לואיס יצחק רבינוביץ

לואיס (לוי) יצחק רבינוביץ (באנגלית: Louis Isaac Rabinowitz; 1906–1984) היה רב אורתודוקסי באנגליה וישראל, רבה הראשי של דרום אפריקה,<ref></ref> וכן היסטוריון ופילולוג של המאה העשרים.

==קורות חיים==
נולד באדינבורו שבסקוטלנד לאביו הרב יעקב רבינוביץ שהגיע מליטא בסוף המאה התשע עשרה לכהן כרב בסקוטלנד ולאחר מכן עבר לכהן כרב של מונטגיו רוד ברובע האקני בלונדון. סבו היה הרב אליעזר שמחה רבינוביץ מלומז'ה. רבינוביץ שירת כרב בכמה בתי כנסת בלונדון, בכללם בשפרדס בוש, סאות האקני וקריקלווד. במהלך מלחמת העולם השנייה מונה לרב הצבאי הראשי של החיילים היהודים ששירתו בארמייה ה-8 של הצבא הבריטי, במהלך המערכה על צפון אפריקה, ועד לפלישה לנורמנדיה.

בשנת 1944 קיבל רבינוביץ מינוי של רב הקהילה העברית המאוחדת ביוהנסבורג ושל פדרציית בתי הכנסת של טרנסוואל ומדינת אורנג' החופשית בדרום אפריקה. הרב יצחק קוסובסקי שכבר כיהן ברבנות בדרום אפריקה במשך עשרות שנים נפגע מכך שהרב רבינוביץ שהיה צעיר לימים ופחות מנוסה מונה לתפקיד אב בית הדין ו'עקף' אותו. הוא פנה לרב יצחק אייזיק הרצוג בבקשה להתערב ולהשפיע על הרב רבינוביץ לוותר לו.<ref>עקבי יצחק, עמ' רה</ref> קיבל מינוי של פרופסור לעברית באוניברסיטת ויטוורסנד ועמד בראש בית הדין היהודי הדתי של יוהנסבורג. רבינוביץ היה מעריץ נלהב של זאב ז'בוטינסקי ושל התנועה הרוויזיוניסטית. הוא זכה לתהילה בקרב עמו מכיוון שב-1947 הוא השליך בפרהסיה את הקישוטים והדרגות הבריטיים, במחאה על המדיניות הבריטית בארץ ישראל, שאותה הוא ראה כהפרה של המנדט הבריטי. רבינוביץ היה גלוי בדיבורו ובדעותיו הפוליטיות, והיה מבקר חריף של מדיניות האפרטהייד של ממשלת דרום אפריקה.

לואיס יצחק רבינוביץ ביקר בחריפות את משטר האפרטהייד בדרום אפריקה ואת היהודים התומכים בו. בשנת 1960 החליט לפרוש, עלה לישראל ב-1961, ונתמנה לסגן עורך האנציקלופדיה יודאיקה. בשנת 1962, היה ממייסדי הוועד לפירוז גרעיני של המזרח התיכון, ארגון שפעל במטרה לקדם יצירת אזור חופשי מנשק גרעיני במזרח התיכון, לאחר שנחשף שמדינת ישראל מנסה לפתח פצצות אטום. 

היה מעורב במדיניות המוניציפלית בירושלים ושירת כחבר מועצת העיר. בשנים 1976–1978 כיהן כסגן ראש עיריית ירושלים. סירב להעמיד את מועמדותו מטעם מפלגת החירות כראש העיר כל עוד שטדי קולק כיהן בתפקיד. ב-1980 הוענק לו התואר "יקיר ירושלים". אחותו הדר' פאני רבינוביץ גם היא קבלה תואר יקירת ירושלים - והיו לאח ואחות היחידים שקבלו את התואר.

ב-1965 רבינוביץ היה מועמד לתפקיד רב הראשי של בריטניה, אבל לאור ההפגנות האנטי בריטיות שלו מלפני עשרים שנה, בחרו למנות את הרב עמנואל יעקובוביץ לתפקיד (לאחר שבסיבוב ראשון הרב דר' יעקב הרצוג, בנו של הרב הרצוג ואחיו של נשיא המדינה חיים הרצוג) סירב להצעה לקבל על עצמו את התפקיד. 

