OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
החזית העממית (להקה)

החזית העממית הייתה להקה ישראלית שפעלה בשנים 1984 עד 1985. היא הוקמה על ידי שלומי ברכה, מייקל בנסון שהיו חלק מההרכב המקורי של משינה והקלידן ירון בכר.

החזית העממית פעלה בתקופה בה משינה התפרקה באופן זמני לאחר מחלוקות בין יובל בנאי לברכה. לאחר הפירוק התפצלו חברי הלהקה ל"חזית העממית" בה פעלו ברכה ובנסון ול"שלום הציבור" בה פעלו יובל בנאי, אורן אליעזרי ואיגי דיין.

ברכה שר וכתב את השירים של "החזית העממית", רובם באנגלית, בהם שירים שהפכו לחלק מהרפרטואר של משינה: "בלדה לסוכן כפול", "עתיד מתוק", ו"אבל אין", שנכללו באלבום הבכורה של משינה, ו"אופטיקאי מדופלם" שהיה הסינגל הראשון שהוציאה משינה. "החזית העממית" הופיעה במועדונים קטנים, אך ללא הצלחה, וברכה החל לזנוח את הרעיון להופיע בלהקה והחל לחפש עבודות אחרות.

בשנת 1985 התפרקה "החזית העממית". לאחר פגישה מקרית של בנאי, ברכה ובנסון, בו בנאי השמיע לברכה את "אנחנו שניים", וברכה השמיע לבנאי את "קשיים בחקלאות". השירים הובילו לחזרה לשיתוף פעולה בין בנאי לברכה, והם חברו שוב והקימו מחדש את משינה.

==לקריאה נוספת==
*דרור נחום (עורך), עסקי הרוקנ'רול, פרק 1: 1983-1984 - התותח מצלצל פעמיים, זברה תקליטים, 2010

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mashina.co.il/index.php?tPath=1_2_130 ביוגרפיה], באתר משינה

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
קטגוריה:שלישיות מוזיקליות ישראליות
קטגוריה:משינה
מרלון דה חסוס

מרלון ג'ונתן דה חסוס פאבון (בספרדית: Marlon Jonathan de Jesús Pavón; נולד ב-4 בספטמבר 1991) הוא כדורגלן אקוודורי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת "אל נסיונל".

==קריירה ==
דה חסוס התחיל את הקריירה שלו במועדון אל נסיונל מאקוודור ובמהלך שנותיו בקבוצה הושאל לקבוצת ריבר פלייט הארגנטינאית וכן לגרמיו הברזילאית לתקופה של כשלושה חודשים.

בשנת 2011 עבר לקבוצת דפורטיבו קיטו, וממנה הושאל למכבי חיפה בתחילת עונת , ובינואר 2012 עבר לקבוצה האקוודורית אמלק. בספטמבר 2013 עבר לקבוצת מונטריי מליגת העל המקסיקנית.

בשנים 2008–2011 הוא היה בסגל נבחרת אקוודור בכדורגל לנועד עד גיל 20. דה חסוס שיחק מספר פעמים בנבחרת אקוודור החל מ-2010.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים אקוודורים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אקוודורים
קטגוריה:איבארה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אל נסיונל
קטגוריה:כדורגלני ריבר פלייט
קטגוריה:כדורגלני גרמיו
קטגוריה:כדורגלני דפורטיבו קיטו
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני אמלק
קטגוריה:כדורגלני מונטריי
קטגוריה:כדורגלני פואבלה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה ספורטינג קלוב
קטגוריה:כדורגלני ארוקה
קטגוריה:כדורגלני קוקוטה דפורטיבו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אקוודור
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים במקסיקו
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים זרים בקוריאה הדרומית
קטגוריה:ספורטאים זרים בפרו
קטגוריה:ספורטאים זרים בערב הסעודית
קטגוריה:ספורטאים זרים בתאילנד
קטגוריה:אקוודורים שנולדו ב-1991
אדן לכנר

פסל דיוקנו
אדן לכנר (בהונגרית: Lechner Ödön; 27 באוגוסט 1845 – 10 ביוני 1914) היה אדריכל הונגרי. נודע במיוחד בשל סגנונו, סגנון הזצסיון ההונגרי המקורי, השואב את מקורותיו מאר נובו פריזאי, יוגנדסטיל גרמני ומהזצסיון הווינאי, יחד עם השפעות מטורקיה ופרס ואמנות מדיארית הונגרית-עממית. בנייני הציבור אשר תכנן במפנה המאה העשרים נדמים לארמונות מקושטים בסגנון המשלב מזרח ומערב וניכרים בעבודות השימוש בפרזול בברזל (חומר חדש באותה עת) ובאריחי טרה קוטה מזוגגים המופיעים בעיקר על גבי הגגות ושואבים את עיצובם מאדריכלות עממית. זכה לכינוי "גאודי ההונגרי". מקבץ המבנים שתכנן הוצעו ב-2008 על ידי הונגריה להכלל כאתר מורשת עולמי. אחד מתלמידיו ועובדי משרדו היה מרצל קומור האדריכל ההונגרי-יהודי שנרצח בשואה והאדריכל ההונגרי-יהודי אף הוא, דז'ה יאקאב.

==תולדות חייו==
לכנר נולד בבודפשט והתחנך בברלין. לאחר סיום לימודי האדריכלות נסע לסיור לימודי באיטליה, שארך כשנה. לאחר שחזר לבודפשט ב-1869 השתתף בתנופת הבנייה שאפיינה את הקמת השדרות המרכזיות של פשט במסגרת שותפות עם האדריכל גיולה פרטוש. לאחר מות רעייתו ב-1875 נסע לפריז ושהה שם כשלוש שנים במסגרתן התוודע לרעיונות האר נובו. ב-1889, לאחר כעשור של עבודה בהונגריה, במסגרתו תכנן את בתי העירייה של סגד, של נאג'בצ'קרק (כיום זרניאנין בסרביה) ושל קצ'קמט, נסע למסע בלונדון.

==פעילות האר נובו==
לאחר חזרתו מלונדון ב-1890 החל לכנר לשלב בתכנוניו יותר מוטיבים עממיים-הונגריים ומזרחיים. הוא יצר קשר עם מפעל האריחים של וילמוש ז'ולניי (Vilmos Zsolnay) ואריחי הטרה קוטה המזוגגים היו לסימן היכר שלו. ב-1896 פירק סופית את שותפותו עם פרטוש. באותה שנה תכנן את אחד מגולות הכותרת של עבודתו, מוזיאון האמנות השימושית בבודפשט, כמו כן הקים באותה שנה את המועדון האלגנטי להחלקה על הקרח בפארק העירוני של בודפשט העשוי בעיקר ברזל וזכוכית. יחד עם מבני המוזיאון לגאולוגיה בבודפשט (1899–1896) ובנק הדואר לחסכון (Postatakarékpénztár; 1902–1899) מהווה קבוצת מבנים זו את פסגת יצירתו המקורית וסגנונו הייחודי.

סגנונו, כפי שבא לידי ביטוי בקבוצת מבנים זו בפרט, מתאפיין בעיטורים השואבים את השראתם מן המזרח התיכון, שילובי צבעים עזים, שימוש נועז בחומרים כברזל וזכוכית בנוסף לאריחי הטרה קוטה המזוגגים והעדר קווים ישרים, המקנה למבנים איכות "טבעית" כשל צמחים. עקב מאפיינים אלה זכה לכנר לכינויו "גאודי ההונגרי".

ב-1912 תכנן את כנסיית סנט לסלו בסאות' נורווק, קונטיקט, בארצות הברית. כמו כן עבד בערוב ימיו בפרסבורג (דאז בהונגריה כיום ברטיסלאבה, סלובקיה) והקים בה את "הכנסייה הכחולה" והקומפלקס המקיף אותה. עבודתו המאוחרת מתאפיינת בחזרה לקווים נקיים עם פחות קישוטים ועיצוב פונקציונלי ומודרני יותר.

== גלריה ==
<gallery>
PostatakarékpénztárBp.jpg|בנק הדואר לחסכון
Museum of Applied Arts. Main facade from south. BudapestDSCN3639.jpg|המוזיאון לאמנות שימושית
Geological Museum BP HU.JPG|המוזאון הגאולוגי
Modry kostol.jpg|הכנסייה הכחולה בברטיסלאבה (1907–1913)
Budapest 10 Szent László Gimnázium Lechner.JPG|אולם הספורט סנט לסלו (1914–1915)
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://whc.unesco.org/en/tentativelists/5366 בקשת ההכרה במקבץ בנייניו כאתר מורשת עולמי]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:אדריכלי אר נובו
קטגוריה:אדריכלים הונגרים
קטגוריה:חברי הזצסיון הווינאי
קטגוריה:ילידי 1845

קטגוריה:נפטרים ב-1914
איילין קווין

איילין מרי קווין (באנגלית: Aileen Marie Quinn; נולדה ב-28 ביוני 1971) היא שחקנית אמריקאית שהתפרסמה בעיקר בתור הילדה אנני בסרט "אנני", תפקיד עליו הייתה מועמדת לשני פרסי גלובוס הזהב.

==ביוגרפיה==
קווין נולדה ברובע יארדלי שבפנסילבניה. שאבה את השראתה למשחק מאמה הלנאנן קווין שהייתה במקצועה מורה למשחק. 

התגלתה לראשונה בגיל 10 כשנבחרה מתוך למעלה מ-8,000 מועמדות לשחק בדרמה המוזיקלית של ג'ון יוסטון "אנני", בסרט הופיעה בתפקיד הילדה האדמונית היתומה אנני והועמדה ל לשני פרסי גלובוס הזהב, בקטגוריות השחקנית הטובה ביותר בסרט קומי/מוזיקלי והשחקנית החדשה הטובה ביותר של השנה.

