OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
משוואת סווימי ג'יין

משוואת סווימי ג'יין (אנגלית: Swamee Jain) היא משוואה בהידראוליקה המשמשת לחישוב מקדם החיכוך בזרימה בצינור.<br>
משוואת סווימי ג'יין משמשת לחישוב ישיר של מקדם החיכוך הדרוש במשוואת דרסי וויסבך זאת לעומת החישוב הנומרי איטרטיבי הדרוש במשוואת קולברוק והדרך הגרפית בדיאגרמת מודי.

== המשוואה ==

:<math>f = \frac{1.325}{[ln (\frac{e}{3.7D} + \frac{5.74}{Re^{0.9}})]^2} \approx\ \frac{0.25}{[log (\frac{e}{3.7D} + \frac{5.74}{Re^{0.9}})]^2}</math>
* f - מקדם החיכוך בזרימה
* e - החיספוס של הצינור, מטר או פיט
* D - קוטר פנימי של הצינור, מטר או פיט
* e/D- החיספוס היחסי של הצינור, מספר חסר ממדים
* Re - מספר ריינולדס, מספר חסר ממדים

== מספר ריינולדס ==
:<math> \mathit{Re} = {\rho v_{s} L\over \mu} </math>

או

:<math> \mathit{Re} = {v_{s} L\over \nu} \; </math>
* v<sub>s</sub> - מהירות ממוצעת בחתך הצינור,
* L - אורך אופייני ( L = 2r שווה לקוטר הצינור כאשר החתך של הצינור הוא עגול),
* &mu; - צמיגות דינמית
* &nu; = &mu; / &rho;
* &nu; צמיגות קינמטית
* &rho; - צפיפות הזורם

== ערכים לחספוס דופן הצינור e ==

{|border=0
|-
|
*צינור פלדה מסחרי
*צינור פלדה מגולוונת
*צינור ברזל יציקה
*צינור פלסטיק או זכוכית
*צינור בטון
|
*0.0018 אינץ'
*0.006 אינץ'
*0.0102 אינץ'
*0.00006 אינץ'
*0.032 אינץ'
|}

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Computer Applications In Hydraulic Engineering, 5th Ed., 2002. Haestad Press, pg. 16
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.ajdesigner.com/pipe/index.php מחשבון AJ Pipe Flow ונוסחאות חישוב]
* [https://web.archive.org/web/20030613225453/http://www.advancedaquarist.com/issues/jan2003/waterpipe-v1.xls ENGINEERING THE PLUMBING SYSTEM]

קטגוריה:הנדסה אזרחית
קטגוריה:הנדסת מכונות
קטגוריה:צנרת
טורנה

טוּרְנֵה (בצרפתית: Tournai; בהולנדית: Doornik) היא עיר בבלגיה, השוכנת 85 ק"מ מדרום-מערב לבריסל על גדות הנהר סכלדה במחוז אֵנוֹ. בתחילת 2018 מנתה העיר 69,554 תושבים. קתדרלת נוטרדאם בטורנה הוכרזה בשנת 2000 כאתר מורשת עולמית.

==היסטוריה==
טורנה היא אחת הערים העתיקות ביותר בבלגיה, יחד עם ארלון וטונגרן. העיר הייתה קיימת כבר בתקופה הרומית, וב-432 עברה לשליטתם של הפרנקים הסאלים. בתקופת שלטונם של המלך כילדריק הראשון (מת בטורנה ב-481) ושל המלך כלוביס הראשון (נולד בטורנה ב-465) הייתה העיר בירת הממלכה הפרנקית. ב-486 העביר המלך כלוביס הראשון את בירתו לפריז, אך הפך את טורנה לדיוקסיה שסמכותה השתרעה על כל פלנדריה.

במאה התשיעית, אחרי חלוקת האימפריה הפרנקית, השתייכה טורנה לממלכת פרנקיה המערבית, שלימים הפכה לצרפת. ב-862 הפך שארל הקירח, מלך פרנקיה המערבית, את טורנה לבירת רוזנות פלנדריה. טורנה הפכה לעיר מסחר חשובה שאזרחיה שאפו לאי-תלות בשליטים המקומיים. ב-1187 ביקר בעיר פיליפ אוגוסט, מלך צרפת. בישוף טורנה הפך לבן בריתו, והמלך לקח את העיר תחת חסותו.

במלחמת מאה השנים בין צרפת ואנגליה נשארה טורנה נאמנה לצרפת, בעוד שפלנדריה תמכה במלך אנגליה. ב-1513 העיר נכבשה בידי הנרי השמיני, מלך אנגליה, אך ב-1521 הפכה לחלק מנחלות הקיסר קארל החמישי בארצות השפלה. ב-1581 נפלה העיר לידי הדוכס מפארמה, שהיה מושל ספרד בארצות השפלה. ב-1668 עברה העיר לשלטון צרפת, אך ב-1713 נפלה תחת שלטון אוסטריה בהתאם להסכם אוטרכט. ב-1815 הפכה טורנה לחלק מהולנד, ומ-1830 לחלק מבלגיה.

ב-27 במאי 1653 התגלה קברו של כילדריק הראשון בעת שנעשו תיקונים בכנסיית סנט-בריס בטורנה. נמצאו שם מטבעות זהב וחפצים יקרי ערך רבים עשויים זהב ואבני חן, בהם טבעת עם הכתובת "של המלך כילדריק". נמצאו גם כ-300 דבורים עשויות זהב. אוצר זה הועבר תחילה לרשותו של בית הבסבורג בווינה, ואחרי כן נשלח כמתנה ללואי הארבעה עשר, מלך צרפת, שלא גילה בו עניין רב ושם אותו בספרייה המלכותית.

== קישורים חיצוניים ==
 
* 

* 

קטגוריה:ולוניה: ערים
צ'ארלס קינגסלי

צ'ארלס קינגסלי (Charles Kingsley; 12 ביולי 1819, דבונשייר - 23 בינואר 1875) היה כומר וסופר אנגלי.

==קריירה==
קינגסלי למד בקינגס קולג' לונדון ובמכללת מודליין בקיימברידג', והחל מ-1844 היה כומר הקהילה באוורסלי בהמפשייר. ב-1859 מונה לכומר האישי של המלכה ויקטוריה. שנה אחת לאחר מכן התמנה לתפקיד פרופסור להיסטוריה מודרנית באוניברסיטת קיימברידג'.

קינגסלי ביטא את תמיכתו בתנועת 'הסוציאליזם הנוצרי' ברבות מיצירותיו, ולחם למען רפורמות חברתיות שונות. יצירותיו כוללות את ספר הילדים הפופולרי ילדי המים (1863), רומנסות היסטוריות וספר הרצאות על היסטוריה, 'הרומאי והטבטוני' (1864).

ב-1873 התמנה קינגסלי לכומר בכנסיית וסטמינסטר.

==ספריו==
* אֶלְטוֹן לוֹק: חייט ומשורר (1850) — קורות בעל-מלאכה בעל נפש פיוטית.
* כחול-ירוק או פלאי החוף (1855) — תצפיות טבע לילדים.
* הו, מערבה! (1855. תר' יצחק לבנון, 1966) — סיפור הרפתקאות היסטורי המחייה ברוב תנופה את האבירות הרומנטית של המאה ה-16.
* הגיבורים (1856. תר' משה בן-אליעזר, 1934; שלמה סקולסקי, 1968) — עלילות פרסאוס, תסאוס, יאסון והארגונאוטים, הנאבקים בכוחות הרשע והכיעור למען ניצחון הטוב והיפה, כתובות מחדש בסגנון מקראי.
* ילדי המים: מעשיית-פיות לילד-יבשה (1863. תר' ג. גלברט, 1928; משה בן-אליעזר, 1934; דליה למדני, 1972; אוריאל אופק, 1985; יואב אבני, 2010) — קורות מנקה-ארובות קטן, המתגלגל אל ממלכה תת-מימית, בה הוא נמסר להשגחתה של 'אמא עין-צופיה' ומיטהר, והיא אגדה מוסרנית (אותה הקדיש הסופר לבן זקוניו, כפיצוי על שכתב קודם לכן את הגיבורים לאחיו הגדולים) שנועדה להראות לילדים כי 'קיים יסוד מופלא ואלוהי, המונח ביסודו של העולם הגשמי.
* הרוורד איש וייק (1866) — הרפתקאותיו של בן-בלי-חוק אנגלי בן המאה ה-11, המתגלה כפטריוט.
* גברת איך וליידי מדוע או שיעורים ראשונים לילדים (1870)
* סוף סוף (1870) — מסע לאיי הודו המערבית.
* צ'ארלס קינגסלי: מכתבים וזכרונות (1877. ערוך על ידי אשתו, פרנסס קינגסלי)
* סיפורו של מחנך (1916. הושלם על ידי בתו, מרי האריסון)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:כמרים בריטים
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1819
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1875
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
רוברט הארון

רוברט "בובי" הארון (באנגלית: Robert "Bobby" Harron; 12 באפריל 1893 - 5 בספטמבר 1920), היה שחקן ראינוע אמריקני הזכור בעיקר בשל עבודתו עם גדול במאי התקופה, ד.וו גריפית'.

==ביוגרפיה==
הארון נולד בניו יורק כבן השני מתוך תשעה למשפחה שמוצאה מאירלנד. עוד כנער, עת עבד כשליח באולפני קולנוע, התגלה הארון על ידי הבמאי דייוויד גריפית, אשר ראה בו פוטנציאל קולנועי והחל לשבצו בסרטיו. התפקידים אותם גילם הארון היו בעיקר של "הבחור הטוב" ו"הרגיש", דבר אשר תרם להפיכתו לאליל ההמונים, ובעיקר לאליל הנשים. 

