פינו פלדינו

ג'וזפה הנרי "פינו" פלדינו (באנגלית: Giuseppe Henry "Pino" Palladino; נולד ב-17 באוקטובר 1957) הוא מוזיקאי, מלחין ומפיק ולשי. פינו הוא נגן סשן ובסיסט מבוקש שניגן עם מגוון רחב של אמנים, בהם The Who, ג'ון מאייר, ניין אינץ' ניילז, גארי ניומן, ג'ף בק וד'יאנג'לו.<ref></ref>

== חיים מוקדמים ==
פינו נולד נולד בקרדיף, בירת ויילס, לאם מוולשית ואב איטלקי (יליד העיר מקמפובסו).<ref name="when"></ref><ref></ref> פינו למד בבית ספר קתולי. והחל לנגן בגיטרה בגיל 14 ובגיטרה בס בגיל 17. הוא קנה את הפרטלס בס הראשונה שלו שנה לאחר מכן, ניגן בעיקר אר אנד בי, פאנק, רגאיי ורוק אנד רול.<ref name="Epifani1"></ref>

פינו נמשך למוטאון ולג'אז בגיל צעיר, ולקח שיעורי גיטרה קלאסית. בהשפעת אהבתו ללהקות לד זפלין ויס והקים להקת רוק.<ref name="brave"></ref> הוא מציין את ההשפעות המוקדמות של ג'יימס ג'מרסון, דני תומפסון ונורמן ווט-רוי כמו גם את הערצתו לג'אקו פסטוריוס, סטנלי קלארק, בוטסי קולינס, לארי גרהם, מייקל הנדרסון, אנתוני ג'קסון, מרקוס מילר ורוקו פרסטיה.<ref name="Jisi2008"></ref>

== קריירה ==
ב-1982 הקליט פינו עם גארי ניומן באלבום I, Assassin . בעקבות זאת, הוא התבקש להתשתתף באלבום הבכורה של פול יאנג. גרסת הכיסוי של יאנג לשיר " Wherever I Lay My Hat (That's My Home)" מאת מרווין גיי, כללה פתיח בס אייקוני של פינו על בס פרטלס, שלפיו מתבסס על ציטוט נעימת הפתיחה של "פולחן האביב" מאת סטרווינסקי.<ref></ref> השיר הפך ללהיט באירופה, ופינו הצטרף לאחר מכן ללהקתו של יאנג. בעקבות הצלחת השיר פינו קיבל הצעות להקליט עם ג'ואן ארמטרדינג, גו וסט ודייוויד גילמור.

בשנים 1988/89, פינו ניגן באלבום של דון הנלי The End of the Innocence בשלושה שירים, בהם הסינגל "New York Minute".

ב-1991 הוא הצטרף ל- The Law עם פול רודג'רס, לשעבר מבאד קומפני, והמתופף קניי ג'ונס, שירש את קית' מון ב-The Who after Moon died, והקליט את האלבום The Law.

בשנות ה-90, פינו החליף את בס הפרטלס המזוה איתו בבס 4 מיתרים ו-6 מיתרים בעלות פרטים. הוא ניגן בשנים אלו עם מליסה אתרידג', ריצ'רד רייט, אלטון ג'ון ואריק קלפטון.
משמאל לימין: [[סטיב ג'ורדן, ג'ון מאייר ופינו פינו.]]
הוא ניגן באלבום הסולו הראשון של מייק לינדופ, Changes, עם דומיניק מילר בגיטרה ומאנו קאצ'ה בתופים.<ref name="Mike Lindup Website Biography">[http://www.mikelindup.com/biography.htm] </ref>

ב-1999 הוא החל לעבוד עם ריצ'רד אשקרופט מ-The Verve באלבום הסולו הראשון של אשקרופט, Alone With Everybody .<ref name="Why the sun is rising in the west"></ref>

לאחר שהבסיסט של The Who, ג'ון אנטוויסל, מת בלילה לפני תחילת סיבוב ההופעות הראשון שלהם מזה שנתיים, פינו הפך לבסיסט של הלהקה בסיבוב ההופעות. ב-2006, הוא הצטרף לחברי הלהקה הנותרים באלבומם הראשון מזה עשרים וארבע שנים, Endless Wire. הוא ניגן עם The Who במופע המחצית בסופרבול XLIV ב-2010 עם סיימון טאונסנד בגיטרה, זאק סטארקי בתופים וג'ון "ראביט" בונדריק בקלידים. בשנת 2012, הוא יצא לסיבוב הופעות עם The Who על תחיית ה-Quadrophenia שלהם. הוא הפסיק לסיבוב הופעות עם The Who בשנת 2016, אך עדיין מעורב מדי פעם במפגשי אולפן, והופיע באלבומם מ-2019 בשם Who .

פינו פגש את סטיב ג'ורדן באמצע שנות ה-80 בזמן ששניהם עבדו כמוזיקאי סשן, מה שהפך לשותפות מוזיקלית ולידידות רבת שנים. לפי ג'ורדן, הוא תכנן להיפגש עם ג'ון מאייר ווילי וויקס בינואר 2005 כדי לבצע את Tsunami Aid: A Concert of Hope for עבור קורבנות רעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי (2004). וויקס לא הצליח להופיע, וג'ורדן הציע את פינו, ששמע חלק מיצירותיו של מאייר והיה מוכן לבוא. השלושה ההחלו במופי שכלל את השיר " Bold as Love" של ג'ימי הנדריקס, ומצאו כימיה משותפת. הם הקליטו אלבום והחלו בטור משותף כשלישייה.
פינו בפסטיבל Amarone in, הג'אז San Pietro in Cariano, איטליה, ספטמבר 2008
ב-22 בנובמבר 2005 הטריו הוציא את האלבום Try!. האלבום שכלל אחת עשרה רצועות שנוגנו בהופעה חיה, כלל גרסאות כיסוי של " Wit Until Tomorrow " של ג'ימי הנדריקס ו"I Got a Woman" מאת ריי צ'ארלס, שני שירים מהאלבום Heavier Things של מאייר ושירים חדשים של מאייר. פינו השתתף באלבומו השלישי של מאייר Continuum, באלבום הרביעי Battle Studies ובאלבום השביעי The Search for Everything .

במרץ ואפריל 2006, פינו יצא לסיבוב הופעות עם ג'ף בק וניגן עם JJ Cale, ואריק קלפטון באלבומם מ-2006 The Road to Escondido . בשנת 2009, הוא הקים שלישייה עם הקלידן פיליפ סאיס וסיימון פיליפס .

הוא ניגן עם סיימון וגרפונקל בסיבוב ההופעות האיחוד שלהם.

בינואר 2011, הוא נכנס לאולפן עם ד'אנג'לו כדי לסיים את הקלטת Black Messiah.<ref></ref>

בשנת 2013, הוא ניגן באלבומם של ניין אינץ' ניילז Hesitation Marks והשתתף בסיבוב ההופעות. בנוסף, הוא הפיק במשותף את אלבומו של חוסה ג'יימס No Beginning No End (2013). <ref></ref>

== חיים אישיים ==
בשנת 1992, פינו התחתן עם מרילין "מאז" רוברטס, חברה בהרכב הקולי של פול יאנג, The Fabulous Wealthy Tarts. יש להם שלושה ילדים: פביאנה, ג'יאנקרלה ורוקו, ושלושתם מעורבים בתעשיית המוזיקה.<ref name="foo"></ref>

== דיסקוגרפיה ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בסיסטים בריטים
קטגוריה:מוזיקאים ולשים
קטגוריה:אמני אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:ילידי 1957