תני גולדשטיין

תני גולדשטיין (נולד ב-8 בדצמבר 1970) הוא עיתונאי ישראלי. משמש כעורך וככתב באתר החדשות "זמן ישראל" מקבוצת Times of Israel.

== ביוגרפיה ==
גולדשטיין נולד בחיפה וגדל בעין כרם שבירושלים. אביו הוא ההיסטוריון יוסף גולדשטיין. הוריו התגרשו והוא נותר עם אמו, שרה ספן. גולדשטיין הוא אחיו למחצה של המפיק יונתן גולדשטיין ("ג'וני הקטן"). שמו הפרטי של גולדשטיין, תני, הוא בשפה הפינית.

כנער המציא את המשחק "קנוניות", משחק תפקידים ואסטרטגיה בקלפים. המשחק יצא לאור ב-1995 בחברת המשחקים "מיצוב", שווק בקרב שחקני משחקי תפקידים כמו "מבוכים ודרקונים" אך לא הצליח לפרוץ אל הקהל הרחב, ונעלם תוך כשנה מהמדפים.

בסוף 2021 הוציא גולדשטיין לאור את ספרו The Man Who Was born in 9 Countries, תחת שם העט 'טאג'ו' (TAJO). עלילת הספר מגוללת את סיפור חייו של אדם אחד, טאג'ו, בתשע גרסאות שונות שמתרחשות במקביל, שכל אחת מהן מתרחשת במדינה אחרת ובכל אחת מהן טאג'ו הוא יליד ותושב אותה מדינה.

גולדשטיין הוא בעל תואר ראשון בבימוי תיאטרון וסוציולוגיה מאוניברסיטת תל אביב ועבר הכשרת עורכי חדשות ברשות השידור.

גולדשטיין נשוי לתפאורנית סבטלנה ברגר, אב לשתי בנות וחי ברמת גן.

== פעילות עיתונאית ==
לאחר שירותו הצבאי החל גולדשטיין בעבודתו העיתונאית ברשת א' של רשות השידור, בשנים 1996–1998, כעורך ומגיש של אחת מתוכניות שידורי הנוער. לאחר מכן שימש ככתב חדשות במקומון הבת-ימי "צהוב", במקומון "תל אביב" של רשת ידיעות תקשורת וכתחקירן בתוכנית "חוצה ישראל" בטלוויזיה החינוכית בתקופה שבה הגיש אותה דב אלבוים. מאז 1998 הוא מפרסם מדי פעם כתבות בירחון הילדים "עיניים".

בשנים 1999–2003 שימש גולדשטיין ככתב כלכלי, כתב כתבות תחקיר, מבקר תיאטרון ובעל טור בשבועון הירושלמי "כל העיר". גולדשטיין פוטר מ"כל העיר" לאחר שכתב כתבת פרופיל על עורך הדין דורי קלגסבלד, שכללה ציטוט של טענות נגד עורך הדין, וזה איים על השבועון בתביעת לשון הרע. אנשיל פפר, עורך העיתון, קרא לגולדשטיין לבירור שבו הסתבר שזה לא העביר לו במדויק את דברי עורכי הדין של העיתון ביחס לכתבה; על קטעים שהגדירו עורכי הדין כ"בלתי אפשריים לפרסום", אמר גולדשטיין לפפר טרם פרסום הכתבה שהם הוגדרו כ"בעייתיים". בעקבות כך הודיע פפר לגולדשטיין שהוא מפוטר משום ששיקר לו. הפיטורים, שלוו בהודעת התנצלות מובלטת בשבועון אשר כללה את עובדת פיטורי הכתב, עוררו מחאה: 19 כתבים ועובדים שלחו מכתב מחאה למו"ל, עמוס שוקן, וסגן העורך, גידי גולדברגר, התפטר. גולדברגר והכתבים טענו שהבדיקה החוזרת של הכתבה לא הייתה רצינית ושפיטורי כתב בשל כתבת תחקיר יפגעו במוטיבציה לכתוב כתבות כאלה בעתיד ויסכנו את קיומה של עיתונות חוקרת.

גולדשטיין היה כתב כלכלי ב-ynet ברציפות מיולי 2003 ועד מאי 2012.

מאז יוני 2012 ועד לסגירתם כעבור שנה ב-2013, שימש כעורך ראשי של המגזינים המוטוריים ("הגה", "מוטו" ו-"Mountain Bike") בקבוצת המגזינים מוטו.

לאחר התפרקות קבוצת מוטו תקשורת, עבר לתחום יחסי הציבור ושימש בין השאר כדובר המשמר החברתי וכשותף במשרד יחסי הציבור וגנר&גולדשטיין. במאי 2019, עם הקמת "זמן ישראל", עזב את יחסי הציבור והצטרף לצוות ההקמה של האתר.

=== ynet ===
מאז תחילת עבודתו סיקר גולדשטיין את רוב האירועים הכלכליים של התקופה, כולל גילוי הגז בחופי ישראל ועסקת הגז בין ישראל למצרים; מכירת חברת ישקר לוורן באפט ומכירת תנובה לקרן אייפקס; הלאמת והפרטת קרנות הפנסיה של ההסתדרות; הפרטת צים, בזק ובז"ן; משבר השכר ברשויות המקומיות; המאבק להעלאת שכר המינימום; תוכנית ויסקונסין וביטולה; הסכם פנסיה חובה; המשבר הכלכלי העולמי (2008); "בועת הנדל"ן"; מאבקי השליטה בבנק הפועלים וחקירות בכירי הבנק ודיוני ועדת ששינסקי. כמו כן סיקר גולדשטיין את הרקע הכלכלי לאירועים חדשותיים כמו ההתנתקות, מלחמת לבנון השנייה, מערכות בחירות והשרפה בכרמל (2010) ותחומים שבין הכלכלה והפוליטיקה כמו קשרי הון-שלטון והמצב הכלכלי ברשות הפלסטינית וברצועת עזה.

בנוסף לסיקור החדשותי השוטף, פרסם גולדשטיין כתבות מגזין, כתבות וידאו, תחקירים, ראיונות ופרשנויות. גולדשטיין פרסם שני מדורים קבועים בערוץ הכלכלה: "שווה לנו" העוסק בהשוואות בנושאים כלכליים-חברתיים בין ישראל למדינות אחרות בעולם ו"הזהב היהודי" - סדרת כתבות היסטוריות על השורשים העתיקים של "הגניוס היהודי" ועסקיהם של יהודים בתקופות קדומות.

הוא הרבה לכתוב על זכויות עובדים ושביתות ולחשוף פגיעה בעובדים והלנות שכר. אף על פי שאינו מתנגד להפרטה באשר היא, הוא נמנה עם המבקרים החריפים של הרפורמות הכלכליות שביצע בנימין נתניהו כשר האוצר, וביקר גם את המדיניות הכלכלית של ממשלת אהוד אולמרט וממשלת נתניהו השנייה.

בדצמבר 2007, לקראת הקמת עיתון ואתר "כלכליסט", נסגר ערוץ הכלכלה של ynet ומוזג ב"כלכליסט", וגולדשטיין נשאר ב-ynet ככתב חדשות. במרץ 2008 הוחלט שגולדשטיין, שמילא מדי פעם גם משימות עריכה, יקים את ערוץ הכלכלה ב-ynet מחדש. גולדשטיין גייס צוות חדש של עורכים, כתבים ופרשנים לערוץ ושימש באופן זמני כעורך הראשי שלו בפועל, במקביל לעבודתו ככתב. בספטמבר 2009 העביר את ניהול הערוץ לאיילת צור, וחזר לעבוד ככתב במשרה מלאה.

בינואר 2012 הודיע על התפטרותו, אך חזר בו בהסכמת הנהלת האתר. לאחר חזרתו חבר לשני עורכים באתר, לשם הקמת ועד עובדים שיהיה מסונף לארגון העיתונאים החדש שהוקם באותה עת במסגרת הסתדרות העובדים הכללית החדשה, ופוטר מעבודתו, לטענת ההנהלה עקב "פיטורי התייעלות". ארגון העיתונאים פנה לבית הדין לעבודה בתביעה לביטול פיטוריו של גולדשטיין, ותביעתו התקבלה.

בעקבות פסיקת בית הדין קם ב-ynet ועד עובדים וגולדשטיין שב לעבודתו באתר, אולם לאחר חודש פרש מרצונו לקבוצת "מוטו".

=== זמן ישראל ===
בזמן ישראל מסקר גולדשטיין את תחומי יחסי העבודה, המגזר החרדי, הערבי וההתנחלויות. כן מסקר גולדשטיין את תחום הבריאות, במסגרת זו היה פעיל בסיקור נרחב של מגפת הקורונה בישראל הן בתחום הרפואי והן בהשפעותיה על החברה, הכלכלה והחינוך. נוסף על כך מסקר גולדשטיין את משרד ראש הממשלה ובמסגרת זו היה הראשון שחשף את התרחבות מעון ראש הממשלה לוילה שוקן וגילה כי חבר הכנסת שמחה רוטמן מתגורר בבית שרובץ עליו צו הריסה במשך 8 שנים.

== פעילות ספרותית ==
בשנת 2022 ראה אור ספרו "האיש שנולד בתשע ארצות". הספר ראה אור מעט קודם לכן באנגלית באתר אמזון.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.ynet.co.il/tags/תני_גולדשטיין כתבות של גולדשטיין] באתר ynet
* [http://www.zman.co.il/writer/604 כתבות של גולדשטיין] באתר זמן ישראל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יועצי תקשורת ישראלים
קטגוריה:סגל ynet
קטגוריה:סגל זמן ישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: החוג לתיאטרון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970