OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גונתר פלאוט

הרב זאב משה (וולף גונתר) פלאוט (Wolf Gunther Plaut; 1 בנובמבר 1912 - 8 בפברואר 2012) היה ממנהיגי היהדות הרפורמית בצפון אמריקה.

==ביוגרפיה==
פלאוט נולד ליונה וסלמה במינסטר שבגרמניה. כשמלאו לו עשר, החלו הוריו לנהל בית יתומים יהודי בשדרות שנהאוזר בברלין. ב-1930 נרשם ללימודי משפטים באוניברסיטת ברלין. אף כי סיים דוקטורט בהצטיינות, עליית הנאצים לשלטון חסמה בפניו את העיסוק במקצועו. תחת זאת, בהמלצת אביו, נרשם לבית המדרש הגבוה למדעי היהדות, שם למד תחת אברהם יהושע השל והרב לאו בק. ב-1935 הציע ההיברו יוניון קולג' לבית המדרש לקלוט חמישה תלמידים מצטיינים, ופלאוט היה בין אלה שנבחרו לנסוע לאמריקה. במקביל השתתף באותה שנה במכביה השנייה, כטניסאי. הוא הוסמך לרבנות ב-1939 וקיבל משרה ראשונה כעוזר-רב בבית הכנסת 'בני אברהם ציון' בשיקגו. ב-1943 ניתנה לו אזרחות אמריקנית והוא התגייס מיד לצבא, שם שירת כקצין דת באוגדה ה-104. הוא נכח בעת שחרור מחנה הריכוז דורה-מיטלבאו, ולאחר המלחמה הוענק לו כוכב הארד. ב-1946 חזר לשיקגו, וב-1948 עבר לשמש כרב קהילת 'הר ציון' בסיינט פול, מינסוטה. בתפקיד זה נותר עד 1961, כשהוזמן על ידי בית-הכנסת 'פרחי קדש' בטורונטו. הוא כיהן שם שש-עשרה שנה, וב-1977 עבר לשמש כנשיא הקונגרס היהודי-קנדי. ב-1983 התמנה ליו"ר איגוד הרבנים המתקדמים (CCAR), הגוף המרכזי של התנועה הרפורמית בצפון אמריקה, משרה אותה מילא שנתיים. כמו כן כיהן כסגן יו"ר האיגוד העולמי ליהדות מתקדמת.

פלאוט היה תומך של המגמה המסורתית בזרם, והמשיך בדרכו של הרב שלמה פריהוף שעסק רבות בנושאי הלכה וחיבור שו"ת. בין היתר, הקפיד להשתמש במונח מצווה לתיאור המחויבויות הדתיות. מפעלו החשוב ביותר היה חיבור פרשנות מקיפה על התורה, שהפכה למקובלת ולנפוצה בקהילות הרפורמיות וגם בעדות קונסרבטיביות רבות. היא התפרסמה ב-1981, ונמכרו יותר מ-120,000 עותקים. הספר התבסס בין היתר על ביקורת המקרא וטכניקות מדעיות אחרות לפענוח הטקסט, והרב פלאוט ביטא את תפישת ההתגלות הרפורמית בהקדמה לכרך: הוא חיבר עוד כעשרים וחמישה ספרים וטורים רבים בעיתונות.

כמו כן, היה פעיל זכויות אדם ואזרח והיה יו"ר הוועדה של אזור אונטריו לנושא. ב-1978 הוענק לו אות מסדר קנדה בדרגת חבר, וב-1999 קודם לשותף. באותה שנה עוטר בצלב הגדול של מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. פלאוט נשא את אליזבט שטראוס ב-1938 והיו לו שלושה ילדים. בראשית המאה ה-21 אובחן כסובל ממחלת אלצהיימר, ממנה נפטר ב-2012 ונקבר בטורונטו.

==ספרים==
<div class="mw-content-ltr">

</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.nytimes.com/2012/02/12/world/americas/w-gunther-plaut-rabbi-and-scholar-dies-at-99.html?_r=0 הספד בניו יורק טיימס]
* [http://forward.com/the-assimilator/151166/reform-leader-gunther-plaut-dies-at-99/ הספד בג'ואיש דיילי פורוורד]
* [https://web.archive.org/web/20120214160236/http://urj.org/about/union/pr/plaut/ הספד] באתר האיחוד ליהדות רפורמית
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:רבנים רפורמים אמריקאים
קטגוריה:טורונטו: רבנים
קטגוריה:רבנים קנדים
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר אונטריו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1912

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
חובה גדולה

חובה גדולה (שם מדעי: Otis tarda) היא מין של חובה גדולה יחידה בסוגה, החיה בערבות עשב ובתות, בעיקר בדרום אירופה ובמרכז ומערב אסיה ומזדמנת נדירה ביותר בישראל. היא שוכנת קרקע ואחת העופות המעופפים הגדולים ביותר בעולם. היא גם המין הגדול ביותר במשפחת החובתיים.

לחובה הגדולה מוכרים שני תת-מינים:
*Otis tarda tarda
*Otis tarda dybowskii

החובה היא עוף גדול ממדים - אורכה 105 ס"מ בממוצע, גובהה 90–105 ס"מ ומוטת כנפיה 240 ס"מ. הזכרים שוקלים בין 5.8 ל-18 ק"ג והנקבות בין 3.1 ל-8 ק"ג, אף שלעיתים יש פרטים גדולים יותר. למעשה החובה היא אחת העופות המעופפים היותר גדולים בעולם, יחד עם שקנאי מסולסל, קונדור האנדים, ברבור מחצצר ואלבטרוס נודד. אלה עופות עם נוצות כתומות בחזה ובבטן וכנפיים חומות עם דוגמה סרוגה של קווים, זנב גדול עם אברות רחבות פרועות מעט וראש אפור עם עיניים קטנות וצוואר לבן ושעיר בעל זיפי נוצות הפונים אחורה בקצהו. הרגליים כהות וארוכות מאוד.

החובה היא אוכלת כל מובהקת הניזונה הן מהחי והן מהצומח. הם חיים לבד אך בחורפים הם מתקבצים ללהקות כדי לנדוד דרומה, זאת הם עושים בעיקר במרכז אסיה ורוסיה שם החורפים קשים מאוד. החובה יכולה לרוץ במהירות על הקרקע כדי להימלט מטורפים כגון שועלים, וביכולתה להגיע למהירות של עד 48 קמ"ש.

==קישורים חיצוניים==

* 
/ 

== הערות שוליים ==

זכר של חובה גדולה במצג ראווה
חובה גדולה בגן חיות ב[[גן החיות של בייג'ינג]]
ביצי חובה גדולה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חובתיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:ארץ ישראל: חובתיים
קטגוריה:ספרד: עופות
קטגוריה:הונגריה: עופות
קטגוריה:מרוקו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
חובה קטנה

חובה קטנה (שם מדעי: Tetrax tetrax) היא מין עוף בינוני ממשפחת החובתיים והמין היחיד בסוג Tetrax. החובה חיה באזורים פתוחים שונים כמו ערבות, סוואנות ומדבריות, באירופה ובמערב ומרכז אסיה ולעיתים מגיעות לישראל.

למרות שהיא הקטנה ממיני המשפחה באזור הפלארקטי, היא עדיין גדולה יחסית, בגודל של תרנגול, כשמשקלה עד 830 גרם, אורכה 42-45 ס"מ ומוטת כנפיה 90-110 ס"מ. הנוצות חומות והבטן לבנה אך הצוואר שחור עם פס לבן לאורכו והראש אפור. הנקבות חומות וקטנות מהזכרים, אך שני המינים שקטים מאוד. הם חיים על הקרקע ואוכלים חרקים, צמחים ומזונות שונים. באזורים הצפוניים הם מתלהקים בחורף כדי לנדוד דרומה לארצות חמות יותר. החובה מעדיפה אזורים פתוחים אך תעדיף שדות או ערבות עם עשב שופע בו ניתן יהיה להסתיר את הקנים שיבנו.

החובה הקטנה נמצאת במצב קרוב לסיכון, עקב ציד בלתי חוקי וכן מאובדן מקום חיות שהכחיד אותה מקומות רבים שחיה בעבר כמו בהונגריה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

<gallery widths="250" heights="200">
קובץ:Tetrax tetrax, Castuera, Estremadura, Spain 2.jpg
קובץ:Tetrax tetrax Museum de Genève.JPG
קובץ:Kleine-trap-2 (28647651875).jpg
קובץ:Tettet.jpg
Tetrax tetrax MHNT.ZOO.2010.11.72.1.jpg |Museum specimen 
</gallery>

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חובתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חובתיים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:צרפת: עופות
קטגוריה:ספרד: עופות
קטגוריה:טורקיה: עופות
קטגוריה:מרוקו: עופות
קטגוריה:קירגיזסטן: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
מזמורי רקוויאם

מזמורי רקוויאם היא יצירה מאת המלחין הרוסי איגור סטרווינסקי, המתבססת על קטעים מתוך הרקוויאם הקתולי. יצירה זו נכתבה בשנים 1965–1966, בתקופה המאוחרת של סטרווינסקי, וכמו היצירות מתקופה זו היא קצרה ונוקשה, אולם בניגוד לרוב היצירות שכתב בתקופה זו, שנכתבו בסגנון סריאלי, במזמורי הרקוויאם יש עירוב סגנונות. 

