OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רוברט סטארר

רוברט סטארר (באנגלית: Robert Starer; 8 בינואר 1924, וינה – 2 באפריל 2001, קינגסטון, מדינת ניו יורק) היה מלחין ופסנתרן יהודי-אמריקאי, יליד אוסטריה.

==קורות חיים==
רוברט סטארר נולד בווינה בשנת 1924. החל לנגן בפסנתר בגיל 4. הוא המשיך את לימודיו באקדמיה למוזיקה בווינה, אך לאחר הצבעת אזרחי אוסטריה בעד הסיפוח לגרמניה הנאצית (האנשלוס), עלה סטארר לארץ ישראל ולמד במלגה של הכנר אמיל האוזר, חבר רביעיית בודפשט, בקונסרבטוריון הארץ-ישראלי בירושלים אצל יוסף טל, שלמה רוזובסקי ועדן פרטוש. במלחמת העולם השנייה שירת סטארר בחיל האוויר המלכותי של בריטניה, שם הופיע כפסנתרן לפני החיילים. ב-1947 השתקע בארצות הברית. הוא למד הלחנה בג'וליארד בניו יורק ובקיץ 1948 למד במרכז ברקשייר למוזיקה אצל אהרן קופלנד. ב-1949 קיבל תואר דוקטור. בשנת 1957 היה סטארר לאזרח אמריקה.

רוברט סטארר לימד בג'וליארד, בברוקלין קולג' ובמרכז ללימודי מוסמך באוניברסיטת ניו יורק, שם הוכתר כפרופסור מצטיין בשנת 1986. בשנת 1991 פרש לגמלאות מברוקלין קולג'.

לרוברט סטארר בן אחד, דניאל. רוברט התגורר בוודסטוק שבמחוז אולסטר במדינת ניו יורק עד מותו. סטארר חי עם הסופרת גייל גודווין במשך כ-30 שנה והשניים עבדו יחד על כמה לבריות.

נפטר ב-2001 בעיר קינגסטון (Kingston) שבניו יורק, ונקבר בבית הקברות לאמנים בוודסטוק.

=== יצירתו ===
סטארר היה מלחין פורה וחיבר בסוגות רבות. המוזיקה שלו התאפיינה בכרומטיות ובמקצבים רבי תנופה. יצירותיו הווקאליות, לטקסטים אנגליים או עבריים, נהנו משבחים רבים. הוא הלחין את המוזיקה לבלט "פדרה" של מרתה גרהם מ-1962. כמו כן כתב ארבע אופרות: "האורח הלא קרוא" (1956), "פאנטאגלייזה" (1967), "המאהב האחרון" (1975), ו"אפולוניה" (1979).

סטארר חיבר קונצ'רטו לכינור בהזמנת יצחק פרלמן, שניגן אותו בביצוע בכורה ב-1981 והקליט אותו עם התזמורת הסימפונית של בוסטון בניצוח סייג'י אוזאווה. הצ'לן ינוש סטארקר ביצע את הקונצ'רטו לצ'לו לראשונה ב-1988. בין השאר חיבר סטארר את "זוג ופרט" לתלמידי פסנתר מתחילים ואת הקטעים "רישומים בצבע".

== פרסים ואותות כבוד ==
* פרס האקדמיה האמריקנית לאמנויות ולספרות, 1979
* חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות וספרות, 1994
* מדליית כבוד מאוסטריה, 1995

== קישורים חיצוניים ==
* 

<div style="direction: ltr;">
* [http://www.gailgodwin.com Gail Godwin's Official Website]
* [http://www.kcstudio.com/starer.html Robert Starer interview] by Bruce Duffie, March 21, 1987
</div>
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסנתרנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים שעזבו את גרמניה הנאצית
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2001
אח"י תרשיש (סער 4.5)

אח"י תרשיש היא ספינת טילים בסדרה סער 4.5 נירית, של חיל הים הישראלי. היא נבנתה במספנות ישראל והוכנסה לשירות ביוני 1995. הספינה ביחד עם שאר ספינות סער 4.5 מהוות שיפור ניכר לחיל הים, בהיותן גדולות בהרבה מהספינות הקודמות, מה שמאפשר עוד מקום רווחה לצוות. הספינות עשירות באמצעי לוחמה אלקטרונית.

במלחמת לבנון השנייה השתתפו ספינות רבות בחסימת נמלים לבנוניים ואף סייעו בהפגזת חוף.

זוהי הספינה הרביעית בחיל הים בשם זה. בשירות מ-1997. הראשונה הייתה טרפדת (ט-152), בשירות חיל הים בים האדום בשנים 1957–1968. השנייה הייתה נחתת טנקים, בשירות חיל הים בים האדום בשנים 1970–1974. הספינה השלישית הייתה סטי"ל מדגם "סער 4", בשירות חיל הים בשנים 1997-1974.

==חימוש==
החימוש של אח"י תרשיש:
* 8 משגרי הרפון נגד ספינות בשתי מערכות מרובעות משגרים.
* 16 משגרי ברק נגד מטוסים וטילים תוקפים.
* תותח אוטו מלרה 76 מ"מ להפגזות ים-חוף וים-ים.
* מערכת הגנה נוספת נגד טילים היא 2 תותחי אורליקון מונעי אדם של 20 מ"מ אשר הוחלפו ב-2 מקלעיM2 בראונינג 0.5 (12.7 מ"מ) ובנוסף קיימים גם שלושה מקלעי מאג 7.62 מ"מ.

== מפקדי אח"י תרשיש ==
על הספינה מפקד קצין ים בדרגת רב-סרן
{|border="1" align="center""| class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed"
| colspan="6" |מפקדי אח"י תרשיש
|+
|-
|דרגה ושם||תקופת הפיקוד||הערות||תמונה
|-
|רם רוטברג||1994 - 1995||לימים מפקד חיל הים|-
|טל עדן ||1996 - 1998||||
|-
|גל בינו ||1998 - 2000||||
|-
|צביקה שחר || 2000 - 2000||||
|-
|אסי בן חמו || 2001 - 2003||||
|-
|מאיר עזורי||2003 - 2004||לימים מפקד שייטת 3|-
|גל עזרא || 2004 - 2007||||
|-
|אוהד דורפמן|| 2007 - 2008||||
|-
|נבו דותן ||2008 - 2010||||
|-
|שרון תם ||2010 - 2011||||
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

none
אוטו מלרה 76 מ״מ על אח"י תרשיש|ללא]]

ת
דברי אמונה

דברי אמונה הוא ספר שחיבר האדמו"ר הראשון של חסידות תולדות אהרן, הרב אברהם יצחק קאהן.

== תוכן הספר ==
כותרת המשנה של הספר היא "דיבורי התחזקות בענייני אמונה וביטחון, ולהתמדת התורה ולכוונת התפלה ותקוני המדות ... על יסוד דרך הבעש"ט". הספר מכיל הלכות ומנהגים העוסקים בשבת, אכילה, פרנסה, בריאות ועוד. קודם ליציאת הספר הוציאו חסידיו חוברות באותו שם שהכילו דברי תורה שאמר בפני חסידיו בסעודה שלישית. המחבר מכונה על שם הספר והחוברות, בעל ה"דברי אמונה". 

הספר נדפס לראשונה ביידיש, ויצא בשנת תשכ"ז. עורך הספר הוא הרב ידידיה ברנדסדורפר, מראשי ישיבת חידושי הרי"ם בתל אביב, נכדו של הרב ישכר שלמה טייכטל, היה חסיד תולדות אהרן ואחר כך נהיה חסיד גור.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חסידות תולדות אהרן
קטגוריה:ספרי חסידות
מריו לוי (חקלאי)

מריו לוי, בשדה האורגני ב[[שדה אליהו יחד עם נינו]]
מריו משה לוי (1924 - 3 במרץ 2018) היה חקלאי ישראלי, חבר קיבוץ שדה אליהו, מחלוצי החקלאות האורגנית בישראל, ומייסד הארגון לחקלאות ביולוגית אורגנית בישראל.

==תולדות חייו==
לוי נולד בטרייסט, איטליה בשנת 1924. הוא עלה לארץ ישראל ב-1939, בהיותו בן 15, במסגרת עליית הנוער, ולמד בבית הספר החקלאי מקוה ישראל. אביו נספה בשואה, אך אימו ואחיו ניצלו. ב-1941 הצטרף לוי לקיבוץ הדתי שדה אליהו, במסגרת גרעין של בוגרי מקוה ישראל. לוי ואשתו פריבה, ילידת גרמניה, גידלו בקיבוץ חמישה ילדים.
נפטר בשבת כי-תשא, ט״ז באדר התשע״ח, והובא למנוחות בבית העלמין בקיבוצו שדה אליהו.

==חקלאות אורגנית==
בשנות ה-60 היה לוי אחראי לגן הירק של הקיבוץ. השימוש הגובר בחומרי הדברה, עד ארבעים ריסוסים ליבול, והופעת מזיקים חסינים, עוררו בו אי נחת. בשנת 1969 אפשר לו מנחם בר-דרומא, האחראי לגידולי שדה במשרד החקלאות, להשתלם בשווייץ אצל ד"ר האנס מילר, הנחשב לגורו של החקלאות האורגנית.

בשובו ארצה, ניסה לוי להפיץ את הידע שרכש באמצעות משרד החקלאות, אך נתקל בסרוב. קיבוצו, שדה אליהו, הקצה לבקשתו שטח של 200 דונם לגידולים אורגניים. בניסוי שנמשך שלוש שנים, גידל לוי שבעה מינים שונים. בעקבות הצלחתו, סייע משרד החקלאות בייצוא התוצרת.

