OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כדור טניס

כדור טניס ירוק של חברת פן (PENN)
כדור טניס הוא כדור המיועד למשחק בענף הטניס, הכדור מזכיר מאוד את כדור הבייסבול, אך הוא שונה בצבעו, משקלו והרכבו. כדורי הטניס המודרניים נשמרים בלחץ (על פי תקן) בקופסתם עד לפתיחתם הראשונית, זאת מכיוון שכדי לשמור על הקפיציות שלהם כדורי הטניס ממולאים באוויר. הנפח של הכדורים קטן יחסית, ולא ניתן לנפח אותם מחדש – כך שאריזת הלחץ מונעת מהאוויר שבהם לברוח בטרם השתמשו בהם<ref></ref>.

כדור הטניס הוא אחד ממרכיבי הציוד הבסיסיים בטניס, יחד עם מחבט טניס ובלעדיו המשחק אינו יכול להתקיים כלל. כדורים אלו מיוצרים בצבעים ירוק, צהוב ולבן, ויכולים לשמש למטרות נוספות פרט למשחק עצמו.

==היסטוריה==
בתחילת דרכו של הטניס, כדוריו היו עשויים לרוב מעור אשר היה עטוף בשיער או בצמר. מי שהיו מייצרים את הכדורים באותה תקופה היו בעלי מלאכה סקוטים (הענף הומצא בבריטניה) ועבודה זו נחשבה כמורכבת מאוד כך שרק מעטים ידעו לבצע אותה בצורה נכונה, במיוחד שספורט זה נחשב אז כ"ספורט של עשירים". על פי הסיפורים, גם המלך הנרי השמיני אהב לשחק טניס ובהוראתו בעלי המלאכה חויבו לייצר את הכדורים בצבע ירוק בלבד. 

==כדורי טניס מודרניים==
כדורי הטניס המודרניים מיוצרים בצבע ירוק זוהר או בצבע לבן, שהם גם הצבעים היחידים המאושרים על ידי ה-ITF. כמו כן, הכדורים צריכים גם לעמוד בקריטריונים של גודל, משקל, הרכב ייצור ועוצמת קפיצה, כדי שיוכלו לשמש במשחקים רשמיים.<br />
הבדיקה הראשונית והחשובה ביותר שעושה כל שחקן, אפילו חובב, כדי לבחון כדורים שאינם חדשים היא בדיקת הקפיציות שלהם. אם הכדור לא קופץ מספיק, כנראה הוא לא מתאים למשחק. רוב שחקני הטניס מעדיפים כדורים קופצניים מספיק, שמתאימים לרוב סוגי המשטחים (קשים, חימר ודשא). השיטה המקובלת בקרב השחקנים לבדיקת הכדורים מתבצעת כך שלוקחים את אחד הכדורים, מפילים אותו מגובה של 2.5 מטר בקירוב ואם הוא קופץ חזרה מהרצפה לגובה של 1.35-1.50 מ', סימן שהוא תקין למשחק.

צבעו של כדור הטניס הוא בתדר גל של Hz 555-560, המהווה את שיא הרגישות של תאי המדוכים בעין האנושית

.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציוד טניס
קטגוריה:כדורים
פיש (להקה)

פיש (Phish) היא להקת רוק אמריקאית, הנחשבת מאז תחילת שנות התשעים לממשיכת דרכה של להקת "גרייטפול דד".

==היסטוריה==
פיש נוסדה כלהקה בת ארבעה חברים באוניברסיטה של ורמונט בשנת 1983, והייתה פעילה במשך 21 שנה, עד 2004. הצלחתה מיוחסת לכישרונם האישי של חברי הלהקה, בצד כימיה מצוינת ביניהם, וסגנון ייחודי.

==סגנון==
פיש יוצרת מוזיקת רוק עם השפעות ג'אז ופולק, ואלבומיה כוללים שירים וקטעים אינסטרומנטליים, בהם שירים "קלילים" והומוריסטיים בני כשלוש דקות, ויצירות בנות למעלה מעשר דקות של רוק מתקדם. למרות המגוון והשוני בין היצירות, ניתן להבחין בכולם בצליל הייחודי המאפיין את הלהקה, המזכיר את סגנונה של הגרייטפול דד.

סיבה נוספת שבשלה נחשבת פיש לממשיכת דרכם של הגרייטפול דד, היא שבדומה ל"דד", הופעות הלהקה מורכבות מקטעים ארוכים של ג'אם סשן (הופעות רבות הוקלטו ונמכרו כאלבומים). כן גם לפיש עדת מעריצים הנוסעת בעקבותיה באופן קבוע ונוכחת בכל ההופעות, בדומה ל-"Dead Heads", עדת מעריצי הגרייטפול דד.

==פעילות אחרונה==
חברי פיש התאחדו כחמש שנים לאחר פירוק הלהקה, בתחילת 2009, ובחודש מרץ אותה שנה יצאו למסע הופעות עד הקיץ, שהחל בשלושה לילות בהמפטון, וירג'יניה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות רוק מתקדם
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
פרננדו גונסאלס

פרננדו פרנסיסקו גונסאלס סופארדי (בספרדית: Fernando Francisco González Ciuffardi; נולד ב-29 ביולי 1980) הוא טניסאי עבר צ'יליאני. גונסאלס בחר בקריירת טניס מקצוענית בגיל 21 (1999), ופרץ לתודעת הקהל בשנת 2004, כשזכה במפתיע במדליית הארד האולימפית, באתונה ליחידים ובמדליית הזהב לזוגות יחד עם שותפו הצ'יליאני ניקולאס מאסו.

שנת השיא של גונסאלס הייתה 2007, שבה הגיע לגמר הגראנד סלאם היחיד בקריירה שלו באליפות אוסטרליה הפתוחה והפסיד בגמר לרוג'ר פדרר. לאחר הישג זה הגיע לדירוג השיא שלו בקריירה, 5 בעולם. את השנה סיים במקום השביעי בעולם לאחר הופעה משכנעת בגביע המאסטרס בשאנגחאי כשהצליח לגבור על רוג'ר פדרר בשלוש מערכות. שנה לאחר מכן, ב-2008, הגיע לגמר טורניר הטניס של אולימפיאדת בייג'ינג.

גונסאלס הודיע על פרישה ממשחק פעיל לאחר טורניר המיאמי מאסטרס שנערך ב-2012. המשחק המקצועני האחרון שלו נערך ב-21 במרץ 2012, בו הוא הפסיד ב-3 מערכות בסיבוב הראשון של הטורניר לטניסאי הצרפתי ניקולה מאהו.

==ילדותו ונעוריו==
גונסאלס, יליד סנטיאגו, בירת צ'ילה, התחיל לשחק טניס בגיל 7 עם אביו. הוא ומשפחתו עברו לעיירה בשם לה ריינה (La reina) במזרח סנטיאגו שם התאמן עם מאמן בשם קלאודיו גונסאלס (אין קשר משפחתי ביניהם) במועדון הטניס בלה ריינה.

גונסאלס היה מדורג ראשון בסבב הנוער העולמי. זכה באליפות ארצות הברית הפתוחה בזוגות לנערים יחד עם חברו ושותפו הצ'יליאני ניקולאס מאסו, שיתוף פעולה שהניב יותר מאוחר זכייה במדליית זהב באולימפיאדת אתונה 2004. גונסאלס זכה גם באליפות ליחידים באליפות צרפת הפתוחה לנוער.

== המעבר לבוגרים ==
כשעבר גונסאלס לליגה של הבוגרים הוא השתלב בה היטב עם זכייה בתחרות "פיוצ'ר". הוא העפיל פעמיים לחצי גמר "פיוצ'ר" בצ'ילה. גונסאלס התחיל לשחק בטורנירים גדולים בשנת 1999 ונחשב מאז למקצוען. בתחילת השנה הוא עוד שיחק בטורנירים קטנים כמו "פיוצ'רים". הטורניר הגדול הראשון שלו היה בוושינגטון. הוא ניצח בסיבוב הראשון את הטניסאי הקרואטי איוון ליוביצ'יץ, בסיבוב השני הוא הפסיד למרק רוסה שהיה מדורג אז במקום 31. הזכייה הראשונה שלו בטורניר ATP גדול הייתה בשנת 2000 על מגרשי החימר באורלנדו, פלורידה, בגמר הוא הדיח את ניקולאס מאסו שהיה מדורג 89 בעולם. לישראלים הוא מוכר במיוחד עקב הפסדו לדודי סלע במשחק העלייה לבית העליון בגביע דייוויס.

== הפריצה הגדולה ==
הפריצה הגדולה של פרננדו גונסאלס הייתה בשנת 2002. הוא זכה בתואר הגדול השני שלו בוויניה דל מאר שבצ'ילה כשניצח את ניקולאס לאפנטי בגמר בשלוש מערכות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טניסאים צ'יליאנים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: טניסאים
קטגוריה:נושאי דגל צ'ילה באולימפיאדה
קטגוריה:טניסאים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:טניסאים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אלופים אולימפיים מצ'ילה
קטגוריה:צ'יליאנים שנולדו ב-1980
גג (כתב עת)

גג הוא כתב עת ספרותי הרואה אור מאז קיץ 1998. בשנת 2019 יצא הגיליון ה-49.

את כתב העת מוציא לאור האיגוד כללי של סופרים בישראל, עמותה שהוקמה בשנת 1995, בעקבות פיצול באגודת הסופרים העבריים. שמו של כתב העת נועד לסמל את היותו של האיגוד 'ארגון גג' לסופרים הכותבים בישראל בשפות שונות, לא רק בעברית<ref></ref>. 

את כתב העת עורך חיים נגיד, הוא מודפס בכ-1,400 עותקים ומתפרסמים בו שירים, סיפורים ומסות במגוון שפות. כמו כן נערכו בתל אביב ערבי ספרות מטעם כתב העת, אותם ניהל פסח מילין.

מועצת המערכת: פרופ' גד קינר, פרופ' זיוה שמיר, ורדה גנוסר, פרופ' פארוק מואסי, ד"ר איבון קוזלובסקי-גולן.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20190716144219/https://www.gag-magazine.com/ ארכיון וירטואלי של כתב העת]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: כתבי עת ספרותיים
יין מתובל

יין חם (גליוויין)
יין מתובל חם (גליוויין)
יין מתובל (בגרמנית ובהולנדית: Glühwein, "גְלִיוַיין"; בדנית ובלשונות נורדיות אחרות: Gløgg, "גלֵג") הוא יין מתובל וחם אשר מוגש במדינות מרכז וצפון אירופה, ובייחוד בגרמניה ובמדינות סקנדינביה, בתקופת הציפייה, ארבעת השבועות שלפני תחילת חג המולד. בגרמניה הוא נמכר בשוקי חג מולד לצד בירות של חג המולד. בארצות סקנדינביה הוא כה נפוץ, שנמכרות גרסאות תעשייתיות, שבהן יש להוסיף מים לאבקה ליצירת הגלג.

מבחינה היסטורית, קדם ליין החם כפי שהוא מוגש כיום, יין רומי בשם קונדיטון, ויין מתובל קר כמו קלארה, אשר הוגש בתקופת ימי הביניים. בימי הביניים, יין שהחמיץ קלות היה עדיין ראוי כך לצריכה. כיום, נעשה שימוש ביינות תקינים (אם כי בדרך כלל זולים ומאיכות ירודה יותר). היין החם נפוץ בחלקים נרחבים של אירופה - מצפון איטליה ועד לסקנדינביה, בשמות שונים:
* וריאציות על המונח יין חם: ברומנית: vin fiert ; באנגלית: Mulled wine ; צרפתית: vin chaud; איטלקית: vin brulé
* וריאציות על המונח גלג: שוודית: Glögg ; נורווגית ודנית: Gløgg; פינית ואסטונית: Glögi
* מולדובה: izvar

יין חם מורכב בדרך כלל מיין אדום (אם כי לעיתים נעשה שימוש ביין לבן), אשר מוסיפים לו תבלינים: קינמון, ציפורן, גרידת לימון, כוכב אניס. בנוסף, ממתיקים את היין, לעיתים בדבש. לא מרתיחים את היין כשמחממים אותו, על מנת לא לפגוע בריכוז האלכוהול. לעיתים מוסיפים ליין החם "חיזוק" אלכוהולי, בדמות ליקר כגון רום או אמרטו.

== ראו גם ==
משקאות אלכוהוליים נוספים המוגשים לעיתים חמים:
* סיידר - משקה אלכוהולי העשוי ממיצי פירות.
* סאקה - משקה אלכוהולי יפני העשוי מאורז.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סוגי יין
קטגוריה:מאכלי ליל כל הקדושים
קטגוריה:מאכלי חג המולד
קטגוריה:סינטרקלאס
נתיב הכף

רישום משנת [[1565 של ארמדה פורטוגזית שהפליגה להודו בנתיב הכף ב-1507.]]
נתיב הכף (בפורטוגזית: Rota do Cabo) הוא הנתיב הימי בין ההמיספירה המערבית להמיספירה המזרחית, אשר בו מקיפים כלי שיט את כף התקווה הטובה, בקצה הדרומי של יבשת אפריקה.

חנוכתו של נתיב הכף נזקפת לזכותם של יורדי ים פורטוגזים, הודות לניסיון שצברו בהפלגה בלב האוקיינוס האטלנטי, תוך היעזרות בתורות הניווט והשיט שפותחו בפורטוגל. הראשון שהפליג בנתיב זה היה וסקו דה גמה, וכך גילה את הנתיב הימי להודו, כאשר עגן מול חופי קוז'יקוד ב-1498. היה זה חלום פורטוגזי נושן שהתגשם. המגעים בין מערב למזרח חדלו להיות תלויים במעבר שיירות בדרך המשי. כעת, ניצלה פורטוגל את ההזדמנות להפוך למעצמה ימית-מסחרית אטלנטית. היא אכן הפכה לכזו במאה ה-16, והסחר בים התיכון ספג מכה אנושה.

הדרך הימית להודו, מקור התבלינים, ולשאר חלקי העולם הלא-נודעים שבאוקיינוס ההודי, נשלטה בתחילה על ידי הפורטוגזים. בשנים 1498–1635, הפליגו מליסבון למזרח 917 ארמדות. ניסיונות מצד צרפתים, ביניהם גם זה של ז'אן פרמנטיאר, שהפליג לסומטרה ב-1529, לא היוו איום על המונופול הפורטוגזי. במאה ה-17 החלו ההולנדים והאנגלים גם הם להפליג למזרח בנתיב הכף, ולהקים שם תחנות סחר, ובכך תמה תקופת ההגמוניה של פורטוגל בשיט באוקיינוס ההודי.

במשך יותר מ-80 שנה יכלו הארמדות הפורטוגזיות, העמוסות בתבלינים ובמגוון סחורות, להקיף את הכף בלי שנשקפה להן כל סכנה מצד שודדי ים או ספינות סוחר של אומות אחרות; עם זאת, בעת שחזרו לאירופה, כאשר הפליגו לתוך המרחב הימי שסביב האיים האזורים (תחנת ביניים בסוף המסע), ספגו הספינות הפורטוגזיות (Naus) לעיתים תדירות התקפות של שודדי ים, שפעלו לא פעם מטעם הכתר הצרפתי או האנגלי.

בעבר נודעה לנתיב הכף חשיבות מסחרית ופוליטית רבה. בזכותו התפתחה מאוד הכלכלה של פורטוגל. זאת, כל עוד לא נאלצו קברניטי האימפריה הפורטוגזית למקד את תשומת לבם בזירות אחרות, בעיקר ברזיל. גם בכלכלה העולמית יוחסה לנתיב הכף חשיבות עליונה בעבר, עד פתיחת תעלת סואץ לשיט ב-1869. כאשר סגרה מצרים את תעלת סואץ לשיט בין השנים 1967–1975, שב נתיב הכף למוקד תשומת הלב העולמית, כמסלול חלופי חיוני לאספקת נפט למערב.

קטגוריה:נתיבי שיט
קטגוריה:קולוניאליזם
קטגוריה:פורטוגל: היסטוריה
קטגוריה:תחבורה ימית בין-לאומית
חשיפה (בית ספר)

חשיפה - בית־הספר לאומנויות התקשורת, הטלוויזיה והמולטימדיה, הוקם בשנת 1993, במטרה להכשיר יוצרים ואנשי מקצוע בתחומי המדיה השונים ובתחום של טכנולוגיה עתירת ידע. "חשיפה" משתייך למערך לימודי ההמשך של האוניברסיטה הפתוחה, והלימודים במרבית המסלולים מקנים נקודות זכות אקדמיות לתואר ראשון של האוניברסיטה הפתוחה. הקורסים בתוכניות הלימוד בבית הספר חשיפה מועברים בסדנאות ובשיעורים פרונטליים, לרשות הסטודנטים עומדות מעבדות מדיה מצוידות ומשוכללות, אולפן רדיו, חדר עריכה וצוות מתרגלים מקצועי.

בית הספר שוכן בכפר הירוק.

==מחלקות הלימוד==
* אנימציה
* תקשורת חזותית ועיצוב גרפי
* שיווק ופרסום
* קופירייטינג
* תסריטאות
* לימודי טלוויזיה
* תסריט ותחקיר דוקומנטרי
* קורסי צילום
* עיתונות ורדיו
* קריינות עריכה והגשת תוכניות מוזיקה לרדיו
* מסלול מבצעים גרפיים
* קורסי תוכנה בתחום העיצוב ועריכה
* פיתוח משחקי מחשב
* פוטותרפיה בשילוב אמנויות

בין המרצים: דודו שליטא, משה זילברנגל, אורן אדלר, תמי ברנשטיין, יגאל הרמן, אבי וינוגרד, נדב גל, שירי בכר, אורן שמעון, שעיה סטינלוב, שולי גרין סיבוני, צביקה קרצנר, רונן שמיר, שיר זיו, זיו לנצ'נר, נעמה מאור, אבי וינברג, ד"ר אינס גבל, אלכס ליבק, גסטון צבי איצקוביץ, אמיר אשר, יורם וידל, איתי צמיר, דנה לוי אלגורד, ענת זכריה, איטו אבירם, ערן הדס, טל שמעוני, אופיר רייכמן, אורן שוויד, נוי קונפורטי, נירה שירן מזרחי, ד"ר טלי גורלי טוראל, אביה עוזני, איילה גרבר סנפיר, גלי רייפר שירן.

בין הבוגרים הידועים ניתן למנות את דובי גריימז, נדב גל ורפי ברקוביץ', שיצרו במסגרת לימודיהם בבית הספר את המשחק הפופולרי ״מלך הפלאפל״.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.tapuz.co.il/albums/publicAlbum.asp?u=2470333&a=505432 תמונות מתוך תערוכת הבוגרים - הפנינג דיגיטלי 2007]

קטגוריה:האוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:ישראל: בתי ספר לקולנוע
1136

== אירועים ==
* תושבי נובגורוד מורדים בנסיך וסוולוד ומדיחים אותו.

== נולדו ==
* אמרליך הראשון, מלך ירושלים הצלבנית (נפטר ב-1174)

== נפטרו ==
* אברהם בר חייא, מדען יהודי שפעל בספרד (נולד ב-1065)

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1134

== אירועים ==
* הצבא בפיקוד אלפונסו הראשון, מלך אראגון התחיל מצור על עיר קטנה. הצבא הופתע על ידי כוח חילוץ ומלך נפצע קשה בקרב. תוך זמן קצר הוא נפטר.

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1128

== אירועים ==

== נולדו ==

== נפטרו ==
* עבדאללה אבן תומארת, מנהיג דתי ברברי, מייסדה הרוחני של שושלת האל-מוואחידון (נולד ב-1080)

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1126

== אירועים ==
* ניצחון משמעותי של אלפונסו הראשון, מלך אראגון בקרב ליד לוסנה. לאחר הגעה לחוף הים בדרום חצי האי הוא חזר לממלכתו בלתי מנוצח.

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
שמואל ברוך

הרב שמואל ברוך (תרנ"ט, 1898, זאכו, כורדיסטן - א' באייר תשנ"ד, 12 באפריל 1994, ירושלים) היה מראשי יהדות כורדיסטן, בעל אות יקיר ירושלים על פעולותיו למען העדה הכורדית.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת תרנ"ט (1898) לרב יוסף בנימין, מנהיגה הרוחני של קהילת יהודי זאכו ואב בית הדין.

הוא הוסמך לרבנות, ובפטירתו של אביו בשנת תרע"ו (1916) קיבל על עצמו, כשהוא בן 18 שנה בלבד, למלא את החלל בהנהגתה הרוחנית של קהילת יהודי זאכו.
בשנת תרפ"ה (1925) יצא בדרכו לארץ ישראל עם עשר משפחות נוספות שאותן שכנע להצטרף לעלייתו. בהגיעו לירושלים נמנה עם מייסדי שכונת זיכרון יוסף הסמוכה לשוק מחנה יהודה.

כשנה לאחר עלייתו שב לזאכו כדי לשכנע עוד משפחות לעלות, ואכן משפחות נוספות עלו בזכותו.

בשנת תר"צ הקים את "ועד העדה הכורדית" שלימים היה הבסיס ל"התאחדות העדה הכורדית". הוועד שהוכר על ידי השלטונות הבריטיים פעל בסיוע הסוכנות היהודית והצליח לקבל רישיונות עלייה ולהעלות 25 משפחות רבנים.

עם העלייה הגדולה של יהדות כורדיסטן פעל להביאם באופן מרוכז לירושלים. הוא ייסד את החברה קדישא לעדה הכורדית, והמשיך עד יומו האחרון לשמש כמנהיג רוחני לבני עדתו, לערוך חופה וקידושין ולהביא בבריתו של אברהם אבינו בהתנדבות.

בשנת תשכ"ט (1969) הוענק לו אות יקיר ירושלים על פעלו למען העדה.

זכרו מונצח ברחוב על שמו במרכז ירושלים - המשכו המערבי של רחוב אגריפס.

==חיבורו==
* טעמי המצוות - תפסירים, פיוטים, וקינות בארמית כורדית, חלקם מורשת אביו

== לקריאה נוספת ==
* הרב יצחק עמדי, חכמי כורדיסתאן, ירושלים ה'תשס"ה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ישראלים ילידי כורדיסטן
קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
1115

== אירועים ==
* פייר אבלר עובר לנוטרדאם
* סטפן (מי שיהיה מלך אנגליה לימים) הופך לרוזן מורטיין
* בלדווין הראשון בונה את מצודת מונראל
* ברצלונה עמדה במצור מוסלמי שנמשך 20 ימים.

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1114

== אירועים ==
* הקומנים תוקפים את האימפריה הביזנטית
* פלישת אלמורבידים לקטלוניה. הצבא המוסלמי נחל כמה הצלחות אך בסוף נכנס למארב ונחל תבוסה משמעותית. 

== נולדו ==
* ג'רארדו דה קרמונה, מתרגם של חיבורים מדעיים מערבית ללטינית (נפטר ב-1187)

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1113

== אירועים ==
* מסדר ההוספיטלרים בראשות גרארדוס מקבל את חסות הכנסייה מהאפיפיור פסקליס השני והופך לארגון עצמאי הכפוף לאפיפיור בלבד.

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1111

1111 היא שנה פלינדרומית, היחידה במאה ה-12. השנה הפלינדרומית הקודמת לה היא 1001, והבאה אחריה היא 1221.

== אירועים ==

* חיילים פורטוגזים משתלטים על סנטרם.

== נולדו ==

== נפטרו ==
* 3 במרץ – בוהמון הראשון, נסיך אנטיוכיה ממנהיגי מסע הצלב הראשון

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1108

== אירועים ==
* אלכסיוס הראשון ובוהמון הראשון נושאים ונותנים על חוזה דבול
* מספר הצלחות צבאיות לאלמורבידים בקרבות סביב טולדו. למרות הכל, העיר עמדה במצור הממושך.

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1107

== אירועים ==

* אלכסנד הראשון מוכתר למלך סקוטלנד ונישא לסיבילה דה נורמנדי
* מבצר שטונף הוקם בגליל
* תחילת מסע הצלב הנורווגי בו השתתף המלך בעצמו. המסע נמשך 4 שנים וצבא המלך ניצח בכל הקרבות בדרך.

== נולדו ==

== נפטרו ==

* מי פו, קליגרף, משורר וצייר סיני (נולד ב-1051)

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1105

== אירועים ==
* דוד הבנאי, מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, מספח סופית את ממלכת קאחתי-הרתי
* אל-מוואחידון הגיעו לחצי האי האיברי. במספר ערים נוצרים ויהודים נאלצים לבחור בין שינוי דת, גירוש או מוות.

== נולדו ==
* רבי יוסף קמחי
* מליסנדה, מלכת ירושלים

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1104

== אירועים ==

*הצלבנים בהנהגת בלדווין הראשון כבשו את עכו, והפכו אותה לנמלם העיקרי בארץ הקודש

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1103

== אירועים ==

== נולדו ==

== נפטרו ==
* רבי יצחק אלפאסי, מגדולי פוסקי התלמוד ומגדולי הפוסקים הספרדים (נולד ב-1013)

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1102

== אירועים ==
* אר'סרתן השני מוכתר כמלך ממלכת קאחתי-הרתי עם פטירת אביו קוויריקה הרביעי
* הנוצרים עוזבים את ולנסיה.
* מוסלמים הרחיבו את שליטתם בחצי האי האיברי עד לסרגוסה.
* המסגד הראשי של טולדו הומר לכנסייה.
* מכל הממלכות של המורים רק סרגוסה, מיורקה ואלבסין נישארו עצמיות. כל היתר נמצאים תחת שליטתם של אלמורבידים. 
* הקמת נסיכות טריפולי על ידי הצלבנים.

== נולדו ==

== נפטרו ==
* קוויריקה הרביעי מלך ממלכת קאחתי-הרתי

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1101

== אירועים ==
* דוד הבנאי כובש את מצודת זדזאני בקאחתי גאורגיה מידי קוויריקה הרביעי מלך ממלכת קאחתי-הרתי
* מסע הצלב של 1101

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1096

== אירועים ==

* מאורעות תתנ"ו טבח ביהודים ברחבי אירופה טורקיה סוריה לבנון וארץ ישראל, במסגרת מסע הצלב הראשון

== נולדו ==

* אל-מקתפי (נפטר ב-1160)
* איג מסן-ויקטור (נפטר ב-1141)
* מינאמוטו נו טמיושי (נפטר ב-1156)

== נפטרו ==

* 11 בנובמבר – ורנר הראשון, רוזן הבסבורג

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1093

== אירועים ==
* אלמורבידים כבשו את ליסבון ובדחוס. ממלכת בדחוס הפסיקה להתקיים
* אל סיד כבש את ולנסיה מהמורים והקים ממלכה שרק באופן פורמלי הכירה בעליונות של קסטיליה. בצבא של הממלכה משרתים נוצרים ומוסלמים זה לצד זה.
* אלמורבידים החלו במצור על ולנסיה אך הובסו על ידי אל סיד. הפסד משמעותי ראשון של אלמורבידים בחצי האי האיברי. 

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1092

== אירועים ==

* העיר טולדו עברה לשליטה נוצרית באופן סופי.
* המדען הסיני סו סונג פרסם את מפת הכוכבים הראשונה המוכרת בהיסטוריה בדפוס.

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1091

== אירועים ==
* אלמורבידים השתלטו על קורדובה ועמק קואדל קיביר. הנוצרים ניסו לעזור לאמיר סביליה אך ללא הצלחה. במהלך השנה גם סביליה וערים נוספות עבור לשליטה של אלמורבידים. 
* נורמנים כבשו את סיציליה. סיום שליטה מוסלמית על האי.

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1090

== אירועים ==

* מנהיג אלמורבידי יוסוף איבן טאשפין חזר לחצי האי האיברי בפעם השלישית. הוא כבש את הממלכות המוסלמיות בגרנדה ומאלגה וחזר לצפון אפריקה. בניגוד לעבר, הצבא נישאר בחצי האי בפיקוד נחדו המשיך בכיבושים.
* הנוצרים כבשו את ליסבון וסינטרה שבפורטוגל של היום.
* פריבילגיית וורמס ניתנה ליהודי חבל הריין.

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1088

== אירועים ==

* נוסדה האוניברסיטה הראשונה באירופה, אוניברסיטת בולוניה.
* צבא אלמורבידי חזר מצפון אפריקה והתחיל מצור על מבצר נוצרי באלדו שבמורסיה. לאחר מצור לא מוצלח שנמשך 4 חודשים הם חוזרים לצפון אפריקה ללא הצלחות.

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
אנדי ואן דר מיידה

אנדי ואן דר מיידה (בהולנדית: Andy van der Meyde; נולד ב-30 בספטמבר 1979) הוא כדורגלן עבר הולנדי, ששיחק כקשר התקפי. היה שחקן כנף ימין עם יכולת לשחק כקשר כנף גם בשמאל.

==קריירת מועדונים==
הוא החל את קריירת הכדורגל כאשר חתם כשחקן נוער בקבוצת האקדמיה של אייאקס אמסטרדם ההולנדית וערך את הופעת הבכורה בגיל 18 בקבוצה הבוגרת, בניצחון 0–1 על טוונטה אנסחדה ב-12 בנובמבר 1997. בשנת 1999, עבר לשחק בהרכב הראשון כמושאל אצל טוונטה. ואן דר מיידה פתח במדי טוונטה 32 פעמים מתוך 34 מחזורים בליגה ההולנדית הראשונה וכן כבש צמד שערים.
לאחר מכן שב בעונת 2000/01 לאייאקס, שם ערך 86 הופעות בליגה הבכירה במשך שלוש עונות ושותף גם במשחקי ליגת האלופות.

בשנת 2003, לאחר שכבש 11 שערים במשך העונה, נרכש על ידי מועדון הכדורגל אינטר מילאנו בסכום של 4 מיליון אירו. הוא ערך 15 הופעות במדי הקבוצה באותה עונה.

לאחר 29 הופעות בשתי עונות במדי אינטר בעונת 2004/05, הוא שוחרר מהקבוצה. לאחר שמועות רבות באשר לעתידו המקצועי, והתעניינות של מונקו וטוטנהאם הוטספר, סיכם ב-31 באוגוסט 2005 במועדון האנגלי אברטון תמורת 2 מיליון אירו.

בקיץ 2006, היה מוטל בספק עתידו בקבוצה, כאשר ערך רק 11 הופעות בעונתו הראשונה במדיה, בנוסף לטענת כלפיו על נטייה לשתיית אלכוהול ופציעות מרובות. הוא הכחיש כל קשר לטיעונים והודיע ביוני 2006 כי הוא מעוניין להמשיך באברטון עונה נוספת והצהיר על אהבתו לכדורגל האנגלי.
ב-18 באוגוסט, ואן דר מיידה הושעה בעקבות "התנהגות בלתי הולמת" לאחר שלא נכח במספר ימי אימון ונקנס ב-50,000 אירו.

במרץ 2010 עבר לתקופה קצרה לשחק בשורותיה של פ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית. ב-23 באפריל ערך את הופעת הבכורה בניצחון 0–3 במשחק הידידות מול ונלו.
בסוף חודש פברואר 2011, כשהוא בן 31, הודיע על פרישה מכדורגל. הוא חזר בו בחודש דצמבר והצטרף לקבוצת WKE מהליגה השלישית בהולנד עד לסיום העונה, בה פרש סופית מכדורגל.

==נבחרת הולנד==
בשנת 2000, הוזמן לסגל נבחרת הולנד בכדורגל על ידי המאמן דיק אדבוקאט. הוא ערך את הופעת הבכורה במדים הלאומיים במשחק מול נבחרת ארצות הברית בכדורגל במאי 2002 שהסתיים בניצחון 0–2.

בקיץ 2004, הגיע עם הנבחרת לחצי גמר יורו 2004, שם הפסידה הנבחרת לפורטוגל.
לאחר הטורניר, נבחר מרקו ואן באסטן לאימון הנבחרת וזה לא זימן את ואן דר מיידה לסגל הבכיר.

==חיים אישיים==
ואן דר מיידה מתגורר באמסטרדם, הוא גרוש ולו שתי ילדות. בנובמבר 2012 קיים סדרה של ראיונות בהם התוודה כי במהלך הקריירה שלו בתור כדורגלן הייתה לו בעיה של אלכוהוליזם. בזמן שהיה שחקן באברטון הוא הצטרף לתוכנית גמילה של שישה חודשים שלא צלחה ואחריה חזר לאלכוהוליזם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלני טוונטה
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:קשרי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הולנד
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1979
אלילה דיאן

אלילה דיאן מניג (Alela Diane Menig; נולדה ב-20 באפריל 1983 בנבאדה סיטי, קליפורניה) היא זמרת ויוצרת אמריקאית המקושרת לסגנונות פסיכו-פולק ו-New Weird America.

==ביוגרפיה==
דיאן גדלה להורים מוזיקליים (אביה מנגן בלהקת מחווה לגרייטפול דד, ולפעמים מלווה אותה בהופעות בגיטרה או מנדולינה), ושרה במקהלת בית הספר. את ההקלטות הראשונות שלה הוציאה באופן עצמאי בתקליט "Forest Parade", כשהיא מכינה לכל עותק עטיפה בנפרד, על נייר חום. הופעותיה הראשונות היו כאורחת של חברת הילדות שלה, המוזיקאית ג'ואנה ניוסום.

את השירים לאלבום האולפן המלא הראשון שלה, The Pirate's Gospel כתבה בטיול לאירופה. דיאן הקליטה אותם בסטודיו של אביה, הוציאה אותם לאור באופן עצמאי - ושוב הכינה בעצמה את עטיפות האלבום מנייר חום ותחרה, כתבה וציירה עליהן ביד. באוקטובר 2006 הלייבל "Holocene Music" הוציא לאור מחדש את האלבום עם שינויים בשירים ובסדר השירים. האלבום התקבל יפה בביקורות, בין השאר בטיימס וב-NME.

שיר חדש, "Dry Grass and Shadows", יצא באוסף של מוזיקה מנבאדה סיטי. חמישה שירים נוספים יצאו לאור באוקטובר 2006 בבריטניה, במהדורה מוגבלת על גבי תקליט ויניל, "Songs Whistled Through White Teeth".

ב-2008 תרמה את קולה לפרויקט The Silence of Love של הלהקה Headless Heroes בה חידשו, בין השאר, שירי פולק ישנים.

אלבומה השני, To Be Still, יצא ב-2009 וזכה לביקורות טובות.

דיאן הופיעה באירופה ובארצות הברית עם טום ברוסאו וכמופע פותח לדסמבריסטס, Akron/Family וושתי באניאן.
אלבומה השלישי Alela Diane & Wild Divine יצא באפריל 2011.

== דיסקוגרפיה ==
===אלבומי סטודיו===
*The Pirate's Gospel, Holocene Music, 2006 (רשימת שירים מורחבת)
*To Be Still, Rough Trade, 2009
*Alela Diane & Wild Divine, Rough Trade, 2011

===אלבומים בהוצאה עצמית===
*Forest Parade, 2003
*The Pirate's Gospel, בהוצאה עצמית, 2004

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1983
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
יוסף קרמרמן

יוסף קרמרמן (10 בינואר 1926 – 12 בנובמבר 1981) היה איש עסקים, חבר הכנסת ועסקן פוליטי.

==ביוגרפיה==
קרמרמן נולד בחיפה. בצעירותו הצטרף קרמרמן לאצ"ל והשתתף במספר מבצעים. אחרי תום מלחמת העולם השנייה נשלח לאירופה להדריך צעירים ניצולי שואה, עם חלקם חזר לישראל על סיפון ה"אלטלנה", ממנה ירד לפני שהופגזה.

הצטרף למרכז תנועת החרות ב-1957 ומונה לגזבר התנועה. במהלך שנות ה-60 כיהן כיושב ראש מרכז הספורט הארצי של בית"ר. היה לתקופה מסוימת העורך האחראי של העיתון "היום" של תנועת החרות. בשנת 1970 מונה ליו"ר מרחב תל אביב של התנועה

נכנס לכנסת החמישית ב-20 באוגוסט 1964 אחרי פטירתו של אברהם דרורי. כיהן ברציפות עד תום כהונתה של הכנסת השמינית. בסוף שנת 1969 התמודד על תפקיד שר בממשלת הליכוד הלאומי מטעם תנועת החרות, במטרה להעביר את התפקיד לידי עזר ויצמן. הוא הצליח בהתמודדות לגבור על יוחנן בדר וויתורו על התפקיד זכה לתשואות רבות על נכונותו לותר, אך גם לביקורת מצד מנחם בגין ויוחנן באדר שראו במהלך טעם לפגם. גם בהמשך היה קרמרמן מתומכיו של ויצמן במפלגה.

מתוקף תפקידו כגזבר היה יו"ר קרן תל חי. בקיץ 1975, כאשר נודעו היקפי החובות של הקרן, הוא נוטרל מתפקיד הגזבר, למרות שלא הודח, ובמקום זאת איתן לבני טיפל בשיקום הקרן. לקראת הבחירות לכנסת התשיעית הוא לא שובץ שוב במקום ריאלי ברשימה לכנסת בגלל הפרשה.

יוסף קרמרמן נפטר מדום לב.

==קריירה עסקית==
ב-1951 השתתף אביו שאול קרמרמן בהקמת חברת עץ לבוד תעשיות והשקעות בע"מ, לצד משפחות יהודאי וסלט, ובשנות ה-60 השתלב יוסף בעסקי החברה יחד עם אחיו, דוד קרמרמן, שימש מנהל כללי משותף. פעילותו כמנהל המפעל גזלה חלק נכבד מזמנו ומנעה ממנו להטביע חותם בפעילותו בכנסת. חברת ההחזקות "עץ לבוד תעשיות והשקעות" החלה ממפעל בפתח-תקוה בו יוצר עץ לבוד ("דיקט") והתרחבה לתחומי הנדל"ן, תעופה ואלקטרוניקה. בין השאר הקימה את שכונת גבעת אורנים בירושלים, החזיקה 50% ממניות "סאיקלון מוצרי תעופה" בכרמיאל עד למכירתה לחברת אלביט מערכות, והייתה בעלת השליטה בחברת תעשיות לייזר ו"מפעלי רכב אשדוד".

==משפחתו==
נישא לפעילת הליכוד רחל קרמרמן-מרידור, בתו של חבר הכנסת והשר יעקב מרידור. יחד עם חותנו היה מעורב במספר מיזמים כלכליים, בהם הקמת "תעשיות לייזר" שאפשרה שימוש בלייזר בניתוחים במקום בסכין.

יוסף קרמרמן הוא אביהן של מלייקה קרמרמן ושל הדוגמנית לשעבר איה קרמרמן, שהשתתפה בתוכנית ערב טוב עם גיא פינס כמגישה בצמד איה ושירלי, וחזרה בתשובה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חירות
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם גח"ל
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הליכוד
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:משפחת יעקב מרידור
קטגוריה:חברי הכנסת החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת השישית
קטגוריה:חברי הכנסת השביעית
קטגוריה:חברי הכנסת השמינית
קטגוריה:יושבי ראש ועדת הכספים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
דבנדרה בנהארט

דבנדרה בנהארט, 2005
דבנדרה אובי בנהארט (באנגלית: Devendra Obi Banhart; נולד ב-30 במאי 1981) הוא זמר-יוצר אמריקני המשויך לזרמי פולק שונים כמו פריק-פולק.

==ביוגרפיה==
בנהארט נולד ביוסטון שבטקסס לאם ונצוליאנית ולאב אמריקאי. הוא גדל בוונצואלה. בנהארט זכה להצלחה גוברת במהלך מגוריו בסן פרנסיסקו, כתלמיד במוסד לאמנות של סן פרנסיסקו, ולאחר מכן בניו יורק. בנוסף לקריירת הסולו שלו הוא חבר בלהקת Vetiver.

את האלבום הראשון שלו, ("The Charles C. Leary"), ובו 24 שירים, הוציא בנהארט בלייבל הינה בשנת 2002. לאחר הוצאת האלבום גילה אותו מייקל ג'ירה מהלהקה Swans, אשר הוציא עבורו בלייבל שבבעלותו, "Young God Records", את ארבעת אלבומיו הבאים:
# "Oh Me Oh My...The Way the Day Goes By the Sun Is Setting Dogs Are Dreaming Lovesongs of the Christmas Spirit" (2002) - נכללו בו 22 שירים, חלקם בהקלטה מחודשת מאלבומו הראשון.
# "The Black Babies" (2003) - האלבום יצא בארצות הברית בלבד ובו 8 שירים. 
# "Rejoicing in the Hands" (2004) - ובו 16 שירים.
# "Niño Rojo" (2004) - ובו 16 שירים.

בשנת 2005 הקים בנהארט, יחד עם אנדי קביק מלהקת Vetiver, את הלייבל "Gnomonsong". באותה שנה יצא אלבומו השישי, "Cripple Crow", בלייבל "XL Recordings" ובו 22 שירים. אלבומו השביעי "Devendra Banhart/Jana Hunter" היה אלבום משותף עם הזמרת ג'אנה האנטר וכל אחד מהם הקליט בו חמישה שירים. בשנת 2007 יצא אלבומו השמיני של בנהארט, "Smokey Rolls Down Thunder Canyon", ובו 16 שירים.

כיום בנהארט מופיע עם הרכב שמשנה את שמו לעיתים קרובות ושמו כרגע "Power Mineral".

ב-14 ביוני 2010 הודיע בנהארט על ביטול הופעותיו המתוכננות בישראל מסיבות פוליטיות.

ב-26 ביולי 2023 הוציא את הסינגל "Sirens".

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרי פולק אמריקאים
קטגוריה:זמרים השרים בספרדית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ונצואלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
יוסי סיאס

יוסי סיאס (נולד ב-24 באוקטובר 1960) הוא קריין, מגיש תוכניות רדיו ומנחה טלוויזיה.

==ביוגרפיה==
יוסי סיאס נולד ב-24 באוקטובר 1960. בהיותו בגיל שנה התגרשו הוריו, והוא עבר לבית סבתו ברמלה. 

את שירותו הצבאי עשה בצוות הווי ובידור של צה"ל.

== קריירה ==

=== ישראל ===
לאחר שחרורו עבר קורס קריינים והתקבל לעבודה בקול ישראל. בשנות ה-80 החל לעבוד ברשת ג', והגיש תוכניות מוזיקליות.

ב-1988 החל להגיש מדי יום לפני הצהריים את התוכנית "אהבה יומיומית" שבה נוגנו שירים, וביניהם קרא מכתבים, לרוב מכתבי אהבה שכתבו מאזינים. המתכונת של תוכניתו הורחבה, הוא עבר לרשת ב' והגיש פעמיים בשבוע את התוכנית "מצב הרוח" שהחלה בחצות הלילה ונמשכה עד 5 בבוקר.

במקביל לעבודתו ברדיו, הגיש בערוץ 2 תוכנית ארוח שעסקה בזוגיות, "יוסי סיאס", ובערוץ 3 בכבלים תוכנית בשם "סיפור אהבה עם יוסי סיאס" (1997-1998). כמו כן הוציא לאור ב-1988 ספר שנקרא "אהבה יומיומית" ובו קיבץ מבחר סיפורים אישיים על רקע עבודתו.

סיאס נשוי ליעל, כלכלנית, ושניהם הורים לעשרה ילדים.

=== מיאמי ===
בספטמבר 2003, עזב את עבודתו ברשות השידור.

בחודש מאי 2004 עזב עם בני משפחתו למיאמי שבארצות הברית. 

ב-2005 הוחתם על חוזה עבודה עם רדיו ללא הפסקה בה שידר עד סוף 2014, ומאז הוא הגיש ממיאמי את התוכנית "שיחות לילה".

==קישורים חיצוניים==
* תלמה אדמון, [http://jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?parm=96EjESVLnuL0fFJbC5Y8Ai%2FSnm6tMrX3mwyy50Jk2WxUPSah%2BWkekE%2F3iAquVPS1Yw%3D%3D&mode=image&href=MAR%2F1987%2F12%2F18&page=105&rtl=true אהבה בצהריים], [http://jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?parm=96EjESVLnuL0fFJbC5Y8Ai%2FSnm6tMrX3mwyy50Jk2WzrfQ9QCps%2B439ydMUJh1h8Yw%3D%3D&mode=image&href=MAR%2F1987%2F12%2F18&page=107&rtl=true המשך], [http://jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?parm=96EjESVLnuL0fFJbC5Y8Ai%2FSnm6tMrX3mwyy50Jk2Ww72spuiqCikhKTjM6YNYhaYw%3D%3D&mode=image&href=MAR%2F1987%2F12%2F18&page=126&rtl=true המשך ב], "מעריב סופשבוע", 18 בדצמבר 1987
*
*[http://www.103.fm/programs/program.aspx?c41t4nzVQ=EI קטעי ארכיון מתוכניתו של סיאס ברדיו ללא הפסקה]
* [http://103fm.maariv.co.il/programs/media.aspx?ZrqvnVq=FHDGDI&c41t4nzVQ=EI יוסי סיאס - התוכנית האחרונה, חלק א'], 103fm
* [http://103fm.maariv.co.il/programs/media.aspx?ZrqvnVq=GDFHEK&c41t4nzVQ=EI יוסי סיאס - התוכנית האחרונה, חלק ב'], 103fm
* 

קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:סגל 103fm
קטגוריה:צמחונים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
קטגוריה:רמלה: אישים
רשם החברות

רשם החברות היא יחידה ארגונית ברשות התאגידים העוסקת בהליכי הרישום של חברה בערבון מוגבל ושותפויות (ש"ר), ובאיסוף המידע שעליהן למסור בהתאם לחוק.

רשם החברות פועל מכח חוק החברות, התשנ"ט 1999, (פרק שלישי), פקודת רישום העסק ופקודת השותפויות.

עם הקמתו, פעל רשם החברות כאגף במשרד המשפטים. בשנת 2006, רשם החברות ורשמים נוספים במשרד המשפטים, אוגדו תחת רשות התאגידים הפועלת כגוף מפקח מטעם משרד המשפטים.

==סמכויות==
פעולותיו של רשם החברות נועדו לאפשר לציבור לממש את חופש ההתאגדות, ובין תפקידיו:
* רישום פרטי חברות חדשות.
* רישום שעבודים כנגד חברות, סילוקם או עדכונם.
* טיפול בהליכי פירוק חברות.
* בחינה וטיפול באפשרות הגדלת הון רשום של חברות.

תפקיד האגף, והעומד בראשו, הוא בעיקר אדמיניסטרטיבי – לקבוע אם נתמלאו הדרישות הקבועות בחוק לרישומי החברה. אך בכוחו מספר סמכויות אותן הוא יכול להפעיל ויכולות להשפיע על החברה. כגון: מתן שם לחברה – אם ראה הרשם כי השם מטעה או דומה לשם קיים אחר. כמו כן יכול הרשם לדרוש מחברה להעביר לידיו מסמכים הקשורים לפעולותיו. בסמכותו להפעיל סנקציות כמו קנס, במקרה והפרה חובות המוטלות עליה – כמו החובה להגיש דו"ח שנתי, ועוד.

לרשות האגף עומד מאגר מידע הפתוח בחלקו בחינם לציבור הרחב ובחלקו תמורת אגרה, וזאת בהתאם למימוש עקרון הפומביות. כך יכול כל אדם המעוניין לקבל במשרדי הרשם, פרטים מסוימים על כל חברה – מי הם בעלי מניותיה, מנהליה, כתובתם ועיסוקם, מהו ההון העצמי של החברה, שנת הקמתה, הליכי פירוק, מועד הגשת מאזניה, והאם יש לחברה שעבודי נכסים או מחויבויות רשמיות אחרות.

==מימון==

מימון פעולות האגף נעשה על ידי תשלום אגרה שנתית הנגבית מכל חברה.

==רשמים==

רשם החברות ממונה על ידי שר המשפטים, והוא אדם אשר כשיר לשמש כשופט בית משפט השלום.

{| class="wikitable"
|- bgcolor="#efefef"
! שם
! התחלת כהונה
! סיום כהונה
|-
|איל גלובוס
|2014
|מכהן
|-
| אלון בכר
| 2008
| 2014
|-
| ירון קידר
| 2004
| 2008
|-
| ?
| ?
| ?
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.justice.gov.il/MOJHeb/RasutHataagidim/RashamHachvarot/Odot.htm פעולות רשם החברות]
* 

==הערות שוליים==

חברות, רשם
קטגוריה:ישראל: רשויות פיקוח
שכנים (סדרת טלוויזיה)

"שכנים" הייתה קומדיית מצבים שהופקה על ידי מחלקת השידורים בערבית של הערוץ הראשון. התוכנית שודרה בשנים 1988- 1993 בכל מוצאי שבת. הרעיון לתוכנית היה של מנהל המחלקה הערבית יוסף בראל. את הסדרה כתבה הזמרת דליה כהן וביים ויקטור קמר.
==הפקה==
הסדרה נוצרה ביוזמת יוסף בראל, יחד עם שאול עבדי, מנהל התוכניות, ויקטור קמר, מנהל תוכניות דת, ילדים ונוער ומיקה רביד, מנהלת מחלקת תוכניות הדרכה, הסברה ותעודה בטלוויזיה בערבית, שהחליטו להפיק דרמה של דו־קיום בעקבות פריצת האינתיפאדה הראשונה מצד אחד ועליית הכהניזם מצד שני שהביאו למתיחות ביחסי ערבים ויהודים. בראל הסביר:. הם פנו למספר תסריטאים ובחרו בתסריט שכתבה דליה כהן.

הסדרה צולמה באולפני "טלעד" בירושלים ואחר כך באולפני ג.ג. בקריית התקשורת נווה אילן. פרק פיילוט ראשון שודר במאי 1988, העונה הראשונה שודרה בין נובמבר 1989 לינואר 1990. צילומי העונה השנייה החלו בסוף 1990, והיא שודרה במהלך 1991. העונה השלישית צלומה החל מאפריל 1993.
== תקציר העלילה ==
עלילת הסדרה מתרחשת בסוף שנות השמונים בישראל ומתמקדת בזוג יהודים בשם איציק ודורית חרוב (גדי יגיל ועפרה ויינגרטן) ולהם שני ילדים, אשר גר בבית משותף מול דירתם של זוג ערבי בשם בסאם ומונה מדוור (בסאם זועמוט ומרלן בג'אלי) וגם להם שני ילדים. במהלך הסדרה לומדים השכנים להתגבר על הדעות הקדומות ובסופו של דבר לקבל זה את זה. בנוסף קיימים שכנים נוספים, כץ (אלי גורנשטיין), מזרחי (אלברט אילוז) ורוזנפלד (מיכאל כורש).

בשנת 1993 הוחלפו דמויותיהם של הזוג הערבי בזוג אחר (יוסף אבו ורדה ואמל מורקוס) בנוסף לשינויים מהותיים אשר בוצעו בעלילת הסדרה.

==קישורים חיצוניים==

* -ריאיון עם בסאם זועמוט על הפקת הסדרה
ביקורות
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:קומדיות מצבים ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
מכל הדחה

מכל הדחה מסוף [[המאה ה-19 או תחילת המאה ה-20 במוזיאון בבריסל]]
מכל הדחה (בסלנג: "ניאגרה") הוא מתקן לשטיפת האסלה בבתי שימוש. מכל ההדחה נמצא בשימוש החל מהמאה ה-20, והחליף את השיטה הקודמת לשטיפת האסלה – צינור שהגיע היישר ממקור מים והופעל על ידי ידית או חבל ללא הקצבת הכמות להדחה.

== מבנה ==
מבנה מכל הדחה
מכל ההדחה בנוי ממכל העשוי מחומר פלסטי או חרסי, פתח לצינור מילוי מים בחלקו העליון, פתח יציאת מים בחלקו התחתון, ומנגנון הפעלה. אל מנגנון ההפעלה מחובר אמצעי הפעלה חיצוני - בדרך כלל ידית או לחצן.
 
== שיטות התקנה ==
בשיטה הנפוצה המכל מותקן על הקיר מאחורי האסלה, ומתחבר אליה באמצעות צינור. שיטה אחרת היא אסלות "מונובלוק", העשויות כיחידה אחת, בהן מכל ההדחה מחובר לאסלה. שיטה נוספת היא התקנת מכלי הדחה סמויים בתוך הקיר (והסתרתם באמצעות אריחי קרמיקה), ורק ידית או כפתור ההפעלה הם חיצוניים.

== סוגים ==
רוב מכלי ההדחה הם דו-כמותיים וכוללים מנגנון שטיפה מפוצל המאפשר הדחת מים ושטיפה בשתי כמויות שונות וקצובות למשל של 4.5 ליטר הדרושה לשטיפת נוזלים, ושל 6 ליטר לשטיפת מוצקים. בישראל כמויות אלה הוכרו כתקניות לשטיפת האסלה. קיימים גם מכלים בעלי מנגנון הדחה חד-כמותי.

== פעולת המנגנון ==
קול טיפוסי של מכל הדחה בפעולה
מנגנון הפעולה של מכל הדחה נועד לאפשר את הזרמת המים מהמכל לאסלה, לאפשר את מילוי המכל מחדש ולעצור את זרימת המים למכל בגמר המילוי.

החלקים העיקריים של המנגנון הם:
* פעמון גומי המכסה את צינור יציאת המים, ומחובר למוט אנכי.
* מצוף מחובר למוט על ציר.
* שסתום כניסת מים הנסגר על ידי כפתור.

כאשר המכל ריק, הפעמון מכסה את פתח יציאת המים, והמצוף נמצא במצבו הנמוך ביותר כשמשקלו לוחץ על הפעמון. במצב זה, הכפתור של שסתום הזרימה אינו לחוץ והמים זורמים בחופשיות אל תוך המכל.

ככל שהמכל מתמלא במים, לוחץ משקלם את הפעמון כלפי פתח היציאה ובכך אוטם אותו, והמצוף הולך ועולה. בהדרגה, לוחץ המוט אליו מחובר המצוף על כפתור הסגירה של שסתום המים, עד לסגירתו המלאה כאשר כמות המים במכל מגיעה ליעדה. בשלב זה המכל מלא במים ומוכן להפעלה.

לחיצה על אמצעי הפעלת המנגנון מסיטה זרוע שמרימה את מוט הפעמון. עם התרוממות הפעמון נפתח פתח היציאה והמים זורמים דרכו, כשעוצמת הזרם מונעת את סגירתו מחדש. בזמן הזרימה המצוף יורד במהירות, והשילוב של משקל המצוף עם היחלשות הזרם גורם לפעמון לצנוח ולאטום את פתח היציאה. כעת המכל ריק והתהליך חוזר על עצמו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בתי שימוש
הדחה
סטרייט ולעניין

סטרייט ולעניין היא קומדיית מצבים, מבית היוצר של הערוץ הראשון, שהופקה ושודרה בין השנים 1993–1994. הסדרה הייתה סדרת הטלוויזיה הישראלית הראשונה אשר הציגה דמות של הומוסקסואל בפריים טיים.

העלילה התרחשה בתל אביב והתמקדה בשניים החולקים דירה, שירי (כנרת טריפון רשף) ורוני (רפי ויינשטוק), מעצב גרפי מצליח, שבו שירי מתאהבת למרות נטיותיו המיניות, ובחבריהם ליאורה, מנשה כצנלסון וסמדרה המתגוררים באותו הבניין. הסדרה קיבלה את השראתה מקומדיית המצבים האמריקנית "שלושה בדירה אחת". דמותו של השכן מנשה כצנלסון (אבי יפה) כנער הופיעה מאוחר יותר בסדרה "בצפר".

בשנת 2012 שודרה הסדרה בשידורים חוזרים בערוץ הראשון, ומפעם לפעם שודרה גם ברצועת השידורים הלילית של הערוץ הראשון.

==הפקה==
לאחר שסיימה את לימודי המשחק והכתיבה באוניברסיטת תל אביב, פנתה כנרת טריפון רשף לכתיבת הפיילוט לסדרה "סטרייט ולעניין", שנקראה תחילה "יוצאים מהכלים". הפיילוט לסדרה צולם בקיבוץ יגור, ובו השתתפו רפי ויינשטוק ואיילת זורר. טריפון נעזרה במפיק מיכה שרפשטיין כדי לערוך את הפיילוט ולפנות לערוץ הראשון. הערוץ החליט לשלב את הסדרה בלוח שידוריו, ולפרויקט צוות ערן ריקליס כבמאי, לאחר שעבד עם שרפשטיין בסרט "זוהר". כשהוחלט על תחילת הצילומים, זורר הייתה בארצות הברית ועל כן הוחלפה בדבי קליידר-ברושי, ורפי ויינשטוק הוטס מאוסטריה לאחר שהחל לשחק שם בתפקיד הראשי בהפקה של "ישו כוכב עליון".

לסדרה הופקו שתי עונות, 19 פרקים סה"כ.

==ראו גם==
* קוויקי
* שלושה בדירה אחת

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:קומדיות מצבים ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות להט"ב ישראליות
קטגוריה:תל אביב-יפו בטלוויזיה
בד"ץ כוללות החסידים בירושלים

בד"ץ כוללות החסידים בירושלים היה הבד"ץ הרשמי של כוללות החסידים בירושלים. הבד"ץ נוסד בשנת תרנ"ב על ידי האדמו"ר הירושלמי רבי דוד'ל בידרמן מלעלוב, אשר העמיד בראש הבד"ץ את רבי שניאור זלמן פרדקין, רבה של לובלין שעלה ארצה.

==תולדות העדה==

בי"ד מיוחד לכוללות החסידים היה קיים עוד בשנת ה'תרט"ו, אולם כנראה שפעילותו לא הייתה ניכרת, ובית הדין האשכנזי שישב בחורבת רבי יהודה החסיד, היה מורכב מרבנים שהשתייכו לכוללות הפרושים, אם כי גם החסידים נזדקקו לו. בין דייני בית הדין החסידי בשנותיו הראשונות היו רבי יוסף (יעסיל) מקוידנוב, רבי נחום מפלוצק, חסיד חב"ד ורבי משה שלמה שכיהן ברבנות בפיטרקוב.

רק בשנת תרנ"ב (1892) כאשר עלה לירושלים, הרב שניאור זלמן פרדקין (לדיער), רבה של לובלין ובעל שו"ת תורת חסד, הוכתר כרבם של כוללות החסידים, ולידו נתארגן מחדש בית דין צדק לכוללות החסידים. בשנת ה'תרנ"ח (1898) עלה רבי דוד ליפמן שובקס, שגדל בבית רבי מנחם מנדל מקוצק, והועמד תחתיו בראש בית הדין. 

ארגון בד"צ מיוחד לעדת החסידים לא נראה בעיני הפרושים, אך ברבות הימים השלימו עם זאת, ושני בתי הדין התקיימו זה בצד זה, בד"צ פרושים בחורבת רבי יהודה החסיד, ובד"צ חסידים בחדר ליד ביהכ"נ תפארת ישראל. (ממאמר של הסופר בצלאל לנדוי).

בדצמבר 1910 לאחר פטירתו של הרב יוסף יהודה שטרזברג, מונה הרב בצלאל ישעיה ברנשטיין במקומו. דבר זה הביא להתמרמרות בקרב אנשי כולל אוסטריה אשר הודיעו על הקמת בית דין נפרד.

בשנת תר"פ עם התמנותו של הרב קוק לרבה של ירושלים וכינון הרבנות הראשית חבר בית הדין לבית הדין של הרבנות. הדיינים אז היו הרב ישראל זאב מינצברג, הרב דוד ליפמן שובקס והרב ירוחם פישל ברנשטיין. אחרי פטירת הרב קוק, כאשר הועברה השחיטה לאחריות המועצה הדתית, ובכך הפכה לכפופה בעקיפין לוועד הלאומי, עזבו הדיינים את בית הדין של הרבנות והצטרפו לעדה החרדית.

חברי הבד"ץ כוללת החסידים לדורותיהם (חלקי):
*הרב שניאור זלמן פרדקין מחבר שו"ת תורת חסד
*הרב דוד ליפמן שובקס (1898-1924)
*הרב יוסף יהודה שטרזברג (1901-1910)
*הרב טוביה אריה גולדברגר
*הרב אברהם בן הרב דוד הכהן (חתנו של הרב עקיבא יוסף שלזינגר).
*הרב אברהם צבי שור (בנו של הרב שמואל יצחק)
*הרב בצלאל ישעיה ברנשטיין (1910-1917)
*הרב מאיר איזראעל ד"ץ
*הרב ישראל זאב מינצברג (1922-1931)
*הרב ירוחם פישל ברנשטיין
*הרב שמואל פסח הלפרין
*הרב יצחק פרנקל

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.daat.ac.il/DAAT/kitveyet/shana/batey-4.htm בתי הדין של העדות בירושלים במאה ה-19], יהושע קניאל, אתר דעת
*[http://www.bhol.co.il/forum/topic.asp?topic_id=2324757&forum_id=771 שרשור על בד"ץ כוללות החסידים בירושלים] - פורום בחדרי חרדים, הייד פארק.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בתי דין דתיים
קטגוריה:היישוב הישן
קטגוריה:תנועת החסידות בארץ ישראל
דלת אש

דלת אש היא דלת שנועדה לסייע במניעת התפשטות שרפה במבנה ולאפשר לאנשים להיחלץ ממנו בקלות.

הדלת בנויה ממתכת ומחומרים העמידים בפני אש; לרוב פלדה, גבס (העמיד באש) וורמיקוליט - מינרל בעל יכולת בידוד גבוהה מאוד. היא כוללת שני משטחים מתכתיים משני צידיה וחלל בידוד ביניהם שתפקידו לשמור על צד אחד של הדלת קר יחסית במקרה של אש בצידה השני על מנת שאפשר יהיה לגעת בדלת. הדלת נפתחת תמיד לכיוון היציאה המהירה מן הבניין ולעיתים כוללת ידית בהלה בצידה הפנימי כדי לאפשר לאנשים הנמלטים מהבניין לפתוח אותה בקלות.

דלתות אש שבתפקודן היומיומי אמורות להיות פתוחות מוחזקות על ידי אלקטרומגנט. אולם, לעיתים בעת הקמת הבניין נחסכת עלות זאת, וניתן למצוא בניינים בעלי דלתות אש הדורשות פתיחה ידנית יומיומית. בשעת שרפה, מערכת הגילוי החשמלית, הפועלת תמיד על בסיס מקור אנרגיה חלופי ובלתי תלוי במערכת החשמל הרגילה, מנתקת את האלקטרומגנט ובכך גורמת לסגירה אוטומטית של הדלתות, על ידי מנגנון מכני או בכח הכובד. הדלתות נסגרות כדי למנוע התפשטות האש לאורך מסדרונות הבניין אך בו בזמן מאפשרת לאנשים לצאת דרכן ללא בעיה. בבנייני משרדים או בתי מלון בהם מסדרונות ארוכים שלאורכם שטיחים שעלולים ליצור מלכודות מוות בעת שרפה, מותקנות דלתות אש לאורכם כל מרחק מסוים הקבוע בתקני בטיחות של מכבי אש.

בדלתות אש כפולות, כלומר דלתות בעלות שתי כנפיים, מותקן תמיד "מתאם סגירה" לדלתות - מנגנון מכני פשוט שתפקידו להבטיח שכנף אחת של הדלת תיסגר לפני הכנף השנייה בהתאם לאופן הסגירה של הדלת, זאת כדי למנוע חריץ שיישאר בדלת שלא נסגרה עד הסוף דרכו יכולה להתפשט האש.

פתיחתן של חלק מדלתות האש יכולות להפעיל אזעקה שנשמעת בכל האזור או המבנה שבו התחילה השרפה, מטרת האזעקה היא "להודיע" לאנשים במבנה על השרפה ולגרום להם לצאת המבנה בהקדם האפשרי

במדינת ישראל קיים תקן מחייב לדלתות אש, ת.י. 1212.

==ראו גם==
* חומת אש
* מערכת גילוי וכיבוי אש
* יציאת חירום

== קישורים חיצוניים ==

אש
קטגוריה:בטיחות אש
אסמאעיל אבו שנב

שייח' אִסמאעיל אבו שנב (בערבית: إسماعيل أبو شنب; 1950 – 21 באוגוסט 2003) היה מראשי תנועת החמאס ברצועת עזה וממייסדיה. אבו שנב שימש כאחד מדוברי התנועה לפני שנהרג בירי טילים ממסוק ישראלי לעבר מכוניתו ב-21 באוגוסט 2003. יחד עמו נהרגו גם שניים משומרי ראשו, האני אבו אלעמארין, ומא'מן רבוד.

אבו שנב היה פעיל פוליטי בכיר של החמאס. הוא נמנה עם השייכים אל המעגל המצומצם והקרוב ביותר למנהיג החמאס, שיח' אחמד יאסין, וככזה, לקח חלק בהליכי קבלת ההחלטות בתנועה.
 
אסמאעיל אבו שנב למד הנדסה באוניברסיטת קהיר והוסמך לתפקיד מהנדס. הוא כיהן בעברו כיושב-ראש אגודת המהנדסים ברצועת עזה, ולעיתים גם הרצה בפקולטה להנדסה באוניברסיטה האיסלאמית בעזה. הוא ריצה עונש של 10 שנות מאסר בישראל על מעורבותו בפעילות חבלנית. במסגרת פעילותו בחמאס, הוא הרבה להתראיין בכלי התקשורת השונים, ולייצג את התנועה. בעמדותיו הוא נחשב לסמן מתון יחסית, וכמשתייך לזרם הפרגמטי בחמאס (אשר מוכן לפשרות זמניות מול ישראל ומול הרשות הפלסטינית)- זאת לעומת מנהיגי חמאס בולטים אחרים, כגון עבד אל-עזיז א-רנתיסי ומחמוד א-זהאר, אשר ייצגו את הזרם הדוגמטי והבלתי מתפשר.

בתקופה שלפני הריגתו, שררו מאמצים פנים פלסטיניים במטרה לשמור על הפסקת אש (הודנה) חד צדדית מול ישראל. פיגוע התאבדות אשר בוצע ימים ספורים לפני כן על ידי פעיל חמאס באוטובוס קו 2 בירושלים, ובו נרצחו 22 אזרחים ישראלים, תרם להחלטה הישראלית להרוג את אבו שנב. היה זה מסר ישראלי תקיף לחמאס, ולפיו כמו הבכירים הצבאיים בחמאס, גם מנהיגיה הפוליטיים של התנועה ברצועת עזה אינם מחוסנים מפגיעה. הריגת אבו שנב גרם לחמאס להודיע באופן רשמי על סיום ההודנה וחזרה לפעילות צבאית בהיקף מלא. 

הריגת אבו שנב היוותה תקדים, וסללה את הדרך להתנקשויות וניסיונות להרוג בכירים נוספים בהנהגה המדינית של החמאס, ובכללם שיח' אחמד יאסין, ד"ר עבד אל-עזיז א-רנתיסי, מחמוד א-זהאר, ואחרים. בנוגע לשאלה מדוע בחרה ישראל להתנקש תחילה דווקא באבו שנב, אשר נחשב כמתון יחסית בעמדותיו ותמך בהפסקת האש, מסתמן כי מדובר היה בבחירה משיקולים מבצעיים - שכן בניגוד לבכירים אחרים בחמאס, אבו שנב לא הקפיד להסתתר ולשנות את שגרת יומו. 

במסגרת ההתקפות הראשוניות של מבצע עופרת יצוקה ב-27 בדצמבר 2008, נהרג בסיכול ממוקד חסן אבו שנב, בנו של אסמאעיל.

==לקריאה נוספת==
* שלומי אלדר, להכיר את חמאס, כתר הוצאה לאור, 2012, לפי מפתח בעמ' 403

== קישורים חיצוניים ==

* 
* וולף בליצר, [http://www.cnn.com/2003/US/08/21/wbr.hamas.leader/ מי היה אסמאעיל אבו שנב?], CNN 
* [http://www.opendemocracy.net/people-debate_97/article_1469.jsp ריאיון עם אבו שנב] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילי חמאס שנהרגו בידי ישראל
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1950
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2003
קטגוריה:סגל האוניברסיטה האסלאמית בעזה
האמנה הבין-לאומית להסדרת ציד הלווייתנאים

המדינות החתומות על האמנה מסומנות בכחול
האמנה הבין-לאומית להסדרת ציד הלווייתנאים (באנגלית: International Convention for the Regulation of Whaling) נחתמה בלונדון ב-8 ביוני 1937 והפרוטוקולים הנספחים לאמנה נחתמו בלונדון ב-24 ביוני 1938 וב-26 בנובמבר 1945.

מטרתה של האמנה היא להגן על בעלי חיים מסדרת הלווייתנאים מציד-יתר, זאת על ידי הקמת מערכת בינלאומית המסדירה את אזורי הציד של הלווייתנאים על פי אמות מידה של שימור בעלי חיים אלה והמשך התפתחותם כמשאב טבע, למען הדורות הבאים. אמצעי הבקרה העיקרי לצורך יישום האמנה היה הקמת הוועדה הבינלאומית על ציד לווייתנאים בה יושבים נציגי כל המדינות החותמות. הוועדה הכניסה במהלך השנים שינויים רבים לדרישות האמנה, המשקפים שינויים בתקנים כלכליים, סביבתיים ומסחריים.

==המדינות החתומות==

המדינות החתומות על האמנה הן אוסטריה, אוסטרליה, איטליה, איי שלמה, אירלנד, אנטיגואה וברבודה, ארגנטינה, ארצות הברית, ברזיל, בריטניה, גינאה, גרמניה, גרנדה, דומיניקה, דנמרק, דרום אפריקה, הודו, הולנד, מונקו, מקסיקו, נורווגיה, ניו זילנד, סין (במקור חתמה על האמנה הרפובליקה הסינית), סנגל, סנט וינסנט והגרנדינים, סנט לוסיה, סנט קיטס ונוויס, ספרד, עומאן, פינלנד, פנמה, פרו, צ'ילה, צרפת, קוריאה הדרומית, קניה, קוסטה ריקה, רוסיה, שוודיה ושווייץ.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20070221041900/http://www.iwcoffice.org/commission/convention.htm נוסח האמנה]

קטגוריה:אמנות והסכמים במאה ה-20
קטגוריה:לווייתנאים בתרבות
קטגוריה:ציד
בינלאומית
בינלאומית
בינלאומית
בינלאומית
בינלאומית
מייקל בין

מייקל קוֹנֶל בִּין (באנגלית: Michael Connell Biehn; נולד ב-31 ביולי 1956) הוא שחקן קולנוע אמריקאי. נודע בעקבות השתתפותו במספר סרטי פעולה ומדע בדיוני בשנות השמונים, כגון "שליחות קטלנית", "שובו של הנוסע השמיני" ו"מצולות", שבוימו שלושתם על ידי ג'יימס קמרון.

==ביוגרפיה==
בין נולד באניסטון שבאלבמה למרשיה ודון בין. אביו היה עורך דין. הוא גדל בלינקולן שבנברסקה, ובנעוריו עברה משפחתו להתגורר במדינת אריזונה, שם החל לעסוק במשחק במועדון הדרמה של בית הספר התיכון שלו. בהמשך למד בחוג לדרמה באוניברסיטת אריזונה במשך שנתיים, ועבר להוליווד.

הוא נישא פעמיים, לקרלין אולסן (בין השנים 1980-1987), ולאחר מכן לג'ינה מארש (1988 עד היום). הוא אב לארבעה בנים.

===קריירה===
תפקידו הראשון בקולנוע היה בשנת 1978, בקומדיה בשם "מאמן". בהמשך השתתף במספר סרטים בתפקידי משנה תפקידים בקולנוע, וב-1984 גילם את דמותו של קייל ריס בסרט שליחות קטלנית, לצד ארנולד שוורצנגר. בסרט ההמשך, שליחות קטלנית 2 (1991), גילם שוב את ריס, בתפקיד אורח קצרצר שקיבל בסרט.

בעקבות פרסומו בסרט שליחות קטלנית, קיבל תפקיד משמעותי בסרט מצולות (1989), עבורו ניסו האולפנים לקדם את מועמדותו לפרס האוסקר, אך לא צלחו בכך. בנוסף שיחק בתפקיד משנה בסרט שובו של הנוסע השמיני. בהמשך קיבל תפקידים ראשיים בסרטים אריות הים (1990), פצצת זמן (1991) ו-K2 (1991).

בשנות התשעים שיחק בתפקידי משנה בסרטים כגון אמנות המלחמה והפריצה לאלקטרז. בשנות ה-2000 השתתף גם בסרטי קולנוע עצמאיים כגון "משחקי גנגסטה". כן הופיע במשחקי מחשב כגון Command & Conquer: Tiberium Sun.

בין השתתף גם במספר סדרות וסרטי טלוויזיה, בהן הסדרה "בלוז לכחולי המדים", וכן הסדרות קצרות הימים "שבעת המופלאים" (המבוסס על המערבון באותו שם), "הרפתקאות בע"מ" ו"הוואי", שבוטלו בשל רייטינג נמוך.

בין ממשיך ומופיע בתפקידי משנה בסרטים קטנים יותר, דוגמת הופעותיו בסרטים "סטילטוס" ו"רחובות הדם".

== פילמוגרפיה ==
*1978 - מאמן (Coach)
*1980 - Hog Wild
*1981 - המעריץ
*1983 - קצין ללא משמעת (The Lords of Discipline)
*1984 - שליחות קטלנית
*1986 - שובו של הנוסע השמיני
*1987 - Rampage
*1988 - האות השביעי
*1989 - מצולות
*1990 - יחידת אריות הים
*1991 - פצצת זמן (Timebomb)
*1991 - שליחות קטלנית 2
*1992 - K2
*1992 - טעם להרוג (סרט של USA)
*1993 - קשור ברצועה (סרט של HBO)
*1993 - Tombstone
*1995 - ג'ייד
*1996 - הפריצה לאלקטרז
*1996 - ירח מעל המדבר
*1997 - Asteroid
*1998 - Susan's Plan
*2000 - אמנות המלחמה
*2000 - צ'רי פולס (Cherry Falls)
*2001 -מגידו: קוד אומגה 2
*2002 - מעבר לעתיד (Clocktoppers)
*2005 - משחקי גנגסטה (Havoc)
*2005 - Dragon Squad
*2006 - הבלתי מסופקת (The Insatiable)
*2007 - 
*2007 - הם מחכים (They Wait)
*2008 - פגיון (Stiletto)
*2009 - רחובות הדם (Streets of Blood)
*2010 - שכול
*2011 - מבודדים
*2011 - נקר
*2017 - The Shadow Effect

=== טלוויזיה ===

*שבעת המופלאים (סדרת טלוויזיה - 2000-1998)
*הרפתקאות, בע"מ (סדרת טלוויזיה 2003-2002)
*הוואי (2004)
*נקודת זינוק (2019)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956