OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כיכר קים איל סונג

כיכר קים איל-סונג
כיכר קים איל-סונג. המבנה בימין התמונה הוא "בית הלימוד העממי הגדול"
הכיכר ומגדל ג'וצ'ה, מעבר לנהר
כיכר קים איל-סונג היא כיכר עירונית גדולה במרכז העיר פיונגיאנג, בירת הרפובליקה הדמוקרטית העממית של קוריאה, קוריאה הצפונית. הכיכר קרויה על שמו של קים איל-סונג, המנהיג המייסד של המדינה. הכיכר הוקמה ב-1954 כחלק מתוכנית אב לשיקום הבירה, לאחר ההרס הכבד שחוללה מלחמת קוריאה, ונפתחה באותה שנה. 

הכיכר מתוכננת בדומה לכיכר טיאננמן בבייג'ינג, ומשמשת למטרות דומות: עצרות, מצעדים צבאיים, ריקודים ואירועים ממלכתיים שונים המתקיימים בה לעיתים קרובות. שטחה של הכיכר הוא כ-75,000 מטרים רבועים, והיא הכיכר ה-37 בגודלה בעולם. שטחה הגדול מאפשר להכיל עצרת של 100,000 איש ויותר, והאירועים העצומים המתרחשים בה לעיתים קרובות נותנים לה את חשיבותה התרבותית הרבה.

הכיכר ממוקמת לרגלי גבעת נאמאסאן, על הגדה המערבית של נהר טאדונג. למרות שהכיכר תוכננה, כאמור, במתכונתה של כיכר טיין-אן-מן שבסין, מיקומה על גדת הנהר מעדן את עיצובה האדריכלי. הכיכר ממוקמת הישר ממול למגדל ג'וצ'ה המונומנטלי שבצידו השני של הנהר; מרכזה של הכיכר נמוך מעט מגדת הנהר, וכך נוצרת אשליה אופטית אצל העומד בכיכר כאילו המגדל צמוד לכיכר, בעוד שהוא נמצא, כאמור, מצידו השני של הנהר. 

סביב הכיכר מספר מבני ממשל, שבעבר היו עליהם דיוקנאות של מרקס לנין, עד שהוחלפו באלו של קים איל-סונג ומאוחר יותר גם של קים ג'ונג-איל. ובצידה המזרחי והדומיננטי ביותר, "בית הלימוד העממי הגדול". מעל מדרגות הכניסה אל מבנה בית הלימוד נמצאת עמדת ישיבה וצפייה של מנהיגי צפון קוריאה בעת קיום מצעדים וחגיגות בכיכר.

כיכר קים איל-סונג היא נקודת ה"קילומטר אפס" של קוריאה הצפונית ממנה נמדדים כל מרחקי הכבישים הלאומיים.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.orientalarchitecture.com/pyongyang/kimilsungsquareindex.htm תמונות של הכיכר] 

קטגוריה:פיונגיאנג
קים איל סונג
יורם רותם

יורם רותם (ולורט) (נולד ב-30 בספטמבר 1961) הוא עורך מוזיקלי ושדרן רדיו ישראלי. משמש כעורך המוזיקה הראשי של תחנת הרדיו גלי צה"ל.

== ביוגרפיה==
רותם נולד בקיבוץ דגניה א'. הוצב בגלי צה"ל במסגרת שירותו הצבאי ב-1980. שירת בתחנה כעורך מוזיקלי, ומשנת 1999 מנהל את מחלקת המוזיקה של התחנה. בעל תואר ראשון של אוניברסיטת תל אביב בקולנוע וטלוויזיה ולימודים כלליים במדעי הרוח. נשוי ואב לשלושה, מתגורר בראש העין.

==פעילותו בתחום הזמר העברי==
יורם רותם מזוהה יותר מכל עם התוכנית "ארבע אחרי הצהריים" שאותה הוא עורך החל מ-1980. כמו כן הוא עורך ומגיש את התוכנית "בוא שיר עברי" וערך את התוכניות "בילוי נעים עם מולי שפירא", "עוד לא שבת" עם שלמה ארצי ו"ציפורי לילה" ותוכניות רבות נוספות. שישה אלבומים משולשים של שירים מ"ארבע אחרי הצהריים" יצאו לאור בעריכת יורם רותם ודלית עופר.

רותם שותף בכתיבת ערכי הזמר העברי באנציקלופדיית האינטרנט המוזיקלית "MOOMA". הוא ערך את הספרים "שירים+" של שלמה ארצי (הוצאת מודן) ו"עוף גוזל ובכלל" (הוצאת ידיעות אחרונות), וכן תקליטורים ואלבומי אוסף רבים ליוצרים ומבצעים, בהם נעמי שמר, אהוד מנור, מתי כספי, הגבעטרון, בעז שרעבי, יורם טהרלב, יאיר רוזנבלום, חיים חפר, בני אמדורסקי, יעקב רוטבליט, יעקב שבתאי, רחל שפירא, ג'וזי כץ ויהודה עמיחי.

רותם ערך עשרות אלבומים ואוספים למיטב היוצרים בארץ שהפכו לרבי-מכר וביניהם "הרעות", "גדלנו יחד", "תחת שמי מוסקבה" ו"החיטה צומחת שוב".

הוא עורך ומנחה מופעי זמר, מרצה בתחום הזמר העברי ומשמש כיועץ מוזיקלי לתוכניות טלוויזיה.

בשנת 2020 זכה רותם בפרס מיוחד מטעם דירקטוריון אקו"ם על פועלו לקידום ושימור הזמר העברי ויוצריו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגניה א': אישים
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:עורכים מוזיקליים ברדיו הישראלי
קטגוריה:פעילים במדורי המועצה הישראלית לתרבות ואמנות
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
קרב דרטוסה

קרב דֶרְטוֹסָה (בלטינית: Dertosa) ניטש באביב 215 לפנה"ס, במהלך המלחמה הפונית השנייה, ליד העיר דרטוסה (טוֹרְטוֹסָה) שבהיספניה (ספרד). היה זה הניסיון הכושל השני של המצביא הקרתגי עזרובעל להדוף את חילות הרומאים מהיספניה, בסיס האספקה והתגבורות של חניבעל, שנלחם אותו זמן באיטליה. לניצחונם המצביאים הרומים פובליוס קורנליוס סקיפיו ואחיו גנאיוס סקיפיו הייתה השפעה חשובה על המשך המלחמה, משום שבעקבות אובדן הצבא בקרב נמנע מהקרתגים לסייע לחניבעל מהיספניה, והם אף נאלצו לשלוח להיספניה תגבורות גדולות שנועדו במקורן להישלח לצבאו באיטליה.

==רקע==
המלחמה הפונית השנייה פרצה בשנת 218 לפנה"ס בספרד, כאשר חניבעל ברקה, המפקד הראשי של צבא קרתגו, תקף את העיר סגונטו, שהייתה בעלת בריתה של רומא, והביא להכרזת מלחמה. חניבעל מיהר להעביר את המלחמה לאיטליה במסע הנועז שלו דרך הרי האלפים, אך בכל זאת נפתחה זירה בחצי האי הספרדי. בתחילת המלחמה נשלח הקונסול פובליוס קורנליוס סקיפיו עם שני לגיונות לספרד כדי לחסל את המושבות הקרתגיות שם. אומנם סקיפיו עצמו חזר לאיטליה עוד לפני שהגיע לספרד כדי להתמודד עם חניבעל, אך הלגיונות הגיעו לספרד בפיקודו של אחיו, גנאיוס סקיפיו. גנאיוס הביס את הקרתגים בקרב קיסה ובקרב טראקו ופלש אל תוך חצי האי. בסתיו 217 לפנה"ס, לאחר שהובס בידי חניבעל בקרבות טיקינוס וטרביה, הגיע פובליוס סקיפיו לעזרת אחיו לספרד ועימו תגבורת של 8,000 חיילים, וביחד הם פלשו שוב דרומה והגיעו עד סגונטו. באותו זמן מרדו השבטים הטורדאנים בספרד ועזרובעל, אחיו של חניבעל והמפקד הקרתגי של ספרד, נאלץ לעסוק בדיכוי המרידה ולא נתפנה להגיב תגובה ראויה לפלישה הרומאית. 

בשנת 215 לפנה"ס קיבל עזרובעל תגבורת מקרתגו והחליט לצאת לקרב מכריע כנגד האחים הסקיפיונים.

==מהלך הקרב==
עזרובעל נפגש עם המצביאים הרומים סמוך לעיר דרטוסה, על הגדה הצפונית של נהר האברו. הוא ניסה להשתמש בטקטיקה אותה נקט חניבעל בקרב קאנאי, החלשת מרכז המערך של צבאו לטובת האגפים, כדי למשוך את הלגיונות הרומיים לעומק המערך הקרתגי, וניצול היתרון של פרשיו על יריביהם הרומיים כדי להביס את כנפות הפרשים של הצבא הרומאי, לתקוף אותו מעורפו ולכתר אותו. הרומאים ערכו את כוחותיהם בדרך המקובלת, כאשר הרגלים הוצבו בגוש גדול במרכז והפרשים באגפים. תוכנית הקרב של עזרובעל נכשלה משום שהמרכז של צבאו נשבר לפני שפרשיו הספיקו להביס את הפרשים הרומאים, והניצחון הרומאי היה מכריע. הצבא הקרתגי הושמד כמעט כולו ורק חלק קטן ממנו ואיתו עזרובעל עצמו הצליח להימלט משדה הקרב.

