OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
MDF

משטחי MDF
MDF (ראשי תיבות של: medium-density fiberboard), הוא עץ תעשייתי, חומר נגרות מלאכותי העשוי משאריות נסורת ואבק שיוף, מסיבי תאית, או מעירוב של שניהם, הנותרים לאחר ניסור גזע העץ העיקרי. יוצר לראשונה בארצות הברית בשנת 1966.

== תהליך הייצור ==
בתהליך ייצור ה-MDF, מועברות שאריות העץ תהליך של סינון וניפוי, המיועד להפרידן לסיבים עדינים ואחידים. סיבים אלו מיובשים בתנור ומעורבים בדבק שרפי, ולאחר מכן נוצקים לתבניות שטוחות בהן ה-MDF נדחס בלחץ גבוה ומחומם לקבלת משטח אחיד וחלק הנחתך למידה המבוקשת.

== שימושים אופייניים ==
MDF משמש על פי רוב לייצור רהיטי פנים כארונות, מטבחים ודלתות.

בדומה לחומרי נגרות מלאכותיים אחרים כגון עץ לבוד ושבבית, מצטיין ה-MDF בשטח פנים חלק ודחוס היטב אשר מהווה בסיס מצוין להדבקת פורמייקה, מלמין ופורניר. MDF הוא המומלץ ביותר לצביעה אטומה (שלייף לאק). ה-MDF אינו משנה צורתו במשך הזמן כעץ טבעי, ושומר על שטח פנים חלק וישר. בשל אחידותו המוחלטת ניתן ליצור ממנו כמעט כל צורה.

MDF מצטיין גם במחירו הזול לעומת עץ טבעי, אך בניגוד לעץ, חומר זה סופח מים ומתנפח במהירות. לבעיה זו, ישנו פתרון שנקרא MDF דוחה-לחות (שבדרך-כלל צבוע בירוק).

MDF משמש לייצור תבניות עבור עיצוב בריק (Vacuum forming ).

== ראו גם ==
*עץ תעשייתי
*עץ לבוד
*שבבית
*מזוניט
*לוח בנאים (OSB)
*עץ רב שכבתי
*צמנטבורד

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטגוריה:עץ (חומר גלם)
קוג'ו

קוג'ו הוא ספר מתח-אימה מאת הסופר האמריקאי סטיבן קינג. הספר תורגם לעברית ויצא בגרסה קולנועית.

==עלילת הספר==
העלילה מתרחשת בעיר קטנה בשם קאסל רוק שבמדינת מיין.

קוג'ו הוא כלב סן ברנרד ענקי וידידותי של משפחת קמבר. כשהוא רודף אחרי ארנב ומגיע למאורה, הוא מעיר עטלפים חולי כלבת. לאחר שננשך על ידם וחלה בכלבת בעצמו, כל אופיו ומזגו הטוב נעלמים. הוא הופך לרוצח על ארבע, במשקל של כמאה קילוגרם, בעל לסתות ענק.

במקביל, נוסעים דונה טרנטון ובנה בן הארבע, טד, על מנת לתקן את מכוניתם במוסך של ג'ו קמבר. המכונית נתקעת בדרך למוסך והם נלכדים בתוכה, כשהכלב מפטרל סביבם ובמוחו מחשבה אחת בלבד: להרוג.

==זמני יציאה==
* שנת יציאה לאור: 1981
* שנת יציאה לאור בעברית: 2004
* שנת יציאה לאקרנים: 1983

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ספרי סטיבן קינג
קטגוריה:ספרי אימה
קטגוריה:ספרי 1981
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
קטגוריה:כלבים בתרבות
1932 בספרות

== ספרים חדשים ==
* עולם חדש מופלא מאת אלדוס האקסלי
* המרד על הבאונטי מאת צ'ארלס נורמן הול
* ברנשים וחתיכות מאת דיימון ראניון
* מוות אחר הצהריים, מאת ארנסט המינגוויי

== פרסים ==
* פרס נובל לספרות מוענק לג'ון גולסוורתי

==ראו גם==
*1931 בספרות 
*1932
*שנים בספרות
*ספרות

==קישורים חיצוניים==

*
1996 בספרות

== ספרי אימה ==
*דספריישן (עיר ושמה ייאוש) מאת סטיבן קינג
== ספרי מתח ==
*גרין מייל מאת סטיבן קינג

== ספרי פנטזיה ==
*משחקי הכס מאת ג'ורג' ר. ר. מרטין

== פרסים ==
* פרס נובל לספרות מוענק לויסלבה שימבורסקה
* פרס קמואש מוענק לאדוארדו לורנסו 

=== הממלכה המאוחדת ===
* פרס בוקר מוענק לגראהם סוויפט על ספרו Last Orders
* מדליית קרנגי מוענקת למלווין ברג'ס על ספרו Junk
* פרס לסיפורת מאת נשים מוענק להלן דנמור על ספרה A Spell of Winter
* פרס ויטברד מוענק לשיימוס היני על ספרו The Spirit Level

==ראו גם==
*1995 בספרות 
*1996
*1997 בספרות
*שנים בספרות
*ספרות

==קישורים חיצוניים==

*
2001 בספרות

== ספרים חדשים ==
=== פנטסיה ===
*"בית שחור" מאת סטיבן קינג
*"קרטר מנצח את השטן" מאת גלן דייוויד גולד

=== אימה ===
*"לוכד החלומות" מאת סטיבן קינג

=== ספרות בלשית ===
*"אפילה כהה מלילה" (מסדרת הארי בוש), מאת מייקל קונלי
*"החידה השישית" (מסדרת ג'וש שירמן), מאת יאיר לפיד
*"צלה של הרוח" מאת קרלוס רואיס סאפון

== נפטרו ==
* 11 במאי – דאגלס אדמס, סופר בריטי (נולד ב-1952)
* 27 ביוני – טובה ינסון, סופרת פינית, מחברת סדרת המומינים (נולדה ב-1914)
* 31 ביולי – פול אנדרסון, סופר מדע בדיוני, מת מסרטן הערמונית.
* 20 באוגוסט – פרד הויל, אסטרונום וסופר מדע בדיוני (נולד ב-1915)

== פרסים ==
*פרס נובל לספרות מוענק לוידיאדר סורג'פרסאד נייפול

==ראו גם==
*2000 בספרות 
*2001
*2002 בספרות
*שנים בספרות
*ספרות

==קישורים חיצוניים==

cy:Llenyddiaeth yn 2000
1999 בספרות

== ספרים חדשים ==
=== רומנים ===
*ספוטניק אהובתי מאת הארוקי מורקמי
=== אימה ===
*הילדה שאהבה את טום גורדון מאת סטיבן קינג
=== ספרות בלשית ===
*"מעוף המלאכים" מאת מייקל קונלי (מסדרת "הארי בוש")

== נפטרו ==
* 8 בפברואר – אייריס מרדוק, סופרת
* 10 במאי – של סילברסטיין, משורר אמריקני
* 5 ביוני – מל טורמה (Mel Tormé), זמר, שחקן, מלחין.
* 18 ביולי – מאיר אריאל משורר מלחין וזמר.
* 18 באוגוסט – חנוך לוין, סופר ומחזאי ישראלי (נולד ב-1943)
* 12 בדצמבר – ג'וזף הלר - סופר אמריקאי ("מלכוד 22") (נולד ב-1923).

== פרסים ==
*פרס נובל לספרות מוענק לגינטר גראס

==ראו גם==
*1998 בספרות 
*1999
*2000 בספרות
*שנים בספרות
*ספרות

==קישורים חיצוניים==

*
1978 בספרות

== ספרים שיצאו לאור ==
*העמדה מאת סטיבן קינג
*ספר סופר וספור מאת שמואל יוסף עגנון
*אוניית הכושים מאת נחום גוטמן
*העולם על פי גארפ מאת ג'ון אירווינג
*הגורם האנושי מאת גרהם גרין
*מלחמה וזיכרון מאת הרמן ווק
*רקוויאם לחלום מאת יוברט סלבי ג'וניור
*1985 מאת אנתוני ברג'ס

== פרסים ==
*פרס נובל לספרות מוענק ליצחק בשביס-זינגר
*פרס ברנשטיין מוענק ליעקב שבתאי
*פרס פוליצר מוענק לקרל סייגן על ספרו דרקוני גן עדן
*פרס ישראל לספרות ילדים מוענק לנחום גוטמן

==ראו גם==
*1977 בספרות 
*1978
*1979 בספרות
*שנים בספרות
*ספרות

==קישורים חיצוניים==

*
1986 בספרות

== ספרים שיצאו לאור ==
*זה מאת סטיבן קינג
* עיין ערך אהבה מאת דויד גרוסמן
* איתמר מטייל על קירות מאת דויד גרוסמן
* מחפשים את גואלמן מאת אמנון דנקנר
* כתם של שקט מאת יוסל בירשטיין
* שירת ארץ הרחוקה מאת ארתור סי. קלארק
* שלושים תפוחים נפלו מהעץ, מאת נפתלי קציר

== נפטרו ==
*דן פגיס
*חורחה לואיס בורחס

== פרסים ==
*וולה סויינקה זוכה בפרס נובל לספרות

==ראו גם==
*1985 בספרות 
*1986
*1987 בספרות
*שנים בספרות
*ספרות

==קישורים חיצוניים==

*
פריץ זאוקל

ארנסט פרידריך כריסטוף "פריץ" זאוקל (בגרמנית: Ernst Friedrich Christoph "Fritz" Sauckel; 27 באוקטובר 1894 – 16 באוקטובר 1946) היה פושע מלחמה נאצי. "ממונה בעל סמכויות בלתי מוגבלות על כוח העבודה", ולמעשה האחראי העיקרי לשעבודם של מיליונים לעבודות כפייה, בהם מצאו רבים מהם את מותם.

