OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
א"ל דוקטורוב

אֶדְגָר לוֹרֵנְס דוֹקְטוֹרוֹב (באנגלית: Edgar Lawrence Doctorow; 6 בינואר 1931–21 ביולי 2015) היה סופר יהודי אמריקאי. נהג לשלב ברומנים שלו דמויות היסטוריות ואירועים מההיסטוריה של ארצות הברית, בעיקר מן המאה ה-20.

== קורות חיים ==
דוקטורוב נולד ברובע הברונקס, ניו יורק. הוריו, דוד ורוז דוקטורוב, נולדו בארצות הברית והיו בנים למהגרים יהודים מרוסיה. למד בתיכון ברונקס למדעים.

==ספריו שתורגמו לעברית==
* ספר דניאל (1971), תרגם חיים גליקשטיין, זמורה-ביתן-מודן, 1971. רומן היסטורי על יוליוס ואתל רוזנברג.
* רגטיים (1975), תרגם אהרן אמיר, זמורה-ביתן-מודן, 1976. עובד לקולנוע לסרט "רגטיים" בבימויו של מילוש פורמן.
* אגם הטבלנים (1980), תרגם אהרן אמיר, זמורה-ביתן, 1984.
* חיי המשוררים (1984), תרגם גדעון תלפז, זמורה-ביתן, 1988.
* היריד העולמי (1985), תרגמה שרה ריפין, זמורה-ביתן, 2001.
* בילי באתגייט (1989), תרגמה צילה אלעזר, הוצאת כנרת, 1992.
* רשת המים (1994), תרגם משה דור, זמורה-ביתן, 1998.
* עיר האלוהים (2000), תרגמה מרים יחיל-וקס, זמורה-ביתן, 2002.
* סיפורי הארץ המתוקה (2004), תרגמה דינה מרקון, זמורה-ביתן, 2007.
* הומר ולנגלי (2009), תרגמה ניצה פלד, הוצאת סימנים, 2010.
* אצל אנדרו במוח (2014), תרגמה ניצה פלד, הוצאת סימנים ומשכל הוצאה לאור, 2015.

==קישורים חיצוניים==

* 

* , על "הומר ולנגלי"
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי מדליית מדעי הרוח
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:בוגרי קניון קולג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל קולג' שרה לורנס
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולספרות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
קטגוריה:זוכי הפרס הספרותי של סנט לואיס
אולריך קלימן

אולריך קלימן (בגרמנית: Ulrich Kleemann; 23 במרץ 1892 – 1 בינואר 1963) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
קלימן נולד ב-23 במרץ 1892 בלאנגנזאלצה, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1911 התגייס קלימן לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הדרגונים ה-21, עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-26 במאי 1915 נפצע קלימן באחד הקרבות, ולאחר החלמתו הועבר לרגימנט המילואים ה-83, אולם באוקטובר נפצע שוב. לאחר החלמתו חזר לרגימנט הדרגונים ה-21, וב-18 ביוני 1916 הועלה לדרגת אובר לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף קלימן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-15 באוקטובר 1935 מונה קלימן מפקד הגדוד הממונע ה-1, וב-1 במרץ 1936 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 בינואר 1938 מונה למפקד רגימנט הרובאים ה-3, וב-1 באוקטובר 1938 הועלה לדרגת אוברסט.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה לחם קלימן עם הרגימנט שבפיקודו במהלך הפלישה לפולין, כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-3 במסגרת הקורפוס הממונע ה-19, וב-4 בדצמבר 1939 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-3. במהלך המערכה על צרפת לחם קלימן עם חטיבתו כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-3 במסגרת הקורפוס הממונע ה-16. במהלך מבצע ברברוסה לחם קלימן עם חטיבתו כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-3 במסגרת הקורפוס הממונע ה-24, והשתתף בקרב סמולנסק ובכיתור הגדול בקייב, וב-13 באוקטובר 1941 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בנובמבר 1941 הועלה קלימן לדרגת גנרל מיור, וב-10 באפריל 1942 מונה למפקד הדיוויזיה הקלה ה-90 בצפון אפריקה. ב-28 במאי 1943 מונה קלימן למפקד דיוויזיית הסער רודוס, וב-10 ביוני 1943 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. לאחר כניעת איטליה לבעלות הברית, הוטל על קלימן לנטרל את הכוחות האיטלקיים בים התיכון, והוא לחם נגדם בהצלחה בקרב רודוס. ב-16 בספטמבר 1943 קיבל קלימן על פעולותיו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, ובאוקטובר אותה שנה הועלה לדרגת גנרל חיל השריון. ב-18 בספטמבר 1944 מונה קלימן למפקד הקורפוס ה-91 בקרואטיה, וב-10 באוקטובר מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-4, שהיה חלק מהארמייה השמינית בהונגריה. בסוף דצמבר 1944 מונה קלימן כמפקד זמני של הארמייה השמינית. השתתף עם דיוויזיית הפאנצר פלדהרנהאלה במהלך המצור על בודפשט ונפל בשבי כוחות בעלות הברית בתום המלחמה.

===לאחר המלחמה===
בשנת 1947 שוחרר קלימן מהשבי. לאחר שחרורו התגורר קלימן באוברוזל, עד למותו ב-1 בינואר 1963.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/K/KleemannU-R.htm אולריך קלימן] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1963
הדיוויזיה ה-31 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-31 הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה לחמה במערכה בפולין, בקרב על צרפת, בקרבות החזית המזרחית, והושמדה במהלך מבצע בגרטיון. לאחר מכן הוקמה הדיוויזיה כדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-31, שלחמה בכיס קורלנד ובפרוסיה המזרחית.

==היסטוריה==
===הדיוויזיה ה-31===
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1936 בבראונשווייג, והועמדה תחת פיקוד הרברט פישר. במהלך המערכה בפולין השתתפה הדיוויזיה בלחימה כחלק מהקורפוס הממונע ה-16 במסגרת הארמייה העשירית, ובמהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-11 במסגרת הארמייה השישית. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-12 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה, והשתתפה בקרב ביאליסטוק-מינסק ובקרב סמולנסק. במהלך הקרב על מוסקבה לחמה הדיוויזיה בתחילה כחלק מהקורפוס ה-53 במסגרת הארמייה השנייה, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-43 במסגרת ארמיית הפאנצר השנייה והארמייה הרביעית לסירוגין. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות שונים בגזרה המרכזית, ואף השתתף בקרב קורסק כחלק מקורפוס הפאנצר ה-46. ביוני 1944 הועברה הדיוויזיה לקורפוס הפאנצר ה-39, ולחמה עמו במהלך מבצע בגרטיון, עד להשמדתה באזור מוגילב ב-21 ביולי 1944.

===דיוויזיית הגרנדיר ה-31===
ב-21 ביולי 1944 הוקמה דיוויזיית הגרנדיר ה-31 על בסיס דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-550 ושרידי הדיוויזיה ה-31, והועמדה תחת פיקוד הנס יואכים פון שטולצמן. הדיוויזיה לחמה בגזרה הצפונית בלטביה, כחלק מהקורפוס ה-28 במסגרת הארמייה ה-18.

===דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-31===
ב-9 באוקטובר 1944 שונה שמה של הדיוויזיה לדיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-31, והיא המשיכה להילחם בכיס קורלנד. בינואר 1945 פונתה הדיוויזיה דרך הים לפרוסיה המזרחית, שם לחמה בקרבות הקשים כחלק מהארמייה השנייה, עד סוף המלחמה.

==מפקדים==
{| class="wikitable"
|-
! שם !! כהונה
|-
| הרברט פישר ||1 באוקטובר 1936 - 1 באפריל 1937
|-
| רודולף קמפה ||1 באפריל 1937 - 22 במאי 1941
|-
| קורט קאלמוקוף || 22 במאי 1941 - 13 באוגוסט 1941
|-
| גרהרד ברטולד || 15 באוגוסט 1941 - 21 בינואר 1942
|-
| פרידריך הוסבאך || 21 בינואר 1942 - 28 בפברואר 1942
|-
| גרהרד ברטולד || 28 בפברואר 1942 - 14 באפריל 1942
|-
| קורט פפיגר || 14 באפריל 1942 - 1 באפריל 1943
|-
| הרמן פלרקה || 1 באפריל 1943 - 16 במאי 1943
|-
| פרידריך הוסבאך || 16 במאי 1943 - 2 באוגוסט 1943
|-
| הנס יואכים פון שטולצמן || 2 באוגוסט 1943 - 25 בספטמבר 1943
|-
| וילפרנק אוכזנר || 25 בספטמבר 1943 - יוני 1944
|-
| ארנסט קניג || יוני 1944 - 1 ביולי 1944
|-
| הנס יואכים פון שטולצמן || 1 ביולי 1944 - 8 במאי 1945
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/31ID-R.htm הדיוויזיה ה-31] באתר lexikon-der-wehrmacht
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Grenadierdivisionen/31GD-R.htm דיוויזיית הגרנדיר ה-31] באתר lexikon-der-wehrmacht
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Volksgrenadierdivisionen/31VGD.htm דיוויזיית הפולקסגרנדיר ה-31] באתר lexikon-der-wehrmacht

31
דיוויזיה 31
עונת 1975/1976 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל

עונת 1975/1976 בגביע אירופה לאלופות בכדורגל הייתה העונה ה-21 של התחרות האירופית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי אופ"א. המשחק הראשון התקיים ב-17 בספטמבר 1975 ותחרות הסתיימה ב-12 במאי 1976. 

בתחרות השתתפו 32 קבוצות. 

משחק הגמר נערך בהאמפדן פארק, גלאזגו. התחרות הסתיימה בניצחון של באיירן מינכן בפעם השלישית ברציפות. בכך היא שחזרה הישג של אייאקס שתחילת שנות ה-70. 

==מתכונת התחרות==
בתחרות השתתפו 32 קבוצות. כל הקבוצות חולקו לזוגות ונפגשו בשיטת משחק בית ומשחק חוץ לקביעת הקבוצה שתעפיל לשמינית הגמר. 

בכל השלבים למעט משחק הגמר נערכו משחק בית ומשחק חוץ. חוק "שער חוץ", היה בתוקף לכל שלבי התחרות. במקרה שאין אפשרות להגיע להכרעה תוך יתרון שער חוץ, המנצח נקבע בסדרת בעיטות עונשין.

==השלבים המתקדמים==

==ראו גם==
גמר גביע אירופה לאלופות 1976.
==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.uefa.com/uefachampionsleague/season=1975/index.html נתונים מאתר אופ"א]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1975
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1976
קטגוריה:עונות בליגת האלופות
ברוך פרצמן

ברוך פרצמן (נולד ב-16 בינואר 1951) הוא אלוף פאראלימפי ישראלי בשחייה ואלוף ישראל בשייט מפרשיות.

==ביוגרפיה==
פרצמן היה לוחם הקומנדו הימי. ב-8 בנובמבר 1972 צלח עם חבריו לקומנדו את תעלת סואץ, עלה על מוקש, ופלג גופו השמאלי נפגע קשות. כתוצאה מהאירוע איבד את ידו ואת עינו.

פרצמן החל לעסוק בספורט נכים וייצג את ישראל בתחרויות שחייה של המשחקים הפאראלימפיים בשנים 1980, 1984, 1988. ב השתתף בארבעה משחים וזכה בארבע מדליות: מדליית זהב במשחה 50 מטר בסגנון חזה ושלוש מדליות כסף במשחי 50 מטר בסגנונות גב וחופשי ובמשחה 150 מטר בסגנון מעורב. ב השתתף וזכה שוב בארבעה משחים: שלוש מדליות כסף במשחי 100 מטר בסגנונות חזה וגב ובמשחה 200 מטר בסגנון מעורב ומדליית ארד במשחה 100 מטר בסגנון חופשי.

באליפות אירופה 1985 שנערכה בגרמניה היה פרצמן אלוף אירופה במשחה 100 מטר חזה וזכה בשתי מדליות כסף נוספות: במשחה 100 מטר גב ומשחה 50 מטר חופשי.

בהופעתו האחרונה באולימפיאדה ב-1988 התחרה בארבעה משחים וסיים את כולם במקומות הרביעי והחמישי. מאוחר יותר החל לעסוק בשיט מפרשיות וזכה באליפות ישראל.

פרצמן עומד בראש אגף קרטוגרפיה של המרכז למיפוי ישראל.

==מקורות וקריאה נוספת==
* [https://www.paralympic.org/baruch-peretzman פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 
* שחר לנדאו, [https://beingalim.files.wordpress.com/2021/01/1984-11-beingalim-163.pdf ברוך חוקר מפות - "מחכה בקוצר רוח לאולימפיאדה הבאה"], 'בין גלים', חוברת 163,נובמבר 1984, עמ' 27.
* [https://shayaloni.co.il/portfolio/%d7%91%d7%a8%d7%95%d7%9a-%d7%a4%d7%a8%d7%a6%d7%9e%d7%9f/ ברוך פרצמן] באתר הצילום של שי אלוני

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:שחיינים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחיינים נכים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:לוחמי שייטת 13
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
פטר החכם

פסל של פטר החכם ב[[פרילפ, מקדוניה]]

פטר החכם או פטר הערמומי (בבולגרית: Хитър Петър; במקדונית: Итар Пејо או Итар Петар) הוא דמות בפולקלור הבולגרי. פטר הוא איכר עני מהכפר, הוא ערמומי ושנון. הוא מוצג כבולגרי טיפוסי וכ: אנטגוניסט נצחי של האצילים העשירים, אנשי דת ומלווי כספים אותם הוא מצליח להונות. בשל תכונות אלו הוא נחשב לדמות חיובית ואהודה על העם.

פטר החכם נוצר כדמות בדיונית בין המאה ה-16 למאה ה-17, כאשר בולגריה הייתה עדיין תחת השלטון האימפריה העות'מאנית. אגדות אודות פועלו ומעשיו נפוצו באזורים בהם ישבו בולגרים: דוברוג'ה, תראקיה ומקדוניה. על פי רוב הסיפורים מוצאו של פטר החכם הוא מאזור הנמצא כיום בצפון-מערב בולגריה. על מעשיו נכתבה אופרה אחת בשנת 1967, ושני סרטי קומדיה שהופקו בשנת 1939 ושנת 1960.

פטר החכם מזכיר דמויות אחרות מהפולקלור האירופי והמזרחי, דוגמת נאסר א-דין בפולקלור המוסלמי, הרשל'ה אוסטרופולר בפולקלור היהודי, טיל אוילנשפיגל הגרמני ועוד.

אזור הנמצא בחצי האי טריניטי קרוי על שמו.

קטגוריה:בדחנים עממיים
יניב מגל

יניב מגל (נולד ב-1977) הוא סופר ועיתונאי ישראלי.

== ביוגרפיה ==
מגל נולד ב-1977 לנחמה וליוסי, שנמנו עם ראשוני תנועת "גוש אמונים", גדל בקדומים ולמד בישיבה התיכונית בקרני שומרון. בבגרותו יצא בשאלה.

בתקופת לימודי התואר הראשון לתקשורת ועיתונאות ומדע המדינה באוניברסיטה העברית, מגל ערך את עיתון הסטודנטים הוותיק "פי האתון". מ-2006 ועד 2020 הוא עבד כעורך וכתב בעיתון "גלובס".

ב-2016 יצא ספרו הראשון "סרוגים בקנה" ("ידיעות ספרים"), המתאר את סיפור השתלבות הציונות הדתית בצה"ל.

==ספריו==
* סרוגים בקנה - סיפור השתלבות הציונות הדתית בצה"ל, ידיעות ספרים, 2016.
* 70 פנים למדינה, הוצאת קוראים, 2018.
* ידעתי את ארצי - אוטוביוגרפיה של מתן וילנאי, שנכתבה יחד עימו, ידיעות ספרים, 2019.
*הבריחה מדמשק - סיפורו של ג'ק בלנגה ומשפחתו בסוריה - הוצאת סטימצקי, 2022.
*קותי - סיפורו של סגן הרמטכ"ל יקותיאל אדם - הוצאת מטר, 2023.
*נהג התקדם - סיפורו של חיים דנון - הוצאת מטר, 2023.
*שלומי שבת: אני אמות על הבמה - הוצאת סטימצקי, 2024.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סגל גלובס
קטגוריה:קדומים: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבת השומרון
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
FP

בתורת הסיבוכיות, מחלקת הסיבוכיות FP היא ההרחבה לבעיית הפונקציה של מחלקת בעיות ההכרעה P, כלומר אוסף בעיות הפונקציה שאפשר לחשב בזמן ריצה פולינומי על ידי מכונת טיורינג דטרמיניסטית. בעיות רבות ב-P מנוסחות בצורת שאלה, מתי רכיב מסוים קיים, כמו בהינתן גרף האם יש בו שידוך מושלם. גרסת ה-FP עבור בעיות אלה, שואלת לא רק האם קיים פתרון אלא גם מהו אותו פתרון, כלומר בדוגמת הגרף הבעיה היא למצוא שידוך מושלם. 

