OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אטנפו אבטה

אטנפו אבטה (באמהרית: አጥናፉ አባተ; 1930 - 3 בפברואר 1977) היה איש צבא אתיופי אשר שימש כיושב ראש הדרג השני לאחר הפלתו של עלם טסמה בגלל חילוקי הדעות בתנועה עצמה, למרות שלא התמנה לשליט אתיופיה, אבטה היה אחד מאלו שעיצבו את החונטה כפי שאנחנו מכירים. האידאולוגיה של אבטה הייתה שמרנית וכללה בין היתר לאומנות (לאומיות אמהרית-כלל אתיופית), סוציאליזם, דתיות וממלכתיות.

== קורות חייו ==

אבטה נולד ליד העיירה ביצאנה שבמחוז גוג'אם והתחנך באקדמיה הצבאית אואלטה. בזמן המהפכה האתיופית אבטה שירת בחטיבה הרביעית שהוצבה באדיס אבבה. באפריל 1974 אבטה הצטרף לוועדה לתיאום הכוחות המזוינים (הדרג) ושיחק תפקיד מכריע בגיבוש קבוצה זו לתנועה ב-24 באפריל, חמישה ימים לאחר מכן חלק מחברי הקבוצה הוחלפו על ידי חמישה סוכנים מהמועצה לביטחון לאומי האתיופית תחת ההוראה של שר ההגנה אבאיה אבבה ובהסכמתו של עלם טסמה בעקבות ההסכם שנוסח עם ראש הממשלה אנדלקטצ'או מקונן. הצטרפותם של הסוכנים מהמועצה לא הייתה מקובלת על אבטה והוא החל לארגן קבוצת התנגדות ובכך הקים מחדש את הקבוצה שכללה בתוכה חברים חדשים בין היתר מהמשמר הקיסרי האתיופי, מחיל ההנדסה ומחיל האוויר. ראש הוועדה הקודם, עלם נהפך לנטול סמכויות ומפחד לחייו ברח למחוז הולדתו ב-22 ביוני.

בשנים הראשונות לקיומו של הדרג, מערכת היחסים בין שני האישים החזקים בתוכו אבטה ומנגיסטו הייתה מתוחה, אך חברית מתי שצריך להתאחד. אבטה התמנה במאי 1976 להיות האיש שאחראי לגיוס איכרים לצבא, תוכנית שנכשלה כישלון חרוץ ולכן אבטה הוחלף עי ידי קצין אחר. מזלו של אבטה היה כאשר לא נכח באותה הפגישה שבה נרצח אמן אנדום, לאחר רצח אנדום, אבטה נשאר היחיד אשר התנגד למנגיסטו התנגדות שהובילה לרציחתו ב-3 בפברואר 1977.

== לקריאה נוספת ==
* מרינה ודוד אוטווי, אתיופיה: אימפריה במהפכה, <small>(אנגלית)</small>.

קטגוריה:מלחמת האזרחים האתיופית
קטגוריה:אנשי צבא אתיופים
קטגוריה:פוליטיקאים אתיופים
קטגוריה:ילידי 1930

קטגוריה:אתיופים שנפטרו ב-1977
טים פולנטי

טים פולנטי לפני חיילים אמריקאים ב[[קוסובו]]
טים פולנטי (באנגלית: Tim Pawlenty; נולד ב-27 בנובמבר 1960) הוא פוליטיקאי אמריקאי ומושל מינסוטה ה-39.

==ביוגרפיה==
פולנטי נולד בסיינט פול, הצעיר מחמישה אחים, לאב נהג משאית ואם עקרת בית שמתה ממחלת הסרטן בהיותו בן 16. בנעוריו עבד פולנטי במשרות שונות על מנת לחסוך ללימודים באוניברסיטה והיה היחיד מבני משפחתו שסיים תואר ראשון, כאשר ב-1983 קיבל את התואר במדע המדינה מאוניברסיטת מינסוטה. הוא המשיך ללימודים מתקדמים בבית הספר למשפטים של המוסד, והחל לעבוד בחברת עורכי דין בה גם המשיך להיות מועסק לאחר שהוסמך בעצמו לעריכת דין.

אשתו של פולנטי, מרי, אותה הכיר בזמן לימודיו, הייתה מספר שנים שופטת, ולאחר מכן מגשרת בחברות פרטיות. לזוג שתי בנות.

===קריירה ציבורית===
פולנטי החל את תפקידיו הציבוריים ב-1988, כשהתמנה לחבר במועצת התכנון של העיר בה התגורר, איגן, פרבר של סיינט פול. ב-1989 נבחר למועצת העיר וב-1992 לבית הנבחרים של מינסוטה, תפקיד בו כיהן עוד חמש קדנציות כולל כמנהיג הרוב הרפובליקני. בשנת 2002 התמודד לראשונה על משרת מושל המדינה, וניצח בבחירות לאחר שזכה ב-44.4% מהקולות לעומת 37.2% ליריבו העיקרי.

בתקופת כהונתו הראשונה פעל פולנטי לאזן את התקציב הגרעוני של המדינה, שסבלה מגרעון של יותר מ-4 מיליארד דולר, תוך קיום הבטחת הבחירות שלו: "ללא מיסים חדשים", באמצעות קיצוצים נרחבים בהעברות לחינוך, בריאות, ופרויקטים נוספים.

פולנטי פעל למען אישור בניית אצטדיון חדש לקבוצת הבייסבול המקומית, מינסוטה טווינס. עלות האצטדיון, שנפתח בינואר 2010, מוערכת בסך של כ-522 מיליון דולר וממומנת ברובה על ידי כספי המדינה שמקורם בהעלאת מס הקנייה על טבק ומשקאות חריפים.

בבחירות שנערכו ב-2006, נבחר פולנטי לקדנציה שנייה לאחר שניצח ברוב דחוק של 46.7% לעומת 45.7% את יריבו מהמפלגה הדמוקרטית.

פולנטי כיהן כיושב ראש איגוד מושלי המדינות, והיה מראשוני התומכים בסנאטור ג'ון מקיין לתפקיד מועמד המפלגה הרפובליקנית לנשיאות ארצות הברית בבחירות 2008. הוא נחשב לאחד המועמדים המובילים לרוץ לצידו של מקיין כמועמד לתפקיד סגן הנשיא, אך לבסוף נבחרה לתפקיד שרה פיילין.

פולנטי החליט שלא להתמודד על קדנציה שלישית כמושל וסיים את כהונתו בינואר 2011. לקראת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2012, הכריז במרץ 2011, על הקמת ועדת גישוש ובמאי השיק את קמפיין הבחירות שלו.

ב-13 באוגוסט 2011 הגיע פולנטי למקום השלישי (13.6%) במשאל שהתקיים באיווה בקרב הרפובליקנים, אחרי מישל בקמן (28.6%) ורון פול (27.7%). יום למחרת הודיע פולנטי כי הוא מסיר את מועמדותו מרשימת המתמודדים בבחירות המקדימות לנשיאות ארצות הברית במפלגה הרפובליקנית 2012.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.leg.state.mn.us/legdb/fulldetail.aspx?ID=10512 טים פולנטי] באתר מדינת מינסוטה
* [https://web.archive.org/web/20110614072521/http://www.timpawlenty.com/ אתר הבית של פולנטי]
* [http://www.nytimes.com/2008/08/08/us/politics/08pawlenty.html?_r=1&adxnnl=1&adxnnlx=1219777282-VeLSZ8TLObYz8aXuSwharQ&oref=slogin כתבה בניו יורק טיימס]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת מינסוטה
קטגוריה:מושלי מינסוטה
קטגוריה:מועמדים בבחירות המוקדמות מטעם המפלגה הרפובליקנית לנשיאות ארצות הברית
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-2012
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של מינסוטה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:יושבי ראש אגודת המושלים הלאומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
מרדכי ולגר

מרדכי (מרקו) ולגר (2 באפריל 1952 – 30 במרץ 2008) היה מהנדס ישראלי וחתן פרס ביטחון ישראל.

== ביוגרפיה ==
ולגר נולד בשנת 1952 בפולין ובהיותו בן חמש עלתה משפחתו לישראל והתיישבה בטבריה. בשירותו בצה"ל הוא היה ביחידת הניסויים של חיל החימוש ובתום שירותו הצבאי למד הנדסת אווירונאוטיקה בטכניון. לאחר סיום הדוקטורט הוזמן ולגר לתקופת הבתר-דוקטורט אל מרכז המחקר איימס שבקליפורניה. במרכז זה, בהנהלת נאס"א, שהה ולגר עד 1987 ובו הוא השתלם בנושאי רובוטיקה, ראייה ממוחשבת ובקרה.

לאחר שובו לישראל הצטרף ולגר לחברת "אל-אופ" והיה שותף לפיתוח קסדת טיס בעלת מסד נתונים ולוח תצוגה פנימיים. בשנת 1990 הוא קודם לעמוד בראש קבוצת הבקרה של "אל אופ", תפקיד בו שימש עד למותו. בשנת 2005 היה ולגר שותף לצוות משותף ל"אל-אופ", "נס טכנולוגיות", משרד הביטחון וחיל האוויר הישראלי שזכה בפרס ביטחון ישראל על "פיתוח מערכת מודיעין חזותית מתקדמת ביותר."

בתפקידו כראש קבוצת הבקרה היה ולגר שותף בשנות עבודתו לפרויקטים המובילים בתחום בישראל, ביניהם פיתוח מערכות הבקרה של טנק המרכבה, פיתוח הנחתה אוטומטית במזל"טים ושדרוג מערכות תצפית אוויריות על ידי שילוב GPS בתכונותיהן. תרומתו הייחודית נגעה לפיתוח רכבים אוטונומיים (בלתי מאוישים) הפועלים על פי מסלול מוגדר מראש ותוך שמירה על כללי התנועה המקובלים.