==תוצאות הקרב==
לתבוסה הקרתגית בקרב דרטוסה היו תוצאות מרחיקות לכת, משום שהיא מנעה מחניבעל לנצל את ניצחונו הגדול בקרב קאנאי שנה קודם לכן. האפשרות של שליחת תגבורת לחניבעל מהיספניה בדרך היבשה הפכה לבלתי אפשרית, והדרך היחידה שנותרה לשלוח תגבורת לאיטליה הייתה דרך הים, בו שלטו הרומאים. בנוסף, כוח תגבורת גדול בפיקודו של אחיו מאגו ברקה, שנאסף כדי לתגבר את צבאו של חניבעל באיטליה, נשלח במקום זאת לספרד כדי למנוע את נפילת חצי האי האיברי כולו לידי הרומאים.

== לקריאה נוספת ==

* טיטוס ליוויוס, ספר 23 פסקאות 26-29. <sup>([http://www.gutenberg.org/files/10907/10907-h/10907-h.htm#g32 לקריאה מקוונת])</sup>

דרטוסה
קטגוריה:ספרד הרומית
הבחירות לנשיאות ישראל (1983)

הבחירות העשיריות לנשיאות ישראל נערכו בכנסת ב-22 במרץ 1983, בעקבות סיום תקופת כהונתו בת חמש השנים של הנשיא החמישי יצחק נבון.

נבון החליט שלא להתמודד שוב על הכהונה, על מנת לנסות ולהתמודד על מנהיגות מפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת האחת עשרה. בכך היה לנשיא היחיד שחזר לפעילות פוליטית לאחר פרישתו מכס הנשיאות.

==המועמדים==
*חיים הרצוג: אלוף בצה"ל, שגריר ישראל באו"ם לשעבר, עורך דין, וחבר הכנסת מטעם המערך.
*מנחם אלון: חוקר המשפט העברי וחתן פרס ישראל בתחום, משפטן ושופט מכהן בבית המשפט העליון בזמן ההתמודדות, מועמדה של הקואליציה לתפקיד.

==תוצאות הבחירות==

{| class="wikitable"
|+בחירות 1983 לנשיאות מדינת ישראל
!המועמד
! colspan="2" |מפלגה
!קולות
|-
|חיים הרצוג
| style="background:#EE1C25;" |
|המערך
|61
|-
|מנחם אלון
| style="background:#1F5AA5;" |
|הליכוד
|57
|-
| colspan="3" |פתק לבן
|2
|-
| colspan="3" |פתקים פסולים
|0
|-
| colspan="3" |לא הצביעו
|0
|-
| colspan="3" |סה"כ
|120
|}

למרבה ההפתעה גבר הרצוג על מועמד הקואליציה אלון בהפרש של ארבעה קולות, ונבחר לתפקיד. היו אלו הבחירות הצמודות ביותר בתולדות הנשיאות (משה קצב גבר על שמעון פרס בבחירות בשנת 2000 בהפרש של שלושה קולות בלבד, אך מכיוון שלא זכה ברוב מוחלט נערך סיבוב נוסף בו זכה ברוב גדול יותר). בעקבות ניצחונו הושבע הרצוג לתפקיד ב-5 במאי באותה השנה.

הרוחות בקרב תומכי אלון סערו לאחר ההפסד, ויושב ראש הקואליציה אברהם יוסף שפירא טען כי לפחות שבעה חברי כנסת "שיקרו במצח נחושה" בהצהירם כי יתמכו באלון, אך מנגד ראש הממשלה מנחם בגין ביקש להרגיע את הכעס בליכוד והכריז כי "אין צורך להעניש עריקים".

== קישורים חיצוניים ==

* 
* ; 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בחירת נשיא מדינת ישראל
קטגוריה:1983 בישראל
קטגוריה:1983 בפוליטיקה
פובליוס ואלריוס פלאקוס

פובליוס ואלריוס פלאקוס היה מדינאי ומצביא רומאי, שפעל במלחמה הפונית השנייה. ב-218 לפנה"ס הוא נשלח יחד עם קווינטוס בייביוס טמפילוס (Q. Baebius Tamphilus) אל היספניה (ספרד), כדי למחות על תקיפת חניבעל את סגונטו. משם המשיך אל קרתגו, כדי להכריז על כוונותיה של רומא אם לא יעצור חניבעל את מהלכיו. ב-215 לפנה"ס שימש לגאטוס תחת פיקודו של הקונסול מרקוס קלאודיוס מרקלוס, והצטיין בקרב נגד חניבעל בנולה (Nola). זמן קצר אחר כך פיקד על שייטת בת 25 אוניות מלחמה שהוצבה בחוף קלבריה. כאן לכדו אנשיו את השליחים ששיגר חניבעל אל פיליפוס מלך מוקדון, כשבאמתחתם מכתבים ומסמכים מהם למדו הרומאים על תנאי הברית שנחתמה בין חניבעל לבין המלך. בעקבות זאת הוגדל הצי המלחמתי שבפיקודו, והוא נצטווה לא רק להגן על חופי איטליה, אלא גם לפקוח עין על הנעשה במוקדון עצמה. במהלך המצור על קפואה (Capua), בעוד חניבעל מתקדם אל עבר העיר רומא, יעץ פלאקוס שלא להסיר את המצור ולהסיג את כל הכוחות; דעתו נתקבלה ואומנם הוכחה כנבונה.

==מקורות==
* ערך זה כולל קטעים מתורגמים מהחיבור [https://web.archive.org/web/20071004221105/http://www.ancientlibrary.com/smith-bio/1265.html William Smith, Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1867], הנמצא כיום ברשות הציבור.
== הערות שוליים ==

קטגוריה:רומאים במלחמה הפונית השנייה
קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
רביעיית אמדאוס

משמאל לימין: לובט, בריינין, ניסל ושידלוף
רביעיית אמדאוס (אנגלית: Amadeus Quartet) הייתה רביעיית מיתרים בעלת שם עולמי, שהוקמה בשנת 1947.

== ייסוד ==
מוצאם היהודי של הכנרים נורברט בריינין וזיגמונד ניסל והויולן פטר שידלוף אילץ אותם לצאת בבהילות מווינה אחרי האנשלוס על אוסטריה בשנת 1938. בריינין ושידלוף נפגשו במחנה מעצר בריטי; שם נכלאו יהודים רבים על ידי הבריטים בתור "זרים ממדינה אויבת" בבואם לבקש מקלט בממלכה המאוחדת. בריינין שוחרר לאחר חודשים ספורים, אך שידלוף נשאר במחנה, שם פגש את ניסל. לבסוף שוחררו גם שידלוף וניסל ושלושתם התקבצו ללמוד אצל המורה לכינור מקס רוסטאל, שלימד אותם ללא תשלום. באמצעות רוסטאל פגשו את הצ'לן מרטין לובט. ובשנת 1947 הקימו יחד את רביעיית בריינין, ששמה שונה לרביעיית אמדאוס בשנת 1948. 

== פעילות ==
הקבוצה הופיעה לראשונה כרביעיית אמדאוס בלונדון, ב-10 בינואר 1948. הרביעייה הרבתה בסיורי קונצרטים ברחבי אירופה, קנדה, ארצות הברית, יפן ודרום אמריקה. רביעיית אמדאוס, שצוינה לשבח על סגנונה החלק והמתוחכם, נגינתה האחידה והמתואמת כהרכב והרגישות המאפיינת את פרשנותה המוזיקלית, הקליטה כ-200 תקליטים, ביניהם מכלול רביעיות המיתרים של בטהובן, ברהמס ומוצרט. ההרכב שם אומנם דגש על הרפרטואר הקלאסי והרומנטי המקובל, אך ביצע גם יצירות משל מלחינים בני המאה ה-20 כמו בלה בארטוק ובנג'מין בריטן (שכתב את הרביעייה השלישית שלו במיוחד בשבילם).
הרביעייה התפרקה ב-1987 לאחר מותו של הויולן פטר שידלוף, שיתר חברי הרביעייה סברו שאין לו תחליף.

== הוקרה ==
רביעיית אמדאוס הייתה אחת מרביעיות המיתרים המהוללות ביותר במאה ה-20. חבריה עוטרו באותות כבוד רבים, ביניהם:

* אות מסדר האימפריה הבריטית, בידי המלכה
* תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות לונדון, יורק וקאראקס.
* הגבוה באותות הכבוד הגרמניים, "הצלב הגדול לשירות המצוין".
* צלב הכבוד האוסטרי לאמנויות ולמדעים.
==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">

*Muriel Nissel, Married to the Amadeus: Life with a String Quartet, , Giles de la Mare Publishers Limited
'The Amadeus Forty Years in Pictures and Words' compiled by Suzanne Rozsa-Lovett available from beares1@btconnect.com
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

אמדאוס
רביעיית אמדאוס
יוסטינוס מרטיר

יוסטינוס מרטיר (בלטינית: Iustinus Martyr; 100–165 לספירה) היה פילוסוף ומרטיר נוצרי.

== חייו ==
כל הידוע לנו על קורות חייו מקורו בכתביו. הוא נולד בפלוויה נאפוליס (היא שכם) ועל פי המסורת הנוצרית היה מרטיר (קדוש מעונה) שהוצא להורג ברומא ביחד עם שישה מתלמידיו בפקודת הקיסר מרקוס אורליוס.

יוסטינוס מכנה את עצמו "שומרוני", אבל אביו וסבו היו ככל הנראה יוונים או רומאים, והוא התחנך כעובד אלילים. כפילוסוף אפלטוני שהפך לנוצרי, הוא הגיע לרומא, הקים שם בית ספר לפילוסופיה נוצרית, והקדיש את כל ימי חיו הנותרים כדי ללמד את מה שהוא מכנה "הפילוסופיה האמיתית".

האפיפיור לאו השלושה-עשר ציווה לחבר לזכרו תפילה, ולהכניסה לספר התפילות היומיומיות של הנזירים של הכנסייה הקתולית, וקבע את יום חגו כקדוש ל-14 באפריל.

