OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'ו ורדור

ג'וזף תומאס "ג'ו" ורדור (באנגלית: Joseph Thomas "Joe" Verdeur; 7 במרץ 1926 - 6 באוגוסט 1991) היה שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם שהתמחה בסגנון מעורב (שלושה סגנונות) ובסגנון חזה, הנחשב כיום כסגנון פרפר.

== ביוגרפיה ==
ורדור נולד וגדל בפילדלפיה, פנסילבניה.

===שיאן עולם===
בתחרות שחייה שנערכה בביינברידג', ג'ורג'יה ב-5 באפריל 1946 קבע ורדור במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:35.6 דקות, שיפור לשיא בן ה-5 שנים של אלפרד נקש יהודי מצרפת (2:36.8 דקות). הוא שיפר את שיאו העולמי במשחה זה 4 פעמים נוספות והעמידו על תוצאה של 2:30.0 דקות בתחרות שנערכה ב-28 ביוני 1948 בניו הייבן, קונטיקט.

===אלוף אולימפי===
באולימפיאדת לונדון (1948) זכה ורדור במדליית זהב, במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אולימפי חדש של 2:39.3 דקות, לפני חבריו לנבחרת קיית' קרטר (2:40.2 דקות) ובוב סול (2:43.9 דקות). כבר בשלב המוקדמות הוא קבע שיא אולימפי חדש של 2:40.0 דקות. למרות שהיה אמור להשתתף במשחה שליחים 4x200 מטר הוא ויתר לוואלאס וולף כדי שיוכל אף הוא לזכות במדליה ואכן הרביעייה האמריקאית זכתה במדליית הזהב.

בתחרות שחייה שנערכה בניו הייבן, קונטיקט ב-31 במרץ 1950 קבע ורדור במשחה ל-200 מטר חזה שיא עולם חדש של 2:28.3 דקות ובכך היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-2:30 דקות. שיא זה החזיק מעמד כשנה ונשבר על ידי הרברט קליין יהודי מגרמניה (2:27.3 דקות).

בשנת 1991 נפטר ורדור בגיל 65 ממחלת הסרטן.

== תארים והישגים ==
* ורדור קבע 19 שיאי עולם חדשים בסגנון חזה, פרפר ומעורב.
* ורדור זכה ב-19 תוארי אליפות ארצות הברית
* בשנים 1948 ו-1949 זכה ורדור בתואר שחיין השנה מתאם Sport Magazine.
* בשנת 1966 זכה ורדור להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. [https://web.archive.org/web/20110616212902/http://www.ishof.org/honorees/66/66jverdeur.html]

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חזה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחייני חזה
קטגוריה:שחייני פרפר
קטגוריה:שחייני מעורב אישי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1991
פצפוצי אורז

חטיף קוריאני עשוי מפצפוצי אורז
ממתק העשוי מפצפוצי אורז ו[[שוקולד]]
[[פריכיות אורז]]
פצפוצי אורז או אורז תפוח הוא סוג נפוץ של מאכל העשוי מגרגירי אורז שחוממו עד להתפקעות מעטפת הגרגיר תחת לחץ הקיטור אשר נוצר בתוכו. התפקעותו של הגרגיר ושחרור לחץ הקיטור שבו מתפיחה את תוכן הגרגיר ויוצרת מרקם אוורירי בצורה אופיינית. חימום הגרגירים נעשה באמצעות חימום בסיר בישול או בתנור מיקרוגל.

שימוש בפצפוצי אורז נפוץ במגדנאות, בדגני בוקר ובמטבח דיאטטי.

==שימושים==
===בדרום אסיה===
בהודו, בבנגלדש ובנפאל זהו אוכל רחוב פופולרי.

===בקוריאה===
בקוריאה פצפוצי אורז קרויים טוויבאפ (튀밥) ומשמשים להכנת חטיפים מקומיים.

===בעולם המערבי===
בארצות הברית, באירופה ובישראל פצפוצי אורז משמשים כדגני בוקר, ונאכלים בתוספת חלב או תחליפי חלב.

== ברכה על פצפוצי אורז ==
אופן הכנת פצפוצי אורז וכן פריכיות אורז הביא לדיון הלכתי סביב ברכתם, שכן אורז מבושל ברכתו "בורא מיני מזונות" ומאידך אורז אפוי ברכתו "בורא פרי האדמה", לדעת הרב משה פיינשטיין ועוד, יש לברך "בורא מיני מזונות", לדעתם האורז עובר תהליך בישול ולאחר מכן עובר תהליך התפחה באפייה, ולכן דינו כדין אורז מבושל.

כמו כן מטעם מרכז רבני אירופה כתבו שחלק מתהליך הכנת פצפוצי אורז הוא בישולם: 

אולם, הרב אברהם יוסף כתב: "המציאות אינה כדבריהם, האורז אינו עובר תהליך בישול אלא שריה במים למשך זמן ואחר כך קליה והתפחה כעין הפרכיות, ולכן ברכתם האדמה.".

מעבר לשאלת הבישול היו שהעלו שאלות לגבי חומר הגלם ממנו מיוצרים פצפוצי האורז. למשל, יש פוסקים שכתבו שאם פצפוצי האורז הם מאורז מלא בלבד ברכתם "בורא פרי האדמה", כי אין דרך אכילה בכך. בנוסף, הובא בשם הרב פיינשטיין שכאשר פצפוצי האורז נעשים מקליפות יש לברך עליהם "שהכל".

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאכלי אורז
קטגוריה:דגני בוקר
קטגוריה:מאכלים שברכתם שנויה במחלוקת
ניצחון אפל

ניצחון אפל (באנגלית: Dark Victory) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1939 בבימויו של אדמונד גולדינג. בסרט מככבים בטי דייוויס, ג'ורג' ברנט, המפרי בוגרט, ג'רלדין פיצג'ראלד ורונלד רייגן. תסריט הסרט נכתב על ידי סיסי רובינסון ומבוסס על מחזה כושל בעל אותו שם שנכתב על ידי ג'ורג' ברוואר וברטרם באלש משנת 1934.

==צוות שחקנים==
* בטי דייוויס - ג'ודית' טראהן
* ג'ורג' ברנט - ד"ר פדריק סטיל
* המפרי בוגרט - מייקל או'לארי
* ג'רלדין פיצג'ראלד - אן קינג
* רונלד רייגן - אלק האם
* הנרי טרברס - ד"ר פארסונס

==הפקה==
טלולה בנקהאד גילמה את ג'ודית' במחזה משנת 1934. המחזה היה כישלון ורץ רק 51 פעמים.

ב-1935, דייוויד או. סלזניק רצה ללהק את גרטה גרבו לסרט, אך היא בחרה לשחק בסרט "אנה קרנינה".

זה היה שיתוף הפעולה השמיני של בטי דייוויס וג'ורג' ברנט. בתקופת הסרט דייוויס ניהלה מערכות יחסים עם ויליאם ויילר והווארד יוז, דבר שגרם לבעלה, האם נלסון, להגיש בקשת גירושין ממנה. בעקבות כך היא רצתה לפרוש מהסרט, אך המפיק האל וויליס שכנע אותה להמשיך בחוזה הסרט. באותה שנה ברנט התגרש מרות צ'טרטון, והוא ודייוויס ניהלו מערכת יחסים שהתחילה בצילומי הסרט.

מפיקי הסרט החליטו להחתוך את סצנת הסיום שזכתה לביקורות קטלניות. הסצנה כללה את התחרות שבה סוסה של ג'ודית' ניצח. ובעקבות כך רואים את מייקל (המפרי בוגרט) בוכה.

לסרט נעשו מספר אתחולים בטלוויזיה ובקולנוע.

==פרסים ומועמדויות==
בטי דייוויס הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר, אך היא הפסידה לויוויאן לי ששיחקה ב"חלף עם הרוח". מקס שטיינר היה מועמד לפרס אוסקר לפסקול המקורי הטוב ביותר, אך הוא הפסיד להרבט סטושארד שהלחין את "הקוסם מארץ עוץ". הסרט עצמו היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, אך הוא הפסיד לסרט "חלף עם הרוח".

בשנת 2002, הסרט דורג במקום ה-32 ברשימת "מאה שנים... מאה תשוקות" של מכון הסרטים האמריקאי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סרטי 1939
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי בטי דייוויס
האופרה הלאומית של לטביה

בית האופרה הלאומית בריגה
האופרה הלאומית של לטביה (בלטבית: LNO, Latvijas Nacionālā Opera) שוכנת בריגה, בירת לטביה. להקת האופרה כוללת את הבלט הלאומי, המקהלה הלאומית והתזמורת הלאומית של לטביה.

== היסטוריה ==
=== הלהקה ===
בריגה פעל תיאטרון דובר גרמנית, שהוצגו בו גם הפקות אופרה ובלט, משנת 1782. משנת 1863 שכן תיאטרון זה בבית התיאטרון העירוני של ריגה.

הניסיון הראשון ליצור אופרה לטבית לאומית נעשה ב-1893, עם הצגת "שעת הרוחות" ("Spoku stunda") של יקאבס אוזולס (Jēkabs Ozols). האופרה הלטבית נוסדה בשנת 1912, אך במהלך מלחמת העולם הראשונה פונו חברי הלהקה לרוסיה. ב-1918 חידשה האופרה את פעולתה בהנהגת יאזפס ויטולס (Jāzeps Vītols), מייסד האקדמיה למוזיקה של לטביה. הצגת הבכורה, ב-23 בינואר 1919, הייתה ההולנדי המעופף של ריכרד וגנר. משנת 1944, אחרי כיבוש לטביה וצירופה לברית המועצות שונה שם הלהקה ל"האופרה הממלכתית ותיאטרון הבלט הלטביים של ברית המועצות". ב-1990 חזרה האופרה לשמה הקודם, אך תוך זמן קצר נסגר הבניין לצורך שיפוצים והלהקה עברה למשכן זמני. בשנת 1995 נחנך בית האופרה המשופץ בהצגת באופרה "אש ולילה" (Uguns un nakts) של יאניס מדינש (Jānis Mediņš).

