OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מיקי בודאי

מיכאל (מיקי) בודאי (נולד ב-1972 בערך) הוא יזם היי-טק ישראלי.

==ביוגרפיה==
מיקי בודאי נולד וגדל באשדוד, בן יחיד לאב נהג "אגד" שעלה מאיראן ולאם עקרת בית שעלתה מליטא. בתיכון למד בבית הספר להנדסאים שליד אוניברסיטת תל אביב.

התגייס לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית ובשנת 1994 קיבל תואר שני בהנדסת מחשבים מהטכניון. שירת ביחידת מצו"ב. בנוסף הוא בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

בשנת 2002 הקים, יחד עם שלמה קרמר ועמיחי שולמן, את חברת הגנת הסייבר אימפרבה.

בשנת 2006 ייסד יחד עם שלמה קרמר את חברת טראסטיר, שעסקה בהגנה על ארגונים ממתקפות הנעשות דרך מכשירי קצה. החברה פיתחה מוצר שנועד להגן על בנקים מפני הונאות ועל אתרי מסחר מקוונים מפני גנבת זהויות. כן פיתחה טכנולוגיה למניעת מתקפות פישינג. החברה נמכרה לחברת IBM תמורת כ-700 מיליון דולר.

בשנת 2013 הקים, יחד עם ראקש לונקאר, את חברת טרנסמיט סקיוריטי, העוסקת בזיהוי ביומטרי של משתמשי מחשב ואמצעי מחשוב ניידים, והוא משמש כמנכ"ל החברה.

בנוסף נמנה עם המשקיעים בחברות היי-טק אחדות, בהן ארמיס סקיוריטי, שנמכרה לאינסייט פרטנרס תמורת 1.1 מיליארד דולר, פיירגלאס, שנמכרה לסימנטק תמורת 250 מיליון דולר, Aorato, שנמכרה למיקרוסופט תמורת 200 מיליון דולר, לאקון סקיוריטי שנמכרה לצ'ק פוינט תמורת 100 מיליון דולר ועוד.

נשוי ולו שלוש בנות, מתגורר בגבעתיים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=pUlLw81s1Qo&ab_channel=Calcalist_כלכליסט סייבר 2020: מיקי בודאי], בערוץ יוטיוב של כלכליסט, 16 בדצמבר 2019

==הערות שוליים==

קטגוריה:יזמי היי-טק ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון הנדסאים הרצליה
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
Time for Creation

Time for Creation (בעברית: זמן הבריאה) הוא אלבום האולפן השלישי של זמרת רוק תמר אייזנמן. את האלבום הוציאה בשנת 2011 לאור חברת התקליטים NMC, כשנתיים לאחר פרסומו של Gymnasium, אלבומה השני של אייזנמן. פורסם בפורמט תקליטור, ובמרוצת השנים יצא גם לפלטפורמות הסטרימינג השונות, כמו ספוטיפיי ואפל מיוזיק. ב-21 באוגוסט 2011 השיקה את האלבום בהופעה חיה.

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2011
קטגוריה:אלבומי תמר אייזנמן
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
In the Middle of an Island (שיר)

"In the Middle of an Island" (בעברית: "באמצע אי") הוא סינגל שהוקלט על ידי זמר הג'אז האמריקאי טוני בנט. הוא נכתב על ידי ניק אקוואביה וטד ורניק.

== ההקלטה של טוני בנט ==
גרסתו של טוני בנט פורסמה בהוצאת קולומביה רקורדס בקטלוג 40965. היא דורגה בטבלאות הבילבורד לראשונה ב-12 באוגוסט 1957, שם שהה ארבעה עשר שבועות רצופים. בדירוג שירי הג'וקבוקס דורג בשיאו במקום ה-13, במצעד השירים הנמכרים ביותר ובבילבורד הוט 100 הגיע למקום התשיעי.<ref name=Whitburn2></ref> תחילה מאן בנט להקליט את השיר, בניגוד לעצתו של מנכ"ל קולומביה רקורדס, מיץ' מילר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1957
קטגוריה:שירי טוני בנט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על איים
מרכז החלל אוצ'ינורה

מרכז החלל אוצ'ינורה (ביפנית: 内之浦宇宙空間観測所, Uchinoura Uchū Kūkan Kansokusho), הוא נמל החלל שממוקם ביפן במחוז קגושימה. המתקן נמצא בניהול של סוכנות החלל היפנית.

==היסטוריה==
המרכז הוקם בשנת 1962 במטרה לשגר טילים לחלל. תחילה היו שיגורים לטיסה תת-מסלולית ובהתאם לפיתוח המשגרים החלו שיגורים לחלל. בשנת 1964 הוא הפך להיות חלק של מכון לחקר החלל ISAS של אוניברסיטת טוקיו. בשנת 1981 המרכז הפך ליחידה עצמאית ונקרא "מרכז החלל קגושימה". לאחר הקמת סוכנות החלל היפנית הוא הפך להיות חלק ממנה ופועל תחת השם הנוכחי.

השיגור הראשון לחלל בוצע בשנת 1966 אך נכשל. לאחר מספר ניסיונות בשנת 1970 שוגר הלוויין היפני הראשון. פיתוח משגרים והקמת כני שיגור איפשרו להרחיב את השימוש במרכז. כיום הוא כולל חמש כני שיגור למשגרים שונים שפותחו ביפן אך רק חלק מהם פעילים. בסך הכול שוגרו מהמרכז כ-400 טילים עם כמה עשרות לוויינים. כיום, בשנת 2022 המרכז מנוצל לשיגור חלליות עם משגר מדגם "אפסילון".

במתחם נבנו מרכזי תקשורת מתקדמים בעלי אנטנות של 20 מ' ו-30 מ'.

* כן שיגור זמני – היה פעיל בשנת 1962 בוצעו 2 שיגורים.
* כן שיגור "למבדה" – היה פעיל בשנים 1963–1979, בוצעו 25 שיגורים.
* כן שיגור "מיו" – היה פעיל בשנים 1966–1995, בוצעו 25 שיגורים. כיום מותאם לשיגורי משגר "אפסילון".
* כן שיגור "קפה" – היה פעיל בשנים 1980–2014, בוצעו 54 שיגורים.
* כן שיגור "M-V" – היה פעיל בשנים 1997–2006, בוצעו 7 שיגורים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20161227211822/http://astronautix.com/k/kagoshima.html תיאור האתר]
* [https://global.jaxa.jp/about/centers/usc/files/usc_map_e.pdf פריסת המתקנים באתר]

קטגוריה:אסיה: נמלי חלל
קטגוריה:תוכנית החלל היפנית
קטגוריה:מחוז קגושימה
שפות גרמניות עיליות

מפת הלהגים הגרמניים
שפות גרמניות עיליות (בגרמנית: Hochdeutsche Mundarten) הן הכינוי ללהגים של השפה הגרמנית המדוברים בדרום גרמניה, באוסטריה ובשווייץ. להגים אלו מדוברים גם על ידי גרמנים המתגוררים מחוץ לגרמניה, במקומות כגון צרפת, איטליה, צ'כיה ופולין. בשפות הגרמניות העיליות קיימים מספר מעתקי הגאים המבדילים אותן מהגרמנית התקנית. עם השפות הגרמניות העיליות נמנות בווארית, שוואבית וגרמנית שווייצרית שפות אלו מכונות "שפות גרמניות עיליות" כיוון שחלקן מדוברות בהרי האלפים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
נתי לנגרמן

נתנאל (נתי) לנגרמן (נולד ב-20 בפברואר 2000) הוא עיתונאי ישראלי, שליח ערוץ עכשיו 14 לאירופה.

== ביוגרפיה ==
נולד בירושלים כאחד משלישייה, בן לפרופ' צבי לנגרמן, ראש המחלקה לערבית באוניברסיטת בר-אילן. וגדל ביישוב מצפה נטופה. לאחר לימודיו בישיבת בני עקיבא בשדה יעקב התנדב לשנת שירות דרך גרעין צמר"ת בערד, שם עבד עם נוער בסיכון. בדצמבר 2018 התגייס ליחידת דובר צה"ל, בה שירת בהצטיינות כדובר חיל המשטרה הצבאית, וכראש תחום תקשורת חרדית.

עם שחרורו מצה"ל באוגוסט 2021 החל לעבוד ככתב לענייני בריאות של עכשיו 14. במאי 2022 קודם לתפקיד הכתב המדיני ולענייני חוץ של הערוץ. בנובמבר של אותה השנה הודיע על התפטרותו, ובמרץ 2023 כתב כי יחזור לעבוד במשרה חלקית כשליח הערוץ באירופה.

לנגרמן מתח ביקורת על תנועת ההתנגדות לחיסונים בישראל, ועל ההתנגדות לחיסוני הקורונה בפרט. בעקבות שורת פרסומים ותחקירים שערך אודות גורמים שונים בתנועה, הגיעו אליו עשרות מכתבי התראה לפני תביעת לשון הרע. כמו כן, לנגרמן העיד שקיבל איומים שונים על חייו בעקבות הפרסומים, עליהם התלונן במשטרה - בהם מכתב שנשלח לביתו. כמה מההליכים המשפטיים בעניינו התבררו בבית המשפט: תביעת דיבה שהוגשה נגדו בגין דברים שכתב על מתנגדי החיסונים נדחתה<ref></ref> אגד צווים למניעת הטרדה מאיימת ומניעת פרסומים שביקשו נגדו פעילים מאותה הקבוצה - נדחה, <ref></ref> ותביעות נוספות נדחו או נמחקו בשלבים שונים. בעקבות תביעת לשון הרע נוספת שהוגשה נגדו עקב ציוץ בטוויטר הושגה פשרה ביולי 2023 במסגרתה הוא יפרסם הבהרה ויפצה את התובע.

