OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שלט רחוב

דרך יפו בחיפה]]
שלט רחוב ב[[יפו. השם הוא ראשי התיבות לבנק אנגלו-פלשתינה]]
תצוגה של מגוון שלטי רחוב ברחוב אגריפס בירושלים
שלט רחוב על שם [[יועזר איש הבירה ביפו]]
שילוט משולב לרחוב [[רמב"ם בתל אביב]]
שלט רחוב ב[[גטבורג שוודיה]]
שלט רחוב הוא סוג של תמרור המשמש לזיהוי כבישים ורחובות, בדרך כלל עבור כבישים שאינם נחשבים לאוטוסטרדות. ניתן למצוא שלטי רחוב בצמתים, בדרך כלל בזוגות המאפשרים זיהוי הרחובות משני מעברי הכביש והמדרכה. שלטי רחוב מודרניים מורכבים על עמודי חשמל או על עמודים שנוצרו על מנת שיורכבו עליהם השלטים. כן ניתן למצוא אותם תלויים מעל צמתים בעזרת תומכת ממעל כמו חוטים או על פילונים. עד לסביבות 1900, שלטי הרחוב היו לעיתים קרובות מורכבים על פינות של מבנים, או אפילו מסותתים במהלך הבנייה, ורבים משלטי הרחוב המיושנים עדיין קיימים בשכונות ותיקות.

==תפקיד השלט==
שלט רחוב יכול להצביע על מספר הבתים הנמצאים בקרבת מקום, או כמספור על בניין עצמו. בנוסף, הם יכולים להציג מידע כגון: תיאור קצר של הסיבה להענקת שם השלט (דמות היסטורית, אישיות פוליטית או תרבותית, אדם שקשור לזיכרון הקולקטיבי של הקהילה). פרטים על המחוז או הרובע, לעיתים הטקסט הוא רב-לשוני, כפי שבישראל שלטי רחוב רבים מופיעים בשפות עברית, ערבית ואנגלית, בשלט יכול להופיע אזכור ללוגו או לדגל מקומי.

במרבית הרחובות ישנו תמרור בכל צומת המציין את שמו של הכביש או הרחוב. העיצוב והסגנון של השלט תלוי במחוז בו הוא מופיע. בשלט מופיע שם הרחוב ולעיתים גם פרטים נוספים, כגון מספר הבלוק או שמו של רובע בלונדון בו ממוקם הרחוב. שלטים כאלה הם לעיתים קרובות יעד לונדליזם, ושלטים בעלי שם יוצא דופן או מפורסם במיוחד, עלולים להגנב.

==עיצוב השלט==
בדרך כלל, ערכת הצבעים על השלט משקפת את הסטנדרט המקומי (למשל, אותיות לבנות על רקע ירוק נפוצים ברחבי ארצות הברית). עם זאת, במקרים מסוימים, צבע השלט יכול גם לספק מידע. דוגמה אחת ניתן למצוא במיניאפוליס, מינסוטה. בתוך גבולות העיר, כל עורקי הכבישים העיקריים משתמשים בשילוט כחול, כבישי צפון-דרום משתמשים בשילוט ירוק, ומזרח-מערב בשילוט בצבע חום. במקומות אחרים, לעיתים משתמשים בשלטים בגוון כחול או לבן כדי לציין כבישים פרטיים.

שלטי רחוב יכולים להיות מיוצרים בעזרת מגוון רחב של חומרים: מתכת, אבן, קרמיקה, ועוד.

הלוגו של תוכניות הטלוויזיה Sesame Street ורחוב סומסום הוא שלט רחוב עם שם הרחוב עליו.

==ראו גם==
*שמות רחובות בישראל
*תמרור

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.street-signs-usa.com/ תמונות של שלטי רחוב בארצות הברית]
*
*[https://www.streetsigns.co.il/doSearch.asp?c=1 שלטי רחוב] מתוך [https://www.streetsigns.co.il אתר שלטי רחובות ומספרי בתים האולטימטיבי]

קטגוריה:ריהוט רחוב
קטגוריה:שלטים
מוסד חופש התוכנה

לוגו המוסד
מוסד חופש התוכנה (Software Freedom Conservancy, לגוף אין קשר למוסד לתוכנה חופשית) היא מוסד ללא כוונת רווח אשר מספק תשתית ארגונית למספר מיזמי תוכנה חופשית, כגון Wine - מימוש חופשי למערכת Microsoft Windows וגיט - מערכת ניהול גרסאות מבוזרת. המוסד מאפשר למיזמים, בין השאר, לקבל תרומות. עבור חלקם הוא גם מחזיק נכסים (כגון שמות מתחם). בנוסף לכך, הוא מספק הגנה משפטית חלקית לפעילים במיזם (במסגרת פעילותם במיזם).

מיזם תוכנה יכול להיות חבר אם הוא עוסק בתוכנה חופשית או תיעוד של תוכנה חופשית, וצריך להיות בעל קהילת משתמשים ומפתחים מספיק גדולה.

הוא נוסד ב-3 באפריל 2006 על ידי המרכז המשפטי לחופש התוכנה (Software Freedom Law Center).

==מיזמים==
* אמרוק - נגן מוזיקה לסביבת KDE
* ArgoUML - תוכנת מידול ל־UML
* בונגו - שרת לניהול דואר אלקטרוני ויומנים
* Boost - ספריית הרחבות לשפת ++C
* BusyBox - תוכנית אחת שכוללת את כל כלי שורת הפקודה הבסיסיים של יוניקס
* Darcs - מערכת ניהול גרסאות מבוזרת
* Evergreen - תוכנה לניהול ספריות
* Foresight Linux - הפצת לינוקס שמבוססת על מערכת ניהול החבילות Conary
* Gevent - ספריית תקשורת לפייתון
* גיט - מערכת ניהול גרסאות מבוזרת
* אינקסקייפ - תוכנה לעיבוד גרפיקה וקטורית
* jQuery - ספריית JavaScript
* K-3D - תוכנה לאנימציה לתל־ממדית
* Kohana - תשתית כתיבת תוכנה לשפת PHP5
* Libbraille ספריית תוכנה לגישה לצגי ברייל
* מרקוריאל - מערכת ניהול גרסאות מבוזרת
* OpenChange - מימוש חופשי וחלופי לשרת Exchange
* PyPy מימוש של מפרש בשפת פייתון
* Samba - מימוש חלופי של פרוטוקול SMB ושאר שרותי הקבצים וההזדהות של מיקרוסופט
* Selenuim - תוכנה לבדיקה אוטומטית של תוכנה בדפדפנים
* Squeak - מימוש ידידותי של שפת SmallTalk
* מעבדות Sugar - המפתחות את ממשק המשתמש Sugar אשר בשימוש, בין השאר בOLPC
* SurveyOS - פרויקט לשיתוף פעולה בתחומי סקרי קרקע ומידע גאוגרפי
* SWIG - תוכנה ליצירת ממשקים לקוד בשפות C ו־C++ עבור שפות תכנות אחרות כגון פרל ופייתון
* Twisted - תשתית ליצירת שרת בשפת פייתון
* uClibc - ספריית תשתית בסיסית למערכות משובצות
* Wine

==ארגונים אחרים==
למיזמים אחרים יש ארגונים ללא מטרות רווח משלהם. לדוגמה, KDE e.V. של פרויקט KDE, קרן גנום של פרויקט גנום וקרן התוכנה של פייתון עבור שפת פייתון. המוסד הזה ומוסדות דומים חוסכים למיזם עבודה מנהלתית רבה.

בהשוואה לקרן התוכנה אפאצ'י ובמיוחד לפרויקט גנו של המוסד לתוכנה חופשית, מוסד חופש התוכנה לא מכתיב כמעט תנאים למיזמים החברים בו (מלבד תנאים בסיסיים, כמו הדרישה שמדובר בתוכנה חופשית).

ארגון תוכנה לטובת הציבור גם הוא קם לפני מוסד חופש התוכנה. הוא מגלה פחות מעורבות במיזמי החברים, ולא מספק שרותי הגנה משפטית.

== ראו גם ==
* תוכנה לטובת הציבור
* קרן התוכנה אפאצ'י
* המוסד לתוכנה חופשית ופרויקט גנו

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.sfconservancy.org/ דף הבית של המוסד]

קטגוריה:תוכנה חופשית
משוואה ממעלה חמישית

משוואה ממעלה חמישית היא משוואה פולינומית ממעלה חמישית, כלומר מהצורה
:<math display=block>a_5x^5+a_4x^4+a_3x^3+a_2x^2+a_1x+a_0=0</math>
כאשר <math>a_0,\ldots,a_5</math> הם קבועים.

==היסטוריה==
הפתרון למשוואה ממעלה שנייה היה ידוע כבר בעת העתיקה, ובשלהי ימי הביניים נמצאו גם הפתרונות למשוואות ממעלה שלישית ורביעית, באמצעות ארבע פעולות החשבון והוצאת שורש מסדר שני, שלישי ורביעי. הפתרון למשוואה ממעלה רביעית היה מבוסס על רדוקציה למשוואה ממעלה שלישית, אלא ש"רדוקציה" דומה במשוואה ממעלה חמישית הניבה משוואות ממעלה שישית, שעוד יותר קשה לפתור. מתמטיקאים מן השורה הראשונה – לרבות לאונרד אוילר וז'וזף לואי לגראנז' – לא יכלו לאתגר. 

