מעריב החזקות

מעריב החזקות בע"מ הייתה חברת החזקות ישראלית, שנסחרה בבורסה לניירות ערך בתל אביב ועסקה בפעילות בתחום ההוצאה לאור של עיתונים וכתבי עת, ובראשם העיתון "מעריב", וכן היו בבעלותה החזקות באמצעי תקשורת נוספים בתחום הטלוויזיה, האינטרנט, ארגון כנסים, והוצאת ספרים. לאחר שהחברה סבלה מהפסדים כבדים, הפעילות שלה נמכרה בהדרגה והיא הפכה לשלד בורסאי ב-2013.

==היסטוריה==
החברה הוקמה במקור בשנת 1978 תחת השם "מלון תיאודור הרצל ירושלים בע"מ" כחברת בת של "מלונות הכשרת היישוב בע"מ". בשנת 1992, רכשה חברת הכשרת הישוב את השליטה בחברת "מעריב הוצאת מודיעין", בעלת העיתון "מעריב" באמצעות החברה, שלא הייתה לה פעילות באותה עת. במהלך 1993 בוצעו רכישות נוספות של מניות חברת "מעריב הוצאת מודיעין" והחברה החזיקה מאז במלוא הבעלות על העיתון. בנובמבר 1993 החברה ששינתה את שמה ל"מעריב החזקות", ובפברואר 1994 הונפקו מניות "מעריב החזקות" בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

בשנת 1998, רכש איל ההון היהודי-רוסי ולדימיר גוסינסקי 25% ממניות החברה (בנובמבר 2008 מכר גוסינסקי את החזקותיו בהפסד של יותר מ-50 מיליון דולר).

במאי 2010, הצטרף איש העסקים זקי רכיב לגרעין השליטה בעיתון מעריב לצד משפחת נמרודי, כאשר השקיע כ-12 מיליון דולר לשם רכישת 30% ממניות החברה, והעניק הלוואת בעלים בגובה של 3 מיליון דולר. סך השקעתו בחברה הייתה 15 מיליון דולר (כ-60 מיליון שקל).

ביוני 2011 רכשה חברת "דיסקונט השקעות" מקבוצת IDB כ-61% ממניות "מעריב החזקות" בהשקעה כוללת של 147 מיליון ש"ח, ונכנס לתוקף הסכם בעלי מניות בינה ל"הכשרת היישוב" שבבעלות עופר נמרודי שבבעלותה נותרו 27% ממניות החברה.

החברה סבלה הפסדים כבדים. בשנת 2011 הפסידה החברה 96 מיליון ש"ח. הדו"ח הכספי של החברה ליוני 2012 כלל הערת עסק חי.

ב-20 בספטמבר 2012 נחתם הסכם למכירת "מעריב" (יחד עם יתר כתבי העת של הקבוצה ואתר האינטרנט nrg) למו"ל שלמה בן-צבי, תמורת 70 מיליון ש"ח (סכום שעשוי לגדול ל-74 מיליון ש"ח, בהתאם להצלחה בגביית חובות לעיתון). במהלך המשא ומתן על מכירת העיתון יצאו עובדי העיתון להפגנות, מחשש לפגיעה בזכויותיהם. חברת "מעריב החזקות" הצהירה שבכוונתה לייעד את התמורה בגין מכירת העיתון לכיסוי התחייבויותיה לעובדיה. במקביל להסכם הגישה "מעריב החזקות" בקשה לצו הקפאת הליכים. הצו ניתן, ונקבע בו שנאמנים אינם מחויבים להסכם המכירה שנחתם, ובסמכותם למצוא הסדר טוב יותר. במרץ 2014, הגיש שלמה בן-צבי בקשה להקפאת הליכים כנגד העיתון "מעריב" (שהיה אז בבעלותו), בית המשפט נענה לבקשה ואישר את מכירת עיתון מעריב לאלי עזור תמורת 4 מיליון שקל ואת עיתון מקור ראשון ואתר האינטרנט nrg לשלדון אדלסון.