ב-1979 פרסם לוי את מאמרו יסודות החקלאות הביו-אורגנית בשדה. בעקבותיו, קבל תפקיד של מדריך לחקלאות אורגנית בשירות ההדרכה של משרד החקלאות.

ב-1982 הקים לוי את הארגון לחקלאות ביולוגית אורגנית בישראל, ועמד בראשו שנים רבות.

==פרסים==
באוגוסט 2000 הוענק ללוי פרס על מפעל חיים מטעם 'הפדרציה הבינלאומית של תנועות חקלאות אורגנית' (IFOAM).

ב-2008 הוענק לו אות מפעל חיים בחקלאות מטעם מועצת הצמחים. בנימוקים להענקת הפרס נאמר:

ב-2013 ניתן לו תואר דוקטור של כבוד מאוניברסיטת בר-אילן

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.familysounds.co.il/mario-levi פודקאסט על סיפור חייו בשני חלקים], בפודקאסט "סיפור משפחתי"
* [https://web.archive.org/web/20110930011003/http://www.organic-israel.org.il/index.php אתר הארגון לחקלאות ביולוגית אורגנית בישראל].
* רונית אנטלר, [http://www.itu.org.il/Index.asp?ArticleID=1505&CategoryID=569&Page=2 נביא החקלאות האורגנית בישראל], ביטאון הסתדרות המורים בישראל, אפריל 2003.
* 
* [https://web.archive.org/web/20130930150239/http://www.yerakot.org.il/content/3002 הענקת אות מפעל חיים בחקלאות] מטעם מועצת הצמחים, 2008.
* 
* [http://www1.biu.ac.il/File/DocHonoris/Mario_Moshe.pdf מריו משה לוי] באתר אוניברסיטת בר-אילן
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:חקלאים ישראלים
קטגוריה:יהודים איטלקים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:עולים בעליית הנוער
קטגוריה:פעילי איכות הסביבה ישראלים
קטגוריה:שדה אליהו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
קטגוריה:חקלאות אורגנית
דאג סאוואנט

דאגלס פיטר "דאג" סאוואנט (באנגלית: Doug Savant ; נולד ב-21 ביוני 1963) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בשל תפקידיו בתור מאט פילדינג במלרוז פלייס וטום סקאבו בדרמה הקומית של רשת ABC, עקרות בית נואשות.

== ביוגרפיה ==
===קריירה===
הופעתו הראשונה של סאוואנט בעולם הטלוויזיה והקולנוע הייתה כאשר ביצע את תפקיד מק מקנזי הצעיר בסדרה של ה-CBS "נוטס לנדינג", בה שיחק לצד מי שעתידה לשחק לצידו בעקרות בית נואשות, ניקולט שרידן, ששיחקה בסדרה את אן מת'רסון הצעירה.

בשנות השמונים, סאוואנט הופיע בסרטים שונים, בין היתר ב"Masquerade" לצד רוב לאו, "זאב צעיר" (1985) לצד מייקל ג'יי פוקס ו"תעלול או ממתק" לצד מארק פרייס ואוזי אוסבורן. בנוסף, הוא שיחק את הדמות הראשית באחד מפרקי הסדרה "בגבולות המסתורין". תפקידו היה רובוט דמוי אדם (אנדרואיד).

בין השנים 1992–1997, סאוואנט כיכב בתור מאט פילדינג, הומוסקסואל מחוץ לארון, בסדרת הדרמה מלרוז פלייס. זו הפעם הראשונה שהייתה דמות הומוסקסואלית מחוץ לארון בסדרת טלוויזיה. עם זאת, יחסיו עם גברים בסדרה צונזרו. סבנט עזב את הסדרה לאחר חמש עונות, ושנה לאחר שעזב, דמותו (בתסריט) נהרגה בתאונת דרכים.

לאחר מלרוז פלייס, סאוואנט ביצע מספר הופעות אורח בסדרות כגון פיירפליי, ג'אג, NCIS, ניפ/טאק, NYPD Blue ,CSI ובארבעה פרקים בסדרה 24.

ב-2008 כיכב סאוואנט בסרט הטלוויזיה "באיזה צבע האהבה?", בה שיחק עורך-דין בשם פיטר מרקסטון אשר עוזר לבחורה לקבל בחזרה את בנה.

סאוואנט שיחק את טום סקאבו בסדרה של ה-ABC, עקרות בית נואשות. בעונה הראשונה (2004–2005), טום היה דמות משנית, אשר הקרדיט שלה היה בתור הופעת אורח. דמותו נשואה ללינט סקאבו (פליסיטי האפמן). מהעונה השנייה הוא החל להופיע בסדרה בתור דמות קבועה.

== חיים אישיים ==
סאוואנט נולד בברבנק, קליפורניה, ומגיע ממוצא צרפתי. הוא נשוי ללורה לייטון, שכיכבה לצדו בעבר במלרוז פלייס. לשניים יש שני ילדים, לוסי וג'ק. בנוסף יש לו עוד שתי בנות, אריאנה ומדלן, מאשתו הקודמת, דאוון סאוואנט.

== פילמוגרפיה ==

=== קולנוע ===
*1984: נשים בעורף
*1985: מעריץ אלמוני
*1985: זאב צעיר
*1985: הוטל
*1986: תעלול או ממתק
*1987: מלון האנוי
*1987: עובדות החיים
*1987: הטריגון
*1988: בחום של הלילה
*1988: חתיך מבוקש 
*1990: China Beach
*1990: ג'ייק והשמן
*1993: קצין מושחת 3
*1995: חוק בארקס
*1998: ספינת האהבה
*1998: גודזילה
*2000: ממלכה אכזרית
*2001: אלה החיים
*2001: חוק משפחה
*2001: האחד
*2002: החיים על פי ג'ים
*2006: All You've Got
*2014: April Rain
*2016: ידוע לשמצה

=== טלוויזיה ===

* 1985: קגני ולייסי
*1986: אלפרד היצ'קוק מגיש
*1986-1987: נוטס לנדינג
*1992: קולומבו
*1992-1997: מלרוז פלייס
*1998: בגבולות המסתורין
*1999: פרופיילר 
*2001: The District
*2002: פיירפליי
*2002: ג'אג
*2004: 24
*2004: המגן
*2004: NYPD Blue
*2004: NCIS
*2004: ניפ/טאק
*2004: CSI
*2012-2004: עקרות בית נואשות
*2008: What Color is Love? (סרט טלוויזיה)
*2012: שוות בקליבלנד
*2013: Vegas
*2013: ריזולי ואיילס
*2013: גדולה מהחיים
*2013: מחשבות פליליות
*2014: הוואי חמש-אפס
*2015: צוות עקרב
*2016: תיקים באפלה
* 2016: שעת שיא
*2018: מוקד 911
*2018: NCIS: ניו אורלינס
*2020: ג'ון הנבל

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
דודה קלרה

דודה קלרה הוא סרט הקולנוע השני באורך מלא של אברהם הפנר, שיצא לאקרנים בשנת 1977. הסרט הוא דרמה קומית העוסקת במשפחה ממוצא פולני במדינת ישראל.

==עלילת הסרט==
תמונה מתוך הסרט. בתמונה מימין לשמאל: [[רות סגל, עדנה פלידל ויעל פרל בקר]]הסרט עוקב אחר מעלליה של משפחה בת שלוש אחיות ממוצא פולני - לאה, רוז'ה וקלרה, המנהלות יחד חנות ומתפרה לשמלות כלה ברחוב בן יהודה בתל אביב. לאה מוצגת כאחות קנאית; רוז'ה היא היחידה מבין האחיות שלה ילדה; וקלרה, הגדולה מבין האחיות, מנסה לפתור קונפליקטים במשפחה, להחליט ולקבוע עבור כולם מה לעשות.

עלילת הסרט מתחילה כאשר קלרה מחליטה לשלוח את זיוה׳לה, בתה של רוז'ה, ללימודים בלונדון אצל אחיהן הגדול והנערץ של האחיות, מאיר. זיוהל'ה מאוהבת בדודיק, שמצטייר כשטחי מדי בעיני דודותיה, והיא נאלצת להיפרד ממנו ולנסוע לאנגליה בהוראת קלרה. כאשר זיוה׳לה חוזרת לארץ היא מתאחדת עם דודיק, והשניים מחליטים להתחתן. פער התרבויות והמעמד הסוציו-אקונומי בין הוריו של דודיק לבין קלרה ואחיותיה מחריד אותן, אך האחיות מחליטות לסייע ולהוציא את החתונה אל הפועל, בעיקר שיש ספק שזיוה׳לה בהריון ממנו, מכך שיצאו תקופה ארוכה טרם טסה זיוה׳לה לדודה מאיר. קלרה מוצאת עצמה מתמודדת בעת ובעונה אחת לא רק עם החתונה, אלא גם עם גיסה האחד שסובל מקלפטומניה, וגיסה האחר הסובל ממחלה כרונית.
לבסוף מתברר שזיוה׳לה לא בהריון, אך האחיות מקבלות את דודיק ואת משפחתו, והזוג מתחתן, כאשר גם הדוד מאיר מגיע לארץ לחתונתה.