לשיא תהילתו הגיע הארון בשנת 1915 עם יציאתו של הסרט "לידתה של אומה" בו השתתף. גם לאחר "לידתה של אומה", המשיך הארון לשחק בסרטיו של גריפית, ובעיקר זכור הסרט "אי-סובלנות" משנת 1916 אשר יצא כתגובה למבקרים הרבים את "לידתה של אומה" כסרט בעל אלמנטים גזעניים. 

בשנת 1920 החלה להתפשט השמועה כי כוכבו של הארון דעך בעיניו של דייוויד גריפית, והדבר התעצם עם שכירת שחקן צעיר בשם ריצ'רד בארטלמס כשחקן ראשי בסרטו החדש של גריפית "Way Down East". בליל הבכורה של הסרט, בהיותו בן 27, מת הארון לאחר שירה בעצמו בחדר מלון בניו יורק.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1893
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1920
מיון סלים

{|align="left" cellpadding="10"
|-align="center" bgcolor="white"
<math>\, \bigg\Downarrow</math>

250px
|}
מיון סלים או מיון דלי (באנגלית: Bucket Sort) הוא אלגוריתם למיון מערך של מספרים ממשיים, כאשר ידוע שהתפלגותם של האיברים אחידה, ואינו מתבסס על השוואות בין האיברים. בזכות מידע נוסף זה, סיבוכיות זמן הריצה של האלגוריתם אינה חסומה מלמטה על ידי <math>\ \Omega(n\log n)</math>(כאשר <math>\ n </math>הוא גודל המערך) כפי שחסומים אלגוריתמים המבוססים על השוואות, אלא <math>\Theta(n)</math>. לכן האלגוריתם עדיף על אלגוריתמים מבוססי השוואות במקרים שבהם מובטחת התפלגות אחידה וכן אין צורך למיון תוך-מקומי. מיון סלים הוא מיון יציב, כלומר לא משנה את הסדר היחסי בין איברים זהים.

==האלגוריתם==
נניח שיש <math>n</math> איברים שונים. נחלק את הטווח שבו האיברים מפוזרים ל-<math>\Theta(n)</math> חלקים שווים. לפי ההנחה שהפיזור אחיד אז בכל חלק ישנם <math>\Theta(1)</math> איברים וניתן למיין כל חלק (בעזרת אלגוריתם נוסף, כמו מיון מהיר) בסיבוכיות זמן ריצה של <math>\Theta(1)</math>.
במספרים ממשיים למשל, ההחלטה לאיזה סל שייך מספר נקבעת על ידי חישוב יחיד של חילוק הערך שלו בגודל הסל, והערך השלם של התוצאה יקבע לאיזה סל להכניסו.
==ניתוח סיבוכיות זמן ריצה==
עבור חלוקה של <math>n</math> איברים לתוך <math>m</math> סלים, בהנחה שהפונקציה המחלקת לוקחת <math>\Theta(1)</math> לכל איבר אזי סיבוכיות פעולת החלוקה היא <math>\Theta(n)</math>. 

במקרה הגרוע, אם פיזור האיברים אינו אחיד, לסל אחד נכנסו <math>\Theta(n)</math> איברים ומיונם יהיה בסיבוכיות של <math>\Theta(n \log{n})</math>. המעבר על שאר הסלים הוא בסיבוכיות של <math>\Theta(m)</math>, והסיבוכיות הכוללת של המיון תהיה <math>\Theta(n \log{n}+m)</math>.

לעומת זאת, בהנחה שאכן הפיזור אחיד, האלגוריתם ימיין <math>m</math> סלים שבכל אחד מהם <math>\Theta\left(\frac{n}{m}\right)</math> איברים. מיון סל בודד הוא בסיבוכיות <math>\Theta\left(\frac{n}{m}\log\left(\frac{n}{m}\right)\right)</math>, ובסך הכל לאחר הכפלה ב־<math>m</math> והוספת סיבוכיות החלוקה לתאים מתקבלת סיבוכיות זמן ריצה כוללת של <math>\Theta\left(n\log\left(\frac{n}{m}\right)+m\right)</math>. במקרה האידיאלי, שבו <math>m=\Theta\left(n\right)</math> וההתפלגות אחידה הסיבוכיות היא <math>\Theta(n)</math>.

לרוב נעשה שימוש באלגוריתם מיון הכנסה על מנת למיין כל אחד מהסלים כאשר הקלט מתפלג באופן אחיד, משום שמיון זה אופטימלי עבור קלטים קטנים, שמתקבלים במקרה של אחידות ההתפלגות של הקלט.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.cs.usfca.edu/~galles/visualization/BucketSort.html סימולציה של מיון סלים]
* [https://web.archive.org/web/20160303165903/http://www.queue.co.il/%D7%9E%D7%99%D7%95%D7%A0%D7%99%D7%9D/#_8211_Bucket_Sort מיון סלים] בQueue

סלים
שלמה ניצן (שחקן)

שלמה ניצן (נולד ב-22 בדצמבר 1941 בשם שלמה מינץ) הוא שחקן, זמר, בדרן ושדרן רדיו ישראלי.

== ילדות ונעורים ==
נולד בחיפה בשם שלמה מינץ, ביחד עם אחותו התאומה דבורה, לפנחס ולשרה מינץ, משפחה חרדית (דודו היה השר בנימין מינץ, מנהיג מפלגת פועלי אגודת ישראל). לאביו הייתה חנות לכלי בית. ניצן למד בישיבת היישוב החדש בתל אביב אצל הרב יהודה קולודצקי, המשיך בישיבת הדרום שברחובות, ולאחר מכן למד כשנה וחצי בישיבת "מרכז הרב" ואחר כך התגייס לצבא.

== קריירת תיאטרון ובידור ==
=== שנות השישים ===
תחילת דרכו כשחקן הייתה באמצע שנות השישים, בהצגה "ירח התאומים" במועדון התיאטרון, בהצגה "חמש חמש" בתיאטרון הוורוד מאת אהרן מגד, בהצגה "הדיבוק מנווה שאנן" בתיאטרון זווית.

ב-1968 הוא יזם והופיע במחזמר "איש חסיד היה" בתיאטרון "בימות" שערך דן אלמגור ב-1968, ושהורכב מסיפורים ושירים חסידיים שאותם סייע ניצן ללקט. לאחר מכן הוציא יחד עם השחקנית נירה רבינוביץ' שלושה אלבומים עם שירים חסידיים ויהודיים. מתלמידיו האחרונים של השחקן והבמאי צבי פרידלנד.

=== שנות השבעים ===
ב-1979 עיבד יחד עם יצחק גורמזאנו גורן את ספרו של ש"י עגנון "סיפור פשוט" למחזה שעלה בתיאטרון "הבימה". ב-2009 עלה המחזה שוב ב"תיאטרון חיפה".

ניצן היה מוכר לילדים בשנות ה-70 וה-80, כשהופיע בתוכניות הילדים "מה פתאום", ו"רגע עם דודלי". 

הוא נמנה עם כותבי המדור הסאטירי "דבר אחר", שהופיע במשך 21 שנים, קודם בעיתון "דבר" ולאחר מכן ב"ידיעות אחרונות", על עבודתו זו זכה ב-1993 בפרס סוקולוב יחד עם שותפיו דני קרמן, יאיר גרבוז ותרזה אייזנברג.

=== שנות השמונים ואילך ===
בפסטיבל שירי הילדים של 1980 ביצע את השיר "המשפחה שלי" מאת יורם טהרלב ונורית הירש, שזכה במקום השני, והוא הנחה את הפסטיבל ביחד עם מנחם עיני וירדנה ארזי.

בשנות השמונים הופיע ניצן בפינה סאטירית בתוכנית הטלוויזיה "שעה טובה" ולאחר מכן בתוכנית "סיבה למסיבה", שהיו תוכניות הבידור המרכזיות של לילות שבת בערוץ הראשון. "נו, מה אתם אומרים?" היה הפתיח של כל פינה. החל מ-1990 הגיש פינה בתוכנית סופשבוע (שהחליפה את "סיבה למסיבה"). בפינה זו הוא ביקר את הפוליטיקה הישראלית באמצעות הקראת ידיעות מהעיתונות ותגובה הומוריסטית עליהן (לסירוגין עם שלום קיטל). ברדיו הגיש עד לסגירת רשות השידור פינה שבועית ברשת ב בימי שישי בצהריים, בה הגיב על אירועי השבוע והקריא קטעי פרוזה ושירה. בשנת 1990 זכה בפרס בית שלום עליכם על תרומתו לבמה, לתרבות ולתיאטרון הארץ-ישראלי.

עד לסגירתה של רשות השידור, הגיש ניצן, במשך שנים רבות, תוכניות רדיו ב"קול ישראל", בהן תוכניות על תולדות הזמר העברי ותוכניות סיפורים יהודיים.

ב-1988 ושוב -ב-1992 העלה שני ערבי הקראת סיפוריו של שמואל יוסף עגנון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://stereo-ve-mono.com/discography?artist=שלמה%20ניצן שלמה ניצן], באתר "סטריאו ומונו"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס סוקולוב
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:בוגרי ישיבת היישוב החדש
קטגוריה:בוגרי ישיבת הדרום
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - אישים
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:משתתפי פסטיבל שירי הילדים
קטגוריה:תאומים ישראלים
קטגוריה:מבקרי התקשורת בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
רוחיר ואן דר ויידן

רוחיר ואן דר ויידן (בהולנדית: Rogier van der Weyden; בסביבות 1399/1400 – 18 ביוני 1464), צייר פלמי.
דיוקנו של [[פיליפ הטוב עונד את שרשרת מסדר גיזת הזהב]]

== ביוגרפיה ==
ואן דר ויידן נולד בשם רוז'ה דה לה פסטיר (Roger de la pasture) למשפחה עשירה שהתגוררה בעיר טורנה (כיום בבלגיה) מאז 1260.
החל בקריירה שלו כצורף זהב, ותכשיטיו מוכיחים כי היה מיומן גם בפיסול. החל מ-1427 שימש כשוליה אצל הצייר רובר קמפן, שהיה ראש אגודת הציירים בטורנה. ב-1432 הוסמך כצייר אומן, והיה לחבר באגודת הציירים שבעיר. בציוריו הראשונים ניכרת השפעתו של הצייר הפלמי יאן ואן אייק. ב-1435 נסע לבריסל וב-1436 נתמנה לצייר העיר, תפקיד שבו אימץ לעצמו את שמו הפלמי רוחיר ואן דר ויידן (ואן דר ויידן = דה לה פסטיר = מן האחו).