==היסטוריה==
היצירה הוזמנה מסטרווינסקי על ידי סטנלי סיגר לזכר אמו, הלן ביקונן סיגר, בשנת 1965. הלן סיגר תרמה בצוואתה כסף רב לאוניברסיטת פרינסטון, ומחלקת המוזיקה של האוניברסיטה הייתה אחת הנהנות העיקריות מסכום זה. בנה ביקש שחלק מן הכסף יוקדש ל"אנדרטה מוזיקלית" לזכרה, ולכן פנה לסטרווינסקי. סטרווינסקי השלים את העבודה על היצירה בשנת 1966, וקונצרט הבכורה נערך באוניברסיטת פרינסטון ב-8 באוקטובר, בניצוחו של רוברט קרפט. 

היצירה בוצעה גם בהלווייתו של סטרווינסקי בשנת 1971.

==מבנה היצירה==
היצירה מורכבת מתשעה פרקים, שישה פרקים ווקאלים ושלושה אינסטרומנטליים, המסודרים באופן סימטרי: פרק אינסטרומנטלי ראשון (Prelude), שלושה פרקים ווקאלים (Exaudi ,Dies Irae, Tuba mirum), פרק אינסטרומנטלי אמצעי (Interlude), שלושה פרקים ווקאלים (Rex tremendae, Lacrimosa, Libera me) ופרק אינסטרומנטלי אחרון (Postlude). כל אחד משלושת הפרקים האינסטרומנטליים מדגיש סוג אחר של כלי נגינה: הראשון - כלי קשת, האמצעי - כלי נשיפה מעץ והאחרון - כלי הקשה. בכך יש ביצירה רציפות בין הפרקים.

הטקסט של הפרקים הווקאלים מורכב מקטעים מתוך הרקוויאם הקתולי, הExaudi הוא מתוך הפתיחה "רקוויאם", ארבעת הקטעים הווקאלים הבאים הם מתוך ה"דיאס אירה, והקטע האחרון הוא המזמור "ליברה מה" כמעט בשלמותו. היצירה משתמשת רק בחלק קטן מהטקסט השלם של הרקוויאם. בחירת הקטעים מתוך הרקוויאם נעשתה על ידי רוברט קרפט, שגם ניצח על הבכורה של היצירה. 

המוזיקה של היצירה איננה סריאלית, כמו יצירות אחרות של סטרווינסקי מאותה התקופה, אך היא משתמשת במוטיבים א-טונאליים בהם סטרווינסקי הרבה להשתמש כמו שיטת שנים-עשר הטונים.

==הרכב וביצוע==
היצירה הולחנה לשני סולנים: אלט ובס, מקהלה מעורבת ולתזמורת הכוללת: 3 חלילים (השלישי מוכפל בפיקולו), חליל אלט, 2 בסונים, 4 קרנות, 2 חצוצרות, 3 טרומבונים, טימפני (עם שני נגנים), שני נגני כלי הקשה המנגנים על: קסילופון, ויברפון ופעמונים צינוריים, נבל, פסנתר, צ'לסטה ומחלקת כלי קשת.

ביצוע ממוצע של היצירה אורך כ-15 דקות (פרקי היצירה קצרים מאוד).
==סדר הפרקים==
* Prelude
* Exaudi
* Dies Irae
* Tuba mirum
* Interlude
* Rex tremendae
* Lacrimosa
* Libera me
* Postlude

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יצירות מאת סטרווינסקי
קטגוריה:רקוויאמים לא ליטורגיים
קטגוריה:יצירות במוזיקה קלאסית
פרנץ קסאבר פיבר

פרנץ קסָאבר פִיבֶּר (בגרמנית: Franz Xaver Fieber; 1 במרץ 1807 - 22 בפברואר 1872) היה בוטנאי ואנטומולוג גרמני, אחד האנטומולוגים המפורסמים של המאה ה-19. תרם רבות לסיווג הראשוני של סוגי הפשפשאים וחגבאים באזור הים התיכון.

==ביוגרפיה==
נולד לפרנץ אנטון פיבר ומריה אנה הנסל. בין השנים 1824-1828 למד כלכלה, מדעים ושפות באוניברסיטה הטכנית של צ'כיה בפראג. החל לעבוד ככלכלן עבור הממשל ולאחר מכן שופט (magistrate) בצ'רודים שבבוהמיה. בתחילת דרכו העדיף פיבר לעסוק בבוטניקה ואיורים של עבודות פאוניסטיות. ב-1832 החל להעמיק את מחקריו בתחום האנטמולוגיה, בעיקר של פשפשאים וחגבאים. עבודתו החשובה ביותר היא על הפשפשאים שפורסמה בחלקים בין שנים 1860 ל-1870, בעבודה זו תיאר כ-200 מינים חדשים למדע והציג את הבסיס למיון סוגים באזור הים התיכון.

לאחר מותו אוסף החרקים שלו נרכש על ידי Lethierry, Lucien François ולאחר מותו של טיירי נרכש על ידי Noualhier, Martial Jean Maurice. נולהיר נהג לסחור רבות עם המינים שרכש, במיוחד עם Jean Baptiste Auguste Puton. בסופו של דבר רוב הטייפים שתיאר למדע הגיעו למוזיאון MNHN בפריז.

הוא היה פעיל גם בתחום חקר הצמחים. בשנת 1836 הוא פרסם ביחד עם פיליף מקסימיליאן אופיץ ובוטנאים נוספים ספר שמתאר את הצמחים של בוהמיה.

==מכתביו המפורסמים==
*Synopsis der europäischen Orthopteren (1854)
*Die europäischen Hemiptera (1860)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנטומולוגים
קטגוריה:זואולוגים גרמנים
קטגוריה:בוטנאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1807
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1872
גדי ירקוני (ראש מועצה אזורית)

גד משה "גדי" ירקוני (נולד ב-4 באוגוסט 1967) הוא חבר קיבוץ נירים, ראש מועצה אזורית אשכול.

== ביוגרפיה ==
ירקוני נולד בקיבוץ נירים בשנת 1967 לעמליה, מורה להיסטוריה ומקרא, וצבי, נהג משאית.

לירקוני תואר הנדסאי תעשייה וניהול מהמרכז האקדמי רופין והוא בוגר קורס במנהל עסקים. דירקטור בחברות "נירלט" ו"ניראל יזמות חקלאית".

ירקוני היה רכז המשק של נירים. בירי פצצות מרגמה מרצועת עזה לעבר קיבוצו ב-26 באוגוסט 2014, כשעה לפני תום מבצע צוק איתן, נפצע ירקוני קשה ואיבד את שתי רגליו (מהירי נהרגו שניים מחברי הקיבוץ). בינואר 2015 העיד בפני צוות הבדיקה של האו"ם בנושא עימות ישראל-עזה 2014 על נסיבות פציעתו.

בעקבות בחירתו לכנסת של חיים ילין, ראש מועצה אזורית אשכול, נערכו ביוני 2015 בחירות לראשות המועצה, בהן ניצח ירקוני את אורי נעמתי ורן גויטע לאחר שזכה ב-51% מקולות הבוחרים. בבחירות 2018 לראשות המועצה ניצח את אפי ממושב אוהד, ברוב של 55.77%.

ירקוני טען במאי 2023 שתוכנית ההתנתקות לא הייתה טעות. לאחר מתקפת הפתע על ישראל (2023) ב-7 באוקטובר 2023, בראיון לערוץ 12 אמר שחמאס לא יכול להיות לצדנו.

בעקבות מתקפת הפתע נדרש להתמודד עם התרוקנות המועצה האזורית מרבים תושביה, שפונו ממנה מחמת הירי המתמשך לעברה. עקב מלחמת חרבות ברזל לא נערכו במועצה האזורית הבחירות לרשויות המקומיות בישראל בפברואר 2024, וירקוני ממשיך בתפקידו.

== חיים אישיים ==
ירקוני נשוי לשהם ואב לשלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* [https://omny.fm/shows/themechanism/d0890710-271e-4f39-91ff-b0a700eafe8e להיות פליט במולדת שלך], פודקאסט "המנגנון" עם גדי ירקוני, 26 באוקטובר 2023.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית אשכול
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי רופין
קטגוריה:הנדסאים ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:נירים: אישים
קטגוריה:פוליטיקאים ישראלים נכים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות במלחמת חרבות ברזל
מזמרה

מזמרה מסוג מספריים.מזמרה היא סוג של מספריים המיועדים לשימוש על צמחים. הם חזקים מספיק לצורך גיזום של עצים ושיחים.

