OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קרחון הוסיזן

קרחון הוסיזון (באנגלית: Hoseason Glacier) הוא קרחון ארוך, בארץ קמפ, במזרח אנטארקטיקה שבאנטארקטיקה.

אורכו של הקרחון 22 קילומטרים.

הקרחון זורם לכיוון צפון, ונשפך אל האוקיינוס הדרומי, בין איסט סטאק ל-ווסט סטאק.

הקרחון ממוקם 22 קילומטרים ממזרח למפרץ אדוארד השמיני.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הקרחון ===

המפרץ מופה באופן גס על ידי קרטוגרפים נורווגים, בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן (בעונת המחקר 1937–1936).

הראשונים שהגיעו אל הקרחון, היו אנשי משלחת חקר מטעם משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה, שהגיעו אל הקרחון במזחלות בשנת 1954.

=== מקור השם ===

הקרטוגרפים הנורווגים אשר מיפו את האי, קראו לו "סקוטוויקטאנגן" (בנורווגית: Skotviktangen - לשון מפרץ סטאק).

שמו הנוכחי של הקרחון ניתן לו על ידי ועדת השמות האנטארקטיים של אוסטרליה.

הקרחון נקרא על שמו של ריצ'רד הוסיזן (Richard Hoseason), שהיה חבר במשלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה, ואשר נספה במהלך חקר האי הרד בשנת 1952.

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• Peter J. Morgan, [https://www.cambridge.org/core/journals/journal-of-glaciology/article/photogrammetric-survey-of-hoseason-glacier-kemp-coast-antarctica/3D254C26FAE94F7667DF57CF43F57E62 A Photogrammetric Survey of Hoseason Glacier, Kemp Coast, Antarctica], Journal of Glaciology, Volume 12, Issue 641973, pp. 113-120, DOI: https://doi.org/10.3189/S0022143000022759 Published online by Cambridge University Press: 30 January 2017</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:7040 קרחון הוסיזן] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=443 קרחון הוסיזן] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=6635&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR קרחון הוסיזן] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://catalogue.nla.gov.au/Record/4452326 קרחון הוסיזן] באתר הספרייה הלאומית של אוסטרליה
* [https://mapcarta.com/de/25616022 מפת אזור קרחון הוסיזן]
* [http://distancebetween.info/hoseason_glacier מחשבון מרחקים - המרחק מקרחון הוסיזן לאתרים סמוכים]

== הערות שוליים ==

הוסיזן
עוד יום (שיר של פול טראנק)

"עוד יום" הוא סינגל של להקת הבלוז רוק הישראלית פול טראנק, אשר יצא לאור ב-14 ביוני 2020, כשיר הנושא של העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה "תאג"ד".

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי סולן הלהקה גל ניסמן והולחן והופק על ידי ניסמן ואריאל קשת, עבור העונה השנייה של סדרת הטלוויזיה של yes "תאג"ד" וכשיר הנושא שלה.

== הצלחה ==
השיר זכה בצאתו להצלחה, כשהגיע בשיאו למקום החמישי במצעד הרשמי של גלגלצ, ולאחר מכן אף למקום ה-35 במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ ו-ynet.

== ביקורת ==
יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת חיובית: "לא יודע כמה התסריט חייב את גל ניסמן, אבל יש תחושה שהוא נתן לעצמו להרגיש בתוך עמו. רוק ישראלי? נדחה עד הודעה חדשה. במילא לא מאשרים עכשיו מופעי עמידה מפוצצים, אז לפחות משב רוח ים תיכונית להרמת מצב הרוח. פונקציונלית, יש להם את זה. בריזה יוונית שכולה שמחת חיים מדליקה בתוך הדאון של מאה אלף אנשים מבואסים בתחום ההופעות. מועדון הקצב של אביהו פנחסוב – שימו לב למתחרים החדשים שלכם".

== וידאו קליפ ==
לשיר פורסם וידאו קליפ רשמי, הן בערוץ היוטיוב של פול טראנק והן בערוץ של yes הטלוויזיה בלוויין, אשר בוים על ידי ניסמן וזוהר מוטעין, אחד מצלמי "תאג"ד". הקליפ כולל בתוכו קטעים מתוך הסדרה, וכן את חברי הלהקה מבצעים את השיר.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL997008904027805171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על זמן
קטגוריה:סינגלים בהוצאת נענע דיסק
מים שקופים

מים שקופים הוא שיר של הזמר עומר אדם, מתוך אלבומו השישי, Omer, אשר יצא לאור ב-1 בינואר 2020, ביחד עם שאר שירי האלבום, ויצא כסינגל ב-2 בפברואר.

== רקע וכתיבה ==
השיר, בדומה לשאר שירי האלבום, הוא בסגנון הפופ המזרחי. השיר נכתב על ידי אבי אוחיון, הולחן על ידי אוחיון ומתן דרור והופק על ידי דרור, והוא מתאר מערכת יחסים בין בני זוג שהתפרקה. אוחיון ודרור יצרו עבור אדם גם את השיר "לשון הרע לא מדבר אליי" מתוך האלבום Omer.

== הצלחה ==
עם צאת האלבום, זכה השיר להצלחה בסטרימינג, תוך שהגיע בשיאו למקום ה-20 במצעד שירי הספוטיפיי הישראליים השבועי, וצבר באותו השבוע כ-53,947 השמעות. נכון לספטמבר 2020, הוא עומד על כ-1.7 השמעות בפלטפורמה, וכ-7 מיליון צפיות באתר יוטיוב.

במצעד הפזמונים העברי השנתי של תחנת הרדיו גלגלצ ואתר ynet הגיע השיר למקום ה-40.

== מיקומי שיא ==

=== "יהיה טוב & מים שקופים" ===

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירי עומר אדם
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מתן דרור
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהיטליסט
אלן בריסטו

אלן מרסר בריסטו הבן (באנגלית: .Allan Mercer Bristow, Jr; נולד ב-23 באוגוסט 1951) הוא כדורסלן ומאמן עבר אמריקאי. שיחק בליגות ה-NBA וה-ABA בין השנים 1973–1983, ולאורך התקופה רשם ממוצעים כוללים של 7.8 נקודות, 4.0 ריבאונדים ו-3.2 אסיסטים למשחק.

שימש כמאמן הראשי של קבוצת שארלוט הורנטס בין השנים 1991–1996, וכן היה הג'נרל מנג'ר של שארלוט (1990–1991), דנוור נאגטס (1997–1998) וניו אורלינס הורנטס (2004–2005).

==קריירת משחק==
בריסטו נולד וגדל בעיר ריצ'מונד שבווירג'יניה, ובין השנים 1969–1973 למד באוניברסיטת וירג'יניה טק. ב-3 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה העמיד ממוצעים של 23.1 נקודות ו-12.7 ריבאונדים למשחק.

בדראפט ה-NBA{{כ}} 1973 נבחר בריסטו בבחירה ה-21, על ידי קבוצת פילדלפיה 76'. בקיץ 1975, לאחר שתי עונות בפילדלפיה, שוחרר מהקבוצה.

לקראת עונת 1975/1976 הצטרף לקבוצת סן אנטוניו ספרס מליגת ה-ABA, ולאחר עונה אחת עבר יחד עמה לליגת ה-NBA. לאורך תקופתו עם הקבוצה בשתי הליגות קלע 8.4 נקודות בממוצע למשחק.

בשנת 1979 עבר לשחק ביוטה ג'אז, במדיה קבע שיאי קריירה של 11.6 נקודות ו-6.2 ריבאונדים בממוצע למשחק.

באוגוסט 1981 הועבר עם ויין קופר בטרייד לדאלאס מאבריקס, תמורת ביל רובינזיין. בסיום עונת , לאחר שתי עונות בדאלאס, פרש בריסטו ממשחק בגיל 31.

==קריירת אימון וניהול==
בשנת 1983, מיד עם פרישתו ממשחק, החל בריסטו את קריירת האימון שלו כעוזר מאמן בסן אנטוניו ספרס.

שנה לאחר מכן עבר לצוות האימון של דנוור נאגטס, בה שימש כעוזרו של המאמן דאג מו במשך 6 עונות רצופות. בכל 6 העונות השתתפה דנוור בפלייאוף ה-NBA, ובעונת אף העפילה לגמר האזור המערבי.

בקיץ 1990 מונה בריסטו לג'נרל מנג'ר של שארלוט הורנטס, ושנה לאחר מכן עבר לתפקיד המאמן הראשי של הקבוצה, במקומו של ג'ין ליטלס. בעונתו השנייה כמאמן ההורנטס, , העפילה הקבוצה לשלב הפלייאוף, לראשונה בתולדותיה, ואף גברה בסיבוב הראשון על בוסטון סלטיקס (3–1). בחצי גמר המזרח הפסידה שארלוט מול ניו יורק ניקס (1–4), על אף יכולת טובה של כוכבי הקבוצה אלונזו מורנינג, לארי ג'ונסון וקנדל גיל. בעונת השיגו ההורנטס את המאזן הרביעי בטיבו באזור המזרחי (50–32), אך הודחו מהפלייאוף כבר בסיבוב הראשון. לאורך 5 עונותיו של בריסטו כמאמנה, רשמה הקבוצה מאזן כולל של 207 ניצחונות ו-203 הפסדים בעונה הסדירה, ו-5 ניצחונות ו-8 הפסדים בשלב הפלייאוף.