לנגרמן שהה באוקראינה בזמן הפלישה הרוסית למדינה במשך יותר מחודש; בנוסף, הביא תיעוד בלעדי מאזורי מלחמה כמו קוסובו, דרום סודאן, ועוד.

== חשיפות עיתונאיות ==
בדצמבר 2021 חשף לנגרמן כי שרת החינוך ויו"ר ועדת הקורונה ד"ר יפעת שאשא-ביטון קיימה סדרת התייעצויות מקצועיות בנושא ההתמודדות עם הנגיף עם מכחישי קורונה ומתנגדי חיסונים. בעקבות הפרסום שיגרה שאשא ביטון ללנגרמן מכתב התראה לפני תביעת לשון הרע בו דרשה התנצלות ופיצוי של 288 אלף ש"ח. 

בשנת 2022 פרסם לנגרמן שורת דרישות שהגיעו לישראל מאוקראינה, כמו קבלת פצועי מלחמה אוקראיניים לטיפול רפואי בשטחה, העברת מערכות לגילוי מוקשים, מערכות התראה, ועוד - שאכן קרו.

פרסום נוסף של לנגרמן בהתייחס לפלישה הרוסית לאוקראינה, נגע בסירוב של ראש הממשלה יאיר לפיד לבקר בקייב, על אף שקיבל שתי הזמנות, מכיוון שלדבריו "אין סיבה מספיק טובה" לכך. הפרסום אושר על ידי נשיא אוקראינה בשנת 2023, כשטען שהזמין את ראשי הממשלה של ישראל שכיהנו בין 2022-2024 לבקר בארצו.

בזמן שסיקר את העצרת הכללית של האומות המאוחדות בניו יורק בשנת 2022, חשף חילופי האשמות קשים בין ראש הממשלה יאיר לפיד, מנכ"ל משרד החוץ אלון אושפיז וועד עובדי משרד החוץ. בין השאר, מהפרסום של לנגרמן עלה כי הוועד, במסגרת סכסוך העבודה אותו הוא מנהל, ניסה לטרפד הוצאה של קלפיות הצבעה לבחירות בישראל לשגרירויות ברחבי העולם, דבר המהווה לכאורה עבירה פלילית. לאחר הפרסום, שלח מנכ"ל משרד החוץ מכתב בהול לוועדת הבחירות המרכזית, במטרה למנוע את המהלך.

בשנת 2023 חשף כי ממשלת גרמניה מימנה אירועים המשווים בין השואה לנכבה הפלסטינית<ref></ref> 

במהלך מלחמת חרבות ברזל סיקר את הנעשה בגבול הצפון.

== חיים אישיים ==
בעל אזרחות אמריקנית וישראלית.

הוא רווק, יוצא בשאלה ומתגורר בפריז.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כתבים מדיניים ישראלים
קטגוריה:כתבי חדשות חוץ ישראלים
קטגוריה:סגל ערוץ 20
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:חיילי דובר צה"ל
קטגוריה:סגל עכשיו 14
קטגוריה:מצפה נטופה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
גרמנית תקנית

גרמנית תקנית או גרמנית גבוהה (בגרמנית: Standardhochdeutsch, Standarddeutsch, Hochdeutsch) היא הגרסה התקנית של הלשון הגרמנית. במקרים רבים, הגרסה התקנית שונה מאוד מהדיאלקטים הגרמניים, דוגמת שפות גרמניות עיליות ועוד. הכתיב התקין מוסדר על ידי המועצה הגרמנית לאורתוגרפיה.

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.duden.de/ אתר האינטרנט] של מילון דודן. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרמנית
קולחד

קולחד (במלטזית: Kullħadd) הוא עיתון שבועי מלטזי שיצא לאור על ידי מפלגת העבודה בשנת 1993. שם העיתון הוא גם המילה המלטזית ל"כולם", וגם שילוב של המילים המלטזיות "kull Ħadd" ("כל יום ראשון").

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:מלטה: ארגונים
שבות (כתב עת)

שבות היה כתב עת שיצא לאור מטעם המרכז לחקר התפוצות שבאוניברסיטת תל אביב. כתב העת יצא בשישה עשר גיליונות בין השנים 1973 ל-1993, והוא עסק ביהדות מזרח אירופה בכלל וביהדות ברית המועצות בפרט. עם עורכי כתב העת נמנו יהושע גלבוע ומתתיהו מינץ. נוסף על כתב עת זה, הוציא המרכז כתבי עת נוספים, כגון גלעד ומיכאל.

==קישורים חיצוניים==
* [https://humanities.tau.ac.il/diaspora/Catalogue-of-Publications-PERIODICALS כתבי עת], באתר המרכז לחקר התפוצות

קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב: כתבי עת
.mt

.mt הוא הדומיין ברמה העליונה של קוד המדינה באינטרנט (ccTLD) עבור מלטה.

== סיומות כתובת אתר אינטרנטי ברמה שנייה ==
הרמה השנייה עובדת תחת השמות הבאים:
* edu.mt: מוסדות חינוך
* gov.mt: ישויות ממשלתיות של מלטה
* com.mt: גופים מסחריים
* net.mt: ספקי שירותי רשת הקשורים לאינטרנט
* org.mt: ישויות ללא מטרות רווח

מאז 1 בדצמבר 2017, ניתן לרשום סיומות אתרי אינטרנט .mt ברמה השנייה, כגון myname.mt.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סיומות אינטרנט למדינות
קטגוריה:מלטה
אליפות ברית המועצות בשחמט 1923

אליפות ברית המועצות בשחמט 1923 הייתה תחרות שחמט שנערכה מ-8 עד 24 ביולי 1923 בפטרוגרד שבברית המועצות. המנצח בתחרות היה פטר רומנובסקי, שצבר 10 נקודות מ-12 אפשריות.

== תוצאות ==
{| class="wikitable"
|+ אליפות ברית המועצות בשחמט 1923
! !! שחקן !! 1 !! 2 !! 3 !! 4 !! 5 !! 6 !! 7 !! 8 !! 9 !! 10 !! 11 !! 12 !! 13 !! נק'
|- align=center style="background:#ccffcc
|1
|align=right| פטר רומנובסקי
 || - || 0 || 1 || 1 || ½ || 1 || ½ || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 1 || 10
|- align=center
|2
|align=right| גריגורי לבנפיש
 || 1 || - || ½ || 1 || 0 || 1 || 1 || 1 || 1 || ½ || ½ || ½ || 1 || 9
|- align=center
|3
|align=right| פדור בוגאטירצ'וק
 || 0 || ½ || - || ½ || 1 || 0 || 1 || 0 || ½ || 1 || 1 || 1 || 1 || ½7
|- align=center
|4
|align=right| פיודור דוס-חוטימירסקי
 || 0 || 0 || ½ || - || 1 || ½ || 1 || ½ || 1 || 0 || 1 || 1 || 1 || ½7
|- align=center
|5
|align=right| ולדימיר ננרוקוב
 || ½ || 1 || 0 || 0 || - || 0 || ½ || 1 || 1 || 1 || 1 || ½ || 1 || ½7
|- align=center
|6
|align=right| ארויד קובל
 || 0 || 0 || 1 || ½ || 1 || - || 0 || 1 || 0 || 1 || 0 || 1 || ½ || 6
|- align=center
|7
|align=right| אלכסנדר אילין-גנבסקי
 || ½ || 0 || 0 || 0 || ½ || 1 || - || 1 || ½ || 0 || ½ || ½ || 1 || ½5
|- align=center
|8
|align=right| איליה רבינוביץ
 || 0 || 0 || 1 || ½ || 0 || 0 || 0 || - || 1 || 1 || 1 || 1 || 0 || ½5
|- align=center
|9
|align=right| ניקולאי גריגורייב
 || 0 || 0 || ½ || 0 || 0 || 1 || ½ || 0 || - || 1 || 1 || ½ || ½ || 5
|- align=center
|10
|align=right| ניקולאי זובארב
 || 0 || ½ || 0 || 1 || 0 || 0 || 1 || 0 || 0 || - || ½ || 1 || 0 || 4
|- align=center
|11
|align=right| יעקב וילנר
 || 0 || ½ || 0 || 0 || 0 || 1 || ½ || 0 || 0 || ½ || - || 0 || 1 || ½3
|- align=center
|12
|align=right| קונסטנטין ויגודציקוב
 || 0 || ½ || 0 || 0 || ½ || 0 || ½ || 0 || ½ || 0 || 1 || - || ½ || ½3
|- align=center
|13
|align=right| סגריי לבדב
 || 0 || 0 || 0 || 0 || 0 || ½ || 0 || 1 || ½ || 1 || 0 || ½ || - || ½3
|}

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.chessgames.com/perl/chess.pl?tid=79490| סיקור אליפות ברית המועצות בשחמט 1923], באתר צ'סגיימס 

קטגוריה:תחרויות שחמט ב-1923
קטגוריה:אליפויות ברית המועצות בשחמט
קטגוריה:1923 בברית המועצות
ליגת האלופות האסייתית (1969)

שחקן מכבי תל אביב, [[גיורא שפיגל, מניף את הגביע, אחרי זכייתם בטורניר, 1969]]
טורניר אסיה לאלופות 1969 היה המהדורה השנייה של תחרות הכדורגל השנתית של מועדונים אסייתים שנערכה על ידי קונפדרציית הכדורגל של אסיה (כיום ליגת האלופות האסיאתית).<ref></ref> בטורניר זה היו עשר קבוצות, שהתחלקו ל-2 בתים של חמש קבוצות בכל בית. 2 הקבוצות במקום הראשון בכל בית העפילו לשלב הבא - שלב חצי הגמר ולאחריו שלב הגמר. מכבי תל אביב מישראל זכתה בטורניר, בפעם הראשונה בתולדותיה, ובפעם השנייה מישראל, לאחר שניצחה את קבוצת ינגזי הקוריאנית 1–0 בגמר בבנגקוק, והייתה זו הצלחה בולטת של קבוצות הכדורגל הישראליות במפעלים הבין-לאומיים (אחרי זכייתה של היריבה הפועל תל אביב בעונה הקודמת).

