OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דגל הודו

דגל הודו הוא דגלה הלאומי של הודו. הוא נקרא "טירנגה" (तिरंगा, טריקולור בהינדית, Tiraṅgā בתעתיק IAST). הוא מורכב משלושה פסים רוחביים ברוחב שווה. זעפרן למעלה, לבן במרכז, וירוק למטה. במרכז הדגל ישנו גלגל ("צ'קרה" - chakra) שלו 24 חוטרים.

הצבע זעפרן מסמל אומץ, הלבן מסמל שלום, והירוק - שגשוג. במרכז הדגל מוצג סמל ה"אשוקה צ'קרה" (Ashoka Chakra), "גלגל החוק". הגלגל הוא בעל 24 החוטרים שמסמלים את 24 השעות ביממה. הסמל אומץ ב-24 ביולי 1947. בגרסה הקודמת של הדגל היה במרכזו גלגל הצ'רקהה (charkhā הוא גלגל טווייה), שסימל את גלגל הטווייה של מהאטמה גנדי.

את הדגל עיצב פינגלי ונקיה (Pingali Venkayya) והדגל אומץ רשמית על ידי האספה הלאומית של האיחוד ההודי ב-22 ביולי 1947. ישנה מערכת מפורטת של חוקים בנוגע לשימוש הנכון והצגת הדגל.

==היסטוריה==
הדגל הוצג לראשונה ב-1921, בהצעה לדגל שחלקו העליון אדום, לייצג את ההינדים, וחלקו התחתון ירוק, לסמל את המוסלמים. באמצעו הוצב גלגל טוויה מסורתי. מהאטמה גנדי הוסיף לדגל קו לבן באמצעו, ששימש כהיכר לגלגל הטוויה וכסימן לשלום בין הלאומיים<ref name=":0"></ref>. 

במהלך העשור הפך הדגל למזוהה עם לאומיות הודית, ובאוגוסט 1931 אימץ הקונגרס הלאומי ההודי את הדגל, כשהוא מחליף את הצבע העליון מאדום לזעפרן<ref name=":0" />.

הדגל שימש לראשונה כדגל מדינה על ידי הודו החופשית, שהתקיימה כמדינת חסות של האימפריה היפנית במלחמת העולם השנייה.

לאחר עצמאות הודו ב-1947 אימצה המדינה את הדגל, אך החליפה את גלגל הטוויה בגלגל 'צ'קרה' (מילולית: גלגל החוק), שנלקח מעמוד האריה של אשוקה, שנבחר לסמל הודו, כמייצג איחוד הראשון של הודו.

== עיצוב ==
על פי חוק, על הדגל להעשות מבד חאדי , בד ייחודי העשוי מטווית יד, שנעשה פופולרי על ידי מהאטמה גנדי.

על פי חוק הדגל ההודי , נאסר על אזרחים להניף את הדגל מלבד בחגים לאומיים כמו יום העצמאות ויום הרפובליקה. ב-2002 הורה בית המשפט העליון של הודו לשנות את החוק על מנת להתיר את השימוש בו על ידי אזרחים.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.tiranga.net/ טירנגה - האתר הרשמי]
* 

==הערות שוליים==

הודו דגל
קטגוריה:הודו: סמלים לאומיים
הודו
הודו
דגל אוזבקיסטן

דגל אוזבקיסטן (באוזבקית: Oʻzbekiston davlat bayrogʻi/Ўзбекистон давлат байроғи) הוא טריקולור אופקי בצבעי תכלת, לבן וירוק, כאשר הפס הלבן ממוסגר באדום, ועל צידו השמאלי של הפס התכלת מוטענים 12 כוכבים וסהר לבן. הדגל אומץ על ידי אוזבקיסטן ב-18 בנובמבר 1991 עם התפוררותה של ברית המועצות שאוזבקיסטן הייתה אחת הרפובליקות שהרכיבו אותה. מוטיב הסהר וצבעי הלבן והירוק מסמלים את האסלאם וכן כל צבעי הדגל דומים ללבנים של מסגד בסמרקנד. 12 הכוכבים על הפס הכחול מסמלים את 12 מחוזות אוזבקיסטן.
12 הכוכבים על הדגל מסודרים כך שהם יוצרים את המילה [[אללה בכתב ערבי]]

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אוזבקיסטן: סמלים לאומיים
אוזבקיסטן, דגל
אוזבקיסטן
אוזבקיסטן
שלטון נבחר

שלטון נבחר הוא אחד מעקרונות הדמוקרטיה המודרנית - משמעו שהשלטון שמכהן עושה זאת מתוקף בחירתו בידי העם.<BR> 
בשלטון בישראל נבחרים 120 נציגים לכנסת שהיא הרשות המחוקקת במדינת ישראל. אחת המפלגות מרכיבה קואליציה בראשותה. חברי הכנסת שאינם מיוצגים בקואליציה משתייכים לאופוזיציה. מתוך קואליציה זו מורכבת הממשלה - הרשות המבצעת - לה ניתנת הסמכות לבצע פעולות שלטוניות בשם העם. קיומה של הממשלה מותנה בכך שידה של הקואליציה תהיה על העליונה בהצבעות בכנסת. <BR> 
לאופוזיציה ישנן מספר דרכים לערער את השלטון ובהן: הגשת שאילתות, ניסיונות חקיקה והצעות אי אמון.<BR>
הכנסת נבחרת על פי חוק במדינת ישראל למשך תקופה של ארבע שנים אולם לאורך כל שנות קיומה של המדינה התרבו מאוד המקרים של כנסות שלא הוציאו את ימיהן.

קטגוריה:משפט חוקתי
קטגוריה:ממשל ומדיניות
באריון

בפיזיקה, באריונים הם משפחת חלקיקים תת-אטומיים הכוללים את הפרוטון ואת הנייטרון (הנקראים נוקליאונים) ומספר חלקיקים כבדים יותר, אך פחות יציבים (הנקראים היפרונים). המונח "בַּארְיוֹן" (baryon) לקוח מהמלה היוונית באריס (barys), שמשמעותה "כבד", מכיוון שמסתם גדולה יותר בהשוואה לחברי שאר קבוצות החלקיקים הבולטות.

באריונים הם חלקיקים בעלי ספין חצי שלם, כלומר מסווגים כפרמיונים, המגיבים לכוח הגרעיני החזק ומצייתים לעקרון האיסור של פאולי, ולכן התפלגותם מתוארת על ידי התפלגות פרמי-דיראק. זאת בניגוד לבוזונים, להם ספין שלם, ואינם מצייתים לעקרון האיסור, ולכן מתפלגים לפי התפלגות בוז-איינשטיין.

באריונים, כמו גם מזונים, שייכים גם למשפחת ההאדרונים, שהם חלקיקים המורכבים מקווארקים. למעשה, באריונים הם פרמיונים המורכבים משלושה קווארקים, בעוד שמזונים הם בוזונים המורכבים מקווארק ומאנטי-קווארק.

בנוסף לנוקליאונים (הפרוטון והנייטרון), חברים נוספים במשפחת הבאריונים הם חלקיקי ה-Ξ ,Σ ,Λ ,Δ וה-Ω הנקראים היפרונים.

באריון דלתא (<sup>-</sup>Δ, Δ<sup>0</sup>, <sup>+</sup>Δ, <sup>++</sup>Δ) מורכב מצירופי קווארקי למעלה ולמטה, ומתפרק לפאיון, ובנוסף פרוטון או נייטרון.

באריון למדא (Λ<sup>+</sup><sub>c</sub> ,Λ<sup>0</sup>) מורכב מקווארק למעלה אחד, למטה אחד, וקסום או מוזר אחד. חלקיק ה-Λ<sup>0</sup> סיפק הוכחה נצפית ראשונה לקיומו של הקווארק המוזר.

באריון סיגמא (<sup>-</sup>Σ, Σ<sup>0</sup>, <sup>+</sup>Σ) מורכב מקווארק מוזר אחד, וצירוף קווארקי למעלה ולמטה. לחלקיק ה-Σ<sup>0</sup> יש אותו צירוף קווארקים כ-Λ<sup>0</sup> (למעלה, למטה, מוזר), ומשום כך מתפרק מהר יותר מ-<sup>+</sup>Σ (למעלה, למעלה, מוזר) או מ-<sup>-</sup>Σ (למטה, למטה, מוזר).

באריון קסי (Ξ<sup>-</sup> ,Ξ<sup>0</sup>) מורכב משני קווארקי מוזר וקווארק למעלה או למטה אחד. ה-Ξ<sup>0</sup>, המורכב מקווארק למעלה אחד ושני מוזר, מתפרק והופך ל-Δ<sup>0</sup> ו-π<sup>0</sup>, שהם עצמם מתפרקים והופכים לאלקטרון ולפוזיטרון; אלה מאיינים זה את זה, כך שבסופו של דבר מה שנראה הוא ש-Ξ<sup>0</sup> מתפרק ל-Δ<sup>0</sup> תוך שחרור קרינת גמא.

באריון אומגה <sup>-</sup>Ω מורכב משלושה קווארקי מוזר. גילויו היה הצלחה אדירה בתחום חקר הקווארקים, כיוון שהוא נתגלה לאחר שקיומו, מסתו ותוצרי התפרקותו נחזו זה מכבר.

==ראו גם==
*פיזיקת חלקיקים
*מיון החלקיקים
*באריוגנזה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:האדרונים
היפרון

היפרון (Hyperon) הוא שם לכל אחד מהחלקיקים Ξ ,Σ ,Λ ,Δ ו-Ω. אלו הם חמישה חלקיקים תת-אטומיים ממשפחת הבאריונים.

ההיפרון Δ (<sup>-</sup>Δ, Δ<sup>0</sup>, <sup>+</sup>Δ, <sup>++</sup>Δ) מורכב מצירופי קווארקי למעלה ולמטה, ומתפרק לפאיון, ובנוסף פרוטון או נייטרון.

