OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תרצה כפרי

תרצה כפרי (נולדה ב-1944) היא אמנית פלסטית וציירת.

== ביוגרפיה ==
תרצה כפרי נולדה בקיבוץ כפר המכבי. סיימה את לימודיה במכון לאומנות במכללה האקדמית לחינוך, אורנים בשנת 1977. קורסי התמחות נוספים: סדנאות הדפס - משי ותחריט (1980-81), באגודת הציירים; צילום סטילס, אקסטרני(1987-88), קמרה אובסקורה (חיפה); קורס יציקת תבניות פולימרים (2013), אצל גיא לוגשי.
יוצרת במגוון חומרים - טקסטיל, גבס, עץ ורישום, מיחזור. נושאי עבודותיה שאובים מסביבת חיים תרבותית-חברתית, ומתכתבים עם נופים ואירועים פוליטיים. תרצה חיה ויוצרת במושב רם און.

== תערוכות יחיד ==
* 2006 - שביל בצד - [http://www.tivon-lib.co.il/792/ הגלריה לאומנות ישראלית עכשווית] , ספרייה ומרכז ההנצחה, קריית טבעון
* 2010 - אמצע הלילה - גלריית קריית האמנים, קריית טבעון
* 2010 - תיבת קינון - הגלריה לאומנות, בית יגאל אלון, גינוסר
* 2010 - [http://www.telavivcity.com/GalleryDisplay.asp?EventCode=26346 סימני דרך] - בית האמנים ע"ש זריצקי

== תערוכות קבוצתיות ==
* 2007 - 20 השנים הראשונות - תערוכת מחווה לאסתי רשף, ספריה ומרכז ההנצחה, קריית טבעון
* 2008 תערוכת הגמר של בוגרות המגמה לאומנות
* 2009 - [https://web.archive.org/web/20151114102158/http://iditlevavi.com/exibit.asp?idit=1065&article=1107 זמן קיבוץ: חדר אוכל כמשל]- חדר האוכל של קיבוץ יפעת
* 2010 - [https://web.archive.org/web/20151114102148/http://iditlevavi.com/exibit.asp?idit=1065&article=1220 מוזות בעמק] - מוזיאון העמק בקיבוץ יפעת
* 2013 - [http://www.shimur.org/viewEventWeb1.aspx?eventID=439&websiteID=196 תחנה בזמן] - אתר רכבת העמק בכפר יהושע
* 2014 - [http://www.shimur.org/viewEventWeb1.aspx?eventID=751&websiteID=196 חי צומח דומם] - אתר רכבת העמק בכפר יהושע 
* 2015 - אדםה - מוזיאון העמק בקיבוץ יפעת

== גלריה ==

== קישורים חיצוניים ==

* סיוון שדמון, [https://web.archive.org/web/20130111151524/http://www.kibbutz.org.il/itonut/2009/dafyarok/090527_hadar_ochel.htm חדר אוכל עכשיו] מתוך: הזמן הירוק, 2009
* אורי הייטנר, [http://www.shavim.org.il/articles/yomyom/090607_haitner.htm לא נעים לראות חדר אוכל סגור], מתוך: [http://www.shavim.org.il/cgi-webaxy/item?index שווים, קיבוץ קיבוץ], 2009
* גילה אולייר, [https://web.archive.org/web/20160303171041/http://www.kibbutz.org.il/sipurim/sipur/gila_olier_nadneda.htm נדנדה], מתוך: סיפורי קיבוצים ב[https://web.archive.org/web/20150519003404/http://www.kibbutz.org.il/cgi-webaxy/item?home אתר הקיבוצים], 2010

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמניות ישראליות
קטגוריה:כפר המכבי: אישים
קטגוריה:רם און (מושב): אישים
קטגוריה:בוגרות אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:בוגרי אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
עומאר אל-קטאן

עומאר אל-קטאן (מערבית: عمر القطان; נולד ב-4 במאי 1964) הוא פילנתרופ ואיש קולנוע ממוצא פלסטיני, המתגורר בבריטניה.

== אודות ==
אל-קטאן נולד בביירות, למשפחה ממוצא פלסטיני. אביו, עבד אל-מוחסן אל-קטאן, נולד ביפו, ובעקבות מלחמת העצמאות ברח לביירות, ולאחר מכן עבר לכווית, שם עבד כמורה, ולאחר מכן נכנס לעסקי הבניה, שם עשה הון רב. אמו, לילה, נולדה בטולכרם, ופגשה את עבד בכווית, שם התחתנו. משפחתו עברה לביירות בשנת 1964, אולם עם פרוץ מלחמת האזרחים בלבנון ב-1975 נשלח עומאר לאנגליה. לאחר שסיים את לימודיו ב-1982, נסע לקהיר שם למד ערבית, ספרות איסלמית והיסטוריה במשך מספר חודשים. לאחר מכן המשיך ללימודי תואר בספרות אנגלית באוניברסיטת אוקספורד באנגליה, וללימודי קולנוע ב-Institut National Supérieur des Arts du Spectacles שבבריסל.

סרטו הראשון Dreams & Silence עסק באסלאם הפוליטי, וזכה בשנת 1991 בפרס לסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר בתחרות בפסטיבל אידפא באמסטרדם. 

בשנת 1994 הפיק את סרטו של מישל ח'לייפי, "אגדת שלושת היהלומים", אשר זכה להצלחה רבה. בשנים 2000–2001 שימש אחד הבמאים של הסדרה הדוקומנטרית Muhammad: Legacy of a Prophet, אשר עסקה בחיו של הנביא מוחמד, ושודרה ברשת PBS.

בשנת 2008 ייסד את "The Mosaic Rooms" בלונדון, המשמש כחלל תצוגה לתרבות ואמנות ערבית. משנת 2013 הוא משמש כיושב ראש פסטיבל שובאכ לתרבות ערבית בת-זמננו בלונדון. הוא משמש כיושב ראש מוזיאון פלסטין שנבנה בביר זית.

הוא משמש כדירקטור בחברה המשפחתית, Al-Hani Construction and Trading Company שבסיסה בכווית.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.qattanfoundation.org/en/members/omar-al-qattan פרופיל], באתר קרן אל-קטאן
* 

קטגוריה:במאי קולנוע פלסטינים
קטגוריה:אנשי עסקים בריטים
קטגוריה:אנשי עסקים פלסטינים
קטגוריה:דירקטורים בריטים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1964
צב ביצות אירופי

צב ביצות אירופי (שם מדעי: Emys orbicularis) הוא מין של צב ביצות, שבעבר חי גם בארץ ישראל.

תפוצת הצב היא בדרום ומרכז אירופה, מזרח אסיה וצפון אפריקה. בתקופות קדומות יותר היה הצב נפוץ בשטח נרחב יותר, כמו צפונית לשוודיה. צבי הביצות, כשמם, מעדיפים לחיות באזורי הביצות כשהם מוקפים שטח גדול טבעי ומיוער, אך הם יכולים להימצא גם באזורים אחרים בהם יש מזון רב.

גודלו של צב הביצות האירופאי הוא בינוני, ואורכו נע בין 12 ל-38 סנטימטרים. צבע השריון שלו הוא חום-ירקרק מנוקד בצהוב.

== תמונות ==
<gallery perrow="7" widths="150" heights="150">
תמונה:Emys orbicularis, Zoo de Vincennes 03.JPG
תמונה:Emys orbicularis A Cupulatta 03.JPG
תמונה:Emys orbicularis Genève 24102014 1.jpg
תמונה:Wasserschildkröte.JPG
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:צבים ביצתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: בעלי חיים שנכחדו
קטגוריה:צרפת: זוחלים
קטגוריה:פורטוגל: זוחלים
קטגוריה:אוסטריה: זוחלים
קטגוריה:קרואטיה: זוחלים
קטגוריה:בעלי חיים בביצות באירופה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
The Cowsills

The Cowsills היא להקת פופ – רוק משפחתית אמריקנית אשר פועלת מ-1965 ובסיסה בניופורט, רוד איילנד. הלהקה זכתה להצלחה רבה החל ממחצית שנות ה-60 ועד ראשית שנות ה-70 והיוותה השראה לתוכנית הטלוויזיה הפופולרית משפחת פרטרידג'.

==קורות הלהקה==
הצלחתה הגדולה של הלהקה באה ב-1967 עם הוצאתו לאור של הסינגל "The Rain, The Park & Other Things" אשר מוכר גם בשמו העממי "The Flower Girl". הסינגל הגיע למקום השני בבילבורד הוט 100. הסינגל נכלל באלבום שנשא את שם הלהקה, והצלחתו הובילה להצלחת האלבום אשר דורג במקום ה-31 במצעד האמריקני והפך לאלבום זהב. חברי הלהקה זומנו להופיע בתוכניות טלוויזיה פופולריות בארצות הברית כגון: המופע של אד סאליבן, ו-The Tonight Show.
הלהקה המשיכה להוציא מספר רב של אלבומים וסינגלים עד לפירוקה ב-1972 עת פנו חלק מחבריה לקריירה עצמאית. לאורך השנים חזרו חברי הלהקה לעבוד ולהופיע ביחד.

==חברי הלהקה==
===פעילים===
* בוב קאוסיל (נולד ב- 1949) סולן וגיטריסט.
* פול קאוסיל (נולד ב- 1951) קלידן.
* סוזן קאוסיל (נולדה ב-1959) שירה.

===אינם פעילים בהרכב===
* ג'ון קאוסיל (נולד ב-1956) מתופף.

