OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מכתש שקיעה

[[קילוואה עם האלמאומאו]]
מכתש האלמאומאו
הוואי]]
בגאולוגיה, מכתש שקיעה הוא שקע סגלגל הנמצא על מדרונותיו של הר געש. קוטרו של מכתש שקיעה נע בין 8 מטרים ל-1,200 מטרים ועומקו נע בין 6 מטרים ל-200 מטרים. אף שהוא נוצר עקב פעילות געשית, אין מקורו בהתפרצות של הר הגעש או בלוע הפולט לבה. בניגוד ללוע געשי או למכתשי פגיעה אין למכתשי שקיעה שוליים מוגבהים ואין בהם משקעים של חומרים פירוקלסטיים. מכתשי שקיעה מסודרים לעיתים קרובות לאורך ציר אחד והם יכולים להתמזג וליצור מחפורת ארוכה. תופעת מכתשי שקיעה אופיינית להרי הגעש הפעילים של האי הוואי – קילוואה ומאונה לואה – אבל היא קיימת גם במקומות נוספים דוגמת הר גארט (Gharat) באי גאואה (Gaua) שבוונואטו, בהר הגעש ארטה אלה באתיופיה ובהר הגעש מאסאיה (Masaya) שבניקרגוואה.. לפי אחת הסברות, הג'ובות ברמת הגולן גם הן מכתשי שקיעה. מכתשי שקיעה נתגלו גם מחוץ לכדור הארץ, למשל במאדים.

הדעה המקובלת היא שמכתש שקיעה נוצר לאחר קריסת תקרתו של תא המאגמה, התמוטטות של צינורות לבה או מקבץ דייקים. זוהי הגדרה דומה לקלדרה וההבדל בינה למכתש שקיעה הוא בממדים: קוטרו של מכתש שקיעה הוא עד 1.5 קילומטרים. ההבדל בין מכתש שקיעה לתופעות דומות של יצירת בור עמוק באדמה הוא בצורת היווצרותו. מכתש שקיעה שונה ממאר בכך שמקורו אינו בהתפרצות געשית. בולענים ומכתשים נוצרים בפעילות של סחיפה, ומכתש פגיעה נוצר מפגיעת מטאוריט בפני כדור הארץ.

סטיבן מרטל (Stephen J. Martel) וכריס אוקובו (Chris H. Okubo) חקרו את מכתשי השקיעה המרובים של הר הגעש קילוואה בהוואי ומצאו שמרבית מכתשי השקיעה שוכנים על העתק ברצועת בקעים (rift zone) או בין שני העתקים ברצועת בקעים, כשעל קירות המכתש ניתן לראות את קווי ההעתק. כשמכתש שקיעה נוצר קירותיו תלולים, כשפה ושם בולט סלע מהמדרון. במשך הזמן, כאשר הקירות מתמוטטים פנימה והמכתש מתחיל להתמלא בשברי סלע, הוא מקבל צורה של חרוט אליפטי הפוך. אף לא אחד מהמכתשים שנחקרו נוצר כתוצאה מהתפרצות געשית, אם כי לחלקם זרמה לבה ויצרה בתחתיתם אגם לבה. צורת מכתשי השקיעה ברצועת הבקעים הדרום-מערבית של הר קילוואה מוארכת בכיוון הבקע ובתחתית הקירות המקבילות לבקע יש מערות גדולות. חלק מהמכתשים בחלק זה של ההר התמזגו ויצרו מחפורות.

לטענת צמד החוקרים עובדות אלו מובילות למסקנה כי, בניגוד לדעה המקובלת, מכתש שקיעה לא נוצר כאשר גג המכתש התמוטט לתוך תא מאגמה שהתרוקן. המנגנון שהם מציעים מתבסס על תהליך ההתמוטטות הטריזית. לדבריהם נוצר מכתש שקיעה כאשר מאגמה זורמת מתחת לפני הקרקע לאורך קווי ההעתק. המאגמה מפעילה לחצים על הסלע מעליה ויוצרת בו סדקים שלתוכם חודרת המאגמה ומרחיבה את הסדקים, ולבסוף מתמוטטת התקרה אל תוך זרם המאגמה. גושי הסלע נסחפים בזרם שגם מבטיח שההעתק לא יתמלא בשברי סלע. בשנות ה-20 של המאה ה-20 נצפה תהליך כזה בקלדרה הראשית של קילוואה.

==קישורים חיצוניים==

*[http://volcanoes.usgs.gov/images/pglossary/PitCrater.php הסבר קצר על מכתשי שקיעה] אתר USGS

==הערות שוליים==

קטגוריה:וולקנולוגיה
קטגוריה:שקעים
קטגוריה:מכתשים
רבני קשת

רבני קשת (באנגלית: Keshet Rabbis) הוא ארגון חברתי של רבנים קונסרבטיבים המגדירים עצמם "גיי פרנדלי", ומחזיקים בדעה לפיה להט"ב יהודים דתיים צריכים להתקבל בפתיחות ובצורה מלאה בכל הקהילות הדתיות המסורתית והקונסרבטיביות, וכן במוסדות השונים של קהילות אלה. נכון לשנת 2010, בארגון חברים כ-200 רבנים מארצות הברית, 20 מישראל ואחדים נוספים ממדינות אחרות בעולם.

==הקמה ומטרות==
בשנת 1992 קיבל ועד הרבנים הקונסרבטיבי העולמי החלטה שקבעה כי להט"בים גלויים יתקבלו בברכה כחברי התנועה הקונסרבטיבית, אך לא יוכלו לשמש בתפקידים ציבוריים או להיות מוסמכים לרבנות במוסדות התנועה. הארגון "רבני קשת" הוקם בעקבות ההחלטה, והוא כולל רבנים קונסרבטיביים מכל העולם התומכים בשוויון זכויות מלא ללהט"בים קונסרבטיבים ועורכים טקסי נישואים חד-מיניים.

הצהרת הארגון היא: "אנו מצהירים שהומואים, לסביות ביסקסואלים וטרנסג'נדרים יהודים ישתלבו באופן מלא בחיי הקהילה ויגיעו לעמדות מקצועיות ומנהיגותיות". לפי הארגון, מטרתו היא להפגיש וליצור קשר בין רבנים גיי פרנדלי, להוות בסיס לקול משותף של רבים קונסרבטיבים התומכים בשוויון זכויות ללהט"ב, ולהיות כתובת לפניות שונות של יהודים קונסרבטיביים או מסורתיים הומואים או לסביות. הארגון מפנה להט"ב יהודים דתיים ובני משפחות שלהם לרבנים שהם גיי פרנדלי לצורך עזרה ומתן סיוע בנושאים שונים, ייעוץ אישי, שאלות בנושא הלכה וקיום טקסים יהודיים. בנוסף לרבנים, חברים בארגון גם חזנים המסייעים בטקסים אלו.

==ראו גם==

* קשת (ארגון)
* הו"ד
* חברותא
* בת קול - ארגון לסביות דתיות
* כמוך - הומואים דתיים אורתודוקסים

==קישורים חיצוניים==
*[http://keshetrabbis.org/?page_id=1 רבני קשת] - דף הבית
* 
*יואב סיוון, [http://www.nrg.co.il/online/40/ART1/069/707.html "הקונסרבטיבים והגייז על צומת דרכים"], nrg, 4/4/2006
*צ'אק קולבר, [https://web.archive.org/web/20060328171834/http://www.innewsweekly.com/innews/?class_code=Ne&article_code=226 "מעבר לקשת היהודית"], אתר In Newsweekly, 14 ביולי 2005 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגונים יהודיים
קטגוריה:ארגוני להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:יהדות קונסרבטיבית
קווינס פארק

קווינס פארק (באנגלית: Queens Park) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי מועצת וייברלי (Waverley Council).

==גאוגרפיה==
מרבית שטחו של קווינס פארק הוא גן ציבורי בשטח 0.26 קמ"ר, הקרוי אף הוא קווינס פארק. הפרוור כולל את שטח הגן ואת הרחובות הגובלים בו מדרום, מזרח וצפון. הפרוור גובל בסנטניאל פארק ממערב, בונדיי ג'נקשן בצפון, רנדוויק בדרום ווייברלי במזרח. הרחובות הראשיים בפרוור הם דרך קווינס פארק, דרך קרינגטון ודרך דארלי.

==היסטוריה==
קווינס פארק היה בעברו חלק מבונדיי ג'נקשן, והופרד ממנו (וגבולו הוגדר לראשונה) בשנת 1992. רבים מדריו הוותיקים עדיין קוראים לכתובתם בשם בונדיי ג'נקשן. על אף שהפרוור חדש יחסית, הגן המוכל בתחומו הוגדר כבר בשנת 1887, כחלק משטח הגנים (Centennial Parklands) המשותף לו ולגני סנטניאל פארק ומור פארק.

==תרבות==
מרבית הבתים בצדו המזרחי של הפרוור הן מהתקופה הוויקטוריאנית, וכוללים בניינים בסגנון התקופה. בצדו הצפוני והדרומי של הפרוור הסגנון האדריכלי הבולט הוא פדריישן אוסטרלי. הפארק כולל בתוכו מגרשי משחק רבים, המשמשים לשעות הפנאי ולספורט חובבנים בתחומים כגון פוטבול, ראגבי, קריקט ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110306020226/http://info.id.com.au/dosydney/Default.aspx?pg=1&gid=5040 קווינס פארק באתר "Dictionary of Sydney"]
* [http://www.sydney-suburbs.com.au/Sydney_suburb/Queens_Park/Suburbs/16277 קווינס פארק באתר "Sydney Suburbs"] 

קטגוריה:פרוורי סידני
קליפה

פרי ה[[בננה שחלק מקליפתו נקלפה]]
קליפה היא שכבת המגן החיצונית של מזון - פרי, ירק, ביצים וגבינות השונה במרקמה (ולעיתים גם בטעמה) אשר ניתן להסירה מהמזון על ידי קילוף או גירוד. לרוב, מרקם הקליפות הופך אותן לקשות יותר מפנים המזון או לקשות לעיבוד.