ולגר נפטר בשנת 2008 כתוצאה מטביעה במהלך שליחות בברזיל.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:מהנדסי אווירונאוטיקה ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל
קטגוריה:הרוגי טביעה ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
אפרים אשכנזי

אפרים אשכנזי (י"ח באדר ב' תרצ"ח, 21 במרץ 1938 - ו' בטבת תש"ל, 15 בדצמבר 1969) היה טייס חיל האוויר הישראלי וחתן פרס ביטחון ישראל.

== ביוגרפיה ==
אשכנזי נולד בקיבוץ מרחביה, בנם של פנינה ומשה אשכנזי, לימים ראש המועצה האזורית יזרעאל. הוא סיים את לימודיו התיכוניים בהצטיינות ובנעוריו החל בפעילות בתנועת "השומר הצעיר". בגיל 16 הוא היה למדריך קן התנועה בעפולה ובגיל 18 למדריך הקן בקריית חיים.

בשנת 1956 התגייס אשכנזי לצה"ל והתנדב לחיל האוויר. הוא שירת כטייס ובשנת 1958 החל בשירות קבע. אשכנזי היה בין חברי משלחת חיל האוויר לסלון האווירי שבפריז ועם קבלת ההחלטה על רכישת מטוסים מסוג מיראז', הוא נשלח מטעם החיל לבחינתם ולדרוש מטעם צה"ל עריכת שיפורים לצורכי החיל. מתוקף אחריותו זו הוא עמד בראש צוות הקצינים שפיתחו עבור המטוס את מערכת הירי ופעלו לשיפור כוונת התותחים במטוס הנשר, פעולה שזיכתה אותו בפרס ביטחון ישראל לשנת 1968.

לאחר מלחמת ששת הימים נשלח אשכנזי לבחינת מטוסי ה-F-4 פנטום והסקייהוק שהיו עתידים להיות מסופקים לישראל על ידי ארצות הברית. בשובו לישראל מונה לסגן מפקד טייסת.

אשכנזי נפטר ממחלה ממארת בדצמבר 1969 ונקבר בבית הקברות שבקיבוץ מרחביה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:רבי-סרנים בצה"ל
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: חיילי צה"ל
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:מרחביה: אישים
קטגוריה:חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים במרחביה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1969
וודית

ווֹדית (Vađđaa ceeli) היא שפתם של הוודים, מדוברת בפי כ-80 איש המתגוררים באזור העיר קינגיסֶפּ (מחוז סנקט פטרבורג) על-יד הגבול עם אסטוניה.

השפות הקרובות ביותר אליה הן אסטונית, פינית, קַרֶלִית (מדוברת ברפובליקת קַרֶלִיָה שברוסיה), שתי השפות הנפוצות פחות (איז'וֹרית ווֶפּסית), המדוברות במחוז סנקט פטרבורג (רוסיה) והשפה הלִיווִית (מדוברת בצפון-מערב לטביה). שבע השפות הללו מהוות את הענף הבַלטוֹ-פיני בקבוצת השפות הפינו-אוגריות (המשתייכת למשפחת השפות האוּרַאלִיוֹת). ענף זה, יחד עם שפת סאמי (או לאפּית, המדוברת במחוז לאפלנד, החולש על צפון-פינלנד וצפון-מזרח שוודיה), מהווה את קבוצת השפות הפינו-לאפּית. קרובה-רחוקה של השפה היא ההונגרית. שפה זו, יחד עם הפינו-לאפיות ושפות נוספות (38 בסך הכול, רובן ככולן מדוברות ברוסיה), מהוות את משפחת השפות האוּרַאלִיוֹת.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שפות פינו-אוגריות
קטגוריה:רוסיה: שפות
גלטירמר אצטט

250px
גלטירמר אצטט הוא חומר המשפיע על מערכת החיסון ומשמש כתרופה לטרשת נפוצה. החומר מוכר יותר תחת השם המסחרי קופקסון, וידוע גם בשם הגנרי קופולימר 1. הזכויות לשיווק הקופקסון נמצאות בידי חברת טבע תעשיות פרמצבטיות, ומשנת 2015 נמכרת גם גרסה גנרית של התרופה.

הבסיס לפיתוח התרופה הוא מחקר שנערך במכון ויצמן למדע בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי פרופ' מיכאל סלע, פרופ' רות ארנון וד"ר דבורה טייטלבאום, ועסק בהשפעתם של פולימרים סינתטיים דמויי חלבון על מערכת החיסון של עכברים.

חברת טבע החלה לבדוק את התרופה בעזרת ניסויים. תחילה בוצעו ניסויים בבעלי חיים. התברר שהתרופה יעילה על חזירי ים וקופים. המכונים הלאומיים לבריאות, סוכנות של מחלקת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית, העניקה ל"טבע" מענק של שני מיליון דולר על מנת לבצע ניסויים בבני אדם. לאחר שגם ניסויים אלו התבררו כמוצלחים, אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי את השימוש בתרופה, בשנת 1996.

זוהי התרופה הראשונה בעולם לטרשת נפוצה שלא מכילה אינטרפרונים. היא מוחדרת לגוף על ידי הזרקה תת-עורית. ניסיונות לפיתוח קופקסון לבליעה טרם צלחו.

הקופקסון אינה מרפאת את המחלה, אלא גורמת לירידה בתדירות ההתקפים, כאשר מהלך המחלה הוא התקפי-הפוגתי. מחקרים תצפיתיים מביעים עדות לכך כי קופקסון גם מעכב את מהלך ההידרדרות הפיזית של החולה, אך הדבר לא הוכח בניסוי קליני מבוקר.

קופקסון משווקת ב-47 מדינות. מכירותיה השנתיות של התרופה בשנת 2012 היו כ-3.75 מיליארד דולר.

באפריל 2015 אישר מנהל המזון והתרופות האמריקאי (FDA) שיווק של גרסה גנרית לקופקסון, מתוצרת חברת סנדוז.

במרץ 2021 הודיע האיחוד האירופי כי פתח בחקירה רשמית נגד חברת "טבע" בחשד שעברה על חוק ההגבלים העסקיים, בכך שהכשילה באופן בלתי חוקי ומכוון את יריבותיה בייצור תרופת קופקסון.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://n.neurology.org/content/45/7/1268.short Copolymer 1 reduces relapse rate and improves disability in relapsing‐remitting multiple sclerosis] - Neurology Jul 1995, 45 (7) 1268-1276; DOI:10.1212/WNL.45.7.1268
* [http://heb.wis-wander.weizmann.ac.il/מסע-בארץ-הלמה/חדשות-מדע-בשפה-ידידותית מסע בארץ הלמה], "המכון - חדשות מדע בשפה ידידותית", דצמבר 2008
* מידע על תרופות דומות ל[http://www.camoni.co.il/index.php?idr=400&p=649 קופקסון] - אתר כמוני
* 
* [https://web.archive.org/web/20110701014103/http://hebrew.tevapharm.com/products מידע על הקופקסון] מאתר האינטרנט של "טבע תעשיות פרמצבטיות", עותק שמור בארכיון האינטרנט
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: תגליות
קטגוריה:טבע תעשיות פרמצבטיות
קטגוריה:תרופות לטיפול בטרשת נפוצה
עיט פיליפיני

עיט פיליפיני (שם מדעי: Pithecophaga jefferyi) הוא מין עוף דורס שהוא מהגדולים והנדירים שבמיני העיטים. עיט זה, הוא חלק מהקבוצה הלא טקסונומית "עיטים טרופיים" שבמשפחת הנציים. העיט הפיליפיני ידוע גם בשם "האריבון" או "הארינג איבון" - "מלך העופות". השם המקומי שלו הוא "באנוג".

העיט הפיליפיני מצוי בארבעה איים ראשיים בפיליפינים: לוזון, סאמאר, לייטה, ומינדנאו; המספר הגדול ביותר של עיטים נמצא כיום במינדנאו.

==מאפיינים==

ראשו של העיט מקושט בנוצות חומות. נוצות אלה דומות במקצת לרעמת אריה, שמקנה לו דמיון לגריפון המיתי. צידו האחורי חום, הצד התחתון לבן; הרגליים הכבדות צהובות ומצוידות בטפרים גדולים וחזקים. המקור הבולט, הגדול וגבה הקשת הוא כחלחל-אפור, עם עיניים כחולות-אפורות. בממוצע, אורך הנקבה הוא בערך מטר אחד, משקלה בערך 7 ק"ג, ומוטת כנפיים באורך של בערך 2 מטר. זה הופך את העיט הפיליפיני לאחד מהעיטים הגדולים בעולם, עם אזור הכנפיים הגדול ביותר. ההרפיה ועיטם שטלר הם בערך באותו הגודל כמו העיט הפיליפיני. הזכר הבוגר קטן מהנקבה בכ-10-20% ומשקלו הממוצע הוא 5 ק"ג. תוחלת חייו של עיט זה מוערכת בכ-30–60 שנה.

כיום, נחשב העיט הפיליפיני לציפור הלאומית של הפיליפינים, עובדה המסייעת להגברת המודעות לגביו והסכנה שבו הוא נמצא בטבע.

==טרף==
העיט הוא טורף-על באיי הפיליפינים ועקב גודלו הוא יכול לצוד טרף עד לגודל של מקוקי סרטנים ואפילו אייל פיליפיני צעיר ששוקל 14 ק"ג. עם זאת קופים זכרים בוגרים עלולים להיות מסוכנים לציד והעיט יעדיף לצוד פרטים צעירים. הוא טורף לעיתים קרובות יותר יונקים קטנים יותר כמו עטלפים, גלשנים ומכרסמים אך גם צעירי טורפים ופרסתנים. כמו כן הוא צד עופות אחרים (בעיקר מיני ינשופיים וקלאוניים) וזוחלים כמו נחשים ולטאות כוח.

