OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שושלת יג'ו

שושלת יג'ו (מכונה גם שושלת גוונגול) היא שושלת שליטים בני עם האורומו שהיו השליטים של חבל בגמדר ושבט היג'ו תחת התואר "ראס". שמה של שושלת זו נזכר בעיקר מכיוון שהייתה השליטה בפועל של האימפריה האתיופית תחת התואר "אנדארסה" ("רנגט" "סגן-קיסר") כך שלמעשה שליטי בגמדר ושבט יג'ו היו גם בו בזמן סגני קיסרי אתיופיה, מקומם מושבה של השושלת הייתה העיר דברה תבור ("הר תבור").

== היסטוריה ==

ההיסטוריה של השושלת מתחילה עוד בתקופת הגירת האורומו הגדולה כאשר אוכלוסיות של שבט האורומו יג'ו. פולשת מערבה לכיוון בגמדר, הצ'יף אשר הוליך את שבטו לאזור היה שייח' עומר אשר נפטר ב-1529, בתחילת תקופת השופטים האתיופית ודעיכת האימפריה השושלת הצליחה להשתלט על אזור בגמדר ולהיות שליטיו תחת התואר "ראס". זמן קצר לאחר שהראס מיכאל סהול הודח מתפקיד סגן הקיסר בשלושת הקרבות בסרבקוסה נכדו של נינו של עומר, סארו גוונגול ניצל את הדחת סהול והצליח להשתלט על משרת סגן הקיסר, בתקופתו גם נקבע שם השושלת "יג'ו" (על מקום מוצאם) ומקום מושבם בעיר דברה תבור שנוסדה על ידי עלי הראשון על מנת לקבל לגיטימציה לשלטונם מאת הנוצרים השושלת קיבלה על עצמה למראית עין את הנצרות ואת התרבות האמהרית ולמעשה קיימה פולחן אמהרי נוצרי-אורמו מוסלמי מעורב. שושלת זו שלטה על כיסא סגן הקיסר ולמעשה הייתה השולטת בכס הקיסרות ולממליכת קיסרי השושלת הגונדרית, תור הזהב של השושלת הזו הייתה בתקופתו של גוגסה. קיצה של שושלת זו היה במהלך איחוד אתיופיה על ידי קאסה היילו בקרב אישל ב-29 ביוני 1853.

== אישים ==
=== שליטי בגמדר ===

{| class="toccolours sortable" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse"
|- bgcolor=#CCCCFF
!#
!שם
!תחילת כהונה
!סיום כהונה
!הערות
|-
|1
| סארו גוונגול
| ????
| 1788
|-
|2
| עלי הראשון
| 1784
| 1788
| החזיק בתואר האצולה "ראס ביטווודאד"
|-
|3
| עליגז
| 1788
| 1792
| החזיק גם בתואר "וגשום"
|-
|4
| וולדה גברה
| 1792
| 1799
|-
|5
| גוגסה
| 1799
| 1825
|-
|6
| אימם
| 1825
| 1828
|-
|7
| מאריה
| 1828
| 1831
|-
|8
| דורי
| 1831
| 1831
| שימש גם בתור שליט אמהרה ודמטו
|-
|9
| עלי השני
| 1831
| 1853
| שימש גם בתור שליט גוג'אם
|-
|}

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:בתי מלוכה
קטגוריה:אתיופיה: תקופת השופטים
קטגוריה:מלכים אפריקאים
חוננו

עמותת חוננו (חָנֵּנוּ) היא עמותה ימנית<ref></ref> ישראלית שהוקמה בשנת 2001 ועוסקת בהענקת ייעוץ וסיוע משפטי לאזרחים, לחיילים ולשוטרים יהודים שנעצרו או שמעורבים בהליכים משפטיים על רקע לאומני.

העמותה מסייעת בסוגיות של מעצרים מנהליים של יהודים ביהודה ושומרון, סיוע לישראלים החשודים בטרור יהודי וכן באירועים שבהם מעורבים חיילי צה"ל שנקלעים להליכים משפטיים בשל תביעות על שימוש בכוח מופרז.
סמליל העמותה הקודם

== הקמה ופעילות ==
מקור שם העמותה לקוח מהפסוק בתהילים . הקמץ בתיבה הראשונה קמץ קטן הוא (קמץ בהברה סגורה לא מוטעמת) ולכן הוא נהגֶה בתנועת o: חוֹננו (ולא a).

מנהל העמותה ומייסדה הוא שמואל (זנגי) מידד. הארגון מסייע משפטית לחיילים, שוטרים ואזרחים שנתבעים משפטית על ידי המדינה או על ידי גורמים אחרים. העמותה התפרסמה בסיוע שהעניקה לפעילי ימנים שנעצרו לאחר שלקחו חלק במחאה נגד תוכנית ההתנתקות אך סייעה מנהלית גם לגיוס תרומות למשפחתו של יגאל עמיר ואחיו, חגי עמיר.

העמותה העבירה בעבר כספים גם למשפחות אסירים וחשודים בטרור יהודי, בהם עמי פופר ויוסף חיים בן דוד, רוצח הנער מוחמד אבו ח'דיר, אך חדלה מכך בלחץ תורמים מארצות הברית.

עורכי דין מטעם הארגון ייצגו גם חשודים שהואשמו וחלקם הורשעו בפשעים חמורים. בין המורשעים:
* ארבעה שוטרי מג"ב שהורשעו בחטיפתו והריגתו של עמרן אבו חמדיה, נער פלסטיני בן 17 בחברון.
* גור בן יאיר, שהורשע ברצח מוחמד סלימאן א-זלמוט חטאטבה.
* שלושת רוצחי מוחמד אבו ח'דיר.
* עמירם בן אוליאל רוצח שלושת בני משפחת דוואבשה

העמותה פועלת למען שחרור יהודים שהורשעו בפשיעה לאומנית מבתי הכלא. בקיץ 2013 החליטה ממשלת ישראל לשחרר 104 אסירים פלסטינים מבתי הכלא, על פי דרישת הרשות הפלסטינית כתנאי להתקדמות בשיחות בין ישראל לרשות הפלסטינית. העמותה יזמה הפגנות שמחד גינו את שחרור האסירים הפלסטינים ומאידך דרשו שבמקרה שבו ישחררו בכל זאת את האסירים הפלסטיניים מבתי הכלא – ישחררו גם אסירים יהודים, בהם שלומי דביר-זליגר ראש מחתרת בת-עין ועמי פופר בעיקר מתוך טענה שלא ייתכן שטרוריסטים פלסטינים וערבים ישוחררו בעסקאות לשחרור אסירים ואילו טרוריסטים יהודים ירצו את מלוא תקופת מאסרם.

העמותה ממומנת על ידי תרומות ובשנת 2013 הוציאה כ-2,327,000 ש"ח על פעילויותיה. עיקר המימון מגיע מהקרן המרכזית לישראל, המנוהלת על ידי ג'יי מרכוס, תושב אפרת. כמו כן, העמותה רשומה כמוסד ציבורי מזכה על פי סעיף 46 לפקודת מס הכנסה, וכל התרמה לעמותה פטורה ממס.

== הישגים פרלמנטריים ומשפטיים ==
* חוק הפסקת הליכים ומחיקת רישומים בעניין תוכנית ההתנתקות, התש"ע-2010 – ביוזמת העמותה נחקק החוק אשר עוצר הליכים משפטיים ומוחק רישומים פליליים נגד אזרחים ישראלים שהואשמו במחאה לא-חוקית נגד תוכנית ההתנתקות. את עצורי ההתנתקות ייצג עו"ד אביעד הכהן.
* שחרור חיים פרלמן ממעצר – פרלמן נחשד במעשי רצח של ערבים בסוף שנות ה-90. הוא שוחרר ממעצרו בעזרת ייצוג של עו"ד עדי קידר ושרון נהרי מטעם העמותה. פרשה זו עוררה ביקורת נוקבת על התנהלות השב"כ בפרשה.
* זיכוי החשודים הראשונים שהואשמו בפעולות תג מחיר – העמותה ייצגה את החשודים הראשונים שהואשמו בבית המשפט בפעילויות 'תג מחיר' והובילה לשחרורם ממעצר של מעל לשנתיים ולזיכוי מלא. מאז ייצגה העמותה חשודים נוספים בפעולות 'תג מחיר'.

== ראו גם ==
* ארגון זכויות האדם ביש"ע
* פורום משפטי למען ארץ ישראל

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני ימין בישראל
קטגוריה:ישראל: ארגוני סיוע משפטי
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:תוכנית ההתנתקות: ארגונים
פאקט רקורדס

פאקט רקורדס הייתה חברת תקליטים עצמאית (לייבל) שפעלה בירושלים בין השנים 1999–2003, בניהול יורם אליקים.

בין האמנים שהוציאו אלבומים בחברה ניתן למנות את הראפר סגול 59, גלברט, פרויקט הגומיה, יאפים עם ג’יפים, טפט, צוקי, גאזה, מורפלקסיס, הדרה לוין ארדי ואחרים.

במהלך שנות קיומה יצאו גם מספר אוספים שאיגדו שירים של אמני הלייבל השונים. פאקט רקורדס גם הוציאה בהדפסות מחודשות אלבומים אלטרנטיביים שנעלמו מהשוק, דוגמת אלה של פלסטיק ונוס, להקת הפאנק-רוק "אינפקטד מאשרום" (שעל שמה נקרא הרכב הטראנס באותו השם) ואף של להקת ישראל, על אף שזו הייתה ידועה כמעוררת סערה (במילות השירים והשימוש בשם המפורש). ב-21 במרץ 2003 סגר אליקים את הלייבל ועבר עם חלק מהאמנים לחברת התקליטים אן אם סי, תחת השם "אודיו קולאג'".