באופו פורמלי יותר יחס בינארי <math>\ P(x,y)</math> הוא ב-FP אם ורק אם יש אלגוריתם דטרמיניסטי עם זמן ריצה פולינומי ב-<math>|x|</math> שיכול בהינתן <math>x</math> למצוא <math>y</math> כך שמתקיים <math>\ P(x,y)</math> אם קיים <math>y</math> כזה. בדוגמה של השידוך המושלם היחס מתקיים כש<math>x</math> הוא גרף ו-<math>y</math> הוא שידוך מושלם בגרף. יחס זה הוא ב-FP כי ידוע אלגוריתם פולינומי למציאת השידוך.

המחלקה עולה במחקר בסיבוכיות בהקשר של מחלקת FNP ההרחבה לבעיית הפונקציה של מחלקת בעיות ההכרעה NP. ידוע ש FNP=FP אם ורק אם P=NP. שאלה נוספת העולה היא הכח של FP לעומת FL, מחלקת הפונקציות אותן ניתן לחשב על ידי מכונת טיורינג דטרמיניסטית אשר משתמשת בזיכרון שגודלו לוגריתמי בגודל הקלט. 

קטגוריה:מחלקות סיבוכיות
סולה לבנת-בטן

ביצים של סולה לבנת-בטן
סולה לבנת-בטן (שם מדעי: Sula leucogaster) היא עוף ימי ממשפחת הסולתיים החי בימים הטרופיים של האוקיינוס ההודי, האוקיינוס האטלנטי והאוקיינוס השקט ברחבי העולם, אך מעדיף איים מרוחקים שונים. בישראל היא מזדמנת נדירה בעיקר בחורף, כאשר סערה בים התיכון "דוחפת" אותה אל החוף. הנקבות גדולות מהזכרים ואורכן 80 ס"מ, עם מוטת כנפיים של 150 ס"מ ומשקל של 1,300 גרם. הזכר קטן יותר. אורכו 75 ס"מ, מוטת כנפיו 140 ס"מ ומשקלו 1 ק"ג.

הסולה בעלת בטן לבנה, ממנה קיבלה את שמה, אולם לצעירים בטן חומה כמו שאר נוצות הגוף. הראש חשוף מנוצות וצבעו צהוב עם מקור מוארך בהיר יותר. לצעירים הראש בצבע לבן. בכל הגילים מתאפיינות הסולות בצוואר ארוך ומתעקל מעט, מקור ארוך וחד, כנפיים ארוכות יחסית וכפות רגליים צהובות בעלות קרומי שחייה. הסולות מתמחות בדאייה ויכולות לצלול מגובה רב לעבר הים. אולם הן שחייניות איטיות. 
הסולות ניזונות מדגים ודיונונים קטנים החיים בלהקות ועולים לעבר פני המים. הסולות צוללות לעבר הלהקות מגובה רב ובמהירות וכך תופסות את הטרף. 

הסולות מקננות באיים מבודדים, בהם הן בונות קן מצמחייה נרקבת, קונכיות ואבנים. הנקבה מטילה 2 ביצים.

תת-מיני הסולה:
*Sula leucogaster brewsteri
*Sula leucogaster etesiaca
*Sula leucogaster leucogaster
*Sula leucogaster plotus

==קישורים חיצוניים==

סולות צעירות במקסיקו
==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1783
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בודארט
קטגוריה:סולתיים
קטגוריה:בעלי חיים פאנטרופיים
קטגוריה:ארץ ישראל: סולתאים
פרידריך קוך

פרידריך קוך (בגרמנית: Friedrich Koch; 15 בינואר 1879 – 3 בנובמבר 1961) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
קוך נולד ב-15 בינואר 1879 באובנקירכן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1897 התגייס קוך לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-15 (וסטפאליה ה-2 - פרדריק, נסיך הולנד). במהלך מלחמת העולם הראשונה שירת קוך כקצין מטה ביחידות שונות, ובאמצע המלחמה מונה לקצין מטה במטה הכללי הקיסרי. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף קוך לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 במאי 1927 הועלה קוך לדרגת אוברסט, ובאביב 1930 מונה למפקד המבצר של קניגסברג. ב-1 בפברואר 1931 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 בנובמבר 1931 הועלה לדרגת כבוד של גנרל לוטננט.

בשנת 1931 פרש קוך מהצבא, ובשנת 1934 מונה לתפקיד ממשלתי. בשנת 1937 הצטרף קוך לאס אס, ובקיץ 1939 התגייס שוב לוורמאכט.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה מונה קוך למפקד הדיוויזיה ה-254, ופיקד עליה בחזית המערבית כעתודת הארמייה החמישית. ב-15 באפריל 1940 מונה קוך למפקד הקורפוס ה-44, וב-1 במאי 1940 הועלה לדרגת קבע של גנרל לוטננט. במהלך מבצע ברברוסה לחם קוך עם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה השישית, והשתתף עמו בקרב קייב ובקרב חרקוב הראשון. ב-13 באוקטובר 1941 קיבל קוך על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-10 בדצמבר 1941 פרש מתפקידו. ב-31 במאי 1942 פרש קוך מהצבא, וב-30 בינואר 1943 הועלה לדרגת גרופנפיהרר באס אס.

===לאחר המלחמה===
לאחר המלחמה התגורר קוך בבון, עד למותו ב-3 בנובמבר 1961.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/K/KochFriedrich-R.htm פרידריך קוך] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית
* 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:גנרלים באס אס
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1879
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1961
קאמה (מאכל)

קאמה (באסטונית: Kama; בפינית: Talkkuna) היא תערובת של קמח גרוס היטב המהווה חלק מהמטבח האסטוני והפיני. אבקת הקאמה היא תערובת קלויה של שעורה, שיפון, שיבולת-שועל, וקמח אפונה. את שיבולת השועל ניתן להחליף בקמח חיטה, ולעיתים אף מוסיפים שעועית שחורה טחונה לתערובת.

מבחינה היסטורית קאמה הוא מזון שאינו מתכלה במהרה, קל משקל ושניתן להופכו בקלות לחטיף על ידי ערבולו בחמאה או בשומן. כמו כן, התערובת לא הצריכה אפייה מאחר שכל רכיביה קלויים.

בימינו תערובת הקאמה משמשת להכנת קינוחים. בתערובת נעשה שימוש בתור ארוחת בוקר שמוסיפים לה חלב, חובצה או קפיר והתוצר המתקבל הוא דמוי דייסה. לרוב ממתיקים אותה עם סוכר ואוכמניות שחורות, ולעיתים עם פירות או דבש. בקאמה נעשה גם שימוש במוצרי חלב וקינוחים חמוצים, יחד עם פירות יער שמוצאם באסטוניה ובפינלנד.

את הקאמה ניתן לרכוש בתור מזכרת באסטוניה, שכן היא מהווה את אחד המאכלים הייחודים ביותר של המטבח האסטוני.

בשפה האסטונית והפינית המדוברת פירוש המילה "קאמה" הוא דברים או חומר, אך בתור סלנג משמעותה סמים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קמח
קטגוריה:המטבח הפיני
קטגוריה:המטבח האסטוני
הדיוויזיה ההררית השנייה (ורמאכט)

הדיוויזיה ההררית השנייה (בגרמנית: 2. Gebirgs-Division) הייתה דיוויזיה הררית של ה שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באפריל 1938 באינסברוק, על בסיס הדיוויזיה האוסטרית ה-6, והועמדה תחת פיקוד ולנטין פוירשטיין. במהלך המערכה בפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-22 במסגרת הארמייה ה-14, ולאחר מכן לחמה במערכה בנורווגיה כחלק מהקורפוס ה-21. לאחר מכן הוכפפה הדיוויזיה לקורפוס ההררי נורווגיה, ולחמה במסגרת "מבצע אייל" שהתרחש במקביל למבצע ברברוסה. במבצע זה, הגרמנים, בשיתוף פעולה עם פינלנד, כבשו את עיר הנמל האסטרטגית פטסאמו מידי ברית המועצות.

