OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לייבלה השל

יהודה אריה לייב (לייבלה) השל (13 בספטמבר 1958 – 27 בינואר 1995) היה זמר חסידי וחזן ישראלי.

==ביוגרפיה==
נולד בארגנטינה למשפחה חרדית שהיגרה מהונגריה לאחר השואה. בתחילת שנות ה-70 עלה עם משפחתו לישראל והתגורר בבני ברק. בצעירותו השתתף בלהקת הילדים "שדה חמד" של אלי טייטלבוים. כשבגר נבחר על ידי חיים בנט לשמש כסולן באלבום של להקת "רננו חסידים", שכמה משיריו הפכו להיטים, ובהם "הנה אנוכי שולח לכם", "כה אמר ה'", "אבינו אב הרחמן". במהלך השנים שימש כסולן באלבומים שונים, ובהם אלבום של חסידות פיטסבורג שכלל לחנים של האדמו"ר מפיטסבורג, ובהם "ישמחו השמים", "והיה מדי חודש בחודשו".

השל נמנה עם הגל הראשון של הזמרים החסידיים שהפיקו אלבומי סולו והופיעו בפני קהל, ובראשם מרדכי בן-דוד ואברהם פריד. בעקבות היכרותו עם משה לאופר, שהיה אז תלמיד ישיבה, החל שיתוף פעולה מוזיקלי פורה ביניהם. שירו הראשון של השל כזמר עצמאי היה "ויידע כל פעול", בלחנו של לאופר. לאופר הפיק ועיבד את אלבומיו של השל "מה אשיב" ,"עד בלי די" ו"מטל השמים", ובו שילב מלחניו של הרב אביעזר וולפסון. באלבום נכלל השיר "מה אשיב לה'" בלחנו של וולפסון, שהפך לנכס צאן ברזל במוזיקה החסידית. 

בשנות ה-80 היגר השל לארצות הברית, ואף הופיע פעם אחת במופע "האסק" השני, שם ביצע את הלהיט "אברהם יגל", שירו של הרב ברוך צ'ייט, שיר שביצע אברהם פריד באלבומו "אנחנו מוכנים". השל נפטר בשנות ה-30 לחייו בארצות הברית. בן דודו הוא החזן משה האשל.

==דיסקוגרפיה==
* מה אשיב - 1980
* עד בלי די - 1982
* מטל השמים - 1987

==קישורים חיצוניים==
* 
* נתנאל לייפר, [https://www.kikar.co.il/magazine/384778 כוכב הזמר החסידי המצליח שנפטר לפתע] אתר כיכר השבת 7.2.2021

קטגוריה:זמרים חסידיים אמריקאים
קטגוריה:זמרים חסידיים ישראלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:זמרים חסידיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
Popcorn (יצירה מוזיקלית)

Popcorn ("פופקורן") הוא להיט אינסטרומנטלי של גרשון קינגסלי, שהתפרסם בכל העולם בנגינת הסינתיסייזר של סטן פרי ולהקת "Hot Butter".

בשנת 1969 הוציא קינגסלי את האלבום "Music to Moog By" על טהרת השימוש בסינתיסייזר מוג, שזכה לביקורות נלהבות. קינגסלי הפך לאחד מהיוצרים המרכזיים המשלבים מוזיקה אלקטרונית ומוג, והוציא אלבומים נוספים ברוח דומה.

בשנת 1972, סטן פרי ולהקתו "Hot Butter", שהקליטו גרסאות כיסוי אינסטרומנטליות, הקליטו גרסה משלהם ליצירתו של קינגסלי. שם היצירה, "פופקורן", ניתן בהשראת הצליל המסונטז שמנגן את המלודיה המרכזית של הנעימה, אשר מזכיר את רעש הפצפוץ שמשמיעים גרגרי תירס מטוגן הפוקעים בזה אחר זה. ביחס לגרסת המקור, זכה ביצוע זה להצלחה רחבה בהרבה, הפך ללהיט עולמי ודורג במקום הראשון בין היתר באוסטרליה וצרפת. במרוצת הזמן זכתה הנעימה למספר רב של גרסאות כיסוי, ליוותה משחקי וידאו (במיוחד מסוג ארקייד), ונכללה בפס הקול של מגוון תוכניות טלוויזיה וסרטים.

מכיוון שההבנה כיצד מופקת מוזיקה אלקטרונית הייתה שמורה למעטים באותה התקופה, התפשטה שמועה עקשנית, שגרסה כי הנעימה (בעלת הצליל החדשני דאז) הולחנה והופקה על ידי תוכנת מחשב ייעודית. אין בשמועה זו אמת.

המנגינה שימשה כמנגינת רקע במשחק המחשב דיגר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1969
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1972
קטגוריה:סינגלים מ-2005
קטגוריה:שירי גימיק
קטגוריה:שירים על מזון ושתייה
קטגוריה:שירי סינת'-פופ אמריקאיים
קטגוריה:קטעים אינסטרומנטליים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של SNEP
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
FN Browning M1905

FN Browning M1905 הוא אקדח בלגי מתוצרת חברת FN Herstal. האקדח נכנס לשימוש בשנת 1905, ובשנת 1906 יצא דגם חדש שלו, שהחליף את הקודם. האקדח שימש בצבאות מסוימים באירופה עד לשנת 1959.

== מדינות שהשתמשו באקדח זה ==
*
*
*
*
*
*

== ראו גם ==
*FN Browning M1900
*FN Browning M1903
*FN Browning M1910

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אקדחים של חברת FN Herstal
קטאיה יואנסו

מראה חיצוני של ההיכל הביתי, "יואנסו ארנה"
קטאיה יואנסו (בפינית: Kataja Joensuu), היא קבוצת כדורסל פינית מהעיר יואנסו, המשחקת בליגה הפינית וביורופקאפ.

== היסטוריה ==
הקבוצה הוקמה בשנת 1955 כחלק מ"מועדון הספורט קטאיה" שקיים עוד משנת 1900. בשנת 1960 החלה הקבוצה להשתתף בליגות הנמוכות. בסיום עונת 1975/76 העפילה הקבוצה לליגה הבכירה, בה השתתפה עד לעונת 1979/80 וירדה לליגה השנייה. בסיום עונת 2000/01 העפילה הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה. בעונת 2001/02 הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הפלייאוף, ובנוסף זכתה בתואר הראשון שלה, הגביע הפיני. מאז היא נחשבת ל"קבוצת צמרת" הנאבקת בכל עונה על תארים והשיא הגיע בעונת 2015\2014 בה זכתה הקבוצה באליפות.

הקבוצה מארחת במוטונט ארנה שנבנה בשנת 2004 ומכיל 2,500 מקומות ישיבה.

לקבוצה ארגון אוהדים בישראל הקיים מאז 2015 וידוע בשירי העידוד הייחודיים שלו המתפרסים על פני כ-3 שפות: עברית, אנגלית ופינית.

== השתתפות באירופה ==
בעונת 2012/13 החלה הקבוצה להשתתף לראשונה בתולדותיה בשלב הבתים של היורוצ'לנג', לאחר שניצחה בשלב המוקדמות את קבוצת אליאגה פטקים מהליגה הטורקית בסיכום שני מפגשים.

בעונת 16\2015 השתתפה הקבוצה במפעל היורופ קאפ של פיב"א ואף עברה את שלב הבתים הראשון.

==תארים והישגים==
* הליגה הפינית:
**אליפות (2): 2015, 2017
*הגביע הפיני:
**זכייה (4): 2002, 2011, 2012, 2023

==קישורים חיצוניים==

* 
* דף האוהדים של הקבוצה בישראל https://www.facebook.com/katajaisrael/

קטגוריה:קבוצות כדורסל פיניות
פירינטו טמפרה

מראה חיצוני של ההיכל הביתי, "פוניקין"
פירינטו טמפרה (בפינית: Tampereen Pyrintö), היא קבוצת כדורסל פינית מהעיר טמפרה, המשחקת בליגה הפינית והליגה הבלטית.

== היסטוריה ==
הקבוצה הוקמה בשנת 1941 כחלק מ"מועדון הספורט פירינטו" שקיים עוד משנת 1898. בסיום עונת 1950/51 העפילה הקבוצה לראשונה לליגה הבכירה. בעונת 1957/58 סיימה את העונה כסגנית של האלופה "קוטקן טואבן". בעונת 1968/69 זכתה בתואר הראשון שלה, הגביע הפיני. בעונות 2009/10, 2010/11 זכתה בשתי אליפויות רצופות. בעונת 2012/13 זכתה בגביע הפיני לאחר ניצחון 73-78 בגמר מול קבוצת ביסונס לואימה. בעונת 2013/14 זכתה באליפות השלישית לאחר ניצחון 1-3 בסדרת הגמר מול קטאיה יואנסו.

== השתתפות באירופה ==
בעונת 2011/12 השתתפה הקבוצה לראשונה בתולדותיה בשלב המוקדמות של היורוצ'לנג', אך הפסידה בשלב המוקדמות לקבוצת סולנוקי אולאי מהליגה ההונגרית בסיכום שני מפגשים. בעונת 2012/13 השתתפה הקבוצה בשלב הבתים של היורוצ'לנג'. בעונת 2013/14 משתתפת הקבוצה במסגרת הליגה הבלטית, בה הגיעה עד לשלב חצי הגמר והפסידה לקבוצת שאולאי הליטאית.

==תארים והישגים==
* הליגה הפינית:
**אליפות (2): 2010, 2011, 2014
**מקום שני: 1958, 1980, 1981, 2001
**חצי גמר: 2009, 2012
*הגביע הפיני:
**זכייה (2): 1969, 2013
**גמר: 2000, 2009, 2011
**חצי גמר: 2007

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל פיניות
קטגוריה:טמפרה
שמות של אהבה

שמות של אהבה (בצרפתית: Le Nom des gens) הוא סרט קולנוע קומי-רומנטי צרפתי משנת 2010 בבימויו של מישל לקלרק. במרכזו של הסרט זוג שאין לו, כביכול, דבר במשותף.