העיט מתקיף את הטרף בשתי שיטות: הוא מחכה לטרף מענף גבוה ומביט עליו עד לרגע מתאים לתקיפה או שהוא סורק את השטח ממעוף נמוך וחוטף חיות מבוהלות. בשיטה זו הרבה פעמים העיטים צדים בצוות כשאחד העיטים מבהיל את החיות והשני כבר נמצא נמוך יותר. מקורו וטפריו הגדולים של העיט עוזרים לו להרוג את הטרף במהירות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1896
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם רוברט אוגולוי-גרנט
קטגוריה:עיטי-נחשים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:עופות יערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:הפיליפינים: עופות
קטגוריה:הפיליפינים: מינים אנדמיים
קטגוריה:הפיליפינים: סמלים לאומיים
קטגוריה:ציפורים לאומיות
דאב, מלך סקוטלנד

דאב או דאף (באנגלית: Dubh או Duff, בגאלית סקוטית: דאב מק מל קולום – Dub mac Maíl Coluim באיות עתיק, Dubh mac Mhaoil Chaluim באיות מודרני, כלומר "דאב בנו של מלקולם", פירוש השם דאב בגאלית סקוטית הוא שחור; שנת לידתו לא ידועה. נפטר בשנת 967) היה מלך סקוטלנד משנת 962 לערך ועד מותו.

על פי ה"דואן אלבאנאך" דאב כונה "הנסער" (בגאלית סקוטית: Dén – "דֶן") ועל פי "דברי ימי מלכי אלבה" כונה דאב "השחור".

דאב היה בנו של מלקולם הראשון (מאל קולום מק דמונייל).

ספרים בני זמנו של דאב אינם מציינים פרטים רבים אודותיו, למעט העובדה שעלה לשלטון לאחר מותו של אינדלף בשנת 962.

ג'ון מפרדון (מקור מאוחר יותר) מספר פרטים רבים נוספים אודות מלכותו, הכוללים עלילות של שימוש בכישוף ובגידה. היסטוריונים מודרניים סבורים שאין כל בסיס היסטורי לתיאורים אלה של ג'ון מפרדון.

"דברי ימי מלכי אלבה" מתארים קרב בין דאב לבין קולן, בנו של אינדלף, על פי דברי הימים דאב ניצח בקרב, אולם גורש מהממלכה. ה"אוריגינייל קרוניקל" מאת אנדרו מוייטון מציין כי דאב נרצח בפורס, ביום של ליקוי חמה (ולכן ניתן לתארך את הרצח ל-20 ביולי 966) "דברי ימי מלכי אלבה" מציינים כי דאב נהרג על ידי סקוטים (תיאור שמשמעו שקשרו נגדו), וכי הרצח התרחש בשנת 967. היסטוריונים סבורים כי קולן הוא שהרג את דאב ומלך אחריו.

ישנה סברה לפיה אבן סואנו הסמוכה לפורס היא מצבה שהוקמה לזכרו של דאב על ידי אחיו קנת השני.

בנו היחיד של דאב, קנת השלישי מלך בשנת 997.

צאצאיו של דאב (משפחת מקדאב או מקדאף) נשאו בתואר מורמאר פיף עד שנת 1371.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.ucc.ie/celt/published/T100001A/index.html דברי ימי אלסטר]

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:בית אלפין
קטגוריה:נפטרים ב-967
איגואנה (סוג)

איגואנה (שם מדעי: Iguana) הוא סוג זוחל המשתייך למשפחת האיגואניים שמוצאה מאמריקה הלטינית והיא אחת הלטאות הגדולות ביותר באמריקה, באורך של מעל 2 מטרים. 

כיום ישנם 2 מינים בסוג. עם זאת במשך השנים הכיל הסוג מינים רבים שהועברו לסוגים אחרים, וידועים בשם העממי "איגואנה". השם איגואנה מקורו בשיבוש ספרדי לשם הלטאה בשפת שבט טאינו - Iwana.

== מאפיינים ==
האיגואנות נפוצות בעיקר באמריקה הדרומית והמרכזית. תחום תפוצתן משתרע מדרום ברזיל ופרגוואי עד למקסיקו ולאיים הקאריביים, ומגיע עד למדינות דרום ארצות הברית, כפלורידה וטקסס. האיגואנות ידועות בחוש הטעם המפותח שלהן, מפותח יותר משל בני אדם.

אורכו של זכר איגואנה בוגר יכול להגיע לכ-2 מטרים כאשר הזנב מהווה שני שלישים מאורכו (1.3 מטרים). התזונה העיקרית של האיגואנה היא עלים, פירות וחרקים. לרוב תימצא על ענפי עצים גבוהים אך עדיין תרד לקרקע לחפש פירות שנפלו או מקור מים בו תוכל להתרחץ. האיגואנות נוהגות להיכנס לאגמים ונחלים כדי להתקרר או לברוח מטורפים.

== התנהגות ==
כשהאיגואנה חשה מאוימת, היא תחשוף ציצית עור גדולה מתחת לגרון כדי להפחיד את האויב. כאשר טורף פוטנציאלי יתקרב, האיגואנה תצליף בו עם זנבה הארוך ותישאר במקום. במידה ותהיה לה הזדמנות, האיגואנה תתקוף ולא תברח.

כאשר האיגואנה חשה חמימה ובטוחה, היא תשנה את צבעה מירוק לחום כתמתם. כמו שאר הזוחלים, האיגואנה תשיל את עורה כשהיא תגדל עד שהיא תגיע לגודלה הסופי.

== מיון ==
הסוג כולל שני מינים:
*איגואנה ירוקה (Iguana iguana) המשמשת גם כחיית מחמד פופולרית.
*איגואנת האנטילים הקטנים (Iguana delicatissima) שהיא מין אנדמי לאיי האנטילים הקטנים

שני מיני הסוג איגואנה מתאפיינים בשורת קוצים גרמיים על גבם המגיעים עד הזנב, בעין שלישית, וב"שק עור" עודף מתחת לגרונם. הם ניחנים בראייה מצוינת למרחק - של צורות, צבעים וצללים.

== גלריה ==
<gallery>
Iguana delicatissima.jpg|איגואנת האנטילים הקטנים
Darica Iguana 02358.jpg|איגואנה ירוקה
Iguana-001.jpg|איגואנה בתצוגה בדרום אפריקה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1768
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזפוס ניקולאוס לאורנטי
קטגוריה:איגואנות
מפעיל תחנת חובבים

מפעילת תחנת חובבים
מפעיל תחנת חובבים הוא אדם שמשתמש בציוד שבתחנת רדיו חובבים על-מנת להיות מעורב בקשר דו-צדדי עם אנשים אחרים, שדרך התקשורת שלהם דומה, ושנמצאים על תחומי התדרים שהוקצו לחובבי הרדיו. על-מנת להפעיל תחנת חובבים יש לקבל רישיון שידור על ידי הגורם הממשלתי המוסמך לכך.

==דמוגרפיה==
מספר ממשלות בעולם נוהגות לפרסם את סטטיסטיקת אוכלוסיית חובבי הרדיו במדינה. מספר חובבי הרדיו הגדול ביותר נמצא ביפן, בה גרים נכון להיום כ-1,296,059 חובבי רדיו בעלי רישיון שידור.

המדינות תימן וקוריאה הצפונית הן המדינות היחידות ששוללות מאזרחיהן להפוך למפעילי תחנות חובבים, וזאת מסיבות אידאולוגיות. במדינות מסוימות תהליך קבלת הרישיון למי שאינו אזרח בה הוא קשה, עקב תהליכים בירוקרטים או תשלומי אגרה; אך רוב הממשלות מזכאות את כל תושבי העולם לרישיון במדינתן, ויש מספר לא קטן של חובבי רדיו בעלי רישיונות בכמה מדינות.

===מין===
{| class="wikitable" style="border:1px grey; font-size:85%; margin-left:1em;" align="left"
|-
!מדינה
!מספר מפעילי תחנות חובבים
|-
|יפן
| align = "center" | 1,296,059
|-
|ארצות הברית
| align = "center" | 722,330
|-
|תאילנד
| align = "center" | 141,241
|-
|קוריאה הדרומית
| align = "center" | 141,000
|-
|גרמניה
| align = "center" | 75,262
|-
|הרפובליקה הסינית
| align = "center" | 68,692
|-
|קנדה
| align = "center" | 63,547
|-
|ספרד
| align = "center" | 58,700
|-
|הממלכה המאוחדת
| align = "center" | 58,426
|-
|רוסיה
| align = "center" | 38,000
|-
|ברזיל
| align = "center" | 32,053
|-
|איטליה
| align = "center" | 30,000
|-
|אינדונזיה
| align = "center" | 27,815
|-
|הרפובליקה העממית של סין
| align = "center" | 20,000
|-
|צרפת
| align = "center" | 18,500
|-
|אוקראינה
| align = "center" | 17,265
|-
|ארגנטינה
| align = "center" | 16,889
|-
|הודו
| align = "center" | 10,679
|-
|דרום אפריקה
| align = "center" | 6,000
|-
|נורווגיה
| align = "center" | 5,302
|-
|}
אם משקללים את סך כל הנתונים שהממשלות נותנות לגבי סטטיסטיקת המפעילים, ייווכח שאוכלוסיית חובבי הרדיו מכילה ברובה גברים, בצורה מכרעת. בארצות הברית, לדוגמה, רק כ-15% מכלל חובבי הרדיו הן נשים. בסין, רק כ-12% מכלל חובבי הרדיו הן נשים. רוב חובבות הרדיו בעולם מאוגדות באגודה בינלאומית מיוחדת, המאגדת בתוכה נשים בלבד, שנקראת "אגודת חובבות הרדיו הצעירות".

