דואליסט (סרט)

דואליסט (ברוסית: Дуэлянт) הוא סרט מותחן, הרפתקאות ופעולה רוסי, בבימויו של אלכסיי מיזגיריוב. בסרט כיכבו פיוטר פיודורוב, ולדימיר משקוב, סרגיי גרמאש ומרטין ווטקה. הסרט צולם כולו בפורמט IMAX והוא הסרט הרוסי השלישי לעשות זאת (האחרים הם "סטלינגרד", "הטיסה" ו"משיכה").

הסרט מתרחש באמצע המאה ה-19, בבירת האימפריה הרוסית ומתמקד בקורותיו של יאקובלב, קצין צבא לשעבר השב לסנקט פטרבורג לאחר גלות ארוכה באלסקה. בעיר הוא נאבק כנציג בקרבות דו-קרב ומרוויח את פת לחמו מניצחונות בדו-קרב אלה. על פי חוקי הדו-קרב של המאה ה-19 ברוסיה, קצינים שנקראו לדו-קרב הורשו להחליף את עצמם במישהו אחר המתנדב להחליפם, במקרה של יאקובלב הוא דרש על כך כסף. אף שהוא נלחם בקרבות ונדמה ששב כדי לחיות את חייו, מסתבר כי הוא מחפש להשיב את כבודו ולנקום נגד אלה ששלחו אותו לגלות מלכתחילה.

הסרט הוקרן לראשונה במסגרת פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בספטמבר 2016. הסרט זכה לביקורות מעורבות רבות ונחל כישלון חרוץ בקופות, משהרוויח 377 מיליון רובלים בלבד אל מול תקציב של 725 מיליון רובלים.

==רקע==
הסרט מגולל קורותיו של מומחה לדו-קרב ומתאר את אופנת מסורת הדו-קרב כדרך להגן על כבודו של אדם שאומצה בהתלהבות בחוגי הצבא הרוסי. הקרבות נוהלו לפי חוקים לא כתובים אך נוקשים ומפורטים כאשר על פי כללים אלו נקבע כי על הצדדים הלוחמים להיות בעלי אותה דרגה ונאסר על דו-קרב בין קצינים בעלי דרגות שונות. על מנת להגן על כבודם "נאלצו" קצינים בכירים לסמוך על נכונותם פקודיהם להזמין לדו-קרב את הקצין שפגע בכבודם.

עריכת דו-קרב הפכה לנחלת הכלל בתקופת התרחשות האירועים בסרט (המאה ה-19) ובעיקר בקרב קציני צבא, כאשר מהלך הדו-קרב בגרסתו הרוסית קיבל תפנית קיצונית ואלימה: בעוד הדו-קרב בארצות מערב אירופה אִפשר למתמודדים להפסיק את העימות כמעט מיד וללא פגיעה ממשית - מתוך ההכרה כי ההשתתפות בקרב כשלעצמה עונה על הצורך של החזרת הכבוד הפגוע, נערך הדו-קרב הרוסי בטווחים קצרים והסתיים בדרך כלל במות אחד מהמשתתפים. במקביל התפתחו סוגים ייחודיים של דו-קרבות אקדחים אכזריים במיוחד שהבטיחו את מות אחד המשתתפים: בסרט עצמו מוצג סוג דו-קרב שנודע בכינוי אקדח למצח ולפיו המתמודדים עמדו במרחק של 5–8 צעדים אחד מהשני, אחד האקדחים היה טעון והשני ריק מתחמושת, המתמודדים נטלו את כלי הנשק באופן מקרי וירו זה אל זה על פי אות ממנהל הדו-קרב.

==השראה==
הסרט הושפע מסיפורי מסתרי הערים (כדוגמת "סיפורי פריז" (1844) מאת אז'ן פרנסואה וידוק. כהכנה לסרט אלכסיי מיזגיריוב הבמאי צפה בסרט "דואליסטים" משנת 1977 שביים רידלי סקוט והתבסס במידה מועטה על הספר "דו-קרב" מאת ג'וזף קונרד שבעצמו הושפע מסיפורו הקצר של פושקין "הירייה".

==תקציר עלילת הסרט==
סנקט פטרבורג, שנת 1860. קצין הצבא לשעבר יאקובלב נלחם בדו-קרב תמורת כסף, לאחר שחוקי הדו-קרב מאפשרים לקצין שזומן לדו-קרב להעמיד מחליף במקומו לדו-קרב. סגנו של יאקובלב הוא ברון גרמני בעל שיניים מלאכותיות המארגן עבורו את הקרבות ואוסף את כספו. כל מי שמתמודדים בדו-קרב מתבררים כפקודיו של הרוזן בקלמישב, מושא אהבתה של הנסיכה הגדולה אלכסנדרה יוספובנה. הרוזן בקלמישב נתקל בנסיך טוצ'קוב שרואה בו נוכל ורודף נשים ערמומי והרוזן מזמין אותו לדו-קרב.

באחד מאירועי הדו-קרב יאקובלב נפצע ובעודו שוכב פצוע הוא רואה בהזיותיו את עברו באיים האלאוטיים אליהם הוגלה לפני זמן רב, לאחר שנזרק מהצבא. בעבר שמו לא היה יאקובלב כי אם הקצין קוליצ'ב, כאשר הרוזן בקלמישב ראה עצמו נעלב ממנו כאשר סירב לדו-קרב מולו הוא הפעיל את כל כובד השפעתו להביא לכך שקוליצ'ב יוגלה הרחק אל אלסקה.

יאקובלב שמוצא זאת הזדמנות נהדרת להשיב את כבודו ולנקום באיש שהגלה אותו מלכתחילה, מסכים להשתתף בדו-קרב במקומו של טוצ'קוב ולירות ברוזן בקלמישב.

==צוות השחקנים==
* פיוטר פיודורוב - יאקובלב/הקצין קוליצ'ב
** אלכסנדר יאצנקו - יאקובלב הצעיר
* ולדימיר משקוב - הרוזן בקלמישב
* מרטין ווֹּטקה - ברון גרמני
* פרנציסקה פטרי - הנסיכה הגדולה אלכסנדרה יוספובנה
* יורי קוזנצוב - משרתם של בני קוליצ'ב
* יוליה חלינינה - מרתה טוצ'קובה
* פאבל טבקוב - הנסיך טוצ'קוב
* סרגיי גרמאש - בעל היד האחת
* יורי קולוקולניקוב - בסארגין, סגנו של בקלמישב

==ביקורת==
הסרט זכה לביקורות מעורבות רבות ממבקרי הקולנוע ברוסיה. רבים מהמבקרים שיבחו את עיצוב הסרט.

מבקר הקולנוע הרוסי אנטון דולין ציין את ייחודיות הסרט וכינה אותו "הסרט המסקרן ביותר של השנה" וכי העיר פטרבורג הוצגה בו כעיר השיטפונות הנצחיים, מזוהמת ומזג האוויר בה הוא סגרירי וגשום, שילוב לונדון מהתקופה התעשייתית וסטימפאנק. דולין מציין לטובה את עיצוב ההפקה והמוזיקה המתנגנת ברקע.

לדברי אנדריי פלאחוב "מיזגיריוב [הבמאי] מציג נואר בעיצוב שונה ובו רוסיה של המאה ה-19 מוצגת כאמריקה של המערב הפרוע." כך גם לדברי המבקר מיכאיל טרופימנקוב.

לדברי חוקר תולדות האימפריה הרוסית דיוניס קפטאר לסרט אין שום התאמה למה שהתרחש בתקופת הצאר.

גם בעיתונות הקולנוע במדינות המערב היה מה לבקר את הסרט. כך למשל לסלי פלפרין מ-"The Hollywood Reporter" ציין כי הסרט מצליח לשלב בין סוגת המערבון הקלאסי לדרמה חברתית, ברם הוא ביקר לרעה את השימוש בטכנולוגיית צילום IMAX בסרט.

מבקר הקולנוע של "Variety" דניס הארווי תיאר את הסרט בתור "הפנטזיה של ולדימיר פוטין על האימפריה הרוסית".

==פרסים ומועמדויות==
{| class="wikitable"
|- " style="text-align:right;"
! style="background:#cce;"| פרס
! style="background:#cce;"| קטגוריה
! style="background:#cce;"| מועמדים ומקבלי הפרס
! style="background:#cce;"| תוצאה
|-
|rowspan="10"|פרסי האקדמיה הרוסית לקולנוע(פרס נשר הזהב)
| הצילום הטוב ביותר
| מקסים אוסדצ'י
| 
|-
| עיצוב ההפקה הטוב ביותר
| אלכסנדר פונקראטוב
| 
|-
| מעצב/ת התלבושות הטוב/ה ביותר
| טטיאנה פטרחלצבה
| 
|-
| הסרט העלילתי הטוב ביותר
| הסרט
| 
|-
| הבימוי הטוב ביותר
| אלכסיי מיזגריוב
| 
|-
| השחקן הטוב ביותר
| פיוטר פיודורוב
| 
|-
| הפסקול הטוב ביותר
| איגור ודובין
| 
|-
| הסאונד הטוב ביותר
| רוסטיסלב אלימוב
| 
|-
| עבודת אמנות באיפור ואפקטים וויזואלים פלסטיים הטובים ביותר
| מרינה קראסנובידובה
| 
|-
| האפקטים הוויזואלים הטובים ביותר
| אולפני Main Road Post
| 
|-
|rowspan="5"|פרס אקדמיית ניקה למדעי הקולנוע
| הצילום הטוב ביותר
| מקסים אוסדצ'י
| 
|-
| עיצוב ההפקה הטוב ביותר
| אלכסנדר פונקראטוב
| 
|-
| מעצב/ת התלבושות הטוב/ה ביותר
| טטיאנה פטרחלצבה
| 
|-
| הסרט העלילתי הטוב ביותר
| הסרט
| 
|-
| הפסקול הטוב ביותר
| איגור ודובין
| 
|-
|rowspan="2"| פרס גילדת הצלמים של רוסיה
| פרס הריבוע הלבן על עבודת הצילום הטובה ביותר
| מקסים אוסדצ'י
| 
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי IMAX
קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטים רוסיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות רוסיים
קטגוריה:סרטי פעולה רוסיים
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי מסתורין רוסיים
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
קטגוריה:סרטי מתח רוסיים
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:האימפריה הרוסית בתרבות
קטגוריה:סנקט פטרבורג בקולנוע
קטגוריה:דו-קרב