OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פול

דוכן פול בשוק
פּוֹל (בעברית יומיומית ובערבית - פוּל; שם מדעי: Vicia faba) הוא צמח חד-שנתי חורפי, אשר נזרע בספטמבר ומניב באביב. מוצאו ממרכז אסיה, מחבש ומארצות הים התיכון. זהו גידול תרבות עתיק בלבנט עוד מהתקופה הנאוליתית, לפני כ-10,000 שנה. הפול נזכר במקרא בין הירקות החשובים לאדם – למאכל ולמספוא. הערבים גידלו את הפול בקנה מידה רחב, והשתמשו גם בגרגירים היבשים וגם בתרמילים ובגרגירים הירוקים. כיום נפוץ הצמח בעיקר באירופה ובארצות הים התיכון.

הפול הוא מאכל נפוץ, עשיר בחלבון ודל שומן. הוא נמכר טרי או בפחית שימורים, מוגש כתוספת מקובלת למנת חומוס, ובמצרים כיום הוא נחשב כמאכל הלאומי.

==היסטוריה==
זן הבר שממנו בוית הפול אינו ידוע לאשורו. זרעים מפוחמים של פול בן 14,000 שנים התגלו בשנת 2016 באשפת המזון של ציידים-לקטים נאטופיים במערת הנחל. אלה זרעי הפול הקדומים ביותר שנמצאו בעולם, המייצגים ככל הנראה את האב הקדום של הזן שבוית לאחר מכן. העדויות הקדומות ביותר בעולם לגידול פול התגלו באתרים בני כ-10,200 שנה לפני זמננו מהתקופה הנאוליתית הקדם קרמית ב' בגליל התחתון: יפתחאל, אחיהוד ונחל ציפורי. באתרים אלה נחשפו כמויות גדולות של זרעי פול (בין אלפים ביפתחאל למעל מאה באתרים האחרים). חלק מהזרעים תוארכו ישירות בשיטת תיארוך פחמן-14 לגיל זה. הזרעים נשמרו בבורות אחסון (ממגורות) לאחר שהופרדו מקליפתם. מדידות הזרעים מלמדות על אחידות בגודלם - נתון המלמד על גידול חקלאי מאורגן, במסגרתו קצרו את הקטניות אשר הגיעו להבשלה באותו פרק זמן. ייתכן כי שמירת הזרעים בבורות אחסון, מלמדת גם על תכנון חקלאי לאורך זמן, כאשר הזרעים שנשמרו נועדו לא רק למאכל, אלא גם להבטחת גידולים עתידיים לשנים הבאות.

==הפול בתנ"ך ==

הפול נזכר פעמיים במקרא לצד 'עדשים' ומרכיבי מזון בסיסיים אחרים (; ). הזיהוי של ה'פול' הוא חד משמעי בכל התרגומים והפירושים. הפול נזכר רבות כגידול יסוד חשוב גם בספרות חז"ל ובימי הביניים.

==חוסר באנזים g6pd==

הפול עשיר אמנם בחלבונים ובעל ערך קלורי רב, אך הוא עלול לעורר אצל אנשים רבים, הלוקים בחוסר חלקי או מלא של האנזים G6PD, תגובות קשות של המוליזה - הרס מהיר של כדוריות הדם האדומות. תופעה תורשתית זו נפוצה באפריקה, אסיה ואזור הים התיכון, ובישראל בעיקר בקרב יהודים יוצאי ארצות ערב וערבים ישראלים.

==ראו גם==
* פול מדמס

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.antiquities.org.il/article_heb.aspx?sec_id=25&subj_id=240&id=4159], האדם הקדמון העדיף קטניות, באתר רשות העתיקות.
* [http://www.gamnon.net/AG-NewHerbal/Herbs17-Peh/Heb-Peh-BroadBean.htm פול], באתר גאמון - צמחי מרפא
* 
* פסקל פרץ-רובין, [https://web.archive.org/web/20070928055636/http://www.hashulchan.co.il/_Recipes/Recipe.asp?CategoryID=107&ArticleID=7530&RecipesCategoryID=316 תבשיל פול תוניסאי], מאתר "על השולחן"
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ירקות
קטגוריה:פרפרניים
קטגוריה:מזון מיובש
קטגוריה:קטניות
קטגוריה:צמחי המקרא
מלווה חובה

"בתל אביב נפתחה תערוכת רודן", [[קריקטורה מאת אדר דריאן, מעריב, 13 בדצמבר 1967]]
[[איגרות חוב ממשלתיות בישראל, ביניהן מלווה מלחמה, ומלווה עממי נושא פרסים]]
מלווה חובה הוא איגרת חוב שהמדינה מחייבת את תושביה לרכוש ממנה, כדרך פחות חמורה מאשר מס, למימון תקציב המדינה. בדומה למס, מלווה חובה הוא תשלום חובה הניתן לממשלה, אך בניגוד למס, יש בו תמורה ישירה למשלם, בדמות איגרת חוב שתיפרע בבוא העת. תנאיו של מלווה חובה נחותים מאלה של איגרת חוב הנמכרת באופן חופשי בשוק ההון, תכונה המחזקת את אופיו המיסויי של מלווה החובה.

מלווה חובה, בניגוד למס, מצריך השקעה במעקב אחר הזכויות שמקנה המלווה ובפירעונו.

בדרך כלל מלווה חובה אינו סחיר במשך שנים אחדות, ולעיתים אינו סחיר כלל, כלומר הוא נפרע רק לאדם שעל שמו הונפק.

==מלווה חובה בישראל==

במדינת ישראל הוטל פעמים אחדות מלווה חובה, שחושב על-פי ההכנסות של כל תושב (בדומה למס הכנסה), על המעבידים (בהתאם לשכר ששילמו) ועל עסקות מסוימות, כגון מכירת נדל"ן.

פירוט (חלקי) של המלוות:
* במסגרת המדיניות הכלכלית החדשה ב-1952 הוטל מלווה חובה על כל הכסף הנזיל במטרה להוריד את האינפלציה ולסייע לממשלה במימון פעילותה.
* "מלווה מלחמה" הוטל בעקבות מלחמת יום הכיפורים כאיגרת חוב מלחמה לגיוס הון מן הציבור.
* "מלווה שלום הגליל" הוטל בתחילתו של מבצע שלום הגליל.

בהנפקתם, בניהולם ובפירעונם של מלוות חובה עוסק "מנהל מלוות המדינה" של בנק ישראל.

מתחילת שנות ה-60 ועד אמצע שנות ה-80 הונפקו יותר מ-15 מיליון תעודות של מלווה חובה על ידי המדינה.

==ראו גם==
* איתור חסכונות אבודים

==קישורים חיצוניים==
* [https://youtu.be/2z9Hbx7j0bE?t=411 הכרזה על 'מלווה הביטחון'] בעקבות מלחמת סיני, במעמד בן-גוריון ולוי אשכול, יומני גבע, ארכיון שפילברג, 1956 (התחלה 6:51)
</small></small>
* [https://youtu.be/Dh3knoa6e2A?t=639 מלווה העלייה], מינהל ההסברה, ארכיון שפילברג, 1959 (התחלה 10:39)

קטגוריה:מיסים
קטגוריה:כלכלת מלחמה
עזרא המנחם

עזרא המנחם (2 בדצמבר 1907 – 13 בינואר 1993), היה סופר ישראלי, זוכה פרס ירושלים לספרות יפה.

==ביוגרפיה==
המנחם נולד בכ"ד בכסלו תרס"ה בסקופיה, בירת מקדוניה (אז חלק מן האימפריה העות'מאנית). היה הבכור מבין שמונת ילדי המשפחה. עלה עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1913, והתגורר עימם תחילה בעיר העתיקה בירושלים, ובהמשך בשכונת יגיע כפיים בסמוך למאה שערים בעיר.

בגיל צעיר הפסיק את לימודיו והחל לעבוד כנער שליח. אחר כך עבד כפקיד בבנק אנגלו-פלשתינה, ובתקופה זו החל לכתוב ולפרסם את סיפוריו בירחון "גליונות" של יצחק למדן. לאחר מספר שנים עבר לעבוד במוסד ביאליק.

ב-1941 פורסם ספרו הראשון, "בין החומות". מאז כתב סיפורים רבים ומספר ספרים, העוסקים בעיקר בהווי הירושלמי. בנוסף כתב את הספר "שבילים בפולין", העוסק בביקורו אצל משפחת רעייתו בפולין, וכן את "האנתולוגיה שלי", סיפורים על פגישותיו עם סופרים אחרים.

בשנת 1953 עבר עם אשתו תמר ושני בניו לתל אביב ועבד בהוצאת הספרים עם-עובד.

משרתו האחרונה הייתה בקול ישראל, שם עבד במספר תפקידים, בהם משרת האחראי על תוכניות הספרות והאמנות.

המנחם זכה בפרס ירושלים לספרות יפה, על ספרו "סיפורי העיר העתיקה" (1968).
היה נשוי לתמר לבית שטרקמן. לשניים נולדו שני בנים - יוני המנחם, צלם, ואמיתי, פסיכולוג קליני במקצועו.

עזרא המנחם נפטר בכ"א בטבת תשנ"ג ונטמן בבית העלמין קריית שאול לצד רעייתו.

== מספריו ==
עזרא המנחם, 1958
* בין החומות, 1941
* שבילים בפולין, 1942
* עפר הארץ, 1948
* בצל ימים, 1954
* סיפורי העיר העתיקה, 1968
* אנתולוגיה שלי, 1969
* אשמורות, 1977
* סיפורים מירושלים, 1981
* מסיפורי נער ירושלמי, 1988

==לקריאה נוספת==
* אדיר כהן, סופרים עבריים בני זמננו, הוצאת ספרים מ. מזרחי, תל אביב

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1993
רוברט ג'. לאנג

רוברט ג'. לאנג (אנגלית: Robert J. Lang; נולד ב-4 במאי 1961) הוא מדען ואמן אוריגמי בולט.

