OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מיזוץ'

מיזוץ (באוקראינית: Мізоч; ברוסית: Мизоч; בפולנית: Mizocz; ביידיש: מיזאָטש) היא עיירה בראיון זדולבוניב, מחוז רובנו, אוקראינה (בעבר בפלך ווהלין). האזכור הכתוב הראשון לקיומה של העיר הוא משנת 1322, והאימות הוודאי המוקדם ביותר לקיומה של מיזוץ' הוא משנת 1429. בשנת 1761, מלך פולין אוגוסטוס השלישי העניק למיזוץ' את זכויות מגדבורג. בעקבות הממשל העצמי העיר שויכה למחוז לוצק.

בין מלחמות העולם התגוררו בעיר, כמו בערים רבות במזרח פולין, פולנים אוקרינים ויהודים. במיזוץ' פעל בית ספר צבאי לצוערי קצונה של גדוד 11 של החטיבה הראשונה של הצבא הפולני. 

נכון לשנת 2013, התגוררו בעיר 3561 תושבים.

== מיזוץ' במלחמת העולם השנייה ==
בית הקברות היהודי במיזוץ'
ב-22 ביוני 1941, מעט לאחר תחילת מבצע ברברוסה, נכבשה מיזוץ' על ידי צבא גרמניה הנאצית. לאחר כשבוע, הקים הממשל הצבאי בעיירה יודנראט, והעמיד בראשו את אבא שטיוול (Shtivel), לשעבר ראש המועצה. הצבא הנאצי חייב את היהודים לשאת סרט שרוול ועליו מגן דוד, בדומה לטלאי הצהוב שבו חויבו היהודים תחת הכיבוש הנאצי. מרבית היהודים גויסו לעבודות כפייה בעיירה.

במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר העיירה הייתה חלק מפולין ותחת כיבוש נאצי, נרצחה כמעט כל הקהילה היהודית בעיר, שמנתה יותר מ-1000 יהודים.

=== גטו מיזוץ' ===

במרץ 1942 הוקם במיזוץ' גטו, ובו שוכנו כל יהודי העיירה ועיירות שכנות. בשיאו מנה הגטו כ-1700 יהודים. הגטו הוקף בזקיפים אוקראינים וכן שוטרים גרמנים, אשר אסרו על הכנסת מזון לתוכו. כל העוברים על האיסור נתלו בפומבי במרכז הגטו. משהגיעו שמועות לתושבי הגטו על חיסולים שמבצעים הנאצים בגטאות, התארגנה בגטו מחתרת. חברי המחתרת, שחלקם נמנו על היודנרט, אספו כלי נשק חם ונפט להצתת בתים, וכמו כן נשק קר כמו גרזנים, מוטות ברזל וסכינים.

בלילה של ה-12 באוקטובר 1942, הבינו חברי המחתרת שחיילים גרמנים ואוקראינים עומדים להטיל מצור על הגטו, מתוך כוונה לחסלו. הם הזהירו את תושבי הגטו, ומאות מהם ברחו בחסות החשכה. יום למחרת, תקפו צעירים יהודים חמושים את השוטרים שנכנסו לגטו, הציתו בתים, ותושבים נוספים ברחו בחסות האש והעשן שאפף אותו. לאחר כיומיים חוסל הגטו סופית, וכל הנותרים בו הובאו לגיא סמוך על ידי איינזצגרופה C ועוזרים אוקראינים ונרצחו למעלה מ-1000 יהודים.

== ישראלים יוצאי מיזוץ' ==
* סוניה פרס נולדה במיזוץ' ועלתה לישראל בשנת 1927, במסגרת העלייה הרביעית.

==קישורים חיצוניים==

* אשר בן אוני (עורך), מיזוץ': ספר זיכרון, תל אביב: ארגון יוצאי מיזוץ' בישראל, 1961 ()
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז רובנו: יישובים
קטגוריה:מחוז רובנו: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:אתרי מרידות יהודים בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
ואל-ד'ור

ואל-ד'ור (בצרפתית: Val-d'Or, תרגום מילולי: עמק הזהב) היא עיר הממוקמת במערב פרובינציית קוויבק שבקנדה. העיר נוצרה ב-1 בינואר 2002 כאיחוד של 5 ערים: ואל ד'ור הישנה, דובואיסון (Dubuisson), סוייואן (Sullivan), ואל-סנוויל (Val-Senneville) וואסאן (Vassan). שמה של העיר מעיד על מרבצי הזהב הנמצאים מתחת לעיר.

==היסטוריה==
העיר נוסדה בסוף שנות השלושים כחלק מפיתוח מכרות הזהב שבאזור, זוהי אחת הערים העשירה במחצבים תת-קרקעיים הכוללים זהב, אבץ, עופרת, נחושת וכסף. בצפון העיר מתחת לאגם דמוטיני (lac Demontigny) נמצא מכרה הזהב הראשון ב-1911. המכרה מתחיל לפעול ב-1931 יחד עם עוד שני מכרות שהחלו לפעול ב-1934 והגברת הדרישה לעובדים מתפתחת העיר. ב-1968 העיר מאחדת שלוש ערים שכנות בורלאמאק (Bourlamaque; נוסדה ב-1934), ואל ד'ור (נוסדה ב-1937) ולאק-למואן (Lac-Lemoine; נוסדה ב-1958). ובשנת 2002 העיר גדלה מאיחוד עם ארבע ערים שכנות נוספות.

==דמוגרפיה==
במפקד האוכלוסין שנערך ב-2011 מנתה העיר 31,220 תושבים לפי החלוקה:
* דובואיסון: 1,124
* סוייואן: 3,519
* ואל ד'ור (מרכז העיר): 22,588
* ואל-סנוויל: אין מידע
* ואסאן: אין מידע
זוהי ירידה של כ-5% מכמות האוכלוסייה שהייתה ב-1995 שבו בכל הערים יחד היו 32,842 תושבים.

האוכלוסייה מונה:
* דוברי צרפתית כשפת אם - 67.8%
* דוברי אנגלית כשפת אם - 0.4%
* דוברי צרפתית ואנגלית כשפת אם - 31.8%
* אחר - 0.05%

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קוויבק: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2002
לברדור סיטי

לברדור סיטי (באנגלית: Labrador City) היא עיר בפרובינציה ניופאונדלנד ולברדור בקנדה. העיר שוכנת בגבול עם פרובינציית קוויבק. העיר נוסדה בשנות השישים כדי לספק עובדים לחברת מכרות הברזל של קנדה (Iron Ore Company of Canada) שמפעילה מכרות ברזל באזור העיר. מכרות הברזל היא התעשייה העיקרית של העיר עד היום.

אוכלוסיית העיר מנתה 7,340 תושבים במפקד התושבים שנערך ב-2011. למרות הקרבה לגבול עם פרובינציית קוויבק דוברת הצרפתית רק 1% מהתושבים דוברים צרפתית כשפת אם והרוב המוחלט הם דוברי אנגלית.

==סמלי שלטון==
הדגל וסמל העיר מורכבים ממגן הנתמך משני צידיו על ידי אליי הצפון ובציצה יושב אוח השלג, בעלי חיים אלו נפוצים בעיר ובסביבתה. המוטו של העיר הוא Kamistiatusset מילה בשפת הילדים שפירושו: "הארץ של האנשים שעובדים קשה".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניופאונדלנד ולברדור: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1959
הפי ואלי-גוס ביי

הפי ואלי-גוס ביי (באנגלית: Happy Valley-Goose Bay) היא עיר בפרובינציה ניופאונדלנד ולברדור בקנדה. העיר שוכנת במרכז הפרובינציה והיא העיר הגדולה במרכז הפרובינציה המשמשת כעיר מעבר מהדרום לצפון. העיר נוסדה ב-1973 מאיחוד של העיר הפי ואלי והמועצה האזורית גוס ביי. מ-1941 ממוקם ליד העיר בסיס של חיל האוויר של צבא קנדה (CFB Goose Bay). זהו הכוח האווירי הגדול ביותר בצפון-מזרח אמריקה.

אוכלוסיית העיר מונה 8,109 תושבים במפקד הקנדי שנערך ב-2016.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניופאונדלנד ולברדור: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1973
מכרות הברזל של קנדה

חברת מכרות הברזל של קנדה (באנגלית: Iron Ore Company of Canada, בצרפתית: Compagnie Iron Ore du Canada; בקיצור IOC) היא חברה קנדית שיעודה הפעלת מכרות הברזל ויצוא הברזל מקנדה לרחבי העולם. החברה נוסדה כחברה שיתופית בין ארצות הברית וקנדה ב-1949.

[https://www.riotinto.com/en/operations/canada/iron-ore-company-canada על פי נתוני אתר האינטרנט של החברה], מועסקים בה 2877 עובדים, וסך כל העפרות שהיא כורה עומד על 9.67 מיליון טון.

הנהלת החברה יושבת במונטריאול והחברה מפעילה מכרות באזור לברדור סיטי. החברה מפעילה את מסילת הברזל QNS&L שמקשרת את לברדור סיטי עם הנמל הימי שבעיר סט-אייל, קוויבק.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חברות קנדיות
קטגוריה:קנדה: תעשייה
ג'מבליה

ג'מבליה קריאולית
ג'מבליה היא מנת אורז מהמסורת הקולינארית של הקריאולים מלואיזיאנה, עם השפעות צרפתיות וספרדיות. בתור תבשיל אורז, הג׳מבליה דומה ומקבילה לפאייה, לביריאני ולפילאף, והיא נחשבת למאכל של העיר ניו אורלינס שבארצות הברית. 

