OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סיקסק

ביצה של סיקסק
סִיקְסָק (שם מדעי: Vanellus spinosus) הוא מין עוף ממשפחת החופמיים הנפוץ בסוריה, בירדן, בלבנון, בטורקיה ובישראל.

== מאפיינים ==
הסיקסק הוא עוף גדות השוכן לרוב בגדות הנחלים ובמקווי מים. עד לשנות השישים קינן בישראל בעיקר בסמוך למקורות מים בצפון הארץ, אך אז החל להסתגל אף לשדות ולמישורים, תחילה באזור העמקים, וכיום הוא נפוץ כמעט בכל חלקי הארץ. הוא ניזון מחרקים, תולעים, סרטנים ורכיכות. נמצא לרוב על הקרקע ומעופף באיטיות.

לסיקסק רגליים שחורות וגבוהות בעלות שלוש אצבעות. צבע מקורו שחור. לא קיימת דו־צורתיות זוויגית, כלומר לא ניתן להבחין בין הזכר והנקבה. אין להם הבדלי לבוש בין קיץ לחורף. קיים הבדל לבוש בין פרט בוגר לצעיר, הצעיר הוא בעל גרון, מצח וכיפה חומים בהירים ושחורים לסירוגין וכנפיו נראות כטלאים חומים. בדרך כלל, הסיקסקים חיים בזוגות. הקשר הזוגי יכול להימשך מעונה אחת עד שנים רבות. הקן נבנה על קרקע מוסתרת ובתטולה מניין הביצים כולל ארבע עד חמש ביצים, וצבען חום בהיר עם כתמים שחורים כהים. שני ההורים משתתפים בקינון, וכאשר מגיע זר או פולש לאזור הקן, חגים ההורים מעליו בקריאות רמות ללא הפסקה, ומנסים לגרשו.

הסיקסק מצויד בטופר־דרבן חד במפרק הכנף, המשמש אותו לתקיפה של בעלי חיים ואף אדם המתקרבים אל צאצאיו. הדרבן ע"פ רוב מכוסה בנוצות הכנף, אך במעקב ארוך ובוחן אפשר להבחין בו בבירור. אורכו עשוי להגיע אף ל־12 מילימטר. הודות למאפיין זה נקרא שמו על ידי מחיי השפה העברית בשם "שרוני מזוין". השם סיקסק נבחר כמייצג את צליל קריאותיו, בהשפעת שמו בערבית "זקזאק". כמו כן, מכונה בערבית מדוברת "אבו ט'פר" כלומר, "בעל הטופר".

==גלריה==
<gallery>
תמונה:CiporHula.JPG|סיקסק באגמון חולה
תמונה:Siksak01.JPG|סיקסק בתל אביב
תמונה:PikiWiki Israel 19170 Sandpiper bird.jpg|סיקסק בצאלים
תמונה:Siksak02.JPG|סיקסק בפארק הלאומי ברמת גן
תמונה:Vanellus spinosus, Yeruham Park, israel.jpg|סיקסק באגם ירוחם
תמונה:siksakngp.JPG|סיקסק בגן החיות התנ"כי
תמונה:Spur-winged lapwing chick.jpg|אפרוח הסיקסק
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20080820093015/http://www.yardbirds.org.il/daf/vanellus-spinosus.htm סיקסק באתר המרכז לטיפוח ציפורי הבר]
* [http://lib.cet.ac.il/Pages/item.asp?item=1091 ד"ר נח רוטרי, סיקסק, הספרייה הווירטואלית של מטח]
* [https://web.archive.org/web/20070812011652/http://www.sviva.gov.il/Enviroment/bin/en.jsp?enPage=BlankPage&enDisplay=view&enDispWhat=Object&enDispWho=Articals%5El5193&enZone=birds_month_main סיקסק באתר המשרד להגנת הסביבה]
* [http://www.aviv.kotar.co.il/KotarApp/Viewer.aspx?nBookID=41485574#56.1254.3.none סיקסק - אנציקלופדיית אביב]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חופמיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חופמיים
קטגוריה:מיני בעלי חיים מתפרצים בישראל
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:בעלי חיים בביצות באסיה
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
רוטב הולנדז

רוטב הולנדז (בעבר נקרא גם רוטב הולנדי) הוא אמולסיה של חלמון ביצה, חמאה מומסת, מים ומיץ לימון (או יין לבן או חומץ בן יין מצומצם). הרוטב מתובל לרוב במלח, פלפל לבן או פלפל קאיין. הרוטב מלווה בדרך כלל מאכלי דגים, פירות ים וירקות (בעיקר אספרגוס) וכן ביצים בנוסח בנדיקט. רוטב הולנדז הוא בין הרטבים הקלאסיים של המטבח הצרפתי. מקור השם הוא בחמאה המפורסמת של הולנד.
[[אספרגוס לבן מוגש עם רוטב הולנדז ותפוחי אדמה]]

להכנת הרוטב ממיסים חמאה ומסננים אותה במסננת דקה. אחר כך מקציפים חלמוני ביצים, ובחלק מן המתכונים מוסיפים להם מעט מיץ לימון או יין לבן או חומץ בן יין מצומצם, בצלי פנינה, עלי דפנה ופלפל לבן. אל החלמונים מוסיפים את החמאה הפושרת בהדרגה. את הרוטב מתבלים במלח, פלפל לבן ומיץ לימון, לעיתים גם במעט רוטב ווסטרשייר. רוטב שנקרש ניתן להפוך שוב לנוזלי על ידי הוספה של מעט מים קרים.

ניתן להכין רוטב אחר, דמוי הולנדז, על בסיס של רוטב לבן שאליו מוסיפים חלמונים, חמאה ומיץ לימון.

==קישורים חיצוניים==

הולנדז
לאונרדו פונסיו

לאונרדו דניאל פונסיו (בספרדית: Leonardo Daniel Ponzio; נולד ב-29 בינואר 1981 בלס רוזאס, מחוז סנטה פה, ארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בקבוצת ריבר פלייט כקשר אחורי. זכה עד היום ב-17 תארים עם המועדון ונחשב בו לסמל.

== קריירה ==
פונסיו החל את הקריירה בקבוצת ניואל'ס אולד בויס, הוא שיחק בקבוצה החל מ-1999 ועד 2003 ואז הוחתם על ידי קבוצת ריאל סרגוסה הספרדית.
הוא שיחק שלוש עונות וחצי בסראגוסה, איתה זכה בגביע הספרדי ובסופר קאפ הספרדי (2004).

ב-2007 חתם בריבר פלייט, איתה זכה באליפות הקלאוסורה 2008. באותה שנה הוא שב לסראגוסה, שם הוא שהה עד 2012, שנה בה הוא חזר לריבר פלייט.

עם ריבר הוא שוב זכה באליפות (פינאל 2014), והתווספו לכך זכיות בטורנירים רבים: קופה קמפאונאטו (2013/14), גביע סודאמריקנה (2014), שלושה גביעי רקופה סודאמריקנה (2015, 2016, 2019), שני גביעי ליברטדורס (2015, 2018), גביע סורוגה בנק (2015), שלושה גביעי ארגנטינה (2016, 2017, 2019) ושני גביעי הסופר קאפ הארגנטינאי (2017, 2019). פונסיו סיים את הקריירה עם זכייה נוספת באליפות הליגה בעונת 2021 ובטרופאו דה קמפאונס באותה עונה.

=== הנבחרת ===
פונסיו היה שותף לזכיית הנבחרת הצעירה של ארגנטינה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 ב-2001. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת באוגוסט 2004 במשחק מול יפן, לזכותו שמונה הופעות במדי הנבחרת כשהאחרונה הייתה במשחק מול בוליביה ב־26 במרץ 2013.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני ניואל'ס אולד בויס
קטגוריה:כדורגלני ריאל סרגוסה
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1982
פטל לביד

פטל לביד (שם מדעי: Rubus canescens) הוא מין בסוג פטל, צמח מטפס או שרוע.

הפטל הלביד הוא צמח קוצני, קוציו מגנים עליו מפני רעייה ומסייעים לו בטיפוס. העלים מנוצים, מורכבים מ-3-5 עלעלים עגולים ורכים. הפריחה בקיץ, מאפריל עד ספטמבר. הפרחים ערוכים בתפרחת דמוית אשכול, צבעם לבן והם בעלי חמישה עלי גביע, חמישה עלי כותרת, אבקנים לבנים רבים ושחלה עילית. הפרי מקובץ מגרגרים רבים, בהבשילו הוא אדום (בשונה מפטל קדוש המשחיר בהבשילו) והוא טוב למאכל אדם. בחורף נושרים עליו, וצבעם משתנה לאדום.

משרעת תפוצתו של הפטל הלביד היא באירופה, צפון ים תיכונית, ואירנו-טורנית. בארץ הוא צומח בחורשים וביערות לחים בגליל, בגולן ובחרמון. 

הפטל הלביד נדיר מעט והוא מוגן בישראל על פי חוק.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1813
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוגיסטן פיראמי דה קנדול
קטגוריה:ורדיים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
הצגה (מתמטיקה)

במתמטיקה, הצגה היא הפעולה של תיאור אובייקט מופשט, כמו חבורה או חוג, באמצעות הענקת משמעות קונקרטית לאיברים שלו.

ההצגות השכיחות ביותר הן אלו הממַמשות את האיברים כפעולות על קבוצה (הצגה כחבורת תמורות), מרחב וקטורי (הצגה ליניארית) או, באופן כללי יותר, חבורה אבלית (הצגה של חוג באמצעות פעולה על חבורה אבלית הופכת את החבורה למודול). 
 
הצגות מאפשרות לחקור חבורות שונות, או אובייקטים מופשטים אחרים, בכלים אחידים, ולהשוות בין הופעות של אותה חבורה בהקשרים שונים. לעיתים קרובות, מן התיאור המופשט של האובייקט (כגון, תיאור על-פי יוצרים ויחסים) לא ניתן לשלול את האפשרות שמדובר באובייקט טריוויאלי, והדרך להפיח בתיאור כזה ממשות היא להוכיח את קיומה של הצגה, שבה אפשר להשוות בין איברים ולהווכח מיד שהם שונים זה מזה. 

קטגוריה:מושגים במתמטיקה
מלפפון חמוץ

[[צלחת מלפפונים חמוצים]]
מלפפון חמוץ או מלפפון כבוש הוא מלפפון שעבר החמצה. זהו ירק מוחמץ נפוץ, שמשמש במטבחים לאומיים רבים ברחבי העולם.

המלפפון החמוץ נמכר לרוב מוחמץ בחומץ או במי מלח, ונארז לרוב בקופסת שימורים או בקופסת זכוכית אטומה.

==היסטוריה==
ארכאולוגים ואנתרופולוגים סבורים כי בני מסופוטמיה היו הראשונים שהחמיצו מלפפונים, בערך ב-2400 לפנה"ס. לאחר מכן המאכל הופץ ברחבי העולם בדרכי מסחר. המלפפונים החמוצים היו מוכרים גם לתושבי יוון העתיקה (ידוע כי אריסטו היה חובב מלפפונים חמוצים) ולתושבי מצרים העתיקה. תושבי רומא העתיקה ראו במלפפונים החמוצים מעדן, ופיתחו טכניקות רבות להחמצת המלפפונים. המלפפונים החמוצים הפכו לנפוצים באזורי הים התיכון והמגרב, והם פופולריים באזורים אלו גם כיום.

==כימיה וביולוגיה של תהליך ההחמצה==

ניתן לכבוש מלפפונים בשתי שיטות: בתמיסת חומץ (תהליך המכונה החמצה) או בתמלחת. כאשר כובשים את המלפפונים בחומץ הסביבה החומצית מגנה על המלפפון מפני ריקבון ועובש לאורך זמן. כאשר כובשים את המלפפונים בתמלחת (תמיסת מי מלח) התמלחת מגינה עליהם מפני אותן בקטריות ופטריות הגורמות לריקבון, אך מאפשרת לפרוביוטיקה לשגשג ולשמר את המלפפון. תהליך זה נקרא "תסיסה הומולקטית", מכיוון שהבקטריות הפרוביוטיות מסוג Lactobacillus acidophilus מייצרות חומצה לקטית.

==בישראל==
מלפפון חמוץ בקופסת שימורים
בישראל מלפפונים חמוצים נמכרים בקופסאות שימורים או קופסאות זכוכית אטומות. החברות הבולטות בתחום הן מפעלי בית השיטה, קבוצת יבנה, פרי ניר, בני דרום ומוטולה, כשלצידן פועלים גם יצרנים קטנים. כ-90% מן הצריכה בישראל היא של מלפפונים במלח.

==ראו גם==
* קלאוסן

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.nyfoodmuseum.org/_ptime.htm ציר הזמן של היסטורית המלפפונים החמוצים] 
* [http://nutritiondata.self.com/facts/vegetables-and-vegetable-products/3008/2 ערכים תזונתיים של מלפפון חמוץ] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאכלי ירקות
קטגוריה:המטבח הים-תיכוני
קטגוריה:חמוצים
פואזיס

פואזיס (יוונית: Πoεςις) הוא מונח בפילוסופיה ובעיקר בפילוסופיה האריסטוטלית ומשמעותו עשייה לשם השגת תכלית מסוימת, אמצעי.

==פראקסיס ופואזיס==
גם הפראקסיס וגם הפואזיס מציינים עשייה ונבדלים בכוונה שעומדת מאחורי העשייה גופה. בפראקסיס, עצם המעשה הוא הדבר שרוצים להשיג ובפואזיס הדבר המבוקש מגיע בסוף העשייה שנעשתה.
בימינו משתמשים בפראקטיקה כדי לציין שיטה הדנה במקרים פרטיים של תופעה זו או אחרת ומבחינים בינה לבין תאוריה.
'פואטיקה' בימינו מציינת כתיבה או דיבור שירי, הנבדל מפרוזה.

==באתיקה==
לפי אריסטו, לכל דבר ישנה תכלית אליה הוא שואף. תכלית הכיסא לשמש לישיבה, תכלית הסכין לשמש לחיתוך, תכלית הרפואה להביא לאדם בריאות וכדומה.

כשאריסטו דן על אתיקה הוא הבחין בין שני סוגי תכליות של הפעילויות האנושיות:

אריסטו מזהה את המעשה המוסרי כזה שתוצאותיו מביאות אל הטוב ואל האושר. לפי אריסטו האושר הוא פעילות שיש לעשותה. האדם המאושר הוא האדם שמממש את תכליתו האנושית, לפי אריסטו - הוצאת השכל מהכח אל הפועל. מכאן יוצא שהעיסוק הפילוסופי משתייך לפראקסיס, והאמצעים שמביאים לנו נחת כדי שנהיה פנויים לעסוק בפילוסופיה משתייכים לפואזיס.

==ביהדות==
ההבחנה של אריסטו בין דברים הנעשים לשם תכלית אחרת לבין כאלו שנעשים לשמם מצויה גם במקורות היהדות. חז"ל אומרים 'אם אין קמח (אמצעים) אין תורה (תכלית בפני עצמה)' (מסכת אבות ג', כ"א). הרמב"ם הדגיש רבות את חשיבותה של האמונה לשמה והשפעת אריסטו עליו ניכרת בדיונים שלו בסוגיה זאת.

==קישורים חיצוניים==
*[http://lib.cet.ac.il/Pages/item.asp?item=16 מושגי יסוד אצל אריסטו]
*[http://www.hofesh.org.il/articles/rambam/rambam_aristo.html אריסטו במשנת הרמב"ם]

קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קטגוריה:אתיקה
אליה שמואל הרטום

עטיפת ספרו
אליה שמואל הרטום (Elia Samuele Artom) (כ"ג בסיוון ה'תרמ"ז, 15 ביוני 1887 – כ"ג באדר א' ה'תשכ"ה, 25 בפברואר 1965) היה רב ומחנך באיטליה ובישראל, מנהל בית המדרש לרבנים ברומא. מחבר "תנ"ך קאסוטו".

==ביוגרפיה== 
נולד בטורינו שבאיטליה למנחם עמנואל יהושע. למד אצל אביו ורב העיר. לאחר מכן עבר לפירנצה, שם למד בבית המדרש לרבנים. כיהן כרב בפירארה, בטורינו, בטריפולי (לוב) וכרב ראשי בפירנצה. שימש כמנהל ומורה בבית המדרש לרבנים ברומא. 

בשנת 1939 עלה לארץ ועסק בהוראה בתיכון דתי בירושלים עד 1951.<ref>הרטום, אליהו שמואל, לכסיקון הספרות העברית בדורות האחרונים, ספריית פועלים, 1965</ref> 

נפטר בעת שהות זמנית ברומא, והובא למנוחות בהר הזיתים בירושלים.

על שמו כביש בירושלים, בהר חוצבים.

==פועלו הספרותי והמחקרי==
פרופ' א"ש הרטום התפרסם בעולם היהודי הודות לפירושו המדעי-עממי למקרא, המוכר בציבור כ"פירוש קאסוטו" או כ"תנ"ך קאסוטו", על אף שמורו וגיסו משה דוד קאסוטו עצמו לא נטל בו כל חלק (פירוש זה הוצג מטעמים שיווקיים כ"פירוש שנעשה על פי שיטת קאסוטו", שכן ההוצאה בחרה למתג פירוש זה באמצעות שמו של פרופסור קאסוטו). הפירוש מבוסס על המסורת ועל פרשנות המקרא. בנוסף, תרגם ופירש את הספרים החיצוניים ועל כך זכה בציון לשבח משופטי פרס טשרניחובסקי תשכ"ו. עבודתו המדעית והסיפרותית השתרעה על שטחים רבים של מדעי היהדות.

ספרו "חיי ישראל החדשים" יצא לאור לאחר פטירתו על ידי בנו מנחם עמנואל הרטום, והוא מהווה סיכום ותמצית של משנתו. לפיה "אין קיום לעם ישראל ולמדינת ישראל ללא התורה". וכי התורה אינה אך ורק מה שנקבע בתלמוד ובשולחן ערוך, אלא התורה עצמה דורשת שדרכי שמירתה תתפתחנה ותיקבענה בכל דור ודור בהתאם לצרכיו ולנסיבות. כמו כן הוא טוען כי אפשר לקבל את התורה כיסוד לחוקת מדינת ישראל גם מצד אלו שאינם מאמינים בעיקרי התורה גופה. וכי אם הנהגת התורה תהיה לפי האמור בספר אפשר יהיה לגשר בין 'דתיים' לבין 'בלתי דתיים' לטובת העם כולו.

ביבליוגרפיה של כל כתביו הודפסה בסוף הספר "חיי ישראל החדשים".

