OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
2021 בקנדה

אירועים בשנת 2021 בקנדה.

== הנהגה ==
* מונרך – אליזבת השנייה

=== ממשל פדרלי ===
* המושל הכללי – ז'ולי פאייט (עד 21 בינואר), רישאר וגנר (ממלא מקום), מרי סיימון (החל מ-27 ביולי)
* ראש הממשלה - ג'סטין טרודו

== אירועים ==
אירוע מתמשך - מגפת הקורונה בקנדה.
* 25 בדצמבר 2020–5 בינואר 2021 – אליפות העולם לנוער בהוקי קרח 2021 באדמונטון, אלברטה.
* 12 בינואר – שינויים בהרכב הממשלה
* 21 בינואר – ז'ולי פאייט מתפטרת מתפקיד המושל הכללי.
* 11 במאי – מפקד אוכלוסין.
* 26 ביולי - מרי סיימון מושבעת כמושל הכללית.
=== אירועים שבוטלו כתוצאה ממגפת הקורונה ===
* מופע הסירות הבינלאומי בטורונטו 2021.

== נפטרו ==
* 4 בינואר – ג'ון מיקלר, מנהל ומאמן NHL (נולד ב־1934)<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קנדה
קטגוריה:שנים בקנדה
סיטרואן C4 WRC

סיטרואן C4 WRC היא מכונית מרוצי ראלי, שנבנתה על ידי סיטרואן להתמודדות באליפות העולם בראלי. המכונית מבוססת על דגם הסיטרואן C4 והיא החליפה את דגם הקסארה WRC. המכונית הוצגה לראשונה בעונת 2007. סבסטיאן לב זכה עם המכונית ארבע פעמים רצופות באליפות הנהגים. המכונית הייתה שותפה לשלוש זכיות באליפות היצרנים.

סך הכל זכתה סיטרואן עם המכונית ב-36 מרוצים. בעונת 2011 הוחלפה המכונית בסיטרואן DS3 WRC.
.

==היסטוריית תחרויות==
===2007===
[[סבסטיאן לב נוהג ב-C4 WRC בראלי קטלוניה (2008)]]
המכונית עשתה את הופעת הבכורה שלה בראלי מונטה קרלו, מרוץ הפתיחה של עונת 2007, כשהיא נהוגה בידי סבסטיאן לב ודני סורדו. לב ניצח את המרוץ וסורדו סיים במקום השני. לב ניצח 7 מתוך 15 המרוצים הנוספים בעונה וזכה באליפות, כשהוא מקדים את מרקוס גרונהולם בתשע נקודות. סורדו סיים את העונה במקום הרביעי.

===2008===
לב וסורדו המשיכו בקבוצה עונה נוספת. לב ניצח 11 מתוך 15 מרוצים בעונה וזכה באליפות. סורדו סיים שלישי, הישג שהבטיח לסיטרואן זכייה באליפות היצרנים.

מלבד הקבוצה הרשמית, דגם ה-C4 WRC שימש בעונה גם את הקבוצה הפרטית PH-sport, בה התחרה קונרד ראוטנבך. בנוסף, שימשה המכונית את הזוכה באליפות העולם בראלי לנוער (JWRC) סבסטיאן אוז'ייה, בראלי בריטניה, המרוץ הראשון בו התחרה ברכב מהקטגוריה הבכירה.

===2009===
לב ניצח את חמשת המרוצים הראשונים של העונה ואת שני המרוצים האחרונים וניצח את מיקו הירבונן בקרב על התואר בהפרש של נקודה אחת בלבד. סורדו סיים שוב במקום השלישי וסטירואן זכתה שוב באליפות היצרנים.

PH-sport התחרו כקבוצה פרטית בשם "סיטרואן ג'וניור". ראוטנבך, אוז'ייה (11 מרוצים), יבגני נוקינוב (8 מרוצים) וכריס אטקינסון וארון בורקארט (מרוץ אחד כ"א) התחרו עבור הקבוצה. פטר סולברג שהתחרה במרבית העונה בדגם הקסארה WRC, התחרה בשני המרוצים האחרונים עבור קבוצת ג'וניור עם הדגם הנוכחי.

===2010===
לב וסורדו התחרו עבור קבוצת היצרן בעוד אוז'ייה וקימי רייקונן התחרו עבור קבוצת ג'וניור. אוז'ייה ניצח את ראלי פורטוגל כנהג קבוצת המשנה. במהלך העונה החליף אוז'ייה את סורדו בקבוצה הבכירה בשלושה מרוצים וניצח את ראלי יפן, הניצחון הראשון שהשיג לקבוצת יצרן.

פטר סולברג התחרה בקבוצה פרטית הנושאת את שמו עם ה-C4 WRC. הוא צבר שמונה פודיומים וסיים את העונה במקום השלישי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אליפות העולם בראלי: מכוניות
C4
2021 בכף ורדה

אירועים בשנת 2021 בכף ורדה.

== הנהגה ==
* נשיא: ז'ורז'ה קרלוש פונסקה
* ראש ממשלה: אוליסש קורייה א סילבה

== אירועים ==
מתמשך – מגפת הקורונה בכף ורדה
* 13–31 בינואר – נבחרת הגברים הלאומית בכדוריד בכף ורדה התמודדה בפעם הראשונה באליפות העולם, אך נאלצה לסגת מהאירוע, מכיוון שאין לה את המינימום הנדרש של שחקנים לאחר שכמה מהשחקנים נבדקו חיוביים לנגיף הקורונה.<ref></ref><ref></ref>
* 21 בינואר – בית המשפט בכף ורדה מאשר מעצר בית של השליח המיוחד של נשיא ונצואלה ניקולאס מדורו, אלכס סאאב.<ref></ref>

=== אירועים צפויים ===
* 18 באפריל – תאריך משוער לבחירות לנשיאות כף ורדה ב-2021.
* 17 באוקטובר – תאריך משוער לבחירות לפרלמנט בכף ורדה ב-2021

== נפטרו ==
* 19 בינואר – ראול קרידו ורלה, הנשיא הראשון והחבר בעל תקופת הכהונה הארוכה ביותר של "Supreme Court of Justice of Cape Verde".

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

כף ורדה
קטגוריה:שנים בכף ורדה
2021 ברפובליקה המרכז-אפריקאית

אירועים בשנת 2021 ברפובליקה המרכז אפריקאית.

== הנהגה ==
* נשיא: פוסטאן-ארקאנז' טואדרה
* ראש הממשלה: פירמין נגראבאדה

== אירועים מתמשכים ==
* מגפת הקורונה ברפובליקה
* מלחמת האזרחים של הרפובליקה המרכז אפריקאית
* 3 בינואר – מורדים תופסים את בנגאסו ושולטים כעת בשני שלישים מהמדינה.<ref></ref>
* 4 בינואר – הבחירות הכלליות במרכז אפריקה: תוצאות ראשוניות מראות כי הנשיא טואדרה זכה לבחירה מחודשת עם 53% מהקולות. אחוז ההצבעה היה 76.3% מהמצביעים הרשומים.<ref></ref>
* 7 בינואר – האפיפיור פרנציסקוס קורא לדיאלוג לאחר הבחירות המסוכסכות. "אני מבקש מכל הצדדים להצטרף לדיאלוג אחים ומכבד, לדחות שנאה ולהימנע מכל סוג של אלימות", אמר פרנסיס. עשר מפלגות אופוזיציה קראו לבטל את הבחירות.<ref></ref>
* 10 בינואר – צבא רוסיה מתחיל בהוצאת 300 המדריכים הצבאיים שלו.<ref></ref>
* 13 בינואר – שומר שלום של האו"ם מרואנדה נהרג בלחימה ליד בנגי.<ref></ref> מורדים תקפו תחנת משטרה ברובע PK12 לפני שהודחו.<ref></ref>
* 18 בינואר – בית המשפט החוקתי אישר את זכייתו של הנשיא טואדרה בבחירות בינואר.<ref></ref>
* 22 בינואר – הממשלה מכריזה על מצב חירום כאשר מורדים מקיפים את בנגוי.<ref></ref>
* 24 בינואר – מחמת סעיד עבד אל קאני מועבר לבית הדין הפלילי הבינלאומי באשמת פשעי מלחמה.<ref></ref>
* 26 בינואר – הצבא הרג 44 מורדים בלחימה בבואלי.<ref></ref>
* 14 במרץ – סיבוב שני של הבחירות וסיבוב ראשון באזורים שהיו ביום הבחירות המקורי בשליטת המורדים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

הרפובליקה המרכז-אפריקאית
קטגוריה:שנים ברפובליקה המרכז-אפריקאית
2021 בצ'אד

אירועים בשנת 2021 בצ'אד.

== הנהגה ==
* נשיא: אידריס דבי

== אירועים ==
מתמשך – מגפת הקורונה בצ'אד
* 10 באפריל – הבחירות לנשיאות צ'אד 2021.<ref></ref>
* 20 באפריל - אידריס דבי הוכרז כמנצח בבחירות, אך תוך זמן קצר הוא נהרג בקרב עם המורדים.

=== אירועים צפויים ===
* 24 באוקטובר – תאריך מתוכנן ל.<ref></ref>

== נפטרו ==
* 22 בינואר – רוטואנג יומה גולום, מיליטנט ופוליטיקאי, חבר פרלמנט (מאז 2011).<ref></ref>
*20 באפריל – אידריס דבי, פוליטיקאי, כיהן כנשיאה של צ'אד מ-1990.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

צ'אד
קטגוריה:צ'אד
Don't Kill My Vibe (מיני-אלבום)

Don't Kill My Vibe (בעברית: אל תהרוג את האווירה שלי) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמרת-יוצרת סיגריד. המיני-אלבום יצא לאור ב-5 במאי 2017 על ידי חברת התקליטים "איילנד רקורדס". המיני-אלבום הופק על ידי מרטין סיולי, ג'ורג' פלינט, הנרי פלינט ואסקייל סולסטראנד, וכולל שני שירים ושני סינגלים.

== סינגלים ==
הסינגל "Don't Kill My Vibe" יצא לאור ב-10 בפברואר 2017. השיר הוא הסינגל המוביל של המיני-אלבום. השיר הגיע למקום ה-28 במצעד הסינגלים הנורווגים ולמקום ה-20 במצעד הסינגלים הסקוטי.

הסינגל "Plot Twist" יצא לאור ב-14 ביולי 2017 והיה לסינגל השני מתוך המיני-אלבום. השיר הגיע למקום ה-44 במצעד הסינגלים הפלנדרי.

== ביקורות ==
ג'ייסון ליפשוץ מעיתון הבילבורד כינה את המיני-אלבום כ"13 דקות של הנאה". עוד כתב כי "ארבעת שירי המיני-אלבום מלאים שמחת חיים".

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיני-אלבומי בכורה מ-2017
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת איילנד רקורדס
תעביר את זה הלאה (תוכנית טלוויזיה)

תעביר את זה הלאה היא תוכנית טלוויזיה, ששודרה בערוץ 2, בהנחיית יעל בר זוהר, המבוססת על פורמט בריטי, הרעיון ליצירת התוכנית בא מהסרט תעביר את זה הלאה.

בכל פרק בתוכנית התארחו ידוענים והצופים התבקשו לשלוח אליהם בקשת עזרה משמעותית שיכולה לסייע להם ובתמורה אותו אחד שהידוען יעזור ומתחייב לעשות דבר טוב לאדם אחר ובכך נוצרת שרשרת של מעשים טובים.

בין האורחים בתוכנית היו עלמה זק ויאיר לפיד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות מבוססות על פורמט בריטי
קטגוריה:יעל בר זוהר
ברברה פראווי

ברברה פראווי (; נולדה ב-10 באפריל 1993) היא זמרת-יוצרת צרפתייה יהודייה. פראווי התבלטה בתחום יצירת השירים לאחר עבודה עם מספר אמנים צרפתיים מפורסמים ביניהם יאניק נואה, שימן באדי וג'יידן סמית', ולאחר כתיבה של השיר הזוכה של אירוויזיון הילדים 2020, "J'imagine" בביצוע ולנטינה. פראווי היא נציגת צרפת לאירוויזיון 2021 ברוטרדם, הולנד עם השיר "Voilà". ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה פראווי למקום השני עם 499 נקודות.

== חיים פרטיים ==
פראווי נולדה בפריז ב-10 באפריל 1993 בשם ברברה פיאביץ'. משפחתה של פראווי כוללת בעיקר אמנים ומוזיקאים. סבה של פראווי מצד אביה הוא סרבי וסבה מצד אמה הוא איראני. סבתה של פראווי מצד אמה היא יהודייה מפולין וסבתה של פראווי מצד אביה היא יהודייה מאלג'יר.<ref name="bio"></ref> שם הבמה של פראווי מגיע מהמילה הסרבית "Prava" (בקירילית: права) שמשמעה "זכויות" ומהווה הומאז' לסבה הסרבי.<ref></ref> פראווי היא פעילה למען זכויות נשים ובמאבק באלימות נגד נשים.

== קריירה ==
פראווי החלה בקריירתה המוזיקלית בשנת 2014 לאחר פגישה עם המוזיקאי הצרפתי ז'ול ז'קונלי. יחד עם ז'קונלי החלה פראווי בחיבור שירים ובשנה שלאחר מכן חתמה על חוזה הקלטות עם "קפיטול מיוזיק צרפת". פראווי הופיעה בפסקול הגרסה הצרפתית של הסרט השווייצרי היידי ושיחקה במחזמר "Ete 44" בנובמבר 2016, עם שירים של ז'אן-ז'אק גולדמן ושארל אזנבור.<ref> On m'appelle Heidi , .</ref><ref></ref>

ב-2017 הוציאה פראווי לאור את הסינגל הראשון שלה "Pas Grandir".<ref></ref> הסינגל נכלל לאחר מכן ב-EP שנשא את שמה והוצא שנה אחר כך. גם ב-2017 כיכבה פראווי בסרט הטלוויזיה "המשפחה הקדושה" ששודר בערוץ France 2 בדצמבר 2019.<ref></ref> מ-2017 ועד 2018 הופיעה פראווי כאמנית חימום של הזמרת הצרפתייה פלורן פאגני. בסוף 2018 פראווי אימצה לעצמה את סגנון השאנסון וזנחה מעט את סגנון הפופ ששלט בקריירה המקצועית שלה בשנים המוקדמות.<ref></ref>

ב-2019 כתבה פראווי את השיר "Bim Bam Toi" שייצג את צרפת באירוויזיון הילדים 2019, יחד עם היוצר איגיט. השיר הגיע למקום החמישי בתחרות שהתקיימה בגליביצה שבפולין.<ref></ref><ref name=": 0"></ref> בנוסף, הפך השיר ללהיט בטיק טוק.<ref></ref> לאחר הצלחת "Bim Bam Toi" הוציאה לאור פראווי EP שני בשם "Reviens pour l'hiver" בחודש פברואר 2020.<ref></ref><ref></ref>

ב-2020 כתבה את השיר "J'imagine" שזכה באירוויזיון הילדים 2020.<ref name=": 1"></ref><ref></ref> בדצמבר באותה השנה, הוכרזה פראווי כאחת ממשתתפות הקדם הצרפתי לאירוויזיון. בקדם שהתקיים ב-30 בינואר זכתה במקום הראשון ובזכות לייצג את צרפת בתחרות.<ref></ref><ref></ref>

במרץ 2021 שחררה פראווי EP נוסף, בשם "Les Prières" (התפילות), אותו כתבה והפיקה בעצמה במהלך הסגר שחל בצרפת במגפת הקורונה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נציגי צרפת באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2021
קטגוריה:ילידות 1993
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1993
Voilà (שיר של ברברה פראווי)

Voilà (בעברית: הנה) הוא שיר בצרפתית של הזמרת הצרפתייה ברברה פראווי, שייצג את צרפת באירוויזיון 2021 שנערך ברוטרדם, הולנד. השיר נבחר לאחר זכייתו בתחרות "Eurovision France: C'est Vous Qui Décidez" שהיוותה את הקדם הצרפתי לאירוויזיון בשנה זו, ב-30 בינואר 2021.<ref></ref>

== רקע ==
ב-29 ביוני 2020, רשות השידור הצרפתית פרסמה קול קורא להגשת שירים לאירוויזיון 2021. ב-30 בספטמבר רשות השידור הצרפתית קיבלה למעלה מ-700 שירים. ב-9 בדצמבר רשות השידור הכריזה על 12 השירים שעלו לגמר.

הגמר הגדול התחלק לשני חצאים. בחצי הראשון 12 השירים התחרו על 8 המקומות הפנויים בשלב הבא. השירים עלו לשלב הבא לאחר הצבעת חבר השופטים, הכוללים את דאנקן לורנס, זוכה אירוויזיון 2019 ואמיר, נציג צרפת באירוויזיון 2016, והצבעת הקהל. השיר "Voilà" בוצע שביעי בסדר ההופעות ועלה לשלב השני. בשלב השני, השיר בוצע שישי בסדר ההופעות, וזכה במקום הראשון עם 204 נקודות (104 מהשופטים ו-100 מהקהל).

בשנת 2023 השיר בוצע על ידי אמה קוק וזכה להצלחה גדולה.

== באירוויזיון ==
צרפת חברה ב"חמשת המדינות הגדולות", לכן היא איננה צריכה להשתתף בחצאי הגמר. ב-22 במאי, בגמר התחרות, הגיעה פראווי למקום השני כשקיבלה 499 נקודות.

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי אירוויזיון 2021
קטגוריה:שירי צרפת באירוויזיון
קטגוריה:שירים בצרפתית
טרנסטקסטואליות

טרנסטקסטואליות מוגדרת כ"התעלות" הטקסטואלית של הטקסט. על פי ז'רארד ז'נט טרנסטקסטואליות היא "כל מה שמגדיר את הטקסט ביחסים, בין ברור או סמוי, לבין טקסטים אחרים" והוא "מכסה את כל ההיבטים של טקסט מסוים". ז'נט תיאר את הטרנסטקסטואליות כ"מונח כולל יותר מאשר אינטרטקסטואליות.

==תת-סוגות==
ז'נט הגדיר חמישה תת-סוגים של טרנסטקסטואליות: אינטרטקסטואליות, פאראטקסטואליות, ארכיטקסטואליות, מטאטקסטואליות והיפרטקסטואליות (הידועה גם בשם היפוטקסטואליות).

===תיאור===
להלן התיאורים לחמשת תת-הסוגים של טרנסטקסטואליות:
* אינטרטקסטואליות יכולה להיות בצורה של ציטוט, פלגיאט או רמיזה.
* פאראטקסטואליות היא היחס בין טקסט אחד לטקסט המקיף את גוף הטקסט העיקרי. דוגמה לכך הן כותרת הקדשה, הקדמה, הערת שוליים וקולופון.
* ארכיטקסטואליות היא ייעודו של טקסט כחלק מז'אנר.
* מטאטקסטואליות היא הפרשנות הביקורתית המפורשת או המרומזת של טקסט אחד לטקסט אחר.
* היפוטקסטואליות או היפרטקסטואליות היא היחס בין טקסט מקורי או הז'אנר שעליו הוא מבוסס, אך הטקסטים הופכים, משנים, מפרטים או מרחיבים. דוגמאות לכך הן פרודיה, זיוף, המשך ותרגום. בטכנולוגיית המידע היפרטקסטואליות היא טקסט שלוקח את הקורא ישירות לטקסטים אחרים.

==ראו גם==
* אינטרטקסטואליות
* פאראטקסטואליות

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תורת הספרות
קטגוריה:טכניקות ספרותיות
Miss Kiss Kiss Bang

Miss Kiss Kiss Bang (בעברית: גברת קיס קיס באנג) הוא שיר באנגלית, שנכתב והולחן על ידי אלכס כריסטנסן וסטפן האפילר ובוצע על ידי אלכס כריסטנסן ואוסקר לויה. השיר ייצג את גרמניה באירוויזיון 2009 במוסקבה, רוסיה, בו השניים הופיעו תחת הכינוי "אלכס סווינגס אוסקר סינגס" (Alex Swings Oscar Sings). השיר מופיע באלבום הבכורה של אוסקר לויה, "Heart 4 Sale". לשיר הוקלטה גם גרסה בספרדית, בשם "Muchacha Kiss Kiss Bang".

== רקע ==
השיר הוצג ב-21 בפברואר 2009 בטקס פרסי אקו שהתקיים בברלין. מאוחר יותר נודע כי כוכבת הבורלסקה האמריקאית דיטה פון טיז תצטרף לאלכס ואוסקר על הבמה (כדי לשמור על הסגנון האמריקאי של השיר). השיר שובץ במקום השבעה עשר בסדר ההופעות, אחרי נילס ברינק מטעם דנמרק עם "Believe Again" ולפני הדיסה מטעם טורקיה עם "Düm Tek Tek". בתום ההצבעה קיבל השיר 35 נקודות, והגיע למקום ה-20 מתוך 25.

השיר הבא שייצג את גרמניה, באירוויזיון 2010, היה "Satellite" של לנה מאייר-לנדרוט.

המקהלה עטורת הפרסים "The Expressions" מתיכון באפלו גרוב שבאילינוי השתמשה בשיר כחלק ממערך התחרות שלה בשנים 2009–2010.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2009
קטגוריה:סינגלים מ-2009
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2009
קטגוריה:שירי גרמניה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
אוסקר לויה

ג'וזף אוסקר לויה (באנגלית: Joseph Oscar Loya; נולד ב-12 ביוני 1979) הוא זמר אמריקאי ושחקן תיאטרון ברודוויי.

== ביוגרפיה ==
לויה נולד בשנת 1979 באינדיו שבקליפורניה, הצעיר מבין חמישה אחים.<ref name=":0"></ref> הוא הומוסקסואל מוצהר<ref>[https://www.theguardian.com/music/2009/may/13/gay-march-eurovision 'You're not safe in Moscow', gay Eurovision fans told ahead of march]</ref> ומתגורר כיום במינכן.<ref name=":0" />

לויה ייצג את גרמניה באירוויזיון 2009 במוסקבה, רוסיה יחד עם אלכס כריסטנסן, שהופיעו תחת הכינוי "אלכס סווינגס אוסקר סינגס" (Alex swings Oscar sings), וביצעו את השיר Miss Kiss Kiss Bang,<ref></ref> לצד הרקדנית האמריקאית דיטה פון טיז שהופיעה לצידם בגמר. הגיע למקום ה-20 מתוך 25 המדינות שהשתתפו.

בשנת 2009 לויה הוציא את אלבום הבכורה שלו. המורה שלו לפיתוח קול הוא פרופסור דניס הית'.

לויה מתרכז בקריירת הסולו שלו ובשנת 2011 הוציא את אלבומו השני "Beast", שביצירתו הוא שיתף פעולה עם אלק סנדר , מפיק מוזיקלי שמתעסק בסגנון האלקטרופופ. בדצמבר 2012 הוציא לאור את הסינגל "Learn Something New", אותו הוא כתב והיה שותף להפקתו, דרך חברת התקליטים סיטרוסוניק רקורדס.

בין אוקטובר 2012 ליוני 2013, לויה שיחק את הדמות הראשית במחזמר "Show Me" בתיאטרון פרידריכשטאדט-פאלאסט בברלין.<ref>[http://www.show-palace.eu/en/shows/show-me/ SHOW ME at Friedrichstadt-Palast]</ref>

== דיסקוגרפיה ==
=== סינגלים ===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! rowspan="2" scope="col" style="width:1em;" |שנה
! rowspan="2" scope="col" style="width:16em;" |שם
! colspan="5" scope="col" |מיקומי שיא
! rowspan="2" scope="col" |אלבום
|-
! scope="col" style="width:3em;font-size:85%;" |גרמניה
! scope="col" style="width:3em;font-size:85%;" |אוסטריה
! scope="col" style="width:3em;font-size:85%;" |שוודיה
! scope="col" style="width:3em;font-size:85%;" |בריטניה
! scope="col" style="width:3em;font-size:85%;" |טורקיה
|-
| rowspan="1" |2009
! scope="row" |"Miss Kiss Kiss Bang"
|20
|71
|35
|85
|40
|Heart 4 Sale
|}

=== אלבומי אולפן ===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! rowspan="2" scope="col" |שם
! rowspan="2" scope="col" |פרטי האלבום
! scope="col" |מיקומי שיא
|-
! scope="col" style="width:3em;font-size:85%;" |פולין
|-
! scope="row" |Umano
|
* יצא לאור: 2009
|88<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרי פופ גרמנים
קטגוריה:מוזיקאים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2009
קטגוריה:נציגי גרמניה באירוויזיון
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון גרמנים
קטגוריה:מהגרים לגרמניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
Piove (Ciao ciao bambina)

"(Piove (Ciao, ciao, bambina" (בעברית: "יורד גשם (ביי, ביי, מותק)") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר האיטלקי, דומניקו מודוניו. השיר ייצג את איטליה באירוויזיון 1959. השיר נכתב על דינו ורדה והולחן על ידי מודוניו עצמו.

== רקע ==
בדומה לשירי התקופה, השיר נכתב כבלדת אהבה. במרכז מילות השיר עומד מודוניו שנפרד מאהובתו. הוא מבקש ממנה נשיקה אחת אחרונה לפני שעוזב לתמיד.

== באירוויזיון ==
ב-11 במרץ 1959, השיר בוצע על ידי מודוניו באירוויזיון. השיר הושר שלישי בסדר ההופעות, לפני מונקו ואחרי דנמרק. השיר זכה במקום השישי עם תשע נקודות.

=== נקודות שהוענקו לאיטליה ===
{| class="wikitable"
|-
!
!
!
!
!
|-
|
|
|
|
|
|-
!
!
!
!
!
|-
|
|
* 
|
|
|
* 
|}

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1959
קטגוריה:סינגלים מ-1959
קטגוריה:שירי אירוויזיון 1959
קטגוריה:שירי איטליה באירוויזיון
קטגוריה:שירי פסטיבל סן רמו 1959
קטגוריה:שירים באיטלקית
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:שירים על גשם
קטגוריה:שירים על פרידה
קטגוריה:בלדות משנות ה-1950
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
זירו זירו זירו

זירו זירו זירו (באנגלית: ZeroZeroZero) היא סדרת טלוויזיה איטלקית מסוגת דרמת פשע, שעלתה לשידור ב-14 בפברואר 2020. הסדרה נוצרה על ידי סטפנו סולימה, לאונרדו פאסולי ומאוריציו כץ' עבור רשתות השידור סקי אטלנטיק, Canal+ ופריים וידאו.

הסדרה מבוססת על הספר "זירו זירו זירו" מאת רוברטו סביאנו, הספר עוקב אחר מחקר העוסק סביב הקוקאין, המציג את הסחר בו סביב לעולם. 

כוכבי הסדרה הם אנדראה רייסבורו, דיין דיהן וגבריאל ביירן כמשפחת לינווד האמריקאית, השולטת בחברת ספינות בינלאומית הפועלת כמתווכת קוקאין בין מקסיקו לאיטליה.

הבכורה העולמית של הסדרה הוקרנה ב-5 בספטמבר 2019 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ה-76 של ונציה, שם הוקרנו רק 2 הפרקים הראשונים. הסדרה הוקרנה לראשונה בטלוויזיה ב-14 בפברואר 2020 ב-Sky Atlantic באיטליה.

== עלילה ==
הסדרה עוקבת אחרי מסע של משלוח קוקאין גדול המגיע ממונטריי, מקסיקו לג'ויה טאורו, איטליה. מוכרי הסמים הם האחים הנרקומנים אנריקה וז'סינטו ליירה, המשתמשים בכוחותם של מנואל קונטרראס וקבוצת החיילים המושחתים שלו, הקונה הוא מינו לה פיאנה, הבוס של נדראנגטה, שמעמדו נכנס לסכנה בעקבות נכדו סטפנו ומשפחת קורטיג'ה.

המתווכים בין המקסיקנים לאיטלקים הם משפחת לינווד, משפחה אמריקאית מניו אורלינס, ארצות הברית, שברשותם חברת ספנות יוקרתית. בעקבות סכסוכים פנימיים לגבי המשלוח, המשלוח עוכב ליבשת אפריקה, ולעיכוב זה נוצרו השלכות קיצוניות, לכל המעורבים בעסקה.

==סקירת סדרה==

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

קטגוריה:סדרות דרמה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה איטלקיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-2010
פטר מוסטובוי

פטר מוסטובוי (ברוסית: Мостово́й Пётр Миха́йлович; נולד ב-22 בינואר 1938) הוא במאי ומפיק סרטים, שיצר את סרטיו בברית המועצות ובישראל.

== ביוגרפיה ==
בשנת 1970 סיים את האקדמיה הרוסית לקולנוע VGIK.

הקריירה הקולנועית המכובדת של מסטובוי כוללת שני סרטים עלילתיים ולמעלה מארבעים סרטים תיעודיים. מוסטובוי נחשב לדמות מרכזית בגל הקולונוע הלנינגרדי.

סרטיו זכו בפרסים לאומיים ובינלאומיים יוקרתיים רבים כגון פרס תיבת הזהב, בפסטיבל הטלוויזיה הבין-לאומי שהתקיים בבולגריה בשנת 2006, פרס מיוחד בפסטיבל סנט פטרסבורג הבין-לאומי – מסר לאדם – שהתקיים ברוסיה באותה שנה והפרס הלאומי של רוסיה "לורלים" בשנת 2014 על תרומה לקולנוע.<ref></ref>

סרטו של מוסטובוי "תראו את הפנים" שיצר יחד עם פבאל קוגן, מוזכר במאמר בגלריה הלאומית לאומנות אודות "סרטים דוקומנטריים המציגים פרצוף אנושי".<ref></ref>

בנוסף ליצירותיו, מוסטובוי השתתף כשופט בפאנלים במסגרת פסטיבלים בינלאומיים רבים.

בין השנים 2000–2002 היה חבר בועדת הקולנוע של משרד המדע, התרבות והספורט של מדינת ישראל.

הסרט האחרון שלו "הצעיף האדום" שיצא בשנת 2020 הוא סרט אוטוביוגרפי המשלב קטעי ארכיון, משחק ואנימציה.

בשנת 1993 מוסטובוי עלה לישראל והוא מתגורר בראשון לציון. בנוסף לסרטיו הוא עובד כעצמאי בכמה ערוצי טלוויזיה ישראליים בניהם ערוץ 1.

== פילמוגרפיה ==

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.haifaff.co.il/אירועים/7497/הצעיף_האדום_–_ד%22ר_שמוליק_דובדבני_משוחח_עם_פטר_מוסטובוי%2C_במאי_הסרט הצעיף האדום – ד"ר שמוליק דובדבני משוחח עם פטר מוסטובוי, במאי הסרט], אתר פסטיבל הסרטים בחיפה, 2020
* [https://eng.flahertiana.ru/program/film.htm?id=1290&program_id=298 LIFE IS BEAUTIFUL] אתר flahertiana
* 
* [http://www.rashut2.org.il/prod_program.asp?catId=165&pgId=18956 הבמה], הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:במאים סובייטים
קטגוריה:ראשון לציון: אישים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
רבי יהודה בן קנוסא

רבי יהודה בן קנוסא היה אמורא ארץ ישראלי בדור המעבר מהתנאים לאמוראים, ובדור הראשון של אמוראי ארץ ישראל, ותלמידו של רבי חייא. הדקדוקי סופרים, ובעקבותיו גם הרב אהרן היימן, מזהה אותו עם התנא רבי יהודה בן נקוסא.

== חסידותו של רבי יהודה ==
רבי יהודה בן קנוסא מוזכר בשם זה פעם אחת בגמרא, במסכת בבא קמא, שם מציינת הגמרא כי היה חסיד מופלג היה רבי יהודה, ומשבחת אותו בשבח נדיר ש"כל מעשיו לשם שמיים".

סיפור המעשה מתייחס לעשר התקנות שתיקן יהושע בן נון בעת חלוקת הארץ, שרובן באו להשכין שלום בין איש לרעהו בבני ישראל כשיתיישבו בארץ. אחת התקנות הייתה שכאשר יש דרך שנעשית חתחתים וקשה לצעוד עליה, מותר בלי לבקש אישור מבעל השדה הסמוכה לדרך, להיכנס לשטחו כדי שניתן יהיה לעבור בנוחות, מבלי שהדבר ייחשב לגזל, ועל כורחו של בעל השדה. אולם, רבי יהודה בן קנוסא רצה להחמיר על עצמו ולא להיכנס לשדה חברו אף בהיתר. כשראה זאת רבי יהודה הנשיא רצה להעניש אותו שכן יש חשש יוהרה במעשה כזה, שנראה שהוא מתנשא על חביריו החכמים כביכול הוא צדיק מהם. ועל כך ענה לו רבי חייא, רבו של רבי יהודה בן קנוסא, כי מפני שרבי יהודה, כל מעשיו לשם שמיים, אין בכך משום יוהרה כלל.
==קישורים חיצוניים==

*הרב אהרן היימן, [https://beta.hebrewbooks.org/pagefeed/hebrewbooks_org_43957_149.pdf ר' יהודה בן נקוסא], בספר תולדות תנאים ואמוראים, באתר היברובוקס

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הדור הראשון לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:דור המעבר לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי רבי יהודה הנשיא
קטגוריה:תלמידי רבי חייא
פאול גרשון אונה

פאול גרשון אונה (בגרמנית: Paul Gerson Unna; 8 בספטמבר 1850, המבורג – 29 בינואר 1929) היה רופא יהודי-גרמני.

==קורות חיים==
אונה נולד בהמבורג למשפחה יהודית. אביו היה רופא. לאחר סיום בית הספר הוא התחיל ללמוד רפואה באוניברסיטת היידלברג. לאור מלחמת צרפת–פרוסיה הוא עזב את הלימודים ונפצע במהלך הלחימה. בשנת 1871 חזר ללימודים והמשיך אותם באוניברסיטת לייפציג. בשנת 1876 פרסם את עבודת הדוקטור. לאחר קבלת התואר עבר לווינה להמשך השתלמויות.

לאחר שובו להמבורג, הצטרף לפרקטיקה של אביו בבית החולים של רובע . תחום התמחותו היה מחלות עור. בשנת 1881 עזב את השותפות עם אביו, ובשנת 1884 פתח בית חולים פרטי למחלות עור. במהלך עבודתו הציע שיטות טיפול חדשות. עם המחלות שתיאר לראשונה נמנות אילבן וסינדרום אונה-טוסט.

בשנת 1907 קיבל תואר פרופסור מעיריית המבורג. בשנת 1919 מונה לפרופסור באוניברסיטת המבורג ומונה לראש תחום דרמטולוגיה.

במשך השנים שיתף פעולה עם בייצור תרופות. (עד היום שוכן מפעל חברת באיירסדורף ברחוב אונה בהמבורג.)

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.whonamedit.com/doctor.cfm/1698.html קורות חיים ותרומה מדעית]

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת היידלברג
קטגוריה:רופאי עור יהודים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת המבורג
קטגוריה:רופאים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1850
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1929
בודניב

בודניב (בערבית: بوذنيب; בברברית: ⴱⵓⴷⵏⵉⴱ) היא עיירה ברברית במחוז דרעה-תאפילאלת בהרי האטלס במזרח מרוקו, סמוך לגבול עם אלג'יריה. בבודניב התקיימה קהילה יהודית גדולה עד מבצע יכין.

==גאוגרפיה ואקלים==
בודניב שוכנת כ-88 ק"מ מזרחית לבירת המחוז א-רשידיה, על גדותיו של נחל קיר (גיר) .

האקלים בבודניב הוא מדברי וכמות המשקעים הממוצעת הוא כ-100–120 מ"מ בשנה.

==היסטוריה==
המקום שבו קיימת היום בודניב היה מימי קדם מקום חנייה לנוודים, בשל קיבוץ עצי דקל שהיו בו שהעניקו צל רב. אט אט הפך המקום ליישוב קבע. בעשורים הראשונים של המאה ה-20, הציבו השלטונות הצרפתיים חיל מצב בבודניב, שהיווה מרכיב חשוב בהתפתחות העירונית של המקום, אך גם בסיס נרחב להתנגדות מרוקאית לאומנית לשליטה הצרפתית במרוקו.

אוכלוסיית בונדניב גדלה בקצב מהיר, בזכות התיישבות קבע של נוודים ובזכות עיור של כפריים מרחבי האטלס.

בשנות מלחמת העולם השנייה הקים משטר וישי מחנה ריכוז בבודניב, שבו נכלאו יהודים ממרכז אירופה וכן צרפתים קומוניסטים ותומכי דה-גול. המחנה הוקם בתחילת 1941 ונסגר בנובמבר 1942

בבודניב קיימים ארבעה בתי ספר יסודיים, חטיבת ביניים אחת, בית ספר תיכון אחד, ואצטדיון כדורגל המשרת את קבוצת הכדורגל המקומית.

==הקהילה היהודית==
הקהילה היהודית בבודניב זכתה לפרסום לאחר שבשנת 1920 הגיעו אליה האחים הרבנים ישראל ויצחק אביחצירא, אשר נמלטו מעירם ריסאני בשל המצב הביטחוני הרעוע בה, והפכו למנהיגי הקהילה היהודית בבודניב. רבי ישראל שכיהן כרב העיר ומחוז תאפילאלת, ייסד בבודניב מחדש את ישיבת "אביר יעקב" שבה עשרות תלמידים, מהם שכיהנו אחר כך במשרות רבניות חשובות. באותה התקופה, הייתה בודניב למרכז התורני העיקרי במחוז.

למורת רוחם של הרבנים אבוחצירא, הוקם בבודניב בית ספר של רשת אליאנס. על פי המסופר, רבי ישראל אבוחצירא הפעיל לחץ כבד על ההורים ששלחו את ילדיהם לבית הספר, ובעקבות כך הוציאו ההורים את ילדיהם ממנו והוא נסגר.

רבי יצחק עזב את בודניב בשנת 1936, ועבר לארפוד. רבי ישראל עזב את בודניב לראשונה בשנת 1922, עז עלה לארץ ישראל. הוא שב לבודניב לאחר כשנה. הוא עזב את בודניב שוב בשנת 1933 ועלה לארץ ישראל, ושב לבודניב שנית. בשנת 1939 עזב סופית את בודניב, ועבר גם הוא לארפוד.

אחרי עזיבת הרבנים אבוחצירא, שימש כרב בבודניב רבי יחיא שניאור, תלמיד רבי ישראל אבוחצירא. לאחר עלייתו לארץ בשנות ה-60 כיהן כרב שכונת מוסררה בירושלים.

חכמים נוספים מבני משפחת אבוחצירא שפעלו בבודניב היו רבי מכלוף אדהאן ובנו רבי יחיא, וכן רבי אבא אבוחצירא, בנו של רבי יצחק אבוחצירא, שקבור בבודניב.

הקהילה היהודית בבודניב התקיימה עד לשנות ה-60 של המאה ה-20, אז עלו אחרוני היהודים מבודניב לישראל במסגרת מבצע יכין. בית הקברות היהודי בבודניב שמור היטב עד היום, וקברי הצדיקים שבו מהווים מוקד משיכה לתיירים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרוקו: ערים
ארל סווטשירט

טבה נרודה קוסיטסילה (באנגלית: Thebe Neruda Kgositsile; נולד ב-24 בפברואר 1994), הידוע גם בשם הבמה ארל סווטשירט (Earl Sweatshirt), הוא ראפר, משורר, פזמונאי ומפיק מוזיקלי אמריקאי.

==ביוגרפיה==
קוסיטסילה החל את הקריירה המוזיקלית שלו בשנת 2008 ונודע במקור בכינוי סליי טנדנסיס, אך לאחר מכן, בשנת 2009, שינה את שמו לארל סווטשירט, כשטיילר, דה קריאייטור הזמין אותו לקולקטיב ההיפ הופ האלטרנטיבי "אוד פיוצ'ר".

במרץ 2010, בגיל 16 בלבד, הוציא את מיקסטייפ הבכורה שלו, Earl,<ref></ref> שזכה לשבחים ממבקרי המוזיקה ובזכותו זכה סווטשירט לתשומת לב ממבקרי המוזיקה והקהל.<ref></ref> זמן קצר לאחר צאת המיקסטייפ, אימו שלחה אותו לפנימייה בסמואה לבני נוער בסיכון למשך שנה וחצי.<ref name=":0"></ref> הוא לא הצליח להקליט מוזיקה במהלך שהותו שם, אך חזר ללוס אנג'לס בפברואר 2012, זמן קצר לפני יום הולדתו ה-18, וחזר לקולקטיב אוד פיוצ'ר והחל להקליט מוזיקה חדשה.<ref name=":0" />

באוגוסט 2013 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Doris, שזכה לשבחים רבים ממבקרי המוזיקה והגיע בשיאו למקום החמישי במצעד הבילבורד 200, תוך שמכר 49,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו.<ref></ref><ref></ref> האלבום דורג במקומות גבוהים ברשימות סיכום שנה מטעם פרסומים ומבקרים שונים, בהם מגזין XXL, שדירג אותו במקום ה-7 ברשימת "25 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2013".<ref></ref>

במרץ 2015 הוציא את אלבומו השני, I Don't Like Shit, I Don't Go Outside,<ref></ref> שהגיע למקום ה-12 במצעד הבילבורד 200 וזכה לשבחים ממבקרי המוזיקה.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

בנובמבר 2018 הוציא את אלבומו השלישי, Some Rap Songs, שזכה גם הוא לשבחים רבים והגיע למקום ה-17 במצעד הבילבורד 200. האלבום דורג במקום ה-7 ברשימת "50 האלבומים הטובים ביותר לשנת 2018" של פיצ'פורק,<ref></ref> ולאחר מכן גם במקום ה-27 רשימת "200 האלבומים הטובים ביותר משנות ה-2010" של אותו המגזין.<ref></ref> בנובמבר 2019, הוציא מיני-אלבום בשם Feet of Clay, שזכה להצלחה מתונה במצעדי הבילבורד.<ref></ref>

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
* 2013: Doris
* 2015: I Don't Like Shit, I Don't Go Outside
* 2018: Some Rap Songs
* 2021: Sick!
* 2023: Voir Dire <small>(ביחד עם דה אלכימיסט)</small>

===מיקסטייפים===
* 2008: Kitchen Cutlery
* 2010: Earl

===מיני-אלבומים===
* 2015: Solace
* 2019: Feet of Clay

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים אמריקאים
קטגוריה:פזמונאים אמריקאים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1994
סיטרואן ביז'ו

סיטרואן ביז'ו (בצרפתית: Citroën Bijou, קרויה גם: citroen-2cv-bijou) היא מכונית קופה עם מרכב שעשוי מסיבי זכוכית (פיברגלס) ומותקן על שלדה נפרדת. היא יוצרה באנגליה בידי Citroën UK Ltd, חברה בת של יצרנית המכוניות הצרפתית סיטרואן. ביז'ו עוצבה כך שתתאים לטעמם השמרני (יחסית לצרפתים) של לקוחות בריטים. הניסיון לבנות אותה באנגליה נערך בין השנים  1959 עד 1964, אך לאורך כל התקופה הזאת יוצרו רק 210 יחידות בנוסף לשני אבות-טיפוס.

המכונית עוצבה בידי פיטר קירוואן-טיילור (Peter Kirwan-Taylor) שידוע יותר בזכות מכונית ידועה יותר שעיצב, גם היא עם מרכב פיברגלס: לוטוס עלית שהוצגה בשנת 1957. בשלב ראשון נבנתה המכונית על-ידי חברת Whitson & Co שפעלה באנגליה לא הרחק מן המרכז של סיטרואן בסלאו (Slough), אך לאחר מכן הועברה לספק אחר.

ביז'ו התבססה על השלדה של סיטרואן 'דה שבו' (2CV) עם אותה מערכת מתלים עצמאיים מתקדמים לשעתה מלפנים ומאחור, והונעה באמצעות המנוע הדו-צילינדרי של 'דה שבו', בנפח 425 סמ"ק, שסיפק 12 כ"ס.

סביר שחוסר הצלחתה המסחרית של סיטרואן ביז'ו נובע ממחירה היקר באופן יחסי, בתקופה שבה השוק הבריטי היה רגיש מאוד למחיר. בעת השקתה, בשנת 1959, היא עלתה 674 ליש"ט לעומת, למשל, פורד פופולר בעלת המנוע הגדול והחזק יותר שעלתה 494 ליש"ט.

==תיאור טכני==
נתונים ומפרט:
* יוצרו 213 יחידות.
* דגם "סיטרואן ביז'ו" התבסס על דגם סיטרואן 2CV.
* 2 דלתות – קופה.
* 4 מושבים
* מנוע קדמי 2 צילינדים 425 סמ"ק, מנוע קירור אוויר.
* סוג הנעה: הנעה קדמית.
* גוף הדגם עשוי מפיברגלס מחוזק בפלסטיק.
* מצמד צנטריפוגלי מאפשר החלפת הילוכים ללא מצמד בהילוך הראשון והשני.
* מערכת היגוי: מימין.
* תאוצה בין 0–64.4 קמ"ש: 31.3 שניות.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Bijou 2cv.jpg | "סיטרואן ביז'ו"
קובץ:Citroen 2CV Bijou 1964 (5498621785).jpg| "סיטרואן ביז'ו"
קובץ:Citroen Bijou - made in GB 1959-1964 (16575055126).jpg | "סיטרואן ביז'ו"
קובץ:Citroen Bijou (1).jpg | "סיטרואן ביז'ו" (משמאל) / ווקסהול ויקטור (מימין)
קובץ:Citroen Bijou (rear).jpg | "סיטרואן ביז'ו"
קובץ:Citroen Bijou - Flickr - mick - Lumix.jpg | "סיטרואן ביז'ו"
</gallery>

==ראו גם==
* סיטרואן 2CV

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1959
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בבריטניה
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
קטגוריה:מכוניות קופה
ביז'ו
קרלוס שוואבה

קרלוס שוואבה (בגרמנית: Carlos Schwabe ; 21 ביולי 1866 – 22 בינואר 1926) היה צייר ומאייר גרמני-שווייצרי-צרפתי.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
שוואבה נולד באלטונה, הולשטיין, ועבר לז'נבה, שווייץ בגיל צעיר, שם קיבל את האזרחות השווייצרית. לאחר שלמד אמנות בז'נבה, עבר להתגורר בפריז, שם עבד כמעצב טפטים, והוא התוודע לאמנים, מוזיקאים וסופרים. בשנת 1892, הוא היה אחד הציירים של סלון דה לה רוז המפורסם שאורגן בגאלרי דורנד-רואל.

הכרזה שלו לסלון הראשון היא יצירה סמלית חשובה של האמנות החדשה האידיאליסטית. הוא הציג בסלון ד'אוטום ונכח בתערוכה העולמית של שנת 1900 (וזכה במדליית זהב), וגם במינכן, ציריך, וינה ובריסל. ציוריו הציגו בדרך כלל נושאים מיתולוגיים ואלגוריים עם חזון אישי ואידיאליסטי מאוד ועניין חברתי.

יצירתו החשובה La Vague (הגל), ורישומי ההכנה שלה הם עדות למעורבות האמן במהלך פרשת דרייפוס. שוואבה הוא אחד ממאיירי הספרים הסימבוליסטים החשובים ביותר. הוא אייר רומן מאת אמיל זולא, ושל שארל בודלר וטקסטים אחרים. שוואבה קיבל את אות ליגת הכבוד הצרפתית בשנת 1902.

שוואבה התגורר בצרפת עד סוף ימיו ונפטר באבון, סן-א-מארן בשנת 1926.

== יצירה ==
שני סגנונות מוכרים באמנותו של שוואבה. לפני שנת 1900, ציוריו של שוואבה היו אינדיבידואליים וניסיוניים יותר, דבר המצביע על האידיאליזם של הסמליות. סצינות אלגוריות קונבנציונליות מהטבע הפכו בולטות יותר בעבודתו המאוחרת. דימויי נשים היו חשובים, לעיתים מייצגות מוות וסבל, ופעמים אחרות יצירתיות והדרכה. אשתו הראשונה הייתה המודל שלו למלאכים ובתולות, אך גם ל"מוות והקברן"(1895). מותו של חבר קרוב בשנת 1894, המוזיקאי גיום לקאו, כאשר שוואבה היה בן 28, הוליד את התעניינותו בייצוג המוות ועולם הבריאה האידיאלי.<ref>Jean-David Jumeau-Lafond, Carlos Schwabe, symboliste et visionnaire, (Courbevoie) Paris, ACR, 1994.</ref>

שוואבה יצר כרזה בצבעי מים לליתוגרפיה עבור סלון דה לה רוז בשנת 1892, הראשונה מבין שש התערוכות שהוכיחו את הנטיות של הסימבוליזם הצרפתי. הכרזה של שוואבה תיארה בגווני כחול טקס חניכה - שלוש נשים העולות אל הישועה הרוחנית - והיא דוגמה לאמנות הסמלית.

העבודות החשובות ביותר של שוואבה שייכות למוזיאון ד'אורסה בפריז, למוזיאון ד'ארט והיסטורי בז'נבה, למוזיאון הלאומי דה בלאס ארטס בריו דה ז'ניירו, למוזיאון ואן גוך באמסטרדם, למוזיאונים המלכותיים של אומנויות יפות של בלגיה בבריסל ובאוספים פרטיים.

== גלריה ==

<gallery mode="packed" heights="170px">
File:La douleur 1893.jpg|כאב
File:Cloches du soir.jpg|פעמוני ערב
File:Death and the Gravedigger - C. Schwabe.jpg|המוות והקברן
File:Carloz Schwabe - Vincent d'Indy's Fervaal.jpg|פרוואל
File:Fleurs-du-mal spleen et ideal.jpg|"פרחים הרעים"
File:L'Ame du vin.jpg|נשמת היין
File:Spleen et ideal.jpg| איור ליצירת בודלר
File:Lotte by Carlos Schwabe - 1908.jpg|ביתו של האמן
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:ציירים שווייצרים
קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1866
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1866
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1926
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1926
מארק מרון

מארק מרון (באנגלית: Marc Maron; נולד ב-27 בספטמבר 1963) הוא קומיקאי, סטנדאפיסט, תסריטאי, סופר, שחקן ומנחה טלוויזיה אמריקאי-יהודי.

==ביוגרפיה==

מארק מרון נולד בג'רזי סיטי למשפחה יהודית. הוריו הגיעו לארצות הברית מפולין ומאוקראינה. לאחר מספר שנים, אביו הצטרף לחיל האוויר של ארצות הברית וכל המשפחה עברה לאלסקה. לאחר סיום השרות הם עברו לאלבקרקי בה מארק מרון סיים את בית הספר. בשנת 1986 הוא קיבל תואר בספרות אנגלית מאוניברסיטת בוסטון.

את הופעת סטנד-אפ הראשונה מארק מרון עשה בשנת 1987. הוא החל להופיע בלוס אנגלס ועבר לניו יורק. לאחר קבלת פרסום, הוא הופיע במספר תוכניות טלוויזיה. מארק מרון הופיע מספר רב של פעמים אצל דייוויד לטרמן ב-CBS. הופעת היחיד הראשונה שלו, Jerusalem Syndrome, הוצגה בשנת 2000 ובשנת 2001 הוא כתב ספר על בסיסה.

החל משנת 2004 הייתה למארק מרון תוכנית ברשת רדיו Air America.

בשנת 2009 השתתף מארק מרון בסבב הופעות לצד קומיקאים אמריקאים נוספים. בשנת 2009 הוא החל לשדר פודקסט בשם WTF with Marc Maron, בו הוא מראיין דמות אחת לשבוע - קומיקאים, יוצרים, שחקנים, מוזיקאים ופוליטיקאים. מעל אלף פרקים שודרו בפודקסט, שנחשב לאחד הוותיקים והיציבים ביותר. הנשיא ברק אובמה התראיין לWTF. גלגאגר עזב את התוכנית במהלך הראיון לאור אי-הסכמה עם מארק מרון על השאילות.

בשנת 2013 עלתה ברשת IFC סדרת טלוויזיה בכיכובו בשם "מרון", שבה מרון מגלם דמות פיקטיבית של עצמו. הסדרה שודרה במשך ארבע עונות עד לסיומה ב-2016.

בשנת 2020 שיחק בסרט "סטארדאסט", ביוגרפיה אודות חיו של המוזיקאי דייוויד בואי. 

בשנת 2021 שיחק בסרט הדרמה הביוגרפי "ריספקט" המבוסס על חייה של הזמרת האמריקאית אריתה פרנקלין, מרון גילם את דמותו של העיתונאי והמפיק המוזיקלי ג'רי וקסלר. בהמשך השנה שיחק בסרט ביוגרפי אחר, "מחיר החיים", אודות פיגועי 11 בספטמבר לצד השחקן מייקל קיטון. 

בשנת 2022 דיבב את מר נחש בסרט "לא רעים בכלל", ושיחק בסרט הדרמה העצמאי "לזלי היקרה". 

בשנת 2023 גילם את דמותו של גדעון בסדרת הקומדיה השחורה "סיפור האימה של דולורס רואץ'" מבית אמזון פריים וידאו. 

== חיים אישיים ==
מרון התגרש פעמיים, ללא ילדים. הוא מתבטא רבות על כך שמעולם לא רצה להיות אב. 

בשנת 2020, החל בזוגיות עם הבמאית לין שלטון שנפטרה במפתיע פחות משנה לתוך יחסיהם. מרון סיפר על ההתמודדות עם האבל בפודקסט WTF.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סטנדאפיסטים יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה יהודים
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
לירון ויגדור

לירון ויגדור (נולדה ב-24 באוקטובר 1988) היא שחקנית, זמרת, רקדנית וכוריאוגרפית ישראלית.

==ביוגרפיה==
לירון ויגדור גדלה בהרצליה, למדה בתיכון היובל במגמת מחול וסיימה בהצטיינות.
בחטיבת הביניים והתיכון למדה בלט קלאסי באופן מקצועי אצל לאה מנור, ואת אהבתה למשחק ולשירה גילתה בלהקת "על הבמה", הלהקה הייצוגית של הרצליה.

לאחר שהשתחררה מהצבא טסה לניו יורק ולמדה בסטודיו "Steps On Broadway".

כשחזרה לארץ התחילה את לימודי המשחק בבית הספר לאומניות הבמה בית צבי.
במהלך לימודיה השתתפה בהפקות "האביב מתעורר" ובתפקיד ונדלה, "עלובי החיים" בתפקיד קוזט.

==קריירה==
===תיאטרון===
בשנת 2012, עם סיום לימודיה, החלה לשחק בהצגה "הפרדס" בתיאטרון בית ליסין, בבימויו של אבישי מילשטיין. בנוסף שיחקה בהצגה "והילד הזה הוא אני" של התיאטרון הארצי לילדים ונוער, בבימויו של גלעד קמחי. כמו כן היא גילמה את נורית בהצגה "פרח נתתי לנורית" של תיאטרון הקיבוץ ותיאטרון גושן, בבימויו של נועם שמואל.

בשנת 2013, במסגרת פסטיבל חיפה הבינלאומי להצגות ילדים, שיחקה באופרטה לילדים "יש דרקון בירקון", בבימויה של נועה לב ובניהולה המוזיקלי של שוש רייזמן.

בשנת 2014 החלה לשחק בתיאטרון הבימה, והשתתפה בהצגה "גבירתי הנאווה" בבימויו של משה קפטן. כמו כן גילמה את התפקיד הראשי במופע המחול "החלום הוא צייר גדול", יחד עם להקת המחול של נעה דר. היא שיחקה בהצגה "אוויטה" בשנת 2015, בבימויו של משה קפטן. בנוסף שיחקה גם בהצגה "ילד פלא" של ברלינר הפקות, בבימויו של עודד פז ובניהולו המוזיקלי של קובי אשרת.

בשנת 2016 שיחקה בהצגה "הלילה הקצר ביותר בשנה" בתיאטרון הסימטה, בבימויו של אבישי בן גל, וזכתה עמה בפרס קיפוד הזהב להצגת השנה.

בשנת 2017 החלה לשחק בתיאטרון הקאמרי, וגילמה את מגי ווינסלו במחזמר "שורת המקהלה", בבימויו של צדי צרפתי ובניהולו המוזיקלי של אמיר לקנר.

בשנת 2018 שיחקה בתיאטרון הספרייה במופע המוזיקלי "שבתות וחגים" בבימויו של אבישי בן גל, ובערב מחווה ליוסי בנאי "מרוב אהבה" בבימויו של עידו רוזנברג.

בשנת 2019 שיחקה בהצגה "פלפלים" של תיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער, בבימויו של גיל צרנוביץ ובניהולו המוזיקלי של נדב רובינשטיין.

בשנת 2020 השתתפה במחזמר "החיים הם קברט", בבימויו של עוז מורג.

בשנת 2021 השתתפה במחזמר "סאלח שבתי" בבימויו של צדי צרפתי, באחד התפקידים הראשיים - בת שבע הופשטטר.

בשנת 2022 שיחקה במחזמר "הלהקה" המבוסס על סרטו של אבי נשר בתפקיד יפצ'וק.

בשנת 2023 שיחקה במחזמר "מרי לו" בתפקיד אלה.

===טלוויזיה וקולנוע===
לאורך השנים השתתפה בפרסומות לחברת "קינדר" העולמית, ובנוסף ל"טבעול", "סמינר הקיבוצים" ו"אלטמן".

בשנת 2016 שיחקה ב"אלואטה", סרט גמר מוזיקלי של הבמאי שי יצהר באוניברסיטת תל אביב, בתפקיד אלואטה.

בשנת 2021 החלה לשחק בסדרה "השוטרים" ב"קשת 12", שיצרו יובל יפת ורותם שמיר. היא מגלמת את הדס, אשתו של קובי אדרי, אותו מגלם מאור שוויצר.

בשנת 2023 שיחקה תפקיד בסדרה "קורדרוי".

==חיים אישיים==
לירון היא בתם של סרג׳יו ואודליה, ואחותו של ליעם.

בשנת 2017 נישאה לשחקן, המדבב והמוזיקאי יהונתן מגון.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.the-agency.co.il/name-1/לירון-ויגדור לירון ויגדור] באתר "הסוכנות"
==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות תיכון היובל (הרצליה)
קטגוריה:בוגרי תיכון היובל (הרצליה)
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1988
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
תהילים צ"ט

תהילים צ"ט הוא המזמור ה-99 בספר תהילים (ה-98 בתרגום השבעים ובוולגטה). המזמור מכיל המנון המלכה המתאר את מלכות ה' בעם ישראל.

== מבנה ותוכן המזמור ==
המזמור מתאר את מלכות ה' בעולם ובכך דומה למזמורי המלכה נוספים בספר תהלים, אך הוא חריג כיוון שהוא מתמקד בקשר בין ה' לעם ישראל. בעוד במזמורים אחרים מוזכר שה' משליט צדק ומישרים בעולם (מזמור צ"ו, צ"ח), במזמור זה מוזכר שהוא משליט אותם בעם ישראל בלבד (פסוק ד').

יש המחלקים את המזמור כך:<ref name=":0">יאיר הופמן, עולם התנ"ך: תהילים ב, תל אביב, דודיזון עתי, 1995, עמ' 113</ref>
{| class="wikitable"
!פסוקים
!כותרת
|-
|א'-ג'
|ה' מולך על כל העולם
|-
|ד'-ה'
|ה' הוא מלך שמשכין משפט וצדק
|-
|ו'-ח'
|ה' מקשיב לתפילות הקרובים אליו
|-
|ט'
|צריך להלל את ה' בעקבות כך
|}
יש שחילקו באופן מעט שונה וטענו שפסוקים ו'-ט' הם יחידה אחת, והמזמור מחולק לשלוש יחידות, שכל אחת מהן מסתיימת בפזמון<ref></ref>.

== המזמור בליטורגיה ==
המזמור נאמר בחלק מהקהילות כחלק מרצף מזמורי תהלים בקבלת שבת.

פסוקים ה' וט' נאמרים בפסוקי דזמרא ובהוצאת ספר תורה ביום חול.

==בתרבות==
* משה ואהרון - לחן מפורסם של הרב שלמה קרליבך, ללחן גרסאות כיסוי רבות, בהם: החזן יצחק מאיר הלפגוט, אברימי רוט, ישראל ורדיגר, דודי קאליש בדואט עם נפתלי קמפה, יעקב יהודה דסקל בדואט עם ילד הפלא בנצי קלצקין, ישראל אדלר באלבומו אורות.
* משה ואהרון - קטע חזנות, יעקב יהודה דסקל, באלבומו קבלת שבת.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

צט
קטגוריה:קבלת שבת
לותר פון זיבאך

לותר פון זיבאך (בגרמנית: Lothar von Seebach 26 במרץ 1853 – 23 בספטמבר 1930) היה צייר בצבעי מים אלזסי, מעצב וחרט.<ref>Gilles Pudlowski, Lothar von Seebach, in Dictionnaire amoureux de l'Alsace, Plon, Paris, 2010 p. 632-635</ref>

== ביוגרפיה ==
הוא גדל במנהיים, שם אביו היה קצין בחיל במצב. בשנת 1875, לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה לאמנויות יפות בקרלסרוהה בניהולו של פרדיננד פון קלר, הוא הצטרף מחדש למשפחתו בשטרסבורג, שם התגוררו מאז תום מלחמת צרפת–פרוסיה.

כמו ציירים רבים אחרים לפניו, הוא הקים את הסטודיו שלו בטור דה להופיטל. במהלך עשרים וחמש השנים הבאות ערך כמה נסיעות לימוד לאנגליה, ברלין ופריז, שם הושפע מהפוביסטים. הוא היה איש עצמאי שניהל חיים פשוטים, דחה את הצעות קבלת הפרופסורה וללמד בקרלסרוהה ובשטרסבורג.

הוא הפך לאזרח צרפתי לאחר מלחמת העולם הראשונה, אך עזב את אלזס בשנת 1921 כתוצאה מכמה סכסוכים מקצועיים. הוא התגורר זמן קצר באגם קונסטנץ ובפרנקפורט, ואז חזר לפסנבאך לגור עם אחיו. בסופו של דבר הוא חזר לשטרסבורג שם התפרסם בזכות תיאוריו את העיר העתיקה ותושביה.

הוא היה חבר בקהילה האמנותית בקומונה בורש שבס-רין בצפון מזרח צרפת. קבוצה שכללה את בנוט הרטמן, ליאון הורנקר, אלפרד מרזולף, ז'ורז ריטלנג, יוזף סטלר, אמיל שניידר, ליאו שנוג ואחרים.

רחוב ברוברטסאו, פרבר מצפון לשטרסבורג, נקרא על שמו.

== גלריה ==
<gallery mode=packed heights=170>
Lothar Von Seebach, La rue de la Douane à Strasbourg, effet de pluie.jpg|רחוב בשטרסבורג בגשם
Lothar von Seebach-Femme à son balcon.jpg|אשה במרפסת
Seebach, Portrait d'Elsa Koeberlé (3).jpg|דיוקן של המשוררת Elsa Koeberlé
Lothar von Seebach, Adam et Eve (vers 1910).jpg|אדם וחוה
Hans Pfitzner par Lothar von Seebach (1).JPG|דיוקן של הנס פפיצנר
Lothar von Seebach, Portrait d'Eugénie.jpg|אשה ליד הנהר
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1853
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1853
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1930
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1930
אדריאן זמד

אדריאן זמד (באנגלית: Adrian Zmed; נולד ב-14 במרץ 1954) הוא שחקן אמריקאי.

==ביוגרפיה==
זמד נולד בשיקגו לזוג הורים שהיגרו מחבל באנאט שברומניה, ג'ורג' זמד ופרסידה לבית גולוב. האב היה כומר אורתודוקסי והיגר בזמנו לארצות הברית בימי האימפריה האוסטרו-הונגרית. האב ג'ורג' נולד בשיקגו וחזר לרומניה בה התחתן ואחר כך שב לאמריקה. בתיכון בו למד הוא שיחק תקופה פוטבול ולאחר פציעה עזב את תחום הספורט והחל להופיע בהפקה של בית ספרו למחזמר "ברנשים וחתיכות", אחרי כן הוא סיים תואר בבית ספר לדרמה.

הוא שיחק את דני זוקו בהפקה של המחזמר "גריז", ב-1978 הופיע לראשונה בטלוויזיה בשני פרקים של "סטארסקי והאץ'", אחרי כן ב-1979 החל לשחק ב-"Flatbush", קומדיית מצבים אודות קבוצת חברים שסיימו תיכון וגרים בפלטבוש, לאחר סיום התוכנית שיחק בקומדיית המצבים "Goodtime Girls".

הוא קיבל פרסום כששיחק בסדרת המשטרה "T. J. Hooker", ב-1982 שיחק בסרט "גריז 2" המהווה סרט המשך לגריז, ב-1984 הופיע בסרט "מסיבת רווקים".

בשנות ה-90 שב להופיע על הבמות ושיחק בין היתר במחזמר "אחים בדם".

ב-2002 דיבב במשחק הווידאו "Star Wars: Jedi Starfighter".

ב-2007 שיחק במספר פרקים של "תשוקות".

הוא נישא שלוש פעמים ולו שני בנים מאשתו הראשונה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רומני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דה פול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
תהודה (פיזיקת החלקיקים)

בפיזיקת החלקיקים, תהודה היא הפסגה הממוקמת סביב אנרגיה מסוימת המצויה בחתכים דיפרנציאליים של ניסויי פיזור. פסגות אלה קשורות לחלקיקים תת-אטומיים, אשר כוללים מגוון רחב של בוזונים, קווארקים והאדרונים (כגון נוקליאונים, באריוני דלתא ומזוני אופסילון) והעירור שלהם. בשימוש נפוץ, "תהודה" מתארת רק חלקיקים עם דעיכה מעריכית קצרה מאוד, לרוב האדרונים בעלי אנרגיה גבוהה הקיימים במשך <math>10^{-23}</math> שניות לכל היותר.<ref></ref>

היחס בין רוחב התהודה של חלקיק (<math>\Gamma</math>) לדעיכה המעריכית (<math>{\tau}</math>) של החלקיק (או מצבו העירורי) הוא <math>\Gamma=\frac{\hbar}{\tau}</math> כאשר <math>{\hbar}=\frac{h}{2\pi}</math> ו-<math>h</math> הוא קבוע פלאנק.

לפיכך, אורך חייו של חלקיק הוא ביחס הופכי לרוחב התהודה של החלקיק. לדוגמה, לפאיון טעון יש את אורך החיים השני הארוך ביותר מכל המזונים, 2.6033 × 10<sup>−8</sup> שניות.<ref>K.A. Olive et al. (Particle Data Group) (2016): [http://pdg.lbl.gov/2016/listings/rpp2016-list-pi-plus-minus.pdf Particle listings – ]</ref> לכן רוחב התהודה שלו קטן מאוד, בערך 2.528×10<sup>−8</sup> eV או בערך 6.11 מגה-הרץ. פאיונים בדרך כלל אינם נחשבים כבעלי תהודה. למזון רו טעון יש תוחלת חיים קצרה מאוד, בערך 4.41×10<sup>−24</sup> שניות. בהתאמה, רוחב התהודה שלו גדול מאוד, בערך 149.1 MeV או בערך 36 ZHz.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פיזיקת חלקיקים
קון מוליין

קון מוליין (בהולנדית: Coen Moulijn; 15 בפברואר 1937 – 4 בינואר 2011) היה כדורגלן הולנדי, ששיחק בעמדת הכנף שמאלי. לאורך רוב הקריירה היה בפיינורד ועם 487 הופעות במדיה הוא שיאן ההופעות שלה בכל הזמנים.

==קריירת משחק==
מוליין הושווה לשחקנים הגדולים גארינצ'ה וסטנלי מתיוס, ובעצמו נחשב לאחד משחקני הכנף השמאליים המוכשרים בתולדות הכדורגל ההולנדי. יוהאן קרויף הכניס אותו לנבחרת הולנד הטובה בעיניו בכל הזמנים וקבע כי "קון התמצא בתנועה אחת יותר מכולם: הצליח לעבור את יריבו במרכז המגרש ומשם דהר אל שער היריב. הוא היה שחקן מוכשר במיוחד. תוצר טיפוסי של בית הספר ההולנדי לכדורגל."

הוא נולד ברוטרדם שבהולנד בשנת 1937 ובצעירותו שיחק במועדון קסרקסס רוטרדם. מוליין חתם שם על חוזה מקצועי למחצה ראשון ב-1954, ושנה לאחר מכן הופיע בליגה ההולנדית במדי פיינורד, שהצליחה "לחטוף אותו מתחת לאף" של יריבתה המקומית ספרטה תמורת סכום של 25,000 גילדן.

עיתונאי הספורט, בן דה גראף, מבית פולקסקרנט הצהיר עליו כי יש לו "משהו ממתיוס, הקוסם הבריטי מהעבר". עם הכישלון להעפיל לגמר האירופי בעונת 1962/63 לאחר ההפסד בחצי הגמר לבנפיקה, היא נאלצה להתמודד מול ריאל מדריד בסיבוב הראשון של 1965/66. במשחק הראשון ניצחה אותה פיינורד בתוצאה 1–2 כשלקראת סיומו מוליין נפל בעבירה לא ספורטיבית מצידו של ויסנטה מיירה, שהותקף בחזרה תוך מספר שניות על ידי מוליין ושאר חבריו לקבוצה. המשחק יצא משליטה והכתב בוב ספאאק סיפק את אחת הפרשנויות הידועות כשאמר: "קון, קון, אנא שלוט בעצמך! ילדים, ילדים, זה לא יכול להיות נכון, איזה מחזה נורא!". במשחק הגומלין הובסה פיינורד על ידה 5–0 עם רביעייה של פרנץ פושקש.

מוליין זכה עימה בגביע האלופות הראשון והיחיד של המועדון אי פעם בעונת 1969/70, כשבגמר ניצחו תחת המאמן המנוסה ארנסט האפל 1–2 את סלטיק בהארכה. רק ב-1972, לאחר 17 שנים בפיינורד, מוליין סיים את הקריירה כשהוא זוכה עימה גם ב-5 תוארי אליפות, פעמיים בגביע ההולנדי וב-1970 בגביע הבין-יבשתי. הוא ערך במדיה 487 הופעות וכבש 84 שערים, ובכך הוא שיאן ההופעות שלה בכל הזמנים. במשחק הפרידה של מוליין שנערך ב-9 ביוני 1972 הגיעה נבחרת אורוגוואי לשחק ברוטרדם.

==לאחר הפרישה==
מוליין נישא לאשתו לני ווטרוס ב-28 ביוני 1961 ובאותה שנה פתח חנות לאופנת נשים וגברים ברוטרדם, שם עבד איתה ב-2009. אוהדי פיינורד הצביעו ב-1999 עבור "שחקן המאה" של הקבוצה ומוליין הגיעה בה במקום השני אחרי וילם ואן הנחם. באוקטובר 2009 הוא חשף את הפסל שלו מחוץ לאצטדיון דה קויפ.

בגיל 73 לקה באוטם מוחי וב-4 בינואר 2011, כמה ימים לאחר מכן, נפטר בבית החולים כתוצאה משבץ מוחי. רבים מבני דורו ראו בו כ"שחקן הטוב ביותר שהיה לפיינורד" וגם שחקן הקבוצה לשעבר, רינוס ישראל, אמר עליו: "הוא היה אדם צנוע. זו כנראה גם הסיבה מדוע הוא היה כל כך פופולרי בקרב הציבור".

==תארים==
;פיינורד
*אליפות הולנד (5): 1960/61, 1961/62, 1964/65, 1968/69, 1970/71
*הגביע ההולנדי (2): 1964/65, 1968/69
*גביע אירופה לאלופות: 1969/70
*הגביע הבין-יבשתי: 1970

== גלריה ==
<center>
<gallery widths="300px" heights="250px">
קובץ:Van Hanegem, Vrauwdeunt, Moulijn.jpg|מוליין (מימין) חוגג את הזכייה בגביע אירופה לאלופות
קובץ:Coen Moulijn and Lenie Waterreu 1961b.jpg|מוליין ואשתו ביום החתונה
קובץ:Rotterdam kunstwerk coen moulijn.jpg|פסלו מחוץ לאצטדיון דה קויפ
</gallery>
</center>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הולנד
קטגוריה:כדורגלני פיינורד
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1937
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-2011
רומנים בצרפת

שחקנית הקולנוע מישל לארוק שאמה ילידת רומניה
רומנים בצרפת הם אזרחי צרפת ממוצא רומני, נכללים בהם מהגרים מרומניה לצרפת וצאצאי מהגרים.

בתחילת המאה ה-19 נרשמה נוכחות של אוכלוסייה רומנית בצרפת. הרומנים הראשונים שהגיעו לשם הם סטודנטים עשירים הבאו ללמוד במדינה בייחוד לימודים של מקצועות המדע, מרביתם חזרו לרומניה לאחר סיום הלימודים ומעטים נשארו בצרפת. במהלך מלחמת העולם הראשונה מספר חיילים רומנים נשלחו לצרפת כשממלכת רומניה הצטרפה למדינות ההסכמה ב-1916 וזאת על מנת לעזור לצרפת להילחם כנגד גרמניה.

בשנות החמישים לאחר סיום מלחמת העולם השנייה התרחש גל הגירה רומנית לצרפת, הם התיישבו בעיקר בערים גדולות כמו פריז וליל.

בשנות התשעים לאחר נפילת הקומוניזם ברומניה התרחש גל נוסף של הגירת רומנים לצרפת. בסך הכול מתוגגרים בצרפת כ-120 אלף אנשים שנולדו ברומניה ומספר גדול של אנשים עם שורשים רומנים.

== קישורים חיצוניים ==

*[https://www.napoleon.org/histoire-des-2-empires/articles/quand-napoleon-iii-suscita-la-naissance-de-la-roumanie/]

*
קטגוריה:צרפת: דמוגרפיה
קטגוריה:תפוצה רומנית