אודיו קולאג' פעלה כ-10 חודשים ואז נסגרה. כיום אליקים אינו עוסק בתחום המוזיקה באופן רציף, למעט הפעלת "משהו על הדרך", לייבל קטן המשחרר אלבומים בצורה דיגיטלית דרך רשת האינטרנט ובמהדורות מדפסות מוגבלות. 

באוגוסט 2009 יצא הסרט הדוקומנטרי "Fact By Fact", של הבמאי רן אייזנשטט, שגם היה מעורב בלייבל, המספר את סיפורה של פאקט רקורדס.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תקליטים ישראליות
תסמונת אדוארדס

כרומוזום 18
תסמונת אדוארדס הידועה גם בשם טריזומיה 18, היא תוצאה של פגם גנטי במסגרתו ישנם שלושה עותקים של כרומוזום מספר 18 במקום שניים כמו בכרומוזום הומולוגי תקין. הכרומוזום הנוסף יכול להיות שלם או חלקי.
המחלה תוארה לראשונה בשנת 1960 על ידי הגנטיקאי הבריטי ג'ון הילטון אדוארדס.
זהו הפגם הגנטי השכיח ביותר אחרי תסמונת דאון.

כ-95% מהעוברים הלוקים בתסמונת מתים במהלך ההריון. כ-50% מהתינוקות הנולדים עם התסמונת אינם שורדים את השבוע הראשון לחייהם, ופחות מ-10% מהם שורדים את שנת חייהם הראשונה.

== מאפיינים ==
הלוקים במחלה מאופיינים בפיגור שכלי, בעורף בולט, מיקרוגנאטיה (לסת תחתונה קטנה), אוזניים נמוכות, עיניים רחוקות, כף רגל שטוחה, פולידקטיליה (יותר מחמש אצבעות ביד) וכן פגמים בצורת האצבעות, שפה שסועה, פגמים בלב, מיקרוצפליה (ראש קטן) וגם פגמים בכליות.

== שכיחות המחלה ==
השכיחות לטריזומיה זו, בדומה לאחרות, עולה ככל שעולה גיל האם. שכיחות התופעה היא אחת מכל 5000–6000 לידות. השכיחות בעוברים גבוהה יותר, אך עוברים רבים הסובלים ממנה אינם שורדים את ההריון.

לנוכח תוחלת החיים הקצרה של הסובלים מהמחלה, שכיחות המחלה באוכלוסייה הכוללת היא נמוכה מאוד והיא נחשבת למחלה נדירה.

==ראו גם==
* NIPT - בדיקת DNA עוברי

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחלות כרומוזומליות
קטגוריה:תסמונות
קטגוריה:מחלות נדירות
רצועת הולכה

[[כלב רועים גרמני יושב על אחוריו ורצועת הולכה מחוברת לקולרו]]
רצועת הולכה היא אביזר המאפשר שליטה חלקית של אדם בתנועות של בעל חיים, בדרך כלל כלב, המובל קשור ברצועה. קצה אחד של רצועת ההולכה מוחזק בידי האדם המוביל את בעל החיים והקצה השני מחובר לבעל החיים, ישירות לצווארו לקולרו או לרתמתו.

קיימות רצועת הולכה העשויות משרשרת מתכתית, מעור או מחבל. כלב אינו יכול לנתק בעזרת שיניו רצועה שעשויה משרשרת חזקה, אך התפקעות של חוליה אחת בלבד גורמת לניתוק פתאומי של הכלב משליטת בעליו עם כל התוצאות השליליות שעלולות להיגרם מכך. רצועת עור או רצועה סינתטית פחות חזקות, אך התבלותן ניכרת לעין והיא הדרגתית, כך שהבעלים יכול להחליף אותה או לתקן אותה לפני ההינתקות.

רצועות הולכה משמשות גם לצורכי אימון ואילוף בעלי חיים.

חוקים מסוימים, כמו חוק להסדרת הפיקוח על כלבים, מחייבים שימוש ברצועת הולכה בנסיבות מסוימות או באזורים מסוימים ולעיתים אף קובעים את אורך המרבי של הרצועה, כדי להבטיח שליטה של האדם המוביל את הכלב. 

== לקריאה נוספת ==
* "אלף את כלבך במו-ידיך" מאת מרדכי סיגל ומתיו מרגוליס, הוצאת לדורי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציוד לבעלי חיים
בער שמואל יששכר פרלהפטר

הרב בער שמואל יששכר פרלהפטר בן יהודה לייב בן משה אייבשיץ (פראג לפני 1650 – נפטר אחרי 1713) היה חכם ורב. שימש כמורהו של ההבראיסט יוהאן כריסטוף וגנזייל לשפה וספרות עברית. פרלהפטר מוכר כדמות חשובה בתנועה השבתאית ופעל בבית מדרשו של אברהם רוויגו כמגיד. אשתו, בילה בת ר' יעקב פרלהפטר מפראג, נחשבה למשכילה ביותר והתכתבה בעברית עם ואגנזייל ובעלה. יחד אתה פרלהפטר כתב את הספר באר שבע ביידיש.

==לקריאה נוספת==
* שלום, גרשם: פרקים אפוקליפטיים ומשיחיים על ר' מרדכי מאייזנשטאט. מחקרי שבתאות. כתבי גרשם שלום. ההדיר יהודה ליבס. תל אביב 1991, עמ' 528-562
* אלקיים, אברהם: לידתו השנייה של המשיח – גילויים חדשים לר' בער פערלהפטר. קבלה. כתב עת לחקרי כתבי המיסטיקה היהודית. שנת א'. 1996.Los-Angeles, עמ' 85-166
* Riemer, Nathanael: Zwischen Tradition und Häresie. ´Beer Sheva` – eine Enzyklopädie des jüdischen Wissens der Frühen Neuzeit." Wiesbaden 2010
* תשבי, ישעיה: ה'מגיד' השבתאי הראשון בבית-מדרשו של ר' אברהם רוויגו. ציון. רבעון לחקר תולדות ישראל. שנה כב. חוברת א. ירושלים (1957), עמ' 21-55
* זנה, ישעיהו: לתולדות השבתאות באיטליה. ספר היובל לאלכסנדר מרקס. בעריכת דוד פרענקיל. ניו-יורק. 1943, עמ' 89-103
* שולמאן, אלעזר: שפת יהודית-אשכנזית וספרותה. מקץ המאה הט"ו עד קץ שנות המאה הי"ח. ריגה 1913, עמ' 104.

==קישורים חיצוניים==
* 
* רימר, נתנאל: [http://www.bautz.de/bbkl/p/perlhefter_b.shtml בער שמואל יששכר פרלהפטר ]. אנציקלופדיה ביוגרפית וביבליוגרפית של הכנסיות (BKKL). כר' כח (2007), 1224-1228. (גרמנית) 
* רחל ל. גרינבלט [http://www.earlymodern.org/workshops/2011/greenblatt/text01/intro.php?tid=175 'Mourning, Memory and a Woman's Writing' הרצאה על אבל ונחמה בסדנה לעת החדשה באוניברסיטת טקסס]

קטגוריה:שבתאים
קטגוריה:ילידי 1650
קטגוריה:נפטרים ב-1713
לימבורג (הולנד)

לימבורג (בהולנדית: Limburg, הגייה מקורבת: לִימְבֶּרְך ) הוא מחוז שממוקם בדרומה של הולנד. בירת המחוז היא העיר מאסטריכט שהיא גם העיר הגדולה במחוז. 
== גאוגרפיה ==
המחוז הוא ה-9 בגודלו בהולנד מבחינת שטחו והוא משתרע על פני 2153 קמ"ר אוכלוסיית המחוז היא השישית בגודלה בהולנד ומונה 1,143,000 איש מה שהופך את המחוז לרביעי בצפיפותו (527.5 איש לקמ"ר). המחוז הוא היחיד בהולנד שגובל בשתי מדינות: בלגיה בדרום וגרמניה במזרח. המחוז גובל גם במחוזות צפון בראבנט במערב וחלדרלנד בצפון.

לפי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הולנד משנת 2002/2003, ל-15% מאוכלוסיית המחוז אין דת, 2% מהתושבים פרוטסטנטים, 78% קתולים, 4% מוסלמים ו-1% מגדירים את עצמם אחרת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:הולנד: מחוזות
*
מכבי רמת גן

מכבי רמת גן היא אגודת ספורט ישראלית, השייכת למרכז מכבי וממוקמת בעיר רמת גן. 

אגודת מכבי רמת גן הוקמה בשנת 1935<ref>חוברת לזכרו של פסח יעקובסון בארכיון בית אברהם קריניצי (פריט 2161)</ref> על ידי פסח יעקובסון, שולמית קריניצי, אשת ראש העיר אברהם קריניצי, רות הלר ונחום לויטה.

ומשחקת לרוב בצבעים כחול ולבן.

==קבוצת הכדורסל (נשים)==

קבוצת מכבי עירוני רמת גן (לשעבר מכבי רמת חן) משחקת בליגת העל בכדורסל נשים. הקבוצה הוקמה ב-1957 והישגיה הם אליפות אחת, ארבע סגנויות באליפות המדינה וארבע זכיות בגביע המדינה. ביתה של הקבוצה הוא אולם זיסמן.

בקיץ 2019 הודיעה עיריית רמת גן כי הקבוצה תאוחד עם עירוני רמת גן ושמה ישונה למכבי עירוני רמת גן.

בקיץ 2021 החתימה הקבוצה שחקנית זרה הראשונה, אליסיה ג'נקינס (27, 1.85 מ') המשחקת בעמדת הפורוורדית.

