ליגת נשים למען ישראל

ליגת נשים למען ישראל (באנגלית: Women's League for Israel) הוא ארגון נשים פילנתרופי אמריקני הפועל בישראל בתחומי הרווחה, החינוך והעלייה.

==היסטוריה==
ליגת נשים למען ישראל (לנ"י) נוסדה בשנת 1928 בניו יורק, כארגון ללא כוונת רווח על ידי נשים יהודיות וציוניות. תחילת היא נקראה "ליגת נשים למען פלשתינה" (Women's League for Palestine), אך עם קום המדינה שונה השם ל "ליגת נשים למען ישראל".
מטרות הארגון היו סיוע ליישוב העברי במשימות חברתיות, בקליטת עלייה ובחינוך. לצורך כך גייסה לנ"י תרומות להקמת "בתי חלוצות", שנועדו לאפשר לנשים צעירות שעלו בגפן לקבל הכשרה מקצועית וללמוד את התרבות והשפה החדשות. העולות הצעירות ששוכנו בבתי החלוצות עבדו במפעלים קואופרטיביים וקיבלו שיעורים בעברית.
בשנת 1932 הוקם בית החלוצות הראשון בחיפה בשכונת הדר הכרמל. ארבע שנים אחריו נפתח בית החלוצות ברחוב המלך ג'ורג' בתל אביב, ובשנת 1943 נחנך בית החלוצות בשכונת רחביה בירושלים.
במהלך מלחמת העצמאות השתתפו בתי החלוצות במאמץ המלחמתי: הבית בחיפה שימש כמטבח הצבאי המרכזי בעיר, הבית בתל אביב סייע בהקמת חיל הנשים, ותחנת הרדיו קול ירושלים שידרה מבית החלוצות בירושלים בימי המצור על העיר.

לאחר קום המדינה, בשנת 1950, נוסד על ידי לנ"י בית החלוצות הרביעי בנתניה. במתחם זה הקימה לנ"י שנתיים אחר כך, בשיתוף עם משרד הסעד, את 'אורה' – מפעל שיקומי לאריגת יד של עיוורים. ליד מפעל האריגה הוקמה מתפרה, שהעסיקה נשים עולות ומוגבלות. בשנת 1959 זכה המפעל בפרס קפלן.

עם תום גלי העלייה הגדולים, השתנה מוקד הפעילות של לנ"י: עזרה למשפחות צעירות ולסטודנטים משכבות מצוקה, לקורבנות אלימות במשפחה, הקמת קבוצות לעזרה עצמית ועוד. שמם של בתי החלוצות הוסב בהתאם ל"בתי ליגת נשים".

באמצע שנות ה-50 החלה לנ"י לשתף פעולה עם האוניברסיטה העברית בירושלים ובכספי התרומות שלה נבנו שני בנייני המעונות הראשונים לסטודנטיות, קפיטריה, אולם ספורט ומרכז הסטודנט בקמפוס גבעת רם. לאחר שחרור ירושלים תרמה לנ"י עוד שלושה בנייני מעונות נוספים לסטודנטיות, הקימה את הקתדרה לסוציולוגיה על שם מייסדת הארגון רוז אייזקס, וקרן מלגות לחיילים משוחררים.
בבית לנ"י בנתניה פעל 'בית הספר להכשרה מקצועית למבוגרים', שהציע קורסים להכשרה מקצועית ולהסבה מקצועית בתחומים: טבחות, קונדיטוריה, טכנאות שיניים וסייעות לרופאי שיניים, בשיתוף עם משרד התמ"ת. בשנת 1978 החל לפעול במתחם גם תיכון מקצועי. באותה שנה נחנך בשכונת דניה בחיפה רחוב על שם לנ"י.

בשנת 1986 הוקם, בחסות לנ"י, המרכז הישראלי לעזרה עצמית. בהמשך הקימה לנ"י, בשיתוף עם גורמי רווחה, "מרכז אזורי לשלום המשפחה" במגזר הערבי. המרכז העניק שירות לנפגעי אלימות במשפחה ביישובים באזור המשולש. בשנת 2001 החלה לנ"י, בשיתוף עם משרד הרווחה והעבודה, להפעיל את שירותי האומנה במרכז הארץ, במטרה למצוא לילדים במצוקה משפחות אומנה, במקום לשכנם במוסדות. כמו כן הפעילה לנ"י את מערך ההכשרה המקצועית של העובדים הסוציאליים בכל רחבי המדינה.
בעשור השני של המאה ה-21 הועבר הבית בנתניה לידי עיריית נתניה והבית בירושלים ליד בן-צבי.

==הפעילות כיום==
נשיאת לנ"י הנוכחית היא עו"ד ז'אן שכטר, ומנכ"לית הארגון היא עו"ד אסתר פלפל־פז.

לנ"י ממשיכה גם כיום לפעול בתחומי העלייה, הקליטה, החינוך, ההשכלה הגבוהה והבריאות, באמצעות גיוס תרומות בישראל ומחוצה לה.
בעקבות מלחמת לבנון השנייה, תרמה לנ"י 2 מיליון דולרים להקמת חדר המיון טראומה לילדים בבית החולים רמב"ם בחיפה. לנ"י הקימה ומפעילה באוניברסיטה העברית בירושלים שתי קרנות מלגות חדשות לסטודנטים מצטיינים, אשר מצבם הכלכלי מקשה עליהם להם לממן המשך לימודים לתארים מתקדמים. לנ"י תרמה גם למכינה הקדם צבאית אופק.
החל משנת 2006 לנ"י משוכנות בבית לנ"י בתל אביב קבוצות צעירים יהודים מרחבי העולם, המגיעים לישראל לתקופות של עד שנה, בשיתוף פעולה עם תגלית, מסע והחוויה הישראלית. במתחם פועלות גם כיתות לימוד ואולפן, וכן מרכז קשר הורים-ילדים.

==רשימת נשיאות לנ"י==

{| class="wikitable"
|-
! שנות כהונה !! שם בעברית !! שם באנגלית
|-
| 1928-1929||אמה גוטהייל || <div class="mw-content-ltr">Emma Gotheil</div>
|-
| 1931–1929||רוז בלומנטל || <div class="mw-content-ltr">Rose Blumenthal</div>
|-
| 1932-1957||ג'יין פרינס || <div class="mw-content-ltr">Jane Prince</div>
|-
| 1957-1963||אנה כהנא ניידיץ || <div class="mw-content-ltr">Anna Cahane Neiditz</div>
|-
| 1963-1969||אנה סטאר || <div class="mw-content-ltr">Anne Starr</div>
 |-
| 1969-1975||רוזלין שיפר || <div class="mw-content-ltr">Roslyn Shipper</div>
|-
| 1975-1981||ויולט ב. ווילז || <div class="mw-content-ltr">Violet B. Wiles</div>
|-
| 1981-1986||מרילין שוורצמן || <div class="mw-content-ltr">Marilyn Schwartzman</div>
|-
| 1986-1989||מיוריאל לנדן || <div class="mw-content-ltr">Muriel Lunden</div>
|-
| 1989-1995||טרודי מיינר || <div class="mw-content-ltr">Trudy Miner</div>
|-
| 1995-2000||הארייט ליינר || <div class="mw-content-ltr">Harriet Lainer</div>
|-
| 2000-2016||טרודי מיינר || <div class="mw-content-ltr">Trudy Miner</div>
|-
| 2016-2017||מרלן פוסט ||<div class="mw-content-ltr">Marlene Post</div>
|-
| 2018-||ז'אן שכטר || <div class="mw-content-ltr">Jan Schechter</div>
|}

==לקריאה נוספת==
* [https://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=16444 בית החלוצות ברחביה], באתר מטח

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.guidestar.org/profile/13-1656698 לנ"י], באתר גיידסטאר (באנגלית)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – ישראל: ארגונים