OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
משה גיל (מחנך ומבקר)

משה גיל (גילֶר) (כ"ה בטבת תרע"א, 25 בינואר 1911 – י' באב תשכ"ז, 16 באוגוסט 1967) היה איש חינוך ומבקר ספרות ישראלי, מפקח ומנהלם של בתי מדרש למורים עבריים.

==ביוגרפיה==

גיל נולד בשם משה גילר בראשית שנת 1911 בעיר פינסק שברוסיה הלבנה (כעבור כמה שנים, בעקבות המלחמה הפולנית-סובייטית, בתחומי המדינה הפולנית החדשה). למד בגימנסיה העברית של "תרבות" בעירו, והשתלם בה בפולנית. לאחר מכן למד במכון לחכמת ישראל בבירה ורשה.
בשנת 1936 עלה לארץ ישראל. המשיך את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1941 קיבל תואר מוסמך.

את דרכו בעבודה החינוכית החל כמורה בבית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה, ומשנת 1945 היה למנהל בית המדרש למורים ע"ש אשכולי (מיסודו של ד"ר יצחק אפשטיין) בירושלים. בנוסף ניהל את בית המדרש למורי הגולה ע"ש חיים גרינברג (של המחלקה לחינוך ולתרבות בגולה של הסוכנות היהודית) בירושלים.
באביב 1954 התמנה על ידי הסוכנות היהודית כמנהל "המכון לתרבות ישראל" (ובו המדרשה העברית למורים) שנוסד אז בבואנוס איירס, וכיהן בתפקיד זה עד 1957. בתקופה זו ערך את הירחון "דרום" בארגנטינה. במהלך שהותו בדרום אמריקה למד את השפה הספרדית.


מ-1964 עד 1966 כיהן כמפקח במחלקה להכשרת מורים של משרד החינוך.

בראשית שנת 1966 התמנה כמנהל בית המדרש למורים ע"ש דוד ילין בבית הכרם, בהחליפו את אברהם אבן-שושן, שניהל את בית המדרש במשך יותר מ-12 שנים. הוא הספיק לנהל את בית המדרש במשך שנה אחת בלבד, עד מותו (סגנו משה אילן, מבוגרי בית המדרש בעצמו, נכנס תחתיו כממלא מקום המנהל).

את דרכו הספרותית החל בסוף שנת 1930, כשהיה כבן עשרים, בפרסום מסות ומאמרים של ביקורת הספרות העברית בעיתונים העבריים, תחילה באירופה ("הצפירה", "העולם", "זרמים") ואחר-כך בארץ ישראל (היה משתתף קבוע בירחון הספרותי "גליונות", פרסם מאמרים בכתב העת הספרותי "מאזנים" וכתב גם בעיתון "דבר"). ב-1957, עם סיום תפקידו בארגנטינה, ערך באוניברסיטת מונטווידאו הרצאות על הספרות העברית, שזכו להצלחה מרובה.

כמחנך נהג בכבוד ובעדינות, וכמבקר ספרות פרסם ביקורות ממצות, בהירות, חריפות וענייניות.

משה גיל נפטר בקיץ 1967 בביתו בירושלים, בן 56 במותו, ונקבר בהר המנוחות. הותיר אישה ושלושה בנים.

בשנת תש"ל (1969) כינס וערך גדליה אלקושי כתבים נבחרים משל משה גיל, הוציאם כספר והוסיף מבוא וביבליוגרפיה מוערת של כתביו.

==ספריו==
* כתבים נבחרים; עריכה, מבוא וביבליוגרפיה מוערה על ידי גדליה אלקושי, ירושלים: אגודת "שלם" על ידי ר. מס, תש"ל 1969.

בהשתתפותו:
* דוד שמעוני, ילקוט שירים; ליקט, הקדים מבוא והוסיף הסברים משה גיל, תל אביב: יחדיו ('מבחר ספרותנו לעם') בשיתוף עם אגודת הסופרים העברים בישראל, תשכ"ה. (כולל ביבליוגרפיה של כתבי שמעוני ושל דברים עליו.)

==לקריאה נוספת==
* גדליה אלקושי, 'ראשיתו של משה גיל ז"ל', מאזנים כה (תשכ"ז), 322–324.
* גדליה אלקושי, 'משה גיל', בתוך: כתבים נבחרים (תש"ל), עמ' 9–26.

ביבליוגרפיה:
* גדליה אלקושי, 'ביבליוגראפיה מוערה של משה גיל, בתוך: כתבים נבחרים (תש"ל), עמ' 329–394.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* (עם פטירתו)
* 
* (עם צאת "כתבים נבחרים")
* 
* 

מפרי עטו:
* (דיוקן עצמי, בהשפעת "מוֹגֶנְס" ליֶנְס פטר יעקובסן)
* 
* , 
* (על חנוך ברטוב)

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית ביישוב
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:ראשי המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
הידעו הדמעות

הֲיֵדְעוּ הַדְּמָעוֹת הן המילים הפותחות בשירו של רבי יהודה הלוי אשר חי ופעל בתקופת תור הזהב בספרד. השיר הוא שיר קינה על "איש גדול וחכם", שנקבר בתוך רגבי האדמה. 

השיר נעשה אהוד בתפוצות ישראל. הלחן שחיבר לו חנינא קרצ'בסקי במחצית המאה ה-20, זכה לביצועים רבים.

==מילות השיר==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי יהודה הלוי
קטגוריה:ספרות ימי הביניים
קטגוריה:שירי המאה ה-12
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי חנינא קרצ'בסקי
מזופיל

מזופיל (mesophyll) היא שכבת רקמת היסוד של העלה, שכבה שמהווה את עיקר נפח העלה ומתמחה בפוטוסינתזה. צרורות ההובלה של העלה עוברות דרך רקמת המזופיל. הרקמה מורכבת מתאים פרנכימתיים בעלי דופן דקה הנותנים לעלה את צבעו הירוק.

== מבנה ==
חתך רוחב של עלה
המזופיל מתחלק בדרך כלל לפרנכימת עמודים ופרנכימה ספוגית:
*פרנכימת עמודים (palisade parenchyma) מורכבת מתאים מוארכים וגליליים המסודרים בניצב לאפידרמיס העליון, בצידו העליון של העלה. מרבית הכלורופלסטים בעלה מתרכזים בשכבה זו ולכן עיקר תהליך ההטמעה מתרחש בה. צורתם ואופן סידורם של התאים מאפשרים לכלורופלסטידות להתמקם באופן שמאפשר ניצול מרבי של האור. למרות מראם הדחוס של התאים, למעשה, התאים מופרדים זה מזה או מחוברים רק מעט ביניהם. קיומם של החללים הבין תאיים מאפשר לשטחי פנים גדולים של התאים לבוא במגע עם האוויר שבחללים, דבר המקל על חילוף הגזים בתאים.
*פרנכימה ספוגית (spongy parenchyma) מורכבת מתאים בעלי צורות שונות והיא נמצאת בצידו התחתון של העלה. בין תאי הפרנכימה הספוגית ניכרים חללים בין תאיים רבים. הרקמה הספוגית מאפשרת מעבר של פחמן דו-חמצני וחמצן בין הפיוניות לרקמת העמודים. הפיוניות נמצאות אף הן בצידו התחתון של העלה בדרך כלל ומסייעות לתחלופת גזים מהירה.

ישנם צמחים, כולל קסרופיטים רבים, בהם פרנכימת העמודים נמצאת משני צידי העלה. בין שתי שכבות העמודים נותר פס צר של פרנכימה ספוגית. עלה מסוג זה קרוי שווה-צדדי (isobilateral). ואילו עלה רב-גחוני (dorsiventral) הוא עלה שבו פרנכימת העמודים מסודרת בצידו העליון של העלה והפרנכימה הספוגית – בתחתון.

בצמחים מסוימים, כגון תירס ודגניים רבים אחרים, אין הבחנה בין פרנכימת עמודים לפרנכימה ספוגית, כל תאי המזופיל הם בעלי צורה דומה. בחלק מן הדגניים התאים מסודרים בצורה טבעתית מסביב לצרור ההובלה.

== מקורות ==
* אברהם פאהן, אנטומיה של הצמח, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1987
* Peter H. Raven, Ray F. Evert, Susan E. Eichhorn, Biology of plants , 7th ed. New York: W.H. Freeman and Company, 2005

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20071011014822/http://www.botany.uwc.ac.za/sci_ed/grade10/anatomy/leaves.htm Leaves], באתר The Biodiversity and Conservation Biology Department homepage, The University of the Western Cape

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים

en:Leaf#Mesophyll
מרים אדאהן

מרים אדאהן (נולדה בשנת 1942) היא מורה, סופרת, מרצה, יועצת חינוכית חרדית, ופסיכותרפיסטית ישראלית. מחברת ספרי ייעוץ בתחום החינוך והבית.

== ביוגרפיה ==
אדאהן נולדה וגדלה בארצות הברית. בגיל 33 חזרה בתשובה דרך בית חב"ד בקליפורניה. בשנות ה-80 של המאה ה-20 עלתה לישראל. מתגוררת בירושלים.