הסופר והתאולוג הנוצרי טטיאנוס מכנה אותו "יוסטינוס הנערץ עד מאוד", מצטט את דבריו ואומר כי הפילוסוף הציניקן קרסקנטיוס טמן לו מלכודת. קרסנס היה יריבו המושבע של יוסטינוס שמתוך קנאה בהצלחתו גרם להרשעתו בדין. פרטי משפטו של יוסטינוס שרדו עד ימינו אלה, וזה המסמך המקורי היחיד שיש בידינו מרומא של המאה השנייה לספירה המדווח על פילוסוף נוצרי שהפך לקדוש מעונה. אירנאיוס, בישוף לוגדונום (כיום ליון שבצרפת) מדבר עליו כקדוש מעונה ואומר כי טאטיאנוס היה תלמידו. טרטוליאנוס, מאבות הנצרות, מתאר אותו כפילוסוף שהיה אחד מראשוני המוקיעים את אלה שכפרו בנצרות.

יוסטינוס השתייך לתנועה של הנוצרים הראשונים שאנו מכנים "אפולוגטיקאים" והיה נציגה העיקרי במאה השנייה לספירה. אוסביוס מקיסריה מציג רשימה של כתבי יוסטינוס מרטיר הכוללת בין היתר את "האפולוגטיקה הראשונה" (כתב הסנגוריה הראשון על הנצרות) שנכתבה בשנת 150, המיועדת לאנטונינוס פיוס, קיסר רומא, ואת "האפולוגטיקה השנייה" שנועדה לסנאט הרומי. מטרתם של כתבי הגנה אלה היא להוכיח את אי הצדק שברדיפת הנוצרים, שהם נציגיה האמיתיים של הפילוסופיה והמאמינים האמיתיים באלוהים, שהוא בוראם של כל הדברים. חיבור נוסף שאוסביוס מציין הוא "הטפה אל היוונים", אולם כיום ידוע כי יוסטינוס לא היה מחברו.

== תורתו ==
על פי יוסטינוס מרטיר, ישו בן האלוהים הוא המורה הגדול של הנוצרים, שבתחייתו הם מאמינים. הוא מדגיש את הדוגמה הנוצרית של הלוגוס האלוהי, האל הבן שהפך לבשר ודם בדמותו של ישו הנוצרי, וטוען כי מה שמפריע לאמונה זו היא התערבותם של השדים. הוא עושה שימוש בדברי הנבואה שבתנ"ך כדי להוכיח כי ישו הוא בן אלוהים, ומתאר את אורח חייהם של הנוצרים הראשונים ואת טקס האוכריסטיה של אכילת הלחם ושל שתיית היין, ההופכים לבשרו ולדמו של ישו הנוצרי.

בספרו "דיאלוג עם טריפון היהודי" מנסה יוסטינוס, שהכיר היטב את הפילוסופיה היוונית, להסביר את תורת הגאולה הנוצרית בהסתמך על יצירותיהם הפילוסופיות של אפלטון, של אריסטו ושל אנשי האסכולה הסטואית. הוא מספר כיצד בחן תורות גאולה שונות של עובדי אלילים, כיצד ומדוע נהה אחר תורותיהם של אריסטו ושל פיתאגורס בזו אחר זו, וכיצד הפך אחרי כן לחסיד נלהב של תורת אפלטון, לפני שהפך לנוצרי.

בהתאם לדברי יוסטינוס תורת הגאולה הנוצרית עולה בהרבה על זו של חכמי האסכולה הסטואית, מפני שהיא מבטיחה למאמיניה חיי נצח אישיים. כך כתב על הפילוסופים הסטואיים:

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילוסופים נוצרים
קטגוריה:מרטירים
קטגוריה:נוצרים בארץ ישראל
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בארצות אירופה
קטגוריה:אבות הכנסייה
קטגוריה:פגנים שהתנצרו
קטגוריה:ילידי 100
קטגוריה:נפטרים ב-165
הבחירות לנשיאות ישראל (1988)

הבחירות האחת-עשרה לנשיאות ישראל נערכו בכנסת בה' באדר ה'תשמ"ח, 23 בפברואר 1988, בעקבות סיום תקופת כהונתו הראשונה בת חמש השנים של חיים הרצוג.

הרצוג התמודד שוב על הכהונה, ולמרות שהוא נבחר בשעתו כמועמד מטעם המערך, הוחלט במפלגת הליכוד, שעמדה בראש הקואליציה באותה תקופה, לכבד את המסורת לפיה לא מציבים תחרות לנשיא מכהן, ולא להציג מועמד מטעמם. לפיכך לא התייצב נגד הרצוג כל מועמד נוסף, ולחברי הכנסת ניתנה האפשרות להצביע בעד בחירתו, או נגדה.

==תוצאות הבחירות==
בשל העובדה כי רוב חברי הכנסת תמכו בבחירת הרצוג לכהונה שנייה, הושבע הנשיא הרצוג לכהונתו השנייה.

{| class="wikitable"
|+בחירות 1988 לנשיאות מדינת ישראל
!המועמד
! colspan="2" |מפלגה
!קולות
|-
|חיים הרצוג
| style="background:#EE1C25;" |
|המערך
|82
|-
| colspan="3" |נגד
|2
|-
| colspan="3" |פתק לבן
|2
|-
| colspan="3" |נמנעו
|18
|-
| colspan="3" |לא הצביעו
|16
|-
| colspan="3" |סה"כ
|120
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:בחירת נשיא מדינת ישראל
קטגוריה:1988 בישראל
קטגוריה:1988 בפוליטיקה
קצב נתונים

{| class="infobox" style="font-size: 95%"
! colspan="4" style="background-color:#ccf;" | קצבי נתונים
|-
! colspan="4" style="background-color:#ddf;" | תחיליות במערכת היחידות הבינלאומית
|-
! שם
! סימון עברי
! סימון בינ"ל
! מכפלה
|-
| קילוסיביות לשנייה
| קס"ש
| kbit/s
| 1000 (number)|10<sup>3</sup>
|-
| מגהסיביות לשנייה
| מס"ש
| Mbit/s
| 1 E6|10<sup>6</sup>
|-
| גיגהסיביות לשנייה
| גס"ש
| Gbit/s
| 1 E9|10<sup>9</sup>
|-
| טרהסיביות לשנייה
| טס"ש
| Tbit/s
| 1 E12|10<sup>12</sup>
|-
! colspan="4" style="background-color:#ddf;" | תחיליות בינאריות(IEC 60027-2)
|-
| kibibit per second
|
| Kibit/s
| 2<sup>10</sup>
|-
| mebibit per second
|
| Mibit/s
| 2<sup>20</sup>
|-
| gibibit per second
|
| Gibit/s
| 2<sup>30</sup>
|-
| tebibit per second
|
| Tibit/s
| 2<sup>40</sup>
|}

קצב נתונים (באנגלית: Bit rate) הוא מונח מתחום טכנולוגיית המידע ותקשורת מחשבים המציין כמות של ביטים העוברים תהליך כלשהו לאורך זמן מסוים. דוגמה לתהליך יכולה להיות דחיסת נתונים או העברת נתונים בקו תקשורת.

לרוב, קצב נתונים נמדד ביחידות ביט לשנייה (bps או bit/s) הנפוצה בהעברת נתונים טורית, או בית-לשנייה (Bps או Byte/s), השקולה ל-8bps, בהעברת נתונים מקבילית או העברת קבצים.

בדרך כלל יחידות אלה מצוינות בשילוב עם תחיליות במערכת היחידות הבינלאומית כגון קילו (Kbps), מגה (Mbps) וכו'. שיטה אחרת לציין גדלים אלו היא בחזקות של 2, כמתואר בטבלה.

==קצבי נתונים נפוצים==
=== שמע ===
* 32kbit/s – איכות רדיו AM
* 64kbit/s – איכות טלפון
* 96kbit/s – איכות רדיו FM
* 128-160kbit/s – קידודי שמע נפוצים
* 192kbit/s – לרדיו דיגיטלי וקובצי MP3
* 1411kbit/s – איכות CD

=== Video (MPEG2)&lrm; ===
* 1.25Mbit/s – VCD
* 5Mbit/s – DVD
* 15Mbit/s – HDTV
* 36Mbit/s – HD DVD
* 54Mbit/s – Blu-ray

=== במחשבים ===
* 12Mbit/s – בממשק USB 1.1
* 480Mbit/s – בממשק USB 2.0
* 4.8Gbit/s – בממשק USB 3.0
* 2133MBit/s – בממשק AGP 8x
* Thunderbolt – 10Gbit/s בדור הראשון

=== תקשורת נתונים ===

* 11Mbit/s – ב- Wi-Fi בתקן 802.11B
* 54Mbit/s – ב- Wi-Fi בתקן 802.11G
* 300Mbit/s – ב- Wi-Fi בתקן 802.11N
* 1.3Gbit/s – ב- Wi-Fi בתקן 802.11AC
* 7Gbit/s – ב- Wi-Fi בתקן 802.11AD
* 20Gbit/s – ב- Wi-Fi בתקן 802.11AY
* 10Mbit/s – ב-Ethernet
* 100Mbit/s – ב-Fast Ethernet
* 1Gbit/s – ב-Gigabit Ethernet
* 10Gbit/s – ב-10Gig Ethernet

== ראו גם ==
* באוד
* תקשורת מחשבים - מונחים

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.convertworld.com/he/bandwidth/Kibibit+per+second.html המרת יחידות של קצבי נתונים]
* 

קטגוריה:תקשורת מחשבים
קטגוריה:תורת האינפורמציה
אביר (רכב)

אביר של צבא קולומביה
האביר (M462) הוא רכב שטח שיוצר והורכב בשנים 1986–2005 על ידי תעשיות רכב נצרת עילית.
==היסטוריה==
פיתוח הרכב בשיתוף עם צה"ל, כתחליף לקומנדקר M325 (שנקרא גם נ.נ. - נושא נשק) החל ב-1985, והרכב הראשון יצא מפס הייצור בפברואר 1986. החידושים שהוכנסו לאביר לעומת הקומנדקר היו: מנוע דיזל תוצרת ג'נרל מוטורס בנפח 6.2 ליטר, תיבת הילוכים אוטומטית והגה כוח. עם כושר נשיאה של 1,900 ק"ג. טווח נסיעה של 650 ק"מ (לעומת כ־400 בקומנדקר הישן) וצריכת דלק של 5 - 6 ק"מ לליטר.