לאחר שנמכרה כל הפעילות שלה, "מעריב החזקות" הפכה לשלד בורסאי. בספטמבר 2013 רכשו היזמים הילה פז ואביב ברקוביץ' את השלד הבורסאי ומיזגו לתוכו פעילות של חברה המבצעת אופטימיזציה אוטומטית למסעות פרסום באינטרנט - "אלגומייזר" (ששינתה אחר כך את שמה ל"גיקס אינטרנט").

==החזקות==
במשך השנים החזיקה "מעריב החזקות" בבעלות מלאה או חלקית בעשרות אמצעי תקשורת וחברות תקשורת המונים.
===טלוויזיה===
* טלעד - באפריל 1992 הצטרפה החברה לקבוצת טלעד שהתמודדה על זיכיון שידור בערוץ 2. טלעד הייתה אחת משלוש חברות שזכו במכרז והחלה לשדר בנובמבר 1993. באוקטובר 2002 החליט היועץ המשפטי לממשלה, אליקים רובינשטיין כי מעריב החזקות חייבת למכור את מניותיה בטלעד. רובינשטיין קבע כי העבירות שבהן הורשע עופר נמרודי באותה עת, בעת שהיה מבעלי השליטה בחברה, בעקבות פרשת האזנות הסתר, הן עבירות שיש עמן קלון. מאחר ש"חוק הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו" מנוע מי שהורשע בעבירות שיש עמן קלון מלהחזיק מניות זכיינית בערוץ מסחרי. המניות נמכרו בספטמבר 2004.
* טלוויזיה בכבלים - מעריב הייתה שותפה בחברת "מת"ב - מערכות תקשורת בכבלים", יחד עם חברת דנקנר השקעות, שזכתה באוגוסט 1988 במכרז להפעלת טלוויזיה בכבלים בעיר בת ים, ואחר כך זכתה במכרז באזורים נוספים בהם נתניה, חיפה ואזור הצפון. מת"ב מוזגה לתוך חברת HOT ו-2009 רכש פטריק דרהי את החברה. מת"ב גם הייתה שותפה בחברת "013 ברק" לאספקת שירותי טלפוניה בינלאומית שהוקמה ב-1996. בשנת 1999 החלה ברק לספק גם שירותי אינטרנט. ב-2006 מוזגה החברה לתוך חברת נטוויז'ן.
* ערוץ הקניות TV MALL - בפברואר 2004 רכשה "מעריב החזקות" 51% ממניות הערוץ שהוקם באותה עת. הערוץ היה אמור לעלות לשידור בכבלים ובלוויין בנובמבר 2004, אך החל לשדר לבסוף באפריל 2005. לאחר שצבר הפסדים הערוץ ירד משידור באוגוסט 2006.
===כתבי עת===
* "את" - ירחון לנשים,
* "מעריב לנוער" - שבועון לנוער,
* "מעריב לילדים" - שבועון לילדים,
* "נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל" - מהדורה עברית של נשיונל ג'יאוגרפיק - ירחון אמריקאי לטבע וגאוגרפיה,
* "טרוולר" - מגזין לתיירות,
* "רייטינג" - שבועון לנושאי טלוויזיה, פנאי ובידור,
* "עיצוב" - מגזין לאדריכלות,
* "להיות הורים" - מגזין להורים,
* "ביג טיים"- מגזין לסגנון חיים,
* "מותק"- מגזין העוסק בנושא אהבה, זוגיות ויחסים.

