OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רקוויאם (קאוואלי)

[[כנסיית סן לורנצו בוונציה, בה נקבר המלחין ובוצע הרקוויאם לראשונה]]
מיסה על המתים בשמונה קולות (בלטינית: Missa pro defunctis per octo vocibus) היא מיסת רקוויאם שהולחנה על ידי המלחין האיטלקי, פרנצ'סקו קאוואלי בשנת 1675. המיסה הולחנה כשנה לפני מותו של המחבר ויועדה מראש לטקסים שיערכו לכבודו לאחר מותו. יצירה זו היא אחת מן היצירות החשובות ביותר של קאוואלי שאינן אופרות והלחנה חשובה של הרקוויאם מתקופת הבארוק.

==היסטוריה==
בשנת 1675 חש פרנצ'סקו קאוואלי, שהיה כבר בן למעלה מ-70 ונחשב לאחד מהמלחינים החשובים באיטליה, שמותו מתקרב. הוא החליט להלחין יצירה שתוצג לראשונה בטקסים לזכרו ובחר להלחין מיסת רקוויאם לצורך כך. הוא כתב צוואה מפורטת אותה השאיר יחד עם היצירה ובה הנחיות כיצד לבצע את הרקוויאם. בניגוד למה שנאמר לעיתים, הרקוויאם לא נועד להלווייתו של קאוואלי אלא לשני טקסי אזכרה שקאוואלי רצה שיערכו לכבודו לאחר מותו: אחד בבזיליקת סן מרקו שם עבד קאוואלי כקאפלמייסטר משנת 1668 ואחד בכנסיית סן לורנצו בוונציה, שם נקבר. המנצח המיועד היה נטאלה מונפראטו, שהיה יורשו של קאוואלי בתפקיד מנצח המקהלה של בזיליקת סן מרקו. לצורך כל אחד מביצועי הרקוויאם הקצה קאוואלי סכום גדול של כסף ואף קבע במפורט כיצד יחולקו התמלוגים. 

קאוואלי נפטר ב-14 בינואר 1676 ובקשותיו מולאו. 

==היצירה==
הרכב היצירה כולל מקהלה של 8 קולות (סופרן, אלט, טנור ובס - כל אחד מהם פעמיים) ובאסו קונטינואו. ביצוע ממוצע של היצירה אורך בין 35 ל-40 דקות.

==סדר הפרקים==
* Requiem aeternam
* Kyrie Eleison
* Dies Irae
* Offertorium
* Sanctus
* Agnus Dei
* Libera me

==קישורים חיצוניים==
* [http://www1.cpdl.org/wiki/index.php/Missa_pro_defunctis_(Francesco_Cavalli) הרקוויאם בספריה הכוראלית החופשית (ChoralWiki).]

קטגוריה:מיסות רקוויאם
פרדיננד נוילינג

גנרל פרדיננד נוילינג (בגרמנית Ferdinand Neuling; 22 באוגוסט 1885 – 20 בפברואר 1960) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
נוילינג נולד ב-22 באוגוסט 1885 בבאוצן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1905 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-139 (הסקסוני המלכותי ה-11), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה, וב-22 במרץ 1916 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף נוילינג לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1929 הועלה נוילינג לדרגת מיור, וב-1 באוקטובר 1930 מונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-2 (הפרוסי). ב-1 ביוני 1933 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1934 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-23. ב-1 ביוני 1935 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 בינואר 1939 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 במרץ 1939 מונה נוילינג למפקד הלאנדווהר באופלן, וב-26 באוגוסט 1939 מונה למפקד הדיוויזיה ה-239.

===מלחמת העולם השנייה===
בפרוץ המלחמה מונה נוילינג למפקד הדיוויזיה ה-239, ולחם עמה במהלך הפלישה לפולין כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה ה-14, ולאחר מכן נשאר עמה בפולין ככוח כיבוש. במהלך המערכה על צרפת לחם נוילינג עם הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-33 במסגרת הארמייה השביעית, וב-1 בדצמבר 1940 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך מבצע ברברוסה לחם נוילינג עם הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-11 במסגרת הארמייה ה-11, וב-19 בדצמבר 1941 קיבל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-1 בינואר 1942 פורקה הדיוויזיה, ונוילינג הועבר לעתודת המילואים. ב-28 בפברואר 1942 קיבל נוילינג על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-2 בספטמבר 1942 מונה למפקד קורפוס המילואים ה-62. הקורפוס הוצב בדובנו שבאוקראינה, ובתחילת שנת 1944 הועבר לצרפת, שם פעל תחת פיקוד הארמייה ה-19 במרסיי. ב-5 באוגוסט 1944 הפך הקורפוס לקורפוס ה-62, והשתתף בלחימה במבצע דרגון, וב-18 באוגוסט 1944 הושמד הקורפוס על ידי הדיוויזיה האמריקנית ה-36 ונוילינג נפל בשבי.

===לאחר המלחמה===
בשנת 1947 שוחרר נוילינג מהשבי. לאחר שחרורו התגורר נוילינג בעיר הילדסהיים, עד למותו ב-20 בפברואר 1960, והוא בן 74 שנים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/N/NeulingFerdinand-R.htm פרדיננד נוילינג] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1960
הדיוויזיה ה-239 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-239 הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה במערכה בפולין, בקרב על צרפת ובמבצע ברברוסה, ולאחר מכן פורקה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939 בזמן הגיוס קודם מלחמת העולם השנייה, והועמדה תחת פיקוד פרדיננד נוילינג. במהלך הפלישה לפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה ה-14, ולאחר מכן נשארה בפולין ככוח כיבוש. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-33 במסגרת הארמייה השביעית, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם נוילינג עם הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-11 במסגרת הארמייה ה-11. ב-1 בינואר 1942 פורקה הדיוויזיה, ומפקדת הדיוויזיה התאחדה ב-26 במרץ 1942 עם הדיוויזיה ה-294.

==מפקדים==
* פרדיננד נוילינג (26 באוגוסט 1939 - 1 בינואר 1942)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/239ID-R.htm אודות הדיוויזיה] באתר lexikon-der-wehrmacht

239
אריך היינמן

גנרל אריך היינמן (בגרמנית Erich Heinemann; 13 בינואר 1881 – 22 בינואר 1956) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
היינמן נולד ב-13 בינואר 1881 בדיסלדורף, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1900 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-15 (אלזס העילי ה-1), עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף היינמן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1928 הועלה היינמן לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בפברואר 1931 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1933 הועלה לדרגת גנרל מיור, ב-1 בספטמבר 1935 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-1 באוקטובר 1935 מונה למפקד בית הספר לתותחנות, ובספטמבר 1937 פרש לביתו.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה גויס היינמן שוב, וב-1 במרץ 1940 מונה היינמן למפקד יחידות הארטילריה בOB Ost. ב-15 במאי 1940 מונה היינמן למפקד אגד הארטילריה ה-302, ופיקד עליו במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהארמייה הרביעית. בדצמבר 1941 מונה היינמן לסגן מפקד הקורפוס ה-12, ו ב-25 במרץ 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-28 בנובמבר 1943 מונה היינמן למפקד הקורפוס ה-65, שמשימתו העיקרית הייתה לשגר את רקטות הV1 והV2, וב-1 בינואר 1944 הועלה לדרגת גנרל חיל התותחנים. בקיץ 1944 החל הקורפוס בשיגור הרקטות, אולם נוצרה בעיות סמכות ופיקוד עם הלופטוואפה. ב-20 באוקטובר 1944 הפך הקורפוס לקורפוס ה-30 החדש, וב-15 בנובמבר 1944 הועבר היינמן לעתודת המילואים. ב-28 בפברואר 1945 פרש הינמן מהצבא, ובאמצע יולי 1945 נפל בשבי הרוסי.

