OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אוואלד פון קלייסט

פאול לודוויג אוואלד פון קלייסט (בגרמנית: Paul Ludwig Ewald von Kleist; 8 באוגוסט 1881 – 13 בנובמבר 1954) היה גנרל-פלדמרשל גרמני ששירת בוורמאכט במהלך מלחמת העולם השנייה, ומת בעודו בשבי ברית המועצות.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
קלייסט נולד בבראונפלס למשפחה אריסטוקרטית. הוא קיבל חינוך צבאי ושירת כמפקד גדוד במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה שירת כמפקד דיוויזיית הפרשים ה-2 בין השנים 1932 ל-1934, ובאוקטובר 1934 מונה למפקד הקורפוס ה-8. בשנת 1938 הועבר קלייסט למסלול פרישה לאחר פרשת בלומברג-פריטש, אך נקרא מחדש לשירות פעיל בשנת 1939 עם פרוץ מלחמת העולם השנייה.

===מלחמת העולם השנייה===
במהלך המערכה בפולין, פיקד קלייסט על הקורפוס ה-22. במהלך המערכה על צרפת פיקד קלייסט על "פאנצרגרופה פון קלייסט" יחידת שריון עצמאית כמעט, המורכבת משני קורפוסים שתפקידה היה לבצע את המבקע הדרומי דרך יער הארדנים אל מעבר לנהר המאס לסדאן ומשם אל תעלת למאנש, מבקע שכונה "איבחת מגל", וביצועו איפשר לכתר את עיקר הצבא הצרפתי, וחיל המשלוח הבריטי על אדמת בלגיה. קלייסט שפיקד על אחד ממפקדי השריון המוכשרים ביותר בוורמאכט, היינץ גודריאן, חשש במהלך המערכה מהתקדמותם המהירה של הטנקים מערבה, והורה לגודריאן לעצור את התנופה מערבה לאחר צליחת המאס. גודריאן סירב לפקודה זו. קלייסט הורה על פיטוריו של גודריאן, אך התערבות הדרג העליון של הוורמאכט, ומפקד קבוצת הארמיות לה היה כפוף קלייסט, גרד פון רונדשטט, איפשרה את המשך ההתקדמות מערבה, ונתנה לגודריאן את חופש הפעולה שאיפשר את המשך המבצע. 

באפריל 1941 פיקד קלייסט על "קבוצת הפאנצר הראשונה" שכללה שני קורפוסים משוריינים, שהובילו את הפלישה ליוגוסלביה ויוון. גם במבצע ברברוסה פיקד קלייסט על קבוצת הפאנצר הראשונה כחלק מ"קבוצת ארמיות דרום".

בשנת 1942 מונה למפקד "קבוצת ארמיות A", שנשלחה אל הקווקז והייתה במרכז הקרב על קווקז, שמטרתו היה לתפוס את שדות הנפט החשובים באזור. בשנת 1943 קיבל דרגת גנרל-פלדמרשל לאור הצלחה בפינוי הכוח הגרמני מהאזור. במרץ 1944 הודח מתפקידו על ידי היטלר, לאחר שהורה, בניגוד לפקודות היטלר על נסיגת הארמייה השמינית שהייתה תחת פיקודו, מחשש כי תושמד על ידי הצבא האדום במסגרת מבצע דנייפר-קרפטי.

===לאחר המלחמה===
קלייסט נתפס על ידי צבא ארצות הברית ב-1945. בספטמבר 1946 הוסגר ליוגוסלביה, שם באוגוסט 1948 נידון ל-15 שנות של עבודות פרך בגין פשעי מלחמה. במרץ 1949 הוא הועבר לברית המועצות, שם נשפט שוב ובפברואר 1952 נידון ל-25 שנות מאסר בעוון פשעי מלחמה. הוא מת בכלא בעיר ולדימיר בשנת 1954, והיה לקצין הצבא הגרמני הבכיר ביותר שמת בעודו בשבי הסובייטי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/K/KleistEv-R.htm אוואלד פון קלייסט] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית
* 
* 

קטגוריה:גנרלים ברייכסווהר
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בוורמאכט
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים שהוסגרו
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1881
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1954
ארנסט בוש

ארנסט וילהלם ברנהרד בוש (בגרמנית: Ernst Wilhelm Bernhard Busch; 6 ביולי 1885 – 17 ביולי 1945) היה גנרל-פלדמרשל גרמני במהלך מלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
בוש נולד ב-6 ביולי 1885 באסן וקיבל חינוך צבאי. הוא גויס לצבא האימפריה הגרמנית ב-1904 והצטרף לרגימנט הרגלים ה-13 (וסטפאליה ה-1 - הרוארט פון ביטנפלד). בתחילת מלחמת העולם הראשונה הוא הוביל את הפלוגה ה-11 ברגימנט הרגלים ה-56 (וסטפאליה ה-7 - פוגל פון פלקנשטיין), וב-27 בינואר 1915 הועלה לדרגת האופטמן. ביוני 1916 הוא מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-56, וב-4 באוקטובר 1918 הוא מנע פריצת דרך של האויב במהלך קרב בשמפאן, ועל כך זכה בעיטור פור לה מריט. כמו כן הוענקו לו במהלך המלחמה גם עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה.

לאחר המלחמה נותר בוש ברייכסווהר כאיש צבא הקבע, ומונה לאחראי על התעבורה בצבא ב-1924, וב-1 באפריל 1924 הועלה לדרגת מיור. ב-1 בפברואר 1930 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט ומונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-9 (הפרוסי), וב-1 בינואר 1932 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-9 (הפרוסי). ב-1 בדצמבר 1932 הוא הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוקטובר 1935 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד הדיוויזיה ה-23, וב-1 באוקטובר 1937 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-4 בפברואר 1938 בעקבות עמידתו לצד היטלר בפרשת בלומברג-פריטש הוא הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים ומונה למפקד הקורפוס ה-8.

===מלחמת העולם השנייה ואחריתו===
במהלך הפלישה לפולין ב-1939 שירת תחת הגנרל וילהלם ליסט, ובמהלך השנה שלאחריה הוביל את הארמייה ה-16 במהלך המערכה על צרפת. בשל הצטיינותו בפיקוד על הארמייה קיבל מהיטלר ב-26 במאי 1940 את צלב האבירים של צלב הברזל.

בוש השתתף במבצע ברברוסה בראש הארמייה ה-16, ולקח חלק במערכת דמיאנסק וכן במצור על לנינגרד, בו הדף בהצלחה התקפות נגד של הצבא האדום. בשל כך קודם לדרגת גנרל-פלדמרשל ב-1 בפברואר 1943, וב-1 באוגוסט אותה שנה הוענק לו תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בשנים 1943 ו-1944 פיקד על קבוצת ארמיות מרכז, אך לאחר תבוסתו של הוורמאכט במבצע בגרטיון ביוני 1944 פוטר על ידי היטלר והוחלף בגנרל-פלדמרשל ולטר מודל.

במרץ 1945 נקרא שוב לשירות והועמד בראש קבוצת ארמיות H. ביחד עם ארמיית הצנחנים הראשונה של קורט שטודנט ניסה לבלום את התקדמותו של הפילדמרשל מונטגומרי אל תוך גרמניה. הוא נכנע למונטגומרי ב-3 במאי 1945 ונלקח לשבי באנגליה שם מת ב-17 ביולי 1945. גופתו נטמנה בבית העלמין הגרמני בסטפורדשייר.

==ראו גם==
* החזית המזרחית במלחמת העולם השנייה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/B/BuschE-R.htm ארנסט בוש] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
גאורג פון קיכלר

גאורג קרל פרידריך וילהלם פון קיכלר (בגרמנית: Georg Karl Friedrich Wilhelm von Küchler; 30 במאי 1881 – 25 במאי 1968) היה גנרל-פלדמרשל גרמני בזמן מלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
קיכלר נולד ב-30 במאי 1881 בטירת פיליפסרוהה ליד הנאו שבגרמניה, למשפחה בעלת מסורת צבאית. בשנת 1900 התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית והצטרף לרגימנט הארטילריה ה-25 (הדוכסות הגדולה של הסן ה-1). במלחמת העולם הראשונה שירת בהצטיינות כמפקד סוללת תותחים, וזכה בצלב הברזל מדרגה ראשונה. לאחר מכן, ב-1916 היה לקצין מטה בדיוויזיה ה-206, ולאחר מכן שירת כקצין מטה בדיוויזיית המילואים ה-9. לאחר התבוסה הגרמנית במלחמת העולם הראשונה השתתף במאבקים באזור הבלטי כמפקד דיוויזיית "קורלנד" של הפרייקור. לאחר פירוקם של הפרייקור, ב-1919 קיכלר נותר כאיש צבא הקבע ברייכסווהר במיוחד בתפקידי חינוך והדרכה. לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון, היה קיכלר מקורב לשלטון החדש, וזכה לקידום, בשנת 1934 מונה למפקד הדיוויזיה ה-1, ובשנת 1937 מונה למפקד הקורפוס ה-1. במרץ 1939 היה מפקד הכוחות הגרמנים שהשתלטו על עיר הנמל העצמאית ממל.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, בספטמבר 1939 היה קיכלר מפקדה של הארמייה השלישית, שכבשה את העיר החופשית דנציג. לאחר מכן מונה למפקד אזור ההגנה של מזרח פרוסיה. 

