בניין קול ישראל

העיטורים בראש הבניין
בניין קול ישראל (נקרא בעבר גם בית השידור ולפני כן ארמון המלכה החבשית), הוא בניין מפואר בסגנון נאו-קלאסי השוכן ברחוב הלני המלכה בירושלים. המבנה שימש בימי המנדט הבריטי את שירות השידור של ארץ ישראל (פלשתינה), ולאחר הקמת המדינה את קול ישראל ורשות השידור הישראלית. בשל השימוש בבניין למטרות שידור, נקרא הבניין לעיתים גם "בית השידור".

==הקמת הבניין==
הבניין הוקם בשנת 1903 על ידי קיסרית אתיופיה טאיתו בטול, אשת הקיסר מנליק השני, למען הקהילה האתיופית בירושלים. סביב בנייתו פרץ סכסוך בין הקיסרית לבין ראש הקהילה בעיר ממהר ולדא סמאעת, לאחר שסמאעת התערב בשיפוץ הבניין שעמד על השטח אותו רכשה הקיסרית וקבע את שמו על הכניסה לבניין. טאיתו לא אהבה את מעשיו של סמאעת ואסרה אותו כשהגיע לאתיופיה. לאחר זמן ברח סמאעת ממאסרו והצליח לברוח למצרים, שם הצטרף למנזר קופטי. לאחר סיפור זה, הורתה טאיתו להרוס את הבניין שעמד בשטח, ובראש הבניין החדש שהוקם הציבה את סמלה - שמש עם כתר, ואת שמה. על כן, יש שקראוהו "ארמון המלכה החבשית", אם כי אין לבלבלו עם בניין סמוך אחר שהקימה והמכונה בית הקיסרית טאיתו.

==שימושי הבניין==
בשלהי ימי האימפריה העות'מאנית שימש המבנה לזמן מה כבית המגורים של המושל נאזים ביי. 

בזמן מלחמת העולם הראשונה וראשית ימי המנדט הבריטי שימש את בית הספר אוולינה דה רוטשילד שפונה ממקומו שבבית מחניים שעבר לשמש את הצבא העות'מאני, ולאחר מכן את מנחם אוסישקין והנציב העליון. בשנת 1933 נחנך מבנה ארמון הנציב ובית הספר חזר לבית מחניים. 

בפברואר 1937 הוצע ואושר על ידי ממשלת המנדט ושר המושבות להשתמש בבניין שברחוב מליסנדה, כפי שנקרא הרחוב באותה התקופה, לטובת שירות השידור, תוך שנשקלו שיקולי מיקום אסטרטגי לאור המאורעות שחלו בשנים שלפני כן, שיקולי מחיר השכירות של הבניין והערכה כי הוא יתאים לצורכי השידור במשך עשור שנים.

בחודש יוני 1939 עבר שירות השידור של פלשתינה (א"י) ממקום מושבו הקודם במלון "פלס", אל בניין זה. מאז שימש הבניין למשרדים ואולפני רדיו של שירות השידור הבריטי, ולאחר מכן שירות השידור הישראלי, קול ישראל ורשות השידור הישראלית.

בתקופת המנדט הבריטי הבניין היה מאובטח הן על ידי חיילים בריטיים והן על ידי חיילי הלגיון הערבי. ביום 2 באוגוסט 1939 פוצץ מבנה התחנה על ידי מאיר צפניה שהשתייך לאצ"ל. באירוע זה ניספו הקריינית היהודיה מלכה מאי וייסנברג והמהנדס הערבי אדיב מנצור. מספר שבועות לאחר החלטת כ"ט בנובמבר צוותי השידור היהודים חשו סכנה להגיע לבניין זה. במלחמת העצמאות ניזוק הבניין, והשידורים שבו להתבצע ממנו בשנת 1950, לאחר תיקונים ושיפוצים בעלות של כ-15,000 לירות והקמת 9 אולפני שידור בתוכו. 

ב-2001, סמטה בצמוד לבניין נקראה על שם אחד מראשוני "קול ישראל" ומנהל בעבר של חטיבת המוזיקה של התחנה - שבתי פטרושקה.

לאורך השנים הכנסייה האתיופית השכירה בדמי מפתח את הבניין לרשות השידור, ולאחר סיום שידורי רשות השידור ב-2017 עבר הבניין והמתחם שסביבו לכונס הנכסים הרשמי ובוצע במתחם תהליך של פינוי הרכוש והציוד, וכן שימור הבניין. בסוף 2017 פורסם כי נבחנת האפשרות לשכן את גלי צה"ל בבניין זה, אך ההצעה ירדה מן הפרק.

== אוסף תמונות ==
<gallery>
Kol Israel Heleni Hamalka 70.jpg|אולפן רשת א'
Kol Israel Heleni Hamalka 87.jpg|החלון העגול של אולפן רשת ג'
Kol Israel Heleni Hamalka 10.jpg|אולפן רשת ד'
Kol Israel Heleni Hamalka DSC0064.jpg|ארכיון ההקלטות של קול ישראל
Ofra Helfman DSC0170 1.jpg|עופרה הלפמן בתקליטיית קול ישראל
Kol Israel Heleni Hamalka DSC0199.jpg|חצר הבניין
Kol Israel Heleni Hamalka 30.jpg|חזית הבניין
Kol Israel Heleni Hamalka 25.jpg|מבט מהצד על חזית הבניין
Kol Israel Heleni Hamalka 24.jpg|מבט מהצד על הגן בכניסה לבניין
IBA Kol Israel Heleni 5646.jpg|קשתות בגג בניין השידורים בערבית
Kol Israel Heleni Hamalka DSC0126.jpg|חדר פיקוח טכני בקומה השנייה בבניין
Jerusalem Calling1688.JPG|בניין הכניסה והתקליטייה
IBA Kol Israel Heleni 5841.jpg|שלט הסבר אודות הבניין
IBA Kol Israel Heleni 5638.jpg|חזית בניין הכניסה ורחוב הלני המלכה
File:IBA Kol Israel Heleni 5745 stitch.jpg|הבניין והתוספת שנבנתה בצמוד לצידו
File:Kol Israel Heleni Hamalka 19.jpg|פסל הנמצא בתוך הבניין בסמוך לכניסה, ואשר נשמר למרות השינויים והשיפוצים בבניין
</gallery>

== ראו גם ==
* בית הקיסרית טאיתו ברח' שאול אדלר 

==קישורים חיצוניים==

* עמ' 427-428

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירושלים: מבנים
קטגוריה:קול ישראל
קטגוריה:התקופה העות'מאנית: מבנים
קטגוריה:ישראל: מבני תקשורת