==שחקנים==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
! width="80" |שחקן
! width="80" |תפקיד
|-
| חנה מרון || קלרה
|-
| עדנה פלידל || רוז'ה
|-
| רות סגל || לאה
|-
| יעל פרל בקר || זיוה "זיוה'לה"- ביתה של רוזה
|-
| שמואל בונים || שמואל - בעלה של קלרה
|-
| יוסף כרמון || מיכ'ל - בעלה של רוז'ה
|-
| לאו יונג || יאקוב - בעלה של לאה
|-
| שמואל רודנסקי || מאיר - אחיהם של שלוש האחיות
|-
| מאיר פניגשטיין || דודיק כהנא - החבר של זיוה
|-
| ג'טה לוקה || גברת כהנא
|-
| מרדכי בן זאב || אדון כהנא
|-
| חינה רוזובסקיה || שכנה
|-
| ברונקה זלצמן || לקוחה בחנות
|}

==משמעויות וחשיבות הסרט==
הסרט מבטא מאפיינים סטריאוטיפיים של בני עדה זו בצורה קריקטוריסטית. הסרט מנסה לשמר את תמונתם של בני עלייה שכמעט אינם כבר בימינו. בנוסף עולים בסרט מוטיבים החוזרים מסרטו באורך מלא הקודם של אברהם הפנר, "לאן נעלם דניאל וקס?": לאורך הסרט האחיות מספרות בשבחו ובגדולתו של אחיהן הגדול החי בגולה, מאיר. לבסוף, כשמגיע מאיר לחתונה, הוא מתגלה לצופה כאכזבה ודמותו באה בסתירה מוחלטת לדמות שהצטיירה בפי גיבורות הסרט. דמותו של מאיר מזכירה ומתכתבת עם דמותו של דניאל וקס, בסרט "לאן נעלם דניאל וקס?".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סרטי 1977
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי אברהם הפנר
קטגוריה:סרטים על אחיות
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1977
ותרנות

ותרנות היא תכונה או התנהגות אנושית שיש בה הטבה עם האחר, לעיתים על חשבון העצמי; הוותרן מוחל על המגיע לו למען ערכים נשגבים. היפוכה של הוותרנות היא קפדנות, קנאות וצייקנות. הוותרנות קשורה גם בזולתנות; משמעויותיה הקרובות והשונות הן: סלחנות יחס רך, כניעה; וגם יד רחבה, או בזבזנות.

ותרן הוא נדיב, מעביר על מידותיו וסלחן, בניגוד לקמצן או כילי ונוטר.

==שימושים ביהדות==
===בעת העתיקה===
בהגות היהודית שובחה התנהגות זו באשר לאדם. בספרות האגדה נאמרו כמה דעות באשר למידת הוותרנות; במדרש במדבר רבה הומלץ לאדם לאחוז במידת הוותרנות בקרב משפחתו ובני ביתו: .

- ותרנות גונתה בהקשרים של אמונה ותפיסת פעולת האל בעולם. לעומת האמונה באל אחד המקשרת הכל לכוח עליון אחד, עבודת אלילים נוחה לקבל תפיסות שונות ולא להקפיד בהן, כך למשל נאמר בתלמוד ירושלמי: , וכן, סברו חז"ל, כי כל המייחס לאל ותרנות, פשרנות או חריגה מן האמת המוחלטת - צפוי לגורל אכזר: .

===בימי הביניים===
ותרנות נחשבת למידה ראויה, אחת מטעמי מצוות שמיטה בספרות הראשונים.

רבי יצחק בן שלמה הישראלי אשר חי במצרים במפנה המאות ה-9 - ה-10, כתב בספרו ספר הגדרים, כי .

רבי יהודה מסירלאון אשר חי באנקונה שבאיטליה במפנה המאות ה-15 - ה-16, כתב בספרו נופת צופים:
.

===בעת החדשה===
ותרנות נדרשת ברשימת ההנהגות הראויות ליהודי שניסח רבי ישראל מסלנט; הנהגה 11 אומרת: "צדק: ותר משלך".

היוצר חיים נחמן ביאליק טען שהוותרנות היא תכונתה של ספרות האגדה והקפדנות היא תכונתה של ספרות ההלכה, ולשתיהן יש מקום ביהדות ואף מתקיימים ביניהן יחסים הדדיים:
.

מאז תחיית הלשון העברית משתמע המונח גם בהקשרים פוליטיים, וכן, צורף אל הביטויים "ותרנות פוליטית" או "ותרנות מדינית". המשתמשים בו מוחים על היענות או הסכמה של גופים ממלכתיים בישראל, בראש ובראשונה ממשלת ישראל לדרישות או תביעות של מדינות או גופים בינלאומיים זרים, למשל מסירת שטחים או שחרור מחבלים תמורת שבויים, אשר עלולים לדעתם לגרום נזק ישיר או עקיף לביטחון המדינה ותושביה או שהם נתפסים כפוגעים בעקרונות נערצים, כמו שלמות הארץ.

==לקריאה נוספת==
* יעקב קלצקין, הערך: ותרנות, אוצר המונחים הפילוסופיים, א-ד, ברלין: הוצאת אשכול, תרפ"ח.
* נחום פינברג, ויתור, פשרה ועסקת חבילה ומה שביניהם: מחילה על זכויות בסיום עבודה, בתוך: אהרן ברק ואחרים (עורכים), ספר מנחם גולדברג; לקט מאמרים בדיני עבודה וביטחון סוציאלי, הוצאת סדן, תשס"ב, עמ' 439–460

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתיקה
קטגוריה:פילוסופיה יהודית
קטגוריה:פוליטיקה
קטגוריה:רגשות
קטגוריה:סוציולוגיה של הנתינה
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
חסם ברנקין

חסם ברנקין (באנגלית: Barankin Bound), חסם תחתון על השונות של אומדים חסרי-הטיה של פרמטרים דטרמיניסטיים. זוהי הכללה של חסמי קרמר-ראו וצ'פמן-רובינס, ובהשוואה אליהם - הוא הדוק יותר. למעשה, זהו החסם התחתון ההדוק ביותר שקיים על השונות האמורה (Greatest lower bound), וחסרונו בכך שלפעמים קשה לחשב אותו.

החסם נגזר לראשונה על ידי אדוארד ברנקין (Edward William Barankin) ב-1949.

== החסם ==
נניח שהתפלגות המשתנה המקרי <math>\ X</math> תלויה בפרמטר הדטרמיניסטי <math>\ \theta</math>, ומתוארת על ידי פונקציית הצפיפות <math>\ p(x;\theta)</math>. תחת תנאים רחבים, אם <math>\ T(X)</math> הוא אומד חסר-הטיה של <math>\ \theta</math>, כלומר <math>\ \mathrm{E}\left[T(X)\right]=\theta</math> (ולכן
<math> Var \left[T(X) \right]=\mathrm{E} \left[(T(x)-\theta)^2\right]</math>), אז לכל <math>\ a_1,...,a_n,h_1,...,h_n</math> מתקיים:
:<math>\ Var \left[T(X) \right] \ge \frac{\left[\sum_{k=1}^n a_k \cdot h_k\right]^2}{\mathrm{E}\left\{\left[\sum_{k=1}^n a_k \cdot \frac{p(x;\theta+h_k)-p(x;\theta)}{p(x;\theta)}\right]^2\right\}}</math>.

במעבר לגבול שבו המרחק המקסימלי בין ערכי h שואף לאפס, מתקבלת צורה רציפה של החסם, שנגזרה על ידי ג'ק קיפר (Jack Kiefer):
:<math>\ Var \left[T(X) \right] \ge \frac{\left[e_1-e_2 \right]^2}{\mathrm{E} \left\{ \left[\int \frac{p(x;\theta+H)}{p(x;\theta)} \cdot (p_{h1}(H)-p_{h2}(H)) \,dH \right]^2 \right\}}</math>.
כאשר <math>\ p_{h1},p_{h2}</math> הן פונקציות התפלגות שרירותיות, ו-<math>\ e_1,e_2</math> הן התוחלות של <math>\ h</math> לפי <math>\ p_{h1},p_{h2}</math> בהתאמה.

מכיוון שהחסם מתקיים לכל בחירה של a,h (במקרה הראשון) ושל <math>\ p_{h1}, p_{h2}</math> (בשני), הוא נשאר נכון גם כשמחליפים את אגף ימין בסופרימום על כל האפשרויות.

== הוכחת החסם ==
נוכיח את הצורה השנייה של החסם. נסמן:
:<math>\ A=T(X)-\theta</math>
:<math>\ B=\int \frac{p(x;\theta+H)}{p(x;\theta)} \cdot (p_{h1}(H)-p_{h2}(H)) \,dH</math>
מתוך חוסר הטיה, לכל H מתקיים:
:<math>\ \int \left[T(x)-(\theta+H)\right]\cdot p(x;\theta+H) \,dx=0</math>
לכן, מתוך העברת אגפים ושימוש בתכונות של פונקציות פילוג:
:<math>\ \int \left[T(x)-\theta \right] \cdot p(x;\theta+H) \,dx= H</math>
נבחן את תוחלת המכפלה של A,B. מצד אחד (תחת תנאים רגולריים המאפשרים החלפת סדר אינטגרציה):
:<math>\ \mathrm{E}(A\cdot B)=\int \mathrm{E} \left[(T(X)-\theta) \cdot \frac{p(X;\theta+H)}{p(X;\theta)} \right] \cdot (p_{h1}(H)-p_{h2}(H)) \,dH</math>
התוחלת הפנימית היא בדיוק H, כפי שהראינו לעיל מתוך חוסר ההטיה. לכן, נקבל:
:<math>\ \mathrm{E}(A\cdot B)=\int H \cdot (p_{h1}(H)-p_{h2}(H)) \,dH=e_1-e_2</math>.
מצד שני, לפי אי-שוויון קושי-שוורץ:
:<math>\ \mathrm{E}(A\cdot B) ^2 \le \mathrm{E}(A^2) \cdot \mathrm{E}(B^2)</math>
לאחר הצבת כל הגדלים באי-שוויון זה מקבלים בדיוק את החסם.

על-מנת לקבל את הגרסה של ברנקין, יש להציב:
:<math>\ p_{h2}(H)=\delta(H)</math>
:<math>\ p_{h1}(H)=\sum_{k=1}^n a_k \cdot \delta(H-h_k)</math>
כאשר <math>\ \delta</math> היא הדלתא של דיראק.

