OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
צ'ולי זכאי

צ'ולי זכאי הוא מוזיקאי, פזמונאי ומלחין ישראלי.

== ביוגרפיה ==
זכאי נולד וגדל ברמת גן. בביתו הייתה מקובלת שירתה של אום כולתום, אך זכאי הושפע רבות גם ממוזיקת הרוק שהייתה פופולרית בשנות ה-70. דרכו המוזיקלית החלה בגיל 14, לאחר שרכש בכספו את הגיטרה הראשונה. במהלך שירותו הצבאי השתתף זכאי כנגן גיטרה בס בצוות הווי ובידור והופיע בבסיסים רבים ברחבי ישראל.

בשנת 1989 הוציא אלבום סולו בשם "ככה" על טהרת הרוק נ' רול. בין השירים שבאלבום ניתן למצוא את השיר "עיר הלכה לישון", אשר הגיע במסגרת פסטיבל חיפה למקום השלישי אחרי השירים הידועים "אצל הדודה והדוד" של דני סנדרסון ו"עוף גוזל" של אריק איינשטיין.

לאחר שירותו הצבאי החל זכאי לנגן לפרנסתו בלהקה שהופיע באירועים קטנים ובמקביל הצטרף כגיטריסט ללהקת רוק בשם "Crime" שלימים הפכה ללהקת "ווילד קרוז". בסוף שנות ה-90 עבד זכאי בתיאטרון הארצי לנוער ברמת אביב כמנהל הצגה.

זכאי החל לכתוב שירים לאמנים לאחר פגישתו עם מפיק שהיה אחראי על הפקת אלבום לזמרת מוג'דה - הילדה הטורקייה. השיר הראשון שנכתב לאלבום היה "מלאכים". לאחר שהפקת האלבום לא יצאה לפועל, פנה זכאי בשנת 2000 למעבד המוזיקלי יעקב למאי עם החומרים אותם כתב והלחין, ובשיתוף פעולה ראשון ביניהם עובדו השירים לאלבום "מלאכים" בביצועה של הזמרת רינת בר.

הפריצה הגדולה לעולם הזמר הים-תיכוני החלה כאשר פגש זכאי את המעבד המוזיקלי שי ראובני בתחילת שנת 2005. השניים החלו לעבוד יחד כאשר שירם המשותף הראשון היה "כל הכוח" בביצועו של הזמר קובי פרץ. זכאי כתב את השיר, וראובני הלחין ועיבד. השיר הפך ללהיט.

בשנת 2007 הקימו זכאי ושי ראובני חברת הפקות משלהם בשם "שי ראובני הפקות". תחת בית היוצר הופקו בין השנים 2007 ל-2009 מעל 100 שירים המאוגדים ב-9 אלבומים. בין האמנים להם השניים הפיקו שירים ניתן למצוא את ליאור נרקיס, מושיק עפיה, זהבה בן וכן זמרים צעירים כגון לירן אביב, מאור דניאל, אופיר כהן ועוד.

הדואט "יחד" אותו כתב צ'ולי זכאי עם הזמרת אישתאר והלחין ועיבד שי ראובני, זכה בקטגוריית השיר הים תיכוני הטוב ביותר במסגרת תחרות ה-Big Apple Music Awards בניו יורק. בשנת 2009, כתב את השיר "מקודשת", עבור הזמרת שרית חדד, שנכלל באלבומה ה-18 מרוץ החיים.

בשנת 2013, כתב את השיר "קול העולם" עבור מרגלית צנעני וזהבה בן. השיר הפך ללהיט וכבש את פסגת המצעד של מדיה פורסט. בשנת 2018 כתב את "צועקת" עבור עדן בן זקן.

ברבעון האחרון לשנת 2019, השיר ״את״, מתוך אלבומו של אייל גולן-הלב על השולחן, שנכתב והולחן ע״ זכאי ואלי קשת, דורג במקום השלישי במצעד שירי העשור.

זכאי נשוי לאוסנת ולהם שלושה ילדים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20091202042248/http://harif.co.il/?p=962 חריף, האנשים מאחורי הקלעים במוזיקה הים תיכונית- צ'ולי זכאי]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
פייטרו גראדניגו

פייטרו גראדניגו (באיטלקית: Pietro Gradenigo; 1251 - 13 באוגוסט 1311) היה הדוכס ה-49 של ונציה. כיהן כדוג'ה משנת 1289 ועד פטירתו.

== חייו ==
בעת בחירתו לדוג'ה כיהן גראדניגו כפודסטה בקופר שבדלמטיה. במהלך כהונתו, בשנת 1291, ספגה ונציה מפלה קשה, עם כיבוש עכו - המוצב הצלבני האחרון בארץ הקדוש. בשנת 1294 פרצה מלחמה בין ונציה לבין ג'נובה. במקביל בזז קיסר האימפריה הביזנטית אנדרוניקוס השני את כרתים ואסר את הוונציאנים בקונסטנטינופוליס. בתגובה על מעשים אלה תקף הצי הוונציאני את גאלאטה וצר על הארמון הקיסרי בבלכרנאה. בקרב קורזולה שנערף בשנת 1298 הביסו הגנואים את הוונציאנים, ולבסוף בשנת 1299 נאלצו הוונציאנים לחתום על הסכם שלום עם גנואה.

גראדניגו שינה את שיטת הממשל בוונציה בכך שהביא לחקיקת ה"סראטה דל מאג'ור קונסיליו" (Serrata del Maggior Consiglio) - "נעילת המועצה הגדולה של ונציה". חוק זה, שהתקבל בפברואר 1297, קבע כי למועצה יכולים להתקבל אך ורק צאצאים של חברי המועצה, ובכך יצר למעשה אוליגרכיה בוונציה.

בשנת 1308 פרצה מלחמה בין ונציה לבין מדינת האפיפיור במאבק על השליטה בפרארה. ב-27 במרץ 1309 הורה האפיפיור קלמנס החמישי להטיל חרם על העיר ותושביה ולהוציאה אל מחוץ לכנסייה, ואסר על הנוצרים לסחור עם הסוחרים הוונציאנים. 

הביקורת הציבורית על השינוי החוקתי והצעדים שהביאו לפגיעה הדתית והכלכלית הביאו לניסיון להדיח את הדוג'ה והמועצה הגדולה. בראש הניסיון עמד באיאמונטה טייפולו, ולצדו פעלו בני משפחות אצולה נוספות. הניסיון לרצוח את הדוג'ה ב-15 ביוני 1310 נכשל, ומנהיגיו הוצאו להורג. בעקבות קשר זה הוקמה מועצת העשרה - מוסד שנועד להיות מוסד זמני, אך הפך למוסד של קבע שניהל למעשה את הרפובליקה.

גראדניגו נפטר ב-13 באוגוסט 1311. בשל החרם הנוצרי לא נערכו טקסים דתיים בעת מותו, והוא נקבר בקבר לא מסומן באי מוראנו.

== קישורים חיצוניים ==

גראדניגו, פייטרו
קטגוריה:איטלקים במאה ה-13
קטגוריה:ילידי 1251
קטגוריה:נפטרים ב-1311
מארינו צורצי

שלט האצולה של מארינו צורצי.]]
מארינו צורצי (באיטלקית: Marino Zorzi; 1231 לערך - 3 ביולי 1312) היה הדוכס ה-50 של ונציה. צורצי כיהן כדוג'ה מה-23 באוגוסט 1311 ועד פטירתו, 11 חודשים לאחר מכן.

== חיו ==
צורצי נחשב לנוצרי אדוק, וקודם לבחירתו כיהן כשגריר של ונציה למדינת האפיפיור. בחירתו נועדה להפיג את המתיחות שבין ונציה לבין האפיפיור בתקופת קודמו, מתיחות שהחלה בעקבות כיבוש העיר פרארה על ידי ונציה בשנת 1308.

במהלך הבחירות שנערכו לאחר מות קודמו, פייטרו גראדניגו, נבחר סטפאנו ג'וסטניאן לתפקיד הדוג'ה, אולם לאחר שגוסטיניאן סירב לקבל את התפקיד נערכו בחירות חוזרות ונבחר צורצי. 

צורצי לא הצליח לשפר את הקשרים עם האפיפיור, ותקופת שלטונו הקצרה אופיינה במספר אסונות טבע.

מרינו צורצי היה נשוי לאגנטה קווריני.

==קישורים חיצוניים==

* 

צורצי, מארינו
קטגוריה:איטלקים במאה ה-13
קטגוריה:איטלקים במאה ה-14
קטגוריה:ילידי 1231
קטגוריה:נפטרים ב-1312
פראנצ'סקו דאנדולו

שלט האצולה של פראנצ'סקו דאנדולו.]]
מטבע [[דוקט מתקופת פראנצ'סקו דאנדולו. במטבע מתואר דאנדולו כורע על ברכו לפני מרקוס הקדוש.]]
פראנצ'סקו דאנדולו (באיטלקית: Francesco Dandolo; נפטר בשנת 1339) היה הדוכס ה-52 של ונציה. דאנדולו כיהן כדוג'ה משנת 1329 ועד פטירתו.

בתקופתו החלו נסיונותיה של לה סרניסימה להשתלט על שטחים ברחבי איטליה.

== רקע משפחתי==
משפחת דאנדולו הייתה משפחת אצולה ונציאנית עשירה ורבת השפעה. פראנצ'סקו דאנדולו הוא אחד מארבעה דוג'ים שמקורם במשפחה זו (יחד עם אנריקו דאנדולו, ג'ובאני דאנדולו ואנדראה דאנדולו). כמו כן שתים מנשות המשפחה היו נשואות לדוג'ים: ג'ובאנה דאנדולו הייתה רעייתו של פאסקואל מאליפיירו, וזיליה דאנדולו הייתה נשואה ללורנצו פריולי.

== קורות חיים==
דאנדולו היה אחד הדיפלומים הוונציאנים המוצלחים ביותר. הוא כיהן כשגריר ונציה אצל האפיפיור קלמנס החמישי ואצל האפיפיור יוחנן ה-22 באביניון ופעל לבטל את הנידוי שהוטל על העיר ונציה. במסגרת פעולתו זה זכה לכינוי "קאנה" (כלב) לאחר שהציג עצמו בפני האפיפיור שהוא לובש שרשרת לצווארו בניסיון לשכנע את האפיפיור להסיר את הנידוי.

דאנדולו היה נשוי לאייזאבטה קונטאריני ולזוג היו שלושה ילדים.

=== כהונתו כדוג'ה===
במהלך כהונתו כדוג'ה אירעו מספר רב של חיכוכים בין הוונציאנים לבין הטורקים במאבק על השליטה בסחר במזרח הים התיכון. כמו כן, ונציה נלחמה בעיר ורונה ובמאסטינו דלה סקאלה השני שעמד בראשה. ונציה לא הגיבה לכל פרובוקציה של ורונה אולם כאשר ורונה החלה להקשות על הסחר בנהרות צפון איטליה, תקפה אותה ונציה. בתקופה זו התפתחה הברית בין ערי צפון איטליה: פירנצה, פרוג'ה, סיינה ובולוניה בניסיונן להאבק בשליטה הוונציאנית במסחר בצפון איטליה.

על מנת להתמודד עם איומים אלה, ובניגוד למקובל באותה עת (לשכור צבא של שכירי חרב), גייסה ונציה גיוס חובה של אזרחיה בין הגילאים 20 - 60. הצבא שנאסף, בן 40,000 הלוחמים, יצא לתקוף את ורונה. למרות אבדותיו הכבדות הצליח הצבא הוונציאני להביס את מאסטינו, ובמרץ 1337, בעקבות משא ומתן ממושך, נחתם הסכם שלום בין הצדדים - ורונה קיבלה את השטחים שנכבשו על ידי הצבא הוונציאני, וונציה קיבלה מחדש את זכויות הסחר החופשי שלה בשטחים אלה.

מאסטינו, אשר סבר שההסכם פוגע בו, פנה אל קיסר האימפריה הרומית הקדושה לודוויג הרביעי אולם זה תמך בדאנדולו. ב-24 בינואר 1339 נחתם הסכם השלום בבזיליקת סן מרקו. 

דאנדולו נפטר ביום כל הקדושים בשנת 1339 ונקבר בבזיליקת סנטה מריה גלוריוזה דיי פרארי.

==קישורים חיצוניים==

דאנדולו, פראנצ'סקו
קטגוריה:ילידי 1258
קטגוריה:נפטרים ב-1339
חסידות גלינא

חסידות גלינא הייתה חסידות בגליציה המזרחית (כיום אוקראינה). אבי החסידות היה רבי יחיאל מיכל מושקוביץ', נינו של רבי יוסף מיאמפולה, בנו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב.

==תולדות החסידות==
רבי יחיאל מיכל היה חתנו של רבי מאיר מפרמישלאן. חותנו העיד עליו שהוא נוטר הברית. בשנת תרי"ט עבר לגלינא (כיום הליניאני) שם נהג באדמו"רות והתפרסם כצדיק ובעל מופתים. נפטר בשנת תרכ"ז. חיבר את הספר "קב ונקי". חתנו היה רבי לוי יצחק מנזון נכדו של רבי ישראל מרוז'ין.

בנו רבי בצלאל יהושע מילא את מקומו. נולד בשנת ת"ר. התפרסם כבעל צדקה שנהג בפזרנות והנהיג את חצרו בעשירות. בזיווג ראשון היה חתנו של דודו רבי חיים אברהם ממיקולייב ובזיווג שני היה חתנו של רבי חיים מצאנז. היה תלמידו של רבי אברהם יעקב מסדיגורה וכן נסע לצ'ורטקוב ולהוסיאטין. הקים בית מדרש בצפת. בזמן מלחמת העולם הראשונה עבר לבולחוב שם נפטר בה' בתמוז תרע"ה במהלך קבלת שבת באומרו את המילים "אור זרוע לצדיק". 

בנו (מאשתו השנייה) רבי חיים (תרמ"ח-תרפ"א) מילא את מקומו. היה חתנו של דודו רבי שלום אליעזר הלברשטאם מראצפרט. חתנו היה הרב יוסף מאיר רובין (בן רבי יעקב מסאסרגן).

אחריו המשיך גיסו רבי יצחק צבי אפרתי (חתן רבי בצלאל יהושע) שכיהן גם ברבנות העיר עד שנספה בשואה. חתנו (מאשתו הראשונה) היה הרב ישראל דוד מאוסטילה.

במקביל לרבי חיים, המשיך אחרי רבי בצלאל יהושע, אחיינו רבי חיים גרינברג בן רבי יצחק אליעזר רבה של גלינא וחתנו של רבי יחיאל מיכל. נולד בשנת תרמ"ח. היה חתנו של רבי נחום מבילקמין (גזע סטרליסק). נרצח בשואה בשנת תש"ב. בנו היה המשורר אורי צבי גרינברג.

==ענף נוסף בשושלת==
בן נוסף של רבי יחיאל מיכל היה רבי מאיר מזבורוב. היה חתנו של רבי ישראל אלימלך מדז'בנה. בזמן מלחמת העולם הראשונה ברח לטורקה ומשם לקרולי האלמיץ שבהונגריה. נפטר בכ"ט בחשוון תרע"ה.

בנו של רבי מאיר מזברוב היה רבי ישראל אלימלך מזברוב. נולד בשנת תרל"ז. נסמך להוראה מהמהרש"ם מברז'אן ומה'מחזה אברהם' מברוד. היה חתנו של רבי שלום מסאמבור. ברח עם אביו לטורקה שם כיהן כרב ולאחר מכן נמלט לפראג. בשנת תרפ"ג היגר לארצות הברית ומעריציו פתחו לו בית כנסת בשם 'כרם ישראל'.
חיבר ספר "נר ישראל". נפטר בי"ח באדר תשי"ד.

==לקריאה נוספת==
* יצחק אלפסי, החסידות, 1977, עמ' 59–63.

קטגוריה:חצרות חסידיות
קטגוריה:בית זלוטשוב
קטגוריה:תנועת החסידות במזרח גליציה
דונלד בראדמן

180px
סר דונלד בראדמן (27 באוגוסט 1908 - 25 בפברואר 2001) היה חובט קריקט שנחשב לחובט הטוב ביותר בהיסטוריה של הקריקט.

השחקן האוסטרלי פרש מטסטים בשנת 1948 עם ממוצע של 99.94, אשר נטען שהיה ההישג הסטטיסטי הטוב ביותר של כל עולם הספורט, מאחר שלמתחרה הקרוב אליו היה ממוצע סופי של 60.97.

נמצא בראש שחקני הקריקט של המאה ה-20, כפי שנבחרו על ידי המגזין וויסדן, ונמצא בין עשרת הראשונים בהיכל התהילה של הקריקט האוסטרלי.

האסטרואיד , שהתגלה על ידי לובוש קוהואוטק, נקרא על שמו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאים אוסטרלים
קטגוריה:שחקני קריקט
קטגוריה:ספורטאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אוסטרלים שנפטרו ב-2001
אריק שנטו

אריק לי שנטו (Eric Lee Shanteau; נולד ב-1 באוקטובר 1983 בלילברן שבג'ורג'יה) הוא שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי, אלוף עולם ושותף לשיא העולם הנוכחי (2017) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.

== ביוגרפיה ==
שנטו בלט כבר בגיל צעיר, כששבר מספר פעמים שיאי גילאים של מדינת ג'ורג'יה. עם סיום לימודיו התיכוניים החל ללמוד באוניברסיטת אובורן באלבמה, והצטרף לנבחרת השחייה שלה בהדרכת דייוויד מארש. באוניברסיאדה שנערכה בטגו ב-2003 זכה במדליית כסף במשחה ל-400 מטר מעורב אישי. במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת אתונה סיים שנטו רק במקום השלישי ולא נכלל בסגל המשלחת האמריקנית למשחקים. באוניברסיאדה שנערכה באיזמיר ב-2005, הוא זכה בשתי מדליות זהב במשחים ל-200 מטר ול-400 מטר מעורב אישי.

שבוע לפני המבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) התבשר שנטו כי הוא חולה בסרטן האשכים. הוא החליט להתחרות בכל זאת, ולאחר שעבר אותם בהצלחה הוא השתתף במשחקים האולימפיים וסיים במקום עשירי במשחה ל-200 מטר חזה. זמן קצר לאחר המשחקים עבר ניתוח להסרת הגידול.

לאחר שהחלים, חזר שנטו להתחרות, ובמבחנים האמריקאיים לקראת אליפות העולם בשחייה, שנערכו באינדיאנפוליס ב-2009, שיפר את שיאיו האישיים במשחים ל-100 מטר ו-200 מטר חזה ול-200 מטר מעורב אישי. במשחה ל-200 מטר חזה אף קבע שיא אמריקני חדש בתוצאה של 2:08.01 דקות. באליפות העולם עצמה, שנערכה ברומא ביולי אותה שנה, קבע שנטו שיא אמריקני חדש ושיא אליפות במשחה ל-100 מטר חזה בשלב חצי הגמר (58.96 שניות). עם זאת, בשלב הגמר, בו קבע זמן של 58.98 שניות, הסתפק במקום הרביעי, 3 מאיות השנייה מהזוכה במדליית הארד, קמרון ואן דר בורג. במשחה ל-200 מטר חזה הוא זכה במדליית הכסף בתוצאה של 2:07.65 דקות, מאית שנייה איטי מהמנצח דניאל גיורטה. בשלב חצי הגמר קבע שיא אמריקאי חדש של 2:07.42 דקות. במשחה ל-200 מטר מעורב אישי זכה שנטו במדליית הארד בתוצאה של 1:55.36 דקות. בנוסף, היה שותף לזכייתה של רביעיית השליחים האמריקנית במדליית הזהב במשחה ל-100X4 מעורב, בשיא עולם חדש של 3:27.28 דקות. שותפיו להישג היו ארון פירסול, מייקל פלפס ודייוויד וולטרס.

באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי ב-2011, זכה שנטו במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות. נוסף לכך סיים במקום רביעי במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:09.28 דקות, שהיה משחה היחידים היחיד בו השתתף.

באולימפיאדת לונדון (2012) זכה שנטו במדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 11 במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 59.96 שניות.

== ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:שחייני חזה
קטגוריה:שחייני מעורב אישי
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:אלופי האוניברסיאדה בשחייה
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
רשימה שחורה (מחשבים)

רשימה שחורה (Blacklist) בטכנולוגיית המידע בכלל ובאבטחת מערכות מידע בפרט היא מנגנון בסיסי ביותר להגבלת גישה לשירות או למשאב מערכת באמצעות רשימת משוללי הרשאות מוגדרת מראש. מי שאינו נמנה עם הרשימה זכאי לגשת למשאב. רשימת משוללי ההרשאות נקראת "הרשימה השחורה" והיא מכילה מזהים של משוללי ההרשאות בהתאם לאופן פעולת המערכת ויכולתה לסנן את הבקשות לשירות.

השיטה המקבילה לרשימה שחורה היא רשימה לבנה (Whitelist) השוללת את הגישה מכולם, פרט לאלו הנמנים עם הרשימה. לעיתים משתמשים ברשימה אפורה (Graylist) כדי לאחסן באופן זמני רשומות של משוללי גישה ברשימה שחורה או לחלופין של מאושרי גישה ברשימה לבנה. על הרשימה האפורה יכולים לעבור מנהלי המערכת ולהחליט בנוגע לעתיד הנמנים עליה - האם להוציאם מהרשימה או לחלופין להעבירם לרשימות הקבועות.

רשימה שחורה יכולה תאורטית למנוע גישה מכל אובייקט או משתמש לגשת לכל משאב או שירות בתנאי שקיימת נקודה בין הראשונים לשניים שבה ניתן לבצע את החסימה על פי המזהים שפורטו ברשימה. 

ארגונים יכולים לממש רשימה שחורה על תוכנות מחשב או אתרי אינטרנט כדי לשלוט על התכנים שנצרכים במסגרת הארגון אך לאפשר גישה לכל מה שלא נשלל במפורש. הסינון יכול להתבצע על המחשבים האישיים עצמם או בשרת מרכזי דוגמת פרוקסי ארגוני. דוגמה אחרת היא ויקיפדיה המאפשרת לכל אחד לערוך את האנציקלופדיה, למעט משתמשים וכתובות IP בעלי עבר זדוני. הסינון של המשתמשים במקרה זה נעשה על שרתי האתר.

האינטרנט הכשר ממומש באמצעות רשימה שחורה של אתרי אינטרנט ובאופן דומה גם פועלות שיטות שונות ללחימה בדואר זבל אלקטרוני. 

שימוש לא תקשורתי ברשימות שחורות ניתן למצוא בתהליכי אקטיבציה של יישומים שונים. במקרה זה הסינון נעשה על ידי המספר הסידורי של התוכנה, כך שבמידה ולחברה המפיצה נודע על פריצת מספר סידורי מסוים - לא תתאפשר אקטיבציה נוספת עבורו.

== רשימה אפורה ==
רשימה אפורה היא סוג של צנזורה (בדומה לרשימה שחורה) שהיא סוג של השראה מהרשימה השחורה.

רשימה אפורה בדומה לרשימה שחורה ועוסקת גם היא בצנזורה אך בניגוד לרשימה שחורה היא פחות מגבילה.

קל להגיד שזה אותו דבר אך מדובר שני דברים שונים אך דומים.

רשימה שחורה היא צנזורה מלאה שבדרך כלל מגבילה חוץ מהדברים ברשימה אפורה (שיצוינו בהמשך) מגבילה גם תוכן כמו:

תגובות באתרים

סרטונים המאכילים שפת "רחוב"

רשימה אפורה לאומת זאת חוסמת בעיקר:

תוכני פורנוגרפיה

אלימות

קללות

סמים

ותכנים יותר קיצוניים מאשר התכנים ה"מתונים" שמגבילה הרשימה השחורה.
קטגוריה:אבטחת מחשבים
קטגוריה:צנזורה
קטגוריה:אבטחת מידע
ניות

הפסל "הברות II" של הפסל [[יחיאל שמי בגן ניות, ברקע בתי שכונת רסקו]]
נָיוֹת היא שכונה בדרום-מרכז ירושלים, שהוקמה בשנת 1960. השכונה ממוקמת בסמוך לגבעת רם ולעמק המצלבה, בין השכונות רחביה, רסקו, גבעת מרדכי ונווה שאנן. 

==אטימולוגיה==
שם השכונה, "נָיוֹת", נגזר מהמילה "נווה" ומוזכר שש פעמים בתנ"ך. בספר שמואל א' הוא מוזכר כחלק מהסמיכות "ניות ברמה", כפר שהיה ממוקם ככל הנראה מצפון לירושלים. השם הוצע על ידי פרופ' שלמה מורג אשר התגורר בשכונה שנים רבות.

==היסטוריה==
ניות הייתה הפרויקט הראשון שהוקם בירושלים עבור עולים אנגלו-סקסים מארצות הברית וקנדה, באמצעות "התאחדות עולי ארצות הברית וקנדה" (AACI). עד שקיבלה השכונה את שמה הרשמי בשנת 1963, היה שמה ידוע כ"שיכון האנגלו-סקסי". קבוצת עולים דוברי אנגלית אשר חיפשו דיור בירושלים בשנות ה-50, הקימו ועדה בשנת 1957, וחכרו 16 דונם של אדמה מקרן קיימת לישראל, למרגלות האזור ההררי בו ממוקמים כיום מוזיאון ישראל, קריית הממשלה והכנסת- מחוץ לגבולות ירושלים דאז. הארכיטקט שנבחר להקים את הפרויקט היה דוד רזניק, כשהמדינה סייעה כספית לרוכשי הדירות. הבתים הראשונים נבנו כמבנים מוארכים דו-קומתיים, "בלוקים". 

כמה שנים לאחר סיום בנייתה של שכונת ניות, נבנתה מעליה שכונה נוספת הקרויה נווה גרנות. בתודעה הציבורית, ההבדל בין שתי השכונות הסמוכות הוא מטושטש, ותושבי ירושלים נוטים לבלבל בין שתי השכונות. 

שמות הרחובות בשכונה נקראו על שם סופרים ומשוררים: בורלא, שמי, אלזה, דוידזון, ועוד.

==אתרים==
צמוד לרחוב יהודה בורלא בשכונה ממוקם הגן הבוטני האוניברסיטאי של האוניברסיטה העברית. בשכונה שני מרכזי מסחר, הכוללים תחנת דלק, בתי קפה ומסעדות. 

בשולי השכונה, בצמוד לעמק המצלבה, מצויים מבנים של תנועות הנוער בני עקיבא, הצופים (שבט מצדה ושבט מודיעין) ובית"ר, וכן מרכז עפרון למחול. כמו כן בשכונה גן שעשועים רחב ידיים, הקרוי "גן ניות".

== לקריאה נוספת ==

* דן פרייס, נחלת הכלל: השיכון החברתי והציבורי בישראל 1945-1967, רעננה, האוניברסיטה הפתוחה ומכון בן-גוריון לחקר ישראל והציונות, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 2023 (בעיקר הפרק "שכונת ניות בירושלים", עמ' 234-236). 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://www.jerusalem.muni.il/he/neighborhoods/nayot/ שכונת ניות], באתר עיריית ירושלים

קטגוריה:ירושלים: שכונות
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן דוד רזניק
ברתולומאו גראדניגו

מטבע [[דוקט מתקופת ברתולומאו גראדניגו. במטבע מתואר גראדניגו כורע על ברכו לפני מרקוס הקדוש.]]

ברתולומאו גראדניגו (באיטלקית: Bartolomeo Gradenigo; 1259 או 1260 - 28 בדצמבר 1342) היה הדוכס ה-53 של ונציה. גראדינגו כיהן כדוג'ה מה-7 בנובמבר 1339 ועד פטירתו.

ברתולומאו גראדניגו היה בן למשפחת אצולה ונציאנית עשירה, ובעצמו סוחר מוצלח. גראדניגו הקדיש חייו לפוליטיקה מאז גיל צעיר, וכיהן כפודסטה בראגוזה וקאפודיסטריה. 

גראדינגו היה ידוע ברדיפת התענוגות והעושר שלו, היה נשוי שלוש פעמים ונולדו לו שישה ילדים.

תקופת כהונתו הקצרה כדוג'ה הייתה שלווה, למעט מרידה של כרתים בשלטון ונציה, ומספר הטרדות ימיות מצד האימפריה העות'מאנית. בתקופת כהונתו נעשו מאמצים דיפלומטיים על מנת ליישב את הסכסוך בין ונציה לבין ג'נובה.

==קישורים חיצוניים==

גראדניגו, ברתולומאו
קטגוריה:נפטרים ב-1342
ג'ורג' אלן ראסל

ג'ורג' אלן ראסל (באנגלית: George Allen Russell; 23 ביוני 1923 - 27 ביולי 2009) היה תאורטיקן של ג'אז, מלחין ופסנתרן אמריקאי.

