OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרס גזן

פרס גזן (בהולנדית: Geuzenpenning) הוא פרס המוענק על ידי הארגון ההולנדי "גֵזֵן רסיסטנס 1940 - 1945" (Geuzen Resistance). הפרס מוענק מדי שנה לארגוני זכויות האדם וליחידים שפעלו למען דמוקרטיה, זכויות האדם ולמיגור אפליה בעולם.

ארגון זה הוקם על ידי ותיקי המחתרת ההולנדית (Geuzen) שפעלה בימי מלחמת העולם השנייה בהולנד נגד הנאצים במטרה לקדם את האידיאלים של המחתרת.

== זוכי הפרס ==
* 1987: אמנסטי אינטרנשיונל
* 1988: וילהלמינה, מלכת הולנד
* 1989: עמותת פברואר 1941 (Stichting Februari 1941)
* 1990: ריכרד פון וייצזקר, נשיא מערב גרמניה
* 1991: Bernard IJzerdraat
* 1992: עמותת אנה פרנק (Anne Frank Stichting)
* 1993: מקס ואן דר סטואל
* 1994: רופאים ללא גבולות
* 1995: ואצלב האוול
* 1996: הארי וו, מתנגד משטר סיני
* 1997: האמהות מכיכר דה מאז'ו
* 1998: צ'ירוואה ורה (מלוואי), נואל פירסון (אוסטרליה), מוצ'טאר פאקאהן (אינדונזיה), רוזלינה טויוק (גוואטמלה), סרגיי קובליוב (רוסיה)
* 1999: איגוד זכויות האדם בטורקיה (İnsan Hakları Derneği)
* 2000: נטשה קנדיץ' (סרביה) וונטון סורוי (אלבניה\קוסובו)
* 2001: המרכז האירופאי לזכויות הרומא (צוענים)
* 2002: אסמה ג'אנגיר, פקיסטן
* 2003: Defence for Children International
* 2004: אינגריד בטנקור
* 2005: ריצ'רד גיר על פעילותו למען טיבט
* 2006: חיתאם מלח, פעיל זכויות אדם סורי
* 2007: משמר זכויות האדם
* 2008: מרטי אהטיסארי
* 2009: בצלם ואל-חאק
* 2010: בטי ביגומבה, יועצת לבנק העולמי ושרה לשעבר באוגנדה, מתווכת להפסקת אש במדינה
* 2011: סימה סאמר, רופאה ופעילת זכויות אדם אפגנית והכוחות המזוינים של הולנד
* 2012: גרגורי שבדוב, העורך הראשי של העיתון המקוון "הקשר הקווקזי"
* 2013: רדחיה נאסרוי, פעילת זכויות אדם תוניסאית
* 2014: תומאס האמרברג, פעיל זכויות אדם שוודי, נציב האיחוד האירופאי לזכויות אדם
* 2015 – Free Press Unlimited, הולנד 
* 2016 – Migrant Offshore Aid Station
* 2017 – אליס נקום ומישל טוגואה, עורכי דין ופעילים למען הקהילה הגאה, קמרון 
* 2018 – ילדות לא כלות, ארגון בינלאומי למניעת נישואי קטינות
* 2019 – אלחנדרו סולאלינדה, כומר פעיל זכויות אדם, מקסיקו 
* 2020 – ארגון זכויות האדם, ערב הסעודית 
* 2021 – Małgorzata Gersdorf, עורכת דין ושופטת, פולין
* 2022 – Lawyers for Lawyers
* 2023 – ארגון הסיוע לאסירים פוליטיים, בורמה

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ארגוני זכויות האדם
גזן
גזן
*
הרכבת התחתית של נובוסיבירסק

הרכבת התחתית של נובוסיבירסק (ברוסית: Новосибирский метрополитен) היא מערכת הסעת המונים ותיקה הפועלת בנובוסיבירסק וסביבתה ברציפות מאז שנת 1986. זו הרכבת התחתית הרביעית ברוסיה וה-11 במספר שנחנכה בברית המועצות. זו מערכת הרכבת התחתית המזרחית ביותר ברוסיה והרכבת התחתית היחידה בסיביר.

קו הרכבת התחתית הראשון נחנך ב-28 בדצמבר 1985, וב-7 בינואר 1986 הוא נפתח לציבור.
==המערכת==
מערכת הרכבת התחתית מורכבת משני קווים:
* קו לנין - שאורכו 10.5 קילומטר, והוא בעל 8 תחנות.
* קו דזרז'ינסקי - שנחנך ב-31 בדצמבר 1987; אורכו 5.5 ק"מ, והוא כולל 5 תחנות.

;התחנות:
# תחנת כיכר מרקס
# תחנת זאיילצובסקאיה
# תחנת כיכר לנין
# תחנת רציף הנהר
# תחנת השדרה האדומה
# תחנת סטודנצ'סקאיה
# תחנת אוקטובר
# תחנת ניבה הזהובה
# תחנת גגארין
# תחנת כיכר גארין-מיכאילובסקי
# תחנת חורש הליבנה
# תחנת מרשל פוקרישקין

{| border="1" cellpadding="3" style="margin: 0 auto; border-collapse: collapse; text-align: center;"
|-
!style="background: whitesmoke;"|#!!style="background: whitesmoke;"|שם!!style="background: whitesmoke;"|תחנות סופיות!!style="background: whitesmoke;"|צבע!!style="background: whitesmoke;"|נחנכה!!style="background: whitesmoke;"| פתיחת תחנה אחרונה!!style="background: whitesmoke;"|מספר תחנות!!style="background: whitesmoke;"|אורך (בקילומטרים)!!style="background: whitesmoke;"|משך נסיעה
|-
style="text-align: left;"|קו לנין
|תחנת כיכר מרקס — זאיילצובסקאיה||style="background: red;"|<span style="color:white;">אדום</span>||07.01.1986||02.04.1992||8||10.5||15 דקות.
|-
style="text-align: left;"|קו דזרז'ינסקי
|תחנת גארין-מיכאילובסקי — תחנת ניבה הזהובה||style="background: green;"|<span style="color:white;">ירוק</span>||31.12.1987||09.02.2011||5||5.4||~10 דקות.
|-
|style="text-align: left;" colspan="6"|סך הכול:
|13
||15.9 קילומטרים
|}

בעת נסיעה לכיוון אחד מערכת הכריזה מכריזה בקול נשי, בכיוון ההפוך מערכת הכריזה מכריזה בקול גברי.

הרכבת התחתית של נובוסיבירסק עוברת על פני גשר על מנת לחצות את נהר האוב.

מאז פברואר 2015 עלות נסיעה בודדת 20 רובלים (כ-1.20 ש"ח), אם כי בעת הקמתה, בתקופת ברית המועצות, מחיר נסיעה עלה 5 קופייקות בלבד. לסטודנטים ולתלמידי בית ספר תעריף הנחה: 10 רובל (כ-60 אגורות).

==גלריה==
<gallery widths="220px">
קובץ:Novosibirsk Metro Bridge 07-2016.jpg|גשר הרכבת התחתית של נובוסיבירסק, החוצה את הנהר אוב
קובץ:PlashadLenina NM.jpeg|תחנת כיכר לנין
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

נובוסיבירסק
קטגוריה:נובוסיבירסק
קטגוריה:רוסיה: מנהרות
רבעי אלמדהון

רבעי אלמדהון (בערבית: ربعي المدهون; נולד ב-1945 באל-מג'דל (באזור אשקלון) הוא סופר ועיתונאי פלסטיני.

== חייו ==
בעקבות מלחמת העצמאות הגיע עם משפחתו בשנת 1948 למחנה הפליטים ח'אן יונס ברצועת עזה. הוא למד באוניברסיטת אלכסנדריה במצרים. משנת 1973 הוא עובד כעיתונאי וכיום משמש כעורך בעיתון א-שרק אל-אווסט בלונדון. בשנת 2010 ספרו "הגברת מתל אביב" היה אחד מששת המועמדים הסופיים לזכות בפרס הבינלאומי לסיפורת ערבית. הספר עוסק בסכסוך הישראלי פלסטיני דרך סיפורו של פליט פלסטיני השב במטוס לאחר שנים ארוכות באירופה שלצידו בטיסה יושבת בחורה מתל אביב.

== מספריו ==
* האדיוט מח'אן יונס, אוסף סיפורים קצרים
* האינתיפדה הפלסטינית, מחקר אקדמי
* טעם הפרידה, אוטוביוגרפיה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20120526172038/http://www.arabicfiction.org/author/12.html אודות]

קטגוריה:סופרים פלסטינים
קטגוריה:ח'אן יונס: אישים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1945
הרכבת התחתית של יקטרינבורג

אחת מתחנות הרכבת תחתית
הרכבת התחתית של יקטרינבורג (Екатеринбургский метрополитен) היא מערכת הסעת המונים מהירה ביקטרינבורג ובמחוז סברדלובסק הפועלת ברציפות מאז 1991<ref></ref>.

תוכניות ראשונות לבניית הרכבת התחתית בסברדלובסק (שמה של יקטרינבורג בתקופה הסובייטית) הונחו כבר בשנות ה-70 של המאה ה-20. את החלק הראשון של הרכבת התחתית בנתה חברת חרקוב מטרו-פרויקט (Харьковметропроект) שזכתה במכרז. בשנות ה-80 של המאה ה-20, העבודה עמדה לקראת סיום, אך תאריך חנוכת התחנה הראשונה נדחה כמה פעמים. תחילה תוכנן לפתוח ב-1987, לבסוף התאריך נדחה ל-1989 ולבסוף נחנכה התחנה הראשונה באפריל 1991.