ואן דר ויידן זכה להזמנות רבות לציוריו משליטים, בישופים ומנזרים, ובעבור ציוריו גבה מחיר גבוה. כמו כן צייר את דיוקניהם של דוכסי בורגונדיה פיליפ השלישי "הטוב" ושארל הראשון. רבים מציוריו שרדו עד ימינו אלה, ובהם "יום הדין האחרון" בעיר בון שבבורגונדיה, בבית החולים שהקים רולן, ראש ממשלתו של פיליפ השלישי. בשנת היובל, 1450, נסע ואן דר ויידן לרומא, נפגש עם ציירים איטלקיים וקידם את השימוש בצבעי שמן באיטליה. חזר לבריסל, המשיך לצייר, נידב את כספו למטרות צדקה והתגורר שם כל ימי חייו הנותרים. כאשר נפטר ב-1464 היה הצייר המפורסם ביותר באירופה. לציוריו נודעה השפעה על ציירים רבים ובהם על האנס ממלינג שהיה תלמידו.

== ציוריו ==
*דיוקן אישה צעירה (1432–1435)
*סנט לוקס מצייר את מרים אם ישו (1434–1435)
*ההורדה מן הצלב (1436)
*יום הדין האחרון (1451)
*דיוקנו של פיליפ "הטוב" דוכס בורגונדיה (1456–1458)
*דיוקנו של שארל "האמיץ" דוכס בורגונדיה (1456–1458)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ציירים פלמים
קטגוריה:ציירים מתקופת הרנסאנס

קטגוריה:נפטרים ב-1464
יוסף שאהין

יוסף שאהין (בערבית: يوسف شاهين; 25 בינואר 1926 – 27 ביולי 2008) היה במאי קולנוע מצרי.

==ביוגרפיה==
יוסף גבראיל שאהין נולד באלכסנדריה למשפחה מלכיתית קתולית ממוצא לבנוני-סורי. בצעירותו למד בארצות הברית. עם שובו למצרים בשנות ה-40 החל בקריירה קולנועית. סרטו הראשון, "באבא אמין" (אבא אמין), יצא לאקרנים ב-1950.

בשנת 1964 היגר ללבנון עקב קונפליקט הולך וגובר עם הרשויות ועם הממסד הקולנועי המצרי. בלבנון ביים שני מיוזיקלס, שהראשון בהם, "מוכר הטבעות" משנת 1965, בכיכובה של פיירוז, זכה להצלחה מסחרית גדולה ופרסם את שאהין. הסרט המוזיקלי השני, "חולות הזהב", נתקל בקשיים בהפקה, ונכשל בקופות, ובעקבותיו נאלץ שאהין לחזור למצרים.

עד שנות ה-70 ביים בדרך כלל דרמות חברתיות.

לאחר שעבר התקף לב החל לביים סרטים בעלי גוון אוטוביוגרפי, בהם הזיכרון ממלא תפקיד חשוב. למשל עיר ילדותו, אלכסנדריה, שהוא מתאר כעיר שהייתה בתקופה ההיא, בין שתי מלחמות העולם, סובלנית, חילונית, פתוחה למוסלמים, נוצרים ויהודים.

בשנת 1978 זכה סרטו "אלכסנדריה... למה?" בפרס בפסטיבל ברלין. בסרט זה הציג שאהין בגלוי סיפור אהבה הומוסקסואלי, בין שני צעירים, האחד מצרי והאחר אירופאי, שמתאהבים במהלך מלחמת העולם השנייה.

סרטיו המוקדמים של שאהין מציגים פעמים רבות סיפורי אהבה חוצי גבולות עדתיים. הוא מציג בחלק מסרטיו ביקורת נגד עמדות הממשל המצרי ואף יוצא נגד הזרמים הלאומניים הקיצוניים בארצו.

בשנת 1997 זכה שאהין בפרס על מפעל חיים מטעם פסטיבל קאן.

==סרטיו (רשימה חלקית)==
* אבא אמין (1950)
* בן הנילוס (1951)
* הליצן הגדול (1952)
* גברת הרכבת (1952)
* אישות בלי אנשים (1953)
* מאבק בעמק (1954)
* שטן המדבר (1954)
* מאבק בשמאל (1956)
* להתראות, אהובי (1956)
* אתה אהובי (1957)
* תחנת קהיר (1958)
* ג'מילה (1958)
* אהבה לעד (1959)
* בידייך (1960)
* איש בחיימי (1961)
* צלאח א-דין המנצח (1963)
* שחר יום חדש (1965)
* חולות זהביות (1966)
* הארץ (1970)
* הבחירה (1971)
* האנשים והנילוס (1972)
* הציפור (1974)
* חזרת הבן הלאבד (1976)
* אלכסנדריה... למה? (1979)
* סיפור מצרי (1982)
* להתראות בונפרטה (1985)
* היום השישי (1986)
* אלכסנדריה שוב ולעד (1990)
* המהגר (1994)
* הגורל (1997)
* האחר (1999)
* سكوت ح نصور (2001) silence we're shooting - שקט, מצלמים
* אלכסנדריה ניו-יורק (2004)

==לקריאה נוספת==
* עפר שלח, לקסיקון קולנוע, כרך ב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1990.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
במאי קולנוע מצרים
קטגוריה:אלכסנדריה: אישים
קטגוריה:נוצרים מצרים
קטגוריה:נוצרים יוונים-קתולים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1926
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2008
נחל חילזון

נַחַל חִלָּזוֹן הוא נחל בגליל.
תחילתו של תוואי הנחל הוא ממדרונותיו של הר חילזון, בין היישוב לוטם לדיר חנא, וסופו בקרבת עכו ליד הכפר שעב. הנחל נשפך לנחל נעמן, הנשפך אל הים בקרבת עכו.

== רקע ==
נחל חילזון: מבט מתוך [[מערת חילזון תחתית]] 
נחל חילזון הוא אחד מהנחלים הצפוניים ביותר בגליל התחתון ומהגדולים בגליל המערבי. אורכו של הנחל הוא 34 ק"מ וקיימת בו גם מערת החילזון.

אל הנחל נשפכים שפכי ביוב מיישובי הסביבה – דיר חנא, עראבה, ראמה, כרמיאל, שגור, טמרה.

היובלים העיקריים הנשפכים אל הנחל הם נחל צוף, נחל סחנין, נחל שגור, נחל שגב, נחל כבול ונחל אבליים.

== בעלי חיים וצמחייה ==
בעלי החיים המצויים בנחל חילזון מגוונים. ביניהם חזירי בר, שפני סלע, שועלים ועטלפים.

העופות המצויים בנחל הם אנפות, תמירונים, חופמיים וברווזים.

הצמחייה הגדלה בנחל מגוונת גם היא. אלון התבור, לוטם, אלה אטלנטית, חרוב, שיח אברהם, זית, שיש קרח, מלחית הבורות ואלת המסטיק – הם חלק מהצמחייה המאפיינת את האזור.

== אירועים היסטוריים ==
בנחל קיימת מערה שנקראת מערת חילזון תחתית, על שם הנחל. המערה היא אתר ארכאולוגי ששימש כבית קברות לאנשי התרבות הנאטופית, לפני כ-13,000 שנים.
בקרבת הנחל התיישבו מספר שבטים בדואיים המרוכזים במספר כפרים כגון ערב אל נעים, והכפרים הבלתי מוכרים ערב אל מריסאת, ערב אל סוועאד וערב אל חמדין בסמוך לכרמיאל.

== הנחל כיום ==
שפכים רבים נשפכים כיום אל מי הנחל ומזהמים אותו. בשנת 2009 פורסמה תוכנית לשיקום הנחל, ובה מספר רעיונות לשיקום ובסיס לתוכנית רחבה ומפורטת.

בינואר 2019 גדוד סיור של חטיבת הצנחנים התאמן בקרבת הנחל. אחד החיילים, , נסחף בנחל במהלך הניווט ונהרג.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.save-hilazon.blogspot.com אתר המאבק להצלת נחל חלזון]
* 

== הערות שוליים ==

חילזון
קטגוריה:הגליל המערבי
מזל דגים

מזל דגים
בול ישראלי המוקדש למזל דגים
שני דגים הקשורים זה לזה

מזל דגים הוא אחד המזלות שבגלגל המזלות. באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל דגים" הוא מי שנולד בין 19 בפברואר לבין 20 במרץ (לערך). במסורת היהודית מתייחס מזל דגים אל חודש אדר. בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל דגים לחודש שבט. מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה מיקום השמש באזור השמיים המוקצה למזל דגים האסטרולוגי. בימינו אין חפיפה בין קונסטלציית הדגים לבין אזור השמיים של מזל דגים בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.

==הדגים במיתולוגיה==
במיתולוגיה היוונית אלו הדגים אליהם שינו את צורתם אפרודיטה וארוס במטרה לחמוק מהטייפון המפלצתי. הדגים מתוארים כשהם קשורים יחדיו כדי שלא יאבדו זה את זה.

==מזל דגים באסטרולוגיה==
מזל דגים הוא אחד משלושת מזלות יסוד המים, יחד עם מזל סרטן ומזל עקרב. הוא משתייך לקבוצת המזלות המשתנים, יחד עם מזל תאומים, מזל בתולה ומזל קשת. הכוכב השליט של מזל דגים הוא נפטון, אם כי אסוציאציה זו היא מודרנית ובאסטרולוגיה ה"קלאסית", עוד לפני גילויו של נפטון, השתמשו בכוכב צדק במקומו.

==ראו גם==
* ארבעת היסודות
* דגים (קבוצת כוכבים)
* סדרת הגביעים

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

דגים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים דגים
קטגוריה:דגים בתרבות
ילפת שטוחה

יַלֶּפֶת שטוחה (בלטינית: Lichen planus, "ליכן פלנוס") היא מחלת עור חזזתית-קשקשית אדיופטית, שקשורה עם מהלך כרוני.

היא מהווה אחת מתוך ארבע המחלות בקבוצת המחלות הפפולוסקוומטיות (קבוצת מחלות בה יש התבטאות בצורת רבדים המכוסים קשקשת) יחד עם פסוריאזיס, פיטיריאזיס רוברה פילריס ופיטיריאזיס רוזאה.

המחלה פוגעת בעור, בריריות, בשיער ובציפורניים, והיא מלוּוה בעקצוץ חזק. היא יכולה להיות תת-חריפה או כרונית.

== אפידמיולוגיה ==
* המחלה פוגעת ב-0.15%–%0.5 מכלל חולי העור
* מופיעה בעיקר בגילאי 30–60
* מחלה נדירה בילדים ובקשישים
* שכיחות זהה בין המינים

== פתוגנזה ==
הסיבה למחלה לא ידועה (אידיופתית). ישנה סברה שהמחלה קשורה למערכת החיסון:
* עלייה במספר תאי לנגרהנס המצויים בעור
* פריחות דומות מופיעות בתגובת שתל כנגד מאכסן

== מאפייני המחלה ==
הנגע הראשוני מורכב מפפולות פוליגונליות פוריטיות וסגולות (PPPP), כאשר הנגע הראשוני מבריק ושטוח. בעזרת זכוכית מגדלת ניתן להבחין ב-Whickham Striae - קווים אפורים-לבנים היוצרים מבנה של רשת על גבי הפפולה. הקשקשת המופיעה על גבי הרובד עדינה ומקובעת יותר מאשר הקשקשת המופיעה במחלת הפסוריאזיס.

== מיקום הנגע ==
המיקום השכיח ביותר הוא באמות ובשורשי הידיים, בעיקר באזורים פלקסורים. בנוסף, יש מעורבות של הירכיים הפנימיות, שוקיים, גב תחתון וגניטליה, וכן של הריריות.

הפריחה היא סימטרית וניתן לראות גם את סימן Koebner - הופעת הפריחה הראשונית באזור שעבר חבלה. הגירוד יכול להיות עז, ללא פרופורציה למידת הפריחה. הגרד מופיע בצורה גלית ולעיתים מקדים את הפריחה. החולים לרוב משפשפים ולא מגרדים, ועל כן במקרים רבים לא רואים סימני גרד על פני העור.
* ריריות - יש מעורבות של הריריות ב-2/3 מהמקרים. ב-1/4 מהחולים המעורבות היא רק בריריות.
המעורבות השכיחה ביותר היא בריריות הלחיים והפה (90% מהמקרים), והיא מתבטאת בצורת כיבים וארוזיות בפה היכולים לעבור התמרה ל-Squamous Cell Carcinoma.

== מחלות הנלוות למחלה ==
* סוכרת - שכיחות גדולה פי שלושה של סוכרת בקרב החולים מאשר באוכלוסייה הכללית.
* אבנים בדרכי השתן.
* אלופסיה אראטה (התקרחות מוקדית).
* הפטיטיס C
* ויטיליגו

== מהלך המחלה ==
ב-75% מהחולים חולפת הפגיעה העורית לאחר שנה. המחלה הפוגעת בריריות היא קשה יותר ועמידה יותר לטיפול.

== טיפול ==
* בנגעים מוגבלים - סטרואידים טופיקליים (טיפול חיצוני) ובנוסף חסימה וזריקות של סטרואידים.
* בנגעים מפושטים - סטרואידים פומיים (מתן דרך הפה), פוטותרפיה NARROWBAND UVB, רטינואידים (נאוטיגזון).
* טיפולים אחרים - מדכאי מערכת החיסון (ציקלוספורין), איזוניאזיד, קלקסאן.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.medico.co.il/guides/ליכן-פלנוס-ילפת-שטוחה/ ליכן פלנוס (ילפת שטוחה)], באתר "מדיקו"

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הפרעות חזזיות-קשקשיות
בובי ג'קסון

בובי ג'קסון (באנגלית: Bobby Jackson; נולד ב-13 במרץ 1973 בסולסברי, צפון קרוליינה) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדות הרכז והקלע.

==קריירה ב-NBA==
לפני הקריירה המקצועית שלו שיחק ג'קסון ב"מכללה הקהילתית של מערב נברסקה" ולאחר מכן באוניברסיטת מינסוטה. בשנת 1997 נבחר בבחירה ה-23 בדראפט ה-NBA על ידי קבוצת סיאטל סופרסוניקס ומיד הועבר בטרייד לדנוור נאגטס. בעונת הרוקי שלו קלע ג'קסון 11.6 נקודות ומסר 4.7 אסיסטים בממוצע למשחק ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. למרות היכולת הטובה שהציג, נשלח ג'קסון בינואר 1999 למינסוטה טימברוולבס, כחלק מטרייד משולש עם טורונטו ראפטורס. לאחר שתי עונות בינוניות במינסוטה בהן קלע 5.9 נקודות למשחק בלבד, חתם באוגוסט 2000 בסקרמנטו קינגס, בה הציג את היכולת הטובה בקריירה.

במשך חמש עונותיו עם הקינגס שימש כמחליפו של מייק ביבי בעמדת הרכז, ולעיתים הוצב גם בעמדת הקלע, למרות גובהו הנמוך יחסית (1.85 מטרים). בתקופתו בסקרמנטו עזר לקבוצה להעפיל לשלב הפלייאוף בכל אחת מהעונות, כשבעונת הגיעה הקבוצה עד גמר המערב, בו הפסידה לאלופה שבדרך לוס אנג'לס לייקרס בתוצאה 3–4. בעונת קלע ג'קסון שיא קריירה של 15.2 נקודות בממוצע למשחק, ובסיום העונה זכה בפרס השחקן השישי של העונה ב-NBA.

ב-2 באוגוסט 2005 נשלח בטרייד לממפיס גריזליס, יחד עם גרג אוסטרטאג, בתמורה לבונזי ולס. לאחר עונה אחת בממפיס חתם ג'קסון בניו אורלינס הורנטס, ובמהלך עונת הועבר בטרייד ליוסטון רוקטס. ב-14 באוגוסט 2008 נשלח בחזרה לסקרמנטו כחלק מטרייד שהעביר את רון ארטסט לרוקטס.

ב-11 בינואר 2010 שוחרר ג'קסון מהקינגס, ובאוקטובר 2010 הודיע רשמית על פרישה ממשחק, בגיל 37. לאורך הקריירה העמיד ג'קסון ממוצעים של 9.7 נקודות, 3.1 ריבאונדים ו-2.6 אסיסטים למשחק.

==קריירת אימון==
בתחילת עונת מונה לעוזר מאמן בסקרמנטו קינגס, תחת המאמן פול וסטפאל. לאחר עונה אחת, כשהוחלף וסטפאל במייק מלון, הודיעה הקבוצה על סיום תפקידו של ג'קסון בקבוצה.

ב-9 בספטמבר 2013 הצטרף ג'קסון לצוות המקצועי של מינסוטה טימברוולבס כעוזר לפיתוח שחקנים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלני דנוור נאגטס
קטגוריה:כדורסלני מינסוטה טימברוולבס
קטגוריה:כדורסלני סקרמנטו קינגס
קטגוריה:כדורסלני ממפיס גריזליס
קטגוריה:כדורסלני ניו אורלינס הורנטס
קטגוריה:כדורסלני יוסטון רוקטס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת מינסוטה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של סיאטל סופרסוניקס
קטגוריה:קרוליינה הצפונית: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
הלל דן

הלל דן ו[[גולדה מאיר ב-1949 בעת בהנחת אבן הפינה למפעל צינורות.]]
[[מחצבת 4.5 של אבן וסיד בנשר מהספר בדרך לא סלולה – הגדת סולל בונה של דן הלל, פורסם ב-1963]]
הלל דן (1900, ה'תר"ס או ה'תרס"א – 9 בינואר 1969, י"ט בטבת ה'תשכ"ט) היה מראשוני העלייה השלישית, היה ממנהלי חברת סולל בונה ועמד בראשה מהתקופה שלפני הקמת המדינה ועד שנות החמישים.

== חייו ==
דן נולד בליטא בשנת 1900 לשרגא ויהודית ועלה ארצה ב-1920. היה ממנהיגי גדוד העבודה, עבד בסלילת כבישים, בחציבה ובשיתוף פעולה עם סולל בונה. עבד בנהריים במפעל החשמל של פנחס רוטנברג.

דן היה אחד מחמשת מנהלי סולל-בונה מ-1933. סולל-בונה, שהייתה חברה הסתדרותית, פעלה בתקופת כהונתו הן לקידום מטרות עסקיות והן ציוניות. הלל דן גם הרחיב את פעולת המשק ההסתדרותי לתחומי התעשייה. לפי שמחה בלאס, הלל דן הוא אחד מארבעה אנשים שתרמו, לפני קום המדינה, "תרומה שאחר לא היה תורם". וכך כתב עליו:

ב-1953 נענה לבקשת הממשלה ועמד, יחד עם פנחס ספיר, בראשות מינהל מיוחד שיטפל בשילומים מגרמניה, לאחר שלוש שנים שב לעבודה מלאה בסולל בונה.

בשלהי שנות ה-50 נקלע לעימותים עם בכירי ההסתדרות ומפלגת מפא"י. הם סברו שהתנהלותו דורסנית וכוחנית, והוא, כמו החברה שעמד בראשה, סולל בונה, צוברים עוצמה רבה מדי שעלולה להוות סכנה למשק כולו. מזכ"ל ההסתדרות, פנחס לבון, הקים ועדה שהמליצה על פיצול סולל בונה לשלוש חטיבות נפרדות, ולאחר הפיצול, ב-1958, עזב דן את החברה שהייתה מזוהה עמו במשך שלושים שנה.

לאחר שסיים את תפקידו כאחראי לניהול המשק ההסתדרותי (סולל בונה, כור) פנה הלל דן לפעול בשוק הפרטי. כן ניהל מ-1962 את החברה לפיתוח המדע מטעם משרד הביטחון. דן נפטר ב-9 בינואר 1969 מהתקף לב בעת עמדו על דוכן העדים בבית המשפט, במסגרת תביעה נגדו בנוגע לעסקיו הפרטיים.

דן נישא לחיה לבית אליס, ולהם שתי בנות.

==ספרו==
*בדרך לא סלולה: הגדת סולל בונה, הוצאת שוקן, תשכ"ג (1963)

==קישורים חיצוניים==

* - 4430
*[http://www.hileldan.co.il/ אתר אודותיו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:חברי התנועה למען ארץ ישראל השלמה
קטגוריה:עובדי סולל בונה
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1969
קטגוריה:אישים הקבורים בעין חרוד מאוחד
אוסטרקון

אוסטרקון עם שמו של [[קימון האתונאי]]
אוֹסְטְרָקוֹן (מיוונית: ὄστρακον) הוא שבר של כלי חרס שנמצאה עליו כתובת כלשהי.

בארכאולוגיה מכנים כך שברים של לוחות וכלי חרס שעליהם נהגו לכתוב ולצייר בימי קדם. הכתיבה נעשתה על ידי חריתה או בדיו. כתבו עליהם רשימות שונות, תעודות ומסמכים ואף מכתבים אישיים.

בארץ ישראל נמצאו אוסטרקונים רבים הכתובים בעברית מקראית. אוסטרקונים מפורסמים שנמצאו בארץ הם חרסי שומרון מהמאה ה-8 לפנה"ס, מכתבי ערד, וחרסי לכיש מהמאה ה-6 לפנה"ס. שברי חרס כאלו שימשו להפלת הגורלות במצדה, למשל.

אחד האוסטרקונים הקדומים ביותר נתגלה בחירבת עזבת צרטה שבתחום ראש העין, ובו האלפבית העברי.

ב-2008 התגלה אוסטרקון בן חמש שורות במבצר האלה שבעמק האלה, ובו מופיעות המילים: שופט ומלך, בכתב הנראה כאחד הקדומים שנתגלו עד כה.

ביוון העתיקה אוסטרקון שימש גם כפתק הצבעה בבחירות.

==ראו גם==
* טיפולוגיה (ארכאולוגיה)
* אוסטרקיזם

== קישורים חיצוניים ==

* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=4210 אוסטרקון], באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* 
* 

קטגוריה:ממצאים ארכאולוגיים מחרס
קטגוריה:ממצאים ארכאולוגיים מאבן
קטגוריה:כתובות
קטגוריה:יצירות קרמיות
קטגוריה:מדיה לכתיבה
חותם

מגוון חותמות שעווה של שושלת פון גמינגן
מכשירי חותם, חותמות ומקלוני שעווה צבעוניים להתכה
חוֹתָם (או חותמת) הוא סימן רשמי, סמל או שלט אצולה אשר מוטבע, מודפס, מובלט או מצורף למסמך (או כל חפץ אחר) במטרה לאשר את מקוריותו, כתחליף או כתוספת לחתימה. ברוב המקרים נעשה שימוש בנוזל (כגון דיו, או שעווה מומסת) המאפשר גיוון בצבע, אולם "חותם יבש" מטביע סימן באמצעות הפעלת לחץ והשקעת החותם בנייר. המילה חותם משמשת גם לתיאור הסמל או הציור המיוצג בו וכמו כן כשם עצם לתיאור כל מכשיר, טבעת חותם או חותמת המשמשים להטבעות חותם. ההטבעה לרוב, על גבי החותם יש שטח מגולף מחומר קשה שמטביע צורה מסוימת כאשר הוא מונח על חומר רך. בנוסף, משתמשים במונח חותם בהשאלה כדי לתאר השפעה והשארת סימן (למשל במונח "הטביע חותם").<ref></ref>

== היסטוריה ==
חותם השעווה שימש בעבר כדרך לוודא שמכתב או חבילה לא נפתחו בידי זרים וכן ששולח המכתב הוא אכן בעל החותמת עצמו. נהוג היה ליצור אותו על ידי טפטוף שעווה מותכת בגוף המסמך, על קשר בחוט אשר נכרך סביבו, על קצוותיו המקופלים, או על פינה גזורה ומקופלת שלו (אך לא בנפרד מהמסמך). לאחר מכן מוטבע החותם באמצעות טבעת, או כל חותם אחר (לרוב מברזל). בצורה זו לא ניתן להסיר בקלות את החותם מבלי לשוברו, ובלתי אפשרי לעשות בו שימוש חוזר.

היסטורית, שימשו חותמות שעווה כאסמכתא למקוריות כמעט בכל התרבויות שעשו שימוש בכתב. ממשלות רבות עשו בעבר שימוש בחותמות שעווה על מנת לשלוח לאזרחיהן מכתבים אישיים. בימינו נעשה בהן שימוש במתן תוקף לאמנות וחוזים רשמיים, מתן אישורים נוטריוניים הנוגעים למתן שבועה ולאישור נאמנות למקור של עותקי מסמכים. בשוק הפרטי כיום השימוש בחותם הוא בעיקר כתחביב אמנותי, ליצירת פריטים מקוריים כמו למשל הזמנות לאירועים בכלל ולחתונות בפרט, ויצירת חותמות אישיות בעבודת יד, בעיקר משעווה.<ref></ref>

== ראו גם ==
* בולה
* בולה אפיפיורית
* חותם גליל
* חותמות למלך
* חותם המדינה
* החותם הגדול של ארצות הברית
* חותם המדינה (מדינות ארצות הברית)
* שבעת החותמות
* טביעת חותם

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.nationalarchives.gov.uk/catalogue/RdLeaflet.asp?sLeafletID=225&j=1 מסמך של הארכיון הלאומי הבריטי בנושא]
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:סמלים
קטגוריה:הרלדיקה
מישה אלמן

מישה אֶלְמן (20 בינואר 1891 – 5 באפריל 1967) היה כנר יהודי-אמריקאי יליד אוקראינה, שנודע בסגנון נגינתו עתיר הרגש והנלהב וביפי צלילו.

==ביוגרפיה==
אלמן נולד בכפר הקטן טלנויה, במחוז קייב של האימפריה הרוסית. סבו היה כליזמר, נגן יהודי עממי, שניגן גם הוא בכינור. עוד כשהיה צעיר מאוד, היה ברור שלמישה יש שמיעה אבסולוטית, אבל לאביו היו ספקות לגבי קריירה של מוזיקאי לבנו, משום שמוזיקאים עמדו במקום לא גבוה ביותר בסולם החברתי. לבסוף נכנע ונתן למישה כינור מיניאטורי, שעליו למד עד מהרה לנגן כמה נעימות מעצמו. בהיותו בן חמש שמעה האצילה המקומית, הרוזנת אורסובה, את נגינתו והתפעלה ממנה עד כדי כך, שביקשה לפרוש עליו את חסותה ולאמץ אותו לבן, תוך הבטחה לגדלו באחוזתה ולדאוג לו לטובי המורים - כל זאת בתנאי, שהוריו יסכימו להטבלתו לנצרות. אביו של מישה, מורה כפרי וכנר לעת מצוא, דחה את ההצעה והודיע לרוזנת, כי בנו יצליח בדרכו גם ללא עזרתה. זמן קצר אחר כך נלקח לאודסה, שם למד באקדמיה הצארית למוזיקה. פבלו סרסטה המליץ עליו באמרו, שמישה אלמן יכול להיות לאחד הכישרונות הדגולים באירופה. הוא ניגש לבחינה אצל ליאופולד אאואר בגיל 11, בנגינת הקונצרט מס' 2 של הנריק וייניאבסקי והקפריס מס' 24 של ניקולו פגניני. אאואר התרשם כל כך, שקיבל את אלמן לקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג. 

בשנת 1903 החל אלמן להופיע בנגינה בבתי פטרוני אמנות עשירים. בשנת 1904 הופיע לראשונה בברלין ויצר סנסציה רבתי. הופעת הבכורה שלו בלונדון בשנת 1905 כללה את ביצוע הבכורה בבריטניה של הקונצ'רטו לכינור של אלכסנדר גלאזונוב. הוא ניגן בקרנגי הול בשנת 1908 והרשים מאוד את קהל מאזיניו האמריקאי.