== סוגי קליפות ==
במזון, קיימים מספר סוגי קליפות: קליפות שאינן ניתנות למאכל (למשל קליפות בננות, אבוקדו, ביצים ואגוזים), קליפות שניתנות למאכל (עגבניות, ענבים), וקליפות שניתנות למאכל רק לאחר עיבוד (תפוזים). קליפות אכילות נאכלות כמות שהן עם המזון, אך יש המעדיפים להסירן בשל השוני במרקם ובטעם (למשל במלפפונים ובענבים). לעיתים מוסרות הקליפות כחלק מעיבוד המזון על מנת שמרקמן לא יפגע במרקם האחיד של המזון המעובד. כך מקובל בהכנת רטבים רבים. לעיתים המזון המעובד מסונן כך שהקליפות מוצאות מתוכו לאחר העיבוד, למשל בתהליך הכנת מחית עגבניות, מרחיקים את הקליפות מן המיץ הסחוט לפני שמרכזים אותו למחית. קליפות למאכל מעובדות בדרכים שונות. הנפוצות בהן הן בישול ושימור בסוכר (למשל בפירות מסוכרים), ובתהליך החמצה.

==קילוף==
קולפן ידני של תפוחי אדמה
פעולת הקילוף נעשית ידנית או באמצעות מכשיר המיועד לכך, כגון קולפן, סכין או מגרדה, בהתאם לאופי הקליפה. בתעשיית המזון משמשות גם מכונות קילוף, למשל בקילוף תפוחי האדמה לפני פריסתם בתהליך הכנת טוגנים. בהכנת מחית של עגבניות או עגבניות מקולפות, הפרדת הקליפה מן הפרי נעשית על ידי טבילת העגבניות במים רותחים משק זמן קצר, תהליך המבטיח הפרדה בין הקליפה לגוף הפרי. הפרדת הקליפות נעשית על ידי מעיכה וסינון המיץ. במקרה של ייצור עגבניות מקולפות, מפרידים את הקליפות על ידי הצפתן באמצעות כמויות גדולות של מים. לעיתים עיבוד המזון נעשה מבלי לקלף את הקליפות, למשל בסחיטת מיצי פרות הדר. 
== צרכנות ==
עיבוד של סוגי מזון שונים כולל קילוף בהתאם לאופי הקליפה. לעיתים נעשה הקילוף בידי הצרכן, סמוך לאכילה (למשל באכילת בננה), ולעיתים בידי המשווק. גרעיני חמניות ודלעת, אגוזים שונים כגון אגוזי מלך, שקדים ובוטנים, זרעי שומשום, נמכרים בקליפתם או קלופים בידי המשווק. מוצרים מסוימים, כגון שקדים נמכרים בשלוש רמות קילוף: 
* בצורתם הטבעית, ללא קילוף.
* קילוף חלקי: הסרת הקליפה החיצונית, הירוקה, והותרת הקליפה הפנימית החומה, עם או ללא קלייה והמלחה.
* קילוף מלא: הגלעין בלבד, מוכן לאכילה, צבעו לב, עם או ללא פריסה להכנת שבבים של שקדים המתאימים לאפייה.
=== בישראל ===
בישראל, פירות וירקות בלתי מעובדים פטורים ממע"מ. פעולות עיבוד מסוימות, כגון ניקוי או הבחלה, אינן פוגעות בפטור זה, אך קילוף הוא עיבוד המבטל את הפטור . מכירת פרי שקולף חייבת במס.

== בהלכה ==
בהלכות כשרות, יש המקפידים על איסור לינת לילה לפיו אין לאכול בצלים, שומים וביצים שנקלפו ועבר עליהם לילה, מפאת סכנה.
== גלריה ==
<gallery>
Chocolate coated citrus peel 01.jpg|קליפות פרי הדר מצופות שוקולד
2007-11-11ExplosiveEgg01.jpg|ביצה שקליפתה נסדקה בבישול
2009-09-25 (25) Juglans regi.jpg|קליפה של אגוז מלך
Cheese market Basel.jpg|גבינות קשות, לקליפות צבע שונה
Citruspers.PNG|קליפות תפוז לאחר סחיטה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים
קטגוריה:מזון
פול יואנסן

פול יואנסן (בפארואזית: Pál Joensen; נולד ב-10 בדצמבר 1990) הוא שחיין פארואזי, בעל מדליית ארד מאליפות העולם (בריכת 25 מטר) במשחה ל-1500 מטר חופשי ובעל 3 מדליות כסף מאליפות אירופה בשחייה.

== ביוגרפיה ==
יואנסן נולד בעיירה ווגור שבאיי פארו. מאחר שבאיים אין בריכה אולימפית, הוא מתאמן בבריכות קצרות (25 מ'). ב-2008 השתתף באליפות אירופה בשחייה לנוער שנערכה בבלגרד, וזכה ב-3 מדליות זהב - במשחים ל-400, 800 ו-1500 מטר בסגנון חופשי. באליפות העולם בשחייה שנערכה ברומא ב-2009 סיים במקום ה-22 במשחה ל-400 מטר, במקום ה-18 במשחה ל-800 מטר, ובמקום ה-17 במשחה ל-1500 מטר. במהלך סבב הגביע העולמי שנערך באותה שנה זכה במדליית זהב אחת (במוסקבה) ובשתי מדליות כסף (בסטוקהולם ובברלין). כל אחת מהתוצאות שקבע במשחים אלה היוו שיא סקנדינבי חדש. באליפות אירופה בבריכות קצרות שנערכה באיסטנבול בהמשך השנה, סיים במקום השביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי. הוא העפיל לגמר גם במשחה ל-400 מטר חופשי, אך ויתר על ההשתתפות בו.

===סגן אלוף אירופה===
בשנת 2010 הגיע יואנסן להישג השיא שלו, כשזכה במדליית הכסף במשחה ל-1500 מטר חופשי באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט. יואנסן היה לספורטאי הפארואזי הראשון בהיסטוריה שזוכה במדליה באליפות אירופה בשחייה, והתוצאה שהשיג (14:56.90 דקות) מהווה שיא סקנדינבי חדש. במשחה ל-800 מטר חופשי סיים במקום החמישי.

באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 סיים במקום רביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 14:46.33 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 7:45.55 דקות, בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אישי חדש של 7:45.55 דקות ועלה מהמקום השני לשלב הגמר.

באולימפיאדת לונדון (2012) ייצג יואנסן את דנמרק וסיים במקום עשירי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:47.36 דקות, במקום 17 במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:18.42 דקות ובמקום 13 במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי (7:15.04 דקות).

===מדליית ארד באליפות עולם (בריכת 25 מטר)===
באליפות העולם בשחייה (בריכת 25 מטר) שנערכה באיסטנבול שבטורקיה בדצמבר 2012 זכה יואנסן במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 14:36.93 דקות, אחרי מאס גלסנר מדנמרק (14:30.01 דקות) וגרגוריו פלטריניירי מאיטליה (14:31.13 דקות).

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:פארואזים
קטגוריה:איי פארו: ספורט
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים דנים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:ילידי 1990
פדרציית ההוקי הרוסית

הסמל הישן של פדרציית ההוקי הרוסית
פדרציית ההוקי הרוסית (ברוסית: Федерация хоккея России) היא הארגון המנהל את ההוקי קרח ברוסיה. הפדרציה מייצגת את האינטרסים הרוסיים בתחום ההוקי בפני פדרציית ההוקי קרח הבינלאומית. עקרונית, הפדרציה מנהלת את רוב ליגות ההוקי קרח הרוסיות, כולל ליגת העל הרוסית בהוקי קרח, ליגת ההוקי הצעירה, תחרויות הוקי קרח לנשים וכו'. באחריות הפדרציה לארגן את כל התחרויות הבינלאומיות שנערכות ברוסיה.

לצורך התפקוד הוקם משרד ראשי במוסקבה ו-5 משרדים אזוריים.
==היסטוריה==
בשנת 1908, נציגי איגוד ההוקי הכל-רוסי (Всероссийский хоккейный союз) קיבלו הזמנה לדון באפשרויות לאגד את ההוקי החובבני, את ההזמנה קיבלו גם צרפת, בריטניה, שווייץ, בלגיה וגרמניה. בקונגרס המייסד הראשון של שנערך במאי 1908, הנציגים הרוסיים לא הופיעו. ב-1911 רוסיה הייתה חברה בליגת ההוקי קרח הבינלאומית. אולם השתתפותה בליגה לא נמשכה הרבה זמן, לאור תחילת מלחמת העולם הראשונה ואי-השתתפות ספורטאים סובייטים בפעילות בינלאומית עד לתחילת שנות ה-50.

האליפות הלאומית הראשונה התקיימה ב-1946 בתור אליפות ברית המועצות בהוקי קרח. בתחילה את ההוקי הסובייטי ניהלה חטיבת ההוקי (Всесоюзная секция хоккея). החל מ-1952 עשתה זאת פדרציית ההוקי הסובייטית (Федерация хоккея СССР). ב-1967, הפדרציה פוצלה לפדרציית ההוקי קרח עם דיסקית ופדרציית ההוקי קרח עם כדור.

ב-12 בנובמבר 1991 הוקמה פדרציית ההוקי הרוסית שקיבלה הכרה כיורשת הפדרציה הסובייטית.

