OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אולפני האחים וורנר (ליבסדן)

סרטי הארי פוטר]]
אולפני האחים וורנר, ליבסדן (נכתב גם כ"ליווסדן", באנגלית: Warner Bros. Studios, Leavesden) הם קומפלקס אולפני קולנוע הממוקם במתחם ליבסדן סמוך לעיירה ווטפורד, במחוז הרטפורדשייר, כ-20 ק"מ צפונית-מערבית לעיר לונדון, בממלכה המאוחדת.

==היסטוריה==
מתחם האולפנים היה במקור מפעל של החברה הבריטית לייצור מטוסים דה הבילנד שהוקם בשנת 1940 וכלל גם מסלול טיסה. במפעל יוצר מטוס הקרב דה הבילנד מוסקיטו ששירת בחיל האוויר המלכותי הבריטי בתקופת מלחמת העולם השנייה ולאחריה. המטוס היה בשירות מבצעי בין השנים 1941 ל־1956 ושירת גם בחיל האוויר הישראלי עד שנה זו. בהמשך נרכש המפעל על ידי יצרנית מנועי התעופה רולס-רויס החזקות , שיצרה בו מנועים למסוקים בשיתוף חברת טורבומקה הצרפתית. 

המפעל נסגר ב-1994, ובאותה שנה חיפשו מפיקי הסרט גולדן איי, מסדרת סרטי ג'יימס בונד אולפן קולנוע לצילום הסרט. מאחר שהאולפנים הקבועים לצילומי סרטי ג'יימס בונד, אולפני Pinewood Studios לא היו פנויים, הם שכרו את ההאנגרים הישנים של המפעל לשימוש כאולפני קולנוע. 

בשנת 1999 חברת האחים וורנר רכשה את הזכויות לספרי הארי פוטר, ובשנת 2000 שכרו את האולפנים על מנת לצלם את הסרט הראשון בסדרה, הארי פוטר ואבן החכמים. בשנת 2001 צולם הסרט השני, הארי פוטר וחדר הסודות וב-2003 הסרט השלישי, הארי פוטר והאסיר מאזקבאן, שהופק בתקציב שיא של 130 מיליון דולר. סך תקציב ההפקה של שמונת סרטי סדרת הארי פוטר, בין השנים 2000-2010 היה 1.15 מיליארד דולר, ובהפקת כל סרט הועסקו בין 3,000 ל-4,000 איש.

בשנת 2010 רכשה חברת האחים וורנר את המתחם, ובהשקעה של מאה מיליון ליש"ט הפכה אותו לאחד מאולפני ההפקה הגדולים באירופה.

==סט הצילום של סרטי הארי פוטר==

כחלק מפיתוח המתחם פתחו האחים וורנר את סט הצילום של סרטי הארי פוטר כאטרקציה תיירותית. הסיור מאפשר ביקור מאחורי הקלעים של אתר הצילומים, התפאורה, התלבושות, האפקטים והאביזרים שהפכו את הסרטים לפופולריים ברחבי העולם. האטרקציה נפתחה בשנת 2012 בנוכחות כוכבי הסדרה והפכה במהירות לאחת האטרקציות הפופולריות באזור לונדון. לאתר קיבולת של 6,000 מבקרים ביום ושעות הפתיחה הוארכו עד 10:30 בלילה כדי לעמוד בעומס המבקרים. 

בשנת 2015 הורחבה האטרקציה ונוספה לו הרכבת המקורית ("Hogwarts Express") ששימשה בצילומי הסדרה.

==סרטים שצולמו באולפנים==

* גולדן איי (1995)
* מורטל קומבט 2 (1997)
* מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום (1999)
* סליפי הולו (1999)
* בעל אידיאלי (1999)
* הארי פוטר (סדרת סרטים) (2001-2011)
* למות ביום אחר (2002)
* באטמן מתחיל (2005)
* וונדר וומן (סרט, 2017) (2017)
* ליגת הצדק (סרט) (2017)
* וונדר וומן 1984 (2020)
* משימה בלתי אפשרית 7 (2021)
* באטמן (2022)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:האחים וורנר
קטגוריה:אולפני קולנוע
קטגוריה:הרטפורדשייר
בטיספילד

בֶּטיסְפילד (באנגלית: Bettisfield; בוולשית: Llys Bedydd) הוא כפר קטן במחוז רקסהאם שבוויילס, סמוך לגבול עם מחוז שרופשייר שבאנגליה.

בכפר 150 בתי מגורים, אך אין בו שירותים ציבוריים, לרבות חנויות, דואר או פאבים. בכל זאת קיימים בכפר כנסייה ושירות להשכרת סירות, היות שהכפר שוכן בקרבת תעלת לנגולן (). תעלה זו נחפרה בתחילת המאה התשע עשרה למטרות מסחריות, כגון העברת סחורות ממקום אחד למשנהו. התעלה הוסבה למטרות תיירותיות לאחר שיצאה מכלל שימוש במרוצת השנים. בכפר הייתה אף תחנת רכבת פעילה, שנפתחה ב-1863 אך נסגרה ב-1965 משיקולים כלכליים. מצפון-מזרח לכפר נמצא אזור ביצות, שהוכרז כשמורת טבע בשנת 1996.

אנדרטת המלחמה בבטיספילד מציינת את התושבים המקומיים שנהרגו במלחמת העולם הראשונה. האנדרטה עומדת בשטח כנסיית הקהילה הקדושה של סנט ג'ון, שהיא כנסיית הקהילה של בטיספילד.<ref></ref>

ב"ספר יום הדין", מפקד אוכלוסין שנערך באנגליה בשנת 1086, מצוין כי בכפר היו 28 משקי בית; על כן נאלצו תושבי הכפר להעניק ללורד המקומי שבע יחידות מס, מה שנחשב לסכום לא מבוטל במונחי הימים ההם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: כפרים
קטגוריה:רקסהאם (מחוז)
קטגוריה:ויילס: יישובים
WWE 2K17

WWE 2K17 הוא משחק היאבקות מקצועית שיצא בשנת 2016. המשחק פותח בשיתוף פעולה בין חברת Yuke's לחברת Visual Concepts והופץ על ידי חברת 2K Sports לפלטפורמות פלייסטיישן 3, פלייסטיישן 4, Xbox 360, Xbox One ו-Microsoft Windows. המשחק הוא המשחק ה-18 בסדרת המשחקים של ה-WWE (רביעי תחת הפצתם של WWE 2K).

==מצבי משחק==

המשחק כלל מצבי משחק רבים ומגוונים:

* Play mode - מצב זה מאפשר לשחקן לקפוץ לקרב מהיר עם הגדרות מותאמות אישית משל עצמם כמו סוגי קרבות, משתתפים ועוד.
* MyCareer mode - מצב זה מאפשר לשחקן ליצור מתאבק משלו אשר יתחרה עבור אליפויות ברוסטר הראשי ו/או ב-NXT. מצב זה בלעדי רק לפלייסטיישן 4, ל-Xbox One ולמחשב.

בנוסף, המצב מקושר למנוע הפרומו, כך שהמתאבקים יכולים להביע את עצמם בפני ה-WWE Universe וגם להגיב למתאבקים אחרים. ראיונות מאחורי הקלעים עם רנה יאנג קיבלו מימד אחר לגמרי בעקבות חידוש המתחם של מאחורי הקלעים. במשחק זה, יותר ממשחקים קודמים, יש חשיבות לאיך שהשחקן מתחרה, מגיב, אומר ואפילו מתלבש ביחס לאיך שהוא מתקדם במסע שלו ב-WWE. בשלב מסוים, השחקנים יכולים לפגוש במשחק את ברוק לסנר ופול היימן.
* Universe mode - מצב זה מאפשר לשחקן לבנות תוכניות של ה-WWE ואירועי שלם וצפה. בנוסף לכך, הוא מאפשר לשחקן ליצור יריבויות בין מתאבקים ופרומואים.
* Creation Suite - מצב שמאפשר לשחקנים ליצור דמויות, אולמות, אליפויות ועוד. בנוסף, הם יכולים להעלות זאת כדי ששחקנים אחרים יורידו את מה שהם בנו.
* Online - מצב שבו שחקנים יכולים להתחרות ביניהם במגוון קרבות שונים.

==שיווק==

ב-31 במאי 2016, 2K הכריזו על המשחק WWE 2K17, כשהמתאבק גולדברג הוכרז כדמות הבונוס של ההזמנה המוקדמת. בנוסף, 2K הכריזה שהמשחק יכלול שתי גרסאות של גולדברג (האחת WCW והאחרת WWE), לצד שני אולמות (Halloween Havoc ו-WCW Monday Nitro). ב-27 ביוני 2016, שוחרר טריילר שחשף את המתאבק ברוק לסנר אשר יהיה על כריכת המשחק. ב-14 ביולי 2016, WWE הכריזו על גרסת האספנים של NXT. הגרסה כללה מתאבקים כמו אפולו קרוז, ניה ג'קס ושינסקה נקאמורה כדמויות שניתן היה לשחק איתן כחלק מחבילת ההרחבה של NXT לצד הטבות נוספות. ב-8 באוגוסט 2016, 2K חשפה את פסקול המשחק.

