OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יריב בן עזרא

יריב בן עזרא (נולד בשנת 1975) הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשמש נספח צה"ל בדרום קוריאה. קודם לכן שימש מדריך בפו"ם, מפקד מפקדת כוחות אוויר מיוחדים. מפקד חטיבת יהודה, מפקד יחידת דובדבן ומפקד גדוד 50.

== ביוגרפיה ==
בן עזרא גדל במושב בית זית. התגייס לצה"ל באוגוסט 1993, והתנדב ליחידת דובדבן. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר. בסיום הקורס שב ליחידת דובדבן ומונה למפקד צוות, ולקח חלק במבצעים מיוחדים ובלחימה כנגד הטרור הפלסטיני בשטחי יהודה ושומרון. בהמשך שימש כמפקד פלגה ביחידה. לאחר מכן שימש כקצין אג"ם של היחידה. בשנת 2001 עבר ליחידת שלדג, ושימש במספר תפקידי פיקוד, ובהם, קצין מבצעים מיוחדים, ומפקד בית הספר להכשרות ביחידה. בהמשך עבר לחטיבת הנח"ל ומונה לסגן מפקד גדוד 50. לאחר מכן יצא לשנת לימודים ולאחריה ללימודים בפו"ם.

בשנת 2009 הועלה לדרגת סא"ל ומונה לראש ענף גדס"ר במא"ש במל"י, ושימש בתפקיד עד שנת 2010. בשנת 2010 מונה למפקד גדוד 50, ופיקד עליו בין היתר בפעילות מבצעית ברצועת עזה, בתפקיד זה שימש עד שנת 2012. בספטמבר 2012 מונה למפקד יחידת דובדבן, ובשלהי כהונתו, ב-7 במאי 2014 פיקד על פעולת היחידה ללכידת המחבל שאחראי לרציחת נצ"מ ברוך מזרחי. ב-28 במאי 2014 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת יהודה, ושימש בתפקיד בין היתר במבצע שובו אחים, ב-5 ביולי 2016 סיים את תפקידו. בשנת 2016 מונה למפקד מפקדת כוחות אוויר מיוחדים, ושימש בתפקיד עד שנת 2019, במקביל היה חניך במכללה לביטחון לאומי במחזור מ"ו (2019-2018). בשנת 2019 מונה למדריך בפו"ם. בשנת 2020 מונה לנספח צה"ל בדרום קוריאה.

== חיים אישיים ==
בן עזרא מתגורר בנגבה, נשוי לאלכס ואב לשלושה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת הנח"ל
קטגוריה:מפקדי יחידת דובדבן
קטגוריה:מפקדי חטיבת יהודה
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים במדינות אסיה
קטגוריה:בית זית: אישים
קטגוריה:נגבה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
סוסנה טרימרקו

סוסנה טרימרקו (בספרדית: Susana Trimarco או Sara Susana del Valle Trimarco de Veron; נולדה ב-25 במאי 1954), היא פעילה ארגנטינאית נגד סחר בבני אדם שהתפרסמה בעקבות חקירה שניהלה לאיתור בתה.

==רקע ופעילות==
בשנת 2002 נחטפה מריטה, בתה בת ה-23 של סוסנה טרימרקו, בסמוך לביתה בטוקומאן. מריטה הייתה אמה של ילדה בת שנתיים והלכה לתור לרופא כאשר, על פי עדים, היא אולצה להיכנס בכוח לרכב אדום. עדים דיווחו שהיא נרצחה על ידי סוחרי נשים במחוז שכן בצפון ארגנטינה, אך גופתה מעולם לא נמצאה. טרימרקו, לאחר שנענתה בסירובים ודחיות על ידי המשטרה, פתחה בחקירה עצמאית, שהובילה להתנגשויות עם ארגוני פשע ושוטרים ושופטים מושחתים. כשהיא מאנה לוותר על החקירה, טרימרקו "זכתה" להצתת ביתה, שני ניסיונות דריסה, ואינספור איומי מוות. 

פעילותה העלתה את נושא הסחר בנשים בארגנטינה לסדר היום הציבורי. במהלך החקירה טרימרקו הוציאה שמות של סרסורים וסוחרי נשים מתוך תיקי משטרה, והתחזתה מולם לסרסורה המעוניינת לרכוש נשים, כך הגיעה לבתים בהם מצאה נשים ונערות שמוחזקות בכפייה לצורכי זנות. כמה מהן היא הצליחה להציל, אך חלקן התחננו שתניח להן לנפשן, כי לדבריה המשטרה נוהגת למסור נשים בחזרה לסוחרים. 

במהלך השנים, נהייתה טרימרקו אפוטרופסית ל-129 שפחות מין לשעבר. היא דואגת שהנשים יגישו תלונות במשטרה כדי שיהיה רישום לחוויותיהן, דואגת להן למחסה וטיפול רפואי, ועוזרת להן ליצור קשר עם משפחותיהן. 

ב-2007 ייסדה קרן לנהל דרכה את פעילות ההצלה, שקראה על שם בתה בכינויה "מריה של המלאכים" (Fundacion Maria de los Angeles). ב-2008 הובילה חקיקה נגד סחר בבני אדם, וכתוצאה ממנה ניצולו עד כה יותר מ-3,000 בני אדם.

ב-2012 הובאו לדין שבעה גברים ושש נשים אשר הואשמו בחטיפתה של מריטה, אך הם זוכו על ידי בית המשפט. טרימרקו נפגשה עם נשיאת המדינה, כריסטינה פרננדס דה קירשנר, אשר הבטיחה להתחיל תהליכי הדחה לשופטים ולעבוד על רפורמות בחוק שלא יתירו לשופטים קשר לארגוני פשע. במשפט חוזר הורשעו עשרה מהנאשמים בחטיפה וניצול מיני של מריטה וורון.

==פרסים והכרה==
* 2007: משרד החוץ האמריקאי העניק לטרימרקו את אות האומץ הנשי הבינלאומי. בעת הענקת הפרס, אמרה שרת החוץ קונדוליזה רייס את הדברים הבאים:

: באותה שנה זכתה טרימרקו גם בפרס על שם דומינגו פאוסטינו סרמיינטה של הסנאט הארגנטינאי.
* 2008: פרס "קריסטו ריי" על ידי ארגון הפעולה הקתולית הארגנטינאית
* 2012: ממשלת קנדה העניקה לטרימרקו את פרס מגנת זכויות האדם והחירות על שם ג'ון דיפנבקר.
* 2013: בשנה זו הייתה טרימרקו מועמדת לפרס נובל לשלום.

== לקריאה נוספת ==
* Susana Trimarco, Ronald Cohn Jesse Russell, VSD Press, 2013

==קישורים חיצוניים==

* האתר הרשמי של הקרן [http://www.fundacionmariadelosangeles.org/susana-trimarco.htm Fundacion Maria de los Angeles]
* [https://web.archive.org/web/20140516190939/http://casoveron.org.ar/ האתר הרשמי למציאת מריטה וורון]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:פעילות חברתיות ארגנטינאיות
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1954
קטגוריה:זוכות אות האומץ הנשי הבין-לאומי
רשת חשמל

תרשים כללי של משק חשמל. הרשת מורכבת מהקווים והשנאים
[[מסוק של חברת החשמל מנקה קווי מתח של רשת החשמל כתחזוקה מונעת]]
רשת חשמל היא מערכת אשר מוליכה אנרגיה חשמלית (להלן: חשמל) ממקורות המתח אל הצרכנים. המונח מתאר גם כל מקטע חלקי של המערכת.

רשת חשמל ארצית מורכבת מקווי הולכה במתחים שונים – מערכת הולכה המוליכה את החשמל למרחקים גדולים, מערכת חלוקה המחוברת לצרכנים, מערכת השנאה המשנה את המתחים.

עקרון הפעולה של רשת חשמל ארצית הוא העלאת המתח של החשמל המיוצר בתחנות הכוח, הולכתו למרחקים ארוכים, הורדתו למתחי ביניים בתחנות משנה, הולכתו למרחקים קצרים וחלוקתו תוך הורדתו למתחים המתאימים לצרכן הסופי.

רשת חשמל מקומית מוליכה את החשמל מהחיבור הראשי או מגנרטור מקומי אל הצרכנים.

== ראו גם ==
* משק חשמל
* תקשורת נתונים מעל רשת החשמל

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אספקת חשמל
עדריאל המחולתי

עַדְרִיאֵל הַמְּחֹלָתִי, דמות מקראית, שמו מופיע ב.

==זיהוי דמותו של עדריאל==
שאול נתן את מרב בתו לעדריאל. אם עדריאל הוא בנו של ברזילי הגלעדי המוזכר ב ו (ר' פרשנות והשגות להלן), אזי עדריאל הגיע ממשפחה ממעמד גבוה. ואם כך ייתכן כי בנישואין למרב, ביקש שאול לקשור קשרים עם היישוב בעבר הירדן המזרחי..