==ביוגרפיה==

זאוקל נולד בעיירה האספוּרט (Haßfurt) על נהר המיין, בן יחיד לפקיד דואר ולתופרת. הוא התחנך בבתי ספר מקומיים, אך נאלץ להפסיק את לימודיו בגיל 15 כאשר אמו נפלה למשכב. זאוקל הצטרף לצי הסוחר, ושירת בו מספר שנים. הוא הפליג לאוסטרליה כאשר פרצה מלחמת העולם הראשונה. ספינתו נתפסה על ידי בעלות הברית, והוא בילה את השנים 1914 עד נובמבר 1919 במחנה שבויים בצרפת.

לאחר מכן שב לגרמניה ועבד כפועל בעיר שוויינפורט. הוא למד הנדסה, והצטרף למפלגה הנאצית בשנת 1923 (מספר חבר 1395). באותה השנה נישא, ומנישואים אלו באו לעולם עשרה ילדים. בשנת 1925 מונה לגאולייטר (מפקד מחוז) של המפלגה בתורינגיה, והפך לחבר בממשלה המקומית בשנת 1929. בעקבות עליית הנאצים לשלטון בשנת 1933, מונה למושל תורינגיה, ולחבר ברייכסטאג. ב-1934 קיבל דרגות כבוד באס אס ובאס אה.

במהלך מלחמת העולם השנייה היה הממונה על ההגנה במחוז קאסל , וב-21 במרץ 1942 מונה ל"ממונה בעל הסמכויות הבלתי מוגבלות על כוח העבודה", בהמלצתו של שר החימוש אלברט שפר. הוא היה כפוף ישירות לאדולף היטלר, ודיווח גם למשרד תוכנית ארבע השנים בראשות הרמן גרינג. הוא היה האחראי לכוח העבודה בגרמניה. בשלב זה זעקו מפעלי החימוש בגרמניה לידיים עובדות, וזאוקל היה האיש שיכול לספק אותן.

זאוקל הכריז כי האמצעים שינקוט לא יונחו על ידי סנטימנטליות או רומנטיקה. הייתה זו אמירה גלוית לב שהעידה על שיטותיו של זאוקל – העברת מיליוני עובדי כפייה (כחמישה מיליון) מרוסיה ומאוקראינה, תוך ציד אדם בערים ובכפרים, דחיסת האנשים שנתפסו אל קרונות רכבת, והסעתם אל מפעלי התחמושת שם עבדו שעות רבות ביממה, במשטר אכזרי, בתזונה בלתי מספיקה, ללא לבוש מתאים, בתנאי מזג אוויר קשים, ובהתעללות גופנית ונפשית. רבים מאוד לא שרדו תנאים אלו. הוראתו של זאוקל הייתה לנצל את העובדים "במידה המקסימלית ובמחיר המינימלי". פירושה המעשי של הוראה זו הייתה כי עובדים אלו ינוצלו בעבודות כפייה עד מותם.

זאוקל עמד בלחץ מכל הכיוונים – מחד הגיעו דרישותיהם של אלברט שפר והרמן גרינג (ראש תוכנית ארבע השנים) לעוד כוח עבודה, ומאידך, טענות האס-אס כי העברת עובדי הכפייה מפריעה להם במלאכת השמדת היהודים, וטענות הצבא כי מדיניות ציד האדם שהונהגה על ידי זאוקל גורמת לאוכלוסייה להצטרף אל הפרטיזנים.

זאוקל הועמד לדין כפושע מלחמה במשפטי נירנברג. הוא הואשם בקשר לביצוע פשעים נגד השלום, בתכנון וביצוע מלחמה תוקפנית, בפשעי מלחמה, ובפשעים נגד האנושות. עורך דינו במשפט היה רוברט סרווציוס, לימים עורך הדין של אדולף אייכמן במשפטו בירושלים. זאוקל הגן על "חזית העבודה" בטענה כי לא היה מדובר בניצול אלא בתהליך כלכלי של אספקת עבודה. הוא הכחיש כי היה אחראי לעבודת כפייה, או כי היה מקובל להעביד אנשים עד מותם, או להתייחס אליהם כעבדים.

הוא נמצא אשם בפשעי מלחמה ובפשעים נגד האנושות, ונתלה בנירנברג ב-16 באוקטובר 1946. מילותיו האחרונות היו .

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:אנשים שהוצאו להורג על ידי בית הדין הבין-לאומי בנירנברג
קטגוריה:עבודת כפייה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מקבלי אות הזהב המפלגתי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1946
קטגוריה:גאולייטרים
1987 בספרות

== מתח ==
*מיזרי מאת סטיבן קינג
== פנטסיה ==
*שליפת השלושה מאת סטיבן קינג (מסדרת "המגדל האפל")

== פרסים ==
* פרס נובל לספרות מוענק ליוסף ברודסקי

=== הממלכה המאוחדת ===

* פרס בוקר מוענק לפנלופה לייבלי על ספרה Moon Tiger
* מדליית קרנגי לספרות ילדים מוענק לסוזן פרייס על ספרה The Ghost Drum
* פרס ויטברד מוענק לכריסטופר נולאן על ספרו Under the Eye of the Clock

=== צרפת ===

* פרס גונקור מוענק לטאהר בן ג'לון על ספרו La Nuit sacrée
* פרס מדיסיס:
** לצרפתית: מוענק לפייר מרטנס על ספרו Les Éblouissements
** לסופר זר: מוענק לאנטוניו טאבוקי על ספרו Indian Nocturne

==ראו גם==
*1986 בספרות 
*1987
*שנים בספרות
*ספרות

==קישורים חיצוניים==

*
2002 בספרות

== ספרים חדשים ==
*מתוך הביואיק מאת סטיבן קינג
* האיש ללא עצמות מאת אמנון דנקנר
* האישה שאהבה חביתות מאת יהודה אטלס
* כבודו במקומו מאת יהודה אטלס
* מעשה באדם שהיה עולה בהר מאת יהודה אטלס
* קרוב רחוק - ניתוק ושיקום יחסים בין הורים לילדיהם הבוגרים מאת ורדה רזיאל ז'קונט
* בגוף אני מבינה מאת דויד גרוסמן

=== ספרות בלשית ===
*"עיר העצמות" (מסדרת "הארי בוש"), מאת מייקל קונלי

== נפטרו ==
* 17 בינואר – קמילו חוזה סלה, סופר ספרדי
* 28 בינואר – אסטריד לינדגרן, סופרת

== פרסים ==
*פרס נובל לספרות מוענק לאימרה קרטס

==ראו גם==
*2001 בספרות 
*2002
*2003 בספרות
*שנים בספרות
*ספרות

==קישורים חיצוניים==
1982 בספרות

== ספרים שיצאו לאור ==
* בית הרוחות מאת איזבל איינדה
* העי"ג מאת רואלד דאל
* נשים בצמרת (Top Girls) מאת קריל צ'רצ'יל 
* מונסיניור קיחוטה מאת גרהם גרין
=== נובלה ===
*עונות מתחלפות מאת סטיבן קינג
=== פנטסיה ===
*האקדוחן מאת סטיבן קינג (מסדרת "המגדל האפל")

== פרסים ==
* פרס נובל לספרות מוענק לגבריאל גארסיה מארקס
* פרס מדיסיס לאומברטו אקו עבור ספרו שם הוורד
* פרס מיגל דה סרוואנטס ללואיס רוזאלס

==ראו גם==
*1981 בספרות 
*1982
*1983 בספרות
*בספרות
*ספרות

==קישורים חיצוניים==

*
1981 בספרות

== ספרים שיצאו לאור ==
*קוג'ו מאת סטיבן קינג.
*האהבה על תנאי מאת ורדה רזיאל ז'קונט.
*תסמונת דולסינאה מאת שולמית הראבן.
*ספר מגוחך מאת דודו גבע וקובי ניב.
*ורק אני לא מאת יהודה אטלס.
*קרוסלה מאת לאה נאור.
*בשביל אל האלים מאת אריך פון דניקן.
*זיוניוני הדרך מאת דן בן אמוץ.
*מלון ניו המפשייר מאת ג'ון אירווינג.
*המלון הלבן מאת ד.מ. תומאס.

== פרסים ==
*פרס נובל לספרות מוענק לאליאס קנטי.

== נפטרו ==
* 9 במאי – אורי צבי גרינברג, משורר עברי (נולד ב-1896).

==ראו גם==
*1980 בספרות 
*1981
*1982 בספרות
*שנים בספרות
*ספרות

==קישורים חיצוניים==

*
1984 בספרות

== פנטסיה ==
*עיני דרקון מאת סטיבן קינג
*הקמיע מאת סטיבן קינג

== מתח ==
*רזה מאת סטיבן קינג (תחת שם העט ריצ'רד באקמן)

== פרסים ==
* פרס נובל לספרות מוענק לירוסלב סיפרט
===בצרפת===
* פרס גונקור מוענק למרגריט דיראס על ספרה L'Amant
* פרס מדיסיס: 
** בצרפתית: מוענק לברנאר-אנרי לוי על ספרו Le Diable en tête
** לסופר זר: מוענק לאלזה מורנטה על ספרה Aracoeli

===בממלכה המאוחדת===
* פרס בוקר מוענק לאניטה ברוקנר על ספרה Hotel du Lac
* מדליית קרנגי מוענקת למרגרט מאהי על ספרה The Changeover
* פרס ויטברד מוענק לג'יימס ביוקן על ספרו A Parish of Rich Women

===בספרד===
* פרס מיגל דה סרוואנטס מוענק לארנסטו סאבטו

===בארצות הברית===
* פרס נבולה מוענק לויליאם גיבסון על ספרו נוירומנסר
* מדליית ניוברי מוענקת לבוורלי קלירי על ספרה Dear Mr. Henshaw
* פרס פוליצר:
** בדרמה: מוענק לדייוויד מאמט על מחזהו Glengarry Glen Ross
** בספרות: מוענק לוויליאם ג'יי קנדי על ספרו Ironweed
** בשירה: מוענק למרי אוליבר על שירה American Primitive

===ישראל===
* פרס ישראל לספרות מוענק לימימה אבידר-טשרנוביץ
* פרס זאב מוענק ל:
** דויד גרוסמן על ספרו דו-קרב
** אילנה אבן טוב-ישראלי על ספרה זנבה האדום

==ראו גם==
*1983 בספרות 
*1984
*1985 בספרות
*שנים בספרות
*ספרות

==קישורים חיצוניים==

*
1983 בספרות

== ספרים שיצאו לאור ==
=== אימה ===
* בית כברות לחיות שעשועים מאת סטיבן קינג

== נולדו ==

* ג'ייסון ריינולדס – סופר אמריקאי של רומנים ושירה לנוער.

== פרסים ==
* פרס פוליצר לספרות - הצבע ארגמן מאת אליס ווקר שהוסרט בשם זהה על ידי סטיבן ספילברג ב-1985
* פרס נובל לספרות - ויליאם גולדינג על מבחר ספריו
* פרס בוקר מוענק לג'ון מקסוול קוטזי על ספרו Life & Times of Michael K

==ראו גם==
*1982 בספרות 
*1983
*1984 בספרות
*שנים בספרות
*ספרות

==קישורים חיצוניים==

*
1991 בספרות

== אירועים חשובים ==
* דאגלס קופלנד מפרסם את ספרו "דור X: מעשיות לתרבות מואצת", והופך את השם לכינוי לדור שלם, דור ה-X 
* מדונה מפרסמת ספר צילומים שערורייתי, "סקס" 

== ספרים ==
* פסיכופת אמריקאי מאת ברט איסטון אליס - שנת הפרסום לראשונה בשפת המקור
* הפירמה מאת ג'ון גרישם - שנת הפרסום לראשונה בשפת המקור
* אשת אל המטבח מאת איימי טאן - שנת הפרסום לראשונה בשפת המקור
* איש הקציר מאת טרי פראצ'ט - שנת הפרסום לראשונה בשפת המקור
* מכשפות בחוץ לארץ מאת טרי פראצ'ט - שנת הפרסום לראשונה בשפת המקור 
* דברים שצריך מאת סטיבן קינג - שנת הפרסום לראשונה בשפת המקור
* ארצות השממה מאת סטיבן קינג (מסדרת "המגדל האפל") - שנת הפרסום לראשונה בשפת המקור
* חלאה מאת יצחק בשביס-זינגר (הופעת תרגום עברי)

=== ספרות ושירה עברית ===
* הסתכלות : דו"ח מבתי-חולים פסיכיאריים, מאת ירון אביטוב (עיון) 
* קשקשתא הכי בעולם מאת תמר אדר (ילדים)
* גם שוטר לובש פיג'מה? מאת תמר אדר
* פקודות בשפה זרה : סיפורה של "המחלקה הגרמנית", מאת דורית אורגד 
* לאהב את נינה מאת דורית אורגד
* במבחן ימים סוערים מאת דורית אורגד
* פרידה אחרונה מקורדובה מאת דורית אורגד 
* גיבורי קיץ מאת לאה איני
* מסילת ברזל מאת אהרן אפלפלד 
* צרעה : סיפורים מאת יעקב בוצ'ן
* פנים בענן מאת יוסל בירשטיין 
* והוא אחר מאת שמעון בלס
* "כשפרצה המדינה : דוקיורומן על מה שהיה איתי במשך "ההפוגה": הראשונה בחודש השני של המדינה", מאת נתיבה בן-יהודה (עיון, סמי-אוטוביוגרפי)
* וידוי מאת יונתן בן נחום 
* שארה כסותה עונתה מאת אילנה ברנשטיין
* חיות על הדרך מאת אורי ברנשטיין (שירה)
* חצרות מאת אורציון ברתנא (שירה) 
* אהבת בת המלך מאת אבירמה גולן ורוני אורן
* האשה והרוח מאת אבירמה גולן ורוני אורן
* לינה משותפת : רצח בקיבוץ : רומן בלשי מאת בתיה גור 
* ספר הדקדוק הפנימי מאת דויד גרוסמן
* ביום שבו ירו בראש הממשלה : סיפורי אהבה, מאת עוזי וייל 
* אחרון המאהבים האחרונים מאת אמנון ז'קונט
* יתוקנו זלזל וזזינה מאת נורית זרחי (ילדים)
* זיכרון המים מאת אבנר טריינין (שירה)
* חיי הלילה של קליאו מאת דניאלה כרמי
* פיתיון, מאת שולמית לפיד (מתח). 
* משדות הקרב למרחבי החפש, מאת רדא מנצור (שירה)
* יונת פקסמיליה מאת אגי משעול (שירה) 
* כמו בג'מייקה מאת ליה נירגד 
* המצב השלישי מאת עמוס עוז
* "כל השירים : "אבא" - פרקי פרוזה", מאת דן פגיס (קובץ יצירתו, לאחר מותו) 
* מחיקת עוונות מאת אלישע פורת
* עפיפון אפור, תפר האור מאת עודד פלד (שירה)
* הרצאה על הזמן : 1979–1989 מאת ישראל פנקס (שירה) 
* אלף לבבות מאת דן צלקה 
* בדרך אל החתולים מאת יהושע קנז
* המוות, רילקה ואני מאת מריאן רבינוביץ'
* דור המדבר, מאת נתן שחם 
* הספר המשונה של מרגוליס מאת אילן שיינפלד (שירה)
* עשו מאת מאיר שלו 
* עד הסוף מאת משה שמיר 
* כמעט מאת משה שמיר (שירה)
* תכלת וארגמן מאת גדעון תלפז
* צוואתו של דיק קולינס מאת גדעון תלפז

== נולדו ==
20 בפברואר – סאלי רוני, סופרת אירית

== נפטרו ==
* עוזי בן כנען - סופר ילדים ישראלי
* איתן איתן, משורר ישראלי.
* יונה בחור, סופרת ומבקרת ישראלית. 
* 3 באפריל – גרהם גרין, סופר אנגלי. 
* 24 ביולי – יצחק בשביס-זינגר, סופר אמריקאי-יהודי, כתב ביידיש. 
* 24 בספטמבר – דוקטור סוס

== פרסים ==
* פרס נובל לספרות - נאדין גורדימר - סופרת דרום אפריקאית. 
* פרס פוליצר - לדרמה: ניל סיימון ("אבודים ביונקרס"); לספרות בדיונית: ג'ון אפדייק ("Rabbit Rest").
* פרס ניומן - אהרן מגד 
* פרס היצירה לסופרים ומשוררים - דן צלקה, מרים איתן
* פרס על-שם נלי זק"ש (גרמניה) - דויד גרוסמן

==ראו גם==
*1990 בספרות 
*1991
*1992 בספרות
*שנים בספרות
*ספרות

==קישורים חיצוניים==

*
1997 בספרות

== ספרים חדשים ==
=== פנטסיה ===
*המכשף והבדולח מאת סטיבן קינג (מסדרת "המגדל האפל")
*הארי פוטר ואבן החכמים מאת ג'יי קיי רולינג (הראשון בסדרת "הארי פוטר")
*"חייהם של כלבי המפלצת" מאת קירסטן בקיס

=== ספרות בלשית ===
*"מוזיקת המזוודה" מאת מייקל קונלי (מסדרת "הארי בוש")

== נפטרו ==
* 3 בינואר – משה וילנסקי, מלחין ישראלי (נולד ב-1910).
* 5 באפריל – אלן גינסברג, משורר ביט (נולד ב-1926)

== פרסים ==
*פרס נובל לספרות: דאריו פו

==ראו גם==
*1996 בספרות 
*1997
*1998 בספרות
*שנים בספרות
*ספרות

==קישורים חיצוניים==

*
אבן תיבון

רחוב התיבונים בירושלים
משפחת אִבְּן תִּיבּוֹן הייתה משפחה יהודית ספרדית מקהילת פרובנס אשר נודעה כמתרגמת כתבי רבני יהדות ספרד מערבית יהודית לעברית, ממשפחה זו צמחו פילוסופים, מדענים, רופאים ופרשני מקרא. מוצא המשפחה מגרנדה שבספרד, ובניה שחיו בפרובנס נודעו בעיקר בתרגומם של חיבורים חשובים בפילוסופיה ובפילוסופיה יהודית, במדע ובהלכה, מערבית (ומערבית יהודית) לעברית. המשפחה כונתה גם "התיבונים", ועל שמה קיימים רחובות בערים ברחבי ישראל.

לצורך תרגום מונחים מעולם הפילוסופיה והמדעים, חידשו בני המשפחה מילים רבות בעברית. בין המילים שחידשו ישנן מילים רבות שנקלטו בשפה העברית לדורות ונפוצות גם בעברית החדשה, למשל איכות, כמות ומרכז.

== בני משפחה בולטים ==

* יהודה בן שאול אבן תיבון – שתרגם את: הנבחר באמונות ודעות, ספר הכוזרי, תורת חובות הלבבות ועוד.
* שמואל אבן תיבון (בנו של יהודה) – שתרגם את: מורה נבוכים, חלקים מפירוש המשנה לרמב"ם ועוד.
* משה אבן תיבון (בנו של שמואל) – שתרגם את: מילות הגיון, ספר המצוות לרמב"ם ועוד.
* יהודה בן משה אבן תיבון – רב במונפלייה. על פי עדותו של בן דודו יעקב בן מכיר הוא כתב חיבורים ותרגומים, אך הם אינם בידינו.
* יעקב בן מכיר אבן תיבון (נכדו של שמואל) – אסטרונום ומתרגם.

=== עוד ===
* אברהם אבן תיבון - מתרגם ספר הנהגת הבית (Economics) המיוחס לאריסטו. הקשר המדויק שלו למשפחת אבן תיבון אינו ידוע.
* משה בן יצחק אבן תיבון - מעתיק של ספרי קבלה מקנדיה במאה ה-15.
== לקריאה נוספת ==
* אביב חדש: האנציקלופדיה הישראלית לנוער, עמ' 29

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
קטגוריה:מחדשי מילים וביטויים בשפה העברית
אבן חן

מגוון אבני חן
מחוז יין באי בווייטנאם, העשיר במחצבות של אבני חן]]
מכונה לליטוש אבני חן (1889)
השחזת אבני חן ב[[משהד, איראן (1973)]]
אבן חן (מכונה גם אבן טובה), בהגדרתה הרחבה, היא סלע, מינרל או מאובן נדיר, יפה במיוחד ובעל ערך כספי רב לאחר עיבודו. היא משמשת לרוב כתכשיט, עיטור או קישוט. מאז ומתמיד נמשך האדם לאבני חן עקב יופיין ונדירותן ויצר מהן תכשיטים, פסלים וקישוטים. בדרך כלל נמצאות אבני החן בסלעים במעמקי האדמה או בנהרות ובנחלים.

אבני חן מצויות בעיקר בסלעי פרץ וצפחה, ולעיתים גם בסלעי משקע. ריכוזים גבוהים יחסית של אבני חן נמצאים בדרום אפריקה, גרמניה, ברזיל, מקסיקו, טיבט ובארצות רבות אחרות. כאשר האבנים הן במצבן הטבעי הן נראות כמו אבנים רגילות. לאחר קילוף מתגלה האבן הנמצאת בפנים, הנעשית מבריקה לאחר ליטוש. ערכה הכספי של אבן החן נקבע על פי שקיפותה, ניקיונה ומשקלה. משקלן של אבני חן יקרות נמדד בקרט. זיהויה של אבן החן נקבע על ידי מומחים שיודעים להבחין בין סוגי המינרלים.

אבני חן מקבלות את צבען מריכוז התחמוצת המתכתית שבהן. 
יש אבני חן כגון יהלום, ברקת, אודם וספיר שיש להם מבנה גבישי, בעל סידור מחזורי ארוך טווח של אטומי החומר, המקנה להן את צורותיהן הייחודיות ואת אופן השתקפות האור בהן.
אבני חן מוגדרות לפי הקשיות שלהן. קשיות מוגדרת על פי סולם מוס המגדיר קשיות על רצף מ־1 עד 10 כאשר הקשה ביותר הוא 10 והרך ביותר הוא 1. לדוגמה: היהלום מוגדר כ-10 וטלק מוגדר כ־1. אבנים בדרגת קשיות 7 בערך נחשבות ל"אבני חן חצי יקרות", כמו הקוורץ, הטורקיז, האכטיס, האחלמה, הירקן, הטופז ועוד. ככלל, אבנים קשות יותר ושקופות יותר הן יקרות יותר.

==אבני חן מלאכותיות==
ניתן לייצר אבני חן כדוגמת יהלום, אודם, ספיר וברקת באופן מלאכותי בתנאי מעבדה מבוקרים תוך שימוש בטכנולוגיות גידול גבישים. ניתן לשלוט על צבען וברקן של אבני חן טבעיות או מלאכותיות על ידי זיהום באמצעות הוספת תחמוצות שונות, ביצוע טיפולים תרמיים, והקרנת הגביש.

אבני חן אחרות כדוגמת אקווה אורה אינן קיימות כלל בטבע כמחצב טבעי אלא מיוצרות בתהליכים תעשייתיים במעבדות לשימושים שונים.

==בתרבות==
עם השנים, ייחס האדם לאבני חן סגולות ותכונות שונות, והן תפסו ועדיין תופסות מקום רב בדתות ובאמונות טפלות שונות.

ביהדות, שובצו אבני חן בגדי הכהונה שלבש הכהן הגדול בזמן עבודת הקודש במשכן ובבית המקדש. בחושן היו משובצות תריסר אבני חן, כמספר שבטי ישראל: אודם, פטדה, ברקת, נופך, ספיר, יהלום, לשם, שבו, אחלמה, תרשיש, שוהם, ישפה. האבנים היו ערוכות בארבעה טורים אנכיים, ועל כל אבן היה חקוק שם של אחד משבטי ישראל. גם על כתפות האפוד שובצו שתי אבני שוהם. (ספר שמות פרק לט, פסוקים ו-ז, י-יד, בהתאמה)

בקברים קדומים, נקברו עם המת לעיתים גם אבנים יקרות. את האבנים האלו מצאו הצלבנים בימי הביניים ולקחו אותם לאירופה, שם ייחסו לאבנים האלו כוחות על טבעיים. לדוגמה, אבן הספיר נחשבה כמגנה מפני עוני. רק היהלום, האודם, הספיר, הברקת, האופאל והאחלמה נחשבו לאבנים טובות ממש, וכל השאר נחשבו רק לאבנים טובות למחצה, או אבנים נחותות יותר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20131015163110/http://physicaplus.org.il/zope/home/he/1223032001/stones/ דנה אשכנזי ונעם אליעז, "על מינרלים, סריגים ואבני חן" מגזין גליליאו, גיליון 115 - מרץ 2008, אתר פיזיקהפלוס, גיליון 11].
* 
* 

*
קטגוריה:גמולוגיה
קטגוריה:מחצבים
קטגוריה:קריסטלוגרפיה
קטגוריה:רכיבי תכשיטים
משפט האל

משפט האל (לטינית: Ordeal אורדאל) הייתה שיטה קדומה להכרעה בשאלת אשמתו או חפותו של אדם. בשיטה זו מסתמכים על הופעת סימן כלשהו, מתוך הנחה שהאל יטה את הופעת הסימן, כך שזה יצביע על האשמים האמיתיים.

המבחן היה כרוך לרוב בסיכון גופני, לעיתים עד כדי סכנת חיים (למשל, הטבעה במים כאשר אלו שיצופו - ייחשבו לחפים מפשע).

==דוגמאות ושיטות דומות==
קיימות מספר שיטות ל"משפט האל" שהיו נהוגות בתקופות שונות ובאזורים שונים, מהן:
* מבחן דו-קרב - התעמתות בדו-קרב, תוך פירוש ניצחון של אחד הצדדים בדו-קרב כסימן לתמיכת האלוהים בצד המנצח.
* מבחן הנהר - לפי חוקי חמורבי, בעלה של אישה הנאשמת בניאוף (האשמה שנתמכת בידי אחרים) יכול לדרוש את העמדתה ל"מבחן הנהר", בו הושלכה האישה אל נהר גועש שאם תצא ממנו בחיים - הרי שהיא נאמנה לבעלה.
**באופן דומה היה המנהג רווח בתרבויות המזרח הקדום (כמו בבל, אשור, שומר) והוא שימש למקרים נוספים בהם לא היו הוכחות ועדויות חד משמעיות להרשעת הנאשם. ה"נהר" היה באר העשויה מאספלט טבעי, שמשתמשי המבחן האמינו כי האל "אִיד" שוכן בו בחודשי הקיץ, ולתוכה הושלך הנבדק "אל האל". המים והאדים הרעילים, היה בהם די כדי להמית את הנבדקים. מי שמת, מותו היווה עדות לענישתו על ידי אל הנהר, ואילו אלו שאל הנהר "הקיא אותם מקרבו" (בדרך כלל כך היה גורל רוב הנבדקים), נחשבו חפים מפשע, ומי שהאשים אותם נחשב כטופל עלילות שווא.
* השקיית סוטה - בדיקה המופיעה בתנ"ך, מדיני הסוטה: אישה שהתייחדה עם גבר זר למרות איסורו של בעלה, שותה את "מי המרים המאררים", ואם "צָבְתָה בִטְנָהּ וְנָפְלָה יְרֵכָהּ", סימן הוא לאשמתה וזנותה עם אותו הגבר הזר. פרופסור יעקב שלום ליכט מציין כי בדיקת הסוטה נבדלת ממרבית האורדאלים המוכרים, בכך שהחשודה נבדקת בדבר שאין טבעו להזיק: מים עם מעט עפר ודיו, וכדי שתוכח אשמתה נדרשת מעורבות אלוהית על טבעית.
* בִּשׁעָה - מבחן בדואי מסורתי, הנערך באמצעות ליקוק כלי מתכת מלובן: סימני כווייה על הלשון מעידים על דבר שקר בפי העומד למבחן. מבחן הבישעה עדיין מתקיים בימינו במצרים, בגבול סיני, ודורשיו מגיעים גם מן הארצות השכנות.
* מבחן הלחם והגבינה - באירופה של ימי הביניים, הטילו לעיתים על חשוד בגנבה ובשאר עבירות קלות בדיקה כזו: היה עליו לבלוע כמות מסוימת של לחם וגבינה שהוכנו במיוחד לשם כך, וההנחה הייתה שאם הוא אשם ייחנק. גם מבחן זה נבדל מן המבחנים האחרים בכך שהחשוד נבחן בדבר שאין טבעו להזיק.

משפטי אל מסוגים אחרים בוצעו באמצעות מים רותחים או ברזל מלובן שפצעו את הבשר. אם הפצע נרפא כעבור כמה ימים סימן שהנאשם יצא זכאי.

==היבטים מחקריים ותוקף חוקי==
חוקרים משערים שהאמונה בכך שמבחן האל משקף את האמת יכולה הייתה להועיל לסדר החברתי, גם אם לאמונה זו אין בסיס, שכן האמונה עשויה להביא להודאה עוד בטרם עמד האדם במבחן.

השימוש במבחני מים ואש במשפט האל נאסר ב-1215 על ידי אינוקנטיוס השלישי על פי החלטת ועידת לטראנו הרביעית והוחלף בשבועה (קוֹמפּוּרגַציה).

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שיטות משפט
קטגוריה:רוחניות ואמונה
הנס אולריך רודל

אוברסט (אל"ם) הנס אולריך רודל (בגרמנית: Hans-Ulrich Rudel; 2 ביולי 1916 – 18 בדצמבר 1982) היה טייס מפציץ יונקרס Ju 87 "שטוקה" גרמני שלחם במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
רודל נולד ב-2 ביולי 1916 בקונרדסולדאו, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1936 התגייס רודל ללופטוואפה, עבר קורס טיס, והוסמך כטייס מפציצי צלילה.

במהלך המלחמה ביצע רודל 2,530 גיחות הפצצה, במהלכן טען שהשמיד 519 טנקים ומאות מטרות סובייטיות אחרות, בהן ספינות מלחמה, רכבות ותותחים, והפיל תשעה מטוסים.

מטוסו של רודל מסוג יונקרס JU-87G החמוש בזוג תותחי 3.7 ס"מ.
מטוסו של רודל הופל 32 פעמים, והוא חזר לבסיסו פעמים רבות במטוסים שניזוקו קשה והושבתו לאחר מכן. הוא נפצע ורגלו הימנית נקטעה חלקית, אך פציעתו לא מנעה ממנו להמשיך לטוס.

במהלך המלחמה, התפתחה יריבות עזה בין רודל לבין אלוף הטייס הסובייטי לב שסטקוב. שסטקוב חיפש אחר מטוסו של רודל, אשר היה ידוע בציור נחש הצפע על צד המטוס. במרץ 1944, מטוסו של רודל הופל בעומק של כ-50 קילומטרים בשטח הסובייטי. הוא הצליח לברוח ולשוב לבסיסו.

רודל היה האדם היחיד שעוטר באות צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון מוזהבים, חרבות ויהלומים של הוורמאכט. האות הוענק לרודל ב-29 בדצמבר 1944.

לאחר המלחמה היגר לדרום אמריקה וחי זמן מה בארגנטינה ובפרגוואי. באותן שנים נעשה ידיד קרוב של שליט פרגוואי אלפרדו סטרסנר ושל נשיא ארגנטינה חואן פרון. הוא שב לגרמניה ב-1953 והיה ממנהיגי "מפלגת הרייך הגרמני" הנאו-נאצית. לאחר מכן הפך לאיש עסקים. ב-1976 היה מעורב בשערורייה שגרמה להתפטרותו של שר ההגנה המערב גרמני.

==לקריאה נוספת==
* מיכאל בר-זוהר, הנוקמים, הוצאת א. לוין אפשטיין, תל אביב, 1969, עמ' 135.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.no-666.com/2015/09/02/הנס-אולריך-רודל-גיבור-מלחמה-נאצי-וסוכן/?fbclid=IwAR30_IfAsdfYCITXNCD9xrne_T_J0Xmu92DRFvLBOy-nwrZaSsXw_Ticl3Q ד"ר אלי אשד -הנס אולריך רודל גיבור מלחמה נאצי וסוכן של "המוסד" הישראלי בלוג המולטי יקום של אלי אשד]

==הערות שוליים==

קטגוריה:טייסי הלופטוואפה
קטגוריה:אלופי הפלות גרמנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:נכים גרמנים
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים שנמלטו לאמריקה הדרומית
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון, חרבות ויהלומים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1916
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1982
מלוויל דיואי

מלוויל דיואי (אנגלית: Melvil Dewey; 10 בדצמבר 1851 - 26 בדצמבר 1931), ספרן וממציא שיטת דיואי, שיטת מיון ספרים הנקראת על שמו. לפי שיטה זו סדרם של הספרים בספרייה מחולק על פי נושאים ותתי-נושאים שלכל אחד מהם ישנו מספר קבוע, אשר מקלים מאוד על חיפוש ספר מסוים. בעת שהיה סטודנט עבד כספרן ובמהלך עבודה זו פיתח את שיטת המיון הזאת.

==ביוגרפיה==
דיואי אהב ספרים מילדותו. כשהיה בן 17 פרצה שרפה בבית ספרו והוא עשה מאמצים להציל כמה שיותר ספרים. כתוצאה מן העשן ששאף סבל משיעול קשה שנמשך כמה חודשים. רופאו קבע שהוא נפגע קשה מדי ושנותרה לו שנת חיים אחת לכל היותר. דבר זה גרם לו להיות ממוקד במה שהוא עושה ולפתח שיטות יעילות כדי לנצל את הזמן שנותר לו בצורה הטובה ביותר.

ב-1874 סיים את לימודיו במכללת אמהרסט והתמנה להיות הספרן בפועל בספרייה זו. ב-1876 פרסם את חוברת בת 44 עמודים בשם A Classification and Subject Index for Cataloguing and Arranging the Books and Pamphlets of a Library (מיון ומִפְתּוּחַ נושאים לקטלוג וסידור ספרים בספרייה). חיבור זה נעשה לשיטת המיון העשרוני שהיא השיטה הנפוצה ביותר בעולם היום, במיוחד בספריות ציבוריות וספריות בתי ספר.

ב-1877 עבר דיואי לבוסטון, שם ייסד יחד עם עוד שני חברים את כתב העת "Library Journal" שממשיך לצאת עד היום. ב-1883 עבר לאוניברסיטת קולומביה בניו יורק שם הוא הקים את בית הספר הראשון לספרנות בארצות הברית תוך התנגדות סגל האוניברסיטה. הוא הפך את הספרייה מאוסף לא מסודר ומקוטלג ברשלנות בן 50,000 כרכים לאוסף מאורגן ביעילות בן 100,000 כרכים תוך ריכוזו בבניין אחד, בעוד שקודם לכן היה האוסף מפוזר בתשע מחלקות שונות.

ב-1888 התמנה למזכיר איגוד האוניברסיטאות בניו יורק ולמנהל הספריות של מדינת ניו יורק. בתפקידו זה קידם השאלה בין-ספרייתית, עודד כתיבת ביבליוגרפיות של הספרים הטובים ביותר ויצר את הספרייה הניידת.

ב-1894 ייסד יחד עם אשתו את מועדון לייק פלאסיד כמועדון נופש לעובדים בתחומי החינוך והעבודה הסוציאלית. משום שהכלל שלו היה שלא יקבלו חברים שאחרים מתנגדים אליהם הוא לא קיבל שחורים, יהודים ומיעוטים אחרים. ב-1905 קראו יהודים ידועים בניו יורק לפטר אותו ממשרתו כמנהל הספריות בשל האפליה הנהוגה במועדון שלו. בעקבות הלחץ והאשמות שהוא הטריד מינית עובדות באיגוד הספריות האמריקאי (ALA) הוא התפטר מתפקידו זה וב-1906 גם נאלץ להתפטר מ-ALA.

כמו כן הנהיג שינויים בצורת הכתיב האמריקאי (לעומת זה האנגלי) והמציא את התיקייה המשרדית המאונכת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
<div style="direction: ltr;">
* Wayne A. Wiegand. [http://www.google.com/books?hl=iw&lr=&id=d3iCt6HcgdcC&oi=fnd&pg=PR11&dq=melvil+dewey+biography&ots=67YoUNN-69&sig=26dHlJaUfXZeYl7GBPBQo7kSzbg#v=onepage&q&f=false Irrepressible reformer: a biography of Melvil Dewey]
* [http://www.straightdope.com/columns/read/2238/whats-so-great-about-the-dewey-decimal-system What's so great about the Dewey Decimal System?]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:ספרנים ומידענים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת אמהרסט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1851
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1931
מאייד

מאייד
מְאַיֵּיד (מכונה גם קָרבּוּרָטוֹר, מאנגלית: carburetor), הוא רכיב במנוע בנזין היוצר תערובת של בנזין ואוויר לשם הנעת המנוע. המאייד הומצא בשנת 1893 על ידי המהנדס ההונגרי דונאט באנקי (Donát Bánki).

בימינו, אין מאייד ברוב המכוניות היות שמרבית יצרני הרכב עברו לשימוש במערכות הזרקת דלק מבוססות מחשב, כתחליף יעיל וחסכוני למאייד המכני. ניתן עדיין למצוא מאיידים במנועים קטנים, כמו מנועי טיסנים, אופנועים ומכסחות דשא. לרוב קיים מאייד אחד לכל מנוע, אך ניתן למצוא מנועים בעלי מספר מאיידים, שכל אחד מהם מזין בוכנה אחת (נפוץ במנועי אופנועים) או מספר בוכנות. 

פעולת המאייד מבוססת על עקרון ונטורי – נוזל או גז זורמים בתא שתוכנן בקפידה ויוצרים אזור של לחץ נמוך. לחץ נמוך זה משמש לשאיבת הדלק ולערבובו באוויר, מה שיוצר את התערובת הדרושה לפעולת המנוע.

==חלקי המאייד==
תרשים סכמטי של מאייד
*מצערת
*משאבת האצה
*ונטורי
*מצוף
*תא מצוף
*מזרק
*שסתום פרפר

==אופן פעולת המאייד==
תא המצוף מלא בכמות קטנה של דלק המוכן לשימוש ומתמלא בעת הצורך על ידי משאבת הדלק. לחיצה על דוושת האצה (גז) פותחת את המצערת (מכסה עגול המגביל את זרימת האוויר לתוך המאייד) תנועת הבוכנות כלפי מטה (כאשר שסתומי היניקה פתוחים) גורמת ליניקת אוויר דרך המאייד. מסנן אוויר המחובר לפתח המאייד דואג לכך שחלקיקים הנמצאים באוויר ועלולים לגרום לתקלות בפעולת המנוע ואף לנזקים לא יחדרו. האוויר זורם דרך ונטורי, שם מעבר צר גורם להאצת מהירות האוויר ועל ידי כך לירידת לחץ, שבתורו שואב דלק דרך המזרק. זרימה דמוית טורנדו הנוצרת על ידי הוונטורי מערבבת את האוויר והדלק. תערובת הדלק-אוויר זורמת דרך סעפת היניקה (manifold) ואז דרך שסתומי היניקה אל הבוכנות. בעת לחיצה על דוושת ההאצה נוספת כמות קטנה של דלק על ידי משאבת ההאצה מה שיוצר תערובת דלק-אוויר עשירה יותר הנחוצה לצורך האצה של המנוע (דלק זה נוסף במהלך הדריכה על הדוושה בלבד ולא כל זמן שהיא לחוצה).

קיימים מאיידים בעלי יותר מוונטורי אחד, וזאת כדי להכיל את כמות האוויר הרבה הדרושה למנועים גדולים. למאיידים אלו ונטורי ראשי ומשני, כאשר המשני נפתח מאוחר יותר ובעומסים גבוהים יותר. קיימים גם מאיידים בעלי ארבעה תאי ונטורי, שניים ראשיים ושניים משניים. הסיבה לכך היא שמאיידים גדולים המותאמים היטב לזרימה גבוהה של אוויר אינם יעילים בזרימה נמוכה. סידור כזה של ראשי/משני מנסה להשיג את הטוב שבשני העולמות. מאיידים כאלו מכונים "קרבורטור כפול", או בעגה האמריקאית 2BBL (לכפול) ו-4BBL (למרובע).

כאשר המנוע קר דרושה כמות גדולה יותר של דלק לפעולתו – תערובת עשירה. תערובת זו מושגת באמצעות המשנק. המשנק סוגר את פתח האוויר במאייד ובכך מאפשר לכמות אוויר קטנה יותר להיכנס ובאופן יחסי להגדיל את כמות הדלק.

בתערובת דלק-אוויר כמות גדולה מדי של דלק נקראת "תערובת עשירה", כמות קטנה מדי של דלק נקראת "תערובת ענייה". התערובת נשלטת לרוב על ידי ברגים על גוף המאייד, או באמצעות ידית בתא הטייס של מטוסים בעלי מאייד, שכן יחס התערובת תלוי בלחץ האוויר המשתנה לפי גובה הטיסה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טכנולוגיה תחבורתית
קטגוריה:גרמניה: המצאות
שוק עבודה מפולח

שוק עבודה מפולח הוא מושג שטבע הסוציולוג מייקל פיורה לתיאור מצב בו באותה מערכת כלכלית מתקיימים שני שוקי עבודה או יותר, ובכל אחד מהם קיימים תנאי העסקה ושכר שונים.
==הגדרה==
בתאוריה הכלכלית המודרנית, ההנחה היא כי קיים שוק עבודה אחד – כל העובדים יכולים להגיע לכל המשרות. התאוריה של שוק עבודה מפולח טוענת כי בחברות קפיטליסטיות רבות זה אינו המצב, והיכולת של עובדים לתפוס מקומות עבודה תלויה, פרט לכישוריהם, גם במאפיינים נוספים, לא רלוונטיים לכאורה, כמו מוצא אתני ומגדר.
==מאפיינים==
שוק עבודה מפולח מתאפיין בחלוקת שוק העבודה למספר מקטעים (סגמנטים), בדרך-כלל שניים – שוק ראשוני (או שוק ליבה) ושוק משני. מאפייני השוק הראשוני הם שכר גבוה יחסית, תנאים סוציאליים טובים וקביעות במקום העבודה, בעוד מאפייני השוק המשני הם הפוכים – עבודה זמנית בשכר נמוך וללא הטבות.

==גורמים ליצירת שוק עבודה מפולח==
קיימים שלושה הסברים לקיומו של שוק העבודה המפולח, הבאים מגישות תאורטיות שונות. חוקרים רבים אינם מסתפקים בהסבר אחד ומאמצים שני הסברים או אף את שלושתם.
===הסבר מבני===
במשק הקפיטליסטי קיים ניגוד מובנה בין הון לעבודה. בעוד השקעת הון במיכון היא קבועה וארוכת טווח, השקעה בכוח עבודה מאפשרת גמישות, מכיוון שניתן לפטר את העובדים שנשכרו. דרישת העובדים של תחומים שונים במשק היא שונה עקב עובדה זו: ענפים בהם הביקושים הם קבועים מעדיפים השקעה בטכנולוגיה, ולכן זקוקים לעובדים קבועים ומיומנים. לעומתם, ענפים הסובלים מעונתיות יעדיפו שלא להשקיע במיכון ולשכור עובדים משניים.

חלוקה זו יוצרת שני סוגים של שווקים – אחד המיועד לעובדים מיומנים וקבועים, והשני לעובדים חסרי זכויות. עם זאת, הכישורים הנדרשים בכל אחד מהשווקים אינם שונים בהכרח – ייתכן מצב בו שני עובדים בעלי אותם כישורים יגיעו האחד לשוק הראשוני והשני לשוק המשני.

===הסבר מעמדי===
הסבר אחר לתופעת שוק העבודה המפולח מגיע מתאוריות נאו מרקסיסטיות ומתמקד בקונפליקט הבין-מעמדי. לפי הסבר זה, הסיבה להיווצרותו של שוק העבודה המפולח היא היותו אינטרס של המעסיקים – קיומו של שוק עבודה כזה יוצר שתי קבוצות עובדים נפרדות, שלכל אחת מהן יש אינטרסים שונים והן חסרות את המוטיבציה לשיתוף פעולה. עובדים מפוצלים שאינם מאורגנים הם עובדים שאינם יכולים להיאבק על זכויותיהם, וזהו אינטרס ברור של המעסיקים.

===מאבקים בין עובדים===
ההסבר השלישי בא מרקע תאורטי נאו וובריאני ומדגיש את חשיבותן של קבוצות הסטטוס בהסבר תופעה זו. 

לפי טיעון זה, עובדים השייכים לקבוצות סטטוס הנמצאות במעמד סוציו אקונומי גבוה משתמשות בכוחן על מנת ליצור את פילוח שוק העבודה, ועל ידי כך להבטיח לחבריהן עמדה בשוק העבודה הראשוני וכך גם משרות יציבות ובעלות תנאים טובים. היתרון של תיאור זה הוא בכך שהוא מתאר היטב את ההרכב של שוקי העבודה השונים ואת ההבדלים בין הקבוצות המאכלסות אותם, שהם בדרך-כלל הבדלים אתניים או מגדרים – קבוצות סטטוס שונות.

קטגוריה:שוק העבודה
פונקציה דיפרנציאבילית

באנליזה מתמטית, פונקציה דיפרנציאבילית היא פונקציה ממשית בכמה משתנים, שיש לה קירוב ליניארי (דיפרנציאל). פונקציה דיפרנציאבילית במשתנה אחד היא פונקציה גזירה.

בפונקציות של כמה משתנים יכולה להיות נגזרת (וקטור הנגזרות החלקיות) גם אם היא אינה דיפרנציאבילית.

==הגדרה פורמלית==
תהא <math>\ f : \mathbb{R}^n \rightarrow \mathbb{R}</math> פונקציה ב-<math>\!\, n</math> משתנים. הפונקציה תיקרא דיפרנציאבילית בנקודה <math>x^0=\left(x^0_1,\dots,x^0_n\right)</math> אם אפשר לכתוב <math>\ f(x^0_1+\Delta x_1,\dots,x^0_n+\Delta x_n)= f(x^0_1,\dots,x^0_n)+\sum_{i=1}^{n}(A_i + \alpha_i(x))\cdot\Delta x_i</math>, כאשר <math>\!\, A_1,\dots,A_n</math> קבועים, ו-<math>\!\, \alpha_1,\dots,\alpha_n</math> פונקציות השואפות לאפס כאשר <math>\!\, \Delta x</math> שואף לאפס.

פירוש ההגדרה הוא כדלהלן: בסביבות הנקודה <math>\!\, x^0</math> אפשר לייצג את הפונקציה בקירוב טוב בתור פונקציה ליניארית ב-<math>\!\, n</math> משתנים, כשהמקדמים הם <math>\!\, A_1,\dots,A_n</math>. זהו "קירוב טוב" כי השאריות (הפונקציות <math>\!\, \alpha_1,\dots,\alpha_n</math>) קטנות מאוד יחסית לחלק הליניארי של הפונקציה.

==משפטים העוסקים בדיפרנציאביליות==

אם פונקציה היא דיפרנציאבילית בנקודה, אז היא רציפה שם, יש לה נגזרות חלקיות, והמקדמים <math>\!\, A_1,\dots,A_n</math> בקירוב הליניארי אינם אלא הנגזרות החלקיות של הפונקציה: <math>\!\, A_k=\frac{\partial f}{\partial x_k}(x^0)</math>.

קיומן של נגזרות חלקיות אינו מבטיח שהפונקציה תהיה דיפרנציאבילית (או אפילו רציפה). מאידך, אם הנגזרות החלקיות קיימות ורציפות, אז הפונקציה דיפרנציאבילית בנקודה זו.

==קישורים חיצוניים==
* 

דיפרנציאבילית
הים האגאי

הים הָאִגֶאִי (ביוונית: Αιγαίο Πέλαγος , בטורקית: Ege deniz) הוא ים שולי בים התיכון המשתרע בין חצי-האי הבלקני במערב, אנטוליה (באסיה הקטנה) הטורקית במזרח, והאי כרתים (כריתי) היווני מדרום. הוא מחובר לים מרמרה דרך מצר הדרדנלים.

==מקור השם==
שמו של הים האגאי נגזר משמו של אַייגֵאוּס, מלך אתונה המיתולוגי, ואביו של תסאוס. כאשר יצא תסאוס לכרתים במטרה להרוג את המינוטאורוס, ביקש אביו שספינתו תניף מפרשים לבנים אם תסאוס בחיים ושחורים אם נכשל במשימתו ונהרג בקרב מול המינוטאורוס. תסאוס, המאושר מניצחונו ואהובתו החדשה, אריאדנה, שעזרה לו לצאת מהלבירינת, שכח מבקשתו של אביו והשאיר את המפרשים השחורים שאיתם יצא למשימה. משראה אביו את המפרש השחור, לא שלט בעצמו וביגונו הרב, קפץ מצוק גבוה אל הים ונהרג.

על פי גרסה אחרת, הים קרוי על שם אגאה, מלכת האמזונות, שמתה על הים.

==היסטוריה==
הים האגאי כפי שנראה מתצפית מאחד מאייו
לקראת סוף האלף הרביעי לפנה"ס ואילך נוצרו ארבע הציוויליזציות הטרום יווניות: הציוויליזציה ההלאדית, הציוויליזציה הקיקלאדית, הציוויליזציה המיקנית, והציוויליזציות שנמצאות צפונית-מזרחית לים האגאי.
בעת העתיקה היווה הים האגאי את ערש מולדתן של שתי תרבויות מפותחות: התרבות המינואית מכרתים, והתרבות המיקנית מפלופונסוס שקיימו קשרים הדוקים האחת עם השנייה. לאחר "תקופת החושך" נוסדו פולייס (צורת הרבים של פוליס) לחופיו, הבולטים שבהם הם: אתונה, קורינתוס, מילטוס. יחד עם הפולייס ששכנו בפנים היבשת, דוגמת ספרטה ותבאי יצרו היוונים העתיקים את התרבות היוונית הקלאסית. עם כיבושיו של אלכסנדר הגדול בסוף המאה ה-4 לפנה"ס נפוצה תרבות זו ברחבי המזרח התיכון וכך נוצר העולם ההלניסטי שהחזיק בחלק זה של העולם עד השתלטות האימפריה הרומית עליו במאה ה-2 לפנה"ס.

עם חלוקת האימפריה הרומית עבר אזור הים האגאי לידי האימפריה הביזנטית אשר איבדה אותו לטובת האימפריה העות'מאנית בסוף ימי הביניים. האזור היה תחת שליטתה עד עצמאותה של יוון בתחילת המאה ה-19.

==גאוגרפיה==
בחלוקה פשוטה, ניתן לחלק את האיים האגאיים לשבע קבוצות: קבוצת הים התרקי או איי צפון הים האגאי, קבוצת מזרח הים האגאי, הספורדים בצפון, האיים הקיקלאדיים, האיים הארגו-סרוניים (האיים במפרץ סרוני ובמפרץ ארגוליס), האיים הדודקאנסיים, וכרתים. המלה "ארכיפלג", במובן של "קבוצת איים", שימשה במקור לאיים אלה ממש. רבים מהאיים ושרשראות האיים האגאיים הם למעשה המשכים של ההרים היבשתיים. לאיים רבים יש מפרצים ונמלים, אולם ככלל, ניווט בים האגאי נחשב לקשה. איים רבים הם געשיים, ובאחרים נחצבים שיש וברזל. באיים הגדולים יותר יש כמה עמקים ומישורים פוריים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/digitallibrary/pages/viewer.aspx?docid=NNL03_EDU700276101&presentorid=NLI_EDU&searchurl=http%3A%2F%2Fweb.nli.org.il%2Fsites%2Fnlis%2Fhe%2Feducation%2Fpages%2Fresults.aspx%23%3Fquery%3Dlsr16%2Cexact%2Cפריט+מקור%26query%3Dany%2Ccontains%2Cחינוך%26query%3Dlsr11%2Cexact%2Cגאוגרפיה%26indx%3D51%26institution%3DNNL%26vid%3DNLI_EDU%26loc%3Dlocal%2Cscope%3A(NNL_EDU1)%26sortField%3Dpopularity%26bulkSize%3D10 מפת הים האגאי, הולנד, המאה ה-18], משאב הוראה מ[http://web.nli.org.il/sites/nlis/he/education/Pages/default.aspx אתר החינוך] של הספרייה הלאומית
* 

*
אגאי, ים
אגאי
אגאי
אגאי
ג'ומו קניאטה

ג'ומו קניאטה (Jomo Kenyatta; 1897 לערך – 22 באוגוסט 1978) היה פוליטיקאי אפריקאי, ראש הממשלה (1963–1964) והנשיא (1964–1978) הראשון של קניה. הוא נחשב כאבי האומה הקנייתית.

==ביוגרפיה==
לוי אשכול (מימין) יחד עם ג'ומו קניאטה (משמאל) ב-1966 בניירובי

===ילדותו וראשית דרכו===
קניאטה נולד כקמאו וה נגנגי (Kamau wa Ngengi) בכפר קטן סמוך לגטונדו שבמרכז מזרח אפריקה הבריטית (כיום קניה), בן לשבט קיקויו. בילדותו, לאחר פטירת הוריו, סייע לסבו שהיה מרפא. למד בבית ספר של המיסיון וב-1914 התנצר ואימץ את השם ג'ון פיטר, שמאוחר יותר שינה לג'ונסטון קמאו. לאחר שחי זמן מה בניירובי, עבר להתגורר בחברת קרובי משפחה מעם המסאי בנארוק שבדרום מערב קניה, ועבד כפקיד.

ב-1920 נשא לאשה את גרייס ואהו והחל לעבוד במחלקת המים של עיריית ניירובי. כניסתו לחיים הפוליטיים אירעה ב-1924, עת הצטרף לאגודה המרכזית של הקיקויו שהוקמה באותה שנה במטרה להיאבק בהעברת אדמותיהם הטובות של בני קיקויו למתיישבים בריטים.

===יציאה מקניה===
ב-1929 נשלח קניאטה לבריטניה על מנת לתמוך בעמדת ה-KCA בנוגע לשטח של שבט קיקויו. הוא כתב על הנושא מאמר לעיתונות. הוא חזר לקניה בשנת 1930, בעת שנושא השחתת איבר המין הנשי היה דיון מרכזי. ב-1931 חזר לבריטניה כאשר התקבל לקולג' בברמינגהאם.

ב-1932–1933 למד כלכלה במוסקבה, אך לאחר סילוק ג'ורג' פדמור, נותן החסות שלו, מן המפלגה הקומוניסטית של ארצות הברית בהוראת מוסקבה, נאלץ גם קניאטה לחזור ללונדון. בשנת 1935 למד אנתרופולוגיה חברתית בבית הספר לכלכלה של לונדון. באותה העת הוא שכנע לגבי אדמות קיקויו. ב-1938 קיבל אישור הגירה מהאוניברסיטה תחת שמו החדש, ג'ומו קניאטה, שמשמעו "האור של קניה". בתקופה זו היה חבר גם בקבוצה שכללה אפריקאים, תושבי האיים הקאריביים ואמריקאים משכילים.

בזמן מלחמת העולם השנייה הוא עבד בחווה בריטית ונוסף על כך הרצה לגבי אפריקה. לאחר שהתחתן עם אישה בריטית נולד בנו ב-1943. באותה שנה עזב כדי לחזור לקניה.

===מרד המאו מאו ונשיאות===
מ-1952 ועד ל-1959 נכלא קניאטה על ידי הבריטים בשל מעורבותו לכאורה במרד המאו מאו. לאחר שחרורו הוביל את התנועה לעצמאות קניה וגיבש ממשלה זמן קצר לפני שקניה הייתה למדינה עצמאית ב-12 בדצמבר 1963. שנה לאחר מכן היה קניאטה לנשיא הראשון של קניה, ותוך זמן קצר כונן מערכת שלטונית ריכוזית וחד-מפלגתית. הוא ביקש מהמתיישבים הבריטים הלבנים לא לעזוב את המדינה. בתקופתו הפכה קניה לאחת המדינות היציבות ביותר ביבשת אפריקה.

ב-1978 נפטר קניאטה, שנתפס כאבי האומה הקנייתית, ואת מקומו כנשיא ירש דניאל אראפ מוי. בנו של ג'ומו, אוהורו קניאטה, נבחר לנשיא קניה ב-2013.

==הנצחה==
* נמל התעופה של ניירובי נקרא על שמו – נמל התעופה הבינלאומי ג'ומו קניאטה.
* אוניברסיטת קנייטה בניירובי נקראה על שמו.

== לקריאה נוספת ==
* ג'ומו קניאטה, מול הר קניה, הוצאת "עם הספר", 1963

== קישורים חיצוניים ==

* [http://213.8.193.29/msnvideo/glz/ג%20ומו%20קניאטה13-12-10.wma תוכנית ביוגרפית על ג'ומו קניאטה, חיים של אחרים, גל"צ]
* 
* 
* 

קטגוריה:נשיאי קניה
קטגוריה:ראשי ממשלת קניה
קטגוריה:פאן-אפריקניות: אישים
קטגוריה:פרסביטריאנים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הכוכב של יוגוסלביה
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
קטגוריה:ילידי 1897
קטגוריה:נפטרים ב-1978
תקנת השבים

תקנת השבים היא הלכה שלפיה יש להקל על גזלן המעוניין לחזור בתשובה, כגון שיוכל להשיב לנגזל כסף במקום החפץ שגזל ממנו. 

הכלל ההלכתי שימש בסיס לחקיקת חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, התשמ"א–1981. בדיוני הכנסת נידונה רבות הזכות העומדת לכל אדם לחזור בתשובה מחטאיו, ובאדפטציה למושגים המשפטיים האקטואליים – מה דינו של אדם שנשא את עונשו ומעוניין בשיקום אמיתי. עם זאת, ערך התשובה אינו עליון, והמשפט העברי הסדיר גבולות ליכולת למחוק את העבר הבעייתי של אותו עבריין כאשר המידע משמש לשמירת האינטרס הציבורי.<ref>נחום רקובר "המשפט העברי בחקיקת הכנסת – המקורות היהודיים בשילובם בדיוני הכנסת ובחוקי מדינת ישראל", בהוצאת ספריית המשפט העברי, משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל (התשמ"ט–1988), כרך ראשון, עמ' 569–581: חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים, ב[https://www.daat.ac.il/daat/vl/jewish-law-knesset/jewish-law-knesset01.pdf אתר דעת].</ref>

== מהות התקנה ==
יישום בולט של תקנת השבים הוא הקביעה של חכמים כי גזלן רשאי להשיב כסף במקום להשיב את החפץ הגזול עצמו כדין התורה, במקרים שבהם החזרת הגזילה לבעליה תגרום לנזק כספי גדול בהרבה משווי הגזלה. למשל, כאשר נגזלה קורה ונבנה בה בניין, אין לדרוש שהבניין כולו יפורק על מנת להשיב את הגזלה, דבר שיקשה על הגזלן לחזור בתשובה.. יישום בולט נוסף הוא שאם השביחה הגזלה אצל הגזלן, אף שמעיקר הדין אינה שלו והיה חייב להחזיר את הגזלה, אין הוא מחויב לשלם את מלוא שווי הגזילה הנוכחי, אלא את שוויה בעת הגזלה שהיה נמוך יותר.