הסרט זכה בשני פרסי סזאר: לתסריט ולשחקנית הראשית, שרה פורסטייה.

== עלילה ==
באהיה בן-מחמוד היא בתם של אשת שמאל רדיקלית צרפתייה ואב מוסלמי אלג'יראי שרבים מבני משפחתו נהרגו מידי השלטונות הצרפתיים במלחמת העצמאות של אלג'יריה. בילדותה סבלה מהתעללות מינית מצד מורה לפסנתר. היא נוהגת לשכב עם גברים בעלי דעות ימניות כדי להעביר אותם לשמאל. לפי מיטב מסורת ילדי הפרחים היא אומרת: עדיפה האהבה על המלחמה, וכך היא מגדירה את העצמה כ"זונה פוליטית". 
לעומתה ארתור מרטין הוא וטרינר, פקיד במשרד הבריאות, מבוגר ממנה בהרבה, בן לאם יהודייה ניצולת שואה שהוריה נרצחו באושוויץ ולאורך השנים הדחיקה את זהותה, ואב ששירת כחייל באלג'יריה ועובד בכור גרעיני. על אף הפערים הגדולים השניים מתאהבים, נפרדים וחוזרים לחיות יחדיו. לבנם הם בוחרים לקרוא צ'אנג מרטן בן-מחמוד. 

בסרט משתתף (בתפקיד עצמו) הפוליטיקאי הנערץ על ארתור, ראש ממשלת צרפת לשעבר, ליונל ז'וספן.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 

קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטים צרפתיים
עלי זידאן

עלי זידאן (בערבית: علي زيدان; נולד ב-15 בדצמבר 1950) הוא פוליטיקאי לובי, שכיהן כראש ממשלת לוב בשנים 2012–2014.
== חייו ==
עלי זיידן נולד וגדל בעיירה ואדן.

זידאן שימש בתקופת שלטונו של מועמר קדאפי כדיפלומט לובי, ובסוף שנות ה-70 שימש כשגריר לוב בהודו. בשנת 1980 ערק זידאן למחנה המתנגדים לקדאפי ועבר להתגורר בז'נבה.<ref></ref>

עם פרוץ ההתקוממות בלוב בשנת 2011 היה ממקימי מועצת המעבר הלאומית ומדובריה המרכזיים באירופה, ונחשב למתווך העיקרי בינה לבין נשיא צרפת ניקולא סרקוזי.

באוגוסט 2012 התמודד זידאן לתפקיד נשיא לוב אולם הפסיד ליריבו מוחמד מגריף. לאחר הדחת ראש הממשלה המיועד מוסטפא אבו שאקור התמודד לתפקיד מול מועמד של מפלגת הצדק והפיתוח הלובית מוחמד אל הררי וב-14 באוקטובר זכה ברוב של 93 קולות מחברי הקונגרס ומונה לראש הממשלה.

ב-10 באוקטובר 2013, דווח כי זידאן נחטף על ידי קבוצת חמושים, אשר זוהו כחברים בארגון מורדים לשעבר, בעת ששהה בבית מלון, בתגובה לחטיפת בכיר אל-קאעידה, אבו אנאס א-ליבי, בידי ארצות הברית מספר ימים קודם לכן. זידאן שוחרר מהשבי מספר שעות לאחר מכן.

זידאן הודח מראשות ממשלת לוב במרץ 2014, והוחלף בעבדאללה א-ת'ני לאחר התגברות ההשפעה של האחים המוסלמים בפרלמנט.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלת לוב
קטגוריה:שגרירים בהודו
קטגוריה:לוב: יחסי חוץ
קטגוריה:לובים שנולדו ב-1950
אריק סמית

אֶריק אנתוני סמית (באנגלית: Eric Anthony Smith; ~1940 – 29 בדצמבר 2016) היה מעצב במה, בובנאי, צייר, פסל וגרפיקאי ישראלי.

== ביוגרפיה ==
סמית נולד בפרטוריה שבדרום אפריקה. עוד כנער בדרום אפריקה הקים את תיאטרון "המלאך הלבן" עם ג'ון רייט (John Wright). למד באקדמיה לאמנויות של פרטוריה. סמית הכיר את השחקן הישראלי יוסי גרבר בעת שהלה הופיע בדרום אפריקה. השניים הגיעו לישראל בשנת 1964 וסמית מצא עבודה כמעצב תערוכת צה"ל בזכות יוסף הרמלין, ראש השב"כ אז והבעל של אחותו של גרבר.

בשנת 1970 עיצב את התפאורה להצגת תיאטרון של גיורא גודיק "פרפרים הם חופשיים" ופיתח קריירה מצליחה של מעצב במה.
בשנת 1973 הקים ביחד עם בן זוגו, יוסי גרבר, תיאטרון בובות בשם בובות העץ של אריק, בו יצר סמית את הבובות, ביים וכתב. בובות התיאטרון התאפיינו בגודלן (עד 1.80 מטר) ובכך שפעלו על במה בגודל אמיתי. הם נסעו עם התיאטרון לדרום אפריקה למשך כשנה. כשחזרו לארץ, התיאטרון שיתף פעולה עם תיאטרון אורנה פורת בהפקות ברחבי הארץ ושילוב בובות בהצגות ילדים עם שחקנים בין ההפקות: "השלג", "הגמד המכושף", "הקוסם מארץ עוץ", "בומבה גץ", "גונבי החלום", "הקרוסלה הקסומה" ו"האיטלקייה באלג'יר" (למבוגרים), כמו כן עיצב את הפקת ההצגה "פיטר פן" של תיאטרון אורנה פורת.
הפקתו המפורסמת ביותר הייתה בסדרת הטלוויזיה "הצריף של תמרי" בשנת 1974 עם יוסי גרבר, בה יצר סמית את כל הבובות והשתתף בכתיבת התסריטים.
בשנת 1978 יצא סמית עם התיאטרון למינכן, שם צילמה הטלוויזיה הגרמנית את ההצגות כסדרה בת 6 פרקים, עבור חג המולד בארצות דוברות הגרמנית.
בשנת 1979 ייצג התיאטרון של אריק את ישראל בלונדון במסגרת פסטיבל בין לאומי במלאת 50 שנה לאונימ"ה (ארגון בינלאומי לתיאטרוני בובות) וזכה לביקורות נלהבות. התיאטרון יצא גם לסיבובי הופעות בארצות הברית (1980) ובדרום אפריקה (1981).

ב-1983 הפסיק תיאטרון אורנה פורת לתמוך בו ותיאטרון הבובות של אריק נסגר. ב-1987 שב התיאטרון לפעול במסגרת אודיטוריום דוהל בשכונת התקווה בתל אביב, כאשר הוא משלב פעילות אמנותית עם חינוך ילדי השכונה. במסגרת זו הועלו ההצגות: "פטר והזאב", "קרנבל החיות" ו"הזמיר של מלך סין".

בנוסף עסק סמית בעיצוב במה עבור התיאטרון העירוני חיפה, התיאטרון הקאמרי, להקת המחול בת שבע, ולהקת בת-דור.

בשנת 1994 זכה בפרס רוזנבלום לאמנויות הבמה מטעם עיריית תל אביב, על תרומתו הייחודית ורבת השנים בתחום תיאטרון הבובות.

סמית נפטר ממחלת הסרטן ב-2016, בגיל 76. ונטמן בבית העלמין "מנוחה נכונה" בבאר שבע. הותיר אח ואחות המתגוררים בחו"ל.
אחיו ואחותו תרמו את הבובות, חלקי התפאורה והחומרים הארכיוניים שהותיר סמית למרכז תיאטרון בובות חולון.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20131012073523/http://habima.co.il/show_item.asp?itemId=2972&levelId=64382&itemType=0&template=18 אריק סמית], באתר הבימה
* [https://web.archive.org/web/20140403170039/http://www.tvclassic.net/programs/tamari/tamari.html הצריף של תמרי] באתר TV Classic
* 
* 
* 
* 
* 
* אילן סביר, [https://www.puppetcenter.co.il/index.php?dir=site&page=articles&op=item&cs=28 האיש שחלם בובות], באתר [https://www.puppetcenter.co.il מרכז תיאטרון בובות חולון]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי דרום אפריקה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:בובנאים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:מעצבי במה ישראלים
קטגוריה:תיאטרון ילדים ונוער
קטגוריה:להט"בים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבאר שבע
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
ריינלדו ביניונה

ריינלדו בניטו אנטוניו ביניונה (בספרדית: Reynaldo Benito Antonio Bignone; 21 בינואר 1928 – 7 במרץ 2018) היה פוליטיקאי ואיש צבא ארגנטינאי שכיהן כנשיא ארגנטינה מ-1 ביולי 1982 עד 10 בדצמבר 1983. בשנת 2010 נידון ביניונה ל-25 שנות מאסר על חלקו בחטיפות ורציחות אזרחים במלחמה המלוכלכת.

==ביוגרפיה==
ביניונה נולד בעיר מורון שבמחוז בואנוס איירס למשפחה ממוצא איטלקי, גרמני, ספרדי וצרפתי בשנת 1947 התגייס לצבא ארגנטינה ובשנת 1958 מונה לקצין במטה הכללי של הצבא, בשנת 1975 הועלה לדרגת תת-אלוף והיה מפקד מחנה העינויים הגדול "קמפו דה מאיו" ליד בואנוס איירס, הוא היה מנהל בית הספר הלאומי הצבאי, במשך תקופה הוצב בתפקידי פיקוד בספרד ומאוחר יותר היה נציג החונטה הצבאית במשרדי ממשלה שונים, בשנת 1979 הועלה לדרגת אלוף ושנתיים לאחר מכן פרש מהצבא.

בעקבות תבוסת ארגנטינה מול בריטניה במלחמת פוקלנד התפטר באפריל 1982 הנשיא לאופולדו גלטיירי וביולי הושבע ביניונה לתפקיד הנשיא על ידי החונטה הצבאית, ובתקופתו נעשו הכנות לבחירות דמוקרטיות ולהשבת המשטר האזרחי בארגנטינה, כמו כן עליו להגן על מעמד הצבא בתהליך השבת הדמוקרטיה. לפני שהעביר את השלטון לנשיא שנבחר בבחירות הדמוקרטיות בשנת 1982 ראול אלפונסין העניק חנינה למפרי זכויות אדם והורה להשמיד מסמכים הקשורים להיעלמותם ועינויים של מתנגדים פוליטיים.

ב-20 באפריל 2010 הואשם ביניונה בבית משפט בבואנוס איירס במעורבות ב-56 מקרים של רצח ועינויים בתפקידו כמפקד מחנה עינויים וגזר עליו 25 שנות מאסר, ב-29 בדצמבר 2011 קיבל ביניונה עונש מאסר של 15 שנים נוספות על פשעים נגד האנושות שהיה מעורב בהן בהקמת מרכז עינויים סודי בעת ההפיכה הצבאית של שנת 1976.

ב-27 במאי 2016, נידון ביניונה ל-20 שנות מאסר בגין השתתפותו במבצע קונדור ובאשמת ניצול לרעה של סמכויותיו לצורך העלמת יותר ממאה בני אדם.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי ארגנטינה
קטגוריה:מורשעים בעבירות המתה
קטגוריה:גנרלים ארגנטינאים
קטגוריה:המשטר הצבאי בארגנטינה (1976–1983)
קטגוריה:בואנוס איירס: אישים
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-2018
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1928
תעלומות סילבסטר וטוויטי

תעלומות סילבסטר וטוויטי (באנגלית: The Sylvester & Tweety Mysteries) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית שהופקה על ידי האחים וורנר הנפשה שבבעלות האחים וורנר.

==עלילה==
"סבתא" (Granny) היא בלשית מקצועית הנקראת פעמים רבות לבוא לעזרה כדי לפתור תעלומות ברחבי תבל. כל תעלומה, מסתורית ככל שתהיה, נפתרת בהצלחה על ידי "סבתא".

"סבתא" לוקחת עמה כדרך קבע את שלוש חיות המחמד שלה: טוויטי, קנרית צהובה (ממין זכר), הקטור, כלב בולדוג בעל כוח פיזי רב (אולם גם בעל תיאבון גדול יתר-על-המידה) וסילבסטר, חתול הנחוש תמיד לאכול את טוויטי ולעולם לא מצליח. חיות-המחמד מסייעות ל"סבתא" במשימותיה מלבד סילבסטר ששם את עיקר תשומת-הלב בנסיונותיו לאכול את טוויטי. נסיונותיו הכושלים לאכול את טוויטי "עולים לו ביוקר". כשהיו במקסיקו, למשל, חשקה נפשו לאכול את טוויטי בתוך טורטייה. אולם טוויטי לא היה בפנים והחריפות העזה שבטורטייה הוציאה אותו מכליו (כפי שאמרה "סבתא": "סילבסטר, חתול שאכל פלפל לא יפסיק ליילל"). "סבתא", כאמור, פותרת בהצלחה את כל התעלומות. כאשר היא גויסה לפתור את תעלומת לבני-הגברים האבודים היא הייתה בחופשה. צמד חוצנים, שמאוחר יותר התגלה כי היא הוא האחראי לאבידה, נעצר כשלמעשה "סבתא" לא לקחה על עצמה את התפקיד למצוא את האחראי למקרה. מי שעצר אותם היה פקח אשר כיבה את האש שנדלקה עקב התרסקות החללית של החוצנים בטענה כי "אסור להדליק אש ללא אישור". הוא גילה את הלבנים שנטמנו בתוך תא בחללית. הוא היה בטוח כי "סבתא" פתרה תעלומה זו, ואף הודה לה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:לוני טונס: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:The WB
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות ספין-אוף אמריקאיות
קטגוריה:האחים וורנר הנפשה: סדרות טלוויזיה
הספקטרום הטורדני כפייתי

הפרעות הספקטרום האובססיבי קומפולסיבי (טורדני כפייתי) הוא שם כולל למספר הפרעות שיש להן מרכיבים דומים להפרעה טורדנית-כפייתית. הפרעות הספקטרום מאופיינות במחשבות טורדניות או בהתנהגות כפייתית. כיום יש מחלוקת בין חוקרים בתחום לגבי איזה הפרעות צריכות להיכלל בספקטרום, לרוב יש הסכמה כי חרדת בריאות, הפרעת גוף דיסמורפית (BDD) תלישת שיער כפייתית (טריכוטילומניה), חיטוט בעור, התמכרות לאינטרנט וקניות כפייתיות שייכות לספקטרום. מצבים נוספים שיש מחלוקת לגביהם כוללים בין היתר הפרעות אכילה, פיקה, פרפיליה ותסמונת טורט.

==הבדלים בין הפרעות הספקטרום==
הפרעות הספקטרום שונות זו מזו הן בתוכן והן ביחס בין טורדנות לכפייתיות.

* תוכן. חלק מההפרעות מאופיינות הן במחשבות טורדניות והן בכפייתיות, בדומה ל-OCD וההבדל ביניהן ל-OCD הוא בתכנים שהאדם עוסק בהם. כך למשל, אנשים עם חרדת בריאות סובלים ממחשבות טורדניות הקשורות לבריאותם ומבצעים קומפולסיות שונות שנועדו לוודא כי אינם חולים (למשל בדיקות תכופות אצל רופאים או קריאה באתרי בריאות) ואילו אנשים עם BDD מוטרדים מפגם שולי או לא קיים במראם החיצוני ומבצעים טקסי בדיקה או תיקון (למשל ניתוחים פלסטיים או בחינות קפדניות במראה). ניתן לומר שהפרעות אלו הן מעין ביטוי ייחודי של OCD.

* יחס בין טורדנות לכפייתיות. חרדת בריאות ו-BDD מאופיינות כאמור הן במחשבות טורדניות והן בכפייתיות, לעומתן, בהפרעות אחרות כמו חיטוט בעור או טריכוטילומניה אין מחשבות טורדניות אלא אך ורק דחף לבצע את הפעולה.

== טיפול בהפרעות הספקטרום ==
הטיפולים בהפרעות הספקטרום דומים למדי וכוללים טיפול קוגניטיבי התנהגותי (CBT) וטיפול תרופתי במידת הצורך. אופי הטיפול, הן התרופתי, והן הקוגניטיבי התנהגותי, משתנה בהתאם להפרעה. כך למשל, בחרדת בריאות ו-BDD נעשה שימוש בטיפול בחשיפה ומניעת תגובה במסגרתו האדם נחשף לתכנים וטריגרים הגורמים לו מצוקה ולומד לא להגיב בצורה טקסית, ואילו בטריכוטילומניה נעשה שימוש בטכניקה של היפוך תגובה במסגרתה האדם לומד לבצע פעולות אחרות במקום תלישת שיער כשהדחף תוקף אותו.

==ראו גם==
*הפרעת גוף דיסמורפית
*חרדת בריאות
*טריכוטילומניה

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.ocd-plus.com/What%20are%20Obsessive%20Compulsive%20Spectrum%20Disorders..htm, ד"ר פרד פנזל על הפרעות הספקטרום] 

קטגוריה:הפרעות נוירוטיות, תלויות-דחק וסומטופורמיות
קטגוריה:פסיכיאטריה
FN FNP

FN FNP הוא אקדח בלגי תוצרת חברת FN Herstal, האקדח נכנס לשימוש בשנת 2006 בצבא ארצות הברית ובצבא בלגיה.

== מאפיינים ==
=== מחסנית ===
*16 כדורים (FNP-9) 
*15 כדורים (FNP-9M) 
*14 כדורים (FNP-40) 
*15 כדורים (FNP-45) 
*15 כדורים (FNP-45 Tactical) 
*15 כדורים (FNP-357) 
*10 כדורים (לכל הגרסאות)

=== קליבר ===
*FNP-9 - 9x19mm Parabellum
*FNP-9M - 9x19mm Parabellum
*FNP-40 - .40 S&W
*FNP-45 - .45 ACP
*FNP-45 Tactical - .45 ACP
*FNP-357 - .357 SIG

=== משקל ===
*700 גרם - FNP-9
*703 גרם - FNP-9M
*757 גרם - FNP-40
*919 גרם - FNP-45
*926 גרם - FNP-45 Tactical
*700 גרם - FNP-357

=== אורך ===
*188 מ"מ - FNP-9
*179 מ"מ - FNP-9M
*188 מ"מ - FNP-40
*199 מ"מ - FNP-45
*200 מ"מ - FNP-45 Tactical
*188 מ"מ - FNP-357

=== אורך קנה ===
*102 מ"מ - FNP-9
*96 מ"מ - FNP-9M 
*102 מ"מ - FNP-40
*114 מ"מ - FNP-45
*110.4 מ"מ - FNP-45 Tactical
*102 מ"מ - FNP-357

=== רוחב ===
*39 מ"מ - FNP-9
*39 מ"מ - FNP-40
*40 מ"מ - FNP-45

== מדינות משתמשות ==
*
*

== ראו גם ==
*FN FNX
*FN Five-SeveN

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://world.guns.ru/handguns/hg/be/fn-fnp-9-pro-9-e.html הדף של הדגם FNP-9 באתר World Guns] 
* [https://web.archive.org/web/20101206155758/http://world.guns.ru/handguns/hg/be/fn-fnp-45-e.html הדף של הדגם ה-FNP-45 באתר World Guns] 

קטגוריה:אקדחים של חברת FN Herstal
ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם

ספיי קידס 4: כל הזמן שבעולם (באנגלית: Spy Kids: All the Time in the World) הוא סרט ספין אוף לסדרת סרטי ספיי קידס והרביעי במספר. הסרט יצא בשנת 2011. הופץ באקרנים גם כסרט 4D.

