OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שלמה יונה רנצו טואף

שלמה יונה רנצו טואף (1913–1997) היה רופא נשים, פרופסור מן המניין לגינקולוגיה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, מנהל מחלקת נשים ויולדות א', בבית היולדות הקריה בתל אביב.

==ביוגרפיה==
טואף נולד ב-1913 בליבורנו שבאיטליה לאליצ'ה שרה (לבית יאראק) ולשבתאי אלפרדו (יליד 1880). לטואף היו 2 אחים ואחות.

בשנת 1936 סיים טואף את לימודי הרפואה באוניברסיטת פיזה.

בשנת 1938 עלה טואף לארץ ישראל.

לפני קום המדינה, טואף ניהל את מחלקת הנשים של מעפילים בקפריסין. בהמשך התמנה למנהל מחלקת נשים בבית החולים משגב לדך בירושלים.

בשנת 1958 עבר טואף לתל אביב לנהל מחלקת יולדות וגיניקולוגיה בבית היולדות הקריה.

בשנת 1958, עם פרישתו של הפרופ' יוסף (גוסטב) אשרמן, חולק בית היולדות לשתי מחלקות, בראשן עמדו הפרופסורים שלמה יונה רנצו טואף ונדב סופרמן, לכל מחלקה הוקצבו חמישים מיטות אשפוז ליולדות ו-23 מיטות אשפוז גיניקולוגיות.

בין עיסוקיו הרבים של טואף: גיניקולוגיה אונקולוגית.

מתלמידיו: פרופ' ראובן פייזר, פרופ' יוסף בנימין לסינג, פרופ' דני אילון, פרופ' אריאל יפו, פרופ' עמירם ברעם, ד"ר שלמה בלס, ד"ר שפרה זהר, ד"ר ש. גוגול, ד"ר נ. קרוצ'יק.

בשנת 1981 פרש טואף לגמלאות.

טואף נפטר בשנת 1997. השאיר אישה ו-4 ילדים.

==משפחתו==
בנו מיכאל אלחנן, בעל עיטור המופת במלחמת יום הכיפורים, מנהל בית חולים ליולדות ופרופסור לגיניקולוגיה בארצות הברית.

אחיו היה הרב אליהו טואף אשר כיהן כרב הראשי של רומא בין השנים 1951–2002. 

אחיינו הוא הפרופ' אריאל טואף.

==ממחקריו של טואף (בשנות הששים-והשבעים של המאה העשרים)==
מאמצע שנות הששים של המאה העשרים טואף עמד בראש צוות חוקרים במספר תחומים, בגיניקולוגיה ואנדוקרינולוגיה

להלן הנושאים העיקריים שחקר עם צוותו :

* השפעות הורמונליות של הרכב החלב של נשים מניקות

* שינויים בשחרור הורמון הגדילה במצבי תחלואה מסוימים

* השתתפות מחלות סיסטמיות ביצירת התסמונת רעלת הריון

* השפעה סביבתית ומתן תרופות שונות על שחרור הגונדוטרופינים ההיפופיזירים

* רמות H.P.L ב-הריון תקין ופתולוגי

==מעבודות המחקר של טואף==
* [https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/?term=Toaff+R.] (מעבודות המחקר של Toaff R באתר pubmed)

==ממאמריו==
* [https://www.megamot-journal.org.il/+%D7%93~%D7%A8+%D7%A8+%D7%98%D7%95%D7%90%D7%A3.aspx "הפריון והנטיה למניעת ילודה אצל נשים יהודיות בת"א יפו"] ("מגמות" - כתב עת בן תחומי במדע החברה, כרך י"א, גיליון 3, מאי 1961, ביחד עם: פרופ' ר. בקי, י. מטרס, ד"ר ד. אילון)

==לקריאה נוספת==
* הרפואה, יוני 1998, כרך 134, מחבר: ד"ר א. הורנשטיין

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:גינקולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי איטליה
קטגוריה:משפחת טואף
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פיזה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1997
בד"ץ יורה דעה

בד"ץ יורה דעה הוא בד"צ ומערך כשרות שהקים הרב שלמה מחפוד, רב השכונות נוה אחיעזר ושיכון ו' בבני ברק.

== היסטוריה ==
לאחר נישואיו, החל הרב מחפוד בלימוד שחיטה וניקור והוסמך לשוחט על ידי הרב אברהם חייבי שהיה אז מפקח כשרות ומרבני "אגודת השוחטים" בתל אביב. באותה תקופה החל לעבוד תחת הרב יעקב לנדא כמשגיח כשרות לענייני תרומות ומעשרות במערכת הכשרות העירונית של בני ברק. בהמשך שולב במערכת השחיטה של הרב לנדא שבה עבד במשך עשרים ושש שנה. במשך תקופה ארוכה היה ראש המנקרים.

בשנת 1987, זמן קצר לאחר פטירת הרב לנדא, הקים את בד"ץ "נווה ציון" בבני ברק, יחד עם ראש ישיבת פורת יוסף הרב שלום כהן, והרב שלמה בן שמעון. בשנת 2001 פרש מבד"ץ נווה ציון והקים את בד"ץ "יורה דעה", המקובל על חלקים נרחבים בציבור החרדי, אף האשכנזי. הבד"צ מספק הכשר גם לאתרוגים תימניים.

ועדת הכשרות מוציאה לאור חוברת הדרכה למוצרי הכשרות בשם "דעת כשרות", בחוברת זו מובאים גם נידונים ופולמוסים הלכתיים, בנושאי כשרות

== קישורים חיצוניים ==
*[https://www.youtube.com/watch?v=x7HtZyTk3d4 סרט תדמית בד"ץ יורה דעה] באתר יוטיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:גופי כשרות בישראל
פרנץ גריסבאך

גנרל פרנץ גריסבאך (בגרמנית Franz Griesbach; 21 בדצמבר 1892 – 24 בספטמבר 1984), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה, ואשר עוטר בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
גריסבאך נולד ב-21 בדצמבר 1892 בבריק, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1914 התגייס גרינסבאך לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-27 (מגדבורג ה-2 - לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה). גריסבאך לחם עם יחידתו במהלך מלחמת העולם הראשונה, ואף נפצע 4 פעמים, בין השאר בעקבות מתקפת גז. ב-23 באוגוסט 1916 הועלה גריסבאך לדרגת לוטננט, ועל פעולותיו במלחמה קיבל את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה.

בשנת 1920 שוחרר גריסבאך מהצבא, והחל לעבוד כמורה בפרובינציית סקסוניה, כמו אחיו גאורג אריך (1902–1943), שגם הוא עבד כמורה. ב-1 במרץ 1939 חזר גריסבאך לצבא, ומונה למפקד פלוגה 6 ברגימנט הרגלים ה-12 בדרגת האופטמן.

===מלחמת העולם השנייה===
במהלך הפלישה לפולין ובמהלך המערכה על צרפת לחם גרינבאך עם יחידתו כחלק מהדיוויזיה ה-31, וב-1 באוגוסט 1940 הועלה לדרגת מיור ומונה למפקד גדוד התחלופה ה-467. ב-15 בספטמבר 1941 מונה גריסבאך למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-391, שהיה חלק מהדיוויזיה ה-170, ולחם עמו בגזרה הדרומית של החזית המזרחית. במהלך כיבוש פאודוסיה בחצי האי קרים בתחילת 1942 נפצע גריסבאך, אך אף על פי כן, הוביל את גדודו וכבש את המקום, ועל כך קיבל ב-14 במרץ 1942 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-17 באפריל 1942 הועלה גריסבאך לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד רגימנט הרגלים ה-399, שהיה אף הוא חלק מהדיוויזיה ה-170. גריסבאך הצטיין שוב בקרבות על סבסטופול, ולאחר מכן הועבר עם שאר הדיוויזיה לאזור לנינגרד. ב-1 בדצמבר 1942 הועלה גריסבאך לדרגת אוברסט, ובתחילת 1943 הצליח לבלום מתקפה סובייטית חזקה. ב-17 במאי 1943 קיבל גריסבאך תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-15 בפברואר 1944 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-170. למחרת ב-16 בפברואר 1944 נפצע גריסבאך באורח קשה מפצצת מרגמה, ונשלח לבית חולים, וב-6 במרץ 1944 הוא קיבל תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באוגוסט 1944 כשהוא עדיין שוכב בבית החולים, הוא הועלה לדרגת גנרל מיור, ובסוף אפריל 1945 הוא נלקח לשבי הרוסי.

===לאחר המלחמה===
ב-21 באוקטובר 1949 שוחרר גריסבאך מהשבי, ולאחר מכן התגורר בלאגה, שם חי עד למותו ב-24 בספטמבר 1984.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/G/GriesbachF.htm פרנץ גריסבאך] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1984
הדיוויזיה ה-170 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-170 (בגרמנית: 170. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-1 בדצמבר 1939, והיא הועמדה תחת פיקוד ולטר ויטקה. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-54 במסגרת הארמייה ה-11, והשתתפה בכיבוש פאודוסיה ובקרבות על סבסטופול. באוגוסט 1942 הועברה הדיוויזיה לזירה הצפונית, ולחמה שם כחלק מהארמיות ה-11 וה-18 לסירוגין. ביולי 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה הרביעית, ולחמה עמה בקרבות בבלארוס ובפרוסיה המזרחית, עד סוף המלחמה.