===לאחר המלחמה===
בשנת 1949 שוחרר היינמן מהשבי. לאחר שחרורו התגורר היינמן בברלין, עד למותו ב-22 בינואר 1956, והוא בן 75 שנים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/H/HeinemannErich-R.htm אריך היינמן] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1881
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1956
הקורפוס ה-30 (ורמאכט)

הקורפוס ה-30 (בגרמנית: XXX. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
===הקמה ראשונה===
הקורפוס הוקם ב-26 באוגוסט 1939, והועמד תחת פיקוד אוטו הרטמן.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה הקורפוס חלק מפלגת הארמייה A במסגרת קבוצת ארמיות C בחזית המערבית. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הראשונה במסגרת קבוצת ארמיות C, ובמהלך המערכה בבלקן לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-12. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-11 במסגרת קבוצת ארמיות דרום, והשתתף בקרב הראשון על חצי האי קרים ובמצור על סבסטופול. בספטמבר 1942 הועבר הקורפוס תחת פיקוד קבוצת ארמיות צפון, והשתתף בקרבות הקשים על לנינגרד, כחלק מהארמייה ה-18 ומהארמייה ה-11 לסירוגין, ובדצמבר 1942 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה התשיעית שהשתייכה לקבוצת ארמיות מרכז. ב-1 בינואר 1943 הוגדר הקורפוס ה-30 כפלגת הארמייה פרטר-פיקו, והוכפף לקבוצת ארמיות דון, עמה השתתף בקרבות הקשים באזור הדון והדונייץ. בפברואר הועמד הקורפוס תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, שפעלה כחלק מקבוצת ארמיות דרום, והשתתף עמה בקרב חרקוב השלישי. בינואר 1944 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית, שפעלה כחלק מקבוצת ארמיות A ולאחר מכן כחלק מקבוצת ארמיות דרום אוקראינה, והשתתף עמה במבצע דנייפר-קרפטי. באוגוסט 1944 לחם הקורפוס במבצע יאשי-קישינב כחלק מהארמייה השישית, והושמד במהלך הקרבות.

===הקמה שנייה===
ב-20 באוקטובר 1944 הוקם הקורפוס מחדש על בסיס הקורפוס ה-65, שהיה מופקד על שיגור רקטות הV1 והV2. ב-15 בנובמבר 1944 בוטלה משימת שיגור הרקטות, והקורפוס הוצב תחת פיקוד הארמייה ה-15 בהולנד. ב-1 בינואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה ה-25, עמה לחם עד סוף המלחמה.

==מפקדים==
===הקמה ראשונה===
* אוטו הרטמן (26 באוגוסט 1939 - 25 במרץ 1941)
* אויגן אוט (25 במרץ 1941 - 10 במאי 1941)
* הנס פון זלמות (10 במאי 1941 - 27 בדצמבר 1941)
* מקסימיליאן פרטר-פיקו (27 בדצמבר 1941 - 4 ביולי 1944)
* פיליפ קלפל (4 ביולי 1944 - 16 ביולי 1944)
* גאורג-וילהלם פוסטל (16 ביולי 1944 - 31 באוגוסט 1944)

===הקמה שנייה===
* אריך היינמן (26 באוקטובר 1944 - 15 בנובמבר 1944)
* גוסטב ההנה (15 בנובמבר 1944)
* יואכים פון טרסקו (15 בנובמבר 1944 - 23 בנובמבר 1944)
* פרידריך-וילהלם נוימן (23 בנובמבר 1944 - 16 בדצמבר 1944)
* פיליפ קלפל (16 בדצמבר 1944 - 25 באפריל 1945)
* אדולף בורמייסטר (25 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)

==סדר הכוחות==
===המערכה על צרפת===
במהלך המערכה על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-258
* הדיוויזיה ה-93
* הדיוויזיה ה-79

===המערכה בבלקן===
במהלך המערכה בבלקן כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-50
* הדיוויזיה ה-164

===מבצע ברברוסה===
במהלך מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-198
* הדיוויזיה הרומנית ה-8
* הדיוויזיה הרומנית ה-13
* הדיוויזיה הרומנית ה-14

===מבצע יאשי-קישינב===
במהלך מבצע יאשי-קישינב כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-384
* הדיוויזיה ה-302
* הדיוויזיה ה-257
* הדיוויזיה ה-15
* הדיוויזיה ה-306

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Korps/XXXKorps-R.htm הקורפוס ה-30] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

30
הקורפוס ה-65 (ורמאכט)

הקורפוס ה-65 (בגרמנית: LXV. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-28 בנובמבר 1943 בשם "הקורפוס ה-65", והועמד תחת פיקוד אריך היינמן. משימת הקורפוס העיקרית הייתה לשגר את רקטות הV1 והV2, ומפקד הקורפוס היה איש ארטילריה מעולה. בקיץ 1944 החל הקורפוס בשיגור הרקטות, אולם נוצרה בעיות סמכות ופיקוד עם הלופטוואפה. ב-20 באוקטובר 1944 הפך הקורפוס לקורפוס ה-30 החדש, וב-15 בנובמבר 1944 בוטלה משימת שיגור הרקטות, ויחידות הקורפוס פוצלו בין דיוויזיית הנ"מ ה-5 לבין כוח מיוחד של הואפן אס אס.

==מפקדים==
* אריך היינמן (28 בנובמבר 1943 - 20 באוקטובר 1944)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Korps/LXVKorps.htm הקורפוס ה-65] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה 
65
אווה ריבר-שטייר

אווה ריבר-שטייר (נולדה ב-1951) היא שחקנית, מנחת טלוויזיה ודוגמנית אוסטרית.

==ביוגרפיה==
ריבר-שטייר נולדה בשטיריה בשנת 1951. ב-1969 זכתה שטייר בתואר מיס אוסטריה, ובאותה שנה השתתפה גם בתחרות מיס תבל והייתה בין חמש עשרה המועמדות הסופיות לתואר. בתחרות מיס עולם 1969 היא זכתה במקום הראשון. (אולה ווייגרסטורפר כנציגת אוסטריה הצליחה לשחזר הישג זה בשנת 1987) במהלך כהונתה כמיס עולם היא השתתפה בסיור של בוב הופ לווייטנאם.

ריבר-שטייר גילמה את העוזרת של גנרל גוגול בשלושה סרטי ג'יימס בונד: "המרגלת שאהבה אותי", "לעינייך בלבד", ו"אוקטופוסי".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות אוסטריות
קטגוריה:זוכות בתחרות מיס עולם
קטגוריה:זוכות מיס אוסטריה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אירופה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 1969
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1969
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אוסטריות
קטגוריה:אוסטריות שנולדו ב-1951
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1951
קווין קרטר

קווין קרטר (באנגלית: Kevin Carter; 13 בספטמבר 1960 – 27 ביולי 1994) היה צלם דרום אפריקאי זוכה פרס פוליצר.

==ביוגרפיה==
קרטר נולד בשכונה של מעמד הביניים הלבן ביוהנסבורג. לאחר סיום לימודיו התיכוניים עבד בבית מרקחת, ולאחר מכן התגייס לחיל האוויר הדרום-אפריקאי ושירת בו ארבע שנים. במהלך שירותו ערק מהצבא וניסה לעבוד כתקליטן בתחנת רדיו, אך בסופו של דבר חזר לשירות.

לאחר שהיה עד ראייה לפיגוע ברחוב צ'רץ' בפרטוריה ב-1983 החליט קרטר להיות צלם עיתונות. הוא החל בצילום אירועי ספורט בסופי שבוע, וב-1984 החל לעבוד בעיתון הסטאר. הוא היה הראשון שתיעד נקלייסינג - הוצאה להורג של אדם בידי המון באמצעות כריכת צמיג מלא בדלק סביב חזהו וזרועותיו והצתתו.

ב-1993 נסע לסודאן, וצילם את תצלום "הנשר והילדה הקטנה". בתצלום נראה ילד הסובל מרעב קשה זוחל לעבר מרכז לחלוקת מזון, כשלידו נחת נשר אפור-כיפה. התמונה התפרסמה בניו יורק טיימס ב-26 במרץ 1993, וזכתה לתהודה רבה ברחבי העולם. ב-1994 זיכתה התמונה את קרטר בפרס פוליצר.

ב-1994 צילם תמונה נוספת שזכתה לתהודה, של הוצאתם להורג של שלושה חברי AWB במהלך העימות בבופוטאצוואנה שהתרחש ערב הבחירות הדמוקרטיות הראשונות בדרום אפריקה בהן ניתנה זכות בחירה גם לשחורים.

ב-27 ביולי אותה שנה התאבד קרטר באמצעות חיבור צינור ממערכת הפליטה לתוך מכוניתו. במכתב ההתאבדות שהותיר כתב הסביר שסבל מדיכאון קשה הן עקב מצוקה כלכלית אליה נקלע והן עקב זכרונות המראות הקשים אליהם נחשף ושאינם מרפים ממנו, של אלימות, הריגות, גופות וילדים גוועים ברעב או פצועים.

==קישורים חיצוניים==

==ביאורים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:צלמי עיתונות
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר לצילום
קטגוריה:מתאבדים
קטגוריה:עיתונאים דרום אפריקאים
קטגוריה:ילידי 1960
קטגוריה:נפטרים ב-1994
פרנק ואנג

ואנג טאו או בשמו המערבי פרנק ואנג (בסינית: 汪滔, פין-יין: Wāng Tāo, נולד ב 1980) הוא מיליארדר סיני, מייסד ומנכ"ל DJI, חברה העוסקת בייצור כלי טיס לא מאוישים לשוק האזרחי.

