OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אלון בן-דוד

אלון בן-דוד (נולד ב-9 בנובמבר 1967) הוא פרשן צבאי, עיתונאי וכתב בטלוויזיה. בן-דוד הוא הפרשן הצבאי של חדשות 13, וכן הגיש את התוכנית "שישי" בערוץ 10.

== ביוגרפיה ==
בן-דוד גדל בראשון לציון והוא בוגר הגימנסיה הריאלית. שירת בגלי צה"ל ככתב צבאי וסיקר את התפרצות האינתיפאדה הראשונה בעזה. במילואים שירת בחיל התותחנים. השתחרר מצה"ל בשנת 1988 בדרגת רב-סמל, והצטרף ל"קול ישראל" ככתב לענייני משטרה. אחרי זמן קצר עבר לערוץ הראשון שם שימש כתב בדרום ואחר כך כתב לענייני משטרה. ב-1993 התמנה לכתב הצבאי של הערוץ הראשון, תפקיד אותו מילא במשך תשע שנים. בן-דוד התמקד בסיקור הלחימה הממושכת באזור הביטחון בדרום לבנון, ואף זכה בפרס על כתבה שבה הצטרף למארב של חיילי הצנחנים בסאלוקי. לאחר מכן הוביל בן-דוד את סיקור הערוץ הראשון על הנסיגה מלבנון ופרוץ העימות עם הפלסטינים. ב-11 בספטמבר 2001, בעודו בשנת לימודים בארצות הברית, הגיע בן-דוד לניו יורק וסיקר את פיגועי 11 בספטמבר עבור הערוץ הראשון.

ב-2003 הצטרף בן-דוד לצוות שהקים את חברת החדשות של ערוץ 10 כפרשן צבאי, ובמקביל החל לעבוד עבור המגזין לענייני ביטחון ג'יינס. במלחמת לבנון השנייה נודע כמי שהוביל קו ביקורתי לגבי התנהלות ישראל, מהימים הראשונים ללחימה.

בשנים 2003–2010 שימש ככתב המגזין "ג'יינס" במזרח התיכון ומ-2011 ככתב של המגזין האמריקני "אוויאיישן וויק". החל מספטמבר 2014 הוא כותב בעיתון "מעריב השבוע".

בן-דוד הוא היוצר והעורך הראשי של הסדרה "רשימת חיסול" המתארת את מבצעי ההתנקשות החשאיים של ישראל. הסדרה שודרה בערוץ 13 בסוף 2019. ב-2022 יצר וערך את הסדרה "מלחמה על הבית" העוסקת במבצע חומת מגן ובמערכה שהצליחה לבלום את טרור המתאבדים הפלסטיני, ששודרה גם היא בערוץ 13.

הוא בעל תואר ראשון במדע המדינה מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני במינהל ציבורי מאוניברסיטת הרווארד (במסגרת תוכנית קרן וקסנר). הוא משמש כעמית בכיר במרכז לתקשורת בינלאומית באוניברסיטת בר-אילן.

== חיים אישיים ==
בן-דוד היה נשוי לסופרת והעיתונאית עירית לינור, ומנישואין אלה הוא אב לבת. בסוף שנת 2008 נישא בשנית, לעורכת הספרותית לילך יפה. לזוג יש תאומות.

==קישורים חיצוניים==

* 
*[https://13news.co.il/writer/alon-ben-david אלון בן דוד], באתר חדשות 13
*[https://www.maariv.co.il/Alon-Ben-David/ExpertAuthor-36 מאמריו של בן דוד], באתר מעריב
*
* [https://geekonomy.net/2017/12/04/episode157/ אלון בן דוד פרשן צבאי], באתר הפודקאסט "גיקונומי", 4 בדצמבר 2017
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:ערוץ עשר: שדרנים, שחקנים ומנחים
קטגוריה:סגל חדשות 13
קטגוריה:פרשנים צבאיים ישראלים
קטגוריה:מגישי חדשות ישראלים
קטגוריה:סגל 103fm
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי תוכנית קרן וקסנר בישראל
קטגוריה:בוגרי הגימנסיה הריאלית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
זרח הלוי

זרח הלוי (י' בתשרי תרנ"ג – כ"ח בטבת תש"מ; 30 בספטמבר 1892 – 17 בינואר 1980) היה אומן יד ומשורר עברי. כתב בשיריו על שואת יהודי אירופה, ירושלים, הכותל המערבי ואהבת הארץ.
זרח הלוי
זרח בחנותו בשכונת מגוריו [[מאה שערים]]
השיר "רחל מבכה על בניה" במרתף השואה על [[הר ציון בירושלים]]

==תולדות חייו==
נולד ביום הכיפורים תרנ"ג בעיר העתיקה בירושלים.

זרח הלוי נולד בעיר העתיקה בירושלים לטויבע, בת הרב אריה לייב, ולדוד לוי.
אימו הייתה נצר ממשפחת רבנים ומשכילים והייתה רגילה לתבל דבריה במשלים ופתגמים.
סבו, יוסף לוי, (על שמו שכונת זיכרון יוסף בירושלים), עלה לארץ ישראל יחד עם הוריו מרוסיה בשנת תרמ"ב (1882), כשהיה בן 13.
זרח הלוי קיבל את ראשית חינוכו בתלמוד תורה עץ חיים, בחורבת ר' יהודה החסיד. לאחר מכן, הוא ומשפחתו עברו לגור בשכונת מאה שערים, שם למד ב"חיידר" תנ"ך וגמרא,
מפי מלמדים שונים, עד הגיעו לגיל בר-מצווה. לאחר שלוש שנים במאה שערים עברו לשכונת זיכרון טוביה. אז החל זרח לעבוד אצל דודו, יצחק לוי, לו הייתה חנות "כל-בו" בשער יפו.
בין כל מיני הסחורות בחנות הדוד, היו גם ספרי-לימוד אותם קרא ורכש בעזרתם ידע מעמיק בשפה העברית.
זרח למד תווים וזמרה בבית הספר לנגינה "שולמית" שנוסד באותם ימים בירושלים. באותה תקופה החל זרח לכתוב שירים.

כשפרצה מלחמת העולם הראשונה התנדב זרח לגדודים העבריים, לגדוד 38 קלעי המלך ושירת את המולדת משך שנתיים ויותר. שפע של רשמים וחוויות נחרטו בזיכרונו מתקופה זו, ואת זכרונותיו אלו, הוא העלה על הכתב.
זרח הכיר את ז'בוטינסקי, העריצו כאיש וכגיבור ופרסם עליו כמה מזיכרונותיו.

בבוא יום שחרורו, חזר זרח לביתו, ואביו לימד אותו את אומנות הפחים, שתמיד הייתה למורת רוחו.
בשנת תרפ"ה (1925), נשא לאשה את שרה בת יעקב מלומד הרוקח, ואז נאלץ בלית-ברירה לאחוז באומנות הפחים המפרכת.
בכל זאת, הוא לא הניח מידיו את אמנות השירה.
הסופר חיים באר בספרו חבלים עמוד 279 מספר על היכרותו עם זרח הלוי.

זרח הלוי נפטר בכ"ח בטבת תש"מ (1980) בירושלים.

==שירתו==
* שואת יהודי אירופה - שירו "רחל מבכה על בניה"
:מוצג במרתף השואה על הר ציון בירושלים.
* שירים המוקדשים לירושלים ולכותל המערבי

*שירי שבת וחג

==כתביו==
* שירי זרח הלוי בהוצאת מוסד הרב קוק (1967)

==לקריאה נוספת==
*חיים באר, חבלים עמ' 279

==קישורים חיצוניים==
* [http://hayooyamim.unaux.com/Zorach/Zorach-Halevi.html זרח הלוי], באתר "היו ימים"
* [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HZH%2F1966%2F02%2F11&id=Ar01201&sk=30A30917 ר' זרח - הפחח המשורר], הצפה, יום שישי, פברואר 11, 1966; עמוד 4
* השיר [http://rosetta.nli.org.il/delivery/DeliveryManagerServlet?dps_pid=IE8593928 רחל מבכה על בניה], באתר הספרייה הלאומית
* סרטון [http://www.hayooyamim.unaux.com/Zorach/odot/Chavalim/Chavalim.html מתוך הספר חבלים עמוד 279] בו מספר הסופר חיים באר על היכרותו עם זרח הלוי, באתר "היו ימים"
* השיר [http://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/mabua/shirim/4-2.htm אהליבה], באתר דעת
* פתגמים מבית אמא, בוויקיציטוט

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:לוחמי הגדודים העבריים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:מאה שערים: אישים

קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1892
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980
הנס קנאפרטסבוש

הנס קנאפרטסבוש (גרמנית: Hans Knappertsbusch; 12 במרץ 1888 – 25 באוקטובר 1966) היה מנצח גרמני. בעיקר עשה לו שם בניצוח על יצירות ריכרד וגנר, אנטון ברוקנר וריכרד שטראוס.

== ביוגרפיה ==
קנאפרטסבוש, יליד אלברפלד (כיום וופרטאל), למד פילוסופיה באוניברסיטת בון וניצוח בקונסרבטוריון של קלן, אצל שטיינבאך. במשך כמה עונות קיץ היה עוזרם של זיגפריד וגנר והנס ריכטר בביירוית. את הקריירה שלו החל במשרות ניצוח באלברפלד (1913 - 1918), לייפציג (1918 - 1919) ובדסאו (1919 - 1922). כשברונו ולטר עזב את מינכן והיגר לניו יורק, החליף אותו קנאפרטסבוש במנהל מוזיקלי כללי של האופרה הממלכתית של בוואריה. הוא העיר עליו את חרון אפו של יוזף גבלס 
כששאל דיפלומט גרמני בהולנד אם הוא "מוס-נאצי" (מי שאולץ להצטרף למפלגה הנאצית מטעמי קריירה); כתוצאה מכך בוטל החוזה שלו במינכן. בסוף שנות ה-30' יצא לווינה לנצח על האופרה של וינה והפר בכך את המדיניות הנאצית, שלא להתיר לאמנים גרמנים לעבוד באוסטריה. באותו זמן היה לאחד האמנים העולים בפסטיבל זלצבורג. קנאפרטסבוש המשיך להופיע בווינה וזלצבורג בתקופת שלטונה של גרמניה באוסטריה. אחרי מלחמת העולם השנייה חזר למינכן, אבל המשיך לנצח כאורח בווינה ולהופיע מדי פעם בפסטיבל ביירוית. הוא מיעט מאוד ביציאות אל מחוץ לעולם דובר הגרמנית. הוא סלד מחזרות ממושכות ולעיתים האשימו אותו בעצלות.

קנאפרטסבוש מת במינכן, לפני הופעת התקליטור, אבל רבים מתקליטיו הועברו לתקליטורים. 

קנאפרטסבוש היה אחד המנצחים החביבים ביותר של הפילהרמונית של וינה וניצח עליה בקונצרטים בווינה ובזלצבורג ובסיורים מחוץ לאוסטריה.

מקובל לראות בהקלטות "פרסיפאל" של קנאפרטסבוש, מ-1951, 1954 ו-1962, כהקלטות המוצלחות ביותר של אופרה זו.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Norman Lebrecht, The Maestro Myth, p. 103
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1888
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1965
הנהג של מיס דייזי

הנהג של מיס דייזי (באנגלית: Driving Miss Daisy) הוא סרט דרמה קומי אמריקני משנת 1989 המבוסס על מחזה באותו השם, בבימוי ברוס ברספורד, ובכיכובם של מורגן פרימן, ג'סיקה טנדי ודן אקרויד.

הסרט זכה בארבעה פרסי אוסקר, כולל הסרט הטוב ביותר, ובשלושה פרסי גלובוס הזהב. הסרט מבוסס על מחזה משנת 1987 מאת אלפרד אהרי, שזכה בפרס פוליצר לדרמה. הסרט הופק על ידי לילי וריצ'רד זאנוק וצולם באטלנטה.

העלילה מתרחשת באטלנטה שבג'ורג'יה, ארצות הברית, משנת 1948 ועד לשנות ה-70. העלילה מתארת את מערכת היחסים בין דייזי ורת'ן (ג'סיקה טנדי), גברת יהודייה אמידה וקשוחה, לבין נהגה האפרו-אמריקני הוק קולברן (מורגן פרימן).

==שחקנים==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
!width=80|שחקן
!width=80|תפקיד
|-
| ג'סיקה טנדי || מיס דייזי ורת'ן
|-
| מורגן פרימן || הוק קולברן
|-
| דן אקרויד || בולי ורת'ן
|-
| פטי לופון || פלורין ורת'ן
|-
| אסתר רול || אידלה
|-
| 	 || קייטי בל
|}

==פרסים==
* פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
* פרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר - ג'סיקה טנדי
* פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר- אלפרד אהרי
* פרס אוסקר לאיפור הטוב ביותר
* פרס גלובוס הזהב לסרט הקומי הטוב ביותר
* פרס גלובוס הזהב לשחקן ראשי בסרט קומי - מורגן פרימן
* פרס גלובוס הזהב לשחקנית ראשית בסרט קומי - ג'סיקה טנדי

==הכנסות==
הסרט הוקרן לראשונה ב-13 בדצמבר 1989, והכנסותיו בכל העולם עד פברואר 2007 הן מעל 146 מיליון דולר.
כאשר תקציב הסרט היה 7.5 מיליון דולר.

==עיבודים למחזה==
בשנת 2007, הועלה המחזה לראשונה בישראל בתיאטרון הבימה בכיכובם של השחקנים ליא קניג ויעקב כהן. בשנת 2023, הועלה המחזה בתיאטרון העברי בכיכובם של סנדרה שדה, סלים דאו ויניב פולישוק.
==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1989
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:זקנה בקולנוע
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט קומדיה או מוזיקלי הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הטוב
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:זוכי אוסקר: האיפור ועיצוב השיער הטובים ביותר
ועדת אולשן-דורי

ועדת אולשן-דורי הייתה ועדה חשאית שהוקמה על ידי ראש ממשלת ישראל משה שרת ב-29 בדצמבר 1954, בעקבות חשיפת פרשת "העסק הביש", שבו נתפסו יהודים מצריים, חברי רשת שהוקמה על ידי המודיעין הישראלי, בעוון ריגול וביצוע פעולות חבלה לטובת מדינת ישראל.
יעקב דורי
הוועדה כללה את נשיא בית המשפט העליון יצחק אולשן והרמטכ"ל לשעבר יעקב דורי. הוועדה נתבקשה לחקור מי נתן את ההוראה לפעולה, האם זה היה שר הביטחון פנחס לבון או ראש אמ"ן אל"ם בנימין גיבלי. הוועדה החלה את פעולתה ב-2 בינואר 1955, וחקרה את האישים הקשורים לפרשה. פרט ללבון ולגיבלי, נחקרו על ידיה ראש הממשלה משה שרת, הרמטכ"ל משה דיין, מנכ"ל משרד הביטחון שמעון פרס, וקציני אמ"ן.

הוועדה פעלה במשך 10 ימים, והגישה את מסקנותיה ב-12 בינואר 1955. במסקנותיה קבעה הוועדה כי משה שרת לא ידע דבר על הפרשה. גם לגבי שמעון פרס קבעה הוועדה שלא ידע את כל פרטי הפרשה. בשאלה העיקרית לא הצליחה הוועדה לרדת לשורש העניין, וכתבה: "לא שוכנענו למעלה מכל ספק המתקבל על הדעת כי ראש אמ"ן לא קיבל את ההוראה משר הביטחון פנחס לבון, עם זאת, איננו בטוחים שלבון אמנם נתן את ההוראות המיוחסות לו".

בעקבות פעילות הוועדה התפטר לבון מתפקידו בפברואר 1955, אף שטען כי לא נתן את ההוראה.

לימים התברר כי עדויות קציני אמ"ן בפני ועדת אולשן-דורי היו מתואמות, ומסמך שהוצג בפניה זויף על ידי דליה כרמל, מזכירתו של בנימין גיבלי (שבמשך שנים רבות בחרה לשתוק ולא לגלות את אשר עשתה).

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.pinhas-lavon.com/downloads/241200712731847684837872.pdf מסקנות ועדת אולשן-דורי], כפי שנרשמו על ידי מזכיר הוועדה, שמאי כהנא, באתר "פנחס לבון"
*

אולשן-דורי
שלגיה במאה העשרים

שלגיה במאה העשרים (באנגלית: The Charmings) היא סדרת טלוויזיה אמריקנית אשר הופקה ושודרה בין השנים 1987–1988. בעונתה הראשונה של הסדרה כיכבה השחקנית קייטלין אוהיני כשלגיה, אך בעונה השנייה שיחקה במקומה קרול יוסטון בתפקיד שלגיה.

בישראל שודרה הסדרה בשעות אחר הצהריים במסגרת הרצועה היומית "רואים 6/6" ששודרה בטלוויזיה החינוכית בסוף שנות השמונים ובתחילת שנות התשעים.

== תקציר העלילה ==
עלילת הסדרה מתמקדת בזוג המאושר - שלגיה והנסיך אריק צ'ארמינג. שלגיה והנסיך חיו באושר בטירה לאחר שזרקו את אמה החורגת של שלגיה לבור ללא תחתית אחרי שזו הרעילה את שלגיה מרוב קנאה ביופייה, אולם הסתבר כי לבור כן הייתה תחתית והמלכה המרשעת הצליחה לצאת ממנו. בכעסה הטילה המלכה כישוף כה חזק על בני המשפחה עד כי גם היא וגם אחד משבעת הגמדים הושפעו ממנו, וכולם נרדמו ל-1,000 שנה. כך שהם בעצם כולם מתעוררים בקליפורניה בשנות ה-80 של המאה ה-20, ונאלצים להתאים את עצמם למציאות החדשה. הם מוצאים דירה בפרוורים ומנסים לחיות כמשפחה נורמלית. אריק הנסיך גילה כישרון בכתיבת ספרי ילדים, ואילו שלגיה ניצלה את הבנתה בבגדים והפכה למעצבת. הילדים הלכו לבית הספר המקומי, הגמד הפך לבן בית והמלכה המרשעת מתגוררת בעלית הגג עם ראי הקסמים שלה ודואגת לסבך כל יום את החיים של בני הזוג וילדיהם. שכניהם של שלגיה ואריק הם דון "מלך השטיחים" מילר (פול אדינג) וסאלי מילר (דורי ברנר), אשר מצאו את סגנון ימי הביניים של שכניהם החדשים קצת מוזר, אך מעולם לא הסיקו כי הם שלגיה והנסיך האמיתיים.

== צוות שחקנים ==
*קייטלין אוהיני - שלגיה צ'ארמינג (עונה 1)
*קרול יוסטון - שלגיה צ'ארמינג (עונה 2)
*כריסטופר ריץ - אריק צ'ארמינג
*ג'ודי פארפיט - המלכה ליליאן וויט
*פול וינפילד - המראה
*קורק היוברט - לות'ר
*ברנדון קול - תומאס צ'ארמינג
*גארט ראטליף - קורי צ'ארמינג
*פול אדינג - דון "מלך השטיחים" מילר
*דורי ברנר - סאלי מילר

== כישלונה של הסדרה ==
הסדרה לא זכתה להצלחה רבה ולאחר שישה פרקים בלבד הסתיימה העונה הראשונה. לאחר שינויים שנעשו, שכללו שינויים נרחבים בצוות ההפקה והחלפת השחקנית שגילמה את שלגיה, חזרה הסדרה לעונה שנייה אך גם עונה זו לא זכתה להצלחה רבה. זמן קצר אחר כך החליטו ברשת להוריד את הסדרה מבלי לשדר אפילו את הפרק האחרון שצולם (מספר 21). למרות שהסדרה הצליחה בהתחלה, הרעיון המרכזי איבד במהרה את קסמו לאחר שהמשפחה התאקלמה פחות או יותר במקום החדש, והתסריטאים לא הצליחו לפתח את העלילה לכיוונים אחרים. בגלל מספרם המועט של הפרקים הסדרה לא זוכה לשידורים חוזרים רבים אך היא עדיין משודרת. כוכבי הסדרה המשיכו לעבוד בסדרות משניות בטלוויזיה אך אף אחד לא הפך לכוכב.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20140403233509/http://www.tvclassic.net/programs/charmings/charmings.html שלגיה במאה העשרים] - אתר, שמעבר למידע המצוי ב- IMDb, מוסיף גם קישורים לסרטוני הפתיחה של העונה הראשונה והשנייה.

קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:שלגיה ושבעת הגמדים

קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות פנטזיה אמריקאיות
סבכי שחור-כיפה

סבכי שחור-כיפה (שם מדעי: Sylvia atricapilla) הוא ציפור שיר קטנה ממשפחת הסבכיים. אורך גופה 13-15.6 ס"מ, מוטת כנפיה 8.2-7 ומשקלה 18–25 גרם.
== מאפיינים ==
בישראל הסבכי שחור הכיפה הוא חולף מצוי, שנודד לרוב בלהקות דלילות. זמני הנדידה: סוף אוגוסט עד נובמבר, וסוף פברואר עד סוף מאי. בשתי עונות הנדידה הזכרים מקדימים את הנקבות במספר ימים. בזמן הנדידה, הסבכי שחור הכיפה הוא ציפור פעילה ובולטת, לעומת שאר בני משפחתו החששנים.

הסבכי שחור הכיפה ניזון מחרקים מעופפים שונים, ובאביב אוכל גם תותי עץ. במדבר הוא ניזון גם מזרעים, ומדי פעם אפילו עלים.

נפוץ באירופה מלבד סקנדינביה וצפון רוסיה, ועד מרכז אסיה. דוגר גם בצפון אפריקה ובמזרח התיכון עד לבנון. חי ביערות עם תת-יער גבוה. בדרום אירופה וצפון אפריקה הסבכי שחור-הכיפה הוא ציפור יציבה (שאינה נודדת). האוכלוסיות משאר תחומי תפוצתו נודדות. היקף הנדידה של מין זה - כ-340 מיליון פרטים מדי שנה.

הסבכי שחור הכיפה מקנן בשיחים, קרוב לקרקע.

מצב השימור של מין זה הוא ללא חשש.

==סבכי שחור-כיפה בתרבות==
נוכחותה ושירתה של ציפור זו עוררו את השראתם של אמנים איטלקים מזה זמן רב. "La Capinera" (שחור-כיפה באיטלקית) הוא אחד משיריו המפורסמים ביותר של המשורר ג'ובני פסקולי. "Storia di una capinera" הוא סרט מ-1993 שביים פרנקו זפירלי (הופץ בשמו הבינלאומי "דרור").

באופרה של אוליבייה מסייאן, "Saint-François d'Assise", זימרת הסבכי שחור הכיפה מסמלת את הקדוש פרנציסקוס מאסיזי.

הסבכי שחור הכיפה נחשב מעדן בכמה מדינות במזרח התיכון, שם רבות מציפורים אלו נלכדות באופן בלתי חוקי בכל שנה. (ראו קישור חיצוני)

==גלריית תמונות==
<gallery>
קובץ:Sylvia atricapilla young male NRM.jpg|זכר צעיר
קובץ:Sylvia atricapilla (male).JPG|זכר
קובץ:Sylvia atricapilla male 2.jpg|זכר
קובץ:Paxaro072eue.jpg|נקבה צעירה
קובץ:Sylvia atricapilla Nesher.jpg|נקבה בוגרת
קובץ:Sylvia atricapilla MHNT 232 Souk- Ahras Algérie.jpg|ביצים
Cuculus canorus bangsi MHNT.ZOO.2010.11.150.31.jpg |Cuculus canorus bangsi + Sylvia atricapilla 
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20090519030210/http://www.yardbirds.org.il/article/cyprus.htm קטל ציפורי שיר בקפריסין]
* [https://web.archive.org/web/20090406081834/http://www.yardbirds.org.il/daf/sylvia%20atricapilla.htm מידע נוסף על סבכי שחור כיפה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ארץ ישראל: סבכיים
קטגוריה:סבכיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קתדרלת זאגרב

קתדרלת זאגרב היא קתדרלה גותית בעיר זאגרב, קרואטיה. הקתדרלה היא אחד הבניינים המפורסמים בעיר וזוג צריחיה נראה ממקומות רבים בעיר. הקתדרלת מוקדשת לעליית מריה, אם ישו השמיימה ולמלכים סטיאפן ולדיסלאוס.

== היסטוריה ==

הקתדרלה בנויה על חורבות קתדרלה מהמאה ה-12 שנחרבה בפלישה הטאטארית לעיר. במאה ה-13 הבישוף טימוטי החל לארגן ולממן את בנייתה של קתדרלה חדשה. במאה ה-13 לקתדרלה היו 3 ספינות כאשר גובה הספינות הצידיות הוא כגובה הספינה הראשית. במאה ה-15 הגיעו אדריכלים ופסלים מפראג ששינו את הספינה הראשית והוסיפו קישוטים שנהרסו מאוחר יותר. האמנים גם הוסיפו ציורים על קירות הקתדרלה.

בסוף המאה ה-15 פלשו הטורקים לבוסניה ולקרואטיה, דבר שגרם לקרואטים לבצר את הקתדרלה בביצורי רנסאנס, כגון חומה שהוקמה סביבה. חלק מביצורים אלה עדיין נותרו שלמים. במאה ה-17 מגדל מבוצר הוקם בצד הדרומי ושימש כמגדל פעמונים וכמגדל תצפית, שכן הטורקים עדיין היוו איום.

ב-1880 ניזוקה הקתדרלה קשות מרעידת אדמה. הספינה הראשית התמוטטה והמגדל המבוצר ניזוק באופן חסר תקנה. שחזור הקתדרלה בסגנון נאו-גותי בוצע על ידי הרמן בולה (Hermann Bollé) והקתדרלה הובאה למצבה הנוכחי. שני צריחים בגובה 105 מטר הוקמו בחזית המערבית. כיום, מגדלים אלה נתונים תחת עבודות ניקוי ושיפוץ.

== מבנה ==

הקתדרלה בנויה בסגנון גותי/נאו-גותי ובניגוד לקתדרלות רבות לא כוללת בית רוחב משמעותי ותמיכות דואות.

בחזית המערבית יש שער כניסה בודד ומעליו, קצת מוסתר בידי הגמלון, חלון רוזטה לא גדול. בולטים במיוחד בחזית המערבים הם שני המגדלים התאומים, ועליהם צריחים מחודדים בסגנון גותי Flamboyant הבולטים למרחוק (גובהם: 105 מטר). על החזית ישנו תבליט מאת רוברט פרנגס מיחנוביץ' (Robert Franges-Mihanovic).

פנים הקתדרלה מכיל ציורים מהמאה ה-13 וקישוטים מעשה אומנים מפראג (שרובם נהרסו עם הזמן). עוד ראוי לציון הוא חדר תשמישי הקדושה, שהוא בעל ערך ארכיטקטוני. עוד יצירות אמנות שראויות לציון הן תבליט של פאולוס מהמאה ה-13, פסלים בסגנון גותי מאוחר של פטרוס ופאולוס מעץ, מזבח עם טריפטיכון מאת אלברכט דירר (Albretch Durer) מ-1495, קברים מהרנסאנס, מזבחי שיש מהבארוק, דוכן הטפה משיש שנעשה בסוף המאה ה-17 והמאוזולאום של הקרדינל אלויזיה סטפינאץ מאת איבן מסטרוביץ'. אוצר הקתדרלה מכיל עתיקות נוספות.

בכיכר שממול הקתדרלה מזרקה ובה עמוד ועליו פסל של מריה, אם ישו. מדרום לקתדרלה נמצא ארמון הבישוף המבוצר ובו 5 מגדלים עגולים ומבוצרים ומגדל מבוצר מרובע אחד שהגנו על הקתדרלה.

== טריוויה ==
* במאה ה-15 קתדרלת זאגרב הייתה הקתדרלה הגותית המזרחית ביותר.
* קתדרלת זאגרב הופיעה על צידם האחורי של כל השטרות עד 1,000 דינר קרואטי.

== קישורים חיצוניים ==

* גלריית תמונות בוויקיפדיה באנגלית
* [https://web.archive.org/web/20070527210402/http://www.hrt.hr/arhiv/hrvati_u_svijetu/upoznajte_hrvatsku/03_glavni_grad_hrvatske/katedrala_eng.html מידע על הקתדרלה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קרואטיה: מבני דת
זאגרב
קטגוריה:זאגרב: מבנים
אמנון אריאלי

אמנון אריאלי (1923 – 3 במרץ 2007) היה פרסומאי ישראלי, מחלוצי ענף הפרסום בישראל.

==ביוגרפיה==
בשנת 1950 הקים, בשותפות עם אליהו טל, את משרד הפרסום טל-אריאלי. ב-1965 נפרדו השניים, והקימו משרדי פרסום נפרדים. אריאלי עמד בראש משרד הפרסום אריאלי, שנחשב לגדול בישראל, עד אמצע שנות השמונים. ב-1978 מונה כיושב ראש האיגוד הישראלי לפרסום. 

בתחילת שנות ה-70 שב בנו, רוני, לישראל לאחר סיום לימודי פרסום בחו"ל והקים חברת פרסום משלו, בנו השני אורי חזר גם הוא בלימודי מנהל עסקים בלונדון והצטרף למשרד כמנהל קריאיטיב ראשי ולאחר מכן מנכ״ל. שני הבנים ירשו את המשרד, ניהלו אותו יחד והוא היה אחד ממשרדי הפרסום הגדולים בישראל. ב-1997 נמכרה השליטה ב"פרסום אריאלי" לתאגיד הפרסום הרב-לאומי "פובליסיס". בשנת 2001 בנו אורי אריאלי הוכרז כפושט רגל, והוא עצמו נקלע לחוב של 5 מיליון שקל עקב ערבות לבנו.

במסגרת עבודתו טבע אריאלי את הסיסמאות המוכרות "תנו לגבר גולדסטאר" (לבירה גולדסטאר), "תן לאצבעות ללכת במקומך" (לדפי זהב) ו"מעולה לעולה כוחנו עולה" (למשרד העלייה והקליטה). הוא הישראלי הראשון שזכה בפרס הפרסום הבינלאומי "אריה הזהב", על סרטון פרסום לתרסיס נגד חרקים בכיכובם של זהרירה חריפאי ובומבה צור.

בשנת 2000 העניק לו האיגוד הישראלי לפרסום פרס למפעל חיים.

אמנון אריאלי נפטר ב-2007 ונטמן בבית העלמין של כפר שמריהו, שם התגורר.
הותיר אחריו שלושה ילדים ושמונה נכדים.

בסוף 2008 נסגרה סופית פעילות משרד הפרסום "אריאלי", חלקה מוזג לתוך פעילות "פובליסיס" בישראל וכשליש מעובדי המשרד פוטרו.

==קישורים חיצוניים==
* - ריאיון עם אריאלי
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:פרסומאים ישראלים
קטגוריה:כפר שמריהו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
רחפניים

רחפניים (שם מדעי: Syrphidae) היא משפחה של זבובים המונה בערך 6000 מינים, מהם כ-112 מצויים בישראל. הרחפניים נחשבים מאביקים חשובים. שמם נגזר מדרך מעופם הטיפוסית: ריחוף באוויר במקום אחד על ידי רפרוף כנפיים מהיר מאוד.
== מאפיינים ==
במינים רבים מראהו של הבוגר בעל דמיון רב לחרקים בעלי עוקץ ארסי כמו צרעות ודבורים, הן בדגמי הצבע, במבנה הגוף, בהתנהגות ובשעירות. תופעה זאת נקראת חקיינות (mimicry) ונחשבת כדרך הגנה מפני טורפים. גוף הבוגר מאופיין לרוב בכתמים או פסים צהובים, כתומים או לבנים. מינים רבים שעירים, אך יש גם קרחים; שלא כמו במשפחות רבות אחרות בסדרת הזבובאים, הרחפניים חסרי זיפים. באמצע הכנף ניכר עורק מדומה ארוך, שהוא למעשה קפל של הכנף; עורק זה מהווה סימן זיהוי לרחפניים.

הזחל הוא מטיפוס רימה. ראשו מנוון, הוא חסר רגליים ופתחי הנשימה שלו, הנמצאים בקצה הגוף האחורי, הם בעלי מסגרות קוטיקלריות. זו היא אחת המשפחות המגוונות מבחינת מבנה הגוף ודרך ההזנה של הזחלים, בסדרת הזבובאים כשחלקם פרזיטואידים.

בישראל, בוגרי הרחפניים נצפים בכל החודשים ובכל אזורי הארץ.

==רשימת חלקית של המינים בישראל==
* תת-משפחת הרחפנים (Syrphinae)
**רחפן נפוץ
* תת-משפחת הרקבנים (Eristalinae)
**רקבן הבוץ
**רקבן מפוספס
**רקבן הדבורים
**רקבן הנרקיס

==קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160304023035/http://insects.net46.net/gallery/main.php/Diptera/Brachycera_Muscomorpha_Syrphoidea_Syrphidae/ אלבום רחפניים מישראל] באתר החרקים של ישראל.

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
פליפה השלישי, מלך ספרד

פליפה השלישי, מלך ספרד (בספרדית: Felipe III de España; 14 באפריל 1578 – 31 במרץ 1621), היה מלך ספרד ופורטוגל משנת 1598 ועד מותו. בפורטוגל כונה פיליפה השני. ראש הממשלה שלו היה הדוכס לרמה.

==ביוגרפיה==
פליפה נולד במדריד ב-14 באפריל 1578 לפליפה השני, מלך ספרד ולאשתו הרביעית אנה, ארכידוכסית אוסטריה, בתו של מקסימיליאן השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ומריה מספרד.

ב-13 בספטמבר 1598 מת אביו פליפה השני, מלך ספרד, ופליפה עלה לשלטון במקומו. בשנת 1601 הוא העביר את בירת הממלכה לוואיאדוליד, אולם בשנת 1606 החזיר את מוסדות השלטון למדריד.

פליפה המשיך את המלחמה נגד אנגליה, וצי של 50 ספינות נשלחו תחת פיקודו של מרטין פדילה לתקוף את חופי אנגליה הפרוטסטנטית, לאור ההצלחה של משלחות כמו קורניש בשנת 1595, אולם הצי נהרס לחלוטין על ידי סערה, לפני שהגיע אל האיים האזוריים. בנוסף, בשנת 1601 נערך מסע צבאי כדי לעזור לקתולים באירלנד להשיג עצמאית מאנגליה, אולם המסע נכשל כתוצאה מהתבוסה בקרב קינסייל.

עם עלייתו לכס המלכות של ג'יימס הראשון, מלך אנגליה בשנת 1603, ספרד רכשה בעל ברית חשוב. באוגוסט 1604 נחתם הסכם השלום של לונדון, שבאמצעותו ישתפרו היחסים המסחריים והדיפלומטיים בין שתי המדינות. ג'יימס ניסה לחתן את בנו צ'ארלס, נסיך ויילס עם אינפנטה מריה אנה מספרד. רעיון זה זכה לתמיכתם הרבה של שרים ודיפלומטים רבים באנגליה, אשר כונו "מפלגה ספרדית".

צ'ארלס הגיע לספרד בשנת 1623 בליווי דוכס בקינגהאם במדריד כדי לפגוש את כלתו המיועדת. עם זאת, ההצעה לא יצאה אל הפועל, עקב התנגדותה של מריה אנה להתחתן עם פרוטסטנטי. בשובם לאנגליה, צ'ארלס ובקינגהאם ביקשו מג'יימס לפתוח במלחמה נגד ספרד, אבל הוא לא עשה זאת. בשנת 1625 מת ג'יימס ובנו צ'ארלס עלה לשלטון במקומו, ופתח במלחמה אנגלו-ספרדית חדשה, במסגרת מלחמת שלושים השנים.

במהלך שלטונו לחם פליפה נגד ההולנדים, אולם בשנת 1609 חתם על הפסקת האש של אנטוורפן, שהייתה הכרה דה פקטו בעצמאותה של הולנד. בשנים 1609–1610 גירש פליפה את כל המוריסקוס מספרד, אשר מנו כ-300,000 איש, והצי הספרדי העביר אותם לתוניס ומרוקו. בשנת 1610 כבש פליפה את העיר לראצ'ה, אשר נשארה בידי ספרד עד לשנת 1689. בשנת 1618 שלח את צבאו לסייע לאוסטריה בדיכוי המרד הבוהמי.

ב-31 במרץ 1621 מת פליפה במדריד, כתוצאה משושנה, ובנו פליפה הרביעי, מלך ספרד עלה לשלטון במקומו. בעת פטירתו בשנת 1621, השתרעה האימפריה הספרדית על כמעט 2 מיליארד דונם.פליפה השלישי רוכב על סוסו, ציור משנת 1635 של הצייר [[דייגו רודריגז דה סילבה אי ולסקס]]

==משפחתו==
ב-18 באפריל 1599 התחתן פליפה עם מרגרטה מאוסטריה, מלכת ספרד, בתו של קרל השני, ארכידוכס אוסטריה ומריה אנה מבוואריה, ממנה היו לו 8 ילדים:
* אנה (1601–1666).
* מריה (1603).
* פליפה (1605–1665).
* מריה אנה (1606–1646).
* קרלוס (1607 – 1632).
* פרננדו (1609–1641).
* מרגרטה פרנסס (1610–1617).
* אלפונסו מאוריציו (1611–1612).

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:מלכי ספרד
קטגוריה:מלכי פורטוגל
קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:דוכסי מילאנו
קטגוריה:ילידי 1578
קטגוריה:נפטרים ב-1621
מקסיקנה

מקסיקנה (בספרדית: Mexicana de Aviación) הייתה חברת תעופה במקסיקו. החברה שבתקופת פעילותה נחשבה כגדולה ביותר במקסיקו, ערכה טיסות פנימיות במקסיקו וכן טיסות אל צפון, מרכז ודרום אמריקה וטיסות לאירופה (ספרד ואנגליה).
ב-28 באוגוסט 2010 פשטה החברה את הרגל.

== תולדות החברה ==
החברה נוסדה ב-12 ביולי 1921, ובסיסה היה בנמל התעופה הבינלאומי של מקסיקו סיטי.

== צי המטוסים ==
{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|+בזמן פשיטת הרגל הפעילה מקסיקנה את המטוסים הבאים:
|- style="background:#082567;"
! rowspan="2" style="width:140px;" | <font style="color:white;">כלי טיס
! rowspan="2" style="width:40px;" | <font style="color:white;">בשירות
! rowspan="2" style="width:40px;" | <font style="color:white;">בהזמנה
! colspan="3" class="unsortable" | <font style="color:white;">נוסעים
! rowspan="2" style="width:250px;" | <font style="color:white;">יעדים
|- style="background:#082567;"
! style="width:20px;" | <abbr title="מחלקת עסקים"> <font style="color:white;">C</abbr>
! style="width:20px;" | <abbr title="מחלקת תיירים"><font style="color:white;">Y</abbr>
! style="width:29px;" | <font style="color:white;">סה"כ
|-
|איירבוס A318-111
|10
|
|12
|88
|100
|קנדה, מרכז אמריקה, דרום אמריקה, מקסיקו, וארצות הברית
|-
|איירבוס A319-100
|25
|9
|12
|108
|120
|קנדה, מרכז אמריקה, דרום אמריקה, מקסיקו, וארצות הברית
|-
|איירבוס A320-200
|26
|4
|12
|138
|150
|קובה, מקסיקו, דרום אמריקה, ארצות הברית
|-
|איירבוס A330-200
|2
|
|48
|163
|211
|ספרד
|-
|בואינג 767-200ER
|2
|
|40
|116
|156
|ברזיל, בריטניה
|-
|בואינג 767-300ER
|2
|
|42
|127
|169
|ארגנטינה
|-
!סה"כ
!67
!13
|colspan="4" class="unsortable" |
|}
</center>

==חברות בת==
*מקסיקנה קליק
*מקסיקנה לינק

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
 מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?airlinesearch=Mexicana&distinct_entry=true מקסיקנה] באתר Airliners.net

קטגוריה:חברות תעופה שנסגרו
קטגוריה:Oneworld
קטגוריה:חברות מקסיקניות
קטגוריה:מקסיקו: תעופה
טריפסין

טריפסין, סרין פרוטאז הנמצא במערכת העיכול, שם הוא מפרק חלבונים. האנזים משמש למספר תהליכים ביוטכנולוגיים.

טריפסין מופרש למעיים שם הוא מפרק חלבונים לפפטידים קטנים יותר או לחומצות אמינו. האנזים חשוב לקליטת חלבון במזון. טריפסין מזרז את פירוק הקשרים הפפטידים. ה-pH האופטימלי לפעולת הטריפסין הוא בסביבות 8 וטמפרטורת הפעולה האופטימלית בסביבות 37°C.

שייר חומצה אספרטית (Asp 189) המצוי בכיס הקטליטי של טריפסין אחראי למשיכה וייצוב ארגינין ו/או ליזין הטעונים חיובית וכך הוא אחראי לספציפיות של האנזים. פירוש הדבר שטריפסין חותך לרוב חלבונים בצד הקרבוקסילי (בצד ה-C') של חומצות האמינו ליזין וארגינין, פרט למקרים שבהם לאחר אחת מהן נמצאת החומצה האמינית פרולין. טריפסין נחשב לאנדופפטידאז, כלומר ביקוע החלבון מתבצע בשרשרת הפוליפפטידית ולא בחומצות האמינו בקצה הסופי של הפוליפפטיד.

טריפסין נוצר בלבלב בצורת זימוגן לא פעיל, טריפסינוגן. לאחר מכן הוא מופרש למעי הדק שם האנזים אנטרוקינאז מפעיל אותו והופכו לטריפסין באמצעות פירוק פרוטאוליטי. מולקולות הטריפסין הנוצרות מהתהליך מפעילות בעצמן עוד טריפסינוגנים (אוטוקטליזה), כך שדי בכמות מעטה של אנטרופפטידאז להתחלת התגובה. מנגנון האקטיבציה נפוץ ברוב פרוטאזות הסרין ומשמש למניעת עיכול עצמי של הלבלב.

אחסון טריפסין נעשה בטמפרטורות נמוכות מאוד (בין 20°C- ל 80°C-) וזאת כדי למנוע אוטוליזה (איכול עצמי). ניתן למנוע אוטוליזה גם באמצעות אחסון הטריפסין בסביבת pH של 3.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנזימים
גליקריה

בית הנשיא, פברואר 2018]]
גליקריה (ביוונית: Γλυκερία; נולדה ב-16 בנובמבר 1953) היא זמרת יוונייה.

==רקע==
גליקריה נולדה בשם גליקריה קוצולה (Γλυκερία Κοτσούλα) בכפר אָיוֹ פְּנֶבְמָה שליד העיר סרס.

== קריירה ==
את הקריירה המקצועית שלה החלה בשנת 1974 בשירי חג'ידאקיס, תאודוראקיס ולואיזוס. בשנת 1978 הקליטה ביחד עם אפוסטולוס קאלדארס שירים לאלבומו שנקרא "Min Kanis Onira" ("אל תבני חלומות"). בשנת 1980 יצא לשוק תקליטה הראשון של גליקריה, בזמן שהייתה בסיבוב הופעות ביוון עם יורגוס דאלארס.

הפריצה הגדולה שלה ביוון סומנה עם התקליט (דיסק יצא רק בשנת 1988) "שירי סמירני". בשנת 1982 השתתפה גליקריה בפסטיבל "Europalia '82" בבריסל, וב-1983 הוציאה אלבום רבטיקו בשם "מאזמיר לפיראוס". בשנת 1985 הוציאה אלבום (קלטת ותקליט, ב-1996 גם דיסק) כפול ("שיר סנטימנטלי"), מתוכו יצאו להיטים רבים שהזניקו אותה במצעדים. בשנת 1986 יצאה גליקריה למסע הופעות חובק עולם בקפריסין, אנגליה, אוסטרליה, ארצות הברית וקנדה.

=== בישראל ===
גלקרייה מקיימת קשרים אמנותיים כלכליים וחברתיים הדוקים מאוד עם ישראל, והיא השפיעה רבות ואף היוותה את אחד מעמודי התווך בעיצוב המוזיקה היוונית בישראל. בשנת 1994 יצאה בסיבוב הופעות שנחתם בישראל. לרגל ההופעות בישראל הוציאה את הדיסק "להיטי זהב" שנחל הצלחה. במהלך הביקור הופיעה עם עפרה חזה וזכתה בכיבוד רשמי מטעם עיריית ירושלים.

ב-1995 הוציאה דיסק שני בישראל שנקרא "רחוק רחוק" שגם כמו אלבומה הראשון נחל הצלחה. במהלך הקריירה של גליקריה בישראל היא פגשה גם את ראשי הממשלה יצחק רבין ואהוד אולמרט ואת הנשיאים שמעון פרס וראובן ריבלין.

בשנת 1999 הופיעה בשני קונצרטים בהיכל התרבות בתל אביב עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית. הקלטת ההופעה הודפסה על-גבי דיסקים שזכו להצלחה בישראל וביוון. באותה שנה הוציאה בישראל את הדיסק "עצב מתוק" בשיתוף אמנים ישראליים בהם חוה אלברשטיין, שלמה בר וריקי גל.

בשנת 2008 שרה את השיר "ילד גן העדן" שנכתב על ידי יואב גינאי והולחן על ידי ארקדי דוכין לזכרו של הזמר עוזי חיטמן, ובאותה שנה היא הוציאה אלבום שלישי בישראל בשם "מתנה" שבוצע כולו בשפה העברית.

בשנת 2012 ביצעה דואט עם הראל מויאל לשירו "לבדי".

בשנת 2013 השתתפה באלבומה של אהובה עוזרי "מעליי דממה", וביצעה בו את השיר "מתוך עינייך".

בשנת 2022 ביצעה דואט עם בניה ברבי לשיר "מה שבא בא".

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.greek.co.il/glykeria.html גליקריה באתר העולם היווני]
* 
* 
* 

קטגוריה:זמרים השרים ביוונית
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זוכי פרס אריון למוזיקה
קטגוריה:יוונים מקדונים
קטגוריה:זמרות יווניות
קטגוריה:מוזיקה יוונית בישראל
קטגוריה:זמרים יוונים
קטגוריה:ילידות 1953
קטגוריה:ילידי 1953
ילדת הפלא

ילדת הפלא (באנגלית: Small Wonder) היא קומדיית מצבים טלוויזיונית אמריקנית דלת תקציב אשר הופקה בין השנים 1985–1989.

בישראל הסדרה שודרה בשעות אחר הצהריים במסגרת הרצועה היומית "רואים 6/6" ששודרה בטלוויזיה החינוכית בסוף שנות ה-80 ותחילת שנות ה-90.

==תקציר העלילה==
הסדרה מתמקדת ב-"ויקי", אנדרואיד בצורה של ילדה בת 10, שנבנתה על ידי מהנדס הרובוטיקה טד לוסון, כדי לשמש כלי עזר לילדים נכים. ויקי נלקחת על ידי לוסון לביתו כדי שהיא תוכל להתאים את עצמה לסביבה משפחתית. משפחת לוסון מנסה לשלב את הרובוט כילדה המאומצת שלהם.

משפחת לוסון מנסה לשמור על קיום הרובוט בסוד, אבל השכנים החטטניים שלהם, משפחת ברינדל, קופצים לבקר ברגעים הכי לא צפויים - במיוחד הילדה של השכנים, הארייט ברינדל. ההומור של הסדרה מתמקד בניסיונותיה של ויקי ללמוד את ההתנהגות האנושית והניסיונות של המשפחה להסוות את העובדה שהיא לא ילדה אמיתית.

== הדמויות הראשיות ==
* ויקטוריה "ויקי" אן סמית' לוסון (טיפאני בריסט) - אנדרואיד שנראה כילדה בת 10. ויקי מתאפיינת בחוזק ומהירות על-אנושיים, יציאת חשמל מתחת לזרוע הימנית שלה, יציאה למדפסת מתחת לזרוע השמאלית שלה, לוח גישה המותקן בגב שלה ומאפיין מובהק ומוכר נוסף הוא הבכי המתפרץ מעיניה לכל עבר (כמו ממטרה).
* ג'יימי לוסון (ג'רי סופיראן) - בנם בן ה-12 של טד וג'ואן. 
* טד לוסון (דיק כריסטי) - אביו של ג'יימי. היוצר של ויקי. מהנדס רובוטיקה אשר יצר במקור את ויקי. 
* ג'ואן לוסון (מרלה פנינגטון) - אמו של ג'יימי. ג'ואן מתייחסת לוויקי כאדם אמיתי יותר מכל אחד אחר בסדרה. 
* הארייט ברינדל (אמילי שולמן) - בת השכנים הקטנה והסקרנית אשר מאוהבת בג'יימי.

=== דמויות משנה === 
* ברנדון ברינדל (ויליאם בוגרט) - אביה של הרייט. הופך בהמשך הסדרה לבוס של טד לוסון לאחר שהוא גונב את רעיונותיו של טד.
* בוני ברינדל (אידי מק'קלורג) - אמה של הרייט.
* אידה מיי ברינדל (אליס גוסטלי) - אחותו גסת הרוח של ברנדון. 
* רג'י וויליאמס (פול ס. סקוט) - החבר הכי טוב של ג'יימי. 
* ג'סיקה (ליאן ג'ונס) - חברתו של ג'יימי. 
* וורן אנרייט (דריל בארטלי) - חבר של ג'יימי.
* ונסה (טיפאני בריסט) - רובוט מרושע אשר זהה במראהו למראה של ויקי, אך הוא איננו מדבר במונוטוניות.
ויקי הרובוט

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:אנדרואידים
קטגוריה:נשים בטלוויזיה
עקרון ההתאמה של בוהר

עקרון ההתאמה של בוהר פותח על ידי נילס בוהר בשנת 1923, ולפיו כאשר מערכת קוונטית שואפת אל הגבול הקלאסי, משמע בעבור מספרים קוונטיים גדולים (וחבורת גלים) ההתנהגות של המערכת תתאים לתוצאות הקלאסיות. במילים אחרות, עבור סדרי גודל גדולים, או אנרגיות גבוהות, המשוואות הקוונטיות יתנו את התוצאות הקלאסיות, אותן ניתן לקבל מחוקים כמו חוקי ניוטון ומשוואות מקסוול.

בנוסף ניתן להראות על ידי עקרון ההתאמה כי בגבול של מהירויות נמוכות, תורת היחסות הפרטית מנבאת את התוצאות הקלאסיות.

==תיאור הבעיה==
עקרון ההתאמה נובע מהשאלה הבסיסית אשר הועלתה על ידי פיזיקאים בעקבות פיתוח מכניקת הקוונטים (המתארת חלקיקים בסדר גודל אטומי) - מתי הערכים והנוסחאות של המכניקה הקלאסית נכונים לשימוש לצורך תיאור התנהגותה של המערכת, ומתי יש להשתמש בכלים הקוונטיים.
בעוד שמכניקת הקוונטים מתארת ברמה מדויקת למדי את תוצאות הניסויים ותצפיות בקנה המידה התואם, משמע חלקיקים בעלי מספר קוונטי קטן או בעלי אנרגיה כוללת בסדר גודל של מסת המנוחה של החלקיק, בקנה מידה היומיומי חוקי ניוטון ומשוואות מקסוול מתארים ומנבאים ברמת דיוק גבוהה את התוצאות הנצפות בניסויים. בקנה מידה כזה ניתן להתעלם באופן כללי מההשפעות הנובעות מתופעות קוונטיות, כמו עקרון אי הוודאות של הייזנברג.

== משפט ארנפסט ==
משפט ארנפסט ניתן באופן מסוים לתיאור כפתרון לבעיה הזו. על פי עיקרון זה, הממוצעים של ערכי מדידה קוונטיים מקיימים את משוואות התנועה הקלאסיות. הביטוי המתמטי לעיקרון זה הוא 
<math> \frac {d<A>}{dt}= \frac{1}{i\hbar}<[A,H]> + <\frac{\partial A}{\partial t}> </math>
כאשר <math>[A,H]</math> הוא הקומוטטור (יחס חילוף) של האופרטור A ו<.> מציינים את התוחלת של הערך בכתיב דיראק. H הוא ההמילטוניאן, i הוא מספר מדומה.

לצורך דוגמה, נבחר חלקיק חופשי במימד אחד ונבחן את המיקום שלו, ידוע כי יחס החילוף מקיים
<math>[H,X]=[\frac{P^2}{2M} ,X]=\frac{\hbar P}{iM} </math>
כעת נציב במשפט ארנפסט ונקבל
<math> \frac{d<x>}{dt}=\frac{i}{\hbar}*< \frac{\hbar P}{i*M} >= \frac{<P>}{M} </math>, תוצאה
התואמת את התוצאה הקלאסית הידועה: <math> p=mv=m\frac{dx}{dt} </math>.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מכניקת הקוונטים
קטגוריה:נילס בוהר
דאנקן ווטס

דאנקן ווטס (באנגלית: Duncan J. Watts; נולד ב-1971 ב־גואלף, אונטאריו, קנדה) הוא פרופסור בבית הספר לתקשורת של אוניברסיטת פנסילבניה. מחברו של ספר המדע הפופולרי "Six Degrees: The Science of a Connected Age", שיצא בשנת 2003. יש לו תואר שני בפיזיקה מאוניברסיטת ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה ודוקטורט במכניקה תאורטית שימושית מאוניברסיטת קורנל.

בשנת 1998 הציגו ווטס וסטיבן סטרוגאטס דגם מתמטי שבו נוצרים "עולמות קטנים", תוך כדי שמירה על רמה גבוהה של התקבצות לצבירים בין הצמתים בגרף. בנוסף, מאז שנת 2003 עורכת קבוצת הדינמיקה הקיבוצית מחקר לאישוש השערת העולם הקטן, שבו השתתפו עד כה מעל 60,000 איש.

== פרסומים נבחרים ==
<div style="direction: ltr;">
* D. J. Watts, P. S. Dodds, R. Muhamad, and D. Medina. Multiscale, recurrent epidemics in a hierarchical compartment model, Proceedings of the National Academy of Sciences, 102(32), 11157-11162 (2005)
* D. J. Watts. The “new” science of networks. Annual Review of Sociology, 30, 243-270 (2004).
* P. S. Dodds and D. J. Watts. Universal behavior in a generalized model of contagion. Physical Review Letters, 92(21), 218701 (2004).
* P. S. Dodds, R. Muhamad, and D. J. Watts. An experimental study of search in global social networks. Science, 301, 827-829 (2003).
* D. J. Watts, P. S. Dodds, and M. E. J. Newman. Identity and search in social networks. Science, 296, 1302-1305 (2002).
* D. J. Watts. A simple model of global cascades on random networks. Proceedings of the National Academy of Sciences USA 99, 5766-5771 (2002).
* D. J. Watts. Networks, dynamics and the small world phenomenon, American Journal of Sociology, 105(2):493-527 (1999).
* D. J. Watts and S. H. Strogatz. Collective dynamics of 'small-world' networks, Nature, 393:440-442 (1998)
</div>

== ראו גם ==
* מקדם התקבצות
* רשת מורכבת
* הדבקה מורכבת

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://www.asc.upenn.edu/people/faculty/duncan-watts-phd דף הבית של ווטס] באתר אוניברסיטת פנסילבניה
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדענים אוסטרלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סוציולוגים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו סאות' ויילס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
כוזרית

כוזרית הייתה שפה בה דיברו בממלכת הכוזרים, ישות מדינית שהתקיימה בין המאה ה-7 לראשית המאה ה-11. באופן רשמי, זוהי שפה אשר נכחדה.

== סיווג ==
קיימת מחלוקת באשר לאיזו קבוצה מהשפות הטורקיות שייכת השפה, והאם זוהי שפה טורקית בכלל. בלשנים אחדים סוברים כי זו שפה איראנית או קווקזית.

בימי הביניים, סיווגו מלומדים ערבים את הכוזרית כדומה, אך עם זאת לא זהה, לניב הטורקי בו השתמשו עמים טורקים אחרים בסביבתם, כגון האוע'וז. כיום, הדעה הרווחת בקרב בלשנים היא שהכוזרים דיברו בשפה טורקית, אשר הייתה דומה להונית ולשפת הבולגרים העתיקים, וככל הנראה הושפעה מהטורקית העתיקה ומאויגורית.

== היסטוריה ==
מסמכים מעידים כי היו יחסים מדיניים בין הכוזרים וההונגרים, והשפה דוברה בהונגריה עד המאה ה-10, אז נטמעה בהונגרית.

על-פי ה"כארתליס צחוברבה" ("ქართლის ცხოვრება"- חיי כארתלי), ספר ההיסטוריון הגאורגי לאונטי מרובלי, בן המאה ה-11, הייתה הכוזרית אחת משפות הארץ יחד עם ארמנית, גאורגית, עברית, ארמית ויוונית שהיו שגורות על בני בית המלוכה הגאורגי.

מעט מאוד דוגמאות מהשפה הכוזרית קיימות כיום, רובן הן שמות ששרדו במקורות היסטוריים, אך רוב העבודות הכתובות שנשתמרו נכתבו בעברית. המלה הכתובה היחידה בכוזרית הידועה כיום היא "OKHQURÜM" שמשמעותה "קראתי" (זאת או את זה). המלה מופיעה בסוף מכתב קייב, ונכתבה באלפבית הרוני, מה שככל הנראה מעיד על כך שאופן כתיבת השפה לא השתנה עם גיור הכוזרים, אך עדיין סביר כי בתקופות שונות ובמקומות שונים נכתבה הכוזרית בכתבים הקירילי, העברי, הלטיני, היווני, הערבי או הגאורגי.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שפות טורקיות
קטגוריה:שפות יהודיות
קטגוריה:שפות נכחדות
קטגוריה:ממלכת הכוזרים
ג'ורג'יאן איירווייז

בואינג 737-700 בצבעי "איירזנה"
[[בומברדיה CRJ-200LR של החברה]]
ג'ורג'יאן איירווייז (גאורגית: ჯორჯიან ეარვეის, אנגלית: Georgian Airways) היא חברת התעופה הגדולה ביותר בגאורגיה, וחברת התעופה הלאומית של גאורגיה, שנוסדה ב-1994 בטביליסי. החברה היא בבעלות פרטית, ומבצעת טיסות מגאורגיה לאירופה, ישראל ואיראן.

==תולדות החברה==
חברת התעופה נוסדה והחלה לפעול בספטמבר 1994 בשם אָיִירזֶנַה (აირზენა). בתחילת פעילותה ביצעה טיסות עסקיות וטיסות צ'רטר. בשנת 1997 החלו שירותי טיסה סדירים לוינה דובאי וטשקנט, ומאז שיתפה פעולה עם אוסטריאן איירליינס ואוזבקיסטן איירליינס. בנובמבר 1999, התמזגה החברה עם אייר גאורגיה (נוסדה ב-1992), והפכה לאיירזנה ג'ורג'יאן איירליינס. שמה הנוכחי של החברה אומץ ב-1 באוקטובר 2004.

החברה הגישה בקשה לפשיטת רגל ב-31 בדצמבר 2021, כחלק מהליך של ארגון מחדש של החברה והיא עומדת למכירה מאז ינואר 2022.<ref></ref> בשלב זה, חברת התעופה ממשיכה להפעיל מספר מוגבל של קווים רווחים, ביניהם הקו לנמל התעופה בן-גוריון.

==צי המטוסים ==
צי המטוסים של החברה, נכון למרץ 2023:<ref></ref>

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:white;background:#e60000;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="3" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:180px;" | הערות
|- style="color:white;background:#e60000;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים">C</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|בואינג 737-700
|2
|—
|12
|120
|132
|אחד המטוסים מוחכר לארמניה אייר-קומפני.
|-
||בומברדיה CRJ-100ER
|1
|—
|6
|44
|50
|
|-
!סה"כ
!3
!—
! colspan="4" |
|}

==פעילות החברה בישראל==
החברה מבצעת 12 טיסות שבועיות בין נמל התעופה הבינלאומי של טביליסי לנמל התעופה בן-גוריון, ובנוסף מפעילה 2 טיסות שבועיות בקו נמל התעופה הבינלאומי בתומי - נמל התעופה בן-גוריון. הטיסות מבוצעות במטוסי בואינג 737-700 ולעיתים במטוסי CRJ-200.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.airlinequality.com/Forum/a9.htm גאורגיאן איירווייז] באתר SKYTRAX
* זוהר בלומנקרנץ, 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:גאורגיה: תעופה
קטגוריה:חברות גאורגיות
קטגוריה:אירופה: חברות תעופה
קטגוריה:אסיה: חברות תעופה
תמונות ציד מבוואריה התחתית

כרזת הסרט
תמונות צייד מבוואריה התחתית (מגרמנית: Jagdszenen aus Niederbayern) הוא מחזה שנכתב על ידי מרטין שפר בשנת 1965. המחזה עובד לסרט הנושא את אותו שם בשנת 1969.

==עלילת המחזה==
במחזה מדובר על השנים שלאחר מלחמת העולם השנייה, בכפר גרמני שנמצא בבוואריה התחתית. 

אבּרם ההומוסקסואל מגיע לכפר בעקבות אמו, ברברה. הוא מחפש עבודה ומוצא אותה אצל מריה האיכרה, אם לילד אוטיסט וחברה של פולקר. אברם מנסה להשתלב בחברה על ידי ניהול מערכת זוגית עם טונקה, הנחשבת לזונת הכפר. עם הזמן תושבי הכפר עורכים פוגרום בביתה של מריה. אברם מגיע למצב אינטימי עם רובו, הילד האוטיסט של מריה. אברם נפרד מטונקה, וכשהיא אינה מוכנה לקבל זאת ומאיימת לספר כל הכפר על נטיותיו המיניות, הוא רוצח אותה. כל הכפר יוצא לצייד אחרי אברם, מסגיר אותו ומקבל את כספי הפיצויים.

==בימוי בישראל==
* ביים ותרגם את המחזה, פרופ' תום לוי, במסגרת החוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב, בשנת 1981.
* יורם פאלק ביים בבית צבי, בית הספר הגבוה לאמנויות הבמה, בשנת 1985.
* מיכה לבינסון ביים את המחזה בתרגום תום לוי, בתיאטרון באר שבע, בשנת 1987.
* יצחק נאמן (בבי), ביים, בתרגום הנ"ל, במסגרת סטודיו למשחק ניסן נתיב בשנת 1989.
* כפיר אזולאי ביים, בתרגום הנ"ל, בחוג לתיאטרון של אוניברסיטת תל אביב בשנת 2007.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20070502205443/http://www.nissan-nativ.co.il/membet/shows/index.html על ההפקה בסטודיו למשחק ניסן נתיב] 
*[http://www.youtube.com/watch?v=PA2aj_tvxlI דיאלוג מתוך המחזה], באתר יוטיוב

קטגוריה:מחזות גרמניים
קטגוריה:מחזות להט"ב
קטגוריה:מחזות 1965
קטגוריה:סרטי 1969
דובונים (תת-משפחה)

דובונים (שם מדעי: Arctiinae) היא תת-משפחה של חרקים בסדרת הפרפראים, בעלי גלגול מלא. בעבר נחשבו כמשפחה Arctiidae שכונתה דובוניים. תת-משפחה זו כוללת כ-11,000 מינים, 15 מהם ידועים בישראל. רוב המינים בישראל הם פעילי לילה הנמשכים לאור.

שם תת-המשפחה נגזר משערותיהם הרבות של הזחלים המסודרות בציציות המזכירות את השערות הצמריות של הדובים.
== מאפיינים ==
הביצים כדוריות והזחלים רב-פונדקאיים. אצל חלק מהזחלים השערות גורמות לגירוי. הזחלים מתגלמים בתוך פקעת קורים רכה וספוגית בתוך האדמה או מעליה.

במינים מסוימים, הבוגרים מסוגלים להפיק צלילים בעזרת לוחית החזה האחורית (דובון מנומר למשל). צלילים אלה משמשים גם כהטעיה לעטלפים, אויביהם הטבעיים. בחזה האחורי יש לדובוניים מנגנון שמע המאפשר להם להבחין בקולות העטלפים.

== המינים המצויים בישראל (רשימה חלקית) ==
*דובון מנומר Cymbalophora oertzeni
*דובון הקורים Ocnogyna loewii
*דובון יפהפה Utetheisa pulchella
*דובון הקיקיון Olepa schleini
* דובון המואב Paidia moabitica
* דובון אפרפר Paidia cinerascens
* דובון הלחך Phragmatobia fuliginosa
* דובון גלילי Epicallia villica fulminans
* ברדן החרמון Amata gil
* ברדן בוהק Amata mestralii

==גלריה==
<gallery heights="150" mode="packed">
תמונה:Yaar yatir32.JPG|זחלים של דובון הקורים, צולם ביער יתיר.
תמונה:זחל של דובון.jpg|זחל של דובון הקורים, התמונה צולמה בקרני חיטין
תמונה:Utetheisa pulchella on Dittrichia viscosa 1.JPG|דובון יפהפה על טיון דביק
תמונה:Utetheisa pulchella – Brenner Regional Council, Israel.jpg|דובון יפהפה לצד זבוב במועצה אזורית ברנר, ינואר 2021
תמונה:Utetheisa pulchella (front) – Brenner Regional Council, Israel.jpg|דובון יפהפה מלפנים, ינואר 2021
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1815
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם אלפורד לייך
השירה על סר טופז

השירה על סר טופז (Topas) היא סיפורה של הדמות ג'פרי צ'וסר ביצירתו של ג'פרי צ'וסר, סיפורי קנטרברי, אותה כתב ככל הנראה בשנת 1387.
ג'פרי צ'וסר
דיוקנו העצמי של צ'וסר אינו מחמיא במיוחד. הוא מציג את עצמו כדמות שתקנית ומגושמת שבקושי רב מסוגלת להעלות סיפור על דעתה. בניגוד לשאר הנוסעים בקבוצה, דמותו של צ'וסר ממעטת לדבר, אך כשהוא כבר פותח את פיו, התוצאה היא פרודיה קלת-דעת השונה מאוד מהסיפורים שסופרו קודם לכן.

==תקציר העלילה==

סר טופז הוא סיפורו של אביר הנחטף לארץ-הפיות על ידי מלכת-הפיות, ומגורש ממנה בשל אהבה אסורה. הסיפור הוא פרודיה על רומנסות, על אביריהן, פיותיהן וסתירותיהן הפנימיות, וצ'וסר המחבר שם לצחוק לא רק את הרומנסות הגאליות הגדולות, אלא גם את קהל-הקוראים שלהן; גברים ביישנים ונשים מלומדות.

הסיפור הוא בליל של סיפורים רבים שרווחו מאוד באותם הימים, וצ'וסר אפילו מחקה את סגנון החריזה הפשוט שלהם, דבר שהוא אינו עושה בשום מקום אחר. יסודות של הגחכה מכוונת נמצאים בשפע רב ככל שצ'וסר יכול היה להרשות לעצמו לכתוב. שמו של האביר הוא למעשה טופז (Topaz), אחת מאבני-חן השכיחות ביותר; בימיו של צ'וסר, "טופז" הייתה למעשה כל סוג של קוורץ צהבהב. 

האביר מגיע מפלנדריה, שהייתה ידועה באותה התקופה כמקום משכנם של סוחרים יבשושיים ולא כמחוז חפצו של אביר-נודד. מתיאורו של צ'וסר את מראהו הנאה של הגיבור, אנו למדים כי "he hadde a semely nose." בסצנת הקרב היחידה שצ'וסר מגולל בשניים וחצי פרקים שהוא מצליח להשחיל, סר טופז נס על נפשו מהקרב, נרגם באבנים. השיר, אם-כן, כולל רמיזות הרבה לכך שהוא נכתב כשיר גבורה מבדח.

טופז הוא הראשון מבין מה שנקראת קבוצת הסיפורים המפתיעים, משום שכל אחד מהם שונה מחבריו ונראה שהם נכתבו כדי להדהים את קוראיהם. המארח, הארי ביילי, לא מתלהב ככל הנראה מסגנון סיפורים חדש זה וקוטע את צ'וסר, באומרו "thy drasty rymyng is nat worth a toord".

או-אז מגולל צ'וסר (הדמות) את הוויכוח המאולץ והמשעמם שמהווה את "הסיפור על מליבאוס". שוב, דבר זה עולה בקנה אחד עם צ'וסר הדמות: אדם מלומד יתר על המידה וחסר-ניסיון יתר על המידה. הסיפור שופע רגשי-מוסר ופילוסופיה, אך קצבו איטי למדי בעבור הקורא בן-דורנו.

==ההתייחסות לסיפור לאורך השנים==

ההתקבלות של סר טופז היא אולי הפרט המעניין ביותר על אודות הסיפור. כאשר מכלול יצירתו של צ'וסר החלה לקבל מעמד של "אוצר הספרות האנגלית", לאחר מותו, כוונותיו הסאטיריות אבדו לתהום הנשייה. במאה השמונה עשרה, הקוראים החשיבו את הנזיפה של הארי ביילי לסימן של חוסר-נימוס, וראו בשירה על סר טופז כשלעצמה יצירה כבירה. היה זה תומאס ורטון שהעלה לראשונה את האפשרות (לפחות מעל גבי הדפוס) שצ'וסר לא היה רציני, שהסיפור כולו אינו אלא פרודיה ושאין לזהות את הדמות של צ'וסר עם המחבר ג'פרי צ'וסר עצמו.

==לקריאה נוספת==
* שמעון זנדבנק (תרגם), סיפורי קנטרברי, עם עובד הוצאה לאור, התש"ם-1980.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.librarius.com/canttran/thopastrfs.htm קראו את "השירה על סר טופז"] עם תרגום לאנגלית מודרנית שורה-אחר-שורה
* 

קטגוריה:סיפורי קנטרברי
זכוכעשיים

זכוכעשיים (שם מדעי: Sesiidae; בעבר: Aegeriidae) היא משפחת חרקים בסדרת הפרפראים, בעלי גלגול מלא. המשפחה מונה כמה מאות מינים, כ-12 מהם ידועים בישראל.
== מאפיינים ==
הסימן המייחד את משפחת הזכוכעשיים, ושנתן להם את שמם העברי, הוא כנפיהם שחלקם הגדול שקוף וחסר קשקשים. תופעה זו, המקנה להם דמיון לצרעות, נקראת חקיינות (מימיקרי). החוקרים מאמינים שדמיון זה מהווה הגנה מפני טורפים, ומאפשר להם להתעופף בשעות היום

גופם מוארך, הבטן שחורה עם פסי רוחב צהובים לעיתים קרובות, והיא צרה יותר בחלקה הקדמי (קרוב לראש). בקצה הבטן בולטות שערות שחורות ארוכות. 

הזכוכעשיים ניזונים מצוף בעזרת חדקם המפותח. יש והזכוכעשיים מוצצים את הצוף תוך כדי רפרוף, כמנהג הרפרפיים.

הנקבות מטילות את הביצים בחספוסים, בסדקים, בפצעים או על הקליפה של גזעים וענפים. הזחל מתחיל את התפתחותו מתחת הקליפה, ורק לאחר מכן חודר לעצה. בתוך העצה הוא נובר לרוב כלפי מעלה.

== ראו גם ==
*זכוכעש הצפצפה

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1828
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'אן-בטיסט בואדובל
בגתן ותרש

דימוי של בגתן ותרש זוממים את הריגת אחשוורוש, מתוך מגילת אסתר מאויירת שנוצרה בעיר [[פרארה שבאיטליה בשנת 1617. מאוספי הספרייה הלאומית]]
תיאור של בגתן ותרש על ידי אנטואן קארון
בִּגְתָן וָתֶרֶשׁ הן דמויות מקראיות המופיעות במגילת אסתר שזממו להרוג את המלך אחשורוש ומזימתם סוכלה על ידי מרדכי היהודי.

== בסיפור המגילה ==
על פי המגילה, בגתן (מופיע גם בצורה הארמית: "בגתנא") ותרש היו שניים משומרי הסף של מלך פרס אחשוורוש. בגתן ותרש זממו לשלוח יד במלך (להרוג). מזימה זו סוכלה לאחר שנודעה למרדכי היהודי והוא הודיע על כך לבת דודו, אסתר המלכה, שהודיעה על כך למלך בשמו של מרדכי. בגתן ותרש נתלו, ומעשהו של מרדכי נכתב ב"ספר דברי הימים" של המלך.

זהו נוסח הסיפור במגילת אסתר פרק ב', פסוקים כא–כג: 

במגילה אמנם מצוין שהיה "קצף" מסוים עליו קצפו בגתן ותרש, אך לא מצוין מדוע בדיוק ואיך זממו בגתן ותרש לשלוח יד במלך. על פי מדרש אסתר רבה פרשה ו' י"ג, בעצת אסתר המלכה, העביר המלך אחשוורוש אותם מתפקידם ומינה את מרדכי במקומם. בגתן ותרש ביקשו לנקום ולהרוג את המלך באמצעות ארס נחשים, ארס זבובים שישימו בכוס המשקה שלו או תחבולה אחרת. כך, קיוו, תיפול האשמה על מרדכי שמונה תחתם. לפי , היו שניהם טרסיים (מהעיר טרסוס) ודיברו ביניהם בלשון טרסי. מרדכי, שהיה חבר בסנהדרין והכיר שבעים שפות, הצליח להבין את דבריהם ולומר לאסתר שתזהיר את המלך.

== קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אישים במגילת אסתר
קטגוריה:סריסי אחשוורוש