OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'ון וובר

ג'ון וובר באנגלית: John Webber (6 באוקטובר 1751 – 29 במאי 1793) היה אמן אנגלי שליווה את קפטן קוק במשלחת השלישית שלו באוקיינוס השקט. הוא ידוע בעיקר בזכות תמונותיו של אוסטרליה, הוואי ואלסקה.<ref>William Hauptman, "Webber before Cook: two water-colours after Sterne," The Burlington Magazine, Vol. 136, No. 1903 (Apr 1994), p. 237.</ref>

== ביוגרפיה ==
וובר נולד בלונדון, התחנך בברן ולמד ציור בפריז.<ref name=":0">Percival Serle, ed. (1949). "Webber, John". Dictionary of Australian Biography. Angus and Robertson.</ref> אביו היה אברהם ואבר, פסל שווייצרי שעבר ללונדון, ושינה את שמו לוובר לפני שהתחתן עם גברת מרי קוואנט ב-1744.

וובר שימש כאמן רשמי במסע הגילוי השלישי של ג'יימס קוק ברחבי האוקיינוס השקט (1776–1880) על סיפון HMS Resolution. במפרץ ההרפתקאות בינואר 1777 הוא צייר "איש מארץ ואן דימן" ו"אישה מארץ ואן דימן". הוא גם צייר הרבה סצנות בניו זילנד ובאיי הים הדרומי. במסע זה, שבמהלכו איבד קוק את חייו בקרב בהוואי, הפך וובר לאמן האירופי הראשון שיצר קשר עם איי הוואי, שנקראו אז איי סנדוויץ'. הוא צייר נופים רבים בצבעי מים של האיים קוואי והוואי, וגם תיאר רבים מאנשי הוואי.

באפריל 1778, עגנו ספינותיו של קפטן קוק "רזולוציה" ו"דיסקברי" בוונקובר איילנד, קנדה כדי לבצע תיקונים. הצוות ערך תצפיות ותעד מפגשים עם האנשים המקומיים. וובר צייר נופים בצבעי מים. רישומיו וציוריו נחרתו לדין וחשבון שהודפס לאדמירלות הבריטית על המשלחת, שפורסם ב-1784.<ref>Gray, Charlotte", The Museum Called Canada: 25 Rooms of Wonder, Random House, 2004</ref>

באנגליה בשנת 1780 הציג וובר כ-50 יצירות בתערוכות של האקדמיה המלכותית בין השנים 1784 ל-1792, ונבחר למקורב של האקדמיה המלכותית ב-1785 וקיבל תואר "אמן מלכותי" בשנת 1791. רוב עבודתו היו נופים. לפעמים נכללו דמויות, כמו בציור - "מותו של קפטן קוק" ציור נודע בזכות התחריט שלו. גרסה נוספת של תמונה זו נמצאת בגלריה של ויליאם דיקסון בסידני.<ref name=":0" />

== אוספים ==
ציוריו נמצאים באוספים רבים: מוזיאון אנקורג' להיסטוריה ואמנות (אלסקה), מוזיאון האלאוטים (אלסקה), מוזיאון הבישוף (הונולולו), מוזיאון הונולולו לאמנות, מוזיאון פיבודי אסקס (סאלם, מסצ'וסטס), הגלריה לאמנות של אוניברסיטת ייל, המוזיאון הבריטי,<ref>"A young woman of the Sandwich Islands". British Museum. Retrieved 8 July 2018.</ref> המוזיאון של סר ג'ון סואן (לונדון), המוזיאון הימי הלאומי (לונדון), המוזיאון של ניו זילנד טה פאפא טונגרווה, ספריית ג'ון קרטר בראון וספריית מיטשל (אוסטרליה) הם בין האוספים הציבוריים מחזיק בעבודות של ג'ון וובר.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
 File:John Webber's oil painting 'A Chief of the Sandwich Islands', 1787.jpg
 File:John Webber - Poedooa, the Daughter of Oree.jpg
File:Death of Captain Cook.jpg

</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:ילידי 1751
קטגוריה:נפטרים ב-1793
קצין קשר

קצין קשר הוא קצין מטה במפקדה. הוא שאחראי על מערכות הקשר, התקשורת, הרדיו, ההצפנה, המחשבים, הסלולר, הטלפוניה והנל"ן.

במסגרת הצבא הישראלי קצין הקשר אחראי על ביצוע הוראות קשר"ר, רישום הציוד, פריסת הטלפונים הירוקים והאדומים במשרדים השונים, תקינות המרכזיות, חלוקת מכשירי סלולר לבעלי התפקידים השונים, חלוקת המחשבים הנייחים למשרדים השונים, מחשבים ניידים לבעלי התפקידים ומחשבים טקטים, אחראי על מערכות ההצפנה השונות ועל החלפת צופני האבטחה, אחראי למערכות הקשר הנייחות, המוסועות והנישאות, ומערכות רדיו שונות.

קצין הקשר אחראי למכשירי הקשר הנמצאים בחדר המלחמה.
קצין הקשר אחראי גם להכשרות מקצועיות של היחידות ובעלי המקצוע לתפעול מכשירי הקשר השונים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיקוד ושליטה
קטגוריה:מקצועות צבאיים
קטגוריה:חיל הקשר והתקשוב
רוברט סמירקה

רוברט סמירקה (באנגלית: Robert Smirke; 15 באפריל 1753 – 5 בינואר 1845) היה צייר ומאייר אנגלי, התמחה בציורים קטנים המציגים נושאים הלקוחים מהספרות. הוא היה חבר באקדמיה המלכותית. <ref>Robert Smirke, R.A." The Art Journal. 43: 345–346. 1891.</ref> <ref>Fiske, Tina (2004). "Smirke, Robert (1753–1845)". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press. doi:10.1093/ref:odnb/25762</ref>

== ביוגרפיה ==
סמירקה נולד בויגטון ליד קרלייל, בנו של אמן נודד. כשהיה בן שתים עשרה למד אצל צייר בלונדון, ובגיל עשרים החל ללמוד בבית הספר של האקדמיה המלכותית.<ref></ref>

ב-1775 הפך לחבר באגודת האמנים המשולבת, איתה הציג גם ב-1777 וב-1778. ב-1786 הציג את "הנרקיס, הגברת והסברינה" באקדמיה המלכותית. אחריהם באו יצירות רבות, לרוב קטנות בגודלן, הממחישות את המשוררים האנגלים, במיוחד את ג'יימס תומסון.

בשנת 1791 נבחר סמירקה לחבר נלווה של האקדמיה המלכותית, שבה הציג את "האלמנה". הוא הפך לחבר מן המניין ב-1793, כאשר צייר את עבודתו "דון קישוט וסנצ'ו". תרומתו האחרונה לאקדמיה הייתה ב-1813, אך הוא המשיך להציג מדי פעם במקומות אחרים עד 1834.

ב-1804 הוא היה מועמד לרשת את ג'וזף וילטון כראש האקדמיה המלכותית, אך ג'ורג' השלישי סירב לאשר את המינוי בשל דעותיו הפוליטיות המהפכניות, והמינוי עבר במקום זאת להנרי פוסלי.

בשנת 1815 המוסד הבריטי הרגיז אמנים בריטים רבים על ידי ההקדמה לקטלוג של תערוכת המאסטרים הישנים, מה שרימז בצורה חזקה למדי שלאמנים הבריטים, יש הרבה מה ללמוד מהישנים. כנראה, סמירקה בשנים 1815–1816 חיבר סדרה של סאטירות, אשר הצביעו על החסות הגדולה של האמנות הבריטית. <ref>Egerton, Judy. The British School (National Gallery Catalogues, new series, 1998) p. 382.</ref> מבין בניו, ריצ'רד סמירקה (1778–1815), היה אמן עתיקות בולט. רוברט וסידני הפכו שניהם לאדריכלים בולטים ונבחרו שניהם חברים באקדמיה המלכותית. בנו הרביעי, אדוארד, היה עורך דין.

סמירקה מת בלונדון, ב-5 בינואר 1845, בגיל 92, ונקבר בבית הקברות קנסל גרין.<ref>Paths of Glory. Friends of Kensal Green Cemetery. 1997. p. 91</ref>

== יצירה ==
תמונותיו של סמירקה היו בדרך כלל בגודל קטן וצבועות במונוכרום, וכך הותאמו לחריטה. הוא עיצב איורים לתנ"ך, ליצירות של שייקספיר (1783), לילות ערב (1811), הרפתקאות הגיבן (1814), דון קיחוטה. כמו כן אייר יצירות של משוררים וסופרים בריטים שונים.