== לקריאה נוספת ==

ברנקין
טליה פינקל

טליה פינקל (נולדה ב-5 בפברואר 1978) היא במאית ומפיקה ישראלית של סרטי תעודה, יוצרת בתחומי האומנות. כתבה ספר שירה.

==קריירה קולנועית==

פינקל זכתה שלוש פעמים במלגת קרן שרת אמריקה ישראל, בציון לשבח לאומנים צעירים מטעם מועצת התרבות של מפעל הפיס, וסרטיה זכו בפרסים.

בשנת 1999 למדה קורס בצילום וידאו בבי"ס לקולנוע של האוניברסיטה הפתוחה, במהלכו ביימה הפיקה וצילמה סרט תיעודי "סבתא טובה - סבא טוב" העוסק בסביה הדתיים ובחייהם המאופיינים במעברים - מארץ לארץ מדירה לדירה החל ממלחמת העולם השנייה עם בריחתם מבסרביה (היום מולדובה) לברית המועצות לשעבר, היותם מסורבי עליה עד לעלייתם לישראל. הסרט שודר בערוץ 2 ובערוץ 8 ונתמך על ידי קרן סנונית.

ב-2002 הפיקה וביימה את סרטה התיעודי העצמאי הראשון, "התיקון", סרט תיעודי על הרבנית לאה קוק מטבריה, גדולת המחזירות בתשובה בישראל. הסרט נתמך על ידי ערוץ 8, קרן מקור וקרן גשר לקולנוע רב תרבותי.

ב-2008 יצא סרטה "כוסות רוח לאבא", סרט מתח דוקומנטרי, שהופק עבור ערוץ 8.

ב-2011 יצא סרטה "טליה. דייט. קום" קומדיה תיעודית על דייטים באינטרנט, שהופק עבור ערוץ 8.

ב-2017 יצא סרטה "מוחמד ואנה - האומץ להציל", סרט דוקומנטרי על חסיד אומות העולם מוחמד חלמי, שהופק עבור הערוץ הראשון של הטלוויזיה הישראלית והוקרן לראשונה בערב יום השואה. לרגל יום השואה הבינלאומי ב-2023 שודר בכאן 11 סרט נוסף של פינקל בנושא חלמי, בשם "אנה והרופא המצרי", שכלל גם דגש על מפגש בין קרוב משפחתו של חלמי לבתה של מי שהציל ועל מהלך מתן אות חסיד אומות העולם לאותו קרוב.

ב-2020 יצאה סדרת רשת בת 6 פרקים "חוות החופש" בהפקת כאן דיגיטל.

===טליה. דייט. קום===
מתוך הסרט "טליה. דייט. קום"
מתוך הסרט "טליה. דייט. קום"
ב-2009 יצא לאור ספרה "טליה. דייט. קום", בהוצאת רסיס נהרה. הספר הוא תיעוד לירי של 45 דייטים שהתרחשו בין השנים 2002–2006, וחיי הרווקות הכוללים ייאוש, סקרנות, תקווה ותסכול, כפי שחוותה אותם הכותבת בחיפושיה אחר בן זוג. חוויותיה משקפות את דופק החיים העירוני - התל אביבי והאוניברסלי - של צעירים בימינו.

כל שיר עוסק באחד המועמדים שהופיעו ל"פגישות העיוורות" השונות, כשכל פגישה טומנת הבטחה לחיי אושר ועושר. השירים חדים ותמציתיים, נוקבים אבל משתדלים שלא להתאכזר. הקובץ משקף עולם שלם של חיזור מודרני המוני אך מבוייש שמאופיין על ידי המתחים בין כמיהה לקרבה, לאהבה ולחום לבין ניכור אורבני ואינטרנטי.

ב-2011 הסתיימה הפקת הסרט שבעקבות הספר. הסרט הוא "קרוס ז'אנר" מכיוון הוא כולל סצנות מבויימות וסצנות תיעודיות כשההפרדה ביניהן אינה ברורה לצופה. הסרט הופק עבור ערוץ 8, אורכו 54 דקות, בסרט מוזיקה מקורית של ערן צור שגם משתתף בו כדייט מספר 16. הסרט זכה בפרס גולדן רמי בפסטיבל וורלדפילם יוסטון.

===חייה האישיים===
פינקל נשואה מ-2006 לביולוג ד"ר יהוא מורן, אותו פגשה במהלך יצירת הספר.

היא צמחונית מטעמי מצפון מגיל 6, בשנת 2010 עברה לטבעונות והיא פעילה לזכויות בעלי חיים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* [http://www.haaretz.co.il/CM.television_articles_item,797,209,56941,.aspx נטע הלפרין: הפואטיקה של הדייטים, עכבר העיר, עיתון הארץ]
* [http://marmelada.xnet.co.il/643/דוקו-דייט דוקו דייט, כשקופידון פגש את ערוץ 8, אתר מרמלדה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאיות קולנוע ישראליות
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:טבעוניות ישראליות
קטגוריה:טבעונים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
ביואינפורם

ביואינפורם (באנגלית: BioInform) היה כתב עת ישראלי שראה אור בשנים 2009–2011 ופנה לחוקרים בתחומי מדעי החיים וכן ליזמים, לאנליסטים ולמנהלים. כתב העת שילב מאמרים עדכניים, פרי עטם של חוקרים ישראלים, לצד ראיונות עם חוקרים ומנהלים ומדורים שעסקו בתחומים כביואינפורמטיקה, ביוטק בשוק ההון, יזמות, פטנטים וטיפים בביולוגיה מולקולרית. המגזין אפשר לחוקרים ישראלים להציג את מחקריהם בעברית בפני קהל רחב של חוקרים ממגוון תחומים, שילב תכנים מן האקדמיה ומן התעשייה ושימש במה לדיון בסוגיות מדעיות ומקצועיות.

==תכנים בולטים==
כתב העת הקדיש גיליונות נושא לתחום תאי גזע, שימושיהם הרפואיים הקיימים והעתידיים והסוגיות הביואתיות הכרוכות בהם; ולתחום הריפוי ברמת ה-DNA ובכלל זה ריפוי גני וריפוי אפיגנטי. במגזין ראתה אור גם סקירה מקיפה בנושא הסינתזה של גנום מלאכותי ומשמעויותיה.
בסדרת "דיוקן", ראיונות עם דמויות מרכזיות בתחום מדעי החיים בישראל, הופיעו ראיונות עם פרופ' בת שבע כרם, עם דוד צור מנכ"ל חברת קמהדע, עם ד"ר רון בבקוב מנכ"ל חברת ביונדווקס ועם רותי אלון, יו"רית האיגוד הישראלי למדעי החיים ושותפה בקרן ההון סיכון פיטנגו.

==מבנה המגזין==
גיליון אפריל 2011{{תמונה להחלפה}}
"ביואינפורם" היה רבעון בהיקף של כ-48 עמודים, שהופץ (חינם) בכ-8,000 עותקים.
הגיליון כלל על פי רוב מאמר אחד או יותר של מדען שהציג את עבודתו המדעית או סקירות מקיפות של תחומי מחקר, ריאיון מסדרת "דיוקן" עם דמות מרכזית מן התעשייה או מן האקדמיה, כתבות בנושאים מקצועיים, מדורים קבועים וסקירות של כנסים וימי עיון.
כמה מהמדורים בכתב העת היו:
* "יזם על הבנץ'", מדורו של אורי יוגב שהציג את סיפורה של יזמות הביוטק אתרוג.
* "ביושוּק", מדורו של עידו צביקל שעקב אחר תחום הביוטק בשוק ההון.
* "דרוש ביוטכנולוג", מדור הקריירה של ליזי-שוב לונדון.
* "קוראים ברצף", מדורו של פרופ' ניר בן-טל על ביואינפורמטיקה.
* "טיפים על קצה הטיפ", עצות לעבודת מעבדה בביולוגיה מולקולרית מאת ד"ר יבגני ברדיצ'בסקי.
* "רשם הפטנטים", מדורו של ד"ר דוד מנצ'ר.
* "מידע פְּנִים", חדשות התעשייה מאת יובל אלמוגי.
* "סטודנטים כותבים", מדור שבו כתבו מדי גיליון תלמיד או תלמידת מחקר, מתלמידי מוסמך ועד פוסט-דוקטורט, על התנסויותיהם כחוקרים צעירים.

==מערכת כתב העת==
עורכת המגזין הייתה שלומית עוזיאל, ויועציו המדעיים היו פרופ' אילנה גוזס מהפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב, ד"ר עידן טמיר, יועץ בכיר ב-VBCC, ופרופ' עודד שוסיוב מהפקולטה לחקלאות, מזון וסביבה באוניברסיטה העברית.
מו"ל המגזין הייתה חברת אלון-טל הפקות בע"מ.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nli.org.il/he/journals/NNL-Journals002762972/NLI ביואינפורם] בקטלוג הספרייה הלאומית

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:כתבי עת למדע פופולרי
קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:ישראל: חינמונים
קטגוריה:כתבי עת בעברית
משה בן יצחק מזרחי

משה בן יצחק מזרחי (שאה) (לפני 1870, טהראן – 17 ביולי 1940; י"א בתמוז ת"ש, פלשׂתינה-א"י) היה צייר ומאייר עברי יליד איראן. יצירתו מסתמכת על מסורת איקונוגרפית ארוכה של תיאור המקומות הקדושים ליהדות.