בשנת 1940 פיקד קיכלר על הארמייה ה-18 הגרמנית שכבשה את הולנד, והמשיכה במסעה לכיבוש בלגיה. הארמייה הביסה את הצבא הבלגי, כבשה את אנטוורפן והמשיכה אל תוך צרפת. על אף שלא הצליח למנוע את פינויו של כוח המשלוח הבריטי בדנקרק במבצע דינמו, הצטיינותו בתפקיד זה הביאה לקידומו לדרגת גנרל אוברסט.

במבצע ברברוסה הייתה הארמייה ה-18 חלק מקבוצת ארמיות צפון שהוביל גנרלפלדמרשל וילהלם פון לב. קיכלר נע עם הארמייה שלו לכיוון לנינגרד, והיה חלק מהכוחות שביצעו את המצור על לנינגרד. בינואר 1942 הוחלף לב בקיכלר על ידי היטלר שקיווה שקיכלר, שהיה נאצי קנאי, יצליח יותר מלב שנכשל בכיבוש לנינגרד ובהכנעתה במצור.

קיכלר פיקד על קבוצת ארמיות צפון עד ינואר 1944, ונכשל בניסיונו להכניע את לנינגרד. הוא הידק את המצור והפגיז את העיר מרחוק בארטילריה כבדה. באפריל 1942 קודם לדרגת גנרל-פלדמרשל. בינואר 1944 פרצו כוחות הצבא האדום את המצור, וקיכלר ביקש מהיטלר כי הלה יורה לו על נסיגה על מנת להציל את קבוצת הארמיות שלו. בתגובה פוטר על ידי היטלר.

===לאחר המלחמה===
לאחר מלחמת העולם השנייה נעצר קיכלר על ידי כוחות ארצות הברית, ונשפט ב"משפט הפיקוד העליון" במשפטי נירנברג ב-1948. הוא נדון לעשרים שנות מאסר בפועל על ביצוע פשעי מלחמה ופשעים כנגד האנושות, שכללו את ביצוע פקודת הקומיסר, והנחלתה לחייליו הלוחמים בחזית. קיכלר שהה בכלא שמונה שנים בטרם שוחרר ב-1953 בשל בריאות לקויה. הוא מת בגרמיש-פרטנקירכן ב-25 במאי 1968.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/K/KuechlerGv-R.htm גאורג פון קיכלר] באתר lexikon-der-wehrmacht 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי עיטור פרידריך
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1881
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1968
בנו של האדם

"בנו של האדם" (בצרפתית: Le Fils de l'homme) הוא אחד מציוריו המפורסמים של רנה מגריט. זהו ציור שמן על בד, שגודלו 116 × 89 ס"מ, וצויר בשנת 1964. 

בתמונה דמות של אדם החובש כובע באולר ולבוש חליפה, כפי הנראה פורטרט עצמי. ברקע מופיעה חומת באר (לפי גובהה) וכן ים כחול. אלא שאת פניה של הדמות, שהם לכאורה הדבר העיקרי בציור, מסתיר תפוח ירוק ועסיסי, הצף מול פניו של האדם וקורא בכך תיגר על כוח המשיכה. התפוח מצויר במרכז הפנים, ומסתיר את רובן (פרט לעין שמאל) ועשוי להיחוות גם כחלק אינטגרלי מפניה של הדמות. 

תמונת "בנו של האדם" שייכת לסוגת הסוריאליזם הווריסטי – שהוא סוריאליזם פיגורטיבי העושה שימוש בדימויים הלקוחים מן המציאות כדי ליצור יצורי כלאיים. כלומר, צירוף חלקי דימויים חסרי הקשר למכלול משותף אחד. כל דימוי בנפרד מוכר מהמציאות היומיומית, אך צירופם יחד יוצר מציאות חדשה שהיא מעל למציאות הקיימת. היוצרים המזוהים עם סגנון זה, מלבד רנה מגריט, הם סלבדור דאלי ומקס ארנסט. 

בציור מייצג מגריט את הפן האשלייתי של המציאות. יצירה זו מעלה פרדוקסים רבים בנוגע למשמעות סמליות התפוח בקונוטציה זו. התפוח מסמל את הדעת בסיפור גן העדן, וניתן לשאול האם הדעת היא חלק אינטגרלי מהאדם או שהיא "צפה" בנפרד ממנו, או האם הדעת מונעת מהאדם מלראות את המציאות והאמת כמו שהן.

== ראו גם ==
* בגידת הדימויים

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20081020235343/http://www.all-art.co.il/knowledge/art-general/art_Meir-Trosman002.htm מאיר טרוסמן, סימבוליקה של פירות באמנות, 29.1.07]

קטגוריה:רנה מגריט
קטגוריה:ציורים סוריאליסטים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים משנות ה-1960
קטגוריה:גברים בציור
בשורות אפוקריפיות

העמוד הראשון מן [[הבשורה על פי יהודה.]]
בשורות אפוקריפיות הן כל ספרי הבשורה אודות חיי ישו וסיעתו שלא נכללו בתוך הקאנון הנוצרי המאוגד בברית החדשה. מוכרים לפחות 45 ספרי בשורה אפוקריפיים כאלה. לפני חתימת הקאנון הנוצרי על ידי אבות הכנסייה, רבים מהם היו מקובלים על זרמים שונים בנצרות הקדומה, שהוקעו כמינים.

לא כל פלג בנצרות מסכים על הכללתו של חיבור מסוים בקאנון או באפוקריפה. המונח "אפוקריפה" בא מיוונית (ἀπόκρυφα) ומתייחס לכתבים "גנוזים". כתבים אלה נחשבים לעיתים קרובות כשימושיים מבחינה תאולוגית, אך לא כספרים אשר חוברו בהשראה אלוהית. 

ניתן לחלק את הבשורות האפוקריפיות למספר סוגים: בשורות "ינקות" (כלומר, כאלה המתארות את הינקות והילדות של ישו); בשורות "יהודיות-נוצריות" (כלומר, כאלו שחוברו בכתות יהודיות-נוצריות); בשורות המספקות אלטרנטיבה לבשורות הקאנוניות מבחינת המידע שהן מתארות; בשורות המתעדות היגדים של ישו; ובשורות המתארות את הפסיון של ישו. בנוסף, קיימות בשורות הרמוניות, המנסות לאחד את כל העדויות על ישו למקור אחד. 

בין הבשורות האפוקריפיות: 

*הבשורה על פי יעקב: חוברה ככל הנראה במאה ה-2 ונחשבת לאחת מ"בשורות הינקות" החשובות ביותר מבחינה היסטורית-מחקרית. הבשורה על פי יעקב משמשת כבסיס לבשורות ינקות אחרות, כמו בשורת הינקות על פי תומאס (אין לבלבלה עם "הבשורה על פי תומאס"); הבשורה על פי מתי-כביכול; בשורת הינקות הערבית; סיפורו של יוסף הנגר; חיי יוחנן המטביל. 

*הבשורה על פי פטרוס : בשורה זו משתייכת לתת-הקבוצה של בשורות הפסיון של ישו. היא חוברה, כפי הנראה, באמצע המאה ה-2, ולא נכנסה לקנון משום שנחשבה כדברי כפירה, וזאת מכמה סיבות הקשורות בתיאור השבוע האחרון בחייו של ישו. בבשורה זו נטען כי לאחר קימתו לתחייה, גופו של ישו רק נראה היה כגוף ממשי, ולא היה באמת כזה. טענה זו סותרת את עיקרי הדת הנוצרית, הקובעת כי תחייתו של ישו הייתה גשמית. החוקרים תמימי דעים למדי כי לא פטרוס עצמו חיבר את הבשורה, על אף התייחסויות בגוף ראשון שנועדו ליצור רושם זה. עותק מהבשורה, שנוצר במאה ה-8 ואשר נשמר בקברו של נזיר מצרי, התגלה בשנת 1886 בידי הארכאולוג אורבין בוריאנט (Bouriant). 

בגלל דחיית הגנוסטיקה, חלק מן החוקרים סוברים כי בשורות בעלות נופך גנוסטי אינן יכולות להיחשב כחלק מן האפוקריפה, שכן הן אינן נחשבות ל"שימושיות" מבחינה תאולוגית על ידי הכנסיות בימינו. בין בשורות אלו ניתן למנות את: 

*הבשורה של יהודה: עותק בן המאה ה-3 מבשורה זו נתגלה בשנות ה-70 של המאה ה-20 במערה במדבר אל-מיניא שבמצרים, ופורסם ברבים ב-2006. תוכנה של הבשורה סותר את הכתוב ביתר הבשורות בברית החדשה בנוגע למעורבותו של יהודה איש-קריות בהסגרתו של ישו לרומאים. בניגוד לשאר הבשורות, זאת מספרת שישו הורה במפורש ליהודה איש קריות להסגיר אותו לרומאים. בכך היא מטהרת את יהודה איש קריות מהתדמית השלילית שדבקה בו, המתארת אותו כסמל הבוגדנות.

* הבשורה על פי מריה : עותק מבשורה זו, בן המאה ה-2 או המאה ה-3, המיוחסת למריה מגדלנה, התגלה בסוף המאה ה-19. חלק ניכר מבשורה זו מכיל דיאלוג בו השליחים מבקשים ומקבלים הנחיות ממריה מגדלנה. קיימת מחלוקת אם ניתן להכליל את החיבור כ"בשורה אפוקריפית", או שהוא ספר שאינו עוסק ישירות בישו, בשליחים וביסודות הנצרות כספרי הבשורה.