==מפקדים==
* ולטר ויטקה (1 בדצמבר 1939 - 8 בינואר 1942)
* ארווין זאנדר (25 במאי 1941 - 15 בפברואר 1943)
* ולטר קראוס (15 בפברואר 1943 - 15 בפברואר 1944)
* פרנץ גריסבאך (15 בפברואר 1944 - 16 בפברואר 1944)
* זיגפריד האס (16 בפברואר 1944 - 8 במאי 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/170ID-R.htm הדיוויזיה ה-170] באתר lexikon-der-wehrmacht 

170
האהבה שאחרי

האהבה שאחרי (בספרדית: "Amor despues amor", או בקיצור ADDA) היא טלנובלה ארגנטינאית בכיכובם של השחקנים פדריקו אמאדור, איסבל מסדו, מריאנו מרטינס ולאונורה וקסלר. הסדרה שודרה החל מ-23 בינואר 2017, ובישראל, בערוץ ויוה, החל מאמצע יוני 2017.

== עלילה ==
תאונת דרכים בכביש מרוחק, שבה מעורבים גבר ואישה, פותחת תיבת פנדורה. גופת האישה נעלמת בעוד הגבר מובהל לבית החולים בתרדמת. הזהויות של השניים מסגירות את סודם - הם היו זוג נאהבים.

שלוש שנים קודם לכן, רקל ודמיאן פוגשים את סנטיאגו וקרולינה. שני הזוגות נפגשים על רקע סכסוך בין ילדיהם הבוגרים וחברות גדולה נרקמת ביניהם. הם אינם יודעים שהמפגש בין המשפחות יעורר את המשיכה הבלתי נמנעת בין קרולינה ודמיאן ויוביל לסיפור אהבה אסור.

בהווה, קרולינה נעדרת ודמיאן בתרדמת, בעוד רקל וסנטיאגו מתעוררים למציאות כואבת של שברון לב. הם מחליטים לחקור את נסיבות התאונה ולרדת לעומקו של הסוד הגדול שהסתירו מהם קרולינה ודמיאן. סנטיאגו ורקל יראו זה בזה מקור לנחמה והחוויה הקשה המשותפת תעורר בהם רגשות חדשים.

"האהבה שאחרי" היא טלנובלה מקורית ומרתקת, שסחפה את צופי הטלוויזיה בארגנטינה עם עלייתה לאוויר בינואר 2017. בסדרה מככבים מריאנו מרטינז ("אספרנסה"), אלאונורה וקסלר ("אחים בדם"), איסבל מסדו ("דון חואן") ופדריקו אמאדור ("יורשי הנקמה").

==שחקנים ודמיות==
{| class="wikitable" style="font-size:90%; line-height:1.2"
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
|-
| מריאנו מרטינס || סנטיאגו אלברדו
|-
|אלאונורה וקסלר|| קרולינה פסיו אלברדו
|-
| פדריקו אמאדור || דמיאן קפלן
|-
| איסבל מסדו || רקל קפלן
|-
| מנואלה פאל || לורה איזגיר גודוי
|-
| מישל נוהר || הבלש אמטריו גודוי
|-
| פרנקו מסיני || ניקולס אלברדו
|-
| קמילה מתאוס || לולה אלברדו
|-
| מנואל ראמוס || פדריקו קפלן
|-
| דלפינה צ'אבס || מיה קפלן
|-
| ברנדה גנדיני || אלינה סיפואנטס
|-
| וירחיניה לאגו ||מרים קפלן
|-
| אגוסטין ורה ||גוסטבו (בבו) קוראה
|-
| מקסימיליאנו גיוני ||התובע איזאק רות
|-
| גסטון ריקאוד ||אנדרס קפלן
|-
| קלאודיו ריסי ||המפקח אנטוניו ולנטי
|-
| רוברטו ואז'חוס ||ויסנטה פסיו
|-
| מריתה באז'סטרוס ||אסוסנה
|-
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:טלנובלות ארגנטינאיות
קטגוריה:סדרות ערוצי ויוה וויוה פלוס
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בשפה הספרדית
קטגוריה:סדרות עם עלילה לא ליניארית
When I Was Your Man

"When I Was Your Man" (בעברית: "כשאני הייתי הגבר שלך") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמר האמריקאי וכותב השירים ברונו מארס לאלבום האולפן השני שלו, "Unorthodox Jukebox". השיר פורסם כסינגל השיווקי השלישי וכסינגל הרשמי השני מתוך האלבום ויצא אל תחנות הרדיו בארצות הברית ב-15 בינואר 2013. השיר נכתב על ידי ברונו מארס, פיליפ לורנס, ארי לוין, אנדרו וויאט; כאשר שלושת הראשונים אף הלחינו את השיר.

"When I Was Your Man" הוא שיר פופ ובלדת פסנתר אמוציונלית, אשר עוסקת בשברון לבו וחרטתו של מארס מלתת למאהבת שלו לברוח, ותקוותו כי הגבר החדש שלה ייתן לה את כל האהבה ותשומת-הלב שהוא לא הצליח לספק. מודגש כי שירתו של מארס מתלווה בנגינתו על הפסנתר ככלי הנגינה היחיד.

השיר זכה בעיקר לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה, אשר שיבחו בעיקר את יכולותיו הווקאליות, וכינו את השיר "בלדה פגיעה ורגשית". השיר זכה בפרס "Favorite Hit" בטקס פרסי הנוער 2013 והיה מועמד לפרס ביצועי הסולו פופ הטובים ביותר בטקס פרסי גראמי ה-56. השיר אף כבש את המקום הראשון בבילבורד הוט 100, והגיע אל עשרת המקומות הראשונים במצעדים של אוסטרליה, קנדה, דנמרק, צרפת, אירלנד, הולנד, ניו זילנד, נורווגיה, דרום קוריאה ובריטניה. הוא אף זכה בתואר פלטינה מרובעת באוסטרליה ובארצות הברית, ואילו בקנדה, זכה בפלטינה שש פעמים.

השיר היה הסינגל הדיגיטלי השמיני הנמכר ביותר ב-2013, עם מכירה של 8.3 מיליון עותקים, ובכך הצטרף לקבוצת הסינגלים הנמכרים ביותר ברחבי העולם.

== וידאו קליפ ==
הקליפ של השיר בוים על ידי קמרון דאדי וברונו מארס, ופורסם 5 בפברואר 2013. הסרטון מתאר הקלטה של תוכנית טלוויזיה, בו מארס משתתף כשחקן בודד ומנגן על פסנתר, בזמן שמרכיב משקפי שמש, כוס וויסקי חצי מלאה על גבי הפסנתר שלו, ולבוש בחליפה עם פרח. הסרטון מבוסס על אווירת שנות ה-70 שבאה לידי ביטוי בעיקר באפקטי הרטרו. הקליפ דומה מבחינת הסט והרעיון לקליפ השיר "Love in the Key of C" של בלינדה קרלייל.

== מצעדים ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי ברונו מארס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על קנאה
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:שירי יהלום בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
פרידריך פירסט

גנרל פרידריך פירסט (בגרמנית: Friedrich Fürst; 26 במאי 1889 – 10 באפריל 1956), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פירסט נולד ב-26 במאי 1889 במינכן, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-10 (מלך), ולחם בשורותיו במלחמת העולם הראשונה. במהלך המלחמה נפצע פירסט כמה פעמים, ואף הועלה לדרגת אובר לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר פירסט ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בפברואר 1931 הועלה פירסט לדרגת מיור, וב-1 באפריל 1934 מונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-21. ב-1 ביולי אותה שנה הוא הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 באוקטובר 1936 הועלה לדרגת אוברסט. ב-1 במאי 1937 מונה פירסט למפקד רגימנט הרגלים ה-103, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד רגימנט רובאי הפרשים ה-6.

===מלחמת העולם השנייה===
ב-14 בספטמבר 1939 מונה פירסט למפקד חטיבת הרובאים ה-6, וב-27 באוקטובר אותה שנה הוא מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-7 בדיוויזיית הפאנצר ה-7. פירסט לחם עם חטיבתו במהלך המערכה על צרפת, וב-1 באוקטובר 1940 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-6 באוקטובר 1940 מונה פירסט למפקד הדיוויזיה הממונעת ה-14, ואף לחם עמה במהלך מבצע ברברוסה כחלק מהקורפוס הממונע ה-39 במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית, אך בשל מחלה, הוא נאלץ לוותר על תפקידו ב-9 באוגוסט 1941. לאחר החלמתו מונה פירסט ב-18 באוקטובר 1941 למפקד הדיוויזיה ה-34, וב-20 בספטמבר 1942 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-171. ב-1 באוקטובר 1942 הפכה הדיוויזיה שבפיקודו לדיוויזיית המילואים ה-171, והוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-5 בינואר 1944 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-442, ובין ה-9 ל-26 באוגוסט 1944 הוא כיהן כראש המטה של הדיוויזיה מורביה. ב-30 בספטמבר 1944 מונה פירסט כמפקד פיקוד הכוחות המזוינים ה-, וב-10 באוקטובר 1944 מונה לסגן מפקד הדיוויזיה ה-180. ב-21 בדצמבר 1944 מונה פירסט למפקד המחוז הצבאי ה-11, ובתום המלחמה הוא נלקח בשבי.

