OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הבנות ביילין–אבו מאזן

יוסי ביילין, בתפקידו כסגן שר החוץ, עם מחמוד עבאס (אבו מאזן) בתקופת ההכנה לקראת הסכמי אוסלוהבנות ביילין אבו מאזן (או הסכם ביילין אבו מאזן) הוא מסמך שנוסח בסוף חודש אוקטובר 1995 על ידי נציגיהם של יוסי ביילין ומחמוד עבאס (אבו מאזן), באשר להסדר קבע כולל עתידי בין ישראל למדינה הפלסטינית. ביילין שימש בתקופה זו שר בממשלתו השנייה של יצחק רבין, ועבאס שימש כסגנו של יאסר ערפאת, יושב ראש הרשות הפלסטינית.
השיחות נערכו בחסות שוודית החל מאוקטובר 1993 ונוהלו בפועל בעיקר בין יאיר הירשפלד ורון פונדק לבין חוסיין א-ע'רא ואחמד ח'אלידי. כמו כן, גם חסן עספור ונמרוד נוביק השתתפו בחלק מהפגישות.

ההבנות התבססו על ההחלטות האו"ם 242 ו-338 והציעו תוואי גבול חדש בין ישראל לבין המדינה הפלסטינית, המתבסס על קווי 67
תוך חילופי שטחים. המדינה הפלסטינית על פי ההסכם תקום ב-90% משטחי יו"ש. 10% הנותרים - שטחים המאכלסים אז כ-70% מהמתנחלים, יועברו לישראל בתמורה לשטחים בצפון הנגב - שיסופחו למדינה הפלסטינית. ההסכם קבע גם שבקעת הירדן ושטחים בצפון ים המלח יועברו בסוף שנת 2007 לידי הפלסטינים.

בנוגע לירושלים, ההסכם קובע חלוקה מנהלית בעיר. חלוקת הריבונות בירושלים תתרחש רק עם קביעתו של פתרון הקבע, אך נקבע שירושלים תישאר מאוחדת כשדגל פלסטין מונף מעל הר הבית. בירת המדינה הפלסטינית, שתקרא אלקודס, תהיה שכונת אבו דיס.
המדינה הפלסטינית תהיה מפורזת, ויוסכם בעתיד על דרכים לאפשר מעבר בטוח בין רצועת עזה ליהודה ושומרון.

ההסכם לא כולל הכרה מצד ישראל בזכות השיבה הפלסטינית, ומציע פתרון אלטרנטיבי לבעיית הפליטים הפלסטיניים. הפליטים יוכלו לממש את זכות השיבה בגבולות המדינה הפלסטינית. ההתנחלויות יוכלו להישאר בתנאי שלא יוגדרו כישובים ליהודים בלבד. כך תוכל ישראל להימנע מן הצורך לפנותם בכח. ההסכם לא כולל באופן מפורש (אם כי בוודאי באופן משתמע) את סוף הסכסוך בין ישראל והפלסטינים, אך הוא כולל הסדרי ביטחון למשך 12 שנה.

מעמדן של ההבנות אינו מחייב מכיוון שלא נחתמו באופן רשמי על ידי אף אחד מהצדדים. ההסכם היה אמור להיות מוצג לראש ממשלת ישראל תוך מספר ימים מחתימתו הראשונית ולהוות בסיס להסדר קבע עתידי. אולם, ימים בודדים אחרי השגת ההבנות נרצח רבין והמהלך נקטע. שמעון פרס אשר החליף את רבין בתפקידו לאחר הרצח דחה את מסמך ההבנות. מאוחר יותר, במהלך השיחות על הסדר הקבע לקראת ועידת קמפ דייוויד, דחה אותן גם אהוד ברק. ביילין התבטא מאוחר יותר כמתחרט על שהשלים עם החלטתו של פרס ולא נאבק לניצול ההזדמנות.

ההסכם נחשף בתקשורת בחודש מרץ 1996, כאשר זאב שיף כתב אודותיו בעיתון הארץ.

==ראו גם==
* יוזמת ז'נבה
* הסכמי אוסלו
* ועידת קמפ דייוויד (2000)

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20090815085507/http://www.beilin.org.il/lexicon/lexicon_main.asp?topic_id=2&sub_topic_id=93 הסכם ביילין אבו מאזן] באתר של ביילין
* [https://web.archive.org/web/20150610231339/http://www.beilin.org.il/userfiles/file/beilin_abu_mazen_hebrew.pdf הנוסח המלא של ההסכם] באתר של יוסי ביילין
* יוסי ביילין, [https://web.archive.org/web/20160303203531/http://www.beilin.org.il/item.asp?id=129 ביילין אבו מאזן במלוא האחריות], הארץ, נובמבר 2001 - באתר של יוסי ביילין
* 
* 

==הערות שוליים==
 

קטגוריה:תהליך השלום הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:הצעות לפתרון הסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:1995 בפוליטיקה
אליט

אליט הוא מרכיב מינרלי עיקרי בקלינקר של צמנט פורטלנד. 
נוסחתו הכימית: 3CaO·SiO<sub>2</sub>, שמו המקוצר לפי הכימיה של חומרים צמנטים: C<sub>3</sub>S.

אליט הוא אחד מארבעת המינרלים: אליט, בליט, טריקלציום וצליט המרכיבים את הקלינקר (ישנם עוד 5 מינרלים הנמצאים בקלינקר, אך הם לא מופיעים בצורה קבועה). תכולתו בקלינקר נעה בין 45 ל-50 אחוזים. 

האליט התגלה בשנת 1897 על ידי טרנבום (Törneborn) בעת שעסק בחקר מבנה המינרל טריקלציום סיליקט.

ב-1977 גילתה הגאולוגית שולמית גרוס את המינרל בתצורת חתרורים שבנגב, ולצורה הטבעית של המינרל (בניגוד לאליט שנוצר באופן מלאכותי) ניתן השם חתרוריט על שם המקום בו נתגלה.

==לקריאה נוספת==
* רחל שלון, חמרי מליטה, ספרים טכניים "מידות", אוגוסט 1964.
* סורוקה, יצחק. חומרי מליטה, מלט ובטון. הטכניון - התחנה לחקר הבנייה, 1989, תשמ"ט. עמ' 79-80.

==ראו גם==
* צמנט

קטגוריה:חומרי בניין
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
GOCE

GOCE (ראשי תיבות של Gravity Field and Steady-State Ocean Circulation Explorer) היה לוויין מחקר שנועד למפות את שדה הכבידה והגיאואיד של כדור הארץ. הלוויין שוגר במסגרת Living Planet Programme.

לאחר דחיות של קרוב לחצי שנה שנבעו מתקלות, שוגר הלווין על ידי סוכנות החלל האירופית ב-17 במרץ 2009 מקוסמודרום פלסצק שברוסיה באמצעות משגר רוקוט. הלווין נשא עליו גרדיומטר המאבחן שינויים קלים בכבידת היבשות והימים, במטרה להכין מפות גרוויטציה מדויקות של כדור הארץ. תוצאות המדידות ישמשו, בין היתר, למעקב אחר זרמי מים באוקיינוסים, מדידות של גובה המים והטמפרטורה, ומכאן - למעקב אחר השפעתם על האקלים הנוכחי ולחיזוי.

משקל הלווין כ-1,100 ק"ג, והוא שייט בגובה כ-270 ק"מ.

הלווין ביצע תמרון יציאה משירות בצורה לא מבוקרת וכניסה לאטמוספירת כדור הארץ ב- 11 בנובמבר 2013 (כך שמקום נפילת חלק ממרכיביו לא היה מתוכנן מראש).

== קישורים חיצוניים ==
* 

*[http://www.esa.int/SPECIALS/GOCE/index.html דף הבית של החללית]
*
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:גשושיות אירופאיות
דרכי הורוס

דרכי הורוס היו דרכים בצפון סיני, שקשרו בין ארץ ישראל ומצרים העתיקה. דרכי הורוס נזכרו לראשונה בטקסט המצרי "סיפורו של שנהאת". הטקסט כנראה מתוארך לשלטונו של ססוסתריס הראשון (1943-1898 לפנה"ס). שנהאת היה פקיד מצרי שברח ממצרים לארץ רצ'נו (שמה של ארץ כנען במצרית קלאסית). בערוב ימיו הוא חזר למצרים ונעצר בדרכי הורוס, שם מפקד המשמר מבקש אישור מהמלך להכניס אותו למצרים. 

ישנם חוקרים שסבורים שבממלכה המצרית התיכונה התייחס המושג דרכי הורוס לנקודה על הגבול בין מצרים לסיני, שבה התבצע הרישום והאישור של הנכנסים והיוצאים ממצרים. אותה נקודה מזוהה עם מצודת הגבול בעיר סילה (סמוך לקנטרה של ימינו). 

בתקופת הממלכה המצרית החדשה ציין המושג דרכי הורוס את כל מערך הגבול בצפון סיני. בתקופה זו עברו בדרכי הורוס מלכי מצרים בדרכם לכיבושים באסיה. תחותימס השלישי עבר בדרכי הורוס בעשרה ימים והגיע לעזה, ומשם הוא המשיך וכבש את מגידו. בפפירוס אנסטאזי 1 מימיו של סתי הראשון, ובתבליט מקדש אמון בכרנך מימיו של רעמסס השני נזכרים יותר מעשרים תחנות- מצודות, ערים בצורות ובארות, שנבנו בצפון סיני בין סילה לעזה. חלק מהאתרים נחפרו ונסקרו כמו תל הבואה, חרובית ודיר אל בלח.