בפברואר 1997 מונה לג'נרל מנג'ר של הנאגטס, וכשנה לאחר מכן הוחלף בתפקיד על ידי מייק ד'אנטוני.

בעונת שימש כג'נרל מנג'ר של ניו אורלינס הורנטס.

בכל אחת משלוש תקופותיו כג'נרל מנג'ר, העביר בטרייד את הכוכב הגדול ביותר של קבוצתו: בינואר 1991 העביר את ארמן גיליאם (משארלוט) בטרייד לפילדלפיה 76', תמורת מייק ג'מינסקי; באוקטובר 1997 העביר את אנטוניו מקדייס (מדנוור) בטרייד לפיניקס סאנס, תמורת 5 בחירות דראפט עתידיות; ובפברואר 2005 העביר את בארון דייוויס (מניו אורלינס) בטרייד לגולדן סטייט ווריורס, תמורת ספידי קלקסטון ודייל דייוויס.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:וירג'יניה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני וירג'יניה טק
קטגוריה:בחירות דראפט של פילדלפיה 76'
קטגוריה:כדורסלני פילדלפיה 76'
קטגוריה:כדורסלני סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:כדורסלני יוטה ג'אז
קטגוריה:כדורסלני דאלאס מאבריקס
קטגוריה:כדורסלני ליגת ה-ABA
קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:מאמני שארלוט הורנטס
קטגוריה:מנהלי קבוצות ב-NBA
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
מריה נלבנדיאן

מריה נלבנדיאן (בערבית: ماريا نالبنديان, בארמנית: Մարիա Նալպանտեան; נולדה ב-1 באוגוסט 1985) היא זמרת לבנונית ממוצא ארמני.

== ביוגרפיה ==
מריה נלבנדיאן נולדה ב-1985 בביירות, לבנון למשפחה ארמנית. החל מגיל 13 היא החלה להשתתף בפרסומות. בגיל 17 היא השתתפה בתחרות יופי במלטה וזכתה במקום הראשון (Miss Bikini Asia). לאחר סיום בית הספר מריה נלבנדיאן למדה שיווק.

בשנת 2005 מריה נלבנדיאן הוציאה את האלבום הראשון שלה. קליפים לאלבום זה הופקו על ידי ג'אד שוירי. בשנת 2007 יצאה אלבום השני.

במהלך שנת 2008 מריה נלבנדיאן הצטלמה בסרטים.

בשנת 2013 היא החלה לשיר בארמנית, שזה שפת האם שלה. בשנת 2015 מריה נלבנדיאן הוציא את האלבום השלישי שכלל שירים בארמנית בלבד.

החל משנת 2015 מריה נלבנדיאן בעלת אזרחות ארמנית ומאז היא מתגוררת לסירוגין בארמניה ובלבנון. באותה שנה היא זכתה בתחרות יופי לנשים ארמניות.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.albawaba.com/entertainment/exclusive-interview-14-years-after-infamous-bathtub-video-where-lebanese-armenian-star ריאיון עם מריה נלבנדיאן]

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרות לבנוניות
קטגוריה:זמרות ארמניות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה לבנוניות
קטגוריה:משתתפות בתחרויות יופי
קטגוריה:לבנוניות שנולדו ב-1985
סורת א-תחרים

סורת א-תחרים (בערבית: سورة التحريم, "האיסור") היא הסורה ה-66 בקוראן, והיא מונה 12 פסוקים.

שם הסורה נגזר מהפסוק הראשון בה.

== תוכן הסורה ==
=== לפי נושאים ===
עמוד מהקוראן המציג את סורת א-תחרים
חלק מהסוגיות המוזכרות בסורה זו הם:
* יום הדין
* ג'יהאד
* מונאפיקון
* כפירה
* נשותיהם של חלק מנביאי האסלאם כמו אשת לוט.

=== לפי פסוקים ===
פסוקים 1–2 ופסוק 4 מתארים את תמיכתו של אללה במוחמד. פסוק 3 מגדיר את תפקידן ומעמדן של נשותיו של מוחמד. פסוק 5 מזהיר את נשותיו של מוחמד מפני גירושים אפשריים אם הן תמשכנה לתכנן מזימות מאחורי גבו. פסוקים 6–9 עוסקים בחלק מחובותיהם של המוסלמים ושל מוחמד. פסוק 10 מתאר את מה שעלה בגורלן של הנשים של נח ולוט. פסוקים 11–12 מתארים את החסד שאללה יעניק לעאישה ולמרים, אם ישו.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סורות
קטגוריה:נישואים באסלאם
קטגוריה:נשים באסלאם
ויליאם ג'יימס מולר

ויליאם ג'יימס מולר (באנגלית: William James Muller; 28 ביוני 1812 – 8 בספטמבר 1845) היה צייר נוף ודיוקנאות בריטי, האמן הידוע ביותר של אסכולת בריסטול.

== ביוגרפיה ==
מולר נולד בבריסטול, בנו של ג'. ס. מולר, פרוסי מדנציג, שהיה אוצֵר מוזיאון בבריסטול. תחילה למד ציור אצל ג'יימס בייקר פיין. תמונותיו המוקדמות היו בעיקר מהנוף של גלוסטרשייר בויילס, והוא למד הרבה ממחקרו על קלוד לוריין וציירי נוף קודמים. הוא היה עד לפרעות בבריסטול בשנת 1831 והנציח כמה מהסצנות בסדרת "רישומי שמן ואקוורל גולמיים ומבריקים". בשנת 1833 הציג לראשונה באקדמיה המלכותית לאמנויות והציג את הרס גשר לונדון העתיק. בשנה שלאחר מכן ערך סיור דרך צרפת, שווייץ ואיטליה.<ref>Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Müller, William James". Encyclopædia Britannica. 18 (11th ed.). Cambridge University Press. pp. 963–964.</ref>

הוא ביקר פעמיים במזרח התיכון. הביקור הראשון היה בשנים 1838–1839 כאשר ביקר באתונה ונסע הלאה לאלכסנדריה ולקהיר, שם בילה שבועיים לפני שהמשיך במעלה הנילוס ללוקסור, שם עשה ציורים של ההריסות והנופים לפני שחזר לקהיר באמצע ינואר.

זמן קצר לאחר שובו, עזב את בריסטול והתיישב בלונדון, שם הציג באופן קבוע.<ref>Mathew, James Charles (1894). "Müller, William John". In Lee, Sidney (ed.). Dictionary of National Biography. 39. London: Smith, Elder & Co.</ref> סצנותיו ברחובות ובשוק המצרי היו פופולריות במיוחד. ביקורו השני היה בליקיה שבדרום מערב טורקיה בשנים 1843–1844. המסע שלו היה לפי בקשתו של הארכאולוג צ'ארלס פאלו. מולר ותלמידו הארי ג'ונסון ליוו את המשלחת הממשלתית לליקיה.

הוא בילה שלושה חודשים בשרטוט הנוף ואנשים מקומיים סביב קסנתוס, פינארה ותלוס. לאחר חזרתו לאנגליה הוא צייר בעיקר בצבעי מים וכמה ציורי שמן של מסעו בטורקיה. העבודות שביצע בליקיה נחשבות לטובות ביותר שלו.

בשנת 1840 ביקר שוב בצרפת, שם ביצע סדרת רישומים של אדריכלות הרנסאנס, שעשרים וחמישה מהם נחרטו בליטוגרפיה ופורסמו בשנת 1841 בעיתון בצרפת.

מולר נפטר בבריסטול ב־8 בספטמבר 1845, בגיל צעיר מאוד.
הוא קבור בבית העלמין ברונסוויק, בריסטול. קברו מסומן על ידי לוח אבן שחור מלוטש ופשוט כתוב עליו "לזכרו של ויליאם ג'יימס מולר שמת 8 בספטמבר 1845 בן 35 שנים".

לאחר מותו היה ביקוש גדול מאוד לעבודתו, מה שהוביל ליצירת מספר לא מבוטל של זיופים.

ביוגרפיות של מולר נכתבו על ידי נתנאל ניל סולי (בשנת 1875), באנט (1948) וגרינאקר וסטודארד (1991).

פסל חזה של הצייר ממוקם בכניסה למנזר בקתדרלת בריסטול.

המוזיאון הבריטי ירש מג'ון הנדרסון אוסף עשיר של רישומי מולר.

