קדחת מערב הנילוס

נגיפי מערב הנילוס מבעד ל[[מיקרוסקופ אלקטרוני]]
קדחת מערב הנילוס (באנגלית: West Nile fever) היא מחלה נגיפית המתפשטת על ידי עקיצות יתושים.

== הנגיף והתפשטותו ==
נגיף מערב הנילוס ( - WNV) הוא פתוגן ממשפחת הפלאוויווירידה, הכוללת גם את הגורמים לקדחת הצהובה, קדחת דנגי ודלקת המוח היפנית. הנגיף זוהה לראשונה באוגנדה בשנת 1937 במחוז מערב הנילוס (West Nile Province) ומכאן שמו.

מחלת קדחת מערב הנילוס היא מחלה זואונוטית (מחלה של בעלי חיים המועברת גם לבני אדם). הנגיף ידוע כפוגע במגוון רחב של בעלי חיים, יותר מ-150 מיני ציפורים, וכן יונקים שונים כגון סנאים, כלבים, זאבים, סוסים ועטלפים.<ref></ref> הנגיף מועבר בעיקר על ידי עקיצות יתושים מהמינים כולכית מצויה, כולכית מצויה טרדנית (Culex molestus), וכולכית חד-פסית (Culex perexiguus), אך עלול להיות מועבר גם על ידי מיני יתושים אחרים כמו יתוש הטיגריס האסייתי, והוא מופץ בעיקר על ידי ציפורים נודדות אשר נושאות אותו במהלך נדידתן.<ref></ref> הנגיף יכול לעבור גם בתרומת דם או תרומת איברים, היריון, הנקה, שימוש במזרק או חשיפה לדגימת דם נגועה.

מנגנון ההפצה של הנגיף כולל מעבר מיתושים לציפורים וליונקים רבים. ישנן ראיות כי קרציות יכולות לשמש כמנגנון משני להישרדות הנגיף בתקופות בהן ישנה פעילות נמוכה של היתושים.<ref></ref> כאשר ציפור נעקצת לראשונה על ידי יתוש שנושא את הנגיף, היא תפתח מחלה כעבור מספר ימים עד שבוע. זמן המחלה אצל ציפורים (התקופה בה הן מדביקות יתושים שעוקצים אותן), נע גם כן בין מספר ימים לשבוע בדרך כלל. לאחר תקופה של בין שבוע לשבועיים, הציפור תמות או תחוסן בפני הנגיף לתקופה ארוכה. בפעם הבאה שתיעקץ על ידי יתוש שנושא את הנגיף היא לא תיפגע.

המחלה נפוצה באפריקה, אירופה, המזרח התיכון, מזרח ומרכז אסיה, דרום אמריקה ואוקיאניה.

== קדחת הנילוס בישראל ==
ב-1941 התפרצה המחלה לראשונה בישראל בסביבות הערים רמת-גן ובני-ברק והיא סווגה כמחלת חום מסיבה בלתי ברורה, רק בתחילת שנות החמישים זוהתה בשמה, ומאז תוארו מדי פעם התפרצויות נוספות שלה. מאחר שבאוכלוסיות שאינן בסיכון מהלך המחלה בדרך כלל קל יחסית, מרבית המאובחנים בה הם חולים הלוקים בסיבוכי המחלה, בדרך כלל דלקת המוח ודלקת קרום המוח, אך התפשטותה רבה יותר: ב-1989 נמצא כי אחוז חיילי המילואים בגילאי 40–50 הנושאים נוגדנים לנגיף היה 45%.
באוגוסט 2000, לאחר שנראה היה כי בישראל המחלה היא נחלת העבר, לקו במחלה 417 חולים, מהם אושפזו 324 ונפטרו 35.<ref></ref>
נתיבי ההעברה של וירוס קדחת מערב הנילוס. מאגר הווירוס העיקרי הוא בציפורים, והעברתו לאדם וחיות מזדמנות אחרות נעשית באמצעות ייתושים
במחקרים שנערכו נטען כי יש קשר בין התחממות מזג האוויר והופעת גלי חום כבד לעלייה בשיעור התחלואה. בישראל עונות הקיץ בשנים 1998–2000 היו חמות במיוחד, וכך גם בשנים שקדמו להתפרצות המחלה ברוסיה ובאוקראינה ב-1999. בחצי הכדור המערבי לא דווח על קדחת מערב הנילוס עד 1999, בה אותר בניו יורק המקרה הראשון של המחלה. בדיקה גנטית השוואתית של הנגיף שבודד העלתה השערה כי מקורו בישראל, וכי ייתכן שהגיע לארצות הברית באמצעות יתושים שהגיעו לצפון אמריקה עם נוסעים בטיסות מסחריות שהגיעו מישראל. לפי דיווחי משרד הבריאות, בשנת 2020 אובחנו בישראל 17 חולים בקדחת מערב הנילוס, שחיו ב-17 יישובים שונים. זוהי ירידה במספר החולים השנתי הנרשם מאז שנת 2017 לפחות.

ביוני 2024 אותרו עשרות מאובחנים במחלה, וב- 10 ביולי דווח על כמעט 300 חולים ו-15 נפטרים<ref></ref><ref></ref>.

== תסמינים ==
זמן הדגירה של המחלה בבני אדם הוא 3–15 ימים כאשר שיא הווירמיה (נוכחות נגיפים בדם) באדם מתרחש 4–8 ימים מההדבקה. עם זאת הווירמיה באדם אינה גבוהה ולכן נהוג להתייחס לבני אדם כפונדקאים סופיים, כלומר כאלה שאינם מעבירים את המחלה. המחלה באדם אינה מתאפיינת בדרך כלל בתסמינים קליניים בולטים, אך לעיתים היא מלווה בחום, כאבי ראש, הרגשה כללית רעה, בחילות, כאבי בטן, דלקת לחמית העין, שלשולים, פריחה בעור והתנפחות בלוטות הלימפה. בבדיקת דם שגרתית ניתן למצוא אנמיה בערך בכ-40% מהחולים.<ref></ref>

בערך ב-15% מהמקרים, בעיקר בחולים שהמערכת החיסונית שלהם חלשה (קשישים ומדוכאי מערכת החיסון), מופיעה דלקת קרום המוח, דלקת מוח (אנצפליטיס) או דלקת חוט השדרה. במקרה של התפתחות דלקת קרום המוח עלולים התסמינים להתבטא בכאבי ראש עזים, חום גבוה, נוקשות בצוואר (חוסר יכולת לקרב את הסנטר אל בית החזה בשכיבה), בלבול, חולשת שרירים, הכרה מעורפלת וכאב באור חזק.<ref name=":1"></ref>

שיעור התמותה מהמחלה הוא 3%–15% כאשר המחלה תוקפת בצורה הקשה ביותר חולים מבוגרים, בדרך כלל מעל גיל 50, וחולים שמערכת החיסון שלהם מדוכאת.<ref name=":1" />

== טיפול ומניעה ==
כיום (2024)<ref name=":0"></ref> אין טיפול יעיל נגד המחלה (אין כמעט תרופות נגד נגיפים), ברוב המקרים המחלה קלה וחולפת ללא טיפול. במקרים קשים יותר, נדרש טיפול תומך במסגרת אשפוז. הטיפול כולל עירוי נוזלים, תמיכה נשימתית מניעת זיהומים משניים וטיפול סיעודי.<ref name=":0" /> הדרך למניעת המחלה היא בעיקר מניעתית, בעיקר על ידי הפחתת אוכלוסיית היתושים, וכן באמצעות התגוננות על ידי שימוש בכילות ורשתות בבתים ובתכשירים דוחי יתושים.

טרם פותחו תרכיבים יעילים כנגד מחלת קדחת הנילוס בבני אדם, אם כי נעשו מספר ניסיונות לפתח תרכיבים מניעתיים המבוססים כולם על פעולה של נוגדנים מנטרלים.<ref name=":2"></ref> בנוסף, נעשים ניסויים מתמשכים לאיתור תרכיבים משוכללים המבוססים על בניית רצפים של גנום הווירוס, אך אלה טרם עברו את שלב הניסויים הקליניים.<ref name=":2" />

בעוד שבאדם טרם נרשמה הצלחה, הרי שפותחו שני תרכיבים מוצלחים ומסחריים בסוסים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.sviva.gov.il/subjectsEnv/PestControl/Pests/Mosquitos/Pages/WestNileVirus.aspx קדחת מערב הנילוס] באתר המשרד להגנת הסביבה
* [http://www.health.gov.il/Subjects/disease/WNF/Pages/default.aspx קדחת מערב הנילוס] באתר משרד הבריאות
* תמר יגר ואורי שלום, [http://magazine.isees.org.il/ArticlePage.aspx?ArticleId=99 עשור להתמודדות מתמשכת עם קדחת מערב הנילוס בישראל], כתב העת 'אקולוגיה וסביבה', ינואר 2011
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קדחות נגיפיות שמקורן בפרוקי רגליים וקדחות נגיפיות מדממות
קטגוריה:נגיפים
קטגוריה:מחלות נגיפיות