OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דירת מסתור

שחזור ארון הספרים שמאחוריו התחבאו [[אנה פרנק ומשפחתה]]
דירת מסתור או בית בטוח (באנגלית safe house) היא משכן שהוכן מראש ומתאים לשהות של אנשים המצויים בסכנה ומנסים להסתיר את מקום הימצאם, קושרים, נמלטים, מרגלים וכדומה.

דירת מסתור יכולה להיות מקום מפגש של מתכנני קונספירציה חשאית. היא יכולה להיות מקלט של אדם הבורח מהשלטונות או מחורשי רעתו. שירותי ריגול נוהגים להכין דירות מסתור שבהן אפשר להסתיר אנשים שחשיפתם עלולה לסכן אותם.

במסגרת ההכנות ללכידת אדולף אייכמן, הצוות שנשלח מישראל שכר בארגנטינה שבע דירות מסתור לפני הלכידה. דוגמה נוספת לדירת מסתור היה הבית בו שהה בן לאדן לפני מותו.

ב-2012 הופק הסרט Safe House ("בית בטוח"), בבימויו של דניאל אספינוזה ובכיכובם של דנזל וושינגטון וראיין ריינולדס. במרכז העלילה עומדים אירועים המתרחשים בדירת מסתור של סוכני CIA.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בית מגורים
קטגוריה:ביון
החזרה לסיילנט היל (סרט)

החזרה לסיילנט היל (באנגלית: Return to Silent Hill) הוא סרט אימה על טבעי עתידי שמבוים על ידי ונכתב על ידיו בשיתוף סנדרה וו-אן וויל שניידר. בסרט מככבים ג'רמי אירווין ו. הסרט מבוסס על משחק הווידאו "סיילנט היל 2" שנוצר על ידי Konami. הסרט הוא הסרט השלישי ב ומשמש כאתחול לסדרה.

הסרט קיבל אישור להפקה באוקטובר 2022. צילומי הסרט החלו באפריל 2023 בגרמניה ומזרח אירופה.

== עלילה ==
ג'יימס, אדם השרוי בדיכאון בעקבות אובדן אשתו, מקבל לידיו מכתב שמוביל אותו לעיירה בשם "סיילנט היל" בה הוא ביקר בעבר עם אשתו ומקווה למצוא אותה שם. בהגיעו, ג'יימס מגלה שהעיירה השתנתה על ידי כוח זדוני ובמהלך חיפושיו, ג'יימס נתקל במפלצות מאיימות, חלקן מוכרות לו וחלקן לא. ג'יימס, שאט אט מתחיל לפקפק בשפיותו, מנסה להתגבר על פחדיו במטרה להציל את אהובת לבו.

== שחקנים ==
* ג'רמי אירווין - ג'יימס סאנדרלנד.<ref name=":0"></ref>
* - מרי.<ref></ref>

== הפקה ==
=== פיתוח וכתיבת התסריט ===
בינואר 2020, כריסטופר גאנס (במאי הסרט הראשון בסדרה) התראיין למגזין הצרפתי "" וסיפר שהוא בעיצומו של כתיבת תסריט המבוסס על משחק הווידאו "סיילנט היל" וכן על עיבוד לסדרת משחקי הווידאו "" יחד עם המפיק ויקטור חדידה.<ref></ref> לאחר מכן, גאנס אמר שהסרט לא מהווה המשך לשני הסרטים הקודמים בסדרה, והשווה את הסדרה לתוכנית האנתולוגית "אזור הדמדומים" בה כל פרק עוסק בסיפור אחר.<ref name=":1"></ref>

תסריט הסרט נכתב על ידי גאנס, סנדרה וו-אן וויל שניידר. עלילת הסרט מתבססת על המשחק השני בסדרה.<ref name=":0" /> בספטמבר 2022, גאנס ציין שהוא סיים את יצירת הסטוריבורד לסרט ושחלקו יתבסס על המשחק P.T - טריילר שחיק שהיה אמור להיות חלק ממשחק גדול בשם "", אך הפרויקט התבטל. באוקטובר 2022, הפקת הסרט זכתה לאישור והסרט קיבל את השם "החזרה לסיילנט היל". גאנס עבד ביחד עם חברת Konami במטרה ליצור מפלצות חדשות ולעצב חלק מהמפלצות הקיימות מהסרטים הקודמים מחדש.<ref name=":1" />

=== צילומים ===
צילומי הסרט החלו באפריל 2023 והסתיימו ביולי של אותה השנה.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> צילומי הסרט התקיימו בערים מינכן, , נירנברג ו.<ref></ref><ref name=":0" /> ההפקה זכתה במלגה מאת בשווי מיליון יורו.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוצרים עתידיים: סרטים
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים שמבוססים על משחקי וידאו
שחר חיון

שחר חיון (נולדה בט"ז בניסן ה'תש"ס, 21 באפריל 2000) היא שחקנית, דוגמנית, ואושיית רשת ישראלית.

== ביוגרפיה ==
נולדה וגדלה בבאר שבע במשפחה מסורתית. אמה, אליזבת מתווכת נדל"ן, ואביה ציון בלש בימ"ר. לה שלושה אחים.

למדה בבית הספר היסודי נווה שלום ובבית הספר התיכון יצחק רגר בעיר, בו למדה במגמת אומנות. בשנים 2018–2020 שירתה בצה"ל באבטחת מידע בבסיס חצרים.

למדה קורס משחק אצל גלית אשכול, מגי אזרזר, רותם קינן ואור בן מלך.

== קריירה ==

=== דוגמנות ===
בגיל 18 עברה חיון ללונדון וקיבלה קמפיינים גדולים לאסוס, Missguided ומותגים אחרים.

ב-2019 חתמה בסוכנות הדוגמנות הישראלית "עילית מודלס" בבעלות שי אביטל. כשלפני כן, הייתה חתומה בסוכנות הדוגמנות ITM של עמרי יערי. ב-2021 דגמנה לקמפיין של אופטיקנה לצד עומר אדם.

משנת 2022 החלה לשמש בתור הפרזנטורית הרשמית של רשת ההלבשה התחתונה FIX, וחלק מנבחרת השגרירים של סמסונג בישראל. באותה שנה נבחרה לשמש כפרזנטורית מותג האופנה אורבניקה.

ביולי 2023 הצטרפה לנבחרת הפרזנטורים של חברת האופנה טוונטי פור סבן לצד יהונתן מרגי, מאיה קיי ותומר הכהן. בשנים אלו כיכבה בקמפיינים ושימשה גם כפרזנטורית של מותגים רבים, ביניהם "Alo Yoga", "מותג הדרמו קוסמטיקה CeraVe (סרווה)", "איל מקיאג'", Strongful" "Ysl, "אמריקן לייזר", "אדידס", "missguided", "מיקי בוגנים NB" ועוד.

=== משחק ===
בשנת 2018 שיחקה בסדרה "שלטון הצללים".

בשנת 2019 השתתפה בקליפ לשיר "כפיות" של הזמר עדן חסון.<ref></ref>

בשנת 2021 שיחקה בסדרה "מגן דוד דרום".

בשנת 2023 שיחקה בתפקיד ראשי בסדרה "פול ספיד" בה גילמה את עמליה תשבי. באותה שנה שיחקה בסדרה "בני מצווה" בתפקיד מוריה סבן. ב-4 באפריל התארחה בסינגל "לישון זה לחלשים" של אדיר גץ.

ב-18 בפברואר 2024 התארחה בסינגל "שחר חיון" של הראפר שרק שנכתב עליה.

== חיים אישיים ==
מאפריל 2022 ועד מאי 2023 הייתה בזוגיות עם און רפאלי.

מתגוררת בתל אביב.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* דליה בן ארי, [http://atmag.co.il/שחר-חיון/ שחר חיון: "בחו"ל אמרו לי שאני צריכה לרזות, שלחתי אותם לעשות חמוצים במפעל ביבנה"], באתר את, 6 בפברואר 2022
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:פרזנטוריות ישראליות
קטגוריה:פרזנטורים ישראלים
קטגוריה:טיקטוקריות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2000
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
האספה המחוקקת של אודישה

האספה המחוקקת של אודישה או אודישה וידאהן סבהה (באורייה: ଓଡ଼ିଶା ବିଧାନ ସଭା; בהינדי: ओड़िशा विधान सभा), היא הפרלמנט המדינתי של אודישה. באספה חברים 147 נציגים, הנבחרים ממחוזות בחירה.

== היסטוריה ==
האספה המחוקקת של אודישה הוקמה ב-1937, לאחר שב-1935 חוקק הפרלמנט הבריטי את חוק ממשלת הודו, 1935 שהורה על הקמת מחוז אוריסה כמחוז נפרד בהודו הבריטית וקבע את הקבמת האספות המחוקקות בה. האספה המחוקקת של אוריסה נקבעה כבת 60 חברים, שחולקו לייצוג לפי קבוצות אוכלוסייה: 44 כלליים (הינדואים) שמהם 6 הוקצו לקאסטות נמוכות, 5 לאזורים לא מפותחים ושבטים, 4 למוסלמים, 1 לנוצרים הודים, 1 למייצגי מסחר, תעשייה, מכרות, ונוטעים, 2 לבעלי אדמות, 1 למייצגי ארגוני עבודים ושניים שמורים לנשים. והבחירות הראשונות לאספה נערכו בינואר 1937. תקופת הכהונה של האספה נקבעה לחמש שנים, אך עקב מלחמת העולם השנייה נדחו הבחירות ולא התקיימו עד אפריל 1946.

בעקבות עצמאות הודו, אוחדו ב-1 בינואר 1948 24 מדינות נסיכותיות עם אוריסה, והוקם גוף בשם האספה המחוקקת של מדינות אוריסה כאספה מחוקקת עבורן. באספה היו 36 חברים, 31 מהם שמונו כמייצגי המדינות השונות וחמש בעלי מעמד רשמי אחר - ראש ממשלת אוריסה, שלושה שרי הממשלה והנציב הכללי והקצין המיוחד שמונו להם. ובאוגוסט 1949 אוחדוו שתי האזורים באופן מלא ושתי האספות המחוקקות אוחדו לאספה אחת בת 91 חברים.

לקראת הבחירות הראשונות לאספה ב-1951 נקבע גודלה ל-140 חברים.

האספה השנייה, שנבחרה ב-1957, התפזרה בפברואר 1961, כשנה קודם סיום כהונתה, ובעקבות כך נערכו בה בחירות ביוני 1961, כשהיא הופכה לאספה המחוקקת השנייה לאחר האספה המחוקקת של קרלה שמקיימת בחירות בנפרד מהבחירות ללוק סבהה. לעומת זאת, כשתקופת כהונתה עמדה לפוג ביוני 1966, האריך הפרלמנט ההודי את כהונתה בחצי שנה תחת חוק מיוחד על מנת לקיים בחירות במקביל לבחירות ללוק סבהה ב-1967.

לקראת הבחירות לאספה המחוקקת השישית ב-1974 הוגדלה האספה ל-147 חברים.

בספטמבר 2018 העבירה האספה חוק ברוב הדרוש בן שני שלישים להקמת מועצה מחוקקת, דבר שיהפוך את האספה לבית תחתון. ההחלטה לא קודמה בידי הפרלמנט ההודי, שאישורו נדרש אף הוא.

== משכן ==
בימי הודו הבריטית הייתה בירת אוריסה ב ובה הייתה האספה ממוקמת. בספטמבר 1948 החליטה האספה להעביר את הבירה לבובנשוואר, והאספה עברה לשם. הקמת מבנה חדש לאספה תמה בפברואר 1961. בעקבות התפזרות האספה באותו הזמן, המבנה נכנס לשימוש רק לאחר הבחירות ביוני אותה שנה.

== הרכב נוכחי ==
ההרכב הנוכחי של האספה המחוקקת של אודישה היא האספה המחוקקת ה-17, שנבחרה ב-2024. בהרכב שולטת מפלגת העם ההודית, המחזיקה ב־79 מושבים ותומכים בה שני עצמאים. מפלגת ביג'ו ג'נטה דאל, המחזיקה ב-51 מושבים היא מפלגת האופוזיציה הרשמית, והקונגרס הלאומי ההודי (14) והמפלגה הקומוניסטית של הודו (מרקסיסטית) (1) נמצות אף הן באופוזיציה.

האספה בוחרת את 10 נציגי אודישה ברג'יה סבהה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אודישה
אודישה
עומר יורטסבן

עומר פארוק יורטסבן (באנגלית: Ömer Faruk Yurtseven; נולד ב-19 ביוני 1998) הוא כדורסלן טורקי המשחק בקבוצת יוטה ג'אז מליגת ה-NBA, בעמדת הסנטר.

==ביוגרפיה==
יורטסבן נולד בטשקנט שבאוזבקיסטן, לזוג הורים טורקים.

===ראשית הקריירה===
בשנת 2013 הצטרף לקבוצת הנוער של מועדון פנרבחצ'ה. ב-20 במרץ 2015, בגיל 16, שותף במשחק הבכורה שלו ביורוליג, מול אולימפיה מילאנו. ב-15 במאי 2016, במשחק מול קבוצת Eylul במסגרת הליגה הטורקית עד גיל 18, קלע יורטסבן 91 נקודות (34 מ-49 מהשדה) ואסף 28 ריבאונדים בניצחון פנרבחצ'ה בתוצאה 115–82.

===קריירת מכללות===
בפברואר 2016 עבר להתגורר בארצות הברית, על מנת להשתתף בליגת המכללות האמריקאית. בין השנים 2016–2018 למד באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית, ובשנתיים הבאות למד באוניברסיטת ג'ורג'יה. בעונתו היחידה עם קבוצת הכדורסל של ג'ורג'יה, 2019/2020, שיחק תחת המאמן פטריק יואינג ורשם ממוצעים של 15.5 נקודות, 9.8 ריבאונדים ו-1.5 חסימות למשחק.

===קריירה מקצועית===
בינואר 2021, לאחר שלא נבחר בדראפט ה-NBA{{כ}} 2020, הצטרף יורטסבן לאוקלהומה סיטי בלו מליגת הפיתוח של ה-NBA. ב-14 משחקיו בקבוצה קלע 15.2 נקודות בממוצע למשחק.

במאי 2021 חתם על חוזה במיאמי היט מליגת ה-NBA. ב-26 בדצמבר 2021 פתח לראשונה בחמישייה, ורשם 16 נקודות ו-15 ריבאונדים במשחק מול אורלנדו מג'יק. שבוע לאחר מכן קבע שיא קריירה של 22 נקודות, במשחק מול סקרמנטו קינגס. בפלייאוף 2021 העפיל עם מיאמי לגמר ה-NBA, בו הפסידה לדנוור נאגטס (1–4).

ביולי 2023 חתם יורטסבן על חוזה ביוטה ג'אז.

==סטטיסטיקות הקריירה==
===בעונה הסדירה של ה-NBA===
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%; text-align:right;"
! עונה !! קבוצה !! משחקים !! חמישייה !! דקות !! % מהשדה !! % משלוש !! % מהעונשין !! ריבאונדים !! אסיסטים !! חטיפות !! חסימות !! נקודות
|-
| 	|| מיאמי	|| 56 || 12 || 12.6 || 0.526 || 0.091 || 0.623 || 5.3 || 0.9 || 0.3 || 0.4 || 5.3
|- style="background-color: #EFEFEF;"		||
| 	|| מיאמי	|| 9 || 0 || 9.2 || 0.593 || 0.429 || 0.833 || 2.6 || 0.2 || 0.2 || 0.2 || 4.4
|- style="background-color:#80BFFF; font-weight:bold;"		||
| קריירה || || 65 || 12 || 12.1 || 0.533 || 0.222 || 0.642 || 4.9 || 0.8 || 0.3 || 0.3 || 5.2
|}

===בפלייאוף ה-NBA===
{| class="wikitable sortable" style="font-size:95%; text-align:right;"
! עונה !! קבוצה !! משחקים !! חמישייה !! דקות !! % מהשדה !! % משלוש !! % מהעונשין !! ריבאונדים !! אסיסטים !! חטיפות !! חסימות !! נקודות
|-
| 	|| מיאמי	|| 9 || 0 || 4.2 || 0.667 || 0.000 || 0.333 || 0.8 || 0.3 || 0.0 || 0.1 || 2.8
|- style="background-color: #EFEFEF;"		||
| 	|| מיאמי	|| 8 || 0 || 2.0 || 0.286 || 0.000 || – || 0.6 || 0.1 || 0.0 || 0.1 || 0.5
|- style="background-color:#80BFFF; font-weight:bold;"		||
| קריירה || || 17 || 0 || 3.1 || 0.560 || 0.000 || 0.333 || 0.7 || 0.2 || 0.0 || 0.1 || 1.7
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים טורקים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ג'ורג'יה
קטגוריה:כדורסלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורסלני אוקלהומה סיטי בלו
קטגוריה:כדורסלני מיאמי היט
קטגוריה:כדורסלני יוטה ג'אז
קטגוריה:שחקני NBA שלא נבחרו בדראפט
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1998
דניאל ד' מקרקן

דניאל ד' מקרקן (באנגלית: Daniel D. McCracken; 23 ביולי 1930 – 30 ביולי 2011) היה מדען מחשב אמריקאי, פרופסור למדעי המחשב בסיטי קולג', ומחברם של למעלה מ-24 ספרי לימוד על תכנות מחשבים, עם דגש על מדריכים לתכנות בשפות בשימוש נרחב כמו Fortran ו־COBOL, המדריך שלו לתכנות Fortran (ויילי, 1961) וממשיכיו היו ספרי הלימוד הסטנדרטיים בשפה זו במשך למעלה משני עשורים. ספריו תורגמו ל-14 שפות.

== ביוגרפיה ==
מק'קרקן נולד ב-23 ביולי 1930 בעיירת הכורים הוגסוויל במחוז ג'ודית' באסין, מונטנה, וסיים את לימודיו ב-1951 באוניברסיטת סנטרל וושינגטון עם תארים במתמטיקה ובכימיה, הוא עבד שבע שנים בחברת ג'נרל אלקטריק ביישומי מחשב והכשרת מתכנתים. לאחר מכן עבד במרכז המחשבים של הוועדה לאנרגיה אטומית של ארצות הברית באוניברסיטת ניו יורק, והיה סטודנט לתואר שני במכון קוראנט למדעי המתמטיקה.

ב-1959 הפך ליועץ והמשיך לכתוב בנושאי מחשב, בשנת 1970 קיבל תואר שני של Master of Divinity מהסמינר התאולוגי של האיחוד בניו יורק.

מ-1976 עד 1978 היה סגן נשיא ה-ACM, מ-1978 עד 1980 היה נשיא ה-ACM, ובשנת 1994 קיבל את אות ההוקרה עמית ACM, הוא כיהן כנציג של ACM במועצת המנהלים של המכון להסמכת מקצועני מחשוב (ICCP) ונכנס להיכל התהילה שלו כעמית ICCP בשנת 1998.

ב-1981 הצטרף מק'קרקן למחלקה למדעי המחשב של הסיטי קולג' של ניו יורק, בשנת 1989 הוא קיבל את פרס נורברט וינר על אחריות חברתית ומקצועית מאנשי מקצוע בתחום המחשבים לאחריות חברתית (CPSR) .

ב-30 ביולי 2011 נפטר מק'קרקן בניו יורק שבוע לאחר יום הולדתו ה-81 ממחלת הסרטן. הוא הותיר אחריו את אשתו השנייה, הלן בלומנטל, 7 ילדים, 9 נכדים ו-2 נינים.

== ספריו ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://portal.acm.org/ft_gateway.cfm?id=1452135&type=pdf "דניאל מקקראקן, ראיון מאת ארתור ל. נורברג, 7-9 בינואר 2008"], ראיון היסטורי של האגודה למכונות מחשוב.
* [https://web.archive.org/web/20110928140049/http://www1.ccny.cuny.edu/facultystaff/directory/profile-record.cfm?customel_datapageid_1237265=1240063 דף האינטרנט של דן מקרקן בסיטי קולג' של ניו יורק]
* [http://purl.umn.edu/41426 מסמכי דניאל ד. מק'קרקן, 1958-1983] . מכון צ'ארלס באבאג', אוניברסיטת מינסוטה, מיניאפוליס.
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשיאי ACM
קטגוריה:עמיתי ACM
קטגוריה:מתכנתים אמריקאים
קטגוריה:מדעני מחשב אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
אה"מ אונסלואו (1916)

אה"מ אונסלואו הייתה משחתת מסדרה M שנבנתה עבור הצי המלכותי במהלך מלחמת העולם הראשונה. היא השתתפה בקרב יוטלנד ב-1916 ונמכרה לגריטה ב-1921.

== תיאור ==
סדרת אדמירליטי M היו גרסאות משופרות ומהירות יותר של סדרת לאפורי הקודמת. הדחק האוניות היה 971 טונות ארוכות (987 טונות). האוניות היו באורך כולל של 273 רגל 4 אינץ' (83.3 מטרים), רוחב של 26 רגל 8 אינץ' (8.1 מטרים) ושוקע של 9 רגל 8 אינץ' (2.9 מטרים). הם הונעו על ידי שלוש טורבינות קיטור עם הנעה ישירה של פארסונס, שכל אחת הניעה ציר מדחף אחד, תוך שימוש בקיטור שסופק על ידי ארבעה דוודי Yarrow. הטורבינות פיתחו סך של 25,000 כוחות סוס (19,000 קילוואט) והעניקו מהירות מרבית של 34 קשרים (63 קמ"ש). האוניות נשאו לכל היותר 237 טונות ארוכות (241 טונות) של מזוט שהעניק להן טווח של 2,100 מיילים ימיים (3,900 ק"מ) במהירות 15 קשרים (28 קמ"ש). צוות כל משחתת כלל 76 קצינים ומלחים.

האוניות היו חמושות בשלושה תותחי QF 4 אינץ' (102 מ"מ) Mark IV ושני תותחי נ"מ QF 1.5 פאונד (37 מ"מ). תותחים אחרונים אלו הוחלפו מאוחר יותר בזוג תותחי נ"מ QF 2 פאונד (40 מ"מ) "פום-פום". האוניות גם כללו שני צינורות טורפדו מעל המים בקוטר 21 אינץ' (533 מ"מ).

== בנייה ושירות ==
אונסלואו הוזמנה במסגרת תוכנית המלחמה השלישית בנובמבר 1914 ונבנתה על ידי Fairfield Shipbuilding &amp; Engineering Company ב־Govan. האונייה הושקה ב-15 בפברואר 1916 ונכנסה לשירות באפריל 1916. המפקד הראשון שלה היה ג'ון טובי (לימים אדמירל הצי).

ב-24 באפריל 1916 פרצה באירלנד התקוממות הפסחא נגד השלטון הבריטי. שתי חטיבות חי"ר הוזמנו מליברפול לדבלין כדי לתגבר את הכוחות הבריטיים, כאשר אונסלאו ליוותה את אוניות התובלה הנושאות חיילים אלו. היא לחמה בקרב יוטלנד וניזוקה קשות, כשהמהירות שלה ירדה ל-10 קשרים (19 קמ"ש). טובי הוביל בעוז את ההתקפה בתחילה נגד סיירת ואחר כך נגד שורה של סיירות מערכה. אונסלאו הוחזרה לאברדין למרות הנזק, לאחר שנגררה מהקרב על ידי המשחתת אה"מ דיפנדר, תחת אש חזקה. הדיווח על הקרב מאת אדמירל ביטי קבע כי:

שני הקצינים קיבלו את עיטור אות השירות המצוין.

אונסלואו נמכרה לגרוטאות ב-26 באוקטובר 1921.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוניות מלחמה בריטיות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:משחתות בצי המלכותי הבריטי
ג'ון קמרון (אדמירל)

אדמירל ג'ון אוון קמרון CB, MVO (באנגלית: John Ewen Cameron; 15 ביוני 1874 – 28 ביולי 1939) היה קצין בצי המלכותי שהפך למפקד העליון בחוף סקוטלנד.

== ביוגרפיה ==
קמרון נולד ב-15 ביוני 1874 בלונדון, <ref>[http://www.admirals.org.uk/admirals/individual.php?RecNo=365 Admiral John Ewen Cameron] Royal Navy Flag Officers 1904-1945</ref> הצטרף כקצין בצי המלכותי ב-1887 ונלחם במלחמת הבורים השנייה.<ref name="peerage">[http://thepeerage.com/p3900.htm Admiral John Ewen Cameron] The Peerage.com</ref> הוא שירת במלחמת העולם הראשונה והשתתף בקרב יוטלנד כקפטן הסיירת אה"מ פיטון.<ref name="captains">[http://www.gulabin.com/armynavy/pdf/ROYAL%20NAVY%20WARSHIPS.pdf Captains commanding Royal Navy Warships] </ref> לאחר המלחמה פיקד על סיירת המערכה אה"מ טייגר ולאחר מכן על נושאת המטוסים אה"מ גלוריוס.<ref name="captains" />

הוא מונה למפקד העליון, חוף סקוטלנד ב-1928. <ref>[http://www.gulabin.com/armynavy/pdf/Senior%20Royal%20Navy%20Appointments%201900-.pdf Senior Royal Navy Appointments] </ref> הוא הועלה לדרגת תת אדמירל ב-23 במאי 1929 ופרש למחרת. הוא הועלה לדרגת אדמירל ברשימת הגמלאים ב-1 בספטמבר 1933. <ref></ref>

הוא התגורר בבנק כריסטון ליד אמבלטון בנורת'מברלנד, שם מת ב-28 ביולי 1939.

== משפחתו ==
ב-1906 התחתן עם מריון גרטרוד גריינג'ר; נולדו להם ארבע בנות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: חברים
קטגוריה:מסדר האמבט: עמיתים
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אדמירלים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1874
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1939
גשם (שיר של בנזין)

"גשם" הוא שיר בביצוע הלהקה הישראלית "בנזין". יעקב גלעד כתב את השיר, ויחיאל אמסלם הלחין אותו. השיר נכלל באלבום הבכורה של הלהקה, "עשרים וארבע שעות", שהתפרסם ב־1982.

ב־1997 ביצע אלי לוזון גרסת כיסוי לשיר עבור הסרט "עפולה אקספרס", שהפכה ללהיט גדול. מעבד השיר, יובל שפריר, זכה בפרס "מעבד השנה" של אקו"ם על העיבוד.

השיר נכלל ברשימת "1001 השירים הישראליים האהובים בכל הזמנים" שהרכיבו מוזיקאים ואנשי תעשייה בכירים ב־2015 לכבוד יום העצמאות.

== על השיר ==
יחיאל ("קיטש") אמסלם הלחין את השיר "גשם" ב־1982. יעקב גלעד קיבל את הקלטת עם הלחן וכתב את המילים. השיר נוצר כחלק משיתוף הפעולה של השניים בהפקת אלבום הבכורה של להקת "בנזין". הכוונה בהפקה הייתה שכל אחד מחברי הלהקה שמסוגל לשיר ישיר לפחות שיר אחד, וב"גשם" היה זה מלחין השיר, אמסלם.

יעקב גלעד שמע את הלחן של אמסלם ותיאר כיצד התרשם ממנו: . בנוסף ציין גלעד "אירוע עצוב" שהיה קשור למישהי שהייתה מאוד קרובה אליו, והוא כתב את השיר כשיר מנחם לה ועליה, בהתאם להתרשמותו מהלחן.

יהודה פוליקר, שהיה חבר בלהקה, ושהלחין כמעט את כל השירים האחרים באלבום, תרם את חלקו בשיר בסולו הגיטרה שבסופו, שנחשב עד היום לאחד הסולואים הטובים בתולדות הרוק הישראלי.

כמו בכל האלבום, גם בשיר הזה הייתה יהודית רביץ זמרת רקע (בנוסף לתרומתה המשמעותית בהפקת האלבום), והיא נשמעת בסוף השיר.

== גרסאות כיסוי ==
=== אלי לוזון, 1997 ===
השיר הוקלט מחדש בביצוע אלי לוזון ב־1997 עבור פסקול הסרט "עפולה אקספרס" וזכה להצלחה גדולה. במידה רבה השיר מזוהה עם הביצוע הזה. סולו הגיטרה המפורסם הוחלף בשירתו של לוזון, בהתאם להחלטת המעבד והמפיק המוזיקלי, יובל שפריר.

ב־1998 זכה יובל שפריר בפרס "מעבד השנה" של אקו"ם על העיבוד לשיר בביצועו של לוזון.

יעקב גלעד תיאר את הביצוע של לוזון במילים "מרהיב מסוגו" ו"יפה מאוד", וכשונה לגמרי מהביצוע המקורי: .

=== גרסאות נוספות ===
רביב כנר ביצע את השיר בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות ה־74 למדינת ישראל.

אושר כהן ביצע את השיר באולפן גלגלצ בתוכניתו של עידו פורת, בהשראת הביצוע של אלי לוזון.

ביצעו את השיר גם גלעד שגב, יעל איזנברג, ואדם.

ב־2024 ביצעה את השיר חבורת "זהו זה!".

== מצעדי פזמונים ==
גרסת אלי לוזון, 1997

השיר בביצוע אלי לוזון נכנס ל"מקום בצמרת", מצעד הפזמונים השבועי של רשת ג', ב־11 בינואר 1998 בכניסה ישירה למקום הראשון. הוא שהה ארבעה שבועות רצופים בפסגה. בסך הכל צעד השיר שבעה שבועות, עד 1 במרץ 1998, אז יצא מהמצעד. במצעד הפזמונים השנתי של התחנה לסיכום תשנ"ח השיר דורג במקום החמישי.

=== מיקומי שיא ===

== קישורים חיצוניים ==

* [https://youtu.be/4IidSomIKSQ?si=IELeucZ3plY3kWxb סרטון השיר "גשם" בביצוע אלי לוזון מתוך הסרט "עפולה אקספרס", 1997], באתר יוטיוב
* [https://music.youtube.com/watch?v=LVricywuEgc&si=-xMBeH68emH06GFM "גשם" בביצוע אלי לוזון, אודיו], באתר יוטיוב מיוזיק

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1982
קטגוריה:סינגלים מ-1982
קטגוריה:סינגלים מ-1997
קטגוריה:שירי בנזין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יעקב גלעד
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
יצחק שמואל עמנואל

יצחק שמואל עמנואל (Isaac Samuel Emmanuel; תרנ"ט, 1899 – תשל"ג, 1972) היה רב והיסטוריון יליד יוון.

==ביוגרפיה==
נולד בסלוניקי לדודו אסתר (לבית ברודו), שנפטרה ביום היוולדו, ולשמואל יצחק עמנואל. למד בתלמוד תורה בהנהלת יצחק אפשטין ובבית המדרש לרבנים "אור החיים", בו למד תלמוד מהרב אברהם משה היררה. השתתף בארגונים "שומרי שבת" ו"המזרחי", ובשנת ה'תרע"ט (1919) הקים את ארגון הנוער "שיבת ציון" של "המזרחי", בו השתתפו כ־200 נערים, אותו ניהל עד ל־ה'תרפ"ג (1923), אז נשלח על ידי רפאל מנשה ואברהם רקנטי ללמוד בבית המדרש לרבנים בברסלאו, שם נסמך לרבנות. את הדוקטורט עשה באוניברסיטת לוזאן.

בשנים ה'תרצ"ו–ה'תרצ"ט (1936–1939) כיהן כרב הקהילה האורתודוקסית "מקוה ישראל" בקוראסאו. שימש גם כספרן בספרייה הממשלתית של קוראסאו (עד 1946), ודאג לתיעוד ההיסטוריה של יהדות קוראסאו והכתובות שעל המצבות בבית העלמין היהודי "בית חיים". את מחקרו פרסם ב־1957. מאז 2001 שם הרחוב המוביל לבית העלמין נקרא על שמו.

בשנים ה'תש"י–ה'תשי"ג (1950–1953) כיהן כרב בפנמה ובריו דה ז'ניירו שבברזיל, ולאחר מכן כיהן כרב בסינסינטי, בה נפטר.

==מחקר==
עמנואל חקר את תולדות צאצאי יהדות ספרד בעולם בכלל, ואת תולדות יהדות סלוניקי בפרט, ופרסם ספרים ומאמרים בנושא במספר שפות. בין השאר, פרסם את הכתובות שהופיעו על המצבות בבית העלמין היהודי בסלוניקי, אותם החל להעתיק בשנת ה'תרפ"ה בסיוע אחיו חיים שמואל עמנואל, ומאמר ארוך על תולדות יהודי שלוניקי. כן פרסם ספרים על יהודי קוראסאו והאנטילים ההולנדיים.

===ספריו===
* [https://www.hebrewbooks.org/36646 גדולי שלוניקי לדורותם], א, , תרצ"ו
* מצבות שאלוניקי, 2 כרכים, ירושלים: מכון בן־צבי, תשכ"ג–תשכ"ח

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==
* 
* הערך [https://www.encyclopedia.com/religion/encyclopedias-almanacs-transcripts-and-maps/emmanuel-isaac-samuel "Emmanuel, Isaac Samuel"], באנציקלופדיה יודאיקה, באתר Encyclopedia.com
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוקרי תולדות עם ישראל
קטגוריה:בוגרי בית המדרש לרבנים בברסלאו
קטגוריה:היסטוריונים יהודים
קטגוריה:סלוניקי: יהודים
אה"מ פיטון (1914)

אה"מ פיטון הייתה אחת משמונה סיירות קלות מסדרת ארת'וזה שנבנו עבור הצי המלכותי בשנות ה-1910. היא לחמה במלחמת העולם הראשונה, והשתתפה בקרב יוטלנד. לאחר המלחמה היא נגרטה.

== תכנון ותיאור ==
הסיירות מסדרת ארת'וזה נועדו להוביל שייטות משחתות ולהגן על הצי מפני התקפות של משחתות אויב. האוניות היו באורך כולל של , עם רוחב של ושוקע של . הדחק האוניות היה בתפוסה סטנדרטית ו- במעמס מלא. פיטון הונעה על ידי ארבע טורבינות קיטור של פארסונס, שכל אחת הניעה ציר מדחף אחד, שהפיקו סך של . הטורבינות השתמשו בקיטור שנוצר על ידי שמונה דוודי Yarrow שהעניקו לה מהירות של כ-. היא נשאה טון מזוט שהעניקו לה טווח של במהירות .

החימוש העיקרי של אוניות הסדרה כלל שני תותחי BL 6 אינץ' (152 מ"מ) Mk XII שהותקנו על קו המרכז לפני ומאחורי המבנה העילי, ושישה תותחי Mk V QF 4 אינץ' בצריחים בצדדים. הם הותקנו גם עם תותח נ"מ QF 3 פאונד 47 מ"מ (1.9 אינץ') וארבעה צינורות טורפדו בקוטר 21 אינץ' (533 מ"מ).

== בנייה וקריירה ==
גאלאטי ואחותה, פיטון (ברקע), זיהו והפילו צפלין מול חופי שלזוויג, 4 במאי 1916
האונייה הושקה ב-21 באוקטובר 1914 במספנת Vickers Limited . לאחר שנכנסה לשירות, היא שובצה בשייטת הסיירות הקלות הרביעית של הצי הגדול, ובין פברואר למרץ 1915 פעלה בדרדנלים לתמיכה בנחיתות מדינות ההסכמה בגליפולי. בשובה של פיטון למי הביתי, היא שובצה בשייטת הסיירות הקלות הראשונה של הצי הגדול ובאמצע אפריל 1915 היא פעלה מחוץ לסקפה פלו. ב-4 במאי 1916 היא השתתפה בהפלת הצפלין L 7. ב-31 במאי עד 1 ביוני 1916 פיטון השתתפה בקרב יוטלנד. היא שרדה את מלחמת העולם הראשונה, ונמכרה לגריטה ב-16 בינואר 1923 לחברת קינג, מטרון.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אוניות מלחמה בריטיות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סיירות בריטיות
אחים דוניץ

אחים דוניץ בע"מ היא חברה ציבורית ישראלית העוסקת בייזום, תכנון, פיתוח, בנייה, שיווק ומכירה של פרויקטי נדל"ן למגורים. מניותיה של החברה נסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב וכלולות במדד ת"א 90. לאחים דוניץ כמה חברות-בת, בהן קריית האמנים בע"מ, דוניץ יזום ופיתוח בע"מ ואלעד ישראל מגורים החדשה בע"מ. מאז השלמת רכישתה של אלעד ישראל מגורים החדשה בשנת 2022, עושה החברה שימוש בשם דוניץ-אלעד בפעילותה העסקית.

== היסטוריה ==

בני משפחת דוניץ החלו לפעול בענף הבנייה בשנת 1961 כיחידים. חברת אחים דוניץ נוסדה ב-9 בספטמבר 1968 על ידי האחים אריה דוניץ, יוחנן (ינק) דוניץ ואברהם (אדם) דוניץ.

החברה החלה את פעילותה בכפר סבא ובבת-ים, ובהמשך הרחיבה את פעילותה לערים נוספות, במרכז הארץ ובירושלים.

ב-10 בפברואר 1993 הנפיקה החברה לראשונה את מניותיה לציבור.

=== איחוד אחים דוניץ עם אלעד ישראל מגורים החדשה ===
באפריל 2020 רכשה קרן JTLV, יחד עם רונן יפו, את השליטה באלעד ישראל מגורים החדשה, שהייתה בשליטה מלאה של יצחק תשובה.
במרץ 2021 רכשה JTLV מניות שליטה בחברת אחים דוניץ בע"מ.

ביוני 2022, במסגרת עסקת החלפת מניות, הפכה אלעד ישראל מגורים החדשה לחברת בת בבעלות ובשליטה מלאות של אחים דוניץ. במועד השלמת העסקה מונה רונן יפו למנכ"ל החברה וחברות הבנות שלה. טרם מינויו כמנכ"ל אחים דוניץ כיהן רונן יפו כמנכ"ל אלעד ישראל מגורים החדשה.

באוגוסט 2023 הושלם מהלך של החלפת איגרות החוב של אלעד ישראל מגורים החדשה באיגרות חוב מסדרה חדשה שהנפיקה אחים דוניץ. עם השלמת המהלך הופסק המסחר באג"ח אלעד ישראל מגורים החדשה בע"מ והחל המסחר באג"ח החדש שהנפיקה אחים דוניץ בע"מ. אלעד ישראל מגורים החדשה בע"מ הפכה לחברה פרטית, שאינה חברה מדווחת, בבעלות מלאה של אחים דוניץ. בינואר 2024 גייסה החברה עוד 57.75 מיליון ש"ח באיגרות חוב.

החברה נמצאת בשליטת קרן JTLV2, שמחזיקה מעל 50% מהחברה. בעלי עניין נוספים בחברה הם חברות הביטוח הפניקס חברה לביטוח ומנורה מבטחים פנסיה וגמל, ויקי דוניץ.

יו"ר החברה מאפריל 2000 עד 30 ביוני 2022 היה יקי דוניץ. החליף אותו בתפקיד זה חן מרדכי. משרדי החברה הראשיים נמצאים ביורופארק, יקום.

== פרויקטים עיקריים בשנות ה-20 של המאה ה-21 ==
החברה עוסקת בייזום, תכנון, פיתוח, בנייה, שיווק ומכירה של פרויקטים למגורים, תוך התמקדות, על פי רוב, בפרויקטים רחבי היקף, הכוללים בנייה של מתחמי מגורים גדולים באזורי ביקוש.

החברה עוסקת בין השאר בפרויקטי התחדשות עירונית ופינוי-בינוי, לדוגמה כ-1,400 יחידות דיור בשכונת קריית האומנים בראשון לציון, התחדשות שכונת הארגזים בתל אביב, שבה בונה החברה כ-2,300 דירות, כ-430 דירות בשכונת נווה מגן שברמת השרון, ועוד.

החברה יוזמת בין היתר כ-105 דירות ברחוב המרי בגבעתיים, כ-500 דירות ברחוב ההסתדרות בגבעתיים, כ-490 דירות מגורים בדרך השלום בתל אביב, כ-2000 דירות בשכונת ניצנה בבת-ים, כ-1,200 דירות בשכונת קריית אליעזר בחיפה, 400 דירות בשכונת בית הכרם בירושלים וכ-1000 דירות בשכונת ארמון הנציב בירושלים.

בנוסף בונה החברה דיור מוגן, דיור להשכרה ושטחי מסחר ותעסוקה.

== ראו גם ==
* אלעד ישראל מגורים

==קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות נדל"ן ובנייה ישראליות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1968
קטגוריה:חברות משפחתיות לשעבר בישראל
קטגוריה:יקום: חברות
צלינה בר נתן (קויאבסקה)

צלינה בר נתן (קויאבסקה) (בלועזית: Celina Bar Natan Kujawski; 8 במאי 1913 - 1 במאי 2006) הייתה חסידת אומות העולם ילידת פולין שהצילה יהודים בשואה וקשרה את גורלה עם מדינת ישראל.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
בגיל 21 עברה צלינה לוורשה, שם עבדה כמלצרית בבית קפה. בוורשה התיידדה עם משפחת רקובר. אבי המשפחה היה ד"ר אדם רקובר שעבד כרופא בבית חולים בוורשה, ואשתו אלינה.<ref></ref> לזוג הייתה ילדה בת שלוש בשם אליזה. ב-18 בינואר 1940 נרצח ד"ר רקובר על ידי הגסטפו.<ref name=":0"></ref><ref name=":1">עדותה של הניצולה אלינה גלבארד (רקובר) ליד ושם, 26 במאי 1987 תיק M31 3769 ארכיון יד ושם</ref>

באוקטובר 1940 הוקם גטו ורשה ואלינה רקובר ובתה אליזה עברו לגור בגטו, אך המשיכו לשמור על קשר עם צלינה. היא נהגה להגיע לבקרן בחשאי בגטו ולספק להן מזון שהבריחה ממקום עבודתה בבית הקפה למרות הסיכון הרב שהיה כרוך בכך. כאשר המצב בגטו החמיר ניסתה צלינה לשכנע את אלינה להוציא מהגטו את אליזה שחלתה. ב-10 באפריל 1943 אליזה הוברחה אל מחוץ לגטו בשק שבו הוסתרה ונמסרה לידי צלינה, שהסתירה אותה וטיפלה בה. יום לאחר מכן הצליחה גם אלינה לברוח מהגטו. מכר פולני בשם סטפן מוראש סייע בהשכרת דירת מסתור עבור שלושתן בפרבר של העיר ורשה.<ref></ref>

למרות צעדי הזהירות שנקטה צלינה על מנת לא לחשוף את דירת המסתור, הגרמנים ערכו פשיטה על הדירה ורק בעזרת מתן שוחד נמנעה הסגרתן של אלינה ואליזה. לנוכח הסכנה הגוברת עזבו שלושתן את ורשה. סטפן מוראש סייע שוב לצלינה למצוא דירה בפרבר הנופש אנין בדרום מזרח ורשה. צלינה הצליחה להביא לדירת המסתור החדשה גם את אחותה של אלינה, פליציה גלבארד. בזכותה של צלינה הצליחו השלוש לשרוד במקום עד ינואר 1945.<ref></ref>

== לאחר המלחמה ==
צלינה שמרה על קשר חם עם הניצולות. היא נישאה ב-1950 ליהודי ד"ר משה גרינשפן, התגיירה ועלתה יחד עם בעלה לישראל ב-1957. צלינה התגוררה בעיר בת ים עד לפטירתה בגיל 93.<ref name=":0" />

== הכרה והנצחה ==
ב-1987 פנו אלינה ובתה אליזה ליד ושם והעידו בכתב על מעשה ההצלה של צלינה.<ref name=":1" /><ref>עדותה של הניצולה אליזה רקובר דה-בראודה ליד ושם, 26 באפריל 1987 תיק M31 3769 ארכיון יד ושם.</ref> על סמך עדותן של הניצולות הוכרה צלינה כחסידת אומות העולם ב-23 בדצמבר 1987. הטקס התקיים ביד ושם וניטע עץ לכבודה בגן חסידי אומות העולם. (מקור 1 יד ושם)

במסגרת מיזם "חסד אחרון" (מיזם משותף ליד ושם ושב"כ שנערך במהלך 2021, ובמסגרתו אותרו קבריהם של חסידי אומות העולם שגרו ונקברו בישראל ונאסף אודותם מידע רב), נחקר גם סיפורה של צלינה. קברה אותר בבית הקברות קריית שאול ונקבעה עליו לוחית זיכרון.

== לקריאה נוספת ==
* גרשון פינצ'בסקי. חסד אחרון: סיפורם של חסידי אומות העולם בישראל, הוצאת יד ושם, ירושלים, 2023.

== קישורים חיצוניים ==
[https://atzum.org/projects/righteous-among-the-nations-2/individual-profiles/celina-bar-natan/ Celina Bar-Natan, אתר עמותת עצו"מ]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חסידי אומות העולם
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
קטגוריה:פולנים חסידי אומות העולם
היכל התהילה של הבייסבול

שחקני המחזור הראשון של היכל התהילה (1936). מימין: [[וולטר ג'ונסון, כריסטי מת'יוסון, הונוס ואגנר, בייב רות' וטיי קוב]]
היכל התהילה של הבייסבול הוא ארגון ומוזיאון הממוקם בקופרסטאון שבמדינת ניו יורק בארצות הברית ובו מונצחים שחקני בייסבול, מאמנים, שופטים ואישים אחרים שתרמו לענף בארצות הברית. היכל התהילה נוסד ב-1936, ושלוש שנים אחר כך, ב-12 ביוני 1939, נחנך המוזיאון בקופרסטאון במימונו של תאגיד סינגר.

על פי נתוני המוזיאון, כ-260,000 מבקרים בהיכל התהילה בכל שנה, ולאורך השנים ביקרו בו למעלה מ-17 מיליון איש. מבקרים אלה רואים רק חלק קטן מתוך 40,000 חפצים, 140,000 קלפי הבייסבול ו-3 מיליון פריטי הספרייה (כגון גזירי עיתונים ותמונות) שנמצאים בארכיון של המוזיאון.

נכון לשנת 2023, זכו להיכלל בהיכל התהילה 343 חברים בסך הכול: 241 שחקני המייג'ור ליג, 39 שחקני ליגות השחורים , 23 מאמנים, 10 שופטים ו-36 חלוצים ומנהלים. 118 מחברי היכל התהילה הוכנסו לאחר מותם, כולל ארבעה שמתו לאחר ההכרזה על בחירתם. היכל התהילה כולל גם אישה אחת, אפה מנלי - בעלת קבוצה מליגת השחורים.

==הליך הבחירה==
להיכל התהילה זכאים להיבחר אישים מכל העולם שתרומתם לבייסבול הייתה משמעותית. הקריטריונים לבחירת שחקנים מחייבים שיהיו 5 שנים לאחר פרישה מלאה מקריירה מקצוענית, מאמנים או שופטים צריכים להיות בפרישה במשך לפחות 5 שנים אלא אם הם בני 65 ומעלה, ואילו מנהלים זכאים להיכנס 5 שנים לאחר הפרישה או בהגיעם לגיל 70. איגוד סופרי הבייסבול של אמריקה (BBWAA) אחראי על תהליך ההצבעה העיקרי, כאשר שחקני בייסבול שמקבלים לפחות 75% מהקולות זכאים להיכנס להיכל התהילה.

בעקבות שינויים שהוכרזו ב-2022, הוחלט שהבחירה תתבצע על ידי 3 ועדות משנה מקצועיות שיחולקו לפי תקופות:
* שחקנים בעידן הבייסבול העכשווי (1980-היום)
* מאמנים, מנהלים ושופטים בעידן הבייסבול העכשווי (1980-היום)
* אישים בעידן הבייסבול הקלאסי (לפני 1980)

==ציוני דרך חשובים==
בפברואר 1936 נבחר המחזור הראשון של היכל התהילה, שכלל חמישה שחקנים - וולטר ג'ונסון (83.6%), הונוס ואגנר (95.1%), כריסטי מת'יוסון (90.7%), טיי קוב (98.2%) ובייב רות' (95.1%), מתוך 47 שחקנים שקיבלו לפחות הצבעה אחת. שיעור הבחירה בקוב היווה שיא ליגה עד שנת 1992, אז נבחר טום סיבר ב-98.8%. עד היום ידועה החמישייה הראשונה בכינוי "חמשת בני האלמוות".

בשנת 2019, המגיש לשעבר של ניו יורק יאנקיז מריאנו ריברה, הפך לשחקן הראשון שנבחר פה אחד להיכל התהילה. הוא שבר את השיא מ-2016 של קן גריפי ג'וניור שנכנס להיכל התהילה עם 99.32% מהקולות.

לאורך השנים נאסרה כניסתם של שחקנים רבים להיכל התהילה, כשהמוכרים מביניהם הם ג'ו ג'קסון ופיט רוז. ג'קסון, שהיה ידוע בכינויו "היחף", היה אחד משמונה שחקני שיקגו וייט סוקס שקיבלו שוחד ממהמרים, בתמורה לכך שיגרמו להפסד בוורלד סיריס. מעורבותו של ג'קסון בשערורייה הובילה לגירוש שלו מהבייסבול. למרות קריירת המשחק המרשימה שלו, שכללה ממוצע חבטות של מעל 350., הוא לא נכנס להיכל התהילה. גם רוז היה אחד השחקנים המפורסמים בתולדות הליגה. עם זאת, הוא הורחק מבייסבול ב-1989 עקב האשמות על הימורי משחקים, כולל כאלה של קבוצתו, סינסינטי רדס, בזמן שהיה גם שחקן וגם מנג'ר. לאורך השנים עלו דיונים האם לשקול מחדש את המקרה שלהם, אך עם זאת, שניהם עדיין לא נמצאו כשירים לכניסה להיכל התהילה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

*
בייסבול
קטגוריה:בייסבול
קטגוריה:מדינת ניו יורק: ספורט
משה צ'רנר

משה צ'רנר (1879–1962) היה אדריכל ישראלי שפעל בארץ ישראל ובמדינת ישראל.

==ביוגרפיה==
צ'רנר נולד בגליציה. עלה לישראל בשנת 1920 לאחר שסיים את לימודי הארכיטקטורה בבית הספר לארכיטקטורה בצ'רנוביץ.
בשנת 1920 תכנן את בית גצל-שפירא בסגנון האקלקטי בסימטה פלונית 2, תל אביב.

בשנת 1924 בנה את "בית בלייברג" ברחוב הר סיני 3 בתל אביב. ב-1925, נחנכו שני מבנים אותם תכנן, בית שפרן בכיכר המלך אלברט ובית מלון, לימים בית העיר, ברחוב ביאליק 27, תל אביב.

ב-9 במאי 1929 נחנך הבניין אותו יצר "אהל שם" ובמרכזו אולם המכיל 1,000 מקומות ישיבה. מסוף שנות ה-30 עד להקמת היכל התרבות ב-1957 היה האולם משכנה הקבוע של התזמורת הפילהרמונית הישראלית.

בשנת 1933 בנה את "בית המפל", ברחוב יהודה הלוי 97 פינת רחוב מזא"ה 50, בתל אביב בסגנון הבינלאומי המוקדם.

== עבודות נבחרות ==
* בית נובובולסקי, דרך יפו 16 פינת רחוב רענן 8
* בית ולקובסקי, שדרות רוטשילד 55 פינת רחוב בצלאל יפה 9
* בית שפרן, רחוב מלצ'ט 2 פינת רחוב נחמני 23
* בית ישראל קימבל, רחוב מלצ'ט 3 פינת רחוב מזא"ה 28
* בית המפל, רחוב יהודה הלוי 97 פינת רחוב מזא"ה 50
* בית דב רוזנבליט, רחוב אחד העם 32
* רחוב ברנר 10
* בית העיר תל אביב-יפו, רחוב ביאליק 27
* בית משפחת שבח-רייזל אשכנזי, רחוב בלפור 44 פינת שדרות רוטשילד 88
* בית בלייברג, רחוב הר סיני 3
* מלון נורמן, רחוב נחמני 23–25 (ביחד עם לאו אדלר)
* בית גצל-שפירא, סימטה פלונית 2
* בית "אוהל שם", רחוב בלפור 30, משכנה של התזמורת הפילהרמונית הישראלית עד שעברה להיכל התרבות.

==גלריה==
<gallery caption="" widths="150px" heights="150px" perrow="4">
קובץ:PikiWiki Israel 10033 singn on old city hall of tel aviv.jpg|שלט על בית העירייה הישן של תל אביב
קובץ:בית העיר 3.jpg|בית העיר תל אביב-יפו, רחוב ביאליק 27, תל אביב
קובץ:מלצט 2.jpg|בית שפרן, בכיכר המלך אלברט
קובץ:32 Ahad HaAm Street.jpg|בית דב רוזנבליט, רחוב אחד העם 32
קובץ:Velikovsky House.jpg|בית ולקובסקי, שדרות רוטשילד 55 פינת רחוב בצלאל יפה 9
קובץ:95328 tel aviv the white city beit hasia and isser rom PikiWiki Israel.jpg|מלון נורמן, רחוב נחמני 23–25
</gallery>

== ראו גם ==
* הסגנון האקלקטי בארץ ישראל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://project-tlv.info/history/architects/אדריכל-משה-צרנר// אדריכל משה צ'רנר], פרויקט תל אביב
* עינת שרון, [https://timeout.co.il/הבניין-הכי-יפה// אתם בחרתם: אלו 15 הבניינים הכי יפים בתל אביב], באתר Time Out, 28 במרץ 2018
* [https://www.streetsigns.co.il/tagDetails.asp?tg=57&lng=2 שלט-ו-פדיה: משה צ'רנר]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפטרים ב-1962
קטגוריה:אדריכלים ישראלים
Orquídeas

Orquídeas הוא אלבום האולפן הרביעי והאלבום השני בשפה הספרדית של הזמרת-יוצרת האמריקאית קאלי אוצ'יס. האלבום יצא לאור ב-12 בינואר 2024, על ידי חברת התקליטים גפן רקורדס. האלבום כולל הופעות אורח של פסו פלומה, אל אלפא, סיטי גירלז, קרול ג'י וראו אלחנדרו.

האלבום עצמו הפך לאלבום שהגיע הכי גבוה ביותר מאלבומיה של אוצ'יס במצעד בילבורד 200 עם יציאתו, והגיע לראשונה למקום השני עם 69,000 מכירות.<ref></ref>

== רקע והכרזה ==
ב-21 באפריל 2022, חשפה אוצ'יס למגזין בילבורד שקיימים לה שני אלבומים מוכנים, אחד באנגלית ואחד בספרדית.<ref></ref>

ביולי 2023, אוצ'יס הכריזה על "עידן חדש" למוזיקה שלה, יחד עם סינגל חדש בשם "Muñekita", עם הראפר הדומיניקני אל אלפא והראפרית האמריקאית JT מההרכב סיטי גירלז, כסינגל הראשון לאלבומה הקרוב.<ref></ref> הסינגל אשר יצא לאור ב-4 באוגוסט 2023.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> ב-11 באוקטובר 2023, אוצ'יס הכריזה על אלבום האולפן הרביעי שלה, שיקרא Orquídeas, ויצא לאור ב-12 בינואר 2024, לצד עטיפתו של האלבום.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> ב-16 באוקטובר 2023, היא הכריזה על הסינגל השני של האלבום "Te Mata", שיצא ב-20 באוקטובר 2023, לצד וידאו הקליפ שלו.<ref></ref><ref></ref> הסינגל השלישי והאחרון של האלבום "Labios Mordidos", יחד עם הזמרת הקולומביאנית קרול ג'י, יצא לאור ב-24 בנובמבר 2023, לצד וידאו קליפ שלו.<ref></ref><ref></ref>

==רשימת רצועות==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable sortable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Orquídeas
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!rowspan="2" |כלל העולם
|12 בינואר 2024
|הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליט
|גפן רקורדס
|<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2024
קטגוריה:אלבומי קאלי אוצ'יס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים בספרדית
קטגוריה:אלבומי חברת גפן רקורדס
בילאל עומראני

עבד א-סלאם בילאל עומראני (בצרפתית: Billel Omrani, בערבית: عبد السلام بلال عمراني, בתעתיק מדויק: עבד אלסלאם בלאל עמראני; נולד ב-2 ביוני 1993 בפורבק שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי-אלג'יראי המשחק בעמדת החלוץ בנבחרת אלג'יריה.

== קריירת מועדונים ==
עומראני גדל במחלקת הנוער של אולימפיק מרסיי. בשנת 2011 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון, במדיה ערך שש הופעות ליגה והבקיע שער אחד במסגרת ליגת העל הצרפתית. בין השנים 2013–2014 הושאל לארל מליגת המשנה הצרפתית, במדיה ערך 13 הופעות ליגה.

בהמשך שיחק בקבוצות צ'.פ.ר. קלוז', מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט ופטרולול פלוישט מליגת העל הרומנית.

== קריירה בינלאומית ==
ב-12 ביוני 2022 ערך עומראני את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלג'יריה, בניצחון 2-1 על נבחרת איראן במשחק ידידות.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים אלג'יראים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אלג'יראים
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני צ'.פ.ר. קלוז'
קטגוריה:כדורגלני סטיאווה בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני פטרולול פלוישט
קטגוריה:כדורגלני ויסלה קרקוב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אלג'יריה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים ברומניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפולין
קטגוריה:ספורטאים זרים ברומניה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1993
סוליאנקה

סוליאנקה (ברוסית: соля́нка; במקור פעם: селя́нка) הוא מרק סמיך וחמוץ ממוצא רוסי.<ref></ref><ref></ref>

== מאפיינים ==

המרק נפוץ ברוסיה, אוקראינה, בלארוס, המדינות הבלטיות<ref></ref> ובמדינות ברית המועצות לשעבר אחרות ובחלקים מסוימים של הגוש המזרחי לשעבר. זו הייתה אחת המנות הזמינות ביותר בגרמניה המזרחית לשעבר (בגרמנית: Soljanka).<ref name="Heinzelmann"><templatestyles src="Module:Citation/CS1/styles.css"></templatestyles><cite class="citation book cs1" id="CITEREFHeinzelmann2014">Heinzelmann, Ursula (2014). </cite></ref>

== השם ==
ניתן לתרגם את השם המקורי "selyanka" ל"מרק מתיישבים" בעברית. קיימות תיאוריות רבות לגבי מקור השם, אך תיאוריה נפוצה היא שהמרק נאכל לעיתים קרובות לאחר החתונה לפני שהזוג הטרי "התיישב" והתחיל את חייו החדשים המשותפים.<ref></ref> תרגומים אחרים של "selyanka" כוללים "אוכל של איכרים" או "נזיד איכרים". מאוחר יותר השם הפך ל"סוליאנקה" תוך שימוש במילה "סול" (מלח) כהתייחסות למליחות המרק.<ref name="Malinka"></ref>

בשל טעמו החמצמץ והעפיץ, יש המאמינים שמקל על חמרמורת, סוליאנקה זכתה גם לכינוי "מרק חמרמורת".<ref></ref>

== סוגים ==
ישנם שלושה סוגים בסיסיים של סוליאנקה, כאשר המרכיב העיקרי הוא בשר, דגים או פטריות. סוליאנקה בשר היא הפופולרית ביותר. כל שלושת סוגי הסוליאנקה מכילים פטריות או מלפפונים כבושים, כרוב, שמנת חמוצה ושמיר.<ref name="Stefanov&Donina"></ref>
סוליאנקה דג
* לסוליאנקה בשר, מרכיבים כמו בשר בקר, עגל, בשר חזיר, נקניקיות, כבד, חזה עוף יחד עם פטריות או מלפפונים כבושים, בצל מלפפון, תפוחי אדמה, רסק עגבניות, זיתים מגולענים, פלפל אנגלי, הל, עלה דפנה, פטרוזיליה, ושמיר טרי קצוץ. הכל חתוך ומעורבב בסיר המרק.
* סוליאנקה דגים מכינים באופן דומה, אך במקום בשר משתמשים בדגים מומלחים ומעושנים, כגון אלתית או טרוטה.
* לסוליאנקה פטריות, המרכיבים הם כרוב חתוך מאודה בחמאה יחד עם חומץ, עגבניות, מלפפון חמוץ ומעט מי מלח. בנפרד מקפיצים פטריות ובצל ומוסיפים גרידת לימון. מוסיפים את הכרוב ואת הפטריות בשכבות, מפזרים פירורי לחם וחמאה, והמרק מתבשל קצרות.<ref>[https://www.russianfood.com/recipes/recipe.php?rid=122128 Грибная солянка с капустой/ Mushroom solyanka with cabbage](rus.)</ref>

== תפוצת המרק ==
סוליאנקה עם שמנת חמוצה, לימון ו[[בגט ב-Waldhaus Köhlerhütte בוולטרסהאוזן (Waltershausen).]]
סוליאנקה פופולרית גם בגרמניה המזרחית לשעבר (המדינות הגרמניות הפדרליות הנוכחיות ברנדנבורג, מקלנבורג-מערב פומרניה, סקסוניה, סקסוניה-אנהלט ותורינגיה, יחד עם החצי המזרחי של ברלין), שם היא מצויה בדרך כלל במסעדות וזמינה בקופסאות שימורים בחנויות מכולת. (התעתיק הגרמני הוא כאמור ). נוהג צריכת הנזיד הזה נובע מהתקופה שבה הצבא הסובייטי הוצב ב-GDR, והנזיד הוצב בתפריט במסעדות מזרח גרמניות רבות. קנצלרית גרמניה לשעבר אנגלה מרקל, שגדלה במזרח גרמניה, אוהבת את סוליאנקה.<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==
* בורשט
* רסולניק
* שצ'י
* רשימת מנות רוסיות
* רשימת מרקים
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הסובייטי
קטגוריה:המטבח הגרמני
קטגוריה:המטבח הגאורגי
CHEOPS

CHEOPS (ראשי תיבות באנגלית של CHaracterising ExOPlanets Satellite – לוויין לחקר כוכבי לכת חוץ-שמשיות) הוא טלסקופ חלל שנבנה במשותף על ידי סוכנות החלל האירופית וסוכנות החלל של שווייץ. הוא פועל משנת 2019.

==תיאור המשימה==
הפרויקט נבחר ליישום במסגרת פרויקטים קטנים של תוכנית "חזון קוסמי". הובלת הפרויקט בוצע על ידי צוות של אוניברסיטת ברן תוך שיתוף גופים אחרים. ייצור המכשיר הועבר ל-Airbus Defence and Space. עלות הפרויקט לסוכנות החלל האירופית הייתה עד 50 מיליון יורו.

על החללית הותקן פאנל סולארי שמספק 60 ו"ט למערכות השונות. היקף הנתונים המועברים מגיע לכ-1.2 גיגהבייט ביום.

השיגור בוצע ב-18 בדצמבר 2019 ממרכז החלל הגיאני בעזרת משגר סויוז ST-A. באותו שיגור שיגרו לוויינים נוספים.

לאחר בדיקות וכיול הצילום הראשון בוצע ב-7 בפברואר 2020. המטרה הייתה כוכב HD 70843 שנמצא במרחק של 150 שנות אור. איכות הצילומים הייתה מעבר לתוכנן. באפריל 2020 החלו תצפיות סדירות.

80% מזמן פעילות הטלסקופ מוקדשים לתוכנית שגובשה על ידי צוות האחראי על הפעלת החללית. 20% נותרים פתוחים להזמנות מדענים מגופים שונים.

בין הישגי הטלסקופ גילוי כוכבי לכת חוץ-שמשיות והעמקת ידע על גרמי שמיים ידועות. על בסיס נתונים שהתקבלו נכתבו עשרות מאמרים מדעיים.

תחילה היה מתוכנן שפעילות תמשך כשלוש שנים וחצי. ב-7 במרץ 2023 הוחלט להאריך פעילות החללית עד לשנת 2026.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://sci.esa.int/web/cheops תיאור באתר ESA]

קטגוריה:טלסקופי חלל
קטגוריה:תוכנית החלל האירופית
פאדישאה

[[סולימאן הראשון, פאדישאה של האימפריה העות'מאנית. דיוקן מיוחס לטיציאן, 1530 בקירוב]]

פאדישאה (פרסית پادشاه דרך פרסית אמצעית pādšāh מפרסית עתיקה pati-xšāyaθiya, במשמעות - "ריבון עליון, שליט, מלך, קיסר") הוא תואר מלוכני איראני, המשמש גם בכמה מדינות אסיה.

קודמו של התואר "פאדישה" היה התואר הפרסי "שאהאן-שאה", כלומר "מלך המלכים".

את התואר "פאדישאה" (אפשרויות: "פדשה" או "בדשה") נשאו המלכים של כמה מדינות באירואסיה, בפרט, האימפריה העות'מאנית (1299–1922) (טורקית padişahı), האימפריה של דוראני (1747–1823) עם מרכז באפגניסטן, האימפריה המוגולית (1526–1858) ואפגניסטן (1926 - יולי 1973). לתקופה קצרה קיבלו שליטי כמה מדינות אחרות את התואר פדישה. בעל התואר הרשמי האחרון היה זאהיר שאה (1914–2007).

האירופים ראו בתואר הפדישה מקביל לתואר הקיסר. בשפות טורקיות מסוימות, המילה "פאדישאה" ("פדשה" או "בדשה") ובאוסטית (פדזה) פירושה "מלך", "קיסר" ושימשה בעיקר ביחס לצארים הרוסים.

האוכלוסייה הילידית של טורקסטן קראה לגנרל הרוסי צ'רנייב (שליט המטעם הצאר הרוסי באזור) "יירים-פדישה" ("שליט למחצה").

== ראו גם==
* שאה
* פאשא

קטגוריה:איראן: היסטוריה
קטגוריה:מלכים
קטגוריה:תוארי אצולה
קטגוריה:תארים עות'מאניים
פילה מיניון (נתח)

פילה מיניון עם עצמות
פילה מיניון ברשת מסעדות אמריקאית ב[[פורט לודרדייל, פלורידה]]
נתח הבשר והמנה פילה מיניון (בצרפתית <span style="white-space: nowrap;">ובאנגלית: Filet mignon; כלומר</span> <span>"פילה עדין,</span> <span style="white-space: nowrap;">טעים</span> <span>או</span> <span style="white-space: nowrap;">נחמד</span><span>"</span>) הוא נתח בשר שנלקח מהקצה הקטן יותר של הפילה של פרה. בצרפתית, הכוונה היא בעיקר לנתחים של מותנית חזיר, עגל, בקר, ולעיתים רחוקות יותר, בשר אייל (כמו אייל הכרמל).<ref></ref>

== מאפיינים ==
המותנית (פילה) עוברת לאורך שני צידי עמוד השדרה, ובדרך כלל נשחט כשני נתחי בשר ארוכים בצורת נחש. הפילה נמכר לפעמים בשלמותו. פילה מיניון מוצג בדרך כלל כחתך עגול שנלקח מהקצה הדק יותר של חתיכת הפילה. לרוב זה החתך הרך והרזה ביותר. לפילה מיניון יש לרוב טעם עדין יותר מאשר נתחי בשר אחרים וככזה הוא מעוטר לרוב ברוטב או עטוף בבייקון.

בשל הכמות הקטנה של פילה מיניון שניתן להשיג מכל חיה, הוא נחשב בדרך כלל לאחד מנתחי הבקר היקרים ביותר.<ref></ref>

== שימוש ==
=== אירופה ===
פילה מיניון (חזיר) בישול במחבת
בצרפת, המונח פילה מיניון מתייחס על פי רוב לבשר חזיר. לנתח הבקר המכונה פילה מיניון בארצות הברית יש שמות שונים בשאר אירופה, למשל filet de bouf בצרפתית, פילה סטייק בבריטניה, פילה סטייק בגרמנית, סולומיליו בספרדית (פילה בקטלאנית), פילה מיניון בפורטוגזית, filee steik באסטונית, ו-filetbiff בנורווגית.

בבריטניה, מדליון חזיר הוא המונח המשמש לתיאור חתך דומה מחזיר.

=== אמריקה הצפונית ===
פילה מיניון מתייחס לנתחים מפילה בקר בצפון אמריקה. במקומות אחרים, נתח בקר זה נקרא:
* Filet de Bœuf - פילה בקר (בצרפתית)
* Fillet steak - סטייק פילה (באנגלית : בריטניה, אירלנד, דרום אפריקה)
* Eye fillet - פילה עין (באנגלית: אוסטרליה, ניו זילנד).

בארצות הברית, גם הקצה המרכזי וגם הקצה הגדול של הפילה נמכרים לעיתים קרובות כנתח פילה מיניון בסופרמרקטים ובמסעדות (לא רק הקצה הדק). המונחים הצרפתיים לחתכים אלו הם טורנדוס (החלק המרכזי הקטן יותר), châteaubriand (החלק המרכזי הגדול יותר), וביפטק (חתוך מהקצה הגדול המכונה tête de filet (בלשון הצרפתית "ראש פילה").<ref>Beck et al, pp. 306–307</ref>

סטייקים פורטרהאוס וסטייקים T-bone (כמעט אותו הדבר) הם נתחים גדולים הכוללים את הפילה. המדליון הקטן בצד אחד של העצם הוא הפילה, ורצועת הבשר הארוכה בצד השני של העצם היא "סטייק הרצועות" שהוא מהסינטה.

== ראו גם ==
* פילה חזיר
* פילה

== לקריאה נוספת ==
* 
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הצרפתי
נזיד דגים ברמודה

נזיד דגים ברמודה (באנגלית: Bermuda fish chowder) הוא מרק נזיד שנחשב למאכל הלאומי של ברמודה.<ref name="Jamaica Gleaner - 03Mar2007 - A taste of Guyana and Bermuda"></ref>

== מאפיינים ==
המרכיבים הבסיסיים של הנזיד הם דגים, עגבניות ובצל מתובל ברום שחור וברוטב חריף. מאמינים כי המתכון נוצר במאה ה-17 על ידי המתיישבים האנגלים בברמודה.

== מתכונים ==
המרכיבים הבסיסיים של נזיד דגים ברמודה הם ציר דגים, פילה דגים ורסק עגבניות.<ref name="NYTimes - 06Jun1982 - Island Fish Chowder"></ref> מרכיבים אחרים הם בדרך כלל ירקות, עשבי תיבול ותבלינים.

ישנן וריאציות רבות שנבעו מהמרכיבים הבסיסיים. מתכון אחד משתמש בכוס אחת של בצל קצוץ, סלרי וגזר, כמו גם קוביות ציר בשר חזיר וקצת רוטב ווסטרשייר.<ref name="Agate Publishing - 2007 - 1,001 Delicious Soups and Stews"></ref> אחר משתמש בפילה דג לבן (בקלה, דקרים, רעפנוניים או לוטיניים), בצל, גזר, סלרי, שום טחון, חמאה לא מלוחה, עלה דפנה, טימין, פלפל אנגלי, רוטב ווסטרשייר, רום שחור ורוטב פלפל שרי.<ref name="Epicurious - Oct2000 - Bermuda Fish Chowder"></ref> ניתן להשתמש גם בסוגים אחרים של דגים כמו ורדון או מוסר ים.<ref name="Schenectady Gazette - 19Feb1974 - Bermuda Fish Chowder A Good Next Day Dish"></ref>

הסמיכות של נזיד דגים ברמודה קלה בהרבה מאשר נזיד שמסמיכים אותו בחלב או בשמנת. לפעמים משווים אותו לבויאבז.<ref name="The Day - 24Jun2010 - Jasper White gives local clam shacks a run for the money"></ref>

== תבלינים מסורתיים ==
מתכונים מסורתיים מתובלים ברום שחור, ו"רוטב פלפל שרי", רוטב חריף העשוי מפימנטוס כבושים בשרי ותבלינים. רוטב שרי פלפלים מקורי של אאוטרברידג' (Outerbridge) המיוצר במקום והוא אחד מהיצואים הבודדים של ברמודה. נאמר שנזיד דגים ברמודה חייב לכלול את הרוטב של אאוטרברידג'.<ref name="The Bulletin - 30Jan1990 - Peppers profiting packer"></ref> רום חותם שחור מתוצרת המזקקה הברמודאית גוסלינג ברדס (Gosling Brothers) שנחשב גם לרום המסורתי לטעם המרק.<ref name="NY Times - 24Sep2012 - 36 Hours in Bermuda"></ref>

== היסטוריה ==
מאמינים כי המתכון נוצר במאה ה-17 על ידי מתיישבים אנגלים בברמודה. רוטב פלפלי שרי הוא גם מסורת ברמודאנית מאותה תקופה. הוא נקרא "יין פלפלים", שימש את המלחים כדי להפוך אוכל מקולקל, כמעט רקוב לטעים יותר.

== ראו גם ==
* בויאבז
* גמבו
* מרק דגים
* רשימת מרקים
* רשימת נזידים

== לקריאה נוספת ==
* [https://web.archive.org/web/20121102131753/http://upmagazine.com/story/article/bermuda-s-fish-chowder נזיד דגים ברמוודה] ממגזין WestJet Airlines
* [https://books.google.com/books?id=r9C5NqK0878C&dq=Wahoo+%22Bermuda+fish+chowder%22&pg=PA41 תיאור נזיד דגים ברמודה] ממדריך הטיולים בברמודה לשנת 2011 של פרומר
* [http://www.goslingsrum.com/cocktails/bermuda-fish-chowder/ מתכון] מאתר Gosling's Rum
== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:מאכלי דגים
קטגוריה:נזיד
SM U-43

SM U-43 הייתה אחת מ-329 צוללות ששירתו בצי הקיסרי הגרמני במלחמת העולם הראשונה.

== סקירה כללית ==
U-43 הושקה ב-26 בספטמבר 1914 במספנה האימפריאלית בדנציג והוכנסה לשירות ב-30 באפריל 1915. מפקדי הצוללת היו, לפי הסדר, הלמות יירסט, ולדמאר בנדר ויוהנס קירכנר. היא עסקה במלחמת סחר בקרב הראשון על האוקיינוס האטלנטי, ביצעה 11 סיורים בין השנים 1915–1918 ובמהלך המלחמה, הטביעה הצוללת 44 ספינות סוחר של מדינות ההסכמה ומדינות נייטרליות עם נפח כולל של 116,590 BRT.

U-43 נמסרה למדינות ההסכמה בהארוויץ' ב-20 בנובמבר 1918 בהתאם לדרישות שביתת הנשק עם גרמניה. היא נמכרה (ללא מנועים, אשר הוסרו בצ'טהם) על ידי האדמירליות הבריטית לג'ורג' כהן ב-3 במרץ 1919 תמורת 2,400 ליש"ט, ופורקה בסוונסי ממאי 1919 עד 1922.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צוללות גרמניות במלחמת העולם הראשונה