==ביוגרפיה==
ראסל נולד בסינסינטי שבאוהיו. את דרכו המוזיקלית החל ראסל כמתופף בהרכב של הסקסופוניסט בני קרטר. בהמשך עזב ראסל את ההרכב והתרכז בהלחנה. בשנים 1945–1946 סבל ראסל משחפת והיה מאושפז במשך 16 חודשים. באותה תקופה החל לפתח את הבסיס לתאוריית ההרמוניות הטונאליות שלו. ב־1947 חיבר ראסל לדיזי גילספי את 'Cubano Be, Cubano Bop', קטע ג'אז ששילב מוזיקה לטינית. ראסל גם שילב ג'אז עם מוזיקה קלאסית. בראשית שנות החמישים פרסם ראסל את ספרו 'התפיסה הלידית־כרומטית של הארגון הטונאלי' ('The Lydian Chromatic Concept of Tonal Organization'), שהניח את היסודות לג'אז המודלי.

ראסל שימש כראש החוג למוזיקה באוניברסיטת אינדיאנה. בשנת 1960 הקליט ראסל את התקליט 'At The Five Spots', יחד עם שישיית סטודנטים. שני קטעים בדיסק כתבה הסטודנטית הצעירה קרלה בליי. במהלך שנות השישים עבר ראסל לסקנדינביה, בה זכה לקבל הכרה ותמיכה מהממסד. בסוף אותו עשור שב לארצות הברית ולימד בקונסרבטוריון בניו אינגלנד.

ראסל הוביל הרכבים, בהם שילב ג'אז עם סוגי מוזיקה שונים, ובהם מוזיקה אלקטרונית, אפריקנית ואסייתית. לראסל הייתה השפעה ניכרת על עיצובו של הג'אז במאה העשרים. לצד ניסוח עקרונות הג'אז המודלי, שילב ראסל מוזיקת עולם בג'אז, והשפיע, בין היתר, על היוצרים מיילס דייוויס, ג'ון קולטריין, אריק דולפי, דון אליס, גיל אוונס וביל אוונס. ראסל מת בגיל 86 מסיבוכים של מחלת אלצהיימר בבוסטון שבמסצ'וסטס.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:נגני ג'אז: פסנתרנים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:סגל הקונסרבטוריון למוזיקה של ניו אינגלנד
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ווילברפורס
קטגוריה:תאורטיקאי מוזיקה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1923
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
יונה אזף

יונה אָזֵף (ברוסית: Евно Фишелевич Азеф; 1869 - 24 באפריל 1918) היה סוכן כפול: ראש הארגון הטרוריסטי של המפלגה הסוציאל-רבולוציונרית הרוסית, ומרגל האוכרנה.

== תולדות חייו ==
נולד בעיירה ליסקובה שליד הורדנה בשם יונה רוסקין בשנת 1869 במשפחה יהודית. השתלם בהנדסה. הצטרף למפלגה הסוציאל-רבולוציונרית הרוסית. בשנת 1903, לאחר מעצרו של גריגורי גרשוני הפך לראש הארגון הטרוריסטי הלוחם של המפלגה, אך בד בבד שימש גם כמרגל מטעם הבולשת הרוסית - האוכרנה, לה גילה פרטים על אודות חבריו למפלגה וחשף את תוכניותיהם.

על מנת להסיר מעליו את חשדות בני מפלגתו תכנן והוציא לפועל מספר התנקשויות בבכירי ממשל רוסיים, כשר הפנים הרוסי - סיפאגין ועוד. כמו כן הקים אזף בתי דפוס מחתרתיים, אך במקביל מסר מידע אודותם לבולשת הרוסית.

לאחר פרעות קישינב החליט אזף, כיהודי, לנקום בממשל הרוסי שארגן את הפרעות, על ידי רצח הנסיך הגדול סרגיי, דודו של הצאר, ורצח שר הפנים באותה עת, ויאצ'סלב פלבה, אך לפני ביצוע הרצח הודיע באופן חלקי למשטרה החשאית, על מנת לגרום למפעיליו שלא להורגו.

עקב הצטרפותו של אלכסי אלכסנדרוביץ' לופוחין - מפקד המחלקה השלישית באוכרנה, בשנת 1909, לשורות המפלגה המהפכנית, נחשפה זהותו הכפולה של אזף.

במשפט מפלגתי שהתקיים באותה שנה נגזר דינו למות, אך יונה אזף הצליח לברוח לברלין בירת גרמניה, שם נשא אישה וסחר בבורסה. בשנת 1915 אזף נעצר על ידי המשטרה הגרמנית בחשד שהוא סוכן פעיל של הבולשת הרוסית. הוא שוחרר רק בדצמבר 1917. בהיותו במעצר הוא חלה במחלת כליות ונפטר זמן קצר לאחר שחרורו באביב 1918 מאי-ספיקת כליות.

== כמשל==
בשל מרכיבי סיפורו הפך יונה אזף לדוגמה ולמשל לחפרפרת ולאדם הבוגד בארגונו; כך למשל באצ"ל, כאשר רצו לרמוז על אדם כמרגל (לדוגמה, יעקב חילביץ'), כינוהו "אזף".

== לקריאה נוספת ==
* זאב איבינסקי, מהפכה וטרור, הוצאת יאיר
*Михаил Зыгарь, Империя должна умеретьː история русских революций в лицах 1900-1917, Москва: ООО «Альпина Паблишер», 2017. (בתרגום לאנגלית: Mikhail Zygar, The Empire Must Die : Russia's Revolutionary Collapse, 1900-1917, INGRAM PUBLISHER SERVICES US, 2017).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:סוכנים כפולים
קטגוריה:מרגלים יהודים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1869
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1918
אנדראה דאנדולו

שלט האצולה של אנדראה דאנדולו.]]
אנדראה דאנדולו (באיטלקית: Andrea Dandolo ; 1306 - 7 בספטמבר 1354) היה הדוכס ה-54 של ונציה. דאנדולו כיהן כדוג'ה משנת 1343 ועד פטירתו.

דאנדולו למד היסטוריה ומשפטים באוניברסיטת פדובה ואף כיהן כמרצה באוניברסיטה זו עד שנבחר לתפקיד הדוג'ה.

דאנדולו התמנה לתפקיד האחראי על בזיליקת סן מרקו בגיל 25, ונבחר לתפקיד הדוג'ה, בשנת 1343 בגיל 37.

בתקופת כהונתו שינה דאנדולו את קודקס החוקים של ונציה, תמך באמנויות, והיה איש ספר, וחבר אישי של פטררקה אשר כתב עליו שהיה רודף צדק. דאנדולו אף כתב שני ספרים בלטינית המתארים את ההיסטוריה של ונציה.

בתקופת כהונתו נלחמה ונציה עם ההונגרים אשר סייעו לזאדר במרידתה השביעית כנגד שלטון לה סרניסימה. ג'נובה ניצלה את ההזדמנות לתקוף את ונציה ושלחה את הצי שלה, ובראשו פאגאניו דוריה לים האדריאטי. הצי פשט על הטריטוריות הוונציאניות ואף היווה איום על ונציה עצמה. בקרב ימי ליד לייריה בשנת 1353, נצחה ונציה את הצי הגנואזי.

ב-25 בינואר 1348 נפגעה ונציה ברעית אדמה קשה, ורבים מבתי העיר נהרסו.

במותו היה דאנדולו אחרון הדוג'ים אשר נקבר בבזיליקת סן מרקו.

==קישורים חיצוניים==

דאנדולו, אנדראה

קטגוריה:ילידי 1306
קטגוריה:נפטרים ב-1354
מסור חרב

מסור חרב
מסור חרב הוא מסור שלהבו מונע קדימה ואחורה ביחס לידית שלו, בעזרת מנוע חשמלי המקבל מתח מכבל חשמל או מסוללה חשמלית. להב המסור מאורך ודומה ללהב סכין. אורך הלהב הוא על פי רוב כ-40 ס"מ. בידית מותקן הדק הפעלה. למסור כבד זה לרוב יש ידית אחיזה המיועדת לאחיזה בשתי הידיים. אולם, בשנת 2010 הוציאה חברת AEG מגרמניה מיני מסור חרב שמיועד לאחיזה ביד אחת. 

מסור זה משמש לניסור חומרים רכים ודקים יחסית לאלה המנוסרים במסור עגול. חומרים כגון עץ, גבס, אלומיניום או P.V.C.. החלפת הלהב מאפשרת גיוון בקשיות החומר ועוביו.

פעולת להב מסור החרב דומה לזו של המסור האנכי ("ג'יקסו"). אולם המסור האנכי המקובע הוא כלי כבד ויציב שנוח יותר לניסור החומר במקום מדויק ובקו מתוכנן מראש והמסור האנכי הידני הוא כלי שמאלץ את המפעיל לנסר רק על משטח שהמפעיל יכול להישען עליו ולהפעיל את משקל גופו למטרת קיבוע הכלי. לעומת המסורים האנכיים, מסור החרב יכול לנסר חומרים המצויים במקומות ומשטחים מגוונים. הוא מאפשר יותר גמישות הפעלה על חשבון דיוק ובטיחות. מעבר לזאת, החלפת להבים במסור החרב היא מהירה יותר ופשוטה יותר.
==קישורים חיצוניים==

 
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
חרב
קטגוריה:כלי עבודה חשמליים
דואר סלובקיה

דואר סלובקיה (בסלובקית: Slovenská pošta) היא חברת דואר בבעלות המדינה האחראית על מתן שירותי הדואר בסלובקיה. החברה הוקמה ב-1 בינואר 1993, כשסלובקיה הפכה למדינה עצמאית.

כיום החברה מפעילה 1,566 סניפי דואר ברחבי סלובקיה.<ref></ref> מאז 1996 משרדיה הראשיים נמצאים בעיר באנסקה ביסטריצה.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://web.archive.org/web/20090727215703/http://www.eng.posta.sk/ דואר סלובקיה]

==הערות שוליים==

סלובקיה
קטגוריה:חברות סלובקיות
קריפטו.קום ארנה

מראה האולם מבפנים
קריפטו. קום אָרֶנָה (באנגלית: Crypto.com Arena; שם קודם: סטייפלס סנטר, באנגלית: Staples Center) הוא היכל ספורט רב־שימושי בלוס אנג'לס, קליפורניה. סמוך למתחם הבידור אל. איי. לייב ומרכז הכנסים של לוס אנג'לס. ההיכל משמש למספר רב של אירועי ספורט ובידור, ומכיל בין 18 אלף ל־20 אלף מושבים, בהתאם לאירועים המתקיימים בו.

==היסטוריה==
בניית ההיכל החלה בשנת 1998 והסטייפלס סנטר נפתח שנה לאחר מכן, ב-17 באוקטובר 1999. בנייתו מומנה על ידי "חברת לוס אנג'לס ארנה" וחברת "סטייפלס" לאספקת ציוד משרדי, בעלות של 375 מיליון דולר. חברת "סטייפלס" רכשה את הזכויות על שם ההיכל, והוא נקרא על שמה עד להחלפת השם בשנת 2021. ההיכל נפתח בהופעה חגיגית של ברוס ספרינגסטין ולהקת ה-E Street Band. הוא משמש כאולמן הביתי של קבוצות ה-NBA "לוס אנג'לס לייקרס" ו"לוס אנג'לס קליפרס", של קבוצת ה-WNBA "לוס אנג'לס ספארקס", ושל קבוצת ה-NHL "לוס אנג'לס קינגס". בעבר שימש גם כמשכנן של קבוצת ה-NBDL "לוס אנג'לס די-פנדרס" וקבוצת ה-AFL "לוס אנג'לס אוונג'רס".

ההיכל זכה בתארים "ההיכל החדש הטוב ביותר" (2000) ו"היכל השנה" (2000, 2001) מטעם מגזין פולסטאר, ונחשב לאחד מהיכלי הספורט המתקדמים והמפוארים בארצות הברית ובעולם.

בנובמבר 2021 רכשה חברת חלפנות המטבעות המבוזרים "Crypto.com" מהונג קונג, את הזכויות על שם ההיכל בעסקה עם חברת "Anschutz Entertainment Group (AEG)" למופעי ספורט ומוזיקה, הבעלים והמפעילה של ההיכל, והחל מחג המולד 2021 (25 בדצמבר), 22 שנה אחרי פתיחתו, הוא נקרא "קריפטו. קום אָרֶנָה". במסגרת העסקה, המוערכת בכ-700 מיליון דולר, חברת "קריפטו. קום" תהיה חלפנית המטבעות המבוזרים הרשמית של "לוס אנג'לס לייקרס" ו"לוס אנג'לס קינגס". החלפת שם ההיכל צוינה בטקס שנערך לפני משחק הכדורסל בין ה"לוס אנג'לס לייקרס" לבין קבוצת "סן אנטוניו ספרס" שהתקיים בו ב-24 בדצמבר 2021.

בסוף עונת 2023/2024, לקראת עונת 2024/2025, יעזבו הלוס אנג'לס קליפרס את האולם ויעברו לשחק באולם משלהם אשר יקרא "אינטואיט דום".

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Sam Hall Kaplan, L A Lost & Found: An Architectural History of Los Angeles, Hennessey & Ingalls, 2000 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אולמות כדורסל בארצות הברית
קטגוריה:לוס אנג'לס: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:לוס אנג'לס לייקרס
קטגוריה:לוס אנג'לס קליפרס
אבטחה באמצעות עמימות

אנימציה המדגימה את הסתרת המילה סיסמה באמצעות יצירת עמימות
אבטחה באמצעות עמימות (באנגלית: Security Through Obscurity) היא עיקרון באבטחת מידע, המשתמש בהסתרת המימוש לצורך אבטחת המערכת. מערכת המשתמשת בשיטה זו עשויה להכיל חולשות אבטחה, אך מסתמכת על כך שהחולשות אינן ידועות לתוקפים, כך שהם יתקשו בחשיפתן. 

אבטחה באמצעות עמימות היא שיטה שנויה במחלוקת. חברות מסחריות משתמשות בשיטה זו בכך שאינן מפרסמות בדרך כלל את קוד המקור שלהן ואינן מתעדות בצורה מקיפה את השגרות שבהן הן משתמשות. בצורה זו מקשות החברות על תוקפים פוטנציאליים למצוא את פרצות האבטחה בתוכניות שלהן. מתנגדי השימוש בשיטה זו טוענים כי ניתן לאתר את הפרצות בכל מערכת ללא התחשבות במידת העמימות שלה.

==ראו גם==
*עקרון קרקהופס

==קישורים חיצוניים==
<div style="direction: ltr;">
* [http://technet.microsoft.com/en-us/magazine/2008.06.obscurity.aspx?pr=msdnblog The Great Debate: Security by Obscurity], Microsoft Technet
* [https://web.archive.org/web/20100626022451/http://www.rootsecure.net/content/downloads/pdf/security_through_obscurity.pdf Security Through Obscurity], K. Duraiswamy & R. Uma Rani, Rootsecure.net
</div>

קטגוריה:אבטחת מידע
Greatest Hits (אלבום של קרייג דייוויד)

Greatest Hits הוא אלבום האוסף הראשון של קרייג דייוויד. האלבום יצא לאור ב-24 בנובמבר 2008 על ידי האחים וורנר.
שני סינגלים יצאו לאור מן האלבום- "Insomnia" ו-"?Where's Your Love" שבו מתארחים הראפר האנגלי טינצ'י סטריידר והזמרת ריטה אורה.
לכבוד האלבום הקליט דייוויד ארבעה שירים חדשים לגמרי, שני הסינגלים הראשונים ושני השירים- "Just My Imagination" ו-"Never Too Late" ביחד עם הזמרת הרוסיה סלבה, בשיר שנכלל כשיר בונוס בגרסת האלבום ברוסיה.
בשיר "?Where's Your Love" חזר דייוויד למקורותיו- מוזיקת הגראג' בה התפרסם.
לכבוד אלבום האוסף הקליט דייוויד מחדש את להיטו הגדול "Walking Away" עם מספר אמנים מרחבי אירופה- נאק מאיטליה, אלכס אובאגו מספרד, להקת הבנות מונרוס מגרמניה והזמרת ליניש מצרפת.
האלבום זכה להצלחה מועטה בבריטניה, ומכר כ-200,000 עותקים. באירופה ובמזרח הרחוק הצליח האלבום בזכות הלהיט "Insomnia" שכבש את המצעדים ברחבי אירופה והמזרח הרחוק, למרות כישלון הסינגל בבריטניה.
את האלבום הגדיר דייוויד כ"מבט אל העבר והעתיד שלי".

האלבום דורג במקום ה-48 במצעד האלבומים הבריטי.

== רשימת השירים באלבום ==
# Fill Me In
# Seven Days
# Rise And Fall (With Sting)
# Insomnia
# What's Your Flava?
# Walking Away
# Where's Your Love? (With Tinchy Stryder & Rita Ora)
# You Don't Miss Your Water ('Till The Well Runs Dry)
# Rendezvous
# Spanish
# All The Way
# Just My Imagination
# World Filled With Love
# Don't Love You Nor More (I'm Sorry)
# Six Of One Thing
# Hidden Agenda
# This Is The Girl (With Kano)
# Rewind
# Hot Stuff (Let's Dance)

== סינגלים ==
# Where's Your Love? (With Tinchy Stryder & Rita Ora) - מקום 58 בבריטניה
# Insomnia - מקום 43 בבריטניה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2008
קטגוריה:אלבומי אוסף וידאו קליפים
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
טייסת 118

מסוק יסעור מטייסת 118
טייסת 118, המכונה גם "טייסת דורסי הלילה", היא טייסת מסוקי חילוץ ותובלה של חיל האוויר הישראלי, המוצבת בבסיס תל נוף. טייסת 118 מפעילה מסוק תובלה מדגם סיקורסקי CH-53 סי סטליון ("יסעור").

== היסטוריה ==
הטייסת הוקמה מיד לאחר מלחמת ההתשה, ב-6 באוגוסט 1970, תחת פיקודו של נחמיה דגן וקלטה את מסוקי היסעור הראשונים מגף היסעורים בטייסת 114. מאז פעלה הטייסת בכל מלחמות ישראל, במבצעים רבים ובפעולות נוספות.

במלחמת יום הכיפורים פעלה הטייסת תחת הנהגתו של יובל אפרת בשורה ארוכה של מבצעים מאחורי קווי האויב, העברת כוחות, חילוצם של מאות פצועים וגיחות לוחמה אלקטרונית. שבעה מאנשי הטייסת נהרגו במלחמה, ושני מסוקים הופלו.
גולת הכותרת של פעילות הטייסת במלחמה הייתה הטסתם של 626 צנחני מילואים מחטיבה 317 לחרמון הסורי ב-21 באוקטובר 1973 במהלך מבצע קינוח. היה זה מבצע ההטסה הגדול בתולדות צה"ל. בימים הבאים ועד לחתימה על הסכם הפרדת הכוחות עם סוריה ב-31 במאי 1974, המשיכה הטייסת לפעול ברכסי החרמון במשימות של הטסת כוחות, פעילות לוחמה אלקטרונית, פינוי נפגעים והטסת אפסניה. ב-19 באפריל אירע אסון מחניים, בו נספו ארבעה אנשי צוות אוויר של הטייסת בהתרסקות מסוקם בשדה התעופה מחניים לאחר ששבו ממשימה מעל לרכסי החרמון. יחד עימם נספו ארבעה מפעילי ציוד לוחמה אלקטרונית שהיו במסוק. השמונה מונצחים באנדרטה בשדה התעופה במחניים.

ב-1997 אירע אסון המסוקים, בו התנגשו שניים ממסוקי הטייסת זה בזה, ונהרגו כל 73 החיילים ואנשי הצוות.

במלחמת לבנון השנייה הובילה הטייסת לוחמי צה"ל במגוון פעילויות, והשתתפה במבצע חד וחלק.

ב-4 ביולי 2023 נסגרה טייסת 114 ואוחדה עם טייסת 118, עד לפתיחתה מחדש של 114 כטייסת מסוקי סיקורסקי CH-53K קינג סטליון ("פרא") שאמורים להיקלט בארץ במהלך שנת 2025.

ב-24 בנובמבר 2023 במהלך מלחמת חרבות ברזל, נשלחה הטייסת להטיס את 22 השבויים (אזרחים ישראליים וזרים) לבסיס חצרים במסגרת הפעימה הראשונה של עסקת השבויים.<ref></ref>

בין מפקדי הטייסת: נחמיה דגן (1970–1973), יובל אפרת (1973–1974), שאול שפי (1974–1977), מנחם ארד (1977–1980), מוטי רגב (1980–1982), דני מנור (1982–1984), שמואל ארז (1984–1987), שמואל אלדר (1987–1990), עופר זיו (1990–1992), שלמה משיח (1992–1995, 1997–1998) עמירם לביא (1995–1997), גבריאל שחור (1998–2000), צבי טסלר (2000–2002), דוד ברקי (2002–2005), אבי רוט (2005–2007), שי כתב (2007–2009), יואב עמירם (2009–2011), עופר באלין (2011–2014), סא"ל גדי (2014–2016), סא"ל אריאל דיין (2016–2018), סא"ל יגאל דדון (2018-?).

== סמל הטייסת ==
סמל טייסת עוצב על ידי רס"ן (מיל') אריה מוסקוביץ'. זה היה הסמל הראשון שעיצב מוסקוביץ' לחיל האוויר.

== סמלים נוספים בטייסת ==

{| align="center" style="text-align: center;"
| <gallery widths="200px" heights="150px" perrow="2">
קובץ:CH 53 yasur 2000.JPG|סמל מערך "יסעור 2000"
קובץ:CH_53_yasur_2025.png|סמל מערך "יסעור 2025"
</gallery>
|}



== לקריאה נוספת ==
* משה גבעתי, הישרדות בספטמבר - לקחים מבצעיים ממלחמות ישראל, חולון: תשע"ג-2013, עמ' 193–194, 238–239.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

1- 015
בודליה

פרפר על צמח בודליה
בודליה (שם מדעי: Buddleia) היא סוג של צמח ממשפחת הלועניתיים, על אף שבעבר סווגה במשפחת הלוגניים או במשפחה משל עצמה (Buddlejaceae). 
הסוג כולל כ-100 מינים של עצים, שיחים ורב-שנתיים, ירוקי-עד או נשירים. הגדולים מביניהם יכולים להגיע עד ל-30 מטרים, אך רוב המינים לא גדלים מעל ל-5 מטרים.
הבודליה ילידה הן ליבשת אמריקה והן לאזורים החמים של אסיה ואפריקה (אך לא לאירופה ולאוקיאניה).

הבודליה היא צמח פופולרי ביותר בגינות בגלל קצב הגידול המהיר והפריחה, שנמשכת רוב השנה. ברוב המינים הפרחים גם מפיצים ריח נעים והם עשירים בצוף, שמושך מיני פרפרים ודבורים.

==אטימולוגיה==
מקור השם בודליה משמו של הכומר והבוטניקאי אדם בודל (Adam Buddle).
למעשה, שם הסוג שבא מ-Buddle צריך להיכתב Buddleia, אך השם Buddleja השתרש. הדבר היווה מקור לבלבול וניתן אף למצוא מקורות שבהם שתי צורות הכתיב רווחות.

==שימושים==
מינים רבים הם צמחי גינה פופולרים.
חלק מהם ידועים בשם "שיח הפרפרים" בשל המשיכה העזה של פרפרים אליהם. גם מיני דבורים ועשים נמשכים אליהם.
המין הנפוץ ביותר בגינות נוי הוא בודלית דוד (Buddleja davidii) נפוצים גם המינים Buddleja globosa וBuddleja alternifolia.

== ראו גם ==
* בודלית דוד

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.agri.gov.il/he/pages/698.aspx בודליה מרמרית] באתר משרד החקלאות.

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:לועניתיים
אמון (אל)

אָמוֹן (במצרית עתיקה: jmn, בקופטית: Ⲁⲙⲟⲩⲛ, בפיניקית: 𐤀𐤌𐤍,<ref>RÉS 367</ref> אמן) היה אל במיתולוגיה המצרית. תחילה היה האל המקומי של העיר תבאי, היא נֹא אָמון על פי המקרא. עם עליית חשיבותה של תבאי והפיכתה לבירת מצרים עלתה גם חשיבותו של האל של העיר. במהלך השושלת ה-18 של שליטי מצרים התמזג עם אל השמש רע והפך לראש האלים אמון-רע. האל המצרי היחיד שמוזכר בתנ"ך, בספר ירמיהו.

כאשר אחנתון ביצע את המהפכה האתניסטית והעלה את אתון למעמד ראש האלים, היה ניסיון לבטל לחלוטין את פולחנו של האל אמון-רע והייתה פגיעה במקדשיו ובכוהניו. אולם בחלוף תקופת שלטונו של אחנתון שב האל אמון-רע למעמדו ודחק שוב את אתון למעמד משני.

אמון מופיע במגילת ון אמון ובמכתבי אל-עמארנה. בכתבים אלה מייחסים לו את הבעלות והשליטה על העולם.

האל אמון מופיע בצורות שונות: איל, אדם שראשו ראש איל, לעיתים הוא עטור נוצות גבוהות שלפניהן גלגל חמה ולעיתים מופיע עם ראש נחש הקוברה.

האל נחשב לאביהם של מלכי מצרים החל מהשושלת ה-18 ואילך. מקדשו העיקרי היה בכרנך ונקרא "מושבי שתי הארצות". האל היה חלק משלישיית אלים נערצת, אשר כללה גם את אשתו מות ובנם ח'ונסו.

==בתנ"ך==
הסגידה לאל בעל ראש איל מוזכרת בפרשת ויגש ופרשת וארא והטלה מוגדר כ"תועבת מצרים". בספר ירמיה מוזכר אמון כראש המיתולוגיה המצרית. חז"ל מסבירים שזה כי מזל טלה הוא ראש המזלות. מנשה, מלך יהודה, שתואר בתנ"ך כמלך הרע ביותר בתולדות יהודה, קרא לבנו אמון כנראה על שם אל זה.

==ראו גם==
* אלוהויות במצרים העתיקה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלים מצריים
קטגוריה:אלים בתנ"ך
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
יטי

איור של יטי
יטי (או איש השלג הנורא/המתועב) הוא יצור מיתולוגי דמוי קוף או דוב, שנאמר עליו כי חי באזור הרי ההימלאיה בנפאל ובטיבט. השמות "יטי" ו"מה-טה" שגורים בפיהם של המקומיים ומהווים חלק מההיסטוריה ומהמיתולוגיה של האזור. סיפורים אודות יטי הופיעו לראשונה כהיבטים של התרבות המערבית הפופולרית במאה ה-19.

הקהילה המדעית ברובה רואה ביטי אגדה, בעיקר לאור מחסור בעדויות, אולם הוא עדיין נותר אחד היצורים המפורסמים ביותר של הקריפטוזואולוגיה (חקר יצורים מיתולוגיים). ניתן לראות ביטי את המקבילה לאגדות ביג פוט מצפון אמריקה. 

==אטימולוגיה ושמות חלופיים==
השם "יטי" מקורו בשפה הטיבטית, והוא נגזר ככל הנראה משילוב של מילים שפירושן "אזור הררי" ו"דוב". שמות נוספים המשמשים את תושבי ההימלאיה לא מתורגמים בדיוק באותה דרך, לטבע ולאגדות המקומיות:
* "מה-טה", המתורגם כ"איש הדוב".
* "דזו-טה", שמשמעותו המלאה היא "דוב הבקר" והוא דוב ההימלאיה החום.
* "מי-גוי", שמשמעותו "האדם הפראי".
* "מירקה" – שם נוסף לאדם הפראי, או, כפי שהאגדה המקומית מספרת, "כל מי שרואה אותו מת או נהרג", וזאת על-פי עדות כתובה של פרנק סמית שרפאס מ-1937.
* "קאנג-אדמי", שפירושו "איש השלג".
לנפאלים יש מגוון שמות ליטי, ובהם "באן-מאנץ'", שפירושו "איש היער הפראי", או "קאנגצ'נג'ונגה-ראצ'יאס", שפירושו "השד מקאנגצ'נג'ה".

=="איש השלג הנורא"==
המונח "איש השלג הנורא" לא נטבע עד 1921, השנה בה לוטננט-קולונל צ'ארלס הווארד-בארי הוביל את החברה הגאוגרפית המלכותית ב"משלחת חקירת האוורסט" ותיעד את מסעה בספר. בספר כולל הווארד-בארי תיעוד של חציית "לאקפה- לה" בגובה 6,400 מ', שם גילה עקבות שהוא האמין כי ככל הנראה נוצרו על ידי זאב אפור גדול, אשר יצרו בשלג הרך עקבות זוגיות הדומות לאלו של אדם יחף. הוא מוסיף כי המדריכים משבט השרפה שלו ציינו מיד כי העקבות חייבים להיות של "איש הפרא המושלג" לו הם קראו "מהטו-קאגמי" - "מהטו" פירושו "אדם דוב" ו-"קאגמי" פירושו "איש השלג".

==הסברים אפשריים==

טעות בזיהוי של חיי הבר בהימלאיה הוצעה כהסבר אפשרי לתצפיות של יטי, כולל צ'ו-טה (סוג של קוף החי בגבהים הנמוכים יותר), הדוב הכחול הטיבטי או דזו-טה, הידוע גם כדוב האדום מההימלאיה. היו גם שהציעו כי יטי הוא למעשה נזיר מתבודד.

שרידי הקוף הענק:
מעריצים מעלים אפשרות כי היצורים המדווחים יכולים להיות צאצאים של ימינו של הגיגנטופיתקוס. עם זאת, בעוד שיטי מתואר בדרך כלל כהולך על שתיים, רוב המדענים סבורים שהגיגנטופיתקוס הלך על ארבע והיה כה מאסיבי עד שאילו לא התפתח ליצור הולך על שתיים (כמו קופי אדם), הליכה זקופה הייתה קשה יותר עבורו מאשר לקרובו ההולך על ארבע - האורנג אוטן.

==בתרבות הפופולרית==
יטי הפך לאייקון תרבותי ומוזכר בסרטים, ספרים ומשחקי מחשב. היצור מתואר כ"איש השלג הנורא", אבל בדרך כלל מוסבר כי מדובר בטעות בזיהוי והוא משמש בעיקר כאתנחתא קומית. סדרת הקומיקס הקלאסית "הרפתקאותיו של טינטין", למשל, מקדישה כרך אחד להרפתקה בהרי ההימלאיה, שבמהלכה הקורא פוגש את היטי האמיתי, וגיבורי הספר לא מגלים את קיומו לציבור כדי להגן עליו מסקרנים. בסדרת המדע הבדיוני דוקטור הו, אחד מאויביו של הדוקטור הוא יצור עתיק שמנסה להשתלט על מוחות של בני אדם בעזרת רובוטים שמוסווים בצורת יטי. גם שם אחד מהפרקים בהם הרובוטים האלו מופיעים בסדרה, הפרק אנשי השלג המתועבים (The Abominable Snowmen), מבוסס על אחד מכינויי היטי.

==ראו גם==
*המפלצת מלוך נס
*אוגופוגו
*ביג פוט
*דוב חום ההימלאיה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:אגדות אורבניות
קטגוריה:יצורים מיתולוגיים
קטגוריה:קריפטוזואולוגיה
משפחת צנעני

משפחת צנעני הוא סרט קומדיה ישראלי מסוגת הבורקס, בבימויו של בועז דוידזון, שיצא לאקרנים בשנת 1976.

==תקציר עלילה==
הסרט הוא קומדיה של שקרים וסודות. חנות הנעליים של ציון צנעני התימני סמוכה לחנות הנעליים של ישראל בן נעים הפרסי. בנוסף שניהם שכנים. לציון שתי בנות, ובן נשוי שגם הביא לו נכד. למורת רוחו של ציון, בתו, שמשונה, החלה לצאת עם הרצל, בנו של ישראל.
ציון קונה לאשתו, ציונה, טבעת יהלום יקרה לכבוד יום הולדתה, אך מהסס מהו הזמן המתאים להעניק לה את המתנה. משום כך ציונה ממורמרת ויוצאת מהבית, וציון חושד שהיא בוגדת בו עם ישראל. גם אשתו של ישראל חושדת שבעלה בוגד בה, וזאת לאחר שבשעות הלילה ירד אל השכנה מרגלית איתה הוא בוגד באשתו, שם הוא מוצא גם את חנניה, בנו של ציון ששכב אף הוא עם דודתו מרגלית, אחותה של ציונה.
כאשר הטבעת נעלמת, ציון מאשים את ישראל בגנבתה. עד מהרה מתברר שהנכד שמשון בלע אותה.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שחקן !! תפקיד
|-
| גבי עמרני || ציון צנעני
|-
| לבנה פינקלשטיין || ציונה צנעני
|-
| חיים בנאי || חנניה צנעני
|-
| יוסף שילוח || ישראל בן נעים
|-
| אלישבע מיכאלי || רוזה בן נעים 
|-
| דוד מנחם || הרצל בן נעים
|-
| גאולה נוני || הדודה מרגלית
|-
| רבקה בכר || תקוה צנעני
|-
| דורית ארנון || יונה צנעני
|-
| אלומה שלום || שמשונה צנעני
|-
| זכריה ווהב || מורי יחיא צנעני
|-
| רוני רצעני || רמי גרינבוים (חבר של יונה)
|-
| פולינה וולוך || סוניה (העוזרת של צנעני)
|-
| ברק באשירי || שמשון צנעני (הנכד של צנעני)
|-
| דוד כץ || סוחר יהלומים
|-
| חיים שנער || שוטר
|-
| נתן וולפוביץ' || קונה בחנות הנעליים
|}

==קבלת הסרט==
הסרט זכה להצלחה ניכרת בקופות ומכר 452,000 כרטיסים בישראל. עם השנים הוא צבר פופולריות וזכה למעמד של סרט פולחן, בדומה ל"צ'רלי וחצי" ול"חגיגה בסנוקר", אף הם מאת הבמאי בועז דוידזון. 

זאב רב-נוף, מבקר "דבר", כתב כי זהו "בורקס, בשלושה הבדלים: א. הנוסח הוא תימני; ב. אין אשכנזים בכלל, את תפקידיהם המסורתיים ממלאים פרסים; ג. המילוי איננו עוד ההווי הרומנטי, אלא התחושות המיניות של הגיבורים... מי יודע, על אף כל הסתייגויותי, מסתמנת כאן ראשית תהליך ליצירת סרט פולקלור ישראלי טוב יותר. אולי, אך הדרך עוד ארוכה מאוד."

בסוף הסרט בכתוביות הסיום נכתב "המשך יבוא", דבר שהעיד על רצונו של הבמאי לעשות סרט המשך, אך לבסוף רעיון זה לא הבשיל לידי מעשה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://vod.walla.co.il/movie/1758513 הסרט משפחת צנעני באתר וואלה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1976
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטי בורקס
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:סרטי בועז דוידזון
קטגוריה:העלייה מתימן בתרבות
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1976
רן שחור

רן שחור (נולד ב-4 באוגוסט 1957) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, שירת כמפקד מערך המבצעים המיוחדים, מפקד היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין ומפקד סיירת מטכ"ל בשנים 1989–1991 .

== קורות חייו ==
רן שחור נולד וגדל בקיבוץ גן שמואל בנם של מרדכי ולושיה. אביו נפטר כשרן היה בן 14. שחור היה חבר בתנועת השומר הצעיר ועשה שנת שירות. לפני גיוסו שיחק כדורסל בקבוצת הפועל גן שמואל כשהקבוצה שיחקה בליגה הראשונה בעונת 76–1975.

=== שירותו בצה"ל ===
שחור התגייס לצה"ל בשנת 1975 והתנדב לסיירת מטכ"ל. לאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה וכן הכשרה כמפקד כיתה. בהמשך עבר קורס קציני חי"ר ולאחר סיומו התמנה למפקד צוות ביחידה, אז תחת פיקודו של עוזי דיין. בדצמבר 1988 השתתף במבצע בן בליעל לחטיפתו של ג'וואד קצפי מדרום לבנון. במהלך השנים התקדם בתפקידיו ביחידה, היה סגנו של עמר בר-לב וב-1989 החליף את משה יעלון בפיקוד על הסיירת. בתקופה זו התגורר בקיבוץ ניר אליהו.. הפעולה המפורסמת ביותר שהתבצעה בזמן כהונתו של שחור הייתה מבצע עלם חמודות, חטיפתו של שייח' עובייד, ממנהיגי החזבאללה בדרום לבנון, ביולי 1989.

לאחר שעזב את היחידה יצא ללימודים ולאחר שסיים תואר שני במנהל עסקים, בבית הספר למוסמכים במנהל עסקים ע"ש ליאון רקנאטי באוניברסיטת תל אביב, חזר לצבא, קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה למפקד חטיבת הנגב, חטיבת חי"ר במילואים. היה עוזרו של יעקב עמידרור כשזה היה מזכיר צבאי לשר הביטחון יצחק מרדכי, וזכה לדרגת תת-אלוף אישית מהרמטכ"ל שאול מופז. שימש מפקד היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין ומפקד מערך המבצעים המיוחדים. לאחר שלא מונה למזכיר הצבאי של ראש הממשלה בעקבות חילופי השלטון, עזב את הצבא.

=== לאחר שחרורו מצה"ל ===
לאחר שהשתחרר מצה"ל התמנה לשותף-מנהל בקרן הון סיכון סטאר ומאז ממלא תפקידי ניהול בחברות היי-טק. בין השאר כיהן כדירקטור בחברות אזימוט טכנולוגיות ואיזיצ'יפ. הוא מייסד ומנכ"ל חברת Focal Energy, המשקיעה בונה ומנהלת תחנות כוח ירוקות בהודו.

שחור בעל תואר ראשון במשפטים באוניברסיטת תל אביב וחבר לשכת עורכי הדין בישראל. הוא משמש מרצה אורח במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בנושא ניהול סיכונים. הוא עומד בהתנדבות בראש עמותת גאלו"פ העוסקת בטיפול באוכלוסיות עם צרכים מיוחדים ונוער בסיכון בעזרת רכיבה טיפולית, וכן בראש עמותת בוגרי סיירת מטכ"ל.

אחיו הוא תא"ל (מיל') גבי שחור, שהיה מפקד בסיס חיל האוויר בפלמחים.

== לקריאה נוספת ==
* משה זונדר, סיירת מטכ"ל, כתר ספרים, 2000.
* דן מרגלית ורונן ברגמן, הבור - הסודות האפלים מאחורי משבר המנהיגות החמור בתולדות צה"ל, כנרת, זמורה-ביתן, 2011.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל

קטגוריה:מפקדי היחידה הטכנולוגית של אגף המודיעין
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:משקיעי הון סיכון ישראלים
קטגוריה:מפקדי מערך המבצעים המיוחדים
קטגוריה:מפקדי חטיבת הנגב
קטגוריה:כדורסלני הפועל גן שמואל
קטגוריה:גן שמואל: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:בוגרי המוסד החינוכי גן שמואל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
הישבון

הישבון הוא השבת מיסי יבוא ליצרנים יצואנים ישראליים.

מיסי היבוא הזכאים להחזר הם מכס ומס קניה ששולמו בעת היבוא או הרכישה בארץ של חומרי גלם המשמשים לייצור הייצוא. את מס הקניה מקבלים כהחזר על יצוא לכל יעד בעוד שאת המכס מקבלים כהחזר רק בגין יצוא לארצות שאינן בקהיליה האירופית. על מנת לקבל את ההישבון על היצואן להיות רשום במערך ההישבון במכס ולהגיש דו"ח שנתי כנדרש בחוק לגבי המיסים ששילם על חומרי הגלם ונתונים לגבי היצוא לפי יעדיו השונים. שלטונות המכס יערכו בקורת ורק לאחר מכן יאשרו את החזר המיסים. ניתן לתבוע הישבון עד 5 שנים אחורה מיום הגשת התביעה עבור מס ששולם בגין מרכיבים שיובאו לארץ. עבור מס ששולם בגין מרכיבים מייצור מקומי ניתן לתבוע הישבון עד 3 שנים רטרואקטיבית מיום הגשת התביעה. ההישבון יכול להגיע לסכומים נכבדים המשפיעים על רווחיות הייצרן ולכן יש חשיבות רבה למודעות היצרנים לאפשרות לדרוש הישבון.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.gov.il/he/Departments/General/customs-hishavon הישבון] באתר רשות המסים בישראל

 
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיסים
קטגוריה:מכס
החברה הגבוהה (סרט)

החברה הגבוהה (באנגלית: High Society) הוא סרט מוזיקלי שהופק בידי אולפני הקולנוע MGM ב־1956. הסרט בוים על ידי צ'ארלס ולטרס והופק על ידי סול סיגל, את המוזיקה והשירים כתב קול פורטר. הסרט מבוסס על מחזה בשם "סיפור פילדלפיה" שהועלה על בימות ברודוויי (המחזה הופק גם לסרט "סיפור פילדלפיה" שראה אור ב־1940).

בסרט זה שיחקה גרייס קלי את תפקידה האחרון בקולנוע, לפני שהיא הפכה לנסיכת מונקו, למעשה הסרט יצא אל האקרנים כשלושה חודשים לאחר נישואיה לנסיך רנייה השלישי ממונקו. קלי אשר הייתה בת 26 בזמן הצילומים, לא הייתה הבחירה הראשונה לתפקיד וזאת עקב גילה הצעיר. בזמן יציאת הסרט אל האקרנים, היה בינג קרוסבי בן 53 ואילו פרנק סינטרה וסלסט הולם היו מעבר לגיל ארבעים. הבחירה הראשונה לתפקיד הייתה אליזבת טיילור, אך היא לא יכלה לקבל את התפקיד עקב התחייבויות קודמות.

"החברה הגבוהה" היה הסרט הראשון בו שיתפו פעולה סינטרה וקרוסבי, השניים שהיו מהזמרים והשחקנים הפופולרים ביותר בשנות הארבעים והחמישים, שיתפו פעולה פעם אחת נוספת בסרט "רובין ושבעת הברדסים" ב־1964.

האזכור של פסטיבל ג'אז בעלילת הסרט, איפשר לבמאי לשתף את לואי ארמסטרונג שהיה אחד מכוכבי הג'אז הגדולים בכל הזמנים, להנאתם של חובבי המוזיקה והגברת המכירות של הסרט.

==עלילה==
סיפור הסרט נסב סביב אשת החברה הגבוהה, טרייסי לורד (גרייס קלי), העוסקת בהכנות לחתונתה. טרייסי מתכוונת להתחתן עם ג'ורג' קיטריג' (ג'ון לאונד) המנופח מחשיבות עצמית והמשעמם. העיתונאי החטטן, מייק קונור (פרנק סינטרה) והצלמת ליז אימברי (סלסט הולם) מתכוונים לכסות את האירוע הנוצץ. בעלה לשעבר של טרייסי, שעדיין מאוהב בה, סי. קיי. דקסטר-האבן (בינג קרוסבי), מופיע לפתע, לכאורה כדי להשתתף בפסטיבל ג'אז, אך למעשה כדי לנסות להשיב את טרייסי חזרה אליו. במהלך האירועים מייק גם כן מתאהב בטרייסי והיא בו ועתה על טרייסי לבחור מבין השלושה.

==שחקנים==
* בינג קרוסבי - סי. קיי. דקסטר-האבן
* גרייס קלי - טרייסי לורד
* פרנק סינטרה - מייק קונור
* סלסט הולם - ליז אימברי
* לואיס קלהרן - דוד ווילי
* לואי ארמסטרונג - בתפקיד עצמו

==קישורים חיצוניים==

* "[http://www.tcm.com/tcmdb/title.jsp?stid=78008/ החברה הגבוהה]", במסד הנתונים TCM

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1956
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי פרנק סינטרה
קטגוריה:סרטי גרייס קלי
הפארק הלאומי ז'או

הפארק הלאומי ז'או (בפורטוגזית: Parque Nacional do Jaú) משתרע על פני שטח של 23,377 קמ"ר ביער האמזונאס, במדינת אמזונאס שבצפון-מערב ברזיל, כ-200 ק"מ מערבית למנאוס. הפארק, שהוא הגדול ביותר באגן האמזונאס, הוכרז ב-24 בספטמבר 1980. ב-2000, הכריז עליו אונסק"ו כאתר מורשת עולמית. הכרזה זו הורחבה ב-2003, וכיום היא כוללת אזורים נוספים, תחת הכותרת אזור השימור של מרכז אמזוניה.
== גאוגרפיה ==
הפארק שוכן על רמה שגובהה הממוצע 100 מטר מעל פני הים, דרומית-מערבית לריו נגרו. נהר ז'פורה מהווה את גבולו הצפוני. האקלים באזור טרופי, והטמפרטורה הממוצעת היא בסביבות 26°C. גשמים יורדים במשך כל ימות השנה, אך החודשים שבין דצמבר לאפריל גשומים במיוחד.

הצמחייה אופיינית ליער גשם טרופי, והיא כוללת, בין היתר, עצי אגוז ברזילאי, אופנה, ספודילה, אמאפה, אסאי ודקליים.

עולם החי בפארק כולל, בין היתר, יגוארים, פומות, אוצלוטים, יגוארונדים, נמרונים טיגריים, תחשי נהרות, לוטרות ענק, דולפיני אמזונאס, שאגנים, קופי סנאי, טפירים, צבים אדומי רגל, קיימנים שחורים, ואנקונדות. עם העופות בפארק נמנים אנפתיים, ארות ותוכיים ועם הדגים החיים במימי הנהרות שבפארק נמנים פיררוקואים, ציקלידים ופאקואים שחורים.

==קישורים חיצוניים==

ז'או
קטגוריה:מדינת אמזונאס: גאוגרפיה
קטגוריה:יערות גשם באמריקה הדרומית
חבר'ה טראסק

ביקור "חבר'ה טראסק" ב[[שייח' אבריק, אלכסנדר וציפורה זייד (במרכז) אלכסנדר פן (שוכב משמאל), 1931]]
חבר'ה טראסק [[1925]]
חֶבְרֶ'ה טְרַאסְק הייתה קבוצה שנוסדה בתל אביב ב-1917 והמשיכה לפעול עד סוף שנות ה-20 של המאה ה-20. מטרת הקבוצה הייתה "להביא שמחה לליבם של תושבי תל אביב" בעידן שבו לא היו בעיר די מקומות בילוי. הקבוצה, שנוסדה על ידי אברהם אלדמע, נודעה במסיבות הגדולות שארגנה, בתהלוכות התחפושות הפורימיות (חלקם בעיצובו של יצחק פרנקל)<ref></ref> שלה ובמעשי הקונדס של חבריה (כגון נעילת ראש העיר דיזנגוף במשרדו). עם חבריה נמנו אלכסנדר פן, משה זמירי ואברהם שלונסקי.
החבורה הייתה במעין תחרות עם ברוך אגדתי בכל הנוגע לארגון נשפים.

טראסק ביידיש: רעש, מהומה, מכה חזקה<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
*
* , ; תגובה: 
* 
* 
* 
* אילן שחורי, [http://www.mytelaviv.co.il/page.asp?page_parent=890 איסתרא בלגינא קיש קיש קריא], "תל אביב שלי"

==הערות שוליים==

חבר'ה טראסק [[1915, אלדמע יושב משמאל (עם תרבוש ונרגילה), לצד התמונה שיר היתולי: "יום אתמול כבר עבר / עוד לא בא יום מחר / ומהיום רק קצת נשאר /הלאה דאגה וצער "]]

קטגוריה:תל אביב-יפו: תרבות
קטגוריה:תל אביב לפני הקמת מדינת ישראל
קטגוריה:בדרנים ביישוב