====הלכו לעולמם====
* בארי קאוסיל (1954 – 2005) גיטריסט הלהקה ומתופף. נהרג במהלך הוריקן קתרינה.
* ביל קאוסיל (1948 – 2006) סולן הלהקה וגיטריסט. נפטר ממחלת ריאות חסימתית כרונית ותסמונת קושינג.
* ברברה קאוסיל (1928 – 1985) אם המשפחה (קולות), נפטרה ממחלת ריאות חסימתית כרונית.
* ריצ'רד קאוסיל (1949 – 2014) קולות, נפטר מסרטן הריאה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.yosmusic.com/the-rain-the-park-other-things/#comment-17122 The Cowsills, "The Rain, The Park & Other Things", 1967, 2004], באתר חרסונסקי מיוסיק

קטגוריה:להקות אמריקאיות
קטגוריה:משפחות במוזיקה
נבחרת סקוטלנד בכדורגל עד גיל 21

נבחרת סקוטלנד בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל הצעירה של סקוטלנד, המייצגת אותה בתחרויות בינלאומיות לנבחרות צעירות, ומנוהלת על ידי ההתאחדות הכדורגל הסקוטית.

==היסטוריה==
סקוטלנד עד גיל 23 שיחקה משחקים בינלאומיים, בעיקר משחקי ידידות נגד אנגליה וויילס, משנת 1955 עד שנת 1975. הנבחרת הסקוטית נכנסה לראשונה לתחרות אופ"א לנבחרות לאומיות עד גיל 23 ב-1975-1976. הנבחרת הגיעה לרבע הגמר שבו הודחה בפנדלים על ידי הולנד. סקוטלנד עד גיל 21 החליפה את סקוטלנד עד גיל 23 כאשר אופ"א הפחיתה את מגבלת הגיל.

נבחרת סקוטלנד עד גיל 21 הגיעה לחצי גמר של אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 שלוש פעמים ב-1982, 1992 ו-1996, והגיעה לרבע הגמר שלוש פעמים ב-1980, 1984 ו- 1988 (ב-1976 הנבחרת הייתה עד גיל 23).

== כל אליפויות אירופה לנבחרות צעירות ==

{| class=wikitable style="text-align: center;"
|-
!שנה
!שלב
!משחקים
!ניצחון
!תיקו
!הפסד
!שערי זכות
!שערי חובה
|-
| 1976|| רבע גמר (עד גיל 23) ||6||5||0||1||13||4
|-
| 1978|| לא העפילה ||4||2||1||1||5||4
|-
| 1980|| רבע גמר ||7||3||3||1||14||7
|-bgcolor="#cc9966"
| 1982|| חצי גמר ||8||3||3||2||9||6
|-
| 1984|| רבע גמר ||8||5||2||1||14||10
|-
| 1986|| לא העפילה ||4||1||1||2||1||4
|-
| 1988|| רבע גמר ||6||3||1||2||7||4
|-
| 1990|| לא העפילה ||6||1||1||4||7||13
|-bgcolor="#cc9966"
| 1992|| חצי גמר ||10||6||2||2||18||10
|-
| 1994|| לא העפילה ||8||2||2||4||8||11
|-bgcolor="#cc9966"
| 1996|| מקום רביעי ||12||8||0||4||21||10
|-
| 1998||לא העפילה ||10||2||1||7||10||20
|-
| 2000|| לא העפילה ||10||2||4||4||18||12
|-
| 2002|| לא העפילה ||6||2||2||2||6||6
|-
| 2004|| לא העפילה ||8||5||1||2||11||8
|-
| 2006|| לא העפילה ||10||1||3||6||6||17
|-
| 2007|| לא העפילה ||2||0||0||2||1||4
|-
| 2009|| לא העפילה ||8||5||1||2||17||6 
|-
| 2011|| לא העפילה ||10||5||2||3||18||11
|-
| 2013|| לא העפילה ||8||3||4||1||16||9
|-
| 2015|| לא העפילה ||8||3||2||3||12||15
|-
| 2017|| לא העפילה ||10||2||2||6||8||17
|-
| 2019|| לא העפילה ||10||4||2||4||13||13
|-
| 2021|| לא העפילה ||10||5||3||2||16||5
|-
| 2023|| לא העפילה ||8||1||4||3||6||10
|-
|}
*<small>משחקים שהוכרעו בפנדלים.</small>
*<small>הנתונים על המשחקים בשנים שסקוטלנד לא העפילה הם משלב המוקדמות.</small>
*<small>צבע רקע ברונזה מציין סיום במקום שלישי או רביעי (בכמה תחרויות לא היה משחק על המקום השלישי).</small>


==הערות שוליים==

קטגוריה:סקוטלנד: כדורגל
סקוטלנד
פרופריוספציה

חיישני פרופריוספציה.
פּרוֹפּריוֹספציה (מקורה מהמילה הלטינית proprius - שייך לי) או חוש המצב היא תחושה עמוקה של הגוף, חישה עצמית של הגפיים ביחס לאיברי גוף אחרים ולמרחב, היכולת לחוש תנועה והתפיסה של תבנית הגוף ומיקומו, וכל אלה ללא שימוש בראיה. חוש זה שייך למערכת הסומטוסנסורית.

== לידת המושג בראייה היסטורית ==
את המושג פרופריוספציה טבע צ'ארלס סקוט שרינגטון, נוירופיזיולוג אנגלי, בעבודה שפרסם ב-1906. כמו כן, טבע את המונחים "אינטרוספציה" ו"אקסטרוספציה". אינטרוספציה היא קבלת האינפורמציה מהאיברים הפנימיים, בעוד אקסטרוספציה מתייחסת לקבלת אינפורמציה מאנרגיות חיצוניות לגוף בעזרת איברים שיכולים לספק מידע זה (לדוגמה: עיניים, אוזניים). החיישנים של המערכת הפרופריוצפטיבית נמצאים בשרירים, הגידים ובמפרקים (ראה בהמשך).

== הקולטנים ==
ביונקים, שני סוגים של קולטנים לתחושת המצב קשורים למערכת שרירי השלד<ref></ref>:

* הגופיף הכישורי (muscle spindle) - איבר חישה הנמצא בתוך השרירים המשורטטים, ומחובר כמוהם לגידים, ורגיש למתיחה של השריר. סיב העצב היוצא ממנו עולה לחוט השידרה, מוסר סינפסות בגובה בו הוא נכנס ומהווה חלק מקשת החזר המתיחה, אבל ממשיך ועולה עד המדולה במסלול יחד עם תחושת המגע, ומעביר מידע פרופריוצפטיבי מודע. 
* האברון הגידי על שם גולג'י - קולטן נוסף הנמצא בגידים של השרירים ורגיש למידת הכוח המתפתח בשריר. העצב היוצא ממנו הוא חלק מהחזר המתיחה ההפוך, אבל גם הוא ממשיך ועולה עד למדולה, ומעביר מידע פרופריוצפטיבי לקליפת המוח. 

* קולטנים מכניים נוספים מצויים במפרקים, בעיקר ברקמת החיבור המקיפה אותם וברצועות של המפרקים. האקסונים רגישים למידע מכני על תנועות במפרק - הזווית, הכיוון והמהירות של השינוי. רוב הקולטנים האלה עוברים אדפטציה מהירה, כלומר, הם יעבירו מידע בזמן תנועה, אבל יחדלו מירי בזמן מנוחה.

== דרך פעולת המערכת הפרופריוצפטיבית==
בעזרת רכיבי המערכת הפרופריוצפטיבית מתקבל מידע אודות המיקום המדויק של איברי הגוף השונים במרחב, מידע אודות רמת מתח השרירים השונים ומידע אודות השינויים המתרחשים בשרירים, רצועות וגידים באמצעות מתח השריר. זוהי האינפורמציה הפרופריוצפטיבית- אינפורמציה לגבי תחושת מנח ומצב. האינטגרציה המורכבת של תחושת המצב ותדמית הגוף מתאפשרת בעזרת שילוב מספר מערכות בגוף: הפרופריוצפטורים, המערכת הווסטיבולרית (מערכת שרגישה לתנועה קווית וסיבובית), ומערכת הראייה. הסרה של מקור מידע אחד יכול להיות מפוצה על ידי המקורות האחרים. למשל, אין פגיעה ממשית ביכולת תחושת המצב של הגפה אחרי החלפת מפרק. לעומת זאת, במצב שבו יש פגיעה ממושכת בסיבי העצב המוליכים את תחושת המצב מהגפיים התחתונות כמו בסוכרת או בסיפיליס שלישוני (Tabes Dorsalis), ניתן לפצות על העדר תחושת המצב בעזרת הראיה, אבל לאורך זמן מתפתחת פגיעה במפרקי הברכיים בשל חוסר יכולת המערכת המוטורית לווסת בעדינות את הנחת הרגל בהליכה <ref></ref>. במצבים כאלה תהיה הפרעה בשיווי המשקל כאשר העיניים עצומות (ראה מבחן רומברג). 

== הבחנה בין שני סוגי פרופריוספציה ==
בבני אדם נוטים להפריד בין פרופריוספציה מודעת (הכרתית) לבין פרופריוספציה לא מודעת (תת הכרתית).
* פרופריוספציה מודעת: הגירויים המודעים מתווכים על ידי המסלול שעובר בין העמודות האחוריות לעבר המוח הגדול - Posterior column–medial lemniscus pathway 
* פרופריוספציה בלתי מודעת: הגירויים הבלתי מודעים מתווכים דרך Dorsal spinocerebellar tract עד למוח הקטן.

==ראו גם==
*קינסטזיה

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מערכת העצבים
אור המזרח

ממוזער
אור המזרח היה רבעון שיצא לאור על ידי הסתדרות המזרחי בארצות הברית ובהמשך שנות פעילותו בשיתוף עם המחלקה לחינוך ולתרבות תורניים בגולה בהסתדרות הציונית העולמית. לפי הגדרת מוציאי כתב העת בשער גליונותיו, הוא .

