OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דהרמה

דְהַרְמַה (בסנסקריט: धर्म) או דְהַמַּה ("דע מה") (בפאלי: धम्म) היא מושג מרכזי במספר דתות דהרמיות, בהן בודהיזם, הינדואיזם, ג'ייניזם וסיקיזם. אין למילה מקבילה בשפות אחרות, ובדתות השונות ישנה למושג משמעות שונה. ניתן לתרגם את המילה ל"אמת" או ל"צדק", אך גם ל"חובה" (דתית או מוסרית), "אתיקה" ו"דרך". מקור המושג בסנסקריט רומז על משמעות של "משא" שנושא הכוהן-הברהמין שמחויב לביצוע הטקסים הוֶדיים.

==המושג דהרמה בבודהיזם==
דרך המתומנת הנאצלת.]]
בבודהיזם מבוטאת המילה דהמה, כפי שהיא מבוטאת בפאלי, לשון הקודש של הבודהיזם. לביטוי דהמה משמעויות רבות בטקסט הבודהיסטי, הראשונה בהם היא "חוק טבע" או "אמת", לרוב הכוונה לתובנות הבסיסיות ביותר של הבודהה בנוגע לטבע הקיום והמצב האנושי. תובנות אלו נקראות לרוב ארבע האמיתות הנאצלות, והן כדלקמן:

*האמת בדבר קיומו של הסבל – דוקהה: החיים בעולם אינם משביעי רצון, לא הרמוניים, וכוללים סבל.
*האמת בדבר מקורו של הסבל – סמודייה: השתוקקות, דחייה ובורות הן המובילות לסבל.
*האמת בדבר אפשרות ריפוי הסבל – נירודה: ניתן להרפא מהסבל ולהגיע למצב של שקט נפשי המכונה נירוונה.
*האמת בדבר הדרך לשחרור מסבל – מרגה: הדרך להגיע לנירוונה כוללת שמונה צעדים ונקראת הדרך המתומנת הנאצלת.

המושג דהרמה הוא גם אחת משלוש אבני החן בהן נתמך כל בודהיסט בדרך אל ההארה. שלוש אבני החן מקבלות ביטוי בצורת שבועה אותה משננים בודהיסטים:

==המושג דהרמה בג'יניזם==
הג'ייניזם מוסיף אמיתת יסוד נוספת על ארבע הקיימות: החומר הנצחי של הבריאה, התווך שבו נעים כל הברואים.

==המושג דהרמה בהינדואיזם==
ההינדואיזם משתמש במונח סנטנה דהרמה (Sanatana Dharma) הלקוח משפת הסנסקריט, שפירושו הדרך הנצחית.
דהרמה היא מערכת הכללים שעל פיה הפרט מנהל את חייו, בהתאם לקאסטה שלו. מערכת כללים זו – הדהארמשסטרה, "ההלכה ההודית", התפתחה מכתבי ההדהארמסוטרות.

את מושג ההינדואיזם מתרגמים כ"הינדו-דהרמא" (הדהרמה של ההינדים), כלומר דרך החיים הנכונה למאמיני ההינדואיזם.

== ראו גם == 
*אדי דהרמה
*שלוש אבני החן
*קארמה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:הודו: דת ופילוסופיה
קטגוריה:מונחים בבודהיזם
קטגוריה:הינדואיזם
עקום פאנו

עקום פאנו הוא מסילה רציפה, הממלאת שטח דו-ממדי או בעל ממד גבוה יותר. עקומים כאלה תוארו לראשונה על ידי המתמטיקאי האיטלקי ג'וזפה פאנו ב-1890, והיו לדוגמה הראשונה של מה שנודע אחר-כך כפרקטל. פאנו בנה פונקציות אלה כדי להדגים מסילה רציפה שלא ניתן לתחום בשטח קטן. 

באופן אינטואיטיבי, אפשר לתאר מסילה רציפה כמסלול שעושה נקודה הנעה, ללא קפיצות, במרחב. כדי לקבל הגדרה מדויקת יותר, הציע קמי ז'ורדן ב-1887 ש"מסילה" היא התמונה של פונקציה רציפה המוגדרת על קטע היחידה <math>\ [0,1]</math>. הגדרה זו, שהפכה לאחד המושגים היסודיים בטופולוגיה, מתאימה לפונקציות מקטע היחידה לכל מרחב טופולוגי. המקרה הפשוט ביותר הוא זה של מסילה במישור הדו-ממדי. לפעמים אין מבחינים בין הפונקציה <math>\ f:[0,1]\rightarrow X</math> לבין התמונה שלה, שהיא אוסף הנקודות <math>\ \{f(t): 0\leq t \leq 1\}</math>. 

בשנות השמונים של המאה התשע-עשרה גילה גאורג קנטור שקטע היחידה שקול לריבוע היחידה בעוצמתו. פירושה של עובדה זו הוא שקיימת פונקציה מן הקטע אל הריבוע, המכסה את כל הנקודות. פאנו בנה את "עקום פאנו", שהוא, כאמור, מסילה רציפה הממלאת את ריבוע היחידה (או קובייה מממד גבוה יותר) בלי להחמיץ אף נקודה, בניסיון להדגים את התופעה שגילה קנטור. 

רוב המסילות שמתמטיקאים נתקלו בהן עד עבודתו של פאנו היו בעלות נגזרות רציפות כמעט בכל מקום, ומסילות כאלה אינן יכולות למלא שטח. משום כך, הדוגמאות של פאנו, שהיו מבוססות על הרעיונות של קנטור ואיחדו אותן עם הזרם המרכזי של המחקר המתמטי, התקבלו בהפתעה רבה. 

מן הדוגמאות הדו-ממדיות של פאנו קל לבנות מסילות רציפות שיכסו את הקובייה ה-n ממדית, לכל n. יתרה מזו, אם מוותרים על נקודות הקצה, אפשר לבנות באותה שיטה גם מסילות רציפות שיכסו את המרחב האוקלידי ה-n-ממדי כולו.

3 צעדים ראשונים בבניית עקום פאנו
הבניה של פאנו, כמו רוב הבניות המפורשות של עקומים מכסי-שטח שהתגלו מאז, מבוססת על הגדרה איטרטיבית של המסילה: בכל שלב נבנית מסילה ליניארית-למקוטעין, המעדנת את השלב הקודם; ראו האיור בצד שמאל. בגבול, מתקבלת מסילה רציפה המבקרת בכל נקודות הריבוע. גם אם בכל שלב סופי המסילה אינה חותכת את עצמה, תכונה זו אובדת במעבר לגבול - מסילה המכסה שטח מוכרחה לחתוך את עצמה. בדומה לזה, לא קיימת פונקציה חד-חד-ערכית ורציפה בשני משתנים לקטע ממשי.

כפרקטל, לעקום פאנו יש ממד טופולוגי 1 וממד האוסדורף 2.

== בנייה של מסילה ממלאת-שטח ==

הבנייה של פאנו מבוססת על שני רעיונות חשובים של קנטור: ההתאמה בין מספרים ממשיים לסדרות של ספרות (על ידי הצגה בינרית או טרנרית), והבניה של קבוצת קנטור. נסמן ב- C את קבוצת קנטור, שהיא כידוע בעלת עוצמת הרצף. פונקציית קנטור היא פונקציה רציפה <math>\ h : C \rightarrow [0,1]</math>, המכסה את כל הקטע. בעזרתה אפשר להגדיר פונקציה רציפה בין מרחבי המכפלה, <math>\ H:C\times C \rightarrow [0,1]\times [0,1]</math>, לפי הנוסחה <math>\ H(x,y) = (h(x),h(y))</math>. 

מכיוון שקבוצת קנטור הומיאומורפית למרחב <math>\ 2^{\mathbb N}</math>, ומכיוון שקיימת התאמה חד-חד-ערכית ועל <math>\ \mathbb{N}\rightarrow \mathbb{N}\times \mathbb{N}</math>, יש הומיאומורפיזם <math>\ g: C \rightarrow C\times C</math>. ההרכבה <math>\ f = H \circ g</math> היא העתקה רציפה של קבוצת קנטור על ריבוע היחידה. אבל את הפונקציה f אפשר להרחיב לפונקציה רציפה <math>\ F : [0,1]\rightarrow [0,1]^2</math>, על ידי השלמה ליניארית בכל אחד מן הקטעים החסרים של C, וזוהי המסילה המבוקשת.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרקטלים
קטגוריה:תורת הקבוצות
קטגוריה:עקומות
יוסף שאול

יוסף שאול (נולד ב-1949) הוא מדען ישראלי העוסק בתחומי הווירולוגיה השונים ומשמש כפרופסור במכון ויצמן למדע. נזקפים לזכותו גילויים ופיתוחים רבים, בהם חיסון נגד דלקת הכבד הנגיפית מסוג B (צהבת B).

==תחילת דרכו==
שאול נולד באהווז, בירת מחוז ח'וזסתאן באיראן. אביו היה סוחר. בגיל 13 עלה לישראל בעליית הנוער יחד עם חביב אחיו הגדול יותר והם התמקמו בפנימיה כפר הנוער בן שמן. כבוגר בית ספר חקלאי, נרשם ללימודים בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ברחובות. בשנת 1974 קיבל תואר ראשון בחקלאות, ותואר שני בפיזיולוגיה של בעלי חיים. בזמן לימודיו היה מתפרנס מהוראה בבית הספר האזורי שפיר. בשנת 1977 החל את הלימודים לדוקטורט במחלקה לווירולוגיה במכון ויצמן למדע בהנחיית פרופסור חיים אביב. בשנת 1981 נסע לפוסט-דוקטורט באוניברסיטת קליפורניה בסן פרנסיסקו בהנחיית William J. Rutter. בשנת 1983 חזר למכון ויצמן והצטרף למחלקה לווירולוגיה ששינתה את שמה לאחר מכן למחלקה לגנטיקה מולקולרית. בשנת 1985 הועלה לדרגת חוקר בכיר, בשנת 1990 הועלה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 2001 לפרופסור מן המנין. הוא נשוי לאילנה ממשפחת הוניג ולהם ארבעה בנים ושלוש עשרה נכדים.

