אהרן לפפה

הרב אהרן בן יצחק לַפַּפָּה (ה'שס"ד, 1604 - כ"ו באייר ה'תכ"ז 1667), היה מרבני טורקיה במאה ה-17.

==חייו==

נולד במניסה<ref name=":0">יעקב בן נעים, הקדמה לספר בני אהרן</ref> (נקראה בתקופתו גם: מגנסיאה או מגנציאה)<ref>בנימין פונטרימולי העיר תוך דיון בשם העיירה לעניין גיטין: "וגם בספר בני אהרן ז"ל שהיה רב המקום פעמים כתוב כך ופעמים כך לכמה גוונים..." (שבט בנימין, שאלוניקי תקפ"ח, אות רל"ב דף עו ע"ב)</ref> ולמד בנערותו בישיבתו של הרב יצחק אפומאדו. לאחר מכן נדד והיה תלמידו המובהק של רבי אברהם מוטאל בסלוניקי. למד גם בישיבתו של רבי יוסף מטראני בקושטא.<ref name=":1"></ref> שב למניסה לפני שנת שצ"ב, אז העיד על פרעות שנערכו בעיר בשבת הגדול.<ref>"יום שבת הגדול שנת שצ"ב בא הצורר העירה מנגאציא"ה ושלל שללה ובזז ביזה ויהודים איבדו רוב נכסיהם כלי כסף וכלי זהב והשוללים ישבו קצת ימי' בעיר..." (בני אהרן, שאלה לד)</ref> כיהן כרב וכדיין בעיר שנים רבות.<ref>דוד קונפורטי, קורא הדורות, ירושלים תש"ה, דף מה ע"ב</ref> 

באייר ה'תכ"ה, נדד לאזמיר משום ש"צרות רבות תכפוהו מנוחה הדריכוהו בעיר מולדתו".<ref name=":0" /> שלוש שנים לאחר פטירת רבי יוסף איסקפה, שנפטר בטבת ה'תכ"ב, התמנה כרבה המשותף של איזמיר, יחד עם חיים בנבנישתי, בשל החלטת פרנסי העיר כי מעתה יכהנו בעיר שני רבנים; האחד יעסוק בדיני אישות ואיסור והיתר, והאחר יפסוק בדיני ממונות.<ref name=":1" /> אלא שזמן קצר לאחר מכן, אירעה בעיר פרשת שבתי צבי, וכחלק מהמהפך שחולל בעיר, הכתיר את בנבנישתי, שתמך בו, לרב העיר הבלעדי:

בעקבות רדיפות ההמון נאלץ רבי אהרן לעזוב את איזמיר. עם זאת, רבי חיים מתייחס בספרו "בעי חיי" בכבוד לרבי אהרן, וכותב "דבר אמת והדת נתנה מפום ממלל רברבן החכם השלם סיני ועוקר הרים רב ועצום כמוהר"ר [=כבוד מורנו הרב רבי] אהרן לפפא...".

לאחר מאסרו והתאסלמותו של שבתי צבי והוקעתו על ידי הקהילות היהודיות, הסיר גם רבי חיים את תמיכתו בשבתי צבי, ופייס את רבי אהרן על עזיבתו את העיר. רבי אהרן שב לאיזמיר ונפטר שם בכ"ה באייר ה'תכ"ז.<ref name=":1" />

=== משפחתו ותלמידיו ===
נשא לאשה את בתו של רבי שלמה אלגאזי, מחבר ספר "גופי הלכות". בתו נישאה לתלמידו, רבי יעקב בן נעים, מחבר ספר "משכנות יעקב". יש מהחוקרים שכתבו כי בנו הוא רבי חיים לפפא, אך יש הסבורים כי היו לו רק בנות.<ref name=":1" /> תלמידים נוספים של לפפה היו רבי חיים בן מנחם אלגאזי, רבה של רודוס, מחבר ספר "בני חיי", ר' יעקב אלבעלי, ומשה אלגראנטי.<ref name=":1" />שער הספר בני אהרן

==חיבוריו==

ספר "בני אהרן", הכולל שני חלקים מרכזיים: שו"ת בנושאי חושן משפט (דיני ממונות ועוד), וחידושי סוגיות ופירושים לארבעה טורים ולבית יוסף, חלק חושן משפט בסימנים רמ-רצה. הספר נדפס לראשונה באיזמיר בשנת ה'תל"ד, כשבע שנים לאחר מותו של לפפא. יוזמי הדפסת הספר ומגיהיו היו יהודה לפפא ויעקב בן נעים. 

כמו כן חיבר פירוש שאבד עם השנים על ספרו של רבנו ירוחם, וחידושים על כמה ממסכתות התלמוד. החיד"א כותב בספרו "שם הגדולים", שה"שיטה מקובצת" למסכת נזיר, מסכת ברכות, מסכת נדרים ומסכת ביצה, המיוחסים לרבי בצלאל אשכנזי, הם לאמיתו של דבר חיבור של רבי אהרן. 

תשובות נוספות שלו נדפסו בספר משפטים ישרים לשלמה אבן חסון<ref>שאלוניקי תצ"ג, סימן כ' דפים לז ע"א - לט ע"א</ref>, בספר אבק דרכים לברוך קאלומיטי<ref>שאלוניקי תקע"ד</ref>, בספר בעי חיי<ref>יו"ד סימן קמ"ו</ref> ועוד.<ref name=":1" />

==לקריאה נוספת==
* א' פריימאנן, ענייני שבתי צבי, ברלין תרע"ג, עמ' 142
* ש' רוזאניס, קורות היהודים בתורקיה וארצות הקדם, כרך ד, עמ' 88 ,38
* גרשום שלום, שבתי צבי, כרך א, תל אביב תשי"ז, עמ' 321 ,306-305
* דוד תמר, "מחלוקת רבי חיים בנבנישתי ורבי אהרן ליפא", תרביץ מ"א, עמ' 412
* מאיר בניהו, על יחוס ה"שיטה מקובצת" לרבי אהרן, ספר הזיכרון לרבי שאול ליברמן, ניו יורק וירושלים: בית המדרש לרבנים באמריקה, תשנ"ג, עמ' 331–335
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים יוונים
קטגוריה:סלוניקי: רבנים
קטגוריה:איסטנבול: רבנים
קטגוריה:ילידי 1604
קטגוריה:נפטרים ב-1674