משפחת אלמן היגרה לארצות הברית, ומישה היה לאזרח אמריקאי בשנת 1923. הוא הרבה להופיע, לעיתים עד 107 קונצרטים בעונה של 29 שבועות. בשנת 1943 ניגן בביצוע בכורה את הקונצרט השני של בוהוסלב מרטינו, שנכתב לכבודו. מכירות תקליטיו עברו שני מיליון, ורבים מהם מופקים מחדש על תקליטורים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנרים רוסים
קטגוריה:כנרים יהודים
קטגוריה:כנרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:ילידי 1891

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1967
לוקס פוס

לוקס פוס (בגרמנית: Lukas Foss; נולד כלוקס פוקס, 15 באוגוסט 1922 ברלין, גרמניה – 1 בפברואר 2009 ניו יורק) היה מלחין ומנצח יהודי אמריקאי ממוצא גרמני.

== קורות חיים ==
למד אצל יוליוס גולדשטיין.

בשנת 1933 עבר לפריז, שם למד פסנתר אצל לאזאר לוי, חליל צד אצל לואי מואיז, קומפוזיציה אצל נואל גאלון ותזמור אצל פליקס וולפס.

בשנת 1937 עבר לארצות הברית ולמד במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, אצל סרגיי קוסביצקי במרכז המוזיקה ברקשייר (כיום טנגלווד) בעונות הקיץ משנת 1939 עד 1943 וכן, כסטודנט מיוחד, קומפוזיציה אצל פאול הינדמית באוניברסיטת ייל מ-1939 עד 1940.

פוס התמנה לפרופסור למוזיקה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס בשנת 1953, במקום ארנולד שנברג. בתקופת עבודתו שם ייסד את הרכב האלתור הקאמרי. הוא הקים את המרכז לאמנויות היצירה והביצוע בשנת 1963 כשעבד באוניברסיטת באפלו. הוא מכהן כפרופסור למוזיקה, תאוריה וקומפוזיציה באוניברסיטת בוסטון מאז 1991.

יצירותיו כוללות "וריאציות בארוק", "מחזור זמן" (1960), "שלוש עשרה דרכים להביט בשחרור" (1978),
Echoi משנת 1963, "קונצרט רנסאנס" (1990). יצירותיו המוקדמות נכתבו בסגנון נאו-קלאסי, כשהחל להשתמש באלתור מבוקר ובנהלים מקריים בטכניקת שנים עשר הטונים וסריאליות, בעוד שיצירותיו המאוחרות הן רב-סגנוניות.

הוא נמנה עם אסכולת בוסטון, יחד עם ארתור ברגר, אירווין פיין, אלכסי הייף, הרולד שפירא וקלאודיו שפיס.

בין תלמידיו אורית וולף ושולמית רן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים יהודים גרמנים
קטגוריה:מנצחים יהודים אמריקאים
קטגוריה:חלילנים יהודים
קטגוריה:חלילנים אמריקאים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכון קרטיס למוזיקה
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת באפלו
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-21
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2009
ויליאם אדולף בוגרו

ויליאם אדולף בוגרו, [[דיוקן עצמי (1886).]]
ויליאם-אדוֹלף בּוּגֶרוֹ (בצרפתית: William-Adolphe Bouguereau;
30 בנובמבר 1825 – 19 באוגוסט 1905) היה צייר צרפתי השייך לזרם "הציור האקדמי" הצרפתי.

== ביוגרפיה ==
נימפות]]
בוגרו נולד בעיר לה רושל בצרפת. ישנם מקורות סותרים באשר לשמו. יש הקוראים לו ויליאם-אדולף בוגרו, ויש הסבורים כי שמו אדולף-ויליאם בוגרו. בוגרו למד בבית הספר לאמנויות היפות בפריז. הוא זכה במלגה היוקרתית "פרס רומא" בשנת 1850. ציוריו הריאליסטיים העוסקים אף בנושאים מיתולוגיים הוצגו בתערוכות השנתיות של "סלון פריז" במהלך כל הקריירה שלו כצייר. על אף שאיבד מן המוניטין שלו בתחילת המאה ה-20, אולי בשל התנגדותו לזרם האימפרסיוניזם, כיום ישנה הערכה מחדש של עבודתו. בימי חייו צייר בוגרו שמונה מאות עשרים ושש תמונות.

בימי חייו נחשב בוגרו לאחד מגדולי הציירים בעולם. בשנת 1900 הציירים בני תקופתו אדגר דגה וקלוד מונה נקבו בשמו כצייר אשר סביר ביותר כי ייזכר כצייר הצרפתי הגדול ביותר במאה ה-19 עד לשנת 2000. עבודותיו נרכשו בתדירות, במחירים גבוהים, במיוחד בידי מיליונרים אמריקנים. לאחר שנת 1920 איבד בוגרו את המוניטין שהיו לו בימי חייו. ייתכן שהדבר נובע מהתפתחויות אמנותיות וחברתיות, שגרמו לתזוזה הן בטעם הקהל, והן ברגישות האמנותית. במשך עשורים שמו אף לא הוזכר באנציקלופדיות. כיום מוצגות עבודותיו ביותר ממאה מוזיאונים.

בגיל מתקדם למדי נשא בוגרו לאישה בפעם השנייה את האמנית אליזבת ג'יין גרדנר, אחת מתלמידותיו. הוא השתמש בהשפעתו על מנת לפתוח מוסדות אמנותיים צרפתיים בפני נשים, בפעם הראשונה, לרבות האקדמיה הצרפתית (Académie Française).

==גלריה==
<gallery>
תמונה:William-Adolphe Bouguereau (1825-1905) - Portrait de Mademoiselle Elizabeth Gardner (1879).jpg|דיוקן של אליזבט גרדנר
תמונה:William-Adolphe Bouguereau (1825-1905) - At the Edge of the Brook (1875).jpg|על שפת הנחל
תמונה:William-Adolphe Bouguereau (1825-1905) - The Seamstress (1898).jpg|התופרת
Girl Holding Lemons by William Adolphe Bouguereau at Israel museum.jpg|נערה מחזיקה לימונים במוזיאון ישראל
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.ibiblio.org/wm/paint/auth/bouguereau/ ויליאם אדולף בוגרו ב"מוזיאון הרשת"]
* [https://web.archive.org/web/20060310224356/http://www.artrenewal.org/museum/b/Bouguereau_William/bio1.asp William-Adolphe Bouguereau at artrenewal.org]
* [http://www.artrenewal.org/ המרכז לחידוש האמנות]
* 
* 

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1825
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1905
קטגוריה:זוכי פרס רומא
פרס דרווין

פרס דרווין הוא פרס הומוריסטי המוענק לבני אדם אשר, כהגדרת מעניקי הפרס, "סייעו לאנושות לשפר את מאגר הגנים שלה, וזאת על ידי סילוק עצמם מהעולם או סירוס עצמי בדרך מטופשת במיוחד". פרס זה, הקרוי על שם הוגה רעיון הברירה הטבעית, צ'ארלס דרווין, מוענק דרך רשת האינטרנט, ואינו נושא עמו פרס מעשי או כספי כלשהו. אתר פרסי דרווין הידוע ביותר הוא Darwin Awards, של וונדי "דרווין" נורת'קאת מניו יורק.

אות כבוד ניתן גם לכאלה שהצליחו לשרוד, וזאת בתנאי שמעשיהם המטופשים ימנעו מהם להפיץ את הגנים שלהם בעתיד. אותות כאלה חולקו בין השאר לאדם שירה באמצעות רובה אוויר בכדור שהתפוצץ וחורר את מפשעתו, ובכך עיקר את עצמו.

אמינות הסיפורים הזוכים אינה ודאית, שכן במרבית האירועים אין עדי ראייה. סיבה נוספת היא שמטעמים חוקיים ואתיים, הממסד הרפואי נמנע מלאשר את פרטי המקרים, וזאת על מנת להגן על פרטיות המטופלים. ידוע כי לפחות חלק מהמקרים המתוארים למעשה לא התרחשו מעולם.

יצאו שני ספרים האוספים מקרים שפורסמו באתר הפרס.

בשנת 2006 יצא לאקרנים סרט בשם זה בכיכובם של וינונה ריידר, ג'וזף פיינס, ג'וליאנה מרגוליס ודייוויד ארקט. בגרסתו העברית הוא נקרא "פרס של טיפשים".

==דוגמאות==
בין הזוכים בפרס ניתן למצוא:
*אדם שקפץ ממטוס כדי לצלם צנחנים, אך בלי שהצטייד במצנח בעצמו.
*גנב מתכות שחתך כבל פלדה ממעלית, בעודו בתוכה, וצנח עם המעלית אל מותו.
*אדם שירה בראשו עם עט ריגול כדי להוכיח לחבריו שזה עובד.
*אדם שביצע להטוטי ג'אגלינג עם רימוני יד חיים.
*עיתונאי שהחליט לישון ברחוב כדי להבין את חיי ההומלסים וקפא למוות.
*אדם נכה על קלנועית התעצבן שפיספס את המעלית והחל לנגח את הדלת בעזרת הקלנועית עד שפרץ אותה ונפל אל מותו לתוך הפיר.
*שני מחבלים ערבים ישראלים שמכונית תופת שלהם התפוצצה מוקדם מהצפוי בשל המעבר לשעון חורף, ובכך היו לנפגעים היחידים ממנה.
*טרוריסט שפתח את מעטפת הנפץ, ששלח בדואר, וחזרה אליו משום שלא היו בה מספיק בולים למשלוח.
*אלכוהוליסט שצרך אלכוהול באמצעות חוקן.
*אדם שנטרף למוות בעת שניסה לצלם סלפי עם דוב.
*לארי וולטרס, שהמריא לגובה 5 קילומטר בעזרת 45 בלוני מזג אוויר שמילא בהליום (אף על פי ששרד ללא נזק משמעותי, ניתן לו הפרס תוך איחול "בהצלחה בפעם הבאה!").
*ג'וני אייס (1954), זמר אשר ירה בטעות בראשו באמצעות אקדח כאשר ניסה להוכיח לחבריו שאין כדור בקנה.
* ג'ון אלן צ'או, מיסיונר שהגיע לאי הנידח סנטינל במטרה להמיר את תושביו הילידים לנצרות, למרות האיסור בחוק על ההגעה לאי, ונרצח על ידיהם.
* צ'ארלס סטיבנס, פעלולן אנגלי שנהרג ב-1920 כשניסה לחצות את מפלי הניאגרה כשהוא בתוך חבית.
*שלושה סטודנטים ניגרים שמתו במהלך אורגיה עם סטודנטית לאחר ששילבו בין תרופות ואלכוהול.
*אישה בת 21 נרצחה על ידי כדור בעורף כשנכנסה לאזור של שוד תוך כדי משחק פוקימון גו.
* אדם בן 30 מטקסס הגיע למסיבה כדי לבדוק אם אפשר להידבק מנגיף COVID-19, הוא נדבק שם ומת מסיבוכים הקשורים בנגיף.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

דרווין
פרס דרווין
דרווין
קטגוריה:הנצחת צ'ארלס דרווין
פרויקט הגנום המוזיקלי

פרויקט הגנום המוזיקלי (באנגלית: Music Genome Project) הוא מיזם שנוצר בינואר 2000, במסגרתו צוות של מוזיקאים, טכנאי סאונד ומתכנתים בראשות טים וסטרגרן פעלו "לתפוס את מהות המוזיקה", על ידי הפרדת כל שיר לכ-400 פרמטרים (מאפיינים). השם שנבחר מייצג הקבלה מוזיקלית לפרויקט הגנום האנושי, אלא שבפרויקט זה, במקום גנים יש פרמטרים מוזיקליים. הצירוף הקומבינטורי של פרמטרים אלה מהווה התוויה ליצירת שיר או מלודיה, בדומה לכך שצירוף קומבינטורי של גנים (ואלמנטים נוספים) מהווה תוכנית מתאר ליצירת אורגניזם.

==האתר Pandora.com==

בשנת 2005, לאחר 5 שנות עבודה של משתתפי הפרויקט, עלה האתר פנדורה לרשת. האתר מאפשר למשתמשיו לחקור את טעמם המוזיקלי, בהתאם לעקרונות שהתְוּו בפרויקט הגנום המוזיקלי. המשתמש מקליד שם מבצע (אמן) או שם שיר בודד אותו הוא אוהב, והאתר מנסה למצוא הומולוגיות לשיר, בצורת שירים אחרים הקרובים אליו מבחינת המבנה שלהם או הרכבם (זאת, שוב, בדומה לעקרונות ביואינפורמטים הנהוגים בביולוגיה). עקב מגבלות של זכויות יוצרים, האתר אינו יכול להשמיע את השיר המבוקש מייד, אלא רק לאחר מספר השמעות של שירים אחרים. 

לאחרונה נכנסו לתוקף מגבלות חדשות, אשר מונעות ממשתמשי האתר המתגוררים מחוץ לגבולות ארצות הברית מלהאזין למוזיקה המושמעת באתר.

בין החידושים האחרונים – החברה פיתחה מכשיר רדיו, בעל חיבור WAP לאינטרנט, ממנו ניתן להשמיע רשימות השמעה, בדומה לשירות המופעל באתר והשיקה שירות חדש הנקרא Squeezebox.

כיום האתר מממן את עצמו מפרסומות וממשתמשים מנויים, אשר אינם נחשפים לפרסומות ומקבלים הטבות נוספות.

==ראו גם==
* Last.fm

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.shoutcast.com Shoutcast]
* [http://www.last.fm Last.fm]
* [http://music.yahoo.com/launchcast Yahoo! - music]
* [http://musicovery.com Musicovery]
* [http://www.pandora.com Pandora.com]

קטגוריה:אתרי אינטרנט
קטגוריה:אתרי מוזיקה
סיטה וגיטה

סיטה וגיטה (בהינדית: सीता और गीता) הוא סרט קולנוע הודי שיצא לאקרנים בשנת 1972. הסרט, בכיכובם של המה מליני, דהרמנדרה וסנג'יב קומאר היה גרסה מודרנית, הגם שלא מדויקת לפרטי פרטים, לספרו של מארק טוויין "בן המלך והעני".

סרט זה זכה להצלחה רבה בקופות הקולנוע בהודו, באסיה וברוסיה, ואף הגיע לישראל, בשנות השבעים של המאה העשרים.

==עלילה==
זוג נשוי נקלע לבעיה בכבישים ביום סוער וגשום. הבעל הוא אדם עשיר ואשתו בחודש האחרון להריונה. הם מוצאים מחסה בבית צוענים עני, זוג אחר אשר לא יכול להביא לעולם ילדים. האישה ההרה יולדת בעזרתה של האישה המארחת. נולדות תאומות. יום אחרי עוזב הזוג העשיר את בית העניים כאשר הוא חושב שנולדה להם רק בת אחת, מבלי לדעת שהאישה העניה לקחה את התינוקת השנייה לעצמה.

20 שנים חולפות. הזוג העשיר נהרגו בתאונת דרכים ובתם ה"יחידה" סיטה (המה מליני) נשארה עם דודה ודודתה המרשעת. האישה הצועניה הענייה התאלמנה מבעלה ומגדלת את בתה גיטה (המה מליני), אשר אותה חטפה לפני שנים.

סיטה וגיטה זהות במראה, אך סיטה כנועה, ביישנית ואומללה אשר עוברת התייחסות קשה מטעם אשתו של דודה, וכל ימיה עובדת כמשרתת בביתה מבלי להבין שבית זה שייך לה, ואילו גיטה חצופה, עקשנית, נערת רחוב אשר חיה כמו צוענייה ומתפרנסת מריקודים והצגות ברחוב, יחד עם בחור שכונתי אחר, רקה (דהרמנדרה).

יום אחד סיטה מואסת בחייה הקשים בביתה עם דודתה, ובורחת מהבית כדי להתאבד. בני המשפחה מדווחים למשטרה לחפשה משום שבלעדיה ובלי חתימתה הם לא יקבלו את הסכום החודשי אשר הייתה מקבלת סיטה. גם גיטה בורחת מביתה, עקב מריבה שגרתית עם אמה. כאשר סיטה מנסה לזרוק עצמה לאגם, חושב רקה שזוהי גיטה ומציל אותה. כך מגיעה סיטה לביתה של גיטה, ושם מתקבלת באהבה, כפי שמעולם לא נתקבלה. גיטה לעומתה, מגיעה במקרה למשטרה, שם מזוהה כסיטה. השוטרים לוקחים אותה לבית דודה של סיטה (שהוא גם דודה שלה, כמובן), ושם היא מגלה עד כמה רע היחס של אשתו של דודה כלפי כל הבית, וכן יחסו של אחיה של אשתו, אשר בזמנו ניסה גם לאנוס את סיטה. גיטה, אשר גדלה ברחוב, לימדה לקח את שניהם והפכה להיות בעלת הבית, כראוי. היא אינה רוצה לחיות שם, אך רחמיה נכמרים על סבתה, אמו של אביה, והיא מחליטה להישאר ולהשליט שם סדר.

העלילה הופכת לקומדיית טעויות אשר במרכזה עומדות סיטה וגיטה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 1972
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטים הודיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטים בהינדי
רוהן

רוהן היא ממלכה דמיונית הנמצאת בארץ התיכונה, בספריו של ג'ון רונלד רעואל טולקין. אנשי רוהן, ה"רוהירים", ידועים כפרשים מיומנים ואמיצים.

== היסטוריה ==
רוהן היא ממלכת בני אנוש אשר הוענקה לרוהירים ("אדוני הסוסים") ובראשם מלכם אאורל, על ידי עוצר גונדור קיריון כהכרת תודה על עזרתם בקרב קלברנט, שם הביסו הרוהירים צבא גדול של אנשי פרא שאיימו על צבא גונדור.

אאורל בחר בגבעה מתחת ההרים הלבנים להיות עיר הבירה של רוהן, שנקראה מאז אדורס. בנו של אאורל, ברגו, בנה באידורס את היכל מדוסלד הידוע בשם "ההיכל הזהוב", וקבע שם את משכנו ומאז כל שליטי רוהן עשו את מדוסלנד למשכנם.

במלחמת הטבעת, תקף צבאו של הקוסם סארומן את רוהן, ניצח אותה בשני קרבות אך הובס תבוסה מוחצת בקרב השלישי על מצודת "מצד הקרן" בנקרת הלם. לאחר מכן הוביל תיאודן מלך רוהן חלק מפרשיו לעזרת גונדור בקרב על שדות הפלנור נגד צבאו של סאורון.

צבאה של רוהן מורכב בעיקר מפרשים, דבר המהווה יתרון באזורי הספר המישוריים של רוהן, וסוסיהם נחשבים למשובחים ביותר בכל רחבי הארץ התיכונה.

== סמל רוהן ==
ימין
אאורל הצעיר שייסד את הממלכה עיצב גם את סמלה - "סמל רוהן" הוא סוס לבן הרץ במישור עשב ירוק. הסמל מופיע על כל נסיה, מגיניה וקסדותיה של רוהן. הסמל בסרטו של פיטר ג'קסון שונה ומראה סוס לבן על שמיים שחורים ששמש מאירה בהם ללא אור.

== רוהן בסרטי "שר הטבעות" ==
סצינות רוהן בטרילוגיית שר הטבעות צולמו בהר סנדיי (Sunday mt.) שבמחוז קנטרברי בניו זילנד שם צולמה העיר אדורס, ובאזור מאגר פולבורם שבמחוז אוטגו.

את המלך תאודן גילם ברנרד היל ואת הנסיכה אאווין גילמה מירנדה אוטו.

==ראו גם==
*מלכי רוהן
*גונדור
*הארץ התיכונה

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20070225143454/http://www.numenore.org/arda/index.php/רוהאן רוהן באנציקלופדיה של ארדה]

קטגוריה:שר הטבעות: מקומות
קטגוריה:ממלכות הארץ התיכונה
שמחה חלד

שמחה חלד (נולד ב-1944) הוא צ'לן ומנצח ישראלי.
== ביוגרפיה ==
שמחה חלד נולד בנתניה. הוא בוגר המחזור הראשון של התיכון לאמנויות "תלמה ילין". במשך שנים אחדות היה צ'לן ראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית. כמו כן עסק בנגינת מוזיקה קאמרית, כשותף לשלישיית יובל במשך 26 שנים, עם הפסנתרן יונתן זק והכנר אורי פיאנקה. כמו כן הופיע עם הרבה מטובי המוזיקאים בעולם (כמו הנריק שרינג, אידה הנדל, ז'אן-פייר רמפל, שלמה מינץ, גיל שחם, יפים ברונפמן) ובישראל (כמו אורית וולף, חגי שחם, מורן כץ, להב שני, ויקטור סטניסלבסקי, ועוד).

חלד הופיע כסולן עם תזמורות מן הגדולות והחשובות בעולם, ביניהן תזמורת קליבלנד, תזמורת בולטימור, תזמורת פיטסברג והתזמורת הפילהרמונית הישראלית. בין המנצחים שתחת שרביטם ניגן היו לורין מאזל, זובין מהטה, אנטל דוראטי הרברט בלומשטדט, יואל לוי ואחרים.

לאחר שנים של הופעות כצ'לן, הרחיב את פעילותו לניצוח, הן בישראל והן מחוצה לה. הוא ניצח על רוב התזמורות בפולין (היה המנצח הראשי של התזמורת הפומרנית בפולין) ואף כיהן כמנהל המוזיקלי של פסטיבל הידידות ישראל-פולין, בחסות ממשלותיהן של שתי המדינות. במסגרת הפסטיבל התארחו סולנים ומלחינים מישראל והופיעו עם תזמורת סינפונייטה על שם ארתור רובינשטיין בלודז'.

חלד ניצח על האופרה לה טרוויאטה של ורדי בבית האופרה מוזיקה נובה בפולין. בחגיגות יובל ה-50 של מדינת ישראל ניצח בסיורים בחוץ לארץ על התזמורת הקאמרית הישראלית ועל הקאמרטה הישראלית ירושלים. הוא ניצח על ביצועי בכורה של יצירות פרי עטם של המלחינים הישראלים דניאל שליט, ציפי פליישר, צבי אבני, יוסי מר חיים, אנדרה היידו ועוד.

שמחה חלד הקליט יותר ממאה יצירות על תקליטורים בחברות כמו דויטשה גרמופון, CBS, ישראדיסק, CENTAUR, קלסיקו, ואחרות. רבים מהתקליטורים זכו בפרסים כמו "תקליט החודש" ו"תקליט השנה".

במשך שנים שימש חלד מנהל אמנותי של הסדרה "קונצרט פלוס" בניו יורק, ששודרה בקביעות ברדיו WQXR ונודעה ברפרטואר החדשני שלה. כן היה יועץ מוזיקלי לכמה אוניברסיטאות וסדרות של מוזיקה קאמרית במכון ויצמן ברחובות ובערים שונות בישראל.

שמחה חלד הוא אחיו של המוזיקאי והוגה הדעות ד"ר דניאל שליט.

==קישורים חיצוניים ==

* [http://www.habama.co.il/Pages/ArtPerson.aspx?PeopleID=1580 ביוגרפיה של שמחה חלד באתר הבמה]

קטגוריה:צ'לנים ישראלים
קטגוריה:צ'לנים יהודים
קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
פרובנסלית יהודית

פרובנסלית יהודית (או שׁוּאַדִית) היה כינויה של קבוצת הניבים שבהם דיברו יהודי חבל פרובאנס שבדרום צרפת. הפרובנסלית היהודית מחולקת לשפה מדוברת ולשפה ספרותית. זוהי שפה קריאולית, המשלבת בין צרפתית, אוקסיטנית ועברית.

בין המאפיינים הפונולוגיים של השפה - הפיכת האותיות "ש", "ס", "צ" ו-"ת" לאות "פ", והאות "ח" ל"ר".

דוגמאות: צורה - פורה, חכמה - רורמה, אמת - אמף, מסילה - מפילה, שכל - פכל.

בשפה הספרותית השתמשו בכתיבה באותיות עבריות ולא באותיות לטיניות. היום ידועים חיבורים שחוברו כגון שירי שמחה ששרו בפורים, בבריתות ובאירועים שמחים בשפה הפרובנסלית. כמו כן שרדו טקסטים מהתקופה, למשל קטע ממגילת אסתר וגם סידור מהמאות ה-14 וה-15. לשפה זו תורגמה גם מגילת אסתר באותיות עבריות, אך אין בה שימוש במילים העבריות; לעומת זאת, בסידור נשארו ביטויים עבריים שיש קושי לתרגמם (כגון: פאה, חטאת). לקראת סוף המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19, עם המהפכה הצרפתית, החלה השפה הפרובנסלית היהודית לדעוך, ויהודים עברו לדבר בצרפתית. בשנת 1977 נפטר האדם האחרון שדיבר פרובנסלית יהודית - הסופר ארמנד לונל.

== לקריאה נוספת ==
*פיטר נהון, [https://www.academia.edu/58609524/Modern_Judeo_Proven%C3%A7al_as_Known_from_Its_Sole_Textual_Testimony_Harcanot_et_Barcanot_Critical_Edition_and_Linguistic_Analysis_?email_work_card=title Modern Judeo-Provençal as Known from Its Sole Textual Testimony: Harcanot et Barcanot (Critical Edition and Linguistic Analysis)], Journal of Jewish Languages. doi: https://doi.org/10.1163/22134638-bja10014
*סימון מרג'ן-אוחנא, המרכיב העברי בפרובנסלית ובצרפתית של יהודי ארבע הקהילות של מדינת האפיפיור, מסורות 15, המכון למדעי היהדות, האוניברסיטה העברית, ירושלים, 2010, 135–154

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוקסיטנית
קטגוריה:שפות רומאניות יהודיות
קטגוריה:יהדות פרובנס
קטגוריה:שפות נכחדות
קטגוריה:שפות יהודיות
פסטיבל רוויניה

פסטיבל רביניה
פסטיבל רוויניה (באנגלית: Ravinia Festival) הוא פסטיבל מוזיקה שנתי, שמתקיים כל קיץ בפארק רוויניה שבהיילנד פארק, אילינוי, ארצות הברית. הוא משמש נוה קיץ של התזמורת הסימפונית של שיקגו מאז שנת 1906.

הפסטיבל כולל קונצרטים סימפוניים, במקרים רבים עם סולנים אורחים, כמו גם מופעי ג'אז, בלוז, מוזיקה עממית ורוק. מלבד מופעי מוזיקה יש בו גם בלט, דרמה ותוכניות חינוכיות, שנמשכות לכל אורך השנה. הפארק משתרע על 150 דונם של סביבה כפרית וכולל אמפיתיאטרון פתוח, גנים מעוצבים, מסעדה ודוכני ממכר של בעלי זיכיונות, וכן ביתן קונצרטים ומבנה ללימודי מוזיקה. פיקניק בשטח הפארק בשעות שלפני הקונצרטים היא מסורת ארוכת-ימים בשיקגו. הרכבת עוצרת בפארק רוויניה במיוחד, לפני ואחרי קונצרטים, והמקום מהווה אתר טיולים מקובל ברבים. מספר המבקרים עולה לא פעם על 600,000.

== קישורים חיצוניים ==

* 

רוויניה
רוויניה
קטגוריה:שיקגו: תרבות
קטגוריה:אילינוי: נורת' שור
ג'רום לבנטל

ג'רום לבנטל (נולד ב-12 בפברואר 1932 בפילדלפיה) הוא פסנתרן יהודי-אמריקאי.
משמש כפרופסור לפסנתר בבית ספר ג'וליארד למוזיקה בניו יורק, שם הוא מכהן גם כיושב ראש מחלקת הפסנתר. 

הופעת הבכורה שלו הייתה בגיל 13 עם תזמורת פילדלפיה.

לימודיו כללו שיעורים עם ויליאם קאפל ואדוארד שטויירמן בג'וליארד בארצות הברית ועם אלפרד קורטו באקול נורמל בפריז. כמנצח בתחרות המלכה אליזבת בבריסל (1960) ובתחרות בוזוני בבולצאנו, איטליה, הוא מוזמן לעיתים קרובות לשפוט בתחרויות פסנתר בינלאומיות.

לבנטל מוכר כמומחה לליסט, לצ'ייקובסקי ובאופן כללי יותר, למוזיקה וירטואוזית מתקופת הרומנטיקה המאוחרת. בין הקלטותיו קונצרטים לפסנתר של ליסט עם התזמורת הסימפונית של ונקובר וכל מחזור הקונצרטים של צ'ייקובסקי עם התזמורת הסימפונית של לונדון. יש לו רפרטואר רחב-יריעה, והוא נשוא הקדשה של הרבה יצירות חדשות. הוא אף גילה כמה יצירות פסנתר נדירות מן התקופה הרומנטית, כמו הקונצרט השלישי של פרנץ ליסט, שערך תלמידו ג'יי רונבלט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פסנתרנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:סגל בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1932