OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
איוואן קוסטוב

איוואן יורדאנוב קוסטוב (בבולגרית: Иван Йорданов Костов; נולד ב-23 בדצמבר 1949, סופיה, הרפובליקה העממית הבולגרית) הוא פוליטיקאי בולגרי אשר בין 1997 ל-2001 כיהן כראש ממשלת בולגריה.
== ביוגרפיה ==
קוסטוב נולד בסופיה ואת השכלתו האקדמית בכלכלה רכש במכון מרקס הייר לכלכלה (כיום האוניברסיטה לכלכלה לאומית ועולמית). הוא בעל תואר דוקטור לכלכלה מאוניברסיטת סופיה. ב-1990 נבחר לפרלמנט הבולגרי מטעם מפלגת "איחוד הכוחות הדמוקרטיים" ובהמשך, כיהן כשר האוצר של בולגריה בממשלותיהם של דימיטר פופוב ופיליפ דימיטרוב. באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 החריף מאוד המשבר הכלכלי בבולגריה, שהחל עם קריסת השלטון הקומוניסטי. המשבר גרם לאי שקט חברתי גובר שהוביל להתפטרותו של ראש הממשלה ומנהיג המפלגה הסוציאליסטית הבולגרית ז'אן וידנוב. בבחירות שנערכו ב-1997 זכתה מפלגתו של קוסטוב והוטלה עליו מלאכת הרכבת הממשלה.

קוסטוב הצליח לייצב את הכלכלה הבולגרית ונרשמה עלייה בתוצר המקומי הגולמי. ממשלו ביצע שורת רפורמות שכללו בין השאר הפרטה של חברות ממשלתיות והחל משא ומתן על הצטרפות בולגריה לאיחוד האירופי. עם זאת, הועלו בבולגריה טענות כנגד ממשלו של קוסטוב בדבר אי סדרים ושחיתות כלכלית. בנוסף, נמתחה על קוסטוב ביקורת על מהירותו של תהליך ההפרטה, אשר הוביל לפשיטת רגל של לא מעט חברות שהופרטו. בבחירות שנערכו ב-2001 הפסידה מפלגתו של קוסטוב ל"תנועה העממית ליציבות וקידמה" בראשות סימאון סקסקובורגותסקי.

קוסטוב התפטר מראשות מפלגת איחוד הכוחות הדמוקרטיים וב-2004 הקים מפלגה חדשה בשם "דמוקרטים למען בולגריה חזקה", אשר הציגה עמדות ימניות, והוא נבחר מטעמה לפרלמנט.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.minfin.bg/en/page/146 איוואן קוסטוב - תקציר ביוגרפי], באתר משרד האוצר הבולגרי 

קטגוריה:ראשי ממשלת בולגריה
קטגוריה:סופיה: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סופיה
קטגוריה:ילידי 1949
נתיבי היובל

נתיבי היובל בע"מ היא חברה ייעודית (Special Purpose Entity) אשר זכתה במכרז למימון, הקמה, תפעול ותחזוקת פרויקט כביש 431
בשיטת PFI (Private Finance Initiative) .בהתאם לתנאי המכרז, אחראית נתיבי היובל על הקמת הכביש ותפעולו בתקופה של 25
שנים תמורת תשלום מהמדינה, שלאחריה יוחזר הכביש למדינה, ללא תמורה.

==בעלות==
נתיבי היובל הייתה חברת בת של דניה סיבוס שהיא זרוע הבניה והתשתיות של חברת אפריקה ישראל. באמצעות חברת נתיבי היובל סללה דניה סיבוס את כביש הרוחב מספר 431 המתחיל בצידו המערבי באיילון דרום (כביש מספר 20) ומסתיים במודיעין-מכבים-רעות. עלותו הכוללת של הפרויקט הגיעה לכ-2 מיליארד ש"ח.

בחודש פברואר 2011 מכרה דניה סיבוס 75% מזכויותיה בחברת נתיבי היובל לקרן תשתיות ישראל תמורת 207.6 מיליון שקל.

==ראו גם==
* כביש 431

==קישורים חיצוניים==
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: תחבורה - חברות תשתית
נתיבי הכרמל מערכות ותפעול

נתיבי הכרמל מערכות ותפעול בע"מ היא החברה האחראית לתפעול מערכת כבישי האגרה העירוניים בחיפה, "מנהרות הכרמל". המנהרות משמשות כמערכת תנועה תת-קרקעית המקצרת באופן משמעותי את זמן הנסיעה בין הכניסות לחיפה – מחלף חיפה דרום (חוף הכרמל) ומחלף הקריות (צומת הצ'ק פוסט).
==בעלות==
הפרויקט הוקם על ידי "אשטרום" ו"שיכון ובינוי" בהשקעה של כמיליארד וחצי ש"ח. זכיינית הפרויקט, חברת "כרמלטון", נוסדה בשותפות שווה של "אשטרום" ו"שיכון ובינוי", והיא האחראית על ניהול מנהרות הכרמל והמפקחת על החברה המפעילה. החברה המפעילה, "נתיבי הכרמל מערכות ותפעול", היא חברה אחות של "דרך ארץ", מפעילת כביש 6. "נתיבי הכרמל" אחראית על תפעול מערכות האגרה, ניהול בקרת תנועה ותחזוקה, וכן מתן מענה לנהגים באמצעות מרכז שליטה ובקרה, שירות לקוחות, בטיחות, תחזוקה שוטפת וגביית תשלומים.

"חברת חוצה ישראל" היא חברה ממשלתית שמונתה כרשות הממונה על פרויקט מנהרות הכרמל. הרשות הממונה מפקחת על פעילותה של "כרמלטון", על גביית האגרות, התפעול והתחזוקה.

יחידת הניטור של מנהרות הכרמל הוקמה על ידי "כרמלטון" על פי הנחיות המשרד להגנת הסביבה. יחידת הניטור מבצעת מעקב ובקרה על איכות האוויר ורמת הרעש במטרה לשמור על איכות חיי התושבים החיים בשכונות הסמוכות לפרויקט.

==מימון הפרויקט==
היקף ההשקעה בפרויקט היה כ-1.4 מיליארד שקל, את רוב המימון (90%) סיפק בנק דיסקונט והראל השקעות (10%). בשנת 2011, מכר בנק דיסקונט 900 מיליון שקל מהחוב של מנהרות הכרמל למשקיעים מוסדיים (מנורה מבטחים פנסיה וגמל, כלל ביטוח, עמיתים והראל השקעות).

==תוואי המנהרות==

מנהרות הכרמל מקשרות בין המבואות הדרומיים של חיפה באזור חוף הכרמל, דרך מרכז העיר, ועד המבואות הצפוניים של העיר לכיוון הקריות ועכו.

פתחי הכניסה והיציאה של מנהרות הכרמל מתחברים אל רשת הכבישים של חיפה בשלושה מוקדים מרכזיים: מחלף הקריות, מחלף נוה שאנן ומחלף חיפה דרום. האורך הכולל של מערכת מנהרות הכרמל הוא כ-6 ק"מ, אשר הנסיעה בהם מתבצעת במסלולים חד סיטריים, בשני נתיבי נסיעה. לכל כיוון נסיעה ישנה מערכת מנהרות נפרדת.

==קישורים חיצוניים==
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: תחבורה - חברות תשתית
קטגוריה:חיפה: תחבורה
קטגוריה:קבוצת אלייד
בית האמנים בירושלים

"בית האמנים" שבמרכז העיר ירושלים הוא ביתה של אגודת הציירים והפסלים של ירושלים.

== היסטוריה ==
ראשיתו של בית האמנים היא ב"ביתן האמנים", שהוקם בשנת 1948 ב-"קלוב הקצינים" של הצבא הבריטי ששכן בשטח על יד מלון המלך דוד. המבנה ניתן לאגודת האמנים על ידי המושל הצבאי של ירושלים דאז, משה דיין. במחצית שנות ה-50 של המאה ה-20 החלה הפטריארכיה היוונית-אורתודוקסית של ירושלים, שקיבלה באותה עת בחזרה שטחים באזור מידי האפוטרופוס על נכסי נפקדים, בתביעה להשיב אל ידיה את השטח עליו עמד הביתן. 

עיריית ירושלים, בראשות מרדכי איש שלום, פעלו בשנות ה-60 במטרה למצוא לאגודת האמנים משכן קבע. הזדמנות לכך הגיע עם פינויו של בית הנכות הלאומי בצלאל, שעבר בשנת 1965 אל שטח מוזיאון ישראל החדש. 

הבניין משמש מרכז לתערוכות מתחלפות, שבהן מציגים אמנים ישראלים בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות. מ־2001 מתקיימת במקום הביאנלה הישראלית לרישום.

==גלריה==
<gallery>
File:The Jerusalem Artists’ House (997008136707605171).jpg|מבנה "קלוב הקצינים" (1950)
File:The Jerusalem Artists’ House (997008136707705171).jpg|תערוכה ב"ביתן האמנים" (1950)
File:The Jerusalem Artists’ House (997008136707405171).jpg|תערוכה ב"ביתן האמנים" (1950)
File:PikiWiki Israel 47008 Bezalel Museum in Jerusalem.jpg|בית הנכות הלאומי בצלאל (1951-1948)
קובץ:Beithaomanimj.JPG|תערוכה באחד מחללי בית האמנים (2019)
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* דוד קרויאנקר, המשולש הירושלמי, ביוגרפיה אורבנית, ירושלים: הוצאת כתר ומכון ירושלים לחקר ישראל, 2011.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: תרבות
קטגוריה:ירושלים: גלריות לאמנות
קטגוריה:רחביה: מבנים
קטגוריה:בצלאל
דיר קרוח

שרידי הכנסייה מהתקופה הביזנטית
שרידי בית הבד מהתקופה הביזנטית

דיר קרוח - שרידי כפר עתיק הנמצאים בשמורת גמלא שברמת הגולן. שרידי היישוב נמצאים ליד המצוק המשקיף על נחל גמלא ובסמוך ל"שביל הנשרים". 