בשנים 2008–2024 היה הארגון אחראי על הרגולציה בליגת ההוקי הקונטיננטלית, אך מאז 2024 ליגה זו מנוהלת באופן עצמאי בנפרד מהפדרציה.
==נשיאי פדרציית ההוקי הרוסית==
*ולדימיר לאונוב (1991–1992)
*ולדימיר פטרוב (1992–1994)
*ולנטין סיץ' (1994–1997)
*אלכסנדר סטבלין (1997–2006)
*ולדיסלב טרטיאק (2006–ואילך)

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:רוסיה: הוקי קרח
קטגוריה:רוסיה: ארגוני ספורט
חסידות טאש

רבי אלימלך מטאש
רבי [[משולם פייש לאווי (השני)]]
חסידות טאש (טאהש) היא חצר חסידית שמקורה בעיירה נירטש בצפון מזרח הונגריה. מאז 1962 נמצא מרכז החסידות בקריית טאש שב, פרבר של העיר מונטריאול בקנדה. האדמו"ר הנוכחי הוא רבי אלימלך לאווי.

== השושלת ==

מייסד השושלת הוא רבי משולם פייש סג"ל-לאווי (תקפ"א, 1821 – כ"ח בסיון תרל"ג, 1873), בנם של מרדכי וזעלדע. מצד אביו היה מיוחס לבעל התוספות יום טוב. בצעירותו למד אצל רבי מאיר א"ש ורבי מאיר פרלס. לאחר כך התקרב לחסידות ונסע להישמח משה, רבי חיים מצאנז, רבי יצחק אייזיק מקומרנא ורבי יצחק אייזיק מזידיטשוב אך רבו המובהק היה רבי דוד מדינוב. הוא נודע כבעל מופת. הוא מכונה בקרב חסידיו "השרף" בגלל התלהבותו בעבודת ה'.

אחרי פטירתו מילא את מקומו חתנו, רבי יהוסף רוטנברג מקוסון שכן בנו רבי אלימלך (תרכ"ז, 1867 - כ"ג בכסלו תש"ג, 1942) היה עדיין נער. רבי אלימלך גדל והתחנך בבית גיסו ויחד איתו עבר לעיירה מעזא-קוסוני (קוסון) שעל שמה הוא נקרא הרבי מקוסון. נישא לבתו של הרב יצחק אייזיק וייס אב"ד סבליאבה. לאחר נישואיו עבר רבי אלימלך למקום מגורי חותנו במונקאטש ובתרנ"ח (1898) התמנה לשבת על כיסא אביו בטאש בעידוד רבו, רבי אליעזר צבי מקומרנא. היה גם תלמידו של רבי צבי אלימלך שפירא מבלאז'וב. הוא מכונה בקרב חסידיו "הסבא קדישא".

ארבעה מבניו של רבי אלימלך נרצחו בשואה: רבי מרדכי אבד"ק (אביו של רבי משולם פייש), ורבי יצחק אייזיק, שהיה אדמו"ר בקליינווארדיין, ר' אשר שהיה דיין בקאליב, ובנו הצעיר ר' אליעזר צבי שמילא את מקום אביו כאדמו"ר מטאהש במשך שנה וחצי עד לרציחתו בשנת 1944. בן אחד של רבי אלימלך, רבי חיים שלמה (נולד בתר"נ), חתנו של רבי ישראל יעקב מחוסט, שימש כאדמו"ר בחוסט ובשנת תרצ"ח היגר לארצות הברית וכיהן כאדמו"ר מחוסט-טאהש. לאחר שאחיינו (בן אחיו הגדול), רבי משולם פייש, התבסס בקנדה, הפסיק לקרוא לעצמו אדמו"ר מטאהש וכינה את עצמו רק בשם חוסט. נפטר בי"ב בשבט תשמ"א. צאצאיו משמשים גם הם כאדמו"רים.

=== לאחר מלחמת העולם השנייה ===
האדמו"ר רבי משולם פייש עם בנו האדמו"ר רבי אלימלך
אחר מלחמת העולם השנייה שימש במשך שנים רבות כאדמו"ר נכדו של רבי אלימלך, רבי משולם פייש לאווי (השני). בתשי"א (1951) עבר להתגורר במונטריאול. בתשכ"ב (1962) יזם את הקמת השיכון החסידי 'קריית טאש' בעיר בּוּאַבְּרִיאַן הסמוכה, שבו התגוררו ב-2016 כ-253 משפחות השייכות לחצר (המהוות רק כמחצית האוכלוסייה, כשהקבוצה השנייה בגודלה היא חסידי סאטמר). בקריה רשת מוסדות של טאש. לחסידות מוסדות גם בבורו פארק, ויליאמסבורג, מונרו, מונסי ולונדון.

אחרי פטירתו של הרב משולם פייש ב-2015 הוכתר תחתיו בנו רבי אלימלך. קודם לכן היה הרב של קהילות טאש בעולם.

== קישורים חיצוניים ==
* יעקב מזור, [https://www.nli.org.il/media/25137/השושלות-החסידיות-מזור.pdf השושלות החסידיות, הטקסטים שבפיהן וזמרתן], באתר הפיוט והתפילה, תמוז תשס"ח, עמ' 25–28.
* [http://www.kiryastash.ca/index.shtml קריית טאש] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חצרות חסידיות
קטגוריה:יהדות קנדה
קטגוריה:יהדות הונגריה
קטגוריה:חצרות בית זידיטשוב
צלע-האלף

צלע-האלף היה שמה של שכונה קראית אשר שכנה בירושלים במאות ה-10 וה-11. במקורות מסוימים נקראת שכונת הקראים גם: "סמרתקה" (Samareitike), או "חארת אל-משארקה" (בערבית: حارة المشارقة), כלומר שכונת המזרחיים. השכונה הייתה ממוקמת במורדות הדרום-מזרחיים של הר ציון, במקום המכונה "העופל". שמה של השכונה ניתן לה על פי הכתוב בספר יהושע: . החוקרים חלוקים באשר להיותה של השכונה מוקפת חומה. חגי בן-שמאי סובר שהשכונה הייתה מוקפת ממזרח בחומה שבנתה הקיסרית אייליה אאודוקיה ובמערב בחומה שנבנתה מאוחר יותר. לעומתו, משה גיל סבור כי לשכונה לא הייתה חומה נפרדת מעבר לחומת העיר.

קהילת הקראים שהתגוררה בצלע-האלף בירושלים, כונתה בפי חבריה "השושנים" על פי הכתוב בתהילים: . מסביר הקראי הירושלמי, סלמון בן ירוחם כי הישועה תבוא בזכות הצדיקים (אלו הקראים - אבלי ציון ששבו לירושלים מגלות פרס)

השושנים גרו ביחד מצידו המערבי של הקדרון, ואילו קהילת הרבניים התגוררה בצידו המערבי. מערכת היחסים בין שתי הקהילות הייתה מתוחה, והיא התפתחה כתוצאה מגישתה המשיחית של קהילת צלע-האלף, וכן מהמערכה האידאולוגית שהיא ניהלה בגלוי כנגד הרבניים והתמקדותם בתלמוד. בחיי היום יום באו המחלוקות בין הרבניים לקראים לידי ביטוי, בעיקר בנושאי כשרות ותאריכי המועדים. כתוצאה ממערכת היחסים העכורה פיתחו שני הצדדים האחד כנגד השני כינויי גנאי, בעוד שהרבניים כינו את השושנים: כת הצולעים, וצדוקים, כינו השושנים כתגובה את הרבניים: דורשי חלקות, סרי דרך, ועוד. הקראים הירושלמים, נתמכו על ידי השליטים המוסלמים בני השושלת הפאטמית ובמיוחד על ידי הח'ליפה עלי אלט'אהר באללה. הפאטמים אף התערבו במחלוקות שבין הרבניים לבין הקראים, והכריעו בהן לטובת הקראים.

הקראים לא הסתפקו בגודלה של שכונת צלע האלף, ושאפו להגדילה. הם שלחו אגרות לאחיהם שבבל ובפרס, והפצירו בהם לעלות ולהצטרף אליהם. בגניזה הקהירית נמצאו קטעי אגרות שכתב אחד המנהיגים הירושלמים במאה התשיעית דניאל בן משה אלקומיסי, בהם הוא קורא קריאה נמרצת לבני הגולה לעלות לירושלים. כמאה שנים אחריו פנה באיגרת דומה חכם קראי ירושלמי אחר בשם סהל בן מצליח הכהן.

עם כיבוש ירושלים בידי הצלבנים ב-1099 חרבה קהילת צלע-האלף, וקראים חזרו לגור בירושלים, רק לאחר כ-100 שנה עם כיבוש ארץ ישראל בידי צלאח א-דין.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירושלים: שכונות היסטוריות
קטגוריה:יהדות קראית
קטגוריה:הר ציון
קטגוריה:עיר דוד
קטגוריה:קהילות ויישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופה המוסלמית הקדומה
רודי שטפאן

רוּדי שְׁטֶפאן (בגרמנית: Rudi Stephan; 29 ביולי 1887 – 29 בספטמבר 1915) היה מלחין גרמני מבטיח, שנחשב, זמן קצר לפני מלחמת העולם הראשונה, לאחד הכישרונות הראשונים במעלה בדורו.