ג'מבליה מורכבת באופן מסורתי משילוב של אורז, בשר וירקות. ישנן שתי גרסאות פופולריות למאכל, הראשונה, קאחון (Cajun), היא בדרך כלל בצבע חום ולא כוללת עגבניות ובעל גוון מעושן יותר. הצבע החום נרכש לאחר שהאורז מבושל בסיר ועובר תהליך התקרמלות. הגרסה השנייה היא הקריאולית, וידועה גם כ"ג'מבליה אדומה", והיא כוללת עגבניות, אשר נותנות לה את הגוון, בצל, פלפל, סלרי ובשר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:המטבח האמריקאי
קטגוריה:ניו אורלינס
אנו

אנו (Anu או An) היה אל במיתולוגיה השומרית, אביהם של אנכי ואנליל וסבו של מורדוכ.
מאוחר יותר מופיע במיתולוגיה הבבלית, בשם מרדוך. נחשב לאל השמים, אל גן העדן, אדון קבוצות הכוכבים ומלך האלים, הרוחות והשדים, שהבולטת שבהם היא השדה למשטו (Lamashtu). מקום מושבו היה באזורים השמימיים הגבוהים ביותר. לפי האמונה היה בכוחו לשפוט את מי שביצע פשעים, והוא יצר את הכוכבים כחייליו, וכל דבר שהוא הביע במילים הפך למציאות.

אנו היה אחד האלים העתיקים ביותר בפנתאון וחלק משלישייה הכוללת את אנליל (אל האוויר) ואנכי (אל המים) השומריים. אנו מתואר בדרך כלל עם כיסוי ראש ועליו קרניים כסימן לכוחו. הוא מופיע במיתולוגיה השומרית לפני 3000 לפני הספירה כשבמקור הוא תואר כשור גדול ועיר הקודש שלו הייתה אוּרוּכּ (ארך), ובדיר היה מרכז נוסף חשוב בפולחנו, אשר כמו אורוכ, החזיקה בתואר "עירו של אנו". בלַגַש הקים גודאה מקדש לכבוד אנו (בערך 2124–2144 לפנה"ס), ובאור הקים לכבודו אור-נמו מקדש וגן (בערך 2095–2112 לפנה"ס).

אנו היה הצאצא של זוג האלים הראשון אן וכי. זוגתו הראשונה הייתה אנתו, אלת הבריאה, ויורשם היה אנונכי, אל השאול, ואוטוכי שהיו שבעה שדים רעים. לאחר שאנטו עזבה את כדור הארץ, החליפה את מקומה אִינַנַ (אשתר), בשמה הוא שלח אחרי גילגמש ואנכידו את "שור השמים", אך לאחר שהם הביסו אותו ואת המפלצת חמבבה, החליט אנו שעל אחד מהם למות ואנכידו חלה לפתע וסיים את חייו.

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==
* [http://oracc.museum.upenn.edu/amgg/listofdeities/an/ אנו], באתר Ancient Mesopotamian Gods and Goddesses 
* [http://www.bibliotecapleyades.net/sumer_anunnaki/esp_sumer_annunaki12c.htm אנו], באתר bibliotecapleyades.net 
* 
* 

קטגוריה:אלים מסופוטמיים
קטגוריה:אלי השמיים ומזג האוויר
דבורה מרכוס

דבורה "דבי" מרכוס טרנר (נולדה בשנת 1941) היא אתלטית עבר בריטית-ישראלית. אלופת ישראל ושיאנית ישראל בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר, אלופת אסיה (בנגקוק 1966) ובעלת 4 מדליות זהב במכביה כנציגת בריטניה, משתי מכביות (החמישית 1957 והשישית 1961).

== ביוגרפיה ==
דבורה מרכוס גדלה בלונדון שבאנגליה, נולדה באנגליה בשם דבורה טרנר, לאחר נישואיה בשנת 1966 שינתה את שם משפחתה. בשנת 1959 חלתה בשיתוק ילדים למשך כשנתיים.

===אלופת המכביה ושיאנית המכביה===
במכביה החמישית שנערכה בשנת 1957 ייצגה מרכוס את בריטניה וזכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בשיא מכביה חדש של 12.1 שניות לפני פרידה ברמן מקנדה (12.3 שניות) ורודה אייבל מדרום אפריקה (12.3 שניות) ובקפיצה לרוחק בתוצאה של 5.06 מטר, לפני ג'. קלרמן מאוסטרליה (5.03 מטר) ונועה זילברמן מישראל (4.89 מטר).

במכביה השישית שנערכה בשנת 1961 ייצגה מרכוס את בריטניה וזכתה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 כסף. שתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.1 שניות, לפני לוריין לוצוף מדרום אפריקה (12.3 שניות) ומדלין ברגמן מאוסטרליה (12.4 שניות) ובריצת שליחות 4x100 מטר בשיא מכביה חדש של 49.8 שניות ומדליית כסף, בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.9 שניות, אחרי מדלין ברגמן שקבעה שיא מכביה חדש של 25.1 שניות ולפני לוריין לוצוף (25.9 שניות).

ביולי 1964 החליטה מרכוס לעלות לישראל.

במכביה השביעית שנערכה בשנת 1965 זכתה מרכוס לכבוד להדליק את לפיד המשחקים בטקס הפתיחה.

באליפות ישראל באתלטיקה שנערכה בשנת 1966 זכתה מרכוס בשתי מדליות זהב, בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.5 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 26.0 שניות. בתחרות שנערכה בקופנהגן שבדנמרק בספטמבר אותה שנה היא ניצחה בריצת 80 מטר משוכות בתוצאה של 12.2 שניות, בריצת 100 מטר קבעה תוצאה של 12.1 שניות והשיגה את המינימום למשחקי אסיה ובריצת 200 מטר בתוצאה של 25.9 שניות.

===אלופת משחקי אסיה===
בתחרויות האתלטיקה של משחקי אסיה שנערכו בבנגקוק שבתאילנד בדצמבר אותה שנה זכתה מרכוס בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב, בריצת 200 מטר בתוצאה של 25.3 שניות, שתי מאיות השנייה לפני מיוקו צוג'ישיטה (25.3 שניות) וקישיקה איקדו (25.7 שניות) שתיהן מיפן ולאחר מכן היא התעלפה ומדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.5 שניות, אחרי מיהו סאטו (12.3 שניות) וריצוקו (12.4 שניות) סוקגאווה (12.4 שניות) אף הן מיפן. בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 12.4 שניות.

עבדה כמורה לחינוך גופני באוניברסיטה העברית בירושלים.

== תארים והישגים ==
* בינואר 1967 זכתה מרכוס בפרס ספורטאית השנה על שם בנציון פט.

== ספריה ==
* דבורה מרכוס, אתלטיקה קלה בהתפתחותה החינוכית, מכון וינגייט, 1977.
* דבורה מרכוס, כושר וחן, מכון וינגייט, 1977.
* דבורה מרכוס, האתלטיקה בשנות ה-80, מכון וינגייט, 1985.

== ראו גם ==
* ישראל במשחקי אסיה

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20131021044727/http://www.iaa.co.il/index.php?lang=he&site_id=1&uri=%2Fisrael_records%2Fdisplay%2F4 שיאי ישראל לנשים], באתר איגוד האתלטיקה בישראל
* [http://www.gbrathletics.com/nc/isr.htm אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה], באתר gbrathletics 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אצניות ישראליות
קטגוריה:אצנים ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות אנגליה
קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:קופצות לרוחק ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בריצה
קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:שיאניות ישראל בריצה
קטגוריה:שיאני ישראל בריצה
קטגוריה:אלופות המכביה: אתלטיות
קטגוריה:אלופות אסיה ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1941
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
בית לחם (סרט)

בית לחם הוא סרט קולנוע ישראלי בבימויו של יובל אדלר, יוצר רב תחומי שגם כתב את התסריט. הסרט יצא לאקרנים בשנת 2013. את התסריט כתבו הבמאי, יובל אדלר, והכתב הוותיק עלי ואקד, לאחר שנים של תחקיר מעמיק.

הסרט מספק הצצה לעולם האפל והמרתק של המודיעין האנושי, בו הדרך הטובה ביותר להפעיל מקור, היא להיות האדם הקרוב ביותר אליו. הוא זכה לשבחים גם מאנשי שטח בשב"כ בזכות אופן ההצגה הריאליסטי של הפרטים והמצבים. הבמאי אדלר הגדיר אותו כסרט לא פוליטי, אלא "סרט פעולה שמראה מה קרה לכמה דמויות בשטחים, ומנסה לעשות את זה הכי טוב ונאמן למציאות. והדגש פה על מראה."

הסרט הושווה על ידי מבקרים שונים לסרט הפלסטיני "עומאר", שעוסק בנושאים דומים. הסרט זכה בפרס אופיר לסרט הטוב ביותר לשנת 2013 ועוד 5 פרסי אופיר: לבמאי, לעריכה, לתסריט, לשחקן המשנה ולליהוק הטובים ביותר.

== עלילת הסרט ==
במרכז הסרט נמצאת מערכת היחסים המורכבת בין רזי (צחי הלוי), רכז נפת בית לחם בשב"כ לסנפור (שאדי מרעי), אחיו הצעיר של איברהים, מפקד גדודי חללי אל אקצא בעיר.
רזי גייס את סנפור כמקור כשהיה בן 15 והשקיע זמן רב בבניית הקשר ביניהם. סנפור, שגדל תמיד בצילו של אחיו, מצא ברזי חבר ודמות אב, מישהו שמאמין בו וסומך עליו.
עכשיו, כשהוא בן 17, מנסה סנפור לתמרן בין הדרישות של רזי לבין נאמנותו לאחיו ולממשיכיו. הוא חי חיים כפולים ומשקר לשניהם. כשבשב"כ מגלים את מידת מעורבותו של סנפור בפעילות של אחיו המבוקש, מוצאים רזי וסנפור את עצמם בסיטואציה בלתי אפשרית.