==מבנה ונתונים טכניים==
האביר בעל הנעה כפולה, תיבת הילוכים אוטומטית ומנוע דיזל. הודות למרכב פשוט וקל, האביר התאים לשמש כרכב מנהלה לסיוע בלחימה (למשל לאספקת תחמושת ללוחמים). מרכבים אחרים התאימו אותו ליעודים אחרים כגון אמבולנס צבאי. חלקו האחורי היה מכוסה בבד ברזנט או בפלסטיק לשימושים בעלי אופי מנהלתי, ובמפרט כבד וממוגן לשימושים מבצעיים. נבנה להובלת 13 לוחמים או 1800 ק"ג מטען וכן קדמי וצידי למקלע.
האביר סבל מרמת בטיחות נמוכה בנסיעה בכבישים ועבר שינויים ושיפורים במבנהו. בשל כך צה"ל הכניס במקומו לשירות את רכב ההאמר.

== מפעילים ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== ראו גם ==
*בט"שית
*קומנדקר M325
*זאב

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי רכב צבאיים
קטגוריה:אמצעי לחימה ישראליים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1986
קטגוריה:כלי רכב שיוצרו בישראל
תיק עבודות

תיק עבודות הוא תיק אישי אשר מכיל עבודות קודמות נבחרות של איש מקצוע, ונועד להציג יכולות ביצוע למוסדות לימודים או למעסיקים פוטנציאליים. תיקי העבודות משמשים בעיקר אנשי מקצוע העוסקים בתחום העיצוב החזותי (מעצבים גרפיים, אדריכלים, מעצבים תעשייתיים, מעצבי פנים, צלמים, אנימטורים וכו').

תיק העבודות מורכב מעבודות נבחרות שהאומנים יכולים לקחת עמם ולהציג בראיונות עבודה, בכנסים, או בכל הזדמנות אחרת בה הם יכולים להציג את עבודותיהם ולתת לאחרים רעיון כללי מה הסגנון ומה הרמה של העבודות שהם יוצרים. אומנים מסוימים מחזיקים מספר תיקי עבודות שונים אשר מציגים מיומנויות שונות, והם מציגים אותם בהתאם לעבודה הרלוונטית.

תיק העבודות המסורתי הוא בדרך כלל ספר שחור או כורכן (binder) גדול. תיקי העבודות יכולים להיות במגוון רחב של גדלים. 

במהלך עשרים השנים האחרונות תיקי העבודות עברו דיגיטציה, וכיום ניתן לצפות בתיקי עבודות באתרי אינטרנט, על גבי תקליטורים, או ב-DVD. אנימטורים בדרך כלל משתמשים במדיה כגון תקליטור או DVD כתיק העבודות העיקרי שלהם במקום או בנוסף לתיק העבודות המסורתי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עיצוב
ולטר ג'ון

ולטר ג'ון (בגרמנית: Walter John) (ינואר 1879, טורון - דצמבר 1940, ברלין), שחמטאי גרמני.

נולד בטורון, פולין (אז חלק של גרמניה.

ג'ון הגיע שני, אחרי קורט פון ברדלבן בתחרות Cafe Kerkau, והגיע למקום הרביעי בתחרות ברלין 1902 (ניצח: אוסיפ ברנשטיין). ג'ון ניצח בתחרות הנובר 1902 (דרג ב'). בשנת 1904 חלק מקום 11 - 12 בתחרות קובורג (ניצחו: קורט פון ברדלבן, קרל שלכטר ורודולף סוידרסקי). בשנת 1905 חלק מקום 7 - 10 בתחרות ברמן (ניצחו: דוד ינובסקי וגזה מארוצי).
 
בשנת 1907 חלק ג'ון מקום 10 - 11 בתחרות אוסטנדה (ניצחו: אוסיפ ברנשטיין ועקיבא רובינשטיין). בשנת 1908 הגיע למקום הרביעי בתחרות דיסלדורף (ניצח: פרנק מרשל). בשנת 1910 הגיע למקום ה-16 בתחרות המבורג (ניצח: קרל שלכטר). בשנת 1914 חלק מקום 10 - 11 בתחרות מנהיים (ניצח: אלכסנדר אלכין).

ג'ון חלק מקום ראשון-שני בתחרות ברלין 1917 עם פאול יונר. ג'ון ניצח בתחרות ברסלב 1918, הגיע למקום החמישי בתחרות גטבורג (ניצח: פאול יונר), ניצח בתחרות ברלין 1921 והגיע למקום הרביעי בתחרות המבורג 1921 (ניצח: ארהרדט פוסט).
 
ג'ון סיים בתיקו דו-קרב עם ז'ק מיזס +1 -1 =3 בלייפציג. (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו)
 
באליפות גרמניה השנייה שהתקיימה בבאד אכן בשנת 1934 סיים במקום ה-11. [https://web.archive.org/web/20101215163822/http://www.rogerpaige.me.uk/tables5.htm]
 
נפטר בשנת 1940 בברלין.

== משחקים מפורסמים ==

=== לבן: קרל שלכטר שחור: ולטר ג'ון ברמן 1905 ===

במשחק זה עושה שלכטר ניצול של ערוגות ה5, ו6 ו-ח6. בשתי האחרונות הוא ממקם את כליו, ושולט באגף המלך בצורה ברורה, ב-ה5 משתמש שלכטר כנקודת זינוק לכלים שונים, שני הפרשים, המלכה והרגלי. בסופו של דבר גם המלך הלבן מתקרב לערוגה זו להכרעה הסופית של המשחק<ref></ref>. 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20120207095424/http://www.hessischer-schachverband.de/bezirk-5-frankfurt/19041905/fsm/fsm_bericht.htm ביוגרפיה ותמונה של ג'ון (בגרמנית)], hessischer-schachverband.de
* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S060156000000111000000000015310100 מידע כללי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1879
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1940
ליאו פליישמן

ליאו פליישמן (פורגאץ') (בהונגרית: מקודם Fleischmann Leó לאחר שינוי שמו Forgács Leó; 5 באוקטובר 1881 – 17 באוגוסט 1930) היה שחמטאי יהודי-הונגרי, אלוף הונגריה בשחמט לשנת 1907.

== ביוגרפיה ==
פליישמן נולד בבודפשט, בירת הונגריה. החל את הקריירה הבינלאומית בשנת 1904, עת השתתף בתחרות מונטה קרלו, שם הגיע למקום השישי בתחרות גמביט רייס. באותה שנה הגיע למקום העשירי בתחרות קובורג (ניצחו: קורט פון ברדלבן, קרל שלכטר ורודולף סוידרסקי). בשנת 1905 ניצח פליישמן בתחרות ברמן (דרג ב') והגיע למקום החמישי בתחרות וינה (ניצח: קרל שלכטר). בשנת 1906 חלק מקום 3–4 בתחרות נירנברג (ניצח: פרנק מרשל). בשנת 1907 הגיע למקום החמישי בתחרות אוסטנדה (ניצחו: אוסיפ ברנשטיין ועקיבא רובינשטיין). בשנת 1907 ניצח פליישמן באליפות הונגריה שהתקיימה בבודפשט.

בשנת 1908 שינה פליישמן את שמו לפורגץ' ושיחק תחת שמו החדש. בשנת 1909 הגיע למקום ה-14 בתחרות סנקט פטרבורג (ניצחו: עמנואל לסקר ועקיבא רובינשטיין). בשנת 1910 חלק מקום 9–10 בתחרות המבורג (ניצח: קרל שלכטר). בשנת 1911 הגיע למקום השלישי בתחרות סן רמו (ניצח: הנס פארני). בשנת 1912 הגיע למקום ה-13 בתחרות סן סבסטיאן (ניצח: עקיבא רובינשטיין). בשנת 1912 הגיע למקום השלישי בתחרות בודפשט (ניצח: מילן וידמר). בשנת 1913 הגיע למקום השלישי בתחרות בודפשט (ניצח: רודולף שפילמן).

נפטר בברטיופאלו שבהונגריה.

== ממשחקיו הבולטים ==
<div style="direction: ltr;">
*[http://www.chessgames.com/perl/chessgame?gid=1099094 Leo Fleischmann vs Rudolf Swiderski, Monte Carlo 1904, King's Gambit Accepted, Rice Gambit, C39, 1-0]
*[http://www.chessgames.com/perl/chessgame?gid=1003115 Aron Nimzowitsch vs Leo Fleischmann, Barmen 1905, Masters B, Scotch Game, Schmidt Variation, C47, 0-1]
*[http://www.chessgames.com/perl/chessgame?gid=1266716 Leó Forgács vs Savielly Tartakower, Sankt Petersburg 1909, French, C13, 1-0]
*[http://www.chessgames.com/perl/chessgame?gid=1293444 Richard Réti vs Leó Forgács, Budapest 1913, Ruy Lopez, Morphy Defense, Tarrasch Variation, C77, 0-1]
</div>

=== לבן: ליאו פליישמן שחור: עקיבא רובינשטיין סנקט פטרבורג 1909<ref></ref> ===

 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S039015000000111000000000009210100 מידע כללי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחמטאים יהודים הונגרים
קטגוריה:אלופי הונגריה בשחמט
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1881
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1930
קמפו מרציו

ה[[ארה פאקיס]]
קמפו מרציו (באיטלקית: Campo Marzio) הוא הרובע השלישי מבין רובעי העיר רומא בירת איטליה.

הרובע נקרא על שם שדה מרס (בלטינית: "Campus Martis",
קמפוס מרטיס) - אזור בעיר רומא בתקופת האימפריה הרומית, אף שהרובע נמצא רק בקצהו הצפוני של אזור זה.

מקור סמלו של הרובע - חצי סהר כסוף על רקע כחול - אינו ידוע.

==היסטוריה==
בתקופת הרפובליקה הרומית היה אזור שדה מרס בלתי מיושב, ושישמ בעיקר לאימונים צבאיים ולספורט (ומכאן שמו - שדה המוקדש למרס - אל המלחמה). בתקופת האימפריה הרומית יושב הרובע והפך לחלק מהרובע השביעי מבין 14 רובעי העיר רומא. את הרובע חצתה הויה לאטה הקדומה (כיום הויה דל קורסו) שהיוותה עורק תחבורה ראשי. הרובע שימש פרוור יוקרתי ונבנו בו וילות רבות של עשירי העיר.

בתקופת ימי הביניים נקרא הרובע בשם "רובע פרוטסרולה (=השערים) וסנקטי לורנטי אין לוצינה (=כנסיית לורנטי הקדוש)" (Regio Posterule et Sancti Laurentii in Lucina), על שם השערים (posterulae) בחומת אורליאנוס שעבר בצפונו של הרובע, וכן על שם כנסיית סן לורנצו אין לוצ'ינה שנבנתה במאה החמישית בבית אישה בשם לוצ'ינה.

ברובע היה ממוקם נמל הנהר השני של רומא ה-"ריפטה" (Ripetta) שפעל משלהי ימי הביניים ועד אמצע המאה ה-18. נמל זה שימש כנמל סחורות שהובאו מצפון, ממעלה נהר הטיבר. הנמל נבנה מאבני טרוורטין שנלקחו מהקולוסיאום. הנמל נהרס בראשית המאה ה-20 עת שנבנו רציפי הטיבר, במטרה למנוע מהנהר להציף את העיר.

==אתרים בעלי חשיבות==
ברובע ממוקמת הפיאצה דל פופולו ("כיכר העם") שהיוותה הכניסה הצפונית לעיר רומא, וכן ממוקמת ברובע הפיאצה די ספניה (כיכר ספרד) ובה המדרגות הספרדיות, וסמוך להם מזרקת הספינה של פייטרו ברניני. את הרובע חוצים שני רחובות עיקריים - הוויה דל באבואינו והוויה די ריפטה, ובמפגש רחובות אלה עם כיכר פופולו נמצאות הכנסיות התאומות סנטה מריה דאי מיראקולי וסנטה מריה אין מונטסאנטו.

ברובע נמצא רחוב הקניות הידוע, הוויה די קונדוטי.

על גדת הטיבר נמצא מאוזוליאום אוגוסטוס, בסמוך לארה פאקיס (מקדש השלום של אוגוסטוס).

==קישורים חיצוניים==

* [http://mp_pollett.tripod.com/rione04.htm ההיסטוריה, תמונות ומפות של הרובע]

*
קטגוריה:רומא: רבעים
הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית

הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית (בארמנית: Հայկական Սովետական Սոցիալիստական Հանրապետություն - "הייקאקאן סובטאקאן סוציאליסטאקאן הנרפטותיון"; ברוסית: Армянская Советская Социалистическая Республика Armyanskaya Sovetskaya Sotsialisticheskaya Respublika) הייתה אחת מהרפובליקות, שהרכיבו לראשונה את ברית המועצות. הרפובליקה קמה ב-29 בנובמבר 1920, כשהמפלגה הקומוניסטית בארמניה טענה לשליטה במדינה. ב-1 בדצמבר 1920 השיג ראש הממשלה סימון וראטיסיאן שליטה במדינה. מאוחר יותר התקבל השם הרשמי של המדינה והיה "הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הארמנית". היא נקראת לעיתים גם בשם הרפובליקה הארמנית השנייה, אחרי שהרפובליקה הדמוקרטית של ארמניה כונתה לפעמים הרפובליקה הארמנית הראשונה.

משנת 1828 ועד למהפכת אוקטובר שהתרחשה בשנת 1917, הייתה ארמניה חלק מהאימפריה הרוסית, וגבולותיה עברו במחוז המנהלי העתיק אריבן (אריבן גוברנט). על פי סעיף 4 בחוזה טורקמנאי, המחוז אריבן (אריבן קאנאט) המהווה היום את מרכז ארמניה ברובו שהיה שייך לפרס עבר לשליטת רוסיה בשנת 1828.

לאחר מהפכת אוקטובר הכריזה מפלגתו של המנהיג ולדימיר לנין שמיעוטים ברחבי האימפריה יהיו זכאים להכרזה עצמית. עם התמוטטות האימפריה הרוסית, הכריזו ארמניה, אזרבייג'ן, וגאורגיה על עצמן כיישויות מדיניות עצמאיות והחלו בהקמת רפובליקות עצמאיות. אחרי שספגו אבדות כבדות ברצח העם הארמני תחת שלטון האימפריה העות'מאנית ואחרי מלחמת טורקיה–ארמניה השטח הארמני ההיסטורי בגבולות האימפריה העות'מאנית היה הרוס לחלוטין. כשהבולשביקים פלשו לרפובליקה הדמוקרטית של ארמניה בשנת 1920 היא הוכרזה רפובליקה סובייטית.

תחת השלטון הסובייטי הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של ארמניה שינתה את פניה ממדינה שעיסוקה העיקרי היה חקלאות למרכז חשוב בתחום התעשייה.

בדצמבר 1988 התרחשה רעידת האדמה בספיטק בעקבותיה נהרגו 25 אלף תושבים וכחצי מיליון נותרו ללא קורת גג. ממשלת ברית המועצות הפעילה תוכנית רחבה לשיקום.

ב-23 באוגוסט 1990 שמה שונה חזרה לרפובליקה הארמנית אך היא נותרה חלק מברית המועצות עד להכרזת העצמאות שלה ב-12 בספטמבר 1991.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ארמניה: היסטוריה
ארמניה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1920
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1991
אנדרטת הרמן

אנדרטת הרמן (בגרמנית: Hermannsdenkmal), היא אנדרטה מונומנטלית במדינת נורדריין-וסטפאליה שבגרמניה, בדרום יער טויטובורג. האנדרטה עומדת על גבעה מיוערת בגובה 386 מטר, בתוככי מבצר מעגלי הנקרא גרוטנבורג.
 
האנדרטה מנציחה את ארמיניוס, ראש שבט הכֿרוסקים הגרמאני ואת קרב יער טויטובורג, בו הוא הוביל את השבטים הגרמאניים לניצחון מוחץ מול שלושה לגיונות רומיים, בפיקודו של וארוס.

על חרבו של ארמיניוס באנדרטה חרוטה הכתובת:

==הרקע ההיסטורי==
פסלו של ארמינוס, חרבו באורך שבעה מטרים
האנדרטה נבנתה על רקע האירועים הפוליטיים בגרמניה של המאה ה-19. כתגובה להפסדים חוזרים ונשנים מול הצרפתים ולאור הפירוד בין מדינות גרמניה השונות, הגרמנים החלו בתהליך של חזרה לגרמניה העתיקה כמקור לגאווה לאומית. הניסיון להחזיר את הגאווה הלאומית בא לידי ביטוי במספר אנדרטאות ברחבי גרמניה, ביניהם מקדש ולהאלה ליד רגנסבורג ופסלו של ארמיניוס. האנדרטה לא הושלמה עד לאחר מלחמת צרפת–פרוסיה ואיחוד רוב גרמניה בשנת 1871 תחת ביסמרק, כך שהיא מהווה גם סמל לגרמניה המתחדשת.

באופן אירוני, ארמיניוס הוא שם בלטינית שראש השבט סיגל לעצמו בתקופה ששירת בצבא הרומי. שמו הגרמאני המקורי אינו ידוע. רק מאוחר יותר בהיסטוריה הוא קיבל את השם הגרמני - הרמן.

==האנדרטה==
תכנון הפסל על ידי ארנסט פון בנדל החל ב-1819. הבנייה החלה בשנת 1841 אך הושלמה רק ב-1864 בעזרת תקציב נוסף שהועבר מפרוסיה, והועמד ביער טויטובורג בשנת 1875 לאחר הניצחון על צרפת וכינון קיסרות גרמניה.

לאנדרטה שני חלקים עיקריים: 
#מבנה הבסיס, הבנוי מאבן חול מקומית אשר הובאה משתי מחצבות פתוחות באזור. 
#הפסל, הבנוי על שלד ברזל שאליו חוברו 200 לוחות נחושת. בניית האנדרטה נמשכה 37 שנים. הקמת בסיס האבן החלה בשנת 1838 והסתיימה בשנת 1846. העבודה על שלד הברזל של הפסל הסתיימה בשנת 1862 והתקנת לוחות הנחושת ויצירת הדמות נמשכו עד 1875.

===ממדים===
*גובה הבסיס: 27.16 מטר
*גובה הפסל עד קצה החרב: 24.82 מטר
*גובה הפסל עד קצה הקסדה: 16.06 מטר
*אורך החרב: 7 מטר
*גובה המגן: 10 מטר
*גובה כולל של האנדרטה: 53.44 מטר
*משקל כל פלטת נחושת: 2-3 ק"ג
*עובי כל פלטת נחושת: 2-3 מ"מ
*משקל החרב: 550 ק"ג
*משקל המגן: 1150 ק"ג
*משקל הפסל: 11,850 ק"ג

==תיירות==
אנדרטת הרמן במינסוטה
האנדרטה היא אחד מאתרי התיירות הפופולריים ביותר בגרמניה ופוקדים אותה למעלה מ-130,000 מבקרים בשנה. ניתן לטפס על בסיס האנדרטה עד לגובה בו הפסל עומד ומשם להשקיף לנוף המיוער.

אנדרטה דומה נמצאת בעיירה ניו-אולם במינסוטה שיושבה על ידי מהגרים גרמנים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נורדריין-וסטפאליה: מבנים
קטגוריה:גרמניה: אנדרטאות
יעז

יָעֵז (שם מדעי: Capra Hircus X Capra Ibex; שמו העברי הוא הלחם בסיסים בין המילים "יעל" ו"עז") הוא בן כלאיים, הנוצר מהכלאה בין היעל המצוי לבין עז הבית – שניהם מהסוג הזואולוגי יעל. היעז, שמקורו בהזרעה מלאכותית, היה תוצר של מחקר ישראלי שהחל בשנות השבעים של המאה ה-20 על ידי דן רטנר, ממייסדי קיבוץ להב. לאחר מחקר היתכנות ועבודה גנטית והשבחת הגזע שנמשכה בין השנים 1972 ל-1982 הקים רטנר את עדר היעזים, מתוך כוונה ליהנות מהשילוב בין איכות הבשר של היעל לבין אפשרויות הביות הנוחות של עז הבית.

בשנת 1992 הוקפא תהליך הפיתוח של היעז בקיבוץ וגודל העדר הועמד על 70 יעזים כדי שיהיה ניתן להמשיך בפיתוח בעתיד. בשנת 1996 העדר הושמד מחשש למחלת הברוצלוזיס. מאז אין עוד פרטים חיים של בעל-חיים זה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://archive.today/20121218160007/http://www.kibbutz.org.il/itonut/2010/dafyarok/101014_lahav.htm על יעזים ועל זוזים] - "הדף הירוק", 14 באוקטובר 2010
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יעלים
קטגוריה:חיות כלאיים
קטגוריה:ישראל: המצאות
קטגוריה:עיזים
הבחירות לנשיאות ישראל (1993)

הבחירות השתים-עשרה לנשיאות ישראל נערכו במליאת הכנסת ב-24 במרץ 1993, ב' בניסן ה'תשנ"ג.
הנשיא הנבחר היה מיועד להחליף את הנשיא המכהן חיים הרצוג, שהשלים שתי תקופות כהונה רצופות ולא יכול היה להתמודד על תקופת כהונה נוספת.

==המועמדים==
*עזר ויצמן: אלוף בצה"ל ומפקד חיל האוויר, לשעבר שר הביטחון וחבר הכנסת, מאדריכלי הסכם השלום עם מצרים. אחיינו של הנשיא הראשון חיים ויצמן. ויצמן נבחר לשמש כמועמד מפלגת העבודה לתפקיד לאחר שגבר בבחירות מקדימות על אריה אליאב ושלמה הלל.
*דב שילנסקי: פעיל האצ"ל באירופה, עורך דין, סגן שר ויושב ראש הכנסת לשעבר, חבר הכנסת מכהן מטעם הליכוד בזמן הבחירות.

==תוצאות הבחירות==
{| class="wikitable"
|+בחירות 1993 לנשיאות מדינת ישראל
! rowspan="2" |המועמד
! colspan="2" rowspan="2" |מפלגה
! colspan="2" |קולות
|-
!סיבוב ראשון
!סיבוב שני
|-
|עזר ויצמן
| style="background:#EE161F;" |
|העבודה
|68
|66
|-
|דב שילנסקי
| style="background:#1F5AA5;" |
|הליכוד
|55
|53
|-
| colspan="3" |פתק לבן
|1
|1
|-
| colspan="3" |פתקים פסולים
|0
|0
|-
| colspan="3" |לא הצביעו
|0
|0
|-
| colspan="3" |סה"כ
|124
|120
|}
לאחר סיבוב ההצבעה הראשון נתגלה למרבה המבוכה כי נרשמו 124 קולות בקלפי. יושב ראש הכנסת שבח וייס התנצל על הטעות, והורה על עריכת סיבוב הצבעה נוסף, בו ניצח ויצמן. בעקבות ניצחונו הושבע ויצמן לתפקיד ב-13 במאי באותה השנה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* ; 

קטגוריה:בחירת נשיא מדינת ישראל
קטגוריה:1993 בישראל
קטגוריה:1993 בפוליטיקה
וולאס סטיבנס

ווֹלאס סטיבנס (באנגלית: Wallace Stevens) (2 באוקטובר 1879 – 2 באוגוסט 1955), משורר אמריקאי, עורך דין, נולד בעיר רדינג שבפנסילבניה, מבכירי המשוררים האמריקנים במאה ה-20.

==ביוגרפיה==
סטיבנס נולד ברידינג, פנסילבניה בשנת 1879 למשפחה לותרנית, בנו של עורך דין. סטיבנס למד בהרווארד והיה נטוע היטב בחיי המעשה, וניהל חברת ביטוח גדולה במשך שנים רבות. רוב חייו לא זכתה יצירתו להכרה רשמית. אמנם מבקרי שירה ומשוררים הכירו בכישרונו, אך רק בשנת מותו, 1955, זכה בפרס פוליצר. אוסף שיריו בספרו "הרמוניום", שראה אור ב-1923, נחשב למיטב השירה האמריקנית של המאה ה-20.

כתיבתו ההגותית חותרת אל שחרור מכבלי הקיום האנושי ויש לה זיקה לאוניברסליות. הוא נמנה עם מבשרי המודרניזם בשירה והושפע מאימג'יסטים כעזרא פאונד ומהסימבוליזם הצרפתי.

שיריו הידועים ביותר הם:
* Anecdote of the Jar
* On the Manner of Addressing Clouds
* The Emperor of Ice Cream
* The Idea of Order at Key West
* Sunday Morning
* Thirteen Ways of Looking at a Blackbird

עיקר יצירתו חוברה כאשר היה מבוגר יחסית. הוא פרסם שירים לראשונה בגיל 35, ומיטב שירתו חוברה לאחר שמלאו לו 50 שנה. המבקר הספרותי האמריקני הרולד בלום כינה אותו "המשורר הטוב ביותר בתקופתו".

==ספריו בעברית==
* האיש עם הגיטרה הכחולה ושירים אחרים, תרגום: טובה רוזן, כתר 1985, הוצאה שנייה 2022
* מטפיזיקון באפלה : מבחר שירים, תרגום: עמוס אדלהייט. עמדה חדשה, 2014.
* אדאגיה, תרגום: יהודה ויזן. דחק, סדרת דרש לכתבי מופת בפואטיקה ואסתטיקה, 2022.

==לקריאה נוספת==
* קערה חתול ומקל-מטאטא - מחזה. (מאנגלית: יהודה ויזן), דחק - כתב עת לספרות טובה, כרך ב' 2012
* שלוש מסות על שירה (מאנגלית: ערן הדס), "דחק" - כתב עת לספרות טובה, כרך ד' 2014
* מתוך הפרש האציל וצלילן של המילים (מאנגלית: ישראל ברמה), 'דחק - כתב עת לספרות טובה', כרך ט', 2018.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [http://knitandcontemplation.typepad.com/dao_wallace_stevens/2005/04/of_the_manner_o.html על אופן הפנייה אל העננים – שיר וניתוח]
* [http://www.poetryfoundation.org/archive/poet.html?id=6576 ביוגרפיה מפורטת ומבחר משיריו]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס פוליצר: שירה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים של ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1879
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1955
קארוי שטרק

קארוי שטֶרק (בהונגרית: Sterk Károly; צ'אקוואר, 19 בספטמבר 1881 – בודפשט, 10 בדצמבר 1946) היה שחמטאי יהודי-הונגרי.

== ביוגרפיה וקריירה ==
שטרק חלק מקום שני-רביעי בתחרות בודפשט 1909 (ניצח: ז'יגמונד ברס), שיחק בתחרות וינה 1909/10 (ניצח: ריכרד רטי), חלק מקום 3–5 בתחרות בודפשט 1911 (אליפות הונגריה השלישית, ניצחו: זולטן פון באלה וז'יגמונד ברס), חלק מקום 9–11 בתחרות באד פיסטיאן 1912 (ניצח: עקיבא רובינשטיין), הגיע למקום העשירי בתחרות טמסואר 1912 (אליפות הונגריה, ניצח: גיולה ברייר), הגיע למקום ה-12 בתחרות בודפשט 1913 (ניצח: רודולף שפילמן), חלק מקום שני עם ריכרד רטי בתחרות דברצן 1913 (אליפות הונגריה, ניצח: לאיוש אסטאלוש) וחלק מקום 2–3 עם ז'יגמונד ברס בתחרות בודפשט 1917 (ניצח: גיולה ברייר).

שטרק הפסיד בשני דו-קרבות לגזה מארוצי בשנת 1907 ובשנת 1917, בשניהם +1 -2 =3 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו).

לאחר מלחמת העולם הראשונה, שטרק שיחק בעיקר בבודפשט שם הגיע למקום העשירי בתחרות 1921 (ניצח: אלכסנדר אלכין, חלק מקום 8-9 בתחרות 1922, הגיע למקום השלישי והרביעי בשתי תחרויות בשנת 1924, חלק מקום ראשון והגיע למקום החמישי בשתי תחרויות בשנת 1925, חלק מקום 4-5, הגיע למקום השישי וניצח בתחרות נוספת בשנת 1926, חלק מקום 7-8 והגיע למקום העשירי בשתי תחרויות בשנת 1928, חלק מקום 6–7 בשנת 1929, ניצח וחלק מקום ראשון בשנת 1930, הגיע למקום השני בשנת 1931 (אליפות הונגריה, ניצח: לאיוש שטיינר), חלק מקום 12–13 בשנת 1932 (אליפות הונגריה, ניצח: גזה מארוצי) וחלק מקום 9–10 בשנת 1934 (ניצח: אריך אליסקסיס).

