OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כנף (מושב)

כָּנָף הוא מושב שנמצא בעלייה מהכנרת לרמת הגולן, בגובה של כ-300 מטר מעל פני הים, ליד מושב מעלה גמלא.

==מקור השם==
היישוב קרוי על שם בית הכנסת העתיק השוכן למרגלותיו, חורבת כנף. מקימי כנף רצו לקרוא למושב "עין כנף", מכיוון שהישוב מקבל מים ממי המעיין הסמוך, אולם ועדת השמות הממשלתית אישרה את השם "כנף".

==היסטוריה וכלכלה==
גרעין היישוב התיישב במיקום זמני ב-1 באפריל 1985, והיישוב עבר למיקומו הנוכחי בשנת 1991. כלכלת היישוב מתבססת על חקלאות - מטעי אגסים, כרמים, רפת חלב, כבשים וגידולים נוספים.

==מעיין כנף==
מַעְיַן כָּנָף או בשמו הערבי עֵין דֵיר עַזִּיז, הוא מעיין הנובע ליד המושב במדרון הצפוני של נחל כנף בדרום רמת הגולן, בסמוך לבית הכנסת העתיק בדיר עזיז. המעיין נקרא גם מעיין אשי לזכר רב-סמל ראשון במילואים אשר ("אשי") נוביק, שנהרג בכפר דבל שבדרום לבנון ב-9 באוגוסט 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה. הבריכה בגודל 5*10 מטרים ועומק המים כ 60 ס"מ. הבריכה נבנתה על ידי חברי מושב כנף.

[[מעיין כנף]]

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, גולן - 20 שנה ועוד 2000, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20131021234648/http://www.golan.org.il/556/431.htm כנף], באתר הגולן
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1991
קונצ'רטו גרוסו

במוזיקה, קונצ'רטו גרוסו (Concerto grosso) הוא מהגלגולים הראשונים של הקונצ'רטו האינסטרומנטלי המוכר לנו כיום, והיה שכיח מאוד בסוף המאה ה-17, ובתחילת המאה ה-18. הכנרים והמלחינים האיטלקיים: טורלי, קורלי, טרטיני וויוואלדי היו ממייסדי צורה זו, והביאו אותה לשיא הפופולריות שלה.

הקונצ'רטו גרוסו מורכב משתי חטיבות – האחת, תזמורת כלי קשת (כינור ראשון ושני, ויולה ובאסו קונטינואו) המכונה גם ripieno (באיטלקית, מילוי), והשנייה, הרכב של שני כנרים ובאסו קונטינואו המכונה גם concertino (חטיבה זו זהה להרכב המנגן בטריו סונטה). שתי החטיבות משמיעות שיח־נגינתן לסירוגין או גם ביחד.

מבנה הקונצ'רטו מבוסס על מבנה של סונאטה דה קייזה (סונאטה כנסייתית), כלומר מבנה של ארבעה פרקים במהירויות מנוגדות – איטי-מהיר-איטי-מהיר, או על מבנה של sonata da camera (סונאטה קאמרית) הידוע גם בתור סוויטה, וכולל ריקודים מן התקופה, החשובים בהם הם האלמנד, הקוראנט, הסרבנד והג'יג.

עם התפתחותה של צורת הסונאטה, שקעה צורת הקונצ'רטו גרוסו, והקונצ'רטו המוכר לנו כיום תפס את מקומו. במאה ה-20, כחלק מגל הנאו-קלאסיציזם, החלה נטייה לחדש את הצורה הזאת: ארנסט בלוך, ארנסט קרנק וז'אן מרטינו כתבו קונצ'רטי "גרוסו".
==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מבנים מוזיקליים
סוויטה

סְוִויטָה היא אחת הסוגות המרכזיות במוזיקה הכלית של המאה ה-17 וה-18 (הצורה החשובה השנייה היא הסונאטה). הסוויטה היא סדרת ריקודים, לעיתים קרובות לאחר אוברטורה (פתיחה). מקור השם "סוויטה" במילה הצרפתית Suite, כלומר "עקיבה". לעיתים קרובות נקראו הסוויטות בשם "Ouverture avec sa suite", כלומר אוברטורה והקטעים העוקבים אחריה. פעמים רבות נקראת הסוויטה בשמות אחרים, בעיקר בתקופת הבארוק: פרטיטה, פנטזיה, Ordre (בצרפת) ואחרים. אחד המאפיינים הבולטים בסוויטות רבות (אם כי בשום אופן לא בכולן) הוא חילופים בין פרקים מהירים ואטיים לסירוגין – מאפיין בעיקר סוויטות מאוחרות יותר. בדרך כלל כל המחולות בסוויטה כתובים באותו סולם, עם חריגות קלות בלבד (אופייני קטע אחד במז'ור בסוויטה מינורית ולהפך). הסוויטות נכתבו לכלי סולו, להרכב קאמרי קטן או לתזמורת.

ראשיתה של הסוויטה כצורה לוטה בערפל – אוספים של מחולות הופיעו כבר בימי הביניים, וכבר ברנסאנס ניכרת נטייה לחלק אותם לפי סולמות. מקובל לייחס את הופעת הסוויטה במבנה המוכר לנו ליוהאן יאקוב פרוברגר, אשר כתב סוויטות לצ'מבלו שכולן התבססו על ארבעה מחולות בסיסיים – אלמנד, קוראנט, סרבנד וג'יג (אם כי פרוברגר נטה לסיים בסרבנד). כפי הנראה בזמנו של פרוברגר כבר לא שימשו הסוויטות שלו לליווי מחול, אלא נועדו לנגינה בלבד. מלחיני סוויטות מוקדמים אחרים הם לואי קופרן וסן קולומב (שכתב סוויטות לוויולה דה גמבה). לעיתים קרובות נוספו לסוויטות ריקודים אחרים, (בגרמניה הם נקראו "מחולות גלנטיים" אפשר "מחולות האצילים"), ביניהם הנפוצים ביותר הם המינואט, הבורה, הרונדו והגבוט. בצרפת התפתחה מסורת ארוכה של הוספת "קטעי אופי", שאינם מחולות, לסוויטות.

כל המחולות בסוויטה כתובים בצורה דו-חלקית, מלבד הרונדו (בשמותיו השונים) והפתיחה.

בין הסוויטות המפורסמות ביותר מתקופת הבארוק, המבוצעות תכופות גם כיום ונחשבות לדוגמאות מופת בסוגה, הולחנו על ידי באך: הסוויטות לצ'לו, הסוויטות התזמורתיות, סוויטות לכלי מקלדת סולו (6 "סוויטות צרפתיות", 6 "סוויטות אנגליות", 6 פרטיטות למקלדת ו"האוברטורה הצרפתית" (BWV 831), כמו סוויטות בודדות נוספות), הפרטיטות לכינור סולו (במסגרת קובץ של סונטות ופרטיטות).

==הסוויטה בתקופות מאוחרות==
לקראת סוף המאה השמונה עשרה פחת מאוד העניין בסוויטה עם עליית צורת הסונאטה הקלאסית. מלחינים התחילו לחזור אליה בסוף התקופה הרומנטית, במסגרת החיפוש אחר אלטרנטיבות לסונאטה הנפוצה. לפעמים נכתבה הסוויטה ב"סגנון עתיק", כלומר גרסה רומנטית של מוזיקת בארוק. בין המפורסמות ביותר: הסוויטה לתזמורת "הנערה מארל" מאת ז'ורז' ביזה, "לייטננט קיז'ה" מאת סרגיי פרוקופייב, "סוויטה לירית" מאת אלבן ברג ו"סוויטה ברגמסקית" לפסנתר מאת קלוד דביסי.

כיום המונח "סוויטה" משמש גם לציון יצירה כלית שמורכבת מקטעים נבחרים של יצירה מפורסמת. לדוגמה: סוויטה לפי נושא או דמות הלקוחה מפסקול סרט קולנוע.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מבנים מוזיקליים
קטגוריה:מחול
קטגוריה:כוריאוגרפיה
כפר חרוב

כְּפַר-חָרוּב הוא קיבוץ בדרום רמת הגולן המשתייך ל. היישוב ממוקם בגובה של 315 מטרים מעל גובה פני הים, על שפת מצוקי און המתנשאים מעל הכנרת, ובמרחק של כשני קילומטרים ממנה.

היישוב קרוי על שמו של הכפר הערבי ששכן במקום - "כפר חרב" שכנראה משמר את שם היישוב היהודי הקדום כפר יחריב או כפר חריב, הנזכר בתוספתא, בתלמוד הירושלמי ובפסיפס כתובת רחוב כאחת העיירות היהודיות ב"תחום סוסיתא", לעניין מצוות התלויות בארץ. 
בין כפר חרוב ובין פיק נמצאה כתובת גבול רומית המציינת את השם "כפר חריב" (Καπαρ Ηαριβου).

הקיבוץ כפר חרוב הוקם בשנת 1973, תושביו התגוררו באופן ארעי במחנה אפיק, והוא עלה למקומו הנוכחי בשנת 1974. חבריו ילידי הארץ ועולים מארצות הברית. היישוב הוקם על מוצב סורי שנמצא במקום, ממנו נהגו לצלוף על יישובי מזרח הכנרת (עין גב והאון).

עיקר הכנסות הקיבוץ הן ממפעל א.ר.י שבבעלותו, המייצר שסתומים הידראוליים. אף שהקיבוץ עדיין מתחזק מחקלאות שלחין (שקד מצוי, אבוקדו) וממטעים נשירים (נקטרינות, אגסים) וכן רפת לחלב. בקיבוץ פועלים גם מכבסה ומוסך, הוא שותף באתר התיירות חמת גדר, והוא מפעיל את מצפה לשלום - אתר בקתות נופש שנמצא על שפת מצוקי און ואתר "מצפה לשלום" שממנו תצפית יפה על הכנרת.
[[הכנרת, מבט מכפר חרוב]]
ה[[רפת בקיבוץ כפר חרוב]]
פסיפס [[כתובת רחוב מתקופת התלמוד, בו נזכרת "כפר יחריב" כעיירה יהודית בתחום סוסיתא]]

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, גולן - 20 שנה ועוד 2000, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20090518033130/http://www.golan.org.il/555/441.htm כפר חרוב] - באתר הגולן
*
* [https://web.archive.org/web/20070928080010/http://www.galil-net.org.il/HTMLs/article.aspx?C2004=13336&BSP=13016 דף היישוב באתר תנועת אור]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1974
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
הכרזת עצמאות

הכרזת עצמאות היא הכרזה על עצמאותה של מדינה שהייתה נתונה לשלטון זר עד להכרזה זו. הכרזת עצמאות נעשית פעמים רבות באופן חד-צדדי, ללא הסכמה של השלטון הקודם. לעיתים הכרזות עצמאות יכולות להביא למלחמה, אך לא תמיד עצם ההכרזה מביא לעצמאות ממשית. הממלכה הראשונה אשר הכריזה עצמאות היא סקוטלנד בשנת 1320.

בשנת 2008 הכריזה הישות קוסובו עצמאות מסרביה, אשר סירבה להכיר בהכרזה ופנתה לאו"ם. תשובת האו"ם ב-2010 הייתה כי "המשפט הבין-לאומי אינו מכיל איסור על הצהרות עצמאות".

==ראו גם==
* הכרזת העצמאות של מדינת ישראל
* הכרזת העצמאות של ארצות הברית

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
פרדי קרוגר

פרדי קרוגר (באנגלית: Freddy Krueger) הוא דמות בדיונית מפלצתית בסדרת סרטי האימה "סיוט ברחוב אלם". בשמונת הסרטים הראשונים בסדרה דמותו מגולמת על ידי רוברט אנגלונד, ואילו בסרט הרימייק לסיוט הראשוני "סיוט ברחוב אלם" משנת 2010 - הדמות מגולמת על ידי ג'קי ארל היילי.

פרדי נולד בשנות ה-40 של המאה ה-20 המוקדמות כתוצאה מאונס שחוותה אמו. דמותו של הרוצח הפכה לאייקון ידוע בשנות השמונים. הדמות מופיעה גם בספרי קומיקס וספרים המושפעים מן הסדרה, בסרט אשר מפגיש אותו עם נבל אחר מסדרת "יום שישי ה-13", ג'ייסון וורהיס. בנוסף דמותו הופיעה כדמות שחקן במשחק מורטל קומבט משנת 2011.

== חייו ==
פרדריק צ'ארלס קרוגר נולד בשנת 1942, כתוצאה מאונס שחוותה אמו הנזירה, אמנדה קרוגר, בידי כמאה אסירים שאנסו אותה באכזריות במוסד שבו עבדה, בעת שהיא ננעלה בו בערב חג המולד.
ביום שלמחרת, אמנדה נמצאה הרה ופצועה. לאחר המקרה, המוסד נסגר ושמו שונה. מספר חודשים מאוחר יותר, אמנדה ילדה את פרדי. לאחר הלידה, פרדי נמסר לאימוץ, והופקד אצל מר אנדרווד, אלכוהוליסט שהתעלל בו פיזית ומילולית בעת שכרות. מיום היוולדו ועד 1960 פרדי החל להראות התנהגות פסיכופתית, באמצעות הריגת חיות קטנות ועל ידי הריגת אביו המאמץ. לאחר אירועים אלה, פרדי התחתן עם אישה בשם לורטה, והתגורר עמה בבית ילדותו ברחוב אלם. בשנת 1961, נולדה בתו היחידה – קת'רין קרוגר.

=== מותו והפיכתו לרוצח חלומות ===
מיום הולדת בתו ועד 1965 פרדי החל להרוג את ילדי רחוב אלם, ולהחביא את גופותיהם בתחנת הכוח שבה עבד. בשנת 1966 נמצאות הוכחות שמעידות על מעורבותו של קרוגר ברציחות, בין היתר – אפר הגופות או חפצים אישיים של הילדים והוא נעצר. בשנת 1968, שנתיים לאחר מעצרו, פרדי שוחרר מהכלא מפני שצו החיפוש שהוצא לביתו לא נחתם כשורה. הוריהם של הקורבנות הצעירים לא מרוצים מהמצב ולוקחים את החוק לידיהם, כאשר הם רודפים אחר פרדי אל תחנת הכוח, ושם שורפים אותו בעודו בחיים.

לאחר מותו, מקבל פרדי כוחות על טבעיים, משדי החלומות, שמאפשרים לו לחדור לחלומות של ילדי רחוב אלם ולרצוח אותם בשנתם. דמותו, כפי שמופיעה בחלומותיהם של הילדים, מצולקת כולה מכוויות השרפה בה נהרג.

==משפחה==
*אמא - אמנדה קרוגר (נרצחה בכך שפרדי הוציא לה את הלב מהמקום)
*אישה - לורטה קרוגר (מתה מחניקה על ידי פרדי)
*בת - קת'רין קרוגר (חיה)

== בתרבות הפופולרית ==
=== שיר ===
בתוך הסרט "סיוט ברחוב אלם" ולכבוד הסרט עצמו, הולחן ונכתב שיר על דמותו של קרוגר. שיר זה זכה להצלחה רבה כמו הסרט ועד היום מעריצי הסרט עצמו שרים אותו.

=== בובה ===
בינואר 2019 הודיעה חברת Mezco Toyz המתמחה בבובות של דמויות מן התרבות הפופולרית (קומיקס, סרטי קולנוע וטלוויזיה וכדומה), שבמהלך קיץ 2019 תופץ "בובה מדברת" של פרדי קרוגר, בעיצוב מחודש. גודל הבובה, באריזה לאספנים, יהיה 15 אינץ' (כ-38 ס"מ), והיא תשמיע חמישה ציטוטים מפורסמים של פרדי קרוגר מתוך סרטי הסדרה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:סיוט ברחוב אלם
קטגוריה:רוצחים סדרתיים בדיוניים
קטגוריה:דמויות מתוך קומיקס
קטגוריה:דמויות ממשחקי וידאו
קטגוריה:יתומים בדיוניים
קטגוריה:מאומצים בדיוניים
מדיאה (מחזה)

מדיאה - ציור של [[אוולין דה מורגן]]
[[דורון תבורי ושירי יוסיפון בהצגה "מדיאה", בבימויו של רוברט וודרוף, בתיאטרון הבימה, 1998]]
יבגניה דודינה ומיקי לאון 
מדיאה (ביוונית: Mήδεια) היא טרגדיה יוונית קלאסית מאת אוריפידס. מיצירותיו המוקדמות (פורסמה בשנת 431 לפנה"ס בדיוניסיה, בתחרות הגיעה למקום האחרון משלושה). 
==עלילה==
הטרגדיה מציגה את דמותה של מדיאה, נסיכה מזרחית שהתאהבה ביאסון, מנהיג מסע הארגונאוטים, וסייעה לו להשיג את גיזת הזהב. לשם כך שכנעה את בנות פוליפס כי רקחה עבורן שיקוי מצעיר, שאם ימשח בו אביהן לאחר הריגתו יזכה בנעורי נצח. בעקבות זאת רצחו בנות המלך את אביהן, ומדיאה ויאסון נמלטו. 

המחזה מתאר את מדיאה ביוון כאשר יאסון עזב אותה לטובת בתו של השליט המקומי, ממניעים תועלתניים. מדיאה מתבשרת כי עליה ועל ילדיה לצאת לגלות, מבקשת ארכה של יום ונענית.

היא שולחת לכלת יאסון במתנה שמלה שכאשר היא נלבשת, פורצת ממנה להבה המכלה את הכלה ואת אביה. כנקמה נוספת ביאסון היא רוצחת את ילדיהם, שאותם ילדה, ונמלטת באמצעות מרכבתו של הליוס, אל השמש, שהוא סבה. 

לאורך השנים נעשו מספר אדפטציות למחזה זה, ומדיאה הפכה לסמל לאישה נקמנית. פרט ל"מדיאה" של אוריפידס נכתבה גרסה נוספת של המחזה על ידי סנקה הרומי, שתורגמה לעברית על ידי רפאל אליעז. גרסה אחרת מופיעה בספר מטמורפוזות מאת אובידיוס.

==בתיאטראות בישראל==
המחזה "מדיאה" הועלה פעמים רבות בתיאטראות בישראל, בהן:
* לראשונה הועלה המחזה בעברית בתיאטרון הבימה בשנת 1955, בתרגום של יעקב מלכין עם חנה רובינא בתפקיד מדיאה. את המוזיקה להצגה חיבר פאול בן-חיים.
* בשנת 1971 הועלה המחזה בתיאטרון הקאמרי עם חנה מרון בתפקיד הראשי של מדיאה.
* בשנת 1993 הועלה המחזה בית ציוני אמריקה, בתרגום אהרון קמינקא, בבימוי ורדית שלפי.
* בשנת 1998 הועלה המחזה בתיאטרון הבימה, בתרגום שמעון בוזגלו (מיוונית עתיקה), עם גילה אלמגור בתפקיד מדיאה.
* בשנת 2003 הועלה עיבוד של המחזה במסגרת פסטיבל עכו בשם "מדיאה אקס". ח'אולה אלחאג'-דיבסי הייתה השחקנית האנושית היחידה במחזה ששאר הדמויות היו ממוחשבות והוקרנו על הקירות המקיפים את הקהל ב-360 מעלות.
* בשנת 2005 הועלה המחזה בתיאטרון גשר, בתרגום בן בר שביט ובבימוי לנה קריינדלין. את מדיאה שיחקה יבגניה דודינה.
* בשנת 2015 הועלה המחזה באולם נחמני על ידי אנסמבל עיתים, בתרגום בן בר שביט ובבימוי מאיר בן סימון. את מדיאה שיחקה נילי צרויה.