==תקציר העלילה==
אמם הביולוגית של ססיל ורבקה מתה אך אביהם מתחתן עם אמם החורגת מריסה שהיא מרגלת אך הוא לא יודע זאת. באחד מן הימים נולדה לה ילדה והיא מתפטרת מתפקידה כסוכנת. באותה העת סוכנות ה-OSS - Organization of Super Spies (אזכור ל-OSS) רודפת אחרי טיק טאק שמחזיק בכרונוס-ספיר אשר היא אבן שמונעת את גמר הזמן ומצליחה לתפוס אותו ולתת אותו לשמירה לסוכנת מריסה ששומרת אותו בזמן שטיק-טאק בורח מה - OSS, ומזהה את מיקומו של הכרונוס-ספיר, הוא שולח לביתה של מריסה מספר חיילים שלו כדי שייקחו את הכרונוס-ספיר, אך רק הילדים ססיל ורבקה נמצאים בבית.

כאשר החיילים עוברים את שכבת ההגנה שבנתה מריסה מופעלת אזעקה בבית והילדים טסים במן מכוניות טסות למטה הסוכנות של ה-OSS, שם פוגשת אותם קרובת משפחה של מריסה שהיא כרמן קורטז ומספרת להם על מה שקורה ולמה החיילים התפרצו לביתם. בעקבות כן הם מחליטים לתפוס את טיק-טאק ואת שומר הזמן שניהל את טיק-טאק לקחת מהם את הכרונוס-ספיר ולמנוע מהם לעצור את הזמן בעולם. בינתיים הזמן הולך ונגמר והיום עובר מהר יותר.

לאחר שססיל ורבקה מגלים איפה נמצא הכרונוס-ספיר הם יוצאים מ-OSS לכיוון חנות שעונים ישנה שאותה גילו, שמה הם פוגשים את טיק-טאק ומנסים להילחם בו בזמן הזה כרמן קורטז, מריסה וג'וני, אחיה של כרמן, מגיעים לחנות השעונים ונלחמים ביחד איתם בטיק-טאק אך טיק-טאק בורח מהם עם הכרונוס-ספיר. לאחר שטיק-טאק בורח הילדים חוזרים לסוכנות ביחד עם מריסה, כרמן וג'וני.

הילדים מגלים שמנהל הסוכנות הוא שומר הזמן ושומר הזמן סוגר אותם בחדר המרגלים בסוכנות ומקפיא את כל העובדים ב OSS. לבסוף הילדים מצליחים לצאת מהחדר, אך החיילים של טיק-טאק תופסים אותם ומביאים אותם למקום בו יגרמו לעצירת הזמן בעולם כולו. בהמשך מתגלה שבין כל הסוכנים רק ג'וני לא הוקפא בגלל שלא היה לו תג סוכן. ג'וני מוציא את תגיהם של כרמן ומריסה והם הולכים למקום בו נמצאים ססיל ורבקה, נלחמים בטיק-טאק ובשומר הזמן ומביסים אותם.

==צוות השחקנים הראשי==
* ג'סיקה אלבה - בתפקיד מריסה וילסון
* ג'ואל מקהייל - בתפקיד וילבור וילסון
* אלקסה וגה - בתפקיד כרמן קורטז
* דריל סברה - בתפקיד ג'וני קורטז
* מייסון קוק - בתפקיד ססיל וילסון
* רוואן בלנצ'ארד - בתפקיד רבקה וילסון
* ג'רמי פיבן - בתפקיד אביו/שומר הזמן-דנג'ר/טיק-טאק
* ריקי ג'רווייס - בתפקיד הכלב ארגאנווט (קול)
* צק קיורו - בתפקיד מנחה החדשות
* גונתן ברייק - בתפקיד הבוס של וילבור וילסון

==ראו גם==
* ספיי קידס
* ספיי קידס 2: אי החלומות האבודים
* ספיי קידס 3: סוף המשחק

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי ריגול
קטגוריה:סרטי תלת-ממד
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:ספיי קידס
אברהם גנחובסקי

הרב אברהם גנחובסקי (א' בתשרי תרצ"ז, 17 בספטמבר 1936 – כ"ה בתשרי תשע"ג, 11 באוקטובר 2012) היה רב ליטאי, מראשי ישיבת כוכב מיעקב-טשיבין בירושלים במשך ארבעים וחמש שנה.

==ביוגרפיה==
נולד בתל אביב לאליהו משה וד"ר גיטה גנחובסקי. בצעירותו עברה משפחתו להתגורר בגבעת רוקח, בסמיכות לביתו של החזון איש והייתה מקורבת אליו. למד בישיבת קול תורה בירושלים, בישיבת אור ישראל בפתח תקווה אצל הרב יוסף רוזובסקי, בישיבת פוניבז' ובישיבת סלבודקה בבני ברק ובכולל שלה, שם היה מתלמידיו של הרב יחזקאל אברמסקי.<ref>, עמ' 130</ref> במאי 1956 זכה בפרס לחידושי תורה בכתב של משרד הדתות.

בהיותו בן 17 קיבל אביו רשות מהחזון איש להדפיס את "גליונות חזון איש" על התלמוד, בתנאי שייערכו על ידי בנו אברהם. הגליונות סופחו לתלמוד שהדפיס האב בבית הדפוס שלו, "אל המקורות".

בשנות ה-60 נישא לאסתר הדסה (נפטרה בא' באדר א' תשע"ט, 5 בפברואר 2019), בתו של רפאל יונה ברנפלד. לאחר נישואיו התקרב לרב דב בריש וידנפלד מטשיבין, שהיה סבה החורג של אשתו ולרב יעקב ישראל קניבסקי. הוסמך על ידי הרב וידנפלד והרב אלישיב. למד בכולל של ישיבת סלבודקה ושימש כר"מ בישיבת חמ"ד.

באלול תשכ"ז (1967), כשנתיים לאחר פטירת הרב וידנפלד, התמנה על פי צוואתו לכהן כאחד מראשי ישיבת טשיבין בירושלים, תפקיד שמילא עד פטירתו. למרות היותו תושב בני ברק עקב תפקידו בישיבה לרוב שהה במשך השבוע בירושלים.

הרבה לעסוק בפעולות צדקה וחסד והיה מחלק בעצמו חבילות של קמחא דפסחא לנצרכים. כיהן כנשיא המרכז הארצי לטהרת המשפחה.

בשנת תשמ"ח שכל את בנו רפאל יונה לאחר מחלה במהלך שהותם בארצות הברית לצורך ריפויו.

אחיו הוא העיתונאי והכלכלן דב גנחובסקי.

נפטר בגיל 76, בכ"ה בתשרי תשע"ג בבית החולים "שערי צדק" ממחלת הסרטן.

==ספריו==
* חדר הורתי - על מסכת הוריות. יצא לאור לזכרה של אמו.
* בני ראם – שיעורים ודרשות שמסר בלילות שבת בבתי כנסת. יצא לאור על ידי תלמידיו.
* בר אלמוגים – בהלכות תפילה וברכות, בני ברק תשע"ג
תלמידיו מוציאים מדי שבוע עלון בשם "פרורים משולחן רבינו", ובו שיעוריו הלמדניים על פרשת השבוע.
* ביאור על שב שמעתתא, תשע"ח

== תלמידיו ==
במהלך השנים דבקו בו מאות תלמידים, ביניהם:

* הרב ישראל ברגר דיין בבית הדין בבני ברק ורב שכונת גני גאולה
* האדמו"ר מדז'יקוב הרב חיים מאיר הורוביץ
* הרב אברהם מרדכי גולדבלט רו"כ סאדיגורה

== לקריאה נוספת ==
* [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH990036831280205171/NLI ויאמר הנני], בני ברק, תשע"ד
* אלתר אברהם ברוך אלטמן, [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH990050301070205171/NLI עמודיה שבעה], בני ברק, תשעט (2018)
* הרב שמואל אהרן פיש, אגן הסהר - עובדות והנהגות מהגר"א גנחובסקי, תשע"ה. חלק ב - תשע"ח. חלק ג.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.beinenu.com/rabbis/הרב-אברהם-גניחובסקי שיעורים של הרב גנחובסקי], אתר בינינו
* [http://www.kolhalashon.com/New/Shiurim.aspx?Lang=Hebrew&Path=Hebrew%7CHGmr%7CGemaraLimud%7CR1522 שיעורים של הרב גנחובסקי], אתר קול הלשון
* [http://forum.otzar.org/forums/viewtopic.php?f=19&t=11361&hilit=אברהם+גנחובסקי אשכול לזכרו] בפורום אוצר החכמה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שומרי שבת
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת סלבודקה (בני ברק)
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:רבני ישיבת טשעבין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
אייל ברבארי

אייל ברבארי או אייל אטלסי (שם מדעי: Cervus elaphus barbarus) הוא תת-מין של אייל אדום החי בצפון אפריקה. מחקרים גנטיים מצביעים על כך שהאייל הברבארי ואייל קורסיקני (תת-מין נוסף החי באי קורסיקה שבים התיכון) שונים מהאייל האדום, ואמורים להיות מסווגים כתת-מינים של המין "אייל קורסיקה" תחת השם המדעי (Cervus corsicanus).