רכבות בשירות: כרגע ברכבת התחתית ישנם שלושה דגמים של רכבות, וכולם מתוצרת ברית המועצות לשעבר: 81-717.5/714.5,
81-717.5M/714.5M, ו - 81-717.6/714.6. כ-70 קרונות מהדגמים הנתונים נמצאים במחסן של הרכבת התחתית, כל רכבת בנויה מארבעה קרונות. מתכננים לרכוש רכבות מדגם חדש לגמרי, שישנה את קרונות הרכבת הישנים שמסיימים את השירות שלהם למרות שהדגם 81-717.6 הכי חדש בינתיים, ונכנס לשירות רק בשנת 2019. ברכבות החדשות מותקנות מצלמות וידאו אשר מאפשרות לנהג הרכבת לראות מה קורה באולם הנוסעים, הרכבות גם כוללות אזורים לנכים ומערכת אוורור מפותחת אך ללא עמדות לטעינת טלפון סלולרי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.mirmetro.net/en/yekaterinburg מידע מפורט על הרכבת התחתית של יקטרינבורג], באנגלית

==הערות שוליים==

קטגוריה:יקטרינבורג: מבנים
יקטרינבורג
קטגוריה:רוסיה: מנהרות
Doggystyle

Doggystyle הוא אלבום הבכורה של הראפר האמריקאי, סנופ דוגי דוג, ראה אור בשנת 1993 בחברת התקליטים Death Row Records. האלבום הקולט זמן קצר לאחר אלבום הבכורה של ד"ר דרה, The Chronic, שהופץ בשנת 1992. רוב מבקרי המוזיקה שיבחו את סנופ דוג על ה"ריאליזם" הלירי שהוא מספק, ועל קולו הייחודי.

למרות הביקורות הרבות שקיבל על השקתו, Doggystyle זכה להכרה של מבקרי מוזיקה רבים כאחד האלבומים החשובים ביותר של שנות ה-90, וכאחד מאלבומי ההיפ הופ החשובים ביותר אי פעם. האלבום, שהניב 3 סינגלים, הוא הנמכר ביותר של סנופ דוג אי פעם, כשהגיע למעמד פלטינה מרובעת על מכירת יותר מ-4,000,000 עותקים.

Doggystyle הגיע בהופעת הבכורה שלו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200, כשמכר מעל 802,000 עותקים בשבוע הראשון לצאתו, והוא שבר שיא בתור האלבום שמכר את המספר הכי גבוה של עותקים בזמן הכי קצר, עד אלבומו של אמינם, The Marshall Mathers LP בשנת 2000. אתר About.com הציב את האלבום במקום ה-19 ברשימת אלבומי הראפ/היפ הופ הטובים ביותר בכל הזמנים. ביולי 2024 דירג מגזין בילבורד את האלבום במקום השביעי ברשימת "100 אלבומי הראפ הגדולים בכל הזמנים: רשימת צוות".<ref></ref>

== רשימת השמעה ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1993
קטגוריה:אלבומי סנופ דוג
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת אינטרסקופ רקורדס
הרי קטסקיל

הרי קטסקיל (באנגלית: Catskill Mountains) הוא אזור של רמה מבותרת במדינת ניו יורק, מצפון־מערב לעיר ניו יורק ומדרום־מערב לעיר אולבני. אזור הרי קטסקיל מהווה את חלקה המזרחי של רמת אלגני ויש הרואים בו את המשך הרי האפלצ'ים אל שטח מדינת ניו יורק, אף שאין זהות גאולוגית בין האזורים. הרי הקטסקיל הם ממערב לנהר הדסון ונמצאים על גבול שישה מחוזות במדינת ניו יורק.

==גאוגרפיה==
בשוליים המזרחיים של האזור ההרים עולים בחדות ב"מתלול קטסקיל" מעמק נהר הדסון. גבולם המערבי של הרי קטסקיל הרבה פחות ברור, כיוון שההרים יורדים בהדרגה בגובהם ובשיפועיהם ומתמזגים לרמת אלגני. לא קיים קונצנזוס אף באשר לגבולות הצפוניים והדרומיים של הרי קטסקיל, ההסכמה היחידה היא כי המגיע לכביש I-88, לנהר דלאוור או לרכס שוואנגונק (Shawangunk Ridge) יצא מתחום האזור.

אזור הפוקונוס הנמצא מדרום-מערב לקטסקיל, בתחומי מדינת פנסילבניה, הוא למעשה המשך האזור מבחינה גאוגרפית אך תחת שם אחר. באזור הקטסקיל יותר משלושים פסגות בגובה שמעל 1,000 מטר, וערוציהם של שישה נהרות מרכזיים עוברים באזור. הר סלייד הוא הגבוה בקטסקיל, בגובה 1,274 מטר.

באזור הקטסקיל נמצאת אף חלק משמורת יער ניו יורק. כ-60% משטח הקטסקיל מורכב מאדמות פרטיות, אך נעשים מאמצים נמשכים להעביר שטחים נוספים לרשות הציבור.

==היסטוריה==
איות שמם המקורי של ההרים היה Kaatskil, מקורו בשם שהעניקו למקום מהגרים הולנדים שהתיישבו באזור במאה ה-17, ואיות זה עדיין מצא ביטוי בסיפורו של וושינגטון אירווינג "ריפ ואן וינקל". באתרים שונים בהרי קטסקיל עדיין ניתן למצוא מוסדות הדבקים באיות המקורי. 

במהלך המאה ה-19 הפך האזור למוקד משיכה לעשירי העיר ניו יורק אשר הקימו באזור בתי נופש כמפלט מהמולת העיר. ההרים, כמו גם עמק הדסון, משכו לאזור אף ציירים שבאו לצייר את נופי האזור. במקביל התקיימה באזור אף פעילות ערה של חוות חקלאיות וכריתת עצים, פעילות שהכחידה רבים מנופי היער.

במאה ה-20 החלו מאמצים לשמר את הנוף הייחודי לקטסקיל על ידי הקמת פארק קטסקיל ושמורת יער. תדמיתו של אזור, כאזור נופש מועדף המשיכה גם במאה ה-20, ובמחצית המאה ברוב אזור הקטסקיל היו אתרי נופש וחניוני קמפינג. קבוצות אתניות רבות מן העיר ניו יורק, בהן גרמנים, צ'כים, ויהודים הקימו אתרי נופש. נודעו במיוחד אתרי נופש שנועדו לאוכלוסייה היהודית של ניו יורק ואשר זכו לכינוי רצועת הבורשט, אתרים בהם קומיקאים ומוזיקאים רבים החלו את דרכם המקצועית (יש אף המכנים בהומור את האזור בשם "האלפים היהודיים"). אזור זה אף שימש השראה לאתר הנופש הדמיוני בו מתרחשת עלילת הסרט "ריקוד מושחת" המתרחשת כביכול ב-1963. אף שהדגש על האופי האתני של נופשי האזור פחת במידה רבה מאז שנות ה-60, תדמית רצועת הבורשט עדיין נותרה במידה רבה חלק ממורשת הרי קטסקיל, וכמה מאתרי הנופש מאותה תקופה עדיין פעילים. אזור הקטסקיל הוא אף מוקד לרבבות ילדים ומבוגרים המגיעים למחנות קיץ מדי שנה.

בתחילת המאה ה-21 החלו קמים באזור אתרי נופש קטנים יותר, הפונים לקהל המחפש חופשה פעילה בטבע וכן נופשים המגיעים בעונת הסקי בחורף.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.visitthecatskills.com/ אתר התיירות הרשמי של הרי קטסקיל] 
* [http://www.catskillmountainclub.org/ מידע למטיילים בשבילי הרי קטסקיל] 
* [http://www.catskillarchive.com/ ארכיון היסטורי של הרי קטסקיל] 
* [https://web.archive.org/web/20100112042654/http://catskillguide.com/ מדריך להרי קטסקיל] 
* 

קטגוריה:מדינת ניו יורק: גאוגרפיה
קטסקיל
בית סורסוק

בית סורסוק הוא מבנה היסטורי גדול ומפואר בן ארבע קומות ברחוב רזיאל מספר 4 ביפו, שהיה בבעלותה של משפחת סורסוק מביירות.

== היסטוריה ==
בשנת 1921 רכשה המשפחה מבנים אחדים ברחוב בוסטרוס (לימים רחוב רזיאל), שיפצה אותם ובנתה מבנים נוספים. גולת הכותרת של בניית המשפחה ברחוב היא "בית סורסוק" שנחנך בשנת 1925 - השנה בה מכרה משפחת סורסוק לקרן קיימת לישראל את מרבית אדמות עמק יזרעאל.

מרפסת לכל חדר בחזית מדגישה את אופיו המלוני האחיד של הבית. סגנונו של הבניין מאפיין את סגנון הבנייה שהיה נפוץ ביפו במאה ה-19 וראשית המאה ה-20 ומתאפיין גם בסגנון "קולוניאלי צרפתי–אירופאי" של חזית מלון כשל ערי החוף האירופיות, אף כי על פי המסורת היפואית של המאה ה-19 נהגו להשתמש בשיש איטלקי (קררה).

הבית נחנך על ידי הנציב העליון הבריטי, לורד הרברט פלומר. בבניין שכנו משרדים יוקרתיים של יפו, חברות ספנות, קונסולים זרים וגדולי הסוחרים, ובנוסף משרדיהן של חברות יהודיות ובהן לשכת המסחר של תל אביב וחברתו של מאיר דיזנגוף שעברה אליו מ"בניין הוועד הארץ ישראלי" ששכן באותה העת ברחוב רזיאל 17 ושבו פעלה התנועה הציונית בראשית ימיה.

היהודים נטשו את הבית והרחוב במאורעות 1936. אחרי מלחמת העצמאות וכיבוש יפו ב-1948 נמסר הבית לידי משרד הביטחון ושימש את משרדי השקם שעברו אליו ב-1974 עד להעברתם אל בניין היסטורי אחר, בשדרות ירושלים 8.

המבנה נרכש בשנת 1999 על ידי חברה פרטית בשם "רזיאל", אשר מפעילה אותו מאז 2003 כמקבץ דיור.

== ראו גם ==
* חורבת געתון

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב-יפו: בנייני משרדים
קטגוריה:יפו: מבנים
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז תל אביב
אברהם יצחק אולמן

הרב אברהם יצחק אולמן (נולד בשנת 1947) הוא רב, דיין ופוסק הלכה, חבר בד"ץ העדה החרדית בירושלים, ורבה של שכונת גבעת שאול מטעם העדה החרדית.

==תולדותיו==
ממוזער
נולד בגרוסוורדין שברומניה ליעקב דוב ולשושא, משפחת אביו היא מצאצאי הרב שלמה זלמן אולמן ממאקווא שבהונגריה, בעל "יריעות שלמה". סבו הוא הרב אלימלך גולדשטיין, מחבר הספר "אמירה יפה". בשנת 1960 עלה עם משפחתו לישראל. בצעירותו למד בישיבת פוניבז' בבני ברק ולאחר מכן בישיבת "בית יוסף צבי" דושינסקי בירושלים.
הרב אולמן במושב הבד"ץ בבנייני זופניק בירושלים, סיון ה'תשפ"א
לאחר נישואיו מונה לראש כולל תרביצ"א בירושלים, למו"ץ בעדה החרדית ולאחר מכן לדיין בבית דין של העדה החרדית וכן כמכשיר מטעם מערכת הכשרות של הבד"ץ. כמו כן מכהן כרב בית הכנסת נר ישראל "זופניק" בשכונת גבעת שאול וכרב השכונה מטעם העדה החרדית. לאחר פטירת הרב יעקב בלוי, מונה במקומו להיות רבו של ועד הכשרות של העדה החרדית.

הרב אולמן משתייך לחסידות דושינסקיא.

בנו הרב חיים צבי אולמן הוא ראש כולל לאקענבאך בירושלים, בנו השני הרב מאיר שמעון אולמן הוא מו"ץ מטעם העדה החרדית בבית שמש. אחותו שרה היא אלמנתו של הרב בנימין אייזנר, איש חינוך דתי-לאומי.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.bhol.co.il/tags/773704 כתבות עליו] באתר בחדרי חרדים.

קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:דייני העדה החרדית
קטגוריה:רבנים חסידים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:משפחת אולמן
קטגוריה:גבעת שאול: רבנים
קטגוריה:כולל שומרי החומות
קטגוריה:חסידי דושינסקיא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
הוועדה לביטחון המדינה (בולגריה)

הוועדה לביטחון המדינה (בבולגרית: Комитет за държавна сигурност או בקיצור ДС) היה השירות החשאי, (המקביל לקג"ב בברית המועצות) של בולגריה, מ-1925 ועד 1990. בתקופת הרפובליקה העממית הבולגרית שימש הארגון כזרוע מרכזית לרדיפת מתנגדי המשטר ואף קיבל הנחיות מהק.ג.ב..
==משימות==
* 'בולגריזציה' כפויה על המיעוטים הפומקים והטורקים בהנחייתו של טודור ז'יבקוב.
* רציחתו של הסופר הגולה גאורגי מרקוב.
* ניסיון לרצח העיתונאי ולדימיר קוסטוב.
* ישנן הערכות הקושרות את הד"ס לניסיון ההתנקשות באפיפיור יוחנן פאולוס השני ב-1981.
==מבנה וארגון==
* המינהל הראשי הראשון - ביון חוץ. ב-1990 ירש אותה שירות הביון הממלכתי של בולגריה.
* המינהל הראשי השני - ביטחון פנים וסיכול ריגול. ב-1990 הפכה להסוכנות לביטחון לאומי של בולגריה.
* המינהל השלישי - סיכול ריגול בצבא
* המינהל הרביעי - עד 1968 עסק במבצעים טכניים, החל מ-1986 הוצב למאבק בפשעי כלכלה
* המינהל החמישי - אבטחת אישים. כיום מחליף אותו שירות האבטחה הלאומי של בולגריה.
* המינהל השישי - עסק בבילוש ומעקב פוליטי. בימינו מבצע את הפעילות המינהל הראשי למאבק בפשע המאורגן של בולגריה.
** מחלקה 1 - פיקוח על האינטליגנציה: סופרים ומדענים
** מחלקה 2 - פיקוח על סטודנטים
** מחלקה 3 - פיקוח על הדתות
** מחלקה 4 - פיקוח על הטורקים והלאומנים המקדונים(אבל המחלקה הרביעית העמידה לדין גם לאומנים בולגרים שרצו שהרפובליקה העממית של בולגריה תוביל מדיניות פעילה יותר בשאלת המקדונית, תוך התנגדות ללחץ הסובייטי לטובת יוגוסלביה, ולפני השיקום החלקי של הלאומיות הבולגרית בשאלת המקדונית ב-1963 - ואלה הטוענים, שהאוכלוסייה הסלאבית המקומית של מקדוניה היא בולגרית)<ref>[https://trud.bg/%D0%B1%D0%BA%D0%BF-%D0%B8-%D0%B7%D0%B0%D0%B3%D1%83%D0%B1%D0%B0%D1%82%D0%B0-%D0%BD%D0%B0-%D1%81%D1%82%D1%80%D0%B0%D1%82%D0%B5%D0%B3%D0%B8%D1%87%D0%B5%D1%81%D0%BA%D0%B0-%D0%B8%D0%BD%D0%B8%D1%86%D0%B8%D0%B0%D1%82%D0%B8%D0%B2%D0%B0-%D0%BF%D0%BE-%D0%BC%D0%B0%D0%BA%D0%B5%D0%B4%D0%BE%D0%BD%D1%81%D0%BA%D0%B8%D1%8F-%D0%B2%D1%8A%D0%BF%D1%80%D0%BE%D1%81/ БКП и загубата на стратегическа инициатива по македонския въпрос]</ref>
** מחלקה 5 - פיקוח על המפלגות הפוליטיות
** מחלקה 6 - מאבק נגד מתנגדי הקומוניזם
** מחלקה 7 - ניתוח מידע
* השירות (המינהל) המרכזי לניתוח מידע

== ראשי הוועדה ==
* דימו דיצ'ב (1944–1949)
* איוואן רייקוב (1949–1951)
* גאורגי קומבאלייב (1952–1960)
* אנגל סולאקוב (1965–1969)
* מירצ'ו ספאסוב (1963–1973)
* גריגור שופוב (1970–1990)
==גלריה==
<gallery>
File:Почетен знак на КДС 01.jpg|
File:Медал 20 г. КДС, реверс.jpg|
File:Знак отличник КДС 01.jpg|
File:Почетен знак на МВР и ДС.jpg|
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.aip-bg.org/bulletin/30/06.htm תוכנית גישה למידע שנאסף על ידי הארגון]
* [http://www.comdos.bg/ הנציבות לחשיפת מסמכים ולהצהרת השתייכותם של אזרחי בולגריה לוועדה לביטחון המדינה ולשירותי הביון של צבא העם הבולגרי]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:קהילת המודיעין הבולגרית
Big City Life

Big City Life הוא סינגל מתוך אלבום הבכורה של הלהקה מטאפיקס, Signs of a Struggle. הסינגל הגיע למקום הראשון במצעדי הסינגלים בגרמניה, פולין, אוסטריה, איטליה, שווייץ וניו זילנד. השיר הגיע בשיאו למקום השני במצעד הסינגלים האירופי.

למרות שהלהקה היא בריטית, השיר הצליח יותר מחוץ למדינה ברחבי אירופה, אך עם זאת הגיע גם למקום ה-15 במצעד הסינגלים הבריטי.
ב-1 בספטמבר 2006, זכה הסינגל בפסטיבל השירים ה-43 הבינלאומי בפולין. השיר הופיע גם כרצועה ברשימת ההשמעה במשחק 2006 FIFA World Cup, ובאלבום האוסף הבריטי Now That's What I Call Music! 62 ב-2005, מתוך סדרת האלבומים.

== היסטוריית מצעדים ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אוסטריה (IFPI Austria)
| זהב 
| 15,000
|-
! גרמניה (BVMI)
| פלטינה 
| 300,000
|-
! איטליה (FIMI)
| זהב 
| 25,000
|-
! ניו זילנד (RMNZ)
| זהב 
| 5,000
|-
! שווייץ (IFPI Switzerland)
| פלטינה 
| 40,000
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 2005
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי היפ הופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
כאריות לכבשים

כאריות לכבשים (באנגלית: Lions for Lambs) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2007 שעלילתו נסובה סביב הקשר בין מחלקה של חיילי ארצות הברית באפגניסטן, סנטור אמריקאי, כתבת, וכן פרופסור בקולג' בקליפורניה. בסרט מככבים טום קרוז, מריל סטריפ ורוברט רדפורד. 

הסרט, מקפל בתוכו ביקורת על מנהיגים לא מוכשרים אשר שולחים חיילים אמיצים אל תופת הקרב. הסרט מבקר את מלחמות ארצות הברית במזרח התיכון (עיראק, אפגניסטן) ובמיוחד את ההנהגה האמריקאית. הסרט מציג שלושה סיפורים שונים המתרחשים במקביל: סנאטור המשיק אסטרטגיה צבאית חדשה שאת פרטיה הוא מציג בפני עיתונאית על סף התמוטטות נפשית, שני החיילים המעורבים בפעולה שהיא חלק מאותה אסטרטגיה, וכן פרופסור בקולג' של אותם חיילים המנסה לשלהב מחדש תלמיד מבטיח לעבר עשייה ציבורית. 

הסרט נכתב על ידי מתיו מייקל קארמאהן, ובוים על ידי רוברט רדפורד. למרות צוות השחקנים המוכר, הסרט ספג ביקורת שליליות ולא הצליח בקופות .

==שחקנים==
* רוברט רדפורד - פרופסור מאלי סטיבן 
* מריל סטריפ - רות ג'נין
* טום קרוז - סנטור ג'ספר אירווינג
* מייקל פניה - ארנסט רודריגז
* דרק לוק - פינץ' אריאן
* אנדרו גארפילד - טוד הייס
* פיטר ברג - סא"ל פאלקו

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי רוברט רדפורד
אזרחות גלובלית

המושג אזרחות גלובלית מתייחס לתחושת שייכות כלפי העולם כיחידה אחת, המונעת מסולידריות כלל-אנושית. בעוד המושג אזרחות במובן הלאומי מציין השתייכות משפטית למוסדות המדינה, האזרחות הגלובלית (או הפוסט-לאומית) משקפת השתייכות לחברה האזרחית העולמית, ללא מסגרת מדינית רשמית, בשלב זה.
האזרחות הגלובלית נשענת על תפיסה פילוסופית הרואה בכל בני האדם כיצורים שווי זכויות. החל מדיוגנס שהגדיר עצמו כ"אזרח העולם", דרך תומאס פיין שטען כי "ארצי – העולם כולו, אחי – כל בני אנוש, ודתי – עשיית הטוב" ועד למסורות דתיות שונות המדגישות את הצד האוניברסלי.

עם התגברות תהליך הגלובליזציה, התודעה האנושית עוברת מנקודת מבט לאומית גרידא, אל עבר תפיסה על-לאומית רחבה. המושג אזרחות גלובלית מקבל משמעות חדשה, בהקשר של מוסדות בינלאומיים, שהופכים למשמעותיים יותר. לאור בעיות המשפיעות על כל תושבי העולם כגון התחממות גלובלית ואיומי הטרור, גוברת המחויבות והתלות ההדדית בין תושבי מדינות שונות. ברק אובמה השתמש במושג בביקורו בברלין במהלך מסע הבחירות שלו.

הבסיס האידאולוגי של האזרחות הגלובלית נשען על זכויות אדם, כפי שהוצגו במגילת האו"ם, ובהן גם זכויות חברתיות. מעבר לכך, מרבית התנועות העוסקות באזרחות גלובלית מדגישות גם את נושא צמצום הפערים בין מדינות ופיתוח של אזורים עניים כחלק מפעילות אזרחית גלובלית.

מספר פרויקטים של חינוך לאזרחות גלובלית קיימים בעולם ומשתלבים במסגרת לימודי האזרחות או לימודי העשרה בבתי ספר במספר מדינות. לאחרונה נוספה תוכנית לימודים בנושא בישראל, כחלק מיחידות ההעמקה באזרחות לכיתה ט'.
==ראו גם==
* אזרח העולם
* אינטרנציונליזציה בחינוך

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:סוציולוגיה
שלמה יהודה הירש

הרב שלמה יהודה הירש הוא פוסק של העדה החרדית וראש כולל של חסידות סאטמר (פלג רבי זלמן לייב) בירושלים ויושב ראש ועד השחיטה של העדה החרדית. לאחר פטירת הרב מאיר ברנדסדורפר, מונה לחבר הבד"ץ.

הירש חיבר כמה ספרים, בהן "מרא דשמעתתא", "מנחת שי" על הלכות שבת והלכות חלה.

קטגוריה:חסידי סאטמר
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:רבני העדה החרדית
קטגוריה:רבנים חסידים ישראלים
משחק חלוקת עלות

בתורת המשחקים, משחק חלוקת עלות הוא משחק שיתופי הדומה למשחק הוצאות קלאסי שבו יש לחלק את עלותו של שירות מסוים בין המשתמשים השונים בשירות, אבל כאן כל משתמש זקוק לכמות שונה של שירות.

ישנו גם משחק הרווח ההופכי: משחק חלוקת רווח.

== הגדרה פורמלית ==

משחק <math>\ (N,C)</math> על קבוצת השחקנים <math>\N= \left\{1...n\right\} </math> ייקרא משחק חלוקת עלות אם יש לו קריטריון לחלוקה בין המשתתפים (שמוסכם על ידי כל השחקנים) ולכל קואליציה <math> S \subseteq N</math> קיימת <math>\ c(S) </math> עלות השירות לקבוצה <math>\ S </math>
לפי קריטריון זה.

== דוגמה ==

דוגמה למקרה כזה שהוצגה ב-1973 על ידי S. C. Littlechild and G. Owen היא בניית מסלול למטוסים בשדה תעופה. רשות שדות התעופה מתכוונת לבנות מסלול נחיתה חדש ועליה להחליט כמה כסף לגבות מכל מטוס הנוחת במסלול (עלות תחזוקת המסלול). גביית סכום תחזוקה זהה מכל מטוס (להמראות או נחיתות) אינה נראית צודקת: מדוע מטוסים הזקוקים למסלול קצר ישלמו כמו אלו הזקוקים למסלול ארוך?

את המקרה הזה ניתן להציג כמשחק בצורה קואליציונית. 
במשחק זה קבוצת השחקנים <math>\ N </math> היא קבוצת כל המטוסים שעומדים להשתמש במסלול, וחלוקת עלות הוגנת היא למשל שכל חברת תעופה תשלם על תחזוקת החלק היחסי של המסלול שבו היא משתמשת.

ניתן להביא דוגמה מספרית של שדה שבו נוחתים כל יום שמונה מטוסים. המסלול הוא באורך 5,100 מטרים והוא מחולק לארבעה קטעים באורכים 2,000, 1,200, 900, ו-1,000 מטרים.

קטגוריה:תורת המשחקים

מרחק הנחיתה הדרוש עבור המטוסים

{| class="wikitable"
! מטוס !! מרחק נדרש
|-
| A || 2,000 מ'
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| B || 2,000 מ'
|-
| C || 3,200 מ'
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| D || 3,200 מ'
|-
| E || 3,200 מ'
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| F || 4,100 מ'
|-
| G || 5,100 מ'
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| H || 5,100 מ'
|}

לכן המטוס F יזדקק לשלושת הקטעים הראשונים של המסלול, בעוד מטוס D יזדקק רק לשניים הראשונים.

כדי לחשב את החלק היחסי (במטרים) שכל שחקן יצטרך לשלם נשתמש בפתרון הנקודתי של ערך שפלי, שמחלק את כל קטע מסלול בין הטיסות המשתמשות בו. כך עבור הקטע הראשון ישלמו שמונת המטוסים, עבור הקטע השני שישה מטוסים (C, D, E, F, G, H), עבור הקטע השלישי שלושה (F, G, H) ועבור הקטע הרביעי רק שני מטוסים (G, H).

חישוב העלות לפי ערך שפלי יהיה:

<math>\ A=B=2000/8=250</math><br />
<math>\ C=D=E=250+1200/6=450</math><br />
<math>\ F=250+200+900/3=750</math><br />
<math>\ G=H=250+2000+300+1000/2=1250</math>

כבדיקה שהערכים נכונים נחשב שסכומם עלויות התחזוקה אכן שווה לאורך המסלול: <math>\ 250*2+450*3+750+1250*2=5100</math>
אצטדיון קרני

אצטדיון קרני הוא אצטדיון כדורגל הנמצא ברחוב קרן היסוד פינת רחוב ההסתדרות רעננה, ומשמש כאצטדיון ביתי עבור קבוצת הפועל רעננה ועבור קבוצת בני רעננה שמשחקת בליגה ג' (מחוז שרון). האצטדיון מכיל כ-2,500 מקומות ישיבה. באצטדיון שני יציעים המכילים 1,000 מקומות ישיבה, ויציע נוסף המכיל 500 מקומות ישיבה המיועד למכובדים ועיתונאים.

== היסטוריה ==
עם עלייתה של הפועל רעננה לליגה הלאומית בשנת 2000, שופץ והורחב האצטדיון. בעונת , בה שיחקה רעננה לראשונה בתולדותיה בליגת העל, נאלצה הקבוצה לערוך את משחקיה הביתיים באצטדיון לויטה שבכפר סבא, עם חזרתה של הקבוצה לליגת העל בעונת , נאלצה הקבוצה לערוך את משחקיה הביתיים באצטדיון נתניה, מאחר שאצטדיון קרני לא עמד בתקנים של ליגת העל.

בעונת 2020/2021 שבה הפועל רעננה לליגה הלאומית, אולם היא נאלצה לארח את משחקיה הביתיים באצטדיון רמת גן, היות שאצטדיון קרני לא עמד בסטנדרטים הדרושים לקיום משחקים בליגה הלאומית.

לעומת זאת בעונת 21/22 כאשר ירדה הקבוצה לליגה א', אושר המגרש והקבוצה חזרה לאחר יותר מעשור לארח במגרשה הביתה.

עם חזרת הקבוצה לליגה הלאומית, היא עתידה לשחק בעונת 2024/2025 באצטדיון רמת השרון.

==מבנה האצטדיון==
*הקבוצה הביתית: יציע מערבי, דרומי - 1,000 מקומות.
*הקבוצה האורחת: יציע מערבי, צפוני - 1,000 מקומות.
*תא כבוד: יציע מזרחי - 500 מקומות

==קישורים חיצוניים==

קרני
קטגוריה:רעננה: ספורט
קטגוריה:רעננה: מבנים
האוניברסיטאות שלי

האוניברסיטאות שלי (ברוסית: Мои университеты), הוא רומן זכרונות אוטוביוגרפי מאת הסופר הרוסי מקסים גורקי, אשר נכתב בשנת 1920.

ברומן מתאר הסופר את קורותיו, משלחי היד בהם עבד, ובעיקר את הדמויות אשר פגש בחייו, מאז עזב את בית סבתו בהיותו נער במטרה ללמוד באוניברסיטה. השאיפה להיכנס למוסד לימודים מתבדה עד מהרה בשל העדר אמצעי תשלום והגיבור נודד ממקום למקום, עובד בעבודות מזדמנות ורוכש השכלה בעצמו מספרים ומהחיים - שהם-הם מהווים את "האוניברסיטאות שלו". בלשונו של גורקי "לעיתים נדירות מאד מצאתי בספרים רעיונות שלא שמעתים לפני כן בחיים". 

תוך כדי עבודותיו המזדמנות הרבות - שוליית אופה, סבל ועוד - מתוודע הגיבור לטיפוסים שונים ומגוונים, איכרים, שוטרים, מהפכנים, זונות ועוד, היוצרים נגד עינו של הקורא פסיפס צבעוני ועשיר, לעיתים אלים, גס ואווילי, לעיתים נאצל ומלא טוב-לב ועדנה. על עצמו הוא ממעט לספר ועל הקורא להשלים את דמותו בעיקר דרך היחסים בין הגיבור לשאר הדמויות. גם על אירועים טראגים כמו ניסיונו להתאבד, מות סבתו האהובה ורצח חברו הוא מדווח בלקוניות ואגב אורחא. אולם דווקא אובייקטיביות רטורית לקונית זו מטלטלת את הקורא ומותירה בו רושם כביר. 

הספר מאופיין בסגנון ייחודי, בהומור השזור בו, בכנות, ביכולת תיאור מופלאה ומדויקת ובתובנות על טבע האדם. כך למשל: "פעמים רבות נתקלתי בפחד זה מפני הצדיק, בעובדה זו של רדיפת האדם הטוב עד מוות. שני מיני יחסים קיימים לגבי אנשים מעין אלה: או שרודפים אותם...או שמתרפסים לפניהם...לעיתים רחוקות יותר. ואולם ללמוד מהם כיצד לחיות, לחקות אותם, את זה אין יודעים...ואולי גם אינם רוצים?" 

הספר תורגם לעברית על ידי פסח בן-עמרם בשנת 1936 ויצא לאור בהוצאת קריית ספר ובהוצאות מחודשות ב-1956 וב-1989 בהוצאת עם עובד.

ב-1941 יצא לאור סרט קולנוע סובייטי שהתבסס על הספר ונשא את שמו, כחלק השלישי בטרילוגיה אודות כתביו האוטוביוגרפיים של גורקי, שביים הבמאי מרק דונסקוי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרים רוסיים
קטגוריה:ספרי 1920
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
הבלתי רגילים

"הבלתי רגילים" או "משפחה לא רגילה" (באנגלית: No Ordinary Family) היא סדרת מדע בדיוני קומית-דרמטית אמריקאית ששודרה במשך עונה אחת ברשת ABC.

הסדרה מספרת על משפחה אמריקנית טיפוסית שחיה בקליפורניה, ויום אחד, לאחר התרסקות מטוסם, מקבלת כוחות על.

רשת ABC ביטלה את הסדרה לאחר עונה אחת, עקב אחוזי צפייה נמוכים.

== עלילה ==
משפחה אמריקנית טיפוסית טסה לחופשה באמזונאס. מטוסם מתרסק והם היחידים שניצלים. לאחר ההתרסקות הם מגלים שכל אחד במשפחה קיבל כוח על שונה, והם מחליטים להילחם בפשע בעירם ולהיות מעין גיבורי על. למרות כוחותיהם, הם מנסים לשמור על ארשת נורמליות, ושומרים על סדר יומם הרגיל.

== שחקנים ראשיים ==
* ג'ים פאוול (מייקל צ'יקליס) - אב המשפחה. ג'ים עובד במשטרה כאמן קלסתרונים, ובזמנו החופשי מתפקד כגיבור על של העיר. ג'ים מאוד חזק, חסין לאש וכדורים, ויכול לקפוץ למרחקים עצומים. הוא נלחם בפשע בעזרת חברו ג'ורג', שמתריע בפניו על מעשי פשע שקורים בעיר.
* סטפני פאוול (ג'ולי בנץ) - אשתו של ג'ים. סטפני עובדת כמדענית בחברת "גלובל טק". כוחה הוא מהירות על וחילוף חומרים מהיר, ובעקבות התקרית של המשפחה היא חוקרת בזמנה החופשי על מקרים דומים, שבהם אנשים קיבלו כוחות על.
* דפני פאוול (קיי פנבייקר) - תלמידת תיכון בת 16, בתם של ג'ים וסטפני ואחותו של ג'יי ג'יי. לדפני יש כוח טלפתי והיא מסוגלת לקרוא מחשבות, לשלוט במוחם ולראות זכרונות של אנשים ואף למחוק אותם.
* ג'יי ג'יי פאוול (ג'ימי בנט) - בנם של סטפני וג'ים ואחיה של דפני. ג'יי ג'יי היה תלמיד תיכון לא מוצלח, שכוח העל שלו אפשר לו לחשב נתונים מתמטיים במהירות וללמוד דברים חדשים תוך שניות אחדות.
* ג'ורג' סיינט קלאווד (רומני מלקו) - חברו הטוב ביותר של ג'ים. ג'ורג' הוא עורך דין ובלש משטרה שעובד ביחד עם ג'ים ויודע על כוחותיו וכוחות משפחתו. הוא עוזר לג'ים להילחם בפשע.
* קייטי אנדרוס (אוטומן רייסיר) - חברתה הטובה ביותר של סטפני. קייטי עובדת עם סטפני בחברת "גלובל טק", והיא מודעת לכוחותיה. קייטי היא גאונית מחשבים.
* דוקטור קינג דייטון (סטיבן קולינס) - הבעלים של חברת "גלובל טק". קינג מאוד מתעניין במחקר של סטפני על כוחות על, ולכן עוקב אחריה. הוא הזריק למספר אנשים כוחות על זמניים, ללא ידיעתה של סטפני.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אולפני ABC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:דרמות קומיות אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה על משפחות
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
אבן זפת

"אן סגור" באי [[אג]]
פסגת "אן סגור", תקריב
אבן זפת הוא סלע געשי – סוג של זכוכית געשית, הדומה במראהו לזפת קרושה – מקור שמו.

הרכבה הכימי הדומה לזה של אובסידיאן ותכולת מים גבוהה פי 10 ויותר גרמו לכך שבעבר נחשבה אבן הזפת לסוג ממוים של סלע יסוד – בעיקר אובסידיאן, אולם סברה זו התבררה כלא נכונה.

==היווצרות==
לאבן זפת כמה אופני היווצרות. סלעים אלה נוצרים כתוצאה מהתקררות מהירה של מאגמה עתירת סיליקה בהרכב גרניטי וריוליטי. התקררות זו מתרחשת על פני השטח או בסמוך לו, ועל כן עשויים הסלעים להיווצר מהתקררות זרמי לבה או במחדרים פלוטוניים רדודים.

"אן סגור" (An Sgurr) באי אג – מבנה בן 58 מיליון שנים המורכב מאבן זפת במבנה עמודים, נחשב כפקק געשי או כתוצר של זרם לבה ואף איגנימבריט (טוף מולחם). מרבית המופעים האחרים של אבן זפת בסקוטלנד – ובמיוחד באי אראן – הם מחדרים: סילים או דייקים.

לעיתים קרובות נוצרים סלעי אבן זפת במרכז גופי חדירה כפולים, בתוך מחדרים בזלתיים בהרכבם.

==מאפיינים==
מקורה של אבן הזפת במאגמה בהרכב גרניטי וריוליטי – הרכב היוצר גם אובסידיאן, ועל כן הסלע דומה לאובסידיאן בכמה מתכונותיו: צבע – בעיקר שחור או גוונים כהים של חום, אמורפיות נטולת מבנה גבישי עם נוכחות של גרעיני התגבשות מיקרוסקופיים ופנוקריסטים, שבירה קונכייתית, פסי זרימה, נטייה מִיוּם והמרה והיווצרות ליתופיזות וספרוליטים.

עם זאת, אבן הזפת נבדלת מאובסידיאן בשתי תכונות מזהות:
*תכולת מים – אבן הזפת מכילה יותר מ-5% מים בהרכבה, לעומת תכולת מים נמוכה מאוד באובסידיאן – 0.1%–0.3%.
*ברק – בעוד לאובסידיאן ברק זכוכי אופייני, הברק של אבן הזפת עמום ודומה לזה של שרף.

==שימושים==
בדומה לאובסידיאן, גם באבן הזפת נעשה שימוש בסחר חליפין וליצירת כלי אבן מסוגים שונים.

באתרים ארכאולוגיים מתקופת האבן – בעיקר הנאוליתית – נמצאו כלים עשויים מאבן זפת. צבעם של רבים מהם התבטא בגוונים בהירים של אפור, ירוק וחום – כנראה בשל בליה או חשיפה לחוֹם.

==ראו גם==
*גאולוגיה - מונחים
*התפרצות געשית
*מיום מינרלי

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20101008180135/http://www.sair.org.uk/sair38/sair38from_10_to_19.pdf אבן זפת – מאפיינים, היווצרות ותפוצה]
*[http://www.scran.ac.uk/packs/exhibitions/learning_materials/webs/43/pitchstone.htm אבן זפת באתר המוקדש לגאולוגיה של האי אראן]
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:סלעים
קטגוריה:סלעי יסוד
קטגוריה:סלעים געשיים
קטגוריה:זכוכית
ארמין הארי

ארמין הארי (בגרמנית: Armin Hary; נולד ב-22 במרץ 1937) הוא אתלט גרמני בעבר, הוא אלוף אולימפי, שיאן עולם ואלוף אירופה בריצת 100 מטר. האתלט הראשון בעולם שרץ ריצה זו בזמן של 10 שניות.

==ביוגרפיה==
הארי נולד בקווירשיד שבחבל הסאר. 

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בסטוקהולם, שוודיה בשנת 1958 זכה הארי בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.3 שניות ובריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 40.2 שניות.

===שיאן עולם===
בתחרות שנערכה בציריך, שווייץ ב-21 ביוני בשנת 1960 קבע הארי בריצת 100 מטר שיא עולם חדש של 10.0 שניות בדיוק.

===אולימפיאדת השיא===
באולימפיאדת רומא (1960) זכה הארי בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר בשיא אולימפי חדש של 10.2 שניות לפני דייב סיים מארצות הברית 10.2 שניות ופיטר רדפורד מבריטניה (10.3 שניות) ובריצת שליחים 4x100 מטר לאחר שהשוו את שיאם העולמי שקבעו בשלב המוקדמות 39.5 שניות, לפני ברית המועצות (40.1 שניות) ובריטניה (40.2 שניות). ארצות הברית שניצחה במירוץ בתוצאה של 39.40 שניות נפסלה.

איגוד האתלטיקה הגרמני השעה את הארי לאחר המשחקים האולימפיים מאחר שדרש תשלום עבור תחרות שבה אמור היה להשתתף, אף על פי שמארגני התחרות סירבו לשלם לו (באותה תקופה רק חובבים יכלו להשתתף באולימפיאדה). אירוע זה הוביל לפרישתו מספורט תחרותי. 

בשנת 1980, כסוחר נדל"ן נמצא הארי אשם בהונאת הכנסייה הקתולית בסכום כולל של 3,200,000 מארק גרמני, הוא נידון למאסר על תנאי למשך 18 חודשים עד שנת 1983.

== ראו גם ==
* התפתחות שיא העולם בריצת 100 מטר 

==קישורים חיצוניים== 

* 

קטגוריה:אצנים גרמנים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 4X100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת רומא (1960)
קטגוריה:אלופים אולימפיים גרמנים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאני עולם גרמנים: אתלטיקה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1937
דתות אברהמיות

הדתות האברהמיות הן דתות מונותאיסטיות המדגישות ומזהות את מקורן עם אלוהי אברהם או שהמסורת הרוחנית שלהן מזוהה עמו. דתות אברהמיות הן אחת מתוך שתי האסכולות העיקריות של דת בעולם כיום, לצד דתות דהרמיות.

שלוש הדתות האברהמיות העיקריות, לפי סדר הופעתן, הן היהדות, הנצרות והאסלאם. נוסף על דתות אלו, ישנן עוד דתות אברהמיות רבות אחרות, קטנות יותר, כגון הדת הדרוזית והדת הבהאית (שהתפצלו מהאסלאם השיעי), הדת השומרונית (שהתפצלה מהיהדות), עדי יהוה (שהתפצלו מהנצרות) ועוד. היהדות והשומרונות מתייחסות לעצמן כדתם של צאצאי יעקב, נכדו של אברהם. הנצרות החלה כפלג של היהדות במאה הראשונה לספירה (פלג הידוע כנצרות יהודית) והיא התפצלה לזרמים שונים. האסלאם נוסד על ידי מוחמד במאה השביעית לספירה בהתבסס על סיפורים ששמע מפי יהודים ונוצרים בסביבת מגוריו שהובילו אותו לכתוב את גרסתו לדבריהם בתור הקוראן.

קיים דמיון בין שלוש הדתות והן קשורות זו בזו מבחינה תאולוגית: שלושתן מונותאיסטיות (בעיית ה"מונותאיזם בנצרות" ואמונת פיצול האלוהות לאב, הבן ורוח הקודש אין בה כדי לבטל את היסוד המונותיאסטי בדת זו), ולפי הגותן אלוהים הוא דמות נעלה ומקור חוקי המוסר (אם כי ביהדות, הדבר שנוי במחלוקת אם מקור המוסר הוא רק מאלוהים או גם מבני אדם). סיפר הקדושה בשלוש הדתות כולל דמויות רבות זהות כמו גם מוטיבים היסטוריים ומקומות, על אף שהם מוצגים לעיתים באופן ובמשמעות שונה.

נכון למאה ה-21, מספר המאמינים בדתות האברהמיות עומד על 4.3 מיליארד איש, והוא מוערך בכ-57% מאוכלוסיית העולם. 28 אחוזים נוספים מאמינים בדתות אחרות, ו-15% אינם מאמינים בדת כלשהי.

==קישורים חיצוניים==

* סדרת מאמרים על [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=10796 חובות המאמינים ביהדות, בנצרות ובאסלאם - בין אדם לחברו ובין אדם לאלוהיו], מאת פרופ' יעקב שביט, ד"ר דפנה מוסקוביץ וצאלח סואעד, באתר מט"ח
* [http://lib.cet.ac.il/pages/articleitem.asp?item=38 אסופת פרקי הספר "לחיות בארץ הקודש להכיר ולכבד: מעגלי הזמן בשלוש הדתות"]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
אברהמיות
אברהמיות
קטגוריה:הפולמוס היהודי-נוצרי
קטגוריה:דתות מונותאיסטיות
פרסי ויליאמס

פרסי אלפרד ויליאמס (באנגלית: Percy Alfred Williams; 19 במאי 1908 - 29 בנובמבר 1982) היה אצן קנדי, הוא פעמיים אלוף אולימפי בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר. נוסף לכך היה שיאן העולם בריצה ל-100 מטר.

==ביוגרפיה==
ויליאמס נולד בוונקובר שבקולומביה הבריטית.

===אולימפיאדת השיא===
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה ויליאמס בשתי מדליות זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.8 שניות, לפני ג'ק לונדון מבריטניה (10.9 שניות) וגאורג למרס מגרמניה (10.9 שניות) בשלב רבע הגמר ובשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אולימפי חדש של 10.6 שניות ובריצת 200 מטר בתוצאה של 21.8 שניות, לפני וולטר רנג'לי מבריטניה (21.9 שניות) והלמוט קורניג מגרמניה (21.9 שניות). נוסף לכך הוא השתתף בריצת שליחים 4x100 מטר חופשי אך נבחרתו נפסלה בשלב הגמר.

===שיאן עולם===
בתחרות שנערכה בטורונטו ב-9 באוגוסט בשנת 1930 קבע ויליאמס בריצת 100 מטר שיא עולם חדש של 10.3 שניות. שבוע לאחר מכן, במשחקי האימפריה הבריטית הראשונים שנערכו בהמילטון, אונטריו, קנדה הוא זכה במדליית זהב בריצת 100 יארד בתוצאה של 9.9 שניות.

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) סיים ויליאמס במקום שמיני בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.8 שניות ולא הצליח להגן על תוארו. נוסף לכך הוא סיים במקום רביעי בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 41.3 שניות, ארצות הברית ניצחה בשיא עולם חדש של 40.0 שניות.

לאחר המשחקים האולימפיים הוא פרש מספורט תחרותי ועבד בתור סוכן ביטוח.

ויליאמס חי עם אמו עד למותה בשנת 1977. לאחר מכן חי לבד וסבל מכאב כתוצאה מדלקת מפרקים בה לקה. הוא התאבד בשנת 1982.

== שיאים אישיים ==
*ריצת 100 מטר: 10.3 שניות (1930)
*ריצת 200 מטר: 21.7 שניות (1929)

== ראו גם ==
* התפתחות שיא העולם בריצת 100 מטר 

==קישורים חיצוניים== 

* 
* 

קטגוריה:אצנים קנדים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 100 מטרים (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים: ריצת 200 מטרים (גברים)
קטגוריה:מתאבדים: ספורטאים
קטגוריה:סוכני ביטוח
קטגוריה:אלופים אולימפיים מקנדה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:אתלטים אולימפיים קנדים
קטגוריה:שיאני עולם קנדים: אתלטיקה

קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1908
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-1982
מזרח טימור במשחקים האולימפיים

מזרח טימור משתתפת במשחקים האולימפיים מאז אולימפיאדת אתונה (2004), אם כי ספורטאים מזרח-טימורים השתתפו באופן עצמאי כבר באולימפיאדת סידני (2000), בטרם זכתה המדינה בעצמאות מאינדונזיה. השתתפותם של הספורטאים ממזרח טימור במשחקים הייתה עד כה סמלית בעיקרה, ואיש מהם לא הגיע להישגים גבוהים.

אולימפיאדת החורף הראשונה בה השתתפה מזרח טימור הייתה אולימפיאדת סוצ'י (2014).

==ראו גם==
* מזרח טימור במשחקים הפאראלימפיים
* מזרח טימור במשחקים האולימפיים לנוער

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100613084236/http://www.ocasia.org/Nocs/NocsContact.aspx?NContact=43 הוועד האולימפי הלאומי של מזרח טימור] באתר המועצה האולימפית של אסיה

רצת המרתון המזרח-טימורית ז'ובנטינה נפולאאו במהלך אולימפיאדת לונדון

קטגוריה:מזרח טימור: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים האולימפיים
אלכסנדר דספלה

אלכסנדר מישל ז'ראר דֶסְפְּלָה (בשם מלא בצרפתית: Alexandre Michel Gérard Desplat; נולד ב-23 באוגוסט 1961) הוא מלחין סרטים צרפתי. הוא היה מועמד לתשעה פרסי אוסקר להלחנת הפסקול הטוב ביותר וזכה פעמיים בשנת 2015 עבור הסרט מלון גרנד בודפשט ובשנת 2017 עבור צורת המים. היה מועמד לעשרה פרסי באפט"א, וזכה שלוש פעמים: בשנת 2011 עבור הסרט נאום המלך, בשנת 2015 עבור מלון גרנד בודפשט ובשנת 2017 עבור צורת המים. היה מועמד לאחד עשר פרסי גלובוס הזהב, וזכה פעמיים עבור הסרט הצעיף הצבעוני בשנת 2007 וצורת המים ב-2017. בנוסף זכה פעמיים בפרס גראמי, שלוש פעמים בפרס סזאר ופעם אחת בפרס סטלייט.

== קורות חיים ==
דספלה נולד בפריז לאב צרפתי ולאם יווניה, אשר נפגשו באוניברסיטת ברקלי בקליפורניה. בגיל חמש החל לנגן על הפסנתר, וכן למד לנגן על חצוצרה וחליל. הוא למד מוזיקה בצרפת ובארצות הברית, בין השאר עם המלחין הנודע יאניס קסנאקיס.

בין הסרטים שלהם הלחין מוזיקה: המלכה, ג'ולי וג'וליה, הסיפור המופלא של בנג'מין באטן, דמדומים 2: ירח חדש, סופר הצללים, נאום המלך, סוויטה צרפתית, הארי פוטר ואוצרות המוות, כוננות עם שחר, ארגו, שומרי האגדות, משחק החיקוי, מלון גרנד בודפשט ואחרים.

בנוסף למוזיקה לסרטים אלכסנדר דספלה כתב מוזיקה להצגות תיאטרון לרבות תיאטרון בובות של פיליפ ז'נטי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.alexandredesplat.net/ האתר של דספלה]
* [http://desplat.free.fr/ אתר מעריצים]
* 

קטגוריה:זוכי הפרס העולמי לפסקול: מלחין השנה
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א: אישים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב - הפסקול המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-21
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1961
Enjoy the Silence

Enjoy the Silence הוא שירה של הלהקה הבריטית דפש מוד, מתוך אלבום האולפן השביעי של הלהקה Violator. השיר, שיצא ב-5 בפברואר 1990 כסינגל השני מהאלבום, הוא אחד משיריה המפורסמים ביותר של הלהקה. ב-1991 זיכה השיר את הלהקה בפרס הבריט בקטגוריית הסינגל הבריטי הטוב ביותר.

== הפקה ==
השיר נכתב על ידי מרטין גור בתור בלדה שקטה בה גור ישיר לליווי אורגן בלבד. לבסוף החליט חבר הלהקה אלן ויילדר להפיק גרסה קצבית לשיר. חברי ההרכב אהבו את הגרסה של ויילדר וגור אף הוסיף חלקים אינסטרומנטליים לגרסה הסופית. בשל הפופולריות הרבה לה זכה השיר, הוא עובד לאין ספור רמיקסים. אחת מגרסאות הרמיקס המוכרות יותר של השיר היא הגרסה שיצאה בשנת 2004 באוסף הרימיקסים של הלהקה "Remixes 81-04". גרסת הרמיקס של השיר הופקה על ידי מייק שינודה, הגיטריסט והמפיק המוזיקלי של להקת הנו מטאל האמריקאית לינקין פארק.

במהלך 1990 הופק הווידאו קליפ של השיר אשר במהלכו נראה סולן ההרכב דייב גהאן בתחפושת מלך נודד ברחבי העולם בחיפוש אחר מקום בו יוכל להירגע ו"ליהנות מהשקט". במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 להקת קולדפליי הפיקה וידאו קליפ מחווה לווידאו קליפ המקורי של השיר "Enjoy the Silence" עבור שירם "Viva la Vida" אשר בוים על ידי אנטון קורביין (שביים את הקליפ המקורי).

לאורך השנים אמנים נודעים רבים הקליטו גרסאות כיסוי לשיר; בהם – ברייקינג בנג'מין, קין, טורי איימוס, לקונה קויל, דה אקדמי איז..., HIM, סוזן בויל ו-Apoptygma Berzerk.

== ביקורות ==
=== רשימות כל הזמנים ===
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="margin-left: auto; margin-right: auto; border: none;"
!ארגון
!רשימה
!מיקום
!מקור
|-
|בילבורד
|500 שירי הפופ של כל הזמנים
|272
|<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1989
קטגוריה:סינגלים מ-1990
קטגוריה:דפש מוד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:שירי סינת'-פופ
קטגוריה:שירי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
נועה פרנקל

נועה פרנקל היא זמרת אלט ישראלית.

==ביוגרפיה==
נועה פרנקל היא בוגרת בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה בתל אביב והקונסרבטוריון המלכותי בהאג. הרפרטואר העשיר שלה כולל יצירות מתקופות שונות – ממוזיקה עתיקה ועד למוזיקה בת זמננו. היא הופיעה עם הרכבי בארוק ידועים, ביניהם אנסמבל "לזאר פלוריסאן" בניצוח ויליאם כריסטי, Ensemble Elyma בניצוח גבריאל גרידו ואנסמבל הבארוק של אוטרכט (הולנד) בניצוח יוס ון פלדהובן. כמו כן ייסדה נועה פרנקל את חמישיית קסיופאה, ועמה הקליטה את כל ספרי המדריגלים של קרלו ג'זואלדו, שיצאו בשישה תקליטורים. 

הופעותיה האופראיות של פרנקל החלו באופרה "חליל הקסם" (מוצרט), בניצוחו של קנת מונטגומרי. הופעות נוספות כללו בין היתר את "אחנתון" (פיליפ גלאס) בהולנד, "הנזירה אנג'ליקה" (פוצ'יני) בגרמניה, "המדיום" (מנוטי) ברוטרדם, "פרומתאו" (לואיג'י נונו) בלה סקאלה שבמילאנו, פריז, פרנקפורט, וינה, פסטיבל לוצרן ועוד, ו"חליל הקסם" בנאנט, צרפת. בקיץ 2006 היא השתתפה בבכורה העולמית של האופרה "זאידה/אדמה" (מוצרט/חיה צ'רנובין) בפסטיבל זלצבורג בניצוחו של איבור בולטון, הפקה שהועלתה לאחר מכן בבית האופרה של בזל ובברמן, גרמניה. לאחרונה היא שרה באופרה "פנימה" מאת חיה צ'רנובין בבית האופרה בשטוטגרט, השתתפה בבכורה העולמית של האופרה "אחוזי הדיבוק" מאת המלחין האוסטרי יוהנס קאליצקה בתיאטר אן דר וין בווינה, בביצוע השיר על הארץ מאת מאהלר עם התזמורת הסימפונית של טולוז, צרפת, ובבכורה העולמית של האופרה "יום ראשון של אור" מאת שטוקהאוזן. 

פרויקטים עתידיים כוללים את "השיר על הארץ" (מאהלר, בנוסח הקאמרי של שנברג/רין) עם אנסמבל מיתר בת"א, שירי עם של בריו בפרייבורג, והאופרה "פרומתאו" בפסטיבל למוזיקה מודרנית בברלין ובפסטיבל זלצבורג. פרנקל היא גם מבצעת מוערכת של מוזיקה מודרנית, והיא מופיעה בקביעות בפסטיבלים חשובים למוזיקה מודרנית באירופה עם אנסמבלים כמו Ensemble Modern פרנקפורט, Ensemble Recherche פרייבורג, Schönberg Ensemble אמסטרדם ו-Ensemble intercontemporain פריז. בישראל הופיעה כמה פעמים עם אנסמבל מוזיקה נובה ועם אנסמבל המאה ה-21. נוסף על כך היא הסולנית של MAE) Maarten Altena Ensemble) אמסטרדם, שאיתו הופיעה באירופה, בארצות הברית וביפן והקליטה תקליטורים אחדים. רבות מהיצירות של האנסמבל נכתבו במיוחד לקולה.

==דיסקוגרפיה==
<div style="direction: ltr;">
* Luigi Nono - Guai ai gelidi mostri Neos (10801/2)
* Luigi Nono - Prometeo Col Legno (WWE 2SACD 20605)
* Mozart/Czernowin - Zaide Adama Deutsche Grammophon DVD (073 425-2)
* Gesualdo - Madrigali, Libro VI - Kassiopeia Quintet GLOBE (GLO 5226)
* Gesualdo - Madrigali, Libro V - Kassiopeia Quintet GLOBE (GLO 5225)
* Robert Ashley Tap Dancing in the Sand Unsounds (15U)
* Gesualdo - Madrigali, Libro IV - Kassiopeia Quintet Globe (GLO 5224)
* Gesualdo - Madrigali, Libro III - Kassiopeia Quintet Globe (GLO 5223)
* Solex + M.A.E In the Fishtank 13 Konkurrent
* Maarten Altena Ensemble - Speechless
* Gesualdo - Madrigali, Libro II - Kassiopeia Quintet Globe (GLO 5222)
* Gesualdo - Madrigali, Libro I - Kassiopeia Quintet Globe (GLO 5221)
* MAE Journal - Generations X-OR
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.habama.co.il/PagesHaifa/ArtPerson.aspx?PeopleID=1548 קורות חיים של נועה פרנקל], באתר הבמה
* 

 
קטגוריה:זמרות ישראליות במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
פאבל אדלמן

פאבל אדלמן (בפולנית: Paweł Edelman; נולד ב-26 ביוני 1956) הוא צלם קולנוע יהודי-פולני. נודע בשיתוף הפעולה שלו עם הבמאי רומן פולנסקי.

==קורות חיים==
אדלמן יליד לודז', למד קולנוע באוניברסיטת לודז' במחלקה ללימודי תרבות והתמחה בתאוריה ובהיסטוריה של הקולנוע בבית הספר הלאומי לקולנוע בלודז' (PWSFTviT). לאחר שסיים את לימודיו שימש כמרצה להיסטוריה של הקולנוע באוניברסיטת לודז' ואחר כך באוניברסיטת שלזיה בקטוביץ.

בשנת 1989 הוא שימש לראשונה כצלם בסרט ארוך, "קווים מחוקים" של פיוטר מיקוצ'י. בהמשך עבד עם אנדז'יי ויידה. בשנת 1999 מגזין וראייטי בחר בו כאחד מעשרת הצלמים הצעירים המבטיחים.

זכה בפרס הקולנוע האירופאי לצילום בשנת 2002 ופרס סזאר על עבודתו בסרט "הפסנתרן" של רומן פולנסקי. כמו כן שיתף פעולה עם פולנסקי בסרט "סופר הצללים". הוא צילם את הסרט "ריי" של הבמאי טיילור האקפורד. בשנת 2005 הוא קיבל את פרס צילום השנה של הוליווד. בשנת 2011 הוא זכה בפרס הישג לכל החיים מהפדרציה האירופאית לסינמטוגרפים IMAGO, ובשנת 2014 זכה בשני פרסים נוספים: מרברגר קמראפרייס על הישגים בסינמטוגרפיה, שניתנה על ידי אוניברסיטת מרבורג ומדליית גלוריה ארטיס על הישגים בתחום התרבות.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20080625052751/http://www.culture.pl/en/culture/artykuly/os_edelman_pawel ביוגרפיה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:צלמים יהודים פולנים
קטגוריה:צלמי קולנוע יהודים
קטגוריה:ילידי 1958
טורטויס (טנק)

הטורטויס (A39) (באנגלית: Tortoise, פירושו "צב יבשה") הוא טנק בריטי כבד שפותח במהלך מלחמת העולם השנייה. למרות היותו חסר צריח, בדומה למשחיתי טנקים, הוא הוגדר טנק כבד. רק שישה טנקים נבנו והם מעולם לא היו בשירות מבצעי.

==פיתוח==
באפריל 1943, הוציאו מזכיר המדינה למלחמה יחד עם שר האספקה תזכיר לפיתוח טנק למטרות מיוחדות, שיהיה בעל שריון עבה וחימוש חזק. חברת נופילד (Nuffield) הבריטית קיבלה על עצמה את המשימה, והגישה 18 עיצובים שונים (תחת השמות AT 1-18) עד ה-5 בפברואר 1944, כל אחד כבד יותר מקודמו. ה-AT-16 אושר לפיתוח בפברואר תחת הציון הרשמי A39, ו-25 יחידות הוזמנו עד לספטמבר 1945. בעקבות העיכובים בפיתוח וסיום המלחמה, ההזמנה קוצצה ל-6 טנקים, אך גם אלה הושלמו רק בשלהי 1946. עד אז כבר חדלה ההתעניינות בהם, והפרויקט בוטל.

==מאפיינים==
מוזיאון הטנקים באנגליה.]]
החימוש העיקרי של הטורטויס היה תותח נ"מ 94 מ"מ (התותח הגדול ביותר שהורכב ברק"מ בריטי בשנים 1939–1945) בעל מהירות לוע של 929 מטר לשנייה. הוא הורכב בתא המשוריין של הטנק ויכל לצדד כ-20° לכל צד. במבחנים שנעשו לתותח בשנת 1948, הוא הצליח לחדור את טנק הפנתר הגרמני ממרחק של 868 מטרים בזווית של 30°. מאחר שכל פגז שקל 14.5 קילוגרם, נדרשו שני טענים. שני מקלעי בזה 15 מ"מ הותקנו על הצריח, ואחד נוסף בצד שמאל של התותח. לטנק היה מנוע V12 בעל הספק של 600 כוחות סוס ומהירות מרבית של 19 קמ"ש.. 

למרות הקושי בשינוע הטנק בגלל משקלו והמהירות המוגבלת, הטורטויס הוכיח את עצמו במבחנים כאמין ביותר ובעל כוח אש ומדויק.

==ביבליוגרפיה==
<div class="mw-content-ltr">
* Chamberlain, Peter; Chris Ellis. British and American Tanks of World War Two: The Complete Illustrated History of British, American and Commonwealth Tanks, 1939-45. Cassell 2002
* Foss, Christopher F. (2002). The Encyclopedia of Tanks and Armored Fighting Vehicles. Spellmount
* Fletcher, David. The Universal Tank: British Armor In The Second World War, HMSO 1993
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090513205955/http://www.wwiivehicles.com/unitedkingdom/heavy-assault/tortoise-a39.asp A39 Tortoise at WW2 Vehicles]

==הערות שוליים==

קטגוריה:טנקים בריטיים במלחמת העולם השנייה
יניב לביא

יניב לביא (נולד ב-9 בספטמבר 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם ומשמש כיום כעוזר מאמן בהפועל רמת השרון.

==קריירה==
לביא החל את הקריירה ככדורגלן במחלקת הנוער של מכבי נתניה. בעונת עבר להפועל רעננה ואף עזר לה כעבור שתי עונות לעלות לליגה הארצית. בעונה שאחריה עבר למכבי הרצליה ולאחר מכן להפועל רמת גן.

בשנת 2002 עבר לביא לעירוני קריית שמונה, ואף הפך לקפטן הקבוצה. במהלך שהותו בקבוצה הספיק לביא לעלות פעמיים לליגת העל עם הקבוצה, ואף לזכות פעמיים בגביע הטוטו בליגה הלאומית ופעם אחת בליגת העל.

בסיום עונת הודיע לביא כי הוא עוזב את קריית שמונה לאחר תשע שנים במועדון, ובמאי חתם בעולה החדשה הפועל רמת השרון, במדיה שיחק שתי עונות. במאי 2013 חתם לביא שוב בהפועל רעננה, לאחר שחזרה לליגת העל, ובהמשך מונה לקפטן הקבוצה. באמצע עונת הודיע לביא על פרישה מכדורגל בעקבות פציעה שעליה לא הצליח להתגבר, ומונה לעוזר מאמן בהפועל רעננה.

בשנת 2017 מונה לעוזרו של חיים סילבס, מאמן עירוני קריית שמונה, ולאחר פיטוריו של סילבס מונה לביא למאמן קבוצת הנוער של המועדון. בשנת 2019 סיים את תפקידו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:נתניה: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977