לאנג נולד ב-4 במאי 1961 באוהיו וגדל באטלנטה. הוא למד לדוקטורט בפיזיקה במכון הטכנולוגי של קליפורניה, התמחה בלייזרים ומוליכים למחצה וחתום על עשרות פטנטים ומאמרים בתחום.

מגיל שש עסק לאנג באוריגמי ובבגרותו החל לחקור את המתמטיקה של קיפול משטחים. הוא פיתח אלגוריתמים לתכנון דגמי אוריגמי מורכבים ותכנן, על בסיס מחקרו זה, מאות דגמי אוריגמי מהמורכבים שנוצרו אי-פעם. כמו כן, פיתח קיפול בטיחותי יותר עבור כריות אוויר לרכב ואף סייע בתכנון טלסקופ חלל בעל עדשה מתקפלת עצומה בקוטר 100 מטר עבור משרד האנרגיה האמריקני.

כיום מתגורר לאנג בקליפורניה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.langorigami.com/science/treemaker תוכנה חופשית לתכנון בסיסי אוריגמי מורכבים] אשר פותחה על ידי לאנג
* [http://www.ted.com/index.php/talks/robert_lang_folds_way_new_origami.html הרצאתו של לאנג] בועידת TED, 2008

קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:אוריגמי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
הומיאקי הוזיטה

הומיאקי הוזיטה (באנגלית: Humiaki Huzita, ביפנית: 藤田文昭; 1924 – 26 במרץ 2005) היה מתמטיקאי, מדען ואמן אוריגמי יפני-איטלקי.

==ביוגרפיה==
הוזיטה נולד ביפן והיגר לאיטליה כדי ללמוד פיזיקה גרעינית באוניברסיטת פדובה. הוא ידוע בזכות ניסוח שש מתוך שבע אקסיומות הוזיטה-האטורי, אשר מהוות את הבסיס למתמטיקה של קיפול משטחים.

נפטר ב-26 במרץ 2005.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20080222180717/http://www.britishorigami.info/academic/lister/humiaki_huzita.htm על חייו של הוזיטה באתר של דייוויד ליסטר]

קטגוריה:אוריגמי
קטגוריה:מדענים יפנים
קטגוריה:מתמטיקאים יפנים
קטגוריה:מתמטיקאים איטלקים במאה ה-20
קטגוריה:מתמטיקאים איטלקים במאה ה-21
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1924
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1924
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2005
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2005
קושירו האטורי

קושירו האטורי (נולד ב-1972) הוא אמן אוריגמי ומתמטיקאי יפני.

האטורי נולד בטוקיו ולמד היסטוריה ופילוסופיה של המדע באוניברסיטת טוקיו ולימודי מוזיאונים באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. הוא התפרסם כאמן אוריגמי מהבולטים בעולם ועבודותיו הוצגו במספר רב של מוזיאונים. הוא החל להתעניין בהיבטים המתמטיים של קיפול נייר וגילה אחת מתוך שבע האקסיומות העומדות בבסיס התחום.

כיום האטורי מרצה על אוריגמי באוניברסיטת טוקיו וחבר בוועד המנהל של אגודת האוריגמי היפנית.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://origami.ousaan.com/ האתר של האטורי]

קטגוריה:אוריגמי
קטגוריה:מתמטיקאים יפנים
קטגוריה:מדענים יפנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טוקיו
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1972
קיפול נייר לשניים

תרשים של [[נייר המקופל בכיוון אחד ארבע פעמים]]
האתגר של קיפול נייר לשניים מספר פעמים רב, משמש כהדגמה פופולרית לקצב גידול מעריכי. צורה נפוצה של האתגר היא ניסיון לקפל דף נייר בגודל רגיל 10 פעמים לשניים קיפול אחרי קיפול מבלי לפתוח את הקיפולים. ניסיון לעשות זאת נתקע לאחר 6–8 קיפולים בהתאם לסוג הנייר. ברור שאם מגדילים את הנייר מספיק או משתמשים בנייר דק מספיק אז ניתן לקפל (לפחות באופן תאורטי) כל מספר קיפולים. היוריסטיקה פשוטה מראה כי אם מגדילים את הנייר פי 8 בקירוב (או לחלופין הופכים אותו לדק פי 8) אז ניתן להוסיף עוד שני קיפולים.

בשנת 2001 הוכיחה והדגימה תלמידת תיכון בשם בריטני גאליוון (Britney Gallivan) (ילידת 1985) את ההתנהגות של קיפול גיליון לשניים. גאליוון פיתחה נוסחה למספר הקיפולים שניתן לבצע בהינתן גודל ועובי הנייר. הנוסחה התבססה על מודל פשטני אך מדויק למדי של התנהגות הנייר בעת קיפול. גאליוון אף השיגה גיליון גדול דיו של נייר וקיפלה אותו לשניים 12 פעמים.

==פתרון הבעיה==
בריטני גאליוון{{תמונה להחלפה}}
גאליוון פתרה את הבעיה בעקבות שאלת אתגר אשר ניתנה לה בשיעור מתמטיקה בתיכון - לקפל נייר 12 פעמים. גאליוון, בניסיון להבין את הגורם המקשה על הקיפול, ניסחה את המשוואה המתמטית המתארת את התנאי המגביל קיפול של נייר בעובי t בכיוון אחד, n פעמים. היא הדגימה כי אורך הנייר המינימלי, L, הדרוש לשם הקיפול ניתן על ידי המשוואה: <math>L = \frac{\pi t}{6} (2^n + 4)(2^n - 1)</math>.

לאחר פתרון המשוואה היא הדגימה את הפתרון הלכה למעשה ובתחילת 2002 קיפלה נייר טואלט באורך 1200 מטרים 12 פעמים.

גאליוון אף ניסחה את הגורם המגביל קיפול נייר בעובי t בכיוונים מנוגדים מספר פעמים השווה ל-n וגילתה שבקירוב רוחב הנייר המינימלי, W, הדרוש לשם כך הוא:
<math>W = \pi t 2^{\frac{3}{2}\left(n-1\right)}
</math>.

==סדרי גודל בקיפול מרובה==
מכיוון ש-<math>\ 0.1\cdot 2^{42}</math> מילימטרים הם יותר מ-400,000 קילומטרים, קיפול של דף נייר בעובי 0.1 מ"מ 42 פעמים ייצור ערימה שגובהה גדול מהמרחק בין כדור הארץ לירח. לפי הנוסחה של גאליוון, אורך הנייר הדרוש לסדרת קיפולים כזו הוא כ-<math>\ 10^{18}</math> קילומטרים, שהם כ-10,000 פעמים המרחק לאלפא קנטאורי ובחזרה.

הנוסחה של גובה הנייר אחרי N קיפולים

N=מספר הקיפולים

T=עובי הדף

X=גובה הדף שייווצר

<math>X = T \cdot 2^N</math>

הגעה לגובה מסוים

כדי להגיע לגובה ספציפי בעזרת קיפולי נייר מסוג זה אפשר להיעזר בנוסחה הבאה: נשתמש באותם משתנים מהפסקה הקודמת (ה-X וה-T באותן יחידות מידה).

<math>N=log_2(X/T)</math>

דוגמאות

אם ניקח דף רגיל בעובי של 0.05 מ"מ ונקפל אותו 15 פעמים הוא יהיה בגובה מטר וחצי בערך.

אחרי 24 פעמים 800 מטר.

אחרי 43 פעמים נגיע לירח.

אחרי 52 פעמים נגיע לשמש ונוכל לחזור גם חצי דרך חזרה.

אחרי 84 פעמים הגובה יהיה יותר גדול מהקוטר של הגלקסיה שלנו.

==ראו גם==
* מתמטיקה של קיפולי נייר
* אוריגמי

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* Britney C. Gallivan, How to fold paper in half twelve times (an "impossible challenge" solved and explained), Historical Society of Pomona Valley, Pomona California, 2002
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20051102085038/http://pomonahistorical.org/12times.htm האגודה ההיסטורית של פומונה]
* [http://mathworld.wolfram.com/Folding.html אתר על המתמטיקה של קיפולי נייר]
* [https://web.archive.org/web/20070814003817/http://www.its.caltech.edu/~ari/paper-folding.html ההוכחה במלואה]
* 

קטגוריה:אוריגמי
קוניהיקו קאסאהארה

קוניהיקו קאסאהארה (ביפנית: 笠原邦彦; נולד ב-1941) הוא אומן אוריגמי יפני ידוע.

קאסאהארה המציא מאות דגמי אוריגמי ופרסם ספרים רבים בנושא, אשר חלקם תורגם לעברית. הוא מתמחה באוריגמי מודולרי ועוסק רבות בקשר שבין גאומטריה לקיפולי נייר.

==מספריו שתורגמו לעברית==
* קוניהיקו קאסאהארה, קסמי אוריגמי, לדורי, 1990.
* קוניהיקו קאסאהארה, פלאי אוריגמי, לדורי, 1990.
* קוניהיקו קאסאהארה, חדוות אוריגמי, לדורי, 1990.
* קוניהיקו קסהרה, אוריגמי בקלי קלות, אור-עם.

קטגוריה:אמנים יפנים
קטגוריה:אוריגמי
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1941
MVP

MVP (ראשי תיבות של Most Valuable Player – השחקן בעל הערך הרב ביותר) הוא תואר הצטיינות הניתן לספורטאים בענפי ספורט שונים. התואר מצוי בעיקר בארצות הברית, אך מחולק גם במדינות אחרות, וניתן לשחקנים המוכרים כטובים ביותר במשחק מסוים, חודש מסוים, עונה מסוימת או כל תקופה אחרת.