===רוסטר===

ב-15 ביוני 2016, ה-WWE הודיעו שחשיפת המתאבקים אשר יהיו ברוסטר תקרה באירוע ה-E3 2016. באירוע נחשפו ג'ון סינה, אולטימייט ווריור וסשה בנקס כשלושת המתאבקים הראשונים. ב-26 ביוני, IGN פרסמה שמשפחת מקמהן תהיה גם במשחק ותכלול את סטפני מקמהן, שיין מקמהן ווינס מקמהן. ב-2 באוגוסט 2016, IGN הודיעה שהרוסטר ייחשף כל יום שלישי לאורך חמישה שבועות. המשחק חשף רוסטר של 136 מתאבקים שכלל מתאבקים עכשוויים, אגדות ומתאבקי NXT. 11 דמויות נוספות נוספו למשחק כחלק מחבילת ה-DLC.

==ביקורות==

WWE 2K17 קיבל ביקורת ממוצעת מהמבקרים לפי Metacritic (אתר אינטרנט האוסף ביקורת בין היתר על משחקי וידאו).

עיקר הביקורת הייתה על החוסר של מצב המשחק "ארון התצוגה" (באנגלית: Showcase mode), שלא נכלל במשחק במטרה לשפר את מצב המשחק MyCareer. המגזין PC Gamer נתן לגרסת הווינדוס ציון של 45 מתוך 100, והחמיא למשחק על המשחקיות, אך ביקר אותו בעיקר על הביצועים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20170606202718/https://2k.com/games/wwe-2k17 דף המשחק], באתר של 2K

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי ספורט ממוחשבים
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 3
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי Xbox 360
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2016
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו ביפן
מופידה טלאטלי

מופידה טלאטלי (בערבית תוניסאית: مفيدة التلاتلي; 4 באוגוסט 1947 – 7 בפברואר 2021) הייתה עורכת קולנוע, תסריטאית קולנוע, במאית קולנוע ופוליטיקאית תוניסאית. היא מפורסמת בזכות בימוי, כתיבת ועריכת סרטה "שתיקות הארמון" משנת 1994, אשר זכה במספר פרסים בינלאומיים, ביניהם פרס מצלמת הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן.

== ביוגרפיה ==
טלאטלי נולדה בסידי בו-סעיד, כפר אמנים במטרופולין תוניס, עיר הבירה של תוניסיה, בשנת 1947. היא גילתה את עולם הקולנוע בזכות המורה שלה לפילוסופיה, ובזכות הגילוי היא עברה בשנת 1965 לפריז, שם למדה עריכה ותסריטאות במכון ללימודי סרטים מתקדמים. בשנת 1972 היא חזרה לתוניסיה והחלה לערוך סרטים, כאשר ביניהם נמצאים הסרטים "Sama" משנת 1988 שבוים על ידי נג'יה בן מברוק ו-"Halfaouine Child of the Terraces" משנת 1990 שבוים על ידי פריד בוגדיר.

בשנת 1994 הוקרן סרט הבכורה שלה, "שתיקות הארמון", אותו ביימה, כתבה וערכה, בהשראת החוויות המאתגרות שעברה אמה כערביה. הסרט זכה לביקורות משובחות ובמספר פרסים, ביניהם פרס מצלמת הזהב מפסטיבל הקולנוע בקאן, תנית הזהב מפסטיבל הסרטים קרתגו וגביע סאת'רלנד ממכון הסרטים הבריטי. בהמשך, בספטמבר 2012, נחשב על ידי במאי ומבקר הקולנוע מארק קאזינס כאחד הסרטים הטובים ביותר מאפריקה.

בשנת 2000 הוקרן סרטה השני, "עונת הגברים", בפסטיבל הקולנוע בקאן. שנה לאחר מכן, בשנת 2001, היא ישבה כשופטת בפסטיבל הקולנוע בקאן, כאשר היא הבמאית השנייה ממגרב שהייתה במעמד זה, לאחר בוגדיר שהיה שם עשור לפני. באותה שנה היא גם הייתה יושבת הראש בתחרות פסטיבל הקולנוע הים תיכוני במונפלייה. בשנת 2004 הוקרן לראשונה סרטה השלישי והאחרון, "Nadia et Sarra", אשר כיכבה בו היאם עבאס בתפקיד הראשי לצד דורה זרוק.

בשנת 2011 מונתה להיות שרת התרבות של תוניסיה על ידי הקבינט השני של מוחמד גנוצ'י, לאחר המהפכה בתוניסיה והדחתו של נשיא תוניסיה זין אל-עאבדין בן עלי. היא הייתה בתפקיד זה עשרה ימים ולאחר מכן הוחלפה על ידי עז א-דין באש שאוש.

ב-7 בפברואר 2021, בגיל 73, טלאטלי נפטרה ממחלת נגיף הקורונה, כאשר היא הותירה אחריה בעל, שני ילדים וחמישה נכדים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאיות קולנוע תוניסאיות
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע תוניסאיות
קטגוריה:עורכי קולנוע
קטגוריה:פוליטיקאים תוניסאים
קטגוריה:נשים תוניסאיות
קטגוריה:ילידות 1947
קטגוריה:נפטרות במגפת הקורונה
קטגוריה:נפטרות ב-2021
פרוטוגאיה

עמוד השער של המהדורה מ-1749 של הספר.
פרוטוגאיה (Protogaea) הוא חיבורו המרכזי של גוטפריד לייבניץ על גאולוגיה והיסטוריה של הטבע. לייבניץ ראה בו מעיין הקדמה לחיבור עתידי שתכנן לכתוב על ההיסטוריה של בית הנובר, ועל כן לא פרסמו במלואו בימי חייו. בעוד שלייבניץ חיבר אותו בשנים 1693 - 1691, הוא פורסם במלואו רק כמעט כשישים שנה מאוחר יותר, ב-1749. עבודה זאת מילאה תפקיד חשוב בהתפתחות מדעי כדור הארץ במאה ה-18, הן בזכות הטיעונים המדעיים שלה (שלעיתים קרובות היו ספקולטיביים באופיים), והן בזכות המתודולוגיה שהציגה - לייבניץ קיבץ בה ממצאים רבים על התהליכים שעיצבו את כדור הארץ. משום שהתייחס למאובנים כאל "מסמכים היסטוריים של הטבע" - מהם ניתן ללמוד רבות על מאורעות העבר, היה לעבודה זאת תפקיד חשוב גם במיסוד מדע הפלאונטולוגיה.

== תוכני הספר ==

בחיבור שטח לייבניץ את השקפותיו על ההיסטוריה של כדור הארץ החל מראשית הופעתו, רגע שהוא כינה consistentior status. לייבניץ טען שבראשיתו היה כדור הארץ גוף מותך וכוכב בוהק לכל דבר (במובן שהוא מייצר את אורו בעצמו). חומו של הגוף המותך הזה פחת בחלוף הזמן, ועם התקררותו התמצקו בהדרגה השכבות החיצוניות של הכוכב. "חומרים מזוגגים" - סלעים וחולות נוצרו בשלהי שלב ההיתוך הראשוני הזה, ומהם נבנתה קליפת כדור הארץ. תוך דבקות בסדר כרונולוגי הגיוני של ציר הזמן הגאולוגי, לייבניץ קיבץ לאחר מכן תצפיות והשערות רבות על היווצרות כדור הארץ ותוואי הקרקע, ושזרם לכדי טיעונים ספקולטיביים על מקורותיהם של הרים, הרי געש ומעיינות. הוא הרהר על היווצרותם של סלעים ומלחים ועל הקטלוג של מינרלים. הוא זיהה נכונה את המאובנים שנמצאו באזורים שונים בעולם כשאריות אורגניות של יצורים חיים. לייבניץ תרם בו גם תרומה מוקדמת חשובה לתחום הפטרולוגיה (תת-תחום של גאולוגיה העוסק בחקר הסלעים) כשעשה את האבחנה היסודית בין סלעי יסוד (igneous rock), סלעים מותמרים (metamorphic rocks), וסלעי משקע (Sedimentary rock).

מבחינה מתודולוגית, שיטות קבלת המסקנות והטיעונים של לייבניץ נשענים במידה רבה על ניסיונו הרב במכרות הרי הארץ. בין היתר מתאר לייבניץ באחת מפסקאות הספר את שיטת הסטרטיגרפיה.

קטגוריה:גאולוגיה
פרובלמטה

הפּרוֹבּלמטה (ביוונית: Προβλήματα; בלטינית: Problemata; בעברית: "בעיות") הוא אוסף אריסטוטלי, או פסאודו-אריסטוטלי , של בעיות הכתובות בצורת שאלה ותשובה. האוסף נוצר בהדרגה על ידי האסכולה הפריפטטית, והגיע לתצורתו הסופית בשלב כלשהו בין המאה ה-3 לפנה"ס לבין המאה ה-6 לספירה. היצירה מחולקת לפי נושאים ל-38 חלקים, והאוסף כולו כולל כמעט 900 בעיות.

הסופרים המאוחרים של ה"פרובלמטה" כוללים את פלוטרכוס, אלכסנדר מאפרודיסיאס, וקסיוס לאטרוסופיסטה .

בין הבעיות באוסף, ישנה אחת (Problemata Inedita, III, 49) העוסקת בים המלח.