==קבוצת הכדורסל (גברים)==

נכון ל-2023, הקבוצה משחקת בליגת העל. הקבוצה נוסדה ב-1928 והישגיה הם שלוש סגנויות בליגת העל בכדורסל, שתי סגנויות בגביע המדינה בכדורסל וזכייה בגביע הליגה בשנת 1990. ביתה הנוכחי הוא אולם זיסמן, כשביתה המקורי היה במגרש הבלטות הפתוח ברחוב הרצל משם עברה לארח בכפר המכביה. ב־18 במאי 2023 שבה הקבוצה לאחר 13 שנים לליגת העל, לאחר שניצחה 3:2 בסדרת חצי גמר הפלייאוף של הליגה הלאומית את אליצור אשקלון ולאחר שניצחה ברבע הגמר 4:1 את א.ס. רמת השרון וסיימה את הליגה הסדירה במקום השני.

==קבוצת הכדורגל==

הקבוצה משחקת בליגה ב'. הקבוצה הוקמה ב-1962, לאחר איחוד בין הקבוצה ההיסטורית מכבי רמת גן להכח תל אביב. המועדון זכה בעברו פעמיים באליפות המדינה ופעמיים בגביע המדינה בכדורגל. אצטדיונה הביתי הוא אצטדיון וינטר.

==קבוצות הכדוריד==

קבוצת הנשים משחקת בליגה הלאומית והיא האלופה הנוכחית. קבוצת הגברים משחקת בליגה הארצית. קבוצת הנשים זכתה בכ-14 אליפויות הליגה הלאומית ובשבעה גביעי המדינה. קבוצת הגברים זכתה פעם אחת בגביע המדינה. שתי הקבוצות חולקות את אותו אולם ביתי - אולם אהל שם.

==קבוצות כדורגל מליגות נמוכות==

הקבוצה הוקמה בשנת 1989 ומשחקת בליגה ג. ביתה הוא אצטדיון השקמה (על יד אצטדיון וינטר).

==קבוצות עבר==

* מכבי רמת גן - קבוצת עבר בכדורגל שנוסדה עוד לפני קום המדינה ב-1939, שיחקה בעיקר בליגות נמוכות, והתאחדה עם הכח תל אביב ליצירת קבוצת הכח מכבי רמת גן.
* מכבי רמת עמידר - קבוצת עבר בכדורגל שנוסדה ב-1957 והתאחדה בשנת 2005 עם הכח רמת גן תחת השם הכח מכבי עמידר רמת גן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אגודות ספורט
קטגוריה:תנועת מכבי: מועדוני ספורט לפי עיר
קטגוריה:רמת גן: מועדוני ספורט
אסיה אנטוב

אסיה וובנובוי-אנטוב (נולדה ב-1956) היא עיתונאית, פעילה חברתית, ומרכזת פרויקטים במכון ז'בוטינסקי.

== ביוגרפיה==
אנטוב נולדה בברית המועצות להורים משכילים. בשנות ה-70 וה-80 עסקה במחתרת בקריאה והפצה של חומרים בעלי אופי יהודי ואנטי קומוניסטי, ופעלה ביחד עם מסורבי עלייה ממוסקבה למען פתיחת שערי ברית המועצות. עלתה לישראל עם בעלה וילדיה בשנת 1991.

==השכלה==
אנטוב היא בעלת תואר שני במתמטיקה שימושית מאוניברסיטת מוסקבה ותואר שני במדעי המדינה מאוניברסיטת בר-אילן.

==קריירה==
אנטוב עובדת כעיתונאית בתקשורת בשפה הרוסית בארץ, וכמרכזת הפורטל הרוסי "rjews". מפרסמת ידיעות ומאמרים באמצעי תקשורת בשפה הרוסית (כדוגמת ווסטי ונובוסטי נידילי, ערוץ 7 וערוץ 9), ומופיעה כפרשנית פוליטית בתוכניות אקטואליה בערוץ הטלוויזיה הרוסי RTVi ובערוץ הווירטואלי "iland.tv" ידועה כבעלת דעות ימניות נאו-קונסרבטיביות, שהתנגדה להסכמי אוסלו ולתוכנית ההתנתקות.

שימשה כמרצה בקורסים בשפה הרוסית במדעי המדינה באוניברסיטת אריאל.

ריכזה ביחד עם מכון ז'בוטינסקי את פרויקט "מורשת ז'בוטינסקי בשנת ה-60 למדינת ישראל".

בשנת 1994 הצטרפה לליכוד, ומשנת 1995 הייתה חברת ליכוד במסגרת חטיבת מנהיגות יהודית. הייתה בין מקימי אתר האינטרנט של הליכוד ברוסית, ואחראית התקשורת בשפה הרוסית במטה הבחירות של הליכוד בין השנים 2003–2006. ניהלה את מטה העולים של הליכוד ביש"ע, ושימשה כעורכת בכירה בביטאון הליכוד בשפה הרוסית גולוס. כיהנה כחברת מרכז ליכוד וכחברת מזכירות הליכוד.

התמודדה על המקום המשוריין לעולים חדשים בבחירות המקדימות בליכוד, לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה והבחירות לכנסת השמונה עשרה, אך לא נבחרה במקומות ריאליים. אנטוב התמודדה בבחירות לרשויות המקומיות של 2013 במקום ה-5 ברשימת "בונים את המחר" של הרצל בן ארי למועצת קרני שומרון. הרשימה קיבלה 3 מנדטים והיא לא נבחרה למועצה. לאחר בחירות 2015 היא פרשה מהליכוד והצטרפה למפלגת זהות שהוקמה באותה עת. התמודדה בבחירות המקדימות לרשימת מפלגת זהות בבחירות לכנסת העשרים ואחת שהתקיימו באפריל 2019 והגיעה למקום ה-10, הוצבה במקום ה-16 ברשימת המפלגה הסופית, אך המפלגה לא נבחרה לכנסת. בבחירות לכנסת העשרים ושתיים שהתקיימו בספטמבר של אותה שנה הוצבה אנטוב במקום ה-8 ברשימת המפלגה אך פרשה יחד עם שאר הרשימה מהתמודדות בעקבות הסכם עם הליכוד.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.rjews.net פורטל אינטרנט]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:פעילות הליכוד
קטגוריה:פעילות מפלגת זהות
קטגוריה:קרני שומרון: אישים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אריאל בשומרון: מדעי החברה והרוח
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:מתנחלות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1956
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
גיא צרפתי

גיא צרפתי (נולד ב-28 באפריל 1979) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר וכיום מאמן נבחרת ישראל נוער ב' ופרשן בערוץ ONE.

==קריירה==
צרפתי, בנו של הכדורגלן סמי צרפתי ואחיו של הכדורגלן ג'קי צרפתי, החל את קריירת המשחק במחלקת הנוער של מכבי תל אביב, וכבש כבר בהופעת הבכורה שלו בבוגרים, נגד עירוני ראשון לציון בעונת 1996/1997. במדי הנבחרת הצעירה של ישראל ערך צרפתי 15 הופעות וכבש שלושה שערים. בעונת 2000/2001 היה שותף לזכייתה של מכבי תל אביב בגביע המדינה, תחת הדרכתו של ניר לוין. באמצע העונה שלאחר מכן עבר למכבי נתניה, שם שיחק שתיים וחצי עונות.

יכולתו בנתניה הובילו לזימונו לנבחרת ישראל, במדיה ערך את הופעת הבכורה שלו ב-20 באוגוסט 2003, במשחק מול נבחרת רוסיה, במהלך השנה שלאחר מכן ערך בסך הכול ארבע הופעות במדי הנבחרת, כולם במשחקי ידידות.

לקראת עונת 2004/2005 עבר להפועל תל אביב. במחזור השמיני של העונה הוא בישל בדקה ה-89 את שער השוויון של אסי דומב מול בני סכנין, וכעבור שתי דקות כבש את שער הניצחון (3–2), שהיה לשערו היחיד במדי הפועל תל אביב. המאמן שהביאו לקבוצה, גילי לנדאו, פוטר במהלך העונה, והמאמן החדש שייע פייגנבוים הודיע לו כי אינו נמצא בתוכניותיו, וביקש ממנו לעזוב לעירוני קריית שמונה, שהביעה בו עניין, אך שיחקה בזמנו בליגה הלאומית. משסירב צרפתי הוא הוקפא, והוחזר לסגל רק לקראת סיום העונה, עקב פציעות בסגל.

בסיום אותה עונה בהפועל תל אביב עבר לעירוני קריית שמונה, ששיחקה בליגה הלאומית, והיה שותף מרכזי בהעפלתה לליגת העל. הוא היה מלך הבישולים של הקבוצה בארבע השנים בהן שיחק בקבוצה, לפני שעבר להפועל פתח תקווה בשנת 2009. בעונתו האחרונה בפתח תקווה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית. לקראת עונת 2012/2013 חתם צרפתי לעונה אחת בהפועל חיפה.

בעונת 2013/2014 שיחק במועדון ספורט אשדוד תחת הדרכתו של המאמן ניר קלינגר, ובתום העונה הודיע על פרישה ממשחק פעיל ומונה לעוזר המאמן בקבוצה. בתחילת עונת 2015/2016 מונה לעוזר מאמן מכבי נתניה, שלומי דורה, ולאחר פיטוריו של דורה המשיך בקבוצה תחת המאמן החדש, ראובן עטר. לאחר פיטוריו של עטר בינואר 2016 שימש צרפתי כמאמן זמני עד למינויו של מנחם קורצקי לתפקיד, ולאחר מכן מונה לראשונה בקריירה למאמן ראשי, בקבוצת הפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית. בספטמבר 2016 מונה למאמנה של קבוצת הנוער של מכבי תל אביב.