המזמרה משמשת לחקלאות, גינון, סידור פרחים ועוד.

==מבנה==
מזמרה מסוג סדן. רק להב אחד חד כשגזם מונח בין הלהב לסדן שטוח.
המזמרה כוללת זוג ידיות, ציר ולסתות. במזמרות הדומות למספריים, שני הלהבים חולפים האחד ליד משנהו וגוזרים את הגבעול/ענף. היא עדיפה לשימוש בגזם טרי. במזמרה מסוג "סדן" בניגוד למזמרת המספריים, לסתות המזמרה אינן אחידות: האחת חדה כסכין, והשנייה מהווה סדן שטוח. מזמרה זו עדיפה לעבודה עם גזם יבש.
הקפיץ שמחבר בין שתי הידיות גורם למזמרה להיפתח כאשר אינה בשימוש. ניתן לסגור את הידיות על ידי לחיצה מתמשכת או על ידי לולאה או סוגר בטיחות שמצמידים אותן יחדיו.

ישנן מזמרות המיועדות לאנשים בעלי יד ימין דומיננטית ואחרות המיועדות לאנשים בעלי יד שמאל דומיננטית.

==ראו גם==
פלייר
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלים חקלאיים
קטגוריה:כלי חיתוך
קטגוריה:גינון: כלים ואביזרים
דב פישר

דברה ("דב") סטרובל פישר (באנגלית: Debra Strobel "Deb" Fischer ; נולדה ב-1 במרץ 1951) היא פוליטיקאית אמריקאית, חברת המפלגה הרפובליקנית. פישר מכהנת כסנאטורית מטעם מדינת נברסקה.

==קורות חיים==
פישר נולדה וגדלה בלינקולן שבנברסקה, בתם של פלורנס וג'רי סטרובל. סיימה תואר ראשון בחינוך באוניברסיטת נברסקה-לינקולן. ב-2004 נבחרה לחברה בבית המחוקקים של נברסקה וכיהנה בו עד 2013.

בנובמבר 2012 התמודדה בבחירות לסנאט של ארצות הברית, היא הביסה את יריבה מהמפלגה הדמוקרטית וגרפה 58% מקולות הבוחרים. היא הייתה בכך הרפובליקנית היחידה שהצליחה לזכות במושב שהיה בשליטת המפלגה הדמוקרטית. בינואר 2013 החלה לכהן בסנאט. היא חברה בוועדת הכוחות המזוינים, בועדת המסחר, המדע והתחבורה, בוועדת הסביבה והעבודות הציבוריות, בועדת החקלאות, התזונה והיערנות ובוועדת העסקים הקטנים והיזמות. בנובמבר 2018 נבחרה לתקופת כהונה שנייה.

פישר בעלת עמדות שמרניות, היא מתנגדת להפלות מלאכותיות ומהמובילות בקונגרס להסרת המימון הפדרלי לפדרציה האמריקאית להורות מתוכננת.

פישר נשואה ואם לשלושה בנים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.fischer.senate.gov/public/index.cfm/biography דב פישר] באתר הסנאט
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מנברסקה
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של נברסקה
קטגוריה:סנאטוריות חברות המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת נברסקה–לינקולן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נברסקה–לינקולן
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1951
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
הרמן פון ויסמן

הרמן וילהלם לאופולד לודוויג ויסמן (בגרמנית: Hermann Wilhelm Leopold Ludwig Wissmann; 4 בספטמבר 1853, פרנקפורט על האודר – 15 ביוני 1905, שטיריה) היה חוקר ואיש צבא גרמני. שירת בצבא, אולם פרש ממנו לטובת חיי הרפתקנות. בשנת 1880 חקר את קונגו בשירות לאופולד השני, מלך הבלגים.

==ביוגרפיה==
בשנת 1888 פרץ במזרח אפריקה, מקום שם ניסו הגרמנים להקים מושבה, התקוממות גדולה של ערבים וסווהילים. הקנצלר אוטו פון ביסמרק מינה את ויסמן לרייכסקומיסר, ובשל היכרותו את האזור ציווה עליו לדכא את המרד. המורדים היו ערבים ממורמרים שהיוו את העילית באזור וחששו מפגיעה בפרנסתם (סחר עבדים ושנהב), וילידים סווהילים, אותם הנהיג ערבי למחצה בשם אבושירי אבן סאלם אל חארטי. ויסמן גייס שכירי חרב מקומיים רבים (אסקרי) ומינה עליהם קצינים גרמניים (מה שהיווה את הבסיס ליצירת השוצטרופה). הוא דיכא את המרד בשיטתיות, תוך כדי שהוא שורף כפרים וטובח בתושבים. ב-16 בדצמבר 1889 נלכד אל חארטי והוצא להורג, ולשאר המורדים העניק ויסמן חנינה.

ויסמן חזר לגרמניה כגיבור. הוא מונה למושל מזרח אפריקה הגרמנית, אולם בשל בריאות לקויה חזר לגרמניה שם כתב ספרים ונתן הרצאות. הוא מת בתאונת ציד ב-1905.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:האימפריה הגרמנית: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר העיט האדום
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1853
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1905
טביתא באביט

טביתא באביט (באנגלית: Tabitha Babbitt; 9 בדצמבר 1779, הארדוויק, מסצ'וסטס, ארצות הברית - 1853) הייתה ממציאה ועושת-כלים אמריקאית שהשתייכה לכת השייקרים. בין המצאותיה היו המסור הסובב, שיפורים לראש גלגל הטוויה, ושיפורים לשיניים תותבות. לגבי המסור הסובב, לא ברור אם ההמצאה שלה או של שייקר אחר בסביבתה. היא השתייכה לקהילת השייקרים של הרווארד במדינת מסצ'וסטס.

==ביוגרפיה==
מסור עגול שולחני
שרה (טביתא) באביט נולדה בהארדוויק אשר במדינת מסצ'וסטס. ב-12 באוגוסט 1793 הצטרפה לקהילת השייקרים בעיירה הרווארד.

לבאביט מיוחסת התובנה שלהב עגול יהא יעיל יותר מלהב ישר, והמצאת המסור הסובב הראשון, אשר שימש במנסרה החל משנת 1813. המסור היה מחובר למנוע שהופעל בכוח מים, כדי להקל על ניסור עצים. ככל הנראה, צפתה באביט בגברים מנסרים עץ, ועלה בדעתה שמחצית התנועה שלהם מבוזבזת. המסור הסובב הראשון שייצרה מצוי באולבני במדינת ניו יורק. בהיותה שייקרית, לא ניסתה לרשום פטנט על אף אחת מהמצאותיה. שלוש שנים לאחר המצאת המסור הסובב, רשמו שני צרפתים פטנט על ההמצאה, עליה למדו מקריאת עיתונות שייקרית.

ההיסטוריון מ' סטיבן מילר גורס שבאביט לא הייתה הממציאה הראשונה של המסור הסובב, לפי מועד הצטרפותה לשייקרים. לדבריו, המסור הסובב הומצא בכפר השייקרים מאונט לבנון, בידי איימוס בישופ או בנג'מין ברוס, בשנת 1793, או לחלופין שלא היה המצאה שייקרית כלל.

כמו כן מיוחסת לבאביט המצאה לייצור שיניים תותבות, וראש גלגל טווייה משופר. בנוסף היא חולקת את המצאת המסמרים החתוכים עם איליי וויטני.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידות 1779
קטגוריה:ממציאות אמריקאיות
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:מסצ'וסטס: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1853
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1853
מריה קנטוול

מריה איליין קנטוול (באנגלית: Maria Elaine Cantwell; נולדה ב-13 באוקטובר 1958) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הדמוקרטית. קנטוול מכהנת כסנאטורית מטעם מדינת וושינגטון, מאז שנת 2001. היא האישה השנייה המכהנת בסנאט מטעם מדינת וושינגטון, לאחר בחירתה של פטי מארי.

==ביוגרפיה==
קנטוול נולדה וגדלה באינדיאנפוליס, אינדיאנה. היא גדלה בשכונה שברובה מאוכלסת על ידי אירית-אמריקאית בצד הדרומי של העיר. מוצאה הוא אירי וגרמני. סיימה תואר ראשון בממשל ציבורי באוניברסיטת מיאמי שבעייר אוקספורד באוהיו. ב-1983 עברה לסיאטל, וושינגטון על מנת להשתתף בקמפיין הלא-מוצלח של הסנאטור הדמוקרטי אלן קרנסטון מקליפורניה, למועמדות המפלגה הדמוקרטית ב-1984. לאחר מכן השתקעה בפרבר של סיאטל הואיל והוא הזכיר לה את העיר בה גדלה, אינדיאנפוליס.

בשנת 1986 נבחרה לחברה בבית המחוקקים של מדינת וושינגטון, וכיהנה בו עד 1993, עד נבחרה לבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המחוז הראשון של וושינגטון. כהונתה שם ארכה שנתיים עד 1995, לאחר הפסדה בבחירות הראשונות שלה כחברת בית הנבחרים. לאחר מכן עזבה את הפוליטיקה ועברה לעסוק בשוק הפרטי. הוצא לו משרה כסגן הנשיא לשיווק עבור חברת המחשבים "RealNetworks". בשנת 2000 הפכה קנטוול למולטי-מיליונרית נוכח מניותה בחברה.

בשנת 2000 החליטה להתמודד בבחירות לסנאט של ארצות הברית, והיא הביסה את יריבה מהמפלגה הרפובליקנית לאחר בחירות צמודות. ב-2006 נבחרה מחדש (בין היתר ניצחה את אהרון דיקסון) וכן ב-2012 וב-2018. הייתה חברה בוועדת העסקים הקטנים והיזמות בשנים 2014–2015.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.cantwell.senate.gov/ מריה קנטוול], אתר הסנאט הרשמי
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית ממדינת וושינגטון
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית ממדינת וושינגטון
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בתי המחוקקים של מדינת וושינגטון
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:סנאטוריות חברות המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיאמי באוהיו
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1958
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1958
חובה זוטרת

חובה זוטרת או חובה הודית (שם מדעי: Sypheotides indicus) היא מין עוף בינוני במשפחת החובתיים והמין היחיד בסוג Sypheotides. המין הקרוב ביותר אליה היא חובה בנגלית שחיה באותו אזור ודומה לה במראה.
== מאפיינים ==
החובה אנדמית לתת-היבשת ההודית שם היא חיה בעיקר בערבות עשב בעלי עשבים גבוהים מאוד. החובה מפורסמת עקב מנהגו של הזכר לקפוץ באוויר כמה מטרים ואז לנחות בכנפיים אסופות, במצג ראוותני שמבליט את צווארו וחזהו השחורים והציצה הארוכה שמאחורי ראשו (מתרחש בדרך כלל בזירה). החלק הקדמי של הגוף חום בהיר מפוספס מעט, תחילת הכנפיים לבנה והרגליים צהובות. הנקבות לעומתם חומות ומוסוות יותר וגם קטנות יותר.

חובה זוטרת היא אחת ממיני החובתיים הקטנים יותר: אורכה 46–51 ס"מ בלבד. היא נפוצה בחלק המרכזי והערבי של הודו, אך מתפרשת ברחבי תת היבשת במהלך החורף הגשום. החובה מצויה בסכנת הכחדה והיא מתמעטת באזורים רבים בהם הייתה נפוצה בעבר, כגון פקיסטן.

==ראו גם==
*חובתיים
*חובה גדולה
*חובה בנגלית

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1782
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון פרידריך מילר
קטגוריה:חובתיים
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:נפאל: עופות
קטגוריה:בעלי חיים בערבות הודו
חובה בנגלית

חובה בנגלית (שם מדעי: Houbaropsis bengalensis) היא עוף טרופי בינונית ממשפחת החובתיים והיא המין היחיד בסוג Houbaropsis, היא מזכירה מעט את החובה הזוטרת החיה באותם אזורים, אך היא גדולה יותר וגם שחורה יותר בגוף ובכנפיים ואינה מבצעת מצגי חיזור בין עשבים. החובה קשורה לתת-היבשת ההודית שם היא חיה בעיקר בערבות עשב בעלי עשבים גבוהים מאוד. נשארו מעט מאוד חובות כאלה בטבע ומספרם מידלדל מאוד. נותרו פחות מ-1,000 פרטים בוגרים בטבע.

אורכם 66-68 ס"מ וגובהם 55 ס"מ בממוצע. משקלם 1.2-1.5 ק"ג אצל הזכרים ו-1.7-1.9 ק"ג אצל הנקבות, שבניגוד למיני חובתיים רבים גדולים מהזכרים. נוצות הזכר שחורות מראשו ועד זנבו ובצוואר ציצת זיפי-נוצות ארוכה. מאחורי הראש ישנה ציצה קטנה ושחורה. הכנפיים חומות בתחילתם ולבנות בקצוות והרגליים צהובות.

הם נפוצים בעיקר בהודו, מאוטר פרדש במערב, דרך נפאל ואסאם עד לארונאצ'ל פרדש ועד לבנגלאדש. נוסף קיימות מספר אוכלוסיות בקמבודיה ובווייטנאם.

==קישורים חיצוניים==

חובה בנגלית עפה ב[[אסאם, הודו]]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן פרידריך גמלין
קטגוריה:חובתיים
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:נפאל: עופות
קטגוריה:בעלי חיים בערבות הודו
סלהאטין דמירטאש

דמירטאש (משמאל) עם ראש האיחוד האירופי [[מרטין שולץ, 2013]]
סלהאטין דמירטאש (Selahattin Demirtaş; נולד ב-10 באפריל 1973), פוליטיקאי כורדי בטורקיה. הוא בוגר הפקולטה למשפטים באוניברסיטת אנקרה, עבד כעורך דין פרילנסר יחד עם אחיו אייגול דמירטה במשך תקופה מסוימת. דובר את שפות הבזזאקי, אנגלית וכורדית, נשוי למורה Başak Demirtaş ואב לשניים.

יחד עם פיגן יוקסקדה , הוא מנהיג את מפלגת העמים הדמוקרטית (HDP), אשר נכנסה לראשונה לפרלמנט הטורקי בבחירות של יוני 2015, לאחר שהצליחה לעבור את אחוז החסימה (הגבוה בעולם) של 10%. ב-4 בנובמבר 2016 הוא נעצר יחד עם פיגן יוקסקדה וחברי HDP אחרים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר טורקים
קטגוריה:חברי האספה הלאומית הגדולה של טורקיה
קטגוריה:פוליטיקאים כורדים
קטגוריה:כורדים טורקים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אנקרה
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1973
אוניברסיטת ג'ג'יאנג

אוניברסיטת גֶ'גִ'יאַנְג (בסינית: 浙江大学 פין-ין: Zhèjiāng; באנגלית: Zhejiang University; בראשי תיבות: ZJU או Zheda), נקראת לפעמים ז'דה (Zheda) היא אוניברסיטה בין-לאומית בסין. היא נוסדה בשנת 1897 ונחשבת מהוותיקות והיוקרתיות שבמוסדות ההשכלה הגבוהה בסין. 
הקמפוס המרכזי ממוקם בהאנגג'ואו, כ-180 קילומטרים דרומית לשאנגחאי. מערך הספרייה של האוניברסיטה מכיל כ-7 מיליון כרכים. 

האוניברסיטה חברה בליגת C9, חברה בברית אוניברסיטאות דלתא של יאנגצה , חברה בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט, חברה בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט וחברה בפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי.

==ארגון אקדמי==
הדיסציפלינות האקדמיות באוניברסיטה מחולקות לשבע פקולטות, שלכל אחת יש בתי ספר שונים:
* הפקולטה לאמנויות ומדעי הרוח
* הפקולטה למדעי החברה
* הפקולטה למדעים
* הפקולטה להנדסה
* הפקולטה למידענות
* הפקולטה מדעי החקלאות, החיים והסביבה
* הפקולטה לרפואה

== דירוגים ==
==== דירוג בין-לאומי ====
* דירוג שאנגחאי: מקום 33 (2023)
* Times Higher Education: מקום 55= (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 47= (2024)

==== דירוג אזורי - אסיה ==== 
* Times Higher Education: מקום 9 (2023)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 6 (2024)

==גלריית תמונות==
<gallery widths="150px" heights="140px" perrow4"="">
קובץ:之江大学一景.jpg|אוניברסיטת ג'ג'יאנג
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

ג'ג'יאנג
קטגוריה:התאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט
קטגוריה:האנגג'ואו
קטגוריה:ליגת C9
קטגוריה:פורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי
ווזנסנסק

ווזנסנסק (אוקראינית: Вознесенськ) היא עיר במחוז מיקולאייב, אוקראינה. העיר יושבת על נהר הבוג הדרומי.

העיר הוקמה ב-1795 בצו שניתן על ידי יקטרינה הגדולה, במקום שהתקיים לפני כן יישוב של קוזאקים בשם "סוקולי".

לאחר שכאן התחיל לעבור קו רכבת אודסה–בכמץ' זה תרם רבות להתפתחותה הכלכלית והעיר החלה לצמוח בקצב מהיר. ב-1933 העיר חוברה לרשת חשמל ורדיו, וב-1936 העיר חוברה לרשת העברת המים.

ב-7 באוגוסט 1941 העיר נכבשה על ידי הגרמנים ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-24 במרץ 1944.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחוז מיקולאייב: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1795
טירת שלושת הכתרים

טירת שלושת הכתרים (בשוודית: slottet Tre Kronor) הייתה טירה היסטורית ששכנה בלב העיר העתיקה בסטוקהולם. הטירה הוקמה במאה ה-13, וסביבה קמה העיר סטוקהולם. השם "שלושת הכתרים" ניתן לטירה לראשונה בשנת 1588, כאשר שלושה כתרי-זהב הוצבו בראש המגדל הראשי. ב-7 במאי 1697 נשרפה הטירה כליל, ובמקומה נבנה ארמון המלוכה השוודי (בו ממוקם היום "מוזיאון שלושת הכתרים").

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סטוקהולם: מבנים
שלושת הכתרים
רות שפירא-סמילן

רות (רותי) שפירא-סְמילן (17 ביולי 1922 – 15 בנובמבר 1965) הייתה אשת רדיו ישראלית, עורכת, מגישה, קריינית ומנהלת, חברת סגל "קול ירושלים" ו"קול ישראל".

== ביוגרפיה ==
רות שפירא נולדה בצפת, אחת משתי בנותיהם של חיה ויהודה שפירא, אנשי העלייה השלישית. אמה, רופאת שיניים, ואביה, מהנדס, הכירו בגדוד העבודה והתגוררו בטבריה. ב-1929 עברה המשפחה לירושלים. רות למדה בילדותה בבית הספר "להאציל פון למל". את לימודיה התיכוניים סיימה בגימנסיה העברית ברחביה. 

במהלך לימודיה גויסה לתחנת "קול ירושלים" המנדטורית להגיש יחד עם כמה מחבריה לספסל הלימודים (לאה פורת-גור, שמואל קצנלסון תמיר, גרא בן ענת ואחרים) תסכיתים לנוער בשעת השידור בעברית. בתום לימודיה התיכוניים למדה באוניברסיטה העברית מקרא ופילוסופיה. במהלך לימודיה המשיכה לעבוד ברדיו. ב-1944 נישאה לשמעיה סמילן (סמילנסקי). 

לאחר קום המדינה הגישה תוכניות שונות, כולל את התוכנית "פינת הנוער", בתחילת שנות החמישים הגישה את התוכנית "שירים כבקשתך" ששודרה מידי שבת בצהריים. ב-1956 יצאה בעקבות בעלה שמעיה סמילן, איש משרד החוץ, לשליחות בהאג ובמילאנו. בהיותה באירופה שימשה ככתבת של "קול ישראל" ושל העיתונים: "דבר" ו"למרחב". בין שאר תפקידיה, קיבלה על עצמה לארגן את חידוני התנ"ך הבינלאומיים, שהתקיימו מטעם "קול ישראל". ב-1965 התמנתה למנהלת המחלקה לקשרי חוץ של "קול ישראל", אך במקביל המשיכה להגיש תוכניות ברדיו.

במהלך השנים הדריכה קריינים רבים בראשית דרכם ברדיו כמו: משה חובב, ראומה אלדר, אריה אורגד, ירון לונדון ורבים אחרים. רות שפירא סמילן דיברה שפות רבות, אנגלית, איטלקית, גרמנית, צרפתית ורוסית. היא ניחנה בכישרון מוזיקלי וכישרון משחק. 

היא נפטרה ב-15 בנובמבר 1965 עקב מחלה קשה. 

==משפחה==
במותה הניחה בעל, בן ובת. 

==הנצחה==
רחוב רות סמילן, נחל בקע, באר שבע
על שמה נקרא רחוב בבאר שבע.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשות רדיו ישראליות
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרות גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה רחביה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:קרייניות רדיו ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1965
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1965
השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר

השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר (באנגלית: Last Week Tonight with John Oliver) היא תוכנית לייט-נייט וסאטירה חדשותית אמריקאית, המשודרת בימי ראשון ברשת HBO מאז אפריל 2014. אורכה של התוכנית הוא כחצי שעה ומנחה אותה הקומיקאי הבריטי-אמריקאי ג'ון אוליבר. היא מצולמת מול קהל חי בניו יורק. ב-16 בפברואר 2020 עלתה העונה השביעית של התוכנית.

אוליבר ציין כי הוא זוכה לחופש עיתונאי מלא באשר לתכני התוכנית ואופן הצגתם, ובפרט ביכולת לבקר תאגידים וחברות ענק. תחילה חוזהו של אוליבר נחתם לשנתיים עם אפשרות להארכה, ובפברואר 2015 נודע כי התוכנית חודשה לשתי עונות נוספות, בנות 35 פרקים כל אחת.

"השבוע שעבר" חולקת מאפיינים משותפים עם התוכנית של קומדי סנטרל, "הדיילי שואו". בה אוליבר שימש בעבר ככתב (וכן כמנחה מחליף) בטרם מעברו ל-HBO, וגם היא כוללת מבט סאטירי מזווית שמאלנית על נושאים פוליטיים, חברתיים ואקטואליים. אחד החידושים בפורמט התוכנית הוא ההתמקדות בכל פרק בנושא מרכזי אחד, שהצגתו ההומוריסטית נשענת על תחקיר. מבנה זה השפיע על תוכניות סאטירה נוספות, ביניהן "המונולוג המרכזי" בתוכנית "פעם בשבוע עם תם אהרון".

בישראל, העונה השלישית לא שודרה והעונה הרביעית עלתה לשידור ב-12 בפברואר 2017, ובצמוד תשודר גם בישראל בערוץ HOT HBO (לשעבר HOT Plus). התוכנית משודרת מ-2018 גם ב-yes והמונולוג המרכזי שלה וסרטונים נוספים מועלים ליוטיוב.

==סקירת תוכנית==

==הפקה==
אוליבר תיאר את הכנותיו לתוכנית לעיתון "The Wire", השייך ל"אטלנטיק", כי "... בעיקרון אני נדרש לצפות בהכל... אני צופה במספר תוכנית בלבד להנאתי, קרי "60 דקות" ו"Frontline". אני צופה בטלוויזיה במשרדי כל הזמן, ובדרך כלל אני מזפזפ בין CNN, פוקס ניוז, CNBC, Bloomberg Television, MSNBC, אל ג'זירה... אני צופה עם מטרה ברורה בראשי והיא איך לצפות בסיפור המסוקר באופן רע."

מפיק התוכנית, טים קרבל, טען כי HBO נתנה לצוות התוכנית חופש מלא בבחירת אורחי התוכנית, וכן ייעצה להם לא להרגיש מחויבים לארח ולהציג סלבריטאים. כאשר נשאל על ידי מראיין על "כתבים" מזויפים כגון אלו המוצגים בתוכנית "הדיילי שואו", אשר מציגים כיסוי פארודי, טען כי "אין בכוונתינו להיות תוכנית חדשות פארודית, אז לא נציג אנשים המתחזים לעיתונאים".

==שידור==
התוכנית משודרת בקנדה בשידור ישיר בערוץ "HBO Canada", וכן משודרת באוסטרליה שעות ספורות לאחר שידורה בארצות הברית. העונה השנייה של התוכנית עלתה לאוויר ב-9 בפברואר 2015. בממלכה המאוחדת התוכנית משודרת יום לאחר שידורה המקורי.

בישראל, העונה הראשונה של התוכנית שודרה בערוץ HOT3 ועונתה השנייה שודרה בערוץ HOT Plus, בימי שלישי, יומיים לאחר שידורה בארצות הברית, בשעה 22:00, וכן הייתה זמינה לצפייה בשירות HOT VOD. העונה השלישית לא שודרה בישראל. העונה הרביעית עלתה לשידור ב-12 בפברואר 2017, ובצמוד משודרת גם בישראל בערוץ HOT HBO (לשעבר HOT Plus). התוכנית משודרת מ-2018 גם ב-yes.

==ראו גם==
* יום בחייו של מרלון באנדו
*הדיילי שואו

==קישורים חיצוניים==

* 

* "[http://www.hot.net.il/heb/TV/channels/hotchannels/hotplus/johnoliver/ השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר]", באתר HOT
* "[https://www.youtube.com/user/LastWeekTonight השבוע שעבר עם ג'ון אוליבר]", ביוטיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: תסריט
קטגוריה:יצירות זוכות פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
קטגוריה:HBO: סדרות
קטגוריה:סדרות ספין-אוף אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות אירוח אמריקאיות
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכנית אירוח
קונג פיורי

קונג פיורי (באנגלית: Kung Fury) הוא סרט קצר שוודי, המהווה פרודיה לסרטי אמנויות לחימה ופעולה משנות ה-80, ומתאר שוטר אמריקני שנוסע בזמן כדי לחסל את אדולף היטלר. דייוויד סנדברג כתב את התסריט, ביים ומשחק בתפקיד הראשי.

הסרט הופק בתקציב של 630 אלף דולר באמצעות אתר מימון ההמונים Kickstarter, והוצג לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן במאי 2015. הסרט הופץ ב-YouTube והפך לתופעת רשת, עם 10 מיליון צפיות תוך חמישה ימים.

==תקציר העלילה==

במיאמי של 1985, השוטר קונג פיורי ושותפו עוצרים נינג'ה אדום בסימטה חשוכה. בזמן שהנינג'ה הורג את השותף, קונג פיורי מוכה מכת-ברק וננשך על ידי נחש קוברה - מה שמעניק לו כוח קונג פו על-טבעי. בזכות הכוח הוא מצליח לנטרל מכונת ארקייד שמשתוללת בעיר, אבל מתפטר מהמשטרה לאחר שמפקדו מתעקש שיעבוד עם שותף דינוזאור חדש (טרייצרקופ). אדולף היטלר ("קונג פיהרר") תוקף את מטה המשטרה דרך הטלפון והורג את המפקד. קונג פיורי מחליט לנסוע בזמן לגרמניה הנאצית כדי לנקום ולחסל את היטלר, בעזרת איש המחשבים האקרמן. הוא מגיע בטעות לתקופה הוויקינגית, וממשיך משם בעזרתו של האל תור.

עם הגעתו לגרמניה הנאצית, פיורי מצליח לחסל לבדו מאות חיילים נאצים באמצעות לחימת קונג פו, אבל נורה על ידי היטלר שמפעיל מכונת ירייה. תור, האקרמן, טרייצרקופ, לוחמות ויקינגיות, האל תור וטירנוזאורוס מצטרפים לקרב, הורגים את שאר החיילים ומוחצים את רובוט הנשר שמגן על היטלר. האקרמן מצליח להחיות את פיורי והם חוזרים להווה.

במיאמי של 1985, פיורי מנטרל שוב את מכונת הארקייד שמשתוללת ומבחין שמוטבע עליה צלב קרס, בזמן שהיטלר מגיע להווה עם הרובוט שלו ונשבע לנקום בקונג פיורי.

==צוות השחקנים==

* דייוויד סנדברג - קונג פיורי, שוטר במיאמי בעל כוח קונג פו על טבעי 
* יורמה טקון - אדולף היטלר, "קונג פיהרר"
* סטיבן צ'ו - דרגון, שותפו של פיורי 
* לאופולד נילסון - האקרמן, מומחה מחשבים 
* אנדראס קלינג - תור, אל הרעם הנורדי 
* אריק הונקוויסט - טרייצרקופ, שותפו של פיורי 
* פר-הנריק ארבידיוס - מפקד המשטרה 
* אלני יאנג - ברבריאנה, לוחמת ויקינגית 
* הלן אלסון - קטאנה, לוחמת ויקינגית 
* איאוס קרלסון - נינג'ה אדום 
* מגנוס בטנר - קולונל רייכשטש, גרמני 
* ביורן גוסטפסון - טוראי למשטש, גרמני 
* דייוויד הסלהוף - הוף 9000 
* פרנק סנדרסון - קוברה / דינמיט

==הפקה==

הקולנוען השוודי דייוויד סנדברג, שביים בעבר וידאו קליפים ופרסומות, כתב את התסריט לסרט משנת 2012. הטריילר הופק וצולם בתקציב של 5,000 דולר. בדצמבר 2013 החל קמפיין באתר Kickstarter, במטרה לגייס 200 אלף דולר להפקת סרט קצר של חצי שעה להפצה בחינם ברשת. מטרה נוספת הייתה לגייס מיליון דולר להפקת סרט קולנוע באורך מלא. צילום הסרט נעשה בציוד פשוט יחסית, ועיקר המימון נדרש לשלב הפוסט-פרודקשן. תהליך המימון הסתיים ב-25 בינואר 2014, עם 630,019 דולר מ-17,713 תומכים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.youtube.com/watch?v=bS5P_LAqiVg Kung Fury] באתר YouTube, ובתרגום לעברית.
* חן מרקס, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART2/745/246.html קונג פיורי: להיט הרשת הכי מוצדק של 2015], באתר nrg, 29 בדצמבר 2015

קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטים שוודיים
קטגוריה:רטרו-פוטוריזם
פוטרוס

פוטרוס (בפרסית: فطرس פירושו מלאך שנפל במיתולוגיה השיעית, אנגלית: Fotros) הוא כטב"ם איראני ארוך טווח המיועד לצרכים צבאיים ובעיקרם ביון ותקיפה מתוצרת IAIO האיראנית; הוא נחשף בנובמבר 2013.

כלי הטיס עדיין לא נמצא בשירות מבצעי ומתוכנן להיכנס לשירות בזרוע האוויר של משמרות המהפכה האסלאמית בשנת 2017.

גורמים מערביים שבחנו את הכלי טוענים כי יש לו נקודות דמיון עם מל"ט האיתן הישראלי וייתכן שבוסס עליו. כמו האיתן, הוא מצטיין בטווח פעולה ארוך ויכולת שהות ארוכה באוויר.

== תכונות המטוס ==
המטוס מונע ככל הנראה על ידי מנוע טורבו פרופ בעל שני להבים. כלי הטיס בעל כנפיים ארוכות שעליהן מותקנות נקודות לנשיאת חימוש. הפוטורוס תוכנן לשהות באוויר פרקי זמן ארוכים שבין 16-30 שעות ולהיות בעל טווח מקסימלי של עד כ-2,000 קילומטרים.

בנוסף לכך, האיראנים טוענים כי ניתן לחמש את כלי הטיס במגוון של טילי אוויר-קרקע, והוא בעל מצלמות ואמצעי ביון בחלקו הקדמי של כלי הטיס.

== שימושים בכלי הטיס ==
שר ההגנה האיראני, חוסיין דהקאן, טען בחשיפת המערכת לתקשורת כי לכלי הטיס שני שימושים:
* צבאי: למטרות ביון ותקיפה. בקדמת המל"ט ישנן מצלמות וציוד ביון, וכמו כן האיראנים טוענים כי הוא יכול לשאת על כנפיו טילי אוויר-קרקע.
* אזרחי: שליטה על הגבולות, פיקוח על עורקי תחבורה ראשיים וכמו כן אפשרות לפיקוח על אזורים מוכי אסונות - רעידות אדמה, אסונות סביבתיים וכו'.

== ניווט והנחיה ==
לכטב"ם שני אופני ניווט:
* אוטומטי: למשימות ביון, מזינים למל"ט את המסלול בו נדרש לעבור ולאחר מכן הוא מבצע את המשימה באופן עצמאי (שגר ושכח).
* ידני: כלי הטיס נשלט דרך תא הבקרה באופן ידני (שגר ועדכן).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=1329 אתר] המכיל מידע טכני על המל"ט
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים איראניים
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים
יוז'נואוקראינסק

יוז'נואוקראינסק (אוקראינית: Южноукраїнськ) היא עיר במחוז מיקולאייב, אוקראינה.

ראשיתה של העיר בשנות השבעים של המאה ה-20 עם תחילת ההקמה של תחנת כוח גרעינית באזור. שמו הראשון של היישוב היה קונסטנטינובקה-2, ב-1987 הוחלט לשנות את שמו ליוז'נואוקראינסק ולהעניק לו מעמד של עיר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז מיקולאייב: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1976
גרשון בורנשטיין

גרשון (גרי) בורנשטיין (1953 - 29 במאי 2012) היה חבר סגל המחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים מאז 1985, חבר במרכז לחקר הרציונליות מאז יום היווסדו ב-1991. יזם והקים את מעבדת ה"רציולאב" המיועדת למחקר על קבלת החלטות אינטראקטיביות.

== ביוגרפיה ==
נולד לקלמן בורנשטיין (לימים תת ניצב במשטרת ישראל) ולרינה בורנשטיין, ששירתה רוב ימיה הבוגרים כאשת חינוך בחינוך המיוחד. כבר בילדותו נודע כאוטודידקט, כנער התקשה להשתלב במערכת החינוך הפורמלית, את עיקר השכלתו רכש מקריאת אין ספור ספרים בכל תחום ונושא.

את שירות החובה בצה"ל עשה בחטיבת הצנחנים (גדוד 890). לחם בסיני במלחמת יום הכיפורים וברמת הגולן בתקופת ההתשה שאחריה. גם במילואים שירת בחטיבת צנחנים והתנדב עד גיל מאוחר.

בשנת 1979 התחיל לימודי תואר B.A בפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1983 התחיל לימודי Ph.D בפסיכולוגיה חברתית, אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. ב-1985 התמנה כמרצה באוניברסיטה העברית בירושלים, וב-1990 היה למרצה בכיר באוניברסיטה. ב-1989 היה מרצה אורח באוניברסיטת קרוליינה הצפונית. ב-1996 מונה לפרופסור חבר באוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1997 שימש בורנשטיין כמרצה אורח במרכז לחקר החלטות כלכליות ופוליטיות באוניברסיטת אמסטרדם. ב-2004 מונה לפרופסור באוניברסיטה העברית בירושלים. בין השנים 2005 - 2008 היה ראש המחלקה לפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית.

בורנשטיין נפטר ב-29 במאי 2012, בגיל 59. הותיר אחריו שני בנים. הובא למנוחות בבית העלמין בקיבוץ קריית ענבים.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
# Bornstein, G. (1992). The free rider problem in intergroup conflicts over step-level and continuous public goods. Journal of Personality and Social Psychology, 62, 597-606.
# Bornstein, Gary & Winter, Eyal & Goren, Harel, 1996. "Experimental study of repeated team-games," European Journal of Political Economy, Elsevier, vol. 12(4), pages 629-639, December.
# Gary Bornstein & Ilan Yaniv, 1998. "Individual and Group Behavior in the Ultimatum Game: Are Groups More â€œRationalâ€ Players?," Experimental Economics, Springer, vol. 1(1), pages 101-108, June.
# Gary Bornstein & Uri Gneezy, 2002. "Price Competition Between Teams," Experimental Economics, Springer, vol. 5(1), pages 29-38, June.
# Bornstein, G., Budescu, D., Kugler, T., & Selten, R. (2008). Repeated price competition between individuals and between teams. Journal of Economic Behavior and Organization, 66, 808-82
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://psychology.huji.ac.il/?cmd=research.141&act=read&id=103 מודלים של קונפליקטים בין קבוצות], פרופסור גרי בורנשטיין, המחלקה לפסיכולוגיה, האוניברסיטה העברית

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: פסיכולוגיה
קטגוריה:פסיכולוגים ישראלים
קטגוריה:חוקרים בקבלת החלטות
קטגוריה:אישים הקבורים בקריית ענבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
אסמאעיל ריאן

אִסְמאעיל רִיאָן (בערבית: إسماعيل ريان; נולד ב-24 באפריל 1994) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי.

==קריירת מועדונים==
ריאן נולד בכאבול, ישראל, למשפחה ערבית-מוסלמית. התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מכבי חיפה. ב-17 במרץ 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, פתח בהרכב במשחק הדרבי מול הפועל חיפה, שהסתיים בתיקו 1–1. בעונת המשיך לשחק בקבוצת הנוער והיה שותף לדאבל כשכבש 15 שערים בליגה לנוער. בעונה זו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון 2–1 נגד עירוני קריית שמונה.

בעונת 2013/2014 צורף לסגל הקבוע של הקבוצה הבוגרת אך לא זכה לדקות משחק רבות, ובפברואר הושאל להפועל עכו. כבר בהופעת הבכורה שלו בקבוצה הבקיע ובישל בניצחון 4–3 נגד הפועל רמת השרון. בסך הכל כבש עד תום העונה שלושה שערים ב-11 הופעות בליגת העל. באוגוסט הושאל לבני סכנין. ב-23 בנובמבר 2014 הבקיע את שער הניצחון (1–0) במשחק נגד בית"ר ירושלים. את עונת 2014/2015 סיים ריאן עם ארבעה שערים וארבעה בישולים ב-29 הופעות בליגת העל.

ביוני 2015 חזר ריאן למכבי חיפה, ובעונת 2015/2016 ערך 24 הופעות וכבש שער אחד, וזכה עם הקבוצה בגביע המדינה, לאחר ששותף כמחליף במשחק הגמר, בו גברה חיפה 0–1 על מכבי תל אביב. בעונת 2016/2017 שותף ב-17 משחקי ליגה ולא כבש.

ב-31 ביולי 2017 חתם לשנתיים בעירוני קריית שמונה, ובעונתו הראשונה בקבוצה רשם ארבעה שערים ושלושה בישולים ב-25 הופעות בליגת העל. בעונת 2018/2019 ערך 27 הופעות, כבש ארבעה שערים והוסיף שבעה בישולים.

ב-4 בספטמבר 2020 חתם ריאן במועדון אדאנספור מהליגה הטורקית השנייה.

ב-7 בפברואר 2021 חזר ריאן לבני סכנין וחתם עד לסוף העונה.

ב-2 בנובמבר 2021 חתם בסקציה נס ציונה מהליגה הלאומית.<ref></ref> בסיום העונה העפיל עם הקבוצה לליגת העל. ב-21 בספטמבר 2022 חתם בהפועל אום אל-פחם מהליגה הלאומית. ב-1 בפברואר 2023 עבר להפועל רמת גן.ב-17 בדצמבר 2023 חתם באיחוד בני שפרעם.

== קריירה בינלאומית ==
לזכותו של ריאן ארבעה שערים ב-12 הופעות במדי נבחרת הנוער של ישראל. ב-26 במרץ 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הצעירה עד גיל 21, בניצחון 4–2 על קפריסין עד גיל 21, ובסך הכול ערך במדיה שש הופעות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני אדנאספור
קטגוריה:כדורגלני סקציה נס ציונה
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט כפר קאסם
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני איחוד בני שפרעם
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בטורקיה
קטגוריה:מוסלמים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
פרבומייסק (מחוז מיקולאייב)

פרבומייסק (אוקראינית: Первомайськ) היא עיר במחוז מיקולאייב, אוקראינה.

==היסטוריה==
היישוב הוקם בסוף המאה ה-17 על ידי הקוזאקים, הם חיפשו מקום ליד הגבול עם הפולנים והטורקים, כדי להקים מבצר לצורכי הגנת גבולות. שמו הראשון של היישוב היה אורליק. לאחר זמן קצר החלו להתיישב במקום איכרים שנמלטו מפולין.

במאה ה-19 החלה התפתחות כלכלית מואצת של העיר, בעקבות סלילת כבישים ומסילת רכבת. במחצית השנייה של המאה ה-19 נפתחו בעיר מספר בתי ספר וגימנסיות.

שמה הנוכחי של העיר ניתן לה ב-1919, היא איחדה לתוכה העיר אולביאופול, העיירה בוגופול (או בוהופול) והכפר גולטה (או הולטה). העיירה בוגופול, ששאבה את שמה משם הנהר בוג, התקיימה קהילה יהודית חשובה (בכתיב יידי: באהפאל) והיא הבסיס לקהילת יהודי העיר המאוחדת שהתקיימה במחצית הראשונה של המאה ה-20.

ב-1939 התגוררו בעיר 33,000 תושבים. ב-9 ביולי 1941 נכבשה העיר בידי הגרמנים, והיא שוחררה על ידי הצבא האדום ב-22 במרץ 1944.

==יהודי פרבומייסק==
בית הכנסת בגולטה, נבנה ב-1908
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיר קרוב ל-9,000 יהודים. בדצמבר 1919 נרצחו עשרות יהודים בעיר במספר פוגרומים שערכו בה חיילי הצבא הלבן. ערב מלחמת העולם השנייה נותרו בעיר כ-6,000 יהודים.

עם כיבוש העיר בידי הגרמנים, הטילו אלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה וחובת ענידת סרט זרוע. עד אמצע ספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם בה, בו רצחו ביום 17 בספטמבר 1941 מאות יהודים. כ-120 יהודים נוספים מהגטו נרצחו בבית חרושת מקומי באוקטובר שלאחר מכן. ב-15 בדצמבר 1941 בוצעה בגטו שבעיר אקציה נוספת, וב-9 בינואר 1942 נרצחו כל יתר יושבי הגטו.

בפברואר ובמרץ 1942 נרצחו בסמוך לעיר כ-1,600 יהודים שגורשו אליה מאזור הכיבוש הרומני הסמוך. בפרבר גולטה, שסופח לטרנסניסטריה הרומנית, הוקם גטו מוקף גדר תיל, אליו הובאו מאות יהודים שגורשו מבוקובינה, מבסרביה ומבוקרשט. יושבי גטו זה הועסקו בעבודות כפייה, ומי שנמצאו לא כשירים לעבודה נרצחו.

רבה האחרון של העיר היה הרב יעקב שמשון חודרוב.

בשנת 2004 הגיעו למקום שלוחי חב"ד, הרב לוי יצחק וחני פרלשטיין, והקימו מרכז חב״ד ליהודי פרבומייסק.