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* [https://archive.org/details/workstranslatedi07arisuoft Problemata, translated by E.S. Forster, 1927]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:אריסטו
קטגוריה:פילוסופיה יוונית
קטגוריה:חיבורים פילוסופיים
קטגוריה:ספרות בשפה היוונית
מזרקה (קומבינטוריקה)

בקומבינטוריקה, מזרקה היא סידור עיגולים בשורות כך שמתקיימים התנאים הבאים:
* בשורה התחתונה כל העיגולים נוגעים אחד בשני
* כל עיגול אחר נוגע בדיוק בשני עיגולים בשורה מתחתיו
העניין העיקרי במזרקות הוא מספר המזרקות שאפשר ליצור מ-n עיגולים. המספרים המתקבלים הם:
:...1,1,2,3,5,9,15,26,45,78,135,234,406,704,1222,2120,3679,6385,11081 ()

==הגדרות שקולות==
* אם נסתכל על האלכסונים (למעלה משמאל - למטה מימין) מהשמאלי והלאה, נקבל שכל מזרקה שקולה לסדרה של מספרים טבעיים, כאשר הראשון הוא 1, וכל איבר הוא לכל היותר 1 יותר מזזה שקדם לו. מספר העיגולים המתקבל הוא סכום הסדרה.

==נוסחת נסיגה==
נשתמש בהגדרה השקולה. נסמן ב-(P(n,k את מספר הסדרות שסכומן n, המספר הראשון שלהן הוא k, וכל איבר הוא לכל היותר אחד יותר מקודמו. אז נקבל את יחס הנסיגה הבא:

<math>P(n,k) =
\begin{cases}

0 & k>n \\
1 & k=n \\
\sum_{i=1}^{k+1}P(n-i,i) & n>k
\end{cases}</math>

ומספר המזרקות מגודל n הוא (P(n,1.

==פונקציה יוצרת==
הפונקציה היוצרת של הסדרה היא:
<math>
\begin{align}
f(n)& = & \dfrac{1}{1-\dfrac{x}{1-\dfrac{x^2}{1-\dfrac{x^3}{\cdots}}}} \,
\end{align}
</math>

יתרה, מכך, אם נסמן ב-(f(n,k את מספר המזרקות שיש להן k עיגולים בבסיסן, הפונקציה היוצרת היא:
<math>
\begin{align}
f(n,k) = \dfrac{1}{1-\dfrac{xy}{1-\dfrac{x^2y}{1-\dfrac{x^3y}{\cdots}}}}
\end{align}
</math>

==קישורים חיצוניים==
* Odlyzko, A. M. and Wilf, H. S, [https://www.math.upenn.edu/~wilf/website/Coins%20in%20a%20fountain.pdf The editor’s corner: n coins in a fountain], Amer. Math. Monthly 95 840–843
קטגוריה:סדרות של שלמים
ביקורת טלוויזיה

ביקורת טלוויזיה היא פעולה של כתיבה או התבטאות לגבי תוכניות טלוויזיה במטרה להעריך את ערכה, משמעותה והיבטים אחרים עליה. ביקורת כזו ניתן למצוא בעיתונים היומיים, בתוכניות דיון על תרבות (בטלוויזיה וברדיו), בספרים ובכתבי עת, שכולם נמצאים בתחרות ישירה על קהל הטלוויזיה.

== סקירה כללית ==
מאחר שהטלוויזיה נגישה מאוד לכמות רבה של אנשים, ברוב העיתונים קיימים רק מדריכי טלוויזיה ואלה מלווים לעיתים קרובות בביקורת או אפילו רק בהמלצה על תוכנית או תוכניות מסוימות מתוך מבחר הצפייה באותו יום. ביקורת טלוויזיה היא דרך עבורנו לשתף ולקבל מידע על תוכניות טלוויזיה. יש כל כך הרבה סדרות שניתן לצפות בהן כך שקשה לצפות בכולן באופן עצמאי, כך שביקרות הטלוויזיה עוזרת לדעת עוד לגבי התוכנית.<ref></ref>

לעיתים קרובות הטלוויזיה תספק פורום לביקורת על עצמה. בבריטניה, בתוכנית The Review Show ב-BBC Four מתקיים דיון מדי חודש בנושא אומנויות, ולעיתים קרובות כוללים בו גם סדרת טלוויזיה. בנוסף בבריטניה יש את הסרט Screenwipe של צ'רלי ברוקר, שמסתכל בטלוויזיה הנוכחית בצורה חריפה אך הומוריסטית.

בשל טבע הסקירה האפיזודית, היה קשה לביקורת הטלוויזיה להמריא באמת לפני עידן האינטרנט. כעת למבקרי הטלוויזיה יש את המותרות לסקר תוכנית טלוויזיה שבועית כמעט באופן מיידי באמצעות אתר אינטרנט.

== ראו גם ==
* :קטגוריה:מבקרי טלוויזיה

== קישורים חיצוניים ==
* [http://arts.guardian.co.uk/youngcritics/story/0,,2289650,00.html עצת המבקרים שלנו] - הגרדיאן, 8 ביולי 2008. במאמר זה ננסי בנקס-סמית נותנת עצות למבקרי טלוויזיה צעירים ושאפתנים.
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טלוויזיה
פליסיטה

פליסיטה (באנגלית: Félicité) הוא סרט דרמה סנגלי-צרפתי בבימויו של אלן גומי. הסרט שודר לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין לשנת 2017 ב-11 בפברואר 2017. בישראל, הסרט שודר במסגרת "פסטיבל הקולנוע ירושלים".

הסרט התחרה על "פרס דב הזהב" במסגרת התחרות של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין. בברלין הסרט זכה בפרס מחבר השופטים. באקדמיית אפריקה לשנת 2017, הסרט זכה בשישה פרסים: הסרט הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר, השחקן הטוב ביותר, העריכה הטובה ביותר, הפסקול הטוב ביותר והסרט הטוב ביותר בשפה אפריקאית
.

== תקציר העלילה ==
הסרט מספר על פליסיטה, אם חד-הורית שיוצאת למסע מאתגר ברחובות קינשאסה כדי לגייס מספיק כסף למען ניתוח בשביל בנה בן ה-14 המאושפז בבית חולים עקב תאונת אופנוע קשה. תוך כדי התרוצצות לאורכה ורוחבה של העיר התוססת, פליסיטה מוצאת זמן לשמר את מערכת היחסים שלה עם מכונאי רכב שיכור ומלא חן שמספק מעט רוך ושקט ברגעים הקשים.

==הדמויות והשחקנים==
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! |שם הדמות
! |שם השחקן / השחקנית
|-
|פליסיטה
|ורו טשאנדה ביה
|-
|סאמו
|גטאן קלאודיה
|-
|טאבו
|פאפי מאפקה
|-
|הורטנס
|נדין נדבו
|-
|לואיסנט
|אלבאס מנואנה
|-
|להקת "Kasai Allstars"
|להקת "Kasai Allstars"
|}

==ביקורות==
באתר האינטרנט "Rotten Tomatoes" הסרט קיבל דירוג של 97% על סמך 36 ביקורות, ודירוג ממוצע של 6.9 / 10. באתר "Metacritic", אשר עושה ציון ממוצע משוקלל, הסרט מחזיק בציון של 75 מתוך 100, אשר מתבססות על ביקורות של 13 מבקרים שרובן טובות. חורדן מינזר, כתב מעיתון "הוליווד ריפורטר" תיאר את הסרט כסרט "קשוח ולבבי".

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:קולנוע בסנגל
פיקוס דה אירופה

פיקוס דה אירופה (בספרדית: Picos de Europa, מילולית: "פסגות אירופה") הוא רכס הרים הנמצא בתחומן של שלוש קהילות אוטונומיות של ספרד: אסטוריאס, קנטבריה וקסטיליה ולאון. הרכס הוא חלק מהרכס הגדול יותר של ההרים הקנטבריים. זהו אזור רב גוני: פסגות מרהיבות מול גאיות תהומיים, מפלי מים, אגמים קטנים חבויים בצל הרים, מגוון של בעלי חיים וכפרים קטנים שהמאות האחרונות פסחו עליהם.

==גאוגרפיה==
לרכס שלושה גושים מרכזיים: אנדרה (Ándara) במזרח, אוריאלס (Urrieles) במרכז ופיקוס דה קורניון (Picos de Cornión), הנקרא גם קובדונגה, במערב. ייחודי לרכס הוא המספר הרב (כ-200) של פסגות גבוהות מ-2,000 מטר המרוכזות בשטח קטן יחסית. הפסגה הגבוהה ביותר היא של טורה דה סרדו (Torre de Cerredo) וגובהה 2,648 מטר. בין הגוש המערבי למרכזי מפריד קניון קרס (Garganta del Cares) שעומקו 1,500 מטר. בערוץ זורם נחל שחלק ממימיו מוטה בתעלה המובילה לתחנת כוח הידרואלקטרית בקמרמניה (Camarmeña).

==גאולוגיה==
הרכס עשוי כמעט כולו מאבן גיר, שכתוצאה מלחץ קרחוני נוצרו בו נופים קרסטיים.

ברכס נמצאות רבות מהמערות העמוקות ביותר בעולם. העמוקה ביותר, 1,589 מטר, היא מערת טורקה דל סרו (Torca del Cerro).

==הפארק הלאומי==
הפארק הלאומי "פיקוס דה אירופה", חופף בעיקרו את הרכס ונמצא גם הוא בתחומן של שלוש הקהילות האוטונומיות אסטוריאס, קנטבריה וקסטיליה ולאון. הפארק הוכרז ב-1918, והוא הפארק הלאומי הראשון של ספרד. שטחו כ-650 קמ"ר (נכון לשנת 1995). ב-2003 הוכרז על ידי אונסק"ו כשמורה ביוספרית.

==גלריה==
<gallery>
תמונה:La Villa de Potes.jpg|העיירה פוטס
תמונה:Ruta del Cares, Picos de Europa - WLE Spain 2015.jpg|העמק של נהר קָרֱס
תמונה:Urriellu.JPG|הנוף ממצפור קרניה (Carreña) במרכז פסגת Naranjo de Bulnes.
תמונה:Teleférico de Fuente Dé.jpg| הרכבל של פואנטה דה Fuente Dé.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.picoseuropa.net האתר רשמי של הפארק הלאומי ]
* [http://peakme.es/the-walks////// אתר של מסלולי הליכה בפיקוס דה אירופה ]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרד: הרים
קטגוריה:אסטוריאס: גאוגרפיה
קטגוריה:קסטיליה ולאון: גאוגרפיה
קטגוריה:קנטבריה: גאוגרפיה
נבחרת גרמניה המזרחית בכדוריד נשים

נבחרת גרמניה המזרחית בכדוריד נשים היא הנבחרת לאומית של גרמניה המזרחית. הנבחרת החלה להשתתף בתחרויות בינלאומיות בתחילת שנות ה-70 של המאה ה-20 (עד אז השחקניות שיחקו ביחד עם נציגי גרמניה המערבית בנבחרת גרמניה בכדוריד נשים) ועד מהרה הפכה להיות הנבחרת החזקה. היא זכתה 3 פעמים באליפות האולם. לאחר איחוד גרמניה הנבחרת הפסיקה להתקיים.

==הישגי הנבחרת==
{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="60%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| אולימפיאדה || אליפות העולם || אליפות אירופה
|- align="center
|1971|| ||align="center" bgcolor=gold|1||
|- align="center
|1973|| || 9||
|- align="center
|1975|| ||align="center" bgcolor=gold|1||
|- align="center
| 1976||align="center" bgcolor=silver|2|| ||
|- align="center
|1978|| ||align="center" bgcolor=gold|1||
|- align="center
| 1980||align="center" bgcolor=cc9966|3|| ||
|- align="center
|1982|| || 4||
|- align="center
| 1984|| לא השתתפה|| ||
|- align="center
|1986|| || 4||
|- align="center
| 1988|| לא העפילה|| ||
|- align="center
|1990|| ||align="center" bgcolor=cc9966|3||
|}

גרמניה המזרחית
קטגוריה:נבחרות גרמניה
קטגוריה:גרמניה המזרחית: ספורט נשים
פגישה מקרית

פגישה מקרית (באנגלית: Brief Encounter) הוא סרט דרמה רומנטית בריטי משנת 1945 עם טרוור הווארד וסיליה ג'ונסון בבימויו של דייוויד לין.

התסריט נכתב על ידי נואל קאוורד, והוא מבוסס על מחזה קצר שלו בשם Still Life משנת 1936.

המוזיקה המלווה את כל אורך הסרט היא הקונצ'רטו לפסנתר מס' 2 של סרגיי רחמנינוב בביצוע הפסנתרנית איילין ג'ויס . בעקבות הסרט עלתה הפופולריות של הקונצ'רטו הזה.

דייוויד לין היה מועמד לפרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר.

סיליה ג'ונסון הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר.

הסרט מועמד לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר.

הסרט זכה גם בפרס דקל הזהב בפסטיבל הקולנוע בקאן.

מכון הסרטים הבריטי בחר בסרט זה במקום שני ברשימת הסרטים הבריטיים הטובים ביותר במאה ה-20 לאחר האדם השלישי.

==תקציר העלילה==
לאורה ג'סון (סיליה ג'ונסון) היא עקרת בית כבת 40, נשואה עם שני ילדים בעלה אוהב אותה אך לא מראה לה רגשות. את חייה המשעממים היא מגוונת פעם בשבוע ביום חמישי בו היא נוסעת העירה, עורכת קניות, מחליפה בספרייה, צופה בסרט וחוזרת לביתה.

באחת הפעמים, בעודה ממתינה לרכבת שתחזיר אותה, נכנס לעיניה גרגיר חצץ. היא פונה לעזרה במזנון התחנה, ושם היא פוגשת באלק הרווי (טרוור הווארד). הוא אומר לה שהוא רופא ומצליח להוציא את הגרגיר מעינה. היא מודה לו והם נפרדים.

ביום חמישי הבא הם נפגשים שוב במזנון התחנה ומתוודעים זה לזה. אלק מספר לה על עבודתו הרפואית, וכי הוא נשוי עם שני ילדים. הוא מחליף עמית שלו בעיר מדי יום חמישי.

כעבור מספר פגישות כאלה הידידות ביניהם מתהדקת. הם מבלים בטיולים, מסעדות וצפייה בסרטים. אלק מתוודה בפניה כי הוא התאהב בה והיא גם מודה באהבתה.

הרומן מתלהט והיא מסכימה להיכנס לדירה שאלק שוכר מעמיתו סטיבן. היא מוכנה להתמסר לאלק, אך בגלל בואו הבלתי צפוי של סטיבן היא נמלטת בכניסה אחורית אחוזה בפחד והרגשת אשמה. היא משוטטת ברחובות ומעוררת את חשדו של שוטר כי היא זונה.

בפגישה הבאה היא מודיעה לאלק כי היא מסיימת את הקשר אתו, והוא מודיע לה כי קיבל משרה ביוהנסבורג, והוא נוסע לשם עם משפחתו.

הם נפרדים בחטף במזנון התחנה. לאורה חוזרת לביתה ובעלה מבחין בסערת נפשה, אך מקבל אותה באהבה.

לאורך הסרט מסופרת העלילה בקולה של לאורה כאילו היא מתוודה בדמיונה בפני בעלה.

==קישורים חיצוניים==
* 

*[https://www.youtube.com/watch?v=oGDCTlVWduk קדימון לסרט פגישה מקרית], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=8oEw--3QdXM פגישה מקרית לאחר 70 שנה], באתר יוטיוב
*[http://www.tcm.turner.com/tcmdb/title/69696/Brief-Encounter/ פגישה מקרית], באתר TCM
נבחרת יוגוסלביה בכדוריד נשים

נבחרת יוגוסליב בכדוריד נשים הייתה הנבחרת הלאומית של יוגוסלביה. היא זכתה באליפות האולם ובמשחקים האולימפיים. עם התפרקות יוגוסלביה היא הפסיקה להתקיים.

==הישגי הנבחרת==
{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="60%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| אולימפיאדה || אליפות העולם || אליפות אירופה
|- align="center
|1957|| ||align="center" bgcolor=cc9966|3||
|- align="center
|1962|| || 4||
|- align="center
|1965|| ||align="center" bgcolor=silver|2||
|- align="center
|1971|| ||align="center" bgcolor=silver|2||
|- align="center
|1973|| ||align="center" bgcolor=gold|1||
|- align="center
|1975|| || לא העפילה||
|- align="center
| 1976||align="center" bgcolor=gold|1|| ||
|- align="center
|1978|| || 5||
|- align="center
| 1980||align="center" bgcolor=silver|2|| ||
|- align="center
|1982|| ||align="center" bgcolor=cc9966|3||
|- align="center
| 1984||align="center" bgcolor=gold|1|| ||
|- align="center
|1986|| || 6||
|- align="center
| 1988|| 4|| ||
|- align="center
|1990|| ||align="center" bgcolor=silver|2||
|}

יוגוסלביה
קטגוריה:נבחרות יוגוסלביה
קטגוריה:יוגוסלביה: ספורט נשים
מרקו קוסקס

מרקו קוסקס (בצרפתית: Marco Koskas; נולד ב-3 בספטמבר 1951) הוא מחזאי וסופר צרפתי-ישראלי.

==ביוגרפיה==
קוסקס נולד בנאבל, עיר חוף בתוניסיה, חמישי מבין שבעה אחים ואחיות. בגיל 11 היגר עם בני משפחתו לצרפת.

במשך שנים רבות היה חוקר פרטי במקביל לפעילות הכתיבה שלו.

בשנת 1979 זכה בפרס הצרפתי "ספר ביכורים" ("Prix du Premier Roman" ) על ספרו הראשון (Balace Bounel).

בסוף 2011 עלה לישראל, בעקבות בנו. קוסקס מתגורר בתל אביב בשכונת פלורנטין.

בשנת 2012 פרסם קוסקס טור ב-ג'רוזלם פוסט וכותרתו הייתה: "האם אפשר עדיין להיות סופר יהודי בצרפת?".

ספרו האחרון "חבורה של צרפתים" נכלל ברשימת המועמדים הסופיים ל"פרס רנודו" (Prix Renaudot) היוקרתי, אשר ניתן ל"יצירה ספרותית יוצאת מגדר הרגיל" ואולם לאחר שנדחה לפרסום בכל הוצאות הספרים הגדולות בצרפת ויצא דרך ה"אמזון", בפלטפורמה ההוצאה העצמית "CreateSpace" . הספר חולל סערה וגרר איומים בחרם כולל של מוכרי הספרים בצרפת.