==משפחתו==
היה נשוי ליעל (אחותו של משה דוד קאסוטו), ונולדו להם חמישה ילדים: דבורה שנפטרה בגיל שבע, מנחם עמנואל, דוד – נפטר בשנות העשרים לחייו מדלקת קרום המוח, מאיר – ניצל מהנאצים, נישא בארץ ונפטר במגפת הפוליו בשנות ה-50 ו – נהרג במלחמת העצמאות.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.encyclopedia.com/religion/encyclopedias-almanacs-transcripts-and-maps/artom-elia-samuele ביוגרפיה], באתר אנציקלופדיה יודאיקה 
* 
* 
* [http://www.rabbini.it/elia-samuele-artom/ הרטום] באתר "Rabbini Italiani" 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוקרי מקרא
קטגוריה:פרשני מקרא בעת החדשה
קטגוריה:יהודים איטלקים
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:פירנצה: רבנים
קטגוריה:רומא: רבנים
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הקדושים
קטגוריה:משפחת קאסוטו
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה המקראית
קטגוריה:טריפולי: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1887
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1965
קרניז

קרניז אבן פשוט
קרניז בעל מאפיינים קלאסיים במבנה בארצות הברית
קַרְנִיז (מאיטלקית: cornice), הנקרא בעברית גם כַּרְכּוֹב (וברבים: כַּרכּוּבּים), הוא אלמנט אדריכלי המופיע בחלקה העליון של חזית המבנה או מעל פתחים מרכזיים בו. הקרניז מתאפיין בכך שהוא בולט תמיד מקו הקיר, הן לכיוון החזית והן לצדדי הקיר.

==הקרניז הקלאסי==
באדריכלות הקלאסית הקרניז היה הרצועה הגבוהה ביותר באנטבלטורה אשר הופיע מעל האפריז והארכיטרב. תפקידו של הקרניז היה ליצור כותרת עליונה לכלל המבנה. הקרניז נבנה מעל האפריז וגם אם מעליו נוסף גמלון, הייתה סיומת הגמלון בעלת קרניז אלכסוני נוסף. הסדרים הקלאסיים הגדירו סוגים שונים של קרניזים בעלי פרופורציות אחרות ועיטורים התואמים את שאר הרכיבים. במבנים בעלי גג משופע משתלב הקרניז עם תמיכת הגג התחתונה ותפקידו הנוסף הוא למעשה הרחקת מי הגשמים המתנקזים על הגג מחזית הבניין. אלמלא הקרניז, המים המתנקזים לאורך משטח הגג היו זורמים על מישור קיר החזית ומלכלכים אותו לאורך זמן כמו גם עלולים לחדור בקלות יותר אל פנים המבנה.

==קרניז מודרני==
גם באדריכלות סגנון מודרני נעשה שימוש בקרניזים, אלא עיטוריים פחות. הקרניז בעיקר נועד להדגיש את הקו האופקי של הבניין ולעיתים ליצור מעין משחק חזיתי בין הקווים האנכיים והאופקיים. לעיתים רבות הקרניז משמש גם להצללה מעל חלונות. הסגנון הבינלאומי עושה שימוש בקרניזים בעלי צורה גאומטרית תיבתית ברורה ופשוטה מעל חלונות מסוגים שונים.

== קרניז בבנייה הישראלית ==
בבנייה הישראלית נהוג להשתמש במושג קרניז גם לתיאור כל בליטה אורכית בקיר, גם כאלו בפנים המבנה המשמשים כמסתור לתעלות מיזוג אוויר, מסילות של וילונות או בסיס לתאורה ולחוטי תקשורת<ref></ref>.

<gallery>
תמונה:Vancouver Sun Tower Cornice Detail.jpg|קרניז נאו-קלאסיציסטי
תמונה:Wainwright building st louis USA.jpg|קרניז בסיומת בניין ווינרייט בסגנון אסכולת שיקגו שתכנן לואיס סאליבאן
תמונה:FallingwaterEaves.jpg|קרניזי לבנים בחזית הבית על האשד
תמונה:International style tel aviv cornice.jpg|חזית בניין בסגנון הבינלאומי בתל אביב עם קרניזים מעל החלונות
תמונה:Coteret moshe aviv.jpg|כותרת מגדל משה אביב בעלת קרניז
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
פור-דה-פראנס

הפריגטה הצרפתית "ואנטוז" (Ventôse) עוגנת מאחורי המבצר הישן

פוֹר-דֶה-פְרָאנְס (בצרפתית: Fort-de-France) היא בירת מרטיניק, מחוז צרפתי מעבר לים. לפי מפקד האוכלוסין של 2007, בעיר גרים כ-91,000 תושבים. פור-דה-פראנס היא אחת הערים הגדולות באיים הקאריביים. העיר שוכנת על החוף המערבי של האי מרטיניק, בכניסה הצפונית למפרץ פורט דה פראנס הגדול, בפתח נהר מאדאם. העיר משתרעת על מישור צר בין הגבעות לים, אך ניתן להגיע אליה מכל חלקי האי. בעבר נקראה פור-רואיאל.

==היסטוריה==
בשנת 1683 בנה המושל הראשון של מרטיניק, ז'אק דופארקה, את מבצר סן לואי כדי להגן על העיר מהתקפות אויב. המבצר נהרס, אך נבנה מחדש ב-1669 כאשר המלך לואי ה-14 מינה את המרקיז מבאס (Baas) למושל הכללי באזור. תחת שלטונו ושלטון ממשיכיו הורחב המבצר עד שנוצרה סביבו העיר, שנקראה במקור "פור-רואיאל" (Fort-Royal). חשיבותה הכלכלית עלתה לאחר התפרצות הר הגעש פלה, שהשמידה את העיר סן-פייר ב-1902.

== דמוגרפיה ==
אוכלוסיית העיר, נכון לשנת 2020, מונה 75,286 נפשות. אוכלוסיית העיר נמצאת במגמת ירידה מאז 1990, אז הגיעה האוכלוסייה לשיא של יותר מ־100,000 תושבים.

== אקלים ==
האקלים בפור-דה-פראנס הוא אקלים משווני טרופי (Af לפי שיטת קפן). כמעט בכל ימות השנה נעות הטמפרטורות בעיר בין 22 ל־31 מעלות צלזיוס. בשנה ממוצעת יורדים כ־1,950 מילמטרים של משקעים.

==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרטיניק: ערים
קטגוריה:צרפת: ערי חוף
קטגוריה:הקריביים: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1683
קשר דייגים כפול

יצירת קשר דייגים כפול. האיור איננו מדגים כהלכה את מראהו של קשר דייגים כפול מדויק, הנראה כשתי אותיות א' צמודות -אא- או דמות ראי שלהן.
קשר דייגים כפול משמש לחיבורם של שני חבלים דומים, אם בהרכבם ואם בקוטרם. הקשר אינו תלוי בחיכוך בין שני החבלים אלא בחיכוך הפנימי של כל אחד מצידי הקשר, של כל אחד מהחבלים בעצמו.

הקשר נוצר מבנייה של קשר בוהן כפול על כל חבל בנפרד, ומתיחתם אחד כנגד השני.

כאשר שני הקשרים מקבילים זה לזה, שני קשרי ה-א' שבונים אותו מונחים זה לצד זה, ומכאן שמו הנפוץ - קשר א"א. הקשר חזק מאוד ובטיחותי

התרתו של הקשר לאחר הפעלת עומס עליו, קשה מאוד. בנוסף, שני הקצוות הקבועים של הקשר נעים לכיוונים מנוגדים על אותו הציר. מכלול תכונותיו של הקשר מייעדים אותו לשימוש בעת טיפוס וכן בפעולות חיפוש והצלה.
קשר דייגים כפול בצורת -אא-

== ראו גם ==
* קשר דייגים
==קישורים חיצוניים==

*[http://wiki.imga.org.il/index.php?title=קשר_דייגים_כפול קשר דייגים כפול באנציקלופדיית הטיפוס]
דייגים כפול
סטאלקר

סטאלקר (רוסית: Сталкер) הוא סרט קולנוע בבימויו של אנדריי טרקובסקי משנת 1979. הסרט מבוסס על ספרם של האחים סטרוגאצקי "פיקניק בשולי הדרך", אך הקשר העלילתי רופף מאוד ודומה רק בבסיסו.

==עלילת הסרט==
לאחר שמטאור נפל במרחב פוסט-אפוקליפטי ששמו "אזור", החלו להתרחש בו מקרים על-טבעיים. בעקבות זאת סגרה הממשלה את האזור, והציבה סביבו שומרים. הופצו שמועות כי ביקור במקום זה הוא קטלני, אך מי שיצלח אותו – משאלתו העמוקה ביותר תתגשם. איש הנקרא 'סופר' ואדם הקרוי 'פרופסור' משלמים לסטאלקר כדי שיכניס אותם לאזור. הסופר – על מנת לשבור את מחסום הכתיבה שלו, ואילו המדען – על מנת לחקור את האזור. לאורך המסע עוברים השלושה סכנות רבות, כאשר הקונפליקט העיקרי הוא דווקא המילולי, דהיינו הדיונים הקיומיים המתחוללים בין השלושה.

== לקריאה נוספת ==
* האחים סטרוגצקי, פיקניק בשולי הדרך, זמורה ביתן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מוספילם
קטגוריה:סרטי 1979
קטגוריה:סרטים סובייטיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני
קטגוריה:סרטים רוסיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי פולחן
אנאפסט

אַנַפֶּסְט (בלועזית: anapaest או anapest), הנקראת גם אנטידקטילוס, היא רגל משקלית שנעשה בה שימוש בשירה. במשקלים מדידים קלאסיים היא כוללת שתי הברות קצרות ולאחריהן הברה אחת ארוכה (אַ-נַא-פֶּסְט); במשקלים מוטעמים היא כוללת שתי הברות לא מוטעמות ולאחריהן הברה אחת מוטעמת. אפשר לראותה כרגל דקטילוס הפוכה.

הנה דוגמה מתוך "חרוזים שאמורים להיכתב בידי אלכסנדר סלקירק" (1782) לוויליאם קופר, שחוברה במשקל אנאפסטי תלת-רגלי:

<div style="direction: ltr;">
I am out of humanity's reach 

I must finish my journey alone
</div>

על שום אורכה והעובדה שהיא מסתיימת בהברה מודגשת ובכך מאפשרת שירה בחרוזים חזקים, רגל אנאפסט יכולה להפיק חרוזים מתגלגלים וקופצניים ומאפשרת שורות ארוכות עם מורכבות פנימית רבה. הציטטה להלן לקוחה מ"חורבן סנחריב" פרי עטו של הלורד ביירון:

<div style="direction: ltr;">
The Assyrian came down like a wolf on the fold

And his cohorts were gleaming in purple and gold

And the sheen of their spears was like stars on the sea

When the blue wave rolls nightly on deep Galilee.
</div>

דוגמה מורכבת אף יותר מביא לנו ייטס ("נדודיו של אויזין"). הוא משלב אנאפסטים ויאמבוסים, בעזרת שורות שש-רגליות (במקום הארבע דלעיל). מכיוון שרגל האנאפסט היא כשלעצמה רגל ארוכה, הדבר יוצר שורות ארוכות במיוחד:

<div style="direction: ltr;">
Fled foam underneath us and 'round us, a wandering and milky smoke

As high as the saddle-girth, covering away from our glances the tide

And those that fled and that followed from the foam-pale distance broke

The immortal desire of immortals we saw in their faces and sighed
</div>

הערבוביה של אנאפסטים ויאמבוסים בסדר הזה מאפיינת מאוד את חריזת שלהי המאה ה-19, במיוחד זו של אלג'רנון צ'ארלס סווינברן בשירים דוגמת "ניצחון הזמן" והפזמונים מ"אטלנטה בקלידון". סווינברן הוסיף וכתב כמה שירים בפחות או יותר משקל אנאפסטי פשוט, עם אורכי-שורה הנעים משלוש רגליים ("דולורס") ועד לשמונה ("מרץ: שיר-תהילה"). אולם, תפקידה הנפוץ ביותר של האנאפסט בחריזה האנגלית הוא כמשקל מבדח, הרגל של החמשיר, בשיר של לואיס קרול "ציד הסנרק", שירי האיגיון של אדוארד ליר, ספר החתולים המעשיים לת"ס אליוט, מספר סיפורים של ד"ר סוס ואינספור דוגמאות אחרות.

מלבד תפקידן הבלתי-תלוי, ברגלי האנאפסט נעשה לעיתים שימוש כתחליף בחריזה יאמבית. במשקל יאמבי נוקשה, אנאפסטים אינן חזון נפרץ, אך הן מצויות בתכיפות-מה בגרסאות חופשיות יותר של השורה היאמבית, כגון החריזה של מחזותיו האחרונים של שייקספיר, או השירה הפיוטית בת המאה התשע-עשרה. 

בשירה העברית, בה הטעם הוא תמיד בהברה האחרונה או הלפני-אחרונה, נפוץ משקל האנפסט והכתיבה בו נוחה. נתן אלתרמן ידוע בשימוש הרב שעשה במשקל זה, למשל בשורה "עוד אבוא אל ספך בשפתיים כבות". דוגמה נוספת לשירה עברית במשקל אנאפסט היא "שיר הרעות" לחיים גורי, שבו השורות האי-זוגיות שקולות בטרימטר אנאפסטי ובשורות הזוגיות נוספת הברה לא מוטעמת (היפֶּרְקָטָלֶקְסיס): 

:אך נזכור את כולם
:את יפי הבלורית והתואר
:כי רעות שכזאת לעולם
:לא תיתן את ליבנו לשכוח
:אהבה מקודשת בדם
:את תשובי בינינו לפרוח

==ראו גם==
* משקל (שירה)
* חריזה

==קישורים חיצוניים==
* [http://haaretz.com/hasite/pages/ShArtPE.jhtml?itemNo=790850&contrassID=2&subContrassID=5&sbSubContrassID=0 אנאפסט סירקה טורקי], באתר הארץ
* [http://www.education.gov.il/tochniyot_limudim/sifrut/asi11005.htm עיונים בשני שירים של אלתרמן], באתר משרד החינוך
* 

קטגוריה:טכניקות ספרותיות
קטגוריה:שירה
המסך המפוצל

המסך המפוצל (או "השידור המפוצל") הוא כינויה של החלטת טלעד לשדר את הפיגוע בשכונת בית ישראל בירושלים ולהמשיך בשידור משחק כדורגל זה לצד זה. שידור זה היווה נקודת ציון בהתנגשות בין רייטינג ואחריות לאומית, וכן בשאלת ההתמודדות עם הטרור.

==תיאור האירוע==
ב-2 במרץ 2002 שודר משחק הכדורגל בין מכבי חיפה, שזכתה באליפות הליגה שנה קודם והייתה אז במקום הראשון, ומכבי קריית גת, שעלתה בעונה זו לליגת העל, ודורגה באותה עת במקום האחרון בטבלה. לאחר שלושים דקות של משחק הובילה קריית גת בתוצאה 0–3, במה שהסתמן כאחד ממשחקי הכדורגל יוצאי הדופן של אותה תקופה. באותו זמן החלו להגיע ידיעות על פיגוע. במקום לעבור לשידור הפיגוע, או לחלופין להמשיך בשידור המשחק, בחרה טלעד בחלוקת המסך. בשליש הימני נמשך שידור המשחק, ובשני השלישים הנותרים שודר הדיווח על הפיגוע. הפסקול כלל רק דיווחים על הפיגוע. לאחר כעשר דקות הופסק השידור המפוצל, והמסך יוחד כולו לדיווח על הפיגוע. שידור המשך המשחק הועבר לערוץ הספורט.

==ביקורות ותגובות==
בתגובה, החליטה מועצת הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו "לגנות בכל לשון של גינוי את התנהגותה הנואלת של 'טלעד' ומנהלה עוזי פלד, ברגעים הקריטיים של פיגוע הדמים ההמוני בירושלים". בנוסף המליצה לנקוט צעדי ענישה חמורים כנגד הזכיינית (דבר שלא יצא לפועל). עוד ציינה הרשות כי החלטה זו באה בהמשך להחלטות קודמות של טלעד להימנע מקטיעת משחקי כדורגל, לטובת דיווח על פיגועים.

עוזי פלד, מנכ"ל "טלעד", השיב: "טלעד העבירה את השידור לחברת החדשות עם התקבל הידיעה, ובשעה 20:00 לערך, כשלא היו ידועים עדיין פרטי האסון, החלטנו לשדר במשך כעשר דקות מסך מפוצל, ללא פרסומות וללא קול ממגרש הכדורגל. השיקולים הכלכליים אמש היו מאתנו והלאה, הפסדנו למעלה ממיליון ש"ח... מקץ עשר דקות, כשהוברר לנו שיש הרוגים בפיגוע הפסקנו לחלוטין את שידור המשחק. בדיעבד, לו היינו יודעים מראש את ממדי האירוע, לבטח לא היינו משדרים במסך מפוצל."

החלטה זו היוותה נקודת שפל בתדמית של ערוץ 2, ושל טלעד בפרט. היא גררה תגובות חריפות הן מצד עיתונאים, והן מצד ציבור הצופים. יש אף המקשרים בינה ובין אובדן הזכיינות, שלוש שנים מאוחר יותר.

==בתרבות==
* האירוע זכה כשבוע אחרי לאזכור בתוכנית הסאטירה "רק בישראל", שבו לימור החליטה לפצל את השידור שלהם עם תוכניות אחרות, כולל סרט בכיכובו של הזמר אבי ביטר.
* בפרק 10 של הסדרה המונפשת מ.ק. 22, "אחת משלנו", ישנה התייחסות סאטירית למסך המפוצל. 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 	

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טלעד
קטגוריה:חברת החדשות
קטגוריה:האינתיפאדה השנייה באמצעי התקשורת
קטגוריה:2002 בישראל
קטגוריה:מכבי חיפה (כדורגל)
אווה בוהר

אוֹוֶה נילס בוהר (בדנית: Aage Niels Bohr; ; 19 ביוני 1922 – 8 בספטמבר 2009) היה פיזיקאי דני שהתמחה בפיזיקה גרעינית. חתן פרס נובל לפיזיקה לשנת 1975. התמחה בתחום הפיזיקה הגרעינית ואת מרבית מחקריו ביצע באוניברסיטת קופנהגן ובמסגרת "פרויקט מנהטן".

==ביוגרפיה==
בוהר נולד בקופנהגן לנילס ומרגרטה בוהר. אביו, נילס בוהר, היה מגדולי הפיזיקאים בהיסטוריה וזוכה פרס נובל אף הוא. סבו כריסטיאן בוהר היה פיזיולוג פורץ דרך. אחיו הגדול, כריסטיאן, מת בתאונת שיט בשנת 1934, ואחיו הקטן הרלד מת מדלקת קרום המוח. המשפחה גרה במכון לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת קופנהגן.

בוהר למד בגימנסיית סורטאם בקופנהגן, ובשנת 1940 התחיל ללמוד פיזיקה באוניברסיטת קופנהגן. בספטמבר 1943 הגיעה אל המשפחה ידיעה שהנאצים מחשיבים אותם כיהודים, משום שסבתו של אווה מצד אביו הייתה יהודייה, ולכן הם בסכנה. תנועת ההתנגדות הדנית עזרה לבני המשפחה לברוח דרך הים לשוודיה. משוודיה טס בוהר לאנגליה, שם עבד כחוקר במחלקה למחקר מדעי ותעשייתי של אנגליה ועזר לאביו במחקריו.

באוגוסט 1945, עם סיום המלחמה, חזר בוהר לדנמרק, שם המשיך את לימודיו באוניברסיטה וקיבל תואר שני בשנת 1946.

בשנת 1948 הפך בוהר לחבר המכון למחקר מתקדם בפרינסטון. בביקורו באוניברסיטת קולומביה הוא פגש את איזידור רבי, שהסב את תשומת ליבו לתגליות שונות על המבנה ההיפרפיני של הדאוטריום ועורר את התעניינותו. במהלך שהותו בארצות הברית התחתן בוהר עם מריאטה סופר, ב-11 במרץ 1950. לזוג נולדו שלושה ילדים: וילהלם, תומאס ומרגריטה.

בשנת 1954 קיבל תואר דוקטור לפיזיקה מאוניברסיטת קופנהגן.

==עבודתו המדעית==
בשנת 1948, במסגרת עבודתו במכון נילס בוהר לפיזיקה אשר בקופנהגן, שיתף בוהר פעולה עם בן מוטלסון וליאו ג'יימס על מנת לרכז את המידע שהצטבר עד אז בתחום המבנה הגרעיני למונוגרפיה אחת. פרסומם הראשון יצא ב-1969 והשני ב-1975. על עבודה זו הוענק לשלושתם פרס נובל לפיזיקה באותה שנה. אווה זכה בפרס זה 53 שנים לאחר שאותו פרס הוענק לאביו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל דנים
קטגוריה:זוכי פרס דני היינמן לפיזיקה מתמטית
קטגוריה:פיזיקאים דנים
קטגוריה:עובדי פרויקט מנהטן
קטגוריה:דנים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:קופנהגן: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1922
קטגוריה:דנים שנפטרו ב-2009
יישון בשר

בשר מיושן בחדר קירור
יישון בשר הוא אחסנת בשר בתנאים מיוחדים למשך ימים עד מספר חודשים כדי להביא לריכוכו והשבחתו.

הצורך באחסון הממושך של בשר לפני הצריכה נובע מתופעה הנקראת צפידת מוות (בלטינית: Rigor mortis). הבשר הוא בעצם רקמת שריר, אשר יכולה להתכווץ ולהתרפות לפי הצורך. שני חלבונים אחראים למצב סיבי השריר, כיווץ או הרפיה, והם: אקטין ומיוזין. כאשר הם נקשרים זה לזה השריר מתכווץ וכשהם נפרדים זה מזה השריר רפוי. חלבון המיוזין זקוק לאנרגיה כדי להרפות את אחיזתו באקטין. לאחר המוות, כשאין עוד אספקת חמצן ומזון לתאים, אין מה שינתק את השניים וכחצי שעה לאחר השחיטה מתכווצים סיבי השריר.

תליית חלקי הבשר על ווים מיועדת למתיחתו של השריר המכווץ באמצעות כוח הכובד, אבל כדי לקבל בשר רך יש צורך לחכות שהחלבונים יתפרקו על ידי אנזימים. יישון בשר הוא למעשה תהליך ריקבון מבוקר בטמפרטורה נמוכה, שנמשך מספר ימים עד שלושה שבועות. בסיום התהליך מתקבל שריר רפוי, המתבטא בבשר רך המתאים לאומצות. תוצרי הפעילות של האנזימים המפרקים נותנים לבשר בקר מיושן ריח חמצמץ אופייני.

==יישון יבש==
בשר לאומצות בסגנון הקלאסי הישן (כמותן ניתן להשיג בימינו רק במסעדות יוקרה או באטליזים מובחרים) מיושן באוויר פתוח בטמפרטורה של 2–3 מעלות צלזיוס בלחות יחסית של 85%. במשך זמן מאבד הבשר נוזלים (כחמישית ממשקלו), מה שגורם לחומרי הטעם שבו להיות מרוכזים יותר. סביב הבשר נוצר קרום בלתי אכיל שיש להסיר. שיטה זו קרויה יישון יבש (Dry aging) בשל איבוד המשקל, הזמן הארוך הנדרש ושטח האחסנה הגדול בטמפרטורה נמוכה ולחות מבוקרת (נדרש שטח גדול כי יש להבטיח זרימת אוויר סביב נתחי הבשר ואי אפשר, לכן, לתלות אותם בצפיפות), בשר זה יקר יותר.

ניתן ליישן בשיטה זו רק בשר באיכות גבוהה משום שנדרשת תכולת שומן גבוהה ופיזור אחיד של השומן בנתחי הבשר. משך היישון המקובל בשיטה זו 15–28 ימים. ישנן מסעדות המיישנות נתחים יותר מ-28 ימים, כשהמובילה כרגע היא Dallas Chop House בטקסס שהגישה סטייק שיושן 459 ימים. החל מהשבוע הרביעי ליישון ניתן למצוא על הנתח פטריות מסוג Penicillium Nalgiovense שאחראיות על טעמים דומים לאלו הנמצאים בגבינות כחולות. החיידקים העיקריים המתרבים בבשר בקר במהלך יישון יבש הם אירובים (צורכי חמצן) מהסוג פסאודומונס.

מחקרים הראו כי ניתן להאיץ תהליך יישון יבש באמצעות הפעלת אולטרה סאונד על הבשר במשך 24 השעות שלאחר השחיטה. ההאצה נגרמת משבירה של מבנים חלבוניים בסיבי השריר.

==יישון רטוב==
רוב הבשר בימינו מיושן באריזות ואקום אטומות, היישון אינו מלווה בייבוש ולכן מכונה השיטה יישון רטוב (wet aging) והטעם עדין יותר. בשיטת יישון זו האנזימים מפרקים ביתר יעילות את רקמות החיבור ולכן הבשר רך יותר. בניגוד לשיטת היישון היבש התהליך דורש רק כמה ימים להשלמה. משך הזמן הקצר, האריזה הצפופה ומניעת איבוד משקל בתהליך הופכים את היישון הרטוב לחסכוני יותר. היישון הרטוב הומצא בתחילת שנות ה-60 ובשל החסכון והמהירות הפך לתהליך הנפוץ בתעשייה תוך זמן קצר. אריזת הוואקום מאפשרת התרבות של חיידקים אנאירוביים: בעיקר לקטובצילוס (Lactobacilli).

אף על פי שבשר שטופל ביישון יבש נחשב יוקרתי יותר, מבחני טעימה הראו כי רוב הצרכנים מעדיפים בשר שיושן בשיטת היישון הרטוב מבחינת טעם ומרקם.

==החוק בישראל==
על פי לחוק הגנה על בריאות הציבור (מזון), התשע״ו–2015, בשר מיושן מוגדר כ.

== קישורים חיצוניים ==
* משרד הבריאות, שרותי המזון והתזונה, [http://www.health.gov.il/pages/default.asp?maincat=51&catId=331&PageId=2508 הנחיות תהליך ייצור, אחסנה, הובלה ושיווק של בשר בקר מיושן], אתר משרד הבריאות
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בשר
קטגוריה:תעשיית המזון
הרכבת התחתית של שנג'ן

הרכבת התחתית של שנג'ן (SZM, בסינית 深圳地铁) היא מערכת רכבות תחתית בעיר שנג'ן שבמחוז גואנגדונג שבסין. מנוהלת בידי חברת המטרו של שנג'ן (SZMC). המערכת נבנתה בשנת 1999 אך פתיחתה הרשמית הושהתה ל-28 בדצמבר 2004.

==רשת הרכבות==
===קווים פעילים===
{| class="wikitable"
| width = "120pt" | <center>קו</center>
| width = "250pt" colspan= "2" | <center>מסופים</center>
| <center>נפתח ב-</center>
| <center>הרחבהאחרונה</center>
| <center>אורך הקו<small>בקילומטרים</small></center>
| <center>תחנות</center>
|- style = "background:#606060; height: 2pt"
| colspan = "7" |
|-
| align= "center" | לְווֹבָּאו
| לְווֹחוּ
| שדה התעופה של שנג'ן
| 2004
| 2011
| 41.04
| 30
|-
| align= "center" | שֶׁהקוֹאוּ
| צְ'הוָאן
| שִׂינשְׂיוֹ'
| 2010
| 2011
| 35.78
| 29
|-
| align= "center" | לונְגגָאנְג
| יִיטְייֵן
| שׁוָאנְגלונְג
| 2010
| 2011
| 41.66
| 30
|-
| align= "center" | לונְגחְווָה
| פֿוּטְייֵן
| צִ'ינְגחוּ
| 2004
| 2011
| 19.96
| 15
|-
| align= "center" | חְווָאנג'ונְג
| צְ'ייֵנהָאיוָאן
| חְוָאנְגבֵּיילִינְג
| 2011
| —
| 40.00
| 27
|- style = "background:#606060; height: 2pt"
| colspan = "7" |
|}

====קו לְווֹבָּאו====

תדירות הרכבת בשעות השיא היא חמש דקות ובשאר שעות היום בין 6 ל-8 דקות. מערכת אלקטרונית מציגה את זמני הגעת הרכבת בזמן אמת. ב-28 בדצמבר 2004 יצאה הרכבת בקו לראשונה לנסיעת מבחן וב-30 ביוני 2006 נפתח הקו לתנועה סדירה.

הרכבת יוצאת מתחנת לווחו ועוברת 30 תחנות עד לשדה התעופה של שנג'ן.

====קו שֶׁהקוֹאוּ====
הרכבת יוצאת מתחנת צְ'הוָאן לתחנת שִׂינשְׂיוֹ' ומתחברת עם קו לואובו פעמיים (בתחנת חלון העולם ובתחנת התיאטרון הגדול), עם קו לונְגגָאנְג בפֿוּטְייֵן ועם קו לונְגחְווָה ב"מרכז האזרחי".

הרכבת הראשונה בקו יצאה ב-28 בדצמבר 2010.

====קו לונְגגָאנְג====
הרכבת יוצאת מתחנת יִיטְייֵן ועוברת 30 תחנות עד לשׁוָאנְגלונְג.

====קו לונְגחְווָה====
הרכבת יוצאת מתחנת פֿוּטְייֵן ועוברת 15 תחנות עד לצִ'ינְגחוּ. תדירות הרכבות בקו זה היא 8 דקות.

===קו חְווָאנג'ונְג===
הרכבת יוצאת מתחנת צְ'ייֵנהָאיוָאן ועוברת 27 תחנות עד לחְוָאנְגבֵּיילִינְג.
==הפעלת הרכבת הקלה בתל אביב==
באוגוסט 2017, זכתה קונסורציום "תבל" בהובלת חברת אגד החזקות - ובשיתוף שנג'ן מטרו ו-CCECC מסין, במכרז ההפעלה והתחזוקה של הקו האדום של המערכת להסעת המונים במטרופולין תל אביב.
==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://www.mtr.com.hk/eng/extensions/inprogress_china_e.htm#2 אתר ה-MTR לפרויקט קו 4]
==הערות שוליים==

שנג'ן
קטגוריה:שנג'ן: תחבורה
המנון הרפובליקה המרכז-אפריקאית

ההמנון של הרפובליקה המרכז-אפריקאית נכתב על ידי ראש הממשלה הראשון של המדינה, שקיבלה עצמאות ב-1960, ברתלמי בוגנדה (Barthélémy Boganda). ההמנון הולחן על ידי הרברט פפר, שהלחין גם את המנונה של סנגל.

==מילות ההמנון==

{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! צרפתית
|-
| <poem>הו מרכז אפריקה, הו ערש אנשי הבנטו!
טלי שוב את זכותך לכבוד, ולחיים!
זמן רב שועבדת, זמן רב עונית בידי כולם
אך מהיום את שוברת את אחיזת העריצות.
באמצעות העבודה, הסדר וההגינות,
השבת את זכותך, את אחדותך,
וכדי לצלוח שלב חדש זה,
קראו לנו קולות אבותינו הקדמונים.

לעבודה בסדר והגינות,
בכבוד לזכויות ולאחדות,
שוברים את העריצות ואת העוני,
מניפים גבוה את דגל המולדת!</poem>
| dir="ltr" | <poem>Ô Centrafrique, ô berceau des Bantous!
Reprends ton droit au respect, à la vie!
Longtemps soumis, longtemps brimé par tous,
Mais de ce jour brisant la tyrannie.
Dans le travail, l'ordre et la dignité,
Tu reconquiers ton droit, ton unité,
Et pour franchir cette étape nouvelle,
De nos ancêtres la voix nous appelle.

Au travail dans l'ordre et la dignité,
Dans le respect du droit dans l'unité,
Brisant la misère et la tyrannie,
Brandissant l'étendard de la Patrie.</poem>
|-
! !! סנגו
|-
|
|dir="ltr" | <poem>Bêafrîka, mbeso tî âBantu 
Kîri mo gbû gîgî tî mo-mvenî
Mo bâa pâsi na gbe tî âzo kûê
Me fadësô, mo ke na kürü gô
Mo sö benda, mo bûngbi kûê ôko
Na kusâra ngâ na nëngö-terê
Tî tö ndâ tî finî dutï tî ë sô
E mä gbegô tî_âkötarä tî ë
 
E gbû kua nzönî na nëngö-terê
E kpë ndiä nzönî na mängö-terê
E kinda wasïöbê, ë tomba pâsi
E yâa bandêra tî ködrö tî ë!</poem>
|}

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

הרפובליקה המרכז-אפריקאית
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: סמלים לאומיים
נמר של נייר

טיגריס נייר בשנת 1950 ובזנבו [[דגל ארצות הברית]]
"נמר של נייר" (באנגלית: Paper Tiger; קרי: טיגריס מנייר) הוא ביטוי המצביע על דבר מה הנראה מפחיד ומאיים אך למעשה בלתי מזיק.

מקור הביטוי בסין העתיקה. הדעות חלוקות באשר למועד הטמעתו בתרבות המערב. יש הטוענים כי חדר לשפה האנגלית בשנת 1850, אך נראה כי השתרש באנגלית לראשונה עם תרגום דבריו של מאו דזה-דונג משנת 1956, בתארו את ארצות הברית: "לכאורה עוצמתה גדולה, אולם למעשה אין היא מפחידה כלל; למראית עין היא טיגריס אבל עשוי מנייר ואינו עמיד בפני גשם ורוח. הנני סבור שארצות הברית אינה אלא טיגריס נייר." בעברית תורגמה המילה טיגריס ל"נמר" בשל שגיאה רווחת, אף על פי שמדובר בשתי חיות שונות.
==ראו גם==
*נמר של נייר (סרט, 1975)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ביטויים
קטגוריה:מאו דזה-דונג
קטגוריה:נמר בתרבות
סלינומטר

סלינומטר (או מד מליחות) הוא מכשיר מדידה למדידה של מידת המליחות, או את כמות המלח המומס בתמיסה.

המכשיר פועל באמצעות זרם חשמלי העובר דרך התמיסה. מוליכות מים טהורים שונה ממוליכות מים המכילים מלח, ועל-פי המוליכות של התמיסה אפשר לחשב את מידת מליחותה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מכשירי מדידה
המנון דרום אפריקה

המנון דרום אפריקה שאומץ ב-1997 הוא היחידי בעולם שמערב מספר שפות - חמש שפות מ-11 השפות הרשמיות של המדינה: קוסה, זולו, ססותו, אפריקאנס ואנגלית, כאשר חלקים שונים בהמנון מושרים כל אחד בשפה אחרת.

ההמנון הוא תערובת של המנון השחורים- Nkosi Sekelel' iAfrika וההמנון הישן של המדינה, 'הקול של דרום אפריקה' (באפריקאנס: "Die Stem van Suid-Afrika) בתרגום חדש.

לחן ההמנון משמש גם את טנזניה, זמביה ובעבר שימש את זימבבואה. 

==מילות ההמנון==

{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! המקור בחמש שפות לסירוגין
|-
| <poem>אלוהים ברך את אפריקה,
מי ייתן וכבודה ייסוק לשמיים,
שמע תפילתנו,
אלוהים ברך אותנו את בניה.

אלוהים, נבקשך להגן על אומתנו
התערב ושים קץ לכל מחלוקת
הגן עלינו, הגן על אומתנו,
אומת דרום אפריקה, דרום אפריקה!

מתכול השמיים שלנו
ממעמקי הים שלנו 
מעל הרי העד,
מהיכן שקולות הסלעים נשמעים.

השמע את קול האחדות
כי מאוחדים עלינו לעמוד.
תן לנו חיים וכמיהה לחירות,
במולדתנו דרום אפריקה.</poem>
| dir="ltr" | <poem>Nkosi sikelel' iAfrika
Maluphakanyisw' uphondo lwayo,
Yizwa imithandazo yethu,
Nkosi sikelela, thina lusapho lwayo.
 
Morena boloka setjhaba sa heso,
O fedise dintwa le matshwenyeho,
O se boloke, O se boloke setjhaba sa heso,
Setjhaba sa South Afrika - South Afrika.

Uit die blou van onse hemel,
Uit die diepte van ons see,
Oor ons ewige gebergtes,
Waar die kranse antwoord gee,

Sounds the call to come together,
And united we shall stand,
Let us live and strive for freedom,
In South Africa our land.</poem>
|}

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.info.gov.za/aboutgovt/symbols/anthem.htm ההמנון והאזנה לו באתר ממשלת דרום אפריקה]

==הערות שוליים==

דרום אפריקה
קטגוריה:דרום אפריקה: סמלים לאומיים
כדור שוקולד

כדורי שוקולד עם ציפויים שונים
כדורי שוקולד הם קינוח נפוץ בצורת כדורים הנוצרים בדרך כלל ביסקוויטים מפוררים, מעורבים בקקאו (לעיתים גם מעט קפה), חלב, סוכר ושמן, ועל גביהם פירורי קוקוס או סוכריות זעירות.

למתכון הבסיסי קיימים שיפורים רבים - ניתן להכין קרם חם ולצקת אותו על הביסקוויט המפורר, כך שקל יותר ליצור עיסה הנוחה לעיבוד. הקרם החם עשוי להיות קרם פשוט של קקאו, מרגרינה וחלב או קרם מעודן יותר משוקולד משובח ושמנת או חמאה. גם את הביסקוויט ניתן להחליף במוצר איכותי יותר, למשל עוגת שוקולד. את הציפוי ניתן לגוון, ולהחליף באבקת קקאו או בשברי פיסטוק, אגוזים או שקדים.

את כדורי השוקולד המוכנים רצוי לקרר מספר שעות לפני ההגשה.

צורת ההגשה השגרתית היא כדורים שגודלם כשל כדור פינג פונג. ניתן גם ליצור "נקניק" שוקולד, ולאחר הקירור לחתוך ממנו פרוסות דקות. את גרסת הנקניק אפשר להקפיא כדי לקבל גרסה קשה וקרה יותר של הקינוח.

== צרפת ==
סוג אחר של כדורי שוקולד הוא קינוח מהמטבח הצרפתי המיועד למבוגרים - טראפלס. הטראפלס עשויים משוקולד, שמנת וחמאה ללא ביסקוויט או מוצר בצק אחר, כך שהם מעודנים יותר. מכיוון שנהוג להכינם משוקולד מריר משובח ולעיתים להוסיף גם מרכיב אלכוהולי, הם פחות מתאימים להגשה לילדים. ישנה גם גרסה פרווה המאפשרת קינוח עשיר לארוחה בשרית כשרה.

באזורים שונים בעולם נהוג להכין בתקופת חג המולד כדורי רום, אשר דומים באופן הכנתם לטראפלס המסורתיים, אך בתוספת רום.
== ברזיל ==
סוג נוסף של כדור שוקולד הוא הבריגדיירו הברזילאי, אשר מורכב מחלב מרוכז,מרגרינה וקקאו. מאכל זה נחשב לקינוח מסורתי בחלקים גדולים של ברזיל ומוגש בימי הולדת ובאירועים משפחתיים.

==שוודיה==
קינוח ילדים דומה קיים גם בשוודיה, שם אינו מבוסס על ביסקוויט אלא על קמח שיבולת-שועל, ובנוסף: קקאו, קפה, סוכר ולעיתים מעט סוכר וניל. גם אותו מגלגלים בקוקוס, סוכריות או אבקת סוכר. שמו בשוודיה הוא "צ'וקלדבול" (וברבים "צ'וקלדבולר") - משמעות זהה ל"כדור שוקולד" בעברית. אולם בשוודיה אין זה השם המקורי, בעבר הקינוח נקרא "נגרבול" (Negerboll). המילה "נגר" שמשמעותה בשוודית "כושי" אינה תקינה פוליטית כיום ולכן שונה שמו. אולם השם "צ'וקלדבול" מטעה, כיוון שהקינוח השוודי אינו עשוי שוקולד אלא קקאו. שם נוסף שהוצע, "קוקו בול" ("כדור קוקוס") מטעה עוד יותר, שכן קיים בשוודיה מאפה מבוסס ג'לי בעל אותו שם. חברה המייצרת את המוצר, דליקטו, בחרה לכנות אותו "דליקטובול".

==ראו גם==
* טראפל

==קישורים חיצוניים==

* 
* כדור שוקולד שוודי, מויקיספר האנגלי

קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:קינוחי שוקולד
קטגוריה:המטבח השוודי
קטגוריה:כדורים
ג'ורג' קנדי

ג'ורג' האריס קנדי הבן (באנגלית: George Harris Kennedy; 18 בפברואר 1925 - 28 בפברואר 2016) היה שחקן אמריקאי זוכה פרס אוסקר.

== קריירה ==
ב-1963 השתתף בסרט "בלש בעל כרחו" לצידם של דני קיי וטלי סוואלס. ב-1965 השתתף בסרט "מיראז' לצידו של גרגורי פק.

בשנת 1967 זכה באוסקר על תפקידו כשחקן משנה בסרט "המורד" לצידו של פול ניומן. ב-1968 שיחק בסרט "החונק מבוסטון" לצידו של הנרי פונדה. בשנות השבעים הפך קנדי לכמעט-כוכב וזכה לתפקידים גדולים ולהערכה הולכת וגדלה. עם זאת בשנות השמונים החלה הקריירה שלו לדעוך והוא שב לגלם שורה של תפקידי-אופי בסרטים לאו-דווקא מן המעלה הראשונה, לרבות בטלוויזיה. קנדי הוא אב לשתי בנות מאומצות. 

כמו כן השתתף בסדרת סרטי "האקדח מת מצחוק". שיחק בארבעה סרטי אסונות תעופה שהראשון היה שובר הקופות "נמל תעופה (1970)" והשני נמל תעופה 1975. ב-1978 השתתף בסרטים "מוות על הנילוס" וגנרל על הכוונת.

בסדרת הטלוויזיה "דאלאס" גילם את קרטר מקיי, איל נפט הגורם לג'יי אר יואינג בתרמית מוצלחת למכור את חלקו בחברה המשפחתית "יואינג אויל" לאויבו קליף בארנס.

בשנת 1990 ביצע הופעת אורח בסרט הדרום-קוריאני "מאיומי".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: שחקן המשנה הטוב
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אנגלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
הנרייטה הרץ

הנרייטה הרץ (בגרמנית: Henriette Herz, נולדה כהנרייטה דה-למוס; 5 בספטמבר 1764 – 22 באוקטובר 1847), סופרת ובעלת סלון ספרותי בתקופת הסער והפרץ, יהודיה-גרמנית מומרת. אשתו של הרופא והסופר מרקוס הרץ וחברתה הקרובה של דורותיאה מנדלסון, בתו של משה מנדלסון.

== חייה ==
הרץ נולדה למשפחת רופאים מוכרת בברלין, מאנוסי פורטוגל ונתחנכה במגוון שפות. אביה בנימין דה למוס היה מנהל בית החולים היהודי בברלין, ואמה הייתה אסתר לבית דה שרלוויל. בגיל 12 אירוסיה לרופא המבוגר ממנה מרקוס הרץ וכעבור כשנתיים נישאה לו. 

הישגיה של הרץ בתחום הספרות הם בעלי חשיבות פחותה, ואילו הישגה הבולט בתולדות הספרות הוא בניהול אחד מן הסלונים הספרותיים החשובים ביותר, בשנים 1780–1803. סלון זה היה פורץ דרך. בתחילה נהג בעלה לארח אורחים רמי מעלה מתחומי הפוליטיקה והתרבות, בעוד הנרייטה מסבה בחדר סמוך עם נשותיהם. חוג נשים זה הקים רשת חברתית "לטיפוח החברות" ועסק בעיקר ביצירות הסער והפרץ של יוהאן וולפגנג פון גתה. זו הייתה ראשיתו של "פולחן גתה" בספרות הגרמנית. משני חוגים אלה - של הגברים ושל הנשים - התפתח אחד הסלונים החברתיים המובילים בברלין, שבו הסבו פוליטיקאים, מדענים, אמנים, אנשי רוח ופילוסופים בסביבה חופשית ופתוחה, בלתי תלויה במעמד, שכמוה לא עמדה לרשותם במקום אחר. בין אורחי הסלון היו האחים אלכסנדר ווילהלם פון הומבולדט, ז'אן פול, רחל ורנהגן (אז עדיין רחל לוין, בעצמה בעלת סלון ספרותי מוביל). פרידריך שלגל פגש בסלון את דורותיאה פייט, שהייתה אחר כך לאשתו. זרמים ספרותיים שונים ורעיונות מכל חוגי החברה נפגשו כאן בצורה מפרה וברוח הנאורות. הקשרים החברתיים שנרקמו בין מלומדים גרמנים וצרפתים, בין אמנים ומדענים, תרמו להתפתחותה התרבותית של ברלין ושל פרוסיה. 

עם מות בעלה בשנת 1803, נאלצה הרץ לצמצם את פעילותה ולהתחבר למעגלים ספרותיים וחברתיים אחרים, למשל זה של רחל ורנהגן. החל בשנת 1813 הקדישה עצמה לחינוך של ילדים עניים, אך תהילתה כבעלת הסלון הספרותי דבקה בה. בשנת 1817 המירה דתה לנצרות פרוטסטנטית, כיהודים משכילים רבים אחרים באותה התקופה. היא קבורה בבית העלמין השני של קהילת הקתדרלה הגרמנית וקתדרלת ירושלים, בקרויצברג.

==קישורים חיצוניים==

* ברברה האן, 
* נטלי ניימרק גולדברג, וקולן ישמע- יהודיות נאורות בברלין, הוצאת מרכז שז"ר ומכון ליאו בק, 2014
*מיכל זוהר בן דור, [https://nivbook.co.il/product/%D7%94%D7%A1%D7%9C%D7%95%D7%9F/ הסלון,] הוצאת ניב 2020
*גילי איזיקוביץ׳, [https://www.haaretz.co.il/gallery/literature/MAGAZINE-1.9049542 היהודיות הכי משכילות שלא הכרתם], עיתון הארץ, 2020
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרות יהודיות גרמניות
קטגוריה:יהודים מומרים גרמנים
קטגוריה:בעלות סלונים ספרותיים
קטגוריה:ילידות 1764
קטגוריה:נפטרות ב-1847
קטגוריה:מתנצרות
ירה (נהר)

נהר הירה (באנגלית: Yarra River) הוא נהר בדרום ויקטוריה שבאוסטרליה. בשפך הנהר נבנתה העיר מלבורן.

==מקור השם ירה==
הנהר נקרא "בירהרונג" על ידי אנשי ורונדג'רי אשר אכלסו את עמק הירה לפני ההתיישבות הבריטית. הנהר קיבל את השם "ירה ירה" בשנת 1835 על ידי ג'ון הלדן וודג' מאגודת פורט פיליפ, למרות ההנחה כי שם זה הוא שם אבוריג'ינלי.

==גאוגרפיה==
נהר ירה זורם לאורך מרכז מלבורן ואורכו 242 קילומטרים. זהו הנהר המערבי ביותר באוסטרליה הניזון ממי שלגים, ושטח אגן הניקוז הכולל שלו הוא כ-4,000 קמ"ר. כמה מהפלגים העיקריים של הנהר הם נהר פלנטי, נחל מרי, נחל דרבין, נחל גרדינרס ונחל מון פונדס.

<gallery>
תמונה:Yarra River from Kanes Bridge.JPG|תצפית מגשר קאנס
Image:Boltebridge.jpg|גשר בולט
Image:Princes Bridge Melbourne 01a.jpg|גשר פרינסס
Image:Melbourne_university_boat_sheds.jpg|סככת סירת אוניברסיטת מלבורן הישנה
Image:Swan Street Bridge Melbourne.jpg|גשר רחוב סוואן
Image:Morrell_bridge.jpg|גשר מורל
Image:Punt road bridge.jpg|גשר הודל
Image:Church street bridge melbourne.jpg|גשר רחוב צ'רץ' כפי שהוא נראה מדרום ירה לקרמורן
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): גאוגרפיה
קטגוריה:אוסטרליה: נהרות
קטגוריה:מלבורן: גאוגרפיה
נאן

ארוחה הודית טיפוסית הכוללת נאן
נאן (בהינדי: नान, באורדו نان) הוא סוג של לחם שנפוץ בהודו ובשכנותיה שצורתו שטוחה ועגולה. לחם זה דומה לפיתה גדולה ורכה. בצק הנאן עשוי מקמח חיטה ומכינים אותו בטנדורי. במקרים רבים מוסיפים לו תוספות כגון שומשום, שום או מילוי של בשר, ירקות או גבינה. 
את הנאן אופים מקמח חיטה, לרוב קמח לבן, מעט יוגורט ושמרים.