===לאחר המלחמה===
ב-27 בנובמבר 1947 שוחרר פירסט מהשבי, ולאחר שחרורו התגורר ברוהפולדינג עד למותו ב-10 באפריל 1956.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/F/FuerstFriedrich.htm פרידריך פירסט] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1889
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1956
ג'ילדה

מרים אלחנדרה ביאנצ'י (בספרדית: Miriam Alejandra Bianchi; 11 באוקטובר 1961 – 7 בספטמבר 1996), הידועה בשם הבמה שלה, כג'ילדה (Gilda), הייתה זמרת קומביה ארגנטינאית וכותבת שירים ידועה שזכתה למעמד של אלילה בארצה.

== ביוגרפיה ==
=== קריירה ===
שם הבמה שלה נבחר בהשראת דמות הפאם פאטאל בגילומה של ריטה הייוורת' בסרט גילדה, כאפונים של הסרט. ג'ילדה התחילה להיות מעורבת במוזיקה בארגון פסטיבלים בבי"ס קתולי. לאחר שפגשה את האמרגן חואן קרלוס "טוטי" חימנס (Giménez), ג'ילדה הפכה לזמרת והצטרפה ללהקה שנקראה "לה בארה" (La Barra) ולאחר מכן בלהקות בשם "קרמה" ו"אמריקנה". ב-1993, חימנס שכנע אותה להתחיל קריירת סולו והיא הקלטה את שירה "מלב אל לב". שנה לאחר מכן הוציאה את אלבומה La única ("היחידה") הכולל את הלהיט "לב שבור" ו-La puerta ("הדלת").

ב-1995, שוחרר אלבומה Pasito. pasito ("צעד אחר צעד"), כולל הלהיט (ואחד השירים הפופולריים שלה) "no me arrepiento de este amor" ("אני לא מתחרטת על האהבה הזאת").

=== מותה ===
ב-7 בספטמבר 1996 ג'ילדה מתה בתאונת דרכים, בעת סיבוב הופעות בקידום האלבום corazon valiente ("לב אמיץ"). ג'ילדה, יחד עם אמא שלה, הבת שלה בת ה-12, שלושה מוזיקאים ונהג האוטובוס מתו כאשר משאית חצתה את הכביש הראשי והתנגשה באוטובוס במהירות של 129 קמ"ש בכביש לאומי מספר 12 שבמחוז אנטרה ריוס, ארגנטינה.

=== מורשתה ===
זמן קצר לאחר מותה, ג'ילדה הפכה לקדושה עממית ומעריצים רבים ייחסו לה מעשי נסים. מדי שנה ביום ההולדת שלה, מעריציה מגיעים אל אתר המקדש שהוקם לזכרה באתר התאונה ומשאירים נרות כחולים, פרחים ומתנות.

ממש לפני מותה, ג'ילדה עבדה על אלבום חדש, אך הצליחה להקליט רק חמישה שירים, אשר נכללו ב-1997 באלבום שנקרא בספרדית no es mi despedida.

== דמותה במדיות אחרות ==
ב-2015 יצא המחזה ג'ילדה בבואנוס איירס עם פלורנסיה ברטולד בתפקיד הראשי ובבימויו של איבן אספצ'ה.

בספטמבר 2016 יצא ג'ילדה, סרט קולנוע ביוגרפי על חייה ועל הקריירה, שיצא לאקרנים ב-15 בספטמבר 2016, לציון יום השנה ה-20 למותה. בכיכובה של נטליה אוריירו כג'ילדה, כמו גם כמה מוזיקאים מהלהקה המקורית שגילמו את עצמם.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרות ארגנטינאיות
קטגוריה:קדושים עממיים
קטגוריה:זמרות-יוצרות ארגנטינאיות
קטגוריה:הרוגות תאונות דרכים
קטגוריה:ארגנטינאיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1961
קטגוריה:נפטרות ב-1996
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-1996
דה נאנג

דה נאנג (בוייטנאמית: Đà Nẵng) היא העיר השישית בגודלה בווייטנאם (אחרי הו צ'י מין סיטי, האנוי, האורונוצה, הייפונג וקאנטחו), ואחת מערי הנמל החשובות בה. דה נאנג שוכנת לצידי ים סין הדרומי, ומהווה את העיר המרכזית במרכז וייטנאם. העיר ממוקמת בקרבת מספר אתרי מורשת עולמית, כגון העיר העתיקה הוי אן, ומקדש מי סון. בעבר הייתה שייכת העיר לדרום וייטנאם, ושכן בה בסיס אחד מבסיסי חיל האוויר הגדולים בווייטנאם, אשר שימש הן את הדרום וייטנאמים והן את האמריקאים בזמן מלחמת וייטנאם. הבסיס היווה נמל תעופה אשר בוצעו בו 2,595 המראות ונחיתות ביום בממוצע, עובדה שהפכה אותו לשדה התעופה העמוס ביותר בעולם באותה התקופה. הבסיס הפך לאחר המלחמה לנמל התעופה הבינלאומי דה נאנג.

עם כיבוש העיר על ידי הצרפתית בשנת 1858 החל הכיבוש הצרפתי של וייטנאם שהושלם לאחר כ-30 שנים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
*[https://tripprivacy.com/da-nang/ דה נאנג] (אנגלית)

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של אסיה
קטגוריה:וייטנאם: ערים
קטגוריה:וייטנאם: ערי חוף
קטגוריה:ים סין הדרומי: ערי נמל
הדיוויזיה ה-385 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-385 (בגרמנית: 385. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-10 בינואר 1942, והועמדה תחת פיקוד קרל אייבל. הדיוויזיה נשלחה עד מהרה לחזית המזרחית, ולחמה באזור פולוצק ורוסלאבל, כחלק מהארמייה הרביעית. הדיוויזיה לחמה במתקפת הקיץ הגרמנית, כחלק מהארמייה השנייה ומארמיית הפאנצר הרביעית לסירוגין באזור וורונז', ובדצמבר 1942 הועברה הדיוויזיה לאזור סטלינגרד, שם לחמה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24. לאחר מכן לחמה הדיוויזיה בקרבות הקשים על הדון, וב-21 בינואר 1943 אף נהרג קרל אייבל בעקבות טעות בזיהוי על ידי חיילים איטלקים. במהלך הקרבות הקשים ירדה מצבת הדיוויזיה אל פחות מ-2,000 חיילים, וב-17 בפברואר 1943 צורפו שרידי הדיוויזיה לדיוויזיה ה-387.

==מפקדים==
* קרל אייבל (10 בינואר 1942 - 1 בינואר 1943)
* אברהרד פון שוקמן (1 בינואר 1943 - 17 בפברואר 1943)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/385ID-R.htm הדיוויזיה ה-385] באתר lexikon-der-wehrmacht 

385
קרל אייבל

גנרל קרל אייבל (בגרמנית: Karl Eibl; 23 ביולי 1891 – 21 בינואר 1943), היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
אייבל נולד ב-23 ביולי 1891 בגויזרן, אוסטריה עילית, שהשתייכה לאימפריה האוסטרו-הונגרית. בשנת 1915 במהלך מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי, והצטרף לרגימנט הלאנדווהר ה-21, ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל אייבל עיטורים רבים, ואף הועלה לדרגת האופטמן.

לאחר המלחמה נשאר אייבל בצבא אוסטריה, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה, ואף הועלה לדרגת מיור. לאחר האנשלוס הצטרף אייבל לוורמאכט, ומונה בסתיו 1938 למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-132, וב-1 בינואר 1939 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט.