=== הבניין ===
בית האופרה הלאומית של לטביה
בית האופרה הלאומית של לטביה בראשית [[המאה ה-20.]]

בית האופרה הלאומית נבנה בשנת 1863. האדריכל לודוויג בונשטדט מסנקט פטרבורג תכנן אותו כתיאטרון העירוני בשפה הגרמנית. הבניין שוקם ושופץ פעמים אחדות: בין 1882 ל-1887 (בעקבות שרפה בשנת 1882), בשנים 1957–1958 וב-1991–1995, לאחר נפילת ברית המועצות והכרזת העצמאות של לטביה. אגף מודרני נוסף בשנת 2001 ובו אולם בן 300 מושבים.

== מנהלים ומנצחים ==
=== התיאטרון הגרמני של ריגה ===
* ריכרד וגנר היה מנהל מוזיקלי בריגה מ-1837 עד 1839, לפני הקמת בית האופרה הנוכחי.
* אוטו לוהזה היה לקאפלמייסטר הראשון בבית האופרה כשזה היה התיאטרון הגרמני, בשנת 1889.

מנצחים אחרים:
* ברונו ולטר (1900-1898)
* פריץ בוש (1911-1909)
* אריך קלייבר
* אוטו קלמפרר
* קלמנס קראוס (1914-1913)
* הרמן אבנדרות

=== האופרה הלאומית של לטביה ===
* יאזפס ויטולס: מייסד, (1919)
* תאודור רייטרס (1944-1918)
* אמיל קופר (אנגלי-רוסי) (1928-1925)
* גאורג שנפויגט (פיני),(1931-1929)
* איגנץ ואגהלטר 1933
* לאו בלך (יהודי-גרמני), (1941-1937)
* יאניס מדינש (1928-1920)
* לאונידס ויגנרס (1949-1944)
* אדגרס טונס (1967-1954)
* יאניס הונהנס (1986-1954)
* ריהאטרדס גלזופס (1975-1947)
* אלכסנדרס וילומאניס (1996-1970)
* גינטראראס רינקויציוס (ליטאי) (2003-1996)
* אנדריס נלסונס (2007-2003)
* מודסטאס פיטרנאס (ליטאי) (2008 - )

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:לטביה: תרבות
תרבות
קטגוריה:ריגה: מבנים
מורפולוגיה (אדריכלות והנדסה)

מוֹרְפוֹלוֹגְיָה הוא ענף בתחום האדריכלות, ההנדסה והעיצוב, העוסק בחקר החוקיות הגאומטרית של המרחב הדו-ממדי והתלת-ממדי, וביישום חוקים אלו בתכנון של מבנים וסטרוקטורות.

השימוש במושג "מורפולוגיה של מבנה אדריכלי" נועד לתאר את עולם הצורות והחוקים הגאומטריים שקיימים במבנה. ניתן לנתח את המבנה הגאומטרי של מבנים רבים, ולמצוא ביטוי לחוקים שונים של סדר גאומטרי.

החזית המערבית של [[קתדרלת נוטרדאם דה ריימס, צרפת, הכוללת שימוש בסימטריית שיקוף ימין-שמאל בעיצובה הכולל (אך לא בפרטים הפיסוליים).]]
במבנים רבים ברחבי העולם, ניתן למצוא כי צורת המבנה מושפעת מחקר הצורות הדו-ממדיות והתלת-ממדיות,
שהתפתח עוד בעת העתיקה, ולזהות שימוש בחוקי הסימטריה ובצורות תלת-ממדיות משוכללות.
הביטוי השכיח ביותר לשימוש בכלים גאומטריים בתכנון של מבנים, מהעת העתיקה ועד היום, הוא השימוש בטרנספורמציות הבסיסיות של הסימטריה המרחבית: שיקוף, סיבוב והזזה. סימטריית שיקוף וסימטריה סיבובית מופיעים לעיתים קרובות בתוכנית המבנה או בתכנון אלמנטים בחזיתות המבנה. 

שימוש נרחב בטרנספורמציות דו-ממדיות נעשה באלמנטים של אורנמנטיקה (Ornament Art) באדריכלות האיסלאמית. האורנומנטיקה מופיעה באלמנטים של ריצוף, קישוט של קירות, תקרות ובאלמנט אדריכלי הקרוי משרבייה. באורנמנטיקה זו נעשה שימוש בחוקים גאומטריים הקרויים "חבורות סימטריה".

יש הטוענים כי בארמון אלהמברה שבגרנדה, ספרד, ניתן למצוא דוגמאות לכל 17 חבורות הסימטריה הקיימות.

מבנים המבוססים על חוקי הסימטריה של המרחב התלת־ממדי, משתמשים בין השאר בצורות של פאונים (פוליהדרה) שונים, אם בצורה הכללית של המבנה או בחלקים שונים המרכיבים את המבנה. אחת הדוגמאות למבנה שמבוסס על חקר הפיאונים הוא כיפה גאודזית, שפותח על ידי האדריכל והמנהדס באקמינסטר פולר.

== לקריאה נוספת ==
* מרכוס דו סוטוי, [http://www.booksintheattic.co.il/book.php?book_id=3626926 סימטריה, מסע אל מרחבי התבניות של הטבע], מאנגלית: אוריאל גבעון, ספרי עליית הגג, ידיעות ספרים, 2010

== קישורים חיצוניים ==
* Urban morphology - מורפולוגיה אורבנית, באתר ויקיפדיה האנגלית

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
אוסקר אמבון

אוסקר אמבון (נולד ב-1 בספטמבר 1947) הוא רופא ישראלי, פרופסור לרפואה שכיהן כמנהל בית החולים רבקה זיו בצפת.

== ביוגרפיה ==
אמבון נולד בארגנטינה. למד רפואה באוניברסיטת בואנוס איירס ועלה לישראל בשנת 1973. התמחה באורולוגיה בבית החולים מאיר בכפר סבא במקביל ללימודי המשך באוניברסיטת תל אביב וקיבל תואר מומחה ב-1982. כמו כן יצא להשתלמות באורולוגיה בלונדון (1988). מ-1982 היה רופא בכיר במחלקה לאורולוגיה בבית החולים רבקה זיו, היה סגן ראש המחלקה ובהמשך מנהל היחידה לאורולוגיה פולשנית, עד 1993. בשנים 1987–1988 שימש כסגן מנהל בית החולים ובין השנים 1993–2014 כיהן כמנהלו. סמוך לעזיבתו את בית החולים זיו עבר לנהל את בית החולים לה פאז בגינאה המשוונית.

אמבון הוא פרופסור חבר אמריטוס של הפקולטה לרפואה של אוניברסיטת בר-אילן וכיום פרופסור חבר במכללה אקדמית צפת, ראש התכנית לתואר שני בניהול מערכות בריאות. 

אמבון חבר האיגוד האורולוגי הישראלי וחבר הוועדה להכרה, ביקורת ואבטחת איכות במועצה המדעית של ההסתדרות הרפואית בישראל. הרצה במספר קורסים לרופאים ואחיות בבית החולים זיו ובמכללת צפת. זכה במספר מלגות מחקר והיה חתן הפרס על שם חנוך מילוויצקי (1988). היה שותף בכתיבת 36 מאמרים מדעיים.

בשנים 1990–1991 למד לתואר מוסמך במינהל ציבורי באוניברסיטת הרווארד בארצות הברית. כמו כן היה עמית בתוכנית החינוכית של המזרח התיכון במכון למדיניות חברתית וכלכלית של המזרח התיכון שליד בית הספר למינהל ע"ש קנדי באוניברסיטת הרווארד.

== חיים אישים ==
אמבון נשוי לד"ר רבקה אמבון ואב לשלושה ילדים. אחד מהם הוא איש ההנפשה והקריאייטיב נדב אמבון.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.news1.co.il/Archive/006-D-24-00.html אוסקר אמבון] באתר חדשות מחלקה ראשונה
* [http://www.ziv.org.il/?CategoryID=2119&ArticleID=3510 אוסקר אמבון] באתר בית החולים רבקה זיו

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי זיו
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בואנוס איירס
קטגוריה:צפת: אישים
קטגוריה:עמוקה: אישים
קטגוריה:אורולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית צפת
קטגוריה:משפחת אמבון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
סטנלי סקיוז

סטנלי סקיוז (באנגלית: Stanley Skewes; 1899–1988) היה מתמטיקאי דרום-אפריקני.

==ביוגרפיה==
הוריו של סקיוז, הנרי ואמילי היו מקורנוול, אנגליה. הם היגרו לרפובליקה הדרום-אפריקאית בשנת 1894. סקיוז נולד בעיירה הקטנה גרמיסטון ליד יוהנסבורג, שם אביו עבד במכרות הזהב של ויטווטרסראנד. כאשר היה בן שישה שבועות, עברו הוריו להתגורר בקייפטאון, שם אביו נפטר מסיליקוזיס. סקיוז היה לבן יחיד לאימו שעבדה כמורה.

סקיוז השתתף בשירות פעיל במלחמת העולם הראשונה וחזר לביתו בשנת 1918.

סקיוז קיבל תואר מהנדס אזרחי מאוניברסיטת קייפטאון אך התעניינותו במתמטיקה וכישוריו זיכו אותו במלגת המלכה ויקטוריה ללימודי מתמטיקה באוניברסיטת קיימברידג'. בשנת 1925 סיים את התואר הראשון שלו, ואת התואר השני בשנת 1929. את מספר סקיוז הוא גילה בשנת 1932 אך פרסם מאמר אודותיו רק ב־1933 וב־1955.
בקיימברידג', היה סקיוז תלמידו של ג'ון אדנזור ליטלווד. סקיוז היה חבר בנבחרת החתירה ביחד עם המתמטיקאי אלן טיורינג. את תואר הדוקטורט שלו הוא קיבל בשנת 1938 על התזה: "(On the difference &pi;(x) &minus; Li(x"

בשנת 1953 זכה סקיוז במדליית ההכתרה של המלכה אליזבת השנייה.

==עבודתו המתמטית==
ממשפט המספרים הראשוניים עולה שהאינטגרל הלוגריתמי ההפוך <math>\ Li(x) = \int_2^x \frac{1}{\ln t} dt</math> הוא קירוב טוב למאוד ל-<math>\pi(x)</math> – מספר הראשוניים שקטנים מ-x. קרל פרידריך גאוס וברנהרד רימן, שניים מן המתמטיקאים הבולטים ביותר במאה ה-19, שיערו שלכל x גדול מספיק מתקיים <math>\ \pi(x) < Li(x)</math>. השערה זו נראתה סבירה והתקיימה לכל מקרה שניתן היה לחשב באופן מעשי. אולם למרבה ההפתעה ב-1914 הוכיח ג'ון אדנזור ליטלווד שהאי-שוויון מתהפך אינסוף פעמים. ליטלווד לא ידע לומר מתי האי-שוויון מתהפך לראשונה.

סקיוז, שהיה תלמידו של ליטלווד התפרסם ב-1933 בזכות מציאת חסם מלעיל לנקודה שבה האי-שוויון מתהפך. סקיוז הוכיח, שבהנחת השערת רימן, האי-שוויון חייב להתהפך לפני המספר <math>e^{e^{e^{79}}}</math> (e הוא בסיס הלוגריתם הטבעי). מספר זה ידוע כמספר סקיוז והוא גדול לאין שיעור מכל מספר הנתפס בדמיון. במשך שנים נודע המספר כמספר הגדול ביותר בעל שימוש של ממש במתמטיקה (אולם מאז צצו במתמטיקה מספרים גדולים ממנו בהרבה, כגון מספר גרהאם). סקיוז זיקק את החסם מתוך ההוכחה של ליטלווד. בשיטתו נעשה שימוש כדי להפיק חסמים קונקרטיים נוספים מתוך הוכחות קיום אחרות.

ב-1955 מצא סקיוז חסם אחר, ללא הצורך להניח את השערת רימן. מתמטיקאים אחרים שיפרו את תוצאתו של סקיוז ומצאו חסמים קטנים יותר ממספר סקיוז.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מתמטיקאים בריטים
קטגוריה:ילידי 1899

קטגוריה:נפטרים ב-1988
KaraFun

KaraFun היא תוכנת נגן ועורך שירי קריוקי חופשי להורדה מבית היוצר של Recisio. התוכנה מאפשרת לארגן, להשמיע, ולערוך קובצי קריוקי בפורמטים רבים במערכות ההפעלה מסוג Windows.

התוכנה תומכת בקובצי קריוקי בפורמטים – MP3+G, LRC, KAR, KOK, CD+G ו-KFN. כמו כן התוכנה מסוגלת לקרוא את קובצי אודיו MP3, Ogg ו-MIDI. 

כמו כן, התוכנה מכילה גם עורך שבאמצעותו המשתמשים מסוגלים ליצור קובצי קריוקי מסוג KFN על בסיס קובצי אודיו שברשותם בפורמטים MP3, Ogg, Kar, ו-MIDI. בנוסף לכך התוכנה מסוגלת גם לייצא את שירי הקריוקי לקובץ וידאו מסוג AVI על מנת לנגן אותו במכשירי DVD שאינם תומכים בפורמטים הסטנדרטיים של שירי קריוקי.

התוכנה מאפשרת למשתמשים בה לשלוט בזמן אמת במהירות השיר, הסולם שלו, ווליום המיקרופון, ועוד.

== ראו גם ==
* MP3+G
* קריוקי

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:קריוקי
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2004
בליסריו בטנקור

בליסריו בטנקור קוארטס (בספרדית: Belisario Betancur Cuartas; 4 בפברואר 1923 - 7 בדצמבר 2018) היה נשיא קולומביה החל מ-7 באוגוסט 1982 עד 7 באוגוסט 1986 מטעם המפלגה הקונסרבטיבית הקולומביאנית.

==חייו ופועלו==
בטנקור נולד בעיר אמגה שבמחוז אנטיוקיה. אביו, רוסנדו בטנקור, עבד במפעל טקסטיל Coltejer, ואמו, אנה אוטיליה קוארטס הייתה בעלת חנות קטנה בעיר. הוא למד בסמינר לכמרים בשם "Misiones de Yarumal" אך הורחק ממנו עקב חוסר משמעת, והתקבל לאוניברסיטת פונטיפיסיה בוליבריאנה בעיר מדיין. הוא למד משפטים וכלכלה וסיים את לימודיו בהצטיינות ב-1955.

בין 1945 ל-1947 היה בטנקור חבר הפרלמנט של מחוז אנטיוקיה. ב-1950 נבחר לבית הנבחרים של קולומביה, ובין 1953 ל-1957 היה חבר האספה המכוננת. ב-1962 מונה בטנקור לשר העבודה בממשלתו של גיירמו לאון ולנסיה, אך כיהן בתפקיד חודשים ספורים בלבד. בין 1975 ל-1977 כיהן כשגריר קולומביה בספרד.

ב-1978 התמודד בטנקור לראשונה על הנשיאות, אך הפסיד לחוליו ססאר טורבאי איילה. ב-1982 התמודד על התפקיד פעם נוספת. הוא קיבל 46.62% מהקולות, גבר על יריבו אלפונסו לופס מיקלסן, שקיבל 40.9% מהקולות, ונבחר לנשיא.

במהלך כהונתו יזם מהלכים לבניית דיור בר השגה, פתיחת אוניברסיטאות, במבצע לביעור האנאלפביתיות וכן ערך רפורמות מבניות בשלטון המקומי ובשיטת הבחירות ברשויות המקומיות. ממשלתו יזמה חיפוש וכרייה של פחם בצפון המדינה, והחלה בייצואו. בנוסף, החל במשא ומתן עם כמה מארגוני הגרילה שפעלו במדינה.

נפטר בבוגוטה ב-7 בדצמבר 2018.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://merhav.nli.org.il/primo_library/libweb/action/search.do?dscnt=1&vl(127845558UI1)=all_items&vl(127845557UI0)=creator&scp.scps=scope%3A(%22NNL%22)&tab=default_tab&dstmp=1355337364694&vl(freeText0)=Betancur+Belisario&vid=NLI&fn=search&mode=Basic&fromLogin=true ספריו של בליסריו בטנקור בקטלוג הספרייה הלאומית בירושלים]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי קולומביה
קטגוריה:שגרירים בספרד
קטגוריה:שרי עבודה
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס לשיתוף פעולה בין-לאומי
קטגוריה:ילידי 1923
קטגוריה:קולומביאנים שנפטרו ב-2018
אלן סטאק

אלן מק'אינטייר סטאק (באנגלית: Allen McIntyre Stack; 23 בינואר 1928 – 12 בספטמבר 1999) היה שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי (לונדון 1948) ושיאן עולם בסגנון גב.

== ביוגרפיה ==
סטאק נולד וגדל בניו הייבן, קונטיקט. הוא בוגר אוניברסיטת ייל משנת 1949 ושרת בצי האמריקאי בשנים 1954-1951 ובוגר בית ספר למשפטים באוניברסיטת קולומביה משנת 1956.

===שיאן עולם===
בתחרות שחייה שנערכה בניו הייבן ב-23 ביוני 1948 קבע סטאק במשחה ל-100 גב, שיא עולם חדש של 1:04.0 דקות, שיפור לשיא העולם הוותיק בן ה-12 שנים וחצי של אדולף קיפר מגרמניה (1:04.8 דקות).

===אלוף אולימפי===
באולימפיאדת לונדון (1948) זכה סטאק במדליית זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:06.4 דקות, לפני בן ארצו רוברט קאוול (1:06.5 דקות) וז'ורז' ואלרי מצרפת (1:07.8 דקות).

בתחרות שנערכה בניו הייבן ב-4 בפברואר 1949 שיפר סטאק את שיאו העולמי במשחה ל-100 מטר גב והעמיד אותו על 1:03.6 דקות. שיא זה החזיק מעמד כ-4 שנים ונשבר על ידי ג'ילבר בוזון מצרפת (1:03.3 דקות). בתחרות נוספת שנערכה בניו הייבן ב-4 במאי אותה שנה, הוא קבע גם במשחה ל-200 מטר גב שיא עולם חדש של 2:18.5 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-5 שנים של אדולף קיפר (2:19.3 דקות). שיא זה החזיק מעמד כ-4 שנים ונשבר על ידי בוזון (2:18,3 דקות).

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בבואנוס איירס, ארגנטינה בשנת 1951 זכה סטאק בשתי מדליות זהב במשחה ל-100 מטר גב (1:08.0 דקות) ובמשחה שליחים 3x100 מטר מעורב (3:16.9 דקות).