מזרחי נולד בטהראן לפני שנת 1870. בסביבות שנת 1890 עלה לארץ ישראל והתיישב בעיר העתיקה בירושלים.
שם משפחתו של משה היה במקור מזרחי, במהלך שנות העשרים שינה את שם המשפחה לסופר. במקצועו היה אומן אך היה גם רב וסופר סתם. הכינוי "שאה" ניתן לו מאחר ששיחק היטב שח-מט. 
היה נשוי לחנה כאנום (נפטרה ב-1929) ונולדו להם שני בנים: ציון וחיים ושתי בנות: לאה ורחל. בירושלים פתח בית מלאכה לאמנות דתית ושימושית לאחר מאורעות תרפ"ט (1929), העביר את בית המלאכה שלו לנחלת שבעה.
בשנת 1940 נפטר, ונקבר בהר הזיתים בירושלים.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:לוח זכוכית מצויר משה בן יצחק מזרחי.jpg|לוח בית המקדש והמקומות הקדושים, זכוכית מצוירת בצבעי שמן והדבקות של נייר זהב, ראשית המאה ה-20 (אוסף משפחת גרוס)
קובץ:לוח שמירה לבית משה בן יצחק מזרחי.jpg|לוח שמירה לבית, הדפס אבן, גובה 56 ס"מ, רוחב 43.5 ס"מ (אוסף משפחת גרוס; אוסף לוין)
קובץ:משה בן יצחק מזרח 1910.jpg|מזרח (1910) (אוסף משפחת גרוס)
</gallery>

==לקריאה נוספת==
*שלום צבר, "עקדת יצחק בעבודותיו של משה שאה מזרחי, מחלוצי האמנות העממית בארץ ישראל", בתוך: מנחה למנחם - קובץ מאמרים לכבוד הרב מנחם הכהן, חנה עמית, אביעד הכהן וחיים באר (עורכים) [בני ברק]: הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשס"ח, עמ' 465-487 
*יגאל אושרי, [https://orot.ac.il/sites/default/files/morashtenu/7-20.pdf ציור העקידה לחכם משה מזרחי], מורשתנו, כרך ז תשנ"ג, עמ' 157 - 170.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20131013081704/http://www.mikragesher.org.il/titles/encyclopedia/40/moshe_ben_yitzchak_mordecai.htm משה בן יצחק מזרחי] באתר גשר

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:אמני הדפס ישראלים
קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:יהודים איראנים ופרסים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:ילידי 1870
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1940
רון פלר

רון פלר (תרפ"ח, 9 במאי 1928 – תשע"ג, 8 בנובמבר 2012) היה פרופסור להנדסה חקלאית, בעל אות גיבור ישראל מתקופת מלחמת העצמאות.

==ביוגרפיה==
פלר נולד בתל אביב, להדסה וזאב פלר, שכיהן כמזכיר מועצת הפועלים בעיר. למד בבית הספר המחוזי ע"ש רוזה כהן בקיבוץ גבעת השלושה הישן ובמקווה ישראל. לכבוד בר המצווה שלו תרם עם משפחתו דמי כיבוד לקרן החייל היהודי.

בהמשך לפעילותו בארגון ההגנה, שירת במלחמת העצמאות בגדוד 53 של חטיבת גבעתי. על חלקו המרכזי בסיום ההתקפה המצרית על כרתיה (מבצע מוות לפולש) זכה באות גיבור ישראל:

לאחר המלחמה למד פלר בטכניון ובשנת 1953 סיים בהצטיינות לימודי מוסמך בהנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות והתקבל לעבודה בפקולטה החדשה במוסד ללימודי הנדסה חקלאית. בשנת 1955 הוקם בטכניון המכון לציוד חקלאי והוא נתמנה סגן מנהל המכון ועסק בפיתוח ציוד המותאם לתנאים בישראל. כעבור שנה נשלח להשתלמות בארצות הברית וסיים שם תואר שני באוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. בשנת 1957 חזר לישראל והחל להרצות בטכניון ומשנת 1959 במכון וולקני. עם העברתו של המכון לציוד חקלאי לחסות מכון וולקני, בשנת 1965, מונה לעמוד בראשו.

פלר היה חבר סגל בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ולימד בתחום מיכון חקלאי וטיפול בתוצרת חקלאית. בתחום המחקר רשם 12 פטנטים, עליהם זכה בשבעה פרסי ממציאים, ביניהם:
* מכונה להפרדת קש ועלים
* ביסוס שיטת זיבול נוזלי
* שיטה ממוכנת להפרדת רגבי אדמה ואבנים מתוצרת חקלאית כגון תפוחי אדמה. השיטה איפשרה השמשת קרקעות מסולעות, שקודם לכן חייבו הפרדה ידנית מפרכת ובלתי ישימה.
על פעילותו להקלת מיון אגוזי אדמה קיבל בשנת 1967 את פרס העבודה של ההסתדרות. בשנת 1972 סיים לימודי דוקטורט בטכניון ובאותה שנה מונה לעמוד בראשות מחלקה חדשה לטיפול בתוצרת חקלאית. בשנת 1993 פרש לגמלאות.

פלר הוזמן במהלך השנים והיה יועץ מומחה עבור האו"ם והשתתף בתוכניות פיתוח במדגסקר (1968) ובסין (1991). כן הוא שימש פרופסור אורח במוסדות שונים בארצות הברית ובאוסטרליה, סייע בהקמת מעבדה לטיפול בתוצרת חקלאית. בהוקרה על תרומתו לניקוי פירות יבשים מחומרים זרים מוענק על שמו מדי שנה פרס מקומי מטעם המועצה למחקר ופיתוח של פירות יבשים באוסטרליה. בשנת 1986 זכה פלר בפרס מטעם האגודה האמריקאית להנדסה חקלאית.

פלר היה נשוי לחביבה ואב לשלושה. שלושת ילדיו חזרו בתשובה. בנו הוא איש העסקים החרדי רמי פלר, מנכ”ל RCS - Rampal Cellular Stockmarket (רמפל סלולר סטוקמרקט).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.agri.gov.il/he/pages/603.aspx רון פלר] באתר מרכז וולקני
* 
* 
* 
* ; 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הגבורה במלחמת העצמאות
קטגוריה:ממציאים ישראלים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:סגל הטכניון: הנדסה אזרחית וסביבתית
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: חקלאות, מזון וסביבה
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:בוגרי בית הספר המחוזי ע"ש רוזה כהן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי קריית שאול
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
קטגוריה:חיילי חטיבת גבעתי (תש"ח)
משה צין

משה צין (נולד ב-3 באפריל 1955) הוא קצין בדימוס בצה"ל, שכיהן כמפקד חטיבת גולני ומפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, השתחרר בדרגת תת-אלוף. בין השנים 2017-2022 כיהן כראש האגף הביטחוני-חברתי במשרד הביטחון.

== קורות חייו ==
צין נולד בהרצליה, לאב יליד פולין ואם ילידת ארץ ישראל. התגייס לצה"ל באוגוסט 1973 ושירת כלוחם וכקצין בחטיבת גולני. היה מפקד מחלקה בחטיבה, סגן מפקד פלוגה, קצין מבצעים ומפקד פלוגה בגדוד 12 (ברק). לאחר תפקיד זה השתחרר והתגייס שוב לקבע לאחר שישה חודשים. צין שירת כסגן מפקד גדוד 13 וכקצין אג"ם של החטיבה במהלך מבצע שלום הגליל. ביולי 1982 הועלה לדרגת סגן-אלוף ומונה למפקד גדוד 13 (גדעון) במקום מפקד הגדוד מוטי מזרחי שנפצע במלחמה. ב-1984 מונה לסגן מפקד החטיבה, שוב במקומו של מזרחי שנפצע.

ב-1986 מונה למפקד חטיבת החרמון (810) בדרגת אלוף-משנה וב-1988 למפקד עוצבת חירם (חטיבה 769). בפברואר 1990 מונה למפקד חטיבת גולני אותה הוביל בפעילות מבצעית בדרום לבנון. צין שימש בתפקיד זה עד ספטמבר 1991. בשנים 1993–1995 שירת כקצין אג"ם של פיקוד המרכז, תקופת יישום הסכם אוסלו ותחילת נסיגת כוחות צה"ל מערים ואזורים ביהודה ושומרון, ואירוע טבח מערת המכפלה.

באפריל 1995 קודם לדרגת תת-אלוף ומונה למפקד אוגדת יהודה. בתפקידו הבא שירת כסגן ראש אגף התכנון ובתפקידו האחרון בשירות הקבע היה מפקד המכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה בשנים 1999-2001. במילואים שימש צין כסגנו של אלוף פיקוד הצפון לתכנון אופרטיבי.

לאחר שחרורו, מונה ב-2002 למנכ"ל החברה העירונית לאמנות, תרבות וספורט בחיפה. בהמשך מונה למנהל כפר הנוער רמת הדסה. ב-2010 מונה למנכ"ל עיריית צפת, אך התפטר לאחר חודשים אחדים בתפקיד. ביוני 2011 מונה לראש אגף השיקום במשרד הביטחון ובפברואר 2017 לראש האגף הביטחוני-חברתי במשרד הביטחון. במסגרת תפקידו זה היה אחראי, בין היתר, על העברת הפנימייה הצבאית לפיקוד בחיפה מידי צה"ל לידי משרד הביטחון. בחודש אוקטובר 2022 סיים את תפקידו באגף הביטחוני-חברתי.

צין בעל תואר ראשון בהיסטוריה כללית מאוניברסיטת תל אביב ובעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. נשוי לעידית והם הורים לשתי בנות ובן.