== ביוגרפיה ==
רודי שטפאן נולד בוורמס שבגרמניה. הוא למד הלחנה אצל ברנהרד זקלס בקונסרבטוריון הוך בפרנקפורט, ואחר אצל היינריך שוורץ (Heinrich Schwartz) ורודולף לואיס (Rudolf Louis) במינכן, שם השתקע אחרי סיום לימודיו ב-1908. שטפאן הניח אחריו יצירות מועטות: מחמת חיבתו לכותרות נייטרליות במכוון, בסגנון "מוזיקה ל...", נתפס כמבשר "האובייקטיביות החדשה" של התקופה שלאחר המלחמה, אבל המוזיקה שלו כתובה למעשה בניב על-אקספרסיבי של שלהי הרומנטיקה, שיש המעדיפים לראות בו מעין אקספרסיוניזם קדום. אביו, יועץ סתרים, מימן את ביצוע יצירותיו המוקדמות, שהתקבלו תחילה בחוסר הבנה, אבל ביצוע הבכורה של יצירתו משנת 1912, "מוזיקה לתזמורת", בוורמס היווה פריצת דרך משמעותית מבחינת הביקורת. "מוזיקה ל-7 כלי מיתר" כתובה באווירת מלנכוליה אלגית, המזכירה את ראוול ומשלבת דקירות פסנתר וצ'מבלו עם מרקם משתפך של כלי המיתר. מורשתו הקונצרטית מתמצה ב"מוזיקה לכינור ותזמורת" משנת 1914. הוא סיים את האופרה היחידה שלו, "האנשים הראשונים" (Die erste Menschen), זמן קצר אחרי פרוץ המלחמה, והיא הגיעה בסופו של דבר להצגת בכורה בפרנקפורט, חמש שנים אחרי מותו מפגיעת קליע בראשו מרובה של קלע רוסי ליד טרנופול בחזית גליציה.

התזמורת הסימפונית של מלבורן הקליטה את מכלול יצירותיו התזמורתיות בניצוח אולג קטאני.

== רשימת יצירות ==
*אופוס 1 לתזמורת
*"קסם האהבה" לבריטון ותזמורת, בעקבות הבל (Hebbel) (1907, עיבוד 1911)
*מוזיקה לתזמורת (מס' 11) (1910)
*"גרוטסקה" לכינור ופסנתר
*מוזיקה לכינור ותזמורת (1910, עיבוד 1913)
*מוזיקה לשבעה כלי מיתר (שישיית כלי קשת ונבל); עיבוד לא גמור לחמישיית פסנתר, 1914
*מוזיקה לתזמורת (מס' 2) (1912, עיבוד 1913) (הערה: יצירה זו נחשבת במקרים רבים לעיבוד של ה"מוזיקה לתזמורת" מ-1910, אבל למעשה אין ביניהן קשר)
*"האנשים הראשונים" (1909-1914), אופרה על פי מחזה המסתורין הארוטי של אוטו בורנגרבר (Otto Borngräber)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1887
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1915
ניקולה גרוביישיץ'

ניקולה גרוביישיץ (בסרבית קירילית: Hикoлa Гpубjeшић; נולד ב-29 ביוני 1984) הוא כדורגלן עבר סרבי ששיחק בעמדת החלוץ.

התחיל את הקריירה בקבוצת פרטיזן בלגרד ובעת ששיחק שם הושאל לשתי קבוצות סרביות שונות. החל משנת 2006 שיחק שלוש שנים בקבוצת פ.צ. קאמאז מליגת העל הרוסית. לאחר מכן שיחק חצי עונה בצ'וקריצ'קי סטנקום מליגת העל הסרבית.

בקיץ 2010 הגיע לישראל ושיחק עונה אחת בהפועל חיפה. בקיץ 2011 חתם בלאריסה מליגת העל היוונית, ממנה שוחרר לאחר עונה אחת.

במרץ 2013 חתם בקבוצת לאוטר טרבינייה מהליגה הבוסנית, וממנה שוחרר בתום העונה. בשנת 2014 החל לשחק בסורינסקה מליגת העל השוודית.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סרבים
קטגוריה:שאבאץ: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני לאריסה
קטגוריה:כדורגלני קאמאז נאברז'ניה צ'לני
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים סרבים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים סרבים בישראל
קטגוריה:ספורטאים סרבים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים בבוסניה והרצגובינה
קטגוריה:ספורטאים זרים בשוודיה
קטגוריה:ספורטאים סרבים בהונגריה
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1984
מודול פשוט למחצה

במתמטיקה, ובפרט בתחום תורת המודולים, מודול פשוט למחצה הוא מודול המתפרק לסכום ישר של תת-מודולים פשוטים. תכונה זו מאפשרת להחליף שאלות על המודול בשאלות דומות על תת-המודולים הפשוטים שלו, ולכן מודולים פשוטים למחצה הם אלו שעבורם תורת ההצגות, החוקרת את המודולים הפשוטים של חוג, היא הנגישה ביותר. 

חוג שהוא פשוט למחצה כמודול מעל עצמו נקרא חוג פשוט למחצה. לפי משפט ארטין-ודרברן, החוגים הפשוטים למחצה הארטיניים הם המכפלות הישרות של חוגי מטריצות מעל חוגי חילוק.

== הגדרה ==

מודול <math>M</math> מעל חוג <math>R</math> הוא פשוט למחצה אם הוא שווה לסכום ישר של תת-מודולים פשוטים שלו. 

עבור מודול <math>M</math> התנאים הבאים שקולים:
# <math>M</math> הוא מודול פשוט למחצה.
# <math>M</math> הוא סכום של תת-מודולים פשוטים.
# <math>M</math> שווה לתשתית שלו.
# <math>M</math> הוא בעל משלימים: לכל תת-מודול <math>N</math> קיים משלים <math>P</math> (היינו <math>M=N \oplus P</math>).

== תכונות == 

משפחת המודולים הפשוטים למחצה סגורה תחת מעבר לתת-חוגים ולחוגי מנה, ותחת סכום ישר.

קטגוריה:תורת המודולים
קטגוריה:תורת החוגים
חוג פשוט למחצה

בענף המתמטי העוסק בחוגים, חוג פשוט למחצה הוא חוג המהווה מודול פשוט למחצה כמודול (שמאלי) מעל עצמו. תנאי זה סימטרי להחלפת ימין ושמאל. 

המבנה של חוגים פשוטים למחצה (ארטיניים - ראו להלן) ידוע מאז משפטי המבנה של ג'וזף ודרברן ואמיל ארטין, והם מהווים אבן פינה בתורת המבנה הכללית של החוגים: לפי משפט ודרברן-ארטין, חוג <math>R</math> הוא פשוט למחצה אם ורק אם הוא איזומורפי למכפלה ישרה 
<math>M_{n_1}(D_1)\times M_{n_2}(D_2)\times \cdots \times M_{n_r}(D_r)</math> כאשר <math>D_i</math> הם חוגים עם חילוק ו-<math>M_n(D)</math> הוא חוג המטריצות בגודל <math>n\times n</math> מעל <math>D</math>.

לפי משפט משקה, עבור שדה <math>F</math> וחבורה סופית <math>G</math>, חוג החבורה <math>F[G]</math> הוא פשוט למחצה אם ורק אם המאפיין של <math>F</math> לא מחלק את סדר החבורה.

== ההגדרה ==

חוג נקרא פשוט למחצה אם, כמודול שמאלי מעל עצמו, הוא מהווה מודול פשוט למחצה. כלומר, אם הוא מתפרק לסכום של אידיאלים שמאליים מינימליים. מכיוון שלחוג יש איבר יחידה, די במספר סופי של אידיאלים כאלו. 

בספרות מופיעה גם הגדרה חלשה יותר: חוג הוא פשוט למחצה במובן החלש אם חיתוך האידיאלים המקסימליים שלו הוא אפס. חוג הוא פשוט למחצה במובן החלש אם ורק אם הוא מכפלה תת-ישרה (כלשהי) של חוגים פשוטים, באופן אנלוגי לשימוש במלה "למחצה" במקרים אחרים בתורת החוגים: חוג הוא ראשוני למחצה אם הוא מכפלה תת-ישרה של חוגים ראשוניים, ופרימיטיבי למחצה אם הוא מכפלה תת-ישרה של חוגים פרימיטיביים. חוג הוא פשוט למחצה במובן שלנו אם ורק אם הוא פשוט למחצה במובן החלש, וארטיני.

== תכונות של חוגים פשוטים למחצה ==

התנאים הבאים שקולים עבור חוג עם יחידה <math>R</math>:
# <math>R</math> פשוט למחצה.
# <math>R</math> הוא מכפלה ישרה סופית של חוגים פשוטים ארטיניים, כלומר חוגי מטריצות מעל חוגים עם חילוק.
# <math>R</math> הוא חוג ראשוני למחצה ארטיני.
# כל מודול מעל <math>R</math> הוא פרויקטיבי.
# כל מודול ציקלי מעל <math>R</math> הוא פרויקטיבי.
# כל מודול מעל <math>R</math> הוא אינג'קטיבי.
# כל אידיאל שמאלי של <math>R</math> הוא אינג'קטיבי כמודול.
# כל מודול ציקלי מעל <math>R</math> הוא אינג'קטיבי (Osofsky).
# כל מודול מעל <math>R</math> הוא פשוט למחצה.
# כל סדרה קצרה מדויקת מעל <math>R</math> מתפצלת.
# כל אידיאל שמאלי של <math>R</math> נוצר על ידי אידמפוטנט.

לפי משפטי גולדי, כל חוג גולדי ראשוני למחצה אפשר לשכן כחוג שברים בחוג פשוט למחצה. כל חוג רגולרי פון-נוימן נותרי הוא פשוט למחצה. הממד הגלובלי של חוג פשוט למחצה הוא 0.

=== חוגים פרימיטיביים למחצה ===

חוג שרדיקל ג'ייקובסון שלו הוא אפס נקרא פרימיטיבי למחצה (לפעמים גם "פשוט למחצה לפי ג'ייקובסון", או "<math>J</math>-פשוט למחצה"). כל חוג פשוט למחצה הוא פרימיטיבי למחצה, אבל ההפך אינו נכון בדרך כלל. חוג פרימיטיבי למחצה ארטיני הוא פשוט למחצה.

==קישורים חיצוניים==
* 

פשוט למחצה
פול דניאל

פול דניאל (באנגלית: Paul Daniel; נולד ב-3 ביולי 1958) הוא מנצח אנגלי, נודע במיוחד בביצועיו והקלטותיו לאופרה ולמוזיקה בריטית.

