יהודה לייב מינוביץ'

רבי יהודה ליב שניאורי המכונה מהרי"ל מינוביץ (בכתיב יידי: יאנאוויטש; נולד בין השנים ה'תק"ט-ה'תקי"ב, 1749-1752. נפטר בסוף שנת 1825) היה ה"מגיד מישרים" וה"מורה צדק" של העיירה ינוביץ', ואחיו של האדמו"ר הזקן מייסד חסידות חב"ד, רבי שניאור זלמן מלאדי ושימש כיד ימינו, וחוזר שלו. בעל הספר שארית יהודה - ספר שו"ת בו כתב תשובות רבות בהלכה.

== ביוגרפיה ==
אחיו הגדול של רבי יהודה, הרב [[בעל התניא, אשר מינה אותו לכותב מאמרי החסידות שלו|245x245 פיקסלים]]
הצמח צדק", ראה את כתביו של רבי יהודה כמדויקים ביותר|240x240 פיקסלים]]
נולד בעיירה ליוזנה שבמחוז ויטבסק שבבלארוס, שהייתה אז תחת שלטון האיחוד הפולני ליטאי, לרבי ישראל ברוך פוזנר, דור שמיני למהר"ל מפראג<ref>קובץ אור ישראל מחודש כסלו תשס"ד</ref><ref>קובץ "מאסף ישורון" ג' באלול תשנ"ז עמוד תרע"ט.</ref>, ולרבקה. לדברי האדמו"ר יוסף יצחק שניאורסון, בשם אביו רבי שלום דובער, יהודה לייב היה צעיר מאחיו שניאור זלמן בארבע שנים<ref></ref>, ולפי זה נולד בערך בשנת תק"ט (1749) לפי המסורת הרווחת בקרב החסידים<ref></ref>.

על פי מסורת חב"ד, כשנסע אחיו הבכור, רבי שניאור זלמן מלאדי בפעם הראשונה לחצר המגיד ממזריטש הצטרף אליו גם המהרי"ל, אך בהיותם בדרך, ציווה עליו אחיו לחזור לביתו לאחר שהתברר לו שיצא לדרך בלי שהודיע על כך לאשתו<ref></ref><ref></ref>.

נפטר בשנת 1825 (תקפ"ו) ונקבר בעיירה ינוביץ'.

ישנו מקור שכבר בשנת 1812 היה בינוביץ' ומונה למו"ץ בעיירה<ref></ref>.

== תפקידו בחצר אחיו רבי שניאור מלאדי ==
בחיי אחיו רבי שניאור זלמן מלאדי, מייסד חסידות חב"ד, שימש רבי יהודה כיד ימינו ואיש סודו<ref name=":0" />. הרב חיים מאיר הילמן מעיד בספרו "בית-רבי" כי <ref></ref>. בנוסף, הוא שימש כאחד מראשי הישיבה בחצר אחיו<ref></ref><ref>לקוטי דיבורים, חלק ב', ליקוט י"ד, אות מ"ח.</ref>.

אחיו מינה אותו לכותב מאמרי החסידות הראשי ואף היה משלם לו על כך<ref>שו"ת צמח צדק, חו"מ סימן ע, "אדמו"ר נ"ע - דרשותיו היה כותב אחיו הרי"ל והוא היה משלם לו להפיצם בישראל לכל השומעים"</ref>. רבי שניאור זלמן היה עובר ומגיה שוב את רוב רשימותיו. על הדברים שכתב סמך אחיו יותר מאשר על שאר ה"כותבים" האחרים, בהיותם נאמנים למקור בלי תוספת, מגרעת ופרשנות אישית. רבי שניאור זלמן אמר: "אחי רבי יהודה ליב כותב את דברי החסידות בדיוק כפי שאני אומר אותם"<ref></ref>. ב"תקנות דלאזניא" הוא אף ביקש מחסידיו למסור את כתביהם להגהתו של רבי יהודה ליב על מנת למנוע שיבושים בכתבי החסידות שלו<ref>אגרות קודש אדה"ז, אגרת מ"ב: "כל הנערים הנוסעים למחננו מהיום והלאה יביאו עמהם הכתבים והעתקות מד"ח [מדברי חסידות] חדשים גם ישנים, ואפילו ההעתקות מד"ח שכתב אחי נ"י, להיות כי רבה בהם השיבושים העצומים, וכל אחד ואחד יכרוך כתבים שלו, ויכתוב שמו על הכרך, וימסור ליד אחי נ"י ויגיה אותם, בצירוף מגיהים אחרים דקהלתנו דווקא בהשגחת אחי עליהם להגיה, ואחר כך יוחזר לכל אחד ואחד הכתבים שלו".</ref>. לכתיבת החלק הראשון של הספר "תורה אור" המכיל מאמרים של אדמו"ר הזקן על החומשים בראשית ושמות, בחר אחיינו, בעל ה"צמח צדק" דרושים בעיקר מרשימותיו של דודו, רבי יהודה ליב, שראה אותם כמדויקים. בשער הספר כתב הצמח צדק:

המהרי"ל היה ממעתיקי השמועה הנאמנים של תורת אחיו הגדול בהלכה וחסידות ומשמש מקור לעניינים רבים בתורתו. בספרו "שארית יהודה" וכן בשו"ת נכדו של אחיו, בעל ה"צמח צדק", מובאות שמועות, קבלות ומסורות רבות בענייני הלכה שקיבל מהרי"ל מאחיו, בהם פסקי הלכה שכתב בעל התניא בצעירותו בספר "שולחן ערוך הרב" וחזר בהם לעת זקנותו. לאחר פטירת אחיו, התמסר מהרי"ל לעריכת והגהת "שולחן ערוך הרב", ועיטרו במראי מקומות ובהגהות והוספות משלו.

== שם משפחתו ==
במסמך פסק דין בו שימש מהרי"ל כאחד הדיינים חתם את שמו בתור "יהודא ליבא"א מו"ה ברוך זללה"ה שניאורי", על שם אחיו שניאור<ref></ref><ref></ref><ref name=":1"></ref>. פסק הדין תורגם לשפה הרוסית שם חתם מהרי"ל את שמו 
עם הפטרונים "ברוכאוויטש"<ref name=":1" />, כשם המשפחה שנשא אחיו שניאור, על שם אביהם "ברוך"<ref name=":2"></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>.

בהסכמה להוצאה של הספר הלכות רב אלפס במהדורה בקאפוסט משנת תקע"ח חתם את שמו תחת שם המשפחה שניאור<ref name=":2" /><ref name=":1" />.

== יחסו לממשיך דרכו של אחיו ==
לאחר פטירת אחיו רבי שניאור זלמן, התרחש ויכוח על המשך הנהגת חסידות חב"ד בין המצדדים בבנו, רבי דובער שניאורי, לבין אלה שצידדו בגדול תלמידיו רבי אהרן מסטרשלה שהקים לאחר מכן חצר חסידית נפרדת. באותה עת, ניסח רבי יהודה לייב מכתב חריף בו הוא פונה לרבי אהרון וכותב: .

על דרכו של אדמו"ר האמצעי לומר לעיתים ריבוי מאמרי החסידות ביום אחד, התבטא: (בתרגום חופשי מארמית: לא כל אדם מסוגל להכיל ולקלוט את כל זה)<ref></ref><ref></ref>.

אדמו"ר האמצעי מצידו, כיבד את סמכותו ההלכתית של רבי יהודה ואף נשען עליו בתשובותיו<ref name=":0"></ref>.

== כתביו ==
=== על כתביו של רבי שניאור זלמן ===
הספר [[שולחן ערוך הרב עבר את הגהת רבי יהודה לייב לאחר פטירת אחיו.בתמונה, שער הספר משנת 1816]]

לאחר פטירת רבי שניאור זלמן, עבר רבי יהודה על ספר שולחן ערוך הרב והגיה אותו.

בסידור הרב שנדפס בשנת 1822, על ידי המדפיס בקאפוסט הרב ישראל יפה, נתן רבי יהודה לייב את הסכמתו על דבר ההדפסה<ref>על היבטים שונים בהסכמה זו ראה: הרב ברוך אוברלנדר, הנוסח והניקוד בסידור אדמו"ר הזקן. הסידור - מבנה ונוסח סידורו של אדמו"ר הזקן (הרב גדליה אוברלנדר והרב נחום גרינוולד עורכים), עמ' קפ"ז.</ref>.

=== שארית יהודה ===

כתביו בהלכה נקבצו ויצאו לאור לראשונה בוילנה בשנת 1841, בספר "שארית יהודה". הספר כולל תשובות לשאלות בהלכה על כל חלקי השולחן ערוך. חלק מהשאלות שנשאל היו לברר את דעת אחיו אדמו"ר הזקן בהלכה, ובסידור שכתב, ואכן בתשובותיו מוסר המהרי"ל שמועות ששמע מאדמו"ר הזקן. בנוסף לתשובות מופיעים בספר גם חיבורי הלכה של רבי יהודה על כמה נושאים: הלכות מליחה. גוף הדף הוא שו"ע הבית יוסף עם הגהות הרמ"א ומבאר הגולה. תחתם בא חיבור המהרי"ל בצורת הערות וכולל פירוש, טעמי ההלכות וקיצור הלכות מנושאי כלי השו"ע. חידושים על הגמרא. הערות לכמה סימנים בשולחן ערוך הרב. שמועות והנהגות מאדמו"ר הצמח צדק ועוד.

===כתב ידו===
באדר א' תשפ"ב (פברואר 2022) העלתה ספריית חב"ד לאתר האינטרנט של הספרייה סריקה מכתב ידו, מאוסף כתבי היד של הספרייה, של הספר שלו ושל מכתבים שלו וחלק מכתב היד המקורי של תשובתיו, וכן הנחה של דרוש שאמר אחיו.

== משפחתו ==

למהרי"ל היו שלושה אחים ושתי אחיות: אדמו"ר הזקן, מייסד חסידות חב"ד, בעל ספר התניא ושולחן ערוך הרב. הרב מרדכי פוזנר, היה רב בעיר אורשה ברוסיה הלבנה. הרב משה, היה רב בערים באעייו מחוז מוגילוב, ליעפלי מחוז ויטבסק, ובסוף ימיו ברודניא הסמוכה ללובביץ'. אחותו לאה<ref>אודות ששמה היה לאה (ולא שרה) ראו אגרות קודש אדמו"ר האמצעי ([https://tablet.otzar.org/book/book.php?book=196136&pagenum=75 עמוד ל"א] וכן בהערה "דודתנו לאה")</ref>, נישאה לרבי ישראל קאזיק.

=== צאצאיו ===
* רבי ישעיה, בנו הבכור.
* רבי מנחם מנדל, בנו השני.
* רבי זאב וולף, נכדו, אשר הדפיס את ספרו, "שארית יהודה".

=== צאצאים מאוחרים ===
* שמואל שאולזון (1925–1980), היה סגן ראש עיריית ירושלים וממנהיגי אגודת ישראל בירושלים, בן אחר בן לרבי יהודה.
* יונה מנדלסון (1938–2004), מקים יקבי ירושלים. בן אחר בן לרבי יהודה.
* הרב אלימלך בר שאול (שאולזון), (1964-1913). רב העיר רחובות, בן אחר בן לרבי יהודה<ref></ref>.
* הרב ישראל גרוסמן, ראש ישיבת קרלין ותומכי תמימים.
* הרב יצחד דוד גרוסמן, רבה של מגדל העמק וחתן פרס ישראל.

== קישורים חיצוניים ==
* חיים מאיר היילמן, בית רבי, [http://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=3751&st=&pgnum=126&hilite= עמוד נ"ה] ועמוד נ"ו שלאחריו
* 
* 
* מנחם ברונפמן, [http://www.alysefer.com/שארית-יהודה/ לדמותו של הבכיר ביותר שעמד לצד האדמו"ר הזקן, אחיו: המהרי"ל], באתר עלי ספר
* - צילום כתב ידו

== ביאורים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:משפחת שניאורסון
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:פרשני השולחן ערוך
קטגוריה:ילידי 1749
קטגוריה:נפטרים ב-1825