הקובץ כלל מאמרי הלכה ופרשנות לתלמוד, לצד מסות השקפתיות. בסוף כל גיליון נדפס מדור אקטואליה "בעולם היהדות", בעיקר על הנעשה בתנועת המזרחי, אך גם ידיעות כלליות מחיי יהדות ארצות הברית והספדים על אישים שנפטרו. ומדור סקירת ספרים "בשדה ספר".

גליונות אור המזרח ראו אור בניו יורק במשך למעלה מחמישים שנה, בין השנים ה'תשי"ד, 1954 - ה'תשס"ו, 2006.

==היסטוריה==
ההחלטה על הקמת כתב העת, שיעסוק בדברי תורה ובענייני השעה העומדים על סדר יומו של המזרחי, התקבלה בוועידה ה-33 של הסתדרות המזרחי באמריקה, לרגל מלאת ארבעים שנה לקיומה של התנועה בארצות הברית. הזרוע הספציפית שהופקדה על מימוש הרעיון היה "הוועד לחיזוק התורה והיהדות באמריקה" שבאותה עת מלאו חמש עשרה שנה לפעילותו.

במאמר הפתיחה כתבו העורכים, כי דווקא לאחר הקמת מדינת ישראל הם רואים לנכון לפתוח במסע תעמולה לחיזוק רעיונות חיבת ציון, כי עם הקמת המדינה וכינון המוסדות הפוליטיים, נשכח האידיאל הרוחני כמרכז רעיון יישוב הארץ.

==עורכי כתב העת==
בראש מערכת כתב העת עמד עם הקמתו, הרב יעקב לוינסון. ובין חברי המערכת נמנו: הרב ניסן טלושקין, הרב אהרן דוד בוראק, הרב יחיאל מיכל חרל"פ והרב יצחק סטולמן.

בין הכותבים הקבועים בכתב העת, נמצאו פוסקים וחוקרים חשובים מכל שכבות יהדות ארצות הברית ואף מישראל. שמות בולטים: הרב יעקב מסקין, הרב משולם ראטה, הרב משה צבי נריה, הרב שלמה גורן, הרב אליעזר יהודה וולדנברג, הרב שמעון פדרבוש, הרב יהודה גרשוני, הרב יצחק בונין והרב ש"י זוין. ישעיהו וולפסברג-אביעד, ש.ז. שרגאי

===עורכים ראשיים===
* הרב יעקב לוינסון
* הרב אהרן פטשניק
* הרב ישראל ש. אלפנביין (התפטר עקב מחלה בניסן ה'תשכ"ד)
* הרב חיים קרלינסקי (החל מניסן ה'תשכ"ה)
* הרב ישראל שציפּאנסקי
* אלחנן אדלר ונתנאל הלפגוט (תשס"ג-תשס"ו)

==קישורים חיצוניים==
* [http://merhav.nli.org.il/primo-explore/search?query=lsr12,exact,%D7%90%D7%95%D7%A8%20%D7%94%D7%9E%D7%96%D7%A8%D7%97&vid=NLI_Rambi&lang=iw_IL רשימת מאמרים שהתפרסמו ב"אור המזרח"], באתר רמב"י
* [http://www.rambish.org.il/results.asp?SearchFunction=find&SearchCode=F2_WSR&SearchRequest=120 מאמרי 'אור המזרח'] באתר רמבי"ש
* 
* 
* 

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת תורניים
טווס קונגו

טווס קונגו (שם מדעי: Afropavo congensis) הוא מין יחיד בסוגו ממשפחת הפסיוניים, המזכיר את הטווסים האסייתים. הוא חי ביערות גשם באפריקה באזור יערות קונגו, שם התגלה והוגדר כמין רק ב-1936.

== מאפיינים ==
טווס זה הוא עוף גדול שאורכו 64-70 ס"מ. הוא מזכיר את הטווס הכחול והירוק בצבעיו הכחולים וירוקים וגם הסגולים, אף שהם בולטים פחות מהטווס הכחול וזנבו אינו מרהיב כמו של הכחול. עור צווארו אדום, זנבו שחור עם נוצות כחולות והכתר מעוטר בנוצות לבנות. הנקבה קטנות יותר: אורכן 60-63 ס"מ ונוצותיהן בצבעי חום-ערמוני עם בטן שחורה, גבן ירוק כשפניהן בהירות ובעלות כתר קטן. בניגוד לטווס הכחול, טווס זה הוא מין מונוגמי הנקשר לנקבה אחת אליה הוא קורא בקריאות צורמניות נמוכות.

כמו רוב הפסיוניים, טווס קונגו אוכל כל הניזון הן מהחי והן מהצומח כמו גרגירים, זרעים, פירות, חרקים ולטאות קטנות. הוא מתעופף כאשר הוא נתקל בסכנה ונוחת על ענפים נמוכים. מין זה נחבא ומסתתר על כן קשה להיתקל בו. כתוצאה מציד ומכריתת היערות בהם הוא חי הטווס נפגע ומצב שימורו הנוכחי הוא פגיע. נכון לשנת 2013 נותרו 2,500 עד 9,000 עופות בוגרים בטבע.

==קישורים חיצוניים==

זכר בגן חיות

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טווסים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:עופות יערות הגשם האפריקאים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:ניגריה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1936
דוג בלוג

דוג בלוג (מאנגלית: Dog with a Blog, בתרגום חופשי: כלב עם בלוג) היא סדרת קומדיית מצבים אמריקאית המככבים בה ג'י הנליוס, בלייק מייקל, פרנצ'סקה קפלדי, רייגן ברנס ובת' ליטלפורד. הסדרה שודרה לראשונה ב-12 באוקטובר 2012. בישראל הסדרה שודרה לראשונה ב-18 בפברואר 2013.

ב-4 בפברואר 2013 הסדרה חודשה לעונה שנייה. העונה עלתה בארצות הברית ב-20 בספטמבר 2013 ובישראל ב-19 במרץ 2014. שנה אחר כך, ב-4 בפברואר 2014 חודשה הסדרה לעונה שלישית ואחרונה. העונה עלתה בארצות הברית ב-26 בספטמבר 2014 ובישראל ב-28 במאי 2015. הסדרה הסתיימה בארצות הברית ב-25 בספטמבר 2015 ובישראל ב-5 בנובמבר 2015, כאשר בסדרה 3 עונות ו-69 פרקים.

==עלילה==
האחים החורגים טיילר ואייברי לא מסתדרים ביניהם לכן אביהם החליט לאמץ כלב בתקווה שיעזור להם להתקרב. אך לכלב החדש, סטן, יש סוד גדול שאסור להם לגלות: הוא יכול לדבר. ויש עוד סוד שאפילו טיילר ואייברי לא יודעים: לסטן יש אפילו בלוג משלו, ובו הוא מספר על חוויותיו במשפחה החדשה מנקודת מבטו הכלבלבית.

==דמויות ראשיות==
*סטן - כלב עם חוכמת רחוב, לב רחב ושני סודות גדולים: הוא מסוגל לדבר וכותב בלוג.
*אייברי (ג'י הנליוס) - אייברי היא האדם שסטן מחבב יותר מכולם. היא משקיעה המון בלימודיה ואוהבת לנהוג לפי הכללים - אך יודעת גם מתי צריך לשבור אותם.
*טיילר (בלייק מייקל) - טיילר הוא ההפך הגמור של אייברי: הוא תמיד מנסה למצוא שיטות מתוחכמות לחסוך מעצמו עבודה קשה. חושב שהוא נראה טוב ומשווייץ בכך.
*קלואי (פרנצ'סקה קפלדי) - קלואי היא הבת הצעירה במשפחה. היא אוהבת בעלי חיים, עקשנית ותמיד נחושה לשלוט בעניינים.
*בנט (רייגן ברנס) - בנט הוא פסיכולוג ילדים שחושב תמיד שהוא יודע הכי טוב כיצד לטפל בכל דבר. הוא חושב על רעיונות לא שגרתיים כדי לקרב בין בני המשפחה.
*אלן (בת' ליטלפורד) - אלן אוהבת להיות מעורבת בחיים של ילדיה, גם כשזה מביך אותה - או את אחד מהילדים. עם זאת, הלב שלה תמיד נמצא במקום הנכון.

==שידור==
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! scope="col" style="padding:0 9px;" rowspan="2" colspan="2"| עונה
! scope="col" style="padding:0 9px;" rowspan="2"| מספר פרקים
! scope="col" style="padding:0 90px;" colspan="2"| תקופת שידור מקורית
! scope="col" style="padding:0 90px;" colspan="2"| תקופת שידור בישראל
|-
! scope="col" | שידור ראשון
! scope="col" | שידור אחרון
! scope="col" | שידור ראשון
! scope="col" | שידור אחרון
|-
| scope="row" style="background:#FFAFAF; color:#100;"|
|1
|22
|12 באוקטובר 2012
|25 באוגוסט 2013
|18 בפברואר 2013
|
|-
| scope="row" style="background:#98FB98; color:#100;"|
|2
|24
|20 בספטמבר 2013
|12 בספטמבר 2014
|19 במרץ 2014
|
|-
| scope="row" style="background:#F5DEB3; color:#100;"|
|3
|23
|26 בספטמבר 2014
|25 בספטמבר 2015
|28 במאי 2015
|5 בנובמבר 2015
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:ערוץ דיסני: תוכניות וסדרות
אולם הקונצרטים של סטוקהולם

אולם הקונצרטים של סטוקהולם (בשוודית: Konserthuset Stockholm) הוא הבניין המרכזי למופעי מוזיקה בסטוקהולם, שוודיה.

