טקס כיבוי משואות והדלקת תקווה

מודעת פרסום לקראת הטקס
טקס כיבוי משואות והדלקת תקווה התקיים באמפי שוני במקביל לטקס הדלקת המשואות בערב יום העצמאות ה-76 בשנת 2024. 

בניגוד לטקס הדלקת המשואות הממלכתי, בטקס זה עלו נציגים וכיבו 12 משואות לציון מחדל 7 באוקטובר, אובדן הביטחון האישי והפקרת המפונים והחטופים.

הטקס כלל ביקורת על התנהלות הממשלה וקריאה להשבת החטופים. משואה אחת הודלקה בטקס: משואת תקווה, ערבות הדדית ופדיון שבויים.

את הטקס הנחו לוסי אהריש וג'קי לוי (שבן משפחתו, עופר קלדרון, נחטף לעזה). האמנים שהשתתפו בטקס האלטרנטיבי היו רונה קינן, דרור קרן, דניאלה ספקטור, להקת "החצר האחורית" ונועה קולר.

הטקס שודר בשידור חי בטלוויזיה ובאינטרנט. האירוע מומן מתרומות אזרחיות.

== ארגון הטקס ==
היוזמות והמארגנות קיימו את הטקס בערב יום העצמאות ה-76, כאקט מחאתי של משפחות חטופים ואזרחים המתנגדים לממשלה.

טקס כיבוי המשואות נערך במקביל לשידור טקס הדלקת המשואות השנתי בהר הרצל שהוקלט מראש והתקיים ללא קהל, ונתפס על ידי האופוזיציה כמפגן תעמולה של הממשלה במקום אירוע מאחד כפי שאמור להיות. על פי השבועון "האקונומיסט", שידור הטקס במקביל לטקס הדלקת המשואות הרשמי היה תקדימי ומשמעותי, ומסמל את הקרע הפנימי בחברה הישראלית.

== שידור הטקס ==
לפני הטקס נאספו 60,000 חתימות של אזרחים שפנו למנכ"לי הערוצים כאן 11, קשת 12 ורשת 13 בבקשה שלא לשדר את טקס הדלקת המשואות הממלכתי, ובמקום זאת לשדר את הטקס החלופי.

הטקס שודר בקשת 12 במסך מפוצל במקביל לטקס הדלקת המשואות.<ref name=":2"></ref> כאן 11 ו-ynet העבירו את הטקס בשידור ישיר ובמקביל הוקרן באתרים שונים ברחבי הארץ.

== מהלך הטקס ==
הטקס נערך באמפי שוני שבבנימינה. והשתתפו בו כ-1,400 איש.<ref></ref>

הטקס נפתח במיצג קולי שכלל הקלטות אמיתיות של שיחות מצוקה למוקדי החירום השונים ממתקפת הפתע על ישראל, והמשיך לקריאת "נזכור" שחובר על ידי מכון שיטים והוקרא על ידי דרור קרן.<ref></ref> לאחר מכן, 12 נציגים שונים החלו לכבות את 12 המשואות, כשכל אחד מהם נושא דברים אישיים.<ref name=":1" /><ref name=":4" />

עם תום כיבוי המשואות הוקרנו על מסך גדול תס"חים שנערכו על ידי מתנדבים בכיכר הבימה. התס"חים, שהתכתבו עם מסורת הטקס הממלכתי, נשאו אופי שונה וציינו את מספר החטופים בשבי החמאס – 132, ציירו שעון חול, את קריאת העזרה הבינלאומית SOS, וכן את המילה "הפקרה".<ref name=":2" />

בסיום ההקרנה עלתה עינב צנגאוקר, אמו של החטוף מתן צנגאוקר, להדלקת משואה לתקווה, ערבות הדדית ופדיון שבויים.<ref name=":1" />

בסוף הטקס הקריאו דרור קרן ונועה קולר את שמות 132 החטופים שעדיין מוחזקים בידי חמאס והקהל השיב בקריאות "עכשיו" לאחר כל שם.

במהלך הטקס הופיעה להקת "החצר האחורית" עם שירם "האם נדע להיוולד שוב מחדש" אותו כתב יענקל'ה רוטבליט, דניאלה ספקטור בשירה "אברהם", ורונה קינן בשירו של שאול טשרניחובסקי "אני מאמין" הטקס ננעל בשירת "התקווה".<ref name=":1" />

=== כיבוי המשואות ===
# "משואת הפקרת הביטחון" - כיבתה גלית דן מקיבוץ ניר עוז, אמא של נויה דן ובתה של כרמלה דן, שנרצחו בקיבוץ, ושלושה מבני משפחתה נחטפו
# "משואת הפקרת יישובי העוטף" - כיבו ליאור ועמוס אלון, תושבי קיבוץ בארי שניצלו מהטבח בקיבוץ
# "משואת הפקרת חבל ארץ" - כיבתה יסמין פורת, שהייתה בפסטיבל "נובה" ובפרשת בני הערובה בבארי
# "משואת היוהרה" - כיבה איל אשל, אביה של התצפיתנית רוני אשל, שנרצחה בחמ"ל במוצב נחל עוז
# "משואת ההתנערות מאחריות" - כיבה תת-אלוף (מיל') דוד אגמון (76), שנלחם בקרבות בעוטף ב-7 באוקטובר
# "משואת הפקרת האזרחים לגורלם" - כיבו טמיר רייכר, שהקים את "חמ"ל החילוץ וההצלה" ויזם את דיסקיות החטופים, ליאת קובריגרו ונעה זמברג קרסיק, ממקימות החמ"ל האזרחי
# "משואת העקורים" - כיבתה מיכל להב, שפונתה מביתה בצפון ישראל יותר משבעה חודשים קודם לכן ועדיין לא שבה אליו
# "משואת שחיקת משפחות המילואים" - כיבו דורון ושיר שבתאי, תושבי שדרות
# "משואת הפקרת הביטחון האישי של הנשים בישראל" - כיבתה רביד מנשה, ממקימות המטה להכרה בפגיעה בנשים במלחמה
# "משואת הפקרת בריאות הנפש" - כיבתה ד"ר דפנה שפט, פסיכיאטרית בשירות הציבורי
# "משואת זילות החיים" כיבתה יעל אלון, אם שכולה מ-7 באוקטובר 2023 ובת שכולה ממלחמת יום הכיפורים.
# "משואת הפקרת החטופים" - כיבו מרב סבירסקי, ששני הוריה נרצחו ב-7 באוקטובר, אחותו של איתי סבירסקי שנחטף ונרצח בשבי חמאס, וכרמית פלטי קציר, שאביה נרצח ב-7 באוקטובר, אימה נחטפה ושוחררה ואחיה אלעד קציר נחטף ונרצח בשבי החמאס.

=== הדלקת משואה ===
* "משואת התקווה" - הדליקה עינב צנגאוקר, אמו של מתן צנגאוקר, החטוף בעזה.<ref name=":0" /><ref name=":3" />

== לאחר הטקס ==
הטקס שודר, בין השאר, בפני אלפי בני אדם בכיכר הבימה בתל אביב. בסיומו צעדו משתתפיו לאורך שדרות רוטשילד אל בית העצמאות (שדרות רוטשילד 16), שם קראו את מגילת העצמאות.<ref name=":0" />

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* ג'קי לוי, [https://www.israelhayom.co.il/magazine/shishabat/article/15754485 למה הנחיתי את הטקס ההוא], ישראל היום, 16 במאי 2024

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסים בישראל
קטגוריה:החטיפה לרצועת עזה במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:יום העצמאות
קטגוריה:2024 בישראל
קטגוריה:הפגנות בישראל