ביוני 2019 מונה לעוזרו של ברק בכר, מאמן הפועל באר שבע. וכשבכר עבר למכבי חיפה בשנת 2020 הוא עבר יחד איתו.

ב-19 במאי 2023 עבר לכוכב האדום בלגרד יחד עם ברק בכר. ב-21 בדצמבר פוטר יחד עם ברק בכר מהכוכב האדום בלגרד וב-24 בדצמבר מונה למאמן מכבי נתניה<ref></ref>. ב-1 באפריל 2024 פוטר מתפקידו. 24 ביוני 2024 מונה למאמן נבחרת ישראל נוער ב'.

==תארים==
===כעוזר מאמן===
מכבי חיפה
* אליפות המדינה (3): 2020/2021, 2021/2022, 2022/2023 אלוף האלופים 22 /21 גביע הטוטו 21/22

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:מאמני מכבי נתניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
צמח נוי

פטוניות מקשטות את מכון ויצמן למדע.]]
ורד
צמח נוי הוא שם כולל לצמחים ממינים שונים המקובלים לשימוש לשם יופיים, בבית ובסביבה המיושבת. לרוב אלו צמחים בעלי פרחים מיוחדים, שבזכות יופיים הם משמשים לקישוט הסביבה. לעיתים אלו צמחים שייחודים מתבטא בעליהם, בגבעול, בגזע, בפרי ואף בריח שהם מפיצים. צמחים אחרים משמשים לשם סידור פרחים, כמתנות ולשימוש אמנותי. על-כן, צמחי-הנוי נבדלים מצמחים המשמשים לחקלאות, אך למרות זאת צמח מסוים יכול לשמש הן כצמח-נוי והן לחקלאות, כמו למשל הלבנדר.

צמחים רבים משמשים כצמחי-נוי, כמו עצים ושיחים, אך השימוש הרווח ביותר הוא בצמחים בעלי פרחים שלהם צורות וצבעים שונים התורמים לקישוט הסביבה. צמחי-נוי מסוג אחר הם כאלו המשמשים לגיזום אמנותי ולאמנות הבונסאי, בהם מבצעים שינוי במבנהו של הצמח לשם השגת התכונה הרצויה.

צמחי-נוי דורשים השקעה מיוחדת אשר מבוצעת לרוב על ידי גנן. לעיתים, כאשר השקעה בצמח מסוים מופסקת, הצמח עלול לאבד מיופיו ומהגדרתו כצמח נוי.

צמחי-נוי ידועים המקובלים גם בארץ הם לנטנה ססגונית, ורד, פטוניה, פלומריה, כובע הנזיר, היביסקוס, לוע הארי, וינקה ועוד רבים.

לעיתים צמחי נוי המיובאים מארצות שונות הופכים למין פולשני בארץ אליה יובאו. בישראל מינים כאלה כוללים חמציץ נטוי, כובע הנזיר, לנטנה ססגונית ועוד.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
גולומב

גוֹלוֹמְבּ (מפולנית: Gołąb) הוא שם שפירושו יונה (ממין זכר). זהו שמם של מספר יישובים בפולין, וכן שם משפחה. מקור השמות הדומים גולומבק וגולומביק בצורת ההקטנה Gołąbek.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
קטגוריה:שמות משפחה שמבוססים על השם יונה
דקל אלכסנדר

דקל אלכסנדר (שם מדעי: Ptychosperma alexandrae; נקרא גם: דקל ארכונטופוניקס אלקסנדרי, דקל המלך אלכסנדר, דקל המלך, דקל בנגלוו) הוא עץ דקל הגדל באופן טבעי בקווינסלנד שבאוסטרליה. שימושיו הם בדרך כלל כצמח נוי.

פירות דקל האלכסנדר

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1875
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי הרמן וונדלנד
קטגוריה:דקלאים
קטגוריה:אוסטרליה: עצים
קטגוריה:עצים ביערות גשם באוקיאניה
אוניברסיטת פרידריך שילר בינה

אוניברסיטת פרידריך שילר בינה (בגרמנית: Friedrich-Schiller-Universität Jena) נמצאת בעיר ינה, במדינת תורינגיה שבגרמניה. היא נקראת על שמו של הסופר הגרמני פרידריך שילר. האוניברסיטה חברה בקבוצת קוימברה.

==היסטוריה==
יוהאן פרידריך מסקסוניה היה הראשון שהגה את הרעיון ותכנן להקים את האוניברסיטה בשנת 1547 בזמן שהותו בשבי על ידי הקיסר קרל החמישי. התוכנית הייתה שהמהלך יגיע לידי ביצוע על ידי בניו ורק לאחר מכן יקבל את אישור הקיסר. האוניברסיטה הוקמה ב-2 בפברואר 1558.

בשנת 1934 הציע הגאולייטר של תורינגיה, פריץ זאוקל, לקרוא לאוניברסיטה בשם "אוניברסיטת פרידריך שילר". כבר בתחילת אותה מאה עמד מספר התלמידים וצוות הלימוד על 1100, לא מעט בממדים של עיר קטנה באותן השנים. באותה תקופה גם החל שיתוף הפעולה בין האוניברסיטה לחברת "קארל-צייס", וכך הוגדלו מבני האוניברסיטה ברחבי העיר. גם היום תומכת באוניברסיטה חברת העדשות "קארל-צייס", המוכרת בכל העולם.

== מסורות סטודנטים ==
לסטודנטים באוניברסיטה יש מספר מסורות עתיקות, שהמקור שלהן לא בהכרח ידוע, אך הן משתמרות מדור לדור של סטודנטים.

=== דוקטורים טריים קולעים זר פרחים ל"הנפריד" ===
במרכז כיכר השוק (Marktplatz) בינה עומד פסל של הדוכס יוהאן פרידריך מסקסוניה האוחז בחרב ארוכה ביד אחת ובספר בידו השנייה. סטודנטים הזוכים לתואר דוקטור באוניברסיטה, בכל התחומים, נוהגים לקנות זר פרחים עגול ולאחר הגנת הדוקטורט שלהם לנסות ולקלוע את הזרים העגולים על החרב של הפסל, המכונה בפי הסטודנטים "הנפריד" (קיצור של יוהאן פרידריך).

=== לא עוברים בשער Johannistor ===
חלק מחומת העיר ינה העתיקה נשתמרה במרכז העיר, ובתוך החומה ישנו מעבר פתוח הנקרא Johannistor (שער יוהאן). בין הסטודנטים נהוגה המסורת שמי שעובר בשער ייכשל במבחן הקרוב שלו, ולכן ניתן לראות סטודנטים נמנעים ממעבר בשער והולכים בדרך הפתוחה שלצידו.

=== סטודנטים לשנה א' ברפואה מסתובבים בשבוע הראשון ברחבי העיר בחלוק לבן ===
במשך השבוע הראשון של הלימודים בסמסטר הראשון, נהוג כי הסטודנטים מכלל האוניברסיטה מסתובבים ברחבי העיר עם מפה ומחפשים את אולמות הלימודים השונים שבהם ילמדו בשנה הקרובה - שבוע זה מכונה תקופת האוריינטציה. בקרב סטודנטים לרפואה קיימת מסורת להתהלך בחלוק לבן בתקופת האוריינטציה, כביכול כדי שיהיה קל למצוא אותם ושהסטודנטים הבוגרים יותר ידעו להפנות אותם לכיתה הנכונה במהירות.200px

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.uni-jena.de האתר הרשמי] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פרידריך שילר
*
קטגוריה:קבוצת קוימברה
סכון

סימן הסכון
סֻכּוּן (בערבית: سكون) הוא אחד מסימני התשכיל. הוא מסומן כעיגול קטן מעל האות ומסמן חוסר תנועה, בדומה לשווא נח העברי. לעיתים, גם בטקסטים הנכתבים עם תשכיל הכותב ישמיט את הסוכונים בסופי המילים. לעיתים סוכון בסוף מילה יוחלף בכסרה או אפילו בפתחה כדי להקל על זרימת הקריאה (תנועות עזר). ישנם מקרים שבהם אף שהסוכון נשאר על כנו בסוף מילה, הוא יבוטא בקריאה קולחת ככסרה.

==תחביר==
לרוב, הסימן יופיע מעל עיצורים שלאחריהם אין תנועה, אלא אות עיצור נוספת (בדומה לשווא נח בעברית). לדוגמה, תחביר המילה 'שם' בערבית יהיה اِسْم (איסם) עם סימן סֻכּוּן מעל העיצור سـ (האות 'סין' העושה צליל הדומה לס' העברי), שיהיה חסר תנועה מכיוון שאחריו בא עיצור נוסף. 

==ראו גם==
* אלפבית ערבי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תשכיל
זמברוב

מצבה בבית הקברות היהודי בזמברוב, 2008
ספר הזיכרון לקהילת זמברוב שהושמדה בשואה
זמברוב (בפולנית: Zambrów ביידיש: זעמבראווע) היא עיירה בצפון מזרח פולין, מספר תושביה נכון לשנת 2006 הוא 22,700, והיא משמשת כעיר הבירה של מחוז זמברוב בפרובינציית פודלסיה.

האזכור הראשון של העיירה הוא משנת 1283, אז הייתה אחוזה של אצילים מאזוביים. זמברוב קיבלה זכויות עיר בשנת 1430.

בזמן הכיבוש השוודי נפגעה העיר קשות, כמו גם בזמן ההתקוממויות כנגד הרוסים ובזמן שלטון הצאר. בשנת 1870 איבדה זמברוב את זכויות העיר שלה, ושתי חטיבות של חיל הרגלים הרוסי הוצבו בה.

==יהודי זמברוב==

עד מלחמת העולם השנייה גרו בזמברוב למעלה מ-3,500 יהודים שהיוו כמחצית מתושביה.

כשהוקם הממשל הצבאי הגרמני בעיר באוגוסט 1941, הועברו היהודים לגטו מקומי, מוקף בגדר תיל. במועד זה רצחו הגרמנים כ-800 מיהודי העיר, ובהם נכבדי הקהילה, ביער גלמבוקיה הסמוך.

תוך זמן קצר הועברו לגטו בעיר יהודים מויסוקה מזובייצק, ובתחילת ספטמבר 1941 בוצעה בגטו אקציה, בה נרצחו ביער ליד רוטקי קוסאקי הסמוכה יהודים שנמצאו "בלתי כשירים לעבודה", ובהם קשישים ונשים הרות.

במחצית השנייה של 1942 הועברו לגטו בעיר גם יהודים מצ'יז'בו ומשומובו, ובתקופה זו שררו בו תנאי רעב, תוך העסקת יהודי המקום בעבודות כפייה. בתחילת נובמבר 1942 הועברו יהודי הגטו למחנה צבאי נטוש, בו רוכזו כ-14,000 עד 17,000 מיהודי הסביבה, ושבו התקיימו תנאי מחיה קשים ביותר. בינואר 1943 שולחו כל יושבי מחנה זה לאושוויץ, תוך רצח כ-500 עד 800 יהודים בשעת האקציה.

זמברוב היא עיר הולדתם של הרב שלמה גורן ושל ד"ר יום-טוב לוינסקי.

==מלחמת העולם השנייה==
בהתאם להסכם מולוטוב-ריבנטרופ, זמברוב הייתה תחת הכיבוש הסובייטי במחוז ביאליסטוק, שצורף לבלארוס. בעיירה אף הוקמה אנדרטה ללנין ולסטלין. לאחר ההתקפה הגרמנית על ברית המועצות ב-22 ביוני 1941, הוקם במקום מחנה לשבויי מלחמה סובייטים, בו קיפחו את חייהם כ-12,000 חיילים ברעב, מחלות וטיפול אכזרי. ב-1943 נפתח גם מחנה של כ-3,000 שבויי מלחמה איטלקים, שגורלם היה דומה לגורלם של החיילים הסובייטים, וכמעט כולם מתו. בעיר היו גם מספר מחנות עבודה. העיר נכבשה באוגוסט 1944 על ידי יחידות של הארמייה השלישית של החזית הביילורוסית השנייה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/701 זמברוב] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
כיכר העיר בזמברוב, 2008
* 

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
אסי דומב

אסף (אסי) דומב (נולד ב-27 בפברואר 1974) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם, וכיום מאמן.

==קריירה ככדורגלן==
דומב החל את הקריירה במכבי נתניה, בה שיחק במשך 5 עונות החל מעונת . בקיץ 1996 עבר לבית"ר ירושלים, והיה שותף לזכייתה באליפות באותה עונה. בסיום העונה עבר להפועל תל אביב, בה שיחק במשך עונה, שאחריה חזר לקדנציה נוספת בבית"ר. בין השנים 2000–2006 שיחק במדי הפועל תל אביב, עם הפסקה של עונה בה שיחק במועדון ספורט אשדוד. ב-2002 זכה עם הפועל תל אביב בגביע הטוטו, וכן היה שותף להישג השיא של הקבוצה בגביע אופ"א, עת הגיעה עד רבע הגמר. בעונתו האחרונה במועדון זכה עמה בגביע המדינה.

לאחר שעזב את הפועל תל אביב בפעם האחרונה שיחק בבני יהודה, ואת עונת החל דומב בהכח עמידר רמת גן אך ב-19 באוקטובר הוא שוחרר מהקבוצה ובינואר 2009 חתם ביריבה העירונית הפועל רמת גן וסייע לה להעפיל בתום העונה לליגת העל. בעונתו האחרונה בקריירה רשם 13 הופעות במדי הפועל רמת גן בליגת העל, וב-13 בפברואר 2010 ערך את משחקו האחרון בקריירה, מול מכבי תל אביב.

ב-17 ביוני 1997 ערך דומב את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ישראל, במשחק ידידות מול נבחרת ארצות הברית. בסך הכל רשם דומב 3 הופעות במדי הנבחרת, ואת הופעתו האחרונה ערך ב-12 באוקטובר 2002, במשחק מול נבחרת מלטה במסגרת מוקדמות יורו 2004.

==קריירה כמאמן==
בעונת שימש דומב כסקאוט בהפועל תל אביב, אך בתום עונה זו פוטר מתפקידו.

באוקטובר 2011 מונה דומב למאמן קבוצת הנוער של הפועל כפר סבא. לקראת עונת מונה דומב למאמן הקבוצה הבוגרת של המועדון. בנובמבר 2012, לאחר החלפת הבעלות בקבוצה, סיים דומב את תפקידו במועדון.

ב-1 בינואר 2013 מונה דומב לתפקיד עוזרו של יוסי אבוקסיס, מאמן הפועל תל אביב. לאחר פיטורי אבוקסיס מעט לאחר מכן, המשיך דומב כעוזרו של המאמן החדש, פרדי דוד. בעונה שלאחר מכן המשיך דומב במועדון כעוזרו של רן בן שמעון.

במאי 2014 מונה דומב למאמן הפועל תל אביב, תחת המנג'ר אייל ברקוביץ'. ב-25 בינואר 2015 פוטר דומב מתפקידו.

ב-27 בדצמבר 2018 מונה למאמן הפועל מרמורק מהליגה הלאומית. בסיום העונה סיים את תפקידו.

בתחילת עונת 2019/2020 מונה למאמן הפועל בני לוד מהליגה הלאומית, אך ב-28 בספטמבר 2019 פוטר מתפקידו לאחר המחזור השישי. ב-2 בדצמבר 2019 חזר לקדנציה שנייה כמאמן הפועל מרמורק.

== חיים אישיים==
דומב נשוי בשלישית, לליה פלוס עמה התחתן בשנת 2017. אשתו הראשונה הייתה הדוגמנית הילה נחשון, אשתו השנייה הייתה מאיה גיגי, ממנה התגרש בסוף 2013 ולהם בת אחת.

== תארים כשחקן==
;בית"ר ירושלים
* אליפות: 1996/1997

;הפועל תל אביב
* גביע המדינה: 2005/2006
* גביע הטוטו: 2001/2002

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני הפועל כפר סבא
קטגוריה:מאמני הפועל תל אביב
קטגוריה:מאמני הפועל מרמורק
קטגוריה:מאמני הפועל בני לוד
קטגוריה:נתניה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
אסוד

אסוד היה חיל משמר ויחידה צבאית של חיילים ממוצא אלאני. שם השבט המונגולי הוא צורת הרבים של אָס, שמם של האלאנים בערבית.

לאחר הפלישה המונגולית לרוס (רוס של קייב) נכנעו רבים מהאלאנים לאימפריה המונגולית. חלק מהם המשיך להתנגד לאורדת הזהב. לוחמים רבים הועברו מצפון הקווקז למונגוליה. הועלתה גם השערה כי הם עזרו לאדוניהם החדשים במלחמתם כנגד הצ'רקסים וכי הם השתתפו בפלישה המונגולית לאירופה. תחת שלטונו של מונגקה חאן הם נלחמו כנגד שושלת סונג הסינית וממלכת ננז'או ביונאן (1258-1259). המשמר הקיסרי האלאני היה מחולק לשני יחידות שהמפקדה שלהם הייתה בחרחורין.

לאחר הכתרתו של קובלאי חאן, השתתפו האלאנים במערכה כנגד אריק בוקה, אחיהם של מונגקה חאן וקובלאי חאן והטוען לכתר המונגולי, ומאוחר יותר השתתפו במערכה כנגד קאידו תחת שושלת יואן. הם סבלו אבדות כבדות מההתנגדות של סונג כאשר שרתו תחת הנהגתם של באיאן מבארין ואג'ו.

בסביבות 1271 ארגן אותם קובלאי חאן כ"משמר ג'אסין" ("משמר אלאני") יחד עם חלק מהקיפצ'קים. המשמר האלאני הגיע לשיאו בתקופת שלטונו של הקיסר הסיני ג'יאטו חאן. הם נותרו בעלי השפעה במונגוליה עד למאה ה-15, כאשר האוירטים כבשו את מונגוליה.

כיום חיה קבוצה קטנה של שבט האסוד במונגוליה הפנימית.

== ראו גם ==
* חרצ'ין
* שושלת יונאן
* אלאניה

== קישורים חיצוניים ==
* הרברט פרנק, דניס טוויצ'ט וג'ון פיירבנק (1994), [http://books.google.com/books?id=iN9Tdfdap5MC&printsec=frontcover#PPA532,M1 ההיסטוריה הקיימברידג'ית של סין: שלטון זר וגבולות מדינה, 907-1368], עמ' 532-533, , 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האימפריה המונגולית
קטגוריה:אלאנים
פרנק-ריהל

דוגמה של קטע טקסט הכתוב בגופן פרנק-ריהל
פְרַנְק־רִיהל (בלועזית: Frank-Rühl) הוא הגופן העברי הנפוץ ביותר בדפוס. הגופן נוצר ב-1908 על ידי רפאל פרנק בשיתוף עם המדפיס אוטו ריהל במפעל היציקה C. F. Rühl. גרסה סופית פורסמה ב-1910. מרבית הספרים, העיתונים וכתבי העת וכן פסקי הדין של בתי המשפט בישראל משתמשים בפרנק-ריהל.

==אופי האות==
האות עוצבה מתוך מצוקה בסוגי אות בתקופה בה החלו להדפיס כתבים עבריים חילוניים רבים. הגופנים הקיימים (ובראשם גופן וילנא, ששימש להדפסת רוב הכתבים העבריים עד אז) שידרו אווירת בית מדרש, שממנה רצו הכותבים להימנע. האות עוצבה כך כדי שתתאים לדפוס מודרני ושהקורא יוכל "לרוץ" בקריאה בה בטקסטים ארוכים, מנוקדים ולא-מנוקדים.

עיצוב האות שואב ממסורת יהדות ספרד, שנטתה לקשט את האותיות בתגים מתונים ולא מצועצעים יתר על המידה. האות מבוססת על אות דפוס איטלקית ששימשה את המדפיס מהמאה ה-17, דניאל בומברג ורוח תנועת האר נובו. מודפסים באות מינים רבים של טקסטים מספרי שירה ועד עיתונים יומיים. שימוש באות שונה יוצר מיד מראה ייחודי, אף מבלי שהקורא מבין מדוע. למשל, ב-1987 שכר עיתון "מעריב" את המעצב הגרפי שמעון זנדהאוז לעצב מחדש את העיתון. זנדהאוז ניסה להיות מהפכני והשתמש באותיות נרקיס במקום בפרנק-ריהל. לעיתון הגיעו תגובות קוראים נזעמות, ובעקבותיהן חזר לפרנק-ריהל בתוך זמן קצר. עוד יוצא מן הכלל המדגיש את הכלל הוא סדרת ספרי "עם הספר", שאינם מודפסים בפרנק-ריהל ומראה הטקסט בהם מודרני מאוד, דבר המרתיע חלק מהמבקרים.

==ביקורת==
המעצב הגרפי שמעון זנדהאוז מונה בעיות בגופן: האות "שמנה" מדי ואינה קלילה, כפי שמתאפשר בטכנולוגיות מודרניות ויוצרת תחושה של עומס שחור על הדף. אין בגופן הבדל ברור מספיק בין טקסט רגיל למודגש. כמו כן, לטענתו היא מקובלת רק משום שהציבור רגיל בה ומתקשה לשנות הרגלים.

== בתרבות ==
גופן פרנק-ריהל הוא הנפוץ ביותר בספרות המודפסת בישראל, שכן הוא בשימוש במרבית הספרים, העיתונים, כתבי העת וכן בפסקי הדין של בתי המשפט.

במאי 1945, עם התפרסמות הידיעות הלא-רשמיות בדבר מותו של אדולף היטלר, פרסם נתן אלתרמן בטורו השביעי בעיתון "דבר" את השיר "כותרת" שחיבר, ובו הוא מתאר את עבודתו של פועל הדפוס שחיבר את הכותרת על כניעת גרמניה הנאצית לפרסום. הוא מתאר את הכותרת בעל האותיות המרובעות, בהן מתאפיין הגופן, וכי ההיסטוריה ציפתה להן – ושבכל זאת, תמיד היא נכתבת בגופן פרנק-ריהל.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.zeevgalili.com/?p=4094 גופנים, שורות, גרפיקה וקריאה] באתר של זאב גלילי
* שירי לב-ארי, [http://community.walla.co.il/?w=/316/37/5530696 על אותיות דפוס ופונטים עבריים]
* 
* רפאל פרנק, [http://tau.ac.il/~stoledo/fonts/frank-hebrew.pdf אותיות דפוס וגופנים], באתר של פרופ' סיון טולדו
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גופנים עבריים
ברקוביץ'

ברקוביץ או ברקוביץ הוא שם משפחה יהודי-רומני שמשמעותו המילולית בנו של ברקו. ברקו הוא "דב" ולכן ברקוביץ הוא "בן-דב".

קטגוריה:שמות משפחה
לייה

לייה (בהולנדית: Leie בצרפתית: Lys) הוא נהר הזורם בצפון צרפת ובבלגיה, המהווה את יובלו השמאלי של הנהר סכלדה.

==גאוגרפיה==

מוצאו של הנהר בכפר ליסבורג שבחבל נור פה דה קאלה בצרפת. הוא זורם בכיוון צפון מזרח, כיום ברובו דרך תעלה, דרך עיר הגבול הצרפתית ארמנטייה ונכנס לבלגיה בפרובינציה של אינו, זורם דרך העיר קורטרייק ונשפך לנהר סכלדה בעיר גנט. אורך הנהר 202 ק"מ, גובהו בנקודת המוצא 114.7 מטר, ושטח אגן הניקוז שלו מגיע ל-3,910 קמ"ר.

האיריס הצהוב, הפורח בשפע על שפת הנהר באזור ארמנטייה, מהווה את סמלה של עיר זו. כיום הנהר מזוהם מאוד בגלל צפיפות האוכלוסייה ובגלל שפכים של מפעלי תעשייה בצפון צרפת ובבלגיה.

==היסטוריה==

בעבר, עמק הלייה נודע בשל המפעלים לאריגת פשתן. במחצית הראשונה של המאה העשרים הוא היה מקומם החביב של ציירים רבים.

באזור התחוללו שלוש קרבות בין גרמניה וצרפת במהלך המאה ה-20: באפריל 1918 התחולל באזור "הקרב על לייה" כחלק ממתקפת האביב הגרמנית. מאוחר יותר באותה השנה התרחש באזור "הקרב השני על לייה" כחלק ממתקפת מאה הימים. בין ה-23 במאי ו-28 במאי 1940 היה האזור שדה קרב בין צבא בלגיה לבין צבא גרמניה שפלש לבלגיה בתחילת מלחמת העולם השנייה, במה שנודע כקרב על לייה של שנת 1940.

המשורר הבלגי אמיל ורהארן חיבר פואמה בשם "עמק הלייה" הנכללת בקובץ שיריו "פלנדריה כולה".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צרפת: נהרות
קטגוריה:בלגיה: נהרות
קטגוריה:פלנדריה: גאוגרפיה
עפעפית

עפעפית עגולת עלים
עַפְעַפִּית (קיקסיה, שם מדעי: Kickxia) היא סוג במשפחת הלחכיים (בעבר שויך ללועניתיים) המאופיין בפרחים דמויי עפעף, ומכאן שמו העברי. סוג זה כולל כ-25 מינים, מהם 11 מינים גדלים בר בארץ ישראל, וחלקם אנדמיים לה.

==תיאור כללי==
זהו סוג קטן יחסית, הכולל כ-25 מינים. הוא קרוב לסוג פשתנית, ולמעשה נחשב לחלק ממנו עד שהופרד בשנות ה-70. ההבדל בין הסוגים הוא באופן פתיחת הפרי. מיני סוג זה נפוצים באגן הים התיכון, האזור הסהרו-ערבי והסודאני. 

שמו הלטיני של הסוג, Kickxia, (קרי: קיקסיה) נקרא על שם חוקר בלגי. שמו העברי הוא עפעפית, המרמז על מראה הפרח הפחוס, הדומה לעפעף העין. זהו אחד מחידושי השמות של הוועדה לקריאת שמות צמחים של האקדמיה ללשון העברית. 

ארץ ישראל מהווה מוקד התמיינות משמעותי עבור מן זה, דבר שניכר בריבוי מינים יחסי, וכן מינים אנדמיים לה. הבוטנאי אבינעם דנין הגדיר במין זה שלושה מינים חדשים למדע ואנדמיים לארץ ישראל: עפעפית יהודה, עפעפית סיני ועפעפית אדומית.

==תיאור מורפולוגי==
סוג זה כולל עשבים ובני שיח, בעלי עלים שסידורם על הגבעול הוא מסורג, לרוב. גביע הפרח בעל 5 אונות, כמעט שוות. לפרח כותרת דו-שפתנית, אופיינית למשפחה, שצבעה לרוב צהוב, והיא בעלת דרבן ניכר. 

שני עלי הכותרת סוגרים על הלוע, ובו 4 אבקנים, שאורכם אינו שווה- זוג מהם ארוך יותר. הפרי הוא מטיפוס הלקט, חצוי לשתי מגורות. 
כאמור, סוג זה נבדל מהסוג הקרוב פשתנית באופן פתיחת הפרי. בעוד בפשתנית ההלקט נפתח ב'שיניים' מרובות, בעפעפית ההלקט נפתח במכסה יחיד, או אינו נפתח כלל.

==מיני העפעפית==
===מינים המיוצגים בצמחיית ארץ ישראל===
*עפעפית גדולת-פרחים (kickxia spartioides)
*עפעפית רבת-פרחים (kickxia floribunda)
*עפעפית עגולת עלים (kickxia spuria)
*עפעפית צמירה (kickxia lanigera)
*עפעפית הקנוקנות (kickxia cirrhosa)
*עפעפית שרועה (kickxia sieberi) הכוללת שני זנים
*עפעפית אשונה (kickxia acerbiana)
*עפעפית מצרית (kickxia aegyptiaca)
*עפעפית יהודה (kickxia judaica)
*עפעפית אדומית (kickxia petrana)
*עפעפית סיני (kickxia macilenta)

== לקריאה נוספת ==
*אבינעם דנין ואחרים. (1983). קיקסיה. החי והצומח של ארץ ישראל (כרך 11, עמודים 95–97), הוצאת משרד הביטחון, תל אביב.
*פינברון-דותן, נעמי ודנין, אבינעם. (1991). קיקסיה. המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, (601-603), ירושלים, הוצאת כנה. 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://flora.org.il/books/plant-stories/%D7%A4%D7%A8%D7%A7-%D7%99%D7%91/%D7%A9%D7%99%D7%9E%D7%95%D7%A9%D7%99_%D7%A6%D7%9E%D7%97%D7%99%D7%9D_%D7%99%D7%911/ בירדן: עפעפית אדומית וצמחי דנא] באתר צמחיית ישראל ברשת

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1827
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברתאלמי שארל ז'וזף דומורטייה
קטגוריה:לחכיים
ניקולא לואי דה לאקאי

ניקולא לואי דה לאקאי (צרפתית: Nicolas Louis de Lacaille; 15 במרץ 1713 – 21 במרץ 1762), היה אסטרונום צרפתי שחקר את שמי הדרום, מדד באופן מדויק את היקף כדור הארץ וערך טבלת ליקויי שמש וירח ל-1,800 שנים.

==ביוגרפיה==
ניקולא לואי דה לאקאי נולד ב-1713 ברומיני שבאזור הארדנים. הוא התייתם מאביו בגיל צעיר, אך במימונו של דוכס בורבון, לואי אנרי, הוא למד תאולוגיה בקולג' של ליזיו (Lisieux) והוסמך ככומר קתולי. לאחר הסמכתו הוא בחר להתמקד במדעים ותחת חסותו של האסטרונום ז'אק קאסיני (בנו של האסטרונום ג'ובאני דומניקו קאסיני) החל לעסוק בגאוגרפיה ובאסטרונומיה. ב-1739 הוא מדד מחדש באמצעות טריאנגולציה את אורכה של מעלת קשת לאורך המרידיאן של פריז, על מנת לחשב את רדיוס כדור הארץ ואת היקפו. בכך הוא חזר על מבצעו של ז'אן פיקאר מ-1670 תוך השגת דיוק רב יותר. לציון ההישג של שניהם הוקמה בז'וביזי-סור-אורז' (Juvisy-sur-Orge) פירמידת הנצחה.

לאחר מכן קיבל לאקאי משרת פרופסור למתמטיקה בקולג' על שם מאזארן בפריז וב-1741 התקבל לאקדמיה הצרפתית למדעים. ב-1750 הוא יצא למסע מחקר בדרום אפריקה, במהלכו הוא מיפה וקיטלג כ-10,000 כוכבים וכ-40 ערפיליות בשמי הדרום, הגדיר 14 קבוצות כוכבים חדשות וערך מדידות מדויקות של מיקומם בשמים של הירח, של נוגה ושל מאדים ועל ידי השוואה למדידות מאירופה חישב את המרחק אליהם באמצעות פרלקסה.

עם חזרתו לצרפת ב-1754 הוא זכה להתעניינות ציבורית רבה שגרמה לו ללחץ רב, הוא הסתגר בקולג', שם חלה בשיגדון ומת ב-1762. על שמו נקרא מכתש לאקאי על הירח ואסטרואיד 9135 שהתגלה ב-1960.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:אסטרונומים צרפתים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פריז
קטגוריה:ילידי 1713
קטגוריה:נפטרים ב-1762
נג'ואן גרייב

נג'ואן גרייב (בערבית: نجوان غريب; נולד ב-30 בינואר 1974) הוא כדורגלן עבר ערבי-ישראלי ששיחק בעמדת המגן שמאלי במספר קבוצות עד פרישתו. כיום משמש כמאמן של מכבי אחי נצרת.

לזכותו רשומים ארבעה שערים ב-18 הופעות במדי נבחרת ישראל.

==קריירת מועדונים==
גרייב החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי אחי נצרת, ובתחילת הקריירה גרייב שיחק כחלוץ. את הופעת הבכורה ערך בגיל 18, כאשר אחי נצרת שיחקה בליגה א', ועד מהרה גם הפך למלך שערי הליגה. בשנת 1994 נרכש על ידי מכבי חיפה, במדיה שיחק עונה אחת וזכה עמה בגביע המדינה, לאחר ניצחון במשחק הגמר על הפועל חיפה. משם הוא עבר למכבי פתח תקווה, שם שיחק שנתיים עד אשר עבר להפועל חיפה.

בעונתו השנייה בהפועל חיפה (1998/1999) היה גרייב שותף בכיר באליפות ההיסטורית של הקבוצה, וקנה לעצמו מקום של קבע בנבחרת ישראל. לאחר עונה זו עבר גרייב לאסטון וילה מהפרמייר ליג האנגלית. לקראת סיום עונתו השנייה בקבוצה, עקב מיעוט דקות המשחק שלו, ביקש גרייב להשתחרר וחזר להפועל חיפה, עמה זכה בגביע הטוטו, ועונה לאחר מכן היה שותף לירידתה של הקבוצה לליגה הלאומית.

בעונת 2002/2003 חזר גרייב לקבוצת נעוריו, אחי נצרת, עמה עלה בתום העונה לליגת העל, ולאחר מכן עבר להפועל פתח תקווה. לאחר עונה אחת בלבד בפתח תקווה חזר גרייב למכבי חיפה, וזכה איתה באליפות, בעונה שלוותה בפציעות חוזרות ונשנות שלו, בעקבותיהן שותף ב-7 משחקי ליגה בלבד. בשנת 2005 חזר לאחי נצרת ושיחק בשורותיה שנה נוספת, בסיומה פרש ממשחק פעיל.

== קריירת נבחרות ==
לגרייב 18 הופעות בנבחרת ישראל, בעיקר מהתקופה בה שיחק בהפועל חיפה. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך ב-18 במרץ 1998, במשחק הידידות בחוץ מול רומניה. לזכותו של גרייב גם רשומים ארבעה שערים בנבחרת ישראל, כולל השער הראשון מול ארגנטינה בניצחון הביתי 2–1 ב-15 באפריל 1998, וכן השער החמישי בניצחון הביתי 5–0 מול אוסטריה ב-6 ביוני 1999.

==קריירה כמאמן==
לאחר פרישתו ממשחק, מונה גרייב לעוזר מאמן בקבוצת נעוריו, מכבי אחי נצרת. לאחר התפטרותו של שמעון הדרי באוקטובר 2008 מונה גרייב למאמן הקבוצה, עד למינויו של אלי מחפוד למאמן ב-2009.

לקראת עונת 2010/2011 מונה למאמן הפועל בני לוד אך פוטר בחודש נובמבר.

בקיץ 2011 מונה למאמן קבוצת הנוער של אחי נצרת. בקיץ 2018 מונה למאמן מכבי אחי נצרת, אך ב-2 בדצמבר התפטר מתפקידו.

ב-2023 מונה למנהל המקצועי של מחלקת הנוער של מכבי בני ריינה, וכעבור עונה שם חזר למכבי אחי נצרת בתפקיד מנהל מחלקת הנוער. ב-15 לאוגוסט, 2024, מונה שוב למאמן מכבי אחי נצרת.<ref></ref>

==חיים אישיים==
גרייב נולד בנצרת, ישראל, למשפחה ערבית. הוא נשוי לרונזה שאהין, מלכת היופי של המגזר הערבי בשנות ה-90.

בראיון ל-ynet ב-2003 צוטט גרייב באומרו: <ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני אסטון וילה
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים באנגליה
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:מאמני הפועל בני לוד
קטגוריה:נצרת: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
שאול ישועה אביטבול

הרב שאול ישועה אביטבול (ה'תצ"ט, 1739 – כ"ה באלול ה'תקס"ט, ספטמבר 1809) היה דיין, רבה הראשי של העיר צפרו שבמרוקו.

== ביוגרפיה ==
נולד בעיר צפרו שבמרוקו בשנת ה'תצ"ט, 1739, לרב יצחק אביטבול. בשנת ה'תקי"ז (1757), בהיותו בן שמונה עשרה, נסמך לדיינות, למד אצל אביו ואצל רבי אהרון אזכרי, והשתלם אצל רבי אליהו הצרפתי, כמו כן שימש בהוראה את רבי יוסף עטיא.

=== בכס הרבנות ===
בגיל 21, בשנת ה'תק"כ (1760) נתמנה לרב העיר צפרו ושימש בתפקידו ארבעים ותשע שנים. בימיו ייסד בית מדרש לרבנים ואת המצטיינים שבהם מינה לרבנים ודיינים בקהילות שונות במרוקו. כן דאג לרווחת בני קהילתו על אף הצרות אשר פקדו את העיר, ועיקר דאגתו הייתה למורים ולמלמדים בעיר. הוא השתדל להגדיל את הכנסתם, תמך בשביתתם בשנת ה'תקמ"ג (1783) ואף הסתכסך עם פרנסי קהילתו בעבור כך, עד אשר הצליחו המורים במאבקם והגדילו את שכרם.

בימי שבתו על כס הרבנות בצפרו, עברה העיר צרות רבות, עליהן כתב בספרו: בשנת ה'תק"ן (1790) העליל שר העיר צפרו (ששמו כנראה היה "חאז עבד אלכביר") עלילה על רבני העיר. הרב שאול ישועה והרב שלמה אביטבול נשלחו לכלא ושוחררו רק לאחר שקהילתם שילמה עבור כל אחד מהם 100 מתקאל (מטבע מרוקאי). באלול ה'תק"ן (ספטמבר 1790), מעיד הרב שאול ישועה כי הוגלה לאיגלוואן. 

יחסיו עם בני קהילתו לא היו תקינים וכלשון הרב ישמ"ח עובדיה בהקדמה לספרו: מתלמידיו: ר' אברהם אציני ר' שלמה אביטבול ור' יהודה אלבז.

=== משפחתו ===
נשא שתי נשים. ילדיו:
* ר' רפאל - דרשן ושוחט
* ר' יוסף - ת"ח וסופר
* ר' אברהם שלמה
* רבקה - נישאה לרבי יהודה אלבז, אשר כיהן אחריו כרב העיר וממנו יצאה שושלת אלבז - רבי אבא אלבז, רבי רפאל משה אלבז, רבי עמרם אלבז ועוד.

=== פטירתו ===
הלך לעולמו בכ"ה באלול ה'תקס"ט, 6 בספטמבר 1809. על מצבתו נכתב: 

== כתביו ==
הרב שאול ישועה כתב פסקים רבים וכתבים בדיני טרפות אך כתביו אבדו. נכדיו אספו את מקצת מהתשובות ששלח לכל רחבי מרוקו וקיבצו אותם בספר עם כתביו שנותרו, ספר זה מופיע גם במאגר התורני פרויקט השו"ת של בר-אילן. 
*[https://hebrewbooks.org/662 אבני שיש חלק א] - שו"ת על כל חלקי השו"ע, יצא לאור בשנת ה'תרצ"ה, בירושלים, באתר היברובוקס.
*[https://hebrewbooks.org/660 אבני שיש חלק ב] - הכולל בתוכו: שו"ת על כל חלקי השו"ע וקונטרס "אבני קודש" - הלכות ומנהגי טרפות ופירושים וחידושים על התנ"ך והתלמוד, יצא לאור בשנת ה'תרצ"ו, בירושלים, באתר היברובוקס.
*רבות מאגרותיו נדפסו בספרו של הרב דוד עובדיה "קהילת צפרו".

== קישורים חיצוניים ==
* אלי פילו, [http://shave.start.co.il/comm_display_topic_threads.asp?ForumID=34198&TopicID=780706&PagePosition=1&ThreadPage=2&CommID=19439 קיצור תולדות העיר צפרו משנת 1745 עד שנת 1894], msn
* [https://sefrou.co.il/portfolio/shisha/ עמוד הנצחה באתר קהילת צפרו]
* 
* 

אבי
אבי
קטגוריה:ילידי 1739
קטגוריה:נפטרים ב-1809
השושלת התיגראינית

השושלת התיגראינית היא שושלת שליטים תיגראינית אשר שלטה על תיגראי בין 1748–1818, 1871–1974. שושלת זו היא ענף בתוך השושלת הסולומונית בקו נשי.

== היסטוריה ==
ההיסטוריה של השושלת מתחילה בזרעו של אבטו רובאל אשר נהרג בקרב שימברה קור אחד מצאצאיו היה חאזאקאיס וולדה חווריוט אביו של מיכאל סהול, חאזאקאיס עצמו התחתן עם וויזרו ישאטה מריאם שהייתה בתו של אזאז' יעקב שהיה מצאצאי ראס פריס הגדול. כך ששולת זו היא בקו נשי. השושלת הזו החלה לשלוט על תיגראי לאחר שמיכאל סהול חתר תחת ראס תיגראי אנדה היימנות והכריז על עצמו כשליט תיגראי ב-1748, סהול הוציא להורג את אנדה בעיר עדווה ב-1759. השושלת הזו המשיכה לשלוט על תיגראי עד 1818 כאשר הדאג'זמץ וולדה רפאל נהרג בקרב על ידי דאג'זמץ סאבגדיס ב-1918 בעקבות מותו עולה לשלטון בטיגראי שושלת אגמה, השושלת התיגראינית לעומת זאת המשיכה לשלוט על מחוז תמביין תחת התואר "שום-תמביין" הנמצא בחבל תיגראי. השושלת הזו עלתה שוב לשלטון ב-1867 על כל תיגראי כאשר הקיסר בזמנו תקלה גיורגיס השני נתן לראס קאסה מרצ'ה לשלוט על כל תיגראי. השליט היחיד מהשושלת שנהפך לקיסר אתיופיה היה יוהנס הרביעי (1871–1889) לאחר מותו השושלת החלה בקרב על כס הקיסרות בין בנו של יוהנס ראס מנגשה יוהנס לבין מלך שאווה מנליק השני שבסופו האמהרים משאווה ניצחו, אך למרות זאת השושלת המשיכה לשלוט על תיגראי עד המהפכה האתיופית.

== שליטי תיגראי ==
=== 1748 - 1818 ===
{| class="toccolours sortable" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse"
|- bgcolor=#CCCCFF
!#
!שם
!תחילת כהונה
!סיום כהונה
!הערות
|-
|1
| מיכאל סהול
| 1748
| 1771
| כיהן גם בתור "אנדארסה" ("סגן הקיסר")
|-
| -
| מיכאל סהול
| 1772
| 1779
| בפעם השנייה ללא תפקיד ה"אנדראסה"
|-
|2
| וולדה שמואל
| 1779
| 1784
| החזיק בתואר "דאג'זמץ" ("רוזן")
|-
|3
| וולדה גבריאל
| 1784
| 1778
| החזיק בתואר "דאג'זמץ"
|-
|4
| גברה מסקל
| 1778
| 1790
| החזיק בתואר "ראס" ("דוכס")
|-
|5
| וולדה סלאסי
| 1790
| 1816
| החזיק בתואר "ראס"
|-
|6
| וולדה רפאל
| 1816
| 1818
| החזיק בתואר "דאג'זמץ"
|-
|}

=== 1867 - 1974 ===
{| class="toccolours sortable" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse"
|- bgcolor=#CCCCFF
!#
!שם
!תחילת כהונה
!סיום כהונה
!הערות
|-
| 1
| קסאה מרצ'ה
| 1867
| 1882
| החזיק בתואר "ראס"
|-
|2
| אראיה סלאסי
| 1882
| 1888
| המליך את עצמו כ"נגוס תיגראי" ("מלך תיגראי")
|-
|3
| ציון גברה קידן
| 1888
| 1889
| החזיק בתואר "דאג'זמץ"
|-
|4
| מנגשה יוהנס
| 1889
| 1899
| החזיק בתואר "ראס"
|-
|5
| וולה באטול
| 1900
| 1903
| החזיק בתואר "ראס"
|-
| -
| מקונן וולדה
| 1903
| 1906
| אינו מהשושלת מונה לאחר מרד
|-
| 6
| ציון מנגשה
| 1906
| 1914
|-
| -
| עלי מיכאל
| 1914
| 1916
| תיגראי נהפכת לחלק מממלכת ציון
|-
|7
| גוגסה אראיה סלאסי
| 1916
| 1932
|-
|8
| היילה סלאסי גוגסה
| 1932
| 1935
|-
| -
| כיבוש איטלקי
| 1936
| 1941
|-
| -
| ציון מנגשה
| 1941
| 1960
| כהונה השנייה
|-
| 9
| מנגשה ציון
| 1960
| 1974
|-
|}

=== נוספים ===
*ראש ממשלת אתיופיה מלס זנאווי (מכונה בפי חלק ממתנגדיו "מנליק השלישי")
*נשיא אריתריאה איסאייס אפוורקי מחזיק בתואר האצולה "אבטו".

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:השושלת הסולומונית
קטגוריה:בתי מלוכה
קטגוריה:תיגראי
קטגוריה:מלכים אפריקאים
נאוקן

נאוקן (Neuquén) היא עיר ארגנטינאית בצפון פטגוניה, בירת פרובינציית נאוקן והעיר הגדולה ביותר בפטגוניה. העיר שוכנת בקצה המזרחי של הפרובינציה שהיא משמשת כבירתה, בסמוך למפגש הנהרות לימאי ונאוקן, וראשיתו של הריו נגרו, המהווה את המשכם. המטרופולין שלה כולל גם ערים בפרובינציית ריו נגרו, כגון צ'יפולטי. בשנת 2001 התגוררו בעיר כ-202 אלף נפש.

מקור שמה של העיר במילה "נוונקן" (nehuenken), שפירושה בשפת המפוצ'ה "חשוף לרוחות".

==היסטוריה==
עד סוף המאה ה-19 התגוררו באזור בני המפוצ'ה והטוולצ'ה. רק לאחר "כיבוש המדבר" השתלטה על האזור ארגנטינה, וב-1885 היא החלה למכור אדמות באזור, על מנת לאכלס אותו ולתפוס בו חזקה. באותה העת טרם נקבע סופית הגבול בין ארגנטינה לבין צ'ילה, וארגנטינה ראתה חשיבות בקביעת עובדות בשטח. היישוב הקטן שהוקם במקום נקרא בתחילה "קונפלואנסיה" (Confluencia), שפירושו "מפגש נהרות". בשל רצונה לקבוע עובדות בשטח, התקשרה הממשלה עם חברה בריטית שהקימה מסילת ברזל לבאיה בלנקה, אף שבאותה העת לא הייתה לאזור חשיבות, ולא הייתה הצדקה כלכלית לכך. ב-1899 הגיעה המסילה עד סיפוז'טי, וב-1902 נחנכה התחנה בקונפלואנסיה.

ב-12 בספטמבר 1904 הוכרזה נאוקן כעיר, שמה הוחלף ל"נאוקן", והיא החלה לשמש כבירת הטריטוריה (שהייתה אז חלק מפרובינציית פטגוניה), במקום צ'וס מלל. ב-1955 כוננה פרובינציית נאוקן, ונאוקן העיר הייתה לבירתה.

במהלך המחצית הראשונה של המאה העשרים נותרה נאוקן עיירה קטנה וזניחה. ב-1930 התגוררו בה רק כ-5,000 תושבים. גילוי נפט במהלך שנות ה-60 של המאה העשרים שינה את המצב. העיר גדלה במהירות, והוקמו בה שדה תעופה ואוניברסיטה.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:נאוקן: ערים
קטגוריה:פרובינציות ארגנטינה: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1904