==ספריה==

אדאהן הוציאה לאור עשרות ספרים שכתבה. הספרים נכתבו באנגלית. רבים מהם תורגמו לעברית. בנוסף תורגמו מספריה לספרדית וצרפתית.
*מודעות
*גם זו מתנה
*ואהבת...! כך נחנך את ילדינו לאכפתיות
*מילים כקוצים וכברקנים
*פנימה
*מי מושלם
*גם זו מתנה
*נפש האדם

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
** 
* [https://www.hidabroot.org/article/52815 ותען להם מרים: ריאיון עם ד"ר מרים אדהאן], באתר הידברות
* 
* [https://he.chabad.org/library/article_cdo/aid/1077770 מאמר של מרים אדאהן באתר של בית חב"ד] (דרכו היא חזרה בתשובה כנ"ל)

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:חוזרות בתשובה
קטגוריה:עולות בשנות ה-1980
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:מורות בישראל
קטגוריה:מורים בישראל
קטגוריה:חוזרים בתשובה
קטגוריה:יועצים חינוכיים
קטגוריה:יועצות ישראליות
קטגוריה:יועצים ישראלים
קטגוריה:מחברות ספרי עיון ישראליות
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:פסיכותרפיסטיות ישראליות
קטגוריה:פסיכותרפיסטים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
אום א-דנניר

אום א-דנניר (בערבית: ام الدنانير - "אם הדינרים") הוא אתר ארכאולוגי ברמת הגולן השוכן על גבעת בזלת בגובה של 644 מטרים מעל פני הים, ממערב לכביש הנפט וכ-2.5 ק"מ מזרחית למושב יונתן. 

רשות העתיקות ערכה במקום סקר ארכאולוגי בשנת 2005, אשר חשף שרידי קרמיקה מתקופת הברונזה הקדומה, וכן שרידי מבנים, קברים וקרמיקה מהתקופה הרומית המאוחרת ומהתקופה הממלוכית. עד מלחמת ששת הימים שכן באתר כפר, אך לא ידוע מתי נוסד וכמה תושבים התגוררו בו. 

כחצי ק"מ ממזרח לאתר שוכן מעיין עין דנניר הנובע משך כל השנה, אם כי בקיץ הנביעה מעטה. מדרום לאתר נבנתה "בריכת נעמי", בריכה קטנה באורך וברוחב של 2.5 מטרים, ולידה ניטע בוסתן.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.hadashot-esi.org.il/report_detail.aspx?id=840&mag_id=114 אם אל-דנניר]

קטגוריה:שביל הגולן
קטגוריה:רמת הגולן: אתרים ארכאולוגיים
אצטדיון סאו ז'נואריו

אצטדיון "ואסקו דה גאמה" (על שם השכונה בה הוקם), שמכונה גם אצטדיון סאו ז'נואריו (בפורטוגזית: Estádio São Januário) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעיר ריו דה ז'ניירו שבברזיל. האצטדיון מכיל 24,584 מקומות ישיבה ומשמש כמגרשה הביתי של קבוצת ואסקו דה גאמה. 

==היסטוריה==
האצטדיון, אשר נקרא על שם הרחוב שאליו פונה חזיתו, נפתח באופן רשמי ב-21 באפריל 1927, במסגרת משחק בין ואסקו דה גאמה לבין לקבוצת סנטוס.

בטרם נפתח אצטדיון המרקנה לקראת טורניר מונדיאל 1950 שהתקיים בברזיל, היה זה אצטדיון הכדורגל המרכזי בריו דה ז'ניירו ובמשך שנים אירח האצטדיון משחקים רשמיים של נבחרת ברזיל, כשמשחקה הראשון של נבחרת ברזיל באצטדיון נערך ב-15 בינואר 1939 במסגרת גביע רוקה. האצטדיון אירח גם משחקי ידידות, משחקים במסגרת הקופה אמריקה וטורנירי כדורגל שונים גם לאחר שהמרקנה נפתח. מלבד זאת אירח האצטדיון גם הופעות וכנסים. שיא המבקרים באצטדיון נשבר בהופעתה של הלהקה מפוארטו ריקו "Menudo" ב-1985 ומוערך בין 80,000 איש לבין 130,000 איש. באותה הופעה אירע אסון כששני צעירים נמחצו למוות בשל הדוחק והצפיפות. 

ב-1943 ו-1945 אירח האצטדיון גם את מצעד בתי הספר לסמבה.

==מאפיינים==
האצטדיון מתאפיין בחזית ארכיטקטונית מיוחדת בסגנון ניאו קלאסי ובמבנה פרסה בצורת U. יציעי האצטדיון מקורים באופן חלקי. האצטדיון הוותיק נמצא ברשימת "אתרי המורשת הברזילאית באדריכלות, אומנות והיסטוריה". ב-2007 הוקם באצטדיון על הדשא מאחורי אחד השערים פסל ברונזה בגודל טבעי של הכדורגלן רומאריו, ששיחק בקבוצה כחלוץ, וזאת לאחר שהבקיע את הכדור ה-1,000 במדיה. מלבד זאת, בסביבת האצטדיון הוקמו מתקנים נוספים כמו מתחם בריכות שחייה אולימפיות, חדרי כושר, מתחם מנוחה והתכנסות לספורטאים בסגנון מלונית בוטיק, חדר גביעים גדול שמציג בעזרת יותר מ-8,000 פריטים את הישגי הקבוצה וסמליה ומרכז אימון לספורטאים צעירים. 

מלבד זאת נפתחה במתחם ב-15 באוגוסט 1955 קפלה על שם "מריה גבירתנו של הניצחונות" שחשובה מאוד לקבוצה ואוהדיה ולכן נמנעים מלהורסה אף על פי שהיא מפריעה להרחיב את האצטדיון ולבנות לו יציע רביעי.

אצטדיון הכדורגל היה אמור לעבור שיפוץ והסבה לתקופת אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) לאירוח טורניר הרוגבי שביעיות האולימפי שנכלל לראשונה במשחקים האולימפיים. אולם האצטדיון לא גיבש בזמן את תוכניות האירוח שלו ולכן הוחלט להעביר את טורניר הרוגבי שביעיות האולימפי ל"אצטדיון דאודורו", מתקן ספורט זמני המכיל 15,000 מקומות שהוקם בשכונת דאודורו עבור טורניר ה"קרב חמש" האולימפי ויארח גם את טורניר הרוגבי שביעיות האולימפי. 

==קישורים חיצוניים==

* [http://mavalem.sites.uol.com.br/rj/Rio2.htm האצטדיון] באתר Templos do Futebol 
* [https://web.archive.org/web/20120615152811/http://www.worldstadiums.com/stadium_pictures/south_america/brazil/rio_de_janeiro/rio_de_janeiro_januario.shtml האצטדיון] באתר World Stadiums 

קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מתקני אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
סאו ז'נואריו
קטגוריה:ואסקו דה גאמה (כדורגל)
גביע העולם בליגת הרוגבי

איגוד RLIF (Rugby League International Federation) האוסטרלי מוביל את טורניר "גביע העולם ברוגבי ליג" המקביל לטורניר "גביע העולם ברוגבי יוניון" ונערך החל מ-1954 לגברים, ומשנת 2000 לנשים.

==גברים==
"גביע העולם ברוגבי ליג" המקביל לטורניר "גביע העולם ברוגבי יוניון" ונערך החל מ-1954 לגברים. מספר המשתתפים החל ב-4 נבחרות בטורנירים הראשונים והשתנה מספר פעמים אך בטורנירים האחרונים כלל 14 נבחרות אם כי מ-2021 גדל ל-16 נבחרות. כל משחק משותפים 17 שחקנים מכל נבחרת. הטורניר ב-1965 שהיה אמור להיערך בצרפת בוטל על ידה. גם הטורניר ב-1998 לא התקיים בשל מאבק משפטי על התנהלות הליגה באוסטרליה ולכן התקיים רק בשנת 2000. כמו כן גם הטורניר שתוכנן להתקיים כבר ב-2004 באוסטרליה, נדחה עד 2008. מתכונת הטורניר עברה שינויים מספר פעמים.

{| border=1 style="border-collapse:collapse; font-size:90%; clear: both;" cellpadding=3 cellspacing=0 width=100%

|- bgcolor=#C1D8FF
| align=center|שנה
| align=center|מארחת
| align=center|מס' נבחרות
| align=center|אלופה
| align=center|תוצאה
| align=center|סגנית

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|1954
|
|4
|
|16 - 12 
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|1957
|
|4
|
| הוכרע לפי טבלת הניצחונות והפרש השערים 
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|1960
|
|4
|
|הוכרע לפי טבלת הניצחונות והפרש השערים
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|1968
|, 
|4
|
|20 - 2 
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|1970
|, 
|4
|
|12 - 7 
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|1972
|, 
|4
|
|10 - 10 בגמר והכרעה לפי טבלת הניצחונות 
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|1975
|סבב עולמי וגמר באנגליה
|5 
|
|10 - 0
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|1977
||, 
|4
|
|13 - 12
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|1985–1988
|סבב עולמי 3 שנים וגמר בניו זילנד
|5 
|
|25 - 12
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|1989–1992
|סבב עולמי 3 שנים וגמר באנגליה
|5 
|
|10 - 6
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|1995
|
|10
|
|16 - 8
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|2000
|, , 
|16
|
|40 - 12
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|2008
|
|10
|
|34 - 20
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|2013
|, , , ,
|14
|
|34 - 2
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|2017
|, , 
|14
|
|
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|2022
| 
|16
|
|
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|}

==נשים==
משנת 2000 מתקיים טורניר מקביל לנשים בשם "גביע העולם ברוגבי ליג לנשים" שכולל 8 נבחרות. מ-2013 יוצמד הטורניר לנשים לטורניר המקביל לגברים וייערך באותם ארצות.