===מלחמת העולם השנייה===
במהלך המערכה בפולין לחם אייבל עם גדודו כחלק מהדיוויזיה ה-44, וקיבל על פעולותיו את עיטור צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה. באביב 1940 מונה אייבל למפקד הרגימנט ה-132, ובמהלך המערכה על צרפת לחם עמו כחלק מהדיוויזיה ה-44 ואף כבש את העיר שיניולה, ועל כך קיבל ב-15 באוגוסט 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. לאחר מכן נשאר אייבל עם יחידתו בצרפת, ומאוחר יותר הועבר לסלובקיה, וב-1 בפברואר 1941 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה לחם אייבל עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-44 במסגרת הקורפוס ה-29, ועל פעולותיו בז'יטומיר ובאומן קיבל ב-31 בדצמבר 1941 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-10 בינואר 1942 מונה אייבל למפקד הדיוויזיה ה-385, ולחם עמה באזור פולוצק ורוסלאבל, כחלק מהארמייה הרביעית. הדיוויזיה לחמה במתקפת הקיץ הגרמנית, כחלק מהארמייה השנייה ומארמיית הפאנצר הרביעית לסירוגין באזור וורונז', ובדצמבר 1942 הועברה הדיוויזיה לאזור סטלינגרד, שם לחמה כחלק מקורפוס הפאנצר ה-24. ב-19 בדצמבר 1942 הועלה אייבל לדרגת גנרל לוטננט, וקיבל על פעולותיו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בינואר 1943 הועבר אייבל לעתודת המילואים, וב-20 בינואר מונה למפקד קורפוס הפאנצר ה-24 שלחם באותה עת בקרבות קשים באזור הדון. הקורפוס ספג אבדות כבדות, ומשום כך יצא אייבל למחרת לסייר בקווים הקדמיים של הקורפוס. במהלך סיורו נתקל אייבל בחיילים איטלקים, ובגלל הערפל הכבד הם חשבו אותו לרוסי ופתחו עליו באש. אייבל נפצע קשות מרסיסי רימון יד שהוטל עליו, וכעבור כמה שעות מת בכפר ניקולאייבקה, כתוצאה מאובדן דם. לאחר מותו הועלה אייבל ב-1 במרץ 1943 לדרגת גנרל חיל הרגלים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/E/EiblK.htm קרל אייבל] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1943
פתיחת בארנס

פתיחת בארנס (אנגלית: Barnes Opening) היא פתיחת שחמט שמתחילה במסע:
# ו3
פתיחה זו נקראת על שמו של תומאס וילסון בארנס, שחמטאי אנגלי שהביס את השחקן פול מורפי שמונה פעמים, באחד המשחקים נגד מורפי אף הגיב למסע 1.ה4 עם 1....ו6, הגנה שמכונה הגנת מורפי. פתיחה זו נחשבת לפתיחה נדירה ועקב כך מסווגת תחת הקטגוריה A00 באנציקלופדיית פתיחות השחמט (ECO).

== אסטרטגיה ==
מתוך 20 המהלכים הראשונים החוקיים בשחמט, הסופר ורב-האמן אדמר מדניס טוען שהמסע 1.ו3 הוא הגרוע ביותר. למרות שהמסע כן משפיע על המשבצת המרכזית ה4, אך את אותה ההשפעה ניתן להשיג על ידי כמעט כל מסע ראשון אחר. המסע 1.ו3 לא מפתח אף כלי, אינו פותח טורים או אלכסונים עבור כלים, ויתרה מכך מעכב את פיתוחו של הפרש שבצד המלך על ידי תפיסת המשבצת הטבעית עבורו, ו3. מסע זה גם משבש את מבנה הרגלים בצד המלך, חושף את המלך הלבן שעדיין לא הצריח דרך אלכסון ה1-ח5, ופותח גם את אלכסון ז1-א7 נגד הצרחה אפשרית בצד המלך. 

עקב היות המסע 1.ו3 מסע חלש, הוא אינו משוחק לעיתים קרובות. למרות זאת, זה כנראה לא מסע הפתיחה הנדיר ביותר. לאחר 1.ו3 ה5 חלק מהשחקנים ממשיכים עם מסע אף יותר תמהוני, 2.מו2, שמכונה לעיתים התקפת השועל המטוגן, פתיחת המלך הנודד, ההמרשלג, טאמבלוויד, פתיחת צלע החזיר, או חצי בירד כמו שנקראת לרוב בממלכה המאוחדת, מכיוון שהמסע 1.ו3 הוא חצי ממסע הפתיחה של פתיחת בירד 1.ו4. דוגמה למשחק ששוחק ככה הוא המשחק בין סימון וויליאמס ומרטין סימונס בסיבוב האחרון של אליפות בריטניה 1999, כאשר לוויליאמס לא הייתה מטרה לשחק למענה. מסע נוסף הוא 2.ה4 שנקרא פתיחת ראש המלך. 

למרות החסרונות הברורים, 1.ו3 לא מהווה בהכרח הפסד עבור הלבן. שחור יכול להרוויח יתרון משמעותי באמצעים הרגילים כגון קידום הרגלים למשבצות המרכז ופיתוח מתמיד של כלים כדי לשלוט במרכז הלוח. 

אם הלבן מגיב במסע 1 ... ה5, המשחק עשוי להפוך לפאסיבי יותר. לרוב זה קורה לאחר ו.ו3 ה5 2.פח3 ד5 3.פו2 (שנועד להימנע מהמסע 3 ... ר:פח3 שמחליש את צד המלך) פו6 4.ה3 פג6 5.רה2 רג5 6.O-O O-O. ללבן אמנם אין כוח במרכז הלוח אבל הוא מקווה ליצור בו חור בשביל לשבור את השליטה של השחור.

אם הלבן ישחק יותר מדי מהלכים סתמיים וישאיר קווים שפותחים את המלך שלו לאחר המסע 2.מו2, הוא עשוי לקבל מט מהר מאוד בתחילת המשחק. דוגמה אחת: 1.ו3 ד5 2.מו2 ה5 (השחור מקדם שני רגלים למרכז הלוח ומכין את עצמו לפיתוח מהיר) 3.ה4 רג5+ 4.מז3 מהז#5.

== מט טיפשים ==
פתיחת בארנס יכולה להוביל למט טיפשים, 1.ו3 ה5 2.ז4 מהח#4. מכל מסעותיו החוקיים של הלבן רק מסע חוקי אחד מאפשר מט במסע אחד והוא 2. ז4, מהלך נוסף מאפשר מט כפוי בשני מהלכים והוא 2.ח3 (3.ז3 חוסם את השח ולאחר מכן נאכל, 3 ... מה:ז#3).

== ראו גם ==
* מט טיפשים

== הערות שוליים ==

*

בארנס
פתיחת סארגוסה

פתיחת סארגוסה היא פתיחת שחמט שמתחילה במסע:
# ג3

מכיוון שהלבן משחק בדרך כלל באגרסיביות בפתיחה, פתיחת סארגוסה נחשבת לפתיחה נדירה ומוגדרת A00 על ידי אנציקלופדיית פתיחות השחמט.

== היסטוריה ==
הפתיחה הפכה לפופולרית במועדון שחמט סרגוסה (סרגוסה, ספרד) בשנת 1919. שנה לאחר מכן חבר המועדון חוסה ז'אנקוזה ניתח פתיחה זו ב-Revista del Club Argentino. בשנת 1922 בעיר מנהיים בגרמניה נערך טורניר נושא בין שלושה שחקנים, זיגברט טאראש, פאול לאונהרדט וז'אק מיזס, שדרש ממשתתפיו לפתוח במסע 1.ג3, טאראש ניצח.

== אסטרטגיה ==
הפתיחה 1.ג3 נראית בהתחלה כמסע סתמי. הוא פותח אלכסון למלכה, אך הוא מהווה מעט מאוד השפעה על תפיסת המרכז. הוא מהווה הכנה למסע ד4, אבל הלבן היה יכול לשחק את המסע מיד גם ללא ההכנה. בנוסף, הרגלי במשבצת ג3 מונע מהפרש בצד המלכה להתקדם למשבצת זו ובכך גורם לחיסרון ללבן.

מסע זה אינו נוראי, אך למרות זאת ישנה סבירות גבוהה שהוא יוביל למערכות מבוססות, כמו הגנת קארו-קאן הפוכה או הגנה סלאבית (אבל עם יותר טמפו ללבן); וריאציית ההחלפות בגמביט המלכה הנדחה, לאחר 1.ג3 ה5 2.ד4 ה:ד4 3.ג:ד4 ד5; למצב מבוסס אבל פאסיבי של פתיחת רגלי המלכה לאחר 1.ג3 פו6 2.ד4 או 1.ג3 ד5 2.ד4; או למצב של הגנה סקנדינבית הפוכה לאחר 1.ג3 ה5 2.ד4 ה:ד4 3.מה:ד4?! פג6 4.מהא4. 

לשחור יש מספר תגובות למסע, הנפוצות ביותר (והאפקטיביות ביותר) הן 1 ... ד5, 1... ה5, ו 1...פו6. לאחר 1...ד5, לבן יכול לנסות להגיב באמצעות גמביט פלנטו, 2.ה4?!, למעשה תגובה לא שגרתית להגנה סקנדינבית. לאחר 2...ד:ה4, 3.מהא4+ מחזירה את החייל, אבל שחור זוכה לפיתוח מהיר עם 3..פג6 4.מה:ה4 פו6 5.מהג2 ה5. גם התגובה 1...ו5 היא סבירה כאשר 2.ד4 מגיע למצב ההגנה ההולנדית שבו הלבן שיחק את המהלך הפאסיבי ג3.

התגובה 1...ג5 היא גם אפשרית, אבל נותנת ללבן יותר אפשרויות ממסעים אחרים להעביר את הסיטואציה לפתיחות רגילות שיכולות לזכה את הלבן ביתרון קל. המסע 1...ג5 2.ה4, הופך את המצב לווריאצית אלאפין של ההגנה הסיציליאנית. ההמשך 1...ג5 2.ד4 גם אפשרי, כאשר 2...ג:ד4 (2...ו6 3.ה4 ד5 מעביר את המצב להגנה צרפתית אחרי 4.ה5 או 4.ה:ד5, גם אפשרי) 3.ג:ד4 ד5 מעביר את המצב לווריאצית החילופים הרגילה של ההגנה הסלאבית (בדרך כלל מגיעים אליה דרך 1.ד ד5 2.ג4 ג6 3.ג:ד5 ג:ד5 ג:ד5), שנותן ללבן יתרון קל.