==אנטומיה==
האייל הברברי הוא אחד מתת-המינים הקטנים ביותר של אייל אדום: גובהו בכתפיים הוא 90–140 סנטימטר ומשקלו 100–225 ק"ג. זנבו קצרצר. פרוותו בקיץ דלילה בצבע חום אדמדם עם מספר נקודות לבנות בולטות (שלעיתים נשארות גם למבוגרים), ובחורף היא עבה בצבע אפור-חום כהה, עם נקודות לבנות דהויות. לעיתים יש נקודות גם על הגב הצוואר והרגליים. רגליו של האייל בהירות או כהות, ויש לו כתם לבן על גרונו ורעמה קצרה על הצוואר. קרניו קטנות יותר משל האייל האדום ובדרך כלל יש בהם 4–6 סיעופים בלבד, אם כי נצפו פרטים גם אם 8 סיעופים. אורך הקרן הוא כ-80 סנטימטר. כיתר האיילים קרניו של האייל הברברי נושרות בסתיו וצומחות מחדש. לזכרים יש בלוטות ריח במספר מקומות: מעל העיניים, בין האצבעות של הרגליים האחוריות, ומתחת לזנב.

==תפוצה ואקולוגיה==
האייל הברברי הוא האייל היחיד שחי באפריקה באופן טבעי. בית גידולו הוא ביערות צפופים ולחים של מרוקו, אלג'יריה, ותוניסיה. במרוקו כתוצאה מציד אינטנסיבי, האיילים נכחדו, אך בשנות ה-90 הובאו פרטים מתוניסיה שהתרבו מחדש וכיום תפוצתם במרוקו נרחבת.

האיילים הברברים פעילים בשעות היום והלילה, אך בשל לחץ אנושי ביום הם בדרך כלל נמצאים בעומק היער ורק בלילה יוצאים לשטחי מרעה. האיילים חיים בעדרים נפרדים של זכרים צעירים, ועדרי נקבות ועופרים. בעונת הרבייה הזכרים מקיימים ביניהם קרבות אלימים כדי לזכות בנקבות. לאחר תקופת היריון של 7–8 חודשים הנקבה נולד עופר אחד או שניים, שמוסתר בין הצמחייה במשך 2–3 שבועות.

==איומים==
בעבר האיילים הברברים היו נטרפים על ידי אריות ברבארים, דובים אטלסים, ונמרים ברבארים. כיום, הדוב האטלסי נכחד מן העולם, האריה הברבארי נכחד בטבע וחי רק בגני חיות, והנמר הברבארי נמצא בסכנת הכחדה חמורה וחי בעיקר בגני חיות עם פרטים בודדים שחיים בטבע.

בעבר האייל הברברי היה ניצוד באופן נרחב לבשרו וקרניו שגרמו לאוכלוסייה להיכחד במרוקו ולהידלדל מאוד באלג'יריה ובתוניסיה. לאחר פעולות שימור האוכלוסייה התייצבה האוכלוסייה במעט אך היא עדיין נחשבת למאוימת.

==גלריה==
<gallery mode=packed heights=150>
Cervus elaphus barbarus (Tierpark Berlin) - 1005-887-(118).jpg|נקבה בגן חיות
Cervus elaphus barbarus(female), Friguia Park, Tunisie 2015.jpg|שתי נקבות ועופר בתוניסיה
Cervus elaphus barbarus, Tierpark Berlin, 523-629.jpg|זכר רובץ
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://ecos.fws.gov/ecp0/profile/speciesProfile/SpeciesReport.do?spcode=A067 US Fish & Wildlife Service entry for the Barbary Stag]
* [https://web.archive.org/web/20160305144133/https://cites.org/eng/cop/14/prop/E14-P09.pdf Inclusion of Cervus elaphus barbarus (Atlas deer) in Appendix I of CITES]

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1833
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד טרנר בנט
קטגוריה:אייליים
קטגוריה:מרוקו: יונקים
אייל קוהל

אייל קוהל או אייל באוואן (שם מדעי: Hyelaphus kuhlii) הוא מין אייל קטן ונדיר שאנדמי לאי בודד במרכז אינדונזיה. הוא שייך לסוג אייל זהוב לצד אייל קאלאמיאן ואייל חזירוני וקרוי על שמו של זואולוג גרמני. בעבר סווג כמין בסוג "Axis" לצד האייל הנקוד עד שהלה קיבל מעמד של טקסון מונוטיפי. אייל קוהל ומונטיאק ענק הם שני מיני האיילים הנדירים ביותר בעולם. 

==תיאור==
אייל קוהל הוא אייל קטן יחסית: גובהו בכתפיים 65–70 ס"מ, אורך ראשו וגופו כ-140 ס"מ, אורך זנבו כ-20 ס"מ ומשקלו 50–60 ק"ג. מידות גופו המדויקות נתונות במחלקות.

צבע פרוותו נע בין חום לחום אדמדם בעוד שפלג גופו הקדמי נע בין אפור כהה לשחור. הצד התחתון של זנבו לבן ומסביב לעיניו כתמים צהבהבים. מבנה גופו צר ומוצק, זנבו בינוני, ואוזניו ורגליו קצרות. לזכרים קרניים קטנות באורך של 25–47 ס"מ, ובהם שלושה סיעופים בלבד. אייל חזירוני ואייל קאלאמיאן דומים מאוד במבנה גופם לאייל קוהל, אם כי אייל חזירוני גדול יותר ובעל רגליים ארוכות וגופו מנוקד בכתמים לבנים, ואילו אייל קאלאמיאן מתאפיין בפרווה חומה ללא כתם שחור וכדומה.

==תפוצה ואקולוגיה==
זכר ונקבה.
אייל קוהל אנדמי לאי באוואן הממוקם בים ג'אווה במרכז אינדונזיה בין האי בורנאו לאי ג'אווה. באי קיימים שתי אוכלוסיות נפרדות, הקטנה בדרום האי והגדולה באזורים ההררים של צפון האי; הטווח הכולל הוא כ-220 קמ"ר. בית הגידול של המין כולל יער שפלה ויער הררי עם צמחייה צפופה וקרחות יער. תזונתם כוללת עשבים, דשאים ועלים שונים.

לאחר תקופת היריון של 225–230 ימים, נולד עופר אחד ולעיתים נדירות שניים. פרוותו של העופר בהירה עם כתמים לבנים הנעלמים אחרי מספר שבועות. לזכרים מתחילות לצמוח קרניים בגיל שנה.

איילי קוהל הם איילים טריטוריאליים החיים בגפם ופעילים בעיקר בלילה. במשך היום הם נחים במעבה הצמחייה ולקראת ערב יוצאים לקרחות היער בשבילים קבועים. אף על פי שהאיילים בודדים, הם קולניים יחסית ומתקשרים אחד עם השני במגוון קולות. מין זה אינו מגיב בקריאת אזהרה בהתקרבות סכנה, אלא חומק בשקט כדי לא להתגלות.

==איומים ושימור==
מטע עצי טיק
אויביו הטבעיים של אייל קוהל בוגר הם פיתונים מרושתים, אם כי הם אינם נפוצים באי בצורה נרחבת; העופרים עשויים להיטרף גם על ידי עופות דורסים, וקופים שונים.

בעבר איילי קוהל ניצודו על ידי התושבים המקומיים. משנת 1960 השתולל ציד רציני, כאשר שטחים גדולים של יער נכרתו לצורך מטעי עץ טיק, ונתנו לציידים גישה קלה יותר. בסביבות 1977 הציד פחת, ונתן לשתי האוכלוסיות אפשרות להתאושש מעט.

כיום, האיומים המרכזיים על אייל קוהל הם: ציד, שרפה מכוונת של הצמחייה על ידי התושבים למטרות שונות, וטריפה על ידי כלבי בית. בשנת 1979 הוקמה שמורת טבע המספקת הגנה לאיילים מפני שריפות וכלבים, וכן מתבצע באי דילול עצי טיק כדי לתת לצמחייה המקומית להתאושש. כמו כן קיימים עדרים קטנים בגני חיות. אייל קוהל מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN כמין הנמצא בסכנת הכחדה חמורה שכן מספר הפרטים נאמד בכ-250 פרטים בלבד והמין מוגבל לאי בודד. עם זאת, מגמת האוכלוסייה נמצאת בעלייה מתונה. 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סלומון מולר
קטגוריה:אייליים
קטגוריה:אינדונזיה: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1840
גלוריה מקפגל ארויו

גלוריה מקפגל ארויו (באנגלית: Gloria Macapagal-Arroyo; נולדה ב-5 באפריל 1947) היא פוליטיקאית פיליפינית, לשעבר הנשיאה ה-14 של הפיליפינים בשנים 2001–2010. לפני כן כיהנה כסגנית הנשיא בשנים 1998–2001. כיום, חברה בבית הנבחרים המייצגים את המחוז ה-2 של הפרובינציה פמפנגה.

ארויו היא פרופסורית לכלכלה. נכנסה לממשלה בשנת 1987, כמזכירת משרד הסחר והתעשייה. שימשה כסנטורית בשנים 1992–1998 ולאחר מכן שימשה כסגנית הנשיא. לאחר שבשנת 2001 הנשיא הואשם בשחיתות, היא נבחרה למלא את מקומו. לאחר הנשיאות החלה לכהן בבית הנבחרים של הפיליפיניים, מה שהופך אותה לנשיאה השנייה שממלאת לאחר הנשיאות תפקיד ציבורי נמוך יותר.

ארויו הייתה לאישה השנייה שכיהנה כנשיאת הפיליפינים לאחר קורסון אקינו, ולמעשה היא הנשיאה הנבחרת הראשונה בתולדות המדינה. אביה של ארויו דיוסדאדו מקפגל היה סגן נשיא הפיליפינים 1957–1961. והנשיא ב-1961–1965 וב-1971–1973.