{| border=1 style="border-collapse:collapse; font-size:90%; clear: both;" cellpadding=3 cellspacing=0 width=100%

|- bgcolor=#C1D8FF
| align=center|שנה
| align=center|מארחת
| align=center|מס' נבחרות
| align=center|אלופה

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|2000
|
|8
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|2005
|
|8
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|2008
|
|8
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|2013
|
|8
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|2017
|
|8
|

|- align=center bgcolor=#F5FAFF
|2022
|
|8
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:תחרויות רוגבי
קטגוריה:אליפויות עולם
המטבח הוונצואלי

ארוחת [[חג המולד אופיינית לוונצואלה: בשר חזיר, סלט עוף, Hallaca, פאן דה חמון]]
Pabellón Criollo,מנת [[פביון קריאויו ונצואלית טיפוסית, כולל אורז, שעועית, בשר בקר טחון ופרוסות בננה]]
גיוונו של המטבח הוונצואלי נובע ממיקומה של ונצואלה בעולם, מהשוני במשאבי חקלאות באזורים השונים ומהגיוון התרבותי של תושביה, צאצאי אינדיאנים, אפריקנים ואירופאים (מספרד, איטליה, צרפת ופורטוגל). בין המזונות הבסיסיים: תירס, אורז, בננה, יאם, שעועית וסוגי בשר. ירקות המקובלים במטבח הוונצואלי הם עגבנייה, בצל, חציל, דלעת, קישוא.

במדינות המזרחיות, הדרום-מזרחיות (בגויאנה) והצפוניות של ונצואלה המטבח מבוסס על מגוון דגים, פירות ים וסרטנים, פקעות כגון תפוח אדמה ויאם, אורז ופסטה, בשר בקר, בננה וירקות (חסה, עגבנייה).

במדינות המערביות, המטבח כולל בשר עז וארנב, שימוש רב בבננות ומגוון גבינות. התבשילים מושפעים ממסורות שבטיות מקומיות וכן מהמטבח הקולומביאני.

בלוס יאנוס מקובלים מאכלי בשר בקר ובשר ציד (אייל, קפיבארה, פקה, צב ועוד) לרוב בהכנה על גריל או בצלייה, תירס (כקצ'אפה), גבינות לבנות רכות ומוצרי חלב נוספים.

באזור האנדי מקובלים תפוחי אדמה ופקעות אחרות, חיטה, בשר בקר, בשר כבש ובשר עוף. דגים אינם חלק מהמטבח המקומי בשל הריחוק מהים, מלבד טרוטה שמגדלים בחוות דגים.
התבשילים מושפעים ממסורות אנדיות מקומיות וממטבחים אירופאים.

מאכל אופייני לחג המולד הוא פאן דה חמון - לחם ממולא חמון (שינקן).

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20130729104447/http://www.mochiller.co.il/scripts/openExtraCat.asp?extra=3&idPage=430 ונצואלה - רקע קולינרי], באתר "מוצ'ילר"
* 

==הערות שוליים==

*
עין שוקו

עין שוקו או בשמו המקורי עין א-תינה ולאחר מכן מעיין התאנה, הוא מעיין הנובע בשטחה של שמורת הטבע מצוקי האון מתחת לקיבוץ מבוא חמה בדרום רמת הגולן. המעיין קיבל את שמו החדש לזכר סמל ראשון מתן גדרי (שכונה בפי חבריו "שוקו"), מפלס"ר נח"ל, שנהרג בחברון ב-8 ביוני 2003.

המעיין נובע כקילומטר ממערב לקיבוץ מבוא חמה, במדרונות רמת הגולן שמעל הכנרת, בספיקה ממוצעת של מטר מעוקב אחד לשעה. מימי הנביעה מובלים בצינור אל תוך בריכת אבנים ובטון השוכנת ברחבה מוקפת עצים ושיחים. במקום שלטים המספרים את סיפורו של מתן גדרי, וכן ספסלים ושולחנות. מצידו המערבי של האתר נשקף נוף הכנרת, והרי הגליל מהר תבור ובקעת יבנאל בדרום ועד הר מירון ועמק החולה בצפון. סביב המעיין צומחים מספר עצי מילה סורית ואקליפטוס, וכן מספר מינים האופייניים לבית גידול לח כמו נענע משובלת וסוף מצוי.

==תמונות==
<gallery>
Ein-shoko-02.JPG
Ein-shoko-03.JPG
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.maslulim-israel.co.il/%D7%A2%D7%99%D7%9F-%D7%A9%D7%95%D7%A7%D7%95.html על המעיין באתר 'מסלולים'.]
* [https://web.archive.org/web/20110729072906/http://nelech.co.il/Place/SpringInfo/20 על המעיין באתר 'נלך'.]
*[https://www.shvilist.com/%d7%a2%d7%99%d7%9f-%d7%a9%d7%95%d7%a7%d7%95/ עין שוקו] באתר "שביליסט".

==הערות שוליים==

שוקו
טל בר-ניב

טל בר-ניב (נולד ב-1973) הוא חצוצרן ישראלי.

==ביוגרפיה==
בר-ניב סיים את לימודי התואר הראשון והשני בהצטיינות יתרה בקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב. הוא ניגן בתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה של התזמורת הפילהרמונית הישראלית תחת שרביטם של מנצחים ידועי שם, בהם קורט מזור, קורט זנדרלינג, יורי טמירקנוב, זובין מהטה ואחרים, הן בישראל והן ברחבי העולם.

לאחר מכן, יצא לארצות הברית, שם המשיך את לימודיו באוניברסיטת דרום קליפורניה בלוס אנג'לס וקיבל תואר דוקטור בחצוצרה ובניצוח. בתקופת לימודיו בקליפורניה ניגן כחצוצרן ראשי בתזמורת הצעירה "הסימפונייטה באר שבע", מייסודו של מהלי מהטה. בארץ ניגן עם תזמורות וכן עם אנסמבל קפריזמה ואנסמבל מוזיקה נובה.

בר-ניב עוסק גם בהוראת חצוצרה ובהדרכת הרכבים בקונסרבטוריון שטריקר וברמת השרון.

טל בר-ניב הוא בנו של הפסנתרן רמי בר-ניב ומרבה להופיע עמו ברסיטלים.

כיום משמש כחצוצרן ראשי בסינפונייטה הישראלית באר שבע.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חצוצרנים ישראלים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:בוגרי תיכון אוסטרובסקי
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית הצעירה
קרב אניידלו

קרב אניידלו 
קרב אניידלו (Battle of Agnadello) היה אחד הקרבות החשובים במלחמת הליגה של קמבריי וכן אחד הקרבות המרכזיים במלחמות האיטלקיות.

ב-15 באפריל 1509 עזב צבא צרפתי תחת פיקודו של לואי ה-12 את מילאנו ופלש לטריטוריה ונציאנית. כדי לעצור את התקדמותם, גייסה ונציה צבא של שכירי חרב ליד ברגמו, אשר הונהג על ידי בני הדודים אורסיני, ברתולומיאו ד'אלוויאנו וניקולו די פיטיליאנו. אורסיני הורה להימנע מעימות ישיר עם ההתקדמות הצרפתית והעביר את השבועות הבאים בהתנגשויות בין-צבאיות קלות.

ב-9 במאי חצה לואי ה-12 את נהר אדה בקסאנו ד'אדה. אלוויאנו ופיטיליאנו חנו מסביב לעיר טרוויליו, בחוסר הסכמה לגבי איך להילחם בלואי, מכיוון שאלוויאנו רצה להתקיף את הצרפתים תוך התעלמות מפקודותיו של אורסיני. לבסוף הוחלט לנוע דרומה לעבר נהר פו בחיפוש אחר עמדות טובות יותר.

ב-14 במאי, כאשר הצבא הוונציאני נע דרומה, אלוויאנו עמד אל מול כוח צבאי צרפתי בפיקודו של השליט דה שומון. אשר ריכז את יחידתו סביב אניאדלו. אלוויאנו הציב את כוחותיו, שמנו בערך כשמונת-אלפים חיילים, על קו רכס שהשקיף אל כמה כרמי ענבים. דה שאמונט ניסה לתקוף, בתחילה בעזרת חיל פרשים ולאחר מכן עם רמחים שווייצרים; אבל הצרפתים, שהוכרחו לצעוד מעל צלע גבעה מלאה בתעלות השקיה שבמהרה התמלאו בבוץ מהגשם השוטף, לא יכלו לפרוץ את הקו הוונציאני.