שאול הבטיח את בתו גם לעדריאל וגם לדוד, והדבר יצר בעיה פוליטית ופרשנית. הבעיה נובעת מכך שלא ברור מלשון המקרא מה סדר האירועים. לא ברור אם מרב הובטחה קודם לדוד ואחר כך נתנה לעדריאל, או שנתנה קודם לעדריאל ורק לאחר מכן הובטחה לדוד. לשון המקרא: "וַיְהִי בְּעֵת תֵּת אֶת מֵרַב בַּת שָׁאוּל לְדָוִד, וְהִיא נִתְּנָה לְעַדְרִיאֵל הַמְּחֹלָתִי לְאִשָּׁה" (שמואל א יח 19). רש"י למשל פרש שלאחר ששאול קבע מועד לנישואי דוד ומירב אולם טרם נישואיהם, מסיבות שונות מרב נתנה לעדריאל "בעת תת: כשהגיע הזמן שקבעו לתתה לו, בעוד שהיו עסוקין לתתה לו, ונתגלגל הדבר ונתנה לעדריאל". מצד שני ניתן לפרש את הפסוק "ויהי בעת תת-את מרב בת שאול לדוד, והיא נתנה [כבר קודם לכן] לעדריאל המחולתי". אם הפועל "נתנה" הוא פועל שזמנו עבר רחוק (פלופרפקט), כלומר קודם לשאר המשפט ("תת"), הרי שניתן לפרש שקודם מרב נתנה לעדריאל, ורק לאחר מכן שאול הכריז שבתו תהיה לאיש שיכה את גולית. אם כך יש לומר שהבטחתה לדוד היא הפרת הבטחה לעדריאל, ולא שנתינתה לעדריאל היא הפרת הבטחה לדוד.

פרשנים שונים עסקו בהתאמת הפרשה להלכות שונות ולהסרת ספק שנעברה עברה. הפרשן מצודת דוד מבאר את המילים: "וַיְהִי, בְּעֵת תֵּת" כך: 

לפי נמסרו חמשת בניה של מיכל עם עדריאל לידי הגבעונים, והוצאו להורג.
בספר שמואל ב' נכתב כי מיכל בת שאול הייתה אשתו של עדריאל ואף ילדה לו ילדים. חז"ל ביארו כי הם נקראים בני מיכל בגלל שהיא גידלה את ילדיה של מרב. בתוספתא (סוטה יא,יז; וכן סנהדרין יט ע"ב) מובא ביאור אחר: "מקיש נשואי מרב לנשואי מיכל מה נשואי מיכל לפלטי בן ליש בעבירה אף נשואי מרב לעדריאל בעבירה היה". כלומר אכן מיכל נישאה לפלטי ולעדריאל, אלא ללמדנו שנישואי מירב לעדריאל היו בעבירה (ויוצא שהבנים הללו שנמסרו להריגה היו ממזרים). הקושי נובע מהכתוב בשמואל ב', ו', כ"ג: 
רד"ק בפירושו לשמואל א', י"ח:.

אם עדריאל הוא בנו של ברזילי הגלעדי המוזכר ב ו, אזי עדריאל הגיע ממשפחה ממעמד גבוה. ביסוס לכך הוא זיהוי מקומה של אבל מחולה בעבר הירדן, בארץ גלעד. 
אולם זיהוי זה נתקל בקושי. כפי שנכתב לעיל, , דוד נותן את חמשת בני עדריאל לגבעונים כנקמת דם בבית שאול, לא סביר להניח שדוד מסר להריגה את נכדיו של ברזילי הגלעדי, שדאג לו ותמך בו כלכלית בימי מרד אבשלום בנו.

יש הסוברים כי "אבל מחולה" היא תל אבו צוץ הממוקם ליד מעברות הירדן ממזרחה למחולה כיום.

==עץ משפחה==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים בספר שמואל
מרצ'לו אבאדו

מרצ'לו אבאדו (באיטלקית: Marcello Abbado; 7 באוקטובר 1926 – 3 ביוני 2020) היה מלחין, מנצח ופסנתרן איטלקי. מכלול יצירותיו כולל כמה יצירות לתזמורת, בלט, יצירות רבות לפסנתר סולו ומספר יצירות קאמריות. הוא היה שותף לכתיבת כמה יצירות עם רוברטו גויטרה. בשנת 1989 זכה במדליית הזהב על הצטיינות בתרבות ובאמנות (Medaglia d'oro ai benemeriti della cultura e dell'arte) מטעם ממשלת איטליה.

==ביוגרפיה==
אבאדו נולד במילאנו. הוא היה בנו של הכנר מיקלאנג'לו אבאדו, אחיו של המנצח קלאודיו אבאדו ואביו של המנצח רוברטו אבאדו. הוא למד נגינה בפסנתר באופן פרטי אצל ג'אנאנדראה גאבאצני לפני שנכנס לקונסרבטוריון של מילאנו. אחרי שהופיע שנים אחדות כפסנתרן קונצרטים, התמנה בשנת 1958 למנהל קונסרבטוריון "ג'וזפה ניקולינו" בפיאצ'נצה. הוא עזב משרה זו ב-1966 כדי לקבל עליו את משרת מנהל הקונסרבטוריון ע"ש ג'ואקינו רוסיני בפזארו, משרה בה החזיק עד שנת 1972. לאחר זאת כיהן כמנהל הקונסרבטוריון ע"ש ג'וזפה ורדי במילאנו, משנת 1972 עד 1996. אבאדו הרבה להופיע כפסנתרן ומנצח עם הפילהרמונית של וינה, שעמה ביצע, בניצוח ובנגינה, את כל 27 הקונצ'רטו לפסנתר של מוצרט.

נפטר בסטרזה ב-3 ביוני 2020.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20111205005650/http://www.camerata-europaea.eu/EN/ehrenp.php ביוגרפיה של מאצ'לו אבאדו בקאמראטה-אירופאה]

קטגוריה:מנצחים איטלקים
קטגוריה:פסנתרנים איטלקים
אבאדו
מרצ'לו
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-21
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1926
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2020
אוסולוטאן

אוסולוטאן (בספרדית: Usulután) היא בירת מחוז אוסולוטאן באל סלוודור.

==היסטוריה==
אוסולוטאן נוסדה בזמן לא ידוע על ידי ילידים בני שבט הלנקה. במהלך המאה ה-15 היא נכבשה על ידי בני הפיפיל.

כשהספרדים לאזור ב-1529, הם ניסו לכבוש את אוסולוטאן, אך התושבים הצליחו להדוף אותם. לאחר מספר ניסיונות נוספים הם הצליחו לכבוש את אוסולוטאן סופית ב-1553.

אוסולוטאן קיבלה מעמד של עיירה ב-1827 ומעמד של עיר ב-1860.

העיר נפגעה מהוריקן מיטש ב-1998 ומרעידות האדמה באל סלוודור ב-2001.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אל סלוודור: ערים
מיקלאנג'לו אבאדו

מיקלאנג'לו אבאדו (באיטלקית: Michelangelo Abbado; 22 בספטמבר 1900 - 24 בספטמבר 1979) היה כנר איטלקי.

==חייו==
מיקלאנג'לו אבאדו, יליד אלבה, פיימונטה, איטליה, היה אביהם של הפסנתרן והמלחין מרצ'לו אבאדו והמנצח קלאודיו אבאדו, וסבו של המנצח רוברטו אבאדו. הוא למד נגינה בכינור אצל אנריקו פולו והלחנה אצל ג'ובאני אורפיצ'ה. 

אבאדו הרבה להופיע בקונצרטים, הן כסולן והן בנגינה בהרכב קאמרי. בשנים 1938 עד 1945 ניגן בשלישייה עם הפסנתרן קרלו אידוסו ועם הצ'לן ג'ילברטו קרפאקס. הרפרטואר שלו כלל הן מוזיקה עתיקה והן יצירות של מלחינים איטלקים בני זמננו. בשנים 1927 עד 1934 ניגן ברביעיית המיתרים אבאדו-מליפיירו, יחד עם הצ'לן ריקרדו מליפיירו האב, אחיו של ג'אן פרנצ'סקו ואביו של ריקרדו מליפיירו הצעיר.

בשנת 1941 ייסד את תזמורת כלי הקשת של מילאנו, עמה הופיע הן כמנצח והן כסולן. התזמורת התמחתה בביצוע מוזיקה איטלקית מתקופת הבארוק.

אבאדו כתב ב-1943 מונוגרפיה על אנטוניו ויוואלדי וכן ערך פרטיטורות רבות של יצירות ויוואלדי, פגניני, באך, אלבינוני, בנדטו מרצ'לו ואחרים.

בשנת 1962 חדל אבאדו מפעילותו הקונצרטית והקדיש את זמנו להוראת תאוריית המוזיקה וטכניקת הנגינה בכינור.

אבאדו נפטר 1979 בגרדה ריביירה, לומברדיה.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">

* [http://www.treccani.it/enciclopedia/michelangelo-abbado_%28Dizionario_Biografico%29/ Dizionario Biografico degli Italiani]
</div>

קטגוריה:כנרים איטלקים
אבאדו
מיקלאנג'לו
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1900
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1979
משפט פוינטינג

באלקטרודינמיקה, משפט פוינטינג הוא ביטוי של שימור אנרגיה בשדה אלקטרומגנטי, בצורת משוואה דיפרנציאלית חלקית, שנוסח על ידי הפיזיקאי הבריטי ג'ון הנרי פוינטינג. משפט פוינטינג הוא אנלוגי למשפט עבודה-אנרגיה במכניקה קלאסית ודומה באופן מתמטי למשוואת רציפות, היות שהוא מקשר בין האנרגיה האגורה בשדה האלקטרומגנטי לבין העבודה הנעשית על מטען חשמלי, דרך הגדרת שטף האנרגיה באמצעות וקטור פוינטינג.