המסע 1...פג6 אפשרי גם כן, היות הוא מעביר את המצב למערכת 1.פג3 (עם היפוך צבעים), כאשר שחור מנסה תוכנית מפוקפקת עם ג5 וד5. לאחר 2.ד4 ד5, השחור מחזיק במצב בלתי רגיל זה עם קשיים מעטים.

== הערות שוליים ==

סארגוסה
יחסי איסלנד–פינלנד

יחסי איסלנד–פינלנד הם היחסים הדיפלומטיים בין הממשלות והעמים של הרפובליקה של איסלנד ושל רפובליקת פינלנד. 

שתי המדינות הן ריבוניות וחברות במועצה הארקטית, מועצת אגן הים הבלטי, מועצת אירופה, שמיניית הבלטיות-נורדיות, נאט"ו, המועצה הנורדית, הארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי והאומות המאוחדות. דעת הקהל של שני העמים על העם השני הן דעות טובות עקב התרבות הנורדית המשותפת והאחווה הנורדית, האחווה מתבטאת בתחרויות, למשל, המדינות הנורדיות תמיד מצביעות אחת לשנייה באירוויזיון.

== היסטוריה ==
פינלנד ואיסלנד היו מאוחדות בעבר תחת מדינה אחת שנקראה, איחוד קאלמאר, האיחוד הוקם בשנת 1397. גם שוודיה, נורווגיה ודנמרק היו חברות באיחוד שהתפרק עקב פרישת פינלנד ושוודיה בשנת 1524. בדצמבר 1917, קיבלה את עצמאותה מרוסיה הבולשביקית. איסלנד קיבלה את עצמאותה מדנמרק ביוני 1944. היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין שתי המדינות כוננו ב-15 באוגוסט 1947. תחילה פינלנד יוצגה באיסלנד באמצעות שגרירותה באוסלו, בירת נורווגיה. איסלנד יוצגה בפינלנד באמצעות שגרירותה בסטוקהולם, בירת שוודיה. פינלנד פתחה את השגרירות שלה ברייקיאוויק בירת איסלנד בשנת 1982. איסלנד פתחה את השגרירות שלה בהלסינקי בירת פינלנד ב-1997.

== סחר ==
לאיסלנד, כחברת איגוד הסחר החופשי האירופי יש גישה בלתי מוגבלת לשוק האיחוד האירופי (שכולל את פינלנד). ב-2015, המסחר הכולל בין איסלנד לאיחוד האירופי הסתכם ב-€5.7 מיליארד יורו.

== משלחות דיפלומטיות ==
* פינלנד מיוצגת באיסלנד באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה ברייקיאוויק בירת המדינה.
* איסלנד מיוצגת בפינלנד באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בהלסינקי בירת המדינה.
<gallery class="center">
קובץ:Embassy of Finland in Reykjavik.jpg|שגרירות פינלנד ברייקיאוויק
קובץ:Icelandic state flag Embassy Helsinki.jpg|שגרירות איסלנד בהלסינקי
</gallery>

== ראו גם ==
* סקנדינביה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
לנצ'יה ליברה

לנצ'יה ליברה (באיטלקית: Lancia Lybra) היא מכונית סלון אשר יוצרה על ידי חברת לנצ'יה האיטלקית בין השנים 1998–2005 בנוסף, יוצרה ה"לנצ'יה ליברה" בתצורת סטיישן.

דגם ה"לנצ'יה ליברה" התבסס על דגם "אלפא רומיאו 156".

יוצרו 181,307 יחידות מהדגם.

לנצ'יה היא חטיבה בתאגיד פיאט מאז שנת 1969.

==תצורות לנצ'יה ליברה==
* 4 דלתות - סלון
* 5 דלתות - סטיישן

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:Lancia Lybra front.jpg| לנצ'יה ליברה סלון
קובץ:Lancia-lybra-20150531-ba-unreg-alx.jpg| לנצ'יה ליברה סלון
קובץ:Lancia Lybra interior.jpg| לנצ'יה ליברה סלון, מבט לתא הנהג
קובץ:Lancia Lybra (8088093301).jpg| לנצ'יה ליברה סלון
קובץ:Lancia lybra inside1.jpg| לנצ'יה ליברה סלון, מבט לתא הנהג
קובץ:Lancia Lybra silver vr.jpg| לנצ'יה ליברה סלון
קובץ:Lancia-lybra-20150531-da-unreg-alx.jpg| לנצ'יה ליברה סלון
קובץ:Lybra sw side.jpg| לנצ'יה ליברה סטיישן
קובץ:Lancia Lybra SW front 20080407.jpg| לנצ'יה ליברה סטיישן
קובץ:Lancia Lybra kombi 2,4 jtd back.jpg| לנצ'יה ליברה סטיישן
קובץ:Lancia Lybra Station Wagon.JPG| לנצ'יה ליברה סטיישן
קובץ:Lancia Lybra 1.9 JTD SW Emblema dashboard 2.jpg| לנצ'יה ליברה סטיישן, מבט לתא הנהג
קובץ:Lancia Lybra titan r.jpg | לנצ'יה ליברה סטיישן
</gallery>
==טבלת דגמי לנצ'יה לפי שנים==

==לקריאה נוספת==
* [https://www.auto-data.net/en/?f=showSubModel&modeli_id=530 לנצ'יה ליברה - מפרט טכני] ( Lancia - Lybra - Technical specifications,Fuel economy )

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.youtube.com/watch?v=TNrSs9C4olc לנצ'יה ליברה סטיישן ] (2:22 דקות), יו-טיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1998
קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות סטיישן
ליברה
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
אל רחום שמך

[[יהודים מתפללים בבית הכנסת ביום הכיפורים (1878), ציור של מאוריצי גוטליב]]
אֵל רַחוּם שְׁמָךְ הוא פיוט שנאמר בקהילות רבות כחלק מאמירת הסליחות. יהודי ספרד נוהגים לומר פיוט זה בעשרת ימי תשובה, ויהודי אשכנז נוהגים לאומרו בנוסח שונה מעט בסופה של כל מערכת סליחות (במנהג המקורי, רק בסוף סליחות של ימים נוראים, אבל בתקופה המאוחרת ניתוסף בקצת קהילות גם בתעניות.). הפיוט חובר על ידי מחבר לא ידוע.

הפיוט מושר לאחר הפיוט 'אדון הסליחות' בסליחות של כל עדות המזרח, ובאופן מקוצר גם בסוף הסליחות של האשכנזים.

==תוכן ומבנה הפיוט==
הפיוט כתוב כך שהמשפטים יוצרים תקבולת משלימה. כל הפסוקים מסתיימים במילה "שְׁמֶךָ". חתימת הפיוט משמשת פתיחה לפיוט הבא בעקבותיו: עשה למען שמך, עשה למען אֲמִתָּךְ.

הפיוט מתאר את שמותיו של האל הרחום והחנון, שיחמול על העם שקרוי על שמו.

הבקשה נשענת על הרעיון המובע ב: 

==ראה בעני עמך==
בעשרת ימי תשובה יש מוסיפים בקהילות הספרדים פיוט זה:

כל פסוק, המורכב משלוש מילים פותח במילה "אֵל", אחריו אחד מכינויי האל ולסיום המילה "שְׁמָךְ".

האותיות הראשונות של כינויי האל בכל תיבה בפיוט יוצרות אקרוסטיכון אלפביתי.

לאחר כל ארבעה כינויים כאלו מופיעה הבקשה החוזרת המפנה את רחמיו של ה' ואת יתר תכונותיו החיוביות כלפי עמו וכלפי העולם כולו.

הפזמון החוזר (רפרן) בפיוט הוא המשפט "רְאֵה בָּעֳנִי עַמָּךְ, רַחֵם עַל עוֹלָמָךְ." בדרך כלל שר החזן כל בית בן ארבעה תארים, וקהל המתפללים עונה כנגדו את הרפרן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* איתי מרינברג, [https://www.nli.org.il/he/discover/music/jewish-music/piyut/articles/in-depth-look/the-art-of-song/el-rahum-shimha-omanut-hashir אל רחום שמך ראה בעני עמך - אמנות השיר], באתר הפיוט והתפילה של הספרייה הלאומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:סליחות
קטגוריה:פיוטי יום הכיפורים
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
קרל לורץ'

קרל לורץ (1851–1928) היה רופא, מנהל בית החולים הגרמני ביפו (1880-?), רופא בבית החולים שער ציון ביפו (1891-?)

==ביוגרפיה==

לורץ' נולד בווינטרלינגן שבגרמניה, הגיע לארץ ישראל סמוך להגעת הטמפלרים. טיפל בחולים בירושלים.

בשנת 1874 היה סניטר בבית החולים הגרמני ביפו. אשתו לעתיד רוזין וולפר הייתה בעלת אמצעים ולורץ' יצא ללימודי רפואה בארלנגן. בשנת 1878 לאחר סיום לימודיו, ולאחר נישואיו פתח לורץ' מרפאה בבית לחם.

בשנת 1880 הציע ללורץ' מייסד תנועת הטמפלרים כריסטוף הופמן לנהל את בית החולים הגרמני ביפו. לורץ' עבר עם משפחתו ליפו.

בית החולים מוקם בתחום המושבה האמריקאית-גרמנית ביפו.

בעת מסע וילהלם השני לארץ ישראל, וביקורו של הקיסר ביפו, העניק הקיסר ללורץ' עיטור.

בשנות התשעים של המאה התשע עשרה נפתח בית חולים שער ציון בשכונת מנשייה (יפו), ולורץ' התחיל לטפל בחולים יהודים, במסגרת בית החולים.

בשנת 1916 העניקה ממשלת גרמניה ללורץ' את התואר "Sanitätsrat"

ביוני 1918 העבירו שלטונות המנדט הבריטי את משפחת לורץ' (לורץ', רעייתו השנייה מריה לבית בולאץ וילדיהם) עם כל הגרמנים שהתגוררו ביפו להלואן שליד קהיר במצרים. כעבור כשנה חזרו ליפו, לבקשת האוכלוסייה הערבית והיהודית, אך במשך כשנה נאסר עליו לעבוד כרופא.

לורץ' נפטר ב-1928.

==בית החולים הגרמני ביפו==
ד"ר כריסטיאן גוטלוב דוד זנדל, אביו של תיאודור זנדל, רופא המושבה הטמפלרית ביפו ייסד את בית החולים הגרמני ביפו וב-1867 שימש כיועץ למשה מונטיפיורי בתכנון פרויקטים שונים שיזם בארץ באותה עת. 

זנדל היה מנהלו של בית החולים הגרמני ביפו,

לורץ' היה מנהלו השני של בית החולים הגרמני ביפו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:התקופה העות'מאנית בארץ ישראל
קטגוריה:רופאים גרמנים
קטגוריה:רופאים ארץ-ישראלים
קטגוריה:נפטרים ב-1928
יחסי וייטנאם–צ'כיה

יחסי צ'כיה–וייטנאם הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הצ'כית לבין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם. שתי המדינות היו סוציאליסטיות במהלך המלחמה הקרה ווייטנאם שמרה על המשטר הסוציאליסטי שבה עד היום.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים שבין צ'כוסלובקיה לבין וייטנאם כוננו ב-2 בפברואר 1950.

יחסים דיפלומטיים עם צ'כיה העצמאית כוננו באופן אוטומטי עם עצמאותה של צ'כיה מכיוון שממשלת וייטנאם רואה בממשלת צ'כיה כממשיכת דרכה הישירה של ממשלת צ'כוסלובקיה.

== סחר וכלכלה ==
בעשור השני של המאה ה-21, צ'כיה ווייטנאם מתנהגות באופן אסטרטגי בנוגע ליחסיהן הכלכליים. מטרתן היא לעבור את רף מיליארד הדולרים בשנה בסחר מקיף ונקי בעתיד הקרוב. בשנת 2005 הייבוא הצ'כי מווייטנאם כלל פירות ים, תוצרת חקלאית כגון: קפה, תה ופלפל. הייבוא הווייטנאמי מצ'כיה באותה השנה כלל מוצרי תעשייה וציוד פטרוכימי.

== משלחות דיפלומטיות ==
שגרירות וייטנאם בפראג, צ'כיה
* צ'כיה מיוצגת בווייטנאם באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בהאנוי, בירת המדינה.
* וייטנאם מיוצגת בצ'כיה באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בפראג, בירת המדינה.

==הגירה מווייטנאם לצ'כיה==
המיעוט הווייטנאמי בצ'כיה הוא המיעוט השלישי בגודלו בצ'כיה (אחרי הסלובקים והאוקראינים), והוא מנה כ-61,097 נפש ב-2018. זוהי הקהילה הווייטנאמית השלישית בגודלה באירופה (אחרי צרפת וגרמניה). הגירה זו החלה בזמן המשטר הקומוניסטי בצ'כוסלובקיה והואצה לאחר נפילתו.

== לקריאה נוספת ==
* Shoiw-Mei Tseng. [http://nho.econ.muni.cz/13-2013/3-2013/trade-flows-between-czech-republic-and-east-asia Trade Flows between Czech Republic and East Asia] ([https://is.muni.cz/do/econ/soubory/aktivity/obzor/6182612/43833183/2013_3_3_Tseng.pdf PFD full text]). January 2013.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
ג'י איי ג'יין

ג'י איי ג'יין (באנגלית: G.I. Jane) הוא סרט דרמה ופעולה אמריקאי משנת 1997, בבימוי של רידלי סקוט ובכיכובם של דמי מור, ויגו מורטנסן, אן בנקרופט, ג'יימס קאביזל וסקוט וילסון.

== עלילה ==
במהלך שימוע לאישור מועמדותו של תיאודור הייז לתפקיד מזכיר הצי של ארצות הברית מתחה הסנאטורית ליליאן דהייבן (בנקרופט) ביקורת על שילובן של נשים בצי ארצות הברית. לאור זאת ובמטרה להבטיח את אישור מינויו של הייז מושגת עסקה בין הסנאטורית לפיקוד הצי כי אישה תוכל להתקבל למסלול ההכשרה של יחידת העילית של הצי, אריות הים. מפקדי הצי משוכנעים ששיעור הנשירה הגבוה במסלול ההכשרה המפרך, העומד על 60 אחוזים, יבטיח את כישלון המועמדת. הסנאטורית מציעה את ההזדמנות ללוטננט ג'ורדן אוניל (מור), קצינה במודיעין צי ארצות הברית, שמצידה מתנדבת למשימה. עם הגעתה לבסיס ההכשרה של היחידה בישר מפקד הקורס, קפטן סאלם (וילסון), לאוניל כי רף מיוחד נקבע עבורה במטרה להתאים את המסלול לנשים. עם תחילת ההכשרה מתברר לאוניל שהמדריך הראשי, רב מלחים ג'ון ג'יימס ארגייל (מורטנסן), מתנגד לשילוב נשים ביחידה ובכוונתו להקשות עליה את המסלול ככל יכולתו. אוניל, מצידה, החליטה לדרוש כי תוכשר לצד הגברים בהתאם לרף שנקבע להם. לצד ההתמודדות עם קשיי המסלול וההשתלבות בצוות לוחמים, אוניל נדרשת להיאבק בשוביניזם, אינטריגות פוליטיות ועם הסיכונים שבפעילות המבצעית, שכן צוות הטירונים בפיקוד ארגייל נשלח ללוב לחלץ כוח מרגימנט הריינג'רס ה-75 שמשימתו היא לחלץ שרידי לוויין שהתרסק.
==קישורים חיצוניים==

 <div class="mw-content-ltr">
* 
* 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי צבא
קטגוריה:סרטי מלחמה
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים משנת 1997
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים משנת 1997
קטגוריה:אריות הים (יחידה)
REDengine

REDengine הוא מנוע גרפי למשחקי וידאו שפותח בידי חברת CD Projekt RED הפולנית, שמיועד במיוחד למשחקי התפקידים הלא ליניאריים של החברה.

== מאפיינים ==
REDengine הוא חוצה-פלטפורמות על מערכות 32 ביט ו־64 ביט אשר רץ תחת מערכת ההפעלה Microsoft Windows. המנוע שימש לראשונה במשחק The Witcher 2: Assassins of Kings. REDengine 2, עדכון למנוע הגרפי שגם כן שימש במשחק The Witcher 2, גם כן הביא איתו תמיכה במערכות ההפעלה macOS ולינוקס ואף בקונסולת המשחקים Xbox 360, אך הפורטים למערכות הללו התבססו על שכבת תאימות לאחור הנקראת eON, בדומה ליישום Wine. הגרסה השלישית למנוע, REDengine 3, תוכננה כך שתעבוד באופן בלעדי במערכות של 64 ביט בלבד, וגם הביא איתה תמיכה בקונסולות פלייסטיישן 4 ו־Xbox One.

== גרסאות ==
=== REDengine 2 ===
REDengine 2 השתמש בתוכנות צד שלישי כדוגמת מנוע Havok לפיזיקה, Scaleform GFx לממשק המשתמש ו־FMOD לשמע. המנוע שימש להסבתו של המשחק The Witcher 2 לקונסולת ה-Xbox 360.

=== REDengine 3 ===
REDengine 3 תוכנן כך שהוא ירוץ באופן בלעדי במערכות של 64 ביט, חברת CD Projekt RED תכננה את המנוע כך שיותאם במיוחד למשחקי עולם פתוח, כמו המשחק The Witcher 3: Wild Hunt.

המנוע הציג הנפשות פנים והנפשות אחרות אשר נראות מציאותיות. אפקטים של אור כבר לא "סובלים" מירידה ביחס הניגודיות ובכך נותנים מראה יותר טבעי וריאליסטי. כמו כן, REDengine 3 תומך באפקטים של נפח, מה שמאפשר רינדור מתקדם ומציאותי של עננים, אובך, ערפל, עשן ואפקטים של חלקיקים אחרים. בנוסף לכך המנוע תומך גם בטקסטורות ברזולוציה גבוהה ובמיפוי וכן בפיזיקה דינאמית ובמערכת ליפ סינק מתקדמת. למרות זאת, בעקבות מגבלות על זרימת טקסטורה (Texture Streaming), השימוש בטקסטורות ברזולוציה גבוהה לא תמיד מתאפשר.

למנוע ישנה גם מערכת רינדור גמישה אשר מוכנה לעבודה עם הצללה נדחית או עם צינור גרפיקה מסוג +forward. בעקבות כך, התוצאה המתקבלת היא מגוון רחב של אפקטים קולנועיים, כמו בוקה בעומק שדה, דירוג צבע וכן אפקטי אור של קרני השמש.

מערכת פני השטח ב-REDengine 3 משתמשת במערכת פסיפס ובשכבות של חומרים מגוונים, שבקלות יכולים להשתלב.

=== REDengine 4 ===
ב-2017, חברת CD Projekt חשפה כי היו לה ארבעה פרויקטים בפיתוח שהחלו בינואר של שנת 2016 ושנת 2017, עד ליוני 2019. כל ארבעת הפרויקטים יעבדו תחת המנוע הגרפי REDengine 4, הגרסה הרביעית והבאה של המנוע. מבין הפרויקטים ניתן למנות את המשחק Cyberpunk 2077. המנוע תומך ב-DirectX 12 וכן בטכנולוגיית Ray-Tracing של NVIDIA.

== רשימת כותרים המשתמשים במנוע ==
{| class="wikitable"
|-
! כותר !! שנה !! פלטפורמה (ות)
|-
!colspan=3|REDengine 1
|-
| The Witcher 2: Assassins of Kings || 2011 || Microsoft Windows, macOS
|-
!colspan=3|REDengine 2
|-
| The Witcher 2: Assassins of Kings Enhanced Edition || 2012 || Microsoft Windows, Xbox 360, macOS, לינוקס
|-
!colspan="3"|REDengine 3
|-
| The Witcher 3: Wild Hunt || 2015 || Microsoft Windows, פלייסטיישן 4, Xbox One
|-
!colspan="3"|REDengine 4
|-
| Cyberpunk 2077 || 2020 ||Microsoft Windows, פלייסטיישן 4, פלייסטיישן 5, Xbox One, Xbox Series X, Google Stadia
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2011
קטגוריה:מנועי משחק
קטגוריה:תוכנות Windows
קטגוריה:תוכנות הכתובות ב-C++
קטגוריה:תוכנה חוצת פלטפורמות
מכונית סלון

מכונית סלון היא סוג של מכונית בתצורת סדאן (המכונה גם "שלוש קופסאות"): בעלת תא נוסעים עם 4 דלתות, נוסעים ומושבים קדמיים ואחוריים, וכן תא מטען אחורי נמוך מגג תא הנוסעים.

בדרך כלל המדובר בדגם מפואר ומאובזר ביותר של היצרן, שני ברמתו רק לדגם הפאר של החברה במידה וישנו.

==תכונות "מכונית סלון"==
בניגוד למכוניות משפחתיות (גם הן תצורת סדאן) שעיצובן בדרך כלל סטנדרטי ולא חדשני, מכוניות הסלון יגיעו עם מנועים בהספקים גבוהים, עיצוב חדשני ומוקפד, תוספת של אמצעי בטיחות, עיצוב פנים מהודר, חלון גג עם מספר רב של פונקציות וכדומה.
לכן מכוניות אלה משמשות לרוב כרכבי שרד.
הרוב המכריע של המכוניות בקטגוריית הסלון משווקות בארץ בתצורת סדאן, אם כי באירופה לא מעט משווקות גם בתצורת סטיישן.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:Audi A6 - Mondial de l'Automobile de Paris 2014 - 001.jpg|אאודי A6
קובץ:1950 Bristol 400 Saloon.jpg|בריסטול 400 (מכונית סלון-קופה), שנת 1950
קובץ:Bristol Type 401 1952 (9066934396).jpg|בריסטול 401, שנת 1952
קובץ:Ford P7 20mXL Front.jpg|טאונוס 20M
קובץ:Volvo 144 (5382333549).jpg|וולוו 144 שנת 1971
קובץ:Mercedes strichacht 1 v sst.jpg|מרצדס-בנץ W115
קובץ:Lotus Omega Nr.460 (vorne).JPG|לוטוס קרלטון (אומגה)
קובץ:Nationale oldtimerdag Zandvoort 2010, 1970 Pontiac Bonneville pic1.JPG|פונטיאק בונוויל שנת 1970
קובץ:Porsche Panamera (970) – Frontansicht, 17. April 2011, Düsseldorf.jpg|פורשה פאנאמרה
קובץ:Rolls Royce Silver Dawn 1953 4566cc.JPG|רולס-רויס סילבר דאון, שנת 1953
קובץ:FoS20162016 0624 185406AA (27851463296).jpg|רולס-רויס פנטום 3, שנת 1936
קובץ:Alfa Romeo 159.jpg|אלפא רומיאו 159, דגם המנהלים של אלפא רומיאו שהיה מיוצר בשנים 2006–2012
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:מכוניות לפי צורה
יחסי ג'מייקה–מלזיה

יחסי ג'מייקה-מלזיה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין ג'מייקה לבין מלזיה. כל אחת מהמדינות אינה מחזיקה שגרירות בשנייה.

ראש הממשלה של ג'מייקה, פורשיה סימפסון-מילר וראש הממשלה של מלזיה, דאטו סרי עבדאללה אחמד בדאווי, הביעו שביעות רצון עם התקדמות היחסים הדו-צדדיים בין שתי המדינות, הם חזרו ואישר את מחויבותן של שתי המדינות לחיזוק קשרים אלה באמצעות חילופי ביקורים ושיתופי פעולה בתחומי הכלכלה, הטכנולוגיה, הקניינות, הבריאות והחינוך. שתי המדינות הן ריבוניות וחברות בחבר העמים הבריטי, G-77, קבוצת החמישה עשר והמדינות הבלתי-מזדהות.

== יחסים כלכליים ==
ב-1995, הייצוא הג'מייקני למלזיה עמד על 18,570 דולר אמריקאי בלבד בזמן שהייצוא המלזי לג'מייקה עמד על שלושה מיליון דולר אמריקאי מאז גדל הסחר בין שתי המדינות באופן משמעותי. משקיעים מלזים החלו להשקיע בג'מייקה לא רק בתחום התיירות אלא גם בתחומי תעשיות אחרים. שתי המדינות הקימו יחד את כביש 2000 שמחבר את קינגסטון בירת ג'מייקה עם מונטיגו ביי. מספר מאמנים ג'מייקנים עובדים בקבוצות איכותיות במלזיה בענפי הספורט כדורעף, הוקי ובדמינטון.

== הערות שוליים ==
פתיחה פולנית

פתיחה פולנית (נקראת גם פתיחת סוקולסקי או אורנגאוטן) היא פתיחה שחמט נדירה שמתחילה במסע:
#ב4
על פי מאגרי מידע שונים, מתוך עשרים מסעים ראשונים חוקיים ללבן, המסע 1.ב4 נמצא במקום התשיעי בפופולריות שלו, בספר הפתיחות של אתר השחמט הישראלי פתיחה זו נמצאת במקום השמיני בפופולריות שלה. פתיחה זו נחשבת לפתיחה נדירה, לכן מסווגת A00 באנציקלופדיית פתיחות השחמט (ECO).

== סקירה ==
הפתיחה מעולם לא הייתה פופולרית ברמה המקצועית, אמנם מספר שחקנים בולטים השתמשו בה בכמה מקרים (לדוגמה, במשחק בין ריכרד רטי לאברהם ספייז'ר בסכוונינגן בשנת 1923, ובוריס ספאסקי נגד וסילי סמיסלוב בשנת 1960 במשחק מוסקבה-לנינגרד). השחקן הסובייטי אלכסיי פאבלוביץ' סוקולסקי כתב מונוגרפיה על פתיחה זו בשנת 1963, Debyut 1 b2–b4.

אולי השימוש המפורסם ביותר של פתיחה זו הגיע במשחק סבלי טרטקובר נגד גזה מארוצי, בטורניר השחמט בניו יורק בשנת 1924 ב-21 במרץ. מקורו של השם "פתיחת אורנגאוטן" ממשחק זה: השחקנים ביקרו יום קודם בגן החיות ברונקס, בביקור זה טרטקובר התייעץ עם אורנגאוטן בשם סוזן, והיא אותתה לו בדרך כלשהי, כך התעקש טרטוקבר, שהוא צריך לפתוח במסע ב-4. בנוסף, טרטקובר ציין שקידום הרגלי למשבצת ב5 הזכירה לו את טיפוס האורנגאוטן. באותו המשחק, טרטקובר הצליח להוביל את המצב שלאחר הפתיחה למצב עמיד, אך המשחק הסתיים בתיקו. אלכסנדר אלכין שהשתתף בטורניר וכתב ספר עליו, אמר שהמסע 1.ב4 הוא מסע ישן, והבעיה איתו היא שהוא חושף את כוונות הלבן לפני שהלבן יודע את כוונות השחור.

הפתיחה מבוססת ברובה על טקטיקה בצד המלכה או על משבצות ו6 וז7. שחור יכול להגיב במגוון דרכים, לדוגמה: שחור יכול לעשות מסע במטרה לתפוס את מרכז הלוח (שמסעו של הלבן מתעלם ממנו לגמרי), עם 1...ד5 (שיכול להמשיך עם 2.רב2 מהד6, שתוקף את משבצת ד4 ומגן על ה7–ה5), 1...ה5 או 1...ו5. מסעות פחות שאפתניים כמו 1...פו6, 1...ג6 (תגובה זו מובילה לווריאציית איגוף, המהווה הכנה למסעות ...מהב6 או ...א5), גם 1...ה6 היא תגובה סבירה. ניסיונות נדירים יותר נעשו בעבר עם 1...א5 או 1...ג5. התגובה השחורה 1...ה6 בדרך כלל ממשיכה במסע ...ד5, ...פו6 ולבסוף ...ג5. לאחר 1.ב4 ה5 הלבן יכול להתעלם ממהתקפה של השחור על החייל בב4 ולשחק 2.רב-2, כאשר לשחור יש כמה מהלכי תגובה אפשריים: 2...ד6, 2...ו6 וגם 2...ר:ב-4. לאחר 1...א5 הלבן יקדם בדרך כלל את הרגלי שלו וישחק 2.ב-5, ותוך כדי ינצל את חולשת השחור בצד המלכה שלו. התגובה 1...ג5, המכונה גמביט ברמינגהאם, היא חדה ואגרסיבית הרבה יותר ובדרך כלל משוחקת בשביל להימנע מתאוריה. לאחר שהרגלי יאכל, השחור יגדיל את הלחץ על משבצת ג5 ויפתח התקפה כנגד המבנה החלש של צד המלכה של הלבן גם אם זה יעלה בתפיסת מקום במרכז. 

== וריאציות ==
* 1...ג5 (גמביט ברמינגהאם)
* 1...ג6 (וריאציית איגוף)
* 1...ג6 2.רב2 א5 3.ב5 ג:ב5 4.ה4 (גמביט שולר)
* 1...ד5 2.רב2 ג6 3.א4 (וריאציית מאיירס)
* 1...ה5 2.א3 (התקפת בוגייב)
* 1...ה5 2.רב2 ג5 (גמביט וולפרט)
* 1...ה5 2.רב2 ו6 3.ה4 ר:ב4 (גמביט טרטקובר)
* 1...ה5 2.רב2 ו6 3.ה4 ר:ב4 4.רג4 פג6 5.ו4 מה7 6.ו5 ז6 (וריאציית ברינקמן)
* 1...פא6 (הגנת בוקר וריאציית קינגסלי)
* 1...פג6 (וריאציית גריגוריאן)
* 1...פו6 2.רב2 ז6 3.ז4 (חוד פולני)
* 1...פח6 (וריאציית קרניאווסקי)
* 1...ב5 (הגנת קולן)
== הערות שוליים ==

=== ביבליוגרפיה ===
* 
* 
* 
* 
* 
*

קטגוריה:פתיחות שחמט
גאורג-וילהלם פוסטל

גאורג-וילהלם פוסטל (בגרמנית Georg-Wilhelm Postel; 25 באפריל 1896 – 20 בספטמבר 1953) היה גנרל לוטננט בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פוסטל נולד ב-25 באפריל 1896 בציטאו, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1914 עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה התגייס לצבא הקיסרות הגרמנית, והצטרף לרגימנט הרגלים ה-134 (הסקסוני המלכותי ה-10), ולחם בשורותיו במהלך המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל פוסטל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר פוסטל ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 בדצמבר 1935 הועלה פוסטל לדרגת מיור, וב-1 בינואר 1939 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, ומונה למפקד הגדוד ה-2 ברגימנט הרגלים ה-109.

===מלחמת העולם השנייה===
במהלך המערכה בפולין לחם פוסטל עם גדודו כחלק מהדיוויזיה ה-35, ולאחר מכן הועבר עמו לחזית המערבית. בינואר 1940 מונה פוסטל למפקד גדוד ברגימנט הרגלים ה-433, וב-30 באפריל אותה שנה מונה למפקד הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-364. במהלך המערכה על צרפת לחם עם גדודו כחלק מהדיוויזיה ה-161, וב-5 ביולי 1940 מונה למפקד רגימנט הרגלים ה-364. במהלך מבצע ברברוסה לחם פוסטל עם הרגימנט שבפיקודו כחלק מהדיוויזיה ה-161 במסגרת הקורפוס ה-8, וב-1 בדצמבר 1941 הוא הועלה לדרגת אוברסט. ב-28 בפברואר 1942 קיבל פוסטל על פעולותיו את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וב-9 באוגוסט אותה שנה הוא קיבל את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בינואר 1943 הועלה פוסטל לדרגת גנרל מיור, ומונה למפקד הדיוויזיה ה-320, וב-28 במרץ אותה שנה הוא קיבל על פעולותיו במהלך הלחימה באוקראינה תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 בספטמבר 1943 הועלה פוסטל לדרגת גנרל לוטננט, וב-24 באוקטובר 1943 הוא מונה כמפקד זמני של קורפוס הפאנצר ה-47, ופיקד עליו למשך 10 ימים. בתחילת 1944 לחם פוסטל עם כוחותיו בקרב קורסון-צ'רקאסי, וב-28 במרץ 1944 הוא קיבל על פעולותיו תוספת חרבות לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-16 ביולי 1944 מונה פוסטל למפקד הקורפוס ה-30, ובאוגוסט 1944 לחם עמו במבצע יאשי-קישינב כחלק מהארמייה השישית, וב-30 באוגוסט נפל בשבי הצבא האדום.

===לאחר המלחמה===
בשנת 1949 נידון פוסטל ל-25 שנים בכלא עם עבודת כפייה, וב-20 בספטמבר 1953 מת במחנה עבודה בשאכטי, כתוצאה משחפת.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/P/PostelGW.htm גאורג-וילהלם פוסטל] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנפטרו משחפת
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1896
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1953
שיטת החזקה ההפוכה

באנליזה נומרית שבמתמטיקה שיטת החזקה ההפוכה היא שיטה למציאת קירוב לערך עצמי כלשהו של מטריצה ואת הווקטור העצמי המתאים לו. השיטה מתבססת על רעיון דומה לרעיון של שיטת החזקה למציאת ערכים עצמיים.

השיטה מקבלת כקלט מטריצה <math> A </math> ומספר <math> \lambda </math>, ומוצאת את הערך העצמי הכי קרוב ל-<math> \lambda </math> ואת הווקטור העצמי המתאים לו. הרעיון של השיטה מתבסס על כך שהערך העצמי של <math> A </math> הקרוב ביותר ל-<math> \lambda </math> הוא הערך העצמי הגדול ביותר של <math> (A - \lambda I)^{-1} </math> ואז פועלים על פי שיטת החזקה. 
==תיאור השיטה==
עבור מטריצה ריבועית <math> A </math> בגודל <math> n \times n </math> ומספר <math> \lambda </math>. 
: התחל מוקטור אקראי <math> v_0 </math> 
: חשב את <math> (A - \lambda I)^{-1} </math> כאשר <math> I </math> היא מטריצת היחידה בגודל <math> n \times n </math>
: בכל איטרציה 
:: חשב את <math> v_{i+1} = (A - \lambda I)^{-1} v_i </math>
:: הצב <math> v_{i+1} = \frac{v_{i+1}}{\|v_{i+1}\|} </math>
:: חשב את <math> l_{i+1} = v_i^*Av_i </math>

<math> l_i </math> יתכנס לערך העצמי הקרוב ביותר ל-<math> \lambda </math>.

אם הערך העצמי <math> \lambda </math> בעל מרחב עצמי ממימד 1 (ללא ריבוי) אז הווקטור <math> v_i </math> מתכנס לוקטור העצמי המתאים לערך העצמי שנמצא.

==קצב התכנסות וסיבוכיות==
בגלל שקצב ההתכנסות של שיטת החזקה תלוי בפער בין הערך העצמי הגדול לזה הבא אחריו, קצב ההתכנסות של שיטת החזקה ההפוכה תלוי במרחק בין הערך העצמי הקרוב ביותר ל-<math> \lambda </math> לזה הבא אחריו. כיוון שהפעלה של <math> (A - \lambda I)^{-1} </math> מגדילה את המרחק בין הערכים העצמיים שקרובים ל-<math> \lambda </math> (במיוחד אם הם קרובים מאוד), מספר האיטרציות הנדרשות בשביל לקבל קירוב טוב הוא יחסית נמוך. החיסרון של השיטה הוא שכדי לחשב את <math> (A - \lambda I)^{-1} </math> נדרשות <math> \mathcal{O}(n^3) </math> פעולות. לאחר שלב זה, כל איטרציה דורשת <math> \mathcal{O}(n^2) </math> פעולות.

קטגוריה:אנליזה נומרית
קטגוריה:אלגברה ליניארית