פוטיליאנו נע לפני אלוויאנו, והיה כמה קילומטרים קדימה כאשר הצרפתים החלו בהתקפה. בתגובה לבקשת אלוויאנו לעזרה, הוא שלח מסר המציע להימנע מקרב יזום (pitched battle), והמשיך את מסעו דרומה. 

בינתיים, לואי, עם יתרת הצבא הצרפתי, השיג את אלוויאנו. הצרפתים הקיפו את אלוויאנו משלושה כיוונים והמשיכו להשמיד את כוחותיו בשלוש השעות הבאות. חיל הפרשים הוונציאי התמוטט ונמלט, ואלוויאנו עצמו נפצע ונשבה. תחת פיקודו, יותר מארבעת-אלפים נהרגו.

למרות שפוטיליאנו נמנע ממגע ישיר עם הצרפתים, הוא קיבל את החדשות על הקרב באותו הערב, וחלק גדול מכוחותיו נטשו בבוקר. עם התקדמותם של הצרפתים, הוא נס במהירות אל עבר וונציה וטרוויזו. או אז לואי המשיך לכבוש את יתרתו של מחוז לומברדיה.

ניקולו מקיאוולי, בספרו "הנסיך", מציין את הקרב כמערכה שבה, ביום אחד, הוונציאנים "איבדו מה שלקח להם מאמץ של שמונה מאות שנים לכבוש".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:המלחמות האיטלקיות
אניידלו
איוואנה בקרו

איוואנה בקרו מסיאס (בספרדית: Ivana Baquero Macías; נולדה ב-11 ביוני 1994) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ספרדייה. התפרסמה בזכות הופעתה בתפקיד אופליה בסרט הפנטזיה "המבוך של פאן", עליו זכתה בפרס גויה ובפרס סאטורן.

== ביוגרפיה ==
בקרו נולדה וגדלה בברצלונה, ספרד. בתם של איוון בקרו וחוליה מסיאס. היא למדה בבית הספר פרטי אמריקאי בברצלונה, שם למדה לדבר אנגלית, ספרדית וקטלאנית שוטפת.

== קריירה ==
החלה את דרכה בקולנוע הספרדי כילדה בסרטי האימה "רומנסנטה", "רוטווילר" (2004) ו"שבירים" (2005).

בשנת 2005 נבחרה באופן אישי על ידי הבמאי המקסיקני גיירמו דל טורו לשחק בתפקיד הראשי בסרט הפנטזיה המצליח שלו "המבוך של פאן". על הופעתה בתפקיד הילדה אופליה זכתה בפרס גויה לשחקנית הצעירה הטובה ביותר ובפרס סאטורן.

בשנת 2009 שיחקה לצד קווין קוסטנר בסרט האימה הספרדי "הבת החדשה".

בשנים 2019-2020 שיחקה בשלוש עונות של סדרת המסתורין הספרדית "בלב האוקיינוס", של שירות הזרמת המדיה נטפליקס, בתפקיד של אווה וילאנואבה, סופרת צעירה וסקרנית, שמוקפת במסתורין על ספינת תענוגות. 

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
| rowspan="2" |2004
|Romasanta
|אנה
|
|-
|Rottweiler
|אספרנסה
|
|-
|2005
|Frágiles
|מנדי
|
|-
|2006
|המבוך של פאן
|אופליה / הנסיכה מואנה
|
|-
|2008
|La mujer del anarquista
|פלומה (גיל 15)
|
|-
|2009
|הבת החדשה
|לואיזה ג'יימס
|
|-
|2013
|עיני פנדה 
|קיילי
|
|-
|2014
|El club de los incomprendidos
|מרי
|
|-
|2016
|Gelo
|קתרינה / ג'ואנה
|
|-
|2017
|Demonios Tus Ojos
|אורורה
|
|-
|2019
|Feedback
|קלייר
|
|-
|2021
|Black Friday 
|מרני
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2005
|Historias para no dormir
|מוני
|סרט טלוויזיה 
|-
|2017-2016
|תולדות השנארה
|ארטריה
|תפקיד ראשי (2 עונות); 20 פרקים
|-
|2020-2019
|בלב האוקיינוס
|אווה וילאנואבה
|תפקיד ראשי (3 עונות); 22 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ספרדיות
קטגוריה:שחקניות ילדות ספרדיות
קטגוריה:זוכי פרס גויה: פריצת השנה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1994
קטגוריה:זוכי פרס סאטורן לשחקן צעיר בקולנוע
חיים טאוב

טאוב מעביר [[כיתת אמן בקורס קיץ קשת אילון, 2011.]]
חיים טאוב (נולד ב-1925 בתל אביב) הוא כנר ומורה ישראלי. כיהן בתפקיד כנר ראשי של התזמורת הפילהרמונית הישראלית במשך כ-20 שנים (1988-1969).

== ביוגרפיה ==
טאוב החל לנגן בכינור בגיל תשע. הוא למד לנגן באקדמיה למוזיקה בתל אביב בהדרכתו של עדן פרטוש, שהשפיע עליו רבות ואחר כך המשיך את לימודיו בארצות הברית, שם למד בהדרכתו של איוון גלאמיאן בבית הספר ג'וליארד. מורים נוספים שהשפעתם עליו הייתה רבה היו אמיל האוזר וסרג'יו צ'ליבידאקה.

לאחר לימודיו ניגן טאוב בתזמורת פיטסבורג אך כשנודע לו, שהתזמורת הפילהרמונית הישראלית מחפשת כנר ראשי, חזר לישראל וכיהן בתפקיד זה משנת 1969 ועד לפרישתו בשנת 1988.

לצד נגינתו בתזמורת הפילהרמונית, עמה הופיע גם כסולן בישראל ומחוצה לה, הרבה טאוב לנגן מוזיקה קאמרית ובשנת 1960 ייסד את רביעיית תל אביב. יחד עם מנחם ברויאר (כנר שני), דניאל בנימיני (ויולה) ועוזי ויזל (צ'לו). בהמשך הוחלף הכנר השני באורי פיאנקה. עם הרכב זה הקליט לחברות שונות, בין השאר את חמישיות הקלרינט של מוצרט ושל ברהמס עם יונה אטלינגר.

טאוב קנה לו שם כמורה, שליחות אליה נקלע, תחילה בניגוד לרצונו, כשנענה לדרישתו של בונה הכינורות משה ויינשטיין, להתמסר גם להוראה. בין תלמידיו הנודעים אייל שילוח, גיל שחם, עמוס בועזסון, גיא בראונשטיין, שטפאן טארארה. הוא השתתף בהדרכת הרכבים למוזיקה קאמרית, בין השאר בפסטיבל רולנדצק בבון שבגרמניה ומדריך בקשת אילון חברי רביעיית כרמל השתלמו אצל חיים טאוב בנגינת מוזיקה קאמרית.

נכון לשנת 2022, כשהוא בן 97, ממשיך טאוב לשמש כמורה, ובכך הוא ככל הנראה זקן המורים לכינור בישראל.

בנו של טאוב הוא המנצח ירון טראוב.

==לקריאה נוספת==
* נעם בן זאב, ״הנגן הראשי: חיים עם כינור״, 2015.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.keshetei.org.il/HE/?s=101 אתר קשת אילון] 
* 

== הערות שוליים==

קטגוריה:כנרים ישראלים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון הישראלי למוזיקה תל אביב
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
La Bamba (שיר)

La Bamba (בעברית: לה במבה) הוא שיר עם מקסיקני שנוצר במקור על ידי מחבר אנונימי.

== גרסאות כיסוי ==
השיר נודע בעיקר בגרסת הרוק אנד רול של ריצ'י ואלנס משנת 1958 אשר זכתה להצלחה רבה ברחבי העולם. השיר בגרסה של ואלנס היה השיר הראשון המושר בשפה הספרדית אשר הגיע למקום הראשון במצעד האמריקני. ואלנס פרסם לראשונה את השיר בהיותו בן 17, כאשר שנה לאחר מכן נהרג בתאונת מטוס קל במדינת איווה יחד עם המוזיקאים באדי הולי וג.פ. "ביג בופר" ריצ'רדסון.

הגרסה של ואלנס לשיר מדורגת במקום ה-345 ברשימת 500 השירים הגדולים של כל הזמנים של המגזין "רולינג סטון", והוא השיר היחידי ברשימה שלא מושר באנגלית.

לאורך השנים זכה השיר לגרסאות כיסוי רבות על ידי אמנים בולטים רבים, בהם הגרסה של להקת לוס לובוס אשר שימשה בתור שיר הנושא של הסרט "לה במבה", שיצא לאור ב-1987. הביצוע של לוס לובוס הגיע באותה שנה למקום הראשון במצעדי הפזמונים האמריקני והבריטי.

בשנת 1988 פרסם הזמר וירד אל ינקוביק גרסה פרודית לשיר בשם "לזניה", העוסקת כולה באוכל איטלקי.

בישראל השיר התפרסם בשנות ה-60 וה-70 בביצועם של Los Machucambos, וכן הוקלטה לו גרסת כיסוי בביצוע שלישיית הפרברים.

