטרף אינו מסוגל להשתחרר הודות לסידור שיניו המשמשות כמו מסור. הוא מסוגל לטרוף טרף הגדול ממידות גופו מכיוון שעצמות הלסת שלו אינן מחוברות. לא ידוע על מקרים בהם טרף בני-אדם.

==רבייה==
עד ל-100 ביצים מוטלות, והנקבה דוגרת ושומרת עליהן. אורך הנחשים הקטנים לאחר בקיעתם 45–60 ס"מ והם גדלים בקצב מהיר.

==הפיתון ההודי בתרבות==
בספרו של רודיארד קיפלינג "ספר הג'ונגל" מופיעה דמות של פיתון הודי בשם קא, שהוא אחד ממוריו הרוחניים של מוגלי גור האדם. בעיבודים אחרים של הספר הפך קא לאויבו של מוגלי.

== תמונות ==
<gallery mode=packed>
קובץ:Python molurus pimbura.jpg
קובץ:Tigerphyton.1500.jpg
קובץ:MNP Python at Moyer.jpg|פיתון טורף אייל נקוד
קובץ:Python, IIT Bombay.JPG
קובץ:2008-Indian-Rock-Python.jpg
קובץ:Pratik jain dahod python.JPG
קובץ:Pitón de la India (Python molurus), Zoo de Ciudad Ho Chi Minh, Vietnam, 2013-08-14, DD 08.JPG|פיתון לבקן
קובץ:Pitón de la India (Python molurus), Zoo de Ciudad Ho Chi Minh, Vietnam, 2013-08-14, DD 01.JPG|פיתון לבקן
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:פיתוניים
קטגוריה:הודו: זוחלים
קטגוריה:סין: זוחלים
קטגוריה:בנגלדש: זוחלים
קטגוריה:נפאל: זוחלים
קטגוריה:זוחלים: טורפי-על
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:זוחלים ביערות הגשם של תת-היבשת ההודית
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קומינוטו

קומינוטו או קומינטו (Cominotto או Cominetto; מלטית: Kemmunett, "קמונט") הוא אי בלתי מיושב בשטח של 0.25 קמ"ר השוכן בארכיפלג איי מלטה. האי ממוקם מאה מטרים ממערב לאי קומינו, וביניהם חוצצת "הלגונה הכחולה" (אנגלית - "the Blue Lagoon"; מלטזית "Bejn il-Kmiemen" - מילולית: בין (שני איי) קומינו), לגונה שעל קרקעיתה חול לבן, המקנה למים גוון תכלת. הלגונה היא יעד פופולרי בקרב תיירים, בעיקר חובבי שנירקול וצוללים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איי מלטה
קטגוריה:איים לא מיושבים
גנוס (טופולוגיה)

פני הבייגלה הם משטח מכוון בעל גנוס 3
בטופולוגיה ותחומים מתמטיים אחרים, הגֵּנוּס של משטח הוא מספר טבעי, המאפיין את היריעה מבחינה טופולוגית. הגנוס סופר, במובן מסוים, כמה "חורים" יש למשטח. לדוגמה, פני הכדור (הספירה הדו-ממדית) הם המשטח הניתן לכיוון היחיד בעל גנוס 0. לטורוס יש גנוס 1.

הגנוס הוא תכונה יסודית של משטחים מכוונים, ויותר מזה: כל שני משטחים קומפקטים מכוונים עם אותו גנוס הומיאומורפיים זה לזה.

== הגנוס של משטח מכוון ==

מבחינה טופולוגית, משטח הוא יריעה דו-ממדית, שכמותה אפשר לתפור ולחבר מיריעות עור. היריעה צריכה להיות סגורה ונטולת שפה, כמו פני כדור או טורוס. המשטח ניתן לכיוון אם יש לו שני צדדים - כמו פני הכדור, ושלא כמו בקבוק קליין. 

הגנוס g של משטח מכוון מוגדר כמספר הגדול ביותר של חתכים שאפשר לעשות במשטח לאורך מסילות סגורות שאינן נפגשות, בלי לנתק אותו. במקרה כזה, המספר הגדול ביותר של חתכים שאפשר לעשות במשטח בלי לנתק אותו, כאשר אין אוסרים על המסילות להיפגש, הוא 2g. המספר האחרון שווה למספר בטי הראשון של המשטח, <math>\ \beta_1(X) = 2g</math>. החבורה היסודית של משטח מכוון מגנוס g היא "חבורת המשטח" <math>\ \langle x_1,y_1,\dots,x_g,y_g \,|\, [x_1,y_1]\cdots[x_g,y_g]=1\rangle</math>. 

<gallery caption="הגנוס של משטחים מכוונים" widths="100px" heights="100px" perrow="6">
Image:Sphere-wireframe.png|גנוס 0
Image:Torus illustration.png|גנוס 1
Image:Double torus illustration.png|גנוס 2
Image:Triple torus illustration.png|גנוס 3
</gallery>

הגנוס קשור למאפיין אוילר באמצעות היחס <math>\,\chi = 2(1-g)</math>. את המיון של משטחים מכוונים סגורים על-פי הגנוס שלהם הוכיח קאמי ז'ורדן ב-1866.

=== משטחי רימן ===

על משטח סגור מכוון אפשר להגדיר מבנה אנליטי ההופך אותו למשטח רימן, ומתייחסים לגנוס של משטח רימן, גם כשהכוונה היא לגנוס של המשטח מבחינה טופולוגית. בהקשר זה, הגנוס סופר כמה דיפרנציאלים שלמים בלתי תלויים מוגדרים על המשטח. אחד המשפטים המרכזיים בתאוריה של משטחי רימן, אי-שוויון רימן, קובע את קיומן של פונקציות מרומורפיות לא קבועות על המשטח, בכפוף להנחות מוגדרות מראש. פונקציות כאלה קיימות בתנאי שמספר ההנחות עולה על הגנוס, ולכן אפשר לומר שככל שיש למשטח גנוס גבוה יותר, "קשה יותר" לבנות עבורו פונקציות לא קבועות.

למרחב טייכמילר, הממיין את יריעות רימן מגנוס g, יש ממד <math>\ 6(g-1)</math>.

== הכללות ==

=== משטחים עם שפה ===

אפשר להגדיר גנוס גם למשטח עם שפה. אם למשטח יש b מרכיבי שפה (לדוגמה, לפני כוס יש מרכיב שפה אחד, ולצינור - שניים), אז מאפיין אוילר והגנוס קשורים על ידי היחס <math>\,\chi = 2(1-g)-b</math>. לכן לעיגול יש גנוס 0.

=== משטחים לא מכוונים ===

עבור משטח סגור לא מכוון, הגנוס מייצג את מספר טבעות מביוס שאפשר "לקלף" ממנו עד שמתקבלת ספירה. גם כאן יש קשר קבוע למאפיין אוילר: <math>\,\chi = 2-g</math>. לדוגמה, למישור הפרויקטיבי גנוס 1, ולבקבוק קליין גנוס 2.

אפשר למיין את כל המשטחים הסגורים באופן מלא על ידי מאפיין אוילר שלהם, או לחלופין על ידי הכיווניות (או היעדרה) והגנוס.

== ראו גם ==

* גנוס (גאומטריה אלגברית)

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:טופולוגיה
ארטמיזיה ג'נטילסקי

ארטמיזיה ג'נטילסקי, [[דיוקן עצמי, סביבות 1630]]
ארטמיזיה ג'נטילסקי (באיטלקית: Artemisia Gentileschi ; 1593 – 1653 לערך) הייתה ציירת איטלקייה, אחת מהציירות הבולטות של איטליה בתקופת הבארוק. היא נודעה גם בעקבות משפט האונס שעברה - היא נמנתה עם המעטות שהצליחו לתבוע את האנס שלהן ולזכות במשפט.

==ביוגרפיה==
ארטמיזיה נולדה בעיר רומא. אביה, אורציו ג'נטילסקי, היה אמן פורה בתקופת הבארוק, שיצירתו הושפעה רבות מקאראווג'ו. ארטמיזיה למדה אמנות מאביה והגיעה להישגים אמנותיים מרשימים כבר בגיל צעיר (את ציורה "שושנה והזקנים" ציירה כבר בגיל 17). את ציוריה ייחדה העובדה שהרבתה לתעד נשים, תחום שציירים אחרים בני אותה התקופה כמעט ולא תיעדו.

לאחר שנדחתה על ידי מספר אקדמיות לאמנות, ביקש אביה מאגוסטינו טאסי, חברו ושותפו למספר יצירות, לשמש לה למורה. על פי פרוטוקולים משפטיים, בשנת 1612 הגיש אורציו תביעה נגד טאסי על גנבה אמנותית ועל אונס ארטמיזיה. טאסי, שהתבקש לשאת את ארטמיזיה לאחר שחילל את תומתה, סרב.

המשפט עורר סנסציה באיטליה של אותו הזמן, וישנן לא מעט עדויות מהמשפט. כך לדוגמה, נשמרו עדותן של עובדות משק הבית שהעידו נגד טאסי והצהירו כי ג'נטילסקי הייתה במחזור בזמן האונס.<ref></ref>

עם תום המשפט השיא אורציו את ארטמיזיה לפייר אנטוניו סטיאטסי, עמו עקרה לפירנצה, שם המשיכה את לימודיה באקדמיה והייתה האישה הראשונה שהתקבלה כחברה באקדמיה. לארטמיזיה וסטיאטסי נולדו שתי בנות - האחת נפטרה בגיל צעיר ואילו השנייה המשיכה לתחום האמנותי בעקבות אמה.

ארטמיזיה, בדומה לאביה, הושפעה רבות מיצירתו של קאראווג'ו. יצירתה מאופיינת בדרמה ועזות רבה, שימוש עשיר באור וצל לצד גישה אישית מתוך נקודת מבט נשית. במהלך "המהפכה הנשית" של שנות ה-60 של המאה ה-20 אומצה דמותה של ארטמיזיה כסמל לכוח נשי, וסיפורה לצד אמנותה "התגלו מחדש". מחקרים פמיניסטיים רבים חוקרים את יצירתה בהקשר של האונס שחוותה, ואכן, ניתן לראות ביצירתה התייחסות רבה לנשים חזקות כגון קלאופטרה ויהודית העורפת את ראשו של הולופרנס (סצנה אותה תיארה בשני ציורים טנבריסטים, הראשון בנאפולי והשני בפירנצה) לצד דמויות נשים המופיעות במקורות כאובייקט המאוים מתשוקתם של גברים, כגון שושנה, לוקרציה ובת שבע.

ארטמיזיה ג'נטילסקי מתה, ככל הנראה, ב-1653 לאחר קריירה פורייה כאמנית אשר פרצה בעשייתה האמנותית דרך לאמניות רבות שבאו בעקבותיה.

==גלריה==
<gallery>
Esther before Ahasuerus (Artemisia Gentileschi).jpg|אסתר מתעלפת בפני אחשורוש במוזיאון המטרופוליטן לאמנות. 
</gallery>

==ראו גם==
* ייסורי ארטמיסיה - רומן היסטורי מאת סוזן ורילנד

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Garrard, Mary D., Artemisia Gentileschi, Princeton University Press; Reprint edition, 1991. 
* Locker, Jesse M., Artemisia Gentileschi: The Language of Painting, Yale University Press, 2021. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* .
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:ציירות איטלקיות
קטגוריה:ציירות המאה ה-17
קטגוריה:נשים איטלקיות במאה ה-17
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ציירות המאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1593
קטגוריה:נפטרים ב-1653
יונה פוגל

מנכ"ל פז יונה פוגל
יונה פוגל (נולד ב-26 במרץ 1954) הוא מנהל ישראלי שכיהן כמנהל הכללי של קבוצת "פז", יו"ר דירקטוריון פז בית זיקוק אשדוד ויו"ר דירקטוריון פז תעשיות, מאז אוקטובר 2007 ועד סוף 2019.

==ביוגרפיה==

פוגל נולד ברחובות בשנת 1954, בעל תואר שני בפסיכולוגיה, התמחות בייעוץ ארגוני.
סיים את שירותו הצבאי כפסיכולוג חיילי בדרגת רב-סרן. עד שנת 2007 מילא שורה של תפקידים בבנק לאומי: חבר הנהלת בנק לאומי, ראש החטיבה הבנקאית, סמנכ"ל בכיר וראש מערך שיווק ופיתוח אסטרטגי, אחראי על אי-ביזנס ו-E-VENTURING בבנק, יו"ר דירקטוריון לאומי קארד.

באוקטובר 2007 מונה למנהל הכללי של קבוצת פז. עם כניסתו לתפקידו בפז ביצע שינוי ארגוני למבנה של קבוצה המבוססת על שלוש חטיבות הממוקדות בפלחי שוק שונים. במהלך התקופה מאז נכנס לתפקיד, הכפיל את שווי החברה, והחברה נכנסה למדד ת"א 25 של הבורסה, הוקמה פז סולאר, זרוע האנרגיה החלופית של פז והחברה גייסה אג"ח בהיקף של כמיליארד ש"ח וחילקה דיבידנדים בסך של כ2 מיליארד ש״ח. שימש כיו"ר פורום עסקים מקדמי נגישות לנכים ובעלי מוגבלות. בסוף 2019 פוגל הוחלף על ידי ניר שטרן.

מתגורר ברמת השרון, נשוי ואב ל-2 בנות.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
גבר הולך לאיבוד (אלבום)

גבר הולך לאיבוד הוא אלבום האולפן ה-11 של המוזיקאי והזמר שלמה ארצי.

האלבום נחשב לאלבום ההתבגרות של ארצי, לאחר ארבעה אלבומים שנכשלו מסחרית ביקש ארצי מחברת התקליטים אשר עבד איתה (הד ארצי) הזדמנות נוספת ואחרונה בתנאי שהפעם הוא מחליט על הסגנון והחומרים. התוצאה הייתה אלבום שקט עם שירים אישיים של ארצי: "גבר הולך לאיבוד", "אל תוך העיר", "בלילות אני מתגעגע" ו"את מספרת". כמו כן נכללו באלבום ארבעה שירי משוררים: "רק עלה", "כמו ציפור" ו"האיש ההוא" של נתן יונתן ושיר אחד של שאול טשרנחובסקי - "את אינך יודעת".

שיר הנושא של האלבום היה הסמל לשינוי אותו הציג ארצי, למן נגינת הפסנתר הארוכה (של משה לוי) ועד מילות השיר המפותלות. הסגנון השונה והבוגר יותר של ארצי התקבל באהדה והיה לתחילת דרך חדשה עבורו. לימים הפכה שורת הפתיחה של השיר למטבע לשון בשפה העברית: "גבר הולך לאיבוד דרך מרפסת". בשנת 1992 סיפר ארצי בריאיון לשמואל וילוז'ני שאת מילות השיר כתב באמצע הלילה על חוף הים של תל אביב.

שיר נוסף שהפך לסמל - "האיש ההוא" שיר שכתב המשורר נתן יונתן כבלדה אוטוביוגרפית על עצמו, השיר נוכס במהלך השנים לאישים שונים שהלכו לעולמם, בהם יצחק שדה ויגאל אלון. לאחר רצח רבין הקדיש נתן יונתן את השיר לזכרו. ביצוע של ארצי בעצרת שנערכה שבוע לאחר הרצח הפך למזוהה עם ימי האבל, ומושמע עד היום בימי הזיכרון ליצחק רבין.

בשנת 1993 הוציא ארצי את האוסף המשולש בו נאספים שירים מהאלבום "גבר הולך לאיבוד" והלאה, ובכך "הגדיר" את הדיסקוגרפיה שלו מחדש - התעלמות מכל האלבומים שהקדימו את "גבר הולך לאיבוד".

בשנת 1995 הוציא ארצי גרסה מחודשת וקצבית לשיר "גבר הולך לאיבוד". בשנת 2000 התפרסמה באלבומו של ארצי "אהבתיהם" גרסה נוספת לשיר בשם "גברים הולכים לאיבוד", לצורך הקלטה זו גייס ארצי את דני סנדרסון, מיכה שטרית, קובי אוז, אריק סיני ודודו טופז, אשר מקריאים את מילות השיר על רקע מנגינת הפסנתר של משה לוי מהשיר המקורי.

בשנת 2013, שוחרר האלבום בהוצאה מחודשת על גבי תקליטור כחלק ממארז מרובע בשם "אלבומי המופת" הכולל את אלבום זה, "דרכים", "חצות" ואלבום ההופעה "שלמה ארצי ואצ'י בהופעה חיה בצוותא".