==לקריאה נוספת==
* אהוד ערן, תמצית געגוע - סיפורו של ארז גרשטיין והמלחמה בלבנון, ידיעות ספרים, 2007.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20131005112025/http://www.golani.co.il/Info/hi_show.aspx?id=2771&design=&levelId=60691&t=5 משה צין], באתר חטיבת גולני

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי עוצבת חירם
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גולני
קטגוריה:מפקדי חטיבת גולני
קטגוריה:מפקדי המכללה לפיקוד ולמטה
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:ראשי האגף ביטחוני-חברתי
קטגוריה:מפקדי אוגדת יהודה
קטגוריה:מפקדי חטיבת החרמון
קטגוריה:קציני אג"ם של פיקוד המרכז
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ראשי אגף השיקום במשרד הביטחון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת לבנון הראשונה
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת לבנון הראשונה
לידת ישו

"לידת ישו", ציור מעשה ידי [[חרארד ואן הונת'ורסט, מ-1622.]]
[[כנסיית המולד בבית לחם.]]
לידת ישו מתוארת בכתבי הברית החדשה, ובעיקר בבשורות של מתי ושל לוקאס ובבשורות האפוקריפיות. על פי המסורת הנוצרית תאריך הולדתו של ישו הוא 25 בדצמבר (חג המולד). שנת הולדתו היא בין 6 ל-4 לפנה"ס.

==במקורות==
על סמך הכתוב במקורות הנוצריים, התגבשה האמונה הנוצרית בעיבור ללא חטא, ובכך שהבשורה למרים היא תחילת המימוש של ישו בגוף אנושי.

===בברית החדשה===
בתקופת שלטונו של הורדוס נמסרה נבואה לפיה באותה השנה ייוולד בן זכר שיביא לסיום מלכותו. לאור כך כבר באותה השנה הוציא הורדוס צו מוות לכל ילד זכר שנולד בתחומי שלטונו באותו פרק זמן. מסופר שיוסף, מרים וישו התינוק ברחו למצרים כדי להנצל מגזירת המות הזו.

הבשורה על-פי מתי בפרק א פסוקים 18–23, מספרת את סיפור התעברותה של מרים והחלטתו של יוסף הקדוש להישאר מאורס לה. בהמשך מכיר יוסף בבן הנולד כבנו.

על פי המסופר בבשורות, התגוררו הוריו של ישו בנצרת. הרומאים ערכו מפקד אוכלוסין, בו נצטווה כל תושב להירשם בעיר הולדתו, ויוסף, שהיה מבית דוד, היה צריך להתייצב למפקד עם אשתו ההרה בבית לחם, עיר דוד. כשהגיעו לבית לחם כרעה מרים ללדת, ובהיעדר מקום לינה ילדה אותו והשכיבה אותו באבוס. על פי המסורת הנוצרית, כנסיית המולד נבנתה במקום בו נולד ישו.

בפרק ב' קובעת הבשורה על-פי מתי את התקופה בה נולד ישו כתקופת שלטונו של הורדוס, ומוסיף את סיפורם של שלושת האמגושים שנקרים בדרך ומחליטים לתת להוריו מתנות לרגל הולדתו וזאת לאחר ש

הבשורה על-פי לוקאס משלבת את סיפור לידתו של ישו עם זו של יוחנן המטביל, ומספרת על הביקור שערכה מרים אצל בת-דודתה אלישבע, אמו של יוחנן, ומוסיפה את סגידת הרועים (פרק ב, 8-20). בהמשך מספר לוקאס על טקס ברית המילה של ישו , ובהמשך על עלייה לירושלים לפדיון הבן ולהקרבת קורבן כנהוג לגבי בן בכור (ספר שמות יג,יא-טו).

===תוספות על פי הפרוטואוונגליון של יעקב===
הפרוטואוונגליון על-פי יעקב מוסיף את תולדות מרים, אם ישו, ואת סיפור נישואיה ליוסף. לפי מקור זה, מלאך התגלה למרים בת ה-16 ובישר לה על הריונה הצפוי ולידת ישו. מרים חזרה מביקורה אצל אלישבע כשהריונה מובחן, והכוהן הגדול העמיד אותה ואת יוסף במבחן המים המאררים ממנו היא יצאה זכאית. בעת שהיו יוסף ומרים בדרכם לבית לחם אחזו צירי לידה את מרים, ויוסף הכניס אותה למערה (שענן כיסה את פתחה מיד אחרי שנכנסו אליה) וקרא למיילדת עבריה. עם לידתו של ישו פרץ אור מהמערה ובישר על לידתו. אישה בשם שלומית סירבה להאמין בלידת בתולין ובדקה את מרים על ידי החדרת אצבע ונוכחה לדעת כי אכן מרים נותרה בתולה.

== ביהדות ==
יש שטענו שכצער על לידתו נקבע צום תשעה בטבת והדבר הוסתר מפחד הנוצרים.

==ראו גם==
*ישו הילד
*מגניפיקט
*בנדיקטוס (תפילה)
*נונק דימיטיס
*ניטל
*ספר תולדות ישו

==לקריאה נוספת==

*יהושע אפרון, ראשית הנצרות ואפוקליפטיקה בתולדות ישראל, הקיבוץ המאוחד - תל אביב, 2004, עמ' 188–201 וכן 335–339

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תאולוגיה נוצרית
קטגוריה:ישו
קטגוריה:חג המולד
קטגוריה:כנסיית המולד
המפלגה הנציונל-בולשביקית

דגל המפלגה הנציונל-בולשביקית, 1993-2007
המפלגה הנציונל-בולשביקית (ברוסית: Национал-большевистская партия) היא מפלגה לאומנית רוסית חסרת מעמד חוקי, ומאז 2007 אף אסורה על פי החוק הרוסי. פעילי המפלגה ייסדו במקומה ב-2010 את תנועת רוסיה האחרת, בעלת אותו מצע, כאשר דגלה הוא דגל שושלת רומנוב: צהוב-שחור-לבן.

המפלגה שילבה במצעה אידאולוגיית שמאל רדיקלי ולאומנות קיצונית. לדעת פעיליה המפלגה הייתה "מפלגה ימנית בהחלט ושמאלנית עד אין קץ".

==היסטוריה==
המפלגה הקומוניסטית והמפלגה הבולשביקית הלאומית מפגינים נגד ילצין]]
ב-2006, משרד המשפטים הרוסי סירב לרשום את המפלגה כתנועה פוליטית חוקית, בפעם השישית. שנה לאחר מכן המדינה תבעה את המפלגה למשפט ובית הדין העליון אסר על המפלגה לפעול בתחומי הפדרציה הרוסית בשל היותה ארגון קיצוני ודגלה נאסר להנפה בשל הדמיון בינו לדגל המפלגה הנאצית. המפלגה הנציונל-בולשביקית היא התנועה הפוליטית היחידה שנאסר עליה לפעול בתחומי רוסיה (למעט המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות שכבר פורקה) ושפעילותה נעצרה על פי החוק "אודות המאבק בפעילות קיצונית".
נציונל בולשביקים תוקפים קלפי ב[[אודינצובו בבחירות 2007 במחאה על הוצאת המפלגה מחוץ לחוק]]
סגן התובע הכללי הרוסי, ויקטור גרין הסביר את האיסור בכך ש"התביעה הכללית של הפדרציה הרוסית רואה במפלגה הנציונל-בולשביקית כארגון נוער קיצוני שיש לאסור על קיומו". אנשי התביעה הכללית הרוסית ציינו כי המפלגה הנציונל-בולשביקית ופעיליה שיתפו פעולה ועודנם משתפים פעולה עם תנועות אופוזיציה המבקשים לכונן מהפכה חברתית ברוסיה בדומה למהפכות הצבעים, שהתרחשו באוקראינה, גאורגיה וקירגיזסטן. כאשר למונח "תנועות אופוזיציה" התייחס סגן התובע הכללי לתנועת רוסיה אחרת של גארי קספרוב ומפלגתו של ראש ממשלת רוסיה לשעבר, מיכאיל קסיאנוב.

==אידאולוגיה==
הנציונל בולשביזם מתייחס ללאומנות פאן אירופאית הקוראת לייצוא הבולשביזם לכל אירופה, הפיכת הבולשביזם ללאומי. האידאולוגיה הספציפית של המפלגה תואמת לאידאולוגיה הפשיסטית של איטליה הפשיסטית והפשיזם של בניטו מוסוליני שביקש להחיות את האימפריה הרומית ושטחיה. בדומה לכך, מבקשים הנציונל בולשביקים לייסד רוסיה לאומנית שתתפרש על פני כל אירופה ושעליה לכבוש את כל השטחים שבעבר היו בשליטת האימפריה הרוסית וברית המועצות.

כלשון כתב האמנה: "יש לייסד אימפריה מוולדיווסטוק ועד גיברלטר עם ציוויליזציה רוסית". אף שב-2004 המצע הפוליטי התרכך, רשמית מעולם לא הכחישה התנועה את המצע הקודם המבקש לייסד אימפריה רוסית אדירה שתשתרע על כל אירופה.

בהתאם להחלטת בית המשפט משנת 2007 התנועה מוכרת כרדיקלית ופעילותה נאסרה.

למפלגה היו סניפים באוקראינה, ישראל, בלארוס, פולין, בריטניה ובחבר המדינות העצמאיות.

שופר המפלגה הוא העיתון "לימונקה".

==מנהיג המפלגה==
הפגנת פעילים עם סיסמה "[[לנין יכל - גם אנחנו נוכל"]]
מאז ייסוד התנועה ב-1993 עמד בראשה אדוארד לימונוב, שמאלני קיצוני שעמד תחת מעקב שירות הביטחון הפדרלי. ב-2007 היה לאחד ממנהיגי תנועת "רוסיה אחרת".

ב-2009 הודיע על רצונו להתמודד בבחירות לנשיאות רוסיה ב-2012.

==ראו גם==
*פוליטיקה של רוסיה
*רוסיה האחרת (מפלגה)

==קישורים חיצוניים==

* 
*[https://web.archive.org/web/20120814154222/http://nazbol.info האתר הרשמי של הנציונל-בולשביקים]
* [http://www.youtube.com/NBPvideo חשבון התנועה ביוטיוב]

==הערות שוליים==

נציונל בולשיביקית
קטגוריה:מפלגות קומוניסטיות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1993
הנרי אונגר

הנרי אוּנְגֶר (Unger; נולד ב-1951 בקרקוב, פולין) הוא פילוסוף, הוגה ומרצה בכיר בדימוס באוניברסיטת תל אביב.

==מחקריו ופעילויותיו האקדמיים==
אונגר קיבל את תואר הדוקטור מאוניברסיטת תל אביב בתחום הפילוסופיה ותיאוריה של הספרות. מאז שנת 1973 לימד באוניברסיטת תל אביב, תחילה במחלקה לפילוסופיה ובבית הספר לחינוך, ומשנת 1995 בפקולטה לאמנויות. אונגר מגדיר את עצמו אתאיסט וסוציאליסט. מרצה על מספר תחומים: אושר, אלוהים, ספרות, פילוסופיה, קולנוע, אמנות, תרבות, קפיטליזם ועוד.

תחומי ההתמחות שלו הם "הטרקטטוס" של ויטגנשטיין, פילוסופיה אנליטית של המאה העשרים, אסתטיקה, ספרות העולם וסמיוטיקה של תרבויות.

בשנים 1996–2005 ניהל את התוכנית הרב-תחומית בפקולטה לאמנויות, ושנתיים נוספות את התוכנית הבין-תחומית לתארים מתקדמים באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1995 הקים את בית הספר לקולנוע שבמדרשה לאומנות בבית ברל, ועמד בראשו עד שנת 2007. בשנים 2000–2006 שימש כחבר "המועצה הישראלית לקולנוע".

בשנת 2000 ובשנת 2006 זכה בתואר "מרצה מצטיין" מטעם הרקטור של אוניברסיטת תל אביב.

בשנים האחרונות מתמחה אונגר בבניית קורסים רב-שנתיים, כגון קורס על תרבות המערב מהומרוס ועד זמננו, שהתחיל את פעילותו ב"בית אריאלה" (תל אביב) בשנת 2004 ונמצא כעת בשנתו השמינית, וקורס מקיף על הפילוסופיה המערבית מאפלטון עד דרידה, המיועד להימשך חמש עשרה שנה.

אונגר מרבה להרצות במסגרות שונות ובתחומי עניין מגוונים - מפילוסופיה, דרך ספרות, אתיקה, אסתטיקה, אמנויות, ועד קולנוע עכשווי. בשנת הלימודים תש"ס העביר ב"סדרת הדקאן" של הפקולטה לאמנויות קורס בשם "על כנפי איקארוס" – שזכה להדים רבים – ובו ניסה לפתח קריטריונים לשיפוט אסתטי בעידן הפוסט-מודרני.

==משפחתו==
אונגר נולד בעיר קרקוב שבפולין בשנת 1951, מתגורר בתל אביב ונשוי לסברינה אונגר. לזוג בן ובת.

===ספרים, מאמרי מחקר ופרסומים===
* במשך שנים כתב פובליציסטיקה ב"מעריב" וב"חדשות", ופרסם כחמש מאות מאמרים בתחומי ספרות, פילוסופיה ותרבות כללית בעיתונים "מעריב", "ידיעות", "הארץ" ו"דבר".
* ספרו "קולנוע ופילוסופיה" (דביר, 1992), שהיה ממבשרי הזיקה שבין שתי הדיסציפלינות, זכה להצלחה רבה.

==פעילות ציבורית==
* בשנים 2000–2006 שימש כחבר "המועצה הישראלית לקולנוע".

==בתרבות==
היוצר הישראלי אריק ברמן חיבר בהשראת הרצאתו של אונגר שני שירים באלבומו "אהבה ואלוהים אחרים". שני השירים מתבססים על מגמות שאונגר מציג בקורס "תחנות בתרבות המערב". שמות השירים הם "איפה המצלמה שלי" ו"הלא כלום". בזה האחרון אף מופיעים קטעים מוקלטים מן ההרצאות כחלק מהיצירה.

== לקריאה נוספת ==
* הנרי אונגר, קולנוע ופילוסופיה, תל אביב: דביר, 1991

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/channel/UCj8XKM2OIyxIPFu2QLgX7Ng הערוץ של הנרי אונגר] באתר יוטיוב
;הרצאות נבחרות:
* [http://www.youtube.com/user/TAUVOD#p/c/DB66E0C5EE6C7845/0/HL2yiDLgui0 ד"ר הנרי אונגר - "סנס ונונסנס באמנויות" - סדרת הרקטור באוניברסיטת תל אביב 2005]
* 
* 
*[https://www.youtube.com/watch?v=corTOaSNa7U הנרי אונגר מרצה על "אמא קוראז' וילדיה של ברטולד ברכט,]סרטון באתר יוטיוב.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:סגל המדרשה לאמנות
קטגוריה:חוקרי קולנוע ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
אריה עצמוני

אריה עצמוני (2 בנובמבר 1926 – 30 במרץ 2005) היה לוחם בעל אות גיבור ישראל.

==ביוגרפיה==
עצמוני נולד ב-2 בנובמבר 1926 בשם לייב מרקוביץ' באוז'הורוד (אז בצ'כוסלובקיה וכיום בתחומי אוקראינה). בתקופת מלחמת העולם השנייה, כשהיה בן 13, עזב את בית הוריו והתגורר לבדו בבודפשט. מאוחר יותר, נלקח למחנה עבודה ביוגוסלביה ועבד בכריית נחושת עד שחרורו בפעולה של פרטיזנים מקומיים, אליהם הצטרף בלחימה בגרמנים עד עלייתו לארץ ישראל בשנת 1944. הוא הוחזק במחנה עתלית עד להצטרפותו לבריגדה היהודית ושירת במצרים ובאיטליה. בתקופת שהותו באיטליה השתתף בפעילות יחידת הנוקמים.

בסיום השירות באירופה, הצטרף למשטרת היישובים העבריים ועסק בנוטרות בנהריים. בעקבות התקפה של הלגיון הערבי על אותה נקודה, נסוג עם הנוטרים והגיע לבסיסם הסמוך של גדוד 12 של חטיבת גולני. עצמוני הצטרף לשורות החטיבה ולאחר קורס סמלים הוצב כרב-סמל פלוגתי ושירת בתפקיד זה במלחמת העצמאות. בספטמבר 1948 פינה ארגז תחמושת ממוקד אש במהלך קרב וזכה לציון לשבח ממפקד החטיבה. על פעילותו בינואר 1949 בקרב ברפיח הוענק לו אות גיבור ישראל:

בתום שירות החובה, עבד עצמוני בחברה לייבוא חלקי מכוניות וכנהג מונית. בשנות השישים הקים חברה להשכרת רכב וניהל את סניף החברה הבינלאומית "הרץ" בחיפה. בתקופת מלחמת ההתשה, התגייס לשירות קבע, ללא תשלום, ושימש רס"ר מחנה הטירונים של חיל תותחנים. במסגרת שירות המילואים שירת במלחמת ששת הימים ברמת הגולן וברמאללה ושירת במלחמת יום הכיפורים בסיני.

עצמוני נפטר בשנת 2005 ונקבר בחיפה בטקס צבאי. היה נשוי ואב לבן ובת.

==קישורים חיצוניים==
* [https://atzmony.wordpress.com/ אתר לזכרו של אריה עצמוני]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים בשואה: צ'כוסלובקיה
עצמוני
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית
קטגוריה:אנשי משטרת היישובים העבריים
קטגוריה:מעוטרי עיטור הגבורה במלחמת העצמאות
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:לוחמי חטיבת גולני
קטגוריה:מעוטרי צל"ש מפקד חטיבה
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 1973
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בחיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
Humans.txt

קובץ humans.txt הוא קובץ המאפשר למנהל אתר אינטרנט לתת לגולשים מידע על המפתחים של האתר, באופן קריא וברור (לאדם ולא למחשב). בקובץ אפשר לפרט מי המפתחים של האתר, למי המפתחים רוצים להודות וכו'. הדבר שמייחד את הקובץ הזה הוא שהוא נועד לקריאה על ידי אנשים ולא מכונות.

ניתן לציין את מיקומו קובץ זה נקבע באמצעות תג מטא הבא בראש כל דף:
<syntaxhighlight lang="text">
<link rel="author" href="humans.txt" />
</syntaxhighlight>

== דוגמאות ==
*[https://www.google.com/humans.txt קובץ ה-human.txt של google]

== ראו גם ==
* תג מטא

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.google.co.il/humans.txt קובץ humans.txt של גוגל ישראל]

קטגוריה:אינטרנט
הארגון לחקלאות ביולוגית אורגנית בישראל

הארגון לחקלאות ביולוגית אורגנית בישראל הוא הארגון המרכזי בישראל של חקלאים ואנשי תעשייה ישראלים העוסקים בגידול וייצור מוצרי חקלאות אורגנית תוך שמירה על ערכי הסביבה. הארגון לחקלאות אורגנית מאגד בתוכו מאות יצרנים, עוסקים ופעילים במגוון עיסוקים בתחום הייצור האורגני, התעשייה, המסחר והסביבה. במסגרת הארגון פועלים מומחים, חוקרים, עובדי אדמיניסטרציה ומנהל ומספר רב של מתנדבים. שווי התעשייה האורגנית בישראל הוערך בשנת 2012 בכמילארד ש"ח.
== היסטוריה ==
הארגון הוקם כאגודה שיתופית בשנת 1982 על ידי מספר חברים מקיבוץ יודפת ושדה אליהו, בהם: מריו לוי, חקלאי מקיבוץ שדה אליהו. עד אז נהגו החקלאים בישראל להשתמש בכמויות גדולות של חומרי הדברה כדרך היחידה להתמודדות עם מחלות קרקע, מחלות צמחים, עשבים רעים ומזיקים. כמו כן, נעשה שימוש נרחב בדשן כימי ובשימוש בהורמונים לצורך השאת והשבחת היבולים החקלאיים. לוי יזם את איגודם של החקלאים מכל רחבי הארץ שדגלו בחקלאות אורגנית, הנקייה מכימיקלים והורמונים. עיסוקו המרכזי של הארגון הוא בחקלאות הצומח, אך הוא עוסק גם בחקלאות אורגנית בתחום חקלאות בעלי חיים.