הקלה נוספת שתיקנו חכמים כדי להקל על הגזלן לשוב בתשובה היא שלא להסכים לקבל תשלום עבור גזלה שכבר אינה קיימת ולא ניתן להשיבה. תקנות השבים נוגעות לגזלנים, אשר נטלו בכוח ובפרהסיה, ולא לגנבים אשר נטלו בסתר. 

== מקור ==
המקור לתקנה מופיע בתלמוד במסכת בבא קמא (צד ע"ב): 
 

על פתיחת הדלת לשבים כתב לפני כאלף שנים רב האי גאון, ראש ישיבת פומבדיתא: 

מדברי רבנו יונה גירונדי, בספרו שערי תשובה, משמע שיש בתקנה גם צד של זכירת מעשה הגזילה על ידי הגזלן:

באופן כללי, תקנת השבים אינה חלה על קרקע, ובכל מקרה על הגזלן להשיב את הקרקע שגזל, משום ש"קרקע אינה נגזלת".

בשנת 1981 חוקקה הכנסת, בהשפעת העיקרון העברי, את פרק ההתיישנות והמחיקה בחוק המרשם הפלילי ותקנת השבים.

== לקריאה נוספת ==
* נחום רקובר, תקנת השבים: עבריין שריצה את עונשו, הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, 2007
* נחום רקובר, תקנת השבים, נספח שמיני: "עקרונותיו היהודיים של חוק המרשם הפלילי ותקנת השבים", עמ' 603–611. הוצאת ספרית המשפט העברי; משרד המשפטים ומורשת המשפט בישראל, 2007

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.daat.ac.il/encyclopedia/value.asp?id1=197 הערך "תקנת השבים"] באנציקלופדיית דעת
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משפט עברי
קטגוריה:מצוות ותקנות דרבנן
יובל (מושב)

יוּבַל (מוכר גם בשם כְּפַר יוּבַל) הוא מושב באצבע הגליל, הנמצא בין מטולה וקריית שמונה, בסמוך ממזרח לנחל עיון.

המושב נקרא על שם יובלי הירדן הסמוכים, ובזיקה לשמה של העיר המקראית אבל בית מעכה, המזוהה בתל הסמוך ליישוב ממערב (תל אבל אל-קמח). המושב שייך למועצה האזורית מבואות החרמון.

==הקמת היישוב==
המושב נוסד בשנת 1952, חלקו על אדמות הכפר הערבי אבל אל-קמח, המזוהה עם העיר המקראית אבל בית מעכה. מקימי המושב היו פליטי הרובע היהודי בירושלים העתיקה, רובם ממוצא כורדי. ב-1955 נטשו רוב המייסדים את המושב עקב הרגשה של קיפוח מצד מוסדות המדינה כלפי האוכלוסייה הדתית שמקורה ב"יישוב הישן". במוזיאון חצר היישוב הישן בירושלים מצויה תצוגה העוסקת בשלב זה בחיי המושב. לאחר מכן, המקום אוכלס על ידי עולים מקוצ'ין שבהודו.

==כלכלה==
הענפים העיקריים במושב, נכון ליוני 2015, הם לול ומטעי אבוקדו, תפוחים, אגסים, פירות הדר ושזיפים. בשנים האחרונות התבסס המושב בתיירות פנים והוא אחד מאתרי האירוח הכפרי המובילים בצפון הארץ.

==ביטחון==
קרבתו של המושב לגבול עם לבנון הפכה אותו למטרה לפיגועים. ביוני 1975 התרחש הפיגוע בכפר יובל: חוליית מחבלים מחזית השחרור הערבית חדרה אל המושב והשתלטה על בית מגורים בכוונה לבצע פיגוע מיקוח. בפיגוע נהרגו שמחה מרדכי, אחיה נחמיה (נמי) יוסף-חי ובעלה יעקב (פצ'נגה) מרדכי אשר עמד בראש הכוח שפרץ לשחרר את בני הערובה. ארבעת המחבלים נהרגו בידי הכוח הפורץ.

בנובמבר 2021 הוחל בבניית 65 ממ"דים שיוקמו בכל בתי היישוב ויהפכו את יובל ליישוב הראשון בגבול ישראל–לבנון שימוגן באופן מלא. התוכנית המלאה כוללת מיגון 21 יישובים צמודים לגדר הגבול. היישובים הבאים שצפויים לקחת חלק בתוכנית הם מטולה, שלומי, שתולה ומרגליות.

באוקטובר 2023, שבוע לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל, פונו תושבי כפר יובל מבתיהם<ref></ref>. בינואר 2024, במהלך המלחמה ירו אנשי חזבאללה טיל נ"ט על ביתו של ברק איילון, חבר כיתת הכוננות של היישוב. כתוצאה מהירי נהרגו ברק ואימו. אביו נפצע. הוריו של ברק לא התפנו מהמושב כדי להמשיך לטפל בעופות ולהבטיח את פרנסתם<ref name=":0" />. גורמים במושב טענו שביתם של משפחת איילון סומן על-ידי חזבאללה בשל קרבתו למצלמות תצפית.<ref name=":0" /> טיל נ"ט נוסף פגע בבית במושב בחודש פברואר וגרם לנזק כבד.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20160304092102/http://www.galil-net.org.il/HTMLs/article.aspx?C2004=13113&BSP=13029%2F כפר יובל] במרכז המידע להתיישבות בגליל
*
* 
* [https://jfc.org.il/news_journal/78200-2// בגליל, בכפר יובל, 1976], באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
* 

==הערות שוליים==

מטעים ביובל

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1952
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:עמק החולה: יישובים
קטגוריה:יהדות ק'וצין
קטגוריה:יישובים בצפון ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
אגוז

אגוז עם קליפה
סנאי אוכל אגוז
ציור של אגוזים משנת 1932

אֱגוֹז, בבוטניקה, הוא פרי יבש פשוט בעל זרע יחיד (לעיתים נדירות זרע כפול) שקליפתו החיצונית הופכת קשה מאוד בבשלות, ואינה נפתחת באופן טבעי לשחרור הזרע הנמצא בתוכה. בבישול ההגדרה רחבה יותר וכוללת סוגי פירות וזרעים נוספים. הפרי של מיני האגוז השונים מכיל הרבה שומנים וחלבונים, וכן ערך תזונתי רב.

==סוגי אגוזים==
אגוז פקאן

*אגוז חמאה
*אגוז לוז (בונדוק)
*אגוז מקדמיה
*אגוז פקאן
*אגוז מלך (אגוז קליפורניה / אגוז מוח)
*אגוז האלון (בלוט)
*אגוז אשור
*אגוז השיאה
*אגוז מוסקט
*ערמון
*קאריה (סוג הכולל את הפקאן)
*אגוז השמן
*אגוז מלבר (סאבא)

==אגוזים בבישול==
בבישול, המונח "אגוז" רחב יותר ומתייחס לסוגי זרעים ופירות שונים; באופן כללי, המונח מתייחס לכל גרעין גדול ושמנוני המצוי בתוך קליפה ומשמש להכנת מזון.

כמה סוגי אגוזים המשמשים בבישול אך אינם אגוזים על-פי ההגדרה הבוטאנית:

* אגוז אדמה (המכונה גם בוטן)
* אגוז ברזילאי או שקד ברזילאי (זרע העץ)
* פיסטוק (הפרי של אלה אמיתית = אלת הבטנה, Pistacia vera)
* צנובר (פרי עץ האורן)
* קוקוס (אגוז הודו)
* שקד מצוי
* קשיו
* אגוז נמר

==ראו גם==
* דקה (מטבל)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אגוזים וזרעים אכילים
קטגוריה:מורפולוגיה של פירות
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך
אדרון מגוון

אדרון מגוון (שם מדעי: Atherina hepsetus) הוא מין דג בסוג אדרון<ref></ref>.

האדרון הוא דג מבוקש מאוד באמריקה הדרומית בשל ערכו התזונתי וטעמו העדין. הוא נפוץ מאוד במי החופים הטרופיים והממוזגים וכמו כן הוא גם הצליח להסתגל לתנאים שונים ומגוונים ביותר ואפשר למוצאו בנהרות, אגמים ובריכות.

==רבייה==
הוא מתרבה ללא קושי במים צלולים כבעכורים ובאגמים גדולים כבריכות קטנות. הפחריי מטיל את הביצים בעומק קטן, והן נצמדות בקלות לצמחייה ולעצמים אחרים מתחת לפני המים כגון אבנים וסלעים באמצעות נימים חזקים אשר על הקרום. לכל ביצה ארבעה עד שישה נימים המשמשים לא רק להצמדת הביצים לגופים אחרים אלא גם לחיבור בין הביצים עצמן, ומשום כך הן מתלכדות לאשכולות כאשר הן נפלטות מן השחלה. לביצים הבשלות קוטר של 1.6 מ"מ בממוצע וצבען צהוב-ירקרק בגוונים שונים.

בהטלה הראשונה מטילה הנקבה מ-2,000 עד 3,000 ביצים אם התנאים טובים במיוחד. בגיל ארבע שנים ויותר יכולה נקבה מפותחת להטיל עד 50 אלף ביצים. לפחריי שתי תקופות הטלה: הראשונה והעיקרית חלה בחודשי האביב: ספטמבר-נובמבר. התקופה השנייה קצרה יותר והיא חלה בחודשי הסתיו: מרץ-אפריל. בגיל שנה בערך, מגיעים הדגים לבגרותם המינית, ומתרבים בפעם הראשונה. כאשר התנאים אינם מתאימים במיוחד, נדחית ההתרבות לגיל מאוחר יותר.

ההבחנה בין זכרים ונקבות קשה במיוחד ואפשרית רק כאשר מתנפחת בטן הנקבה בשל הביצים. מצב שימור הדג הוא ללא חשש.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:אדרוניים
קטגוריה:דגי הים השחור
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758