סמירקה גם צייר כמה תמונות עבור גלריית שייקספיר של ג'ון בוידל ועבור תולדות אנגליה של בוייר. יצירות אלו כללו את קתרין ופטרוצ'יו, ג'ולייט והאחות, הנסיך הנרי ופלסטף ושבעת העידנים.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="250">
File:The Awakening of King Lear (Smirke, c. 1792).jpg
File:Falstaff rebuked (Smirke, c. 1795).jpg
File:Robert Smirke - The Two Sons of Tipu Sahib, Sultan of Mysore, Being Handed over as Hostages to General Cornwallis - Google Art Project.jpg
File:Robert Smirke (1753-1845) - The Rival Waiting-Women - 1166140 - National Trust.jpg
File:Sarah Siddons as Lady Macbeth (Smirke, c. 1790-1810).jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:ילידי 1753
קטגוריה:נפטרים ב-1845
מחמרה

מְחַמַּרַה (בערבית: محمرة, "מואדם") או מוחמרה נקרא בשוגג גם מוהמרה<ref>[https://www.humus-eli-yahoo.com/wp/wp-content/uploads/2020/09/חומוס-אליהו-תפריט-עסקיות-כולל-פלאפל.pdf תפריט מסעדת חומוס אליהו]</ref> הוא מטבל חריף העשוי מאגוזי מלך, פלפל אדום, דבשת רימונים ופירורי לחם. הוא מזוהה עם העיר חלב בסוריה,<ref></ref> אך ניתן למצוא אותו גם בטורקיה, במיוחד באזורים דרום-מזרחיים, שם מאכלים ערביים נפוצים יותר במטבח המקומי בגלל ההשפעה התרבותית הסורית, כך גם במטבח הארמני המערבי.<ref></ref> בטורקיה, מחמרה נקראת אקוקה<ref></ref> והיא מוגשת כמתאבן.<ref></ref>

== מרכיבים ==
המרכיבים העיקריים הם בדרך כלל פלפלים טריים או יבשים, מסורתית פלפל חלבי , אגוזי מלך טחונים, פירורי לחם ושמן זית. הוא עשוי להכיל גם שום, מלח, מיץ לימון, דבשת רימונים, ולפעמים תבלינים (כגון כמון).<ref name=":0"></ref><ref></ref> ניתן לקשט אותו בעלי נענע או פטרוזיליה.

== שימושים ==
את המחמרה אוכלים כמטבל עם לחם, כממרח לטוסט וכרוטב לקבב, בשרים על האש ודגים.<ref name=":0" /><ref>[http://www.sudairy.com/mer/recipes/muhammara.html Muhammara] </ref>

== ראו גם ==
* אג'יקה, מטבל במטבח הקווקזי, המוכן מהרתחה של פלפל אדום חריף, שום, עשבי תיבול ותבלינים
* אריסה, ממרח במטבח התונסיאי העשוי מפלפלים חריפים
* זחוק, רוטב חריף במטבח המזרח-תיכוני, העשוי מפלפלים חריפים טריים המתובלים בכוסברה, שום ותבלינים שונים

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאכלים חריפים
קטגוריה:המטבח הערבי
קטגוריה:המטבח הסורי
מחסור בשינה

מחסור בשינה הוא המצב של חוסר במשך הזמן הנחוץ ו/או באיכות שינה נאותה על מנת שהאדם יהיה עירני, יתפקד באופן מיטבי, ובריאותו תהיה תקינה. המצב של מחסור בשינה עלול להיות כרוני או אקוטי, ועשוי להשתנות במידת החומרה מאדם לאדם.

כאשר המחסור בשינה הוא אקוטי האדם ישן פחות מהכמות הרגילה או אינו ישן בכלל במשך תקופה קצרה יחסית - בדרך כלל מצב זה נמשך יום עד יומיים. כאשר אדם סובל ממחסור בשינה כרוני המשמעות היא שהאדם ישן באופן שגרתי פחות מהכמות האופטימלית לתפקוד אידיאלי. לעיתים רבות יש הנוטים להתבלבל בין המצב של מחסור בשינה כרוני לבין המצב של נדודי שינה. למרות שגם במצב של מחסור בשינה כרוני וגם במצב של נדודי שינה יש ירידה בכמות שעות השינה ו/או באיכות השינה וכן פגיעה בתפקוד היומיומי, ההבדל ביניהם טמון ביכולת של האדם להירדם. אנשים הסובלים ממחסור בשינה מסוגלים להירדם במהירות כאשר הדבר מתאפשר, אך אלו עם נדודי שינה מתקשים להירדם.<ref></ref>

אדם מבוגר ממוצע זקוק לשבע שעות שינה או יותר מדי לילה על מנת שיצליח לשמור על הבריאות. כמות שעות השינה הנחוצה לאדם עשויה להיות להשתנות בהתאם לאיכות השינה של האדם, בהתאם לגיל של האדם, משתנה אם מדובר בנשים בהריון, ו/או במידת החומרה של המחסור בשינה. לעיתים רבות כאשר האדם לא ישן את כמות השעות האידיאלית באופן קבוע הדבר עלול להוביל במוקדם או במאוחר לעלייה במשקל, ללחץ דם גבוה, לסוכרת, לדיכאון, למחלות לב ולעיתים אף לשבץ מוחי.<ref></ref> המצב של מחסור בשינה עלול גם להוביל במוקדם או במאוחר לחרדה גבוהה, לעצבנות, להתנהגות לא יציבה, לתפקוד קוגניטיבי לקוי, לפגיעה בתפקיד היומיומי, ואולי אך לאפיזודות פסיכוטיות.<ref></ref>

המצב של מחסור כרוני בשינה משפיע לרעה על המוח והתפקוד הקוגניטיבי.<ref name="Alhola"></ref> עם זאת, במקרים נדירים מחסור בשינה עשוי להוביל באופן פרדוקסלי להגברת האנרגיה והערנות ולשיפור מצב הרוח.<ref name="REM deprivation in healthy people"></ref><ref name="Sleep and depression review"></ref>

לאורך השנים בוצעו גם מספר מחקרים אשר השוו את ההשפעות של מצב מחסור בשינה אקוטי מלא ומצב מחסור בשינה כרוני חלקי. המצב בו אדם לא ישן בכלל במשך תקופה ארוכה אינו שכיח אצל בני אדם (אלא אם כן הם סובלים מחוסר שינה תורשתי קטלני או בעיות ספציפיות שנגרמו כתוצאה מניתוח). ההערכה היא שמרבית בני האדם לא מסוגלים להימנע לחלוטין ממצב של שינה זעירה.<ref></ref> במחקרים שבוצעו לאורך השנים בחיות מעבדה נמצא שכאשר היה להם מחסור מוחלט בשינה בטווח הארוך הדבר גרם להם למות.<ref></ref>

== ראו גם ==
* נדודי שינה
* נרקולפסיה
* שינה פוליפאזית
* רפואת שינה 

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שינה
קטגוריה:מחלות והפרעות בבני אדם
אסטרלידה מצויה

אסטרלידה מצויה (שם מדעי: Estrilda astrild) היא מין של ציפור שיר ממשפחת האסטרילדיים, אשר חיה בטבע במרבית אפריקה אף שהופצה גם לכמה מאיי האוקיינוס השקט והיא אינה נתונה בסכנת הכחדה, כשלעיתים היא מגודלת בשביה. היא תוארה למדע ב-1758 בידי החוקר קארולוס ליניאוס.

==תיאור==
ציפור זו קטנה מאוד ומגיעה לאורך של 11 עד 13 ס"מ, בעלת מוטת כנפיים של 12 עד 14 ס"מ ולמשקל של 7 עד 10 גרם בקירוב. היא בעלת נוצות אפורות עד חומות עם לחיים ומקור אדומים עזים. המקור גדול ומותאם לפיצוח זרעים. שני הזוויגים דומים אך הנקבות חסרות כמה פסים על בטנן.

הציפור היא פעילת יום החיה לאורך רוב אפריקה שמדרום לסהרה (למעט חלק ממערב אפריקה), אך מתרחקת מיערות עבותים או ממדבריות ונפוצה בעיקר בערבות עשב מוריקות, סוואנות וקני סוף לאורך נהרות. הציפור מחפשת זרעים ונבטים טריים, אך גם חרקים. מאחר שמזונה דל בנוזלים היא חייבת לשתות דרך קבע.

היא מקננת בין הענפים הנמוכים ומטילה ארבע עד שבע ביצים עליהם היא דוגרת כ-11 עד 13 ימים. הגוזלים עוזבים לאחר 17 עד 21 ימים מהבקיעה. לעיתים נטפלת אליהם אלמנה חדת-זנב.

===תת-מינים===
מין זה כולל 15 תת-מינים:
* E. a. kempi
* E. a. occidentalis
* E. a. peasei
* E. a. macmillani
* E. a. adesma
* E. a. massaica
* E. a. minor
* E. a. cavendishi
* E. a. niediecki
* E. a. angolensis
* E. a. jagoensis
* E. a. rubriventris
* E. a. damarensis
* E. a. astrild
* E. a. tenebridorsa

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:אסטרילדיים
קטגוריה:קניה: עופות
קטגוריה:נמיביה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
אנדריי פופוב

אנדריי פופוב (ברוסית: Андрей Попов; (13 באוקטובר 1832–1896) היה צייר ז'אנר רוסי בסגנון ריאליסטי.