==ראו גם==
* איגרת אתנסיוס

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כתבי קודש נוצריים
ארתור, נסיך ויילס

ארתור, נסיך ויילס (באנגלית: Arthur, Prince of Wales; 19 או 20 בספטמבר 1486 - 2 באפריל 1502) היה בנו הבכור של המלך הנרי השביעי ושל רעייתו, המלכה אליזבת מיורק (בתו של אדוארד הרביעי), ויורש העצר של אנגליה. ארתור מת לפני שירש את כס המלוכה, ולאחר מות אביו, המלך, ירש אותו אחיו הצעיר הנרי, שהפך להנרי השמיני. כבר מלידה נשא בתואר דוכס קורנוול. ב-29 בנובמבר 1489 קיבל גם את התארים נסיך ויילס ורוזן צ'סטר.

ארתור נולד בווינצ'סטר. לכך חשיבות רבה, שכן במסגרת מאמציו לחזק את הלגיטימציה לטענה שלו לכתר אנגליה, הנרי השביעי טען כי הוא צאצא של קדוולדר ושל מלכי בריטניה הקדומים. וינצ'סטר זוהתה כמיקומה של קמלוט. אביו גם קרא לו ארתור על שמו של המלך ארתור האגדי. ארתור הוטבל לנצרות בקתדרלת וינצ'סטר והוכרז באותו אירוע כאביר במסדר האמבט. סנדקיו היו תומאס סטנלי, רוזן דרבי, וויליאם פיצלאן, רוזן ארונדל וג'ון דה ויר, רוזן אוקספורד. סבתו, אליזבת וודוויל, ודודתו, ססילי מיורק, שימשו אף הן כסנדקיות והחזיקו אותו במהלך הטקס. לא ברור אם היה תינוק בריא: חלק מבני התקופה מתארים אותו כ"מלא חיים ומרץ" ופרנסיס בייקון כותב כי ארתור "נולד בחודש השמיני" אך היה חזק וכשיר. ישנם היסטוריונים הטוענים כי הוא היה חלש במהלך כל חייו, ובריאות רעועה זו הובילה גם למותו.

בגיל שנתיים שודך לנישואין עם הנסיכה הספרדית קתרין מאראגון. הם נישאו בנובמבר 1501 ועברו לטירת לדלו בגבול אנגליה-ויילס. כבר בחודש אפריל שלאחר נישואיהם הוא נפטר מקדחת. אלמנתו נישאה לאחיו, הנרי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית טיודור
קטגוריה:נסיכי ויילס
קטגוריה:דוכסי קורנוול
קטגוריה:יורשי עצר שלא זכו למלוך
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות מלכותיים
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים
קטגוריה:ילידי 1486
קטגוריה:נפטרים ב-1502
עדי קוזלובסקי

עדי קוזלובסקי (נולדה ב-28 באוגוסט 1980) היא שחקנית ומדבבת ישראלית.<ref></ref>

==ביוגרפיה==
קוזלובסקי גדלה בקריית חיים. את שירותה בצה"ל, בשנים 1998–2000, עשתה בלהקת חיל האוויר.

קוזלובסקי בוגרת בית הספר למשחק "בית צבי" ובשנת 2001, זכתה במלגת קרן התרבות אמריקה-ישראל ע"ש שרת למשחק.<ref name=":1"></ref>

קוזלובסקי דיבבה בעברית (מעל 100 סרטים) ובאנגלית, בסרטים וסדרות רבים, הופיעה במחזות זמר רבים השתתפה בהפקה המוזיקלית "ווקה פיפל" וכיכבה איתם בתפקיד אלטה בכל רחבי העולם. נכון ל-2023, היא המנהלת האמנותית שלהם בניו יורק<ref name=":1" /> כמו כן, שיחקה בהצגות ילדים שונות.

נשואה לדניאל ריס. אחיה הוא השחקן והמדבב אריאל קוזלובסקי.

===מחזות זמר===
* "אוליבר!"
* "קאטס"
* "היפה והחיה"
* "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים"
* "האסופית"
* "נסיך האגדות"
* "שיער"
* "יוסף וכתונת הפסים"
* 2007 - "אבניו קיו"

===מההפקות בהן דיבבה===

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.adikozlo.com AdiKozlo.com] - אתר האינטרנט של קוזלובסקי

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות להקת חיל האוויר
קטגוריה:חברי להקת חיל האוויר
קטגוריה:מדבבות ישראליות
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
מחולל טופולוגיה

מחולל טופולוגיה הוא תוכנה המחוללת טופולוגית רשת לשם ביצוע סימולציה ממוחשבת עבור אלגוריתמי תקשורת שונים. הטופולוגיה הנוצרת אמורה לשקף ככל האפשר את המציאות התקשורתית ולהוות בסיס איתן ואמין להכללת התוצאות שהתקבלו מהניסויים שבוצעו עליהן על כלל הרשתות בעולם. מחולל טופולוגיה מקבל בדרך כלל מספר פרמטרים שעל פיהם הוא קובע את מאפייני הרשת, כמו למשל מספר הצמתים ברשת, מספר השכנים המקסימלי והמינימלי שיש לכל צומת והמבנה ההיררכי של הרשת.

חלק מהמחוללים באים לייצר מציאות מסוימת הדומה לחלק מהרשתות הקיימות – למשל טופולוגיה המדמה את האינטרנט, טופולוגיה המדמה רשת אלחוטית ועוד. קיימים מחוללי טופולוגיה מסוגים שונים, הנבדלים בעיקר המתמטי שעליו נסמך המחולל שלהם. מחולל הטופולוגיה BRITE שפותח באוניברסיטת ברקלי שבקליפורניה מכליל את תהליך יצירת הטופולוגיות של רבים מהמחוללים השונים ומאפשר לייצר התנהגות דומה על סמך הפרמטרים הניתנים לו.

ניתן לחלק את עבודת המחולל לארבעה שלבים עיקריים: הצבת הצמתים במרחב, חיבור הצמתים זה לזה, השמת ערכים לצלעות שבין הצמתים (רוחב פס, השהייה וכדומה) והדפסת התוצר לפלט בפורמט קבוע.

גישה אחרת מזו של מחוללי הטופולוגיה הם דוגמי טופולוגיה, המבססים את הטופולוגיה שהם מייצרים על סמך דגימות אמיתיות המבוצעות ברשתות הרלוונטיות. מנוע מיפוי ספקיות אינטרנט שפותח באוניברסיטת וושינגטון בשם RocketFuel הוא דוגמה לכך.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארכיטקטורת רשת
קטגוריה:יישומי מחשב
קרולינה קורקובה

קרולינה קורקובה (צ'כית: Karolína Kurková; נולדה ב-28 בפברואר 1984) היא דוגמנית ושחקנית צ'כית.

==ביוגרפיה==
קורקובה נולדה בעיירה דשין שבצ'כיה ליוזף קורקה, שחקן כדורסל צ'כי, ולאם סלובקית.

היא החלה לדגמן - הן על המסלול והן בעיתונות - בגיל 15. לאחר מכן עברה למילאנו והוחתמה על ידי פראדה.

בשנת 2001 צולמה לשער המגזין ווג והייתה אחת הדוגמניות הצעירות ביותר שהופיעו על שער המגזין. בעקבות הופעתה בווג הוזמנה קורקובה להשתתף בתצוגת האופנה הטלוויזיונית של ויקטוריאז סיקרט לשנת 2001, דגמנה עבור בתי אופנה מובילים כאיב סן לורן, והצטלמה לקמפיינים פרסומיים של טומי הילפיגר, ולנטינו, לואי ויטון, שאנל, הוגו בוס, כריסטיאן דיור, ורסאצ'י, מנגו, רולקס ועוד.

בתצוגה המצולמת של ויקטוריאז סיקרט לשנת 2002 דגמנה קורקובה חזייה בשווי של כ-10 מיליון דולר, משובצת באבני אודם וברקת. בהמשך אותה שנה זכתה בתואר דוגמנית השנה בטקס פרסי האופנה של VH1/ווג והוחתמה על חוזי דוגמנות עם בתי אופנה מובילים נוספים כגון ראלף לורן, אוסקר דה לה רנטה ואחרים.

בתצוגה המצולמת של ויקטוריה'ס סיקרט לשנת 2006 דגמנה קורקובה חזייה בשווי 6.5 מיליון דולר, משובצת ב-2000 יהלומים במשקל כולל של 800 קרט. קורקובה והיידי קלום הן הדוגמניות היחידות שדגמנו את חזיית מולטימיליון הדולרים פעמיים.

בשנת 2007 השתתפה בסרט הקולנועי "השנה הכי סקסית שלי", לצדם של פרנקי מוניז ואמבר ולטה.

בנובמבר 2008 נבחרה על ידי צופי ערוץ הטלוויזיה לאישה הסקסית ביותר בעולם.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.fashionmodeldirectory.com/models/Karolina_Kurkova קרולינה קורקובה] במדריך הדוגמניות המקוון
* 

קטגוריה:דוגמניות צ'כיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צ'כיות
קטגוריה:מלאכיות ויקטוריה'ס סיקרט
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1984
פרידריך דולמן

פרידריך דולמן (בגרמנית: Friedrich Dollmann; 2 בפברואר 1882 – 28 ביוני 1944) היה גנרל גרמני במלחמת העולם השנייה שלחם בחזית המערב, בתחילה במהלך המערכה על צרפת ולאחר מכן בניסיונות לבלום את הפלישה לנורמנדי.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
דולמן נולד ב-2 בפברואר 1882 בווירצבורג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1899 התגייס דולמן לצבא האימפריה הגרמנית, והצטרף לרגימנט הארטילריה הבווארי ה-7, עמו לחם במלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף דולמן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באפריל 1927 הועלה דולמן לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בפברואר 1930 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 באוקטובר 1932 הועלה דולמן לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד פיקוד הארטילריה ה-7. ב-1 באוקטובר 1933 הועלה לדרגת גנרל לוטננט, וב-1 באוקטובר 1934 מונה למפקד הקורפוס ה-9. ב-1 באפריל 1936 הועלה דולמן לדרגת גנרל חיל התותחנים, וב-25 באוגוסט 1939 מונה למפקד הארמייה השביעית.