== שלב הבתים ==
=== בית א' ===
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
! width="185" |קבוצה
! width="20" |משחקים
! width="20" |ניצחונות
! width="20" |תיקו
! width="20" |הפסדים
! width="20" |שערי זכות
! width="20" |שערי חובה
! width="20" |הפרש שערים
! width="20" |נקודות
|- bgcolor="#ccffcc"
| align="right" | ינגזי
|4
|4
|0
|0
|17
|1
|16+
|8
|- bgcolor="#ccffcc"
| align="right" | מייסור סטייט
|4
|2
|1
|1
|5
|8
|3–
|5
|-
| align="right" | בנגקוק בנק
|4
|1
|2
|1
|6
|3
|3+
|4
|-
| align="right" | וייטנאם פוליס
|4
|1
|1
|2
|10
|7
|3+
|3
|-
| align="right" | מנילה ליונס
|4
|0
|0
|4
|1
|20
|19–
|0
|}

=== בית ב' ===
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
! width="185" |קבוצה
! width="20" |משחקים
! width="20" |ניצחונות
! width="20" |תיקו
! width="20" |הפסדים
! width="20" |שערי זכות
! width="20" |שערי חובה
! width="20" |הפרש שערים
! width="20" |נקודות
|- bgcolor="#ccffcc"
| align="right" | מכבי תל אביב
|4
|2
|2
|0
|9
|3
|6+
|6
|- bgcolor="#ccffcc"
| align="right" | טויו קוגיו
|4
|3
|0
|1
|6
|3
|3+
|6
|-
| align="right" | פרספוליס
|4
|2
|1
|1
|8
|3
|5+
|5
|-
| align="right" | פראק אף. איי.
|4
|1
|1
|2
|9
|9
|0
|3
|-
| align="right" | קאוולון מוטור באס
|4
|0
|0
|4
|2
|16
|14–
|0
|}

== שלב הנוקאאוט ==
=== חצי גמר ===
{| class="wikitable"
!קבוצה 1
!כובשים קבוצה 1
!סיכום
!כובשים קבוצה 2
!קבוצה 2
|-
| מכבי תל אביב
|גיורא שפיגל , יוסי כהן , שלום שיקווה ו-רחמים טלבי 
|6–1 <ref></ref>
|נאקאדראן 
| מייסור סטייט
|-
| ינגזי
|
|0-2
|
| טויו קוגיו
|}

=== משחק על מקום שלישי ===
{| class="wikitable"
!קבוצה 1
!סיכום
!קבוצה 2
|-
| טויו קוגיו
|2–0
| מייסור סטייט
|}

=== גמר ===

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.rsssf.org/tablesa/ascup68.html טורניר אסיה לאלופות 1969] באתר RSSSF.com
* [https://www.maccabipedia.co.il/%D7%92%D7%91%D7%99%D7%A2_%D7%90%D7%A1%D7%99%D7%94_%D7%9C%D7%90%D7%9C%D7%95%D7%A4%D7%95%D7%AA_1968/69 גביע אסיה לאלופות 1968/69], מכביפדיה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מכבי תל אביב (כדורגל)
קטגוריה:1969 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1969 בספורט
קטגוריה:ליגת האלופות האסיאתית
OVO היידרו

OVO היידרו (באנגלית: OVO Hydro) היא ארנה מקורה רב-תכליתית הממוקמת בגלאזגו, סקוטלנד. הארנה, שנפתחה לציבור ב-30 בספטמבר 2013, נחשבת כמקום הבילוי הגדול ביותר בסקוטלנד.<ref></ref><ref name="timeline"></ref>

הארנה נמצאת בסמוך למרכז הירידים והכנסים הסקוטי ולאודיטוריום קלייד.

== היסטוריה ==
תכנון הארנה החל ב-2001, כחלק מפיתוח בעיר גלאזגו.<ref name="Timeline"></ref> התכנית לפיתוח זירת בידור נחשפה לציבור במאי 2003.<ref></ref>

במאי 2004, פוסטר & פרטנרס מונו כצוות התכנון של הארנה.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> עיצוב הארנה פורסם לציבור באקוטובר 2005.<ref></ref> היתר בנייה לבניית הארנה התקבל ב-2006.<ref></ref>

בניית הארנה החלה בפברואר 2011 על ידי חברת הבנייה Lend Lease. בנובמבר 2011, החלו עבודות הבנייה לגג הארנה, שהסתיימו באפריל 2013. העבודות לבניית הארנה הסתיימו בהמשך השנה.

בסביבות השעה 15:20 ב-8 ביוני 2013,<ref></ref> דווח על להבות שהגיעו מגג הכיפה של הבניין.<ref></ref> 40 כבאים משירות הכבאות וההצלה הסקוטי השתתפו בכיבוי השריפה.<ref></ref> נקבע כי השריפה נגרמה מעבודות ריתוך מתמשכות בגג המבנה.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:גלאזגו: מבנים
קטגוריה:מבנים שתכנן נורמן פוסטר
ליברפול ארנה

ליברפול ארנה (באנגלית: Liverpool Arena), הידועה מטעמי חסות בשם M&S בנק ארנה (M&S Bank Arena), ולפני כן אקו ארנה (Echo Arena), היא ארנה מקורה רב-תכליתית הממוקמת בליברפול, אנגליה. המקום מארח מוזיקה חיה, הופעות קומדיה ואירועי ספורט, ומהווה חלק מקמפוס האירועים של ליברפול .

הארנה תוכננה על ידי וילקינסון אייר אדריכלים ו-Sport Concepts. בתוך הארנה, יש שישה תאי הלבשה, חמישה חדרי הלבשה, ושני משרדי אמרגנים. כלי רכב במשקל של עד 38 טון יכולים לקבל גישה למרתף הזירה. האולם יכול להכיל עד 11,000 צופים.<ref name="Stats"></ref>

== היסטוריה ==
הארנה נפתחה לציבור ב-12 בינואר 2008 בשם אקו ארנה ליברפול.<ref></ref> מאז הפתיחה, הארנה משכה יותר מ-7 מיליון מבקרים ללמעלה מ-3,800 אירועים.<ref></ref>

בנובמבר 2018 הוכרז כי שם הארנה ישונה ל-M&S בנק ארנה. שינוי השם נכנס לתוקף ב-7 בינואר 2019.<ref></ref><ref></ref>

בערב 31 בדצמבר 2017 פרצה שרפה בחניון רב קומות סמוך לארנה, וכתוצאה מכך תערוכת הסוסים הבין-לאומית של ליברפול, שהתקיימה בארנה, התבטלה.<ref name="BBC-42533830"></ref> כ-80 סוסים פונו בבטחה מהאורווה הזמנית שנבנתה בקומת הקרקע של החניון, והוחזקו בקומת הארנה ובקרקע המקיפה את הבניין. השריפה נמשכה עד השעות הקטנות של ה-1 בינואר 2018. בעקבות השריפה, כ-1,400 מכוניות נהרסו כליל. בהמשך השנה, חניון רב הקומות נהרס, ונבנה במקומו חניון אחר ב-2019.<ref></ref><ref></ref>

בחודש מאי 2023 אירחה הארנה את חצאי הגמר וגמר אירוויזיון 2023.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://eurovisionworld.com/eurovision/2023/event Eurovision Song Contest 2023: Liverpool באתר Eurovion World]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ליברפול: מבנים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: אצטדיונים ומתקני ספורט
טפניאקי

קובה — המסעדה הראשונה שהציעה טפניאקי]]
שף טפניאקי מבשל על משטח ברזל עם גז במסעדת סטייקים יפנית
שף מכין הר געש מבצל בוער
טפניאקי (ביפנית: 鉄板焼き), נקרא בשוגג לעיתים קרובות היבאצ'י (ביפנית: 火鉢, "קערת אש"),<ref name=":2"></ref> הוא סגנון מטבח יפני שהתפתח לאחר מלחמת העולם השנייה,<ref name=":0"></ref> המשתמש במשטח גריל לבישול המזון. המילה טפניאקי נגזרת מהמילה היפנית טפן (鉄板), שהוא גריל המתכת שעליו נצלה האוכל, ויאקי (焼き), שפירושה צלוי או מטוגן במחבת. ביפן, טפניאקי מתייחס למנות המבושלות באמצעות טפן, ביניהן: סטייק, שרימפס, אוקונומיאקי, יאקיסובה ומונג'יאקי.

גרילי הטפניאקי נקראים טפן והם בדרך כלל מחוממים באמצעות גז פרופאן, בעלי משטח ברזלי שטוח, עליהם צולה השף את המזון אל מול הסועדים. בדרך כלל מבלבלים את הטפן עם גריל הברביקיו השולחני היבאצ'י, הנקרא ביפנית שיצ'ירין, הפועל על פחם או גז ומעוצב בצורת רשת פתוחה. הטפן מסוגל לבשל מרכיבים קטנים או מוצקים למחצה כגון אורז, ביצה, חתיכות בשר דקות וירקות חתוכים דק.<ref name=":2" />

== מקור ==
המקור של מסעדת סטייקים בסגנון טפניאקי הוא ככל הנראה השף שיגג'י פוג'יוקה, מרשת המסעדות היפנית מיסונו.<ref></ref> המסעדה טוענת שהיא הראשונה שהציגה את הרעיון של בישול אוכל בהשפעה מערבית על משטח טפן ביפן, בשנת 1945.<ref></ref> עד מהרה הם גילו שהמטבח פחות פופולרי בקרב היפנים מאשר בקרב זרים, שנהנו לצפות בתמרונים המיומנים של השפים המכינים את האוכל והן במטבח עצמו, המוכר להם מעט יותר ממנות יפניות מסורתיות. ככל שהמסעדות הפכו פופולריות יותר בקרב תיירים, רשת המסעדות שיפרה והוסיפה להיבט הביצועי של השף, כמו ייצור הר געש על מערימת בצלים בוערים.

ציוד נוסף באותה משפחה הוא גריל שטוח, המורכב מחתיכת פלדה שטוחה על מבערים עגולים ובדרך כלל קטן ועגול יותר, המזכיר ברביקיו מונגולי.<ref name="bbq"></ref>

== רכיבים ==
מרכיבים אופייניים המשמשים לטפניאקי בסגנון מערבי הם בשר בקר, שרימפס, צדפות, לובסטר, עוף ומגוון ירקות. שמן סויה משמש בדרך כלל לבישול המרכיבים.<ref name=":1"></ref>

טפניאקי בסגנון יפני עשוי להשתמש גם באטריות יאקיסובה, כרוב עם בשר פרוס, פירות ים או אוקונומיאקי<ref name="bmb2"></ref> המבושלים באמצעות שמן צמחי, שומן מן החי או תערובת. ביפן, מסעדות "טפניאקי" רבות כוללות בקר קובה<ref name=":1" /> או בקר וואגיו.<ref name="tokyospark"></ref><ref name=":0" />

תוספות של שעועית מש, קישוא (אם כי זה אינו ירק פופולרי ביפן), צ'יפס שום או אורז מטוגן בדרך כלל מלוות את הארוחה. חלק מהמסעדות מספקות רטבים בהם ניתן לטבול את האוכל. ביפן, בדרך כלל מוצע רק רוטב סויה.<ref name=":1" />

== בארצות הברית ==
בארצות הברית, "טפניאקי" (המוכר יותר בשם "היבאצ'י")<ref></ref> התפרסם על ידי רשת המסעדות בניהאנה, שפתחה את המסעדה הראשונה שלה בניו יורק ב-1964.<ref></ref> אף על פי שבניהאנה מבשלת אוכל בסגנון "טפניאקי", היא מגישים גם מנות כמו סטייק היבאצ'י ועוף. בניהאנה ורשתות נוספות של מסעדות "טפניאקי" ממשיכות לשים דגש על כך שהשף יבצע מופע לסועדים וימשיך להציג טריקים וסגנונות בישול חדשים. השף עשוי ללהטט עם כלים, להעיף זנב של שרימפס לכיס החולצה שלו, לתפוס ביצה בכובע שלו, לזרוק ביצה באוויר ולפצל אותה בעזרת מרית, להעיף חתיכות שרימפס פחוסות לפיות הסועדים, או לסדר טבעות בצל לתוך הרי געש היורים אש.<ref name=":1" />

== ראו גם==
* המטבח היפני

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח היפני
My! My! Time Flies!

הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה, מתוך אלבום האולפן השביעי שלה, .<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור ב-4 בפברואר 2009, על ידי חברת התקליטים האחים וורנר, כסינגל השיווקי השני מתוך האלבום.<ref name=":0" /> הסינגל השיווקי הראשון היה "White Is in the Winter Night".<ref></ref>

את "" הוציאה אניה בשנת 2009 כסינגל שיווקי, אך הוא יצא במקור כבר בנובמבר 2008.<ref name=":0" />

== רקע ==
"" הייתה הרצועה האחרונה שהוקלטה לאלבום. זהו שיר בעל קצב בינוני המוקדש לגיטריסט האירי ג'ימי פוקנר, שנפטר במרץ 2008.<ref name=":1"></ref> מילותיו נכתבו בהתבסס על שיחה שאניה ובני הזוג ראיין קיימו על פוקנר ביום פטירתו, תוך דיבור על המוזיקה האהובה עליו.<ref name=":1" /> הרצועה נחשבת לסטייה מהסגנון המוזיקלי של אניה, בכך שלאורכה יש קצב קבוע של תופים. מעבר לכך, היא נחשבת לרצועה השנייה שלה שכללה סולו גיטרה בולט, שבוצע על ידי פט פארל;<ref name=":1" /> הרצועה הראשונה היא "I Want Tomorrow" מ-Enya (1987).<ref></ref>

בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-15 מיליון השמעות.<ref></ref>

== רשימת השמעה ==
* סינגל שיווקי (תקליטור)
# "" – 3:00

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!כלל העולם
|4 בפברואר 2009
|תקליטור • הורדה דיגיטלית
|האחים וורנר
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2008
קטגוריה:שירי אניה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אניה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רומא ראיין
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אניה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ניקי ראיין
קטגוריה:שירי חג המולד
קטגוריה:שירים המבוססים על אנשים אמיתיים
קטגוריה:שירים על זמן
ליגת האלופות האסייתית (1970)

שחקני טאג' האיראנית חוגגים את הזכייה בגביע, 1970
טורניר אסיה לאלופות 1970 היה המהדורה השלישית של תחרות הכדורגל השנתית של מועדונים אסייתים שנערכה על ידי קונפדרציית הכדורגל של אסיה (כיום ליגת האלופות האסיאתית).<ref></ref> בטורניר זה היו שמונה קבוצות, שהתחלקו ל-2 בתים של ארבעה קבוצות בכל בית. 2 הקבוצות במקום הראשון בכל בית העפילו לשלב הבא - שלב חצי הגמר ולאחריו שלב הגמר. טאג' מאיראן זכתה בטורניר, בפעם הראשונה בתולדותיה, לאחר שניצחה את קבוצת הפועל תל אביב הישראלית 2–1 בגמר שנערך בטהראן, והיה למעשה המפגש האחרון של קבוצה ישראלית עם קבוצה איראנית לפני המהפכה באיראן (אם כי הנבחרות הלאומיות עוד נפגשו במשחקי אסיה ב-1974).

== שלב הבתים ==
=== בית א' ===
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
! width="185" |קבוצה
! width="20" |משחקים
! width="20" |ניצחונות
! width="20" |תיקו
! width="20" |הפסדים
! width="20" |שערי זכות
! width="20" |שערי חובה
! width="20" |הפרש שערים
! width="20" |נקודות
|- bgcolor="#ccffcc"
| align="right" | טאג
|2
|2
|0
|0
|6
|0
|6+
|4
|- bgcolor="#ccffcc"
| align="right" | הומנטמאן ביירות
|2
|1
|0
|1
|4
|8
|1–
|2
|-
| align="right" | סלנגור
|2
|0
|0
|2
|2
|3
|5–
|0
|-
| align="right" | מועדון ספורט סאונדרס
|0
|0
|0
|0
|0
|0
|0
|0
|}

=== בית ב' ===
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
! width="185" |קבוצה
! width="20" |משחקים
! width="20" |ניצחונות
! width="20" |תיקו
! width="20" |הפסדים
! width="20" |שערי זכות
! width="20" |שערי חובה
! width="20" |הפרש שערים
! width="20" |נקודות
|- bgcolor="#ccffcc"
| align="right" | הפועל תל אביב
|3
|3
|0
|0
|11
|2
|9+
|6
|- bgcolor="#ccffcc"
| align="right" | פי.אס.אמ.אס. מדאן
|3
|2
|0
|1
|6
|3
|3+
|4
|-
| align="right" | מערב בנגל
|3
|1
|0
|2
|3
|5
|2–
|2
|-
| align="right" | המשטרה המלכותית התאילנדית
|3
|0
|0
|3
|1
|11
|10–
|0
|}

== שלב הנוקאאוט ==
=== חצי גמר ===
{| class="wikitable"
!קבוצה 1
!סיכום
!קבוצה 2
|-
| הפועל תל אביב
|טכני
| הומנטמאן ביירות
|-
| טאג
|0-2
| פי.אס.אמ.אס. מדאן
|}

=== משחק על מקום שלישי ===
{| class="wikitable"
!קבוצה 1
!סיכום
!קבוצה 2
|-
| הומנטמאן ביירות
|1–0
| פי.אס.אמ.אס. מדאן
|}

=== גמר ===

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.rsssf.org/tablesa/ascup70.html#cc טורניר אסיה לאלופות 1970], באתר RSSSF.com

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הפועל תל אביב (כדורגל)
קטגוריה:1970 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1970 בספורט
קטגוריה:ליגת האלופות האסיאתית
ליגת האלופות האסייתית (1972)

טורניר אסיה לאלופות 1972 הייתה אמורה להיות המהדורה החמישית של תחרות הכדורגל השנתית של מועדונים אסייתים שנערכה על ידי קונפדרציית הכדורגל של אסיה (כיום ליגת האלופות האסיאתית).<ref></ref> לטורניר זה, שהיה אמור להיערך באפריל 1972 בטהראן שבאיראן, נרשמו שבעה קבוצות, ביניהם אלופת הליגה הלאומית הישראלית בעונה שחלפה מכבי נתניה (עונת 1970/1971), והקבוצות שנרשמו חולקו ל-2 קבוצות בתים, ו-2 המנצחות מכל בית היו אמורות לעלות לשלבי החצי גמר והגמר - בדומה למהדורות הקודמות.

אולם, לפני תחילת הטורניר, המועדון הכוויתי אל-קאדסיה והמועדון הלבנוני ראסינג ביירות סירבו להתחייב לשחק מול המועדון הישראלי מכבי נתניה מסיבות פוליטיות (לעוד פרטים ראה החרמת ישראל בספורט), כמו כן קבוצת הונג קונג ריינג'רס פרשה מהטורניר בהתראה קצרה מפאת סיבות כלכליות, ולכן התחרות בוטלה.

לאחר תחרות זו שלא התקיימה, החליט ה-AFC לבטל את המפעל מכיוון שלא הייתה בת קיימא מסיבות פוליטיות (מספר שנים ברצף סיבות לא ספורטיביות הובילו להשפעה על התחרות). בהמשך, בשנת 1978 גורשה ישראל מהקונפדרציה האסיאתית באופן כליל (גם בנבחרת הלאומית), עקב המשך החרמת ישראל בספורט על-ידי מדינות מוסלמיות וערביות (ולצדן גם צפון-קוריאה), וישראל המשיכה את דרכה זמנית בקונפדרציה של אוקיאניה. בתחילת שנות ה-90 התקבלה ישראל באופן קבוע לקונפדרציית הכדורגל האירופאית - אופ"א, שם החלו להתמודד הקבוצות הישראליות (והנבחרת הלאומית) החל מ-1992.

המהדורה הבאה של טורניר גביע אסיה לקבוצות התקיימה רק בעונת 1985/1986, עם שינוי מיתוגי של הטורניר שנקרא מאז "גביע האלופות האסיאתי".

== הקבוצות שנרשמו לטורניר ==
שבעת המשתתפות הנרשמות לטורניר היו אמורות להיות:
{| class="wikitable"
!הקבוצה
!דרך העפלה
!הערות
|-
| הונג קונג ריינג'רס
|אלופת הליגה הראשונה בהונג קונג לעונת 1970/1971
|פרשה מהטורניר מטעמים כלכליים
|-
| פרספוליס
|אלופת "הליגה המקומית" של איראן לעונת 1971/1972
|
|-
| מכבי נתניה
|אלופת הליגה הלאומית לעונת 1970/1971
|
|-
| אל-קאדסיה
|אלופת ליגת העל הכוויתית לעונת 1970/1971
|פרשה מהטורניר עקב סירוב להתחרות מול מכבי נתניה הישראלית
|-
| ראסינג ביירות
|אלופת ליגת העל הלבנונית לעונת 1969/1970
|פרשה מהטורניר עקב סירוב להתחרות מול מכבי נתניה הישראלית
|-
| קוריאה יוניברסיטי
|זוכת אליפות הכדורגל הלאומית של קוריאה לעונת 1971
|
|-
| קבוצת הנמל של תאילנד
|זוכת "גביע הקור רויאל" לשנת 1972
|
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.rsssf.org/tablesa/ascup72.html#cc טורניר אסיה לאלופות 1972] באתר RSSSF.com

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מכבי נתניה
קטגוריה:1972 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1972 בספורט
קטגוריה:ליגת האלופות האסיאתית
Arwa

ארווה (באנגלית: Arwa, בערבית: أروى) הוא מותג מים מינרליים אמירתי המיוצר על ידי קבוצת אל אליה מדובאי וקבוצת קוקה-קולה.

מוצרי החברה מיוצרים משנת 1990 במפעל הראשי בעיר אל-עין, איחוד האמירויות ובמפעל משני בעיר טולכרם, הרשות הפלסטינית.

מי ארווה נמכרים ברשות הפלסטינית ובעיקר במדינות המפרץ הפרסי: איחוד האמירויות, עומאן, בחריין וקטר.

בשנת 2010, השיקה החברה מים מוגזים בטעם פירות, תחת השם ארווה פירות (Arwa Fruits) ושיווקה את המוצר לראשונה בבחריין.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מים מינרליים
קטגוריה:יצרני משקאות
קטגוריה:מותגי משקאות
משה רוזנטל

משה רוזנטל (נולד ב-8 ביולי 1985) הוא תסריטאי ובמאי קולנוע ישראלי. סרט הבכורה שלו "קריוקי" זכה בשנת 2022 בארבעה פרסי אופיר.

== ביוגרפיה ==
רוזנטל נולד בחולון להוריו אתי מאפרת מקצועית ומקס סמנכ"ל תפעול בחברה לייצור מטבחים, סיים את לימודיו בהצטיינות בחוג לקולנוע של אוניברסיטת תל אביב. במהלך לימודיו כתב וביים שני סרטים קצרים: "נעורי קלרה" ו"ערי נעורי", שהשתתפו במגוון פסטיבלי קולנוע בארץ ובעולם.

ב-2016 עלתה סדרת הרשת "קונפס", אותה יזם, כתב וביים. הסדרה הוקרנה בארץ למנויי HOT, ונרכשה בידי רשת השידור האמריקאית AMC. רוזנטל משמש מפיק שותף בסדרה, לצד השחקנית ז'ולי דלפי שרשומה כיוצרת, כותבת ובמאית. הסדרה מורכבת מסיפורים קצרים על היכרות בין שני אנשים דרך אפליקציה ועוסקת במפגש בין פנטזיות מיניות למציאות.

ב-2016 זכה בפרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים עבור הסרט "שבתון" אותו כתב וביים. ב-2018 כתב וביים את "בדרך חזרה", סרט קצר בכיכובו של ליאור אשכנזי. הסרט הופץ להקרנות מסחריות בקולנוע לב במסגרת הפרויקט "3 סיפורי ערבה" והיה מועמד לפרס אופיר לסרט הקצר הטוב ביותר. במקביל, עבד רוזנטל כתסריטאי בסדרות הקומיות של חברת yes, "תום יער עושה את שביל ישראל", ו"תום יער עושה בגרות".

ב-2022 זכה סרטו "קריוקי" בקרן סטיב טיש לפיצ'ר ראשון ובפרס שני בתחרות הפיצ'-פוינט של פסטיבל ירושלים. הסרט נרכש להפצה בינלאומית על ידי חברת Charades הצרפתית. וכן נרכש להפצה בארצות הברית על ידי חברת Greenwich Entertainment. הסרט משתתף בתחרות הרשמית של פסטיבל הסרטים טרייבקה 2022.

בפסטיבל הקולנוע ירושלים זכה הסרט בפרס סרט הביכורים הטוב ביותר ובפרס בחירת הקהל. בטקס פרסי אופיר לשנת 2022 היה מועמד ל-14 פרסי אופיר וזכה בארבעה פרסים.

סרטו "עצמאות" השתתף ב-2022 בחממת התסריטים של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה וזכה בפרס השופטים.

== פילמוגרפיה נבחרת ==
* בדרך חזרה
* קריוקי

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע להט"בים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
המאות

אנסמבל המאות (בצרפתית: Les Siècles) הוא אנסמבל תזמורתי צרפתי שנוסד ב-2003 על ידי המנצח פרנסואה קסאבייה רות, עם שאיפה להכניס יצירות מהמאות ה-17 עד ה-21 לפרספקטיבה של היום. נגני התזמורת מנגנים בכלי הנגינה התואמים לתקופת חיבורה של כל יצירה, מסוף תקופת הבארוק והתקופה הקלאסית עד מוזיקה של המאה ה-20.

== היסטוריה ==
אנסמבל המאות מופיע בקביעות בפריז (אופרה-קומיק, סאלה פליאל, תיאטרון שאטלה, אולם הפילהרמונית של פריז), בלה קוט-סן-אנדרה (מחוז אן), באקס-אן-פרובאנס, מץ, קאן, נים, רויאמון ובבמות בינלאומיות, אמסטרדם (קונצרטחבאו), לונדון (הפרומס), ברמן, בריסל (פסטיבל קלרה), ויסבאדן, לוקסמבורג, קלן, טוקיו ואסן.

בשנת 2013, האנסמבל קיבל אישור בלעדי מהמו"ל Boosey & Hawkes לבצע את פולחן האביב כפי שהושמע בתיאטרון שאנז אליזה ב-29 במאי 1913. הם ביצעו גרסה זו מספר פעמים בהופעות בצרפת ומחוצה לה. סדרת קונצרטים זו הוקלטה גם עם גרסת 1911 של פטרושקה, לתקליט בהוצאת Éditions Musicales Actes Sud.

תקליטיהם עם יצירות של איגור סטרווינסקי וקלוד דביסי נבחרו לתקליט השנה בתחום המוזיקה הקלאסית על ידי הסאנדיי טיימס וכבחירת העורך במגזין המוזיקה והגרמופון של ה-BBC. התקליט עם יצירות סטרווינסקי זכה בפרס אדיסון קלאסיק לשנת 2012 בהולנד, כמו גם בפרס מבקרי התקליטים הגרמניים. ההקלטות שלהם ליצירות מאת המלחינים ביזה ושברייה זכו בתואר דיאפסון ד'אור מטעם המגזין באותו שם וקיבלו חמישה כוכבים במגזין הגרמני Fono Forum. 

נכון לשנת 2022, תשעה אופוסים יצאו בלייבל "Les Siècles Live", בהוצאה משותפת עם Musicales Actes Sud: ברליוז, סן-סנס, מרטין מטלון, ציפור האש, פולחן האביב ופטרושקה מאת איגור סטרווינסקי, ליסט, דיקא ודביסי. ההקלטה שלהם לבלט של ראוול, דפניס וכלואה, יצאה לאור על ידי Harmonia Mundi במרץ 2017.

לציון שנת המאה לפולחן האביב ב-2013, ביצעה התזמורת את היצירה בכלי התקופה בקונצרט הפרומס של ה-BBC ובאלטה אופר, פרנקפורט.
 
פרנסואה קסאבייה רות ו"המאות" יצרו סדרת טלוויזיה משלהם לערוץ France 2, בשם "פרסטו!". הסדרה שודרה במשך שלוש שנים ומשכה קהל של יותר משלושה מיליון צופים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תזמורות סימפוניות
קטגוריה:תזמורות צרפתיות
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:הרכבים בכלים אותנטיים
קטגוריה:ביצוע אותנטי
הז'נדרמיה האיראנית

הז'נדרמיה האיראנית (בפרסית: ژاندارمری دولتی) שנקרא גם הז'נדרמיה הממשלתית, היה כוח המשטרה הכפרי הראשון באיראן. הכוח החצי-צבאי גם מילא תפקיד משמעותי בפוליטיקה מאז הקמתו ב-1910 במהלך שושלת קג'אר ועד הופעתה של שושלת פהלווי ב-1921. הכוח המשיך לפעול עד סוף עידן פהלווי ועבר מודרניזציה לז'נדרמריה האימפריאלית האיראנית. הכוח הוקם במקור כצבא חוקתי, והעסיק קצינים שוודים בפיקוד על איראנים כדי לבצע הן את תפקידי המשטרה המסורתיים והן לנהל מבצעים צבאיים נגד כוחות שבטיים. בשנת 1991 אוחדה הז'נדרמריה האיראנית עם כוחות משטרה אחרים כדי ליצור את כוח אכיפת החוק של הרפובליקה האסלאמית של איראן.

== היסטוריה ==
לאורך המאה ה-19 עסקו הרפורמים האיראנים במודרניזציה צבאית וההיסטוריה של תקופת הקג'אר מלאה בניסיונות ליצור צבא קבע על פי המודל האירופי. בניסיון לפתח כוח צבאי חזק מספיק כדי להגן על עצמו מפני אויביה החיצוניים, בחרו הפרסים בשוודיה לבצע את המשימה של אבטחת נתיבי הסחר שלהם. הפרסים בוחרים במשטרה השוודית כבחירה נייטרלית בין בריטניה לרוסיה.

ב-6 ביולי 1911 התקבלה באספת המחוקקים ההצעה על הקמת הז'נדרמריה הממשלתית. ב־15 באוגוסט 1911 קיבל המיג'ור השוודי הראלד הילמרסון דרגת גנרל והופקד על הז'נדרמריה הפרסית. קצינים רבים אחרים, שגויסו לעיתים קרובות מהאצולה השוודית, המשיכו את דרכו של הילמרסון.

במהלך המערכה הפרסית של מלחמת העולם הראשונה קציני הז'נדרמריה השוודית היו אוהדים כלפי גרמניה ועזרו למעצמות המרכז. בסתיו 1915 הם תפסו את השליטה בשיראז בשיתוף מושל המחוז שעבר הכשרה גרמנית. לאחר ההפיכה ב-1921 איחד שר המלחמה רזא שאה פהלווי, את שני הכוחות הצבאיים שהיו קיימים באיראן באותו זמן: הדיוויזיה הקוזקית והז'נדרמריה, כדי ליצור את הצבא הלאומי האיראני המודרני. נוצרה משטרה כפרית ופקודיה שירתו תחת קצינים איראנים.

פירוק הז'נדרמריה השוודית החליש מאוד את המלוכה הקאג'רית והדבר הקל מאוד על ההפיכה של רזא שאה ב-1921. הילמרסון חזר לשוודיה ולקח את הפיקוד על הבריגדה השוודית המתנדבת המשרתת בצד הלבן במלחמת האזרחים הפינית. קצין אחר, אריק קרלברג, הפך מאוחר יותר לשגריר שוודיה באיראן, ואיש סודו של מוחמד מוסאדק.
מדי הגנרל הראלד הילמרסון מוצגים במוזיאון הצבא השוודי

=== לאחר המהפכה ===
לאחר הפלת השאה ב-1979 נותרה הז'נדרמריה האימפריאלית האיראנית. ב-1992 היא אוחדה לתוך כוח אכיפת החוק של הרפובליקה האסלאמית של איראן.

=== ארגון ===
מטרת הז'נדרמריה הייתה לשמור על הגבולות ועל ביטחון הפנים. היא הורכבה ממספר גדודים, כל אחד מ-4 עד 6 פלוגות. לצורכי משמעת היה החיל בפיקוחו של הקצין הכללי המפקד על האוגדה שבתחומה הוצב. בכל הנוגע לפעילות משטרתית, היא הייתה נתונה לרשויות האזרחיות המקומיות. הכוח היה חמוש ברובים ישנים מסוגים שונים בתוספת כמה קרבינים סובייטים, צרפתיים ובריטים. הכוח כלל בסך הכל 22 גדודים שיצרו חיל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:איראן: היסטוריה צבאית
קטגוריה:ארגונים משטרתיים
כשל קטלני

אח"י רהב, מרץ 2016. על פי פרסומים זרים צוללות דולפין AIP מותאמות לשיגור טילים גרעיניים לטווח של 1,500 ק"מ, ובכך מעניקות לישראל יכולת מכה שנייה גרעינית, שהיא דוגמה ליישום עקרון הכשל הקטלני.]]

כֶּשֶׁל קטלני (fail deadly) הוא תכונה של מנגנון. התכונה מתארת מנגנון שנבנה באופן שאם המנגנון יִכְשֹׁל במשימתו, אז הוא יגיב אוטומטית באופן קטלני שיפגע באחרים ו/או בעצמו. כֶשֶׁל-קטלני היא תכונה מנוגדת לתכונת אל כשל (fail safe) אשר בה המנגנון לא רק שלא מגיב בצורה קטלנית אלא פועל באופן אוטומטי על מנת להקטין את הנזק שנגרם מהכֶשֶׁל.

==באסטרטגיה צבאית גרעינית==

השימוש במושג כֶשֶׁל קטלני בדרך כלל נעשה בהתייחס לאסטרטגיה צבאית גרעינית שמטרתה ליצור הרתעה שתגרום לאויב לפחד להפעיל התקפה גרעינית. באסטרטגיה זו מדינה בונה מנגנון אוטומטי שיבטיח הפעלת 'מתקפת נגד' (תגובה) קטלנית כלפי האויב, בתרחיש שבו המדינה כבר הותקפה בכלי נשק גרעיניים של האויב, וכבר נִכְשְׁלָה מלמנוע את המתקפה הגרעינית הזו של האויב כנגדה. המנגנון מבטיח ש'מתקפת הנגד' (התגובה) הקטלנית תצא לפועל אוטומטית, גם בתרחיש, שבמהלך כִּישָּׁלוֹן של המדינה, האויב כבר חיסל את כל האנשים שהיו יכולים להוציא לפועל 'מתקפת נגד' לא אוטומטית.

כלומר, כשל קטלני הוא דוגמה לאסטרטגיית מכה שנייה. במקרה זה, עקרון הכשל הקטלני מרתיע את האויב מפני שיגור מכה ראשונה. אלמנט חיוני באסטרטגיית המכה השנייה, אשר מושג בכשל קטלני, הוא שמדיניות ונהלים השולטים במתקפת התגמול מאפשרים שיגור כלי נשק גרעיניים, גם אם מבנה הפיקוד והשליטה הקיים כבר נוטרל על ידי מכה ראשונה. היעילות ההרתעתית של מערכת כזו תלוי בכך שמדינות אחרות החמושות בנשק גרעיני יידעו אותה מראש.

==דוגמאות לכשל קטלני==

* ברית המועצות השתמשה במערכת קטלנית לכשל המכונה . לאחר קריסת ברית המועצות, רוסיה שמרה על השיטה (למרות שכיום היא מופעלת רק בעתות משבר).

* המדיניות הקטלנית של בריטניה מאצילה סמכות פגיעה למפקדי צוללות במקרה של אובדן פיקוד (באמצעות מכתבי המוצא האחרון), ומבטיחה שגם כאשר המהלך לא מתואם, ניתן לבצע תגמול גרעיני.<ref></ref>

* על פי פרסומים זרים צוללות דולפין AIP מותאמות לשיגור טילי שיוט שפותחו בישראל (על פי פרסומים שונים מדובר בטילי פופאי), שניתן לחמש אותם גם בראשי קרב גרעיניים לטווח של 1,500 ק"מ, ובכך מעניקות לישראל יכולת "מכה שנייה" גרעינית, למקרה שתותקף בנשק גרעיני.

==ראו גם==
* מכה שנייה
* פצצה מומלחת
* אל כשל
* נשק יום הדין

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסטרטגיה
לאורה מנצ'ינלי

לאורה מנצ'ינלי (באיטלקית: Laura Mancinelli; 18 בדצמבר 1933 – 7 ביולי 2016) הייתה גרמניסטית, מתרגמת וסופרת איטלקייה.

מנצ'ינלי כתבה גם טקסטים אקדמיים, ספרי ילדים, חיבורים (רבים מההיסטוריה של ימי הביניים) ורומנים היסטוריים.

== ביוגרפיה ==
לאורה מנצ'ינלי נולדה באודינה ב-1933 והתגוררה ברוברטו במשך ארבע שנים לפני שעברה לטורינו עם משפחתה ב-1937.

לאחר השכלתה ולימודיה בבית הספר, היא סיימה את לימודיה באוניברסיטת טורינו בשנת 1956 עם תואר בספרות גרמנית עם התמקדות בספרות מודרנית.

בשנים שלאחר הדוקטורט היא לימדה מבלי לוותר מעולם על תשוקתה לתרבות הגרמנית של ימי הביניים. ב-1969 היא כתבה את החיבור "שיר הניבלונגים. בעיות וערכים".

בשנות ה-70 לימדה פילולוגיה גרמנית באוניברסיטת ססארי ולאחר מכן נקראה בוונציה על ידי הגרמניסט לדיסלאו מיטנר, ב-1976 היא ייסדה את המחלקה להיסטוריה של השפה הגרמנית באוניברסיטת קה פוסקרי בוונציה.

בעצת עמיתו וחברו, קלאודיו מגריס, ב-1972 ערכה ותרגמה לאיטלקית מהכרך המקורי, שירת הניבלונגים, ואחריו ב-1978 טריסטן (גוטפריד פון שטרסבורג) וב-1989 גרגוריוס והיינריך המסכן (הרטמן פון אואה).

לאחר שחזרה לטורינו כבעלת הקתדרה לפילולוגיה גרמנית באוניברסיטה, ב-1981 ערכה לאורה מנצ'ינלי את הופעת הבכורה שלה בסיפורת, והוציאה לאור את "שנים עשר אבי המנזר של Challant", רומן היסטורי שהמחברת החלה לכתוב ב-1968. לאחר מכן הגיעה "רוח הרפאים של מוצרט" ב-1986 ו"הנס של אודיליה הקדושה" ב-1989.

בתחילת שנות ה-90, מושפעת מטרשת נפוצה, לורה מנצ'ינלי עזבה את הקתדרה לפילולוגיה גרמנית.

משנת 1994 ואילך, היא התמסרה כולה לכתיבה ופרסמה יותר מחמש עשרה יצירות לאורך העשור, למרות אשפוזים בבית חולים ושיקום ממושך.

ב-2009 פרסמה את הרומן "המשקפיים של קאבור", ואחריו "שני סיפורי אהבה" ב-2011, פרשנויות חופשיות לסיפורם של שני זוגות מפורסמים, קרימהילד וזיגפריד, טריסטן ואיזולדה.

מנצ'ינלי מתה ב-7 ביולי 2016 בטורינו כתוצאה ממחלתה. טקס הפרידה התקיים ב-11 ביולי 2016 בבית הקברות המונומנטלי של טורינו; ההלוויה התקיימה בגלות בעמק סוסה, שם הסופרת שילמה את אחד הרומנים שלה.

היא קיבלה מספר פרסים בתחום הספרות. בשנת 2005 היא התקבלה למסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה.

== פרסים והוקרה ==

== רומנים ==
* (The Twelve Abbots of Challant) שנה 1981 (לא תורגם לעברית)
* (Mozart's Ghost) שנה 1986 (לא תורגם לעברית)
* (The Miracle of Saint Odilia) שנה 1989 (לא תורגם לעברית)
* (Amadé) שנה 1990 (לא תורגם לעברית)
* (The emperor's eyes) שנה 1994 (לא תורגם לעברית)
* (Raskolnikov) שנה 1996 (לא תורגם לעברית)

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים איטלקים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות באיטליה
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טורינו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טורינו
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1933
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2016
הגן הגזום

הגן הגזום הוא גן בפארק הירקון שבו מצויות שדרות של עצים, רובן גזומות. הגינון בגן שאוב מהסגנונות הפורמלי, הקלאסי והים-תיכוני. הגן תוכנן על ידי האדריכל גדעון שריג. בפארק מצויים ממצאים ארכאולוגיים אחדים, לרבות העתק של הפסיפס המופיע בבית הכנסת בבית אלפא. שטח הגן הוא 15 דונם.

==גלריה==
<gallery mode="nolines">
YarkonCitrusFruitTree.jpg|עץ פרי הדר
YarkonPrunedBoulevard.jpg|שדרת עלים גזומה
YarkonFlowingWater.jpg|מים מפכפכים
YarkonBeitAlphaMosaicFar.jpg|העתק פסיפס בית אלפא
YarkonBeitAlphaMosaicClose.jpg|העתק פסיפס בית אלפא (תקריב) - במרכז האלה הליוס
YarkonBase.jpg|בסיס עמוד
YarkonIonicOrder.jpg|כותרת עמוד מהסדר היוני
YarkonCorinthianOrder.jpg|כותרת עמוד מהסדר הקורינתי
YarkonByzantineOrder.jpg|כותרת עמוד מהתקופה הביזנטית
YarkonCornice.jpg|קרניז
YarkonFrieze.jpg|אפריז
YarkonRoodScreenColumn.jpg|עמוד סורג
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פארק הירקון
נחל בריח

נחל בריח הוא נחל אכזב בין דרום הר חברון למדבר הנגב.

== תוואי הנחל ==
מוצא הנחל ממוקם ברום של כ־500 מטרים מעל פני הים בין כפרי הפזורה הבדואית, כ־3 קילומטרים מצפון־מערב לבסיס חיל האוויר נבטים. הוא זורם מערבה דרך היישוב הבדואי סעווה ונשפך לנחל ענים.

בריח
הניצול

הניצול (באנגלית: The Castaway) הוא סרט הנפשה קצר אמריקאי של מיקי מאוס שיצא לראשונה בשנת 1931.<ref name="movies"></ref> זהו הסרט הקצר ה-27 בסדרת סרטי "מיקי מאוס" שהופק והשלישי באותה השנה.<ref></ref> המדבב הבלעדי הוא וולט דיסני שתרם את קולו למיקי מאוס. עלילת הסרט עוקבת אחר מיקי, ניצול בודד מספינה טובעת, אשר שט על רפסודה לאי בלב ים ומנגן מוזיקה לבעלי החיים באי.

== עלילה ==
בודד ונטוש על רפסודה רעועה בלב האוקיינוס, מיקי מאוס מבחין באי באופק. הוא מגיע לאי בעזרת דג-חרב שלמעשה ניסה לתקוף את מיקי. רעב, מיקי מנער שיח בננה, ומטה נופלות זו אחר זו הבננות שאותן הוא אוכל בהנאה עד אשר הוא נבהל מעכביש.

מיקי מוצא ארגז שנשטף אל החוף והתוכו הוא מגלה פסנתר. הוא מתחיל לנגן בו לשלישיית כלבי ים מרקדים. גור טיגריסים מנסה לעזור למיקי בנגינה על ידי חבטה בקלידים ומיקי מגרש אותו פעם אחר פעם. הצמד נקטע על ידי קוף ענק, שמתגלה כפסנתרן מוכשר בעצמו, אך בסופו של דבר מנפץ את הפסנתר לרסיסים. מיקי מנסה להשיב מלחמה, אך למראהו המאיים של הקוף הוא נבהל ומתחיל לרוקד. בהמשך הוא נרדף על ידי אריה, אשר מיקי מטעה אותו לקפוץ לתוך פה של תנין. לבסוף מיקי מוצא את עצמו רוכב על צב ים, ששוחה משם הרחק.

== הפקה ==
"הניצול" היה הסרט הראשון שביים וילפרד ג'קסון, אשר המשיך לביים סרטי קולנוע רבים של דיסני, ביניהם "סינדרלה", "עליסה בארץ הפלאות", "פיטר פן" ו"היפהפייה והיחפן". למרבה הצער, הנסיבות היו רחוקות מלהיות אידיאליות: עם לחץ רב של החברה המפיצה לסרט נוסף ועם זמן מועט להפיק אחד כזה, דיסני פנה לג'קסון כדי להפיק סרט קצר שהורכב מהנפשות בשימוש חוזר מסרטים אחרים.<ref name="ultimate" /> הסרט משתמש בצילומים ממוחזרים של קוף רוקד (מ"קצב הג'ונגל", 1929), אריה שנאכל על ידי תנין (סצנה חתוכה מ"קצב הג'ונגל") ואריות ים מרקדים (מ"גלים פראיים", 1929).<ref name="movies" />

סרט זה הוא גם הראשון שהולחן על ידי פרנק צ'רצ'יל, שהמשיך וכתב את השירים לסרטים "שלושה חזירים קטנים", "שלגיה ושבעת הגמדים", "דמבו", "במבי" ו"הרפתקאות איכבוד ומר טוד".<ref name="ultimate" />

== ביקורת ==
בספרו "הסרטים של מיקי: סרטי הקולנוע של מיקי מאוס", הייס גרוב כותב: "'הניצול' היה סרט קצר שנבנה סביב חומר בשימוש חוזר ונחות, וזה נראה: הסרט המצויר מהנה, אבל המראה של מיקי אינו עקבי בטירוף, אין אפילו רמז לסיפור, וכל הסרט מרגיש כמו חזרה ל-1929".<ref name="movies" />

עם זאת, ראיין קילפטריק, מאתר הפודקאסט "The Disney Film Project", שיבח את הסרט: "זהו סרט קצר כיפי מאוד, למרות שאין המון בדיחות, ואף אחת לא טובה מספיק כמו 'בעיות תחבורה' או כמה מהסרטים הקצרים המצחיקים האחרים של מיקי. יש נימה של אושר שנקבעת כמעט מההתחלה, כשמיקי מושלך על ידי הגלים בעודו על הרפסודה הקטנה שלו. למרות שהדברים קודרים, מיקי מחייך. האופטימיות העליזה הזו היא שהופכת את מיקי לכל כך מושך".<ref name="dfp"></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים קצרים של דיסני
קטגוריה:מיקי מאוס
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אנימציה של סרטי קולומביה
קטגוריה:דיסני: סרטי הנפשה
קטגוריה:סרטים באנגלית
קרחון רוץ

קרחון רוֹץ (באנגלית: Rotz Glacier) הוא קרחון יובלי, הזורם לכיוון מערב מרמת וייקפילד, באזור ארץ פאלמר, במרכז חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.

קרחון רוץ נשפך אל קרחון איירי, בסמוך ישירות מדרום להר טימוסתנס.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הקרחון ===

הקרחון (ורמת וייקפילד כולה) צולמו לראשונה מהאוויר (צילום טרימטרוגון) ב-27 בנובמבר 1947 על ידי משלחת רון לחקר אנטארקטיקה (Ronne Antarctic Research Expedition; (בראשי תיבות RARE)).

אזור הקרחון (ורמת ויקפילד כולה) מופו לראשונה בדצמבר 1958, ומופו שנית בנובמבר 1960, על ידי סקר שטחי חסות איי פורלנד (Falkland Islands Dependencies Survey; (בראשי תיבות FIDS)).

=== מקור השם ===

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה ( United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (בראשי תיבות: UK-APC)).

הקרחון נקרא על שם ז'אן רוץ - קרטוגרף צרפתי שחי במאה ה-16, אשר מונה בשנת 1542 לתפקיד ההידרוגרף המלכותי של הנרי השמיני, מלך אנגליה.

רוץ
ג'ייסון ריינולדס

ג'ייסון ריינולדס (באנגלית: Jason Reynolds; נולד ב-6 בדצמבר 1983) הוא סופר אמריקאי של רומנים ושירה לנוער.

== ביוגרפיה ==
ריינולדס נולד בשנת 1983 בוושינגטון די. סי., הוא גדל באוקסון היל, מרילנד.

לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים, הוא השלים את לימודיו באוניברסיטת מרילנד, שם רכש תואר ראשון באנגלית.

ריינולדס עבר לברוקלין עם חברו מהלימודים ג'ייסון גריפין והחל לפרסם אוספי שירה בעודו מתפרנס כמוכר בחנות ספרים.

הוא פרסם את הרומן הראשון שלו, When I Was The Greatest, בשנת 2014, ולאחר מכן הוציא 3 אוספי שירה, ספר זיכרונות, רומן גרפי ועוד 9 רומנים, רובם לבני נוער. הוא מתמקד בחייהם הקשים של בני נוער שחורים שגדלו בשנות ה-80 וה-90.

פעמיים הגיע לגמר של פרס הספר הלאומי וזוכה בפרס סנטרו בשנת 2018 על "גוסט", יצירותיו נמכרו ביותר מ-2.5 מיליון עותקים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער אמריקאים
קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי מדליית קרנגי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרילנד
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
ציקלון (משגר)

ציקלון (ברוסית: Циклон) היה משגר לוויינים וחלליות רב־שלבי בעל שלוש שלבים, אשר שימש את ברית המועצות ורוסיה לשיגור חלליות. המשגר יוצר באוקראינה.

תכנון המשגר החל במהלך בשנות ה-60 במשרד תכנון של מיכאיל יאנגל שהיה ממקום בעיר דניפרו שבאוקראינה הסובייטית. התכנון היה מבוסס על טיל בליסטי R-36. באוגוסט 1967 בוצעו 8 שיגורים וכולם היו מוצלחים. למרות זאת הוחלט לעבור לדגם מתקדם "ציקלון 2".

השיגור הראשון של "ציקלון 2" בוצע בשנת 1969. עד לשנת 2006 בוצעו 106 שיגורים ולמעט שיגור בודד כולם היו מוצלחים.

בשנות ה-70 החל פיתוח דגם משופר "ציקלון 3". השיגור הראשון בוצע בשנת 1977. עד לשנת 2009 בוצעו 112 שיגורים, 115 היו מוצלחים.

לאחר התפרקות ברית המועצות ייצור המשגרים נמשך במפעל המקורי בשטח אוקראינה.

בתחילת המאה ה-21 סוכם עם ברזיל על פיתוח דגם חדש "ציקלון 4". לאחר מספר דחיות הפרויקט בוטל.

בשנת 2017 החל בתכנון משגר דו-שלבי "ציקלון 4M" תוך שיתוף פעולה עם חברה קנדית Maritime Launch Services. השיגור הראשון תוכנן לשנת 2023 עם קצב של 8 שיגורים שנתיים.
== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20130703184248/http://www.astronautix.com/lvs/tsiklon2.htm תיאור טכני של ציקלון 2]
* [https://web.archive.org/web/20101027091258/http://www.astronautix.com/lvs/tsiklon3.htm תיאור טכני של ציקלון 3]

קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות
קטגוריה:משגרים סובייטיים
קטגוריה:אוקראינה: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:משגרים רוסים
קרן הסיוע לילדי פלסטין

קרן הסיוע לילדי פלסטין (באנגלית: The Palestine Children's Relief Fund או PCRF) היא עמותת סיוע שהוקמה בשנת 1991 בארצות הברית. מטרת העמותה היא סיוע רפואי והומניטרי לילדים ובני נוער פלסטינים. בין השאר מסייעת העמותה בהעברת ילדים פלסטינים לארצות הברית או אירופה לקבלת טיפולים רפואיים שאינם ניתנים להשגה בשטחים הפלסטיניים. מאז היווסדה, עשרות אלפי ילדים ובני נוער קיבלו טיפול רפואי בעזרת העמותה.

==היסטוריה==
קרן הסיוע לילדי פלסטין הוקמה בשנת 1991 על ידי סטיב סוסבי, עיתונאי אמריקאי שסיקר את הסכסוך הישראלי-פלסטיני בחברון. סוסבי איתר תורמים שיסייעו להעביר ילדים פלסטינים לאקרון (אוהיו) כדי לקבל טיפול רפואי. מאוחר יותר פגש סוסבי את הודא אל-מסרי, עובדת סוציאלית פלסטינית שעבדה בימק"א ירושלים. השניים נישאו ב-1993, ונולדו להם שתי בנות.

העמותה מסייעת להעביר ילדים פלסטינים לארצות הברית או אירופה לקבלת טיפולים רפואיים שאינם ניתנים להשגה בשטחים הפלסטיניים. בשנת 2004 דחתה העמותה תרומה של ארגון "קרן ארץ הקודש" בגלל חשד לקשרים בין התורמים לבין ארגוני טרור.

בשנת 2006 הפיקה העמותה סרט תיעודי בשם "לב פתוח" ("Open Heart") אודות ג'מאל, תינוק בן תשעה חודשים בעל מום לב מולד שטופל בבריטניה בסיוע העמותה.

הודא אל-מסרי נפטרה בשנת 2009 מסרטן, וסוסבי עבר להתגורר בחברון עם בנותיו. המחלקה לסרטן ילדות בבית החולים בבית החולים בבית ג'אלא קרויה על שם אל-מסרי. סוסבי נישא מחדש ב-2016 לזינה סלמן, רופאה המתמחה בסרטן ילדות. תורמי העמותה מימנו את הקמת המרכז הרפואי לסרטן ילדות בעזה, שנפתח בשנת 2019.

החל משנת 2014 מפעילה העמותה מרכז סיוע לבריאות הנפש בעזה, המספק תמיכה וטיפולים לילדים הסובלים מרמות גבוהות של מתח נפשי וחרדה עקב תקיפות של הצבא הישראלי, ולבני משפחותיהם.

לעמותה מספר סניפים בערים פלסטיניות. מאז היווסדה, עשרות אלפי ילדים ובני נוער קיבלו טיפול רפואי בעזרת העמותה, בהם גם ילדים ממחנות פליטים פלסטינים בירדן, סוריה ולבנון.

בין הילדים שטופלו בסיוע העמותה נמנית ילדה בת 11 שנפצעה מרסיסי כדור טנק בעזה בשנת 2009 וטופלה בבית החולים תל השומר וילדה בת 10 מעזה, חולת סרטן, שטופלה בבית החולים א-נג'אח בשכם אך נפטרה במרץ 2020.

==פעילות העמותה==
קרן הסיוע לילדי פלסטין שולחת לבתי חולים פלסטיניים ציוד רפואי ואנשי צוות מארצות הברית ומאירופה כדי לטפל במקרים קשים ולהכשיר רופאים ואנשי צוות רפואי פלסטינים. הקרן מביאה לשטחים הפלסטיניים מאות רופאים מתנדבים מדי שנה. במידת הצורך נשלחים ילדים פצועים או חולים לטיפול בארצות הברית או באירופה. העמותה ממומנת מתרומות. לעמותה רשת של מתנדבים ברחבי ארצות הברית הפועלים כמשפחות מארחות.

ארגון Charity Navigator, המדרג ארגוני צדקה, מעניק לעמותה בעקביות את הציון הגבוה ביותר, ארבעה כוכבים. הארגון בודק יציבות פיננסית, הקפדה על שיטות עבודה, אחריות, שקיפות ודיווחים תקופתיים.

בין תורמי העמותה נמנים הסנאטור האמריקאי פול סארביינז והשחקן ריצ'רד גיר. באוקטובר 2006 פרסם ג'ימי קרטר, נשיא ארצות הברית לשעבר, סרטון בו הוא ממליץ לתרום לעמותה. המתרגם דורי פרנס שזכה בפרס התיאטרון הישראלי לשנת 2013 תרם את כספי הזכייה לעמותה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זכויות הילד
קטגוריה:רווחת הילד
קטגוריה:הסכסוך הישראלי-פלסטיני: ארגונים