==מחקרים והישגים==
בעבודת הדוקטורט שלו עסק שאול בביולוגיה מולקולרית, ובמיוחד במאפייניהם של המנגנונים השולטים בביטוי הגנים השונים. הוא לראשונה בארץ השתמש בשיטות של הנדסה גנטית לחקר גן ההמוגלובין ואפיונו בעזרת מיקרוסקופ אלקטרוני. במחקר הפוסט-דוקטורט חקר את עולם הנגיפים. נגיף שעניין אותו במיוחד היה הנגיף הגורם לדלקת כבד נגיפית (הפטיטיס) מסוג B. הוא המשיך לחוקר את הווירוס במכון ויצמן ואף פיתח חיסון שהחברות SciVac בארץ ו- VBI Vaccines Inc פתחו אותו לשימוש תחת אישור FDA. 

פרופ' שאול הצליח לפענח את המנגנון המולקולרי שבו נגיפי צהבת B מצליחים לאלץ גנים אנושיים לייצר חלבונים מסוימים על פי המידע הגנטי המקודד ב-DNA. האפשרות לאילוץ התאים לייצר חלבונים אלה נובעת מהעובדה שנגיפים אלה מכילים חלבון ייחודי המשבש את התהליך התקין של ייצור החלבונים בתאים. ייצור החלבונים המאולץ של הגנים האנושיים, הנגרם על ידי הנגיפים, יוצר בתא סביבה נוחה לייצור של חלבונים נגיפיים, ולהתרבות הנגיפים. ממצאים אלה סייעו בפיתוח תרכיב חיסון מתקדם נגד המחלה הקטלנית, ובשנת 1992 הם זיכו את שאול בפרס על שם אנדריי לבוף. בשנת 2001 הוענק לו פרס מייסדי טבע.

בין השאר, מכהן שאול כיושב ראש הוועדה המייעצת של MGVS החיפאית, חברה העוסקת בפיתוח טכנולוגיה לריבוי כלי דם ורקמות. טכניקה שפיתח שאול בתחום ניתוחי המעקפים הובילה לפיתוח מוצר ראשי בחברת MGVS - שתלים ביו סינתטיים המאפשרים להתגבר על בעיית השתלים הסינתטיים שנוטים להיסתם עם הזמן בשל דלקות בסביבת המעקף, ב-MGVS פותחה השיטה לציפוי חלקו הפנימי של הצינור בתאים טבעיים שהופקו מהמטופל. הציפוי מופק מהאנדותל - החומר שמצפה את כלי הדם מבפנים. בעזרת עבודתו וגילויו של שאול ניתן כעת להדביק את האנדותל המופק, למבנה בעל שכבה רציפה אחת הנצמדת לחלק הפנימי של הצינור.

==קישורים חיצוניים==
* [http://heb.wis-wander.weizmann.ac.il/האיש-שחצה-את-הכביש/אנשים האיש שחצה את הכביש], באתר מכון ויצמן, 1 בדצמבר 1999
 

קטגוריה:מיקרוביולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: ביולוגיה
קטגוריה:ביולוגים מולקולרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי איראן
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:עולים בעליית הנוער
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער בן שמן
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: הפקולטה לחקלאות
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:אימונולוגים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס מייסדי טבע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
צלעות

צלע אופיינית של אדם. מבט אחורי על צלע שמאלית.
באנטומיה של החולייתנים, צלעות (TA: Costae) הן עצמות ארוכות ומעוקלות, אשר זוגות שלהן מרכיבות את עיקר כלוב הצלעות. מספר זוגות הצלעות משתנה ממין טקסונומי אחד למשנהו.

==באדם==
באדם, יש 24 (שנים עשר זוגות) צלעות. בחלק קטן מהאוכלוסייה, אפשר למצוא זוג נוסף או חסר. הצלעות מכונות הראשונה, השנייה ועד השתים עשרה, לפי החוליה החזית המופרקת אליהן. לדוגמה, הצלע הראשונה מופרקת עם החוליה החזית הראשונה (T1), הצלע השנייה מופרקת עם החוליה השנייה (T2) וכן הלאה.
תפקיד הצלעות הוא להגן על הריאות, הלב וכלי הדם הגדולים.

=== סוגי צלעות ===

סך-הכל יש 12 זוגות של צלעות, שאותן מחלקים לשלוש קבוצות, על פי חיבורן למבנים הסמוכים להן:
*צלעות אמיתיות (Costae verae) - זוג הצלעות הראשון ועד זוג הצלעות השביעי - מחוברות לעמוד השדרה בצד אחד (כמו כל הצלעות) ולעצם החזה בצידן השני.
*צלעות מדומות (Costae spuriae) - זוג הצלעות השמיני ועד זוג הצלעות העשירי - במקום שיתחברו לעצם החזה, הצלעות המדומות מתחברות לסחוס הצלע (Cartilago costalis) שמעליהן.
*צלעות מרחפות (Costae fluctantes) - זוג הצלעות האחד עשר והשנים עשר, אינן מחוברות כלל בצידן הקדמי.

=== מבנה אנטומי ===
[[כלוב הצלעות]]
==== צלעות אופייניות ====
לזוג השלישי של הצלעות ועד הזוג התשיעי מאפיינים מבניים דומים. לכל אחת מהן, ראש (Caput costae) עם שני פנים (Facies articularis capitis costae) המופרדים ברכס (Crista capitis costae). הפנים מופרקים עם החוליה המיוחסת לצלע ועם החוליה שמעליה. הראש מחובר דרך צוואר לקנה הצלע (Corpus costae). באזור חיבור הצוואר לקנה, נמצאת גבשושית הצלע (Tuberculum costae), שחלק ממנה מופרק עם הזיז הרוחבי של החוליה הסמוכה. לאורך חלקה הפנימי של הצלע, נמצא חריץ (Sulcus costae), המגן על העצב וכלי הדם הבין צלעיים.

==== צלעות לא אופייניות ====
*צלע ראשונה (Costa prima [I]&lrm;) - הרחבה ובעלת העיקול החד ביותר מכל הצלעות. בראש הצלע משטח פנים אחד ובהתאם, הצלע מופרקת עם החוליה החזית הראשונה בלבד. לצלע הראשונה שני חריצים המגנים על כלי הדם התת-בריחים.
*צלע שנייה (Costa secunda [II]&lrm;) - דומה בצורתה לצלע הראשונה, אך צרה יותר ומעוקלת פחות. מאופיינת בגבשושית נוספת אליה מתחברים שרירים.
*צלעות עשר עד שתים עשרה - בעלות משטח פנים אחד. צלעות אחת עשרה ושתים עשרה הן קצרות במיוחד, חסרות גבשושית וצוואר ומסתיימות לפני כל חיבור לכלוב הצלעות.

=== תמונות נוספות ===
<gallery>
 תמונה:First rib Gray.png|הצלע הראשונה
 תמונה:Second rib Gray.png|הצלע השנייה
 תמונה:Gray127.png|הצלע האחת-עשרה
 תמונה:Gray128.png|הצלע השתים-עשרה
 </gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:עמוד השדרה ושלד החזה
סמגרלו וסוואנתי עילית

הכפר ז'אבשי בסוואנתי
סמגרלו וסוואנתי עילית (בגאורגית: სამეგრელო-ზემო სვანეთი, מילולית: סַמֶגרֶלוֹ-זֶמוֹ סוואנֶתי) הוא מחוז בצפון גאורגיה. אשר כולל את המחוזות ההיסטוריים של סמגרלו וסוואנתי עילית.

== תת-מחוזות ==

# פותי
# נפת אבאשה
# נפת זוגדידי
# נפת מרטווילי
# נפת מסטיה (סוואנתי עילית)
# נפת סנקי
# נפת צ'חורוצקו
# נפת צאלנג'יחה
# נפת חובי

== יישובים ==

* ערים: 8 (אבאשה, זוגדידי, מרטווילי, סנקי, פותי, צאלנג'יחה, ג'ווארי, חובי)
* עיירות: 2 (צ'חורוצקו, מסטיה)
* כפרים: 490

== מושלים ==

1995 - בּוֹנדוֹ ג'יכּיָה<BR>
2002 - לֶרי ציתאנווָה<BR> 
2004 - גיגי אוגולאווה (כיום ראש עיריית טביליסי)<BR>
2005 - זאזא גוֹרוֹזיָה

== אתרים ==

* עיר המצודה נוכלכווי
* אושגולי
* מנזר צאישי

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20070927040251/http://www.szs.gov.ge/cgi-bin/admin/index_eng.pl אתר לא רשמי של סמגרלו וסוואנתי עילית] 
* [http://www.svaneti.ru/ האתר הרשמי של סוואנתי]

*
קטגוריה:גאורגיה: מחוזות
קטגוריה:סמגרלו
קטגוריה:סוואנתי
סע לאט (אלבום)

סע לאט הוא אלבום הסולו העשירי של הזמר הישראלי אריק איינשטיין, והשני המשותף לו ולמוזיקאי מיקי גבריאלוב, שיצא ב-2 בנובמבר בשנת 1974.

== הפקה ==
מחצית משירי "סע לאט" נכתבו על ידי איינשטיין עצמו. שאר השירים נכתבו בידי כותבים שאיינשטיין עבד איתם גם באלבומיו הקודמים, כמו יהונתן גפן, מאיר אריאל ושלום חנוך, לצד טקסטים של משוררים כנתן אלתרמן ולאה גולדברג. מיקי גבריאלוב הלחין שבעה משירי האלבום. רנדי ניומן חתום על הלחן של "Dayton, Ohio - 1903" שתורגם על ידי יהונתן גפן כ"שיר של רנדי ניומן".

