OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רועה אנגלי

רועה אנגלי (באנגלית: English Shepherd) הוא גזע נדיר של כלב רועים, שמקורו בארצות הברית, ונראה לראשונה ב. הוא צאצא של סוגי קולי שהובא לעולם בידי מתיישבים בריטים.

== תיאור ==
הרועה האנגלי הוא גזע כלבים בגודל בינוני, שוקל בין 18–27 ק"ג (40–60 פאונד) ובגובה 46–58 ס"מ (18–23 אינץ'), הכלבים לעיתים קרובות גבוהים יותר מן הכלבות. לגזע יש פרווה כפולה ארוכה חלקה או גלית ובעל זנב פרוותי. באופן מסורתי יש לו שילוב של ארבעה צבעים שונים: שחור וחום, שחור ולבן, סייבל ולבן או שחור, לבן וחום.

== היסטוריה ==
במאה ה-17 הובאו דרך מתיישבים מבריטניה ואירלנד גזעי קולי שונים כגון הבורדר קולי, קולי גס-שיער וכדומה ליבשת אמריקה שם הרבעה ביניהם יצרה את הרועה האנגלי. הוא שותף לשושלת של הזנים לעיל וכן הרועה האוסטרלי המודרניים<ref name=":0"></ref>. אבותיו של הרועה האנגלי שמשו רבות בחוות במדינות מזרח אמריקה. הוא שימש בעיקר כרועה צאן ובקר אם כי הוא גם היה כלב שמירה וצד חולדות ומכרסמים דומים. במקור הוא נקרא רועה חווה אמריקאי אך ב-2003 שונה השם לרועה אנגלי. הגזע לא מוכר בידי מועדון המלונה האמריקאי (UKC)<ref name=":0" />.

== אופי והתנהגות ==
הרועה האנגלי הוא כלב אינטליגנטי, מצחיק, אוהב, תלותי ועקשן. ידוע כמתנשא בקרב אנשים זרים<ref name=":1"></ref>.

הרועה האנגלי קשור מאוד לבעליו ואוהב להיות בשליטה. אהבתם וקשרם לבעליהם גורמים להם להיות כלבי משפחה טובים<ref name=":1" />.

הרועה האנגלי, בדומה לרועה האוסטרלי ולבורדר קולי, זקוק למרחב רב ולכן יכול להיות כלב חווה מצוין<ref name=":1" />.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלבי רועים
אדוארד וילייר ריפיל

אדוארד וילייר ריפיל (באנגלית: Edward Villiers Rippingille; בערך 1790 – 1859) היה צייר בצבעי שמן וצבעי מים אנגלי, שהיה חבר באסכולת בריסטול. היה מקורב במיוחד לאדוארד בירד ולפרנסיס דנבי.

== ביוגרפיה ==
ריפיל נולד בקינגס לין, נורפוק, בנו של חקלאי. מאמינים כי שנת לידתו היא 1790 ולא 1798, כפי שחשבו בעבר. בשנת 1813 הציג באגודת האמנים נורויץ', והציג גם באקדמיה המלכותית לאמנויות.<ref>Greenacre, Francis (2004). "Rippingille, Edward Villiers". In Matthew, H.C.G.; Harrison, Brian (eds.). Oxford Dictionary of National Biography. 47. Oxford University Press. p. 1003.</ref>

=== אסכולת בריסטול ===
הוא עבר לבריסטול, שם השתתף בפעילות הקמה של אסכולת בריסטול. הציור "מסיבת הרישומים בליי וודס" של ריפיל (1828 לערך) מתארת טיול רישומים של קבוצת האמנים, ביער ליי. הוא עבד באופן הדוק במיוחד עם אדוארד בירד, והושפע מציור הז'אנר שלו, שהיה נטורליסטי וצבעוני. בשנת 1814 שניהם הציגו עבודות באקדמיה המלכותית באותו נושא.

ריפיל היה גם חבר קרוב של פרנסיס דנבי, וסגנונו התפתח לצד הסגנון של דנבי בהשפעת בירד. בשנת 1819 זכה ריפיל בהצלחה באקדמיה המלכותית עם "משרד הדואר". בשנת 1822 הציג באקדמיה המלכותית הציור "הגיוס", יצירה בסגנון בירד, ואת "מסע ההלוויה של ויליאם קאנינג'". יצירות אלה היו בין הישגיו הטובים ביותר של ריפיל בתחומי הז'אנר והציור ההיסטורי.

בשנת 1824 היה אחד ממארגני התערוכה הראשונה בבריסטול של אמנים מקומיים.<ref>Greenacre, Francis (1973). The Bristol School of Artists: Francis Danby and Painting in Bristol 1810–1840 (exhibition catalogue). Bristol: City Art Gallery, Bristol. pp. 121–126.</ref> בשנת 1824 הציג את "ארוחת הבוקר" באקדמיה המלכותית. זהו הציור הידוע ביותר שלו. הוא מתאר כמה מהדמויות הספרותיות הקשורות לבריסטול: סמואל טיילור קולרידג', ויליאם וורדסוורת' ורוברט סותי.

=== שנים מאוחרות יותר ===
בשנת 1830 עזב ריפיל את בריסטול ונסע לצרפת וגרמניה. הוא חזר ללונדון שם התחתן בשנת 1832, לפני שנסע שוב לצרפת, בחברת ג'יימס בייקר פיין.

בשנת 1835, כשחזר ללונדון, ערך תערוכה משלו ברחוב ריג'נט. משנת 1837 ערך שוב מסעות לאיטליה והתרכז בנושאים איטלקיים.

הוא נפטר ב־22 באפריל 1859 בווסט מידלנדס.

לריפיל היה אח, אלכסנדר, שהיה גם צייר שעבד בבריסטול.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="160">
File:Richard Roberts portrait.jpg | ריצ'רד רוברטס

File:Edward Villiers Rippingille (1798-1859) - The Stage-Coach Breakfast - 624187 - National Trust.jpg | ארוחת הבוקר

File:Rippingille Portrait of a young lady 1851.jpg | דיוקן של אשה צעירה

File:Edward Villiers Rippingille (1798-1859) (possibly) - Reading the Gazette - 94033 - National Trust.jpg| קוראים עיתון
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1859
יחסי הפיליפינים – סרי לנקה

יחסי הפיליפינים–סרי לנקה הם היחסים הבילטרליים בין הפיליפינים לבין סרי לנקה.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים בין הפיליפינים לסרי לנקה נוצרו בינואר 1961 כאשר הפיליפינים פתחו משרד שליחות דיפלומטי בקולומבו. לסרי לנקה הייתה משלחת לקשרים עם הפיליפינים שיושבת ביפן. המשימות הדיפלומטיות של שתי המדינות במנילה ובקולומבו הועלו לשגרירויות ב-1964 וב-1966 בהתאמה. עם זאת, שתי המדינות החליטו לסגור את שגרירויותיהן ב-30 ביוני 1993.<ref name="slemb"></ref>

בספטמבר 1998, סרי לנקה פתחה מחדש את משלחתה הדיפלומטית במנילה, המונעת על ידי אינטרס לתאם עם בנק הפיתוח האסייתי, שממוקם במנילה. הפיליפינים, כחברה מייסדת באיגוד מדינות דרום-מזרח אסיה, תרמו גם הם להחלטה לפתוח מחדש את שגרירותה. כדי להנציח יחסים דו צדדיים חיוביים, סרי לנקה העניקה פיל בשם מלי לפיליפינים, שמטופלת כעת על ידי ממשלת העיר מנילה דרך הגנים הזואולוגיים והבוטניים של מנילה.<ref></ref>

הפיליפינים מחזיקים קונסוליית כבוד בסרי לנקה.

== יחסים כלכליים ==
ישנם 400–500 עובדים פיליפינים בסרי לנקה.

== הערות שוליים ==
משה תבור

משה תבור (קרפוביץ) (1917 – 6 במאי 2006) היה איש מערכת הביטחון הישראלית, שירת בשירות הביטחון הכללי ובמוסד והשתתף במבצע לכידת אדולף אייכמן. חתן פרס ביטחון ישראל על פעילותו בצוות טכנולוגי של מערכת הביטחון. היה חבר בפלגות הלילה המיוחדות, בבריגדה היהודית ובקבוצת הנוקמים.

==ביוגרפיה==
נולד בעיירה ולטרמנץ שבאימפריה הרוסית (בתחומי ליטא של ימינו), בנם של יהודה ובתיה. ב-1925 עלה עם משפחתו לארץ ישראל, התגורר בשכונת נווה שלום, למד בבית חינוך לילדי עובדים ובבית הספר מקס פיין בתל אביב, שם החל בהתמחותו בתחום המתכת והמנעולים.

היה חבר בתנועת מחנות העולים במסגרת הצטרף ב-1936 להכשרה בדגניה א', היה חבר בגרעין מייסדי קיבוץ חניתה ומייסדי מפעל המתכת בקיבוץ.

ב-1937 הצטרף לפלגות הלילה המיוחדות של אורד צ'ארלס וינגייט. במלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי, שובץ בפלוגת חיל הרגלים השישית של הבאפס. היה חבר בקבוצת החיילים שדחפה להקים כוח לוחם של מתנדבי היישוב ולחם במסגרת הגדוד השני של הבריגדה היהודית בקרבות בחזית האיטלקית. לאחר המלחמה היה חבר בקבוצת "הנוקמים" לצדם של חיים לסקוב, צבי אהרוני וישראל כרמי.

לאחר המלחמה חזר לקיבוץ ועבד במפעל המתכת. ב-1954 התגייס לשירות הביטחון הכללי ושירת ביחידה מטה 10, יחידת המבצעים של הארגון. במסגרת זו השתתף במבצע לכידת אדולף אייכמן והיה בחוליה שחטפה את אייכמן בדרכו לביתו. תבור הקים את יחידת פריצת המנעולים והמעבדה המכנית של השב"כ. ב-1966 היה חבר בצוות של השב"כ ויחידת קולוסוס שזכה בפרס ביטחון ישראל על פיתוחים טכנולוגיים ששימשו את מערכת הביטחון.

ב-1971 עבר לשרת במוסד, בו הקים מעבדת פריצת מנעולים והשתתף במבצעים רבים, עד פרישתו ב-1987. הוא המשיך לתרום גם כגמלאי בייעוץ והדרכה. בשנת 2006 הלך לעולמו בביתו בגבעתיים כשהוא בן 89, ונקבר במושבה קדימה.

==לקריאה נוספת==
*לזכרו: משה תבור (קרפוביץ), מבט מל"מ, גיליון 52, דצמבר 2008

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.jwmww2.org/soldier.aspx?id=4984 משה תבור], באתר מוזיאון הלוחם היהודי

קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:חניתה: אישים
קטגוריה:לוחמי פלגות הלילה המיוחדות
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית
קטגוריה:חברי קבוצות הנוקמים
קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: עובדי שירות הביטחון הכללי
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:בוגרי בית החינוך ע"ש א"ד גורדון
קטגוריה:בוגרי התיכון המקצועי ע"ש מקס פיין
קטגוריה:לכידת אדולף אייכמן: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
ספיידרמן: קטל מקסימלי

קטל מקסימלי (באנגלית: Maximum Carnage) היא קשת סיפור, שפורסמה בחוברות הקומיקס ספיידרמן ביקום מארוול על ידי חברת מארוול קומיקס. הסיפור נמשך למשך 14 חוברות בין מאי לאוגוסט 1993, כשבין החוברות נמנות Peter Parker: Spider-Man #35-37, The Amazing Spider-Man #378-380, The Spectacular Spider-Man #201-203, Web of Spider-Man #101-103 ו-Spider-Man Unlimited #1-2. את הסיפור כתבו טום דה-פלקו, ג'ון מארק דמתיאס, טרי קוואנו ודייוויד מיצ'ליני ואיירו רון לים, אלכס סביוק, מארק באגלי, טום לייל וסאל בוסימה. הסיפור מביא את מלחמתם של ספיידרמן, ונום ושאר גיבורי-על בקרנג' הרצחני ובצוות נבלי-העל שלו.

"קטל מקסימלי" ממוקם במקום ה-19 ברשימת 25 הסיפורים הגדולים של ספיידרמן בכל הזמנים, לפי מגזין CBR.com.

== עלילה ==
קליטוס קסדי נחשב למחוסר כוחות לאחר שהסימביוט שהתמזג איתו הושמד במהלך לכידתו וכליאתו בבית חולים לחולי נפש "רייבנקרופט". אולם, למעשה הסימביוט שינה את המבנה התאי של מערכת הדם שלו לפני השמדתו, מה שאיפשר לקסדי ליצור שיבוט של הסימביוט ובכך לפרוץ את כלאו. קסדי, שכעת קרא לעצמו שוב קרנג', עזר במהלך בריחתו לשחרר את שותפתו לתא שרייק.

במהלך מסע הקטל של השניים ברחבי העיר ניו יורק, הם מגייסים את דופלגנגר, דמוגובלין ואת קריון. קרנג' קורא לעצמו בשם "אביהם", אך למעשה כולם מתעבים אותו ונשארים בקבוצה בשל מסירותם לשרייק. כאשר מניין המתים עולה, ספיידרמן, ונום, קפטן אמריקה, החתולה השחורה, איירון פיסט, מורביוס, גלימה ופגיון, כוכב אש ונייטוואץ' מתאגדים יחד כדי לעצור אותם. הגיבורים נקלעים לחילוקי דעות כאשר ונום רוצה לעצור את קרנג' בכל מחיר בעוד ספיידרמן אינו רוצה להשתמש בשיטות אלימות. בסופו של דבר, ספיידרמן נוטש את ונום לרחמיו של קרנג'. שרייק משתמשת בכוחותיה הטלפתיים כדי להפוך את תושבי ניו יורק להמון צמא דם, ובכך לאפשר לחבורה להמשיך במסע הקטל שלהם ללא עונש.

למרות זאת, קרנג' מפנה עורף ליתר החברים בקבוצתו ובקרב המתחולל ביניהם שרייק מאבדת את שליטתה המנטלית בתושבי העיר. קבוצת גיבורי-העל מנצלת זאת כדי להשתמש במכשיר מתעשיות ראנד שמקרין רגשות אהבה ותקווה בקבוצת נבלי-העל, מה שמכריע אותם. קרנג' נמלט ומביים את מותו על ידי כיסוי קורבן בתלבושת הסימביוט, ושאר החברים בקבוצה נלכדים. לאחר שהגיבורים מתפזרים, קרנג' אורב לונום. אולם, המכשיר גרם לקרנג' לתחושת בלבול, מה שמאפשר לונום להכות באויבו ללא רחמים ולהדפו לעבר גנרטור חשמלי. קרנג' נותר מעולף ונלכד בידי כוחות המשטרה.

== אזכור במדיות אחרות ==
* עלילת הסיפור הייתה הבסיס למשחק המכות מ"ספיידרמן וונום: קטל מקסימלי" שיצא לפלטפורמות סגה מגה דרייב וסופר נינטנדו בשנת 1994 ובהפצתה של חברת Acclaim Entertainment.
* במהלך ערבי האימה של הלואין באיי ההרפתקאות של אתר הנופש יוניברסל אורלנדו, האי של גיבורי מארוול הוסב לאזור הפחדה הלקוח מהסיפור, ונוצר בית רדוף שלם שנקרא Maximum Carnage. בגרסה זו, קרנג' הרג את כל גיבורי העל של מארוול, מה שהוביל לכך שכנופיות פושעים שלטו ברחובות. מספר אלמנטים מהאי קיבלו תצוגה לפיה גיבורי העל נלחמו והפסידו, מה שהוביל למותם.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.marvel.com/comics/events/151/maximum_carnage קטל מקסימלי] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Maximum_Carnage_(Event) קטל מקסימלי] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספיידרמן
קטגוריה:אירועים במארוול קומיקס
יחסי איי בהאמה – צ'ילה

יחסי איי בהאמה–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין קהיליית איי בהאמה לבין הרפובליקה של צ'ילה. שתי המדינות חברות ב ובארגון מדינות אמריקה. כמו כן, היחסים בין שתי המדינות הם חלק מיחסי צ'ילה עם מדינות הקהילה הקריבית (Caricom).

== היסטוריה ==
היחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות כוננו רשמית ב-4 בדצמבר 1973 ומאז הם היו לבביים והתקיימו ביניהן שיתופי פעולה. באפריל 2015 שתי המדינות חתמו על הסכם לפטור אשרות לבעלי דרכונים דיפלומטיים ורשמיים.

== יחסים כלכליים ==
הסחר בין שתי המדינות הסתכם בשנת 2016 ב-2.8 מיליון דולר, והיווה צמיחה של 13% בחמש השנים שקודם לכן. המוצרים העיקריים שיצאה צ'ילה לאיי בהאמה היו יינות ומשטחי עץ, ואילו איי בהאמה מייצאים בעיקר סוכר קנים, רום ושקיות פלסטיק.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* איי בהאמה מחזיקה בצ'ילה קונסוליית כבוד בסנטיאגו דה צ'ילה.
* צ'ילה מיוצגת באיי בהאמה באמצעות שגרירותה בקינגסטון, ג'מייקה, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליה בנסאו.

== הערות שוליים ==
אלדו דונלי

אלדו דונלי (באנגלית: Aldo Donelli; 22 ביולי 1907 – 9 באוגוסט 1994) שחקן ומאמן פוטבול אמריקני ששיחק בעמדת הפול-בק, והיה גם כדורגלן.

==ביוגרפיה==
===קריירת כדורגל===
דונלי נבחר להיות בסגל נבחרת ארצות הברית למונדיאל 1934 שנערך באיטליה. לפני כן כבש במוקדמות אותו טורניר רביעייה ב-2–4 נגד מקסיקו ברומא שהעלתה אותם. שלושה ימים אחר כך, באותו אצטדיון, האמריקנים הובסו 7–1 על ידי איטליה בשמינית גמר המונדיאל כשדונלי כובש את השער היחיד לזכותם.

זו הייתה הפעם האחרונה בה כדורגלן אמריקני כבש באדמת איטליה למשך ה-56 שנים הבאות, וליחידי לכבוש מול איטליה. דונלי נכנס להיכל התהילה של הכדורגל האמריקני בשנת 1954.

===קריירה כשחקן ומאמן פוטבול===
כשחקן קולג' פוטבול שיחק דונלי בעמדת הפול-בק באוניברסיטת דוקסן מפיטסבורג שבפנסילבניה. הוא היה למאמנה של דוקסן בשנת 1939 והשלים איתה שיא 2–4–29 כשהם מסיימים פעמיים בטופ 10 בארבע עונות. עד היום הוא מופיע בספרי ההיסטוריה כמאמן היחידי לאמן קבוצת קולג' וקבוצה מה-NFL בו זמנית. דונלי אימן בשנת 1941 את פיטסבורג סטילרס בשעות הבוקר ואת דוקסן בשעות אחר הצהריים. למרות שבאותה עונה לא הפסיד אף משחק עם דוקסן הוא הפסיד את כל חמשת משחקי סטילרס תחתו.

משם דונלי המשיך לאמן את אוניברסיטת בוסטון משנת 1947 עד 1956 ואחר כך את אוניברסיטת קולומביה עימה זכה באליפות ליגת הקיסוס היחידה בהיסטוריית הקבוצה. לכבודו חדר המשקל באוניברסיטה קרוי על שמו וב-1967 הוא סיים את קריירת האימון שלו.

===מחוץ לספורט===
דונלי גויס לחיל הים של ארצות הברית לזמן קצר בשנה האחרונה של מלחמת העולם השנייה. בסוף שנות השישים ולאורך כל שנות השבעים לאחר שפרש למחצה מאימון, הוא עבד ביחסי ציבור לאירועי PGA ברחבי בוסטון תוך כדי שהוא שומר על בתים בפרברי פיטסבורג ואז בסופו של דבר בפלורידה. דונלי נפטר ב-9 באוגוסט 1994 בגיל 87.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דוקיין
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1934
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לכדורגל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1907
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1994
יחסי בליז–צ'ילה

יחסי בליז–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין בליז לבין הרפובליקה של צ'ילה.

== היסטוריה ==
בדצמבר 2016 נפגשו שרי החוץ של שתי המדינות בבלמופן כדי לזהות תחומי עניין אפשריים לחילופי סחורות ולשיתוף פעולה.

== יחסים כלכליים ==
הסחר הדו-צדדי בין צ'ילה לבליז הסתכם בשנת 2015 בכ-1.3 מיליון דולר. 99% מערך זה הוא ייצוא צ'יליאני, במיוחד תאית ויינות מזנים שונים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* בליז מחזיקה בצ'ילה קונסוליית כבוד בסנטיאגו דה צ'ילה.
* צ'ילה מיוצגת בבליז באמצעות שגרירותה בסן סלוודור, אל סלוודור, ובנוסף היא מחזיקה קונסוליה בבלמופן.

== הערות שוליים ==
יבול שישית

סימון "יבול שישית" בפינה השמאלית-עליונה.
סימון ירקות בשנת שמיטה. הגזר מסומן כיבול "שישית".
ביהדות, הביטוי יבול שישית מציין תבואה חקלאית (ירקות, פירות, דגנים וקטניות) שצמחה בארץ ישראל בשנה השישית למניין השמיטה, כלומר בשנה שלפני שנת השמיטה. השנה הנוכחית (xhxjY}}) היא שמיטה. <sub></sub>

יבול שישית נזכר כבר בתורה, במסגרת ההבטחה לברכה אלהית מיוחדת שתאפשר ליהודים לשמור שמיטה בלי לרעוב:
:.

בימינו, הביטוי "יבול שישית" נועד להדגיש (א) שהיבול לא גודל תוך הפרה של מצוות שמיטת קרקעות בשנה השביעית; (ב) שהיבול אינו נחשב לספיחים האסורים באכילה; (ג) שהיבול אינו נחשב לפירות שביעית שיש לאכלם בקדושת שביעית. הביטוי עומד בניגוד לביטויים אחרים המשמשים לסיווג יבול בשנת השמיטה, כגון:
* היתר מכירה - יבול שנזרע וגודל בארץ ישראל בשנה השביעית, בקרקע של יהודי שנמכרה לנכרי;
* יבול נכרי - יבול שנזרע וגודל בארץ ישראל בשנה השביעית, בקרקע של חקלאי לא יהודי;
* יבול חו"ל - יבול שנזרע וגודל מחוץ לישראל בשנה השביעית (מחוץ לישראל לא חלים דיני שמיטת קרקעות);
* אוצר בית דין - פירות שגדלו בשנה השביעית על עצים של יהודי, ומשווקים על ידי בית-דין.

== הערכה הלכתית ==
מכל סוגי היבול הקיימים בשנת השמיטה, יבול שישית נחשב לפתרון מצוין, הקרוב לפתרון שנתנה התורה. הוא מקובל על כל הזרמים, שכן אין בו הבעיות הכרוכות בפתרונות אחרים (כגון הפקעת מצוות שביתת הארץ על ידי היתר מכירה, הפקעת איסור שמירת השדות והמסחר בפירות על ידי אוצר בית דין, או חיזוק החקלאות הנכרית בארץ על ידי יבול נכרי). הבעיה היחידה בפתרון זה היא הקושי המעשי לשמור פירות וירקות רבים למשך זמן ממושך.

== שיטות לשימור יבול שישית ==
שיטות לשימור מזון היו ידועות כבר בעת העתיקה. יוסף שמר תבואה למשך שבע שנים. על חזקיהו מלך יהודה נאמר שהיו לו מחסנים <q>לִתְבוּאַת דָּגָן וְתִירוֹשׁ וְיִצְהָר.</q> כדי למנוע את קלקול החיטה השמורה במחסנים, היו מוסיפים לה חומטין (חול, או אדמה מלוחה, או עשב ריחני המרחיק מזיקים). כמו כן, נהגו לשמור ענבים על ידי הפיכתם ליין, לשמור זיתים על ידי הפיכתם לשמן, לשמור תאנים על ידי הפיכתם לדבלים, ולשמור תמרים על ידי הפיכתם לדבש תמרים.

במשנה נזכר גם שימור ירקות, ובפרט לוף (מין בצל), על ידי הטמנתם באדמה. מתחת לאדמה יש טמפרטורה קבועה של כ-18 מעלות. הטמנה זו הותרה בשביעית, בתנאי שמטמינים כמות גדולה של ירקות עם כמות גדולה של עפר, כך שהדבר לא ייראה כזריעה: . ישנן שיטות רבות נוספות לשימור יבול שישית באופן פרטי:
* ייבוש - עשבי מרפא ומאכל, ירקות ופירות. ניתן לייבש בתנור ביתי או בשמש, לשים בצנצנות ולשמור מעל שנה ללא קירור.
* כבישה - ירקות, זיתים, פירות בוסר. אפשר לכבוש במלח, שמן, דבש ועוד.
* הקפאה.

== שימוש ביבול שישית בימינו ==
מספר גופי כשרות משתמשים ביבול שישית כמקור עיקרי (גם אם לא יחיד) לתזונה בשנת השמיטה. למשל, באוצר הארץ שומרים תפוחי-אדמה, בטטות, דלעות ובצלים מיבול שישית (לא שומרים פירות אחרים, מתוך טענה שהאגירה יקרה והציבור לא ירצה לשלם את עלותה). גם בצה"ל משתמשים ביבול שישית במחצית הראשונה של השמיטה.