===גיל===
במדינות רבות בעולם אין רף מינימלי של גיל ממנו ניתן לקבל רישיון שידור ולהפוך לחובב. ממוצע הגילים של חובבים בעולם מראה שרובם מבוגרים. במדינות מסוימות, ממוצע הגילים אף עומד על בני 60 ומעלה, שהוציאו את רישיונם בגיל 40 או 50 לחייהם.

אגודות ומועדוני חובבי הרדיו בעולם נוהגים להגיב לסטטיסטיקה הזאת בכך שהם מפתחים תוכניות ספציפיות המעודדות השתתפות של נערים בחובבות הרדיו. האגודה הבינלאומית לנוער חובבי הרדיו הוא ארגון המקדם מעורבות של נוער, באירופה בפרט, בתחרויות ספורט של חובבי רדיו. בנוסף, מתקיים קשר בין אגודות חובבי הרדיו לבין תנועת הצופים, במסגרתו חניכי התנועה לומדים את נושא חובבות הרדיו, ואף מתאמנים ביצירת קשרים. ארגון הצופים העולמי מקיים בכל חודש אוקטובר את "ג'מבורי באוויר", במסגרתו פועלים כחצי מיליון חניכים מהתנועה ומדריכים חניכים אחרים כיצד ליצור קשרים דו-צדדיים חובבים.

קטגוריה:חובבות רדיו
אינדלף, מלך סקוטלנד

אינדלף או אינדאלב (באנגלית: Indulf, בגאלית סקוטית: אילדאלב מק קאוסנטין- Ildulb mac Causantín באיות עתיק, באירית: Ildulb, כלומר "אינדלף בנו של קונסטנטין"; שנת לידתו לא ידועה. נפטר בשנת 962), המכונה "התוקפן" (An Ionsaighthigh), היה מלך סקוטלנד משנת 954 ועד מותו.

==קורות חיים==
אינדלף היה בנו של קונסטנטין השני (קאוסנטין מק אאדה). ייתכן ואמו הייתה בתו של הרוזן אדולף הראשון מברניקיה אשר שהה בגלות בסקוטלנד באותה עת.

ג'ון מפרדון העריך כי אינדולף היה מלך סטרת'קלייד בעת כהונתו של קודמו מלקולם הראשון והפך למלך ממלכת אלבה (סקוטלנד הקדומה) עם איחוד הממלכות, אבל היסטוריונים מודרניים מטילים ספק בטענה זו.

על פי "דברי ימי מלכי אלבה" בתקופת מלכותו נכבשה העיר "אופידיון אדן" (היא אדינבורו) - וככל הנראה מדובר בכיבוש העיר על ידי אינדולף וביסוס שלטונו כמלך אלבה.

על פי ה"כרוניקון סקוטורום" נפטר אינדלף בשנת 962. "דברי ימי מלכי אלבה" מציינים כי אינדלף נהרג בעת לוחמה בויקינגים בסמוך לקולן ואילו "נבואת ברכאן" מציינת כי אינדלף נפטר ב"בית השליח הקדוש, במקום בו אביו נפטר" - היינו במנזר המוקדש לאנדרו הקדוש.

לאחר מותו של אינדלף עלה לשלטון, דאב בנו של מלקולם הראשון, קודמו. בניו קולן ואמלאיב מלכו אחרי דאב. בנו השלישי, אאוכאיד (Eochaid) נהרג במהלך הבגידה שהביאה למותו של קולן, בסטרת'קלייד בשנת 971.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:בית אלפין
קטגוריה:נפטרים ב-962
יעקב רובין (עורך דין)

יעקב רובין (1 בספטמבר 1936 – 29 באפריל 2012) היה מבכירי עורכי הדין בישראל, ראש לשכת עורכי הדין בין השנים 1987–1991.

==ביוגרפיה==
===לימודים===
רובין היה בוגר תיכון בית הכרם (ליד"ה). לאחר סיום התיכון ב-1954 התגייס לצה"ל. הוא השתחרר בדרגת סרן, ובהמשך כיהן כסגן-אלוף במילואים.

רובין למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, וסיים כמוסמך למשפטים בהצטיינות. החל בעבודת דוקטורט אצל פרופסור שלו גנוסר, אך בשל מלחמת יום הכיפורים לא סיים אותה, והחל לעסוק בפרקטיקה פרטית.

ממייסדי חוג התלמוד למשפטנים הירושלמים.

===הוראה אקדמית===
יעקב רובין שימש החל משנת 1961 בתפקידי הוראה שונים - באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת בר-אילן, במסלול האקדמי המכללה למינהל ובמכללת שערי משפט.

===עיסוק בעריכת דין===
רובין עשה את שנת ההתמחות הראשונה אצל שופט בית המשפט העליון יואל זוסמן, ואת שנת ההתמחות השנייה אצל עו"ד ארנולד שפאר. ב-1969 הצטרף למשרדו של דוד ארד וב-1972 פתח משרד עו"ד עצמאי. הוא נחשב למוביל בתקדימים משפטיים בדיני הראיות. בשנים האחרונות צירף למשרדו את שני בניו.

==פעילות ציבורית==
יעקב רובין כיהן משך עשרות שנים במגוון תפקידים ציבוריים:
* ראש לשכת עורכי הדין בישראל בין השנים 1987–1991
* חבר ולאחר מכן יו"ר אגודת שוחרי האוניברסיטה העברית בירושלים.
* יו"ר אגודת ידידי הרשות למלחמה בסמים.
* יו"ר סניף ארץ ישראל יפה בירושלים.
* חבר הנהלה באגודת מלר"ז (המועצה הציבורית למניעת רעש וזיהום אוויר בישראל (מלר"ז (ע"ר)).
* חבר הוועד המנהל של המכללה למנהל.
* יו"ר וועדת הביקורת של מוזיאון המדע בירושלים.
* חבר הוועדה לבחירת שופטים.
* חבר הוועדה למילון משפטי של האקדמיה ללשון העברית.
* חבר ההסתדרות הציונית העולמית.
* חבר בצוות המייעץ של כנס הרצליה.

==חיים אישיים==
רובין, התגורר בירושלים, היה נשוי לשלומית רובין (מבקרת עיריית ירושלים לשעבר), אב לארבעה, בהם חנן רובין שכיהן כחבר מועצת עיריית ירושלים, וסב ל-15 נכדים ונכדות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:ראשי לשכת עורכי הדין
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:נציגי לשכת עורכי הדין בוועדה לבחירת שופטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
הומל (כדורגל)

מועדון הכדורגל הומל (בבלארוסית: ФК Гомель) הוא מועדון כדורגל בלארוסי. הוא הוקם בשנת 1959 ומגרשו הביתי הוא האצטדיון המרכזי בהומל שבבלארוס. קבוצת הכדורגל של הומל משחקת בליגת העל הבלארוסית בכדורגל. לרשותה זכייה אחת באליפות הלאומית בעונת 2003.

מדי הבית של הומל הם ירוקים ולבנים ומדי החוץ הם בצבע לבן.
==היסטוריה==
ב-1959 נוסד המועדון תחת השם לוקומוטיב הומל. כעבור עשור הוחלף שמו ל"ספרטק", והשם הנוכחי ניתן למועדון בשנת 1995. לאחר קבלת העצמאות של בלארוס, נמנה הומל בין מייסדי ליגת העל הבלארוסית בכדורגל ב-1992.

בשנותיה הראשונות של הליגה דשדשה הקבוצה ולא זכתה להצלחה רבה. ב-2002 ניצחה הקבוצה בגמר הגביע הבלארוסי את באטה בוריסוב ובכך העפילה לגביע אופ"א. הקבוצה ניצחה בסיבוב המוקדמות את ה.י.ק. הלסינקי. בסיבוב הראשון הקבוצה הפסידה לשאלקה 04 בתוצאה 4:1 בסיכום שני המשחקים והודחה מהטורניר. ב-2003 זכתה הקבוצה באליפות בלארוס הראשונה והיחידה שלה. הקבוצה הוכנסה למוקדמות ליגת האלופות אך הודחה על ידי אס קיי טירנה.

בתום עונת 2019 ירדה לליגה הראשונה. אך חזרה לליגת העל הבלארוסית בכדורגל אחרי עונה אחת והשתתפה בה מעונת 2021.

==תארים==
*ליגת העל הבלארוסית בכדורגל
** זכייה (1): 2003
*הגביע הבלארוסי
** זכייה (3): 2002, 2011, 2022

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל בלארוסיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה בברית המועצות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1959
קטגוריה:קבוצות כדורגל שזכו באליפות בלארוס
קטגוריה:הומל: ספורט
ז'ירונדן דה בורדו

מועדון הכדורגל ז'ירונדן דה בורדו (בצרפתית: Football Club des Girondins de Bordeaux), ובקיצור ז'ירונדן דה בורדו (בצרפתית: FC Girondins de Bordeaux), הידוע גם פשוט בתור בורדו (בצרפתית: Bordeaux), הוא מועדון כדורגל צרפתי שנוסד בשנת 1881. 

המועדון זכה בשש אליפויות (1950, 1984, 1985, 1987, 1999, 2009) וארבעה גביעים לאומיים (1941, 1986, 1987, 2013), כאשר ההישג הגדול ביותר של הקבוצה בזירה האירופית היה ההשתתפות בגמר גביע אופ"א ב-1996. בדרכה לגמר גברה בורדו על קבוצות כגון ריאל בטיס, מילאן וסלביה פראג. בגמר הפסידה הקבוצה לבאיירן מינכן, ובכך נמנע ממנה התואר האירופי הראשון שלה.

==היסטוריה==
המועדון הוקם ב-1881 וב-1937 הפך למקצועי. ב-1941 זכתה לראשונה בגביע הצרפתי. בעונת 1949/50 זכתה הקבוצה באליפות הליגה הראשונה שלה, כשנה בלבד לאחר שעלתה מליגת המשנה. באותה תקופה כונתה חוליית ההגנה של בורדו "המבצר הבלתי חדיר".

ההצלחה מיעטה לבוא בעשורים הבאים עד שנות ה-80. בעשור זה זכתה בורדו בשלוש אליפויות ובשני גביעים והעפילה במשך מספר שנים רצופות למפעלים אירופיים. אולם, חלה ירידה בכושר של הקבוצה לקראת סוף העשור ובתחילת שנות ה-90 הורדה הקבוצה לליגת המשנה מסיבות כלכליות. הקבוצה הצליחה לחזור לליגת העל בתוך זמן קצר, וב-1996 הגיעה להישג השיא שלה - גמר גביע אופ"א. בשנת 1999 היא זכתה באליפות החמישית שלה. האליפות הבאה הגיעה עשר שנים לאחר מכן, ב-2009, תוך שהיא עוצרת רצף שבע אליפויות של אולימפיק ליון. בעונת 2009/10 בורדו הגיעה לרבע גמר ליגת האלופות, שם התמודדה מול אולימפיק ליון והודחה. בעונת 2012/13 זכתה בורדו בגביע הצרפתי ה-4 בתולדותיה לאחר שניצחה את אביאן בגמר 2–3.

ב-23 במאי 2015 חנכה הקבוצה את אצטדיונה החדשה, אצטדיון בורדו-אטלנטיק המונה 42,115 מקומות ישיבה.

בנובמבר 2018 נרכשה על ידי איש העסקים האמריקאי ממוצא צרפתי, ז'וזף דרגוס, מייסד חברת General American Capital Partners.

ב-22 ביוני 2021, בורדו הודיעה כי ז'רארד לופז רכש את המועדון. 

בסיום עונת 2021/2022 ירדה הקבוצה לליגה השנייה לראשונה מאז 1990/1991. זמן קצר לאחר מכן, ביולי 2022, הורדה הקבוצה לליגה השלישית עקב בעיות כספיות.

ב-25 ביולי 2024 הודיעה הקבוצה על פירוק ויציאה מכלל פעילות עקב קשיים כלכליים. לאחר מכן ב-1 באוגוסט 2024 הוחלט שהקבוצה תחדש את פעילותה כקבוצה לא מקצוענית בליגה הצרפתית הרביעית . 

==שחקנים ומאמנים נודעים==
===שחקנים===
* זינדין זידאן
* אלן ז'ירס
* כריסטוף דוגארי
* ביצ'נטה ליזארזו
* יואן גורקוף
* מרואן שמאח'
* פאולטה

===מאמנים===
*גוסטבו פוייט
*לורן בלאן
*וילי סניול
*פאולו סוזה

==תארים==
*אליפויות צרפת (6)
** 1950, 1984, 1985, 1987, 1999, 2009
*ליגת המשנה הצרפתית בכדורגל (1)
** 1992
*הגביע הצרפתי (4)
** 1941, 1986, 1987, 2013
*גביע הליגה הצרפתית (3)
**(2002, 2007, 2009)
*גביע הדלה אלפי (1): 1980
*גביע האינטרטוטו (1): 1996

==קישורים חיצוניים==

* 

*
בורדו, ז'ירונדן דה
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1881
קטגוריה:בורדו
אריק למינג

אריק ולדימר למינג (בשוודית: Eric Valdemar Lemming; 22 בפברואר 1880 - 5 ביוני 1930) היה אתלט שוודי שהשתתף במגוון של ענפים, אלוף אולימפי בעל 7 מדליות מהן 4 זהב, זכה 3 פעמים ברציפות בתואר בהטלת כידון, בחישוב מדליות הזהב מאתונה 1906.

== ביוגרפיה ==
למינג החל את הקריירה האולימפית שלו באולימפיאדת 1900 בפריז בה סיים שלוש פעמים במקום רביעי בקפיצה לגובה, קפיצה במוט וביידוי פטיש ובמקום שמיני בזריקת דיסקוס. למינג גם סיים במקום האחרון בקפיצה לרוחק ומחוץ לשישייה הראשונה בקפיצה משולשת.

באולימפיאדת אתונה (1906) זכה למינג ב-4 מדליות ביניהם אחת זהב בהטלת כידון ו-3 מדליות ארד בהדיפת כדור ברזל, משיכת חבל עם נבחרת שוודיה ובפנטאתלון.

באולימפיאדת 1908 בלונדון זכה למינג בשתי מדליות זהב בהטלת כידון ובהטלת כידון בסגנון חופשי.

באולימפיאדת 1912 בסטוקהולם זכה למינג בפעם שלישית ברציפות במדליית זהב בהטלת כידון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופים אולימפיים: הטלת כידון (גברים)
קטגוריה:אתלטים שוודים
קטגוריה:קופצים במוט
קטגוריה:הודפי כדור ברזל
קטגוריה:מתחרים בקרב חמש
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (1900)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אתונה (1906)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (1908)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סטוקהולם (1912)
קטגוריה:אלופים אולימפיים משוודיה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1880
קטגוריה:נפטרים ב-1930
קפריצ'ו

קפריצ'ו (באיטלקית: capriccio; בצרפתית: caprice; ברבים: קפריצ'י) היא יצירה מוזיקלית, על פי רוב חופשית למדי בצורתה ומלאת חיים באופייה. קפריצ'ו טיפוסי יהיה מהיר, נמרץ ובמקרים רבים וירטואוזי בטבעו.

המונח מתייחס למגוון יצירות: בתקופת הבארוק שימש במקרים רבים יצירות קצרות לכלי מקלדת (לדוגמה, אצל ג'ירולאמו פרסקובלדי, ויוהאן סבסטיאן באך סיים את הפרטיטה שלו בדו מינור, רי"ב 826, בקפריצ'ו, שהוא, על אף שמו, קטע קונטרפונקטי דחוס, העושה שימוש קפדני ושיטתי בנושא התוסס, כמעט הומוריסטי, שלו. כמו כן ידועים הקפריצ'י רי"ב 992 ו-993. את הקפריצ'ו רי"ב 992 כתב באך אולי בפרידתו מאחיו יוהאן יעקוב, שנסע לשרת כנגן אבוב בתזמורת בחצר המלך בשוודיה. הקפריצ'ו רי"ב 993 הוקדש ליוהאן כריסטוף באך.

ניקולו פגניני השתמש בקפריצ'ו לקובץ בן עשרים וארבעה קטעים וירטואוזיים לכינור, אצל לואיג'י לניאני הוא מתנוסס על קובץ של שלושים ושישה קטעים וירטואוזיים לגיטרה וצ'ייקובסקי ורימסקי-קורסקוב השתמשו בו ליצירות תזמורתיות (קפריצ'ו איטלקי וקפריצ'ו ספרדי, בסדר זה). ברהמס כתב מספר רב של קפריצ'י לפסנתר בשנות חייו האחרונות, כולם נחשבים בין היצירות יוצאות הדופן והרציניות ביותר של שלהי התקופה הרומנטית במוזיקה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* שלמה מינץ, [http://opusmagazine.co.il/article/paganini-24-caprices/ "הקפריסים של פגניני: אטיודים או יצירות אמנות?"] בתוך אופוס – המגזין למוזיקה קלאסית.

קטגוריה:מבנים מוזיקליים
קטגוריה:מילים וביטויים באיטלקית

de:Capriccio#Musik
קנצונה

קנצונה (באיטלקית: Canzone; ברבים קנצוני), היא יצירה מוזיקלית, שיר או בלדה שמקורם איטלקי או פרובאנסלי. המונח משמש גם להגדרת סוג של שירה הדומה למדריגל. לעיתים מכנים יצירה פשוטה ושירית באופייה קנצונה, בייחוד אם מחברה איננו איטלקי. דוגמה טובה לכך היא האריה "Voi che sapete" מתוך נישואי פיגארו של וולפגנג אמדאוס מוצרט.

במוזיקה ובשירה, קנצונה היא יצירה מוזיקלית רב-קולית מהמאה ה-16, המבוססת על שירים קצרים שמקורם בפרובאנס, צרפת שהיו פופולריים באיטליה בימי הביניים. השירים עסקו באהבה, בטבע וביופי נשי. הם הורכבו מבתים שווים באורכם, ונחתמו בהקדשה או בבית קצר יותר. מספר השורות לבית היה בדרך כלל 14, כמו בסונטה. למעשה, הועלו השערות שהסונטה נבעה מהקנצונה. הכותבים המפורסמים ביותר של קנצונות היו המשוררים מהמאה ה-14: גווידו קוולקנטי, דנטה אליגיירי ופרנצ'סקו פטרארקה. הצורה המוזיקלית שלהם הייתה עיבוד קולי למלות השירים; המונח Canzone הוא גם בר-חליפין עם Canzona, צורה אינסטרומנטלית חשובה משלהי המאה ה-16 וראשית המאה ה-17; יצירות כאלה כונו לעיתים קרובות "קאנצוני דה סונאר" וחשיבותן נעוצה בהיותן מבשרות הסונאטה. הטרמינולוגיה הייתה חופשית למדי בסוף תקופת הרנסאנס וראשית תקופת הבארוק ומה שמלחין אחד כינה "קנצוני דה סונאר" עשוי היה להיקרא "קנצונה" או אפילו פנטזיה, אצל מלחין אחר. ביצירותיהם של מלחינים מסוימים, כמו פאולו קוואליאטי, נראה שלמונחים לא הייתה שום משמעות צורנית מכל וכל. בתחילה התבססו הלחנים על שירים פוליפוניים צרפתים-פלמים ("שנסונים"), ומאוחר יותר הולחנו לחנים מקוריים. הקנצונות הכליות, כגון הקנצונה לכלי נשיפה ממתכת של ג'ובאני גבריאלי, השפיעו על צורת הפוגה ומהן התפתחה צורת הסונאטה.

== ראו גם ==
* שאנסון, סוגה הלקוחה מן הגרסה הצרפתית של המילה

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* "Canzone", in The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. 
* The New Harvard Dictionary of Music, ed. Don Randel. Cambridge, Massachusetts, Harvard University Press, 1986. 
* "Canzone", in The Shapes of our Singing, a comprehensive guide to verse forms and metres from around the world, by Robin Skelton. EWU, Spokane, WA, 2002. 
</div>
* "קנצונה" במילון גרוב החדש למוזיקה ומוזיקאים בעריכת סטנלי סיידי, כרך 20, לונדון, מקמילן 1980
* "מילון הרווארד החדש למוזיקה" בעריכת דון רנדל, קיימברידג', מסצ'וסטס, הוצאת אוניברסיטת הרווארד 1986
* "קנצונה" ב"הצורות של שירתנו", מדריך מקיף לבתי שיר, צורות ומשקלים מרחבי העולם, מאת רובין סקלטון, 2002

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מבנים מוזיקליים
רשם אינטרנט אזורי

חלוקת העולם לחמשת אזורי הרישום
רשם אינטרנט אזורי (באנגלית: Regional Internet registry) הוא מוסד האחראי על הקצאת מספרי אינטרנט באזור בעולם.

המספרים הארגונים מקצים הם כתובות IP עבור IPv4 ו-IPv6 וכתובות מערכת אוטונומית עבור ניתוב BGP.

ישנם חמישה ארגוני רישום אזורי פעילים:

* American Registry for Internet Numbers - ARIN - צפון אמריקה וחלק מאזור הים הקריבי
* RIPE Network Coordination Centre - אירופה, המזרח התיכון ומרכז אסיה
* Asia-Pacific Network Information Centre - APNIC - אסיה ואזור האוקיינוס השקט
* Latin American and Caribbean Internet Address Registry - LACNIC - אמריקה הלטינית וחלקים ואזור הים הקריבי
* African Network Information Centre - AfriNic - אפריקה

חמשת הרשמים מאוגדים ב"ארגון משאבים מספריים" (Number Resource Organization).

רשמי האינטרנט האזוריים נוצרו כדי לחזק את הנייטרליות של רשת האינטרנט ולאפשר לכל אזור בעולם לקבוע את המדיניות שלו בנוגע להקצאת כתובות.

הרשות למספרים מוקצים באינטרנט (Internet Assigned Numbers Authority, IANA) ו-ICANN מאצילים סמכויות לרשמי אינטרנט אזוריים, ואלה, בתורם פועלים בתיאום עם ספקי אינטרנט במדינות השונות.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.arin.net American Registry for Internet Numbers]
* [http://www.ripe.net RIPE Network Coordination Centre]
* [http://www.apnic.net Asia-Pacific Network Information Centre]
* [http://www.lacnic.net Latin American and Caribbean Internet Address Registry]
* [http://www.afrinic.net African Network Information Centre]
* [http://www.nro.net/ Number Resource Organization]

קטגוריה:ארגונים בין-לאומיים
קטגוריה:כתובות רשת
קן קרצ'בל

קן קרצ'בל (באנגלית: Ken Kercheval; 15 ביולי 1935 - 21 באפריל 2019) היה שחקן טלוויזיה אמריקאי שנודע בשל גילום דמותו של "קליף בארנס" בסדרה דאלאס.

==ביוגרפיה==
קרצ'בל נולד בוולקוטוויל, אינדיאנה, בנם של רופא מקומי ואחות. הוא החל את דרכו כשחקן תיאטרון ומשנת 1962 הופיע על במות ברודוויי ו"אוף ברודוויי" בתפקידים במחזות כקברט ו"מי מפחד מווירג'יניה וולף?". במקביל, שיחק במספר תפקידים זוטרים בסדרות טלוויזיה. בשנת 1967 החל לשחק בטלוויזיה, כששיחק דמות בשם "ד"ר ניק האנטר" באופרת הסבון הפופולרית "החיפוש אחר המחר" (Search for Tomorrow). הסדרה שודרה ברציפות מאז שנת 1951, וקרצ'בל היה השחקן השני ששיחק את דמותו של הדוקטור החביב והפופולרי.

עד לשנת 1978 שיחק קרצ'בל בתפקידי משנה רבים בטלוויזיה ואף בקולנוע. בטלוויזיה הופיע בתפקידי אורח בסדרות כ"סטארסקי והאץ'" או "קוג'אק", ובקולנוע הופיע בסרטים כ"רשת שידור".

בשנת 1978 הצטרף לצוות הסדרה דאלאס בתפקיד קליף בארנס, יריבו המוערך של ג'יי אר יואינג גיבור הסדרה, אותו גילם השחקן לארי הגמן. דמותו הסימפתית של בארנס, שבמשך ארבע עשרה העונות שבהן שודרה הסדרה, ניסה לנקום בג'יי אר ובמשפחתו, אך לשווא, הייתה בין הדמויות האהובות על הצופים בסדרה המצליחה, ולצדו של הגמן היה קרצ'בל השחקן היחיד שדמותו הופיעה כמעט ברציפות מן הפרק הראשון בסדרה לפרק האחרון, ששודר בשנת 1991, לאחר ארבע עשרה עונות בהן שודרה הסדרה ברשת CBS. כן ביים קרצ'בל ארבעה מפרקי הסדרה. קרצ'בל הופיע בסרט ההמשך, "דאלאס: שובו של ג'יי אר" שצולם בשנת 1996. במהלך הסרטת הסדרה זכה קרצ'בל בפרסים כגון "Soap Opera Digest Awards" (בו זכה ב-1990) ו- "TV Land Awards" (בו זכה ב-1978).

לאחר ירידת הסדרה "דאלאס" מהמסכים המשיך קרצ'בל להופיע בתפקידי משנה בטלוויזיה, והופיע בהופעות אורח בסדרות כג'ורדן או ER.

קרצ'בל נישא פעמיים, והיה אב לשבעה ילדים. הוא התגורר בגרנדה הילס, קליפורניה, ובאינדיאנה.

קרצ'בל נאבק בבעיות בריאות שנבעו מהתמכרותו לעישון ולאלכוהול. בשנת 1993 אובחן כחולה בסרטן הריאה, והחלים לאחר ניתוח בו הוסר חלק מריאתו. בדומה לחברו לסדרה הגמן, הוא נאבק זמן רב בהתמכרות לאלכוהול, ובשנת 2007 נדון לשלושה ימים בכלא על נהיגה בשכרות.

נפטר באינדיאנה ב-21 באפריל 2019.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:דאלאס (סדרת טלוויזיה)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הפסיפיק
קטגוריה:מורשעים בעבירות תנועה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
יוסף צבי הלוי

הרב יוסף צבי הלוי (קלמנס) (אלול תרל"ד, 1874 – ד' באדר תש"ך, 3 במרץ 1960) היה אב בית הדין הרבני בתל אביב-יפו. חתן פרס ישראל לספרות תורנית, וכן זכה פעמיים בפרס הרב קוק (תש"ג ותשי"ג).

==קורותיו==
נולד בסלובודקה לרב אברהם הלוי, והוסמך בישיבת סלובודקה להוראת איסור והיתר. בטבת תרנ"א הוא עלה בגפו לארץ ישראל וזמן קצר לאחר מכן נישא לבתו של הרב הראשי של יפו והמושבות, הרב נפתלי הרץ הלוי. לאחר נישואיו החל בלימודים בישיבתו של הרב מרדכי גימפל יפה במושבה יהודיה, בעקבותיו החל הרב הלוי לעסוק בסדר זרעים, ולאחר פטירתו של הרב יפה, בשנת תרנ"ב, הוא התמחה בהוראה אצל אבי אשתו.

בשנת תרנ"ד עבר הרב הלוי לירושלים וזמן קצר לאחר מכן הוא שב ליפו ובשנת תרנ"ז התמנה לדיין וסייע בידי חותנו בשאלות איסור והיתר ובשאלות הנוגעות למשפטי ממון וקרקעות. לאחר מותו של חותנו הרב בשנת תרס"ב, מילא הרב יוסף צבי את מקומו עד למינוי הרב אברהם יצחק הכהן קוק, ולאחר מכן מונה לשמש אב בית הדין של תל אביב. בהיעדרו של הרב קוק מהארץ בתקופת מלחמת העולם הראשונה, הרב הלוי מילא את מקומו כרב העדה האשכנזית וכיהן לצדו של רב העדה הספרדית, הרב בן-ציון מאיר חי עוזיאל. לאחר כיבוש ארץ ישראל בידי בריטניה הקימו השניים את משרד הרבנות המאוחדת ששימש כעבור שנים ספורות יסוד להקמת הרבנות הראשית לישראל.

הרב הלוי חיבר את הספר "הוראת שעה" בנושא ההלכות והיתרים הנוגעים לשנת שמיטה. לאורך עשרות שנותיו בתפקיד ראש אב בית הדין של תל אביב-יפו הוא היה לבר-סמכא בנושאים הלכתיים רבים. מפעלו הספרותי הגדול כלל הוצאת ספרים הנוגעים למצוות התלויות בארץ, על-פי סדר המשנה תורה לרמב"ם, ובהם ניתנו פירושים הלכתיים, פרטי ההלכות וחילוקי הדעות הנוגעים להן. עבור מפעלו זה הוא זכה ארבע פעמים בפרס הרב קוק לספרים תורניים מטעם עיריית תל אביב ובשנת תשי"ח הוענק לו פרס ישראל לספרות תורנית.

נכדו של הרב הלוי, פרופסור אברהם חיים הלוי, זכה גם הוא בפרס ישראל - לחקלאות. נכדו סייע בידו בגידול גינה ניסיונית לצורכי פסיקת הלכה בשאלות הנוגעות לגידולי שדה.

הרב הלוי נפטר בשנת תש"ך והובא לקבורה בטבריה.

==לקריאה נוספת==
* 'הלוי (קלמנס), יוסף צבי', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 178–179. 

==קישורים חיצוניים==
* [http://moreshet.co.il/UploadFiles/beit-harav/אדר%20מגד%20תשסז.doc קורות חייו] מאת משפחתו 
* 

;מחיבוריו הזמינים ברשת
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לספרות תורנית
קטגוריה:זוכי פרס הרב קוק
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבנים
קטגוריה:דייני בתי הדין הרבניים
קטגוריה:אזרחי כבוד של תל אביב-יפו
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1958
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות בטבריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1874
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1960
דרך שבעת האגמים

אגם לאקר
אגם קורנטוסו
דרך שבעת האגמים (בספרדית: Camino de los Siete Lagos או Ruta de los Siete Lagos) היא כינויו של קטע נופי בן 107 ק"מ בדרך RN40 הארגנטינאית, העובר לאורכם של שבעה אגמים, בין סן מרטין דה לוס אנדס לבין ויז'ה לה אנגוסטורה שבפרובינציית נאוקן.

שבעת האגמים הם (מצפון לדרום): לאקר, מָצ'וֹנִיקוֹ, פַאלְקְנֶר, ויז'ארינוֹ, אֶסְקוֹנְדִידוֹ, קוֹרֶנטוֹסוֹ ואֶסְפֶּחוֹ. בסמוך לדרך נמצאים אגמים נוספים, המצויים כולם במרחק של קילומטרים ספורים ממנה: מָליקינָה, הֶרְמוֹסוֹ, טְרָפוּל, אֶסְפֶּחוֹ צ'יקוֹ ונאוול ואפי.

הדרך עוברת בתחומי הפארקים הלאומיים לָנין ונָאוֶול וָאפִּי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.liveargentina.com/Argentina/Neuquen/SieteLagos/index.htm דרך שבעת האגמים] באתר liveargentina (כולל מפה) 

שבעת האגמים
קטגוריה:ארגנטינה: גאוגרפיה
קטגוריה:ארגנטינה: תחבורה
קטגוריה:נאוקן (פרובינציה)
טורפדו ז'ודינו

טורפדו ז'ודינו היא קבוצת כדורגל שמשחקת בליגת העל הבלארוסית ושמגרשה הביתי הוא אצטדיון טורפדו שנמצה בעיר ז'ודזינה (ז'ודינו ברוסית) שבבלארוס. עד שנת 1993 שמה היה "BelAZ ז'ודינו" ואז שונה לטורפדו ז'ודינו.

הקבוצה הגיעה לגמר הגביע הבלארוסי בשנת 2010 והעפילה לליגה האירופית בעונת 2010/2011. בסיבוב המוקדמות הראשון הקבוצה ניצחה את פיילקיר. בסיבוב המוקדמות השני הקבוצה הפסידה ל-OFK בלגרד והודחה מהטורניר. 

בשנת 2016 השיגה את התואר הראשון בתולדותיה, כשזכתה בגביע הבלארוסי. היא שבה וזכתה בגביע גם בעונת 2023.

בעונת 2024 זכתה לראשונה בטורניר הסופר קאפ הבלארוסי אחרי שגברה על אלופת 2023, דינמו מינסק.

==תארים==
;אליפות בלארוס
* מקום שלישי (2): 2020, 2023
;הגביע הבלארוסי בכדורגל
* זכייה (2): 2016, 2023
* סגנות (1): 2010
;הסופר קאפ הבלארוסי
* זכייה (1); 2024
;אליפות בלארוס הסוביייטית
* זכייה (4): 1970, 1971, 1980, 1981
* סגנות (2): 1972, 1985
* מקום שלישי (2): 1975, 1982
;גביע בלארוס הסובייטית
* זכייה (10): 1969, 1971, 1972, 1977, 1978, 1981, 1982, 1983
* סגנית (2): 1970, 1984
;הליגה הבלארוסית הראשונה
* זכייה (1): 2001

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל בלארוסיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1961
מכבי קריית ביאליק (שחייה)

סמל האגודה

מכבי קריית ביאליק היא אגודת שחייה שהוקמה בשנת 1960. באגודה שחיינים מקריית ביאליק ומהישובים השכנים. האגודה היא בין האגודות הגדולות בארץ ואחת המצליחות.

== אודות האגודה ==
פעילויות האגודה כוללות בית ספר לשחייה לילדים מגיל 5, קבוצות לשיפור סגנונות לכל הגילים וקבוצות שחייה תחרותיות. 

האגודה מחזיקה בבריכה משלה ולא משכירה מסלולים מבריכות פרטיות. שחייני האגודה מתאמנים לאורך כל השנה בבריכת מרכז הספורט "אפק" בקריית ביאליק בה קיימת בריכה חצי אולימפית עם תשעה מסלולים, מקורה ומחוממת בטמפרטורה של 29-30 מעלות.

תחרות משחה המילניום שמאורגנת על ידי האגודה בסוף השבוע האחרון של כל שנה אזרחית ב-23 שנים האחרונות היא אחת התחרויות הוותיקות והגדולות בישראל. בין השאר השתתפו בתחרות שחיינים מובילים בעולם ממדינות זרות דוגמת: רנדל בל (מקום 4 במבחנים האמריקאיים לאולימפיאדת בייג'ינג (2008) ומנצח הליגה העולמית של FINA בשנת 2007), אולג ליסגור (אלוף ושיאן עולם במשחי החזה), דניס סילנטייב (אחד השחיינים המצטיינים בעולם בסגנון הפרפר) ועוד.

באליפות ישראל שנערכה ב-7 באוגוסט 2009 קבעה מכבי קריית ביאליק שני שיאים ישראלים חדשים. במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב לגברים, בתוצאה של 1:39.55 דקות ובמשחה שליחות 4x50 מטר מעורב לנשים, בתוצאה של 1:58.44 דקות.

== השתתפות שחייני האגודה באולימפיאדה ובאליפות העולם == 
[[אנסטסיה גורבנקו]]
{| class="wikitable"
! שם !! אולימפיאדה !! אליפות עולם 
|-
| אניה גוסטומלסקי || בייג'ינג 2008 || מלבורן 2007
|-
| אלון מנדל || בייג'ינג 2008 || רומא 2009
|-
| איתי צ'מה || בייג'ינג 2008 || מלבורן 2007 
|-
| מיקי מלול || || מלבורן 2007
|-
| קריסטינה צ'רנישב || || רומא 2009
|- 
| עידו הבר || || קאזאן 2015
|- 
| אנסטסיה גורבנקו || טוקיו 2020, פריז, 2024|| קוואנגג'ו 2019
|}

== שחיינים מצטיינים נוספים ששחו באגודה ==
* איתן אורבך 
* איליה אייזנשטוק
* תום קרמר
* אלעד לנדמן

==גלריה==
<gallery caption="" widths="200px" heights="150px" perrow="4">
קובץ:AfekMainPool2.JPG|בריכת מרכז הספורט "אפק"
קובץ:AfekMainPool.JPG|חימום במשחה המילניום, 2006
</gallery>

== ראו גם ==
* שחייה בישראל

== קישורים חיצוניים ==
*[http://bswimmer.org האתר הרשמי של מכבי קריית ביאליק שחייה]
*[https://www.qbialik.org.il/%D7%9E%D7%AA%D7%A7%D7%A0%D7%99%D7%9D האתר הרשמי של מרכז ספורט אפק]

קריית ביאליק
קריית ביאליק
קטגוריה:קריית ביאליק: ספורט
ויז'ה לה אנגוסטורה

ויז'ה לה אנגוסטורה (בספרדית: Villa La Angostura) היא עיירת נופש ארגנטינאית לחוף אגם נאוול ואפי שבפרובינציית נאוקן, כ-110 ק"מ דרומית לסן מרטין דה לוס אנדס וכ-90 ק"מ צפונית-מערבית לבארילוצ'ה. בשנת 2001 התגוררו בה כ-7,300 תושבים.

למילה הספרדית Angostura אין מקבילה בעברית, ופירושה הוא למעשה שם העצם של המילה "צר", ההפך מ"רוחב". פירוש השם "ויז'ה לה אנגוסטורה" הוא "עיר הרוחב הצר", והוא נגזר ממצר היבשה שהיא שוכנת עליו בחלקה.

==גאוגרפיה==
תצפית על ויז'ה לה אנגוסטורה מהר באז'ו
ויז'ה לה אנגוסטורה נמצאת בתחומו של הפארק הלאומי נאוול ואפי.
היא שוכנת לחופו הצפון-מזרחי של אגם נאוול ואפי, ובחלקה מצויה על מצר יבשה שהוא חלק מחצי האי קֶטְרִיאוּאֶה, עליו נמצא הפארק הלאומי לוֹס אָרָזָ'אנֶס. צפונית מערבית לה נמצא אגם קורנטוסו.

מעל העיירה מתנשאים שלושה הרים: בָּאז'וֹ (שגובהו 1,792 מ', ושבו יש גם אתר סקי פופולרי), אינְקָזָ'ל (1,849 מ') ובֶּלְוֶודֶרֶה (1,992 מ').

==היסטוריה==
באזור בו מצויה ויז'ה לה אנגוסטורה חיו בעבר אנשי האואיליצ'ה, המשתייכים לתרבות המפוצ'ה. ארגנטינה השתלטה על האזור רק בשנות ה-80 של המאה ה-19. ראשוני המתיישבים היו מהגרים גרמנים, שנופי המקום הזכירו להם את מולדתם, וההשפעה הגרמנית על האדריכלות בעיר ניכרת גם כיום. עד סוף המאה הגיעו מתיישבים נוספים מרחבי ארגנטינה, לצד מהגרים מסוריה ולבנון.

ב-15 בספטמבר 1932 הוכרזה ויז'ה לה אנגוסטורה כעיר. עוד קודם לכן הוקמה בה תחנת טלגרף, ובהמשך הוקמו בה גם כנסייה (1938) ותחנת משטרה (1943).

מאז שנות ה-90 של המאה ה-20 התרחבה ויז'ה לה אנגוסטורה באופן ניכר. בשנת 1991 עמד מספר תושביה על כ-3,000 ועשור מאוחר יותר כבר הגיע לכ-7,300.

הרחוב הראשי

==כלכלה ותיירות==
בעבר התבססה ויז'ה לה אנגוסטורה על תעשיית העץ, אך לאחר הקמת הפארקים הלאומיים בסביבתה דעכה תעשייה זו. בד בבד, התחזקו ענפי הנדל"ן והתיירות כענפי הכלכלה העיקריים של העיירה.

התיירות בוויז'ה לה אנגוסטורה עונתית. בחורף פוקדים אותה תיירים העוסקים בספורט חורף באתרי הסקי הסמוכים אליה. בקיץ פוקדים אותה מטיילים המסיירים באתרים הסמוכים לה - שבעת האגמים, הפארק הלאומי נאוול ואפי והפארק הלאומי בוסקה דה לוס אראז'נס, שהוא המקום היחיד בעולם שבו יש יער של עצי מירטל צ'יליאני. באגם נאוול ואפי פועלות חברות המציעות פעילויות של ספורט ימי כגון שיט קיאקים, סקי מים וגלישת רוח. נחל קורנטוסו, שאורכו 200 מטרים בלבד, מחבר בין אגם נאוול ואפי לאגם קורנטוסו, והוא אתר פופולרי לדייג של דגי סלמון וטרוטה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נאוקן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1932
פינגווין אדלי

פינגווין אדלי (שם מדעי: Pygoscelis adeliae) הוא מין של פינגווין, שמצוי לאורך רצועת החוף באנטארקטיקה. הוא משלושת מיני הפינגווינים היחידים שגרים ביבשת זו לצד פינגווין קיסרי ופינגווין מלכותי. זהו אחד ממיני העופות הדרומיים ביותר. הפינגווין התגלה בשנת 1840 על ידי ז'ול דומון ד'אורוויל, שנתן לו את השם "אדלי" על שמה של אשתו. נכון ל-2014, יש כיום כ-251 מושבות של פינגווין אדלי, וכ-3.79 מיליון זוגות מקננים. פינגוויני האדלי ניזונים מקריל (בין השאר מקריל אנטארקטי), דגים ודיונונים במהלך תקופת הגדילה שלהם. 

פינגווין אדלי הוא אחד משלושת מיני הפינגווינים שבסוג Pygoscelis. בדיקות DNA של המיטוכונדריון וגרעין התא הוכיחו שסוג זה של פינגווינים קיים כבר כ-38 מיליון שנה (בערך 2 מיליון שנה לאחר התפתחותם של האבות הקדמונים מהסוג פינגווין גדול), ושהמין קיים כ-19 מיליון שנה.

עונת הרבייה של פינגוויני האדלי נמשכת בין אוקטובר לפברואר על חופי אנטארקטיקה. הקן מוקם בין סלעים. הנקבה מטילה שתי ביצים, והיא והזכר דוגרים עליהן במשך 32–34 ימים, במשמרות של כ-12 ימים. הגוזלים נשארים בקן כ-22 ימים, ולאחר מכן מצטרפים ל"פעוטון" - קבוצה של גוזלים. הגוזלים יוצאים לים לאחר 50 עד 60 ימים, ובמהלך זמן זה גדלות אצלם נוצות של פינגווינים צעירים.

פינגוויני האדלי קטנים, נוצותיהם ארוכות וזנבם ארוך ביחס למינים אחרים של פינגוונים; גובהם כ-46–75 ס"מ ומשקלם כ-3.9-5.8 ק"ג. ניתן לזהותם על ידי טבעת לבנה שמקיפה את עיניהם.

== גלריה ==
<gallery mode=packed>

קובץ:Antarctica 2013 Journey to the Crystal Desert (8370640868).jpg
קובץ:Fish8404 - Flickr - NOAA Photo Library.jpg
קובץ:Antarctica (8376313906).jpg
קובץ:Manchot Adélie MHNT.jpg
קובץ:Adelie Penguin2.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פינגוויניים
קטגוריה:אנטארקטיקה: עופות
תחנת בסיס

תורן אנטנות בתחנת בסיס לרשת תקשורת סלולרית.
תחנת בסיס מעוצבת כ[[דקל בטוסון, אריזונה]]
אנטנה סלולרית משולבת ב[[פיסול סביבתי בנתניה]]
אנטנת מוטורולה דור ראשון
תחנת בסיס היא מתקן לקליטה ו/או שידור של גלי רדיו. תחנת בסיס יכולה לשמש לכל סוג של תקשורת אלחוטית, אך השימוש הנפוץ במונח "תחנת בסיס" מתייחס לתקשורת סלולרית.

תחנת בסיס היא לרוב תחנת אחת מתוך מערכת תקשורת עם תחנות בסיס הפרוסות בשטח גאוגרפי נרחב ומספקת שירותי תקשורת.

== הרכב ומבנה==
* אנטנות - משמשת לקליטה ו/או שידור של אותות, ומותקנת במיקום גבוה, על גבי תוואי טבעי או על גבי מגדל, על מנת לאפשר תנאי שידור/קליטה טובים. האנטנות יכולות להיות בצורות ובגדלים שונים, לדוגמה משתפלות או כמתקני גישה אלחוטיים.
* חדר תקשורת - בו נמצאים אמצעים אלקטרוניים כגון ציוד תקשורת, מקלטים, משדרים, מגברים ועוד.
* קווי תקשורת - המקשרים בין תחנת הבסיס לשאר המערכת (כגון תחנות בסיס אחרות, מרכזיית שיחות וכו')

==מאפיינים==
* כיסוי - האזורים שתחנת הבסיס יכולה לתת להם כיסוי
* קיבולת - כמות המנויים, קצב נתונים לתחנה, יכולת לקלוט מנויים מתחנות בסיס סמוכות שסובלות מתקלה
* ארכיטקטורת רשת - היכולת לעבוד כחלק ממערכת תקשורת גדולה יותר, העצמאות לספק שירותים למנויים מקומיים גם כאשר תחנות בסיס אחרות לא תקינות, יכולת לתת שירות למנויים מרשת אחרת (נדידה).

==שימושים נוספים==
===תקשורת מחשבים===

תחנות בסיס יכולות לשמש כנקודה המאפשרת גישה אל רשתות של תקשורת מחשבים (כגון האינטרנט ורשתות אלחוטיות), עבור אמצעים אלקטרוניים שונים, כגון מחשבים ניידים, מחשבי כף יד ועוד.

===מיפוי וניווט===
תחנות בסיס יכולות לשמש גם כחלק ממערכת ניווט לוויינית. מיקומן הגאוגרפי של תחנות אלו ידוע ברמת דיוק גבוהה מאוד והן מנטרות באופן קבוע את ההפרש בין מיקומן המדויק, לבין קריאת המיקום המתקבלת מהמערכת. התחנות שולחות את ההפרש אל מערכת הניווט, ותיקונים אלו נקלטים במכשירי הניווט ומאפשרים לתוכנות הניווט להציג את מיקום בצורה מדויקת יותר.

===מכשירי קשר===
בדומה לאופן הפעולה ברשתות טלפון סלולריות, תחנות בסיס יכולות לשמש גם כחלק ממערכות קשר אלחוטיות. במערכות אלו, מכשירי הקשר הניידים יכולים לנוע ולהתרחק זה מזה. ברגע שהמכשירים יוצאים מטווח הקליטה שביניהם, הם יכולים לקבל שירות מתחנת בסיס אחת או יותר, שמקשרת ביניהם.

==קרינה ובטיחות==

הקרינה הנפלטת מטלפונים סלולריים ומתחנות בסיס היא קרינה אלקטרומגנטית בתחום תדרי המיקרוגל. קרינה זו היא קרינה בלתי מייננת וההשפעה הוודאית היחידה שלה על רקמות היא חימום.
ככל שהטלפון הסלולרי רחוק יותר מתחנת הבסיס, הוא נדרש לשדר בעוצמה גבוהה יותר - ופולט קרינה חזקה יותר. ככל שיש פריסה צפופה יותר של תחנות בסיס, יורד הסיכוי שהטלפון הסלולרי יהיה רחוק מתחנת בסיס. לעומת זאת, ככל שהפריסה צפופה יותר, ישנה צפיפות יותר של תחנות בסיס שפולטות קרינה באופן קבוע.

בשל היבטי הבטיחות והקרינה, וגם אסתטיקה ונוף - תחנות הבסיס הפכו להיות NIMBY.

== ראו גם ==
* תחנת ממסר

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תקשורת סלולרית
קטגוריה:תשתיות תקשורת