==ספריו==
* "Balace Bounel" (שנת 1979 בהוצאת "Pocket")
* "Destino" (שנת 1981 בהוצאת "Grasset")
* "L’Homme de paille" (שנת 1988, בהוצאת "Calmann-Lévy" )
* "L’Étrangère (récit)" (שנת 1988 בהוצאת "Calmann-Lévy" )
* "La Position Tango" (שנת 1990 בהוצאת "J.-C. Lattès")
* "Albert Schweitzer ou le Démon du bien (biographie)" (שנת 1992 בהוצאת "J.-C. Lattès")
* "Arafat ou le palestinien imaginaire (biographie)" (שנת 1994, בהוצאת "J.-C. Lattès")
* "J’ai pas fermé l’œil de l'été" (שנת 1995 בהוצאת "Julliard")
* "L’Hindou assis sur son trésor (récit)" (שנת 1997 בהוצאת "JC Lattès")
* "Love and stress" (שנת 2002 בהוצאת "Laffont")
* "Avoue d'abord" (שנת 2007 בהוצאת "La Table Ronde"),
* "Aline, pour qu’elle revienne" (שנת 2009, בהוצאת "Éditions Baleine" )
* "Mon cœur de père" (שנת 2012 בהוצאת "Fayard")
* "Ivresse du reproche" (שנת 2013 בהוצאת "Fayard")
* "Bande de Français" (שנת 2018 הוצאת אמזון)

==מחזאות==
* "Le Roi des Schnorrers" (כתב: ישראל זנגוויל), (שנת 2002)
* "Dov de Deauville"

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:מחזאים צרפתים
קטגוריה:עולים בשנות ה-2010
קטגוריה:ישראלים ילידי תוניסיה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
נבחרת קוריאה הדרומית בכדוריד נשים

נבחרת קוריאה הדרומית בכדוריד נשים היא הנבחרת לאומית של קוריאה הדרומית. הנבחרת השתתפה ב-19 אליפויות העולם בכדוריד וזכתה בשנת 1995. בנוסף לכך, היא זכתה פעמיים במשחקים האולימפיים. הנבחרת זכתה 15 פעמים באליפות אסיה בכדוריד. בהתאם לדירוג של האיגוד הכדוריד העולמי, נכון לדצמבר 2022 הנבחרת מדורגת במקום ה-11.

==הישגי הנבחרת==
{| class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed" width=60%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| אולימפיאדה || אליפות העולם || אליפות אסיה
|- align="center
|1978|| || 10-12||
|- align="center
| 1980|| לא העפילה|| ||
|- align="center
|1982|| || 6||
|- align="center
| 1984||align="center" bgcolor=silver|2|| ||
|- align="center
|1986|| || 11||
|- align="center
|1987|| || ||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
| 1988||align="center" bgcolor=gold|1|| ||
|- align="center
|1989|| || ||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
|1990|| || 11||
|- align="center
|1991|| || ||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
| 1992||align="center" bgcolor=gold|1|| ||
|- align="center
|1993|| || 11||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
|1995|| ||align="center" bgcolor=gold|1||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
| 1996||align="center" bgcolor=silver|2|| ||
|- align="center
|1997|| || 5||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
|1998|| || ||
|- align="center
|1999|| || 9||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
| 2000|| 4||
|- align="center
|2001|| || 15||
|- align="center
|2002|| || ||align="center" bgcolor=silver|2
|- align="center
|2003|| ||align="center" bgcolor=cc9966|3||
|- align="center
| 2004||align="center" bgcolor=silver|2|| ||align="center" bgcolor=cc9966|1
|- align="center
|2005|| || 8||
|- align="center
| 2006|| || ||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
|2007|| || 6||
|- align="center
| 2008||align="center" bgcolor=cc9966|3|| ||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
|2009|| || 6||
|- align="center
| 2010|| || ||align="center" bgcolor=silver|2
|- align="center
|2011|| || 11||
|- align="center
| 2012|| 4|| ||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
|2013|| || 12||
|- align="center
|2015|| || 10||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
| 2016||align="center" bgcolor=cc9966|3||
|- align="center
|2017|| || 13||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
| 2018|| || ||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
|2019|| ||11 || 
|- align="center
| 2020|| || || 
|- align="center
|2021|| 8 ||14 ||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
|2022|| || ||align="center" bgcolor=gold|1
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.ihf.info/member-federations/republic-of-korea/121 דף באתר איגוד העולמי]
==הערות שוליים==

קוריאה הדרומית
קטגוריה:נבחרות קוריאה הדרומית
הניגסברג ודויטש

הניגסברג ודויטש (בגרמנית: Hönigsberg & Deutsch) היה משרד אדריכלים אשר פעל בין 1889–1922 ובסיסו בזאגרב. המשרד נוסד על ידי שני אדריכלים יהודים, ו ועסק בתכנון והקמה של למעלה מ-100 מבני ציבור, מוסדות דת ומבני מגורים בקרואטיה בכלל וזאגרב בפרט.

==היסטוריה==
יוליוס דויטש (ידוע גם בתור יוליו או יולִיֵה; 1859, קופז'יבנה, מוראביה – 1922, זאגרב, ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים) וליאו (לב, לאלוסלאב) הניגסברג (1861, זאגרב, האימפריה האוסטרית – 1911, זאגרב, האימפריה האוסטרו-הונגרית) למדו אדריכלות באוניברסיטה הטכנית בווינה . לאחר תום הלימודים התמחה הניגסברג בווינה ודויטש יצא להתמחות בפריז. ב-1889 הקימו בזאגרב את משרד האדריכלים "הניגסברג ודויטש". באותה העת עברה זאגרב תנופת שיקום ופיתוח מואצים בעקבות נזקי רעש האדמה אשר פקד את העיר ב-1880 והמשרד צמח והיה לגדול ביותר באזור קרואטיה מבחינת היקף הפרויקטים.

הניגסברג ודויטש תכננו במספר סגנונות אדריכליים כגון: נאו-רנסאנס, אדריכלות הבארוק ורוקוקו ובהמשך נמנו עם תנועת "הזצסיון הווינאי". ב-1911 נפטר ליאו הניגסברג ויוליוס דויטש המשיך לנהל את המשרד. ב-1921 ניהל המשרד את פרויקט הרחבת בית הכנסת בזאגרב. ב-1922 לאחר פטירתו של יוליוס דויטש ירש בנו פוואו דויטש (בסרבו-קרואטית: Pavao Deutsch , 1897–1948) את ניהול המשרד. ב-1923 התאחד משרד הניגסברג ודויטש עם משרד האדריכלים של אלכסנדר פרוידנרייך (בסרבו-קרואטית: Aleksandar Freudenreich, 1892–1974) ונקרא "פרוידנרייך ודויטש" ופעל עד 1940.

==פרויקטים נבחרים==
<gallery mode="packed" heights="180px">
קובץ:TIC Krizevci.jpg|בית הכנסת בקריז'בצי אשר נחנך ב-1895
קובץ:Bjelovar Dom kulture.JPG|בית הכנסת בביילובאר אשר נחנך ב-1917
קובץ:Palace Zagreb Hotel.jpg|מלון פאלאס בזאגרב אשר נחנך ב-1891
קובץ:Art Pavilion building Zagreb, Croatia.jpg|היכל האמנות בזאגרב אשר נחנך ב-1898
קובץ:Zgrada DORH Zagreb.jpg|בית המשמר הלאומי הקרואטי שנחנך ב-1899
קובץ:Etnografski muzej Zagreb.jpg|הבניין בו שוכן המוזיאון האתנו-גרפי בזאגרב ונבנה ב-1903
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.enciklopedija.hr/natuknica.aspx?id=26071 הניגסברג ודויטש], באתר האנציקלופדיה הקרואטית 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדריכלים יהודים קרואטים
קטגוריה:חברות שנסגרו
קטגוריה:חברות קרואטיות
נבחרת צ'כוסלובקיה בכדוריד נשים

נבחרת צ'כוסלובקיה בכדוריד נשים היא הנבחרת לאומית של צ'כוסלובקיה. הנבחרת השתתפה ב-9 אליפויות העולם בכדוריד וזכתה בשנת 1957.

==הישגי הנבחרת==
{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="60%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| אולימפיאדה || אליפות העולם || אליפות אירופה
|- align="center
|1957|| ||align="center" bgcolor=gold|1||
|- align="center
|1962|| ||align="center" bgcolor=cc9966|3||
|- align="center
|1965|| || 4||
|- align="center
|1971|| ||6||
|- align="center
|1973|| ||6||
|- align="center
|1975|| ||4||
|- align="center
| 1976|| לא העפילה|| ||
|- align="center
|1978|| || 4||
|- align="center
| 1980|| 5|| ||
|- align="center
|1982|| || 5||
|- align="center
| 1984|| לא העפילה|| ||
|- align="center
|1986|| ||align="center" bgcolor=silver|2||
|- align="center
| 1988|| 5|| ||
|- align="center
|1990|| || לא העפילה||
|- align="center
| 1992|| לא העפילה|| ||
|- align="center
|1993|| || 9||
|}

צ'כוסלובקיה
קטגוריה:צ'כוסלובקיה: ספורט נשים
אנה קנאקיס

אנה קנאקיס (באיטלקית: Anna Kanakis; 1 בפברואר 1962 – 20 בנובמבר 2023) הייתה שחקנית איטלקייה.

==ביוגרפיה==
קנאקיס נולדה במסינה לאם איטלקייה ואב יווני. בשנת 1977 היא נבחרה למיס איטליה, היא ייצגה את איטליה בתחרות מיס תבל 1981 ובתחרות מיס אירופה 1981 שם נבחרה לסגנית שנייה.

ב-1983 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט המדע הבדיוני "2019, After the Fall of New York", ב-1989 שיחקה בסרט "מלך נאפולי" (’O Re) אודות פרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות, ב-1990 שיחקה בסרט "הקמצן", הגרסה הקולנועית של המחזה הקמצן של מולייר ובשנה זו שיחקה גם ב"עונת הענקים", סרט ביוגרפי על מיכלאנג'לו, ב-1991 שיחקה במיני סדרה הבריטית "קתרינה הצעירה" העוסקת בחייה יליזבטה, קיסרית רוסיה ובסרט "כסף" לצד אריק סטולץ, ב-1993 שיחקה בסדרה "הנסיכה אלכסנדרה", ב-2006 שיחקה בסרט ההיסטורי "התחקיר" לצד דולף לונדגרן.

נפטרה ב-20 בנובמבר 2023.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:זוכות מיס איטליה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1981
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אירופה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה איטלקים
קטגוריה:איטלקיות שנולדו ב-1962
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1962
קטגוריה:איטלקיות שנפטרו ב-2023
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2023
יחסי איראן–יוון

יחסי איראן–יוון (בפרסית: روابط ایران و یونان, ביוונית: Ελληνοϊρανικές σχέσεις) הם היחסים הבילטרליים בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הרפובליקה ההלנית. בין שתי המדינות קיימים קשרים במשך אלפי שנים, והן חולקות קשרים היסטוריים ותרבותיים נרחבים. כיום, שתי המדינות מנהלות יחסים דיפלומטיים, וליוון יש שגרירות בטהראן, ואילו לאיראן יש שגרירות באתונה.

== היסטוריה ==
=== בעת העתיקה ===

בסוף המאה ה-6 לפנה"ס שלטה הממלכה האחמנית על כל אזור אסיה הקטנה (באזור זה היו גם קבוצות יווניות אתניות), וכמו כן היא שלטה גם על רבים מאיי יוון, תראקיה ומוקדון (שני האחרונים היו אזורים גדולים בצפון יוון).

עם השנים היחסים בין שתי הממלכות השתנו והם הפכו מיריבות מושבעת בתקופת מלחמת פרס–יוון ליחסים לבביים, לאחר שאלכסנדר הגדול ניצח את ממלכת פרס. אלכסנדר העריץ את התרבות הפרסית, והוא רצה ליצור תרבות יוונית-פרסית מעורבת, שתיצור הרמוניה בין שני העמים. יחסים אלו, של לבביות עזה, נמשכו מאות שנים. ממלכת פונטוס ששכנה באסיה הקטנה שהתקיימה בין 281 לפנה"ס עד שנת 62 לספירה, היא דוגמה מובהקת לישות בה שתי התרבויות, היוונית והפרסית השתלבו.

=== בימי הביניים ===

בתקופת ימי הביניים היו האימפריות הסאסאנית והביזנטית שתי המעצמות החזקות ביותר באירופה ובמערב ומרכז אסיה באותה עת. בין שתי האימפריות התקיימו סכסוכים רבים, במהלכם אף הגיעה האימפריה הסאסאנית לקונסטנטינופול בירת האימפריה הביזנטית.

=== בעת החדשה ===
כיום, באיראן יש קהילה נוצרית קטנה. בטהראן יש כנסייה יוונית אורתודוקסית שנפתחת בעיקר במהלך השבוע הקדוש.

ב-31 במאי 2018, השעתה הפדרציה האיראנית לכדורגל, את יחסיה עם יוון בעקבות ביטול משחקי הידידות בין שתי המדינות שתוכננו להיערך באיסטנבול.

בינואר 2020 ראש ממשלת יוון קיריאקוס מיצוטאקיס הודיע כי הוא תומך בארצות הברית כשחיסלה את קאסם סולימאני, מה שעורר זעם רב באיראן.

== ראו גם ==
* יחסי איראן–ישראל
* יחסי יוון–ישראל
* יוון העתיקה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.mfa.gr/en/blog/greece-bilateral-relations/iran/ יחסי איראן-יוון], באתר משרד החוץ היווני

== הערות שוליים ==
אנז'י ארנה

אנז'י ארנה (ברוסית: Анжи́-Аре́на), שנקרא בעבר "חזאר" (ברוסית: Хазар), הוא מגרש הבית של קבוצת "דינמו" מהעיר מחצ'קלה. האצטדיון ממוקם בעיר כספייסק הסמוכה ובעל תכולה של 26,400 צופים.

== היסטוריה ==
האצטדיון נחנך ב-22 ביולי 2003 ונקרא תחילה אצטדיון "חזאר". ביום זה, אנז'י אירחה את קובאן קרסנודאר, במשחק שהסתיים בתוצאה 1:0 לטובת אנז'י.

אנז'י ארנה, אפריל 2014
טקס הפתיחה של האצטדיון התקיים ב-1 ביוני 2013 ונכחו בו כ-30 אלף צופים, אשר צפו בידוענים רבים שהוזמנו לאירוע על ידי הבעלים של אנז'י, כמו פלו ריידה, שר ולהקת "Alabina" ומוזיקאים רוסים נודעים כמו ניקולאי בסקוב, נאני ברגוואדזה ולהקת "דיסקוטקה אוואריה" את הטקס הנחו אנדריי מלאחוב ויאנה צ'וריקובה. עבור אוהדי אמנויות לחימה הופיעו השחקן ז'אן-קלוד ואן דאם ומוחמד קיסי, הידוע בתפקידו כטונג פו בסרט "קיקבוקסר". בנוסף נכחו גם המאמן הראשי של נבחרת רוסיה, פאביו קאפלו, סגן נשיא התאחדות הכדורגל, ניקיטה סימוניאן ונשיא הפרמייר ליג הרוסי, סרגיי פריאדקין שהעניק ל"אנז'י" מדליית ארד בעקבות תוצאותיה בעונת 2012/2013. קפטן אנז'י, סמואל אטו זכה בפרס הכדורגלן הטוב ביותר בליגת העל מטעם פורטל "Championat.com". 12 מיליון רובל, שנאספו באירוע הועברו לקרן הצדקה "שטח הטוב".

עם הגעת הבעלים החדש של המועדון, סולימאן קרימוב, בשנת 2011 הוחלט לשפץ את האצטדיון. בשל רוחות חזקות שמאפיינות את מיקום האצטדיון הוחלט לבנות יציעים שיקיפו את האצטדיון כולו ומעליהם גג, שמכסה 30% מהמושבים. הבניה הושלמה במרץ 2013 וקיבולת האצטדיון עומדת על 30,000 מקומות. משחק הבכורה אחרי השיפוץ נערך ב-17 במרץ 2013 כשאנז'י שיחקה נגד הקבוצה מסמרה "קריליה סובייטוב".

== אירוח משחקי גמר ==
=== גמר הגביע הרוסי בכדורגל נשים 2013 ===
ב-26 במאי 2013 האצטדיון אירח את משחק הגמר<font color="#004000"> של הגביע הרוסי בכדורגל נשים</font> לעונת 2012/13. במשחק שיחקו ביניהן הקבוצה ממוסקבה "איזמאילובו" והקבוצה מפרם "זבזדה-2005". המשחק הסתיים בניצחון "זבזדה" בתוצאה 2:1.

=== גמר הגביע הרוסי בכדורגל גברים 2014 ===
ב-28 בינואר 2014 בפגישה של הוועד המנהל של התאחדות הכדורגל הרוסית, הוחלט שמשחק גמר הגביע לעונת 2013/2014 יתקיים באצטדיון אנז'י ארנה. המשחק נערך ב-8 במאי 2014, במשחק שהפגיש בין "קרסנודאר" ל"רוסטוב". "רוסטוב" ניצחה בדו-קרב פנדלים 6:5. במשחק נכח קהל של 19,500 צופים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://fc-anji.ru/club/stadium/ אנז'י ארנה] באתר קבוצת אנז'י

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל ברוסיה
קטגוריה:מחצ'קלה: ספורט
קטגוריה:אנז'י מחצ'קלה
תלות שיתופית

המושג תלות שיתופית (באנגלית: Codependency) מתאר דפוס תמיכה לקוי במערכות יחסים, המאפשר התמכרות, בעיות נפשיות, חוסר בגרות וחוסר אחריות. תלות שיתופית נוצרת מתוך הסתמכות-יתר על אנשים אחרים על מנת לזכות באישורם ולרכוש תחושת זהות. 

המושג התפתח לראשונה מתוך התייחסות למערך היחסים המתקיים במשפחות בהם אחד מבני המשפחה אלכוהוליסט. בהמשך התרחב המושג, וכעת הוא כולל מערכות יחסים עם בן זוג נרקיסיסט, או מכור לסמים, הימורים או סקס. 

אחת הסכנות של הפרעת קשב במבוגרים היא התפתחות של תלות שיתופית בין אנשים עם הפרעת קשב המאופיינת בקשיי התארגנות, לבין בני זוג שתלטניים ללא הפרעת קשב עם יכולת התארגנות גבוהה.

== היסטוריה ==
מבחינה היסטורית, המושג תלות שיתופית נולד בארגון "אלכוהוליסטים אנונימיים", כחלק מההבנה כי הבעיה מתקיימת לא רק אצל המכור, אלא גם בקרב בני משפחה וחברים, אשר עלולים לחבל בתהליך ההחלמה באמצעות סיוע-יתר. בהמשך, הורחב המושג, והוא מתאר כל דרך בה אדם אחד מקובע על ידי אדם אחר לשם אשרור עצמי. המושג משיק למושג הפסיכואנליטי "אישיות תלותית" (המסתמכת על אישיות חזקה).

== מאפיינים עיקריים ==
לתלות שיתופית מספר מאפיינים עיקריים. אלו כוללים:
*חוסר בתחושת זהות עצמית
* סיוע לאחרים על חשבון עצמי
* פעולה מתמדת לריצוי אחרים
* מערכות יחסים בלתי יציבות
* קושי להיות לבד
* הכפפה עצמית לצורכי אחרים, רצון עז בקבלה וחיבה
*פרפקציוניזם
* חוסר אמון, תחושת ערך עצמי נמוכה 

== לקריאה נוספת ==
* [https://www.empathlife.info/post/בעלי-תלות-שיתופית-codependency - בעלי תלות שיתופית - Codependency מאת חיי אמפת׳]
*Lost In The Shuffle: The Co-Dependent Reality מאת רוברט שבי
* Codependent No more: How to Stop Controlling Others and Start Caring for Yourself מאת מלודי ביטי
* Perfect Daughters – Adult Daughters of Alcoholics מאת רוברט אקרמן
* [http://sheliporat.com/codependency/ תלות שיתופית (Codependency)]

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תסמונות התנהגותיות הקשורות להפרעות פיזיולוגיות ולגורמים גופניים
קטגוריה:צמדים
נבחרת ברזיל בכדוריד נשים

נבחרת ברזיל בכדוריד נשים היא הנבחרת לאומית של ברזיל. הנבחרת החלה להשתתף בתחרויות בינלאומיות משמעותיות בשנות ה-80 של המאה ה-20. הנבחרת השתתפה ב-13 אליפויות העולם בכדוריד וזכתה בשנת 2013. בכך היא הפכה להיות הנבחרת הראשונה מאמריקה שזכתה בתואר. הנבחרת זכתה 10 פעמים באליפות אמריקה בכדוריד.

==הישגי הנבחרת==
עד לשנות ה-80 של המאה ה-20 הנבחרת לא השתתפה בתחרויות בינלאומיות משמעותיות.
{| class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed" width=60%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| אולימפיאדה || אליפות העולם || אליפות אמריקה
|- align="center
|1986|| || לא העפילה||align="center" bgcolor=cc9966|3
|- align="center
| 1988|| לא העפילה|| ||
|- align="center
|1986|| || ||align="center" bgcolor=cc9966|3
|- align="center
|1990|| || לא העפילה||
|- align="center
|1991|| || ||align="center" bgcolor=cc9966|3
|- align="center
| 1992|| לא העפילה|| ||
|- align="center
|1993|| || לא העפילה||
|- align="center
|1994|| || ||
|- align="center
|1995|| || 17-10||
|- align="center
| 1996|| לא העפילה|| || 
|- align="center
|1997|| || 23||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
|1999|| || 16||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
| 2000|| 8|| ||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
|2001|| || 12||
|- align="center
|2003|| || 20||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
| 2004|| 7|| || 
|- align="center
|2005|| || 7||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
| 2006|| || || 
|- align="center
|2007|| ||14||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
| 2008|| 9|| || 
|- align="center
|2009|| || 15||align="center" bgcolor=silver|1
|- align="center
|2011|| || 5||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
| 2012|| 6|| || 
|- align="center
|2013|| ||align="center" bgcolor=gold|1||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
|2015|| || 10||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
| 2016|| 5|| || 
|- align="center
|2017|| || 18||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
|2018|| || ||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
|2019|| ||17 || 
|- align="center
|2021|| 11 ||6 ||align="center" bgcolor=gold|1
|- align="center
|2022|| || ||align="center" bgcolor=gold|1
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.ihf.info/member-federations/brazil/120 דף באתר איגוד הכדוריד העולמי]

==הערות שוליים==

ברזיל
קטגוריה:נבחרות ברזיל
קטגוריה:ברזיל: ספורט נשים
ירוק-לבן-ירוק

ירוק-לבן-ירוק (באנגלית: Green White Green) הוא סרט קומדיית נעורים ניגרי בבימויו ובהפקתו של אבבא מקמה. הסרט מספר על שלישיית חברים בוהמיינים בלאגוס המעבירים את זמנם עד לאוניברסיטה במשחקי וידאו, הימורים והתפלספויות שטותיות על עתידם.

הסרט הוקרן לראשונה ב-14 בספטמבר 2016 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, ולאחר מכן יצא בניגריה ב-30 בספטמבר 2016. בישראל הסרט הוקרן בסינמטק תל אביב ובסינמטק ירושלים. שפת המקור של הסרט היא אנגלית, ואורכו כ-102 דקות.

סרט זה הוא סרטו הראשון של הבמאי אבבא מקמה, והוא היה מועמד למספר פרסים.

== תקציר העלילה ==
הסרט מספר על שלישיית חברים בוהמיינים בלאגוס, העיר הגדולה ביותר בניגריה. הם מעבירים את זמנם עד לאוניברסיטה במשחקי וידאו, הימורים והתפלספויות שטותיות על עתידם. הם עמלים במלוא במרץ לקדם את השאיפות האמנותיות שלהם. הסרט עוסק בדור הצעיר, בחיי העיר הצבעוניים והתוססים של המטרופולין ובחשיבותה של היצירה בכינון זהות ומקום.

== השחקנים והדמויות ==
* סמואל רובינסון - סגן
* איפני דייק ג'וניור - אוזומה
* ג'מאל איבראהים - באבא
* כריסטבל גודדי
* אוקי אוזואשי
* בימבו מנואל
* מג אוטנווה
* אריק דידי
* דונטוס אקואזי
* אומוי אוזמרה

== הפצה ==
הסרט הוקרן לראשונה ב-14 בספטמבר 2016 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו, ולאחר מכן יצא בניגריה ב-30 בספטמבר 2016. בישראל הסרט הוקרן בסינמטק תל אביב ובסינמטק ירושלים. הסרט הופץ גם בנטפליקס בשם "ירוק לבן ירוק (וכל הצבעים היפהפיים בפסיפס השיגעון שלי)".

== ביקורות ==
הסרט זכה לביקורות טובות ותואר כ"מזלזל וחכם" על ידי "Now Toronto", כ"מטה-נוליווד" על ידי "Screen Daily" וכ"נועז, פרוע וכיף לכאורה" על ידי "אינדי ווייר".

== מועמדויות ==
{| class="wikitable"
|- style="text-align:center;"
! style="background:#cce;"| פרס
! style="background:#cce;"| תאריך הטקס
! style="background:#cce;"| קטגוריה
! style="background:#cce;"| תוצאה
|-
| "rowspan="1" |פרסי האקדמיה האפריקאית לקולנוע
|16 ביולי 2017
| הסרט הניגרי הטוב ביותר סרט הבכורה באורך מלא הטוב ביותר של במאי
| 
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטי נעורים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים ניגריים
כיתתנו בלילה צועדת

כיתתנו בלילה צועדת הוא שיר שנכתב ב-15 במאי 1948 על ידי אברהם ברוידס והולחן בידי מרק לברי. לחן נוסף חיבר יואל ולבה. הלחן של לברי הוא חלק מהמארשים של תזמורת צה"ל.

על יצירת השיר סיפר לברי לחוקרת הזמר העברי ציפי פליישר:
:

לשיר ארבעה בתים, עם פזמון חוזר הפותח את השיר ונכלל גם לאחר הבית השני והבית הרביעי. בכל בית ארבע שורות בחריזה מסורגת. עיקר בתי השיר עוסקים בכיתת חיילים דרוכה לקרב, ורק בבית האחרון משתנה אופי השיר, במילים" "יֵשׁ אַחַת אֵי שָׁם בַּמּוֹלֶדֶת / אֲשֶׁר אֲהַבְנוּהָ כָּל כָּךְ".

השיר פתח שנים רבות את שידורי גלי צה"ל עד שהוחלף בשנת 1963 במארש צה"ל של יואב תלמי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.marclavry.org.il/2011/10/18/%D7%9B%D7%AA%D7%AA%D7%A0%D7%95-%D7%91%D7%9C%D7%99%D7%9C%D7%94-%D7%A6%D7%95%D7%A2%D7%93%D7%AA-%D7%A9%D7%99%D7%A8-%D7%90%D7%95%D7%A4%D7%95%D7%A1-213/ כיתתנו בלילה צועדת, שיר, אופוס 213 (1948)] , באתר העמותה למורשת מרק לברי 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תזמורת צה"ל
קטגוריה:מוזיקה צבאית
קטגוריה:שירי 1948
מוזיאון האקונה לאמנות

מוזיאון האקו֗נֶה לאמנות (ביפנית: 箱根美術館) הוא מוזיאון לאמנות הממוקם בעיירה האקו֗נֶה, במחוז קנאגאווה שביפן.

מוזיאון האקונה לאמנות נוסד בשנת 1952 בעיירה גורה שבהאקונה על ידי מוקיצי אודקה (Mokichi Okada; 岡田茂吉). המוזיאון מציג תצוגה של כלי קרמיקה וקדרות סינית ויפנית החל מתקופת ג'ומון ועד לתקופת אדו. בנוסף, מציג המוזיאון תערוכות מתחלפות של אמנות יפנית, כגון תערוכות של חיתוכי-עץ ועוד. שטח המוזיאון מכיל גן המאופיין בשימוש באזוב ובעצי מייפל ובתוכו בית תה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.japan-guide.com/e/e5211.html תיאור המוזיאון]

האקונה
קטגוריה:קאנטו
ארמיית ההלם השנייה

ארמיית ההלם השנייה (ברוסית: ударная армия я-2) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
היחידה הוקמה בהתאם להחלטה מ-24 באוקטובר 1941. ההקמה החלה באזור מורדוביה/צ'ובשיה תחת השם "ארמיית עתודה ה-26". בדצמבר 1941 הארמייה הועברה לאזור מזרחית ללנינגרד ותוך זמן קצר החלו קרבות לפריצת המצור על לנינגרד. הקרבות נמשכו מספר חודשים ללא הצלחה יתרה. באפריל 1942 יחידות הארמייה כותרו על ידי הנאצים. ב-16 באפריל מפקד הארמייה נפצע והועבר לעורף. במקומו מונה אנדריי ולאסוב. הניסיונות לשחרר את היחידות המכותרות לא צלחו ובסופו של דבר בתוך הכיתור היו מעל ל-40 אלף חיילים. עד לאוגוסט 1942 כ-15 אלף חיילים הצליחו לצאת מהכיתור, בהתאם להודעת וורמאכט 30 אלף נפלו לשבי כולל מפקד הארמייה. 

החל מאוקטובר 1942 ארמיית ההלם השנייה קיבלה תגבור בכח אדם וציוד. לקראת תחילת 1943 היא כללה 165 אלף חיילים וקצינים, 2206 תותחים ו-225 טנקים. ב-12 בינואר 1943 החלה מתקפה חדשה לפריצת המצור על לנינגרד. הפעם הסובייטים הצליחו לפרוץ את המצור.

ארמיית ההלם השנייה המשיכה להילחם באזור עד לשנת 1944. בקיץ 1944 היא השתתפה בשחרור נרבה ובהמשך טלין.

בינואר 1945 היא הועברה לאזור פולטוסק. בסוף ינואר היא שחררה את אזור טירת מאלבורק ועברה את נהר ויסלה. באביב 1945 ארמיית ההלם השנייה הועברה מערבה ולחמה באזור שצ'צ'ין. 

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, הארמייה הייתה חלק מיחידות הצבא האדום שהוצבו בשטח גרמניה, ובמהלך שנת 1946 פורקה.

==מפקדים==
* לוטננט גנרל גריגורי סוקולוה דצמבר 1941 - ינואר 1942
* לוטננט גנרל ניקולאי קליקוב ינואר 1942 - אפריל 1942
* לוטננט גנרל אנדריי ולאסוב אפריל 1942 - יולי 1942
* לוטננט גנרל ניקולאי קליקוב יולי 1942 - דצמבר 1942
* לוטננט גנרל ולדימיר רומנובסקי דצמבר 1942 - דצמבר 1943
* לוטננט גנרל איוואן פדיונינסקי דצמבר 1943 - אפריל 1946
==קישורים חיצוניים==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/au02/arm.html ארמיית ההלם השנייה] באתר samsv 

2
קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה 
2
סרג' קורשיא

סרג' קורשיא (נולד ב-21 באוקטובר 1958) הוא ראש מועצת כפר שמריהו, מנהל חברות, אל"ם במילואים, לשעבר קצין במשטרת ישראל.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת 1958 במרוקו ועלה לארץ בשנת 1961. גדל בהרצליה פיתוח ובמונטריאול. בנם של ג'ורג' ומרסל קורשיא.

בגיל 19 חזר ארצה על מנת להתגייס לצה"ל כחייל בודד. התגייס בשנת 1977 ושירת בגדוד 202 בחטיבת הצנחנים. השתחרר בדרגת סגן בשנת 1981. במהלך שירותו הסדיר השתתף במבצע ליטני. משרת במילואים מזה 37 שנים בהן מילא שורת תפקידי פיקוד. במהלך מלחמת לבנון הראשונה נפצע בקרב בפאתי ביירות. בשנת 2002 השתתף במבצע חומת מגן בתפקיד פיקודי כמפקד יחידה בדרגת סא"ל. השתתף במלחמת לבנון השנייה בתפקיד מפקד ההטסות של פיקוד הצפון בדרגת אל"ם. שירת כמפקד יחידת הקישור לעיר הרצליה מטעם פיקוד העורף בדרגת אל"ם.

עם שחרורו מצה"ל שירת במשטרת ישראל כקצין. בשנת 1988 מונה לסמנכ"ל התאחדות סוכני הנסיעות והתיירות בישראל במשך 6 שנים. בשנת 1994 מונה למנכ"ל חברת כוח אדם למשך שנתיים וחצי. בשנת 1996 מונה למנהל מפעל תכשיטים. משנת 2003 ניהל חברה פרטית הנותנת שירותי ניהול פרויקטים בתחום הנדל"ן.

בשנת 1998 החל את עשייתו הציבורית כיו"ר ועדת ביטחון במועצה המקומית כפר שמריהו בהתנדבות. נבחר כחבר מועצה מקומית כפר שמריהו וכיהן בתפקיד זה עד שנת 2008. במקביל לכהונתו כיו"ר ועדת ביטחון, כיהן גם כיו"ר ועדות מכרזים, איכות הסביבה וביקורת. משנת 2014 מפקד יחידת הקישור לעיר הרצליה בפיקוד העורף.

בשנת 1998 הקים את יחידת המתנדבים של כפר שמריהו ורשפון - יחידת משמר הכפר, יחידה מבצעית 605 ופיקד על היחידה.

בשנת 2018 התמודד על ראשות המועצה המקומית כפר שמריהו וזכה ב-53.16% מקולות הבוחרים. רשימתו, "עצמאות הכפר" זכתה ל-3 מנדטים והיא הסיעה הגדולה ביותר במליאת המועצה.

ב-2024 היה מועמד יחיד והוכרז כמנצח ללא בחירות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ראשי מועצת כפר שמריהו
קטגוריה:שוטרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:קציני צה"ל בכירים בראשות רשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
דוד הירשלר

דוד איילון (הירשלר) (1916 - 26 ביוני 1983), היה אתלט ועורך דין ישראלי, בעל מדליית ארד מהמכביה השנייה (1935) בהטלת כידון, אלוף ושיאן הפועל בזריקת דיסקוס ובהדיפת כדור ברזל. היה מזכיר מועצת פועלי ירושלים (1965–1977).

== ביוגרפיה ==
הירשלר נולד בחברון. בילדותו אביו עזב את ביתם והותיר את אימו עגונה. לאחר מכן עבר עם אימו ואחיותיו להתגורר בשכונת מאה שערים בירושלים.

הירשלר התאמן בקבוצת הפועל ירושלים והפועל חיפה ובהמשך אימן בקבוצת הפועל ירושלים.

בתחרויות ספורט של המכביה שנערכו בפראג, צ'כיה בשנת 1933 זכה הירשלר פעמיים במקום שני בקפיצה במוט בתוצאה של 2.72 מטר, אחרי סגל מדנצינג (2.85 מטר) ובהטלת כידון, אחרי בלא וייס מצ'כוסלובקיה (45.18 מטר).

במכביה השנייה שנערכה בשנת 1935 זכה הירשלר במדליית ארד בהטלת כידון אחרי דב רבינוביץ' מארץ ישראל (50.50 מטר) ובלא וייס.

באליפות הפועל שנערכה בתל אביב ביוני 1944 זכה הירשלר ב-3 מדליות זהב, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 33.17 מטר, הדיפת כדור ברזל בתוצאה של 12.02 מטר ובזריקת משקולת בשיא הפועל חדש של 74.30 מטר.

במסגרת אליפות הפועל בקרב רב שנערכה בתל אביב בדצמבר 1946 קבע הירשלר בקפיצה לגובה תוצאה של 1.71 מטר.

באליפות ישראל שנערכה במאי 1948 זכה הירשלר בשתי מדליות כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 34.94 מטר, אחרי דב רבינוביץ' מברית מכבים עתיד (35.59 מטר) ובהטלת כידון בתוצאה של 48.32 מטר, אחרי אברהם גרין ממכבי תל אביב (53.80 מטר).

== חייו האישיים ==
עו"ד הירשלר נבחר לתפקיד מזכיר מועצת פועלי ירושלים. הוא התחתן עם רחל קיסלוב (אשר שימשה כמזכירת בית המשפט הבריטי) ונולדה להם בת אחת, איילת. ב 1948 התגרשו ומאוחר יותר נישא לרות איילון, להם שלושה בנים. שחר, זיו וטל. אחד מילדיהם, ניצב שחר איילון, גם הוא אתלט בעברו.

== הנצחה ==
אולם הספורט של הפועל ירושלים נקרא על שמו של דוד איילון וכן ספריית ספורט על שמו.

== שיאים אישיים ==
* הדיפת כדור ברזל: 12.82 מטר
* זריקת דיסקוס: 39.06 מטר
* קפיצה לגובה: 1.71 מטר

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתלטים ארץ-ישראלים
קטגוריה:מטילי כידון ישראלים
קטגוריה:זורקי דיסקוס ישראלים
קטגוריה:הודפי כדור ברזל ישראלים
קטגוריה:קופצים לגובה ישראלים
קטגוריה:מאמני אתלטיקה ישראלים
קטגוריה:מזכירי מועצות פועלים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1983