מאוחר יותר, להקת אטרף הקליטה גרסה עברית בשם יום סבבה.

== ביקורות ==
=== רשימות כל הזמנים ===
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="margin-left: auto; margin-right: auto; border: none;"
!ארגון
!רשימה
!מיקום
!מקור
|-
|בילבורד
|500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים
|142
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.songfacts.com/detail.php?id=1200 עמוד השיר באתר songfacts.com] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שירי 1958
קטגוריה:שירי 1987
קטגוריה:שירי סלינה
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירי רוק אנד רול
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בבלגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של SNEP
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
וסילי הקדוש

וסילי הקדוש (ברוסית: Василий Блаженный - וסילי המבורך; 1468 או 1551-1469) הוא קדוש פרבוסלאבי ממוצא רוסי שנטש את אורח חייו הקודם על מנת להקדיש את עצמו לסיוע לאנשים ולכנסייה.

וסילי הקדוש נולד כצמית ליד מוסקבה, בדצמבר 1468 או 1469. לפי המסורת נולד וסילי על מרפסת הכנסייה המקומית, ליעקב ואנה.

במקור היה חניכו של סנדלר, והוא אימץ מנהג של גנבה מעשירים ונתינה לעניים ולנזקקים. הוא נהג להלך עירום ולקשור את רגליו בשלשלאות, והאשים את איוואן הרביעי בחוסר תשומת לב לכנסייה ובהתנהגותו האלימה כלפי החפים מפשע.

לאחר מותו של וסילי הקדוש, ערך מקריאוס, הפטריארך של מוסקבה, את הלווייתו, ואיוואן הרביעי בעצמו נשא את ארון המתים אל בית הקברות. כיום קבור הקדוש בקתדרלת וסילי הקדוש שנבנתה על ידי איוואן הרביעי, ונקראה על שמו לאחר שהוכר כקדוש בסביבות שנת 1580. יום החג שלו נקבע ליום מותו - 2 באוגוסט לפי הלוח היוליאני, שהיה מקובל באותה תקופה, וה-15 באוגוסט לפי הלוח הגרגוריאני שמקובל כיום ברוסיה.

== קישורים חיצוניים ==

[[קתדרלת וסילי הקדוש בשלג, הכיכר האדומה במוסקבה, רוסיה]]
* [http://ocafs.oca.org/FeastSaintsViewer.asp?SID=4&ID=1&FSID=102185 מידע על וסילי הקדוש]

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:רוסיה: נצרות
קטגוריה:ילידי 1468
קטגוריה:נפטרים ב-1552
יצחק אבן כלפון

רבי יצחק אבן כלפון (960 – 1020) היה משורר יהודי בתור הזהב של יהדות ספרד. מראשוני המשוררים בעברית בספרד.

== ביוגרפיה ==
נולד כפי הנראה בין שנת 960 לשנת 970, אביו בא לספרד מצפון אפריקה, אולם לא ברור אם היה זה לפני לידתו של יצחק אבן כלפון או אחריה. בימי נעוריו שהה כנראה בקורדובה. הוא נשא לאשה את בתו של ר׳ יצחק אבן קפרון המדקדק, תלמידו של מנחם בן סרוק. נישואיו לא עלו יפה ואבן כלפון גירש את אשתו, על כך היה לו דין ודברים עם חותנו. על מאורע זה כתב לרבי שמואל הנגיד בשירו ״הראית ארי נוהם״. מרבית חייו נדד ממקום למקום, הציע את שיריו תמורת תמיכתם הכספית של נגידים, שרים ומושלים. זהו דפוס של משורר מקצועי טיפוסי, המוכן לכתוב אפילו דברי חנופה, ובלבד שיזכה לתשלום הוגן, אבן כלפון היה הידוע שבהם בתקופת ספרד המוסלמית.ידידות עמוקה נרקמה בין אבן כלפון לבין שמואל הנגיד שהיה צעיר ממנו בשנים. הייתה זו המשכה של ידידות ששררה גם בין אבותיהם. אבן כלפון שמר על ידידות זו בעת שמחה ובעת צרה. כך הוא חיזק את לבו של הנגיד גם בימי אסונו בשירו "פני תבל". ייתכן שאבן כלפון חש שהוא כותב אל משורר אח, בעל שיעור קומה, שיכול להבינו טוב מאחרים. הוא היה כנראה הראשון במשוררי ספרד שהיה לו מספר כה רב של רעים וידידים, לא רק לפרנסת ביתו אלא גם לפרנסת נפשו. עליהם נמנו: אבו אלפרג׳ יהושע אבן אלקמודי, שאבן כלפון מתאר את יחסיהם בשירו ״אני אחיו״. שמואל אללבדי, כנראה בן העיר לבדה, אליו אבן כלפון שלח שיר רחמים וניחומים עקב מחלתו. דוד (אבו סולימאן) אבן באבשאד, שעליו מעיד אבן כלפון שהיה עשיר ״אשר אביו בדולחים ירקון וימטירון זהב אופיר ענניו״. אברהם (אבו אסאדו) בן נתן אבן עטא נגיד קירואן, לכבודו כתב כלפון את שירו ״לבבי מאורעיו בזכרו״ . למרות ששיריו של אבן כלפון מציירים דמות של אוהב חיים, שמח, הנהנה מכל רגע ומוכן לבלות בשתיית יין בלא דאגה ליום המחר, היו לו גם לא מעט אכזבות. הנוהג המקובל באותן זמנים, בתגובה למפח נפש, היה כתיבת שיר המדבר בגנותו של מי שגרם לכך. גם אבן כלפון כתב מספר שירי גנאי. למשל, על: מנשה בן אברהם אלקזאן שמונה על ידי הכליף מעז לשליט פלך סוריה (995), אליו פנה אבן כלפון לבקשת תמיכה, אך פניו הושבו ריקם. הוא מתאר את יחסו של מנשה בן אברהם אלקזאן בשיר בְּמוֹ שִׂבְרִי יְחִידָתִי, במילים אלו: "כּמֹו כּמּוֹן אֲשֶר יֹאמַר בְּעָלָיו:/ צְמַח! מָחָר תְּשֻקֶּה מֵי תְעָלָה".

==תרומתו לשירת ספרד==
אבן כלפון הוא מהקדומים שבמשוררים העבריים של ספרד. יצירתו מבטאת שלב חשוב בהתפתחות השפה עברית שנהפכת לציורית וגמישה יותר. לשונו היא לשון המקרא כפי שקראו אותה בני דורו בתרגומו הערבי של סעדיה גאון. אמנם דונש בן לברט כבר התחיל בשימוש בשפה זו, אבל על ידו נתגבש סגנונה המיוחד, וכך נוצרה אסכולה חדשה של שירה שאבן כלפון "פתח את שעריה". נושאי שיריו של אבן כלפון היו חדשים לספרות של אותם זמנים, לא היחיד בבחינת רעיון דתי או חברתי, אלא הפרט ורגשותיו ומאווייו. לא טובת העדה ושמחתה אלא שמחתו, גורלו וטובתו של האדם עצמו. בכך הוא נחשב יחד עם דונש בן לברט לאחד מראשוני המשוררים של שירת החול הספרדית, הותיר אחריו מספר גדול של שירי יין ושירי חול.

==קישורים חיצוניים==
*
* שירי ר' יצחק אבן כלפון י"ל סדורים מוגהים ומבוארים עם מבוא וחילופי נוסחאות בידי א. מירסקי. מוסד ביאליק 1961
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים יהודים ספרדים
סמל ברנדנבורג

סמל ברנדנבורג (כינויו בגרמנית: Märkischer Adler, נשר המרקיז) הוא סמלה הרשמי של המדינה הגרמנית ברנדנבורג. הסמל הנוכחי נבחר ב-1991 והוא מבוסס על סמלה ההיסטורי של המדינה.

הסמל מורכב ממגן בצבע לבן שעליו מוטען עיט אדום, מביט ימינה. כנפיו מעוטרות בגבעולי תלתן זהב ומקורו וטפריו זהובים אף הם.

==היסטוריה==
סמל ממלכת ברנדנבורג
סמל מדינת ברנדנבורג 1945-1952
על פי המסורת, סמל הנשר האדום אומץ על ידי הנסיך גֶרוֹ שליט נסיכות ברנדנבורג, במאה ה-10, או על ידי אלברכט ה"דב", מרקיז ברנדנבורג מהמאה ה-12. ב-1415 קיבל בית הוהנצולרן את השליטה בברנדנבורג והפך אותה למדינה חשובה במסגרת האימפריה הרומית הקדושה. שליט ברנדנבורג היה לנסיך בוחר של הקיסר ולכבוד כך, עוצב סמל המשפחה מחדש כאיחוד של סמלה המקורי, סמל נסיכות נירנברג וסמל הנשר של ברנדנבורג. ככל שהנסיכות גדלה והפכה לממלכה תוך שהיא מספחת לשטחה נסיכויות וערים שכנות, אוחד והועמס סמלה בפרטי סמליהן ונוספו לו חלקים שהעידו על עוצמתה של הממלכה. כשהנסיך הבוחר פרידריך השלישי לקח לעצמו את התואר פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה ב-1701, הוא שינה משמעותית את הסמל, הסיר את שלטי האצולה הקטנים והדגיש את הנשר האדום.<br />
לאחר מלחמת העולם השנייה, עם התפרקותה הסופית של פרוסיה נזנח הסמל המסורתי וסמל חדש עוצב בברנדנבורג ללא כל אזכור לישן. אולם סמל זה שהראה את זריחת השמש מאחורי עץ אלון, עם צבעי אדום ולבן בתוספת מגן כחול, ירוק ולבן, לא זכה לפופולריות רבה. עם זאת, עיצוב דגל העיר ברנדנבורג הושפע ממגן זה. ב-1990, לאחר איחוד גרמניה נבחר סמל הנשר ללא עיטורים נוספים לסמלה של המדינה.