===מלחמת העולם השנייה===
במהלך המערכה על צרפת פיקד דולמן על הארמייה השביעית כחלק מקבוצת ארמיות C, והבקיע עמה את קו מאז'ינו. ב-28 ביוני 1940 קיבל דולמן על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-19 ביולי 1940 הועלה לדרגת גנרל אוברסט. לאחר 1940 שימשה הארמייה של דולמן כחיל מצב בבריטני ובנורמנדי, ודולמן היה אחראי על הגנת אזורים אלו.

על אף שהתקפת בעלות הברית על חופי צרפת, הייתה צפויה בתחילת יוני 1944 הוריד דולמן את רמת הכוננות של הארמייה שבפיקודו בשל תנאי מזג אוויר קשים ב-4 ביוני ויצא לתרגיל מפות בעיר רן, במרחק רב מחופי נורמנדי. בעת הפלישה לנורמנדי, ב-6 ביוני, עדיין שהו דולמן וצוותו הבכיר ברן. הארמייה השביעית שתחת פיקודו ספגה את עיקר המתקפה, ונכשלה במניעת הנחיתה בחופי נורמנדי. דולמן המשיך להילחם נגד הצבאות הפולשים. ב-28 ביוני 1944 נודע לו כי בכוונת היטלר להדיחו ולשפוט אותו במשפט צבאי על אחריותו לנפילת שרבור. לאחר קבלת הידיעה מת דולמן במפקדתו. לא ברור אם מותו נגרם מהתאבדות או מסיבה רפואית הקשורה לסערת רגשותיו: התקף לב קטלני או שבץ. לאחר מותו הוענק לדולמן תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, כאות הוקרה על פעולותיו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/D/DollmannF-R.htm פרידריך דולמן] באתר lexikon-der-wehrmacht 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1882
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
מסכת נזיקין

התחלת בבא קמא, החלק הראשון של מסכת נזיקין, עם [[פירוש המשנה לרמב"ם. דפוס ראשון, נאפולי, 1492]]
מסכת נזיקין היא מסכת במשנה שפותחת את סדר נזיקין, ועוסקת בכל דיני הממונות. מפאת גודלה, חולקה המסכת לשלושה חלקים, של עשרה פרקים כל אחד, וכך הם ידועים היום. 
חלקיה הם:
* מסכת בבא קמא – "השער הראשון", עוסקת בעיקר בדיני נזיקין וגזל.
* מסכת בבא מציעא – "השער האמצעי", עוסקת בעיקר בדיני אבדות ושומרים.
* מסכת בבא בתרא – "השער האחרון", עוסקת בעיקר בדיני שכנים ושותפים וגם בדיני ירושה.

חלוקת המסכת לשלושה היא בבלית, ואילו בארץ ישראל המסכת נחשבה תמיד כמסכת אחת. החלוקה לשלושה חלקים נעשתה באופן טכני – עשרה פרקים בכל מסכת – כאשר מבחינה תוכנית ניתן היה לחלק אחרת את המסכת; כך לדוגמה הפרק האחרון של בבא מציעא עוסק באותו נושא כמו הפרק הראשון של בבא בתרא. בתוספתא של המסכת מחולקת גם היא לפנינו ל"בבות", עם אחד עשר פרקים בכל "בבא", כאשר המקבילה לפרק א' של בבא בתרא נמצאת (יחד עם המקבילה לפרק י' של בבא מציעא) בפרק י"א של "בבא מציעא". גם מסכת כלים בתוספתא מחולקת לשלוש בבות, בדומה למסכת נזיקין.

==הערות שוליים ==

נזיקין
קווינטות קרן

"קווינטות קרן" הוא מהלך מוזיקלי נפוץ, בעיקר בסגנון הקלאסי. ניתן למצוא אותו ביצירות אינסטרומנטליות רבות בעיקר בכתיבה לקרנות.

==הרכב המהלך ומקורו==
המהלך הבסיסי מורכב משני קולות הנעים במקביל. הקול העליון מנגן מהלך של שתי סקונדות גדולות בעליה, והקול התחתון, מתחיל בסקסטה קטנה מתחתיו, מנגן טרצה קטנה וקוורטה זכה בעליה. בראייה "אנכית" של הקולות, מתקבל מהלך של סקסטה קטנה, קווינטה זכה, וטרצה גדולה. בסולם רה מז'ור, לדוגמה, מהלך זה יהיה: פה#-רה, לה-מי, רה-פה#. 

קווינטות קרן, כשמן כן הן, נפוצות בעיקר בכתיבה לקרנות בתקופה הקלאסית במוזיקה. כמו כן, הן נפוצות מאוד בכתיבה לסקציית כלי הנשיפה בהרכבים מתקופה זו, יחד עם שני אבובים, ולעיתים עם שני בסונים וחליל. מהלך "קווינטות קרן" יכול להופיע גם בכלים אחרים, ואינו קיים באופן בלעדי בקרנות.

מהלך נפוץ הוא, לכתוב יחד עם קווינטות קרן בקרנות, מהלך של טרצות באבובים שמעליהם, כמו שניתן לראות בדוגמה של הקונצ'רטו השני לחליל מאת מוצארט. 

מוצאו של המהלך הוא בכתיבה טיפוסית לשתי קרנות; הוא מורכב מצלילי הסולם המז'ורי, אשר ניתן היה לנגנם בקרן טבעית. בנוסף לכך, עד לתקופה הרומנטית, בהערכה גסה, הייתה נהוגה הפרדה בין תפקיד של קרן "גבוהה" לקרן "נמוכה", כאשר נגני קרן נמוכה התמחו בנגינת פסאז'ים וקפיצות במנעד הנמוך, ונגני קרן גבוהה בנגינה לירית במנעד הגבוה. לפיכך, הקו הנמוך במהלך קווינטות קרן תואם לנגן קרן נמוכה, והקו הגבוה לתפקיד של קרן גבוהה.

==שימושי המהלך==
קווינטות קרן הן בעלות משמעות אקוסטית ואומנותית כאחד; המהלך מורכב משני מרווחים קונסוננטיים בלתי מושלמים (הסקסטה והטרצה) כשביניהם קונסוננט זך (קווינטה זכה). בנוסף, המרווחים עצמן הולכים וקטנים ככל שהמהלך עולה, וגדלים כשהוא יורד, מה שמעניק גיוון בתצליל. הרכב המרווחים הזה מצלצל מעודן וטוב במיוחד מכיוון שהוא משלב בתוכו מרווחים קונסוננטים בלתי מושלמים, אך מרכך ו"מגוון" אך המהלך על ידי קווינטה זכה באמצע. המהלך נשמע טוב בייחוד בקרנות, כאשר צלילן הרחב והחם מדגיש את יופיו. 

מבחינה הרמונית, המהלך מתפקד כטוניקה המורחבת בדומיננטה באמצעהּ. הקווינטה הזכה מתפקדת כדומיננטה, גם כאשר לא משלימים את צליל הטרצה שלה.

במרוצת הזמן המהלך הפך להיות מזוהה כל כך עם קרנות, עד שהוא החל להופיע ביצירות לכלים אחרים כחיקוי לאופיה של הקרן, למשל בקטעים בעלי אופי תרועתי. מהלך כזה נמצא, לדוגמה, בקפריצ'ו מס' 9 של ניקולו פגניני לכינור המכונה La chasse (הציד). עם זאת, ביצירות מסוימות, קווינטות קרן מופיעות בתפקידי הקרנות גם בקטעים בעלי אופי לירי.

מלחינים כגון יוזף היידן ומוצרט השתמשו באפקט הזה ברבות מיצירותיהם, כאשר מדי פעם המהלך מקבל משמעות מוטיבית של ממש, כפי שאפשר למצוא בפרק האחרון של הסימפוניה ה-103 של היידן. 
המהלך הפותח את הפינאלה של הסימפוניה ה-103 מאת היידן

קטגוריה:תאוריית המוזיקה
איגרת יהודה

איגרת יהודה היא איגרת המהווה את אחד מספרי הברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות.

== מחבר האיגרת ותאריך חיבורה ==
על פי האמור בפסוק הפתיחה של האיגרת (וכמקובל באיגרות מהתקופה ההלניסטית) מצוין בה שם מחברה: "יהודה, משרתו של ישו המשיח ואחיו של יעקב". מכך עולה שהאיגרת משויכת ליהודה, אחי ישו. 

החוקרים המודרניים סבורים כי מדובר במכתב ששויך ליהודה ונכתב בסוף המאה הראשונה או ברבע הראשון של המאה השנייה (בעקבות התייחסות לשליחים בפסוקים 17 - 18 של הספר - שעניינה פעילות שלא הייתה ידועה ליהודה, וכן בעקבות התייחסות לגנוסטיות שהחלה נפוצה רק בראשית המאה השנייה). חוקרים שמרנים מתארכים אותה לבין שנת 66 ל-90.

כבר בשלהי המאה השנייה הפך הספר לחלק מהברית החדשה. הן קלמנט, הן טרטוליאנוס והן הקנון מוראטוריאן התייחסו לאיגרת כאחד מספרי הברית החדשה. אוסביוס הביע ספקות במקוריות האיגרת, אולם האיגרת הפכה רשמית לחלק מהברית החדשה בעקבות עמדתו של אתנאסיוס וסינוד לאודיקאה בשנת 363 וכן בעקבות מועצות קרתגו בשנת 397. הספקות בדבר מקוריות האיגרת הופיעו מחדש בעקבות הרפורמציה.

== תוכן האיגרת ==
האיגרת קצרה ביותר וכוללת 25 פסוקים בלבד. האיגרת אינה ממוענת לקהילה מסוימת ונועדה להיקרא בכל הקהילות הנוצריות. 

האיגרת יוצאת נגד תאוריות דתיות שנראו בעיני מחבר האיגרת ככפירות (הגנוסטיסיזם והמרקיוניזם).

האיגרת מזכירה מחלוקת בין המלאך מיכאל לבין השטן בדבר גופו של משה, וכן מתארת את עלייתו של משה לשמים. כמו כן האיגרת כוללת ציטוט מספר חנוך (פסוקים 14 - 15) ומשייכת את הציטוט לחנוך בנו של אדם. ספר חנוך אינו מהווה חלק מהברית החדשה, אולם מקודש על ידי הכנסייה האורתודוקסית האתיופית.

== קישורים חיצוניים ==

* תרגום לעברית של האיגרת בוויקיטקסט
* [http://www.usccb.org/nab/bible/jude/jude.htm תרגום לאנגלית של האיגרת]
* [http://www.biblegateway.com/cgi-bin/bible?language=english&version=NIV&passage=Jude גרסאות שונות באנגלית של האיגרת]
* [http://www.earlychristianwritings.com/jude.html תרגומים של האיגרת]
* 

קטגוריה:הברית החדשה
יהודה
אשת קץ הימים

אשת קץ הימים. ציורו של [[פטר פאול רובנס.]]
אשת קץ הימים או אשת האפוקליפסה היא דמות המוזכרת בחזון יוחנן (פרק י"ב 11 - 18) בברית החדשה.

==תיאור הדמות==
בספר ההתגלות (חזון יוחנן) מתוארת אישה, הלבושה בשמש, והירח תחת רגליה, וסביב ראשה כתר העשוי שנים עשר כוכבים. האישה יולדת ילד, ומופיע בשמים דרקון אדום שלו שבעה ראשים ועשר קרניים, ועל הראשים שבע עטרות (דיאדמות), וזנבו פוגע בשליש מכוכבי השמים ומפיל אותם על פני הארץ, והדרקון ניצב לפני האישה במטרה לאכול את בנה שנולד וצפוי לשלוט באנושות. הבן שנולד נלקח על ידי האל והאישה בורחת אל המדבר למקום שהכין לה האל, שם היא תשהה אלף מאתים ושישים ימים, בעת שבשמים מתרחש קרב בין המלאך מיכאל לבין הדרקון. הדרקון מופל אל הארץ ויוצא לרדוף את האישה. האדמה עוזרת לאישה וכאשר הדרקון שולח מפיו נהר להטביע אותה, האדמה פוערת פיה ובולעת את הנהר.

==פרשנות==
יש פרשנים המזהים את האישה עם הכנסייה הנוצרית, ואת הילד שנולד לה עם הקדושים. אחרים מפרשים את דמותה של האישה כסמל לעם ישראל; פירוש זה מסתמך על לבושה של האישה המזכיר את חלומו של יוסף, וכן את ההתייחסות של הנביאים לעם ישראל כאל אישה (; ; ); פרשנות אחרת מציינת כי האישה היא מרים, אם ישו לאחר עלייתה לשמיים; פרשנות אחרת מזהה את האישה עם חווה - ובכך למעשה משלימה מעגל של המאבק בין חווה לבין הנחש בעקבות החטא הקדמון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ספר ההתגלות
הרפתקאות שלומיאל

הרפתקאות שלומיאל הוא סרט הנפשה בבימויו של חנן קמינסקי אנימטור ישראלי ובוגר בצלאל. הסרט מבוסס על כמה מסיפוריו של יצחק בשביס-זינגר, ביניהם "חכמי חלם", "הגולם", ו"זלטה העז" והופק בצרפת ובהונגריה. זהו סרטו המצויר הראשון של קמינסקי באורך מלא.

הסרט הוקרן בישראל ב-1995 בפסטיבל הקולנוע ירושלים ה-12 וכן בפסטיבל הבינלאומי הראשון "קולנוע יצירתי" בסינמטק תל אביב.

== עלילה ==
הכל התחיל בתקלה- כשאלוהים ברא את העולם הוא נתן שק של חוכמה ושק של טיפשות בידי מלאכיו, כדי שיחלקו אותם בעולם, אבל כל שק הטיפשות נשפך על העיירה חלם.

גיבור הסיפור הוא אהרון היתום, שיחד עם זלטה, העז הזקנה שלו, עובר לגור אצל דודו שלומיאל ודודתו שרה תושבי חלם. אנו לומדים להכיר כמה מתושבי העיירה ואת הרב גרונם. שלומיאל מתבקש לשמור ולהחביא את "ספר הניסים". ספר זה חיוני למכשף שגר בטירה בקרבת הכפר, כיוון שהוא יצר גולם מחומר ומים, ורק בספר הניסים כתוב כיצד ניתן להפיח בגולם חיים. את העניינים מסבכים שלומיאל והרב ב"חוכמתם". עוזר להם בכך גמדון, שרוצה לעזור בקסמים שונים שכמעט אף פעם לא מצליחים כמתוכנן.

== דמויות ומדבבים לעברית ==
* המספר - יגאל שדה - אומר לאלים לשלוח את החוכמה ואת הטיפשות לחלם.
* אהרון - נעמי פרומוביץ'-פנקס - ילד בן 11 שהתייתם מהוריו
* דוד שלומיאל - דב רייזר - גבאי בבית הכנסת, דודו של אהרון, בעלה של שרה ואביהן של דנה, דונה ודינה.
* גרונם - אלברט כהן - רב העיירה חלם.
* דודה שרה - אודליה מורה-מטלון - אשתו של שלומיאל, אמן של דנה, דינה ודונה.
* זלטה - אודליה מורה-מטלון - העז של אהרון.
* גמדון - שרית וינו אלעד - גמד שרוצה לעזור לכולם במעשי קסמים.
* המכשף - יגאל שדה - מכשף מרושע שגר בטירה ליד חלם, יוצר גולם ורוצה להוכיח בעזרתו את כוחו.
* טרייטל - שמחה ברבירו - חייט העיירה
* סנדר - עפרון אטקין - סנדלר העיירה
* שמנדריק - דביר בנדק - נגר העיירה
* זיינבל - דביר בנדק - אופה העיירה

=== שירים בסרט ===
* אזכור זאת
* הסמל של חלם
* חכם בחכמים
* אני אהיה עשיר
* אני גמדון
* טיפשים שבטיפשים
* רק בעל

== פרסים ==
הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל סרטי הילדים של אאוגסבורג (Augsburger Kinderfilmfest). בנוסף זכה ב-1996 בשני פרסים - הסרט הטוב ביותר וחביב הקהל בפסטיבל האנימציה לצעירים בבורג-אן-ברס בצרפת (Festival du film d'animation pour la jeunesse de Bourg-en-Bresse).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:סרטי 1995
קטגוריה:סרטים מצוירים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1995
מנסניו (מקסיקו)

פסל במרכז העיר
מנסניו (בספרדית: Manzanillo) היא עיר נמל חשובה בחוף המערבי של מקסיקו, במדינת קולימה והעיר השנייה בגודלה במדינת קולימה אחרי העיר הבירה קולימה. בעיר חיים כ-161,420 תושבים (2010).

== כלכלה ==
כלכלת העיר בנויה על הנמל הגדול בה והתיירות הפורחת. מנסניו היא עיר נמל החשובה ביותר במקסיקו ויעד תיירות ונופש מפורסם הרבה בזכות החופים, תופעת הבזק ירוק ודגי המפרשן הנמצאים במים בקרבת מקום. למעשה העיר הוגדרה רשמית כ"בירת המפרשן" בעולם. בעיר נערכת תחרות דיג מפרשנים מדי שנה ומשכת תיירים רבים.

== ספורט ==
פיקודוס מנסניו הוא מועדון הכדורגל המפורסם בעיר ומשחק בליגה השנייה של מקסיקו.

== תחבורה ==
=== נמל ימי ===
נמל מנסניו הוא הנמל הגדול והעמוס ביותר במקסיקו. הנמל שוכן לחופו של האוקיינוס השקט ומאפשר למקסיקו מסחר עם אסיה, אוקיאניה, אוסטרליה ומדינות השוכנות לחוף האוקיינוס השקט בדרום אמריקה ומדינות השוכנות לחוף האוקיינוס האטלנטי בזכות תעלת פנמה.

בשנת 2002, בזמן שביתת נמל לונג ביץ', יותר ממחצית הסחורה הגיעה לנמל מנסניו. משם הסחורה הועברה דרך רכבת ומשאיות לארצות הברית ולהפך.

=== נמל תעופה ===
נמל תעופה "פלאיה דה אורו" הממוקם ליד מנסניו הוא נמל תעופה החשוב במדינת קולימה.

היעדים מנמל תעופה 'פלאיה דה אורו' הם:
* מקסיקו סיטי, מונטריי, טורונטו, ונקובר, ויניפג, מונטריאול, אדמונטון, קלגרי, לוס אנג'לס, יוסטון, פיניקס, מיניאפוליס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:מקסיקו: ערי חוף
קטגוריה:קולימה
קטגוריה:מקסיקו: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1873
פרעיים

פִּרְעִיִּים (שם מדעי: Hypericaceae) היא משפחה של צמחים עשבוניים חד-שנתיים או רב-שנתיים, תת-שיחים, שיחים ולעיתים רחוקות מאוד עצים. תפוצת מיני המשפחה משתרעת כמעט בכל העולם, למעט אזורים קרים מאוד או יבשים מאוד, כאשר רובם מצויים באזורי האקלים הטרופיים, למעט מינים מסוימים מהסוג פרע (Hypericum). משפחת הפרעיים כוללת 6 סוגים ו-620 מינים, מהם 512 משתייכים לסוג פרע<ref></ref><ref></ref>. בישראל וסביבתה ובסיני מיוצגת משפחת הפרעיים על ידי 10 מיני בר מהסוג פרע בלבד<ref></ref><ref></ref>, ועוד 13 צמחי תרבות שגם הם משתייכים לאותו הסוג.

להכרת המורפולוגיה, מקור השם המדעי והעברי, והמינים בישראל, ראו בערך פרע.

== סיסטמטיקה ==
פרח של פרע מסולסל, צולם ביולי בנתניה
פרח מרובה אבקנים של פרע מסולסל
בלוטות שקופות ושחורות בפרע מסולסל
על פי החלוקה המסורתית, מִשְׁפַּחַת הַפִּרְעִיִּים שויכה לסדרה נפרדת הנקראת על שמה. בחלוקה הסיסטמטית של קבוצת APG פוצלה סדרה זו, ומשפחת הפרעיים משויכת מאז שנת 2003 לסדרת המלפיגאים (Malpighiales) יחד עם עוד 35 משפחות, לרובם אין נציגים בישראל. סדרה זאת היא חדשה למדי, שיוסדה עקב מחקרים פילוגנטיים של השנים האחרונות, זו אחת הקבוצות הראשונות בטקסונומיה, שלא הוגדרה בעזרת מורפולוגיה, לכן, בין המשפחות הכלולות במלפיגאים אין דמיון מורפולוגי ניכר, אך קיים ביניהן דמיון גנטי.

הסוג פרע והקרובים לו סווגו כתת-משפחה במִשְׁפַּחַת הַשְּׁרָפִיִּים (Clusiaceae, שם נרדף Guttiferae)<ref></ref>. ההחלטה להפריד בין משפחת Clusiaceae (או Guttiferae) לבין Hypericaceae התקבלה בעקבות מחקרים פילוגנטיים ושימוש בטכנולוגיות מתקדמות של ניתוח DNA. תהליך זה התרחש בעיקר במהלך שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000, כאשר החלו להשתמש בשיטות מולקולריות כדי לבחון את הקשרים האבולוציוניים בין הצמחים. פיצול זה קיבלה תוקף סופי עם פרסום מערכת המיון העדכנית של צמחים בעלי פרחים (APG - Angiosperm Phylogeny Group), אשר מהדורתה הראשונה פורסמה ב-1998 והמהדורה השלישית שפורסמה בשנת 2009 אשררה את הפיצול בין משפחת הפרעיים למשפחת השרפיים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1789
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטואן-לורן דה ז'יסייה
קטגוריה:משפחות צמחים
האיגרת השלישית אל הקורינתים

האיגרת השלישית אל הקורינתים היא איגרת המשויכת לשליח פאולוס (שאול התרסי). בראשיתה של האיגרת נכתב כי פאולוס היא כותב האיגרת, אולם ככל הנראה מדובר באיגרת פסאודואפיגרפית.

ההעתק הקדום ביותר של האיגרת שנשתמר הוא פפירוס בודמר מס' 10.

אין מדובר באיגרת השלישית אל הקורינתים (מוזכרת באיגרת השנייה אל הקורינתים 2 ד' ו-ז' 8 -9) אשר נכתבה על ידי פאולוס ולא שרדה עד ימינו.

==מחבר האיגרת==
החל מהמאה הרביעית נחשבה האיגרת בקרב הכנסיות המערביות (הכנסייה הקתולית) כאיגרת אפוקריפית (איגרת שלא הפכה לחלק מהברית החדשה) מאחר שזהות מחברה לא הובררה. לעומת זאת, בכנסיות המזרחיות היוותה האיגרת חלק מכתבי הקודש - בכנסייה הסורית-אותודוכסית התייחס אפראהט אל האיגרת כקדושה (בשנת 340 לערך) ואפרים מסוריה התייחס אלה כחלק מספרי הברית החדשה (373 לערך).

האיגרת הופיע כחלק מהתנ"ך הארמני בשנת 1666 וכספר חיצוני בתנ"ך זה משנת 1805.

==תוכן האיגרת==
האיגרת מנסה לתקן אי הבנות שנבעו מהאיגרת הראשונה והאיגרת השנייה לאחר תפוצתן של אלה, וכן בעקבות איגרת הקורינתים אל פאולוס (אף היא איגרת חיצונית שלא הפכה לחלק מהברית החדשה).

האיגרת יצאה לתקוף טענות גנוסטיות שנפצו בהסתמך על ציטוט מהאיגרת הראשונה המציינת כי גוף האדם ודמו אינם יכולים לרשת את ממלכת האל, ובעקבות הפסוק נטען שממלכת השמים אינה גשמית אלא רוחנית. איגרת זו מנסה לסתור את הטענות הגנוסטיות. באמצעות תקיפה זו ניתן לתארך את האיגרת לשנת 160–170 לערך.

קורינתים 3
קורינתים 3
איגרת הקורינתים אל פאולוס

איגרת הקורינתים אל פאולוס היא איגרת הממוענת אל השליח פאולוס (שאול התרסי) בעקבות האיגרות שכתב (האיגרת הראשונה והאיגרת השנייה). איגרת זו לא נכנסה כספר קדוש אל הברית החדשה. בעבר הייתה חלק ממעשי פאולוס (ספר חיצוני לברית החדשה) אולם בהמשך הופרדה מספר זה והפכה לאיגרת עצמאית.

==תוכן האיגרת==
האיגרת מתארת תורות שונות ודעות שונות כגון תורתו של שמעון הקוסם הכוללת את הטענה שהאל אינו כל יכול, שישו לא קם לתחייה, וכי אינו אל (דוקטיזם) וכן כי המלאכים או השטן הם שבראו את העולם (תאוריית בורא עולם של הגנוסטים). בעקבות איגרת זו נכתבה האיגרת השלישית אל הקורינתים הבאה לתקוף את תוכנה של איגרת הקורינתים. האיגרת היוותה קריאת תיגר על הנצרות, ונועדה שיענו לה - ככל הנראה כדי לאפשר תקיפה מסודרת של הדעות הדוקטיות והגנוסטיות.

כבר בעת העתיקה היה ברור כי האיגרת מזויפת, אולם על אף זאת האיגרת והתשובה לה היוו חלק מהתנ"ך של הכנסייה הארמנית. 

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20080601181353/http://www.comparative-religion.com/christianity/apocrypha/new-testament-apocrypha/4/10.php תוכן האיגרת]

קורינתים אל פאולוס
קטגוריה:הברית החדשה
קורינתים אל פאולוס
צנורות

צִנורות הוא קובץ סיפורים קצרים מאת אתגר קרת, שיצא לאור בשנת 1992. זהו ספרו הראשון של קרת, ועם צאתו לאור זכה לביקורות טובות אך נמכר רק בכ-800 עותקים. לאחר מכן פרסם קרת את "געגועי לקיסינג'ר" ומשזה הצליח, החלו להימכר מהדורות רבות של "צִנורות", שיצא בעקבות זאת במהדורה מעודכנת. 

הספר כולל 56 סיפורים קצרים ובהם הסיפורים: "יומולדת", "כוכי", "צפירה" ו"דבק מטורף" המשקפים ומבטאים את ההווי הישראלי, החל מיום השואה ועד איומים עקב הלשנה.

==רשימת הסיפורים==
{|
| valign="top" |
* 1. היום יומולדת
* 2. צפירה
* 3. לא בני-אדם
* 4. על ערכו התזונתי של חלום
* 5. כוכי
* 6. טרמינל
* 7. מפלצת השש-בש
* 8. שוני
* 9. חובזה
* 10. עבור 19.99 ש"ח בלבד (כולל מע"מ ודמי משלוח)
* 11. בומרנג
* 12. הבן של ראש המוסד
* 13. יורדן
* 14. המיץ של המיתוסים
* 15. בלטה
* 16. יוליה
* 17. אני ואנט מזדיינים בגיהנום
* 18. רחמים ואיש התולעים - סיפור מרושע
* 19. ארקדי חילוה נוסע בקו חמש

| valign="top" |
* 20. בלי פוליטיקה
* 21. ערבי עם שפם
* 22. תשעים
* 23. אלוהים הגמד
* 24. מכת בכורות
* 25. סדר חלקי
* 26. כמו עטלפים
* 27. ניילון
* 28. מטרות דמות
* 29. בוא ונישאר ברמת המטפורה
* 30. שסק
* 31. קוף אחרי בנאדם
* 32. הלילה בו מתו האוטובוסים
* 33. גוליבר באיסלנדית
* 34. כוכי 2
* 35. הבעיה עם ההיבריס
* 36. קנאת סופרים - סיפורת מתורגמת
* 37. הערפד או מר מקטאגרט - סיפורת עברית
* 38. א.סיור ממונע

| valign="top" |
* 39. ב. מסע
* 40. ג. בקו"ם
* 41. כוכי 3
* 42. סיזיפוס
* 43. שלמה הומו כוס אל-אומו
* 44. היעדרותו המסתורית של אלון שמש
* 45. ימים כמו היום
* 46. שיר ערש לזמן
* 47. אני ולודוויג הורגים את היטלר בלי סיבה (או אביב ברלינאי)
* 48. חיוך המוות של הנס
* 49. צבעים עליזים
* 50. אף אחד לא מבין את הקוואנטים
* 51. עליסה
* 52. שקיות של יומולדת
* 53. קצנשטיין
* 54. כלום
* 55. צנורות
* 56. דבק מטורף
|}

==עיבוד בימתי==
מבחר סיפורים קצרים מתוך הקובץ "צִנורות" עובדו להצגה בשם זה. ההצגה עלתה לראשונה בסטודיו למשחק ניסן נתיב ת"א, ולאחר מכן בתיאטרון החאן בירושלים ובתיאטרון זיגוטה. 

יוצרי ההצגה: אילן תורן (עיבוד, בימוי ותפאורה), מרינה בלטוב (עיצוב תנועה), נדב ויקינסקי (מוזיקה) ויהלי תורן (הדרכה קולית).

השחקנים הם בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב בתל אביב: ישי בן משה, קרן ברי, אילנית גרשון, בועז טרינקר, יואב דונט, אופיר נהרי, אורן סולו, ויטלי פרידלנד ועירית קשני.

בשנת 2023 עלתה ההצגה המוזיקלית "חובזה" בהפקת תזמורת המהפכה ובבימויה של רוני ברודצקי, המביאה אל הבמה חמישה סיפורים קצרים מתוך "צנורות", בהשתתפות נגני התזמורת, זמרת אופרה ושחקני הקאמרי, הדור החדש. ההצגה עלתה בתיאטרון הקאמרי וכן במשכן האופרה במסגרת סדרת המהפכה.

== קישורים חיצוניים ==
* מיקי יונס, [http://www.bamarom.co.il/auditions/article_narrow.php?main=text&PageId=454 "צִנורות" סיפורי אתגר קרת], באתר "במרום"
* [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=28035 "ספר אחד - צינורות | אתגר קרת"], הסכת באתר "כאן"

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי 1992
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד
קטגוריה:אוספי סיפורים קצרים של אתגר קרת
אברהם (פירושונים)

אברהם הוא השם שניתן לאברם, אבי האומה היהודית. השם משמש הן כשם פרטי והן כשם משפחה. על פי נתוני הלמ"ס, נכון ל-2017, שם המשפחה אברהם הוא השביעי בשכיחותו בישראל, אחרי כהן, לוי, מזרחי, פרץ, ביטון ודהן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה עבריים
קטגוריה:שמות משפחה שמבוססים על השם אברהם
האיגרת אל הלאודיקיאנים

האיגרת אל הלאודיקיאנים היא איגרת חיצונית, שאינה חלק מספרי הברית החדשה - כתבי הקודש של הנצרות.

האיגרת משויכת לשליח פאולוס (שאול התרסי) וממוענת לכנסייה הנוצרית בלאודיקיאה. האיגרת מוזכרת באיגרת אל הקולוסים המהווה חלק מספרי הברית החדשה. מספר איגרות הנושאות שם זה התקיימו בעת העתיקה, אולם כבר בעת העתיקה היה ברור שהן מאוחרות וכי לא נכתבו על ידי פאולוס.

==רקע==
פאולוס, המכונה "השליח אל הגויים", כתב מספר איגרות לכנסיות שונות אשר ייסד ביוון ואסיה הקטנה. מרבית איגרות אלה שרדו ומהוות חלק מהברית החדשה. באיגרת אל הקולוסים נאמר: "אחרי שמכתב זה הוקרא לכם, דאגו לכך שהוא יקרא גם בכנסייה של הלאודיקיאנים, וכי הם יקראו לכם את האיגרת נשלחה אליהם" (). 

יש חוקרים הסבורים כי האיגרת שנשלחה אל הלאודיאינים היא למעשה האיגרת אל האפסים.

==האיגרת המרקיוניסטית==
מרקיון סבר כי רק השליח פאולוס הבין את תורתו של ישו ולכן כלל בקאנון של ספרי הברית החדשה שיצר רק את הבשורה על-פי לוקאס ואת איגרות פאולוס שאף הן נערכו והוסרו מהן פסקאות אשר לא התאימו לעמדתו. קאנון זה כלל גם את האיגרת אל הלאודיקאנים, אשר נכתבה על ידו או אשר התאימה לדעותיו.

==הוולגטה==
במספר גרסאות של הוולגטה מצויה איגרת בשם זה בת 20 פסוקים. גרסת איגרת זו נשמרה רק בלטינית ואין ספק שהיא פסאודואפיגרפית, ומורכבת מפסוקים שונים שנלקחו מאיגרות פאולוס האחרות (המקוריות). האיגרת הוצאה מהקאנון של הברית החדשה, מאחר שהיא כוללת רק פסוקים המפורטים בספרים אחרים, ואין בה כל דוקטרינה מקורית. איגרת זו לא הופיע בגרסאות ביוונית של הברית החדשה.

לאודיקיאנים
לאודיקיאנים
מוזיאון האצ"ל

מוזיאון האצ"ל שוכן במצודת זאב בתל אביב ומוקדש להנצחת הארגון הצבאי הלאומי בארץ ישראל, מפקדיו, לוחמיו ופעולותיו. במוזיאון מוצגים פריטים שונים - מסמכים, קטעי עיתונות, צילומים, כלי נשק, דגמים אור-קוליים, תמונות וסרטים - הקשורים בפעילות האצ"ל במהלך 17 שנות קיומו.

בשנת 1980 נתן משרד הביטחון את הסכמתו להקמת המוזיאון. הקמת המוזיאון נעשתה בשנים 1985–1991 על ידי אליעזר ויסהוף וצוותו.

==אגפי המוזיאון==

המוזיאון מחולק למספר אגפים:
*מבוא - אגף בו מוצגים תולדות הארגון הצבאי הלאומי מהקמתו ב-1931.
*פעולות - אגף המתעד את מבצעי האצ"ל השונים ובהם הפריצה לכלא עכו.
*מחנות המעצר - אגף המוקדש למחנות המעצר בארץ ישראל ובחו"ל בהם נכלאו חברי הארגון. באגף מוצגות גם התעודות המזויפות ששימשו את גולי אצ"ל ולח"י שברחו ממחנות המעצר באפריקה.
*אגף הקרנה - אגף בו מוקרנים סרטים רבים על האצ"ל ובהם סרט מקורי הממחיש את פעולות האצ"ל, שהוקרן בזמנו בארצות הברית במטרה לגייס כספים למאבק.

==ראו גם==
*מוזיאון האצ"ל בתש"ח
*ארגון צבאי לאומי

==קישורים חיצוניים==
* 
* האתר של מוזיאון ה[http://etzelmembers.org.il אצ"ל] http://etzelmembers.org.il
הכניסה למוזיאון האצ"ל בתל אביב

==הערות שוליים==

קטגוריה:אצ"ל
אצ"ל
אצ"ל
אצ"ל
קטגוריה:רחוב המלך ג'ורג' (תל אביב)
קטגוריה:לב העיר
מילאנזית

מילאנזית, הידועה גם כלומברדית מערבית היא שפה השייכת לשפות הרומאניות ולמשפחת על של שפות הודו-אירופיות, יש המחשיבים אותה כניב של הלומברדית. מקור השפה ודובריה באיטליה, והיא מדוברת באזורי לומברדיה ובעיקר בנפות מילאנו, מונצה-בריאנצה, וארזה, קומו, לקו, סונדריו ובחלק קטן מקרמונה (למעט קרמה וסביבותיה), לודי ופאביה; ובחלקים מפיימונטה (נובארה, ורבנו-קוסיו-אוסולה); בקנטון טיצ'ינו בשווייץ (ובחלקים מגראובינדן). לשפה מספר שמות, המתייחסים לאזור בו היא רווחת: מילאנזית (על שם דוכסות מילאנו) או אינזוברית (על שם אינזובריה והאינזובים), או צ'יזנבואנו ("בגדה הזו של נהר האדה"). 

השפה נחשבת מאז 1981 ל"שפת מיעוט" באיחוד האירופי ועל פי "הספר האדום", דו"ח אונסק"ו לשפות בסכנת הכחדה, לשפה הראויה להגנה מפני הכחדה.

בעיני חלק מן האיטלקים, השפה נחשבת לניב של האיטלקית, אך זוהי למעשה שפה נפרדת. יש בה נקודות דמיון לצרפתית וניתן להבחין בין איטלקית ללומברדית המערבית, באוצר המילים, הפונטיקה והדקדוק. קיימים תת-ניבים רבים של לומברדית מערבית, בשל הגאוגרפיה ההררית באזור, כמו גם בשל היחידות הפוליטיות השונות להן היו שייכים האזורים והנפות.

קטגוריה:איטליה: שפות
קטגוריה:שפות הודו-אירופיות בסכנת הכחדה
סוזי מרוני

סוזן ג'ין "סוזי" מרוני (אנגלית: Susan Jean "Susie" Maroney; נולדה ב-15 בנובמבר 1974), היא שחיינית אוסטרלית למרחקים ארוכים.

== ביוגרפיה ==
מרוני נולדה במדינת ניו סאות' ויילס שבאוסטרליה. היא נולדה עם שיתוק מוחין אך מעולם לא הזכירה זאת עד לשנת 2007. כטיפול למצבה, החלה ללמוד שחייה, כבר בגיל ארבע. עד מהרה השקיעה את עצמה, רובה ככולה, בעיסוק החדש שמצאה לעצמה.