בין המאות 4 וה-5 שכן במקום כפר נוצרי. בתקופה זו, הייתה רמת הגולן מאוכלסת בעשרות יישובים יהודים ונוצרים. מתקופה זאת נמצאים באתר שרידי מנזר (דיר בערבית), כנסייה בסגנון שהיה נפוץ באזורים הבזלתיים בירדן ובסוריה, ובית בד שבו נמצא אגן לריסוק זיתים עגול עשוי בזלת. בכנסייה נמצאו קשתות שתמכו בתקרה העשויה אבני בזלת. מצדה הצפוני של הכנסייה נמצאה חצר שרוצפה באבן. בחצר זאת נמצאה מעל הפתח כתובת ביוונית "האל של גרגוריוס הושע ורחם אמן". כל מבני הכפר בנויים בזלת. באתר נמצא מבנה נוסף מתקופה זו שנמצאו בו קשתות אבן וצלב חקוק על המשקוף. היישוב מהתקופה הביזנטית ננטש במחצית המאה ה-7 בגלל הכיבוש הערבי.

לאחר פער יישובי של כ-600 שנה נושב במקום מחדש במאה ה-13. יישוב זה שרד עד המאה ה-14. המקום נושב מחדש במאה ה-20 על ידי אוכלוסייה סורית. המקום ננטש מיושביו לאחר מלחמת ששת הימים.
==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רמת הגולן: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:התקופה הביזנטית בארץ ישראל
קטגוריה:יישובים סוריים נטושים ברמת הגולן
כנסיית שדה הרועים

חזית הכנסייה
כיפת הכנסייה
פסל המלאך מעל הכניסה למבנה
חצר הכנסייה
שרידים באתר
כנסיית שדה הרועים היא כנסייה קתולית-פרנציסקנית ליד ח'רבת א-סיר, בצפונה של העיירה בית סאחור, המנציחה את מקום התגלות המלאך לרועים, קודם שבאו במצוותו לסגוד לישו. הכנסייה השוכנת כ-2.2 ק"מ ממזרח לכנסיית המולד, הוקמה בידי האדריכל האיטלקי אנטוניו ברלוצי ב-1954.

==המסורת הנוצרית==

סגידת הרועים הוא אירוע המדווח בבשורה על-פי לוקס, שבו סגדו רועים לישו, סמוך לאחר לידתו בבית לחם:

==היסטוריה==
באונומסטיקון, זיהה אוסביוס את המקום בו נגלה המלאך לרועים, ב"שדה עדר" הנזכר בספר מיכה, כאלף צעדים מבית לחם:

בשנת 670 דווח כי במקום נצבה כנסייה, ובמקורות אחרים בני התקופה צוין כי מזרחית לבית לחם שוכן מנזר פואמניום (Poemenium), היינו, "של העדר". בתקופה הצלבנית כונה האתר "האחו הקדוש" (Agia Pimina) או "אצל הרועים" (Ad Pastores). כנראה שהאתר חרב לאחר שממלכת ירושלים הראשונה באה לסיומה, שכן עולי הרגל החלו פוקדים את דיר אל-רעואת ("מנזר הרועים"), השוכן כ-700 מטרים דרומית למקום. 

ב-1859 שב האתר שהיה בשליטת הפרנציסקנים, והיה למקום בו זיהתה הכנסייה הקתולית את המסורת. במקום נערכה חפירה ארכאולוגית חלקית ב-1859, ומחקר מעמיק יותר בשנים 1951-1952. מחפירות אלה עלה כי האתר היה נושב מימי הורדוס, והתפתח בעיקר בין מאה ה-5 למאה ה-7. מצפון לכנסייה התגלה מתחם נזירי חקלאי גדול, ובו גתות, מאגרי מים, מחסנים ומערות מגורים. הכנסייה הראשונה באתר קמה במאה ה-4, והיא הורחבה במאה ה-6 אגב שימוש משני בחומרי בניין שהובאו מהאפסיס של כנסיית המולד המתומנת הקדומה (כנסייה זו נבנתה בבית לחם בתקופת קונסטנטינוס ונהרסה במרד השומרונים בשנת 539).

==הכנסייה==
בשנת 1953 נבנתה ליד השרידים הקודמים כנסייה מודרנית, שתוכננה בידי אנטוניו ברלוצי, ומומנה בכספי תרומות מקנדה. הכנסייה משלבת מערה קדומה, וקירותיה נוטים כלפי פנים, שכן המבנה נועד להזכיר אוהל רועים בו התגוררו עת שהו בשדות המרעה. למבנה עשר צלעות וחמישה אפסיסים, ובהם פרסקאות המתארים את הרועים בשדה, את המלאך הנגלה בפניהם ואת סגידתם בפני ישו. כיפת המבנה עשויה בטון וזכוכית, והאור החודר דרכה אמור להזכיר את האור האלוהי שנגלה בפני הרועים. סביב בסיסה הפנימי של הכיפה מופיע הפסוק ממעשה ההתגלות לרועים, שהיה לפסוק הפותח את תפילת גלוריה: 
<div class="mw-content-ltr">

</div>

מעל הכניסה למבנה נראה פסל ארד של המלאך שנגלה לפני הרועים והמברך את הבאים בשערי הכנסייה. מעל הפסל תלויים שלושה פעמונים ממגדל פעמונים בסגנון יווני. בדיר אל-רעואת שוכנים הכנסייה והמנזר היוונים-אורתודוקסים המנציחים גם הם את האירוע. 

<gallery widths="225px" heights="250px">
קובץ:Bethlehem BW 2010-09-21 12-09-05.JPG|הרועים לפני האירוע. ממעל נראה כוכב בית לחם
קובץ:Bethlehem BW 2010-09-21 12-08-18.JPG|התגלות המלאך בפני הרועים
קובץ:Bethlehem BW 2010-09-21 11-58-55.JPG|סגידת הרועים
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20111201005716/http://198.62.75.1/www1/ofm/sites/TSbsites.html אודות המקום באתר משמורת ארץ הקודש]
* [http://www.custodia.org/default.asp?id=1888 אודות הכנסייה]
* [http://www.sacred-destinations.com/israel/bethlehem-shepherds-fields שדה הרועים באתר sacred-destinations]

שדה הרועים
קטגוריה:אנטוניו ברלוצי
קטגוריה:משמורת ארץ הקודש
בן בסט

בן בסט הוא שם משפחה יהודי שמקורו ככל הנראה ביהדות ספרד ופירושו הוא "יצרן או מוכר של שטיח קיר". במסמכים ספרדיים של ימי הביניים שם זה מופיע גם בצורות אבנבסה, ברבסה ואבנפסאט. לעיתים, שם המשפחה בן בסט הוא ראשי תיבות של "בן ספרי טהור" (בן בס"ט).

==הערות שוליים==

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
בן חמו

בן חמו הוא שם משפחה יהודי מארצות האסלאם, חמו הוא עיוות מקומי לשם העברי חיים, ומשום כך פירושו "בן חיים". פירוש מסורתי אחר לשם הוא ראשי התיבות של חנניה מישאל ועזריה שבני המשפחה התייחסו אחריהם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
מערת החלב

המזבח במערה קודם חידושו ב-2007
תיאור המערה מ-1880
תיאור המערה מ-2016
מערת גבירתנו מרים (בערבית: مغارةآلسثئ - "מעארת א-סיתי"), המוכרת יותר בשם מערת החלב (בלטינית: Crypta lactea), היא קפלה קתולית-פרנציסקנית השוכנת כ-200 מטרים דרומית-מזרחית לכנסיית המולד בבית לחם.

==המסורת הנוצרית==
לפי המסורת הנוצרית הסתתרה המשפחה הקדושה במערה בעת טבח החפים מפשע בידי הורדוס, טרם נמלטה למצרים. המסורת ממשיכה כי בעת שמרים הניקה את ישו, נשרה טיפת חלב אל הקרקע, והפכה אותה ללבנה. נוצרים ומוסלמים כאחד, מאמינים כי פירורי האבן מהמערה מעשירים את חלב ההנקה ותורמים לפוריות. אמהות מניקות מערבבות את האבקה במי השתייה שלהן, ואלה המבקשות להרות מניחות אותה מתחת למזרניהן. לפי מסורת נוספת שמקורה, ככל הנראה, במאה ה-7, נקברו החפים מפשע במערה. מסורת שלישית ממקמת את סגידת האמגושים לישו במערה זו.

==האתר==
המערה חצובה בסלע גיר רך ופריך, וגרם מדרגות מוליך אליה. שלושה עמודים תומכים בתקרתה, ובצידה המזרחי ניצב מזבח. מעל המערה קמה כנסייה במאה ה-5 וממנה שרדו קטעי פסיפס שבו נראים צלבים. במאה ה-14 תפסו הפרנציסקנים את החזקה במקום והקימו בו כנסייה חדשה ב-1872. כנסייה זו הוגדלה וחודשה באופן משמעותי בשנת 2007 כדי לאפשר עריכת טקסים רבי משתתפים. קירות הכנסייה החדשה לבנים וחלקים כמעט לחלוטין, רצפתה עשויה שיש וספסלי הישיבה עשויים מעץ בהיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20111201005716/http://198.62.75.1/www1/ofm/sites/TSbsites.html מערת החלב באתר משמורת ארץ הקודש]
* [http://www.sacred-destinations.com/israel/bethlehem-milk-grotto.htm המערה באתר sacred destinations]
* [http://www.maxarios.com/Fotodatenbank/Holy-Land/Bethlehem/Milch-Grotte/ תמונות האתר]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בית לחם: כנסיות ומנזרים
קטגוריה:משמורת ארץ הקודש
קטגוריה:קפלות
נחום אש

הרב נחום אש, רבה ו[[אב"ד של העיר צ'נסטוחובה בפולין]]
מצבתו
הרב נחום אַש (י"ב בשבט תרי"ח, 27 בינואר 1858 – י"ט בסיוון תרצ"ו, 12 במאי 1936) היה רבה הראשי ואב"ד של העיירה צ'נסטוחובה שבדרום מערב פולין ומחבר ספרי דרוש והלכה.

==ביוגרפיה==
נולד בווישגורוד שבמחוז פלוצק, לרב דוד צבי אש. עוד בנערותו התפרסם כעילוי, בעל זיכרון מופלא. למד בישיבת ר' אביגדור לייבוש ליבנטאל בקובל. הרבה ללמוד לימודי חול. בן 18 נשא לאישה את בת הרב שמשון אורנשטיין, אב"ד אוזרקוב. נסמך להוראה על ידי חותנו, והרב חיים אלעזר וקס מקאליש. 

בשנת תרמ"ט נתמנה לרב בעיר נשיאווה שבפלך ורשה, ובשנת תרנ"ד עבר לכהן כרב בצ'נסטוחובה, שבה שימש עד יומו האחרון, 43 שנים. בכהונתו פרחה הקהילה היהודית בעיר. פרק חשוב בחייו תפסה המערכה שניהל סביב שאלת השחיטה היהודית בפולין, עליה קמו עוררין מבין הצירים האנטישמיים בפולין, והוא לעומתם פתח בפעולת הסברה נמרצת.

היה חובב ציון ופעיל בתנועת המזרחי מראשית ימיה. ראש ועד קרן היסוד בעירו. 

היה ידוע כנואם וכן פרסם מאמרים בעיתונות בנושאי השעה.

==פרסומיו==
* [http://www.hebrewbooks.org/24273 "קול תרועה" - הספד על יצחק מאיר יוסטמן], פיעטרקוב תר"ף
* א טרייסט ווארט פאר'ן יודישען פאלק ("דברי נחמה"), צ'נסטוכוב, תרפ"ד
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=38784&pgnum=1 כוס נחומים - מאמרים בשאלות הזמן], צ'נסטוכוב תרצ"ג
* עולת שבת - דרוש ביידיש לרגל שבעים שנה לבית הכנסת "אהל יעקב", צ'נסטוכוב תרצ"ד
* זיכרון מלך (מאמרים על הרמב"ם וספריו), לרגל יובל ה-800 להולדתו של הרמב"ם, פיעטרקוב, תרצ"ה

==לקריאה נוספת==
* ספר צ'נסטוחוב (עמ' 646-643), ירושלים תשכ"ז

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ילידי 1858
קטגוריה:נפטרים ב-1936
Having Fun with Elvis on Stage

Having Fun with Elvis on Stage הוא אלבום הופעה של אלביס פרסלי אשר יצא ב-1974. האלבום יוצא דופן מבין תקליטיו של פרסלי בכך שאינו כולל אף שיר או קטע מוזיקלי כלשהו, ומורכב כולו מקטעי דיבור שהוקלטו במעברים בין שירי הופעותיו. האלבום נחשב לגרוע ביותר של פרסלי, ובין הגרועים בכלל. כך לדוגמה, מבקרי המוזיקה ג'ימי גוטרמן ואוון אודונל הציבו את האלבום במקום הראשון בספרם "אלבומי הרוק אנד רול הגרועים בכל הזמנים" מ-1991 (וזאת על אף העובדה כי זהו אינו אלבום רוק אנד רול).
האתר Allmusic העניק לאלבום כוכב אחד וכתב - "יש האומרים כי האלבום אינו ניתן לשמיעה לחלוטין, אך למעשה הוא גרוע מזה; האזנה לו דומה לצפייה בתאונת דרכים המתרחשת בקרקס ומשאירה את הצופה מבועת ומבולבל מכדי להפנות את המבט".

==רקע==
"קולונל" טום פארקר, מנהלו האישי של פרסלי, היה מעוניין להוציא אלבום שיימכר למעריצים בהופעות, לצד חולצות ופריטי אספנות אחרים. לרוע מזלו, החוזה של פרסלי עם חברת התקליטים RCA הבהיר כי זכויות היוצרים של כל שיריו שייכות באופן בלעדי לחברה. פארקר, שהיה מעוניין באלבום שיניב רווחים לו עצמו, מצא פרצה בחוזה וגילה כי זכויות היוצרים של דיבוריו של פרסלי אינם שייכים לאיש. לפיכך, אסף וחיבר יחדיו 37 דקות של קטעי מעבר בהם פרסלי מציג את השירים לפני ביצועם, מתבדח עם הקהל ומרבה למלמל "...Well" ("ובכן...") באינטונציות שונות.

האלבום נמכר בתחילה רק בהופעות, כמתוכנן, אך לאחר מכן הופץ לקהל הרחב ושווק על ידי RCA כאלבום הופעה לגיטימי לכל דבר, דבר שגרם לאלביס לרתוח מזעם כיוון שמצא את האלבום מביך ביותר. לאור תגובתו, האלבום ירד מהמדפים במהלך 1975 אך חזר אליהם זמן קצר לאחר מותו, שנתיים מאוחר יותר.

למרות הביקורות הגרועות ותוכנו הלא שגרתי של האלבום, הוא הצליח להגיע למקום ה-130 במצעד האלבומים של בילבורד.

==ראו גם==
*השאגס

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלביס פרסלי
קטגוריה:אלבומי 1974
קטגוריה:אלבומי הופעה
רפלקס בבינסקי

רֶפְלֶקְס בָּבִּינְסְקִי (באנגלית: Babinski reflex) הוא תופעה נוירולוגית השכיחה בעיקר אצל תינוקות שבה כף הרגל מגיבה לליטוף במתיחת הבוהן כלפי מעלה.

== תיאור ופירוט ==
רפלקס בבינסקי בכף רגל של מבוגר. מצב לא תקין.
רֶפְלֶקְס בָּבִּינְסְקִי מתאר תופעה תקינה אצל תינוקות בני שנה שבה גירוי כף הרגל גורם לתנועה בלתי רצונית שבה האצבעות (ובפרט הבוהן) נמתחות כלפי מעלה. אצל בוגרים מצב תקין אמור לגרום לתופעה הפוכה בדיוק: גירוי כף הרגל יגרום לפלקסיה (כיפוף - Flexion) של אצבעות כלפי פנים כף הרגל. שינוי מהמצבים התקינים והנורמליים השייכים לחתכי הגילים הנ"ל עלול להעיד על בעיה פתולוגית (מחלתית). רפלקס בבינסקי משמש כסימפטום להפרעות אורגניות אצל מבוגרים.

==אטימולוגיה==
רפלקס זה קרוי על שם ד"ר ז'וזף בבינסקי (Joseph Francois Felix Babinski), נוירולוג צרפתי ידוע מסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, משום שהוא מהראשונים שתיארו רפלקס זה ועסקו בו בהרחבה. המאמר הראשון והמקיף בעניין זה נכתב על ידו ב-22 בפברואר 1896.

==ראו גם==
* בדיקה נוירולוגית (ראה הערכת רפלקסים פתולוגיים)

==לקריאה נוספת==
* יחיאל קלר/ עירית לינור/ מישל סלון/ שמואל אליס, מבוא לפסיכולוגיה, חטיבה שלישית, יח' 9-7 עמ' 9.
*[http://www.neurologyindia.com/article.asp?issn=0028-3886;year=2000;volume=48;issue=4;spage=314;epage=8;aulast=Kumar#ref1 The Babinski sign--a reappraisal], Kumar SP, Ramasubramanian D (אנגלית)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נוירולוגיה
בבינסקי, רפלקס
כנסיית הרועה הטוב

השבת מאור עיניו של ברטימי העיוור
עץ השקמה עליו טיפס לפי המסורת זכי כדי לצפות בישו
כנסיית הרועה הטוב (בערבית: كنيسة الراعي الصالح) היא כנסייה קתולית-פרנציסקנית השוכנת במרכזה של העיר יריחו. הכנסייה הוקמה בשנים 1924–1925 על ידי האדריכל האיטלקי אנטוניו ברלוצי, והיא משמשת ככנסיית הרובע עבור הקהילה הקתולית הקטנה של העיר, המונה כ-200 איש (כנסייה אורתודוקסית סמוכה משמשת קהילה בת 250 איש נוספים).

הכנסייה מנציחה בשמה את ישו הרועה הטוב, אשר עשה ביריחו שני ניסים. בראשון השיב את מאור עיניו של ברטימי (ברטימיוס) העיוור אשר ישב לצד הדרך וקיבץ נדבות:

בנס השני גאל ישו את זכאוס המוכס העשיר, והשיבו מדרכו הרעה:

לפי המסורת, ביריחו ניצב עץ השקמה עליו טיפס זכי כדי לצפות בישו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.custodia.org/default.asp?id=1891 הכנסייה באתר משמורת ארץ הקודש]

הרועה הטוב
קטגוריה:אנטוניו ברלוצי
קטגוריה:משמורת ארץ הקודש
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
קטגוריה:יריחו: מבנים
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: כנסיות ומנזרים
הפרעה אורגנית

הַפְרָעָה אוֹרְגָּנִית או מחלה אורגנית הוא מונח המתאר מצב של הפרעה בהתנהגות, שמקורו בגופו של האורגניזם, ושנוצר בעקבות שינוי באיברים, ברקמות או בחומרים הכימיים המצויים בהם. זאת בניגוד להפרעות שמקורן האורגני אינו ידוע, ומניחים כי הוא פסיכולוגי; אלו מכונות הפרעות פסיכוגניות. המונח הפרעה אורגנית משמש לעיתים גם כשם נרדף לבעיות מוחיות-נוירולוגיות, שמקורן במוח. 