==רשימת רצועות==

==משתתפים==
* יאיר שרגאי - הפקה מוזיקלית
*גרי אקשטיין - גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית
* משה לוי - פסנתר, קלווינט
* דורי לובינר - גיטרה בס
* יוסי מנחם - גיטרה בס
* שלמה חממי - תופים
* אילן גלבוע - עיבוד ("את אינך יודעת")
* קולות רקע - גרי אקשטיין, יאיר שרגאי, יורם עמיהוד
*הוקלט באולפני "טריטון" 1977
*טכנאי קול: יעקב מורנו, טומי פרידמן, יורם אלמדון

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אלבומי 1978
קטגוריה:אלבומי שלמה ארצי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
תקני MARC

MARC ראשי תיבות של MAchine - Readable Cataloging, ובתרגום חופשי לעברית - קָטָלוֹג קָרִיא למכונה (קק"מ). מבני MARC הם תקן לייצוג ולהעברת מידע ביבליוגרפי (ומידע נוסף) על הפריטים המקוטלגים, בתבנית המותאמת במיוחד למחשב: כלומר המטרה היא שהמחשב יהיה מסוגל 'לקרוא' ולשלוף את המידע הנחוץ לפי הצורך.

המידע מקטלוג ספרייה אינו יכול לעבור אוטומטית לתוך המחשב. המחשב צריך מפרש (interpreter) של המידע שנמצא ברשומת קטלוג. רשומת MARC מכילה מעין מדריך מקודד (מעצב הרשומה) של המידע שלו. 

MARC פותח על ידי הנרייט אברם מספריית הקונגרס של ארצות הברית (LOC) בשנות ה-60 של המאה ה-20. הוא מגדיר תבנית מידע ביבליוגרפי ומספק פרוטוקול מחשבים להחלפה, שימוש ופירוש של מידע ביבליוגרפי. פריטי המידע בשיטת MARC משמשים בסיס לרוב קטלוגי הספריות בעולם.

שיטת MARC מאפשרת 'לתרגם' את קטגוריות התוכן האנושי לקטגוריות טכניות לגמרי (למשל: מספרים שונים זה מזה), שמחשב מסוגל להבחין ביניהן. השיטה היא להפריד כל קטגוריית תוכן אנושי שונה (למשל: הפרדה בין מידע על כותר הפריט, מידע על מחבר הפריט, מידע על ההוצאה לאור וכו' וכו') ל'שדות' טכניים נפרדים, כך שהמחשב יהיה מסוגל לבודד ולשלוף את הקטגוריה הרלוונטית לחיפוש בקטלוג, כי שאילתת החיפוש תכוון את המחשב לחפש אך ורק בשדה המתאים לחיפוש.

כל פריט מידע מכונה שדה, למשל: מחבר, כותר, מו"ל, סדרה, עמודים, גובה ועוד מאפיינים שונים. לכל שדה יש זיהוי מספרי חד-חד-ערכי, למשל: מחבר-100, כותר-245. לכל שדה יש מספר מאפיינים, למשל למחבר ישנם: שם, שנים בהם הוא חי, מקום לידה ועוד. כל מאפיין של שדה מזוהה על ידי אות או מספר בשדה. בנוסף לכל זה, שדה ומאפייני שדה אינם אמורים להיות מוגבלים במקום. לכן, מעצב הרשומה מתפקד בתור תוכן שמגדיר היכן נמצא כל דבר ברשומת ה-MARC.

רשומות MARC בנויות משלושה אלמנטים בסיסיים: מבנה הרשומה (manifest), מעצב הרשומה - מעין תוכן עניינים של מיקומי המידע או תמרורים (תרגום של הכינוי באנגלית - signposts), והמידע עצמו. 'מעצב הרשומה' מכיל קודים ואוספים, המאפשרים לזהות באופן מדויק ולאפיין פריטי המידע בתוך הרשומה. 

תקן ה-MARC נועד להעברת רשומות (על שלל סוגיהן: ספרים, כתבי-עת, מאמרים וכיוצא בזה) בין מחשבים. ייצוג במבנה תקני של MARC דואג לכך ששימוש באותה רשומה גם בעוד 10 או 20 שנה יצלח מכיוון שמדובר בתקן בינלאומי שתמיד ישאיר תאימות לאחור (backward compatible). חשיבותו של התקן היא באפשור שפה אחידה בין כלל הקטלוגים בעולם וכך לאפשר שיתוף מידע בין הספריות.

==מידע טכני על MARC==
קטלוג MARC נשמר בקובצי .mrc או .marc 

התוכן של פריטי המידע ברשומות MARC מוגדר על ידי תקנים חיצוניים, כמו AACR2, L.C. Subject Headings, ו-MeSH. לרשומה של MARC מבנה יישום של תקן בינלאומי ISO-2709, שידוע כ-ANSI/NISO Z39.2.

== ראו גם ==

* מידענות
* ספרייה 2.0
* קטלוג ציבורי מקוון

== לקריאה נוספת ==
* [https://web.archive.org/web/20160303211820/http://www.library.org.il/index.php/archive/technology-library-menu/235-marc-standards מקור המאמר והשילוב בספריות]
* [http://www.loc.gov/marc אתר הקונגרס של ארצות הברית (LOC) בנושא MARC]

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שיטות ותקנים בספרנות
קטגוריה:קיטלוג
קטגוריה:פורמטי קבצים
סירופ סוכר

טורט סירופ סוכר ולצידו [[שמנת עשירה]]
סירופ סוכר (בלועזית: Treacle - טרקל) הוא סירופ מתוק המיוצר במהלך זיקוק קנה סוכר. הסירופ משמש בבישול ואפייה כממתיק.

מקובל לסווג את סירופ הסוכר לשני סוגים:
* סירופ מוזהב - סירופ סוכר שצבעו בהיר. סירופ זה משמש מרכיב עיקרי בטורט סירופ סוכר.
* סירופ שחור או סירופ כהה - שצבעו שחור, וטעמו מר במקצת (אולם צבעו בהיר מהדבשה).

