OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אמיל

אמיל וויטהד (באנגלית: Amil Whitehead; נולדה ב-19 בספטמבר 1978), הידועה שם הבמה שלה, אמיל, היא ראפרית אמריקאית מניו יורק.
היא מוכרת בעיקר מהשיר 'Can I Get', שיתוף פעולה בינה לראפרים ג'יי-זי וג'ה רול מתוך פסקול הסרט 'שעת שיא'.
== חייה ==
אמיל נולדה ניו יורק להורים אפרו אמריקאים ואינדיאנים.

בשנות ה-90 הייתה חברה בהרכב בנות 'Major Coinz'. בשנת 1997 הרכב הבנות פגש את ג'יי-זי שחיפש קול נשי לאלבום שלו 'Vol. 2... Hard Knock Life'. התפקיד יועד בהתחלה לחברתה להרכב אך לאחר שג'יי-זי שמע את אמיל בפריסטייל החליט שהוא רוצה דווקא אותה. אמיל, שהרגישה מחויבות לחברתה ולהרכב סירבה להשתתף בשיר ולחתום בחברת התקליטים שלו רוק א פלה. בסופו של דבר, ג'יי-זי הסכים להקליט שתי גרסאות לשיר. האחת עם אמיל והשנייה עם חברתה. לאחר מכן השתתפה במספר שירים וסינגלים שלו וראפרים נוספים.

לאחר ש'Major Coinz' התפרקה, אמיל החלה את הקריירה הסולו שלה בחברת התקליטים 'רוק א פלה'. אלבום הבכורה שלה 'All Money Is Legal' שוחרר בשנת 2000. הסינגל המצליח ביותר ממנו היה 'I Got That', דואט שלה עם ביונסה. זה אלבום היחיד שלה עד כה והאחרון שלה בחברת התקליטים 'רוק א פלה' לאחר שעזבה אותה בפתאומיות. השמועות אומרות שהיא החליטה לעלות במשקל מכיוון שרצתה להיכנס להריון וזה לא מצא חן בעיני המפיק שלה, ג'יי-זי.

לאחר שעזבה את 'רוק א פלה' היא הקימה שוב את ההרכב 'Major Coinz' וההרכב הוציא מספר שירים במיקסטייפים שונים. אלבום סולו חדש של אמיל אמור לצאת בשנת 2009.

== דיסקוגרפיה ==
* 2000- All Money Is Legal

== קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ראפריות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1978
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1978
קונטרה

קונטרה, עם גשר חתוך לישר

קונטרה (בהונגרית: Háromhúros brácsa; שפירושו "ויולה תלת-מיתרים"; באנגלית: Kontra) הוא כלי נגינה הונגרי. הוא גם כלי נגינה צ'כי, פולני, רומני וסלובקי, הכלי נפוץ בעיקר בטרנסילבניה.

== בניה ==
ניתן לבנות את הקונטרה כחדשה, אך לרוב היא בעצם ויולה קלאסית שעברה מספר שינויים אורגנולוגיים, למשל, דילול ("הדרגה מחדש") של החלק העליון, האחורי והצדדים כדי להגדיל את המשרעת (אמפליטודה), והשטחת הגשר, מה שמאפשר למנגן בכלי להשמיע את כל שלושת המיתרים בבת אחת כדי להפיק אקורדים. בנוסף, בניגוד לוויולה, הם מתוחים רק בשלושה מיתרים.<ref></ref>

במבנה שלה, היא קרובה לוויולה הקלאסית, היא כנראה נוצרה על ידי שינוי שלה בבית והתאמתה לצרכים האישיים. ההבדל נובע מצורת לוח היד, כמו גם כאמור ממספר המיתרים והכיוונון. הגשר (שהמיתרים מונחים עליו) בכלי זה נחתכת ישר, כך שהמיתרים נמצאים במישור אחד וכמעט תמיד נשמעים בו זמנית.

== כוונון ==
את הקונטרה מכוונים כמו ויולה, אם כי חסר מיתר ה-c הנמוך שלה, כלומר נשארים רק g – d – a ולעיתים קרובות מיתר a מוחלף במיתר g שני מכוון ל-a שני מעל ה-g. 

כמעט אך ורק אקורדים מנוגנים על ויולה שלושת המיתרים, כך שהכלי מוחזק בצורה שונה מהקלאסי. בקונטרה גוף הוויולה והמישור שנוצר על ידי שלושת המיתרים הם אנכיים. הכלי מונח על הגוף במספר נקודות כדי להפוך אותו ליציב ככל האפשר:

* הקצה התחתון יוצר קשר עם עצם החזה
* המכשיר מונח על אמת היד השמאלית (החלק התחתון בזרוע)
* הצוואר ממוקם בין האגודל והאצבע של יד שמאל
* ניתן להדק את גוף המכשיר מתחת לסנטר

מעל לכל, היציבה הזו משרתת את הנגינה הכי נוחה, הכי פחות מעייפת, ולכן היא עשויה להשתנות מעט מאדם לאדם.

== טכניקה ==
בשל הגשר השטוח, שיטת הנגינה הסטנדרטית היא לנגן עצירות כפולות ואקורדים בני שלושה צלילים ולתת לכלי לנגן שורות מלודיה.

== ניגון בהרכב ==
לקונטרה יש תפקיד מוגדר בתוך מוזיקת להקת הריקודים. הטווח שלו נע בין זה של הכינורה-Violinofon (או Stroh violin או Stroviol) בקצה הגבוה לבין הקונטרבס בקצה הנמוך. להקות הונגריות ורומניות רבות מציגות גם צימבלום או ציתר, קלרינט, אקורדיון או צ'לו .

== ראו גם ==

* מוזיקה של הונגריה (באנגלית)
* מוזיקה של רומניה (באנגלית)
* מוזיקה של סלובקיה (באנגלית)
* Stroh violin (באנגלית)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלי קשת
קטגוריה:כלי מיתר
אקירה יושימורה

אקירה יושימורה (ביפנית: 吉村昭; 1 במאי 1927 – 31 ביולי 2006) היה סופר יפני.

יושימורה היה נשיא אגודת הסופרים היפניים. חיבר כ-20 ספרים, כשמבין הידועים בהם ניתן למנות את "ספינות טרופות" ו"על תנאי" שתורגמו לשפות רבות וגם לעברית. בשנת 1985 זכה בפרס היפני היוקרתי לספרות - "פרס יומיורי".

== ספריו שתורגמו לעברית==
* ספינות טרופות, הוצאת שוקן, תל אביב, 2002 (תרגמה: עינת קופר)
* על תנאי, הוצאת שוקן, תל אביב, 2007 (תרגמה: עינת קופר)

== פרסים והוקרה==
* 1996 - פרס דזאי דאוסמו
* 1973 - פרס קיקוצ'י קאן
* 1985 - פרס יומיורי
* 1997 - נבחר לאקדמיה היפנית לאומנות
* 2006 - נבחר למסדר השמש העולה - דרגה שלישית

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1927
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2006
טריפוליטאית יהודית

טריפוליטאית יהודית היא קבוצה של ניבים יהודיים של נבי ה אשר דוברו בקרב יהודי לוב (בהתאם למקום מגוריו), בחיי היום יום בינם לבין עצמם.

הטריפוליטאית היהודית שונה מהשפה שדיברו תושבי לוב הלא יהודים, ובה מגוון ביטויים ייחודי השאול מהעברית ומן התרבות היהודית, וכן מילים מהשפות האיטלקית והאנגלית מהתקופה בה איטליה ובריטניה שלטו על לוב.

כיום ניתן למצוא דוברי שפה זו בישראל ובאיטליה. השפה מכונה על ידי היהודים יוצאי טריפולי "טרבלסיה" וחלק קטן גם מכנים אותה "ערָאבּי".

==הגיית השפה==
בטריפוליטאית ישנן חמש תנועות a e i o ו-u. האותיות נהגות כמו האותיות הערביות כפי שנהגו במקורן, למעט ت שנהגית ch, ث שנהגית t. אין הבחנה בין د לذ ושתיהן נהגות d. בטריפוליטאית לעומת ניבים אחרים של ערבית יש הבחנה ברורה מאוד בין הצלילים ג, ג' וז' משום שמשתמשים בשלושת הצלילים האלה כצלילים נפרדים, והחלפה ביניהם תביא לשינוי משמעות. 

הקהילה הטריפוליטאית שגרה כיום בדלתון היא היחידה שהוגה את האות ت כמו ת רגילה ואינם מבחינים בין ت לאות ث. 

* השימוש באותיות ערביות נעשה לצורך הבהרה בלבד, בטריפוליטאית כותבים באותיות עבריות לרוב.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Shumikazu Yoda, The Arabic dialect of the Jews of Tripoli (Libya), grammar, text and glossary, Wiesbaden: Harrassowitz Verlag, 2005.
</div>

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.ethnologue.com/show_language.asp?code=yud ערבית, יהודית-טריפוליטנית] , באתר אתנולוגיה

קטגוריה:יהדות לוב
קטגוריה:אלפבית עברי
קטגוריה:ערבית יהודית
קטגוריה:קצרמר לוב
תאי מרקל

תאי מרקל הם תאים נוירואנדוקריניים המכילים גרנולות הפרשה. תאים אלו ממוקמים בשכבה הבזאלית של האפידרמיס, ספציפית בעור האצבעות, השפתיים, חלל הפה וזקיקי השערות. הם סוג של מכנו-רצפטורים. 

תאי מרקל הם ככל הנראה מודיפיקציות של קרטינוציטים, אשר מתחברים לתאים אחרים באמצעות דזמוזומים, ונצבעים לציטוקרטין (ספציפית, הצביעה היא ל-CK20 אשר לא צובע קרטינוציטים רגילים). תא מרקל נראה מבחינה היסטולוגית כמעין "כובע ליצן" עם שלוחות, אשר מחובר לקריטנוציטים מסביבו. 

תאים אלו קשורים לעצב סנסורי, ומפרישים נוירוטרנסמיטר המעוררים את העצב בתגובה להפעלתם. היחידה של תא מרקל והדיסק של העצב הסנסורי מכונים יחדיו Merkel's corpuscule. תאים אלו משתתפים ב"חישה" של מגע ומרקם. הטענה הרווחת היא שתאי מרקל נמצאים בשכבה הבזלית אך ממצאים אחרונים הראו כי תאי מרקל נמצאים למעשה בדרמיס הפפילרי והרטיקולרי- שם נמצאים הרצפורים העוריים של בני האדם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכת העצבים ההיקפית
קטגוריה:תא
קטגוריה:עור
גופיף פצ'יני

ימין
גופיף פצ'יני (באנגלית: Pacinian corpuscle), או הגופיף הלוחיתי (TH: corpusculum lamellosum), הוא גופיף חישה בעור, האחראי על תחושות לחץ עמוק ורטט.

זהו גופיף חישה גדול בעור, בהשוואה לגופיפי חישה אחרים, דוגמת מייסנר ורפיני. גודלו כמ"מ אחד, הוא נמצא בשכבת הדרמיס והוא בנוי ממעטפות דמויות בצל, ומכאן שמו. מלבד הימצאותו בעור, הוא נמצא ברקמות חיבור שונות, למשל בקופסית העוטפת איברים גדולים, כמו הכבד. כך, כאשר הכבד מוגדל, גופיף זה אחראי על העברת תחושת הכאב כתוצאה מהלחץ המופעל על הקופסית.

גופיף פצ'יני מורכב מקצה עצב תחושתי וסביבו עלים המורכבים מתאי שוואן שעברו התאמה. בין העלים נמצא נוזל (אולטרא-פילטרט). כאשר מופעל לחץ על העור, נוצר לחץ על ממברנות הגופיף, צורתן משתנה, וכתוצאה מכך הן גורמות לדה-פולריזציה של העצב התחושתי, אשר מעביר את האות למערכת העצבים המרכזית.

הגופיף התגלה על ידי האנטומיסט האיטלקי פיליפו פצ'יני בשנת 1831 ונקרא על שמו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכת העצבים ההיקפית
קטגוריה:עור
גופיף מייסנר

גופיף מייסנר (באנגלית: Meissner's corpuscle) הוא גופיף חישה אשר נמצא בעור, בדומה לגופיף פצ'יני וגופיף רפיני. הוא אחראי על תחושות של מגע, ונמצא בעיקר בדרמיס הפפילרי של עור נטול שערות כמו אצבעות הידיים והרגליים, וכן השפתיים.

מבנה הגופיף הוא מעין צילינדר העטוף בתאי שוואן, ובתוכו דנדריט של עצב סנסורי בעל צורה ספירלית.
לגופיף חישה זה הרגישות החישה הגבוהה ביותר, והוא מסוגל לחוש בתנודות בתדרים 10–50 הרץ.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עור
קטגוריה:מערכת העצבים ההיקפית
גופיף רפיני

גופיף רופיני (באנגלית: Ruffini corpuscle, Ruffini ending, bulbous corpuscle) הוא גופיף חישה הקיים בעור, בנוסף לגופיפי חישה אחרים כגון גופיף פצ'יני, גופיף מייסנר, גופיפי מרקל, גופיפי קראוזה. 

זהו גופיף קטן ביותר (מיקרומטר אחד) בעל מבנה צר דמוי כישור העטוף בקופסית, אליו נכנס עצב סנסורי. 
בתוך גופיף רופיני קיים סיב קולגן, וכאשר מופעל לחץ על שכבת הדרמיס סיב הקולגן האמור זז, וכתוצאה מכך גם הממברנה והעצב עובר דה פולריזציה ומעביר את האינפורמציה על הלחץ אל מערכת העצבים המרכזית.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכת העצבים ההיקפית
קטגוריה:עור
אקנתוזיס

אקנתוזיס ניגריקנס 
אקנתוזיס (בכתיב לועזי: Acanthosis) הוא מצב של היפרפלזיה (התרבות תאים) בשכבת ה- stratum spinosum שבאפידרמיס, כתוצאה מהתרבות של קרטינוציטים.

כתוצאה מהתרבות זו מתעבה האפידרמיס.

מצבים שבהם האקנתוזיס ניכר מכונים pseudoephitheliomatous hyperplasia או pseudo cancerous hyperplasia.

תופעה זו יכולה להופיע גם כתגובה לתהליך פתולוגי בדרמיס.

אקנתוזיס ניגריקנס הוא מצב פתולוגי בו מופיעים על הצוואר, במפשעה ובבתי השחי גידולים (שפירים או ממאירים) הנראים כיבלות. לרוב מצביע אקנתוזיס ניגריקנס על רמות אינסולין גבוהות היכולות לנבוע מסוכרת ואצל מתבגרים על רמות גבוהות של פקטורי גדילה שונים. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחלות עור והרקמה התת-עורית
קטגוריה:סוכרת
קורייר

קורייר (בכתב רוסי: Курьер) הוא שבועון ישראלי ברוסית אשר הופץ בדפוס בין 1991–1998 ומאז יוצא לאור במהדורת אינטרנט בלבד.

"קורייר" היה העיתון הראשון שיצא בישראל בשפה הרוסית בעקבות גל העלייה מברית המועצות לשעבר בשנות התשעים. גם כשהעיתון עבר לפורמט של אתר אינטרנט, ב-10 בנובמבר 1997, הוא היה הראשון מבין העיתונים הישראליים בשפה הרוסית שהפך לעיתון מקוון.

בתחילתו מנה "קורייר" 16 עמודים בפורמט רחב. עורכו הראשון של העיתון היה מקסים רזניק, בנו של המשורר איליה רזניק, והעורכת הגרפית הייתה אנה קנופובה. בגיליון הראשון נכלל ריאיון עם הזמרת אלה פוגצ'ובה, שהייתה גם ידידה ותיקה של העורך.

בתחילת 1998 יצא לאור הגיליון המודפס האחרון של "קורייר". כתבת השער הייתה על אביגדור ליברמן.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ישראל: עיתונים ברוסית
קטגוריה:ישראל: שבועונים
קטגוריה:אתרי חדשות
קטגוריה:כתבי עת מקוונים ישראליים
דיסקרטוזיס

דיסקרטוזיס (בכתיב לועזי: Dyskeratosis; בעברית: הִתְקָרְנוּת לֹא-תַּקִינָה) הוא מצב של התקרנות מוקדמת של תאים באפידרמיס.

הקרטינוציטים הם תאים המהווים את עיקר האפידרמיס (כ-90% מתאי האפידרמיס). מקור תאים אלו הוא בשכבה הבזאלית של העור, והם מתמיינים לתאים המייצרים קרטין, אשר בסופו שר מתמלאים בקרטין. 

הקרטינוציטים מייצרים סיבי קרטין דקים הקרויים טופופילמנטים, אשר מתאגדים בבסיסים הקרויים טונופיברילים.

במצב של דיסקרטוזיס, תאים אלו מבשילים מהר מבמצב נורמלי. התרבות הפילמנטים של הקרטין מבשרת על מות התא – ניתן לראות תאים עם ציטופלזמה אאוזינופילית ולהבחין בתהליכי פירוק של גרעין התא. תאים דיסקרטוטיים מאופיינים בגרעינים קטנים יחסית, ובסופו של דבר הם הופכים לבועות נטולות גרעין.

ניתן לראות תופעות של דיסקרטוזיס במחלות שונות כגון Erythema multiforme, וכן במחלות כגון Lichen planus.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחלות עור והרקמה התת-עורית
אי אפשי בתקנת חכמים

אי אפשי בתקנת חכמים ("אי-אפשי" = אין רצוני, לא נוח לי) הוא כלל הלכתי שפירושו שאדם רשאי לוותר על הזכויות והחובות המוענקות לו מתוקף תקנת חז"ל, כאשר מטרת התקנה היא להיטיב עמו. ההנחה שכאשר אדם טוען ש"אי אפשי בתקנת חכמים" מקבלים את טענתו, משמשת גם כטיעון משפטי במשפט הישראלי.

טענת "אי אפשי בתקנת חכמים" שכיחה במקרים בהם התקנה שנועדה לטובת האדם, גורמת לו להפסד מבחינתו.

== השימוש בכלל ==

=== תוקף הכלל ===
הכלל תקף רק כאשר התקנה נועדה רק לצרכו ולטובתו של האדם, כיוון שרק במקרה כזה הוא יכול לומר שהוא לא חפץ בטובה זו ומעדיף לוותר עליה<ref>עיין בדברי רש"י, מסכת גיטין, דף עז, עמוד ב, ד"ה שומעין לו.</ref>. בנוסף, תוקף הדין הוא רק לגבי תקנות חכמים, ומאידך, בדאורייתא, כגון שאומר "דין ודברים אין לי בירושת אבי כשימות" לא יועיל התנאי ובעל כרחו יהא שלו, אלא אם יתן לאחרים בלשון מתנה.

במקרה שבו נוסף לתקנה שהוא מבקש לבטל עוד תקנה, אלא שהיא משנית לה, הכלל יכול להתקיים למרות התקנה הנוספת. כך, למשל, יכולה אשה לומר לבעלה "איני ניזונת ואיני עושה", אני לא רוצה לתת לך את כספי ואני מוותרת על זה שתהיה חייב לפרנסני בשביל זה, למרות שבכך גם הבעל מפסיד את מעשי ידיה. זאת משום שעיקר התקנה היא שהבעל יפרנס את אשתו, והחובה על האשה למסור לו בתמורה את מעשי ידיה- היא פשוט כדי למנוע מצב של איבה ביניהם<ref></ref> . לעומת זאת, הבעל לא יכול לוותר על תקנה זאת משום 'אי אפשי'. זאת משום שעיקר התקנה הוא שיפרנס את אשתו, ומעשי ידיה הם החלק הפחות חשוב בתקנה, ולכן היא אינה לטובתו<ref>משנה תורה לרמב"ם, הלכות אישות, פרק יב, הלכה ד.</ref>.

=== האם יכול לחזור בו ===
נחלקו הפוסקים האם יכול אדם לחזור בו לאחר שטען טענת 'אי אפשי בתקנת חכמים'.

* לשיטת הר"ן, אדם אינו יכול לחזור בו, שאם כן, תוכל אשה לטעון 'איני ניזונת' כאשר תרוויח, ולבטל את הטענה כשלא, והתקנה תהיה ריקה מתוכן.
* לשיטת הרמ"א, אדם יכול לחזור בו, שכן מראש ידו על העליונה; התקנה נועדה לטובתו. לכן, בכל שבוע שיתן בעלה מזונותיה, תתן לו מעשי ידיה, ולהפך.
* לשיטת התוספות, בהגדרת הטענה יכול אדם לחזור בו, שכן אי אפשר לבטל תקנת חכמים לגמרי.

== מקרים נוספים בהם חל הכלל ==
לגבי ירושה, יכול אדם הזכאי לירושה לבחור לוותר עליה, אם מסיבה כלשהי הוא מעדיף שלא לירש.

דוגמה נוספת היא לגבי שבועה; בשבועה הנתבע יכול בדרך כלל להישבע ולהיפטר, אך ישנם מצבים בהם תיקנו חז"ל שהתובע יכול להישבע ולקבל את כספו. טענת אי אפשי במקרה זה מעניקה לתובע את היכולת לומר "אי אפשי בתקנת חכמים" ולהחזיר את חובת השבועה לנתבע.

== לקריאה נוספת ==
* שלמה יוסף זוין ואחרים (עורכים), "אי אפשי בתקנת חכמים", האנציקלופדיה התלמודית, הוצאת יד הרב הרצוג, ירושלים, התשנ"ח

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצוות ותקנות דרבנן
קטגוריה:כללים ועקרונות במשפט העברי
גונדו סיקיו

ממוזער
גונדו סיקיו (ביפנית: 権藤成卿; 13 באפריל 1868- 9 ביולי 1937) היה הוגה דעות יפני שהשתייך לימין הקיצוני ביפן. הוא דגל בהתעצמות יפן בזירה הבינלאומית, בהתרחבות טריטוריאלית, בצמצום כוחם של הבירוקרטים ופקידי הממשל ובהעדפת החקלאות על פני התעשייה.

גונדו נולד ב-1868 במחוז פוקואוקה שבאי קיושו ביפן. בשנת 1886 ערך מסע ארוך בסין ובקוריאה, שם גובשה השקפת עולמו, שדגלה בהתפשטות טריטוריאלית יפנית. הוא הצטרף לארגון הקוקוריוקאי הקיצוני שפעל כנגד התפשטות האימפריאליזם המערבי ליפן. ב-1902 הגיע לטוקיו, שם הכיר דמויות מרכזיות מהימין הקיצוני היפני ביניהם קיטה איקי, שומיי אוקאוה ואחרים. בשנת 1920 הקים את "המדרשה לממשל עצמי" שם הטיף לרעיונותיו. 

גונדו האמין שעל יפן להיות מורכבת מקהילות כפריות קטנות, אשר יהיו כפופות ישירות לקיסר היפני, תוך צמצום הבירוקרטיה ופקידי הממשל. חסידיו לקחו חלק בהפגנות האיכרים כנגד הממשל שהתרחשו בסוף שנות ה-20, במחאה על הקשיים הכלכליים באזורים הכפריים ביפן.

רעיונותיו של גונדו השפיעו רבות על הימין הקיצוני ביפן בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20. הוא עצמו נחשד בהשתתפות במספר ניסיונות הפיכה ביפן, ביניהם ניסיון ההפיכה של 15 במאי 1932.

==ספריו==
*"עקרונות הממשל העצמי של האומה הקיסרית" - 1920
*"הדרכת העם בממשל עצמי" - 1927

==ראו גם==
*קיטה איקי
*אוקאוה שומיי
*הרסטורציה של מייג'י

==לקריאה נוספת==
*יפן המודרנית - בן עמי שילוני, הוצאת שוקן.

קטגוריה:פילוסופים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1868
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1937
שדמה (גוש עציון)

שדמה הוא מחנה צבאי מאויש בשטח C (בשליטה ישראלית מלאה), השוכן בנקודה השולטת על ציר ירושלים-גוש עציון (מזרח), מזרחית לעיירה הפלסטינית בית סאחור, 5 ק"מ דרומית לשכונת הר חומה בירושלים ו-8 ק"מ צפונית לתקוע. הפלסטינים מכנים את המקום "עוש ע'ראב" ("קן העורב").

==מחנה צבאי שדמה==

המחנה הוקם על ידי הבריטים בתקופת המנדט, ולאחר מכן השתמשו בו גם הירדנים. לאחר כיבושו במלחמת ששת הימים עבר לשימוש צה"ל, והיה לבסיס הקבע של גדוד הנח"ל המוצנח (גדוד 50). בהמשך, שימש כבסיס הנדסה ושריון וכונה בשם "שדמה". בשנות האינתיפאדה שימש כבסיס תצפית.

בשנת 2006 החליט צה"ל לנטוש את הבסיס, אך חלק ממבני המגורים, המגדל ועמדות השמירה המוגנות הושארו במקומם. מאז הוא הוגדר כשטח צבאי סגור בשליטה ישראלית. בסוף מרץ 2010 אייש צה"ל מוצב במקום, בעקבות המאבק הציבורי שהתנהל בעניין.

==המאבק על עתיד השטח==

ב-2006 פלסטינים מבית סאחור הסמוכה ביקשו להעביר לידיהם את ראש ההר על מנת להקים בית חולים אורתופדי בן 70 מיטות, שימומן על ידי הארגון ההומניטרי "Cure International". במקביל הוקם פארק למרגלות ההר, בסיוע הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי של מחלקת המדינה האמריקנית. בפברואר 2006 נחנך הפארק בנוכחות ראש הממשלה הפלסטיני סלאם פיאד.

במאי 2008 הקימו פעילות התנחלות, בהן נדיה מטר ויהודית קצובר, את "הוועד למען שדמה יהודית" מתוך מטרה "להשאיר את שדמה בשליטה ישראלית, למנוע השתלטות גורמים עוינים על השטח ולפעול כנגד מסירת האזור לידי הפלסטינים בהסדר עתידי". פעילי הוועד טוענים כי שדמה היא נקודה אסטרטגית חשובה שאין להעבירה לפלסטינים, ומציעים לטפח את המבנים העזובים ולהופכם למרכז ללימוד על ההיסטוריה של גוש עציון וארץ ישראל, שבהמשך יורחב ויהפוך ליישוב. הוועד מארגן בשדמה שיעורים בכל שבוע ואירועים חודשיים. ביום ירושלים תשס"ט נערך במקום כנס תמיכה בהשתתפות גאולה כהן והזמר דודו אלהרר, בו הוקראו מכתבי תמיכה של חברי הכנסת זאב אלקין ודני דנון.

ב-19 בנובמבר 2009 ביקר בשדמה דב הייקינד, חבר בית הנבחרים של מדינת ניו יורק. הוא הביע תמיכה בהתיישבות יהודית בשדמה ונטע במקום עץ זית.

בתחילת אוקטובר 2013 נערך במקום טקס קביעת מזוזה בהשתתפות המונים, ובהם סגן השר אלי בן דהן, ראש המועצה האזורית גוש עציון דוידי פרל וח"כ שולי מועלם-רפאלי. בראש חודש סיון ה'תשע"ד נחנך בית הכנסת בשדמה, בהשתתפות מפקד חטיבת עציון, עמית ימין.

באוגוסט 2016, אישר שר הביטחון אביגדור ליברמן את הקמת בית החולים עבור הפלסטינים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://www.womeningreen.org.il/new שדמה יהודית], באתר נשים בירוק

==הערות שוליים==

קטגוריה:גוש עציון
קטגוריה:בסיסי צה"ל שנסגרו
קטגוריה:בסיסי צה"ל ביהודה, בשומרון ובבקעת הירדן
ג'ון ברקו

ג'ון סיימון ברקו (באנגלית: John Simon Bercow; נולד ב-19 בינואר 1963) הוא פוליטיקאי יהודי בריטי שכיהן כיושב ראש בית הנבחרים הבריטי מיוני 2009 עד נובמבר 2019. חבר בית הנבחרים מטעם מחוז בקינגהאם ממאי 1997 ועד נובמבר 2019. היהודי הראשון שכיהן כיושב ראש בית הנבחרים.

==תולדות חייו==
נולד באדג'וור שבצפון לונדון למשפחה יהודית מהמעמד הבינוני. אביו היה נהג מונית.

בצעירותו היה ברקו שחקן טניס, ואף דורג במקום הראשון בדירוג בני הנוער, אך לקה במחלת הנשיקה, דבר שהביא את קריירת הטניס שלו לידי סיום.

בזמן לימודיו באוניברסיטת אסקס, נבחר ליו"ר איגוד הסטודנטים של המפלגה השמרנית הבריטית.

לאחר לימודיו עסק בבנקאות ושדלנות.

==קריירה פוליטית==

ב-1986 נבחר למועצת הרובע למבת' שבלונדון.

ב-1995 מונה ליועץ שר, ושימש בתפקיד תחת שר במשרד האוצר ושרת התרבות.

ברקו ניסה לרוץ לבית הנבחרים הבריטי ב-1987 ו-1992 אך לא זכה במועמדות מפלגתו באזור בחירה. לקראת בחירות 1997 שכר ברקו מסוק על מנת להשתתף בתהליכי בחירה בשני אזורי בחירה, שנערכו באותו היום ונחשבו בטוחים לזכייה. הוא אכן זכה במועמדות מפלגתו ונבחר לפרלמנט כנציג אזור הבחירה בקניגהאם בבקינגהאמשייר. הוא שב וזכה במושב זה בכל הבחירות שנערכו מאז עד שפרש מבית הנבחרים בנובמבר 2019.

ברקו התקדם במהירות במעלה סולם התפקידים שבפרלמנט. ראשית, היה אחראי על צוות התגובות לענייני חינוך ופנים ובהמשך צורף לממשלת הצללים כשר הצללים במשרדי האוצר, העבודה ופיתוח בינלאומי.

ב-2005 נבחר ברקו בידי ערוץ 4 הבריטי לחבר הפרלמנט המצטיין מן האופוזיציה.

לאחר התפטרותו של מייקל מרטין נבחר ברקו ב-22 ביוני 2009 ליו"ר בית הנבחרים בסיבוב ההצבעה השלישי. מינויו אושר על ידי המלכה אליזבת השנייה.

ברקו הוא יו"ר הבית היהודי הראשון וגם הראשון שלא חובש את הפאה הנוכרית המסורתית בעת שבתו על כס היו"ר. הוא גם ויתר על מכנסי הטייטס הצמודים שהיו חלק מהתלבושת, אך המשיך לעטות את הגלימה השחורה, המסמלת את מחויבותו לחוקי הפרלמנט.

בקיץ 2019 התפרסם במחאתו הצבעונית נגד ניסיונו הבלתי חוקי של ראש ממשלת בריטניה, בוריס ג'ונסון להשעות את ישיבות הפרלמנט.

==משפחתו==
ברקו נשוי לסאלי אילמן מאז שנת 2002. אשתו שהייתה חברה במפלגה השמרנית, עברה לתמוך במפלגת הלייבור, דבר שהוביל לשמועות על עריקתו הפוליטית של בעלה, שמועות שהוכחשו.

לזוג שלושה ילדים. בנם הבכור אוליבר הוא אוטיסט.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:חברי המועצה המלכותית
קטגוריה:יושבי ראש בית הנבחרים הבריטי
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בריטים
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2001–2005)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2010–2015)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2015–2017)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2017–2019)
קטגוריה:חברי המפלגה השמרנית (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (2005–2010)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1997–2001)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1963
עכבר העיר ועכבר הכפר

עכבר העיר ועכבר הכפר הוא משל המיוחס לאיזופוס. מספרו 352 לפי סיווג פֶּרי.
עכבר העיר ועכבר הכפר, אויר בידי מיילו וינטר בעבור מקראה של [[משלי איזופוס משנת 1919]]

==תקציר העלילה==

במהלך הסיפור, עכבר העיר מבקר את בן דודו, עכבר הכפר. עכבר הכפר מציע לעכבר העיר ארוחה פשוטה של מזון כפרי, אך זה מסרב בלעגנות. הוא לוקח את עכבר הכפר לביקור בעיר כדי להראות לו את "החיים הטובים". ואולם, באמצע ארוחה של עוגות וריבה מתנפלים עליהם שני כלבים (בגרסה אחרת: חתולים), והעכברים נאלצים לנטוש את החגיגה ולרוץ למקום מבטחים. לאחר מכן, עכבר הכפר חוזר לכפרו, ובפיו מוסר ההשכל: 

==עיבודים מן העת החדשה==

הסיפור "עכבר העיר ועכבר הכפר" (112 בסיווג ארנה-תומפסון) זכה לעיבודים רבים.

אחד העיבודים המוקדמים הוא מהמאה ה-15, על ידי המשורר רוברט הנריסון שכתב אותו בסקוטית עתיקה. בגרסה זו העכברים הם ממין נקבה.

ביאטריקס פוטר עיבדה ואיירה את הסיפור בשנת 1918, וקראה לו "סיפורו של ג'וני, עכבר העיר".

אולפני ההנפשה של וולט דיסני הפיקו סרט שמשמש כגרסה שלהם לסיפור בשם "בן הדוד מהכפר", כאשר הוא זכה בפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר.

ב-1945 כיכבו טום וג'רי בסרט הנפשה קצר בשם "עכבר במנהטן", המבוסס על הסיפור.

ב-1998 החלה להיות משודרת הסדרה "עכבר העיר ועכבר הכפר", אשר מבוססת על סיפור זה, כאשר הדמויות הראשיות שבה הופיעו לפני כן, בשנת 1993, בספיישל הטלוויזיוני "עכבר העיר ועכבר הכפר: סיפור חג המולד". הסדרה שודרה בישראל בדיבוב עברי, תחילה בערוץ הילדים ולאחר מכן בלוגי.

הסיפור מוזכר רבות ביצירות אמנות, סרטים ויצירות מוזיקליות מן העת החדשה. כך למשל שירו המפורסם של מאיר בנאי "וביניהם", וכן העיתון הישראלי "עכבר העיר" אשר שאל את שמו מכותרת הסיפור.

==קישורים חיצוניים==

עכבר העיר ועכבר הכפר
קטגוריה:עכברים בתרבות
נתי עזריה

נתי עזריה (נולד ב-31 במאי 1967 בנתניה) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת החלוץ, ומאמן כדורגל בהווה.

== ביוגרפיה ==
=== קריירת משחק ===
עזריה החל את דרכו לאחר שהחל לשחק במחלקות הנוער של מכבי נתניה. עזריה, עלה לקבוצת הבוגרים של המועדון, בעונת 1984/85. עזריה ערך את הופעת הבכורה שלו באותה עונה נגד הפועל לוד, במשחק עזריה כבש צמד וקבוצתו ניצחה 0–9, הניצחון הגבוה ביותר של מועדון הכדורגל בכל הזמנים. במדי נתניה, נחשב עזריה לאחד החלוצים הבולטים של מכבי נתניה בשנות ה-90 כשהוא כבש לטובתה למעלה מ-100 שערים בכל המסגרות.

במהלך הקריירה שלו שיחק עזריה גם בהפועל כפר סבא, מכבי שעריים, הפועל טייבה, ובהפועל אכסאל. ולאחר 15 שנים, החליט לסיים את הקריירה ופרש ממשחק פעיל.

=== קריירת אימון ===
לאחר הפרישה ממשחק פעיל, קיבל עזריה תפקיד ניהולי במכבי נתניה כמנהל ספורטיבי. עזריה פעל בתפקיד זה משנת 2000 עד לשנת 2005. לאחר מכן, בעונת 2005/06, מונה למאמן קבוצת נערים ג' של המועדון. במהלך עונה זו הוביל את הקבוצה למקום השלישי בליגה השנייה כאשר קבוצתו של עזריה, מנצחת 8 פעמים רצוף במהלך הסיבוב השני. את העונה שלאחר מכן, עונת 2006/07 הוביל עזריה את קבוצתו לזכייה בגביע המדינה לנערים ג', לאחר שבמשך תקופה ארוכה, קבוצות הנערים של מכבי נתניה לא זכו בתואר.

באוגוסט 2008 מונה עזריה לעוזר המאמן של לותר מתאוס בקבוצת הבוגרים של מכבי נתניה. לקראת עונת 2008/09 החליט בעלי הקבוצה דניאל יאמר לצמצם את השקעותיו הכספיות בקבוצה. מרבית השחקנים הבכירים בקבוצה והמאמן לותר מתאוס שוחררו, ועזריה קיבל את תפקיד המאמן הראשי. אולם בסיום ארבעת מחזורי הליגה הראשונים דורגה הקבוצה בתחתית הטבלה לאחר שהשיגה 2 נקודות בלבד, וראובן עטר מונה במקומו של עזריה. לאחר מכן אימן את קבוצת מכבי עמק חפר בצוותא עם סלובודן דראפיץ'.

בשנת 2010 חזר לאמן את קבוצות הנערים של מכבי נתניה, ובקיץ 2012 מונה למאמן קבוצת הנוער של המועדון. בקיץ 2013 מונה למאמן קבוצת הנוער של הפועל כפר סבא.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני מכבי שעריים
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הפועל טייבה
קטגוריה:כדורגלני הפועל אכסאל
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני מכבי נתניה
קטגוריה:נתניה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
לארס לקה ראסמוסן

לארס לקה ראסמוסן (בדנית: Lars Løkke Rasmussen; נולד ב-15 במאי 1964) הוא פוליטיקאי דני המכהן כשר החוץ של דנמרק מאז דצמבר 2022. בעבר שירת כראש ממשלת דנמרק בשנים 2015–2019 ובשנים 2009–2011.

==ביוגרפיה==
ראסמוסן נולד בוויילה לליסה ויֶפֶּה ראסמוסן. ב-1992 קיבל תואר במשפטים מאוניברסיטת קופנהגן.

משנת 2001 הוא כיהן בממשלות דנמרק תחת ראש הממשלה אנדרס פוג ראסמוסן, תחילה בתפקיד שר הפנים והבריאות (עד 2007), ואחרי כן בתפקיד שר האוצר.
ב-4 באפריל 2009 נבחר אנדרס פוג ראסמוסן לתפקיד המזכיר הכללי של נאט"ו, ויום לאחר מכן הושבע לארס לקה ראסמוסן כמחליפו בראשות הממשלה. ב-15 בספטמבר 2011 נערכו בחירות כלליות ובמסגרתן זכתה מפלגתו של ראסמוסן ב-47 מושבים בפרלמנט, אך חלוקת הקולות בין שאר המפלגות לא הותירה לו אפשרות לחזור ולהקים ממשלת קואליציה. ב-16 בספטמבר הגיש ראסמוסן את התפטרותו למרגרטה השנייה, מלכת דנמרק וזו הטילה על הלה ת'ורנינג שמידט את מלאכת הרכבת הממשלה החדשה.

לאחר הבחירות הכלליות שנערכו ביוני 2015 התמנה ראסמוסן לראש הממשלה בכהונתו השנייה. בעקבות הפסד המפלגה וגוש המרכז-ימין בבחירות 2019, הכריז ראסמוסן ב-6 ביוני 2019 על התפטרות ממשלתו בפני המלכה מרגרטה. לקראת הבחירות בשנת 2022, הקים את מפלגת המתונים.

ראסמוסן נשוי לסולרון ולהם שלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת דנמרק
קטגוריה:שרי בריאות
קטגוריה:שרי פנים
קטגוריה:שרי אוצר
קטגוריה:שרי חוץ
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1964
אנטון שטדלר

אנטון פאול שטדלר (בגרמנית: Anton Paul Stadler; 28 ביוני 1753 - 15 ביוני 1812) היה קלרניתן ונגן קרן באסט (basset horn) אוסטרי, שמוצרט כתב למענו את החמישייה לקלרינט וכלי מיתר ואת הקונצ'רטו לקלרינט ותזמורת.

נאמר על שטדלר, שהיה לו צליל יפה במיוחד ושליטה יוצאת דופן במשלב הנמוך של קלרינט הבס ובאסט הורן. מבקר מוזיקה וינאי בן תקופתו כתב, ביחס לשטדלר, "לא הייתי מתאר לעצמי, שקלרינט תוכל לחקות את הקול האנושי בהצלחה רבה כל כך כפי שהדבר עולה בידך. כלי הנגינה שלך חרישי כל כך, עדין כל כך בצליליו, שאיש משומעיו לא יוכל לעמוד בפניו."

אנטון שטדלר, שהיה וירטואוז ידוע-שם, ניגן כקלרינטן שני עם אחיו, יוהאן בתזמורת החצר בווינה. ייתכן, שהייתה זו התמחותו בקלרינט שני ובקרן באסט שהביאה אותו לשיתוף פעולה עם תאודור לוץ (1748-1792), יצרן קלרינטים. הרעיון שלו היה להוסיף הארכה לקלרינטים שלו בסי במול ובלה - כמו בקרן הבאסט - תוספת טרצה גדולה לדו הנמוך. לקלרינט המוארכת הזו (הידועה כיום כקלרינט באסט) כתב מוצרט את הקונצ'רטו לקלרינט ואולי גם חמישיית הקלרינט וכלי המיתר שלו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קלרניתנים
קטגוריה:מוזיקאים אוסטרים
קטגוריה:ילידי 1753
קטגוריה:נפטרים ב-1812
הבחירות הפרלמנטריות בלבנון 2009

הבחירות הכלליות בלבנון נערכו ב-7 ביוני 2009.

לפני הבחירות קודם חוק המוריד את רף גיל ההצבעה מ-21 ל-18.<ref></ref> תוצאות הבחירות הראו כ-55% אחוזי הצבעה וניצחון של קואליציית 14 במרץ מול קואליציית 8 במרץ בפער של 71 מושבים אל מול 57, תוצאות דומות לאלו שהושגו בבחירות 2005 לאחר מהפכת הארזים. בכל מקרה, פרשנים רבים ציפו ליצירת ממשלת אחדות לאומית בדומה לממשלה שהוקמה ב-2008 לאחר הסכם דוחה.

למרות הפסדם בבחירות, קואליציית 8 במרץ גרפה אחוז גבוה יותר של מצביעים מאשר יריבתה, כשמתוך כלל הקולות, היא זכתה ב-55% אל מול 45% תמיכה לקואליציית 14 במרץ.

==תוצאות הבחירות==

חלוקת המושבים בפרלמנט, מתוך 128 מושבים:

{| class="wikitable"
! קואליציה !! מפלגה !! מספר מושבים
|-
| rowspan="7" | קואליציית 14 במרץ || זרם העתיד || 30
|-
| | המפלגה הסוציאליסטית הפרוגרסיבית || 10
|-
| | הכוחות הלבנוניים || 5
|-
| | מפלגת הפלנגות || 5
|-
| | אחרים || 19
|-
| | עצמאיים|| 2
|-
| | סה"כ || 71
|-
| rowspan="6" | קואליציית 8 במרץ || חזבאללה || 13
|-
| | אמל || 11
|-
| | המפלגה הסורית הסוציאליסטית הלאומית || 2
|-
| | מפלגת הבעת' || 2
|-
| | אחרים || 2
|-
| | סה"כ || 30
|-
| rowspan="5" | חזית השינוי והרפורמה || הזרם הפטריוטי החופשי || 19
|-
| | בריגדת מרדה || 4
|-
| | הפדרציה המהפכנית הארמנית || 2
|-
| | המפלגה הדמוקרטית הלבנונית || 2
|-
| | סה"כ || 27
|}

== לאחר הבחירות ==

ב-25 ביוני 2009, נועדו סעד אל-חרירי ומזכ"ל חזבאללה חסן נסראללה בביירות. יומיים לאחר מכן, נשיא לבנון, מישל סולימאן, הטיל על ראש המחנה האנטי-סורי וראש סיעת "אל-מוסתקבל", סעד אל-חרירי, להרכיב את הממשלה הבאה בלבנון. חרירי הבהיר כי בכוונתו לנסות להקים ממשלת אחדות לאומית, אך הזהיר כי משימתו תהיה קשה. "בהתאם להתחייבויותינו במהלך מסע הבחירות, נתחיל בהתייעצויות עם כל סיעות הפרלמנט".

ב-7 בספטמבר 2009, הציג סעד חרירי לנשיא מישל סולימאן את רשימת השרים שיכהנו תחתיו. בממשלת האחדות שהוגשה נכללים 30 שרים, 15 מהם ממחנהו של חרירי (קואליציית 14 במרץ), 10 מהם ממחנה חזבאללה ו-5 שרים נוספים אנשי מחנהו של הנשיא סולימאן. עוד לפני אישור הנשיא, ההצעה טעונת אישור של מחנה חזבאללה. חרירי התייחס לרשימה :"הרכב הממשלה יבטא את האיזון במדינה ויכבד את תוצאות הבחירות לפרלמנט". זאת להמשך להצהרותיו על שילוב אנשי חזבאללה בממשלה מחודש אוגוסט: "אני רוצה להדגיש בפני האויב הישראלי כי חזבאללה יהיה בממשלה הזאת, בין אם ירצה בכך או לא, משום שהאינטרס הלאומי מצריך שכולם יהיו בממשלה הזאת".
ב-10 בספטמבר גוש חזבאללה הודיע כי הוא מסרב להצעתו של חרירי, כאשר סלע המחלוקת הוא על תיק התקשורת ותיק הפנים. בתגובה, חרירי הודיע כי הוא נואש ממאמצי הקמת ממשלת אחדות.

ב-7 בנובמבר הודיעו חזבאללה וגוש האופוזיציה אותו הוא מנהיג (הכולל גם את אמל ואת מפלגתו של מישל עאון) על הסכמתם להצטרף לממשלת האחדות של סעד חרירי, לאחר חמישה חודשי משא ומתן.
כעבור מספר ימים, נראה כי הממשלה מתגבשת, וראש הממשלה סעד אל חרירי, מינה שני נציגים של חזבאללה לממשלתו החדשה.

הרכב הממשלה החדשה: 15 מושבים לקואליציית 14 במרץ, 10 לקואליציית 8 במרץ ו-5 מועמדים על ידי נשיא לבנון מישאל סולימאן, אשר הגדיר עצמו כגורם נייטרלית בין המחנות.<ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:2009 בפוליטיקה
קטגוריה:לבנון: פוליטיקה
לבנון, כלליות 2009
מצלמת לייקה

מצלמת לייקה (בגרמנית: Leica) היא מצלמת 35 מ"מ, שמיוצרת על ידי חברה גרמנית בעלת אותו השם. המצלמה הראשונה בשם זה נבנתה בשנת 1914 על ידי גרמני בשם אוסקר ברנק (Oscar Barnack) אשר עסק במכניקה עדינה ועבד עבור מפעל לייצור מיקרוסקופים "לייץ" (Leitz). המצלמה נבנתה לשימושו הפרטי של ברנק.מצלמת לייקה

תחילה צילמה תמונות במידות 36X24 מ"מ על סרט גליל ברוחב 35 מ"מ שיוצר עבור מצלמות הראינוע. עשר שנים לאחר מכן, החל לייץ' בשיווק מהדורה משופרת של המצלמה תחת השם המסחרי "לייקה", צירוף של "ליי-ץ" ו"קא-מרה", דהיינו מצלמה). זו הייתה המצלמה המדויקת הראשונה בעולם. הותקנה בלייקה עצמית מתוכננת מעולה בעלת מפתח f/3.5, אך איכות התמונות נפגמו כתוצאה מ"גרעניות" אשר נתגלתה לעין כאשר הסרט הקטן הוגדל למידות התמונה המקובלות.

==ראו גם==
*רכבת החופש של לייקה
*ארנסט לייץ השני

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות צילום
לייקה
קטגוריה:היסטוריה של הצילום
ארגמנת על שם שונליין-הנוך

נוגדני IgA בנפרון בחולה עם נפריטיס]]
ארגמנת על שם שונליין-הנוך (באנגלית: Henoch-Schönlein purpura) היא מחלה שבה יש דלקת של דופן כלי הדם (וסקוליטיס סיסטמי), המאופיינת בהצטברות של קומפלקסים אימוניים הכוללים את הנוגדן IgA. הצטברות זו מתקיימת בעור ובכליה, אולם יכולה לערב גם את המפרקים, מערכת העיכול ובמקרים נדירים, את מערכת העצבים המרכזית. מחלה זו פוגעת בעיקר בילדים בגילאי 4–8, עם שכיחות גבוהה יותר בבנים, כאשר ב-75% מהמקרים זיהום בדרכי הנשימה יקדים את המחלה. עם זאת, המחלה יכולה להופיע גם אצל מבוגרים, לרוב עקב תרופות מסוימות או מחלת רקע. 

המחלה תוארה לראשונה בשנת 1837 על ידי יוהאן שונליין ובהמשך תיאר תלמידו, אדוארד הנוך את כאבי הבטן ואת ההשלכות על הכליות.

== תסמינים קליניים ==
התסמינים הקליניים כוללים בין היתר: 
*פריחה עם פפולות נמושות (אדומות, לאחר מכן סגולות ובסוף חומות), אשר יכולות להתמזג לצברים. הפריחה מופיעה בעיקר בגפיים התחתונות, עד קו העכוז, ויכולה להופיע גם בגפיים העליונות, ואצל ילדים קטנים, גם באפרכסת ובפנים. 
*כאב בטן קטן עוויתי מסוג colic pain קיים במרבית מהמקרים, וזאת כתוצאה מאיסכמיה של המעי (מחסור באספקת חמצן למעי כתוצאה מהווסקוליטיס). כאב הבטן מלווה לרוב בהקאה ודם סמוי בצואה. מספר סיבוכים ארוכי טווח יכולים להיגרם מהמעורבות הבטנית של המחלה, והם מהווים את מירב הסיבוכים לטווח ארוך שיכולים להיגרם. 
*דלקת מפרקים שחולפת לחלוטין, קיימת במרבית מהמקרים. 
*פגיעה כלייתית, קיימת במחצית מהמקרים, אשר עוברת לאחר מספר חודשים (אם כי, לעיתים מעורבות הפגיעה היא גדולה).

== בדיקת מעבדה ==
בבדיקת מעבדה ניתן למצוא עליה בטסיות הדם, ושקיעת דם מוחשת. ניתן לראות בבדיקת שתן כי יש פגיעה כלייתית, דם בשתן (המטוריה מיקרוסקופית) וכן חלבון בשתן (פרוטאינוריה). 

== פרוגנוזה ==
המחלה חולפת מאליה לאחר 6–16 שבועות, ובמקרים של סיבוך כלייתי ניתנים סטרואידים לטיפול בעור. בנוסף, חשוב לעקוב אחר תפקוד הכליות כדי לוודא שאין התדרדרות.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.kidspedia.co.il/mamar.asp?id=78 הרחבה מתוך קידספדיה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ליקויי קרישה וארגמנות
ולדימיר ופניק

ולדימיר נאומוביץ' וַפְּניק (ברוסית: Владимир Наумович Вапник; ) הוא מחשובי התאורטיקנים בתחום למידת המכונה.

== קריירה ==
ופניק נולד בברית המועצות. קיבל תואר מוסמך במתמטיקה באוניברסיטה האוזבקית הלאומית ב-1958, ודוקטור בסטטיסטיקה במכון למדעי הבקרה של מוסקבה ב-1964. הוא עבד במכון זה בין השנים 1990-1961 ואף כיהן כראש המחלקה למדעי המחשב. ב-1990 עבר לארצות הברית והצטרף למחלקה לחקר מערכות לומדות של מעבדות בל. ב-2002 עבר למעבדות NEC בפרינסטון, שם הוא פועל עד היום. בנוסף הוא מכהן כפרופסור למדעי המחשב ולסטטיסטיקה באוניברסיטת לונדון מ-1995, וכפרופסור באוניברסיטת קולומביה מ-2003. ב-2006 הצטרף לאקדמיה הלאומית להנדסה וב-2008 זכה בפרס פאריס קאנלקיס. ב-2012 זכה במדליית בנג'מין פרנקלין בתחום מדעים קוגניטיביים.

לוופניק השפעה מכרעת על התאוריה המודרנית של למידה סטטיסטית מתוך דוגמאות. יחד עם צ'רבוננקיס פיתח את המדד הקרוי בשם ממד VC, האומד את הסיבוכיות של משפחת היפותזות וקובע האם היא ניתנת ללמידה ומהם גודלי המדגם הדרושים. תרומתו הבולטת השנייה הייתה בהצגת האלגוריתם והתאוריה של מכונת וקטורים תומכים, שהוא אלגוריתם הלמידה הנפוץ ביותר כיום.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים סובייטים
קטגוריה:סטטיסטיקאים
קטגוריה:מדעני מחשב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל מעבדות בל
קטגוריה:זוכי מדליית בנג'מין פרנקלין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936
סכנת א-תורכי

שרידי סביל בסכנת א-תורכי
סכנת א-תורכי (בערבית: سكنة التركي; מילולית: "שכונת הטורקי") או סכנת א-סביל (سكنة السبيل, "שכונת הסביל") הייתה שכונה בין אבו כביר ליפו, ששרידיה נמצאים כיום באזור מפגש הרחובות פנחס לבון ובן-צבי בתל אביב.
==היסטוריה==
השכונה הוקמה בתקופת שלטונו של אבראהים פאשא בארץ ישראל, באמצע המאה ה-19. אבראהים פאשא, שכבש את ארץ ישראל מידי העות'מאנים ב-1831, הביא עמו עשרות אלפי מצרים, שהתיישבו במקומות שונים ברחבי הארץ, וגם בשכונות שונות שהוקמו סביב יפו, ובהן אבו כביר וסלמה. סכנת א-תורכי, שהוקמה בסמוך לדרך הראשית שהובילה מיפו לירושלים (כיום דרך בן-צבי), הפכה עד מהרה למקום משכנם של פקידי ממשל טורקים, וזהו מקור שמה. שמה השני של השכונה, "סכנת א-סביל" (או "סכנת אל-סביל"), נובע ככל הנראה מקרבתה לסביל אבו נבוט או מקיומם של סבילים רבים בתחומה. השכונה כללה הן בתי עץ פשוטים והן בתי אבן, בהם גם בתי באר. סביבה היו אדמות חקלאיות. 

במהלך מלחמת העצמאות עזבו התושבים, ובתיהם ננטשו. כיום משמשים חלק מהמבנים למוסכים ולתעשייה זעירה, ומקצתם למגורים. על השטחים החקלאיים מסביב לשכונה נבנו חלקה המערבי של קריית שלום, חלקה המזרחי של יפו א' וכן המכון לרפואה משפטית ובית מעצר תל אביב.

==קישורים חיצוניים==
* 
* אסנת לינדר אסולין, אנה מרז'נוב וגילי שינמן, "[https://web.archive.org/web/20080820093953/http://www.bateibeer.com/www/5.pdf תיק תיעוד - בית הבאר בדרך בן צבי 79]" באתר בתי הבאר
* רות קרק ואביב אופנהיים, "[https://www.academia.edu/17844213/The_Development_of_the_Egyptian_Sakinat_in_the_Jaffa_Region_in_the_Nineteenth_Century התפתחות הסכנאת המצריות באזור יפו במאה התשע-עשרה]", אריאל, 210 - 211, אוגוסט 2015, עמ' 159 - 176.

קטגוריה:תל אביב-יפו: שכונות
קטגוריה:יפו: היסטוריה
קטגוריה:דרך בן צבי
קטגוריה:יפו: שכונות
טוטו משפחתי

טוטו משפחתי הוא שעשועון טלוויזיה ישראלי נושא פרסים בהפקת ערוץ 3 ששודר בין השנים 1992 עד 1995. מנחי התוכנית היו דודו טופז ולאחריו ציפי שביט.

התוכנית מבוססת על פורמט אמריקאי בשם Family Feud אשר משודר בארצות הברית החל משנות ה-70, וזוכה להצלחה רבה יחסית לאורך השנים. גרסאות נוספות של השעשועון שודרו גם בארצות נוספות לאורך השנים.

==המשחק==
נציגי המשפחות מוצבים בפני שאלה שנענתה קודם לכן על ידי מאה איש. תשובה נחשבת נכונה אם היא אחת מהתשובות המוסתרות על לוח המשחק, או שנקבעה כמקבילה לכזו על ידי חבר השופטים. נקודות נוספות ניתנות על תשובות שנענו על ידי יותר אנשים בסקר. על תשובה להיענות על ידי שני אנשים לפחות (מן המאה) כדי להיכלל בלוח המשחק. ישנם חמישה בני משפחה בכל קבוצה. דוגמאות לשאלות יכולות להיות: "משהו שעושים בבית הספר", "מה המאכל האהוב", או "מה עושים בזמן הפסקת הפרסומות".
המתמודדים אינם נשאלים שאלות בנוגע למה נכון או כיצד דברים מתקיימים במציאות. על פני כן, הם נשאלים שאלות בנוגע למה האדם הממוצע יחשוב שנכון.
בצורה זו, תשובה הגיונית לחלוטין עלולה להתברר כשגויה משום שלא עברה את סף הסקר (לדוגמה: בשאלה "מה עושים בבית הספר?", דבר הגיוני לעשות בבית הספר הוא ללמוד מתמטיקה, אך ייתכן שתשובה זו לא ניתנה על ידי יותר מאדם אחד, ועל כן תיחשב כשגויה.)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שעשועוני טלוויזיה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות מבוססות על פורמט אמריקאי
פרידריכסהיין-קרויצברג

פרידריכסהיין-קרויצברג (Friedrichshain-Kreuzberg) הוא אחד מ-12 הרבעים המרכיבים את העיר ברלין, בירת גרמניה.

פרידריכסהיין-קרויצברג מורכב משתי שכונות בלבד: פרידריכסהיין וקרויצברג. זהו מספר השכונות הקטן ביותר מבין רובעי ברלין. זהו הרובע הקטן ביותר בשטחו והצפוף ביותר מבין רובעי העיר. שטח הרובע מהווה 2.3% בלבד משטח העיר, אך מתגוררים בו 7.7% מתושבי העיר. צפיפות האוכלוסייה ברובע גדולה פי 3 מהצפיפות הממוצעת בברלין.

רובע פרידריכסהיין-קרויצברג נוצר כתוצאה מרפורמת השכונות של ברלין ב-1 בינואר 2001. זהו הרובע היחיד, לצד רובע מיטה, אשר הורכב משכונות ששכנו משני עברי חומת ברלין. פרידריכסהיין שכנה עד לנפילת החומה במזרח ברלין; קרויצברג שכנה במערב. חומת ברלין היוותה עד לשנת 1989 את הגבול בין שתי השכונות.

רובע פרידריכסהיין-קרויצברג שוכן בלב ברלין. הוא גובל ברובע מיטה מצפון-מערב, בפנקו מצפון, בליכטנברג ממזרח, בטרפטו-קפניק מדרום-מזרח, ובנויקלן וטמפלהוף-שנברג מדרום. זהו מספר הגבולות הגבוה ביותר בברלין, עובדה המשקפת את מיקומו המרכזי של הרובע.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ברלין: רבעים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2001
טצ'יבאנה קוזאבורו

טאצ'יבאנה קוזאבורו () היה הוגה דעות יפני. היה חברו לזרם ה"נוהון שוגי" ("חקלאות כבסיס") של הוגה הדעות גונדו. תמך בחזרתה של יפן לערכי החקלאות והמוסר ונטישת תרבות המערב.

נולד באיבראקי שליד טוקיו. בשנת 1915 הוא הקים את ההתיישבות הסוציאליסטית "כפר האחים", ובשנת 1931 הקים מכון בו לימד את הצורך באהבת ההתיישבות הכפרית. 

בשנת 1932 הוא כתב את ספרו "עקרונות הרפורמה הפטריוטית של יפן". הוא טוען שיפן צריכה לחזור למסורותיה העתיקות מכיוון שיועד לה תפקיד חשוב של החזרת אסיה לערכי המוסר.

לאחר תקרית ה-15 במאי 1932 בה ניסו קושרים לתפוס את השלטון, נאשם טצ'יבאנה בסיוע למורדים ונידון למאסר עולם.

==ראו גם==
* גונדו
* קיטה איקי
* אוקאוה

==לקריאה נוספת==
* יפן המודרנית - בן עמי שילוני, הוצאת שוקן.

קטגוריה:יפן: היסטוריה
קטגוריה:ילידי 1893
קטגוריה:נפטרים ב-1974
טרפטו-קפניק

טרפטו-קפניק (גרמנית: Treptow-Köpenick) הוא אחד מ-12 הרבעים המרכיבים את העיר ברלין, בירת גרמניה.

== גאוגרפיה ==
רובע טרפטו-קפניק נוצר כתוצאה מאיחוד שני רבעים לשעבר, טרפטו וקפניק, במסגרת רפורמת השכונות של ברלין ב-1 בינואר 2001. כל השכונות המרכיבות את הרובע שכנו לפני נפילת חומת ברלין ב-1989 במזרח ברלין. הרובע שוכן בדרום-מזרח העיר והוא גובל ברבעים פרידריכסהיין-קרויצברג מצפון-מערב, ליכטנברג ומרצאן-הלרסדורף מצפון, נויקלן ממערב ובמדינת ברנדנבורג מדרום וממזרח.

רובע טרפטו-קפניק הוא הרובע הגדול בשטחו בברלין. שטחו מהווה כמעט חמישית משטח ברלין. אוכלוסייתו, לעומת זאת, היא הקטנה ביותר בברלין אחרי רובע שפנדאו. זהו לפיכך הרובע הדליל ביותר בברלין; צפיפות האוכלוסייה בו קטנה יותר מפי 2 מהממוצע בברלין.

רובע טרפטו-קפניק מורכב מ-15 שכונות. זהו מספר השכונות הרב ביותר מבין רובעי ברלין. השכונות הן:
* אלט-טרפטו (טרפטו הישנה; Alt-Treptow)
* פלנטרוואלד (Plänterwald)
* באומשולנווג (Baumschulenweg)
* יוהאניסתאל (Johannisthal)
* נידרשנוויידה (Niederschöneweide)
* אלטגליניקה (Altglienicke)
* אדלרסהוף (Adlershof)
* בוהנסדורף (Bohnsdorf)
* אוברשנוויידה (Oberschöneweide)
* קפניק (Köpenick)
* פרידריכסהאגן (Friedrichshagen)
* ראנסדורף (Rahnsdorf)
* גרינאו (Grünau)
* מיגלהיים (Müggelheim)
* שמקוויץ (Schmöckwitz)

כרבע מתושבי הרובע מתגוררים בשכונה קפניק. זוהי השכונה הגדולה ביותר בשטחה מבין 95 שכונות העיר ברלין, והיא מהווה כחמישית משטח הרובע. לחלקים גדולים מרובע טרפטו-קפניק אופי כפרי. למעשה, מספר שכונות ברובע הן כפרים לכל דבר אשר סופחו לשטח ברלין במהלך המאה העשרים. ברובע טרפטו-קפניק יותר שטחי טבע מאשר בכל רובע אחר בעיר. חלקים נרחבים מהרובע מכוסים יער; 41% מכל שטח היערות בברלין שוכנים בטרפטו-קפניק. ברובע נמצא האגם הגדול ביותר בברלין, מיגלזה (Müggelsee), המתפרש על-פני 7.5 קמ"ר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ברלין: רבעים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2001
טוסיי-הא

טוסיי-הא (מיפנית: 統制派; בתעתיק לטיני: Tōseiha; סיעת השליטה) הייתה סיעה פוליטית בצבא האימפריה היפנית שפעלה בשנות ה-30 של המאה ה-20.

לאחר ניסיון ההפיכה של 15 במאי 1932 היו בצבא יפן דעות שונות אשר חלקן חייבו את ניסיון ההפיכה והזדהו עם מניעי הקושרים וחלקן שללו את השימוש באלימות וטענו כי גם אם יש צורך בשינוי הממשל המושחת, אסור כי זה יבוא על ידי אלימות, טרור והפיכות.
בגלל חילוקי דעות אלו התפלג הצבא לשתי סיעות: סיעת הקודו-הא (סיעת הדרך הקיסרית) וסיעת הטוסיי-הא.

הטוסיי הא סברה כי יש להגביר את השפעת הצבא בניהול ענייני החוץ והפנים של המדינה, אך שללה לחלוטין אלימות וטרור.

בתחילה הייתה הטוסיי-הא הסיעה החלשה בצבא וזאת בשל העובדה ששר הצבא, הגנרל סדאו אראקי נמנה עם חברי סיעת הקודו-הא, אך עם סיום תפקידו של האחרון בשל שערורייה פוליטית בה היה מעורב, ולאחר רצח הגנרל נגאטה, מראשי הטוסיי-הא, על ידי מתנקש המקורב לקודו-הא, הוחלט על העברת האוגדה הראשונה למנצ'וריה. בעקבות החלטה זו פרץ ב-26 בפברואר 1936 "מרד הנפל". 

עם כישלון המרד נידונו רוב ראשי סיעת הקודו-הא למוות והיא למעשה התפרקה, וכך בעצם הסתיימה תקופת המאבק בין שתי הסיעות.

למפרע תרם מרד הנפל לסיעת הטוסיי-הא בשל העובדה שהיא כביכול הוכיחה לקיסר שיש צורך בחיזוק כוחו של הצבא על מנת למנוע מרידות עתידיות.

==ראו גם==
* סיעת הדרך הקיסרית, קודו הא
* קיטה איקי
* ניסיון ההפיכה של 15 במאי 1932

==לקריאה נוספת==
* יפן המודרנית - בן עמי שילוני, הוצאת שוקן.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יפן: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה היפנית: מפלגות
מתחת לאף שלך

כריכת הספר
מתחת לאף שלך הוא ספר ובו אסופת מאמרים, מסות וסיפורים של הסופר הבריטי הנודע ג'ורג' אורוול (1903–1950).

שם הספר לקוח מאחד המשפטים של אורוול המופיע בספר: "כדי לראות את מה שמתחת לאף נדרש מאבק מתמיד". ג'ורג' אורוול כתב בשנת 1946 כי "הדבר שהכי רציתי לעשות לאורך כל עשר השנים האחרונות הוא להפוך כתיבה פוליטית לאמנות". זאת למרות ההבנה שלו כי "בעולם הספרות האליטיסטי אתה 'מסתדר', אם אתה 'מסתדר' בכלל, לא כל כך בזכות היכולת הספרותית שלך כמו בזכות היותך הרוח החיה של מסיבות קוקטייל ומלקק ישבניהם של אריות קטנים שורצי כינים". ועוד כתב כי "בתקופתנו אין דבר כזה 'להישאר מחוץ לפוליטיקה'. כל הנושאים הם נושאים פוליטיים, והפוליטיקה עצמה היא מסה של שקרים, התחמקויות, איוולת, שנאה וסכיזופרניה" הכתיבה הזו מאפיינת את הכתוב בספר.

אורוול מתגלה בספר כסופר ישיר ומחוספס אך גם אירוני ודק אבחנה. הוא חושף שקרים פוליטיים ומנתח יצירות ספרות. מאמריו מלאים אמונה ברוח האדם. אורוול מחה נגד הקולוניאליזם בתקופה שהוא נתפס כדרך הטובה ביותר לקדמה. ממאמריו עולה קריאה לשוויון בין בני אדם, לשימור היופי של הטבע והצורך למצוא דרכי ביטוי אמיתיות. אורוול התנגד לטוטאליטריות, בז לקומוניזם כאשר הוא נחשב לשיא השחרור של האדם מכבליו. אורוול יצא גם נגד העריצות הקפיטליסטית. אורוול התאמץ לחתור אל האמת הנמצאת אולי אצל היריב ולמחות על העוול גם אם הוא נמצא במחנה שלו. כתב על מגוון רחב מאוד של נושאים.

אורוול מושפע משירותו בבורמה שהביא לשנאת האימפריאליזם. הוא שב לאנגליה ורצה להתערות במעמדות הנמוכים, אולי כתוצאה מהרגשות האשם על ימי בורמה אותם הפליא לתאר בסיפור הריגת פיל משנת 1936. גם הרצון שלו להכיר טוב יותר את הרקע ואת החיים של החיילים ששירתו איתו הביאו להתענינות הזו. הוא הבין שכאשר האדם הלבן הופך לרודן הוא הורס את החרות שלו עצמו. נסע לספרד כדי לכתוב כעיתונאי על מלחמת האזרחים בספרד והחליט להצטרף לכוחות הרפובליקנים. ההשתתפות הזו הובילה אותו להבחנות כלליות יותר על לחימה ומה היא עושה לנפש האדם. המלחמה בספרד גרמה לו להתאכזב מהקומוניזם. השרות במנגנון ההסברה הבריטי במלחמת העולם השנייה הביאה את הסלידה שלו מהבירוקרטיה.

הספר כולל מבוא מקיף שכתב העורך, הערות היסטוריות שנכתבו בגוף הספר ומפתח שמות ונושאים בסוף הספר. על העטיפה מופיעה תמונה של ג'ורג' אורוול בדירתו באיזלינגטון בלונדון בשנת 1946, תמונה שצילם ורנון ריצ`רדס.

==לקריאה נוספת==
* ג`ורג` אורוול, מתחת לאף שלך (מאנגלית: יועד וינטר שגב; עריכה מדעית: גיורא גודמן), הוצאת דביר, 2005. 432 עמודים.

==קישורים חיצוניים==
* 
*גלעד סרי לוי, [http://seri-levi.com/2006/05/03/בין-השאר-בגללו/ ג'ורג' אורוול / מתחת לאף שלך]
* [http://www.text.org.il/index.php?book=0604011 מתחת לאף שלך - מבחר מאמרים מאת ג'ורג' אורוול], באתר text
* אריק גלסנר, [http://arikglasner.wordpress.com/2008/04/16/בעיקר-על-גורג-אורוול/ בעיקר על ג'ורג' אורוול], מקור ראשון, 2008
* 
* 

קטגוריה:ספרי עיון
קטגוריה:מסות
קטגוריה:כתבי ג'ורג' אורוול
קטגוריה:ספרי הוצאת דביר
שבט בני קורייט'ה

פרט מן התמונה "הנביא, עלי ובני לווייתם בטבח האסירים בני השבט היהודי בַּנו קורייט'ה", איור של ספר מאת מוחמד רפי בזיל. כתב היד נמצא בספרייה הבריטית.
בַּנוּ קורייט'ה (بني قريظة; بنو قريظة, תעתיק מדויק: בנו קריט'ה) היה שבט כהנים יהודי שחיו בצפון חצי האי ערב עד המאה השביעית, ונכחד בקרב השוחה.

==תולדות השבט==
אנשי שבט בני קורייט'ה היו שבט כהנים יהודי שחיו בצפון חצי האי ערב עד המאה השביעית, בנווה המדבר ית'ריב (לימים, העיר אל-מדינה). בעיר חיו שני שבטים יהודים נוספים - שבט בני נדיר ושבט בני קינוקאע.

על פי המסורת, יהודים הגיעו לחג'אז לאחר מלחמות היהודים עם הרומאים (המרד הגדול). הם פיתחו את החקלאות באזור, דבר שהעניק להם יתרון מובהק בתרבות, בכלכלה ובפוליטיקה המקומית. במאה החמישית לספירה הגיעו לאזור מתימן שני שבטים אחרים - בנו אוס (بنو أوس, Banu Aws) ובנו ח'זרג' (بنو الخزرج, Banu Khazraj) - ותפסו מקום דומיננטי באזור. בעת ששני שבטים אלה הסתכסכו בינם לבין עצמם, השבטים היהודים במדינה כרתו בריתות עם שני הצדדים ובנו קורייט'ה עם בנו נדיר כרתו ברית עם שבט האוס.

==קרב השוחה==
בשנת 622 הגיע לית'ריב ממכה נביא האסלאם מוחמד, וארגן ברית בין הצדדים הניצים. אחר כך גבר המתח בין האוכלוסייה המוסלמית הפורחת לבין האוכלוסייה היהודית. בשנת 627 שבטו של מוחמד, קורייש, צר על העיר עם בעלי בריתו, בקרב שנקרא "קרב השוחה" (غزوة الخندق, The Battle of the Trench). בני שבט בנו קורייט'ה קיימו משא ומתן עם מקימי המצור, ללא תועלת, ובסופו של דבר הם נאלצו להיכנע למוסלמים. המוסלמים, תחת פיקודו של מוחמד, הרגו כמעט את כל הגברים, בין 400 ל-900 איש, בעריפת ראש, מלבד כמה מן הגברים, שהתאסלמו. כ-1,000 נשים וילדים מבני השבט נשבו, אולצו להתאסלם ונמכרו לעבדות.

==אמינותו ההיסטורית של האירוע==
לאורך השנים היו חוקרי אסלאם שהטילו ספקות בקיומו של האירוע או במניין ההרוגים. לדבריהם, המקור העיקרי לסיפור הוא כתביו של ההיסטוריון אבן אסחאק, שהסתמך על עדויותיהם של צאצאי בני קורייט'ה, ואלה כנראה הגזימו בתיאוריהם. ההיסטוריון אבן חג'ר אל-עסקלאני התייחס לסיפור בספקנות, והאימאם מאלכ אבן אנס הגדיר אותו כשקר מוחלט, שמטרתו היא הכפשת היהודים. חוקרים נוספים הצליבו את תיאור האירוע עם מקורות נוספים ומצאו בו סתירות רבות.

בין החוקרים המודרניים המטילים ספק באמינותו ההיסטורית של האירוע נמנים פטרישה קרון ומייקל קוק.

==ראו גם==
* שבט בני נצ'יר
* שבט בני קינוקאע

==לקריאה נוספת==
* "חיי מוחמד" (תרגום ועיבוד של ה"סירה אלנבויה מאת המחבר הערבי הקלאסי אבן-האשם), יוסף יואל ריבלין, 2007

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קורייט'ה
קטגוריה:היסטוריה אסלאמית
נטבוק

200px
נטבוק (באנגלית: Netbook) הוא מחשב נייד קל משקל וקטן ממדים. מקור השם הוא בפרפרזה על הכינוי המקובל למחשבים ניידים בשפה האנגלית Notebook, תוך שימוש בהלחם עם המילה "נט" (אינטרנט). השם הגנרי נטבע על שם המוצר הראשון מסוג זה - הנטבוק של פסיון (Psion).

מחשבי נטבוק נוטים להיות חלשים ממחשבים ניידים אחרים, אך מנגד - קלים וזולים יותר. קהל היעד שלהם הוא משתמשי ענני מחשוב, אשר לא צריכים כוח עיבוד גדול, או משתמשים אחרים אשר דרישותיהם בתחום זה צנועות.

==מאפיינים==
השוואת גדלים: המחשב התחתון הוא [[מחשב נייד של חברת אפל - MacBook. עליו מונח הנטבוק eee PC של Asus, ועליו קונסולת המשחקים הניידת של נינטנדו - נינטנדו DS.]]
מחשבי הנטבוק לרוב שוקלים כקילוגרם וגודלם לרוב קטן מזה של מחשבים ניידים רגילים, על אף שישנן גרסאות באורך של כ-30 ס"מ. כתוצאה, לרוב צג המחשב יהיה קטן מידות אף הוא (לרוב 9-10 אינץ'), ובמידה רבה יכתיב את גודל המחשב עצמו. מקלדת המחשב תהיה אף היא פעמים רבות קטנת מידות ולעיתים בסידור מעט שונה ממקלדות מחשב רגילות, על אף שסידור QWERTY למקשי האותיות נותר בעינו.

עקב הגודל הקטן, והרצון לחסוך באנרגיה ובכך לאפשר אורך חיי סוללה ארוך, יכולת העיבוד גם היא נחותה לרוב מזו של מחשבים ניידים רגילים. רוב מחשבי הנטבוק מתבססים על מעבדי Atom של אינטל או מעבדי AMD ו-VIA Technologies. מגבלות אלו משפיעות בהתאם גם על היכולת לשאת מערכות הפעלה המצריכות כושר עיבוד גבוה, ולכן מקובל במחשבים אלו להשתמש ב-Windows XP או מערכות הפעלה מבוססות לינוקס, בעוד מערכות הפעלה חדישות יותר, כגון Windows Vista, עלולות להכביד על משאבי העיבוד של הנטבוק או, במקרה שאלו מוגבלים במיוחד, לא לפעול כלל.

הנטבוק מתבסס על יכולת התקשרות לרשת האינטרנט, לרוב באמצעים אלחוטיים, לשם ביצוע משימות שונות שאינן יכולות להתבצע על גבי המחשב עצמו. רוב מחשבי הנטבוק מצוידים באמצעי להתחברות WiFi לרשתות מחשבים ולאינטרנט, ולעיתים גם יכולות בלוטות'. הדיסק הקשיח של הנטבוק גם הוא איננו גדול במיוחד, ולעיתים אף אין מדובר בדיסק קשיח של ממש, אלא בזיכרון פלאש. אלו נוטים להכיל כמות זיכרון פנוי קטנה במיוחד, בעוד אחרים, הכוללים דיסק קשיח של ממש, מגיעים לעיתים גם ל-150 ג'יגה בייט ויותר.

בשנת 2011, גוגל השיקה נטבוק ייחודי משלה, המתבסס כמעט לחלוטין על חיבור לאינטרנט, בדומה למחשבי ה-Chromebook שיצרה.

==היסטוריה==
פסיון היו הראשונים שייצרו נטבוק, ואף טבעו את המונח כמותג למספר מחשבים שיצרו החל באמצע שנות ה-90 של המאה ה-20. עם עליית הדרישה למחשבים ניידים זולים יותר על חשבון יכולת עיבוד, בין השאר בעקבות פרויקט מחשב נייד לכל ילד, החלו בשנות ה-2000 חברות שונות לעסוק בפיתוח מחשבי נטבוק.

פריצת הדרך הייתה ככל הנראה מחשב ה-ee PC של חברת ASUS, שצבר פופולריות רבה לקראת סוף 2007. בעקבות הצלחתו מיהרו חברות נוספות לפתח מחשבי נטבוק, בהן MSI ,Acer ועוד. חברות אחרות, כגון HP ו-דל, יצרו גרסאות "מיני" של המחשבים הניידים הרגילים שלהן. מכירות הנטבוק המשיכו לנסוק ואט-אט החלו לנגוס בנתח השוק של המחשבים הניידים, וב-2009 צפויים להימכר כ-35 מיליון מחשבי נטבוק.
לאחרונה מכירת שוק הנטבוקים החלה לצנוח והטאבלט תפס את מקומם.
==קישורים חיצוניים==

*
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחשבים ניידים