==ניסוח המשפט==
===צורה כללית===
התיאור המילולי של המשפט מבטא מאזן אנרגיה:

:

באופן מתמטי, ניתן לנסח את הצורה הדיפרנציאלית של המשפט:
: <math>-\frac{\partial u}{\partial t} = \nabla\cdot\mathbf{S}+\mathbf{J}_f\cdot\mathbf{E}</math>
כאשר <math>\nabla\cdot\mathbf{S}</math> הוא הדיברגנץ של וקטור פוינטינג (שטף האנרגיה) ו־<math>\mathbf{J}_f\cdot\mathbf{E}</math> הוא הקצב בו השדות מבצעים עבודה על אובייקט טעון (<math>\vec{J}_f</math> הוא צפיפות הזרם החופשי, <math>\vec{E}</math> הוא השדה החשמלי ו־<math>\cdot</math> מייצג מכפלה סקלרית). צפיפות האנרגיה <math>u</math> ניתנת על ידי:
:<math>u = \frac{1}{2}\left(\epsilon \mathbf{E}\cdot\mathbf{E} + \frac{1}{\mu} \mathbf{B}\cdot\mathbf{B}\right)</math>
כאשר <math>\vec{B}</math> הוא השדה המגנטי, <math>\epsilon</math> הוא המקדם הדיאלקטרי ו-<math>\mu</math> הפרמאביליות. המקדם הדיאלקטרי והפרמאביליות משקללים את השפעת המטענים הקשורים ולכן <math>\vec{J}</math> מתייחס לצפיפות המטען החופשי בלבד ולא לצפיפות המטען הכוללת.

תוך שימוש במשפט הדיברגנץ, ניתן לנסח את הצורה האינטגרלית של משפט פוינטינג:

כאשר <math>\partial V</math> היא שפת הנפח <math>V</math>. הצורה של הנפח שרירותית אך קבועה בזמן לצורך החישוב.

===בהנדסת חשמל===


לצורך יישומים של הנדסת חשמל, המשוואה בדרך כלל נכתבת תוך פיתוח האיבר u בדרך המזכירה משוואת רציפות:
:<math>
\nabla\cdot\mathbf{S} +
\epsilon_0 \mathbf{E}\cdot\frac{\partial \mathbf{E}}{\partial t} + \frac{\mathbf{B}}{\mu_0}\cdot\frac{\partial\mathbf{B}}{\partial t} +
\mathbf{J}\cdot\mathbf{E} = 0
</math>

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* Eric W. Weisstein, "[http://scienceworld.wolfram.com/physics/PoyntingTheorem.html Poynting Theorem]", in ScienceWorld – A Wolfram Web Resource
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפטים פיזיקליים
קטגוריה:אלקטרומגנטיות
בניין ניו יורק לייף

בניין ניו יורק לייף (באנגלית: New York Life Building) הוא גורד שחקים הממוקם בשדרת מדיסון 51 במנהטן, ניו יורק, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 187.5 מטרים והוא בעל 40 קומות מעל מפלס הרחוב. הוא תוכנן על ידי האדריכל קאס גילברט ומשמש כמטה המשרדים של "חברת ניו יורק ביטוחי חיים" (New York Life Insurance Company). בנייתו החלה בשנת 1926 והסתיימה בשנת 1928.

==היסטוריה==
המגרש עליו עומד הבניין שימש בין השנים 1837-1889 כתחנת מפגש בין קו הרכבת ניו יורק-הארלם וקו ניו יורק-ניו האוון. בנוסף, פעלו עליו גם אולם קונצרטים וההיפודרום של פי. טי. ברנום. מאז ועד שנת 1925 פעלו במקום מדיסון סקוור גארדן הראשון והשני.

בשנת 1926 תוכנן ועוצב הניו יורק לייף על ידי האדריכל קאס גילברט, שתכנן גם את בניין וולוורת'. בראש הבניין ניצבת פירמידה מחופה ב-25,000 אריחים מצופים זהב ומהווה את סימן ההיכר שלו בעיר. הבניין תופס "בלוק" שלם בין הרחובות 26 ו-27, שדרת מדיסון ושדרת פארק דרום, עובדה נדירה במנהטן. בנוסף, הוא הבניין המשמעותי האחרון שגילברט תכנן במנהטן. בנייתו הושלמה בשנת 1928 בהשקעה כוללת של 21 מיליון דולר אמריקאי.

בשנת 1995, לאחר שיפוץ הפירמידה והחלפת אריחיה, קיבל הבניין את פרס Merit Citation מרשות שימור האתרים של ניו יורק. בשנת 2000, קיבל מעמד של מבנה לשימור מעיריית ניו יורק והוכרז אתר היסטורי לאומי.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:New York Life Insurance Building.jpg
קובץ:New York Life Gold Top.JPG
</gallery>

==ראו גם==
* גורדי שחקים בניו יורק
* גורדי שחקים מוקדמים

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100723151913/http://51-madison.com/ Cushman and Wakefield Website for 51 Madison]
* [https://web.archive.org/web/20050829235458/http://www.nyc.gov/html/lpc/html/designation/summaries/ny_life.html New York City Landmarks]
* [http://www.nyc-architecture.com/GRP/GRP020.htm NYC-Architecture.com]

==הערות שוליים==

ניו יורק לייף, בניין
בולומטר

בולומטר "קורי עכביש" של [[JPL]]
בולומטר הוא מכשיר למדידת הספק של קרינה אלקטרומגנטית פוגעת בעזרת מדידת החימום של החומר על ידי תלות ההתנגדות החשמלית בטמפרטורה. המכשיר הומצא בשנת 1878 על ידי האסטרונום סמואל לנגלי.

== עקרון פעולה ==
בולומטר מורכב מחומר בולע, כגון שכבה דקה של מתכת, שמחובר למקור חום (גוף בעל טמפרטורה קבועה) דרך קישור תרמי. התוצאה היא שכל קרינה שפוגעת בחומר הבולע מעלה את הטמפרטורה מעל הטמפ' של מקור החום - ככל שההספק הנבלע גדול יותר, כך הטמפרטורה גבוהה יותר. קבוע הזמן התרמי, קובע את המהירות של הגלאי, שווה ליחס בין קיבול החום למוליכות החום בין החומר הבולע לבין מקור החום. השינוי בטמפרטורה יכול להימדד בצורה ישירה בעזרת נגד נוסף, או ישירות בעזרת הניגודיות של החומר הבולע עצמו. בולומטרים מתכתיים עובדים לרוב ללא קירור. הם מיוצרים משכבות דקות. כיום, רוב הבולומטרים משתמשים במוליכים למחצה או מוליכי על בתור חומרים בולעים במקום במתכות. מכשירים אלו יכולים לפעול בטמפרטורות מאוד נמוכות, שמאפשרות רגישות גבוהה מאוד.

בולומטרים רגישים באופן ישיר לאנרגיה שנקלטת בתור החומר הבולע. מהסיבה הזאת הם יכולים לשמש לא רק לחלקיקים מיוננים או לפוטונים, אלא גם לחלקיקים לא מיוננים, ולכל סוג של קרינה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מכשירי מדידה
אווצ'פאן

אווצ'פאן (בספרדית: Ahuachapán) היא בירת מחוז אווצ'פאן באל סלוודור. העיר נמצאת במרחק של כ-100 קילומטרים צפון-מערבית לסן סלוודור, בירת אל סלוודור.

==היסטוריה==
אווצ'פאן נוסדה על ידי תושבים ילידים בני המאיה בסביבות המאה ה-5.

אווצ'פאן קיבלה מעמד של עיירה ב 1823, ועיר ב-11 בפברואר 1862 והפכה להיות בירת מחוז אווצ'פאן ב-9 בפברואר 1869.

==כלכלה==
הכלכלה המקומית מסתמכת על תיירות ותעשייה, הכוללת ייצור טקסטיל, אנרגיה גאותרמית ממעיינות תרמיים, בעיקר מתחת למפלי Malacatiupán, ועיבוד קפה. תחנת כוח גיאותרמית, באמצעות חום ממעיינות, החלה לפעול בשנת 1975.<ref></ref>

==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אל סלוודור: ערים
אדל גולדברג

אדל גולדברג (באנגלית: Adele Goldberg; נולדה ב-22 ביולי 1945) היא מדענית יהודיה אמריקאית, העוסקת בתחום מדעי המחשב. לקחה חלק בפיתוח שפת התכנות Smalltalk-80 והטביעה את שמה על תפיסות חדשות רבות בתחום התכנות מונחה עצמים, במסגרת עבודתה במרכז המחקר והפיתוח של חברת Xerox בפאלו אלטו בשנות ה-70.

== קריירה ==
גולדברג החלה את עבודתה ב-Xerox בשנת 1973 כסייעת מעבדה ובמהרה הפכה למנהלת המעבדה לעקרונות מערכתיות. שם, בשיתוף עם אלן קיי ואחרים, פיתחה את שפת התכנות Smalltalk-80, אשר הביאה חידושים לגישה מונחית העצמים של Simula-67 והציגה סביבת פיתוח לממשק משתמש גרפי עם חלונות חופפים. המבנה החדשני של Smalltalk היה לא רק פשוט יותר לשימוש, אלא גם ניתן להתאמה אישית ואפשר העברה של עצמים בין אפליקציות במאמץ מינימלי. תפיסות רבות בתחום התכנה, אשר פותחו על ידי גולדברג והצוות שלה, היוו בסיס לממשקי המשתמש הגרפיים של ימינו והחליפו את המערכות מבוססות שורת הפקודה. לדבריה של גודלברג, סטיב ג'ובס דרש הדגמה של מערכת Smalltalk, אך נתקל בסירובה. רק לאחר דרישת הממונים עליה בחברה, נענתה גולדברג לבקשת ג'ובס, באומרה שהאחריות על השלכות ההחלטה אינה מוטלת עליה. בסופו של דבר, השתמשה חברת אפל ברעיונות רבים שהוצגו בפני ג'ובס בהצגה זו, כבסיס למחשבי המקינטוש שלה.

ב-1988 עזבה גולדברג את Xerox והקימה את חברת ParcPlace Systems שהתמקדה בייצור כלי פיתוח לאפליקציות מבוססות Smalltalk. גולדברג ייסדה ועובדת עד היום בספקית האינטרנט Neometron. במקביל לעבודתה ממשיכה גולדברג לתת ביטוי לחיבתה העמוקה לחינוך ופותחת קורסים למדעי המחשב במכללות קהילתיות בארצות הברית ובבתי ספר ברחבי העולם.

== פרסים והישגים מיוחדים ==
גולדברג שימשה כנשיאת ACM משנת 1984 עד 1986 וב-1987, יחד עם אלן קיי ודן אינגלס, קיבלה את פרס מערכות התכנה של ה-ACM והוכללה ברשימת עשרים האנשים המשפיעים של המגזין Forbes. ב-1994 נבחרה לעמיתת ACM וב-1996 קבלה פרס מפעל חיים מ-PC Magazine.

== לקריאה נוספת ==
* Smalltalk-80: השפה ומימושה (עם דייוויד רובסון), Addison-Wesley, 1983, .
* Smalltalk-80: סביבת הפיתוח האינטראקטיבית, Addison-Wesley, 1984, .
* Smalltalk-80: השפה (עם דייוויד רובסון), Addison-Wesley, 1984, .

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.cs.umd.edu/hcil/muiseum/goldberg/goldberg_page.htm ביוגרפיה מקוצרת]
* [http://www-2.cs.cmu.edu/Groups/AI/html/faqs/lang/smalltalk/faq.html סמולטוק - שאלות נפוצות]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מדעניות מחשב יהודיות
קטגוריה:יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:חברות היכל התהילה של הארגון הבין-לאומי של נשים בטכנולוגיה
קטגוריה:נשיאי ACM
קטגוריה:עמיתי ACM
קטגוריה:מדעניות מחשב אמריקאיות
קטגוריה:מדעני מחשב יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:זוכי פרס ACM למערכת תוכנה
וילהלם מאוריץ קלינגספור

וילהלם מאוריץ קלינגספור (בשוודית: Wilhelm Mauritz Klingspor; 7 בדצמבר 1744 – 15 במאי 1814) היה רוזן שוודי בן לבית קלינגספור, משפחת אצולה חשובה בשוודיה. קלינגספור היה גם איש צבא מוכשר שפיקד על הצבא השוודי במהלך המלחמה הפינית, ונטל גם חלק בכמה קרבות במהלך המלחמות הנפוליאוניות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוזנים
קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:פלדמרשלים שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:נפטרים ב-1814
רוביגו

רוביגו (באיטלקית: Rovigo) היא עיר הבירה של נפת רוביגו שבמחוז ונטו שבאיטליה. רוביגו שוכנת על מישור הידוע בשם פולסין (Polesine) במרחק של 80 ק"מ לאורך מסילת הברזל מדרום-מערב לוונציה ובמרחק של 40 ק"מ מפדובה על תעלת אדיגטו (Adigetto). שטחה של העיר משתרע בין נהר אדיג'ה לבין תעלת ביאנקו (Canalbianco), 40 ק"מ ממערב לחוף הים האדריאטי. מישור הפולסין הוא מישור המשתרע בין נהרות האדיג'ה והפו והים ושטחו חופף פחות או יותר לשטחה של נפת רוביגו.

==היסטוריה==
רוביגו (בלטינית: Rodigium או Rhodigium) מוזכרת ככל הנראה לראשונה במסמך שמקורו מרוונה מה-24 באפריל 838. מקורו של שם העיר לא ברור. ב-920 היא נבחרה לשמש כמקום מושבו הזמני של הבישוף של אדריה, לאחר שעירו נהרסה על ידי פולשים מדיארים. הביצורים של רוביגו שהבישוף החל בבנייתם הושלמו בשנת 945. הויקונטים של רוביגו בנו חומת לבנים בשנות השלושים של המאה ה-12. המגדל הניצב ברוביגו עד היום (Torre Donà), הוא שריד ממצודה שנבנתה בתקופה זו. מגדל זה הוא בגובה של 66 מטרים.

ב-1194 נעשתה רוביגו לנחלתו של אצו דל אסטה (Azzo VI), דוכס פרארה, שקיבל את התואר של רוזן רוביגו. שלטונו של אסטה הסתיים ב-1482 כאשר הוונציאנים כבשו את העיר על ידי מצור והחזיקו בה עד לשנת 1484. אף על פי שאסטה קיבל את העיר בחזרה במהלך מלחמת ליגת קמברה, הוונציאנים שבו ב-1514 והחזיקו בעיר עד למהפכה הצרפתית. ב-1806 מינה נפוליאון את אחד הגנרלים שלו כדוכס רוביגו. ב-1815 הפכו האוסטרים את רוביגו לעיר מלכותית.

ב-1866, עם נפילתה של ממלכת לומברדיה-ונטו, סופחה רוביגו לממלכת איטליה. באותה שנה קושרה העיר למסילת הרכבת לפדובה, פרארה, ורונה (דרך לגנאגו –Legnago) ולקיוג'ה (דרך אדריה). בעשור הראשון של המאה ה-20 הוקמו בעיר מפעלי התעשייה המודרניים הראשונים, כשהמפעל החשוב ביותר בהם היה מפעל לייצור סוכר. ב-1927 הורחב שטחה של העיר לממדים של היום, כולל ערים שכנות שסופחו אליה. ב-1937 הוסט התוואי של תעלת אדיגטו לשוליים המערביים של העיר ושדירה ארוכה (Corso del Popolo), נבנתה על תוואי התעלה הישנה. בשנים 1943–1945 רוביגו הייתה לחלק מהרפובליקה הסוציאלית האיטלקית ומאז 1946 היא חלק מאיטליה. בשנות החמישים והשישים של המאה ה-20 חוותה רוביגו תנופת התפתחות וקצב תהליך העיור שלה היה הגבוה מבין אלה של כל הערים במחוז ונטו לאחר מלחמת העולם השנייה.

==אתרים חשובים==
האדריכלות של רוביגו מושפעת הן ממקורות וונציאנים והן ממקורות מהעיר פרארה. האתרים העיקריים בעיר הם:
* חורבות המצודה מהמאה ה-10 שכוללים שני מגדלים ששרדו.
* כנסיית המדונה של ההצלה (Madonna del Soccorso) הידועה גם בשם "הרוטונדה" (La Rotonda). הכנסייה נבנתה בין השנים 1594–1606 על ידי פרנצ'סקו זמברלאן, (Francesco Zamberlan), מתלמידיו של אנדראה פלדיו, כדי להוות משכן לדמותה של מדונה עם ילד הנושאת ורד. לבניין הכנסייה תקרה שטוחה. מגדל הפעמונים מתנשא לגובה של 57 מטרים. קירות הכנסייה מכוסים בציורים מהמאה ה-17 מפרי עבודתם של אומנים מוונציה ומכלל המחוז.
* הקתדרלה נבנתה במקור לפני המאה ה-11, אך היא נבנתה מחדש ב-1461 ושוב ב-1696.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:ונטו: ערים
קרל יוהאן אדלרקרויץ

קרל יוהאן אדלרקרויץ
קרל יוהאן אדלרקרויץ (בגרמנית: Carl Johan Adlercreutz; 27 באפריל 1757 - 21 באוגוסט 1815) היה גנרל בצבא השוודי.

הצטיין במהלך המלחמה הפינית בה נלחמו השוודים מול הרוסים. לאחר שהמלחמה הסתיימה בהפסד שוודי בוצעה בשוודיה הפיכה שהדיחה את המלך גוסטב אדולף והעלתה לשלטון את בית ברנדוט. אדלרקרויץ היה מראשי המהפכה וממקום גלותו בשווייץ שלח לו המלך המודח מכתב נזעם בו הוא מוקיע אותו על בגידתו.

אדלרקרויץ פיקד על כוח שוודי שהשתתף בקרב לייפציג.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מהפכנים
קטגוריה:גנרלים שוודים
קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:מקבלי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:שוודים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:נפטרים ב-1815
יורג קארל פון דבלן

יורג קארל פון דבלן (בשוודית: Georg Carl von Döbeln; 29 באפריל 1758 - 16 בפברואר 1820) היה מצביא שוודי שלחם לסירוגין בצבאות שלוש עשרה המושבות, שוודיה וצרפת.

==ביוגרפיה==
דבלן נולד בשוודיה למשפחת אצולה גרמנית. הוריו רצו שיהיה שופט והוא אכן למד משפטים במשך שנתיים, אולם בגיל עשרים בחר להתגייס לצבא והתנדב ללחום לצד שלוש עשרה המושבות שמרדו בשלטון הבריטי. הוא שהה בפריז במשך שנה ולבסוף קיבל המלצה מבנג'מין פרנקלין שצירפה אותו לגדוד מתנדבים מצבא צרפת, אולם למעשה הגדוד יצא להודו במקום לאמריקה. במהלך מסעו כתב דבלן ספר בו תיאר את הרפתקאותיו בהודו.

לאחר שחזר מהודו רצה לחזור לצבא שוודיה אולם מפקדי הצבא שכעסו על כך שערק לצרפת סירבו לקבלו. לכן התגייס דבלן בשנית לצבא צרפת ופיקד על חיל המצב בשטרסבורג. במהלך שירותו נפגש כמה פעמים במפקד צעיר בשם נפוליאון בונפרטה שאותו כינה "האדון נמוך הקומה". לאחר ארבע שנים בצבא צרפת חזר לשוודיה.

עם פרוץ המלחמה הפינית הסכימו מפקדי הצבא השוודי לקבלו לשורותיהם. במהלך אחד הקרבות פגע כדור במצחו ופצע אותו, מאז נהג דבלן לכסות את מצחו ברטייה שחורה כדי להסתיר את הפצע המכוער. בפעם אחרת ראה דבלן את הזוועות שביצעו הרוסים באיכרים שוודים בפינלנד. הוא זעם כל כך עד שבפעם הבאה צעק על החיילים הרוסיים "לכו לעזאזל רוסים מחורבנים! בקרוב תקבלו בדיוק את מה שמגיע לכם ואם אני אמות אז מהעצמות שלכם יכינו לי אנדרטה". לאחר המלחמה הוענק לו התואר ברון.

המלחמות הנפוליאוניות עוררו רגש גרמני בליבו של דבלן הגרמני במוצאו. והוא השתתף בקרבות שונים על אדמת גרמניה וכאשר קרא לו המלך קרל הארבעה עשר, מלך שוודיה לחזור סירב והמשיך להילחם. כשחזר לבסוף נידון לעונש מוות על אי ציות לפקודה, אולם המלך המתיק את עונשו למאסר. מכלאו שלח דבלן בקשה למלך לצאת מכלאו עד תום המלחמות, כאשר הוא מבטיח שאחרי המלחמה יחזור מרצונו לכלא. המלך התעלם מבקשתו.

לאחר שחרורו קיבל דבלן אחוזה קטנה מהמלך. הוא נפטר ב-16 בפברואר 1820.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ברונים
קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:גנרלים שוודים
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים
קטגוריה:שוודים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:נפטרים ב-1820
נפת צ'וחטאורי

נפת צ'וֹחַטַאוּרי (בגאורגית: ჩოხატაურის მუნიციპალიტეტი, תעתיק: צ'וֹחַטַאוּריס מוניציפליטטי) היא נפה במחוז גוריה שבגאורגיה. היא גובלת מצפון בנפת סמטרדיה, מצפון-מזרח בנפת ואני, מדרום-מזרח בנפת אדיגני, מדרום בנפת חולו, מדרום-מערב בנפת אוזורגתי ומצפון-מערב בנפת לנצ'חותי.

העיירה צ'וחטאורי מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. בנפה ישנם 61 כפרים המחולקים ל-16 תמי (בּוּקִיסצִיחֶה, דַבּלַאצִיחֶה, דידיוואני, אֵרקֵתִי, וַאן-זוֹמלֵתִי, זֶמוֹ-סוּרֵבִּי, זֶמוֹ-חֵתִי, קוּחנַארִי, נַאבֵּר'לֶווִי, סַאצַ'אמִיאַסֵרִי, פַּארצחנָה, כֵּווֵנוֹבַּאנִי, שוּאַה-אַמַאר'לֵבָּה, צָ'אִיסאוּבַּנִי, חֶווִי וחוֹדִיסתַאווִי) ו-6 כפרים (גוֹגוֹלֵסאוּבַּנִי, גוֹרַאבֵּרֵז'אוֹאוּלִי, גוּתוּרִי, זוֹטִי, שוּאַה-אַמַאר'לֵבָּה ושוּאַה-סוּרֵבִּי.

== שם הנפה ==
עד שנת 1917 נכללה הנפה בפלך כותאיסי באוייזד אוזורגתי (כיום מחוז גוריה). משנת 1930–1963 מחוז משנה (ראיון) נפרד. משנת 1963–1964 נכללה תחת מחוז משנה מחרדזה. משנת 1965 ועד לשנת 2006 הוחזר השם למחוז משנה צ'וחטאורי כמחוז משנה נפרד. משנת 2006 ועד היום נקראת בשמה הנוכחי.

==גלריית תמונות==
<gallery>
קובץ:Gubazeuli.JPG|נהר גובאזלי על יד כפר נאבר'לווי
קובץ:Bakhmaro.Uchkhubi.jpg|צ'וחטאורי ונהר סופסה מרכס גוריה
קובץ:Khidistavi Obelisk.JPG|אובליסק בכפר חידיסתאווי המוקדש לדברי סטלין בזמן ביקורו בכפר בשנת 1905
קובץ:Udabno monastery guria view.JPG|מנזר אודבנו
קובץ:Erketi church.JPG|מנזר ארקתי
קובץ:Bakhmaro.Uchkhubi.jpg|עיירת הנופש בחמרו
קובץ:Chachieti.JPG|כפר צַ'אצִ'יאֵתִי
קובץ:Chkhakaura.jpg|כפר צ'חַאקוּרָה
קובץ:Chokhatauri (G.N. 2009).jpg|צ'וחטאורי
קובץ:დაბლაციხე (G.N. 2009).jpg|כפר דַבּלַאצִיחֶה
קובץ:Gadrekili.JPG|הר גדרקילי ובחמרו
קובץ:Khevi vill. (Chokhatauri).JPG|כפר חֶווִי
קובץ:Lashisferdi (Bakhmaro).JPG|הר לאשיספרדי ובחמרו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

צ'וחטאורי
קטגוריה:גוריה
איצ'ה מנחם

יצחק (איצ'ה) מנחם (26 ביולי 1939 - 18 ביוני 2014) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי ששיחק בהפועל תל אביב. כיהן כיושב ראש ההתאחדות לכדורגל בישראל בשנים 2003–2007.

==ביוגרפיה==
מנחם נולד ב-1939 בתל אביב. בנעוריו למד בבית ספר לדוגמה ובגימנסיה גאולה, והיה חבר בתנועת הנוער העובד. בצה"ל שירת בחיל התותחנים.

את קריירת הכדורגל שלו החל בקבוצות הילדים של מכבי תל אביב, תחילה כשוער ולאחר מכן כחלוץ. כשהיה בן 14 עבר לשחק במחלקת הנוער של היריבה העירונית, הפועל תל אביב. עם קבוצת הנוער של המועדון, במדיה שיחק לצידו של גדעון טיש, זכה בטורניר בינלאומי לנוער שנערך בניקוסיה, ובמשחק הראשון של הקבוצה בטורניר, נגד צ'טינקאיה טורק, הבקיע את שער הניצחון. בעונת 1956/1957 הועלה על ידי המאמן איוואן יאזבנצ'יק לשחק בקבוצה הבוגרת, ותופקד כקשר ימני. הופעת הבכורה שלו הייתה במחזור החמישי מול מכבי נתניה ושערו הראשון היה מול מכבי יפו. בעונה זו זכה עם הקבוצה באליפות השישית בתולדותיה, וב-1961 זכה עמה בגביע השישי בתולדותיה. בסך הכול רשם 72 הופעות וכבש 12 שערים במדי הפועל תל אביב עד לפרישתו בסוף עונת 1961/1962.

לאחר פרישתו ממשחק והחל מ-1963 שימש מנהל, מאמן ויושב ראש הפועל תל אביב. כמו כן, מילא תפקידים מרכזיים בהנהלת ההתאחדות לכדורגל בישראל ובהנהלת הוועד האולימפי בישראל. בין היתר, שימש גזבר ההתאחדות ויושב ראש הוועדה המקצועית שלה.

בשנת 2003 נבחר להחליף את גברי לוי ולכהן בתפקיד היושב ראש ה-14 של ההתאחדות לכדורגל. הוא נבחר לתפקיד כמועמד מטעם מרכז הפועל, לאחר שמרכזי מכבי ובית"ר לא הציבו מולו מועמד מתחרה. בתקופת כהונתו רשמה הנבחרת הצעירה הישג היסטורי, כשהעפילה לאליפות אירופה בהולנד לאחר ניצחון כפול על נבחרת צרפת. כמו כן, בתקופתו מונה דרור קשטן למאמן נבחרת ישראל, לאחר עזיבתו של אברהם גרנט. ב-2007 החליף אותו בתפקיד אבי לוזון.

במקביל לעיסוקיו בתחום הכדורגל, ב-1961 התקבל כחבר בקואופורטיב אגד, תחילה כנהג, ולאחר מכן מילא שורה של תפקידים בכירים, בהם מנהל אגף התנועה הארצי, מנהל אגף כוח אדם, מנהל המשק והרכש, חבר המזכירות וסגן וממלא מקום יו"ר אגד. כמו כן כיהן כיושב ראש החברות "שלב" ו"הארגז".

בשנת 2007 קיבל את תואר יקיר העיר חולון, בה התגורר עם משפחתו החל משנת 1963. מנחם נפטר בגיל 75, ב-18 ביוני 2014, לאחר מאבק במחלת הסרטן. הותיר אחריו אישה, בן, בת ונכדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני הפועל תל אביב
קטגוריה:מאמני הפועל חולון בכדורגל
קטגוריה:יקירי חולון
קטגוריה:בוגרי בית הספר היסודי לדוגמה (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
שירביט חברה לביטוח

שירביט מבית הראל ביטוח ופיננסים בע"מ היא חברת ביטוח בישראל, הנמצאת בבעלות הראל ביטוח ופיננסים בע"מ. החברה פעלה כשירביט חברה לביטוח בע"מ משנת 2000, ופעלה במשך שנים לפני כן כסוכנות ביטוח. מיום 1 בדצמבר 2021 נמכרה הפעילות הביטוחית של החברה לחברת הביטוח "הראל".
סמליל החברה הקודם

== היסטוריה ==
שירביט חברה לביטוח הוקמה על בסיס סוכנות ביטוח שפעלה במשך כ-26 שנים. החל באפריל 2000 החלה לפעול כחברת ביטוח בבעלותו של יגאל רבנוף. החברה פעלה כמבטח ישיר וכן באמצעות סוכני ביטוח. החברה נמנתה עם החברות הקטנות בענף הביטוח, ועיקר פעילותה היה בענפי הביטוח הכללי, רכב, דירה, בתי עסק, תאונות אישיות, בריאות, נסיעות מחוץ לישראל.

בשנת 2005 זכתה שירביט במכרז השנתי של ארגון עובדי המדינה, לביטוח כלי הרכב פרטיים של עובדי המדינה (פוליסות שנתיות שנאמדות ב-150 מיליון שקל ומעניקות כיסוי ביטוחי לכ-37 אלף כלי רכב).

בשנת 2013 רכש בית ההשקעות פסגות את פעילות ביטוח החיים של שירביט תמורת כ-12.5 מיליון שקל. תחום זה נמכר בהמשך לאיילון חברה לביטוח.

בשנת 2015 היו בחברה כ-250 עובדים. מטה החברה ממוקם באזור התעשייה קריית ספיר בנתניה.

בתחילת דצמבר 2020 נפרץ מאגר מידע של החברה על ידי קבוצת ההאקרים "BlackShadow". בפריצה דלף מידע רגיש, כולל צילומי תעודות זהות, דפי משכורת, רישיונות, כרטיסי אשראי ותיעוד רפואי. מומחי סייבר מטעם החברה ניהלו משא ומתן עם הפורצים אך סירבו לשלם את הכופר.

שירביט מבית הראל ביטוח ופיננסים
במאי 2021 נחתם הסכם למכירת תיק הביטוח של החברה לחברת הביטוח "הראל". במסגרת "הראל" קרויה פעילות זו "שירביט מבית הראל ביטוח ופיננסים".
בהמשך לכך, הפעילות הביטוחית נמכרה ל"הראל" ב-1 בדצמבר 2021.
כיום מוכרת החברה, תחת שם המותג "שירביט מבית הראל", ביטוחי רכב ודירה. 

בהמשך לאירוע הפריצה שחוותה בדצמבר 2020, בנובמבר 2021 הממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון, ד"ר משה ברקת, הטיל על "שירביט חברה לביטוח" עיצום כספי בסך 10,720,000 ש"ח, בגין הפרות משמעותיות ונרחבות של הוראות הממונה בתחום ניהול סיכוני סייבר. בנוסף חויבה "הראל", שרכשה את "שירביט" לשלם פיצוי ללקוחות שנפגעו, בסך 4.8 מיליון ש"ח.

==תחומי פעילות==
* ביטוח רכב
* ביטוח דירה
* ביטוח בתי עסק
* ביטוח מהנדסים וקבלנים
* ביטוח תאונות אישיות
* ביטוח בריאות
* ביטוח נסיעות לחו"ל
* ביטוח כלי שיט

== קישורים חיצוניים ==
* - כפי שהיה ב-21 באפריל 2021, לפני מכירת פעילותה הביטוחית (כולל אתר האינטרנט) ל"הראל"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות ביטוח ישראליות
קטגוריה:נתניה: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2000
מוריס יעקב רפאל

הרב מוריס יעקב רפאל (באנגלית: Morris Jacob Raphall, 3 בספטמבר 1798 - 23 ביוני 1868) היה רב יהודי-אמריקני אורתודוקסי.

== ביוגרפיה ==
רפאל נולד בסטוקהולם שבשוודיה. אביו שימש כבנקאי של מלך שוודיה, בגיל 9 היגר עם אביו לקופנהגן שבדנמרק, שם התחנך בבית ספר היהודי. בגיל 14 עבר לאנגליה ולמד בישיבה, ובגיל 23 עבר לגרמניה ולמד שפות באוניברסיטת ארלנגן. לימים קיבל דוקטורט מאוניברסיטת גייסן בעבור פרסום התרגום שלו לתרגום ה-18 של המשנה. בהמשך התחיל לתרגם גם את חמישה חומשי תורה אבל פרסם רק את הספר הראשון. בגיל 26 שב לאנגליה והתחתן.

בשנת 1832 התחיל להרצות על שירה תנ"כית. בשנת 1834 הקים את ה"היברו רביו" (Hebrew Review). בשנת 1840 נסע לסוריה על מנת לחקור את הפרעות שבוצעו ביהודים במדינה, וחיבר כתב הגנה מפני עלילת הדם בדמשק. לאחר שחזר בשנת 1841 הוא התמנה לרב של בית הכנסת של ברמינגהאם ושימש כרב העיר במשך 8 שנים. פעל נגד אפליית יהודים באנגליה ולקח חלק בהקמת בית הספר היהודי בברמינגהאם, Hebrew National School. עוד שימש כעוזר לרב הראשי ליהודי בריטניה, שלמה הירשל.

בשנת 1849 הפליג לניו יורק ומונה לרב של בית הכנסת האנגלו-גרמני ברחוב גרין, הידוע בשם קהילת בני ישורון. הוא שימש כרב בית הכנסת עד לשנת 1866.

רפאל הכניס שורה של שינויים להנהגות בית הכנסת שלו. בין השאר, אסר על מכירת כיבודים בבית הכנסת, הקים מקהלת גברים, וקבע קוד לבוש לחזן ולרב הקהילה, אך כל השינויים היו במסגרת ההלכה האורתודוקסית.

== Bible view of Slavery ==
בתקופה שקדמה למלחמת האזרחים האמריקנית חיבר מסה בשם "Bible view of Slavery" אודות העבדות בראיית היהדות. ב-4 בינואר 1861 חודשיים לפני כניסתו לתפקיד של לינקולן, קרא נשיא ארצות הברית היוצא ג'יימס ביוקנן הבן, ליום של צום והתבוננות במטרה לצנן את המתח במדינה, עוד באותו ערב התכנסו קהילת "בני ישורון" כדי לשמוע את דרשת ערב שבת מפי רבם, הרב מוריס יעקב רפאל. הרב שהיה מודע היטב לכך שבניו יורק, מדינה צפונית, הייתה התנגדות לעבדות דרש ארוכות שלא כהרגלו ומתוך ידיעה שהוא מכביד על בני קהילתו. הוא הרגיש שגודל השעה מחייב אותו לעורר את קהילתו ואומר:
 במסה הוא הראה שאין קשר בין השקפת כתבי הקודש על העבדות ובין העבדות שהתרחשה בפועל במדינות הדרום. כאשר בנוסף (כנאמר בציטוט), הרב רפאל בעצמו לא הזדהה עם מוסד העבדות, אך לא את דעותיו האישיות בא לדרוש אלא את הבירור שעשה בהשקפת התורה על העבדות. בכך הוא ביקש לבטל את הקשר הלא מוכרח שנעשה בין עבדות לפשעים מוסריים, ובכך לנסות למנוע את שפיכות הדמים שתתרחש לאחר מכן במלחמת האזרחים, כאשר לא את עצם מוסד העבדות יש לבטל דווקא אלא יש לשנות את התצורה שלה, וממילא לא כל מי שמחזיק בעבדים הוא מושחת באופן מוסרי. ובכן, המסה כולה באה לדון רק בהיבט התורני של הוויכוח, ובו הוא מראה שהיהדות איננה אוסרת את העבדות. הדרשה הייתה כה מוצלחת עד שהוא התבקש לשאת אותה שוב כעבור אחד עשר יום בפני החברה ההיסטורית של ניו יורק.

רפאל היה היהודי הראשון שנשא תפילה בפתיחת ישיבת הקונגרס של ארצות הברית, ב-1 בפברואר 1860.

== לקריאה נוספת ==
* [http://www.jewish-history.com/civilwar/raphall.html The Bible View of Slavery], Jewish-American History Foundation

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים בריטים
קטגוריה:ניו יורק: רבנים
קטגוריה:עבדות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1798
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1868
היינריך, נסיך פרוסיה (1726–1802)

פרידריך היינריך לודוויג, נסיך פרוסיה (בגרמנית: Friedrich Heinrich Ludwig von Preußen; 18 בינואר 1726 – 3 באוגוסט 1802), היה נסיך ומצביא פרוסי.

==ביוגרפיה==
היינריך נולד ב-18 בינואר 1726 בברלין, לפרידריך וילהלם הראשון, מלך פרוסיה וסופיה דורותיאה מהנובר, בתם של ג'ורג' הראשון, מלך בריטניה וסופיה דורותיאה, דוכסית בראונשווייג-צלה. בשנת 1740 מת אביו פרידריך וילהלם, ואחיו פרידריך השני, מלך פרוסיה עלה לשלטון במקומו. באותה עת כבר היה היינריך קולונל במסגרת הצבא הפרוסי. היינריך לקח חלק פעיל במלחמת הירושה האוסטרית ונודע כאסטרטג מבריק. הוא לא חשש למתוח ביקורת על מהלכיו הפוליטיים של אחיו, מה שקלקל את היחסים ביניהם שעד אז היו תקינים. לאחר מלחמת שבע השנים בה כיהן כמפקד הצבא יצא לטיולים לסטוקהולם ולסנקט פטרבורג. כאשר החליטו פרידריך, מריה תרזה וקתרינה הגדולה על חלוקת פולין הציע את עצמו כמלך פולין אולם סורב. בשנת 1786 הוצע לו להיות המלך של ארצות הברית על ידי אלכסנדר המילטון, אך הצעה זו בוטלה על ידי רוב הקונגרס.

כמו פרידריך הגדול דיבר גם היינריך בצרפתית שוטפת והיה חבר בארגון הבונים החופשיים. ב-25 ביוני 1752 התחתן היינריך עם וילהלמינה נסיכת הסן-קאסל, בתם של מקסימיליאן, נסיך הסן ופרדריקה שרלוטה מהסן-דרמשטדט, אולם העדיף להתבודד בטירה שבנה עבורו אחיו, ולא היו לו ילדים ממנה.

לאחר פטירת פרידריך, הוזמן היינריך לשמש כמדריך למלך החדש פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה הוא קיווה שעל ידי כך יוכל להשיג יותר השפעה פוליטית בממלכה, אולם לא השיג הרבה השפעה בתקופתו, ורק לאחר עליית פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה הצליח היינריך להשיג יותר השפעה. ב-3 באוגוסט 1802 מת היינריך בביתו שבריינסברג.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פרוסיה
קטגוריה:גרמנים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:אנשי צבא פרוסים
קטגוריה:נסיכי פרוסיה
קטגוריה:אנשי מלוכה להט"בים
קטגוריה:מונרכים שהיו חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:מלחמת שבע השנים:אישים
קטגוריה:ילידי 1726
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1802
קרל אלכסנדר, נסיך לורן

קרל אלכסנדר, נסיך לורן מאת [[לואי ז'הוט ליד ארמון שארל דה לורן בבריסל]]
קרל אלכסנדר, נסיך לורן (בגרמנית: Prinz Karl Alexander von Lothringen; 12 בדצמבר 1712 – 4 ביולי 1780) היה נסיך וגנרל-פלדמרשל אוסטרי ששימש כמפקד הצבאות האוסטריים בתחילת מלחמת שבע השנים וכמושל ארצות השפלה האוסטריות.

==ביוגרפיה==
קרל אלכסנדר נולד ב-12 בדצמבר 1712 בלינוויל, ללאופולד, דוכס לורן ואשתו אליזבת שארלוט, נסיכת אורליאן, והיה אחיו הצעיר של מי שנודע בעתיד כפרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בעלה של מריה תרזה. 

בצעירותו למד שפות זרות והצטיין בהנדסה ומדע המדינה, לאחר מכן התגייס לצבא האימפריה הרומית הקדושה והשתתף במלחמת הירושה הפולנית. ב-7 בינואר 1744 נישא למריה אנה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של קרל השישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ואליזבת כריסטינה מבראונשווייג-וולפנביטל, ואחותה של מריה תרזה. לאחר מכן הוא עקר לבריסל, ומונה למושל ארצות השפלה הדרומיות שהיו אז תחת שלטון אוסטריה. 

במהלך מלחמת הירושה האוסטרית פיקד קרל אלכסנדר על כוחות אוסטריים שנלחמו בכוחות הצרפתים והבווארים שחצו את הריין ופלשו לאוסטריה. עם פרוץ מלחמת שבע השנים נבחר קרל אלכסנדר על ידי הקיסרית לפקד על הצבא האוסטרי. בתחילה המלחמה נראתה מבטיחה לאוסטריה שצבאה וצבא בעלות בריתה היה גדול בהרבה מזה של יריבתה פרוסיה, אולם ב-1757 החלו האוסטרים לנחול מפלות בעקבות כך פיטרה הקיסרית את קרל אלכסנדר ומינתה במקומו את לאופולד יוזף פון דאון.

קרל אלכסנדר נפטר ב-4 ביולי 1780, וקברו נמצא בבריסל.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אנשי צבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:אצולה אוסטרית
קטגוריה:נסיכים
קטגוריה:גנרליסימו
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:מלחמת שבע השנים:אישים
קטגוריה:ילידי 1712
קטגוריה:נפטרים ב-1780
רוברטו גויטרה

רוברטו גוֹיְטְרֶה (באיטלקית: Roberto Goitre; 1927, טורינו - 1980, פיאצ'נצה) היה מנצח מקהלה, מלחין ומורה איטלקי.

==חייו==
עם סיום לימודיו האקדמיים, התמסר גויטרה לניצוח מקהלות ובראשית שנות ה-60' של המאה ה-20 הזמין אותו מרצ'לו אבאדו לכהן כמנצח המקהלה בקונסרבטוריון "ג'וזפה ניקוליני" בפיאצ'נצה, שם נשאר עד סוף חייו.

בשנות ה-70' וה-80' עסק גויטרה בחקר שיטת ההוראה המוזיקלית והחינוך המוזיקלי של זולטאן קודאי, ובמסגרת מחקרו זה עשה תקופה ארוכה בהונגריה. כמו כן העמיק את ידיעותיו בנעימות איטלקיות והונגריות, ששימשו אותו מאוחר יותר ביצירת תרגילים ודוגמאות לעבודתו המפורסמת ביותר, ה"Cantar Leggendo", שיטת הוראה שמשמעה "לשיר מקריאה". הספר יצא לאור בשנת 1972 בבית ההוצאה סוביני צרבוני.

שיטה זו הייתה הליבה של שיטה חדשה להוראת מוזיקה, המתאימה ללימוד ילדים משנות חייהם הראשונות ואילך. שיטה זו אמורה לעזור לילדים ללמוד, בדיוק כפי שהם לומדים לדבר, את מה שאפשר לתאר בכל המובנים כשפת אם מוזיקלית.

בין 1968 ל-1980 יישם רוברטו גויטרה את ידיעותיו בתחום החינוך המוזיקלי במקהלות שייסד: ה"פיקולי קינטורי" בטורינו ואחריה את ה"קורו פארנזיאנו". לאחר מותו, עברה משרת מנצח המקהלה השנייה למריו פיגאציני.

גויטרה הקדיש את כל חייו להוראת מוזיקה ולמוזיקה מקהלתית. הוא זה שייסד, בראשית שנות ה-70' את כתב העת "לה קרטלינה", המהווה עד ימינו מקור מידע בתחומי המוזיקה המקהלתית והוראת המוזיקה. כיום מנהל את כתב העת מארקו בוסקיני.

==ראו גם==
* שיטת קודאי
* פסיכולוגיה של המוזיקה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.esz.it/en אתר בית ההוצאה סוביני צרבוני]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנצחי מקהלות
קטגוריה:מורים למוזיקה באיטליה
קטגוריה:מוזיקאים איטלקים

קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:מנצחים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1927
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1980
סונסונטה

סונסונטה (בספרדית: Sonsonate) היא בירת מחוז סונסונטה באל סלוודור. העיר נמצאת במרחק של כ-50 קילומטרים מסן סלוודור, בירת אל סלוודור.

==היסטוריה==
האזור בו נמצאת סונסונטה היום נכבש על ידי הספרדים במאה ה-16, ולאחר מכן מספר משפחות התיישבו בו. העיר נוסדה ב-1553 תחת השם "וייה דה לה סנטיסימה טרינידד דה סונסונטה" (בספרדית: Villa de la Santísima Trinidad de Sonsonate, מילולית: "כפר השילוש הקדוש של סונסונטה"), אשר קוצר בהמשך לסונסונטה.

עם קבלת העצמאות מספרד ב-1821 סונסונטה סופחה למדינת גואטמלה, שהייתה חלק מהפרובינציות המאוחדות של מרכז אמריקה. עם זאת, עקב קרבתה לאל סלוודור ורצון התושבים באזור הם סופחו לאל סלוודור ב-1823. ב-1 באפריל 1824 סונסונטה קיבלה מעמד של עיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אל סלוודור: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
MSAG

תרשים חיבור מנוי ל-MSAG
Multi-service access gateway (ידוע גם כ-Multi-service access node, או בקיצור MSAN/MSAG; בתרגום חופשי: מתג מרובה שירותים) הוא רכיב תקשורת ברשתות NGN אשר ממוקם בארון סעף ומשמש להעברת מספר שירותים כגון: טלפוניה, אינטרנט ו-IPTV מספק השירות למנוי, השירותים מבוססי IP.

בעבר ספק השירות היה נדרש לספק כל שירות על גבי רכיב רשת שונה:
* מרכזיית טלפוניה לשירותי קול
* DSLAM לשירותי אינטרנט

== מאפייני ה-MSAG ==
ה-MSAG בנוי באופן המאפשר התקנה, החלפה או הסרה של כרטיסי תקשורת בטכנולוגיות שונות לדוגמה: VDSL, ADSL לשירותי אינטרנט ו-POTS לשירותי טלפוניה. כך אפשר לספק שירותי תקשורת מותאמים לדרישות המנוי. בנוסף יש תמיכה בסוגי חיבור שונים ל-MSAG כמו סיב אופטי, כבלי נחושת, כבלי רשת ואלחוט. בכך ה-MSAG יכול להיות מחובר בסיב אופטי אל ליבת הרשת של ספק השירות מצד אחד, ומהצד השני מחובר באמצעות כבלי נחושת אל המנוי. בנוסף יש סוללות גיבוי במקרה של הפסקת חשמל.

לרוב ה-MSAG ימוקם בקרבת בית לקוח על גבי מדרכה ברחוב, בתוך ארון סעף, חדרי תקשורת בבנייני מגורים ומשרדים, או לחלופין ימוקם ה-MSAG במרכזיה של ספק השירות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תקשורת מחשבים
קטגוריה:חיבור לרשת
קטגוריה:טלפוניה: טכנולוגיה
לורן סימאן

לורן סימאן (בצרפתית: Laurent Ciman; נולד ב-5 באוגוסט 1985 בפארסיאן (Farciennes), בלגיה) הוא כדורגלן בלגי המשחק בעמדת המגן בקבוצת טורונטו ובנבחרת בלגיה.

== קריירה ==
סימאן החל את דרכו במחלקת הנוער של עיר הולדתו פארסיאן ובשנת 1992 הוא עבר לשחק בקבוצות בעיר שרלרואה. ב-2004 עלה לקבוצה הבוגרת של ספורטינג שרלרואה, עד מהרה הוא הפך לשחקן חשוב בהגנת שרלרואה. ב-2005 בדיקת סמים לאחר משחק באינטרטוטו נמצאה חיובית והוא הושעה לחודשיים אך זה לא מנע ממנו לחזור ולשחק ביכולתו הקודמת. בעונת 2006/07 הוא אף זומן לנבחרת הלאומית לקראת משחק במוקדמות יורו 2008 אולם הוא לא שיחק במשחק זה.

בסוף עונת 2007/8 הוא עבר לקלאב ברוז' ולאחר שלוש עונות בהן שיחק בבורז' ועונת השאלה בקורטרייק, הוא עבר לסטנדרד לייז', ב-2013 הוא הפגין ודרש לעבור קבוצה אולם הוא העביר את החוזה עד 2017.

ב-22 בינואר 2015 חתם לשלוש שנים במונטריאול אימפקט מליגת ה-MLS. ב-12 בדצמבר 2017 חתם סימאן במועדון הכדורגל לוס אנג'לס. ב-28 באוגוסט 2018 חתם לשנתיים בדיז'ון.

סימאן השתתף עם הנבחרת הצעירה בטורניר אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2007 וב-19 במאי 2010 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בניצחון 2-1 על . ב-5 ביוני 2016 הבקיע אל שערו הראשון בניצחון 3-2 על .

==תארים==
סטנדרד לייז
* הגביע הבלגי: 2010/2011 

;אישיים 
* שחקן ההגנה של השנה ב-MLS: 2015

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1985
קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:מגני כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלני שרלרואה
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני קורטרייק
קטגוריה:כדורגלני סטנדרד לייז'
קטגוריה:כדורגלני מונטריאול
קטגוריה:כדורגלני לוס אנג'לס
קטגוריה:כדורגלני דיז'ון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלגיה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
עודד רוזן

עודד רוזן (נולד ב-23 באפריל 1974) הוא תסריטאי ותשבצאי ישראלי.

== ביוגרפיה ==
נולד וגדל בחולון להורים שעסקו בשפה העברית. אביו, מרדכי רוזן הוא בלשן, אטימולוג ומורה ללשון העברית, וגם אמו הייתה מורה לעברית. הוא ספג משניהם את החיבה לשפה ואת החתירה להעשיר את הידע. החל לפתור וגם לחבר תשבצים בגיל 12. בבגרותו השתתף בתוכניות ובשעשועוני טריוויה שונים.

==קריירת תסריטאי==
בשנת 2003 כתב רוזן את התסריט לקומדיית הטלוויזיה "הללויה" שזכתה בפרס האקדמיה הישראלית לדרמות טלוויזיה בשנת 2004 ובפרס דרמת הטלוויזיה המצטיינת של פסטיבל חיפה 2003. כעשור לאחר מכן כתב רוזן את התסריט לקומדיה הקולנועית משנת 2014 "שושנה חלוץ מרכזי", בכיכובם של אושרי כהן, גל גדות, אלי פיניש ומריאנו אידלמן.

==כתיבה ספרותית==
בשנת 2004 יצא לאור קובץ הסיפורים "ההולנדי של עכו – סיפורים קצרים על כדורגל" (הוצאת גלורי ; עורך אבי מלר). רוזן הוא מחבר הסיפור "ההולנדי של עכו", שעל שמו נקרא הקובץ כולו.
בשנת 2006 התפרסם סיפור קצר נוסף שלו ("תסריטאי המחר") בקובץ הסיפורים "כשמדלן סטו בוכה – סיפורים קצרים על קולנוע", אף הוא בהוצאת גלורי.

=== תשבצים ===
לצד עיסוקו כתסריטאי עוסק רוזן גם בכתיבת תשבצי היגיון, תשבצים, תשחצים וחידות בעיתונות הישראלית. רוזן הוא מחבר תשבץ ההיגיון של מוסף "סופהשבוע" (ובגלגולו החדש "מעריב סופהשבוע") מיומו הראשון של העיתון, ואף מפרסם בו תשבץ ותשחץ שבועי. תשחציו מתפרסמים גם ברשת המקומונים "גל-גפן" ובמקומון "ערב ערב באילת", ותשחץ ספורט שלו מתפרסם מאז 2007 במוסף הספורט של "ידיעות אחרונות". בעבר חיבר רוזן תשבצי ספורט גם לעיתון "מקור ראשון".

==תחביבים==
עודד הוא אצן חובב למרחקים בינוניים (5–10 ק"מ) ואף זכה במספר מדליות בתחרויות מקומיות <ref></ref><ref></ref>. בעברו התחרה גם בריצות ארוכות יותר במסגרת קבוצת רצי השפלה והדרום.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תשבצאים ישראלים
קטגוריה:מחברי תשבצי היגיון ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
אפופה

אפופה (בספרדית: Apopa) היא עיר במחוז סן סלוודור באל סלוודור. העיר נמצאת במרחק של כ-13 קילומטרים מהעיר סן סלוודור, בירת אל סלוודור, והיא חלק מהמטרופולין שלה.

==היסטוריה==
אפופה נוסדה ב-15 בינואר 1543.

אפופה קיבלה מעמד של עיירה ב-7 במרץ 1874 ומעמד של עיר ב-7 ביוני 1921.

==גאוגרפיה==
הנהרות אסלוואטה, לאס קניאס, גואייקומה וטומאיאטה חוצים את אפופה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אל סלוודור: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
לשון קשורה

לשון קשורה (המונח הרפואי הוא אנקילוגלוסיה), היא מום מולד המתבטא בלשון המחוברת בחלקה התחתון בקצה הקדמי שלה אל רצפת פה האדם, דבר העלול לפגוע בניידותה. הלשון מחוברת אל רצפת הפה על ידי קרום בשם רִסְנית הלשון (פְרֶנוּלוּם), שהוא קצר או עבה מהנורמה.

חומרת התופעה תלויה ברמת החיבור של הלשון לרצפת הפה - עד כמה הרִסנית קצרה, עבה, או מתפרשת על שטח נרחב יחסית; ועד כמה היא פוגעת בתפקודי האדם היומיומיים. היא עשויה לפגוע במספר תפקודים, כגון הנקה לא יעילה או שמכאיבה לפטמת השד של האם; הגייה לא מדויקת של צלילים מסוימים; היגיינת פה לא מספקת, דחיקת לשון, ובעיות שיניים וחניכיים שונות.

התופעה שכיחה בקרב 3-5% מהתינוקות, ושכיחותה גבוהה יותר בקרב בנים. 

לעיתים קרובות התופעה חולפת לאורך שנות הילדות וההתבגרות, או שהאדם לומד לפצות על הניידות הנמוכה של הלשון. בחלק מהמצבים נדרשים טיפול והתערבות רפואית: חיתוך הקרום על ידי רופא מומחה בתחום - התהליך פשוט יחסית בקרב יילודים, אך דורש ניתוח בהרדמה מקומית ותפרים כשמדובר במבוגרים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hadassah.org.il/children-site/parents/diseaseshelp/premature/ankyloglossia.aspx מהי לשון קשורה], באתר הדסה
* [http://www.ima.org.il/Ima/FormStorage/Type7/Ne37_LashonKshura.pdf האבחון והטיפול בלשון קשורה בתקופת הינקות] , נייר עמדה של ההסתדרות הרפואית בישראל, 2012
* 
* 
*
* 
* עינת טלמון, [https://www.haaretz.co.il/family/einattalmon/2024-05-07/ty-article/.premium/0000018f-297d-d8c4-afef-2dfde9d70000 מהי לשון קשורה, והאם מומלץ לבצע הליך התרה בגיל מוקדם], באתר הארץ, 7 במאי 2024
==הערות שוליים==

קטגוריה:מומים מולדים בעיניים, באוזניים, בפנים ובצוואר
קטגוריה:לשון
יוהאן באנר

יוהאן גוסטפסון באנר (בשוודית: Johan Gustafsson Banér; 23 ביוני 1596 – 10 במאי 1641) היה גנרל שוודי.

==ביוגרפיה==

=== ראשית חייו ===
יוהאן באנר נולד בטירה באופלנד. כשהיה בן ארבע אביו ודודו הוצאו להורג ב בשנת 1600 כשהואשמו בבגידה חמורה. השניים הוצאו להורג על ידי קרל התשיעי, מלך שוודיה, בגלל תמיכתם בזיגמונט השלישי, מלך פולין ושוודיה. למרות שהיה זה אביו של המלך גוסטב השני אדולף שהוציא להורג את אביו של באנר, שני הגברים פיתחו ידידות חזקה מגיל צעיר.

=== קריירה צבאית ===
באנר הצטרף ל בשנת 1615 כאשר השתתף במצור השוודי על פסקוב במהלך .

הוא שירת בהצטיינות במלחמות עם רוסיה ופולין, והגיע לדרגת קולונל בגיל 25.

ב-1630 הגיע גוסטב השני אדולף לגרמניה, ובאנר, שהיה אחד האנשים הכפופים למלך, שירת במערכה של צפון גרמניה, ובקרב ברייטנפלד הוביל את האגף הימני של הפרשים השוודיים. הוא נכח בכיבושי אאוגסבורג ומינכן.

בהסתערות הכושלת על מחנהו של אלברכט פון ולנשטיין נפצע באנר, וזמן קצר לאחר מכן, כאשר גוסטב השני אדולף צעד לעבר , באנר נותר בפיקוד במערב, שם התנגד לגנרל יוהאן פון אלדרינגן. שנתיים לאחר מכן, בתור פילדמרשל, באנר, יחד עם 16,000 איש, נכנס לבוהמיה ובשיתוף עם הצבא הסקסוני צעד לפראג. אבל התבוסה המוחלטת של ברנהרד מסקסוניה-ויימאר בקרב נורדלינגן עצרה את התקדמותו לשם.

אחר כך הציב שלום פראג את הצבא השוודי במצב מעורער מאוד, אך הניצחונות בהם זכו הכוחות המאוחדים של באנר ו ב, החזירו את השפעתה של שוודיה על מרכז גרמניה.

עם זאת, שלושת הצבאות המשותפים היו נחותים במידה ניכרת מאלו שהביסו, ובשנת 1637 לא הצליח באנר להתקדם נגד האויב. כשהציל בקושי רב את חיל המצב הנצור של טורגאו, נסוג מעבר לאודר אל פומרניה השוודית.

עם זאת, ב-1639 באנר כבש שוב את צפון גרמניה, הביס את הסקסונים בקמניץ ופלש לבוהמיה. את חורף 1640–1641 בילה באנר במערב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:פלדמרשלים שוודים
קטגוריה:מלחמת שלושים השנים
קטגוריה:גנרלים שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו במאה ה-16
קטגוריה:נפטרים ב-1641