הנאן מהווה תוספת לארוחה ולעיתים מהווה את הארוחה כולה.

== ראו גם ==
* צ'פאטי
*קולצ'ה
* המטבח ההודי
== קישורים חיצוניים ==

* [http://clickit.ort.org.il/files/txt/842103558/166779923.htm מתכון הכנה]

קטגוריה:סוגי לחם
קטגוריה:המטבח ההודי
קטגוריה:המטבח האסייתי
קטגוריה:המטבח המרכז-אסייתי
מתילדה מרקזי

מתילדה מרקזי (בגרמנית: Mathilde Marchesi, נולדה בשם מתילדה גראומן; 24 במרץ 1821 - 17 בנובמבר 1913) הייתה זמרת מצו-סופרן, מורה לשירה ותומכת בטכניקת בל קאנטו.

==תולדות חייה==
מרקזי נולדה בפרנקפורט על נהר מיין (כיום בצד הגרמני של מדינת הסה). בגיל 22, אחרי שמשפחתה איבדה את הונה, נסעה לווינה לפתח את קולה. משם המשיכה לפריז, ללמוד אצל מנואל גארסיה השני, שהשפעתו עליה הייתה העיקרית בחייה. בערך באותה תקופה נישאה לבריטון האיטלקי סלבטורה מרקזי ופיתחה קריירה קצרה באופרה וברסיטלים. הואיל וקולה היה סביר ולא מעבר לזה, בחרה לעסוק בהוראה, ובתחום זה עשתה לה שם.

מרקזי לימדה בקונסרבטוריונים בקלן ובווינה ובשנת 1881 פתחה בית ספר משלה בפריז, שם נשארה למשך רוב חייה. בסופו של דבר נודעה ביותר כמורה לפיתוח קול של כמה זמרים דגולים. המפורסמת ביותר בין תלמידיה היא אולי נלי מלבה, אבל היא הדריכה גם את אמה קלווה ואת אמה איימס. מרקזי מתה בלונדון.

כיום אין זוכרים עוד את מרקזי בגין קריירת הזמרה שלה. תחת זאת, היא נודעת בראש ובראשונה כמורה של הרבה מאוד זמרים ידועי שם וכן כמורה לפיתוח קול וזמרה, שהביאה את טכניקת הבל קנטו אל המאה ה-20. עד היום יש הלומדים את רעיונותיה, בעיקר זמרות סופרן, שבפיתוח קולן התמחתה במיוחד.

מרקזי עודדה בדרך כלל סגנון שירה טבעי: היא הטיפה לשיטת נשימה אינסטינקטיבית במידה רבה וטענה כנגד תנוחת ה"חיוך" שהייתה מקובלת על מורות רבות בימיה. בעיקר העסיקה אותה החלוקה למשלבים הווקאליים והמעבר ביניהם, שבה ראתה את "האלפא והאומגה של יצירת הקול הנשי ופיתוחו, אבן הבוחן של כל שיטות השירה, ותיקות כחדשות." כמו כן ביטאה שוב ושוב את סלידתה ממורות בנות זמנה, שהשיטות שהציעו היו אמורות לפתח במלואו, באחריות גמורה, לטענתן, את הקול תוך שנה או שנתיים. היא, לעומת זאת, גרסה שהדרך הטובה והנכונה ביותר לגשת לפיתוח הקול היא במתינות ובשיקול דעת.

שניים מן המאפיינים הבולטים ביותר בתורתה היו "השיטה האנליטית" שלה ועמידתה התקיפה על פרקי תרגול קצרים מאוד למתחילים. "השיטה האנליטית" שלה ייחסה חשיבות רבה להבנה אינטלקטואלית של כל דבר שירה, הן מן הבחינה הטכנית והן האסתטית של היצירה, החל באריות נשגבות וכלה בתרגילי קול פשוטים. היא טענה, ששינון מכני ללא הבנה מזיק בסופו של דבר לשימוש האמנותי בקול. בלטה ביותר תביעתה להקפיד על פרקי זמן קצרים ביותר של אימון למתחילים, לא יותר מחמש דקות בכל פעם, שלוש או ארבע פעמים ביום, למתחילים גמורים. כמובן, פרקי הזמן האלה יכולים וצריכים להתארך ככל שהקול מבשיל ומתפתח.

==תלמידיה==
(רשימה חלקית)
* סוזאן אדמס
* פרנסס אלדה
* זיגריד ארנולדסון
* בלאנש אראל
* אמה קלווה
* אמה איימס
* רוז אטינגר
* מרי גארדן
* אטלקה גרסטר
* זלמה קורץ
* בלאנש מרקזי (בתה)
* דיים נלי מלבה
* אמה פוקשק (נודעה בשם אילמה דה מורסקה)
* אמה נבאדה
* סיביל סנדרסון
* פרנסס סאביל
* אלן ביץ' יאו
* נדז'דה זאבלה-ורובל
ועוד.

==מקורות==
מרקזי, מתילדה. בל קאנטו: שיטה ווקאלית תאורטית ומעשית. דובר (1970) 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרות מצו סופרן
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:זמרות גרמניות
קטגוריה:זמרות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:ילידות 1821
קטגוריה:נפטרות ב-1913
המנון אסטוניה

מולדתי, האושר והשמחה שלי (באסטונית: Mu isamaa, mu õnn ja rõõm) אומץ כהמנון הלאומי של אסטוניה בשנת 1920 ושוב בשנת 1990.

המילים נכתבו על ידי יוהאן וולדמאר יאנסן ולוו במנגינה שהולחנה בשנת 1848 על ידי פרדריק פאסיוס שהיא גם המנגינה של ההמנון הלאומי של פינלנד.

השיר הוצג לציבור כיצירה מקהלתית בפסטיבל הזמר הגדול של אסטוניה בשנת 1869 ועד מהרה הפך לסמל התחייה הלאומית באסטוניה.

בשנים 1944 ו-1988, בעת קיומה של אסטונית הסובייטית, אומץ המנון שונה, כאשר המנון זה נאסר על ידי השלטון הסובייטי.

== מילות השיר==

{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! אסטונית
|-
| <poem>מולדתי שמחתי,
כמה יפה את!
אני לעולם לא אמצא כזו
בעולם רחב זה
שתהיה כה יקרה לי
כמוך, מולדתי!

ילדת אותי
וגידלת אותי;
אודה לך מעתה ועד עולם
ואוותר נאמן לך עד יום מותי,
את לי היקרה ביותר,
מולדת יקרה!

מי יתן והאל ישמרך,
מולדת יקרה!
מי יתן ויהיה לך למגן
ויספק לך ברכתו
בכל נתיב אליו תפני,
מולדת יקרה!</poem>
| dir="ltr" | <poem>Mu isamaa, mu õnn ja rõõm,
kui kaunis oled sa!
Ei leia mina iial teal
see suure, laia ilma peal,
mis mul nii armas oleks ka,
kui sa, mu isamaa!

Sa oled mind ju sünnitand
ja üles kasvatand;
sind tänan mina alati
ja jään sull' truuiks surmani,
mul kõige armsam oled sa,
mu kallis isamaa!

Su üle Jumal valvaku
mu armas isamaa!
Ta olgu sinu kaitseja
ja võtku rohkest õnnista,
mis iial ette võtad sa,
mu kallis isamaa!</poem>
|}

==ראו גם==
* דגל אסטוניה
* סמל אסטוניה

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20130927223417/http://valitsus.ee/et/riigikantselei/riigi-ja-omavalitsuste-symbolid/eesti-vabariigi-humn קובץ שמע של ההמנון בביצוע צבאי]
* [https://web.archive.org/web/20060114120240/http://www.president.ee/en/estonia/symbols.php אודות ההמנון בתחתית העמוד]

קטגוריה:אסטוניה: סמלים לאומיים
אסטוניה
קטגוריה:שירים על אסטוניה
היגרומטר

היגרומטר או מד לחות, הוא מכשיר מדידה המיועד למדוד את כמות הלחות הנמצאת באוויר ביחס לאוויר יבש.
היגרומטר
היגרומטר ידנימודל פשוט של היגרומטר ידוע בתור פסיכרומטר והוא בנוי משני תרמומטרים: אחד מודד את טמפרטורת האוויר היבש והשני עטוף בפתיל שקצהו התחתון טבול במים למדידת הטמפרטורה הלחה (השם - גולה לחה, נובע מכך שקצהו טבול במים). אידוי מהגולה הלחה מוריד את הטמפרטורה (על פי קלאוזיוס קלפירון), כך שתרמומטר הגולה הלחה בדרך כלל מראה טמפרטורה נמוכה יותר מאשר זו המודדת את טמפרטורת האוויר היבש. כאשר טמפרטורת האוויר נמוכה מטמפרטורת הקיפאון, הגולה הלחה מתכסה שכבה דקה ומבודדת של קרח. במצב זה ייתכן שהטמפרטורה הלחה תהיה גבוהה יותר מהטמפרטורה היבשה.

בעזרת הטמפרטורות היבשה והלחה שתימדד, אפשר לחשב את נקודת הטל ואת הלחות היחסית באוויר בעזרת דיאגרמה תרמודינמית או באמצעות חישוב מנוסחאות.

==היגרומטר נקודת הטל==
נקודת הטל היא הטמפרטורה אליה יש לקרר את האוויר בתהליך איזובארי על מנת להגיע לרוויה. קירור נוסף יתחיל תהליך של התעבות. היגרומטר מסוג זה בנוי מזכוכית שיש שליטה על הטמפרטורה שלה. לרוב תקורר יותר מטמפרטורת הסביבה והטמפרטורה שממנה מתחילה התעבות תהיה טמפרטורת נקודת הטל.

==ראו גם==
* טמפרטורה וירטואלית

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מכשירי מדידה במטאורולוגיה