באולימפיאדת הלסינקי (1952) סיים סטאק במקום רביעי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:07.6 דקות ולא הצליח להגן תוארו.

סטאק עבד כעורך דין בהונולולו, הוואי עד שנת 1998.

בשנת 1999 נפטר סטאק בגיל 71.

== תארים והישגים ==
* סטאק קבע 6 שיאי עולם חדשים ו-22 שיאי ארצות הברית בסגנון גב.
* סטאק זכה ב-10 תוארי אליפות ארצות הברית ובתואר מכללות אחד (NCAA).
* בשנת 1979 זכה סטאק להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה. [https://web.archive.org/web/20120601022315/http://www.ishof.org/Honorees/79/79astack.html]

== ראו גם ==

*התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר גב
*התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר גב

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:שחייני גב אמריקאים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לונדון (1948)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1999
סאל מינאו

סלבטורה "סאל" מינאו, ג'וניור (באנגלית: Salvatore "Sal" Mineo, Jr; 10 בינואר 1939 – 12 בפברואר 1976) היה שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב ומועמד לשני פרסי אוסקר על תפקידיו בסרטים "מרד הנעורים" ו"אקסודוס".

==ביוגרפיה==
מינאו נולד ברובע הברונקס שבניו יורק, אמו ג'וזפין הייתה אמריקאית ואביו סלבטורה מינאו, האב, היה איטלקי.
כילד נרשם מינאו לשיעורי ריקוד ומשחק והופיע במחזה של טנסי ויליאמס "השושנה המקועקעת".
הוא החל את דרכו בתוכנית הטלוויזיה "Jukebox Jury", ואת הופעתיו הקולנועיות הראשונות עשה בסרטים "שישה גשרים לעבור" ו"מלחמתו הפרטית של מייג'ור בנסון".

==קריירה==
מינאו פרץ לתודעה בשנת 1955 בדרמה "מרד הנעורים" בה שיחק בתפקיד המתבגר הרגיש ג'ון "פלטו" קרופורד. מינאו קיבל מועמדות לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו.
הופעתו זיכתה אותו באהדת הקהל ובמעריצות רבות. 
בהמשך דרכו ככוכב קולנוע השתתף מינאו בדרמות "ענק" של ג'ורג' סטיבנס בתפקיד אנחל אוברגון, "מישהו שם למעלה אוהב אותי" של רוברט וייז, בקומדיה הצבאית "רומן פרטי" בתפקיד גיבור העלילה לואיג'י מרסי ובסרטו של דון סיגל "פשע ברחובות".

מינאו זכה בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר והועמד בפעם השנייה לפרס האוסקר בשנת 1960 על תפקידו בדרמה "אקסודוס" בתור ניצול השואה דב לנדאו.
מינאו השתתף גם בסרט המלחמה המצליח "היום הארוך ביותר" בתפקיד טוראי מרטיני ובמערבון של ג'ון פורד "סתיו צ'ייני" בתפקיד האינדיאני חולצה אדומה.
ב-1968 הופיע בסרט האסונות "מזרחית ליאווה.

את תפקידיו האחרונים עשה מינאו בסרטים "הבריחה מכוכב הקופים" בתור השימפנזה ד"ר מילו ו"מזרחית ליאווה".

==חיים אישיים==
===יציאה מהארון===
מינאו היה לכוכב הקולנוע הראשון אשר הצהיר בתקשורת על נטיותיו ההומוסקסואליות, לקראת סוף שנות ה-60.

===רצח===
ב-12 בפברואר 1976, לאחר שחזר מצילומים שערך בלוס אנג'לס, נרצח מינאו בדקירת סכין בלבו במערב הוליווד. לאחר חקירה ארוכה שנערכה נעצר החשוד ברצח, ליונל ריי ויליאמס, ובשנת 1979 הורשע בעוון הרצח ובעוון עבירות שוד ונשלח ל-57 שנות מאסר בפועל.

מינאו היה בן 37 במותו. הוא נקבר ב"בית הקברות שער גן עדן" שבכפר הות'ורן, ניו יורק.

== פילמוגרפיה נבחרת ==
* שישה גשרים לעבור (1955)
* מלחמתו הפרטית של מייג'ור בנסון (1955)
* מרד הנעורים (1955)
* פשע ברחובות (1956)
* מישהו שם למעלה אוהב אותי (1956)
* ענק (1956)
* טונקה (1958)
* רומן פרטי (1959)
* סיפורו של ג'ין קרופה (1959)
* אקסודוס (1960)
* הבריחה מזחריאן (1962)
* היום הארוך ביותר (1962)
* סתיו צ'ייני (1964)
* זר במנוסה (1967)
* מזרחית ליאווה (1968)
* הבריחה מכוכב הקופים (1971)

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן משנה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדלפי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1976
שאדו (קומיקס)

שאדו (באנגלית: Shado) היא דמות בדיונית של אנטי גיבורה המופיעה בחוברות הקומיקס החץ הירוק ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Green Arrow: The Longbow Hunters #1 מאוגוסט 1987 ונוצרה על ידי הכותב והאמן מייק גרל והמאיירת לורין היינס.

שאדו היא בתו של סוכן יאקוזה שנשלח לאמריקה עם מצבור זהב לפני מלחמת העולם השנייה כדי לבסס את מבצעי היאקוזה באמריקה. עם פרוץ המלחמה, אביה הוחזק במחנה ריכוז בשל מוצאו. קבוצה של חיילים אמריקנים חשדו בדבר מעורבותו עם היאקוזה, אך לא הצליחו להשיג ממנו מידע על מצבור הזהב. מספר שנים לאחר תום המלחמה, אותם חיילים בדימוס החליטו לנסות שוב לדלות ממנו מידע. בתקופה זו נולדה שאדו, ולכן אותם אנשים איימו על שלום האמא והילדה. אביה לא היה מעוניין במותם, ולכן מסר את מיקומו של הזהב. אמה מתה מפצעיה האנושים, ואביה ביצע ספוקו כדי לכפר על כישלונו. החרפה נפלה על כתפי בתו שאדו, שגדלה כדי להרוג את אותם חיילים אמריקנים שהמיטו קלון על משפחת היאקוזה. למטרה זו, היא התאמנה באמנויות לחימה ובקיודו, אמנות הקשתות היפנית.

דמותה של שאדו מופיעה בסדרת הלייב אקשן "החץ", בגילומה של השחקנית סלינה ג'ייד.

==קישורים חיצוניים==
* [http://dc.wikia.com/wiki/Shado_(New_Earth) דף הדמות] בפרויקט ויקיה של DC קומיקס

קטגוריה:נבלי-על ב-DC קומיקס
קטגוריה:החץ הירוק
הרוזן ורטיגו

הרוזן ורטיגו (באנגלית: Count Vertigo) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן והחץ הירוק ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת World's Finest Comics #251 מיולי 1978 ונוצרה על ידי הכותב ג'רי קונוויי והמאייר טרבור פון איטן.

הרוזן ורנר ורטיגו הוא צאצא ממשפחה מלכותית אשר שלטה במדינה בדיונית קטנה במזרח אירופה בשם ולאטאבה. על מדינה זו השתלטו בהמשך הסובייטים, והיא הושמדה בידי הספקטר. ורנר הופיע לראשונה בסטאר סיטי כאשר ניסה לגנוב בחזרה את התכשיטים שאותם מכרו הוריו עם הימלטם לאנגליה אחרי המלחמה. ורנר הוא בעל מום מולד באוזנו הפנימית אשר גרם לו לחוסר איזון, והוא משתמש במכשיר אלקטרוני שהושתל ברקתו הימנית ואשר פיצה על הלקות. באמצעות משחק עם המכשיר, ורנר גילה כי הוא מסוגל להשפיע על האיזון של אחרים ולעוות את תפיסת המרחב שלהם - אפקט הידוע כורטיגו. הוא נטל את הזהות "הרוזן ורטיגו" והחל בקריירת פשע שעימתה אותו לעיתים קרובות עם באטמן, החץ הירוק והקנרית השחורה.

הרוזן ורטיגו הוצג מחדש לתוך קומיקס החץ הירוק לאחר מאורעות "פלאשפוינט". רוזן זה, שעונה לשם ורנר זיטל, שלט באומת ולאטאבה אך בעקבות אובדן הון משפחתו נמלט לקנדה ונעשה מעורב בפשע מאורגן. הוא משתמש ברווחים מפעולותיו הבלתי חוקיות כדי לממן את חזרתו לולאטאבה ולהשיב לעצמו את זכותו מלידה. הוא פועל כמונרך אדיב וטוב לב, אך מתחת לחזות כוזבת זו משתמש בזהותו הנפשעת של הרוזן ורטיגו. כאשר החץ הירוק עורך מסע לולאטאבה להציל את שאדו החטופה, זיטל מבין שעליו לחבל ביכולתו של הקשת המיומן לכוון.

דמותו של הרוזן מופיעה בסדרת הלייב אקשן "החץ", כאשר בשתי העונות הראשונות גילם את דמותו השחקן סת' גייבל. בעונה השלישית יגלם את דמותו של זיטל השחקן פיטר סטורמר.

==קישורים חיצוניים==
* [http://dc.wikia.com/wiki/Werner_Vertigo_(New_Earth) דף הדמות] בפרויקט ויקיה של DC קומיקס

קטגוריה:החץ הירוק
קטגוריה:באטמן: דמויות
קטגוריה:נבלי-על ב-DC קומיקס
לואי ויטון (מעצב אופנה)

לואי ויטון (בצרפתית: Louis Vuitton; 4 באוגוסט 1821 – 4 בפברואר 1892) היה מעצב אופנה צרפתי שהקים את בית האופנה הקרוי על שמו בשנת 1854.

בית האופנה, אחד המובילים בעולם, מייצר פרטי אופנה שונים כגון ארנקים, תיקים, נעליים, שעונים, תכשיטים ומשקפיים.

==ביוגרפיה==
לואי ויטון נולד באונשה, מזרח צרפת, בן למשפחה ממעמד הפועלים, אביו היה חוואי ואמו כובענית. כשהיה בן 10, נפטרה אימו ואביו נישא בשנית לאישה שהייתה קפדנית ורעה אליו.
הילד לואי ויטון היה עקשן ושנוא על ידי אימו החורגת ומשועמם מהחיים הפרובינציאליים באונשה, ולכן החליט לברוח לבירה פריז.

ב-1835, בגיל 14, עזב את הבית וצעד ברגל לכיוון פריז. הדרך ארכה יותר משנתיים כשהוא עובד בעבודות מזדמנות. בגיל 16 הגיע לואי ויטון לפריז והחל לעבוד כשוליה בבית מלאכה לייצור קופסאות ואריזות של Monsieur Marechal.

במאה ה-19 יצור קופסאות ואריזות הייתה אומנות מכובדת שנדרשה לשם שימור טובין במסעות ארוכים באוניות, ברכבות ובכרכרות. ב-1852 פתח חנות משלו, בחזית החנות תלה מוטו מקצועי וסלוגן פרסומי: "אורז בביטחה את החפצים השבירים ביותר. מתמחה באופנת אריזה". תוך מספר שנים שמו של ויטון התפרסם בקרב האופנאים והוא הפך למעצב התיקים של, אז'ני דה מונטיז'ו, אשתו של נפוליאון השלישי.

ויטון מת בגיל 70 ב-1892 ובנו ג'ורג' המשיך וקידם את העסק שהקים אביו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מעצבי אופנה צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1821
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1892
הסוכנות האירופית לתרופות

הסוכנות האירופית לתרופות (באנגלית: The European Medicines Agency, בראשי תיבות: EMA) היא סוכנות רגולציה של האיחוד האירופי להערכת מוצרים רפואיים ותרופות. מקום מושבה הוא באמסטרדם.
==היסטוריה==
הסוכנות הוקמה ב־1995 במימון האיחוד האירופי והתעשייה הפרמצבטית, זאת בניסיון להגביר את שיתוף הפעולה ולשפר את הסנכרון בין גופי הרגולציה הקיימים במדינות האיחוד. בין התופעות עימן ביקשו המייסדים להתמודד היו הפרוטקציוניזם במנהלי אישור התרופות השונים, שבהם תרופות מתחרות לתרופות בייצור מקומי לא אושרו לעיתים, והעלויות הגבוהות שהושתו על חברות התרופות שנאלצו להגיש בקשות אישור במספר רב של גופים. הדיונים בין הממשלות השונות על הקמת הסוכנות ארכו כ־7 שנים.

עם הקמתה הוסכם שמטה הסוכנות ימוקם בלונדון, מאחר שהממלכה המאוחדת מהווה מרכז בינלאומי לפיתוח תרופות. וב-2014 עברה הסוכנות למגדל משרדים שהוקם למענה במרכז העסקים קנרי וורף במזרח לונדון.

במאי 2004, בעקבות הרחבת האיחוד האירופי והצטרפות שמונה מדינות ממזרח אירופה, הורחב תחום השיפוט של הסוכנות והיא יישמה את הכללים שלה על ייצור ושיווק תרופות גנריות זולות במדינות אלו. מאחר שההכנסה הממוצעת לנפש הייתה נמוכה ותקציבי הבריאות נמוכים יותר הן היו תלויות יותר בתרופות גנריות. בנוסף היה נהוג לייצר בהם תרופות גנריות גם עם לא פג תוקף הפטנט על תרופת המקור.

ביוני 2009 ישראל והאיחוד האירופי חתמו על הסכם, שנכנס לתוקף בינואר 2010, על הכרה של הסוכנות האירופית בבדיקת תרופות הנעשית במשרד הבריאות בישראל, כך שיצואניות תרופות ישראליות יהיו פטורות מבדיקות מעבדה נוספות באירופה, ויידרשו לעמוד רק בביקורת תקופתית של משרד הבריאות. גם תרופות אשר מיובאות לישראל ממדינות האיחוד האירופי יזכו להכרה דומה, והחלו להיות פטורות מביצוע בדיקות נוספות בארץ.

ביוני 2016, בעקבות פרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי, החלה הסוכנות לחפש מיקום חדש למטה שלה, במקום המטה בלונדון. בנובמבר 2017 הוכרז שהמטה יעבור לאמסטרדם. בינואר 2019 נסגר המטה בלונדון ועבר לאמסטרדם. הסוכנות ביקשה לבטל את חוזה השכירות ארוכת הטווח עם "קבוצת קנרי וורף" בעלת המבנה, שאומר היה להימשך עד שנת 2039 בעלות של חצי מיליארד ליש"ט, אך היא סירבה וזכתה בתביעה משפטית שהוגשה נגדה. הסוכנות נאלצה להמשיך לשלם את דמי השכירות, אך השכירה את המבנה בשכירות משנה לחברת WeWork.
==פעילות==
EMA מגנה על בריאות הציבור ובעלי החיים ב־27 מדינות חברות באיחוד האירופי, כמו גם במדינות האזור הכלכלי האירופי (EEA), במטרה שכל התרופות הקיימות בשוק האיחוד האירופי הן בטוחות, יעילות ואיכותיות. היא גם ממלאת גם תפקיד בתמיכה במחקר וחדשנות בענף התרופות, ומקדמת חדשנות ופיתוח תרופות חדשות על ידי חברות מיקרו, קטנות ובינוניות אירופאיות. הוועדות המדעיות של EMA מספקות המלצות עצמאיות לגבי תרופות לשימוש אנושי ווטרינרי, על בסיס הערכה מדעית מקיפה של נתונים.

הסוכנות מקבילה בפעולתה באופן חלקי למנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA), אך בניגוד ל־FDA, המבנה שלה אינו ריכוזי.

== ראו גם ==
* המרכז האירופי לבקרת מחלות ומניעתן (ECDC)
* הסוכנות הרגולטורית לתרופות ומוצרי בריאות (הממלכה המאוחדת) (MHRA)

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארגוני רפואה ובריאות
קטגוריה:האיחוד האירופי: כלכלה
קטגוריה:פרמקולוגיה
קטגוריה:רשויות פיקוח
דייוויד בריאן

דייוויד בריאן רשבאום (נולד ב-7 בפברואר 1962), המוכר יותר כדייוויד בריאן (באנגלית: David Bryan), קלידן, ופסנתרן יהודי-אמריקאי. דייוויד בריאן הוא הקלידן של להקת הרוק בון ג'ובי.

==קורות חיים==
דייוויד בריאן נולד בפרת' אמבוי וגדל באדיסון, ניו ג'רזי. אביו, אדי רשבאום, ניגן בחצוצרה. בריאן גדל כיהודי, ולמד בבית הספר היסודי בקלרה בריטון, שבו ניגן בכלים רבים דוגמת כינור, ויולה, חצוצרה וקלרינט. למד גם בתיכון הרברט הובר, ולאחר מכן בתיכון ג'י.פי סטיבנס. בריאן החל ללמוד פסנתר בגיל שבע, וניגן קלידים בלהקה בשם Transition יחד עם נגן הבס סטיב סיליאו. הוא למד עם אמרי האק, פרופסור בג'וליארד, במשך שלוש עשרה שנים. בריאן התקבל לאוניברסיטת ראטגרס, אך הפסיק את הלימודים על מנת להתקבל לג'וליארד, בית הספר לאמנויות הבמה בניו יורק.

== חיים אישיים ==
בריאן התחתן עם זוגתו מהתיכון, אפריל מקלין, ב-25 באוגוסט 1990. הזוג הביא לעולם שלושה ילדים, ובשנת 2004 הם התגרשו. ב-7 באוגוסט 2010 נישא בריאן לקסי קוואס בקולטס ניק שבניו ג'רזי.
בסוף שנות ה-90, נפצע בריאן באופן קשה באצבע בתאונה ביתית עם מסור, דבר שמנע ממנו לנגן תקופה ארוכה. בשנת 1991, השתתף בהקלטת אלבום הסולו של גיטריסט הלהקה, ריצ'י סמבורה, "Stranger In This Town", וכן היה שותף בהקלטת פסקול הסרט "העולם התחתון".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פסנתרנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:נגנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס טוני: מוזיקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:בון ג'ובי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
ישראל זינגר

ישראל ראול זינגר (נולד ב-18 בדצמבר 1948) הוא מחנך ופוליטיקאי ישראלי. כיהן כמנהל תיכון בליך, וכראש עיריית רמת גן בשנים 2013–2018.

==ביוגרפיה==
זינגר נולד ברומניה. בשנת 1962 עלה לישראל. בשנת 1978 סיים תואר שני בפיזיקה גרעינית באוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1985 התמנה למנהל תיכון בליך, אותו תיכון שבו הוא למד בנעוריו, ושימש בתפקיד זה במשך 18 שנים, עד שנת 2003.

בשנת 2003 התמודד לתפקיד ראש העיר רמת גן, אך נבחר רק לחברות במועצת העיר.
ב-2005 החל לשמש כחבר הנהלת המבל"ל - המכללה לביטחון לאומי לנוער המקיימת פעילויות שונות בתיכון "אהל שם" ברמת גן.
משנת 2006 שימש מנהל מכללת רעננה, כמו כן שימש דירקטור בחברת התקשורת הבינלאומית XFONE.
בנוסף, שימש יועץ בוועדת החינוך של הכנסת ושותף בפרויקטים חינוכיים ארציים.

בשנת 2008 ציינה החברה להגנת הטבע את זינגר כחבר מועצה עירונית הפעיל ביותר בתחום המאבק למען איכות הסביבה. באותה שנה התמודד שנית על ראשות העיר רמת גן.

ב-2010 קיבל עיטור כבוד מתנועת אומ"ץ על מאבקו נגד השחיתות בתחום המוניציפלי. השתתף במאבקים רבים בנושאי מיסוי עירוני, איכות הסביבה ותכנון ובנייה בתחומי רמת גן. עסק בניהול מיזמים בעמותת מופת ושימש יו"ר האופוזיציה במועצת העיר רמת גן.

זינגר הוא שחמטאי פעיל ופועל לקידום השחמט. בעת כהונתו כמנהל תיכון "בליך" הקים בבית הספר מועדון שחמט ודמקה, שקיים תחרויות ופעולות הדרכה רבות ואף השתתף במשחקי הליגה. בשנת 2005 ניהל את אליפות העולם לאומות, שנערכה בבאר שבע. ב-2008 הגיש הצעה (שלא התקבלה) לשיפור החינוך ברמת גן, במסגרתה הציע להתחיל ללמד שחמט בגני הילדים. ב-2012 סייע למועדון השחמט "אטיוד" ברמת גן לעבור למשכנו החדש, בבית "מכבי" לשעבר.

נמנה עם מייסדי תנועת "רמת גן החדשה", שהוקמה בפברואר 2013. התמודד על ראשות העירייה בראשות התנועה בבחירות לרשויות המקומיות בישראל שנערכו באוקטובר 2013 ונבחר לראש העירייה עם 56.15% מהקולות. סיעתו קיבלה 4 מנדטים.

ב-15 בדצמבר 2014 נחקר זינגר בחשד לעבירות קבלת שוחד. אולם בתום חקירה ממושכת, בסוף יולי 2018 בהמלצת הפרקליטות, נסגר התיק נגדו.

באוקטובר 2018 התמודד זינגר פעם נוספת על משרת ראש עיריית רמת גן בבחירות לרשויות המקומיות, אל מול חמישה מתמודדים נוספים. בבחירות אלו לא הושג היתרון הדרוש של 40% על ידי אף אחד מהמתמודדים, וזינגר עלה לסיבוב השני כנגד כרמל שאמה הכהן לאחר שזכה בכ-27.33% תמיכה בלבד. בסיבוב השני שהתקיים ב-13 בנובמבר הפסיד זינגר לשאמה, לאחר שקיבל כ-44.21% תמיכה מסך קולות הבוחרים.

במהלך הבחירות נקנס זינגר וננזף על שני פרסומים: שלט חוצות עם תמונתם של מתחרהו, כרמל שאמה הכהן, ואביו עם הכיתוב "אומרים לא למשפחת שאמה" ושלטים עם הכיתוב "ממשלת ישראל: הצביעו זינגר".

==חיים אישיים==
זינגר נשוי לחגית ואב לשלושה ילדים. הוא חבר בארגון הבונים החופשיים<ref>https://rotter.net/User_files/forum/54c419cf57265b6d.jpg</ref><ref>https://www.facebook.com/groups/rakrg/posts/940794756113800/</ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריית רמת גן
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:זוכי אות אומ"ץ
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:עסקני שחמט ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל תיכון בליך
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:חברי הבונים החופשיים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
החברה הגנאלוגית הישראלית

החברה הגנאלוגית הישראלית, או העמותה הישראלית לחקר שורשי משפחה (עיל"ם), היא עמותה העוסקת במחקר, איסוף ותיעוד גנאלוגי של יהודים בישראל ובעולם. העמותה נוסדה בשנת 1983 בירושלים על ידי אסתר רמון.<ref></ref> תפקידים נוספים של העמותה היא להנגיש את המידע הגנאלוגי לחוקרים ולשתף פעולה עם ארגוני גנאלוגיה ברחבי העולם. העמותה היא מוסד ללא כוונת רווח (החל משנת 1987) המפעיל סניפים ב:
* ירושלים (בשיתוף יד בן-צבי)
* תל אביב - דן (בשיתוף בית אריאלה)
* חיפה והצפון (בשיתוף אגף התרבות, המחלקה לספריות בעיריית חיפה)
* נגב (בשיתוף חברת "כיוונים" והקתדרה העירונית באר שבע)
* פתח תקווה (בשיתוף הארכיון לתולדות פתח תקווה)
* כפר סבא ודרום השרון (בשיתוף מוזיאון כפר-סבא)
* חדרה וצפון השומרון (בשיתוף מוזיאון החאן)
* ראשון לציון (בשיתוף מוזיאון ראשון-לציון)

פעילות העמותה כוללת:
* הרצאות חודשיות בסניפיה השונים, העוסקות, בין השאר, במקור שמות משפחה יהודיים, דמוגרפיה יהודית, שימור זיכרון של משפחות שנספו בשואה, הדרכה בנושא של בניית אילן יוחסין, שימור זיכרון של משפחות יהודיות באינטרנט ומחקרים בנושא DNA.
* כנסים שנתיים המציעים ריכוז של הרצאות של מומחים בתחום החקר המשפחתי. 
* מדרשה המקיימת קורסים לחוקרי משפחה מתחילים ומתקדמים.
* הרצאות וסדרות ממוקדות נושא (לדוגמה: [https://isragen.org.il/event/haifa_roots_2022/ אישים בחיפה], [https://isragen.org.il/event/jewish_soldiers_6_2022/ חיילים יהודיים בצבאות העולם], [https://isragen.org.il/event/roman_9_21/ ספרות וגנאלוגיה], [https://isragen.org.il/event/igs_child_5l_18052021_15062021/ ילדים ניצולי שואה], [https://isragen.org.il/event/מפגשי-עילם-איתכם-בבית-סדרת-מפגשים-ע/2021-03-22/ חקר המשפחה ומגדר], [https://isragen.org.il/event/מפגשי-עילם-איתכם-בבית-ראשונים-בתל-אבי/ מייסדי ת"א] וכו'). ב-2020, עם פרוץ מגפת הקורונה, עברו רוב המפגשים שמקיימת העמותה לזום.
* מרכז יעץ המציע סיוע לחוקרים על ידי בעלי מקצוע.
* פורום "דור לדור" לשיחות בין חוקרי אילנות יחוסין.
* סיורים וטיולים עם היבט גנאלוגי / היסטורי
* הוצאה לאור של כתב עט בשם "שרשרת הדורות" העוסק במידע גנאלוגי.

החברה הגנאולגית הישראלית היא חברה מלאה באיגוד הבין-לאומי של חברות לגנאלוגיה יהודית, ומשתפת פעולה עם בית התפוצות, ארגוני גמלאים וארגונים יהודיים בישראל ובעולם.

יו"ר העמותה הוא מר משה גולן.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20210114194602/http://www.wikigenia.org.il/index.php?title=העמותה_הישראלית_לחקר_שורשי_משפחה העמותה_הישראלית_לחקר_שורשי_משפחה החברה הגנאלוגית הישראלית], באתר ויקיגניה (אורכב)
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:חברות גנאלוגיות
קטגוריה:ישראל: עמותות
בוריס אנדרייב

בוריס אנדרייב (ברוסית: Борис Фёдорович Андреев; 9 בפברואר 1915 - 25 באפריל 1982), שחקן קולנוע סובייטי. הוא זכה פעמיים בפרס סטלין (1948,1950) והוענק לו התואר אמן העם (1962). על הפעילות בתחום הקולנוע הוענק לשחקן עיטור לנין (1967) ועיטור מהפכת אוקטובר (1974)

== חייו ==
בוריס אנדרייב נולד בסראטוב. לאחר סיום שבע שנות לימוד בבית הספר הוא התחיל לעבוד כמסגר-חשמלאי במפעל מקומי. במקביל הוא שיחק בתיאטרון לחובבים. שחקן תיאטרון מקומי ראה אותו והציעה להתחיל ללמוד משחק. לאחר סיום בית הספק לשחקנים, אנדרייב החל לעבוד בתיאטרון המקומי בסראטוב. אנדרייב קיבל הזמנה מאלכסנדר דובז'נקו להשתתף בתפקיד מרכזי בסרטו. לאחר ניסיון ראשון אדנרייב נפסל. כאשר תיאטרון היה במוסקבה במאי קולנוע איוואן פירייב ראה את השחקן והציע לו לשחק בסרט החדש שהוא התכוון לביים. סרט זה "הטרקטוריסטים" בה אנדרייב שיחק ליד ניקולאי קריוצ'קוב ופיוטר אלייניקוב יצאה לאקרנים בשנת 1939 וזכה לפופולריות רבה. באותה שנה אדנרייב עבר להתגורר במוסקבה ותוך זמן קצר גם התחתן.

בשנת 1943 אנדרייב שיחק ליד מארק ברנס בסרט "זוג לוחמים". במהלך סוף שנות ה-40 השחקן השתתף בעוד 2 סרטיו של איוואן פירייב. בשנת 1950 בוריס אננדייב השתתף בסרט "נפילת ברלין" שהיה סרט תעמולתי לכבוד יוסיף סטלין. ככל הנראה השחקן לא היה יכול לסרב להשתתף בסרט עקב לחץ אליו מצד השלטון. לאחר השתתפותו של אנדרייב בסרט נמתחה אליו ביקורת לצד חלק מעמיתיו למקצוע. בשנת 1954 אנדרייב הצטלם בסרט "המשפחה הגדולה". הסרט הוצג בפסטיבל הקולנוע בקאן וקיבל פרס. הקריירה המוצלחת של אנדרייב נמשכה גם בהמשך של שנות ה-50 ותחילת שנות ה-60.

בשנת 1963 בוריס אנדרייב שיחק בסרט "הטרגדיה האופטימיסטית" שזכה להצלחה רבה.

בשנות ה-70 שיעור השתתפות השחקן בסרטים פחת. הסרט הבולט מתקופה זו - "אי המטמון" בו אנדרייב שיחק את ג'ון סילבר.

בסך הכול אדנרייב הצטלם במעל ל-60 סרטים. בנוסף לכך אנדרייב עשה דיבוב של מספר סרטים מצוירים.

אנדרייב נפטר בשנת 1982 במוסקבה ונטמן בבית העלמין וגנקובסקויה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין וגנקובסקויה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1915
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1982
אל-אוריאנים

אל-אוריאנים (באנגלית: El-Aurians) - לעיתים מכונים "מאזינים" (Listeners) - הוא גזע בדיוני דמוי-אדם של חייזרים, אשר מופיע ביקום הבדיוני של זיכיון "מסע בין כוכבים" והוצג לראשונה בעונה השנייה של "מסע בין כוכבים: הדור הבא", עם דמותה של גאינן (בגילומה של השחקנית וופי גולדברג). שמו של הגזע צוין ב-"מסע בין כוכבים: חלל עמוק 9", בפרק "Rivals". הנבל בסרט הקולנוע "מסע בין כוכבים: דורות", ד"ר טוליאן סוראן (בגילומו של השחקן האנגלי מלקולם מקדואל), הוא אל-אוריאני. בנוסף, דמותה של גאינן מופיע בעונה השנייה של הסדרה "מסע בן כוכבים - פיקארד", הן בציר הזמן המקורי, והן בגרסה צעירה יותר המתגוררת בכדור הארץ במאה ה-21.

אל-אוריאנים דומים פיזית לבני אדם. תוחלת חייהם מגיעה מעל ל-700 שנה. הם נחשבים לגזע של "מאזינים", ולעיתים קרובות מוצגים כסבלנים וחכמים. בפרקי הטלוויזיה ובסרטים של "מסע בין כוכבים" נראו אל-אוריאנים בעלי עור כהה ובעלי עור בהיר. יש להם יכולת מסוימת לחוש בזרימת הזמן ולמרות שאינם מסוגלים להסביר זאת הם מרגישים כי משהו לא בסדר כאשר הם נמצאים במציאות זמן חלופית.

כוכב הבית של האל-אוריאנים היה ממוקם ברביע דלתא, והוטמע על ידי הבורג באמצע המאה ה-23. מעטים מאוד שרדו, ואלו שעשו זאת התפזרו בכל רחבי הגלקסיה. חלק מהפליטים הגיעו לפדרציית הכוכבים המאוחדת; כבר צוין כי זו עשויה להיות אנלוגיה להתפשטות אפריקנים מסביב לכדור הארץ בשל קולוניאליזם ועבדות. בעונה השנייה של בסדרה מסע בין כוכבים: פיקארד גאינן מופיע כדמות מבוגרת ומסבירה זאת ביכולת של בני מינה להתבגר לפי הצורך למרות תוחלת החיים הארוכה שלהם.

==קישורים חיצוניים==
* [http://en.memory-alpha.org/wiki/El-Aurian El-Aurian] באתר Memory Alpha (ויקי מסע בין כוכבים)

==הערות שוליים==

קטגוריה:מסע בין כוכבים - גזעים
דקולטה

דֶקוֹלְטֶה (Décolletage) הוא החלק העליון בטורסו של האישה, בין מותנה וצווארה, הכולל את הכתפיים הגב והחזה שנחשפים בהתאם לסגנון הלבוש שלה. המונח משמש בעיקר עבור מחשופים בעלי מפתח גדול המבליטים את אזור המחשוף, בייחוד כאלה הנמצאים בשמלות ערב, שמלות נשף, בגדי גוף ובגדי ים. 

דקולטה היא מילה בצרפתית הנגזרת מ-decolleter שפירושו "לחשוף את הצוואר" או "בלי צווארון". המונח הופיע לראשונה בספרות האנגלית לפני שנת 1831.

העור באזור הדקולטה ממועט בבלוטות חלב ושכבות שומן, ולכן הוא נוטה להתקמטות יותר מחלקים אחרים.

==היסטוריה==
שמלות שחשפו את אזור הצוואר והחלק העליון בגופן של נשים, היו נפוצות מאוד לפחות החל מהמאה ה-11. אופנה זו נמשכה עד לתקופה הוויקטוריאנית במאה ה-19. שמלות נשף או ערב הבליטו את אזור המחשוף ולבישת שמלות עם מחשוף בולט באזור הדקולטה הייתה מקובלת יותר מחשיפת הרגליים והקרסוליים. 

במאה ה-15 אגנס סורל, פילגשו של שארל השביעי, מלך צרפת, הובילה בחצר המלוכה הצרפתית את אופנת לבישת שמלות עם מפתח דקולטה רחב שחשף את שדיה לגמרי. במאה ה-16 הייתה נפוצה אופנת נשים המציגה שדיים חשופים באופן מלא, אצל נשים בכל המעמדות השונים בחברה.

סגנונות דקולטה היו פופולריים באנגליה במאה ה-17 ואף מלכת אנגליה מרי השנייה והנרייט מארי, אשתו של המלך צ'ארלס הראשון, נהגו ללבוש שמלות החושפות מפתח חזה נדיב. האדריכל איניגו ג'ונס אף נהג לעצב עבור הנרייט מארי תלבושות לנשף מסכות שחשפו באופן מלא את שדיה. 

בחוגי האצולה ובמעמד העליון הצגת השדיים נחשבה לעיתים לסמל סטטוס, סימן ליופי, עושר או מעמד חברתי. החל מהרנסאנס השד החשוף עורר הקשר אל הפסלים העירומים מיוון הקלאסית שהשפיעו רבות על האמנות, הפיסול והארכיטקטורה של התקופה.

לאחר המהפכה הצרפתית המחשוף הפך להיות גדול בחזית וקטן בגב. לקראת סוף התקופה הוויקטוריאנית הצווארון המלא היה באופנה, אם כי שמלות עם דקולטה נלבשו באירועים רשמיים. בתום התקופה השתנו עמדות חברתיות והחלו לדרוש מנשים לכסות את שדיהן בציבור.

במהלך שנת 1913 נכנסה אופנת צווארוני V וצווארונים עגולים, שאנשי דת בעולם הביעו זעזוע ממנה. הבישופים של הכנסייה הקתולית בקיסרות הגרמנית התאחדו והוציאו מכתב שתקף את האופנה המודרנית. בה בעת האופנה הפכה למאופקת יותר במונחים של מחשוף, בעוד שחשיפת הרגל הפכה למותרת יותר בחברות מערביות החל ממלחמת העולם הראשונה ועד לאופנת המאה ה-21.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.thefreedictionary.com/d%C3%A9collet%C3%A9 דקולטה] במילון החופשי 
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגנונות אופנה
קטגוריה:בגדי נשים
קטגוריה:בית החזה
קטגוריה:ראש-צוואר
כלליות האלגברה

בהיסטוריה של המתמטיקה, כלליות האלגברה היא ביטוי שטבע אוגוסטן לואי קושי כדי לתאר שיטת הסקה בעייתית שנעשה בה שימוש נרחב במאה ה-18 בידי מתמטיקאים כמו לאונרד אוילר וז'וזף לגראנז'. עקרון כלליות האלגברה הניח, בצורה גסה, שהכללים והחוקים האלגבריים אשר מחזיקים עבור קבוצה מסוימת של ביטויים ניתנים להרחבה לקבוצה רחבה יותר של אובייקטים, אפילו אם תקפות הכללים אינה מובנת מאליו יותר (ולעיתים אף אינה נכונה). כתוצאה, המתמטיקאים של המאה ה-18 האמינו שהם יוכלו לגזור תוצאות רבות משמעות באמצעות יישום הכללים הרגילים של האלגברה והחשבון האינפיניסטימלי אשר תקפים לביטויים סופיים גם כאשר משתמשים בהם כדי לעשות מניפולציות בביטויים אינסופיים. בעבודות כמו ה-Cours d'Analyse, קושי דחה את השימוש בשיטות נוסח "כלליות האלגברה" וחיפש בסיס ריגורוזי יותר לאנליזה מתמטית.

דוגמה לשיטה הזו, היא הדרך בה אוילר הוכיח את השוויון הבא:
:<math>\frac{\pi - x}{2} = \sin x + \frac{1}{2}\sin 2x + \frac{1}{3}\sin 3x+\cdots</math>
עבור <math>0<x<\pi</math>.

אוילר השתמש בנוסחה:
:<math>\frac{1-r\cos x}{1-2r\cos x + r^2} = 1 + r\cos x + r^2\cos2x+r^3\cos 3x+\cdots</math>
והציב בה <math>r=1</math>. בשלב הזה אגף שמאל שווה לחצי, ולכן על ידי העברת אגפים מתקבל:
:<math>0 = \frac{1}{2} + \cos x + \cos 2x + \cos 3x + \cdots.</math>
כעת, על ידי אינטגרציה של הטור איבר-איבר, נקבל את השוויון המבוקש.

במונחים מודרניים, בהתאם לגישתו של קושי, ההוכחה שגויה. לאחר ההצבה r=1, הטור האינסופי שהתקבל באגף ימין אינו מתכנס ובפרט אין משמעות לאינטגרל שלו. למרות זאת, התוצאה המתקבלת נכונה, וניתן להוכיח אותה גם בצורה ריגורוזית.

דוגמה נוספת לאותה גישה היא ההוכחה של אוילר כי טור ההופכיים של המספרים הראשוניים מתבדר וכן פתרונו של אוילר לבעיית בזל.

קטגוריה:היסטוריה של המתמטיקה
ג'ון הווארד דייוויס

ג'ון הווארד דייוויס (באנגלית: John Howard Davies; 9 במרץ 1939 - 22 באוגוסט 2011) היה במאי טלוויזיה, מפיק ושחקן בילדותו, ממוצא אנגלי.

==ביוגרפיה==
דייוויס נולד בפדינגטון, לונדון, כבנו של התסריטאי ג'ק דייוויס. בילדותו שיחק בכמה סרטים, למשל בסרט "אוליבר טוויסט" (1948) בבימויו של דייוויד לין, שבו שיחק בתפקיד הראשי בגיל תשע. לאחר מכן הופיע בסרטים The Rocking Horse Winner (1949) ו-Tom Brown's Schooldays (1951) ובכמה פרקים של סדרת הטלוויזיה "ויליאם טל" (1958).

לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר Haileybury, רכש השכלה נוספת בגרנובל, צרפת ושירת בצי המלכותי הבריטי, החל לעבוד בסיטי של לונדון, מרכזה הכלכלי של הבירה האנגלית, כמוכר שטיחים. הוא התגלגל והגיע עד למלבורן, אוסטרליה, שם חזר לעסוק במשחק ושם פגש את אשתו הראשונה ליאוני בעת ששניהם הופיעו בהפקה של "צלילי המוסיקה". כשחזר לבריטניה עסק במכירת שמן למפעלי תעשייה בוומבלי.

דייוויס ידוע בעיקר בשל הקריירה שלו כבמאי ומפיק בבגרותו, כמי שהופקד על מספר קומדיות מצבים בריטיות מצליחות. בשנת 1966 הפך דייוויס לעוזר הפקה ב-BBC, ובשנת 1968 קודם לתפקיד מפיק. במהלך תקופה קצרה זו הספיק דייוויס לעבוד על מספר סדרות כמו The World of Beachcomber (1968), הפרקים הראשונים של "הקרקס המעופף של מונטי פייתון" (1969) ו-The Goodies (1970-1972). כמו כן השתתף בהפקה של All Gas and Gaiters (1969-1970) ושל העונה השביעית של Steptoe and Son ב-1972.

בשנת 1973 עזב את ה-BBC כדי להיות במאי מנהל בחברת הטלוויזיה של EMI, EMI Television Productions, אך תוך זמן קצר חזר ל-BBC. בתקופה זו עבדו ב-BBC על התוכנית "המלון של פולטי" (1975); לתפקידה של סיביל ייעדו התסריטאים שחקנית שסירבה להצעה לגלם תפקיד זה, ודייוויס הוא זה שהציע ללהק לתפקיד את פרונלה סקיילז, שלוהקה לבסוף. בתקופה זו ביים דייוויס את כל ארבע העונות של התוכנית The Good Life (1975-1978; שדורגה ב-2004 כקומדיית המצבים התשיעית הטובה ביותר בתולדות בריטניה).

בשנים 1977–1982 שימש ראש מחלקת הקומדיה ב-BBC, ולאחר מכן שימש ראש מחלקת הבידור הקל, לפני שעבר ב-1985 ל-Thames Television. חברת Thames הייתה אז חתומה על זיכיון עם ITV, ומאז 1988 שימש דייוויס ראש מחלקת הבידור הקל ב-ITV. במהלך תפקידו זה היה, לפי הדיווחים, האיש שהחליט להסיר את תוכניתו של בני היל מלוח השידורים ושלא לחדש את החוזה שלו עם החברה לאחר שיתוף פעולה שנמשך 20 שנה. התוכנית הוסרה בשל תלונות של נשים על הרמיזות המיניות התכופות בתוכנית, ודייוויס אמר לביוגרף של בני היל, מרק לוינסון, כי "זה מסוכן לשדר ב-ITV תוכנית שלא פונה לנשים, מאחר שבמידה מסוימת - הן אלו שקובעות בענייני כספים".

במהלך תקופה זו עבד על קומדיית המצבים No Job for a Lady (1990-1992) ועל התוכנית "מיסטר בין" (1990), וחזר ל-BBC בהמשך שנות ה-90.

ב-22 באוגוסט 2011 מת מסרטן בביתו שבבלוברי (Blewbury), אוקספורדשייר, כשלצידו אשתו השלישית לינדה, שעמה התחתן ב-2005, וילדיו ויליאם וג'ורג'ינה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://tviv.org/John_Howard_Davies ג'ון הווארד דייוויס], באתר The TV IV
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה בריטים
קטגוריה:במאי טלוויזיה בריטים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2011
גאליס - הקיץ של רונה ודורי

הקיץ של רונה ודורי ספרה של הסופרת סמדר שיר, הספר הוא מסוגת רומן הנעורים, מבוסס על סדרת הטלוויזיה "גאליס". הספר הוא רב-מכר בקרב בני נוער. הספר זכה בפרס "ספר השנה" בטקס נבחרי הילדים 2013 ובפרס "ספר הזהב" לשנת 2013.

==תיאור הדמויות==
* רונה דיין (מור פולנוהר) - בחורה שקטה ביישנית, בת זוגו של דורי, המוצאת גם ברע דברים טובים, זמרת אשר בלונדון מקבלת הזדמנות ללמוד בבית הספר למוזיקה. יולי מנצלת אותה לסרט האחרון שלה אבל בסוף הן משלימות וניהיות אחיות טובות. במהלך הסיפור רונה ודורי מנסים לטוס ביחד ללונדון ולהגשים את חלומם באמת.
* דורי אהרוני (דניאל גד) - בחור ספורטיבי רומנטיקן בהתחלה מתאהב ביולי, אבל כשהוא מגלה את האמת עלייה הוא שם לב שרונה אהובתו חיכתה לו כל הזמן. במהלך הסיפור רונה ודורי נקלעים למצבים שאינם חוו ודורי מקבל הזדמנות לשים קץ למחלת ההמופיליה שרודפת אותו שנים.
* חניכי המחנה - חניכי המחנה עוזרים לדורי ורונה בחלומם לטוס לפריז.
* אבא של רונה - בעל של עופרה דיין סער, אב לרונה ואב חורג ליולי. אוהב לתקן מכוניות ולדבר עם רונה.
* עופרה סער דיין - אמא של יולי, ואשתו של אבא של רונה. שתלטנית ומסורה לעבודה.
* אמא של דורי - אמא של דורי בספר, נותנת לדורי עצות ומאפשרת לאדם לגור איתם בבית.
* יולי (שירן סנדל) - בספר היא השתנתה בהתנהגות אל רונה, אך מתנדנדת בהתנהגותה.
* אדם (בן אדם) - החבר הטוב ביותר של דורי. אחרי שאביו נכנס לכלא ל-4 שנים הוא ודורי מנסים לשכנע את אמא של דורי שהוא יגור אצלם בבית.

== מונחים ודמויות משניות ==
* סיס - רונה ויולי מכנות אחת את השנייה כל הזמן "סיס" פירושו אחיות.
* ארוחת בוצר - ארוחה שמשלבת בוקר + צהריים.
* מיסייה לואי-לוי - מפקד המשטרה.
* קב"ט נחשון - קב"ט ישראלי אשר מתגורר בצרפת.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=jU92hYWpIHQ כוכבי הספר הקיץ של רונה ודורי מור פולנוהר ודניאל גד מדברים על הספר] באתר הסרטונים יוטיוב.
* [http://www.frogi.co.il/bidur-cinema/3880.html חדש על המדף: ספר לסדרה גאליס] באתר פרוגי.
* [http://www.frogi.co.il/bidur-books/7587.html הספר: "הקיץ של רונה ודורי" זכה בספר הזהב] באתר פרוגי.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי 2012
קטגוריה:זוכי טקס נבחרי הילדים: ספרים
קטגוריה:גאליס
קטגוריה:סמדר שיר
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
הפדרציה לחברות גניאולוגיות

הפדרציה לחברות גניאולוגיות (FGS) הוא מוסד ללא כוונת רווח הממוקם בארצות הברית. הפדרציה מאגדת תחתיה מאות חברות לגנאלוגיה ומקשרת בין אגודות שונות לחקר המשפחה והיסטוריה של אילן יוחסין של אנשים. הפדרציה מוציאה לאור מגזין חודשי בנושא חקר המשפחות, ספרים בנושאי גנאלוגיה, ניירות עמדה, וחדשות בנושאי גנאלוגיה. הפדרציה גם עורכת כנס שנתי בן ארבעה ימים המוקדש לניהול קהילה. בנוסף הפדרציה גם דואגת לספק שירותים עבור ארכיונים, ספריות, מכוני מחקר אקדמיים, וחברות.

החל משנת 2000 הפדרציה היא חלק של החברה הגנאלוגית הלאומית.
== קישורים חיצוניים == 
* 

קטגוריה:חברות גנאלוגיות
קטגוריה:גנאלוגיה
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים