OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קרל אלכסנדר, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך

קרל אלכסנדר, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך (בגרמנית: Karl Alexander Großherzog von Sachsen-Weimar-Eisenach; 24 ביוני 1818 – 5 בינואר 1901) היה הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך בין השנים 1853–1901.

==ביוגרפיה==
קרל אלכסנדר נולד ב-24 ביוני 1818 בויימאר שהשתייכה לדוכסות הגדולה של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, והיה בנם השני של קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך ומריה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתו של פאבל הראשון, קיסר רוסיה.

קרל אלכסנדר היה בידידות קרובה עם פאני לוואלד והנס כריסטיאן אנדרסן, אולם כשפרצה מלחמת שלזוויג הראשונה ניתק עמם את הקשרים.

ב-8 ביולי 1853 מת אביו קרל פרידריך, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, וקרל אלכסנדר עלה לשלטון במקומו, אולם דחה את טקס ההכתרה ליום ההולדת של יוהאן וולפגנג פון גתה ב-28 באוגוסט.

קרל אלכסנדר שיפץ את טירת וארטבורג, והיה פטרונם של ריכרד וגנר ופרנץ ליסט. בשנת 1860 ייסד קרל אלכסנדר את בית הספר לאמנות - הדוכסות הגדולה של ויימאר, ומינה למנהליו את ארנולד בקלין, פרנץ פון לנבאך וריינהולד בגאז.

במהלך מלחמת אוסטריה–פרוסיה שמר קרל אלכסנדר על נייטרליות, ולאחר המלחמה הצטרף לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 תמך קרל אלכסנדר בפרוסיה במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, אולם לא השתתף במלחמה באורח פעיל.

ב-5 בינואר 1901 מת קרל אלכסנדר, ובמקומו עלה לשלטון נכדו וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, מאחר שבנו מת עליו בחייו.

==משפחתו==
ב-8 באוקטובר 1842 התחתן קרל אלכסנדר עם סופיה, נסיכת הולנד, בתם של וילם השני, מלך הולנד ואנה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, ממנה נולדו לו 4 ילדים:
* קרל אוגוסט, נסיך הכתר של סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1844–1894)
* מריה אלכסנדרינה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1849–1922), התחתנה עם היינריך השביעי, נסיך רויס.
* אנה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1851–1859)
* אליזבת זיבילה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1854–1908), התחתנה עם יוהאן אלברכט, דוכס מקלנבורג-שוורין.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

{| class="wikitable" align="center" style="margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| קרל אלכסנדר, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך בית סקסוניה-ויימאר-אייזנך (ענף של בית וטין) נולד:24 ביוני 1818 מת:5 בינואר 1901
|-
| rowspan="1" align="center"| קרל פרידריך
| rowspan="1" align="center"| הדוכסות הגדולה של סקסוניה-ויימאר-אייזנך 1853–1901
| rowspan="1" align="center"| וילהלם ארנסט
|}

קטגוריה:דוכסי סקסוניה-ויימאר-אייזנך
קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1818
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1901
ראג'נדרה פראסאד

ראג'נדרה פראסאד (राजेन्द्र प्रसाद, ; 3 בדצמבר 1884 – 28 בפברואר 1963) היה מנהיג פוליטי הודי אשר כיהן כנשיא הודו הראשון.

פראסאד הצטרף לקונגרס הלאומי ההודי כחבר בתנועת העצמאות ההודית, והפך במהרה למנהיג פוליטי מרכזי מהאזור ביהר. כתומך נלהב של מהטמה גנדי, נעצר על ידי הכוחות הבריטים במהלך צעדת המלח בשנת 1931. פראסאד כיהן כנשיא הקונגרס הלאומי ההודי בין השנים 1935-1934. עם קבלת העצמאות של הודו מבריטניה, נבחר פראסאד לנשיא האספה המכוננת של הודו ולקח חלק פעיל בכתיבת החוקה ההודית. לאחר שהודו הפכה לרפובליקה בשנת 1950, נבחר פראסאד לתפקיד נשיא הודו והיה הראשון לכהן בתפקיד זה.

== ביוגרפיה ==
פראסאד נולד ב-3 בדצמבר 1884 בהודו הבריטית בתקופת הראג' הבריטי בעיר קטנה באזור ביהר. הוא קיבל חינוך מוסלמי ולמד בילדותו מתמטיקה, ואת השפות אנגלית, הינדית ופרסית. ביוני 1896, בגיל 12 התחתן פראסאד עם ילדה בגילו שהכיר בבית ספר. פראסאד הצטרף לאוניברסיטה בכלכותה בשנת 1902 בתור סטודנט למדעים.

== קריירה פוליטית ==
פראסאד החל את דרכו הפוליטית בשנת 1906, כאשר הקונגרס הלאומי ההודי קיים את מושבו השנתי בכלכותה. הוא עבד שם בתור מתנדב. בשנת 1911 הצטרף רשמית לקונגרס הלאומי ההודי. כעבור חמש שנים, בשנת 1916 פגש פראסאד במי שהפף בהמשך למושא הערצתו, מהטמה גנדי. הוא פרש מהקונגרס בשנת 1920, סיים לימודי משפטים והיה לעורך דין.

הוא חזר לקונגרס בשנת 1934 והתמנה באותה שנה להיות נשיא הקונגרס. בשנת 1935 התפטר מתפקידו כנשיא הקונגרס, וחזר לתפקיד בשנת 1939. ב-8 באוגוסט 1942 העביר הקונגרס החלטה בהנהגתו של פראסאד שהובילה למעצר של מנהיגים רבים על ידי הכוחות הבריטים. הוא נכלא באותה שנה והשתחרר לאחר 3 שנים, בשנת 1945.

לאחר שנוצרה ממשלת מעבר הודית-עצמאית בשנת 1946, מונה פראסאד לשר הממונה על החקלאות והמזון. עם קבלת העצמאות של הודו מהממלכה המאוחדת, מונה פראסאד לנשיא של האספה המכוננת של הודו. ב-1950, אחרי שהודו קיבלה את חוקתה והפכה לרפובליקה, נבחר פראסאד לנשיא הודו הראשון. הוא כיהן בתפקיד עד 14 במאי 1962.

פראסאד נפטר ב-28 בפברואר 1963 בעיר פטנה.

== ראו גם ==
* נשיא הודו

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:נשיאי הודו
קטגוריה:פוליטיקאים הודים
קטגוריה:ילידי 1884
קטגוריה:הודים שנפטרו ב-1963
קטגוריה:נשיאי הקונגרס הלאומי ההודי
אם ננעלו

"אִם נִנְעֲלוּ" הוא פיוט כתוב עברית ותימנית-יהודית מאת המשורר התימני בן המאה ה-17 רבי שלום שבזי. השיר, הנכלל בדיוואן, הוא שיר מרכזי במסורת השירה התימנית, ומושר בשמחות, ובעיקר בטקסי הנישואין השונים, ובראשם החתונה.

==תוכן ומבנה==
הפיוט הוא במבנה ה"שירה" התימני, הוא ה"מֻוַַשַּׁח" בעל המבנה הייחודי של אזור כפול. השיר הוא בן שבעה בתים, בית עברי ובית ערבי לסירוגין, ונחתם על ידי שבזי באקרוסטיכון ראשי הבתים כ"אלשבזי". שמו של שבזי מוזכר פעם נוספת בשיר, כאשר בשורה ה-55 מופיעות המילים "סִינֻן אַלִף וַאללַּאם וַאלְמִים", כלומר ס' א' ו-ל' ו-מ', היוצרות את שמו הפרטי – "סאלם".

את השיר פותח שבזי בדברי שבח לאל, באמצעות תיאור גרמי השמיים, ש"יַעְנוּ בְּקוֹל שִׁירִים עֲרֵבִים". הבית הערבי שלאחר מכן מציג את תולדות עם ישראל: בריאת העולם, בחירת ארץ ישראל מכל המקומות והענקתה לעם ישראל, מתן תורה ונביאותו של משה רבנו. בבית העברי שלאחר חרוזה ערבית זו מתאר המשורר את הקשר של הנפש עם הקב"ה ואת הקשר שבין עם ישראל לאלוהיו, כמעין-משל לחתן והכלה הארציים. החרוזה הערבית הבאה פותחת בהזכרת מקום החתונה ("חַית אַלעְרַאיִס וַאלשְׁרַאבּ" משמעו "במקום החתונה והמשתה"), אך גם חתונה ארצית זו הופכת למשל לשמחת הגאולה שמבוטאת בגעגועים לקודש ולארץ ישראל. רק בבית העברי שמגיע אחרי החרוזה הזו מתייחס לחתונה לא כמשל ולא כאלגוריה ליחסים רוחניים, אלא לשמחת החתן והכלה הארציים ולמסובים בשמחתם. מיד אחר כך עובר הפייטן לחרוזה ערבית המטיפה מוסר, ומבקש מן הנפש לשוב לדרך הישר לפני מותה. בחרוזה העברית שבה מסיים שבזי את השיר הוא מודה לאל ומשבחו, כפי שעשה בחרוזה הראשונה, ומסיים בברכה ל"בְנֵי מְסִבָּה הָאֲהוּבִים".

==הפיוט במוזיקה==
בשנות ה-50 הקליטה שושנה דמארי את השיר.
בשנות ה-70 הקליט יגאל בשן ביצוע שלו לשיר (עפרה חזה ליוותה בקולות רקע), שהופיע באלבומו "יש לי ציפור קטנה בלב (יחד עם "חברים טובים")".
בשנות ה-80 הקליטה עפרה חזה את השיר בשתי גרסאות שונות (1984 ו-1987), והוא זכה להצלחה בינלאומית רחבה. השיר יצא בשם לועזי, "Im Nin'alu".
בשנת 2020 יצא השיר בגרסה של הזמרת פלורה במסגרת פרויקט "מנגינות לשעת חרום", שיזמו עדי שחם יחד עם המוזיקאית נומקה, ומורכב כולו משירים שנכתבו במהלך הסגר הראשון בתקופת הקורונה. השיר זכה להשמעות רבות ונבחר למקום 27 במצעד השנתי של תחנת הרדיו כאן 88.

==לקריאה נוספת==
*יוסף טובי (עורך), שלום שבזי: שירים, תל אביב: ההוצאה לאור של אוניברסיטת תל אביב, 2012, , עמ' 79–81, 84–88

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=p9Bf2LYFwdE יגאל בשן (בליווי עפרה חזה) - אם ננעלו דלתי נדיבים] באתר יוטיוב
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיוטי שלום שבזי
קטגוריה:שירי המאה ה-17
קטגוריה:עוני בתרבות
קטגוריה:שירי 1984
קטגוריה:שירי 1988
וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך

וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך (בגרמנית: Wilhelm Ernst Großherzog von Sachsen-Weimar-Eisenach; 10 ביוני 1876 – 24 באפריל 1923) היה הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך בין השנים 1901–1918.

==ביוגרפיה==
וילהלם ארנסט נולד ב-10 ביוני 1876 בויימאר שהשתייכה לדוכסות הגדולה של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, והייתה חלק מהאימפריה הגרמנית, והיה בנם של קרל אוגוסט, נסיך הכתר של סקסוניה-ויימאר-אייזנך ופאולינה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך, בתו של הרמן, נסיך סקסוניה-ויימאר-אייזנך. בשנת 1894 מת אביו קרל אוגוסט, נסיך הכתר של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, ווילהלם ארנסט הפך לנסיך הכתר של הדוכסות.

ב-5 בינואר 1901 מת סבו קרל אלכסנדר, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך, ווילהלם ארנסט עלה לשלטון במקומו. וילהלם ארנסט שיפר מאוד את העיר ויימאר, ודאג לשימור העיר העתיקה שלה. ב-30 באפריל 1903 התחתן וילהלם ארנסט עם קרולינה, נסיכת רויס-גרייץ, בתם של היינריך העשרים ושניים, נסיך רויס-גרייץ ואידה, נסיכת שאומבורג-ליפה, אולם היא מתה בנסיבות מסתוריות בשנת 1905.

עקב היותו נכד של סופיה, נסיכת הולנד, בתו של וילם השני, מלך הולנד, חששו ההולנדים שאם וילהלמינה, מלכת הולנד תמות ללא יורשים יירש אותה וילהלם ארנסט, ובכך עלול להביא לסיפוח הולנד לגרמניה. בעקבות כך נעשה ניסיון לשלול מווילהלם ארנסט את זכויות הירושה, או לחלופין להתנות שלא יהא ניתן לשלוט ביחד גם בהולנד גם בסקסוניה-ויימאר-אייזנך. בשנת 1909 נולדה יוליאנה, מלכת הולנד, מה שהוריד את החששות בהולנד, ובשנת 1922 נחקק תיקון לחוקה שרק צאצאיה של וילהלמינה יוכלו למלוך בהולנד.

ב-21 בינואר 1910 התחתן וילהלם ארנסט עם פאודורה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, בתם של פרידריך יוהאן, נסיך סקסוניה-מיינינגן ואדלייד, רוזנת ליפה-ביסטרפלד, ממנה נולדו לו 4 ילדים.

ב-9 בנובמבר 1918 נאלץ וילהלם ארנסט לוותר על כסאו, בעקבות התבוסה במלחמה והמהפכה הגרמנית שהתחוללה בעקבותיה. מכיוון שהיה שליט שנוא על תושבי הדוכסות, עקב התנהגותו הגסה, שמחו מאוד התושבים על התפטרותו. וילהלם ארנסט ברח עם משפחתו לאחוזת המשפחה בהיינריכאו שבשלזיה, שם מת ב-24 באפריל 1923.

==משפחתו==
מנישואיו עם פאודורה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן, נולדו לו 4 ילדים:
* סופיה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1911–1988)
* קרל אוגוסט, נסיך הכתר של סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1912–1988)
* ברנהרד, נסיך סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1917–1986)
* גאורג, נסיך סקסוניה-ויימאר-אייזנך (1921–2011)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

{| class="wikitable" align="center" style="margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| וילהלם ארנסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך בית סקסוניה-ויימאר-אייזנך (ענף של בית וטין) נולד:10 ביוני 1876 מת:24 באפריל 1923
|-
| rowspan="1" align="center"| קרל אלכסנדר
| rowspan="1" align="center"| הדוכסות הגדולה של סקסוניה-ויימאר-אייזנך 1901–1918
| rowspan="1" align="center"| הדוכסות בוטלה
|}

קטגוריה:דוכסי סקסוניה-ויימאר-אייזנך
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1876
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1923
DX בסרטן

DX בסרטן (נקרא גם GJ 1111 או LHS 248) הוא ננס אדום הנמצא במרחק של כ-11.8 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים סרטן. זהו אחד הכוכבים הקרובים למערכת השמש וכמו כל שאר הננסים האדומים, גם את DX בסרטן לא ניתן לראות ללא ציוד עזר, שכן בהירותו הנראית היא מדרגה 14.9, הרבה מתחת לסף הראייה האנושי. ניתן לצפות בו באמצעות טלסקופ כשני שלישים מעלה ממזרח-דרום-מזרח לכוכב <sup>2</sup>φ בסרטן.

==היסטוריה==
הכוכב מופיע לראשונה בסקירה של שמי הצפון שנעשתה במצפה הכוכבים לוול משנת 1961, שם קיבל את הציון G51-15. בשנת 1979 הוא הופיע בקטלוג גליזה-יארייס תחת הציון GJ 1111 וכן בקטלוג הכוכבים בעלי תנועה עצמית של יותר מחצי שניית קשת בשנה של וילם יקוב לויטן תחת הציון LHS 248. בשנת 1981 זוהו מספר התפרצויות של להבות סולריות מפני הכוכב שגרמו לשינויים גדולים בבהירותו. בעקבות כך קיבל הכוכב את הציון של כוכב משתנה DX בסרטן.

==מאפיינים==
DX בסרטן הוא ננס אדום מסוג ספקטרלי M6 V, מסתו כ-9% ממסת השמש ורדיוסו כ-11% מרדיוס השמש. טמפרטורת פניו כ-2,840 קלווין והוא מאיר בעוצמה של כ-12 מיליוניות מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אבל יותר מ-99% מהקרינה הנפלטת ממנו היא בתחום התת-אדום. בשל קרינתו החלשה, כוכב לכת יצטרך להקיף אותו במרחק של 0.04 יחידות אסטרונומיות כדי לאפשר קיום של מים נוזלים על פניו, אך לא ידוע על קיומם של כוכבי לכת כלשהם המקיפים אותו. לכוכב יש תנועה עצמית גדולה של כשניית קשת ורבע בשנה. בשל ההתפרצויות החזקות של הכוכב הוא מסווג ככוכב הבזק.

==סביבה==
הכוכב הקרוב ביותר ל-DX בסרטן הוא פרוקיון שנמצא במרחק של כ-5 שנות אור ממנו והוא גם הכוכב הבהיר ביותר שניתן לצפייה משם. במרחק הזה הוא יהיה בהיר משמעותית מכפי שהוא נראה מכדור הארץ ובהירותו תהיה מדרגה 1.4-, דומה לבהירותו של סיריוס כפי שהוא נראה מכדור הארץ. שאר שכניו של DX בסרטן הם ננסים אדומים עמומים מכדי להראות לעין אנושית ללא ציוד עזר, ביניהם כוכב לויטן שנמצא במרחק של 5.5 שנות אור ממנו. סיריוס עצמו נמצא במרחק של 9.2 שנות אור מ-DX בסרטן, כך שהוא קצת פחות בהיר מכפי שהוא נראה מכדור הארץ והוא יראה עם דרגת בהירות 1.3-, כך שהוא ופרוקיון יראו עם בהירות דומה. השמש תראה מ-DX בסרטן ככוכב חסר יחוד עם בהירות מדרגה 2.6.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.solstation.com/stars/dxcancri.htm DX בסרטן] באתר Solstation
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ננסים אדומים
קטגוריה:כוכבי הבזק
קטגוריה:כוכבים קרובים
קטגוריה:קבוצת הכוכבים סרטן
קטגוריה:קטלוג גליזה
קטגוריה:קטלוג לויטן
האקדמיה הבריטית של פזמונאים, מלחינים וכותבים

האקדמיה הבריטית של פזמונאים, מלחינים וכותבים (BASCA) היא אחד האיגודים המקצועיים הגדולים ביותר של כותבי מוזיקה באירופה ומטרתה לתמוך, להגן ולפעול למען האינטרסים של מלחינים, פזמונאים וכותבים. האקדמיה מייצגת מוזיקאים מכל הז'אנרים, החל בפזמונאים וכלה במלחיני מוזיקה קלאסית ומוזיקת ג'אז עכשווית. באקדמיה חברים כ־2000 חברים.

== היסטוריה ==
גילדת המלחינים של בריטניה נוסדה ב-1944 על מנת לייצג את מלחיני המוזיקה הקלאסית, ורייף וון ויליאמס נבחר לנשיאה הראשון. גילדת הפזמונאים של בריטניה, שלימים נודעה כאקדמיה הבריטית של פזמונאים, מלחינים ומחברים נוסדה בשנת 1947 על ידי אריק משווייץ (Eric Maschwitz). איגוד המלחינים המקצועיים נוסד ב-1976 על ידי ג'ורג' פנטון ( George Fenton) במטרה לייצג את מלחיני המוזיקה לקולנוע ולטלוויזיה. בשנת 1958 החלה גילדת המלחינים של בריטניה לפרסם את כתב העת Composer, וכן קטלוגים של יצירות קיימות. ב-1967 הקים הארגון את מרכז המידע למוזיקה בריטית (British Music Information Centre).

בשנת 1999 התמזגו איגוד המלחינים המקצועיים (APC) וגילדת המלחינים של בריטניה (CGGB) עם האקדמיה הבריטית של פזמונאים, מלחינים ומחברים לארגון אחד, בעל השפעה רבה יותר. שמו הנוכחי של הארגון נקבע בחודש מרץ 2009 וסר טים רייס נבחר לנשיאו הראשון.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקה בריטית
תומאס פולר

תומאס פולר (באנגלית: Thomas Fuller; 1710 – דצמבר 1782), ידוע גם בכינויים "טום הכושי" ו"המחשבון מווירג'יניה", היה עבד אפריקאי שהתפרסם בתור גאון חישוב.

== ביוגרפיה ==
פולר נולד באפריקה בשטח היושב כיום בין ליבריה לבנין, הוא נשבה ונשלח לאמריקה לעבדות בשנת 1724 בהיותו בן 14. הוא נהפך לרכושם של בני הזוג פרסלי ואליזבת קוקס מאלכסנדריה, וירג'יניה. הן הזוג קוקס והן פולר היו בורים. משפחת קוקס החזיקה ב-16 עבדים ופולר היה המוערך ביותר מכולם. הוא הביע כלפיהם את הערכתו על כך שלא מכרהו.

הסיפורים על יכולות החישוב שלו נפוצו בכל רחבי החוף המזרחי. יכולותיו שימשו כהוכחה שהשחורים שווים ביכולת האינטליגנציה שלהם ללבנים ואף עודדו את הדיון בעד התנועה לשחרור העבדים.

== כגאון חישוב ==
כאשר פולר היה בן שבעים, ויליאם הרטשורן וסמואל קואטס מפנסילבניה ששמעו על כוח החישוב שלו באו לבחון את יכולותיו. הם שאלות אותו שתי שאלות ותשובותיו סיפקו אותם.

תחילה, שאלו אותו כמה שניות יש בשנה וחצי, בתוך שתי דקות וחצי הוא השיב נכונה 47,304,000 שניות. לאחר מכן שאלו אותו כמה שניות יש בחייו של אדם שחיי 70 שנה, 17 ימים ו-12 שעות, שוב הוא השיב נכונה 2,210,500,800 שניות בתוך דקה וחצי. אחד מהשואלים בדק את חישובו של פולר וביצע את החשבון באמצעות עפרון ונייר. הוא אמר לפולר שהוא טעה שכן תשובתו גבוהה במקצת מאשר החישוב שביצע על הנייר. פולר ענה במהרה: "סליחה אדוני, אבל שכחת לקחת בחשבון את השנים המעוברות". כאשר החישוב "תוקן" ושוקללו בתוכו השנים המעוברות תשובתו של פולר התבררה כנכונה. 

למרות שתשובותיו של פולר היו נכונות, הרטשורן וקואטס האמינו שגאונות החישוב של פולר גבוהה בהרבה. הם כתבו: "שערו היה מלא שיער שיבה וכן גופו הציג סימנים אחרים של חולשה מפאת גילו. במהלך כל חייו הוא עבד בעבודות בשדה ומעולם לא שתה משקאות חריפים. הוא דיבר בכבוד כלפי האדונית שלו וציין שהוא מחויב כלפיה על כך שלא מכרה אותו לאחרים, למרות שקיבלה הצעות נדיבות ממספר אנשים. 

קואטס הביע את צערו על כך שפולר לא זכה להשכלה נאותה ופולר השיב: "לא אדון, זה נפלא שלא למדתי דבר, שכן מלומדים רבים הם שוטים גמורים".

קטגוריה:ארצות הברית: עבדות
קטגוריה:גאוני חישוב
קטגוריה:עבדים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1782
תל עבדון

תל עבדון הוא אחד התלים החשובים בגליל המערבי. במיקומו של התל, הנמצא ממערב למושב עבדון, בקצהו המערבי של נחל כזיב, שכנה "עבדון", עיר הלויים של שבט אשר. בחפירות שהתקיימו באתר, נתגלו ממצאים מתקופת הברונזה הקדומה, מתקופת הברונזה התיכונה והמאוחרת, מתקופת הברזל, מן התקופה ההלניסטית, מן התקופה הרומית, מן התקופה הביזנטית ומן התקופה המוסלמית המוקדמת. התל הוא גבעה מלאכותית שעליה שרידי חומה, שרידי מבנים, מתקנים לעיבוד תוצרת חקלאית ובית בד.
==עבדון במקרא==
שמו הערבי של התל הוא - ח'רבת עבדה, והוא משמר בתוכו כמשוער את שמה של עַבְדּוֹן המקראית.

עבדון מוזכרת בספר יהושע, כאשר יהושע ואלעזר הכהן מקיימים את ציוויו של ה' למשה לתת ערים ומגרשים ללויים, . עבדון נזכרת בצורה דומה גם בפרק המקביל שבספר דברי הימים. ברשימת ערי אָשֵׁר מוקדם יותר בספר יהושע נזכרת עֶבְרֹן במקום עַבְדּוֹן, וההשערה המקובלת היא שמדובר באותה העיר, ושחלה ההחלפה הנפוצה במקרא בין האותיות הדומות ר' ו-ד'.

==מסעי ויקטור גרן==
בספרו על מסעיו בארץ ישראל מתאר ויקטור גרן את ביקורו בח'רבת עבדה. הוא מספר כיצד טיפס בשיפוליה הטרשיים של גבעה. שיפולים משובשים בשיחים, וסבך של אלות מסטיק, אלונים, אלות וקטלבים. הגבעה הייתה מוקפת במדרגות בצורת מעגלים, אשר גדלו בהן חיטה. על פי תיאורו כאשר הוא הגיע אל ראש הגבעה המתנשאת לרום של כמאה וחמישים מטר מעל פני הים, התגלה לעיניו כל עמק עכו. שם הוא צפה בשרידי מתחם שאורכו חמישים צעד, רוחבו ארבעים ושישה, וחומתו בנויה מאבנים עתיקות. המתחם נחלק בפנים לכמה מדורים, ובפינתו הצפונית מזרחית שרידי קפלה קטנה, ואפסיס בקצה המרוחק יותר.

מסקנתו של גרן הייתה כי אכן מדובר באופן סביר ביותר בעבדון המקראית. הן בגלל השם המקורי שהשתמר בשם הערבי, והן מבחינת מיקומה של הגבעה, מקורות המים הסמוכים לה, והגאיות המקיפים אותה מכל עבר ומשמשים אמצעי הגנה כנגד פולשים, היוצרים כולם יחד סבירות גבוהה לקיומה של עיר קדמונית במקום.

את הגליל העליון חצתה בימי קדם דרך עתיקה ממזרח למערב, כאשר תחילתה בקדש שבהרי נפתלי במזרח, המשכה ביראון, באיקרית ובתל עבדון, וסיומה כ-5.6 ק"מ ממערב לתל בעיר הנמל של אכזיב (אשר נזכרת גם היא ברשימת ערי שבט אָשֵׁר).

==חפירות==
במאי 2010, לקראת חפירת מאגר מי קולחין במקום, התקיימו חפירות, מטעם רשות העתיקות, במורדות הצפוניים של תל עבדון. נחפרו שמונה שטחים ונחשפו בהם מחצבות אבן עתיקות, קבר ארגז, מערות קבורה ופיר חצוב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hadashot-esi.org.il/report_detail.aspx?id=1706 תל עבדון], באתר - רשות העתיקות
* [http://www.biblewalks.com/Sites/Avdon.html תל עבדון], באתר - BibleWalks
* [http://amudanan.co.il/#!wiki=P628223 תל עבדון], באתר - עמוד ענן

==הערות שוליים==

עבדון
קטגוריה:ערי לויים
קטגוריה:נחלת שבט אשר
קטגוריה:הגליל: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:הגליל המערבי
יחסי עומאן–תימן

יחסי עומאן–תימן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין עומאן לתימן. שתי המדינות שכנות וחולקות גבול משותף. לתימן ועומאן יש קשר תרבותי וזאת לאחר ששתי המדינות היו חלק מהאימפריה הפרסית. לתימן יש שגרירות במסקט, ולעומאן יש שגרירות בצנעא.

== היסטוריה ==
ב-1970 היחסים בין עומאן לדרום תימן היו רעועים והסלימו פעמים רבות. במרץ 1976 היחסים נעשו רגועים יותר לאחר תיווך של ערב הסעודית. ב-1983 כוננו יחסים דיפלומטיים רשמיים בין עומאן לדרום תימן, עד לאיחוד תימן ב-1990. מאז היחסים הם יחסים דיפלומטיים גלויים ורשמיים.

בספטמבר 2008, שתי המדינות החלו דיונים על מנת ליצור הגנה משותפת כדי להילחם בשודדי ים. במאי 2009, עם תחילת האביב הערבי בתימן, תמכה עומאן בהפלת הממשלה התימנית בהנהגתו של עלי עבדאללה סאלח.

== ראו גם ==
* יחסי עומאן-ישראל
* יחסי ישראל-תימן
710-719 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 719 - 710 לפנה"ס

== אירועים ומגמות ==
* יהודה, צור, וצידון מורדות נגד אשור.
* 719 לפנה"ס - המלך הואן משושלת ג'ואו מתמנה לשליט בסין.
* 718 לפנה"ס - גיגס מתמנה לשליט לידיה.
* 717 לפנה"ס - סרגון השני, מלך אשור, כובש את מעוז החתים כרכמיש.
* 717 לפנה"ס - סרגון השני מייסד את בירת אשור החדשה, דור שרוכין.
* 717 לפנה"ס - 716 לפנה"ס - סרגון השני מוביל את צבאו בהתקפה אדירה על הרי הפלשתים באזור החוף, שם הוא מנצח את פרעה.
* 717 לפנה"ס - אגדה רומאית מסמנת שנה זו כשנת סיום שלטונו של רומולוס. האינטררגנום מתחיל.
* 717 לפנה"ס - כיבוש מסיניאה על ידי ספרטה נגמר.
* 717 לפנה"ס - נומה פומפיליוס, מלך רומא, מתקן את לוח השנה הרומי, מוסיף את ינואר ופברואר ו-5 ימים נוספים לשנה.
* 712 לפנה"ס - נומה פומפיליוס יוצר את משרת הפונטיפקס מקסימוס.
* 710 לפנה"ס - מדי מתאחדת לממלכה אחת (מוערך).

== אנשים משמעותיים ==

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-8 לפנה"ס לפי שנים
תעלת גרנד

הצלקת שיצרה תעלת גרנד במורדות ההר.
תעלת גרנד (באנגלית: Grand Ditch או גם Grand River Ditch (תעלת הנהר גרנד), ובמקור North Grand River Ditch (תעלת הנהר גרנד הצפוני)) הוא מיזם הטיית מים בהרי נוור סמר, בצפון מדינת קולורדו בארצות הברית. אורך התעלה 21.3 קילומטרים, רוחבה 6.1 מטרים ועומקה 90 סנטימטרים בממוצע. פלגים ונחלים הזורמים מהפסגות הגבוהות של הרי נוור סמר מוטים לתעלה, החוצה את קו פרשת המים של אמריקה במעבר לה פודר בגובה 3,101 מטרים, וזורמים לנהר קש לה פודר לטובת החקלאים במישורים שלרגלי המדרונות המזרחיים של הרי הרוקי. את התעלה החלו לחפור ב-1890 והיא הושלמה ב-1936. התעלה מטה בין 20% ל-40% ממי הנגר מהרי נוור סמר, ומספקת בממוצע 25 מיליון מטרים מעוקבים בשנה. לתעלה יש השפעה משמעותית על האקולוגיה של העמק מתחתיה. שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית נאבק באמצעות בתי המשפט למען צמצום כמות המים המוטים.

==היסטוריה==
תעלת גרנד נבנתה על ידי "חברת תעלת מחוז לרימר" (Larimer County Ditch Company), בעיקר על ידי צוותים יפניים, שעבדו עם כלים ידניים ואבק שרפה. המים הראשונים שהוטו זרמו דרך מעבר לה פודר ב-15 באוקטובר 1890. "חברת אספקת ואגירת מים" (Water Supply and Storage Company) קיבלה בעלות על המיזם ב-1891. התעלה הוארכה כל שנה והגיעה לאורך של חמישה קילומטרים ב-1894.

אחרי הקמת הפארק הלאומי הרי הרוקי גרם הביקוש הגובר למים ליצירת אגם לונג דרואו (Long Draw Reservoir), והשטח שנדרש עבור המאגר נלקח מהפארק בהחלטת קונגרס ארצות הברית ב-1923. אגם לונג דרואו נפתח ב-1930. תעלת גרנד הוארכה פעם נוספת בספטמבר 1936 ל-23 קילומטרים, וגם פעולה זו דרשה אישור הקונגרס משום שהתוואי עבר עתה דרך פארק לאומי.

במאי 2003 נפרץ קטע בן 30 מטרים כ-3.9 קילומטרים דרומית למעבר לה פודר, המים שטפו במורד המדרון ולתוך נהר הקולורדו. השיטפון הותיר צלקת נראית לעין על המדרון: 20,000 עצים נפלו ו-36,400 מטרים מעוקבים של המפולת נחתו בערוץ לולו (Lulu Creek) ובמקורותיו של הנהר קולורדו. "חברת אספקת ואגירת מים" הגיעה להסדר לשלם 9 מיליון דולרים דמי נזיקין לפארק הלאומי הרי הרוקי. הצפות תקופתיות של התעלה, שבהם השיטפון של שנת 2003 הוא דוגמה אחת בלבד, הותירו שפוכת על כל הצד המערבי של העמק. הצד המזרחי לא הושפע.

תעלת הנהר גרנד נרשמה במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים (National Register of Historic Places) ב-29 בספטמבר 1976. אפשר ללכת לאורכה החל בתחילת שביל בואן/בייקר (Bowen/Baker Trailhead) בפארק הלאומי הרי הרוקי.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* [https://loc.gov/pictures/item/co0424/ Grand Ditch, Baker Creek to LaPoudre Pass Creek, Grand Lake vicinity, Grand County, CO]
* [http://www.nps.gov/romo/parkmgmt/grand_ditch_breach_rest_eis.htm Grand Ditch Breach Restoration Plan, Factsheet 2010]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארצות הברית: אספקת מים
קטגוריה:קולורדו: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: מבני אספקת מים
קטגוריה:הטיית מים
תזמורת האופרה הקאמרית

תזמורת האופרה הקאמרית (בעבר נקראה בשמות: התזמורת הקאמרית אשדוד, התזמורת הסימפונית אשדוד ותזמורת האופרה הקאמרית הישראלית אשדוד) היא תזמורת ישראלית שנוסדה בשנת 1992 כתזמורת קאמרית ביוזמה ובתמיכת עיריית אשדוד, המרכז לקליטת אמנים עולים ומשרד החינוך והתרבות. התזמורת גייסה נגנים מצטיינים, רובם תושבי אשדוד, ובראשם הכנרת בלה פורטנוב המשמשת עד היום ככנרת ראשית של התזמורת. 

יו"ר הוועד המנהל החל משנת 2019 הוא עו"ד נעים שומר.
מנכ"ל התזמורת ומייסדה הוא עו״ד משה פישר. בין חברי ההנהלה של התזמורת נמנים מר בני מימון נשיא מועדון רוטרי באשדוד, מר גד בוקובזה נשיא CAFAI, עו"ד אבי הלוי, הגיטריסט יורם זרביב והד"ר אליסיה לייקין פרנקל. 

== פעילות ==
למנהל המוזיקלי והמנצח הראשון מונה המוזיקאי שמעון כהן ובהמשך, החזיקו בתפקיד לואיס גורליק, ריקרדו פוטוראנסקי, עמרי הדרי וחן צימבליסטה. משנת 2006 ועד היום מנהלה המוזיקלי של התזמורת הוא המנצח והפסנתרן ואג פפיאן.
רובע א', 2017]]
בשנת 2007 בעקבות ההצלחה הרבה של התזמורת הקאמרית ובתמיכת עיריית אשדוד בראשות יחיאל לסרי, התזמורת גדלה והורחבה לתזמורת סימפונית. התזמורת כוללת 45 נגנים מתוכם 32 נגנים קבועים.

פעילותה של התזמורת באה לידי ביטוי בקונצרטים קלאסיים גדולים שהם ליבת המוזיקה הקלאסית שלה. לתזמורת סדרת קונצרטים מוסברים המשלבים מוזיקה קלאסית יחד עם שירה אופראית ופופולרית. 

במשך השנים התזמורת הופיעה במדינות אירופה בהם קיבלה תגובות חיוביות וחמות מהקהל ומאמצעי התקשרות. וביניהן: צרפת, הונגריה, איטליה, רומניה, ספרד, גרמניה, אנגליה וסרביה. 

יחד עם התזמורת, מופיעים לעיתים תכופות מנצחים, סולנים וזמרים בעלי שם מהארץ ומהעולם. בין הידועים נמנה את זוכה פרס הגרמי מישל לגראן, גאן בירקין, מקסים ונגרוב, לריסה דולינה ועוד. 

האודיטוריום בבית יד לבנים שבאשדוד שימש כאולם הבית של התזמורת מיום היווסדה וכיום אולם הבית הנוכחי של התזמורת הוא המשכן לאמנויות הבמה הפיס שבעיר.

ב-2021 התקבלה החלטה לקדם בית אופרה שני בישראל בנוסף לבית האופרה בתל אביב, שבו התזמורת תהיה חלק אינטגרלי. בעקבות ההחלטה נעשו שינויים ברפרטואר ומבנה התזמורת, וכן הוחלט לשנות את שמה לתזמורת האופרה הקאמרית.<ref></ref>

התזמורת נתמכת על ידי עיריית אשדוד ומינהל התרבות והספורט.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

אשדוד
קטגוריה:אשדוד: תרבות

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תזמורות קאמריות
ברטל תורוואלסן

ברטל תורוואלסן (בדנית: Bertel Thorvaldsen, 9 בנובמבר 1770 – 24 במרץ 1844) היה פסל דני בעל מוניטין בינלאומי, שבילה את רוב חייו באיטליה.
תורוואלסן בפרוטומה מאת [[כריסטיאן דניאל ראוך בגלריה הלאומית הישנה בברלין]]
תורוואלסן בין שני האחים הפסל [[רודולף שדו והצייר וילהלם פרידריך שדו בציור של וילהלם פרידריך שדו]]

== תולדות חייו ==
תורוואלסן נולד בקופנהגן למשפחה ממוצא דני-איסלנדי בעלת אמצעים דלים. הוא התקבל לאקדמיה הדנית המלכותית לאמנות בגיל 11. במהלך לימודו תורוואלסן עבד במשרה חלקית עם אביו שהיה גלף עץ. הוא זכה לאותות כבוד ולמדליות רבות מהאקדמיה, ולבסוף למלגה מלכותית שאיפשרה לו לנסוע לרומא כדי להשלים את השכלתו.

תורוואלסן הגיע לרומא בשנת 1797, שם קנה לעצמו שם כפסל מוכשר. הוא החזיק סדנה גדולה בעיר ויצר בסגנון ההרואי הנאו-קלאסי. לקוחותיו התגוררו בכל רחבי אירופה. בשנת 1838 חזר תורוואלסן לדנמרק, שם התקבל כגיבור לאומי, ומוזיאון הוקם בסמוך לארמון כריסטיאנסבורג כדי לאכלס את יצירותיו.

בין תלמידיו: ג'ון גיבסון, אמיל וולף, פייטרו טנראני, לואיג'י ביינאה, הרמן ארנסט פרוינד, תומאס קרופורד, קרל יוהאן שטיינהאוזר.

תורוואלסן נפטר בשנת 1844, ונקבר בחצר המוזיאון שנושא את שמו.

== מוזיאונים ואוספים ==
* מוזיאון תורוואלסן

== גלריה: עבודותיו של תורוואלסן ==
<div class="center">
<gallery widths="200" heights="200" perrow="3" caption="פסליו של תורוואלסן">
קובץ:Thorvaldsen Christus.jpg|פסל ישו בקתדרלה בקופנהגן. עותקים מהפסל נמצאים ברחבי העולם
קובץ:Vor Frue Kirke Copenhagen font.jpg|קערת הטבלה בקתדרלה של קופנהגן
קובץ:Jasão e o Velo de ouro - Bertel Thorvaldsen - 1803.jpg|"יאסון וגיזת הזהב". יצירת המופת הראשונה של תורוואלסן
קובץ:Thorvaldsens Venus.jpg|"ונוס עם תפוח"
קובץ:Dancing Girl - Thorvaldsens Museum - DSC08769.JPG|"נערה רוקדת"
קובץ:Pius VII monument.jpg|מצבה לאפיפיור פיוס VII בבזיליקה של פטרוס הקדוש ברומא
קובץ:Thorvaldsens Liggende løve.jpg|פסל אריה
קובץ:Copernicus by Thorwaldsen Warsaw 02.jpg|פסל ניקולאוס קופרניקוס בוורשה
קובץ:Bertel Thorvaldsen - Cupid.jpg|פסל קופידון במוזיאון תורוואלסן
Bertel Thorvaldsen-Shepherd-Hermitage.jpg|רועה צאן בארמיטאז'
Bertel Thorvaldsen-Ganymede pore a "cup of nectar"-Hermitage.jpg|גנימדס מוזג נקטר בארמיטאז'
Bertel Thorvaldsen-Nemesis-Copenhagen.jpg|נמסיס בכיכר הנסיך יורגנס גארד בקופנהגן
Bertel Thorvaldsen-Minerva-Copenhagen.jpg|מינרווה בכיכר הנסיך יורגנס גארד בקופנהגן
Bertel Thorvaldsen-Aesculapius-Copenhagen.jpg|אסקלפיוס בכיכר הנסיך יורגנס גארד בקופנהגן
Herkules-Copenhagen-2.jpg|הרקולס בכיכר הנסיך יורגנס גארד בקופנהגן
Bust of Walter Scott by Bertel Thorvaldsen-Thorvaldsens Museum.jpg|וולטר סקוט
Christian IV of Denmark by Bertel Thorvaldsen at Roskilde Cathedral.jpg|כריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק בקתדרלת רוסקילדה
</gallery></div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.thorvaldsensmuseum.dk/en מוזיאון תורוואלסן, קופנהגן]
* [http://libmma.contentdm.oclc.org/cdm/compoundobject/collection/p15324coll10/id/56268/rec/16 אמנות ועיר האימפריה: ניו-יורק, 1825-1861], קטלוג התערוכה קטלוג ממוזיאון מטרופוליטן לאמנות (זמין במלואו באינטרנט ב- PDF), ובו תוכן רב על תורוואלסן (ראו אינדקס).
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסלים דנים
קטגוריה:אמנים נאו-קלאסיים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף דניים
קטגוריה:ילידי 1770
קטגוריה:נפטרים ב-1844
הארמייה ה-54 (ברית המועצות)

הארמייה ה-54 הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הארמייה הוקמה ב-2 בספטמבר 1941, ולמפקדה מונה גריגורי קוליק. הארמייה לחמה בקרבות השונים סביב לנינגרד כחלק מחזית וולחוב, ובשנת 1944 השתתפה במבצע לנינגרד-נובגורוד. לאחר מכן השתתפה הארמייה במתקפה הבלטית ובמבצע ריגה, כחלק מחזית לנינגרד ומהחזית הבלטית השלישית, וב-13 בדצמבר 1944 פורקה הארמייה.

==מפקדים==
* גריגורי קוליק (2 בספטמבר 1941 - 25 בספטמבר 1941)
* מיכאיל חוזין (25 בספטמבר 1941 - 26 באוקטובר 1941)
* איוואן פדיונינסקי (26 באוקטובר 1941 - 22 באפריל 1942)
* אלכסנדר סוכומלין (22 באפריל 1942 - 3 בנובמבר 1943)
* סרגיי רוגינסקי (3 בנובמבר 1943 - 13 בדצמבר 1944)

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20100402143411/http://www.victory.mil.ru/rkka/units/03/index.html הארמייה ה-54] 

54
54
נעם ולדמן

הרב נעם ולדמן (נולד ב-1983) הוא ראש ישיבת ניר קריית ארבע.

==ביוגרפיה==

נולד וגדל בקריית ארבע לרב אליעזר ולדמן (ראש ישיבת ניר קריית ארבע וחבר הכנסת מטעם סיעת התחיה) ואשתו רות. 

למד בישיבת מעלה חבר, אחריה כשנתיים בישיבת מרכז הרב, ובהמשך למד כעשור בישיבת קדומים אצל הרב יצחק בן שחר. נשוי ליסכה, בתו של הרב רחמים נסימי.

לאחריהם למד במשך מספר שנים בכולל הדיינות ביישוב בית חגי.

משנת ה'תשע"ב הוא ראש ישיבת ניר קריית ארבע.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.israelhayom.co.il/article/333721 קריית ארבע, יום בחזית], הרב נעם ולדמן בריאיון לעיתון ישראל היום
* [http://www.inn.co.il/News/News.aspx/320642 להעמיד תלמידים למשנתו של אבא, פרויקט חג של העיתון "בשבע" הפגיש את הרב אליעזר ולדמן ובנו הרב נועם ולדמן לשיחה משותפת], עיתון בשבע.
* [https://www.inn.co.il/tags/%D7%94%D7%A8%D7%91_%D7%A0%D7%A2%D7%9D_%D7%95%D7%9C%D7%93%D7%9E%D7%9F הרב נעם ולדמן], ריכוז כתבות וטורי דעה באתר ערוץ 7

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:בוגרי ישיבת קדומים
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:יהודה ושומרון: רבנים
קטגוריה:קריית ארבע: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבת ניר קריית ארבע
קטגוריה:תלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
הארמייה ה-55 (ברית המועצות)

הארמייה ה-55 הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הארמייה הוקמה ב-1 בספטמבר 1941, ולמפקדה מונה איוואן לזרב. הארמייה לחמה כחלק מחזית לנינגרד במהלך המצור על לנינגרד, ובפברואר 1943 לחמה בקרב קרסני בור נגד הדיוויזיה הכחולה הספרדית. ב-15 בדצמבר 1943 פורקה הארמייה, ויחידותיה הועברו להקמת הארמייה ה-67 החדשה.

== הרכב ==
ב-1 בספטמבר 1941 הכיל הצבא את היחידות הבאות. 

* חטיבת הרובאים ה-70
* חטיבת הרובאים ה-90
* דיוויזיית רובה 168
* דיוויזיית רובה 237
* חטיבת המיליציה העממית הראשונה
* חטיבת המיליציה העממית הרביעית
* גדוד רובאים 2
* אזור מבוצר סלוצק-קולפינו

==מפקדים==
* איוואן לזרב (1 בספטמבר 1941 - 17 בנובמבר 1941)
* ולדימיר סבידירוב (17 בנובמבר 1943 - 15 בדצמבר 1943)

==קישורים חיצוניים==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/a55/arm.html הארמייה ה-55] 

55
55
פרנק בלקר

פרנק ג'רלד בלקר (באנגלית: Frank Gerald Blaker; 8 במאי 1920 - 9 ביולי 1944) היה חייל בצבא בריטניה אשר נהרג במהלך המערכה על בורמה במלחמת העולם השנייה, ועוטר בצלב ויקטוריה - העיטור הגבוה ביותר שניתן להעניק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה וחבר העמים הבריטי.

==חייו==
בלקר נולד ב-8 במאי 1920 למשפחה בריטית בעיר קאסאולי, שבהודו הבריטית. ב-1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, התגייס לצבא בריטניה והוצב ברגימנט רובאי גורקה ה-9 (כיום חלק מרגימנט רובאי גורקה המלכותי). הרגימנט היה חלק מהבריגדה ההודית ה-77 אשר הייתה חלק מהצ'ינדיטים. בלקר השתתף במערכה על בורמה, הוא קיבל דרגה זמנית של מייג'ור. הוא לחם עם הרגימנט במבצע בד ארוך ב-1944, ומונה למפקד פלוגה ג' שהייתה חלק מהגדוד השלישי של הרגימנט.

ב-9 ביולי 1944 נעה הפלוגה שלו במטרה לכבוש גבעה אשר כונתה "פוינט 2171" באזור קמאינג. לקח לבלקר שעה וחצי במטרה להגיע למרגלות הגבעה, ועוד למעלה מחמש שעות לטפס עליה. כאשר הגיעה לפסגה, מצא אותה מוקפת במרגמות ומקלעים של הצבא היפני הקיסרי. בלקר ואנשיו פתחו במנוסה חזרה אל תוך הג'ונגל, כשהם זוחלים על הקרקע במטרה להתחמק מכדורי הקליעים. בלקר עצר לפתע, ואז החל לרוץ אל הגבעה בקריאה "קדימה פלוגה ג'". הוא רץ קדימה לבדו, וקרס רק כאשר שבעה כדורי מקלע פגעו בקיבתו. בנשמתו האחרונה הוא צעק "אני הולך למות, לכבוש את העמדה!". הגורקה קמו על רגליהם כאיש אחד, וברובים מכודנים וסכיני קוקרי הניסו את היפנים מהגבעה. עוד באותו הלילה, דיווח מפקד הבריגדה ג'ון מאסטרס (אשר מכנה את בלקר בזכרונותיו "ג'ים") על מעשהו של בלקר, והוחלט להעניק לו את "צלב ויקטוריה" - העיטור הגבוה ביותר שניתן להעניק לחיילי הכוחות המזוינים של בריטניה וחבר העמים הבריטי.

בשל הנסיבות, לא יכלו הגורקה לקבור את בלקר ושאר החיילים שמתו במהלך הקרב. גופותיהם נמצאו רק כעבור שלושה חודשים בידי יחידת רישום קברים, וקני במבוק צמחו דרכם וסביבם. הוא נקבר בבית הקברות בטאוקקיאן, 20 ק"מ מצפון ליאנגון, עיר הבירה של מינמאר. מצבתו נמצאת בחלקה VI, שורה E, קבר 2. שמו מופיע על אנדרטת הצ'ינדיטים מול מטה משרד ההגנה הבריטי בלונדון.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעוטרי צלב ויקטוריה
קטגוריה:מעוטרי הצלב הצבאי
קטגוריה:אנשי צבא בריטים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1920
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1944
אוטו דסלוך

אוטו דסלוך (בגרמנית: Otto Deßloch; 11 ביוני 1889 – 13 במאי 1977) היה גנרל-אוברסט בלופטוואפה במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
דסלוך נולד ב-11 ביוני 1899 בעיר במברג שהשתייכה אז לקיסרות הגרמנית. ב-20 ביולי 1910 הוא התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והוצב ברגימנט הפרשים הבווארי ה-5. באוקטובר 1912 הועלה לדרגת לויטננט, ונפצע קשה באוגוסט 1914 בימים הראשונים של מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1916 החלים לחלוטין מפציעתו, והתגייס כאובר-לויטננט לשירות האוויר הגרמני. ב-1917 מונה למפקד כנף בטייסת הלוחמת ה-18, וב-1918 מונה למפקד בית הספר לטיסה בגריסטהופן. עם סיום המלחמה ופירוק הצבא הקיסרי, עבר יחד עם רבים מפיקודיו לפרייקור, וב-1 בפברואר 1922 הצטרף לרייכסווהר בדרגת האופטמן. בשנת 1927 עבר קורס בברית המועצות באתר בסיס ליפצק. ב-1934, עם הקמת הלופטוואפה, נהיה שוב איש חיל האוויר. ב-1 באפריל 1936 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוקטובר של אותה שנה סופח לכנף הפצצה 155, לפני שהועבר לכנף הפצצה 55 בנובמבר. ב-18 בינואר 1939 קודם לדרגת גנרל מיור, וב-1 בפברואר מונה למפקד דיוויזיית האוויר ה-6.

===מלחמת העולם השנייה===

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה דסלוך מפקד דיוויזיית האוויר ה-6 אשר הייתה חלק מצי האוויר ה-3, ולחם עמה במהלך המערכה בפולין. ב-8 באפריל 1940 הוא מונה למפקד קורפוס הנ"מ ה-2. הוא לחם עם הקורפוס במסגרת המערכה על צרפת ועל ארצות השפלה, ועל הביצועים המעולים של אנשיו הוענק לו ב-24 ביוני 1940 צלב האבירים של צלב הברזל. ב-19 ביולי של אותה שנה קודם לדרגת גנרל-לויטננט. הוא לחם עם הקורפוס שלו במסגרת החזית המזרחית, וב-1 בינואר 1942 הועלה לדרגת גנרל חיל טייסי הקרב. ב-1 באפריל של אותה שנה מונה למפקד קורפוס הנ"מ ה-1, ובעת ובעונה אחת מונה גם למפקד פיקוד האוויר הקווקז. ב-4 בספטמבר 1934 מונה למפקד צי האוויר ה-4, ופיקד עליו בין היתר במהלך מבצע לבוב-סנדומייז'. ב-1 במרץ 1944 הועלה לדרגת גנרל-אוברסט, וב-10 במאי של אותה שנה הוספו עלי אלון לצלב האבירים שלו. ב-17 באוגוסט הועבר לפקד על צי האוויר ה-3 בחזית המערבית, ועם שחרור פריז ביצע פשיטת נקם על העיר בהוראה אישית של היטלר. בהתקפה לקחו חלק 50 מפציצים, ונהרגו בה 200 אזרחים צרפתים. ב-27 בספטמבר הוחזר לפקד על צי האוויר ה-4. ב-21 באפריל 1945 סופח הצי לצי האוויר ה-6, ודסלוך מונה כמפקדו. הוא פיקד על צי האוויר ה-6 עד שנפל בשבי בימים האחרונים של המלחמה.

===אחריתו===
דסלוך שוחרר מהשבי ב-1948. לאחר שחרורו חי במינכן עד מותו ב-13 במאי 1977 בגיל 77

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/D/DesslochO.htm אוטו דסלוך] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בלופטוואפה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון
קטגוריה:טייסים גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1889
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1977
הארמייה ה-48 (ברית המועצות)

הארמייה ה-48 (ברוסית: армия я-48) הייתה ארמיית שדה של הצבא האדום אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הארמייה הוקמה ב-7 באוגוסט 1941, וכמפקדה הראשון מונה גריגורי קאהזיולין. הארמייה השתתפה בקרב לנינגרד, אולם ספגה במהלכו אבדות כה גדולות עד שפורקה ב-14 בספטמבר של אותה שנה. שרידיה אוחדו עם הארמייה ה-54. ב-20 באפריל 1942 היא הוקמה מחדש ונכללה במסגרת חזית בריאנסק. בחורף 1943 היא השתתפה במתקפת מאלוארקנגלס. במרץ היא הועברה אל החזית המרכזית והשתתפה עמה בקרב קורסק ולאחר מכן במבצע קוטוזוב. ביוני 1944 היא השתתפה במבצע בגרטיון כחלק מהחזית הבלארוסית הראשונה. בתחילת 1945 היא השתתפה במבצע פרוסיה המזרחית כחלק מהחזית הבלארוסית השנייה, והמשיכה להאבק בפרוסיה המזרחית עד סוף המלחמה. ביולי 1945 היא הועברה לפולין ובספטמבר פורקה והמטה שלה ששימש כבסיס ראשוני ליצירת המחוז הצבאי קאזאן.

==מפקדים==
* גריגורי קאהזיולין (7 באוגוסט 1941 - 14 בספטמבר 1941)
* פרוקופיי רומננקו (20 באפריל 1942 - 15 בדצמבר 1944)
* ניקולאי גוסב (15 בדצמבר 1944 - 5 בספטמבר 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/a48/arm.html הארמייה ה-48] באתר samsv 

48
48
ארמייה 48
דייוויד פיזדייל

דייוויד שון פיזדייל (באנגלית: David Sean Fizdale; נולד ב-16 ביוני 1974 בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית) הוא מאמן כדורסל אמריקאי. בין השנים 2008–2016 שימש כעוזר מאמן במיאמי היט עימה זכה בשתי אליפויות. בין השנים 2016–2017 כיהן כמאמנה הראשי של קבוצת ממפיס גריזליס, ובין השנים 2018–2019 אימן את ניו יורק ניקס.

== ביוגרפיה ==
למד באוניברסיטת סן דייגו תואר ראשון בתקשורת ובסוציולוגיה ושיחק בנבחרת הכדורסל של האוניברסיטה, ובהמשך היה שם עוזר מאמן. את הקריירה ב-NBA החל כעוזר מאמן בגולדן סטייט ווריורס ולאחריה באטלנטה הוקס. את עיקר פרסומו קיבל כעוזרו של אריק ספולסטרה במיאמי היט, בה היה אחראי בעיקר על משחק ההתקפה של הקבוצה שבה שיחקו לברון ג'יימס, דווין וייד וכריס בוש. הקבוצה הגיעה לארבעה גמרים רצופים וזכתה בשתי אליפויות.

===ממפיס גריזליס===
בעונת מונה למאמנה הראשי של ממפיס גריזליס במקום דייוויד ייגר שאימן אותה במשך שלוש עונות. כמאמן ממפיס הוביל את הקבוצה למקום השביעי במערב. בפלייאוף הם התמודדו נגד סן אנטוניו ספרס שניצחה את שני המשחקים הראשונים בסדרה, במסיבת העיתונאים לאחר ההפסד התלונן פיזדייל על השיפוט וטען ששחקניו אינם מקבלים את הכבוד הראוי מהשופטים, שחקנים הספרס זכו ל-32 זריקות עונשין ושחקניו 15 בלבד. הנאום הכעוס שלו עורר הדים ודיונים, הליגה קנסה אותו בשלושים אלף דולר בעקבותיו אך שחקני ממפיס הודיעו שהם ישלמו את הקנס בעבורו. את שני המשחקים הבאים בסדרה ניצחה ממפיס אך הפסידה בסופה 2–4. בנובמבר 2017 פוטר מממפיס לאחר רצף הפסדים.

===ניו יורק ניקס===
במאי 2018 מונה למאמן ניו יורק ניקס, אך כבר לאחר 22 משחקים בעונת , בהן רשמה הקבוצה מאזן שלילי 4–18, פוטר מהתפקיד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hoops.co.il/?p=81967 המאמן – דייוויד פיזדייל / רועי ויינברג] באתר הופס
* [http://www.hoops.co.il/?p=108384 Coaching In Memphis / הלל הורוויץ] באתר הופס
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת סן דייגו
קטגוריה:מאמני ממפיס גריזליס
קטגוריה:מאמני ניו יורק ניקס
קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
יוליאן נגלסמן

יוליאן נגלסמן (בגרמנית: Julian Nagelsmann; נולד ב-23 ביולי 1987) הוא מאמן כדורגל גרמני המאמן את נבחרת גרמניה. נגלסמן מונה למאמן בגיל 28 והיה למאמן הצעיר ביותר בתולדות הבונדסליגה.

== ביוגרפיה ==
נולד בלנדסברג אם לך שבבואריה, שיחק באקדמיה של מינכן 1860, פציעות הובילו אותו לאאוגסבורג שם שיחק בליגת המילואים, פציעה קשה נוספת השביתה אותו ממשחק פעיל. מאמנו בקבוצה תומאס טוכל שלח אותו לעשות סקאוטינג על הקבוצה הבאה שהם ישחקו נגדה, הוא התרשם מעבודתו וביקש ממנו להצטרף לצוותו ולעזור לו בניתוחים הטקטיים וכך החלה קריירת האימון שלו. הוא הושפע מטוכל שפתח לו את הדלת לראשונה בתחום האימון אך גם הוא וגם טוכל עצמו ויורגן קלופ ועוד, הם חלק ממאמנים צעירים גרמניים שהושפעו רבות מהטקטיקה ומהיסודות של מי שמכונה ה"פרופסור" ראלף ראנגניק.

אימן את הנערים של מינכן 1860 ולאחר מכן את הנוער של הופנהיים, השוער טים ויסה הדביק לו את הכינוי "בייבי מוריניו" (על שם המאמן המצליח ז'וזה מוריניו שגם החל בגיל צעיר את קריירת האימון ונחשב כטקטיקן ומוטיבטור פורץ דרך). בעונת 2012–2013 הובא להופנהיים המאמן פרנק קראמר באמצע העונה והוא בחר במאמן הנוער נגלסמן כעוזרו. בגיל 25 מונה כעוזר המאמן הצעיר ביותר בהיסטוריה של הליגה. ב-2014 חזר לקבוצת הנוער (עד גיל 19) והוביל אותה לאליפות. באוקטובר 2015 הודיעה הופנהיים רשמית כי נאגלסמן חתם על חוזה לשלוש שנים ויהיה המאמן החל מקיץ 2016, בסופו של דבר בפברואר 2016 מאמן הקבוצה הוב סטיבנס, אולץ לעזוב בשל בעיות בריאות, והופנהיים הקדימה את כניסתו של נגלסמן לתפקיד, הוא הצליח להכניס רוח רעננה לקבוצה שדורגה בתחתית הטבלה והיא הצליחה להישאר בליגה. בעונת 2016/17 נגלסמן אימן את הופנהיים לאורך כל העונה, והגיע עם הקבוצה למקום הרביעי בבונדסליגה, שהבטיח להופנהיים מקום במוקדמות ליגת האלופות. בזכות עונה זו, הוכתר נגלסמן כמאמן השנה בגרמניה לשנת 2017.

ב-21 ביוני 2018 הודיעה קבוצת ר.ב. לייפציג על מינויו של נגלסמן למאמן הקבוצה לעונת 2019/2020. בעונה זו, הקבוצה העפילה לשלב חצי הגמר של ליגת האלופות שהתקיים בליסבון בה שיחקה נגד פריס סן ז'רמן הצרפתית.

ב-27 באפריל 2021 מונה למאמנה של באיירן מינכן, אותה יאמן החל מעונת 2021/2022. במעבר זה שולם הסכום הגבוה ביותר ששולם אי פעם עבור מאמן כדורגל, 25 מיליון אירו.

ב-17 באוגוסט 2021 זכה בתואר הראשון בקריירה כשבאיירן מינכן ניצחה 1–3 את בורוסיה דורטמונד בסופר קאפ הגרמני.

בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה באליפות, יחד עם זאת, הקבוצה הודחה במפתיע ברבע גמר ליגת האלופות על ידי ויאריאל והובסה בסיבוב השני של הגביע בתוצאה 1-5 על ידי בורוסיה מנשנגלדבך.

ב-22 בספטמבר 2023 מונה למאמן נבחרת גרמניה ובאפריל 2024 האריך את חוזהו עד 2026.

== תארים ==

; באיירן מינכן

* הסופר קאפ הגרמני: 2021
* אליפות גרמניה: 2021/2022

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאמני כדורגל גרמנים
קטגוריה:מאמני הופנהיים
קטגוריה:מאמני ר.ב. לייפציג
קטגוריה:מאמני באיירן מינכן
קטגוריה:מאמני נבחרת גרמניה בכדורגל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1987
ראלף ראנגניק

ראלף ראנגניק (בגרמנית: Ralf Rangnick נולד ב-29 ביוני 1958 בבאקנאנג שבגרמניה המערבית) הוא מאמן כדורגל גרמני המאמן את נבחרת אוסטריה. בעבר אימן את שאלקה והוביל אותה למקום השני בבונדסליגה, לזכייה בגביע הגרמני ולחצי גמר ליגת האלופות. שימש גם כמנהלה הספורטיבי של רד בול זלצבורג.

== ביוגרפיה ==
כשחקן לא זכה להצלחה ושיחק בעיקר בליגות חובבניות בגרמניה ובאנגליה. השלים קורס מאמנים בגיל 22 תוך כדי לימודיו והחל לאמן את קבוצת החובבים של שטוטגרט. למד באוניברסיטת שטוטגרט והשלים את התואר במדעי הספורט ובאנגלית. לאחר מכן עבר להתגורר בברייטון באנגליה כדי לשפר את האנגלית שבפיו ובנוסף כי רצה לקרוא את ספריו של צ'ארלס דיקנס במקור. 

את תפקיד האימון המקצועני הראשון שלו קיבל בגיל 39, בקבוצת אולם מהליגה השלישית הוא העלה אותם לבונדסליגה השנייה. באותה שנה, במהלך ראיונות בטלוויזיה בתוכנית הספורט הפופולרית "אקטואלה שפורטשטודיו" , ניסה להסביר את סגנונו הטקטי וההתקפי בעזרת ציורים רבים על לוח מגנטי, והפרשנות המדוקדקת והחדשנית שלו הביאה עליו את הכינוי "פרופסור". 

שימש כמאמנה של שאלקה בין השנים 2004–2005 וסיים איתם במקום השני בבונדסליגה, אך פוטר עונה לאחר מכן, שהייתה פחות מוצלחת עבור הקבוצה. בין 2006–2011 אימן את הופנהיים מהליגה השלישית, העלה אותם לבונדסליגה השנייה ולאחר מכן לליגה הבכירה, אך התפטר מכיוון שההנהלה מכרה ללא ידיעתו את לואיס גוסטבו לבאיירן מינכן. חזר לאמן את שאלקה והוביל אותה לזכייה בגביע הגרמני ולחצי גמר ליגת האלופות, שם הודחה בידי מנצ'סטר יונייטד. 

הוא התפטר מתפקידו בתום העונה בטענה כי אין לו את האנרגיה הדרושה והוא סובל מתשישות ועייפות בלתי פוסקת ובעצת רופאיו נאלץ לפרוש.

ב-2012 החל לשמש כמנהל הספורטיבי של רד בול זלצבורג ור.ד לייפציג, שתיהן שייכות לקונצרן המשקאות האוסטרי רד בול. ב-2015, בנוסף לתפקידו כמנהל ספורטיבי, אימן את לייפציג בליגה השנייה והעלה אותה לליגה הראשונה<ref></ref> וחזר לתפקידו כמנהל ספורטיבי בלבד. מינה את ראלף ההוזאנוטל כמאמן.

הוא חזר לתפקיד המאמן בלייפציג ב-2018<ref></ref> לעונה אחת. לייפציג סיימה את העונה במקום השלישי בבונדסליגה והעפילה לראשונה בתולדותיה לגמר הגביע הגרמני בו הפסידה לבאיירן מינכן<ref></ref>.

ב-29 בנובמבר 2021 מונה למאמנה הזמני של מנצ׳סטר יונייטד בעקבות פיטוריו של אולה גונאר סולשיאר<ref name=":0"></ref>. בחוזהו נקבע שבסיום העונה יישאר במועדון בתפקיד ייעוץ<ref name=":0" />. בתקופתו הקבוצה סיימה במקום השישי בפרמייר ליג עם 58 נקודות, המספר הנמוך ביותר שצברה הקבוצה מאז שקמה הליגה<ref></ref>.

ב-29 באפריל 2022 מונה למאמנה של נבחרת אוסטריה<ref></ref>. הוא הצהיר כי ימשיך בתפקידו כיועץ למנצ׳סטר יונייטד אך בעקבות הביצועים הירודים של המועדון, העסקתו הופסקה.<ref></ref>

ראנגניק עבר עשרות השתלמויות אימון, ביניהם בארסנל אצל ארסן וונגר, אצל אריגו סאקי במילאן ואצל ולרי לובאנובסקי בדינמו קייב. פילוספיית הכדורגל שלו היא התקפית, ומחלקת את הדברים שצריך לעשות במגרש לשניים: כשהכדור אצל קבוצתו מערך מסוג אחד וכשהכדור אצל היריבה מערך מסוג שונה. מאמנים צעירים גרמניים הושפעו ממנו, בהם תומאס טוכל, יורגן קלופ ויוליאן נגלסמן.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני אולם 1846
קטגוריה:מאמני כדורגל גרמנים
קטגוריה:מאמני שטוטגרט
קטגוריה:מאמני הנובר 96
קטגוריה:מאמני הופנהיים
קטגוריה:מאמני שאלקה 04
קטגוריה:מאמני ר.ב. לייפציג
קטגוריה:מאמני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:מנהלים ספורטיביים בכדורגל
קטגוריה:מאמני נבחרת אוסטריה בכדורגל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1958
BGUSAT

BGUSAT (מוכר בעבר גם כ־Negevsat) הוא לוויין זעיר מסוג קיובסאט הנבנה באוניברסיטת בן-גוריון בשיתוף פעולה של התעשייה האווירית לישראל. הלוויין שוגר ב־15 בפברואר 2017.

==משימת הלוויין==
הלוויין הוא פרויקט לוויין סטודנטים בעל מבנה של לוויין זעיר, שתוכנן באוניברסיטת בן-גוריון. הפרויקט נועד לתת לסטודנטים יכולת וניסיון בפיתוח ושילוב לוויין זעיר. מצלמת הלוויין נועדה לחקור תופעות מזג אוויר בתחום התת אדום ולעקוב אחר בוהק שמיים וגזים באטמוספירה כדוגמת פחמן דו־חמצני.

==מבנה הלוויין==
הלוויין הוא לוויין זעיר מסוג קיובסאט בגודל של 10x10x30 ס"מ ושוקל פחות מ־5 קילוגרם.

תחנת הקרקע נמצאת באוניברסיטת בן-גוריון ומתופעלת על ידי הסטודנטים והחוקרים.

מטע"ד הלוויין הוא מצלמה הפעילה בתחום אורכי הגל 1,550-1,700 ננומטר (תת אדום קרוב (NIR)).

מעבד הנתונים של הלוויין הוא GR712RC תוצרת החברות רמון צ'יפס מישראל ו־Cobham Gaisle מאירופה.

==מהלך הפרויקט==
הפרויקט התחיל עוד בשנת 2008 כפרויקט סטודנטים. בתחילה נקרא הפרויקט NEGEVSAT והתכנון היה ללוויין בגודל של 10x10x10 ס"מ. שלב ה־CDR של הפרויקט סטודנטים נעשה בדצמבר 2008 . הפרויקט מתוכנן בשיתוף פעולה של הפקולטה למדעי ההנדסה והמחלקה לגאוגרפיה. הסטודנטים עבדו על מערכות בקרת ההכוון, החשמל, טלמטריה ותחנת הקרקע ואינטגרציה. עם זאת, הפרויקט הופסק לאור חוסר מימון.

בסביבות 2013, הפרויקט הותחל שוב, ושונה שם הלוויין ל־BGUSAT (מורכב מראשי תיבות של "אוניברסיטת בן-גוריון" באנגלית), והוחלט להשתמש במבנה לוויין זעיר בגודל של 10x10x30 המפותח בתעשייה האווירית. תרומה של בני זוג מקונטיקט הביאה לפיתוח המטעד הלוויין שהוא מצלמה חללית, פיתוח תחנת הקרקע ואף תשתית לפיקולוויין נוסף בעל מטעד GPS ורכיב תקשורת חדש.

בלוויין משולב מחשב ייעודי ללוויינים זעירים המפותח במפעל חלל, והמצלמה המפותחת במפעל חלל בשיתוף חברת מיקרוג'יק. כמו כן הוקצה סכום של מיליון ש"ח על ידי סוכנות החלל הישראלית למימון מחקרים על בסיס התמונות שיגיעו מהלוויין.

הלוויין שוגר ממשגר PSLV ב־15 בפברואר 2017. השיגור היה שיגור שכלל מספר שיא של 104 לוויינים מאותו משגר, מתוכם 88 לוויינים זעירים ממערך הלוויינים של חברת Planet Labs, וגם הנאנולוויין הישראלי DIDO של חברת ספייס פארמה.

==טלאי משימת הלוויין==
טלאי משימת לוויין BGUSAT
טלאי משימה של הלוויין נוצר על ידי טל ענבר ויגאל גבאי. התג מעוצב כמו ראשו של בן-גוריון וסביבו מסגרת כתומה המייצגת את אדמת הנגב. הלוויין צופה אל כדור הארץ ומדינת ישראל. הזוהר הכחלחל מייצג את נושאי המחקר האטמוספירי של הלוויין. קבוצת הכוכבים יונה מיוצגת בתג כסמל השלום ומטרותיו האזרחיות של הלוויין. קבוצת כוכבים זו נראית בשמי ישראל בחודש פברואר, זמן שיגור הלוויין. כמו כן משולב בסמל דגל ישראל, סמל האוניברסיטה, סמל התעשייה האווירית וסמל סוכנות החלל הישראלית.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20170217062619/https://wwwee.ee.bgu.ac.il/~bgusat/menu_bar.htm אתר BGUSAT], באוניברסיטת בן-גוריון

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנית החלל הישראלית
קטגוריה:לוויינים ישראליים
קטגוריה:אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
משלחת ג'קסון-הרמסוורת'

מפה של ארץ פרנץ יוזף ותגליותיו של פרדריק ג'. ג'קסון
משלחת ג'קסון-הרמסוורת (באנגלית: Jackson–Harmsworth expedition) אל ארץ פרנץ יוזף, 1897-1894, יצאה לדרך בהנהגת חוקר החוג הארקטי הבריטי פרדריק ג'ורג' ג'קסון ובמימון איל העיתונות אלפרד הרמסוורת'. מפות שגויות הטעו את ג'קסון לחשוב, שארץ פרנץ יוזף היא יבשה הנמשכת עד אל הקוטב הצפוני. המיפוי שהיה משימתה העיקרית /של המשלחת הוכיח לבסוף, שהיבשה היא למעשה ארכיפלג, שהאי הצפוני ביותר שלו מגיע רק ל-81° צפון ולא מעבר לכך. 

צוות המשלחת כלל את אלברט ארמיטג', שערך רישומים אסטרונומיים, מטאורולוגיים ומגנטיים, רג'ינלד קטליץ (רופא וגאולוג), ג'. פ. צ'יילד (חוקר מחצבים והארי פישר, בוטניקאי וזואולוג; בשנת 1896 החליף אותו ויליאם ספירס ברוס.

== מציאת ננסן ==
ב-17 ביוני 1896 נדהם ג'קסון מהופעתו הפתאומית של "גבר גבוה, בכובע לבד רך ובבגדים רחבים, שופעים, עם שיער וזקן ארוכים ומדובללים." התברר, שהאיש היה פריטיוף ננסן, ששהה עם עמיתו היחיד, היאלמר יוהנסן, על הקרח מאז עזבו שניהם את אוניית המשלחת פראם, שנתקעה בקרח, ב-14 במרץ 1895. היה זה מזל צרוף שהביא את ננסן ויוהנסן אל המחנה של משלחת ג'קסון-הרמסוורת'. 

על יסוד תיאורו של ננסן את מסעו, שקל ג'קסון בכובד ראש את הסיכוי להגיע אל הקוטב עצמו, והחל לבנות שחזורים למזחלות ולקייאקים של ננסן. ואולם, העדר כישורים וניסיון בסקי ובמסע על קרח בקרב אנשי משלחתו של ג'קסון הביא לוויתור מהיר על תוכניות אלה.

קטגוריה:האזור הארקטי
קטגוריה:חוקרי האזור הארקטי
קטגוריה:חקר האזור הארקטי