== בכדורגל ==
גם בכדורגל נהוגים תארים דומים, אך הללו לא-נקראים בדרך כלל MVP אלא שחקן העונה, שחקן המחזור, השחקן המצטיין וכו'. למשל: כדורגלן השנה בעולם, כדורגלן השנה באירופה וכדורגלן העונה בישראל.

== תוארי MVP ידועים ==
* MVP של העונה הסדירה ב-NBA
* MVP של סדרת הגמר ב-NBA
* MVP של משחק האולסטאר של ה-NBA
* MVP של היורוליג
* MVP של ליגת העל בכדורסל
* MVP של ה-MLB
* MVP של הוורלד סיריס
* גביע הארט – גביע ה-MVP של העונה הרגילה ב-NHL
* גביע קון סמיית' – גביע ה-MVP של הפלייאוף ב-NHL
* MVP של פיינל פור היורוליג
* MVP של Counter Strike Global Offensive 
* MVP של גביע העולם בכדורסל

*
קטגוריה:מונחים בספורט
קטגוריה:פרסי ספורט
פאידה

פאידה (באסטונית: Paide, בגרמנית: Weißenstein, "אבן לבנה") היא עיר, נפה עירונית ובירת מחוז יארבה שבאסטוניה.

==היסטוריה==
פאידה הוזכרה לראשונה ב-1265 והוענקו לה זכויות מוניציפליות 24 שנים מאוחר יותר, ב-1291. מיקומה במרכז אסטוניה, שהקנה לה את כינויה - "לב אסטוניה" (Estimaa Süda), היווה יתרון אסטרטגי, וטירה דנית חזקה נבנתה שם. הטירה הייתה עשויה מאבן גיר, שהוא מקור שמה הגרמני (ושמה האסטוני - Paekivi פירושו "גיר").

כשהטירה נהרסה, נותר רק בניין אחד. היה זה מגדל "הרמן הארוך" המתומן, אשר גובהו 30 מטר. בניין זה היה המבנה הגבוה והמבוצר ביותר בכל הטירה. הוא שרד עד ימינו ומהווה אתר חשוב מאוד בפאידה שאף מופיע בסמל שלה.

בשנים 1918 - 1940 השתייכה פאידה לאסטוניה העצמאית ומקיץ 1940 עד סוף שנת 1991 הייתה אסטוניה רפובליקה בברית המועצות.

בשנת 1922 מנתה אוכלוסיית פאידה 3,000 איש בקרוב, מהם 12 יהודים. עד 1934 עלה מספרם ל-18. במפקד שנערך בשנת 1935 מטעם מוסדות האוטונומיה היהודית, נרשמו שם 13 יהודים. בית עלמין יהודי ישן מן המאה ה-19 שופץ בחלקו ב-1932 בכספו של אחד מבני הקהילה. תקופת השואה - אחרי פרוץ מלחמת העולם השנייה ובעקבות ההסכם בין גרמניה לברית המועצות, נכנס הצבא האדום לאסטוניה, ובקיץ 1940 הונהג שלטון סובייטי במקום. עם מתקפת גרמניה על ברית המועצות ב-22 ביוני 1941, נמלטו מקצת יהודי המקום עם הסובייטים הנסוגים לעומקי ברית המועצות. היהודים שנותרו במקום נרצחו במשך הקיץ 1941 בידי הגרמנים ובידי עוזריהם האסטונים.

==תרבות==
"הרמן הארוך" כיום משמש כגלריה לאומנות, לצד הריסות הטירה. קדמת בית-העיריה מקושט בסגנון מודרני (נוסד ב-1920). כמו כן, הכנסייה הלותרנית המרכזית והמרפאה, אשר נבנתה במאה ה-18, מהווים יעד תיירותי.

==ערים תאומות==
לפאידה שתי ערים תאומות והן:
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==
 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסטוניה: נפות
קטגוריה:אסטוניה: ערים
די ולטבינה

מהדורת ה"וולטבינה" שיצאה לאור ב-12 במרץ 1929. [[מאמר המערכת נכתב על ידי קרל פון אוסייצקי והשבועון כולל מאמר מאת אריך קסטנר]]
די וֶלְטְבִּינֶה (גרמנית: Die Weltbühne, הגייה: – "במת העולם") היה שבועון גרמני שעסק בפוליטיקה, אמנות, וכלכלה. נוסד ב-1905 והופעתו נאסרה בידי הנאצים במרץ 1933. לאחר מכן הופיע בפראג ובפריז עד קיץ 1939.
השבועון נוסד שוב ב-1946 במזרח ברלין והופיע עד יולי 1993.
== היסטוריה ==
ה"וולטבינה" נוסד בברלין ב-7 בספטמבר 1905 בידי זיגפריד יעקבזון. בתחילה נקרא "די שאובינה" (Die Schaubühne), שפירושו "הבמה", ועסק אך ורק בענייני תיאטרון. שמו של השבועון שונה ל"וולטבינה" ("במת העולם") ב-4 באפריל 1918. בימי רפובליקת ויימאר נקט העיתון קו שמאלי וליברלי. לאחר מותו של יעקבזון בדצמבר 1926, מונה קורט טוכולסקי לעורך השבועון, אך מכיוון שהדבר חייב מגורים בברלין ובאותה התקופה הדבר לא תאם את מזגו של טוכולסקי, נותר טוכולסקי כעורך בצוותא, ועריכת העיתון נמסרה לעיתונאי קרל פון אוסייצקי במאי 1927.

תחת הנהגתו של אוסייצקי פרסם העיתון שורת כתבות שנויות במחלוקת, ובין היתר חשף את עובדת חימושה המחודש של גרמניה, בניגוד להסכם ורסאי, בכתבה משנת 1929, שגילתה כי בשיתוף פעולה עם ברית המועצות הולך הרייכסווהר ומקים חיל אוויר. ב-1931 הועמד אוסייצקי לדין בגין בגידה וריגול, ונשלח לשמונה עשר חודשי מאסר. בעודו בכלא הועמד לדין על פרסום מאמר של טוכולסקי שקבע כי "חיילים הם רוצחים". מאשמה זו זוכה. בשנת 1935 זכה אוסייצקי בפרס נובל לשלום בשל מאבקו לחופש הדיבור.

עם עליית המפלגה הנאצית לשלטון בסוף ינואר 1933, אסרו הנאצים על הופעת העיתון, ומהדורתו האחרונה הופיעה ב-7 במרץ 1933. השבועון המשיך להופיע בגלות תחת הכותרת "הוולטבינה החדש" (Die neue Weltbühne). לאחר מלחמת העולם השנייה שב השבועון והופיע במזרח ברלין תחת שמו הקודם. גלגול זה של השבועון החזיק מעמד עד לשנת 1993.

בשיא השפעתו יצא השבועון ב-15,000 עותקים בלבד. הוא הופיע כחוברת קטנה וכרוכה באדום, והיה לפורום המרכזי לאינטלקטואלים שמאלים וסוציאליסטים במהלך תקופת רפובליקת ויימאר. יותר מ-2,600 כותבים תרמו לשבועון בין 1905 ו-1933, ובהם, בנוסף ליעקבזון, טוכולסקי ואוסייצקי, גם כותבים ידועים כאריך קסטנר, אלפרד פולגר, ארנולד צווייג, ליון פויכטוונגר, אלזה לסקר-שילר ורבים אחרים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גרמניה: עיתונים
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: תרבות
קטגוריה:עיתונים בגרמנית
מירון בלייברג

מירון בלייברג (נולד ב-9 בפברואר 1955 בחיפה) הוא מאמן כדורגל ישראלי.

בלייברג החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת הנוער של מכבי חיפה. לאחר שלא קיבל מעמד של ספורטאי פעיל החליט להתנדב לקורס חובלים בסיומו שירת בסטי"ל ובהמשך אף פיקד על ספינת דבור. בעת שירותו בצה"ל שיחק בנבחרת חיל הים ולאחר מכן החל לאמן כדורגל. בשנות ה-80 אימן בקבוצת הפועל קריית חיים. 

את קריירת האימון שלו מחוץ לישראל החל בקבוצת הנוער של מלבורן ויקטורי ולאחר מכן עלה לאמן את הקבוצה הבוגרת. לאחר מכן עבר לאמן קבוצות מליגה ה-NSL, היידלברג יונייטד, בריסביין ליונס ונורת' סטאר. במהלך עבודתו כמאמן באוסטרליה הוא גם הפך לאיש עסקים מצליח מאוד והוא כיום בעל תחנת דלק ומפעל לייצור שטיחים. בשנת 2005, עם הקמת הליגה האוסטרלית, יונדאי אוסטרליה A, הוא חתם בקבוצת קווינסלנד רואר. לאחר עונה בקווינסלנד חתם בשנת 2009 בגולד קוסט יוניטד, ועזב אותה בפברואר 2012, אחרי ויכוח עם הבעלים, עשרה ימים לפני שהתאחדות הכדורגל של אוסטרליה שללה את רישיון הקבוצה. ב-2013, הוא החל לאמן את אוקליי קנונס בליגה השנייה באוסטרליה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
רוחות הסחר

רוחות מערביות (Westerlies) מסומנות בחיצים הכחולים, ורוחות הסחר בחיצים הצהובים והחומים
רוחות הסחר (מאנגלית: Trade wind) הן רוחות הנושבות בחלק התחתון של הטרופוספירה, בקרבת אזור קו המשווה. רוחות אלה הן הרוחות העיקריות הנושבות באזורים הטרופיים, ומקורן במשב אוויר מאזור הלחץ הגבוה שבאזור חוג הסרטן וחוג הגדי לכיוון אזורי לחץ האוויר הנמוך שבקרבת קו המשווה. רוחות אלה נושבות בחצי כדור הארץ הצפוני מכיוון צפון מזרח לדרום מערב, ובחצי כדור הארץ הדרומי מכיוון דרום מזרח לצפון מערב. רוחות אלו הן הרוחות המניעות סופות טרופיות מעל האוקיינוסים האטלנטי, השקט וההודי ומגיעות ליבשה באמריקה הצפונית, דרום מזרח אסיה ומדגסקר שבמזרח אפריקה, בהתאמה.

בין קו רוחב 30° צפון לקו רוחב 30° דרום, נושבות הרוחות לעבר קו המשווה תוך יצירת אזור לחץ נמוך שבו הרוחות קלות ביותר וכמעט לא מורגשות. בקרבת קו הרוחב 30° עצמו (משני עברי קו המשווה) יורדות הרוחות מגובה רב לפני השטח. רוחות אלה יבשות בשל העובדה שמרבית הלחות באוויר זה כבר הפכה למשקעים באזור קו המשווה.

== היסטוריה ==
מקור השם של הרוחות הוא תרגום לעברית מהשם האנגלי, שמקורו באנגלית תיכונה בה "'trade'" משמעה "מסלול" או "דרך". בשפות רבות (כמו גרמנית) הן קרויות "רוחות פאסאט" (Passat). הפורטוגזים זיהו את חשיבותן של רוחות הסחר לניווט באוקיינוס האטלנטי כבר במאה ה-15. הם למדו, שכדי להגיע לדרום אפריקה, הם צריכים להיכנס עמוק לתוך האוקיינוס, לכיוון ברזיל ובאזור קו הרוחב 30° דרום לפנות שוב מזרחה. השיט לאורך חופי אפריקה דרומה משמעותו במעלה הרוח בחצי הכדור הדרומי. באוקיינוס השקט, הייתה הסירקולציה המלאה, שכוללת רוחות סחר מזרחיות ורוחות מערביות צפוניות יותר בלתי ידועה לאירופאים, עד למסעו של הספרדי אנדרס דה אורדאנטה ב-1565.

רב חובל של ספינה יתור אחר מסלול שבו הרוחות צפויות לנשוב בכיוון השיוט. בזמן עידן המפרש, גרמו דפוסי רוח יציבים לנגישות לנקודות מסוימות להיות בעייתית או נוחה, ועל כן דפוסי הרוח היו גורם מרכזי בעיצוב האימפריות האירופאיות, ובעיצוב הפוליטיקה הגאוגרפית המודרנית. לדוגמה, ספינות הגליאון של מנילה כלל לא יכלו לשוט ישירות נגד הרוח.

במאה ה-18, חשיבותן של רוחות הסחר "Trade" לצי הסחר האנגלי לחציית האוקיינוס האטלנטי, הובילו אטימולוגים ואת הציבור לזהות את המושג סחר עם השימוש שעושים בו כיום "סחר חוץ".

בין השנים 1847 ל-1849, אסף מת'יו פונטיין מורי מספיק נתונים כדי להפיק מפות זרמים ורוחות של אוקיינוסי העולם.

המילה הצרפתית, המשמשת כשם נקבי, "אַלִיזֶה" (Alizé or Alizée) משמעה רוחות סחר, לדוגמה: אליזה קורנה ואָליזה ז'קוטֶה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוחות
כארתלי הפנימית

כּארתלי הפנימית (בגאורגית: შიდა ქართლი, בתעתיק: שידָה כּארתְלי) היא מחוז בגאורגיה. חלק מהמחוז ההיסטורי כארתלי.

== נפות ==

#נפת גורי
#נפת קאספי
#נפת כארלי
#נפת ג'ווה
#נפת חאשורי
#צחינוואלי

== דרום אוסטיה ==

חלקים מנפת ג'ווה ומהנפות הצמודות אליה מדרום, נפת גורי ונפת כארלי, בשטח כולל של 1,393 קמ"ר, נשלטים למעשה על ידי האדמיניסטרציה האוטונומית הנקראת דרום אוסטיה, ולא על ידי ממשלת גאורגיה, וזאת משנת 1992.

== יישובים ==
* ערים: 4 (גורי, קאספי, כארלי, חאשורי) וצחינוואלי שנמצאת בדרום אוסטיה
* עיירות: 2 (סוראמי, אגארה)
* כפרים: 366

== מושלים ==

1994 באדרי חאטידזה
1996 איראקלי בוצ'ורידזה
2003 איראקלי אוכרואשווילי
2004 מיכאיל כארלי
2007 לאדו גגלישווילי
2008 לאדו וארדזלשווילי
אנדרו ברנוב

== אתרים ==
* אטניס סיוני (ატენის სიონი)
* מנזר קינצווי (ყინწვისის ეკლესია)
* מנזר סמתאווי (სამთავისის ეკლესია)
* אופליסציחה (უფლისციხე)
* מנזר רקוני (რკონის მონასტერი)
* מצודת גורי (გორის ციხე)
* מצודת סוראמי (სურამის ციხე)
* מנזר צרימי (წრომის ეკლესია)

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:גאורגיה: מחוזות
קטגוריה:כארתלי
ויליאנדי (מחוז)

מחוז ויליאנדי (באסטונית: Viljandi maakond) הוא אחד מבין 15 מחוזות אסטוניה. הוא ממוקם בחלקה הדרומי של המדינה וגובל בלטביה מדרום, במחוזות ולגה, טרטו וייגבה במזרח, במחוז יארבה בצפון ובמחוז פרנו במערב.

==היסטוריה==
מחוז ויליאנדי או ויליאנדימאה (Viljandimaa - "ארץ ויליאנדי") היה מרכז מסחרי חשוב בימי הביניים. כיום ניתן למצוא שם חורבות רבות של טירות ומבצרים.
עד לרפורמה המנהלית באוקטובר 2017 מנה המחוז 15 נפות, מתוכן 3 עירוניות והשאר כפריות. 
==ממשלת המחוז==
בראש כל מחוז עומדת ממשלת המחוז (באסטונית: maakonnavalitsus) הנשלטת בידי מושל (maavanem), אשר ממונה בידי ממשלת אסטוניה לקדנציה בת חמש שנים. מאז 2009 משרת מושל המחוז מאוישת על ידי למביט קרוסה (Lembit Kruuse).

==גאוגרפיה==
במחוז מצויים שני אגמים בולטים: אגם וורטסיירב, השני בגודלו באסטוניה, ואגם ויליאנדי. אגם וורטסיירב מפריד בינו למחוז טרטו. 
במחוז שוכן אזור הביצות סומאה (Soomaa) המשתרע על שטח של 1,545 קמ"ר. 370 קמ"ר מתוכם הוגדרו בשנת 1993 כשמורת טבע. הגבעה הגבוהה ביותר של רמת סאקאלה (Sakala kõrgustik), גבעת רוטו (Rutu mägi), מגיעה לגובה של 146 מטרים שוכנת אף היא במחוז ויליאנדי.

==דמוגרפיה==
לפי נתונים מ-2009 הרכב האוכלוסייה במחוז הוא כדלהלן:
* אסטונים - 94.33% 
* רוסים - 3.33%
* אחרים - 2.34%

==נפות==
המחוז מחולק ל-4 נפות. ישנן נפה עירונית (linn, עיר) אחת ו-3 נפות כפריות (vallad) במחוז ויליאנדי.

נפות עירוניות:
* ויליאנדי (Viljandi)

נפות כפריות:
* ויליאנדי: נפה הכוללת את הנפות לשעבר טרבאסטו וקולגה-יאני
* מולגי (Mulgi): נפה חדשה, הוקמה ב-2017 וכוללת את הנפות לשעבר אביה, הליסטה, ומייסאקילה קארקסי
* פיכיה סאקאלה (Põhja-Sakala): נפה חדשה, הוקמה ב-2017 וכוללת את הנפות לשעבר וכמה, סורה-יאני, קאוֹ וקפו

נפות לשעבר:
* מייסאקילה (Mõisaküla), נפה עירונית לשעבר
* וכמה (Võhma), נפה עירונית לשעבר
* אביה (Abja) - העיר אביה-פאלואויה (Abja-Paluoja) צורפה לנפת אביה ב-1998
* הליסטה (Halliste)
* ויראטסי (Viiratsi)
* טרבאסטו (Tarvastu)
* קארקסי (Karksi) - העיר קארקסי-נויה (Karksi-Nuia) צורפה לנפת קארקסי ב-1999
* קולגה-יאני (Kolga-Jaani)
* קאוֹ (Kõo)
* קפו (Kõpu)
* פאיסטו (Paistu)
* פרסטי (Pärsti)
* סארפדי (Saarepeedi)
* סורה-יאני (Suure-Jaani) - העיר סורה-יאני והמועצות אולוסטברה (Olustvere) וואסטמייסה (Vastemõisa) אוחדו לנפה אחת בשנת 2005

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20070630061721/http://www.viljandimaa.ee/turismiinfo/ מחוז ויליאנדי לתיירים] 

ויליאנדי
משרד הבנייה והתחזוקה

משרד הבנייה והתחזוקה היה ארגון של צי ארצות הברית שפעל בין השנים 1864 עד 1940. המשרד היה אחראי בין היתר על תכנון, בנייה, הסבה, רכישה, תחזוקה ותיקון של ספינות וכלי שיט אחרים של הצי. כמו כן, המשרד ניהל את המספנות, מתקני התיקונים, המעבדות ותחנות חוף. 

ב-20 ביוני 1940, הקונגרס של ארצות הברית העביר חוק שאיחד את תפקידי המשרד עם אלו של משרד ההנדסה, ויצר את משרד הספינות.

קטגוריה:צי ארצות הברית
קטגוריה:יחידות היסטוריות בצבא ארצות הברית
נפת גורי

נפת גורי (בגאורגית: გორის მუნიციპალიტეტი, גוֹריס מוניציפליטטי) היא נפה במחוז כארתלי הפנימית שבגאורגיה. בשנים 1846–1917 נכללה בפלך טביליסי ונקראה אוייזד גורי או בגאורגית המזרה של גורי. בשנים 1917-1930, נכלל באזור גורי. ומשנת 1930 נפה נפרדת. 

לאחר ביטול הפרובינציה לשעבר של דרום אוסטיה, כללה נפת גורי את נפת צחינוואלי לשעבר. כעת, יחד עם שני תת-מחוזות נוספים, נמצא חלק ממנה בדרום אוסטיה. בתחילת 2014 מנתה אוכלוסיית הנפה 125,692 איש.

== דמוגרפיה ==

{| border=1 align=center cellpadding=10 cellspacing=0 style="margin: 0.5em 1em 1em 1em; background: #f9f9f9; border: 2px #aaaaaa solid; border-collapse: collapse; font-size: 98%;" width95%
|-
!colspan=10|אוכלוסיית נפת אוזורגתי לפי שנים (באלפים)
|-align=center
||2003||2004||2005||2006 ||2007 || 2008
|-align=right
|align=right|146.9||146.4||146.9||135.9||135.8||135.6
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים ==

קטגוריה:גאורגיה: נפות
קטגוריה:כארתלי
קטגוריה:גורי (עיר)
וילם קס

וילם קס (בהולנדית: Willem Kes; 16 בפברואר 1856, דורדרכט, הולנד – 22 בפברואר 1934, מינכן, גרמניה) היה מנצח וכנר הולנדי.

הוא היה המנצח הראשי הראשון של תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית באמסטרדם, בשנים 1888–1895. הוא פרש מן הקונצרטחבאו אל משרת ניצוח בסקוטלנד, על התזמורת הסימפונית של גלאזגו. משנת 1905 עד 1926 היה קס מנהל הקונסרבטוריון למוזיקה בקובלנץ, גרמניה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנצחים הולנדים
קטגוריה:כנרים הולנדים
קטגוריה:ילידי 1856

קטגוריה:נפטרים ב-1934
המחוז האוטונומי של דרום אוסטיה

האובלסט האוטונומי של דרום אוסטיה (ברוסית: Юго-Осетинская автономная область) או המחוז האוטונומי של דרום אוסטיה נוסד בשנת 1922 במסגרת גאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה) והתקיים עד להתפרקותה של ברית המועצות.
== היסטוריה ==
האובלסט נוסד באפריל 1922 במסגרת מדיניות של יצירת יחידות טריטוריות אוטונומיות בברית המועצות עבור מיעוטים אתניים, שנקראה קורניזציה (коренизация), תחת הרפובליקה הסוציאל-פדרטיבית הסובייטית של עבר הקווקז בתחילה ולאחר מכן תחת גאורגיה הסובייטית (רס"ס גאורגיה). אף שלאוסטים שפה משלהם, האוסטית, היו הרוסית והגאורגית לשפות האדמיניסטרטיביות. כיום אוסטית היא השפה האדמיניסטרטיבית המשמשת את הממשלה הבדלנית בצחינוואלי. בתקופה הסובייטית, תחת השלטון הממשלה הגאורגית, נהנתה דרום אוסטיה ממידה מסוימת של אוטונומיה, בכל מה שקשור לשפה האוסטית ולימודה בבתי הספר. באותו זמן החלו לצבור תאוצה קבוצות לאומניות בגאורגיה. הדבר הביא לחידוש המתיחות הגאורגית-אוסטית, שהגיעה לשיאה בסוף שנות השמונים.

אזור דרום אוסטיה כלל באותם ימים כפרים רבים שהיו מאוכלסים בתושבים שמוצאם האתני היה גאורגי. האוסטים היו מרוכזים בעיקר באזור העיר ג'ווה (נפת ג'ווה) ובבירת המחוז צחינוואלי. בשנות השמונים היוו האוסטים 66% מהאוכלוסייה כאשר הגאורגים בה היוו 33% בלבד. בשנת 1989 התגוררו 60% מהאוסטים בגאורגיה מחוץ לאזור דרום אוסטיה. לאורך השנים נטמעו הגאורגים והאוסטים, באופן כללי, ונישואי התערובת היו נפוצים, יותר מאשר כל מיעוט אחר בגאורגיה.

בשנת 1988 נוצרה החזית העממית האוסטית כתגובה ללאומניות הגאורגית הגואה. עד לשנת 1989 הגיעה החזית העממית האוסטית לשלטון במחוז האוטונומי. ב-10 בנובמבר 1989 תבעה החזית העממית כי מעמד המחוז ישונה מאובלסט לרפובליקה, אולם הממשל הסובייטי של גאורגיה דחה את התביעה. הדרישה והדחייה הביאו להפגנות סוערות בשני הצדדים. הממשל הגאורגי לא רק שלא נענה לדרישות האוסטים אלא אף הרחיק לכת והטיל, בספטמבר 1990, חרם על כל המפלגות הפוליטיות במחוז, במהלך הבחירות הפרלמנטריות.

המנהיגים הסובייטים במוסקבה הסכימו לאיחוד של המחוז האוטונומי של דרום אוסטיה לרסס"א צפון אוסטיה. לעומתם דחו המנהיגים הסובייטים של גאורגיה הסובייטית את דרישתה של דרום אוסטיה לאיחוד עם צפון אוסטיה.

== הערות שוליים ==

אוסטיה
קטגוריה:דרום אוסטיה
אוסטיה
קטגוריה:אוסטיה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1922
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1990
אסעד אסעד

אסעד אסעד (בערבית: أسعد أسعد; נולד ב-10 בפברואר 1944) הוא פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, חבר הכנסת לשעבר מטעם הליכוד ויועץ ראש הממשלה לענייני דרוזים וצ'רקסים.

==קורות חיים==
אסעד נולד בבית ג'ן. התגייס לצה"ל בנובמבר 1963 ושירת ביחידת המיעוטים. ב-1968 מונה למפקד פלוגה שעסקה בפינוי מוקשים ובהכשרת צירים בסיני. ב-1970 מונה למפקד פלס"ר שחר בגבול הצפון, במלחמת יום הכיפורים לחם בגזרת הצפון, שימש סגן מפקד חטיבה ומפקד חטיבה בדרגת אלוף-משנה. סיים את המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה בהצטיינות. במהלך מלחמת לבנון הראשונה, פיקד על כוחות צה"ל בהרי השוף ובעת מלחמת ההרים, בה טבחו הפלנגות הנוצריות בדרוזים. בעת ששירת היה הקצין הדרוזי בעל הדרגה הגבוהה ביותר.

לאסעד תואר ראשון במדעי המדינה ובהיסטוריה של המזרח התיכון מאוניברסיטת חיפה. הוא השתתף בסמינרים שונים של האקדמיה הבינלאומית לשלום בניו יורק. בשנת 1988 הושאל מהצבא למשרד החוץ והיה חבר במשלחות ישראל לאו"ם, בעת שבנימין נתניהו שימש כשגריר. ב-1991 יצא עם משלחת ישראל לוועידת מדריד.

בשנת 1992 נבחר אסעד לכנסת ה-13 מטעם הליכוד. היה חבר בוועדת הפנים והגנת הסביבה, בוועדת החינוך והתרבות, בוועדת העבודה והרווחה, בוועדה למאבק בנגע הסמים ובוועדת החקירה הפרלמנטרית בנושא המגזר הבדואי בישראל. בנוסף, היה חבר בוועדה למינוי קאדים. אסעד היה מחברי הכנסת הבודדים מטעם הליכוד שלא הצביעו בהצבעה בכנסת נגד הסכם אוסלו הראשון, לצד מאיר שטרית ורוני מילוא. זאת לאחר שנפגע מדברי חברי הכנסת של הליכוד, שאמרו שאין "רוב יהודי" להסכם בכנסת. הוא אף שקל להצביע בעד ההסכם, בעקבות לחץ של נציגי העדה הדרוזית, שביקשו להראות שהעדה שוחרת שלום למרות שאנשיה משרתים בצה"ל. בעקבות הימענותו בהצבעה דרשו מספרי חברי כנסת של הליכוד להדיחו מהמפלגה.

לאחר שלא הוצב במקום ראלי ברשימת הליכוד בבחירות לכנסת הארבע עשרה ולא נכנס לכנסת, מונה ליועץ ראש הממשלה לנושא דרוזים. בתוקף תפקידו תיווך בניסיונות להביא לפשרה עם מצרים בפרשת עזאם עזאם.

בשנות ה-2000 היה בין מנהיגי העדה הדרוזית ועמד בראש הפלג היריב למשפחת טריף.

היה חבר הוועד המנהל של המועצה לשלום ולביטחון.

==קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://soundcloud.com/halemo-2/02082018-1430a אלוף-משנה אסעד אסעד - רשת ב - 2 באוגוסט 2018]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:חברי כנסת דרוזים
קטגוריה:בית ג'ן: חברי הכנסת
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:קציני צה"ל בכירים בפוליטיקה הישראלית
קטגוריה:חברי הכנסת: אנשי צבא
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
הקוורטט לענייני המזרח התיכון

הקוורטט לענייני המזרח התיכון או בקיצור הקוורטט (באנגלית: Quartet on the Middle East) הוא גוף בין-לאומי המורכב מארצות הברית, האיחוד האירופי, האומות המאוחדות ורוסיה, שתפקידו לפקח על פתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני על פי מפת הדרכים. הגוף נוסד בשל הצורך בגורם המקובל על שני הצדדים כמי שיהיה הבורר ויקבע האם הצדדים עומדים במילוי חובותיהם או שאחד מהם מפר את ההסכמים. הדבר נובע ממסקנות הצדדים מההסכמים הקודמים אשר לא הצליחו בעקבות היעדר גורם מקובל על שני הצדדים.

