OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Yo x Ti, Tu x Mi

Yo x Ti, Tu x Mi (באנגלית: Me for You, You for Me, ובעברית: אני בשבילך, אתה בשבילי) הוא סינגל, שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הספרדית רוסליה, בשיתוף עם הראפר והזמר אוזונה.<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור ב-15 באוגוסט 2019, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק אנטרטיינמנט.<ref name=":0" />

עם יציאתו נכנס השיר אל המקום הראשון במצעד של ספרד.<ref name=":1"></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי רוסליה, אוזונה ואל גינצ'ו והופק על ידי רוסליה, אל גינצ'ו ופרנק דוקס.<ref></ref> השיר זכה להצלחה רבה והיה לשירה החמישי של רוסליה אשר הצליח לכבוש את פסגת מצעד השירים של ספרד.<ref name=":1" /> בין היתר, הצליח לכבוש גם את פסגת מצעד השירים של פלנדריה.<ref></ref>

איגוד תעשיית ההקלטות הספרדי העניק לשיר את תואר הפלטינה הלטינית המרובעת על מכירות של למעלה מ-160,000 עותקים במדינה.<ref name=":3"></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ המלא של השיר הועלה לערוץ היוטיוב של רוסליה ב-15 באוגוסט 2019, ביום צאתו כסינגל.<ref name=":2"></ref> בתחילת הקליפ, ניתן לראות את רוסליה כשלראשה זר פרחים, והצילום בשחור-לבן. בהמשך הצילום הופך לצילום בצבע ובסמוך לכך, ניתן לראות גם את אוזונה.<ref name=":2" />

נכון לינואר 2020, מונה הצפיות של הקליפ עומד על למעלה מ-250 מיליון צפיות.<ref name=":2" />

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!איטליה (FIMI)<ref></ref>
|זהב
|25,000<small></small>
|-
!מקסיקו (AMPROFON)<ref></ref>
|פלטינה 3×
|180,000
|-
!ספרד (PROMUSICAE)<ref name=":3" />
|פלטינה 4×
|160,000
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!עולם
|15 באוגוסט 2019
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
|<ref name=":2"/>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי רוסליה
קטגוריה:שירי אוזונה
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רוסליה
קטגוריה:וידאו קליפים שצולמו במיאמי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
חידודון

עמי מימון באולפן רדיו קול ברמה
חידודון היא תוכנית רדיו בת שעתיים העוסקת בפנאי, הומור וחידות ברוח יהודי המשודרת מדי יום בין 14:00–16:00 בתחנת הרדיו האזורית 'קול ברמה' בהגשתו של עמי מימון.

== היסטוריה ==
ב-2009, עם פתיחת הרדיו האזורי החרדי 'קול ברמה', החל מימון להגיש את התוכנית, תחילה באורך שעה אחת, ובהמשך הורחבה לשעתיים, בין 14:00-16:00 בצהריים. במהלך התוכנית מציג מימון למאזינים חידות "כסף במזומן" בנושאים תורנים, כאשר המאזינים אשר עולים לשידור ובוחרים כסף גדול (שעל כל תשובה נכונה זוכים ב-100 שקלים, עד סכום של ₪1,000) או כסף קטן (20 שקל על כל תשובה נכונה), בנוסף מגיש "חידה מתגלגלת" בנושא תורני אשר לרוב נפתרת נכונה אחת לחודש, ולפעמים נפתרת לאחר כמה חודשים ביוני 2021 תשובה נכונה של מאזין זיכתה אותו ב-20 אלף שקל.

בין התוכנית הוא מחלק פרסים על אמירת "גם אני מאזין לחידודון עם עמי מימון" בשיחת טלפון שמחייג בחסוי למאזין שחייג קודם.

בתוכנית משודרות מדי יום פינות תורניות וכן ראיונות ברוח השמחה בשלל נושאים.

עם השנים זכתה התוכנית לפופולריות רבה, ולפי סקר TGI היא נחשבת לתוכנית הרדיו המואזנת ביותר בציבור החרדי<ref></ref>. ב-2016 אף נמדדה התוכנית<ref></ref> כתוכנית הרדיו המואזנת ביותר בישראל בין 14:00-16:00, כשהיא משאירה מאחור תוכניות נחשבות כמו 'דידי לוקאלי' ואחרים.

ב-28 בנובמבר 2017 זכה מימון, מגיש התוכנית, לציון לשבח במהלך כנס אילת לעיתונות על הצלחת תוכניתו.

ב-2020 יצא על ידי חיים ולדר הספר "חידודון" המבוסס על התוכנית.

==קישורים חיצוניים==
*[http://kol-barama.co.il/show/חידודון/ חידודון] באתר רדיו קול ברמה
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הומור יהודי
קטגוריה:תוכניות ברדיו האזורי
פוספתריום

פוספתריום (שם מדעי: Phosphatherium; משמעות השם: "בהמת פוספט") הוא סוג נכחד של יונק ממשפחת הנומידותריים, שבסדרת הפילאים, אשר התקיים באפריקה בתקופת הפלאוקן ובתחילת האאוקן שלפני 59.2-50.7 מיליון שנה. סוג זה כלל מין אחד - Phosphatherium escuilliei, אשר היה אחד המינים המוקדמים ביותר של הפילים וכנראה היה אב קדמון לכל הפילים המאוחרים. המאובנים שלו התגלו בבסיס אולד אבדון שבמרוקו, בקרבת העיר קוריבגה והוגדרו ב-1996. שם המין קרוי על מגלה הממצאים, פרנסיס אסקווילה.

הפוספתריום היה אחד מהקטנים שבבני סדרת הפילאים והוא הגיע לממדים של כלב בינוני, באורך 60 ס"מ, גובה של 30 ס"מ בכתפיים ומשקל של לא יותר מ-15 ק"ג. מבנה הגוף הזכיר מבנה של טפיר ונראה שהוא היה יונק מיימי. המאובנים כללו הבדלים קטנים בין הזכרים לנקבות, בייחוד במבנה שרירי הלסת. מבנה הגולגולת היה רחב מעט עם חוטם רחב יחסית לגולגולת, אך ללא סימן לחדק. מבנה השיניים דמה לזה של פילים אך ללא חטים.

המבנה של שיניו שהיו בעלי טוחנות חזקות אך בעלי מרווח בו אולי היו שיניים מסוג אחר. מבנה הלסת מצביע על תזנה אפשרית כאוכל-כול שהתבסס על עלי עצים ושיחים אך אולי גיוון בחרקים ובחיות קטנות. בנוסף נראה שהיה אוכל פירות.

היונק היה אנדמי לביצות והיערות הקדומים של מרוקו והוא נכחד עם ההתייבשות שלהם, עם התקדמותו של ים תטיס לתוך הסהרה במשך רוב האאוקן. הוא התפתח ליונקים גדולים יותר כמו המריתריום והבריתריים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נומידותריים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפלאוקן באפריקה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1996
נומידותריים

נומידותריים (שם מדעי: Numidotheriidae) היא משפחה נכחדת מסדרת הפילאים, אשר התקיימה החל מסוף הפלאוקן עד לתחילת האוליגוקן, שבפלאוגן. משפחה זו כוללת ארבעה סוגים שנחשבים למוקדמים ביותר ולקטנים ביותר מבין הפילאים. המאובנים שלהם התגלו בצפון אפריקה, בעיקר במרוקו, לוב ובדרום אלג'יריה.
== מאפיינים ==
מינים אלה דמו במראם להיפופוטמיים קטנים והיו בעלי גולגולת נמוכה וארוכה עם חוטם רחב ומבנה שיניים גדולות יחסית. ככל הנראה הם היו אוכלי כל בנוסף לתזונתם על עלים, פירות וצמחי מים. הם היו קטנים יחסית והגיעו עד למשקל 15 ק"ג, אך הדאויותריום היה גדול יותר והגיע למשקל של 200 ק"ג. 

מינים התפתחו לפילאים שוכני ביצות וגדות מים כמו המריתריום ולמיני הבריתריים.

==מיון==
* Arcanotherium
* דאויותריום (Daouitherium)
* נומידותריום (Numidotherium)
* פוספתריום (Phosphatherium)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1992
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יחזקאל שושני
*
קיר ירוק

קיר ירוק בבניין למדעי החברה, אוניברסיטת אוטווה, קנדה
קיר ירוק הוא מבנה אנכי המכוסה במכוון בצמחייה. קירות ירוקים משמשים למטרות נוי, חקלאות והשפעה סביבתית. בשנים האחרונות הולך ומתרחב בעולם השימוש בקירות ירוקים.

== יצירת קיר ירוק ==
קיימות מספר אפשרויות ליצירת קיר ירוק כגון באמצעות צמחים מטפסים ששורשיהם באדמה, ולרוב במצעים מנותקים, לעיתים כגידולים הידרופוניים: על גבי פנלים המכילים מצע גידול ומותקנים על החזית, בכיסים מבד לבד ועוד תוך שימוש במגוון טכנולוגיות וחומרים.
קיר ירוק חיצוני במטה לשעבר של [[יורופול המשמש כיום את "לשכות המומחים לקוסובו" בהאג, ממלכת ארצות השפלה]]

== יתרונות הקירות הירוקים ==
הקירות הירוקים תורמים גם לסביבה וגם למבנה עצמו. הקיר הירוק מגן מהשמש, מפחית את הטמפרטורה בתוך המבנה באמצעות שכבת הבידוד שהוא יוצר. כך שעלויות האנרגיה במבנה פוחתות. מפחית רעש וזיהום אוויר, מהווה אלמנט עיצובי ויש הטוענים גם ליתרונות בריאותיים. קירות ירוקים פנימיים גם משפרים את איכות האוויר בתוך המבנה.<ref></ref><ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חקלאות עירונית
קטגוריה:עיצוב פנים
קטגוריה:גנים לפי סוג
קטגוריה:בנייה בת קיימא
ירוק
פטר הרדה

פטר הרדה (בגרמנית: Peter Herde; נולד ב-5 בפברואר 1933) הוא היסטוריון גרמני. עבודתו עוסקת במגוון נושאים, למן הדיפלומטיה של הכנסייה בימי הביניים ועד להיסטוריה לאומית גרמנית ומלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
נולד ב-1933 לריינהרד והילדגרד הרדה ברטיבור שבשלזיה עילית, אז בשליטה גרמנית, ומאז ועידת פוטסדאם בשטח פולין. בסוף ינואר 1945 נמלטה המשפחה מאימת הצבא האדום המתקרב, והשתכנה בעיר ארנסברג שבנורדריין-וסטפאליה.

ב-1953 החל ללמוד פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטת היידלברג. ההיסטוריון פריץ ארנסט (1905–1963) עורר את עניינו בהיסטוריה, וב-1954 עבר לאוניברסיטת מינכן ללימודי היסטוריה אנגלית וגרמנית.

פרידריך בטגן (1890–1972) הפנה אותו לחקור את ההיסטוריה של האפיפיור והרייך בסוף ימי הביניים. ברנהרד בישופ (1906–1991) הכיר לו את הפלאוגרפיה, חקר הכתב והתפתחותו הגרפית. ופטר אכט (1911–2010) פתח בפניו את חקר התעודות האפיפיוריות מן המאה ה-13, עבודת הדוקטורט שלו בנושא זה הפכה לספר יסוד של ההיסטוריה והדיפלומטיה האפיפיורית, ומהדורה שנייה ומורחבת שלה ראתה אור ב-1967.

חיבורו האקדמי הראשון עסק ביחסי נוצרים-יהודים ברגנסבורג בימי הביניים המאוחרים, תוצאה של עבודתו המקיפה על מסמכים וכתבי-יד על תולדות היהודים ברגנסבורג.

ב-1968, התמנה בגיל 35 בלבד כפרופסור להיסטוריה של ימי הביניים והיסטוריה מודרנית באוניברסיטת פרנקפורט, תפקיד שבו החל לשמש בשנה שאחריה. ביוני 1976 התמנה כפרופסור מן המניין באוניברסיטת וירצבורג. הוא פרש מתפקידיו הרשמיים באקדמיה בשנת 2001.

רבות מעבודותיו עוסקות בתולדות מלחמת העולם השנייה, בקשר הטייס הסודי בין מעצמות הציר, איטליה וגרמניה ויפן, ובמדיניות הכיבוש היפנית בדרום מזרח אסיה והשלכותיה (אף שלא השתמש במקורות יפניים לצורך מחקרו זה).

לצד עבודתו האקדמית, עוסק הרדה בתחביבים כמו צילום טיסה וספורט ואף זכה פעמים רבות בתחרויות ספורט.

==קישורים חיצוניים==
* [https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&query=120091755 יצירתו של פטר הרדה] בקטלוג הספרייה הלאומית של גרמניה

קטגוריה:היסטוריונים של ימי הביניים
קטגוריה:היסטוריונים גרמנים
קטגוריה:היסטוריונים של מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1933
טריגודון

טריגודון (שם מדעי: Trigodon; משמעות השם: "שן בעלת שלושה חלקים") הוא סוג של יונק קדום ממוצא נאוטרופי, שהשתייך למשפחת הטוקסודוניים מסדרת הנוטונגולאטויים, אשר התקיים במהלך סוף המיוקן והפליוקן בערבות אמריקה הדרומית. המאובנים שלו התגלו בצפון ארגנטינה ובדרום-מערב ברזיל במזרח הרי האנדים.

הטריגודון הוגדר בשנת 1887 בידי הפלאונטולוג הארגנטינאי פלורנטינו אמגינו . בסוג נכלל מין יחיד - Trigodon gaudryi, אם כי כמה חוקרים סבורים שלסוג השתייך מין נוסף - Trigodon minus. הוא הגיע לאורך שלושה מטרים, לגובה 1.8 מטרים ולמשקל של 2,500 ק"ג בממוצע ודמה במראהו לקרוביו, הטוקסודון והנסודון. הטריגודון דמה לקרנף - עם גולגולת קצרה, שיניים רחבות וקרן אחת רחבה במרכז מצחו, שהזכירה את קרן האלסמותריום, אך הייתה קצרה יותר, ואת קרני כמה מהצנטרוזאורים. ככל הנראה שימשה הקרן להתגוששות בין יריבים, בדומה לקרני קרנפים.

ככל הנראה, בהסתמך על מבנה הרגליים הקצרות והרחבות שדמו לרגלי היפופוטם, היה הטריגודון חצי-מיימי וניזון מצמחי מים שונים. הוא נכחד עם ההתייבשות של סוף הפליוקן והתקררות האזורים, והוחלף בטוקסודון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1887
קטגוריה:טוקסודוניים
קטגוריה:מגה-פאונה של הנאוגן באמריקה הדרומית
קטגוריה:יונקים שחיו במיוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:יונקים שחיו בפליוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פלורנטינו אמחינו
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1887
תיאטרון דולבי

תיאטרון דולבי (באנגלית: Dolby Theatre; בעבר נקרא תיאטרון קודאק (Kodak Theatre)) הוא אודיטוריום הממוקם בשדרת הוליווד שבהוליווד, קליפורניה. מאז הקמתו בשנת 2001 מארח התיאטרון באופן קבוע את טקסי פרס האוסקר. בשנים שקדמו להקמת האולם, נערכו טקסי האוסקר לסירוגין בדורותי צ'נדלר פביליון ובאודיטוריום שריין שבלוס אנג'לס.

==ארכיטקטורה==
התיאטרון עוצב על ידי האדריכל האמריקאי דייוויד רוקוול במיוחד לצורך אירוח טקסי האוסקר, כאשר מבנה ועיצוב האולם מותאם באופן ייחודי להצגות מצולמות. במרכז האודיטוריום הוקם "תא תקשורת", המיועד למצלמות ולציוד הנלווה להפקת צילום אירועים. על אף שבמת התיאטרון היא אחת הגדולות בארצות הברית – רוחבה 37 מטרים ועומקה 23 מטרים – קיבולת האולם נמוכה באופן יחסי, עם כ-3,330 מושבים בלבד.

בחלל הכניסה למבנה, לפני התיאטרון עצמו, שורה של עמודים מעוטרים המציגים את שמות הסרטים אשר זכו בעבר בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.

==היסטוריה==
מאז הקמתו ועד לשנת 2012 נקרא המבנה "תיאטרון קודאק" בשל חסות מסחרית עם חברת הצילום קודאק, אשר שילמה 75 מיליון דולר על זכויות השיום. בפברואר 2012 הגישה קודאק בקשה לפשיטת רגל, ובכך בוטל החוזה על זכויות השיום של המבנה. בשלושת החודשים הבאים נקרא התיאטרון באופן זמני "מרכז הוליווד והיילנד" (Hollywood and Highland Center), ובמאי 2012 הושג הסכם ל-20 שנה עם חברת הסאונד מעבדות דולבי על שינוי שם האולם ל"תיאטרון דולבי". לאחר החתימה על חוזה זכויות השיום, התקינה החברה באולם את מערכת הצליל ההיקפי שפיתחה – Dolby Atmos.

התיאטרון נמצא בבעלות של חברת הנדל"ן CIM, אשר משכירה אותו לאקדמיה האמריקאית לקולנוע מדי שנה במשך מספר שבועות לקראת טקס האוסקר. במהלך יתר חודשי השנה, נערכים באולם קונצרטים, הופעות, טקסים ואירועים נוספים. כמו כן, מדי יום נערכים במבנה סיורים מודרכים.

בין השנים 2011–2013 אירח התיאטרון באופן בלעדי את מופע "Iris" של קרקס סירק דו סוליי, המתאר "מסע דרך עולם הקולנוע". מאז שנת 2015 מצולמת באולם תוכנית המציאות America's Got Talent.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרס אוסקר
קטגוריה:לוס אנג'לס: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: אולמות קונצרטים
דולבי
הדרום הגלובלי

מפת העולם המציגה את הצפון הגלובלי אל מול הדרום הגלובלי
הדרום הגלובלי (באנגלית: Global South) הוא מונח המתאר מדינות בעלות פערים גדולים בשוויון, תוחלת חיים והכנסה הנמצאות באסיה, אפריקה, אמריקה הלטינית והאיים הקריביים. מושג זה עומד בניגוד למה שמכונה "הצפון הגלובלי", מדינות מערב אירופה וצפון אמריקה. בדרך כלל נהוג להתייחס למדינות הדרום הגלובלי, כמדינות אשר עברו תהליך תיעוש לאחרונה, או אשר חוות תהליך תיעוש ברגע זה. לרוב, מדינות הדרום הגלובלי חולקות עבר של שלטון קולוניאלי על ידי מדינות אירופאיות. מדדי חופש מסווגים את המשטרים במדינות הדרום הגלובלי ברמה דמוקרטית נמוכה יותר ממדינות הצפון הגלובלי.

המונח הדרום הגלובלי, אינו חופף בהכרח להגדרה של הדרום הגאוגרפי של כדור הארץ. רוב תושבי "הדרום הגלובלי" חיים דווקא בחצי כדור הארץ הצפוני. המושג משמש בשנים האחרונות כתחליף של המושג "מדינות מתפתחות" אשר בתורו החליף את המושג "העולם השלישי".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלכלה
אייק טרנר

איזאר לוסטר "אייק" טרנר ג'וניור (באנגלית: Izear Luster "Ike" Turner Jr.; 5 בנובמבר 1931 – 12 בדצמבר 2007) היה מוזיקאי רית'ם אנד בלוז, כותב שירים, זמר ומפיק אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
בין השנים 1962–1978 היה נשוי לטינה טרנר.

בשנת 1989 טרנר נכלא בבית סוהר למשך 17 חודשים בעקבות פרשיות הסמים.<ref>[https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/47/ART1/670/874.html מת אייק טרנר]</ref>

טרנר מת ב-12 בדצמבר 2007 ממנת יתר של קוקאין.

== קריירה ==
בשנות ה-60 וה-70 הוא זכה לתהילה כחלק מצמד ה-R&B, "אייק וטינה טרנר" . בשנת 2006 הוציא טרנר את אלבומו "Rising With the Blues".

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:מורשעים בדין בארצות הברית
קטגוריה:מפיקים אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
מל רובינס

מל רובינס (באנגלית: Mel Robbins; נולדה ב-6 באוקטובר 1968) היא מנטורית, מגישת טלוויזיה, דוברת בנושא מוטיבציה וסופרת אמריקאית.

==ביוגרפיה==
נולדה בשם מל שניברגר בקנזס סיטי שבמדינת מיזורי. היא גדלה בעיירה קטנה במישיגן ולמדה בדארת'מאות' קולג'. קיבלה תואר ראשון במשפטים מבית הספר למשפטים של בוסטון קולג'. בשנת 1996 נישאה ליזם כריסטופר רובינס, והם הורים לילדים.

==קריירה==
רובינס עבדה כסניגורית פלילית במדינת ניו יורק ובהמשך שימשה כפרשנית משפטית ברשת CNN.
בשנת 2008 החלה לשדר תוכנית ברדיו. בשנת 2011 פרסמה את ספרה Stop Saying You're Fine: Discover a More Powerful You. בשנה זו היא נשאה נאום בהרצאת TEDx סן פרנסיסקו ("איך להפסיק לדפוק את עצמכם"), שמטרתו לעורר מוטיבציה מיידית לפעולה. עד לינואר 2020 נצפה הנאום 22 מיליון פעמים ביוטיוב.

בשנת 2014 זכתה רובינס בפרס גרייסי על הגשה יוצאת דופן בחדשות/שידור לא בדיוני.

בפברואר 2017 הוציאה את ספרה השני "חוק ה-5 שניות: לחזק את הביטחון העצמי ולשנות את החיים ואת הקריירה בעזרת אומץ יומיומי". בספר הציגה גישה ליצירת מוטיבציה מיידית לפעולה תוך שימוש בכלל שקראה לו "חוק החמש שניות".

רובינס הגישה מספר תוכניות טלוויזיה: את התוכנית את התוכנית Monster In-Laws ברשת A&E, והתוכנית Someone's Gotta Go ברשת fox. תוכניתה The Mel Robbins Show עלתה לשידור בספטמבר 2019 בשידור סינדיקציה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.linkedin.com/in/melrobbins מל רובינס], באתר לינקדין

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכות דין אמריקאיות
קטגוריה:מנחי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מאמנים אישיים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות דארטמות' קולג'
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:בוגרות בוסטון קולג'
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים של בוסטון קולג'
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1968
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
מרטין נות

מרטין נות (בגרמנית: Martin Noth; 3 באוגוסט 1902 – 30 במאי 1968) היה חוקר מקרא גרמני, שהתמחה בהיסטוריה היהודית שלפני גלות בבל. יחד עם גרהרד פון ראד היה חלוץ הגישה המסורתית-היסטורית ללימודי המקרא, והדגיש את תפקידן של מסורות בעל-פה בהתהוות הטקסטים המקראיים.

==חייו==
נות נולד בדרזדן, ממלכת סקסוניה. הוא למד באוניברסיטאות ארלנגן, רוסטוק, ולייפציג ולימד בגרייפסוואלד וקניגסברג.

בשנים 41–1939 ובשנים 45–1943 שירת נות כחייל גרמני במלחמת העולם השנייה. לאחר המלחמה הוא לימד בבון, גטינגן, טיבינגן, המבורג ובאוניברסיטת בזל.

ב-1964 הוא שימש כמנהל המכון האוונגליסטי הגרמני בירושלים, עד למותו הפתאומי ב-1968 מהתקף לב, במהלך סיור בשבטה.

==השפעה==
נות משך לראשונה תשומת לב רחבה עם חיבורו "Das System der zwölf Stämme Israels" ("התוכנית של שנים-עשר שבטי ישראל", 1930), וטען כי שנים עשר השבטים לא היו קיימים לפני הברית בשכם שתוארה בספר יהושע.

חיבורו "Überlieferungsgeschichte des Pentateuch" ("מסורת החומש", 1948) הציב מודל חדש למבנה החומש והתורה כולה. נות השלים את המודל הדומיננטי של התקופה, השערת התעודות, וראה את החומש כמורכב מגושים סיפוריים מסורתיים המצטברים סביב מספר חוויות היסטוריות מרכזיות, ובהם: סיפורי יציאת מצרים, סיפורי הכניסה לכנען, סיפורי ההבטחה לאבות וכן הלאה. מאוחר יותר הראה רוברט פולזין שכמה ממסקנותיו העיקריות מראות שימוש שרירותי או לא עקבי בכללים שהציע.

עבודה מהפכנית ומשפיעה עוד יותר, הייתה "ההיסטוריה הדויטרונומיסטית". בעבודה זו טען נות כי תאוריות דויטרונומיסטיות קודמות לא מסבירות עובדות רבות, ובמקום זאת הציע להרכיב "היסטוריה ספרותית" שהיא יצירה של מחבר בודד שחי בתקופת הגלות ולא יאוחר משנת 562 לפנה"ס. מרתין נות הניח כי 'ההיסטוריה הדויטרונומיסטית' כוללת את הפרקים מ ועד , החיבור המספר את תולדות ישראל מהר חורב עד גלות בבל. חוקרים רבים קיבלו את השערתו ופיתחו אותה.

נות פרסם גם פירושים לכל חמשת ספרי החומש: בראשית, שמות, ויקרא, במדבר וספר דברים. נות חיבר את ספר דברים לספרי נביאים ראשונים - יהושע, שופטים, שמואל ומלכים וכרך את כולם יחד כ"היסטוריה של ספר דברים". כן העדיף את המונח "טטרטוך" להתייחס לארבעת הספרים הראשונים של הברית הישנה.

==פרסומיו==
===ספרים===
* ארגון שנים עשר השבטים, תורגם על ידי י"מ גרינץ, ירושלים, תשכ"ה
* מארטין נות, המשרה של שופט ישראל, בתוך: השופט בישראל, בהוצאת האוניברסיטה העברית בירושלים, החוג להיסטוריה של עם ישראל ויהדות זמננו. תשכ"ה

<div class="mw-content-ltr">
* 
* - translation of Geschichte Israels
* - translation of Das Zzweite Buch Mose : Exodus
* - translation of Das Dritte Buch Mose: Leviticus
* - translation of Das Vierte Buch Mose : Numeri
* 
* - translation of Überlieferungsgeschichtliche Studien
</div>
===מאמרים===
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
</div>

==לקריאה נוספת==
* 
* מ. ז. סולה, לקסיקון מפרשי המקרא וחוקריו, תל אביב: יסוד, תשמ"ג/ 1983. עמ' 217.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.jewishvirtuallibrary.org/noth-martin-x00b0 Martin Noth] ב-Jewish Virtual Library
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חוקרי מקרא גרמנים
קטגוריה:חוקרי תולדות עם ישראל בארץ ישראל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1902
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1968
וסיל גרוונלייב

וסיל גרוונלייב (; נולד ב-2 בנובמבר 1984) הוא זמר ממקדוניה הצפונית. וסיל ייצג את מקדוניה הצפונית באירוויזיון 2021.

== קריירה ==
גרוונלייב היה זמר ליווי של תמרה טודבסקה עם שירה "Proud" באירוויזיון 2019 שהתקיים בתל אביב שבישראל. ב-15 בינואר 2020 נחשף כי גרוונלייב ייצג את מקדוניה הצפונית באירוויזיון 2020 ברוטרדם, הולנד. ב-20 בינואר 2021, הוכרז כי גרוונלייב נבחר לייצג את מקדוניה הצפונית גם באירוויזיון 2021, עם השיר "Here I Stand". ב-18 במאי 2021, גרוונלייב ביצע את השיר בחצי הגמר הראשון של התחרות וכשל בניסיון להעפיל לגמר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2020
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2021
קטגוריה:נציגי מקדוניה הצפונית באירוויזיון
קטגוריה:להט"בים
קטגוריה:מקדונים שנולדו ב-1984
לואיג'י אלמנדי

לואיג'י אלמנדי (באיטלקית: Luigi Allemandi; 8 בנובמבר 1903 – 25 בספטמבר 1978) היה כדורגלן איטלקי, ששיחק בעמדת הבלם. זכה עם נבחרת איטליה במונדיאל 1934.

==ביוגרפיה==
אלמנדי נולד בסן דמיאנו מקרה שבאיטליה. הוא החל את הקריירה שלו בקבוצה לגנאנו, ובהמשך שיחק ביובנטוס עימה זכה בליגה האיטלקית של עונת 1925/26. עם זאת, זכור אלמנדי בעיקר בגלל שערוריית השחיתות שהייתה במשחק בין טורינו ליובנטוס שקבע את זהות האלופה לעונת 1926/27. מנהל טורינו הציע לאלמנדי 50,000 לירות כדי שימנע מקבוצתו יובנטוס לנצח, כשחצי מהסכום יקבל בתחילת העסקה והחצי השני לאחר המשחק. טורינו ניצחה בסיום המשחק 1–2 וזכתה באליפות, אך אלמנדי סירב לקבל את הכסף שלאחר המשחק. בסופו של דבר זכייתה של טורינו בוטלה עקב הפרשה ואלמנדי עזב את יובנטוס בסוף אותה שנה לאמברוסיאנה. עם אמברוסיאנה זכה בליגה של עונת עונת 1929/30, ופרש מכדורגל בשנת 1939 לאחר שגם שיחק בקבוצות רומא, ונציה ולאציו.

אלמנדי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איטליה בשנת 1925. במוקדמות מונדיאל 1934 זכה להחליף בתפקיד המגן השמאלי את אמברטו קליגריס שפרש באותה שנה מהנבחרת. תחת המאמן ויטוריו פוצו אלמנדי זכה עימה במונדיאל 1934 שנערך על אדמת איטליה, כששיחק בכל משחקי הטורניר. היה קפטן הנבחרת בין השנים 1935–1936. הוא ערך בסך הכל 24 הופעות.

לאחר מלחמת העולם השנייה עבד אלמנדי כנציג מכירות בעיירת החוף הקטנה פייטרה ליגורה, שם נפטר ב-25 בספטמבר 1978 בגיל 74.

==תארים==
;יובנטוס
* אליפות איטליה: 1925/26
;אמברוסיאנה
* אליפות איטליה: 1929/30
;נבחרת איטליה
* מונדיאל: 1934

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגני כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני ונציה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1934
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:מאמני לאציו
קטגוריה:מאמני כדורגל איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1903
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1978
הר ניקולס

הר נִיקוֹלְס (באנגלית: Mount Nichols) הוא הר במרכז הרי הרולד בירד, בארץ מרי בירד, שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 670 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי ההר ===

ההר מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1963.

=== מקור השם ===

שמו של ההר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

ההר נקרא על שמו של ויליאם ל. ניקולס (William L. Nichols), מכונאי ציוד מכני הנדסי בתחנת בירד בחורף 1957.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:10686 הר ניקולס] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=10246&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR הר ניקולס] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

ניקולס
משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה

אוניית המחקר [[ואייט ארפ של אנארי יוצאת מנמל מלבורן]]
מטאורולוגים של אנארי, בתחנת המחקר של אנארי באי הרד]]
משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה (באנגלית: Australian National Antarctic Research Expeditions; בראשי תיבות: ANARE - אנארי) הוא שמה של התוכנית האוסטרלית לחקר אנטארקטיקה. התוכנית מנוהלת על ידי המחלקה האנארקטית של האוסטרלית (Australian Antarctic Division) במשרד לאיכות הסביבה של ממשלת אוסטרליה.

== השם "ANARE" ==
אף שבאופן רשמי הפסיקו את השימוש בשם זה בראשית שנות האלפיים. עם זאת, משלחות חקר אוסטרליות לאנטארקטיקה ממשיכות להשתמש בשם, במטרה להזדהות עם ההיסטוריה הארוכה והמתמשכת של משלחות אוסטרליה לאנטארקטיקה: משלחות שהחלו עם משלחתו של דאגלס מוסון שעמד בראש משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה בשנת 1911. מחקר נוסף של אוסטרליה ליבשת האנטארקטית נערך במסגרת משלחת החקר הבריטית, אוסטרלית וניו זילנדית לאנטארקטיקה בשנים 1929–1931.

תוכנית משלחות המחקר הלאומי האנטארקטיות של אוסטרליה החלו בשנת 1947 עם משלחות לאי מקווארי ולאי הרד. בשנת 1948 הוקמה המחלקה האנטארקטית של אוסטרליה לניהול תוכנית המשלחת.

== סמל ANARE ==
מיד לאחר שהתמנה דוקטור פיליפ לו לתפקיד מנהל המחלקה האנטארקטית של אוסטרליה, בשנת 1949, ביקש מאשתו, נל, שהייתה אמנית, ליצור סמל עבור משלחות החקר. לו דרש כי הסמל יהיה עגול, במרכזו יהיה תרשים של יבשת אנטארקטיקה (כאשר הטריטוריה האנטארקטית האוסטרלית תהיה מודגשת). פיליפ לו דרש כי סביב הסמל יהיו תיאורים של בעלי חיים וצמחים באנטארקטיקה ובאיים שסביבה.

הסמל שנוצר היה מסובך מכדי להציגו על גבי כלי טיס, כלי רכב, או על דש בגד, ולכן הציע פיליפ לו סמל בצורת כלב ים נמרי.

הסמל העגול המשיך לשמש את ANARE עד שהוחלף לסמל אוסטרליה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.antarctica.gov.au/ אתר רשמי] של המחלקה האנטארקטית האוסטרלית
* [http://www.antarctica.gov.au/about-antarctica/history/exploration-and-expeditions/anare-is-created משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה] באתר ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משלחות לאנטארקטיקה
קטגוריה:אוסטרליה: מדע וטכנולוגיה
הר בושר

הר בושר (באנגלית: Mount Bewsher) הוא הר נישא ברכס אראמיס, בהרי הנסיך צ'ארלס, באדמת מק. רוברטסון, שבאנטארקטיקה.

ההר ממוקם 11 קילומטרים מזרחית להר מקמהון.

גובהו של הר בושר 1,973 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 200 מטרים מעל המישור שממערב לו, ולגובה של 55 מטרים מעל המדרון שממזרח לו.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי ההר ===

הראשונים שהגיעו אל ההר היו אנשי המשלחת הדרומית של משלחת החקר האנטארקטית הלאומית של אוסטרליה שחקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1956–1957, בפיקודו של וו. ג. בושר (W.G. Bewsher), שהיה מפקד תחנת מוסון בשנת 1956.

=== מקור השם ===

ההר נקרא על שמו של בושר, שמשלחתו הייתה הראשונה שהגיעה אל ההר.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:1339 הר בושר] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=1619 הר בושר] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=1291&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR הר בושר] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

בושר
מצעד הדאנס הבריטי (2020 ואילך)

ערך זה עוסק במצעדי הפזמונים הבריטיים השבועיים "UK Dance Chart" שנערכו מאז שנת 2020.

מצעד הדאנס הבריטי מתעדכן מדי שבוע על ידי חברת המצעדים הרשמית. במצעד משוקללים נתוני המכירות בבריטניה (על גבי תקליטורים פיזיים ושל קובצי מוזיקה דיגיטליים) ונתוני זמן האוויר שמקבל הסינגל בתחנות הרדיו הבריטיות.

== סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הדאנס הבריטי בשנות העשרים של המאה ה-21 ==

{|class="sortable wikitable"
|-class="unsortable"
!שבוע כניסהלצמרת המצעד
!סינגל
!אמן/אמנים
|-
! colspan="3" | 2020
|-
|2 בינואר
| "Ride It"
| רגארד
|-
|9 בינואר
| "Pump It Up"
| אנדור
|-
|16 בינואר
| "Ride It"
| רגארד
|-
|23 בינואר
| rowspan="4" |"Pump It Up"
| rowspan="4" |אנדור
|-
|30 בינואר
|-
|6 בפברואר
|-
|13 בפברואר
|-
|20 בפברואר
| rowspan="16" |"Lonely"
| rowspan="16" |ג'ואל קורי
|-
|27 בפברואר
|-
|5 במרץ
|-
|12 במרץ
|-
|19 במרץ
|-
|26 במרץ
|-
|2 באפריל
|-
|9 באפריל
|-
|16 באפריל
|-
|23 באפריל
|-
|30 באפריל
|-
|7 במאי
|-
|14 במאי
|-
|21 במאי
|-
|28 במאי
|-
|4 ביוני
|}

קטגוריה:מצעדי מוזיקה משנות ה-2020
פורד LTD II

"פורד LTD II" (באנגלית: Ford LTD II) היא מכונית סלון, מתוצרת קונצרן הרכב פורד, אשר יוצרה בארצות הברית, בין השנים 1977–1979.

==תצורות==

* סדאן - 4 דלתות.
* קופה - 2 דלתות.
* סטיישן - 5 דלתות.

==מכירות==
* סה"כ שווקו 457,507 יחידות.
* 238,399 יחידות - שנת 1977.
* 170,544 יחידות - שנת 1978.
* 48,564 יחידות - שנת 1979.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Ford LTD II Squire wagon.jpg | "פורד LTD II" דגם סטיישן
קובץ:1977 Ford LTD II (17458011432).jpg | "פורד LTD II", דגם סדאן 4 דלתות, שנת 1977
קובץ:Ford LTD II sedan.jpg | "פורד LTD II", דגם סדאן 4 דלתות
קובץ:1977 Ford LTD II.jpg | "פורד LTD II", קופה, שנת 1977
קובץ:1978 Ford LTD II.jpg | "פורד LTD II", קופה, שנת 1978
</gallery>

==ראו גם==
* פורד
* פורד טאורוס

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://www.curbsideclassic.com/curbside-classics-american/curbside-classic-1977-ford-ltd-ii-brougham-the-thunderbirds-less-successful-brother/ 1977 Ford LTD II Brougham - האח הפחות מצליח של "הרעם"] (18 באוקטובר 2014, מאמר: Tom Klockau)

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות סטיישן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1977
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
LTD II
קרוליין קרוגר

קרוליין קרוגר (בנורווגית: Karoline Krüger; נולדה ב-13 בינואר 1970) היא זמרת נורווגית.

== קריירה ==
קרוגר נולדה בברגן.

הופעתה הראשונה בטלוויזיה הייתה בגיל אחת עשרה בתוכנית הילדים והנוער "Halvsju". ב-1986 החלה להופיע בתוכנית מוזיקה של NRK.

פריצתה הגדולה הייתה בהיותה תלמידת תיכון בת שמונה כשזכתה ב"מלודי גראנד פיקס", תחרות המוזיקה הבוחרת את נציגות נורווגיה לאירוויזיון עם שירה "For vår jord". היא השתתפה באירוויזיון 1988 שנערך בדבלין והייתה במקום החמישי.

בסוף 1988 גם יצא אלבומה הראשון "Fasetter", שנמכרו ממנו בצרפת כ-300,000 עותקים.

היא שרה את שיר הנושא לסרט הקומדייה הרומנטית הצרפתי "L'Étudiante", בו שיחקה סופי מרסו. לאחר מכן בוצע השיר בגרסת כיסוי על ידי ריצ'רד סנדרסון.

ב-2008 הופיעה בתפקיד קטן בסרט "Mannen som elsket Yngve", סרט להט"ב אודות נער התאהב בבן כיתתו.

== חיים אישיים ==

פרס ה-Karolineprisen, המוענק מדי שנה לתלמידי תיכון בעלי הישגים בתחום הספורט, האמנות והתרבות נקרא על שמה.

היא נשואה לזמר סיגווארד דאגסלנד (Sigvart Dagsland) ולהם שתי בנות.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:זמרות נורווגיות
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1988
קטגוריה:נציגי נורווגיה באירוויזיון
קטגוריה:נורווגיות שנולדו ב-1970
סבויה מרקטי SM.75

סבויה-מרקטי SM.75 (באיטלקית: Savoia-Marchetti SM.75) היה מטוס נוסעים ומטוס תובלה צבאי איטלקי, אשר שירת בשנות ה-30 ובשנות ה-40 של המאה ה-20.

האחרון בסדרת מטוסי תובלה שתכנן אלסנדרו מרקטי, ושיוצר במפעלי יצרנית המטוסים האיטלקית סבויה-מרקטי. ה-SM.75 היה מטוס מהיר וחזק, שהיה מסוגל לטוס לטווחים ארוכים ולשאת עד 24 נוסעים למרחק של כ-2,200 ק"מ.

==מבצע בולט==
מטוס ה-SM.75 שימש את חיל האוויר האיטלקי במבצע ראווה במהלך מלחמת העולם השנייה, כאשר ביוני 1942 הטיס אנטוניו מוסקטלי את המטוס SM.75 RT מאיטליה לזפוריז'יה שבאוקראינה, ומשם דרך שטח האויב של ברית המועצות בדממת אלחוט, דרך מדבר גובי עד לנחיתה בשטח מונגולי, בשליטה יפנית. טיסה זו נועדה לצורכי הסברה ולחיזוק הקשר בין מעצמות הציר, אך גם להעברת קודי אלחוט חדשים, בשל העובדה שהאיטלקים האמינו כי קוד האלחוט היפני נפרץ בידי הבריטים ויש להחליפו. המטוס חזר על מסלולו גם בדרך ההפוכה, הגיע לאודסה, וממנה שוב לאיטליה. הפעולה גררה תרעומת מהצד היפני, שלא היה במצב מלחמה עם הרוסים, והאיטלקים לא חזרו שנית על טיסה מעין זו.

==לקריאה נוספת==
* אורי דרומי, ערפל הקרב : מלחמת העולם השנייה שלא הכרתם, ירושלים: כרמל, 2013. עמ' 14–16

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מטוסי תובלה
קטגוריה:מטוסים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אמצעי לחימה איטלקיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:איטליה: תעופה
קטגוריה:מטוסים איטלקיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:תעשיית נשק באיטליה
קטגוריה:כלי טיס איטלקיים
אלסנדרו מרקטי

אלסנדרו מרקטי (באיטלקית: Alessandro Marchettí; 16 ביוני 1884 – 5 בדצמבר 1966) היה מהנדס ומתכנן מטוסים איטלקי.

מרקטי נולד בקורי ומת בססטו קלנדה שבאיטליה. סבו, אבי אמו היה המהנדס האיטלקי רפאלה קנווארי . ב-1909 נכח במפגן ראווה של וילבור רייט ברומא ומאז נכבש בתשוקה לעיצוב ובניית מטוסים.

הוא נודע בשל שותפותו ביצרנית המטוסים האיטלקית סבויה-מרקטי, תכנן את המטוס הימי סבויה-מרקטי S.55 וקנה את שמו בזכות המפציץ הבינוני סבויה מרקטי SM.79 שהיה פעיל במלחמת העולם השנייה. מטוס "סבויה מרקטי SM.75" היה המטוס האחרון שהוא תכנן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מהנדסי אווירונאוטיקה
קטגוריה:איטליה: תעופה
קטגוריה:מהנדסים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1884
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1966
אירינה ויינגרטן

אירינה ויינגרטן (נולדה בשנת 1979) היא אתלטית ישראלית בעבר, אלופת ישראל בריצת 800 מטר (2006 ו-2007), בריצת 1500 מטר (2007) ובריצת 3000 מטר מכשולים (2007) ושיאנית ישראל בעבר בריצת 3000 מטר מכשולים, במשך כ-12 שנים (2005–2017).

== ביוגרפיה ==
ויינגרטן בתה של גלינה ויינגרטן, אתלטית מצטיינת בריצות למרחקים בינוניים. היא התאמנה בקבוצת מכבי ראשון לציון.

בתחרות שנערכה ב-4 ביוני 2005 זכתה ויינגרטן במדליית זהב בריצת 3000 מכשולים בשיא ישראלי חדש של 10:41.56 דקות/ שיא זה החזיק מעמד כ-12 שנים, עד שנשבר על ידי אדוה כהן (10:16.20 דקות).

באליפות ישראל שנערכה בהדר יוסף ביולי 2006 זכתה ויינגרטן במדליית זהב בריצת 800 מטר בתוצאה של 2.11.83 דקות, לפני סבטלנה גנזדילוב ודועה חטיב.

באליפות ישראל בריצת 3000 מטר מכשולים שנערכה במאי 2007, זכתה ויינגרטן במדליית זהב בתוצאה של 11:23:43 דקות.

באליפות ישראל שנערכה ביולי 2007 היא זכתה בשתי מדליות זהב, בריצת 800 מטר ובכך הגנה ויינגרטן על תוארה, ובריצת 1500 מטר.

== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
* ריצת 3000 מטר מכשולים: 10:41.56 דקות (2005), שיא ישראל בעבר

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופות ישראל בריצה
קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:שיאניות ישראל בריצה
קטגוריה:שיאני ישראל בריצה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
ולטר טבנס

ולטר קספר טבנס (בגרמנית: Walter Caspar Többens וכן Walther Többens; 19 במאי 1909, מפן – 16 בנובמבר 1954) היה הבעלים של ה"טבנסוורקה" בגטו ורשה.

==ביוגרפיה==
טבנס, איש עסקים במקצועו, עבד בבית קפה בברמן עד 1934. מאז 1932 רכש שבע חנויות שהיו שייכות בעבר לאזרחים יהודים, במסגרת האריזציה. בשנת 1937 הצטרף ל. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה היה טבנס מנהל קבוצת עסקים סיטונאית וקמעונאית בברלין. הוא עבד תחת ניהולו של ד"ר לאוץ (Lautz), מטעמו היה סיטונאי בטומשוב מזובייצקי בפולין. במפעליו הועבדו עובדי כפייה יהודים. בשנת 1941 הובא טבנס לגטו ורשה, שוב מטעם לאוץ, על מנת לבצע פקודות של הוורמאכט כחבר בוועדת ייצור גרמנית. הוא היה חסר הון עצמי, ולכן השתמש בתוצרתם של מפעלים יהודים בגטו ורשה כדי לצבור הון ולפתח עסק עצמאי. הוא הקים את "מפעלי טבנס" (Többenswerke) בגטו ורשה. מפעלים אלה כללו בית מלאכה לחייטות, בית מלאכה לנעליים, מפעל כובעים ומפעל גומי. כ-25,000 עובדי כפייה יהודים נאלצו לעבוד בעבודות כפייה במתקני הייצור הללו בתנאי מגורים ועבודה ירודים. אקציות התקיימו באופן קבוע ועובדים גורשו למחנה ההשמדה טרבלינקה.

===אחראי על עבודת כפייה במפעל ולטר טבנס בפוניאטובה===
בתחילת 1943 דרש הימלר ממפקד האס-אס ומשטרת הביטחון בגנרלגוברנמן, פרידריך-וילהלם קריגר, לבצע ביקורת במפעלי טבנס. טבנס הצליח למנוע את הביקורת ובתחילת 1943 מונה על ידי אודילו גלובוצניק לנציג מורשה לשם העתקת החברות היהודיות בוורשה, למטרת העברתם של עובדי המפעלים שלו וקרוביהם למחנה באזור לובלין. כך נמנע מהאס-אס להשתלט על עסקיו ונמנעה העברת העובדים היהודים למחנה הריכוז מיידנק. במקביל, אחרי מרד ינואר 1943 בגטו ורשה, ביקשו הגרמנים להימנע מאבדות שהיו כרוכות בכניסה לגטו. כחלופה ביקשו הגרמנים מטבנס להציע ליהודי הגטו לצאת בדרכי שלום למפעליו. טבנס נכנס לגטו להציע זאת ליהודים, אך לא נענה בהתנדבותם, עקב האווירה ששררה בגטו אחרי האקציה ההמונית של קיץ 1942, בה נשלחו להשמדה כרבע מיליון מתושבי הגטו.

באפריל ומאי 1943, במהלך מרד גטו ורשה, הועברו 10,000 עובדי כפייה ובני משפחה של פלוגות טבנס למחנה עבודות הכפייה פוניאטובה. מתקני הייצור של מפעלי טבנס הועברו גם הם לפוניאטובה. ב-4 בנובמבר 1943 נורו כ-15,000 יהודים ממחנה העבודה במסגרת "אקציית ארנטפסט". לאחר מכן הקים טבנס מתקן ייצור חדש בוורשה ובפברואר 1944 קנה מפעל בברמן. בסוף 1944 העביר טבנס את מפעליו לדלמנהורסט.

===אחרי המלחמה===
ב-11 בספטמבר 1945 נעצר טבנס ונכלא על ידי אנשי חיל המודיעין הנגדי בברמן. בינואר 1946 הצליח להימלט ממאסר. ביוני 1946 נתפס שוב, אך נמלט מהכלא בדרמשטט ב-22 בנובמבר 1946. בית המשפט בברמן הצהיר, בהיעדרו, כי הוא פושע מלחמה נאצי. לאחר תום הדה-נאציפיקציה הסגיר עצמו טבנס לרשויות באפריל 1951 ובהסתמך על הצהרות של עובדים לשעבר, סווג רק כ"אוהד הנאצים" במאי 1952. טבנס נהרג בנובמבר 1954 בתאונת דרכים עם מזכירתו.

==ראו גם==
* בית החרושת שולץ

קטגוריה:גטו ורשה
קטגוריה:גרמנים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בגרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1909
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1954
יעקב לייקין

יעקב לייקין (בפולנית: Jakub Lejkin; 1906 - 29 באוקטובר 1942), היה יהודי-פולני, מפקד שירות הסדר היהודי בגטו ורשה. לוחמי מחתרת אצ"י בגטו התנקשו בו בשל אכזריותו לתושבי הגטו.

== לפני המלחמה ==
יעקב לייקין היה עורך דין פולני. אביו היה סוחר עשיר. לייקין סיים את לימודיו בבית הספר הצבאי הפולני בירוצין.<ref></ref>

== במהלך המלחמה ==
לייקין שימש כסגן מפקד המשטרה היהודית בגטו ורשה, תחת פיקודו של יוסף שרינסקי. לייקין הצטיין בחריצותו וביחסו הרציני לתפקידו. הגרמנים כינו אותו "נפוליאון הקטן" והעריצו את אכזריותו. במאי 1942, עקב מעצרו הזמני של מפקד השירות יוסף שרינסקי בידי הגסטפו, בעוון הברחת פרוות מהגטו לצד הארי של העיר, התמנה לייקין במקומו כמפקד שירות הסדר היהודי, תפקיד בו כיהן עד יולי 1942. ללייקין היה תפקיד מוביל בגירוש יהודי גטו ורשה למחנות ההשמדה.<ref></ref>

== הירצחו ==
לייקין היה מהראשונים שהוצאו להורג על ידי לוחמי מחתרת שפעלו בתוך הגטו. פרטי ההתנקשות לוטים בערפל. על פי גרסת לוחמי אי"ל, שני לוחמי המחתרת (אמיליה לנדאו וישראל גוטמן) עקבו אחריו, רשמו את הרגליו ולמדו את מסלול הליכתו ושגרת יומו. אחרי האקציה הראשונה בגטו, שנמשכה 58 ימים ובמהלכה גורשו 300,000 גברים, נשים וילדים להשמדה במחנה טרבלינקה, ב־29 באוקטובר 1942, נורה לייקין לאור היום ב־ 18:10, בידי לוחם ההתנגדות היהודי אליהו רוז'ינסקי, ברחוב גדשה (Gęsia) בוורשה.
על-פי גרסת לוחמי אצ"י, ההתנקשות בוצעה על ידי חברי המחתרת, שהיו אחראים לחיסולם של מרבית הבוגדים בגטו. 

ההתנקשות ביעקב לייקין שימשה כמסר לחבריו במשטרה, ופסק-דין המוות שגזרו עליו ישראל פירסט ודוד שולמאן, היווה אזהרה ליודנראט.

== מקום קבורה ==
קבר לייקין בבית העלמין היהודי בוורשה
יעקב לייקין נקבר בבית הקברות היהודי בוורשה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גטו ורשה
קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:יהודים משתפי פעולה עם הנאצים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1906
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1942
יוסף שרינסקי

יוסף אנדז'יי שרינסקי (בפולנית: Józef Andrzej Szeryński וגם Josef Szynkman; 8 בנובמבר 1893 או 1892 – 24 בינואר 1943) היה קולונל במשטרה בפולין בין מלחמות העולם, מפקח מחוז לובלין ולאחר מכן - במהלך מלחמת העולם השנייה - מפקד שירות הסדר היהודי בוורשה בהמלצת אדם צ'רניאקוב. 

הוא נעצר על ידי הגסטפו ב-1 במאי 1942 בגין הברחת פרוות מגטו ורשה לשם הפקת רווחים כספיים אישיים. הוא שוחרר בתנאי שיוביל את פעולת הגירוש למחנה ההשמדה טרבלינקה ביולי 1942. בחודש שלאחר מכן ניסתה המחתרת היהודית להתנקש בחייו, ללא הצלחה. הוא נשאר בראש ההנהגה של שירות הסדר היהודי בגטו עד סוף האקציה הגדולה שגבתה את חייהם של למעלה מרבע מיליון אסירי הגטו - גברים, נשים וילדים.<ref name="USHMM"></ref> שרינסקי התאבד מיד לאחר גל הגירושים הבא, בינואר 1943.<ref name="getto.pl"></ref>

== ביוגרפיה ==
יוזף שינקמן (Szynkman; לעיתים קרובות כתוב בכתיב שגוי "שנקמן"; Szenkman) נולד למשפחה יהודית. הוא שינה את שמו לשרינסקי בשנות ה-20 של המאה ה-20, הצטרף למשטרה הפולנית והגיע לדרגת אלוף-משנה (קולונל). במהרה פיתח אוטואנטישמיות, במסגרתה תייג יהודים כ"חיות" ו"פרות". לאחר הפלישה הגרמנית לפולין נעצר לזמן קצר על ידי הגרמנים. לאחר שחרורו עבר שרינסקי מלובלין לוורשה עם משפחתו והתיישב בגטו ורשה. ב-9 בנובמבר 1940 הפקיד אדם צ'רניאקוב בידי שרינסקי את ארגון שירות הסדר היהודי בשיתוף פעולה עם הגרמנים. שירות הסדר בפיקודו של שרינסקי היה אחראי לרדיפת תושבי הגטו והשתתף בחיפושים ובמעצרים ובאיסוף המגורשים באומשלגפלץ לפני שנשלחו אלה למחנות ההשמדה.

כמפקד המשטרה היהודית, היה שרינסקי תושב בעל זכויות יתר בגטו ואף היה פטור מהדרישה לענוד סרט זרוע עם מגן דוד. הוא נחשב בעיני רבים בגטו כמושחת שעוסק בפעילות בשוק השחור. ב-1 במאי 1942 עצרו הגרמנים את שרינסקי והאשימו אותו בגנבת מעילי פרווה שהוחרמו מאוכלוסיית הגטו. סגנו יעקב לייקין תפס את מקומו באופן זמני כמפקד המשטרה היהודית. עם זאת, שרינסקי שוחרר ב־26 ביולי 1942, כשהגרמנים הבינו שהם זקוקים לשירותיו כדי לארגן את הגירושים רחבי ההיקף של יהודי הגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה, גירוש שבוצע בין 23 ביולי ל-21 בספטמבר 1942.

ב-21 באוגוסט 1942 נורה שרינסקי במהלך ניסיון התנקשות שביצע ישראל קאנאל,<ref></ref> איש שירות הסדר היהודי, שהיה במקביל חבר במחתרת הארגון היהודי הלוחם. שרינסקי נפצע אך שרד.

ב-18 בינואר 1943 נכנסו כוחות גרמנים לגטו כדי לבצע פעולת גירוש מסיבית נוספת. באפריל החלו בפעולה שמטרתה הייתה לשלוח את כל תושבי הגטו שנותרו עד אז בחיים למחנות השמדה ועבודה. ימים ספורים לאחר חידוש הגירושים התאבד שרינסקי באמצעות בליעת ציאניד.<ref name="jewishvirtuallibrary">[http://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/biography/Szerynski.html Josef “Andzi” Szerynski]. Jewish Virtual Library. Retrieved 2012-05-30.</ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גטו ורשה
קטגוריה:יהודים משתפי פעולה עם הנאצים
קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1893
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1943
דן גור

דניאל "דן" ג'ושוע גור (נולד ב־28 באפריל 1975) הוא תסריטאי קומדיה ומפיק טלוויזיה יהודי-אמריקאי. הוא השתתף בכתיבתן של מספר תוכניות אירוח קומיות-סאטיריות אמריקאיות ביניהן: הדיילי שואו והלייט נייט עם קונאן או'בריאן.

כמו כן הוא עבד כתסריטאי, מפיק ובמאי בסדרת הפריים טיים של רשת NBC האמריקנית מחלקת גנים ונוף, וכן שימש כמפיק בפועל ואחד היוצרים של תוכנית הקומדיה האמריקאית ברוקלין 99.

== חיים אישיים ==
בשנת 2003 התחתן עם אשתו בטקס חתונה בין דתי יהודי-הינדי.<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
=== תסריטאי===
ברוקלין 99:
{| class="wikitable"
!עונה
!פרק
|-
|ראשונה
|1,11,15
|-
|שנייה
|18
|-
|רביעית
|1
|-
|חמישית
|4
|-
|שישית
|18
|}
מחלקת גנים ונוף:
{| class="wikitable"
!עונה
!פרק
|-
|ראשונה
|3
|-
|שנייה
|10,14,24
|-
|שלישית
|7,16
|-
|רביעית
|1,9
|-
|חמישית
|3
|}
<br />

===במאי===
* מחלקת גנים ונוף (2009-2015)- 2 פרקים
* ברוקלין תשע-תשע (2013-עדיין רצה)- 3 פרקים

=== מפיק ===
* מחלקת גנים ונוף (2009-2015)- 84 פרקים
* המקום הטוב (2016-2020)- 2 פרקים
* ברוקלין תשע-תשע (2013-עדיין רצה)- מפיק בפועל

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
הוגו צ'רגה

הוגו צ'רגה (במקור הניג, בהונגרית: Csergő Hugó; בודפשט, 18 בינואר 1877 – מחנה ריכוז זקסנהאוזן, 1 בינואר 1945)<ref></ref> היה משורר, סופר, עיתונאי יהודי-הונגרי, שנרצח בשואת יהודי הונגריה.

== ביוגרפיה ==
לאחר סיום לימודיו בפקולטה למשפטים באוניברסיטה קיבל תואר דוקטור גם במדע המדינה ובחר להיות עיתונאי. תחילה עבד ב"דפי המטרופולין", אחר כך בפשטי נפלו. בשנת 1905 היה העורך של העיתון "פולגאר", עיתונו של וילמוש ואז'וני. לבסוף הפך לחבר צוות בפשטי הירלאפ. בשנת 1907, כהוקרה על פעילותו הספרותית, הוענק לו "פרס פרנץ יוזף" של הבירה בודפשט בליווי פרס כספי של 2000 כתרים. תקופה ארוכה עבד במגזין של יוז'ף קיש "השבוע". בשנת 1911 התחתן בבודפשט עם רוזליה וייסמן, בתם של סוכן הבורסה יוז'ף ויצמן ושל ינקה קירשבאום (1845-1917), אחותה של זמרת האופרה ארנקה פודור.<ref>[https://www.familysearch.org/ark:/61903/3:1:S3HY-DRTS-FX?i=158&cc=1452460 Házassági bejegyzése a Budapest VI. kerületi polgári akv. 1536/1911. folyószáma alatt] familysearch.org (Hozzáférés: 2017.08.29.)</ref> בשנת 1914 ארגן, עמד בראש וניהל עד שנת 1921 את מחלקת הרווחה של עיריית בודפשט. מאוחר יותר שימש כמזכיר הראשי של הקהילה היהודית של פשט.

הוא נבחר לסגן יו"ר מועצת התרבות של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך בנובמבר 1939.<ref>[http://szinhaziintezet.hu/documents/megnyito_beszed.pdf] Hegedűs D. Géza<span> kiállítási megnyitóbeszéde, 2013-03-24.</span> (</ref> בתקופת הכיבוש הגרמני היה מזכירו של שאמו שטרן, נשיא המועצה היהודית המרכזית המקומית (יודנרט) בבודפשט.<ref></ref> הוא גורש למחנה הריכוז זקסנהאוזן ונרצח שם כרבים מקורבנות השואה. צ'רגה השאיר אחריו שירים רבים, סיפורים קצרים ומחזות. הוא הצליח בכל ענפי הספרות היפה. הוא ויוז'ף בלשה אספו וערכו את כתבי וילמוש ואז'וני (שני כרכים, 1927). הוא ערך את האנתולוגיה של "מאה שנים של משוררים יהודים הונגרים".

== עבודותיו ==
* שירים (1904)
* המערכה האחרונה (סיפורים קצרים; בודפשט, 1900)
* האביר (דרמה, שהוצגה על ידי תיאטרון הקומדיה של בודפשט; 1906)
* שלושים שנה (שירים; בודפשט, 1908)
* מכתבים שלא כתבנו (רומן; בודפשט, 1910)
* אשת ליבנו (1916)
* הספר האדום של העוני בבודפשט (בודפשט, 1919)
* השחר הראשון (מחזה, שהוצג על ידי תיאטרון הרנסאנס; בודפשט, 1923)
* עבודותיו של הוגו צ'רגה 1897–1927 (כרכים I-II; בודפשט, 1928)
* סונטת הסתיו (אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך, בודפשט, 1943).

== לקריאה נוספת ==
* לקסיקון יהודי הונגרי. [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0188.html הוגו צ'רגה].
* לקסיקון ביבליוגרפי הונגרי. [http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC02469/02747.htm הוגו צ'רגה]
* [http://epa.oszk.hu/00000/00022/00349/10550.htm דיולה סיני: "השחר הראשון"] (הדרמה של הוגו צ'רגה בתיאטרון הרנסאנס) "ניוגט" 1923. גיליון 24.
* [http://mek.oszk.hu/02700/02797/ אלכסנדר דומא "הגברת עם הקמליות" בתרגום הוגו צ'רגה] הספרייה האלקטרונית ההונגרית

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:משוררים יהודים הונגרים
קטגוריה:מחזאים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:משתתפי פעילות האומנות אומיקה
קטגוריה:נספים במחנה הריכוז זקסנהאוזן
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1877
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1945
מיקי עמית

מיקי עמית (נולד בשנת 1945) הוא מאייר, צייר ומעצב גרפי ישראלי.

חסיד הרישום הבסיסי. עבודותיו מאופיינות בדמויות ונוף אורבני משולבים בקו סוער ובצביעה אקספרסיבית. רישומיו מופיעים בלמעלה מ-25 ספרים בשלל תחומים. השתתף בעשרות תערוכות בישראל ובעולם.

שירת כאיש צוות אוויר בטייסת 120 ובטייסת 103 הידועה כטייסת הפילים של חיל האוויר הישראלי. חלק ניכר מיצירות האמנות שלו עוסק בתחום התעופה ומעטר את ספרי הוצאת "מערכות", ביטאון חיל האוויר ועוד.

==ביוגרפיה==
יליד חיפה. כילד ציוריו החלו להתפרסם בעיתוני ילדים כמו דבר לילדים והארץ שלנו.

במקביל לשירותו הצבאי למד במכון אבני לאמנות בתל אביב.

עבודותיו מתפרסמות החל משנות ה-60 של המאה ה-20 ומוצגות בתערוכות בישראל ובעולם.

נשוי ואב לשניים, מתגורר בתל מונד. סמוך לביתו הקים גלריה בה הוא מציג תערוכה קבועה מיצירתו. בנוסף, מעביר סדנאות ללימוד איור קל וקריקטורות וכן הרצאות לקהל הרחב.

חבר באגודת המאיירים בישראל, באגודת הקריקטוריסטים בישראל ובאגודת ציירי התעופה באוסטרליה.

==ספרים שאייר==
ספרים באיורו של מיקי עמית (רשימה חלקית):
* יצחק שטייגמן, תולדות חיל האוויר מבצע "קדש" חיל האוויר בשנים 1950- 1956 התעצמות ופעילות, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, תשמ"ו 1986
* אורי דרומי, ערפל הקרב: מלחמת העולם השנייה שלא הכרתם, ירושלים: פרדס, תשע"ג 2013

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.flickr.com/photos/mikiamit/ עבודותיו של מיקי עמית באתר Flickr]
* [https://museum.imj.org.il/artcenter/newsite/he/?artist=עמית,%20מיקי&list=ע&sa=X&ved=2ahUKEwi5gtfbr4jnAhXPgVwKHd4oB2QQFjANegQIAxAB מיקי עמית] במרכז המידע לאמנות ישראלית, מוזיאון ישראל
* [http://www.illustrators.org.il/illustrators/מיקי%20עמית מעבודותיו של מיקי עמית] באתר אגודת המאיירים בישראל
* [https://www.sky-high.co.il/אמנות-אוירית-אלבום-עבודות-של-הצייר-והמאייר-מיקי-עמית.html?sa=X&ved=2ahUKEwi5gtfbr4jnAhXPgVwKHd4oB2QQFjAEegQIARAB אמנות תעופתית], מצגת המציגה מבחר מעבודותיו של מיקי עמית מספרו "קווים בשמים" באתר [https://www.sky-high.co.il/ מרקיע שחקים] להיסטוריה תעופתית בישראל
* [https://www.glartent.com/IL/Tel-Mond/582508378558021/מיקי-עמית---גלריית-ציורים-בתל-מונד?sa=X&ved=2ahUKEwiI8uzBsYjnAhXBh1wKHUiXDJI4FBAWMAF6BAgEEAE על הגלריה של מיקי עמית] ופרטים ביוגרפיים, באתר גלארט-נט
* 

קטגוריה:חיילי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:קריקטוריסטים ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:גרפיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי מכון אבני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
Long Live Love

Long Live Love (בעברית: תחי האהבה) היה השיר שייצג את הממלכה המאוחדת בתחרות האירוויזיון של שנת 1974. התחרות נערכה בברייטון, אנגליה, וביצעה את השיר באנגלית הזמרת אוליביה ניוטון-ג'ון.
== הפקה ==
כותבי השיר, ואלרי אוון והרולד ספירו, עבדו יחד עבור הוצאת Belwin Mills Publishing מאז 1970. הם חיברו שירים עבור אמנים אחדים, בהם ניוטון ג'ון, שהקליטה את השיר "Don't Move Away" כדואט עם קליף ריצ'רד. השיר הופיע בצד ב' של הלהיט של ריצ'רד "Sunny Honey Girl" משנת 1971.

"Long Live Love" היה השיר השלישי שאוון וספירו הציעו לתחרות הקדם אירוויזיון הבריטית. ב-1970 הגיע השיר שלהם "Can I Believe" למקום הרביעי, וב-1971 הגיע השיר "In My World of Beautiful Things" למקום השישי והאחרון.

ניוטון-ג'ון הציגה את ששת השירים המועמדים בתוכנית "Clunk Click" של ג'ימי סאוויל, ששודרה ב-23 בפברואר 1974. עם סיכום תוצאות ההצבעה לתחרות "שיר למען אירופה" השיר "Long Live Love" ניצח בבירור עם 27,387, כשהשיר במקום השני "Angel Eyes", שהיה השיר המועדף על ניוטון-ג'ון, קיבל 18,018.

השיר בוצע שני בסדר השירים של התחרות, אחרי השיר "Keep me warm" בביצוע קריטה הולמסטרום מפינלנד, ולפני "Canta y sé feliz" בביצוע פרט נציג ספרד. המנצח על התזמורת היה ניק אינגמן, וניוטון-ג'ון לוותה בלהקה של חמש נשים, שכללה את ה-Ladybirds, השלישייה שליוותה את סנדי שו בשיר "Puppet on a String", זוכה תחרות האירוויזיון בשנת 1967. 

עם סיום ההצבעה קיבל השיר "Long Live Love" סך של 14 נקודות. הוא דורג במקום הרביעי יחד עם השירים "Bye Bye I Love You" של איירין שיר נציגת לוקסמבורג, ועם "Celui qui reste et celui qui s'en va" בביצוע רומואלד נציג מונקו.

ניוטון ג'ון הקליטה את כל השירים שביצעה לתחרות בחירת השיר לאירוויזיון 1974. הם נכללים באלבום "Long Live Love" שיצא בדצמבר אותה שנה. השיר "Angel Eyes" שימש כצד ב' לסינגל של "Long Live Love".

בבריטניה הגיע "Long Live Love" למקום ה-11 במצעד, ובאירלנד הגיע למקום התשיעי. השיר הגיע למקום ה-11 גם באוסטרליה. בציפייה להצלחה של השיר בעקבות ההופעה באירוויזיון יצא הסינגל ברחבי אירופה. הוא זכה להצלחה רבה בנורווגיה, שם שהה שלושה שבועות במקום השלישי, אחרי השיר הזוכה באירוויזיון "Waterloo" של להקת אבבא, והשירים "Devil Gate Drive" של סוזי קוואטרו, ואחריו "Seasons in the Sun" של טרי ג'קס. ניוטון-ג'ון הקליטה גרסה גרמנית של השיר. גרסאות כיסוי של "Long Live Love" הוקלטו בנורווגית ("Det Er Et Sted") ובפינית ("Kun Rakastaa").

נציגי הממלכה המאוחדת באירוויזיון 1975 היו הצלליות עם השיר "Let Me Be the One".

== מיקומי שיא ==
{| class="wikitable sortable"
! מצעד (1974)
! מיקום שיא
|-
| מצעד המוזיקה האוסטרלי
| align="center" |11
|-
| אירלנד Top Singles Chart
| align="center" |9
|-
| מצעד הסינגלים הבריטי
| align="center" |11
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1974
קטגוריה:שירי הממלכה המאוחדת באירוויזיון
קטגוריה:שירי אירוויזיון 1974
קטגוריה:שירי אוליביה ניוטון-ג'ון
קטגוריה:שירים באנגלית