== גלריה ==
<gallery mode=packed heights=150>

File:Bristol burns 1831.jpg | המהומות בבריסטול

File:Burning of bishops palace.jpg | שריפת בית הבישוף בבריסטול

File:William James Müller - The Entrance to Venice (1832).jpg | הכניסה לוונציה

File:The Rialto Bridge, Venice by William James Müller.png | גשר רילטו ונציה

File:William James-Venice.jpg | ונציה

File:William James Müller (1812-1845) - Millpond with Children Fishing - 1103 - Fitzwilliam Museum.jpg | ילדים בדייג

File:William James Müller (1812-1845) - Waterfall with Fisherman - T00044 - Tate.jpg | מפל מים ודייג

File:Standing Turkish Youth MET DP804850.jpg | צעיר טורקי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1812
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1845
ג'יימס וורד (פסיכולוג)

ג'יימס וורד FBA (באנגלית: James Ward; 27 בינואר 1843 – 4 במרץ 1925) היה פסיכולוג ופילוסוף אנגלי, חבר בקבוצת "שליחי קיימברידג'" . נשא את הרצאות גיפורד באוניברסיטת אברדין בשנים 1896–1898.

== חייו ==
בצעירותו למד בגרמניה ועסק בתאולוגיה, בפילוסופיה ובחקר הפיזיולוגיה, אך ב-1880 חזר לבריטניה ועבר לעסוק בפסיכולוגיה בקיימברידג'. 

וורד כתב את ההגדרה לערך "פסיכולוגיה" במהדורה התשיעית של אנציקלופדיה בריטניקה, שהשפעתה הייתה רבה, ובה הדגיש את הקשב האקטיבי של נפש האדם אל סביבתו.

גישתו הפילוסופית הייתה פנפסיכיזם, והוא התנגד למטריאליזם ולדואליזם.

בין תלמידיו היו הפילוסופים ג. א. מור וברטראנד ראסל.

אשתו מארי וורד הייתה מרצה בתחום האתיקה וסופרג'יסטית בריטית ידועה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://plato.stanford.edu/entries/james-ward/ ג'יימס וורד] באנציקלופדיית סטנפורד לפילוסופיה 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסיכולוגים אנגלים
קטגוריה:פילוסופים אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1843
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1925
מי אוהב?

"מי אוהב?" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית יובל דיין. השיר יצא לאור ב-1 בדצמבר 2019, כסינגל שלא מתוך אלבום, על ידי חברת התקליטים ארומה מיוזיק.

השיר נכתב והולחן על ידי יובל דיין והופק על ידי תמיר מוסקט, והוא בסגנון הפופ.

== הצלחה ==
עם צאתו, זכה השיר להצלחה בתחנות הרדיו, כשהגיע בשיאו למקום הרביעי במצעד ההשמעות ברדיו השבועי של חברת מדיה פורסט, צבר באותו השבוע כ-102 השמעות וצעד במצעד כשמונה שבועות רצופים.

במצעד הפזמונים העברי השנתי של כאן גימל לשנת ה'תש"ף הגיע השיר למקום ה-26.

== ביקורת ==
יוסי חרסונסקי העניק לשיר ביקורת מעורבת: "יש כאן ביצוע של נחישות ועוצמת הבעה בקצב שאינו משתמע לשתי פנים. אני חופרת, אבל חושפת הכי ישיר וכן. יובל דיין שרה כמי שאינה מתלבטת מול בן הזוג. כשהיא שואלת 'מי אוהב' - זה נשמע כשאלה רטורית. אז כן, יכול להיות שהתרגלתי לשמוע אותה בטון מסוים, שהפך לסימן ההיכר המוזיקלי שלה. כאן היא מנסה להשתחרר ממנו, לגוון את עצמה, להכניס אלמנט רוקיסטי מבורך לרפרטואר. אני מאשים את האוזן המפונקת יותר בהסתיגות הראשונית מהשיר. יש כאן שינוי טוב, יציאה מבורכת מבחינתה ומבחינת המאזין מחוץ לקופסה".

אתר פרוגי העניק לשיר ביקורת חיובית: "'מי אוהב?' הצליח לגעת לנו בלב. הקצב המקסים של השיר, שמשתלב עם הקול הייחודי של הזמרת יצרו ביחד סינגל כיפי ומיוח. מילות השיר מלאות באהבה, בכיף ובטוב – והסטייל הייחודי שלו עושה לנו רק טוב בלב. כרגיל, דיין מצליחה לגעת לנו בעוד נקודה ולגרום לנו להרגיש מדהים אחרי האזנה לשיר אחד בלבד".

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL997007707363105171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי יובל דיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ארומה מיוזיק
ליברטי רקורדס

ליברטי רקורדס (באנגלית: Liberty Records) היא חברת תקליטים אמריקאית, שהקים יושב הראש סימון ורונקר יחד עם אל בנט כנשיא ותיאודור קיף כמהנדס ראשי בשנת 1955. החברה ידועה בהפקותיה ארוכות הטווח של אמנים ולהקות מפורסמים רבים, בהם קנד היט, ג'ולי לונדון, הנרי מנסיני, בובי וי, וילי נלסון ועוד. החברה נסגרה וחידשה את פעילותה מספר פעמים, כשהפעם האחרונה הייתה בשנת 2001.

החברה הוקמה על ידי סיימון ורונקר בהוליווד, קליפורניה. ורונקר, שנולד ב־1915, נודע כבר מגיל צעיר מאוד כ"ילד פלא" מוזיקלי, וניגן על שלל כלים שונים. בשנות ה-30 נסע לצרפת כדי ללמוד נגינה, ומאוחר יותר המשיך לגרמניה שם נשאר עד לעלייתו של היטלר לשלטון. כשחזר לעיר הולדתו לוס אנג'לס, הציע לו בן דודו, הרב ניומן, להקים חברת תקליטים. כך נולדה חברת ליברטי, בשיתוף פעולה עם אל בנט ותיאודור קיף.

בתחילה החברה הוציאה בעיקר הקלטות של תזמורות והרכבי ג'אז. בשנות החמישים החברה גדלה ויותר אמנים החלו לעבוד איתה, חלקם הגדול התפרסמו בהמשך. למשל, הסינגל cry me a river מאת ג'ולי לונדון היה אחד מהסינגלים הראשונים של החברה, ובהמשך הפך לקלאסיקה ואף הגיע למקום ה־9 במצעד הבילבורד הוט 100.

בשנות השישים החברה צמחה מאוד וחתמה על חוזי הקלטות ארוכי טווח עם להקות שונות, בהן גארי לואיס והפלייבויז, קנד היט, המחפשים ועוד. החברה הפיקה אלבומים רבים שהצליחו עד מאוד, כגון Boogie with Canned Heat שהגיע למקום 5 במצעד המצעד האלבומים הבריטי ו־ Green-Eyed Lady של להקת סאגרלואף שהגיע למקום 1 במצעד האלבומים הקנדי.

בשנות ה-80 ושנות ה-90 חלה ירידה בכמות האמנים שחתמו אצל החברה, בעיקר בשל בעיות כלכליות שנקלעה אליהם. החברה נסגרה זמנית, ונפתחה זמן מה לאחר מכן. מאז שנת 2001 פועלת החברה בבריטניה, עם אמנים כמו החונקים, הבאנגלס או פרפב ספראוט.

החברה לא מתאפיינת בז'אנר מרכזי אחד, אלא קשת גדולה של סגנונות מוזיקליים, בהם מוזיקת רוק, מוזיקת פופ, בלוז, רגאיי, ג'אז, פאנק ואף מוזיקה קלאסית וביג בנד.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברות תקליטים
פיטר דה וינט

פיטר דה וינט (באנגלית: Peter De Wint; 21 בינואר 1784 – 30 בינואר 1849) היה צייר נוף אנגלי.

== ביוגרפיה ==
דה וינט היה בנו של רופא אנגלי ממוצא הולנדי שהגיע לאנגליה מניו יורק. הוא נולד בסטון, סטפורדשייר.

בשנת 1800 נרשם פיטר דה וינט לבית הספר המלכותי של האקדמיה. משנת 1802 היה חבר של הצייר ויליאם הילטון, שלמד יחד איתו. הם למדו אצל ג'ון רפאל סמית', חרט וצייר דיוקנאות. הוא קנה את עצמאותו מסמית בשנת 1806, בתנאי שיספק 18 ציורי שמן בשנתיים שלאחר מכן.

בשנת 1806 ביקר בפעם הראשונה בלינקולן, עם חברו הצייר ויליאם הילטון, שעם אחותו הרייט הוא התחתן בשנת 1810. דה וינט והילטון גרו יחדיו ברחוב ברוד, שם התגורר גם הצייר ג'ון וארלי. וארלי העביר שיעורים בציור והציג את דה וינט לד"ר מונרו, שניהל אקדמיה בלתי פורמלית לאמנים צעירים.