קטגוריה:דרכים וכבישים
קטגוריה:דרכים בארץ ישראל
קטגוריה:סיני
קטגוריה:מצרים העתיקה
גרזן מקור הברווז

גרזן מקור הברווז מלמעלה ומהצד (התמונה למטה)
שמים יורדת למצרים בציור מבני חסן]]
גרזן מקור הברווז (Duck bill axe) הוא גרזן עשוי ברונזה, שהופיע במזרח התיכון בראשית תקופת הברונזה התיכונה 2 (1550-2000 לפנה"ס). גרזן זה התפתח טיפולוגית מגרזן העיניים (fenestrated axe) שהיה בשימוש בתקופת הברונזה הביינימית (2000-2300 לפנה"ס). 

הגרזן נמצא בחפירות בארץ ישראל. בין השאר, שלושה גרזני "מקור הברווז" התגלו בקברים מתקופת הברונזה התיכונה IIA באתר הארכאולוגי חפירות גשר ליד קיבוץ גשר.

גרזן זה מצויר בציור קיר בקבר בני חסן שבמצרים התיכונה; בציור נראה איש שמי מחזיק את הגרזן בצורה הפוכה, דבר שמלמד כנראה שפניו לשלום.

גרזן זה מופיע גם בידו של חבדד, אחיו של נסיך כנען, באחת מהחריטות שנתגלו בסרביט אל-ח'אדם, אזור מכרות הטורקיז בסיני, שבו נתגלה הכתב האלפביתי הקדום ביותר הידוע לנו, מהאלף השני לפנה"ס.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20160303195116/http://www.oriental-arms.com/item.php?id=3631 תמונה של הגרזן מהאלף השני לפנה"ס]

==הערות שוליים==

גרזן מקור ברווז שנמצא ב[[תל כברי]]

קטגוריה:כלי עבודה
קטגוריה:גרזנים
קטגוריה:חיקסוס
קטגוריה:תקופת הברונזה התיכונה
אינוונציה

אינוונציה (מאיטלקית – Inventio – "המצאה") היא צורה מוזיקלית אומנותית, פוליפונית, מתקופת הבארוק באירופה (ראשית המאה ה-18). הצורה מתייחדת בכך שהיא מופיעה באופן כמעט בלעדי ברשימת יצירותיו של יוהאן סבסטיאן באך, וכתובה לכלי מקלדת. אינוונציות נוספות נכתבו בידי מלחין איטלקי בעל פרסום דל בשם פרנצ'סקו אנטוניו בונפורטי (1672–1749), אך אלו נותרו אלמוניות, בניגוד לאינוונציות הידועות של באך.

==האינוונציות ביצירתו של באך==
הקומפוזיטור יוהאן סבסטיאן באך כתב חמש עשרה אינוונציות דו קוליות (רי"ב 772–786) וחמש עשרה אינוונציות תלת קוליות (רי"ב 787–801). כותרתן של האחרונות היא למעשה "סינפוניות". באך כתב כל אינוונציה (מכל סוג) בסולם שונה, כך שאין שתי אינוונציות מאותו סוג אשר כתובות באותו סולם. האינוונציות הדו קוליות, בשל פשטותן לרוב לא מנוגנות בקונצרטים, אלא נותרות יצירות לביצוע על ידי תלמידים ופסנתרנים חובבים. האינוונציות התלת קוליות המורכבות, לעומת זאת, כן מנוגנות בקונצרטים. פסנתרן יוצא דופן הוא גלן גולד, שהקליט את האינוונציות כולן. האינוונציות הדו קוליות מסוימות אף עובדו לדואטים של כלים שונים. יצירות נוספות בצורת אינוונציה נמצאות אצל באך בספר המקלדת לבנו וילהלם פרידמן באך.

==צורה ומאפיינים מוזיקליים==

האינוונציות כאמור, כתובות לשניים או שלושה קולות עצמאיים, וכתובות לכלי מקלדת. הסכימה הכללית של האינוונציה היא למעשה פסקאות מוזיקליות, אשר מופרדות בקדנצות ברורות. לקראת כל קדנצה מתרחשת מודולציה לאחד הסולמות הקרובים לטוניקה, כאשר הפסקה המוזיקלית הבאה ממשיכה לרוב מאותו סולם אליו הובילה המודולציה האחרונה. הפסקה האחרונה נמצאת או מובילה חזרה אל הטוניקה ומסיימת בה. 

באינוונציות ניתן להבחין בשניים או יותר נושאים תמטיים. לרוב, יופיעו הנושאים אחד אחרי השני בקול מסוים, כאשר הקול הבא יכנס במהרה וישמיע את הנושאים באותו סדר כבקאנון, ובהתאם למבנה כניסת הקולות בפוגה. ישנם יוצאי דופן, כמו באינוונציה הדו-קולית בלה מז'ור, אשר פותחת בשני קולות כאשר כל אחד מהם מנגן נושא אחר מנושאי האינוונציה. לאחר תצוגת הנושאים מופיעות סקוונצות אשר מובילות אל הקדנצה החותמת פסקה מוזיקלית.

מכיוון שז'אנר זה הוא מצומצם מאוד, בעייתי להגדיר אותו בצורה מדויקת. עם זאת, ניתן לראות באינוונציה מאפיינים של חטיבות צורת סונאטה (כמו ביצירות רבות מאת באך ומלחיני בארוק נוספים); פתיחה בטוניקה והצגת הנושאים המוזיקליים, מעבר לחלק דרמטי יותר הפותח באחד הסולמות הקרובים (כמעט תמיד בדומיננטה), ואשר בו מספר מודולציות, ומן הסתם גם מספר זהה של קדנצות. אחרי החלק הזה, אשר ניתן לראות בו "פיתוח", יגיע חלק נוסף הזהה לרפריזה, ובו יופיעו הנושאים בשלמותם, כשחלק זה הוא לרוב בסולם הטוניקה, ותמיד יסיים בו.

מהירות ביצוע האינוונציות אינה מצוינת בכותרת כל יצירה. עם זאת, ביצוען נע בין בטמפו מתון (מודרטו) עד נמרץ, פרט לאינוונציה התלת קולית בדו מינור שהיא אינוונציה יחסית איטית, וקיימת בשתי גרסאות; גרסה פשוטה, וגרסה עם קישוטים מאת באך עצמו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צורות מוזיקליות
SAR-Lupe

איור של מערכת הלוויינים Sar-Lupe
SAR-Lupe היא מערכת של חמישה לווייני תצפית גרמניים, המופעלת על ידי משרד ההגנה של גרמניה. 
המערכת כוללת חמישה לוויינים במסלול LEO המשתמשים במכ"ם מִפְתָּח סינתטי, לשם תצפית על כדור הארץ, למגוון יישומים ביטחוניים. שם המערכת מורכב מראשי התיבות SAR (מכ"ם מִפְתָּח סינתטי) ו - Lupe, זכוכית מגדלת בגרמנית. המערכת מסוגלת לייצר הדמאות של כדור הארץ ברזולוציה מיטבית של כמטר אחד.

== לווייני המערכת ==
* 1 SAR-Lupe, שוגר לחלל ב - 19 בדצמבר 2006
* 2 SAR-Lupe, שוגר לחלל ב - 2 ביולי 2007
* 3 SAR-Lupe, שוגר לחלל ב - 1 בנובמבר 2007
* 4 SAR-Lupe, שוגר לחלל ב - 27 במרץ 2008
* 5 SAR-Lupe, שוגר לחלל ב - 22 ביולי 2008

כל לווייני SAR-Lupe שוגרו מרוסיה באמצעות משגר לוויינים מטיפוס קוסמוס 3 M.

== ראו גם ==
* COSMO-SkyMed

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.ohb-system.de/sar-lupe-english.html מידע על הלוויינים באתר היצרן הגרמני OHB]

קטגוריה:לוויינים גרמניים
ג'יימס באטלר, הדוכס השני מאורמונד

ג'יימס באטלר, הדוכס השני מאורמונד (באנגלית: James Butler, 2nd Duke of Ormonde; 29 באפריל 1665 - 16 בנובמבר 1745) היה חייל ומדינאי אירי, בנו של תומאס באטלר, הרוזן השישי מאוסורי ואשתו אמיליה, ונכדו של ג'יימס באטלר, הדוכס הראשון מאורמונד.

== ביוגרפיה ==
באטלר נולד בדבלין והתחנך בצרפת ובמכללת כרייסט צ'רץ' שבאוקספורד. לאחר מות אביו ב-1680 הוא ירש את תואר רוזן אוסורי. ב-1684 קיבל את הפיקוד על רגימנט פרשים באירלנד, ולאחר עלייתו לשלטון של ג'יימס השני הוא הועסק בחצר המלוכה ושירת בדיכוי מרד מונמות' ב-1685.

ב-1688 ירש את סבו בתור הדוכס מאורמונד, ולאחר מכן הצטרף אל ויליאם מאוראנז', שמינה אותו לקולונל של רגימנט הפרשים האישי שלו. על רגימנט זה פיקד בקרב בוין במסגרת מלחמת ויליאם באירלנד. באותה שנה מונה גם לנשיא טריניטי קולג' שבדבלין, וכיהן במשרה זו עד 1715. ב-1691 הוא שירת באירופה תחת פיקודו של ויליאם. לאחר עלייתה לשלטון של המלכה אן הוא התמנה למפקד כוחות הקרקע שפעלו ביחד עם סר ג'ורג' רוק בספרד, שם נלחם בקרב קדיס וקרב מפרץ ויגו במסגרת מלחמת הירושה הספרדית. לאחר שהושבע כחבר במועצת המלוכה הוא החליף את הרוזן מרוצ'סטר בתפקיד המשנה למלך של אירלנד, תפקיד אותו מילא בין 1703 ל-1707.