== ביוגרפיה ==
נולדה ב-5 באפריל 1947 לפוליטיקאי דיוסדאדו מקפגל. היא דוברת אנגלית, ספרדית, טאגאלוג וסבואנו. כשהייתה בת 14, אביה נבחר לנשיא, והיא עברה עם משפחתה למנילה, בירת המדינה.

למדה באוניברסיטת ג'ורג'טאון, לצד נשיא ארצות הברית העתידי, ביל קלינטון. בשנת 1968 סיימה את התואר הראשון שלה בכלכלה בהצטיינות. באותה השנה היא התחתנה ונולדו לה שלושה ילדים. בשנת 1978 סיימה את התואר השני והדוקטורט שלה בכלכלה באחת האוניברסיטאות בפיליפינים. בשנים 1977–1987 מילאה תפקידים בהוראה במספר אוניברסיטאות.

בשנת 1987 הוזמנה על ידי הנשיאה קורסון אקינו לכהן כמזכירת משרד התעשייה והמסחר. כשנתיים לאחר מכן, מונתה גם למזכירת המדינה.

בשנת 1992 ארויו התמודדה בבחירות לסנאט ונבחרה. בשנת 1995 נבחרה לקדנציה שנייה. במהלך כהונתה כסנטורית, הציעה ארויו למעלה מ-400 הצעות חוק וחוקקה למעלה מ-50 מתוכם.

ב-30 ביוני 1998 החלה לכהן כסגנית הנשיא, ובמקביל כיהנה גם כמזכירת הרווחה והפיתוח.

בשנים 2001–2010 כיהנה כנשיאת המדינה.

בנובמבר 2009 הכריזה ארויו על כוונתה להתמודד על מקום בבית הנבחרים הלאומי. היא ניצחה ברוב מוחץ. בתחילת 2011 חלתה בהיפופרתירואידיזם ונותחה. בזמן הניתוח נעצרה בעקבות הגשת תלונה על חבלה אלקטורלית בזמן הבחירות. ב-16 ביולי 2016 זוכתה ארויו על ידי בית המשפט העליון על העבירות המיוחסות לה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:פוליטיקאיות פיליפיניות
קטגוריה:נשיאי הפיליפינים
קטגוריה:נשיאות
קטגוריה:שרות הגנה
קטגוריה:שרות חוץ
קטגוריה:ילדי מנהיגי מדינות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:אישי ציבור שהורשעו בדין
קטגוריה:ילידות 1947
תחנת פינלנד

מבנה התחנה ב-1917
מראה מכיוון הרציפים
תחנת פינלנד (ברוסית: Финля́ндский вокза́л) היא תחנת רכבת בסנקט פטרבורג, בכיכר לנין (Пло́щадь Ле́нина). התחנה משרתת בעיקר את תנועת הרכבות להלסינקי, בירת פינלנד ולצפון מחוז לנינגרד, כולל הרכבות העל-מהירות הגומאות את המרחק בין שתי הערים בשלוש שעות. במבנה המרכזי של התחנה שוכנת גם הכניסה לתחנת הרכבת התחתית של סנקט פטרבורג "כיכר לנין".

== היסטוריה ==
התחנה המקורית הוקמה ב-1870 על ידי חברת הרכבות הלאומית של הדוכסות הגדולה של פינלנד כתחנה הסופית של הקו הלסינקי-סנקט פטרבורג ותוכננה על ידי אדריכל שוודי.

התחנה נרשמה בהיסטוריה כתחנה אליה הגיעה ב-3 באפריל 1917 הרכבת המיוחדת שהובילה את לנין בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה במסעו ממקום גלותו בשווייץ, דרך גרמניה אל רוסיה על מנת שיוכל לקחת חלק באירועי המהפכה. ארבעה חודשים לאחר מכן נמלט שוב לנין דרך תחנת פינלנד להלסינקי, בעקבות צו למעצרו שהוציאה הממשלה הזמנית. האירוע מונצח בשם כיכר התחנה ובפסל סובייטי ענק של לנין המוצב מולה. הקטר מספר 293 שהסיע את רכבתו של לנין נתרם לברית המועצות על ידי ממשלת פינלנד ב-1957 ומוצב בתחנה בתצוגת קבע.

במהלך המצור על לנינגרד (1941–1943) הייתה התחנה תחנת הרכבת המתפקדת היחידה בעיר, ודרכה הועברה אספקה מאזורים חופשיים של ברית המועצות בצידה המערבי של ימת לדוגה.

בין 1950 ל-1960 בוצע במקום שיפוץ נרחב במסגרתו נהרס כמעט כל מבנה התחנה הישן והוקם מבנה בטון ופלדה ברוטליסטי.

ב-1 באפריל 2009 התפוצצה בכיכר התחנה פצצה שגרמה נזק לפסל לנין.

== בתרבות ==
* ב-1940 פרסם ההיסטוריון אדמונד וילסון את ספרו על מהפכת אוקטובר, שם הספר: To the Finland Station: A Study in the Writing and Acting of History, "לתחנת פינלנד: מחקר בכתיבת היסטוריה ופעולתה".
* בלהיט West End Girls של להקת פט שופ בויז מ-1984 נרמז מסעו של לנין "From Lake Geneva to the Finland station" ("מאגם ז'נבה לתחנת פינלנד").
* ספר ריגול מאת קרייג תומאס, "תחנת פינלנד אינה עונה".

== קישורים חיצוניים ==

* [http://walkspb.ru/zd/lenina5.html תחנת פינלנד] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סנקט פטרבורג: תחנות רכבת
קטגוריה:ברוטליזם
אף-על-פי (אוניות מעפילים)

אחת מאוניות "אף-על-פי"
אף-על-פי הוא שמה של סדרת הפלגות העפלה שארגנו אנשי התנועה הרוויזיוניסטית בשלהי שנות השלושים שכללו שימוש בכלי שיט: אוניות וסירות, אחדים.

== היסטוריה ==
=== אף-על-פי א' ===
הפליגה מפיראוס במרס 1937, כשעל סיפונה 14 מעפילים. הייתה זו יוזמתו של משה קריבושיין (גלילי), סטודנט ארץ ישראלי ואיש התנועה הרוויזיוניסטית, ששהה באיטליה, נחשף לבעייתם של המוני פליטים יהודיים הנודדים מעיר לעיר, והחליט להירתם לעזרתם.

הוא יצר קשרים עם גורמים שונים, בין היתר נציבות בית"ר בווינה. וכך החלה בתנועה הרוויזיוניסטית ארגון תנועת עלייה בלתי לגאלית לארץ ישראל, שנקראה בשם: "עליית אף על פי". ב-13 באפריל 1937 הגיעה הספינה למפרץ חיפה, התקרבה לשובר הגלים וקריבושיין הצליח לעבור ממנה לחוף. משם עשה דרכו לביתו של עו"ד אברהם וינשל. וינשל הפנה אותו לאנג' יונה-קופ תמיר, אחיינו של זאב ז'בוטינסקי ומהנדס בחברת חשמל. תמיר גרם לניתוק החשמל בנמל למשך שעה. וכך בחסות החשיכה הוגנבו המעפילים לנמל ומשם לעיר חיפה.

=== אף-על-פי ב' ===
יצאה מאלבניה בספטמבר 1937 כשעל סיפונה 54 מעפילים.
הורידה את מעפיליה ללא תקלות בחוף דור (טנטורה) בעזרת בית"רים שבאו מזכרון יעקב.

=== אף-על-פי ג' ===
יצאה מאלבניה בפברואר 1938 כשעל סיפונה 86 מעפילים,
ההורדה נעשתה בחוף דור בהצלחה.

=== אף-על-פי ד'-ו' ===
שלוש אוניות אשר יצאו מפיראוס כשעל סיפונן הפליגו כ-381 מעפילים.
כולן הורידו את מעפיליהן בחוף דור בהצלחה.

==מקורות וקריאה נוספת==
* פישל ברנדווין,	עליתי ב"אף על פי",	'מערכות ים' 53, ינואר 1961, עמ'	66.
==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוניות מעפילים עד מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1937 בארץ ישראל
קטגוריה:אוניות מעפילים שהפליגו ב-1938
קטגוריה:אוניות מעפילים בשירות עליית אף על פי
אנטומיה של הצמח

אנטומיה של הצמח (plant anatomy) הוא ענף של מדע הבוטניקה, העוסק במבנה הפנימי של צמחים. ענף מקביל הוא מורפולוגיה של הצמח, העוסק בצורה החיצונית של הצמח. לאורך זמן לא הייתה הפרדה בין נושאים אלו, אולם מאז אמצע המאה ה-20, עם התפתחות המחקרים בנושא, אלה נחשבים לשני ענפי מדע שונים.

== היסטוריה ==
לקראת סוף המאה ה-16 אנטומיה של הצמח קיבלה תדמית של מדע מודרני תודות ל . הוא היה רופא ופיזיולוג איטלקי, וקידם את המחקר המבוסס על שימוש במיקרוסקופ גם בצמחים.<ref></ref>בשנת 1671 הוא פרסם ספר בשם Anatomia Plantarum, שהיווה את הצעד הראשון בקידום חקר האנטומיה של הצמח. החוקר השני אשר תרם לענף מדעי זה היה רופא בריטי בשם . ספרו הראשון בנושא התפרסם בשנת 1672 וספר שני, הנקרא "אנטומיה של הצמח", התפרסם בשנת 1682. הוא היה זה שזיהה תא<nowiki/>י צמחים. עיקר ההתקדמות באנטומיה של הצמח חלה במאה ה-19. בשנת 1884, בוטנאי גרמני בשם היה הראשון שאף מיין רקמות בצמח על פי תפקודם.