האלבום משקף את מצב הרוח הלאומי ששרר בישראל של אחרי מלחמת יום הכיפורים, ובחלקו הגדול מייצג נסיגה מהקו הרוקי שאפיין את אלבומיו הקודמים של איינשטיין, שהוקלטו עם הצ'רצ'ילים ועם חבורת לול, אל כיוון אינטימי ומלנכולי יותר, המיוצג בשירים כמו "ילדים של החיים" (שהושמע לראשונה בסרט "ג'ימי היפה" בבימוי של בועז דוידזון ובהפקתו של צבי שיסל, כסרט טלוויזיה דוקומנטרי, עבור "הרשות למלחמה בסמים", שנה קודם הוצאת האלבום בשנת 1973, בביצוע של שלום חנוך), "אני אוהב אותך היום", "גן של שושנים", "הזמן הכפרי" ואחרים. שיר הנושא, "סע לאט" הוא בין השירים המזוהים יותר מכול עם דמותו הציבורית של איינשטיין, והוא מתאר קטע מתוך נסיעה של איינשטיין ומלוויו להופעה. "עיניים גדולות", הוא שיר הנושא מתוך סרטו של אורי זוהר באותו שם, בו אף שיחק איינשטיין לצד זוהר. גרסת האלבום לשיר שונה מזו שמופיעה בסרט וגרסה שלישית של השיר יצאה כתקליט שדרים וארוכה יותר (גרסה זו יצאה לראשונה על גבי דיסק במארז "שיר שחלמתי"). השיר "הבלדה על זומטי ולבטי" הוא סוג של פרודיה על סגנון השירים של להקת כוורת ובמיוחד על "הבלדה על ארי ודרצ'י" שיצא אף הוא ב-1974. אף על פי כן, כמה מיוצאי כוורת שיתפו פעולה עם איינשטיין בחלק מאלבומיו הבאים, בעיקר יצחק קלפטר ויוני רכטר.

את עטיפת האלבום, שעיצב הגרפיקאי דוד טרטקובר, ציירה בתו של איינשטיין, שירי, כשהייתה בת 10. שירי גם תרמה את קולה לשיר "הבלדה על זומטי ולבטי".

בעקבות יציאת האלבום, יצרו איינשטיין וצבי שיסל עבור הטלוויזיה הישראלית תוכנית בת 50 דקות שכללה קטעי הופעות חיות של איינשטיין שצולמו במועדון צוותא וקליפים משירי האלבום, קטעי מערכונים וקטעי קישור. בצילומים השתתפו לצד איינשטיין ושיסל, יהודית סולה, ענת טופול, דינה ברכה (שאולי), סימה אליהו ושמוליק בורנשטיין. כמו כן הופיעו בתוכנית להקת הצ'רצ'ילים ולהקת תמוז.

==רשימת השמעה==

==משתתפים==
*אריק איינשטיין – שירה
*מיקי גבריאלוב – באס, גיטרה 12 מיתרים, קולות, עיבודים והפקה מוזיקלית
*חיים קריו – גיטרה מובילה, גיטרות חשמליות, עיבוד ("הבלדה על זומטי ולבטי")
*שלמה יידוב – גיטרות אקוסטיות וחשמליות
*שייקה מיכאלי – גיטרות חשמליות וגיטרה 12 מיתרים
*עמי טרייבטש – תופים וכלי הקשה
*שם טוב לוי – עיבודי מיתרים וכלי נשיפה, פסנתר ב"ילדים של החיים"
*יעקב נגר – פסנתר
*אלונה טוראל – פסנתר חשמלי
*עדי וייס – קלידים
*דודי רוזנטל – טכנאי הקלטות ומיקסים, סינתיסייזר, המונד, קולות ב"הבלדה על זומטי ולבטי"
*אמנון רוברמן – טכנאי הקלטות ומיקסים
*דורי הרשגל – טכנאי מיקסים
*צבי שיסל – קולות
*שירי איינשטיין – קולות ("הבלדה על זומטי ולבטי"), ציור עטיפה
*אמיל בר – חיתוך התקליט
*דוד טרטקובר – עיצוב עטיפה
*שמוליק בורנשטיין – מפיק

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אלבומי אריק איינשטיין
קטגוריה:אלבומי חברת פונוקול
קטגוריה:אלבומים בעברית
אוניברסיטת אמורי

אוניברסיטת אמורי (באנגלית: Emory University) היא אוניברסיטה אמריקאית פרטית ב שבג'ורג'יה, ליד העיר אטלנטה.

אמורי נוסדה בשנת 1836 והיא קרויה על שם , הגמון פופולרי בכנסייה המתודיסטית של ג'ורג'יה (על שמו קרוי גם ). בראשית דרכה מוקמה האוניברסיטה ב, ג'ורג'יה ונקראה "אמורי קולג'". בשנת 1915 עבר הקולג' לאטלנטה ושינה את שמו ל"אוניברסיטת אמורי". האוניברסיטה מורכבת מתשע יחידות אקדמיות הכוללות את בתי הספר לאומנות ומדע (arts and sciences), תאולוגיה, עסקים, משפטים, רפואה, בריאות הציבור, וסיעוד.

כמחצית מהסטודנטים באוניברסיטה הם סטודנטים לתואר ראשון, והמחצית השנייה מורכבת מסטודנטים הלומדים לקראת קבלת תואר שני או שלישי באחת משבע התוכניות לתארים מתקדמים.

נשיאה ה־21 של האוניברסיטה הוא ד"ר , מהנדס בוגר אוניברסיטת קורנל ואוניברסיטת קליפורניה בברקלי.

==בתי ספר==
* הקולג' לאמנויות ומדעים (1836)
* (1836)
* (1854)
* ע"ש נל הודג'סון וודרוף (1905)
* ע"ש (1914)
* (1916)
* בית הספר לתארים מתקדמים (1919)
* ע"ש (1919)
* ע"ש רולינס (1990)

==דירוג==
נכון ל-2022 מדורגת אמורי במקום ה-21 בין האוניברסיטאות בארצות הברית ובמקום ה-74 בעולם על פי המדרג של U.S. News & World Report. התוכנית לתואר שני בבית הספר למנהל עסקים על שם גויזטה (Goizueta) דורגה במקום ה-21, בית הספר לרפואה דורג במקום ה-22 ובית הספר למשפטים דורג במקום ה-30 בארצות הברית בידי U.S. News & World Report לשנת 2023.

==בוגרים ואנשי סגל בולטים==
*ג'ימי קרטר - הנשיא ה-39 של ארצות הברית (1977 – 1981) וחתן פרס נובל לשלום לשנת 2002.
*אלבן ברקלי סגן הנשיא ה-35 של ארצות הברית.
* ראש ממשלת קוריאה הדרומית בשנת 1995.
* דברה ליפשטדט - היסטוריונית וחוקרת שואה אשר התפרסמה הודות לתביעת הוצאת דיבה שהגיש נגדה דייוויד אירווינג, האשמה ממנה זוכתה.
*טנזין גיאטסו - הדלאי לאמה הארבעה-עשר (מינוי נשיאותי מיוחד).
*סלמאן רושדי - מסאי וסופר בריטי מוסלמי ממוצא הודי. חבר המחלקה לספרות אנגלית.
*נטשה טרת'ווי - [http://www.emory.edu/EMORY_REPORT/erarchive/2007/April/April%2023/trethewey.htm זוכת] פרס פוליצר לשירה לשנת 2007, מורה לכתיבה יוצרת.

==סמלי האוניברסיטה==
במרכז סמלה של האוניברסיטה נמצאים לפיד וחצוצרה מוצלבים. הלפיד מסמל את אור החכמה והידע והחצוצרה את הפצתם. מוטיבים אלו היו מצויים גם בשלט האצולה של האוניברסיטה שכיום אינו בשימוש וכן בחותם האוניברסיטה. בחותם האוניברסיטה מוצגים גם שני התאריכים המשמעותיים בתולדותיה, תאריך הייסוד ותאריך המעבר לאטלנטה. המוטו של אוניברסיטת אמורי, "לֵב נָבוֹן, יִקְנֶה-דָּעַת", לקוח מספר משלי, י"ח, ט"ו והוא משולב בסמלי האוניברסיטה מאז 1890.

== ראו גם ==
* המרכז לבקרת מחלות ומניעתן
* מוזיאון מיכאל סי. קרלוס

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.georgiaencyclopedia.org/nge/Article.jsp?id=h-1446&sug=y אוניברסיטת אמורי] - באתר [http://www.georgiaencyclopedia.org/nge/Home.jsp The New Georgia Encyclopedia]

*
אמורי
אמורי
אמורי
קטגוריה:איגוד האוניברסיטאות האמריקניות
רמית

רמית היא מערכת מכ"ם ניידת מתוצרת ארצות הברית, שהייתה בשימוש מערך הנ"מ בחיל האוויר הישראלי במשך 29 שנים: מ-1976 ועד 2005.

שמה האמריקני של המערכת הוא Israeli Low Altitude Aircraft Detection System) ILAADS). המערכת נבנתה על ידי חברת "סנדרס", שב היא חלק מתאגיד "לוקהיד מרטין".

מכ"מ הרמית מסוגל לגלות מטוסים ומסוקים מנמיכי טוס. היא שימשה להגנת המרחב האווירי של בסיסים ואתרים אסטרטגיים וכן לאורך הגבולות.

השם הישראלי "רמית" ניתן על ידי אחד מקציני חיל האוויר שהשתתפו בפרויקט, סא"ל עובדיה מעוז, על שם בתו, רמית מעוז-סגל, שהייתה אז בת מספר חודשים (לימים בעצמה קצינה בחיל האוויר).

