OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אלפרדו גוצוני

אלפרדו גוצוני (באיטלקית: Alfredo Guzzoni; 12 באפריל 1877 – 15 באפריל 1965) היה גנרל בצבא המלכותי האיטלקי, שלחם בתקופת מלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
גוצוני, נולד בשנת 1877, בעיר מנטובה שבממלכת איטליה. בשנת 1910, התגייס לצבא המלכותי האיטלקי ולחם במלחמת העולם הראשונה. בשנות ה-30 לקח חלק במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה, ועד נובמבר 1935 היה סגן מושל אריתריאה. במאי 1936 מונה למושל המושבה החדשה שנקראה "מזרח אפריקה האיטלקית". מושבה זו הורכבה מאתיופיה, וכן מסומלילנד האיטלקית ואריתריאה, שנמצאו תחת שלטון איטלקי מזה כמה עשרות שנים. גוצוני שימש בתפקיד עד שנת 1937 אז נקרא לחזור לאיטליה.

ב-7 באפריל 1939, פיקד על הפלישה האיטלקית לאלבניה. מול 100,000 החיילים שתחת פיקודו עמדו רק 15,000 חיילים אלבנים. מלך אלבניה זוגו הראשון, נמלט לשווייץ עם כל משפחתו ומרבית כספי האוצר. כאשר התפשטה השמועה על כך, ההמון הזועם פשט על בתי הכלא ושחרר את האסירים הפוליטיים. ב-8 באפריל 1939 כבש גוצוני את טירנה. הממשלה האלבנית נכנעה כבר למחרת, אם כי כמה מבצרים אלבניים עוד המשיכו להיאבק באומץ עד 12 באפריל 1939. לאחר מכן מונה גוצוני למושל הצבאי של אלבניה, והחזיק בתפקיד עד 1940.

ביוני 1940, לאחר שאיטליה הצטרפה למלחמת העולם השנייה והכריזה מלחמה על צרפת, פיקד גוצוני על הארמייה הרביעית במהלך הפלישה האיטלקית לצרפת. גוצוני לא היה פשיסט נלהב, והיה מסוכסך קשות עם גליאצו צ'אנו שתיאר אותו כ-"מוטרד, קטן, שמן עם שער צבוע". למרות זאת בנובמבר 1940, מונה לסגן הרמטכ"ל. בשנת 1941 יצא לפנסיה.

במאי 1943 הושב לשירות ומונה למפקד ארמיית הפו, ששמה שונה להארמייה השישית, שהופקדה על הגנת סיציליה, אף על פי שהוא מעולם לא ביקר קודם לכן באי. מצב הארמייה היה גרוע, ציודה היה דל והיא יכלה לשמש לכל היותר כיחידת אבטחה. אולם הגרמנים הקצו לאבטחת האי יחידות גדולות יותר, וגוצוני נאלץ לתאם את פעולותיו עם הגנרלים הגרמנים אלברט קסלרינג ופרידולין פון זנגר אטרלין, אף על פי שהוא היה המפקד הרשמי באי.

גוצוני נודע כספקן, בניגוד לקסלרינג שנודע כאופטימי. קנצלר גרמניה, אדולף היטלר היה משוכנע שהגרמנים יכולים לנהל את המערכה בעצמם ללא עזרת האיטלקים, גוצוני הבין שהתנגדות לגנרלים הגרמנים תהיה חסרת טעם, ונתן להם לנהל את העניינים. ב-1 באוגוסט, בעקבות הוראה מהמטכ"ל האיטלקי, הוכפפו רשמית כל הכוחות האיטלקיים באי לכוחות הגרמניים. ההתגוננות הגרמנית-איטלקית הנואשת לא הועילה בסופו של דבר, ולא הצליחה למנוע את פלישת בעלות הברית לסיציליה. בספטמבר 1943 נכנעה כל הארמייה שלו כאיש אחד לגרמנים שפלשו לאיטליה, והוא פרש מן הצבא. בעקבות הקמת "הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית" שהחליפה את ממלכת איטליה, נעצר והואשם בקשר נגד המשטר. הוא ניצל רק תודות לקשריו הטובים עם כמה גנרלים גרמנים. גוצוני הצטרף לצבא הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית, שבפועל היו בו יותר גרמנים מאשר איטלקים. לאחר המלחמה חי ברומא עד מותו בשנת 1965 בגיל 88.

==לקריאה נוספת==
* פרידולין פון זנגר אטרלין, ללא תקווה וללא פחד, הוצאת מערכות, 1973.
* מרטין בלומנסון, אנציו ההימור שנכשל, הוצאת מערכות, 1989.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.treccani.it/enciclopedia/alfredo-guzzoni_(Dizionario_Biografico)/ אלפרדו גוצוני] באתר Dizionario Biografico degli Italiani 
* [http://www.generals.dk/general/Guzzoni/Alfredo/Italy.html ביוגרפיה] באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אלבניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא איטלקים במלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1877
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1965
חייו של כבאי אמריקאי

חייו של כבאי אמריקאי (באנגלית: Life of an American Fireman) הוא סרט קולנוע אמריקאי עלילתי קצר אילם בשחור-לבן, שביים אדווין ס. פורטר עבור חברת ההפקות של תומאס אדיסון. הסרט צולם בסוף שנת 1902 והופץ בתחילת שנת 1903. זהו אחד מסרטי הקולנוע העלילתיים האמריקאים המוקדמים, המציג הצלה של אישה וילד מבניין בוער. עלילת הסרט דומה לזה של הסרט האנגלי "!Fire", בבימויו של ג'יימס ויליאמסון.

==חשיבות היסטורית==
חייו של כבאי אמריקאי הוא סרט המשלב מספר חידושים בטכניקות הקולנוע של סוף המאה ה-19 וראשית המאה ה-20. באופן ספציפי יותר, פורטר בונה סיפור רציף באמצעות שבע סצנות, הכוללות בסך הכל תשעה שוטים:
# פנים. חדר בתחנת כיבוי אש. כבאי ישן וחולם על אישה וילד.
# פנים. תחנת כיבוי אש. קלוז אפ על מכשיר אזעקת אש בניו יורק.
# פנים. חדר המגורים של הכבאים, אשר בקומה השנייה של תחנת כיבוי האש.
# פנים. החלל שמתחת לחדר המגורים.
# חוץ. חזית תחנת כיבוי האש. הכבאים עוזבים את התחנה.
# חוץ. רחובות ניו יורק. הכבאים בדרכם למקום השריפה.
# חוץ. חזית בניין מגורים. הכבאים מגיעים למקום השריפה.

טכניקת בניית מרחבי חלל וזמן באופן שכזה בקולנוע לא הומצאה על ידי פורטר, אבל הוא זה שלראשונה מיקסם את הטכניקה הזו, ואף פיתח אותה בסרטו המפורסם יותר משנת 1903, "שוד הרכבת הגדול".

צ'ארלס מוסר, חוקר קולנוע, מציין כי סרט זה מייצג את השינוי בזמן של תפקידם החברתי של הכבאים.

==גרסאות שונות==
במשך תקופה ארוכה, סרט זה נחשב לבעל סגנון עריכה יוצא דופן משלו, שנחשב לדוגמה המוקדמת ביותר שיש לעריכה צולבת, בעיקר בסצנות האחרונות של הסרט - ההצלה של האישה והילד שלה. על בסיס זה, פורטר נודע כעורך חדשני. עם זאת, מחקר שנערך בספריית הקונגרס טוען כי גרסת הסרט, הכוללת עריכה צולבת, היא גרסה שנערכה מחדש, במועד לא ידוע שלאחר המועד המקורי של הפצת הסרט בשנת 1903, וכי בגרסתו המקורית, היו מעט, אם בכלל, שימושים בטכניקות עריכה חדשניות. בגרסה המקורית, צילום פנים הבית הבוער מוצג קודם כל, ובשלמותו - כבאים עולים על סולם, נכנסים לחדר בוער דרך החלון, מחלצים אישה ותינוק, ולאחר מכן מכבים את האש עם צינור. בשוט שלאחר מכן ישנה חזרה על אותן הפעולות בדיוק, אך הפעם הן מצולמות בצילום חוץ של חזית הבניין. צ'ארלס מוסר תיעד את ההיסטוריה של מחלוקת זו בתוכנית הטלוויזיה Before the Nickelodeon, והגיע למסקנה כי גרסת הסרט, המכילה את הפעולה החוזרת על עצמה, הייתה זו שפורסמה בשנת 1903.