== ביוגרפיה ==
את שיעורי האמנות הראשונים שלו קיבל מאביו, שהיה צייר אייקונים מקומי. <ref></ref> בשנת 1846, הוא נכנס לאקדמיה הקיסרית לאמנויות יפות, שם למד אצל מקסים וורובייב ובוגדן וילוולדה. <ref></ref>

בשנת 1849 הוענק לו מענק מטעם החברה לעידוד אמנים. לתערוכה שם ב-1857, הוא זכה להצלחה ביקורתית ראשונה עם "מרק הדגים של דמיאן", המבוסס על אגדה מאת איוואן קרילוב.

מ-1858 עד 1859, הוא עבד באקדמיה כעוזר לאיוון ויסטליוס (1802–1872), שהיה מורה של ג'יימס מקניל ויסלר הצעיר במהלך שהותו בסנט פטרסבורג. <ref></ref>

בשנת 1860, עבודתו, "מחסן התה ביריד ניז'ני נובגורוד" זיכתה אותו במדליית זהב ובתואר "אמן", מדרגה ראשונה. הוא גם קיבל מענק שאיפשר לו להמשיך את לימודיו בפריז (1863–65) וברומא (1865–67).

הוא חזר לרוסיה ב-1867, בתחילה התיישב בקלוגה אך בסופו של דבר עבר לניז'ני נובגורוד. בשנות השבעים של המאה ה-19, בריאותו החלה להתדרדר - אולי סוג של שחפת, ולעיתים קרובות הוא היה חלש מכדי לעבוד. כתוצאה מכך, הוא צייר מעט והתייאש לחלוטין מציור בתחילת שנות ה-80.

התערוכה הידועה האחרונה שלו הייתה הפאן-רוסית לאמנות ותעשייה במוסקבה בשנת 1882.

הוא מת בעוני.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="300">
 File:Andrei Andrejevits Popov - Farmyard - A-2008-59 - Finnish National Gallery.jpg
File:Попов Андрей Андреевич - Школьный учитель (1859).jpg
File:Попов Балаганы-в-Туле 1873.jpg
File:Popov Eating House.jpg

</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1832
קטגוריה:נפטרים ב-1896
אלמנה חדת-זנב

אלמנה חדת-זנב (שם מדעי: Vidua macroura) היא מין ציפור ממשפחת האלמנתיים, החיה ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה. הציפור גם הופצה בידי האדם לפורטוגל, דרום קליפורניה, פוארטו ריקו וסינגפור.

האלמנה מגיעה לאורך 12 עד 13 ס"מ ואורך שובל הזנב של הזכר כפול באורכו, עוד 20 ס"מ. עדיין זו ציפור קטנה יחסית. היא בעלת נוצות שחורות-לבנות כשהכנפיים, למעט פס לבן לאורכם, והכיפה שחורים וכן נוצות הזנב הארוכות, הייחודיים לזכרים. שאר הגוף לבן והמקור חזק, קהה ואדום. הזכרים במשך רוב השנה בעלי נוצות אפורות עם סרטוט כשל דרור, עם מקור אדום והם מחליפים נוצות בעונת הרבייה. הצעירים בעלי מקורים אפורים וקטנים יותר.

זוהי ציפור השוכנת בערבות עשב או בסוואנות בעלות עשבים גבוהים או שיחים. היא פעילה במשך היום ומחפש זרעים וחרקים למאכל. הזכרים טריטוריאליים ומחפשים נקבות על זירות הכוללות מספר נקבות. הזכרים מרחפים מעליהם ופורשים את נוצות זנבותיהם הארוכים כדי להרשימם והם אינם דואגים לנקבות לאחר מכן.

בדומה לשאר האלמנות הנקבה אינה מכינה קן אלא נטפלת לתטולה של ציפור אחרת, לרוב מאסטרילדיים קרובים. היא מטילה 2 עד 4 ביצים המזכירות את ביצי הפונדקאים אך בניגוד לטפילי קינון אחרים אינה הורגת אותם.

==גלריה==
<gallery>
Pin-tailed whydah (Vidua macroura) male non-breeding.jpg|זכר בנוצות רגילות
Pin-tailed Whydah (Vidua macroura) male (32459346190).jpg
Pin-tailed Whydah (Vidua macroura) male ... (46763941691).jpg
Pin-tailed whydah (Vidua macroura) breeding male.jpg
Pin-tailed Whydah (14534870152).jpg
Pin-tailed Whydah RWD2.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1764
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
קטגוריה:אלמנתיים
קטגוריה:טנזניה: עופות
שוניתן לימוני

שוניתן לימוני (שם מדעי: Pomacentrus moluccensis) הוא מין של דג גרם ממשפחת השוניתיים, אשר חי בשוניות אלמוגים לאורך מערב האוקיינוס השקט לאורך דרום-מזרח אסיה ואוסטרליה באזור הטרופי. הדג תואר למדע ב-1825 בידי החוקר הגרמני פיטר בליקר.

==תיאור==
דג זה מגיע עד לאורך של 9 ס"מ והוא בעל מבנה מעוגל ומוגבה מעט. ראשו מעט ארוך ועיניו גדולות יחסית, הוא בעל סנפיר גבי נמוך הזקור אחורה והזנב וסנפירי החזה מעוגלים וקטני אונות. כפי ששם הדג מרמז הוא בעל גוון צהוב-לימון ויש לו מספר כתמים כתומים לצד סנפירי החזה.

זהו דג הניזון מפלנקטון ימי ואצות והוא חי סביב האלמוגים בשוניות בקבוצות קטנות. הוא יוצר זוגות בעונת הרבייה והנקבות מטילות ביצים על מצע לצד אלמוג קשיח, עליהם הזכר שומר מטורפים ומאוורר כדי שיקבלו חמצן באמצעות חבטות זנבו. דג זה נטרף בידי כרישים, מספר דקריים והצבעון מהמין Pseudochromis fuscus והוא מתגונן מהם באמצעות הסתחררות סביב האלמוגים החדים.

הדג אינו נמצא בסכנת הכחדה בטבע אך התברר שהאוכלוסיות שלו ירדו עקב הלבנת אלמוגים לאורך בתי גידולו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בליקר
קטגוריה:שוניתיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1853
קטגוריה:דגי האוקיינוס השקט
שוניתן אמבון

שוניתן אמבון (שם מדעי: Pomacentrus amboinensis) הוא מין של דג גרם ממשפחת השוניתיים, אשר חי בשוניות אלמוגים לאורך מערב האוקיינוס השקט לאורך דרום-מזרח אסיה ואוסטרליה באזור הטרופי. הדג תואר למדע ב-1868 בידי החוקר הגרמני פיטר בליקר.

==תיאור==
שוניתן מגיע לאורך של 9 ס"מ והוא דומה במראהו לשוניתן הלימוני, אך מעט יותר בהיר. צבעו צהוב עד סגלגל בהיר והבטן לבנה. הוא בעל עיניים גדולות, ראש מוארך מעט וסנפירים מעוגלים וקצרים יחסית. הצעירים גם מכילים כתם "עין" מעל סנפיר הגב המשמש אותם לחקיינות עצמית כנגד טורפים, אך הם מאבדים אותו בבגרות. הדג יכול להחליף את מינו מזכר לנקבה בבגרות.

השוניתן מצוי לרוב בין האלמוגים או על קרקעית הים, עליה הוא מקנן. הוא חי בקבוצות קטנות בראשם זכרים בודדים ונקבות הנשארות לצידו, כשהצעירים עוזבים את הלהקה הראשית ומחפשים אחרת. מזונו כולל בעיקר פלנקטון ואצות ימיות. הוא עצמו נטרף בידי דגי ים גדולים יותר כמו דקריים. דג זה משתמש בצבעים כדי להבדיל בינו לבין דגי שונית אחרים ולמטרות חברתיות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בליקר
קטגוריה:שוניתיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1868
קטגוריה:דגי האוקיינוס השקט
הפיגוע במחסום שועפאט (2023)

הפיגוע במחסום שועפאט הוא פיגוע שאירע ב-13 בפברואר 2023 במחסום שועפאט שבצפון ירושלים ובו מחבל דקר לוחם מג"ב שעלה לבצע בידוק שגרתי באוטובוס. בפיגוע נהרג לוחם מג"ב, סמל ראשון אסיל סואעד, שנורה בעת נטרול המחבל.

== הפיגוע ==
ביום שני בערב, 13 בפברואר 2023, סמוך לשעה 18:15, הגיע אוטובוס למחסום שועפאט. לוחם מג"ב ומאבטח עלו לאוטובוס על-מנת לבצע בידוק בנוסעיו, כאשר המחבל מוחמד באסל פתחי זלבאני בן ה-13 דקר את לוחם מג"ב בפניו. המאבטח פתח באש לעבר המחבל ופצע אותו. כתוצאה מהירי לוחם מג"ב, סמל ראשון אסיל סואעד, בן 22 מחוסנייה, נפצע באופן אנוש בירך, ומספר שעות לאחר מכן נקבע מותו.

=== לאחר הפיגוע ===
בזמן מלחמת חרבות ברזל לוחמי משמר הגבול, שוטרי מחוז ירושלים וכוחות צה״ל במטרה להרוס את בית משפחת המחבל בן ה-14 מוחמד זלבאני. במהלך הפעילות נפגעו 4 חיילים במצב קל מהפרות סדר.<ref></ref>

==תחקיר התקלה המבצעית==

== ראו גם ==
* הפיגוע במחסום שועפאט (2022)
* גל הטרור בישראל (2023)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טרור פלסטיני
קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-2023
קטגוריה:ירושלים: פיגועי דקירה
קטגוריה:תקריות אש כוחותינו
קטגוריה:שועפאט
קטגוריה:פשעים של קטינים
קטגוריה:פיגועי טרור בירושלים ב-2023
דונאג'האזה

דונאג'האזה (בהונגרית: Dunaegyháza) הוא כפר בנפת קונסנטמיקלוש שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.

שמה של הכפר דונאג'האזה הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1560.
== יהודי דונאג'האזה ==
במאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 חיו יהודים בכפר, עד שנת 1944 היו היהודים חלק מקהילת אפושטג אז נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|34
|2,224
|-
|1910
|19
|
|-
|1920
|14
|
|-
|1930
|7
|
|-
|1941
|8
|1,813
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
הדיוויזיה ה-86 (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית הרגלים ה-86 (בגרמנית: 86. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני הקיסרי במלחמת העולם הראשונה.

== היסטוריה ==
הדיוויזיה הוקמה בנובמבר 1914 כדיוויזיית ורניץ, על שם מפקדה הגנרל תאודור פון ורניץ, והפכה לדיוויזיית הרגלים ה-86 באוגוסט 1915.<ref name="1914-18.info">[http://www.1914-18.info/erster-weltkrieg.php?u=192 86. Infanterie-Division (Chronik 1915/1918)]</ref> הדיוויזיה שירתה בתחילה בחזית המזרחית. היא החזיקה את הקו על יד מלאווה מנובמבר 1914 עד יולי 1915 ולאחר מכן השתתפה בגורליצ'ה-טארנוב, פרצה דרך בפשאסניש ונלחמה על ה-Narew, ולאחר מכן השתתפה בקרבות המשך במשך החודשים הבאים עד שהקו התייצב. בספטמבר 1915 היא לחמה בביצות ליטא. היא עסקה בלוחמה עמדה בגזרת וישניב על הנהרות ברזינה, אולשנקה וקרבליאנקה מספטמבר 1915 עד מרץ 1916. לאחר מכן היא נלחמה באגם נרץ' ובהמשך לחמה לאורך הנהרות סטיר העליון וסטוקהוד מיולי 1916 עד דצמבר 1917. בינואר 1918, לאחר שביתת הנשק בחזית המזרחית, הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית. היא שהתה בקו בחלקים שונים של החזית, ונלחמה בשלב התקפת הנגד של בעלות הברית במהלך הקרב השני על המארן. היא נשארה בקו עד סוף המלחמה. המודיעין של בעלות הברית דירג את הדיוויזיה כדרג רביעי.<ref>Histories of Two Hundred and Fifty-One Divisions of the German Army which Participated in the War (1914-1918), compiled from records of Intelligence section of the General Staff, American Expeditionary Forces, at General Headquarters, Chaumont, France 1919 (1920), pp. 560-562.</ref> הדיוויזיה פורקה ב-1919 במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה.

== מפקדים ==
* תאודור פון ורניץ (2 באוגוסט 1914 – 20 במרץ 1915)
* קרל מקס גרונאו (21 במרץ 1915 – 2 ביולי 1918)
* גוטפריד פון ברוכיטש (3 ביולי 1918 – 8 בפברואר 1919)

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
</div>

== הערות שוליים ==

86
86
Never Wanted to Be That Girl

"Never Wanted to Be That Girl" הוא שיר שהוקלט על ידי זמרות הקאנטרי האמריקאיות קרלי פירס ואשלי מקברייד. הוא נכתב על ידי מקברייד ופירס, יחד עם שיין מקנאלי. השיר שוחרר כסינגל השני מתוך אלבום האולפן השלישי של פירס, 29: Written in Stone. השיר הגיע מאז למקום הראשון במצעד הקאנטרי איירפליי של בילבורד וזכה לתשומת לב ממבקרי מוזיקה. הוא קיבל ארבע מועמדויות בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי לשנת 2022, וזכה בפרס האירוע המוזיקלי של השנה, וגם זכה בפרס גראמי לביצוע הקאנטרי הטוב ביותר של צמד/להקה בשנת 2023.

== רקע ותוכן ==

פירס זכתה להצלחה עם סינגלים כמו "Every Little Thing", "I Hope You're Happy Now" ו-"Next Girl". בעקבות כמה קשיים אישיים, היא הוציאה את אלבום האולפן השלישי שלה בשנת 2021 בשם 29: Written in Stone. חומרי האלבום משקפים את הקשיים האישיים של פירס וכוללים את "Never Wanted to Be That Girl". פירס ומקברייד כתבו את השיר יחד עם שיין מקנאלי. הוא הופק גם על ידי מקנאלי, יחד עם ג'וש אוסבורן וג'ימי רובינס. כל שלושת האנשים הפיקו גם את האלבום.

השיר מספר את סיפורן של שתי נשים שמבינות שהן מאוהבות באותו גבר. פירס מגלמת את התפקיד של אישה נשואה, בעוד מקברייד מגלמת את התפקיד של המאהבת. פירס הסבירה שהשיר לא בהכרח עוסק באתגרים האישיים שלה, אלא יכול להיות על מצבה של כל אישה.

השיר שוחרר כסינגל ב-15 בספטמבר 2021, יומיים לפני 29: Written in Stone. האלבום עצמו יצא אז ב-17 בספטמבר 2021. שני הפרויקטים הופצו על ידי ביג משין רקורדס.

השיר הגיע למקום ה-35 במצעד הקאנטרי איירפליי של בילבורד. הוא גם התברג במצעדי בילבורד הוט 100 ובקנדה הוט 100, שהגיע למקומות 63 ו-59, בהתאמה. השיר הגיע לראש מצעד הקאנטרי איירפליי במאי 2022, והפך לשיר השלישי של פירס בראש מצעד זה ולראשון של מקברייד.

== מיקומי שיא ==

=== מצעדים שנתיים ===

== תארים ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!עותקים
|-
!ארצות הברית (RIAA)<ref></ref>
|זהב
|500,000
|-
!קנדה (Music Canada)<ref></ref>
|זהב
|40,000
|}

== פרסים ==
{| class="wikitable"
!שנה
!ארגון
!קטגוריה
!תוצאה
|-
! rowspan="6" |2022
| rowspan="2" |פרסי האקדמיה למוזיקת קאנטרי
|אירוע המוזיקה של השנה
|
|-
|קליפ השנה
|
|-
| rowspan="4" |פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי
|שיר השנה
|
|-
|סינגל השנה
|
|-
|אירוע המוזיקה של השנה
|
|-
|קליפ השנה
|
|-
!2023
|פרסי הגראמי
|ביצוע הקאנטרי הטוב ביותר של צמד/להקה
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שיין מקנאלי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ביג משין רקורדס
'Til You Can't

הוא שיר של זמר הקאנטרי האמריקאי קודי ג'ונסון. הוא יצא לאור ב-18 באוקטובר 2021, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן השמיני שלו Human: The Double Album. השיר נכתב על ידי בן סטניס ומאט רוג'רס, והפיק טרנט ווילמון.

השיר זכה בפרס סינגל השנה בטקס פרסי איגוד מוזיקת הקאנטרי לשנת 2022.

== מיקומי שיא ==

=== מצעדים שנתיים ===

== תארים ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!עותקים
|-
!ארצות הברית (RIAA)<ref></ref>
|פלטינה 2×
|2,000,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס נאשוויל
ג'ורדן קלוויי

ג'ורדן קלוויי (באנגלית: Jordan Calloway; נולד ב-18 באוקטובר 1990) הוא שחקן אמריקאי. הוא התפרסם תחילה מתפקידו בתור זאק קרטר-שוורץ בסדרה "לא מדהימה" <small>(2004–2007)</small> של ניקולודיאון. קלווי שיחק גם בתפקיד חוזר בסדרת הדרמה הרפואית "ER" <small>(2005–2006)</small> של רשת NBC, כמו גם כיכב בסדרות "ריברדייל" <small>(2017–2018),</small> "ברק שחור" <small>(2018–2021),</small> ובסדרת הדרמה "כבאי קליפורניה" <small>(2022–הווה)</small> ברשת CBS.

== ביוגרפיה ==
ג'ורדן קלוויי נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-18 באוקטובר 1990; הוא בנם של צלם הקולנוע ג'וזף קלוויי ושל שחקנית העבר טוני אל. קלוויי, הוריו של קלווי גרושים. הוא הצעיר מבין כמה ילדים, אחד מהם הוא גם שחקן בעברו, ניילס קלוויי.

קלוויי למד בתיכון מרנאתא <small>(אנ')</small> בפסדינה, קליפורניה וסיים את לימודיו ב-2009. לאחר מכן, הוא למד באוניברסיטת אזוסה פסיפיק <small>(אנ'),</small> אוניברסיטה נוצרית-אוונגליסטית הממוקמת בעיר אזוסה <small>(אנ')</small> בעמק סן גבריאל בדרום קליפורניה, שם הוא שיחק בקבוצת הבייסבול לאורך כל שנות לימודיו. הוא סיים תואר ראשון בהפקה טלוויזיה וקולנוע.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2011
|DisCONNECTED
|אייזיאה
|
|-
|2013
|Life of a King
|מרקוס
|
|-
|2016
|Grandma's House
|אייזק
|
|-
| rowspan="2" |2019
|אפליקציה סוף
|מאט מונרו
|
|-
|Always a Bridesmaid
|מארק
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2000
|The Parkers
|ג'ארל ג'וניור
|פרק: "wedding bell blues"
|-
|2001
|המחוז <small>(אנ')</small>
|הבן
|פרק: "The D.C. Strangler"
|-
|2002
|ג'ורג לופז <small>(אנ')</small>
|ילד #2
|פרק: "Max's big adventure"
|-
|2004–2007
|לא מדהימה
|זאק קרטר-שוורץ
|תפקיד ראשי (3 עונות); 41 פרקים
|-
|2005–2006
|ER
|קיי.ג'יי טיבוקס
|תפקיד חוזר (עונות 11–12); 7 פרקים
|-
|2010
|הגליידס <small>(אנ')</small>
|דיאנדרה מאת'אוס
|פרק: "Mucked Up"
|-
| rowspan="4" |2014
|הוחלפו בלידתן
|אהרון
|פרק: "Your body is a battleground"
|-
|כנופיות אל-איי <small>(אנ')</small>
|דארנל גריסו
|פרק: "Pecados del Padre"
|-
|Reckless
|מאדוקס טייט
|פרק: "Blind Sides"
|-
|שורת המתופפים: קצב חדש <small>(אנ')</small>
|ייבן לאפייר
|סרט טלוויזיה של VH1
|-
|2016
|בית השקרים <small>(אנ')</small>
|ריידר
|פרק: "Tragedy of the commons"
|-
| rowspan="3" |2017
|Beyond
|קווין מקארדל
|5 פרקים
|-
|Pure Genius
|הנרי ג'ונס
|פרק: "Lift Me Up"
|-
|מפחיד כזה <small>(אנ')</small>
|זאיין
|תפקיד חוזר (עונה 2), 9 פרקים
|-
|2017–2018
|ריברדייל
|צ'אק קלייטון <small>(אנ')</small>
|תפקיד חוזר (עונות 1–2), 6 פרקים
|-
|2018
|המיק <small>(אנ')</small>
|מרקוס/ טרי
|פרק: "The Car"
|-
|2018–2021
|ברק שחור
|חליל פיין/ פיינקילר <small>(אנ')</small>
|תפקיד חוזר (עונה 1)
תפקיד ראשי (עונות 2–4); 50 פרקים
|-
|2022
|Tales
|איידן
|פרק: "Survival of the Fittest"
|-
|2022–הווה
|כבאי קליפורניה
|ג'ייק קרופורד
|תפקיד ראשי (2 עונות); 32 פרקים
|}

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1990
A Beautiful Time

A Beautiful Time הוא אלבום האולפן ה-72 של וילי נלסון, שיצא ב-29 באפריל 2022 ביום הולדתו ה-89. האלבום, שהופק על ידי באדי קאנון, כולל שירים מקוריים של נלסון, כמו גם גרסת כיסוי של הביטלס ולאונרד כהן.

ב-10 בפברואר 2022, נלסון הוציא את הסינגל "I'll Love You Till the Day I Die" שיר שנכתב על ידי כריס סטייפלטון ורודני קרוול.<ref></ref>

האלבום זכה בפרס גראמי לאלבום הקאנטרי הטוב ביותר בטקס פרסי גראמי ה-65, בעוד שהסינגל המוביל של קרוול וסטייפלטון "I'll Love You Till the Day I Die" היה מועמד בקטגוריית שיר הקאנטרי הטוב ביותר.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2022
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לאלבום הקאנטרי הטוב ביותר
שפתניב הרלקוין

שפתניב הרלקוין (שם מדעי: Choerodon fasciatus) הוא מין של דג ממשפחת השפתוניים, אשר חי בשוניות אלמוגים בין עומק 5 עד 35 מטרים לאורך האוקיינוס השקט הטרופי ולעיתים הוא מגודל כדג נוי לאקווריום. הדג מצוי בשני אוכלוסיות לאורך מערב האוקיינוס השקט: אחת בין איי ריוקיו לטאיוואן והשנייה בין קווינסלנד שבאוסטרליה לקלדוניה החדשה.
== מאפיינים ==
דג זה יכול להגיע לאורך של 30 ס"מ, בינוני למשפחתו כשהזכרים יותר גדולים מהנקבות, והוא בעל פסים לאורך גופו בגוונים עזים של כחול, ירוק וכתום. הוא בעל ראש גדול ושפתיים בעלות שיניים עמוקות וחזקות בצבע כחול, איתם הוא יכול לפצח טרף קשיח עוטה קונכיות כמו צדפות ושבלולים וכן גם סרטנים שונים ותולעים מקרקעית הים. בדומה לשפתניים אחרים הוא בעל יכולת להשתנות מזכר לנקבה.

דג זה מצוי במי האלמוגים לרוב בבדידות ורק לעיתים רחוקות יימצא בקבוצות קטנות, מאחר שהוא שומר על טריטוריית אלמוגים קבועה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

<gallery>
Harlekin-Lippfisch Choerodon fasciatus Tierpark Hellabrunn-1.jpg
Choerodon fasciatus, Sunshine.jpg
Harlequin tuskfish, Baltimore Aquarium.jpg
</gallery>

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלברט גינטר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1867
קטגוריה:שפתוניים
פרפרון לבן-מצח

פרפרון לבן-מצח המכונה גם פרפרון דביבון ים-סופי (שם מדעי: Chaetodon fasciatus) הוא מין של דג ממשפחת הפרפרוניים החי בשוניות אלמוגים בצפון אוקיינוס ההודי, לרבות בים סוף ומפרץ עדן ודרומה עד לקניה.

הדג תואר למדע ב-1775 בידי החוקר פטר פורסקל.

==תיאור==
פרפרון זה בעל גוף צהוב ומוגבה באורך של 22 ס"מ וצבעו צהוב עז מפוספס בשחור. הוא בעל פסים שחורים ולבנים לאורך עיניו הדומות ל"מסיכת" דביבון, העוזרים לטשטש את מראהו האמיתי כדי להטעות אויבים. הוא בעל סנפירים מעוגלים וקצרים וזנב דק והוא נחשב לשחיין איטי.

הוא שוכן בסביבות אלמוגים וביניהם מחפש חסרי חוליות ימיים כמו זואופלנקטון, מדוזות קטנות או מסרקניות, אותם הוא יונק במהירות עם לסתותיו. לרוב הוא מצוי בבדידות אך עשוי לשחות עם פרפרונים נוספים ודגים קרובים כמו קיסריים, שפתניים ותוכינוניים.

הוא מזכיר מאוד את המין Chaetodon lunula, לו פס-עין דומה מאוד שמשמש לאותה מטרה. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר פורסקל
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1775
קטגוריה:פרפרוניים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
שאהזאדה

סמל רשמי אימפריאלי של שאהזאדה בשושלת פהלווי]]
שאהזאדה (בפרסית: شاهزاده, Šāhzāde) הוא תואר ממוצא פרסי, המציין נסיכים, יורשים פוטנציאליים לכס המלכות.

המונח שחזאדה עצמו מורכב מהשורש שאה והסיומת "זאדה", במובן המילולי – צאצא, במובן הסמנטי - שייכות. התרגום המילולי של המונח שאחזאדה הוא "בן השאה". תואר זה היה קיים באיראן של ימי הביניים המוקדמים, באימפריה העות'מאנית, באימפריה המוגולית, במדינה הספווית ובעוד כמה מדינות מוסלמיות והוענק שם לכל היורשים הפוטנציאליים לכס המלכות (נסיכי הדם). בעלי תארים בולטים באימפריה העות'מאנית: שזאדה מוסטפא, שזאדה מהמד ואחרים.

גרסה אחרת היא התואר Padshahzade (Badshahzade) – "בן פאדישאה".

קטגוריה:איראן: היסטוריה
קטגוריה:תוארי אצולה
קטגוריה:נסיכות איראניות
פאבל פלשאנוב

פאבל פלשאנוב ברוסית: Павел Плешанов; (1829—1882) היה צייר דיוקנאות והיסטוריה רוסי. חבר באקדמיה הקיסרית לאמנויות.<ref>Directory of the Imperial Academy of Arts 1915, p. 154.</ref>

== ביוגרפיה ==
אביו היה סוחר עשיר. לאחר שסיים את לימודיו במכללה המסחרית האימפריאלית, הוא החליט להתמסר לאמנות ונרשם לאקדמיה הקיסרית לאמנויות יפות בשנת 1848. בעודו שם, הוא לקח שיעורים פרטיים מפיודור ברוני. <ref></ref>

ב-1854 הוענקה לו מדליית זהב ובשנה שלאחר מכן קיבל את התואר "אמן" על ציורו ״ישו בביתן של מרתה ומריה״.<ref name=":0">Biographical notes from the Brockhaus and Efron Encyclopedic Dictionary @ Russian Wikisource.</ref> בעצת ברוני הוא בילה שנתיים בלימודים ברומא. בשנת 1856, הוא זכה בתואר "אקדמי" על תיאורו של הכומר סילבסטר עם איוואן האיום במהלך השריפה של מוסקבה.

לאחר מות אביו ב-1867, ענייני המשפחה הועברו לידיו של אחיו הבכור, שבאמצעות ניהול כושל או בזבזנות השאיר אותם חסרי אמצעים. כתוצאה מכך, הוא נאלץ לעזוב את אחוזת המשפחה. למרבה המזל, הוא הצליח לקבל משרת הוראה באקדמיה ועבר לגור בה.

למרות שהוא לא התאים מבחינה טמפרמנטית להוראה, הוא מונה לפרופסור בשנת 1869. בשנת 1877, הוא הפך לחבר במועצת המנהלים של האקדמיה.[2] לאחר מותו של ליאופולד בונאפדה, הוא מונה לתפקיד ראש המחלקה לפסיפס.<ref name=":0" />

למרות הצלחותיו, הוא לא היה מרוצה כי נאלץ לצייר לפי הזמנה, ולא מה שבחר.

בסופו של דבר, בהיותו התומך הבלעדי של משפחת אחיו פגעה בבריאותו, מה שהוביל למותו, בגיל חמישים ושלוש.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="250">
 File:Pleshanov-Merchant.jpg
File:Pleshanov-Selfportrait.jpg
File:Pavel Pleshanov 001.jpg
File:PleshanovPF VoskreshElisey.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1829
קטגוריה:נפטרים ב-1882
חריטון פלטונוב

חריטון פלטונוב (ברוסית: Харито́н Плато́нов; 1842 - 18 בספטמבר 1907) פרופסור לאמנות רוסית, בקייב. רוב יצירותיו מציגות נשים צעירות, ילדות ונערות.

== ביוגרפיה ==
הוא נולד למשפחת איכרים. מ-1859 עד 1870, הוא למד באקדמיה הקיסרית לאמנויות, שם הוענקו לו מדליות כסף על הצלחה בציור ב-1862, 1863 ו-1867.<ref name=":0"></ref> עם סיום לימודיו הוא קיבל את התואר "אמן", תואר שלישי, והפך למרצה בבית ספר מחוזי בצארסקויה סלו. לאחר שהציג שתי יצירות בתערוכת האקדמיה ב-1872, הועלה לדרגת אמן, תואר שני.

ב-1878, על ציורו "ילד בולגרי", הוא קיבל מדליית זהב ממועצת האקדמיה. ב-1883 הוא הפך לאמן בתואר ראשון וב-1893 זכה בתואר "אקדמי". <ref>Biographical notes Archived 2012-11-16 at the Wayback Machine @ ArtRu.</ref> בשנת 1889, ציורו "הילדה היהודייה הקטנה" נרכש על ידי שר האוצר איבן וישנגרדסקי.

לאחר 1877, הוא היה תושב קייב, שם לימד בבית הספר לציור שנוסד בשנת 1875 על ידי מיקולה מורשקו. מ-1884 עד 1889, הוא עבד בפרויקט שיקום ציורי הקיר בכנסיית סנט סיריל, בניהולו של מיכאיל ורובל.<ref name=":0" /> בשנת 1901, הוא עזר בארגון מחדש של בית הספר לציור ובהרחבת תוכנית הלימודים שלו כדי להפוך ל"בית הספר לאמנות בקייב". בין תלמידיו הבולטים היו מיקולה פימוננקו ומיקולה בוראצ'ק.

הוא הציג תערוכות מרכזיות בתערוכות ה-31 וה-32 של הנודדים והציג בהרחבה ברחבי רוסיה.<ref></ref>
== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="250">
 File:Hariton Platonov Krestyanskaya Devochka 1876.jpg
File:Platonov 001.jpg
File:1888 Platonov Oxana anagoria.JPG
File:Platonov 004.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1842
קטגוריה:נפטרים ב-1907
חמישה ימים בנובמבר

חמישה ימים בנובמבר (בצרפתית: Novembre) הוא סרט מותחן ופעולה צרפתי משנת 2022 שבוים על ידי סדריק חימנז (שביים בעבר את רחובות הפשע של מרסיי). בסרט מככבים ז'אן דוז'רדן, ג'רמי רנייה, מארין ואקט ואנאי דמוסטייה כחוקרים במשטרה הלאומית הצרפתית. הסרט הוקרן בישראל בפברואר 2023.

נובמבר 2015. סדרה חסרת תקדים של מתקפות טרור מתרחשת בלילה אחד בפריז. מנהלת הלוחמה בטרור של משטרת פריז, בניהולה של אלואיז ומפקד המשטרה הכללי פרד, נמצאת בלחץ גדול לאתר את המפגעים והמסייעים להם לפני שיתקיפו שוב. הסיפור האמיתי מאחורי אחד המצודים הגדולים והמקיפים ביותר שהתנהלו בהיסטוריה המודרנית.
== תקציר עלילת הסרט ==
יום שישי, 13 בנובמבר בשעה 21:16 ברובע ה-10 וברובע ה-11 בפריז מתרחשים פיגועי ירי. לפחות שלושה פיצוצים שונים ושישה אירועי ירי מדווחים למשטרה המקומית, לצד טבח שמתרחש בתיאטרון בטאקלאן בעיר. מנהלת המלחמה בטרור של המשטרה הלאומית הצרפתית, בראשותו של פרד, מוצאת עצמה מנהלת חקירה סיזיפית ומצוד בקנה מידה נרחב ללכידת המחבלים, בחמשת הימים שלאחר מכן.
== צוות השחקנים ==

== הפקה ==
צילומי הסרט נערכו בשנת 2021, מ־17 במאי במשך 12 שבועות ונערכו באִיל-דֶה-פְרָאנְס, בבלגיה וביוון. חלק ניכר מהצילומים בצרפת נערכו בקרז'י שבחבל ואל ד׳אוז.
==ביקורות==
הסרט עורר את התעניינותם של מבקרי הקולנוע בצרפת בעת יציאתו לאקרנים, כשהוא מקבל ביקורות חיוביות לרוב.

חלק מהמבקרים שיבחו במיוחד את עבודתו וסגנונו של הבמאי. המבקר של לה פיגארו אמר על הבמאי שהוא "האמריקאי ביותר מבין הבמאים שלנו" ושהוא מוצא הקבלה לבין הסרט הזה לסרטה של קתרין ביגלו, ״כוננות עם שחר״.

== קישורים חיצוניים ==
* 
=== ביקורת ===
* הארץ, [https://www.haaretz.co.il/labels/culture/2023-02-12/ty-article-labels/00000186-44a0-d553-adb6-dea57f150000 "חמישה ימים בנובמבר": שאלות על המוסריות של הלוחמה בטרור], מאיה בניטה בשיתוף סרטי יונייטד קינג

קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:סרטי מתח צרפתיים
קטגוריה:סרטי פעולה צרפתיים
קטגוריה:סרטי ריגול
קטגוריה:סרטים צרפתיים
העתק הכרמל

הרי הכרמל
העתק הכרמל הוא שבר טקטוני בהרי הכרמל.

== רקע ==
העתק הכרמל הוא חלק ממערכת טקטונית רחבה אשר מפרידה בין רכסי השומרון בצפון להרי יהודה בדרום. מערכת זו היא בעלת יציבות טקטונית ביחס למערכת הטקטונית בגליל מצפון, ההעתק בקטע שבין צומת העמקים לנמל חיפה (העתק יגור), חוצה תשתיות, מפעלים פטרוכימיים ושכונות מגורים.<ref></ref>

השבר מתפצל מהבקע הסורי-אפריקני, דרך צפון השומרון, מתחיל באזור יקנעם דרך הרי הכרמל, מערבית לעיר נשר ועד מפרץ חיפה, ההעתק ממשיך עוד לתוך הים וחוצה את מדף היבשת לכיוון צפון-מערב.

== סטרטיגרפיה ==
המבנה הסטרטיגרפי של רכס הכרמל, משני צידיו של העתק הכרמל, כולל דולומיט, אבן גיר, קירטון וחוואר מתקופת עד טורון.

בעמק זבולון קיים העתק (שבר) צעיר מבחינה טקטונית מתקופת נאוגן והממצאים הסטרטיגרפים שונים באופן משמעותי מהממצאים שנחשפו ברכס הכרמל. סביבת ההעתק מורכבת מאלמנטים של אבן גיר, קירטון חוואר, קונגלומרטים, וסלעי התאדות. לפי המחקר, התווספו בתקופת הפליסטוקן, לסביבת ההעתק חומר חרסיתי ואבני חול הקרובות לאבן גיר.

קווי ההעתק נמדדו במקטע השבר שבין צומת יגור בדרום-מזרח ועד לשובר הגלים בנמל חיפה שבקצהו הצפון-מערבי. מדידות אלו חושפות את המבנה הסטראוגרפי של השבר ומראות תמונה מורכבת המשתנה במרחב.

== עדויות לפעילות טקטונית צעירה ==
מקטע יוקנעם - צומת העמקים מכיל את רוב העדויות הגיאומורפולוגיות והמורפוטקטוניות לפעילות טקטונית צעירה של העתק הכרמל באופן יחסי למקטע יגור. הממצאים הפאליאוסיסמיים לאורך העתק הכרמל הם מועטים. בשנת 2002 נחשפה מדרגה סטרטיגרפית אשר גילה הוערך לכ-35,000 שנה. <ref></ref>

=== מחקרים במאה ה-21 ===
מחקר שנערך בשנת 2006 מלמד על פעילות טקטונית בהעתק הכרמל לאורך הפליסטוקן.

באוגוסט 1984 התרחשה רעידה משמעותית בהעתק הכרמל, 5.3 מגניטודה לפי מומנט בעומק של כ - 15–20 ק"מ. <ref>לפי מחקר שבוצע על ידי גאולוג, שמיר (2006) מוקד הרעש אירע מספר ק"מ מזרחה מהעתק הכרמל, קרוב יותר להעתק גדעון שבעמק יזרעאל.</ref> מחקר ארכיאוסיסמי שנערך באותה שנה חשף נזקים במבנים בתל מגידו ויקנעם מעידים על רעידות אדמה חזקות. רעידה אחת מתוארכת לפי המחקר לסוף האלף הרביעי לפנה"ס ושתי רעידות נוספות לסוף המאה התשיעית ולאמצע המאה השמינית לפנה"ס. מאידך, העדר נזקים במבנים צלבניים מהמאה ה-13 לספירה בתל יקנעם מעידים על העדר רעידות אדמה לאורך העתק הכרמל מאז המאה ה-13 לספירה לפחות. נזקים מבניים במערת דניה בחיפה התרחשו לפי המחקר לפני כ-5000 שנה.

עדויות אלו אינן מוכיחות באופן מובהק פעילות טקטונית של העתק הכרמל וייתכן שנגרמו על ידי רעידת אדמה משמעותית שהתרחשה בשבר ים המלח. <ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* עמוס סלמון, 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: גאולוגיה
קטגוריה:העתקים
קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
גל מלכה (שחקנית)

גל מלכה-רובין (נולדה ב-16 באפריל 1994) היא שחקנית ישראלית. ידועה כמי שגילמה את חגו בסדרה "המפקדת" מבית כאן 11, ואת חן בסדרה של קשת 12 "גוף שלישי".

על תפקידה כחגו בסדרה "המפקדת" זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2022.

על תפקידה כחן בסדרה "גוף שלישי" זכתה ב-2023 בפרס השחקנית הראשית הטובה ביותר בתחרות הבינלאומית בפסטיבל הצרפתי "סיריס מניה". ובפרס האקדמיה לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2023.

==ביוגרפיה==
גל מלכה נולדה וגדלה במושב כפר אחים, המשתייך למועצה אזורית באר טוביה, ובתיכון התחנכה במגמת תיאטרון. ב-2012 מלכה נפצעה בפיגוע באוטובוס בנמל התעופה בורגס שבולגריה, שבוצע על-ידי מחבל מתאבד בשם מוחמד חסן אל-חוסייניה שכיוון בעיקר נגד תיירים יהודים מישראל פגע בצעירים ובבני נוער ואף רצח 5 אזרחים ישראלים, וכתוצאה מפיגוע תופת זה גם מלכה שנכחה במקום באותה עת נפצעה. 

כשלוש שנים לאחר מכן, ב-2015 נהרג אביה, יעקב מלכה, בתאונת דרכים בדרכו לעבודתו.

השלימה את לימודיה בבית ספר למשחק מיסודו של יורם לוינשטיין שבתל אביב.

=== קריירה ===
בשנת 2021 החלה לשחק בתפקיד החיילת חגית ("חגו") בסדרה "המפקדת" בכאן 11,<ref></ref> המשודרת בתאגיד השידור הישראלי.

בשנת 2023 גילמה את חן, אם יחידנית המשמשת כפונדקאית, בסדרת הדרמה "גוף שלישי" בהפקת קשת 12. על תפקידה בסדרה זו זכתה בפרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 2023. הופיעה גם כמאיה רוזן בסדרה הקומית "גולדה ומאיר" של ערוץ TeenNick. באותה שנה לוהקה לסרטו של ניר ברגמן "Pink Lady". בנוסף שיחקה את עדן עבודי בעונה השנייה בסדרה הדרמה ״בעלת החלומות״ של הוט.

שיחקה במספר הפקות תיאטרון בתיאטרון חיפה ובתיאטראות נוספים.

=== חיים אישיים ===
ביוני 2021 נישאה לבן רובין. השניים מתגוררים במושב נווה מבטח.<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!שם
!דמות
!הערות
|-
|2021–הווה
|המפקדת
|חגית
|דמות משנית
|-
|2022
|גולדה ומאיר
|מאיה ברזני
| rowspan="2" |דמות ראשית
|-
|2023–הווה
|גוף שלישי
|חן בן עטר
|-
|2023
|בעלת החלומות
|עדן עבודי
|דמות ראשית; עונה שנייה
|}

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable plainrowheaders"
! שנה
! פרויקט
! פרס
! קטגוריה
! תוצאה
! סימוכין
|-
| rowspan="2"|2023
| גוף שלישי
| פרסי Series Mania
| השחקנית הטובה ביותר - פנורמה בינלאומית
| 
|
|-
| המפקדת
| פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה
| שחקנית המשנה בסדרת קומדיה או קומדיית מצבים
| 
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.ishim.co.il/p.php?s=גל+מלכה%23שחקנית גל מלכה], באתר אישים
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:בוגרות סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:בוגרי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:כפר אחים: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1994
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
קטגוריה:פצועי טרור ישראלים
מיקולה מורשקו

מיקולה מוראשקו (באוקראינית: Микола Мурашко; 20 במאי 1844 – 22 בספטמבר 1909) היה צייר, מורה לאמנות, מבקר אמנות והיסטוריון אמנות, שהיה שייך למקדמי התנועה הרוסית של הנודדים; הוא היה תלמיד ויורשו של הצייר אדריאן פראכוב באקדמיה לאמנויות בסנט פטרבורג, המייסד והמנהל הראשון של בית הספר הפרטי לציור בקייב.

מוראשקו היה אחד מחבריו הטובים ביותר של הצייר האוקראיני איליה רפין. אחיינו אולכסנדר מורשקו היה אמן ואחד החברים הראשונים באקדמיה הלאומית לאמנויות של אוקראינה.

== ביוגרפיה ==
אביו היה אמן אייקונים ממוצא אוקראיני. מגיל צעיר גילה עניין באמנות; העתקת תמונות מתוך ספרים. בשנת 1858 עברה המשפחה לקייב. חמש שנים לאחר מכן המליץ לו איבן סושנקו, מורה בגימנסיה, להמשיך להכשרה באמנות. באותה שנה, הוא החל ללמוד באקדמיה האימפריאלית לאמנויות בסנט פטרסבורג.

מחלה מנעה ממנו לסיים את מסלול לימודיו והוא השתקע בוורונז', אך המשיך לשלוח עבודות לאקדמיה. על בסיס זה, הוא הוסמך כמורה לאמנות והחל את דרכו בבית ספר יסודי מקומי בשנת 1868. בשנת 1879, האקדמיה נתנה לו תואר "אמן, תואר שלישי".

במהלך השנים לימד במספר בתי ספר ברמות שונות. מ-1875 עד 1901, הוא הפעיל בית ספר משלו לציור בקייב שנתמך על ידי אמנים ידועים רבים; במיוחד איליה רפין. בין אלה שלימדו בבית הספר היו ולנטין סרוב, חריטון פלטונוב, איוואן סלזניוב, קונסטנטין קריז'יצקי, מיקולה פימוננקו וסרגיי קוסטנקו. ביוזמתו, בקייב הוצגה תערוכת אמנות שנתית, החל מ-1877.

הוא צייר נופים שונים, רבים מהם נרכשו עבור המוזיאון באקדמיה. הוא גם צייר כמה דיוקנאות ואייר את המהדורה הראשונה של סיפוריו של הנס כריסטיאן אנדרסן ברוסיה הקיסרית.

ההוראה, לעומת זאת, תמיד הייתה בראש סדר העדיפויות שלו ותלמידיו קיבלו תשומת לב אישית. בנוסף, הוא ערך מסעות רבים לוינה, פריז, רומא ומרכזי אמנות בולטים אחרים כדי ללמוד את שיטות ההוראה העדכניות ביותר וכתב מאמרים עבור מגוון כתבי עת מקומיים וארציים.

לאחר סגירת בית הספר הוא פרש לכפר בוקה והחל לכתוב "זכרונותיו של מאסטר זקן". שני חלקים יצאו לאור, אך הספר מעולם לא הסתיים, עקב מחלתו.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="250">
קובץ:Mykola Murashko - Ukrainian landscape 1896.jpg
קובץ:Mykola Mourachko Vue sur le Dniepr.jpg
קובץ:Mykola Mourachko Le Dniepr.jpg
קובץ:Olexandr murashko Staryj vchytel-Portret Mykoly Murashka.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אוקראינים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1844
קטגוריה:נפטרים ב-1909
ישראל גונזאלס

ישראל חואקין גונזאלס נונייס (בספרדית: Israel Joaquín González Nuñez; נולד ב-16 בפברואר 1975) הוא מאמן כדורסל ספרדי המאמן את אלבה ברלין מהבונדסליגה הגרמנית והיורוליג.

== קריירת אימון ==
גונזאלס שימש עוזר מאמן בקנטבריה מהליגה הספרדית השנייה בכדורסל ובגראן קנריה מליגת ה-ACB, העליונה במבנה ליגות הכדורסל בספרד, וב-2017 מונה לעוזרו של איטו גארסיה רנסס באלבה ברלין. ב- הוביל את הקבוצה לגמר היורוקאפ, בו הפסידה לוולנסיה, וב-2020 זכה עימה באליפות גרמניה הראשונה שלה מאז 2009 ובגביע הגרמני הראשון שלה מאז 2016.

ב-2021 מונה למאמן ראשי לאחר שחוזהו של גארסיה לא חודש, ובעונת 2021/22 זכה עם אלבה בדאבל של אליפות וגביע.

== קישורים חיצוניים ==

*[https://www.euroleaguebasketball.net/euroleague/teams/alba-berlin/ber/gonzalez-israel/ פרופיל], באתר היורוליג
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאמני כדורסל ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1975
אולכסנדר מורשקו

אולכסנדר מוראשקו (באוקראינית: Олександр Мурашко; ידוע גם בשם אלכסנדר מוראשקו; 26 באוגוסט או 7 בספטמבר 1875 – 14 ביוני 1919) היה צייר אוקראיני.

== ביוגרפיה ==
מוראשקו נולד בקייב. לאביו הייתה סדנה לציור אייקונים והוא עבד בקתדרלת סנט וולודימיר.

ב-1894, עם המלצות מכמה אמנים בולטים, הוא נכנס לאקדמיה הקיסרית לאמנויות בסנט פטרסבורג. ב-1896 הוא הפך לתלמידו של איליה רפין;[1] הוא אחד מאלה המתוארים בדיוקן הקבוצתי של ילנה מקובסקיה-לוקש, "תלמידי רפין" ב-1901 נסע לאירופה וביקר בגרמניה, שם למד אצל אנטון אזבה במינכן, והמשיך לאיטליה וצרפת, שם הושפע מאוד מסגנונות הציור של אותם ימים.

מורשקו הפך לאמן מצליח; הוא כונה "האמן האוקראיני החשוב ביותר של תחילת המאה". ציורו "קרוסלה" זכה במדליית הזהב בתערוכת מינכן ב-1909, והוא הציג בוונציה, רומא, אמסטרדם, ברלין, קלן ודיסלדורף.

מ-1909 עד 1912 לימד מורשקו בבית הספר לאמנות קייב. בשנת 1913 הוא פתח סטודיו משלו, שבו הוכשרו אמנים יהודים צעירים רבים, כולל מארק אפשטיין. הייתה לו השפעה רבה על קזימיר מלביץ'.

הוא ייסד את אגודת אמני קייב בשנת 1916 ובשנה שלאחר מכן היה שותף להקמת האקדמיה הלאומית האוקראינית לאמנויות.

בשנת 1909 נשא מורשקו לאישה את מרגריט קרוגר, בתו של נוטריון. בשנת 1910, לאחר מות אביו, הוא קנה בית קטן בפרבר של קייב.

הוא נחטף מביתו, ככל הנראה על ידי כנופיית רחוב, ונורה ב-14 ביוני 1919.<ref name=":0" />

הלווייתו הייתה רבת משתתפים והוא נקבר בבית העלמין לוקיאניבסקי.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="250">
קובץ:Olexandr murashko Zyma.jpg
קובץ:Olexandr murashko Prachka.jpg
קובץ:Oleksander Murashko. By the Pond.jpg
קובץ:Olexandr murashko Divchyna v chervonim kapeliusi.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אוקראינים
קטגוריה:ילידי 1875
קטגוריה:נפטרים ב-1919
הסופר קאפ האירופי 2012

הסופר קאפ האירופי 2012 היה המהדורה ה-37 של הסופר קאפ האירופי, משחק כדורגל שנתי שמאורגן על ידי אופ"א ומשחקות בו האלופות המכהנות של שתי תחרויות המועדונים המובילות באירופה, ליגת האלופות והליגה האירופית. במשחק, שנערך באצטדיון לואי השני במונקו ב-31 באוגוסט 2012, בין צ'לסי, הזוכה בליגת האלופות 2011/12 צ'לסי, ואתלטיקו מדריד, הזוכה בליגה האירופית 2011/12.<ref></ref>

זה היה הסופר קאפ האחרון ששוחק באצטדיון לואי השני, שאירח את המשחק מאז 1998, והמהדורות הבאות התארחו במקומות שונים, החל במהדורת 2013 ששוחקה באדן ארנה בפראג.<ref></ref>

אתלטיקו מדריד ניצחה 4–1 וזכתה בסופר קאפ האירופי השני שלה. רדאמל פלקאו כבש שלושער במחצית הראשונה ומירנדה הוסיף את הרביעי לאתלטיקו בדקה ה-60', לפני שגארי קייהיל צימק לצ'לסי בדקה ה-75'.

== מיקום ==
אצטדיון לואי השני במונקו היה המיקום של הסופר קאפ האירופי בכל שנה מאז 1998. האצטדיון, שנבנה בשנת 1985, משמש כביתה של קבוצת הכדורגל מונקו, המשחקת בליגה הצרפתית.

הקיבולת נטו של אצטדיון לואי השני הייתה 18,000. למעלה מ-70% מהכרטיסים היו שמורים לקהל הרחב ולאוהדי שני המועדונים. צ'לסי ואתלטיקו חילקו את הכרטיסים שלהם ישירות לאוהדים שלהם.

== קבוצות ==
{| class="wikitable"
!קבוצה
!העפלה
!השתתפויות קודמות (מודגש מציין זכייה)
|-
| צ'לסי
| הזוכה בליגת האלופות 2011/12<ref name="guard12"></ref>
| 1998
|-
| אתלטיקו מדריד
| הזוכה בליגה האירופית 2011/12<ref></ref>
| 2010
|}
בעבר היו ארבעה מפגשים בין קבוצות אנגליות לספרדיות בסופר קאפ האירופי (1979, 1980, 1982, 1998), כאשר קבוצות אנגליות ניצחו בשלושה מתוך הארבעה.<ref></ref>

== משחק ==

{| style="font-size: 90%" width="100%"
| השחקן המצטיין: רדאמל פלקאו (אתלטיקו מדריד)
| valign="top" width="55%" | כללי המשחק:<ref name="regulations"></ref>
* 90 דקות
* 30 דקות הארכה במידת הצורך
* דו-קרב פנדלים אם התוצאה עדיין שוויון
* שבעה מחליפים רשומים, מתוכם ניתן להשתמש בעד שלושה
|}

== ראו גם ==
* גמר ליגת האלופות 2012
* גמר הליגה האירופית 2012

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.uefa.com/uefasupercup/history/2012/ הסופר קאפ האירופי 2012], UEFA.com

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משחקי הסופר קאפ האירופי
קטגוריה:תחרויות ספורט במונקו
קטגוריה:צ'לסי (כדורגל)
קטגוריה:אתלטיקו מדריד
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2012
שגרירות הרשות הפלסטינית באיראן

שגרירות הרשות הפלסטינית באיראן (בערבית: سفارة دولة فلسطين لدى إيران) היא הנציגות הדיפלומטית של הרשות הפלסטינית באיראן המנוהלת על ידי אש"ף. היא ממוקמת ברחוב פלסטין בטהראן.<ref></ref>

השגרירות שוכנת במבנה שעד 1979 שימש את שגרירות ישראל בטהראן כאשר איראן וישראל קיימו יחסים דיפלומטיים עד המהפכה האיראנית.<ref></ref><ref>[http://www.timesofisrael.com/?p=728128 "Did Israel, under the shah, help start Iran's nuclear program?"], The Times of Israel, 1 November 2013</ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יחסי איראן–ישראל
הרשות הפלסטינית
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יחסי חוץ