OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Golden Skans

"Golden Skans" ("גולדן סקנס") הוא שיר שיצא על ידי להקת קלקסונס הלונדונית ב-22 בינואר 2007, מתוך אלבומה הראשון Myths of the Near Future, שיצא ב-29 בינואר 2007. השיר הגיע למקום ה-16 במצעד הסינגלים הבריטי ב-14 בינואר, טיפס למקום ה-14 בשבוע הבא, והגיע בסופו של דבר למקום השביעי.

במאי 2007, מגזין NME הציב את "Golden Skans" במקום ה-40 ברשימת "50 המנוני האינדי הטובים אי פעם". בדצמבר 2007, NME בחר ב-"Golden Skans" כסינגל הטוב ביותר של השנה. באוקטובר 2011, NME מיקמה את השיר במקום ה-97 ברשימת "150 השירים הטובים ביותר ב-15 השנים האחרונות".<ref></ref>

== שם השיר ==
על פי ראיון ברדיו עם הלהקה, השם "גולדן סקנס" נגזר משמו של גוף תאורה הנקרא בשם דומה באנגלית ("Golden Scan") <ref></ref> המיוצר על ידי חברת התאורה קליי פאקי.

== קליפ וידאו ==
הקליפ של השיר, בבימויו של סאאם פאראחמאנד, מושפע מאוד מהקליפ לשיר "Can You Feel It" של חמישיית הג'קסונים. בקליפ חברי הלהקה מופיעים רטובים לחלוטין, הם מכוסים בסרטים צבעוניים ושוברים חפצי זכוכית שונים.

== גרסות כיסוי ==
השיר כוסה בלייב לאונג' ברדיו 1 של ה-BBC בהזדמנויות שונות על ידי מארק רונסון ועל ידי להקת קייזר צ'יפס.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2006
קטגוריה:סינגלים מ-2007
קטגוריה:שירים באנגלית
איזבל מיי

איזבל מיי (באנגלית: Isabel May; נולדה ב-21 בנובמבר 2000)<ref></ref> היא שחקנית אמריקאית, הידועה מתפקיד בתור ורוניקה דאנקן בסדרה מבית CBS, "שלדון הצעיר" <small>(2018–2020)</small> ומתפקידה הראשי בתור קייטי קופר בסיטקום של נטפליקס, "אלכסה וקייטי" <small>(2018–2020).</small><ref></ref>

== קריירה ==
בין השנים 2018–2020 שיחקה מיי בתפקיד ראשי בסדרת הסיטקום של נטפליקס, "אלכסה וקייטי". בשנת 2018 החלה לשחק גם בתפקיד חוזר בתור ורוניקה דאנקן בסדרת הטלוויזיה "שלדון הצעיר".

בשנת 2020 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "'Run Hide Fight". הסרט הוצג בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים של ונציה ב-10 בספטמבר 2020. .<ref></ref> 

בשנת 2021, מיי השתתפה בתור המספרת והגיבורה של סדרת הטלוויזיה "1883", בה היא מגלמת את אלזה דאטון, בתם בת ה-17 והילדה הבכורה של ג'יימס ומרגרט דאטון. תחילת המשלחת מתרחשת ביום הולדתה שכן חלפו שמונה עשרה שנים מאז סיום המלחמה בין המדינות. חלק גדול מהסיפור מסופר בקולה דרך הקריינות של היומנים שלה. צעירה, חסרת משמעת ותמימה, היא מצפה למשלחת כהרפתקה גדולה. הוריה ג'יימס ומרגרט מתווכחים באשר לאופן גידולה, האם עליה להיות אישה עצמאית חזקה, או עדינה. והיא גם הדמות המספרת של הסדרה "1923" שעלתה שנה לאחר מכן.<ref name="YahooEntertainment"></ref>

בשנת 2022, מיי הופיעה בתפקיד משנה בסרט הקומדיה הרומנטית "אני רוצה אותך חזרה" <small>(אנ')</small> מבית אמזון פריים וידאו.<ref></ref><ref></ref> בספטמבר 2022 לוהקה מיי לתפקיד ראשי לצד קייסי אפלק בסרט המותחן העצמאי "The Smack".<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!סרט
!תפקיד
! הערות
|-
| 2018
|Age of Summer
| נערה נעדרת
|
|-
| 2019
|Let's Scare Julie
| טיילור
|
|-
| 2021
|Run Hide Fight 
| זואי האל
|
|-
| rowspan="2" | 2022
|אני רוצה אותך חזרה <small>(אנ')</small>
| לייטון
|
|-
|The Moon & Back<ref></ref>
| לידיה גילברט
|
|-
| rowspan="2" | TBA
| The Smack<ref></ref>
|סאם
|
|-
|Sunflower
|
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
!שנה
! סדרה
!תפקיד
! הערות
|-
| rowspan="2" | 2018–2020
| אלכסה וקייטי 
| קייטי קופר
| תפקיד ראשי (4 עונות), 43 פרקים
|-
| שלדון הצעיר
| ורוניקה דאנקן
| 9 פרקים
|-
| 2021–2022
| 1883
| rowspan="2" | אלזה דאטון
| תפקיד ראשי; 10 פרקים
|-
| 2022–הווה
| 1923
| קריינית; 8 פרקים
|-
|2023
|אדוני האוויר
|מרג'ורי "מארג'" ספנסר
|פרק: "Part One"
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2000
קארוי קישפלודי

פסלו של קארוי קישפלודי בגן [[המוזיאון הלאומי של הונגריה]]
קַארוֹי קִישְׁפַלוּדִי (בהונגרית: Kisfaludy Károly; 5 בפברואר 1788 – 21 בנובמבר 1830) היה סופר, משורר, מחזאי וצייר הונגרי, והמייסד של התיאטרון הלאומי. אחיו של שנדור קישפלודי. 

==ביוגרפיה==
===ראשית חייו===
קישפלודי היה הצעיר מבין שמונה ילדים, אימו מתה בלידתו, והייתה לו מערכת יחסים בעייתית עם אביו. החל לכתוב שירים ופואמות בזמן שהיה בצבא מ-1804 עד 1811. הוא לחם כקצין בגדודים ההונגריים בשורות , במהלך המלחמות הנפוליאוניות באיטליה, סרביה ובוואריה. לאחר שובו ב-1810 חיזר אחרי בחורה בשם קטלין הפלר (Katalin Heppler), אך לא התחתן. התפטרותו מהצבא גרמה לאביו להתנכר אליו, והוא מצא מקלט בבית אחותו טרז (Teréz) ב.

===השכלה וכתיבה===
הוא למד אמנות, נסע ללמוד ציור בווינה ב-1812 ולאיטליה ב-1815, אבל לא היה לו מזל בכתיבה או בציור עד אפריל ויוני 1819, כאשר הטרגדיות שלו A tatárok Magyarországon ("הטטרים בהונגריה") ו-Ilka, vagy Nándorfehérvár bevétele ( "אילקה, או כיבוש בלגרד") זכו להצלחה גדולה. מחזות אלו העלו על נס את גבורת ההונגרים בעבר ומדגישים במיוחד את תפקידם של האצילים בהגנה על המולדת. אחריהם הוא המשיך מיד עם מחזות אחרים שכתב: Stibor vajda ("הוויווד שטיבר"), ו-A kérők ("המחזרים") בספטמבר, ו-A pártütők ("המורדים") בנובמבר. "המחזרים" היא קומדיה המותחת ביקורת על צורת החינוך בקרב האצילים ועל החיקוי השטחי של צורת החיים המערבית בקרב בני האצולה. ובשנה שאחריה כתב עוד שלושה מחזות. מחזותיו תורגמו לגרמנית, והוצגו בווינה.

===חייו הפרטיים===
ב-1822 הוא ייסד את כתב העת הספרותי "", שעליו הוענק לו פרס מרציבאני (Marczibányi) ב-1826, באותה שנה שבה החזיר אותו אביו לצוואתו. הוא התאהב באישה בשם נינה לפלר (Nina Löffler), אבל משום שהיא הייתה יהודייה הוא לא יכול היה להתחתן איתה. הוא כתב רבות עבור אורורה עד מותו משחפת בשנת 1830. אגודת קישפלודי הוקמה לכבודו בשנת 1836, ומילאה תפקיד חשוב בתרבות של הונגריה עד עליית הקומוניזם לשלטון אחרי מלחמת העולם השנייה.

הוא זכור בזכות מחזותיו והמכתמים שלו, ובזכות שירים כמו מחזור השירים הליריים באלגיה מוהאץ' (Mohács; 1824), על נושא הקרב של 1526, שבו הביס צבא האימפריה העות'מאנית את הצבא ההונגרי והונגריה איבדה את עצמאותה. אלגיה זו והבלדות שכתב מאופיינים ברגש לאומי רומנטי. דוגמה נוספת להתעוררות הלאומית של ההונגרים היא הסיפור Tollagi Jónás Pesten (עלילותיו של יונאש טולאגי, 1823). מור יוקאי כתב על חייו באופן בדיוני ברומן Eppur si muove ("ואף על פי כן נוע תנוע"; 1872).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

<div style="direction: ltr;">
*[https://www.newadvent.org/cathen/08662b.htm Kisfaludy] - Catholic Encyclopedia. New York: Robert Appleton Company.
*[https://en.wikisource.org/wiki/1911_Encyclopædia_Britannica/Kisfaludy,_Károly 1911 Encyclopædia Britannica/Kisfaludy, Károly]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפטרים משחפת
קטגוריה:סופרים הונגרים
קטגוריה:ציירים הונגרים
קטגוריה:ילידי 1788
קטגוריה:נפטרים ב-1830
הצום של אנגוס ברביירי

ברביירי לפני הצום ובסיומו

אגוסטינו ״אנגוס״ ג׳יוספה א ברביירי (Agostino "Angus" Giuseppe A Barbieri, 1939 - 7 בספטמבר 1990) היה סקוטי שצם במשך 382 ימים, מיוני 1965 עד יולי 1966. במהלך הצום שתה בעיקר משקאות חסרי קלוריות ונטל תוספי תזונה שונים (ראו פירוט להלן). את הצום העביר בביתו שב, סקוטלנד, תוך שהוא מבקר בקביעות בבית החולים מריפילד לצורך בקרה רפואית. ברביירי השיל ממשקלו 125 ק״ג, כשירד מ-207 ק״ג ל-82 ק״ג, וקבע שיא באורך הצום.

==הצום==
בשנת 1965 החל ברביירי, שהיה אז בן 27 וסבל מעודף משקל, לצום על מנת לרדת במשקלו. הצום, שנעשה בעצה אחת עם רופאיו מבית החולים מריפילד שבעיר דנדי, תוכנן להיות קצר, עקב דעת הרופאים לפיה עדיפים צומות קצרים על ארוכים. ברביירי לא השתכנע, התעקש על המשך הצום משום ש״הסתגל טוב כל כך והיה להוט להגיע למשקלו ה׳מיטבי׳״, וכך פעל. בסך הכל צם ברביירי במשך 382 ימים (שנה ו-17 ימים), עד 11 ביולי 1966. במהלך הצום צרך ויטמינים, אלקטרוליטים ושמרים תזונתיים בכמות שלא צוינה (כמקור לכל חומצות האמינו החיוניות), ושתה משקאות נטולי קלוריות כמו קפה, תה וסודה, אם כי מדי פעם הוסיף למשקאות מעט חלב או סוכר, במיוחד בשבועות האחרונים של הצום.
במהלך התקופה עזב את עבודתו בחנות הפיש אנד צ'יפס של אביו, שנסגרה.
משקלו ההתחלתי של ברביירי היה 207 ק״ג (456 פאונד), והוא סיים לצום כשהגיע למשקל היעד שלו - 82 ק״ג (180 פאונד). בממוצע הוריד ממשקלו 327 גרם ביום (12 אונקיות), שהם 10 ק״ג (22 פאונד) בחודש.

==המשך חייו==
לאחר הצום עבר לעיירה ווריק שבאנגליה.
היה אב לשניים.
נפטר בספטמבר 1990, בגיל 50-51.

==הצום של ברביירי כשיא==
במהדורת 1971 של ספר השיאים של גינס, הוכר הצום של ברביירי כארוך ביותר שתועד - 382 ימים. אמנם שנתיים אחר כך, ב-1973, ערך דניס גיילר גודווין שביתת רעב בת 385 ימים, אך הוא הוזן בכפייה במהלכה. נכון לשנת 2016, עפ״י בכירים בגינס, המשיך ברביירי להחזיק בשיא גינס לצום הארוך ביום ללא מזון מוצק. עם זאת, בגינס הפסיקו רשמית לאשר רישום שיאים הנוגעים לצומות, מחשש לעודד צומות שיזיקו לבריאות הציבור.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שיאני גינס
קטגוריה:צום
קטגוריה:דיאטות
קטגוריה:תזונה
קטגוריה:סקוטים שנולדו ב-1939
רבקה איילון

רבקה איילון (נולדה ב-1950) הִיא משוררת וחוקרת ספרות ישראלית.

== ביוגרפיה ==
רבקה איילון (לבית זילברברג) נולדה להורים ניצולי-שואה. למדה ספרות ומקרא באוניברסיטת תל אביב ובעלת תואר שני ושלישי מהחוג לספרות משווה באוניברסיטת בר-אילן.

עסקה בהוראה בבית-ספר תיכון ומלמדת במכללת לוינסקי<ref></ref>. חברה באגודת הסופרות והסופרים העבריים<ref></ref>.

=== חיים אישיים ===
רבקה איילון מתגוררת בכפר-סבא. נשואה לאיתן איילון, אם לשלושה וסבתא לשבעה נכדים.

== ספריה ==
* המיתוס והטרגדיה היוונים כמקורות אפשריים לרומן תולדות המשפחה המערבי (רמת גן: מוציא לאור לא ידוע, 1992)
* הקערה הקרויה חיים: שירים (תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1997)
* אשה מצמחת בטן (ירושלים: כרמל, 2001)
* המסיכה כתשתית עומק ביצירות אוסקר ויילד לסוגיהן (רמת-גן: אוניברסיטת בר-אילן, 2004)
* פנים ומסכה ביצירותיו של אוסקר ויילד (ירושלים: הוצאת כרמל, 2009)
* רק ציור דק: שירים (ירושלים: כרמל, 2008)
* נישומקלה: שירים (ירושלים: כרמל, 2013)
* אחרית דבר ל“ממעמקים” / אוסקר ויילד / ליה נירגד (מושב בן-שמן: מודן הוצאה לאור, 2014)
* לווי אב: שירים (ירושלים: הוצאת כרמל, 2016)
* דיבור עם ילדה: שירים (ירושלים: כרמל, 2017)
* אני, הסבתא והטרמפולינה (חולון: אוריון הוצאת ספרים, 2021)
* שנות שמעון (תל אביב: המשפחה משפחת זילברברג, 2021)
* קרוסלה – שירים ושירים בפרוזה (ירושלים: כרמל, 2022)

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [https://moznaeem.com/שירים-רבקה-איילון/ שירים / רבקה איילון] באתר מאזניים.
* רבקה איילון, [https://www.makorrishon.co.il/culture/155511/ על קו הקץ] באתר מקור ראשון, 22.7.2012.
* רבקה איילון, [https://www.makorrishon.co.il/judaism/30667/ שני נוודים יהודים: המשוררים שהקדימו את זמנם וכמעט נשכחו] באתר מקור ראשון, 21.3.2018.
* .
* 
* 
* [https://biu.primo.exlibrisgroup.com/discovery/fulldisplay/alma990002065910205776/972BIU_INST:BIThe התזה של רבקה איילון]: המיתוס והטרגדיה היווניים כמקורות אפשריים לרומן תולדות המשפחה המערבי באתר ExLibris מאוניברסיטת בר-אילן, (תשנ"ב).
* 
* רבקה איילון, [https://musaf-shabbat.com/2017/11/05/מי-מפחד-מעודף-יודים-רבקה-איילון/ מי מפחד מעודף יו"דים?] במוסף 'שבת', מקור ראשון, ז' חשוון תשע"ח.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:חוקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קניון עזריאלי עכו

קניון עזריאלי עכו הוא מרכז קניות בעיר עכו, הקניון בבעלות קבוצת עזריאלי.

הקניון ממוקם בכניסה לעיר, סמוך לצומת תל עכו, ומכיל שתי קומות.

שטחו של הקניון כ-12,500 מטרים רבועים וקיימות בו כ-90 חנויות.<ref></ref>

ב-2015 הוערך כי 10,000 איש מבקרים בקניון בכל יום.

==היסטוריה==
הקניון הוקם בשנת 2011 על ידי קבוצת עזריאלי (שבבעלות דוד עזריאלי).

עלות הקמת הקניון המשוערת היא 130 מיליון ש"ח.

ב-2015 פורסם שקבוצת עזריאלי תבנה שתי קומות משרדים בשטח של 9,000 מטר רבוע מעל קניון עכו, כחלק מתוכנית־האב לעיר.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עכו: מבנים
קטגוריה:קניוני עזריאלי
סרגיי אחרומייב

סרגיי פיודורוביץ' אחרומייב (ברוסית: Сергей Фёдорович Ахроме́ев; 5 במאי 1923 – 24 באוגוסט 1991) היה איש צבא סובייטי; מרשל ברית המועצות, ראש המטה הכללי בשנים 1984 - 1988. ב-1991 נטל חלק פעיל בניסיון הפיכה בברית המועצות.

==ביוגרפיה==
אחרומייב נולד בכפר וינרדאי שבמורדוביה. מגיל 14 למד בפנימיה צבאית. בשנת 1940 התנדב לצבא האדום ונשלח ללימודים בבית הספר לקציני חיל הים בלנינגרד. ביולי 1941, בעקבות התקרבות הצבא הגרמני אל העיר, הופסקו הלימודים, הוקמו יחידה לוחמת מהצוערים. אחרומייב לחם במסגרת היחידה בחזית לנינגרד עד דצמבר 1941, אז נפצע קשה באחד הקרבות. לאחר שהחלים מפציעתו, עבר קורס קצינים חיל רגלים מזורז בעיר אסטראחן. לאחר סיום הקורס לחם כמפקד מחלקה בקרב סטלינגרד ובהמשך לחם בחזית הדרומית. בקיץ 1943 מונה לקצין מבצעים בגדוד חי"ר. ביולי 1944 הועבר לשרת כסגן מפקד גדוד רובאי בחטיבת תותחים מתנעים.

לאחר המלחמה שירת כסגן מפקד ולאחר מכן מפקד גדוד תותחי סער. בשנת 1952 סיים אקדמיה צבאית של חיל שריון במוסקבה ולאחר מכן מונה למפקד רגימנט שריון. בשנת 1962 מונה למפקד דיוויזיה משוריינת. בשנת 1964 הועלה לדרגת גנרל-מיור. בשנים 1965 - 1967 למד באקדמיה צבאית של המטה הכללי. בתום הלימודים - מונה לראש מטה של ארמיית הטנקים השמינית. בשנים 1968 - 1972 פיקד על ארמיית הטנקים השביעית. ב-1972 - 1974 היה סגן מפקד הכוחות הצבאיים בהמזרח הרחוק.

בשנים 1974–1979 היה ראש אגף המבצאים במטה הכללי של ברית המועצות. בשנת 1979 מונה לסגן ראש המטה הכללי ובשנת 1984 מונה לראש המטה הכללי. אחרומייב היה בין התומכים הגדולים של פלישת ברית המועצות לאפגניסטן. בתור מפקד אגף המבצעים תכנן את הפלישה ובהמשך ביקר כמה וכמה פעמים באפגניסטן וניהל את המבצעים בשטח. החלטת הדרג המדיני ב-1988 על הוצאת הכוחות הסובייטים מאפגניסטן היה אחד הגורמים העיקריים בהחלטתו של אחרומייב לפרוש מהשירות בדצמבר 1988.

לאחר פרישתו מהצבא שימש כיועצו הצבאי של נשיא ברית המועצות מיכאיל גורבאצ'וב.

ב-19 באוגוסט 1991, בעת תחילת ניסיון הפיכה של החוגים השמרנים בשלטון הקומוניסטי, נפש אחרומייב עם משפחתו בסוצ'י. הוא לא ההיה בין הקושרים שתכננו את ההפיכה, אך כששמע עליה, החליט לחזור למוסקבה ולהצטרף אליהם. ניסיון ההפיכה לא צלח ואחרומייב העדיף להתאבד, כדי לא לעמוד למשפט. הוא שם קץ לחייו ב-23 באוגוסט במשרדו במוסקבה. נקבר בבית העלמין טרויקורובסקויה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מרשלים סובייטים
קטגוריה:ראשי המטה הכללי של צבאות רוסיה וברית המועצות
קטגוריה:שריונאים סובייטים
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מלחמת אפגניסטן (ברית המועצות): אישים
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור שרנהורסט
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:אנשי הצבא האדום בקרב סטלינגרד
קטגוריה:מתאבדים: אנשי צבא
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין טרויקורובסקויה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1923
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1991
סופוס קלאוסן

סוֹפוּס קְלַאוּסֶן (בדנית: Sophus Claussen; 12 בספטמבר 1865 – 11 באפריל 1931) היה משורר וסופר דני. הוא זכור בעיקר בזכות הפואמות הנאו-רומנטיות שלו.

==ביוגרפיה==
סופוס קלאוסן נולד ב-1865, בנם של הפוליטיקאי רסמוס קלאוסן (Rasmus Claussen) והאנה סופי (Hanne Sophie לבית הנריקסן). הוא החל את לימודיו ב-1884 ופרסם את אוסף השירה הראשון שלו, Naturbørn ("ילדים טבעיים"), שמשך תשומת לב בשל תעוזה וארוטיקה נועזת בנוסח יצירתו של . במשך מספר שנים היה קלאוסן מעורב בעיתונות המקומית. הוא החל להתפרסם תחילה באמצעות שתי אידיליות סמליות בחלקן, חלקן ריאליסטיות על החיים בעיירות השוק, "Unge Bander" ("כנופיות צעירות"; 1894) ו"Kitty" ("חתלתול"; 1895), אשר באמצעות שילוב של פרוזה ושירה כמו גם שובבות וחן כבשו את הקוראים (במיוחד ההקדמה שלו ל-"Unge Bander": "Frøken Regnvejr" ("העלמה מזג אוויר גשום"), כנראה יצירתו המשמעותית ביותר [מהדורה מתוקנת 1912]). מאוחר יותר המשיך קלאוסן את תיאור חיי האי הדני באוסף השירים השני "Pilefløjter" ("חלילן"; 1899) וב-"Mellem to Kyster" ("בין שני חופים"; 1900). רומני המסע הקטנים שלו "Valfart" ("עלייה לרגל") ו-"Antonius i Paris" ("אנטוניוס בפאריס") (שניהם 1896) ייחודיים בין יצירותיו בטון הפיוטי הפטפטני שלהם. בנוסף, הוא כתב את המחזה "Arbejdersken" ("העובד").

קלאוסן חי בפריז מספר שנים והיה ידידו של פול ורלן. הוא פרסם מספר ספרים קטנים יותר ("Trefoden" ("חצובה"; 1901), "Djævlerier" ("שיניים"; 1904), "Eroter og Fauner" ("ארוטים ופאונים"; 1910)). לאחר שחזר לדנמרק, הוא פרסם אוסף שירה מקיף ואופייני, Danske Vers ("חרוזים דניים"), המגדיר את אופייה הגחמני של גוף יצירתו.

בין יצירותיו המאוחרות, ניתן להדגיש את "Heroica" ("הרואיקה"; 1925) ו-"Foraarstaler" (שיחת אביב; 1927) כמייצגים במיוחד את אופיו הפיוטי. יצירותיו השלמות של קלאוסן זמינות בתשעה כרכים. קלאוסן תרגם לדנית שירים של היינריך היינה ופרסי ביש שלי.

קלאוסן והסופר כתבו יחד את כתב העת קצר הימים ("המגדל") כחלק מתנועת הסימבוליזם הדנית, שהושפעה מהסימבוליסטים הצרפתים. לצערו של קלאוסן, מעולם לא הייתה לו פריצת דרך גדולה. ההכרה הגיעה בסופו של דבר בקרב קוראי כתב העת שיצא לאור שנים רבות אחרי מותו, במשך 5 שנים מ-1948, ומהסופרת הנודעת קארן בליקסן.

קלאוסן היה קשור קשר הדוק עם הצייר .

הוא נקבר בבית הקברות גנטופטה (Gentofte).

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידי 1865
קטגוריה:נפטרים ב-1931
ויליאם בונאר

ויליאם בונאר (באנגלית: Wiiiam Bonnar; 1800–1853) היה צייר דיוקנאות סקוטי.

== ביוגרפיה ==
בונאר נולד באדינבורו בשנת 1800.<ref></ref> אביו תומאס בונאר היה צייר ומעצב פנים בעל מיומנות גבוהה. בונאר גילה כישרון מוקדם לציור, ולמד אצל אחד המעצבים המובילים באותה תקופה.

כאשר ג'ורג' הרביעי ביקר באדינבורו בשנת 1822, בונר סייע לדייוויד רוברטס בעיצוב אולם הנשף הממלכתי הגדול אשר נערך לכבוד המאורע.

זמן קצר לאחר מכן, כמה שלטים שצוירו על ידו, עוררו את תשומת לבו של קפטן באזיל הול, שחיפש ועודד את האמן הצעיר. בשנת 1824 תמונתו של מקבץ נדבות בסימטה, ביססה אותו כצייר מוכר בקרב הציבור, וזמן קצר לאחר הקמת האקדמיה המלכותית הסקוטית ב-1830 הוא נבחר לאחד מחבריה.

בונאר מת באדינבורו בשנת 1853 ונקבר בכנסיית סנט קאת'ברט בעיר. האנדרטה שלו כמעט זהה לזו של אביו בבית הקברות שמת רק כמה שנים ספורות קודם לכן, ולכן משערים שהם נעשו על ידי דייוויד ווטסון סטיבנסון. אחותו אליזבת ובתו אליזבת קבורות במקום אחר בבית הקברות.

הוא הותיר אחריו תמונות רבות, שכמה מהן נחרטו על ידי אחיו הצעיר, תומאס בונאר (1810–1873).<ref></ref>

לבונאר מיוחס לעיתים קרובות את הפיקוח על השלמת אנדרטת סקוט בעקבות מותו בטרם עת של גיסו, ג'ורג' מייקל קמפ, שתכנן את האנדרטה ופיקח על השלמתה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
File:William Bonnar (1800-1855) - The Tinkers - NG 2663 - National Galleries of Scotland.jpg
File:William Bonnar (1800-1855) - Reverend William Cunningham (1805–1861), Theologian - PG 688 - National Galleries of Scotland.jpg
File:Portrait of a debt collector (?) thumbing through his papers Wellcome V0015846.jpg
File:William Bonnar (1800-1855) - Isabella Burns (1771–1858), Mrs John Begg, Youngest Sister of Robert Burns - PG 1350 - National Galleries of Scotland.jpg

</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1800
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1853
סמואל בו

סמואל בו (באנגלית: Samuel Bough; 8 בינואר 1822 – 19 בנובמבר 1878) היה צייר נוף יליד אנגליה שבילה חלק ניכר מהקריירה שלו בעבודה בסקוטלנד.<ref>Wood, James, ed. (1907). "Bough, Sam". The Nuttall Encyclopædia. London and New York: Frederick Warne.</ref>

== ביוגרפיה ==
הוא נולד השלישי מתוך חמישה ילדים בקרלייל, צפון אנגליה, בנם של ג'יימס בו (1794–1845), סנדלר, ולוסי ווקר, טבחית. הוא גדל בעוני יחסי, וללא עידוד להגיע לקריירה באמנויות.<ref>Oxford Dictionary of National Biography (2004); "Samuel Bough"</ref>

הוא היה אוטודידקט והתיידד עם אמנים מקומיים כמו ריצ'רד הרינגטון וג'ורג' שפילד, והושפע מאוד מעבודתו של ויליאם טרנר. לאחר ניסיון לא מוצלח לחיות כאמן בקרלייל הוא השיג עבודה כצייר נוף בתפאורות תיאטרון במנצ'סטר ב-1845, מאוחר יותר עבד באותו תפקיד בגלאזגו.

בעידוד של דניאל מקני לעסוק בציור נוף הוא עבר להמילטון בין השנים 4–1851 ועבד שם עם אלכסנדר פרייזר. בשנת 1854 הוא עבר לנמל גלאזגו כדי לעבוד על הטכניקה שלו בציור ספינות ונמלים. הוא גם החל להשלים את הכנסתו באיור ספרים, לפני שעבר לאדינבורו ב-1855.

כשהגיע לאדינבורו הוא התגורר בבית מדורג באזור Stockbridge של העיר. בעקבות הדוגמה של טרנר, הוא הפך לצייר מיומן של נמלי ים.<ref>Hitchon, Gil; Hitchon, Pat (1998). Sam Bough, RSA: the Rivers in Bohemia. Book Guild.</ref>

הוא זכה להערצה על ידי רוברט לואיס סטיבנסון וצייר נוף של ביתו בסוואנסטון, ובניית מגדלור באזור. העבודה ההנדסית למגדלור נעשתה על ידי האחים תומאס ודייוויד סטיבנסון, אביו ודודו של רוברט לואיס בהתאמה.

בריאותו החלה להתדרדר בשנת 1877 ובינואר 1878 הוא לקה בשבץ מוחי. הוא מת מסרטן הערמונית בביתו מאוחר יותר.

הוא נקבר בבית הקברות באדינבורו ב-23 בנובמבר 1878. הקבר נושא מדליון ברונזה של ראשו מאת ויליאם ברודי.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="220">
 File:Dysart harbour 1854 by Sam Bough, NGS.jpg
File:Sunset, St. Andrews by Sam Bough, 1856.JPG
File:Dubh artach.jpg
File:Shipyard at Dumbarton RMG BHC1792.tiff
File:Samuel Bough - Fishing at sunset.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:ילידי 1822
קטגוריה:נפטרים ב-1878
רוברט בראו

רוברט בראו (באנגלית: Robert Brough; 20 במרץ 1872 – 21 בינואר 1905) היה צייר סקוטי.<ref>Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Brough, Robert". Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press.</ref>

== ביוגרפיה ==
הוא נולד ב-20 במרץ 1872 ליד אינברגורדון. אמו הייתה הלן בראו, המשרתת של הדוכסית מהמילטון. אביו ג'ון קמרון, היה העגלון של המילטון.

בראו גודל על ידי קרובי משפחה בחווה בפאתי אברדין. הוא היה תלמיד בבית הספר רוטרייסטון באברדין עד 1884, ועזב כדי להיות חניך בחרטות אצל אנדרו גיב ושות', אברדין עד 1890/1891.על אף שעות העבודה הרבות, בראו השתתף בשיעורי ערב בבית הספר לאמנות של גריי, אברדין, משנת 1885.<ref>Johnston, W T (23 September 2004). "DNB". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press.</ref>

לאחר מכן הוא נכנס לאקדמיה הסקוטית המלכותית, ובשנה הראשונה קיבל את פרס סטיוארט לציור דמויות, את מלגת הציור ואת המדליה לקומפוזיציה.

לאחר שנתיים בפריז בהדרכת ז'אן-פול לורנס ובנג'מין-קונסטנט באקדמיה ז'וליאן, הוא השתקע באברדין ב-1894 כצייר פורטרטים וקריקטוריסט פוליטי.

דיוקן של מר ויליאם דאלאס רוס הפנה את תשומת הלב לכישרונו לראשונה ב-1896, ובשנה שלאחר מכן זכה להצלחה ניכרת באקדמיה המלכותית עם Fantaisie en Folie, אותו הוריש לגלריה הלאומית לאמנות בריטית (גלריית טייט). שניים מציוריו, נמצאים בגלריה העירונית של ונציה.

סגנון האמנות של בראו הושפעה מהצייר הסקוטי הנרי רייבורן ומהכשרה הצרפתית שלו, אך סגנונו מרשים ביחודו.

בראו הקים סטודיו בשנים הראשונות של המאה ה-20 ברחוב בצ'לסי, ליד זה של חברו ומורו ג'ון סינגר סרג'נט.

ב-19 בינואר 1905 בראו נסע חזרה ללונדון ברכבת האקספרס הלילי מגלזגו. באופן טראגי הרכבת הייתה מעורבת בתאונה ביורקשייר.<ref>"TERRIBLE DISASTER". West Gippsland Gazette (Warragul, Vic. : 1898 - 1930). 28 March 1905. p. 4.</ref> הרכבת בה נסע עלתה באש. שבעה בני אדם נהרגו ועשרים נפצעו, חלקם באורח אנוש כולל בראו שנכווה קשות.

הוא נפטר ב-21 בינואר 1905 ונקבר בחצר הכנסייה של קתדרלת סנט מאכר, באברדין.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="200">
File:Brough, Fantaisie en Folie.jpg
File:Dolly Crombie by Robert Brough - Robert Brough - ABDAG002637.jpg
File:Robert Brough (1872-1905) - William Dallas Ross (d.1931) - NG 938 - National Galleries of Scotland.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:ילידי 1872
קטגוריה:נפטרים ב-1905
לבנים ללא תבן

תיאור של שעבוד העברים במצרים, שבמהלכו נאלצו ליצור לבנים ללא תבן.
לבנים ללא תבן הוא ביטוי, המתייחס למשימה שיש לבצעה ללא משאבים מתאימים.

== במקרא ==
בשמות פרק ה' נפגשים משה ואהרון עם פרעה ומעבירים את בשורת "שלח את עמי".<ref>שמות פרק ה פסוק א</ref><ref></ref> פרעה לא רק מסרב, אלא גם מעניש את בני ישראל באומרו לממונים מטעמו על עבודת העברים ולמנהלי העבודה מבני ישראל: "לא תאספון לתת תבן לעם ללבן הלבנים כתמול שלשם הם ילכו וקששו להם תבן",<ref>שמות פרק ה פסוק ז</ref> אך עדיין דורש את אותה תפוקה יומית של לבנים כמו לפני הגזירה.<ref>שמות פרק ה פסוק יא</ref> בני ישראל מתלוננים בפני משה ואהרון שעכשיו החמירו את הגזירה איתם, ומשה בתורו מתלונן בפני ה' שבכל פעם שהוא הלך לפרעה בשם בני ישראל, המצב החמיר עבורם. ה' משיב למשה שיבוא הזמן שבו פרעה עצמו יגרש את בני ישראל ממצרים; וכי יגאל ה' את בני ישראל "ביד חזקה ובזרוע נטויה", למען יכירו אותו.

== הכנת לבנים עם תבן ==
מוצרי חימר רבים דורשים תוספת של חומרים אחרים כדי להוסיף חוזק ועמידות. במקרה של לבנים במצרים במקרא - חימר נהר מורכב בדרך כלל מחלקיקים עדינים מאוד ולכן היה מתייבש לאט - הוספת קש "תפתח" את החימר, מה שמאפשר לו להתייבש ביתר קלות בשמש. בנוסף לסיוע בייבוש, האופי הליניארי של הקש מוסיף יציבות ללבנת החימר, באותה צורה שבה ברזל או רשת תיל מחזקים בטון מודרני. לבנים שנעשו ללא תבן היו נשברים ומתפוררים בקלות. לבני טיט המשמשות ברחבי העולם, מיובשות בדרך כלל רק בשמש, אך לחימר מוסיפים עשבים, קש וחומרים אחרים מאותן סיבות בסיסיות.<ref></ref>

ניתן לראות את תהליך ייצור הלבנים העתיק בציורי קברים ודגמים מצריים.

== בתרבות הפופולרית ==
הביטוי 'לבנים ללא תבן' מופיע בסרט זוכה פרס האוסקר "עשרת הדיברות", כאשר רעמסס השני (בגילומו של יול ברינר) גוזר על כך שמשה "ישא את [המטה שלו] בפני אנשיו [שלו] שיבקשו מהם [בני ישראל] לעשות לבנים ללא תבן".

==בשפה העברית==
הביטוי "תֶּבֶן אֵין נִתָּן - וּלְבֵנִים אוֹמְרִים עשׂוּ!" נלקח מתוך שמות פרק ה פסוק טז ופירושו דרישה לבצע דברים ללא האמצעים הנדרשים לביצוע.<ref></ref>

==הערות שוליים==

==לקריאה נוספת==
* ד"ר דוד א' פולק, [https://thetorah.co.il/article/what-kind-of-construction-did-the-israelites-do-in-egypt/ באיזה סוג של בנייה עסקו בני ישראל במצרים?]

קטגוריה:ניבים וביטויים תנ"כיים
בית הכנסת בקירקוי

בית הכנסת בקירקוי (בטורקית Bakırköy, תעתיק מדויק: באקירקויי) הוא בית כנסת באיסטנבול שנבנה בשנת 1914 הודות למאמציהם של משה פינחס ומשה בהר האק עבור יהודים שהיגרו מאדירנה.<ref></ref>

הבניין נבנה כמבנה דו קומתי. בקומת הקרקע פעל בית ספר ובקומה הראשונה בית כנסת.<ref></ref> 

במהלך מלחמת העולם השנייה הבניין נמסר למשרד ההגנה הטורקי, אשר הפעיל בו לשכת גיוס. הוא הוחזר לקהילה בתום המלחמה. 

בית הכנסת יכול לארח 200 מתפללים. מאחר שאין בבית הכנסת עזרת נשים, הנשים יושבות בחלק האחורי של אולם התפילה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:איסטנבול: בתי כנסת
גבינת קווארק

קווארק או קווארג (בגרמנית: Quark, בפולנית: twaróg) היא גבינה טרייה לבנה רכה לבישול, לאפייה ולמריחה. זוהי גבינה מסורתית במטבחים של מדינות בלטיות, גרמניות וסלביות, ובקרב יהדות אשכנז ועמים טורקיים.

==אטימולוגיה==
המילה קווארק (בגרמנית: quarc, twarc, zwarg; בסקסוניה התחתונה: dwarg), נמצאת בשימוש בגרמנית מאז המאה ה-14. מקורה ככל הנראה במקבילה סלאבית מערבית, twarog בסורבית תחתונה, twaroh בסורבית עילית, twaróg בפולנית, tvaroh בצ'כית ובסלובקית.  המילה מזוהה גם עם творог ברוסית (tvorog) ובבלארוסית тварог (tvaroh)<ref></ref>. 

בסלובנית עתיקה тварогъ (tvarogъ) או творъ, tvor, משמעותה היא "צורה". כלומר, ניתן לפרש את המשמעות כ"חלב שהתמצק ולבש צורה".  היווצרות המילה דומה אפוא לזו של הפורמג'יו האיטלקי והפרומז הצרפתי, מאנגלית (form-צורה)<ref></ref>.

==הפקה==

החלב עובר תהליך החמצה בדרך כלל על ידי הוספת חיידקי חומצה לקטית , שסוננו עד ליצירת תהליך הגיבון. ניתן להכין קווארק מסורתית ללא אנזים הגבנה, אך מחלבות מודרניות בדרך כלל מוסיפות כמות קטנה של האנזים. הגבינה אינה עוברת תהליך יישון ולרוב אין מוסיפים לה מלח או שהיא במליחות מועטה.

==מנות==

===גלריה===
מנות המכילות גבינת קווארק:
<gallery>
קובץ:Cheese blintzes with blackberries.jpg|בלינצ'ס
קובץ:Pierogi leniwe 3538.jpg|פירוגי
קובץ:Paskha2.jpg|פאשקה (רוסיה)
קובץ:Kartoffeln-quark.jpg|תפוחי אדמה מבושלים עם קווארק ועשבי תיבול (גרמניה)
קובץ:Noodle_Kugel.jpg| קוגל עם קווארק וצימוקים
קובץ:Pyrig 046.jpg|פירוז'ק עם קווארק ועשבי תיבול
קובץ:Varskes surelis2.jpg|קינוח קווארק עם ציפוי שוקולד
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.cheese.com/quark/ גבינת קווארק] באתר cheese 
*[http://www.germancorner.com/recipes/hints/quark.html הדרכה להכנת קווארק בבית] 
*[http://rheology.tripod.com/QuarkMakingOfHenning.htm מתכון לקווארק ביתית ללא אנזים הגבנה] 

==הערות שוליים==

קווארק
קטגוריה:המטבח הגרמני
הדסה אשדות

הדסה אשדות (נולדה בשנת 1935) היא סופרת ומתרגמת ישראלית. פרסמה 3 רומנים ותירגמה לעברית ספרי ילדים ונוער מאנגלית ומצרפתית.

== ביוגרפיה ==
הדסה אשדות נולדה בתל אביב, גדלה והתחנכה בירושלים<ref name=":0"></ref>. בעלת תואר ראשון בתיאטרון וייעוץ חינוכי מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני בפסיכולוגיה מאוניברסיטה בהולנד.

אשדות היא פסיכולוגית משפחתית וזוגית, מטפלת בעמותות נט"ל ו"בשביל החיים"<ref></ref> ומרצה באוניברסיטת תל אביב.

אשדות ערכה עם משה הורביץ לקט ליועץ החינוכי, "משפחות חד-הוריות והמערכת החינוכית" (1986), ששימש אנשי מקצוע רבים<ref name=":0" />. היא חברה באגודת הסופרות והסופרים העבריים<ref></ref>.

עד לפטירתו, הייתה נשואה לדב אשדות, שעבד בשגרירות ישראל בפריז. היא אמא לילד אחד ומתגוררת בהרצליה.

== ספריה ==
* כל הטובים (תל אביב: ספריית מעריב, 1992)
* מריאן של השלגים (כפר סבא: א' ניר, 2000)
* גלגוליו של אלמוות שקט (ירושלים: כרמל, 2013)

== תרגומים ==
* סוס בלי ראש / פול ברנה (תל אביב: מסדה, 1966)
* הצפור הכחלה -- זהבית -- ציצת השער / פרו (תל אביב: מ' מזרחי, 1966)
* מקהלת החיות / גרים (תל אביב: מ' מזרחי, 1966)
* הנסיך הצפרדע / גרים (תל אביב: מ' מזרחי, 1966)
* פינוקיו / קרלו קולודי (תל אביב: מ' מזרחי, 1966)
* עשרים ואחד כדורים פורחים / וילים פין די-בואה (תל אביב: מסדה, 1966)
* היפות באגדות העולם: הצפור הכחלה, זהבית, ציצת-שער / פרו (קריית גת: דני ספרים, 2002)

== קישורים חיצוניים ==

* [https://simania.co.il/authorDetails.php?itemId=28987 הדסה אשדות] באתר סימניה.
* [https://www.youtube.com/watch?v=zQJmmB4d78U השקת הספר "גלגוליו של אלמוות שקט" - הדסה אשדות] באתר יוטיוב, 16.12.2013.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
לוחמת (סרט, 2022)

לוחמת (באנגלית: The Woman King) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2022, מסוגת דרמה היסטורית, אשר בוים על ידי ג'ינה פרינס-בית'ווד. הסרט מספר את סיפורן של האמזונות של דהומיי, יחידה מיוחדת של נשים אשר לחמה בצבא ממלכת דהומיי שבמערב אפריקה.

==עלילה==
הסרט מתרחש בשנת 1823 בממלכת דהומיי שבמערב אפריקה. נאווי (תסו מבדו) היא נערה מרדנית שאביה מנסה ללא הצלחה לשדך אותה לגברים מבוגרים. לאחר שנואש מניסיונותיו, אביה מעניק אותה למלך גזו (ג'ון בויגה) שמגייס אותה לאגוג'י - יחידת הנשים המיוחדת של צבא דהומיי. נאווי משתלבת בהדרגה ביחידה, ולומדת להכיר את המפקדת שלה - הגנרלית הקשוחה ננסיקה (ויולה דייוויס), שמסתירה סודות אפלים. הממלכה כולה מתכוננת לקראת מלחמה עם ממלכת איו השכנה, שמעוניינת לחטוף אזרחים מדהומיי כדי למכור אותם כעבדים לסוחרים לבנים.

==הפקה==
בשנת 2015 ביקרה השחקנית מריה בלו בבנין, היכן שהייתה ממוקמת ממלכת דהומיי. בלו חקרה את סיפורן של האמזונות של דהומיי, והגתה את הרעיון לכתוב עלילה לסרט שיעסוק בהן. במשך כמה שנים, הציעה בלו את העלילה לכמה אולפנים שסירבו לה, אולם ב-2020 קיבלה אישור מחברת סרטי טריסטאר שהסכימו להפיק את הסרט. צילומי הסרט החלו בדרום אפריקה ב-2021, אולם הפסיקו בעקבות התפרצות וריאנט אומיקרון של נגיף הקורונה בדרום אפריקה. בתחילת 2022 חודשו הצילומים.

הסרט הוקרן לראשונה ב-9 בספטמבר 2022 בפסטיבל הסרטים הבין-לאומי בטורונטו. ב-16 בספטמבר הוא הוקרן לראשונה בבתי קולנוע בארצות הברית. הסרט זכה לשבחים רבים על העלילה והכוריאוגרפיה, אולם ספג ביקורת על חוסר דיוק היסטורי. בטקס פרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי, היה הסרט מועמד לזכייה בפרס לעיצוב התלבושות הטוב ביותר, אנסמבל המשחק הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר והשחקנית הטובה ביותר עבור ויולה דייוויס. דייוויס הייתה מועמדת לזכייה גם בפרס גלובוס הזהב.

==פרסים ומועמדויות==
{| class="wikitable sortable"
!פרס
!קטגוריה
!מועמד(ים)
!תוצאה
|-
! rowspan="2" |פרס סאטורן<ref></ref>
|סרט הפעולה/הרפתקאות הטוב ביותר
|
|
|-
|השחקנית הטובה ביותר בסרט
|ויולה דייוויס
|
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2022
אחיה (מאחז)

אחיה הוא מאחז הנמנה עם יישובי גוש שילה שבצפון-מזרח מועצה אזורית מטה בנימין, סמוך לשבות רחל.

== אטימולוגיה ==
המאחז קרוי על שמו של הנביא אחיה השילוני שפעל בממלכת ישראל בשומרון.

== היסטוריה ==
המאחז הוקם ב-1997 על גבעה בגובה 857 מעל פני הים, כ-1.2 ק"מ צפונית-מזרחית לשבות רחל. מתחילה הוגדר המאחז כשכונה של שבות רחל, ונקרא <nowiki>'שבות רחל ד</nowiki>. במקום ישנם בתי קבע לצד קרוואנים, וכן בית כנסת ומקווה טהרה.

נכון ל-2023 גרות בו כ־82 משפחות. תעסוקת התושבים: מטעים, בית בד, יקב, בניין, מקצועות חופשיים, הייטק ועוד. המאחז ממוקם על אדמות מדינה ויש לו הסכם הרשאה לתכנון מטעם ההסתדרות הציונית עד לינואר 2005. משרד הבינוי והשיכון מימן הקמת תשתיות בסכום של 1,675,000 ש"ח.

במרץ 2024 פרסם המנהל האזרחי על כוונתו לצרף את שטחי היישוב לשטחי שילה.

=== משק אחיה ===

ב-1998 נוסד במקום משק אחיה על ידי הרב יוסי שוקר, ואשר היווה בית הבד המרכזי לתוצרת הזיתים החקלאית ביהודה ושומרון. בהמשך, בעקבות גידול בית הבד, הוא עבר אל אזור התעשייה של היישוב שילה. משק אחיה מדורג כאחד מעשרים וחמישה בתי הבד הטובים בעולם<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://peacenow.org.il/settlements/settlement224 אחיה], באתר שלום עכשיו
== הערות שוליים ==

קטגוריה:גוש שילה
קטגוריה:מאחזים ביהודה ושומרון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1997
קטגוריה:מועצה אזורית מטה בנימין
אסטריקס ואובליקס נגד קיסר

אסטריקס ואובליקס נגד קיסר (בצרפתית: Astérix et Obélix contre César) הוא סרט קומדיה והרפתקאות צרפתי לכל משפחה משנת 1999, שבוים על ידי הבמאי קלוד זידי ומהווה את עיבוד הלייב אקשן הראשון לעלילות "אסטריקס" מאת רנה גוסיני ואלבר אודרזו. עלילת הסרט משלבת מספר קשתות עלילה מסיפורי "אסטריקס", בעיקר "אסטריקס הגאלי", "אסטריקס ומגיד העתידות", "אסטריקס בארץ הגותים", "אסטריקס הלגיונר" ו"אסטריקס הגלדיאטור", לצד בדיחות ואזכורים מעלילות נוספות, כולל דיון הומוריסטי בין קיסר לברוטוס שנלקח מ"אסטריקס וקלאופטרה", ודמותו של האנטגוניסט הראשי, לוציוס דטריטוס, המבוסס על דמותו של טוליוס דטריטוס, האנטגוניסט הראשי בעלילת "אסטריקס והסכסכן מרומא".

עם עלייתו לאקרנים, הסרט זכה להצלחה בקופות והפך לסרט המופק היקר ביותר בקולנוע הצרפתי בכל הזמנים.

==עלילת הסרט==
יוליוס קיסר חוגג את ניצחונו על גאליה, אך מנגד, מסתיר ממנו לוציוס דטריטוס, יועצו האישי, כי כפר אחד הצליח להתנגד להם. דטריטוס נוסע למוצב הממוקם סמוך לכפר, שם קאיוס בונוס, הקנטוריון המופקד על המוצב, מסביר כי לגאלים יש שיקוי-פלא ההופך אותם לבלתי-מנוצחים. דטריטוס מחליט להפיק לעצמו את השיקוי, וכשהוא שומע שאסטריקס ואובליקס עומדים בראש הכוחות הגאליים, מנסה ולא מצליח לחסל אותם.

במקביל, אל כפר הגאלי מגיע מגיד עתידות נוכל המנבא את הגעתם של גובה המיסים הרומי וכוחותיו; חרף מחאותיו של אסטריקס, הכפר מאמין לו, ולכן כאשר מגיע גבאי מיסים רומי, הם מגרשים את כוחותיו ולוקחים את הזהב. מאוחר יותר, "מגיד העתידות" מסמם ומהפנט את אסטריקס, במטרה ליצור הסחה בזמן שהוא גונב את כספי המיסים; אך החדשות על הגניבה מגיעות לקיסר, שמגיע בעצמו למוצב ודורש את התקפת הלגיון. כשהוא עד לתבוסת צבאו, דורש הקיסר מדטריטוס להכניע את הכפר, אחרת ישליכו לאריות.

על מנת להכניע את הכפר, מסווה דטריטוס את עצמו ומספר מחייליו ככהנים דרואידים וחוטף את אשפיקס בכנס דרואידים. בתגובה, מסווה אסטריקס את אובליקס כלגיונר, והשניים מסתננים למוצב במטרה לחלץ את הדרואידים, אך דרכיהם נפרדות; ואסטריקס נכלא ומובא לצינוק, שם הוא ואשפיקס מסרבים לדרישותיו של דטריטוס להכין את שיקוי-הפלא, עד שהוא מענה את מבריקוס, כלבו של אובליקס. דטריטוס משתמש בשיקוי על מנת לזרוק את קיסר לכלא, ותופס את הפיקוד לצד אובליקס הנאיבי כשומר ראשו. מאוחר יותר, כשהוא קולט את טעותו, אובליקס מסייע לאסטריקס, אשפיקס, מבריקס וקיסר לברוח.

עם שחרורו, מחליט קיסר לשתף פעולה עם הגאלים על מנת להביס את דטריטוס, שתוקף את תושבי הכפר באמצעות שיקוי-הפלא. על מנת להביסו, מבשל אשפיקס גרסה מיוחדת של השיקוי, שיוצרת עשרות כפילויות של אסטריקס ואובליקס. קיסר מוחזר לשלטון, ומעניק לכפר את חירותו.

==צוות השחקנים והדמויות==
* כריסטיאן קלאבייה – אסטריקס
* ז'ראר דפארדיה – אובליקס
* רוברטו בניני – לוציוס דטריטוס
* מישל גלברו – לוחמאמיקס
* קלוד פייפל – אשפיקס
* דניאל פרובוס – פרוליקס
* פייר פלמד – חמשיריקס
* לטישה קסטה – פלבאלה
* אריאל דומבסל – גברת מתושלחיקס
* סים – מתושלחיקס
* מריאן זגברכט – יופימיין
* גוטפריד ג'ון – יוליוס קיסר
* ז'אן-פייר קסטלדי – קאיוס בונוס
* ז'אן רוג'ר מילו – אוטומטיקס
* ז'אן-ז'אק דבו – בסדראלפביתיקס
* הארי קרוגר ג'וניור – טראגיקומיקס

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטי קומדיה צרפתיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטי אסטריקס
קטגוריה:רומא העתיקה בתרבות
Depths of Wikipedia

Depths of Wikipedia (תרגום מאנגלית: עמקי ויקיפדיה) היא קבוצת חשבונות שמציגים עובדות "מוזרות", "נישתיות" ו"מעניינות" מויקיפדיה האנגלית ברשתות החברתיות. החשבונות מציגים צילומי מסך קצרים והומוריסטיים מתוך ערכים אמיתיים. החשבון הראשון של "עמקי ויקיפדיה" נפתח ברשת אינסטגרם על ידי אנני רוורדה, סטודנטית באוניברסיטת מישיגן.

רוורדה אירחה סדנאות עריכה בוויקיפדיה וכן מנחה מופעים חיים של "עמקי ויקיפדיה".<ref></ref>

== יצירה ==
רוורדה בשנת 2022
חשבון האינסטגרם "depthsofwikipedia" נוצר באפריל 2020 על ידי אנני רוורדה,<ref name="vice"></ref> סטודנטית שנה א' דאז למדעי המוח באוניברסיטת מישיגן.<ref name=":1"></ref><ref></ref> החשבון נולד כ"פרויקט קורונה" של רוורדה, במהלכו תכננה לשתף עובדות "מפתיעות ומצחיקות" שמצאה בוויקיפדיה האנגלית.<ref name="NYT2022"></ref> "עמקי ויקיפדיה" נולד בהשראת קולאז' של קטעים מוויקיפדיה שהכינה רוורדה עבור פנזין של חבריה, ומתצלום של פרה נפולה מתוך הערך "הטיית פרה" .<ref name=":1" />

רוורדה הביעה עניין רב בוויקיפדיה עוד לפני תחילת המיזם,<ref name="vice" /> ובילתה זמן רב בתחרויות ויקימרוץ עם חבריה בחטיבת הביניים ובתיכון.<ref name="mash"></ref>

לאחר שחשבון האינסטגרם של "עמקי ויקיפדיה" תפס תאוצה, רוורדה יצרה חשבונות של המיזם בטיקטוק ובטוויטר וכן השיקה ניוזלטר.

== פעילות ==
שם=:1}}
הפוסטים של "עמקי ויקיפדיה" סובבים סביב ציטוטים ותמונות, לרוב חסרות הקשר, מתוך ערכים אמיתיים מוויקיפדיה האנגלית. כך למשל, פורסמו ציטוטים ותיאורים מתוך הערכים "מכנסיים מתפוצצות" , "שחמט על לוח ממש גדול" , "רשימה של כינויים שנאמרו על-ידי דונלד טראמפ" , ו"אפיפיורים שהיו פעילים מינית" .<ref name=":0"></ref>

לדברי רווארדה, היא מקבלת הצעות רבות למאמרים וציטוטים. באוקטובר 2021, היא טענה שהיא מקבלת "כ-30 עד 50 הצעות ביום", והיא מנחה הופעות חיות המבוססות על העמוד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תופעות אינטרנט
דייב סמית'

דייב רולין סמית (באנגלית: Dave Rollin Smith; 13 באוקטובר 1940 – 15 בפברואר 2019) היה המייסד והארכיונאי הראשי של ארכיון וולט דיסני באולפני וולט דיסני שבברבנק, קליפורניה.<ref>[https://d23.com/dave-smith-memories/ Fond Memories of Dave Smith from the Walt Disney Archives – D23]</ref><ref>[https://www.thewaltdisneycompany.com/preserving-the-legacy-the-walt-disney-archives/ Preserving the Legacy: The Walt Disney Archives – The Walt Disney Company]</ref>

== ביוגרפיה ==
סמית' נולד ב-13 באוקטובר 1940 וגדל בפסדינה, קליפורניה. כילד הביע הערכה לסרטי דיסני, וכאחד הגר בקליפורניה, הוא ביקר בדיסנילנד לעיתים קרובות.<ref></ref> הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת קליפורניה בברקלי ובילה שנה וחצי כמתמחה בספריית הקונגרס בוושינגטון הבירה. לאחר מכן חזר לקליפורניה ועבד כספרן באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס במשך חמש שנים.<ref></ref>

בסוף שנות ה-60, סמית' עבד על ביבליוגרפיה על וולט דיסני כששמע לראשונה על ארכיון אפשרי שנוצר על ידי חברת וולט דיסני. סמית', שבאותה תקופה עדיין עבד באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, כתב לחברת דיסני מכתב המציע את שירותיו, אשר התקבל על ידי החברה.<ref></ref><ref name="latimes" />

=== קריירה ===
לוחית ה[[אגדות דיסני של סמית' הנמצאת באולפני וולט דיסני בברבנק]]
הוא הצטרף לחברה ב-22 ביוני 1970, כהארכיונאי הראשון שלה.<ref name="DisneyLegendsSmith"></ref> המשימה הראשונה שלו הייתה לתעד את כל הפריטים שהיו מאוחסנים במשרדו של וולט דיסני מאז מותו ארבע שנים קודם לכן.<ref name="dh"/>

סמית' כתב ספרים רבים, הכוללים את "Disney A to Z", אנציקלופדיה רשמית אודות דיסני, ספרי טריוויה של וולט דיסני וגם היה שותף בכתיבת "Disney: The First 100 Years". בשנת 2007 קיבל סמית' את פרס אגדות דיסני, אות כבוד הניתן לאנשים שתרמו תרומה משמעותית לחברת וולט דיסני.<ref></ref>

בין 1980 ל-2001, סמית' היה המנהל המבצעי של אגודת כתבי היד.<ref></ref> הוא גם היה חבר באגודת הארכיונאים בקליפורניה.<ref name="dh" /> ב-24 ביוני 2010, ארבעים שנה לאחר שהחל לעבוד בדיסני, הודיע סמית' שהוא יפרוש בזמן הקרוב.<ref name="latimes"></ref> לאחר פרישתו, הוא עבד בדיסני כיועץ.<ref name="dh"></ref> לפי המעריצים וההיסטוריונים של דיסני, הוא נחשב לסמכות הסופית בנושא ההיסטוריה של דיסני.<ref name="dh" />

== ספרים ==
* Disney: The First 100 Years (אנגלית - , גרמנית - )
* Disney A to Z ()
* Ultimate Disney Trivia Book Volume 2 ()
* Ultimate Disney Trivia Book Volume 3 ()
* Ultimate Disney Trivia Book Volume 4 ()
* Disney Trivia from the Vault: Secrets Revealed and Questions Answered ()

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.themeparkinsider.com/flume/201005/1906/ ראיון עם דייב סמית'] באתר themeparkinsider.com
* [https://d23.com/walt-disney-legend/dave-smith/ ערך באתר D23]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אגדות דיסני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
שלמן

שלמן (בפיניקית: 𐤔𐤋𐤌𐤍),<ref>KAI 282 (הקיפוס של עבדמסכר)</ref> שלמנו או שולמנו (באכדית: Šalmānu, Salmānu או Šulmānu, כלומר "החברותי")<ref name=":0">, in: </ref> הוא אל מסופוטמי (אשורי) וכנעני־פיניקי. האל מופיע בדת האשורית, אולי כהתגלות חברותית (כמשמעות שמו) של האל הלאומי אשור. האל מוכר גם מהעולם הדתי הכנעני־פיניקי, כמו משמות תיאופוריים מכתבי אוגרית<ref>למשל בלוחות KTU2 4.412 III, 4.624, וכנראה גם 4.33; ראו </ref> ומהקיפוס של עבדמסכר (מתוארך למאה ה־3 לפנה"ס) שהוקדש לו;<ref></ref> כאל כנעני הוא מתועד גם באסטלה מצרית מהשושלת ה־21 או ה־20 (1189–945 לפנה"ס) ובה הקדשה לשלמן.<ref></ref> אל בשם "סלמן"/"שלמן" נמצא בתדמור, חטרא וכתובות צפון־ערביות ודרום־ערביות.<ref name=":1"></ref>

האל מוכר מהרכיב התיאופורי בשם המלכותי שלמנאסר (באכדית: Salmanu-ašared, אך סביר שה־S הפותחת נהגתה כ־שׁ'), שמתועד מהמאה ה־13 לפנה"ס (שלמנאסר הראשון) עד המאה ה־8 לפנה"ס (שלמנאסר החמישי); הצורה הכנענית "שלמן" מתועדת, בעקיפים, בכתיב המקראי "שלמנאסר". השמות המלכותיים השמיים צפון־מערביים Sa-la-ma-nu (מלך מואב בימי תגלת־פלאסר השלישי<ref></ref>), שלמנעבד (מלך אדום) ואולי גם שלמה (Σαλωμων – סלומון או שלומון בתרגום השבעים) מפורשים כשמות תאופוריים המזכירים את שלמן.<ref name=":1"></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלים מסופוטמיים
קטגוריה:אלים כנעניים
STS-68

STS-68 היא המשימה השביעית של מעבורת החלל אנדוור ששוגרה ממרכז החלל קנדי, פלורידה, ב-30 בספטמבר 1994. צוות המעבורת עסק בחקר כדור הארץ.

== הצוות ==
* מפקד המשימה: מייקל בייקר 
* טייס: טרנס וילקאט (Terrence W. Wilcutt)
* מפקד מטען: סטיבן סמית', (Steven L. Smith)
* מומחה למשימה: דניאל בורש (Daniel W. Bursch)
* מומחה למשימה: פיטר ויסוף (Peter J.K. Wisoff)
* מומחה למשימה: תומאס ג'ונס (Thomas D. Jones)

== תיאור הטיסה ==
שיגור המעבורת היה מתוכנן ל-18 באוגוסט. כ-2 שניות לפני ההמראה מערכות אוטומטיות הפסיקו את הספירה לאחור. המעבורת הועברה מכן שיגור להחלפת חלקים פגומים. תחילה היה תכנון לשגר אות באוקטובר, אך בהמשך מועד השיגור הוקדם ל-30 בספטמבר והוא עבר ללא בעיות.
 
המעבורת המריאה ב-9 בספטמבר 1994 מכן שיגור 39A במרכז החלל קנדי. 

כמו במשימה STS-59 במעבורת הותקנה מערכת SRL-2 של ספייסלאב. ביום ראשון של המשימה צוות הפעיל Spaceborne Imaging Radar ו-X-Band Synthetic Aperture Radar (נבנה בגרמניה ואיטליה). הצוות ביצע מדידות זיהום תוך שימוש ב- Measurement of Air Pollution from Satellite (MAPS) שהיה מצויד בחיישן פחמן חד-חמצני. במשך הטיסה בוצעו תצפיות על אזורים שונים. כמו כן בוצעו תצפיות השוואיות של אזורים שכבר נצפו במהלך משימה STS-59. 

ב-4 באוקטובר החלו ניסויים בתחום אינטרפרומטריה.

המעבורת נחתה ב-11 באוקטובר במסלול נחיתה מס' 22 בבסיס חיל האוויר אדוארדס.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nasa.gov/mission_pages/shuttle/shuttlemissions/archives/sts-68.html סיכום המשימה באתר נאס"א]
* [https://web.archive.org/web/20120222065645/http://science.ksc.nasa.gov/shuttle/missions/sts-68/mission-sts-68.html דף המשימה באתר נאס"א]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/sts-68.htm תיאור המשימה]
* [https://historycollection.jsc.nasa.gov/JSCHistoryPortal/history/shuttle_pk/pk/Flight_065_STS-068_Press_Kit.pdf דיווח לעיתונות]
* [https://space.nss.org/space-shuttle-flight-65-sts-68-post-flight-presentation-video/ סרטון על המשימה]

קטגוריה:משימות מעבורות החלל
קטגוריה:1994 בארצות הברית
רוברט ברנס (צייר)

רוברט ברנס (באנגלית: Robert Burns; 1869–1941) היה צייר ומעצב סקוטי. הוא היה נציג מוקדם של סגנון אר נובו בסקוטלנד ואמן דקורטיבי מצטיין.

== ביוגרפיה ==
ברנס נולד באדינבורו בשנת 1869. אביו היה ארצ'יבלד ברנס, חלוץ הצילום במקור מהמילטון. המשפחה התגוררה זמן מה בבית בגבעת קלטון, במה שהיה הסטודיו של דייוויד אוקטביוס היל.<ref>Martin Andrew Forrest, Robert Burns (1869 - 1941) in Willcocks, Clive (Ed.) (2014), Sir Patric Spens: The Background of the Ballad and the Vision of the Artist - Robert Burns, Limner, Dunfermline Heritage Community Projects, pp. 80 & 81</ref>

הוא עבר לגלאזגו כאדם צעיר והשתתף בשיעורי ערב בבית הספר לאמנות של גלאזגו.<ref>Martin Andrew Forrest (1982), Robert Burns (1869 - 1941), in Michael Cuthbert (Ed.) (1982), On the Side of Life: Patrick Geddes 1854 - 1932), Edinburgh College of Art, p. 10</ref> לאחר שהמליץ לו על כך אדוארד ארתור וולטון להמשך הקריירה באמנות. הוא עזב את סקוטלנד ללונדון שם נרשם כתלמיד בבית הספר של פרדריק בראון בווסטמינסטר. בשנת 1889 הוא עבר לפריז ובמשך השנתיים הבאות למד באקדמיה דלקלוז בניהולו של אוגוסט ג'וזף דלאנס, ואדוארד פרדריק ארץ. הוא נבחר לנשיא אגודת האמנים הסקוטים בשנת 1901. לאחר טיול למרוקו ב-1920, הוא חזר לאדינבורו. הוא עקב אחר הדוגמה של אמני תנועת האמנויות והאומנות, והשתמש במגוון חומרים בעבודות מלאכת יד במטרה לקדם את הקשר בין אמנויות, מסחר ותעשייה.

ברנס היה קשור לתנועת תחייה התרבותית הסקוטית של פטריק גדס במעבר המאות התשע עשרה והעשרים. הוא תרם איורים לכל ארבעת הכרכים של הספר "ירוק עד העונות בצפון" The Evergreen: A Northern Seasonal שפורסם על ידי פטריק גדס ועמיתיו בין 1895 ל-1897.<ref>The Evergreen: A Northern Seasonal: The Book of Spring, Patrick Geddes and Colleagues, Edinburgh (1895)</ref>

העיצובים המפורסמים והמלאים ביותר של ברנס היו עבור חדר התה של קרופורד (1926), שהיה ממוקם ברחוב האנובר באדינבורו.<ref>"Robert Burns (1869–1941)". Art UK. Retrieved 10 February 2018.</ref>

ברנס שילב עבודה מסחרית והוראה, והפך לראש תחום הרישום והציור במכללת אדינבורו לאמנות, שם לימד בין השנים 1908 ל-1919.<ref></ref>

בתחילת המאה ה-20 ברנס כבר הצליח למדי, מה שאיפשר לו לרכוש בית עירוני ג'ורג'יאני גדול בעיר החדשה של אדינבורו, שם הפך את עליית הגג לחלל סטודיו גדול.<ref>Edinburgh and Leith Post Office Directory 1911–12</ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="250">
File:Robert Burns - A Girl with a Hawk - NG 2490 - National Galleries of Scotland.jpg|נערה עם נץ
File:Robert Burns - Waiting for the ferry.jpg|מחכה למעבורת
File:Robert Burns - Diana and her Nymphs - Google Art Project.jpg|דיאנה ונמפאות
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים סקוטים
קטגוריה:ילידי 1869
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1941
אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית 2019

אליפות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית נערכה ברחובות ב-11 בינואר 2019.
{| class="wikitable"
|+
!קטגוריה
| style="background-color: #FFD700;" |
<div style="text-align: center;">25x25 פיקסלים</div>
| style="background-color: #c0c0c0;" |
<div style="text-align: center;">25x25 פיקסלים</div>
| style="background-color: #cd7f32;" |
<div style="text-align: center;">25x25 פיקסלים</div>
!מקום רביעי/חמישי
|-
|55 ק"ג
|מלקאמו יצחק פטנה קידום האבקות רחובות
|מקסים ויסוצקי הפועל הישגי כרמיאל
|רזיאל ג'ורייב קידום האבקות רחובות
|-
|60 ק"ג
|נתנאל סיידוב הפועל אשדוד
|נתן סריברינסקי עצמה בת ים
|רונן אלייב עצמה בת ים
|לירן סופיצקי מכבי עמ"י באר שבע(4)
---- דניאל דוברין הפועל הישגי כרמיאל(5)
|-
|63 ק"ג
|אברה יעקב פטנה קידום האבקות רחובות
|שון נדורז'ין קידום האבקות רחובות
|אריאל ססונוב קידום האבקות רחובות
---- גנאדי בנוגוייב מכבי עמ"י באר שבע
|אלכסנדר קוסטיוק מכבי עמ"י ערד
---- דניאל פופוב מכבי עמ"י באר שבע
|-
|67 ק"ג
|מחמן אלייב הפועל לוד
|רומן לבנטל הפועל בית דני
|לירן בנוגוייב מכבי עמ"י באר שבע
|דוד גונצ'רנקו מכבי עמ"י נתניה גלדיאטור(4)
|-
|72 ק"ג
|גד טמיר קידום האבקות רחובות
|אמיל סיומין הפועל בית דני
|ראול זרבלייב עצמה בת ים
---- יבגני ספוז'ניקוב מכבי עמ"י ערד
|שמיל אלייב הפועל לוד
---- דניאל ברקוביץ' עצמה בת ים
|-
|77 ק"ג
|איגור פטרישין הפועל הישגי כרמיאל
|דוד ז'יטומרסקי קידום האבקות רחובות
|ודים גונצ'רנקו מכבי עמ"י נתניה גלדיאטור
---- רוסלן רחמטולין קידום האבקות רחובות
|ינקל אספינוסה מכבי עמ"י נתניה גלדיאטור
---- וילי סימנובסקי הפועל בית דני
|-
|82 ק"ג
|חנוך רחמין דופמינו ג'ים עצמה אור יהודה
|דן צסרסקי מכבי עמ"י באר שבע
|רומן ז'יטומרסקי מכבי עמ"י ערד
---- יהודה בנגייב הפועל לוד
---- מקס קספירוביץ' עצמה בת ים
| דן גינזבורג קידום האבקות רחובות(5)
|-
|87 ק"ג
|בראל צימקינד קידום האבקות רחובות
|דוד לבקובסקי הפועל אשדוד
|ארתור אורטייב הפועל בית דני
|שי שבתאי שוטשוילי עצמה בת ים
|-
|97 ק"ג
|נאור גוריאלשוילי קידום האבקות רחובות
|אלי ארונוב מכבי עמ"י ערד
|יורי קלשניקוב מכבי עמ"י באר שבע
---- דניל לשינסקי הפועל הישגי כרמיאל
|עומר גלנדר עצמה בת ים
---- בגרטי יובידזה הפועל בית דני
|-
|130 ק"ג
|רוברט אבניסאן מכבי עמ"י ערד
|יבגני זלסקי מכבי עמ"י באר שבע
|ליאור אלטשולר מכבי עמ"י באר שבע
|גאורגי לוישוילי הפועל בית דני(4)
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:2019 בישראל: ספורט
קטגוריה:אליפויות ישראל בהיאבקות יוונית-רומית
קטגוריה:רחובות: אירועים
סולומון סניילביץ'

סולומון סניילביץ (ברומנית: Solomon Sanielevici; 1878–1917) נולד בעיר בּוטושַנִי ברומניה למשפחה יהודית בת תשע נפשות.
== ביוגרפיה ==
סניילביץ' למד אומנות באקדמיה המלכותית במינכן, גרמניה והתפרסם כצייר אימפרסיוניסטי. עבודותיו כללו ציורי נוף, פורטרט<nowiki/>ים ותחריטי עץ.

בתחילת דרכו, סניילביץ עבד כמאייר עבור הירחון Ilustraţiunea Română ועבור אגודת הסופרים של רומניה.<ref></ref>

הוא היה חבר בחוג "הנוער האמנותי" (ברומנית: Tinerimea Artistica), שהוקם בשנת 1901, והציג ציורי נוף בתערוכות שאורגנו על ידו בין השנים 1910 – 1914.<ref></ref> עבודותיו זכו לביקורות טובות מצד הסופר טודור ארגזי ומצד מבקרי אומנות שכתבו במוסף לספרות "אוּניבֶרְסוּל לִיטֵרַאר" של העיתון היומי " אוּניבֶרְסוּל".<ref></ref> בשנת 1916 נערכה תערוכה מעבודותיו ביוזמת החוג "לִיבּרְטַטֶאָה" (ברומנית: Cercul Libertatea), ארגון שהוקם בשנת 1915 "על ידי היהודים בני הארץ במטרה להפיץ את התרבות הרומנית ולהדק את הקשר בין היהודים לרומנים באמצעות התרבות".<ref></ref>

ב-14 באוגוסט 1916 גויס לצבא הרומני, על אף שמעולם לא הוענקה לו אזרחות רומנית. הוא שירת ברגימנט 46 רגלים כחובש ונפטר ב-15 במרץ 1917 לאחר שחלה בטיפוס.<ref></ref>

סניילביץ נקבר בבית הקברות היהודי בעיר הולדתו בוטושני.<ref></ref>

הוא השאיר אחריו אישה ושלושה ילדים.

ציוריו המשיכו להתפרסם גם לאחר מותו, לדוגמה פורטרט של המשורר מיחאי אמינסקו פורסם בכתב העת וָאטְרָה שיצא בקראיובה בשנת 1939 ופורטרט נוסף של המשורר הופיע בשנת 1987 על שער כתב העת לספרות מַנוּסְקְרִיפְּטוּם, כתב עת רבעוני של מוזיאון הספרות הרומנית ביאשי.

עבודותיו נמכרות עדיין במכירות פומביות בגלריות שונות בעולם.

==גלריית תמונות==
<gallery>
Solomon Sanielevici - Peisaj cu copac.jpg|סולומון סניילביץ', נוף עם עץ
Solomon Sanielevici - Peisaj de vara.jpg|סולומון סניילביץ', נוף קייצי
Solomon Sanielevici - Raze de soare.jpg|סולומון סניילביץ, קרני שמש
</gallery>

== ראו גם ==
* יוסף סניילביץ'

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים אימפרסיוניסטים יהודים
קטגוריה:ציירים יהודים רומנים
קטגוריה:ילידי 1877
קטגוריה:נפטרים ב-1917
קטגוריה:יהודים בצבא הרומני במלחמת העולם הראשונה