המבנה עוצב על ידי האדריכל איוואר טנגבום , שתוכניתו נבחרה לאחר תחרות, והוא נחנך ב-1926. הצייר היהודי-שוודי איסאק גרינוולד הופקד על עבודות העיטור הנרחבות באולם המשני שאף נקרא על שמו – Grünewaldsalen.

הבניין הוא ביתה של התזמורת הפילהרמונית המלכותית של סטוקהולם. באולמו הראשי מתקיימים טקסי הענקת פרסי נובל (למעט פרס נובל לשלום) ופרס פולר למוזיקה.

==קישורים חיצוניים==

* 

"אולם גרינוולד" בבית הקונצרטים בסטוקהולם

קטגוריה:סטוקהולם: מבנים
קטגוריה:מוזיקה שוודית
קטגוריה:שוודיה: אולמות קונצרטים
מוריה (כתב עת)

מוריה הוא כתב עת תורני היוצא לאור בירושלים משנת ה'תשכ"ט (1969), בתחילה כיוזמה עצמאית ומשנות ה-70 במסגרת מכון ירושלים.

כתב העת יצא בתחילה במתכונת של ירחון ומאוחר יותר כדו-ירחון, וקהל הכותבים בו מזוהה בדרך כלל עם היהדות החרדית הישראלית.

בכותרת הגליונות נכתב כי כתב-העת מוקדש ומשמש כ. כתב העת מפרסם דרך קבע מדור גנוזות בשם "זיכרון לראשונים" ובו חידושי תורה של ראשונים ואחרונים. "חידושי תורה" פרי עטם של ראשי ישיבות ודיינים, מדור הלכתי ומדור הגות ומחשבה. בסוף הגיליון מדור לסיקור ספרים, לקראת סוף המאה ה-20 החל המדור לסקר בעיקר ספרים בהוצאת מכון ירושלים.

מאמרים נבחרים מבין המאמרים שהתפרסמו בכתב-העת, הודפסו בסדרת "ספר המועדים". סדרת ספרי הזיכרון לגדולי ישראל, של מכון ירושלים, יוצאת אף היא תחת מותג כתב-העת "מוריה".

==מדורי עבר==
בשנים הראשונות לקיומו של כתב-העת התפרסם בו בקביעות מדור "בשולי הדף היומי" ובו חומר עזר ולקט פרשני על הסוגיות שנלמדו במקביל לזמן הדפסת הגליונות במסגרת הדף היומי. מדור נוסף שהתפרסם בעבר בכתב העת, סיקר את פעילות "התנועה להפצת תורה".

==מערכת כתב העת==
עורכו הראשי הראשון של "מוריה" היה הרב משה הרשלר. החליף אותו הרב יוסף בוקסבוים, ולאחר פטירתו עורך את כתב-העת בנו, הרב אריה בוקסבוים.

כחברי מערכת כתב-העת שימשו בשנותיו הראשונות, רבנים מהשורה הראשונה. חברי המערכת בעת הקמת "מוריה" היו הרבנים: בצלאל ז'ולטי, עובדיה יוסף, צבי מרקוביץ, משה שטרנבוך ואליעזר קוגל.

בעשור השני של המאה ה-21 חברי המערכת הם הרבנים: שמחה חסידה, אביגדור ברגר, אברהם יעקב גולדמינץ ושלמה בוקסבוים.

במשך שנות קיומו התפרסמו בגליונות כתב העת חידושי תורה מכל ראשי הישיבות הגדולות בישראל, ושל רבים מראשי הישיבות בחו"ל. פסקי הלכה של גדולי הפוסקים כמו: רבי שלמה זלמן אוירבך, רבי משה פיינשטיין, רבי יוסף שלום אלישיב, רבי שמואל הלוי ואזנר ורבים נוספים. ומחקריהם של חוקרים בתחום הספר העברי כמו: יעקב שמואל שפיגל, ואנשי אקדמיה נוספים כמו: יהודה לוי. מאמרו של פרופ' ישראל אומן על סוגיית מי שהיה נשוי שלוש נשים, בגרסתו העממית הלא-מתמטית, התפרסם אף הוא לראשונה על דפי "מוריה".

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20150601011706/http://www.machonyerushalayim.com/page_h.php?id=4 אודות מוריה], באתר מכון ירושלים
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: כתבי עת תורניים
קטגוריה:כתבי עת למחקר תורני
שכווי שחור

שכווי שחור או שֶׂכְוִי הָעֹגֶן (שם מדעי: Tetrao tetrix) הוא מין עוף קרקע מקבוצת השכווים שבמשפחת הפסיוניים. הוא קרוב רחוק של התרנגול, החוגלה ותרנגול ההודו. הוא חי בטבע בערבות עשב ושדות בור וכן ביערות הטייגה, בצפון אירופה ואסיה.
== מאפיינים ==
השכווי הוא עוף בינוני, ואורך הזכרים מגיע עד 53 ס"מ ולמשקל של 1,000-1,450 גרם. הנקבות קטנות יותר: אורכן כ-40 ס"מ ומשקלן 750-1,100 גרם. נוצות השכווי הזכר שחורות ברוב גופו כשגבותיו אדומות, המקור והזנב לבנים והכנפיים בצבע חום כהה. הזנב מכיל נוצות מזדקרות דמויות נבל שנפרשות במצגי חיזור. שירו של הזכר מזכיר מעט שירת יונה ומטרתו למשוך את הנקבות הקטנות והמוסוות לשטחי הלק שלו ולא של שכווים אחרים, אשר אם ייפגשו עלולים להילחם ולפצוע קשה אחד את השני, עקב דורבנות רגליהם החדים.
== גלריה ==
<gallery mode="packed">
קובץ:Flickr - Rainbirder - Black Grouse (Tetrao tetrix) Male.jpg
קובץ:Birkhahn.jpg
קובץ:Teeri.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:שכווים
קטגוריה:בעלי חיים בטייגה
קטגוריה:דנמרק: עופות
קטגוריה:רוסיה: עופות
קטגוריה:אוקראינה: עופות
קטגוריה:קירגיזסטן: עופות
קטגוריה:גרמניה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
סטודנטים תומכי ישראל

סטודנטים תומכי ישראל (באנגלית: Students Supporting Israel - SSI) היא רשת סטודנטיאלית פרו-ישראלית אשר תומכת במדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית בגבולות בני-הגנה. נכון ליוני 2015, לארגון ישנם 48 תאים ברחבי ארצות הברית, קנדה ואוסטריה הפועלים בתיאום. הארגון הוקם בשנת 2012 במדינת מינסוטה, ארצות הברית, וב-2016, משרדיו הראשיים שוכנים בעיר מיניאפוליס.

מייסדי הארגון הם אילן סינלניקוב, נאור ביטון וולריה צ'ייזין.

== מטרת הארגון ==
מטרתם של "סטודנטים תומכי ישראל" היא לשנות את השיח האנטי-ישראלי שאותו חווים לדעתם סטודנטים בקמפוסים על ידי הקניית האפשרות להשמיע עמדות בעד ישראל, כחלק מתנועה ארצית חזקה. אחד מיעדי התנועה הוא להראות לסטודנטים כי הם אינם לבד במאבקם נגד מה שהם רואים כדמונזיציה של ישראל בקמפוסים ברחבי העולם.

== הישגים ופרסי הוקרה ==
כחלק מהמאבק בתנועת החרם (BDS) נגד ישראל, הצליחו תאי הארגון להעביר באוניברסיטת מינסוטה, אוניברסיטת ג'ורג'יה, אוניברסיטת אינדיאנה ואוניברסיטת A&M בטקסס החלטות שקוראות להגברת שיתופי הפעולה בין אוניברסיטאות אמריקאיות לאוניברסיטאות ישראליות. החלטות אלו הן חלק מקמפיין נגדי ומתואם שמנהל SSI נגד ארגון SJP ותנועת ה-BDS שקוראים לחרם על ישראל.

ב-2015 הארגון זכה בפרס של קונסוליית ישראל בשיקגו לפעילות פרו-ישראלית יוצאת דופן. בשנת 2014, SSI זכה בפרס דוד בר-אילן של ארגון CAMERA ובפרס השנתי של ארגון ציוני אמריקה.

== אירוע שנוי במחלוקת במכללת אוגסבורג - מינסוטה ==
אגודת הסטודנטים במכללת אוגסבורג, מכללה לות'רנית פרטית במינסוטה, מנעה מתא של SSI להירשם כארגון סטודנטים רשמי בקמפוס. כחלק מתהליך הרישום נשאלו הסטודנטים שתומכים בישראל האם הם אינם מתביישים לתמוך בעמדה "מנוגדת לצדק".

הארגון יצא לקמפיין אינטרנטי שביקר את החלטת המכללה. לאחר מספר שבועות, הודיע סגן נשיא מכללת אוגסבורג בהודעה רשמית כי "החלטת אגודת הסטודנטים מבוטלת וסטודנטים תומכי ישראל (SSI) יוכרו באופן רשמי כתא סטודנטים בקמפוס".

== ראו גם ==
* הסברה ישראלית

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגונים ציוניים
קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:ארגוני סטודנטים בארצות הברית
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני: ארגונים
קטגוריה:הסברה ישראלית
ליליאן הלמן

ליליאן פלורנס הֶלְמַן (20 ביוני 1905, ניו אורלינס, לואיזיאנה, ארצות הברית – 30 ביוני 1984, טיזברי, מסצ'וסטס, ארצות הברית) הייתה מחזאית ותסריטאית יהודיה-אמריקאית, שנודעה בדעות שמאליות ובאקטיביזם פוליטי. היא הוכנסה לרשימה השחורה של הוליווד בשיאה של הפאניקה האמריקאית מקומוניזם בין השנים 1947 ו-1952. על אף שהמשיכה להעלות מחזות בתיאטראות ברודוויי בשנות ה-50, החרם מצד תעשיית הקולנוע האמריקאית פגע בה כלכלית באופן חד. הלמן זכתה לשבחים על הקרבת הקריירה בכך שסירבה להשיב על שאלות ועדת בית הנבחרים לפעילות אנטי-אמריקנית. היא הכחישה שהייתה חברה במפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית, אך רבים פקפקו בהכחשה, ובהם כתבת המלחמה מרתה גלהורן ומבקרת הספרות מרי מקארתי.

הלמן הייתה נשואה לארתור קובר, הומוריסטן, תסריטאי ויחצ"ן, בין השנים 1925 ל-1932. הלמן קיימה מערכת יחסים זוגית עם הסופר דשיל האמט משנת 1931 עד מותו בשנת 1961. הם לא נישאו מעולם, משום שהאמט היה נשוי.

ב-1966 כתבה את התסריט לסרט "רדיפה" בבימויו של ארתור פן.

המוניטין של הלמן ספג מכה קשה לאחר שמרי מקארתי תקפה את אמינותה, בתוכנית הטלוויזיה המופע של דיק קאווט בשנת 1980. הלמן תבעה את מקארתי בגין הוצאת דיבה. במהלך המשפט (שלא הסתיים בימי חייה של הלמן) עלה כי זכרונותיה של הלמן, שזכו להצלחה מסחרית, בספרים כגון Pentimento, אכן זרועים בטעויות, וכן שהחלק בספר Pentimento שנקרא Julia, אשר שימש בסיס לסרט באותו שם משנת 1977, הוא ככל הנראה המצאה על בסיס חייה של מיוריאל גארדינר, פסיכיאטרית אשר סייעה למאות לברוח מהנאצים באוסטריה, ולא אוטוביוגרפיה. גם מרתה גלהורן הצטרפה להתקפה על הלמן, והוכיחה שזכרונותיה של הלמן על אודות בעלה לשעבר של גלהורן, ארנסט המינגוויי ומלחמת האזרחים בספרד היו שגויים. אות הקין של תומכת-סטאליניזם שהותירה בה מקארתי נותר מוטבע על מורשתה של הלמן, שעדיין נתפסת כדמות שנויה במחלוקת בציבור בארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מחזאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:כותבי זיכרונות
קטגוריה:קומוניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:קומוניסטים אמריקאים
קטגוריה:חברות האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולספרות
קטגוריה:זוכי פרס הספר הלאומי האמריקאי
קטגוריה:יהודיות חברות האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:אישים המופיעים ברשימה השחורה של הוליווד
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1905
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1984
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1984
הדרום (כתב עת)

הדרום הוא קובץ תורני היוצא לאור בניו יורק מאז סוף שנות ה-50 של המאה ה-20 על ידי הסתדרות הרבנים דאמריקה.

לצד חידושי תורה ופסקי הלכה, מתפרסמים ב"הדרום" גם מחקרים בהיסטוריה של עם ישראל וביוגרפיות של רבנים ודמויות בעולם היהודי. בגיליון מ"ז של הדרום פרסם הגרי"ד סולובייצ'יק את חיבוריו המחשבתיים 'ובקשתם משם' ו'רעיונות על התפילה'.

בין הדמויות הבולטות שפרסמו חידושי תורה ומאמרי הלכה בגליונות "הדרום": הרב יחיאל יעקב וינברג, הרב יוסף אליהו הנקין, הרב אליהו חזן, הרב יהודה לייב לוין ממוסקבה, הרב אליהו כץ מברטיסלאבה, הרב ישראל זאב גוסטמן והרב אפרים גרינבלט. אישים בולטים שפרסמו את מחקריהם בכתב העת: מאיר הרשקוביץ, יצחק לוין ונפתלי בן מנחם.

==מערכת כתב העת==
העורך המייסד של כתב העת היה הרב חיים דוב שעוועל כשלצידו הרבנים: זלמן יוסף שארפמן, ישראל קלעוואן, ונחום לאם. לגיליון השמיני (גיליון ח-ט, ניסן תשי"ט) הצטרף כסגן עורך, הרב נחום אליעזר רבינוביץ', שגם פרסם שם מאמרים רבים. במהלך שנות ה-60 הצטרפו כסגני-עורך, גם הרבנים דוד שלמה שפירא ואהרן ליכטנשטיין.

לאחר פטירת הרב שעוועל, יצא גיליון אחד (גיליון נב, ניסן תשמ"ג) בעריכת הרב נחום אליעזר רבינוביץ. הגיליון שלאחריו (גיליון נג, ניסן תשמ"ד) נערך כבר בידי עורכו הנוכחי של כתב העת, הרב גדליה דוב שוורץ. בעשור הראשון של המאה ה-21, הפסיקו גליונות כתב העת מלהופיע באופן סדיר, והם מופיעים אחת לכמה שנים.

==לקריאה נוספת==
* אוסף מאמרים מתוך חוברות הדרום: לציון העשור הראשון, הסתדרות הרבנים דאמריקה, עורך: הרב חיים דוד שעוועל. סגן עורך: הרב נחום אליעזר ראבינאוויטש. ניו יורק: דפוס האחים שולזינגר, תשכ"ו

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 	
* 	
* [http://hebrewbooks.org/28537 הדרום גיליון ח'-ט'], ניו יורק, ניסן תשי"ט, באתר HebrewBooks	
* [http://hebrewbooks.org/28499 הדרום גיליון י'], ניו יורק, אלול תשי"ט, באתר HebrewBooks	
* [http://hebrewbooks.org/28500 הדרום גיליון י"א], ניו יורק, ניסן תש"ך, באתר HebrewBooks	
* [http://hebrewbooks.org/28501 הדרום גיליון י"ב], ניו יורק, אלול תש"ך, באתר HebrewBooks	
* [http://hebrewbooks.org/28502 הדרום גיליון י"ג], ניו יורק, ניסן תשכ"א, באתר HebrewBooks	
* [http://hebrewbooks.org/28503 הדרום גיליון י"ד], ניו יורק, אלול תשכ"א, באתר HebrewBooks	
* [http://hebrewbooks.org/28504 הדרום גיליון ט"ו], ניו יורק, ניסן תשכ"ב, באתר HebrewBooks	
* [http://hebrewbooks.org/28505 הדרום גיליון ט"ז], ניו יורק, תשכ"ב, באתר HebrewBooks	
* 
* 
* 	


==הערות שוליים==

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת תורניים
חיזוי פרמטרי

חיזוי פרמטרי - חיזוי שניתן באמצעות נוסחאות ולא ערכים סופיים קבועים. הנוסחאות משמשות להצבת ערכי פרמטרים או משתנים אלפא-נומריים ספציפיים בהתאם לתנאי היישום. עקב זאת, לחיזוי פרמטרי יש דרגת חופש, שמקנה לו גמישות, התאמה למגוון גדול של מצבים, אפשרויות הפצה במערכות, יכולת סימולציה ואופטימיזציה, והשגת דיוק גבוה יותר.

בפרדיגמה של חיזוי פרמטרי משתמשים ביחסים בין הרכיבים, כדי להפעיל ולהעביר מידע לצורך תכנון גאומטריות ומבנים מסובכים. מקורו של המושג "פרמטרי" הוא במתמטיקה (ראו: תיאור פרמטרי של עקום), שמתייחס לשימוש בפרמטרים מסוים או משתנים שניתנים לשינוי כדי להפעיל או לשנות את התוצאות הסופיות של משוואה או מערכת משוואות. תכנון פרמטרי מהווה חלק מתכנון אדריכלי. ההתחשבות בכוחות משתנים כגון מזג אוויר, תנאי הקמה, תרבות ושימוש, היוותה תמיד חלק מתהליך התכנון. 

== חיזוי וביג דטה ==
חיזוי של תופעות על סמך ביג דטה מחייב גישה פרמטרית, בגלל מגוון המצבים הגדול, ישויות שאינן ניתנות לייצוג דיגיטלי, וקצב אירועים גבוה מאוד שמקצר את זמן התגובה. ניצנים ראשונים של שימוש בחיזוי פרמטרי לשטף נתונים במגוון רחב של מצבים ובקצבים גבוהים, ניתן לראות במערכות AI מסוג מערכות מומחה שמכילות בסיסי חוקים. הקושי המיוחד בביג דטה הוא, שהנתונים הם לא מפוקחים, ולכן לא ניתן בשיטות המסורתיות לבצע את ההגדרות הנדרשות לעיל בצורה אנליטית עקבית וממצה כנדרש, ונדרש לבצע הקבצה באמצעות כריית נתונים מסוג ניתוח אשכולות (clustering). 

קטגוריה:תכנון בעזרת מחשב
חתול זהוב

חתול זהוב (שם מדעי: Catopuma) הוא סוג של שני חתולים קטנים החיים באסיה:
*חתול זהוב אסייתי (Catopuma temminckii).
*חתול זהוב בורנאי (Catopuma badia).

בדרך כלל, מתאפיינים שני מיני החתול הזהוב בצבע חום-אדמדם עם סימנים כהים בראשם. הם חיים בסביבות מיוערות בדרום מזרח אסיה, וחתול זהוב בורנאי אנדמי לאי בורנאו.

במקור הם נחשבו כשני תת-מינים של אותו בעל חיים, אך ממצאי ניתוח גנטי אישרו שמדובר במינים נפרדים. לפי ההערכה, התפצלו שני המינים ממין אחד לפני 4.9-5.3 מיליון שנה, זמן רב לפני שהופרד האי בורנאו מהאיים השכנים לו. בעל החיים הקרוב ביותר אליהם מאב קדמון משותף הוא חתול שיש, אשר התפצל לפני 9.4 מיליון שנים.

== ראו גם ==
*חתול זהוב בורנאי
*חתול זהוב אסייתי
*חתול שיש

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1858
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ניקולאי סברצוב
קטגוריה:חתולים קטנים
אלכס צ'וברביץ'

אלכס צ'וברביץ (נולד ב-23 ביולי 1986) הוא כדורסלן ישראלי המשחק בקבוצת הפועל נהריה [מליגת הלאומית השנייה ובנוסף שיחק בנבחרת ישראל בכדורסל.

==ביוגרפיה==
צ'וברביץ' נולד בברית המועצות ועלה לישראל בגיל 10. הוא שיחק כדורעף ובכיתה י"ב החליט לעבור הסבה ולהיות כדורסלן מקצועי. הוא החל להתאמן במחלקת הנוער של מכבי תל אביב ובנבחרת העתודה אך נופה לאחר מספר חודשים. הוא עבר מספר קבוצות, בהן קבוצת בת של ברק נתניה מליגה א', מכללה בארצות הברית, אליצור רמלה, הפועל גלבוע גליל, אליצור כוכב יאיר ואליצור יבנה. משם עבר לשחק בליגה השלישית בספרד, בקבוצת בת של פואנלברדה ולאחר מכן בקנט קלאביחו מהליגה השנייה שם שיחק מספר חודשים. ב-2011 חזר לישראל וחתם בעירוני רמת גן מהליגה הלאומית. בדצמבר 2011 חתם בברק נתניה. ושותף ב-11 משחקים במהלך עונת 2011/2012.

באוגוסט 2012 הצטרף לסגל מכבי חיפה וזכה עמה באליפות המדינה. בעונת 2014/2015 הפך לשחקן חמישייה בעקבות פרישתו של עידו קוז'יקרו. הוא קלע בעונה הסדירה 7.2 נקודות בממוצע למשחק ולקח בממוצע 5.8 ריבאונדים. ב-2013 זומן צוברביץ' לסגל נבחרת ישראל.

ביולי 2016, לאחר 4 עונות במכבי חיפה, חתם צ'וברביץ' בהפועל חולון. לקראת עונות 2017/2018, חתם צ'וברביץ' במכבי אשדוד באר טוביה.

ביולי 2018, חתם צ'וברביץ' בהפועל ירושלים. באוגוסט 2019 הצטרף למכבי ראשון לציון.

באוקטובר 2019 חתם במכבי אשדוד.

ביולי 2020 חתם לשנתיים במכבי חיפה. 

ב-11 ביולי 2021, חתם בעירוני נהריה.
ביולי 2023 חתם בהפועל עפולה, העולה החדשה לליגת העל.
צ'וברביץ' הוא חובב דיג והבעלים של חנות דיג בנתניה במשותף עם הכדורסלנים ניר נחייסי ואלירן גואטה. בספטמבר 2023 חתם לעונה בהפועל נהריה שם הוא משחק כיום .

==קישורים חיצוניים==

* [http://basket.co.il/player.asp?PlayerId=10493 אלכס צ'וברביץ'] באתר מנהלת הליגה
* [http://www.basketball-reference.com/euro/players/alex-chubrevich-1.html אלכס צ'וברביץ'] באתר basketball-reference.com
* [https://web.archive.org/web/20150601220307/http://www.fiba.com/pages/eng/fc/gamecent/p/leagueid/ISR/ot/1/pid/6054783/season/2015/tid/6010771/playerview.html אלכס צ'וברביץ'] באתר פיב"א
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורסלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורסלני הפועל גלבוע גליל
קטגוריה:כדורסלני אליצור מכבי נתניה
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלני אליצור יבנה
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורסלני עירוני נהריה
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים בספרד
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
דגדוגים

דגדוגים הוא שמם של ספר, תקליטור DVD וקלטת וידאו לילדים, שכתבה דתיה בן דור.

== הספר ==
הספר מאגד 14 שירי משחק, המיועדים למשחקי מגע ומשחקי אצבעות לפעוטות, לפעילות משותפת של מבוגר וילד. לכל שיר מתלווים הוראות משחק ואיור צבעוני. 

הספר מודפס במהדורת נייר ובמהדורת קרטון קשיח. 

השירים

הספר זכה בפרס "ספר הזהב", מטעם התאחדות הוצאות הספרים בישראל, בשנת 1996. 

בהוצאת מודן הוצאה לאור (1993)

== הקלטת ==

תקליטור DVD וקלטת וידאו ובו סרט בעל סיפור עלילה, המאגד בתוכו 19 שירי משחק, בהם גם שירים מהספר "דגדוגים". משך הסרט 47 דקות. קלטת הווידאו יצאה ב-1995, ואולם גרסת הDVD יצאה בשנת 2003. 

===עלילת הקלטת===
 
ספור העלילה מתרחש בעולמה הדמיוני של הילדה שני. דִיגִי, חברה הדמיוני, המתגורר מתחת למיטתה, משכיב אותה לישון ויורד אל מתחת למיטה, שם הוא חוגג לעצמו יום הולדת, במסיבת הפתעה לילית. אל המסיבה מגיעים, בזה אחר זה, גיבוריהם של שירי ילדים קלאסיים: השפן הקטן - מהשיר העממי "השפן הקטן", הסבתא של אפרים - מהשיר "ברווזיים" מאת לאה גולדברג, צילי וגילי - מהשיר "שתי בנות" מאת ח.נ. ביאליק, יונתן הקטן - מהשיר העממי "יונתן הקטן רץ בבוקר אל הגן" ולהקת ילדים. בתום המסיבה כל החבורה נשארת לישון בביתו של דיגי, מתחת למיטתה של שני.

===השירים===
כל השירים הם שירי משחק

===פרטים נוספים===
* תסריט, שירים ולחנים: דתיה בן דור, לחן שיר הדגדוגים: ו.א. מוצרט 

* בימוי: אריה בן ציון

* משתתפים: רמי ברוך, שושיק שני, ליאת אחירון, שרון אלימלך, גיא פרידמן, גיל ורנר וילדים

* עיבודים והפקה מוזיקלית: רמי בר דוד

* עיצוב תפאורה: בתיה סגל ומיכאל פיק
* עיצוב תלבושות: דני בר-שי
* הוצאה: מודן הוצאה לאור, ים הפקות (1995)

קטגוריה:קלטות ילדים ישראליות

==קישורים חיצוניים==
* 
* עידו ניסנצוויג, [https://web.archive.org/web/20140831112140/http://www.sugarbaby.co.il/Articles/tenbookshome עשרה ספרי ילדים מוצלחים ופחות מוכרים]
* [https://youtu.be/-G58B91RgrE דתיה בן דור כתבה, ו.א מוצרט הלחין: שיר הדגדוגים - DVD דגדוגים] מערוץ היוטיוב של דתיה
* אפרת מונשרי גור, [http://www.onlife.co.il/%D7%9E%D7%A9%D7%A4%D7%97%D7%94/%D7%AA%D7%99%D7%A0%D7%95%D7%A7%D7%95%D7%AA/24781/%D7%A1%D7%91%D7%AA%D7%90-%D7%91%D7%99%D7%A9%D7%9C%D7%94-%D7%93%D7%99%D7%99%D7%A1%D7%94 משחקי אצבעות: סבתא בישלה דייסה]

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:יצירות דתיה בן דור
קטגוריה:ספרי 1993
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
בית הודו המזרחית (אמסטרדם)

בית הודו המזרחית (בהולנדית: Oost-Indisch Huis) הוא מבנה במרכז אמסטרדם אשר שימש במהלך המאה ה-17 וה-18 את לשכת אמסטרדם של חברת הודו המזרחית ההולנדית, כיום הוא משמש את בית הספר לתקשורת של אוניברסיטת אמסטרדם.

==היסטוריה==
בשנת 1602 הוקמה חברת הודו המזרחית ההולנדית ושנה לאחר מכן החברה החלה לעשות שימוש בחלקים מבניין הנשקייה של אמסטרדם (Bushuis; 'בית מאגר'), אשר נבנה ב-1550 וששכן כ-200 מטרים דרומית לכיכר ניומארקט במורד תעלת הקלובנירסבורגוואל. שנתיים לאחר מכן עם ההתרחבות ההדרגתית של פעילות החברה, היא כבר השתמשה במבנה כולו בתור משרדי לשכת אמסטרדם של החברה. שטח המבנה לא היה מספיק וב-1606 הושלמה בנייתו של מבנה צמוד לבוסהויז, אשר כונה 'בית הודו המזרחית'. הבוסהויז (נשקייה) ההיסטורית הועברה לרחוב סינגל.

בית הודו המזרחית מכיוון צפון לאחר הוספת האגפים החדשים במהלך המאה ה-17.
החצר הפנימית כפי שהיא נראית כיום.
המבנה החדש היה למעשה אגף צמוד לבניין המקורי מכיוון מערב, בשנים 1633-34 הורחב האגף המערבי ובנוסף הוקם אגף צפוני שגבל ברחוב אודה-הוגסטראט. האגפים שנבנו בצמוד למבנה המקורי יצרו יחד חצר פנימית, אליה הייתה גם כניסה ישירות מהרחוב. הפסל והאדריכל הנדריק דה קייסר מיוחס למי שעיצב את המבנה החדש כמו גם את החצר הפנימית, שכן התפיסה העיצובית מאפיינת מבנים דומים שעיצב. בשנת 1658 וב-1661 נבנו תוספות נוספות לאגפי המבנה.

לאורך המאה ה-17 וה-18 שימש המתחם את משרדי החברה. במקום נערכו רוב פגישות של '17 הלורדים' (Heeren XVII), רוב העסקים של לשכת אמסטרדם התנהלו בו, צוותי אוניות גויסו בו והוא שימש למפגשי 20 הלורדים שניהלו את לשכת אמסטרדם. המבנה כלל גם משרד פקידות אדמיניסטרטיבי (schrijf klerkenkantoor) אשר עסק ברישום ותיוק חומר ארכיוני רב, הן מפגישות והן מתכתובות. חומרים ארכיונים אלו שימשו חוקרים לאורך השנים במחקר אודות חברת הודו המזרחית.

בשנת 1798 פורקה חברת הודו המזרחית והמבנה שימש את 'משרד הקולוניות' של הרפובליקה הבטאווית עד לנפילתה בשנת 1808.

בשנת 1898 נהרס הבוסהויז (אשר היווה למעשה את האגף המזרחי) ובמקומו נבנה אגף מזרחי חדש בסגנון נאו-גותי, בעיצובו של קורנליס פיטרס. בשנת 1979 המבנה כולו זכה לשיפוץ נרחב, כיום הוא נמצא בשימוש אוניברסיטת אמסטרדם כחלק מבית הספר לתקשורת של האוניברסיטה.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Remco Raben, [http://www.gahetna.nl/sites/default/files/afbeeldingen/toegangen/NL-HaNA_1.04.02_introduction-VOC.pdf Introduction to the archives of the Vereenigde Oostindische Compagnie], The Hauge, 1992.
* Margo Neale, [https://books.google.co.il/books?id=lyPa2H_NmVEC&pg=PT40&lpg=PT40&dq=INTRODUCTION+TO+THE+ARCHIVES+OF+THE+VERENIGDE+OOSTINDISCHE+COMPAGNIE&source=bl&ots=FZJfEpySa5&sig=Tky2j7s8-Y8gMEftbIdI-uZmMo8&hl=en&sa=X&ei=u05sVfuhA4ivsAHx14CACg&redir_esc=y#v=onepage&q=INTRODUCTION%20TO%20THE%20ARCHIVES%20OF%20THE%20VERENIGDE%20OOSTINDISCHE%20COMPAGNIE&f=false Strangers on the Shore], UNSW Press, 2008.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.amsterdamsights.com/attractions/oostindischhuis.html אודות המבנה] באתר 'Amsterdam Sights'.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמסטרדם: מבנים
קטגוריה:הולנד: אתרי מורשת לאומית
קטגוריה:תור הזהב בהולנד ובפלנדריה
קטגוריה:בנייני משרדים
קטגוריה:אוניברסיטת אמסטרדם
ניקולה יאנקוביץ'

ניקולה יאנקוביץ (בסרבית: Никола Јанковић; נולד ב-13 בפברואר 1994) הוא כדורסלן סרבי המשחק בקבוצת FMP בלגרד.

==ביוגרפיה==
יאנקוביץ' החל לשחק כדורסל במועדון נוער בעיר הולדתו וראניה. לאחר מכן עבר לקבוצות הנוער של ז'לזניק בלגרד והכוכב האדום בלגרד. ב-2012 עבר לשחק בספירו שרלרואה מליגת העל הבלגית וב-2013 עבר לפפניסטר הבלגית. בעונת 2013/2014 רשם ממוצע של 11.3 נקודות ו-5.6 ריבאונדים למשחק ובעונת 2014/2015 ממוצע של 16.1 נקודות (שמיני בליגה) ו-6.2 ריבאונדים למשחק. בספטמבר 2015 הצטרף לקבוצת מגה לקס הסרבית. באוגוסט 2016 עבר לקבוצת אולימפיה ליובליאנה, הוא זכה עמה בגביע הסלובני ונבחר ל-MVP של הליגה האדריאטית לאחר שהשיג ממוצע של 16.6 נקודות ו-7.3 ריבאונדים, והוביל את הליגה עם מדד יעילות של 19.24. ביולי 2017 עבר לסקריה מהליגה הטורקית. ביולי 2018 הצטרף לאסטודיאנטס מדריד מליגת העל הספרדית, ובדצמבר 2018 עבר לפרטיזן בלגרד.

משנת 2010 הוא חבר בנבחרות הלאומיות של סרביה. באליפות אירופה עד גיל 16 שהתקיימה ב-2010 רשם ממוצע של 14.4 נקודות (שישי בטורניר) ו-8.8 ריבאונדים (שני בטורניר) למשחק. באליפות העולם באותה שנה לנבחרות עד גיל 17 סיים עם נבחרת סרביה במקום החמישי. ב-2011 זכה עם נבחרת סרביה במקום השני באליפות אירופה עד גיל 18. הוא רשם באליפות ממוצע של 7.2 נקודות ו-6.6 ריבאונדים. באליפות אירופה עד גיל 18 שהתקיימה ב-2012 זכה עם הנבחרת במקום השלישי ונבחר לחמישיית הטורניר. הוא רשם באליפות ממוצע של 14 נקודות ו-8.2 ריבאונדים למשחק. ב-2013 זכה עם סרביה במקום השני באליפות העולם עד גיל 19. בחצי הגמר הוביל את הנבחרת לניצחון על אוסטרליה כשהוא קולע 20 נקודות ולוקח 16 ריבאונדים. סך הכל רשם בטורניר ממוצע של 11.2 נקודות ו-7.1 ריבאונדים למשחק. ב-2014 זכה עם סרביה במקום השלישי באליפות אירופה עד גיל 20 ונבחר לחמישיית הטורניר. הוא השיג בטורניר ממוצע של 15.5 נקודות (חמישי בטורניר) ו-9.4 ריבאונדים (שני בטורניר).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.fiba.com/pages/eng/fa/player/p/pid/78843/sid/10029/tid/96799/_/2014_U20_European_Championship_Men_DIVISION_A/index.html ניקולה יאנקוביץ'] באתר פיב"א

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים סרבים
קטגוריה:כדורסלני ספירו שרלרואה
קטגוריה:כדורסלני מגה לקס
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה ליובליאנה
קטגוריה:כדורסלני אסטודיאנטס מדריד
קטגוריה:כדורסלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1994
סליפ טריין ארנה

הסליפ טריין ארנה (באנגלית: Sleep Train Arena) הוא אולם ספורט רב תכליתי בסקרמנטו שבקליפורניה ששימש עד שנת 2016 כאולמה הביתי של קבוצת הסקרמנטו קינגס מליגת ה-NBA. בעבר אירח גם את הסקרמנטו מונארכס מה-WNBA וסקרמנטו אטאק מה-Arena Football League. האולם אירח בשנת 2009 את המכה האמריקאית הגדולה של WWE ה-6.

האולם מבפנים

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אולמות כדורסל בארצות הברית
קטגוריה:קליפורניה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:סקרמנטו: ספורט
אלעד סקר

אלעד סקר (נולד ב-15 בפברואר 1970) הוא מפקדה (במיל.) של יחידת החילוץ ערבה, מרצה לקבלת החלטות בתנאי אי ודאות וזוכה אות הנשיא למתנדב בשנת 2010. חבר מושב עין יהב בערבה.

==התנדבות ביחידת החילוץ ערבה==
אלעד סקר מתנדב ביחידת החילוץ ערבה מאז שנת 1993. במהלך תקופת התנדבותו ביחידה שימש כראש צוות, רכז הדרכה וראש תחום המבצעים היחידתי. מאז 2003 ועד לשנת 2017 שימש אלעד סקר מפקד יחידת החילוץ ערבה. יחידת החילוץ, אחת מעשר יחידות החילוץ הפועלות בישראל במסגרת התנדבות במשטרה, מופעלת אך ורק על ידי מתנדבים. היחידה עוסקת באיתור, חילוץ והצלת חיים של מאות אזרחים מדי שנה. יחידת החילוץ ערבה היא אחת מיחידות החילוץ הפעילות ביותר בישראל, שכן אזור הערבה מאופיין בתנאי שטח ומזג אוויר קשים. היחידה עוסקת בחילוץ משיטפונות בנחלים, איתור נעדרים במדבר וחילוץ פצועים מהשטח.

בשנת 2006 גייס אלעד את המתנדבים מכל יחידות החילוץ בישראל לשמש תצפיתנים קדמיים במלחמת לבנון השנייה. מאז שנת 2008 מוביל ומפקד על קורס מפקדי יחידות החילוץ הארצי, המכשיר את כל מפקדי יחידות החילוץ הפועלות בישראל.

==הובלת משלחות סיוע לחו"ל==
מאז שנת 2009 מוביל אלעד סקר משלחות סיוע לאזורי אסון ברחבי העולם, במסגרת תפקידו כראש צוות חו"ל בעמותת החילוץ F.I.R.S.T. בין השאר, פיקד סקר על משלחת סיוע לפיליפינים לאחר סופת הטייפון ב-2009, משלחת סיוע ליפן לאחר הצונאמי ב-2011 וכן משלחת סיוע בינלאומית לדרום סודאן. כמו כן, שימש סקר כמפקד לוגיסטי של משלחת הסיוע הישראלית שנשלחה לנפאל לאחר רעידות האדמה ב-2015.

בנוסף, לוקח סקר חלק במגוון שיתופי פעולה בינלאומיים בין יחידות חילוץ; אירוח שומרי יערות מקניה שאורגן בסיוע משרד החוץ, יחידת כלבנים מגרמניה, יחידת חילוץ מצרפת ועוד. כמו גם שיתופי פעולה הומניטריים עם ירדן וטורקיה. במילואים משרת סקר ביחידת אית"ן.

==אות הנשיא למתנדב==
בשנת 2010 זכה אלעד סקר באות הנשיא למתנדב, שהוענק לו על ידי נשיא המדינה דאז, שמעון פרס. לדברי חברי הוועדה המסייעת בבחירת הזוכים, זכה סקר באות "על שנים של התמדה, נחישות ומקצועיות בהצלת חיי אדם ופינוי נפגעים בתנאי שטח קשים ותוך הקרבה וסיכון עצמי".

== פרסים נוספים ליחידת החילוץ ==
תנועת אומ"ץ, בשיתוף ההסתדרות הרפואית בישראל (הר"י) וצרכני בריאות ישראל (צ.ב.י), העניקה במרץ 2016 את אות אומ"ץ ליחידת החילוץ ערבה, בפיקודו של אלעד סקר. למרות העובדה, שיחידת החילוץ אינה שייכת למערך גורמי הרפואה, החליטה הוועדה הציבורית, בראשות השופטת בדימוס ד"ר עדנה קפלן-הגלר, להעניק באופן יוצא דופן את האות ליחידה בשל ההשפעה הרבה של פעולתה על היכולת להציל מטיילים ממוות וצמצום חומרת הפציעות של מחולצים.

בשנת 2018 זכתה היחידה בצל"ש מפכ"ל המשטרה.

==קישורים חיצוניים==

* ריאיון עם בן כספית, [http://103fm.maariv.co.il/programs/Media.aspx?ZrqvnVq=GDFMEI&c41t4nzVQ=EF האדרנלין זורם בעורקים - אלעד סקר מספר על מבצעי החילוץ בעקבות השיטפונות העזים], רדיו ללא הפסקה, 8 במאי 2014
* 
* 
* אלעד סקר אומר : [http://www.nrg.co.il/online/1/ART2/744/542.html "יחידת החילוץ היא מפעל החיים שלי"], נעמה אנגל משאלי אתר Nrg ב-26 בדצמבר 2015
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקבלי אות הנשיא להתנדבות
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
קטגוריה:הנגב: אישים
קטגוריה:עין יהב
קטגוריה:מועצה אזורית הערבה התיכונה: אישים
דמיאן ולצ'ב

דָמִיָאן דָמִיָאנוֹב וֶלְצֶ'ב (בבולגרית: Дамян Велчев Дамянов; 4 במרץ 1883, גברובו, נסיכות בולגריה – 25 בינואר 1954, פריז, צרפת) היה גנרל בולגרי, מראשי הליגה הצבאית של בולגריה וחוג זוונו אשר נטל חלק פעיל בשלוש הפיכות בבולגריה, ובין 1944 ל-1946 כיהן כשר המלחמה הבולגרי.

==ביוגרפיה==
דמיאן ולצ'ב נולד בגברובו וב-1903 סיים את האקדמיה הצבאית בסופיה והוצב כקצין רגלים באוגדת הרגלים ה-7 "רילה". ולצ'ב לחם במלחמת הבלקן הראשונה והשנייה ובמלחמת העולם הראשונה. לאחר חתימת חוזה ניי במסגרתו צומצם הצבא הבולגרי לכדי ז'נדרמריה שוחרר מהצבא.

הוא הצטרף לליגה הצבאית ובהמשך נמנה עם ראשיה. ב-1923 השתתף ולצ'ב בהפיכה שהובילה להדחתו ולרציחתו של ראש הממשלה אלכסנדר סטמבוליסקי. בהמשך, הצטרף ולצ'ב לחוג זוונו ויחד עם קימון גאורגייב הוביל את הליגה הצבאית.
ב-19 במאי 1934 חוללה הליגה הצבאית הפיכה בבולגריה. הפרלמנט פוזר, נאסרה פעילות פוליטית וכן פעילותם של איגודים מקצועיים. כדי לשמור על כסאו אולץ המלך בוריס השלישי להסכים למשטר החדש ולמנות את קימון גאורגייב לראש הממשלה. מאוחר יותר הודח גאורגייב ובמקומו מונה הגנרל פנצ'ו זלאטב שהיה איש אמונו של המלך. בהדרגה עלה בידי בוריס השלישי להשתלט על הליגה הצבאית והוא פעל לניטרולה. ולצ'ב עזב את בולגריה ליוגוסלביה, אך בשלהי 1935 שב לממלכה. הוא פעל לביצוע הפיכה נוספת אך נלכד, הועמד לדין ונדון למוות. שר המשפטים דימיטר פשב סירב לחתום על גזר הדין ולבסוף הומתק עונשו של ולצ'ב למאסר עולם. ב-1940 זכה לחנינה ושוחרר מכלאו.

במהלך מלחמת העולם השנייה, לאחר הצטרפות בולגריה להסכם התלת-צדדי נמנה ולצ'ב עם "קבוצת ה-63" של פוליטיקאים, אנשי רוח ואקדמיה שנאבקו נגד כוונת בוריס השלישי, מלך בולגריה וממשלתו, לגרש את יהודי בולגריה למחנה ההשמדה טרבלינקה. ולצ'ב וקימון גאורגייב חָבְרוּ לחזית המולדת ונאבקו נגד המשטר המלוכני. ב-9 בספטמבר 1944 חוללה חזית המולדת הפיכה בבולגריה והממשלה הפרו-מלוכנית הודחה. קימון גאורגייב מונה לראש הממשלה ודמיאן ולצ'ב לשר המלחמה. הוא הועלה לדרגת קולונל-גנרל. בהמשך, החל תהליך השתלטותה האלים של המפלגה הקומוניסטית על בולגריה. ב-25 בספטמבר 1946 התפטר ולצ'ב מתפקידו כשר המלחמה, מונה לשגריר בולגריה בשווייץ וביקש בה מקלט מדיני.

הוא הלך לעולמו בפריז ב-1954 והוא בן 70 שנים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי צבא בולגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חזית הבלקן במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גנרלים בולגרים
קטגוריה:שרי ממשלת בולגריה
קטגוריה:שגרירי בולגריה בשווייץ
קטגוריה:מקבלי עיטור סובורוב
קטגוריה:מצילים בשואה: בולגריה
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1883

קטגוריה:נפטרים ב-1954
בריסטול בריטניה

4X-AGB בריסטול בריטניה של אל על ב[[נמל התעופה לונדון הית'רו, מרץ 1967]]
מטוס בריסטול בריטניה של [[אל על (4X-AGC), אשר קבע ב-19 בדצמבר 1957 שיא מהירות ומרחק חדש בטיסה ישירה מניו יורק לשדה התעופה לוד, מרחק 9,270 ק"מ ב-14:46 שעות.]]
בריסטול בריטניה (באנגלית: Bristol Type 175 Britannia) היה מטוס נוסעים בריטי לטווח בינוני עד ארוך אשר תוכנן על ידי יצרן המטוסים בריסטול בשנת 1952, כדי שיוכל להגיע לכל קצוות האימפריה הבריטית. בזמן טיסות-המבחן של המטוס התברר כי בכונסי-האוויר של מנועי הטורבו-פרופ בהם צויד, עלולה להיווצר התקרחות, ושנים מאבות-הטיפוס של דגם זה אבדו כתוצאה מתקלה זו, לפני שאותרה ונמצא לה פתרון. בריסטול בריטניה תוכנן לעמוד בדרישות של נתיבי טרנס-אטלנטיקה בריטית אל מעבר לים (BOAC) הבריטית, והוביל עד 90 נוסעים הלוך ושוב לארצות הברית. אב הטיפוס (G-ALBO) הוטס לראשונה ב-16 באוגוסט 1952<ref></ref>.

השלמת פיתוחו של המטוס הגיעה בד בבד עם תחילת עידן הסילון במטוסי הנוסעים בעולם. כתוצאה מכך נפגעה הדרישה למטוסי בריסטול בריטניה ורק 85 מטוסים מדגם זה יוצרו, בטרם הופסק הייצור בשנת 1960. למרות זאת, דגם הבריטניה מהווה ציון דרך במטוסי נוסעים המצוידים במנועי טורבו-פרופ, והוא היה אהוד מאוד על נוסעיו. המטוס זכה לכינוי "הענק הלוחש" בזכות היותו שקט יחסית לסביבה (על אף שתא הנוסעים היה פחות שקט).

המטוס תוכנן להמריא במשקל מרבי של 185,000 ליברות (כ-84 טונות).

חברת קנדאייר רכשה את הרישיון לייצור מטוסי הבריטניה מן היצרן הבריטי וייצרה 72 מטוסים נוספים מדגם זה.

אל על רכשה ב-1956 שלושה מטוסי בריטניה שסופקו לה החל מסוף 1957. הראשון שבמטוסים אלו הוצג בסלון האווירי בפארנבורו בספטמבר 1957. המטוס צויד ב-72 מושבים במחלקת התיירים ו-18 מושבים במחלקה הראשונה והוצג בשדה התעופה לוד בספטמבר 1957. בדצמבר 1957 השיגה אל על שיא עולמי בטיסה רצופה ללא חנייה, מניו יורק ללוד, במטוס בריסטול בריטניה. אל על הייתה חברת התעופה השנייה בעולם שהטיסה את מטוסי בריטניה, לאחר BOAC.

==קישורים חיצוניים==

* [https://youtu.be/yIeEmwc3YGY?t=235 הענק הלוחש הראשון] של אל על נוחת בלוד, סרטי גבע (באנגלית), ארכיון שפילברג, 1957 <small><small>(התחלה 3:55)</small></small>
==הערות שוליים==

קטגוריה:מטוסי נוסעים בריטיים