==ראו גם==
* דגל ברנדנבורג

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bravors.brandenburg.de/sixcms/detail.php?gsid=land_bb_bravors_01.c.13817.de הסמל באתר מדינת ברנדנבורג]

==הערות שוליים==

ברנדנבורג
קטגוריה:ברנדנבורג
קטגוריה:נשר בתרבות
אם אשכחך

"אם אשכחך" או "ציון תמתי", הוא שירו של מנחם מנדל דוליצקי. הולחן על ידי היימן כהן, ועובד על ידי גיל אלדמע. עיבוד מוזיקלי נוסף של אריה לבנון. עיבוד מוזיקלי נוסף משויך ליצחק אדל. השיר ומנגינתו נעשו אהודים מאוד בקרב שוחרי התנועה הציונית ברחבי תבל וביישוב היהודי בארץ ישראל. השיר זכה לעיבודים וביצועים רבים במאה ה-20 וה-21. בין המבצעים השונים: יהורם גאון, חבורת שוהם, הגבעטרון, אסנת פז, עוזי מאירי, עירית סנדנר, לואי דנטו.

==מילות השיר==

== אמירות ותכנים==
נושאי השיר המחורז הכולל שני בתים, הם האהבה והגעגועים לארץ ישראל במשך הדורות ועל ההצמדות הנחושה אל זכרה של הארץ בכל אתר ואתר, אשר הפכו לעיקר במורשת היהודית לדורתיה ומסד לרעיון הציוני ממחצית המאה ה-19.

המשורר משוחח על שני צירים-קטבים בחיי האדם: האחד, ציר הזיכרון והשיכחה על אודות הארץ, והשני, ציר החיים והמוות. לכאורה קיימת תקבולת בין הזיכרון והחיים מחד, לבין השיכחה והמוות מאידך, אותה מערער המשורר בהכרזותיו על מהותה הנצחית של הארץ, בתודעת הדורות.

בבית הראשון משתמש המשורר בכינויי אהבה: "חֶמְדָּתִי" ו"תַּמָּתִי" הלקוחים משיר השירים. הוא ממשיך את מסורת דורות רבים, כאשר הוא מתאר את געגועיו העזים לארץ האבות, וייתכן שבהשתמשו במילה "הוֹמִיָּה", התכתב המשורר עם מילות השיר הנודע "תִּקְוָתֵינוּ" (שגרסה מקוצרת ממנו נעשתה להמנון התנועה הציונית ואחר כך להמנון מדינת ישראל בשם "התקווה") של נ"ה אימבר: "כָּל עוֹד בִּלְבָבוֹ שָׁם פְּנִימָה / נֶפֶשׁ יְהוּדִי הוֹמִיָּה.

בהמשך חוזר המשורר, במילותיו, על שבועת הזיכרון בתנ"ך, בספר תהילים: "אִם אֶשְׁכָּחֵךְ יְרוּשָׁלָםִ תִּשְׁכַּח יְמִינִי תִּדְבַּק לְשׁוֹנִי לְחִכִּי אִם לֹא אֶזְכְּרֵכִי אִם לֹא אַעֲלֶה אֶת יְרוּשָׁלִַם עַל רֹאשׁ שִׂמְחָתִי: ומכריז כי שבועתו תקפה עד מותו, כאשר קברו יכוסה בעפר ויסגר - יאטר, על פי הפסוק בתהילים: "וְאַל-תֶּאְטַר-עָלַי בְּאֵר פִּיהָ".

בבית השני הוא חוזר על השבועה, ומסביר את מהותה, התלויה בתודעתו הלאומית: "אַתְּ, כָּל עוֹד אֱחִי, תּוֹחַלְתִּי וְשִׂבְרִי". ושוב בפעם השלישית, מציין את מרכזיותה של ארץ ישראל בתודעתו ובזכרונו, ואת היותה הסימן והציוּן, לשון נופל על לשון עם אחד משמותיה של הארץ: ציוֹן, שיישאר מחייו, על קברו.

משקלו של השיר, מותאם להגייה היידישאית, בה כל המילים מוטעמות במלעיל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://web.nli.org.il/sites/nlis/he/Song/Pages/Song.aspx?SongID=867#4,46,2847,465 אם אשכחך], באתר [http://web.nli.org.il/sites/nlis/he/song אתר הפיוט והתפילה]
* [http://www.youtube.com/watch?v=tALD2-xtTnY ציון תמתי], שירה בציבור במסגרת זמרשת, באתר youtube

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי המאה ה-19
קטגוריה:שירי עוזי מאירי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים המבוססים על התנ"ך
קטגוריה:שירים על ארץ ישראל
קטגוריה:שירים על ירושלים
קטגוריה:ציונות בתרבות
פייר שורקי

פרופ' פייר שורקי
פייר שורקי (21 בנובמבר 1950), מנהל המכון לרפואה גרעינית בבית-החולים הלל-יפה, חדרה. יו"ר החוג לקרדיולוגיה גרעינית ו-CT של הלב בישראל; קרדיולוג בבית-החולים מדיקל סנטר בהרצליה ומנהל חברת P.C.T - CONSULTING - לייעוץ רפואי.

נחשב לאחד המובילים בעולם בתחום הקרדיולוגיה הגרעינית (מיפוי-לב) והראשון בארץ [http://hadera.israelnow.co.il/c4-בריאות-ואיכות-חיים?page=47]. ניהל בעבר את היחידה לקרדיולוגיה גרעינית במרכז הרפואי שיבא (תל-השומר).

שורקי הוא פרופסור חבר קליני מטעם הפקולטה לרפואה ע"ש רפפורט בטכניון בחיפה, ולשעבר פרופסור חבר לקרדיולוגיה בבית הספר לרפואה על שם סאקלר באוניברסיטת תל אביב, ומומחה ברפואת לב (קרדיולוגיה) וכן ברפואה גרעינית.

ייבא לישראל תוכנות חדשות המשפרות את הדיוק של דימות שריר הלב, דוגמת בדיקת SPECT (בדיקות תלת-ממדיות של הלב), הנחשבת כיום לבדיקה העדכנית ביותר בתחום הדימות הגרעיני (ראו מיפוי לב), ומסייעת בזיהוי מטופלים בסיכון גבוה לאירועי לב.

==פרסים ותארים==
שורקי הוא בוגר בית הספר לרפואה באוניברסיטת פריז, צרפת. הוא סיים את ההתמחויות בקרדיולוגיה וברפואה גרעינית בבית החולים שיבא. במשך שלוש שנים הוא היה עמית מחקר קליני במרכז הרפואי Cedars-Sinai Medical Center בלוס אנג’לס, ארצות הברית Cedars-Sinai Medical Center. הוא נבחר פעמיים בתחרות פרס החוקר הצעיר, בכנסים השנתיים ה-36 וה-37 של החברה האמריקאית לרפואה גרעינית, וכן קיבל את פרס התקציר הטוב ביותר של אזור או יבשת, שהוענק במסגרת הקונגרס הבינלאומי השלישי לקרדיולוגיה גרעינית בפירנצה, איטליה.

==משפחה==
פרופ' פייר שורקי נשוי לליאורה, בתו של שר המשפטים לשעבר, שמואל תמיר ולהם שלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.magazin.org.il/inner.asp?page=17&article=4152 הלל יפה: מנהל חדש למכון לרפואה גרעינית - פרופ’ פייר שורקי], באתר מגזין המושבות, 8 באוגוסט 2010
* משה נעים, [http://www.kan-naim.co.il/artical.asp?id=16255&cid=841 מרכז הרפואי הלל יפה: פרופ פייר שורקי, מנהל המכון לרפואה גרעינית], באתר "כאן נעים", 8 באוגוסט 2010
* [http://jnm.snmjournals.org/content/32/3/447.full.pdf Comparison of Myocardial Imaging ]
* 

קטגוריה:קרדיולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי הלל יפה
קטגוריה:סגל הטכניון: רפואה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:רופאי רפואה גרעינית ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
חמישה קילו סוכר

[[גור קורן ונועה קולר]]
גור קורן ו[[רונה בקרמן]]
גור קורן ו[[יובל ינאי]]
גור קורן ו[[ציון אשכנזי]]

חמישה קילו סוכר היא קומדיה מוקומנטרית שכתב גור קורן ועלתה בהאנגר תיאטרון גשר בנובמבר 2009.

==עלילה==
סבו של גור קורן חוזר אליו אחרי מותו, נגלה אליו דרך דמויות שונות בחייו, ומבקש ממנו לשנות פרט היסטורי מסוים בספר על מלחמת העולם השנייה שעומד להתפרסם: סיפור של הברחת חמישה קילו סוכר בזמן מלחמת העולם השנייה ששמו של הסב עומד להיות נפקד ממנו. המשימה שהוא מטיל על גור להיפגש עם נכדו של "חברו" מתקופת המלחמה, כדי לדאוג לך שגם שמו של הסבא יוזכר בספר.

בדרכו להגשמת משאלתו של סבו פוגש גור קורן מגוון דמויות, שבכל אחת מהן צץ סבו לכמה רגעים: קבצן חסר בית, מלצרית בבית קפה, מנהלת בית ספר אליה הוא מגיע לראיון עבודה, תלמידה סוררת, חברו לספסל הלימודים מבית הספר למשחק שהוא היום שחקן מובטל שחובב חשיש, ההילרית אוולין ברדה, זונה בגן מאיר, נהג מונית חובב ספרות גבוהה ובעיקר עם יועד ריבה, נכדו של "החבר" מרצה להיסטוריה, הומוסקסואל, שמעוניין במין ואהבה.

==ההפקה==
המחזה הועלה לראשונה בהאנגר תיאטרון גשר בבימויו של יבגני אריה ב-17 בנובמבר 2009 וקורן משחק בהצגה את עצמו. באפריל 2012 הוצגה ההצגה בלונדון על ידי שחקנים אנגלים בפסטיבל NEW WRITING בתיאטרון טריסטיאן בייטס.

==המשתתפים==
* גור קורן – בתפקיד עצמו
* ציון אשכנזי – יועד ריבה
* יובל ינאי – קבצן, שחקן מובטל ונהג מונית
* נועה קולר – לימאי שמעוני, שמרית וזונה
* רונה בקרמן – מנהלת בית ספר, מלצרית בבית קפה וההילרית אוולין ברדה

==היוצרים==
* בימוי - יבגני אריה
* מעצב במה – סלבה מלצב
* מעצב תלבושות – ברק חודריאן
* מעצב תאורה – אלכסנדר סיקירין
* עוזר במאי – סשה קריינדלין
* עריכה מוזיקלית – גור קורן

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.youtube.com/watch?v=8DJH7Z4-094 סרטון על חמישה קילו סוכר], ביו טיוב
*
* עפרה מנור, [http://marmelada.xnet.co.il/4305/%d7%96%d7%9e%d7%9f-%d7%a1%d7%95%d7%9b%d7%a8/ זמן סוכר], באתר מרמלדה, 25 באפריל 2010
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:מחזות בעברית
קטגוריה:מחזות משנות ה-2000
קטגוריה:יצירות משנת 1999
בלסינג אוקגבארה

בלסינג אוקגבארה (נולדה ב-9 באוקטובר 1988) היא אתלטית ניגרית. היא סגנית אלופת עולם (מוסקבה 2013) ובעלת מדליית ארד אולימפית (בייג'ינג 2008) בקפיצה לרוחק. בפברואר 2022, היא הושעתה ל-10 שנים בגין שימוש בסמים.

== ביוגרפיה ==
במבחנים למשחקים הפאן אפריקניים שנערכו בלאגוס במאי 2007, קבעה אוקגבארה בקפיצה משולשת שיא ניגרי חדש של 14.13 מטר. במשחקים עצמם, שנערכו באלג'יר, היא זכתה במדליית כסף בקפיצה לרוחק וסיימה במקום הרביעי בקפיצה משולשת. בתחרות זו גם נשבר השיא שקבעה, על ידי בת ארצה צ'יניוניה אוהדוגה, שקפצה למרחק 14.21 מטר.

בפברואר 2022, היא הושעתה ל-10 שנים בגין שימוש בסמים.

===מדליית ארד אולימפית===
באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה אוקגבארה במדליית ארד בקפיצה לרוחק בשיא אישי חדש של 6.91 מטר, אחרי מאורן מאגי מברזיל וטטיאנה לבדייבה מרוסיה.

באליפות המכללות באתלטיקה לנשים (NCAA) השלימה אוקגבארה את רצף ניצחונותיה בתחרויות הקולג'ים לאותה שנה, כאשר ניצחה בתחרות הקפיצה לרוחק ובריצת 100 מטר.

בשנת 2010 קבעה אוקגבארה בריצת 100 מטר שיא ניגריה חדש של 11.04 שניות, ובחרה שלא להשתתף בתחרויות הקפיצה, כדי לשמור על כוחה לקראת אליפויות האתלטיקה האפריקניות.

באליפות אפריקה באתלטיקה, שנערכה בתחילת אוגוסט 2010 בניירובי, זכתה אוקגבארה בשלוש מדליות זהב. בהגביע הביניבשתי IAAF, שנערך בספליט, היא זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר.

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו שבקוריאה הדרומית בשנת 2011 סיימה אוקגבארה פעמיים במקום חמישי, בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.12 שניות ובריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.74 שניות ובמקום 18 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.36 מטר.

באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה אוקגבארה במקום שמיני בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.01 שניות בשלב חצי הגמר היא קבעה שיא אישי חדש של 10.92 שניות, במקום רביעי בריצת שליחות 4x100 מטר בתוצאה של 42.64 שניות ובמקום 17 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.34 מטר.

===סגנית אלופת עולם===
באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה באוגוסט 2013 זכתה אוקגבארה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.99 מטר, אחרי אלופת העולם בריטני ריס מארצות הברית (7.01 מטר) ולפני איוונה שפאנוביץ' מסרביה (6.82 מטר) ומדליית ארד בריצת 200 מטר בשיא אישי חדש של 22.32 שניות, אחרי שלי-אן פרייזר-פרייס מג'מייקה (22.19 שניות) ומיוריאל אהורה מחוף השנהב (22.32 שניות).

== שיאים אישיים ==
{| class="wikitable" border="1" cellspacing="2" cellpadding="1" style="width: 500px; border-collapse: collapse; font-size: 95%;"
|- bgcolor="cccccc"
!| תחרות
!| תוצאה
!| מקום
!| תאריך
|-
|ריצת 100 מטר
|10.79 שניות
|לונדון
|27 ביולי 2013
|-
|ריצת 200 מטר
|22.23 שניות
|יוג'ין
|31 במאי 2014
|-
|קפיצה לרוחק
|7.00 מטר
|מונקו
|19 ביולי 2013
|-
|קפיצה משולשת
|14.13 מטר
|לאגוס
|19 במאי 2007
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אצניות
קטגוריה:קופצות משולשת
קטגוריה:קופצות לרוחק
קטגוריה:אתלטיות ניגריות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אצניות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית מניגריה
קטגוריה:אתלטיות שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:ניגריות שנולדו ב-1988
קטגוריה:רצות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת טקסס באל פאסו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס באל פאסו
סדר עולם זוטא

סדר עולם זוטא הוא חיבור העוסק בכרונולוגיה יהודית. החיבור נקרא "זוטא" (קטן) כדי להבדיל אותו מהספר סדר עולם רבה. חיבור זה מבוסס על "סדר עולם רבה", ובמידה מסוימת הוא משלים וממשיך את הכרונולוגיה המופיעה בסדר עולם רבה.

מחבר הספר אינו ידוע. אולם בספר יוחסין השלם נכתב שמחברו הוא ר' יוסף טוב עלם, ובספר צמח דוד נכתב שמחברו היה אחד מהחכמים שבתקופת הגאונים. בעותק אשכנזי של הספר מופיע תאריך הכתיבה י"א בכסלו שנת ד'תקס"ד שהיא שנת שמיטה.

הספר מתחלק לשני חלקים עיקריים; הראשון, עוסק בכרונולוגיה של 50 דורות, מאדם הראשון ועד יהויקים. השני, עוסק ב-39 ראשי גולה, החל מיהויכין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כרוניקות של תולדות עם ישראל
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
פיר שטיינבריק

פיר שְטַיְינְבְּרִיק (בגרמנית: Peer Steinbrück; נולד ב-10 בינואר 1947) הוא פוליטיקאי גרמני, חבר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD). בשנים 2005–2009 שימש כשר האוצר בקבינט של קנצלרית גרמניה אנגלה מרקל.

==קריירה פוליטית מוקדמת==
לאחר שהוכשר כקצין בכוחות המילואים של הבונדסוור למד כלכלה בקיל. ב-1974 סיים את התואר הראשון.

לאחר סיום לימודיו עבד במספר משרדי ממשלה גרמניים ולאחר מכן, בין השנים 1978 ל-1981, עבד במשרדו של הקאנצלר דאז הלמוט שמידט. בשנות ה-80 כיהן כראש המטה של ראש ממשלת מדינת נורדריין-וסטפאליה, יוהאנס ראו.

ב-1993 התמנה כשר הכלכלה והתשתיות במדינת שלזוויג-הולשטיין ואחר כך חזר לנורדריין-וסטפאליה שם מונה לשר הכלכלה והתשתיות ב-1998 וב-2000 לשר האוצר.