ואנג הקים את חברת הרובוטיקה DJI (בשמה המלא SZ Dajiang Innovation Technology) בשנת 2006 בעודו סטודנט באוניברסיטת הונג-קונג למדע וטכנולוגיה, וזו הפכה מהרה לשולטת (על פי פורבס 70% מהשוק ב 2015) בתחום. 
הוא המיליארדר הראשון והיחיד בעולם (2016) מתחום הכטב"מים, כאשר החברה שמוכרת בכל העולם את המזל"ט המוצלח "פנטום" וסדרת המאביק המפורסמת, כבר עם הכנסות שנתיות של כמיליארד דולר. 

הונו האישי הוערך בכ-5.4 מיליארד דולר והחברה מוערכת בכ-15 מיליארד דולר (מאי 2019).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיליארדרים סינים
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה סינים
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1980
שרי רוט

שרי רוט (רוטנברג) (נולדה בכ"ח בכסלו תשכ"ח, 30 בדצמבר 1967) היא עיתונאית ישראלית חרדית, כתבת פוליטית ומבעלי אתר חרדים10. בעבר הייתה הכתבת הפוליטית של "בחדרי חרדים" וכתבה ב"בקהילה" תחת שם העט שרה גל.

== ביוגרפיה ==
נולדה בקריית אתא ליעקב ולסופרת רבקה גלאי. אביה ניהל תלמוד תורה בעיר. למדה בתיכון "בית יעקב" בחיפה ולימודי הוראה בסמינר הרב וולף בבני ברק. שימשה כמורה ב"בית יעקב" ולאחר נישואיה פתחה בית ספר לתכנות בעיר מגוריה מודיעין עילית. ב-2007 החלה את הקריירה העיתונאית שלה ככתבת בעיתון "בקהילה" תחת שם העט שרה גל. ב-2008 נישאה בשנית לדוד רוטנברג והחלה לעבוד באתר ב"חדרי חרדים" ככתבת הפוליטית. ב-2014 סיימה את עבודתה ב"בחדרי חרדים" בשל סכסוך עבודה וחילוקי דעות מקצועיים עם הבעלים החדש הפרסומאי מאיר גל ופתחה בשיתוף עם בעלה את אתר "חרדים10".

תפקידה ככתבת פוליטית בתקשורת החרדית הוא יוצא דופן. היא מתראיינת לעיתים באולפני טלוויזיה כפרשנית. הייתה לה קרבה אל הרב עובדיה יוסף שאף התראיין אצלה. ראיינה גם את ראש הממשלה בנימין נתניהו, וראיון ראשון של יאיר לפיד בתקשורת החרדית.

רוט היא חברת מליאת מועצת העיתונות בישראל, וחברה בוועדת השיימינג בראשות עדנה ארבל.

== חיים אישיים ==
לרוט שלושה ילדים מנישואיה הראשונים. דודה הוא הרב שמעון גלאי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.kolhaemet.co.il/7797 שרי רוט מדברת על פיטוריה ועל אלעד ושס ועל מרן ומשפחתו]
* 
* 
* אליעזר היון • פרויקט מיוחד, [https://ch10.co.il/news/694471/ הידע והדעתנות הפכו את הפרשנית הפוליטית למרואיינת מבוקשת], חרדים10, כ"ה תשרי ה'תשפ"ב 2021

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים חרדים ישראלים
קטגוריה:חברי מועצת העיתונות בישראל
קטגוריה:סגל בקהילה
קטגוריה:מודיעין עילית: אישים
קטגוריה:בוגרות סמינר הרב וולף
קטגוריה:חרדיות ישראליות
קטגוריה:מתנחלות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1967
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
אריאל שנבל

אריאל שנבל (נולד בי"ד בטבת ה'תשל"ו, 18 בדצמבר 1975) הוא עיתונאי ישראלי.

== ביוגרפיה ==
בנערותו למד בישיבת הישוב החדש<ref></ref>, ובהמשך בישיבת התיכונית בקרני שומרון.<ref></ref>

שנבל כותב בעיתון "מקור ראשון" ואף ערך את מוסף "מוצש" של העיתון בעבר. הוא כתב גם באתר nrg המשויך לעיתון ובתחילת דרכו ייסד בו את מדור היהדות, שהיה חדשני בעיסוקו בנושאי המגזר הדתי בתוך פורטל חדשות מרכזי. כתיבתו עוסקת בנושאים הקשורים לחדשות, לדת ולחברה, והוא פעיל גם ברשתות החברתיות, שבהן כותב על נושאים חדשותיים בצורה הומוריסטית. שנבל בעל תואר ראשון בתקשורת ומדע המדינה, ובעל תואר שני בהיסטוריה אמריקנית. את שני התארים קיבל מאוניברסיטת בר-אילן.

החל משנת 2010 משמש שנבל פרשן לענייני ארצות הברית של עיתון "מקור ראשון". במסגרת תפקידו סיקר את מערכות הבחירות לנשיאות בשנים 2012, 2016 ו-2020, וכן את בחירות אמצע הקדנציה בשנים 2010, 2014 ו-2018. בשנת 2017 כתב סדרת כתבות על מסעו של מארק טוויין בארץ ישראל, ומאז הוא מרצה על הנושא ברחבי הארץ.

בשנותיו הראשונות בתחום התקשורת התמקד שנבל בכתיבה הומוריסטית וסאטירית. בשנים 2000–2003 שימש הכותב הראשי בתוכנית הרדיו של דידי הררי, דידי לוקאלי, וכן כתב חומרים לסטנדאפיסט נדב אבקסיס, לקומיקאי ישראל קטורזה עבור התכנית "מועדון לילה", לרביטל ויטלזון-יעקבס ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* אפרת רוט הלוי, [http://www.kipa.co.il/tarbut/45540.html נתפס ברשת: אריאל שנבל], אתר כיפה

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל מקור ראשון
קטגוריה:סגל nrg
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי ישיבת היישוב החדש
קטגוריה:בוגרי ישיבת השומרון
קטגוריה:כפר גנים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
Ehang

200px
Guangzhou EHang Intelligent Technology Co. Ltd (או בקיצור EHang) היא חברה סינית לייצור כלי טיס בלתי מאוישים ו/או אוטונומיים.

בינואר 2016 הכריזה, וביוני 2016 השיקה החברה את Ehang-184, המודל הראשון בעולם של מסוק אוטונומי ללא טייס המסוגל לשאת נוסע אנושי. במהלך 2016-2018 נערכו כ-1000 שעות טיסת ניסוי לא מאוישות בתנאים שונים.

== מוצרים ==
* Ghost
* Hexacopter
* Ehang 184
* Ehang 216

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://edition.cnn.com/videos/cnnmoney/2016/01/18/ehang-human-drone-prototype.cnn See the jumbo drone that carries humans], באתר cnn, ספטמבר 2016

קטגוריה:חברות טכנולוגיה סיניות
קטגוריה:תעשיית נשק ברפובליקה העממית של סין
הקורפוס ה-29 (ורמאכט)

הקורפוס ה-29 (בגרמנית: XXIX. Armeekorps) היה קורפוס של הורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-20 במאי 1940, והועמד תחת פיקוד הנס פון אובסטפלדר.

במהלך המערכה על צרפת היה הקורפוס בעתודת הOKH, ולאחר מכן הוצב הקורפוס ככוח כיבוש תחת פיקוד הארמייה התשיעית בצרפת. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות דרום, והשתתף בקרב קייב ובקרב חרקוב הראשון. במהלך מתקפת הקיץ הגרמנית בשנת 1942 לחם פון הקורפוס כחלק מהארמייה האיטלקית השמינית במסגרת קבוצת ארמיות B, ובינואר 1943 הועבר תחת פיקוד פלגת הארמייה הולידט במסגרת קבוצת ארמיות דון. באפריל 1943 לחם הקורפוס בקרבות הקשים על המיוס כחלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות דרום, ובסתיו אותה שנה לחם בקרבות הקשים על הדנייפר. בשנת 1944 השתתף הקורפוס בקרבות הקשים באוקראינה וברומניה, ובקיץ אותה שנה לחם במבצע יאשי-קישינב. באוקטובר 1944 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השמינית בהונגריה, ובאפריל 1945 הועבר תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה במוראביה, עמה לחם עד סוף המלחמה.