לאחר פיטוריו של הדוכס ממרלבורו ב-1711 החליף אותו באטלר בתפקיד קפטן-גנרל, והפך לעושה דברם של השרים הטורים, שמדיניותם הייתה להמשיך את המלחמה בארצות השפלה במקביל למתן פקודות סודיות לאורמונד לא לקחת חלק פעיל בתמיכה בבני בריתם שתחת פיקודו של הנסיך אויגן מסבויה.

בזכות תפקידו כקפטן-גנרל הוא היה לדמות מפתח במשבר שפרץ לאחר מותה של המלכה אן. אף על פי שתמך במהפכה המהוללת של 1688 הוא היה בעל נטיות טוריות, ומבחינה פוליטית היה מתומכיו של לורד בולינגברוק. בשנותיה האחרונות של אן הוא נחשד גם בנטיות יעקוביטיות, והתכתב עם בן דודו פירס באטלר (מפקד רגימנט יעקוביטי) וג'יימס פיץ ג'יימס, הדוכס הראשון מברוויק. אולם, הוא הצטרף לבולינגברוק והרוזן מאוקספורד בתמיכה הפומבית שלהם במלך ג'ורג' הראשון, שלמרות זאת פיטר אותו מתפקידו כקפטן-גנרל.
ביוני 1715 הוא הודח מכל תפקידיו, נמלט לצרפת, ובמשך תקופה קצרה התגורר עם בולינגברוק. ב-1716 החרים הכתר את כל אחוזותיו באמצעות חוק של הפרלמנט, אם כי חוק נוסף שנחקק לאחר מכן התיר לאחיו צ'ארלס לרכוש את האחוזות מחדש.

הוא נטל חלק במרד היעקוביטי של 1715, ולאחר מכן התגורר בספרד, שם התקרב לראשי המדינה ונהנה מגמלה מלכותית. הוא אף נטל חלק בתוכנית הספרדית לפלוש לאנגליה ב-1719 ולהמליך את ג'יימס פרנסיס אדוארד סטיוארט, אך הצי שלו נפגע קשות מסערה ליד גליסיה. בימיו האחרונים הוא התגורר בעיקר באביניון, שם סעדה אותו ליידי מרי וורטלי מונטגיו. אורמונד מת ב-16 בנובמבר 1745, ונקבר במנזר וסטמינסטר.

היה נשוי לליידי מרי סומרסט, בתם של הנרי סומרסט, הדוכס הראשון מבופורט ואשתו מרי קאפל. כמו כן, היה חבר במסדר הבירית ומסדר הדרדר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מפקדי הכוחות הבריטים וראשי המטה הכללי הבריטי
קטגוריה:גנרלים בריטים
קטגוריה:פוליטיקאים אירים
קטגוריה:דוכסים בריטים
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות עמיתים
קטגוריה:אבירים וגבירות של מסדר הדרדר
קטגוריה:אישים הקבורים במנזר וסטמינסטר
קטגוריה:ילידי 1665
קטגוריה:נפטרים ב-1745
הרי את

הרי את הוא אלבום סולו מאת הזמר והמפיק אסף אמדורסקי. זהו אלבום האולפן החמישי של אמדורסקי, והראשון הכולל שירים מקוריים לאחר הפסקה של 9 שנים, מאז הוצאת מנועים שקטים.

אף על פי שיצא מספר חודשים לאחר פרידתו המתוקשרת מאשתו מיכל אמדורסקי, אמדורסקי עצמו הדגיש במספר הזדמנויות כי האלבום, מעין אלבום קונספט העוסק ברובו בפרידה וזוגיות כושלת, אינו מתייחס לבעיות בנישואיו, וכי השירים נכתבו עוד לפני שהנושא היה על הפרק.

על האלבום כתב אמדורסקי: "שני צדדים יש לאלבום "הרי את". אחד קר, טכנולוגי ושכלתני, שני נוסטלגי, חמים וכזה שמחכה בעומק התמונה שיגלו בו חן. השיר הבא, שעל העטיפה נקרא "מהסוף להתחלה" אבל בעצם שמו האמיתי "סטארלייט" (אור כוכב) שייך לצד המופנם יותר באלבום.
הצד עם הבסים הדוביים, הפנדר-רודס, השירות המתפתלות, הגיטרה ווא-ווא והסינתסייזר ארפ-סולינה שנלקח מעזבון אולפני טריטון ולוכד בנשמתו את כל רגעי הסבנטיז הגדולים של תור הזהב ההוא".

האלבום יצא בגרסה רגילה בעלת דיסק בודד, ובגרסה במהדורה מיוחדת הכוללת דיסק עם שירי בונוס. הסינגל "ביחד" יצא כבר בשנת 2006, אך לבסוף הוחלט לשייך אותו לדיסק הבונוס. סינגלים נוספים שיצאו לקידום האלבום הם "רכבת לצפון" (במקור: "קקי בכנרת"), "גולשים" ו"בראשית". לאחר צאת האלבום יצאו הסינגלים "יש לך מקום", "סיני" ו"גשם מטאורי".

האלבום זכה לביקורות טובות, וקיבל מעמד זהב כחמישה חודשים לאחר צאתו.

==רשימת השירים==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אסף אמדורסקי.
# "רכבת לצפון" - 4:14
# "יש לך מקום" - 3:49
# "סיני" - 3:35
# "נוגעת בחלום" - 4:16
# "" - 0:19
# "גולשים" - 5:04
# "מהסוף להתחלה" - 5:04
# "קרן שמש ראשונה" - 0:37
# "א. אוהב אותך" - 4:04
# "גשם מטאורי" - 3:42
# "מטוסים" - 3:39
# "בראשית" - 3:34
# "מסתכל על הים" - 3:42

דיסק בונוס
# "סיני (ביצוע חי)"
# "יש לך מקום (ביצוע חי)"
# "ביחד"
# "אחרית (נעימה)"
# "את לא לבד"

==קישורים חיצוניים==

* אסף אמדורסקי [http://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=8572 מספר על יצירת השיר רכבת לצפון] באתר כאן

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2008
קטגוריה:אלבומי אסף אמדורסקי
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
אריסטוקרטיה (מעמד)

אריסטוקרטים צרפתים, ציור משנת 1774
אריסטוקרטיה (מיוונית: αριστοκρατία, ἀριστὀς = טוב יותר, κρατεῖν = שלטון, כלומר שלטונם של הטובים ביותר) הם בני אדם הנחשבים כשייכים למעמד החברתי הגבוה שבחברה ובתרבות בה הם חיים. המונח נובע מהמילה אריסטוקרטיה המייצגת צורת שלטון.

== היסטוריה ==
מעמדות גבוהים התקיימו ברובן המוחלט של החברות האנושיות לאורך ההיסטוריה. סימני ההיכר של מעמדות אלו היו בלבוש, בהתנהגות ובהפגנת העושר על-ידי בניית בתי מרחצאות, עריכת משתאות מפוארים ואירועים לבני המעמד העליון. <ref></ref>

השימוש הראשון במונח היה באתונה לאזרחים צעירים אשר הובילו את הכוחות הצבאיים, כי אומץ בקרב נחשב כמידה טובה וכי אלו שהובילו את הכוחות הצבאיים היו "הטובים יותר".

באירופה של טרום ימי הביניים היה המושג בשימוש ככינויים של אלו שהתבלטו בכוחם וביכולתם הצבאית, מתוך אריסטוקרטיה זו התפתחה האצולה המערבית. כמו ביוון היו אלו אנשים שיכולתם הגופנית והצבאית והאומץ שהפגינו אפשרו להם לכנות עצמם כטובים ביותר.

המהפכה הצרפתית חידדה את ההבדל בין אריסטוקרטיה שהיא סטטוס שיוכי לבין מריטוקרטיה שהיא סטטוס הישגי. במשך השנים הפך המושג אריסטוקרטיה לשם נרדף לנהנתנות וזכויות מולדות.

== השימוש במונח בעת החדשה ==
ההשתייכות למעמד האריסטוקרטי משתנה מחברה לחברה. ישנן חברות בהן כדי שאדם ישתייך לאריסטוקרטיה היה עליו להשיג מעמד זה באופן אישי, למשל על ידי הפגנת יכולות צבאיות. זאת בניגוד לחברות אחרות, כמו הקשטרייה בהודו בהן המעמד בא בירושה והוא על הגבול שבין אצולה לאריסטוקרטיה. עם זאת, ישנן חברות בהן מתקיים שימוש חופף במושגים אצולה ואריסטוקרטיה ושניהם מתייחסים לאותה שכבת אוכלוסייה. אריסטוקרטיה המקבלת זכויות מעוגנות בחוק וזכאית להוריש את תאריה הופכת לאצולה.

במדינות בהן זכויות יתר עדיין עוברות בירושה המונח אריסטוקרטיה מתייחס לבני השכבה הנהנית מהסדר הירושה, כלומר, בעולם המערבי מתייחסים לבני האצולה המערבית.