נכון ל-2008, עמדו השטחים האורגניים בישראל על כ-1.9 אחוז מכלל שטחי חקלאות הצומח בישראל. כיוון שהגידולים הצמחיים האורגניים בישראל הם מוטי יצוא (בעיקר לשוק האירופי המשותף) עמד ב-2008 נתח היצוא של המוצרים האורגניים הצמחיים על כ-10.6% מכלל יצוא המוצרים הצמחיים מישראל.

כיום מונה הארגון מאות חברים שהם מגדלים חקלאיים. כמו כן שותפים לו מאות איש מתחום התעשייה האורגנית: משווקים, יצרני חומרים, אנשי הדרכה ומחקר.

מ-2003 ועד 2007 עמד בראש הארגון אילן אשל. מ-2007 ועד 2013 עמדה בראש הארגון ד"ר אורנית רז. תחת ניהולה המשיך הארגון בקידום "החוק האורגני" ובקידום חקיקה נוספת בנושאים סביבתיים. החל מספטמבר 2013 עומד בראש הארגון ד"ר רועי בורוכוב. לאחר פרישת בורוכוב בינואר 2015, עבר הארגון למתכונת ניהול שכוללת את יושב הראש (בני שמולביץ) ואת מנהל האגף המקצועי (אלי אהרון). מתכונת זאת נהוגה גם כיום (נכון לנובמבר 2020). הארגון עוסק בקביעת תקנים אורגניים, הדרכת חקלאים וכן בפרויקטים חינוכיים, סביבתיים והסברתיים בנושא הגנת הסביבה.

הארגון ממומן על ידי מיסי חבר המשולמים על ידי חבריו. בבעלות הארגון המותג "טוב-השדה" והוא מאפשר לחבריו לסמן את תוצרתם במותג זה. הארגון היה המייסד והבעלים של חברת "אגריאור" העוסקת בפיקוח על העוסקים האורגניים השונים וב-2011 מכר את החברה לד"ר צחי סקלסקי.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

חקלאות
ביולוגית
קטגוריה:ארגונים חקלאיים בישראל
קטגוריה:שמירת הסביבה
קטגוריה:ישראל: סביבה
קטגוריה:חקלאות אורגנית
פרס פולברייט

פרס ויליאם פולברייט להבנה בינלאומית נוסד בשנת 1993 על ידי התאחדות בוגרי תוכנית פולברייט, על מנת להוקיר אישים שתרמו באופן יוצא דופן לקידום ההבנה בין עמים, תרבויות ואומות. 

הזוכים בפרס: 
*1993 - נלסון מנדלה
*1994 - ג'ימי קרטר
*1995 - פרנץ ורניצקי (קנצלר אוסטריה)
*1996 - קורסון אקינו (נשיאת הפיליפינים)
*1997 - ואצלב האוול
*1998 - פטריסיו איילווין (נשיאה הראשון של צ'ילה)
*1999 - מרי רובינסון
*2000 - מרטי אהטיסארי
*2001 - קופי אנאן
*2002 - סאדקו אוגטה (נציבת האו"ם לפליטים)
*2003 - פרננדו אנריקה קרדוזו 
*2004 - קולין פאוול
*2005 - ביל קלינטון
*2008 - דזמונד טוטו
*2010 - מלינדה וביל גייטס
*2012 - רופאים ללא גבולות
*2014 - הנס בליקס

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:פרסים אמריקאיים
פזעה

פַזְעָה ( בערבית فَزْعَة - "אזעקה - אנשים שנזעקים לעזרת אדם אחר"). בהקשר של העימות היהודי ערבי, המושג שימש לתיאור אזעקת לוחמים בלתי סדירים מכפרי הסביבה לצורך פעולה צבאית. הלוחמים היו מביאים איתם את נשקם האישי מביתם ולאחר סיום הקרב היו חוזרים לביתם.

פעולה זו אפשרה גיוס מהיר וקל של אנשים ונשק, במגבלות של צמידות מקום הקרב לריכוז אוכלוסייה, אי יכולת לניהול קרב ממושך מאוד או קרב במקום מרוחק, רמת מיומנות נמוכה של הלוחמים, ורמת ארגון נמוכה של הלחימה.

הפזעה היא תופעה מסורתית עתיקת יומין, המונעת מכוח נאמנות למשפחה, לחמולה ולשבט, ממניעים דתיים, לאומיים, ומתאוות שלל.

במלחמת העצמאות היו מספר אירועי פזעה של ערביי ארץ ישראל בפיקודם של מפקדים מקומיים, כמו קרב ג' בשבט, ההתקפה על מחלקת הל"ה וההתקפה על הקסטל (במסגרת קרב הקסטל) במטרה לחלץ את גופתו של עבד אל-קאדר אל-חוסייני.
==הערות שוליים==

קטגוריה:טקטיקה צבאית
קטגוריה:מלחמת העצמאות
קטגוריה:מילים וביטויים בערבית
פומרנץ

פומרנץ הוא שם משפחה שנובע מהמילה "תפוז" בגרמנית וביידיש; ייתכן שמעיד על היות אחד מאבות המשפחה מוכר תפוזים. בשפות סלאביות מבוטא השם כ"פומראנץ".<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
גרישה פיליפוב

גאורגי (גרישה) סטאנצ'ב פיליפוב (בבולגרית: Георги (Гриша) Станчев Филипов; 13 ביולי 1919, סטחנוב, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית – 2 בנובמבר 1994, סופיה, בולגריה) היה פוליטיקאי בולגרי, אשר כיהן כראש ממשלת בולגריה מ-1981 עד ל-1986.

==ראשית חייו==
פיליפוב נולד באוקראינה למשפחת מהגרים מבולגריה. ב-1936 שבה משפחתו לבולגריה והתיישבה באזור העיר לובץ'. פיליפוב הצטרף למפלגת הפועלים הבולגרית, (שמה הקודם של המפלגה הקומוניסטית הבולגרית) ובמהלך מלחמת העולם השנייה הצטרף לתנועת המחתרת שפעלה נגד הממשלה הפרו-גרמנית בממלכה. ב-1942 נעצר, נשפט ונידון ל-12 שנות מאסר, אותן החל לרצות בכלא המרכזי בלובץ'. ב-9 בספטמבר 1944 התחוללה ברחבי בולגריה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת הבולגרית וזכתה לגיבוי מהצבא האדום אשר כבש את סופיה. הממשל החדש בראשות קימון גאורגייב התיר את פעילותה של המפלגה הקומוניסטית ופיליפוב שוחרר מהכלא.

==הקריירה הפוליטית ==
לאחר שחרורו מהכלא הועסק פיליפוב כעובד מדינה במשרד התעשייה הבולגרי והתקדם בהדרגה במנגנון המפלגה הקומוניסטית. ב-1951 סיים תואר ראשון בכלכלה ובמסחר באוניברסיטת מוסקבה ולאחר שובו לבולגריה מונה לכהן כחבר ועדת התכנון הארצית. ב-1966 נבחר לאספה הלאומית הבולגרית, מונה על ידי טודור ז'יבקוב לכהן כיושב ראש ועדת יישום הרפורמה הכלכלית במדינה וזכה למעמד שר. ב-1971 נבחר ליושב ראש ועדת התכנון הארצית ולפוליטביורו. פיליפוב נחשב איש אמונו של ז'יבקוב.

==כהונת ראש הממשלה ואחריתו==
ב-1981 מונה לראש ממשלת בולגריה במקום סטאנקו טודורוב, אך ב-1982 איבד את מקומו בפוליטביורו. כהונתו התמקדה ברפורמות כלכליות שעליהן הכריז טודור ז'יבקוב, אך יישומן לא שיפר את המצב הכלכלי במדינה. במרץ 1986 הוחלף פיליפוב בגאורגי אטנסוב וכיהן כשר לתכנון כלכלי בממשלתו, תוך שהוא נבחר מחדש לפוליטביורו. באוגוסט 1987 הגיש פיליפוב לפרלמנט הבולגרי הצעה לרפורמה כלכלית חדשה והיא אושרה ברוב גדול. לאחר הדחתו של ז'יבקוב והתפטרותו של אטנסוב, אולץ גם פיליפוב לפרוש מתפקידו. באפריל 1990 סולק פיליפוב מהמפלגה הסוציאליסטית הבולגרית, שמה החדש של המפלגה הקומוניסטית. ב-14 ביולי 1992 נעצר פיליפוב והואשם בגנבת כספי ציבור. הוא הלך לעולמו ב-1994, בעודו במעצר וטרם תחילת משפטו, והוא בן 75 שנים.

==ראו גם ==
*סתיו העמים

קטגוריה:ראשי ממשלת הרפובליקה העממית של בולגריה
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1919
קטגוריה:נפטרים ב-1994