== הערות שוליים ==

*

קטגוריה:שמיטה ויובל
קטגוריה:פרשת בהר
אריה כהן (אדריכל)

אריה כהן (נולד ב-1907) היה אדריכל יליד ירושלים, שפעל בעיקר בתל אביב-יפו. את הכשרתו כאדריכל רכש באוניברסיטת פריס וב-1932 שב לארץ. בימי מלחמת העולם השנייה התגייס כהן לצבא הבריטי ועסק בתכנון מחנות צבא עבורם. בהמשך כיהן כמהנדס עיריית בת-ים ועסק בתכנון הגליל עבור משרד השיכון. בשנות ה-30 החל לתכנן בתל אביב-יפו בתי מגורים משותפים מהסגנון הבינלאומי. מקבץ מרשים במיוחד שתכנן כהן נמצא בשכונת נווה שאנן, באזור גבעת מרקו שברחוב ראש פינה. עשרות בניינים לשימור שתכנן ניתן למצוא גם במרכז תל אביב-יפו. המשותף לכל הבניינים שתכנן היה הדגש על הפלסטיות של המבנה וייחודו. הוא נמנע מלשכפל בניינים ודאג להעניק לכל מבנה את אופיו הייחודי, תוך שהוא מנצל את הנתונים של המגרש. בית האונייה, אחד המבנים שתכנן בשכונת נווה שאנן (תל אביב) מייצגים את שיא האדריכלות מהסגנון הבינלאומי בישראל.

== ראו גם ==
* נווה שאנן (תל אביב)

== לקריאה נוספת ==
* מיכאל יעקובסון, חלון אחורי – ארכיטקטורה ואידאולוגיה.

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פריז
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
יחסי בליז – הממלכה המאוחדת

יחסי בליז–הממלכה המאוחדת הם יחסי החוץ בין בליז לבריטניה. ראש המדינה בשתי המדינות הוא המלך צ'ארלס השלישי, המחזיק גם בתואר מלך בליז. שתי המדינות חברות בחבר העמים ובאו"ם.

== היסטוריה ==
הנציבות העליונה של בליז בלונדון
בליז קיבלה עצמאות מבריטניה בשנת 1981. בעבר היא נקראה הונדורס הבריטית, הבריטים שמרו על חיל מצב בבליז גם בשנות ה-90, עד שגואטמלה, שתבעה תמיד ריבונות על המדינה, חתמה על אמנה המכירה בעצמאותה של בליז. בריטניה מקיימת מרכז אימונים לצבא בבליז.

המלכה אליזבת השנייה ביקרה בבליז בשתי הזדמנויות. הפעם הראשונה הייתה באוקטובר 1985 ובפעם השנייה בפברואר 1994. <ref>[https://ambergriscaye.com/photogallery/180726.html Her Majesty Queen Elizabeth the Second in Belize, 1994]</ref> ב-3 במרץ 2012, הנסיך הארי ביקר בבליז בסיור במדינות חבר העמים באזור כנציג המלכה ביובל היהלום שלה, והפך את זה לסיבוב ההופעות המלכותי הראשון שלו. שם הוא שינה את שדרות זניה (הידועה גם בשם שדרות קוהון ווק) בבירה ל"שדרת מלכותה מלכת אליזבת השנייה", לכבוד סבתו. <ref></ref>

== נציגויות דיפלומטיות ==
* בליז מחזיקה בבריטניה נציבות עליונה בלונדון. <ref>[http://belizehighcommission.co.uk High Commission of Belize in London]</ref>
* בריטניה מחזיקה בבליז נציבות עליונה בבלמופן. <ref>[https://www.gov.uk/world/organisations/british-high-commission-belmopan High Commission of the United Kingdom in Belmopan]</ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יופ קולקמן

ג'וזף וילם (יופ) קולקמן (בהולנדית: Joseph Willem (Joop) Kolkman; 1 בדצמבר 1896 – 8 בפברואר 1944) היה עיתונאי ודיפלומט הולנדי. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא עבד כסגן קונסול בפרפיניאן בצרפת וסייע בהצלת פליטים יהודים רבים מרדיפות הנאצים. בשנת 2014 הוענק לאחר מותו התואר חסיד אומות העולם על ידי יד ושם.

== ביוגרפיה ==
קולקמן נולד ב-1 בדצמבר 1896 בהאג.<ref name="dedokwerker"></ref> עד לפלישת גרמניה לצרפת, קולקמן עבד כעיתונאי בעיתונים "דה טלגרף" ו"בנויה רוטרדמשה קוראנט" בפריז. זמן קצר לאחר מכן הוא נשלח לעיר פרפיניאן בצרפת של וישי לשמש כסגן קונסול. במהלך המלחמה הוא השתמש בעבודתו כדיפלומט כדי לעזור לפליטים הולנדים, רבים מהם יהודים, על ידי מציאת בתים בטוחים, הענקת סיוע כספי והצלתם ממחנות ריכוז. זה איפשר להם להגיע בבטחה לספרד ופורטוגל, שמהן יכלו לעבור לאנגליה.<ref></ref> רבים ממעשיו לא היו חוקיים, כולל זיוף מסמכים וזאת על מנת להציל.<ref name="embassyfrance"></ref> ההערכה היא שהוא הציל מאות אנשים. בתחילת 1943 קולקמן ניסה לברוח בחציית הפירנאים לספרד, אולם הוא נעצר על ידי יחידות הסיור הגרמניות. הוא נכלא במחנה ריכוז בוכנוואלד שם נפטר בשנת 1944, אף שמקורות אחרים טוענים כי מת במיידנק.

לוח זיכרון מוצב ליד הכניסה לבניין משרד החוץ ההולנדי. בשנת 2014 הוענק לו לאחר מותו התואר חסיד אומות העולם.<ref></ref> הפרס הוענק על ידי שגריר ישראל בהולנד, חיים דיבון, למזכ"ל הכללי של משרד החוץ ההולנדי, רנה ג'ונס-בוס, בנוכחות שר החוץ ההולנדי, פרנס טימרמנס.

== פרסים ==
* מדליית הרזיסטנס, צרפת, 31 במרץ 1947.<ref name="trouw"></ref>
* Croix de guerre 1939–1945, צרפת, 16 באפריל 1948.
* חסידי אומות העולם, ישראל, 17 בפברואר 2014.<ref>[https://righteous.yadvashem.org/?searchType=righteous_only&language=en&ind=0&itemId=4433788 Joop Kolkman] at Yad Vashem website</ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:עיתונאים הולנדים
קטגוריה:דיפלומטים הולנדים
קטגוריה:נספים במחנות ריכוז והשמדה
קטגוריה:חסידי אומות העולם שנרצחו
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:פרפיניאן: אישים
קטגוריה:מעוטרי מדליית הרזיסטנס
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1896
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1944
יוהאן בנדרס

יוהאן בנדרס (בהולנדית: Johan Benders; 1 ביולי 1907 – 6 באפריל 1943) היה מורה הולנדי באמסטרדם ליסאום, שעודד את תלמידיו לזייף תעודות זיהוי וכרטיסי מזון עבור יהודים במטרה לעזור להם להימלט מרדיפות הנאצים.<ref></ref> אשתו חריטדינה בנדרס-לטבוהר והוא סיפקו מחסה ליהודים בביתם.

יוהאן וחריטדינה נתנו מחסה לרוזאלי וקייטי וויינברג ולור פולק, ילדה יהודייה נוספת. בתחילת אפריל 1943 עצר הגסטפו את יוהאן ואת הילדות קטי ולור להם נתנו מחסה בני הזוג, בעקבות הלשנה של שכן. 

יוהאן נכלא. הוא נאשם בגניבה ממשרד הרשם בבית ספרו, ונכלא בכלא אמסטלבנסווג. שכנו לתא היה המשורר ההולנדי חריט קוונאר. מחשש שהוא יישבר תחת העינויים אליהם היה נתון, ונחוש שלא לחשוף את מקומות המסתור של היהודים שהוא ואשתו הסתירו, ניסה בנדרס להתאבד פעמיים בכלא. ב-6 באפריל 1943 התאבד בקפיצה מהקומה השלישית בבית הסוהר בו נחקר ועונה. 

כמחאה, רבים מתלמידיו לשעבר של יוהאן צעדו מעבר לחומות הכלא ושרקו את המנון בית ספרם, כך על פי יד ושם. בנדרס לא חשף את שמותיהם או כתובותיהם של היהודים שעזר להציל.<ref name="auto">Johan Benders, The International Raoul Wallenberg Foundation.</ref><ref name="auto2">Benders, Johan & Gerritdina (Letterboer), Righteous Among the Nations, Yad Vashem.</ref><ref name="auto3">Johan Benders, The Righteous During the Holocaust, Holocaust Memorial Center, Zekelman Family Campus.</ref>
ב־27 במרץ 1997 יד ושם הוכרו יוהאן בנדרס ואשתו כחסידי אומות העולם.

בני הזוג זכו גם לכבוד כאשר רחוב באמסטלפיין נקרא על שמם, כהוקרה לפעילותם בזמן מלחמת העולם השנייה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:חברי המחתרת ההולנדית
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1907
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1943
Move (שיר של ליטל מיקס)

Move (בעברית: מהלך \ לזוז \ לעבור) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הפופ הבריטית ליטל מיקס.<ref name=":3"></ref> השיר יצא לאור ב-3 בנובמבר 2013, כסינגל מתוך אלבומה השני של הלהקה Salute,<ref name=":3" /> על ידי חברות התקליטים סייקו מיוזיק וקולומביה רקורדס.<ref name=":3" />

השיר הגיע למקום השלישי במצעד השירים שבלבנון.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי מייגן קוטונה, נתן דובאל, פרי אדוארדס, ג'סי נלסון, לי-אן פינוק וג'ייד ת'ירלוול והופק על ידי נתן דובאל גם כן.<ref></ref> איגוד תעשיית ההקלטות הבריטי העניק לשיר את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה מ-626,000 עותקים במדינה, מה שהופך אותו לאחד מהשירים הנמכרים ביותר של הלהקה.<ref name=":0"></ref>

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-70 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הקליפ הרשמי של השיר הוקרן לראשונה ביוטיוב ב-25 באוקטובר 2013.<ref name=":4"></ref> הקליפ מתחיל בצלליות של חברות הלהקה, המופיעות מול תפאורות צבעוניות עזות. לאחר מכן הן נראות בתוך חדר לבן ות'ירלוול מתחילה לשיר את הבית הראשון בשיר, תוך שלאחר מכן מבצעת כל חברת להקה נוספת את קטע השירה שלה.<ref name=":4" />

נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-190 מיליון צפיות.<ref name=":2"></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)<ref></ref>
|זהב
|35,000
|-
!בריטניה (BPI)<ref name=":1"></ref>
|פלטינה
|626,000<small></small><ref name=":0"/>
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!בריטניה
|23 בספטמבר 2013
|רדיו להיטים עכשוויים
| rowspan="4" |סייקו
|<ref></ref>
|-
!אוסטרליה
| rowspan="3" |7 באוקטובר 2013
| rowspan="3" |הורדה דיגיטלית
|<ref></ref>
|-
!אירלנד
|<ref></ref>
|-
!ארצות הברית
|<ref></ref>
|-
!ארצות הברית
|18 בפברואר 2014
|רדיו מיינסטרים
|סייקו • קולומביה
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2013
קטגוריה:סינגלים מ-2013
קטגוריה:שירי ליטל מיקס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על ריקודים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סייקו מיוזיק
How Ya Doin'?

(בעברית: מה נשמע?) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הפופ הבריטית ליטל מיקס.<ref name=":3"></ref> השיר יצא לאור ב-15 באפריל 2013, כסינגל מתוך אלבום הבכורה של הלהקה DNA,<ref name=":3" /> על ידי חברת התקליטים סייקו מיוזיק, כסינגל הרביעי והאחרון מתוך האלבום.<ref name=":3" />

השיר הגיע למקום ה-16 במצעד הסינגלים הבריטי.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי דארן לואיס, איליולה באבלולה, שאזנאי לואיס, פרי אדוארדס, ג'סי נלסון, לי-אן פינוק, ג'ייד ת'ירלוול, ג'יימס קרטר, גלן סקינר, בן וולפלייר-פיירו, ניקולס ת'ורפ, ג'וליאן ברוקהאוס ומיגל דראמונד והופק על ידי המפיק המוזיקלי פיוצ'ר קאט.<ref></ref> באוסטרליה, קיבל השיר את מעמד הזהב.<ref name=":0"></ref>

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-10 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הקליפ היה בבימויה של קרלי קוסן והצילומים נערכו במזרח לונדון בתחילת מרץ 2013. ליטל מיקס פרסמה כמה הצצות מהקליפ ועשתה ספירה לאחור לתאריך צאתו. היא תיארה את הקליפ כקליפ "ממש צבעוני, עם הרבה ריקודים". הקליפ פורסם ב-4 באפריל 2013 בערוץ ה-Vevo הרשמי שלה.<ref name=":1"></ref>

נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-80 מיליון צפיות.<ref name=":1" />

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)<ref name=":0" />
|זהב
|35,000
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2012
קטגוריה:סינגלים מ-2013
קטגוריה:שירי ליטל מיקס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על בגידה: מעילה באמון
קטגוריה:שירים על שיחות טלפון
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סייקו מיוזיק
ג'רג' קושה

ג'רג' קושה (בהונגרית: Kósa György; בודפשט, 24 באפריל 1897 – בודפשט, 16 באוגוסט 1984)<ref></ref> היה מלחין ופסנתרן יהודי-הונגרי זוכה פרס פרנץ ארקל.

== ביוגרפיה ==
לוח זיכרון בבית מגוריו לשעבר ב[[בודפשט רובע 12]]
ג'רג' קושה נולד במשפחה יהודית כבנם של וילמוש קושה, עורך דין ושל אולגה ווינדט (1868–1930)<ref></ref> אמו ראתה חשיבות בחינוך המוזיקלי של בנה, לכן דאגה להתחיל בהשכלה המוזיקליצת של בנה כבר מילדותו. מורתו לפסנתר הציגה אותו כבר בגיל שבע בפני המלחין בלה ברטוק, שהבחין מיד בכישרונו. בין השנים 1905 עד 1916 למד באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, שם היו מוריו לקומפוזיציה שלו אלברט שיקלוש (שיינוואלד), ויקטור הרצפלד וזולטאן קודאי, מוריו לפסנתר היו בלה ברטוק וארנסט פון דוהנאני. את יצירתו הראשונה, הסקרצו "ריקוד המכשפה", הציגו בשנת 1915. לאחר סיום לימודיו, בשנת 1916 הפך לקורפטיטור (פסנתרן חזרות) של בית האופרה של בודפשט, שם לקח חלק בהכנות המקדימות להצגת מיצג המחול של ברטוק הנסיך המגולף בעץ. משנת 1917 הופיע כפסנתרן - תחילה כמלווה לפסנתר של הכנרים פרנץ וצ'איי ויאנוש קוֹנץ - ולאחר מכן כנגן סולו בהונגריה, גרמניה, אוסטריה, איטליה ואפריקה. בשנת 1920 הוא היה המנצח של תיאטרון טריפולי. בשנת 1922 הציג ארנסט פון דוהנאני את יצירתו של קושה "שש פיסות", אשר הוצגה מאוחר יותר בשנת 1925 גם על ידי המנצח אריך קלייבר בפסטיבל (IGNM (Internationale Gesellschaft für Neue Musik בפראג. בשנת 1920, השתתף קושה בייסוד אגודת מוזיקאים הונגרית מודרנית (עם פאל קדושה, הוגו קלן, פרנץ סבו ואישטוואן סלני). בין השנים 1927 – 1960 היה מורה לפסנתר באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט, למעט בתקופת מלחמת העולם השנייה. בשנת 1944 נלקח לשרות העבודה (עבודות כפייה ליהודים עבור הצבא ההונגרי) לאזור פרטראקוש. ובהיעדרו בסוף 1944 אשתו ובתו הקטנה בשם יוטקה נרצחו על ידי אנשי מפלגת צלב החץ. בנו, גאבור קושה (מאשתו השנייה), גם הוא מלחין ואמן אינסטרומנטלי (כלי הקשה, פסנתר, עוגב, צ'מבלו), שיחד עם אחיו עמלים רבות בטיפוח מורשת אביהם.

קושה הלחין במגוון רחב של ז'אנרים של מוזיקה קלאסית: תשע סימפוניות, שמונה רביעיות מיתרים, שמונה אופרות, שמונה בלטים, עשרים וחמש אורטוריות וקנטטות, שלוש מיסות, כמה יצירות קאמריות, למקהלה לסולו ועוד.

== חייו הפרטיים ==
אשתו הראשונה הייתה מריה מולנאר (1899–1944), פסלת-גרפיקאית אותה נשא לאישה ב-8 באוקטובר 1921 ברובע הראשון של בודפשט.<ref></ref> אשתו השנייה הייתה תלמידתו לשעבר של סטלה פרץ', שממנה נולדו שני בניו (מרטון וגאבור). אשתו השנייה נפטרה בשנת 1955. הוא התחתן בפעם השלישית עם אנה קפש.

== פרסים והוקרה ==
* פרס פרנץ ארקל (1955)
* פרס האמן המצטיין (1963)
* פרס האמן הדגול (1972)

== לקריאה נוספת ==
* בנצה סאבולצ'י-אלדאר טוט:לקסיקון המוזיקה
* הלקסיקון ההונגרי הגדול. בודפשט, 2000. 
* אנה דאלוש: יצירה לא ידועה - ג'רג' קושה נולד לפני מאה שנה (1 במאי 1997)
* [http://info.bmc.hu/site/muvesz/found_page.php?l=hu&table=SZERZO&id=61 BMC - György Kósa]
* [https://web.archive.org/web/20111017135121/http://fidelio.hu/koncertkalauz/zenekari_muvek/155 Fidelio - György Kósa]
* לקסיקון יהודי הונגריה. פטראויווארי. בודפשט: 1929

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסנתרנים יהודים הונגרים
קטגוריה:מלחינים יהודים הונגרים
קטגוריה:אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:יהודים זוכי פרס פרנץ ארקל
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1897
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1984
בית קלמרו

בית קלמרו הוא בניין מגורים היסטורי בסגנון הבינלאומי, הממוקם בשכונת נווה שאנן בתל אביב. המבנה ייחודי בצורת המונולית שלו, המורכב משתי "זרועות": זרוע אחת מצויה על דופן רחוב ראש פינה 26 וזרוע שנייה המצויה ברחוב איילת השחר 7. המבנה הוא חלק ממקבץ של ארבעה בניינים מהסגנון הבין-לאומי, הממוקמים על גבעת מרקו, שיחד עם בית האונייה, בית שלם, ובית שרנו המייצרים יחד מקבץ אדריכלי ייחודי בעיר, בתכנון אותו האדריכל. המבנים נמצאים ברשימת 190 המבנים לשימור בהגבלות מחמירות של עיריית תל אביב-יפו אך טרם עברו שימור.

==לקריאה נוספת==
* ניצה סמוק, בתים מן החול: אדריכלות הסגנון הבינלאומי בתל אביב : 1931-1948

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:מבנים ביישוב
קטגוריה:נווה שאנן (תל אביב)
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים לשימור
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
Cars (שיר)

Cars (בתרגום לעברית: מכוניות) הוא שיר של המוזיקאי הבריטי גארי ניומן. הוא יצא כסינגל באלבום
The Pleasure Principle ב-21 באוגוסט 1979, והגיע לראש המצעדים בכמה מדינות.

במצעד הבריטי הוא הגיע למקום הראשון בשנת 1979, ובשנת 1980 הגיע למקום הראשון בקנדה. הוא הגיע למקום התשיעי בבילבורד הוט 100 בארצות הברית. אף על פי שלניומן היו כמה להיטים בבריטניה, "Cars" היה השיר היחיד שלו בבילבורד הוט 100 בארצות הברית.

הקליפ של השיר הציג את להקת הליווי של ניומן, שכללה את חברי Tubeway Army ואת בילי קארי מלהקת אולטראווקס, אם כי הוא לא ניגן בפועל בהקלטת השיר.

==מיקומי שיא==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 1979
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1979
קטגוריה:סינגלים מ-1980
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מכוניות
קטגוריה:שירי גל חדש
קטגוריה:שירי סינת'-פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
יחסי בליז–צרפת

יחסי בליז–צרפת הם יחסי החוץ בין בליז לצרפת. שתי המדינות חברות באו"ם.

== יחסים כלכליים ==
קבוצת הנפט הצרפתית-בריטית פרנקו (או חברת הבת שלה בגואטמלה ליתר דיוק) השיגה אחד מ-17 ויתורי הניצול שהוציאה הממשלה בבליז. בעקבות ההסכם בין צרפת לבליז בנוגע להחלפת מידע מס, בליז הוסרה בשנת 2012 מהרשימה הצרפתית של סמכויות שיפוט שאינן משתפות פעולה.

בשנת 2016, היצוא הצרפתי הגיע ל-1.3 מיליון אירו (מיליון אירו בשנת 2015) והיצוא הצרפתי גדל מ-7.9 מיליון אירו ל-8.6 מיליון אירו. רכישות צרפתיות מבליז כוללות מוצרי טקסטיל, ביגוד ונעליים המהווים יחד 94% מהסך הכללי (8.1 מיליון אירו).

== שיתוף פעולה ==
צרפת תומכת בפיתוח בליז באמצעות עבודת האיחוד האירופי לו היא אחת התורמות העיקריות: כחברה בקבוצת מדינות ה-ACP (אפריקה, הקריביים והפסיפיק) בליז קיבלה מימון מקרן הפיתוח האירופית מאז 1982. תוכניות שיתוף פעולה בין האיחוד האירופי לבליז צמחו מאוד בשנים האחרונות, והצדיקו את הקמת משרד האיחוד האירופי בבלמופן.

במסגרת 2014–2020 (EDF 11) הוקדשו 27 מיליון אירו לשלושה מגזרי עדיפות: מקורות אנרגיה מתחדשים, בריאות וניהול ציבורי.
בליז תיהנה גם מהתרומה הצרפתית לקרן העולמית למאבק באיידס, שחפת ומלריה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* בליז מיוצגת בצרפת באמצעות שגרירותה בבריסל, בלגיה.
* צרפת מיוצגת בבליז באמצעות שגרירותה בסן סלוודור, אל סלוודור.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.diplomatie.gouv.fr/en/country-files/belize/ יחסי בליז–צרפת], באתר משרד החוץ הצרפתי

== הערות שוליים ==
מינהל לסיוע בדיור

מינהל לסיוע בדיור (נקרא גם אגף אכלוס) הוא אגף במשרד הבינוי והשיכון האחראי על תחום הסיוע בדיור. המינהל מטפל בזכאות לקבלת דיור ציבורי, סיוע בשכר דירה, מתן הלוואות לרכישת דירה, סיוע לשיפוץ דירה לנכים, וזכאויות במסגרת תוכנת מחיר למשתכן. נכון להיום (2020) עומד בראש המינהל מר יעקב שנרב, המשמש גם כמשנה למנכ"ל המשרד.
== תוכניות הסיוע ==
===דיור ציבורי===
המינהל אחראי על הנפקת הזכאות לקבלת דיור ציבורי, על ניהול תור הממתינים, על מתן אישור להחלפת דירה לדיירי הדיור הציבורי, ועל מתן אישור לדייר ממשיך למגורים בדירת ההורים במידה וזכאי. כמו כן המינהל רוכש דירות חדשות למלאי הדיור הציבורי, דירה אחת על כל מספר דירות ציבוריות שנמכרו לזכאים בהנחה במסגרת חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה).

המינהל אחראי גם על מתן זכאות לקשישים חסרי דירה המתקיימים מקצבת השלמת הכנסה, לקבלת מגורים בבתי גיל הזהב. נכון לשנת 2020 ישנם 12,000 יחידות דיור בבתי גיל הזהב של משרד הבינוי והשיכון.

===סיוע בשכר דירה===
המינהל מעניק סיוע בשכר דירה לזכאים, למשפחות הזכאיות לפי מבחן הכנסה מזכה, לנכים, לעולים ולקשישים. סך הסיוע בשכר דירה עומד על כשתי מיליארד ש"ח בשנה (נכון לשנת 2020). קבלת הזכאות לסיוע בשכר דירה מבוצעת באמצעות חברות ההרשמה לסיוע בדיור: מילגם, מ.ג.ע.ר ועמידר.

===סיוע בשיפוץ דירה לנכים===
בשיתוף עם משרד הבריאות מסייע משרד הבינוי והשיכון למימון שיפוץ דירה לנכים בניידות. הסיוע ניתן חלק כמענק וחלק בהלוואה, בכפוף להכנסות הזכאי. הסיוע ניתן לבניית מעלון, להרחבת פתחים בדירה וכיוצא בזה.

===הלוואה לדיור===
המינהל אחראי על מתן הלוואות לדיור. כספי זכאות ניתנים לזכאים על ידי הבנק מכספי המדינה. גובה הזכאות נקבע לפי ניקוד הזכאי. הריבית לכספי זכאות היא חצי אחוז פחות מהריבית הממצעת למשכנתאות המתפרסמת מדי חודש על ידי בנק ישראל.

==פעילות המינהל==
המינהל נמצא במשרד הראשי בקריית הממשלה במזרח ירושלים, וב-7 מחוזות: ירושלים, גוש דן, שרון, רחובות, דרום, גליל, חיפה. כמו כן המינהל עובד ביחד עם החברות הממשלתיות לדיור: עמידר, עמיגור (בבעלות הסוכנות היהודית), חלמיש (החברה האחראית על תל אביב-יפו), שקמונה (החברה האחראית על חיפה), ח.ל.ד (החברה האחראית על פתח תקווה).

הוועדה הציבורית לערעורים היא וועדה המתכנסת מדי שבוע ודנה בערעורים המוגשים אליה בנושא סיוע בדיור. הוועדה מורכבת מאנשי ציבור מחוץ למשרד המקבלים את המינוי משר הבינוי והשיכון.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:משרד הבינוי והשיכון
קטגוריה:ישראל: דיור
קטגוריה:ישראל: רווחה
יחסי בליז–גרמניה

יחסי בליז–גרמניה הם יחסי החוץ בין בליז לגרמניה. שתי המדינות חברות באו"ם.

== היסטוריה ==
הרפובליקה הפדרלית של גרמניה תמכה בתוקף בזכותה של בליז להגדרה עצמית באו"ם והכירה בה כמדינה עצמאית ב-21 בספטמבר 1981, והייתה המדינה הראשונה שעשתה זאת אחרי בריטניה. היחסים הדו-צדדיים הם ידידותיים ובלתי מעורערים. בליז תומכת לעיתים קרובות באינטרסים גרמניים באו"ם.

== יחסים כלכליים ==
המסחר בין בליז לגרמניה הסתכם ב-16 מיליון אירו בשנת 2019 (היצוא הגרמני לבליז כ-3 מיליון אירו; היבוא גרמניה מבליז כ-13 מיליון אירו).

בליז היא שותפה לשיתוף פעולה פיתוח גרמני במסגרת פרויקטים אזוריים הנתמכים על ידי המשרד הפדרלי לשיתוף פעולה ופיתוח כלכלי והמשרד הפדרלי לאיכות הסביבה, שמירת טבע ובטיחות גרעין. המיקוד הוא בתחום הסביבתי. ההגנה על קווי החוף והמשאבים הימיים וכן על סלבה מאיה, מרחב היער השני בגודלו ביבשת אמריקה (בליז, גואטמלה ומקסיקו), הם בין הצעדים הנתמכים על ידי גרמניה. יתר על כן, בליז נהנית מפרויקטים אזוריים המוסכמים עם מערכת השילוב המרכז אמריקאית (SICA) בתחום האנרגיה וממשל פיננסי טוב.

== הגירה ==
קבוצת מנוניטים ממוצא גרמני היגרה לבליז בשנות החמישים דרך קנדה ומקסיקו. מספרם היה במקור 3,500, אך כיום הוא נאמד בכ-10,000 איש, הם מדברים בניב גרמני ישן אך אינם אזרחים גרמנים. הם כמעט לא נוטלים חלק בחיים הפוליטיים במדינה, אך הם מצליחים מאוד בחקלאות, בענפי האומנות ובתעשייה בקנה מידה קטן.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* בליז מיוצגת גרמניה באמצעות שגרירותה בבריסל, בלגיה.
* גרמניה מיוצגת בבליז באמצעות שגרירותה בסן סלוודור, אל סלוודור.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.auswaertiges-amt.de/en/aussenpolitik/laenderinformationen/belize-node/belize/233278 יחסי בליז–גרמניה] באתר משרד החוץ הגרמני

== הערות שוליים ==
What About Today?

(בעברית: מה לגבי היום?) הוא אלבום האולפן האחד עשר של הזמרת-יוצרת ברברה סטרייסנד. האלבום יצא לאור ביולי 1969, על ידי חברת התקליטים קולומביה רקורדס.<ref></ref> מבחינה מוזיקלית, זהו אלבומה הראשון שמכיל מוזיקה עכשווית למבוגרים.

האלבום הגיע למקום ה-31 במצעד הבילבורד 200.<ref></ref>

== סוגה ורקע ==
האלבום מכיל שירים מקוריים לצד גרסאות כיסוי אותם הקליטה הזמרת לשירים של אמנים כמו הביטלס ופול סיימון. עטיפת האלבום נלקחה לצילומים ממגזין ווג שערכה שנה קודם לכן וצולמו על ידי ריצ'רד אבדון. האלבום הוקלט בכמה פרקי זמן שונים: 16 במרץ 1968; 22 במאי 1968; 23 ביוני 1968; 8 בפברואר 1969; 14 & 22 במאי 1969.

== הצלחה ==
בניגוד לאלבומיה הקודמים זהו היה אלבומה הראשון אשר מצא את עצמו מחוץ ל-20 העליונים בארצות הברית (מלבד אלבום חג המולד שלה) וזהו גם היה אלבומה הראשון שלא קיבל אף מעמד במדינה. גם מחוץ למדינה האלבום לא זכה להצלחה כאשר בקנדה הגיע למקום ה-23 בלבד וגם שם לא קיבל אף מעמד.

בשאר המדינות בעולם הוא לא התברג או קיבל מעמד גם כן.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי ברברה סטרייסנד
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
A Happening in Central Park

A Happening in Central Park (בעברית: אירוע בסנטרל פארק) הוא אלבום ההופעה הראשון של הזמרת ברברה סטרייסנד. אלבום ההופעה הוקלט וצולם לספיישל טלוויזיוני בסנטרל פארק בניו יורק ביוני 1967 מול קהל של למעלה מ-135 אלף איש.

== הצלחה מסחרית ==
בארצות הברית האלבום הצליח להגיע למעמד אלבום זהב ולמקום ה-30 במצעד האלבומים האמריקאי.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי ברברה סטרייסנד
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
Change Your Life (שיר של ליטל מיקס)

Change Your Life (בעברית: שנה את חייך) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הפופ הבריטית ליטל מיקס.<ref name=":3"></ref> השיר יצא לאור ב-15 באפריל 2013, כסינגל מתוך אלבום הבכורה של הלהקה DNA,<ref name=":3" /> על ידי חברת התקליטים סייקו מיוזיק, כסינגל השלישי מתוך האלבום.<ref name=":3" />

השיר הגיע למקום ה-12 במצעד הסינגלים הבריטי.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי ריצ'רד סטנארד, טים פאוול, האש האוויס, פרי אדוארדס, ג'סי נלסון, לי-אן פינוק וג'ייד ת'ירלוול והופק על ידי סטנארד ופאוול.<ref></ref> באוסטרליה, קיבל השיר את מעמד הפלטינה הכפולה על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי, על מכירות של למעלה מ-140,000 עותקים במדינה.<ref name=":0"></ref>

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-35 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הקליפ של "Change Your Life" צולם במקור ב-28 בנובמבר 2012 בלונדון. את הקליפ ביים כריס סוויני. הקליפ עוסק בבחור הומוסקסואל שחווה אלימות ובריונות בעקבות נטיותיו המיניות, תוך שניתן לראות את חברות הלהקה שרות על כך שהעולם כולו צריך להשתנות ולקבל את האחר כביכול.<ref></ref>

נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-105 מיליון צפיות.<ref name=":1"></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)<ref name=":0" />
|פלטינה 2×
|140,000
|-
!בריטניה (BPI)<ref></ref>
|כסף
|247,000<ref></ref>
|-
!ונצואלה (APFV)<ref></ref>
|זהב
|5,000<sup>^</sup>
|-
!ניו זילנד (RMNZ)<ref></ref>
|זהב
|7,500
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2012
קטגוריה:סינגלים מ-2013
קטגוריה:שירי ליטל מיקס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סייקו מיוזיק
יחסי גרמניה–ונואטו

יחסי גרמניה–ונואטו הם יחסי החוץ בין ונואטו לגרמניה. שתי המדינות חברות באו"ם.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות נהנות מיחסים פוליטיים חביבים. המגעים הדיפלומטיים מתנהלים באמצעות שגרירות גרמניה בקנברה, אוסטרליה.

גרמניה תומכת בעיקר בפיתוח כלכלי, חברתי ותרבותי בוונואטו באמצעות תרומותיה המשמעותיות ל, וקרן הפיתוח האירופית. אירופה היא התורמת הרביעית בגודלה לסיוע בפיתוח באזור, אחרי אוסטרליה, סין וניו זילנד. ונואטו מעורבת מקרוב גם בשיתוף הפעולה הגרמני בנושא מדיניות אקלים עם מדינות אזור דרום האוקיינוס השקט. המדינה שלחה משלחת בראשות ראש הממשלה שרלוט סלוואי טבימאסמס לוועידת האקלים של האו"ם (COP 23) בבון בנובמבר 2017.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ונואטו אינה מיוצגת בגרמניה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
* גרמניה מחזיקה בוונואטו קונסוליה בפורט וילה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.auswaertiges-amt.de/en/aussenpolitik/vanuatu/233334 יחסי גרמניה–ונואטו], באתר משרד החוץ הגרמני

== הערות שוליים ==
Funny Girl (פסקול)

Funny Girl (בעברית: מצחיקונת) הוא פסקול של הזמרת והשחקנית ברברה סטרייסנד לסרט בעל אותו השם, "מצחיקונת". האלבום הופץ לראשונה כתקליט ובהמשך יצא מחדש על גבי פורמטים נוספים כמו קלטת שמע ותקליטור.

== ביקורת ==
הפסקול היה ברשימת 200 האלבומים הנמכרים ביותר בארצות הברית של המגזין בילבורד בין ספטמבר 1968 - לאוקטובר 1970 (השהות הארוכה ביותר של אלבום שלה). בנוסף, שובץ ברשימת האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים ורשת הרדיו NPR כללה אותו ברשימת האלבומים הנשיים הטובים בהיסטוריה.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי ברברה סטרייסנד
קטגוריה:פסקולים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
DNA Tour

DNA Tour הוא סיבוב ההופעות הראשון של להקת ליטל מיקס. סיבוב ההופעות כלל 23 מופעים בבריטניה החל מה-25 בינואר 2013 ועד כחודש אחרי.<ref></ref> האלבום היה נועד על מנת לקדם את אלבום הבכורה שלהן ורוב שירי המופע כללו שירים מהאלבום אם כי נכללו ברשימת השירים גם גרסאות כיסוי.<ref></ref> 

סיבוב ההופעות זכה לביקורות חיוביות כאשר רבים מהמסקרים טענו כי ליטל מיקס הן כבר ברמה של הרבה מעבר לכוכבות ריאלטי (בהתייחס להשתתפותן בתוכנית אקס פקטור).

== רשימת השירים ==
השירים שלהלן בוצעו במופעים שהתקיימו במסגרת סיבוב ההופעות:<ref></ref>
#"We Are Who We Are"
#"Stereo Soldier"
#"Super Bass"
#"Love Drunk"
#"Always Be Together"
#"Wings"
#""
#"Going Nowhere"
#"Girl Band Medley"
#""
#"Turn Your Face"
#<li value=12>"Red Planet"
#"Madhouse"
#""
#"Make You Believe"
#"DNA"

הדרן:
#Change Your Life"
#

== תאריכי הופעות ==
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
!width="150"|תאריך
!width="150"|עיר
!width="150"|מדינה
!width="250"|מיקום
|-
|colspan="6" style="background:#ddd;"| בריטניה ואירלנד
|-
| 25 בינואר 2013
|rowspan="2"|ריל
| rowspan="2"| ויילס
|rowspan="2"|Pavilion Theatre
|-
| 26 בינואר 2013
|-
| 28 בינואר 2013
| נוטינגהאם
| בריטניה
| Nottingham Royal Concert Hall
|-
| 29 בינואר 2013
| אדינבורו
| סקוטלנד
| Edinburgh Playhouse
|-
| 30 בינואר 2013
| ניוקאסל
| בריטניה
| Newcastle City Hall
|-
| 1 בפברואר 2013
| גלאזגו
| סקוטלנד
| אודיטוריום קלייד
|-
| 2 בפברואר 2013
| שפילד
| rowspan="12"| בריטניה
| Sheffield City Hall
|-
| 3 בפברואר 2013
| ליברפול
| אקו ארנה ליברפול
|-
| 5 בפברואר 2013
| וולברהמפטון
| Wolverhampton Civic Hall
|-
| 6 בפברואר 2013
| מנצ'סטר
| O2 Apollo Manchester
|-
| 8 בפברואר 2013
| יורק
| Barbican
|-
| 9 בפברואר 2013
| בלקפול
| Blackpool Opera House
|-
| 11 בפברואר 2013
| פלימות'
| Plymouth Pavilions
|-
| 12 בפברואר 2013
| אוקספורד
| New Theatre Oxford
|-
| 13 בפברואר 2013
| לונדון
| Hammersmith Apollo
|-
| 15 בפברואר 2013
| ברייטון
| Brighton Centre
|-
| 16 בפברואר 2013
| בורנמות'
| Bournemouth International Centre
|-
| 18 בפברואר 2013
| בריסטול
| Colston Hall
|-
| 19 בפברואר 2013
| קארדיף
| ויילס
| Cardiff International Arena
|-
| 21 בפברואר 2013
| איפסוויץ'
| בריטניה
| Regent Theatre
|-
| 23 בפברואר 2013
| דבלין
| אירלנד
| Olympia Theatre
|-
| 24 בפברואר 2013
| בלפסט
| rowspan="1"| צפון אירלנד
| Waterfront Hall
|}

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סיבובי הופעות מ-2013
קטגוריה:סיבובי הופעות של ליטל מיקס
אבן עזרא (מכתש)

תמונה אלכסונית של מכתש אבן עזרא (מימין) ומכתש אצופי (משמאל) מ[[אפולו 14]]
אבן עזרא (Abenezra) הוא מכתש פגיעה הממוקם באזור הדרומי-מרכזי של הירח. המכתש נקרא על שמו של החכם היהודי הספרדי, המשורר, פרשן המקרא, האסטרונום והאסטרולוג אברהם אבן עזרא.<ref></ref> הוא מחובר לקצהו הדרומי-מזרחי של מכתש אצופי. מצפון מזרח לו שוכן מכתש גבר, ומדרום מזרח נמצא סקרובוסקו הגדול יותר.

למכתש יש צורה מצולעת ניכרת, עם קטעי קיר לא אחידים. הקירות הפנימיים מדורגים, והתחתית סלעית ומחורצת. רכסים אלה יוצרים דפוסים חריגים ומפותלים על רצפת המכתש.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.lpi.usra.edu/resources/lunar_orbiter/bin/srch_nam.shtml?Abenezra%7C0 תמונות של מכתש אבן עזרא] באתר [https://www.lpi.usra.edu/resources/lunar_orbiter/ LPI moon atlas]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכתשי פגיעה על הירח
קטגוריה:אברהם אבן עזרא
יחסי הממלכה המאוחדת – ונואטו

יחסי הממלכה המאוחדת–ונואטו הם יחסי החוץ בין הממלכה המאוחדת לבין ונואטו. שתי המדינות חברות באו"ם.

== היסטוריה ==
האיים המרכיבים את ונואטו התגלו לראשונה על ידי הספרדים בשנת 1606 ואירופאיים חזרו לאיים בשנת 1778. השליטה באיים הייתה בידי האנגלים והצרפתים כקונדומיניום האיים ההברידיים החדשים, ושליטה קולוניאלית זו נמשכה עד שהאיים קיבלו עצמאות בשנת 1980. לאחר כניעת צרפת לגרמניה במלחמת העולם השנייה, הנציב התושב, אנרי סוטו, הוביל את ונואטו להצטרף אל שורות צרפת החופשית, ובאסיפה כללית ב-20 ביולי 1940 הוחלט על כך ברוב עם. אולם למרות פעולה זאת, שליטת גרמניה באיים התחזקה, ובריטניה הציבה ברחבי האיים כוחות מחבר העמים הבריטי על מנת להגן מפני פלישה יפנית.

לאחר שזכתה ונואטו בעצמאותה, כוננה עמה בריטניה יחסים דיפלומטיים, ובין שתי המדינות קיימים קשרים חמים וידידותיים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ונואטו אינה מיוצגת בבריטניה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
* בריטניה מחזיקה בוונואטו נציבות עליונה בפורט וילה.

== הערות שוליים ==
DNA (שיר של ליטל מיקס)

DNA (בעברית: דנ"א; ראשי תיבות: חומצה דאוקסיריבונוקלאית) הוא סינגל שהוקלט על ידי להקת הפופ הבריטית ליטל מיקס.<ref name=":2"></ref> השיר יצא לאור ב-9 בנובמבר 2012, כסינגל מתוך אלבום הבכורה של הלהקה בעל אותו השם DNA,<ref name=":2" /> על ידי חברת התקליטים סייקו מיוזיק, כסינגל השני מתוך האלבום.<ref name=":2" />

השיר הגיע למקום השלישי במצעד הסינגלים הבריטי.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי תומאס בארנס, פיטר קלהר, בן קון, אין ג'יימס, פרי אדוארדס, ג'סי נלסון, לי-אן פינוק וג'ייד ת'ירלוול והופק על ידי TMS.<ref name=":1"></ref> באוסטרליה, קיבל השיר את מעמד הזהב, על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי, על מכירות של למעלה מ-35,000 עותקים במדינה.<ref name=":0"></ref> השיר הוא שיר אלקטרופופ וסינת'פופ.<ref name=":1" />

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-40 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הקליפ של "DNA" בוים על ידי שרה צ'טפילד והופק על ידי טירנאן הנבי.<ref></ref> הוא צולם ב-12 בספטמבר 2012, ונעשה בו שימוש בפוסט-פרודקשן.<ref></ref><ref name=":3"></ref> הסרטון הופק ונוצר בהשראת ספרי הקומיקס "Sin City" ו-"השומרים".<ref name=":3" /> סצנות הנהיגה של ליטל מיקס צולמו במסך ירוק. בסצנות, ניתן לראות את כל אחת מחברות הלהקה.<ref name=":4"></ref>

נכון לאוקטובר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-122 מיליון צפיות.<ref name=":4" />

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)<ref name=":0" />
|זהב
|35,000
|-
!בריטניה (BPI)<ref></ref>
|זהב
|412,000<ref></ref>
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!אירלנד
|9 בנובמבר 2012
| rowspan="2" |הורדה דיגיטלית <small>(מיני-אלבום)</small>
| rowspan="3" |סייקו
|<ref></ref>
|-
! rowspan="2" |בריטניה
|11 בנובמבר 2012
|<ref></ref>
|-
|19 בנובמבר 2012
|תקליטור
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2012
קטגוריה:סינגלים מ-2012
קטגוריה:שירי ליטל מיקס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סייקו מיוזיק