== חייו ==
דניאל נולד בברמינגהאם. בנעוריו שר במקהלה של קתדרלת קובנטרי, שם קיבל השכלה מוזיקלית. הוא המשיך את לימודי המוזיקה בקינגס קולג' באוניברסיטת קיימברידג'. אחרי סיום לימודיו עבר להשתלם בניצוח בבית ספר גילדהול למוזיקה ודרמה בלונדון. בין מוריו שם היו אדריאן בולט ואדוארד דאונס. ב-1982 הצטרף לסגל המוזיקלי של האופרה האנגלית הלאומית, שם נשאר עד 1987. כמו כן התמנה למנהל מוזיקלי של "אופרה פקטורי". בסוף שנות ה-80 של המאה ה-20 היה מנהל מוזיקלי של כמה מקהלות חובבים, בהן "האגודה הכוראלית של ווקינגהם".

הקריירה שלו החלה לשגשג בשנות ה-80'. מ-1990 עד 1997 היה מנהל מוזיקלי של "אופרה נורת'" ומנצח ראשי של ה"פילהרמוניה של צפון אנגליה". הצלחתו למצוא ולהעלות על הבמה אופרות ראויות, שלא נכנסו קודם לרפרטואר משכה אליו את תשומת לבם של חוגים רחבים, כמו גם תמיכתו ברפרטואר חדש. ההצגות כללו את "אדריאן וכחול הזקן" של דיקא, "המלך פריאמוס" של טיפט, דון ג'ובאני, "הצליל המרוחק" של שרקר, "ויולאנטה" של קורנגולד (ביצוע קונצרטנטי), בוריס גודונוב של מוסורגסקי (הופעתה הראשונה של אופרה נורת' בקונצרטי הפרומס של 1992), "דון קרלוס" של ורדי, ווצק של ברג, "גלוריאנה" של בריטן, הטרובדור של ורדי, "פליאס ומליסנד" של דביסי, הצגות בכורה עולמיות של "בה בה בלקשיפ" מאת מייקל ברקלי ו-Playing Away של בנדיקט מייסון, שעלתה בהצגת בכורה בביאנלה של מינכן וזכתה בפרסים על ההפקה והתפאורה הטובות ביותר, "ינופה" של ינאצ'ק, "לואיזה מילר", "פלסטף" של ורדי ו"טנהויזר" של וגנר.

דניאל התמנה למנהל המוזיקלי של האופרה האנגלית הלאומית בספטמבר 1997 ונשאר בתפקידו עד 2005. בתקופת כהונתו ניצח על "ההולנדי המעופף" של וגנר, "פלסטף", "מבית המתים" של ינאצ'ק, סיפורי הופמן של אופנבך, "מאנון", אותלו של ורדי, "בוריס גודונוב", לה טרוויאטה של ורדי, "הדיאלוגים של הכרמליטיות" של פולנק, "אביר הוורד" של שטראוס ו"פיטר גריימס" של בריטן.
 
בראשית כהונתו בתזמורת האנגלית הלאומית נתקל דניאל בקשיים, עקב פרישתו של דניס מרקס מתפקיד מנהלה הכללי של התזמורת כחודש אחרי בואו של דניאל. מחמת העומס שפרישה זו הטילה על דניאל, לא הקדיש די מזמנו וכוחותיו ליצירת קשר טוב יותר עם התזמורת. בדצמבר 2003 הודיע דניאל על פרישתו עם תום החוזה ב-2005.

בין השנים 2009 - 2013 היה מנצחה הראשי של התזמורת הסימפונית של אוסטרליה המערבית, עמה הופיע כמנצח אורח ב-1995 ושוב ב-2006.

== פרסים ואותות הוקרה ==

* פרס אוליבייה על הצטיינות באופרה (1998)
* פרס גרמופון על סדרת המוזיקה האנגלית שלו בחברת נאקסוס

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנצחים בריטים
קטגוריה:בוגרי בית הספר גילדהול למוזיקה ודרמה
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' קיימברידג'
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1958
אין כניסה לפילים

אין כניסה לפילים הוא אלבומה השלישי של הלהקה הישראלית "ג'ירפות", שיצא בשנת 2010. האלבום יצא עם הסרט הדוקומנטרי, "ראיתי ג'ירפות בהודו" ונכתב בעקבות סיבוב הופעות שערכה הלהקה ברחבי הודו בשנת 2008, סמוך למתקפת הטרור במומבאי.

==השירים באלבום==
# לא יודע למה זה קורה לי (3:37)
# אין כניסה לפילים (3:48)
# בקיץ הוא מציל (1:54)
# חתולים (2:51)
# מוזס (4:26)
# חופשה בהוואי (4:12)
# כוח (4:57)
# רע לה עם הקיץ (2:51)
# 31 (1:31)
# הלב הוא טלסקופי (3:20)
# פינק זברה (0:46)
# ?what is karma (4:10)

==קישורים חיצוניים==

תמונה מהקליפ לשיר חתולים (בתמונה: [[נעה בירון)]]
* ירין כץ, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART2/142/296.html "יומן מסע: על האלבום של הג'ירפות"], nrg, 8 באוגוסט 2010

קטגוריה:אלבומי ג'ירפות
קטגוריה:אלבומים בעברית
אוויאנקה

אוויאנקה (בספרדית: Avianca) היא חברת התעופה הלאומית והגדולה ביותר של קולומביה. בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי אל דוראדו שבעיר הבירה בוגוטה. החברה מפעילה טיסות סדירות פנימיות בקולומביה וכן טיסות בינלאומיות ליעדים באמריקה ואירופה. היא חלק מחברת Avianca Holdings SA, בה קבוצת Synergy הגרמנית היא בעלת המניות הגדולה ביותר. Avianca Holdings הוקמה בשנת 2010 כתוצאה ממיזוג בין אוויאנקה לחברת TACA. הקבוצה כוללת כמה חברות תעופה שהיו בעבר חלק מ־Avianca SA ו- Grupo TACA, אך כולן פועלות תחת המותג Avianca.

==תולדות החברה==
החברה נוסדה ב-5 בדצמבר 1919 בעיר ברנקיה שבקולומביה. אוויאנקה היא חברת התעופה הראשונה שהוקמה באמריקה והשנייה בעולם, כמה חודשים אחרי KLM ההולנדית. מאז 1919, היא חברת התעופה הלאומית של קולומביה וכיום היא בולטת כחברת התעופה הגדולה במדינה, ואחת החשובות ביותר בדרום אמריקה. היא הצטרפה לברית סטאר אליאנס ביוני 2012.<ref></ref> ב-10 במאי 2020 הכריזה החברה על פשיטת רגל צ'פטר 11 בארצות הברית והפסיקה מיידית את פעילותה בפרו<ref></ref>.

==צי המטוסים==
צי מטוסי חברת אוויאנקה, נכון למאי 2020:
<center>
{| class="wikitable" border=1 cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center"
|- 
!rowspan="2" | כלי טיס
!rowspan="2" | בשירות
!rowspan="2" | בהזמנה
!colspan="3" | נוסעים
!rowspan="2" | הערות
|- 
!<abbr title=מחלקת עסקים>C</abbr>
!<abbr title=מחלקת תיירים>Y</abbr>
!סה"כ
|-
|איירבוס A319-100
|14
|—
|12
|108
|120
|
|-
|איירבוס A320-200
|36
|—
|12
|138
|150
|
|-
|איירבוס A320neo
|5
|92
|12
|141
|153
|
|-
|איירבוס A321-200
|8
|—
|12
|182
|194
|
|-
|איירבוס A321neo
|2
|15
|12
|183
|195
|חברת התעופה הלטינית הראשונה שמפעילה דגם זה.
|-
|איירבוס A330-200
|6
|—
|30
|222
|252
|מתוכננת העברה של המטוסים לחברת הבת אוויאנקה ברזיל.
|-
|איירבוס A330-300
|2
|—
|32
|268
|300
|
|-
|ATR 72-600
|11
|—
|—
|68
|68
|
|-
|בואינג 787-8
|13
|—
|28
|222
|250
|
|-
|בואינג 787-9
|—
|8
| colspan="3" class="unsortable" style="text-align:center;" |<abbr title="To Be Announced">טרם פורסם</abbr>
|קבלת ההזמנה ב-2019
|-
!colspan=7|צי מטוסי אוויאנקה קרגו
|-
|איירבוס A330-200F
|5
|—
|colspan="3" class="unsortable" style="text-align:center;"|<abbr title="No Seats, Cargo Configurations">מטען</abbr>
|
|- 
!סה"כ
!102
!115
!colspan="4"|
|}
</center>

== קישורים חיצוניים ==

 מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?airlinesearch=Avianca&distinct_entry=true אוויאנקה] באתר Airliners.net

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:חברות קולומביאניות
קטגוריה:קולומביה: תעופה
קטגוריה:אמריקה הדרומית: חברות תעופה
מצודת שלוחה

דירוגו של מבצר מונפור לאורך השלוחה עליה הוא יושב
מצודת שלוחה (באנגלית ובמחקר המדעי: spur castle) היא מבצר שנבנה על שלוחת הר לפי קווי הגובה התלולים שלו, על-מנת להעצים את מערכות ההגנה של המבצר תוך הצמדות לנתונים הטבעיים של המדרון. 