המונח הפרעה אורגנית יכול לתאר כל מחלה שמקורה בשינוי חלק מחלקי האורגניזם למשל אוליגואנצפאליה. עם זאת, הצורך בשימוש במונח הזה, נוצר בפרט במקרים גבוליים שבהם לא ברור בבדיקה ראשונית אם מקור ההפרעה נפשי או לא. ישנו מספר הפרעות התנהגותיות הנבדקות תחילה בבדיקות אורגניות ולפי התוצאות מתקבלת ההחלטה אם יש צורך בטיפול תרופתי או פסיכולוגי. לדוגמה, לעיתים קרובות נבדקות הפרעות שינה כדי לברר האם מקורן בשינוי אורגני או בשינויים פסיכוגניים, כדי להחליט כיצד לטפל בבעיה.

==קישורים חיצוניים==
* צבי עצמון, [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=12591 אורגני, אך באיזה הקשר], גליליאו, מרץ 2005 גיליון 79
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רפואה
קטגוריה:פסיכיאטריה
קטגוריה:נוירולוגיה
העיר ללא יהודים

העיר ללא יהודים (גרמנית: Die Stadt ohne Juden) הוא סרט אוסטרי מז'אנר האקספרסיוניזם מאת הבמאי ה.ק. ברסלאור. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1924 והוא מבוסס על ספר באותו שם מאת הסופר האוסטרי היהודי הוגו בטאואר (שהתנצר בצעירותו) אשר שילם בחייו על ביקורתו כלפי האנטישמים. הסרט הוא אחד מתוך סדרת סרטים אקספרסיוניסטים אוסטריים מאותה תקופה, ומכאן ערכו המחקרי הרב. הוא הוקרן לראשונה בווינה ב-25 ביולי 1924.

בספרו, שפורסם ב-1922, תיאר הוגו בטאוור חזון אלגורי מדויק למדי של העתיד הקרוב, שאירע אחר כך. למרות שיעודו של הספר היה לבדר, והוא נכתב כתגובה סאטירית לאנטישמיות הכללית שרווחה בשנות העשרים בווינה, הוא עורר סערה רבתי והיה לרב מכר שתורגם לשפות רבות. מיד בתום הקרנת הבכורה, רצח לאומן חבר המפלגה הנאצית את הסופר הוגו בטאוור. הרוצח, שנישא על גלי ההערצה באווירת האנטישמיות העממית באוסטריה, יצא לחופשי לאחר שהות של שנה וחצי במוסד פסיכיאטרי.

== עלילה ==

המפלגה הנוצרית סוציאליסטית תופסת את השלטון באוסטריה, ראש הממשלה החדש הוא אנטישמי קנאי שגורס כי היהודים הם השליטים האמיתיים במדינה. אי לכך, הוא מעביר באספה הלאומית חוק המורה לכל היהודים לעזוב את אוסטריה עד סוף השנה. החוק מתקבל בהתלהבות רבה בקרב ההמונים, והיהודים אכן עוזבים. זמן קצר לאחר יישום החוק מתגלות ההשלכות הבלתי צפויות של עזיבת היהודים - על החיים באוסטריה: חיי התרבות העשירים של וינה הופכים לשממה, בתיאטראות מציגים אך ורק את מחזותיהם של אותם שני מחזאים לא יהודים. מרבית בתי הקפה התרוקנו, או שהוסבו לבתי מרזח לממכר נקניק ובירה. לאחר תקופת גאות קצרה - הכלכלה נופלת, העסקים בבעלות יהודית נסגרים או עוברים לערים אירופיות אחרות - כפראג ובודפשט. האינפלאציה והאבטלה משתוללות.

הדמויות הפוליטיות בספר מתוארות כך שניתן לזהותן עם אישים פוליטיים בני התקופה. בסרט, לעומת זאת, מטושטש הדמיון כדי לעקוף את איסורי הצנזורה. בנוסף למישור הפוליטי, הסרט עוסק גם באהבה שנרקמת בין לוטה, צעירה וינאית טיפוסית, לאמן היהודי ליאו סטראקוש. במקרה, הנערה היא בתו של חבר האספה הלאומית המתנגד ליהודים, שהצביע בעד החוק לגירושם.

לקראת סוף הסרט האספה הלאומית מעוניינת להפוך החלטתה על פיה, ולהשיב את היהודים. למען השגת הרוב הדרוש לשינוי החקיקה, צמד הנאהבים לוטה וליאו (שהתגנב חזרה לאוסטריה באופן בלתי חוקי, עם מסמכים מזויפים של צייר צרפתי) נדרשים לסכל את התנגדותו של חבר האספה האנטישמי ברנרד (השחקן הנס מוזר), ולשם כך הם משכרים ומסממים אותו. הדרמה מגיעה לשיאה כשברנרד, המטושטש עדיין ונתון תחת השפעת האלכוהול והכדורים, נכנס במקרה למוסד פסיכיאטרי; הרופאים, המשוכנעים שמדובר ב"משוגע", מאשפזים אותו בכפייה במוסד. ברנרד נכלא בתא המעוצב בצורה אקספרסיוניסטית, שמדגישה את האסימטריות של המקום, ומשרה תחושה קלאוסטרופובית, בעקבותיה הוא הוזה שהוא נרדף על ידי מגן דוד.

בקטע זה מתגלה החריגה החריפה של עלילת הסרט מהמקור הספרותי, כי בתום הסצנה במוסד הפסיכיאטרי - בסרט, ברנרד מתעורר מחלום, ומתברר לצופים, בדיעבד, שכל הסרט, למעשה, הוא חלומו של ברנרד. העלילה על פי התסריט: "ברגע שיא המתח והחרדה, הציר ברנרד מקיץ מחלומו, מוצא עצמו בבית המרזח בשעת לילה מאוחרת, ואומר: 'תודה לאל שהחלום המטופש הזה חלף – אנחנו כולנו בני אדם, איננו רוצים בשנאה – אנו חפצי חיים ורוצים לחיות ביחד בשלום!'.

== ביקורת ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סרטי 1924
קטגוריה:סרטים אוסטריים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי יהדות
קטגוריה:וינה בקולנוע
הפרעה פסיכוגנית

הַפְרָעָה פְּסִיכוֹגֶּנִית (psychogenic disorder), היא מונח המתאר מצב של הפרעה בהתנהגות, שמקורו פסיכולוגי-נפשי, ללא מקור אורגני ידוע. זאת בניגוד להפרעות שמקורן ידוע כאורגני (הפרעות אורגניות). 

רעיון ההפרעות הפסיכוגניות נמצא עדיין במחלוקת ומתקבל בהסתייגות מסוימת בעולם המחקר; חוקרים רבים טוענים כי גם הפרעות שמסווגות כפסיכוגניות הן ממקור אורגני (למשל ביוכימי), רק שעדיין לא קיימת ברשות האדם כיום יכולת טכנולוגית לגלות מקור אורגני זה. כך למשל, ארתור ס. ריבר מאוניברסיטת ניו יורק מגדיר "פסיכוגני" באופן מסויג, כ"משמש בעיקר לתיאור הפרעות שמקורן, על פי ההנחה, תפקודי - כלומר אלו שיסודן אינו בפגיעה אורגנית ידועה".

ההפרעות הפסיכוגניות כוללות מגוון רחב של הפרעות התנהגותיות פסיכיאטריות ספציפיות. יש להבחין בין הפרעה פסיכוגנית להפרעה סומטופרמית, בעוד האחרונה מתארת קשיים נפשיים הבאים לידי ביטוי בתלונות על מחושים גופניים הרי שהפרעה פסיכוגנית מתארת עדות ממשית למחלה המשתמרת אודות למצב הנפשי של החולה. הפרעות דומות הן הפרעות כאב, היסטריה ועוד.

==לקריאה נוספת==
* הירושי תקשימה, רפואה פסיכוסומטית הומניסטית, זמורה ביתן 1982, עמ' 82. 
* פישל שניאורסון, פסיכולוגיה היסטורית של שואה ותקומה, יזרעאל, 1967, עמ' 198. 

==קישורים חיצוניים==
* ברוך אלעד, [https://web.archive.org/web/20131008002437/http://www.israel-neurology.co.il/journal/july_2.pdf הפרעות נוירולוגיות פסיכוגניות - עדכון], נוירולוגיה, גיליון 2, יולי 2010, עמ' 6-9 
* פטרה זקהיים, [https://www.rambam.org.il/RambamInfo/ADAMMagazine/Issueno2092004/Pages/PsychogenicDisordersInChildrenAndAdolescents.aspx כשהגוף מדבר - הפרעות פסיכוגניות בילדים ונוער], ספטמבר 2004, באתר רמב"ם

==הערות שוליים==

קטגוריה:הפרעות נפשיות והתנהגותיות
זאב וייטמן

הרב זאב וייטמן (נולד בי"ב באלול ה'תשי"ג, 1953) הוא רב תאגיד "תנובה", רב היישוב אלון שבות, ומומחה כשרות ישראלי.

==ביוגרפיה==
נולד בקריית ביאליק, לאברהם ומרים וייטמן. למד בישיבת פרחי אהרון וישיבת הר עציון. ב-6 באוקטובר 1973 הוא נקלע למלחמת יום הכיפורים, כשהגיע לבסיס הצבאי בתל פארס בצפון רמת הגולן לשמש כשליח ציבור ביום הכיפורים. בהמשך המלחמה לחם בחזית הדרומית בסיני. בשנות ה-80 כיהן במשך תשע שנים כרבו של כפר עציון. כמו כן שימש כראש אגף הכשרות של הרבנות הראשית לישראל.

בתחילת שנות ה-90 שהה בחו"ל בשליחות חינוכית. בשנת תשנ"ג (1993) פרסם את ספרו "לקראת שמיטה ממלכתית במדינת ישראל: הצעה לקיום מצוות השמיטה במדינת ישראל במציאות החקלאית המודרנית". זמן קצר לאחר מכן מונה כרב הקונצרן תנובה, כמחליפו של הרב יחזקאל דאום שנפטר. בתפקידו הוא אחראי על כשרות כל מוצרי החברה – חלב, בשר, דגים, ביצים ומאפים.

בין השינויים והחידושים ההלכתיים והכשרותיים שהנהיג: השבתת הרפתות והמחלבות ופעילות הובלת החלב בימי שבת ומועד; הקמת מערכת פיקוח והשגחה על הרפתות והקפדה על ביצוע פעולת החליבה בידי יהודים; הקמת צוות מקצועי לפיקוח על ניתוחי פרות באופן שאינו פוגע בכשרות הפרה וחלבה. משמש עורך בכתב העת 'בנתיב החלב' שיוצא לאור על ידי ועדת מהדרין.

בשנת תש"ס (2000) יזם והקים את "ועדת מהדרין" – מערכת כשרות מהדרין של "תנובה", המאגדת נציגי קבוצות מרכזיות בציבור החרדי ובראשה עומדים הרב מרדכי גרוס והרב יעקב מאיר שטרן. הוא גם עומד בראש כנס הכשרות השנתי שבו מופיעים בכירי מומחי הכשרות ונידונים נושאים שונים בעולם הכשרות.

בשנת תשע"ז מונה לרב היישוב אלון שבות, לאחר פרישת הרב גדעון פרל. בשנת תשפ"ד יזם הצבעה יישובית על אשרור מינויו לרב היישוב, מכיוון שהמינוי הראשון לא כלל הצבעה. בהצבעה, שמסיבות טכניות אוחדה עם הבחירות לרשויות המקומיות והתקיימה במקביל עליה באותו יום (יח אדר א'), זכה לתמיכה גורפת של רוב מוחלט של תושבי היישוב.

משמש כיו"ר ועדת השמיטה מטעם הרבנות הראשית לישראל. מפרסם מאמרים רבים בתחומי כשרות שונים, ובראשם כשרות החלב, הבשר והתולעים במזון.

למשך תקופה מסוימת היה חבר וראש בית המדרש בארגון בית הלל, אך פרש מהארגון.

== משפחתו ==
נשוי למרים, בתו של יונה עמנואל, שהיה עורך המעיין, אב לשלושה ותושב אלון שבות. גיסיו הם הרב שמואל כ"ץ, חוקר תולדות הרבנות הראשית לישראל ולשעבר רב בתי ספר בירושלים ופרופ' שמחה עמנואל. 

==ספרו==
* [https://asif.co.il/files_ktav/%d7%9c%d7%a7%d7%a8%d7%90%d7%aa-%d7%a9%d7%9e%d7%99%d7%98%d7%94-%d7%9e%d7%9e%d7%9c%d7%9b%d7%aa%d7%99%d7%aa-%d7%91%d7%9e%d7%93%d7%99%d7%a0%d7%aa-%d7%99%d7%a9%d7%a8%d7%90%d7%9c/ לקראת שמיטה ממלכתית במדינת ישראל: הצעה לקיום מצוות השמיטה במדינת ישראל במציאות החקלאית המודרנית,] (מהדורה שנייה), בהוצאת מכון צומת, אלון שבות תש"ס

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.inn.co.il/tags/%D7%94%D7%A8%D7%91_%D7%96%D7%90%D7%91_%D7%95%D7%99%D7%99%D7%98%D7%9E%D7%9F כתבות - הרב זאב וייטמן], באתר ערוץ 7
* 

קטגוריה:אלון שבות: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:בוגרי ישיבת פרחי אהרון
קטגוריה:גוש עציון: רבנים
קטגוריה:כפר עציון: אישים
קטגוריה:עובדי תנובה
קטגוריה:רבני קיבוצים
קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קסנופיליה

קסנופיליה (xenophilia/xenophily) היא חיבה לבני אדם או לאובייקטים בלתי מוכרים. 

המילה היא חיבור של המילים היווניות "קסנוס" (ξένος), שמשמעותה זר, לא מוכר ו"פיליה" (φιλία), שמשמעותה אהבה, משיכה. קסנופיליה היא ההפך מקסנופוביה (=שנאת זרים).

בשימושה הנפוץ המילה מתארת משיכה לאנשים, תרבויות או מנהגים זרים בגלל השוני שלהם.

== קסנופיליה ביהדות ==
הרב יונתן סאקס, הוגה דעות יהודי-בריטי והרב הראשי של הקהילות העבריות המאוחדות בחבר העמים הבריטי, טען כי גילוי אהבת הזר טבוע ומרכזי ביהדות. הוא מפנה לציווי המקראי: "״כאזרח מכם יהיה לכם הגֵר הגר אתכם. ואהבת לו כמוך, כי גֵרים הייתם בארץ מצרים. אני ה׳ אלוהיכם״ (ויקרא לג-לד)". (ויקרא יט: לג-לד). סאקס כותב:
<blockquote>
הגר־התושב אינו מבני ישראל. הוא זר. רוב האנשים ברוב התרבויות ברוב התקופות פחדו מהזר, שנאו אותו ולא־פעם פגעו בו. יש מונח המציין זאת: קסנופוביה. כמה פעמים שמעתם את המונח המציין את ההפך, קסנופיליה? הניחוש שלי: אפס. בדרך כלל אנשים לא אוהבים זרים. על שום כך, כמעט בכל פעם שהתורה חוזרת על ציווי זה - 36 פעמים, לדברי חז״ל - היא מוסיפה הסבר: ״כי גרים הייתם בארץ מצרים״. אינני מכיר עוד אומה אחרת שהולדתה כאומה הייתה בשעבוד ובגלות. אנחנו יודעים מבשרנו מהו להיות מיעוט פגיע. לכן אהבת הגר מרכזית כל כך ביהדות ושולית כל כך במערכות אתיות אחרות. אבל גם כאן, במצווה הזאת, התורה אינה מדברת על ״צדק״. ישנה מצווה לנהוג בגרים בצדק, אך זו מצווה אחרת: ״וגר לא תונה ולא תלחצנו כי גרים הייתם בארץ מצרים״ (שמות כב, כ). אבל כאן התורה מדברת לא על צדק אלא על אהבה.

שתי מצוות אלו מגדירות את היהדות כדת של אהבה - לא רק אהבת האל (״בכל לבבך ובכל נפשך ובכל מאידך״), אלא גם אהבת האנושות. כשהעמידה היהדות את העיקרון הזה, היה בכך חידוש שבכוחו לשנות עולם.<ref></ref>
</blockquote>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הערצת תרבויות זרות
הסכם ה"פיפטי פיפטי"

הסכם ה"פיפטי פיפטי", שנקבע ב-1951, קבע כי הייצוג בנבחרות ובמוסדות הספורט בישראל יתחלק שווה בשווה בין מרכזי הספורט "מכבי" ו"הפועל".

בעקבות חילוקי דעות בין שני המרכזים שבשיאם בשנת 1951 פוצלה ליגת הכדורגל לשניים, גביע "יד לעשרה" של מכבי ו"ליגת מגן שלושים שנות ההסתדרות" של הפועל, נחתם הסכם זה שקבע שמחצית מנציגי מוסדות הספורט יהיו ממרכז מכבי והחצי השני ממרכז הפועל, כך גם בנבחרות הייצוגיות.

בסוף שנת 1954 הגיעה לסיומה התקופה הזו בכדורגל הישראלי, וביתר מוסדות הספורט בישראל נמשכה עד 1965.

== לקריאה נוספת ==
* חיים קאופמן וחגי חריף, תרבות הגוף והספורט בישראל במאה העשרים, יד יצחק בן צבי, 2002

*
קטגוריה:ישראל: ספורט
*4
רפלקס בבקין

תינוק מדגים "רֶפְלֶקְס בֶּבְּקִין", הוא פותח את פיו כאשר לוחצים קלות בשתי כפות ידיו.

רֶפְלֶקְס בֶּבְּקִין (באנגלית: Babkin reflex) מתאר תופעה נוירולוגית השכיחה אצל תינוקות, שבה לחיצה קלה בכפות ידיהם גורמת למספר תנועות ידועות בגופם, כמו פתיחה הפה, עצימת עיניים, והטיית הראש וכיפופו כלפי פנים כאשר הם במצב פרקדן (שכיבה על הגב). פעמים שרק אחד מהסימנים מופיע (בדרך כלל פתיחת הפה), ופעמים שכל אלה מופיעים.

רפלקס בבקין, בדומה לרפלקסים רבים אחרים אצל תינוקות, הוא רפלקס פיזיולוגי מולד, שנעלם בחודשים הראשונים לחייו של התינוק, בדרך כלל עד שלושה או ארבעה חודשים (כ-12 שבועות).

==אטימולוגיה==
רפלקס בבקין קרוי על שמו של ד"ר בוריס בבקין (Boris Petrovitch Babkin) , חוקר נוירו-פיזיולוג רוסי, בן סוף המאה התשע עשרה (1877-1950), שחקר תופעה זו ותיאר אותה.

==ראו גם==
* רפלקס
* רפלקס בבינסקי

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Carolyn K. Rovee-Collier,Harlene Hayne,Michael Colombo, The Development of Implicit and Explicit Memory, 2001, page 67.
* "Arthur H. Parmelee Jr. M.D. (May 5, 1963). "[http://pediatrics.aappublications.org/content/31/5/734.abstract The Hand-Mouth Reflex of Babkin in Premature Infants]"
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיזיולוגיה
קטגוריה:נוירולוגיה
קטגוריה:רפואת ילדים

en:Primitive reflexes#Babkin reflex
כדורים סיניים (אביזר מין)

כדורים סיניים מוזהבים
כדורים סיניים הם כדורים, לרוב חלולים עם משקולת קטנה מתגלגלת בתוכם, אשר משמשים לגירוי מיני על ידי החדרתם לנרתיק או פי הטבעת. בזמן תזוזה המשקולות נעות בתוך הכדור ויוצרות רטט אשר גורם לגירוי. לעיתים המשקולות משמשות גם כענבל ומשמיעות צלצול או מוצקות לחלוטין. הכדורים המוצקים כבדים יותר ומשמשים גם לביצוע תרגילי קיגל לחיזוק שרירי רצפת האגן.

ההיסטוריה של הכדורים הסיניים עתיקה אך קיימות כמה גרסאות שונות ולכן מקורם אינו ברור. כפי הנראה בעבר נהגו לכניס כדור בודד לנרתיק כדי להעצים את ההנאה בקיום יחסי מין והמתקן שוכלל עד מהרה לשני כדורים המחוברים בחוט משי או שרשרת כדי לאפשר את הוצאתם בקלות. השימוש בכדורים הסינגים אינו אמור להביא את המשתמש לאורגזמה אלא ליצור קנטור מיני. ניתן למשל להשאיר את הכדורים בתוך הנרתיק במשך כל היום ובכך לגרום לעוררות מינית מתמשכת. תורות כגון טנטרה או טאואיזם מאמינות ששימוש בכדורים סיניים הוא כלי יעיל לאימון שליטה וחקירת הנאות החושים של האדם.

כדורים סיניים בצורתם המלאה נקראים גם משקולות נרתיקיות, מומלצים על ידי גינקולוגים לחיזוק גמישות הנרתיק ושליטה על שלפוחית השתן. משקולות כבדות קצת יותר משמשות לחיזוק שרירי רצפת האגן ומגבירות את ההנאה והתפקוד המיני.

==ראו גם==
* חרוזים אנאליים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אביזרי מין
קטגוריה:פריטי טכנולוגיה מסייעת
טייסת מאמני כטב"ם ומסוקים

טייסת מאמני כטב"מ ומסוקים או טייסת 320, היא יחידת הדרכה ואימון בחיל האוויר הישראלי, המפעילה מדמי טיסה (הידועים גם בשמות "מאמני טיסה" או סימולטורים) של כטב"מים ומסוקים. הטייסת מוצבת בבסיס פלמחים.

הטייסת מורכבת משני מרכזי הדרכה: "מרכז הדרכה מסוקים" ו"מרכז הדרכה לכלי טיס מאוישים מרחוק". במרכז הדרכה מסוקים, מופעלים מאמני מסוקי הסער ינשוף ויסעור. במרכז ההדרכה לכלי הטיס המאוישים מרחוק, מופעלים מאמנים מסוג מאמן תמונה-נעה, מאמן לשובל, ובעתיד יופעל גם מאמן לאיתן.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

1- 043
קטגוריה:לוחמה אווירית: הכשרה ואימונים
חרוזים אנאליים

חרוזים אנאלים מסיליקון

חרוזים אנאליים הוא אביזר מין העשוי ממספר חרוזים מחוברים ביניהם כשרשרת ונועדו להכנסתם לתוך פתח פי הטבעת ומשיכתם החוצה לצורך עינוג מיני (לרוב בזמן אורגזמה לשם העצמתה).

חרוזים אנאליים מעוצבים בצורות רבות. קוטר כדור בודד הוא בין 25 מ"מ עד ל-125 מ"מ ויותר. הגודל הנפוץ הוא כ-45 מ"מ אך לרוב המשתמשים בחרוזים נוהגים להחליף מדי פעם את החרוזים לקוטר גדול יותר כדי להעצים את התחושה. החרוזים עשויים ממגוון חומרים כגון סיליקון, פלסטיק, גומי, לטקס, זכוכית או מתכת ומחוברים ביניהם בחוט, מוט קשיח או גמיש. בסופה של השרשרת קיימת לרוב ידית המאפשר אחיזה נוחה בזמן המשיכה או ההכנסה אם החיבור של הכדורים קשיח או קשיח למחצה. אם הכדורים מחוברים בחוט או חומר גמיש לחלוטין הכנסתם אפשרית רק בצורה בודדת כדור אחר כדור.

שרירי פי הטבעת בעלי עצבים רבים והשימוש בחרוזים גורם להנאה מינית אצל אילו אשר נהנים ממין אנאלי, נשים וגברים כאחד. ההנאה נגרמת בזמן ההכנסה של הכדור ובעיקר בזמן המשיכה כאשר היא נועדה להעצים את האורגזמה. אצל נשים השימוש בכדורים מגביר את ההנאה בקיום יחסי מין נרתיקים מאחר שככל שמכניסים מספר רב יותר של כדורים לפי הטבעת רוחב הנרתיק צר יותר ותחושת הכדורים מורגשת דרך דפנות הנרתיק ויוצרת חיספוס נוסף לגבר והאישה.

==סכנות==
כמו בכל פעילות אנאלית חייבים לשמן היטב את האביזר ופי הטבעת כדי למנוע נזק לרקטום שעלול להיפצע. גם לאחר השימון אין למשוך את הכדורים החוצה במהירות או בחוזקה מאחר שפעולה זו עלולה לקרוע את הרקטום. יש לרחוץ היטב את האביזר לאחר השימוש בסבון ומים ולאפשר לו להתייבש לפני שימוש נוסף כדי למנוע מעבר של חיידקים. ניתן גם להכניס את החרוזים לתוך קונדום כדי למנוע מחלות. לפני השימוש יש לוודא שהחרוזים מחוברים היטב ואינם יכולים להתנתק מהשרשרת ולהישאר בגוף. אם חרוז נתקע יש לפנות לרופא כדי להוציא אותו בפעילות כירורגית.

==ראו גם==
*כדורים סיניים (אביזר מין)
*פקק אנאלי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אביזרי מין
Trillian

Trillian היא תוכנת מסרים מיידיים שפותחה על ידי החברה האמריקאית Cerulean Studios. התוכנה מסוגלת להתחבר בעת ובעונה אחת למספר רב של רשתות מסרים מיידיים, בהן AIM, ICQ, Windows Live Messenger, Yahoo! Messenger, IRC, Rendezvous, ו-Jabber.

התוכנה מאפשרת גם להתחבר במקביל לאתרי רשתות חברתיות כגון פייסבוק, טוויטר, מייספייס, ולשירותי דואר אלקטרוני כגון חשבונות POP3 , IP, Gmail, Hotmail ו-Yahoo Mail.

הגרסה הראשונה של התוכנה הופצה ב-1 ביולי 2000 כתוכנה חופשית. הגרסה הקניינית הראשונה (Trillian Pro 1.0) הופצה ב-10 בספטמבר 2002. התוכנה נקראה על שמה של "טריליאן", דמות בדיונית מסדרת הספרים "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה" מאת דאגלס אדמס.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* מורן בר, [http://geektime.co.il/trillian/ מסרים מיידיים התאחדו! – סקירת תוכנת Trillian], באתר גיקטיים, 26 בספטמבר 2009

קטגוריה:תוכנות מסרים מיידיים
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2000
זלוצ'ב

זלוצ'ב (בפולנית: Złoczew) היא עיירה במחוז שיירדז שבפרובינציית לודז' בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
זלוצ'ב נזכרת לראשונה במאה ה-15, ובשנת 1605 הוענקו לה זכויות עיר בידי המלך זיגמונט השלישי ואזה.

בשנת 1808 נשרפה העיירה, אך לאחר מכן השתקמה. בשנת 1870 ניטל מהיישוב מעמדו העירוני, בעקבות מרד ינואר, אך זה הושב לו לאחר מלחמת העולם הראשונה.

==יהודי זלוצ'ב==
אנדרטה לזכר יהודי הקהילה והאזור שנרצחו בשואה ב[[בית העלמין קיית שאול בתל אביב]]
יהודים התיישבו בעיירה בסוף המאה ה-17, ומסוף המאה ה-18 התקיימה במקום קהילה עצמאית עם בית כנסת. במהלך מלחמת העולם הראשונה שדדו קוזקים ופולנים את יהודי העיירה.

בין מלחמות העולם התקיימה בעיירה פעילות ציונית, לצד פעילות של הבונד ושל אגודת ישראל. בשנים אלה נמנו בעיירה 1,879 יהודים, כ-40% מתושביה. בשנת 1931 נערכו ביהודי העיירה פרעות בידי תושביה הפולנים.

בתחילת ספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ביצעו מיד טבח המוני ביהודיה, ושרפו את רוב בתיהם. עקב כך, נמלטו מהעיירה רוב יהודיה. בפברואר 1940 רוכזו 368 היהודים שנותרו בעיירה ויהודי הכפר הסמוך קלונובה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בעיירה, ממנו שולחו למחנה ההשמדה חלמנו במאי-יוני 1942.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/743 זלוצ'ב] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:לודז' (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:לודז' (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהונצחו בבית העלמין קריית שאול
רות רייכלברג

פרופ' רות רייכלברג, [[2006]]
רות רייכלברג (21 בספטמבר 1942 - 19 במרץ 2006) הייתה פרופסורית ישראלית, ילידת אלג'יר. הייתה חוקרת ספרות, מחזאית ומתרגמת. עמדה בראש החוג לספרות השוואתית וכיהנה כדיקן הפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטת בר-אילן.

==קורות חייה==
רייכלברג נולדה בערב יום הכיפורים בשנת 1942 באלג'יר בשם דניז חגי, לדוד, דוואר, וללאה, עקרת בית. עלתה לישראל בשנת 1962 ולמדה לימודים קלאסיים וספרות באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת המוסמך שלה על זמן ומרחב ביצירתם של פול קלודל ופדרו קלדרון דה לה ברקה נכתבה בהנחייתם של לאה גולדברג וקלוד ויז'ה. את עבודת הדוקטור שלה כתבה בסורבון בפריז בנושא גלות ישראל במחזותיו וביצירתו הפרשנית של קלודל.

רייכלברג שלטה בשפות אירופיות רבות, והתמחתה בספרות צרפתית, בשירה, בספרות ספרדית ובהרמנויטיקה.

בשנת 1974 נתמנתה למרצה באוניברסיטת בר-אילן. בשנת 1988 מונתה בה לפרופ' חבר ובשנת 1997 לפרופ' מן המניין. בין השנים 1988 - 1992 עמדה בראש המחלקה לספרות משווה, הקימה את התוכנית ללימודים בין-תחומיים והופקדה על הקתדרה על שם סימון וייל. בין השנים 1994–1998 כיהנה כדיקן הפקולטה למדעי הרוח. רייכלברג ארגנה כנסים בינלאומיים חשובים והוזמנה לכהן באוניברסיטאות בספרד ובמקסיקו. בנוסף לימדה במסגרות שונות שיעורים בקבלה ובחסידות.

בשנת 1995 כתבה ויצרה הצגה בת חמישה פרקים על יונה הנביא. בשנת 2004 כתבה מחזה עם המחזאי פרננדו ארבאל בשם 'קלודל וקפקא', המתאר מפגש דמיוני מתמשך בין השניים.

רייכלברג היא מצאצאיו של רבי יהודה עייאש. הייתה תלמידתו של הרב יהודא ליאון אשכנזי ויחד איתו תרגמה לצרפתית את ספרו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק אורות. בין השנים 1970–1982 למדה אצל הרב צבי יהודה קוק.

==פרסומים נבחרים==
(פורסמו כולם בצרפתית)
* גלות ישראל בתיאטרון וביצירתו הפרשנית של קלודל, פריז 1976
* אלבר קאמי- אל עבר הקדוש, פריז 1983
* דון קיחוטה או סיפורו של יהודי במסיכה, פריז 1989
* ההרפתקה הנבואית: יונה, שקרן האמת, פריז 1995
* ההרפתקה הברוקית אצל קלודל וקלדרון, פריז 1996
* ספרות והתנגדות (יחד עם יהודית קאופמן), ריימס 2000

==לקריאה נוספת ==
* אברהם בלאט, 'מדרשי תרבות ומדע הספרות', בתוך: דיוקן וקתדרה: במחיצתם של אנשי הגות ומדע, כרך ב, תשנ"ה, עמ' 241–253
*חגית חוף, "מתרגמת את האינסוף/הרפתקת הנבואה- על רות, המורה הרוחנית, ומסעה בעקבות סרוונטס". מוסף שבת, גיליון 462, מקור ראשון, 16 ביוני 2006, עמ' 4–5.
* חגית חוף, 2009. "'מבשרי אחזה אלוה': מהותו של החיפוש המתמיד". מסכת, חוברת ט, עמ' 155–164.
* שלומי מועלם, 2009. "רות רייכלברג, חייה ויצירתה". מסכת, חוברת ט, עמ' 113–115.
<div class="mw-content-ltr">
*Ruth: Femme d'Israël, hommage a Ruth Reichelberg, Jérusalem: Éditions Elkana et Akadem, 2007.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חוקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: ספרות משווה
קטגוריה:ישראלים ילידי אלג'יריה
קטגוריה:מתרגמים מעברית
קטגוריה:עולות בשנות ה-1960
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:מחזאיות ישראליות
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2006
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
מערכה (צבא)

מערכה היא סדרת קרבות או מבצעים צבאיים הקשורים זה בזה באמצעות תוכנית אסטרטגית אחת, או לשם השגת מטרה אסטרטגית אחת ומתואמים בזמן ובמרחב. המערכה מהווה חלק מובחן במלחמה, מנצלת הישגים קודמים, או באה על מנת לתקן תוצאות עבר ומכשירה את הקרקע לשלב הבא בלחימה. 

דרג הפיקוד ופריסה על המערכה בזמן ובמרחב נקרא דרג מערכתי או דרג אופרטיבי (דרג הפיקוד על הקרב הוא הדרג הטקטי ועל המלחמה – דרג אסטרטגי).

בעיני רוב החוקרים, למשל, נחשבת מלחמת לבנון השנייה למערכה, כיוון שהתנהלה בחזית אחת, יעדיה היו מוגבלים ורוב הכוחות המתמרנים שפעלו בה היו כפופים אורגנית לפיקוד הצפון (כלומר פיקוד מרחבי יחיד שהוא דרג אופרטיבי).

== ראו גם ==
* אסטרטגיה צבאית
*דרג מערכתי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיקוד ושליטה
קטגוריה:אסטרטגיה
קטגוריה:טקטיקה צבאית
שכונת אפרידר

המרכז המסחרי הישן בשכונה
[[הגן הארכאולוגי אשקלון]]
שכונת אפרידר היא שכונה באשקלון, שתוכננה במקור בשנת 1949 כשכונה עירונית לעולים מארצות דוברות אנגלית, והוקמה ביוזמת יהדות דרום אפריקה. השם "אפרידר", כשמה של חברת בת של עמידר שהקימה את השכונה, מהווה ראשי תיבות של "אפריקה דרומית". 

על פי התוכנית הראשונית, תוכננו 750 יחידות דיור "משופרות ומשוכללות" לעולים. התחלת הבנייה התעכבה, ורק בסוף 1950 החלה בנייתם של בתים חד קומתיים דו משפחתיים על שטח כחצי דונם לכל משפחה. ביוני 1952 נחנכו 120 דירות ראשונות וב-15 ביולי 1952 קיבלו 5 המשפחות הראשונות את ביתן. לצוות המתכננים ולהנהלת חברת אפרידר היה חזון להקים שכונת צמרת המורכבת מיוצאי אירופה וארצות אנגלו סכסיות. 

בתחילת 1953 הוקמה עבור שכונת אפרידר (יחד עם שכונת ברנע) המועצה המקומית אשקלון, באופן זמני לשנתיים עד לאיחוד עם עיריית אל-מג'דל (אז נקראה מגדל-אשקלון) בתחילת 1955.

הרחובות באפרידר נקראים ברובם בשמות של צמחים, אילנות ופרחים ושמות של ציפורים המצויות בישראל. רחובות אחרים נקראים בשמות של ערים חשובות בדרום אפריקה, שתושביהן עזרו בבנייתה של אשקלון החדשה.

שכונת אפרידר זכתה למוניטין של מקום מגורים בעל איכות חיים גבוהה עם אוכלוסייה בעלת רמה סוציואקונומית גבוהה בהשוואה לשאר השכונות של אשקלון. הופעל בה מרכז לבריאות המשפחה. בנוסף נפתח בה בית המלון הראשון - הבית הוורוד. לאחר מכן נוספו לשכונה בתי מלון נוספים מסעדות, בית הקולנוע רחל, בית העם וגן ארכאולוגי. כמו כן התקיימו אירועים רבים ומגוונים כמו הצגות פסטיבלים תערוכות וכדומה.

כיום מונה שכונת אפרידר כ-21 אלף תושבים כשברובה נשמרה רוח התכנון המקורי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

אפרידר
קורנר ברוק (ניופאונדלנד ולברדור)

קורנר ברוק (באנגלית: Corner Brook) היא עיר השוכנת בפרובינציה ניופאונדלנד ולברדור בקנדה. העיר נמצאת במזרחה של המדינה.

במקור, לקורנר ברוק היו 7 שכונות. בשנת 1958, באירוע ונדליזם, נהרסו 4 משכונות העיר.

העיר מרוחקת 65 ק"מ מנמל התעופה סטפנוויל ו-55 ק"מ משדה התעופה דיר לייק, ניתן להגיע אליה גם באמצעות הכביש הטרנס קנדי העובר דרך העיר ובאמצעות תחבורה ימית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ניופאונדלנד ולברדור: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1956
קרל-תיאודור צו גוטנברג

הברון קרל תיאודור צו גוטנברג (נולד ב-5 בדצמבר 1971) לבית גוטנברג, הוא פוליטיקאי גרמני מטעם המפלגה הנוצרית-סוציאלית בבוואריה (CSU).

==לימודיו==
בשנת 1991 לאחר סיום לימודי התיכון ברוזנהיים, הצטרף גוטנברג לצבא גרמניה לחטיבת חיל רגלים מספר 23 בשירות הסדיר, בסיום שירותו הוא עזב את הצבא בדרגת סמל.

בשנת 1999 קיבל גוטנברג את תוארו בחוק ומשפט מאוניברסיטת ביירוית בביירוית שבגרמניה, אך לא המשיך לבחינות הארציות בנושא.

בשנת 2011 הצטרף גוטנברג ל כמדינאי נכבד. כמו כן הוא מייעץ כסגן נשיא הנציבות האירופית לקידום חופש האינטרנט בנושאי שאלות החוץ.

==פוליטיקה==
כחבר הבונדסטאג משנת 2002 עד מרץ 2011, גוטנברג החזיק לתקופה קצרה את תפקיד המזכיר הכללי של מפלגתו, לפני שמונה לשר הפדרלי לכלכלה וטכנולוגיה בחודשים האחרונים של הקבינט הראשון של אנגלה מרקל ב-10 בפברואר 2009. לאחר שנכנס לתפקידו בקבינט, הוא הפך במהרה לאחד הפוליטיקאים הפופולריים ביותר של גרמניה. מ-28 באוקטובר 2009 שימש גוטנברג כשר ההגנה של גרמניה בקבינט השני של מרקל. בעקבות גילוי של הביקורת הציבורית על תארו הלימודי בוטל הדוקטורט שקיבל בעברו, ופרשה זו הובילה להתפטרותו מתפקיד שר הביטחון ב-1 במרץ 2011.

==משפחה==
הברון קרל תיאודור צו גוטנברג נשוי לרוזנת שטפני פון ביסמרק שונהאוזן. השניים נפגשו בפסטיבל "מצעד האהבה" בברלין בשנת 1995, ונישאו ב-12 בפברואר 2000. יש להם שתי בנות, שנולדו בשנים 2001 ו-2002.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית גוטנברג
קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:חברי הבונדסטאג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1971
קרב אנגיארי

קרב אנגיארי (באיטלקית: Battaglia di Anghiari) היה קרב שנערך סמוך לעיירה אנגיארי שבאיטליה ב-29 ביוני 1440, בו ניצח צבא ליגת המדינות האיטלקיות, בהנהגת רפובליקת פירנצה, את צבא דוכסות מילאנו במסגרת מלחמות לומברדיה, והובטחה שליטתה של פירנצה על מרכז איטליה.

הקרב התפרסם בעיקר בעקבות ציור שנקרא על שם הקרב קרב אנגיארי אותו ניסה לצייר הצייר המפורסם לאונרדו דה וינצ'י - צייר המונה ליזה, אולם הוא השאיר רק רישום הכנה של הציור בעוד הציור עצמו כנראה אבד. מאוחר יותר נעשו ניסיונות על ידי אמנים שונים לשחזר את הציור מתוך הסקיצה שנותרה, כאשר הניסיון הידוע ביותר נעשה על ידי פטר פאול רובנס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:המאה ה-15
אנגיארי
אנגיארי
בית גוטנברג

שלט האצולה לבית גוטנברג]]
בית גוטנברג הוא בית אצולה גרמני אשר שורשיו מתועדים משנת 1149. בניו הם צאצאים לבית פלסנברג העתיק אשר אימץ את השם גוטנברג בשנת 1310.

מקור בית גוטנברג מפרנקוניה (החלק הצפוני של בוואריה), בחלק הדרומי של גרמניה.

אבותיהם של בית גוטנברג מבית פלסנברג היו השרים הברונים לבית אנדכס, אשר הפכו עם הזמן לדוכסים של אנדכס ומראניאן.

לבית גוטנברג יש כיום שני ענפי משפחה באילן היוחסין, הענף הבכור צו גוטנברג והענף הצעיר יותר שטיינהאוזן.

צאצא ידוע לבית גוטנברג הוא הברון קרל תיאודור צו גוטנברג (נולד ב-5 במאי 1971) פוליטיקאי גרמני של מפלגת איחוד החברה הנוצרית (CSU), אשר נשוי לרוזנת סטפני פון ביסמרק שונהאוזן.

==רשימה חלקית של חברי בית גוטנברג ידועים==
* יוהאן גוטפריד פון גוטנברג, נסיך ובישופ וירצבורג בין השנים 1684–1698.
* אליזבט יוהאנה פרייפראו פון אונד צו גוטנברג (1900–1998), יושבת ראש אגודת הנשים הקתולית בבוואריה.
* אמיל פרייהר פון גוטנברג (1841–1941), פוליטיקאי אוסטרי.
* אנוך צו גוטנברג (נולד ב 1946), מנצח.
* קרל לודוויג פרייהר פון אונד צו גוטנברג (1902–1945) מונרך קתולי, ופעיל אנטי נאצי.
* קרל תיאודור פרייהר פון אונד צו גוטנברג (1921–1972), פוליטיקאי גרמני.
* קרל-תיאודור צו גוטנברג (נולד ב 1971), פוליטיקאי גרמני.

==קישורים חיצוניים==

*
אנגיארי

אנגיארי (באיטלקית: Anghiari) היא עיירה במחוז טוסקנה שבאיטליה.

העיר מפורסמת בעקבות הקרב שאירע בה בין פירנצה למילאנו ב-29 ביוני 1440. הקרב היה השראה לציור מאת הצייר המפורסם לאונרדו דה וינצ'י. ציורו אבד, אך בעזרת סקיצה של הציור, צייר אותו שוב הצייר פטר פאול רובנס.

בכל שנה בחודש יולי מתקיים בעיר פסטיבל אנגיארי שמציג מוזיקה קלאסית, מוזיקה קאמרית, יצירות למקהלה ואופרה. בפסטיבל מופיעה התזמורת הלונדונית Southbank Sinfonia בניצוחו של סיימון אובר (Simon Over).

== ערים תאומות ==

* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
*[https://web.archive.org/web/20141218184953/http://southbank-anghiari.co.uk/ אתר פסטיבל אנגיארי]
* 

קטגוריה:טוסקנה: ערים
MuseScore

MuseScore (בתעתיק עברי: מיוזסקור) היא תוכנת כתיבת תווים והלחנה חינמית המתאימה ל-Microsoft Windows, מקינטוש ולינוקס. זוהי תוכנה רבת פלטפורמות, WYSIWYG לכתיבת תווים החוסה תחת הרישיון החופשי GPL.

צורת הכתיבה היא על דף מדומה, עליו ניתן לכתוב את התווים באמצעות עכבר, מקלדת רגילה או מקלדת MIDI. בתוכנה ישנו מספר בלתי מוגבל של חמשות, ועל כל חמישה ניתן לשים עד ארבעה קולות. התוכנה משולבת עם מתזמן הרצף והסינתיסייזר FluidSynth, כך שניתן לכתוב עליה תווים באמצעותו.

התוכנה מסוגלת לייבא ולייצא קובצי MusicXML וקובצי MIDI סטנדרטיים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2002
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות מוזיקה
קטגוריה:תוכנות תיווי
ג'ו מורלו

ג'ו מורלו (באנגלית: Joseph Albert Morello; 17 ביולי 1928 - 12 במרץ 2011), היה מתופף ג'אז אמריקאי. נודע בעיקר כמתופף ברביעייתו של דייב ברובק, שאחראית ליצירות ג'אז מפורסמות כמו "Blue Rondo a' la Turk" ,"Take Five" ועוד.

== ביוגרפיה ==
מורלו נולד בספרינגפילד, מסצ'וסטס. סבל מלקות ראייה חלקית מלידה. החל את דרכו המוזיקלית ככנר מחונן: בגיל 6 החל ללמוד לנגן בכינור ובהמשך הופיע כסולן עם התזמורת הסימפונית של בוסטון בנגינת הקונצ'רטו לכינור של מנדלסון. בגיל 15 זנח את הכינור והחל ללמוד תיפוף אצל ג'ורג' לורנס סטון.

מורלו פעל במסגרת הרכבים שונים החל מראשית שנות ה-50, אך את עיקר פרסומו רכש בתקופתו כחלק מרביעיית הג'אז של הפסנתרן דייב ברובק. מורלו הצטרף להרכב ב-1955 ונשאר בו עד להתפרקותו ב-1967. בתקופה זו הקליט ההרכב עשרות אלבומים. הרביעייה התמחתה ביצירות במקצבים בלתי שגרתיים, ולמורלו היה חלק נכבד בעיצוב הסגנון המוזיקלי הייחודי שלה ובהצלחתה ברחבי העולם. הוא גם אחראי לכמה מקטעי סולו ידועים, כמו זה של "Take Five". 

לאחר פירוק ההרכב, המשיך מורלו להופיע עם אומנים שונים ולהוציא אלבומים רבים נוספים. בסך הכול השתתף בלמעלה מ-120 אלבומים במהלך הקריירה שלו, כ-60 מהם עם רביעיית דייב ברובק. משנות ה-70 ואילך, לאחר שראייתו הידרדרה, התמקד מורלו בהוראה והוציא תחת ידיו מתופפים רבים (בין תלמידיו גם דייוויד ריץ', מהמורים החשובים לתופים בישראל במהלך העשורים האחרונים). כמו כן, מורלו כתב ספרי הדרכה למתופפים והקליט סרטוני וידאו בהם הוא מלמד את טכניקת התיפוף שלו. 

מורלו נפטר בגיל 82 בביתו שבאירוינגטון, ניו ג'רזי.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.namm.org/library/oral-history/joe-morello, ג'ו מורלו מספר על הצטרפותו לרביעיית דייב ברובק] 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נגני ג'אז: מתופפים
קטגוריה:מתופפים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011