== שחקנים ==
* שאדי מרעי - סנפור
* צחי הלוי - רזי
* היית'ם עומרי - בדאווי
* מיכל שטמלר - עינת
* טארק קופטי - אבו איברהים
* ג'ורג' אסקנדר - נאסר
* הישאם סלימאן - איברהים
* יוסי עיני - לוי
* דודו ניב - שפלר
*עמית דינר - שרון

== פרסים ==
עוד לפני צאתו להקרנות בבתי הקולנוע, היה הסרט מועמד ל-12 פרסי אופיר (בין היתר לפרס הסרט הטוב ביותר), התקבל לפסטיבל טורונטו ולפסטיבל טליורייד היוקרתיים, ונרכש להפצה בארצות הברית. בכורתו העולמית של הסרט התקיימה בפסטיבל ונציה הוותיק וזכתה לביקורות אוהדות. כמו כן, הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ב"ימי ונציה", המסגרת בה הוקרן בפסטיבל. הסרט זכה בפרס אופיר לסרט הטוב ביותר בספטמבר 2013. כמו כן זכה הסרט בפרסי התסריט, הבימוי והעריכה הטובים ביותר.

==לקריאה נוספת==
* פבלו אוטין, שיעורים בקולנוע - שיחות עם יוצרות ויוצרים ישראלים, הוצאת אסיה, 2017, הפרק "בית לחם / שיחה עם יובל אדלר", עמ' 222–255.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 
; ביקורות
* 
* נועם סטולרמן, [https://web.archive.org/web/20130927164341/http://rozbud.co.il/wordpress/לחם-ותותחים/ לחם ותותחים: ביקורת על "בית לחם"], באתר רוזבאד, 22 בספטמבר 2013
* אלי שגב, [https://web.archive.org/web/20131015053838/http://www.edb.co.il/blog/archives/15940 "בית לחם" - ביקורת], באתר אידיבי, 26 בספטמבר 2013
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* רעות בן יעקב, [http://mirpeset-tlv.com/1165 "זו עז. אפילו אם היא עפה"], מגזין "מרפסת", 7 באוקטובר 2013
* אסף חזני, [https://www.regthink.org/articles/סרט-ערבי-יהודי סרט ערבי-יהודי], באתר הפורום לחשיבה אזורית, 21 בפברואר 2014

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:השב"כ בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סרטים על הסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:זוכי פרס אופיר: סרטים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:בית לחם
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2013
שמש אדומה

שמש אדומה (באנגלית: Red Sun) הוא מערבון משנת 1971 ובו מככבים מספר שחקנים בינלאומיים: צ'ארלס ברונסון, טושירו מיפונה, אלן דלון ואורסולה אנדרס. הסרט צולם בספרד על ידי הבמאי הבריטי טרנס יאנג. הסרט יצא לאור באירופה בשנת 1971 ובארצות הברית בשנת 1972.

==עלילה==
סטיוארט (ברונסון) הוא פושע אכזרי המשתף פעולה עם אגוש (דלון), מנהיג עם כנופיית שודדים. הכנופיה ביצעה שוד מוצלח ולהפתעתם גילו כי אחת מהמכוניות נושאת שגריר יפני, שברשותו חרב טקסית במתנה לנשיא יוליסס גרנט. אגוש לוקח את החרב והורג את אחד משני שומרי הסמוראי, בעוד שחברי הכנופיה שלו נאשמים בניסיון לרצח.

המשלחת היפנית ששרדה מצילה את השגריר ומורה לו לסייע לקורודה במעקב. תוך מעקב אחר החבורה של אגוש, הצמד נתקל במכשולים, וקורודה מגלה כי ערכי הסמוראים שלו הולכים ונעלמים כשם שבארצו אין כבר כל ערך למנהגים הישנים. בסופו של דבר הוא מגיע להסכם עם הסמוראי שאגוש לא ייהרג לפני שהוא מגלה את מיקומו של הכסף שנגנב. העלילה מתפתחת ואשתו של אגוש, כריסטינה (אנדרס), נחטפת ומובילה את הגברים לאגוש ולכנופיה שלו.

במאבק שהתפתח, קורודה נפצע אנושות ואגוש מנסה לפנות לתאוות הבצע של לינק. לינק מחליט שכבודו של הסמוראי למות והוא חשוב לו יותר מאשר ללמוד את מיקומו של הכסף שנגנב ומסיבה זו הוא הורג את אגוש. לינק מבטיח שהוא יחזיר את החרב לשגריר היפני. הוא עושה זאת ובכך שומר על כבודו של קורודה.

==צוות השחקנים==
* צ'ארלס ברונסון בתור לינק סטיוארט
* אורסולה אנדרס בתור כריסטיאנה
* טושירו מיפונה בתור קורודה ג'וביי
* אלן דלון בתור גאוצ'ה
* קאפוקין בתור פפיטה
* ברטא בארי בתור פאקו
* גוידו לולובריג'ידה בתור מייס

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 1971
קטגוריה:סרטי צ'ארלס ברונסון
פראוואט ואהורם

פראוואט ואהורם (בתאילנדית: ประวัติ วะโฮรัมย์; נולד ב-24 במרץ 1981) הוא אתלט תאילנדי. ואהורם התחרה במשחקים הפאראלימפיים בעבור המשלחת התאילנדית וזכה ב-14 מדליות, בהן שבע מדליות זהב.

==ביוגרפיה==
ואהורם חלה בשיתוק ילדים כשהיה בן שלוש, ונותר משותק ברגלו השמאלית.

===סידני 2000===
ואהורם השתתף לראשונה במשחקים הפאראלימפיים ב וזכה בשתי מדליות זהב. הוא קטף מדליית זהב בתחרות המרוץ ל-10,000 מטרים (קטגוריה T54) כשקבע בגמר המירות שיא פאראלימפי של 21:05.23 דקות, לפני השווייצרים פרנץ ניטלישפץ והיינץ פריי שזכו במדליות הכסף והארד. ואהורם הוסיף מדליית זהב גם במרוץ ל-5000 מטרים כשניצח במקצה הגמר בזמן של 10:54.99 דקות, לאחר שקבע שיא פאראלימפי בחצי הגמר כשעצר את השעון על 10:36.63 דקות.

הוא לקח חלק גם במרוץ ל-1500 מטרים, בה לא הצליח להעפיל למקצה הגמר, ובתחרות המרתון אותה לא סיים.

===אתונה 2004===
ב סייע ואהורם למשלחת התאילנדית לזכות בשתי מדליות זהב בתחרויות מרוצי השליחים. לצידם של חבריו למשלחת, פיצ'ט קרונגט, ראוואט טנה, וסופצ'אי קויסוב ניצח בתחרות ה-4X100 בתוצאה של 51.99 שניות, לאחר שקבעו שיא עולם בחצי הגמר עם 51.98 שניות, ואת תחרות ה-4X400 עם שיא עולם נוסף של 3:12.73 דקות.

בתחרויות האישיות לקח חלק בתחרויות ל-1500, 5000 ו-800 מטר בהן העפיל למקצה הגמר, אך לא הצליח לזכות במדליה, ובתחרות ל-10000 מטרים זכה במדליית הכסף כשעצר את השעון במקצה הגמר על 20:52.10 דקות ונכנע רק לשיא פאראלימפי של 20:51.86 דקות של ז'ואל ז'ינו (Joel Jeannot) הצרפתי.

===בייג'ינג 2008===
בטורניר המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008) הגיע ואהורם לשיא בסך המדליות בהן זכה כשקטף חמש מדליות, בהן מדליית זהב פאראלימפית אחת. במרוץ ל-800 מטרים זכה במדליית הארד לאחר שעצר את השעון על 1:37.12 דקות, אחרי קורט פירנלי האוסטרלי שסיים בזמן של 1:36.76 דקות, והבריטי דייוויד ויר שזכה בתחרות עם תוצאה של 1:36.61 דקות. הוא זכה במדליית הכסף במרוץ ל-1500 מטרים עם תוצאה של 3:10.68 דקות, שני רק לדייוויד ויר שקטף את הזהב עם 3:10.34 דקות, ובמדליית הזהב בתחרות ל-5,000 מטרים עם תוצאה של 10:22.38 דקות.

במרוצי השליחים סייע ואהורם לחברי משלחתו לזכות בשתי מדליות כסף נוספות. במרוץ ל-4X400 עם תוצאה של 3:11.63 דקות, כשנכנעו לשיא עולם של המשלחת הסינית עם 3:05.67 דקות, ובתחרות ל-4X100 סיימו שוב שניים רק לסינים כשעצרו את השעון על 51.93 שניות.

===לונדון 2012===
ב לקח ואהורם חלק בשתי תחרויות אישיות, ובמרוץ שליחים אחד. בתחרות ל-4X400 סיים עם חברי משלחתו בתוצאה של 3:13.28 דקות, וזכו במדליית הכסף לאחר שנכנעו לשיא עולם של המשלחת הסינית שסיימה בתוצאה של 3:05.46 דקות.

בתחרויות האישיות זכה במדליית הכסף בתחרות ל-1,500 מטרים כשעצר את השעון על 3:12.32 דקות, והפסיד פעם נוספת לדייוויד ויר שזכה בזהב. ולקח חלק גם במרוץ ל-5,000 מטרים בו לא הצליח לזכות במדליה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ספורטאים תאילנדים
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים לונדון (2012)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:אתלטים נכים
קטגוריה:ילידי 1981
באד-טיבירה

יתד החרס שהוקדש על ידי אנתמנה מלך לגש לאלוהי העיר באד-טיבירה. מוזיאון הלובר]]

באד-טיבירה הייתה עיר עתיקה בשומר. משמעות השם הוא "הקיר של עובדי הנחושת" או "מבצר חרשי הנחושת". אתר העיר זוהה עם תל אל-מדינה (Tell al-Madineh) במחוז ד'י קאר 10 ק"מ צפונית-מזרחית לתל סנקרה (העיר העתיקה לרסה) בדרום עיראק ליד תעלת המים איטורונגל (Iturungal).

שמה של העיר מופיע ברשימת המלכים השומרית כאחת הערים שהיו קיימות לפני המבול. שמה האכדי היה דור-גורגורי (Dûr-gurgurri). שמה היווני בפי ההיסטוריונים היוונים ברוסוס, אבידנוס ואפולודורוס מאתונה היה פנטיביבלוס (Pantibiblos). שם זה אולי משקף שם נוסף שלה פטיבירה (Patibira) שמשמעותו "תעלת חרשי הנחושת".

==היסטוריה==
על פי רשימת המלכים השומרית, באד-טיבירה הייתה העיר השנייה בשומר לאחר ארידו, שבה הייתה קיימת מלוכה לפני המבול. בתקופה שההגמוניה על שומר הייתה בידי העיר, מלכו בה שלושה המלכים הבאים: אנ-מן-לו-אנה, אנ-מן-גאל-אנה ודומוזיד. העיר הייתה מוקפת חומה והייתה מוקפת בכפרים ואדמה. האל הפטרון של העיר היה תמוז.

הטקסט השומרי המספר על ירידת האלה איננה לשאול, מציין את מקדש העיר אי-מוש-כאלאמה (E-mush-kalamma). על פי הסיפור, איננה מרתיעה את השדים משאול התחתיות לקחת את בנה לולאל (Lulal), שחי בעליבות והמרכז הפולחני שלו היה בבאד-טיבירה. בסופו של דבר הם לקחו במקומו את דומוזיד מלך ארך שחי בשפע ובפאר. מלך זה מזוהה עם דומוזיד הדייג (Dumuzid, the Fisherman), מלך ארך שמלך בה לאחר המבול בין המלכים לוגלבנדה (Lugalbanda) וגילגמש.

"טקסט אחווה" שנמצא בכתב יתדות על גבי יתד חרס בצורת חרוט המוכנס לקירות מבנה בעת בנייתו, הוקדש לאלוהי באד-טיבירה, ומספר על הסכם אחווה שנחתם בין אנתמנה מלך לגש ולוגל-כיניש-דודו שליט ארך. הכתובת: "אלה היו הימים כשאנתמנה שליט לגש ולוגל-כיניש-דודו שליט ארך חתמו על חוזה של אחווה". על פי הכתובת, אנתמנה מתאר עצמו כבונה מקדש העיר אי-מוש לאלים איננה ותמוז, תחת התואר המקומי שלו לוגל-אי-מוש.

השליטה על העיר עברה במהלך השנים בין לרסה, שמלכה סין-אידינם טען שהוא בנה חומה גדולה בבאד-טיבירה, לאיסין, שמלכה ליפיט-אישתר טען שבנה בעיר את "בית הצדק".

==ארכאולוגיה==
על פני שטח תלולית האתר נמצאו חלקי לבנים שנשא את כתובת שמו של אמר-סין, מלך מהשושלת השלישית של אור שחי במאה ה-21 לפנה"ס. חתיכות של לבנים מזוגגות היו פזורות על פני כל השטח הגדול והן מהוות אינדיקציה לחורבן העיר על ידי שרפה.

מדיווח של הצבא האמריקאי שסקר אתרים ארכאולוגים בעיראק לאחר מלחמת עיראק, האתר נבזז ונראו בו בורות שוד.

==לקריאה נוספת==
*W.F. Leemans, Tablets from Bad-tibira and Samsuiluna's Reconquest of the South, JEOL, vol. 15, pp. 214–218, 1957/58

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.cemml.colostate.edu/cultural/09476/iraq05-046.html באד-טיבירה] באתר הצבא האמריקאי
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ערי מדינה בשומר
קטגוריה:עיראק: אתרים ארכאולוגיים
אז'אקסיו (כדורגל)

מועדון כדורגל אז'אקסיו (בצרפתית: Athletic Club Ajaccio) הוא מועדון כדורגל צרפתי מקצועני, המשחק בעיר אז'אקסיו שבקורסיקה. המועדון משחק בליגת המשנה הצרפתית.

==היסטוריה==
המועדון נוסד בשנת 1910. עד שנת 1965 המועדון היה מועדון חובבים ושיחק בליגה של קורסיקה. בעונת 1965/1966 המועדון הפך למועדון מקצוענים ועבר לשחק בליגה השנייה בצרפת. בעונה זו הגיע להישג השיא שלו בגביע הצרפתי, שלב רבע הגמר והפסיד לקבוצת נאנט.

בסוף עונת 1966/1967 הגיע למקום הראשון בליגה השנייה בצרפת ועלה בפעם הראשונה לליגת העל הצרפתית. המועדון שיחק 7 עונות ברציפות בליגת העל הצרפתית. בעונת 1971/1972 הגיע לשמינית גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת בסטיה. בסוף עונת 1972/1973 הגיע למקום 20 ואחרון בליגת העל הצרפתית וירד לליגה השנייה.

המועדון שיחק עונה אחת בליגה השנייה. בעונה זו הגיע לשלב שמינית גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת סושו.
בסוף העונה ירד מהליגה השנייה לליגה השלישית בצרפת. המועדון שיחק בליגה השלישית עד עונת 1997/1998 שבסופה הגיע למקום הראשון בליגה ועלה לליגה השנייה.

המועדון שיחק בליגה השנייה 4 עונות. בסוף עונת 2001/2002 הגיע למקום הראשון בליגה השנייה ועלה לליגת העל הצרפתית בפעם השנייה. המועדון שיחק 4 עונות בליגת העל הצרפתית. בסוף עונת 2005/2006 הגיע למקום 18 מתוך 20 בליגה וירד לליגה השנייה. בעונה זו הגיע לרבע גמר גביע הליגה הצרפתית והפסיד לקבוצת מונפלייה.

המועדון שיחק בליגה השנייה 5 עונות. בעונת 2008/2009 הגיע לשמינית גמר הגביע הצרפתי והפסיד לקבוצת מונקו. בסוף עונת 2010/2011 הגיע למקום השני בליגה השנייה ועלה לליגת העל הצרפתית בפעם השלישית. בעונה זו הגיע לשמינית גמר גביע הליגה הצרפתית והפסיד לקבוצת מונפלייה. המועדון שיחק 3 עונות ברציפות בליגת העל הצרפתית מעונת 2011/2012 ועד עונת 2013/2014 שבסופה ירד לליגה השנייה. בעונת 2021/2022 עלה המועדון לליגה הראשונה אך בעונה שלאחר מכן חזר לליגה השנייה.

== סגל הקבוצה ==
; נכון ל-30 בינואר 2024

==שחקנים בולטים==
* חביאר קולין
* סיריל גרנון
* מרשל רובין
* סבסטיאן סקילאצ'י

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל צרפתיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1910
קטגוריה:אז'אקסיו: ספורט
קסלר

קֶסלֶר (בגרמנית: Kessler) הוא שם משפחה גרמני שפירושו פחח המתמחה בכלי מטבח (קומקומים, סירים וכדומה) . כאשר השם הוא שם משפחה יהודי (ביידיש: קעסלער), זהו פַּטרוֹנים המבוסס על השם "קֶסֶל" (או "קיסיל"), שהוא שם חיבה של "יקותיאל" (בהגייה אשכנזית, ת"ו רפה נהגית כסמ"ך).

==הערות שוליים==

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה לפי עיסוק
Bonjour

Bonjour (בונז׳ור) הוא השם המסחרי של חברת אפל לתוכנה המהווה יישום של Zeroconf, שירות של פרוטוקול איתור. Bonjour מאתר התקנים כמו מדפסות ומחשבים אחרים, ואת השירותים שהם מציעים על רשת מקומית תוך שימוש בשירות רישום DNS.

התוכנה מגיעה באופן מובנה במערכות ההפעלה של אפל Mac OS X למחשבים, ו-iOS לאייפון, אייפוד טאצ', ואייפד. במערכות הפעלה חלונות של מיקרוסופט ניתן גם להתקין את התוכנה. בחלק מהמקרים Bonjour היא נכללת תוכנה אחרת לדוגמה iTunes.

Bonjour מופצת על ידי אפל תחת רישיון המגביל את השימוש בתוכנה. התוכנה חינמית ללקוחות פרטיים אך מפתחים וחברות הרוצים לכלול אותה במוצר שלהם צריכים רישיון הפצה מיוחד מהחברה. קוד המקור ל-mDNSResponder זמין תחת רישיון אפאצ'י. 

אחרי הצגתה בשנת 2002 במערכת "Mac OS X" גרסה 10.02 כ-Rendezvous, שונה שמה בשנת 2005, ל-Bonjour בשל שיקולי סימן רשום.