בשנים 2002–2005 כיהן כראש ממשלת נורדריין-וסטפאליה. הוא עמד בראש הקואליציה בין המפלגה הסוציאל-דמוקרטית לבין הירוקים.

בבחירות שהתקיימו במדינת נורדריין-וסטפאליה ב-22 במאי 2005 הפסידה המפלגה הסוציאל-דמוקרטית למפלגת האופוזיציה, המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU). להפסד זה היו גם השלכות על הפוליטיקה הפדרלית; קנצלר גרמניה דאז, גרהרד שרדר, שסבל בלאו הכי ממעמד מוחלש עקב סקרי דעת קהל גרועים וביקורת ממפלגתו פנימה, הודיע על הקדמת הבחירות הפדרליות לבונדסטאג.

==שר האוצר הגרמני==
לאחר בחירות 2005 הוקמה קואליציה רחבה בין המפלגה הסוציאל-דמוקרטית למפלגה הנוצרית דמוקרטית בראשותה של אנגלה מרקל. שטיינבריק התמנה לשר האוצר של גרמניה וב-2005 התמנה גם לסגן יו"ר המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. הוא נחשב לחבר באגף השמרני יותר של המפלגה.

בדצמבר 2008, בריאיון לניוזוויק, יצא שטיינבריק במתקפה שנויה במחלוקת כנגד הגישה הכלכלית הקיינסיאנית שמאפיינת את המדיניות הבריטית. הוא הביע ספקות לגבי היעילות של חבילות תמריצים גדולות ומתח ביקורת על הגידול בחוב הציבורי הנובע מהן. שטיינבריק גם ביקר בחריפות את הסודיות הבנקאית המאפיינת את הבנקאות בשווייץ.

בריאיון לטלוויזיה הגרמנית ב-2010 נראה היה כי השר לשעבר, אשר אימץ עמדה ביקורתית מאוד כלפי מערכת בנקאות הצללים, ייחס לקרנות גידור מאפיינים של תעשיית הפרייבט אקויטי.

==חבר פרלמנט ומחליף אפשרי לאנגלה מרקל==
שטיינבריק חבר פרלמנט מאז 2009. הוא היה הדובר הבולט של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה, בעיקר בנושאים כלכליים. הוא נחשב למועמד הסביר ביותר של האופוזיציה לתפקיד קנצלר גרמניה בבחירות 2013.

על פי סקרי דעת קהל נחשב שטיינבריק, נכון לאוגוסט 2011, לפוליטיקאי האהוד ביותר בגרמניה, לפני אנגלה מרקל.

בבחירות שהתקיימו לבונדסטאג ה-18 ב-2013 הוצב שטיינבריק כמועמד המפלגה הסוציאל-דמוקרטית למשרת הקנצלר. המפלגה בהובלתו הפסידה בבחירות הכלליות לבונדסטאג למפלגה הנוצרית-דמוקרטית בראשות הקנצלרית אנגלה מרקל. באותם בחירות ספג ביקורת על שהפנה אצבע משולשת לבוחרים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שרי האוצר של גרמניה
קטגוריה:חברי המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה
קטגוריה:חברי הבונדסטאג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1947
המטבח של מרתה

המטבח של מרתה (גרמנית: Bella Martha) הוא סרט דרמה של הבמאית סנדרה נטלבק בהפקה גרמנית משנת 2001, אודות השפית מרתה קליין במסעדת גורמה "לידו" הגרמנית בהמבורג שבגרמניה.

בשנת 2007 יצאה גרסת רימייק לסרט בהפקה אמריקאית בשם "אהבה בתפריט", בכיכובם של קתרין זיטה-ג'ונס וארון אקהרט.

==נקודות מרכזיות בסרט==
הסרט מובנה על נקודות מרכזיות בעלילה, כשהדגש הוא על השפית מרתה אשר מכורה לעבודה במסעדה. נקודות העניין בנושאי הדייקנות שבבישול המיוחד מודגשות עם ההקבלה לחייה הפרטיים של השפית, כמו כן יחסי הגומלין בינה לבין עובדי המסעדה. מטרותיהם האישיות של הדמויות בסרט מועברות בקלילות, דבר שיוצר עימותים בין כולם.

==תקציר העלילה==
במסעדת גורמה לידו בהמבורג מצליחה השפית מרתה קליין לתפעל את המטבח ברמות גבוהות ביותר, עם השמת דגש על דייקנות ושירות מעולה. עם הזמן מקבל מרתה בשורה כי אחותה נהרגה בתאונת דרכים, וכי עליה לטפל בבת אחותה לינה אשר נמצאת במצב דיכאון ומסרבת לאכול. לאחר שמרתה לא מצליחה לתפקד בצורה נורמלית עם גידול בת אחותה, מביאה בעלת המסעדה פרידה את השף האיטלקי מריו לעזרה במטבח. מרתה לא מרוצה מהעזרה שקיבלה במטבח, וממשיכה להפגין עוינות בעבודה, למרות העזרה הנפשית שהיא מקבלת מהמטפל הפסיכולוגי שאליו היא פנתה. עם הזמן לאחר שלינה לא מופיעה בבית הספר, מרבה היא לבקר במסעדה, שם היא מתחברת עם השף מריו אשר משכנעה לאכול דברי מאכל טעימים במטבח. לאור עזרה זו מתיידדת מרתה עם מריו ורומן פורח בין השניים עם הזמן. לאחר כמה שבועות מאתרת מרתה בעזרת מריו את ג'וזפה לורנצו אביה של לינה באיטליה, אשר לא ידע כלל כי לינה היא בתו, מאחר שאמה של לינה הסתירה את הדבר במשך השנים. כשאביה של לינה מגיע לגרמניה לאסוף את בתו ולהעבירה לאיטליה, מרגישה מרתה כי חייה השתנו עקב כל האירועים, ולאחר שהתפטרה מעבודתה במסעדה מחליטה לעבור עם בן זוגה השף מריו להתגורר באיטליה ליד לינה ומשפחתה החדשה.

==שמות השחקנים==
* מרטינה גדק בתפקיד מרתה קליין
* סרז'יו קסטליטו בתפקיד השף האיטלקי מריו
* מקסימה פוארסטה בתפקיד האחיינית לינה
* סיבילה קנוניקה בתפקיד בעלת המסעדה פרידה
* אוגוסט זירנר בתפקיד המטפל הפסיכולוגי
* דייגו ריבון בתפקיד ג'וזפה לורנצו אביה של לינה

==זכיות ופרסים==
* 2002 פרס לבמאית סנדרה נטלבק, בפסטיבל סרטי האשה הבינלאומית הגראנד פרי
* 2002 פרס השחקן הטוב ביותר לשחקן סרז'יו קסטליטו, בפרסי הסרטים האירופאים
* 2002 פרס המועמדת השחקנית הטובה ביותר לשחקנית מרטינה גדק, בפרסי הסרטים האירופאים
* 2002 פרס הישג ומצוינות לשחקנית הטובה ביותר לשחקנית מרטינה גדק, בפרסי הסרטים הגרמניים
* 2002 פרס לתסריט הטוב ביותר לבמאית סנדרה נטלבק, בפסטיבל הסרטים ננטוקט

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים גרמניים משנת 2001
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטי אוכל
Itsy Bitsy Teenie Weenie Yellow Polkadot Bikini

Itsy Bitsy Teenie Weenie Yellow Polkadot Bikini (בעברית: ביקיני זעיר עם נקודות צהובות) הוא סינגל של הזמר בריאן היילנד אשר נכתב על ידי פול ואנס ולי פוקריס. השיר יצא לאור לראשונה כסינגל ב-1 ביוני 1960. בריאן היילנד היה בן 16 בלבד כאשר הקליט את השיר.

הסינגל בביצועו של היילנד הגיע למקום הראשון במצעד האמריקני ב-8 אוגוסט 1960, ובנוסף לכך הגיע ל-10 המקומות הראשונים במספר מדינות אחרות, בין היתר במצעד הבריטי, בו הגיע השיר למקום השמיני.

השיר עוסק בנערה צעירה וביישנית החוששת לעזוב את תאי ההלבשה לאחר שהיא לובשת ביקיני חושפני בפעם הראשונה בחייה. בבית השני של השיר נאמר כי הנערה הלכה לחוף אך החליטה להסתתר מתחת לשמיכה. בבית האחרון בשיר נאמר כי הנערה נכנסה לבסוף לים אך נשארה בתוך המים מרוב בושה.

גרסה עברית לשיר יצאה בשנת 1962 כאשר את הנוסח העברי כתב אברהם ברושי, עיבד ותזמר אנדרה בונדי ושר ישראל יצחקי.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.songfacts.com/detail.php?id=6099 עמוד השיר באתר songfacts.com] 

קטגוריה:שירי 1960
קטגוריה:סינגלים מ-1959
קטגוריה:סינגלים מ-1960
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1990
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אנדרו לויד ובר
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי נייג'ל רייט
קטגוריה:שירי גימיק
קטגוריה:שירים על ביגוד ואופנה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פולידור רקורדס