דה וינט הציג לראשונה באקדמיה המלכותית לאמנויות בשנת 1807, ובשנה שלאחר מכן בגלריה של אמנים נלווים בצבעי מים. בשנת 1809 נכנס לבית הספר של האקדמיה המלכותית. הוא נבחר לחבר של החברה הוותיקה לצבעי מים בשנת 1810 והפך לחבר מלא בשנה שלאחר מכן. באותה תקופה, הוכר כמאסטר לרישום, הוא בילה את הקיץ בלימוד רישום וציור אנשים משפחות אמידות. בשנת 1812 היה חבר באגודת הציירים בצבעי מים, שם הציג שנים רבות, וכן באקדמיה.<ref>David Scrase, Drawings & Watercolours by Peter De Wint, exhibition catalogue, Fitzwilliam Museum, Cambridge (1979)</ref>

חייו של דה וינט הוקדשו לאמנות. הוא צייר להפליא בצבעי שמן, וכן דורג כאחד מציירי המים האנגלים הראשיים. "אף אמן", טען אלפרד ויליאם ריץ', "מעולם לא התקרב לציור תמונה מושלמת יותר ממה שעשה פיטר דה וינט." הוא ביקר לעיתים קרובות בעיר הולדתו של אשתו לינקולן, ורבים מהנופים הפנורמיים שלו וסצינות החציר צוירו בלינקולנשייר. מדי פעם הוא סייר בויילס, ובשנת 1828 נסע לנורמנדי.

הוא נקבר בקבר משפחת הילטון בקפלת סבוי (שנהרסה בשריפה ב־7 ביולי 1864).

הקפלה שוחזרה בשנת 1866 ואשתו, הרייט דה וינט, הציבה מבנה זיכרון גדול חדש בתוך הקתדרלה, לזכר אחיה ויליאם הילטון ובעלה פיטר דה וינט.

== גלריה ==
 <gallery mode=packed heights=150>
File:A Cornfield, by Peter de Wint.JPG| שדה תירס
File:Peter De Wint - St. Albans.jpg | סנט אולבנס
File:Village by a River by Peter de Wint.jpg|כפר ליד הנהר
File:De Wint P. attr. (attributed to) - Watercolour - English estuary scene - 35.6x22.9cm.jpg | מפרץ אנגלי
File:Peter DeWint - A Yorkshire Farm - Google Art Project.jpg | כפר ביורקשייר
File:Peter DeWint - The Harvesters - Google Art Project.jpg | הקוצרים
File:Riverside Scene (Old Mill) MET DP821145.jpg | הטחנה ליד הנהר

</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1784
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1849
איפה הרומנטיקה

איפה הרומנטיקה הוא סינגל של הצמד המוזיקלי הישראלי כרקוקלי, אשר יצא לאור ב-11 בנובמבר 2019, כחלק מתוך אלבומן השני, 9.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב, הולחן והופק על ידי בן זוגה של לירון כרקוקלי, סתיו בגר. השיר הוא בלדת פופ המתארת מערכת יחסים שהתפתחה דרך הסמארטפון.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ של השיר יצא לאור בערוץ היוטיוב של הצמד בסמוך לצאת הסינגל עצמו, ובוים על ידי מורן מורדי וסתיו בגר, מפיק השיר. נכון לספטמבר 2020, הוא עומד על כ-600 אלף צפיות.

== ביקורת ==
בן שלו מהארץ העניק לשיר ביקורת שלילית: "אחד הטרנדים היותר מאוסים בפופ הישראלי של השנים האחרונות הוא ההתרפקות על העידן האבוד שבו הסמארטפון לא שלט בחיינו. הו, הכל היה כל כך עמוק ואמיתי כשלא היינו משועבדים למסכים! יכול להיות שהאנשים שכותבים את השירים האלה כל כך צעירים, שהם לא זוכרים את הימים שלפני האינסטגרם, ולכן לא יכולים לדעת שגם אז התבונה לא מילאה את הארץ".

דודי פטימר ממעריב אונליין העניק ביקורת מעורבת לאלבום בו השיר נכלל, אם כי אמר על השיר כי הוא מבין ה"הפתעות שמצליחות לחדש".

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL997007685885505171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סתיו בגר
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סתיו בגר
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת Mobile1 Music
אמאדו היידארה

אמאדו היידארה (באנגלית: Amadou Haidara; נולד ב-31 בינואר 1998) הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת הקשר בר.ב. לייפציג ובנבחרת מאלי.

==קריירת מועדונים==

היידארה החל את הקריירה שלו באקדמיית במקו JMG המקומית בשנת 2015. בחודש יולי של השנה החולפת, הוא הוחתם בשורות הקבוצה האוסטרית, רד בול זלצבורג. בשנה הראשונה שלו במדי המועדון, הוא הושאל לקבוצת ליפרינג מהליגה השנייה, המשמשת כקבוצת הבת של רד בול זלצבורג. כמו כן, הוא שותף במשחקי זלצבורג במסגרת ליגת האלופות לנוער.

בעונת 18–2017, היידארה נטל חלק בהגעתה של הקבוצה לשלב חצי הגמר של הליגה האירופית.

ב-22 בדצמבר 2018, היידארה הוחתם על חוזה בר.ב. לייפציג הגרמנית.

==קריירה בינלאומית==

את הבכורה שלו במדי נבחרת מאלי הוא ערך ב-6 באוקטובר 2017 מול נבחרת חוף השנהב במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. שערו הראשון בנבחרת הגיע ב-1 ביולי 2019 בניצחון 0–1 על נבחרת אנגולה במסגרת גביע אפריקה לאומות 2019.

נכלל בסגל נבחרת מאלי לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

==תארים==
===קבוצתיים===
;רד בול זלצבורג
* אליפות אוסטריה (3): 2016/17, 2017/18, 2018/19
* הגביע האוסטרי (2): 2016/17, 2018/19
* ליגת האלופות לנוער (1): 2016/17

ר.ב. לייפציג
* הגביע הגרמני: 2021/2022, 2022/2023
* הסופר קאפ הגרמני: 2023

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים מאלים
קטגוריה:קשרי כדורגל מאלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מאלי
קטגוריה:כדורגלני רד בול זלצבורג
קטגוריה:כדורגלני ר.ב. לייפציג
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:מאלים שנולדו ב-1998
מאעת מונס

תמונה תלת־ממדית של מאעת מונס כתוצאה מעיבוד תמונות הגששושית מגלן

מאעת מונס או הר מאעת או מאט מונס (בלטינית: Maat Mons) הוא הר געש מסיבי מסוג חרוט מגן. זהו ההר השני בגובהו, והר הגעש הגבוה ביותר, בכוכב הלכת נוגה.

גובהו של ההר הוא 8,000 מטרים
מעל הרדיוס הפלנטרי הממוצע (הגובה שמודדים גבהים ביחס אליו) של נוגה, והוא מתנשא 5,000 מטרים מעל המישורים שסביבו.

קוטרו של ההר הוא 395 קילומטרים.

== מקור השם ==
ההר נקרא על שמה של מאע'ת, אלת האמת והצדק מהמיתולוגיה המצרית.

== תיאור ההר ==
בפסגתו של ההר מצויה קלדרה גדולה, ששטחה הוא 28 &#xD7; 31 קילומטרים. בתוך הקלדרה ישנם לפחות חמישה מכתשי קריסה קטנים יותר, שקוטרם אינו עולה על 10 קילומטרים.

שרשרת של מכתשים קטנים שקוטרם נע בין 3 ל-5 קילומטרים משתרעת על פני כ-40 קילומטרים לאורך המדרון הדרומי-מערבי של הר הגעש. תמונות ברזולוציה גבוהה שצולמו על ידי הגשושית מגלן לא מעידות על זרימת לבה ממכתשים אלה.

== פעילות געשית ==
בדיקת מכ"ם שבוצעה על ידי הגשושית מגלן גילתה עדויות לפעילות געשית שאירעו לאחרונה יחסית (במונחים גאולוגים) במאעת מונס, הכוללת זרימת אפר בסמוך לפסגה ולמדרון הצפוני של ההר.

מחקרים אטמוספיריים שבוצעו במסגרת פרויקט פיוניר-ונוס בתחילת שנות השמונים חשפו שוני ניכר בריכוזים של דו־תחמוצת הגופרית (SO <sub>2</sub> ) ומתאן (CH <sub>4</sub> ) באטמוספירה האמצעית והגבוהה של נוגה. אחד ההסברים האפשריים לכך היה התפרצות געשית של גזים לאטמוספירה ממאעת מונס.

מחקרים עדכניים יותר העלו כי מבנה הר הגעש, התפלגות זרמי הלבה, מכתשי הבור, מורפולוגיית הפסגה מעידה על פעילות געשית לאחרונה במאעת מונס.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://photojournal.jpl.nasa.gov/catalog/pia00254 מאעת מונס] באתר התמונות ממערכת השמש (photojournal) של המעבדה להנעה סילונית
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נוגה: הרי געש
קטגוריה:נוגה: הרים
וילמוש בק (צייר)

וילמוש בק (בהונגרית: Beck Vilmos; באיה, 1822, על פי מקורות אחרים, 17 במאי 1824 – פשט, 24 בספטמבר 1862)<ref>[https://www.familysearch.org/ark:/61903/3:1:939K-TGYZ?i=338&cat=269140 Kálvin téri ref. egyházközség halotti anyakönyve, 127. folyószám.]</ref> היה צייר, סופר, עיתונאי, יהודי-הונגרי. הוא היה אחיו הצעיר של המשורר קרל איזידור בק (קארוי בק).

== ביוגרפיה ==
וילמוש בק נולד במשפחה יהודית כבנו של הסוחר מוריץ בק ואחיו הצעיר של המשורר קארוי בק (שאמנם ידע הונגרית היטב, אך כתב בגרמנית). לאחר שעבר לפשט עם הוריו מהעיר באיה (ב), למד בבית הספר למסחר ביבנקו (Bibanco); עם זאת, כשנטה יותר לציור, אביו שלח אותו לווינה בשנת 1837.

=== כצייר ===
כתב העת קאריווארי (מוזיקת החתולים הווינאית) בווינה 1848]]
שם הקדיש מספר שנים ללימודי ציור. תחילה אצל הצייר ההונגרי-יהודי טיוודאר אלקוניה<ref>[http://mek-oszk.uz.ua/04000/04093/html/szocikk/10105.htm טיוודר אלקוניה בלקסיקון יהודי הונגרי]</ref> (מקודם שמו היה הרמן כהן) (Alconiére) לאחר מכן אצל הצייר האוסטרי פרנץ איבל (Eybl) באקדמיה. הוא היה צייר דיוקנאות של עולם "שופטי השולחן" (Táblabíró) שהלך ודעך מתחילת המאה ה-19 (שופט שולחן היה שמו בהונגריה של שופט שהיה בסמכותו לשפוט את בני האצולה. במאה ה -19 אבדו בהדרגה הזכויות המיוחדות של שופט השולחן; בשנת 1870 בוטל המשרד והתואר). כבר בתקופת לימודיו שלח תמונות לתערוכות אמנים בפשט (1842, 1844, 1846) גם דיוקנאות וגם אחרות כמו "הנח בבית המרזח" (Pihenő a korcsmában), "אודליסק" (Odalszk).

=== כעיתונאי ===
קריקטורות בכתב העת "מוזיקת החתולים הווינאית"
לאחר מכן שב לפשט, ופרסם בשנת 1846 עמוד שער שכותרתו Der Zeitgeist, שהיה כתב העת ההומוריסטי הראשון מסוגו בהונגריה ואף בכל האימפריה האוסטרית. הוא היה גם המאייר והקריקטוריסט של כתב העת. בשנת 1849 עבר לווינה, ובשיתוף פעולה עם שאנדור אנגלנדר, ערך את ה"קאריווארי", "מוזיקת החתולים הווינאית" (Charivari) . זה היה כתב עת אוסטרי שהופיע לראשונה ב־9 ביוני 1848 ובפעם האחרונה ב־26 באוקטובר 1848. בשל כך האוסטרים שפטו והרשיעו אותו. לאחר חודשיים מאסר שוחרר ב-17 בפברואר שנת 1850. הוא אמנם שוחרר בווינה, אך גורש לפשט. הוא חי בפשט אחרי זה עד מותו, למעט מעט זמן ששהה בגרמניה ובמשך הזמן הזה נאבק במחלה ממארת מתמשכת. הוא היה כתב ועמית המערכת של Eulenspiegel (אוילנשפיגל) שהיה כבר אז עיתון סאטירי הומוריסטי ושמו נבע המסיפור על הלץ טיל אוילנשפיגל (כתב עת בשם דומה הופיע גם במאה ה-20) וכן ערך את העיתון הגרמני Laczikonyha; בנוסף, עבד במרבית העיתונים וכתבי העת הגרמניים והאוסטרים ההיתוליים, כתב סיפורים קצרים ופיקח על עסקיו של אביו שהיה חולה במשך שנים. אשתו הייתה יוליאנה רייסנר.

בספרות עבד תחת השם וילי בק.

== לקריאה נוספת ==
* יוז'ף סיניאי: [http://mek.oszk.hu/03600/03630/html/b/b01327.htm חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים]
* לקסיקון יהודי הונגרי. בודפשט. 1929. [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0106.html מקוון].

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים הונגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:ציירים יהודים הונגרים
קטגוריה:באיה: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1822
קטגוריה:נפטרים ב-1862
תחנת סחר

תחנת סחר [[צרפתית בגמביה, 1900]]
תחנת סחר או תחנת מסחר הייתה מתחם או אף יישוב קטן ששימש מקום מסחר. תחנות סחר הוקמו בדרך כלל על ידי ערים, ממלכות או מדינות ואף על ידי תאגידים באזורים מרוחקים מהן או באזורי הספר שלהן, על מנת לאפשר לתושבים המקומיים להביא למקום את תוצרתם ולסחור בה תמורת מוצרים אחרים שנשלחו לתחנה על ידי מייסדיה. הקמת תחנת סחר הייתה שלב חשוב בהתפתחותם של אזורי ספר - תחנות סחר רבות הפכו ברבות הימים למקומות יישוב רגילים, ואף לערים חשובות (למשל ניו יורק וסינגפור שהיו בראשיתן תחנות סחר הולנדיות, הונג קונג שהייתה תחנת סחר בריטית, ומוסקבה).

תחנות סחר הוקמו במקומות בהם לא היה שלטון מרכזי, אך גם בטריטוריות שנשלטו על ידי אחרים ואף בתוך מקומות יישוב קיימים, כל עוד הוקמו בהסכמתם. לעיתים הוקמו תחנות סחר באזורים שלחלוטין אינם מיושבים, בעיקר על ידי חברות, על מנת לשמש כמרכז לוגיסטי באזורים אלה, וכן לשרת עובדי שטח באזור כגון ציידים, דייגים וחוטבי עצים. תחנות הסחר קנו מאלה את תוצרתם וסיפקו להם מזון, בגדים וכלי עבודה.

תחנות סחר מוקמו על פי רוב במקומות נוחים מאוד לגישה, בדרך כלל בסמוך לנהרות או על חופי ים עם מבנה גאוגרפי המתאים לבניית נמל. התחנות אוכלסו על ידי סוחרים שישבו שם לתקופות זמן ארוכות (גם אם לא השתקעו שם) ואף לכל חייהם, לעיתים אף הביאו עמם את משפחותיהם, מהלך שקידם את הפיכת התחנה למקום יישוב רגיל. התחנות הכילו לכל הפחות אמצעים לאחסון הסחורות, שכן התיזמון של הגעת תחבורה לתחנה, בדרך כלל אונייה או שיירה, לא תמיד תאם את מועדי ההגעה של הסחורות שנאספו בתחנה, וכן את האמצעים לקיום בסיסי לאורך זמן של דיירי התחנה - לינה, מים ומזון טרי (על ידי גידול מקומי או רכישתו מהסביבה), אמצעים לתחזוקה וכלי עבודה.

ממצאים ארכאולוגיים מעידים על קיומן של תחנות סחר כבר לפני כ-4,000 שנה.

== ראו גם ==
* הסחר האשורי באשור הקדומה עם המושבות האשוריות באנטוליה
* פיניקים
* אימפריאליזם
* קולוניאליזם
* פייטוריה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מסחר
קטגוריה:טיפוסי מבנים
קטגוריה:סחר בין-לאומי בעת העתיקה
קטגוריה:היסטוריה כלכלית
אוניברסיטת הוואי במנואה

אוניברסיטת הוואי במנואה (באנגלית: University of Hawaiʻi at Mānoa) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית, הממוקמת בהונולולו שבארצות הברית, אשר הוקמה בשנת 1907. האוניברסיטה היא הגדולה מבין הסניפים של אוניברסיטת הוואי, עם כ-17,000 סטודנטים הלומדים במעל 200 תוכניות לתארים ב-17 בתי ספר. המכללות באוניברסיטה כוללות את בית הספר לאדריכלות, בית הספר למדעי כדור הארץ, המכללה לאמנויות ומדעי הרוח, המכללה למנהל עסקים, המכללה לחינוך והמכללה להנדסה.

האוניברסיטה חברה באיגוד אוניברסיטאות המחקר ובהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט.

מבין בוגריה הידועים של אוניברסיטת הוואי במנואה ניתן למנות את רוברט בלארד ואת הוריו של נשיא ארצות הברית ברק אובמה אן דנהאם וברק אובמה האב.

האוניברסיטה נחשבת לאחת המגוונות מבחינה אתנית מדינה. 13% מהסטודנטים הם ממוצא יפני, 13% מילידי הוואי, 8% ממוצא פיליפיני ו-7% ממוצא סיני.

== דירוגים בינלאומיים ==
* דירוג שאנגחאי: 301–400 (2019)
* Times Higher Education: מקום 301–400 (2020)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: 326 (2020)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוניברסיטת הוואי במנואה
קטגוריה:איגוד אוניברסיטאות המחקר
קטגוריה:התאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט
קטגוריה:הוואי: חינוך
קטגוריה:הונולולו
קטגוריה:ארצות הברית: אוניברסיטאות ציבוריות
סורת אל-מונאפיקון

סורת אל-מונאפיקון (בערבית: سورة منافقون, "הצבועים" או "החנפים") היא הסורה ה-63 בקוראן והיא מונה 11 פסוקים.

== תוכן ==
הסורה עוסקת בתופעת הצביעות, היא מותחת ביקורת הן על הצביעות והן על הצבועים, אשר נקראים באסלאם "מונאפיקון". כמו כן, מעודדת הסורה את המוסלמים להיות אמינים ולתת צדקה. על פי הנאמר בסורה זו, הצבועים הם בין היתר שקרנים שמוכנים גם להישבע שבועות שקר כדי להרחיק אנשים מאללה וממוחמד. יתר על כן, מוצגים הצבועים בסורה הזאת כאויביהם של המוסלמים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סורות
Love Goes

Love Goes (בעברית: אהבה הולכת) הוא האלבום האולפן השלישי של הזמר/ת האנגלי/ת סם סמית'. האלבום יצא לאור ב-30 באוקטובר 2020, על ידי חברת התקליטים קפיטול רקורדס. מתוך האלבום יצאו שלושה סינגלים. האלבום נקרא במקור "To Die For", והיה אמור לצאת לאור במאי 2020, אך נדחה פעמים רבות בשל התפרצות מגפת הקורונה. סמית' גם הרגיש/ה שזה לא רגיש להשתמש במילה "למות" בשל מה שעובר על אנשים רבים בתקופה זו.

==רקע==
בראיון שנערך עם העיתונאי זאק סאנג באוקטובר 2019, אושר על ידי סמית' כי אלבומו השלישי ייצא בשנת 2020, ונאמר כי הוא יכלול "פחות בלדות והרבה שירים פופיים" מהאלבומים הקודמים של סמית', שכונו כשירים "אקוסטיים, גרסה נשמתית למוזיקת פופ". עוד הוסבר על ידי סמית' כי קבלת הפנים לשירים האחרונים "כמעט נתנה לי אישור לעשות את מה שתמיד חלמתי לעשות אבל תמיד פחדתי לעשות בסופו של דבר, שזה מוזיקת פופ."<ref></ref>

בחודש פברואר 2020, נפתחה על ידי סמית' חנות פופ-אפ בסוהו, שבלונדון על שם האלבום "To Die For", שיצא גם כסינגל.<ref></ref>

==הוצאה ושינוי האלבום==
במקור האלבום נקרא "To Die For", האלבום היה אמור לצאת ב-1 במאי 2020, אך אז נדחה ל-5 ביוני.<ref></ref> בסוף מרץ אושר על ידי סמית' כי החליט לדחות את האלבום עד סיום מגפת הקורונה.<ref></ref> בחשבון הרשתות החברתיות של סמית' פורסמה ההודעה הבאה: "עשיתי הרבה מחשבה בשבועות האחרונים ומרגישים שכותרת האלבום שלי וההוצאה הקרובה לא הולכים יחד ולא מורגש טוב... אני צריך להגיע להחלטה. להמשיך לעבוד על האלבום ולבצע כמה שינויים ותוספות חשובות. אני אשנה את שם האלבום ואכריז על תאריך יציאה חדש - שניהם יאושרו בשלב זה".<ref></ref>

ב-17 באפריל, הוסברו על ידי סמית' הסיבות לשינוי האלבום במהלך ריאיון עם זואי בול ברדיו 2 של רשת BBC, ואמר כי "באלבום הייתה הכותרת "למות", שפשוט הרגשתי ממש לא נעים איתה, עם מה שקורה בשל מגפת הקורונה וכל כך חשוב לי להיות רגיש/ה למעריצים שלי ולאנשים שמאזינים למוזיקה שלי. זו הייתה תקופה עצובה ונוראית עבורנו, אז שיניתי את כותרת האלבום, אני הולך/הולכת לשנות גם את עטיפת האלבום."<ref></ref> העטיפה המקורית תיארה את סמית' פונה חזיתית עם הידיים מסביב לפניו. הידיים על עטיפת האלבום שייכות ל"משפחתו הנבחרת" של סמית'.<ref></ref> עם דחיית האלבום הודיע סמית' כי תופק לאלבום עטיפה חדשה.

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! scope="col"| מדינה
! scope="col"| תאריך יציאה
! scope="col"| פורמט
! scope="col"| חברת תקליטים
! scope="col"| מקור
|-
!עולם
|rowspan="2" |30 באוקטובר 2020
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית • תקליטור • תקליט • קלטת שמע
|rowspan="3" |קפיטול
|<ref></ref>
|-
!יפן
|תקליטור
|<ref></ref>
|-
!ארצות הברית
|13 בנובמבר 2020
|תקליט
|<ref></ref>
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2020
קטגוריה:אלבומי סם סמית'
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי שלבאק
קטגוריה:יצירות זוכות פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
קטגוריה:אלבומי זהב בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אלבומי פלטינה באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
Kadokawa Shoten

Kadokawa Shoten (ביפנית: 角川書店) היא הוצאה לאור יפנית שמשנת 2013 פועלת כחטיבה של Kadokawa Corporation. מטה החברה ממקום בטוקיו.

החברה הוקמה ב-10 בנובמבר 1945 על ידי גנושי קאדוקווה. הספר הראשון של החברה יצאה לאור בשנת 1949. בשנת 1954 החברה הונפקה בבורסה לניירות ערך. בשנת 1975 שלטה בחברה הועברה לבנו של המייסד.

תחילה החברה עסקה בספרים בלבד. עם הזמן היא התרחבה לתחום של מאנגה, מולטימדיה, משחקי מחשב וסרטים.

בתחום המגנה, החברה מוציא הלאור ירחונים Monthly Asuka, Monthly Shōnen Ace ו-Newtype.

בתחום אנימה החברה הוציאה קוד גיאס, יומן העתיד ונאון ג'נסיס אוונגליון.

בין הסרטים שהופקו על ידי החברה ניתן לציין רינגו.

כמו כן החברה הוציאה ספר אחר שעל בסיסה בהמשך יצאה סדרת אנימה וסרט.

החל משנת 2007 החברה מעניקה פרס ספרותי בתחום ספרות לנוער.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:הוצאה לאור
קטגוריה:חברות יפניות
האזרח הקטן

האזרח הקטן הוא שיר מתוך הסרט הקצר "עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי", אשר בוצע על ידי הקומיקאי תמיר בר בדמותו של "שם טוב האבי", כוכב הסרט, והראפר ג'ימבו ג'יי, בתפקיד עורך הדין. השיר יצא לאור ב-19 ביולי 2020, ביחד עם שאר שירי פסקול הסרט, על ידי חברת התקליטים נענע דיסק. השיר נכתב על ידי בר והראפר רביד פלוטניק, הולחן על ידי בר וישי סוויסה והופק על ידי סוויסה.

== רקע ==
ב-30 ביוני 2020 יצא הסרט הקצר "עלייתו ונפילתו של שם טוב האבי" בחטיבת הדיגיטל של תאגיד השידור הישראלי, בו מככב הקומיקאי תמיר בר בתור ראפר בשם "שם טוב האבי". בסרט, הופך שם טוב לאמן מצליח, ובסופו של דבר נכנס לבית הסוהר. בסרט משתתפים אמני היפ הופ שונים, בהם מיכאל סוויסה, איתי לוקץ', שקל, רביד פלוטניק וג'ימבו ג'יי, אשר משתתף בשיר זה.

== תוכן השיר ==
השיר מהווה כשיר מחאה המעביר ביקורת על מדיניות המיסים של מדינת ישראל. בסרט עצמו, השיר זה מתרחש בבית המשפט בו נשפט שם טוב האבי בגין העלמת מס. עורך דינו (ג'ימבו ג'יי) ממליץ לו לדבר על פנסיה כדי לתרץ את מעשיו. האבי נסחף לתוך שיר מחאה, בו הוא פונה ישירות לשופט, ומעביר ביקורת על מדיניות המיסים של המדינה. הוא מבקר את הטייקונים ובעלי ההון ששוחטים את האזרח הקטן ולא משאירים לו כסף.

פזמון השיר מתחיל בפרפרזה לשיר "מי יצילני נא" של רמי קלינשטיין כששם טוב האבי שר "משתנה של מדינה / וואלה מי יצילני, אמא?", ולאחר מכן שר בקול גבוה "האזרח הקטן אני!". בבית השני, מעביר האבי ביקורת על הכנסת ועל תמיכתה בטייקונים במקום ב"אזרח הקטן", אך תוך כדי הוא נתקל בניסוחים בעיתיים כ"אני שומר בצד כסף שאני עובד עליו" ובטעות מודה בפשעים שונים כהלבנת הון וגנבה. תוך כדי שהוא מדבר, מגיעה אישה (דלית זריהן) המעבירה שוחד מבעלי ההון לשופט.

== הצלחה ==
השיר זכה להצלחה רבה בקרב הציבור הישראלי. בשל תוכנו ומשפטים מתוכו הוא כיכב בשלל מחאות נגד ממשלת ישראל השלושים וחמש. כמו כן, נכלל ברשימת "מצעד שירי מחאת בלפור" של מגזין Time Out ישראל. במצעד הפזמונים העברי השנתי של מאקו ורדיו תל אביב זכה השיר להצלחה והגיע למקום ה-13, כשלצידו שיר נוסף מתוך הסרט, "סם הרדמה", במקום השישי. השיר נכלל גם ברשימת "עשרת השירים שעשו לנו את השנה" של ישראל היום, לצד "סם הרדמה".

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL997008903913205171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי היפ הופ בעברית
קטגוריה:שירי מחאה בעברית
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:רביד פלוטניק
שגרה מפוארת

שגרה מפוארת הוא שיר של הזמר הישראלי עומר אדם, מתוך אלבומו, Omer, אשר יצא לאור ב-1 בינואר 2020.

== רקע וכתיבה ==
את השיר כתב אבי אוחיון, הלחינו אוחיון ומתן דרור והפיק דרור. השיר הוא בלדה ים-תיכונית שקטה בה פונה הדובר אל בת זוגו.

== הצלחה ==
עם צאת האלבום, זכה השיר להצלחה, כשהגיע בשיאו למקום השמיני במצעד שירי הספוטיפיי הישראלי השבועי וצבר באותו השבוע כ-67,514 השמעות. נכון לספטמבר 2020, הוא עומד שם על כ-2 מיליון השמעות, ובאתר יוטיוב הוא עומד על כ-5.8 מיליון צפיות. במצעד הפזמונים העברי השנתי של מאקו ורדיו תל אביב הגיע השיר למקום ה-30.

== גרסת כיסוי ==
ב-26 באפריל 2020 הוציא הזמר אייל גולן גרסת כיסוי לשיר, בעוד אדם הוציא גרסת כיסוי לשירו, "צליל מיתר", כחלק משיתוף פעולה שלהם במשדר מיוחד של קשת 12 לרגל יום העצמאות ה-72 למדינת ישראל.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:שירי עומר אדם
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אבי אוחיון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מתן דרור
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:בלדות
Clementine (שיר)

Clementine (בעברית: קלמנטינה, שם השיר באלבום מופיע כולו באותיות קטנות - clementine)<ref></ref><ref></ref><ref></ref> הוא שיר של הזמרת האמריקאית הלסי. השיר פורסם ב-29 בספטמבר 2019, יום הולדתה ה-25, דרך חברת התקליטים קפיטול רקורדס כסינגל השיווקי הראשון מאלבום האולפן השלישי שלה, Manic.<ref></ref>

== רקע ==
השיר נכתב על ידי הלסי, ג'ספר שף וג'ונתן קרטר קוניגהאם. Clementine היא "רצועה חשופה, המונעת על ידי פסנתר וכלי הקשה עדינים". הלסי פרסמה את השיר ביום הולדתה ה-25.<ref name="hiphop"></ref>

הווידאו קליפ הנלווה פורסם יחד עם השיר ב-29 בספטמבר 2019. בסרטון מופיעים הלסי ואחיה סביאן מבצעים ריקוד פרשני באקווריום. את הסרטון ביים אטון תמי ודני ויטאל, שאף בנו את הכוריאוגרפיה.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

נכון לספטמבר 2020, זכה השיר למעל ל-33 מיליון השמעות בשירות הזרמת המדיה, ספוטיפיי.

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable plainrowheaders"
! אזור
! תאריך
! פורמט
! חברת תקליטים
! מקור
|-
! scope="row" | רחבי העולם
| 29 בספטמבר 2019
| הורדה דיגיטלית, הזרמת מוזיקה
| קפיטול רקורדס
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי הלסי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי הלסי
קטגוריה:שירים על מזון ושתייה
מכל האהבות הזמניות

"מכל האהבות הזמניות" הוא סינגל של הזמר אייל גולן והזמרת נסרין קדרי, אשר יצא לאור ב-8 באפריל 2020, כסינגל השישי מתוך האלבום ה-23 של גולן, "מכאן ועד הנצח".

== רקע וכתיבה ==
בשנת 2012 התחרתה קדרי בתוכנית המציאות "אייל גולן קורא לך" בהנחיית גולן, בה זכתה בחוזה הקלטות עם חברתו של גולן, "ליאם הפקות" והפקת אלבום בכורה, שיצא לאור בשנת 2014, בשם "נסרין קדרי". כשש שנים לאחר מכן, החליטו גולן וקדרי להקליט שיר משותף, אותו כתבו, הלחינו והפיקו הצמד דולי ופן ויעקב למאי. השיר, דומה לשירים אחרים של השניים, הוא שיר בסגנון המוזיקה המזרחית, בו פונים הדוברים בשיר, שהם בני זוג, אחד לשני.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ של השיר יצא לאור בסמוך לצאת הסינגל עצמו, ובוים על ידי דורון סרי. בקליפ, שיצא לקראת פסח, נראים גולן וקדרי עורכים ליל סדר.

נכון לספטמבר 2020, עומד הקליפ על כ-8 מיליון צפיות.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL997008572577805171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:סינגלים מ-2020
קטגוריה:שירי איל גולן
קטגוריה:שירי נסרין קדרי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דולב רם
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פן חזות
ויליאם הילטון

ויליאם הילטון (באנגלית: William Hilton; 3 ביוני 1786 – 30 בדצמבר 1839), היה צייר בריטי של דיוקנאות ונושאים היסטוריים. הוא גם נודע בשם "ויליאם הילטון הצעיר".

== ביוגרפיה ==
הילטון נולד בלינקולן, אנגליה, בנם של מרי וויליאם הילטון האב, יליד ניוארק, צייר דיוקנאות ואחד מציירי הנוף של חברת התיאטרון רוברטסון. הילטון הוטבל בסנט מרי לה ויפורד, לינקולן. בתחילה עבד עם אביו. הילטון הצעיר שוכנע על ידי הבעלים של התיאטרון פאני רוברטסון להמשיך בקריירה כאמן. לאחר שהפך לאקדמאי מלכותי הוא צייר אותה. היא פרשה והתגוררה בקרבת התיאטרון (בהווה תיאטרון הזוויות בוויסבך), וציורו מתאר את פאני בתפקיד "ביאטריס" בשנת 1866.

אף על פי שהוא התפרסם בזכות דיוקנאות של המשוררים ג'ון קיטס וג'ון קלייר, הוא הצליח בימי חייו בציורים היסטוריים ענקיים, שלא נהנו מביקוש באקדמיה הבריטית בהמשך של המאה ה־19.<ref>"Fine Arts. Death of Mr. Hilton". The Spectator. Vol. 13 no. 601. London: Joseph Clayton. 4 January 1840. pp. 19–20</ref>

בשנת 1800 למד הילטון אצל החרט ג'ון רפאל סמית', ובאותה תקופה נרשם לבית הספר של האקדמיה המלכותית. חניך נוסף משנת 1802 היה פיטר דה וינט, הם הפכו לחברים בלתי נפרדים והתגוררו יחד ברחוב ברוד. דה וינט התחתן עם הרייט, אחותו היחידה של ויליאם הילטון. דה וינט ביקר בביתו של הילטון באופ-היל, לינקולן, וצייר רבים מנופיו המקסימים באזור.<ref>Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Hilton, William". Encyclopædia Britannica. 13 (11th ed.). Cambridge University Press. p. 470.</ref>

הילטון הציג לראשונה באקדמיה המלכותית בשנת 1803, ולאחר מכן הוא ערך סיור באיטליה עם הצייר תומאס פיליפס.

== קריירה ==

בשנת 1813, לאחר שהציג את "מירנדה ופרדיננד", הוא נבחר לעמית של האקדמיה, ובשנת 1820 קיבל תואר אקדמאי מן המניין. בשנת 1823 הפיק את "ישו עטור קוצים", יצירה גדולה וחשובה שנחשבה ליצירת המופת שלו, שנקנתה לאחר מכן על ידי קרן צ'נטרי בשנת 1878.

בשנת 1827 הוא החליף את הנרי תומסון כמזכיר האקדמיה המלכותית. שתיים מיצירותיו נקנו על ידי המוסד הבריטי עבור כנסיות תמורת 525 ליש"ט ו־1,050 ליש"ט, אך הוא נכשל במכירת ציור היסטורי נוסף ב־1834, מה שסימן את ירידת הביקוש ליצירות כאלה. ניתן להשוות את הילטון עם בנג'מין רוברט היידון, אם כי הוא תמיד הצליח יותר.

הילטון נפטר בלונדון ב־30 בדצמבר 1839 ונקבר בקבר המשפחתי בקפלת סבוי, שנהרסה בשריפה ב־7 ביולי 1864. הקפלה שוחזרה בשנת 1866 ואחותו, הרייט דה וינט הניחה מצבת מבנה חדשה לזכרו ולזכר בעלה.

בשנת 1921 אחייניתו הגדולה של האמן מיס טטלוק הורישה בד ציור מאת אביו ויליאם הילטון, וחמש מתמונותיו של הבן, כולל דיוקן עצמי למוזיאון העיר לינקולן והמחוז. ציוריו נמצאים באוספים מרכזיים כמו גלריית טייט, ומוזיאונים נוספים ברחבי בריטניה ואירופה.<ref></ref>

== גלריה ==
 <gallery mode="packed" heights="180">
File:John Clare.jpg | המשורר ג׳ון קלייר

File:William Hilton II - The Triumph of the Duke of Wellington - 56.088 - Rhode Island School of Design Museum.jpg | ניצחונו של וילינגטון

File:John Keats by William Hilton.jpg | המשורר ג'ון קיטס

File:William Hilton (1786-1839) - The Rape of Europa - 486141 - National Trust.jpg | החטיפה של אירופה

File:William Hilton (1786-1839) - Rebecca and Abraham's Servant at the Well - N00338 - National Gallery.jpg | רבקה ועבד אברהם ליד הבאר
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1786
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1839
אוניברסיטת קיו

אוניברסיטת קיו (ביפנית: 慶應義塾大学) היא אוניברסיטה פרטית הממוקמת ברובע מינאטו, טוקיו שביפן אשר הוקמה בשנת 1858. זהו אחד המוסדות האקדמיים הוותיקים ביותר במדינה. לאוניברסיטה שישה קמפוסים מרכזים ברחבי יפן, חמישה קמפוסי עיירה ועשרה בתי ספר מסונפים. בנוסף ל-30 מרכזי מחקר הממוקמים בששת הקמפוסים הראשיים שלה ובמתקנים אחרים למחקר מתקדם ביפן, יש לה שלושה מוזיאונים ושלושה עשרה מעונות סטודנטים. 

מאז הקמתה, סיימו את לימודיהם באוניברסיטת קיו מעל ל-400,000 בוגרים, ובהם שלושה ראשי ממשלת יפן: ג'וניצ'ירו קואיזומי, ריוטרו האשימוטו ואינוקאי צויושי ושני אסטרונאוטים: צ'יאקי מוקיי ואקיהקו הושידה.

האוניברסיטה חברה בהתאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט, בקונסורציום RU11, בפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי של הפורום הכלכלי העולמי (ביחד עם אוניברסיטת טוקיו) ובפרויקט האוניברסיטה העולמית המובילה במימון משרד החינוך, התרבות, הספורט, המדע והטכנולוגיה של יפן.

== היסטוריה ==
אוניברסיטת קיו הוקמה כבית ספר ל"השכלה מערבית" בשנת 1858. בשנת 1873 החלו לימודי רפואה ובשנת 1879 הנהלת האוניברסיטה סירבה להפוך אותה לאוניברסיטה הלאומית של יפן. בשנת 1890 הוקמו הפקולטות לספרות, משפטים וכלכלה. בשנת 1906 החלו לימודים לתארים מתקדמים. בשנת 1944 הוקמה הפקולטה הטכנולוגית. בשנת 1957 הוקמה הפקולטה למנהל עסקים ומסחר. בשנת 2001 הוקמה הפקולטה לסיעוד וטיפול רפואי.

בשנת 2004 הוצגה מכונית חשמלית Eliica שפותחה על ידי צוות של האוניברסיטה.

צ'ארלס, נסיך ויילס ביקר באוניברסיטה בשנת 2008.

== ארגון אקדמי ==
לאוניברסיטת קיו עשר פקולטות לתואר ראשון, המכסות מגוון רחב של תחומים אקדמיים, כאשר כל אחת פועלת באופן עצמאי ומציעה פעילויות מחקריות רחבות. בנוסף לפקולטות לעיל, לקיו יש ארבעה עשר בתי ספר לתארים מתקדמים. האוניברסיטה מציעה 21 תכניות לתארים בשפה האנגלית ו-31 תכניות לתארים כפולים. יש לה הסכמים לחילופי סטודנטים עם 340 מוסדות להשכלה גבוהה ברחבי העולם. 
==== פקולטות ====

==== בתי ספר לתארים מתקדמים ====

== דירוגים ==
==== דירוג בין-לאומי ====
* דירוג שאנגחאי: מקום 301–400 (2023) <small>(מתוך 1,000 מוסדות)</small>
* Times Higher Education: מקום 601–800 (2024) <small>(מתוך 1,907 מוסדות)</small>
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 214 (2024) <small>(מתוך 1,498 מוסדות)</small>

==== דירוג אזורי - אסיה ==== 
* Times Higher Education: מקום 164 (2024) <small>(מתוך 739 מוסדות)</small>
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 45 (2024) <small>(מתוך 856 מוסדות)</small>

==== דירוג אזורי - יפן ==== 
* דירוג שאנגחאי: מקום 9–11 (2023) <small>(מתוך 32 מוסדות)</small>
* Times Higher Education: מקום 14 (2024) <small>(מתוך 169 מוסדות)</small>
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 10 (2024) <small>(מתוך 96 מוסדות)</small>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:טוקיו: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:התאגדות אוניברסיטאות האוקיינוס השקט
קטגוריה:פורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי
ז'ואל דיקר

ז'ואל דיקר (בצרפתית: Joël Dicker; נולד ב-16 ביוני 1985) הוא סופר שווייצרי הכותב בצרפתית.

== ביוגרפיה ==
ז'ואל דיקר נולד בז'נבה ב-16 ביוני 1985, בן לאם בעלת חנות ספרים ואב מורה לצרפתית. למד משפטים באוניברסיטת ז'נבה. ספרו הראשון, "ימיהם האחרונים של אבותינו" (בצרפתית: Les Derniers Jours de nos pères) פורסם לאחר שזכה ב"פרס הסופרים של ז'נבה", אך ההצלחה הגיעה עם ספרו השני, האמת על פרשת הארי קברט, שהפך לרב-מכר.

=== האמת על פרשת הארי קברט ===
הספר הוא מותחן המתרחש בצפון-מזרח ארצות הברית. גיבור הספר, מרכוס גולדמן, הוא סופר צעיר שספרו הראשון הצליח מאוד, אך הוא תקוע ואינו מצליח להתקדם בכתיבת ספרו השני. הוא פונה למורו וידידו, הסופר הנודע הארי קברט, שחי בעיירה קטנה בניו המפשייר, ומוצא עצמו מעורב בחקירת היעלמותה של נולה קרלגאן, נערה בת 15 שנעלמה מעל שלושים שנה לפני כן.

הספר משך תשומת לב ביריד הספרים של פרנקפורט ב-2012, בעקבותיו נמכרו זכויות התרגום ליותר מ-30 מדינות, והספר הגיע לראש רשימת רבי המכר בצרפת ובמדינות נוספות. בצרפת הוא זכה בפרס הרומן של האקדמיה הצרפתית, היה ברשימת המועמדים של פרס גונקור, וזכה בפרס גונקור של תלמידי התיכון (Prix Goncourt des lycéens) הנבחר בידי כ-2000 תלמידי תיכון מבין רשימת המועמדים לגונקור.

הספר עובד לסדרת טלוויזיה באותו השם.

== ביבליוגרפיה ==
=== ספרים ===
* Les Derniers Jours de nos pères (2010)
* האמת על פרשת הארי קברט (2012, בצרפתית: La Vérité sur l'affaire Harry Quebert). יצא לאור בעברית בתרגומה של רמה איילון בהוצאת כנרת ומודן, 2014.
* בני בולטימור (2015, בצרפתית: Le Livre des Baltimore). יצא לאור בעברית בתרגומה של רמה איילון בהוצאת מודן, 2017.
* היעלמותה של סטפני מיילר (2018, בצרפתית: La Disparition de Stephanie Mailer). יצא לאור בעברית בתרגומה של רמה איילון בהוצאת מודן, 2019.
* התעלומה של חדר 622 (2020, בצרפתית: L'Énigme de la chambre 622). יצא לאור בעברית בתרגומה של לי עברון בהוצאת מודן, 2022.
* L’Affaire Alaska Sanders (2022)

=== סיפורים קצרים ===
* Le Tigre (2005)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים שווייצרים
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1985