==היסטוריה==
באנגלית תיכונה שדוברה באנגליה בימי הביניים, שימש המושג "סירופ סוכר" (Triacle) לתיאור חומר רפואי טבעי שנועד לשמש כטיפול נוגד רעלים, הכשות נחשים ומחלות שונות. המושג עבר גלגולים רבים, והוא נבע מהמילה הצרפתית העתיקה triacle, שנבעה מהמילה הלטינית וולגרית triacula, שנבעה מהמילה הלטינית theriaca, שהגיעה מהמילה היוונית θηριακή (thēriakē), שהיא צורת הנקבה של θηριακός (thēriakos), שמשמעה "לטפל בחיות ארסיות", משמעות שהגיעה מהמילה θηρίον (thērion), שפירושה "חיית פרא".

==בתרבות==
בספרו של לואיס קרול "עליזה בארץ הפלאות" מספר העכבר לעליזה על שלוש עלמות הגרות בתחתית הבאר. העכבר מציין כי מדובר בבאר של סירופ סוכר. הכובען המטורף מסביר לעליזה כי כשם שמוציאים מים מבאר מים כך מוציאים סירופ סוכר מבאר סירופ סוכר. עליזה מביעה ספקות בקיום באר מעין זו, ובסיפור זה מבקר קרול את האמונה במעיינות מרפא, מאחר שבאנגלית הביטוי "באר סירופ סוכר" (Treacle Well) הוא ביטוי המציין מעיין מרפא.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20181003010739/http://www.recipes4us.co.uk/Specials%20and%20Holidays/Treacle%20Origin%20Uses%20Recipes.htm Treacle: Information about treacle plus treacle recipes collection], באתר Recipes4us

==הערות שוליים==

קטגוריה:סוכרים
קטגוריה:ממתיקים

es:Almíbar
nl:Stroop
שבבי שיבולת שועל

שבבי שיבולת-שועל קודם לבישולם
שבבי שיבולת-שועל לאחר בישולם
שבבי שיבולת-שועל או קמח שיבולת-שועל הם דגנים מסוג שיבולת-שועל שנטחנו או נגרסו על מנת לשמש כמזון.

הדגנים משמשים הן באפיה והן מבושלים ומוגשים כדייסה בארוחת בוקר.

ערכם התזונתי של דגני שיבולת-שועל גבוה, ומחקרים מראים כי הם אחד מחמשת המזונות הטובים ביותר להורדת הכולסטרול בדם, בשל הסיבים התזונתיים הרבים שבהם.

==שימוש במטבחים לאומיים==
===סקוטלנד===
לאורך ההיסטוריה שימשה שיבולת השועל מזון מרכזי לעניי סקוטלנד. בשל האקלים הסקוטי, והחורף הקר, קשה לגדל חיטה בסקוטלנד, ולכן הדגן העיקרי שגודל בה היה שיבולת השועל. בעוד שאצילי ממלכת סקוטלנד אכלו חיטה שיובאה מאנגליה, עניי הממלכה אכלו בעיקר שיבולת-שועל. באנגליה באותה עת שימשה שיבולת כמזון עבור סוסים, ולכן סמואל ג'ונסון במילון השפה האנגלית שכתב הגדיר שיבולת-שועל כ:

שיטת הבישול הנפוצה של המאכל, הייתה טחינת שיבולת השועל לקמח דק, השרייתם לילה שלם במי מלח, ובישולם על חום נמוך במשך זמן קצר. נוסף על אכילת שיבולת השועל הטחונה כדייסה, נוהגים בסקוטלנד להכין ברוס - העשוי מקמח שיבולת-שועל לא מבושל, המעורב בחמאה או שמנת; גרואל - דייסה העשויה משיבולת-שועל טחונה מעורבת במים קרים, ומיובשת; כמילוי לבשר, או כציפוי לגבינת קאבוק; כמרכיב בפודינג שחור, וכמרכיב עיקרי של ההאגיס - המאכל הלאומי של סקוטלנד.

===סקנדינביה===
דייסה העשויה משבבי שיבולת-שועל המבושלים במלח ומים רותחים (לעיתים בתוספת צימוקים) מהווה מרכיב מקובל בארוחת הבוקר המסורתית בארצות סקנדינביה. דיסה זו מוגשת לרוב עם חלב וריבה או רסק תפוחים, ולעיתים עם דבש או חמאה.

===ארצות הברית===
במדינת ורמונט שבארצות הברית, בשל מספר המתיישבים הרב שהגיעו מסקוטלנד למדינה זו, התפתחה מסורת של אכילת דייסת שיבולת-שועל לארוחת בוקר.
דייסה זו העשויה משבבי שיבולת-שועל מושרית למשך לילה במים קרים עם מלח וסירופ מייפל, ומבושלת עם אגוז מוסקט, קינמון וזנגביל טחון.

===ישראל===
בהשפעת ארוחות הבוקר המסחריות בארצות הברית, הפכה דייסת שיבולת השועל לארוחת בוקר מוכרת גם בישראל (אף שמדובר במוצר פחות פופולרי מדגני הבוקר). המוצר מיובא מארצות הברית ולכן נפוץ השם המסחרי של החברה המייצרת "קווקר" כשמו המקובל של המוצר.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.goldenspurtle.com/ מתכונים לשימוש בשבבי שיבולת שועל] 
*[http://www.foodsubs.com/GrainOats.html תצלומי סוגי שבבי שיבולת שועל] 
* [http://www.mako.co.il/food-recipes/recipes_column-special/Recipe-467ad46733b9c11006.htm מתכון לדייסת קווקר]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארוחת בוקר
קטגוריה:המטבח האמריקאי
קטגוריה:המטבח הסקוטי
קטגוריה:המטבח הסקנדינבי
פרקין

סירופ הסוכר או הסוכר החום שבה.]]
פרקין (באנגלית: Parkin או Perkin) היא עוגה מסורתית מהמטבח הבריטי העשויה סירופ סוכר או דבשה וקמח שיבולת שועל. עוגה זו אופיינית לאזור יורקשייר בצפונה של אנגליה בממלכה המאוחדת, ובייחוד עם אזור העיר לידס. 

העוגה נאכלת באופן מסורתי בליל גאי פוקס. 

העוגה מורכבת מקמח, קמח שיבולת שועל, סירופ סוכר שחור או דבשה, זנגביל ושומן (באופן מסורתי מדובר בשומן חזיר אולם כיום משתמשים גם במרגרינה או חמאה). ישנן מספר גרסאות של העוגה, אולם בכולן יש קמח שיבולת שועל וסירופ סוכר או דבשה - שני מרכיבים שהיו נפוצים בצפון אנגליה בשלהי המאה ה-18 ולאורך המאה ה-19 ושימשו מזון בסיסי לפשוטי העם שהתגוררו בערי יורקשייר בתקופת המהפכה התעשייתית. 

משמעות שמה של העוגה "פרקין" היא, בעגת יורקשייר, "פטר קטן".

==הערות שוליים==

קטגוריה:עוגות
קטגוריה:המטבח הבריטי
קטגוריה:המטבח הבריטי: קינוחים
קטגוריה:יורקשייר
כלכלה וירטואלית

כלכלה וירטואלית היא כלכלה המתרחשת בעולמות וירטואליים, לרוב הכוונה לסחר של חפצים במשחקי מחשב. רוב האנשים משתתפים בכלכלה כזו כבידור ולא כצורך, למרות זאת יש המשתתפים בכלכלה וירטואלית על מנת להשיג רווח בעולם האמיתי.

עם התפתחות הטכנולוגיה, כלכלת הרשת, כזו שרשת האינטרנט היא מרכיב מרכזי בקיומה, הופכת להיות חלק מרכזי מהפעילות הכלכלית העולמית. מודלים כלכליים חדשים נבנים על בסיס מערכות אלו, כמו כלכלת משתפים (Sharing Economy), כלכלה מבוססת נתונים (Data-driven Economy) וכלכלת מטבעות דיגיטליים (Cryptocurrency Economy). כלכלת המשתפים מאפשרת לאנשים לשתף ולהשתמש במשאבים בצורה יעילה יותר, למשל בנסיעות משותפות (כגון Uber) או השכרת דירות לטווח קצר (כגון Airbnb)<ref></ref>. כלכלה מבוססת נתונים מנצלת מידע ונתונים גדולים (Big data) כדי לשפר תהליכים עסקיים, לחזות מגמות ולייעל את השירותים המוצעים. כלכלת המטבעות הדיגיטליים מאפשרת ביצוע עסקאות פיננסיות מאובטחות וחסכוניות באמצעות טכנולוגיית בלוקצ'יין, המספקת שקיפות ואבטחה גבוהות<ref></ref>. בדומה לפעילות כלכלית זו, המתבצעת באמצעות האינטרנט אך מוצריה ממשיים, משחקי רשת מרובי משתתפים מאפשרים בכלים דומים כלכלה וירטואלית שמוצריה וירטואליים.

מכיוון שברוב המשחקים, בכסף הווירטואלי ניתן לקנות חפצים שעוזרים בהשגת עוד כסף וירטואלי, ניתן להגדיר את הכסף הווירטואלי כהון. לרוב מחיר החפצים נקבע על ידי היצע וביקוש, כשאת ההיצע קובעת החברה המנהלת את העולם הווירטואלי.

השלב האחרון הוא השלב שבו השחקן רוכש בכסף אמיתי כלכלה וירטואלית. לשם כך על מפתח המשחק להכניס אתגרים המחייבים שימוש באביזרים מתקדמים יותר שאותם לא ניתן לקנות במטבע רך אלא רק ב'מטבע קשה' (מטבע שאותו ניתן לקנות אבל לא למצוא או להרוויח).

==ראו גם==
* ביטקוין

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* דורון פישלר, [https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/16/ART2/326/538.html הכסף משחק: כך הופכים הישגים במשחקי מחשב לכסף אמיתי], באתר nrg, 15 בינואר 2012
* Edward Castronova, [https://papers.ssrn.com/sol3/papers.cfm?abid=338500 On Virtual Economies], July 2002

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משחקי תפקידים מרובי-משתתפים אונליין
דוקטרינה

דוקטרינה (מלטינית: doctrina, הוראה, לימוד) היא מונח המתאר את מכלול החוקים, ההשקפות, האמונות ועקרונות היסוד בענף ידע או מערכות אמונה מסוימות, כמו דת, פוליטיקה וכיוצא בזה.

המונח "דוקטרינה" מתייחס גם לעקרונות החוק, לפי מסורת המשפט המקובל, המתבסס על החלטות שהתקבלו בעבר, כגון הדוקטרינות של הגנה עצמית או שימוש הוגן. דוקטרינה אחרת בתחום החוק היא זו הקובעת כי שערכים או כללים חוקתיים מסוימים הם כה קרדינליים לקיומה, המשכיותה וזהותה של החוקה, כך שהם צריכים להיות מוגנים מפני שינוי (דוקטרינת התיקון החוקתי הלא־חוקתי)<ref></ref>

בתחום הצבאי, המדיני, הדיפלומטי, והניהולי, הדוקטרינה מלמדת את עקרונות היסוד בבסיס האסטרטגיות ותוכניות הפעולה. דוגמה לכך היא דוקטרינת צה"ל שמנסחה היה דוד בן-גוריון, ומבוססת על ארבעה יסודות: הרתעה, התרעה הכרעה והתגוננות.

דוגמה להיעדר דוקטרינה היא החוסר הקיים בישראל בתפיסה סדורה לגבי הטיפול במצבי חירום רב מערכתיים<ref></ref>

== ראו גם ==
* אינדוקטרינציה
* תאוריה
* פרדיגמה
* דוגמה
* אידאולוגיה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

*
ניקטאס כוניאטס

ניקטאס כוניאטס; [[איור בכתב יד מימי הביניים]]
ניקטאס כוניאטס (ביוונית: Νικήτας Χωνιάτης; בערך 1155 – 1215/1216), המכונה לעיתים אקומינטוס (Acominatus), היה מדינאי וכרוניקן יווני ביזנטי. אחיו הבכור מיכאל (1140–1220) היה תאולוג, סופר פורה והארכיבישוף של אתונה.

==ביוגרפיה==
ניקטס נולד בסביבות שנת 1150 או אחריה למשפחה עשירה בעיר כונה (קולוסה), בפריגיה שבתחומי האימפריה הביזנטית (ומכאן כינויו "כוניאטס" – בן העיר כונה). ניקטאס, הבישוף של כונה, הטבילו ונתן לו את שמו. כשהיה בן תשע, שילח אביו אותו ואת אחיו מיכאל לבירת האימפריה, קונסטנטינופול, לרכוש השכלה. בתקופה זו הושפע ניקטאס רבות מאחיו הבכור.

לאחר לימודיו פתח בקריירה פוליטית, שימש במספר מינויים תחת הקיסרים לבית אנגלוס (והגיע עד משרת מגאס לוגותטס – μέγας λογοθέτης; מעין מקבילה לראש ממשלה בימינו) וכיהן כמושל תמת פיליפופוליס. לאחר כיבוש קונסטנטינופול במסע הצלב הרביעי וכינון האימפריה הלטינית (1204), נמלט ניקטאס לניקאיה התיישב בחצרו של קיסר ניקאה תאודורוס הראשון לסקריסוס והקדיש עצמו לכתיבה.

המגנום אופוס של ניקטאס, "היסטוריה", בעשרים ואחד כרכים, מתאר את התקופה שבין 1118 ל-1207.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Simpson, A., and Efthymiadis, S. (2009). Niketas Choniates. A Historian and a Writer. Geneva: La Pomme d'or S.A.. 
*Alicia J, Simpson, [http://www.jstor.org/pss/25046215 Before and After 1204: 'The Versions of Niketas Choniates' Historia]. Dumbarton Oaks Papers, Vol. 60, 2006.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.phys.uoa.gr/~nektar/history/tributes/byzantine_historians/nicetas_choniates_historia.htm "היסטוריה": קטעי מקור] 
* ניקטאס כוניאטס, [http://www.fordham.edu/halsall/source/choniates1.html ביזת קונסטנטינופול (1204)], בתרגום לאנגלית
* ניקטאס כוניאטס, [http://www.kcl.ac.uk/kis/schools/hums/byzmodgreek/Z304/NicetasSignis.htm קטעים מ"היסטוריה", בתרגום לאנגלית] 
* 
<div style="direction: ltr;">
* Niketas Choniatēs, [http://books.google.co.il/books?id=O8arrZPM8moC&dq=niketas+choniates&printsec=frontcover&source=bl&ots=WKR6wz9Cqm&sig=MA3V75Z_SJt9sN1WvWawXC3pnTU&hl=iw&ei=7o0KS7PHCpGI4Qb3jo3MCw&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=2&ved=0CAwQ6AEwAQ#v=onepage&q=&f=false O city of Byzantium: annals of Niketas Choniatēs] (translated by Harry J. Magoulias), GoogleBooks
</div>

קטגוריה:היסטוריונים ביזנטים
קטגוריה:האימפריה הביזנטית: אישים
קטגוריה:כרוניקנים
קטגוריה:ילידי 1155
קטגוריה:נפטרים ב-1217
משטח (טופולוגיה)

בטופולוגיה, משטח הוא יריעה טופולוגית דו-ממדית. כלומר מרחב טופולוגי שבאופן מקומי נראה כמו המישור האוקלידי. משטח המהווה שפה של גוף תלת-ממדי נקראת פני שטח.

דוגמאות מוכרות למשטחים הם המישור, הספירה הדו-ממדית, הטורוס, המישור הפרויקטיבי, טבעת מביוס, מטריית וויטני ובקבוק קליין.

==ראו גם==
*שפה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גאומטריה דיפרנציאלית
קטגוריה:טופולוגיה
פיודור הראשון

פיודור הראשון (ברוסית: Фёдор I Иоаннович; 11 במאי 1557 – 17 בינואר 1598) היה הצאר הרוסי האחרון משושלת רוריק.

זמן קצר לפני מותו, איוואן הרביעי הרג את בנו איוואן ופיודור נהפך ליורש. הוא התחיל את כהונתו בשנת 1584 בגיל 27. אביו קבע כי הוא מתאים יותר לכנסייה מאשר לניהול המדינה. מאשתו אירינה הייתה לו בת יחידה שנפטרה בגיל 9 חודשים. בתחילת כהונתו הוא היה תחת ההשפעה של אספת האצילים ומאוחר יותר תחת ההשפעה של בוריס גודונוב, אחי אשתו. החל משנת 1587 השליטה במדינה למעשה עברה לבוריס גודונוב. גם נציגי המדינות השכנות היו מודעים למצב וכל ההתייעצויות איתם נערכו אצל בוריס גודונוב. לאחר פטירת פיודור הראשון אשתו אירינה ירשה את השלטון. לאחר 9 ימים היא התפטרה והלכה להיות נזירה במנזר נובודוויצ'י במוסקבה.

עם מותו נפסק הענף המוסקבאי של שושלת רוריק - צאצאים של איוואן הראשון. מייסד שושלת רומנוב מיכאיל הראשון היה בן דודו של פיודור.פיודור הראשון, שחזור פנים משנת [[1963|ימין]]
פיודור הראשון, דיוקן מ-[[1630]]

==אירועים בולטים בתקופת שלטונו==
* 1584 - קוזאקים של דון מצטרפים לרוסיה הצארית.
* 1585–1591 - בניית חומות סביב העיר הלבנה במוסקבה
* 1586 יציקת תותח הצאר
* 1590–1593 - מלחמה נגד שוודיה ושבסיומה חזרו לרוסיה חלק מהערים שהועברו לשליטה שוודית לאחר מלחמת ליבוניה.
* צירוף סיביר המערבית לרוסיה הצארית

==הנסיך דמיטרי==
בנוסף לפיודור לאיוואן הרביעי היה בן נוסף - הנסיך דמיטרי. הוא נולד בשנת 1582 מאשתו השישית של אביו ובהתאם לחוקי הכנסייה לא היה יכול להיות יורש הצאר. בהתאם להחלטת השלטונות הוא ואימו נשלחו לעיר אוגליץ'. יחד עם זאת לאצולה היו חששות שדמיטרי יכול להפוך להיות מרכז של כל מתנגדי שלטון של פיודור. ב-15 במאי 1591 הוא נהרג במהלך משחק ילדים. וועדת החקירה שחקרה את הנושא אכן אישרה שמדובר בתאונה למרות הגרסה שהילד נהרג לפי ההנחיות שהגיעו למוסקבה. קיימת גם גרסה נוספת, שיש לה תומכים עד היום שדמיטרי לא נהרג באותו יום. כך או אחרת, בתקופת הצרות הופיעו מספר גברים שטענו שהם הנסיך דמיטרי האמיתי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hrono.info/biograf/fedor1.html קורות חיים (ברוסית)]
* 

קטגוריה:צארים רוסים
קטגוריה:איוואן האיום
קטגוריה:ילידי 1557
קטגוריה:נפטרים ב-1598
סקייטריין (בנגקוק)

בי.טי.אס. סקייטריין (באנגלית: Bangkok Transit System Skytrain, בראשי תיבות: BTS Skytrain, ובדרך כלל רק "סקייטריין"; בתאית: รถไฟฟ้าเฉลิมพระเกียรติ 6 รอบพระชนมพรรษา) היא מערכת הסעת המונים בבנגקוק, בירת תאילנד.

== מבנה ==
המערכת בנויה משני קווי רכבת עילית באורך כולל של 25.3 ק"מ שלאורכם 25 תחנות. שני קווי המערכת הם קו סוקהומוויט (בירוק) המוליך צפונה ומזרחה מתחנת "סיאם", וקו סילום (בטורקיז) המוליך דרומה ומערבה ממנה.
בתחנת "סיאם" מתאפשר מעבר בין שני הקווים ובשלוש תחנות אחרות מתאפשר מעבר לקו הרכבת התחתית של בנגקוק, הכולל נכון לשנת 2009, קו בודד (בכחול במפה). בנוסף נפגש קו סוקהומוויט עם קו הרכבת החדש לנמל התעופה סוברנבהומי הצפוי להיחנך ב-2010. הסקייטריין מופעלת על ידי "החברה הציבורית למערכת להסעת המונים של בנגקוק בע"מ" (Bangkok Mass Transit System Public Company Limited או BTSC) בהרשאה שנתנה לה מאת "מנהלת המטרופולין של בנגקוק" (Bangkok Metropolitan Administration או BMA).

35 רכבות תוצרת סימנס פועלות לאורך המערכת - 20 מהן בקו סוקהומוויט, ו-15 הנותרות בקו סילום. בכל רכבת שלושה קרונות, והיא יכולה להוביל עד 1,000 נוסעים. החברה רכשה 12 רכבות נוספות.

המערכת נחנכה ב-5 בדצמבר 1999 והוארכה ב-15 במאי 2009, כאשר נחנך גשר הרכבת מעל נהר צ'או פראיה וקו סילום הוארך לעיר טהון בורי שממערב לו. עבודות להארכת קו סוקהומוויט לכיוון דרום-מזרח החלו בשנת 2007 והסתיימו ב-2011. בשנים 2013, 2017–2018 ו-2019–2020 בוצעו לקווים הארכות נוספות.

== גלריה ==
<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
Bangkok skytrain sunset.jpg|הרכבת בתנועה לעת שקיעה
Mo Chit skytrain station.jpg|תחנת מו צ'יט
BTS Siam Station 4.JPG|מראה בתחנת סיאם
Skytrain arrives.jpg|רכבת בתחנה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.urbanrail.net/as/bang/bangkok.htm המערכת באתר UrbanRail]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בנגקוק
קטגוריה:תאילנד: תחבורה
קטגוריה:רכבות
שנים-עשר השליחים (אוסטרליה)

שנים-עשר השליחים
שנים-עשר השליחים (באנגלית: The Twelve Apostles) הוא כינוי לאוסף של סטאקים מאבן גיר, דמויי סלע אנכי בגובה עשרות מטרים, הממוקמים בים לחופו של הפארק הלאומי פורט קמפבל, סמוך לדרך האוקיינוס הגדולה, במדינת ויקטוריה שבאוסטרליה.

שם האתר נקבע ב-1950, על שם שנים-עשר השליחים הנוצרים, תלמידיו של ישו. עם זאת, במהלך השנים התבלו חלק מעמודי הסלע וקרסו לים, בעקבות סחיפת הגלים בבסיסם, וכיום נותרו מהם רק שישה. סחיפת אבן הגיר של הסלעים על ידי הגלים מוערכת בכשני סנטימטרים לשנה.

קרבתם של הסטאקים זה לזה הפכה את המקום לאחד מאתרי התיירות הפופולריים ביותר באוסטרליה, וכיום מבקרים בו כשבעה מיליון תיירים מדי שנה. בתחילת שנות ה-2000 נבנה במקום מרכז מבקרים ונחצבה גישה נוחה לנקודות תצפית על הסטאקים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

שנים-עשר השליחים לפני התמוטטות הסטאק הקדמי ביותר
שנים-עשר השליחים כשעה לאחר התמוטטות אחד הסטאקים, 3 ביולי 2005

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): גאוגרפיה