==מפקדים==
* הנס פון אובסטפלדר (20 במאי 1940 - 21 במאי 1943)
* אריך ברנדנברגר (21 במאי 1943 - 30 ביוני 1944)
* אנטון ריכרד פון מאוכנהיים גנאנט בכטולסהיים (2 ביולי 1941 - 1 בספטמבר 1944)
* קורט רפקה (1 בספטמבר 1944 - 8 במאי 1945)

==סדר הכוחות==
===מבצע ברברוסה===
במהלך מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-44
* הדיוויזיה ה-111
* הדיוויזיה ה-299

===מבצע יאשי-קישינב===
במהלך מבצע יאשי-קישינב כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-9
* הדיוויזיה הרומנית ה-21
* הדיוויזיה ההררית הרומנית ה-4

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Korps/XXIXKorps-R.htm הקורפוס ה-29] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
29
The Greatest (שיר של סיה)

"The Greatest" (בעברית: "הגדול ביותר") הוא סינגל של הזמרת האוסטרלית סיה. לשיר יצאה גרסה אשר כוללת את הראפר האמריקאי קנדריק לאמאר. הסינגל יצא ב-5 בספטמבר 2016, דרך חברות התקליטים "Monkey Puzzle Records" ו-"RCA Records" בתור הסינגל השלישי מתוך מהדורת הדלוקס של אלבום האולפן השביעי שלה, This Is Acting. השיר נכתב על ידי סיה וגרג קרסטין, אשר הפיק את השיר. בווידאו קליפ של השיר מופיעה הרקדנית מאדי זיגלר. הקליפ בוים על ידי דניאל אסקיל עבור RadicalMedia. הסינגל הגיע לחמשת הסינגלים המובילים במספר מדינות, כולל אוסטרליה ובריטניה.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ של השיר בוים על ידי סיה ודניאל אסקיל. בקליפ מופיעה הרקדנית מאדי זיגלר ועוד כ-48 רקדנים בגילאים שונים. סיה עצמה לא סיפקה הסבר רשמי לקליפ, אך רבים מסיקים כי מספר הרקדנים המופיעים בקליפ מסמל את מספר ההרוגים בפיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו. המבקרים והמעריצים של הזמרת דירגו את הקליפ כאחד המרגשים ביותר שלה, בשל הרקע שלו. נכון ל-19 באוקטובר 2019, צבר הקליפ למעלה מ-600 מיליון צפיות.

== מיקומי שיא ==

==נתוני מכירות==
{| class="wikitable"
!אזור
!תואר
!עותקים
!מקור
|-
! (RIAA)
|פלטינה 4×
|4,000,000
|<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2016
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי סיה
קטגוריה:שירי קנדריק לאמאר
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי גרג קורסטין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סיה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי גרג קורסטין
קטגוריה:שירים בהשראת המוות
קטגוריה:שירי להט"ב
קטגוריה:פיגוע הירי במועדון הלהט"ב באורלנדו
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ברומניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ
קטגוריה:שירי פלטינה מרובעת ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:שירי יהלום בצרפת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת RCA רקורדס
Google Allo

Google Allo היא תוכנת מסרים מיידיים לטלפונים ניידים, שפותחה על ידי גוגל. האפליקציה כוללת עוזר וירטואלי שמספק פונקציית "מענה חכם" ומציעה למשתמשים אפשרות תגובה ללא הקלדה. היישום הוכרז לראשונה במהלך כנס Google i/O ב-18 במאי 2016 והושק לקהל הרחב ב-21 בספטמבר 2016. היישום זמין לאנדרואיד ול-iOS. באפריל 2018, "גוגל" הודיעה שהיא תפסיק לתמוך בשירות.

== היסטוריה ==
גוגל הכריזה על היישום במהלך כנס ה-Google i/O ב-18 במאי 2016, והודיעה כי תשיק את האפליקציה במהלך הקיץ של שנת 2016. האפליקציה הושקה ב-21 בספטמבר 2016.

בדצמבר 2018 הודיעה חברת גוגל כי במרץ 2019 יופסק השירות ועל העברת המשאבים ל-Google Massages.

== תכונות ==
בניגוד ליישומי שיחות אחרים, Google Allo משתמש במספר הטלפון כשם משתמש ולא בחשבון המייל.

===מצב ברירת מחדל===
פונקציית ה"מענה החכם" של האפליקציה משתמשת בטכנולוגיית למידת מכונה של גוגל כדי להציע תגובה על ההודעה האחרונה, אותה ניתן לבחור מתוך מספר אפשרויות. התכונה גם מנתחת תמונות שנשלחו למשתמש על מנת להציע תגובות. בדומה ל"מענה חכם" באפליקציית תיבת הדואר של גוגל, התוכנה לומדת את ההתנהגות של המשתמש כדי להתאים את הצעותיה עם הזמן. האפליקציה היא אחת מהיישומים התומכים בGoogle Assistant, עוזר אישי וירטואלי שמאפשר למשתמשים לשאול שאלות ולקבל תשובות באמצעות דו-שיח.

תכונה נוספת, "צעקה לוחשת" מאפשרת למשתמש להגדיל או להקטין את גודל ההודעה כדי להביע את עוצמת הקול.


כמו כן, האפליקציה מאפשרת למשתמשים לצייר על תמונות לפני שליחתן.

=== מצב גלישה בסתר ===
היישום מציע מצב גלישה בסתר, הכולל צ'טים עם תאריך פג תוקף אחריו הם ימחקו, התראות פרטיות ושיחות מוצפנות.

עבור ההצפנות, האפליקציה משתמשת באות הפרוטוקול.

מצב גלישה בסתר אינו כולל כל מענה חכם או עוזר וירטואלי. כאשר המשתמש מקבל מדבקה, זה אומר שזה מותקן על המכשיר שלהם, היישום ישחזר את המדבקה של שרתי גוגל באמצעות הצפנת שרת-לקוח.

== הקבלה ==
=== עוזר וירטואלי ===
בכתבה בעיתון PC World מארק האקמן הציג סקירה אוהדת של האפליקציה, וציין כי היא מהווה "שילוב של קורטנה ו-סירי".

=== הצפנה אופציונלית ===
בהמשך להכרזת האפליקציה בכנס-Google i/O, מומחי אבטחה ציינו לפגם את העובדה שכברירת מחדל, ההצפנה אינה מופעלת. הם טוענים שכאשר הם משאירים את האפליקציה פתוחה, הוא עושה מעקב המונים. אדוארד סנודן ביקר את האפליקציה בטוויטר ואמר כי "ההחלטה של גוגל כדי להשבית את ההצפנה כברירת מחדל, באפליקציה #Allo היא דבר מסוכן, והיא הופכת את האפליקציה ל"לא בטוחה".

טאי דחונג, שותף מוביל בצוות האבטחה של גוגל כתב בלוג אישי על המוצר. הוא כתב שהוא ידחוף תוספת של הגדרה, שתאפשר למשתמשים להפעיל את ההצפנה כל הזמן, אבל מאוחר יותר הוא חזר בו מהצהרתו.

=== הודעת שימור ===
כאשר האפליקציה הוצגה לראשונה, המפתחים שלה דיברו על אחסון מידע בעילום שם. הודעות יכולות להימחק מן השרתים של גוגל אחרי שהם נמסרו ליעדם. בעת ההשקה, גוגל גילתה כי במקום לאחסן את כל ההודעות בעילום שם ללא הגבלת זמן (או עד שהמשתמש פעיל למחוק אותם) על מנת לשפר את האפליקציה בתכונת "מענה חכם", היא עשויה כן לשמור את ההודעות, כולל השיוך למשתמש. ראסל ברנדום של סף ציין כי "להחלטה תהיה משמעות רבה בהקשר להשלכות של גישת גורמי אכיפת חוק להודעות של האפליקציה. כברירת מחדל, הודעות אלו, מעכשיו, יהיו נגישות במקרה של צו בית דין, כמו נתוני הודעה ב-Gmail ו-Hangouts".

== ראו גם ==
* Hangouts
* Google Duo

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכנות מסרים מיידיים
קטגוריה:גוגל
קטגוריה:תוכנה חינמית
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2016
הקורפוס ה-26 (ורמאכט)

הקורפוס ה-26 (בגרמנית: XXVI. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-22 באוגוסט 1939 כקורפוס מאולתר בפיקודו של אלברט וודריג, שפעל במהלך הפלישה לפולין כחלק מהארמייה השלישית במסגרת קבוצת ארמיות צפון, וב-1 באוקטובר 1939 הפך לקורפוס ה-26. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות B, ובשלב השני כחלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות A, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים בזירה הצפונית, וביולי 1944 הועבר תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית, ולחם עמה בליטא ובפרוסיה המזרחית. בפברואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה הרביעית, ולאחר מכן תחת פיקוד ארמיית מזרח פרוסיה, ולחם בפרוסיה המזרחית עד סוף המלחמה.