הקוורטט נוצר במדריד ב-2002, כתוצאה מוועידה שיזם ראש ממשלת ספרד דאז, חוסה מריה אסנאר, שמטרתה הייתה למצוא דרך להתקדמות במשא ומתן הישראלי-פלסטיני. פעילות הקוורטט ממומנת בידי מספר גופים באו"ם.

ג'יימס וולפנזון שימש כנציג הקוורטט במזרח התיכון לאחר פרישתו מתפקיד נשיא הבנק העולמי ב-31 במאי 2005. הוא שימש בתפקיד עד 30 באפריל 2006. הוא פרש לאחר שורה של צעדים בצד הישראלי שלדעתו דרדרו את הסיכויים למצוא פתרון לסכסוך, כמו הגבלות במגעים עם תנועת חמאס, הטלת קשיים על אפשרותו של חמאס לגייס מימון לפעולות אזרחיות, החרמת כספי המסים של הרשות הפלסטינית בידי ישראל והגבלות תנועה על הפלסטינים.

טוני בלייר מונה לנציג הקוורטט ב-27 ביוני 2007, מייד עם פרישתו מתפקידו כראש ממשלת בריטניה, ושימש בתפקיד עד לשנת 2015.

==ביאורים==

קטגוריה:תהליך השלום הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:האיחוד האירופי: יחסי חוץ
קטגוריה:רוסיה: יחסי חוץ
קטגוריה:ארצות הברית: יחסי חוץ
קטגוריה:האומות המאוחדות
ויליאנדי

ויליאנדי (באסטונית: Viljandi, בגרמנית: Fellin) היא עיר, נפה עירונית ובירת מחוז ויליאנדי שבאסטוניה.

==היסטוריה==

העיר הוזכרה לראשונה ב-1211. בתקופה זו היא הייתה מבצר אסטוני שנבנה על גבעה, והוטל עליה מצור בידי צבא משולב של גרמנים, לטבים וליבונים, כחלק ממסע צלב. המבצר נכבש באוגוסט 1223 מהצבא הרוסי שנקרא לעזרתם של האסטונים.

בשנה שלאחר מכן נבנתה טירה במקום המבצר, והיא נקראה פלין ("Fellin" - שיבוש של המילה האסטונית). היא הייתה לאחת הגדולות והמבוצרות ביותר שבאזור הבלטי. ב-1248 מונה לה לראשונה מפקד, והיא נבנתה ועברה תהליך של מודרניזציה פעמים רבות במשך 200 השנה שלאחר מכן.

ב-1283, הטירה זכתה לתואר "עיר", וזו הפכה לחברה בברית ערי הנזה במאה ה-14. כיום היא אחת מחמש הערים האסטוניות שהיו חברות בליגה.

ב-1560 נכבשה ויליאנדי בידי האימפריה הרוסית. במהלך המאה ה-17, עברה הטירה לשליטה פולנית ואחר כך שוודית ואז רוסית פעם נוספת, והפכה לחורבה. הדבר נכון גם לגבי העיר, שנגזלו ממנה הפריווילגיות בהן זכתה.

לאחר המלחמה הצפונית הגדולה, הרוסים שמרו על האוטונומיה המקומית עד 1783, כשהקיסרית יקתרינה הגדולה הפכה את ויליאנדי לעיר מחוז. זה כלל גם שינוי בחוקי העיר. חשיבותה הכלכלית והפוליטית של ויליאנדי נמצאה במגמת עליה. האוכלוסייה, לאחר דעיכה משמעותית של כמות וממון, החלה לשגשג כשהמלאכה, המסחר והתרבות שבו לפרוח.

העיר נשארה בירה מחוזית ב-1991 כשאסטוניה זכתה בעצמאותה.

==תרבות==

מדי שנה מתקיים "פסטיבל המוזיקה של ויליאנדי" (Pärimusmuusika Festival), אשר זכה לפרסום ברמה בינלאומית.

בעיר פועל תיאטרון בשם Seasaare Teater המארח מדי שנה בחודש אוגוסט פסטיבל תיאטרון בינלאומי בהשתתפות קבוצות תיאטרון מאירופה וישראל.

== ערים תאומות ==

* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אסטוניה: ערים
קטגוריה:ערי הנזה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
נפת קאספי

נפת קאספי (בגאורגית: კასპის რაიონი, מילולית: קאספּיס מוניציפליטי), היא נפה במחוז כארתלי הפנימית שבגאורגיה. היא ממוקמת בדרום-מזרח מחוז כארתלי הפנימית וגובלת ממערב בנפת גורי, מצפון בנפת אחלגורי, מצפון-מזרח בנפת דושתי, ממזרח בנפת מצחתה, מדרום בנפת תתריצקארו ומדרום-מערב בנפת צאלקה. מעמדה כנפה ניתן לה בתקופת הרפובליקה הסוציאל פדרטיווית הסובייטית של עבר הקווקז בשנת 1930.

הנפה מאוכלסת ב-43,771 תושבים בצפיפות אוכלוסין של 54,5 איש לקמ"ר. כלכלת הנפה מתמקדת בחקלאות ישנו יצור של מספר מוצרים: בלחום הבניה, בדים ואלכוהול (יין).

בירת הנפה היא העיר קאספי. העיר תיאנתי מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. בנפה ישנן 73 כפרים המחולקות ל-16 תמי: אָרַ'אִיאַנִי, אָחַלכָּלַכִּי, אחַלצִיחֶה, גוֹרִי, פּוֹאֶסִי, זֶמוֹ חַאנדָאקִי, תֶלִיאָנִי, קָאוותִיסחֶווִי, קוֹדִיסצקַארוֹ, לָאמִיסקַאנָה, מֶטֶחִי, אוֹקַאמִי, סָאמתַאווִיסִי, כּווֶמוִ צַ'אלָה, צִינַארֶחִי וחוֹבלֶה.

== גאוגרפיה ==
הנפה ממוקמת במישור כארתלי הפנימית, ונמתחת על פני שני צידי נהר הקורה, כשהוא גובל בחלקים הדרומיים של הרי הקווקז הגדול בצפונו וברכס תריאלתי מדרומו. הנהרות הזורמים בנפה הם: נהר הקורה, כסאני, לֶחוּרִי (זורם בנפת קאספי ונפת אחלגורי), קָאוותוּרָה ותֶדזַאמִי.

==אתרים==
ישנם מספר אתרים היסטוריים וארכאולוגיים בנפה. ביניהם: 

<gallery>
קובץ:Rkoni monastery, Georgia (1).jpg|מנזר רקוני
קובץ:Archaeological digs in Samtavisi.jpg|חפירות ארכאולוגיות במנזר סָמתַאווִיסִי
קובץ:Sxvilofortress.jpg|מצודת סחווִילוֹ
קובץ:Kvatakhevi monastery.jpg|מנזר כּווַאתַאחֶווִי
קובץ:Kvemo-Chala tower. (Photo A. Muhranoff, 2011).jpg|צריח כוומו צ'אלה
קובץ:Towernoste.jpg|צריח כפר נוֹסטֶה
קובץ:Lavriskhevi church (3).jpg|כנסיית הלאורה של לווריסחווי- כנסיית לאורה בכפר לָוורִיסחֶווִי
קובץ:Lamiskana Orbeliani fortress.jpg|ארמון ג'מבקור-אורבליאני
קובץ:Amilakhvari castle in Kvemo-Chala. Skhvilo castle in the background (Photo A. Muhranoff, 2011).jpg|טירת אמילאחווארי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאורגיה: נפות
קטגוריה:כארתלי
שיתוק על שם ארב

שיתוק על שם ארב (באנגלית: Erb's palsy) הוא פגיעת שיתוק מולדת המוגבלת לשורשי העצבים הצוואריים של החוליות החמישית והשישית (C5, C6). אחת מהפגיעות האפשריות במקלעת הזרוע.

== סימנים ותסמינים ==
התינוק יאבד מכח היכולת לבצע הרחקה של הזרוע במפרק הכתף, להטות את זרועו הצידה (סיבוב חיצוני) או לסובב את האמה כך שגב כף היד יהיה כלפי מעלה. כתוצאה מכך תוותר היד במנח אופייני בו הזרוע מסובבת פנימה ממפרק הכתף (קירוב וסיבוב פנימי) והאמה מסובבת כלפי מטה.

הכח בישור מפרק המרפק ישמר אך יייעדרו ההחזרים של שריר הזרוע הדו ראשי. בילוד יעדר החזר המורו בצד הפגוע. תיתכן הפרעה תחושתית מסוימת בהבט הצידי של הזרוע.

כח האמה וכח הלפיתה ישמרו אלא אם תילווה פגיעה נמוכה יותר במקלעת הזרוע.<br /> 
כאשר יכלול הנזק גם את העצב הפרני יראו שינויים בתנועת הסרעפת.<br /> 
נזקי מקלעת זרוע שכיחים יותר בהקשר של מתיחת צוואר ויד או שבר עצם הבריח, תוך לידה.