כילדה חוץ מלשחק, קווין גם שרה באופן מקצועי ובשנת 1982 שחררה את אלבום הסולו שלה "Bobby's Girl". בנוסף גם שרה מספר שירים מתוך פסקול הסרט "אנני". ב-1986 שיחקה לצידם של אלי גורנשטיין והלן האנט בתפקיד הנסיכה זורה בדרמה המוזיקלית הישראלית "נסיך צפרדע".

בשנת 1994 השלימה קווין את לימודייה עם תואר מאוניברסיטת דרו. לאחר שסיימה את לימודייה עבדה קווין בתור מתורגמנית ובתור מורה לתיאטרון וספרדית.

בשנת 2010 חזרה למסכים לאחר היעדרות ממושכת ושיחקה לצידם של זוכי האוסקר, טימותי האטון ומירה סורבינו בדרמה "סרקזם מרובה".

== פילמוגרפיה נבחרת ==
* הקוסם מארץ עוץ (1982)
* אנני (1982)
* נסיך צפרדע (1986)
* סרקזם מרובה (2010)

== אלבומים ==
*(Bobby's Girl" (1982"

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:מורים לספרדית
קטגוריה:מורות למשחק
קטגוריה:זוכי פרס פטל הזהב: שחקנים
קטגוריה:אנשי חינוך אמריקאים
קטגוריה:מתורגמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1971
חסכם

חסכם מחובר לברז כיור.
חסכם הוא התקן המותקן על פתחי צינורות מים, וגורם לויסות והפחתת צריכת המים מהם. ברמה הטכנית החסכם בנוי מגוף מתכתי חסין חלודה, שינויי טמפרטורה, והשפעות כימיות, כשבתוכו קיימת טבעת גומי.
בעת היתקלות המים הזורמים בהתקן החסכם, יוצר מרחב מעבר זרימת המים, בהתאם ללחץ המים תוך שמירה על יציבות ולחץ זרימתם. התקנת חסכמים עשויה לחסוך כשליש מתצרוכת המים הרגילה.

בשנת 2010 נחקק חוק בישראל המחייב התקנת חסכמים במוסדות ציבוריים. בנוסף פתחה רשות המים במבצע ארצי להתקנת 2.8 מיליון חסכמים חינם בבתים פרטיים.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.water.gov.il/HEBREW/MOREINFORMATION/Pages/hashamim.aspx מבצע ארצי להתקנת חסכמים], באתר רשות המים
*

קטגוריה:שימור מים
ביטול חמץ

[[בדיקת חמץ]]
ביטול חמץ היא כינוי לאחת הדרכים לקיים את מצוות השבתת חמץ לפני חג הפסח. לפי רוב הדעות, מעיקר הדין, ביטול החמץ לבדו מספיק כדי לצאת ידי חובה אך חז"ל הוסיפו על הביטול גם את בדיקת החמץ וביעורו. על אופיו של הביטול ועל צורתו ההלכתית קיימים דיונים נרחבים בספרות הראשונים.

==חובת הביטול==
===שיטת רש"י===
על מקור החיוב בתורה על מצוות הביטול נחלקו רש"י ובעלי התוספות. אך למעשה אין זו מחלוקת על המקור בלבד. עצם מהותו של הביטול שונה לפי כל אחד מהמקורות השונים. מדבריו של רש"י נראה כי הביטול הוא קיום מצוות "תשביתו" שנאמרה בתורה: ועל זה מעיר רש"י: "דכתיב 'תשביתו' ולא כתיב 'תבערו', והשבתה דלב היא השבתה". לדבריו, כאשר התורה מצווה להשבית את החמץ, אין הכוונה להשבתה מציאותית, אלא די בהשבתה בלב.

הרמב"ן בחידושיו למסכת פסחים מבאר: "ביטול כשמו, שיבטלו בלבו מתורת חמץ ואינו רוצה בקיומו, וכך הוא משמעות ההשבתה בכל מקום, כעניין ולא תשבית מלח ברית אלהיך, לא תבטל, וכן נמי [גם] משמעות שביתה - ביטול, וכן אונקלוס מתרגם תבטלון חמירא".

===שיטת בעלי התוספות===
לעומת רש"י, הר"י בתוספות סובר שמקור הביטול הוא מדרשת הגמרא: , מדרשה זו עולה שאדם עובר על איסור חמץ של "בל ייראה ובל יימצא" רק אם החמץ שייך לו. כשמדובר בחמץ של אחרים, אפילו אם הוא נמצא ברשותו, אינו עובר עליו. מהות האיסור היא בזיקה הממונית שיש בין האדם לחמץ. וכאן, לשיטתו, נכנס עניין ביטול החמץ, שהוא למעשה הפקר: "דמאחר שביטלו הוי הפקר ויצא מרשותו".

==ראו גם==
*בדיקת חמץ
*ביעור חמץ
*השבתת חמץ
==לקריאה נוספת==
*הרב שלמה יוסף זוין, המועדים בהלכה, מכון התלמוד הישראלי, ירושלים, תש"ם.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* הרב אליעזר מלמד [https://ph.yhb.org.il/04-05-01/ ביטול חמץ וביעורו] בפניני הלכה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חמץ
MusicBrainz

MusicBrainz הוא מאגר מידע מוזיקלי אינטרנטי, שמבוסס על קוד פתוח.
האתר מכיל מידע על אמנים: זמרים, זמרים יוצרים, הרכבים מוזיקליים ומוזיקאים, תקליטיהם ושיריהם ועל היחסים ביניהם. המידע על האלבומים מכיל את כותרות האלבום, שמות השירים ואורכם. המידע באתר מתוחזק על ידי עורכים מתנדבים. כמו כן, המידע על התקליטורים כולל גם תאריכי הוצאה, מקומות הפצה ומספרי זיהוי של התקליטורים.

נכון ל-9 ביולי 2016 האתר מכיל מידע על 1,094,897 אמנים, 1,636,741 אלבומים ו-20,509,451 שירים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.ldodds.com/projects/musicbrainz/schema/mb.html מילון מידע MusicBrains]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1999
קטגוריה:אתרי מוזיקה
קטגוריה:מאגרי מידע
האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה

בניין האוניברסיטה באפריל 2007
בניין "הטירה" של האוניברסיטה באפריל 2007
האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה (באיטלקית: Università degli Studi di Scienze Gastronomiche) היא מוסד אקדמי בינלאומי בצפון איטליה. הקמפוס שוכן בברה , עיר בנפת קונאו בצפון-מערב פיימונטה. היא נוסדה על ידי קרלו פטריני, מייסד תנועת מזון איטי בשנת 2004, כאוניברסיטה הראשונה שמוקדשת ללימוד הקשר בין אוכל לתרבות.

==אתר האוניברסיטה==
האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה נמצאת ב-Pollentia, בפרוורי ברה, איטליה, ושם היא שוכנת בשני מבני משק משופצים מהמאה ה-19, Agenzia di Pollenzo ו-Cascina Albertina. ה-Agenzia, שכיום נראית כמו טירה קטנה, מחולקת לארבעה חלקים: האוניברסיטה, מסעדת "גואידו" לה כוכב במישלן, מרתף יין (Banca del Vino) ו-Albergo dell'Agenzia, מלון אלגנטי ואולם כנסים. מבני המנהלה של האוניברסיטה וחדרי הלימוד משתרעים בין שני הבניינים. הסטודנטים מתגוררים במרחק של 10 קילומטרים מ-Pollenzo, בעיר ברה, איטליה.

==תוכניות הלימודים==
האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה מציעה תוכנית לתואר ראשון בת שלוש שנים (תואר ראשון במדעי הגסטרונומיה, בן 180 שעות לימוד אקדמיות), שתי תוכניות לימודים בנות שנה אחת כל אחת לתואר שני (גסטרונומיה ותיירות איטלקית, תרבות ותקשורת המזון, כל תוכנית בת 60 שעות לימוד אקדמיות), ותוכנית לתואר שני בת שנתיים (תואר שני בקידום וניהול המורשת התיירותית והגסטרונומית, בת 120 שעות לימוד אקדמיות).

פרט לתוכנית בת השנתיים, הסטודנטים לומדים במשולב מדעי הרוח (היסטוריה של האוכל, אסתטיקה של המזון), מדע וטכנולוגיה של האוכל (בכלל זה מדעי התזונה, עקרונות מולקולריים של המזון, אגרואקולוגיה, חקלאות אורגנית ואתנוביולוגיה), אנתרופולוגיה, סוציולוגיה, תקשורת וכלכלה של האוכל. בנוסף לשיעורים בכיתה ובבית, הסטודנטים נדרשים להשתתף במחקר שדה ברחבי אירופה והעולם. במהלך הלימוד הסטודנטים פוגשים חוואים מקומיים, יצרני מזון, ופרופסורים שמסבירים לעומק על כל מוצר, מסורתו ודרך יצורו. הסטודנטים גם שוהים ומבקרים באזורי יצור המזונות, נוכחים בפרקטיקות מקומיות ומסורתיות וטועמים מגוון רחב של מאכלים ומשקאות אזוריים. כך הם משלבים עבודה תאורטית ומעשית כאחד.

בעוד שכמה מהקורסים ניתנים באנגלית, מעודדים את הסטודנטים להיות בעלי ידע טכני רחב באיטלקית ובאנגלית גם יחד.

==פעילויות חוץ לימודיות==
האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה עורכת בחודש אוקטובר כנס "טרה מדרה" (Terra Madre - רשת של קהילות אוכל, שכל אחת מהן מוקדשת להפקת מזון איכותי ובר-קיימא) דו-שנתי במסגרת אירועי "סלון דל גוסטו" בטורינו. מעודדים את כל הסטודנטים לקחת חלק ולהשתתף בסדנאות ובסמינרים הרבים המעניינים אותם. פעילות נוספת מחוץ לתוכנית הלימודים היא כנס ה-Slow Fish הדו-שנתי בג'נובה באביב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.unisg.it אתר האוניברסיטה למדעי הגסטרונומיה]

גסטרונומיה, האוניברסיטה למדעי ה-
זאב דובנוב

ה[[ביל"ויים זאב וולף ולדימיר דוּבְּנוֹב, יעקב שרתוק (צ'רטוק) וחיים חיסין ברוסיה, 1890]]
משמאל לימין: זאב דוּבְּנוֹב, [[אליעזר בן-יהודה ויעקב שרתוק, 1901]]
זאב וולף (ולדימיר) דוּבְּנוֹב (ברוסית: Вольф (Владимир) Маркович Дубнов; תרי"ח, 1858, – ת"ש, 1940), היה פעיל חברתי ומורה, שנמנה עם חברי ביל"ו שעלו לארץ ישראל בשלהי המאה ה-19. אחיו הצעיר היה ההיסטוריון הנודע שמעון דובנוב.

==קורות חיים==
נולד בעיר מסטיסלב שבפלך מוהילב של האימפריה הרוסית. קיבל חינוך מסורתי. בעקבות הפרעות בדרום רוסיה הצטרף לתנועת ביל"ו ועלה לארץ ישראל בתאריך ח' בתשרי תרמ"ג 1883.

אחרי העלייה לארץ עבד עם קבוצת חברי ביל"ו בבית ספר "מקוה ישראל". בעקבות קשיים רבים נענו הביל"ויים, ובהם דובנוב, להזמנתו של יחיאל מיכל פינס, שהפך לפטרונם ביישוב, לעלות לירושלים ללמוד מלאכות, כגון נגרות; הקבוצה נקראה "שיבת החרש והמסגר".
 
כמו רבים מחבריו, הוא חלה בקדחת (מלריה) ונאלץ לעזוב את ארץ ישראל ולחזור לרוסיה בשנת 1885.

כאשר היה בארץ ישראל וגם אחרי חזרתו לרוסיה התכתב עם אנשים שונים (בהם אחיו). 
באגרותיו ומאמריו פרש את חזונו המדיני, אשר ייצג את דעותיהם של רבים מחבריו. כך למשל, באיגרת שנשלחה אל אחיו, שמעון דובנוב:

הוא כתב כחמישים מכתבים מרוסיה לארץ ישראל; חלקם פורסמו בכתב העת "ווסחוד השבועי", תחת הכותרת "מיומנו של מהגר חוזר" בספטמבר 1882, וחלקם בירחון "מימים ראשונים" בעריכתו של אלתר דרויאנוב; חלקם מאוזכרים בהיסטוריוגרפיה הישראלית כמייצגים את חזונם של אנשי העלייה הראשונה וכציון דרך בתולדות הציונות והיישוב.

חיבר ספר קצר על יוספוס פלביוס בשפה הרוסית.

נפטר בברית המועצות, כנראה, ב-1940.

==ספרו==
<div style="direction: ltr;">
* В. М. Дубнов, Иосиф Флавий, его жизнь, литературная и общественная деятельность, Одесса, 1896. 
</div>

==לקריאה נוספת==
* אריה רפאלי (צנציפר), פעמי הגאולה: ספר הציונות הרוסית מראשית "חיבת ציון" עד מהפכת 1917, תל אביב: נ’ טברסקי, תשי"ב-1951, עמ' 51.
* זאב דובנוב, 'המטרה: להחזיר ליהודים את העצמאות', עת־מול: עיתון לתולדות ארץ ישראל ועם ישראל, ב' (3): 22–23, 1977.
* שולמית לסקוב, 'האחים דובנוב', עת־מול: עיתון לתולדות ארץ ישראל ועם ישראל, י"ז (2): 3–5, 1991.
* אניטה שפירא, צומת ביל"ו - שלושה ביל"ויים וארץ ישראל, ספרית אפקים, עם עובד, 2019.

==קישורים חיצוניים==

* 
* , , 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19: אנשי היישוב
קטגוריה:אנשי ביל"ו
קטגוריה:יורדים מארץ ישראל
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1858
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1940
מרכז גולדסטון לתקשורת חלל עמוק

מרכז גולדסטון לתקשורת חלל עמוק (באנגלית: Goldstone Deep Space Communications Complex; בראשי תיבות: GDSCC), שנקרא בדרך כלל מצפה גולדסטון, הוא מרכז תקשורת רדיו ורדיו־טלסקופים הנמצא במדבר מוהאבי בקליפורניה. המרכז מופעל על ידי תאגיד ITT עבור המעבדה להנעה סילונית (JPL) ומשמש בעיקר למעקב ותקשורת עם משימות חלל. המרכז משמש כחלק מרשת החלל העמוק של נאס"א, ונחשב אחד משלושה מרכזים מסוגו בעולם (השניים האחרים הם מרכז מדריד לתקשורת חלל עמוק סמוך למדריד ומרכז קנברה לתקשורת חלל עמוק סמוך לקנברה).

האנטנות במרכז גולדסטון שימשו גם כרדיו־טלסקופים למיפוי קוואזרים ומקורות רדיו שמימיים נוספים; מיפוי רדארי של כוכבים, הירח, שביטים ואסטרואידים; איתור שביטים ואסטרואידים העלולים לפגוע בכדור הארץ; וחיפוש אחר אינטראקציות של נייטרינו בירח על ידי שימוש באנטנות.

במרכז קיימות 5 צלחות:
*DSS-13 (ונוס) בקוטר 34 מטר.
*DSS-14 (מארס) בקוטר 70 מטר.
*DSS-15 (אורנוס) בקוטר 34 מטר.
*DSS-24, 25, 26 (אפולו) בקוטר 34 מטר.
*DSS-27, 28 (ג'מיני) בקוטר 34 מטר.

==ראו גם==
* רשת חלל עמוק
* מרכז מדריד לתקשורת חלל עמוק

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20031224023141/http://csoc-dsn-web.jpl.nasa.gov/ אתר מרכז גולדסטון] 
* [https://web.archive.org/web/20031224023141/http://csoc-dsn-web.jpl.nasa.gov/ מערכת התקשורת לחלל העמוק של נאס"א] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רדיו-טלסקופים
קטגוריה:ארצות הברית: טלקומוניקציה
קטגוריה:קליפורניה: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: מצפי כוכבים
חסן יוסף ח'ליל

שייח' חסן יוּסֶף ח'ליל (בערבית: حسن بن يوسف بن خليل; נולד ב-1955 באל ג'אנייה) הוא בכיר בארגון חמאס ביהודה ושומרון.

==תולדות חייו==
חסן ח'ליל נולד ב-1955 בכפר אל ג'אנייה הסמוך לרמאללה (שהייתה אז תחת שלטון ירדני). אביו היה האימאם והמואזין של הכפר. בגיל צעיר נשלח בידי אביו לירושלים ללמוד שריעה, ובגיל 18 התמנה לאימאם ברמאללה. בהמשך נשלח לירדן ללימודי אסלאם מתקדמים, ושב לאזור רמאללה. בשנת 1977 התחתן, ובשנת 1985 עבר עם משפחתו לאל-בירה, והפך לאימאם של מחנה הפליטים אל-אמערי.

לדברי בנו מסעב חסן יוסף, ב-1986 השתתף ח'ליל בישיבה המייסדת של ארגון חמאס (אם כי מקורות אחרים טוענים שהארגון הוקם מאוחר יותר). ב־1989 נעצר ונכלא בפעם הראשונה. בשנת 1992 גורש ללבנון, יחד עם מנהיגי ארגוני טרור רבים, בעקבות חטיפת נסים טולדנו ורציחתו. לאורך השנים נעצר פעמים רבות נוספות, בין השאר במהלך שתי האינתיפאדות ולאחר חטיפת שלושת הנערים. במצטבר ישב 17 שנה בכלא הישראלי. בתקופת האינתיפאדה השנייה שימש דובר החמאס, ונחשב לאחד ממנהיגיו הרוחניים של הארגון. ב־2006, בעודו במאסר, נבחר למועצה המחוקקת הפלסטינית מטעם החמאס.

יוסף נחשב כמתון יחסית בין אנשי החמאס ומשמש כמנהיג דתי ולא כמנהיג צבאי. בשנת 2004 אמר כי חמאס יהיה "מוכן למדינה פלסטינית בגבולות 1967 עם הפסקת אש לטווח ארוך". הוא הסביר כי "פירושה של הפסקת אש בשבילנו הוא ששני צדדים לוחמים חיים זה בצד זה בשלום וביטחון לתקופה מסוימת, שמתאימה להתחדשות. פירוש הדבר, שחמאס מקבל שהצד השני יחיה בשלום ובביטחון". בראיון עמו בשנת 2006 אמר כי אם יזכה החמאס בבחירות יתנהל משא ומתן עם ישראל.

===משפחתו===
יוסף נשוי לסבחה, ולהם תשעה ילדים. בנו הבכור, מסעב חסן יוסף, שימש כסוכן שב"כ, וניצל את מעמדו כבנו של מנהיג רוחני בכיר בחמאס כדי להעביר לכוחות הביטחון מידע רגיש, ולמנוע פיגועים רבים. מאוחר יותר מסעב התנצר, עבר לארצות הברית, ופרסם את קורותיו בספר. השייח' יוסף הכחיש שבנו היה חבר בחמאס והודיע כי אינו מכיר בו עוד.

==לקריאה נוספת==
* מסעב חסן יוסף, בן החמאס (מאנגלית: דפנה לוי), הוצאת מודן, 2010

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי המועצה המחוקקת הפלסטינית
קטגוריה:עצירים מנהליים בישראל
קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:מגורשי החמאס ללבנון
קטגוריה:פעילי חמאס
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1955
קיקה (חברה)

פנים החנות בנתניה
קיקה (בגרמנית: kika) היא רשת רהיטים בינלאומית שמרכזה בסנקט פלטן שבאוסטריה. קבוצת קיקה מונה מעל 70 חנויות, רובן באירופה.

הרשת נוסדה בשנת 1973 על ידי איש העסקים האוסטרי הרברט קוך (Herbert Koch; נולד 1941), לאחר שהחל לנהל את רשת הרהיטים ליינר (Leiner) שבבעלות משפחתו מאז 1910. החנות הראשונה של קיקה הוקמה בווינה בשיטת "שלם וקח", וזכתה להצלחה רבה. מאז הרשת הלכה והתפתחה וחנויות רבות נפתחו באוסטריה. במאי 2010 מנתה קבוצת קיקה באוסטריה לבדה 32 חנויות תחת המותג קיקה, ועוד 17 חנויות תחת המותג הוותיק יותר ליינר.

החל משנת 2000 התרחבה הרשת למדינות מזרח אירופה - הונגריה, צ'כיה, סלובקיה, קרואטיה, סרביה, רומניה. באמצעות זכיינים מקומיים, נפתחו גם חמש חנויות ברוסיה ובעבר גם שתי חנויות בערב הסעודית (שנסגרו).

סניף ישראלי נפתח ב-6 בספטמבר 2011 באזור התעשייה נתניה (בסמוך לסניף של רשת איקאה) על ידי איש העסקים יהודה פורת יחד עם סלומון בטיטו, אולם הסניף נתקל בקשיים כלכליים, לאחר שרשם הפסדים בשנת 2011, ונסגר כעבור כחצי שנה, ב-10 במאי 2012; ונפתח מחדש למכירת חיסול עד 15 ביולי 2012. תוכניות לפתיחת סניף נוסף בחיפה לא יצאו לפועל.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20091220224904/http://www.kika.com/franchise/?id=group נתוני קבוצת קיקה (מאי 2010)] - קבוצת קיקה 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:רשתות שיווק
קטגוריה:חברות אוסטריות
קטגוריה:רשתות ריהוט
יותם אוטולנגי

יותם אוטולנגי (נולד ב-14 בדצמבר 1968) הוא שף ומסעדן ישראלי-בריטי.

== שנותיו הראשונות ==
יותם אוטולנגי נולד בירושלים, ב-14 בדצמבר 1968, בנו של מיכאל, פרופסור לכימיה באוניברסיטה העברית בירושלים ורות, מנהלת תיכון. הוא גדל בשכונת רמת דניה בירושלים. בתום שירותו הצבאי למד פילוסופיה באוניברסיטת תל אביב. ב-1997, עבר לבריטניה ולמד בבית הספר קורדון בלו בלונדון. אוטולנגי חי במערב לונדון עם בן זוגו, קרל אלן, ולהם שני בנים.

==קריירה קולינרית==
אוטולנגי עבד כשף קינוחים במסעדת "דה קפיטל" בנייטסברידג'. משם עבר למסעדת "קנזינגטון פלייס" ולבסוף נעשה שף קינוחים ראשי ב"בייקר אנד ספייס" בצ'לסי, לונדון. ב-2002 הקים את "אוטולנגי דלי" (Ottolenghi deli) ביחד עם סמי תמימי ונועם בר.

נכון ל-2010, אוטולנגי הוא הבעלים של מסעדות בארבעה אזורים שונים בלונדון: בנוטינג היל, בקנזינגטון, בבלגרביה ובאיזלינגטון. סניף איזלינגטון מתפקד כמסעדה בלבד, בעוד הסניפים האחרים מתפקדים כמעדניות טייק אוויי וכבתי קפה.

בפברואר 2011 פתחה החברה שבבעלותו את "נופי" (NOPI), מסעדה ברחוב וורויק בסוהו, לונדון.

בשנת 2018 פתח את מסעדת רובי (ROVI) במרכז לונדון המתמחה באוכל צמחוני ישראלי. 

אוטולנגי כותב טור אוכל שבועי במוסף סופשבוע של המגזין הגארדיאן שמכונה בשם "הצמחוני החדש" (The New Vegetarian)
ב-2011 התרחב הטור וכלל גם מתכונים שאינם צמחוניים. אוטולנגי כתב שני ספרי בישול רבי-מכר: "ספר המתכונים", אותו כתב ביחד עם סמי תמימי (הספר תורגם לעברית וראה אור בהוצאת כנרת בשנת 2010) והספר Plenty, שזכה בפרס הספר הלאומי של גלקסי לשנת 2010, בקטגוריית מזון ומשקאות.

==ספרים פרי עטו==
* Ottolenghi: The Cookbook (2008) (עם סמי תמימי)
* Plenty: Vibrant Vegetable Recipes from London's Ottolenghi (2010)
* Jerusalem: A Cookbook (2012) (עם סמי תמימי)
* Plenty More: Vibrant Vegetable Cooking from London's Ottolenghi (2014)
* Nopi: The Cookbook (2015) (עם רמאל סקולי)
* Sweet: Desserts from London's Ottolenghi (2017) (עם הלן גו)
* Ottolenghi Simple: A Cookbook (2018)
* Ottolenghi FLAVOUR (2020) (עם איקסטה בלפרייג')

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [https://web.archive.org/web/20140207235808/http://www.nopi-restaurant.com/ האתר של מסעדת "נופי"]
* [http://www.guardian.co.uk/lifeandstyle/series/thenewvegetarian הטור של יותם אוטולנגי בגארדיאן]

;כתבות בעברית
* 
* אורלי פלאי-ברונשטיין, [http://www.hashulchan.co.il/?CategoryID=51&ArticleID=10299 מטבח ישראלי חדש, אבל בלונדון], על השולחן, גיליון 172
* 
* 
* 
* הלית קולט, [http://belondonyesh.co.il/food/573 כשגזר פגש בלסמי], בלונדון יש, 7 ביולי 2012
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שפים ישראלים
קטגוריה:שפים להט"בים ישראלים
קטגוריה:שפים בריטים
קטגוריה:מסעדנים ישראלים
קטגוריה:מסעדנים בריטים
קטגוריה:להט"בים בריטים
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לממלכה המאוחדת
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
פסיכולוגיית מעמקים

פסיכולוגיית המעמקים היא שם כולל לגישות פסיכואנליטיות המדגישות את חשיבות הלא-מודע של האדם, והקשר בינו לבין המודעות. במהלך טיפול ומחקר באמצעות גישות אלו, המטרה היא להעמיק את ההבנה על החוויה הפנימית של האדם.

המונח נטבע לראשונה על ידי אחד מראשוני שיטת הפסיכואנליזה, הפסיכיאטר הגרמני אויגן בלוילר, בסוף המאה ה-19, בהתייחס לגישות פסיכואנליטיות לטיפול ומחקר בתחום זה, המדגישות את חשיבות הלא-מודע. לאורך השנים המונח התפתח על ידי תאורטיקנים ידועים כגון זיגמונד פרויד, ז'אן פיאז'ה וקרל גוסטב יונג, וכיום היא משמשת הן בגישה הפסיכואנליטית והן בגישה היונגיאנית. כיום קיימות שלוש גישות שהתפתחו לאורך השנים והשתמשו ברעיונות מתוך פסיכולוגיית המעמקים: תאוריית יחסי אובייקט (של מלאני קליין, דונלד ויניקוט ואחרים), פסיכולוגיה אינדיבידואלית (של אלפרד אדלר), ופסיכולוגיה יונגיאנית (של קרל גוסטב יונג). יש הכוללים גם את הגישה האקזיסטנציאלית, פסיכולוגיית הגשטאלט או הפסיכולוגיה ההומניסטית.

על פי פסיכולוגיית המעמקים, נפש האדם מורכבת מתהליכים נפשיים שחלקם מודעים, חלקם לא-מודעים, וחלקם מודעים באופן חלקי. הלא-מודע כולל חוויות, רגשות ודחפים שהודחקו, מכיוון שהם לא נעימים ומפריעים לאדם בניהול שגרת חייו. על פי יונג וממשיכי דרכו, שפיתחו והדגישו את רעיון פסיכולוגיית המעמקים, חלק מהתכנים הלא-מודעים מתקיימים באמצעות ארכיטיפים (רעיונות וסמלים המופיעים בכל התרבויות), המופיעים בלא-מודע הקולקטיבי של האנושות.

מטרת הטיפול באמצעות רעיונות של פסיכולוגיית המעמקים היא לחשוף את המניעים הנסתרים והלא-מודעים של האדם, כדי להבין את הבסיס לקשיים הרגשיים, הקוגניטיביים וההתנהגותיים שלו וכן את הבסיס להפרעות הנפשיות שיש לו. לטענת העוסקים בשיטה, עצם חשיפת מניעים לא-מודעים אלו תורמת לשיפור מצבו של המטופל. במהלך הטיפול משתדלים העוסקים בפסיכולוגיית המעמקים, יחד עם המטופל, לחדור אל נבכי נפשו באופן מעמיק יותר משיטות טיפול אחרות. שיטות הטיפול כוללות שיחות מעמיקות עם המטפל, אסוציאציות חופשיות, פירוש חלומות ועוד.

למרות שהתאוריה הפסיכואנליטית מוכרת בפסיכולוגיה הפופולרית, מופנית כלפיה ביקורת לא מעטה. יש הטוענים כי היא אינה מבוססת מדעית,<ref name=":42"></ref> ואף יכולה להיחשב לפסאודו־מדע.<ref></ref> קיימת גם ביקורת על האפקטיביות הנמוכה של הטיפול הפסיכואנליטי.<ref></ref><ref></ref>

==לקריאה נוספת==
* אריך נוימן, פסיכולוגית המעמקים ומוסר חדש. מגרמנית: שמעון זנדבנק. הוצאת שוקן, תשכ"ד.

==קישורים חיצוניים==
* [http://dictionary-psychology.com/index.php?a=term&d=Dictionary+of+psychology&t=Depth+psychology פסיכולוגיית המעמקים], באתר Dictionary of psychology 
* [http://www.allpsychologycareers.com/topics/depth-psychology.html What is depth psychology?], באתר All Psychology Careers 
* [http://www.depthpsychologyalliance.com/ Depth Psychology Alliance], אתר העוסק בפסיכולוגיית המעמקים 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסיכואנליזה
קוקטייל יין

קוקטייל יין הוא קוקטייל על בסיס יין. מרכיבו העיקרי הוא יין: יין אדום, יין לבן או שמפניה והמעורבב עם משקה אלכוהולי, משקה קל, משקה מוגז או שילוב שלהם. ניתן גם להוסיף פירות או תבלינים אל תערובת הנוזלים. את הקוקטייל נהוג להגיש בכוסות יין.

==קוקטיילי יין מפורסמים ==
*קיר (קוקטייל)
*סנגריה
*טינטו דה וראנו
*שפריצר

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.wineintro.com/champagne/cocktails מתכונים לקוקטיילי שמפניה]

קטגוריה:יין
קטגוריה:קוקטיילי יין
קטגוריה:קוקטיילים
קומפלקס הספורט אולימפיסקי

קומפלקס הספורט "אולימפיסקי" (ברוסית: Спортивный комплекс Олимпийский) הוא אחד מהיכלי הספורט הגדולים ביותר ברוסיה השוכן בנפת משצ'אנקה במחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי של מוסקבה, בשדרות אולימפיסקי, לא הרחק מתחנת המטרו "שדרות השלום".

הקומפלקס נבנה ב-1980 במקום אצטדיון בורובסטניק שנהרס. המבנה נבנה במיוחד עבור אולימפיאדת 1980 במוסקבה. מאז שנפתח הקומפלקס נותר קומפלקס הספורט הגדול ביותר באירופה מסוגו ובעת פתיחתו לא היו אולמות ספורט מקבילים לו בעולם.

בינואר 2019 המתחם נסגר לצורך שיפוצים שיימשכו 3 שנים.

== מבנה ==
הקומפלקס מורכב משני אולמות: אולם סגלגל רחב ובו אצטדיון מקורה; ואולם סגלגל קטן יותר ובו מספר בריכות שחייה. האצטדיון מכוסה בתקרה בעובי 5 מילימטר. הקומפלקס נבנה על פי פרויקטים משותפים של אדריכלים ממוסקבה ושאר ברית המועצות, כשבראשם מיכאיל פוסוחין וב. טיכור. המהנדס ו. נאדז'דין פיקח על עבודת הבנייה.

הבנייה החלה ב-1977 על ידי חברת גלבמוספרומסטרוי (Главмоспромстроя).

הקומפלקס מכיל בתוכו:
* אצטדיון מרכזי בן 35,000 מושבים (שטח: 126×90 מטר, 24 מטר גובה)
* אולם ספורט להתעמלות (שטח: 42×24 מטר)
* אולם משחקים לקבוצות כדורעף וקטרגל (שטח: 42×24 מטר).
* אולמות כוריאוגרפיה
* אולם קרח
* סאונה
* שתי בריכות שחייה אולימפיות
* מרכז עיתונות בן 120 מקומות
* חנייה ל-500 רכבים ו-250 אוטובוסים

== האירועים הבולטים שאירח הקומפלקס ==
[[קרמלין קאפ בקומפלקס אולימפיסקי, 2009]]
* אולימפיאדת מוסקבה (1980)
* הספרטקיאדה: 1983, 1986
* תחרויות משחקי הידידות בקרב המדינות הסוציאליסטיות 1984
* משחקי הרצון הטוב 1986
* אליפויות עולם:
** בהתעמלות מכשירים 1981
** אליפות עולם בספורט תת-ימי 1982
** אליפות העולם באגרוף 1989
** אליפות עולם בהוקי כדור 1989, 2008
** אליפות העולם בקיקבוקס 1993, 1994, 1995, 1997 ו-2001
** אליפות העולם בקראטה 1997, 2000
** אליפות העולם בשחייה 2002
** אליפות העולם באתלטיקה אולמות 2006
** אליפות העולם בהתעמלות אמנותית 2010
** אליפות העולם בהיאבקות נשים 2010
** אליפות העולם לנוער בהוקי כדור 1987, 1988
* אליפויות אירופה:
** בהתעמלות 1987
** בטאקוונדו 1993
** בשחייה 1999
** בקראטה 2002
** בכדורעף 2007
* גביע אלופות אירופה:
** בהוקי קרח 1981
** בהוקי כדור 1982
** פיינל פור היורוליג 2005
* טורנירי טניס:
** גביע הפדרציה
** קרמלין קאפ
** גביע דייוויס
* גביע אלופות חבר המדינות
* אירוויזיון 2009, שלקראתו נערך שיפוץ מקיף בקומפלקס.

כמו כן, אירח הקומפלקס קונצרטים בינלאומיים למוזיקה של מיטב אמני תבל, בהם: בריטני ספירס, רמשטיין, שאקירה, סקורפיונז, מטאליקה, אלטון ג'ון, ג'ורג' מייקל, מייקל ג'קסון, מדונה, אוזי אוסבורן, אלה פוגצ'ובה, ולרי לאונטייב, מקסים ואחרים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אצטדיונים ומתקני ספורט אולימפיים
קטגוריה:אולמות כדורסל ברוסיה
קטגוריה:מוסקבה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מתקני אולימפיאדת מוסקבה (1980)
קתרין הריסון

קתרין הריסון (באנגלית: Kathryn Harrison; נולדה ב-20 במרץ 1961) היא סופרת אמריקאית.

== חייה ==
גדלה בלוס אנג'לס, קליפורניה, אצל הורי אמה. סבתה הייתה יהודיה, ואמה התנצרה בהגיעה לבגרות. הריסון בוגרת תואר ראשון מאוניברסיטת סטנפורד באנגלית ותולדות האמנות ב-1982, ותואר שני באמנות (Master of Fine Arts) מאוניברסיטת איווה ב-1987.

ב-1997 זכתה לפרסום עת יצא ספרה "הנשיקה", אשר לו בסיס אוטוביוגרפי. בספר מתארת הריסון את התפתחותו של קשר רגשי ומיני בינה לבין אביה, שהחל בהיותה בת 20. קשר זה של גילוי עריות בינה לאביה, אותו פגשה פעמים ספורות לפני גיל 20, נמשך ארבע שנים.

הריסון הושפעה מסיפורי סבתה על חוויותיה בשאנגחאי שבסין, בה התגוררה עד 1920. בשנת 2000 פרסמה רומן העוסק בסוגיות הקשורות במסורת הסינית של כריכת כפות רגליהן של ילדות סיניות לשם הצרתן באופן מלאכותי, כחלק מאידיאל היופי הנהוג במסורת זו. תאוריה של הריסון אודות כיסא הקשירה האכזרי של הילדות, וכן תיאורי מין בוטה בספרה, עוררו ביקורת בקרב הסינים.

ב-2002 יצא ספרה "אישה, כלב, ים", רומן אודות מדען אמריקאי המגיע ב-1915 לאזור שומם באלסקה, כדי להקים תחנה מטאורולוגית. הספר נכתב בהשראת חוויותיו של סבה באלסקה, בה עבד בצעירותו. ספר זה הצליח מסחרית פחות מקודמיו.

הריסון מרצה בנושא כתיבת זכרונות במסגרת מכללת האנטר באוניברסיטה העירונית של ניו יורק. נשואה לקולין הריסון, סופר ועורך ספרותי, ולזוג שלושה ילדים. מתגוררת בברוקלין, ניו יורק.

==ספריה שתורגמו לעברית==
* הנשיקה (1997) - יצא בעברית ב-1998 (תרגום: עתליה זילבר), הוצאת עם עובד
* כיסא הקשירה (2000) - יצא בעברית ב-2001 (תרגום: אלינוער ברגר), הוצאת עם עובד
* אישה כלב ים (2002) - יצא בעברית ב-2005 (תרגום: סמדר מילוא), הוצאת עם עובד

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
שלוש הגונות

מאמיניו של [[שיווה, אחד האלים החשובים בהינדואיזם, נוהגים לסמן על מצחם שלושה פסים אופקיים המייצגים את שלוש הגונות]]
לפי הפילוסופיה ההינדית, לכל ההיבטים של המציאות, לכל ה"יש" בעולם – כמו מזון, מחשבה, דיבור, נטייה אישית, יש גונה. המושג מגיע בעיקר מפילוסופית הסמקיה (Samkhya) בה עולם הטבע (ה-Prakṛti) מורכב משלוש הגונות.

יש שלוש 'איכויות', שלוש גונות, שהשילוב ביניהן יוצר את המגוון של הנטיות ההתנהגותיות. כלומר, כל נטייה התנהגותית מושפעת משילוב הגונות המשתנה ממקרה למקרה.

שלוש הגונות הן למעשה כמו שלושת צבעי היסוד שהעירוב ביניהם הוא היוצר את המגוון האדיר של הצבעים בטבע. כך השילוב בין הגונות הוא שנותן את האופי לכל דבר הקיים בעולם.

פירוש המילה גונה הוא חבל. בדומה ליין-יאנג בפילוסופיה הסינית מדובר על ניגוד בין כוחות הטוב (סטווה) והרע (רגאס וטמאס).

==שלוש הגונות==
#סטווה – (Sattva) מילולית צלילות, מיוצגת על ידי הצבע צהוב: הסטווה מבטאת את הטוב וההרמוניה, מצב של אנרגיה פנימית מאוזנת. אדם בעל נטייה סטוואית יהיה אדם בעל מודעות עצמית, טיפוס שלו ונטול כעס. הסטוואי יהיה אדם טוב כלפי עצמו וכלפי הסובבים אותו.
#רג'אס – (Rajas) מילולית להיטות, מיוצגת על ידי הצבע אדום: הרג'אס מבטא פעילות, תשוקה, צמיחה ושינוי, עודף אנרגיה. הטיפוס הראג'סי יהיה אנרגטי, מתוח, עיקש ובעל דמיון מפותח.
# טמאס – (Tamas) מילולית בערות או עכירות, מיוצגת על ידי הצבע כחול: הטמאס מתקשר לחושך, כבדות, התנגדות, בורות, וחוסר אנרגיה. אדם טמאסי הוא הפכו של הרג'אס – הוא יהיה שרוי באי פעולה.

==חוקי הגונות==
# חוק השינוי - שלוש הגונות נמצאות תמיד במזיגה זו בזו ובשינוי. אם קיים איזון הוא זמני ועלול להשתנות. הגונות מתחרות זו בזו על הדומיננטיות ולפיכך יש שינוי בטבע.
# חוק ההתמדה – בכל מצב נתון יש איכות אחת, גונה אחת שלטת. איכות זו תתמיד למשך זמן מה, עד לשינוי הבא. כך, לדוגמה, בבוקר הגונה השלטת היא הסטווה, במשך שאר שעות היום הרג'אס תשלוט ושעות הערב והלילה עד חצות הן שעותיה של הטמאס.

==שליטה על שלוש הגונות==
מטרת היוגי היא להשיג הלך רוח סאטווי. דבר זה יושג על ידי אכילה נכונה ותרגול.

על פי היוגה והאיור ודה (מדע הרפואה ההודי) ניתן לשלוט על שלוש הגונות באמצעות תזונה, תרגול וטיהור הגוף וההכרה.

כך, למשל, על מנת להגיע לאיזון טוב מבחינת שלוש היוגות יש לאכול על פי האיור-וודה תזונה הכוללת פירות טריים, ירקות חיים או מבושלים קלות, דגנים מלאים ועוד.

קטגוריה:הינדואיזם
אין עונשין אלא אם כן מזהירין

אין עונשין אלא אם כן מזהירין הוא כלל הלכתי־תלמודי, לפיו לא ייתכן עונש על עבירה כל שהיא מהתורה, בלי שיצוין במפורש בתורה אזהרה שלא לעבור על עבירה זו.

כלל זה תקף עבור עבירות פליליות שעונשן הן בידי אדם, כדוגמת מיתה בידי אדם, או עונש מלקות, אך לא לגבי עונשי שמיים, כגון כרת ומיתה בידי שמים. כלל זה אינו תקף לגבי משפט אזרחי, כדוגמת תשלומי ממון במשפט העברי.

==גדרי הכלל==
הכלל אין עונשין אלא אם כן מזהירין מתגלה במקומות רבים בתורה בהן מצינו שהתורה אוסרת על עשיית מעשה מסוים ("אזהרה") ושבה ופוסקת את העונש של מי שעובר על האיסור ("עונש"). דוגמה לכך היא פרשת עריות כאשר בפרשת אחרי מות התורה מאריכה לפרט את רוב איסורי העריות, ובפרשה שלאחריה, פרשת קדושים, שבה התורה וכופלת את האיסורים ואף מפרטת את עונשו של כל אחד מהם. חז"ל במסכת סנהדרין (דף נו עמוד ב) פירשו שהסיבה לכפילות היא הצורך להזהיר קודם הענישה שכן "לא ענש אלא אם הזהיר".

כלל זה חוזר פעמים רבות במדרשי הלכה אודות איסורי תורה, כאשר השאלה הנשאלת שם היא בדרך כלל: "עונש מצינו (=פסוק המציין את העונש), אזהרה מנין?". כמו כן בעניין חלק ממצוות בני נח מביאה הגמרא הוכחה שבני נח הוזהרו מלעבור עליהן, מכך שנענשו עליהם: "ובגלל התועבות האלה השם מוריש אותם מפניך", והרי "לא ענש הכתוב אלא אם כן הזהיר". על כן מסיקים שבני נח הוזהרו עליהן, למרות שהאזהרה אינה מפורשת בתורה.

הרמב"ם כותב בספר המצוות: ש"כל מה שנאמר בתורה שהעושה דבר פלוני יומת, או שהוא חייב כרת - ידענו בבירור שאותו הדבר מוזהרים עליו ושהוא בלא תעשה".

==התראה==

בפירוש המשניות לרמב"ם, מבואר שדין ה"התראה", הקובע כי עונש בבית דין לא יוטל אלא אם כן התבצעה התראה מפי העדים לעובר העבירה שהדבר אסור ונושא עונש נובע אף הוא מיסוד הכלל, שאין עונשין אלא אם כן מזהירין.

==טעם הכלל==
בספר החינוך (מצווה ס"ט) מנמק את הכלל:

פרשנותו של בעל החינוך היא, שהעונש קובע רק את תוצאת המעשה ככל הנוגע לעושה המעשה, אך לא ביחס לאיסור עצמו, שלו יש חשיבות עצמאית כמעשה הנוגד את רצון השם, ולא רק בגלל העונש. מכיוון שכך לא ייתכן שהתורה תעניש על דבר שאסור ללא אזהרה מוקדמת, שכן אז היה ניתן לחשוב כי מדובר למעשה בברירת מחדל העומדת בפני האדם והאומרת כי קיימת בפניו אפשרות הענישה הבאה בחשבון אם הוא רק מעוניין בכך, ועל כך באה אזהרת התורה המצווה את האדם לא לעשות את המעשה ללא תלות בעונש העלול לבוא לו בשל כך.

==לקריאה נוספת==
*האנציקלופדיה התלמודית כרך א', בערך אזהרה עמ' תט"ו - תי"ט

קטגוריה:כללים ועקרונות בהלכה
סמל יוטה

החותם הגדול של מדינת יוטה נקבע בחוק ב-3 באפריל 1896, במהלך המושב הראשון של בית המחוקקים המדינתי. החותם המקורי עוצב על ידי הארי אדוארדס ועלה 65 דולרים. החוק מתאר את העיצוב כך:

הסמל משמש כמוטיב המרכזי בדגל המדינה.

==משמעות הסמל==

* עיטם לבן-ראש – הציפור הלאומית של ארצות הברית
* תעשייה – המוטו הלאומי
* כוורת – מסמלת את יוטה, הייתה בשימוש לא רשמי לפני עיצוב הסמל
* 1896 – שנת צירופה של יוטה כמדינה ה-45 לארצות הברית
* 1847 – שנת הגעתם של המורמונים ליוטה בהנהגת בריגהם יאנג
* שושנים (Sego Lily) – הפרח הלאומי של יוטה.

==חותם המושל==

בנוסף לחותם המדינה, למושל יש חותם אישי. חותם המושל זהה לסמל המדינה, אלא שנוספות לו ספרות רומיות המציינות את מספר המושל המכהן בתפקיד ומתחלפות בכל עת שנכנס לתפקידו מושל חדש. נכון לשנת 2011 החותם נושא את המספר XVII, ומייצג את גארי הרברט, המושל ה-17 במספר מאז צירופה של יוטה לארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://pioneer.utah.gov/research/utah_symbols/flag.html דגל וסמל יוטה], באתר רשמי של ממשלת יוטה. 

==הערות שוליים==

יוטה

קטגוריה:יוטה: סמלים
קטגוריה:עיט בתרבות
איגוד השחייה בישראל

איגוד השחייה בישראל הוא עמותה ציבורית רשומה המרכזת והמייצגת את ענף השחייה בישראל, הליגות השונות, אליפויות ישראל בשחייה, אליפויות ישראל בשחייה אמנותית, אליפויות ישראל במים פתוחים, תחרויות השחייה של המכביה ונבחרות ישראל השונות בשחייה לנוער, לגברים ולנשים כאחד וכן נבחרות ישראל בשחייה אומנותית.

במרץ 2024 לאחר התפטרות יו"ר איגוד השחייה מיקי חליקה מונתה עדי ביכמן לממלאת מקומו עד לבחירות בעמותה שיערכו בספטמבר 2024. מנכ"ל האיגוד הוא מיקי גפן.

משרדי האיגוד נמצאים במכון וינגייט, נתניה.

== יושבי ראש איגוד השחייה לדורותיו ==
* אברהם גינזבורג (אברשה) 1958 - 1978
* טל רגב
* צבי רטרט 1978 - 1986
* סלי מזור 1986 - 1992
* פיני פלד 1992 - 2000
* משה הירש 2000 - 2002
* נועם צבי 2002 - 2015
* שי שכנר 2015 - 2016
* סימון דוידסון 2016 - 2021
* מיקי חליקה 2021 - 2024
* עדי ביכמן (ממלאת מקום) 2024

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 

קטגוריה:ישראל: שחייה
שחייה
קטגוריה:אגודות שחייה בישראל
סונדסוואל

סונדסוואל (בשוודית: Sundsvall) היא עיר לחופה המזרחי של שוודיה. העיר הוקמה במאה ה-17 על ידי אולף בור. היא ממוקמת 395 ק"מ צפונית לסטוקהולם ושוכנת לחופו של המפרץ הבוטני. נכון לשנת 2009 שכנו בעיר כ-50 אלף תושבים, רובם בשטחה המונוציפאלי של סונדסוואל ולא במרכזה של העיר. במהלך השנים העיר נשרפה ונבנתה מחדש ארבע פעמים, והשריפה האחרונה בשנת 1888 הייתה השריפה הגדולה ביותר בשוודיה אי פעם.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:שוודיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1621
פורמט מכל

פורמט מכל (באנגלית: Container format) הוא פורמט (בעברית: תסדיר) של קובץ מולטימדיה. הוא מכיל מידע (Metadata) על הקובץ, וכן הגדרות של המידע עצמו - לדוגמה, רצועה אחת או יותר של קול, וידאו וכתוביות לווידאו. פורמט מכל משמש הן לשמירה של המידע כקובץ, והן לשידור.

דוגמאות:
* WAV - פורמט מכל לאודיו – מכיל רצועת קול אחת באחד ממספר קטן של קידודים.
* AVI - פורמט מכל לווידאו.
* Ogg
* מטרוסקה - פורמט מכל מודרני ומתוחכם יותר. היה אמור להיקרא "מטריושקה" על שם הבובה שנמצאת בתוך בובה כדי לבטא את יכולת ההכלה.
*WebM

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פורמטים דיגיטליים
יום זה לישראל

יוֹם זֶה לְיִשְׂרָאֵל הוא פיוט הנהוג לשירו במסורת קהילות אשכנז כזמירות לסעודת ליל שבת, ונהוג כשיר לשבת גם בקהילות נוספות. מחבר הפיוט הוא רבי יצחק סלמה חזן, כפי שחתום בראשי החרוזים.

הפיוט זכה לחיבה ולאהדה רבה בקרב תפוצות עם ישראל. יהודי אשכנז נוהגים לפייטו בזמירות של ליל שבת, ובמסורת צפון אפריקה הוא מושר כשיר וזמרה ביום השבת. יהודי חלב מפייטים אותו בשירת הבקשות. לפיוט מספר לחנים, אחד מתוכם מושאל מלחנה של נעמי שמר לשיר 'העיר באפור'.

== מחבר הפיוט ==
האקרוסטיכון המקורי של הפיוט יום זה לישראל היה 'יצחק סלמה חזן'. משום מה, כמה חרוזים נפלו, ובמשך כמה מאות שנים היה חתום 'יצחק לח'. בתקופה מאוחרת, הרחיב משורר את השיר, כך שהחתימה נהפכה להיות 'יצחק לוריא חזק'. ולכן היו כאלו שייחסו את הפיוט (בטעות) לאר"י.

== תוכן הפיוט ==
מתאר את השבת, מצוותיה וחוקיה כמנחמות במנוחתן והמאירות את עם ישראל המתגעגע לארץ ישראל בעודו נמצא בגלות. כמו שביום שבת משורר עם ישראל לאלוהיו "קול רנה וישועה" כך גם הגאולה המובטחת לשומרי יום השבת. כמו יום השבת (בימי החול) טרם הגיעה לעם ישראל וטרם הופיעה בפניו וכי היא נראית כחיזיון עתידני הנראה לעין.

==ביצועים לפיוט==
* [https://www.youtube.com/watch?v=1V349ginD60 יום זה לישראל] מקהלת שיר ושבח.
* [https://www.youtube.com/watch?v=H0qWuvaC8kg יום זה לישראל] יוסף קרדונר, כיסופים לשבת.
* [https://www.youtube.com/watch?v=AJqqAMcfFVA יום זה לישראל] גלעד פוטולסקי.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* טובה בארי, [https://www.ybz.org.il/_Uploads/dbsArticles/Peamim_128_Beeri.pdf ר' יצחק לוריא אשכנזי ובחינת מכלול השירים המיוחסים לו], פעמים 128, - עמודים 26-28 על מחבר הפיוט יום זה לישראל 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמירות ופיוטים לשבת
קטגוריה:ליל שבת
קטגוריה:שירת הבקשות
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
יום זה שירו לאל

יוֹם זֶה שִׁירוּ לָאֵל הוא פיוט שנכתב על ידי הרב מרדכי עבאדי (1826–1884). הפיוט כולל שירה לכבוד יום השבת ושבת לכבוד האל.

הפיוט משויך לרפרטואר שירת הבקשות על פי מסורת יהודי חלב. רעיון הפיוט אשר נכתב על ידי הרב מרדכי עבאדי הוא הכתה של שירת השבת ואת השירה לאל. לחנו של הפיוט המותאם למילות הטקסט מתרונן ומזמין לפייט ולשורר. הפיוט נחתם בכך שהוא מעודד ומחזק את היהודים הקמים בלילות לשורר שירה לשבחו של האל, ומברכם בכך שיזכו להגיע לגבורות ולשבת בחצרות ביתו של הקדוש ברוך הוא (כלומר, לזכות ולהגיע לגאולה).

== הפיוט ==

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:שירת הבקשות
קטגוריה:מרדכי עבאדי
יחיד רם לעולם

יָחִיד רָם לְעוֹלָם הוא פיוט ללא ייעוד מוגדר, חובר על ידי הרב רפאל ענתבי (אחד מגדולי משוררי ארם צובא במאות ה-20–19).

תוכן הפיוט, הוא תחנונים העולים ובוקעים מלב ליבו של משורר הפיוט, הרב רפאל ענתבי. התחנונים בנוסף לכך גם מבקשים מהקדוש ברוך הוא מחילה. העצמתו של הפיוט נעשית על ידי כך שלכל אורכו של הפיוט ישנם אזכורים של האל הקוראים לו בשמות שונים. הפייטן המפייט את הפיוט נע בין התחושה הוודאית והברורה אשר באה זמנה לתחושת ההחמצה, העיכוב וחוסר היכולת לחכות, לצפות ולקוות. התחושה הזו באה לידי ביטוי באל שיגלה מתי תבוא ותגיע הגאולה לעולם.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:זמירות ופיוטים לשבת
קטגוריה:שירי רפאל ענתבי
יעלה יעלה

"יַעֲלָה יַעֲלָה בּוֹאִי לְגַנִּי", או בקיצור "יַעֲלָה יַעֲלָה", הוא פיוט אשר נכתב במאה ה-16 על ידי הרב ישראל נג'ארה, מגדולי המשוררים והפייטנים העבריים בכל הזמנים.

הפיוט הוא שיר אהבה בין הדוד לבין הרעיה (המכונה בפיוט יעלה), ונכתב על בסיס משל אהבת הדוד והרעיה בשיר השירים, המסמלת את האהבה בין הקדוש ברוך הוא לעם ישראל. בפיוט ישנם גם מספר הרמזים לפסוקים בשיר השירים. כל בית בשיר נאמר על הרעיה והדוד לסירוגין. בשני הבתים הראשונים כל אחד מן האוהבים קורא לשני לשוב אליו. המשך הפיוט עוסק בגלות בה נמצאת הרעיה, לה מסביר הדוד כי הגלות היא לטובה, וכי היא עתידה להסתיים. בסוף הפיוט מבקשת הרעיה מן הדוד לאוספה מן הגלות, והדוד מבטיח לשלוח את 'סגנו', המשיח.

הפיוט מצא חן וחיבה בעיני כלל עדות המזרח וכיום נוהגים במנהגי הספרדים לשיר פיוט זה גם בזמירות ליל שבת.
קהילת יהודי מרוקו נוהגת לפייט את הפיוט בשירת הבקשות של שבת פרשת בא.
נהוג לשיר את הפיוט גם באירועי שמחה שונים, למשל הולדת בת או שמחת בת מצווה.

לפיוט לחנים רבים, בהם לחנו של המוזיקאי הישראלי יליד עיראק עזרא אהרן אשר חיבר את הלחן במאה ה-20, שהוא המוכר ביותר, גם בזכות ביצועם של ברי סחרוף כסולן, דניאל זמיר ומתיסיהו.

== הפיוט ==

== קישורים חיצוניים ==

*	
*
*
*
* 	
קטגוריה:זמירות ופיוטים לשבת
קטגוריה:שירי ישראל נג'ארה
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
מערך האלבך

מערך האלבך. החִצים מסמנים את כיוון ה[[מגנוט של כל מגנט. מתחת למערך השדה המגנטי חזק, ומעליו השדה מתבטל.]]

מערך האלבך (Halbach Array) הוא סידור מגנטים מיוחד, אשר מחזק את השדה המגנטי בצידו האחד, ומבטלו כמעט לגמרי בצידו השני. כיוון קטבי המגנטים מסתובב (בפאה הקדמית באיור: שמאלה, מטה, ימינה, מעלה, שמאלה). סידור זה דומה להצבת מגנטי פרסה בשרשרת, כך שקטבים זהים נוגעים.

תוצא זה התגלה תאורטית בשנת 1973 בידי ג'ון מאלינסון. ב-1980 גילה אותו קלאוס האלבך באופן בלתי תלוי, והשתמש בו כדי למקד קרניים במאיץ חלקיקים שבמעבדה הלאומית לורנס ברקלי.

== מערכי האלבך שטוחים ==
השדה המגנטי של מערך האלבך שטוח כ[[סופרפוזיציה של השדות הנוצרים משני מערכים חלקיים]]
מודל למערך האלבך שטוח אידיאלי הוא לוח פרומגנטי אינסופי בעובי d, בין המישורים y=-d ו-y=0, אשר כיוון המגנוט בו מסתובב באופן רציף במישור x-y עם תלות מחזורית במקום x בלבד:
<math display="block">\textbf{M}(x,y)=M_0(-\sin kx, \cos kx, 0)</math>
השדה המגנטי הנוצר מעל הלוח (<math>y \ge 0</math>):
<math display="block">\textbf{B}(x,y,z)=\mu_0 M_0 (1-e^{-kd}) e^{-ky}(\sin kx, \cos kx, 0)</math>
השדה המגנטי מסתובב בכיוון הפוך מכיוון סיבוב המגנוט.
מתחת ללוח השדה המגנטי מתאפס.

=== תכונות ===
*השדה המגנטי חזק בצד אחד.
*עוצמת השדה קטנה באופן מעריכי עם המרחק מהלוח. מרחק הדעיכה האופייני מתכונתי למחזור של המערך. השדה "מרוכז" קרוב לפני המגנט.
*אין כמעט זליגה של השדה, שמהווה לפעמים בעיה בתכנון מבנים מגנטיים, בצד השני.

=== שימושים ===
חתך המראה את המבנה של מגנט שטוח למקרר

שימוש פשוט ונפוץ במערך האלבך הוא בתור מגנט למקרר. מגנט כזה נצמד למשטח פאראמגנטי (המקרר) בכוח רב יותר מאשר מגנט אחיד פשוט.

== גליל האלבך ==

הכללת הרעיון לגאומטריה גלילית מאפשרת כליאת השדה המגנטי כולו בחלקו הפנימי של גליל ממוגנט.
חתך בגלילי האלבך עם תדירות זוויתית מרחבית, k, שונה (ביחידות רדיוס). החִצים החיצוניים מסמנים את כיוון המגנוט והפנימיים את השדה המגנטי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגנטיות
ציקלופלגיה

ציקלופלגיה (Cycloplegia) הוא שיתוק של השרירים הריסניים (ciliary muscles) מה שגורם להרחבה של אישון העין. הדבר מביא לחוסר יכולת במיקוד העין. השיתוק נגרם כתוצאה מנטילת תרופות כגון אטרופין, אשר מטרתם להרפות שרירים בין היתר למטרת בדיקה רפואית אצל רופא עיניים ובנוסף כטיפול במחלות שונות כגון דלקת הקשתית. בנוסף השיתוק יכול להתפתח כתוצאה מפציעה באזור העין.
טיפול במחלה מתבצע באמצעות טיפות מתאימות (ציקלופנטולט) המשתקות את יכולת המיקוד הטבעית של העין (אוקומודציה), ובדיקתה באמצעות מכשיר בשם רטינוסקופ, בצורה נטולת השפעת גורמים חיצוניים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הפרעה בשרירי העין, תנועה דו עינית, אקומודציה ורפרקציה
רב אחדבוי בר אמי

רב אחדבוי בר אמי היה אמורא שחי בדור הרביעי לאמוראי בבל.

הוא היה חברו של רב ששת. כאשר פגע פעם בטעות בכבודו של רב ששת, הוא השתתק וכוח הדיבור נלקח ממנו. אמו של רב אחדבוי, שהייתה מניקתו של רב ששת, באה להתחנן לפני רב ששת שירחם עליו, אך הוא לא מחל על כבודו, עד שהראתה לו את דדיה, ואמרה לו: ראה דדים אלו שינקת מהם! כאן לא יכול היה רב ששת להתעלם מחוש הכרת הטובה למניקתו ומחל לרב אחדבוי. מסיבה זו קראו עולא "משגש ארחתיה דאימיה" (גרם לאמו מהומה ושגעון, שכן גילתה את שדיה). בפעם אחרת הוא שאל את רב ששת שאלה הלכתית שמעשית לא תיתכן שתקרה (המערה בעצמו מהו) ורב ששת כעס עליו.

רבים מדברי תורתו של רב אחדבוי מופיעים בתלמוד, רובם שאלות הלכתיות "בעי מיניה" או קושיות על אמרה של מישהו אחר "מתקיף לה" או "מתיב" (=קושייא מברייתא). אחת מהם היא שאלתו האם חלה טומאת עבודה זרה על עבודה זרה שקטנה מכזית. שאלתו הייתה, מכיוון שטומאת עבודה זרה הוקשה לשרץ אך גם הוקשה למת (ע"ע טומאת עבודה זרה), האם שיעורה כשרץ שאפילו פחות מכזית מטמא, או דווקא בכזית כמו טומאת מת. לבסוף פשט את שאלתו רב אויא (ולפי גרסה אחרת רבה בר עולא) שהביא ראיה מברייתא שבה כתוב בפירוש .

שאלה אחרת שאל בעניין ההלכה האומרת כי , האם דין זה אמור גם על יתומים גדולים או רק על קטנים. להלכה מסקנת התלמוד היא שגם על גדולים. במקום אחר הוא שאל את רבא מה דין המבשל בשר בחלב גדי לפני שילדה (קרוב ללידה, שכבר יש לה חלב) האם גם אז עבר על איסור זה או שמא "לא תבשל גדי בחלב אמו" בא ללמד שדווקא בחלב גדי שילדה אסור לבשל. רבא הוכיח לו שגם במקרה כזה קיים איסור.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי בבל
שקע קוריל-קמצ'טקה

איים הקוריליים ובקמצ'טקה]]
[[תצלום לוויין של שקע קוריל-קמצ'טקה]]
שקע קוריל-קמצ'טקה (ברוסית: Курило-Камчатский жёлоб) הוא שקע אוקייני שעומקו המרבי 10,542 מטרים. חלקו הצפון-מזרחי של השקע, סמוך לאיי קומנדור, הוא חלק מצומת משולש – מפגש בין שלושה לוחות טקטוניים, במזרח עם השקע האלאוטי המשתרע בין קמצ'טקה ואלסקה לאורך קשת האיים האלאוטיים, ובמערב עם העתק אולחאן (Ulakhan) הנמתח מן הצומת המשולש ועד רכס צ'רסקי (ברוסית: Черский) בצפון רפובליקת סאחה-יקוטיה. המשכו הדרומי הוא שקע יפן.

==טקטוניקה==
השקע הוא חלק מאזור הפחתה בו נוחת הלוח הפסיפי אל מתחת ללוח אוחוצק. תהליך זה החל בקרטיקון עליון, וכתוצאה ממנו נוצרו קשת האיים הקוריליים והקשת הגעשית של קמצ'טקה.

כחלק מטבעת האש וכתוצאה מהפחתה זו מתבטא שקע קוריל-קמצ'טקה בגעשיות נרחבת ובפעילות סייסמית ענפה.

מאז תחילת המאה ה-20 אירעו בו רעידות אדמה רבות, בהן כמה בדרגה 8 ומעלה בסולם מגניטודה לפי מומנט:

{| border="1" align="right"
|-
! scope="col" style="background:#efefef;" | תאריך
! scope="col" style="background:#efefef;" | מיקום
! scope="col" style="background:#efefef;" | מגניטודה
|-
|3 בפברואר 1923
|קמצ'טקה, רוסיה
|<center>8.4</center>
|-
|2 במרץ 1933
|סנריקו-אוקי, יפן
|<center>8.6</center>
|-
|4 בנובמבר 1952
|קמצ'טקה, רוסיה
|<center>9.0</center>
|-
|6 בנובמבר 1958
|איי קוריל, רוסיה
|<center>8.4</center>
|-
|13 באוקטובר 1963
|איי קוריל, רוסיה
|<center>8.5</center>
|-
|4 באוקטובר 1994
|איי קוריל, רוסיה
|<center>8.3</center>
|-
|25 בספטמבר 2003
|הוקאידו, יפן
|<center>8.3</center>
|-
|15 בנובמבר 2006
|איי קוריל, רוסיה
|<center>8.3</center>
|-
|24 במאי 2013
|ים אוחוצק
|<center>8.3</center>
|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20130522032457/http://www.skimountaineer.com/ROF/Region.php?region=Kamchatka Kamchatka & Kuril Islands: Regional Map and Introduction]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:האוקיינוס השקט
קטגוריה:שקעים
קטגוריה:המרחב התת-מימי
קטגוריה:הוקאידו: גאוגרפיה
קטגוריה:רוסיה: גאולוגיה
קטגוריה:חבל מנהלי קמצ'טקה: גאוגרפיה
In Too Deep (שיר של ג'נסיס)

In Too Deep הוא שיר להקת ג'נסיס, אשר התפרסם לראשונה בשנת 1986. השיר נכלל באלבומה של הלהקה Invisible Touch.

מילות השיר נכתבו על ידי סולן הלהקה פיל קולינס, לאחר שהוא נתבקש לכתוב שיר עבור הפסקול של הסרט "מונה ליזה".

השיר הגיע במחצית שנת 1987 למקום השלישי במצעד האמריקני בילבורד הוט 100 ולמקום ה-19 במצעד הסינגלים הבריטי. כמו כן שהה השיר באותה תקופה שלושה שבועות בראש מצעד ה-Adult Contemporary, המתפרסם על ידי המגזין בילבורד.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=2&prfid=12603&wrkid=25487 מילות השיר] באתר שירונט

קטגוריה:שירי 1986
קטגוריה:סינגלים מ-1986
קטגוריה:שירי ג'נסיס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פיל קולינס
קטגוריה:בלדות משנות ה-1980
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי רוק קל