OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מודול הנפח

מודול הנפח
מודול הנפח
מודול הנפח (באנגלית: Bulk modulus) הוא תכונה מספרית של חומר, המודדת באיזו מידה משתנה הנפח שלו כתוצאה מהפעלת לחץ אחיד.
מודול הנפח בדומה למודול יאנג, נמדד ביחידות של מאמץ (דהיינו, כוח ליחידת שטח, כגון פסקל). מודול הנפח תלוי בטמפרטורה, ובפיזיקה מקובל לסמן אותו באות K.

== הגדרה ==
מודול הנפח מוגדר על ידי הביטוי המתמטי
:<math>K= -V\frac{\partial p}{\partial V}</math>
וגם - <math>K= \rho\frac{\partial p}{\partial \rho}</math>

כאן:
* p - הלחץ הפועל על החומר
* V - נפח החומר
* <math>\frac{\partial p}{\partial V}</math> - נגזרת חלקית של פונקציית הלחץ ביחס לנפח
* <math>\frac{\partial p}{\partial \rho}</math> - נגזרת חלקית של פונקציית הלחץ ביחס לצפיפות
* <math>\ \rho</math> - צפיפות החומר

== תיאור ==

{| class="wikitable" align=left
! colspan=2 | ערכים של מודול הנפח למספר חומרים שונים
|-
| מים
| 2.2&times;10<sup>9</sup> פסקל  <small>(הערך עולה עם עליית הלחץ)</small>
|-
| אוויר
| 1.42&times;10<sup>5</sup> פסקל <small> מודול נפח אדיאבטי </small>
|-
| אוויר
| 1.01&times;10<sup>5</sup> פסקל <small> מודול נפח בטמפרטורה קבועה </small>
|-
| פלדה
| 1.6&times;10<sup>11</sup> פסקל 
|-
| זכוכית
| 3.5&times;10<sup>10</sup> עד 5.5&times;10<sup>10</sup> פסקל
|-
| הליום מוצק
| 5&times;10<sup>7</sup> פסקל <small>(בקרוב)</small>
|}

מושג מודול הלחץ הוא מושג הפוך למושג הדחיסות. מודול הנפח הוא אחד מהמודולים המתארים את האלסטיות של החומר והוא מציג את הקשר בין מאמץ לבין מעוות החומר. מודול הנפח הוא מושג היכול להתאים לתיאור ההתנהגות של חומר שאיננו מוצק כמו זורם או נוזל, תחת לחץ. הערך של מודול הנפח לחומר מסוים מושפע מהטמפרטורה של החומר. אפשר להגדיר ולמדוד את מודול הנפח של החומר בטמפרטורה קבועה או בתהליך אדיאבטי.

מודול הנפח האדיאבטי לגז נתון בקרוב על ידי הביטוי:
:<math>K_S=\kappa\, p</math>
: <math>K_S= -V(\frac{d p}{d V})_S = \rho(\frac{\partial p}{\partial \rho})_S </math>
ומתקיים הקשר: <math>K_S= \frac{C_P}{C_V}K_T</math>

כאשר:
* <math>K_S</math> - מודול הנפח האדיאבטי
* <math>K_T</math> - מודול הנפח בטמפרטורה קבועה
* &kappa; - קבוע התהליך
* p - לחץ
* &rho; - צפיפות החומר
<br>
בזורמים, הערך של מודול הנפח וצפיפות החומר מגדירים את מהירות ההתפשטות של הקול באותו תווך.
:<math>c=\sqrt{\frac{K}{\rho}}</math>
* K - מודול הנפח
* c - מהירות הקול בתווך הזורם
* &rho; - צפיפות החומר

== קישורים חיצוניים ==
* [http://hyperphysics.phy-astr.gsu.edu/hbase/permot3.html תכונות אלסטיות של מודול הנפח]
* [http://www.glassproperties.com/bulk_modulus/ מודול הנפח בזכוכית בעלת הרכב שונה]
* [http://www.engineeringtoolbox.com/bulk-modulus-elasticity-d_585.html מודול הנפח] באתר אינג'ינירינג טול בוקס
* [http://scienceworld.wolfram.com/physics/BulkModulus.html עוד על מודול הנפח]
* [http://scienceworld.wolfram.com/physics/AdiabaticBulkModulus.html מודול נפח אדיאבטי]
* [https://web.archive.org/web/20070608094213/http://www.diracdelta.co.uk/science/source/b/u/bulk%20modulus/source.html מודול הנפח באתר diracdelta]
* 

קטגוריה:מכניקה
קטגוריה:גדלים פיזיקליים
קטגוריה:הנדסת מכונות
קטגוריה:הנדסת חומרים
נתנאל קוק

סט של כלי [[שחמט שעיצב נתנאל קוק]]
נתנאל קוק (באנגלית: Nathaniel Cook) היה מעצב סט של כלי שחמט, שהפך לסט התקני בתחרויות שחמט.