בדצמבר 1941 הוכפפה הדיוויזיה לארמיית נורווגיה, וביולי 1942 הוכפפה לארמייה ההררית ה-20. בסוף שנת 1944 נסוגה הדיוויזיה לנורווגיה, ובינואר 1945 הועברה הדיוויזיה לדנמרק. בפברואר 1945 הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם לחמה כחלק מהארמייה הראשונה עד סוף המלחמה.

==מפקדים==
* ולנטין פוירשטיין (1 באפריל 1938 - 4 במרץ 1941)
* ארנסט שלמר (4 במרץ 1941 - 2 במרץ 1942)
* גאורג פון הנגל (2 במרץ 1942 - 23 באוקטובר 1943)
* הנס דגן (1 בנובמבר 1943 - 6 בפברואר 1945)
* הנס רושמן (6 בפברואר 1945 - 9 בפברואר 1945)
* ויליבאלד אוץ (9 בפברואר 1945 - 8 במאי 1945)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Gebirgsdivisionen/GebDiv2.htm הדיוויזיה ההררית ה-2] באתר lexikon-der-wehrmacht 

2
2
סולת המסיכה

Sula dactylatra
סולת המסיכה (שם מדעי: Sula dactylatra) היא עוף ים, ממשפחת הסולתיים, החיה בימים הטרופיים בכל האוקיינוס, למעט במזרח האוקיינוס האטלנטי. נצפתה בישראל פעם אחת בקיץ 2004.<ref></ref> סולה זו דומה לסולת נסקה בצבעים וגם בטווח התפוצה, אך סולת נסקה בעלת פנים כתומים יותר. בעבר היא נחשבה לתת-מין של סולת המסיכה.
== מאפיינים ==
סולה זו היא הגדולה בבני הסוג סולה ויכולה להגיע למשקל 1.2-2.35 ק"ג ולמוטת כנפיים של 137–165 ס"מ. צבעם לבן עם קצוות כנפיים שחורים ופנים צהובים עם עיניים גדולות כחולות. המקור גדול וחד וצבעו צהוב. אין הבדלים גדולים בין הזכר לנקבה.

הסולות חיות בימים טרופיים ומחפשות דגים קטנים ודינונים שמתקהלים סמוך לפני המים. הסולות צוללות לעבר טרפם מהשמיים במהירות.

הם מקננים באיים חוליים ומטילים שתי ביצים. ואולם ביצה אחת בוקעת לפני השנייה והאפרוח הבוגר מציק לקטן במקרים רבים ופוצע אותו קשה עד שהוא מת או שהוא דוחף אותו מהקן לעבר השמש החשופה ושם הוא מת או נטרף. המנהג האכזרי דואג שההורים יוכלו לספק מספיק מזון לצאצאים שיהיו חזקים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
קטגוריה:סולתיים
קטגוריה:קיריבטי: עופות
קטגוריה:ארץ ישראל: סולתאים
סולה (סוג)

[[סולה כחולת-רגל.]]
סולה (שם מדעי: Sula) הוא סוג של עופות ימיים ממשפחת הסולתיים החיים בחופים הטרופיים ברחבי העולם. זהו הסוג הגדול ביותר במשפחה והוא כולל שישה מינים.

== מאפיינים ==
הסולות בעלות מקור ארוך וחזק, כנפיים רחבות העוזרות לדאות וזנבות קצרים. כפות הרגליים שלהם בעלות קרומים והם צבעוניות ועוזרות לראווה ולמצגי חיזור מפוארים של הרמת רגליים ופרישת כנפיים, שנתנו לסוג את השם האנגלי (Booby - "ליצן" בספרדית).

הן ניזונות בתעופה מעל האוקיינוס מלהקות של דגים או דיונונים וברגע שאחת הסולות צוללת לים כל השאר בעקבותיה. מהירות התנגשותם במים מביאה אותם לידי טרפם שנחטף במהירות. לאחר התפיסה הן נחות על פני המים. ואולם הן שחייניות איטיות.

==מינים==
*סולת המסיכה (Sula dactylatra)
*סולת נסקה (Sula granti)
*סולה לבנת-בטן (Sula leucogaster)
*סולה כחולת-רגל (Sula nebouxii)
*סולה אדומת-רגל (Sula sula)
*סולה פרואנית (Sula variegata)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1760
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי מטוראן ז'אק בריסון
קטגוריה:סולתיים
סולת גנט

סולת גנט (שם מדעי: Morus) הוא סוג של עופות ימיים ממשפחת הסולתיים החיים בימים ממוזגים וקרירים בצפון האוקיינוס האטלנטי או בדרום האוקיינוס ההודי והאוקיינוס השקט, בדרום אפריקה ובאוסטרליה.

הן ניזונות בתעופה מעל האוקיינוס מלהקות של דגים או דיונונים וברגע שאחת הסולות צוללת לים כל השאר בעקבותיה. מהירות התנגשותם במים מביאה אותם לידי טרפם שנחטף במהירות. לאחר התפיסה הן נחות על פני המים. ואולם הן שחייניות איטיות.

סולות אלה בעלות גוף לבן, כנפיים שחורות בקצה, כתם כתום על העורף ומקור לבן. כולם דומים מאוד. הגדולה שבהם היא סולה צפונית שאורך מוטת כנפיה 165–180 ס"מ ומשקלה עד 4 ק"ג, והיא הגדולה בבני המשפחה.

==מיון==
*סוג סולת גנט (Morus)
**מין סולה צפונית (Morus bassanus)
**מין סולת הכף (Morus capensis)
**מין סולה אוסטרלית (Morus serrator)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1816
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי-פייר וייו
קטגוריה:סולתיים
הדיוויזיה הראשונה (ורמאכט)

הדיוויזיה הראשונה (בגרמנית: 1. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1934 בקניגסברג, על בסיס הדיוויזיה ה-1 של הרייכסווהר, והועמדה תחת פיקוד גאורג פון קיכלר. במהלך המערכה בפולין לחמה הדיוויזיה כחלק מקורפוס וודריג, במסגרת הארמייה השלישית. במהלך המערכה על צרפת לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-1 במסגרת הארמייה הרביעית, ולאחר מכן במסגרת הארמייה ה-18. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-1 ולאחר מכן כחלק מהקורפוס ה-38, במסגרת הארמייה ה-18. בהמשך לחמה הדיוויזיה בקרבות השונים בגזרה הצפונית, עד לשנת 1944. בינואר 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר הראשונה, ולחמה עמה בקרבות השונים באוקראינה. באוגוסט 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד ארמיית הפאנצר השלישית, ולחמה עמה בליטא, ולאחר מכן בפרוסיה המזרחית. הדיוויזיה לחמה בקניגסברג כחלק מהארמייה הרביעית עד לכניעתה ב-9 באפריל 1945, ולאחר מכן לחמה בפילאו כחלק מארמיית מזרח פרוסיה עד סוף המלחמה, ואז נכנעו שרידיה לכוחות הצבא האדום.

==מפקדים==
{| class="wikitable"
|-
! שם !! כהונה
|- 
| גאורג פון קיכלר || 1 באוקטובר 1934 - 1 באפריל 1935
|- 
| ולטר שרוט || 1 באפריל 1935 - 4 בפברואר 1938
|- 
| יואכים פון קורצפלייש || 4 בפברואר 1938 - 15 באפריל 1940
|- 
| פיליפ קלפל || 15 באפריל 1940 - 12 ביולי 1941
|- 
| פרידריך אלטריכטר || 12 ביולי 1941 - 4 בספטמבר 1941
|- 
| פיליפ קלפל || 4 בספטמבר 1941 - 16 בינואר 1942
|- 
| מרטין גרזה || 16 בינואר 1942 - 1 ביולי 1943
|- 
| ארנסט-אנטון פון קרוסיג || 1 ביולי 1943 - 10 במאי 1944
|- 
| הנס יואכים באורמייסטר || 10 במאי 1944 - 8 ביוני 1944
|- 
| ארנסט-אנטון פון קרוסיג || 8 ביוני 1944 - 1 באוקטובר 1944
|- 
| הנס שיטינג || 1 באוקטובר 1944 - 28 בפברואר 1945
|- 
| הנינג פון תאדן || 28 בפברואר 1945 - 26 באפריל 1945
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/1ID-R.htm הדיוויזיה ה-1] באתר lexikon-der-wehrmacht 

==הערות שוליים==

1
סולה אוסטרלית

סולה אוסטרלית (שם מדעי: Morus serrator) הוא מין של עוף ים ממשפחת הסולתיים החיה באוסטרליה ושייכת לסוג סולת גנט. היא קרובתה של סולת הכף ושל סולה צפונית אך קטנה יותר מהם.
== מאפיינים ==
משקל הסולה האוסטרלית 2-2.8 ק"ג, מוטתת כנפיה 84–91 ס"מ ואורכה 44–48 ס"מ. אלה עופות בעלי גוף לבן, עם נוצות כהות, עורפם כתום והמקור לבן. הסולות דואות חזקות הנעות על אוויר חם העולה מהים ויוצאות לדיג בחופים. כשהן רואות להקת דגים או דיונונים הן צוללות לעברם ותופסות אותם במהירות התנופה למים.

הסולות מקננות במושבות גדולות, באוסטרליה, בעיקר בוויקטוריה, בטסמניה, בניו זילנד ובאיים שונים שאחד מהם קיבל את השם "אי הסולות" (Gannet Island). חלק מהאזורים בהם הן חיות הם תת-אנטארקטיים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1843
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' רוברט גריי
קטגוריה:סולתיים
קטגוריה:אוסטרליה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים ימיים בדרום אוסטרליה
סולת אבוט

סולת אבוט (שם מדעי: Papasula abbotti) היא עוף ימי גדול ממשפחת הסולתיים המהווה מין יחידי בסוגו. סולה זו חיה בעיקר באי חג המולד שבאוקיינוס ההודי ונמצאת בסכנת הכחדה. פרט ראשון מסוג זה נחקר ב-1892 על ידי החוקר וויליאם אבוט, ממנו קיבל העוף את שמו.

אורכה של הסולה כ-80 ס"מ ומשקלה כ-1,400 גרם. היא בעלת נוצות לבנות וכנפיים גדולות ושחורות. הראש כחול והמקור כחול כמותו. לסולה כנפיים גדולות והיא יכולה לדאות במשך חודשים מעל זרמי האוקיינוסים הטרופיים. כשהסולה מוצאת דג היא צוללת במהירות ותופסת אותו מתחת למים.

סולה זו מקימה מושבות רבייה זוגיות באי חג המולד ביערות הגשם של האי ושם מימה קן עשוי מצמחייה שמצוי על העצים הנמוכים. בני הזוג של הסולה חיים יחד כל החיים ומעמידים צאצא כל שנתיים או שלוש.

===איומים===
סולות אלה נפגעו מאוד עקב הפגיעה ביערות אי חג המולד בשביל כריית פוספט. כמו כן הם נגעו ממין של נמלים פולשות ציידות ממין Anoplolepis gracilipes שהורגות אפרוחים ומבריחות את הבוגרים המקננים באי.
איום נוסף על הסולות הוא דיג יתר וזיהום ימי באזורים מסוימים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רוברט ריג'ווי
קטגוריה:סולתיים
קטגוריה:עופות האוקיינוס ההודי
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1893
שיבוטיים

[[בקלה אטלנטית.]]
שיבוטיים (שם מדעי :Gadidae) היא משפחה של דגי גרם טורפים החיים בעיקר באזורי הימים הממוזגים והקרירים באוקיינוס האטלנטי והשקט, אך גם בימים טרופיים (בעומק הים) ואף מספר מינים בנהרות. רובם חיים בלהקות.

לדגים אלה סנפירי גחון גדולים שלעיתים מאוחדים יחדיו. הראש גדול עם עיניים גדולות והפה מופנה מטה ובעל "מחושים" קטנים מתחתיו. דגים אלה הם טורפים המחפשים מזון בקרקעית הים וניזונים מרכיכות, סרטנים, כוכבי ים ומדגים קטנים.

דגים אלה הם דגי מאכל חשובים שבעקבתיהם התפחתו מספר מלחמות על שטחי דיג. דגים אלה כשרים למאכל ביהדות.

==מיון==
*משפחה שיבוטיים (Gadidae)
**סוג ומין יחיד בקלה ארקטית (Arctogadus glacialis)
**סוג ומין יחיד בוראוגדוס סיידה (Boreogadus saida)
**סוג Eleginus
**סוג ומין יחיד שיבוטית זוטית (Gadiculus argenteus)
**סוג בקלה (Gadus)
**סוג ומין יחיד Melanogrammus aeglefinus
**סוג ומין יחיד Merlangius merlangus
**סוג Microgadus
**סוג Micromesistius
**סוג זהבון (Pollachius)
**סוג ומין יחיד Raniceps raninus
**סוג Theragra
**סוג Trisopterus

==קישורים חיצוניים==

Merlangius merlangus

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1810
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין סמואל רפינסק
שפמנוני כריש

שפמנוני כריש (שם מדעי: Pangasiidae), היא משפחה של דגים מסדרת השפמנונאים.

שפמנוני כריש הם שפמנונים גדולים החיים בנהרות בדרום אסיה מפקיסטן עד בורנאו. הם נחשבים לגדולים יחסית, אוכלי צמחייה והמין הגדול בהם הוא המין שפמנון המקונג שמגיע למשקל 293 ק"ג. מין זה נמצא בסכנת הכחדה.

שם המשפחה נובע מהסנפיר הגבי העליון, שהוא בצורת משולש, המזכיר צורת כריש. הסנפירים והזנב גדולים, וכן הפה גדול, אך השפמות קטנים.

==מיון==
*משפחה שפמנוני כריש (Pangasiidae)
**סוג Cetopangasius - נכחד
**סוג Helicophagus
**סוג פנגסיאנודון (Pangasianodon)
**סוג Pangasius - בו פנגסיוס ענק ופנגסיוס פאנגס
**סוג Pseudolais

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בליקר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1858
יהושע סירקין

יהושע סירקין (1838 – 1922) היה סופר עברי ופעיל ציוני, מראשוני חובבי ציון, יו"ר אגודת "דורשי ציון" במינסק, יוזם הספרייה הלאומית בירושלים, ממקימי ההתיישבות עין זיתים בארץ ישראל.

==קורות חיים==

נולד ברוסיה הלבנה, בנו של יעקב סירקין. בשנת 1869 הוציא את ספרו "מערכת הדומם" על מינרלוגיה - "לתועלת סוחרים באבנים יקרות ומחצבים אחרים, צורפים, חרשי אבן ומתכות, ומבקשי בינה להשכיל". היה מראשי הקהילה היהודית של מינסק, בעל עמדה בכירה בהנהלת מסילת הברזל ליבוי-רומני. 

עם התעוררות התנועה הלאומית היהודית נרתם סירקין לפעילות ציונית אינטנסיבית. הוא עמד בראש אגודת "דורשי ציון" ("אגודת האלף") במינסק, כמו כן היה ממייסדי ומראשי האגודה "קיבוץ נדחי ישראל" במינסק. 

במאי 1890 השתתף באספה הראשונה של הוועד האודסאי בווילנה, שבחר מחליף ליהודה לייב פינסקר שהתפטר מראשות תנועת חיבת ציון.

בקונגרס הציוני השני, שהתקיים בבזל, בשנת 1898, נבחר סירקין כחבר הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית, לצד מנהיגים ציוניים בולטים ובהם מנחם אוסישקין, יחיאל צ'לנוב ויעקב ברנשטיין-כהן. 

סירקין היה ממקימי ההתיישבות עין זיתים בארץ ישראל. בראשית 1891 הגיע לארץ ישראל יחד עם שני חבריו מראשי אגודת "דורשי ציון" (המכונה גם "אגודת האלף") ממינסק לצורך הקמת התיישבות חקלאית בארץ ישראל. הם פנו לפקידי הברון רוטשילד ובהם אל יהושע אוסוביצקי. אוסוביצקי הציע את אדמות ביריה ועין זיתים. אנשי אגודת "דורשי ציון" רכשו מידיו של אוסוביצקי 5,600 דונם קרקע בעין זיתון ובביריה. האוכלוסייה הערבית השכנה החלה מעלה תביעות על פיהן אוסוביצקי לא רכש את כל האדמות שהוא מכר לאגודה אלא רק מקצתן והגישו תביעה לבית הדין העות'מאני שאף הוציא צו האוסר על המשך העבודות במקום. אוסוביצקי פעל בביירות לביטול הגזירה וסירקין יצא בטענות קשות מאוד כנגדו. סירקין נסע לפריז וקיבל את תמיכת הברון באגודה.

הריחוק של אנשי "אגודת האלף" שנשארו במינסק לא אִפשר ניהול של המקום. סירקין, יושב ראש האגודה, היה עסוק בפעילות ציבורית מקיפה ובעסקיו הפרטיים ולא היווה מנהיגות מקומית ראויה בפיתוח המושבה. באוגוסט 1894 פוטרו כל הפועלים השכירים וחמישה עשר הפקידים שניהלו את המקום חזרו לרוסיה.

בשנת 1894 יזם את הקמת הספרייה הלאומית בירושלים, על בסיס מדרש אברבנאל שהייתה רק ספרייה ירושלמית. הוא ביקר בירושלים וכינס את חברי "ועד בית הספרים" וכן את בן יהודה ומשכילים אחדים מתושבי העיר. הוא ישב בראש הישיבה, שהתקיימה בח' בסיוון תרנ"ד. סירקין רכש ספריות שלמות בחו"ל כדי להעבירן לארץ ישראל.

במחצית השנייה של המאה ה–19 נעשו ניסיונות לחדש מילה עברית ל-Kultur. תחילה השתמשו בתעתיק המילה לעברית — "קולטור". בשנת 1894 הציע סירקין את המונח ״פקח־קח״, אולם ההצעה לא נקלטה, ובתחילת המאה ה-20 התקבעה המילה "תרבות".

==ספריו==
* מערכת הדומם על מינרלוגיה, 1869 
* שארית יעקב: דבר בעתו, 1891
* חזיונות לילה :משעפים בדברי ימי ישראל, 1903

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משתתפי הקונגרס הציוני העולמי השני
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:חובבי ציון
קטגוריה:פעילים ציונים בבלארוס
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1838
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1922
ולטר שרוט

ולטר שרוט (בגרמנית: Walther Schroth; 3 ביוני 1882 – 6 באוקטובר 1944) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
שרוט נולד ב-3 ביוני 1882 בגלומבוביץ, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1902 התגייס שרוט לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-46 (שלזיה התחתית ה-1 - הגראף קירשבאך). בתחילת מלחמת העולם הראשונה שירת שרוט כמפקד פלוגה, וב-8 בנובמבר 1914 הועלה לדרגת האופטמן. ב-18 בפברואר 1915 הוצב שרוט במטה הכללי הקיסרי, ולאחר מכן מונה לקצין מטה בקורפוס ה-5. לאחר מכן שירת כראש מטה הדיוויזיה ה-4 והדיוויזיה ה-34, וב-22 במאי 1918 מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-30. לאחר מכן שירת במטה הארמייה השנייה, ולאחר מכן פעל כראש מטה דיוויזיית המילואים ה-80. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף שרוט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1929 הועלה שרוט לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 במרץ 1929 מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-16. ב-1 באוקטובר 1931 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוקטובר 1933 מונה למפקד בית הספר למקצועות החי"ר בדרזדן. ב-1 באוגוסט 1934 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 באפריל 1935 מונה למפקד הדיוויזיה ה-1. ב-1 באפריל 1936 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, ובמהלך פרשת בלומברג-פריטש מונה למפקד הקורפוס ה-12.

===מלחמת העולם השנייה ואחריתו===
עם פרוץ המלחמה היה שרוט מפקד הקורפוס ה-12, ופיקד עליו בחזית המערבית כחלק מהארמייה הראשונה. ב-9 באפריל 1940 יצא שרוט לחופשה, ובמקומו מונה גוטהרד היינריצי למפקד הקורפוס, וב-17 ביוני חזר שרוט לפקד על הקורפוס. במהלך מבצע ברברוסה פעל הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה הרביעית וארמיית הפאנצר השנייה לסירוגין, והשתתף בקרב ביאליסטוק-מינסק, בקרב סמולנסק והקרב על מוסקבה. על פעולותיו בקרבות קיבל שרוט ב-9 ביולי 1941 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-19 בפברואר 1942 פרש מתפקידו. ב-30 באפריל 1942 מונה שרוט למפקד המחוז הצבאי ה-4, וב-1 במאי 1943 מונה למפקד המחוז הצבאי ה-12. בשנת 1944 מונה שרוט לשופט בבית הדין הצבאי המיוחד, שהיו חברים בו גם גרד פון רונדשטט והיינץ גודריאן, וסילק קצינים שהיו חשודים בקשר העשרים ביולי מהצבא, ומסר אתם לידי בית הדין העממי.

ב-6 באוקטובר 1944 נהרג שרוט בתאונת דרכים בויסבאדן, והוא בן 62 שנים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/S/SchrothWalter-R.htm ולטר שרוט] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1882
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
שרייניים

שִּׁרְיָנִיִּים או נקייניים וגם לוריקרידיים (שם מדעי: Loricariidae), היא משפחה של דגים מסדרת השפמנונאים. במשפחה זו יותר מ-90 סוגים ומעל 680 מינים והמספר הולך וגדל מדי שנה.

דגים אלה הם יצורים הצמודים לקרקעית הנהרות והם שואבים פסולת או חומרים אכילים שונים מהקרקעית. הם חיים רק בנהרות של היערות הטרופיים של פנמה, קוסטה ריקה ואמריקה הדרומית. חלקם חיים בנהרות מהירים ואחרים בנהרות איטיים יותר. הם נפוצים משני צידי הרי האנדים.

לדגים אלה מבנה גוף מגוון ושונה מאוד אחד מהשני, כשחלקם בעלי גוף עבה וקשקשים נרחבים ואחרים צרים ורזים וסנפיריהם קטנים. לחלקם זנבות ארוכים ולאחרים זנבות צרים. רבים מהם, ממיני האקווריום בעלי צבע שחור ומנוקד או מפוספס בלבן. חלקם כמו הסוג Panaque, יכולים לגדול לאורך ל-100 ס"מ ואילו אחרים באורך של 2 ס"מ בלבד. הם ניזונים מצמחייה או מחומר אורגני מקרקעית הנהר על ידי שאיבה באמצעות השפתיים הגדולות שלהם.

מספר מינים במשפחה ניזונים מאצה אותה הם מעכלים בעזרת חיידקים השוכנים בבטנם. כמה מינים הם מהדגים היחידים בעולם המתמחים באכילת עצה של ענפים טבועים.

רבים מדגים אלו משמשים דגי נוי באקווריום והם מנקים את הזכוכית או עצמים שונים במיכל.

==מיון==
*משפחה שרייניים (Loricariidae)
**תת-משפחה Subfamilies
**תת-משפחה Delturinae
**תת-משפחה Hypoptopomatinae
**תת-משפחה Hypostominae
**תת-משפחה Lithogeneinae
**תת-משפחה Loricariinae
**תת-משפחה Neoplecostominae
**תת-משפחה Otothyrinae

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Antennenwels auf einer Kokosnussschale Ancistrus dolichopterus P1010134-1.jpg
קובץ:Panaque nigrolineatus.jpg
קובץ:Pineapplepleco.JPG
קובץ:05012016-DSCF0141.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1815
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין סמואל רפינסק
קטגוריה:שפמנונאים
קטגוריה:בעלי חיים אוכלי-צמחים
סילוריים

Kryptopterus vitreolus
סילוריים (שם מדעי: Siluridae), היא משפחה של דגים מסדרת השפמנונאים. במשפחה ישנם 105 מינים ב-14 סוגים.

דגים אלו חיים בנהרות וביצות באירופה ובדרום-מזרח אסיה, תת-היבשת ההודית ומערב אסיה. הם חסרי סנפיר גב וסנפירי שת והזנב קטן. צבעם שקוף או אפור ואין להם כמעט קשקשים. עם זאת הראש גדול והשפמות ארוכים. כמו רוב השפמנונים הם אוכלי כל.

חלק מהמינים בינוניים בגודלם, אך הגדול ביותר הוא סילור אירופי (Silurus glanis) שאורכו מעל 3 מ' ומשקלו 140 ק"ג בממוצע.

==מיון==
*משפחה סילוריים (Siluridae)
**סוג Belodontichthys
**סוג Ceratoglanis
**סוג Hemisilurus
**סוג ומין יחיד Kryptoglanis shajii
**סוג Kryptopterus - בו המין חתול זכוכית
**סוג Micronema
**סוג Ompok
**סוג Phalacronotus
**סוג ומין יחיד Pinniwallago kanpurensis
**סוג Pterocryptis
**סוג Silurichthys
**סוג סילור (Silurus)
**סוג ומין יחיד וולאגו אטו (Wallago attu)
**סוג Wallagonia

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1816
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
הדיוויזיה ה-113 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-113 (בגרמנית: 113. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של ה שלחמה במלחמת העולם השנייה, והשתתפה בקרב סטלינגרד.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-10 בדצמבר 1940, והועמדה תחת פיקוד ארנסט גינצל. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-34 ולאחר מכן כחלק מהקורפוסים ה-51 וה-29, במסגרת הארמייה השישית, והשתתפה בקרב אומן, קרב קייב וקרב חרקוב הראשון. בנובמבר 1941 נשלחה הדיוויזיה לסרביה, ובמרץ 1942 חזרה לחזית המזרחית, והוכפפה שוב לארמייה השישית, ולחמה עמה בקרב חרקוב השני. במהלך מבצע מקרה כחול לחמה הדיוויזיה כחלק מהארמייה השישית, ולאחר מכן לחמה בקרב סטלינגרד, שם הושמדה ב-31 בינואר 1943.

ב-23 במרץ 1943 הוקמה הדיוויזיה מחדש בצרפת, והועמדה תחת פיקוד פרידריך וילהלם פריטר. ב-20 ביולי הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית, והוכפפה לקורפוס הפאנצר ה-39, שהיה חלק מהארמייה הרביעית. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בגזרה המרכזית בקרבות שונים, וב-25 בנובמבר 1943 פורקה, ושרידיה צורפו לדיוויזיה ה-337.

==מפקדים==
{| class="wikitable"
|-
! שם !! כהונה
|-
| ארנסט גינצל || 10 בדצמבר 1940 - 4 ביוני 1941
|-
| פרידריך ציקוולף || 4 ביוני 1941 - 10 במאי 1942
|-
| הנס היינריך זיקסט פון ארמין || 10 במאי 1942 - 31 בינואר 1943
|-
| פרידריך וילהלם פריטר || 23 במרץ 1943 - 25 בנובמבר 1943
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/113ID-R.htm הדיוויזיה ה-113] באתר lexikon-der-wehrmacht 

==הערות שוליים==

113
קטגוריה:יחידות גרמניות בקרב סטלינגרד
סמדר צור

סמדר צור (נולדה ב-1962) היא ספורטאית ואלופה פאראלימפית.

== ביוגרפיה ==
צור גדלה בקיבוץ מעגן מיכאל. 

בנעוריה שיחקה כדורסל בקבוצת הפועל מעגן מיכאל. בשנת 1977, במהלך שחייה בכנרת נפגעה קשות מסירת מרוץ. רגלה הימנית נקטעה ואחרי תקופת שיקום היא התנדבה לשירות צבאי בפיקוד צפון ואחריו התמקדה בספורט נכים והייתה שחקנית כדורסל כיסאות גלגלים בנבחרת איל"ן ירושלים, בארגון נכי צה"ל ובאיל"ן חיפה. 

ב השתתפה כחברה בנבחרת הכדורסל לנשים וזכתה עם הנבחרת במדליית כסף.ב התחרתה עם נבחרת הנשים בכדורסל והשתתפה בשלושה משחים: במשחה 100 מטר בסגנון פרפר סיימה במקום הראשון (1:33.89 דקות) וזכתה במדליית זהב, במשחה 100 מטר בסגנון חזה סיימה במקום השלישי (1:45.39 דקות) וזכתה במדליית ארד, ובמשחה 200 מטר בסגנון מעורב סיימה במקום הרביעי.

בשנת 1987 הייתה האישה השחקנית היחידה בליגה לכדורסל נכים. בשנת 1989 פרשה מהנבחרת.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.paralympic.org/semadar-zor פירוט השתתפותה בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדליסטיות פאראלימפיות ישראליות
קטגוריה:אלופות פאראלימפיות ישראליות
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:זוכי מדליית ארד פאראלימפית מישראל
קטגוריה:שחיינים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחייניות נכות ישראליות
קטגוריה:כדורסלנים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקניות כדורסל נכים ישראליות
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:שחיינים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:שחייניות במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:מעגן מיכאל: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1962
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
רבי תנחום בר חנילאי

רבי תנחום בר חנילאי היה אמורא ארץ-ישראלי בדור השני לאמוראים, בראשית המאה השלישית. בגמרא מופיעים עשרות מאמרים בשמו.

כפי הנראה בגמרא (במאמרם הרבים המובאים בשמו), עסק רבות בענייני אגדה. רבו המובהק היה רבי יהושע בן לוי, שהיה בקי באגדה. אמנם, הוא שמע מימרות באגדה גם מאמוראים אחרים. כאשר רבי חנינא בן עגיל שאלו מדוע לא נאמרה המילה "טוב" בדיברות הראשונות אלא רק באחרונות, הוא אמר שהוא לא שמע תשובה לכך מרבי יהושע בן לוי, אך שמואל בר נחום (דודו או סבו של רב אחא ברבי חנינא), אמר לו שזה משום שלבסוף הן נשברו, ו.

===מאמרותיו===
*.
*.
*.

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור השני לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי רבי יהושע בן לוי
רבי יונתן בן הרכינס

(רבי) יונתן בן הרכינס היה תנא ארץ-ישראלי מתלמידי שמאי הזקן, אחיו הצעיר של רבי דוסא בן הרכינס, חי בדור הראשון והשני של התנאים (המאה הראשונה לספירה). מופיע פעם אחת בתלמוד הירושלמי ובתלמוד הבבלי.

== גדלותו התורנית ==
אחיו רבי דוסא הגדירו "בכור שטן" ופירש רש"י: "חריף ועומד על שמועה ועושה מעשה ואינו שב משמועתו לעשות כרבים". רבי דוסא הזהיר את רבי יהושע, רבי אלעזר בן עזריה ורבי עקיבא (ויש אומרים גם רבי טרפון) שלא ידונו עמו בהלכות לפי שיכול הוא לקפחם בהלכות, שיש עמו ג' מאות תשובות.

מעשה שנכנסו זקנים אצל ר' דוסא בן הַרְכִּינָס לשאול אותו בדין צרת הבת. אמרו לו: אתה הוא שמתיר הצרות? שאל אותם רבי דוסא: מה שמעתם 'דוסא' או 'בן הרכינס'? אמרו לו 'בן הרכינס'. אמר להם: יונתן אחי הוא שהתיר, בכור שטן הוא, מתלמידי בית שמאי. היזהרו בו, שלוש מאות תשובות יש לו על צרת הבת שהיא מותרת. הלכו אצל יונתן בן הרכינס. שלח ר' דוסא בן הרכינס לאחיו: היזהר, שחכמי ישראל נכנסין אצלך. נכנסו אצל יונתן בן הרכינס וישבו לפניו, והיה מבאר להם והם לא מבינים, מבאר להם ולא מבינים. החלו החכמים להתנמנם. אמר להם: מה אתם מתנמנמים? החל להשליך עליהם אבנים. ויש אומרים שבשער אחד נכנסו אליו ובשלושה שערים ברחו מפניו. שלח יונתן לאחיו: מה שלחת לי בני אדם שצריכים ללמוד ואמרת לי שהם חכמי ישראל? כך מסופר שמרוב חריפותו לא הבינו את הסבריו.

גרסת התלמוד הירושלמי:

גרסת התלמוד הבבלי:

== קברו ==
רבי חיים ויטאל (1570 לערך) מציין לראשונה בספרו "שער הגלגולים", בשם רבו האר"י, את קבורת יונתן בין נבוריה לעין זיתים לצד האמורא רבי יצחק בן אלישיב, אך עד היום לא נמצא המקום המתואר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור הראשון לתנאים
רבי נהוראי

רבי נהוראי היה תנא ארץ-ישראלי בדור הרביעי לתנאים (המחצית השנייה של המאה השנייה לספירה). היה מגדולי הדרשנים וחכמי האגדה. במשנה מופיעים שלושה מאמרים בשמו, ובשאר ספרות חז"ל מופיעים מאמרים נוספים.

== תקופתו ==
רבי נהוראי פעל בתקופת הדור הרביעי של התנאים, מסר מאמרים בשם רבי שמעון<ref>סדר עולם רבה, פרק י"ד</ref>, ובא בדין ודברים עם רבי יוסי<ref>ספרי דברים, פסקה ש"ו</ref>. התוספתא מספרת מעשה שבא רבי נהוראי בשבת אל בית הדין באושא להעיד על כשרותו של עד בעדות החודש<ref>תוספתא ראש השנה את ט"ז</ref>. בית הדין שכן באושא לאחר מרד בר כוכבא בין השנים 140–150.

== זהותו ==
מהאמוראים היו שסברו ש"נהוראי" אינו שמו אלא כינויו, וזיהו אותו עם תנאים ידועים אחרים ודרשו: <ref></ref>
התלמוד הבבלי מזהה את רבי מאיר ככינוי לרבי נהוראי שבעצמו אינו אלא כינוי לתנא אחר, ומובאות שתי שיטות לזהותו של רבי נהוראי: רבי נחמיה (מתלמידי רבי עקיבא) או רבי אלעזר בן ערך, בכיר תלמידיו של רבן יוחנן בן זכאי.

קביעות אלה עוררו בעיה מפני שתקופת פעילותו של ר' נהוראי אינה מקבילה לתקופת רבי אלעזר בן ערך, מפני שרבי מאיר ור' נהוראי מוזכרים זה לצד לזה, ומפני שרבי מאיר ורבי נחמיה נמנים בנפרד בין תלמידי רבי עקיבא.
מפרשי התלמוד שהתקשו בכך הציעו שר' נהוראי היה כינוי של תנאים שונים או שהייתה גרסה שונה שעל פיה התלמוד כלל אינו מזהה את ר' מאיר עם ר' נהוראי אלא עם תנא אחר.

==מאמרותיו==
*: 
*: 
*מסכתות קטנות, מסכת אבות דרבי נתן, נוסחא א', פרק כ"ג: 
*מסכתות קטנות, מסכת כלה, פרק א': 
*מסכתות קטנות, מסכת דרך ארץ, פרק רבי שמעון: 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הדור הרביעי לתנאים
קטגוריה:קברי צדיקים בטבריה
רבי יוסי בן החוטף אפרתי

רבי יוסי בן החוטף אפרתי (בחלק מכתבי היד: בן העוטף או בן העיטוף; בתלמוד ירושלמי: "אפרתים") היה תנא ארץ-ישראלי בדור הרביעי לתנאים ומוזכר פעם אחת ויחידה במשנה במסכת כלאיים.

בתלמוד הירושלמי מובא שהיה תלמידו של רבי ישמעאל בסוף ימיו.

על שם אביו נכתב בשו"ת הרמ"ע מפאנו (סימן קב) - "שהיה חוטף מצות מן השוק ומזכירין אותו לשבח". יש המשערים שנקרא כך על שם מאורע כלשהו בו הוא חטף משהו מסוים, או על שם שהיה חוטף בדיבורו.

בתלמוד הירושלמי מוזכר אדם בשם "יוסף אפרתי" ששימש את רבי יהודה הנשיא, ונראה שהוא רבי יוסי המוזכר במסכת כלאיים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור הרביעי לתנאים
קטגוריה:תלמידי רבי ישמעאל
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2
איכטלוריים

Noturus miurus
איכטלוריים (שם מדעי: Ictaluridae), היא משפחה של דגים מסדרת השפמנונאים החיים רק באמריקה הצפונית. במשפחה כ-51 מינים. הם מקורבים למשפחה Cranoglanididae.

דגים אלו חיים במים עומדים מדרום קנדה עד גואטמלה וחיים בנהרות או אגמים רחבים. חלק מהמינים חיים במערות והם עיוורים.

לשפמנונים סנפיר גב גדול ועמוד שדרה בולט וכן ראש גדול מאוד עם שפמות העוזרים לו לחוש את הסביבה. למינים הקטנים יש קוצים קטנים על גופם להגנה נגד טורפים.

הגדול שבמינים אלה הוא שפמנון כחול (Ictalurus furcatus) שיכול להגיע לאורך 160 ס"מ ולמשקל 50 ק"ג.

==מיון==
*משפחה איכטלוריים (Ictaluridae)
**סוג Ameiurus
**סוג Astephus - נכחד
**סוג Ictalurus
**סוג Noturus
**סוג Prietella
**סוג ומין יחיד שפמנון שטוח-ראש (Pylodictis olivaris)
**סוג ומין יחיד Satan eurystomus
**סוג ומין יחיד Trogloglanis pattersoni

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1861
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תאודור גיל
הרמן גייר

הרמן גייר (בגרמנית: Hermann Geyer; 7 ביולי 1882 – 10 באפריל 1946) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
גייר נולד ב-7 ביולי 1882 בשטוטגרט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1900 התגייס גייר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הגרנדירים ה-119 (וירטמברג ה-1 - המלכה אולגה). ב-2 באוגוסט 1914 הועלה גייר לדרגת האופטמן, ובמהלך מלחמת העולם הראשונה שירת כקצין מטה ביחידות שונות. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף גייר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1927 מונה גייר למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-13, וב-1 באוקטובר 1928 הועלה גייר לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 בפברואר 1930 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 בפברואר 1931 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-17. ב-1 בדצמבר 1932 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 בפברואר 1933 מונה לראש מטה קבוצת הארמייה השנייה. ב-1 בינואר 1934 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-1 באוגוסט 1934 מונה למפקד הקורפוס ה-5. ב-1 באוגוסט 1936 הועלה גייר לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-25 באוגוסט 1939 מונה למפקד הקורפוס ה-9.

===מלחמת העולם השנייה ואחריתו===
עם פרוץ המלחמה מונה גייר למפקד הקורפוס ה-9, ופיקד עליו בחזית המערבית כחלק מהארמייה הראשונה. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס שבפיקודו בתחילה כחלק מהארמייה השישית במסגרת קבוצת ארמיות B, ולאחר מכן לחם הקורפוס במהלך מבצע אדום כחלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות A, וב-25 ביוני 1940 קיבל גייר על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה הרביעית, והשתתף בקרב סמולנסק, ובקרב על מוסקבה, וב-31 בדצמבר 1941 פרש גייר מתפקידו והועבר לעתודת המילואים. ב-31 בדצמבר 1943 פרש גייר מהצבא, וב-10 באפריל 1946 התאבד בעקבות תבוסת גרמניה במלחמה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/S/SchrothWalter-R.htm הרמן גייר] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:גנרלים ברייכסווהר
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מתאבדים: אנשי צבא גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1882
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1946
אוטו-וילהלם פרסטר

אוטו-וילהלם פרסטר (בגרמנית: Otto-Wilhelm Förster; 16 במרץ 1885 – 24 ביוני 1966) היה מפקד בכיר בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פרסטר נולד ב-16 במרץ 1885 באילמנאו, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1903 התגייס פרסטר לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לגדוד ההנדסה של המשמר. בתחילת מלחמת העולם הראשונה שירת פרסטר כקצין מטה בארמייה השלישית, ובהמשך שירת כקצין מטה בדיוויזיית המילואים ה-14 ובקורפוס המילואים ה-8. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פרסטר לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1929 הועלה פרסטר לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1929 מונה למפקד גדוד ההנדסה ה-4 (הפרוסי). ב-1 בפברואר 1932 הועלה פרסטר לדרגת אוברסט, וב-1 בפברואר 1933 מונה למפקח ההנדסה והביצורים במשרד המלחמה. ב-1 באוקטובר 1934 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 בינואר 1937 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-20 באפריל 1938 הועלה לדרגת גנרל חיל ההנדסה, וב-24 בנובמבר 1938 מונה למפקד הקורפוס ה-6.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה היה פרסטר מפקד הקורפוס ה-6, ופיקד עליו בחזית המערבית כחלק מהארמייה החמישית. במהלך המערכה על צרפת לחם הקורפוס שבפיקודו בתחילה כחלק מהארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות A, ולאחר מכן לחם הקורפוס במהלך מבצע אדום כחלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות A. במהלך מבצע ברברוסה לחם הקורפוס שבפיקודו כחלק מהארמייה התשיעית, והשתתף בקרב סמולנסק, ובקרב על מוסקבה, וב-23 באוגוסט 1941 קיבל פרסטר על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-31 בדצמבר 1941 פרש פרסטר מתפקידו והועבר לעתודת המילואים, ב-31 בינואר 1944 פרש מהצבא, ובסוף המלחמה נפל בשבי האמריקני.

===לאחר המלחמה===
לאחר המלחמה הועבר פרסטר על ידי האמריקנים לרוסים, והוא שהה בשבי הרוסי עד לשנת 1955. לאחר שחרורו התגורר פרסטר בולסרודה, עד למותו ב-24 ביוני 1966.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/F/FoersterOttoWilhelm-R.htm אוטו-וילהלם פרסטר] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1966