המבצר הצלבני - קראק דה שבלייה שבסוריה מהווה את הדוגמה הטובה והשלמה ביותר למבצרים אלו במזרח התיכון. הצלבנים בחרו בפסגות גדולות מספיק על מנת להכיל את כל מכלול המבנים הדרושים לקיום חיל המצב ולהגנה על המבצר תוך שליטה על כל שטח ההר. טופוגרפיה מסוג זה איפשרה שימוש באלמנטים פשוטים יחסית, ובדרך כלל חומות חיצוניות איתנות, המוגנות על ידי מגדלים בולטים. אלה הפכו את המצודה לקלה להגנה וקשה לחדירה. בנייה זו הקשתה ואף מנעה את הצבת כלי הארטילריה של האויב מול החומות, ובאותה עת הקשתה על חיל הרגלים והפרשים של האויב להגיע אל שערי המבצר. שערים אלו, ודרכי הגישה אליהם, היו למעשה נקודות התורפה העיקריות, אם לא היחידות, של המבצר, וריכזו את מירב מאמצי הביצור של המתכננים והבונים. הדבר איפשר לחיל מצב קטן יחסית להגן על המבצר גם בפני צבא גדול. לסוג מצודות אלו שייכות גם מצודות אי, שביצוריהן עקבו אחר קו חוף שמנע התקפה ישירה על המבצר כמו במבצר עתלית או במבצר הים בצידון. 

בארץ ישראל מהווה מבצר המונפור שנבנה על ידי המסדר הטבטוני דוגמה יפה למבצר שלוחה. המונפור נבנה בצורת מבנה ארוך וצר, הבנוי מאגפים מדורגים אשר הוקמו לאורך השלוחה הטבעית עליה הוא שוכן.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Hugh Kennedy. Crusader castles.Cambridge University Press, 2001
* David Nicolle. Crusader Castles in the Holy Land 1097-1192 (Fortress) Osprey Publishing 2004
* David Nicolle. Crusader Castles in the Holy Land 1192-1302 (Fortress) Osprey Publishing 2005
* Kristian Molin. Unknown crusader castles. Continuum International Publishing Group, 2001
* Adrian J. Boas Archaeology of the Military Orders. Taylor & Francis, Inc. 2006
</div>

קטגוריה:ביצורים
קטגוריה:הנדסה צבאית
תזמורת ג'וזפה ורדי של מילאנו

תזמורת ג'וזפה ורדי של מילאנו (באיטלקית: Orchestra Sinfonica di Milano Giuseppe Verdi) היא תזמורת איטלקית השוכנת במילאנו. בלשון דיבור מתייחסת התזמורת לעצמה בשם "לה ורדי" ("הוורדי"). משכנה העיקרי של התזמורת הוא האודיטוריום די מילאנו פונדאציונה קאריפלו.

== היסטוריה ==
ולדימיר דלמן (Vladimir Delman) ייסד את התזמורת בשנת 1993 כארגון בלתי-תלוי בהנהגה עצמית. בשנת 1998 נוסדה מקהלה לצד התזמורת, "המקהלה הסימפונית ג'וזפה ורדי של מילאנו" (Coro Sinfonico Giuseppe Verdi di Milano).

בשנת 2002 השתתפה התזמורת בפסטיבל ספולטו וניגנה ב צרפת, ספרד, פורטוגל ושווייץ במסעה הראשון לאירופה. ב-2004 הייתה לתזמורת הבית בפסטיבל האומות של עיריית קאסטלו (Festival delle Nazioni of Città di Castello). התזמורת יוצאת לסיורים ברחבי איטליה, כמו למשל בסתיו 2006. ב-24 באפריל 2008 הופיעה לפני האפיפיור בנדיקטוס ה-16 ונשיא הרפובליקה האיטלקית ג'ורג'ו נפוליטנו, לכבוד יום השנה השלישי להכתרת בנדיקטוס השישה-עשר. באותה שנה השתתפה התזמורת גם במופע האופרה החגיגי "כוכבי העולם", בביצוע אריות מאופרות של ורדי ופוצ'יני.

== מנצחים ==
המנהל המוזיקלי הראשון של התזמורת, בשנים 1999 עד 2003, היה ריקרדו שאיי. שאיי נושא כיום בתואר מנצח כבוד. רודולף ברשאי הוכרז מנצח כבוד בשנת 2006. מנצחים ראשיים אורחים היו הלמוט רילינג וויין מרשל .

במרץ 2009 הודיעה התזמורת על מינויה של שיאן ג'אנג למנהלת המוזיקלית הבאה שלה, האישה הראשונה שתכהן בתפקיד מנהלת מוזיקלית של תזמורת סימפונית איטלקית. ג'אנג כיהנה בתפקיד עד שנת 2016 ומ-2017 מכהן בתפקיד המנהל המוזיקלי קלאוס פטר פלור.

==קישורים חיצוניים==
* 

ורדי
קטגוריה:מוזיקה איטלקית
קטגוריה:מילאנו: תרבות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1993
רפקטוריום

רפקטוריום במנזר ב[[פורטוגל]]
רֶפֶקְטוֹריוּם (מלטינית: refectorium - משיב החיים) הוא חדר אוכל, בעיקר במנזרים ופנימיות.

הרפקטוריום, חדר האוכל המשותף, החל את דרכו כחלק מאורח החיים במנזרים על פי עקרונות השיתוף של מסדרי הנזירים הנוצריים, אשר הכתיבו תנאי חיים של קומונה. החל מהמאה ה-12 החלו הארוחות המשותפות להיות משולבות בטקסים דתיים וחשיבותו של הרפקטוריום בחיי המנזר גדלה.

גורמים רבים השפיעו על גודלו וצורתו של הרפקטוריום, אך עושרו של המסדר וגודל קהילת המנזר היו הבסיס לכך. מסורת אנגלית הכתיבה את מיקום הרפקטוריום מעל קמרון או מרתף, בניסיון לשחזר את מיקום הסעודה האחרונה, ובדרך כלל בצידו של קלויסטר ומנגד לקפלה שבמנזר. חברי מסדר הבנדיקטינים הקפידו כי הרפקטוריום יבנה כאולם לאורך ציר מזרח-מערב בעוד נזירים ציסטרציאנים העדיפו את הציר צפון-דרום. הנזירים אכלו את ארוחותיהם כשהם יישובים על ספסלים ארוכים, בעוד הנזירים רמי המעלה ישבו על ספסלים מוגבהים באחד מקצות האולם. מחוץ לאולם ניצב אגן לשטיפת ידיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירותי אירוח ואוכל
קטגוריה:חדרים
קטגוריה:מבני דת
קטגוריה:מנזרים נוצריים
השירות הממלכתי לתקשורת מיוחדת וביטחון מידע (אוקראינה)

סמל המחלקה למערכות טלקומוניקציה מיוחדות והגנת המידע של [[שירות הביטחון האוקראיני, 1991-2006]]
השירות הממלכתי לתקשורת מיוחדת וביטחון מידע של אוקראינה (אוקראינית: Держспецзв'язку, Державна служба спеціального зв'язку та захисту інформації України) הוא ארגון הביון הממשלתי העיקרי באוקראינה למודיעין אותות. הוא כפוף לנשיא אוקראינה ואחראי למעקב אחר אותות אלקטרוניים והאזנה להם, פיתוח דרכי הצפנה, ופענוח אותות. הוא אחראי גם להגנת התקשורת הממשלתית האוקראינית ומערכות מידע מפני סוכנויות זרות.

ארגון זה הפך לארגון עצמאי בשנת 2006 והוא המקבילה האוקראינית ל-NSA האמריקנית וליחידה 8200 הישראלית.
==היסטוריה==
ארגוני הצפנה ופענוח אותות אוקראיניים היו קיימים עוד ב-1918 ובתקופת הכיבוש הנאצי ב-1941. בתקופה הסובייטית ביצעה השלוחה האוקראינית של המנהל השמיני והמנהל ה-15 בקג"ב את תפקידי הפענוח באוקראינה. ב-1991 הוקם שירות הביטחון האוקראיני כאשר את תפקידי ההצפנה ואבטחת המידע ביצע המינהל הראשי לתקשורת ממשלתית של ש"ב האוקראיני (אחראי להגן על התקשורת הממשלתית האוקראינית ומערכות מידע מפני סוכנויות זרות). בפברואר 2006 הוקם השירות הממלכתי לתקשורת מיוחדת - שהוא הסוכנות הממשלתית העצמאית הראשונה באוקראינה שאחראית על מודיעין אותות.
==ראשי השירות==
{| border=1 cellpadding=4 cellspacing=0
|- bgcolor="#F0F0F0"
!שם||תחילת כהונה|| סיום כהונה
|-
| יורי סיומושב
| 12 באוקטובר 1992
| 1998
|-
| יורי צ'בוטארנקו
| פברואר 2006
| מרץ 2010
|-
| ליאוניד נטודיחאט
| 25 במרץ 2010
| 9 באוגוסט 2011
|-
| סרגיי קרסנוֹקוּצקי (ממלא מקום)
| אוגוסט 2011
| 16 בדצמבר 2011
|-
| גנאדי רזניקוב
| 16 בדצמבר 2011
| 2 במרץ 2014 
|-
| ולדימיר זברב
| 23 במרץ 2014
| 1 ביולי 2015
|-
| ליאוניד יבדוצ'נקו
| 1 ביולי 2015
| 12 באוקטובר 2019
|-
| ולנטין פטרוב
| אוקטובר 2019
| יולי 2020
|-
| יורי שצ'יגול
| יולי 2020
|
|-
|}

==עיטורי שירות==
<gallery>
File:Медаль «Ветеран служби» (ДССЗЗІУ).png|מדליית הוקרה על 25 שנות שירות
File:Медаль «20 років сумлінної служби» (ДССЗЗІУ).png|מדליית הוקרה על 20 שנות שירות
File:Медаль «15 років сумлінної служби» (ДССЗЗІУ).png|מדליית הוקרה על 15 שנות שירות
File:Медаль «10 років сумлінної служби» (ДССЗЗІУ).png|מדליית הוקרה על 10 שנות שירות
</gallery>

==ראו גם==
* פאפס"י
* NSA
* קג"ב
* שירות הביטחון האוקראיני

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קהילת המודיעין האוקראינית
תקשורת מיוחדת וביטחון מידע
מרקסטון קפיטל גרופ

מרקסטון ניהול והשקעות (ישראל) או מרקסטון קפיטל גרופ הייתה קרן השקעות פרטיות ישראלית המאוגדת כחברה פרטית בע"מ.