קוק רשם את העיצוב כפטנט ב-1 במרץ 1849 על פי צו משנת 1842. קוק היה העורך של העיתון "Illustrated London Times", עיתון בו הווארד סטאונטון כתב טור שחמט קבוע. קוק פנה לסטאונטון בבקשה לפרסם את סט כלי השחמט שעיצב. סטאונטון עשה זאת בטורו מיום 8 בספטמבר 1849 והסט התפרסם מאז בשם סטאונטון.

לכל סט כלים שנמכר צורפה חוברת שנכתבה על ידי סטאונטון, והוא קיבל אחוזים מרווחי המכירות. העיצוב היה מצודד עין והפך לפופולרי מאוד. כלי "סטאונטון" הפכו לכלים התקניים שבהם משחקים עד היום בכל התחרויות הרשמיות.

== מקורות ==
* An Illustrated Dictionary of Chess, משנת 1977, מסת"ב 1-55521-394-4 בהוצאת Hamlyn Publishing Group
* The Oxford Companion to Chess, משנת 1992, מסת"ב 0-19-280049-3 בהוצאת Oxford University Press

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי השחמט
קטגוריה:מעצבים בריטים
קטגוריה:ילידי 1850
קברן

קברן ב[[בית קברות בסרייבו]]
קַבְרָן הוא אדם המספק שירותים לטיפול בקבורת מתים ומטפל בגופותיהם על פי הנחיות היגייניות ורפואיות, אך גם דתיות ותרבותיות. הקברנים ועורכי הלוויות מטפלים גם בקרובי המת. בחלק מן התרבויות קיימת הבחנה בין האדם החופר את הקברים, וזה אשר עורך את הלוויה. תפקידו המדויק של הקברן משתנה מתרבות לתרבות. בחלק מתרבויות המערב נהוג למשל לאפר את המת ולהציגו בפני האבלים טרם הקבורה עצמה, ובבית לוויות עובדים גם מאפרים. ביהדות מטפלת בענייני קבורה החברה קדישא.

בימי הביניים התייחסו אל המקצוע כאל "לא מכובד" ו"לא ישר", ומבחינה חברתית, עבדו בו אנשים מן המעמדות הנמוכים.

קיימת התייחסות תרבותית לקברן גם כמטפורה - כאל אדם המביא לחורבן כלשהו.

בתרבות קיימות התייחסויות רבות לקברנים - במקרים רבים, כמו ב"המלט" של שייקספיר, שם היוצר בפיהם התייחסויות למוות. סדרת הדרמה "עמוק באדמה" מתמקדת במשפחה המנהלת בית לוויות, והסרט "החיים שאחרי" מתמקד בימים שבין המוות לקבורה עצמה, בהם מכינים את הגופה למנוחת עולמים. בהיאבקות המקצועית ידועה דמותו של הקברן (The Undertaker), שגולמה על ידי מארק קאלאווי, המציגה מתאבק מטיל מורא ומבוססת על מוטיבים של קבורה, מוות, אימה גותית והעל-טבעי. הקברן נחשב לאחד המתאבקים הטובים והמוערכים ביותר בתולדות הענף.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=fcPfvuuGOew המקצוענים, פרק 2 - הקברנים], בערוץ רגע של חכמה

קטגוריה:מקצועות
קטגוריה:גופת מת והטיפול בה

en:Funeral director
מארה תקלה היימנות, קיסר אתיופיה

מארה תקלה היימנות היה קיסר אתיופיה ב, ומייסד שושלת זאגווה. 

חלק מהמקורות מתייחסים לקיסר זה בשם מארה, וחלק בשם תקלה היימנות.

נולד במחוז לסתה, שהיה מרכז כוחו. בתחילה כיהן כגנרל של המלך האקסומי דיל נהואד. נישא לבתו של דיל נהואד, מאסובה ווארק. מארה מרד בחותנו וייסד את שושלת זאגווה.

ברשומות היסטוריות מתועדת חליפת מכתבים בין מארה לבין פטריארך אלכסנדריה ג'ון החמישי, בה דרש מארה שימונה אבונא חדש לכנסייה האתיופית. לדברי החוקר כונטי רוסיני, הסיבה לדרישה זו היא חיזוק שלטונו של מארה לאחר הפלת מלכי אקסום. 