הרב רבינוביץ שימש בשנים האחרונות לחייו כרב בית הכנסת אחדות ישראל על-שם עולי הגרדום בירושלים. הובא לקבורה בהר המנוחות. הספיד אותו נשיא המדינה, קרוב משפחה, חיים הרצוג.

==משפחתו==
רבינוביץ היה נשוי לטניה, בתו של הרב משה אביגדור עמיאל שהיה רבה של אנטוורפן ולאחר מכן הרב הראשי של תל אביב. מבין שמונת אחיו ואחיותיו, הדר' אני רבינוביץ, אשתו של האמן והצייר היהודי דוד הילמן (חלונותיו נמצאים בבתי כנסת רבים באנגליה וגם בבית כנסת רננים שעל יד היכל שלמה בירושלים). הילמן היה בנו של הרב הדיין שמואל יצחק הילמן ואחיה של שרה הרצוג, אשת הרב הראשי לישראל הרב יצחק אייזיק הלוי הרצוג. אחותו הגדולה של רבינוביץ, איינה, הייתה אשתו של הרב יהודה (יודל) ניומן, רבה של שכונת נוטינג היל בלונדון, ואביו של הרב יצחק ניומן מלונדון, בין מייסדי ארגון רבני שומרי משפט לאחר עלייתו לישראל ב 1989. נכדיו של הרב יהודה ניומן כוללים את הרב אליעזר שמחה ווייס, רבה של כפר הרוא"ה והמועצה האזורית עמק חפר (במקור ממנצ'סטר באנגליה) והפרופ' דוד ניומן, דיקן הפקולטה למדעי רוח וחברה באוניברסיטת בן-גוריון בנגב (במקור מלונדון).

==ספריו==
<div style="direction: ltr;">
* Rabinowitz, Louis I. A guide through Jewish life, third edition. Johannesburg, South Africa: Federation of Synagogues Women's guild of South Africa, 1990
</div>
* רבינוביץ, לואיס י. מעשי רב. תל אביב: משרד הביטחון, 1981
<div style="direction: ltr;">
* Rabinowitz, Louis I. The greatness of Solomon. Tell Aviv: World Wizo Dept. of Organisation & Education, 197x
* Rabinowitz, Louis I. The social life of the Jews of Northern France in the XII-XIV centuries, as reflected in the rabbinical literature of the period, 2nd ed. New York: Hermon Press, 1972
* Rabinowitz, Louis I. The Land and the people: a brief history of the Jewish people. Jerusalem: Israel digest, 1968
* Rabinowitz, louis I. The land and the people: a brief history of the Jewish people. Jerusalem: Israel Digest, 1968
* Rabinowitz, Louis I. Light and salvation; sermons for the high holy days. New York: Bloch Pub, 1965
* Rabinowitz, Louis I. Sparks from the anvil: sermons for Sabbaths, holy day, and festivals, New York: Bloch Publishing, 1955
* Rabinowitz, Louis I. Far East mission, Johannesburg, 1952
* Rabinowitz, Louis I. Jewish merchant adventurers, a study of the Radanites. London: E. Goldston, 1948
* Rabinowitz, louis I. Soldiers from Judaea, Palestinian Jewish units in the Middle East, 1941-1943, New York: American Zionist Emergency Council, by arrangement with V. Gollancz, London, 1945
* Rabinowitz, Louis I. The Herem hyyishub; a contribution to the medieval economic history of the Jews, London: E. Goldston, 1945
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:חברי מועצת העיר ירושלים
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:רבנים בריטים
קטגוריה:לונדון: רבנים
קטגוריה:רבנים דרום אפריקאים
קטגוריה:רבנים צבאיים בריטים
קטגוריה:רוויזיוניסטים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים דרום אפריקאים
קטגוריה:גולי אפריקה
קטגוריה:סופרים יהודים דרום אפריקאים
קטגוריה:איחוד דרום אפריקה: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-ליטאי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1984