OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אקדמיית סיבליוס

אקדמיית סיבליוס (בפינית: Sibelius-Akatemia; בשוודית: Sibelius-Akademin) היא אקדמיה למוזיקה באוניברסיטת הלסינקי לאמנויות שפועלת בהלסינקי וקואופיו שבפינלנד. זוהי האקדמיה למוזיקה היחידה בפינלנד. נכון לשנת 2023, אקדמיית סיביליוס היא אחת מהגדולות באירופה עם כ־1,400 סטודנטים רשומים ו־500 מורים. 

אקדמיית סיבליוס היא המארגנת של התחרות הבינלאומית לפסנתר על שם מאג' לינד ואחד המארגנים של התחרות הבינלאומית לכינור על שם ז'אן סיבליוס המתקיימת מדי חמש שנים בהלסינקי. כמו קונסרבטוריונים רבים אחרים ברחבי העולם, גם באקדמיית סיבליוס יש אקדמיה לנוער, למוזיקאים מוכשרים בגיל בית הספר. לאקדמיה יש גם מרכז לחינוך מבוגרים ביארונפא ומרכז הדרכה בסייניוקי.

אקדמיית סיבליוס של אוניברסיטת הלסינקי לאמנויות דורגה במקום ה־9 באמנויות הבמה בדירוג QS של אוניברסיטאות בעולם לשנת 2021.<ref>[https://www.uniarts.fi/en/articles/news/uniarts-helsinkis-sibelius-academy-ranked-9th-in-performing-arts-in-the-qs-world-university-rankings/ Uniarts Helsinki’s Sibelius Acad­emy ranked 9th in Per­form­ing Arts in the QS World Uni­ver­sity Rank­ings]</ref> 

== היסטוריה ==
האקדמיה נוסדה ב-1882 על ידי המלחין הפיני מרטין וגליוס תחת השם "Helsingin Musiikkiopisto" ("מוסד המוזיקה של הלסינקי"). שם המוסד שונה ל־"Sibelius-Akatemia" ("אקדמיית סיבליוס") ב־1939 לכבוד שמו של המלחין הפיני המפורסם ביותר, ז'אן סיבליוס, שהיה סטודנט באקדמיה. ב־1980 בוצעה רפורמה מנהלית ואקדמיית סיבליוס הפכה לאוניברסיטה ממלכתית. ב־1998 היא הפכה לאוניברסיטה. בשנת 2013, האקדמיה התמזגה עם שתי אוניברסיטאות עצמאיות: אקדמיית הלסינקי לתיאטרון והאקדמיה לאמנויות יפות של הלסינקי, כדי להקים את אוניברסיטת הלסינקי לאמנויות.

== מחלקות ==
האקדמיה מחולקת לחמש עשרה יחידות ארגוניות:<ref>[https://www.uniarts.fi/en/general-info/organisation-units/#academies-and-units Or­gan­i­sa­tion units]</ref>
* המחלקה לניהול אמנויות
* המחלקה למוזיקה כנסייתית (הלסינקי)
* המחלקה למוזיקה כנסייתית (קואופיו)
* המחלקה להלחנה ותורת המוזיקה
* המחלקה לניצוח
* המחלקה למוזיקה קלאסית
* המחלקה למוזיקת פולק
* המחלקה למוזיקה גלובלית
* המחלקה למוזיקת ג'אז
* המחלקה לחינוך מוזיקלי
* המחלקה לטכנולוגיית מוזיקה
* המחלקה לפסנתר, אקורדיון, גיטרה וקנטלה
* המחלקה למחרוזות ולמוזיקה קאמרית
* המחלקה למוזיקה ווקאלית
* המחלקה לכלי נשיפה, כלי הקשה ונבל

== תארים ==
התואר העיקרי באקדמיית סיבליוס הוא תואר שני במוזיקה (.M.Mus). בית הספר מציע גם תארים מתקדמים עם אפשרויות אמנותיות ומחקריות. התארים לתואר שני הם ברישיון לאמנויות במוזיקה Lic.A. (Mus.) ותואר דוקטור לאמנויות במוזיקה D.A. (Mus.)

== תוכניות לתואר שני ==
האקדמיה מציעה 26 תוכניות לתואר שני בשפה האנגלית, ביניהן:

==בוגרים מפורסמים==
* חברי להקת אפוקליפטיקה (צ'לו רוק): פרטו קיווילאקסו (Perttu Kivilaakso), פאבו לוטיונן (Paavo Lötjönen), אייקה טופינן (Eicca Toppinen).
* טאריה טורונן (Tarja Turunen), זמרת אופרה, חברה לשעבר בלהקת המטאל סימפוני נייטוויש.
* קים בורג (Kim Borg), זמר בס-בריטון פיני.

==קישורים חיצוניים==

* 
== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

סיבליוס
קטגוריה:מוזיקה פינית
בית העם הטמפלרי (ירושלים)

בית העם הטמפלרי בירושלים היה החשוב בבתי המושבה הגרמנית בירושלים. הבית ממוקם ברחוב עמק רפאים 1, פינת דרך בית לחם.

== היסטוריה ==
הבית נבנה בשנת 1882, על שטח של שני דונמים, ונחנך בטקס בו נכח המושל העות'מאני של ירושלים.
בית העם היה בעל חשיבות רבה בקהילה הטמפלרית ושימש הן מקום תפילה והן מקום התכנסות חברתית (Gemeindehaus). הפעמון שבראש הבניין שימש לקרוא לחברי הקהילה להתכנסות ולתפילת יום ראשון.
הבית נבנה בסגנון נאו רומנסקי – סגנון שהיה נפוץ באירופה במאה ה-12.

ב-1898 ביקר בבניין הקייזר הגרמני וילהלם השני.

לאחר מלחמת העצמאות, עבר הנכס לרשות מדינת ישראל. בעקבות חלוקת ירושלים, היות שנבצרה הגישה לכנסייה הארמנית בעיר העתיקה, שימש הבית את הקהילה הארמנית של מערב ירושלים כבית תפילה, לאחר שחכרה את המבנה. לאחר איחוד העיר ב-1967 שבו הארמנים להתפלל בכנסייתם שברובע הארמני בעיר העתיקה, והתפילה בבניין שבמושבה הגרמנית נערכת רק פעמיים בשנה. מאחורי המבנה בית המשמש למגורי אחת מבנות הקהילה ובית הדין הכנסייתי.

בשנת 2000 רכש את השטח, יחד עם המגרש הסמוך בו ממוקם בית הספר התיכון הטמפלרי, יזם הנדל"ן הישראלי-האמריקאי מורד זמיר, שתכנן להקים במקום מלון, שבו ישולב המבנה ההיסטורי של בית העם בקומת הקרקע של המלון. הכנסייה הארמנית התנגדה בתקיפות לוותר על המבנה ונוצרו קשיים באישור התוכניות למתחם. בסופו של דבר החליט זמיר למכור את השטח כולו לחברת ישרוטל, שבנתה במקום את מלון אוריינט, ללא שילוב המבנה שבחזקת הכנסייה שנותר ברשותה, אלא רק על המגרש הסמוך.

== גלריה ==
<gallery>
תמונה:Bell emek refaim.JPG|הפעמון על בית הקהילה הטמפלרית
תמונה:Emek refaim 1a.JPG |מבנה קטן בסמוך לבית העם הטמפלרי
תמונה:Emek refaim 1.JPG|שלט הכנסייה הארמנית על המבנה הסמוך לבית העם
תמונה:Emek refaim 1d.JPG|בית העם בחוץ
תמונה:Emek refaim 1f.JPG|בית העם בפנים
תמונה:Emek refaim 1i.JPG|עוגב בבית העם הטמפלרי
תמונה:Emek refaim 1k.JPG|תקריב העוגב בבית העם הטמפלרי
</gallery>

==ראו גם==
* בית העם הטמפלרי (בחיפה)

==לקריאה נוספת==
*דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.mapah.co.il/visit-at-templer-communal-house-jerusalem/ בית מס 1 עמק רפאים ירושלים (בית העם הטמפלרי / הכנסייה הארמנית)], ב"היסטוריה על המפה", 5 במאי 2020
* 

==הערות שוליים==

קהילה
קטגוריה:טמפלרים (תנועה)
קטגוריה:טמפלרים: מבנים
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז ירושלים
ירושלים
הצב והארנב

הצב והארנב, ציור של מילו וינטר מתוך קובץ [[משלי איזופוס משנת 1919]]
הצב והארנב הוא משל מאת איזופוס, מספר 226 ב. המשל מספר על תחרות ריצה המתקיימת בין צב לבין ארנב. לפני התחרות מתרברב הארנב ביכולתו ומזלזל בצב שלא יוכל לסיים את המירוץ כלל. כאשר התחרות מתחילה, הארנב פורץ קדימה, בעוד שהצב מדדה לאיטו מאחור. כאשר הארנב מגיע כמעט עד לקו הסיום, ורואה כי הצב לא הגיע עדיין לחצי הדרך, הוא מחליט להתגרות בו, ונשכב לישון ממש לפני הסיום. הצב, אשר לא נכנע, ממשיך להתקדם, וברגע שהארנב מקיץ משנתו, הוא רואה את הצב חוצה את קו הסיום. הארנב מפסיד ולומד לא להתרברב.

למשל (מספר 275A בסיווג ארנה-תומפסון) ארבעה נמשלים:
* לעולם אין לזלזל ביריב.
* "אל יתהלל חוגר כמפתח" - אל לאדם להתרברב ביכולותיו טרם הוכיח אותן.
* גם אם נמצאים בעמדת נחיתות, אין להיכנע. כל עוד יש אמונה עצמית, יש סיכוי להצליח.
* בגנות העצלות: גם את הכישרונות והכוחות הטובים יש לנצל בזריזות.

בגרסה אחרת של המשל הצב מזעיק את קרוביו וחבריו, וכשארנב פוגש כל אחד מהם, הוא סבור שזה אותו הצב שהגיע בזריזות לכל מקום שאליו הגיע.

== קישורים חיצוניים ==
[http://mythfolklore.net/aesopica/perry/226.htm הצב והארנב], באתר [http://mythfolklore.net/aesopica/index.htm mythfolklore.net]

צב והארנב
קטגוריה:בעלי חיים במשלים
קטגוריה:סרטים קצרים מונפשים
קטגוריה:צבים בתרבות
קטגוריה:ארנבים בתרבות
טמפרה (עיר)

טמפרה (בפינית: Tampere; בשוודית: Tammerfors) היא עיר בדרום מערב פינלנד, השלישית בגודלה במדינה. העיר שוכנת על גדות ימת נסי. העיר משמשת מרכז חשוב לתעשייה, ויש בה תחנת כוח הידרו-חשמלית המשמשת להפעלת בתי החרושת בעיר.

אתר התיירות הראשי בטמפרה הוא הפארק - Särkänniemi, המכיל דולפינריום ומגדל, בראשו יש מסעדה מסתובבת, ואטרקציות נוספות לתיירים.

==היסטוריה==
טמפרה נבנתה כשוק ליד נהר הטמרקוסקי בשנת 1775 על ידי גוסטב השלישי מלך שוודיה, וארבע שנים לאחר מכן, בשנת 1779, זכתה במעמד של עיירה. באותו הזמן הייתה
טמפרה קטנה מאוד, ולא עלתה על כמה קילומטרים מרובעים מסביב לנהר הטמרקוסקי.
טמפרה גדלה במהירות עצומה במאה ה-19, והייתה מרכז תעשייתי ומסחרי חשוב בפינלנד. במשך המחצית השנייה של המאה ה-19 הייתה טמפרה בעלת כמחצית כוח העבודה התעשייתי בפינלנד. אופייה התעשייתי במאה ה-19 ובמאה ה-20 העניק לטמפרה את הכינוי "מנצ'סטר של הצפון".

טמפרה גדלה לאחר שהצטרפו אליה אזורים ושכונות סמוכים:
* Messukylä - הצטרפה לטמפרה בשנת 1947
* Lielahti - הצטרפה לטמפרה בשנת 1950
טמפרה הייתה זירת לאירועים חשובים מבחינה אסטרטגית במלחמת האזרחים הפינית (28 בינואר - 15 במאי שנת 1918).

בשנת 2003 היו בטמפרה כ-200,000 תושבים, והיא הייתה העיר השלישית בגודלה במדינה, אך בהתאם להגדרת האיחוד האירופי, היא אינה נחשבת לעיר, עקב צפיפות האוכלוסייה הנמוכה בה. טמפרה קוסמת לרבים בזכות שתי האוניברסיטאות שבה:
* אוניברסיטת טמפרה (TAU)
* אוניברסיטת טמפרה למדעים מעשיים (TAMK)

אוניברסיטאות אלו ממוקמות בהרוואנטה, ולהן יחד כ-30,000 סטודנטים.

* Aitolaht - הצטרפה לטמפרה בשנת 1966
* Teisko - הצטרפה לטמפרה בשנת 1972

טמפרה הייתה ידועה בעיקר בזכות מפעלי הנייר, המתכת והטקסטיל שלה, שרובם הוחלפו בענפי טכנולוגיית המידע ותקשורת.

==ערים תאומות==
לטמפרה יש 19 ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20070106074936/http://www.jotain.com/tamperecam/ מצלמות באזור טמפרה]
* 

קטגוריה:פינלנד: ערים
*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1779
בית אברלה

בית אברלה הוא מבנה דו קומתי במושבה הגרמנית של ירושלים, שנבנה בשנת 1874 על ידי משפחתו של הסוחר והיבואן פאול אברלה.

בראש המבנה, העומד ברחוב עמק רפאים 10, נמצאים עליית גג וגמלון האופייני לבנייה הטמפלרית. על משקוף הבית חקוק תרגום לגרמנית של פסוק מספר תהילים:

הפסוק מופיע על הבית, כמו בבתים טמפלרים רבים בישראל, אשר קבעו עליו ציטוט מן התנ"ך ששימש כמוטו של המשפחה אשר התגוררה בבית.

בעת מלחמת העולם השנייה שימש בן המשפחה כמפקד מחנה ריכוז מילדרוף בגרמניה. אברלה קלט ותיחקר את הצנחן אנצו סרני טרם הוצאתו להורג.

בנו של פאול, וילהלם, בנה את בית וילהלם אברלה במושבת שרונה בראשית שנות השלושים של המאה העשרים.

==לקריאה נוספת==
*דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:המושבה הגרמנית (ירושלים)
קטגוריה:טמפלרים: מבנים
קטגוריה:ירושלים: בתי מגורים
בית אהמן

בית אהמן הוא מבנה טמפלרי במושבה הגרמנית של ירושלים, ברחוב דרך בית לחם 22, אשר נבנה על ידי האדריכל פרידריך אהמן (Ahmann) בשנת 1905. אדריכל זה היה מאדריכלי בניין אוגוסטה ויקטוריה שעל הר הצופים, ובביתו, כמו במבנה אוגוסטה ויקטוריה, שילב אהמן מאפיינים של הסגנון הגרמני האופייני לאותה תקופה - סגנון היוגנדשטיל. מגדל פינה הבנוי בסגנון ניאו רומנסקי משמש חדר אורחים בקומת הקרקע. מגדל זה אינו אופייני לאדריכלות הטמפלרית, אולם במרכז חזית הבנייה גמלון אופייני לבניה הטמפלרית.

המבנה שופץ בשנת 1987, ונוסף לו אגף אחורי על פי תכנון של האדריכל הלל שוקן.

==לקריאה נוספת==
*דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996.

== קישורים חיצוניים ==

אהמן
קטגוריה:טמפלרים: מבנים
קטגוריה:ירושלים: בתי מגורים
בית בוירלה

בית בוירלה הוא בניין טמפלרי הממוקם במושבה הגרמנית בירושלים, ברחוב לויד ג'ורג' 6.
== היסטוריה ==
המבנה תוכנן על ידי האדריכל הטמפלרי גוטלוב בוירלה, בסוף המאה ה-19. מבנה זה שונה מהמבנים הטמפלרים האחרים במושבה הגרמנית. למבנה סדרת קשתות הנותנות למבנה צביון מזרחי והוא נעדר הגמלון האופייני לאדריכלות הטמפלרית. 

מאפיין שונה נוסף של המבנה הוא החלונות העגולים. חלונות אלה מצויים בבנייה הטמפלרית רק בגמלון או מתחתיו, ואילו במבנה זה הם מצויים בקירות המבנה.

במבנה התגורר בנו של בוירלה - גוטלוב בוירלה הבן, אשר היה הבעלים של קולנוע אוריינט הסמוך לו (כיום קולנוע סמדר).
נכון לשנת 2023 המבנה משמש למשרד עורכי דין אוחיון ואזנה זינגר ושות. 
בית בוירלה- הקשתות בחזית המבנה הם מאפיין מזרחי, שאינו מקובל באדריכלות הטמפלרית.

==לקריאה נוספת==
*דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996.

==קישורים חיצוניים==

בוירלה
קטגוריה:ירושלים: בתי מגורים
קטגוריה:טמפלרים: מבנים
מנזר האחיות הבורומאיות

פנים המנזר, 2007
מנזר האחיות הבורומאיות מצוי ברחוב לויד ג'ורג' 12 במושבה הגרמנית וגם מדרך בית לחם בירושלים, שייך למסדר הגרמני - קתולי של האחיות הבורומאיות.

מסדר נוצרי-קתולי זה נקרא על שם הקרדינל הקתולי קארלו בורומאו, שהוכרז כקדוש, שייסד במאה ה-16 את מסדר האחיות אשר טיפלו בחולי דבר. כיום המבנה משמש כבית ספר ופנימייה.

מבנה זה נבנה בשני שלבים: האגף הראשון נבנה בין השנים 1903–1905, ואגף השני בשנת 1935.

בשלהי המנדט הבריטי, התגורר במקום במשך כשנה יו"ר הוועדה הקרואה של העיר, ריצ'רד מסי גרייבס. בשל נסיבות ביטחוניות, חלק מישיבות המועצה נערכו במנזר ולא בעירייה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.german-hospice.de האחיות הבורומאיות בירושלים] (בגרמנית), (באנגלית)

קטגוריה:טמפלרים (תנועה)
אחיות
אחיות
קטגוריה:טמפלרים: מבנים
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז ירושלים
בית זנדל

האריה על משקוף בית זנדל
בית זנדל (Sandel) הוא מבנה חד קומתי בעל חזית מרשימה המצוי במושבה הגרמנית בירושלים, ברחוב עמק רפאים 9, ותוכנן על ידי תיאודור זנדל בסוף המאה ה-19. הבניין מקושט בפסל אריה שהוא סמלה של משפחת זנדל בונת הבית. מעל שער הבית קשת הנתמכת על ידי עמודים בסגנון נאו-קלאסי.

האדריכל תיאודור זנדל שהתגורר בבית תכנן בניינים רבים בירושלים, בהם כנסיית דורמיציון על הר ציון; בית הספר למל בשכונת זיכרון משה; בניין בית החולים שערי צדק ברחוב יפו, וכן את הדרך מיפו לירושלים בעבור השלטון העות'מאני. בזכות פועלו קיבל זנדל את תואר הכבוד בָּאווּרָת (Baurath) מקייזר גרמניה וילהלם השני.

המשורר יהודה עמיחי התגורר במבנה בשנות השישים של המאה העשרים, בעת שבעלי הבית שהו בחו"ל בשליחות דיפלומטית.

==לקריאה נוספת==
*דוד קרויאנקר, ירושלים, מבט ארכיטקטוני, מכון ירושלים לחקר ישראל, הוצאת כתר, 1996.

==קישורים חיצוניים==

זנדל
קטגוריה:טמפלרים: מבנים
קטגוריה:מבנים נאו-קלאסיציסטים
קטגוריה:ירושלים: בתי מגורים
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן תיאודור זנדל
המכללה השוודית לכלכלה ומנהל עסקים

המכללה השוודית לכלכלה ומנהל עסקים (Svenska handelshögskolan) היא מכללה בהם לומדים ומלמדים בשפה השוודית. המכללה ממוקמת, בהלסינקי שבפינלנד. 
המכללה השוודית לכלכלה ומנהל עסקים
המכללה נבנתה בשנת 1909, והורחבה עוד בשנת 1980, על ידי הקמת קמפוס נוסף.

יש במכללה בקירוב כ-2,400 סטודנטים, ו-500 מהם לומדים בקמפוס החדש. ישנם 200 סטודנטים הלומדים לדוקטורט. סגל ההוראה והמחקר כולל 170 אנשים.

רוב השיעורים מועברים בשפה השוודית, אך מספר השיעורים באנגלית גדל.

איגוד התלמידים בשני הקמפוסים כולל מגוון של תחרויות סטודנטים, ואירועים אחרים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.shsweb.fi איגוד התלמידים במכללה]

שוודית לכלכלה ומנהל עסקים
מוזיאון לונדון

מרכבתו המוזהבת של [[הלורד ראש העיר של לונדון]]
מוזיאון העיר לונדון.
מוזיאון לונדון (באנגלית: Museum of London) היה מוזיאון שתיעד את ההיסטוריה של לונדון החל מהתקופה הפלאוליתית ועד ימינו. מיקום המוזיאון היה במרכז הסיטי של לונדון, בקרבת קתדרלת סנט פול. בדצמבר 2022 המוזיאון נסגר, ויעבור למיקום חדש בשנת 2026. 

== הקמה ==
המוזיאון, שנפתח בשנות ה-70 נמצא במבנה שנבנה כחלק מפרויקט שיקום הסיטי, והוא אחד מבנייני מתחם הברביקן. בגן המוזיאון מצויים חלקים מחומת העיר לונדון.

סניף נוסף של המוזיאון נמצא באזור הרציפים של לונדון - הדוקלנדס ונקרא המוזיאון בדוקלנדס. המוזיאון נמצא באייל אף דוגס בקרבת קנרי וורף. סניף זה מתמקד בהיסטוריה התרבותית והחברתית של אזור הרציפים.

מנהל המוזיאון מתקופת הקמתו ועד 1997 היה מקס הבדיץ' (Max Hebditch). בשנת 1997 מונה סיימון תורלי (Simon Thurley) כמנהל המוזיאון. מנהל המוזיאון הנוכחי הוא פרופסור ג'ק לומן (Jack Lohman).

===מוצגים===
המוזיאון מציג את אוסף איגוד העיר לונדון שהוצג קודם לכן בבניין הגילדהול. גלריות המוזיאון מסודרות בסדר כרונולוגי ומציגות מוצגים ארכאולוגיים, דגמים, תמונות ותרשימים. המוזיאון מתמקד בעיקר בהיסטוריה הסוציאלית והכלכלית של העיר, תוך מתן דגש למוצגים ארכאולוגיים המציגים היבטים אלה, וכן להשפעת התרחבות העיר על היבטים אלה ועל חיי האוכלוסייה בעיר.

בשנת 2004 החל שדרוג של גלריות המוזיאון תוך כוונה להפוך את התצוגות לתצוגות אינטראקטיביות. במסגרת השיפוץ שודרגה הגלריה הפרהיסטורית הנקראת "לונדון שקדמה ללונדון" (London Before London) וגלריית ימי הביניים.

מוצגים בעלי עניין מיוחד הם:
* מרכבתו המוזהבת של הלורד ראש העיר של לונדון.
* שחזור רחוב בלונדון בתקופה הוויקטוריאנית.
* ארון קבורה של רומאית עשירה, המכונה "הגבירה של הסיטי".

== קישורים חיצוניים==
{| align="left"
|
|}

* 
* [https://web.archive.org/web/20160219083633/http://untoldlondon.org.uk/ אתר UntoldLondon המנוהל על ידי המוזיאון]
* 

קטגוריה:הסיטי של לונדון
קטגוריה:הסיטי של לונדון: מבנים
לונדון, מוזיאון
קטגוריה:לונדון: מוזיאונים להיסטוריה
מוזיאון ויקטוריה ואלברט

[[עמוד טראיאנוס בחצר היציקות]]
מוזיאון ויקטוריה ואלברט (באנגלית: The Victoria and Albert Museum; ידוע בכינוי: V&A) הוא מוזיאון בשכונת קנזינגטון ברובע קנזינגטון וצ'לסי שבמערב לונדון. המוזיאון מתמחה בעיצוב מוצרים, הן מבחינה אסתטית והן מבחינה פונקציונלית.

המוזיאון הוקם בשנת 1852, אז נקרא "מוזיאון דרום קנסינגטון", כהמשך לתערוכה הגדולה שנערכה בלונדון בשנת 1851, ביוזמת הנסיך אלברט בעלה של המלכה ויקטוריה. בשנת 1899 שונה שם המוזאון ל-"מוזיאון ויקטוריה ואלברט".

בניין המוזיאון נבנה בסגנון אדוארדיאני וויקטוריאני, וב-145 הגלריות שלו (ששטחן הכולל 45,000 מ"ר) מוצגים כארבעה מיליון מוצגים.

== מוצגים חשובים ==
במוזיאון שתי חצרות מקורות הקרויות "חצרות היציקות", ובהן מוצגות יציקות גבס של פסלים, אפריזים וארונות קבורה בגודל טבעי. המפורסמת מבין היציקות היא עמוד טראיאנוס שנחתך לשתי יציקות עמוד בשל גובהו.

מטרת הבאת יציקות הגבס ללונדון הייתה שאמנים אנגליים ילמדו מיציקות של מבנים ופסלים אלה (רובם מרומא ומיוון) וכך מוצרים המיוצרים באנגליה יושפעו מן האמנות הקלאסית.

חשיבותם של מוצגים אלה היא רבה כיום, מאחר שבמקרים רבים (כגון המקרה של עמוד טראיאנוס) ניזוקו היצירות המקוריות משיני הזמן, למשל מגשם חומצי, כך שהמקום היחיד בעולם בו ניתן לראות את המוצגים והאפריזים האלה כפי שהם היו באמצע המאה ה-18 הוא במוזיאון ויקטוריה ואלברט.

==מיקום==
המוזיאון ממוקם בסמוך למוזיאון ההיסטוריה של הטבע ומוזיאון המדע. תחנת הרכבת התחתית של לונדון הקרובה היא תחנת דרום קנסינגטון; דרך תת-קרקעית מחברת את המוזיאונים אל התחנה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

* [http://www.vam.ac.uk אתר המוזיאון]
* 
* 
* 

ויקטוריה ואלברט
קטגוריה:קנזינגטון וצ'לסי
קטגוריה:הנסיך אלברט
קטגוריה:המלכה ויקטוריה
*
קטגוריה:מוזיאונים לאופנה
ויקטוריה ואלברט
עגוריים

עגוריים (שם מדעי: Gruidae) היא משפחה של עופות גדולים בעלי שתי רגליים וצוואר ארוכים.

== מאפיינים ==
מקור העגוריים ישר, בנוי באורכו וצורתו כיתד. אצבעותיו חסרות קרום. השלישוניות ארוכות ומגושמות ונראות כזנב (הזנב האמיתי קצר ומוסתר מתחתיהן). העגורים ניזונים מצמחים, דו-חיים ויונקים קטנים.

העגוריים שוכנים בשטחים פתוחים נרחבים, באדמות ביצה, טונדרה ובאדמות עשב. עם הידלדלותם של שטחים אלו עקב בנייה וחקלאות אינטנסיבית, חלה ירידה משמעותית במספר הפריטים בכל מין. כיום כתשעה מינים נמצאים בסכנת הכחדה או בסטטוס מאוים ופגיע (לפי IUCN, ארגון שימור הטבע הבינלאומי).

מרבית מיני העגוריים נודדים. מבנה הלהקה בנדידה הוא דמוי ראש חץ בדומה לאווזאים שונים. אולם מבדילים ביניהם באופן מיידי על פי הרגליים המתוחות לאחור, וגם קצב המעוף האיטי יותר, הגלישות הרבות, תכיפות הדאיות בעזרת תרמיקות וגובה המעוף הרב יותר. העגוריים מומחים בדאייה, ועפים בצוואר פתוח כחסידות.

העגוריים מתחברים עם בני המין השני לכל חייהם, וידועים בקנאותם. למינים רבים גינוני חיזור מגוונים.

הגדול במשפחה הוא עגור אדום-ראש שמשקלו 7.7–10 ק"ג לפעמים. הקטן בסדרה הוא עגור חן שמשקלו 2–3 ק"ג, ועם זאת הוא בין העופות הגדולים ביותר בארץ ישראל.

במשפחה 15 מינים המתחלקים כך:
* סוג עגור כתר (Balearica), ובו שני מינים.
* סוג עגור (Grus) ובו 12 מינים.
*סוג ומין יחיד עגור כרבלתי (Bugeranus carunculatus) – לעיתים משויך לסוג עגור.
בעבר היו במשפחה שני סוגים נוספים, אולם הם בוטלו והמינים שבהם הועברו לסוג Grus.
==גלריה==
<gallery mode="packed">
קובץ:Brolga-1-Healesville,-Vic,-3.1.2008 edit.jpg|עגור ברולגה
קובץ:Crested Crane, Bunyonyi, Uganda.jpg|עגור כתר לבן-לחיים
קובץ:Sandhill Crane-27527-2.jpg|עגורים קנדים
קובץ:Demoiselle Crane Monochrome.jpg|עגור חן
קובץ:RedCrownedCrane2.jpg|עגור יפני
קובץ:Wattled Crane Image 003.jpg|עגור כרבלתי
קובץ:בלרינות.jpg|עגורים אפורים באגמון חולה
</gallery>
== עגורים בישראל ==
עשרות אלפי עגורים מגיעים לישראל בחורף, בעיקר לאגמון החולה, שם הם מואכלים במאורגן על ידי בני אדם. רוב העגורים המגיעים לארץ הם עגורים אפורים. לעיתים רחוקות נצפים גם פרטים בודדים של עגורי חן. בסוף שנת 2021 מתו בישראל אלפי פרטים עקב התפשטותה של שפעת העופות. הוערך כי מקור ההתפרצות היה באירופה.

=== העגור במקורות ===
העגור נקרא בארמית כרוכיה, והביטוי "צווח ככרוכיה" פירושו קורא כעגור.

==ראו גם==
* העגורים של איביקוס

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ניקולס אילוורד ויגורס
קטגוריה:עגוראים
בית הלל (מושב)

בֵּית הִלֵּל הוא מושב ואגודת עובדים באצבע הגליל, על הגדה המערבית של נחל שניר (חצבני), כ-5 ק"מ מקריית שמונה. המושב נקרא על-שם ד"ר הלל יפה, רופא מאנשי העלייה הראשונה. שייך למועצה אזורית מבואות החרמון.

==היסטוריה==
ראשיתו של מושב בית הלל בארגון "משק משותף" שהוקם על ידי ותיקים בארץ ישראל, עולים ממדינות שונות באירופה "מברדיצ'ב עד ברלין". הארגון הוקם ביזמת יהודה סנדלר שראה אנשים רבים עוזבים את הקיבוץ בגלל רצונם לשמור על עצמאותם בחייהם האישיים והחליט להקים יישוב שיתופי באמצעי הייצור, אך עצמאי בניהול משק הבית, מודל שנודע לימים כמושב שיתופי. לאחר פרוץ המרד הערבי הגדול הקימו חברי הארגון קבוצה בחיפה להתמודדות על עבודת הסבלות בנמל חיפה. הם התיישבו ליד קריית בנימין והמתינו להקצאת נקודת קבע.

ב-4 במאי 1939 עלו עם מקימי דן ודפנה להתיישב באצבע הגליל, במסגרת תוכנית מצודות אוסישקין, אשר נועדה להקמת שישה יישובים מכל זרמי התנועה הציונית. במאי 1939 הוקצה להסתדרות הקמת שני יישובים והם העלו למקום שלושה גרעינים מתוך הסכמה שהגרעין השלישי יעבור למקום הבא שיוקצה להסתדרות באזור.

ב-3 בינואר 1940 (כ"א בטבת ה'ת"ש) עבר גרעין "משק משותף" לשטח של 1,200 דונם בסמוך לכפר לזאזה. על אנשי משק משותף עברו זעזועים רבים והם החליטו להפוך למושב לא שיתופי.

בפברואר 1941 מנו אנשי המקום 75 נפש והתוכנית הייתה לגדול עד ל-60 משפחות. ב-24 בינואר 1941 נהרג יהודה סנדלר בעת שמירה ונקבר במושב, במקום בו נפל. לימים נסלל במקום הכביש המרכזי (כביש 9888) וסביב קברו של סנדלר נקבעה כיכר.

באפריל 1941 הסכימו אנשי משק משותף לקרוא את יישובם על שם הלל יפה, לאחר ששני יישובים קודמים שנתבקשו לשאת את השם, לא הסכימו לכך.

במאי 1942 התגוררו במקום 24 משפחות בצריפים עלובים, ללא בתים וללא כביש גישה סלול. אחד מענפי המשק העיקריים היה גידול בוטנים.

התנאים השתפרו עם הזמן ובספטמבר 1944 כבר נבנו 24 בתי קבע וניתן אישור לסלילת הכביש.

בספטמבר 1945 נחתם חוזה להתקנת טלפונים ביישובי האזור.

באוקטובר 1947 הוקמה במקום מחלבה של תנובה.

במהלך מלחמת העצמאות, 1948, סבל היישוב מהפגזות והיה מחופר כולו.

בשנת 1949 תואר כ"עזוב למחצה ושומם" והמוסדות העבירו אותו תהליך שיקום. נוספו לו אדמות מהכפרים הערביים הנטושים, ויעד המשפחות בו הוכפל ל-120. לקראת סוף 1949 הגיעו למקום 30 משפחות חדשות ונבנו עבורן בתים. שטח המושב הוגדל ל-3,500 דונם.

==הווה==
מבט על המושב מצוק מנרה
כיום מתפרנסים תושבי המושב, בין השאר, מחקלאות, רפתנות ומתיירות. המושב נחשב אטרקטיבי במיוחד עבור תיירים הנופשים בצפון הארץ, בעיקר בשל מיקומו האטרקטיבי במרכז הגליל העליון (בין קיבוץ כפר בלום ובין קיבוץ הגושרים) ועל שפת נחל החצבני.

ליד היישוב יושב מחנה הקבע של צמ"ה בית הלל, יחידת ציוד מכני הנדסי של חיל ההנדסה הקרבית האחראית על אזור הצפון, אצבע הגליל, רמת הגולן והחרמון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.romgalil.org.il/cds/118/ בית הלל], באתר הרשות לפיתוח הגליל
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1940
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:עמק החולה: יישובים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מקבלי נס הקוממיות
קטגוריה:יישובים בצפון ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
פפנוטי צ'בישב

פַּפנוּטִי לְבוֹבִיץ' צֶ'בִּישֶב (רוסית: Пафнутий Львович Чебышёв, יש לקרוא: צֶ'בִּישוֹב; 16 במאי 1821 – 8 בדצמבר 1894) היה מתמטיקאי רוסי.

פפנוטי צ'בישב נולד ב-16 במאי 1821 בכפר אוֹקָטובו (Окатово) במחוז קלוגה ברוסיה.
בשנת 1837 החל ללמוד באוניברסיטת מוסקבה, וסיים את לימודיו כעבור מספר שנים. בשנת 1850 מונה לפרופסור באוניברסיטת סנקט פטרבורג, ושימש בתפקיד זה עד סוף חייו.

צ'בישב היה תלמידו של ניקולאי בראשמן, והמפורסם ביותר מבין תלמידיו הוא אנדריי מרקוב.

התפרסם בזכות מחקריו בתחום ההסתברות והסטטיסטיקה. אי-שוויון צ'בישב, הנקרא על שמו, משמעו שההסתברות שמרחקו של משתנה אקראי (בעל סטיית תקן <math>\sigma</math>) לא תפחת מ-<math>a</math> סטיות תקן מהממוצע היא לא יותר מ-<math>\frac{1}{a^2}</math>:
:<math>P(|X-{\mathbf E}(X)|\ge a\,\sigma)\le\frac{1}{a^2}</math>
אי-שוויון זה שימש בהוכחת חוק המספרים הגדולים.

בנוסף, הוא ידוע בכך שהוכיח לראשונה כי כמות הראשוניים מתחת למספר נתון <math>x</math> היא מסדר גודל של <math>\frac{x}{\ln(x)}</math> (גרסה חלשה של משפט המספרים הראשוניים).

למעשה, החסמים שלו היו מספיק חזקים ואפשרו לו להוכיח לראשונה את השערת ברטראן.

בתחום האלקטרוניקה ועיבוד האותות, מסנני צ'בישב הם משפחה של מסננים (פילטרים) אלקטרוניים, הנקראים על שמו. גם פולינומי צ'בישב נקראים על שמו.

==קישורים חיצוניים==

*

קטגוריה:מתמטיקאים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מתמטיקאים רוסים
קטגוריה:חוקרי תורת ההסתברות
קטגוריה:סטטיסטיקאים
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:חוקרי תורת המספרים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1821
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1894
קטגוריה:זוכי פרס דמידוב
זיקה אלקטרונית

זיקה אלקטרונית היא השינוי באנרגיה בתגובה שבה אטום גזי נייטרלי קולט אלקטרון. בתהליך מתקבל יון שלילי מאטום נייטרלי.

המדידה הניסויית של ערכי זיקה אלקטרונית קשה לביצוע, ונעשתה רק לגבי חלק מהיסודות. לגבי יסודות אחרים היא חושבה על-פי שיקולים תאורטיים. ביסודות רבים נפלטת אנרגיה כאשר נקשר אלקטרון לאטום.

==הגדרה==
הזיקה האלקטרונית מתארת את כמות האנרגיה הנפלטת בתהליך הוספת האלקטרון. על כן, ככל שהזיקה האלקטרונית בעלת ערך חיובי גבוה יותר, הנטייה של האטום לקלוט אלקטרון גדולה יותר. בהתאם, כאשר הזיקה האלקטרונית שלילית, יש להשקיע אנרגיה כדי להוסיף את האלקטרון. לדוגמה, הזיקה האלקטרונית של גז אציל היא שלילית.

ניתן לצרף גם אלקטרון שני ושלישי ליון שלילי. אלו הן זיקה אלקטרונית שנייה ושלישית בהתאמה, ותהליכים כאלה נוטים לדרוש אנרגיה - כלומר, הזיקה האלקטרונית השנייה והשלישית נוטות להיות שליליות. לדוגמה: ערך הזיקה האלקטרונית הראשונה של אטום חמצן, O, הוא 141 קילו ג'אול למול. ערך הזיקה האלקטרונית השנייה של אטום חמצן O הוא מינוס 844 קילו ג'אול למול.

==מחזוריות==
קיימת מחזוריות חלקית לגבי הזיקה האלקטרונית של היסודות במערכה המחזורית. במעבר משמאל לימין בשורה, יש עלייה במספר האטומי של היסודות, המשיכה בין הגרעין לבין האלקטרון הנוסף לאטום גדלה עם העלייה במספר הפרוטונים ונפלטת אנרגיה גבוהה יותר עם הוספת האלקטרון. עם זאת, המגמה אינה מונוטונית - לעיתים הזיקה של יסוד עם מספר אטומי גדול יותר דווקא נמוכה יותר, כיוון שיש להוסיף אלקטרון לקליפת אלקטרונים ריקה. אין מגמה של ממש בטורים בטבלה המחזורית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://goldbook.iupac.org/terms/view/E01977 זיקה אלקטרונית] באתר IUPAC 
* 

קטגוריה:תכונות כימיות
תוספתן

התוספתן (בלטינית: Vermiform Appendix Vermix, "תוספת דמוית תולעת", Cecal Appendage, או בסתמי Appendix מוכר גם בכינוי מעי עיוור) הוא שלוחה צינורית חסומה בקצָהּ, היוצא מתחילת המעי הגס, שאורכו כ-8–10 ס"מ, ורוחבו כ-8 מילימטרים. התוספתן ממוקם בחלקו הימני של הבטן התחתונה. הרירית שלו מכילה תאים רבים הקשורים למערכת החיסון, אשר גדלים ומתנפחים בתגובה לזיהום נגיפי או חיידקי, בדומה לשקדים.

אספקת הדם לאזור מבוצעת על ידי עורק התוספתן.

==אטימולוגיה==
שמו של התוספתן בעברית הוא תרגום כפשוטו של השם הלטיני "אפנדיקס", שניתן לאיבר זה בשל מקומו כ"נספח" בקצה של המעיים.

==התוספתן בבעלי החיים השונים ובהם האדם==
התוספתן גדול יחסית במידה ניכרת אצל בעלי חיים שתזונתם עשירה בתאית (לדוגמה: אוכלי עשב), בהם הוא תורם לעיכול תאית באמצעות חיידקים המפרישים אנזימים העוזרים לפירוקהּ. בשל כך, משוער כי אצל אבותיו הקדמונים של המין האנושי שימש התוספתן גם לפירוק רב סוכרים (דוגמת תאית). בעבר היה נהוג לחשוב שעם התפתחות האדם השתנתה תזונתו והובילה לכך שהתוספתן הפך לשריד אבולוציוני, כלומר מבנה או תהליך שאיבד את רוב או כל תפקידיו, בדומה לעור ברווז.

בשנת 2007 חוקרים מאוניברסיטת דיוק הציעו כי התוספתן משמש כמקום מקלט לחיידקים אשר עשויים להיות שימושיים כאשר מחלה קוטלת את אוכלוסיית החיידקים בשאר חלקי המעיים. הצעה זו מתבססת על תובנה מתחילת שנות ה-2000 על כך שהמערכת החיסונית בגוף נעזרת ונתמכת בצמיחה של חיידקי מעיים מועילים, בשילוב עם תכונות ידועות רבות של התוספתן, כולל המבנה שלו, מיקומו מתחת למעבר המזון וקשר לחיידקים במעי הגס, כל זאת בצד הקשר שלו עם רקמות חיסון. מחקרים שבוצעו בבית החולים של אוניברסיטת וינתרופ הראו כי אנשים ללא תוספתן היו בעלי סיכון פגיעה של פי ארבעה מחיידקי Clostridioides difficile. בהתאם, התוספתן עשוי לשמש כ"מקלט" לחיידקים מועילים לגוף. מאגר זה של חיידקים יכול לשמש בין היתר כדי לאכלס מחדש את חלקי המעיים במערכת העיכול לאחר התקף מחלות הפוגעות באוכלוסיית החיידקים המועילים, דוגמת דיזנטריה או כולרה או גם כדי להגביר את אוכלוסיית החיידקים המועילים בעקבות מחלה גסטרואינטסטינלית קלה יותר.

אפנדקטומיה (הסרת התוספתן) הוא ניתוח המשמש לטיפול בדלקת התוספתן, ואחד הטיפולים הכירורגים השכיחים בעולם. דלקת התוספתן גורמת בחלק מהמקרים לחולשה, לבחילות ולכאבי<nowiki/>ם עזים בבטן הימנית התחתונה. הכאבים עלולים להתבטא בהתחלה גם כלחץ בבטן העליונה, ולאט לאט לרדת לכיוון הבטן התחתונה. הטיפול המקובל הוא הסרת התוספתן באמצעות ניתוח, שכן אחרת התוספתן עלול להינקב (פרפורציה, במינוח רפואי), דבר העלול לגרום לזיהומים קשים ולסכנת חיים, עקב התפזרות התכולה הדלקתית בחלל הבטן.

== לקריאה נוספת ==
<div dir="ltr">
*Frederic H. Martini, Ph.D., Fundamentals of Anatomy and Physiology, p. 916, Prentice Hall, Englewood Cliffs, New Jersey, 1995
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:בטן
קטגוריה:מערכת העיכול
חאן (מבנה)

תרשים של חאן אופייני
[[חאן אל-עומדאן בעכו]]
"חאן אורחה" הנטוש, בסמוך ל[[גבעת אורחה שברמת הגולן]]
שרידי החאן ב[[שער הגיא]]
ח'אן או חאן (ברבים: ח'אנים או חאנות; ערבית: خان; פרסית: کاروانسرا; טורקית: Kervansaray) הוא אכסניה לשיירות סוחרים, שבה יכולות השיירות הנוסעות בדרכים לעצור למנוחת לילה מבלי לחשוש משודדי הדרכים.

אכסניה זו הייתה בדרך כלל רבועה או מלבנית ולה שתי קומות ערוכות סביב חצר מרכזית. בקומה התחתונה אוחסנו בהמות המסע (סוסים וגמלים) והסחורה, ובקומה השנייה לנו הנוסעים – בדרך כלל על הרצפה. בחצר שבמרכז החאן הכינו לעצמם הנוסעים את ארוחותיהם.

חלק מן החאנים שימשו מעין "תחנה מרכזית" עבור כרכרות סוסים ועגלות.

== חאנים בארץ ישראל ==
*ירושלים
**החאן
**חאן אל-סולטאן
*שער הגיא
**חאן שער הגיא
*חאן כפר אוריה
*עכו
*חאן בארותיים
**חאן אל-עומדאן
**חאן אל-פראנג' ("חאן הצרפתים")
**חאן א-שוורדה ("חאן הסוחרים")
**חאן א-שונה ("חאן התבואה")
**חאן החמורים
*נצרת
**חאן אל-באשה
*לוד
**חאן חילו
*בית קשת
**חנות תגרים – חאן הרוס ליד היישוב בית קשת
*ג'וב יוסף
**חאן ג'וב יוסף ואתר בור יוסף שליד קיבוץ עמיעד
*יפו
**חאן מנולי
*רמלה
**חאן אל פוחאר
*חדרה
**מוזיאון החאן
*השומרון
**חאן א-לובאן
*רמת הגולן
**חאן ג'וחדר

==ראו גם==
* החאנים הפרסיים

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* קטיה ציטרין-סילברמן, תחנות הדרכים (ח'אנים) בארץ-ישראל בתקופה הממלוכית, קדמוניות 132 (תשס"ז), עמ'72-71.  

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדריכלות אסלאמית
קטגוריה:טיפוסי מבנים
*
קטגוריה:בתי מלון לפי סוג
גאורגי מלנקוב

גאורגי מקסמיליאנוביץ' מלנקוב (ברוסית: Гео́ргий Максимилиа́нович Маленко́в; 8 בינואר 1902 – 14 בינואר 1988) היה מדינאי סובייטי ומנהיג המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות, ושותף קרוב של יוסיף סטלין. הוא היה ראש ממשלת ברית המועצות לתקופה קצרה לאחר מותו של סטלין (מרץ 1953 – פברואר 1955).

== ביוגרפיה ==
מלנקוב נולד באורנבורג שברוסיה. הוא הצטרף לצבא האדום בשנת 1919 ולמפלגה הקומוניסטית באפריל 1920. במהלך שירותו הצבאי, הוא היה קומיסר פוליטי. לאחר שעזב את הצבא בשנת 1921, הוא למד בבית הספר הטכני הגבוה במוסקבה. הוא סיים את חוק לימודיו בשנת 1925 ועבד עבור המפלגה הקומוניסטית והפך לאיש סודו של סטלין. הוא סייע לסטלין, יחד עם לברנטי בריה בעת "הטיהורים הגדולים" בסוף שנות השלושים, אם כי לאחר מכן הפך ליריבו של בריה.

מלנקוב הצטרף לפוליטבירו בשנת 1946. למרות יריבותו מול בריה ואנדריי ז'דאנוב, הוא שמר על חסדו של סטלין, בעיקר עם ירידת קרנו של ז'דאנוב. בשלב זה הפך בריה שוב להיות בן בריתו של מלנקוב ויחד במהלך פרשת לנינגרד הם פעלו להרחקת מקורביו של ז'דאנוב מתפקידי מפתח בשלטון. בחלקם הם הוצאו להורג ובחלקם שנשלחו למחנות עבודה. בשנת 1952 התמנה מלנקוב למזכירות המפלגה. מותו של סטלין במרץ 1953 שלח את מלנקוב לעמדות הבכירות ביותר - בעזרת תמיכתו של בריה הפך ליושב ראש מועצת השרים (ראש הממשלה) כמו גם המזכיר הראשון של המפלגה, אך הוא נאלץ להתפטר מתפקיד המזכיר הראשון ב-13 במרץ עקב התנגדות בקרב חברים אחרים בפרזדיום. ניקיטה חרושצ'וב התמנה לתפקיד המזכיר הראשון במקומו בספטמבר, מה שהוביל לפתיחת עידן קצר של ה"דואומוורט" של מלנקוב-חרושצ'וב.

מלנקוב היה ראש הממשלה במשך שנתיים. בעת שלטונו הוא התבטא רבות נגד ההתחמשות הגרעינית, והכריז ש"מלחמה גרעינית יכולה להוביל להרס גלובלי". הוא גם תמך בהסבת היצור למוצרי צריכה במקום תעשייה כבדה.

מלנקוב אולץ להתפטר בפברואר 1955 לאחר שיריביו תקפו אותו בשל קרבתו לבריה (שהוצא להורג בדצמבר 1953) ובשל כישלון מדיניות ממשלתו. הוא שמר על מקומו בוועד הנשיאות. אולם, בשנת 1957 הוא אולץ להתפטר בשל ניסיונו להדיח את חרושצ'וב תוך שיתוף פעולה עם ניקולאי בולגנין, ויאצ'סלב מולוטוב ולזר קגנוביץ' (הקבוצה האנטי-מפלגתית). בשנת 1961 הוא סולק מהמפלגה ונשלח מחוץ למוסקבה. הוא הפך למנהל מפעל הידרואלקטרי באוסקמן שבקזחסטן, תפקיד אותו מילא עד ליציאה לגמלאות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים סובייטים
קטגוריה:שליטי ברית המועצות
קטגוריה:חברי הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין קונצבסקויה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1902
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1988
הדדיות

[[שושנון כתום מזויף מתחבא בין זרועותיה האריות של שושנת הים ובתמורה הוא מפזר מזון בסביבתה אותו היא יכולה לעכל. הוא גם מבריח דגים שעלולים לטרוף אותה.]]
חסילון נקאי ממין Lysmata amboinensis מנקה פה של ניבן.]]
[[זרזיר בקר מנקה אימפלה.]]
הדדיות או מוטואליזם (אנגלית: Mutualism) הוא אחד משלושת הסוגים העיקריים של יחסי גומלין סימביוטיים. במצב זה, שני יצורים ממינים שונים מפיקים תועלת מהסימביוזה (לדוגמה: יכולת טובה יותר לשרוד). סוג זה של יחסים נפוץ מאוד במערכות אקולוגיות ומהווה חלק חשוב מהן, כאשר חלק מהיחסים בעלי קרבה גדולה בעוד אחרים קצרי זמן

הדדי גם מתאר קשר חיובי בין אישי, הגורם הנאה לשני הצדדים

== מקור המונח ==
התואר "הדדי" (אנגלית: mutual, reciprocal) נגזר מהתואר בארמית הֲדָדֵי, שמורכב מסיומת התארים -י והרכיב בארמית הדא-הדא, מקביל לעברית הזה-הזה: רכיב זה מתייחס לרעיון של פעולה של האחד ("הזה") על השני ("הזה"): זה את זה, או זה לזה.<ref></ref> עברית זה = ארמית דא,<ref></ref> עקב חילוף אותיות ז↔ד בין עברית↔ארמית.

==מאפיינים==
יחסי הדדיות, או "מוטואליזם", הם יחסים מסוג +/+, דהיינו, מועילים לשני המינים המשתתפים. קיימים מקרים רבים של הדדיות בעולם החי, חלקם הכרחיים להישרדותו של מין אחד או יותר מהמינים המשתתפים (הדדיות אובליגטורית) כך שהוא לא יוכל לשרוד כלל בחברה בה נעדר המין האחר, וחלקם אינם הכרחיים (הדדיות פקולטטיבית), ואז ההדדיות רק מעלה את כשירותו בבתי הגידול בה הוא יוכל לקיימה. כמו כן, הדדיות יכולה להיות ספציפית, ולהתקיים רק בין זוג מינים מסוים וספציפי, וישנם מקרים בהם היא איננה כזו ויכולה להתרחש בין מגוון מינים. בעבר נהגו להשתמש בהדדיות כדוגמה להרמוניה בטבע ולהתייחס אליה כעזרה הדדית, אך ככל שמתקדם המחקר בנושא מתברר כי נכון יותר להתייחס להדדיות כניצול הדדי - כל מין מנצל את המין האחר לצורך העלאת כשירותו.

=== מדידה והגדרה של הדדיות ===
מדידת הכשירות והרווחיות המדויקת שפרט מרוויח מיחסי ההדדיות לא תמיד ניתנת למדידה בייחוד כאשר פרט מרוויח ממספר מינים לדוגמה ברוב יחסי צמח מאביק. בדרך כלל מסווגים את יחסי ההדדיות לפי שני מונחים: הכרחית (אובליגטורית) ולא הכרחית (פקולטטיבית), אך גם הגדרה זו היא בעייתית בעיקר כאשר שני האורגניזמים חיים בקרבה פיזית מוגברת, לדוגמה אדם וחיידקי המעיים.

==דוגמאות==
*דגי נקאי וחסילונים נקאים (Cleaner shrimp) מנקים דגי שונית מטפיליהם. דגי השונית זוכים להיפטר מטפיליהם, והנקאי זוכה לארוחה דשנה וגם להגנה מטורפים.
*בדומה לנקאי, זרזיר הבקר, טירן הבקר, פזאי הבקר ואנפית הבקר מנקים פרסתנים שונים מחרקים מגרדים, מקרציות ומטפילים ולעיתים גם להגנה מוקדמת מטורפים (באמצעות ראייה טובה יותר), בתמורה למזון והגנה.
*דגי השושנון ומספר סרטנים חיים בהדדיות עם שושנות ים. הם מנקים אותה או מושכים לעברה טרף ובתמורה מקבלים הגנה ארסית מטורפים.
*החזזית היא שילוב של אצות או כחוליות ופטרייה. הראשונים מייצרים מזון לפטרייה המגוננת על האצות מהתייבשות ומספקת להם מינרלים.
*מיקוריזה – יחסי הדדיות בין פטרייה לשורשי צמחים.
*פרפרים וקוליבריים שונים חיים בהדדיות למיני פרחים שונים ומבצעים עבורם האבקה ייחודית.
*נמלים מסוימות מגדלות כנימות עלה המפרישות עבורן צוף. בתמורה הן זוכות להגנה.
*גירית הדבש מנהלת יחסים עם אוביל הדבש אשר מוצא עבורה דבש והיא מחלצת אותו מהדבורים.
*קויוט וגירית אמריקאית צדים יחדיו טרף קטן וחוסמים את דרכי נסיגתו.

== ראו גם ==
* קו-אבולוציה

== לקריאה נוספת ==
* ג'יימס פרוסק, ידידות מופלאה, נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל, גיליון 140, ינואר 2010
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סימביוזה
קומנסליזם

[[אפיפיט גדל על עץ מבלי להזיק לו.]]
[[שועל שלג מתבסס על הטרף של דוב לבן כדי לשרוד בחורף הארקטי.]]
קוֹמֶנְסָלִיזְם (בעברית מכונה גם: סְמוּכָנוּת) הוא סוג של סימביוזה (צַוותאוּת) בין שני יצורים חיים (אורגניזמים) ובה יצור אחד מפיק תועלת מן השיתוף עם השני, מבלי להועיל או להזיק לו. לפיכך סמוכנות שונה מהדדיות (מוטואליזם; מצב שבו שני היצורים מפיקים תועלת זה מזה), מאמנסליזם (אָלֵלוֹפַּתְיָה; מצב שבו מין אחד מזיק לשני מבלי להפיק ממנו תועלת) ומטפילוּת (במצב זה צד אחד נהנה מהשיתוף ובד בבד פוגע בשני).

שני צדדים לקומנסליזם:
* מפיק התועלת (הסְמוּכָן, קומנסָל)
* מארח הסְמוכן (הפונדקאי), אשר אינו מפיק תועלת מן השיתוף ולא ניזוק.

הסמוכן נהנה מהפונדקאי ללא גרימת נזק. לדוגמה, אפיפיטים, צמח נפוץ בג'ונגלים, נאחזים בצמחים אחרים אך אינם מזיקים להם. אורַח חייהם המיוחד מאפשר להם להגיע אל האור מבלי לגדול בקרקע, ובעזרת שורשי אוויר מיוחדים הם קולטים את המים מהאוויר הלח שסביבם. את המלחים הם קולטים מאבק ומעפר המצטבר בחריצים שבקליפות העצים.

==אטימולוגיה==
את המילים סְמוּכָנוּת וסְמוּכָן חידשה האקדמיה ללשון העברית בשנת 2009 בהשראת הביטוי "סָמוּךְ על שולחנו של-", כגון "גדול וסמוך על שֻלחן אביו – זהו קטן, קטן ואינו סמוך על שֻלחן אביו – זהו גדול..." (בבא מציעא יב ע"ב).

== ראו גם ==
* זה נהנה וזה אינו חסר

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סימביוזה
קטגוריה:אקולוגיה
1999 בקולנוע

== אירועים ==

== שוברי קופות ==
=== בעולם ===
{| class="wikitable sortable" style="margin:auto; margin:auto;"
|+ שוברי קופות שיצאו ב-1999
|-
!דירוג!!שם!!מפיץ!!הכנסה עולמית 
|-
| style="text-align:center;"| 1.
| מלחמת הכוכבים - פרק 1: אימת הפנטום
| פוקס המאה ה-20
| $924,317,558
|-
| style="text-align:center;"| 2.
| החוש השישי
| rowspan=2|חברת וולט דיסני
| $672,806,292
|-
| style="text-align:center;"| 3.
| צעצוע של סיפור 2
| $485,015,179
|-
| style="text-align:center;"| 4.
| מטריקס
| האחים וורנר
| $463,517,383
|-
| style="text-align:center;"| 5.
| טרזן
| חברת וולט דיסני
| $448,191,819
|-
| style="text-align:center;"| 6.
| המומיה
| rowspan=2| סרטי יוניברסל
| $415,933,406
|-
| style="text-align:center;"| 7.
| נוטינג היל
| $363,889,678
|-
| style="text-align:center;"| 8.
| העולם אינו מספיק
| מטרו גולדווין מאייר
| $361,832,400
|-
| style="text-align:center;"| 9.
| אמריקן ביוטי
| דרימוורקס
| $356,296,601
|-
| style="text-align:center;"| 10.
| פרויקט המכשפה מבלייר
| Artisan Entertainment
| $312,016,858
|}
=== בישראל ===
מספרי הכרטיסים נמסרו ממפיצי הסרטים.
# "החוש השישי" (500,000 כרטיסים)
# "טרזן" (460,000 כרטיסים)
# "נוטינג היל" (460,000 כרטיסים)

== פרסים ==
=== פרסי אוסקר ===
* הסרט הטוב ביותר - אמריקן ביוטי
* הבמאי הטוב ביותר - סם מנדס (אמריקן ביוטי)
* השחקן הטוב ביותר - קווין ספייסי (אמריקן ביוטי)
* השחקנית הטובה ביותר - הילרי סוונק (בנים אינם בוכים)
* שחקן המשנה הטוב ביותר - מייקל קיין (תקנות בית השיכר)
* שחקנית המשנה הטובה ביותר - אנג'לינה ג'ולי (נערה בהפרעה)
* פרס אוסקר לסרט הזר הטוב ביותר - הכל אודות אמא (ספרד)

=== פרסי גלובוס הזהב ===
==== דרמה ====
* הסרט הטוב ביותר - אמריקן ביוטי
* השחקן הטוב ביותר - דנזל וושינגטון (הוריקן)
* השחקנית הטובה ביותר - הילרי סוונק (בנים אינם בוכים)

==== קומדיה או מחזמר ====
* הסרט הטוב ביותר - צעצוע של סיפור 2
* השחקן הטוב ביותר - ג'ים קארי (איש על הירח)
* השחקנית הטובה ביותר - ג'נט מק'תיר (כמו עשב בר)

== נפטרו ==

* 7 במרץ – סטנלי קובריק, במאי.
* 11 ביוני – דפורסט קלי (DeForest Kelley), שחקן.

== סרטים נוספים ==
* לילה בגומחה

== ראו גם ==
*1998 בקולנוע
*1999
*2000 בקולנוע

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.imdb.com/year/1999/ שנת 1999] במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שנים בקולנוע
מסכת דרך ארץ

מסכתות דרך ארץ נמנות עם המסכתות הקטנות. מסכתות אלו הן מסכת דרך ארץ רבה העוסקת בנימוסין ובעניינים שבין אדם לחברו. מסכת דרך ארץ זוטא מכילה הדרכות מוסר לתלמידי חכמים: עצות לביקורת עצמית וצניעות.

מסכתות אלו מתוארכות לתקופת התלמוד, ונערכו בזמן הגאונים. הן ממשיכות את המסורת של ספרי חכמה ומוסר, דוגמת ספר משלי המקראי, ספר בן סירא מתקופת בית שני, ופרקי אבות של תקופת התנאים.

כיום המסכתות נדפסות בדרך כלל בסוףסדר נזיקין במהדורות של התלמוד הבבלי. מסכת דרך ארץ מוזכרת בתלמוד, ומסופר שרבי יהודה טבל על מנת לשנות מסכת זו לתלמידיו. 

==דרך ארץ רבה==
בתחילתה עוסקת באיסורי עריות, אך מיד לאחר מכן מדריכה בנושאי צניעות, מידות של בני אדם שונים, מוסר וענוה, נימוסים ראויים כלפי החריג, כבוד לחכמים, ההנהגה הראויה לאורח, נימוסי הסעודה והנהגות נוספות הראויות לאדם.

==דרך ארץ זוטא==
עוסקת בעצות והדרכות להתנהגותו של אדם במידות טובות ובעבודת ה', לדוגמה: "דרכן של תלמידי חכמים: עניו ושפל רוח, זריז, ממולא, עלוב ואהוב לכל, שפל לאנשי ביתו, ירא חטא ודורש את האדם לפי מעשיו. ואומר: כל מה שיש בעולם הזה אין לי חפץ בו, לפי שאין העולם הזה שלי". תחילת פרק ראשון.

==לקריאה נוספת==
*מיכאל היגר (מהדיר), מסכת דרך ארץ, ניו יורק תרצ"ה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
** 
* [http://maagarim.hebrew-academy.org.il/Pages/PMain.aspx?misyzira=620000 מסכת דרך ארץ רבה], [http://maagarim.hebrew-academy.org.il/Pages/PMain.aspx?misyzira=621000 מסכת דרך ארץ זוטא], [http://maagarim.hebrew-academy.org.il/ במפעל המילון ההיסטורי] של האקדמיה ללשון העברית, על פי כתבי יד ובצירוף ניתוח מילוני
* 

==הערות שוליים==

<div style="text-align: center; ">
</div>

דרך ארץ
ריכרד פון שטריגל

ריכרד ריטר פון שטריגְל (בגרמנית: Richard Ritter von Strigl ; 7 בפברואר 1891 - 11 בנובמבר 1942) היה כלכלן המקורב לאסכולה האוסטרית.

==ביוגרפיה==
פון שטריגל נולד במוראביה (היום חלק מצ'כיה). הוא למד באוניברסיטת וינה והצטרף בגיל צעיר מאוד לסמינר הפרטי של אויגן פון בהם-באוורק, שהניב דור שלם של כלכלנים מובילים, כמו באואר, בוכארין, מיזס, אוטו נויראת ושומפטר.

אחרי מלחמת העולם הראשונה זכה בשנת 1923 לפרופסורה, אך בניגוד לרוב עמיתיו מהאסכולה האוסטרית נאלץ למצוא את פרנסתו מחוץ לאקדמיה והפך לפקיד בכיר בחברת ביטוח. כישוריו כמרצה שיטתי ובהיר, עם זאת, הקנו לו השפעה רבה על הדור הצעיר של כלכלנים שבקע מאוניברסיטת וינה אחרי מלחמת העולם הראשונה, ושטריגל הפך לדמות מעצבת עבור בני הדור השני של הכלכלנים הוינאים כמו האייק, הארבלר, מאכלופ, מורגנשטרן ואחרים.

שטריגל טען כי יש ללמוד את התאוריה הכלכלית כדבר לעצמו, בלי לעסוק במחקרי שטח אמפיריים, ויש להשתמש בתאוריה כדי להסביר תופעות כלכליות ולהשתמש בה להכוונת הפעולה הפוליטית. דעות אלו היו חריגות בשנות העשרים והשלושים, בהן שלטה בגרמניה ובאוסטריה התפישה של "האסכולה ההיסטורית" שטענה כי אין חוקים כלכליים תקפים תמיד אלא רק כללים היפים למצבים מסוימים ולכן אין טעם בחקר חוקים כלליים ויש לעסוק במחקרים מעשיים של חברות, מנהל, ערים, וכדומה.

עבודתו החשובה ביותר של שטריגל הייתה "הון וייצור" משנת 1934. שטריגל ביקש בה להתמודד עם הסיבות לשפל הכלכלי הגדול במערב בשנות השלושים. בהשפעת ג'בונס ובוהם-באוורק ניתח שטריגל בצורה בהירה וחדה את השפעת הרחבת ההון בזירה המקרו-כלכלית, כשהוא מפתח את הגישה האוסטרית לנושא לכלל תאוריה כוללת ושלמה.

כרבים אחרים באסכולה האוסטרית, וכמו האסכולה בכללה, שקעו עבודותיו של שטריגל בשכחה בשנות השלושים. אחרי הסתפחותה של אוסטריה לגרמניה הנאצית (ה"אנשלוס") בשנת 1938 בחר שטריגל להישאר בווינה, בין השאר בגלל בריאותו המתדרדרת. עם מותו בגיל 51 בשנת 1942 נמחה הסיכוי האחרון לבנות מחדש את האסכולה האוסטרית בווינה ונחתם למעשה תפקידה של האסכולה ככוח עצמאי באוסטריה וגרמניה בתקופה אחרי מלחמת העולם השנייה.

== לקריאה נוספת ==
* [http://mises.org/resources/3355 הון ויצור]

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלכלני האסכולה האוסטרית
קטגוריה:כלכלנים גרמנים

קטגוריה:ילידי 1891
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1942
שמשי-אדד הראשון

אזור הממלכה המשוער שהקים שמשי אדד הראשון
שַמְשִי-אַדַד או שמשי-הדּוּ הראשון מלך בין השנים 1776-1808 לפנה"ס בתקופת הקדומה של אשור, היה שליט עיר המדינה המספוטמית אֶכַּלַתוּם, מעט לפני שלטונו של חמורבי בבבל. היה בנו של אִלַה-כִּבְכַּבֻּ, כנראה אמורי במוצאו, שמקורו בעיר תרקה. השם אדד בשמו הוא על שם אל הסערה אדד.

שמשי-אדד, לוחם שאפתן, עמל שנים רבות על כיבושה מחדש של עירו, לאחר שזאת נכבשה בידי מלך אשנונה, נרם-סין. בבוא הזמן, כבש בחזרה את עירו והחל במסע כיבושים מעייף שבו ניצח את שליטי בבל ומארי, סיפח שטחים רבים לממלכתו, וייסד ממלכה חזקה בצפון מסופוטמיה. בין השאר, כבש את אשור והפסיק את שושלתו של פוזור-אשור הראשון. הוא נזכר ברשימת מלכי אשור, אף על פי שלאשורים היה חלק קטן מאוד בממלכתו, והוא היה מלך דחוי. בכתובותיו, שנמצאו בארמונו במארי, תיאר את כיבושיו ככאלו שמתחו את גבולות ממלכתו מעילם ועד לים התיכון, אך כנראה יש בכך התרברבות יתרה, וממלכתו לא הייתה בת גודל כה רב. הוא הקים עיר בירה חדשה בעמק נהר החבור וקרא לה שובת אנליל על שם האל השומרי אנליל. שמשי אדד טיפח את המסורות השומריות האכדיות והעלה את פולחנו של האל השומרי אנליל שהיה אל הרוח האוויר והסער במיתולוגיה השומרית.

הוא המליך בשנת 1792 לפנה"ס, את בנו הצעיר ישמח-אדד כשליט על מארי, ואת בנו הבכור אשמי-דגן הראשון, על אכלתום והעיר אשור. לאחר שנפל חלל בשדה הקרב. ירש אותו אשמי-דגן שלא הצליח לשמור על האימפריה שלו, ונחל תבוסה לשליטי ימחד, מארי, עילם ואשנונה, עריו נשדדו ונכבשו, ולבסוף הפך לואסל של חמורבי, שליט בבל המפורסם.

בימיו עברה התפיסה הביורוקרטית באשור ובעולם העתיק תמורות משמעותיות. מקור הצלחתו הייתה המערכת השלטונית שהנהיג, לא רק שאיחד לעד את שלושת ערי אשור החשובות (אשור, נינוה וארבאלו) גם מיהר להחזיר לפעולה את המושבות המסחריות שבקפדוקיה ומינה שרים רבים על כל האזורים שבממלכתו; הוא פיתח רשת של רצים והרבה לערוך מפקדי אוכלוסין. ממלכתו הייתה לממלכה הראשונה בסהר הפורה בעלת ריכוז כוח ביורוקרטי, ועל אף ששמה לעצמה את האימפריה האכדית כמודל לחיקוי, הפכה בעצמה למודל למלכים אשוריים מאוחרים כדוגמת תגלת פלאסר השלישי, שבימיהם הגיעה האימפריה האשורית לשיא כוחה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכים אמורים
קטגוריה:מלכי אשור הקדומה
קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קרוולה

קרוולה "Boa Esperança" מ[[פורטוגל]]
קרוולה (בפורטוגזית: Caravela) היא סוג של אוניית מפרשים פורטוגלית מן המאות 15-16, בעלת שניים, שלושה או ארבעה תרנים ומפרשים לטיניים, המזוהה בעיקר עם הפלגות החקר בתקופת התגליות הגאוגרפיות הגדולות. 

בעקבות חסימת דרכי היבשה אל המזרח הרחוק ושליטת המוסלמים בים התיכון, עמדו הפורטוגזים והספרדים מול הצורך באוניות שיהיו מסוגלות לשוט ברוחות הסערה המנשבות באוקיינוסים וכן לעבור מרחקים גדולים, בציפייה להגיע אל המזרח הרחוק בנתיב ימי שבאותה העת עדיין לא היה ידוע. אונייה כזו הייתה חייבת להיות חזקה ובעלת יכולת תמרון. כדי לענות על צורך זה, פיתחו הפורטוגזים את הקרוולה אשר שימשה אותם ואת הספרדים החל מהמאה ה-15 במסעות גילוי הארצות שערכו.

הקרוולה הייתה ספינה קלה, מהירה ובעלת כושר תמרון, שנבנתה מעצי אלון ואורן. מעצי האורן גם הפיקו שרף לאיטום החבלים, התרנים, המפרשים וסדקים בגוף האונייה. הקרוולה יכלה לסייר בסמוך לחופים וגם להפליג בקלות בלב ים בשעת סערה, כיוון שיכלה לתמרן ולהפליג בזווית לכיוון הרוח. ביצועים אלו התאפשרו בזכות מפרש משולש שבוני הקרוולה הוסיפו למפרשים המרובעים הרגילים. את הרעיון הזה לקחו מן המוסלמים, שכבר נהגו להשתמש במפרש כזה.

דגם פלימות' קראוול (באנגלית : Plymouth Caravelle) אשר יוצר על ידי "חטיבת "פלימות'" ("Plymouth (automobile)" ) בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1988–1983 קרוי בהשראת הספינה. 

==ראו גם==
*שלפוחן מצוי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:אוניות וספינות מפרשים
עירוי

שקיות עירוי
עירוי (או אינפוזיה) הוא תכשיר המוכנס בווריד פריפרי בידיים או ברגליים, לעיתים אף בצוואר או בווריד מרכזי, ומשמש על מנת להכניס דרך הוורידים נוזלים לתוך מחזור הדם: בדרך כלל תרופות או מים פיזיולוגיים.

בהחדרת עירוי משתמשים בשיטת "וריד פתוח" שנוצר באמצעות החדרת צנתר לעירוי לווריד.

==מידע שימושי==
* בתוך שקית חומר העירוי נוצר ריק. לכן אם הנוזל בתוך הסט נגמר והעירוי אינו סגור אין שום אפשרות שאוויר ייכנס לתוך כלי הדם.
* בהתאם לעיקרון פעולת סיפון, על השקית עם הנוזל תמיד להיות גבוהה יותר ממקום העירוי עצמו, על מנת למנוע כניסת דם לתוך הסט במקום שהנוזל שבשקית ייכנס לתוך הווריד.
* מיד לאחר הוצאת הצנתר מהווריד, מומלץ ללחוץ על מקום העירוי מספר דקות ללא קיפול היד.

סוגים שונים של עירויים
*תמיסת מלח - תמיסה עם מליחות ברמה סטנדרטית של 0.9% - משמשת כעירוי הנוזלים הסטנדרטי בארץ. במקרים שבהם יש צורך בניקוז מים מהתאים בגוף מוחדרת תמיסה עם ריכוז מליחות יותר גבוה ובמקרים שבהם יש צורך למלא את התאים במים מוחדרת תמיסה עם ריכוז נמוך על מנת לאפשר אוסמוזה מהתאים ושמירה על המאזן האלקטורליטי בגוף.
* עירוי של דם מלא - כמעט ולא משמש כיום ניתן רק במצבי חירום, או כאשר יש צורך לתת מנת דם ואין מספיק מנות זמינות. מורכב מתאי דם אדומים ופלזמה, נשמר בקירור.
* כדוריות דם אדומות דחוסות - אריתרוציטים בלבד. ניתן במספר מקרים: בזמן דימום פעיל, כאשר ישנה פציעה עם דימום משמעותי, באנמיה סימפטומטית (כאשר ההמוגלובין מתחת ל-8.5), לפני ניתוח וידוע על המוגלובין 10 ומטה, בחולה אנמי המקבל כימותרפיה. מנה זאת יש לשמור בקירור עד כחודש. מחייב בדיקת סוג דם לפני מתן העירוי. בזמן חירום ניתן סוג דם O.
* מנת לוחיות דם בלבד - ניתנת במספר מקרים: כאשר יש דימום פעיל ונמצא שבדם רמת הטסיות פחות מ-75,000, חולה המקבל כימותרפיה ויש לו פחות מ-20,000 טסיות ועוד מספר מקרים. לא מומלץ לתת מנה זו ב- ITP, מומלץ לתת אימונוגלובינים (נוגדנים כנגד הנוגדנים של הטסיות) ורק אחר כך לתת מנת טסיות על מנת להשלים את החסר עד שהגוף יחזור למסלולו. מנה זו נשמרת כשבוע בטמפרטורת החדר ובטלטול ניתן לתת אותה לא לפי סוג דם וגם ממספר תורמים יחד.
* עירוי של נוזל הדם בלבד (פלזמה) - ניתן כאשר יש צורך דחוף להפוך את פעולת הקומדין (תרופה המעכבת את מערכת הקרישה האקסטרינזית), בקואגולופתיה כגון: DIC, או בדימום מסיבי. מנת הפלזמה נשמרת במצב מוצק של אבקה ולפני החדרתה למטופל מעורבבת עם נוזל על מנת להחזיר אותה למצבה הנוזלי המקורי. ניתנת לפי סוג דם בלבד.
* קריופרסיפיטאט - ניתן במצב של חוסר פקטורים שונים ובעיקר פיברינוגן, נשמר בהקפאה ומופשר לפני השימוש.
*תמיסת הרטמן - תמיסה של מים ומסיסים שונים (מלחים וכו') - שימשה בעבר כעירוי הנוזלים בארץ.

==ראו גם==
* עירוי דם
*משאבת מזרק
*עירוי תת-עורי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טכנולוגיה רפואית
קטגוריה:מוצרים חד-פעמיים