ב-1683 מצא צ'ירנהאוס את טרנספורמציית צ'ירנהאוס המאפשרת להמיר משוואה פולינומית כללית, מהצורה <math>x^n+a_{n-1}x^{n-1}+\cdots+a_1x+a_0=0</math>, במשוואה <math>z^n+b_{n-4}z^{n-4}+\cdots+b_0=0</math>, כלומר, משוואה מאותה מעלה ללא המונומים ממעלה <math>n-1,n-2,n-3</math>, כאשר המשתנה החדש <math>z</math> הוא פולינום ממעלה רביעית במשתנה הישן <math>x</math>, עם מקדמים שהם ביטויים רדיקליים מסובכים במקדמים המקוריים <math>a_{n-1},\ldots,a_0</math>. שיטה זו, שהייתה ההתקדמות המשמעותית ביותר בחקר המשוואות הפולינומיות מאז פתרון המשוואה ממעלה רביעית מאתיים שנה קודם לכן, מאפשרת להמיר כל משוואה ממעלה חמישית במשוואה מהצורה <math>z^5+b_1z+b_0=0</math>. שיטות אלה הביאו את המתמטיקאי השוודי ארלנד ברינג לגלות את רדיקל ברינג, שבאמצעותו אפשר לפתור משוואה ממעלה חמישית במקרים פרטיים רבים.

בתחילת המאה ה-19 גילו נילס הנריק אבל (שהשלים הוכחה של פאולו רופיני) ואווריסט גלואה, באופן בלתי תלוי, שמשוואות ממעלה חמישית אי אפשר לפתור באמצעות רדיקלים, כלומר למצוא פתרון כללי המבוסס רק על ארבע פעולות החשבון ושימוש בשורשים (גלואה גם אפיין באופן מלא את כל המשוואות הפולינומיות הניתנות לפתרון באמצעות רדיקלים). לתגלית הזו הייתה חשיבות מרחיקת לכת על התפתחות המתמטיקה, הרבה מעבר לתורת המשוואות: היא הביאה ללידת תורת החבורות ותורת גלואה.

משהתברר שאי אפשר לפתור את המשוואות ממעלה חמישית בפעולות המוכרות, עלתה השאלה באילו כלים אחרים יש להשתמש כדי להשיג בכל זאת פתרון אנליטי. ב-1858 מצא המתמטיקאי הצרפתי שארל הרמיט שיטה לפתרון מלא של משוואה ממעלה חמישית באמצעות פונקציות אליפטיות. ב-1861 הראה שכל הרחבת שדות ממעלה 5 נוצרת על ידי איבר המקיים משוואה מהצורה <math>z^5+bx^3+c(x+1)=0</math> (אלא אם שדה הבסיס הוא השדה בן שני איברים); התוצאה משתמשת בטרנספורמציות צ'ירנהאוס באופן שאינו מחייב הרחבה של שדה הבסיס . זמן מה אחר-כך גילה המתמטיקאי היהודי-גרמני לאופולד קרונקר, באופן בלתי תלוי, דרך לפשט את התוצאות של הרמיט. ב-1877 מצא פליקס קליין דרך להמיר משוואות ממעלה חמישית בנעלם <math>z</math> למשוואות מיוחדות מאוד ממעלה 12 בנעלם <math>z^5</math>, הקשורות בחבורת הסימטריות של העשרימון, ושאפשר היה לפתור באופן שלם באמצעות טורים היפרגאומטריים.

==לקריאה נוספת==
*שפת הסימטריה: המשוואה שלא נמצא לה פתרון, מריו ליביו, הוצאת אריה ניר, 2005
*Solving the Quintic with Mathematica, Wolfram Research.

==קישורים חיצוניים==
*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משוואות פולינומיות
קטגוריה:בעיות לא פתירות במתמטיקה
שרשורים

שַׁרְשׁוּרִים (שם מדעי: Cestoda) היא מחלקה של תולעים שטוחות טפיליות השוכנות במערכת העיכול של בעלי חיים ובעיקר של בעלי חוליות, ובהם האדם.

== מאפיינים ==
מבנה השרשורים כולל בעיקר מערכת רבייה, ללא מערכת עיכול, מערכת עצבים או מערכת חישה. השרשור סופג את מזונו ממערכת העיכול של הפונדקאי. צורת התולעים במחלקה זו דומה לשרשרת, ומכאן שמה העברי. השרשור בנוי מפרקים רבים, כל הפרקים למעט הראשון הם ברי-ניתוק, ולמעשה ניתן לראות בהם מושבה. אורכן עשוי להגיע לכדי מספר מטרים, והן יכולות לשהות מספר שנים בתוך המעיים של בעלי החוליות בתוכם הן גדלות. מבנה התולעים כולל ראש שמטרתו היצמדות - מתוך הראש יוצאים קרסים שנתקעים בדופן המעי ומונעים את הפרשת התולעים החוצה ביחד עם הפרשות המעי. חלק נוסף במבנה התולעת הוא פרוגלוטידים, פרקים דמויי שקים שמכילים בתוכם אלפי ביציות ותאי זרע. יחידות אלו נוצרות באזור הקדמי של התולעת והן הולכות ומבשילות. היחידות הבשלות, המכילות ביציות מופרות, מתנתקות מקרסיהן ומופרשות בצואה ועלולות להיות מועברות לבעלי חוליות אחרים, מהם גדלים שרשורים חדשים. 

בכמויות גדולות עלולה להיווצר הרעלה עקב שחרור של טוקסינים על ידי התולעים, מה שייצור עלייה ברמת הסוכר ותחושת בלבול.

==קישורים חיצוניים==

* 
* ד"ר דז'יקובסקי, [http://givatram.org/bank/content/sikumim/3_2013_72671_05.pdf בעיות נבחרות בפריזטולוגיה הומאנית], הרצאה על טפילים

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1808
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קרל רודולפי
קטגוריה:תולעים שטוחות
פונקציה רציונלית

פונקציה רציונלית היא פונקציה שניתנת להבעה כמנת פולינומים. 

קבוצת הפונקציות הרציונליות היא שדה השברים של חוג הפולינומים.

== הגדרה פורמלית ==
נאמר שפונקציה <math>f(x)</math> רציונלית אם היא מהצורה <math>f(x)=\frac{P(x)}{Q(x)}</math> כאשר <math>P(x)</math> ו-<math>Q(x)</math> הן פולינומים כך של-<math>Q(x)</math> יש לפחות מקדם אחד שונה מ-<math>0</math>. הפונקציה <math>f</math> מוגדרת בכל נקודה בה <math>Q</math> שונה מאפס.

פונקציה רציונלית היא מקרה פרטי של העתקה רציונלית.

=== דוגמאות ===
הפונקציה <math>f(x)=\frac{3x^5+6x-1}{2x-9}</math> היא פונקציה רציונלית כי <math>3x^5+6x-1</math> ו־<math>2x-9</math> הם פולינומים
לעומת זאת <math>g(x)=cos(x)</math> אינה פונקציה רציונלית, משום שלא ניתן לבטא אותה כמנת פולינומים. גם הפונקציה <math>h(x)=\sqrt{x}+2\sqrt[4]{x}</math> איננה רציונלית כי המעריכים של <math>x</math> אינם שלמים.

==נגזרת של פונקציה רציונלית==
כל פונקציה רציונלית היא רציפה בכל תחום הגדרתה, היות שכל פולינום מגדיר פונקציה רציפה, ומנת פונקציות רציפות אף היא רציפה. תהיינה <math>f(x),g(x)</math> גזירות כאשר <math>g(x) \neq 0</math>. את הנגזרת של הפונקציה הרציונלית <math>\frac{f(x)}{g(x)}</math> מקבלים על די הנוסחה <math display="inline">\left ( \frac{f(x)}{g(x)} \right )'=\tfrac{f'(x)g(x)-g'(x)f(x)}{g(x)^2}</math>. 
==אסימפטוטות==

בניגוד לפונקציה ללא מנה כמו פונקציית פולינום, או פונקציית שורש ללא מנה, בפונקציות עם מנה ייתכנו אסימפטוטות, שהן ישרים אליהן הפונקציה שואפת להגיע, כאשר <math>x \to \infty</math> או <math>x \to -\infty</math>.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
רציונלית
אי-שוויון הסכומים של צ'בישב

במתמטיקה, אי-שוויון הסכומים של צ'בישב קובע שאם <math>\ a_1 \leq a_2 \leq \cdots \leq a_n</math> ו- <math>\ b_1 \leq b_2 \leq \cdots \leq b_n</math> הן שתי סדרות של מספרים, המסודרות באותו כיוון, אז ממוצע המכפלות חוסם את מכפלת הממוצעים, כלומר <math>\ \frac{1}{n}\sum_i a_i \cdot \frac{1}{n}\sum_i b_i \leq \frac{1}{n}\sum_i a_i b_i</math>.

האי-שוויון קרוי על שמו של המתמטיקאי הרוסי פפנוטי צ'בישב, שהציג אותו.

== הכללות ==

למשפט ידועות כמה הוכחות, והכללות רבות. למשל, 
* הגרסה המשוקללת: אם <math>\ p_1+\cdots+p_n=1</math> הם מספרים חיוביים ו-<math>\ a_i,b_i</math> כמקודם, אז <math>\ \sum p_i a_i \cdot \sum p_i b_i \leq \sum p_i a_i b_i</math>. 
* גרסת המשתנים המקריים: אם X משתנה מקרי בדיד ו- f,g פונקציות מונוטוניות עולות (במובן החלש), אז <math>\ E(f(X))E(g(X))\leq E(f(X)g(X))</math>; כלומר, בין שתי פונקציות עולות של אותו משתנה מקרי יש מתאם חיובי. 
* הגרסה הרציפה: אם f,g פונקציות ממשיות אינטגרביליות על הקטע [0,1], ושתיהן מונוטוניות עולות, אז <math> \int_0^1 f(x)dx \int_0^1 g(x)dx \leq \int_0^1 f(x)g(x) dx.\, </math>.

== הוכחת האי-שוויון ==

מכיוון שהמספרים <math>\ a_1,\dots,a_n, b_1,\dots,b_n</math> סדורים באותו כיוון, לכל <math>\, i,j</math> מתקיים <math>\ 0\leq (a_j-a_i)(b_j-b_i)</math>, כלומר <math>\ a_ib_j+a_jb_i \leq a_i b_i+a_jb_j</math>. סיכום לכל i ולכל j נותן <math>\ 2\sum_i a_i \sum_j b_j=\sum_{i,j}(a_ib_j+a_jb_i) \leq \sum_{i,j}(a_ib_i+a_jb_j) = 2n\sum_{i}a_ib_i</math>.

== ראו גם ==

* אי-שוויון התמורות
* אי-שוויון קושי-שוורץ

== לקריאה נוספת ==

* The Cauchy-Shwartz Master class, J. Michael Steele, עמ' 76-78.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אי-שוויונות
שישה באוקטובר (עיר)

שישה באוקטובר (בערבית: السادس من أكتوبر; בערבית מצרית: السادس من اكتوبر, תעתיק מדויק: אלסאדס מִן אֻכְּתּוּבֶּר) הוא שמה של עיר לוויין של קהיר במצרים.

שישה באוקטובר הוקמה בשנת 1979 בהוראתו של נשיא מצרים אנואר סאדאת. היא ממוקמת כ-17 ק"מ מהפירמידות הגדולות של גיזה וכ-32 ק"מ ממרכז קהיר. לפי אומדן רשמי מתאריך 1 ביולי 2023 אוכלוסיית העיר מנתה 376,302 תושבים, ובה אזורי תעשייה מהחשובים במצרים. בשנת 1996 הוקמה בעיר אוניברסיטה בשם . בעתיד מתוכננת העיר לגדול עד לכ-3.7 מיליון תושבים.

שמה של העיר מנציח את מלחמת יום הכיפורים, שפרצה ב-6 באוקטובר 1973 ונחשבת בעיני המצרים למלחמה שבה ניצח צבא מצרים את צה"ל. ערים נוספות במצרים המנציחות בשמן את המאורעות הללו הן עשרה ברמדאן ואל-עובור.

בעיר קיימים מספר אזורי תעשייה, שאחד מהם נחשב מהגדולים ביותר במצרים. הוא מספק מקומות תעסוקה רבים הן לתושבי העיר והן לתושבי מחוז גיזה עצמו. 

בעיר שש אוניברסיטאות פרטיות, כולל שני בתי-ספר פרטיים לרפואה. 

בעיר קיים מגוון גדול של פעילויות לשעות הפנאי, כולל ואתרי בילוי ונופש למשפחות ובודדים, מתקני ספורט ואצטדיונים. בעיר 10 בתי קולנוע ומועדונים. בנוסף, בעיר קיימים 4 מרכזי קניות ענק, וכן מספר רב של מרכזי קניות קטנים יותר. 

==גלריית תמונות==
<gallery>
City entrance.JPG|הכניסה לעיר
Egypt Leaders.JPG|אנדרטה לזכר אישים מצריים מפורסמים, מימין לשמאל: נגיב מחפוז, אנואר סאדאת, אחמד זוויל וחוסני מובארכ. האנדרטה היא בסגנון הר ראשמור. 
October univ.JPG|אחד השערים של אוניברסיטת שישה באוקטובר
Al-Hosary Mosque 01.jpg|מסגד אל-חוסארי בעיר
CAF headquarter.jpg|המטה של קונפדרציית הכדורגל של אפריקה
MUST University.jpg|
</gallery>

==קישורים חיצוניים== 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מצרים: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1979
קטגוריה:1979 במצרים
קטגוריה:מלחמת יום הכיפורים: אבידות והנצחה
תוכי נזירי

תוכי נזירי ב[[קיבוץ געש, ישראל]]
תוכים ניזונים משאריות בשר.
ביצת תוכי נזירי, אוסף מוזיאון טולוז]]
תוכי נזירי (שם מדעי: Myiopsitta monachus, מוכר גם בכינוי "[https://tukiyada.co.il/monachus/ קוואקר]" מאנגלית: Quaker, ולעיתים אף "קוויקר") הוא המין היחיד בסוג Myiopsitta שבמשפחת התוכיים. התוכי נפוץ באמריקה הדרומית. צבעיו של התוכי הם ירוק, אפור ומעט כחול.
בישראל מכונה בטעות "דררה אפורת לחי", אך אין קשר בין דררה לתוכי הנזירי.

==תפוצה==
התוכי הנזירי נפוץ בעיקר באמריקה הדרומית: בדרום-מזרח ברזיל, אורוגוואי, צפון-מזרח ארגנטינה ועוד. ברוב האזורים תפוצתו רחבה ובחלק מן האזורים ניצוד והפך לנדיר. בטבע מתאגד התוכי הנזירי ללהקות גדולות.

בישראל המין הפך לפליט-תרבות (מין פולש). להקות של קוואקרים נצפו לראשונה באזור רמת אביב בשנים 2008–2009, ומשם התפשטו לכל גוש דן. בשנת 2013 נצפו להקות קוואקרים באזור ראש העין.

בשנת 2019 נצפו להקות תוכי נזירי בעיקר באזור השרון. נראו פרטים מקריית עקרון בדרום עד דרום רמת הגולן ומושבות קינון תועדו בירושלים.

בשנת 2024 נצפו לאחרונה להקות תוכי נזירי בישובי עמק הירדן על ידי הצפר נתנאל אדרי.

נראה שיכולתו לבנות קנים (בשונה מרוב התוכים) מקנה לו יתרון בתחרות עם מין התוכי הוותיק יותר בארץ, דררה מצויה, באזורי חפיפה בין המינים.

==תיאור==
רוב גופו של התוכי הנזירי ירוק-בהיר. צבע אזור הלחיים, הצוואר והבטן אפור-בהיר. צבע הזנב ירוק והכנפיים ירוקות עם מעט כחול. מקורו של התוכי הוא בצבע חום ורגליו אפורות. עיניו של התוכי שחורות. את אפו מסתירות נוצות, כך שאינו נראה לעין. הדו-צורתיות הזוויגית נמוכה, כלומר מבחינה חיצונית אין הבדלים בין הזכר לנקבה, ועל כן כדי לזהות את מין התוכי, לוקחים לרוב דגימת דם. לעומת זאת הבחנה בין פרט צעיר לפרט בוגר ניתנת לבדיקה על פי המצח, שכן אצל הצעירים המצח ירוק.

התוכי הנזירי מגיע לאורך של עד כ-30 ס"מ ולמשקל של עד כ-250 גרם.

התוכי הנזירי נצפה מקנן בעצי אורן ואקליפטוס גבוהים, בקני ענק בגודל מטר מרובע עם מספר כניסות ועשרות פרטים המצטופפים יחד.

==תזונה==
בטבע ניזון התוכי הנזירי בעיקר מזרעים הכוללים מיני דגנים, פירות, ירקות, מיני פרחים מסוימים ואף תולעים וזחלים למיניהם, דבר נדיר למדי אצל תוכי. בשבי, בנוסף למזונות אלו, לעיתים הם אוכלים תערובות זרעים, גרעינים, מאכלי ביצים ותוספות מינרלים. לצעירים מוסיפים לתפריט גם חסילונים, שחשובים להתפתחותם. מזונות מסוימים, כמו אבוקדו, עגבנייה ושוקולד עלולים לגרום לתוכי זה ואחרים הרעלת מזון.

==רבייה==
עונת הרבייה היא בדרך כלל בין החודשים דצמבר ליוני. הזכר מחזר אחרי הנקבה על ידי ריקודים ושירה. בדרך כלל הנקבה מטילה בין 4 ל-8 ביצים ודוגרת עליהן במשך 22–24 ימים. הגוזלים בוקעים כשהם עירומים ועיוורים ולאחר חודש וחצי מתחילים בניצוי. תוחלת חייו של תוכי זה נעה בין 10–20 שנים. בשבי נעה תוחלת חייו בין 20 ל-30 שנים.

התוכי הנזירי מסתגל בקלות לחיים בבית חדש. בעונת הרבייה הוא הופך תוקפן וטריטוריאלי. ניתן ללמדו לדבר מספר משפטים, ויש לו כושר דיבור טוב. הוא מרבה בלעיסה וכן אוהב לרחוץ במים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.parrots.org/index.php/encyclopedia/profile/monk_parakeet/ תוכי נזירי], באתר קרן התוכים העולמית
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1783
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיטר בודארט
קטגוריה:מיני בעלי חיים פולשים בישראל
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:תוכיים
קטגוריה:עופות מדברים
קטגוריה:ארגנטינה: עופות
קטגוריה:אורוגוואי: עופות
קטגוריה:ארץ ישראל: תוכאים
קטגוריה:חיות בר שחיות בערים בישראל
יוריצה בולייאט

יוריצה בולייאט (בקרואטית: Jurica Buljat; נולד ב-19 בספטמבר 1986 בזאדאר) הוא כדורגלן קרואטי המשחק בעמדת הבלם.

==ביוגרפיה==
בולייאט גדל במחלקת הנוער של נ.ק. זאדאר, ובין 2004 ל-2005 הופיע ב-31 משחקים בקבוצה הבוגרת של המועדון מליגת העל הקרואטית, עד שעבר להיידוק ספליט מאותה ליגה, בה שיחק במשך שש שנים והשתתף ב-98 משחקים במדיה. בולייאט שיחק בכל נבחרותיה הצעירות של קרואטיה ואף מחזיק בשתי הופעות בנבחרת קרואטיה הבוגרת. 

ביוני 2011 חתם בולייאט במכבי חיפה על חוזה לשלוש שנים עם אופציה לשנתיים נוספות, תמורת כ-220 אלף אירו לעונה, ובסיום אותה העונה העפיל עמה לגמר גביע המדינה, שם פתח בהרכב בהפסד 2–1 להפועל תל אביב. ב-11 בספטמבר 2012 שוחרר בוליאט מהמועדון לאחר שלא ביסס את מעמדו בקבוצה. בחלון ההעברות של ינואר 2013 חזר לזאדר, קבוצת נעוריו.

ביולי 2013 חתם בקבוצת אנרגי קוטבוס מליגת המשנה בגרמניה. בשנת 2014 חזר לשחק בקבוצת זאדאר ובשנת 2015 עבר לשחק בקבוצת מטאליסט חרקוב, ובסיום העונה שוחרר. בשנת 2016 חתם בבוניודקור טשקנט מליגת העל האוזבקית.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:בלמי כדורגל קרואטים
קטגוריה:כדורגלני זאדאר
קטגוריה:כדורגלני היידוק ספליט
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני אנרגי קוטבוס
קטגוריה:כדורגלני מטאליסט חרקוב
קטגוריה:כדורגלני פחטקור טשקנט
קטגוריה:כדורגלני באטה בוריסוב
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב פלובדיב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קרואטיה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בישראל
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים באוקראינה
קטגוריה:ספורטאים זרים באוזבקיסטן
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בבלארוס
קטגוריה:ספורטאים זרים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים בערב הסעודית
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:קרואטים שנולדו ב-1986
אברהם זאב גורדון

אברהם זאב גורדון (תרי"ז, 1857 – כ"א באלול תרצ"א, 3 בספטמבר 1931) היה מאנשי העלייה הראשונה, מראשוני רחובות, עסקן ופעיל ציבור בראשון לציון ובתל אביב.

==ביוגרפיה==
נולד בשאוולי שבליטא. אביו, הרב ראובן יוסף גורדון, היה רבה של ראדווילישקי. קיבל חינוך תורני וחינוך כללי. בצעירותו הצטרף לתנועת חובבי ציון. נישא לשרה, בתו של שרגא פייבל יעקבזון.

בשנת תר"נ (1890) ביקר בארץ ישראל יחד עם קבוצת חובבי ציון ובהם הרב יעקב מזא"ה. הצטרף לחברת "מנוחה ונחלה" שיסדה את רחובות ורכש בה קרקע<ref></ref>. בשנת תרנ"א (1891) עלה לארץ ישראל עם משפחתו ומשפחת גיסו מרדכי יעקבזון<ref></ref>. הם התיישבו ברחובות והיו מראשוני המתיישבים במושבה.

כעבור זמן עבר לראשון לציון והיה מהקבוצה השנייה של מתיישביה. רכש בה עשרות דונם קרקע והקים עליהם את משקו ובכללו בית גורדון. בשנת תרנ"ז (1897), כשניהול ענייני המושבה עבר מהפקידות של הברון רוטשילד לידי ועד התושבים, נבחר לחבר הוועד ושימש בתפקידו שנים רבות. היה מעסקני המושבה ופעל לבניית מוסדותיה, ובין השאר היה ממייסדי התלמוד תורה המקומי. טיפל באספקת המים לתושבים, ובשנות מלחמת העולם הראשונה היה אחראי לאגירת מזון עבורם.

לאחר מלחמת העולם הראשונה עבר להתגורר בתל אביב וגם בה עסק בפעילות ציבורית. השתתף ביסוד בנק קופת עם. כמו כן היה מבוני בית הכנסת הגדול בתל אביב.

בנו הוא יהושע גורדון.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.gen-mus.co.il/person/?id=9188 אברהם זאב גורדון] באתר ״אלבום המשפחות ראשון לציון״

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:רחובות: מייסדים
קטגוריה:משפחת יעקבזון
קטגוריה:ראשון לציון: אישים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1857
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1931
מוחמד חוסיין

מוחמד אחמד חוסיין (בערבית: محمد أحمد حسين;נולד ב-1950) הוא המופתי של ירושלים מאז יולי 2006. חוסיין מונה על ידי מחמוד עבאס, יו"ר הרשות הפלסטינית במקומו של השייח' עכרמה צברי, שכיהן בתפקיד מאז 1994 ופוטר על ידי עבאס. קודם לכן שימש חוסיין אימאם במסגד אל-אקצא.

== דעותיו ==
בראיון שנתן שלושה חודשים לאחר מינויו הצדיק חוסיין את השימוש בפיגועי התאבדות נגד יהודים. בדרשותיו טען כמה פעמים כי מסגד אל-אקצה מאוים על ידי היהודים והזהיר מפני הניסיון לייהד את כותל 'אל-בוראק' (הכותל המערבי), הנחשב לדבריו חלק מההקדש המוסלמי.

ביולי 2015 הגדיר מחבלים הכלואים בישראל על פעילות טרור כ"קדושים" וקבע כי יש "חובה דתית ולאומית" של כלל החברה הפלסטינית לתמוך בהם.

ביולי 2017 לאחר הפיגוע בהר הבית התקינה משטרת ישראל מגנומטרים בכניסות להר הבית. בתגובה הוציא חוסיין פסק הלכה (פתווה) האוסר על כניסת מוסלמים להר כל עוד הבידוק הביטחוני נמשך.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פלסטינים
קטגוריה:המופתים של ירושלים
קטגוריה:הרובע המוסלמי: אישים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1950
סולימאן ג'עברי

סולימאן ג'עברי (בערבית: سليمان الجعبري, 1912 – אוקטובר 1994) היה איש דת מוסלמי-סוני. כיהן כמופתי של ירושלים בין השנים 1993–1994.

==ביוגרפיה==
נולד בחברון. למד באוניברסיטת אל-אזהר. עבד כקאדי בבתי הדין השרעיים בלוד, צפת ויפו. ב-1949 מונה על ידי המופתי של ירושלים, שייח' חסאם ג'אראללה, לסגנו. לאחר מותו של ג'אראללה ב-1954 לא מונה לו מחליף. ג'עברי עצמו שימש כקאדי בצבא הירדני ועבד בחינוך בערב הסעודית, בקטר וביהודה ושומרון, עד לפרישתו לגמלאות ב-1975. ב-1993 מונה ג'עברי לתפקיד המופתי של ירושלים. לאחר מותו באוקטובר 1994, מינתה ירדן את השייח' עבד אל-קאדר עאבדין לתפקיד. במקביל מינה ראש הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת, את השייח' עכרמה צברי, וזאת על רקע דרישתו להכיר בפלסטינים כאחראים על המקומות הקדושים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20080505084858/http://www.passia.org/palestine_facts/personalities/alpha_j.htm Palestinian Personalities: Ja'abar, Sheikh Sulaiman]

קטגוריה:פלסטינים
קטגוריה:המופתים של ירושלים
סולימאן
קטגוריה:הרובע המוסלמי: אישים
קטגוריה:בוגרי אל-אזהר
קטגוריה:ילידי 1912
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-1994
חוסאם א-דין ג'אראללה

חוסאם א-דין ג'אראללה (בערבית: حسام الدين جار الله; 6 במרץ 1884–1954) היה מנהיג מוסלמי סוני בתקופת המנדט הבריטי, והמופתי של ירושלים מ-1948 עד מותו.

==ביוגרפיה==
ג'אראללה נולד בירושלים ולמד באוניברסיטת אל-אזהר בקהיר. כיהן כמפקח על בתי הדין השרעיים והיה מראשי המועצה המוסלמית העליונה. מבחינה פוליטית, היה ג'אראללה בעל ברית של משפחת נשאשיבי יריבתה של אל משפחת חוסייני. בבחירות שנערכו לתפקיד המופתי של ירושלים ב-1921, לאחר מותו של כאמל אל-חוסייני, זכה ג'אראללה במספר הקולות הרב ביותר, אך בעקבות התערבותו של אנשי השלטון הבריטי בראשות הנציב העליון, הרברט סמואל, הסיר ג'אראללה את מועמדתו לתפקיד. ויתורו של ג'אראללה אפשר את בחירתו של אמין אל-חוסייני שהיה המועמד המועדף על השלטון הבריטי באותו זמן, למרות גילו הצעיר והשכלתו הדתית המועטה בייחס לג'אראללה ולמתמודדים האחרים. 

ב-20 בדצמבר 1948, לאחר כיבוש יהודה ושומרון על ידי ממלכת ירדן, מינה עבדאללה, מלך ירדן את השייח' ג'אראללה למופתי של ירושלים במקומו של חוסייני, במסגרת הפעולות שנקט כנגד חוסייני, מתוך רצון לבסס את מעמדו כשליט האזור הכבוש. בהמשך מונה ג'אראללה גם לנשיא המועצה המוסלמית העליונה, תפקיד שלא אויש מאז הדיחו הבריטים את חוסייני ב-1937. 

ג'אראללה נפטר ב-1954. ב-1970 קראה עיריית ירושלים רחוב על שמו בעיר העתיקה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:החברה הפלסטינית בארץ ישראל המנדטורית: אישים
קטגוריה:המופתים של ירושלים
קטגוריה:הרובע המוסלמי: אישים
קטגוריה:בוגרי אל-אזהר
קטגוריה:ילידי 1884

קטגוריה:נפטרים ב-1954
ג'יימס טיש

ג'יימס סלומון טיש (באנגלית: James S. Tisch; נולד ב-2 בינואר 1953) הוא איש עסקים ופילנתרופ אמריקאי. טיש הוא מנכ"ל ואחד מהבעלים של תאגיד לואס (Loews). כיהן כיו"ר חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית בין השנים 2011-2014.

==ביוגרפיה==
טיש נולד באטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי, ללורנס ווילמה (נולדה: שטיין) טיש. אביו לורנס (2001-1923) הקים יחד עם אחיו פרסטון את תאגיד לואס, שעסק ברכישת נכסים במצוקה. הוא בוגר אוניברסיטת קורנל, ובעל תואר שני מבית הספר למינהל עסקים וורטון. הוא היה חבר במועצות המנהלים של ג'נרל אלקטריק, של בית החולים הר סיני בשיקגו, ושל הספרייה הציבורית של ניו יורק. כמו כן היה חבר בדירקטוריון של הבנק הפדרלי של ניו יורק, המועצה ליחסי חוץ, ועמד בראשות ערוץ הטלוויזיה החינוכי WNET. בנוסף היה יו"ר חבר הנאמנים של איחוד הקהילות היהודיות ויו"ר מועצת המנהלים של ועידת נשיא הארגונים היהודיים בארצות הברית.

טיש הוא תומך נלהב של מדינת ישראל ותורם לה רבות. כמו כן תרם לקמפיינים פוליטיים רבים בארצות הברית, דמוקרטים ורפובליקאים כאחד. בבחירות 2008 הוא תמך במועמד המפלגה הרפובליקאית ג'ון מקיין. בשנת 2010 מתח טיש ביקורת חריפה על ברק אובמה ומדיניות המזרח התיכון של ממשלו.

==חיים אישיים==
טיש נשוי ואב לשלושה, מתגורר בניו יורק.

==קישורים חיצוניים==
* [https://archive.jewishagency.org/he/executive-members/%d7%92%d7%99%d7%99%d7%9e%d7%a1-%d7%a1-%d7%98%d7%99%d7%a9-%d7%97%d7%91%d7%a8-%d7%9b%d7%91%d7%95%d7%93/ ג'יימס טיש] באתר הסוכנות היהודית.
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:חברי חבר הנאמנים של הסוכנות היהודית
קטגוריה:נדבנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר וורטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
וילנב-ד'אסק

וילנב-ד'אסק (בצרפתית: Villeneuve-d'Ascq, העיר החדשה של אסק) היא קומונה במחוז נור שבחבל או-דה-פראנס, צרפת. עם אוכלוסייה של מעל ל-60,000 איש, וילנב-ד'אסק היא אחת מהערים הגדולות במטרופולין ליל והגדולה בשטחה במטרופולין, לאחר ליל עצמה. העיר נוסדה כאיחוד של שלוש קומונות שונות. אצטדיון הבית של קבוצת הכדורגל ליל, אצטדיון פייר מורואה, שוכן בעיר.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:נור-פה דה קאלה: ערים
קטגוריה:או-דה-פראנס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1970
הרצח במנזר רטיסבון

מנזר רטיסבון בירושלים
הרצח במנזר רטיסבון אירע ב-9 בספטמבר 1956, ובו נרצח שומר המנזר במרכז העיר ירושלים, לאחר שפתח חבילה ממולכדת שנשלחה אליו.

==הרצח==
ב-30 במאי 1955 התפוצץ רימון ברחוב שמואל הנגיד, וכתוצאה מכך נפצעו שניים קשה ושניים קל. העיתונות תיארה את הפיצוץ כתעלומה. שלושה מן הפצועים היו צעירים דתיים (הרב ישעיהו הדרי, הרב יעקב כ"ץ וארוסתו שרה), והמשטרה חשדה שהם נשאו את הרימון בכוונה להטילו לעבר כנסייה או אטליז טרף, ונפגעו במסגרת "תאונת עבודה". במסגרת זו עצרה המשטרה שניים מחבריהם של הפצועים, אך חקירתם לא העלתה דבר. 

ב-9 בספטמבר 1956 נהרג השומר במנזר מהתפוצצות של רימון יד מסוג מילס. הרימון נשלח אליו ללא נצרה בתוך חבילה שהכילה סוכריות. הנרצח, אליהו סינאני, כבן שישים, היה בן העדה הקראית. במלחמת העצמאות היה בין תושבי הרובע היהודי בעיר העתיקה בירושלים שנפלו בשבי הירדני. בשובו מהשבי דאג לו הנשיא יצחק בן-צבי, שחקר את עדות ישראל והיה מקורב לעדה הקראית, ובהשתדלותו קיבל את משרת השומר במנזר.

על חזית המעטפה שהייתה מצורפת לבונבוניירה היו כתובים בכתב יד שם וכתובת הנמען, ועל גב המעטפה היה כתוב רק השם "לוי". חוקרת כתב היד שהוזמנה מתל אביב לבדוק כיצד תוכל לסייע בחקירה, חשדה שבעל הכתב היא בחורה צעירה, מעדות המזרח. כשבוע לאחר הרצח מסר אב המנזר למשטרה מכתב אנונימי, כתוב במכונת כתיבה, שהתקבל במנזר ומוען לבנו של הנפטר, אברהם סינאני. במכתב נכתב: "האם אתה מאושר שאביך נרצח בגללך. אברהם סינאני, עד סוף כל הימים תזכור שאתה אשם. בגללך הוא נרצח. זאת הייתה הנקמה". אברהם סינאני התחתן עם צעירה מטורקיה ועבר להתגורר שם. לחוקרים התברר שקודם לכן עמד בקשר אישי עם ישראלית בשם שושנה ברזאני ועזב אותה.

השוטרים עצרו את ברזאני בבסיס חיל הים בחיפה. בחיפוש בחדרה נמצאה נצרה של רימון מילס. יחד אתה נעצר צעיר בשם צאלח מזרחי שנחשד בשותפות לרצח. מזרחי סייע לברזאני לקנות את חבילת הסוכריות והשיג עבורה את הרימון מהצבא. הגרפולוגית המשטרתית מצאה זיהוי בין כתב ידה של שושנה ובין כתב היד על החבילה הממולכדת וכן זיהתה בין המכתב המודפס ומכונת הכתיבה בבסיס. כן נעצר פנחס פנחסי שהודה בזריקת הרימון הראשון לבקשתה של ברזאני, אשר סברה כי היא רואה את אברהם סינאני בין העוברים והשבים.

==המשפט==
המשפט התנהל בבית המשפט המחוזי בירושלים. על ברזאני ומזרחי הגנו שני סנגורים מפורסמים - אשר לויצקי ושלמה תוסיה-כהן.

שושנה ברזאני הואשמה בכוונה לנקום בחברה אברהם סינאני, על שעזב אותה והיגר לטורקיה. היא השיגה מאחד מחיילי הבסיס שני רימוני מילס. את הראשון זרק פנחסי ברחוב שמואל הנגיד. לאחר מכן שכנעה ברזאני את צאלח מזרחי להכין קופסת עץ שבתוכה אפשר להטמין רימון יד. את קופסת העץ שמו בתוך קופסת קרטון ובה הסוכריות ושלחו את החבילה בידי שליח לאליהו סינאני במנזר. 

התביעה הביאה חוות דעת פסיכיאטרית של ד"ר ראובן מאיר, מנהל בית החולים הממשלתי לחולי נפש בבאר יעקב, שקבע ששושנה ברזאני הייתה מודעת למעשיה.

בית המשפט הרשיע את ברזאני ומזרחי ברצח בכוונה תחילה ודן אותם למאסר עולם. בית המשפט העליון דחה את ערעורם.

הנשיא יצחק בן-צבי קצב את עונשם של ברזאני ומזרחי ל-18 שנות מאסר. עם זאת, לאחר ניכוי שליש מתקופת המאסר בגין התנהגות טובה שוחררו שניהם ב-23 במרץ 1966, לאחר תשע שנות מאסר.

==לקריאה נוספת==
*נתן דונביץ': נאשמים - דרמות מבית משפט, הוצאת זמורה ביתן, 2000
*דן מרגלית: הסדיסט - סיפורי חיים מאחורי משפטים דרמטיים, הוצאת "מד", עמ' 149 - 192, 1961
*
*

==הערות שוליים==

מנזר רטיסבון
קטגוריה:1956 בישראל
קטגוריה:רצח בירושלים
נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21

נבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21 היא נבחרת הכדורגל הצעירה של ספרד, המייצגת אותה בתחרויות בינלאומיות לנבחרות צעירות, ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הספרדית. הנבחרת משתתפת באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21, הנערכת מדי שנתיים.

==כל אליפויות אירופה לנבחרות צעירות==
* 1978 - הדחה במוקדמות
* 1980 - הדחה במוקדמות
* 1982 - רבע הגמר
* 1984 - מקום שני
* 1986 - מקום ראשון
* 1988 - רבע הגמר
* 1990 - רבע הגמר
* 1992 - הדחה במוקדמות
* 1994 - מקום שלישי
* 1996 - מקום שני
* 1998 - מקום ראשון
* 2000 - מקום שלישי
* 2002 - פלייאוף ההעפלה
* 2004 - פלייאוף ההעפלה
* 2006 - הדחה במוקדמות
* 2007 - פלייאוף ההעפלה
* 2009 - שלב הבתים
* 2011 - מקום ראשון
* 2013 - מקום ראשון
* 2015 - פלייאוף ההעפלה
* 2017 - מקום שני
* 2019 - מקום ראשון
* 2021 - חצי גמר
* 2023 - מקום שני

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ספרד: כדורגל
ספרד
כדורגל
כבל (מבנה)

[[גשר תלוי - סוג של גשר בו נעשה שימוש רב בכבלים]]
גשר תלוי בפארק נשר שבכרמל

כֶּבֶל הוא רכיב מבני (מודל מופשט של חלק בסיסי במבנים), שתפקידו לשאת כוחות מתיחה, ועקב קשיחותו האפסית ללא יכולת להתנגד או להעביר כוחות פיתול, לחיצה או כפיפה. 
צורת הכבל איננה קשיחה והיא תלויה בעומס המופעל עליו, כך שאם משתנה העומס משתנה צורתו-לפיכך, לפי צורת הכבל במרחב אפשר לדעת אילו מאמצים מתקיימים בו, ואילו כוחות פועלים עליו.

==תאוריה==
הקשר בין העומס לצורת הכבל נתון על ידי המשוואה הדיפרנציאלית:
:<math>y=\frac{q}{H}</math>
כאשר q העומס, H הכוח האופקי, ו y השקיעה של הכבל מהקו הישר שמחבר בין נקודות הקצה של הכבל.

התוצאה המתקבלת מפיתוח המשוואה למשקלו העצמי של הכבל, היא שכבל שמועמס רק במשקלו העצמי, מקבל צורה של קו השרשרת (קוסינוס היפרבולי).

==חומרי כבלים==
בכבלים נהוג להשתמש בפלדות חזקות במיוחד על מנת לקבל כוחות גדולים, משתי סיבות עיקריות: 
* משום שאינם נתונים לכפיפה ולכן אינם דורשים מומנט התמד גדול, וניתן להקטין את שטח החתך על ידי חיזוק הפלדה. 
* משום שבדרך כלל הכבלים משמשים למבנים שמאפשרים להם התארכויות גדולות (כמו גשרים). ככל שהפלדה מגיעה למאמץ גדול יותר כך היא מתארכת יותר.

==שימושים נוספים==
* כבל מעלית
* יתר - ייצוב על ידי מתיחה (של קירות, תרנים או מבנים אחרים).
* מתיחת יריעות.

==ראו גם==
*מבנה הנדסי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הנדסה אזרחית
ג'יימס לאודר

ג'יימס דניאל לאודר (באנגלית: James Daniel Lowder; נולד ב-2 בינואר 1963) הוא סופר ועורך ספרותי אמריקאי. כותב בעיקר ספרים מז'אנר הפנטזיה, פנטזיה אפלה ואימה. ספריו תורגמו ליותר מעשר שפות.

==קריירה==
===סופר===
לאודר החל את דרכו כסופר בסדרות הספרים "ממלכות נשכחות" ו"רייבנלופט". שני הספרים וסיפור קצר שכתב על עולם רייבנלופט מתארים את הרפתקאותיה של דמות מטילת אימה בעולם של "רומח הדרקון", לורד סות', ומעלליו בעולם פנטזיית האימה רייבנלופט.

מאמצע שנות התשעים החל לאודר לעסוק בעיקר בפרויקטים עצמאיים. חלק מסיפוריו הקצרים זכו להופיע ברשימות "הפנטזיה והאימה הטובים ביותר" המופיעות מדי שנה. בשנת 2003 היה מועמד בשלב הסופי בתחרות הספר הבדיוני הקצר על הסיפור "הלילה בו שיקגו מתה"; בסיפור זה מופיעה לראשונה דמותו של "האיש המסתורי", הידוע רק בכינוי "הגופה". באותה שנה כתב לאודר את הסיפור "המסכות המתייפחות" ב"צללים מעל רחוב בייקר", ספר המפגיש את שרלוק הולמס עם המיתוס של קת'ולהו, שנכתב על ידי ה. פ. לאבקראפט.

לאודר כתב גם מספר ספרי קומיקס, למספר חברות, בהן ,Devil's Due DC קומיקס ו-Desperado. כמו כן כתב סיפור וערך את סדרות ספרי הקומיקס של "עולמות המבוכים והדרקונים", שהוציאה לאור חברת Devil's Due. במהלך עבודתו כתב גם ספרי הרחבה למשחקי תפקידים שונים, כולל מבוכים ודרקונים והמיתוס של קת'ולהו.

===עורך===
בתחילת שנות התשעים ניהל לאודר חלק מסדרות הספרים המצליחות של TSR, כמו "הממלכות הנשכחות" ו"רייבנלופט". לאחר מכן שימש כעורך בפועל עבור הסדרה הבדיונית "אגדות פנדרגון", המבוססת על סיפור "המלך ארתור" עבור הוצאת Green Knight, וכן כעורך מייעץ להוצאת ספרי CDS בספרי "עיר הגיבורים". לאודר ערך יותר מתריסר סיפורים קצרים בנושאים מגוונים, כגון גיבורי על וזומבים.

==מבחר מיצירותיו==
====רייבנלופט====
* "אביר הוורד השחור" (דצמבר 1991) - Knight of the Black Rose - תורגם לעברית על ידי בועז וייס בהוצאת "מיצוב" ב-1992 (תחת השם "אביר השושנה השחורה"), הוצא מחדש על ידי אופוס ב-2011.
* "רוח הוורד השחור" (מרץ 1999) - Spectre of the Black Rose - נכתב בשיתוף עם ורוניקה וויטני-רובינסון - תורגם לעברית על ידי צפריר גרוסמן בהוצאת אופוס ב-2011.
* "חוקי המשחק" (ספטמבר 1994) - סיפור קצר שפורסם באוסף הסיפורים "סיפורי רייבנלופט". עלילתו מתרחשת בתקופה שבין שני הספרים לעיל.

====ממלכות נשכחות====
* מלחמת הברית (ינואר 1991) -Crusade - הספר השלישי בטרילוגיית האימפריות.
* טבעת החורף (נובמבר 1992) -The Ring of winter - הספר החמישי בסדרת ההרפרים.
* נסיך השקרים (אוגוסט 1993) -Prince of Lies - ספר ההמשך לסדרת "מלחמות האלים".

====ספרים נוספים====
* תן שם לסיוט שלך (אוגוסט 1995) - Name Your Nightmare - הספר פורסם תחת השם ג'יימס ד. לאודר. שייך לסדרת "סיפורים מהקבר".

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.jameslowder.com האתר הרשמי של לאודר]

קטגוריה:סופרי פנטזיה אמריקאים
קטגוריה:סופרי מתח ואימה אמריקאים
קטגוריה:עורכים ספרותיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מרקט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין-מילווקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
קקדו לבן

Cacatua alba
קקדו לבן (שם מדעי Cacatua alba; לעיתים מכונה קקדו אמברלה) הוא מין של תוכי ממשפחת הקקדואיים, שנחשב לאחד התוכיים בעלי האינטליגנציה הגבוהה ביותר. הקקדו מכונה לעיתים "אמברלה" (מאנגלית: Umbrella, מטרייה) משום שכאשר הוא חש שמחה או פחד נפרשת מראשו מעיין כרבולת הדומה בצורתה למטרייה. קקדו לבן אנדמי לאיי מאלוקו הצפוניים, ותוחלת חייו הממוצעת היא 40 שנה.
== מאפיינים ==
כל גופו של התוכי לבן מלבד תחתית הזנב והכנפיים, שצבועים בצהוב בהיר. מקורו ורגליו של הקקדו שחורים. הזכר והנקבה שונים בעיניים. צבע עיניהם של הזכרים הוא שחור ולעומתם, צבע עיניהן של הנקבות הוא חום בהיר. הזכרים גדולים מהנקבות

אורכו של הקקדו הוא כ-46 ס"מ. הוא ניזון בעיקר מפירות, פירות יער, זרעים, אגוזים ושורשים. בעונת הרבייה הוא ניזון מחרקים ומזחלים.

עקב ציד מופרז, הידלדלה אוכלוסיית הקקדו והוא הוכרז בסכנת הכחדה על ידי ארגון IUCN.

כמו כל מיני הקקדו, הקקדו הלבן מקנן בחורים בעצים. הנקבה מטילה שתי ביצים לבנות. הנקבה והזכר דוגרים עליהן במשך כ-28 ימים. הגוזלים עוזבים את הקן כ-84 יום לאחר הבקיעה, נעשים עצמאיים 15–18 שבועות לאחר מכן ומגיעים לבגרות מינית בגיל חמש או שש שנים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://tukiyada.co.il/%d7%a7%d7%a7%d7%93%d7%95/ קקדו], באתר תוכיאדה (בעברית)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1776
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פיליפ לודוויג סטטיוס מולר
קטגוריה:קקדואיים
קטגוריה:איי מאלוקו: עופות אנדמיים
צבי ליבונטין

צבי ליבונטין הכהן (תקצ"ב, 1832 – י' בטבת תרנ"ח, 1898) היה מאנשי העלייה הראשונה, ממייסדי ראשון לציון.

==ביוגרפיה==
נולד בניקולייב שברוסיה (כיום באוקראינה) לזאב הכהן ליבונטין. קיבל חינוך תורני וחינוך כללי. בצעירותו הצטרף לתנועת חובבי ציון. התעשר מעיסוקו במסחר.

בשנת תרמ"ב (1882) עלה בן אחיו זלמן דוד ליבונטין לארץ ישראל כציר מטעם משפחות מקרמנצ'וג ומחרקוב. הוא כונן ביפו ועד בשם ועד חלוצי יסוד המעלה, אשר הציב לו מטרה לרכוש קרקע בארץ ישראל ולייסד בה מושבה של עובדי אדמה. לאחר שאיתר אדמות ב"עיון קרא" שבדרום יפו, פנה לדודו העשיר והציע לו לרכוש את האדמות. צבי ליבונטין נענה לבקשתו ורכש בכספו למעלה ממחצית אדמות "עיון קרא", שעליהן קמה ראשון לציון.

זמן קצר לאחר מכן עלה צבי ליבונטין עם אשתו לאה לארץ ישראל. מיד עם בואו הצטרף לקבוצת ועד חלוצי יסוד המעלה, וכעבור מספר חודשים עלו חברי הקבוצה על הקרקע וייסדו את המושבה ראשון לציון. צבי ליבונטין נחשב "זקן המייסדים". את מחצית השטח מכר לחבריו ומחציתו השאיר לעצמו<ref></ref>. מחלקו הפריש 360 דונם לשש משפחות חסרות אמצעים. את תמורת הקרקע הקדיש לבניית בית הכנסת הגדול של המושבה.