שטרק הגיע למקום התשיעי בתחרות בארדיוב 1926 (ניצחו: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר והרמניס מטיסונס), חלק מקום 3–4 בתחרות לונדון 1927, הגיע למקום ה-15 בתחרות אויפשט 1934 (ניצח: אנדור לילינטל), וחלק מקום 11–16 בתחרות טאטאטוורוש 1935 (אליפות הונגריה, ניצח: לאסלו סאבו).

שטרק שיחק באולימפיאדת פריז בשנת 1924 והשיג +2 =2 -1 במוקדמות ו +4 =1 -3 בגמר
שטרק שיחק באולימפיאדת בודפשט בשנת 1926
שטרק שיחק בלוח המילואים של הונגריה באולימפיאדת פראג 1931 והשיג +4 =2 -5

קארוי שטרק הובא למנוחות בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S126374000000111000000000028210100 מידע כללי]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחמטאים יהודים הונגרים
קטגוריה:נציגי הונגריה באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1881
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1946
הבחירות לנשיאות ישראל (1998)

הבחירות השלוש-עשרה לנשיאות ישראל התקיימו בכנסת בו' באדר ה'תשנ"ח, 4 במרץ 1998, בעקבות סיומה הצפוי של תקופת כהונתו הראשונה בת חמש השנים של הנשיא המכהן עזר ויצמן.

ויצמן בחר להתמודד שוב על המשרה, ולמרות המסורת על פיה אין קוראים תיגר על נשיא מכהן, הוחלט בליכוד להעמיד מועמד נגדי מטעם המפלגה לתפקיד.

==המועמדים==
*עזר ויצמן: הנשיא המכהן, אלוף בצה"ל ומפקד חיל האוויר, שר הביטחון וחבר הכנסת, מאדריכלי הסכם השלום עם מצרים. אחיינו של הנשיא הראשון חיים ויצמן.
*שאול עמור: ראש עיריית מגדל העמק במשך כעשרים שנה, חבר כנסת מכהן מטעם הליכוד, לימים שר בממשלה ושגריר ישראל בבלגיה.
[[סטיקר המביע תמיכה במועמדותו של פרופ' ברנובר]]
בנוסף נעשה ניסיון מצד תנועת מנהיגות יהודית להריץ את הפרופסור לפיזיקה ואסיר ציון ירמיהו ברנובר כמועמד לכהונה, אך בהיעדר תמיכה של עשרה חברי כנסת כנדרש בסעיף 6 של חוק יסוד: נשיא המדינה, לא נכלל ברנובר לבסוף בהצבעה.

==תוצאות הבחירות==
{| class="wikitable"
|+בחירות 1998 לנשיאות מדינת ישראל
!המועמד
! colspan="2" |מפלגה
!קולות
|-
|עזר ויצמן
| style="background:#EE161F;" |
|העבודה
|63
|-
|שאול עמור
| style="background:#1F5AA5;" |
|הליכוד
|49
|-
| colspan="3" |פתק לבן
|7
|-
| colspan="3" |פתקים פסולים
|0
|-
| colspan="3" |לא הצביעו
|1
|-
| colspan="3" |סה"כ
|120
|}

בעקבות ניצחונו הושבע ויצמן לכהונתו השנייה.

==לאחר הבחירות==
על מנת למנוע מקרה נוסף בו יאלץ נשיא מכהן להתמודד על הארכת כהונתו, חוקק עוד באותה השנה תיקון לחוק יסוד: נשיא המדינה, אשר מונע מנשיא לכהן ביותר מתקופת כהונה אחת, אך מאריך את תקופת הכהונה הבודדת לשבע שנים, במקום חמש.

שנתיים לאחר הבחירות התפטר ויצמן מהתפקיד עקב חקירה שנפתחה נגדו בחשד לקבלת סכומי כסף לא מדווחים בעת שכיהן כחבר הכנסת ושר. עקב כך נערכו בחירות מוקדמות לנשיאות, בהן ניצח במפתיע מועמד הליכוד משה קצב את מועמד ישראל אחת שמעון פרס.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בחירת נשיא מדינת ישראל
קטגוריה:1998 בישראל
קטגוריה:1998 בפוליטיקה
נבחרת גביע דייוויס של גרמניה

נבחרת גביע דייוויס של גרמניה היא נבחרת הטניס של גרמניה המשחקת בבית העליון של גביע דייוויס השנתי העולמי. הנבחרת מורכבת משחקני הטניס הבכירים שלה.

נבחרת גביע דייוויס של גרמניה זכתה בטורניר שלוש פעמים (1988, 1989, 1993).

גרמניה משתתפת בגביע דייוויס משנת 1913. נכון לשנת 2017 שיחקה גרמניה מאז תחילת השתתפותה בגביע דייוויס ב-220 משחקים בינלאומיים, וניצחה ב-142. וילהלם בונגרט הוא השחקן בעל המספר ההשתתפויות הבינלאומיות הגדול ביותר, 82 בסה"כ, לעומת זאת בעל שיא הניצחונות במשחקים, 43 במספרם, הוא גוטפריד פון קראם.

נבחרת גרמניה נחשבת לנבחרת חזקה, אך היא לא זכתה בהישגים רבים בבית העליון בשנים האחרונות.

גרמניה משחקת בצבעים לבן ושחור. 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.daviscup.com/en/teams/team.aspx?id=GER נבחרת גביע דייוויס של גרמניה] - דף הנבחרת מאתר גביע דייוויס
==הערות שוליים==

גרמניה
טניס
טניס
בפומט

איור של בפומט מעשה ידי [[אליפז לוי מהמאה ה-19. בפומט מופיע כדמות אנתרופומורפית היושבת בישיבה מזרחית, בעלת ראש ורגליים של תיש, כנפיים ושדיים. על ראשו פנטגרם, על ידיו כתובות המילים SOLVE (מפריד-מבדיל) ו-COAGULA (מגבש-מאחד).]]
בפומט (Baphomet) הוא אלוהות, שד ו/או אייקון סמלי שמקורו במאה ה-14 כדמות פולחן כביכול של האבירים הטמפלרים.<ref name=":0"></ref> בפומט שולב לאחר מכן במסורות אזוטריות נסתרות ואף מיסטיות וכן במסורות מערביות שונות. השם בפומט הוא שם שהופיע במסמכי המשפטים שנערכו בראשית המאה ה-14 לחברי מסדר אבירי היכל שלמה (האבירים הטמפלרים). בדיווחים הללו, בפומט תואר כראש חרוט או כגולגולת אנושית.<ref name=":0" />

במהלך המאה ה-19 נפוץ המושג הודות לספרות פנטסטית, פסאודו-היסטורית, שניסתה לקשר את אבירי היכל שלמה למיני תאוריות קונספירציה והודות לציור של אליפז לוי, בו תואר בפומט בדמות עז בר אנתרופומורפית היושבת בישיבה מזרחית, בעלת ראש ורגליים של תיש, כנפיים ושדיים. על ראשו פנטגרם, על ידיו כתובות המילים SOLVE (מפריד-מבדיל) ו-COAGULA (מגבש-מאחד). המושג "בפומט" משמש גם כאחד מכינויי השטן.

חוקרים מודרניים העלו את ההשערה שמדובר בשיבוש של שם הנביא מוחמד (מַחמוּט או מָהוֹמֶת בהגיה שהייתה נפוצה אז באירופה בהשפעת העות'מאנים). בתחילת שנות ה-80 הועלתה השערה על ידי החוקר יו שוונפילד כי המילה "בפומת" היא מילת צופן בקוד אתב"ש לחוכמה - "שופיא" ("סופיה" (σοφία) ביוונית היא חוכמה). תאוריה זו תרמה חלק חשוב לספרים כמו "דם קדוש, גביע קדוש", "צופן דה וינצ'י" וצופן הפרעונים. תאוריות דומות גורסות שבפומט היה למעשה ראשו הכרות של יוחנן המטביל, שהטמפלרים מצאו לכאורה בחפירות בהר הבית.

==ראו גם==
*פנטגרם

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שטן
אוברי בירדסלי

סלומה".]]
אוברי וינסנט בירדסלי (אנגלית: Aubrey Vincent Beardsley; 21 באוגוסט 1872 – 16 במרץ 1898) היה צייר ומאייר אנגלי, הידוע באיוריו האירוטיים בסגנון האר נובו. סגנון עבודתו מאופיין בשימוש בקווים מעוגלים ובמשטחי צבע חלקים, בהשפעת הדפסי העץ היפאניים (Shunga).

== ביוגרפיה ==
אוברי בירדסלי נולד בברייטון, ובשנת 1883 עקרה משפחתו ללונדון. בשנים שלאחר מכן הוצג בירדסלי כ"גאון מוזיקלי צעיר" והוא הופיע במספר קונצרטים עם אחותו. לאחר סיום לימודיו הוא עבד במספר משרות משרדיות כגון במשרד לאדריכלות ובמשרד של חברת ביטוח. בעידודם של הציירים אדוארד ברן-ג'ונס (Edward Burne-Jones) ופייר פובי דה שאבאן (Pierre Puvis de Chavannes) הוא נרשם לבית הספר לאמנות בווסטמינסטר (Westminster School of Art).

החל משנת 1884 היה שותף לקבוצת אמנים שהוציאו את כתב העת המאויר "הספר הצהוב" (Yellow Book). בירדסלי שימש כעורך האמנותי של ארבעת הגליונות הראשונים של כתב העת ואף יצר בעצמו חלק מן האיורים. בנוסף, היה מקורב אל התנועה האסתטית (Aestheticism) הבריטית, שהייתה דומה במאפייניה לתנועות הדקדנס והסימבוליזם הצרפתי. בנוסף, בין הפרסומים הרבים שאייר ידועה המהדורה האנגלית הראשונה של המחזה "סלומה" (Salome) מאת אוסקר ויילד. בנוסף יצר גם קריקטורות בעלות גוון פוליטי.

אף על פי שבירדסלי זוהה כהומוסקסואל בעקבות קשריו עם ויילד ועם כותבים אנגלים אחרים, וכן בשל מוטיבים הומוארוטיים בעבודותיו, נשארו הפרטים אודות מיניותו בגדר תעלומה. שמועות שונות טענו כי היה מעורב בקשר עם אחותו, מייבל, אשר הרתה ממנו אך הפילה את הוולד. תקופות רבות בחייו היה בירדסלי חולה כרוני. הוא נפטר במנטון (Menton) שבצרפת ממחלת השחפת בגיל 25 בלבד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:מאיירים בריטים
קטגוריה:אנגלים שנפטרו משחפת
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1872
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1898
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
נבחרת גביע דייוויס של ספרד

נבחרת גביע דייוויס של ספרד היא נבחרת הטניס של ספרד המשחקת בבית העליון של גביע דייוויס השנתי העולמי. הנבחרת מורכבת משחקני הטניס הבכירים שלה.

נבחרת הדייוויס של ספרד זכתה שש פעמים בגביע דייוויס (גביע דייוויס 2000, גביע דייוויס 2004, גביע דייוויס 2008, גביע דייוויס 2009, גביע דייוויס 2011 ו-גביע דייוויס 2019) והגיעה לשלב הגמר שלוש פעמים (גביע דייוויס 1965, גביע דייוויס 1967 ו-גביע דייוויס 2003).

ספרד משחקת בגביע דייוויס משנת 1921.

נכון לשנת 2011 ספרד שיחקה מאז תחילת השתתפותה בגביע דייוויס 184 משחקים בינלאומיים, בהם ניצחה ב-114. מנואל סנטנה הוא השחקן בעל מספר ההשתתפויות הבינלאומיות הרב ביותר, 46 בסך הכל, והוא גם השחקן בעל שיא הניצחונות במשחקים, 92 במספרם.

כיום, ספרד נחשבת לאחת הנבחרות החזקות בגביע דייוויס, הסיבה העיקרית לכך היא שלנבחרת שלושה שחקנים הנמצאים באופן קבוע בין עשרת השחקנים הטובים בעולם בסבב ה-ATP העולמי.

ספרד משחקת בצבעים כתום ולבן. . קפטן הנבחרת הוא שחקן העבר סרג'י ברוגרה.

== קישורים חיצוניים ==

[https://www.daviscup.com/en/teams/team.aspx?id=ESP נבחרת גביע דייוויס של ספרד] - דף הנבחרת מאתר גביע דייוויס
==הערות שוליים==

ספרד
טניס
קטגוריה:ספרד: טניס
גנסיוס

גנסיוס הקדוש מרומא (מת ב-286 או ב-303) הוא קדוש נוצרי שהפך למרטיר. יום חגו ב-26 באוגוסט 25 באוגוסט (ימי מותו על פי האמונה) או ה-3 בינואר.<ref></ref> 

גנסיוס הקדוש היה שחקן אשר נשכר לשחק במחזה אשר לעג לאמונה הנוצרית בטבילה. במהלך הופעה ברומא מול הקיסר דיוקלטיאנוס שינה גנסיוס את דעתו והמיר דתו לנצרות. גנסיוס טען כי הוא רואה חזונות של מלאכים ושהוא הפך למאמין בישו. בשל מעשיו אלה, הוא הוצא להורג.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.newadvent.org/cathen/06413c.htm גנסיוס באתר] האנציקלופדיה הקתולית

==הערות שוליים==

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג
מקרומדיה ג'יירן

אדובי ג'יירן (באנגלית: Adobe JRun) הוא שרת יישום אשר פותח במקור בשנת 1997 בתור מנוע Java Servlet על ידי לייב סופטוואר (Live Software) ולאחר מכן נרכש על ידי חברת אלריאיי (Allaire), אשר פיתחה לראשונה את שפת ה-J2EE. לאחר מכן ג'יירן הפכה להיות תוכנה בבעלותה של מקרומדיה, לאחר השתלטותה על אלריאיי, וכיום היא בבעלותה של אדובי מערכות לאחר שרכשה את חברת מקרומדיה בשנת 2005.

באוגוסט 2007 אדובי הודיעה רשמית כי היא מפסיקה לפתח את ג'יירן. עם זאת, צוות הפיתוח של אדובי קלדפיוז'ן ימשיך לבצע שינויים הכרחיים בבסיס התוכנה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.adobe.com/products/jrun/productinfo/faq/eod/ ההודעה של אדובי להפסקת פיתוח התוכנה]

קטגוריה:אדובי
קטגוריה:תוכנות מערכת
ארנולד שטיינהארדט

ארנולד שטיינהארדט (באנגלית: Arnold Steinhardt; נולד ב-1937) הוא כנר אמריקאי, ששמו נודע בעיקר ככנר הראשון של רביעיית גוארנרי.

==לימודים וקריירה==
שטיינהארדט, יליד לוס אנג'לס, קליפורניה, הופיע לראשונה עם הפילהרמונית של לוס אנג'לס בגיל 14. הוא למד במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה, אצל איוואן גאלאמיאן ובהמשך בשווייץ, אצל יוזף סיגטי. ב-1958 זכה במקום הראשון בתחרות הכינור הבינלאומית לבנטריט. הוא מרבה להופיע גם כסולן.

שטיינהארדט חי בניו יורק. הוא חיבר שני ספרים: "לא מתחלק לארבעה: רביעיית מיתרים שוחרת הרמוניה", תיאור חייו ברביעיית המיתרים גוארנרי, ו"חלומות כינור", אוטוביוגרפיה על חייו ועל חוויותיו ככנר.

==כתביו==
<div style="direction: ltr;">
*Steinhardt, Arnold, Violin Dreams, Houghton Mifflin, 2006, 
*Steinhardt, Arnold, Indivisible by Four: A String Quartet in Pursuit of Harmony, Farrar Straus Giroux, 1999, 
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://keyofstrawberry.com/ בלוג רשמי] 
* [https://web.archive.org/web/20051214133420/http://kbaq.org/arts/reviews/2005/guarneri KBAQ interview with Arnold Steinhardt], 6 בינואר 2005
* [http://www.music.umd.edu/faculty/music_directory/string/arnold_steinhardt Artist-in-Residence bio at the University of Maryland]

קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
ג'ון דאלי

ג'ון דאלי (באנגלית: John Dalley, נולד ב-3 במרץ 1935) הוא כנר אמריקאי, נגן כינור שני ברביעיית גוארנרי. דאלי נולד במדיסון, שבמדינת ויסקונסין, בארצות הברית, ולמד אצל אפרם צימבליסט.

דאלי נמנה עם סגל המורים של קונסרבטוריון אוברלין, משתתף בפסטיבל מרלבורו והוא "אמן הבית" באוניברסיטת אילינוי.

במשך השנים הרבה דאלי להופיע ברחבי ארצות הברית, קנדה, אירופה, יפן, אוסטרליה וניו זילנד, הן ברסיטלים והן כסולן עם תזמורת. כיום הוא נמנה עם סגל המרצים בבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת מרילנד. דאלי מנגן בכינור ניקולא לופו, שנבנה בצרפת ב-1810. 

דאלי היה חבר ברביעיית המיתרים אוברלין.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*https://web.archive.org/web/20060905205416/http://www.music.umd.edu/faculty/music_directory/string/john_dalley John Dalley
Artist-in-Residence, Violin] University of Maryland School of Music
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
מטען ייעודי

[[מעבורת החלל אנדוור נושאת על גבה מטען ייעודי, בדרכה לתחנת החלל הבינלאומית]]
מטען ייעודי (בראשי תיבות: מטע"ד; באנגלית: Payload) הוא המטען השימושי הנישא על ידי פלטפורמות כגון כלי טיס מאוישים ובלתי מאוישים, כלי שיט, רכב קרבי משוריין כגון טנקים ושריוניות ולוויינים. המטע"ד יכול לכלול פצצות וטילים, מטען מדעי או טכנולוגי ונועד להגשמת מטרת הפלטפורמה הנושאת. 

לדוגמה, המטע"ד בלוויין צילום הוא המצלמה.

מדד חשוב ביכולותה של פלטפורמה, הוא משקל המטע"ד אותו היא מסוגלת לשאת. ככל שהמטען הייעודי כבד יותר, יכולת התנועה של הפלטפורמה מוגבלת יותר. 

לדוגמה: לאנטונוב An-225 יש יכולת נשיאה של מטע"ד במשקל 225,000 ק"ג למרחק של 4,000 ק"מ, וללא מטע"ד טווח המטוס גדל ל-15,400 ק"מ. 
לסטורן 5, יש יכולת נשיאה של מטע"ד למסלול לווייני נמוך של 118,000 ק"ג, אולם למסלול לווייני לירח יכולת הנשיאה של מטע"ד היא רק 47,000 ק"ג.

במהלך שנות האלפיים חלה מהפכה בכל הקשור ליכולות מיזעור מטע"די החיישנים מצד אחד ובמקביל שיפור הביצועים מצד שני. הדבר בולט במיוחד בתחום הרחפנים עם מטע"די מצלמות יום ואמצעי ראיית לילה לגילוי מטרות ביום ובלילה איכותיים וקלי משקל.

==ראו גם==
*פוד

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תעופה צבאית