בגיל 14 החלה להתחרות בשחייה למרחקים ארוכים. לאחר שנכשלה במאמציה לסיים את בית הספר התיכון, בין היתר בגלל שיתוק מוחין ממנו סבלו היא ואחיה שון, התעמקה בתחום השחייה, מתוך רצון להגיע להישגים ייחודיים בתחום שחיית מרתון במים פתוחים.
בשנת 1989, כשהיא בת 14 וכמה חודשים, זכתה להכרה הראשונה שלה כשחיינית למרחקים מרתוניים, כשסיימה במקום השלישי באליפות אוסטרליה לנשים בתחום זה.

בשנת 1990 הייתה לאדם הראשון לשחות ממאנלי שבניו סאות' ויילס לדארלינג הארבור וחזרה, בשבע שעות. באותה שנה גם שברה את שיא המהירות לנשים בחציית תעלת למאנש, כשבתוך כך היא גם הופכת לאוסטרלי הצעיר ביותר שחצה אי פעם את התעלה.

ב-2007 מכרה מרוני את סיפור חייה, כולל הגילוי על השיתוק מוחין לתוכנית טוק שואו בטלוויזיה.

ב-22 בפברואר 2016 יצאה בהודעה לתקשורת שהיא גילתה על גבה נגע עורי שהתברר כסרטן ממאיר של מלנומה.

== חיים אישיים ==
למרוני שלושה ילדים. בתה הבכורה מנישואיה הראשונים ושני ילדיה הנוספים מנישואיה השניים. משנת 2016 היא בזוגיות עם פרי קרוס, שחקן רוגבי יוניון בעבר המשותק מגיל 19, בכל ארבעת הגפיים שלו (קוואדריפלג) וללא יכולת נשימה עצמונית. הם נפרדו לאחר כשנה.

== הישגים ותארים ==
* הראשונה ששחתה בשחייה רצופה 197 קילומטר, במשך 38:33 שעות, את תעלת יוקטן ממקסיקו לקובה (1 ביוני 1998).
* האישה שחצתה בשחייה את תעלת למאנש הלוך ושוב בזמן המהיר ביותר של 17:14 שעות (22 ביולי 1991).
* אדם השני בהיסטוריה שחצתה את מצר פלורידה מקובה לפלורידה ארצות הברית, מרחק של כ-180 קילומטר בעזרת כלוב נגד כרישים (12 במאי 1997).
* ב-2005 צורפה להיכל התהילה של שחיית המרתון העולמי (IMSHOF).

== קישורים חיצוניים ==
* [https://longswims.com/p/susie-maroney/ Susie Maroney], באתר A Marathon Swimmers Federation project 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מסדר אוסטרליה: מקבלי מדליה
קטגוריה:שיאניות עולם אוסטרליות: שחייה
קטגוריה:ספורטאים הסובלים משיתוק מוחין
קטגוריה:ילידות 1974
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1974
פרנקוניה עילית

פרנקוניה העילית (בגרמנית: Oberfranken) היא מחוז מנהלי במדינת בוואריה בדרום גרמניה. היא מהווה חלק מן האזור ההיסטורי של פרנקוניה, שכלל גם את פרנקוניה התיכונה ואת פרנקוניה התחתית, כל האזורים הם היום חלק מבוואריה). 

מבחינה גאוגרפית, המחוז מצוי בין תורינגיה (צפונית לו); פרנקוניה תחתית ממערב לו; פרנקוניה המרכזית מדרום-מערב; הפאלץ העילי בדרום מערב; וסקסוניה וצ'כיה במזרח. בירת פרנקוניה עילית היא ביירוית (בה מתקיים פסטיבל ביירוית הנודע). בין הערים האחרות במחוז ניתן למנות את במברג, קובורג, הוף ופוֹרְשְהָיים. האזור ידוע כאזור של מבשלות בירה. יש בו יותר מ-200 מבשלות קטנות המייצרות כ-1000 סוגים שונים של בירות; וכתוצאה מכך, הכמות הגבוהה ביותר של מבשלות בירה לנפש בעולם. קיים גם מסלול תיירותי הקרוי "דרך המבשלות הפרנקונית" (Fränkische Brauereistraße), המחבר בין מבשלות שונות.

== יהודים בפרנקוניה עילית == 

במהלך התקופה הנאצית היה יוליוס שטרייכר הגאולייטר של פרנקוניה עילית, והוא זה שיזם ועודד רדיפת יהודים באזור עוד לפני תחילת עליית הנאצים לשלטון.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בוואריה
קטגוריה:בוואריה: גאוגרפיה
פרנקים סאלים

מקום מושבם המוערך של הפרנקים הסאלים
הפרנקים הסאלים (בלטינית: Salii) היו תת-קבוצה של הפרנקים המוקדמים, שהתיישבו בתקופת האימפריה הרומית צפונית ללימס באזור החוף שמעל לנהר הריין, כיום צפון הולנד, באזור הקרוי עד היום זאלנד ("ארץ הסאלים"). מוצאם מן הסיקמברי או הצ'אמאבי. מלכי השושלת המרובינגית, שכבשו את גאליה, היו ממוצא סאלי. החל מן המאה ה-3 קיימות עדויות היסטוריות המתארות את הסאלים כשבט לוחמים גרמאני, כשודדי ים וכ"Laeti", בני ברית של הרומאים. הסאלים הפכו לשבט הגרמאני הראשון שמוצאו מעבר ללימס, שהקים יישובי קבע בשטח האימפריה, תחילה בטוקסנדריה (כיום במרכז הולנד), ב-430 כבש כלודיו את קמברה וב-432 התיישבו באזור טורנה (כיום בפרובינציה של אינו בבלגיה).

הסאלים אימצו את הזהות הפרנקית והפסיקו להופיע בשם "סאלי" החל מן המאה ה-5, זמן רב לפני שמוזכרים הפרנקים הריפוארים הוזכרו לראשונה במסמך היסטורי. הלקס ריפואריה מתוארך ל-630 והוא למעשה התפתחות מאוחרת יותר של החוקים הפרנקים ב. לא הייתה חלוקה מאוחרת יותר בין סאלים וריפוארים בממלכת הפרנקים. 

אין לבלבל בין הסאלים לבין השושלת הסאלית שהופיעה כמה מאות שנים מאוחר יותר בימי הביניים בגרמניה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שבטים גרמאניים
קטגוריה:פרנקים
סרנדיפיות

סֶרֶנְדִּיפִּיּוּת (באנגלית: serendipity; בעברית: תַּגְלִית אַגַּב) היא תגלית שיש בה אלמנט של מזל, שנעשית שלא בכוונה כאשר אדם מחפש דבר אחר. דוגמאות מפורסמות לסרנדיפיות הן גילוי קרני ה-X על ידי רנטגן וגילוי היכולות ההלוצינוגניות של ה-LSD בידי אלברט הופמן.

==אטימולוגיה==
את המונח סרנדיפיות, שנגזר משמה העתיק של סרי לנקה, טבע לראשונה הוראס וולפול במכתב שכתב לידידו ב-28 בינואר 1751:

בעקבות הסיפור התנ"כי על שאול, אשר "חיפש אתונות ומצא מלוכה" (שמואל א פרק ט'), הציע יובל נאמן את המילה "אתינות" כתחליף עברי לסרנדיפיות.

==הסברים לסרנדיפיות==
וולפול הגדיר סרנדיפיות כ'תגליות בדרך המקריות ובפיקחות, של דברים שלא תרו אחריהם' ("making discoveries, by accidents and sagacity, of things… not in quest of"). לא מספיקה הטעות עצמה אלא החוכמה להבין את משמעותה. כך, לדוגמה, כריסטופר קולומבוס אמנם גילה את יבשת אמריקה, אך לא עמד על היותה יבשת חדשה; ואלפי תפוחים נפלו מעצים במהלך המאות שלפני ניוטון, אך רק הוא הצליח לקשר אותם לתאוריה פיזיקלית. ניתן לסכם זאת בציטוט של המדען לואי פסטר, שאמר "במדעי התצפית המזל מעדיף את השכל המוכן".

פרמקולוגיה וכימיה הן שדות המחקר שבהם סרנדיפיות היא הנפוצה ביותר.

== ראו גם ==
* תוצאה לא מכוונת

==לקריאה נוספת==
*אהרן קנטורוביץ, מהאמבה עד איינשטיין, אוניברסיטת חיפה וזמורה ביתן, 2002.
* Solomon, Y., & Bronstein, J. (2016). [http://www.emeraldinsight.com/doi/full/10.1108/AJIM-04-2015-0056 Serendipity in legal information seeking behavior: Chance encounters of family-law advocates with court rulings], Aslib Journal of Information Management, 68(1), 112-134. doi: 10.1108/AJIM-04-2015-0056.
* Solomon, Y. (2017). [http://temporalites.revues.org/3523?lang=en Temporal aspects of info-serendipity]. Temporalités - Revue de Sciences Sociales et Humaines, 24, paper 3523.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.hayadan.org.il/serendipity-060608/ גילויים סרנדיפיים במדע], אתר הידען
*אהרן קנטורוביץ, [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=9765 יצירתיות עיוורת], גליליאו
*
* ד"ר יובל דרור, [https://www.osimhistoria.com/osim-tech/ep93-serendipity סרנדיפיות: החדשנות בסכנה?] בפודקאסט "עושים טכנולוגיה", 23 בנובמבר 2020

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטוריה של המדע
קטגוריה:פילוסופיה של המדע
קטגוריה:תגלית