===מקומונים===
רשת המקומונים של "מעריב", הוקמה ב-1998 ונסגרה במאי 2013, היא כללה את:
* "זמן תל אביב" - תל אביב
* "זמן חיפה" - חיפה
* "זמן קריות" - הקריות
* "זמן מקומי" - ראשון לציון
* "זמן חולון בת ים" - חולון ובת ים
* "זמן הדרום" - אשדוד
* "זמן ירושלים" - ירושלים והסביבה. העיתון הוקם בשנת 1999, תחת השם "כל הזמן" במטרה להוות תחרות למקומונים "עיתון ירושלים" ו"כל העיר". העורך הראשון של העיתון היה אבי זילברברג. בתחילת שנת 2009 שינה העיתון את שמו ל"זמן ירושלים".
* "זמן השרון" - השרון
* "זמן מבשרת" - מבשרת ציון
* "זמן הנגב" - הנגב,
* "זמן חדרה" - חדרה
* "זמן נתניה"- נתניה
* "הדף הירוק" ו"קו למושב" - קיבוצים ומושבים
* "זמן שוהם" - שוהם
* "זמן מודיעין" - מודיעין
* "כל-בי" - באר שבע

===אינטרנט===
ב-1999 השיקה "מעריב החזקות" אתר אינטרנט, שהוקם על ידי חברה חדשה שהוקמה לצורך כך בשם "מעריב אינטרנט" והייתה בבעלות "מעריב החזקות" (75%) ואייל רינות (25%). רינות ניהל את החברה ביחד עם אשתו, סמדר נמרודי-רינות, אחותו של עופר נמרודי (אז בעל השליטה בחברת מעריב החזקות). ב-2002 רכשה "מעריב החזקות" את מלוא הבעלות באתר.

ב-6 ביוני 2004, לאחר השקעה של 25 מיליון שקל, עלה אתר מעריב במיתוג ועיצוב חדש ושינה את שמו מ"מעריב online" ל-"nrg מעריב", ופעל תחת הכתובת nrg.co.il, במטרה לבנות מותג אינטרנט שיתחרה בפופולריות של אתר ynet. עשר שנים אחר כך ב-2014 נמכר האתר ל"ישראל היום", ושינה שמו ל"nrg".
===החזקות נוספות===
* בית דפוס להדפסת עיתוני הקבוצה ולמתן שירותי דפוס שנמצא בבת ים. בדצמבר 2013 רכש העיתון "ישראל היום" את בית הדפוס. העיתון "מעריב" באותה עת החל להיות מודפס בבית הדפוס של קבוצת הארץ. החברה החזיקה בית דפוס נוסף באותו מתחם, שהיה שייך במקור להוצאת הוצאת א. לוין אפשטיין, בית דפוס זה שימש להדפסת מגזינים. בית דפוס עצמו גם היה בעל חובות כבדים בעת שהקבוצה הכריזה על חדלות פירעון.
* "מעריב קונגרסים" - חברה שארגנה כנסים.
* הד ארצי - חברת תקליטים שהייתה בבעלות חברת "מלונות הכשרת הישוב" וב-1999 נמכרה לחברה האחות מעריב החזקות תמורת 29 מיליון שקל במזומן. החברה נמכרה ב-2003. הד ארצי החזיקה גם בבעלות על:
** הוצאת ספרים "ספרית מעריב", שרוב פעילותה נסגרה ב-2002, ולבסוף נמכרה ל"כתר ספרים" ב-2012.
** זיכיון רשת חנויות המוזיקה טאוור רקורדס בישראל.
* בית מעריב - בניין המשרדים של הקבוצה בתל אביב, הועמד למכירה במכרז בדצמבר 2008, לאור הקשיים הכלכליים אליהם נקלע החברה. הוא נמכר לחברת האם הכשרת היישוב בינואר 2009, העיתון עזב את המבנה באוקטובר 2013, והוא נהרס בדצמבר 2019 לטובת הקמת מגדל משרדים חדש בן 42 קומות.
* חברת ההפצה "גל מעיתון" - חברה שסיפקה את שירותיה לעיתון מעריב והמגזינים שלו באופן בלעדי והעסיקה כ-900 עובדים. היא נסגרה במאי 2013 והעיתון עבר להיות מופץ באמצעות חברת בר שיווק והפצה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעריב
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:ישראל: אמצעי תקשורת
קטגוריה:עיתונות בעברית