==אוכלוסייה==
אוכלוסיית פרבומייסק לפי שנים:
{| class="wikitable"
| ||שנה || מספר תושבים
|-
|1 || 1897 || 20,694 
|-
|2 || 1926 || 32,000
|-
|3 || 1939 || 33,000
|-
|4 || 1959 || 44,000
|-
|5 || 1970 || 59,000
|-
|6 || 1979 || 72,416
|-
|7 || 1989 || 81,652
|-
|8 || 2001 || 70,170
|-
|9 || 2005 || 68,178
|-
|10 || 2010 || 67,182
|}

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז מיקולאייב: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1676
נובי בוה

נובי בוה (באוקראינית: Новий Буг) היא עיר במחוז מיקולאייב, אוקראינה.

==היסטוריה==
היישוב הראשון במקום הוקם על ידי הקוזאקים במאה ה-18, יותר מאוחר בקרבת המקום החלו להתיישב איכרים נמלטים שהקימו יישובים משלהם. עד סוף מאה ה-18 שטחם של יישובים אלו גדל והוחלט לאחדם ליישוב אחד. שמו הראשון של היישוב המאוחד היה סמניבנה.

בראשית המאה ה-19 השתקע ליד סמניבנה איכר עשיר ואתו 119 פועליו. ב-1810 היישוב החדש אוחד עם סמניבנה וניתן לו שם נובופבליבקה.

ב-1832 היישוב קיבל את שמו הנוכחי, נובי בוה.

ב-1860 נובי בוה קיבלה מעמד של עיירה, אז היו כאן 787 בתים שבהם התגוררו 5,381 תושבים.

החל מ-1922 העיר היא חלק מברית המועצות.

ב-14 באוגוסט 1941 העיר נכבשה על ידי הגרמנים ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-8 במרץ 1944.

==הקהילה היהודית==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מחוז מיקולאייב: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1810
מניפנית אילתית

מְנִיפָנִית אֵילָתִית (שם מדעי: Ptyodactylus hasselquistii) היא מין של לטאה ממשפחת הפילודקטיליים. היא מגיעה לאורך של 18–19 סנטימטרים והיא הגדולה בשממיות ישראל. היא אנדמית לצפון אפריקה ולמערב אסיה, בין היתר ניתן למוצאה במצרים, סודאן, חצי האי ערב וסיני. בישראל ניתן לראותה בהרי אילת בלבד.
== מאפיינים ==
גופה של המניפנית האילתית הוא בצבעי חום-אפור, צבעי הסלעים באזור מחייתה המצומצם. על גבה כתמים בצבע כתומה, וכתמים כתומים קטנים גם על ראשה ורגילה. זנבה מאופיין בטבעות כהות.

היא פעילת לילה וניזונה מחרקים. במהלך הציד היא מנתרת ממרחק גדול, מעל לאורך גופה, על מנת לתפוס על טרפה. מפני תוקפיה לרוב תברח המניפנית תוך שימוש בזריזותה הרבה. מול תוקפים מבני מינה תתגונן, עם זאת, על ידי תקיפה חזרה ונשיכה. בעת לכידתה היא נושכת את התוקף או הלוכד ומשירה את זנבה.

במהלך הרבייה מתקשרים הפרטים בעזרת קולות, שאותם תיאר א. פרנקנברג, שחקר את המין בישראל, כקריאות "המלודיות ביותר מבין כל קריאות השממיות". הטלת הביצים נערכת בעונת האביב, עם שתי ביצים בכל הטלה. בזמן ההטלה הנקבה לוחצת את הביצים למשטח הסלע, ועקב כך הן משנות את צורתן הכדורית לצורת חצי-כדור. הביצה בוקעת כעבור חודשיים.

== לקריאה נוספת ==
* עמוס בוסקילה, פנחס אמתי, מדריך לזוחלים ודוחיים בישראל, כתר, שנת 2001, עמ' 106
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. , עמודים 37–39

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.wildisrael.com/content/מניפנית-אילתית-17092015 מניפנית אילתית], באתר עמותת מן השדה
* עמוס בוסקילה, פנחס אמתי, [https://books.google.co.il/books?id=ObCVt69I3vIC&pg=PA11&hl=iw&sa=X&ved=0ahUKEwjF8t6p0oXpAhXIjqQKHYMzAHAQ6AEIbzAJ#v=onepage&q=מניפנית&f=false מדריך לזוחלים ודוחיים בישראל], כתר, שנת 2001, עמ' 106

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילודקטיליים
קטגוריה:ארץ ישראל: לטאות
קטגוריה:ערב הסעודית: זוחלים
מניפנית גלילית

מְנִיפָנִית גְּלִילִית או שְׂמָמִית סְלָעִים גְּלִילִית (שם מדעי: Ptyodactylus puiseuxi) היא מין של לטאה ממשפחת הפילודקטיליים. המניפנית הגלילית מגיעה לאורך של 18 סנטימטר,הנקבה קטנה מעט מהזכר. והיא בעלת ראש משולש וגוף חום-סגול עם נקודות בהירות. נפוצה במזרח התיכון וחיה באזורים סלעיים מוצלים. פעילת לילה וניזונה מחרקים.

== רבייה ==
באביב הזכר משמיע קולות מיוחדים בעת בהחיזור. הנקבה מטילה מספר תטולות בשנה במקום קבוע. בכל תטולה שתי ביצים. הביצים מוצמדות לקיר הסלע או לתקרת המערה. כעבור 3 חודשים בוקעים הצעירים. 

== קריאה נוספת ==
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 40-42

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילודקטיליים
קטגוריה:ארץ ישראל: לטאות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1893
שנונית ארוכת-כף

שְׁנוּנִית אֲרֻכַּת-כַּף (שם מדעי: Acanthodactylus longipes) היא מין של לטאה ממשפחת הלטאיים. היא מגיעה לאורך של 14 - 15 סנטימטר. צבעה חום צהבהב עם נקודות בהירות. היא חיה בצפון-אפריקה ובישראל. ישראל מהווה את גבול תפוצתה המזרחי. בישראל היא חיה בנגב ובמדבר יהודה. היא פעילת יום, וניזונה מחרקים. היא חיה באזורי מדבר חוליים.

== קריאה נוספת ==
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 104-105, 278

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים בסכנת היעלמות מארץ ישראל
קטגוריה:שנוניות
קטגוריה:ארץ ישראל: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:ארץ ישראל: לטאיים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' אלבר בולנז'ר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1918
איוואן ריבר

איוואן ריבר
איוואן רִיבָּר (בקרואטית: Ivan Ribar; 21 בינואר 1881 – 2 בפברואר 1968), פוליטיקאי יוגוסלבי ממוצא קרואטי, שהיה נשיא האספה הלאומית היוגוסלבית מ-29 בדצמבר 1945 עד 14 בינואר 1953.

== חייו ==
ריבר נולד בווקמרניק והיה לעורך דין. הוא פנה לפוליטיקה והיה חבר בקואליציה הקרואטו-סרבית שבהמשך הייתה חלק מהמפלגה הדמוקרטית העצמאית. הוא נבחר לאספה הלאומית כנציג ג'קובו ובשנת 1919 נבחר לנשיא האספה החוקתית הראשונה של ממלכת יוגוסלביה. בשנת 1921 הוא היה במרכבה של אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה בעת שקומוניסט ניסה להתנקש בחיי המלך על ידי זריקת פצצה. המלך וריבר לא נפגעו.

משנת 1929 נודע כמתנגד של השלטון הדיקטטורי של המלך. בשנת 1936 הוא כתב מאמר נגד החוזה המתגבש בין ממלכת יוגוסלביה והוותיקן בגלל שראה בין סכנה להתגברות הפאשיזם. בעקבות זאת הוא הוחרם בידי הכנסייה.

במהלך מלחמת העולם השנייה עמד לצידו של יוסיפ ברוז טיטו. בנובמבר 1942 כשטיטו כינס את המועצה האנטי-פשיסטית הלאומית לשחרור יוגוסלביה, הועמד ריבר בראשה. בתחילת דצמבר 1943, כשטיטו הכריז על עצמו כראש ממשלת יוגוסלביה, הועמד ריבר בראש המדינה.

לאחר המלחמה נבחר בתחילת 1946 לתפקיד הייצוגי של נשיא האספה הלאומית, למרות שלא היה קומוניסט, אלא רק איש שמאל. בתפקידו ביצע תפקידים ייצוגיים כקבלת שגרירים והשתתפות בהלוויה של המלך ג'ורג' השישי, ולא היה לו כל השפעה. 

לקראת סוף 1952 הוחלט על שינויים חוקתיים ביוגוסלביה ומעבר למשטר נשיאותי. בינואר 1953 נבחר טיטו על ידי שני בתי האספה הלאומית של הרפובליקה הפדרלית העממית של יוגוסלביה לנשיא יוגוסלביה וריבר פרש לגמלאות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשיאי הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מירוגוי
קטגוריה:ילידי 1881
קטגוריה:יוגוסלבים שנפטרו ב-1968