==תרגום לעברית==
* אַיסכילוֹס, סוֹפוֹקלֵס, אֶוריפּידֵס, טרגדיות נבחרות, בתרגום אהרן קמינקא. כרך א, תל אביב: דביר לעם, תשי"ב.
* אוריפידס, מדיאה. בתרגום אהרן שבתאי ירושלים: הוצאת שוקן, 1983.
* מדיאה, בתרגום שמעון בוזגלו, הוצאת אור-עם, 1999.
* מדיאה, מיוונית עתיקה שמעון בוזגלו, ספרי עליית הגג/ידיעות ספרים, 2017.

==קישורים חיצוניים==

* 
* יעל רנן, [https://eisental.github.io/yael-renan-essays/essays/2-plays/5-medea/ מדיאה], מתוך: [https://eisental.github.io/yael-renan-essays/ ספרות המערב - קובץ מסות].
* דן לחמן, [http://www.e-mago.co.il/Editor/calt-426.htm מדיאה / תיאטרון גשר]
* 
* יואב רינון, 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:טרגדיות יווניות
קטגוריה:מחזות של אוריפידס
קטגוריה:נקמה באמנות
קטגוריה:מחזות שהומחזו במחזה יווני של קיימברידג'
איהן מנסיז

איהן מנסיז (נולד ב-10 באוגוסט 1975 בבוואריה, גרמניה) הוא כדורגלן טורקי אשר התפרסם בקבוצה האיסטנבולית בשיקטש, ממנה עבר לקבוצה ויסל קובה ביפן.

הוא כיכב עם נבחרת טורקיה בכדורגל במונדיאל 2002 וכבש שלושה שערים בטורניר, שניים מהם היו במשחק על המקום השלישי מול קוריאה הדרומית, שנתנו את הניצחון לטורקיה.
את בכורתו עם הנבחרת, עשה מנסיז בתור מחליף בשלב ההפעלה למונדיאל נגד מולדובה באוקטובר 2001. הוא הגיע לנבחרת בזכות עונה מרשימה בבשיקטש בשנת 2001, כשהוביל את טבלת מלך השערים של טורקיה ועזר לקבוצתו להגיע למקום השלישי.

בזכות לבושו האופנתי וסגנון השיער שלו, הוא מושווה לשחקנים אחרים כדוגמת דייוויד בקהאם שמקוטלגים כמטרוסקסואלים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כדורגלנים טורקים
קטגוריה:חלוצי כדורגל טורקים
קטגוריה:כדורגלני גנצ'לרבירלי
קטגוריה:כדורגלני סמסונספור
קטגוריה:כדורגלני בשיקטש
קטגוריה:כדורגלני ויסל קובה
קטגוריה:כדורגלני הרטה ברלין
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1975
דאוס אקס מכינה

דֵאוּס אֶקְס מָכִֿינַה (בלטינית: Deus ex machina; מיוונית: Ἀπὸ μηχανῆς θεός, אָפּוֹ מֵכַאנֵס תֶאוֹס) הוא מונח שפירושו אֵל מחוץ מכונה ("מכונה" במובן של מנגנון, מכניקה).

==משמעות המונח==
מונח זה משמש לתיאור מצב בסיפור או דרמה, בו הכותב מכניס לעלילה גורם נוסף, שאינו נובע מהשרשרת הסיבתית העלילתית, על מנת לפתור בעיות עלילתיות. לדוגמה: באגדת העם כיפה אדומה, מופיע בסוף הסיפור צייד, שמציל את הדמויות, אף על פי שהופעתו אינה נובעת סיבתית מתוך שרשרת האירועים הקודמים.

בהשאלה, הביטוי מתייחס למצב בו אנשים מצפים לסיוע שיבוא מן החוץ, "דאוס אקס מכינה", לאחר שלא פתרו בעיה בעצמם.

==מקור המונח בתיאטרון==
מקורו של המונח בתיאטרון היווני, בו מכונה הייתה מורידה "אל" לבמה, כדי לפתור מצב שאין דרך אחרת להתירו. מקור הביטוי בספרו של הורטיוס, "על אמנות הפיוט", שטען שעל הסופר להימנע משימוש ב"אל המגיח ממכונה" כדי לפתור בעיות בעלילה. בספרו "הפואטיקה", יוצא אריסטו נגד שימוש בדאוס אקס מכינה, הפוגם, לדעתו, בכוחה של השרשרת הסיבתית בעולם המיוצג. כותב הטרגדיות היווני אוריפידס היה ידוע בשימושו בתחבולה אמנותית זו.

לתחבולה זו קמה התנגדות גם מכיוון נוסף, בטענה שהיא פוגמת בהשעיית הספק - מאחר שלעלילה מוכנס גורם נוסף, שאינו מסתדר עם הלוגיקה הפנימית שלה, הדבר פוגם באשליה של עולם מיוצג, החסר יד מכוונת, וחושף את כוונות היוצר.

== ראו גם ==
* הפואטיקה של אריסטו
* האקדח של צ'כוב
* נרטיב
* נרטולוגיה
* הנמקה (ספרות)
* השעיית הספק

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [http://tvtropes.org/pmwiki/pmwiki.php/Main/DeusExMachina TV Tropes Deus ex Machina]

קטגוריה:דרמה
קטגוריה:מונחים בתיאטרון
קטגוריה:תורת הספרות
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
קטגוריה:תיאטרון ביוון העתיקה
קטגוריה:טכניקות ספרותיות
בית גוברין (קיבוץ)

בֵּית גֻּבְרִין הוא קיבוץ בחבל לכיש, מצפון לבית גוברין הקדומה (שעל שמה הוא קרוי), וכ-14 ק"מ ממזרח לקריית גת. שטחו כ-20,000 דונם. מקור השם, מארמית, הוא "בית הגברים". הקיבוץ משתייך למועצה אזורית יואב ומהווה את היישוב המזרחי והדרומי ביותר בה.

קיבוץ בית גוברין נוסד בשנת 1949, על אדמות הכפר הערבי בית ג'יברין שנכבש על ידי חטיבה 8 ב-27 באוקטובר 1948.

הקיבוץ השתייך ל"קיבוץ המאוחד" ולאחר מכן לתק"ם.
בשנת 2004 עבר הקיבוץ שינוי באורחות חיים והפך מקיבוץ מסורתי לקיבוץ משתנה. בשנים 2006 - 2007 עבר הקיבוץ הליך של שיוך בתי המגורים לחברים.
בשנת 2006 הוקמה בקיבוץ מכינה קדם צבאית מעורבת, מיתרים לכיש - שלוחת בית גוברין.

הקיבוץ מתאפיין בכמה מרכיבים ייחודיים הקיימים בנופו: מבנים עתיקים, אחד מהם שימש בית משפט בתקופה העות'מאנית, עצי זית וותיקים וממצאים ארכאולוגיים. ברחבת חדר האוכל של הקיבוץ מוצג חלק מקורת גג מעוטרת (אפריז) של אכסניה מהמאה ה-4 עם הכיתוב: "בימיו של סלאוויס קינטיאנוס והקומס והדוכס המזהיר ביותר נבנתה האכסניה מהיסוד".
כמו כן ישנם בקיבוץ פריטים אדריכליים של מתקנים חקלאיים מן התקופה הקדומה.

==גלריה==
<gallery>
File:Beit Guvrin Dining room 04.jpg|חדר האוכל בקיבוץ
קובץ:BEITGOVRIN14.JPGחזית חדר האוכל
File:עתיקות בקיבוץ בית גוברין.jpg|עתיקות בקיבוץ
File:Beit Dani in Beit Guvrin.jpg|בית דני - מבנה שנותר מהכפר בית ג'ברין ששימש כחדר האוכל של הקיבוץ וכיום משמש מועדון לחבר.
File:Beit Dani in Beit Guvrin in the 50's.jpg|בית דני בשנות ה-50
</gallery>
== ראו גם ==
* וילת בית ג'וברין
* משטרת בית ג'וברין

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20090801053954/http://www.yoav.org.il/Yeshuvim_Pages/Beit_Govrin.htm בית גוברין] באתר המועצה האזורית יואב
*מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2016/04/20/%D7%A1%D7%99%D7%91%D7%95%D7%91-%D7%91%D7%A9%D7%A0%D7%99-%D7%9E%D7%A7%D7%95%D7%9E%D7%95%D7%AA-%D7%A0%D7%98%D7%95%D7%A9%D7%99%D7%9D-%D7%97%D7%93%D7%A8-%D7%90%D7%95%D7%9B%D7%9C-%D7%91%D7%A7%D7%99%D7%91/ סקירה אדריכלית היסטורית על חדר האוכל בקיבוץ בית גוברין], באתר 'חלון אחורי', 19 באפריל 2016
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:קיבוצים במחוז הדרום
קטגוריה:שביל ישראל
*
כל הקצר קודם

"כל הקצר קודם" הוא כינוי לעיקרון לשוני, שעל פיו נסדרות רשימות מלאי או סדרות מנייה של חפצים, כלים או מושגים. עיקרון לשוני זה, הוא, בה בעת, גם עיקרון ספרותי-אמנותי, ומופעל, למשל, בספרות המשנה והתלמוד בסוגיות העוסקות במנייה כלשהי. לפי עיקרון זה, נזכרים קודם הפריטים בעלי מספר ההברות המועט ביותר, ולאחריהם הפריטים מרובי ההברות, וכך נוצר סדר הקל לזכירה. עיקרון זה התפתח בתקופה בה היה מקובל הלימוד בעל פה, ומצטרף לעקרונות לוגיים לשוניים מנמוטכניים אחרים, המקלים על הזכירה.

בדיעבד מצאו חוקרים בעיקרון זה גם ערכים לשוניים אמנותיים, המבוססים על המוזיקליות של הצטברות ההברות. ידועים שירי ילדים בכל הלשונות, שבהם המשחק הוא הוספת הברות לשם או למילה. לדוגמה: "בר, שדה וגורן". הברה אחת, שתי הברות ולאחר מכן שלוש הברות. דוגמה נוספת: האליטרציה התנכ"ית הידועה "גד גדוד יגודנו". הברה אחת - גד; שתי הברות - גדוד; וארבע הברות - יגודנו. לאליטרציה זו יש גם מצלול מוזיקלי מושך וקל לזכירה.

"כל הקצר קודם" מצוי לא רק בעברית אלא גם בלשונות אחרות.

==לקריאה נוספת==
*שמא פרידמן, "כל הקצר קודם", לשוננו לה (תשל"א), עמ' 117–129, 192–206.
*רונית שושני, "תפקידם המקורי של טעמי המקרא", מ' בר-אשר וח"א כהן (עורכים), מַשְׂאַת אַהֲרֹן: מחקרים בלשון מוגשים לאהרן דותן, ירושלים תש"ע, עמ' 469–486.
*W. E. Cooper and J. R. Ross, "World Order", Papers from the Parasession on Functionalism, eds. R. E. Grossman et al., Chicago 1975, pp. 63–111

קטגוריה:טכניקות ספרותיות
קטגוריה:זיכרון
קטגוריה:למידה
הנריק לארסון

אדוארד הנריק "הנקה" לארסון (בשוודית: Edvard Henrik "Henke" Larsson; נולד ב-20 בספטמבר 1971 בהלסינגבורג, שוודיה), הידוע כהנריק לארסון, הוא כדורגלן עבר שוודי ששיחק בעמדת החלוץ.

== קריירת מועדונים ==
לארסון החל את הקריירה שלו בהגאבורג (Högaborgs BK) בגיל 17. הוא שיחק בקבוצות השוודיות הגאבורג והלסינגבורג, ובפיינורד ההולנדית, לפני שהוחתם על ידי סלטיק הסקוטית ביולי 1997 תמורת 650,000 ליש"ט.

לארסון כבש 242 שערים בסלטיק, ב-315 משחקים, ובשנת 2001 הוא היה מלך השערים של אירופה. ב-2004, במסגרת פרסי היובל של אופ"א, הוא זכה בתואר כדורגלן הזהב של שוודיה - השחקן השוודי הטוב ביותר ב-50 השנים האחרונות. משחקו הטוב בסלטיק היה בגמר גביע אופ"א 2003 בו כבש את שני השערים בהפסד 3-2 לפורטו. לאחר שבע שנים מוצלחות בסלטיק בגלאזגו, סקוטלנד, בהן בין השאר שיתף פעולה עם אייל ברקוביץ', חתם לארסון על חוזה עם הקבוצה הספרדית ברצלונה בסוף עונת 2003/2004.

בשנת 2006 שיחק בגמר ליגת האלופות במדי ברצלונה. הוא עלה כמחליף ובישל את שני השערים, הראשון לסמואל אטו, השני לז'וליאנו בלטי. זה היה הגביע המשמעותי ביותר בו זכה. לאחר עונה זו שב לארסון להלסינגבורג, הקבוצה בה שיחק בצעירותו.

בשנת 2007 הושאל מהלסינגבורג למנצ'סטר יונייטד האנגלית, וכבר במשחקו הראשון בקבוצה כבש בניצחון 2:1 על אסטון וילה בגביע.

במהלך משחק של הלסינגבורג נכנס לארסון כמחליף, ובסיומו של המשחק הודיע על פרישתו הרשמית מכדורגל.

== נבחרת שוודיה ==
ללארסון יש רקורד בינלאומי של 33 שערים ב-83 משחקים, שבהם שיחק רבות בקישור או בכנף. הוא תמיד בלט בטורנירים בינלאומיים והבקיע בשני גביעי עולם (מונדיאל 1994, בו שוודיה הגיעה למקום השלישי, ובמונדיאל 2002) ובשתי אליפויות אירופה (יורו 2000 ויורו 2004).

לארסון פרש מנבחרת שוודיה בכדורגל ב-2002, אולם חזר כדי לעזור לנבחרת ביורו 2004 בפורטוגל, שם הצליחה להגיע לרבע הגמר, בו הפסידה להולנד בפנדלים. הוא פרש פעם נוספת ממשחק במדי הנבחרת ב-13 ביולי 2006, לאחר מונדיאל 2006. בעת זמנו בהלסינגבורג, נכלל לארסון בסגל הנבחרת ליורו 2008.

== קריירת אימון ==
אימן בין השנים 2009–2012 את לאנדסקרונה, ובשנת 2013 היה עוזר מאמן בקבוצת הוגאבורגס לתקופה קצרה. בשנת 2014 אימן את קבוצת פולקנברגס ובהמשך השנה עבר לאמן את קבוצת הלסינגבורג.

באוגוסט 2020 הצטרף לרונאלד קומאן בברצלונה כעוזר מאמן. באוקטובר 2021 פוטר רונאלד קומאן מאימון ברצלונה וכך עזב לארסון את תפקידו.

== חיים אישיים ==
לארסון נשוי ולו שני ילדים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קצרמר מאמני כדורגל
קטגוריה:כדורגלנים שוודים
קטגוריה:חלוצי כדורגל שוודים
קטגוריה:הלסינגבורג: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הלסינגבורג
קטגוריה:כדורגלני פיינורד
קטגוריה:כדורגלני סלטיק
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שוודיה
קטגוריה:כדורגלני הזהב של אופ"א
קטגוריה:מאמני כדורגל שוודים
קטגוריה:חברים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:ספורטאים זרים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים שוודים בספרד
קטגוריה:ספורטאים שוודים באנגליה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1971
סימנס

סימנס (Siemens) היא יחידת SI של מוליכות חשמלית. היחידה קרויה על שם הממציא הגרמני ורנר פון סימנס ומסומנת באות S גדולה.

הסימנס היא יחידת המידה של מוליכות חשמלית, שהיא ההופכי של התנגדות חשמלית. לכן, סימנס אחד מוגדר כהופכי של אוהם, יחידת ההתנגדות: <math>S = \frac{1}{\Omega} = \frac{A}{V}</math>.

עבור רכיב בעל מוליכות של 1 סימנס, הזרם דרכו יגדל ב-1 אמפר כתוצאה מהגדלת המתח הנופל עליו ב-1 וולט.

שם נפוץ אחר ליחידת המוליכות הוא "מְהוֹא" (mho; מבוטא "מוֹ"), שהוא היפוך האותיות של המילה אוהם (ohm). המהוא מסומן באות אומגה הפוכה: <math>\mho</math>. סימון זה מונע בלבול שעלול להיווצר בין S גדולה המסמלת סימנס לבין s קטנה המסמלת את היחידה שנייה. שתי היחידות שקולות, כלומר <math>1 \mho = 1 S</math>.

באלקטרוניקה ובתורת החשמל נעשה שימוש נרחב יותר בהתנגדות מאשר במוליכות, וכתוצאה מכך השימוש ביחידת הסימנס נפוץ פחות מאשר באוהם.

==ראו גם==
* יחידות מידה על שם אישים
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יחידות מידה בחשמל
קטגוריה:סימנס
קטגוריה:מערכת היחידות הבין-לאומית
סמל בוסניה והרצגובינה

סמל בוסניה והרצגובינה אומץ בשנת 1998 והחליף את הסמל הישן שנקבע בשנת 1991 מיד לאחר מתן העצמאות לבוסניה והרצגובינה. הסמל זהה לדגל בוסניה והרצגובינה, ואמור לייצג את שלוש הקבוצות האתניות בבוסניה.

הכוכבים החליפו את הפרחים ששימשו בסמל הקודם, ויצרו תחושה כי הם רק מבטאים את השייכות של הבוסנים, וכדי להעתיק את דגל האיחוד האירופי שבעתיד בוסניה תצטרף אליו.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בוסניה והרצגובינה: סמלים לאומיים
בוסניה והרצגובינה

בוסניה והרצגובינה
מגדל סי אן

מגדל סי אן (באנגלית: CN Tower) הוא מגדל תקשורת בטורונטו שבקנדה, המושך אליו כשני מיליון תיירים בשנה, ומהווה אחד מסמלי העיר. הוא ממוקם בחלק הדרומי של רובע הבילויים של טורונטו, וגובהו 553.33 מטר. בהקמתו, ובמשך יותר משלושים שנה, היה המבנה הגבוה בעולם שעמד על תלו ללא תמיכה חיצונית. מאז 2010 הוא נותר המבנה הגבוה ביותר ביבשת אמריקה.

בנייתו של הבניין החלה בשנת 1973 ונמשכה שלוש שנים. ייעודו של המגדל היה לשימוש התקשורת (רדיו וטלוויזיה). האתר הסתבר כרווחי יותר כאטקרציה תיירותית מאשר כמגדל שידור. האותיות CN שבשמו ציינו במקור את ראשי התיבות של חברת הרכבות Canadian National, שיזמה את בניית המגדל בשטח שהיה בבעלותה. ב-1995, עם הפרטת החברה ומכירת המגדל, שונה פירוש ראשי התיבות ל-Canada's National (כלומר, שמו Canada's National Tower - המגדל הלאומי של קנדה) כדי לשמר את השם המקורי.

בראש המגדל נמצאת מסעדה מסתובבת, המסתובבת סיבוב שלם כל שעה ועשר דקות. המסעדה נחשבת למסעדה הגבוהה בעולם. האנטנה שנמצאת בראש הבניין הותקנה באמצעות מסוק. באחת ממרפסות התצפית, בגובה 342 מטרים, ישנה רצפת זכוכית המהווה אטרקציה לתיירים. עלות בנייתו של המגדל 63 מיליון דולר. בסמוך לו נמצא הסקיי דום.