==ראו גם==
*מורפולוגיה של הצמח
*אנטומיה של הצמח - מונחים

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
ועד המשלחות היהודיות

ועד המשלחות היהודיות, הידוע גם בשם ועד שליחי הארצות (בצרפתית: Comité des Délégations Juives), היה ועד שכלל נציגי ארגונים יהודיים שונים ושנשלח לועידת ורסאי על מנת לתבוע את זכויות היהודים בסדר העולמי החדש המתגבש לאחר מלחמת העולם הראשונה.

==הקמה==
מכתבו של ויצמן, שנלווה למסמך גאוגרפי כלכלי המתאר את מצבה הנוכחי של הארץ, לבלפור, שעמד בראש המשלחת הבריטית לוועידת השלום, 24 בינואר 1919
הוועד הוקם ב-1919 ביזמת ההסתדרות הציונית העולמית באמצעות חיים ויצמן, נחום סוקולוב, מנחם אוסישקין וליאו מוצקין - מזכירו הראשי ונשיאו לאחר-כך. הוועד כלל נציגים מ"אסיפות לאומיות" של יהודים, בני ברית, נציגי יהדות אנגליה וכדומה. הוועד הסתמך על ההחלטות שהתקבלו בועידת הלסינגפורס שהתקיימה ב-1906 ובייחוד על "המניפסט מקופנהגן" שנוסח ב-1918 המגדיר את תביעות העם היהודי. במסמך זה, אשר נכתב על ידי המשרד הציוני, שבימי מלחמת העולם הראשונה הועבר לקופנהגן, מנוסחות במפורש שתי תביעות ראשיות, הממשיכות את רוח הקונגרס הציוני הראשון, והן:
# הקמת בית לאומי לעם היהודי בארץ ישראל
# הבטחת זכויות לאומיות למיעוט היהודי בארצות השונות.

לאחר הפעילות הראשונית ביוני 1919 הוחלט שמזכירות הוועד תהיה למשלחת קבועה לצד חבר הלאומים.

==פעילות==
בדיוני ועידת השלום בפריז (1919) אודות עתידה של ארץ ישראל (העות'מאנית לשעבר), אשר הניחו את הבסיס למנדט הבריטי העתידי על הארץ, השתתפה משלחת של הוועד בראשות חיים ויצמן, ובהשתתפות נחום סוקולוב, מנחם אוסישקין ואהרון אהרנסון והפקידה את מפת דרישותיו הטריטוריאליות של העם היהודי בידי ועידת השלום.

התביעה הטריטוריאלית של הוועד הייתה מבוססת על שיקולים מדיניים, תביעות הערבים וסוגיית המים. הוועד טען שעל מנת לפתח את ארץ ישראל, יש לשלוט במקורות המים ולכן גבולה הצפוני של הארץ יהיה מדרום לצידון, ימשיך עם מסילת החיג'אז עד בואכה מפרץ עקבה
מפת התביעות הטריטוריאליות של התנועה הציונית כנספח למסמך התביעות הציוני שהוצג בפני ועידת השלום ב-3 בפברואר 1919. גבולות המדינה היהודית מסומנים בקו קטוע.

הועד יזם ועידת סיוע יהודית עולמית באוגוסט 1920 בקרלסבד במטרה לפרסם את הקשיים של היהודים ברחבי העולם ולמצוא דרכים לסייע להם. בעקבות הוועידה הוקם מרכז סיוע יהודי שנועד לתאם את הפעולות של ארגוני הסיוע השונים. הוועד אסף מידע על הפרעות והרדיפות נגד היהודים ועסק בפגישות עם נציגי מדינות שונות שהגיעו לפריס במטרה לעורר אותם לשמור על זכויות היהודים במדינותיהם ולפתוח את שעריהם לקליטת פליטים יהודים.

בסוף 1920 שלח הוועד משלחת לוועידת חבר הלאומים בז'נבה. לקראת הדיון על קבלת פינלנד לחבר הלאומים דרשה המשלחת להתנות את קבלתה בהתחייבותה לתת שוויון זכויות למיעוטים. המשלחת גם פעלה למען יהודי דנציג והפליטים היהודים שהגיעו לווינה שמעליהם עמד איום של גירוש.

בעקבות מאמצי הוועד הוכנסו אכן בכמה חוזי שלום שנחתמו לאחר הוועידה סעיפים להבטחת שלומם של מיעוטים לאומיים. בשנים 1921–1924 כיהן מיכאל אליניקוב כממלא מקום מזכיר הוועד.

הוועד המשיך להאבק למען זכויות המיעוט היהודי. בשנת 1924 נשלח נציג להאג לוועידה של חבר הלאומים נגד הנומרוס קלאוזוס. בשנת 1926 העמיד הוועד הגנה משפטית עבור שלום שוורצבארד.

לאחר מותו של ליאו מוצקין בנובמבר 1933 נבחר נחום גולדמן לעמוד בראש הוועד. הוועד השתתף בהכנות לכינוס הקונגרס היהודי העולמי.

ארכיון הוועד הועבר לארכיון הרצל.

==לקריאה נוספת==
* אפרים ומנחם תלמי, לקסיקון ציוני, הוצאת ספריית מעריב, 1982.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציונות
קטגוריה:ארגונים יהודיים
קטגוריה:בעקבות מלחמת העולם הראשונה
לאופולדו גלטיירי

לאופולדו פורטונטו גלטיירי קסטלי (בספרדית: Leopoldo Galtieri; 15 ביולי 1926 – 12 בינואר 2003) היה איש צבא ארגנטינאי, מראשי החונטה הצבאית שהובילה את ההפיכה הצבאית בשנת 1976 נגד הנשיאה איסבל פרון. הוא כיהן כנשיא ארגנטינה מדצמבר 1981 עד ליוני 1982, הוא פוטר מן הנשיאות בעקבות כישלונו במלחמת פוקלנד מול בריטניה.

==ביוגרפיה==
גלטיירי נולד למשפחה ענייה ממוצא איטלקי, בגיל 17 נרשם ללימודי הנדסה אזרחית באקדמיה הצבאית הלאומית של ארגנטינה ועם סיום לימודיו עסק בתפקיד זה בצבא, בשנת 1975 מונה למפקד חיל ההנדסה בצבא, בעת התרחשות ההפיכה הצבאית נגד משטרה של איסבל פרון בשנת 1976 היה מתומכיה הנלהבים, בשנת 1977 קיבל דרגת אלוף ובשנת 1980 מונה למפקד הצבא.

תקופת כהונתו הייתה תקופה של דיכוי נגד מפלגות ואיגודים שהתנגדו לשלטון הצבא, כמו כן התרחשו מקרים של מעצר אזרחים ורציחתם, במרץ 1981 התקבל גלטיירי בארצות הברית וממשלו של רייגן התייחס אליו בחיוב בשל תמיכתו בהם במלחמה הקרה, כראש הצבא תמך בארגוני הקונטראס בניקרגואה, אימן אותם וארגן להם משלוחי נשק ותמיכה כספית, בדצמבר 1981 מונה לנשיא ארגנטינה לאחר שהנשיא המכהן רוברטו אדוארדו ויולה הודח על ידי החונטה, הוא המשיך לכהן במקביל כמפקד הצבא, בתקופת נשיאותו ערך רפורמות פוליטיות והתיר תחת מגבלות ביטוי של ההתנגדות למשטר הצבאי.

באפריל 1982 כבש צבא ארגנטינה את איי פוקלנד שנשלטו אז בידי בריטניה ושהשליטה עליהם הייתה במחלוקת חריפה בין שתי המדינות, רוב מדינות העולם ובהם ארצות הברית גינו את ארגנטינה על הפלישה, בארגנטינה עצמה נערכו הפגנות תמיכה בגלטיירי, ביוני 1982 פתחה בריטניה במבצע צבאי להשבת האיים לידיה וכבשה אותם. מספר ימים לאחר התבוסה של ארגנטינה סולק גלטיירי מהשלטון. כשנה לאחר מכן עם השבת הדמוקרטיה לארגנטינה הואשם בפני בית דין צבאי על הפרת זכויות אדם ועל ניהול כושל של המלחמה בפוקלנד. בשנת 1986 נמצא אשם בעניין המלחמה בפוקלנד וקיבל עונש מאסר ל-12 שנים. בשנת 1988 בעודו מרצה את עונש המאסר נשללו כל דרגותיו הצבאיות. שנה לאחר מכן קיבל חנינה מהנשיא קרלוס מנם ושוחרר.

ביולי 2002 נפתחה נגדו חקירה בעניין פשעים שביצע בשנות ה-70 המאוחרות נגד אזרחים והוא הושם במעצר בית, באותה שנה התגלתה אצלו סרטן הלבלב וב-12 בינואר 2003 מת מן המחלה בבית חולים בבואנוס איירס.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי ארגנטינה
קטגוריה:המשטר הצבאי בארגנטינה (1976–1983)
קטגוריה:גנרלים ארגנטינאים
קטגוריה:אנשי צבא במלחמת פוקלנד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות לה צ'קריטה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו מסרטן הלבלב
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-2003
מקרקעין

מקרקעין הם נכסים שאינם מיטלטלין, דהיינו קרקע וכל הבנוי והנטוע עליה. על פי רוב ההגדרות, המקרקעין כוללים כל דבר המחובר לקרקע חיבור של קבע, ויש אף הגדרות הכוללות דברים המחוברים חיבור זמני. לישות בעלת הבעלות במקרקעין יש זכות להחזיק במקרקעין ולעשות בהם עסקאות. הבעלות על מקרקעין חלה גם מתחת לפני הקרקע, וגם מעל הקרקע למעט מעבר אווירי מעל הקרקע. מקרקעין קרויים גם נִכְסֵי דְלָא נָיְדֵי (ובראשי תיבות: נדל"ן), מונח שמקורו בשפה הארמית ותרגומו לעברית "נכסים שאינם נודדים/נעים", משום שמאפיין של נכסים אלה הוא חוסר היכולת להזיזם ממקומם.

בכל מדינות העולם המדינה שומרת לעצמה את הזכות על המשאבים הטבעיים שלה, כגון מחצבים, ובסמכותה להפקיע את הקרקע.

העברת הבעלות על מקרקעין נעשית באמצעות מכירתם. קיימות עסקאות נוספות במקרקעין, המקנות זכות שימוש בנכס בלא העברה של הבעלות ובהן שכירות וחכירה, זכות שהוקנתה בתמורה להחזיק במקרקעין ולהשתמש בהם לתקופה מסוימת. בישראל יש גם עסקאות מסוג דמי מפתח, עסקת נדל"ן המהווה מעין הכלאה בין רכישת הנכס לשכירתו.

בהערכת שווי נכס מקרקעין, כבסיס לעסקה בנכס זה, לשם ביטוחו או לחישוב היטל השבחה עוסק שמאי מקרקעין.

בטיפול משפטי של העברת נכס מקרקעין, רכישתו או מכירתו עוסק עורך דין המומחה במקרקעין.

==מיטלטלים המחוברים לקרקע==
בשיטות משפט שונות התחבטו מלומדים בשאלה מתי מיטלטלים המחוברים לקרקע נחשבים למקרקעין.

החוק בישראל מציג שתי הגדרות שונות למקרקעין.
בחוק מיסוי מקרקעין מופיעה ההגדרה:
:"קרקע בישראל, לרבות בתים, בניינים ודברים אחרים המחוברים לקרקע חיבור של קבע."
בעוד בחוק המקרקעין הוגדר המקרקעין כ:
:"מקרקעין" – קרקע, כל הבנוי והנטוע עליה וכל דבר אחר המחובר אליה חיבור של קבע, זולת מחוברים הניתנים להפרדה
בתי המשפט בישראל פסקו שאין להבין דברים אלו כפשוטם, בהתאם למבחן פיזי – האם המיטלטלים מחוברים או אינם מחוברים – אלא טענו למבחן ממבט כללי. השופט יצחק עמית הציע כמה מבחנים להבחנה בין מחוברים הנחשבים למקרקעין ובין כאלו שלא:
*מבחן הכוונה – האם הכוונה המקורית בעת חיבור האובייקט הייתה לחיבור של קבע או לחיבור ארעי. מבחן זה הוא המבחן העיקרי ואת המבחנים להלן יש לראות כמבחני משנה או מבחני עזר.
* המבחן הפיזי או מבחן הבורג – האם ניתן לנתק את האובייקט מבלי לגרום נזק ממשי לאובייקט או למקרקעין.
* מבחן כלכלי – האם האובייקט יאבד באופן ניכר משוויו בעקבות ניתוקו.
* מבחן אופי וזהות של האובייקט – האם האובייקט יאבד את זהותו ואת אופיו בעקבות ניתוקו.
* מבחן זהות המקרקעין וערכם הכלכלי לאחר ניתוק האובייקט – האם ערך המקרקעין יאבד באופן ניכר, או שהמקרקעין יאבדו את זהותם ומאפייניהם.
* מבחן השכל הישר וחוש המומחיות של המשפטן.

במשפט העברי קיימות הגדרות שונות להיקף המיטלטלים המחוברים הנחשבים למקרקעין, ואף קיימות מחלוקות בין החכמים בנושא. במסכת שבועות רבי מאיר פוסק שענבים בשלים העומדים להיבצר אינם נחשבים למקרקעין, ולעומת זאת "חכמים אומרין, כל המחובר לקרקע, הרי הוא כקרקע". בהלכות טומאה וטהרה יש כלל ש"כל כלי המחובר לקרקע אינו מקבל טומאה", ואולם לפי הסבר הרב עובדיה מברטנורא והרב ישראל ליפשיץ למשנה במסכת כלים, כלל זה חל רק על כלים שחוברו מהתחלה לקרקע או שיועדו לשימוש במחובר לקרקע, וכלי שחובר לקרקע אף שהוא יכול לשמש במנותק מהקרקע אינו נחשב למקרקעין להיטהר.

==מקרקעין בישראל==

==קישורים חיצוניים==

* 
* עו"ד יוסף ויצמן [http://www.news1.co.il/Archive/003-D-124311-00.html תנאים לפגיעה במקרקעין], באתר חדשות מחלקה ראשונה, 21 נובמבר 2017
* 

==הערות שוליים==

*
יעקב ויידנפלד

יעקב ויידנפלד (כתיב ביידיש: וויידענפעלד; ת"ר, 1840 – כ"א בשבט תרנ"ד, ינואר 1894) היה רבהּ של הרימאיליב שבגליציה.

==קורותיו==
נולד בסטניסלב שבגליציה לרב אליעזר ויידנפלד, תלמידו של הרב יעקב לורברבוים מליסא ומחסידי החוזה מלובלין ורבי משה יהודה לייב מסאסוב. בצעירותו למד בישיבה המקומית בסטניסלב, בראשות רב העיר הרב משולם ישכר הורוביץ. נישא לרחל, בת הרב שבתי רפופורט, אב"ד דומברובה, צאצאו של רבי שבתי כהן, הש"ך. 

במשך עשרות שנים כיהן כרבה של הרימאיליב. היה מחסידי הוסיאטין. נפטר בשנת תרנ"ד, בגיל 54. התכתב בהלכה עם רבני דורו, בין השאר עם דוד אשתו הרב ישראל הכהן רפפורט.<ref>ראו שו"ת מהר"י הכהן ח"א או"ח לט [א].</ref>

בנו הרב דוב בריש, שכיהן כרבה של טשיבין, הקים בעירו את ישיבת כוכב מיעקב, על שם אביו. הישיבה חרבה בשואה. לאחר עלותו ארצה הקים הרב מטשיבין את ישיבת כוכב מיעקב בירושלים.

==משפחתו==
ילדיו: 

* בנו, הרב יצחק ויידנפלד, שמילא את מקומו כרבה של הרימאיליב
* בנו, הרב נחום ויידנפלד, אב"ד דומברובה 
* בנו, הרב דב בריש ויידנפלד, רבה של טשיבין
* בתו, לאה - נישאה לרב שרגא פייבל טירקל. נכדם הוא השופט יעקב טירקל 

==ספרו==
* 

==לקריאה נוספת==
*אהרן סורסקי, מרביצי תורה מעולם החסידות, חלק א, בני ברק, תשמ"ו, עמ' רמו-רעד.

==קישורים חיצוניים==
* [http://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=46421&st=&pgnum=208 תשובה הלכתית ממנו] בקונטרס "כוכבי אור". אתר היברובוקס.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:אישים שעל שמם ישיבות בישראל
קטגוריה:משפחת ווידנפלד
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:חסידי הוסיאטין
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ילידי 1840
קטגוריה:נפטרים ב-1894
מינריאדה

הפגנת קורבנות המינריאדה בכיכר האוניברסיטה בחזית התיאטרון הלאומי ליד עמוד הזיכרון לאירועי דצמבר 1989. הכיתוב על העמוד: רומניה,ק"מ 0, בוקרשט, כיכר האוניברסיטה, חירות ודמוקרטיה, אזור חופשי מהקומוניזם החדש
מינֶריאָדָה (ברומנית: Mineriadă) הוא מונח גנרי המשמש בלשון העממית לציון שש התערבויות אלימות של כורים, שאורגנו על ידי הממשלה שהוקמה לאחר המהפכה הרומנית של שנת 1989, כדי לדכא את הפגנות האופוזיציה, או כפי שטענה הממשלה, כדי "למנוע מהאופוזיציה הימנית למסור את המדינה לבעלי הון זרים ולפצל אותה לטובת הלאומנים ההונגרים".

המונח נגזר מה מילה הרומנית Miner שפירושה "כורה".

מטרת המינריאדות הייתה להטיל אימה על האופוזיציה, שכללה בעיקר סטודנטים ואינטלקטואלים. הפגנות האופוזיציה באו לבטא את אכזבתה ממשלתו של יון איליאסקו שהייתה מורכבת בעיקר מקומוניסטים ותיקים ואשר לא אפשרה לאופוזיציה לבצע כל שינוי של ממש.

בין השנים 1990 - 1999 התקיימו שש הפגנות גדולות של האופוזיציה שדוכאו על ידי מינריאדות, שלוש בשנת 1990, אחת בשנת 1991 ושתיים בשנת 1999.<ref></ref>

בפקודתו של יון איליאסקו, העבודות במפעלי התעשייה הושבתו ומאות עובדים, ביניהם כורים שנבחרו בין האנשים האלימים ביותר, הובאו לבוקרשט על מנת לדכא בכוח את ההפגנות.

אירועים אלה גבו את חייהם של מפגינים רבים.

מירון קוזמה, מנהיג הכורים באזור עמק הז'יו, יד ימינו של יון איליאסקו בכל הקשור בארגון המינריאדות, נדון בשנת 1999 ל-18 שנות מאסר.משרד התאחדות קורבנות המינריאדות
== ראו גם ==
* המינריאדה הראשונה
* המינריאדה השנייה
* המינריאדה של יוני 1990
== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20120307054310/http://mineriade.iiccr.ro/fotografii/ גולניאדה בתמונות] באתר מינריאדה 
* [https://web.archive.org/web/20160831164331/http://www.dntb.ro/sfera/67/mineriade-5.html תולדות המינריאדות בשנים 1990-1991] 
* [http://www.evz.ro/detalii/stiri/mineriadele-anului-1990-democratia-sub-bate-898037.html המינריאדות של שנת 1990 - דמוקרטיה תחת אלות] 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מהומות ברומניה
קטגוריה:בוקרשט: היסטוריה