==ראו גם==
* שוד הרכבת הגדול

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://www.tcf.ua.edu/Classes/Jbutler/T112/LifeOfAnAmericanFireman.html Scene-by-scene description, with screenshots.] Telecommunication and Film Department, the University of Alabama.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1903
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אילמים
קטגוריה:סרטי אולפני אדיסון
יחסי איסלנד–ישראל

בין מדינת ישראל והרפובליקה של איסלנד מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים מאז 1949, אשר החלו עם הכרתה של איסלנד במדינת ישראל.

שגרירות ישראל בנורווגיה משמשת גם כשגרירות ישראל באיסלנד, בעוד שלאיסלנד יש קונסוליה השוכנת בתל אביב-יפו.

==היסטוריה==
ראשי הממשלה [[לוי אשכול וביארני בנדיקטסון, 1963.]]
איסלנד הצביעה באו"ם בכ"ט בנובמבר 1947 בעד תוכנית החלוקה, הכירה בישראל דה פקטו בפברואר 1949 ותמכה בקבלתה לאו"ם במאי 1949. בדצמבר 1950 הכירה איסלנד בישראל דה יורה. בקיץ 1951 הגיש אברהם קצנלסון, ציר ישראל בשוודיה, את כתב האמנתו לנשיא איסלנד ומונה ציר לא תושב של איסלנד בישראל.

בדצמבר 1950 נכרת הסכם סחר ראשון בין המדינות. ישראל רכשה מאיסלנד דגים תמורת מוצרי ביגוד. בשנת 1953 התקיימו בין המדינות שיחות לכינון הסכם סחר.

ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון ביקר באיסלנד במסגרת מסע שערך בארצות סקנדינביה ב-1962. בסוף שנת 1964 ביקר ראש ממשלת איסלנד ביארני בנדיקטסון בישראל ונפגש בירושלים עם ראש ממשלת ישראל לוי אשכול.

במרץ 1966 ערך נשיא איסלנד אאוסגייר אאוסגיירסון ביקור ממלכתי בישראל<ref>[https://jfc.org.il/news_journal/60108-2/106020-2/ נשיא איסלנד מבקר בישראל]</ref>. הוא ביקר בשכונת קריית מנחם בירושלים ויחד עם נשיא מדינת ישראל זלמן שזר וראש עיריית ירושלים טדי קולק חנכו רחוב על שם "איסלנד".

בשנת 1973 תמכה ישראל בדרישתה של איסלנד להרחבה של המים הטריטוריאליים שלה במסגרת "מלחמת הבקלה".

באיסלנד קהילה יהודית קטנה אשר מעולם לא הייתה משמעותית. דורית מוסאיוף, מעצבת תכשיטים ממוצא ישראלי, הייתה הגברת הראשונה של איסלנד בעת כהונת בעלה אולפור רגנר גרימסון כנשיא איסלנד.

בעשור השני של המאה העשרים ואחת נוצרה מתיחות מה על רקע פעולות ישראל ברצועת עזה. בעקבות פרשת המרמרה בשנת 2010 גינתה איסלנד את פעולות ישראל ואף איימה בפירוק היחסים עמה. בשנת 2011 הכריז שר החוץ של איסלנד על הכרה בפלסטין. בשבוע הראשון של מבצע צוק איתן ב-2014 אמר שר החוץ האיסלנדי כי "אנו מגנים כל שימוש של אלימות באזור. זו בקשה מפורשת מישראל להפסיק את מתקפתה על עזה שמובילה לטרגדיה גדולה לאזרחים שם. ברוח זו, כל ההתקפות כלפי ישראל חייבות להיפסק". ב-16 בספטמבר 2015 מועצת העיר של רייקיאוויק בירת איסלנד הצביעה בעד חרם צרכני על מוצרים מישראל ומאוחר יותר הגבילה את החרם למוצרים מהתנחלויות בלבד. משרד החוץ האיסלנדי אמר כי "החלטת מועצת העיר אינה משקפת את יחסיה של איסלנד עם ישראל".

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

*
פרידריך קיהן

גנרל פרידריך קיהן (בגרמנית: Friedrich Kühn; 7 באוגוסט 1889 – 15 בפברואר 1944) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
קיהן נולד ב-7 באוגוסט 1889 באויטין, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 התגייס קיהן לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-32 (התורינגי ה-2), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-25 בפברואר 1915 הועלה לדרגת אובר-לויטננט, וב-27 בינואר 1918 הועלה לדרגת האופטמן. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה שנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף קיהן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1922 מונה קיהן למפקד פלוגת ההדרכה ברגימנט הפרשים ה-3 (הפרוסי), ובאביב 1925 מונה למפקד פלוגה 2 בגדוד הממונע ה-6 (הפרוסי). באביב 1927 מונה למפקד פלוגה 3 ברגימנט הפרשים ה-4 (הפרוסי), ובאביב 1928 מונה לקצין מטה במשרד המלחמה. ב-30 בספטמבר 1928 לבית הספר לשריון הגרמני-רוסי בקאזאן, כמנהל האקדמי של הקורס, ובאביב 1930 מונה לקצין מטה במשרד המלחמה. ב-1 בפברואר 1931 הועלה קיהן לדרגת מיור, ובאביב 1932 מונה לקצין מטה ברגימנט הארטילריה ה-3 (הפרוסי). ב-1 ביוני 1934 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט, וב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד רגימנט הפאנצר ה-4. ב-1 באוגוסט 1936 הועלה לדרגת אוברסט, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד בית הספר לשריון בוונסדורף.

===מלחמת העולם השנייה===
ב-10 בדצמבר 1939 מונה קיהן למפקד חטיבת הפאנצר ה-14, אך המינוי לא יצא לבסוף אל הפועל. ב-15 בפברואר 1940 מונה קיהן למפקד חטיבת הפאנצר ה-3, ולחם עימה במהלך המערכה על צרפת כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-3 במסגרת הקורפוס הממונע ה-16. ב-1 ביולי 1940 הועלה קיהן לדרגת גנרל מיור, וב-3 ביולי קיבל על פעולותיו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. בספטמבר 1940 מונה קיהן למפקד זמני של דיוויזיית הפאנצר ה-3, וב-5 באוקטובר 1940 מונה למפקד הדיוויזיה ה-33, שהפכה תחת פיקודו ב-11 בנובמבר 1940 לדיוויזיית הפאנצר ה-15. ב-22 במרץ 1941 מונה קיהן למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-14, ובמהלך מבצע ברברוסה לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-3, ולמשך זמן קצר כחלק מהקורפוס הממונע ה-14 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה. ב-22 באפריל 1942 קיבל קיהן על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וביוני 1942 לחם עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מקורפוס הפאנצר ה-3 במסגרת הארמייה השישית בקרב חרקוב השני. ב-30 ביוני 1942 פרש קיהן מתפקידו, ולמחרת ב-1 ביולי הועלה לדרגת גנרל לויטננט. וב-10 בספטמבר 1942 מונה קיהן לראש אגף היחידות הממונעות והממוכנות בורמאכט, וב-1 באפריל 1943 הועלה לדרגת גנרל חיל השריון. ב-15 בפברואר 1944 נהרג קיהן בברלין, במהלך הפצצה של בעלות הברית.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/K/KuehnFriedrich-R.htm פרידריך קיהן], באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1889
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
רוי סארי

רוי אלן סארי (באנגלית: Roy Allen Saari; 26 בפברואר 1945 – 30 בדצמבר 2008). היה שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי (טוקיו 1964) במשחה שליחים 4x200 מטר ושיאן עולם במשחה ל-1500 מטר חופשי. היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-17 דקות.

== ביוגרפיה ==
סארי נולד בבאפלו, מדינת ניו יורק. אביו, יורהו סארי ("וייטי"), היה מאמן כדורמים ואימן את נבחרת הכדורמים של ארצות הברית באולימפיאדת טוקיו (1964) שסיימה במקום התשיעי. גם אחיו הצעיר (נולד בשנת 1948), רוברט סארי, ייצג את ארצות הברית באולימפיאדת טוקיו בכדורמים. רוי, למד ושחה באוניברסיטת דרום קליפורניה וסיים את לימודיו בשנת 1967. בשנת 1973 קיבל את תעודת עריכת הדין מאוניברסיטת לויולה מרימאונט.

===אלוף ארצות הברית הצעיר ביותר בהיסטוריה===
באליפות ארצות הברית שנערכה בשנת 1959 זכה סארי במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי ובכך היה לשחיין האמריקאי הצעיר ביותר בהיסטוריה שזכה באליפות, בגיל 13 וחצי, כמו ג'יימס מקליין.

===אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים===
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסאו פאולו, ברזיל בשנת 1963 זכה סארי בשתי מדליות זהב, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:19.3 דקות, לפני בן ארצו דון שולנדר (4:23.3 דקות) ובמשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 17:26.2 דקות.

===שיאן עולם===
בתחרות שנערכה בטוקיו, יפן ב-17 באוגוסט 1963 קבע סארי במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא עולם חדש של 17:05.5 דקות, שיפור לשיא העולם בן ה-3 שנים של ג'ון קונרדס מאוסטרליה (17:11.0 דקות).

===אלוף אולימפי===
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (1964) שנערכו בניו יורק ב-2 בספטמבר קבע סארי במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא עולם חדש של 16:58.7 דקות ובכך היה לשחיין הראשון בהיסטוריה ששחה משחה זה מתחת ל-17 דקות. הוא סיים ראשון במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:13.5 דקות ושני במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בתוצאה של 4:51.5 דקות. במשחקים עצמם הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x200 מטר ביחד עם, סטיב קלארק, גארי אילמן ודון שולנדר בשיא עולם חדש של 7:52.1 דקות, לפני גרמניה (7.59.3 דקות) ויפן (8:03.8 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר מעורב אישי בשיא אישי חדש של 4:47.1 דקות, אחרי בן ארצו דיק רות' שקבע שיא עולם חדש של 4:45.4 דקות וגרהרד הץ מגרמניה (4:51.0 דקות). סארי סבל מהצטננות קשה, רות' סבל בלילה שלפני מכאבי בטן עזים, בשל דלקת התוספתן. הוא נידרש לניתוח דחוף אך הוא סירב וביקש מרופאיו להמתין עד לאחר סיום המשחה והץ הגרמני סבל מדלקת ריאות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:16.7 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 17:29.2 דקות.

===אלוף האוניברסיאדה===
באוניברסיאדה שנערכה בבודפשט, הונגריה בשנת 1965 זכה סארי בשתי מדליות זהב במשחי שליחים, ב-4x100 מטר חופשי וב-4x200 מטר חופשי.

ב-30 בדצמבר 2008 נפטר סארי מאי-ספיקת לב.

== תארים והישגים ==
* סארי זכה במהלך הקריירה שלו ב-17 תוארי אליפות ארצות הברית ו-9 תוארי NCAA, 3 תארים ב-3 שנים ברציפות.

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-1500 מטר חופשי

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:באפלו: אישים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחייני מעורב אישי
קטגוריה:אלופי האוניברסיאדה בשחייה
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לויולה מרימאונט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2008
מקס פון הרטליב-ואלספורן

גנרל מקס פון הרטליב-ואלספורן (בגרמנית: Max von Hartlieb-Walsporn; 20 באוקטובר 1883 – 25 ביולי 1959) היה מפקד בורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פון הרטליב נולד ב-20 באוקטובר 1883 בהינהיים, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1905 התגייס פון הרטליב לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-127 (וירטמברג ה-9), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-27 בפברואר 1915 הועלה לדרגת האופטמן, ובסוף 1916 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה שנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון הרטליב לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוקטובר 1930 מונה פון הרטליב למפקד הגדוד הממונע ה-2 (הפרוסי), וב-1 בינואר 1932 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 באפריל 1934 הועלה לדרגת אוברסט, וב-1 באוקטובר 1934 מונה למפקד רגימנט הרובאים ה-2. ב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד חטיבת הפאנצר ה-2, וב-1 באפריל 1937 הועלה לדרגת גנרל מיור. לאחר סיפוח אוסטריה לגרמניה, עברה החטיבה בפיקוד פון הרטליב לווינה. ב-3 בנובמבר 1938 מונה למפקד חטיבת הפאנצר ה-5, וב-1 באוגוסט 1939 הועלה לדרגת גנרל לוטננט.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה היה פון הרטליב מפקד חטיבת הפאנצר ה-5, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין, כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-4 במסגרת הקורפוס הממונע ה-16. ב-8 באוקטובר 1939 מונה פון הרטליב למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-5, ולחם עימה במהלך המערכה על צרפת כחלק מהקורפוס הממונע ה-15 במסגרת הארמייה הרביעית. ב-29 במאי 1940 הודח פון הרטליב מתפקידו, עקב כישלונו בקרבות על קאלה ובדנקרק. ביוני 1940 מונה פון הרטליב למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-179, וב-20 בינואר 1942 מונה למפקד אזור הצבא האחורי 585 שפעלה בגזרה הדרומית של החזית המזרחית יחד עם הארמייה השישית. ב-19 במאי 1942 נפצע פון הרטליב, וב-1 בפברואר 1943 מונה למפקד האזור הצבאי קרקוב, שהפך ב-7 ביולי 1943 לאזור הצבאי ה-226. ב-14 באוקטובר 1944 הפך האזור הצבאי שבפיקודו לדיוויזיה ה-602, ובתחילת מאי 1945 נפל פון הרטליב בידי בעלות הברית.

===לאחר המלחמה===
פון הרטליב שוחרר מהשבי בשנת 1947. לאחר שחרורו התגורר פון הרטליב בשטארנברג עד למותו ב-25 ביולי 1959.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20160303190438/http://www.wehrmachtslexikon.de/Personenregister/H/HartliebgenWalspornMaxv-R.htm מקס פון הרטליב-ואלספורן] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1883
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1959
קתי אליס

קתלין "קתי" אליס (-לנדגרף -גריר) (באנגלית: Kathleen "Kathy" Ellis -Landgraf -Greer; נולדה ב-28 בנובמבר 1946). היא שחיינית עבר אמריקאית, אלופה אולימפית בעלת 4 מדליות, 2 זהב (טוקיו 1964) ושיאנית עולם במשחה ל-100 מטר פרפר.

== ביוגרפיה ==
אליס נולדה בטרנטון, ניו ג'רזי.

===אלופת המשחקים הפאן-אמריקאיים===
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסאו פאולו, ברזיל בשנת 1963 זכתה אליס בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:07.6 דקות, לפני שיאנית העולם מרי סטיוארט מקנדה (1:08.9 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:03.5 דקות

===שיאנית עולם===
בתחרות שנערכה בהיי פוינט, בקרוליינה הצפונית ב-16 באוגוסט 1963 קבעה אליס במשחה ל-100 מטר פרפר שיא עולם חדש של 1:06.5 דקות, שיפור לשיא בן השנה של מרי סטיוארט (1:07.3 דקות). שיא זה החזיק מעמד שבועיים ונשבר על ידי אדה קוק מהולנד (1:06.1 דקות).

===אלופה אולימפית===
באולימפיאדת טוקיו (1964) זכתה אליס ב-4 מדליות, 2 מדליות זהב במשחי שליחות ו-2 מדליות ארד אישיות. מדליות זהב, במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם שרון סטודר, דונה דה וארונה וליליאן ווטסון בשיא עולם חדש של 4:03.8 דקות, לפני אוסטרליה (4:06.9 דקות) והולנד (4:12.0 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב ביחד עם קאתי פרגוסון, סינתיה גוייט ושרון סטודר בשיא אולימפי חדש של 4:33.9 דקות, לפני הולנד (4:37.0 דקות) וברית המועצות (4:39.2 דקות). מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:00.8 דקות, אחרי דון פרייזר מאוסטרליה שקבעה שיא אולימפי חדש של 59.5 שניות ושרון סטודר (59.9 שניות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:06.0 דקות, אחרי שרון סטודר שקבעה שיא עולם חדש של 1:04.7 דקות ואדה קוק (1:05.6 דקות).

== תארים והישגים ==
*בשנת 1991 זכתה אליס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר פרפר

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייניות פרפר אמריקאיות
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שיאניות עולם אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:שחייניות חופשי אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1946
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
ידלינסק

ידלינסק (בפולנית: Jedlińsk) היא עיירה במחוז ראדום שבפרובינציית מזוביה בפולין, שבה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
לידלינסק הוענקו זכויות עיר בשנת 1530, ועד תחילת המאה ה-17 היה היישוב למוקד אריאניות. בפלישת האימפריה השוודית לפולין באמצע המאה ה-17 הוחרב היישוב.

==יהודי ידלינסק==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-750 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיירה מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיה גזירות שונות, ובהן עבודות כפייה. באביב 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הועברו גם יהודי יישובי הסביבה. בגטו התקיימו תנאי צפיפות קשים, ומעת לעת נרצחו יהודים שנתפסו מחוצה לו, לרבות ילדים.

באוגוסט 1942 שולחו למעלה מ-1,000 יהודי הגטו שבעיירה לגטו ביאלובז'גי, תוך רצח 68 יהודים חולים וקשישים בשעת האקציה. משם, שולחו יהודי העיירה כעבור פחות מחודשיים למחנה ההשמדה טרבלינקה.

בדצמבר 1942 הקימו הגרמנים מחנה עבודה בעיירה, אליו הובאו כ-2,000 פולנים ויהודים מאזור ראדום. במספר אקציות נרצחו יהודים "לא כשירים" במחנה, ובפברואר 1944 נרצחו במחנה מאות עובדים יהודים, תוך העברת היתר למחנות עבודה אחרים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1018 ידלינסק] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
ינקייבו

ינקייבו (באוקראינית: Єнáкієве, ינקייבה; ברוסית: Ена́киево) היא עיר במחוז דונצק שבמזרח אוקראינה (דה פקטו ברפובליקה העממית של דונצק), על גדת נהר קרינקה (Krynka), כ-60 ק"מ צפונית מזרחית לדונצק.

==תולדות היישוב==
ינקייבו נוסדה בשנת 1898 כעיר תעשייה, אשר מכרות הברזל והמתכת באתרה החלו לפעול כמה עשרות שנים קודם לכן. בשנת 1925 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

==יהודי ינקייבו==
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו בעיר כ-3,300 יהודים, ופעל בה בית ספר יידי. במהלך התקדמות הגרמנים לעומק ברית המועצות במבצע ברברוסה, הצליחו רוב יהודי העיר להימלט ממנה מזרחה.

ב-1 בנובמבר 1941 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ועל היהודים שנותרו בה הוטלו תוך זמן קצר גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע וטלאי צהוב, הגבלות תנועה וחובת ביצוע עבודות כפייה, וזאת תוך שוד רכוש היהודים בעיר.

בפברואר 1942 רוכזו כ-750 היהודים שנותרו בעיר בגטו קטן שהוקם בה, אשר רבים מיושביו מתו מרעב וממחלות. באפריל 1942 הועברו כ-500 מיושבי הגטו למכרה פחם, שם נספו. 18 משפחות יהודיות שהושארו בגטו נרצחו בספטמבר 1942.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז דונצק: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1782
עורק בית השחי

עוֹרֵק בֵּית הַשֶּׁחִי (TA: arteria axillaris) הוא עורק בבית השחי המוביל דם לחלקו האחורי של בית החזה, לבית השחי ולזרוע. העורק הוא המשכו של העורק התת-בריחי, וראשיתו של העורק היא בגבולה הצדי של הצלע הראשונה. עם מעברו בגבולו התחתון של השריר העגול הגדול הוא הופך לעורק הזרוע.

== אנטומיה ==
=== מהלך ===
עורק בית השחי מתחיל בגבולה הצדי של הצלע הראשונה, מקום שמסתיים העורק התת-בריחי. הוא עובר מאחורי שריר החזה הקטן והופך לעורק הזרוע כאשר חולף בגבולו התחתון של השריר העגול הגדול.

ניתן לחלק את עורק בית השחי לשלושה חלקים לפי מיקומם ביחס לשריר החזה הקטן, הנמצא שטחית לעורק. החלק הראשון תיכון לשריר, השני מאחוריו והשלישי צדי לו.

=== מבנים סמוכים ===
עורק בית השחי מלווה לאורכו בווריד בית השחי התיכון לו. כמו כן, העורק מוקף במקלעת הזרוע, וחלקו השני הוא נקודת הייחוס שלפיה מכונים מיתרי המקלעת: התיכון, האחורי והצדי.

=== סעיפים ===
סעיפי עורק בית השחי
מן החלק הראשון של עורק בית השחי מסתעף עורק החזה העליון המספק דם לשרירים בקדמת החזה. מחלקו השני של העורק יוצאים שני עורקים: עורק החזה ושיא הכתף, המתפצל לארבעה ענפים, ועורק החזה הצדי, המספק את שריר המסור הקדמי, שרירי החזה, קשרי הלימפה בבית השחי ואת חלקו הצדי של השד. מן החלק השלישי מסתעפים שלושה עורקים: העורק התת-שכמי, המתפצל לעורק עצם השכמה הכותר ולעורק החזה והגב, עורק עצם הזרוע הכותר הקדמי, המספק את הכתף ועורק עצם הזרוע הכותר האחורי, המספק את מפרק הזרוע, השריר העגול הקטן והגדול, שריר הדלתא והראש הארוך של שריר הזרוע התלת-ראשי. לעיתים מתפצלים מהחלק השני או מהחלק השלישי מספר ענפים תת-שכמיים היורד ומספקים את השריר התת-שכמי.

== היבטים קליניים ==
ניתן ללחוץ במלחציים בבטחה על עורק בית השחי מבלי לסכן את הזרוע, אולם רק במיקום מקורב להסתעפותו של העורק התת-שכמי. רשת ההשקה המקיפה את עצם השכם מספקת נתיב חלופי לאספקת דם מקבילנית לזרוע מעורקים כגון עורק הצוואר הרוחבי והעורק הרום-שכמי.

עורק בית השחי הימני משמש לעיתים אתר צנתור בניתוח לב, במיוחד בתיקון של בתירת אבי העורקים והחלפת אבי העורקים העולה וקשת אבי העורקים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עורקי הגפיים העליונות
יאמפיל (מחוז ויניצה)

יאמפול (באוקראינית: Ямпіль, יאמפיל; בפולנית: Jampol; ברומנית: Iampol) היא עיר קטנה במחוז ויניצה שבאוקראינה, על גדת נהר דניסטר ובסמוך לגבול מולדובה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
היישוב נזכר לראשונה בתחילת המאה ה-17. בשנת 1795 נכלל היישוב בשטח האימפריה הרוסית. בשנת 1924 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

==יהודי יאמפול==
בשנת 1900 נמנו בעיר 2,823 יהודים, כמחצית תושביה. בין השנים 1917 ו-1920 נערכו ביהודי העיר מספר פוגרומים בידי שכניהם. בתקופה הסובייטית פעלו בעיר שני בתי ספר יידיים, ונסגרו רוב בתי הכנסת ביישוב. טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה חיו בעיר כ-1,700 יהודים.

ב-17 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ותוך זמן קצר נרצחו בה כ-50 יהודים. ב-1 בספטמבר 1941 נכללה העיר בתחום טרנסניסטריה הרומנית, תוך ששימשה כנקודת מעבר ליהודים שגורשו מבוקובינה ומבסרביה לטרנסניסטריה. בסתיו 1941 שולחה קבוצה מיהודי העיר למספר מחנות, בהם חלקם נספו. בהמשך, רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם בה, בו נצטוו לענוד טלאי צהוב ולבצע עבודות כפייה. כעבור שנה הועברו יהודי הגטו שבעיר לגטו חדש שהוקם בה, אשר הוקף בגדר תיל.

עם החלת שלטון צבאי רומני בעיר, נערכו מעת לעת בגטו הוצאות להורג של יהודים שהפרו את האיסורים שהוטלו עליהם, ובנובמבר 1942 גורשו יהודים רבים מהגטו למחנה העבודה קריירה דה פיאטרה, שם רובם נרצחו. ב-17 במרץ 1944 שוחררה העיר בידי הצבא האדום.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז ויניצה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:טרנסניסטריה
אלפרד שלם

גנרל אלפרד שלם (בגרמנית: Alfred Schlemm; 8 בדצמבר 1894 – 24 בינואר 1986) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
שלם נולד ב-8 בדצמבר 1894 ברודולשטאדט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1913 התגייס שלם לצבא הגרמני הקיסרי, הצטרף לרגימנט הארטילריה ה-56 (פוזן ה-2), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. שלם נפצע מספר פעמים במהלך הקרבות, וב-16 בספטמבר 1917 הועלה לדרגת אובר לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, צלב האבירים של מסדר בית הוהנצולרן עם חרבות, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר שלם ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בספטמבר 1935 הועלה שלם לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1936 יצא ללימודים באקדמיה של הורמאכט בברלין. ב-1 באוקטובר 1937 מונה לקצין מטה במשרד התעופה, וב-1 בפברואר 1938 הועלה לדרגת אוברסט בלופטוואפה. בהתחלה מונה לקצין מטה בפיקוד הלופטוואפה, וב-1 ביוני 1938 מונה לראש מטה של אזור ההגנה האווירית המערבית.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה היה שלם ראש מטה של אזור ההגנה האווירית המערבית, ובאוקטובר 1939 מונה לראש מטה האזור האווירי ה-11. ב-1 ביולי 1940 הועלה שלם לדרגת גנרל מיור, וב-19 בדצמבר 1940 מונה לראש מטה הקורפוס האווירי ה-11, והשתתף עמו במהלך הקרב על כרתים. באמצע פברואר 1942 מונה שלם למפקד קבוצת הקרב שלם, שפעלה כחלק מהקורפוס הממונע ה-40, ולאחר מכן כחלק מהקורפוס הממונע ה-56. ב-1 ביוני 1942 הועלה שלם לדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד הדיוויזיה האווירית ה-1, וב-25 ביוני 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-1 באוקטובר 1942 מונה שלם למפקד קורפוס השדה של הלופטוואפה ה-2, שפעל כחלק מקבוצת ארמיות מרכז, וב-1 בינואר 1943 הועלה לדרגת גנרל חיל האוויר. בסתיו 1943 הועבר הקורפוס לאיטליה, ובדצמבר 1943 אושפז שלם בבית חולים עקב מחלה. בינואר 1944 הפך הקורפוס שבפיקודו לקורפוס הצנחנים ה-1, שפעל כחלק מהארמייה ה-14. ב-11 ביוני 1944 קיבל שלם על פעולותיו בקרב אנציו את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בנובמבר 1944 מונה שלם למפקד קורפוס הצנחנים ה-3, אך המינוי לא יצא לבסוף אל הפועל, עקב אי הקמת הקורפוס. ב-4 בנובמבר 1944 מונה שלם למפקד ארמיית הצנחנים הראשונה, שפעלה כחלק מקבוצת ארמיות H בקרבות נגד הקנדים בהולנד, וקיבל את דרגת גנרל חיל הצנחנים. ב-21 במרץ 1945 נפצע שלם בהתקפה אווירית על מטה הארמייה ופרש מתפקידו, ובסוף המלחמה נפל בשבי בעלות הברית.

===לאחר המלחמה===
ב-22 במרץ 1948 שוחרר שלם מהשבי. לאחר שחרורו התגורר שלם באהלטן ליד הנובר עד למותו ב-24 בינואר 1986.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/S/SchlemmAlfred.htm אלפרד שלם] באתר www.lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.specialcamp11.co.uk/General%20der%20Fallschirmtruppe%20Alfred%20Schlemm%20(Luftwaffe).htm אלפרד שלם] באתר specialcamp11 

קטגוריה:גנרלים בלופטוואפה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מעוטרי עיטור בית הוהנצולרן
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1986
סטיב קלארק

סטיבן "סטיב" אדוארד קלארק (באנגלית: Stephen "Steve" Edward Clark; נולד ב-17 ביוני 1943). הוא שחיין אמריקאי בעבר, אלוף אולימפי בעל 3 מדליות זהב (טוקיו 1964), כולן במשחי השליחים ושיאן עולם במשחה ל-100 מטר חופשי. הוא השחיין הראשון בהיסטוריה ששחה 50 יארד חופשי מתחת ל-21 שניות, 100 יארד חופשי מתחת ל-46 שניות, 200 יארד חופשי מתחת ל-1:50 דקות, 100 מטר חופשי מתחת ל-53 שניות ו-200 מטר חופשי מתחת ל-2 דקות.

== ביוגרפיה ==
קלארק נולד באוקלנד, קליפורניה. הוא למד ושחה באוניברסיטת ייל.

באולימפיאדת רומא (1960) שחה קלארק בשני משחי השליחים לגברים בשלבי המוקדמות, 4x200 מטר חופשי ו-4x100 מטר מעורב. באותה העת השחיינים ששחו בשלב המוקדמות לא קיבלו גם הם את המדליות, למרות שנבחרות ארצות הברית ניצחו במשחי הגמר וזכו במדליות הזהב.

===שיאן עולם===
בתחרות שנערכה בלוס אנג'לס קליפורניה ב-18 באוגוסט 1961 קבע קלארק במשחה ל-100 מטר חופשי שיא עולם חדש של 54.4 שניות, שיפור לשיא העולם בן ה-4 שנים וחצי של ג'ון דוויט מאוסטרליה (54.6 שניות).

===אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים===
במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו בסאו פאולו, ברזיל בשנת 1963 זכה קלארק במדליית זהבבמשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.7 שניות.

===אלוף אולימפי===
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (1964) סיים קלארק רק במקום רביעי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 54.4 שניות בגלל טנדניטיס בכתף (כתף שחיין) ולכן השתתף רק במשחי השליחים. במשחקים עצמם, הדלקת הסתיימה והוא זכה ב-3 מדליות זהב, כולן במשחי השליחים. במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי, ביחד עם מייק אוסטין, גארי אילמן ודון שולנדר בשיא עולם חדש של 3:33.2 דקות, לפני גרמניה (3:37.2 דקות) ואוסטרליה (3:39.1 דקות). כשחיין ראשון הוא השווה את שיאו העולמי של אלן גוטוולה מצרפת (52.9 שניות), חצי שנייה מהר יותר מחברו לנבחרת דון שולנדר שזכה במדליית הזהב במשחה זה יומיים קודם לכן. במשחה ל-4x200 מטר חופשי ביחד עם רוי סארי, גארי אילמן ודון שולנדר בשיא עולם חדש של 7:52.1 דקות, לפני גרמניה (7.59.3 דקות) ויפן (8:03.8 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע שיא אולימפי חדש של 2:00.0 דקות ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב אישי ביחד עם הרולד מן, ויליאם קרייג ופרד שמידט בשיא עולם חדש של 3:58.4 דקות, לפני גרמניה (4:01.6 דקות) ואוסטרליה (4:02.3 דקות). כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" את התוצאה המהירה במשחקים, 52.4 שניות.

באליפות ארצות הברית שנערכה ב-1965 קבע קלארק ב-100 יארד חופשי שיא עולם חדש של 45.6 שניות.

== תארים והישגים ==
*בשנת 1966 זכה קלארק להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
* במהלך הקריירה זכה קלארק ב-5 תוארי אליפות אישיים ב-NCAA, 6 תוארי אליפות ארצות הברית אישיים וקבע 9 שיאי עולם במשחים ל-50 יארד, ל-100 יארד, ל-100 מטר ול-200 יארד חופשי.

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20070814065235/http://ivyleaguesports.com/article.asp?intID=4302 Clark '64 Donates Olympic Medal to Bulldogs] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה
קטגוריה:אוקלנד (קליפורניה): אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
ינדז'יוב

ינדז'יוב (בפולנית: Jędrzejów) היא עיירה בפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה שבפולין, על הדרך הראשית שבין קיילצה וקרקוב, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
ינדז'יוב נזכרת לראשונה בשנת 1153. בשנת 1271 הוענקו ליישוב זכויות עיר. בחלוקת פולין בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. תחנת רכבת שהוקמה בעיירה בשנת 1885 האיצה את התפתחותה.

==יהודי ינדז'יוב==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-4,500 יהודים, כשליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציוניות ופעילות של אגודת ישראל.

ב-4 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ועד מהרה הם רצחו בה מספר יהודים, החרימו את רכוש היהודים בעיירה, והטילו על הקהילה המקומית תשלום כופר. ביוני 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. מן הגטו נלקחו היהודים לעבודות כפייה, ובהמשך הובאו אליו יהודים שגורשו מערי מערב פולין. בדצמבר 1940 חויבו יהודי הגטו בגילוח זקניהם, והוחרמו מהם פרוות. במרץ 1942 נסגר הגטו שבעיירה, והוקף בגדר תיל. בקיץ 1942 הצליחו להימלט מהגטו כמה מאות יהודים ליערות הסביבה, ובמקביל הובאו אליו יהודים נוספים מיישובי הסביבה.

ב-15 בספטמבר 1942 פשטו על הגטו שבעיירה אנשי ס"ס ושוטרים אוקראינים, ושילחו 4,556 מיושביו למחנה ההשמדה טרבלינקה. כ-230 יהודים בעלי מקצועות שהושארו בגטו נרצחו עד 2 בספטמבר 1943, וחלקם הועברו למחנה עבודה בסקרז'יסקו-קמיינה. מקהילת יהודי ינדז'יוב שרדו את השואה 80 איש.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1037 ינדז'יוב] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
איוואנו-פרנקובה

איוואנו-פרנקובה (באוקראינית: Івано-Франкове, עד שנת 1946: Янів, יאניב; בפולנית: Janów, יאנוב) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
היישוב נזכר לראשונה במאה ה-14, ובשנת 1611 הוענקו לו זכויות עיר, ונקבעו בו ירידים שנתיים ויום שוק. בפשיטות הקוזקים והשוודים באמצע המאה ה-17 הוחרבה העיירה.

בעת הכיבוש הרוסי במלחמת העולם הראשונה הועלתה העיירה באש, ורוב בתיה נשרפו. לאחר המלחמה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה, והיוותה אתר נופש מועדף על תושבי לבוב.

==יהודים==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיירה הוא משנת 1614. במהלך פרעות ת"ח ות"ט הושמד היישוב היהודי בעיירה, וזה חודש רק בסוף המאה ה-17. בתחילת המאה ה-18 יצחק בן דוד התמנה לרב הקהילה וכיהן בתפקיד זה כמה עשרות שנים. 

בעקבות ההרס הרב שנגרם לעיירה במלחמת העולם הראשונה, עזבו את העיירה רבים מיהודיה.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-500 יהודים, מתוך כ-1,800 תושבים, ורובם נמנו על חסידויות שונות. עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939 נאסרה הפעילות הציבורית היהודית ביישוב.

ב-28 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ותוך מספר ימים הוצאו בה להורג מספר יהודים שהואשמו בקומוניזם. בד בבד, שדדו גרמנים ושוטרים אוקראינים את בתי היהודים בעיירה, והטילו על היהודים בה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, חובת תשלום סכומי כופר וחובת ביצוע עבודות כפייה, תוך רצח יהודים מעת לעת.

בקיץ 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, בו שררה צפיפות רבה, וממנו שולחו צעירים יהודים למחנות עבודה. בנובמבר 1942 בוצעה בגטו שבעיירה אקציית חיסול, בה נרצחו הזקנים והחולים, ויתר היהודים הועברו לגטאות הורודוק ויבוריב, שם גורלם היה כגורל יתר יהודי מקומות אלו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1007 יאנוב (איוואנו-פרנקובה)] ב[https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז לבוב: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
סקוט בראון

סקוט בראון (באנגלית: Scott Brown; נולד ב-25 ביוני 1985) הוא כדורגלן עבר סקוטי ששיחק בעמדת הקשר המרכזי. לאחר פרישתו התחיל בקריירת אימון כדורגל ובינואר 2024 מונה לאמן את Eyr united מהליגה הסקוטית הבכירה. 

==קריירת מועדונים==
===היברניאן===
בראון החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של היברניאן בסקוטלנד ב-1999 בגיל 13. חתם על חוזה מקצועני בהיברניאן בעונת 2002-03, והופעת הבכורה שלו בקבוצה התקיימה במאי 2003 מול אברדין, בגיל 17. בעונת 2003-04 בראון שיחק ב-41 משחקים וכבש 4 שערים. באותה עונה, הקבוצה העפילה לגמר גביע הליגה הסקוטית. בדרך לגמר היברניאן גברה על סלטיק וריינג'רס ובראון היה שותף בכל המשחקים, אבל בגמר הפסידה לליווינגסטון בתוצאה 2-0.

בעונות 2004-05 וגם 2005-06 בראון נפצע ושיחק רק בחלק מהמשחקים, ובמרץ 2006 חתם על חוזה חדש בהיברניאן. בעונת 2006-07 סייע לקבוצתו לזכות בגביע הליגה, שהיה התואר הראשון של הקבוצה אחרי 16 שנים.

===סלטיק===
בתום עונת 2006-07 עבר לסלטיק, ששילמה עליו כ-6.5 מיליון אירו. זו ההעברה היקרה ביותר בין שתי קבוצות בסקוטלנד. משחקו הראשון של בראון היה נגד קילמרנוק ב-5 באוגוסט 2007 ועשרה ימים מאוחר יותר שיחק בפעם הראשונה בליגת האלופות נגד ספרטק מוסקבה. לאחר שהעפילה לשלב הבתים, הוגרלה לבית עם מילאן, שחטאר דונצק ובנפיקה ליסבון. סלטיק העפילה מהמקום השני לשלבי הנוקאאוט, שם הוגרלה מול ברצלונה. במשחק הראשון בראון לא השתתף, ובמשחק השני בקאמפ נואו כן שותף אך סלטיק הפסידה 0–1 והודחה מהתחרות. בעונה הזו בראון שיחק ב-44 משחקים וכבש 3 שערים, בתום העונה זכה עם סלטיק באליפות סקוטלנד.

ב-2009 מונה לקפטן סלטיק, ומאז הצטרפותו לקבוצה זכה בעשרה אליפויות סקוטלנד, שישה גביעים, ושישה גביעי ליגה.

=== אברדין ===
ב-1 ביולי 2021 הצטרף בהעברה חופשית לאברדין בתפקיד שחקן-מאמן בחוזה לשנתיים בהן שימש כעוזר מאמן, ובתאריך 8 במרץ 2022 הודיע על פרישתו מכדורגל מקצועני.

==נבחרת סקוטלנד==
בראון ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במאי 2007 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2008. כבש את שערו הראשון בנבחרת ב-5 בספטמבר 2009 בניצחון 0–2 על . בנבחרת כבש ארבעה שערים ב-55 משחקים.

== תארים ==
=== היברניאן ===
* גביע הליגה הסקוטית (1): 2007

=== סלטיק ===
* אליפות סקוטלנד (10): 2007/2008, 2011/2012, 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2019/2020, 2020/2021
* הגביע הסקוטי (6): 2010/2011, 2012/2013, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020
* גביע הליגה הסקוטית (6): 2008/2009, 2014/2015, 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019, 2019/2020

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:קשרי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני היברניאן
קטגוריה:כדורגלני סלטיק
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סקוטלנד
קטגוריה:דנפרמלין: כדורגלנים
קטגוריה:סקוטים שנולדו ב-1985
Unshine

Unshine היא להקת מטאל גותי סימפוני מהלסינקי, פינלנד.

== סגנון ==

מבקרי המוזיקה תיארו את הסגנון המוזיקלי של Unshine כמטאל גותי ומטאל סימפוני אווירתי, אך הלהקה עצמה הגדירה את סיגנונה כ"מטאל דרואידי", כלומר - פולק מטאל סימפוני שמושפע מהתרבות הדרואידית באירופה העתיקה. מספר מבקרי מוזיקה טענו שסגנונם המוקדם נע בין מטאל סימפוני דוגמת Nightwish לבין רוק סימפוני שנוטה למוזיקת פופ.

== היסטוריה ==

הלהקה הוקמה במאי 2000 כאשר הזמרת סוזאנה וסילהטי ביקר בחזרה שבה שאר חברי הלהקה ניגנו ביחד במרתף מסעדה בהלסינקי. בעקבות אירוע זה הוקמה הלהקה. בשנים שחלפו ביצעו חברי הלהקה חזרות רבות ובתחילת 2002 הוציאו את הדמו הראשון שלהם שנקרא בפשטות "Promo 2002" וכלל שלושה שירים. בקיץ 2002 קיימו את הופעת הבכורה שלהם וב-2003 הוציאו דמו נוסף, שנקרא "Promo 2003".

אלבום הבכורה שלהם Earth Magick הוקלט ב-2004 ויצא לאור ב-2005, אז הופץ בפינלנד ואמריקה הצפונית על ידי חברת התקליטים Crash Music. אלבומם השני, The Enigma of Immortals, יצא ב-2008. לאחר מכן חתמו בחברת התקליטים Massacre Records וב-2013 יצא אלבומם השלישי Dark Half Rising.

== חברי הלהקה ==
* סוזאנה וסילהטי - סולנית, שירה נשית
* הרי האוטלה - גיטרה, קלידים
* יארי האוטלה - גיטרה
* יוקה "שטיבה" האנטולה - תופים
* טימו "טימל" והקנגס - גיטרת באס

== דיסקוגרפיה ==
* "Promo 2002" - דמו, 2002
* דמו, 2003
* Earth Magick - אלבום, 2005
* The Enigma of Immortals - אלבום, 2008
* Dark Half Rising - אלבום, 2013

== קישורים חיצוניים ==
* 

* https://www.facebook.com/unshinefinland - דף הלהקה בפייסבוק

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות מטאל גותי
קטגוריה:להקות מטאל סימפוני
קטגוריה:להקות פיניות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2000
Sails.js

ימין
Sails.js היא ספרייה מבוססת MVC לסביבת הפיתוח Node.js.

Sails משמשת לפיתוח אתרי אינטרנט ואפליקציות Web גדולות וסקילאבליות, ומצטיינת בעיקר ב-Web Sockets ומסדי נתונים.

הפרויקט נוצר בשנת 2012 על ידי בית תוכנה אמריקאי בשם balderdash, ומתוחזק על ידם עד היום.

הליבה של Sails מורכבת ממודלים אחרים שכתובים בקוד-פתוח אשר חוברו יחדיו. Sails כוללת בתוכה בין השאר את:
* Express.js
*Waterline
*Grunt

== ראו גם ==
* Node.js
*Express.js

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=AA2G9ZFIN8o&list=PLyjz8K7F0x_x114WhyEvJUNnsk-Jc4GYG מדריכים מצולמים בעברית אשר מלמדים Sails.js (מאת אלירן פאר)]
* [http://cookiesession.com/ בלוג בנושא Sails.js] 

קטגוריה:פיתוח יישומי ווב
קטגוריה:JavaScript
מדף הקרח שקלטון

מראה מדף הקרח מן ה-MODIS של [[נאס"א במאי 2009]]
מדף הקרח שקלטון (באנגלית: Shackleton Ice Shelf הוא מדף קרח רחב ידיים, מול חופי מזרח אנטארקטיקה. נקרא על שם מגלה הארצות ארנסט שקלטון.

אורך המדף הוא כ-384 ק"מ (מ-95 מזרח עד 105 מזרח) והוא מזדקר לעבר הים כ-145 ק"מ בחלקו המערבי ו-64 ק"מ בחלקו המזרחי. הוא מכסה שטח של 33,820 קמ"ר. מדף הקרח הוא חלק מים מוסון (שם שהוצע ונדחה לאזור באוקיינוס הדרומי) וחוצץ בין ארץ המלכה מרי ממערב לחוף נוקס של ארץ וילקס ממזרח.

מדף קרח זה התגלה על ידי משלחת החקר של ארצות הברית, בין השנים 1842-1838, בהנהגת צ'ארלס וילקס. וילקס מיפה חלק ממנו מעל סיפון האונייה האמריקאית "וינסנז", בפברואר 1840. משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה בהנהגת דאגלס מוסון (1914-1911)חקרה את מדף הקרח וקראה לו על שם סר ארנסט שקלטון. מיפוי מדף הקרח במלוא שטחו נעשה ביתר פירוט בשנת 1955, תוך שימוש בצילומי אוויר של מבצע הייג'אמפ של צי ארצות הברית, 1947-1946. מיפוי נוסף של המשלחת הסובייטית משנת 1956 הוכיח, שהקטע שממזרח לקרחון סקוט הוא חלק ממדף הקרח שקלטון.

==קישורים חיצוניים==

* 
<div class="mw-content-ltr">
* http://encyclopedia2.thefreedictionary.com/Shack
* http://www.eoearth.org/view/article/150102/
</div>

שקלטון
אלבטרוס לבן-ראש

אלבטרוס לבן-ראש (שם מדעי: Thalassarche steadi) הוא מין של אלבטרוס, שחי באיים הסמוכים לניו זילנד. ישנם חילוקי דעות לגבי הטקסונומיה של מין זה; לפי מיונים מסוימים, מין זה והאלבטרוס לבן-הכיפה הם אותו מין.

== מאפיינים ==
אורכו כ-90 עד 99 ס"מ, ומוטת כנפיו כ-220 עד 256 ס"מ. הפנים אפורות, הכיפה לבנה, ומעל העין יש "פס גבה" כהה. הגב אפור כהה, והזנב שחור. צבע המקור נע בין אפרפר לכחלחל, וקצהו צהוב. רוב ככל שאר הגוף לבן. לפרטים מסוימים יש גב לבן, עם נוצות חומות פזורות. הצעירים בעלי גוון כהה יותר: הראש כהה, הגב והעורף אפורים, המקור אפור וקצהו שחור.

האלבטרוסים ממין זה ניזונים מדגים, סילוניות, מיתרני זנב וסרטנאים. הם צדים בדרך כלל קרוב מאוד לפני המים, אם כי הם עשויים לצלול לעומק רדוד יחסית על מנת להשיג את מזונם. האלבטרוסים לבני-הראש מקננים כל שנה על איים קטנים וסלעיים שסמוכים לאזור מחייתם.

מין זה אנדמי לאיים הסמוכים לניו זילנד. אוכלוסייתו כוללת, לפי ההערכות (נכון ל-2007), כ-350,000 עד 375,000 פרטים, ועד 75,000 זוגות מקננים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רוברט פאלה
קטגוריה:אלבטרוסיים
קטגוריה:ניו זילנד: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1933
קרחון סקוט (מזרח אנטארקטיקה)

קרחון סקוט (באנגלית: Scott Glacier) הוא קרחון בארץ המלכה מוד שבאנטארקטיקה.

רוחבו של הקרחון 11.2 קילומטרים; אורכו של הקרחון 32 קילומטרים.

הקרחון זורם בכיוון צפון-צפון-מערב אל החוף האנטארקטי ונשפך בין קרחון דנמן להאי מיל.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הקרחון ===

קבוצת הבסיס המערבי של משלחת אוסטרלאסיה לאנטארקטיקה (1914-1911) בהנהגת דאגלס מוסון גילתה את הקרחון.

מוסון נתן לקרחון את שמו.

=== מקור השם ===

מוסון קרא לקרחון על שמו של קפטן רוברט פלקון סקוט.

סקוט
אלעזר לעוו

רבי אלעזר לעוו (ה'תקי"ח, 1758 – כ"ז בשבט ה'תקצ"ז, 2 בפברואר 1837) היה רב במוראביה ובוהמיה ובסוף ימיו בהונגריה. מחבר ספרים פורה, נודע בספר השו"ת שלו, שמן רוקח.

==ביוגרפיה==
נולד בוודיסלב ללאה רייצא בת הרב שמואל כ"ץ מלאסק ולרב אריה לייב לעוו בנו של רבי פנחס זליג לעוו רבה של לאסק ומחבר ספר "עטרת פז". הוא נקרא על שם סבו הרב אלעזר מוכיח, שנקרא כך על שם סבו רבי אלעזר מזלוטשוב אביו של רבי יחיאל מיכל מנמירוב.

נשא בגיל צעיר מאוד את יטלה יוטה בת הרב יואל שהיה חתנו של רבי יהודה אריה לייב קאליש אב"ד אמסטרדם ומחבר "גור אריה", ולאחר נישואיו נסע ללאסק לשימוש חכמים אצל סבו, הרב פנחס זליג שהיה הרב המקומי. בהיותו בן 17 בלבד נבחר לכהן כרבה של עיר הולדתו ודיסלב וכראש בית הדין המקומי. שלוש שנים לאחר מכן (ה'תקל"ח, 1778) נבחר לכהן כרבה של העיר פילץ הסמוכה לקרקוב וכיהן בתפקידו זה כעשרים שנה. בשנת 1792 נפטרה אשתו הראשונה ושנה לאחר פטירתה נישא בשנית לרבקה אסתר בתו של הרב יצחק אברהם כ"ץ (ר' אבא'לה רקובר) רבה של פינטשוב ומחבר "כתר כהונה". גיסו ומחותנו היה הרב חיים מאיר זאב זלנפריינד, רבה של סעליש. 

בתקופת כהונתו בפילץ התרחשה חלוקת פולין, ואזור קרקוב שהיה מתחילה מסופח לוורשה עבר לשליטה אוסטרית. מסיבה זו, את ספרו הראשון "סמא דחיי" הדפיס בוורשה ואילו את יתר ספריו הדפיס בווינה בירת אוסטריה. 

הרב מרדכי בנט מניקלשבורג המליץ עליו לכהונת רבה של טריטש במוראביה לאחר שמינויו של החתם סופר לרב העיר נכשל בשל התנגדות אנשי עירו מטרסדורף לעזיבתו. כחלק מתנאי העסקתו ברבנות טריטש, החזיקה הקהילה המקומית ישיבה עבורו והוא התפנה לכתיבת ספריו. שנים מאוחר יותר נשא בנו של הרב בנט, הרב ישעיה בנט את בתו של הרב לעוו לאשה.

ב-1813, ה'תקע"ג, עבר לרנשבורג שבבוהמיה והתמנה כרבן של שלוש הערים: רנשבורג, פלזן וגלטוי . מתחילה פעל החתם סופר למנות במקומו בטריטש את חותנו רבי עקיבא איגר, אז רבה של מרקיש-פרידלנד, אך לאחר שנבחר האחרון לכהן כרבה של פוזנן החלו ראשי הקהילה בטריטש ללחוץ על רבם לשעבר לחזור לכהונתו ואף הבטיחו להחזיק את ישיבתו כלכלית. הוא שב לטריטש בסוף 1815, חנוכה ה'תקע"ו.

ב-1819, ה'תקע"ט, כילתה שרפה גדולה חלקים גדולים מהעיר, ביתו נשרף ובו ספרייתו שהכילה 1,200 כותרים. הוא יצא לדרך נדודים ובשנת 1821 היה לרבה של מיקולוש בהונגריה. ב-1830 עזב את מיקולוש לטובת רבנות העיר סנטוב.

בחורף 1833, ה'תקצ"ג, התעוור ומני אז למד את כל לימודיו על פה מהזיכרון. הוא נפטר בכ"ז בשבט ה'תקצ"ז, 2 בפברואר 1837, ונקבר בסנטוב.

בנו היה הרב בנימין זאב לעוו מווערבוי, ונכדו הוא הרב ירמיה לעוו מחשובי רבני הונגריה במאה ה-19 ומהבולטים ברבני קהילות הסטטוס קוו אנטה.

==מספריו==
* שו"ת שמן רוקח
* סמא דחיי - דרושים
* זר זהב על ספר המקח והממכר של רב האי גאון
* שמן רוקח - חידושי הלכה
* יבין שמועה - ביאורים על מאמרי חז"ל
* שערי דעה - על שולחן ערוך יורה דעה
* מנחת ערב - דרשות.
*קונטרס החזקות - על ענייני חזקות
*שב שמעתתא (שערי חכמה) - דיונים מעמיקים בלשונות ודרכי הגמרא

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

;מספריו
* 
* 
* 
* 
* 
** 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים אשכנזים
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:רבנים עיוורים
קטגוריה:ילידי 1758
קטגוריה:נפטרים ב-1837
פלאונזם

פְּלֶאוֹנָזֶם, פלאונאזם (מיוונית: πλεονασμός, פלאונזמוס, נגזר מ-πλέον, פלאון, שמשמעו "המון, יותר מדי"), הוא יתירות סמנטית, כלומר שימוש ביותר מילים או חלקי מילים מהדרוש לביטוי נהיר וחד-משמעי. חזרתיות כזו נחשבת מבחינה רטורית לטאוטולוגיה. 

ישנם מספר סוגים של פלאונזמים, למשל פלאונזם תחבירי או מורפולוגי, המצביע על קיומם של מורפמות או צירופים שאינם מעבירים מידע לשוני מחדש על יתר המשפט. דוגמה טובה לכך היא השלילה הכפולה בצרפתית, השייכות הכפולה באנגלית, והמושא הישיר הכפול ברומנית.

לרוב, בפי לא-בלשנים, המונח מתייחס לפלאונזם הסמנטי, שמהותו משימוש בשני פריטים לקסיקליים בעלי משמעויות חופפות או זהות, זה לצד זה. בחלק מהמקרים השימוש בפלאונזם סמנטי הוא לצורך הדגשה, למשל "תעלה למעלה", "סרטן ממאיר", או "מתנה חינם", ובאחרים הוא נובע משחיקה במשמעות של מילה או ביטוי בשפה, למשל "שוב פעם", "חוט תיל" או "לצרף ביחד".

לעיתים פלאונזמים סמנטיים נוצרים מחוסר הכרעה האם לתרגם שם מקום או לתעתקו משפת המקור, למשל "בניין האמפייר סטייט בילדינג", "הר מון בלאן", "מגדל בורג' חליפה", "עוגת אינגליש קייק", "מקדש ואט פהו" ואחרים.

התופעה מתרחשת לעיתים קרובות גם עם מונחים בראשי תיבות, בתרגום מלועזית - למשל "וירוס ה-HIV", "מחלת הסארס" או "תאגיד ה-BBC", אך גם בעברית - למשל, "מג"ד הגדוד". במקרים אלה הכפילות מורגשת הרבה פחות מכיוון שראשי התיבות נוטים להפוך לשם פרטי שמתנתק מרכיביו המקוריים. 

לעיתים דוברים משתמשים בפלאונזם מסוג זה במודע ובכוונה הומוריסטית, למשל בביטויים כמו "יותר עדיף" "רחוב המלך קינג ג'ורג'" או "ארה"ב הברית".

==הערות שוליים==

קטגוריה:בלשנות
קטגוריה:רטוריקה
בנימין וולף לעוו

רבי בנימין זאב וולף לעוו (ה'תקל"ז, 1777 - ב' באדר ב' ה'תרי"א, 6 במרץ 1851) היה רב יליד פולין, מגדולי רבני יהדות הונגריה, מחבר סדרת הספרים "שערי תורה", רבה של העיר ורבו וראש הישיבה בה.

==ביוגרפיה==
נולד בוודיסלב שבפולין ליוטה ולרב אלעזר לעוו. למד בישיבתו של הרב ירמיהו רוזנבוים במטרסדורף. כיהן כרב ברושפיצה ובשנת ה'תקע"ג, 1813, התמנה כרבה של , בוהמיה (כיום בצ'כיה), משרה בה החזיק 15 שנה. ב-1821, תקפ"א, הוציא את הכרך הראשון בסדרת ספרי "שערי תורה" וזכה להסכמתם של רבי עקיבא איגר, החתם סופר, רבי מרדכי בנט ורבי ברוך פרנקל-תאומים.

בשנת 1827 עבר לכהן כרבה של טופולצ'אני, וכ-10 שנים מאוחר יותר נבחר לכהן כרבה של ורבו והמחוזות הסמוכים במקומו של הרב יעקב קופל אלטנקונשטט ("קופל חריף") שנפטר בפתאומיות ובנו אברהם יחזקאל רייך היה צעיר מכדי לרשת את מקומו מיד. הוא ירש גם את מקומו של הרב הקודם בראשות הישיבה המקומית ורבים מגדולי רבני הונגריה בדור שאחריו היו תלמידיו בישיבה זו.

נפטר ביום חמישי ב' באדר ב' ה'תרי"א, 6 במרץ 1851.

בנו היה הרב ירמיה לעוו מחשובי רבני הונגריה במאה ה-19 ומהבולטים ברבני קהילות הסטטוס קוו אנטה.

==ספריו==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:יהודים פולנים
קטגוריה:רבנים סלובקים
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:ורבובה: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:ילידי 1775
קטגוריה:נפטרים ב-1851
Express.js

Express.js היא ספריית קוד פתוח מבוססת MVC, שנוצרה עבור Node.js. Express נוצרה תחת רישיון MIT, והיא מתוחזקת על ידי הקהילה.

Express נחשבת לחלק ממקבץ התוכנות MEAN, כחלק מצד השרת.
==דוגמה==
להלן דוגמת קוד של שרת http המאזין בפורט 3000, ובתגובה לבקשה דוגמת <nowiki>"http://localhost:3000/john" </nowiki>מדפיס לקונסולה את הבקשה, ומדפיס לדפדפן "hello john":
<syntaxhighlight lang="javascript">
const express = require("express");
const app = express();
const port = process.env.PORT || 3000;
app.use((req,res,next) => {
 console.log(req.url)
 next()
})
app.get("/",(req,res) =>{
 res.send(`hello ${req.url}`)
})
app.listen(port, () => {
 console.log(`app started and listening on port ${port}`)
});
</syntaxhighlight>
== ראו גם ==
* Node.js
* Sails.js

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:פיתוח יישומי ווב
קטגוריה:JavaScript
OFDM

אורתוגונליים]]
OFDM (באנגלית: Orthogonal frequency-division multiplexing) או ריבוב בחלוקת תדר אורתוגונלית היא שיטה לקידוד מידע ספרתי בתחום תדרים, המחולק בצפיפות למספר תדרים בדידים רב. השיטה נפוצה בתקשורת דיגיטלית על פס רחב, ומשמשת בתחומים כמו טלוויזיה, שידור שמע, גישה לאינטרנט ב־DSL, תקשורת אלחוטית, תקשורת נתונים מעל רשת החשמל, וכן תקשורת סלולרית מהדור הרביעי.

שיטה זו עושה שימוש ביכולת ריבוב בחלוקת התדר (FDM). החידוש הוא שימוש בגלים תת־נושאים (Subcarriers) קרובים מאוד אחד לשני בתדר ללא הפרעה, מכיוון שהם אורתוגונלים, אנכיים מבחינה מתמטית, ולכן ניתנים לפענוח בנפרד וללא מסנן. המידע מחולק בין כל הגלים, כך שכל אחד מאופנן בנפרד בקצב איטי ומעביר רק חלק מהמידע הכולל.

היתרון הגדול בשיטה זו, הוא שהיא מתמודדת בקלות עם הפרעות שפוגעות במידה לא אחידה בתחום התדרים הרלוונטי - דעיכה. בזכות קצב האפנון האיטי, ניתן להשתמש ביעילות ברווח הגנה (Guard interval) כדי להתגבר על בעיית הד, ולקיים רשת חד־תדרית (SFN). יתרונות אלה ונוספים מביאים לניצול יעיל בהרבה של רוחב הסרט המוקצה לשידור.

התקן הראשון שעשה שימוש ב־OFDM הוא DAB (Eureka 147), לשידור רדיו דיגיטלי, שתוקנן בשנות התשעים של המאה העשרים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://wcsp.eng.usf.edu/OFDM_links.html קישורים לחומרים בנושא OFDM] באתר קבוצת WCSP באוניברסיטת דרום פלורידה (USF)

==הערות שוליים==

קטגוריה:קידוד נתונים