==מפקדים==
* אלברט וודריג (22 באוגוסט 1939 - 1 באוקטובר 1942)
* ארנסט פון לייזר (1 באוקטובר 1942 - 1 ביולי 1943)
* גוסטב פהן (1 ביולי 1943 - 19 באוגוסט 1943)
* ארנסט פון לייזר (19 באוגוסט 1943 - 31 באוקטובר 1943)
* קרל הילפרט (31 באוקטובר 1943 - 1 בינואר 1944)
* מרטין גרזה (1 בינואר 1944 - 15 בפברואר 1944)
* אנטון גרסר (15 בפברואר 1944 - 11 במאי 1944)
* וילהלם ברלין (11 במאי 1944 - 15 ביוני 1944)
* אנטון גרסר (15 ביוני 1944 - 6 ביולי 1944)
* גרהרד מצקי (6 ביולי 1944 - 8 במאי 1945)

==סדר הכוחות==
===הפלישה לפולין===
במהלך הפלישה לפולין כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-1
* הדיוויזיה ה-12

===הקרב על צרפת===
בקרב על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-254
* הדיוויזיה ה-256
* דיוויזיית האס אס "דר פיהרר"

===מבצע ברברוסה===
במבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-61
* הדיוויזיה ה-217
* הדיוויזיה ה-291

===מבצע פרוסיה המזרחית===
במבצע פרוסיה המזרחית כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-14
* דיוויזיית היגר ה-28
* הדיוויזיה ה-349
* דיוויזיית הפאנצר ה-24
* הדיוויזיה ה-299

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Korps/XXVIKorps.htm הקורפוס ה-26] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה
26
הקורפוס ה-27 (ורמאכט)

הקורפוס ה-27 (בגרמנית: XXVII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-26 באוגוסט 1939, ולמפקדו מונה קרל פון פראגר. במהלך המערכה בפולין שהה הקורפוס בחזית המערבית, כחלק מפלגת הארמייה A. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס כחלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות B, ובשלב השני כחלק מהארמייה השביעית במסגרת קבוצת ארמיות C, ולאחר מכן נשאר כחלק מהארמייה הראשונה כחיל כיבוש בצרפת. במהלך הקרב על מוסקבה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה התשיעית במסגרת קבוצת ארמיות מרכז. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים בזירה המרכזית, ובכלל זה בקרב רז'ב השני, ובמהלך מבצע בגרטיון הושמד הקורפוס, ומפקדו נפל בשבי.

ב-27 ביולי 1944 הוקם הקורפוס מחדש על בסיס שרידי הקורפוס ה-12, והוצב תחת פיקוד הארמייה הרביעית בפרוסיה המזרחית. בינואר 1945 הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השנייה, ולחם עמה בפרוסיה המזרחית עד סוף המלחמה.

==מפקדים==
* קרל פון פראגר (26 באוגוסט 1939 - 6 בנובמבר 1939)
* אלפרד וגר (6 בנובמבר 1939 - 23 בדצמבר 1941)
* אקארד פון גבלנץ (24 בדצמבר 1941 - 3 בינואר 1942)
* יואכים ויטהפט (3 בינואר 1942 - 1 ביולי 1942)
* ולטר וייס (1 ביולי 1942 - 10 בפברואר 1943)
* קרל בורדאך (10 בפברואר 1943 - 8 ביוני 1943)
* פאול ולקרס (8 ביוני 1943 - 21 באוקטובר 1943)
* וינצנץ מילר (21 באוקטובר 1943 - 26 באוקטובר 1943)
* פאול ולקרס (26 באוקטובר 1943 - 8 ביולי 1944)
* הלמוט פריס (27 ביולי 1944 - 21 באוקטובר 1944)
* מקסימיליאן פלצמן (26 באוקטובר 1944 - 14 באפריל 1945)
* ולטר הרליין (15 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)

==סדר הכוחות==
===הקרב על צרפת===
בקרב על צרפת כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-253
* הדיוויזיה ה-269

===הקרב על מוסקבה===
בקרב על מוסקבה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-86
* הדיוויזיה ה-162
* הדיוויזיה ה-255

===מבצע בגרטיון===
במבצע בגרטיון כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-25
* דיוויזיית הסער ה-78
* הדיוויזיה ה-260

===מבצע פרוסיה המזרחית===
במבצע פרוסיה המזרחית כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* דיוויזיית פולקסגרנדיר ה-542
* הדיוויזיה ה-232
* הדיוויזיה ה-35
* הדיוויזיה ה-357
* הדיוויזיה ה-83
* הדיוויזיה ה-23

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Korps/XXVIIKorps.htm הקורפוס ה-27] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה
27
ברבור A

ברבור A (נקראת גם 3C 405) היא גלקסיה אליפטית הנמצאת במרחק של כ-600 מיליון שנות אור משביל החלב בקבוצת הכוכבים ברבור. גלקסיה זו היא גלקסיית הרדיו הראשונה שהתגלתה והיא מקור גלי רדיו הרביעי בעוצמתו בשמים (אחרי שארית הסופרנובה קסיופאה A, גלקסיית הרדיו קנטאור A וליבת שביל החלב קשת A ולמעט השמש).

==היסטוריה==
תמונה של ברבור A ב[[גלי רדיו שנעשתה על ידי המערך הגדול מאוד]]
מקור גלי הרדיו ברבור A התגלה בשנת 1939 על ידי גְרוֹט רֶבֶּר שהיה הראשון שניסה למפות את השמים באמצעות גלי רדיו. רבר השתמש ברדיו-טלסקופ שבנה בעצמו וצפה בשמים בתדר של 160 מגה-הרץ שבאמצעותו גילה מספר מקורות חזקים של גלי רדיו וביניהם ברבור A, קשת A, קסיופאה A וירכתי הספינה A. בשנת 1951 ערכו האסטרונומים וולטר באדה ורודולף מינקובסקי תצפיות במצפה הכוכבים פאלומר באמצעות טלסקופ הייל ובהן נצפו באור נראה המקורות של ברבור A, קסיופאה A וירכתי הספינה A. בעוד שקסיופאה A וירכתי הספינה A התגלו כערפיליות בתוך שביל החלב (ולימים זוהו כשאריות סופרנובה) ברבור A זוהתה כזוג גלקסיות בתהליך של התנגשות. תצפיות מאוחרות יותר שללו את ההשערה שמקור גלי הרדיו הוא התנגשות גלקסיות וקבעו שהמקור הוא הגלקסיה עצמה, מה שהפך את ברבור A לגלקסיית הרדיו הראשונה שהתגלתה. באדה ומינקובסקי ערכו גם ניתוח ספקטרוסקופי של קרינת הגלקסיה וזיהו ספקטרום פליטה שמאפיין גלקסיות סייפרט. עם השלמת המערך הגדול מאוד בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 התגלו גם האונות שמסביב לגלקסיה שיוצרות את רוב הקרינה בגלי רדיו.

==מאפיינים==
ברבור A היא גלקסיה אליפטית עם גרעין גלקטי פעיל, שבמרכזו חור שחור על-מסיבי שמסתו מוערכת בכ- מסות שמש. גודלה הזוויתי הנראה של הגלקסיה הוא כ-חצי דקת קשת שממרחק של 600 מיליון שנות אור שקול לקוטר של כ-90,000 שנות אור. מהגלקסיה יוצאים שני סילונים של חומר במהירות של כעשירית ממהירות האור והם משתרעים למרחק של כ-250,000 שנות אור ממרכז הגלקסיה ומהווים את המקור העיקרי לקרינת הרדיו. האור הנפלט מגרעין הגלקסיה מראה קווי פליטה של מימן, חנקן, חמצן ונאון ומרוחב הפסים נראה שהחומר במרכז הגלקסיה נע במהירויות של 900-300 קילומטרים בשנייה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גלקסיות רדיו
קטגוריה:גלקסיות אליפטיות
קטגוריה:קבוצת הכוכבים ברבור
קטגוריה:גלקסיות סיפרט
בית משיח ברוכוף

בית משיח ברוכוף הוא מבנה ברחוב יפו 64 בירושלים (פינת רחוב ראול ולנברג) אשר נבנה כבית מגורים והיום משמש סניף בנק.

==היסטוריה==
הבית נבנה בשנת 1908 על ידי סוחר גרמני בשם וילהלם דויסברג, ונקנה על ידי משיח ברוכוף, עסקן יהודי בוכרי שגם תרם להקמת בית היתומים הספרדי שנבנה בתקופה זו בקרבת מקום.

בשנת 1947 נרכש הבית על ידי בנק ברקליס שסניפו בירושלים שכן בבניין עיריית ירושלים ההיסטורי, באזור שהחל לאבד את כוחו העסקי. בשלהי אותה שנה, עם פרוץ קרבות מלחמת העצמאות שרבים מהם ניטשו באזור מבנה הבנק הישן, הואץ תהליך השיפוץ והבנק עבר לפעול מבית ברוכוף. בשנת 1971 מוזג בנק ברקליס עם בנק מרכנתיל ומאז שוכן במקום סניף של בנק זה.

==המבנה==
הבית המפואר נבנה בסגנון אקלקטי עם ארקדה של שלוש קשתות בחזיתו. את הקשתות תומכים עמודים עם כותרות קורינתיות בראשיהם. בכניסה לחצר הבית ניצב שער כניסה עם אריות אבן שעמדו בראש שני משקופיו. בשנת 2016 נגנב אחד מהאריות. ביום תל חי בשנת 2021 העמיד האמן דוד (דוכי) כהן במקומו של האריה החסר אריה חדש, הדומה לאריה השואג מבית הקברות בכפר גלעדי.<ref></ref> בסורג שניצב בראש השער מצוינת שנת בניית המבנה - 1908.

==לקריאה נוספת==
* 
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רחוב יפו: מבנים
קטגוריה:יהדות בוכרה
קטגוריה:ירושלים: בנקים
קטגוריה:הסגנון האקלקטי בארץ ישראל
WWK ארנה

וֶה.וֶה.קָה (WWK) ארנה (במקור: WWK Arena) שבאאוגסבורג, גרמניה, הוא האצטדיון הביתי של קבוצת אאוגסבורג מהבונדסליגה. אצטדיון זה נפתח בשנת 2009, לאחר שאצטדיונה הקודם של הקבוצה, רוזנאושטדיון, נסגר.

אצטדיון WWK ארנה יכול להכיל עד 30,660 צופים, שמהם 2,293 מקומות עמידה כמקובל בגרמניה. במשחקים בינלאומיים, בהם אסורים מקומות לעמידה בלבד, האצטדיון יכול להכיל עד 28,367 צופים.

האצטדיון היה חלק מהאצטדיונים המארחים בגביע העולם בכדורגל נשים עד גיל 20 לשנת 2010 וגביע העולם בכדורגל נשים 2011.

בשנת 2017 חודשה המעטפת החיצונית של האצטדיון המעטפת המוארת בתאורת LED.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.fcaugsburg.de/cms/website.php?sid=0a8c346610d99fbd7975525af739a4c8&id=/index/stadion/anfahrt.htm האצטדיון] באתר הרשמי של אאוגסבורג

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בגרמניה
קטגוריה:אאוגסבורג (כדורגל)
קטגוריה:אאוגסבורג
קטגוריה:בוואריה: מבנים
קטגוריה:בוואריה: ספורט
קטגוריה:אצטדיוני גביע העולם בכדורגל נשים 2011
מה נשמע

מה נשמע הוא אלבומה השני של ירדנה ארזי כסולנית, שיצא בשנת 1984. זהו גם אלבומה הראשון שהפך לאלבום הזהב.

בשנת 1983 נישאה ארזי לנתן תומר (שהפך להיות המפיק שלה) והחלה ללמוד פיתוח קול אצל רחל הוכמן. היא חברה לגברי מזור, איש יחסי הציבור של פסטיבל שירי הילדים שהפך להיות יועצה האמנותי, ומי שעתיד לסלול לה את הדרך אל שירי ארץ ישראל ופופולריות עצומה. בעצתו של מזור יצאה ארזי להופיע בפני חיילי צה"ל במלחמת לבנון הראשונה, והייתה הזמרת הראשונה שעלתה להרי השוף עוד בזמן הקרבות.

בעקבות ההופעות בלבנון וסכנת חיים שאליה נקלעה פעמיים במהלכו, חלקה ארזי את רשמיה עם אהוד מנור שכתב לה את השיר "הביתה" שקורא לחיילינו "לשוב משדות זרים" ועורר סערה פוליטית. השיר נכתב ללחן של יאיר קלינגר אשר שימש באותה שנה גם את הזמרת הצרפתייה סילבי וארטן בשירה manana tomorrow. הוא הוצג לראשונה בראש השנה תשמ"ג ושהה במצעד הפזמונים השבועי 13 שבועות בשיאו במקום הראשון.

לאחר מכן יצא לרדיו השיר "חפץ חיים ברוח הגוברת" שכתבה רחל שפירא ללחן של ירוסלב יעקובוביץ'. השיר, אף הוא באווירת מלחמת לבנון, ליווה את צאת האלבום "מה נשמע" שיצא בחברת ההפקות הפרטית שהקים נתן תומר (NTE), אז חידוש בתעשייה המקומית שבה תקליטים הופקו על פי רוב בחברות התקליטים הגדולות. הוא שהה במצעדי הפזמונים 10 שבועות מהם שבועיים בפסגה.

הסינגל השלישי והאחרון מהאלבום היה "שוק הכרמל" ששהה במצעד הפזמונים 13 שבועות ואף הוא כבש את הפסגה. סינגלים נוספים שיצאו הם: "שיר הערב מצלצל" ו"מה נשמע" שיצאו בסינגל כפול ולא צעדו מסיבה כלשהי.

שלושת השירים דורגו במצעד השנתי תשמ"ד (1984). "הביתה" במקום השישי, "חפץ חיים ברוח הגוברת" במקום השמיני ו"שוק הכרמל" במקום ה-40. לצדם צעד במצעד השנתי גם השיר "אתה לי ארץ" מתוך אלבומה הבא של ארזי שהוכתרה לראשונה כזמרת השנה.

==שירי האלבום==

* בתקליט: שירים 1–5 - צד א', שירים 6–10 - צד ב'.
* "נעימה נשמע" - קטע אינסטרומנטלי.

==משתתפים באלבום==
====נגנים====
* ירוסלב יעקובוביץ' - הפקה מוזיקלית ועיבודים, סקסופון, חליל וליריקון.
*מיכה מיכאלי - גיטרה בס.
* גילי דור - גיטרות חשמליות ואקוסטיות.
* מאיר ישראל - תופים וכלי הקשה.
* אלונה טוראל - פסנתר חשמלי, פסנתר אקוסטי.
* דריו מלכי - סינטיסייזר Roland Jupiter-8.
* יצחק מרקובצקי, אליקום זלצמן, מרינה דורמן, אליזבט קרופניק, ישראלה ויסר, מרים בר טל, רוברט מוזס - כינורות.
* מזי כהן, פנינה בריק, מוטי דיכנה, ורדינה כהן, אילנית בן צוק, דרור משולם ותלמידי בי"ס עירוני י"א ת"א - קולות רקע.

====קרדיטים ומידע נוסף====
* הוקלט באולפן "קולינור C" בת"א, 1984.
* טכנאי הקלטה: דודי רוזנטל, יואל גרינפלד, איתן לוי.
* מיקסים: יעקב מורנו, דודי רוזנטל.
* חיתוך התקליט: יעקב מורנו אולפני "טריטון".
* סדר-צילום - סטודיה.
* צילום עטיפה - יקי הלפרין.
* עיצוב עטיפה - מנחם רגב.
* יחסי ציבור - גברי מזור.
* הפקת התקליט - ירדנה ארזי, נתן תומר.
* עזרו בהפקה - שי-רז הפקות, יהודה רביבו.
* תודה לגברי מזור על כ"כ הרבה עזרה ורצון טוב.
* תודה לאתי קרן בוטיק "טריפ", לספרית דניאל, לארנה אוראל המאפרת.
* תודה מיוחדת מאוד לנתן תומר.

קטגוריה:אלבומי 1984
קטגוריה:אלבומי ירדנה ארזי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ירוסלב יעקובוביץ'
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
בתי סיידוף

בתי סיידוף הוא מתחם מגורים ומסחר ברחוב יפו 153–157 בירושלים.
== היסטוריה ==
המבנה הראשי במקום הוקם בשנת 1911 על ידי יצחק סיידוף, יהודי אמיד מבוכרה, כמתחם מגורים ומסחר לאורך דרך יפו. 

המבנה נבנה כמבנה דו-קומתי טורי בסגנון שכונות חצר כאשר החזית שפונה לרחוב יפו היא מסחרית ומתעקלת לפי תוואי הדרך ושתי זרועות נוספות נשלחות אל מאחרי המבנה. שני פתחי כניסה בחזית רחוב יפו מובילים לחצר הפנימית שבה נכרו שני בורות מים וגרם מדרגות מתוכה מוביל אל מרפסת לאורך הקומה העליונה שדרכה נכנסו לבתים. 

עם השנים הוזנח המתחם ומצבו הידרדר, רוב החנויות בחזיתו שימשו כבתי מלאכה ובחצרו הוקמו בתי מלאכה, מחסנים ומבנים מאולתרים מחומרי בנייה ירודים. גם כמה מהדירות במתחם הפכו עם השנים למחסנים ומשרדים. 
על הווי החיים בשכונה סיפרו בזיכרונותיהם הסופרים והמשוררים הרצל ובלפור חקק, שגדלו בשכונה עד גיל 12: 

לאחר מגעים שנמשכו כמה שנים הצליחו יורשי משפחת סיידוף, בעלי הנכסים במתחם, להגיע להסכמות וגיבשו תוכנית לשיקום המבנה ובניית גורד שחקים בחצרו. בשנת 2008 החלו העבודות במתחם, המבנה המרכזי שומר ושופץ מן היסוד תוך החלפת הדלתות, החלונות, הגג, שימור ושחזור פרטי ברזל ובניית קומת גג (שלא בולטת משטח הגג המקורי). קומת הקרקע משמשת לחנויות, בתי קפה ובית כנסת והקומות שמעליה משמשות למגורים. בחלקו המערבי של המבנה פועל מרכז ביתא ירושלים.

בחצר המבנה הוקם גורד שחקים בן 24 קומות בתכנון האדריכל זאב שיינברג. הדירות במתחם, שנבנו כדירות יוקרה, נמכרו ברובן לתושבי חוץ. בשאר שטח החצר הוכשרה רחבה מרוצפת, ניטעו עצים והוקמה מזרקה.

== לקריאה נוספת ==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.hakak-twins.com/articles/bikur3.asp תאומים בירושלים] , זכרונות האחים הרצל ובלפור חקק על ילדותם בבתי סיידוף.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רחוב יפו: מבנים
קטגוריה:ירושלים: גורדי שחקים
קטגוריה:ירושלים: מבנים לשימור
קטגוריה:התקופה העות'מאנית: מבנים
קטגוריה:יהדות בוכרה
הקורפוס ה-28 (ורמאכט)

הקורפוס ה-28 (בגרמנית: XXVIII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-20 במאי 1940, ולמפקדו מונה ולטר פון ברוקדורף-אהלפלדט. במהלך מבצע אדום לחם הקורפוס כחלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות A, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס כחלק מהארמייה ה-16, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. לאחר מכן לחם הקורפוס בקרבות השונים בזירה הצפונית, ובאוקטובר 1944 הועבר תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית, ולחם עמה בליטא ובפרוסיה המזרחית עד סוף המלחמה.

==מפקדים==
* ולטר פון ברוקדורף-אהלפלדט (20 במאי 1940 - 20 ביוני 1940)
* פטר וייר (20 ביוני 1940 - 25 בנובמבר 1940)
* מוריץ פון ויקטורין (25 בנובמבר 1940 - 27 באוקטובר 1941)
* הרברט לוך (27 באוקטובר 1941 - 25 במאי 1943)
* אוטו שפונהיימר (25 במאי 1943 - 30 ביוני 1943)
* הרברט לוך (10 בפברואר 1943 - 28 במרץ 1944)
* גרהרד מאצקי (30 ביוני 1943 - 20 במאי 1944)
* הנס גוליניק (20 במאי 1944 - אפריל 1945)

==סדר הכוחות==
===מבצע ברברוסה===
במהלך מבצע ברברוסה כלל הקורפוס את היחידות הבאות:
* הדיוויזיה ה-122
* הדיוויזיה ה-123

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Korps/XXVIIIKorps.htm הקורפוס ה-28] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה
28
הקורפוס ה-31 (ורמאכט)

הקורפוס ה-31 (בגרמנית: XXXI. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-27 במרץ 1945 באמס שבהולנד, וכמפקדו מונה זיגפריד רספ. הקורפוס השתתף בקרבות בהולנד, וב-8 במאי 1945 נכנע לכוחות הצבא הבריטי.

==מפקדים==
* זיגפריד רספ (27 במרץ 1945 – 8 במאי 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Korps/XXXIKorps.htm הקורפוס ה-31] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה 
31
עדי אלישע

עדי אלישע (נולד ב-28 בינואר 1990) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.

==קריירה==
עדי אלישע נולד וגדל במושב יובל שבעמק החולה והתחיל לשחק כדורגל במועדון הכדורגל בקיבוץ עמיר בגיל ילדים, לאחר פירוק המועדון. עדי עבר למועדון הכדורגל של עירוני קריית שמונה. התבלט במחלקת הנוער של עירוני קריית שמונה. וב-24 בספטמבר 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בתיקו 1-1 נגד הפועל תל אביב במסגרת גביע הטוטו. בעונת 2009/2010 השתלב בקבוצה הבוגרת ורשם 20 הופעות בליגה הלאומית, וסייע לקבוצה להעפיל בתום העונה בחזרה לליגת העל. בעונת 2010/2011 הפך לשחקן הרכב פותח בקבוצה, וב-6 בנובמבר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בתיקו 2-2 נגד בני יהודה תל אביב. אלישע היה שותף לזכייה ההיסטורית של הקבוצה באליפות המדינה בעונת 2011/2012, במהלכה הבקיע ארבעה שערים בכל המסגרות. ב-8 באוגוסט 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במסגרת אירופית, בתיקו 2-2 נגד נפטצ'י באקו האזרית במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. בעונת החלה ירידה במעמדו כאשר שיחק לרוב במשחקי גביע הטוטו, ועד לאמצע העונה השלים 90 דקות בשני משחקים בלבד.

בינואר הושאל להפועל רעננה מהליגה הלאומית עד לסיום העונה, ועמה העפיל לליגת העל בתום העונה. את עונת פתח אלישע כשחקן חופשי ובינואר חתם במועדון ספורט כרמיאל/צפת מליגה א' צפון. בקיץ חתם בהפועל בית שאן.

ב-14 בספטמבר 2015 חזר לקדנציה שנייה בכרמיאל/צפת. בקיץ חזר לקדנציה שנייה בבית שאן, וב-13 בדצמבר 2016 חתם בהפועל אסי גלבוע.

בנובמבר הושאל למ.ס. דבורייה.

ב-28 ביולי 2018 אלישע חתם בבני ממב"ע הגולן. ב-12 ביוני 2020, לאחר שתי עונות, הצטרף לאחיו יוגב וחתם בהפועל צפת, אף היא מליגה ב'.

==תארים==
; עירוני קריית שמונה
*אליפות: 2011/2012
*גביע הטוטו (2): , 
* גביע הטוטו (הליגה הלאומית): 2009/2010

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני הפועל בית שאן
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:בוגרי בית החינוך המשותף עמק החולה
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית תל חי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
קטגוריה:מועצה אזורית מבואות החרמון: אישים
קטגוריה:עמק החולה: אישים
הקורפוס ה-32 (ורמאכט)

הקורפוס ה-32 (בגרמנית: XXXII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-26 במרץ 1945 בשטטין על בסיס המחוז הצבאי ה-2, וכמפקדו מונה פרידריך-אוגוסט שק. הקורפוס השתתף בקרבות בפומרניה כחלק מארמיית הפאנצר השלישית, וב-8 במאי 1945 נכנע לכוחות הצבא הרוסי.

==מפקדים==
* פרידריך-אוגוסט שק (26 במרץ 1945 - 8 במאי 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Korps/XXXIIKorps.htm הקורפוס ה-32] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
32
הקורפוס ה-33 (ורמאכט)

הקורפוס ה-33 (בגרמנית: XXXIII. Armeekorps) היה קורפוס של הוורמאכט שלחם במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-23 בינואר 1943 בנורווגיה על בסיס הפיקוד המיוחד הגבוה ה-33 (Höheres Kommando z.b.V. XXXIII), וכמפקדו מונה ארווין אנגלברכט. הקורפוס השתתף בקרבות בנורווגיה כחלק מארמיית נורווגיה, ולאחר מכן כחלק מהארמייה ההררית ה-20, וב-8 במאי 1945 נכנע לבעלות הברית.

