OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פקיצטוס

שחזור
גודל של פקיצטוס בהשוואה לגודל של אדם בוגר. זה המין הגדול במשפחת ה[[פקיצטיים]]
פקיצטוס (שם מדעי: Pakicetus) הוא סוג נכחד של יונק טורף ממשפחת הפקיצטיים. הפקיצטוס היה אנדמי ליבשת אסיה, והוא חי בתקופת האאוקן, לפני כ-52 עד 48 מיליוני שנים. בעבר שויך למשפחת הפרוטוצטיים, אולם כיום משויך למשפחה נפרדת, פקיצטיים.

מאובני הפקיצטוס הראשונים התגלו בפקיסטן, ומכאן שמו. הם נמצאו באזורים שהיו בעבר (בזמן שהפקיצטוס חי) אזורי החוף של ים טתיס. בתחילה חשבו כי המאובן הראשון, גולגולת בודדה, היה של מזוניכיד, אולם שני החוקרים גינגריץ' וראסל זיהו אותו כלווייתן קדום לפי מאפייני האוזן הפנימית שלו, שהיו ייחודיים ללווייתנים. שלדים שלמים של פקיצטוס התגלו ב-2001, והם חשפו כי הפקיצטוס היה כנראה חיה יבשתית שגודלה כגודל זאב.

בסוג פקיצטוס ארבעה מינים:
* P. inachus
* P. attocki
* P. calcis
* P. chittas

== תיאור ==
בהתבסס על גודל הגולגולת ועל חלקי השלד של הפרטים שנמצאו מקובל לחשוב שפרטים של פקיצטוס נעו באורך שבין מטר לשניים.

הפקיצטוס נראה שונה מאוד מהלווייתנאים המודרניים וצורת גופו דמתה יותר לשל יונקים שוכני קרקע. להבדיל מהלווייתנאים המאוחרים יותר היו לו ארבע רגליים ארוכות ומתפקדות. לפקיצטוס היה אף ארוך, שיניים האופייניות לטורף, צוואר ארוך ומובחן וזנב ארוך. כמו ברוב היונקים היבשתיים האף היה ממוקם בקצה החוטם.

ניסיונות שחזור שונים שנעשו בעקבות גילויים של שלדים מורכבים מתארים את הפקציטוס בדרך כלל כמכוסה בפרווה אך ככל הנראה בגלל קרבתם האבולוציונית להיפופוטמים סביר יותר להניח כי גופם היה מכוסה בפרווה דלילה יחסית.

המאובן הראשון שהתגלה היה מורכב מגולגולת לא שלמה שכללה את עצם הקודקוד וחלקים מהלסת התחתונה וכמה שיניים. בהתבסס על הפרטים בשיניים הטוחנות שוער שהפקיציטוס ידע לקרוע בשר. שחיקה בצורת חריצים על הטוחנות הראתה שהפקיצטוס חיכך את שיניו בעת שאכל. בגלל שיניו, משערים שהפקיצטוס אכל דגים וחיות קטנות אחרות, השיניים גם מרמזות שלפקיצטוס היו גם אבות אבולוציוניים אוכלי-בשר וגם כאלה צמחוניים.

== בתרבות ==
יונק זה הופיע בסדרה פלאווורלד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://paleodb.org/cgi-bin/bridge.pl?action=checkTaxonInfo&taxon_no=42935&is_real_user=1 פקיצטוס] באתר The Paleobiology Database

==הערות שוליים==

קטגוריה:פקיצטיים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1981
ניקולאי רומיאנצב

ניקולאי רומיאנצב (ברוסית: Николай Петрович Румянцев; 14 באפריל 1754 - 15 בינואר 1826) היה רוזן, שר החוץ וראש הממשלה של האימפריה הרוסית. בנו של פיוטר רומיאנצב.

==ביוגרפיה==
רומיאנצב החל את שרותו הצבאי בשנת 1762, השתחרר מהצבא בשנת 1773 והחל לשרת בחצר של יקטרינה הגדולה. בשנת 1774 נסע לאירופה ועם חזרתו בשנת 1779 החל לשרת במשרד החוץ. בשנים 1781–1795 היה נציג האימפריה הרוסית באימפריה הרומית הקדושה. בתקופת פאבל הראשון הורחק מהשרות וחזר רק עם העברת השלטון לאלכסנדר הראשון. בשנת 1802 מונה לתפקיד שר המסחר. טיפל במספר נושאים כלכליים חשובים. בין השאר יזם את הפיכת החברה הצפון-מזרחית לחברה הרוסית-אמריקאית. 

רומיאנצב תמך ביחסים טובים עם צרפת. בשנת 1808, עם ההתקרבות בין רוסיה לצרפת, מונה לשר החוץ. בשנת 1808 קודם לסגן יושב ראש המועצה המדינית. בשנים 1810–1812 היה ראש הממשלה ויושב ראש המועצה המדינית. עם פלישת הצרפתים לרוסיה, קיבל שיתוק ואיבד את השמיעה. לאחר החלטת מיכאיל קוטוזוב לסגת ממוסקבה המליץ לאלכסנדר הראשון לפטר את קוטוזוב ולהסכים לשלום עם צרפת בכל תנאי. במהלך המלחמה איבד את כל השפעתו על הקיסר ונשלח לגמלאות.

במהלך השרות במשרד החוץ אסף אוסף גדול ביותר של מסמכים היסטוריים, מטבעות, מפות וכו'. אוסף זה היה בסיס למוזיאון רומיאנצב במוסקבה שבהמשך הפך לספרייה הממלכתית של רוסיה. כמו כן, יזם מספר מסעות רוסיים, כולל מסעות סביב העולם.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hrono.info/biograf/bio_r/rum_np.php קורות חיים] 
* 

קטגוריה:שרי החוץ של האימפריה הרוסית
קטגוריה:רוזנים רוסיים
קטגוריה:ראשי ממשלת רוסיה
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מקבלי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:קנצלרי האימפריה הרוסית
קטגוריה:ילידי 1754
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1826
1940 בקולנוע

== סרטים שוברי קופות ==
* פנטסיה
* הדיקטטור הגדול
* רבקה 
* סיפור פילדלפיה
* שביל סנטה פה
* פינוקיו
* חלף עם הרוח

== פרסים ==
פרס אוסקר
:הסרט הטוב ביותר: רבקה, יונייטד ארטיסטס
:השחקן הטוב ביותר: ג'יימס סטיוארט - סיפור פילדלפיה
:שחקן המשנה הטוב ביותר: וולטר ברנן - איש המערב
:השחקנית הטובה ביותר: ג'ינג'ר רוג'רס
:שחקנית המשנה הטובה ביותר: ג'יין דארוול - ענבי זעם
:הבמאי הטוב ביותר: ג'ון פורד - ענבי זעם
:השיר המקורי הטוב ביותר: When You Wish Upon A Star - פינוקיו

== נולדו ==
* 23 בפברואר - פיטר פונדה
* 26 במרץ - ג'יימס קאן
* 14 באפריל - ג'ולי כריסטי
*25 באפריל - אל פצ'ינו
*13 ביולי - פטריק סטיוארט
*18 ביולי - ג'יימס ברולין
*3 באוגוסט - מרטין שין
*15 באוגוסט - זאב רווח
*5 בספטמבר - ראקל ולש
*19 באוקטובר - מייקל גמבון
* 15 בנובמבר - סם ווטרסטון
* 27 בנובמבר - ברוס לי

== נפטרו ==
* 25 בספטמבר – מרגריט קלארק, כוכבת
* 5 בדצמבר – וילפרד לוקאס, שחקן, תסריטאי, במאי

== סרטים נוספים ==
* הגנב מבגדאד
* הדיקטטור הגדול
* היהודי הנצחי
* היהודי זיס
* גשר ווטרלו

== ראו גם ==
*1939 בקולנוע 
*1940
*1941 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.imdb.com/year/1940/ שנת 1940] במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
הרצל בן ארי

הרצל בן-ארי (נולד ב-1956) הוא מנהל החברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי. לשעבר ראש מועצת קרני שומרון וחבר בהנהלת מועצת יש"ע.

== ביוגרפיה ==
הרצל בן-ארי נולד בכפר שלם בתל אביב למשפחה בת חמישה ילדים, לאב יוצא אפגניסטן ולאם ילידת איראן. בשנת 1979 עבר להתגורר בקרני שומרון. בן-ארי כיהן משנת 1992 כראש המועצה הדתית של קרני שומרון. הוא הקים סניף זק"א בקרני שומרון וקרן גמ"ח בשם "אחיעזר-אחיסמך".

לאחר שיהודה ליברמן, הודיע על פרישתו מתפקיד ראש המועצה, התמודד על תפקיד ראש המועצה מול אסי לוי, סגן ראש המועצה אז מטעם הליכוד, וגבר עליו. בבחירות בשנת 2008 התמודד שוב, הפעם בראשות רשימת "בה" ("בונים את המחר") ונבחר לכהונה נוספת. בתקופת כהונתו, המועצה זכתה בפרסים על רמת החינוך, איכות הסביבה והניהול הכספי. ב-2013 התמודד בשלישית, אך הפסיד ליגאל להב שזכה ב-55.5%.

בן-ארי התנגד לבניית גדר הביטחון מסביב ליישובים ולגוש עציון. הוא התנגד להקפאת הבנייה ביהודה ושומרון בראשית ממשלת נתניהו השנייה.

בן-ארי הוא בעל תואר במנהל עסקים וסיים קורס לניהול בכיר לדירקטורים. הוא חבר האספה הכללית של מפעל הפיס ויו"ר המועצה הדתית של קרני שומרון, הוא נבחר לראש המועצה הדתית המצטיין בישראל.

התמנה למנהל החברה לשיקום ולפיתוח הרובע היהודי ועבר להתגורר בשכונת רחביה בירושלים.

== חיים אישיים ==
נשוי ללאה ואב לשישה, בהם המוזיקאי חנן בן ארי וסא"ל עמיחי בן ארי. הרצל בן ארי הוא אחיו של חבר הכנסת לשעבר מיכאל בן-ארי.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי מועצות דתיות בישראל
קטגוריה:ראשי מועצת קרני שומרון
קטגוריה:בוגרי הצופים הדתיים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי טורו קולג'
קטגוריה:רחביה: אישים
קטגוריה:קרני שומרון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
אפולוניה (אלבניה)

חזית הבניין האדמיניסטרטיבי
אפולוניה (באלבנית: Apollonia; ביוונית: Απολλωνία) הייתה עיר וקולוניה יוונית שהוקמה במאה השישית לפני הספירה, ושרידיה מצויים באלבניה של ימינו, כ-12 ק"מ מערבית לעיר פייר.

==היסטוריה==
העיר הוקמה בשנת 588 לפנה"ס בידי מתיישבים מקרקירה ומקורינתוס ונקראה על שם אפולו, אל השמש. הגאוגרף היווני סטראבון תיאר אותה בספרו גאוגרפיקה כעיר מנוהלת היטב, ואילו אריסטו ציין כי היא מהווה דוגמה בולטת לאוליגרכיה, כאשר מיעוט של מתיישבים יוונים שולט בצמיתים שרובם איליריים.

העיר שגשגה כמרכז לסחר בעבדים, והנמל שלה היה לאחד החשובים בחופי איליריה. הוא שימש לעיתים כתחליף לנמל דירכיום כמוצא המערבי לוויה אגנטיה שהובילה לסלוניקי ולביזנטיון. העיר טבעה מטבעות משל עצמה, וכמה מהם, שנמצאו באזור הדנובה, מעידים על היקפי הסחר הנרחבים שלה.

בראשית המאה השלישית לפנה"ס שלט בעיר פירוס מלך אפירוס. ב-229 לפנה"ס הייתה לשטח חסות של הרפובליקה הרומית, וב-148 לפנה"ס הייתה לחלק מהפרובינקיה הרומית מקדוניה. העיר תמכה ביוליוס קיסר בתקופת המאבקים בינו לבין גנאיוס פומפיוס מגנוס, אך נפלה בידיו של מרקוס יוניוס ברוטוס, מתומכי פומפיוס, ב-48 לפנה"ס. בהמשך, שהה בעיר אוגוסטוס, לשם לימודים אצל הפילוסוף של אתנודורוס קנאניטס, והוא עזב חזרה לרומא לאחר רציחתו של יוליוס קיסר.

גם תחת השלטון הרומי שגשגה העיר, אך מעמדה החל להידרדר החל מהמאה השלישית, לאחר שרעידת אדמה גרמה לשינוי תוואי נהר הוולוסה, וכתוצאה מכך התמלא הנמל בסחף, והאזור הסובב את העיר הפך לביצה מוכת מלריה. מספר התושבים בעיר ירד בהדרגה, והיא איבדה מחשיבותה. במקביל, עלתה וצמחה העיר ולורה, מדרום לה. במאה ה-13 הוקם בסמוך לעיר מנזר ארדניצה הנוצרי-אורתודוקסי, הפעיל גם כיום.

==אפולוניה כיום==
החפירות הארכאולוגיות הראשונות במקום נערכו בידי ארכאולוגים אוסטרים בין השנים 1918-1916. חפירות נוספות נערכו בין השנים 1938-1924 בידי ארכאולוגים צרפתים. לאחר מלחמת העולם השנייה המשיכו צוותים אלבנים בחפירות, אף שגם כיום חלקים ניכרים מהעיר טרם נחשפו. מרבית הממצאים הועברו למוזיאון בטירנה ולמוזיאון הפועל במתחם מנזר ארדניצה, אך רבים מהם נבזזו במהלך האנרכיה ששררה באלבניה לאחר נפילת השלטון הקומוניסטי בראשית שנות ה-90. גם האתר עצמו סבל לא פעם משודדי עתיקות.

המבנים הבולטים ביותר שנחשפו בעיר הם חזית בניין המרכז האדמיניסטרטיבי מהמאה השנייה, המשוחזר בחלקו, האמפיתיאטרון, חלק מחומות העיר ובית הקברות.

== גלריה ==
<gallery widths="130px" heights="130px" perrow="3">
Apollonia odeon.jpg|האמפיתיאטרון
Apollonia 086.jpg|מראה כללי
Dewing 1426.jpg|מטבעות מהמאה השלישית לפנה"ס שנמצאו באפולוניה
Apollonia sken meri.jpg|מתחם המנזר בסמוך לאפולוניה
Apollonia.jpg|שרידי רחוב רומי
Apollonia 082.jpg|
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:אלבניה: היסטוריה
ג'ון ווד האב

הסירקס
מכללת פארק פריור
ג'ון ווד האב (באנגלית: John Wood, the Elder; 1704, יורקשייר – 23 במאי 1754, באת') היה אדריכל אנגלי שעבד בעיקר בעיר באת' שבדרום-מערב אנגליה. הוא ידוע בזכות תכנונם של רחובות ומבנים רבים בבאת', בהם הסירקס, פארק פריור, בית החולים סנט ג'ון, נורת' פארייד וסאות' פארייד, ובתים ידועים נוספים שרבים מתוכם הוכרו כבניינים רשומים מדרגה I.

==ביוגרפיה==
ווד היה בנו של בנאי מקומי בשם ג'ורג' ווד. בשלהי 1721 רכש חלקת אדמה בלונדון, צפונית לרחוב אוקספורד, על מנת לבנות עליה בית מגורים. הוא לא זכה להצלחה רבה בבניין זה, והצליח להימנע מפשיטת רגל ולהתחיל בבניית בניין נוסף. בשלהי 1723 הוא סיים את בניית בית מספר 1 ברחוב אוקספורד, ומצא דייר שיתגורר בו. בין 1722 ל-1727 הוא עבד לסירוגין באחוזתו של הפוליטיקאי רוברט בנסון, הברון הראשון מבינגלי.

עבודתו הגדולה הראשונה הייתה רחוב כיכר המלכה בבאת', בו התגורר ווד במשך שנים אחדות. בתים 21 - 27 מהווים את הצד הצפוני של הרחוב, שתואר על ידי ניקולאוס פבסנר כ"אחד ההרכבים הפלדיאניים הטובים ביותר באנגליה שלפני 1730". ברבות מתוכניות הבניין שלו שילב ווד עיטורי איקונינים וסמלים הקשורים לבונים החופשיים, דבר שהוביל להשערה שמעולם לא בוססה כי הוא היה חבר בארגון. ווד הרבה לכתוב על גאומטריה מקודשת, וטען שהמיתוסים הקשורים למייסד לכאורה של באת', המלך בלאדאד, הם בעלי בסיס היסטורי ממשי.

עבודה ידועה נוספת של ווד היא תוכנית מתאר מפורטת של סטונהנג'; הוא ערך את הסקר שלו באתר ב-1740, ובמסגרתו ביצע מאות מדידות. עבודה זו זכתה בתחילה להתעלמות, בעיקר בגלל הביקורות של הארכאולוג ויליאם סטקלי. סטקלי חלק על פרשנותו של ווד למונומנט, ולא התייחס לתיעוד המפורט של האבנים במקום. אולם, באמצעות שימוש ביחסי המדידה המקוריים של ווד הצליחו להעתיק את עבודתו למחשב ולהשוות אותה לתוכנית המתאר המודרנית של סטונהנג'. לסקר של ווד הייתה חשיבות ארכאולוגית בכך שהוא תיעד את האבנים כחמישים שנים לפני קריסת הטריליתון המערבי, שהוצב מחדש רק ב-1958.

ב-1742 נשכר ווד לצורך בניית בית מגורים עבור ראש עיריית באת' ראלף אלן, והקים אותו על גבעה ממנה ניתן היה להשקיף על העיר. בניין זה הוכר גם כן כבניין רשום מדרגה I, ומאז 1830 הוא משמש את מכללת פארק פריור. עבודתו הגדולה האחרונה הייתה רחוב הסירקס, שנבנה על ברטון פילדס מחוץ לחומות העיר העתיקה של באת', אם כי הוא לא זכה לראות את הגשמת תוכניותיו כיוון שמת שלושה חודשים לאחר הנחת האבן הראשונה. הוא הותיר את השלמת העבודה לבנו, ג'ון ווד הבן.

מלבד עבודותיו בבאת' הוא תכנן גם בניינים בערים אחרות, ופרסם מספר ספרים. הוא נקבר בכנסיית סוויינסוויק שבבאת'.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20071113094712/http://www.bathmuseum.co.uk/biography.htm ביוגרפיה] באתר מוזיאון באת'
* 
* 

קטגוריה:באת': אישים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1704
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1754
קטגוריה:אדריכלים בריטים במאה ה-18
דב וינשטוק

דב ויינשטוק
דב (דוּבּק) וינשטוק (ג' בכסלו תש"ז 26 בנובמבר 1946 - ט' באלול תשס"ז 23 באוגוסט 2007) היה סייר שדות בגוש עציון, מחנך בלתי פורמלי, מקים יחידות איתור הנעדרים במדבר יהודה וממציא שיטת איתור נעדרים. הוא חילץ עשרות אנשים וגופות ממדבר יהודה. התפרסם לאחר מותו בסרט דוקומנטרי "דובק - פלסטיני ישראלי".

==ביוגרפיה==
קברו של וינשטוק
וינשטוק נולד למשפחה ירושלמית ותיקה וגדל בשכונת קטמון בירושלים. בבגרותו קבע את ביתו באלון שבות שבגוש עציון. שימש כסייר שדות של המועצה האזורית גוש עציון, קשר קשרים עם ערביי האזור והבדואים במדבר יהודה. הוא סיפק להם בגדים ומזון והם שיתפו אותו בעולמם, ובקשייהם. קשרים אלו הביאו להתעניינות תקשורתית. נכתב עליו פרק בספר Cain's Field: Faith, Fratricide, and Fear in the Middle East שבהוצאת הטיים מגזין. את הספר כתב מאט ריס והוא עוסק בסכסוך הישראלי פלסטיני.

היה נשוי לשרון לבית דולגין ואב לחמישה ילדים וגיסו של ח"כ ניסן סלומיאנסקי. בנו ד"ר משה וינשטוק שימש יושב-ראש המזכירות הפדגוגית במשרד החינוך. בנו יצחק נרצח בפיגוע טרור בשנת תשנ"ד (1993).

דב וינשטוק נפטר ממחלת לב בט' באלול תשס"ז (2007).

===איתור נעדרים===
כחבר צוות החילוץ האזורי הקים וינשטוק יחידת איתור נעדרים. הוא פיתח שיטת חילוץ אשר התבססה על בדואים שלא סיימו בית ספר יסודי ורעו במדבר מגיל צעיר, ובשל כך חושיהם חדים במיוחד. לצורך איתור נעדר במדבר יהודה הוא פיזר את צוותו לאורך קילומטרים רבים עד לגילוי עקבות הנעדרים ומציאת נעדר או גופתו. באחד המקרים חילץ וינשטוק בעזרת הבדואים אדם ששרד שמונה ימים בתוך מערה במדבר. צוות האיתור העצמאי תיפקד במסגרת צוותי חילוץ עין גדי ומגילות. בעקבות צוות זה הוקמו יחידות איתור נוספות בישראל ושיטת האיתור שפיתח נלמדת בהשתלמויות ארציות בנושא.

===טיפול בנערים נפלטי מסגרות וטיפוח מעיינות===
וינשטוק יצר מערכת חינוכית של טיפול בנערים שנפלטו מן המסגרות החינוכיות. במסגרת עבודתו עם נוער שוליים, שיפץ וינשטוק מעיינות ואתרים בגוש עציון, מתוך תפיסה שעבודת האדמה והקשר לטבע בונים את הנערים והנערות. לאחר מותו נבנתה בריכה גדולה לזכרו ליד המעיין ששיפץ לזכר בנו יצחק, שנקרא על שמו "עין יצחק" (ידוע יותר בשם: עין סג'מה). הבריכה מצויה בסמוך ליישוב בת עין ונקראת לזכרו בריכת דובק.

===הסברה וחינוך כללי===
וינשטוק הקים עמותה בשם "רוח המדבר". במסגרת פעילות העמותה לסיורים והרצאות אצל דובק מבקרים רבים, ובהם חיילים, עיתונאים, אנשי ממשל וסנאטורים אמריקאיים, אנשי ממשל אירופאים ועוד. דובק ערך להם סיורים במעיינות, בהרי הסביבה ובמדבר יהודה, תוך שיתוף פעולה עם הבדואים הפלסטינים.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Matt Rees ,Cain's Field: Faith, Fratricide, and Fear in the Middle East
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.docmovies.com/He/2008-05-16-04-10-17/1-hour-documentaries-2009/143-2009-07-05-08-14-44/ על סרטו של דובק]
* [https://web.archive.org/web/20110915015633/http://www.ruthfilms.com/dubak-a-palestinian-jew.html Dubak - A Palestinian Jew]

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:סיירות
קטגוריה:אלון שבות: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:אבות שכולים: נפגעי פעולות האיבה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
אנדרטת חילות האוויר באוטווה

אנדרטת חילות האוויר (שמה באנגלית: Commonwealth Air Forces Memorial) בעיר אוטווה, בירת קנדה, מנציחה את זכרם של 799 אנשי צוות אוויר מחילות האוויר של בריטניה ומדינות חבר העמים הבריטי, שנפלו במלחמת העולם השנייה במהלך פעילות מבסיסים בקנדה, בארצות הברית ובאיים הקריביים, ומקום קבורתם לא נודע.

האנדרטה ממוקמת מול בניין העירייה הישן של אוטווה, באתר המשקיף על נהר אוטווה מגדתו המזרחית, ליד מפלי רידו (Rideau Falls). היא מורכבת מכיכר עגולה בקוטר של כ-10 מטרים, שבמרכזה בריכת מים שקועה. על גבי בסיס מוגבה במרכז הבריכה ממוקם גלובוס ארד חלול, אשר פסל ארד של נשר רכוב על ראשו. שני קירות קשתיים קצרים ממוקמים על קו ההיקף של הכיכר, משני עבריו של הגלובוס, ועליהם נרשמו שמות הנעדרים. שמותיהם נרשמו לפי סדר שנות נפילתם, ובתוכן לפי השיוך שלהם לחילות האוויר השונים. 

מרבית הנעדרים המונצחים באנדרטה שירתו בחיל האוויר המלכותי הקנדי ובחיל האוויר המלכותי. חלקם פעלו בצפון אמריקה ובים הקריבי בפעילות מבצעית באוקיינוס האטלנטי או בהטסת מטוסים מארצות הברית ומקנדה אל בריטניה. אחרים שהו בצפון אמריקה לצורך הכשרה כטייסים ואנשי צוות אוויר של חילות האוויר של מדינות חבר העמים הבריטי (בבסיסי אוויר בצפון אמריקה אומנו במהלך מלחמת העולם השנייה למעלה מ-137,000 אנשי צוות אוויר של מדינות אלו).

הלוט מעל האנדרטה הוסר ב-1 ביולי 1959 על ידי המלכה אליזבת השנייה, מלכת בריטניה, שהיא גם מלכת קנדה.

האנדרטה הוקמה על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה ומתוחזקת על ידה.

==ראו גם==
*אנדרטת נעדרי חילות האוויר

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.cwgc.org/find-a-cemetery/cemetery/2059500/ottawa-memorial/ אנדרטת אוטווה] באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
*[https://www.canada.ca/en/canadian-heritage/services/art-monuments/monuments/ottawa-commonwealth-air-forces.html האנדרטה] באתר Canada's Capital.
*[http://www.veterans.gc.ca/eng/remembrance/memorials/national-inventory-canadian-memorials/details/3156 האנדרטה] באתר Veteran's Affairs Canada.

קטגוריה:אוטווה: אנדרטאות
חילות האוויר, אוטווה
חילות האוויר, אוטווה
חילות האוויר, אוטווה
חילות האוויר, אוטווה
קטגוריה:אונטריו: מבנים
וילהלמינה קופר

וילהלמינה קופר (בהולנדית: Wilhelmina Cooper; 1 במאי 1939 – 1 במרץ 1980) הייתה דוגמנית שהתחילה לעבוד עם "פורד מודלס" ובשיא הצלחתה ייסדה סוכנות דוגמנות משל עצמה, "וילהלמינה מודלס", בעיר ניו יורק ב-1967.

==חייה==
נולדה כ- Wilhelmina Behmenburg ב-Culemborg, הולנד, ידועה בשמה המקצועי "וילהלמינה" או "וילי" בפי ידידיה. היא היגרה עם משפחתה לשיקגו, אילינוי, ארצות הברית, ב-1954. היא נעשתה אחת הדוגמניות המפורסמות ביותר בשנות החמישים והשישים. במהלך הקריירה שלה כדוגמנית היא הופיעה על שעריהם של 255 מגזינים. 

לפי הודעת הפטירה שלה במגזין טיים: 
"בימיה כנערת שער, וילהלמה התפארה שהיא הייתה "אחת מדוגמניות הצמרת הבודדות שהיו בנויות כאשה." היא היתמרה לגובה 1.80 ס"מ, מידות גופה היו (באינץ'ים) 38-24-36, עיניה עיני איילה, עצמות לחיים עדינות ורעמת שיער שחורה גבוהה, היא גילמה את המראה הקלאסי, האריסטוקרטי שעזר למצב את הסגנון הסטנדרטי בשנות החמישים והשישים."
 

ב-1965 היא נישאה לברוס קופר, המפיק בפועל לשעבר של טונייט שואו עם ג'וני קרסון. בשנת 1967 הם ייסדו את וילהלמינה מודלס, שנעשתה סוכנות הדוגמנות המובילה לצד "פורד מודלס", שנים רבות לפני שקמו אליט מודלס וסוכנויות נוספות.

סוכנותה של קופר נילאה תפקיד חשוב בקריירה של נעמי סימס, שנחשבת לדוגמנית העל האמריקאית אפריקאית הראשונה. סימס החלה בקריירת הדוגמנות באמצע שנות השישים, אבל למרות הופעה פורצת דרך במוסף האופנה של הניו יורק טיימס ב-1967, היא התקשתה להשיג עבודה. סימס פנתה לקופר ואמרה לה שהיא תחלק עותקים של מוסף הטיימס לסוכנויות ושקופר תקבל עמלה על כל עבודה שסימס תקבל ממנה. בתוך שנה, הרוויחה סימס US$1,000 בשבוע, ב-1968 היא הופיעה על השער של ליידיס' הום ז'ורנל ובשנה העוקבת היא הופיעה על השער של מגזין לייף.

פיי דאנאוויי גילמה את קופר בסרט Gia, משנת 1998, שמגולל את סיפורה של ג'יה קרנג'י דוגמנית אותה גילתה קופר ושהלכה לעולמה מאיידס.

היא המשיכה לנהל את הסוכנות בשנות השבעים המאוחרות עד למותה מסרטן הריאות בהיותה בת ארבעים בבית החולים גרינויץ', קונטיקט.

היא התגוררה בעיר ניו יורק בקוס קוב, קונטיקט.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:דוגמניות אמריקאיות
קטגוריה:נשות עסקים אמריקאיות
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:מהגרות מהולנד לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1980
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1980
בו נאש

בו נאש
בו נאש (אנגלית: Beau Nash; 18 באוקטובר 1674 - 3 בפברואר 1762) שנולד כריצ'רד נאש, היה דנדי ידוע ומוביל חברתי בתחום האופנה בבריטניה של המאה ה-18. זכור בעיקר כאדון הטקסים של עיר הספא באת', וכמי שהביא לפריחתה במאה ה-18.

== חייו ==
נאש נולד בעיר סוונסי שבוויילס. הוא התחנך במכללה הישועית באוקספורד, שירת כקצין בצבא הבריטי והחל בלימודי ליטיגציה, אך לא התמיד בקריירות אלו. בזמן לימודי המשפטים שלו החל להתפרסם כבר-סמכא בנושאי לבוש, אטיקט וסגנון התנהגות. כשתלמידי אכסניות המשפט אירחו את המלך ויליאם השלישי, נאש התמנה למנהל התהלוכה במידל טמפל. ויליאם התרשם מאוד מכישוריו של נאש, והציע לו תואר אבירות. אולם, נאש היה מעוניין לקבל קצבה ביחד עם התואר, דרישה שלא הייתה מקובלת על המלך. נאש החל לעסוק בהימורים, וב-1704 הגיע לבאת', שם התמנה לאדון הטקסים, תפקיד בו החזיק עד יום מותו. 

נאש התגורר בבית על סו קלוז (כיום בכניסה הראשית לתיאטרון המלכותי), וקיים מערכות יחסים עם שורה של פילגשים. הוא מילא תפקיד ראשי בהפיכת באת' לאחד מאתרי הנופש האופנתיים ביותר באנגליה במאה ה-18, והנהיג רפורמות חברתיות רבות. הוא ביטל את הנוהג שלפי גברים חויבו להופיע עם חרב באירועי בידור ציבוריים וביטל את מסורת הדו-קרב, הורה לגברים לבוא בנעליים ובגרביים ולא במגפיים לתהלוכות וכנסים, וכדומה. 

הוא היה נפגש עם אנשים שזה עתה הגיעו לעיר, בחן האם הם מתאימים לעילית החברתית של באת', שידך בין גבירות לבני זוג ראויים לריקוד עבורן בכל נשף, שילם למוזיקאים באירועים מסוג זה, תיווך בנושאי נישואים, ליווה נשים שבעליהן לא ליוו אותן ופיקח על הימורים באמצעות הטלת מגבלות על מכורים או התראה בפני שחקנים על הימור מסוכן מדי. הוא נודע בכך שעודד את חוסר הרשמיות במנהגי הנימוסים המקומיים, ושבר את המחסומים החברתיים שהפרידו בין האצולה למעמד הביניים של באת' ולפשוטי העם.

ב-1745 חוקק הפרלמנט הבריטי חוק נגד הימורים, ששלל מנאש את אמצעי הקיום העיקרי שלו. אולם, הוא הצליח להתקיים עד יומו האחרון בזכות קצבה של מאות אלפי גינאות שקיבל מהעיר ומכירת קופסאות טבק ותכשיטים זולים. למרות שהנהלת העיר מימנה עבורו לוויה רבת משתתפים, הוא נקבר בקבר עניים לא מסומן. בכנסייה שבמנזר באת' יש אנדרטה לזכרו. מותו של נאש גרם לעניין רב באותה תקופה, והסופר הידוע אוליבר גולדסמית' כתב ב-1762 את הספר The Life of Richard Nash (חייו של ריצ'רד נאש).

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
John Eglin, The Imaginary Autocrat: Beau Nash and the invention of Bath, Profile 2005 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.archive.org/stream/encyclopaediabri19chisrich#page/244/mode/2up ריצ'רד "בו" נאש] במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה
* [https://web.archive.org/web/20100925084841/http://cityofbath.co.uk/history/body_beaunash_.html בו נאש] באתר City of Bath
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:באת': אישים
קטגוריה:ולשים
קטגוריה:ילידי 1674
קטגוריה:נפטרים ב-1761
חוק גרשאם

חוק גרשאם בניסוחו הנפוץ קובע: "כסף רע דוחק כסף טוב". הנוסח המלא של הכלל קובע: "כסף רע דוחק כסף טוב בתנאי חוקי המטבע". כלל זה נוסח על ידי הכלכלן האנגלי תומאס גרשאם (1519–1579) כאשר ביקש להסביר למלכה אליזבת הראשונה את היעלמות מטבעות השילינג הישנים, לאחר שאביה, המלך הנרי השמיני, ביקש להגדיל את הכנסות המדינה בכך שטבע מטבעות שילינג חדשים שבהם הוחלפה מתכת הכסף במטבע, במתכות זולות יותר. 

משמעות הכלל היא כי כאשר קיימים במחזור החוקי שני סוגי מטבע בעלי ערך נקוב שווה על פי חוקי המטבע, אך ערכם הריאלי שונה, בסופו של דבר, המטבע ה"רע" (בעל הערך הריאלי הנמוך יותר) ידחק מן המחזור את המטבע ה"טוב" (בעל הערך הריאלי הגבוה יותר). לדוגמה, מטבע עשוי כסף ידחק מן המחזור מטבע בעל ערך נקוב זהה העשוי זהב. זאת מכיוון שהערך הריאלי של המטבע העשוי זהב גבוה יותר מהערך הנקוב של מטבע העשוי ממתכת זולה יותר. במצב דברים זה הציבור יעדיף להשתמש לשם תשלומיו ומחייתו היומיומית במטבע ה"רע" ולאגור ולצבור את המטבע ה"טוב" שערכו גבוה יותר ועשוי עוד לעלות. באופן זה יצאו מן המחזור מטבעות זהב ידועים כגון הקרוגראנד, והם נסחרים על פי ערך המתכת שבמטבע ולא על פי ערכם הנקוב. בעבר נהגו אף לאגור מטבעות זהב כדי להתיך אותם וכך מטבעות אלו יצאו מן המחזור.

חוק גרשאם בא לידי ביטוי לעיתים תכופות עד ראשית המאה ה-20, אז לרוב הארצות היו מטבעות בעלי ערכים נקובים שווים אך עשויים מחומרים שונים: זהב, כסף או שטרות נייר. חוק זה מראה שאין אפשרות לקיים לאורך זמן שני סוגי מטבע "רע" ו"טוב", כי בסופו של דבר יישאר במחזור רק מטבע אחד. לפי חוק זה, ערך נמוך של מטבע מזרז את קצב המחזור כי הציבור ממהר להוציא את הכסף בעל הערך הירוד. לעיתים חוק גרשאם בא לידי ביטוי אף במטבעות בעלי ערך נקוב נמוך ביותר, עם עליית ערך המתכת שממנה המטבע עשוי. כך, לדוגמה, עד לסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 היו במחזור בארצות הברית ובקנדה מטבעות עשויים כסף; אלה יצאו מן המחזור ונאגרו בידי הציבור, עם הטבעת מטבעות בעלי ערך נקוב זהה העשויים ממתכת זולה יותר.

מאידך, יש מקרים שבהם חוק זה אינו תקף. בתקופה של אינפלציה דוהרת וקשה (היפר-אינפלציה), ערכו של מטבע "רע" יורד כל כך, עד שהסוחרים מסרבים לקבלו ואז דווקא הוא שנדחק מן המחזור. לדוגמה, בגרמניה של שנות ה-20 של המאה ה-20 ערכו של המארק ירד כל כך עד שיצא מהמחזור ואת מקומו תפס המטבע החדש ובעל הערך הריאלי הגדול יותר – ה"רנטן-מארק" .

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.fff.org/explore-freedom/article/bad-money-drives-good-2/ “Bad Money Drives Out Good”]
* [http://www.coinflation.com/ השוואה בין ערך המתכת במטבעות אמריקאים לערך הנקוב]
* 

קטגוריה:מדיניות מוניטרית
צביר הפרפר

צביר הפרפר (נקרא גם Messier 6 ,M6, או NGC 6405) הוא צביר פתוח בקבוצת הכוכבים עקרב הנמצא במרחק של כ-1,600 שנות אור ממערכת השמש ומכיל כ-80 כוכבים.

==היסטוריה==
האזכור הראשון של הצביר מופיע בכתביו של האסטרונום האיטלקי ג'ובאני בטיסטה אודיירנה משנת 1654, אך לא ברור מתי בוצעה התצפית בו. ייתכן שתלמי זיהה אותו יחד עם צביר תלמי, אך אין לכך ראיות מוצקות. האסטרונום השווייצרי ז'אן-פיליפ דה שסו תיאר אותו בשנת 1745 כצביר כוכבים (ככל הנראה בלי לדעת שהוא התגלה כבר בעבר) והוא נכלל בקטלוג הכוכבים של ניקולא לואי דה לאקאי משנת 1752. בשנת 1764 כלל אותו שארל מסיה בקטלוג מסיה. 

לצביר דרגת בהירות נראית 4.2 והוא ניתן לצפייה בעין כחמש מעלות צפונית לשאולה - העוקץ של העקרב וכשלוש מעלות מצפון-מערב לצביר תלמי הסמוך, אך רק באמצעות משקפת ניתן להבחין בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 7. זהו עצם מסיה הקרוב ביותר למרכז הגלקסיה, שנמצא בקבוצת הכוכבים קשת הסמוכה.

==מאפייני הצביר==
קוטרו של צביר הפרפר הוא כ-12 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-1,600 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא מעט פחות ממעלה אחת. רוב כוכבי הצביר מרוכזים בכמחצית מקוטר הצביר בלבד ובמשקפת גודלו הזוויתי הנראה של הצביר הוא רק 25 דקות קשת. צורתו של הצביר מזכירה במעומעם פרפר פורש כנפיים ומכאן שמו. גילו של הצביר מוערך בכ-100 מיליון שנים בלבד.

כמו בצבירים פתוחים אחרים, מרביתם של 80 הכוכבים בצביר הם כוכבים צעירים מסוג ספקטרלי B, אך הכוכב הבהיר ביותר בצביר הוא BM בעקרב - על-ענק כתום מסוג ספקטרלי K, שצבעו הכתום בולט על רקע שאר הכוכבים בצביר שצבעם לבן - כחלחל. זהו כוכב משתנה סדיר למחצה שבהירותו נעה מדרגה 5.5 לדרגה 7. 

==קישורים חיצוניים==

* [http://messier.seds.org/m/m006.html M6] בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* 

פרפר
פרפר
פרפר
מאיר איזנשטטר

שו"ת "אמרי אש" למהר"ם א"ש, אונגוואר, [[1864, הספר העברי הראשון שנדפס בעיר זו (יחד עם הקיצור שולחן ערוך)]]
הרב מאיר איזנשטטר (נודע בכינוי: מהר"ם אַ"ש; ה'תק"ם, 1780, - כ"ד בטבת ה'תרי"ב, 1852) היה מגדולי רבני הונגריה במאה ה-19, פוסק ומנהיג אורתודוקסי בולט, ועמד בראשות ישיבה גדולה בהונגריה.

== ביוגרפיה ==

נולד בשנת ה'תק"ם בעיר שוסבורג וגדל באיזנשטט שבהונגריה (כיום באוסטריה), לרב יהודה ליב אשר כיהן בה כשליח ציבור. תחילה למד אצל אביו ואצל רבי רפאל מגלאגוב הדיין באיזנשטט, ואחר כך היה מראשוני תלמידיו של החת"ם סופר בישיבתו בעיר מטרסדורף ואחר כך בפרשבורג, ונחשב לאחד מגדולי תלמידיו.

בשנת תקס"ב נישא לחנה בת רבי דוד דייטש מחבר ספר "אהל דוד" אב בית דין ימניץ, סרדהאל (כיום דונאיסקה סטרדה Dunajská Streda בסלובקיה), פראונקירכן, ונאוועמסטא (עיר חדש).

בסביבות שנת תקס"ז נתקבל לאב בית דין באיה, ובשנת תקע"ז עבר לכהן כאב בית דין בלשגיארמט, שם הקים ישיבה, ובה כשישים תלמידים. בסוף שנת תקצ"ה החל לכהן כאב"ד בעיר אונגוואר, בה הקים ישיבה גדולה אשר למדו בה מאות תלמידים, מהם מחשובי רבני הונגריה.

לאחר פטירת רבו רבי משה סופר (ה"חת"ם סופר"), החל להשיב תשובות בהלכה למאות שואלים, ומאז נחשב למנהיג הבולט ביותר של יהדות הונגריה האורתודוקסית.

== משפחתו ==
* בנו רבי מנחם א"ש אב"ד חוסט, ואחר כך ממלא מקומו אביו ברבנות אונגוואר.
* בנו רבי יהודה אב"ד סובוראנץ.
* בנו רבי חיים.
* בתו מרת שרה נישאה לרבי צבי הירש וייס אב"ד סערדנא זבורוב ומאדיאר לאפיש שבהונגריה ודאמבראווא שבגליציה.
* בתו מרת שבע נישאה לרבי שמעון קעהלמן מלמברג.
* בתו מרת אסתר נישאה לרבי מרדכי לייב בנעט.
* בתו מרת יהודית.

== תלמידיו הבולטים ==
* רבי חיים סופר אב"ד פעסט
* רבי אשר אנשיל יונגרייז אב"ד צ'נגר
* רבי יואל צבי ראטה אב"ד חוסט
* רבי שלמה יהודה טאבאק ראב"ד סיגעט
* רבי צבי הירש פרידמן - האדמו"ר מליסקא
* רבי משולם פייש לאווי - האדמו"ר מטאהש
* רבי יוסף מאיר וייס - האדמו"ר מספינקא
* רבי שמואל פרנקל - האדמו"ר מדאראג
* רבי יהושע השיל פריד - האדמו"ר מקאפיש
* רבי יצחק מנחם קיזעלניק - האדמו"ר מרעזאווליא
* רבי יהודה מודרן - ראש ישיבה בסיגעט
* רבי דוד לייב זילברשטיין - רב וראש ישיבה בואץ.

== כתביו ==
* שו"ת אמרי אש ב' חלקים
* אמרי בינה על הש"ס
* אמרי יושר דרשות
* אמרי אש על התורה והגדה של פסח

השיר "באו זרים למקדשי" לחנוכה מקורו בזמר ארוך יותר לחנוכה שכתב מהר"ם א"ש.<ref>.</ref>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=1026&pgnum=1 שו"ת אמרי אש ב"היברובוקס"].
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=38009&pgnum=1 אמרי יושר - דרשות, ב"היברובוקס"]
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=22108&pgnum=1 אמרי בינה - על סדר מועדים ונשים, ב"היברובוקס"]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:אונגוואר: רבנים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים חרדים
קטגוריה:ראשי ישיבה הונגרים
קטגוריה:תלמידי החת"ם סופר
קטגוריה:בוגרי ישיבת פרשבורג
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ילידי 1780
קטגוריה:נפטרים ב-1852
המכון לארכיאולוגיה ע"ש זינמן

פורפיראון (תל שקמונה) לחופה של חיפה
[https://arch.haifa.ac.il/ המכון לארכיאולוגיה ע"ש זינמן] שבאוניברסיטת חיפה ממוקם על הר הכרמל בחיפה. המכון הוקם בשנת 1988 בתרומת בטי ופיליפ זינמן מארצות הברית. בהיות המכון ממוקם על רכס הכרמל, הוא שם לו למטרה להתמקד בעיקר במחקר הארכאולוגי של צפון ארץ-ישראל, בד בבד עם חפירות הנערכות גם במרכזה ודרומה של ישראל. במכון חוקרים, עמיתי מחקר ותלמידי מחקר מהחוג לארכאולוגיה באוניברסיטת חיפה וחוקרים נוספים מהישראל והעולם שתחום מחקרם נושק למגוון תחומים ותקופות; החל מן התקופות הפרהיסטוריות, דרך המקראיות, הקלאסיות וכלה בימי-הביניים והתקופות המוסלמיות. בנוסף, במכון מספר מעבדות מחקר ושירות.

== פעילות ==
במסגרת מחקרי השדה במכון מתקיימות בכל שנה מספר חפירות וסקרים ארכאולוגיים. בין אלה ניתן לציין את החפירות באתר המורשת העולמית נחל מערות, תל צף, תל אסור, סקר הר מנשה, אתרים בני התקופה הכלקוליתית והברונזה הקדומה בבקעת הירדן (שייח' דיאב 2, פצאל 2 ועוד), ירושלים, סוסיתא, המונפור, אתר המורשת העולמית בית שערים, [https://arch.haifa.ac.il/2014/02/13/nesher-ramle-quarry/ מחצבות נשר-רמלה], ואתרים נוספים בגולן, בגליל התחתון והעליון, ובבקעת הירדן. בשנים האחרונות מעורב המכון בפעילות ארכאולוגית, שימורית וציבורית בגן לאומי שקמונה [https://arch.haifa.ac.il/2014/02/13/porphyreon/ (פורפיראון]) שלחופה של חיפה, עם הפיכתו לגן קולט קהל.

[https://arch.haifa.ac.il/2014/02/13/%d7%97%d7%a4%d7%99%d7%a8%d7%95%d7%aa-%d7%94%d7%a6%d7%9c%d7%94/ המכון מעניק ייעוץ ועורך חפירות הצלה] מגוונות בכל רחבי הארץ עבור גופים ממשלתיים, ציבוריים ופרטיים. עם סיום חפירות ההצלה משוחרר בדרך כלל השטח בידי רשות העתיקות להמשך פיתוחו בידי היזם.

==מעבדות המכון==
במכון פועלות מספר [https://arch.haifa.ac.il/2014/02/13/laboratories/ מעבדות מחקר ושירות].
#[https://arch.haifa.ac.il/2013/12/25/laboratory-for-groundstone-research/ המעבדה לחקר כלי אבן ועיבוד קדום של מזון] – המעבדה חוקרת את השימוש בכלי אבן החל מן התקופות הפרהיסטוריות וכלה בהיסטוריות. במעבדה מנסים להתחקות אחר אופן השימוש בכלים, מקור החומר הגולמי ואופן עיבוד המזון בעת העתיקה.
#[https://arch.haifa.ac.il/2013/12/25/use-wear-analysis/ המעבדה לחקר סימני שימוש] – המעבדה מתמחה באיתור סימני שימוש מיקרוסקופיים על גבי כלי אבן וכלי צור. סימני השימוש השונים מאפשרים את זיהוי הפעולה שהביאה יצירת סימני השימוש ועל ידי כך גם לשחזר את הכלי ואופן השימוש בו. לדוגמה השימוש בלהבי צור לחיתוך דגניים, בשר או בתעשיית הקדרות.
# [https://arch.haifa.ac.il/2013/12/25/conservation-laboratory/ המעבדה לשימור] – המעבדה מתמחה בשימור של מגוון ומרים וממצאים עתיקים, ובעיקר שימור מתכות קדומות הכולל גם ניקוי ושימור מטבעות, שמקרום בחפירות חוקרי המכון וגם כשירות עבור מחקרי שדה חיצוניים.
# [https://arch.haifa.ac.il/2013/12/25/laboratory-of-petrography/ המעבדה לפטרוגרפיה] – המעבדה מתמחה בהכנת שקפים פטרוגרפיים מגוונים של ממצאים עתיקים ודגימות גאולוגיות לשם ניתוחם.

==קישורים חיצוניים==
*[http://arch.haifa.ac.il/ אתר רשמי]
* 

קטגוריה:אוניברסיטת חיפה: יחידות אקדמיות
קטגוריה:ארכאולוגיה של ארץ ישראל
קטגוריה:ארכאולוגיה מקראית
ארכיאולוגיה ע"ש זינמן
ארכיאולוגיה ע"ש זינמן
ארכיאולוגיה ע"ש זינמן
תומאס מיין ריד

תומאס מיין ריד (באנגלית: Thomas Mayne Reid; 22 באוקטובר 1818- 4 באפריל 1883) היה סופר אנגלי-אירי, מחבר רומני הרפתקאות וספרי ילדים ונוער.

== קורות חייו ==
תומאס מיין ריד נולד באירלנד ב-22 באוקטובר 1818 להורים ממוצא סקוטי, אביו היה כומר פרסביטריאני. התחיל ללמוד בבלפסט לימודי הסמכה לכומר, אך הפסיק. בשנת 1840 היגר לניו אורלינס, החל לעסוק בה במסחר תבואות, אך פוטר כי לא הסכים להלקאת עבדים שחורים. בשנת 1842 עבר לפנסילבניה, והחל בקריירה עיתונאית. סיקר את מלחמת מקסיקו בין השנים 1846–1848. התנדב לצבא המתנדבים בניו יורק, והמשיך לסקר מהקרבות. עם פציעתו ב-1848 במלחמה, חזר לניו יורק, ומשם לאירופה והתחיל את הקריירה הספרותית שלו בכפר הולדתו. ב-1850 פרסם את הרומן "חצים חופשיים", המתאר את מלחמת מקסיקו. לאחר מכן חיבר מיין ריד 22 סיפורי הרפתקאות לילדים ולנוער, שהפכו את תיאודור רוזוולט למעריצו, תחת השם הבדוי "קפיטן מיין ריד" (אף על פי שבהיסטוריה הצבאית שלו לא הגיע לדרגה מעל ללוטננט), וכן 28 רומנים למבוגרים. בשנת 1853 נשא לאישה את אליזבת, בתו של המוציא לאור של ספריו, וו. הייד. ספריו הכניסו לו כסף רב, אך הוא עצמו חי ללא כסף רב. הוא ניסה להקים באירלנד חוות ענק כמו שרווחו באמריקה. זה לא צלח, ובשנת 1866 פשט רגל וברח מנושיו לניו יורק. בשנת 1870 הורע מצבו הרפואי והוא אושפז מספר פעמים. אשתו אליזבת, שלא התרגלה לחיים באמריקה, חזרה לאירלנד והוא נשאר לבד, נכה ונאלץ להיעזר בקביים באופן קבוע. הוא מת בלונדון אליה חזר בשנת 1883.

אחד מספרי הילדים והנוער המוכרים ביותר שלו הוא רומן ההרפתקאות "", המספר על זוג אוהבים החיים בערבות טקסס.

כ-30 מספריו הופיעו בעברית, ו-4 מהם ביידיש. הראשון שתורגם, "אי בורניא", הופיע בעברית לראשונה ב-1898, מתורגום ומעובד בידי אז"ר. בשנת 1921 הופיעו שניים מספריו ביידיש: "וואלד-קינדער", מתורגם בידי ג-שטיין, ו-"אין דער מלוכה פון פייער" (תרגום של The Land of Fire). חלק מספריו הופיעו יותר מפעם אחת בעברית, וזכו לתרגומים שונים.

על השפעת הסופר על הנוער הציוני כותב ישראל בלקינד בזיכרונותיו: "על כל בני הנעורים חביבים מאד הספרים של שני סופרים אמריקאים, מיין-ריד ופנימור קופר, שכתבו על חיי החלוצים באמריקה בעת אשר הייתה כמעט שוממה ויושביה מעטים. השפעת הספרים האלה על הצעירים הייתה כל כך גדולה, עד כי זוכר אנכי כי תלמיד הגימנסיה אשר בה למדתי ברח לאמריקה (מובן כי השיבו אותו מהעיר הקרובה!), ומקרים כאלה קרו גם בערים אחרות. השפעת הסופרים הללו הייתה נכרת גם על העסקנים הצבוריים אשר חלמו אודות ישוב היהודים באמריקה".

==ראו גם==
* ספינת העבדים (ספר ילדים)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער בריטים
קטגוריה:סופרים אירים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער אירים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1818
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1883
ניקולאי סלטיקוב

ניקולאי איבנוביץ' סָלְטִיקוֹב (ברוסית: Николай Иванович Салтыков; 31 באוקטובר 1736 – 30 במאי 1816) היה גנרל-פלדמרשל, שר החוץ וראש הממשלה של האימפריה הרוסית.
== חייו ==
ניקולאי סלטיקוב נולד במשפחה אצילית רוסית. מצד אביו הוא היה קרוב משפחתה של אנה, קיסרית רוסיה, ואמו הייתה ממשפחת טולסטוי ידועה. בשנת 1748 החל לשרת בצבא. באותה שנה השתתף במערכה של הצבא הרוסית בגרמניה ביחידה שהייתה בפיקוד אביו. בתור קצין השתתף במלחמת שבע השנים. בשנת 1761 היה ביחידה תחת פיקודו של פיוטר רומיאנצב. בשנת 1763 התמנה למפקדה של יחידה מיוחדת שנשלחה לפולין כדי לעזור לתומכי רוסיה בממלכה. עד לשנת 1768 היו נכנסות יחידות בפיקודו מפעם לפעם לשטח האיחוד הפולני-ליטאי במטרה לתמוך במדיניות הרוסית באזור.

בשנת 1769 השתתף בקרבות נגד האימפריה העות'מאנית, אך לאור בעיות בריאות עזב את החזית ונסע לאירופה.

עם חזרתו לרוסיה קיבל תפקיד חשוב בחצר, והיה מקורב לנסיך פאבל – הקיסר העתידי. בשנת 1776 השתתף בנסיעת הנסיך לברלין והשתתף בחתונתו. גם בהמשך הוא היה בין המלווים של הזוג הצעיר באירופה. בשנת 1782 קיבל את עיטור אנדריי הקדוש.

בשנת 1783 מינתה אותו יקטרינה הגדולה כמחנך נכדיה, אלכסנדר וקונסטנטין. בשנת 1790 הועלה לתואר רוזן.

בתחילת שלטונו של פאבל הראשון קודם לדרגת גנרל-פלדמרשל וראש המחלקה הצבאית בממשל.

גם בתקופת שלטונו של אלכסנדר הראשון היה מקורב לקיסר. עם תחילת מלחמת רוסיה–צרפת (1812) מונה לתפקיד ראש הממשלה ויו"ר המועצה המדינית. שימש בתפקיד זה עד סוף חייו.

בשנים 1813–1814, כאשר היה הקיסר מחוץ לגבולות המדינה, היה סלטיקוב שליטה בפועל של האימפריה. עם חזרת הקיסר לסנקט פטרבורג קיבל תואר נסיך.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hrono.info/biograf/bio_s/saltyk_ni.html קורות חיים] 

קטגוריה:ראשי ממשלת רוסיה
קטגוריה:האימפריה הרוסית: פוליטיקאים
קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים רוסים
קטגוריה:אצולה רוסית
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:מקבלי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:אבירי מסדר מלטה
קטגוריה:מלחמת רוסיה–צרפת (1812): אישים
קטגוריה:מלחמת שבע השנים:אישים
קטגוריה:ילידי 1736
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1816
רוטציה של מולקולה

רוטציה של מולקולה היא סיבוב גרעיני האטומים שממנה מורכבת מולקולה כגוף קשיח סביב ציר סיבוב העובר במרכז המסה שלה. במרחב תלת-ממדי תנועה זו מוסיפה שתי דרגות חופש פנימיות, ופונקציית החלוקה שלהם משפיעה על התכונות התרמודינמיות של החומר כמו אנטרופיה וקיבול חום.

==מולקולה דו-אטומית==

רוטציה של [[מולקולה דו-אטומית. ציר הסיבוב הוא <math>\vec{\Omega}</math>.]]
הרוטציה של מולקולה דו-אטומית מתוארת במערכת ייחוס שראשיתה במרכז המסה שלה. המולקולה מבצעת תנועה מעגלית סביב נקודה זו, כאשר ציר הסיבוב ניצב לישר המחבר בין שני גרעיני האטומים. מומנט ההתמד של האלקטרונים שבמולקולה ניתן להזנחה. בנוסף, התנע הזוויתי בסיבוב הגרעינים סביב עצמם זניח ולכן מומנט ההתמד סביב הציר העובר דרך שני הגרעינים גם הוא זניח. כתוצאה מכך, מומנט ההתמד של המולקולה כולה הוא יחסי לציר הניצב לישר המחבר את גרעיני האטומים והעובר דרך מרכז המסה של המולקולה. ציר זה מסומן <math>\vec{\Omega}</math>.

האנרגיה הקינטית הזוויתית של המולקולה היא:
:<math>E = \frac{1}{2} I \omega^2 = \frac{L^2}{2I}</math>

כאשר <math>\, I</math> מומנט ההתמד של זוג הגרעינים סביב הציר <math>\vec{\Omega}</math> ו-L גודל התנע הזוויתי שלהם.

ריבוע התנע הזוויתי <math>\, L^2</math> מתקבל כערך עצמי ממשוואת שרדינגר. מאחר שלפונקציית הגל של המולקולה (הניתנת לכתיבה בעזרת הרמוניות ספריות) יש סימטריה לסיבובים של 360 מעלות, מתקבלים ערכים בדידים לריבוע התנע הזוויתי:
:<math>\, L^2 = \hbar^2 l(l+1)</math>
כאשר <math>\hbar</math> הוא קבוע פלנק המצומצם ו-l מספר שלם. מכאן שרמות האנרגיה ברוטציה של מולקולה דו-אטומית הם:
:<math>E=\frac{\hbar^2}{2I} l(l+1)</math>
וההפרש בין רמת האנרגיה l לרמה l+1 הוא:
:<math>\Delta E = \frac{\hbar^2}{I} (l+1)</math>

מולקולה ברמה l יכולה לעלות ברמת אנרגיה על ידי בליעת פוטון באנרגיה זו, וכך ניתן למדוד את רמות האנרגיה באופן ניסויי מתוך ספקטרום הבליעה. הביטויים הללו לאנרגיה הרוטציונית נכונים כל עוד המולקולה מתנהגת כגוף קשיח, אך ברמות אנרגיה גבוהות מתרחקים גרעיני האטומים זה מזה כתוצאה מכוח צנטריפוגלי. האנרגיה הקינטית הזוויתית לרוב קטנה ביחס לאנרגיה הקינטית הקווית הנובעת מתנועה של מרכז המסה של המולקולה במרחב, ולכן בטמפרטורת החדר נמצאות מולקולות רבות ברמה רוטציונית מעוררת.

==ראו גם==
* ויברציה של מולקולה

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Alonso M., Finn E.J., Fundamental University Physics, Volume III, Addison Wesley, 1968
</div>

קטגוריה:כימיה פיזיקלית
פרוטוקול

עמדת הקלדנים כותבי הפרוטוקול בבית המשפט העליון 
פְּרוֹטוֹקוֹל (נקרא בעברית גם פרטיכל וזיכרון דברים) הוא המסמך הנכתב במהלך דיון שבו משתתפים אחדים, ומסכם את שנאמר באותו דיון, ובכך מהווה בסיס להמשך ההתייחסות לדיון. 

מרכיבי הפרוטוקול:
* מועד קיום הדיון (תאריך, ולעיתים גם שעה).
* כותרת הדיון, למשל "ישיבה של ועדת הכספים לדיון בהורדת מיסים". 
* רשימת המשתתפים בדיון. לעיתים נעשית הבחנה בין משתתפים קבועים ובין אורחים שהוזמנו לדיון מסוים.
* זיהוי רושם הפרוטוקול. רושם הפרוטוקול הוא לעיתים אדם שמקצועו בכך, ואף שהוא נוכח בדיון, הוא אינו משתתף בו. פעמים אחרות רושם הפרוטוקול הוא אחד ממשתתפי הדיון, הרושם את הפרוטוקול בנוסף להשתתפותו.
* תוכן הדיון. זהו לבו של הפרוטוקול והוא מציג את שנאמר בדיון. לתוכן זה שתי וריאציות עיקריות:
** רישום של דברי המשתתפים בדיון, בדיוק כפי שנאמרו (כולל התבדחויות, קריאות ביניים ונאצות). צורת רישום זו מאפיינת פרוטוקולים של מליאת הכנסת (המתפרסמים ב"דברי הכנסת") ושל ועדותיה. פרוטוקול מסוג זה נקרא פרוטוקול סטנוגרמי. בפרוטוקול מסוג זה עולה לעיתים הדרישה למחוק מהפרוטוקול, כלומר להתייחס לדברים שנאמרו כאילו לא נאמרו, משום שיש בהם פגיעה קשה בחלק מהשומעים.
** רישום תמציתי של עיקרי הדברים שנאמרו בדיון, ובפרט ההחלטות שהתקבלו בו. 

הפרוטוקול מופץ בראש ובראשונה למשתתפי הדיון. לעיתים מופצת תחילה טיוטה שלו, לשם קבלת הערות של משתתפי הדיון, ורק לאחר אישורם מופצת גרסה סופית. לעיתים מובא הפרוטוקול (בחלקו או במלואו) גם לידיעת מי שלא השתתפו בדיון, אך הדיון נוגע לו.

==פרוטוקול במשפט העברי==
המנהג לתעד את מהלך המשפט מוזכר כבר במשנה: .

במשנה מוזכרים מספר סוגי שטרות שאם נמצאו - צריך להחזירם. אחד מהם הוא "שטר בירורים". בגמרא ישנן שתי שיטות לגבי מהותו של השטר הזה:

א. שיטה ראשונה שנהגה בבבל היא שזה שטר "טענתא" שזה אומר (לפי פירוש הרשב"ם) שטר שבו תועד כל מהלך המשפט והטענות של הצדדים, על מנת שאף צד לא יוכל לחזור בו בהמשך.

ב. לפי שיטת רבי ירמיה מדובר בשטר שמתעד את בחירת הדיינים של שני הצדדים (כל אחד רשאי לבחור דיין אחד, ואת הדיין השלישי בית הדין בוחר) שגם הוא נועד למנוע את חזרתם מבחירה זאת מרגע שהשטר נחתם.

לפי שתי השיטות (אבל בעיקר לפי השיטה הראשונה) ניתן ללמוד שכבר מהמאה הראשונה או השנייה לספירה הייתה הקפדה על תיעוד מהלך המשפט.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהל עסקים
קטגוריה:מינהל ציבורי
שירות האבטחה הממלכתי של אוקראינה

שירות האבטחה הממלכתי של אוקראינה (אוקראינית: Управління державної охорони України) הוא שירות מיוחד באוקראינה האחראי לאבטחת אישים בכירים כנשיא אוקראינה, יו"ר הפרלמנט, שופטי בית המשפט העליון ובית המשפט לחוקה.

מוטו: "המדינה, העם החוק". 
==היסטוריה==
הארגון הוקם ביוני 1992 בשם המינהל לאבטחת אישים בכירים (אוקראינית: Управління охорони вищих посадових осіб) כיורש למינהל 9 בק.ג.ב.. בספטמבר אותה שנה הארגון קיבל את שמו הנוכחי על פי חוק שנחתם על ידי נשיא אוקראינה ליאוניד קרבצ'וק.
==משימות==
הארגון מאבטח את:
* נשיא אוקראינה ובני משפחתו (באמצעות שירות הביטחון של נשיא אוקראינה, Служба безпеки Президента України);
* ראש ממשלת אוקראינה, שרי ממשלת אוקראינה;
* יו"ר בית המשפט העליון;
* יו"ר בית המשפט לחוקה;
* יו"ר הפרלמנט האוקראיני;
* התובע הכללי האוקראיני;
* ראש שירות הביטחון האוקראיני;

כמו כן, מאבטח הארגון מבנים ומתקני ממשל בעלי חשיבות לאומית.

==ראו גם==
* שירות האבטחה הפדרלי של מקסיקו
* שירות האבטחה הפדרלי של רוסיה
* שירות הביטחון של נשיא בלארוס
* היחידה לאבטחת אישים
* השירות החשאי של ארצות הברית

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ארגוני אבטחת אישים
אבטחה
שמואל ריפמן

שמואל (שמוליק) משה ריפמן (30 באוקטובר 1949 – 30 בינואר 2017) היה ראש מועצה אזורית רמת הנגב ויושב ראש מרכז המועצות האזוריות.

== ביוגרפיה ==
ריפמן נולד בבני ברק ובהיותו בן 12 נשלח על ידי הוריו כילד חוץ לקיבוץ רביבים. בשירותו הצבאי היה חייל וקצין בנח"ל מוצנח והשתחרר בדרגת רב-סרן.

כיהן כראש מועצה אזורית רמת נגב משנת 1991 עד פטירתו. בשנת 1995 מונה ליושב ראש מינהלת הרשות לפיתוח הנגב, ובשנת 1996 נבחר ליושב ראש מרכז המועצות האזוריות בישראל וכיהן בתפקיד זה עד סמוך לפטירתו. במסגרת תפקידיו במועצה האזורית וברשות לפיתוח הנגב, עמד בראש החברה הכלכלית לפיתוח רמת הנגב, מי רמת הנגב והיה יושב ראש חברת "מרחצאות הנגב" ויושב ראש חברת "עמ־שב־מרכז" לפיתוחים טכנולוגיים. שימש דירקטור וחבר ההנהלה המצומצמת במפעל הפיס.

המועצה האזורית רמת נגב, המתפרשת על כ־20% משטח ישראל, זכתה בראשותו עשר שנים ברציפות בפרס שר הפנים בגין ניהול מנהלי וכספי מצטיין. בין הפרויקטים שהיה קשור בקידומם נמנים עיר הבה"דים, כביש 6, מניעת הזיהום הסביבתי ברמת חובב ואחרים.

ריפמן שינה גם את נוהלי העבודה במועצה. עד להיבחרו היה מקובל, שבכול קדנציה יכהן כראש מועצה תושב יישוב אחר מהמועצה. ריפמן ביטל הסכם זה. ריפמן מינה לתפקיד מהנדס המועצה את עודד ברזילי, שהיה אחד מראשי המועצה הקודמים. ברזילי החזיק בתפקיד מהנדס המועצה במשך עשרים שנה.

שנים ארוכות היה חבר מפלגת העבודה, לאחר הקמת מפלגת קדימה עבר ריפמן לשורותיה ובבחירות לכנסת ה-17 מוקם במקום ה־46 ברשימת מועמדיה לכנסת. בסמוך לבחירות לכנסת ה-19 פרש ריפמן מרשימת מפלגת קדימה והביע תמיכה במפלגת ישראל ביתנו ובעומד בראשה, אביגדור ליברמן.

ריפמן היה נשוי לטליה, מנהלת בית ספר, ואב לשלושה. טליה היא בתו של יהודה דרור (צ'ובה), שהיה גם הוא ראש המועצה האזורית רמת הנגב.

ריפמן הובא למנוחות בבית העלמין בקיבוצו רביבים. לזכרו, הוקם "מכון ריפמן לפיתוח משותף בנגב".

און ריפמן, ממייסדי 'השומר החדש', הוא בנו.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם העבודה
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם קדימה
קטגוריה:ראשי המועצה האזורית רמת הנגב
קטגוריה:זוכי פרס ירושלים (ערוץ 7)
קטגוריה:יושבי ראש ונשיאי עמותות
קטגוריה:רביבים: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים ברביבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
התנועה הסוציאליסטית הפאן-הלנית

התנועה הסוציאליסטית הפאן-הלנית (ביוונית - Πανελλήνιο Σοσιαλιστικό Κίνημα) המוכרת גם בראשי התיבות פאסוק (ΠΑΣΟΚ) היא מפלגה סוציאל-דמוקרטית יוונית. המפלגה הייתה אחת משתי המפלגות העיקריות ביוון עד 2012. ΠΑΣΟΚ הוקמה ב-3 בספטמבר 1974, לאחר נפילת החונטה הצבאית, על ידי אנדראס פפנדראו. היום נשיא המפלגה הוא ניקוס אנדרולקיס. מאז 2018 היא רצה ברשימה משותפת ביחד עם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית קידיסו (ΚΙΔΗΣΟ).

על פי הכרזת המייסד של המפלגה, מטרת פעולתה היא להביא למדינה: עצמאות לאומית, ריבונות העם, שחרור חברתי ותהליך דמוקרטי.

בשנת 1981 הקימה המפלגה את הממשלה הסוציאל-דמוקרטית הראשונה בתולדות יוון, ומאז כיהנה פעמים רבות כמפלגת השלטון, או כמפלגת האופוזיציה העיקרית. בשנת 2010 הייתה בעלת רוב בפרלמנט היווני, וראש הממשלה, יורגוס פפנדראו שימש בתפקידו מטעמה. האיחוד האירופי ניסה לאלץ את הממשלה לקבל חבילת קיצוצים, אך פפנדראו ידע שזה לא יעבור והעמיד את החבילה למשאל עם. בעקבות זאת לחץ האיחוד האירופי לביטול המשאל, מה שגרם להתפטרותו של פפנדראו. החל מיוני 2012 המפלגה שוב חלק מהקואליציה בממשלה.

המפלגה היא חברה במפלגת העל "מפלגת הסוציאליסטים האירופאים" המאחדת את המפלגות הסוציאל-דמוקרטיות מהמדינות החברות באיחוד האירופי. כן חברה המפלגה באינטרנציונל הסוציאליסטי, ונשיא המפלגה משרת מאז שנת 2006 כנשיא האינטרנציונל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

פאן הלנית
סוציאליסטית
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1974
א.ס. רמת השרון (כדוריד)

אולם אורנים
א.ס. SGS רָמַת הַשָּׁרוֹן היא קבוצת כדוריד ישראלית מהעיר רמת השרון המשחקת בליגת העל בכדוריד.

הקבוצה הוקמה בשנת 1970 ושיחקה בליגה השנייה בישראל.

בשנת 1992 קיבל אבי כחלון לידיו את הקבוצה והחל לנהל אותה. עד אז הייתה הקבוצה חובבנית ובה התאמנו שחקני עבר.

בשנת 1995 התקבלה החלטה להפוך את הקבוצה לקבוצה יותר מקצוענית והוחלט לשלב את השחקנים הצעירים אשר גדלו במחלקת הנוער בקבוצה הבוגרת.

בסיום עונת עלתה הקבוצה לראשונה לליגה הבכירה לאחר שנים בהן שיחקה בליגה הלאומית. הקבוצה משחקת בצבעים כחול-לבן, והאולם הביתי הוא אולם אורנים, אשר נמצא בשכונת מורשה בעיר. בעונת הגיעה לגמר גביע איגוד השופטים ואף זכתה בגביע הראשון בתולדותיה. בעונת זכתה הקובצה לראשונה בתולדותיה גם בגביע המדינה מול הפועל ראשון לציון וגם באליפות המדינה מול מכבי ראשון לציון.

הזכייה בגביע איגוד השופטים בעונת 23/24 הייתה לאחר ניצחון על קבוצת הפועל ראשון לציון. 

קבוצת הבוגרים היא חלק קבוע בחלק העליון של הטבלה ובעונת 23/24 סיימה במקום הראשון בעונה הסדירה. 

בעונת 22/23 הודחה הקבוצה בחצי גמר הפלייאוף ואילו בעונת 21/22 הגיע לגמר גביע המדינה בה הפסידה להפועל אשדוד ובסיום העונה הפסידה במשחק מספר 4 לאותה הפועל אשדוד אשר זכתה באליפות. 
==מחלקת נוער==
במועדון קיימת מחלקת נוער המנוהלת על ידי ראובן יוספולסקי ונחשבת למחלקה הגדולה בארץ, המחלקה מונה כ-550 שחקנים/יות בקבוצות גילאים שונים. את בית הספר לכדוריד מרכז נאור רביע . בקבוצת הגיל הרך פועלת קבוצת ילדים בגילאי 5–6 שנים. עבור תלמידי כיתות ב'-ה' בנים האימונים נערכים בבתי הספר שבהם לומדים התלמידים. למחלקה מרכז מצוינות לגילאי ז-ח ,שחקני ושחקניות המחלקה מקבלים העשרה גופנית ומעטפת מקצועית הכוללת לימודי תזונה,הרצאות השראה,מאמני כושר גופני,מאמני שוערים ועוד.בחטיבת הביניים קלמן מתקיימת כיתה ספורט ממוינת לכדוריד . קבוצות הצחלקה נחשבות לטובות בארץ ובעונת 2023-2024 זכתה קבוצת הנוער באליפות המדינה ובגביע המדינה. כ-50 שחקנים מהאגודה נמנים עם נבחרות ישראל השונות.

== תארים והישגים ==
*גביע המדינה
**זכייה (1): 2023/2024
**סגנות(1): 2021/2022
*גביע איגוד השופטים:
**זכייה (3): 2018/2019, 2019/2020, 2023/2024
**סגנות (2): 2015/2016, 2016/2017
*אליפות המדינה
**זכייה (1): 2023/2024

==שחקנים בולטים בעבר==
* חן פומרנץ
* שיר טוראל
* עידו טוראל
*בוריס וקסמן
*דניאל שקלים.
*דניאל צרפתי.
*יהב שמיר.

== שחקנים בולטים כיום ==

* רם טורניץ .
* בן ליברטי .
* עמית מוטולה .
* אדיר כהן .
* יוסי אפו .

רמת השרון
קטגוריה:רמת השרון: מועדוני ספורט
אשר הירשברג

אשר הירשברג (1921–2002), היה הממונה על עידוד הסרט הישראלי במשרד המסחר והתעשייה משנת 1955 עד 1969.
== ביוגרפיה ==
מ-1949, ועד המחצית הראשונה של שנות ה-60 היה הירשברג הממונה על יחסי החוץ של משרד האספקה ולאחר מכן דובר משרד המסחר והתעשייה. ב-1955, הוא מונה לרשות לביצוע החוק לעידוד הסרט הישראלי. יחד עמו מונה לרשות גם דוד תשר - מנהל מנהל ההסברה. כחברי ועדת הביצוע התמנו י. דוידזון - יושב ראש התאחדות בעלי בתי הקולנוע וא. נבון מחברת סרטי גבע. בד בבד, המשיך הירשברג במילוי תפקידו כדובר משרד המסחר והתעשייה.
 
בתפקידו קבע הירשברג אילו סרטים יזכו בתואר "סרט ישראלי" וממילא יקבלו הלוואות והחזרי מס על מכירת כרטיסים בקופות. מי שהפיקו סרטים שלא אושרו על ידיו לא יכלו לשרוד כלכלית. בנימוקיו לאישור או דחיית סרט מוצע התחשב גם במניעים ציוניים ומוסריים, וסרט שלא עמד בדרישותיו המחמירות נדחה. בין השאר עודד בראשית דרכם את מנחם גולן וג'אד נאמן, וקידם סרטי קולנוע זרים שהופקו בישראל. בין תפקידיו, עמד גם בראשה של המועצה לביקורת סרטים והיה ממונה על פקחים שסיירו בבתי הקולנוע ופיקחו על הקרנת יומני החדשות בשלמותם.

בראשית שנות החמישים של המאה ה-20, בתקופת הצנע, היה הירשברג דובר משרדו של שר הקיצוב, דב יוסף ושימש כ"מפקח על המזונות", אשר חינך את האזרחים כיצד לחסוך ולהסתפק במועט, בעזרתה של אשתו, השדרנית תחיה בת-אורן.

אשר הירשברג הוא אביה של הזמרת אסתר שמיר.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* [http://www.motke.co.il/SelectedArticle.aspx?ArticleID=2753 מפקד 48' - ה' באייר שלי: תחיה בת-אורן], באתר מוטק'ה, 13 במרץ 2008
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי קולנוע ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002