OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרוג'ה (נפה)

נפת פרוג'ה (באיטלקית: Provincia di Perugia) היא נפה במחוז אומבריה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 6,334 קמ"ר, ובשנת 2008 התגוררו בה 660,040 נפש. בירתה של הנפה בעיר פרוג'ה. 

הנפה גובלת בנפת פזארו אה אורבינו ובנפת אנקונה ובנפת אסקולי פיצ'נו במחוז מארקה בצפון ובמזרח, בנפת ריאטי במחוז לאציו בדרום, בנפת טרני במחוז אומבריה בדרום, בנפת סיינה ובנפת ארצו במחוז טוסקנה במערב. 

הנפה מהווה כיום שני שלישים מהמחוז. עד שנת 1923 היא כללה את הנפות: נפת טרני ונפת ריאטי אשר נכללו בנפת רומא. בשנת 1927 הנפות הוצאו מנפת רומא, נפת טרני הועברה למחוז אומבריה ונפת ריאטי למחוז לאציו.

==גאוגרפיה==

בנפה שני אגמים: הגדול הוא אגם טראסימנו - הרביעי בגודלו באיטליה. אגם נוסף, "לגו די ארֵצו" (Lago di Arezzo) נמצא בדרום המחוז.

==תחבורה==

בנפה יש שני שדות תעופה: האחד, פרוג'יה- סנטאג'ידיו (Aeroporto di Perugia-Sant'Egidio) השני בפוליאנו, המהווה מרכז לאומי של ההגנה האזרחית.

מסילות ברזל בבעלות המדינה יש שלושה. אך יש גם מסילת ברזל פרטית חברת הרכבות המרכזית של אומבריה, אשר מסלולה צמוד לנהר הטיבר. בתחנת סנט-אנה נפגשות שתי רשויות הרכבת.

==קהילות עירוניות==

בנפה פועלות שבע קהילות של תושבים המתגוררים בסביבה העירונית (Comunità montane ). עיסוקם של ארגוני הקהילות הוא בכל הנושאים אשר אינם קשורים מוניציפלית לעירייה. בין השאר, בתחום השמירה על איכות הסביבה.

==פארקים==

בנפה חמישה פארקים, אשר כוללים את אגן היקוות של נהרות האזור. הגדול שבהם כולל את הר סביליני ומגיע עד למחוז מארקה הוא : Parco nazionale dei Monti Sibillini. פארק חשוב נוסף הוא מסביב לאגם טראסימנו.

==ערי הנפה==

מספר ערי הנפה הוא 59. להלן רשימת הערים הגדולות בנפה, לפי מספר התושבים, לשנת 2005:

{| class="wikitable"
! דירוג !! שם העיר !! מספר התושבים !! שטח (קמ"ר)!! צפיפות
|-
| 1 || פרוג'ה || 162,275|| 450||360.61
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 2 || פוליאנו || 56,688||263||215.54
|-
| 3 || צ'יטה די קאסטלו|| 39,855||387.53||102.84
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 4 || ספולטו || 38,563|| 349||112
|-
| 5 ||גוביו || 32,674||525||62
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 6 ||אסיזי || 26,196||186||141
|-
| 7 || בסטיה אומברה ||20,760||27.6||752
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 8 || טודי || 17.207|| 223 ||77.6
|}

הצפיפות היחסית הגבוהה של העיר "בסטיה אומברה" מוסברת באופייה המודרני. היא מהווה מרכז מסחרי, תעשייתי ולמלאכה בתנופת פיתוח.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איטליה: נפות
קטגוריה:אומבריה
טרני (נפה)

נפת טרני (באיטלקית: Provincia di Terni) היא נפה במחוז אומבריה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 2,122 קמ"ר, ובשנת 2006 התגוררו בה 184,325 נפש. בירתה של הנפה היא העיר טרני. 

הנפה גובלת בנפת פרוג'ה במחוז אומבריה בצפון, בנפת ריאטי ובנפת ויטרבו במחוז לאציו במזרח ובדרום ובמערב, ובנפת סיינה במחוז טוסקנה בצפון-מערב.

==ערי הנפה==

מספר ערי הנפה הוא 33. להלן רשימת הערים הגדולות בנפה, לפי מספר התושבים, לשנת 2005:

{| class="wikitable"
! דירוג !! שם העיר !! מספר התושבים
|-
| 1 || טרני || 108,989
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 2 || אורבייטו || 20,841
|-
| 3 || נארני ||20,212
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איטליה: נפות
קטגוריה:אומבריה
ארצו (נפה)

נפת אָרֶ֫צוֹ (באיטלקית: Provincia di Arezzo) היא נפה במחוז טוסקנה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 3,232 קמ"ר, ובשנת 2004 התגוררו בה 323,288 נפש. בירתה של הנפה בעיר ארצו. 

הנפה גובלת בנפת פורלי-צ'זנה במחוז אמיליה-רומאניה בצפון, בנפת פזארו אה אורבינו במחוז מארקה בצפון-מזרח, בנפת פרוג'ה במחוז אומבריה במזרח, בנפת סיינה במחוז טוסקנה בדרום-מערב ובנפת פירנצה במחוז טוסקנה בצפון-מערב.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טוסקנה: נפות
פירנצה (נפה)

נפת פירנצה (באיטלקית: Provincia di Firenze) היא נפה במחוז טוסקנה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 3,514 קמ"ר, ובשנת 2004 התגוררו בה 933,860 נפש. בירתה של הנפה בעיר פירנצה.

הנפה גובלת בנפת בולוניה ובנפת רוונה ובנפת פורלי-צ'זנה במחוז אמיליה-רומאניה בצפון ובמזרח, בנפת ארצו במחוז טוסקנה בדרום-מזרח, בנפת סיינה במחוז טוסקנה בדרום, בנפת פיזה ובנפת לוקה ובנפת פיסטויה ובנפת פראטו במחוז טוסקנה במערב.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איטליה: נפות לשעבר
אגם עובדיה

[[הכנרת וים המלח - שרידיו של אגם עובדיה]]
אגם עובדיה היה אגם מים מתוקים בבקעת הירדן, שקדם לימת הלשון.

==היסטוריה גאולוגית==

בקעת הירדן נמצאת בחלקו הצפוני של הבקע הסורי-אפריקני. לשון ים שחדרה מן הים התיכון דרך עמק יזרעאל אל הבקעה השקיעה מלח, גיר וגבס בכמות גדולה. בתקופת הפלייסטוקן הפכה בקעת הירדן לאזור ניקוז נפרד מן הים התיכון. הניתוק חל עקב פעילות טקטונית שגרמה לנסיגת פני הים ולהתעוררות געשית ברמת הגולן, בגליל ובעמק יזרעאל. פעילות טקטונית זו גרמה גם להתרוממות משני צדי הבקעה שבעקבותיה חלה "שביית נחלים" - נחלים ונהרות שזרמו קודם לכן מערבה לים התיכון או מזרחה למפרץ הפרסי, שינו את כיוון זרימתם והחלו זורמים אל הבקעה. מאחר שבשלב זה נקטע הקשר אל הים התיכון, נותר בבקעה אגם שמימיו היו מתוקים - אגם עובדיה.

שריד לאגם עובדיה היא תצורת עובדיה - המכילה גיר אגמי, חרסית, קרקע וחצץ - שנחשפה בשולי בקעת כנרות בפתחו של נחל יבנאל ליד הכפר הערבי עובדיה, ומכאן שמו.

==ימת הלשון==

האקלים השתנה והפך לח יותר, והנחלים הזורמים אל האגם השקיעו בו מלחים נוספים. עקב כך נוצר אגם מלוח גדול שהשתרע מן הכנרת של ימינו עד חצבה - ימת הלשון. לפני כ-15,000 שנה הצטמקה ימת הלשון והותירה שני שרידים:

* הכנרת - אגם המים המתוקים הגדול ביותר בארץ ישראל והימה המתוקה (הגלויה) הנמוכה ביותר בעולם.

* ים המלח - ימה מלוחה וסגורה במרכזה של ארץ ישראל, מזרחית למדבר יהודה. חופיו הם המקום היבשתי הנמוך ביותר בעולם ונמדד בו הלחץ האטמוספירי הגבוה בעולם. ים המלח הוא מקווה המים בעל שיעור המליחות השלישי בגודלו (אחרי אגם דון חואן באנטארקטיקה ואגם עסל בג'יבוטי).

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20080420075254/http://www.kineret.org.il/geo.htm גאולוגיה של הכנרת], אתר מנהלת הכנרת

קטגוריה:ישראל: גאולוגיה
קטגוריה:מקווי מים בארץ ישראל
קטגוריה:גופי מים קדומים
אמריקנה

אמריקנה הוא מושג המתייחס, בפירושו הרחב ביותר, למכלול הדברים (גשמיים או מופשטים) המזוהים באופן מובהק ובלעדי עם ארצות הברית (ולעיתים גם קנדה), תרבותה, מאפייניה הפיזיים וההיסטוריה שלה. בפירוש המקובל מדובר על תרבות המזוהה באופן חד-ערכי עם ארצות הברית של אמריקה.

== הגדרות שונות ==
המושג נפוץ כיום בעיקר בתחומי האומנות והלימודים האמריקאים ויכולים להיות לו פירושים שונים התלויים בהקשר. בין היתר, ההגדרות השונות למושג כללו או כוללות:
* תוצרי ארצות הברית כגון ספרים, סרטים, מפות ותמונות.
* אומנות שנעשתה בארצות הברית או שנעשתה מחוץ לה העוסקת בארצות הברית.
* תרבות פופולרית של ארצות הברית.
* גל במוזיקת הפולק האמריקאית.

== דוגמאות ==
נשים במפעל לייצור מטוסים במהלך מלחמת העולם השנייה - צילום של [[אלפרד פאלמר]]
דוגמאות לדברים הנחשבים כחלק מהאמריקנה:
* האמפייר סטייט בילדינג
* מערבונים
* הבהלה לזהב (קליפורניה)
* בייסבול ופוטבול
* אכילת תרנגול הודו בחג ההודיה
* אלביס
* גשר שער הזהב
* מארק טוויין
* המבורגר
* הבית הלבן
* סופרמן
* ג'אז
* הוליווד
* פסל החירות
* ברוס ספרינגסטין

==ראו גם==
* אמריקניזם

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ארצות הברית: תרבות
מוזיאון הכיבוש הסובייטי (טביליסי)

פוסטר פרסומי של מוזיאון הכיבוש הסובייטי בטביליסי
מוזיאון הכיבוש הסובייטי (בגאורגית: საბჭოთა ოკუპაციის მუზეუმი) הוא מוזיאון להיסטוריה, בטביליסי בירת גאורגיה, המתעד את שבעת העשורים בהם שלטו הסובייטים בגאורגיה, בין השנים 1921-1991, ומוקדשים לקורבנות הדיכוי הסובייטי של אותה תקופה. המוזיאון נוסד .

==תצוגה==
המוזיאון ממוקם בשדרה הראשית של טביליסי, שדרות רוסתוולי, ומנוהל כחלק מהמוזיאון הלאומי הגאורגי. המוזיאון הוא השלישי מסוגו בכל רחבי המדינות הפוסט-סובייטיות, והקמתו הייתה, לפחות חלקית, בהשראת המוזיאונים הקודמים מסוגו שהוקמו בטאלין ובריגה. הפתיחה הרשמית של המוזיאון חלה ביום העצמאות הגאורגי, ב-26 במאי 2006. המימון הראשוני ניתן על ידי קרן נשיאותית, המפקחת על תקציב המוזיאון ישירות. שטח התצוגה הוא 700 מ"ר ומספר הפריטים המוצגים הוא מעל ל-3,000. 

המוזיאון מציג מסמכים ארכיוניים תמונות וקטעי ווידאו המתייחסים לתקופת הרפובליקה קצרת המועד של גאורגיה, בשנים 1918-1921, ועד לדיכוי הסובייטי בעצרת התמיכה בדמוקרטיה של שנת 1989 ועד להצהרת העצמאות הגאורגית בשנת 1991. מוצגים נוספים כוללים פרוטוקולים של חקירות דיסידנטים, צווי הוצאות להורג ותווי הגליה, תיקים אישיים של עצורים ואביזרי עצירים מתאי המעצר. כמו כן כולל המוזיאון את ארכיון הק.ג.ב. בגאורגיה וארכיון המפלגה הקומוניסטית בגאורגיה, ששרד לאחר שהוצא מגאורגיה עם התפוררות ברית המועצות. המאגר, שסופק על ידי ארגונים ציבוריים וצאצאי הדיסידנטים מאותה תקופה, כולל מסמכים וחומר ויזואלי. המוזיאון מוציא לאור אוספים תמטיים בקביעות ומזמין היסטוריונים כדי לעביר הרצאות לקהל הרחב על ההיסטוריה של גאורגיה במאה ה-20.

==תגובות== 
הסימבוליזם והעיתוי של פתיחת המוזיאון הרגיז מספר פוליטיקאים ברוסיה, שגינתה את פתיחתו וכינתה אותו "תעמולה לאומנית מוחלטת". נשיא רוסיה, ולדימיר פוטין, התלונן בפני הנשיא הגאורגי, מיכאיל סאקשווילי, בעת פגישתם בסנקט פטרבורג ביוני 2006, כשהוא מצביע על כך שרבים ממנהיגי ברית המועצות, כמו יוסיף סטלין ולברנטי בריה, היו ממוצא גאורגי. על פי אחד מהמקורות הציע הנשיא הגאורגי בתגובה לפתוח במוסקבה "מוזאון הכיבוש הגאורגי". מכל מקום התגובה הרשמית הייתה כי פתיחת המוזיאון לא כוונה כנגד רוסיה של היום אלא כנגד השלטון הסובייטי. 

במרץ 2007, ביקר נשיא אוקראינה, ויקטור יושצ'נקו, שהציע באותו מעמד לפתוח מוזיאון דומה באוקראינה. בסוף מאי של אותה שנה נפתח מוזיאון הכיבוש הסובייטי בקייב.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאורגיה: מוזיאונים
קטגוריה:טביליסי: מוזיאונים
קטגוריה:טביליסי: מבנים
קטגוריה:מוזיאונים להיסטוריה
מייקל טרי

מייקל טרי (באנגלית: Michael Tree; 19 בפברואר 1934, ניוארק, ניו ג'רזי – 30 במרץ 2018) היה ויולן יהודי-אמריקאי.

==קורות חייו==
לימודיו העיקריים של מייקל טרי התנהלו במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, ומורו לכינור ולויולה היה אפרם צימבליסט. בגיל 20 הופיע לראשונה ברסיטל בקרנגי הול בניו יורק ואחר כסולן בכינור ובויולה עם תזמורות חשובות, ביניהן: תזמורת פילדלפיה, תזמורת בולטימור, התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס והתזמורת הסימפונית של ניו ג'רזי. כחבר מייסד בשלישיית מרלבורו וברביעיית גוארנרי, הופיע ברחבי העולם והקליט יותר מ-80 יצירות מוזיקה קאמרית. בין אלה בולטות עשר רביעיות וחמישיות פסנתר עם ארתור רובינשטיין. טרי היה חבר בסגל המורים של מכון קרטיס למוזיקה, הקונסרבטוריון למוזיקה של בארד קולג', בית הספר מנהטן למוזיקה, בית הספר למוזיקה של אוניברסיטת מרילנד ואוניברסיטת רטגרס. הוא הופיע דרך קבע בבית הספר למוזיקה ופסטיבל מרלבורו.

טרי ניגן בויולה מסביבות 1750 של דומניקוס בוזאן מוונציה, איטליה ובוויולות מתוצרת בונה הכינורות המודרני, הירושי איצוקה היפני.

==רשימת הקלטות==

אלה הן ההקלטות של מייקל טרי, נוסף להקלטות המוזיקה הקאמרית עם רביעיית גוארנרי:
* בטהובן, סרנדה לחליל, כינור וויולה עם יוג'יניה
ופנחס צוקרמן (קולומביה)
* בולקום, "יבוא הערב" עם בניטה ואלנטה וסינתיה ריין (סנטאור)
* ברהמס, סונאטות לוויולה עם ריצ'רד גוד (נונסאץ') (1981)
* ברהמס, שלישיית קרן עם מיירון בלום ורודולף סרקין (סוני קלאסיקל)
* ברהמס, חמישיית ויולה בסול מז'ור עם אייזק שטרן, צ'ו-ליאנג לין, חיימה לארדו ויו-יו מה
* ברהמס, שישיות מיתרים עם אייזק שטרן, צ'ו-ליאנג לין, חיימה לארדו, יו-יו מה ושרון רובינזון (סוני)
* מנדלסון, שמינייה עם חיימה לארדו, אלכסנדר שניידר, ארנולד שטיינהארדט, ג'ון דאלי, סמיואל רודז, לסלי פרנס ודייוויד סויר.
* מוצרט, דואטים לכינור וויולה עם הכנרת טושייה אטו (נונסאץ')
* מוצרט, קונצ'רטנטה עם חיימה לארדו, כינור ובניצוח אלכסנדר שניידר על תזמורת פסטיבל מרלבורו (קולומביה)
* שמידט, חמישיית פסנתר עם לאון פליישר (פסנתר), ג'ואל סמירנוף, ג'וזף סילברסטיין ויו-יו מה. (סוני קלאסיקל)

==קישורים חיצוניים==

<div style="direction: ltr;">
* [https://web.archive.org/web/20070311040028/http://www.music.umd.edu/faculty/music_directory/string/michael_tree University of Maryland profile]
</div>

קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:ויולנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכון קרטיס למוזיקה
קטגוריה:סגל בית הספר מנהטן למוזיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1934
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
סיכון כפול

סיכון כפול (באנגלית: double jeopardy) הוא מצב משפטי בו אדם מועמד פעמיים לדין על אותה עבירה תוך קיום מערך עובדות זהה; במקומות רבים בעולם מצב זה אסור על פי כללי המשפט הפרוצדורלי – כלומר, אין להעמיד אדם למשפט פלילי בגין אותה עבירה יותר מפעם אחת. זוהי זכות העומדת לצדו של הנאשם, ונחשבת לחלק ממטריית ההליך הנאות. עקרון הסיכון הכפול מקורו, בין השאר, בדוקטרינת מעשה בית דין, שעיקרה איסור שינוי תוצאתו של עניין שכבר נדון.

==בארצות שונות==
===ארצות הברית===
בארצות הברית, הזכות להגנה מפני סיכון כפול מובטחת לכול בתיקון החמישי לחוקה:
למן 1969 כלל זה תקף גם למשפטים הנערכים בבתי משפט של מדינות ארצות הברית ולא רק לבתי משפט פדרליים.
<div style="direction: ltr;">
<blockquote>"No person shall ... be subject for the same offence to be twice put in jeopardy of life or limb ..."</blockquote>
</div>

סיכון כפול עומד במרכז עלילת המותחן שובר הקופות "סיכון כפול" משנת 1999.

ארצות נוספות בהן קיים איסור חוקתי, בין אם מלא או חלקי, על סיכון כפול הן קנדה, הודו ומקסיקו.

===ישראל===
בישראל מוסדר עקרון הסיכון הכפול באופן חלקי בלבד, בסעיף 5 לחוק סדר הדין הפלילי (נוסח משולב), התשמ"ב-1982:

הוראת חוק זה מאמצת את עקרון הסיכון הכפול באופן חלקי, שכן היא דורשת מצב בו המשפט הראשון הסתיים בזיכוי או בהרשעה. אם נפסק הדיון הראשון בשלב מוקדם יותר, לא תעמוד ההגנה לנאשם, דהיינו, שההגנה לפי סעיף זה היא חלקית ומתמצית בטענה "כבר זוכיתי/הורשעתי".

העיקרון הכללי של הגנת "כבר נשפטתי", דהיינו "הועמדתי לדין", ללא קשר לתוצאות המשפט ואופן סיומו, טרם התקבל בפסיקה הישראלית, אך זו איננה שוללת את האפשרות להעלותה. אדרבא, בכל הפעמים שהטענה הועלתה היא נדונה ונדחתה לגופו של עניין.

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==
* על סדר הדין בפלילים, יעקב קדמי, חלק שני (ספר ראשון), 1998, עמ' 818
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדר דין פלילי
קטגוריה:מונחים משפטיים
ישיבת תורה ודעת

ישיבת תורה ודעת (או מתיבתא תורה ודעת) היא ישיבה חרדית הנמצאת בשכונת קנסינגטון שבברוקלין, ניו יורק, ארצות הברית. הישיבה הוקמה בשנת 1917 על ידי הרבנים בנימין וילהלם, לואיס דרשוביץ וזאב גולד, ופעלה בתחילתה כבית ספר יסודי. הרב גולד נבחר לכהן כנשיא הישיבה והוא שבחר את שמה: "ישיבת תורה ודעת", כשם ישיבתו של הרב יצחק יעקב ריינס בלידא, שבה למד בצעירותו.

בראשיתה התנהלה הישיבה ברוחה של תנועת תורה עם דרך ארץ, בהמשך הפכה לישיבה חרדית.

לאחר מספר שנים נקרא הרב שרגא פייבל מנדלוביץ' לכהן כמנהל הישיבה. תחת ניהולו הוקמה "מתיבתא", מסגרת לגילאי תיכון. בשלב מאוחר יותר הקים הרב מנדלוביץ' גם ישיבה גבוהה, לבוגרי המתיבתא ולמסיימי מסגרות חינוך על-יסודי אחרות.

במשך השנים כיהנו בראשות הישיבה הרב יעקב קנטרוביץ (למשך כשנה), הרב שלמה היימן, הרב ראובן גרוזובסקי, הרב אליהו חזן, הרב גדליה שור, הרב יעקב קמינצקי, הרב ראובן פיין, הרב אברהם יעקב פאם והרב ישראל בלסקי. ראשי הישיבה כיום הם הרב יצחק ליכטנשטיין (בנו של הרב אהרן ליכטנשטיין), הרב יוסף סביצקי והרב ישראל רייזמן.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/mahanaim/pitsnik.htm סקירה על תהליך היווצרותן של הישיבות בארצות הברית, כולל ישיבת תורה ודעת], באתר "דעת".
* 

*
קטגוריה:ניו יורק: ישיבות
קטגוריה:יהדות בברוקלין
תורה ודעת (ניו יורק)
משה הירש (עסקן ספורט)

משה הירש (1944 – 24 בנובמבר 2002) היה ספורטאי ועסקן ספורט ישראלי, יושב ראש אגודת מכבי חיפה ויושב ראש איגוד השחייה בישראל.

== ביוגרפיה ==
הירש עלה לארץ ב-15 בדצמבר 1948 מבולגריה. היה שחקן קבוצת הנוער של מכבי חיפה בכדורגל. 

יזם והקים את גביע חיפה הבינלאומי בשחייה. כיו"ר מחלקת השחייה (איגוד השחייה בישראל) במכבי חיפה טיפח בין היתר את השחיינים: איתן אורבך ואניה גוסטומלסקי. בין השנים 1994–1999 היה יו"ר אגודת מכבי חיפה, במסגרת תפקיד זה היה אחראי על מעל עשר מחלקות ספורט של מכבי. בין השנים 1999–2002, שימש כגזבר ומ"מ יו"ר האגודה. בנובמבר 2000 הוא התמנה לתפקיד יו"ר איגוד השחייה בישראל.

בנו, ערן הירש, היה אלוף ושיאן ישראל בשחייה. 

ב-24 בנובמבר 2002 נפטר מדום לב.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יושבי ראש איגוד השחייה בישראל
קטגוריה:מכבי חיפה
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
הוברטוס

ציור המתאר את הוברטוס מ[[המאה ה-13]]
הוברטוס הקדוש (נולד בין השנים 656 ל-658 – מת ב-30 במאי 727 או 728) הוא קדוש נוצרי. הוא קרוי "השליח לארדנים" והיה הבישוף הראשון של העיר לייז' בבלגיה של ימינו והבישוף של העיר מאסטריכט בהולנד. על-פי האמונה הנוצרית הקאתולית, הוברטוס הוא הקדוש המגן של הציידים, המתמטיקאים, האופטיקאים ועובדי המתכת ונחשב למסייע לסובלים מכלבת. בתקופת ימי הביניים היה פולחן הוברטוס הקדוש נפוץ מאוד. עם זאת, בימינו הוא מפורסם בעיקר מכיוון שמותג הליקר "יגרמייסטר" קרוי על שמו ועל שם האגדה שנקשרה בשמו (אשר לעיתים גם מסופרת על אאוסטתיוס הקדוש).

הוברטוס הקדוש נולד ככל הנראה בטולוז שבצרפת. על פי האגדה, הוא השתתף בדו-קרב, שלאחריו זכה בליבה של בת אצולה מקומית. לאחר שנפטרה הפך לנזיר. במהלך תקופת פרישותו, הלך לצוד ביער וראה מולו אייל. הוא התכוון לצוד את האיל, אך לפתע ראה בין קרניו את סימן הצלב ותחת זאת, החל להתפלל ולספר על ההתגלות האלוהית שחווה. לשמו הודבק הכינוי "אדון הציידים" (ובגרמנית: Jägermeister). הליקר הנודע "ייגרמייסטר" נושא את דיוקן האייל עם הצלב בין קרניו, ואת כינויו של הוברטוס הקדוש. הוברטוס מת בטרבורן, ליד בריסל של ימינו.

האסטרואיד 260 Huberta שהתגלה על ידי יוהאן פאליזה, נקרא על שמו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:בישופים קתולים
קטגוריה:לייז'
קטגוריה:קדושים נוצרים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:נפטרים ב-727
גרוסטו (נפה)

נפת גרוסטו (באיטלקית: Provincia di Grosseto) היא נפה במחוז טוסקנה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 4,504 קמ"ר, ובשנת 2013 התגוררו בה 225,098 נפש. בירתה של הנפה בעיר גרוסטו. 

הנפה גובלת בנפת ליבורנו ובנפת פיזה במחוז טוסקנה בצפון-מערב, בנפת סיינה במחוז טוסקנה בצפון ובמזרח, בנפת ויטרבו במחוז לאציו בדרום-מזרח ובים הטירני במערב.

== קישורים חיצוניים ==
 
* 

קטגוריה:טוסקנה: נפות
דורגלי

דורגלי (באיטלקית: Dorgali) היא עיר בנפת נואורו במחוז סרדיניה. העיר שוכנת בגובה של 400 מעל פני הים, כ-32 ק"מ מהעיר נואורו, בירת הנפה, בלב אזור ברבג'יה של נואורו ו-132 ק"מ מבירת האי קליארי. 

העיר מהווה מרכז תיירות חשוב במרכז האי. סביבות העיר כוללות אתרים ארכאולוגיים כמו מצבות הענקים, אתרי עניין גאולוגיים בהם סלעי בזלת וסלעי יסוד, צמחיית יער מגוונת בהרים מסביב לעיר ואתרים לספורט הררי. חלק מהעיר הוא עיירת נופש לחוף הים בשם "קלה גונונה" (Cala Gonone) הנחשבת לאתר חופשה קיצי חשוב. בעיר שני מוזיאונים לארכאולוגיה ולאומנות הקדרות.

בעיר עצמה תעשיית מלאכת יד ותעשיות מזון: יינות, גבינות צאן, ושמן זית - תעשיות אלה פותחות את שעריהן בפני התיירים.
==גלריה==
<gallery widths="300px" heights="270px" perrow="3">
תמונה:sa_ena_e_thomes_2.jpg|מצבות הענקים הקדמונים בדרך לעיר
תמונה:Forra_gorroppu.jpg|קניון במרחבי היערות מסביב לעיר
תמונה:Dorgali Pastori 19.jpg|גבינות העיר
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20070330055235/http://www.dorgalipastori.it/default.asp Soc.Cooperativa DORGALI PASTORI], אתר המחלבה
* [http://home-and-garden.webshots.com/album/563243967JviFrl Dorgali Pastori Sardegnia, cheese and dairy foods] - אתר webshots - תמונות מהמחלבה: תהליך הייצור, הגיבון וסוגי הגבינות

קטגוריה:סרדיניה: ערים
בית הכנסת בשדרות וילשר

ק"ק בני ברית, הידוע בשמו הנפוץ בית כנסת בשדרות וילשר (באנגלית: Wilshire Boulevard Temple), הוא בית הכנסת הוותיק ביותר באזור לוס אנג'לס קליפורניה, ובו אחת מהקהילות הרפורמיות הידועות בארצות הברית.

בית הכנסת הוקם על ידי הקהילה היהודית ב-1862 בפינת הרחובות טמפל וברודוויי. בתחילה התפללו בו במנהג פולין (נוסח אשכנז המזרחי) אך בשנות ה-80 של המאה ה-19 נעשה בהדרגה לרפורמי. ב-1929 עבר בית הכנסת למקומו הנוכחי בשדרות וילשר.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Sam Hall Kaplan, L A Lost & Found: An Architectural History of Los Angeles, Hennessey & Ingalls, 2000 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.wilshireboulevardtemple.org/ האתר הרשמי של בית הכנסת] 
* 

קטגוריה:לוס אנג'לס: מבנים
שדרות וילשר
שדרות וילשר
הבחירות לנשיאות ישראל (2007)

הבחירות החמש-עשרה לנשיאות ישראל נערכו במליאת הכנסת ב-13 ביוני 2007, כ"ז בסיוון ה'תשס"ז.

==תום כהונת קצב==
ב-8 ביולי 2006 נודע על פגישה שקיים הנשיא קצב עם היועץ המשפטי לממשלה, מני מזוז, ובה התלונן על ניסיון סחיטה כלפיו מצד עובדת לשעבר במשרדו, על רקע איום בהגשת תלונה על הטרדה מינית, אך עד מהרה הפך הנשיא ממאשים לנאשם. סערה תקשורתית פרצה, ובעיתונים פורסמו עדויות של מספר נשים שעבדו עמו לאורך השנים ותיארו הטרדות מיניות ועבירות מין אחרות מצדו. ב-23 באוגוסט החלה חקירתו האישית של הנשיא קצב.

ב-25 בינואר אישרה ועדת הכנסת את בקשתו של קצב לנבצרות זמנית, לתקופה מרבית של שלושה חודשים, ויושבת ראש הכנסת דליה איציק החלה לכהן כממלאת מקומו. ב-21 באפריל אושרה לו תקופת נבצרות נוספת, עד לסיום כהונתו כנשיא, עם תום שבע שנות כהונה (על פי הלוח העברי) ב-15 ביולי 2007.

ב-28 ביוני נחתם הסדר טיעון בין קצב לפרקליטות המדינה ובו סוכם כי קצב יודה ויורשע בסעיפים של ביצוע מעשה מגונה, הטרדה מינית והטרדת עד. במסגרת ההסכם התחייב קצב להתפטר מתפקידו. ואכן, למחרת החתימה הגיש קצב את התפטרותו שנכנסה לתוקף ב-1 ביולי 2007, שבועיים לפני המועד המקורי של סיום כהונתו.

==המועמדים==
*שמעון פרס: ראש ממשלת ישראל השמיני, חתן פרס נובל לשלום, שר בממשלות ישראל וחבר הכנסת זה 48 שנים. חבר הכנסת המכהן מטעם קדימה.
*ראובן (רובי) ריבלין: חבר הכנסת מטעם סיעת הליכוד. יושב ראש הכנסת ה-16 ושר התקשורת בממשלת ישראל העשרים ותשע. עורך דין במקצועו.
*קולט אביטל: דיפלומטית וחברת כנסת מטעם סיעת העבודה-מימד.

הרב ישראל מאיר לאו, הרב הראשי לישראל לשעבר וחתן פרס ישראל, שקל להתמודד על התפקיד, אך בסופו של דבר ויתר על כך.

==הבחירה==
עד כשבועיים לפני הבחירות, עת הכריז פרס על מועמדותו לתפקיד, היו רק אביטל וריבלין המועמדים. על אף היות הבחירות חשאיות, נראה היה כי ריבלין הוא המועמד המוביל.

בתום הסיבוב הראשון נספרו 116 קולות כשרים: 21 חברי כנסת בעד קולט אביטל, 37 בעד ראובן ריבלין ו-58 בעד שמעון פרס. כיוון שאף אחד מהמתמודדים לא זכה לרוב של 61 חברי כנסת, נדרש לערוך לפי חוק היסוד סיבוב הצבעה שני. הישיבה נפסקה וחודשה לאחר כשעה. בהפסקה שבין ההצבעות הכריזה אביטל על פרישתה, ולאחר זמן מה גם ריבלין, באומרו דומע: "יחי נשיא המדינה, תחי מדינת ישראל". ריבלין קרא לחברי הכנסת לתמוך בשמעון פרס פה אחד.

בסיבוב השני התמודד פרס לבדו, כשהפעם ההצבעה הייתה בעדו או נגדו. בתום ההצבעה נספרו 109 קולות כשרים. פרס זכה בהצבעה עם 86 חברי כנסת תומכים, אל מול 23 מתנגדים.
{| class="wikitable"
|+בחירות 2007 לנשיאות מדינת ישראל
! rowspan="2" |המועמד
! colspan="2" rowspan="2" |מפלגה
! colspan="2" |קולות
|-
!סיבוב ראשון
!סיבוב שני
|-
|שמעון פרס
| style="background:#294078;" |
|קדימה
|58
|86
|-
|ראובן ריבלין
| style="background:#1F5AA5;" |
|הליכוד
|37
| -
|-
|קולט אביטל
| style="background:#EE161F;" |
|עבודה-מימד
|21
| -
|-
| colspan="3" |נגד
| -
|23
|-
| colspan="3" |פתק לבן
|3
|8
|-
| colspan="3" |פתקים פסולים
|1
|2
|-
| colspan="3" |לא הצביעו
|0
|1
|-
| colspan="3" |סה"כ
|120
|120
|}
למרות התפטרותו של קצב, לא הוקדמה השבעתו המתוכננת של פרס, ואיציק שכיהנה מזה מספר חודשים כממלאת מקום הנשיא, מאז יציאתו של קצב לנבצרות ב-25 בינואר 2007, החלה לכהן כנשיאה בפועל.

ב-15 ביולי 2007, כ"ט בתמוז ה'תשס"ז הצהיר פרס אמונים במליאת הכנסת והחל לכהן בתפקיד.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בחירת נשיא מדינת ישראל
קטגוריה:הכנסת השבע עשרה
קטגוריה:2007 בישראל
קטגוריה:שמעון פרס
קטגוריה:2007 בפוליטיקה
חומר פולימרי

חומר פולימרי (או חימר פולימרי) הוא חומר גלם לפיסול המבוסס על הפולימר פוליוויניל כלוריד (PVC). הוא רך ומאפשר שימוש נוח לצורך יצירת פריטים עדינים וזעירים. העיצוב הסופי מתקבל לאחר חימום בתנור ייחודי או אף בתנור אפייה ביתי רגיל.

בתחילת דרכו נעשו בו שימושים תעשייתיים כגון יצור חלקי בובות וכפתורים באירופה. אמנים אמריקאים החלו לעשות בו שימוש יצירתי יותר כשהחלו ליצור חרוזים ותכשיטים וכן לשלבו ביצירה מזכוכית ובקרמיקה.

לחימר הפולימרי ניתן להוסיף פיגמנטים והוא משווק במגוון צבעים וגימורים. ניתן לערבב חומר בצבעים שונים על מנת לקבל מרקמים שונים וצבעוניים, וישנו מגוון רחב של שיטות עיבוד ושימוש.

אומנים שונים ברחבי העולם יוצרים מהחומר הפולימרי מגוון עשיר של יצירות אומנות, בין היתר פסלונים ומיניאטורות, ציור בחומר, פיסול וציפוי, יצירת תכשיטים, פסיפס וציפוי ריהוט ביתי בצורה אומנותית.

בין החברות השונות המוכרות את החומר הפולימרי יש הבדלים בקשיות החומר, ביכולות שלו להשתלב עם חומרים אחרים כגון חומרים מצפים, ובזמני חימום ואפיה שונים. בין החומרים הנפוצים בישראל: "פימו", "פרמו", "המועדון הלבן - White club", מוצרים על שם "דונה קאטו" ועוד.

קיימות קהילות אינטרנט העוסקות ביצירה בחומר פולימרי ומספקות הדרכה למתחילים ולמתקדמים.

== קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמנות: חומרי גלם
קונסול (צרפת)

לֶבְּרַן, נפוליאון בונפרטה וקמבאסרס]]
קונסול הייתה משרה שלטונית ברפובליקה הצרפתית הראשונה.

בתקופת המהפכה הצרפתית ב־1799 נחקקה בצרפת חוקה על פיה הכוח הביצועי העליון היה בידי שלושה פקידים שנשאו בתואר "קונסול". למעשה המדינה נשלטה בידי נפוליאון שנשא בתואר "הקונסול הראשון". אורך המשרה היה עשר שנים, אולם ב־1802 מונה נפוליאון לקונסול ראשון למשך כל חייו. המושג קונסול במובן השלטוני חדל להתקיים כאשר נפוליאון מונה לקיסר צרפת ב־1804.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הרפובליקה הצרפתית הראשונה
קטגוריה:משרות פוליטיות
האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית)

האקדמיה הלאומית למדעים (באנגלית: The National Academy of Sciences; בראשי תיבות NAS) היא ארגון עצמאי ללא כוונת רווח הפועל בוושינגטון הבירה בארצות הברית, שמטרתו קידום המדעים בארצות הברית. חבריו מוגדרים כ"יועצים" (ללא שכר) לאומה האמריקאית בנושאי מדע, הנדסה ורפואה. ה־NAS היא אחת מהאקדמיות הלאומיות של ארצות הברית והיא הוקמה על ידי אברהם לינקולן ב־3 במרץ 1863. היא פועלת מתוקף כתב זכויות שהעניק לה הקונגרס, מכוח פרק 1503 לסעיף 36 של החוק האמריקאי.

האקדמיה גם יוזמת ומממנת פעולות מחקר, ומוציאה לאור את כתב העת המדעי היוקרתי PNAS. החל ממרץ 2016, עומדת בראשה הגיאופיזיקאית מרסייה מק-נט .

נכון לשנת 2024, לאקדמיה הלאומית למדעים יש כ־2,700 חברים וכ־500 חברים בין־לאומיים, וסך הכל מתוכם כ־200 זוכי פרס נובל. בכל שנה נבחרים עד 120 חברים חדשים. על החברים להיות אזרחי ארצות הברית; לא־אזרחים נבחרים כחברים זרים, עם מקסימום 30 נבחרים מדי שנה. חברי האקדמיה נבחרים לאחת משש הקטגוריות הבאות: מדעי הפיזיקה והמתמטיקה; מדעים ביולוגיים; מדעים ביו־רפואיים; מדעי ההתנהגות והחברה; הנדסה ומדעים יישומיים.

הזרוע הביצועית של האקדמיה הלאומית למדעים נקראת המועצה הלאומית למחקר. היא הוקמה בזמן מלחמת העולם הראשונה ומשמשת כגוף מייעץ להטמעת ידע מדעי עבור תהליכי קבלת החלטות מדיניים וציבוריים.

הבניין הראשי של האקדמיה ממוקם בשדרת החוקה בוושינגטון. בכניסה לבניין מוצב פסל גדול של אלברט איינשטיין על גבי פינת ישיבה המשמש בתור אנדרטה. האקדמיה פרסמה באתר הרשמי שלה את 'תוכנית אסטרטגיה 2020–2025 עבור האקדמיה הלאומית למדעים'.<ref>NAS, About NAS, Leadership and Governance, [http://www.nasonline.org/about-nas/nas-strategic-plan/2025-strategic-plan.pdf NAS Strategic Plan].</ref>

== פרסים ==
מאז 1886, האקדמיה הלאומית למדעים מכבדת הישגים יוצאי דופן במדעים הפיזיים, הביולוגיים והחברה באמצעות תוכנית הפרסים שלה. להלן רשימת סוגי הפרסים לפי החלוקה לתחומים:<ref>NAS, Programs, Awards, [http://www.nasonline.org/programs/awards/awards-by-field.html Awards by Field Awards].</ref>

== נשיאי האקדמיה ==
להלן רשימת נשיאי האקדמיה:

==ישראלים החברים באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית==
רשימת חברי האקדמיה החל משנת 1952 (בסוגריים-תאריך הבחירה) נכון לשנת 2022:

הערה: זוכי פרסים בין־לאומיים: , .
==ראו גם==
* החברה הפילוסופית האמריקאית
* האקדמיה הלאומית לרפואה
* האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

* [http://www.hayadan.org.il/new-israeli-member-in-american-academy-of-science-2404146/ אתר הידען] 24 באפריל 2014

== הערות שוליים ==

*
*
*
קטגוריה:אגודות מדעיות
קטגוריה:ארצות הברית: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: מבנים
קטגוריה:שדרת החוקה
קטגוריה:ארגונים החברים במועצת המדע הבין-לאומית
נחש מי?

גרסת ענק של "נחש מי?"
נחש מי (מוכר גם בשם מי-זה-מי) הוא שמו של משחק קופסה פופולרי בעיקר בקרב ילדים, שהומצא על ידי המעצבים הישראלים תיאו ואורה קוסטר בחברת תיאורה שבבעלותם בשנת 1973, והופץ בארצות הברית בשם Guess who החל מ-1987. המשחק משווק כיום על ידי ענקית הצעצועים האסברו, ונמכר מאז החלה מכירתו בעשרות מיליוני עותקים, בעשרות מדינות, ובכללן גם בישראל.

בני הזוג סיפרו בראיון כי ניסו לפתח גרסה של משחק לוח למשחק בול פגיעה, כך שניתן יהיה לשחקו ללא עט ונייר. הם חיפשו דרך לשלב את עיקרון האלימינציה, במשחק שיהיה פשוט וקל לתפעול. לאחר הפיתוח מכרו את הזכויות לחברת מילטון ברדלי, שנקנתה מאוחר יותר על ידי האסברו.

במשחק משתתפים שני שחקנים, לכל שחקן לוח ועליו מצויות 24 דמויות של אנשים המזוהים בשמם הפרטי. לכל דמות תווי פנים ייחודיים לה, כצבע שיער, משקפיים, זקן או שפם. כל שחקן בוחר קלף מחבילת קלפים, עליו מופיעה אחת הדמויות. מטרת המשחק היא לגלות את זהות הדמות שנבחרה על ידי המתחרה, על ידי אלימינציה ושימוש בשאלות שהתשובה האפשרית עליהן היא כן או לא. שאלה לדוגמה: "האם הדמות מרכיבה משקפיים?", אם התשובה חיובית - מסיר השואל את כל הדמויות שאינן מרכיבות משקפיים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:משחקי קופסה
נואורו (נפה)

נפת נוּאוֹרוֹ (באיטלקית: Provincia di Nuoro ובסרדו: Provìntzia de Nùgoro) היא נפה במרכז-מזרח מחוז סרדיניה באיטליה, לחוף הים הטירני. בירת הנפה היא העיר נואורו (עיר) וכוללת 53 עיריות. שטחה של הנפה הוא 3,936 קמ"ר - % 10.1 משטח האי ואוכלוסייתה מנתה 164,260 תושבים בשנת 2001 - 16.3% מאוכלוסיית האי. הנפה נחשבת לדלילת אוכלוסייה.

ברפורמה משנת 2001, כאשר מספר הנפות הוכפל מארבע לשמונה, הועברו מנפת נואורו לנפות אחרות: 48 רשויות מקומיות ובהן 100,000 תושבים ושטח של 3,110 קמ"ר.

מספר התושבים בעיריות הגדולות של הנפה הוא:
נואורו - 36,678 .
סניסקולה Siniscola - 11,316.
מקומר Macomer - 10,881.
דורגלי - 8,000. 
אורגוסולו Orgosolo - 4,538.
ממויידה - 2,600.

==קישורים חיצוניים==

* 

<gallery widths="200px" heights="180px" perrow="3">
תמונה:Dorgali_Pastori_19.jpg|גבינות דורגלי
|אורגוסולו עיר הגראפיטי
</gallery>

קטגוריה:סרדיניה: נפות
סימוניזם

השמעוניים (ביוונית: Σιμωνιανοί) היו כת שפעלה מהמאה ה-2 ועד המאה ה-4 לספירה. כל הידע אודותם שאוב מאבות הכנסייה ואין מקורות עצמאיים הנוגעים אליהם. לפי המסופר, היו כת גנוסטית שראתה בשמעון הקוסם את מייסדה וסגדה לו כאל.

מדיווחי אבות הכנסייה כמו אוריגנס, אוסביוס מקיסריה, אירנאיוס ואחרים עולה שהשמעוניים האמינו כי בטרם נברא העולם התקיים כח עליון, בלתי-נוצר, "העומד" או "הניצב" (ἐστὸσ) שהיה בעצם "רוּחַ אֱלֹהִים" המוזכרת בספר בראשית. הצד הנקבי של כח מקורי זה היה החכמה או הנשמה בהתגלמותה העילאית (ἔννοια). מן "העומד" התגלגלו כוחות ורוחות נחותים יותר, כולל הדמיורגוס שליט העולם הגשמי, הוא אלוהי התנ"ך. קנאת ואיבת הרוחות הנחותות לחכמה אילצה אותה להתגלגל בעולם החומר בגופן של נשים בעודה ממתינה להזדמנות לגאול את נשמותיהם בנות האלמוות של בני-האדם מכלא הגשמיות. זו הגיעה כשנולד שמעון הקוסם, גילומו של הכח העליון הקדום. שמעון מצא את החכמה בנשמת אישה בשם הלנה. מתיאורי אבות הכנסייה, כת השמעוניים סגדה לשמעון כמעין מראה לזאוס ולהלנה, בהתאמה, כאתנה. הם ראו בתורה ובחוקיה אמצעי לשעבד את בני-האדם והתנגדו לה, והמפתח לגאולה בעיניהם היה הכרה בטבעם האלוהי של שמעון והלנה שהחסד שהעניקו הושיע את המאמינים בהם. הם עסקו, לכאורה, בכשפים וקיימו אורח חיים מופקר ובלתי-מוסרי.

מחוץ ממה שנכתב על ידי מתנגדיהם, לא שרד שום מידע אודות הכת ואף אין ערובה להתקיימותה במציאות; למרות שניתן לשער שמדובר היה בקבוצה גנוסטית, אפילו זה לא ידוע בוודאות. המסופר אודותם נכתב בעת מלחמתם של אבות הכנסייה בכתות הגנוסטיות-נוצריות, מרקיון והאוחזים בדעות דומות. בתקופה זו הם ייחסו לשמעון הקוסם – שגם קיומו ההיסטורי שנוי במחלוקת ומוקשה ביותר; לפי אחת הדעות במחקר, לא היה אלא פאולוס עצמו שהיריבות בינו לבין פטרוס טושטשה והועתקה אל דמות חיצונית שניתן היה להפוך לשעיר לעזאזל – את ייסודם של כל הפלגים הגנוסטיים בתוך הכנסייה ולפרקים, של כל המינויות בכלל. מאחר שלפי הברית החדשה שמעון נטבל אך רק העמיד פנים שהוא נוצרי ישר, ניתן היה לציירו כמקור שלשלת הסמיכה ממנה הגיחו הבישופים הגנוסטיים וכך להסביר את קיומם בתוך הכנסייה ולשלול את הלגיטימיות שלהם בעת ובעונה אחת. מחברים נוצרים אורתודוקסים, מאירנאיוס ועד אפיפניוס מסלמיס, ייחסו לשמעוניים קשרים הדוקים או אבהות על מספר כתות בתוך או על סף הכנסייה (שאף הידוע על טיבן מגיע כולו מכתביהם), הגם שאין לכך כל מקור מלבדם. כך, לדוגמה, כתות הדוסיטאנים, המנאנדריאנים והסטורנליים יוחסו כולן לתלמידיו או שותפיו של שמעון.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.newadvent.org/cathen/13797a.htm Simonianis] באנציקלופדיה הקתולית
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנוסטיקה
קטגוריה:כתות
שמעון הקוסם

ציור המתאר את מותו של שמעון הקוסם
שמעון הקוסם (ביוונית: Σίμων ὁ μάγος; שמעון מגוס או סימון מגוס) הוא דמות המופיעה בספר מעשי השליחים שבברית החדשה. לפי המתואר שם, היה קוסם שומרוני שהתנצר ואחר כך ניסה לרכוש בכסף משליחי ישו את היכולת להוריד את רוח הקודש. שמו היה לגנאי ולמקור המונח "שמעונות", שפירושו קניית משרות כנסייתיות בשוחד ובשחיתות. בכתבי אבות הכנסייה, צויר שמעון כמי שסטה מן הנצרות וכאבי כל הכתות הגנוסטיות והכפירות בכלל וכת השמעוניים בפרט. אין ראיות עצמאיות לקיומו, כל הידוע עליו מגיע מכתבים של אישים שהתנגדו לו ושאלת מציאותו ההיסטורית היא מושא להשערות שונות בין החוקרים.

==מקורות עתיקים==
==="מעשי השליחים"===
בברית החדשה בפרק על מעשי השליחים, מוזכר ששמעון מגוס, עושה הקסמים, עבר טבילה והצטרף לעדה הנוצרית. פטרוס ויוחנן יצאו לקראתו ונפגשו איתו. שמעון ראה אותם מורידים את רוח הקודש על קהל המאמינים, והציע לשליחים לשלם להם עבור יכולת זו. על כך נקבע בכנסייה הנוצרית המושג סימוניה, קניית תפקיד כנסייתי בכסף.

===מעשי פטרוס===

רוב הספר מעשי פטרוס, אחד מהקדומים שבספרים החיצונים, מתאר קרב בין השליח פטרוס לשמעון הקוסם. במסגרת קרב זה מבצע פטרוס ניסים בהם החייאת דגים מעושנים וגורם לכלבים לדבר.

===יוסף בן מתתיהו===
החוקר הנס וייץ הציע לזהות את שמעון מגוס עם דמות בשם אתומוס המופיעה בקדמוניות היהודים של יוסף בן מתתיהו. אתומוס, ובתרגומים מסוימים שמעון, שכנע את דרוסילה בתו של אגריפס הראשון להתגרש מבעלה עזיז מלך חמת (בתרגומים: אזיזוס מלך אמסה), ולהתחתן עם אנטוניוס פליקס, נציב יהודה.

===יוסטינוס מרטיר===
על פי יוסטינוס מרטיר ועל פי אירנאיוס שכנראה מצטט אותו, הגיע שמעון מהכפר גיטה, כפר שומרוני הסמוך לשכם. הוא למד מגיה באלכסנדריה ושב במטרה לחיות כפילוסוף בארץ ישראל ובפניקיה. הוא זכה לפרסום גדול בעקבות הנאומים שנשא, בהם הכריז על עצמו כ"הכוח הגדול של אלוהים" ומופעי קוסמות ומגיה. שמעון הקוסם הגיע בתקופת קלאודיוס לרומא שם הוא עשה מעשי קסמים וטען שהוא זה שהופיע בפני היהודים כבן האלוהים. בשומרון כאב ובמקומות אחרים כרוח הקודש. לדבריו השומרונים האמינו שהוא אל 

זו הסיבה שבעיני הנצרות שמעון נחשב ככופר ומאוחר יותר טענו נגדו שהוא אבי הכפירה הגנוסטית. במסורת הנוצרית שויך שמעון מגוס כאחד מסדרה ארוכה של אישים לאורך ההיסטוריה שהציגו עצמם כגלגול דמותו של ישו, וייחודו ברשימה זו היא קרבתו היחסית של שמעון מגנוס לתקופתו של ישו עצמו.

===פסאודו קלמנס===
הספר פסאודו קלמנס מרחיב על שמעון ומעשיו. מוזכרים שמות הוריו (רחל ואנטוניוס), כפר הולדתו, השכלתו הנרחבת ושהוא רצה שיאמינו שהוא כוח עליון, מעל לאל הבורא.

בספר ב' פרק 15 מתואר ששמעון ברא ילד.

==לקריאה נוספת==
*Alberto Ferreiro, Simon Magus in Patristic, Medieval And Early Modern Traditions, Brill, 2011.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.newadvent.org/cathen/13797b.htm Simon Magus הערך "שמעון הקוסם"] באנציקלופדיה הקתולית.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים בברית החדשה
קטגוריה:מתנצרים
קטגוריה:קוסמים
קטגוריה:אישים שומרונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1
ליבורנו (נפה)

נפת ליבורנו (באיטלקית: Provincia di Livorno) היא נפה במחוז טוסקנה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 1,218 קמ"ר, ובשנת 2001 התגוררו בה 326,439 נפש. בירתה של הנפה בעיר ליבורנו. 

הנפה גובלת בנפת פיזה במחוז טוסקנה בצפון ובמזרח, בנפת גרוסטו במחוז טוסקנה בדרום ובים הטירני במערב.

==ראו גם==
* יהדות ליבורנו

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טוסקנה: נפות
לוקה (נפה)

נפת לוקה (באיטלקית: Provincia di Lucca) היא נפה במחוז טוסקנה שבאיטליה. היא משתרעת על שטח של 1,773 קמ"ר, ובשנת 2012 התגוררו בה 394,695 נפש. בירתה של הנפה בעיר לוקה. 

הנפה גובלת בנפת מאסה-קרארה במחוז טוסקנה במערב, בנפת רג'ו אמיליה ובנפת מודנה במחוז אמיליה-רומאניה בצפון, בנפת פיסטויה ובנפת פירנצה במחוז טוסקנה במזרח, בנפת פיזה במחוז טוסקנה בדרום. הנפה מחולקת לשלושה אזורים גאוגרפיים: החלק המזרחי של המחוז, Piana di Lucca או Lucchesia, שטוח ויבשתי, החלק החופי, יעד מועדף לתיירות חוף הים, המכונה ורסיליה, והאזור ההררי או גרפגננה שבין הרי האלפים של אפואן לבין האפנינים הטוסקניים-אמיליים, חוצה את נהר סרצ'יו ועשיר ביערות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טוסקנה: נפות
נחש (קבוצת כוכבים)

הנחש הוא קבוצת כוכבים באזור קו המשווה השמיימי המייצגת נחש הכרוך סביב נושא הנחש. זוהי אחת מ-48 הקבוצות שהוגדרו על ידי תלמי והיא הקבוצה היחידה מבין 88 הקבוצות המודרניות שמחולקת לשני חלקים נפרדים: ראש הנחש בצד מערב, שהוא החלק הגדול יותר וזנב הנחש ממזרח. נושא הנחש חוצץ בין שני החלקים. למרות החלוקה שני החלקים נחשבים כקבוצת כוכבים אחת.

==כוכבים מעניינים==
α בנחש (אונוקאלהאי) שנמצא בראש הנחש הוא ענק צהוב במרחק של 73 שנות אור ובעל בהירות נראית מדרגה 2.6. לכוכב יש שני בני לוויה חלשים עם דרגות בהירות 12 ו-13.

β בנחש שנמצא בראש הנחש הוא כוכב כפול המורכב מכוכב עם בהירות מדרגה 3.6 ובן זוג עם דרגת בהירות 9, שניתן לראות בטלסקופ חובבים. במשקפת ניתן להבחין בכוכב קרוב עם דרגת בהירות 7, שאינו שייך למערכת הכפולה.

==גרמי שמים מעניינים אחרים==
M16 הוא צביר כוכבים שנמצא בזנב הנחש סמוך לגבול עם מגן ומכיל כ-50 כוכבים עם בהירות מדרגה 8 וחלשים יותר הניתנים לצפייה במשקפת או בטלסקופ קטן. צילום בחשיפה ארוכה מגלה שהצביר נמצא בתוך ערפילית שנקראת ערפילית הנשר.

M5 הוא צביר כדורי שנמצא בראש הנחש ונראה במשקפת ככתם מעורפל עם בהירות מדרגה 6. טלסקופ מאפשר להבחין בכוכבי הצביר, שמכיל מאות אלפי כוכבים. זהו אחד הצבירים הכדוריים הגדולים ביותר עם רדיוס של כ-165 שנות אור.

== מיתולוגיה ==
הנחש קשור לקבוצת נושא הנחש ובמקור הם נחשבו לקבוצת כוכבים אחת. נושא הנחש מזוהה עם אל הרפואה היווני, אסקלפיוס שלמד על צמחי מרפא מהנחש.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
קטגוריה:נחשים בתרבות
מנהיגות עסקית

למנהיגות העסקית של מנהלי ארגונים תפקיד מרכזי בעיצובה של התרבות הארגונית בארגון בו הם נושאים בתפקיד, וביכולתו של הארגון להשיג את יעדיו העסקיים. מנהיגות עסקית דורשת מספר תכונות חשובות, כגון כריזמה, עקביות, אנושיות, עמידה במצבי לחץ, יכולת קבלת החלטות לא פופולריות ועוד. תכונות אלו לא חייבות להתקבץ אצל אדם יחיד אלא יכולות להתקיים גם בקרב קבוצת המנהיגות (הנהלה).

יש הטוענים כי על מנת להביא את המונהגים לרמות ביצוע מעבר למינימום הנדרש, על המנהיג בארגון עסקי להניע את העובדים על בסיס מחויבות פנימית ולא מתוך שיקולי כדאיות, על בסיס מנהיגות מעצבת.

==יסודות המנהיגות העסקית ==
# עוצמה פורמלית לגיטימית – מתוקף הגדרת תפקיד.
# עוצמת ידע ומומחיות – עקב מקצועיות בתחום.
# עוצמת ייחוס – מתוך הגדרת הכפיפים.
# עוצמת כושר תגמול – היכולת לתגמל או לשלול תגמול של אחרים .
# עוצמת כפייה – היכולת לכפות, עקב הגדרת העוצמה הפורמלית, המאפשרת הענשה.

== סוגי מנהיגים במנהיגות עסקית ==

על פי "מודל הטווח המלא" של זכאי וגונן, קיימים ארבעה סוגי מנהיגים העונים לדרישות קטגוריית מנהיגים עסקיים:

=== מנהיגות של תגמול בונה ===
מנהיג אשר עושה שימוש רב במנהיגות על בסיס תגמול בונה, מדגיש בהתנהגותו את היבטי החליפין של המנהיגות. מנהיג כזה קובע באופן ברור מטרות ויעדים והתגמול המוגדר על השגתם.
עצם קביעת היעדים יכול להיות חד צדדי מצד המנהיג אך יכול להיעשות גם באמצעות "משא ומתן" בין המנהיג לאנשיו. המנהיג מהווה דמות פעילה בהשגת המשימה ומספק משוב בונה כאשר עובדיו ראויים לכך.

המניע המרכזי העומד מאחורי נכונותם של המונהגים לפעול הוא כדאיות או אינטרס אישי.
מונהגים של מנהיגים אלו מפגינים בדרך כלל רמת ביצוע סבירה, ולמעשה הם מונעים על בסיס של אינטרס עצמי, המחושב בגדר כדאיות כלומר האטרקטיביות של התגמול הצפוי או לחלופין מידת הרתיעה מהעונש.

=== מנהיגות בסגנון "שב ואל תעשה" ===
המאפיין הבולט ביותר בהתנהגותו של מנהיג זה היא פאסיביות והימנעות מנקיטת עמדה, מקבלת החלטות, ולמעשה מכל פעולה שהיא. 

המונהגים של מנהיג זה אינם זוכים להכוונה או לתמיכה, בדרך כלל יפגינו אדישות וחוסר אכפתיות ויטו להתמקד בהשגת יעדיהם האישיים גם אם הם נמצאים בסתירה ליעדי הארגון או הקבוצה.

=== מנהיגות מתקנת פסיבית ===
מנהיגות זו בנויה, למעשה, על איתור טעויות ותיקונן. הם מאמינים גדולים במשפט "אם זה לא שבור - אל תתקן". מנהיגים אלו מתמקדים בשיטת ניהול של "כיבוי שריפות" בלבד ואינם עושים כל מאמץ ליצור תקנים חדשים ומשופרים.

מונהגים של מנהיג מתקן – פאסיבי, יונעו בעיקר על ידי החשש מתגובתו החריפה של המנהיג בכל מקרה של כישלון. כתוצאה מכך הם מצליחים, במקרה הטוב, לשמור על הרמה הקיימת, אך אינם מתקדמים מעבר לה.

=== מנהיגות מתגמלת אקטיבית ===
סגנון מנהיגות זה מתמקד באיתור חריגים, סטיות וכישלונות ובשמירת הרמה הקיימת. 
מנהיג הפועל בסגנון זה עוקב באופן פעיל אחר תחומים מועדים לפורענות אשר צצו בהם בעיות, או עומדים לצוץ בהם בעיות כאלו ומנסה לאתרן ולתקנן מבעוד מועד.

מונהגים של מנהיגים אלו אינם מפגינים בדרך כלל רמת ביצוע גבוהה, וגרוע מכך, בשל המדיניות המוכתבת המתנגדת לשינויים על מנת להימנע מתקלות, למעשה הם מסתכנים בכך שעובדיהם ימנעו מלקיחת סיכונים בסיסיים ויהיו "ראש קטן" בעבודתם.

==ראו גם==
* מנהיגות
* מנהיגות מעצבת

== לקריאה נוספת ==
* גונן, א. וזכאי, א., מנהיגות ופיתוח מנהיגות מהלכה למעשה, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 2005.

== קישורים חיצוניים ==
* 
קטגוריה:משאבי אנוש
קטגוריה:סוציולוגיה ארגונית
קטגוריה:מנהיגות
הרפובליקה של באנאט

מפת הרפובליקה. הקווים השחורים מסמלים את הגבולות החדשים של המדינות השכנות, לאחר חלוקת החבל ביניהן.
הרפובליקה של באנאט (ברומנית: Republica bănăţeană, בסרבית: Банатска република, בהונגרית: Bánáti köztársaság) הייתה ישות מדינית קצרת-ימים שהוכרזה בטימישוארה ב-1 בנובמבר 1918 וחולקה בין המדינות הסובבות אותה – רומניה, יוגוסלביה והונגריה ביוני 1919. 

==היסטוריה==
במהלך מלחמת העולם הראשונה הבטיחו מדינת ההסכמה לרומניה ולסרביה בהבנות חשאיות חלקים מהבאנאט בתמורה להצטרפותן של אלה ללחימה נגד האימפריה האוסטרו-הונגרית. בעקבות התפרקותה של אוסטרו-הונגריה ב-31 באוקטובר 1918, הקים כל אחד מהלאומים בחבל (הרומנים, הסרבים, ההונגרים, הגרמנים והיהודים) מועצה צבאית. נעשה ניסיון לשמר את הרב-לאומיות של הבאנאט ולמנוע את חלוקתו של החבל. ב-1 בנובמבר התכנסו נציגי הלאומים השונים לישיבה מכוננת בבית העירייה של טימישוארה, נבחרה מועצה לאומית ודוקטור אוטו רוט, פוליטיקאי סוציאל-דמוקרטי, הכריז על עצמאותה של הרפובליקה. רוט נבחר באותה ישיבה כראש המועצה, ואלברט בארתה נבחר כממונה על הביטחון. 

ב-4 בנובמבר הוקמו יחידות צבאיות ומשמר אזרחי במטרה להשיג שליטה בחבל.

המועצה הלאומית לא יכלה לתפקד כי הרפובליקה לא קיבלה הכרה בינלאומית, והרוב הרומני בה שאף לאיחוד החבל עם רומניה.

מאחר שגם לסרביה היו דרישות טריטוריאליות בחבל, פלש הצבא הסרבי לבאנאט ב-15 בנובמבר 1918. המועצה הלאומית פורקה על ידי הסרבים ב-21 בפברואר 1919. לאחר החלטת אלבה-יוליה ברומניה והחלטת הפרלמנט בנובי סאד ביוגוסלביה חולק הבאנאט למעשה ב-21 ביוני 1919 באופן הבא:
* 18.945 קמ"ר לרומניה 
* 9.307 קמ"ר ליוגוסלביה
* 217 קמ"ר להונגריה
חלוקה זו אושרה באופן פורמלי בחוזה טריאנון ב-4 ביוני 1920.

ב-16 באפריל 1920 הגישו תושבי הבאנאט הגרמנים לועידת השלום בפריז בקשה להקמה מחודשת של הרפובליקה. ההצעה רצתה לצרף לרפובליקה גם את חבל באצ'קה הסרבי ולחלק את החבל לקאנטונים לאומיים. ועידת השלום דחתה הצעה זו.

==הרכב האוכלוסייה==
האוכלוסייה הכוללת, על פי מניין האוכלוסין של 1910, מנתה 1.582.133 נפש ונחלקה ללאומים הבאים:
* 592,049 רומנים – 37.42%
* 387,545 גרמנים (שוואבים באנאטים) – 24.50%
* 284,329 סרבים – 17.97%
* 242,152 הונגרים – 15.31%

מיעוטים נוספים שנמנו בחבל היו הצ'כים, הסלובקים, הקרואטים והאוקראינים.
האוכלוסייה התחלקה בין הדתות באופן הבא:
* 54.10% אורתודוקסים
* 37.38% קתולים
קבוצות קטנות יותר כללו קלוויניסטים, לותרנים ויהודים.

==קישורים חיצוניים==

באנאט, הרפובליקה של
באנאט, הרפובליקה של
באנאט, הרפובליקה של
באנאט, הרפובליקה של
באנאט
באנאט, הרפובליקה של
קטגוריה:מדינות לשעבר שההכרה בהן הייתה מוגבלת
קטגוריה:מדינות שהוקמו ב-1918
קטגוריה:המדינות היורשות של האימפריה האוסטרו-הונגרית
הסודות של כנרת

הסודות של כנרת היא סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים בבימויו של עמרי לוי אשר שודרה בערוץ 2 בין השנים 1998 עד 2000, ובשידורים חוזרים בערוץ תכלת ובערוץ "יס ישראלי".

הסדרה התמקדה בילדה אילמת בשם כנרת (מגולמת על ידי הדר רוזנבך) שגרה במושבה כנרת ולאחר מכן במצפה רמון שניסתה לאורך הסדרה לפתור את התעלומות הקשורות בחייו ובמותו של אביה אשר נהרג בתאונה מחוץ לישראל.

זכויות הסדרה נרכשו על ידי רשת השידור הגרמנית "קיקה".

== דמויות ==
{| class="wikitable"
!דמות
!שחקן / שחקנית
!אודות הדמות
!עונה
|-
|כנרת
|הדר רוזנבך
|גיבורת הסדרה
|עונה 1,2
|-
|רוחמה
|עידית צור
|סבתא של כנרת, נפטרה בסוף הסדרה.
|עונה 1
|-
|אפרת
|ענת וקסמן
|אמא של כנרת ואלמנתו של אריה, ובהווה אשתו של אלכס.
|עונה 2
|-
|אריק
|אמיר בן יוסף
|אבא של כנרת, לאורך הסדרה הוא מופיע בפלשבקים של כנרת מליל הרצח.
|עונה 1,2
|-
|אלכס
|דור צויגנבום
|אביה החורג של כנרת, בעלה של אפרת וחבר נעורים של הוריה של כנרת.
|עונה 2
|-
|ג'מוס
|אורי קלאוזנר
|דודה של כנרת (אח של אבא שלה), אוהב את כנרת ועוזר לה. במהלך העונה הראשונה בן זוגה של מירי המורה של כנרת.
|עונה 1,2
|-
|המורה מירי
|חגית דסברג
|המורה של כנרת וחברתו של דודה ג'מוס.
| rowspan="4" |עונה 1
|-
|אורי
|יובל פלייש
|תלמיד בכיתה של כנרת בקיבוץ. נראה שהוא מאוהב בכנרת, מקליט קולות של אנשים וטבע. אורי הוא מספר של הסדרה (בבגרותו).
|-
|ארז
|יונתן שיינפלד
|תלמיד בכיתה של כנרת בקיבוץ
|-
|דניאל
|נורית לונדנר
|תלמידה בכיתה של כנרת בקיבוץ
|-
|מיכאל
|שלמה תרשיש
|מפקד בשרות הביטחון של אבא של כנרת, יצא איתו למשימה סודית באנגליה שמניעה את העלילה של כל הסדרה.
| rowspan="3" |עונה 2
|-
|נחום
|נחום היימן
|חי במצפה רמון, ביתו נהרגה.
|-
|צילי
|לבנה פינקלשטיין
|מנהלת בית הספר במצפה רמון בו לומדת כנרת. בעונה השנייה
|-
|גברת בן טובים
|דפנה ארמוני
|מיסטיקנית שהשכירה לאריק, אבא של כנרת, את ביתה, מנסה לעזור לכנרת לחזור לדבר.
|עונה 1
|-
|גדי
|דידי גת
|עובד בשרות הביטחון, ממונה על חקירת הרצח של אריק אבא של כנרת.
|עונה 2
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות דרמה ישראליות
קטגוריה:סדרות נעורים ישראליות
קטגוריה:הקיבוץ בתרבות ובאמנות: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:גלילה רון־פדר-עמית
אברהם רבינוביץ

אברהם רבינוביץ (ברוסית: Рабинович, Абрам Исаакович) (20 בדצמבר 1878, וילנה - 7 בנובמבר 1943, מוסקבה), שחמטאי יהודי-ליטאי-סובייטי.

רבינוביץ חלק מקום 11-12 באליפות רוסיה השלישית שהתקיימה בקייב, בשנת 1903 (ניצח: מיכאל צ'יגורין). בשנת 1908 הגיע למקום ה-19 בתחרות פראג (ניצחו: אולדריך דוראס וקרל שלכטר). בשנת 1909 חלק מקום 2-3 באליפות רוסיה השישית שהתקיימה בווילנה (ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1911 חלק מקום 19-21 בתחרות קרלסבד (ניצח: ריצ'רד טייכמן) [http://www.chesscenter.com/twic/jwatsonbkrev82.html].
בשנת 1912 הגיע למקום ה-18 בתחרות וילנה (ניצח: קארל הרומאדקה). 

במהלך מלחמת העולם הראשונה עבר רבינוביץ למוסקבה. בשנת 1916 חלק מקום 4-5 בתחרות מוסקבה, ובשנת 1918 הגיע למקום השלישי. באליפות ברית המועצות הראשונה בשנת 1920 חלק מקום 5-7 (ניצח: אלכסנדר אלכין) [https://web.archive.org/web/20080517104715/http://www.geocities.com/al2055km/ch_urs/1920/ch_urs20.html]. 
בשנת 1922 הגיע למקום העשירי באליפות מוסקבה הרביעית [https://www.webcitation.org/query?id=1256601255468909&url=www.geocities.com/al2055km/ch_repub/1922/ch_mos22.html].
בשנת 1924 הגיע למקום ה-12 באליפות ברית המועצות השלישית [https://www.webcitation.org/query?id=1256601287883207&url=www.geocities.com/al2055km/ch_urs/1924/ch_urs24.html].
בשנת 1925 חלק מקום 9-10 באליפות ברית המועצות הרביעית (ניצח: יפים בוגוליובוב) [https://web.archive.org/web/20090805204002/http://www.geocities.com/al2055km/ch_urs/1925/ch_urs25.html]. באותה שנה הגיע למקום הרביעי בתחרות מוסקבה (סרגייב ניצח) [https://www.webcitation.org/query?id=1256451164999232&url=www.geocities.com/al2055km/ch_repub/1925/ch_mos25.html].
בשנת 1926 ניצח באליפות מוסקבה [https://www.webcitation.org/query?id=1256487077736242&url=www.geocities.com/al2055km/ch_repub/1926/ch_mos26.html].
בשנת 1927 חלק מקום 7-9 בתחרות מוסקבה (זוברב ניצח)
[https://www.webcitation.org/query?id=1256487082280492&url=www.geocities.com/al2055km/ch_repub/1927/ch_mos27.html].
בשנת 1930 ניצח רבינוביץ בתחרות מוסקבה [https://web.archive.org/web/20080517194802/http://www.geocities.com/al2055km/nat_tour/1930/moscow30.html].

בשנת 1943 מת רבינוביץ מרעב [https://www.webcitation.org/5klX1Scct?url=http://www.geocities.com/SiliconValley/Lab/7378/death.htm].

== משחקי שחמט מפורסמים ==
<div style="direction: ltr;">
*[http://www.chessgames.com/perl/chessgame?gid=1000847 Abram Rabinovich vs Alexander Alekhine, Carlsbad 1911, Caro-Kann Defense, Advance Variation, B12, 1-0]
*[http://www.chessgames.com/perl/chessgame?gid=1289639 Alexander Ilyin-Zhenevsky vs Abram Rabinovich, Moscow 1920, 1st URS-ch, Ruy Lopez, Morphy Defense, Anderssen Variation, C77, 0-1]
*[http://www.chessgames.com/perl/chessgame?gid=1295819 Abram Rabinovich vs Sergey von Freymann, Moscow 1924, 3rd URS-ch, Zukertort Opening, Dutch Variation, A04, 1-0] 
* [http://www.chessgames.com/perl/chessplayer?pid=84305 chess games of Abram Rabinovich]

</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S105465000000111000000000025610100 מידע כללי]

קטגוריה:שחמטאים יהודים סובייטים
קטגוריה:שחמטאים יהודים ליטאים
קטגוריה:שחמטאים יהודים בשואה
קטגוריה:ילידי 1878

קטגוריה:נפטרים ב-1943
קארל הרומאדקה

קארל הרומאדקה (בצ'כית: Karel Hromádka; 23 באפריל 1887 - 16 ביולי 1956) היה שחמטאי צ'כי. הרומאדקה היה אלוף צ'כיה בשחמט פעמיים: בשנים 1913 ו-1921.

הרומאדקה השתתף באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השח הבלתי רשמית בפריז בשנת 1924, שם הגיע למקום הראשון בתחרות הניחומים עם 6.5/8, לאחר שבמוקדמות הגיע למקום השלישי בבית בו שיחק. כמו כן השתתף באולימפיאדת השח הראשונה שהתקיימה בלונדון בשנת 1927, בלוח השלישי השיג תוצאה של +4 =3 -5.

פתיחת השחמט 1. ד4 פו6 2. פו3 ג5 3. ד5 ד6 4. ג5 ה5 קרויה לעיתים על שמו - "ההגנה ההודית של הרומאדקה", או כבנוני צ'כית או כבנוני ישנה.

{| class="toccolours" style="float: CENTER;margin-right: 0"
|

|}
ההגנה ההודית של הרומאדקה

==הופעות באולימפיאדות==
קארל הרומאדקה השתתף באולימפיאדת שחמט בנבחרת צ'כוסלובקיה.
{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="100%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| לוח || קבוצה|| מד כושר|| נקודות|| תוצאות|| %|| מקום
|-
| 1927|| ||צ'כוסלובקיה|| ||5.5 מ-12||4+ 3= 5-||45.8|| 5 קבוצתי
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופי צ'כיה בשחמט
קטגוריה:נציגי צ'כוסלובקיה באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:ילידי 1887
קטגוריה:נפטרים ב-1956