ההיפרון Λ (Λ<sup>+</sup><sub>c</sub> ,Λ<sup>0</sup>) מורכב מקווארק למעלה אחד, למטה אחד, וקסום או מוזר אחד. היפרון ה-Δ<sup>0</sup> סיפק הוכחה נצפית ראשונה לקיומו של הקווארק המוזר.

ההיפרון Σ (<sup>-</sup>Σ, Σ<sup>0</sup>, <sup>+</sup>Σ) מורכב מקווארק מוזר אחד, וצירוף קווארקי למעלה ולמטה. להיפרון ה-Σ<sup>0</sup> יש אותו צירוף קווארקים כ-Δ<sup>0</sup> (למעלה, למטה, מוזר), ומשום כך מתפרק מהר יותר מ-<sup>+</sup>Σ (למעלה, למעלה, מוזר) או מ-<sup>-</sup>Σ (למטה, למטה, מוזר).

ההיפרון Ξ (Ξ<sup>-</sup> ,Ξ<sup>0</sup>) מורכב משני קווארקי מוזר וקווארק למעלה או למטה אחד. ה-Ξ<sup>0</sup>, המורכב מקווארק למעלה אחד ושני מוזר, מתפרק והופך ל-Δ<sup>0</sup> ו-π<sup>0</sup>, שהם עצמם מתפרקים והופכים לאלקטרון ופוזיטרון; אלה מאיינים זה את זה, כך שבסופו של דבר מה שנראה הוא ש-Ξ<sup>0</sup> מתפרק ל-Δ<sup>0</sup> תוך שחרור קרינת גמא.

ההיפרון <sup>-</sup>Ω מורכב משלושה קווארקי מוזר. גילויו היה הצלחה אדירה בתחום חקר הקווארקים, כיוון שהוא נתגלה לאחר שקיומו, מסתו ותוצרי התפרקותו נחזו זה מכבר (באופן בלתי תלוי על ידי יובל נאמן, ומארי גל-מאן).

==ראו גם==
*מיון החלקיקים

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:באריונים
ונוס

"[[הולדת ונוס" - סנדרו בוטיצ'לי]]
ונוס (בלטינית: Venus) היא אלת האהבה, היופי, התשוקה, המין, הפוריות, השגשוג והניצחון במיתולוגיה הרומית. בתקופה הקלאסית היא הוקבלה לאפרודיטה, אלת האהבה והיופי היוונית. בלועזית קרוי כוכב הלכת נוגה על שמה. השם ונוס נובע מן המילה הלטינית Venia שפירושה חסד אלוהי.

==בתרבות==
ונוס הייתה אחת מתריסר האלים החשובים של רומא הנקראים דיאי קונסטנס: יופיטר, יונו, מינרווה, וסטה, קרס, דיאנה, מרס, מרקוריוס, נפטון, וולקן ואפולו. אלים אלו מקבילים לשנים עשר האלים האולימפיים של יוון העתיקה. למרות הקשר ההדוק ליוון היו האלים הרומים שונים למדי ממקביליהם היוונים, בייחוד לפני התקופה הקלאסית. ונוס, למשל, הייתה אלת אביב, גינות, כרמים ובוסתנים ולא הייתה קשורה ליופי, אהבה ומיניות. היא הייתה במקורה רוח המשגיחה על הירקות ומבטיחה את פריונם, ונהפכה לאלה של ממש רק עם זיהויה עם האלה היוונית אפרודיטה.<ref>ישראל שצמן, תולדות הרפובליקה הרומית, פרק טז: הדת הרומית, עמ' 316.</ref>

הרומאים חגגו לכבוד ונוס שלוש חגיגות יין (וינליה ) בשנה: וינליה רוסטיקה ("פסטיבל היין הכפרי"), וינליה אורבנה ("פסטיבל היין העירוני") וכן וינליה פריורה ("פסטיבל היין הראשון", נקרא כך משום שנערך מוקדם בשנה, באפריל). חגיגה חשובה נוספת לכבודה של ונוס נקראה ונרליה .

על פי האיניאדה של ורגיליוס, ונוס היא אמו של הגיבור איניאס, הנחשב לאבי הרומאים. משום כך נחשבה ונוס לאם הרומאים ולפטרונית העיר רומא. נבנו לכבודה מקדשים בכל רחבי רומא. המפורסמים שבהם ניצבו בגבעת הקפיטולין ובקולוסיאום. יוליוס קיסר קרא לה "ונוס ויקטריקס", כלומר "ונוס המנצחת" וערך לכבודה חגיגה שנתית, מפני שהאמין שהיא מסייעת לניצחונות האימפריה במלחמותיה. גם קיסרים אחרים כמו אוגוסטוס וכמו אדריאנוס אימצו אותה כאלה הפטרונית שלהם.

באמנות של תקופת הרנסאנס, שניסתה להחיות מוטיבים וערכים קלאסיים, מתוארת ונוס בדמותה של מקבילתה היוונית אפרודיטה, כלומר כאלת האהבה. גם בתקופה הרומנטית ניתן למצוא ציורים ופסלים רבים מספור של ונוס, המציגים למעשה את המיתוסים של אפרודיטה. המוטיב האמנותי הנפוץ ביותר בהקשר זה הוא לידתה של ונוס מן הים.

משמה נגזר הביטוי "מחלות ונריות" לציון מחלות מין.

== במיתולוגיה ובספרות ==
כמו ברוב האלים והאלות הגדולים במיתולוגיה הרומית, המושג הספרותי של ונוס מעוצב בהשאלות מבד שלם מהמיתולוגיה היוונית הספרותית של מקבילתה, אפרודיטה, אך עם חריגים משמעותיים. במיתולוגיה לטינית כלשהי, קופידון היה בנם של ונוס ומרס, אל המלחמה. בזמנים אחרים, או במיתוסים ותאולוגיות מקבילות, ונוס נחשבה כבת זוגו של וולקן או כאמו של "הקופידון השני", אביו של מרקוריוס. ורגיליוס, כמחמאה לפטרונו אוגוסטוס וליוליים, מייפה קשר קיים בין ונוס, שיוליוס קיסר אימץ תמונה שלה למגן שלו, לבין הנסיך הטרויאני איניאס, פליט מהשמדתה של טרויה ובסופו של דבר אביו הקדמון של העם הרומי. איניאס של ורגיליוס מודרך ללאטיום על ידי ונוס בצורתה השמימית, כוכב הבוקר, זורח לפניו בבהירות בשמי אור היום; הרבה יותר מאוחר, היא מרימה את נשמתו של קיסר לגן עדן. ב"פסטיבלים" של אובידיוס הגיעה ונוס לרומא כי היא "העדיפה להעריץ אותה בעיר צאצאיה". בתיאור הפואטי של ורגיליוס על ניצחונו של אוקטביאנוס בקרב אקטיום, הקיסר העתידי קשור לונוס, נפטון ומינרווה. יריביו של אוקטביאנוס, אנטוניוס, קלאופטרה והמצרים, בסיוע אלים מצריים מוזרים ולא מועילים כמו אנוביס "הנובח", מפסידים בקרב.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== ביאורים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ונוס
קטגוריה:יופי
קטגוריה:אלות רומיות
קטגוריה:אלות אהבה
קטגוריה:אלות פריון
קטגוריה:מיניות ברומא העתיקה
דגל אוקראינה

דגל אוקראינה (באוקראינית: Державний Прапор України, בעברית: דגלה הממלכתי של אוקראינה) הוא דגלה הלאומי של אוקראינה. מורכב משני פסים אופקיים בצבעים תכלת (למעלה) וצהוב. הצבעים הם הצבעים הלאומיים והם צבעי סמל גליציה, שתוארו לראשונה בקרב גרונוולד.

השורשים ההיסטוריים של הצבעים מגיעים מהמאה ה-13, כאשר העיר לבוב נוסדה. העיר קיבלה במתנה שלט הרלדי עם איור של אריה זהב על רקע כחול<ref></ref>. במהלך מלחמות ומאבקים קשים, הדגל הוחלף ועבר שינויים רבים עד שבשנת 1848 קיבל את צורתו המודרנית<ref name=":0"></ref>.

לפי גרסה אחרת מקור הצבעים בצבעי שלט אצולה של אחת הממלכות האוקראיניות מתקופת ימי הביניים, הצבעים שימשו גם בדגלים שהונפו בקרב נגד המונגולים במאה ה-13, ובשנת 1848 כחלק מגל הלאומיות שסחף את אירופה באביב העמים.

דגל אוקראינה אומץ רשמית בשנת 1918 על ידי הרפובליקה העממית של אוקראינה ומפורש כשמיים תכולים (המסמלים שלום) מעל שדות חיטה (המסמלים שגשוג), הגדלים במישורים הפוריים של אוקראינה.

תחת השלטון הסובייטי נאסרה הצגת הדגל, כסימן ללאומנות, ולרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אוקראינה היה דגל אחר שהיה וריאציה של הדגל הקומוניסטי. לאחר החזרת העצמאות האוקראינית היו שזיהו את הדגל בעיקר עם קבוצות ששיתפו פעולה עם הנאצים במהלך מלחמת העולם השנייה, אולם הרוב הכיר במסורת העתיקה יותר. הפרלמנט האוקראיני החל להניפו שוב בשנת 1991, והדגל הוחזר באופן רשמי להיות הדגל הלאומי בשנת 1992.

יום הדגל הלאומי של אוקראינה חל מדי שנה ב-23 באוגוסט, יום לפני יום העצמאות האוקראיני<ref name=":0" />.