במדינות שאין להן היסטוריה של אצולה או של מעמד אריסטוקרטי העובר בירושה, המושג אריסטוקרטיה מהווה מונח תחליפי לבורגנות כמייצג שכבת בעלי רכוש שהכסף נמצא במשפחותיהם מזה דורות מספר. בארצות הברית ומדינות הגירה נוספות המונח מציין את בני המשפחות הראשונות שהגיעו למדינה ואשר בזכות כך תפסו חזקה על רכוש (אדמות, מכרות) ומשרות שלטוניות.

==ראו גם==
*אצולה
*אביר
*המעמד העליון
* אאופטרידים

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוציולוגיה
קטגוריה:ריבוד ואי שוויון
קטגוריה:קבוצות חברתיות
דניאל פינץ', הרוזן השני מנוטינגהאם

דניאל פינץ', הרוזן השני מנוטינגהאם
אן האטון
דניאל פינץ', הרוזן השני מנוטינגהאם (באנגלית: Daniel Finch, 2nd Earl of Nottingham; 2 ביולי 1647 - 1 בינואר 1730) היה מדינאי ופוליטיקאי אנגלי, בנו של הניג פינץ', הרוזן הראשון מנוטינגהאם.

== ביוגרפיה ==
ב-1673 נבחר פינץ' לפרלמנט הבריטי מטעם מחוז הבחירה גרייט בדווין, ולאחר מכן כיהן גם מטעם ליצ'פילד (1679–1682) וניוטאון (1981 - 1982). במקביל לתחילת כהונתו כנציג ניוטאון בפרלמנט הוא מונה ללורד הראשון של האדמירליות, וכיהן בתפקיד זה עד 1684. הוא היה אחד מהיועצים המלכותיים שחתמו ב-1685 על צו ההכרזה למלוכה של הדוכס מיורק, אך לאורך רוב כהונתו של ג'יימס השני לא היה חלק מחצר המלך. לאחר לבטים אחדים הוא החליט להצטרף לפלישתו של ויליאם מאוראנז', ולאחר הדחת ג'יימס השני היה בין אלה שזכו לתמורה מהמלך החדש.

הוא סירב לקבל את תפקיד הלורד צ'מברלין תחת ויליאם ומרי, אך הסכים לכהן כמזכיר המדינה. הוא כיהן גם כמזכיר המדינה למחלקה הצפונית (1689–1690, 1692–1693) וגם כמזכיר המדינה למחלקה הדרומית (1690 - 1693, 1702–1704). תחת שלטונה של המלכה אן הוא כיהן באותו משרד תחת סידני גודולפין, ופרש ממנו באופן סופי ב-1704. לאחר הכתרת ג'ורג' הראשון ב-1714 הוא הושבע כלורד נשיא המועצה, אך פרש מתפקידו ב-1716. ב-9 בספטמבר 1729 ירש את רוזנות וינצ'ילסי, שאוחדה עם רוזנות נוטינגהאם, אך מת ב-1 בינואר 1730.

ב-16 ביוני 1674 נישא לליידי אסקס ריץ', בתם של רוברט ריץ', הרוזן השלישי מוורוויק ואן צ'יק. בתם היחידה הייתה מרי פינץ', שנישאה לג'ון קר, הדוכס הראשון מרוקסברג. מרי הייתה גם המאהבת של ויליאם סאווילה, המרקיז השני מהליפקס, ואמה של דורותי סאווילה שנישאה לריצ'רד בויל, הרוזן השלישי מברלינגטון.

==משפחתו==
ב-29 בדצמבר 1685 נישא לאן האטון, בתו של כריסטופר האטון, ויקונט האטון. לזוג נולדו עשרה ילדים:
* דניאל פינץ', הרוזן השמיני מווינצ'ילסי (24 במאי 1689 - 2 באוגוסט 1769): נישא לליידי פרנסס פילדינג ולאחר מכן למרי פאלמר. לא ידוע על צאצאים שלו.
* ויליאם פינץ' (? - 25 בדצמבר 1766): נישא לשארלוט פרמור. ילדיהם היו סופיה פינץ' ואחיו הצעיר ג'ורג' פינץ', הרוזן התשיעי מווינצ'ילסי. ויליאם היה דיפלומט ופוליטיקאי שכיהן בבית הנבחרים הבריטי והיה שגריר בשוודיה ובארצות השפלה.
* ג'ון פינץ' (1743 בקירוב - 1763)
* הנרי פינץ'
* אדוארד פינץ' (1697 בקירוב - 16 במאי 1771): נישא לאליזבת פאלמר, אחותה של מרי פאלמר. היו להם שלושה ילדים. מאוחר יותר שינה את שם משפחתו לפינץ'-האטון.
* אסקס פינץ' (מתה ב-23 במאי 1721): נישאה לסר רוג'ר מוסטין, ברונט מוסטין השלישי. לזוג נולדו שלושה ילדים.
* ליידי הנרייטה פינץ' (14 באפריל 1742): נישאה לוויליאם פיצרוי, הדוכס השלישי מקליבלנד. לא ידוע על צאצאים.
* מרי פינץ' (1701 - 30 במאי 1761): נישאה לתומאס ווטסון-ונטוורת', המרקיז הראשון מרוקינגהאם.
* ליידי שארלוט פינץ' (1711 - 21 בינואר 1773): נישאה לצ'ארלס סימור, הדוכס השישי מסומרסט, וילדה לו שתי בנות.
* אליזבת' פינץ' (1723 - 10 באפריל 1784): נישאה לוויליאם מארי, הרוזן הראשון ממנספילד. לא ידוע על צאצאים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.archive.org/stream/encyclopaediabri19chisrich#page/824/mode/2up/search/Nottingham רוזני נוטינגהאם] במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה
* [http://www.thepeerage.com/p2418.htm#i24177 מידע] באתר thepeerage.com

קטגוריה:פוליטיקאים בריטים
קטגוריה:רוזנים בריטים
קטגוריה:חברי הפרלמנט של אנגליה (לפני 1707)
קטגוריה:חברי המועצה המלכותית
קטגוריה:ילידי 1647
קטגוריה:נפטרים ב-1730
פלאנט

פלאנט (Planet) הוא שמה של רשת ישראלית של שישה מתחמי בתי קולנוע (מגה-פלקס), הנמצאים בבעלות חברת "תיאטראות ישראל", כחלק מרשת בתי הקולנוע רב חן.

מאז הקמתה, הרשת נקראה "יס פלאנט", בשל שיתוף הפעולה ומתן חסות מצד חברת שידורי הטלוויזיה "Yes". בדצמבר 2022 הופסק שיתוף הפעולה ושם הרשת שונה ל"פלאנט".
סמליל פלאנט שנקראה אז "יס פלאנט" (2013–2022)
המתחם ב[[ירושלים]]
פלאנט איילון
בניין הכניסה במתחם ברמת גן
המתחם ב[[ראשון לציון]]

==מתחמי פלאנט==
* פלאנט קניון איילון – המתחם הראשון נפתח בשנת 2006 בקניון איילון ברמת גן, ובו 15 אולמות קולנוע ומתחם מזון מהיר.
* פלאנט חיפה – המתחם השני נפתח בשנת 2008 בקניון לב המפרץ שבמפרץ חיפה, תוך שינוי שמו ל-Cinemall (מעין הלחם בסיסים באנגלית בין המילה קולנוע – Cinema וקניון – Mall). במתחם 23 אולמות קולנוע ביניהם 4 אולמות VIP אולם 4DX ואולם ScreenX, והוא בית הקולנוע השלישי בגודלו בישראל. במתחם נפתחו מספר מסעדות ופאבים.
* פלאנט ראשון לציון – המתחם השלישי נפתח ב-19 ביולי 2012 במערב ראשון לציון, סמוך למתחם הסופרלנד. מתחם זה הוא הגדול ביותר בישראל של פלאנט, עם 26 אולמות ביניהם מתחם VIP הכולל 4 אולמות, אולם IMAX בעל מסך רחב המשתווה לבניין בעל 4 קומות, גובהו כ־15 מטר ורוחבו כ־22 מטר, אולם 4DX בעל הכיסאות הזזים ואפקט הריחות בהתאם לעלילת הסרט, ואולם ScreenX בעל זווית צפייה פנורמית ב-270 מעלות המרחיבה את המסך אל קירות האולם בהתאם לעלילת הסרט, ושני אולמות אירועים. במתחם גם מסעדות המשקיפות אל האגם ואולם אירועים שנבנה צמוד למתחם.
* פלאנט ירושלים – המתחם הרביעי במספר נפתח ב-13 באוגוסט 2015 בירושלים, כחלקו העיקרי של "מרכז שרובר לתרבות". המתחם ממוקם בפאתי שכונת אבו תור, על ציר התיירות שבין שער יפו וטיילת ארמון הנציב, ברחוב נעמי 4, קרוב למתחם "התחנה הראשונה". המתחם כולל 3 קומות המאכלסות 16 אולמות קולנוע, אולם IMAX ואולם 4DX. הקולנוע פועל בכל ימות השבוע, כולל שבת. הקמת המתחם במקום זה לוותה בהתנגדות שכנים שטענו למטרדי רעש והפרת אופי השבת. מיד לאחר פתיחתו נערכו מספר הפגנות מחאה בקרב האוכלוסייה החרדית, מרביתן בשכונות החרדיות עצמן הנמצאות מרחק רב ממתחם בית הקולנוע.
* פלאנט באר שבע – בשנת 2012 הכריזה חברת "תיאטרות ישראל" על בניית המתחם החמישי בעיר באר שבע, בעמק שרה, במתחם ישפרו פלאנט בעלות של כ-450 מיליון שקלים. המתחם נפתח ב-26 במאי 2016 והוא בעל 18 אולמות קולנוע הכוללים: אולמות VIP, אולם ScreenX, אולם 4DX ואולם IMAX.
* פלאנט זכרון יעקב – המתחם נמצא במבנה הצפוני בקומה השנייה של המרכז המסחרי "מול זיכרון", שלמרגלות זכרון יעקב על כביש 4. הוא כולל 12 אולמות קולנוע שמתוכם שני אולמות VIP. המתחם נפתח ב-29 ביוני 2017.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: רשתות בתי קולנוע
קטגוריה:yes הטלוויזיה בלוויין
קטגוריה:ראשון לציון: בתי קולנוע
קטגוריה:חיפה: בתי קולנוע
קטגוריה:רמת גן: בתי קולנוע
קטגוריה:ירושלים: בתי קולנוע
קטגוריה:באר שבע: בתי קולנוע
כרוב ניצנים

כרוב ניצנים או "כרוב בריסל" (שם מדעי: Brassica oleracea Gemmifera) הוא זן של כרוב הבר (Brassica oleracea), מין במשפחת המצליבים. זנים אחרים של אותו המין הם כרוב, ברוקולי וקולורבי. כרוב הניצנים מתאפיין בממדיו הקטנים (קוטר של 2.5–4 ס"מ), הוא צומח על גבעולים ארוכים, שעל כל אחד מהם צומחים 20–40 כרובים. מבחינת ערכו התזונתי, כרוב הניצנים עשיר בוויטמין K, בוויטמין C, בחומצה פולית ובסיבים תזונתיים.

אבותיו הביולוגיים של כרוב הניצנים בויתו ככל הנראה ברומא העתיקה. כרוב הניצנים כפי שהוא היום גודל לראשונה כנראה במאה ה-13 בבלגיה של היום, ולכן שם הצמח במספר שפות מתייחס לעיר בריסל, בירת בלגיה (למשל: באנגלית Brussels sprout, בספרדית Coles de Bruselas, באיטלקית Cavolini di Bruxelles, בטורקית Brüksel lahanası בפולנית Kapusta brukselska ובצרפתית Chou de Bruxelles).

==ערך תזונתי ובריאותי==
כרוב ניצנים (כמו גם ברוקולי) מכיל סולפוראפן (Sulforaphane), כימיקל אשר מיוחסות לו יכולות אנטי-מיקרוביות (Antimicrobial), אנטי-סוכרתיות (Anti-diabetic) ואנטי-סרטניות. בישול של כרוב הניצנים מפחית את רמתו של הסולפוראפן אך באידוי, אפייה, טיגון או הכנה במיקרוגל רמתו נשמרת גבוהה.
כרוב הניצנים הוא גם מקור ל-Indole-3-carbinol - חומר שמגביר תיקון של DNA וייתכן שחוסם את גדילתם של תאים סרטניים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוגוסטין פירמוס דה קאנדול
קטגוריה:מצליבים
קטגוריה:ירקות
Oxford Classical Texts

אחד הכרכים בסדרה
Oxford Classical Texts (בקיצור: OCTs), או בשמה האחר Scriptorum Classicorum Bibliotheca Oxoniensis היא סדרת ספרים אותה מפרסמת הוצאת אוניברסיטת אוקספורד. היא מכילה טקסטים מהספרות היוונית העתיקה והלטינית, כמו ה"אודיסיאה" של הומרוס ו"אינאיס" של ורגיליוס, בשפתם המקורית עם אפראט מדעי. הסדרה בדרך כלל אינה כוללת כתבים במדעי הטבע ובמתמטיקה כמו "יסודות" של אוקלידס.

כיוון שהספרים מיועדים בעיקר לסטודנטים של הלימודים הקלאסיים, כתובים המבוא וההערות באופן מסורתי בלטינית (כך שהספרים נכתבים בשפות הקלאסיות מהכותרת עד לאינדקס) ואין שום תרגום או הסבר בשפה מודרנית. כמה מהכרכים האחרונים, החל במהדורת 1990 של סופוקלס בעריכת יו לויד-ג'ונס ווילסון, שברו מסורת זו והם כוללים מבוא שנכתב בשפה האנגלית (אם כי הפירוש המדעי נותר עדיין בלטינית).

Oxoniensis הוא קיצור המשמש לציין בעיקר כרך בודד בסדרה (נכתב באופן מלא: editio Oxoniensis), ואינו מתייחס בדרך כלל לסדרה כולה, Teubneriana מתייחס ל-Bibliotheca Teubneriana, סדרה דומה ל-OCTs. אלו שמעוניינים בעזרה בקריאת המקורות הקלאסיים יוכלו להשתמש ב-Loeb Classical Library, הכוללת תרגום לאנגלית, או ב-Collection Budé, הכולל תרגום לצרפתית.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.us.oup.com/us/catalog/general/series/OxfordClassicalTexts/?view=usa סדרת Oxford Classical Texts בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד]

קטגוריה:סדרות ספרים
תולעת סיכה

תולעת סיכה (שם מדעי: Enterobius vermicularis; מכונה באנגלית: Pinworm, קרויה גם תולעת מרצע) היא טפיל המצוי במעיים של בני אדם ובעיקר של ילדים. 

בעקבות הדבקה בתולעת סיכה עלולה להתעורר מחלה הנקראת "אנטרוביאזיס". בדרך כלל, ההדבקה מתרחשת דרך בליעה ועיכול של ביצי התולעת, היכולות להימצא על הידיים, על המזון ולעיתים גם במים. התסמין העיקרי הוא גירוד באזור פי הטבעת. 

במקרים קלים הטיפול פשוט, אך הדבקות המוניות בטפיל עשויות להוות בעיה קשה יותר לטיפול בעקבות הדבקות חוזרות. תפוצת התולעת היא כלל-עולמית, והידבקות בה חוצה גבולות ומעמדות חברתיים.

המיקרופילריה של תולעת הסיכה הם באורך 250-200 מיקרון ורוחבם 7-5 מיקרון.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תולעים נימיות
לא יפריד דבר

לא יפריד דבר הוא אלבומו התשיעי של דני סנדרסון, שיצא בשנת 2009.

==רקע==
את האלבום הקליט סנדרסון עם להקת הליווי שלו, שהתגבשה לכדי הרכב קבוע מאז 2005, כאשר ארבעה מחברי ההרכב (תמר אייזנמן, כפיר בן ליש, יותם בן חורין וקרן מלכה) שרים שירי סולו באלבום.

לאלבום צורפו שני שירים ותיקים של סנדרסון - "מהשתיל הזה", שהופיע כבר באלבומו "תולדות המים" בביצועה של גלי עטרי, ו"זאת שמעל לכל המצופה", שיר שכתב סנדרסון לשלישיית הגשש החיוור בשנת 1974, כשהיה עדיין חבר בלהקת "כוורת".

שיר הנושא, "לא יפריד דבר", נכתב במקור כבר בשנות ה-70 בראשית הקריירה של סנדרסון. הוא נכתב במקור באנגלית, תורגם לעברית מאוחר יותר ועובד ללהקת גזוז. הגרסה של "גזוז", שבוצעה על ידי מזי כהן, נגנזה. רק לאחר פטירתה של נעמי סנדרסון, רעייתו, הצליח סנדרסון להשלים את מלאכת העבודה על השיר והוא צורף לאלבום זה.

מתוך האלבום יצאו כסינגלים השירים "אתה לבד" (מקום 9 במצעד השנתי של רשת ג'), "אם בחיים לא נאהב" ושיר הנושא.

בניגוד לקו המשעשע הקליל המאפיין את רוב הקריירה של סנדרסון, אופיו של האלבום אישי וטעון רגשית, אף כי גם בו יש רגעים של הומור. בין היתר עוסק בו סנדרסון בהתמודדות עם מותה של רעייתו נעמי כארבע שנים לפני יציאת האלבום.

האלבום הופק בחברת התקליטים NMC בהפקת גלית קלדרון וצורף אליו DVD מיוחד המתעד את העבודה באולפן ההקלטות על האלבום.

==ביקורות==
"לא יפריד דבר" התקבל באהדה בביקורת. בין היתר האלבום קיבל תשבחות על "הרעננות והתנופה", ונכתב כי סנדרסון מדגים באלבום את "יכולות ההלחנה ובניית ההרמוניות הנדירות שלו", ומתגלה שוב "כשחקן קבוצתי מוכשר, שיודע לתפעל את חברי הלהקה שלו ביעילות רבה".

==רשימת השירים==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דני סנדרסון. המבצע הוא סנדרסון אלא אם מצוין אחרת.

==משתתפים באלבום==
* דני סנדרסון - מילים, לחן, עיבוד והפקה מוזיקלית, גיטרה אקוסטית, גיטרה חשמלית, קולות ושירה
* כפיר בן ליש - אקוסטית, מפוחית וקולות
* יותם בן חורין - גיטרה בס וקולות
* תמר אייזנמן - אקוסטית, חשמלית וקולות
* קרן מלכה - קולות וכלי הקשה
* שי וצר - תופים וכלי הקשה
* שאול עשת - פסנתר וקלידים

נגנים נוספים
* חן שנהר - כינור
* אבנר קלמר - כינור, עיבוד וכלי מיתר
* גליה חי - ויולה
* מאיה בלזיצמן - צ'לו, עיבוד וכלי מיתר
* יאיר סלוצקי - טרומבון, עיבוד וכלי נשיפה
* עמית פרידמן - סקסופון טנור, עיבוד וכלי נשיפה
* ספי ציזלינג - חצוצרה, עיבוד וכלי נשיפה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* עופר שדמי, [http://kisuy.wordpress.com/2011/02/26/דני-סנדרסון-לא-יפריד-דבר-2009/ על עטיפת "לא יפריד דבר"], בבלוג "סיפור, כיסוי"

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי 2009
קטגוריה:אלבומי דני סנדרסון
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
קטגוריה:אלבומים בעברית
רז דר

רז דר (נולד ב-1 באפריל 1972) הוא שחיין עבר, אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה. בעל 3 מדליות כסף מהמכביה השלוש עשרה (1989).

== ביוגרפיה ==
דר גדל ברעננה ושחה בקבוצת השחייה של הפועל הוד השרון בית ברל (ה.ה.ב.ב.), בהדרכתם של המאמנים אורי שפר, אמנון קראוס וד"ר ברוך צ'יש.

===1986===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1986 זכה דר במדליית ארד אישית, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 17:19.04 דקות, אחרי יוחאי ליפשיץ מהפועל יזרעאל (16:31.73 דקות) וערן הירש (16:55.53 דקות).

במשחה נועם (בריכת 25 מטר) שנערך בסוף דצמבר אותה שנה קבע דר במשחה ל-1500 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש לגילאי 14 של 16:56.82 דקות.

===1987===
במסגרת תחרויות המוקדמות לאליפות ישראל למרחקים ארוכים (בריכת 25 מטר) קבע דר במשחה ל-1500 מטר שיא ישראלי חדש לגילאי 15 של 16:38.65 דקות, שיפור של כ-18 שניות לשיאו.

===1989===
====המכביה====
בתחרות השחייה של המכביה ה-13 שנערכה ביולי 1989 בבריכת השחייה באוניברסיטת תל אביב זכה דר ב-3 מדליות כסף. במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:00.54 דקות, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:11.87 דקות ובמשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש של 9:39.99 דקות ביחד עם יואב ברוק, שגב פורת וערן הירש.
====שיאן ישראל====
באליפות קנדה שנערכה בקלגרי בתחילת אוגוסט אותה שנה קבע דר שבמשחה ל-200 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 1:53.50 דקות, שיפור לשיא בן ה-6 שנים של אמיר גניאל (1:54.29 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי שיא ישראלי חדש של 8:21.97 דקות, שיפור לשיא בן ה-9 שנים של גניאל (8:23.33 דקות).

====שחיין מצטיין באליפות ישראל====
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט בסוף אוגוסט אותה שנה הוכתר דר בתואר השחיין המצטיין של האליפות לאחר שזכה ב-3 מדליות זהב ו-3 מדליות כסף. הוא הוביל את קבוצתו לזכייה במקום הראשון הכללי בתחרות. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 53.21 שניות, כשניצח את השיאן הטרי יואב ברוק ב-4 מאיות השנייה (53.25 שניות) וזוהר וייס (53.48 שניות), במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.94 דקות, לפני יואב ברוק (1:55.39 דקות) וברק עטר (1:56.20 דקות) ובמשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:00.83 דקות, לפני ברק עטר (4:01.76 דקות) וניל מזרחי (4:17.36 דקות). מדליות כסף, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:26.93 דקות, אחרי עטר (16:09.34 דקות) ולפני ניל מזרחי (16:51.15 דקות), במשחה שליחים 4x200 מטר חופשי בתוצאה של 8:18.38 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:06.76 דקות.

===1990===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביולי 1990 זכה דר במדליית זהב במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:00.66 דקות, לפני סרגיי פירוב (4:02.76 דקות). מדליית כסף, במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:54.60 דקות, אחרי שגב פורת (1:54.55 דקות) ולפני יואב ברוק (1:54.93 דקות).

===1991===
באליפות ישראל שנערכה ביולי 1991 הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 1:57.67 דקות, אחרי יואב ברוק (1:54.51 דקות) וערן הירש (1:55.22 דקות).

===1995===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 1995 זכה דר במדליית כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 24.52 שניות, אחרי יואב ברוק (23.54 שניות).

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייני חופשי ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחייה
קטגוריה:שיאני ישראל בשחייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
אנדהאן, מלך סאסקס

אנדהאן (באנגלית: Andhun) היה מלך ממלכת סאסקס בשלהי המאה השביעית. ככל הנראה מלך אנדהאן לצד את'לוויל, או תחתיו, וייתכן שכל אחד מהם היה חבר במועצת זקנים (אלדרמן), והם שלטו יחדיו בממלכה, או כי את'לוויל שלט על כל הממלכה ואנדהאן שלט רק על חלק קטן ממנה, או שלט כמשנה למלך.

פרטים מועטים ידועים אודות מלכותו של אנדהאן. מרבית פרטים אלה ידועים מצווים מלכותיים אשר שרדו עד ימינו.

לאחר נפילתו של את'לוויל בקרב למול קאדוואלה, מלך ממלכת וסקס אשר פלש לממלכת סאסקס, הצליחו אנדהאן וברתאן אשר מלך לצידו, לגרש את קאדוואלה מהממלכה.

בשנת 686, ככל הנראה זמן קצר לאחר הניצחון על קאדוואלה תקפה ממלכת סאסקס את ממלכת קנט ואת הלות'היר מלכהּ. בראש צבא סאסקס עמדו אנדהאן וברתאן. מתקפה זו נועדה לתמוך בעליית אידריק אחינו של הלות'היר, לשלטון. ברתאן נהרג בקרב זה, וממלכת קנט וסאסקס נכבשו על ידי קאדוואלה. ייתכן כי גם אנדהאן נהרג בקרב זה, אולם הדבר אינו מוזכר בספרו של בדה ונרביליס "תולדות הכנסייה של האומה האנגלית".

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.germantribes.org/tribes/AngloSaxons/Sussex%20Kings/kingsline.htm קורות חיים של מלכי סאסקס]
* [http://www.bbc.co.uk/dna/h2g2/A23671127 מלכי סאסקס] באתר הBBC
* בדה ונרביליס, תולדות הכנסייה של האומה האנגלית, ספר רביעי, פרק 15

קטגוריה:חללי קרבות
קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:מלכי סאסקס
ברתאן, מלך סאסקס

מפה המציינת את גבולות ממלכת סאססקס באותה תקופה
ברתאן (באנגלית: Berthun או Beorhthun) היה מלך ממלכת סאסקס בשלהי המאה השביעית. ככל הנראה מלך אנדהאן לצד את'לוויל, או תחתיו, ולצד אנדהאן וייתכן שכל אחד מהם היה חבר במועצת זקנים (אלדרמן), והם שלטו יחדיו בממלכה, או כי את'לוויל שלט על כל הממלכה ואנדהאן וברתאן שלטו רק על חלק קטן ממנה, או שלטו כמשנה למלך. 

פרטים מועטים ידועים אודות מלכותו של ברתאן. מרבית פרטים אלה ידועים מצווים מלכותיים אשר שרדו עד ימינו. 

על פי ספרו של בדה ונרביליס "תולדות הכנסייה של האומה האנגלית": לאחר נפילתו של את'לוויל בקרב למול קאדוואלה, מלך ממלכת וסקס אשר פלש לממלכת סאסקס, הצליחו אנדהאן וברתאן אשר מלך, לגרש את קאדוואלה מהממלכה. כאמור בספרו של בדה, בשנת 686, ככל הנראה זמן קצר לאחר הניצחון על קאדוואלה תקפה ממלכת סאסקס את ממלכת קנט ואת הלות'היר מלכהּ. בראש צבא סאסקס עמדו אנדהאן וברתאן. מתקפה זו נועדה לתמוך בעליית אידריק אחינו של הלות'היר, לשלטון. בדה מספר כי ברתאן נהרג בקרב זה, וממלכות קנט וסאסקס נכבשה על ידי קאדוואלה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.germantribes.org/tribes/AngloSaxons/Sussex%20Kings/kingsline.htm קורות חיים של מלכי סאסקס]
* [http://www.bbc.co.uk/dna/h2g2/A23671127 מלכי סאסקס] באתר הBBC
* בדה ונרביליס, תולדות הכנסייה של האומה האנגלית, ספר רביעי, פרק 15

קטגוריה:מלכי סאסקס
קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:חללי קרבות
רוית אלון

נבחרת ישראל בשחייה ליד [[הגדר הטובה, חורף 1989.
מימין למעלה - אירית אפרתי, רוית אלון, המאמן חנן גלעד. באמצע מימין - המנהל דוד סיבור, סהר אלוני, איריס קומן, מיכל אמין, רויטל וילנאי, תמי לוין, הדס פדה, עינת גבאי, אורת בש. למטה מימין - גלעד רפאלי, יואב ברוק, רזיאל רימר, אליאב טל, שגיא שטיגמן, שגב פורת, ערן הירש, ברק עטר וכרמל לויתן]]
רוית אלון (נולדה ב-1973) היא שחיינית עבר ישראלית, אלופת ישראל ושיאנית ישראל בשחייה. בעלת מדליית כסף מהמכביה השלוש עשרה (1989).

== ביוגרפיה ==
אלון שחתה בקבוצת השחייה של מכבי קריית אונו בהדרכתו של המאמן אורי קליינמן.

===1988===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט 1988 זכתה אלון במדליית כסף אישית, במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:31.10 דקות, אחרי הדס פדה מהפועל נהריה (2:29.22 דקות) ולפני שרון אקסלרוד מהפועל נתניה (2:32.78 דקות).

===1989===
====המכביה====
בתחרות השחייה של המכביה ה-13 שנערכה ביולי 1989 בבריכת השחייה באוניברסיטת תל אביב זכתה אלון במדליית כסף במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:29.47 דקות ובמקום השישי במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:11.07 דקות.

====שחיינית מצטיינת באליפות ישראל====
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בווינגייט באוגוסט אותה שנה הוכתרה אלון בתואר השחיינית המצטיינת של התחרות כשזכתה ב-2 מדליות זהב, 3 מדליות כסף ו-2 מדליות ארד. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר גב בשיא ישראלי חדש של 2:26.63 דקות, שיפור לשיא בן ה-6 שנים של ליאור בירקאן (2:28.36 דקות), לפני גיתית פורת מהפועל גליל עליון (2:32.45 דקות) והדס פדה (2:34.78 דקות) ובמשחה שליחות 4x200 מטר חופשי בשיא ישראלי חדש נוסף של 9:07.47 דקות, לפני הפועל נהריה (9:21.23 דקות) והפועל ירושלים (9:29.83 דקות). מדליות כסף במשחה ל-100 מטר גב בשיא איש חדש של 1:09.35 דקות, אחרי הדס פדה שקבעה שיא ישראלי חדש של 1:08.86 דקות ולפני גיתית פורת (1:10.33 דקות), במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 2:12.98 דקות, אחרי מיכל אמין (2:10.88 דקות) ולפני שני טליתמן מהפועל נהריה (2:14.14 דקות) ובמשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 9:33.59 דקות, אחרי מיכל אמין (9:21.71 דקות) ולפני הדס ברכה מקבוצתה (9:40.52 דקות). מדליות ארד במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:18.19 דקות, אחרי הפועל נהריה (4:13.69 דקות) והפועל בית ברל (4:17.41 דקות) ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:54.27 דקות, אחרי הפועל נהריה שקבעה שיא ישראלי חדש של 4:38.37 דקות והפועל ירושלים (4:50.29 דקות).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייניות גב ישראליות
קטגוריה:שחייניות חופשי ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:שיאניות ישראל בשחייה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
קרב לסנאיה

קרב לסנאיה היה קרב שהתרחש ב-9 באוקטובר 1708 בין הכוחות של רוסיה הצארית לבין כוח שוודי כחלק של מלחמת הצפון הגדולה. הקרב הסתיים בניצחון רוסי, לפי דבריו של פיוטר הגדול, ניצחון זה היה שלב חשוב לקראת הניצחון הרוסי המכריע בקרב פולטבה.

== רקע ==
הגנרל אדם לודוויג לוונהאופט היה מפקד של יחידה צבאית משמעותית שבסיסה היה בריגה. בקיץ 1708 הוא קיבל פקודה מקרל השנים עשר, מלך שוודיה לצאת דרומה ולחבור לכוח העיקרי בפיקוד המלך. על לוונהאופט הוטל להביא לכוח העיקרי אספקת חדשה של מזון ותחמושת לקראת המתקפה הכללית על מוסקבה.

מערך ההכנות התארך מעבר לצפוי וב-26 בספטמבר קרל השנים עשר החליט לשנות את התוכנית המקורית, עזב את המחנה שלו והחל בתנועה דרומה לכיוון אוקראינה במטרה לחזק את כוחותיו של הטמאן איוואן מזפה ולעבור את החורף בתנאים טובים.

פיוטר הגדול ידע על תוכניותיהם של השוודים והחליט לתקוף את הכוח של לוונהאופט עוד לפני שהלה יצליח להתחבר עם הכוח העיקרי. יחידה בפיקוד של אלכסנדר מנשיקוב החלה לנוע לכיוון השוודים. במהלך 8 שנות המלחמה, הרוסים לא הצליחו לנצח את השוודים בקרב ולכן הפיקוד השוודי לא התרשם מהמהלך.

==מהלך הקרב==
שני הצדדים סבלו מאבידות משמעותיות במהלך הקרב. לקראת הערב החל לרדת שלג. לוונהאופט החליט על נסיגה במטרה להבטיח שלמות קרונות אספקה שהיו במחנה. חלק מהקרונות שימשו את השוודים לבניית מכשולים שהיו צפויים לעכב את הכוח הרוסי. הניסיון היה מוצלח ובהמשך השוודים הצליחו להעביר את כל הקרונות מעבר לנהר אבל כ-700 חיילים שוודים נהרגו במהלך זה. במטרה להתחבר לכוח העיקרי במהירות המרבית, לוונהאופט החליט לנטוש את התותחים ורוב אספקת המזון שהייתה בקרונות. החיילים החלו בביזת הקרונות וכ-1,000 מהם השתכרו. כאשר, ב-19 באוקטובר לוונהאופט הצליח להתחבר לכוח העיקרי, הוא הביא איתו רק כמחצית הכוח (כ-6,000) ולמעשה ללא אספקת תחמושת ומזון. הדבר רק הגביר את הבעיות הלוגיסטיות של קרל השנים עשר.

בנוסף לכך, הקרב לימד את הרוסים שהם מסוגלים להתמודד בשדה הקרב מול הכוח השוודי. הדבר היה חשוב מאוד להעלאת היכולת והמורל של החיילים לקראת קרב פולטבה שהתרחש 9 חודשים מאוחר יותר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.historyofwar.org/articles/battles_lesnaja.html תיאור הקרב] 
* [http://www.hronos.km.ru/sobyt/lesnaya1708.html תיאור הקרב] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רוסיה: קרבות
קטגוריה:שוודיה: קרבות
קרב לסנאיה
קרב לסנאיה
הסכם רייסווייק

האובליסק
הסכם רייסווייק (הולנדית: Vrede van Rijswijk) היה ההסכם שסיים באופן רשמי את מלחמת תשע השנים, שבה נלחמה צרפת מול הברית הגדולה של אנגליה, ספרד, האימפריה הרומית הקדושה והרפובליקה ההולנדית.

המשא ומתן לניסוח ההסכם החל בחודש מאי 1697. הנציגים הצרפתים פעלו מהמטה שלהם בהאג, ובנות הברית פעלו מדלפט. הוועידה המכריעה נערכה בהֶאוּס טֶר ניוּבּוּרך בעיירה רייסווייק שבהולנד, הנמצאת בין האג לדלפט. ההסכם נחתם ב-20 בספטמבר 1697.

הצדדים לא הצליחו להגיע לסיכומים כלשהם בשבועות הראשונים של המשא ומתן, וביוני החליטו שני היריבים, ויליאם השלישי מאורנז' ולואי ה-14 מצרפת, למנות נציג אחד לכל צד שייפגש עם עמיתו באופן פרטי. השניים שנבחרו היו הרוזן הראשון מפורטלנד ודוכס בופלר. הם הצליחו להגיע לסיכום, אך תנאיו לא היו מקובלים על לאופולד הראשון מהאימפריה הרומית הקדושה וקרלוס השני מספרד. תוך זמן קצר החליטה ספרד לסגת מאי ההסכמה שלה, וב-20 בספטמבר נחתם הסכם השלום בין צרפת לשלוש המעצמות (אנגליה, ספרד והרפובליקה ההולנדית). לאחר מכן הצליח ויליאם לשכנע את לאופולד לקבל את תנאי הסכם השלום, עליו חתמו צרפת והאימפריה הרומית הקדושה ב-30 באוקטובר שלאחר מכן.

לפי ההסכם כל היישובים והאזורים שנכבשו במסגרת הסכמי ניימכן (1679) יושבו לריבון הקודם שלהם. לאחר מכן העבירה צרפת את פרייבורג, ברייזאך ופיליפסבורג לאימפריה הרומית הקדושה, אך שמרה על ריבונותה בשטרסבורג. מנגד היא קיבלה את הקולוניה סן-דומנג (לימים האיטי), פודוצ'רי (לאחר תשלום 16,000 פגודות להולנדים) ונובה סקוטיה, וספרד קיבלה את קטלוניה ואת המבצרים במונס, לוקסמבורג וקורטרייק.

דוכסות לורן, שבמשך שנים רבות נשלטה על ידי צרפת, הושבה ללאופולד יוזף, בנו של קרל החמישי, דוכס לורן. ההולנדים קיבלו אישור לשלוח חיל מצב לחלק מהמבצרים הראשיים בארצות השפלה הספרדיות, כולל נאמור ואיפר. לואי הסכים להכיר בוויליאם השלישי כמלך אנגליה, והבטיח לא לסייע יותר לג'יימס השני; הוא הפסיק את התערבותו בארכיבישופות קלן, והסיר את טענתו לבעלות על חלק מנסיכות הבוחר מפפאלץ.

בין 1792 ל-1794 נבנה על חורבות הארמון שבו נחתם ההסכם אובליסק הנקרא "Naald van Rijswijk" (המחט של רייסווייק). החומרים ששימשו בתהליך הבנייה של האובליסק נלקחו מחורבות הארמון, שנהרס ב-1790 בגלל הזנחה מתמשכת.

==ראו גם==
* הסכם אוטרכט

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.archive.org/stream/encyclopaediabri23chisrich#page/952/mode/2up/search/Ryswick הסכם רייסווייק] במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלחמת תשע השנים
קטגוריה:אנגליה: אמנות והסכמים
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה: אמנות והסכמים
קטגוריה:ספרד: אמנות והסכמים
קטגוריה:הרפובליקה ההולנדית: אמנות והסכמים
קטגוריה:המשטר הישן (צרפת): הסכמי שלום
קטגוריה:היספניולה: היסטוריה
קטגוריה:הסכמי שלום במאה ה-17
שמואל רויטל

שמואל רויטל (15 באוקטובר 1928 - 18 ביוני 2015) היה משפטן ומומחה בתחומי תכנון ובנייה ושלטון מקומי, מחברם של ספרי משפט.

== ביוגרפיה ==
רויטל נולד ברובנו, באותה תקופה בשלטון פולין. עלה עם משפחתו לארץ ישראל בשנת 1935. הוא התגורר בילדותו ברעננה ולמד בבית הספר היסודי "מגד". כנער למד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה. שירת במלחמת השחרור בחטיבת אלכסנדרוני. למד משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים וקיבל תואר דוקטור למשפטים בשנת 1972. שימש כמשפטן בשירות המדינה – במשרד מבקר המדינה וכסגן היועץ המשפטי של נציבות תלונות הציבור.

שימש מרצה לדיני תכנון ובנייה באוניברסיטה העברית בירושלים, באוניברסיטת בר-אילן ובמרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן.

== ספריו ==
*דיני התכנון והבניה (עוקדן) – הוצאת סדן, עוקדן חוקים תקנות ופסקי דין בנושאי התכנון והבנייה, בעוד שהחוקים והתקנות מלווים בפרשנות המחבר. העוקדן נכתב על ידי ד"ר שמואל רויטל אשר אף זיכה אותו בפרס השלטון המקומי.
*דיני רישוי עסקים – הוצאת סדן, 2009, עוקדן בנושא רישוי עסקים בישראל.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.sadanpublishing.co.il/55030/ד-ר-שמואל-רויטל--עו-ד ד"ר שמואל רויטל, עו"ד], באתר של הוצאת סדן
* 

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי בית ספר מגד (רעננה)
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
איוואן דיביץ'

איוואן דיביץ (ברוסית: Иван Иванович Дибич-Забалканский, בגרמנית: Hans Karl Friedrich Anton von Diebitsch; 13 במאי 1785 – 29 במאי 1831) היה גנרל-פלדמרשל רוסי ממוצא גרמני.

==ביוגרפיה==
איוואן דיביץ' נולד ב-13 במאי 1785 בשלזיה, למשפחת אצולה גרמנית. לאחר סיום הלימודים בבית הספר לקצינים בברלין עבר להתגורר ברוסיה, בעקבות אביו שהחל לשרת בצבא האימפריה הרוסית עוד בשנת 1792. בשנת 1801 התגייס דיביץ' לצבא הרוסי, ובשנת 1805 בלט באומץ ליבו בקרב אוסטרליץ.

דיביץ' השתתף במלחמת רוסיה-צרפת בשנת 1812, ולאחר נסיגת הצבא הצרפתי מרוסיה ותחילת הלחימה בגרמניה ניהל שיחות עם מפקדי הצבא הפרוסי בשטח, וכתוצאה מכך, הצבא הפרוסי עבר להילחם לצד הרוסים. הדבר סימל מהפך במאזן הכוחות באירופה ובקואליציה נגד נפוליאון. בשנת 1813 השתתף דיביץ' בקרב לייפציג ובקרבות נוספים.

לאחר המלחמה התקרב מאוד לאלכסנדר הראשון, קיסר רוסיה, והיה בין יועציו בנסיעות לאירופה. בשנת 1824 התמנה לראש המטה של הצבא. בשנת 1825 היה בין מלוויו של הצאר לטגנרוג, שם נפטר האחרון. בתחילת שלטונו של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה היה בחבר השופטים בעקבות מרד הדקבריסטים. חלק גדול של הקושרים היו קצינים ביחידות שבפיקודו, והוא פעל אישית למעצרם.

בשנת 1827 נשלח דיביץ' לקווקז לבדיקת היחסים בין אלכסיי ירמולוב לבין איוואן פסקביץ', ועם חזרתו קיבל תואר רוזן.

בשנת 1828 לחם דיביץ' במלחמה העות'מאנית-רוסית (1828-1829). אף על פי שלא היה לו תפקיד מוגדר, ניצל את יחסיו עם הקיסר, כך שהמפקד העליון במקום לא היה יכול לנקוט באף מהלך צבאי ללא תיאום עמו, ובתחילת 1829 התמנה למפקד העליון של הכוחות הלוחמים.

בהיותו בנחיתות מספרית ברורה העדיף לא להיכנס לקרב מכריע, אולם אף על פי כן, הכוחות בפיקודו הצליחו לכבוש מספר מבצרים ולנצח בקרבות רבים. דיביץ' פיקד על מעבר הצבא דרך הבלקנים והפתיע את העות'מאנים כאשר כוחותיו הגיעו סמוך לאדריאנופול, אך שם נתקלו בהתנגדות עזה ונאלצו לסגת. כתוצאה ממהלך זה נחתם הסכם אדריאנופול שתאם את דרישותיה של האימפריה הרוסית. בשל הישגיו במערכה זו הועלה לדרגת גנרל-פלדמרשל, ולשמו התווספה תוספת "זבלקנסקי" (מעבר לבלקן).

האירועים באירופה בשנת 1830 גרמו לניקולאי הראשון, קיסר רוסיה לארגן צבא למערכה נגד המהפכנים, והוא שלח את דיביץ' לברלין לניהול שיחות. באופן מפתיע החל מרד בפולין, ודיביץ' התמנה לראש הכוחות שהוקצו לדיכוי המרד. למרות הבטחותיו, לא הצליח במטלה זו במהירות והלחימה נמשכה 7 חודשים.

בשלבים האחרונים של המערכה נפטר דיביץ' ב-29 במאי 1831 בקלשבו, כתוצאה ממחלת הכולרה, בעת היותו בין הכוחות הלוחמים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://hrono.info/biograf/bio_d/dibich_ii.php קורות חיים] 
* 
* 

קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים רוסים
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:מקבלי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מקבלי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:רוזנים רוסיים
קטגוריה:גרמנים מרוסיה
קטגוריה:מלחמת רוסיה–צרפת (1812): אישים
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:מהגרים לרוסיה
קטגוריה:ילידי 1785
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1831
קטגוריה:נפטרים מכולרה
מיכאל שמרקין

מיכאל שמרקין (נולד ב-5 בפברואר 1970) הוא מחליק אמנותי על קרח. שמרקין היה הנציג הישראלי הראשון שהשתתף באולימפיאדת חורף. הוא השתתף בשתי אולימפיאדות חורף.

== ביוגרפיה ==
שמרקין נולד באודסה, שהייתה חלק מברית המועצות. הוא החל להחליק על קרח בגיל צעיר. ב-1990 ייצג את ברית המועצות באליפות העולם לנוער, ולאחריה עלה לישראל והחל להתאמן במרכז קנדה במטולה.

האליפות המרכזית הראשונה בה ייצג שמרקין את ישראל הייתה אליפות העולם ב-1993 בפראג. שמרקין סיים במקום ה-19.

ב-1994 השתתף שמרקין באולימפיאדת החורף בלילהאמר, נורווגיה, ובכך הפך לישראלי הראשון שהשתתף באולימפיאדת החורף. הוא היה הנציג הישראלי היחיד באולימפיאדה זו, וסיים במקום ה-16.

ב-1998 השתתף באולימפיאדת החורף בנאגנו, יפן, וסיים אותה במקום ה-18.

בנוסף לשתי האולימפיאדות, ייצג שמרקין את ישראל ב-8 אליפויות עולם וב-5 אליפויות אירופה. מיקום השיא שלו בתחרויות אלה היה 11 (פעמיים, באליפויות העולם ב-1995 וב-1996).

ב-2002, משלא התאפשר לו להשתתף באולימפיאדת סולט לייק סיטי, פרש שמרקין מהחלקה וכיום הוא מאמן החלקה על קרח בניו יורק.

== הישגים בתחרויות מרכזיות ==

* 1993 – אליפות העולם, פראג. מקום 19.
* 1994 – אולימפיאדת החורף, לילהאמר. מקום 16.
* 1994 – אליפות העולם, צ'יבה, יפן. מקום 14.
* 1995 – אליפות העולם, ברמינגהאם, בריטניה. מקום 11.
* 1996 – אליפות העולם, אדמונטון, קנדה. מקום 11.
* 1997 – אליפות אירופה, פריז. מקום 14.
* 1997 – אליפות העולם, לוזאן, שווייץ. מקום 15.
* 1998 – אליפות אירופה, מילאנו. מקום 13.
* 1998 – אולימפיאדת החורף, נאגנו. מקום 18.
* 1998 – אליפות העולם, מיניאפוליס. מקום 15.
* 2000 – אליפות אירופה, וינה. מקום 19.
* 2000 – אליפות העולם, ניס, צרפת. מקום 35.
* 2001 – אליפות אירופה, ברטיסלאבה, סלובקיה. מקום 20.
* 2001 – אליפות העולם, ונקובר. מקום 33.
* 2002 – אליפות אירופה, לוזאן. מקום 25.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח ישראלים
קטגוריה:ספורטאים אולימפיים ישראלים
קטגוריה:נושאי דגל ישראל באולימפיאדה
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת לילהאמר (1994)
קטגוריה:מחליקים אמנותיים על קרח באולימפיאדת נאגנו (1998)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970