במגדל מצויות 1,776 מדרגות מתכת המגיעות עד גובה של 447 מטרים. מדרגות אלו מיועדות למקרי חירום ואינן פתוחות לציבור, למעט פעמיים בשנה בהן האתר פתוח לאירועי מרוץ מדרגות למטרות צדקה: באביב, בסביבות יום כדור הארץ, באירוע שמארגנת הקרן העולמית לשימור חיות הבר, ובסתיו, באירוע שמארגן סניף טורונטו של ארגון United Way. הזמן הממוצע לטיפוס במדרגות עד בסיס כיפת הרדאר הוא כ-30 דקות, ומהירות הטיפוס הגבוהה ביותר שהושגה היא 7 דקות ו-58 שניות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:טורונטו: גורדי שחקים
קטגוריה:מגדלי תקשורת
קטגוריה:אמריקה הצפונית: מגדלים
מבוא חמה

מְבוֹא חַמָּה הוא קיבוץ של התק"ם הנמצא בדרום רמת הגולן. מבוא חמה הוא היישוב הדרומי ביותר בגולן, והוא שוכן על רמה בחלקה הדרומי של רמת הגולן. הקיבוץ ממוקם בגובה של כ-350 מטרים מעל פני הים (560 מטרים מעל פני הכנרת), בראש מצוקי און היורדים אל הכנרת ובמרחק של כשני קילומטרים ממנה. כשני ק"מ מדרום מזרח לקיבוץ נמצאת שמורת נחל מיצר וכן ח'רבת עיון, בה שכנה העיירה התלמודית עיון הנזכרת בתלמוד ובכתובת רחוב בתחום סוסיתא.

מבוא חמה הוא היישוב השני שהוקם בגולן לאחר מלחמת ששת הימים. היישוב הוקם על חורבותיו של מוצב סורי בשם עמרת עז א-דין, שממנו ירו הסורים על בתי הקיבוצים האון ועין גב שנמצאים לרגלי המצוק. בינואר 1968 התאספו שמונה חברי קיבוצים שונים בעמק הירדן והחליטו להתיישב במיקומו של המוצב שירה עליהם קודם לכיבושו במלחמת ששת הימים. בתחילה הוקם הקיבוץ בתחנת הרכבת אל חמה הסמוכה לחמת גדר, יחד עם חברי גרעין "רם" של תנועת הצופים העבריים. בשנת 1971 הצטרפו ליישוב גרעיני נוער נוספים מישראל, אוסטרליה ואנגליה. השם מבוא חמה ניתן ליישוב על ידי אמיתי שלם, בנו של המשורר מתתיהו שלם, שהיה ממייסדי הקיבוץ, ומשמעותו היא "מערב", תוך רמז לשמה של חמת גדר הסמוכה מדרום. באמצע 1972 היו בקיבוץ 15 משפחות עם 23 ילדים, בנוסף לרווקים וקבוצות נוער.

עיקר כלכלת היישוב מתבסס על תעשייה, כאשר בקיבוץ נמצאים שני מפעלים: "מפל" המייצר את ציוד משרדי תחת המותג flic ומפעל קטן יותר בשם אל-חמה העוסק במכשירי מדידה בעיקר לשימוש מדעי. בנוסף לכך קיימת בקיבוץ חקלאות המבוססת בעיקר על גידולי שדה, בקר, מדגה וכרם. 
במבוא חמה החלו לגדל בקר בשיטת חקלאות מחדשת ומרעה הוליסטי: הפרות מועברות משטח מרעה אחד למשנהו מדי כמה ימים, והצמחייה יכולה להתחדש. העגלים צמודים לאמהות במשך כמה חודשים<ref></ref>. 

הקיבוץ הוא אחד מארבעת היישובים השותפים בבעלות והפעלת כפר הנופש והתיירות חמת גדר.

חדר האוכל שנבנה במבוא חמה, נבנה לאחר מספר שנים גם בקיבוץ גרופית שבערבה בתיקון קל. בגרופית הוסיפו מכונה לשטיפת כלים בעוד שבמבוא חמה התגאו ששוטפים כלים בידיים. 

<gallery>
קובץ:MAVO-HAMA.jpg|חדר האוכל בתכנון האדריכלית ארנונה אקסלרוד
קובץ:MAVO-HAMA01.jpg|חדר האוכל
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, גולן - 20 שנה ועוד 2000, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20090526054155/http://www.golan.org.il/555/399.htm מבוא חמה] - באתר הגולן
* מיכאל יעקובסון, [https://michaelarch.wordpress.com/2014/09/19/%D7%A1%D7%99%D7%91%D7%95%D7%91-%D7%91%D7%A9%D7%A0%D7%99-%D7%97%D7%93%D7%A8%D7%99-%D7%90%D7%95%D7%9B%D7%9C-%D7%AA%D7%90%D7%95%D7%9E%D7%99%D7%9D-%D7%92%D7%A8%D7%95%D7%A4%D7%99%D7%AA-%D7%91%D7%A2%D7%A8/ סקירה אדריכלית על בניין חדר האוכל בקיבוץ מבוא חמה], באתר 'חלון אחורי', 19.9.14
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:שביל הגולן
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1968
פסק דין ניקס נגד הידן

עגבנייה
פסק דין ניקס נגד הידן (Nix v. Hedden, 149 U.S. 304 (1893)) ניתן על ידי בית המשפט העליון של ארצות הברית ב-1893 ובו נקבע כי למטרות מכס העגבנייה היא ירק ולא פרי. העתירה הוגשה נגד גובה המיסים של נמל ניו יורק בהקשר למכסי מגן שהוטלו על יבוא עגבניות.

לפי חוקי מכסי המגן משנת 1883, הוטלו מכסי מגן נגד "ירקות במצבם הטבעי או במלח או במי מלח". עוד נקבע בחוק ש"פירות ירוקים, בשלים או יבשים לא נכללים תחת חוק זה". לפיכך נדרש בית המשפט לדון האם העגבנייה היא פרי או ירק והאם החוק תקף לגביה. לצורך בירור סוגיה זו הוקראו הגדרות מתוך מילון ובסטר ונקראו מומחים שונים מתחום המסחר בפירות וירקות לעדות.

בית המשפט הכריע לטובת ההגנה ופסק שהעגבנייה היא ירק, זאת בהתבסס על הדרך בה משתמשים בה ועל התפיסה הכללית בקרב הציבור.

==ראו גם==
*פסק דין טוי ביז נגד ארצות הברית - בו נפסק שדמויות צעצוע מסוימות של גיבורי על הן צעצועים ולא בובות לצורכי מכס

==קישורים חיצוניים==
*[http://caselaw.lp.findlaw.com/scripts/getcase.pl?court=US&vol=149&invol=304 תקציר המשפט]
*
* דורון פישלר, [https://www.osimhistoria.com/theanswer/ep140-tomato- עגבניה: פרי או ירק?], פודקאסט התשובה, באתר רשת "עושים היסטוריה"

ניקס נגד הידן
קטגוריה:עגבנייה
קטגוריה:1893 בארצות הברית
תגובה אקסותרמית

תְּגוּבָה אֶקְסוֹתֶרְמִית (מיוונית: ἔξω, אקסו – החוצה ו־θέρμη תֶרמֶה – חום) היא תגובה כימית הפולטת אנרגיה לסביבה, להבדיל מתגובה אנדותרמית, הצורכת אנרגיה מהסביבה. בתגובה אקסותרמית אנתלפיית התגובה היא שלילית.
דיאגרמה המתארת את האנרגיה בתגובה אקסותרמית. כאשר H<0∆, זוהי תגובה אקסותרמית (H2 < H1) ונפלטת אנרגיה מהמערכת.

אף על פי שסך מאזן האנרגיה של תגובה אקסותרמית הוא כך שנפלטת אנרגיה לסביבה, במקרים רבים יש להשקיע אנרגיה ראשונית כדי להתחיל את התגובה, וזאת כדי להתגבר על המחסום האנרגטי הראשוני שלעיתים נגרם מסיבות שונות:
*מצב מעבר לא יציב (בתגובת SN2 אקסותרמית למשל)
*צורך לפרק את המגיבים לפני התרכבותם מחדש (בתגובה מומסת למשל)
*צורך בסימטריית תגובה ספציפית, מה שמחייב תנועת חלקיקים מהירה (כמו בהתלכדות רדיקלים למשל, תגובה מאוד אקסותרמית)
*חזרת התגובה לצד ההפוך, האנדותרמי (בתגובות שיווי משקל)
*התגברות על דחייה בין אלקטרונים (בתגובות חמצון-חיזור למשל)
*צורך "לעורר" חלקיק (אטום, מולקולה או יון) שנמצא בריכוז נמוך. דוגמה לכך היא שרפה. שרפה היא תגובה אקסותרמית, אך דרוש מקור חום כי רק כשישית מהאוויר הוא חמצן.

אנרגיה ראשונית זו קרויה אנרגיית שפעול או אנרגיית אקטיבציה. ללא המחסום האנרגטי הראשוני, תגובות אקסותרמיות היו עלולות להיות ספונטניות. בתגובת בעירה, לדוגמה, קודם יש למסור אנרגיה לחומר הבעירה ורק כאשר יתחיל לבעור, האנרגיה העצמית שלו תגרום להמשך התגובה.

דוגמאות לתגובות אקסותרמיות:
*הגבת חומרים הידרופיליים עם מים (כמו המסת אבקת גבס, חומצה גופרתית או סודה קאוסטית והגבת מתכת אלקלית)
*תגובות סתירה
*הספגת חומר היגרוסקופי חזק במים (כמו סידן כלורי)
*תגובות SN2 וחמצון-חיזור חזקות
*המסת מתכות מעבר בחומצות חזקות (לדוגמה, ברזל, אלומיניום או אבץ בחומצת מלח)

==חישוב אנתלפיית תגובה==
H1 – תכולת האנרגיה (אנתלפיה) של המגיבים.
H2 – תכולת האנרגיה (אנתלפיה) של התוצרים.
H∆ – אנתלפיית התגובה – החום הנפלט או הנקלט בתגובה (כאשר החומרים מגיבים לפי היחסים במשוואה).
H2 - H1 = ∆H
H<0∆ – תגובה אקסותרמית (H2 < H1) נפלטת אנרגיה מהמערכת.
0<H∆ – תגובה אנדותרמית (H2 > H1) נקלטת אנרגיה למערכת.

==ראו גם==
* תגובה אנדותרמית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרמודינמיקה
אקסותרמית
יהושע גרינברג

יהושע זכריה גרינברג (נולד בי"ג בחשוון ה'תשכ"ד, 31 באוקטובר 1963) הוא סופר ישראלי, יליד ארצות הברית, בוגר ישיבת הסדר, מתגורר בכפר אדומים.

==קורות חיים==
גרינברג נולד בארצות הברית לאריה ורחל (לבית רוטנברג) גרינברג. אחותו נעמי נשואה לרב יהושע שפירא. 

למד בישיבת נתיב מאיר. למד קולנוע בארצות הברית. 

עובד כיום כעורך לשוני, ועוסק בעריכה ספרותית של כתבי-העת ליצירה יהודית.

נשוי ואב לארבעה.

===בטלוויזיה===
* ב- 7 בינואר 2015 העלה ערוץ 1 את התוכנית איסור ונגיעה ובה הוצג הסרט "ההפך" שיצר וביים אחיו עמיחי גרינברג המבוסס על ספרו של יהושע גרינברג "ההפך". הסרט מספר על אהבה בין בחור ישיבה (איתמר רוטשילד) לבין נערה חולה בסרטן (קרן ברגר). במקביל לסיפור המרכזי עוקבים אחריו, לאחר שמונה לרב הישיבה, והתמודדותו עם סיפורים דומים לסיפור אהבתו זה.

===ספריו שיצאו לאור===
* ההפך הוצאת י' גרינברג ירושלים 1997. 
*כמעט כלה הוצאת ידיעות אחרונות, ספרי חמד, תל אביב 1999, המכיל את שתי הנובלות "כמעט כלה" ו"ההפך".
*מעשה מחלון, הוצאת כרמל, ירושלים, 1999. 
*בינתיים הוצאת עין, ירושלים 2001.
*עוד-לא, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב 2002.
*גב' פפירבלאט הוצאת קרא קרא ירושלים 2010.

===על ספריו===
ספרו "ההפך" הופיע תחילה בהוצאה עצמית (1997), אחר כך (1999) יחד עם "כמעט כלה", וב-2007 הופיע "כמעט כלה", ובו שתי היצירות, במהדורה חדשה בהוצאת "ידיעות אחרונות". ספרו הבא, "בינתיים", יצא לאור בהוצאה עצמית, וספרו השלישי "עוד-לא", יצא לאור בהוצאת הקיבוץ המאוחד. הוצאת הספרים "כרמל" הוציאה לאור סיפור שלו בשם "מעשה מחלון" בחוברת עצמאית. הנובלה "גב' פפירבלאט" הופיעה בתש"ע בהוצאה העצמית "קרא קרא". 

יהושע גרינברג ערך בעבר את כתב העת "מבוע", כתב עת ליצירה יהודית.

==על הסרט הקצר ההפך==
ציטוט מתוך עיתון "הארץ":
"עמיחי גרינברג ביים את הסרט על פי ספר שכתב אחיו, יהושע גרינברג. במרכזו יוחאי (איתמר רוטשילד) בחור ישיבה שקדן, תמים וגמלוני, שנשכר כמלווה רוחני לאיילת (קרן ברגר), נערה חולת סרטן המסרבת לטיפול רפואי. סיפור האהבה העדין והמהוסס ואז מלא התשוקה והרגש שנרקם ביניהם מתואר ומבוים בפיוטיות, גם אם מדי פעם נופל לקלישאות, ומשוחק לעילא. רוטשילד וברגר מעוררי אמפתיה, בהתחבטויותיהם הדתיות־רגשיות ובכימיה ביניהם. רני בלייר, שמגלם את יוחאי בבגרותו, אחראי ללחלוחית שעתידה לשטוף את עיניהם של הצופים."

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20150121145734/http://www.hahefech.co.il/ האתר 'ההפך']
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בוגרי ישיבת מקור חיים (שפע)
קטגוריה:כפר אדומים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
מרום גולן

חתונת שבעה זוגות חברי הקיבוץ, 1969, [[אוסף דן הדני, הספרייה הלאומית]]
חדר האוכל בקיבוץ|חדר האוכל בקיבוץ]]
מְרוֹם גּוֹלָן הוא קיבוץ של התנועה הקיבוצית המאוחדת הנמצא בצפון רמת הגולן. היישוב, שהוא ההתיישבות הישראלית הראשונה שהוקמה ברמת הגולן לאחר מלחמת ששת הימים, נמצא לרגלי הר בנטל, בגובה של כ-1,000 מטרים מעל פני הים. מצפון לקיבוץ נמצאת שמורת בְּריכת בַּראון, ומדרום מזרח לקיבוץ נמצאת שמורת הר אביטל.

==היסטוריה==
הקיבוץ הוקם ב-14 ביולי 1967, והיה היישוב הישראלי הראשון שהוקם ברמת הגולן לאחר מלחמת ששת הימים, כחודש לאחר סיום המלחמה. בתחילה ישב הגרעין שהקים את הקיבוץ במחנה סורי נטוש בעליקה, ועסק באיסוף בקר נטוש ברמה. לאחר ארבעה חודשים עבר לקוניטרה. תחילה נקרא קיבוץ "גולן", ובנובמבר 1968 הוחלף שמו ל "מרום גולן". בין השנים 1969 ו-1973 הופגז היישוב פעמים רבות על ידי הצבא הסורי. במרץ 1972 עבר היישוב למיקומו וגם במיקום זה ספג הפגזות רבות. במהלך מלחמת יום כיפור פונה היישוב למשך הלחימה, וגם אחריה הופגז בידי הסורים.

בקיבוץ מפוזרים פסליו של חבר הקיבוץ יופ דה יונג.

==כלכלה==
ענפים:
* מטעים נשירים: תפוח, אפרסק, קיווי, דובדבן
* מטעים סוב-טרופיים: (ממוקמים מעל בקעת בית צידה): מנגו, אבוקדו, ליצ'י
* בית אריזה של תאגיד בראשית העוסק באריזה ובשיווק של פירות
* מחצבות טוף געשי
* מפעל בנטל
* תיירות: חדר אוכל כשר, חדרי אירוח לזוגות ומשפחות, בית קפה
* בקר
* שותפות ברפת הצפון
* שותפות ביקבי רמת הגולן

==אקלים==
ב־10 בינואר 2015 נמדדו בקיבוץ 14.2°- מעלות צלזיוס, הטמפרטורה הנמוכה ביותר שנמדדה בישראל מקום המדינה. זהו ערך נמוך יותר מהשיא של 13.7°- שנמדד בפברואר 1950 בבקעת בית נטופה, אך אין נתונים לגבי הערכים שנמדדו באותו יום בשטח הקיבוץ, שהיה אז חלק משטח סוריה.

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, גולן - 20 שנה ועוד 2000, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://english.meromgolantourism.co.il מרום גולן] 
* [https://www.golan.org.il/place/merom_golan.aspx מרום גולן] - באתר הגולן
* 
* מיכאל יעקובסון: [http://michaelarch.wordpress.com/2013/08/10/סיבוב-ברמת-הגולן-בית-קברות-נטוש-חדר-או/ סקירה אדריכלית על תכנון הקיבוץ וחדר האוכל] באתר 'חלון אחורי', 10 באוגוסט 2013
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:שביל הגולן
קטגוריה:מועצה אזורית גולן
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1967
קטגוריה:יישובים שפונו במלחמת יום הכיפורים
נטור

שלולית החורף בכניסה לנטור בחניון בג'וריה]]
נָטוּר הוא מושב הנמצא בדרום רמת הגולן. נטור היה קיבוץ של השומר הצעיר ובתחילת ינואר 2008 עבר שינוי והפך למושב.

מקור שמו של היישוב בא משמה הערבי של הגבעה הסמוכה ליישוב. היישוב נמצא על הרמה שבדרומה של רמת הגולן, כ-5 קילומטרים מערבה לרמת מגשימים, ובקרבת נחל סמך.

ליד צומת הכניסה למושב נמצאת חורשה של עצי אקליפטוס הכוללת חניון למטיילים שנקרא "חניון בג'וריה". בחורף אפשר לראות בה שלולית חורף.

==היסטוריה==
הקמת היישוב החלה בקיץ 1977 עם הקמת גרעין התיישבות של השומר הצעיר. בסוף 1978 הושלמו עבודת הכשרת הקרקע והחלו עבודות הבנייה. הקיבוץ עלה על הקרקע בתחילת 1980.

הקמת היישוב לוותה בוויכוח בין תנועת הקיבוץ הארצי ותנועת הנוער של השומר הצעיר שהתנגדה להקמת יישובים מעבר לקו הירוק, ואילו הקיבוץ הארצי העביר החלטה שהוא בעד תיקוני גבול ברמת הגולן והתיישבות במערב הרמה. לבסוף הוחלט על פשרה לפיה חברי נח"ל שהם חניכי השומר הצעיר יקימו את היישוב.

בשנת 1985 קיבל הקיבוץ, יחד עם שאר יישובי רמת הגולן ובקעת הירדן, סיוע חירום ממשלתי בעקבות משבר האינפלציה בישראל וחובות שצברו.

בשנת 1991, בעקבות ועידת מדריד ופתיחת שיחות השלום בין ישראל וסוריה, הכריזו תושבי הקיבוץ שיסרבו לעזוב את היישוב במסגרת הסדר שלום.

בדצמבר 2007, הפך הקיבוץ למושב מעורב של חילוניים ודתיים. למרות ניסיון של "המטה השיתופי", גוף שניסה לשמר את הקיבוצים השיתופיים מול מגמת ההפרטה שלהם, לפעול נגד השינוי.

==כלכלה==
כלכלת היישוב מתבססת על חקלאות, מסעדנות ותיירות. כמו כן, תושבי היישוב עובדים במקצועות חופשיים מחוץ ליישוב.

==חינוך==
במושב פועלים שתי ישיבות תיכוניות (ישיבת תמ"ר ורגבים) ושני בתי ספר יסודיים אחד בשם "שורשים" לכיתות א' עד ח', המשלב תלמידים מבתים חילוניים ודתיים, ובית חינוך "מעיינות" לכיתות א' עד ו', המשלב גישה לימודית אנטרופוסופית עם ערכים יהודיים.
בשנת 2014 נבנה בנטור קמפוס זמני המשמש את מדרשת השילוב נטור - מסגרת חדשה אשר החלה לפעול ב-2012, ובה לומדים בוגרי יב' חילונים ודתיים במסגרת גרעין נח"ל.

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, גולן - 20 שנה ועוד 2000, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1993.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1980
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:קיבוצי הקיבוץ הארצי
קטגוריה:מושבים
מצר (קיבוץ)

אנדרטה בקיבוץ מצר לנרצחים בפיגוע בקיבוץ ב-2002מֶצֶר הוא קיבוץ בצפון-מערב השומרון, כשבעה קילומטר מדרום-מזרח לפרדס חנה-כרכור, סמוך ליישובים מייסר ומענית, ולבית החולים המרכז לבריאות הנפש שער מנשה.

== היסטוריה ==
הקיבוץ נוסד בשנת 1953 על ידי גרעין (128 איש) עולים מארגנטינה שהשתייכו לתנועת השומר הצעיר (גרעין קיבוץ עליה ג') ובשנת 1964 ו-1967 קיבל השלמה מגרעינים ישראליים. הקיבוץ משתייך לזרם הקיבוץ הארצי.

המייסדים היו בהכשרה בקיבוץ מרחביה בשנים 1952-1950 ולאחר מכן גם בקיבוצים געתון, סער, גת והמעפיל.

ב'וועדת השמות' הזכירו את הפסוק: "מִן הַמֵּצַר קָרָאתִי יָּהּ עָנָנִי בַמֶּרְחָב יָהּ" ועל שם זה קראו לקיבוץ מצר. מֶצֶר היא מילה נרדפת ל"גבול", כשהכוונה היא שהקיבוץ גבל עם השטח של ירדן, וגבול זה היה במרחק של 500 מטר מחדר האוכל (מרכז הקיבוץ).

ב-1972, ערכו חברי קבוצת אמנים, בהם אביטל גבע, מיכה אולמן ומשה גרשוני, פרויקט אומנותי בשם פרויקט מצר-מסר בשני היישובים וביניהם. במסגרת זו חפר אולמן בור בכל אחד מן היישובים בעזרת בני נוער תושבי המקום, וביצע ביניהם החלפת אדמות סמלית.

שטח הקיבוץ הוא כ-3,500 דונם. במהלך השנים, נמצאו בשטח הקיבוץ עתיקות, שיוחסו לתקופת האבן הנאוליתית, והועברו למוזיאון ישראל. בין שלל העתיקות באזור החורשה בקיבוץ, במקום הקרוי "פינת גדי" נחשפו גתות יין עתיקות, אשר השתמרו בצורה כמעט מושלמת.

בקיבוץ מפעל "מצרפלס", שהתחיל את דרכו כמפעל כריות בשם "כרמץ" (והיה מחלקה של מפעל פלסטי שבבעלות קיבוץ שער הגולן). בהמשך, עבר המפעל לייצור צינורות השקיה, כמחלקה של מפעל "פלסים" שבבעלות קיבוץ מרחביה. מאוחר יותר, חבר לשותפות עם "פלסים", וכך נוצר שמו החדש של המפעל, כצירוף של השמות מצר ופלסים, שהם מקור השם "מצרפלס". מפעל "מצרפלס" מייצר היום צנרת השקיה, טפטפות, מערכות השקיה, וצנרת SP ייחודית למים, גז, חשמל וכימיקלים.

המפעל היה נותן החסות הראשית של קבוצת הכדורסל הפועל תל אביב לשעבר.

ב-10 בנובמבר 2002, חדר לקיבוץ טרוריסט פלסטיני מארגון הפת"ח, וירה למוות באשה ובמזכיר הקיבוץ. לאחר מכן, פרץ המחבל לבית מגורים וירה למוות באם ובשני ילדיה, בני 4 ו-5. באוקטובר 2003 הרג כוח צה"ל את מבצע הפיגוע, וכחודש לאחר מכן, לכד כוח צה"ל את ראש הזרוע הצבאית של הפתח באזור טולכרם ומי שהיה אחראי לשליחתו.

==לקריאה נוספת==
*יעקב ליברמן, קיבוץ מצר : אנטומיה של שינויים. [הרצליה] : ספרי ניב הוצאה לאור, 2022.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:קיבוצי הקיבוץ הארצי
קטגוריה:קיבוצים במחוז חיפה
אפיטף

אֶפִּיטַף (מיוונית עתיקה: epi = על, taphos = הקבר) הוא כתובת שנחרתת על גבי מצבה. האפיטף בא לספר את שבחי המת ואת תהילתו. בעולם הקלאסי היו לאפיטף גם כללים צורניים. בדרך כלל הוא נכתב בצורת שיר בן שני טורים. האפיטפים, שנחרתו גם כסיפורים וכציורים, שיבחו את הקרבות הגדולים, את מעשי הבנייה, ואת חיי השליטים. אפיטפים היו נהוגים בכל רחבי העולם העתיק. למלל של האפיטפים, בכל התקופות, יש עניין רב - ספרותי, היסטורי וביוגרפי. ספרות מחקר שלמה נוצרה אודות האפיטף. ממחקרים אלו לומדים החוקרים רבות על אישים, תקופות, לשונות וסגנונות ספרותיים.

כתיבת אפיטפים נהוגה גם בעולם היהודי. אולם בעברית, שפת התפילה והטקס הדתי במשך דורות רבים, לא נוצרה מילה המתרגמת בדיוק את המילה "אפיטף". מנהג כתיבת האפיטף הביא גם ליצירת סוגה ספרותית של יצירת אפיטפים בדיוניים או אמיתיים, אבל בעלי מגמות וכוונות, שנכתבו בידי משוררים שונים. חלקם נחרתו ממש באבני המצבות של המשוררים, וחלקם נכתבו כשירים ונדפסו בספרי המשוררים.

בעברית ידוע שירו של חיים נחמן ביאליק "אחרי מותי" ("אַחֲרֵי מוֹתִי סִפְדוּ כָּכָה לִי"), שיש בו הצעה לכתיבת האפיטף. משורר היידיש הגדול איציק מאנגר כתב מספר סונטות שהן אפיטפים לכל דבר. בתרבות הפופולרית ידוע שירה של להקת קינג קרימזון "Epitaph", מתוך אלבומה In the Court of the Crimson King.

<gallery>
תמונה:0041_-_Milano_-_Sant%27Ambrogio_-_Atrio_-_Lapide_Lanfranco_Beccaria_1439_-_Foto_Giovanni_Dall%27Orto_25-Apr-2007.jpg|אפיטף במילאנו, משנת 1439
תמונה:JCWW Jakub Tugendhold (2).jpg|אפיטף עברי על קברו של יעקב טוגנדהולד, בבית הקברות היהודי בוורשה
תמונה:Jewish grave032.jpg|אפיטף עברי מפואר (הכולל אקרוסטיכון) בבית הקברות היהודי בוורשה
תמונה:Jewish grave035.jpg|"זעקת שבר"; אפיטף נוסף מבית הקברות היהודי בוורשה
</gallery>

== ראו גם ==
* אפיגרמה
* תנצב"ה

==לקריאה נוספת==
* שמעון בוזגלו, כאן שוכב: מבחר אפיטפים מיוון העתיקה, אבן חושן, 2015
* יהושבע סמט שינברג, שירת האפיטפים: מבחר כתובות מתוך ז'אנר נשכח בשירת ההשכלה העברית, דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ח', יולי 2017.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

* יהושבע סמט שינברג, [https://segulamag.com/articles/matzevot-sharot/ מצבות שרות], מגזין [https://segulamag.com/ סגולה] להיסטוריה וידיעת הארץ, תמוז תש"ף, יולי 2020

*.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הספד
קטגוריה:סוגות ספרותיות
קטגוריה:מנהגי אבלות והנצחה
קטגוריה:קבורה
קטגוריה:אפיגרפיה
פרשת אמור

פָּרָשַׁת אֱמֹר היא פרשת השבוע השמינית בספר ויקרא. לפי החלוקה לפרקים, היא מתחילה ב ומסתיימת ב.

==תוכן הפרשה==
ציווי על הדלקת נר תמיד
סקילת המקלל]]

===איסורים על הכהנים===
*הלכות העוסקות בקדושת הכהן, בין השאר הנשים שאסור להם לשאת והאיסור להיטמא למתים.
*איסורים מיוחדים החלים על הכהן הגדול.
*המומים הפוסלים כהן מלשרת במקדש.

===הגבלות על קורבנות ומקריבים===
*האיסור החל על טמאים להקריב קורבנות ולאכול קודשים, והאיסור על זרים שאינם כוהנים לאכול מבשר הקורבנות.
*רשימה של מומים הפוסלים את הקורבן, וכן תנאים נוספים לכשרות בהמה לקורבן, בהם מצוות 'אותו ואת בנו'.

===פרשת המועדות===
*פרשת המועדות: שבת וחגי ישראל והמצוות המיוחדות לכל חג וחג.
===הדלקת הנרות ועריכת לחם הפנים===
*ציווי על הדלקת נר התמיד במנורה ועל לחם הפנים.

===פרשת המקלל ודיני נזיקין===
*פרשת המקלל - סיפור על ריב בין שני אנשים, בן האישה הישראלית, שלומית בת דברי ממטה דן וריבו עם איש ישראלי במחנה ישראל, ועונשו של בן האישה הישראלית, שקילל את השם.
*דיני מכה אדם ומכה בהמה.

==תאריכי הקריאה==
השבת בה קוראים את פרשת אמור יכולה לחול בתשעה תאריכים שונים:
*שנת השג - ג' באייר.
*שנת החא - ה' באייר.
*שנת זשה ושנת בחה - ח' באייר.
*שנת זחג - י' באייר.
*שנת בשה ושנת גכה - ט"ו באייר.
*שנת זשג ושנת בחג - י"ז באייר.
*שנת השא ושנת זחא - י"ט באייר.
*שנת הכז - בארץ ישראל י"ג באייר, בחוץ לארץ כ' באייר.
*שנת בשז ושנת גכז - בארץ ישראל ו' באייר, בחוץ לארץ י"ג באייר.

==הפטרה==

ההפטרה היא ב. ההפטרה מתארת אף היא את דיני הקדושה המיוחדים החלים על הכוהנים הנבחרים שלא נכשלו בעוון עבודה זרה בשלהי תקופת בית ראשון.
בנוסח רומניא הפטירו עד .

== קישורים חיצוניים ==

*
אמור
מלייה

מֶלִיָיה (מספרדית: Melilla, /meˈliʎa/; בברברית: ⵎⵔⵉⵞ, מְרִיץ'; בערבית: مليلية, "מָלִילִיַה") היא עיר אוטונומית של ספרד הממוקמת כמובלעת בחוף אפריקה הצפוני, על חצי אי המזדקר ממרוקו אל הים התיכון בארץ הריפים הברברים, אחד השטחים הקטנים שנשארו ממרוקו הספרדית ההיסטורית.

השפה הרשמית בעיר היא ספרדית.

מרוקו ממשיכה לטעון לזכויותיה על פיסת ארץ זאת, ומדי פעם מתפרצות מחאות במרוקו סביב הסוגיה, ואף בקרב האוכלוסייה המוסלמית בעיר.

== גאוגרפיה ==
העיר, שהיא פיניקית במקורה (ראש אדִּר בפיניקית), נמצאת תחת שלטון ספרדי מאז 1496. שטחה משתרע על פני כ־12.4 קמ"ר והיא בעלת כשני קילומטרים של חופים. בדומה לסאוטה, מובלעת ספרדית נוספת בטריטוריה המרוקאית, מלייה, המרוחקת כ־150 קילומטרים מחצי האי האיברי, נהנית גם היא מענף דיג מפותח ומושפעת מפנים הארץ המרוקאי והחקלאות הטבעית.

אוכלוסיית העיר מתחלקת לארבע קהילות עיקריות: ספרדים־קתולים המהווים כ־65% מהתושבים, ברברים־מוסלמים המהווים כ־20% מהתושבים, ומעט יהודים והינדים.
==הקהילה היהודית במלייה==
הקהילה היהודית מונה כיום בין 500 ל־600 נפשות. בעבר מנתה כ־3,300 איש,<ref></ref> אך עקב הגירה למדינות שונות, בהן ספרד עצמה, ועלייה לארץ ישראל, הידלדלה הקהילה. יש 6 בתי כנסת בעיר, בית ספר יהודי (דתי), איטליזים כשרים, ישיבה וכולל אברכים, ושלשה בתי קברות יהודיים (אחד מהם עדיין בשימוש).

רבני העיר היו: רבי אברהם הכהן צבאן, בנו רבי דוד שלמה הכהן צבאן, הרב חיים ביטון, מחבר ספר לב חיים<ref></ref>; הרב שמואל בן גיגי<ref></ref>; הרב ימין ביתאן. עתה מכהן כרב הקהילה הרב אהרן פרץ<ref></ref>.<ref></ref> בין חכמי העיר בלט הרב יצחק אלמושנינו בעלי בית הכנסת אלמושנינו.

נשיא הקהילה היהודית דון מרדכי וכניש.<ref></ref>

== הסתננות לעיר במטרה להגיע לאיחוד האירופי ==
לאחר שנים של הסתננויות יחידים, סבלה המובלעת החל מספטמבר 2005 מניסיונות הסתננות המונית של מהגרים אפריקאים שמשתמשים בה (ובסאוטה) כדרך להיכנס לאיחוד האירופי שספרד חברה בו. אף על פי שכבר ב־1992 נחתמה אמנה בין ספרד ומרוקו המסדירה את החזרת המהגרים הבלתי חוקיים למרוקו, אמנה זאת אינה ממומשת, ובפועל אפריקאים המסתננים לתוך המובלעת (למעט מרוקאים) זוכים בסופו של דבר למעמד פליטים. התגברות ההגירה הביאה את השלטונות הספרדיים להקמת גדר הפרדה כפולה וגבוהה, ואף היו מקרי ירי של אנשי ביטחון לעבר המהגרים, שספרד ומרוקו מאשימות בו זאת את זאת.

ב־24 ביוני 2022, ניסו כ־2,000 אנשים לפרוץ אל העיר ממרוקו ולטפס על גדר הגבול. לדברי מקורות מרוקנים לפחות 23 נהרגו, רובם מירי משמר הגבול של מלייה, חלקם מנפילה מגדר הגבול. כ־140 שוטרים נפצעו באירוע שארך כשעתיים. כמאה מסתננים הצלחו להיכנס אל העיר.

==ערים תאומות==
למלייה יש ברית ערים תאומות עם הערים:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==ראו גם==
* סאוטה
* איסלה פרחיל
* מרוקו הספרדית

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20080225172826/http://www.meliya.com/ מלייה קום], מגזין אינטרנטי אודות מלילה 
* 
* [https://web.archive.org/web/20091115115058/http://monocle.com/sections/affairs/Web-Articles/Melilla/ מלייה], כתבה (סרטון) ותמונות נדירות של גדר ההפרדה 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות מיוחדות באיחוד האירופי
קטגוריה:מובלעות
קטגוריה:ספרד: ערי חוף
קטגוריה:ספרד: קהילות אוטונומיות
קטגוריה:ספרד: ערים
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת
קטגוריה:פיניקים: מושבות
קטגוריה:אפריקה: ערי נמל
מאו מצרי

מאו מצרי קשור
מאו מצרי הוא גזע של חתול הבית.

==היסטוריה של הגזע==
יש המאמינים כי המאו המצרי הוא צאצא של החתול שהמצרים הקדמונים סגדו לו, משום שעל מצחו יש דוגמה הדומה לחיפושית פרעה ואותה הדוגמה מופיעה גם על מצחם של פסלי חתולים עתיקים. אחרים סוברים כי המאו גודל במכוון כדי שידמה לחתול העתיק, וכי הוא איננו קרוב משפחה שלו. המאו נראה לראשונה באירופה בתערוכת חתולים ברומא בשנות החמישים. הובא לארצות הברית על ידי נטלי טרובטסקוי, נסיכה גולה מרוסיה, שהגיעה ביחד עם חתוליה בשנת 1956 ועוררה את עניינם של המגדלים האמריקאים. עד שנות השמונים, כל חתולי הגזע שחיו בארצות הברית היו צאצאיהם של אותם החתולים שהביאה נטלי. בשנות השמונים הגיעו לארצות הברית חתולים נוספים שהעשירו את מאגר הגנים.

המילה "מאו" פרושה במצרית קדומה 'חתול'.

==מבנה כללי==
משקלו של חתול המאו המצרי הוא 3–5 ק"ג.

פרוותו קצרה. דוגמת הפרווה המרשימה שלו מורכבת מנקודות מוארכות שהן למעשה פסים מקוטעים. ישנם ארבעה זנים: זן כסוף - בעל גוף כסף עם כיתום אפור כהה, זן ארד - בעל גוף בצבע דבש עם כיתום חום כהה, זן עשן - שגופו אפור כהה עם פרווה תחתית לבנה וכיתום שחור, וזן בגון בדיל - בעל גוף בצבע החול עם כיתום אפור כהה או חום.

למרות מראהו הרזה והעדין, זהו חתול חזק מאוד ואתלטי. הוא נחשב לאחד מחתולי הבית המהירים, אם לא המהיר שבהם, ומסוגל להגיע לכמעט 50 קמ"ש.

==בתרבות==
חתול מאו מצרי מוזכר בסדרת הספרים "39 רמזים", כאחד מגיבורי הסדרה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גזעי חתולים
סמל סלובניה

סמל סלובניה מורכב ממגן שעליו מוטבעים מספר אלמנטים אמנותיים המייצגים את המדינה הסלובנית, כאשר הצבעים הדומיננטיים בסמל הם הצבע הכחול, הצבע הלבן והצבע האדום - צבעים פאן-סלביים ששימשו בסמלים מוקדמים יותר של סלובניה, ונחשבו לצבעיה הלאומיים שנים רבות.

במרכז המגן מצוירות שלוש פסגות של הרים לבנים על רקע כחול, ההרים מסמלים את הר טריגלב (הנקודה הגבוהה ביותר בסלובניה), מתחת להרים נמצאים שני פסים גליים כחולים המסמלים את הים האדריאטי והנהרות המקומיים אשר זורמים בשטחי המדינה. מעל ההר הלבן, על הרקע הכחול, ישנם שלושה כוכבים משושים בצבע זהוב המסודרים בצורת משולש. הכוכבים לקוחים מסמל רוזני סלג'ה, שושלת אצילים סלובנית חזקה בחלק המאוחר של המאה ה-14, ובתחילת המאה ה-15
. ומשני צידי המגן ישנם שני פסים אדומים.

==סמל הרפובליקה הסוציאליסטית של סלובניה==

סמל סלובניה שקדם לסמל הנוכחי היה בעל מספר מאפיינים דומים לסמל הנוכחי אולם העיצוב השלו הושפע מהתמורות של אותה התקופה, והמבנה שלו היה מאוד דומה לסמל יוגוסלביה ולשאר סמלי המדינות הקומוניסטיות שהיו תחת השפעה של ברית המועצות.

צורתו של הסמל הייתה מעגלית כאשר משני צדדיו חיטה עטופה בסרט אדום ועליהם עלים ירוקים. במרכז הסמל, בדומה לסמל הנוכחי, הופיעו שלוש הפסגות שסימלו את הר טריגלב ושלושה פסים אשר סימלו את הנהרות במדינה ואת הים האדריאטי. אולם במקום שלושת הכוכבים שיש כיום בראש הסמל, הופיע הכוכב האדום של הקומוניסטים מאחר שסלובניה הייתה רפובליקה סוציאליסטית.

== ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20111004115157/http://www.vlada.si/en/about_slovenia/political_system/national_insignia/ סמל סלובניה] - אתר המשרד לתקשורת ויחסי ציבור של ממשלת סלובניה 
* [https://web.archive.org/web/20200614074045/https://slovenia.si/ מדריך אינטראקטיבי לסמלה של סלובניה] 

סלובניה, סמל
סלובניה

סלובניה