== פרוגנוזה ==
לרוב עובר מצב זה מאליו עד גיל שנתיים. מידת ההחלמה היא על פי מידת הנזק הראשוני לעצב. בנוכחות בצקת ודמם בלבד סביב העצב - תופיע ההחלמה תוך חודשים עם ספיגתם. במקרים של קרע ממשי בסיבים - לא תראה החלמה מלאה. כעקרון ככל שקו הפגיעה ביד גבוה יותר - כך הנזק קטן יותר. מעורבות של שריר הדלתא תרמז עם זאת על פגיעה קשה ותלווה דלדול שרירי הכתף. 

== טיפול ==
הטפול כולל קיבוע של היד בתנוחה נגדית למנח השיתוק האופייני כלומר הרחקת הזרוע לזווית של 90 מעלות, סיבוב חיצוני של הכתף וסיבוב כלפי מעלה של האמה. עיסויים עדינים והנעה פסיבית נעשים מגיל שבועיים לחיים כדי לשמר את טווחי התנועה. צורות הקיבוע המדויקות מוגדרות בהתאם לתצורת הפגיעה וחומרתה. בהיעדר שיפור נשקלים ניסיונות ניתוחיים עצביים - נוירופלסטיות ואורתופדיים כהעברות גידים או שנוי מנחי מפרקים. במקרה של איבוד טווחים על ידי התעבויות גידים (קונטרקטורות) - תשקל הזרקת בוטולינום טוקסין.

פגיעה נוספת במקלעת הזרוע היא הפגיעה על שם klumpke המייצגת נזק בשורשי העצבים הצוואריים השביעי והשמיני (C7, C8) כשתוק רפה של הגפה ובאם תלווה גם פגיעה בשורש עצב חוליית החזה הראשונה (T1) - יופיעו גם שנוי גודל האישון והעדר דמעת באותו הצד.

שכיחות כלל הפגיעות במקלעת הברכיאלית (שעיקרן שיתוק על שם ארב) היא 0.6-4.6 ל 1000 לידות חי.

==לקריאה נוספת==
* נועם בור, [http://www.medicalmedia.co.il/publications/ArticleDetails.aspx?artid=4047&sheetid=253 שיתוק המקלעת הברכיאלית בתינוקות], כתב העת הישראלי לרפואת ילדים, פברואר 2011, גיליון מס' 75 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טראומות לידה
סיווה גנג'י

סֵייוַוה גֵנג'י (Seiwa Genji 清和源氏) הייתה משפחת סמוראים ביפן בתקופת הייאן. משפחה זו הייתה המצליחה והחזקה ביותר מבין המשפחות בשבט מינאמוטו. רבים מהלוחמים המפורסמים של שבט מינאמוטו, כגון מינאמוטו יושיי, הידוע בכינויו "האצ'ימאנטרו" ("אל המלחמה"), ומינאמוטו נו יוריטומו, מייסד שגונות קמקורה, היו צאצאים של משפחה זו. המשפחה קרויה על שם הקיסר סיווה, שהיה אביו של הנסיך סאדסוּמי, שהוא עצמו היה אביו של מינאמוטו נו צוּנֵמוֹטוֹ, מייסד משפחת סיווה גנג'י.

== אילן היוחסין של הסייווה גנג'י ==
מרכז
*למינאמוטו נו מיצוּנאקה, בנו של מינאמוטו נו צונמוטו, היה בתורו שלושה בנים:
**יוֹרימיצוּ (944-1201) בנו של מיצונאקה, ואב של הסֵטסוּ גנג'י.
**יוריצ'יקה (?-954) בנו של מיצונאקה, ואב של הימטו גנג'י.
**יורינוֹבוּ (968-1048) בנו של מיצונאקה, ואב של הקוואצ'י גנג'י.
***יוריושי (?998-1082) בנו של יורינובו.
****יושיי (1041-1108) בנו של יוריושי, וכונה "האצ'ימאנטרו" ("אל המלחמה").
****יושיצונה (1134-?) בנו של יוריושי.
****יושימיצו (1045-1127) בנו של יוריושי, כונה "שינרה סאבורו", ואב של משפחות סאטאקֵה, היראגה וטקֵדה.
*****יושיקוּני (1082-1155) בנו של יושיי, ואב של משפחות אשיקאגה וניטה.
******יורימסה (1106-1180) נינו של יורימיצו.
******טמֵיושי (1096-1156) נכדו של יושיי.
*******יושיטוֹמוֹ (1123-1160) בנו של טאמיושי.
*******טאמטוֹמוֹ (1139-1170) בנו של טאמיושי.
*******יושיקאטה (1155-?) בנו של טאמיושי.
*******יוּקֵיי (1186-?) בנו של טאמיושי.
********יושיהירה (1140-1160) בנו של יושיטומו.
********יוריטומו (1147-1199) בנו של יושיטומו, מייסד שוגונת קמקורה.
********נוריורי (1156-1193) בנו של יושיטומו.
********יושיצְונֵה (1159-1189) בנו של יושיטומו.
********יושינאקה (1154-1184) בנו של יושיקאטה.
*********יורֵיי (1182-1204) בנו של יוריטומו, והשוגון השני בשוגונת קמקורה.
*********סאנֵטומו(*) (1192-1219) בנו של יוריטומו, והשוגון השלישי בשוגונת קמקורה.

(*)בשנת 1219, כאשר סאנטומו כיהן כשוגון ומהיג אחרון לשבט מינאמוטו, מינאמוטו קוּגיוֹ, אחיינו ובנו של יוריי, רצח את דודו ואחר כך הוצא להורג. אחיין נוסף, איצ'ימן, שהיה גם הוא בנו של יוריי, הוצא להורג בשנת 1203 בפקודת שבט הוג'ו.

==מקורות==
<div dir=ltr align=left>
*Sansom, George (1958). 'A History of Japan to 1334'. Stanford, California: Stanford University Press.
*Turnbull, Stephen (1998). 'The Samurai Sourcebook'. London: Cassell & Co.
</div>

קטגוריה:יפן: היסטוריה
קטגוריה:יפן: משפחות
חצוצרות יריחו

חצוצרות יריחו (Jericho's Echo) הוא סרט קולנוע שהופק ב-2004, בוים על ידי ליז נורד ועוסק בסצנת הפאנק בישראל.

הסרט עוסק בהשקפת עולמם של חברי סצנת הפאנק הישראלית, ועובר דרך טווח של מספר מוקדי עניין, כגון דת, צבא, הסכסוך הישראלי-פלסטיני ועוד.

הסרט כולו צולם בשנת 2003 בישראל.

==ראו גם==
*פאנק ישראלי
*הפוסי של לוסי
*ביר7
*Useless ID

==קישורים חיצוניים==
 
* [https://web.archive.org/web/20141128055811/http://www.jerichosecho.com/ האתר הרשמי של הסרט] (ארכיון האינטרנט)
* [http://www.third-ear.com/p_prod.aspx?id=35059 עמוד מידע אודות הסרט באתר האוזן השלישית]
* [http://www.jewish-music.huji.ac.il/content/jerichos-echo-punk-rock-holy-land סרט], באתר המרכז לחקר המוזיקה היהודית, האוניברסיטה העברית בירושלים 

קטגוריה:פאנק (Punk)
קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים עצמאיים
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:רוק ישראלי
קטגוריה:סרטים תיעודיים העוסקים בסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:האינתיפאדה השנייה בקולנוע
קטגוריה:מוזיקה ישראלית: סרטים תיעודיים
אות הלוחם בנאצים

מדליית אות הלוחם בנאצים – הצד האחורי
אות הלוחם בנאצים הוא אות שירות ישראלי שמוענק לוותיקי מלחמת העולם השנייה.

== היסטוריה ==
באמצע שנות ה-60 התקיימו דיונים על יצירת אות שיוענק ללוחמים היהודים במלחמת העולם השנייה. עיקר הדיון עסק בשאלה מי יהיה מעניק האות, משרד הביטחון או יד ושם כשארגוני ותיקי מלחמת העולם השנייה צידדו במתן האות על ידי משרד הביטחון מפני שכך יהיה לאות אופי יותר צבאי, בניגוד לאות בעל אופי אזרחי שיוענק על ידי יד ושם.

בשנת 1965 הוחלט על הקמת ועדה לעיצוב האות ונקבע שהוא יחולק על ידי משרד הביטחון. האות חולק לראשונה ב-8 במאי 1967 – יום הזיכרון לשואה ולגבורה ויום השנה לכניעת גרמניה הנאצית – בטקס ממלכתי בהשתתפות ראש ממשלת ישראל לוי אשכול. ב-9 ביולי 1986 הוענק דגל ישראל עם אות הלוחם בנאצים למוזיאון הלוחמים והפרטיזנים ולמוזיאונים של קיבוץ לוחמי הגטאות וקיבוץ תל יצחק, לציון ארבעים שנה לניצחון על גרמניה הנאצית.

מקבלי אות הלוחם בנאצים זכאים אוטומטית לקבל גם את עיטור לוחמי המדינה, שהחלו לחלק בשנת 1968.

בשנת 2000 נוצרה מדליה שניתנת בנוסף לאות.

== קריטריונים להענקה ==
האות מוענק לכל אזרח או תושב ישראלי שעונה על אחד מן הקריטריונים הבאים:
* שירות פעיל באחד מצבאות בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה (בתקופה שבין 1 בספטמבר 1939 ובין 2 בספטמבר 1945)
* שירות בתנועת התנגדות לשלטון עוין במהלך מלחמת העולם השנייה.
* הוכר באופן רשמי מצד ברית המועצות כחייל ששרת בהגנת לנינגרד, או אזרח שהשתתף בהגנה עליה או נמצא בתחומה בזמן המצור הגרמני על העיר.

== עיצוב ==
צורת המדליה עגולה, וצבעה זהוב. על צד החזית של המדליה שני מגני דוד, אחד בצורת הטלאי הצהוב ועליו ממוקמת חרב, והשני בצורת מגן דוד שעל דגל ישראל ועליו ממוקם ענף עץ זית.
בצד האחורי של המדליה, מופיע סמל מדינת ישראל במרכז ומתחתיו הכתובת: לוחם בנאצים – ותיק מלחמת העולם השניה. 

המדליה מחוברת לסרט בד, באמצעו פס אדום עבה ומשני צדדיו פס לבן אשר עליו פס תכול ובשוליו שני פסים שחורים. צבעי הסרט דומים (מלבד הצבע התכול שנוסף כדי לסמל את ישראל) לצבעי הסרט של העיטור הגרמני הידוע ביותר בזמן מלחמת העולם השנייה, צלב הברזל.

== לקריאה נוספת ==
*בעז כהן, "אקטיביזם של ניצולי השואה בעשורים הראשונים של מדינת ישראל: המקרה של מרק דבורז'קי", קתדרה 174, עמ' 142–147

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20160303175530/http://www.jwmww2.org/show_item.asp?levelId=65128&itemType=0%2F אות הלוחם בנאצים,] באתר מוזיאון הלוחם היהודי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: עיטורים
הלוחם בנאצים
קטגוריה:ישראל: ותיקי צבא ומלחמה
קטגוריה:ישראל: הנצחת חיילים יהודים בצבאות זרים
יוזף הלמסברגר הבן

יוזף הלמסברגר הבן (Joseph Hellmesberger; 
9 באפריל 1855 - 26 באפריל 1907)
היה מלחין, כנר ומנצח. בין השנים 1901 ל-1903 כיהן כמנצחה הראשי של הפילהרמונית של וינה.

יוזף הלמסברגר היה בנו של הכנר והמנצח יוזף הלמסברגר האב, (1828–1893), שהיה מורו הראשון. בשנת 1870 הצטרף לרביעיית הלמסברגר שייסד אביו ככינור שני ובשנת 1887 התייצב בראשה. בשנת 1878 התמנה הלמסברגר לכנר סולן בתזמורת החצר הוינאית ולפרופסור בקונסרבטוריון של וינה. בשנת 1890 היה למנצח הראשי הראשון של אופרת החצר של וינה.

יצירותיו כוללות 22 אופרטות, 6 באלטים, מוזיקה לריקודים ושירים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנצחים אוסטרים
קטגוריה:כנרים אוסטרים
קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:משפחת הלמסברגר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של היצינג
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1855
קטגוריה:נפטרים ב-1907
רד פוקס

רד פוקס
רד פוקס (באנגלית: "Redd Foxx", נולד בשם ג'ון אלרוי סאנפורד (John Elroy Sanford), 9 בדצמבר 1922 - 11 באוקטובר 1991) היה קומיקאי ושחקן טלוויזיה אפרו-אמריקאי. היה ידוע בעיקר בזכות מועדון הסטנד-אפ הפרטי שלו, ובזכות הופעתו בתוכנית הטלוויזיה הפופולרית "סנפורד ובנו" בארצות הברית של שנות ה-70, עליה זכה בפרס גלובוס הזהב.

==ביוגרפיה==

פוקס נולד בסיינט לואיס, מיזורי וגדל בצידה המזרחי של שיקגו. אביו, אפרו-אמריקאי במוצאו וחשמלאי במקצועו, עזב את אימו כאשר פוקס היה בן ארבע. הוא גודל בעיקר על ידי אמו, סבתו (שהייתה ממוצא אינדיאני) והכומר המקומי. פוקס הרבה להיעדר מבי"ס ואף נשר ממנו במהלך התיכון. הוא התחמק בתואנות שונות מגיוס החובה למלחמת העולם השנייה ופנה לחיים של פשע.

בתחילת שנות ה-40, פוקס עבר לניו-יורק והחל לעבוד במסעדה בתור שוטף כלים. במהרה, נעשה פוקס חבר של אחד המלצרים האחרים, אחד מלקולם ליטל, לימים המנהיג השחור מלקולם אקס. עקב צבע עורו החום-אדום, הודבק לו הכינוי "שיקגו רד" אליו מאוחר יותר הוא הוסיף את שם משפחתו של כוכב הבייסבול ג'ימי פוקס.

פוקס החל להופיע במועדוני לילה כסטנדאפיסט. הופעותיו הוקלטו והופצו בתור "אלבומי מסיבה" והפכו לפופולרים ביותר. פוקס גם היה הסטנדאפיסט הראשון שהופיע ב"סטריפ" של לאס וגאס, אחד ממרכזי הבידור החשובים בארצות הברית. מאוחר יותר, בתחילת שנות ה-70 פתח פוקס מועדון סטנד-אפ בלוס אנג'לס, שם נתן הזדמנות לרבים מבדרני העתיד השחורים של ארצות הברית.

===סנפורד ובנו===
ב-1972 החלה שידורה של התוכנית "סנפורד ובנו" ברשת NBC ופוקס היה בה הכוכב הראשי. התוכנית, אשר מבוססת על התוכנית הקומית הבריטית "סטפטו ובנו", מספרת את סיפורו של סוחר-זבל ובנו המנסים להתעשר במגוון דרכים חוקיות יותר ופחות. התוכנית הצליחה ביותר ורצה במשך חמש עונות שבסופן סירבה NBC לדרישות השכר של פוקס והוא עבר להנחות תוכנית אירוח ב-ABC. עם זאת, תוכנית זו לא הצליחה ופוקס חזר בתחילת שנות ה-80 ל-NBC לככב בתוכנית הבת של סנפורד ובנו - "סנפורד". גם תוכנית זו לא הצליחה וירדה מהאוויר לאחר עונה אחת בלבד.

ב-1991 חזר פוקס לעסקי השעשועים וכיכב בסדרה "The Royal Family" בהפקת אדי מרפי ו-CBS. אך בעת צילומי הפרק התשיעי (שנקרא באירוניה "כאבי חזה") קיבל פוקס התקף לב, התמוטט על הסט וזמן קצר לאחר מכן נפטר. אירוניה נוספת היא שב"סנפורד ובנו", דמותו של פוקס הייתה מזייפת התקפי לב באופן תדיר על מנת להתחמק ממצבים מביכים.

==מורשת==
אמנם פוקס לא היה כוכב-על אפרו-אמריקאי כמו ביל קוסבי או ריצ'רד פריור, אך הוא סלל את הדרך לרבים מבדרני העתיד השחורים של ארצות הברית, הן על ידי היותו הבדרן האפרו-אמריקאי הראשון שהופיע במקומות שהכניסה לאפרו-אמריקאים אליהם הייתה עד אז אסורה, והן על ידי מתן הזדמנות והעצמת בדרנים אפרו אמריקאים אחרים במועדון הסטנדאפ שלו ובתוכניות הטלוויזיה בהן היה מעורב.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20111101015634/http://www.povonline.com/cols/COL097.htm מאמר על פוקס] באתר P.O.V 
* 
* 

קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אינדיאני
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן בתוכנית מוזיקלית או קומית

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1991
קאבאנה

קאבּאנֵה (姓 Kabane) היו תארים שעברו בירושה ביפן העתיקה, ושימשו לסמל דרגה או מעמד פוליטי. בעבר היו מעל 30 תארים שונים; הקאבאנה הנפוצים יותר היו אוֹמי (臣), מוּראג'י (連), מִיָאצוּקוֹ (造), קימי (君), אָטַאיי (値), פוּבִּיטוֹ (史), אגאטאנוּשי (県主) וסוּגוּרי (村主).

הקאבאנה חולקו לשני מעמדות כלליים: "קובצו" (皇別), שראו עצמם צאצאים של השושלת המלכותית, ו"שינבצו" (神別), שטענו כי הם צאצאי האלים. לא קיים תיעוד היסטורי התומך בהבחנה הזו.

בתחילה חולקו הקאבאנה רק בתוך שבטים מסוימים, אך לבסוף השליטה על חלוקת הקאבאנה הגיעה לחצר הקיסרות של יאמטו. בשנת 684 הוחלפו הקאבאנה המקוריים במערכת "שמונת הקאבאנה" (יאקוסה נו קאבאנה, 八色の姓). מאוחר יותר, כאשר השבטים התפצלו לבתים עצמאיים, נעלמה שיטת הקאבאנה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:יפן: היסטוריה
יידקור

יידקור (באנגלית: Yidcore) היא להקת פאנק רוק יהודית מאוסטרליה, המבצעת שירים בעברית.

אלבומיה הראשונים של הלהקה מאופיינים בגרסאות כיסוי, לרוב לשירי ארץ ישראל, אך אלבומיה האחרונים מאופיינים ביצירה מקורית חזקה יותר.

הלהקה ערכה שלושה סיבובי הופעות בישראל, לראשונה בשנת 2002 ולאחר מכן ב-2005 ו-2008. כמו כן, קיבלה הלהקה פרסום נכבד מחברת הכבלים HOT אשר בחרה להשתמש בשירה, "הללויה", כמנגינת רקע לסרטון פרסומת ו"על כל אלה" כשיר הפתיחה לתוכנית הסאטירה "מכת מדינה", אשר שודרה בערוץ ביפ.

==דיסקוגרפיה==
<gallery>
yidcore1.jpg|2001YIDcore
Yidcore2.jpg|2003Great Chicken Soup Caper EP
Yidcore3.jpg|2003The Adam Sandler EP
Yidcore4.jpg|2004Scrambles: New, Live, Rare and Classic Shtick
yidcore5.jpg|2001Attack of the B-Killersעם Useless ID
yidcore6.jpg|2001Eighth Day Slice/Fiddlin on ya Roof
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:להקות פאנק (Punk)
קטגוריה:להקות אינדי