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.iaf.org.il/522-19036-he/IAF.aspx קצין במערך הנ"מ פיתח סימולאטור למכ"ם "רמית"], 1 באוגוסט 1999, באתר חיל האוויר הישראלי.
* [https://sky-high.co.il/2022/09/02/הצעירים-שפתרו-תקלה-במכמ-רמית/ הצעירים שפתרו תקלה במכ”מ “רמית”], 9 בספטמבר 2022, באתר "מרקיע שחקים".

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מכ"ם: מערכות קרקעיות
גוסטב מורו

שלומית, אחד מציוריו המפורסמים
גוסטב מוֹרוֹ (בצרפתית: Gustave Moreau; ) היה צייר סימבולי צרפתי.

== ביוגרפיה ==
מורו נולד בפריז לאב ארכיטקט, שזיהה את כישרונו. למד אצל פרנסואה אדוארד פיקו והתיידד עם תיאודור שסריו ואף הושפע ממנו בסגנונו.

הנושא המרכזי של מורו היה התיאור של דמויות נוצריות ומיתולוגיות. כצייר של רעיונות ספרותיים יותר מאשר של תמונות חזותיות, ציוריו פנו לדמיון של סופרים ואמנים סמליים, והוא ראה את עצמו כקודם לזרם שלהם.

במותו, הוריש את ביתו ברובע ה-14 בפריז, על אוסף הציורים שלו ושל אחרים שהיו בו וכן חפצי אמנות נוספים, במטרה לפתוח בו מוזיאון. מוזיאון גוסטב מורו קיים עד היום ויש בו שחזור של חדר העבודה של מורו.

שניים מציוריו של מורו היו כביכול תלויים בביתו של הדוכס דז אסנט, גיבור הספר "להפך" של ז'וריס-קרל הויסמנס. מת בפריז ונקבר בבית הקברות של מונמארטר.

==ראו גם==
* מוזיאון גוסטב מורו

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:אמנים סימבוליסטים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של מונמארטר
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1826
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1898
סומי

סוּמִי (באוקראינית: Суми, ברוסית: Сумы) היא עיר בצפון-מזרח אוקראינה, מרכז מחוז סומי. אוכלוסיית העיר מנתה 295,847 נפש בשנת 2001. העיר נמצאת בסמוך לנהר פְּסֶל, יובלו המזרחי של הדנייפר, על קו הרכבת חרקוב-מינסק. בעיר נמצאים אגמים רבים.

==היסטוריה==
נוסדה ב-1655 על ידי הקוזקים של גֶרַסִים קוֹנְדְרָטְיֵב, שהגיע עם קבוצה של 100 איש מבילה צרקווה. היישוב נוסד באישור הווייבוד המוסקבאי במטרה להגן על אוקראינה הסלובודית מפני התקפות הטטרים. בין 1658–1765 שימשה העיר מרכז לחיל הקוזקי הסלובודי. את גרסים החליף בתפקיד מפקד הקוזקים בנו אנדריי, שנהרג ב-1706 בקרב עם הטטרים. בין 1708–1709 חנה צבאו של קרל השנים עשר, מלך שוודיה באזור. במאה ה-19 התפתחה בעיר תעשיית הסוכר על ידי גרסים חַרִיטוֹנֶנְקוֹ. בנו איוון וכל משפחתו המשיכו לאחר מותו בניהול העסק. מ-1939 העיר משמשת כמרכז המחוז. בין 1941–1943 הייתה העיר תחת כיבוש גרמני.

== ערים תאומות ==

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז סומי: ערים
קטגוריה:מחוזות אוקראינה: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1655
סם אמת

סם אמת הוא כינוי למגוון חומרים כימיים המשמשים למטרת השגת מידע מדויק מאדם המסרב לתת אותו באופן חופשי או רצוני, לרוב על ידי חוקרי משטרה או מודיעין צבאי מנחקרים או שבויים.

סמים שבהם נעשה שימוש למטרה זו כוללים אתנול (הידוע פשוט כ"אלכוהול"), סקופולמין (Scopolamine), והחומר המרדים סודיום תיופנטל (הידוע יותר בכינוי "סודיום פנטוטל") - סמי הרגעה המשבשים את כושר השיפוט והיכולות הקוגניטיביות המרכזיות. בספר 'תחנת וושינגטון' (Washington Station) שנכתב על ידי סוכן ק.ג.ב. לשעבר שהוצב בוושינגטון הבירה מתואר השימוש שנעשה באלכוהול טהור על מנת לוודא שסוכנים סובייטים לא נחשפו על ידי שירותי הביון הנגדי האמריקאי. 

גם הקנאביס שימש את המשרד לשירותים אסטרטגיים (סוכנות המודיעין של ארצות הברית) כסם אמת במהלך מלחמת העולם השנייה.

בעוד שתיאורים בדיוניים על חקירות מודיעין מעניקים לסמים אלו יכולות כמעט מיסטיות, המידע שמושג במציאות באמצעות סמי אמת הוכח כבלתי מהימן במקרים רבים כאשר הנחקרים ערבבו בין עובדות לעובדות דמיוניות. האפקט שמושג על ידי הסם נשען במידה רבה על אמונת הנחקר שהוא אינו יכול לשקר בעודו נתון תחת השפעת הסם.

במהלך שנות התשעים הסמים שהוזכרו לעיל שימשו בקנדה לצורך אבחון חולי סכיזופרניה ופרנויה קיצונית שהיה קושי לשכנעם לדבר.

השימוש בסמי אמת ירד לממדים זניחים אולם נבחן מחדש לאחר פיגועי 11 בספטמבר. ייתכן שלשירותי מודיעין שונים יש סמי אמת אפקטיביים יותר מהסמים הנפוצים, המוכרים, אם כי טענה זו נחשבת לבלתי-סבירה על ידי מומחים לסמי הרגעה (שלהם ההשפעות הקרובות ביותר להשפעות של סמי אמת בשימוש היום-יומי).

==ראו גם==
*פוליגרף

קטגוריה:סמים פסיכואקטיביים
סימפוזיון

סצנת סימפוזיון; [[פרסקו (ציור קיר) מ"קברו של הצוללן", שנת 475 לפנה"ס. מוזאון פאסטום, איטליה]]
סִימְפּוֹזְיוֹן (ביוונית: συμπόσιον, נהגה "סימפּוסיון") הוא מונח שכיום משמעותו "כנס"; במקור, התייחס לסוג משתה שהיה נהוג ביוון העתיקה, שכלל מופעי בידור שונים ושתיית יין. השם "סימפוזיון" מגיע מהיוונית: הפועל היווני "סימפוטיין" (sympotein) משמעותו "לשתות יחדיו".

עם חלוף השנים, איבד המונח את משמעותו המקורית וכיום הוא מציין לרוב כנסים אקדמיים. אזכורים למונח "סימפוזיון" במשמעותו המקורית ניתן למצוא בכתבים של הפילוסופים היווניים אפלטון (המשתה) וקסנופון.

אחד הסימפוזיונים הידועים, איגרת אריסטיאס, המיוחס למאה הראשונה שלאחר הספירה, הוא סימפוזיון בעל תוכן יהודי. עיקרו שיחה בין המלך פתולומיאוס – תלמי השני, אריסתיאס, ובין שבעים ושניים חכמי ישראל, על ההבדלים בין יהדות ליוונות.

==הסימפוזיון ביוון העתיקה==
הסימפוזיון היה מוסד חברתי מרכזי בתרבות ההלנית. הסימפוזיון היה אירוע בו גברים נפגשו לדיונים, לחגוג ולהתפאר במעשיהם. לעיתים קרובות נערכו הסימפוזיונים במטרה לחגוג את חניכתם של נערים צעירים וכניסתם לחוגי האצולה החברתית. נערים צעירים הורשו להשתתף בסימפוזיון כבני זוג לכל דבר של אדם מבוגר. הסימפוזיונים נערכו על ידי אריסטוקרטים למטרות נוספות, למשל במטרה לחגוג אירועים מיוחדים כדוגמת ניצחונות שהושגו בתחרויות אתלטיקה או שירה.

הסימפוזיונים נערכו על פי רוב במשקי בית פרטיים באזור בו חיו ושהו הגברים. בין אם ביחידות ובין אם בזוגות, נהגו הגברים להתרווח בספות שהונחו מול קירות החדר, ומזון רב ויין שהיה מהול במעט מים<ref></ref> היה מוגש בפניהם על ידי נערים צעירים ועירומים על רקע מופעי בידור. בהתאמה לאירוע הנחגג נערכו בין היתר גם משחקים, זימרו שירים על רקע צלילי חליל שנוגנו על ידי נערות, ואף הוצגו הצגות ומופעי בידור שניתנו על ידי עבדים, בדרנים ושחקנים.

הסימפוזיונים נוהלו בידי מנהל סימפוזיון שתפקידו היה להחליט מהי המידה הראויה לדילול היין במים - בדרך כלל בהתאמה לאופי הדיונים שעתידים היו להיערך בסימפוזיון מצד אחד או בהתאמה לאופי הבידורי של החגיגה והמסיבה המתוכננת מצד שני.

הסימפוזיונים אופיינו בנוסף גם בנהלים רשמיים, כשהבולטים מביניהם היו יינות הנסך שניתנו כמתנה וכקורבן לאלים במטרה לפייסם ולרצותם.

אחד המשחקים הפופולריים ביותר בסימפוזיונים הללו היה משחק שנקרא "קוטאבוס", בו הוכנסו היינות לקיליקס בעוד שהמשתתפים בסימפוזיון נהגו לנערם במטרה לעשות רעש ולהשליך את הכנים לאחר מכן לעבר מטרה מסוימת. משחק פופולרי אחר נקרא בשם "סקוליה", שאופיין בשירה של שירי זימה העוסקים בין היתר בשתיית יין ובנושאים פטריוטיים, שהוצגו בנוסף גם על רקע תחרותי כאשר אחד המשתתפים בסימפוזיון מתחיל בשיר ועל מתחרו מוטל לסיימו.

מה שקרוי בשם 'נערות חליל' היה למעשה קבוצת יצאניות שניגנו בכלי נגינה בשם "אאולוס", כלי נשיפה מעץ הדומה לאבוב, שנועד ללוות את הסימפוזיון ולהוות לו רקע בידורי.

לעיתים משתתפי הסימפוזיונים התחרו בנשיאת נאומים, דבר שמסביר את השימוש הנוכחי במילה סימפוזיון.

==לקריאה נוספת==
* "חיי יום יום ביוון" (ארוחות, משחקים ותענוגות) – מאת רוברט פלאסלייר, הוצאת עם הספר 1967 (עמודים 145-127)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוון העתיקה: חברה וחיי יומיום
קטגוריה:יוון העתיקה: תרבות
קטגוריה:אירועים
ג' באייר

==חגים ואירועים החלים ביום זה==
* היום השמונה עשר של ספירת העומר
* פורים שני ליהדות רומא, בשל ביטול עלילת הדם שיזם המשומד חננאל דה פוליניו בשנת ה'שט"ו, בעקבות חקירת האפיפיור מרקלוס השני
* הילולת חוני המעגל בקברו המצוי מערבית לחצור הגלילית (על אף שאת ההילולה בציון נהוגים להצמיד ליום בו חל יום העצמאות )
*כאשר ה' באייר חל בשבת יחול ביום זה יום העצמאות
*כאשר ה' באייר חל ביום שישי יחול ביום זה יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל

==אירועים היסטוריים ביום זה==
הכניסה למערת הקבר של חוני המעגל, סמוך ל[[חצור הגלילית]]
* ה'תש"ג – מרד גטו ורשה: הנאצים פורצים לבונקר במילא 18, ששימש מפקדת הארגון היהודי הלוחם. רבים ממנהיגי המרד, ובהם המפקד מרדכי אנילביץ', רחל זילברברג ואריה וילנר התאבדו.
* ה'תש"ח – נכבשה העיר צפת במלחמת העצמאות

==נולדו==
* ה'תרכ"ט – רבי משה אריה במברגר, רב בשנלנקה בממלכת פרוסיה ומהדיר ספרות הראשונים. (נפטר בו' באדר א' ה'תרפ"ד)
* ה'תש"א – רבי אברהם יצחק קוק, ראש ישיבת מאור התלמוד ברחובות וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה.
* ה'תשט"ו – רבי בן ציון אריה לייבוש הלברשטאם, האדמו"ר מבאבוב.

==נפטרו==
* ד'תתקס"ג – רבי מנחם בן יעקב מוורמייזא, פייטן ודיין בבית הדין של יהדות וורמייזא.
* ה'תפ"ג – רבי ישראל ישעיה בן אברהם, מחבר הספר באר היטב הקדמון.
* ה'תקצ"ג – הרב אריה לייב צינץ (הגאון מפלוצק), רב בפלוצק ובטשכנוב שבפולין (נולד בה'תקכ"ח).
* ה'תרי"ג – הרב יצחק פרחי, דיין, דרשן ושד"ר ירושלמי בן היישוב הישן. (נולד בה'תקל"ט)
* ה'תרע"ג – רבי זאב פיילכנפלד, רבן של דיסלדורף ופוזנא, מראשי היהדות האורתודוקסית בגרמניה, ממייסדי אגודת ישראל וחבר מועצת גדולי התורה. (נולד בה'תקפ"ז)
* ה'תרפ"ה – רבי ישעיה שטיינר, מייסדה של חסידות קרסטיר (נולד בה'תרי"ב).
* ה'תש"ג – מרדכי אנילביץ, מפקד אי"ל ומנהיג מרד גטו ורשה.
* ה'תשכ"ט – מיכאל גור, שחקן תיאטרון ישראלי, ממייסדי התיאטרון הארץ-ישראלי. (נולד בה'תרנ"ט)
* ה'תשל"א – הרב שמחה בונם אורבאך, רב והוגה דעות, פרופסור לפילוסופיה יהודית. (נולד בה'תרע"ד)
* ה'תש"ם – רבי יוסף ברויאר, ראש ישיבה גרמני-אמריקאי וממנהיגי היהדות האורתודוקסית בארצות הברית, נכדו של רש"ר הירש ומייסד קהל עדת ישורון. (נולד בה'תרמ"ב)
* ה'תשמ"ג – מיכאל זהרי, בוטנאי ישראלי, חוקר צמחיית ארץ ישראל והמזרח התיכון, חתן פרס ישראל. (נולד בה'תרנ"ח)
* ה'תשנ"ג – הרב חיים מרדכי אייזיק חדקוב, מראשי חסידות חב"ד, יו"ר המרכז לענייני חינוך ואגודת חסידי חב"ד העולמית (נולד בה'תרס"ב).
* ה'תשס"ה – הרב אבא מרדכי ברמן, ראש ישבת עיון התלמוד במודיעין עילית (נולד בה'תרע"ט).
----

* ב' באייר – ד' באייר
* אייר

==הערות שוליים==

ח03
י03
י"ד באייר

==חגים ואירועים החלים ביום זה==
* היום העשרים ותשעה של ספירת העומר
* פסח שני

* ציון הילולת רבי מאיר בעל הנס בטבריה

==אירועים היסטוריים ביום זה==
* ה'תרע"ד – אספת היסוד הראשונה של המושבה רמת גן נערכה בתל אביב
* ה'תש"ז – כוחות האצ"ל פורצים לכלא עכו ומשחררים אסירים יהודים מלוחמי האצ"ל והלח"י
* ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: כוחות חטיבת אלכסנדרוני כובשים את טנטורה במבצע נמל
* ה'תש"ך – סוכני המוסד לוכדים בארגנטינה את אדולף אייכמן

==נולדו==
* ה'תרנ"ב – הרב משה חיים לאו, אביו של הרב ישראל מאיר לאו, רב בפיוטרקוב שבפולין, נספה במחנה ההשמדה טרבלינקה (נפטר י"א בחשון ה'תש"ג)
* ה'תר"ס – יעקב דוד קמזון, סופר, ומשורר
* ה'תר"ע – הרב גדליה אייזמן, משגיח בישיבת קול תורה (נפטר ה'תשע"ב)
* ה'תרע"א – הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא, דיין, הרב הראשי לישראל (ה'תשמ"ג עד ה'תשנ"ג) וראש ישיבת מרכז הרב (נפטר ה'תשס"ח)
* ה'תרע"ח – מרים בן-פורת, שופטת בית המשפט העליון ומבקרת המדינה (נפטרה בה'תשע"ב)
* ה'תש"י – אריה אלדד, קצין רפואה ראשי, פרופסור לרפואה וחבר הכנסת.
* ה'תש"י – ד"ר חגי בן ארצי, איש חינוך, מרצה למחשבת ישראל ואח אשת ראש הממשלה.
* ה'תש"י – סעדיה מרציאנו, מראשי הפנתרים השחורים וחבר הכנסת (נפטר ב-ה'תשס"ח)
* ה'תשי"ב – רב יצחק ברדא מאשקלון
* ה'תשי"ט – דייוויד בלאט, מאמן כדורסל ישראלי
* ה'תשל"ה – אודי דוידי, זמר השר בסגנון מוזיקה יהודית מקורית.

==נפטרו==
* תס"ו – רבי זכריה מנדל בן אריה לייב, מראשי ועד ארבע ארצות, מחבר "באר היטב" על חלקי יורה דעה וחושן משפט שבשולחן ערוך. 
* ה'תרס"ז – רבי יהודה צבי לנגנר, האדמו"ר הרביעי של חסידות סטרטין.
* ה'תרע"ב – הרב אליהו חיים מייזל רבה של העיר לודז' במשך ארבעים שנה, ממנהיגי יהדות פולין (נולד ט' בסיוון ה'תקפ"א)
* ה'תרע"ד – ישראל דב פרומקין – איש היישוב הישן, מחלוצי העיתונות העברית, עורך החבצלת, כתב עת עברי שהחל לצאת לאור בירושלים בשנת ה'תרכ"ה (1863)
* ה'תש"ח – הרב יצחק אביגדור אורנשטיין, רב הכותל הראשון, ממגיני הרובע היהודי במלחמת העצמאות וחלליו.
* ה'תשל"ג – ז'אק ליפשיץ, פסל ליטאי יהודי (נולד ב-ה'תרנ"א)
* ה'תשל"ה – מייק בראנט, זמר ישראלי, התאבד (נולד ב-ה'תש"ז)

----

* י"ג באייר – ט"ו באייר
* אייר

ח14
י14
כ"ח באייר

==חגים ואירועים החלים ביום זה==
* היום הארבעים ושלושה של ספירת העומר
* יום ירושלים
* יום הזיכרון ליהודי אתיופיה שנספו בדרכם לישראל
* יום פטירת שמואל הנביא – רבים נוהגים לעלות לקברו בנבי סמואל
* תענית ציבור קהילתית בקהילת רגנשבורג בימי הביניים, לזכר גזירה לא ידועה

==אירועים היסטוריים ביום זה==
[[הכותל המערבי והר הבית בעיר העתיקה]]
* – לפי הרב אביגדר נבנצל, מלחמת עמלק במדבר סיני.
* ה'תרס"ד – הרב קוק עלה לארץ ישראל והחל לשמש כרבם של יפו והמושבות
* ה'תרצ"ט – פרסום הספר הלבן ה-3 ובו הגבלות חמורות על היישוב היהודי בארץ ישראל
* ה'תשי"ד – נפתחת המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה
* ה'תשכ"ב – תליית אדולף אייכמן
* ה'תשכ"ז – מלחמת ששת הימים: חטיבות הצנחנים הירושלמית והראל כובשים את ירושלים העתיקה ומניפים את דגל ישראל על הר הבית
* ה'תשס"ב – האינתיפאדה השנייה: מסתיים מבצע חומת מגן
* ה'תשס"ט – נפתחות חגיגות ה-90 לתיאטרון "הבימה" בערב משירי תיאטרון "הקומקום" וה-"המטאטא"
* ה'תשפ"א – תחילת מבצע שומר החומות ברצועת עזה

==נולדו==
* ה'תר"י – הרב שמעון סופר מערלוי (נספה בשואה בכ"א בסיוון ה'תש"ד)
* ה'תרנ"א – אברהם הרצפלד, פעיל ציוני וחבר הכנסת מטעם מפא"י (נפטר ב-ה'תשל"ג)
* ה'תרצ"ג – הרב אהרון ליכטנשטיין, ראש ישיבת הר עציון וד"ר לספרות אנגלית (נפטר ב-ה'תשע"ה)
* ה'תש"ג – הרב מרדכי שמואל אשכנזי, רב היישוב כפר חב"ד (נפטר ב-ה'תשע"ה)

==נפטרו==
* יום פטירת שמואל הנביא (על פי השולחן ערוך המזכירו בין התאריכים שיש להתענות בהם. מגילת תענית בתרא לעומתו מציינת את יום פטירת שמואל בכ"ט באייר)
* ה'ם' – רבי יצחק מקורביל, מחבר ספר מצוות קטן (הסמ"ק)
* ה'תרע"ח – רבי יעקב אריה לייב טברסקי, האדמו"ר השני מטריסק
* ה'תשי"ח – יעקב פיכמן, משורר, עורך, מבקר ספרותי ומתרגם עברי. חתן פרס ישראל לספרות יפה
* ה'תשע"ד – הרב מרדכי פירון, הרב הצבאי הראשי השני של צה"ל ורב בציריך.
----
* כ"ז באייר – כ"ט באייר
* אייר

==הערות שוליים==

ח28
י28
קטגוריה:יום ירושלים
ו' באייר

==חגים ואירועים החלים ביום זה==
* היום העשרים ואחד (שלושה שבועות מלאים) של ספירת העומר
* בשנה בה חל ו' באייר ביום שלישי בשבוע – מצוין בו יום העצמאות

==אירועים היסטוריים ביום זה==
הרברט לואי סמואל
* ה'תר"פ (24 באפריל 1920) – בוועידת סן רמו אושר המנדט הבריטי על ארץ ישראל על פי הצהרת בלפור, הרברט סמואל נתמנה לנציב העליון הבריטי הראשון
* ה'תש"ח (15 במאי 1948) – פקע המנדט הבריטי על ארץ ישראל וקמה מדינת ישראל
* ה'תשס"ו – אהוד אולמרט מציג את ממשלת ישראל השלושים ואחת בפני הכנסת

==נולדו==
* ה'תרפ"א – הרב מרדכי ברויאר, חתן פרס ישראל, ההדיר את נוסח המקרא ופיתח את "שיטת הבחינות" לפרשנות התורה תוך התמודדות דתית עם ביקורת המקרא. (נפטר ו' באדר ה'תשס"ז)
* ה'תש"ה – הרב ישראל הגר האדמו"ר מוויז'ניץ.
* ה'תש"ה – אליעזר מזרחי, חסיד חב"ד נבחר לכנסת ה-12 מטעם אגודת ישראל, היה מאלה שסיכלו את התרגיל המסריח בשנת ה'תש"ן - 1990.
* ה'תש"ח – יעקב עמידרור, אלוף במילואים וראש המטה לביטחון לאומי לשעבר. היה המזכיר הצבאי של שר הביטחון יצחק מרדכי
* ה'תשל"ו – איתמר בן-גביר, חבר הכנסת ה-24 והשר לביטחון לאומי

==נפטרו==
* ה'ק"ד – הרלב"ג, פרשן המקרא, פילוסוף, מתמטיקאי ואסטרונום מחכמי פרובנס. (נולד בה'מ"ח)
* ה'תקכ"ז – רבי יצחק הלוי הורוביץ (ר' איציק'ל המבורגר), מרא דאתרא ואב"ד קהילות אה"ו, ברודי, וקהילות נוספות.
* ה'תקע"ט – הרב אברהם צבי הירש פצנובסקי, רבה של העיר פיליצה ואב"ד פיעטרקוב, מחבר ספר "ברית אברהם".
* ה'ת"ר רבי משה אייכנשטיין, (תפלה למשה), רב ואדמו"ר בסאמבור.
* ה'תרס"ט – רבי יוסף מאיר וייס, אדמו"ר בספינקא שברומניה, ומייסד חסידות ספינקא. (נולד בי"ח באדר ה'תקצ"ח)
* ה'תרע"ח – רבי חיים סתהון, רבה של צפת ומחבר "ארץ חיים" על מנהגי הספרדים בארץ ישראל. (נולד בי"ח בשבט ה'תרל"א)
* תשי"ד – רבי מנחם מנדל הלברשטאם, האדמו"ר השני מסטרופקוב, (נולד תרל"ה).
* תשס"ב – הרב רפאל בנימין לוין, בנו של הרב אריה לוין, דיין בבית דין צדק אשכנזים פרושים בירושלים, ורב בית הכנסת זהרי חמה בירושלים.
* ה'תשע"א – הרב שבתאי בן חיים, מרבני יהדות כורדיסטן, רב המושב מנוחה ומועצה אזורית לכיש. (נולד בה'תר"ף)
----
* ה' באייר – ז' באייר
* אייר

==הערות שוליים==

ח06
י06
רדיו סאווא

רדיו סאווא (בערבית: راديو سوا, תעתיק מדויק: ראדיו סַוַא, מילולית: "רדיו יחד") היא תחנת רדיו בשפה הערבית, הממומנת על ידי הממשל האמריקני.

== פעילות ==
ארצות הברית משדרת חדשות בשפה הערבית במטרה לספק אלטרנטיבה לרדיו המקומי במדינות ערביות הנגוע לעיתים בדיווח מוטה. בתחנה מושמעים גם שירים פופולריים בערבית, באנגלית ובספרדית, כדי למשוך אליה מאזינים.

רדיו סאווא מופעל על ידי "חבר הנאמנים של השידור" (Broadcasting Board of Governors – BBG), שהיא סוכנות עצמאית של ממשלת ארצות הברית, כלומר אינה עומדת תחת שליטתה הישירה.

תחנת הרדיו עובדת בשיתוף פעולה עם תחנת הטלוויזיה הלוויינית בשפה הערבית "אל-חורה", הממומנת אף היא על ידי ממשלת ארצות הברית.

התחנה החלה את שידוריה ב-23 במרץ 2002, ונקלטה אז בוושינגטון די. סי., מרוקו, ירדן, עיראק, מצרים, דובאי, ובאיחוד האמירויות הערביות.

בישראל ניתן להאזין לשידורי התחנה ב-FM בתדרים 94.2 בתל אביב ובמרכז הארץ, 107.4 בצפון הארץ (באזורי בית שאן, הכנרת והסביבה), 98.1 בירושלים, 100.2 בדרום הארץ (מהנגב ועד לעוטף עזה) וב-AM בתדר 990 בכל רחבי הארץ.

== קישורים חיצוניים ==
* 

סאווא
קטגוריה:ארצות הברית: רדיו
סאווא
המפלגה הליברלית הלאומית (לבנון)

המפלגה הליברלית הלאומית (בערבית: حزب الوطنيين الاحرار) היא מפלגה לבנונית שנוסדה על ידי נשיא לבנון כמיל שמעון בשנת 1958. כיום, ראש המפלגה הוא דורי שמעון, בנו. מרבית תומכי המפלגה היו מאז ומעולם נוצרים ובפרט המרונים שבהם.

במהלך מלחמת האזרחים בלבנון המל"ל פעלה לצידן של מפלגות נוצריות אחרות נגד התנועה הלבנונית הלאומית של גוש השמאל. הכוח הלוחם של המפלגה הייתה מיליציית הנמרים שבראשה עמד בנו של כמיל שמעון, דני. ב-1976 הצטרפה המל"ל לצד מפלגות נוצריות אחרות כגון הפלנגות הנוצריות לחזית הלבנונית. בה בעת, הנמרים השתלבו בכוח הלוחם של החזית - הכוחות הלבנוניים, שהונהגה על ידי מפקד הפלנגות בשיר ג'ומייל. ב-1980 ניסה ג'ומייל לאחד את הנהגת הנוצרים ולחסל את יריביו, ובהתקפת פתע ב-7 ביולי 1980 שזכתה לכינוי "יום הסכינים הארוכות", על בסיס הנמרים בסאפרא חיסל המיליציה. עם זאת, המפלגה הצליחה לשרוד את המתקפה. מותו של כמיל שמעון ב-1987, ההתנקשות ביורשו ובנו דני ב-1990, התחזקות הכוחות הלבנוניים כמפלגה פוליטית, החלישו את התמיכה במפלגה.

כיום בראש המפלגה עומד דורי שמעון בנו הבכור, אך הפחות כריזמטי של כמיל. דורי מכהן כראש עיריית דיר אל-קמר. המפלגה נמנעה מלהשתתף בבחירות לפרלמנט הלבנוני במהלך שנות הכיבוש הסורי את לבנון, בדומה למפלגות נוצריות אחרות. תומכי המפלגה השתתפו במהפכת הארזים ב-2005. באותה שנה השתלבה התנועה ברשימת מפגש קרנת שהואן הנוצרית והאנטי סורית, אולם לאחר מכן פרשה ממנה בהאשמת האיחוד בשחיתות.

משתפת פעולה עם מחנה ה-14 במרץ.

==קישורים חיצוניים==
*[https://archive.today/20121205070430/http://www.ahrar.org.lb/ האתר הרשמי של המפלגה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
ליברלית הלאומית, המפלגה ה-
קטגוריה:1958 בפוליטיקה
אבאיאנג

אַבָּאיַאנְג (באנגלית: Abaiang), או אַפָּאיַאנְג (Apaiang), שנקרא בעבר "הָאִי שַׁארְלוֹט" (Charlotte Island), הוא אטול אלמוגים המהווה חלק מאיי גילברט ברפובליקת קיריבטי שבמרכז האוקיינוס השקט.

האטול התגלה על ידי רב החובל תומאס גילברט בשנת 1788, שקרא לאי על שם ספינתו, שארלוט. הוא מצוי בצפון איי גילברט וכולל 15 איונים, שאחד מהם מיושב. שטחו הכולל 15.5 קמ"ר. במרכז האטול מצויה לגונה ששטחה 26 ק"מ על 8 ק"מ. בדרום האטול נמצא מצר ים הנקרא "תעלת בינגהאם". המצר מאפשר גישה של כלי שיט אל הלגונה.

באי מספר יישובים, כולם על האיון הגדול ביותר של האטול: אונובואקה, בורוטיאם, קואינאוואה, אבנה, מוריקאו, טאבונטבייק, טאבווירואה, טאבוראו, טאקאראנו, טאנימאייקי, טבאנגה, טואראבו, אובאנטמאן.

באטול נמצאת מכללת סנט ג'וזף, שנוסדה בשנת 1939 ומהווה מוסד ההשכלה הגבוהה הטוב ביותר בקיריבטי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קיריבטי: אטולים
קטגוריה:איי גילברט
ארוראה

ארוראה (באנגלית: Arorae) הוא אטול אלמוגים באיי גילברט ברפובליקת קיריבטי שבמרכז האוקיינוס השקט בקרבת קו המשווה.
שטח האטול 9.5 קמ"ר ומתגוררים בו כ- 1,280 תושבים (2010). מרבית התושבים פרוטסטנטים. הכפרים העיקריים של האטול הם רורטי, טאמארואה וטאריבו.

==גאוגרפיה וכלכלה==
האטול מישורי ונמוך. אורכו כ-9 ק"מ ורוחבו כ- 1 ק"מ. בשל גודלו הקטן, אין בו לגונה. בשל העדר הלגונה למדו תושבי האי לדוג במימי הים הפתוח והם מיומנים מאוד בלכידה של דגי הטונה והכרישים הרבים באזור.

==תרבות==
תרבות האטול הושפעה מהתרבות הסמואנית יותר מאשר איי גילברט האחרים, בשל התיישבותם של מיסיונרים שהגיעו מסמואה אל האי. מסיונרים אלה המירו את דת תושבי האי לנצרות פרוטסטנטית. הנוכחות הסמואנית באי השפיעה על הריקודים באי ועל הפופולריות של ריקוד ה"טאובאטי" - ריקוד המשתמש במחיאות כפיים ורקיעות רגליים באופן מסורתי, כליווי לשירה - באי.

בשל מיקומו של האי והיותו מרוחק יותר מהאיים, נשתמרה בו תרבות מסורתית, ותושבי האי מעדיפים את סמכותם של ה"אוניוואנה" - "זקני הכפר", על מרות השלטון המרכזי של קיריבטי.

קטגוריה:איי גילברט
קטגוריה:קיריבטי: אטולים
ויקי לאנדרוס

ויקי לאנדרוס (ביוונית: Βίκυ Λέανδρος; נולדה ב-23 באוגוסט 1949) היא זמרת יוונייה בעלת קריירה בינלאומית ארוכה.

==ביוגרפיה==
לאנדרוס נולדה בשם ואסיליקי פאפאטנסיו, באי קורפו שביוון, לליאו ליאנדרוס; מוזיקאי מצליח באירופה בשנות החמישים והשישים (בעיקר בגרמניה).
כילדה הצטרפה לאביה שהיגר להמבורג בתחילת שנות השישים וכבר בשנת 1965, בהיותה בת 13, הצליחה לאנדרוס לחדור לתודעת ההמונים בגרמניה עם להיט נעורים בשם "סכין, מזלג ומספריים" ואחריו עם להיטים נוספים שכתב לה אביה אותם ביצעה בגרמנית וצרפתית.

בשנת 1967 הוזמנה לאנדרוס, בפעם הראשונה, לייצג את לוקסמבורג באירוויזיון 1967 שנערך בווינה. היא ביצעה בתחרות את השיר "האהבה בכחול" (L'amour est bleu) והגיעה למקום הרביעי. השיר זכה להצלחה בינלאומית ולגרסאות כיסוי רבות (אחת מהן, בביצוע האינסטרומנטלי של פול מורייה ותזמורתו, הגיעה למקום ה-1 במצעד הלהיטים האמריקאי). במקביל, התפתחה הקריירה של לאנדרוס בכל מדינות מרכז ומערב אירופה, בקנדה וביוון מולדתה. כשהוצע ללאנדרוס לייצג את יוון בפסטיבלים בינלאומיים, סירבה כביטוי להתנגדותה למשטר הקולונלים היווני שהופל ב-1974.

באירוויזיון 1972 הוצע ללאנדרוס לייצג שוב את לוקסמבורג בתחרות, הפעם עם השיר Après toi ("אחריך"), שנכתב על ידי אביה תחת שם העט מאריו פנס. בתחרות שנערכה באותה שנה באדינבורו, בירת סקוטלנד, זכה שירה של לאנדרוס במקום הראשון. השיר היה ללהיט גדול בראש מצעדי הפזמונים באירופה, קנדה, יפן אוסטרליה ואנגליה (גם בישראל שהה השיר ארבעה שבועות בראש המצעד). בשנת 1974 היא שחררה סינגל "תיאו, אנחנו נוסעים ללודז'" שזכה להצלחה.

לאנדרוס המשיכה להיות פעילה בשדה המוזיקה והבידור תוך שהיא נסמכת על מכונת להיטי הפופ שהיו שזורים במוטיביים יוונים שיצר אביה ופעלה עד פרישתו מעסקי המוזיקה בסוף שנות התשעים. באותה תקופה כתב ליאו לאנדרוס פזמונים גם לוואנגליס, דמיס רוסוס ולזמרים אחרים מהשורה הראשונה באירופה וביוון. כיום, לאנדרוס משתפת פעולה עם יוצרים אחרים וכותבת בעצמה. היא שיתפה פעולה עם מיקיס תאודוראקיס בשנת 2002 והופיעה באולימפיאדה שנערכה באתונה ב-2004.

בשנת 2006 התמודדה לאנדרוס על הזכות לייצג את גרמניה בתחרות האירוויזיון באתונה, אך השיר שביצעה לא נבחר. ב-2009 הוציאה אלבום שכלל השפעות סגנוניות של סוגות שלא אפיינו את הקו שלה במשך הקריירה, כגון: מוזיקת נשמה, רית'ם אנד בלוז והיפ הופ. לאחר שהאלבום קיבל ביקורות מעורבות, שבה לאנדרוס לסגנונה המוכר והוציאה ב-2010 אלבום של גרסאות בגרמנית לשירים צרפתיים.

בבחירות המוניציפליות האחרונות ביוון, באוקטובר 2006, נבחרה לעיריית פיראוס מטעם התנועה הסוציאליסטית הפאן-הלנית ושימשה אף בתפקיד סגנית ראש העיר ואחראית לענייני התרבות. במאי 2008 התפטרה מתפקידה.

=== חיים אישיים ===
לאנדרוס הייתה נשואה ליזם היווני איוון זיזיאדיס בשנים 1982–1986. זיזיאדיס הוא אביו של בנה לאו שנולד ב-1980. ב-1986 היא נישאה לאנו ברון פון רופין (Enno Freiherr von Ruffin) עמו התגוררה באחוזה בדרום שלזוויג-הולשטיין עד לגירושיה ממנו ב-2005. לשניים שתי בנות משותפות. בתה הצעירה היא שחקנית ומופיעה תחת השם אלסנדרה לאנדרוס.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זוכי האירוויזיון: לוקסמבורג
קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1967
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1972
קטגוריה:זמרות יווניות
קטגוריה:נציגי לוקסמבורג באירוויזיון
קטגוריה:יווניות שנולדו ב-1949
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1949
קז'ימייז' קורד

קז'ימייז' קורד (בפולנית: Kazimierz Kord; 18 בנובמבר 1930 – 29 באפריל 2021) היה מנצח פולני.

בין השנים 1949–1955 קורד למד נגינה בפסנתר בקונסרבטוריון של לנינגרד בברית המועצות (כיום סנקט פטרבורג). לאחר מכן למד באקדמיה בקרקוב, פולין. הוא ניצח על הפילהרמונית של ורשה ועל תזמורת הרדיו של דרום-מערב גרמניה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנצחים פולנים
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1930
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-2021
קברנה סוביניון

ענבי קברנה סוביניון
קבֶּרנה סוביניון (Cabernet Sauvignon) הוא זן ענבים אדום, שמקורו באזור בורדו שבצרפת. זן ענבים זה, הנחשב לזן אציל, הוא הענב הראשי ברבים מיינות בורדו, והוא נשתל ברוב אזורי ייצור היין ברחבי העולם על אף זמן ההבשלה הממושך והיבולים הנמוכים.

כמו כל זני ענבי היין האצילים שייך זן זה למשפחת הוויטיס ויניפרה, ומחקרים גנטיים משנת 1997 קבעו שהוא הכלאה בין הזנים קברנה פרנק וסוביניון בלאן.

==מאפייני הזן==
קליפתו העבה של הענב מתבטאת ברמות גבוהות של טאנינים המעניקים ליין גוף מלא ופוטנציאל יישון. הקליפה הכהה מעניקה ליין צבע עמוק (יין אדום מותסס עם הקליפות וכך מקבל מהן את הצבע, הטאנינים, וטעמים נוספים).

לזן יש ארומה אופיינית; ביינות העולם הישן ובמיוחד אלה מבורדו ארומה זו מתאפיינת בניחוחות סיגליות, קסיס, ארז ותבלינים. לעיתים יינות העולם החדש חולקים ניחוחות אלה אך בדרך כלל מאפילים עליהם ניחוחות שוקולד, אלון, פירות יער, פלפל ואדמה, כאשר ביינות אוסטרליה ובייחוד אלה מאזור קונאווארה מורגש ריח חזק של אקליפטוס.
האקלים משפיע רבות על הארומה וכך באזורים חמים נפוצים ניחוחות פירות היער כמו קסיס ודובדבן
בעוד שבאזורים קרירים הניחוחות עשבוניים ו"ירוקים" יותר כמו אקליפטוס ופלפל ירוק.

==תפוצת הזן ברחבי העולם==
===בורדו===
לקברנה סוביניון זיקה חזקה ליינות הגדולים של האזור. בורדו מחולקת, הן מבחינה טופוגרפית והן מבחינה מסורתית, למספר אזורים. האזור שממערב לנהר גירונד מכונה בשם הגדה השמאלית, ואילו זה שממזרח לו, הגדה הימנית. באופן מסורתי הממסכים בגדה השמאלית מבוססים על קברנה סוביניון, ואלו בימנית – על מרלו. ארבעה מחמשת היקבים המדורגים במקום הראשון בבורדו מייצרים יין המבוסס על שימוש ביותר מ-70% ענבי קברנה סוביניון. גם ברוסיון משתמשים בזן בכמויות משתנות, בדרך כלל במטרה לחקות את יינות בורדו.

===איטליה===
על אף היסטוריה ארוכה של הזן באיטליה, הוא לא היה מצוי בשימוש נרחב עד 1970. בשנה זו מספר ייננים מטוסקנה שילבו אותו ביינותיהם ויצרו כך יינות מהשורה הראשונה הנקראים "סופר-טוסקניים". עקב ההצלחה המסחרית לה זכו יינות אלה, פותח תקן חדש בשם IGT (Indicazione Geografica Tipica) המאפשר שימוש נרחב בקברנה סוביניון, כמו גם בזנים לא מקומיים אחרים.

===קליפורניה===
קליפורניה היא מגדלת הקברנה סוביניון השנייה בעולם אחרי בורדו ובמיוחד בעמק נאפה ובמחוז סונומה. שטח הכרמים של הזן בקליפורניה הוכפל בין השנים 1988–1998.

גם בקליפורניה, כמו בבורדו, הזן בדרך כלל מעורב עם הזנים מרלו וקברנה פרנק ובגרסאות המסחריות יותר עם זנים אצילים פחות המעניקים ליין יותר גוף ועושר ממה שיכול לספק הקברנה סוביניון, כגון רובי קברנה. הענב מגודל גם במדינות נוספות בארצות הברית, בעיקר באזורים החמים ביותר של מדינת וושינגטון.

===שאר העולם===
בעשור האחרון נרשמה הצלחה בהחדרת הזן למדינות העולם החדש, האקלים האופטימלי, ההשקעה הכספית הרבה ושיטות ייצור יין חדשניות מאפשרות למדינות כמו קנדה, ארגנטינה, צ'ילה, דרום אפריקה, אוסטרליה וניו זילנד לייצר יינות באיכות טובה ולעיתים במחיר שווה לכל נפש.

===בישראל===
זן הקברנה סוביניון הוא אחד הנפוצים בתעשיית היין בישראל אליה הגיע באמצעות הברון רוטשילד שהיה מבעלי שאטו לאפיט, אחד מטובי יקבי בורדו, והקים את יקבי כרמל בראשון לציון ובזכרון יעקב בשנת 1890.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:זני ענבים
סינתיה קופר

סינתיה לין קופר-דייק (אנגלית: Cynthia Lynne Cooper-Dyke; נולדה ב-14 באפריל 1963 בשיקגו, אילינוי) היא שחקנית כדורסל לשעבר ומאמנת כיום. ב-2009 הוצגה בהיכל התהילה של כדורסל הנשים, וב-2010 נבחרה להיכל התהילה של הכדורסל.

== קריירה ==
קופר למדה בתיכון לוק, לפני שעברה לאוניברסיטת דרום קליפורניה. בקליפורניה, קופר הפכה לכוכבת והובילה את האוניברסיטה לשתי אליפויות לאומיות, וב-1982, נכללה בקבוצת ה-All-American של שחקני השנה הראשונה. אחרי שסיימה את לימודיה ב-1986, היא עברה לשחק כדורסל מקצועני באיטליה, לפני שעברה לשחק בליגת ה-WNBA ב-1997. ב-1988 הייתה חברה בנבחרת ארצות הברית בכדורסל שזכתה במדליית זהב באולימפיאדת סיאול.

בשנים 1997 ו-1998, זכתה קופר בתואר ה-MVP של העונה הסדירה, והובילה את יוסטון קומטס לארבע אליפויות רצופות בהן נבחרה גם לשחקנית המצטיינת של סדרת הגמר. במהלך שנים אלו, היא הייתה חלק משלישיית ההתקפה החזקה של הקבוצה, יחד עם שריל סוופס וטינה תומפסון. כשפרשה בשנת 2000, היא הייתה לכדורסלנית הראשונה בהיסטוריה של ה-WNBA, שקולעת 500, 1000, 1500, 2000 ו-2500 נקודות ליגה. ב-16 מתוך 120 משחקיה, היא קלעה למעלה מ-30 נקודות ו-92 משחקים היא סיימה עם דאבל-פיגרס. אחרי פרישתה, היא מונתה להיות מאמנת פיניקס מרקורי, תפקיד בו החזיקה שנה וחצי.

בעונת 2003, החליטה קופר לחזור ולשחק כדורסל מקצועני, אבל כבר שנה לאחר מכן, הודיעה על פרישה. לאחר מכן, מונתה לאנליסטית טלוויזיה ואף עבדה בשביל היוסטון רוקטס מליגת ה-NBA.

במאי 2005, מונתה קופר למאמנת הראשית של קבוצת הנשים של אוניברסיטה מטקסס.

אף על פי שנולדה בשיקגו, אילינוי, קופר גדלה בדרום מזרח לוס אנג'לס, קליפורניה.

בשנת 2000 היא התחתנה, וכתבה את האוטוביוגרפיה "She Got Game: My Personal Odyssey".

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.angelfire.com/pa3/cooper14/ אתר אוהדים]
* 

קטגוריה:כדורסלניות אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות WNBA
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: כדורסלנים
קטגוריה:זוכי פרס ESPY: שחקנית ה-WNBA של השנה
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: כדורסל
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית אמריקאים: כדורסל
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית מארצות הברית
קטגוריה:חברי היכל התהילה של כדורסל הנשים
קטגוריה:אילינוי: כדורסלנים
קטגוריה:מאמני ליגת ה-WNBA
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1963
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
דיפ דיש

דיפ דיש (באנגלית: Deep Dish) הם צמד תקליטני ומפיקי מוזיקת האוס: עלי "דאבפייר" שיראזיניה ושאראם טייבי, שניהם אמריקאים ממוצא איראני.
== היסטוריה ==
דיפ דיש פועלים מהעיר וושינגטון, ונתפרסמו ביצירת גרסאות ריקודים ללהיטים של שר, מדונה וגבריאל ובהופעותיהם החיות. הם גם שיתפו פעולה עם אמנים כריצ'רד מורל והלהקה הבריטית "Everything but the girl" באלבומם "Junk Science" מ-1998. הסינגל "The Future of the Future (Stay Gold)" שהוקלט עם הלהקה הבריטית הגיע למקום הראשון במצעדי פזמוני הריקודים באותה שנה.

רמיקסים נודעים שלהם הם לשירים "Thank you" ו "Stoned" של דיידו, על הראשון הם אף זכו בפרס גראמי.
אלבומם השני, "George it on", יצא ביולי 2005. להיט הריקודים "פלאשדאנס" וגרסת הכיסוי ל Dreams של פליטווד מק מתוכו זכו להצלחה.
הסינגל השני מאלבום זה, "Say Hello", הגיע גם הוא למקום הראשון במצעדי פזמוני הריקודים גם הוא, בספטמבר 2005.

בבעלות הצמד גם מספר חברות הפקה לאלבומי דאנס (לייבלים): Deep Dish, Yoshitoshi, ו-Yo. הם גם הפעילו חנות בשם "יושיטושי" בשכונת ג'ורג'טאון בוושינגטון שבה נמכרו אלבומי דאנס ואופנת מועדונים. החנות נסגרה ב 2003, אך הלייבלים עדיין פעילים ומפיקים בעיקר סינגלי דאנס 12 אינץ'.

בשנת 2006 הצמד החליט על פירוק לטובת קריירת סולו כמפיקים וכתקליטנים, בפברואר 2014 הצמד הכריז על חזרתם כצמד ועל סינגל חדש בשם "Quincy" שישוחרר ב 17.03.2014.

הופעת האיחוד הראשונה תתקיים במיאמי בוועידת המוזיקה השנתית בתאריך 31.03.2014

== קישורים חיצוניים ==
* 

* אמוץ טוקטלי, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART1/908/480.html האיום האיראני: ריאיון עם שאראם טייבי], nrg , 2/7/2009

קטגוריה:תקליטנים אמריקאים
קטגוריה:אמני אריסטה רקורדס
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:צמדים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איראני