בשנת תרמ"ג (1883) קיבל צבי ליבונטין מוועד חלוצי יסוד המעלה תואר "חבר נכבד" מטעם הוועד ואף הוגשה לו תעודת הוקרה על פועלו. באותה שנה החל יחד עם שני חברים נוספים בנטיעת גפנים, ובעקבותיהם הלכו שאר המתיישבים.

כיו"ר ועד המתיישבים חתם בשנת תרמ"ג (1883) על המכתב הראשון שנשלח מבני המושבה אל הברון רוטשילד, בו סיפרו על המצב הקשה של המתיישבים. לימים סירב ליבונטין לקבל את מרות פקידות הברון, ובעקבות זאת מכר את רכושו ונשאר להתגורר במושבה, יחד עם אשתו לאה, כאזרחים מן השורה עד יומם האחרון. בהיותם חשוכי ילדים תרמו את עיזבונם למוסדות הציבור במושבה.

נקבר בבית הקברות הישן בראשון לציון, ולצדו אשתו לאה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.gen-mus.co.il/person/?id=1329 ליבונטין הכהן (לבונטין) צבי] באתר אלבום המשפחות – עדת ראשון לציון

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:ראשון לציון: מייסדים
צבי
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות גני אסתר בראשון לציון
קטגוריה:חברי ועד חלוצי יסוד המעלה
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1832
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1897
53 (מספר)

53 (במילים בלשון זכר: חמישים ושלושה; בלשון נקבה: חמישים ושלוש) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 52 ולפני 54.

== במתמטיקה ==
* 53 הוא המספר הראשוני ה-16. (אחרי 2, 3, 5, 7, 11, 13, 17, 19, 23, 29, 31, 37, 41, 43 ו-47).
* סכום 53 המספרים הראשוניים הראשונים (5,830) מתחלק ב-53.
* 53 הוא חלק משלשה פיתגורית: 28<sup>2</sup> +45<sup>2</sup> = 53<sup>2</sup>
* 53 נכתב בבסיס הקסדצימלי 35<sub>16</sub>, שמכיל את אותן הספרות בסדר הפוך. לפחות ארבע מכפלות של 53 מקיימות את אותה תכונה: 371 = 173<sub>16</sub>, 5141 = 1415<sub>16</sub>, 99481 =18499<sub>16</sub>, ו-8520280 = 820258<sub>16</sub>.

== במדע ==
* 53 הוא המספר האטומי של יוד.

== בתחומים אחרים ==
* 53 היא קידומת הטלפון הבינלאומית של קובה.
* "53 ימים" הוא ספר מאת ז'ורז' פרק.
* "53rd & 3rd" הוא שיר מאת הראמונס.
* "53 מיילים מערבית לוונוס" הוא שיר מאת The B-52's.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מספרים טבעיים
אבינועם הורביץ

אבינועם הורביץ (ט"ו בטבת תר"נ, 7 בינואר 1890 – כ"ד באייר תש"ל, 30 במאי 1970) היה מהנדס ופעיל ציוני במצרים.

==קורות חיים== 
נולד בגדרה לביל"ויי צבי הורביץ וללאה, בתו של יהושע דב בנינסון. למד ב"חדר" ובבית הספר שבמושבה, ובתום לימודיו היסודיים נשלח ללמוד במקוה ישראל.

בשנת 1908 נסע ללמוד הנדסאות באוניברסיטה בנאנסי שבצרפת. יחד עמו היו הלל לבונטין, בנו של זלמן דוד ליבונטין, ואלכסנדר חיסין, בנו של ד"ר חיים חיסין. בשנת 1911, לאחר שחלה, נסע להחלמה אצל דודתו ודודו, בילה ויעקב ויסמן, במצרים. כעבור שנה שב לצרפת להשלים את לימודיו. 

בשנת 1915 נסע למצרים אל אחיו אמנון הורביץ ואל דודותיו שהתגוררו באלכסנדריה. כעבור זמן החל לעבוד כמהנדס ראשי ומנהל טכני של חברת הטראם באלכסנדריה. בשנת 1920 נסע מספר פעמים לארץ ישראל, לבקשת פנחס רוטנברג וראע'ב נשאשיבי ראש עיריית ירושלים, כדי לייעץ להם בנושאי חשמל. רשם על שמו מספר פטנטים בתחום החשמל והחימום.

בשנת 1922 נישא בארץ ישראל לפנינה ליבונטין, בתו של זלמן דוד ליבונטין, בת המחזור הראשון של גימנסיה הרצליה, חברתם לכיתה של משה שרת (אז שרתוק), דב הוז ואליהו גולומב. כעבור זמן שב למצרים והתגורר באלכסנדריה. הורביץ היה פעיל מרכזי בחיים הציבוריים היהודיים באלכסנדריה ועמד בראש הסניפים המקומיים של ארגונים ציוניים שונים, ובהם הקרן הקיימת, קרן היסוד וברית עברית עולמית. שפת הדיבור בבית הייתה עברית. ביתו שימש אכסניה לאורחים מארץ ישראל, ובהם ראשי סולל בונה שבאו להתייעץ עמו בנושאים הנדסיים. 

מדי שנה היה הורביץ בא עם משפחתו לחוג את הפסח בתל אביב. בשנת 1942, בדרכה ארצה בערב פסח, נקלעה המשפחה לתאונת רכבת. הבת הגדולה דליה, בת 18, נהרגה, ואשתו והבת הצעירה לאורה נפצעו קשה. הבת הובאה לקבורה בגדרה, ליד סבה צבי הורביץ.

בשנת 1945 הוזמן על ידי ראש ממשלת עיראק להכין תוכנית תחבורתית לבגדאד. בשנת 1946 התמנה למהנדס ראשי בחברת הרכבת המקומית אלכסנדריה-רמלה.

במלחמת העצמאות אסר השלטון המצרי את פעילי התנועה הציונית במצרים כחשודים בבגידה במולדת המצרית. בין העצורים היו גם אבינועם הורביץ ודודו יעקב ויסמן, שהיה אז נשיא הוועד הפועל של ההסתדרות הציונית במצרים. בשל הדמיון בין השמות 'ויסמן' ו'ויצמן', הפיצה העיתונות המצרית את הידיעה כאילו הורביץ הוא קרוב משפחה של ד"ר חיים ויצמן. הוא היה עצור כשמונה חודשים, ולאחר מכן שוחרר והמשיך בעבודתו בחברת הרכבות אלכסנדריה-רמלה. 

לאחר מבצע סיני עלה לישראל, והתגורר בתל אביב. נפטר בשנת 1970, ונקבר בגדרה. כעבור חודש נפטרה אשתו והיא הובאה לקבורה לצדו.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:מהנדסים ביישוב
קטגוריה:מהנדסים יהודים מצרים
קטגוריה:משפחת בנינסון
קטגוריה:משפחת ליבונטין
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נאנסי
קטגוריה:יורדים מארץ ישראל
קטגוריה:פעילים ציונים במצרים
קטגוריה:אלכסנדריה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1970
קטגוריה:אישים הקבורים בגדרה
ארגוטיזם

ארגוטיזם (באנגלית: Ergotism) או האש של אנתוני הקדוש היא הרעלת מזון הנובעת כתוצאה מאכילת פטריות ארגוט או מזון הנגוע בהם (בדרך כלל שיפון ודגנים נוספים). ההרעלה גורמת לתסמינים גופניים ונפשיים שונים, ובמקרים רבים עקב חוסר טיפול מתאים אף למוות. הרעלת הארגוטיזם הייתה נפוצה מאוד בימי הביניים ונחשבה למגפה. כך לדוגמה בשנת 994 לספירה מתו בצרפת לבדה 40,000 איש. עם התפתחות המדע והרפואה כמעט ונעלמה התופעה למעט מקרים אקראיים בודדים מדי שנה, בעיקר באזורים כפריים.

== האירוע בפונט־סנט־אספרי==
המקרה האחרון ההמוני המיוחס לארגוטיזם אירע ב-16 באוגוסט 1951 בפונט־סנט־אספרי שבדרום־מזרח צרפת בו כ־75 איש לקו בהזיות שונות ועוד כ־300 איש במיחושים שונים.

==תסמינים==
החומרים הפעילים שבפטריית הארגוט פוגעים במערכת העצבים המרכזית והדבר משפיע גופנית ונפשית בתחומים רבים:
התסמינים הגופניים עשויים לכלול תחושת עקצוצים ובעירה באיברי הגוף ההיקפיים, התקפי כאב כלליים ובכללם כאבי ראש עזים, פרכוסים, שלשולים, בחילות והקאות. במצב של אי טיפול בהרעלה והמשך תזונה מהפטריות עלולים אף להתפתח בצקת ונמקים, כשבמקרים קיצוניים ההרעלה עלולה לגרום למוות. בנוסף ייתכנו גם תסמינים נפשיים שונים המקבילים לתסמיני השפעת סם ה-LSD (המופק אף הוא מפטריות הארגוט) כדוגמת פסיכוזה, מאניה, והזיות.

==דרכי טיפול==
דרך הטיפול היעילה ביותר בתסמיני ההרעלה הגופניים היא הפסקת התזונה ממקור הרעל - הפטריות והמזון הנגוע. במקרים חמורים יותר של נמקים ובצקות נדרשת התערבות רפואית אקטיבית כגון כריתת האיבר הנגוע או חיתוך פיסת הבשר הבעייתית. בתסמיני ההרעלה הנפשיים מקובל לטפל בהכנסה לחדר נטול גירויים ובכך למנוע במידת מה את תופעת הסינסתזיה האופיינית להפרעות נפשיות ממשפחת ה-LSD. בימי הביניים התפרסמו מנזרי הכנסייה הנוצרית שבאירופה ביכולתם המיסטית לרפא את חולי הארגוטיזם, למפרע התברר כי החלפת לחם השיפון הנגוע אותו אכלו החולים עד כה, בלחם חיטה הנגוע פחות, אשר היה מצוי יותר במוסדות הכנסייה, היא זו שגרמה להחלמתם המסתורית של החולים. מכאן גם שמה המשני של ההרעלה "האש של אנתוני הקדוש" משום שמנזרי המסדר על-שם אנתוני הקדוש התפרסמו בהתמחותם בטיפול בהרעלה.

== ראו גם ==
* פטריות ארגוט
* LSD

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחלות מערכת העצבים
קטגוריה:הרעלת מזון
אביב הברון

אביב הברון (נולד ב-1959) הוא עיתונאי ישראלי. כתב וערך בכלי תקשורת רבים, הוא חשף את "פרשת נערות הליווי", פרסם את הספר "הירוקים" על קבוצת הכדורגל מכבי חיפה, ומשמש כעורך "המוסף לשבת" של "ידיעות אחרונות".

==ביוגרפיה==
הברון נולד בקיבוץ בארי להורים חברי הקיבוץ, הסופרת רינה הברון ודוקטור אברהם הברון. סבו היה צבי נשרי, שנחשב לאבי החינוך הגופני בישראל; בן דוד של אמו היה רפאל איתן (רפול), הרמטכ"ל לשעבר; בן דודו היה המאייר והצייר דודו גבע; דודו מצד אביו היה האדריכל חנן הברון.

===קריירה עיתונאית===
את צעדיו הראשונים בתקשורת עשה הברון ב"תוספתן", העלון של קיבוץ בארי. ב-1982 הצטרף לשבועון "כותרת ראשית", בעריכת נחום ברנע. הוא פרסם בשבועון כתבות מגזין והיה בעל טור קבוע שנקרא "אם אשכחך הפועל ירושלים". בהמשך מילא שורת תפקידים בעיתונות הכתובה: סגן עורך המגזין "מבט ספורט"; סגן עורך המקומון התל אביבי "העיר" של רשת שוקן; כתב ועורך במוסף סוף השבוע של "חדשות"; עורך במקומון מעריב "זמן תל אביב"; וסגן עורך המקומון "תל אביב" של רשת ידיעות תקשורת. כתבה פרי עטו, שתיארה את תלאותיהם של דודו גבע ואשתו בדרך לקבלת רישוי לבניית ביתם, נבחרה בגיליון ה-1000 של "העיר" לאחת מעשר הכתבות הבולטות של המקומון בשנות קיומו.

ב-1996 התמנה הברון לעורך מדור הספורט של "מעריב" ושימש בתפקיד שבע שנים. בנובמבר 1999 הוא סייע ליונתן הללי לחשוף את "פרשת נערות הליווי", שעוררה בישראל סערה גדולה והובילה להחלתו של הקוד האתי על שחקני נבחרת ישראל בכדורגל. ב-2004 עבר לשמש כעורך מוסף "סופשבוע" של מעריב, הוא הודח על ידי עורך העיתון אמנון דנקנר לאחר שנתיים, אך המשיך לעבוד בעיתון.

ב-2008 התמנה לעורך "המוסף לשבת" – המוסף הפוליטי של "ידיעות אחרונות".

במקביל לעיתונות הכתובה, עבד הברון גם בתקשורת האלקטרונית: הוא ערך בגלי צה"ל את התוכניות "707" עם אלכס אנסקי, "נכון לעכשיו" עם רפי רשף, ו"שעתיים משתיים" עם ראודור בנזימן. בנוסף, שימש כתסריטאי בתוכנית הכדורגל של ערוץ 2, "הדקה ה-91", בהגשת עינב גלילי. בשנים 2006–2007 הוא היה עורך אתר האינטרנט של ערוץ הספורט.

ב-1992 כתב הברון את הספר "הירוקים" (מכבי חיפה - כל הסיפור) - שמתבסס על ליווי קבוצת הכדורגל מכבי חיפה במשך שנה שלמה ומתאר גם את ההיסטוריה של המועדון. הספר הופיע בהוצאת "ספרי עליית הגג".

==חיים אישיים==
מתגורר בתל אביב, נשוי ואב לשלושה ילדים. במהלך הטבח בקיבוץ בארי נרצחו אחותו ושני גיסיו, ושבעה מבני משפחתו נחטפו לעזה.

==עץ משפחה==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל גלי צה"ל
קטגוריה:משפחת אורלוב
קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:סגל העיר
קטגוריה:סגל כותרת ראשית
קטגוריה:בארי: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
קטגוריה:משפחת שכטר (זכרון יעקב)
חומצה לינולאית

חומצה לינולאית (באנגלית: Linoleic acid) היא חומצת שומן רב-בלתי רוויה. החומר הוא נוזל שקוף בטמפרטורת החדר. זוהי חומצה קרבוקסילית שלה שרשרת בת 18 פחמנים שבה 2 קשרים כפולים בעמדות 6 ו9 (כאשר סופרים את פחמן 1 בצד המתיל הרחוק מהקבוצה הקרבוקסילית). חומצה לינולאית היא חומצת שומן חיונית, כלומר כזו שיש לקבל במזון משום שהגוף אינו יכול ליצור אותה מחומצות אחרות וזקוק לה בכמה תהליכים ביולוגים. 

שמה של חומצה זו נגזר מהמילה היוונית Linon שפירושה פשתן, חלקו השני של השם oleic פירושו "קשור או מופק משמן זית" או "קשור לחומצה אולאית" משום שריווי הקשר הכפול בעמדה 6 של חומצה לינולאית נותן חומצה אולאית.

חומצה לינולאית משמשת בגוף ליצירת חומצה ארכידונית ולכן נדרשת לסינתזת פרוסטגלנדין, מצויה בליפידים של קרום התא. היא נפוצה בשמנים צמחיים והיא מהווה יותר מ-50% בשמן פרג, חריע, שמן חמניות, ושמן תירס.

מחסור בחומצה לינולאית בתזונה גורם לשיער יבש, נשירת שיער, ועיכוב בריפוי פצעים.

מטבוליזם של חומצה לינולאית (יצירת חומצה ארכידונית)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חומצות שומן חיוניות
כוות כניסה

כוות כניסה ותא השירות שתחתיו ב[[פרת' שבאוסטרליה]]
כַּוַּת כְּנִיסָה או מנהול (מאנגלית: Manhole) הוא פתחו העליון של תא שירות, המאפשר גישה למערכות תשתית וצנרת ציבוריות תת-קרקעיות כגון מים, ביוב, חשמל, גז וטלפון. 

מקור השם בביטוי האנגלי Man Hole (בעברית – פתח (או חור) עבור אדם), המכוון לכך שממדיו של הפתח מצומצמים ומתאימים לא פעם רק למעבר אדם אחד דרכו מדי פעם. מתחת לכוות הכניסה, על פני קיר התא, מותקן בדרך כלל סולם, המאפשר לעובר דרך כוות הכניסה ירידה אל תוך תא השירות.

כוות כניסה ממוקם בגובה פני הקרקע והוא נפוץ במיוחד בשטחים עירוניים, בכבישים ובמדרכות. הוא נפוץ פחות בשטחים פתוחים, שבהם תשתיות החשמל והטלפון מותקנות בחלקן על גבי עמודים ולא מתחת לפני הקרקע.

פתח כוות הכניסה מכוסה על ידי מכסה עגול (לעיתים - ריבוע או מלבן), העשוי ממתכת או מבטון יצוק, שממדיו גדולים במקצת מממדי הפתח שהוא סוגר והוא נח על שולי פתח זה. שימוש בפתח ומכסה עגולים מונע ביתר קלות את נפילת המכסה לתוך הפתח. המכסה מיועד למנוע נפילה של הולכי רגל דרך כוות הכניסה, או כניסה דרכו של אנשים בלתי מורשים לתוך התא שתחתיו. משקלו של המכסה הוא גדול בדרך כלל, בשל החומרים שמהם הוא עשוי וכן על מנת להבטיח שלא יזוז ממקומו, בפרט בעת תנועת בני אדם ומכוניות על פניו. מותקנים בו בדרך כלל תפס או חורים (כאשר הוא יצוק מתכת), המספקים נקודות אחיזה להרמתו באמצעות מוט ולולאה בקצהו. לעיתים חרותים או יצוקים עליו סמלי הרשות המקומית שבשטחה הוא נמצא או החברה המתפעלת את מערכת התשתית שהוא חלק ממנה.

<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
תמונה:Man hole tel aviv.jpg|מכסה לפתח ניקוז ביפו
תמונה:OpticFibreManholeCoverKfarSaba_RJP.jpg|מכסה לתשתית סיב אופטי בכפר סבא
תמונה:Manhole.jpg|תא שירות של מערכת ביוב באטלנטה, ארצות הברית, ובראשו טבעת כוות הכניסה; תא זה אמור להימצא כולו מתחת לפני הקרקע
תמונה:Praha putdeksel.JPG|מכסה כוות כניסה בפראג, צ'כיה, ועליו טבוע חלק מסמלה של העיר
תמונה:Manholetrondheim.jpg|מכסה כוות כניסה בטרונדהיים, נורווגיה, ועליו טבוע סמלה של העיר
תמונה:Man hole cover in Moraira.jpg|פתח ניקוז בעיר מוריירה בספרד
תמונה:Man hole cover Albacete.jpg|thumb|פתח ניקוז בעיר אלבסטה בספרד
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://manhole.co.il/?lng=2 אתר מכסי ביוב (ואחרים) האולטימטיבי]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ריהוט רחוב
קטגוריה:ביוב
קטגוריה:תשתיות