בנוסף לכך פותח יישום חליפי Avahi שבמקרים מסוימים יש לו יתרונות.

==שימוש והטמעה בתוכנות==
Bonjour מספקת דרך כוללת לגילוי התקנים ברשת מקומית. היא בשימוש נרחב ב-"Mac OS X" ומאפשרת למשתמשים להפעיל רשת ללא כל התעסקות בהגדרות. נכון ל-2010 המערכת משמשת לאיתור מדפסות ושרתי שיתוף קבצים. 

הדפדפן Safari משתמש בתוכנה כדי למצוא שרתי רשת ודפי הגדרות להתקנים מקומיים, ו-Asterisk משתמשת בה כדי לפרסם שירותי 
טלפון לצד פרמטרים של הגדרות לטלפונים וחייגנים מבוססי VoIP.

תוכנות כמו דפדפן Bonjour או iStumbler שניהם של "Mac OS X" או המקבילה של-Zeroconf , Explorer בחלונות, מאפשרים צפייה בכל השירותים הנקראים על ידיהן. יישומונים "מרוחקים" של אפל לאייפון ואייפוד טאצ' משתמשים גם הם ב-Bonjour כדי ליסד חיבור לספריות iTunes, באמצעות Wi-Fi.

*התוכנה iTunes משתמשת ב-Bonjour למצוא מוזיקה לשיתוף.
*התוכנה iPhoto משתמשת כדי למצוא תמונות לשיתוף. 
*התוכנות iChat, "Adobe Systems Creative Suite 3", Proteus, Adium, Fire, Pidgin, סקייפ, Vine Server, ו-Elgato EyeTV, משתמשות ב-Bonjour כדי לשתף מידע מקומי עם לקוחות מרובים.
*התוכנה Gizmo5 משתמשת כדי למצוא משתמשים אחרים ברשת המקומית. 
*מערכת TiVo Desktop משתמשת כדי למצוא הקלטות וידאו דיגיטליות וספריות מדיה לשיתוף. 
*התוכנות SubEthaEdit ו-"e" משתמשות כדי למצוא מסמכי עזרה.
*התוכנה Contactizer משתמשת כדי למצוא ולשתף אנשי קשר, משימות, ומידע אודות אירועים.
*התוכנה OmniFocus משתמשת כדי לסנכרן מיזמים ומשימות על פני שולחן העבודה של Mac וכן באייפון ובאייפוד טאצ'.

==דפדפנים==
מספר דפדפנים מאפשרים למשתמש קצה לחקור את ההתקנים המשתמשים ב-Bonjour

===דפדפן Bonjour===
דפדפן Bonjour המופץ תחת רישיון CC הוא יישום ל-"Mac OS X" המציג את כל השירותים המודיעים על שימוש ב-Bonjour 
היישום נקרא במקור "דפדפן Rendezvous" אבל שינה את שמו בגרסה 1.5.4 כשאפל החליפה את השם של פרוטוקול Bonjour. כדי לבדוק פרוטוקול, לחיצה כפולה על אחת מהשורות המופיעה ברשימת השירותים, תפעיל את קובץ העזרה המשויך לו. בגרסאות המאוחרות יותר נוספה האפשרות להגדיר באופן אישי את השירותים מבלי להצטרך להסתמך על ספק השירות.

===JBonjourBrowser===
התוכנה JBonjourBrowser הוא מיזם מחקרי של אוניברסיטת קולומביה, המהווה מערכת מבוססת Java המוסיפה תכונות לדפדפן Bonjour המקורי. דפדפן זה מופץ כקוד פתוח תחת הרישיון הציבורי הכללי של גנו. נבנה כדי לדמות את דפדפן Bonjour המקורי ויכול לפעול על פלטפורמות מרובות. דורש כדי לפעול את ספריית ה-Java המקורית של אפל של Bonjour .

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2002
קטגוריה:אפל
קטגוריה:פרוטוקולי תקשורת
פארק גב ים נגב

פארק גב ים נגב הוא מתחם משרדים המיועד לענף ההיי-טק בבאר שבע, סמוך לאוניברסיטת בן-גוריון בנגב ולקריית התקשוב של צה"ל.

==היסטוריה==
בהקמת הפארק היו שותפות חברת גב ים - 56%; אוניברסיטת בן-גוריון בנגב - 11%; עיריית באר שבע - 11%; חברת ההשקעות "KUD international" ומשקיעי חוץ - 22%.

הבניין הראשון בפארק, בשטח 17,500 מ"ר, אוכלס לראשונה ב-30 ביוני 2013, על ידי חברת EMC, אוניברסיטת בן-גוריון, דויטשה טלקום, נס טכנולוגיות, חברת JVP ו-INCUBIT - חממה טכנולוגית של חברת אלביט מערכות.

הבניין השני אוכלס בסוף שנת 2014 וחברת רד תקשורת מחשבים, הקימה בו מרכז פיתוח בהשקעה של 110 מיליון שקל. חברת WeWork שכרה בו שטח בסוף 2015, והשכירה את חלקו לחברת טבולה.

בשנת 2018 נחנך ואוכלס הבניין השלישי בפארק על ידי החברות: WIX, יבמ ישראל ורפאל - מערכות לחימה מתקדמות. בספטמבר 2020 פתחה חברת ראדא תעשיות אלקטרוניות מרכז פיתוח בפארק, ובמאי 2021 פתחה גם חברת סייברארק מרכז פיתוח בפארק.

המבנה הרביעי בפארק מאכלס את בית הספר למקצועות המחשב, שעבר אליו ב-2022.

==מבנה הפארק==
הפארק משתרע על כ-93 דונם ומתוכננים בו 15 בניינים, בשטח כולל של 190,000 מטרים רבועים.

בפארק יש ארבעה בניינים אשר עומדים בתקן של Leed Silver של בנייה ירוקה, המשתמשים במערכות חכמות לניהול אנרגיה ובנוסף יש מערכות חכמות למחזור מים אפורים.

סמוך לפארק נמצאת תחנת הרכבת באר שבע צפון. בינואר 2016 נחנך גשר להולכי רגל, "גשר הסליל הכפול", המחבר בין הפארק לתחנה.

==ראו גם==
* חברת גב-ים

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:באר שבע: כלכלה
קטגוריה:באר שבע: מבנים
פרדוקס סנט-פטרסבורג

פרדוקס סנקט פטרבורג (באנגלית: סנט פטרסבורג) הוא מעין-פרדוקס בתורת ההסתברות ובתורת קבלת ההחלטות, המבוסס על משחק הימורים המוביל למשתנה מקרי עם תוחלת אינסופית. הפרדוקס מספק דוגמה פשוטה לבעיה של הערכת שווי כלכלי, שבה התוחלת מביאה לתוצאות שגויות בעליל. הפרדוקס קרוי כך על שם מאמרו של דניאל ברנולי, שהציג אותו ב-1738 בכתב העת "כתבי האקדמיה המלכותית למדעים של סנקט פטרבורג". עם זאת, מקורו של הפרדוקס במכתב שכתב ניקולאוס ברנולי, בן-דודו של דניאל, ב-1713.

חשיבותו של פרדוקס זה בכך שהוא הניח את הבסיס לעיסוק בשנאת סיכון שמיושמת בקבלת החלטות בניהול תיקי השקעות וניהול סיכונים, ביטוח, הימורים ועוד.

== הפרדוקס ==

מוסד הגרלות מציע את המשחק הבא. תמורת כרטיס שמחירו יחושב מיד, זכאי השחקן להטיל מטבע הוגן שוב ושוב, עד שהמטבע נופל על "עץ" בפעם הראשונה. באותה עת, מוכפל סכום הזכייה עם כל הטלת מטבע, כך שאם המטבע הוטל X פעמים, סכום הזכייה הוא <math>T = 2^X</math> שקלים. באופן כזה, יש לשחקן סיכוי של חצי לזכות בשני שקלים, סיכוי של רבע לזכות בארבעה שקלים, סיכוי של שמינית לזכות בשמונה שקלים, וכן הלאה. חישוב של התוחלת המתמטית של הזכייה, מוביל למסקנה שערך המשחק אינסופי: התוחלת מתקבלת מסיכום הזכיות האפשריות, כשהן מוכפלות כל אחת בהסתברות שלה: <math>E(T) = 2^{-1}\cdot 2^1+2^{-2}\cdot 2^2+2^{-3}\cdot 2^3 + \cdots = 1+1+\cdots =\infty</math>. 

אנשים שמציעים להם להשתתף במשחק מעריכים את שוויו בסכומים נמוכים, למרות ששחקן רציונלי אמור, כביכול, לשלם כל מחיר על מנת להשתתף במשחק. 

== פתרונות הפרדוקס ==

לפרדוקס הוצעו פתרונות מסוגים שונים, שנזכיר כאן בתמצית:
# פונקציית תועלת: הניסוח הפשטני שבו זכייה ב-n שקלים מחושבת כאילו ערכה הוא n, מתעלם מכך שככל שהזכייה גדולה יותר, התועלת השולית שגלומה בה יורדת, ושהמהמר אינו מחשב את תוחלת הרווח (האינסופית) אלא את תוחלת תועלת הרווח (הסופית). פתרון כזה הציע דניאל ברנולי.
# הזנחת אירועים חריגים (ברוח תאוריית הברבור השחור): זהו הפתרון של ניקולאי ברנולי.
# חישוב תוחלת הרווח על פי ההסתברות הסובייקטיבית שהמהמר מייחס לאירועים השונים, שהיא שונה מההסתברות התאורטית; כשלמעשה מדובר בווריאציה של הסעיף הקודם (הזנחת אירועים חריגים).
# דחיית הרלוונטיות של התוחלת המתמטית, בטענה שמאורעות חריגים אינם תורמים לערך המשחק במידה הגבוהה שהתוחלת מביאה בחשבון.
# סופיות הבנק: מוסד ההגרלות שתואר לעיל מבטיח אמנם זכייה בגובה <math>2^X</math>, אבל יכולתו לממש הבטחה כזו מוגבלת במשאבים הכספיים שלו (ובוודאי בגודלה הכולל של הכלכלה העולמית). כשמביאים אפקט זה בחשבון, יורדת התוחלת האמיתית של המשחק ללוגריתם של גודל הבנק, כלומר לא יותר מכמה עשרות שקלים.

== ראו גם ==

* פרדוקס האחים
* פרדוקס המעטפות

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קבלת החלטות
קטגוריה:פרדוקסים הסתברותיים
ראובן דינאל

ראובן דינְאֵל (22 באוקטובר 1956 – 26 בפברואר 2016) היה איש המוסד ודיפלומט ישראלי. כיהן כשגריר ישראל באוקראינה.

==ביוגרפיה==
דינאל נולד ב-22 באוקטובר 1956 בווילנה שברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית (כעת בליטא) להורים שהגיעו לעיר לאחר אווקואציה במהלך מלחמת העולם השנייה מאודסה ומקומארנו. בשנת 1969 עלה עם הוריו לישראל והמשפחה התיישבה בחיפה. בסיום שירותו הצבאי, שאותו עשה באמ"ן, למד מדע המדינה ויחסים בינלאומיים, ולאחר מכן שירת במוסד.

בתחילת שנות ה-90 הצטרף למשרד החוץ ונשלח לרוסיה, שם היה יועץ בשגרירות הישראלית וראש שלוחת המוסד במוסקבה. בשנת 1996 הוכרז כאישיות בלתי רצויה ברוסיה וגורש ממנה לאחר שנחשף כי קיבל תצלומי לוויין מסווגים של המזרח התיכון מקצינים רוסים. עם שובו לארץ שירת ב"נתיב", שהייתה אחראית על העלייה ממדינות ברית המועצות לשעבר כראשה האחרון.

בשנת 2003 מונה על ידי שר התחבורה אביגדור ליברמן לממונה על הקמת מסוף הכרמל בנמל חיפה, ולאחר מכן לסמנכ"ל חברת נמלי ישראל. בשנת 2009 אישרה הממשלה מינויו לשגריר הישראלי הראשון בטורקמניסטן, אולם טורקמניסטן העבירה מסרים לישראל כי היא אינה מוכנה לקבל אותו בשל שירותו במוסד. בין השנים 2014-2011 היה שגריר ישראל באוקראינה.

נפטר ב-26 בפברואר 2016 אחרי מאבק במחלת הסרטן. ראובן השאיר אחריו אישה - אנג'לה ושלושה ילדים (סיון, שיר ואור).

==הערות שוליים==

קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:שגרירי ישראל באוקראינה
קטגוריה:אנשי נתיב
קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
קדם-טוחנות

המחצית התחתונה הימנית של המשנן הקבוע
השיניים הקדם-טוחנות או מַלְתָּעוֹת הן שיני מעבר הנמצאות בין הניבים לשיניים הטוחנות. 

בפה האנושי הבוגר יש ארבעה זוגות של קדם-טוחנות, שני זוגות בלסת העליונה ושני זוגות בלסת התחתונה, כאשר השיניים השייכות לזוגות השיניים הממוקמים ביחס לשיני הפה לכיוון המרכז נקראות קדם-טוחנות ראשונות ואלו השייכות לזוגות הממוקמים כלפי הצד נקראות קדם-טוחנות שניות. 

בכל אחת מקדם הטוחנות ישנן לפחות שתי בליטות (תלוליות). 

הקדם-טוחנות משמשות כשיני מעבר בזמן הלעיסה בין הניבים לשיניים הטוחנות: המזון שנחתך באמצעות השיניים החותכות ובותר על ידי הניבים מועבר לקדם-טוחנות לביתור וריסוק נוסף לפני העברתו לטחינה הסופית בשיניים הטוחנות.

ארבע קדם-הטוחנות הראשונות הן השיניים הנעקרות ביותר, ב-48.8% מהמקרים ושתי קדם-הטוחנות הראשונות העליונות בלבד הן השניות הנעקרות ביותר, בכ-14.5% מהמקרים, כאשר נעקרות שיניים עבור יישור שיניים (ב-45.8% מהמקרים).

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שיניים: אנטומיה
דפנה ליאל

דפנה ליאל מראיינת את [[יאיא פינק בוועידת מפלגת העבודה אוגוסט 2022]]
דפנה לאה ליאל (נולדה ב-30 במאי 1983) היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת כנסת, פרשנית פוליטית וכמגישה מחליפה בחברת החדשות.

== ביוגרפיה ==
ליאל נולדה לאלון ורחל ליאל, וגדלה בשכונת רמת דניה שבירושלים. סבה וסבתה מצד אביה עלו מגרמניה לארץ ישראל.

למדה בתיכון "הראל" במבשרת ציון. בהיותה בכיתה י"ב, בשנת הלימודים תש"ס (1999–2000), כיהנה כיושבת ראש מועצת התלמידים והנוער הארצית. מתוקף תפקידה, השתתפה בדיונים בכנסת על חוק זכויות התלמיד.

שירתה ככתבת צבאית וכעורכת בגלי צה"ל.

לה תואר ראשון במדעי המדינה וביחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה העברית.

== קריירה ==
לאחר שחרורה, שימשה במשך כארבע שנים ככתבת פוליטית ומגישת מהדורת החדשות המרכזית בערוץ הכנסת. ביולי 2008 החלה לשמש כמבזקנית בחברת החדשות של ערוץ 2 ובמקביל, ככתבת החברה בירושלים.

בהמשך מונתה לכתבת החינוך. ככתבת חינוך ערכה כתבות תחקיר חברתי בנושא הצפיפות בגני הילדים. כתבות תחקיר אלו היו המניע להוספת סייעת נוספת לגננות. על תחקירים אלה, זכתה ליאל בשנת 2015 ב"פרס פרימור לתחקירים עיתונאיים".

באוקטובר 2015 מונתה לתפקיד הכתבת בכנסת של חדשות 2.

בין מרץ 2017 ואוקטובר 2022 הגישה ברשת הפודקאסטים "עושים היסטוריה" את הפודקאסט "עושים פוליטיקה", במסגרתו היא דנה עם מרואיינים בסוגיות פוליטיות שונות.<ref></ref> במאי 2022 יצא לאור, בהוצאת "ידיעות ספרים", ספר על בסיס הפודקאסט, הנקרא גם הוא "עושים פוליטיקה".

מ-2018 היא גם מגישה מחליפה בתוכניות "שש עם" ו"פגוש את העיתונות" של חדשות 12.

===בתרבות===
בדצמבר 2022 דמותה של ליאל הצטרפה לארץ נהדרת.

== חיים אישיים ==
נשואה לביולוג ד"ר יואב באומן, ולהם שני ילדים. מתגוררת בהרצליה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.mako.co.il/news-team/Editor-63f6422e2789c11004.htm הכתבות והפרשנויות של דפנה ליאל] ב-N12
* 
* 
* [http://www.youtube.com/watch?v=BDXLBuSgLuo מאחורי הקלעים: דפנה ליאל] - סרטון ובו הצצה ליום העבודה שלה, בערוץ ה-YouTube של חדשות 2, 23 בנובמבר 2009
* [https://www.osimhistoria.com/osim-politica עושים פוליטיקה], פודקאסט בהגשת דפנה ליאל
* 
* [https://theliberal.co.il/פוליטיקה-לא-מה-שחשבתם-מאת-דפנה-ליאל/ פוליטיקה לא מה שחשבתם], דפנה ליאל על הפודקאסט "עושים פוליטיקה", ליברל, 5 בדצמבר 2019
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:מגישים בערוץ כנסת
קטגוריה:מגישות חדשות ישראליות
קטגוריה:מגישי חדשות ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון הראל (מבשרת ירושלים)
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל עושים היסטוריה
קטגוריה:מגישות פודקאסטים ישראליות
קטגוריה:כתבי חינוך ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1983
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
קיסר חייב למות

קיסר חייב למות (באיטלקית: Cesare deve morire) הוא סרטם של האחים ויטוריו ופאולו טביאני, המתאר את העלאת המחזה השייקספירי יוליוס קיסר בבית הכלא רביביה באיטליה.

==לקריאה נוספת==
* צחי כהן, לְמה דומה קולנוע? קריאות תרבותיות בקולנוע בן־זמננו, הוצאת כרמל, 2021, הפרק "התא הפך לכלא", עמ' 82–85.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.seret.co.il/movies/s_movies.asp?MID=4040 קיסר חייב למות] באתר [http://www.seret.co.il seret.co.il]
* 

קטגוריה:סרטים איטלקיים
צ'חוצ'ינק

צֶ'חוצ'ינֶק (בפולנית: Ciechocinek) היא עיירת ספא במחוז קויאוויה-פומרניה שבפולין, כ-20 ק"מ דרומית-מזרחית לטורון, על הגדה השמאלית של הויסלה. מספר תושביה כ-11,000 (2006).

העיירה, הידועה כאחד מאתרי המרפא הגדולים בפולין, שוכנת מעל מאגר תת-קרקעי של מים מלוחים עשירים במינרלים, ויש בה עשרות מלונות לספא וטיפולים שונים אליהם מגיעים נופשים ומתרפאים מארצות שונות כולל מישראל. עם זאת, היא ידועה כאתר תיירותי בשל מגדלי האידוי שבה, שהם גם סמל העיירה.

==מגדלי האידוי==
צ'חוצ'ינק ידועה במגדלי האידוי הגדולים בה, מהראשונים באירופה. מגדל אידוי הוא מבנה מעץ בגובה של 15 מטר. המים המלוחים נשאבים למעלה וזורמים בתעלה בראש המבנה. הם מטפטפים משם על מעטפת המגדל הבנויה מענפים ועלים של שיחים שונים. חלק מהמים מתגבשים על הענפים וחלקם נוטף בטיפות קטנות ויוצר מעין מיקרואקלים למטה. האנשים פוסעים ונושמים את האוויר הספוג בטיפות אלה העשירות בברום ויוד. 

נטען ששאיפת האוויר המלוח תורמת לייצוב לחץ הדם, ותומכת בבעיות של כלי הנשימה ובלוטת התריס. להליכה בתוך הערפל המלוח יש אפקט הרגעתי.

המגדלים בצ'חוצ'ינק הם הראשונים והגדולים מסוגם באירופה. המגדל הראשון נבנה ב-1824. ואחריו נבנו עוד שני מגדלים באורך כולל של 2 ק"מ. מגדלי אידוי נמצאים גם בגרמניה ובאוסטריה.

==יהודי צ'חוצ'ינק==
יהודים התיישבו בעיירה בראשית המאה ה-19, ועם פיתוחה כעיירת מרפא, נטלו חלק מרכזי בתעשייה זו. עד ראשית המאה ה-20 השתייכו יהודי העיירה לקהילת סלוז'בו הסמוכה. בעיירה פעלו בית מדרש ושטיבל של חסידות גור, ומראשית המאה ה-20 התקיימה בה פעילות ציונית. בשנת 1923 הוקם בעיירה בית ספר מרשת בית יעקב. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 769 יהודים.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמלטו מהעיירה רבים מיהודיה, אך חלקם נאלצו לשוב אליה. עם סיפוח אזור העיירה לרייך השלישי, באוקטובר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה וחובת התייצבות לעבודות כפייה, לרבות על נשים ועל קשישים, תוך ביצוע מעשי התעללות בעובדים. בד בבד הוחרמו עסקי היהודים בעיירה, ויהודים רבים סולקו מבתיהם.

בסוף אוקטובר 1939 גורשו כל יהודי העיירה לשטח הגנרל גוברנמן, למעט כ-120 יהודים שהוחזקו בצפיפות וברעב בבית אחד בעיירה, ואשר שולחו ב-19 באפריל 1942 למחנה ההשמדה חלמנו.

<gallery>
File:Flowers clock in Ciechocinek.JPG|שעון פרחים בצ'חוצ'ינק
File:The public garden in Ciechocinek.JPG|הגן המרכזי בצ'חוצ'ינק
File:Concert shell in Ciechocinek.JPG|קונכיית הופעות בצ'חוצ'ינק

</gallery>
מגדל האידוי בצ'חוצ'ינק

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.polin.travel/he/מרכזי-בריאות-וספא/אווירה-מלוחה/ מגדלי האידוי בפולין], באתר לשכת התיירות הפולנית
* [http://www.staypoland.com/about_ciechocinek.htm צ'חוצ'ינק], באתר Stay Poland
* רשימת עיירות הספא בפולין
* [https://web.archive.org/web/20160206033942/http://moreshet.pl/he/node/574 צ'ייחוצ'ינק] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:קויאוויה-פומרניה: יישובים
קטגוריה:מקומות מרפא
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
מולאי יזיד

מולאי יזיד בן מוחמד (בערבית: يزيد بن محمد 1750-1792) היה שליט מרוקו בין השנים 1790-1792. ידוע בתור מי שאחראי לרדיפות של היהודים במרוקו.

==ביוגרפיה==
מולאי יזיד היה בן לשושלת העלאווית. כבר בימי שלטון אביו מולאי מוחמד השלישי עשה יזיד מספר ניסיונות לתפוס את השלטון, אך אביו הסולטאן סיכל ניסיונות אלה. שמואל רומאנלי כתב בספרו "משא בערב" שזעמו של יזיד על היהודים נבע מכך שלפני מינויו לשליט סירבו יהודים מתטואן לבקשתו להלוות לו כספים עבור המאבק באביו. לאחר מות אביו בשנת 1790 הכריז על עצמו כיורש, וכך עשו גם שני אחים נוספים. החל קרב ירושה על השלטון ובמשך שנתיים היה הסולטאן יזיד אחראי להרס ולרצח של יהודים בערים ברחבי מרוקו. כך למשל כשיזיד כבש את העיר תטואן הוא הורה לקשור את העשירים מבין היהודים לסוסים ולגרור את גופותיהם ברחבי העיר. בנוסף, נבזז המלאח היהודי בעיר ונשים יהודיות נאנסו. פרעות דומות נערכו גם ביהודים במקנס, רבאט, אל-קסר אל-כביר, טנג'יר וערים נוספות. מסורת של בני עיירת אופראן מדרום מרוקו מספרת ששליט אזורי מקומי מטעם יזיד קשר בשלשלאות 50 מגברי הקהילה ואילץ אותם לבחור בין התאסלמות למוות, ובעקבות זאת החליטו 50 הגברים למות על קידוש השם וקפצו אחד אחרי השני לתוך אש בוערת.. מספר רב של קינות ופיוטים נכתבו על המאורעות הקשים, המפורסמת שבהן נכתבה על ידי דוד בן חסין.

בשנת 1792 נהרג יזיד על ידי כוחותיו של אחיו סולימאן, שתפס אחריו את השלטון.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרוקו: היסטוריה
קטגוריה:מלכי מרוקו
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:ילידי 1750
קטגוריה:נפטרים ב-1792
רסן (עיר)

רֶסֶן (במקדונית: Ресен) היא עיר בדרום מערב מקדוניה הצפונית בשטח האזור הסטטיסטי פלאגוניה, השוכנת בגובה של 885 מטרים מעל פני הים וסמוכה לאגם פרספה.

==היסטוריה==
היישוב נוסד בראשית המאה ה-11, עת נשלט האזור על ידי האימפריה הבולגרית הראשונה. לאחר קרב בלאסיצה במסגרתו הביס צבא האימפריה הביזנטית בהנהגת הקיסר בסיליוס השני את הצבא הבולגרי בהנהגת הצאר סמואיל הראשון, נשבו אלפי חיילים בולגרים על ידי הביזנטים. הביזנטים עקרו את עינו האחת של כל שבוי כדי להטיל מורא על הבולגרים. מקצת מהחיילים הנכים התיישבו לאחר שחרורם מהשבי באזור העיר המודרנית והקימו ישוב אותו כינו הביזנטים: Asamati שמשמעו "היישוב של בעלי העין האחת". במהלך המאה ה-14 נכבש המקום על ידי האימפריה העות'מאנית. לאחר מלחמת הבלקן השנייה הועבר היישוב לחזקת
ממלכת סרביה.
באפריל 1941, לאחר כיבוש ממלכת יוגוסלביה על ידי גרמניה הנאצית הייתה העיר אזור גבול בין השטח שנמסר לחזקת האיטלקים ובין השטח שנמסר לחזרת הבולגרים. ב-11 בספטמבר 1944 שוחררה העיר על ידי הפרטיזנים של טיטו ונכללה בשטח יוגוסלביה. ב-1991, עם הקמת מקדוניה נכללה רסן בשטחה.

==דמוגרפיה==
מנתוני מפקד האוכלוסין שנערך ב-2002 עולה, כי מבחינת התמהיל האתני 73.5 אחוזים מהתושבים היו מקדונים, 15.7 אחוזים היו טורקים, 3.7 אחוזים אלבנים והשאר בני מיעוטים שונים. 73 אחוזים החזיקו בדת הנוצרית אורתודוקסית ו-26 אחוזים היו מוסלמים סונים.

==אקלים==
ברסן שורר אקלים ממוזג יבשתי עם השפעה ממתנת מכיוון אגם פרספה המעניקה לו מאפיינים מסוימים של אקלים ים-תיכוני. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10.2<sup>o</sup>c וערכי הקיצון הממוצעים נעים מ-21<sup>o</sup>c ביולי ועד 0.3<sup>o</sup>c בינואר. אחוז הלחות השנתי הממוצע הוא 64 אחוזים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

רסן
Google Analytics

Google Analytics (בעברית גוגל ניתוחים) הוא שירות שמוצע על ידי חברת גוגל, לאיסוף ויצירת נתונים סטטיסטיים מפורטים על תנועות גולשים באתרי אינטרנט כולל פירוט על מקורות התנועות ואמצעי מכירות. השירות מיועד למשווקים ובייחוד למנהלי אתרים ואנשי טכנולוגיה הקשורים לענף ניתוחי אינטרנט. זהו השירות הנפוץ ביותר כמנתח סטטיסטיקות. השירות הבסיסי הוא ללא תשלום וישנה גרסה משופרת בתשלום.
Google Analytics יכול לעקוב אחר מבקרים מכל המקורות כולל מנועי חיפוש ורשתות חברתיות, ביקורים ישירים ואתרים מפנים. הוא גם מודד את יעילותן של הפרסומות לאתר, כמו פרסומות בתשלום ללחיצה, שיווק בדואר אלקטרוני ואף מודד כניסות מתוך קישורים ממסמכים דיגיטליים כמו מסמכי PDF.

== ראו גם ==
* ניתוח תנועת גולשים

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:גוגל
קטגוריה:סטטיסטיקה
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2006
סע וטוס

סע וטוס היה שירות שכלל איסוף הטסים בתחנות קבועות בישראל והסעתם באוטובוס לנמל התעופה הבינלאומי בעמאן, ירדן, וטיסה ממנו אל היעד הסופי עם חברת תעופה שלא הפעילה טיסות מישראל באותו הזמן – בעיקר חברות תעופה ממדינות המפרץ הפרסי, אך גם עם חברת התעופה רויאל ג'ורדניאן שמפעילה טיסות מישראל. השירות הופעל לראשונה בשנת 2005 והוצע על ידי מספר סוכנויות תיירות. נכון לשנת 2022 השירות אינו פעיל.

מטרת השירות הייתה להוזיל את מחירי הטיסה למזרח הרחוק והודו. לרוב, מחיר הטיסות עם עצירת ביניים במדינות המפרץ הפרסי היו זולות בצורה משמעותית ממחירי הטיסות של חברות התעופה המפעילות טיסות מהארץ.

==הטיסות שהופעלו בשירות==
חברות התעופה שהטיסו נוסעים במסגרת שירות 'סע וטוס' מירדן השתנו בהתאם ליעדים, לזמינות ולעונות התיירות השונות. להלן רשימת חברות התעופה שטיסותיהן היו חלק מהשירות:
*חברת איתיחאד איירווייז מאיחוד האמירויות הערביות, עם עצירת ביניים באבו דאבי.
*חברת קטאר איירווייז הקטרית, עם עצירת ביניים בדוחא.
*חברת גאלף אייר מבחריין, עם עצירת ביניים במנאמה.
*חברת אמירטס מאיחוד האמירויות הערביות, עם עצירת ביניים בדובאי.
*חברת רויאל ג'ורדניאן - טיסות ישירות להודו ותאילנד.

==טיסה דרך מדינות ערב==
ישראלים השוהים בשדות התעופה של מדינות המפרץ הפרסי בהמתינם לטיסת ההמשך, אינם מחויבים לעבור הליך ביקורת גבולות כלשהו, וכן אינם מורשים לעזוב את שדה התעופה.
== ראו גם ==
* קו 100 לקהיר

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ישראל: תיירות
קטגוריה:ישראל: תעופה
קטגוריה:ירדן: תעופה
קטגוריה:יחסי ירדן–ישראל
סעד ג'ומעה

ג'ומעה, כשגריר ירדן בארצות הברית, נפגש עם הנשיא [[ג'ון פיצג'רלד קנדי בבית הלבן, 1962]]
סעד ג'ומעה (ערבית: سعد جمعة, 1916–1979) היה פוליטיקאי וסופר ירדני. שימש כראש ממשלת ירדן בזמן מלחמת ששת הימים.

==ביוגרפיה==
סעד ג'ומעה נולד בשנת 1916 בעיר טפילה שבעבר הירדן. סיים לימודי משפטים בדמשק בשנת 1947, ולאחר מכן החל לעבוד בממשל הירדני. נמנה עם הדור הצעיר של הפוליטיקאים העבר-ירדנים שהחליפו את הדור הפלסטיני המזדקן. בשנת 1952 היה מזכיר ממשלת ירדן. ברוב שנותיו שימש בתפקידים הקשורים לקשרי חוץ. בשנת 1959 היה סגר שר החוץ. שימש כשגריר ירדן בסוריה ובאיראן, ובשנים 1962–1965 שימש כשגריר ירדן בארצות הברית. התמנה לראשות הממשלה לאחר הבחירות ב-15 באפריל 1967. הוא החליף את חוסיין בן נאסר, ששימש כראש ממשלת מעבר למשך חודש לאחר כהונתו בת-השנתיים של וצפי א-תל.

פחות מחודש לאחר מינויו פרצה מלחמת ששת הימים, כאשר ירדן מצטרפת ברגע האחרון ללחימה בעקבות הסכם הגנה הדדי בין חוסיין לנאצר מה-30 במאי. הירדנים פתחו באש בבוקר ה-5 ביוני, ובתוך יומיים ישראל כבשה מידיהם את כל שטחי ירושלים המזרחית והגדה המערבית. לאחר מעשה, טען ג'ומעה כי ירדן אמנם קיבלה מסר מלוי אשכול שאין בכוונת ישראל לתקוף אותה, אולם הוא האמין כי מדובר בהטעיה ישראלית ולכן לא סמך על כך.

לאחר המלחמה, חוסיין נקט בצעדי חירום בניסיון למנוע משבר כלכלי ומהומות. כחלק מצעדים אלו התפטר ג'ומעה בראשית אוגוסט 1967 והקים ממשלה נוספת מיד לאחר מכן. בניסיון לשמור על הריבונות בגדה המערבית, חוסיין הקים מועצה מייעצת שבראשה עמד ג'ומעה גם כן. חרף צעדים אלו, ג'ומעה היה חסר ניסיון בתפקיד והתפטר בשנית באוקטובר. החליפו בתפקיד בהג'ת א-תלהוני. בשנים שלאחר כהונתו כראש ממשלה המשיך לכהן כחבר פרלמנט, ובשנים 1969–1970 שימש כשגריר ירדן בבריטניה.

לבד מפעילותו הפוליטית, ג'ומעה היה גם סופר והוציא לאור מספר ספרים בערבית.

נפטר בשנת 1979 בבריטניה.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דמשק
קטגוריה:ראשי ממשלת ירדן
קטגוריה:שגרירי ירדן
קטגוריה:שגרירים בסוריה
קטגוריה:שגרירים באיראן
קטגוריה:שגרירי ירדן בארצות הברית
קטגוריה:שגרירי ירדן בממלכה המאוחדת
קטגוריה:ילידי 1916
קטגוריה:נפטרים ב-1979
יצחק זיבנברגר

יצחק בן דוד (דוידוביץ') זִיבֶּנבֶּרגֶר (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: זיבענבערגער, זיבנבערגער; ברוסית: Исаак Зибенбергер; בכתב לטיני: I. D. Siebenberger; (לעיתים: זיבנברג, זיבענבערג); 1797, ורשה – ט' בניסן תרל"ט, 2 באפריל 1879, שם) היה משכיל ורשאי, מתרגם מהספרים החיצוניים לעברית וליידיש ומדקדק עברי.

==קורות חיים==
יצחק בן דוד זיבנברגר נולד בשנת 1797 בעיר ורשה, שסופחה זמן קצר לפני כן לממלכת פרוסיה עם חלוקת פולין השלישית והייתה לבירת מחוז פרוסיה הדרומית . ככל הנראה חי במשך שנים רבות בעיירה סובאלק (שבהמשך, כמו ורשה, הייתה בתחומי דוכסות ורשה ולאחר מכן בפולין הקונגרסאית), עד ששב לעיר הולדתו וחי בה עד סוף ימיו.
בוורשה התפרנס כמורה פרטי לתנ"ך ולדקדוק עברי.

בין מפעליו העיקריים היה תרגום כמה מן הספרים החיצוניים לעברית וליידיש: "חיי טוביה" (1839) – תרגום לספר טוביה, סיפור שושנה ובל והתנין; "מגילת יהודית" (1840) – ספר יהודית וסיפורים מהתוספות למגילת אסתר; "ספר ברוך" (1841) – ספר ברוך, תפילת מנשה, תפילת עזריה ושירת שלושת הנערים בכבשן; ו"ספרי מכבי" (1843) – . לכל התרגומים, שראו אור בוורשה, הוסיף דברי פירוש ומבואות.

בשנת תר"ג-1842 פרסם את "מעגל ישר" – קורס יסודי ללימוד דקדוק עברי עם סיפורים, מתורגם ליידיש, ובו גם מילון קטן עם מילים עברי–יידי (הספר הופיע בשתי מהדורות נוספות, בשנים 1850 ותרכ"ד).
ספרו החשוב ביותר, שזכה לתשבחות מצד תלמידי חכמים, הוא "אוצר השורשים הכללי" (ב-3 כרכים, 1846, 1847, 1862), המבאר את אוצר המילים העבריות, הארמיות וכו' המצויות בתנ"ך ובתלמוד, ומסודר לפי שורשיהן, עם תרגום לגרמנית.

זיבנברג, שהיה כל ימיו יהודי אדוק בדתו, היה עם זאת תוצר של השכלת ורשה, מלומד גדול ופעיל בהפצת ההשכלה בפולין. על פי יעקב שאצקי, זיבנברגר היה הדגם הראשון במעלה למשכיל "אמיתי" בוורשה בתקופה של אמצע המאה ה-19, והיה מן הסופרים המשכילים הפופולריים ביותר בעיר בזמנו. לדבריו, איש בוורשה לא הכירו בשמו המלא, והוא כונה "ר' איציק (או איצֶ'ה) בעל הדקדוק" ("איציק [או: איטשע] דער בעל-דקדוק"). סוּפַּר שהוא היה מוכן ללמוד דקדוק עם כל אדם, ושהוא מיהר להיענות לכל דורש במסירות כזו של רופא הדואג לחוליו.
השתתף בעיתונות היהודית (Jüdisches Volksblatt, "המגיד", "המליץ" ועוד), פרסם בה שירים ומאמרים ותרגם סיפורים מגרמנית ומצרפתית<!-- מצרפתית: גם ע"פ