במהלך ההפגנות של האוקראינים בשנת 2014 במטרה לשמור על זכותם לעתיד דמוקרטי ואירופאי, היה ניתן לראות בכל מקום את הדגל מתנוסס<ref name=":0" />. בנוסף במהלך המלחמה מול רוסיה, ניתן לראות את דגל אוקראינה מתנופף ומייצג סמל של העם האוקראיני יחד עם תחושת הזדהות חזקה של כל מנהיגי העולם המגנים את המלחמה<ref></ref>.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוקראינה: סמלים לאומיים
אוקראינה, דגל
אוקראינה
אוקראינה
ז'אק קרטייה

ז'אק קרטייה (בצרפתית: Jacques Cartier; 31 בדצמבר 1491 – 1 בספטמבר 1557) היה מגלה ארצות צרפתי שסייר בקנדה.

==ביוגרפיה==
קרטייה נולד בסן-מלו שבצרפת. פרנסואה הראשון, מלך צרפת בחר בו כדי למצוא "איים מסוימים ואדמות שבהן נאמר שיש כמויות גדולות של זהב ודברי ערך אחרים"<ref>"certaines îles et pays où l'on dit qu'il se doit trouver grande quantité d'or et autres riches choses"</ref>. בשנת 1534 הוא יצא למסע שייעודו היה למצוא מעבר מערבי לאסיה. הוא סייר באזור ניופאונדלנד (החל ב-10 במאי באותה שנה) ובימות הקנדיות, ושם שמע על נהר מערבי יותר (נהר סנט לורנס). קרטייה האמין שנהר זה עשוי להיות המעבר הצפון-מערבי הנחשק. במהלך המסע הוא חטף את שני בניו של הצ'יף דונקונה ("Donnacona") – דומגיה ("Domagaya") וטייגנואגני ("Taignoagny") ולקח אותם איתו כשחזר לאירופה.

קרטייה הפליג למסעו השני ב-19 במאי 1535 עם 3 ספינות, 110 אנשי צוות, ושני הבנים החטופים שהוחזרו לאביהם. הוא שט במעלה הנהר לכפרים הורון ("Huron") בסטדקונה ("Stadacona" במקום שבו עומדת היום העיר קוויבק) והוכלגה ("Hochelaga", מונטריאול) והגיע ב-2 באוקטובר 1535. במסע זה שמע על מדינה צפונית יותר, שנקראת ממלכת סאגנה ("Saguenay"), שאמרו עליה שהיא מלאה בזהב ואוצרות אחרים. ב-23 במאי 1541 הוא עזב את סן-מלו למסעו השלישי. במסע זה הוא חיפש את סאגנה, אך גם הפעם לא עבר את הוכלגה. לאחר חורף עז שהעביר בקנדה, הוא חזר לצרפת בשנת 1542.

עד מותו חי קרטייה בסן-מלו ובאחוזתו הסמוכה, ונפטר בשנת 1557.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגלי ארצות צרפתים
קטגוריה:ברטאן: אישים
קטגוריה:ילידי 1491
קטגוריה:נפטרים ב-1557
תפוקה

תפוקה (באנגלית: Output) הוא מונח כלכלי המתאר את סך התוצרים הסופיים המוחשיים ו/או המופשטים המופקים מתהליך. בדרך כלל מדובר בסך התוצרת המופקת בתהליך או פעילות כלכלית, בהקשר לנושאים הקשורים למקרו-כלכלה.

תפוקה שולית היא הנגזרת של תפוקה, ותפוקה שולית פוחתת היא מושג כלכלי שכיח המתייחס לנגזרת שנייה שלילית של תפוקה.

להבדיל מהתפוקה, תשומה מתארת את גודל השימוש במשאבים בתהליך מוחשי או מופשט. 

==תפוקות בחינוך==
בתחום החינוך התפוקה מתייחסות לשינויים שחלים בתלמיד בעקבות תהליך ההוראה. שינויים אלו כוללים רכישה של ידע ומיומנויות, המאפשרים לבוגרי בית ספר תיכון לרכוש השכלה גבוהה כדי להשתלב בשוק העבודה. 
להבדיל מתפיסות קודמות אשר העריכו את מידת השוויון במערכת החינוך על פי התשומה המושקעת בכל תלמיד, הגישה הרווחת כיום מדגישה את התפוקות.
על פי הגישות אלו יש לקבוע את התשומה המושקעת בחינוך על פי הצרכים האישיים של כל תלמיד. זאת הסיבה להשקעת משאבים בחינוך מיוחד ובשילוב בחינוך.

==ראו גם==
* תוצר לאומי גולמי
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מקרו-כלכלה

en:Output (economics)
דגל אורוגוואי

דגל אורוגוואי (בספרדית: Pabellón Nacional - "הדגל הלאומי") הוא דגלה הלאומי של אורוגוואי. הוא אומץ לראשונה ב-16 בדצמבר 1828. לדגל המקורי היו 17 פסים עד 12 ביולי 1830, עת צומצם המספר לתשעה על מנת לייצג את תשעת המחוזות המקוריים של המדינה עם עצמאותה בשנת 1828. בשנת 1830 שונו צבע הפסים מתכלת לכחול. בקנטון הדגל (הרבע העליון הקרוב לניצב) מצוירת שמש מאי (שמש האביב) על רקע לבן. שמש מאי מופיעה גם בדגל ארגנטינה, והיא מציינת את המהפכה שהתחוללה במאי 1810 נגד השלטון הקולוניאלי הספרדי. ייתכן ביותר שצבעי הדגל והשמש הזהובה מקורם בדגל ארגנטינה שהניפה אותו בעת מאבקה בשלטון הספרדי.

דגל ארטיגאס
דגל השלושים ושלושה

==דגלים רשמיים נוספים ==
אורוגוואי היא ייחודית בין מדינות העולם בכך שיש לה שלושה "דגלי מולדת" (Banderas Patrias) בעלי מעמד רשמי בו זמנית. יחד עם הדגל הלאומי המתואר לעיל מונפים גם דגל ארטיגאס ודגל טריינטה אי טרס (השלושים ושלושה) בחגיגות לאומיות ועל בנייני הממשל ובתי הספר

דגל ארטיגאס הוא מחווה לזכרו של הגיבור הלאומי חוסה חרוַאסיו ארטיגַס. דגל השלושים השלושה, שבמרכזו המוטו הלאומי "חירות או מוות", Libertad o Muerte, מונף לזכרם של שלושים ושלושה הלוחמים שהגיעו ב-1825 בספינה מארגנטינה, ופתחו את המערכה לשחרור אורוגוואי מן הכיבוש הברזילאי.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

*
* 

קטגוריה:אורוגוואי: סמלים לאומיים
אורוגוואי, דגל

אורוגוואי
אורוגוואי
דגל אינדונזיה

דגל אינדונזיה הוא דגלה הלאומי של אינדונזיה. עיצובו הוא דגל פשוט המורכב משני פסים אופקיים מאוזנים, אדום (למעלה) ולבן. צבעיו נגזרים מצבעי אימפריית מג'פהיט מהמאה ה-14, וצבעים אלה נחשבו לקדושים. הדגל המכונה "סנג סקה" (Sang Saka, הדו-צבע השגב) ו"מרה פוטי" (Merah Putih, אדום לבן) באינדונזית, היה הדגל הראשון בו השתמשו סטודנטים ולאומנים בתחילת המאה ה-20 תחת השלטון ההולנדי. לאחר מלחמת העולם השנייה, תבעו לאומנים אינדונזים עצמאות ופתחו במאבק ב-17 באוגוסט 1945 ואז הניפו ואימצו את הדגל. העצמאות הושגה בשנת 1949. מהמאה ה-18 נתפשו צבעים אלה כביטוי ללאומיות והרצון לשחרור מהקולוניאליזם ההולנדי: האדום מסמל אומץ וצדק והלבן זכויות לאומיות.
דגל זה דומה מאוד לדגל נסיכות מונקו ושונה ממנו רק בפרופרציות, וכן הוא דומה לדגל פולין השונה ממנו בסדר הצבעים האדום והלבן.

==ראו גם==

* דגל מונקו: יחס ממדים שונה.
* דגל פולין: אותם צבעים, סדר שונה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אינדונזיה: סמלים לאומיים
אינדונזיה, דגל

אינדונזיה
אינדונזיה

אינדונזיה
אינדונזיה
עריקה

עריקה היא נטישה או נסיגה של אדם מגוף או מדינה כלשהי שיש לו חוב אמונים או אחריות אליהם.

ביחידות צבא, זוהי הפעולה של עזיבת היחידה מתוך כוונה שלא לחזור.

==עריקה בצה"ל==

במדינת ישראל נוהג גיוס חובה, שאינו נעוץ רק בצורך ביטחוני אלא גם באתוס של צבא הגנה לישראל כצבא העם. על-פי אידיאל זה, תפקיד השירות הצבאי להוות בין היתר "כור היתוך", במסגרתו מגויסים נערים מכל שכבות האוכלוסייה ומשתלבים בחברה ובצבא. התפיסה הנוהגת היא אפוא שאידיאל זה, מצריך את העמדתם לדין של חיילים שאינם מתייצבים לשירות ולא קיבלו פטור חוקי, בין אם באמצעות השתמטות או באמצעות עזיבת הצבא במהלך שירות פעיל. לצורך הגשמת אידיאל זה, מעמיד צה"ל מדי שנה כ-1,300 נעדרים מן השירות לדין פלילי, מה שמביא אותם להשתחרר מן הצבא עם רישום פלילי. החל מ-2019, חלקם ישתחררו מהצבא עם רישום פלילי מופחת, המקביל בהשלכותיו לתוצאת אי-הרשעה בבית משפט אזרחי.

== עריקה בצבא ארצות הברית ==
בצבא ארצות הברית, אדם מוגדר עריק כאשר הוא נעדר מעמדתו ללא אישור מתאים. אותו אדם ייגרע מרשימת השמות של אותה יחידה לאחר 30 יום ויירשם כעריק.

אולם לפי חוק הצבא האמריקאי, עריקה אינה נמדדת לפי הזמן שהעריק נמצא מחוץ ליחידתו אלא לפי הקריטריונים הבאים:
* עזיבת היחידה או העמדה מתוך כוונה שלא לחזור לעולם.
* הימנעות מביצוע משימה מסוכנת או השתמטות מחובה חשובה.
* התגייסות או קבלת מינוי באותו חיל או בחיל אחר מבלי לגלות שלא עזב את יחידתו הקודמת בצורה מסודרת.
* הצטרפות לכוח לוחם זר שלא ברשות המדינה.

אדם שנעדר מיחידתו למשך יותר מ-30 יום אך חוזר מרצונו או מביע כוונה כנה לחזור עלול עדיין להחשב לעריק, בזמן שאדם שנעדר פחות מ-30 יום, שניתן להראות באופן אמין שאין בכוונתו לחזור (למשל, אם הצטרף לכוחות המזוינים של מדינה אחרת), עלול גם הוא להישפט על עריקות.

== ראו גם ==
* מחמוד עבאס חילמי
* בסאם עאדל
* מוניר רדפא

== קישורים חיצוניים ==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משפט צבאי ואתיקה צבאית
קטגוריה:פשעים
קטגוריה:צבא: משמעת
קטגוריה:פציפיזם
רוברט נוקס

רוברט נוקס (באנגלית: Robert Knox; 4 בספטמבר 1791 - 20 בדצמבר 1862) רופא, מדען, סופר ומטייל בריטי.

רוברט נוקס נודע בשל מעורבותו בפרשת מעשי הרצח בווסט פורט (נוקס רכש את הגופות לשם הוראת אנטומיה). עם זאת תיאר אותו ג'יימס האנט בשנת 1868 במילים: "האנתרופולוג הבריטי המודרני הדגול, שההיסטוריה האכזרית שלו טרם נכתבה". לעיניים מודרניות נראית האנתרופולוגיה מבית מדרשו של נוקס כגזענית ושחצנית, וככזו מטילה צל על החדשנות האינטלקטואלית שלו בעידן הפרה-דארוויוני שבו פעל וכתב.

נוקס תיאר את היהודי כדמות דוחה, היפוכה של הדמות האנגלו-סקסית והארית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:מדענים בריטים
קטגוריה:רופאים בריטים
קטגוריה:אנטישמיות בממלכה המאוחדת: אישים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1791
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1862
חט

חטי [[ממותה קולומביאנית]]
חט (ברבים: חַטִּים או חִטִּים) הוא שן של יונקים מסוימים שבולטת מחוץ לפה.
עם בעלי החיים שיש להם חטים נמנים הפיל, ההיפופוטם, הניבתן והחדשן (narwhal, סוג של לווייתן ארקטי).

החטים הם מקור לשנהב, המשמש בתורו להכנת חפצי נוי ותכשיטים, ובעבר אף ליצירת קלידי פסנתרים.

כיוון שרוב בעלי החיים שיש להם חטים נתונים בסכנת הכחדה (בעיקר הפיל האפריקני), סחר השנהב מוגבל באמנת וושינגטון (CITES - Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Fauna and Flora), ולא ידוע מתי יוסרו המגבלות הללו. עם זאת, הסחר הלא חוקי בשנהב עוד מתקיים במידה רבה, וכדי להילחם בו מדינות רבות עורכות אירועים מתוקשרים של השמדת שנהב.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Tanzanian Elephant.jpg|פיל סוואנה אפריקני
קובץ:2010-kabini-tusker-bark.jpg|פיל אסייתי מגרד קליפה מעץ בעזרת חטיו
קובץ:Female Warghog (30879878548).jpg|חזיר יבלות מצוי
קובץ:Gomphotherium.JPG|גומפותריום
קובץ:Narwalschaedel.jpg|חטי חדשן
קובץ:Pacific Walrus - Bull (8247646168) cropped.jpg|ניבתן
קובץ:Odobenocetops.jpg|איור של אודובנוצטופס
קובץ:BigUnTusks6184w.jpg|ניבים של חזיר בר 
</gallery>

==ראו גם==
*שנהב
*סחר בשנהב
*השמדת שנהב

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110928033114/http://www.nmafa.si.edu/resource/art/tusk.jpg תמונה של חט, שעוצב ככלי נוי]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנטומיה של יונקים
קטגוריה:שנהב
pt:Elefante#Presas
ראג'ה

רָאגָ'ה (בסנסקריט: राजा) הוא תואר למונרך המקובל בתת-היבשת ההודית. המקבילה הנשית היא "רני" או "ראני". שליטים מסוימים נתנו לעצמם את התואר הזה כאמצעי להאדיר את יוקרתם בקרב נתיניהם. המילה (תרגום מילולי - מלך גדול; המקבילה הנשית: מהא-ראני) מרמזת על ראג'ה שכבש ראג'ות אחרים, ובכך הפך ל"שליט אדיר".

המלה משמשת בהודו כדי להבדיל בין שליט הינדי לבין נוואב (Nawab) או שאה מוסלמי, ונמצאת עדיין בשימוש נרחב שם. בהודו היו גם שליטים בעלי מעמד דומה שנקראו "חאן" ו"ניזאם". התארים השונים שימשו את שלטי המדינות הנסיכותיות בהודו הבריטית, ועד 1969 העניקה ממשלת הודו מענקים קבועים לשליטים התורשתיים הללו, למרות שסמכותם השלטונית נלקחה.

מכניסת חוקת הודו לתוקף ב־26 בינואר 1950 ועד לחקיקת חוק ארגון מחדש של המדינות בספטמבר 1956 בראשות מדינות שהיו בעבר מדינות נסיכותיות ("מדינות חלק ב'") עמד ראג'פורק, שהיה בעל מעמד מקביל למושל.

מדינת ראג'סטאן קרויה מדינת המלכים כיוון שהיא נוצרה מאיחוד מדינות נסיכותיות שבראשן עמדו ראג'ות.

מקור המילה הוא במילה הפרסית העתיקה Raz וניתן למצוא שרידים שלה גם בניבים ושמות בערבית (רָאזָה למשל באיראן ועיראק). המילה התפשטה גם לשפות דרום-מזרח אסיה. בתאילנד הגרסה היא רָאט (râ:t) או רָאטְצַ'- בסמיכות (-râtchá) למלך והמלך "הגדול" נקרא מַהָארָאט (máhǎ:râ:t).

שליט הממלכה המלאית פרליס ידוע עד היום כ"ראג'ה של פרליס". הראג'ות הלבנים של סרווק בבורנאו היו ג'יימס ברוק והשושלת שלו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הודו: תרבות
קטגוריה:תוארי אצולה
קטגוריה:שליטי ארצות
מקבילית

מקבילית היא מרובע שכל זוג צלעות נגדיות שלו מקבילות זו לזו. 

המקבילית היא מקרה פרטי של הטרפז (בהגדרתו המרחיבה). מקרים פרטיים של מקבילית הם מעוין, שכל צלעותיו באורך שווה, המלבן, שבו כל זוג צלעות סמוכות מאונכות זו לזו, והריבוע שהוא מעוין וגם מלבן. 

כלל המקבילית מבדיל מרחבי הילברט ממרחבי בנך. 

ניתן ליצור ריצוף של המישור עם כל מקבילית שהיא.

הצורה התלת-ממדית הבנויה רק ממקביליות היא המקבילון.

==תכונות המקבילית==

*כל שתי זוויות נגדיות במקבילית שוות זו לזו. 
*כל שתי צלעות נגדיות במקבילית שוות זו לזו. 
*האלכסונים במקבילית חוצים זה את זה ומחלקים את המקבילית ל-2 זוגות משולשים חופפים, מעבר לכך, כל המשולשים שווים בשטחם.
*כל שתי זוויות סמוכות במקבילית משלימות ל-180 מעלות.איור של מקבילית. הקווים המסומנים בצורה זהה הם שווים.שטח המקבילית שווה למכפלת אחת הצלעות בגובה אליה.
*סכום ריבועי האורכים של אלכסוני המקבילית שווה לסכום ריבועי האורכים של ארבע צלעותיו.

<math> BD ^2+ AC ^2 = AB ^2+ BC ^2+ CD ^2+ DA ^2 </math>

או:
<math> BD ^2+ AC ^2 = 2 AB ^2+2 BC ^2 </math>

===משפטים הפוכים===
*כל מרובע בעל שני זוגות צלעות נגדיות מקבילות הוא מקבילית.
*כל מרובע בעל שני זוגות זוויות נגדיות שוות הוא מקבילית.
*כל מרובע בעל שני זוגות צלעות נגדיות שוות הוא מקבילית.
*כל מרובע בעל זוג צלעות מקבילות שוות הוא מקבילית. (עם זאת, מרובע בעל זוג צלעות נגדיות שוות וזוג הצלעות השני מקבילות, אינו בהכרח מקבילית, כי הוא עשוי להיות גם טרפז שווה-שוקיים)
*כל מרובע בו האלכסונים חוצים זה את זה הוא מקבילית.
*

==מקביליות מיוחדות==
*מלבן הוא מקבילית בעלת זווית ישרה. (או מקבילית בעלת אלכסונים שווים)
*מעוין הוא מקבילית בעלת שתי צלעות סמוכות שוות. (או מקבילית בעלת אלכסונים מאונכים)
*ריבוע הוא מקבילית שהיא גם מעוין וגם מלבן. (או מקבילית בעלת אלכסונים מאונכים ושווים)

== ראו גם ==

* מקבילית הכוחות
* גאומטריה סינתטית

== קישורים חיצוניים ==
*[https://www.lergo.org/index.html#!/public/lessons/5c1609cfedfcac7681ee75ac/intro מקבילית], באתר לרגו
*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מרובעים
קטגוריה:צורות גאומטריות סימטריות
האימפריה המראטהית

האימפריה המראטהית הייתה ממלכה בדרום ומרכז הודו שנוסדה בשנת 1674 והתקיימה עד 1818. האימפריה המראטהית ההינדואסטית דחקה את האימפריה המוגולית ששליטיה היו מוסלמים מרוב שטחיה של הודו. עם היחלשותה ההדרגתית של האימפריה המראטהית הגבירו הבריטים את שליטתם בתת-היבשת ההודית.

==תולדות האימפריה==
שרידי ארמון האימפריה שנבנה במאה ה-18 ב[[פונה]]

המראטהים חיו באזור שמסביב לפונה שנים רבות ונלחמו בשליטים המוגולים של צפון הודו. תחת שלטון צ'הטרפטי שיוואג'י הפכו המראטהים לאגרסיביים יותר והחלו לערוך פשיטות תכופות בשטחם של המוגולים. בסופו של דבר פתח אורנגזב, מנהיג המוגולים, במתקפה על הדרום המראטהי. לאחר שצבאם ניגף במהירות, המראטהים פנו ללוחמת גרילה, שבה נחלו הצלחה רבה יותר. המלחמה הארוכה בדרום דילדלה את המקורות הפיננסיים של המוגולים. דתם של המראטהים הייתה הינדית, ולפיכך העימות איתם עורר חשש למרי הינדי ולפגיעה בשיתוף הפעולה הבין-דתי שהיה מסימני האימפריה המוגולית. 

בשנת 1674 חש שיוואג'י, אז מנהיג המראטהים, ביטחון מספיק כדי להכריז על עצמו כקיסר. האימפריה המוגולית התפוררה, והמראטהים התפשטו וכבשו חלקים ניכרים של מרכז הודו עד שנת 1680. אולם גורל האימפריה המראטהית לא היה טוב מזה של קודמתה. עד סוף המאה ה-18 היא הפכה לקונפדרציה, והקשר בין מרכיביה היה רופף. שליטה למעשה היה ראש-הממשלה שכונה "פשווה" (Peshwa). קרב פאניפאט (Panipat) היה המסמר האחרון בארונה של האימפריה, והשפעתו על המראטהים הייתה כזו של קרב ווטרלו על נפוליאון. למעשה, עד היום לביטוי "לפגוש את הפאניפאט שלך" במראטהית יש אותה משמעות כמו לביטוי "לפגוש את הווטרלו שלך" באנגלית.

התנגדות המראטהים לכיבוש הבריטי של הודו הייתה עזה ביותר, אולם עד 1818 כבר מיגרו אותה הבריטים כליל.

==מורשת==
שם האימפריה נשמר עד היום בשמה של המדינה ההודית מהאראשטרה (Maharashtra) שנמצאת במרכז-מערב הודו, באותו האזור בו החלה האימפריה המראטהית את התרחבותה. זוהי המדינה השנייה בגודלה בהודו מבחינת אוכלוסייה ומונה כ-112 מיליון אנשים. העיר המרכזית בה היא מומבאי שהיא העיר הגדולה ביותר במדינה. השפה המדוברת במדינה היא מראטהי שהייתה חשובה גם בתקופת האימפריה המראטהית. 

==מבנה שלטוני==
לצד הקיסר כיהן ברוב תקופת האימפריה גם ראש-ממשלה (פשווה) שבתקופות מסוימות היה בעל כוח רב. לצידו עמדו שרים שסייעו לו בתפקידו והיו אחראים על ניהול תחומים שונים באימפריה: אוצר, ענייני פנים, צבא, ניהול ענייני החוץ, ענייני דת וכדומה.

==תמונות==
פסל ראש הממשלה [[באג'י ראו הראשון שכיהן בתפקיד בשנים 1720–1740 ונלחם בכוחות האימפריה המוגולית]]
ציור משנת 1805 המתאר חתימת הסכם בין הבריטים למדאב ראו השני שליט האימפריה המראטהית בשנת 1790 
==ראו גם==
*היסטוריה של הודו

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=Y1jui6GkEVw/ הרצאה על תולדות האימפריה] 

קטגוריה:הודו: היסטוריה
קטגוריה:מדינות לשעבר באסיה
מראטהית
קרביים

באנטומיה של יונקים הקרביים הם האיברים הפנימיים בגוף, במיוחד האיברים המצויים בחלל הבטן. המושג יכול לשמש במובן יותר כללי ולתאר את:
איור מדעי המתאר את חלק מאיברים פנימיים של אדם

* מערכת הדם: לב
* מערכת הנשימה: סמפונות, ריאה, קנה הנשימה
* המערכת האנדוקרינית: בלוטת יותרת הכליה
* מערכת ההפרשה: כליה, שופכן, שלפוחית השתן
* מערכת העיכול: תוספתן, ושט, כיס המרה, כבד, לבלב, טחול, קיבה
** המעי הגס: תוספתן, מעי אטום, מעי, פי הטבעת
** המעי הדק: תריסריון, מעי ריק, המעי העקום
* מערכת הרבייה: צוואר הרחם, דגדגן, יותרת האשך, שחלות, פין, אשך, רחם, נרתיק

בעבר הקרביים נבחנו על ידי כוהני-דת רומים כמו ההארוספקסים (haruspices) או האוגורים (augurs) כדי לחזות את העתיד על פי צורתם, ממדיהם או גורמים אחרים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנטומיה
תימורים

תימורים (תִּמּוֹרִים) הוא יישוב בדרום מישור החוף, במועצה אזורית באר טוביה. היישוב מתפקד הן כמושב שיתופי, בו שותפים חברי המשק הישן, והן כיישוב קהילתי, בו חברים כלל התושבים במושב הישן ובהרחבה החדשה.

היישוב משתייך לתנועת האיחוד החקלאי.

== היסטוריה ==
מושב תימורים הוקם במקור ב-21 ביוני 1948 כקיבוץ על גבעה ליד תל שימרון בגליל התחתון,<ref></ref> במקום בו קיים היום היישוב תמרת. בשנת 1953 הוא הפך למושב שיתופי ועבר ב-1954, עקב מחסור בקרקעות, למיקומו הנוכחי.

ילדי המושב לומדים בבית הספר היסודי "מבואות" וב"תיכון באר טוביה". במושב פעילה תנועת הנוער של האיחוד החקלאי.

במושב שלושה גנים שאליהם ילדי הסביבה מגיעים.

==חברי קיבוץ ותושבים מפורסמים==
* מיכאל הריס (מייקל) - איש אקדמיה בתחום מדיניות ציבורית ומנהל אוניברסיטאות ישראלי-אמריקאי.
* אסף לוינגרט - שחקן בייסבול אמריקאי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20130928201213/http://siach-sade.macam.ac.il/siach/archive/3/index.asp?id=tmarim על אטימולוגיה של "תימורים" - יהודה זיו במאמר ב"שיח שדה"]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1948
קטגוריה:יישובי האיחוד החקלאי
דיוגו קאו

דיוגו קאו (בפורטוגזית: Diogo Cão) היה מגלה ארצות פורטוגזי בן המאה ה-15 אשר ערך שני מסעות לאורך החוף המערבי של אפריקה בין השנים 1482 ו-1486.

== מסעותיו ==
במסעו הראשון (1482–1483) גילה קאו את נהר הקונגו ובמסעו השני (1485–1486) הרחיק דרומה יותר, עד קייפ-קרוס בנמיביה. בשנת 1480 היה קפטן של ספינות שתפקידן היה לתפוס ספינות דרומיות לאיים הקנריים. במסגרת תפקידו הפעיל קאו מדיניות של ים סגור ליד אזור גינאה, בשל מכרות זהב שהיו לאורך החוף. 

לאחר שקיבל זיכיון מידי המלך הפורטוגלי ז'ואאו השני על האזורים שימצא בחופי אפריקה, פתח במסע תגליות לאורך החוף הדרומי בין קרבה לגינאה ומשם עד לכף לובו. קאו הגיע לנהר זאיר מול חופי אנגולה. בשלב זה האמין קאו שהגיע לאוקיינוס ההודי, וסבר בשגגה כי הגיע לקצה יבשת אפריקה. הוא הצהיר על כך למלך הפורטוגלי, והביא לו מנחות אקזוטיות מקונגו.

במסעו השני, בשנת 1486, הגיע קאו לנמיביה. הוא הציב שם פדראו (Padrão), עמוד אבן, שהחליף את צלבי העץ בהם נהגו עד אז להשתמש הפורטוגלים, על מנת לקבוע חזקה פורטוגלית על הקרקע. במהלך מסעותיו הציב קאו ארבעה עמודים שכאלו, שעודם קיימים. אחרי מסעו זה הבין שהודו רחוקה יותר ממה שחשב תחילה. הבשורות המרות גרמו לאכזבה בפורטוגל, אך הם לא אמרו נואש. ב-20 במאי 1498 הגיע ואסקו דה גאמה להודו, בדרך שסבבה את יבשת אפריקה. ב-1492, במסגרת חיפושי דרך מקוצרת להודו, ניסה קולומבוס להגיע אליה דרך האוקיינוס האטלנטי, דבר שהוביל לגילוי אמריקה.

== ראו גם==
*האימפריה הפורטוגזית

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070208055908/http://www.win.tue.nl/~engels/discovery/cao.html דיוגו קאו]
* 

קטגוריה:מגלי ארצות פורטוגזים
קטגוריה:אפריקה: חוקרים ומגלים
קטגוריה:ילידי 1440
קטגוריה:נפטרים ב-1486
נשק קונבנציונלי

נשק קונבנציונלי הוא נשק שמותר בשימוש ושאינו כולל מטען כימי, ביולוגי או גרעיני.

פירוש השם הוא נשק "לפי הוועידה" (Convention) כשהכוונה לוועידת ז'נבה מ-1947, בה הוסכם על אופי המלחמות העתידיות ובכלל זה סוגי הנשק המותרים לשימוש.

==ראו גם==
* נשק לא קונבנציונלי
* אמנת הנשק הקונבנציונלי 
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמצעי לחימה
קצב זניתי לשעה

באסטרונומיה, הקצב הזניתי לשעה (קז"ש) של מטר מטאורים הוא מדד של עוצמת המטר: זהו מספר המציין כמה מטאורים ייראו בשעה אחת בתנאי תצפית מיטביים, כלומר במקום חשוך עם שמיים נקיים. הספירה היא רק של מטאורים הניתנים לצפייה בעין ללא ציוד עזר, כלומר, מטאורים שדרגת הבהירות נראית שלהם קטנה מ־6.5 (שזו בקירוב דרגת הבהירות המרבית שבה יכולים בני אדם להבחין בתנאי תצפית מיטביים) ובהנחה שנקודת הרדיאנט (radiant) של המטר נמצאת בזנית. בפועל מספר המטאורים הנצפים בשעה יהיה קטן יותר, משום שרק לעיתים נדירות (ולזמן מוגבל) נמצאת נקודת הרדיאנט בזנית ממש. ככל שנקודת הרדיאנט קרובה לאופק, וככל שהצופה קרוב למקורות אור (או שהירח נמצא בשמים), כך ייראו פחות מטאורים.

ניתן לחשב את הקצב הזניתי לשעה על ידי תצפית ישירה ואז חישובו באמצעות הנוסחה:
<math> ZHR = \cfrac{\overline{HR} \cdot F \cdot r^{6.5-lm}}{sin(hR)} </math>

כאשר:

<math>\overline{HR}</math> הוא הקצב שנצפה בפועל (מספר המטאורים שנצפה מחולק בזמן התצפית בשעות).

<math> F = \cfrac{1}{1-k}</math> הוא גורם תיקון כאשר לא ניתן לצפות בכל השמים (למשל עקב עננים או עצים/בניינים המסתירים חלק משדה הראיה) ו-<font size = 3><math>k</math></font> הוא האחוז משטח השמים שלא ניתן לצפייה. לדוגמה, אם רבע מהשמים מעוננים אז - <math> F = 1\cfrac{1}{3}</math>.

<font size = 4><math> r^{6.5-lm} </math></font> הוא גורם תיקון כאשר הצופה לא מסוגל להבחין בעצמים עם דרגת בהירות גבוהה מ-<font size = 3><math> lm</math></font> ו-<font size = 3><math>r</math></font> הוא גודל המאפיין כמות המטאורים על פי בהירותם. 

לדוגמה, עבור <font size = 3><math>r=2</math></font> וצופה שמסוגל להבחין בעצמים עם בהירות מדרגה 6.0 לכל היותר, צריך להכפיל ב-<math> 2^{6.5-6.0}=\sqrt{2} </math>.

<font size = 4><math> sin(hR)</math>&lrm;</font> הוא גורם התיקון למיקום של נקודת הרדיאנט של המטר ו-<font size = 3><math>hR</math></font> הוא הגובה של נקודת המוצא מהאופק במעלות. 

לדוגמה, אם נקודת הרדיאנט נמצאת בגובה של 30° מעל האופק צריך לחלק את תוצאת המדידה ב-<font size = 3><math>sin(30)=0.5</math></font>.

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
קטגוריה:מידות אסטרונומיות
יום חמישי השחור

יום חמישי השחור הוא כינויו של 24 באוקטובר 1929, היום שבו קרסה לראשונה מזה זמן בורסת המניות של ניו יורק, קריסה שסימנה את תחילתו של השפל הגדול.

לעיתים קוראים להתמוטטות גם "יום שלישי השחור", מכיוון שחמישה ימים לאחר "יום חמישי השחור" התרחשה התמוטטות נוספת, אשר הביאה להתפשטות בהלה ציבורית, שתוצאותיה היו הרות גורל לכלכלה האמריקאית. קיימת מחלוקת בקרב היסטוריונים וכלכלנים, מה היה תפקיד התמוטטות הבורסה בפרוץ "השפל הגדול" בארצות הברית: האם הייתה גורם מכונן, או שמא רק אחד ממאפייני השפל הגדול. לאחר התמוטטות הבורסה היו שרויים משקיעים רבים בחובות.

הנפילה באה בעקבות השקעות כבדות של מיליוני אמריקאים בבורסה לניירות ערך בניו יורק. השקעה זו גרמה לעליית שערי המניות למחירים מוגזמים ולא מציאותיים, ועלייתם של המחירים עודדה אנשים נוספים להשקיע, בציפייה שהמחירים ימשיכו לעלות. אפילו הבנקים השתתפו ביצירת הבועה הכלכלית הזו, כשסיפקו אשראי זול ומימנו את השקעותיהם של ההמונים בבורסה.

ב־29 באוקטובר 1929, הבועה התנפצה סופית והציבור המבוהל החל למכור את המניות שבידו בצורה היסטרית. 13 מיליון מניות נמכרו במהלך אותו היום, כאשר אנשים ניסו נואשות להיפטר ממניותיהם לפני שהן יהפכו לחסרות ערך. במהלך הימים הבאים נמכרו עוד 30 מיליון מניות, מחירי המניות קרסו, ובכך הפכו מיליוני משקיעים לחסרי כל.

הבנקים אשר הלוו כספים רבים למימון רכישת מניות, מצאו עצמם בחובות כבדים (שכן החייבים לא יכלו להחזיר את ההלוואות שלקחו), דבר שגרם לבנקים רבים להגיע לפשיטת רגל. מיליוני אנשים איבדו את חסכונותיהם, עסקים איבדו את מסגרת האשראי שלהם ונסגרו, וכך הפכו מיליוני אנשים למחוסרי עבודה ופרנסה.

הקריסה החמירה בצורה דרמטית את המצב הכלכלי הרעוע גם כך, והיוותה תרומה משמעותית ל"שפל הגדול".

==ראו גם==
* ניו דיל
* קריסת וול סטריט 1929

==קישורים חיצוניים==

* [http://useconomy.about.com/od/glossary/g/Black-Thursday-1929.htm יום חמישי השחור - 1929], About.com

קטגוריה:שוק ההון האמריקאי
קטגוריה:השפל הגדול
קטגוריה:1929 בארצות הברית
מרקנה

אצטדיון מריו פיליו (בפורטוגזית: Estádio Mário Filho), המכונה מרקנה (Maracanã), הוא אצטדיון כדורגל מהגדולים בעולם, הנמצא בריו דה ז'ניירו שבברזיל. האצטדיון מכיל 78,838 מקומות ישיבה והוא מגרשן הביתי של הקבוצות פלמנגו ופלומיננסה וכן של נבחרת ברזיל בכדורגל.

== היסטוריה ==
האצטדיון נבנה לקראת גביע העולם בכדורגל ב-1950, והכיל במקור מקום לכ-200 אלף צופים, כשחלק מהיציעים יועדו לעמידה. במשחק בין נבחרות ברזיל ואורוגוואי בבית הגמר של אותו טורניר צפו 199,854 צופים, מספר שיא של צופים במשחק כדורגל בכל הזמנים.

ב-19 ביולי 1992 התמוטט אחד היציעים העליונים וגרם למותם של שלושה צופים ולפציעתם של 50 נוספים. לאחר האסון תכולת הקהל באצטדיון הוקטנה משמעותית כאשר במהלך שנות ה-90 הותקנו בו מושבים. לאחר יום השנה ה-50 להקמתו של האצטדיון נערכו בשנת 1999 שינויים שהגדילו את תכולתו לכ-103,000 צופים.

ב-14 בינואר 2000 אירח האצטדיון את משחק הגמר הראשון של גביע העולם לקבוצות בו ניצחה קורינתיאנס את ואסקו דה גאמה 3–4 בבעיטות הכרעה מ-11 מטר. 

בין 2005 ו-2006 נסגר האצטדיון לצורך שיפוץ מקיף. האצטדיון נפתח מחדש בינואר 2007 כשהוא מכיל 95,000 מקומות ישיבה וללא מקומות עמידה. האצטדיון אירח את טקס פתיחת המשחקים הפאן-אמריקאיים שהתקיימו בעיר באותה השנה.

אצטדיון זה אירח מלבד אירועי ספורט גם אירועים מוזיקליים, ביניהם את רוק בריו, והופעות של פרנק סינטרה (ב-1980) ופול מקרטני (ב-1990).ימיןלקראת האירועים הבינלאומיים מונדיאל 2014 ואולימפיאדת ריו 2016 עבר האצטדיון מתיחת פנים, שכללה בנייה מחדש של היציעים קרוב יותר לכר הדשא, החלפת המושבים, תוספת מסכי תצוגה גדולים, הרחבת שטח הקירוי של היציעים עד לכר הדשא, הקמת תאי VIP, וכן שינויים בפנים ובסביבת האצטדיון. בתום השדרוג עמדה תכולת האצטדיון על 78,838 מקומות ישיבה. 

האצטדיון נחנך מחדש ב-27 באפריל 2013. משחק הבכורה הבינלאומי הראשון שהתקיים בו היה משחק ידידות בין נבחרות ברזיל ואנגליה שהסתיים בתוצאה 2:2, ב-2 ביוני 2013.
האצטדיון אירח חלק ממשחקי גביע הקונפדרציות 2013, ואירח בין היתר את משחק הגמר של הטורניר. בנוסף הוא אירח את גמר מונדיאל 2014 ושנתיים לאחר הוא ארח את טקס הפתיחה והסיום וגמר טורניר הכדורגל של אולימפיאדת ריו 2016. טורנירי קופה אמריקה 2019 ו-2021 נערכו בברזיל, ואצטדיון המרקנה אירח כמה משחקים כולל שני הגמרים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.fifa.com/worldcup/destination/stadiums/stadium=214/index.html המרקנה] באתר הרשמי של מונדיאל 2014
* [https://web.archive.org/web/20050804005459/http://www.worldstadiums.com/stadium_pictures/south_america/brazil/rio_de_janeiro/rio_de_janeiro_maracana.shtml תמונות נוספות של האצטדיון באתר World Stadiums ]
* [http://www.stadiumguide.com/maracana.htm תמונות נוספות של האצטדיון באתר The Stadium Guide]
* 

קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: אצטדיוני כדורגל
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מונדיאל 1950
קטגוריה:מתקני אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2014
קטגוריה:אצטדיונים ומתקני ספורט לאומיים
קטגוריה:פלמנגו (כדורגל)
קטגוריה:פלומיננסה
לוחמת שחיקה

תעלת גדוד צ'שייר סום 1916לוחמת שחיקה היא אסטרטגיה צבאית להכנעת האויב על ידי שחיקת כוחותיו וציודו עד כדי קריסה. מלחמות אלה נמשכות זמן רב והן בוחנות את מגבלות כוח העמידה של הצדדים היריבים. הצד המנצח בדרך כלל הוא בעל המשאבים הגדולים יותר. לוחמת שחיקה מודרנית מבוססת על השמדת כוחותיו העיקריים של האויב באמצעות אש מנגד והתנגשות חזיתית עימו. היא מנוגדת לגישת הלוחמה המבוססת על תמרון (מכונה לוחמת תמרון). התמרון מבוסס על הפתעת האויב, ועל מיקוד העוצמה ההתקפית בנקודות התורפה במערך שלו.

== שיקולים אסטרטגים ==
באופן מסורתי תאורטיקנים ואסטרטגים צבאיים ראו לוחמת שחיקה כמשהו שיש להימנע ממנו. סון דזה אשר חי במאה ה-6 לפנה"ס הצהיר כי "אין שום מקרה שבו אומה מרוויחה ממלחמה ממושכת". לוחמת שחיקה מייצגת ניסיון לשחוק יריב הנמצא ביתרון, בניגוד לעקרונות המלחמה הרגילים שבהם מנסים להשיג ניצחונות מכריעים על ידי שימוש במשאבים הכרחיים מינימליים ובמינימום זמן, באמצעות תמרון, ריכוז של כוח והפתעה. מצד שני, צד שתופס את עצמו כנחות בלוחמת התמרון או ביחידותיו הטקטיות יעדיף את לוחמת השחיקה כדי לנטרל את יתרונות יריבו. אם הצדדים תואמים כמעט באופן שווה, התוצאה של מלחמת התשה עשויה להיות ניצחון פירוס. 

ההבדל בין לוחמת שחיקה לצורות אחרות של מלחמה הוא מלאכותי במקצת מכיוון שמלחמה תמיד מכילה אלמנט של שחיקה. בלוחמת שחיקה המטרה העיקרית לגרום להתשה הדרגתית של היריב, שבסופו של דבר תסתכם ברמות בלתי נסבלות או בלתי אפשריות עבורו. זאת בניגוד למטרות עיקריות אחרות כגון כיבוש משאב או שטח כלשהו או ניסיון לגרום לאויב הפסדים גדולים במתקפת מחץ (כגון על ידי כיתור וכיבוש).

== דוגמאות היסטוריות ==
* במלחמה הפלופונסית האתונאים, שהיו חלשים יותר ביבשה, הפעילו לוחמת שחיקה באמצעות הצי שלהם <ref></ref>
* הטקטיקות "המעכבות" במלחמתו של המצביא הרומי פאביוס מאקסימוס ("המשתהה"), בחילות הקרתגנים בראשות חניבעל במהלך המלחמה הפונית השנייה.
* במלחמת רוסיה–צרפת (1812) לוחמת ההתשה הרוסית פגעה במערך הלוגיסטי של צבא נפוליאון והביאה לניצחון במלחמה ללא קרב מכריע.
* מלחמת החפירות במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית, ובמיוחד המצור על פטרסבורג, וירג'יניה.
* מלחמת החפירות במהלך מלחמת העולם הראשונה, ובמיוחד הקרב על הסום (1916) וקרב ורדן.
* מלחמת האזרחים בספרד (1936–1939)
* במערכה באוקיינוס האטלנטי (1939–1945) במהלך מלחמת העולם השנייה, שחק צי הצוללות הגרמני בפיקוד קרל דניץ את קו האספקה מארצות הברית וקנדה לאנגליה.
* הקרב על בריטניה במלחמת העולם השנייה לאחר הפצצת לונדון.
* בקרב סטלינגרד במלחמת העולם השנייה, במשך למעלה משישה חודשים התנהלה מלחמת שחיקה בין הצבא הגרמני למגיני העיר והצבא הסובייטי. 
* מלחמת ההתשה בין ישראל ומצרים. מלחמת ההתשה בבקעת הירדן ומלחמת ההתשה במובלעת הסורית.
* מלחמת אפגניסטן בין ברית המועצות ומורדים אסלאמיים באפגניסטן. המלחמה נמשכה 10 שנים, מ־1979 עד 1989.
* מלחמת איראן–עיראק.
* מלחמת אפגניסטן (2001–2021)
* מלחמת האזרחים בלוב
* מלחמת האזרחים בסוריה (2011 עד היום) ובמיוחד בקרב על העיר חלב.
* המאבק של חזית פוליסריו בסהרה המערבית נגד צבא מרוקו (2020 עד היום).
* מלחמת חרבות ברזל בין חמאס וחזבאללה לישראל

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
התשה
תנועת מלקחיים

תנועת מלקחיים היא טקטיקה צבאית שבה מכותר האויב באמצעות תנועה של כוחות משני אגפיו, הנפגשים בעורפו.

תרשים של תנועת מלקחיים, המבוצעת על ידי הכוח האדום כנגד הכוח הכחול

מדובר בטקטיקה בסיסית שבה משתמשים הצבאות השונים במהלך כל מלחמה כמעט. לאחר שהאויב התקדם במרכז החזית, מותקפים בו זמנית אגפי האויב משני צדדיו כדי לכתרו. בו בזמן תנועת מלקחיים נוספת סוגרת את האגף המרוחק של האויב כדי למנוע תגבור הכוחות במרכז. הטקטיקה מסוכנת ליישום, היות שהתוקף חייב להפריש חלק ניכר מצבאו לאגפיו החזקים וכך המרכז נותר חלש וקל יותר להבקיע אותו.

טקטיקה זו היא טקטיקה בסיסית של חיל רגלים, כוחות שריון וחיל אוויר, וניתנת ליישום בכל קנה מידה, מהיחידה הבסיסית, ועד לצבאות שלמים. 

קרבות ידועים שבהם בוצעה תנועת מלקחיים הם:

* קרב קאנאי בין הרומים והקרתגנים בראשות חניבעל במהלך המלחמה הפונית השנייה.
* קרב טננברג בין הרוסים והגרמנים במהלך מלחמת העולם הראשונה. 
* קרב הכיתור הגדול באוקראינה במהלך מבצע ברברוסה במלחמת העולם השנייה.
* "מבצע אורנוס", שבו כותרה הארמייה השישית הגרמנית במהלך הקרב על סטלינגרד במלחמת העולם השנייה.
* תנועת הכוחות הישראלים בחצי האי סיני במהלך מלחמת ששת הימים.
* תנועת כוחות צבא ארצות הברית בעיראק ובכווית במהלך מלחמת המפרץ.

ההוגה הצבאי סון דזה בספרו אמנות המלחמה תיאר במעומעם את תנועת המלקחיים, אך המליץ להשאיר לאויב דרך נסיגה, שכן כוחות מכותרים נלחמים במוטיבציה גבוהה יותר, מאשר כוחות להם דרך מילוט. ההיסטוריה הצבאית הראתה את ההפך - כוחות מכותרים נוהגים, בחלק ניכר מן המקרים, להיכנע כתוצאה מהאפקט הפסיכולוגי של הכיתור.

קטגוריה:טקטיקה צבאית
דגל סרי לנקה

דגל סרי לנקה המכונה גם "דגל האריה" אומץ בשנת 1950, ומאז עבר מספר שינויים קטנים. הדגל מורכב מאריה מוזהב האוחז בחרב על רקע ארגמן. מסביב לאריה משורטטים ארבעה עלי "בו" ("תאנה קדושה"). בנוסף מכיל הדגל שני קווים אנכיים בצבעי ירוק וכתום, והמכלול כולו מוקף במסגרת מוזהבת. האריה מסמל את הרוב הסינהלי במדינה והחרב היא סמל לריבונות. עלי התאנה והמסגרת המוזהבת מסמלים את הבודהיזם, הפס הירוק את האסלאם, הכתום את המיעוט הטמילי, והרקע בצבע הארגמן את יתר המיעוטים הדתיים במדינה.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

סרי לנקה, דגל
סרי לנקה
קטגוריה:סרי לנקה: סמלים לאומיים
סרי לנקה
קטגוריה:אריות בתרבות
דגל איראן

דגל איראן הוא דגלה הלאומי של איראן. הדגל הנוכחי אומץ ב־29 ביולי 1980, ומשקף את השינויים שחלו באיראן בעקבות המהפכה האסלאמית. העיצוב הבסיסי של הדגל מורכב משלושה פסים אופקיים בצבעים (מלמעלה למטה) ירוק, לבן ואדום, המסמלים, בהתאמה, אסלאם, שלום ואומץ.

עיצוב בסיסי זה נמצא בשימוש מאז 1907 והיה גם הבסיס לעיצוב דגלי השאה של איראן. צבעי הדגל, צבעי הלאומיות הכלל־אירנית, הם מסורתיים, ונמצאו בשימוש כבר במאה ה־18.

בזמן שלטון השאהים, עמד במרכז הדגל אריה שהחזיק בחרב (סמל מובהק של פרס) שברקעו שמש ומעל ראשו מוצב כתר – כולם סמלי מלוכה קלאסיים.

לאחר המהפכה האסלאמית, האריה וכול שאר הסמלים המונרכיים־מלוכניים הוחלפו בסמל חדש רב־משמעי, שהוא בבסיסו כתיבה מעוצבת של המלה אללה. הסמל מייצג גם ארבעה סהרונים עם חרב במרכז.

שינוי נוסף בדגל מאז המהפכה האסלאמית היה הוספת התכביר اللهُ أَكْبَر (אללה הוא הגדול מכל) בשולי הפסים הירוק והאדום עם הפס הלבן. ישנם 22 עותקים, 11 בחלק העליון ו־11 בחלק התחתון, של כתובת זאת, מספרים המסמלים את תאריך חזרתו של האייתוללה ח'ומייני מגלותו, ואת תחילת המהפכה המוסלמית: היום ה־22 של החודש ה־11 לפי לוח השנה הפרסי.
<center><gallery>
קובץ:State flag of Persia (1907–1933).svg|דגל פרס בשנים 1907–1933
קובץ:State flag of Iran (1933–1964).svg|דגל איראן בשנים 1933–1964, בימי המדינה האימפריאלית של איראן
קובץ:State flag of Iran (1964–1980).svg|דגל איראן בשנים 1964–1980, בימי המדינה האימפריאלית של איראן
</gallery>
</center>

== ראו גם ==

* ההמנון המלכותי של איראן
* צבעי הלאומיות הכלל־אירנית

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

דגל
איראן, דגל

איראן

איראן
קטגוריה:תכביר
איראן
פאיון

פאיון (Pion), או מזון פאי, הוא חלקיק תת-אטומי המכיל קוארק למעלה ואנטיקוארק למטה, או את האנטי-חלקיקים שלהם, או קוארקי למעלה או למטה יחד עם האנטי-חלקיקים של כל אחד מהם. לפיכך, קיימים שלושה סוגי פאיונים: (פאיון חיובי), (פאיון שלילי) ו- (פאיון נייטרלי). פאיונים הם המזונים הקלים ביותר ואף ההאדרונים הקלים ביותר. לצד מזונים אחרים, פאיונים הם הבוזונים הנושאים את הכוח הגרעיני, שהוא הכוח המחבר בין הנוקליאונים בגרעין האטום.

==תכונות==
לפאיון יש ספין של 0 וזוגיות שלילית, צירוף תכונות העושה אותו מזון פסאודוסקאלארי (pseudoscalar meson).

הפאיונים מכילים קוארקי דור ראשון. החלקיק מכיל קוארק למעלה אחד ואנטיקוארק למטה אחד. החלקיק מכיל קוארק למטה אחד ואנטיקוארק למעלה אחד. ו- הם האנטי-חלקיקים זה של זה.

הפאיונים חסרי הטעם, המכילים קוארק למעלה ואת האנטיקוארק שלו, או קוארק למטה ואת האנטיקוארק שלו, הם נייטרליים חשמלית. שני ההרכבים הקוארקיים הם בעלי אותם מספרים קואנטיים, כך שהם יכולים להימצא רק בסופרפוזיציה קוונטית זה עם זה. הפאיון הנייטרלי, , הוא האנטי-חלקיק של עצמו.

הפאיונים הטעונים, , הם בעלי מסה של ואורך חיים של שניות. בכ-99.98% מהמקרים, הם דועכים, דרך הכוח החלש, למואון ולניוטרינו מואוני:

: π<sup>+</sup> → W<sup>+</sup> → μ<sup>+</sup> + ν<sub>μ</sub>
: π<sup>-</sup> → W<sup>-</sup> → μ<sup>-</sup> + ν}}<sub>μ</sub>

הפאיון הנייטרלי, , הוא בעל מסה של ואורך חיים של שניות. נתון אורך חיים זה, הקצר מאוד לעומת הפאיונים הטעונים, נובע מכך ש- דועך דרך הכוח האלקטרומגנטי, שהוא חזק בהרבה מהכוח החלש. בכ-98.82% מהמקרים, דועך לשני פוטונים:

: π<sup>0</sup> → 2 γ

פאיונים, לצד מזוני רו ומזוני אומגה, הם הבוזונים הנושאים את הכוח הגרעיני, הקושר את הפרוטונים והנייטרונים לכדי גרעין האטום. על כן, מזונים אלו אחראים לקיומם של גרעיני כל האטומים ביקום הכבדים ממימן-1.

מזוני רו ואומגה הם מצבים מעוררים (excited states) של הפאיון. מזוני רו ואומגה מכילים את אותם קוארקי ערכיות כמו הפאיון, אלא שהספין שלהם הוא 1 והם נושאים כמות גדולה יותר של אנרגיית קשר כרומודינמית לעומת הפאיון, יחד עם הבדלים קואנטיים נוספים, כך שיש להם מסות גדולות יותר, של כ- ו- בהתאמה. אורכי החיים שלהם קצרים מאוד, בין ל- שניות. ברוב המקרים, מזוני רו ואומגה דועכים, דרך הכוח החזק, לשני פאיונים.

==היסטוריה==
ב-1935, הידקי יוקאווה חזה תאורטית את קיומם של מזונים, בתור החלקיקים הנושאים את הכוח הגרעיני. תאוריה זו מכונה תורת יוקאווה. על תחזיתו זו קיבל יוקאווה את פרס נובל לפיזיקה לשנת 1949.

ב-1947, פאיונים התגלו בניסוי, על ידי קבוצה שכללה את ססיל פאוול, סזאר לאטס וג'וזפה אוקיאליני מאוניברסיטת בריסטול. כפי שהיה נהוג באותה תקופה שלפני כניסת מאיצי החלקיקים לשימוש נרחב, הניסוי התבסס על קרניים קוסמיות. חברי הקבוצה הציבו לוחות צילומיים, מצופי תחליב גרעיני (nuclear emulsion) פרי פיתוחו של פאוול, על הרי הפירנאים ועל הרי האנדים, בגובה שנע בין כ-2,800 לכ-5,500 מטרים מעל פני הים. בחינה מיקרוסקופית של התחליב הגרעיני חשפה מסלולי חלקיקים טעונים, בהם נתגלה הפאיון. על תגליתו זו קיבל פאוול את פרס נובל לפיזיקה לשנת 1950.

==ראו גם==
*מזון (חלקיק)
*הכוח הגרעיני
*אנרגיית קשר גרעינית
*תורת יוקאווה
*הכוח החלש
*הכוח החזק
*מיון החלקיקים

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מזונים
דגל אלג'יריה

דגל אלג'יריה (בערבית: علم الجزائر) הוא דגלה הלאומי של אלג'יריה. עיצובו כולל שני פסים אנכיים רחבים, פס לבן ופס ירוק, ובמרכזו סהר וכוכב מחומש אדומים.

הצבע הלבן מסמל טוהר, והצבע הירוק הוא הצבע המסורתי שמסמל את האסלאם. הסהר והכוכב המחומש הם סמלים המזוהים עם האסלאם, ומצויים בדגלים של מדינות מוסלמיות רבות (לדוגמה בדגל טורקיה). הצבע האדום של הסהר והכוכב מסמל את הדם שנשפך בעת המאבק לעצמאות אלג'יריה.

מקור הדגל מעורפל. הוא דומה לדגלים קודמים שבהם השתמשה החזית הלאומית לשחרור אלג'יריה (FLN), ויכול להיות שעוצב עבורה בשנת 1928. הדגל אומץ על ידי אלג'יריה המודרנית באופן רשמי ב-3 ביולי 1962.

==ראו גם==

* דגל אלג'יריה
* סמל אלג'יריה
* המנון אלג'יריה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אלג'יריה: סמלים לאומיים
אלג'יריה, דגל

אלג'יריה
אלג'יריה
אלג'יריה
אלג'יריה
אלג'יריה
עיבוד אותות

עיבוד אותות הוא ניתוח, הצגה, קידוד ופיענוח של אותות. אותות יכולים להגיע ממקורות שונים, כגון אותות אקוסטיים, חשמליים, תמונות, קרינה אלקטרומגנטית, מדידות תלויות זמן, מוצא חיישנים, אותות ביולוגיים ועוד רבים אחרים.

ישנם מספר תחומים מרכזים תחת עיבוד אותות בהתאם לטבע האות אותו מעבדים:

* עיבוד אותות ספרתי – אותות שנדגמו ומעובדים על ידי מעגלים אלקטרונים דיגיטליים, מיקרו-מעבדים או מחשבים.
* עיבוד אותות אנלוגי – אותות שלא נדגמו ומעובדים כאותות רציפים על ידי מעגלים אנלוגיים.
* עיבוד אותות קול – עיבוד אותות שמע חשמליים שנדגמו.
* עיבוד אותות וידאו – עיבוד אותות וידאו חשמליים שנדגמו.
* עיבוד אותות דיבור – פיענוח מילים מאותות דיבור חשמליים שנדגמו.

== היסטוריה ==
לפי אלן אופנהיים ורונלד צ'פר, את העקרונות של עיבוד אותות ניתן למצוא כבר בטכניקות קלאסיות של אנליזה נומרית מהמאה ה־17. הם מציינים ששכלול דיגיטלי של הטכניקות הללו ניתן למצוא במערכות בקרה דיגיטליות של שנות ה־40 וה־50 של המאה הקודמת.<ref></ref>

ב־1948 קלוד שאנון כתב את מאמר רב השפעה "תאוריה מתמטית של תקשורת" שפורסם בג'ורנל הטכני של מעבדות בל.<ref></ref> מאמר זה הניח את היסודות לעיבוד אותות מודרני.<ref>[https://signalprocessingsociety.org/uploads/history/history.pdf Fifty Years of Signal Processing: The IEEE Signal Processing Society and its Technologies], 1948–1998 (PDF). The IEEE Signal Processing Society. 1998.</ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה