מרוץ 6 השעות של נורבורגרינג

מרוץ 6 השעות של נורבורגרינג (לשעבר: מרוץ 1000 הקילומטרים של נורבורגרינג) הוא מרוץ סיבולת למכוניות ספורט המתקיים במסלול הנורבורגרינג בגרמניה החל משנת 1953. 

המרוץ מהווה כיום את הסיבוב הרביעי באליפות העולם במרוצי סיבולת. בין השנים 1953-1983 התקיים המרוץ במקטע הנורדשלייפה במתחם כאשר החל משנת 1984 מתקיים המרוץ במסלול הגרנד פרי המשמש בין היתר את מרוץ הפורמולה 1. 

==רקע==
המרוץ נוסד בהשראת מרוץ לה מאן כמרוץ סיבולת בו נבדקים היבטים שונים כגון מהירות, עמידות ואמינות המכוניות לצד כישורי נהיגה, מהירות, כושר עמידות ותפעול המכוניות על ידי הנהגים. בדומה לשאר מרוצי הסיבולת השונים מרוץ 6 השעות של נורבורגרינג מחולק לקטגוריות נפרדות המיועדות למכוניות בעלי מפרט נתונים דומה. כיום המרוץ כולל 4 קטגוריות מתוכן 2 קטגוריות אבטיפוס בכירות LMP1 ,LMP2 (לשעבר C1 ,C2), ושתי קטגוריות מכוניות GT סדרתיות הנמכרות לציבור הרחב אשר שודרגו ושופרו במיוחד למרוצים. כל המכוניות מכל הקטגוריות מתחרות הן על ניצחון הקטגוריה והן על הניצחון הכללי במרוץ. 

בין השנים 1953-1983 המרוץ נערך במקטע הנורדשלייפה אשר באורך 22.8 ק"מ זאת בדומה לשאר מרוצי המכוניות השונים אשר נערכו במתחם הנורבורגרינג. לאחר התמודדות עם ליקויי בטיחות חמורים במסלול הנורדשלייפה אשר שיאם היה תאונתו ופציעתו הקשה של הנהג ניקי לאודה במהלך מרוץ גרנד פרי גרמניה בשנת 1976, קיום המרוץ הועבר החל משנת 1984 למסלול הגרנד פרי הייעודי והבטיחותי במתחם באורך 4.5 ק"מ אשר בנייתו הסתיימה בשנת 1983.

מאז נוסד ועד לשנת 2014 התקיים המרוץ בגרסתו המקורית בפורמט מרחק כאשר בניצחון זכתה המכונית אשר חצתה ראשונה את קו הסיום לאחר שכיסתה מרחק של 1000 ק"מ. החל משנת 2015 שונה הפורמט למרוץ שעתי בו הניצחון ניתן למכונית אשר הקיפה את המסלול מרב הפעמים במהלך 6 שעות. 

==היסטוריה==
המרוץ נוסד בשנת 1953 תחת השם מרוץ 1000 הקילומטרים של נורבורגרינג כחלק מתחרות אליפות העולם למכוניות ספורט אשר נוסדה באותה שנה. המרוץ הראשון נערך בחודש אוגוסט בו ניצחו הנהגים האיטלקיים אלברטו אסקארי וג'וזפה פרינה מקבוצת פרארי לאחר שהקיפו את מסלול הנורדשלייפה 44 פעמים במהלך 8:20:44 שעות.

המרוץ האחרון אשר נערך בנורדשלייפה היה בשנת 1983 כאשר החל משנה זו קוצר המסלול מאורכו המקורי בן ה-22.8 ק"מ לאורכו המודרני כיום בן ה-20.8 ק"מ. במרוץ זה ניצחו הנהגים ג'קי איקס הבריטי ויוכן מאס הגרמני במכונית הפורשה 956 מס' 1 לאחר שהקיפו את המסלול 44 פעמים במהלך 5:26:34 שעות. ציון דרך נוסף נרשם בשנה זו על ידי הנהג הגרמני שטפן בלוף במכונית הפורשה 956 מס' 2, כאשר במהלך האימונים שלפני מקצי הדירוג של המרוץ קבע את זמן שיא ההקפה המהירה ביותר בכל הזמנים של מסלול הנורדשלייפה בתצורתו המודרנית באורך 20.8 ק"מ לאחר שעשה זאת בזמן שיא של 6:11.13 דקות. שיאו של בלוף לא נשבר גם בימינו (2016). 

מרוץ 1984 נערך לראשונה במסלול הגרנד פרי החדש באורך 4.5 ק"מ כאשר במקביל הוחלט כי מרוץ 24 השעות של נורבורגרינג ימשיך להתקיים במסלול הנורדשלייפה הארוך, שם הוא ממשיך להתקיים גם כיום. במרוץ 1984 ניצחו צמד הנהגים שטפן בלוף ודרק בל במכונית הפורשה 956 מס' 2 לאחר שהקיפו את המסלול 207 פעמים בזמן של 6:00:43 שעות. מרוץ זה זכור בנוסף בשל השתתפותו של נהג המרוצים איירטון סנה אשר נהג במכונית הפורשה 956 מס' 7 מקטגוריית C1 הבכירה עבור קבוצת יואסט רייסינג.

==מנצחי המרוץ==
{| class="wikitable"
|- style="color:white"
! style="background:#324AB2;" " | שנה
! style="background:#324AB2;" " | נהגים
! style="background:#324AB2;" " | קבוצה
! style="background:#324AB2;" " | מכונית
! style="background:#324AB2;" " | זמן בשעות
|-
| 2017 || טימו ברנהרד ברנדון הארטלי ארל באמבר || פורשה || פורשה 919 הייבריד || 6:00:09.607 
|-
| 2016 || טימו ברנהרד ברנדון הארטלי מארק ובר || פורשה || פורשה 919 הייבריד || 6:01:16.183
|-
| 2015 || טימו ברנהרד ברנדון הארטלי מארק ובר || פורשה || פורשה 919 הייבריד || 6:01:16.966 
|- 
| 2014 || לורנס ונטור סזאר ראמוסכריסטופר מייס || WRT || אאודי R8 LMS ultra || 6:00:07.848 
|-
| 2013 || מקסמיליאן בוק מקסמיליאן גוטץברנד שניידר || HTP || מרצדס-בנץ SLS AMG || 6:00:46.354 
|-
| 2012 || בוטל || - || - || -
|-
| 2011 || בוטל || - || - || -
|-
| 2010 || וולפגנג פול דניאל שריי || || פורשה 911 || 7:00:42.248
|- 
| 2009 || יאן כרוז תומש אנגהשטפן מוקה || אסטון מרטין || לולה-אסטון מרטין B09/60 || 5:57:26.595	
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תחרויות ספורט מוטורי
קטגוריה:תחרויות ספורט בגרמניה
נורבורגרינג