הקרן הוקמה ב-2004 על ידי רון לובש, לשעבר בנקאי השקעות בליהמן ברדרס; אמיר קס (נהרג בתחילת 2014 בתאונת דרכים), וג'רי שטוך, לאחר שהשלושה גייסו 786 מיליון דולר ממשקיעים שונים, רובם משקיעים מוסדיים מארצות הברית ויתרתם משקיעים מוסדיים מישראל. בין ההשקעות הראשונות של הקרן היו השקעות בדפי זהב, בחברת הייעוץ פי.אר.אס ואחריהן ב"זרעים גדרה" וכן השקיעה בנילית ברשת סטימצקי ובנטפים.

במחצית 2007 מכרה מרקסטון ברווח גדול את ההשקעות בזרעים גדרה ובדפי זהב. מרקסטון קנתה את מגנוליה תכשיטי כסף
, את אלרן נדל"ן ואת טומקאר.

בשנת 2006 הקימה הקרן את בית ההשקעות "פריזמה". הקרן גייסה עובדים ממרבית בתי ההשקעות האחרים בישראל וגרמה לעליית שכר של אנליסטים ועובדים אחרים בתחום. פריזמה רכשה את 'פק"ן' – בית ההשקעות של בנק הפועלים, את "להק", אף היא של בנק הפועלים, ואת בית ההשקעות "רקיע – שוקי הון". רכישת פק"ן התבצעה במשותף עם חברת אנטר הולדינגס שבשליטת עמית ברגר, אולם במהרה התגלעו סכסוכים בין השותפים.

פריזמה הפסידה כספים מהרגע הראשון. הפסד משמעותי היה בעקבות הימור כושל על אופציות שביצע בן גביזון, מנהל ההשקעות בקופת הגמל "חרמון" ובקרן ההשתלמות "תבור", שהיו בניהול פריזמה. בתחילת 2009 החליטה מרקסטון לפרק את פריזמה. היא מכרה את קרנות הנאמנות ותעודות הסל לבית ההשקעות "אקסלנס", את קופות הגמל ל"פסגות" ואת ניהול התיקים ל"איילון פתרונות פיננסיים".

חלק מהבעלות על פסגות קופות הגמל נשמר בחברה, תחת שמה החדש "פנומנל החזקות בע"מ" וההחזקות של מרקסטון בענף הפיננסים הוצגו בדוחות הקרן תחת חברת AMFIC.

יו"ר הקרן (לשעבר) אליוט ברוידי הואשם במתן שוחד לאישי מפתח בארצות הברית, כדי לסייע לו בגיוס כספים לקרן. ברוידי הוחלף כיו"ר מרקסטון בדני גילרמן, לשעבר שגריר ישראל באו"ם, ומרקסטון הגיעה להסדר פשרה שלפיו תשלם סך של 18 מיליון דולר לקרן הפנסייה של עובדי מדינת ניו יורק, בתמורה לסיום ההליכים המשפטיים נגדו.

בדוחות הכספיים של החברה לשנת 2013 נכללה הערת עסק חי.

באוגוסט 2015 דווח שהקרן הפסידה 75.3% מהונה, ושדמי הניהול שקיבלו מנהליה לאורך השנים הגיעו לסך 140 מיליון דולר. הקרן, שהרבתה להשתמש במינוף, לקחה הלוואות מבנקים כדי לבצע את השקעותיה ולא השתמשה רק בכספי המשקיעים, ספגה את ההפסד הגדול ביותר באמפיק, חברת הבת שהקימה את בית ההשקעות פריזמה בהשקעה של 334.4 מיליון דולר. נוסף על כך הפסידה החברה מהשקעותיה בסטימצקי (שאת החזקתה בה מכרה בסופו של דבר) ובחברת המכוניות תומקאר, ואילו השקעתה בחברת נטפים הניבה רווח. בתחילת 2016 מכרה החברה את שליטתה ברשת התכשיטים מגנוליה.

ביולי 2018, בכתבה מקיפה באתר דה מרקר, נכתב שהקרן "אינה פעילה כבר כמה שנים" ושקרסה, לאחר ש"בזמן פעילותה ביצעה החלטות כושלות רבות [ונלוו להקמתה] מעשים פליליים".

בשנת 2019 הטילה רשות המסים על רון לובש וחברת מרקסטון ניהול והשקעות תשלום כופר בסך 29,000 ש"ח, כ"חשודים בהעלמת עסקאות בשנת 2013, בסכום מס של 144,465 ש"ח."

== קישורים חיצוניים ==
* [http://dunsguide.dundb.co.il/P534029103.aspx מרקסטון], באתר דנסגייד
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בתי השקעות ישראלים
קטגוריה:קרנות השקעה ישראליות
קטגוריה:חברות ישראליות שנסגרו
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2004
אהרון רוזנפלד (איש עסקים)

אהרון רוזנפלד (30 ביוני 1899 כ"ג בתמוז תרנ"ט - 13 בינואר 1987, י"ב בטבת תשמ"ז) היה מחלוצי הספנות העברית וממייסדי שכונת בת גלים בחיפה.

==ביוגרפיה==
רוזנפלד נולד במושבה זכרון יעקב, בן דבורה-אהובה ואפרים. מחוסר אמצעים של המשפחה נשלח ללמוד בבית-הספר התיכוני מייסודו של הברון פליקס דה מנשה באלכסנדריה שבמצרים. חזר לארץ ישראל ועבר להתגורר בחיפה. במלחמת העולם הראשונה עבד כפקיד ביק"א, וב-1919 החל לעבוד כסוכן אוניות עצמאי וכעמיל מכס. הקים את "רוזנפלד בע"מ סחר", שהייתה אחת מסוכנויות האוניות היהודיות הראשונות.

בתחילה עסקה חברתו מכל הבא ליד אך עם הגברת הבנייה בשנות ה-20 יצר רוזנפלד קשרים בבלגיה, ייבא משם חומרי בניין (בעיקר זכוכית), וייצג את חברת הספנות הבלגית שהביאה את החומרים הללו. כך עגנה ב-1923 בחיפה האונייה הבלגית הראשונה. רוזנפלד היה גם סוכנן של חברות ספנות ואוניות אמריקאיות. בשל פיתוח יחסי העסקים עם בלגיה התמנה ב-1929 לסגן-קונסול וב-1934 לקונסול בלגיה וליבריה בחיפה. ב-1932 קיבל מאלברט הראשון מלך בלגיה את אות הכבוד של אביר מסדר הכתר הבלגי . רוזנפלד השתתף בהקמתם של המרכז המסחרי הישן והחדש בעיר התחתית בחיפה, והיה ממקימי "בנק בעלי הבתים בע"מ" ב-15 ביולי 1931. רוזנפלד היה חבר בארגונים חברתיים ועסקיים שונים, ובין השאר היה נשיא הבונים החופשיים, חבר ועדת הנמל בלשכת המסחר והתעשייה העברית ולשכת הספנות החיפאית (מ"מ נשיא לשכת הספנות באמצע שנות ה-60) ואזרח כבוד של חיפה.

ב-1933 הקים, עם אשתו אולגה, את ביתו בשכונת בת גלים לאחר שהרס את ביתו הקודם באותו מקום שנבנה ב-1924. את התכנון הפקיד בידי משרד אור-אל זוהר; הבית תוכנן כך שהקומה העליונה שימשה למגורי המשפחה וקומה שלמה הוקדשה לחדרי אירוח מרהיבים שכללו חדר ביליארד, חדר אוכל גדול ועוד. על פי עדות בנו, חלק זה של הבית היה פעיל מאוד בשל קשריו החברתיים והעסקיים הענפים של רוזנפלד. חלק מקירות הבית נבנו מלבנות זכוכית (שכאמור יובאו על ידו) ונבנתה מרפסת שממנה נשקפו הים, בריכת השחייה האולימפית של בת גלים ובניין הקזינו, שאת האחרונים בנה קרוב משפחתו משה בונשטיין. רוזנפלד תרם את ביתו למען הקהילה בתמורה לכך ששם הרחוב שבו ניצב הבית יוסב להנצחתו, וכך "קוצץ" רציף פנחס מרגולין וכיום ניצב הבית ברציף אהרן (רוזנפלד). הבית הוכרז לשימור על ידי עיריית חיפה וכיום הוא בשימוש האגודה למלחמה בסרטן. רוזנפלד נקבר במושבת ילדותו, זכרון יעקב.

==חיים אישיים==
ב-1926 נשא לאשה את עליזה-אולגה (בת חנה וד"ר צבי הירש ברדש מצפת).
לזוג היו שלושה בנים: צבי, אריה, ישראל יהודה.

==גלריית תמונות==
<gallery>
Aaron Rosenfeld's house.JPG|חזית מערבית ראשית של בית רוזנפלד
beitrozenfeld.JPG|הכניסה לבית רוזנפלד
Aaron Rosenfeld's house - 2.JPG|שלט על קיר בית אהרון רוזנפלד
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* דניאלה רן, בין ספינה לרציף, הוצאת פרדס.
* אלוף ודרור אור-אל, בנימין אוראל אדריכל ללא דיפלומה, חמו"ל, עמ' 130 ו[https://web.archive.org/web/20130928191452/http://www.orell.org.il/Haifa/BatGalim/Rozenfeld25/Rozenfeld25_index.htm אתר הספר]

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20160129235820/http://zman-haifa.tripod.com/rozenfeld.html ריאיון עם בנו, איזי, במשדר זמן חיפה]

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:חברי הבונים החופשיים בישראל
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בזכרון יעקב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1899
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
אז'ן-מלכיור דה ווגואה

מארי-אז'ן-מלכיור, ויקונט דה ווֹגוּאֵה (בצרפתית: Marie-Eugène-Melchior de Vogüé; 25 בפברואר 1848 - 29 במרץ 1910) היה דיפלומט, פוליטיקאי, ארכאולוג וסופר צרפתי.

נולד בעיר הצרפתית ניס. לאחר שירות בצבא הצרפתי במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה הצטרף למשרד החוץ של הרפובליקה הצרפתית השלישית ושירת כדיפלומט בטורקיה ומצרים. לאחר פרישתו בשנת 1882, שימש כנציג מחוז ארדש לאספה הלאומית הצרפתית.

הוא החל לפרסם את מחקריו המדעיים והתרשמותו מהלבנט בכתב העת הצרפתי "כתבים משני עולמות" (צרפתית: Revue des deux mondes). בשנת 1888 הוא היה לחבר באקדמיה הצרפתית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:מרקיזים צרפתים
קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:דיפלומטים צרפתים
קטגוריה:ארכאולוגים צרפתים
קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1848
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1910
קמיל אנלרט

קמיל אנלרט (בצרפתית: Camille Enlart; 22 בנובמבר 1862 – 14 בפברואר 1927) היה ארכאולוג והיסטוריון צרפתי שמחקריו התמקדו בתקופת ימי הביניים, הוא נחשב חלוץ במחקר ושיטות תיעוד והרבה להשתמש בצילום שהיה טכנולוגיה צעירה.

אנלרט למד רישום וציור בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות בפריז ואחרי כן פנה ללימודים בבית הספר הגבוה למדעי ההיסטוריה . את לימודיו סיים בשנת 1889 בהגשת תיזה בתחום האדריכלות הרומנסקית. בשנת 1893 הוא החל לעבוד בספרייה של בית הספר לאמנויות היפות ולאחר מכן לימד ארכאולוגיה בבית הספר המסונף ללובר. ב-1903 מונה למנהל מוזיאון המונומנטים הצרפתים ומילא תפקיד זה יום מותו. בשנת 1910 כובד באות לגיון הכבוד, בשנת 1917 התמנה לעמוד בראש החברה לחקר עתיקות צרפת (Société des antiquaires de France) וב-1925 נבחר לאקדמיה הצרפתית. עניינו באדריכלות הגותית הוביל אותו לארצות הצלבנים במזרח. מחקריו על המבנים הצבאיים והדתיים בממלכת ירושלים (פורסמו בשנים 1925–1928) היוו בסיס לידע המצטבר על אודותיהם.

אנלרט נפטר בפריז בשנת 1927.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ארכאולוגים צרפתים
קטגוריה:היסטוריונים צרפתים
קטגוריה:היסטוריונים של ימי הביניים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1862
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1927
התפקדות

הִתפקדות היא פעולת ההצטרפות למפלגה שבאמצעותה אזרח הופך לחבר מפלגה. לרוב, פעולת ההתפקדות מלווה בתשלום דמי חבר שנתיים.

== בישראל ==
על-פי חוק המפלגות, התשנ"ב-1992 סעיף 20א, "אזרח ישראל שמלאו לו 17 שנים והוא תושב הארץ, המקיים את התנאים שנקבעו בתקנון לחברות במפלגה, רשאי להיות חבר במפלגה, ובלבד שאינו חבר במפלגה אחרת." החוק כולל גם חיילים ואזרחים בשירות המדינה.

דמי החבר במספר מפלגות עומדים על סכום של 40–75 ₪ לשנה. על פי חוק, את דמי החבר חייב כל חבר מפלגה לשלם מכיסו. התשלום יכול להתבצע בכרטיס אשראי או בהוראת קבע לחשבון הבנק האישי של החבר.

לצורך התפקדות יש להגיש למפלגה בקשה מתאימה. לרוב המפלגות יש טופס התפקדות שאותו יש למלא ולהעביר למפלגה. חלק מהמפלגות מאפשרות לבצע את התהליך באתר האינטרנט של המפלגה.

אין חובה על חבר מפלגה להצביע בבחירות לכנסת לרשימה מטעם המפלגה אליה התפקד. עם זאת, ברוב המפלגות נדרש חבר המפלגה להזדהות עם מטרות המפלגה ולהימנע מפעילות שפוגעת בה.

חלק מהמפלגות מקיימות בחירות מקדימות (פריימריס), אשר מאפשרות לכל מתפקד להצביע למועמדים המועדפים עליו לראשות המפלגה ולרשימה, שתרוץ בבחירות הכלליות. רוב המפלגות הקטנות מקיימות ועדה מסדרת לבחירת הרשימה, שתרוץ בבחירות הכלליות, דבר שאינו מעודד התפקדות אליהן.

קיימת תקופת אכשרה עבור מתפקד חדש, עד שיוכל להשתתף בבחירות הפנימיות במפלגה אליה התפקד. תקופה זו יכולה להמשך בין חצי שנה לשנה וחצי.

==המוטיבציה להתפקדות==
בישראל, בה שיטת הבחירות הכלליות אינה אישית אלא נעשית לרשימה שנקבעה מראש, אין לבוחר יכולת להשפיע על הרכב הרשימה בה הוא בוחר. התפקדות למפלגה המקיימת פריימריס פתוחים, מאפשרת לאזרח להשפיע על העומד בראשות המפלגה והרכב הרשימה, שרצה לבחירות, בהשקעה מינימלית. המתפקד לא חייב להרגיש הזדהות עם המפלגה אליה התפקד והוא לא חייב להצביע אליה בבחירות הכלליות הגם שמעשה כזה שנוי במחלוקת. ההשפעה הפוליטית של התפקדות משמעותית יותר מההשפעה על בחירה בבחירות הכלליות. לעיתים המתפקד יצטרף למפלגה על מנת לקדם מועמד ספציפי מתוך אינטרס מסוים. קיימות התפקדויות מרוכזות של בעלי אינטרס משותף למפלגה מסוימת בה הם יתמכו בחבר מסוים, אשר יתמוך בקידום האינטרס של המתפקדים.

==ראו גם==
* הבחירות לכנסת
* סיעה פנים מפלגתית

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.mitpakdim.co.il אתר קמפיין "בואו נתערב"] בהובלת התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל
* [https://www.idi.org.il/media/3421/pp_102.pdf פחות תמורת יותר - חברי מפלגות בישראל], עופר קניג, גדעון רהט, מיכאל פיליפוב ואור טוטנאור, 2014, המכון הישראלי לדמוקרטיה
* 
קטגוריה:מפלגות
פנגיורישטה

פָּנַגְיוּרִישְטֶה (בבולגרית: Панагюрище) היא עיר במערב מרכזה של בולגריה, הרביעית בגודלה מבחינת כמות האוכלוסין במחוז פאזארדז'יק. שוכנת 91 קילומטרים מהבירה סופיה ו-43 קילומטרים מבירת המחוז פאזארדז'יק. שמה נגזר מהמילה היוונית "פאנגיורי", שמשמעה "יריד".

==היסטוריה==
ראשית ההתיישבות האנושית באזור מתוארכת לתקופת האבן החדשה באלף ה-3 לפנה"ס. שרידי יישוב מאורגן המצויים בסמיכות לעיר מתוארכים למאה ה-5 לפנה"ס. בשלהי 1949 במהלך עבודות להרחבת מפעל לאריחים המצוי בפאתי העיר, נתגלו כלי זהב מתקופת הממלכה התראקית ובכלל זה מערכת כלי אוכל. מה-8 בדצמבר 1949 מוצג האוסף לציבור ונודע בשם האוצר מפנגיורישטה. במהלך המאה ה-1 נכבש האזור על ידי האימפריה הרומית ובמקום נתגלו שרידי קברים רומים מ-המאה ה-4. בהמשך עבר האזור לחזקת האימפריה הביזנטית וב-821 נכבש על ידי מאלאמיר חאן האימפריה הבולגרית הראשונה. בשלהי המאה ה-14 נכבש השטח על ידי האימפריה העות'מאנית ולאחר החרבת בירת האימפריה הבולגרית השנייה טרנובו הגיעו פליטים רבים לכפר שבאותה העת נקרא אָסֶנֶוְוצִי והיה סמוך למיקומה של העיר המודרנית. במהלך המאה ה-15 נערך במקום יריד שבועי ובסמוך לכפר אסנווצי התפתח יישוב שהיה גם מרכז מסחרי, מנהלי וצבאי עות'מאני. מקובל לייחס את מועד הקמת היישוב המודרני לתקופה זו.

במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) נכבשה העיירה על ידי צבא האימפריה הרוסית, אך מתוקף סיכומי קונגרס ברלין נותרה חלק מהמחוז האוטונומי רומליה המזרחית. ב-1885 הכריז אלכסנדר בטנברג שליט נסיכות בולגריה על איחוד בין מחוז רומליה המזרחית לנסיכות והעיירה עברה לחזקת בולגריה.

==כלכלה ודמוגרפיה==
באזור העיר מצויים מכרות ומפעלי עיבוד נחושת וכן מפעלי טקסטיל ומזון. בפנגיורישטה תחנת רכבת המצוייה על הקו סופיה – פלובדיב וכן מספר כבישים בין עירוניים. אוכלוסיית העיר מצויה במגמת קיטון (תמותה לעומת ילודה) ובעשור הראשון של המאה ה-21 קטן מספרה ב-8.5%. 49.21% הם גברים ו-50.79% הן נשים. 97.3% מקרב האוכלוסייה הם ממוצא בולגרי, 2.2% הם צוענים ו-0.2% ממוצא טורקי.

== אקלים ==
בפנגיורישטה שורר אקלים ממוזג כאשר ערכי הטמפרטורה הממוצעים נעים ממינוס 1.1<sup>o</sup>c בינואר ועד 20.6<sup>o</sup>c ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 560 מילימטרים.

==ערים תאומות== 
* .
* . 
* .

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי מחוז פאזארדז'יק