==מפקדים==
* ארווין אנגלברכט (23 בינואר 1943 - 25 בדצמבר 1943)
* לודוויג וולף (25 בדצמבר 1943 - 10 באוגוסט 1944)
* קרל-אריק קהלר (10 באוגוסט 1944 - 31 במרץ 1945)
* פרידריך פון אונגר (31 במרץ 1945 - 5 באפריל 1945)
* פרידריך-וילהלם נוימן (5 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Korps/XXXIIIKorps.htm הקורפוס ה-33] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה 
33
וודאפון פארק

וודאפון פארק (בטורקית: Vodafone Park) הוא אצטדיון כדורגל באיסטנבול שבטורקיה ובו 41,903 מקומות ישיבה. האצטדיון משמש את קבוצת הכדורגל בשיקטש, שהיא גם בעלת האצטדיון.

==היסטוריה==
אבן היסוד הונחה באוקטובר על השטח של אצטדיון אינני שנסגר ארבעה חודשים קודם לכן. וודאפון ארנה כולל 1903 תאי צפייה, מספר מסעדות, ואינטרנט אלחוטי ברמה גבוהה אותו מספקת חברת סיסקו.

ב-10 באפריל 2016 נפתח האצטדיון לקהל הרחב, ויום למחרת נערך בו משחק הבכורה בו נכחו 38,420 צופים שראו את בשיקטש מנצחת 2–3 את בורסאספור. מריו גומז העלה את בשיקטש ליתרון בדקה ה-22 ובכך הפך לכובש הראשון בתולדות האצטדיון.

בשנת 2017 שונה שם האצטדיון מ"וודאפון ארנה" ל"וודאפון פארק", עקב הוראה של נשיא טורקיה, רג'פ טאיפ ארדואן, לחדול מהשימוש במילה "ארנה" ("arena") לתיאור מתקני ספורט בטורקיה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בטורקיה
קטגוריה:אצטדיונים ומתקני ספורט באיסטנבול
אצטדיון וודאפון פארק
קטגוריה:בשיקטש
רוטרניק

רוטרניק הייתה רשת ישראלית שהפיצה מידע תקשורתי בין דוברים וכתבים באמצעות אפליקציית וואטסאפ. הרשת הופעלה באמצעות תאי כתבים, שאליהם היו מחוברים כלי תקשורת רבים בישראל וברחבי העולם.

==היסטוריה==
הרשת הוקמה בידי אליהו אליוביץ, איש תקשורת חרדי מירושלים, ב-21 במרץ 2011, בעקבות התפתחות אפליקציית וואטסאפ בישראל, שגרמה לחיבור מהיר בין גורמים בעולם התקשורת וקירבה את שיתוף הפעולה ביניהם.

בשנת 2015 פתחה הרשת גם דף פייסבוק וחשבון טוויטר, המנגישים את המידע המתאים לציבור הרחב, ולא רק לחברים ברשת. באותה שנה החלה הרשת להפעיל גם קבוצות סיקור זמניות לאירועים מיוחדים, כדוגמת סיקור הלוויות משפחת הנקין והנשיאים יצחק נבון ושמעון פרס, הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2016, גל השרפות בישראל בנובמבר 2016, פינוי עמונה ב-2017 ואסון נחל צפית ב-2018.

==פעילות הרשת==
הרשת העבירה מידע חדשותי בעיקר בדקות הראשונות בזמן התרחשות האירועים.

ברשת הועבר מידע תקשורתי מאנשי שטח, דוברים וכתבים, וכלי תקשורת רבים מחוברים אליה. ברשת היו חברים אלפי משתמשים, בהם אנשי תקשורת, כתבים, רכזי מערכות, עורכי עיתונים דוברי גופים ממשלתיים, אנשי יחסי ציבור, משרדי פרסום ואחרים. ברשת היו חברים גם דוברי עברית מכ-40 מדינות ברחבי העולם, שהעבירו גם הם מידע לרשת ממקום מגוריהם.

לרשת היו כ-60 קבוצות נפרדות, על פי תחומי הסיקור, בפילוח על פי אזורים, מגזרים, ונושאים. ידיעות בעלי מידע תקשורתי בעלות אופי מגזרי ואזורי מועברות לכלל קבוצות הסיקור המתאימות, בה בשעה שידיעות בעלות חשיבות ארצית ועולמית - מועברות לקבוצה הארצית/עולמית.

עד שנת 2018 הופעלה הרשת ללא עלות ודמי מנוי. בינואר 2018 עברה הרשת להפעלת מנויים בתשלום חודשי או שנתי. בשנת 2021 נסגרה הרשת.

==קישורים חיצוניים==
* 
* נעמה תורן, [http://m.ice.co.il/article/view/390560 האיש שעיתונאים מכורים לוואטסאפ שלו: "עד עכשיו לא ידעתי לעשות מזה כסף"], באתר Ice,25 ביולי 2014
* 
* 
* מנדי זילברשטרום, [http://shturem.net/index.php?section=news&id=94665 'רוטרניק': האיש שמחבר את עולם התקשורת בישראל - ראיון], באתר שטורעם.נט, כ"ג באדר תשע"ז
* [https://www.maariv.co.il/business/tech/Article-723199 "העיתונאים סומכים עליי עם המידע, אחרת לא היו נעזרים בו בשימוש יומיומי"], מעריב, 10 באוקטובר 2019

==הערות שוליים==

קטגוריה:סוכנויות ידיעות
קטגוריה:ישראל: אמצעי תקשורת
פרידריך-אוגוסט שק

גנרל פרידריך-אוגוסט שק (בגרמנית: Friedrich-August Schack; 27 במרץ 1892 – 24 ביולי 1968) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
שק נולד ב-27 במרץ 1892 בשמידברג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 התגייס שק לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט ההוסארים הבווארי ה-1, ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. בשנת 1915 הועבר שק לרגימנט הרגלים ה-175 (פרוסיה המערבית ה-8), ובשנת 1918 הועבר לרגימנט הגרנדירים ה-6 (פרוסיה המערבית ה-1 - גראף קלייסט פון נולנדורף). על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף שק לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1923 הועלה שק לדרגת אובר לוטננט, וב-10 באוקטובר 1923 נשא לאישה את מריה אילזה פון קיינקר. ב-1 באפריל 1934 מונה שק למדריך באקדמיה הצבאית בדרזדן, וב-1 בפברואר 1935 הועלה לדרגת מיור. ב-1 באוקטובר 1937 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1938 מונה למפקד גדוד המקלעים ה-15.

===מלחמת העולם השנייה===
במהלך הפלישה לפולין לחם שק עם גדודו כחלק מהארמייה העשירית, וב-18 בינואר 1940 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-392. במהלך המערכה על צרפת לחם שק עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-169 במסגרת הקורפוס ה-46, וב-1 באוקטובר 1940 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה לחם שק עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-169 במסגרת הקורפוס ההררי ה-36, והשתתף בלחימה נגד הרוסים מכיוון פינלנד. ב-24 ביולי 1941 קיבל שק על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-1 באוקטובר 1942 מונה למפקד המכללה הצבאית בפוטסדאם. ב-7 במאי 1943 מונה שק למפקד הדיוויזיה ה-216, שהייתה חלק מהקורפוס ה-23 במסגרת הארמייה התשיעית, וב-1 ביולי 1943 הועלה לדרגת גנרל מיור. שק הוביל את הדיוויזיה שלו בקרב קורסק, ובעקבות האבדות הכבדות שספגה נשלחה הדיוויזיה למנוחה בצרפת. ב-15 בדצמבר 1943 הפכה הדיוויזיה לדיוויזיה ה-272, וב-1 בינואר 1944 הועלה שק לדרגת גנרל לוטננט. במהלך הפלישה לנורמנדי לחם שק עם הדיוויזיה שבפיקודו בקרבות הקשים סביב קן, וב-21 בספטמבר 1944 קיבל תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-4 בספטמבר 1944 מונה שק למפקד הקורפוס ה-81, שהיה חלק מתחת פיקוד הארמייה השביעית, ופיקד עליו עד ה-20 בספטמבר. באוקטובר מונה שק לסגן מפקד הקורפוס ה-67, וב-15 בנובמבר מונה למפקד הקורפוס ה-85. ב-16 בדצמבר 1944 הועבר שק לעתודת המילואים, וב-26 במרץ 1945 מונה למפקד הקורפוס ה-32 בשטטין. ב-20 באפריל 1945 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים, ובסוף המלחמה נפל בשבי הבריטים.

===לאחר המלחמה===
בשנת 1946 הועבר שק לשבי האמריקני, וב-24 במרץ 1948 שוחרר מהשבי. לאחר שחרורו התגורר שק בגוסלאר, עד למותו ב-24 ביולי 1968.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/S/SchackFA-R.htm פרידריך-אוגוסט שק] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים בקרב קורסק
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1968