שטח הממלכה בתקופתו היה קטן, וכלל חלקים מהמחוזות לסתה, וג, תיגראי וחלק מצפון באגמדיר.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שושלת זאגווה
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-10
אשוחית

אשוחית (שם מדעי: Picea) היא סוג של עצים ירוקי עד ממשפחת האורניים. קיימים כמה עשרות מינים של אשוחיות בתפוצה כלל־עולמית, הנפרדים זה מזה בצורת האצטרובל ואופי העלווה. אף אחד מהם אינו צומח בר בארץ, אולם היו ניסיונות לגדלו בהרי ישראל.
המין אשוחית כחולה(Picea pungens) מגודל במקומות שונים בצפון ישראל כעץ תרבותי בגינון.
פריטים של המין אשוחית נורווגית(Picea abies) מגודלים בגן הבוטני בירושלים.

==מאפיינים==

האשוחיות הן עצים גבוהים (60-20 מטרים בבגרותם, עם חריגים של עד 95 מטר), ירוקי עד ומחטניים, הפזורים באזורי אקלים ממוזג. צורתן חרוטית מסובבת (ספירלית), כאשר כל ענף מוחזק בגביע הפונה בזווית לגביע הנמוך ממנו. ענפי האשוחית מחוספסים, דבר המפריד אותה בבירור ממיני אורניים אחרים, כגון האשוח. האצטרובל בעל קשקשים סגורים וחופפים, מוארך בצורתו ונע בגונו בין ירוק לחום.

האשוחית היא מקור מזון לזחלי פרפראים שונים, כמו גם למין ספציפי של פשפשים (Gall Adelgids).

==בשימוש האדם==
*האשוחית היא עץ חיוני לתעשיית הנייר, עם סיבי תאית ארוכים וגמישים. תעשיית הנייר שותלת חורשות של אשוחיות למטרת כריתה לשימוש כחומר גלם.
*שני מינים של אשוחית, אשוחית נורווגית ואשוחית סרבית, משמשים פעמים רבות כעצי חג המולד, כתחליף לאשוח.
*העצה של האשוחית בהירה בגונה, חזקה וקלה, ולפיכך מבוקשת כחומר גלם לנגרות, בעיקר למוצרים הדורשים עבודה עדינה כגון כלי מיתר. מיני אשוחית שונים הם העץ הנפוץ ביותר לבניית לוח התהודה הקדמי בגיטרות אקוסטיות. עצת האשוחית קרויה בלשון עממית עץ לבן (Whitewood). האחים רייט השתמשו בעצת האשוחית למודל המטוס הראשון שלהם, וילידים אמריקאים השתמשו בה כחומר לסירות קאנו ולשזירת סלים.
*שרף האשוחית הוא נוזל כהה בעל צמיגות גבוהה מאוד, והיה בשימוש בעבר כחומר איטום טרם השימוש בביטומנים מנפט. 
*ניתן לחלוט מחטי אשוחית במים רותחים על מנת לקבל נוזל מריר בעל כמות גדולה של ויטמין C.

== אטימולוגיה ==
שמה של האשוחית בלטינית, Picea, ככל הנראה נובע מהשם הלטיני לחומר האיטום, Pix.

==קישורים חיצוניים==

אצטרובלים של אשוחית מהמין [[אשוחית כחולה (Picea pungens)]]

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סוגי מחטניים
הנרי גריי

הנרי גריי (באנגלית: Henry Gray; 1827 – 13 ביוני 1861) היה מנתח אנגלי שהתמחה באנטומיה וידוע במיוחד על פרסום הספר האנטומיה של גריי. נבחר לחבר בחברה המלכותית בגיל הצעיר 25.

== חייו ==
הנרי גריי נולד בלונדון לתומס ואן, ונשאר בבית בו נולד עד יום מותו בשנת 1861. אביו היה שליח המלכים ג'ורג' הרביעי וויליאם הרביעי.

בשנת 1845 החל גריי את לימודיו בבית החולים סנט ג'ורג' בלונדון, שם תואר כעובד קפדני ושיטתי, וכאחד שלמד את האנטומיה בשיטה האיטית אך חסרת התחליף של ביצוע ניתוחים במו ידיו. עוד בהיותו סטודנט קיבל בשנת 1848 את הפרס התלת-שנתי של הקולג' המלכותי למנתחים על המאמר שכתב "המקור, החיבורים והחלוקה של העצבים של העין האנושית ונספחיה". את המאמר עיטר בניתוחים השוואתיים של העין של בעלי חוליות נוספים. 

הוא נבחר לחבר בחברה המלכותית בגיל הצעיר 25, בשנת 1852. שנה לאחר מכן זכה בפרס אסטליי קופר על סך 300 גיני על מאמרו "על מבנה ושימושי הטחול".

גריי פרסם את המהדורה הראשונה של ספרו "האנטומיה של גריי" בשנת 1858. הספר כלל 750 עמודים ו-363 שרטוטים. חברו של גריי, הרופא ונדייק קרטר, שהיה בעל כישרון בציור ולפני כן מדגים אנטומיה בבית החולים על שם ג'ורג' הקדוש, צייר את השרטוטים שמהם בוצעו החריטות ששימשו לדפוס. 
שניהם ביצעו יחדיו את כל נתיחות הגופות, גריי הופקד על ההסברים המילוליים וקרטר אייר את האיברים השונים. כשסיימו את כל הדיסקציות יצא גריי לחופשה ללא תשלום במשך חצי שנה, כדי לטפל בהוצאת הספר לאור. המידות שנבחרו לספר היו 24 על 15 סנטימטר, בכרך יחיד - היו אלה מידות שאפשרו את נשיאת הספר בקלות יחסית, ומצד שני אפשרו עדיין איורים גדולים וברורים, שבמקום לכלול רק מספרים (ומקרא שהושם במקום אחר) כמקובל אז בספרים אחרים, הכילו את שמות האיברים וחצים מתאימים. האיורים האיכותיים והמפורטים של קרטר היו ייחודיים באותה תקופה ובזכותם זכה הספר להצלחה מידית. 

גריי שימש בפרקי זמן שונים כמדגים אנטומיה, אוצר המוזיאון ומרצה לאנטומיה בבית החולים על שם ג'ורג' הקדוש והיה מועמד לתפקיד עוזר המנתח בשנת 1861. לרוע מזלו נדבק מאחיינו באבעבועות שחורות, והלך לעולמו ב-1861 בגיל 34, זמן קצר לאחר שהמהדורה השנייה של הספר ראתה אור, ב-1860. רבים אחרים המשיכו את עבודתו - המהדורה הבריטית ה-39 של הספר, שעדיין נושא את שמו, ראתה אור בשנת 2004.

== קישורים חיצוניים ==

* גריי, [http://www.bartleby.com/br/107.html Gray's Anatomy], המהדורה ה-20 של הספר משנת 1918
* 

קטגוריה:כירורגים אנגלים
קטגוריה:רופאים בריטים במאה ה-19
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1827
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1861
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
יולוס אנטוניוס

יולוס אנטוניוס (לטינית: Iullus Antonius; 43–2 לפנה"ס), אציל ופוליטיקאי רומאי שפעל בתקופת האימפריה המוקדמת.

== תולדות חייו ==
אנטוניוס נולד ברומא בשנת 43 לפנה"ס, אביו מרקוס אנטוניוס היה חלק מהטריומווירט ואחד האנשים החזקים ביותר ברומא ואמו פולביה אנטוניה הייתה צאצאית של האחים גרקכוס והמצביא סקיפיו אפריקאנוס.

אמו של אנטוניוס ניסתה, ביחד עם דודו לוקיוס אנטוניוס, להנהיג מרד באיטליה כנגד שלטונו של אוקטביוס אולם ניסיון זה לא צלח והמורדים הובסו. כתוצאה מכך פולביה הוגלתה לסיקיון שם היא נפטרה בשנת 40 לפנה"ס. בינתיים אוקטביוס ומרקוס אנטוניוס השלימו ביניהם וחידשו את בריתם וכדרך לחיזוק הברית מרקוס אנטוניוס נשא לאישה את אוקטביה שהייתה אחותו של אוקטביוס.

אנטוניוס עבר לגור ביוון יחד עם אביו ואמו החורגת ושאר משפחתם. אולם בשנת 36 לפנה"ס מרקוס אנטוניוס נטש את משפחתו וחידש את יחסיו עם קלאופטרה השביעית מלכת מצרים מכיוון שנזקק לכספיה למען מימון הפלישה לאימפריה הפרתית אותה תכנן. בניגוד לאחיו הבכור אנטיליוס אנטוניוס לא התלווה אל אביו כשזה עבר לחיות בחצר המלוכה שבאלכסנדריה.

אנטוניוס חזר עם אמו החורגת לרומא, והיא המשיכה לגדלו כאילו היה בנה. אוקטביה השיאה אותו בשנת 21 לפנה"ס לאחותו החורגת קלאודיה מרקלה שהתגרשה ממרקוס ויפסניוס אגריפס באותה שנה במצוות אוגוסטוס, לזוג נולד בן בשם לוקיוס אנטוניוס.

אנטוניוס נכנס לחיים הציבוריים וכיהן כפראיטור בשנת 13 לפנה"ס, כקונסול בשנת 10 לפנה"ס וכפרוקונסול של אסיה בשנים 6-7 לפנה"ס. אנטוניוס זכה להערכה רבה מצדו של אוגוסטוס, ככל הנראה בהשפעת אמו החורגת שסייע לו בקידום הקריירה הפוליטית שלו.

אנטוניוס היה מאהבה של יוליה בת אוגוסטוס וכשהדבר התגלה בשנת 2 לספירה אוגוסטוס גזר עליו עונש מוות אולם הוא הספיק להתאבד לפני ביצוע עונשו. למרות שבאופן רשמי הוא הואשם בניאוף ייתכן שאנטוניוס היה בעל כוונת פוליטיות ואף קשר כנגד שלטונו של אוגוסטוס, ההיסטוריון דיו קסיוס מציין שהוא היה "בעל שאיפות למלוכה".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:השושלת היוליו-קלאודית
קטגוריה:קונסולים בקיסרות הרומית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
טאטדים, קיסר אתיופיה

טאטדים היה קיסר אתיופיה בן לשושלת זאגווה. על פי ההיסטוריון האתיופי טאדסה טמרת הוא היה בנו הבכור של הקיסר מארה תקלה היימנות.

על פי הספר הגאדלה ימהרנה קריסטוס, טאטדים עשה מאמצים להבטיח את רציפות הקיסרות לילדיו, ונקט בפעילויות כנגד אחיו ג'אן סאיום וגארמה סאיום. החוק האגאווי של ירושה קבע שהכתר עובר לאחיו ולא לילדיו בעיה שהטרידה את מלכי הזאגווה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שושלת זאגווה
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
ג'אן סאיום, קיסר אתיופיה

ג'אן סאיום היה קיסר אתיופיה וחבר בשושלת זאגווה. ההיסטוריון האתיופי טאדסה טמרת כותב שהוא היה בנו של הקיסר מארה תקלה היימנות אחיו הצעיר של הקיסר טאטדים ואביו של הקיסר לעתיד ימהרנה קריסטוס. שמו אינו מופיע ברשימת הקיסרים הגדולה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שושלת זאגווה
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
גארמה סאיום, קיסר אתיופיה

גארמה סאיום היה קיסר אתיופיה וחבר בשושלת זאגווה. ההיסטוריון האתיופי טאדסה טמרת כותב שהוא היה בנו של הקיסר מארה תקלה היימנות אחיו הצעיר של הקיסר טאטדים ואביהם של הקיסרים לעתיד קאדוס חארב וגברה מסקל לליבלה. שמו אינו מופיע ברשימת הקיסרים הגדולה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שושלת זאגווה
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-11
המועצה המתאמת של הסגל האקדמי הבכיר

המועצה המתאמת של הסגל האקדמי הבכיר היא הגוף המאגד את ארגוני הסגל הבכיר של מרבית האוניברסיטאות בישראל (הטכניון, האוניברסיטה העברית בירושלים, מכון ויצמן למדע, אוניברסיטת בר-אילן, אוניברסיטת תל אביב, אוניברסיטת חיפה ואוניברסיטת בן-גוריון בנגב), וחברים בה יושבי הראש של ארגוני הסגל האקדמי הבכיר.

משנת 2014, יושב ראש המועצה המתאמת הוא פרופ' אלי וייץ מאוניברסיטת תל אביב. בין 2010 לשנת 2014 כיהן כיושב ראש פרופ' ניר שביב מהאוניברסיטה העברית, אשר החליף את פרופ' צבי הכהן מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב. 

בניגוד למרבית העובדים בישראל, המאוגדים בארגוני עובדים ארציים (ובראשם ההסתדרות הכללית, וכן ההסתדרות הרפואית, הסתדרות המורים וכדומה), חברי הסגל האקדמי הבכיר באוניברסיטאות מאורגנים בארגונים נפרדים, כל אוניברסיטה וארגון הסגל הבכיר שלה. עם זאת, בנושאים המשותפים לכלל חברי הסגל האקדמי הבכיר באוניברסיטאות, מתקיים שיתוף פעולה באמצעות המועצה המתאמת של הסגל האקדמי הבכיר. 

עם פתיחת שנת הלימודים באוניברסיטאות ב-2007 הכריזה המועצה על השבתת ההוראה הפרונטלית של הסגל הבכיר, במטרה להשיג פיצוי על שחיקת שכר, שנגרמה, לטענתם, במהלך העשור הקודם לשביתה. השביתה נמשכה 90 יום, לכל אורכו של סמסטר א', ובסיומה נחתם הסכם עם השובתים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.segeltechnion.org.il/חברי-המועצה-המתאמת חברי המועצה המתאמת]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגוני עובדים בישראל
קטגוריה:ישראל: אקדמיה
ימהרנה קריסטוס, קיסר אתיופיה

ימהרנה קריסטוס (נקרא אברהם על יד המסיונר הפורטוגזי פרנסיסקו אלואראס) היה קיסר אתיופיה ובן שושלת זאגווה. ההיסטוריון האתיופי טאדסה טמרת כותב שהוא היה בנו של הקיסר גארמה סאיום. ההיסטוריון האתיופי טאדסה טמרת כותב שקיסר זה היה הנוצרי האדוק ביותר מבין קיסרי אתיופיה והתעקש שאתיופיה תנהג לפי הקנונים של שליחי ישו.

הקיסר ימהרנה קריסטוס בנה כנסיות החצובות בסלע, שנקראות על שמו ונמצאות כ-6 קילומטרים צפונית-מזרחית מלליבלה. פרנסיסקו אלואראס מתאר תיאור מפורט של הכנסיות בספרו פרסטר ג'ון של איי הודו המערבית מהמאה ה-16. ההיסטוריון טאדסה טמרת מייחס את בניית הכנסייה למשלחת אתיופית שהגיע לח'ליף צלאח א-דין ב-1173 והביאה משם מתנות רבות וזהב. בספר גאדלה ימהרנה קריסטוס נכתב שאת הזהב לכנסייה המשלחת לקחה את דלתו של הח'ליף. החוקר פאול ב' האנז מספק רשימה מלאה של הכנסיות החצובות בסלע שבנה קיסר זה. אחת הכנסיות נקראת על שמו (ይምርሃነ ክርስቶስ). 

פרנסיסקו אלואראס מזכיר בספרו שקיסר זה החל את מנהג הכליאה של קרובי משפחה הטוענים לכתר באמבה גאשאן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-11
קטגוריה:שושלת זאגווה
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קאדוס חארב, קיסר אתיופיה

קאדוס חארב היה קיסר אתיופיה וחבר בשושלת זאגווה. ההיסטוריון האתיופי טאדסה טמרת כותב שהוא היה בנו של הקיסר ג'אן סאיום. כמה מההיסטוריונים מסכימים ששלטונו היה בין התאריכים 1079–1119. ההיסטוריון האנטינגפורד אינו כולל אותו ברשימתו על שליטי שושלת זאגווה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שושלת זאגווה
קטגוריה:קיסרי אתיופיה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-12
ברדס

שתי נשים שלובשות חולצה חמה עם ברדס
בַּרְדָּס (או קַפּוּצ'וֹן, מצרפתית) הוא כובע המחובר לבגד, לרוב לבגדי חורף כגון גלימה, מעיל או אימונית, אם כי כיום מצוי כאביזר אופנתי אף בפריטי קיץ כגון גופיות וחולצות טי.

בשונה מכובע רגיל, חיבורו של הברדס לבגד יוצר רצף לבוש המגן גם על הצוואר. הוא מאפשר ללובש הסתרה או הסוואה במידה מסוימת.

אימונית עם ברדס היא פריט באופנת הראפרים.

בצה"ל מכונה לעיתים הברדס של מעיל דובון בשם צ'וּקוּ. על חלק מהחיילים נאסר ללבוש אותו על הראש בזמן פעילות, וזאת כדי לשמור על השמיעה, הערנות או על שדה הראייה.

==ברדס בהיסטוריה==
הברדס לרוב עשוי מפיסת בד אחת ריבועית המקופלת ונתפרת בתפר אחד אחורי או עליון, הפינה שבין החלק העורפי והעליון נגזר בצורה מעוגלת, הצד שלישי נתפר לשולי הגלימה<ref></ref> או המעיל או נגזר יחד עם גזרת הבגד והצד הרביעי נשאר פתוח עבור הפנים.

במשך מאות רבות מופיע הברדס כחלק מגלימה ארוכה או קצרה בעיקר מעל לכתפיים, כחלק ממעיל או מטפחת ענקית ששימשה לכיסוי כתפים. אך הוא מזוהה בעיקר עם ימי הביניים. במאה-ה12 המאוחרת לובשים גברים באירופה גלימת - צווארון שמחוברת לברדס<ref></ref>. בתקופת הבארוק הצרפתי1675-1655, הוא היה נפוץ בצורות שונות כחלק מהלבוש הנשי והגברי.

היו הבדלי גזרות בין הברדס האנגלי והברדס הצרפתי. בדיוקן<ref></ref> של המלכה אליזבט מיורק, אשתו של הנרי ה-7, היא מצוירת עם ברדס אנגלי. שערה ממוסגר בתוך שולי הברדס הרקום, שנופלים לפני כתפיה ויתרת הברדס תלוי מאחור. הברדס האנגלי היה בדרך כלל עשוי מקטיפה, והייתה לו מעין הגבהה משולשת [Gable] מעל לאמצע הראש שנוצר על מסגרת נוקשה. הברדס הצרפתי היה קטן יותר, מורכב על מסגרת נוקשה ונלבש מאחורי הראש.

מילון אבן-שושן מגדיר את הברדס כאחד ממיני הבגדים שנזכרו במשנה (כלאים ט' ז')<ref></ref>. 2. בימינו כסוי לראש המחובר אל המעיל מאחור. מצוין גם שאולי הברדס נקרא על שם מקום המוצא Brundisima שבאיטליה.

==ברדס בספרות ובאמנות==
באגדה של האחים גרים במקור הגרמני שמה Rothkappchen ששמה תורגם ככיפה אדומה, kappchen תורגם לכיפה ועל אף שכיפה היא פריט לבוש גברי, טעות התרגום השתרשה.

דמותו של מלאך המוות מתוארת לרוב כחובשת גלימה וברדס שחור.

שמו של ה'שודד האציל' רובין הוד, קשור לכך שהברדס מסתיר חלקית את פני הלובש.
==ראו גם==
* גלימה

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כיסויי ראש
ניקולאי קודריצקי

ניקולאי מיכאילוביץ' קודריצקי (באוקראינית: Микола Михайлович Кудрицький; 6 באוקטובר 1962 – 16 במרץ 1994) היה כדורגלן סובייטי-אוקראיני שנולד בעיר ניקופול שבברית המועצות (כיום באוקראינה). את מרבית הקריירה עשה בקבוצת דנייפר דנייפרופטרובסק. בתחילת שנות ה-90 הגיע לישראל והיה משחקניה הבולטים של בני יהודה תל אביב, עד שנהרג בתאונת דרכים.

== קריירה ==
קודריצקי החל את דרכו ככדורגלן בקבוצת קולוס ניקופול בעיר הולדתו, ובשנת 1985 עבר לקבוצת דנייפר דנייפרופטרובסק, במדיה שיחק שש שנים. בשנת 1988 זכה עם הקבוצה באליפות הליגה הסובייטית, ושנה לאחר מכן זכה עמה גם בגביע הסובייטי. בסך הכל הבקיע 29 שערי ליגה במדי הקבוצה.

לקראת פתיחת עונת 1991/1992 יצא מנג'ר בני יהודה גיורא שפיגל לאוקראינה להתרשם מהשחקן והחליט להחתימו בקבוצה. משחקו הראשון של קודריצקי בישראל התקיים ב-16 בנובמבר 1991, במשחק גביע הטוטו נגד מכבי נתניה. בעונה זו זכה עם בני יהודה בגביע הטוטו, וכבש 14 שערי ליגה.

בעונת 1992/1993 כבש 17 שערי ליגה, הגיע למעמד בכיר בקרב שחקני בני יהודה, ואף קיבל את סרט הקפטן. בשנים האלה נאבקה הקבוצה על האליפות וקודריצקי כיכב במדיה לצידם של חיים רביבו ואלון מזרחי. קודריצקי גם היה לחביב הקהל וכונה על ידי חלקם בשם "הצאר ניקולאי".

בעונתו האחרונה במדי הקבוצה, עונת 1993/1994, נחשד במעורבות בלקיחת שוחד בליגה הארצית אולם לא הוגש נגדו כתב אישום. בעונה זו, לאחר עזיבתם של מרבית כוכבי הקבוצה, היה קודריצקי שחקנה המוביל של בני יהודה, ועד למותו באמצע העונה הבקיע 20 שערי ליגה.

בסך הכל הבקיע קודריצקי 51 שערי ליגה במהלך שנתיים וחצי בהן שיחק בבני יהודה, והוא נחשב לאחד השחקנים הזרים הטובים ששיחקו בישראל.

==מותו==
ב-15 במרץ 1994 התקיים משחק ידידות בין נבחרת ישראל לבין נבחרת אוקראינה, לאחר המשחק ערכה נבחרת אוקראינה מסיבה בבית מלון עם השחקנים האוקראינים ששיחקו בליגה הישראלית וביניהם נכח באירוע גם קודריצקי. בשעה 4 לפנות בוקר, קילומטר צפונית לרעננה, איבד קודריצקי שליטה על רכבו, התנגש בגדר ההפרדה במהירות 160 קמ"ש ורכבו התהפך. קודריצקי, שלא היה חגור בחגורת בטיחות, מת במקום.

ארונו של קודריצקי הונח מספר שעות באצטדיון שכונת התקווה. כ-10,000 אוהדים עברו ליד ארונו וחלקו לו כבוד אחרון.

אביחי מליחי כתב שיר לזכרו, שבוצע בידי פיני חדד.

== קישורים חיצוניים ==

* נחום דידי, [http://www.nrg.co.il/online/54/ART1/868/413.html ים של דמעות: 15 שנה למותו של ניקולאי קודריצקי], באתר nrg מעריב, 24 במרץ 2009
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:ניקופול: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני קריוובס
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלנים שמתו במהלך הקריירה
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:ספורטאים אוקראינים בישראל
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1962
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1994
רפאל לוי

רפאל לוי (הלוי) סגל מהנובר (בגרמנית: Rafael Levi; ה'תמ"ה, 1685 – ב' בסיון ה'תקל"ט, 17 במאי 1779) היה מתמטיקאי ואסטרונום יהודי-גרמני, מחבר "תכונת השמים".

== קורות חיים ==
רפאל לוי נולד ב. התייתם בגיל צעיר מאביו, יעקב יוסף לוי. למד בישיבת פרנקפורט על נהר מיין, ואחר כך למד בכוחות עצמו מדעים ושפות. עבד כמנהל חשבונות אצל יהודי החצר בהנובר. אחר כך משך את תשומת לבו של לייבניץ, שהיה איש החצר בהנובר, והפך לתלמידו ובן-חסותו והיה דר בביתו במשך שלש שנים. בהמשך היה מורה לפילוסופיה, למתמטיקה ולאסטרונומיה.

ספרו "תכונת השמים" (אמסטרדם תקט"ז; נדפס מחדש כמה פעמים במאה העשרים) עוסק באסטרונומיה, ובו ביאור להלכות קידוש החודש של הרמב"ם; כן פרסם לוחות אסטרונומיים שונים ומאמרים גרמניים במתמטיקה. בחיבור שנשמר בכתב יד הוא עוסק בחישוב הקץ וקובע את זמני הגאולה ותחיית המתים.

כאחד מן המשכילים המוקדמים ראה חשיבות דתית בחשיפת היהודים לחידושי המדע המודרני ובהפחתת הבערות אצלם. הוא עמד בקשר עם אנשי תנועת ההשכלה המאורגנת: התכתב ונפגש עם משה מנדלסון, והיה מורהו של יצחק אייכל.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* ספריו [http://www.hebrewbooks.org/7492 תכונת השמים] (אמסטרדם תקט"ז), [http://hebrewbooks.org/21837 לוחות העיבור חלק א'] (ליידן תקט"ז), [http://hebrewbooks.org/21885 לוחות העיבור חלק ב'] (הנובר תקי"ז) באתר HebrewBooks
* 
* (ערך כפול)
* ערן רביב, [http://safranim.wordpress.com/%D7%92%D7%9C%D7%99%D7%95%D7%9F-%D7%9B%D7%95/%D7%91-%D7%A1%D7%A4%D7%A8-%D7%9C%D7%95%D7%97%D7%95%D7%AA-%D7%94%D7%A2%D7%99%D7%91%D7%95%D7%A8-%D7%9C%D7%A8-%D7%A8%D7%A4%D7%90%D7%9C-%D7%94%D7%9C%D7%95%D7%99-%D7%9E%D7%94%D7%A0%D7%95%D7%91 ספר "לוחות העיבור" לר' רפאל הלוי מהנובר: שני טפסים שונים]. גיליונות ספרני היהדות כז (תשע"ד 2014)
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משכילים מוקדמים
קטגוריה:אסטרונומים גרמנים
קטגוריה:אסטרונומים יהודים
קטגוריה:מורים למתמטיקה
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים גרמנים
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים במאה ה-17
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1685
קטגוריה:נפטרים ב-1779
עמל

קבוצת עמל היא רשת חינוך ארצית בישראל שנוסדה בשנת 1928 כרשת חינוך טכנולוגי על ידי ההסתדרות הכללית.

== היסטוריה ==

בית הספר המקצועי "עמל" בחדרה, [[1947]]
קבוצת עמל מפעילה 120 מוסדות חינוך: חטיבות ביניים, בתי ספר רב תחומיים בפיקוח משרד החינוך, בתי ספר טכנולוגיים (מח"ט) בפיקוח משרד החינוך, בתי ספר טכנולוגיים תעשייתיים בפיקוח משרד העבודה והרווחה, מכללות להנדסאים וטכנאים (י"ג, י"ד) ומכללות ללימודי מבוגרים. בשנת 2009 עברה רשת עמל תהליך מיתוג, שבו הפכו בתי הספר המקיפים שלה לבתי ספר רב תחומיים, תחת המותג "בית הספר הרב תחומי". הקמת רשת בתי הספר מומנה באמצעות תרומות שגייסה הפילנתרופית ליידי דייוויס בקנדה ובמדינות נוספות. חלק מבתי הספר של הרשת (למשל בצפון תל אביב ובקריית יובל שבירושלים) נקראים על שמה. אמה שרייבר תרמה את בית הספר המקיף בבית שמש. בית הספר הראשון של הרשת קרוי מכללת מקס פיין.

בשנת 2006 הפכה רשת עמל לחברה לתועלת הציבור, ומונה דירקטוריון לחברה. מנכ"לית קבוצת עמל היא קארן טל.

בבעלות רשת עמל מחלקה להוצאה לאור, העוסקת בפיתוח כתיבה והפקה של ספרי לימוד, תוכניות לימוד בתחומי דעת שונים, חוברות עבודה ופרסומים. פרסומי המידע המופקים משמשים בין היתר כלי חשוב לעדכון הידע המקצועי של מורים.

=== שיתוף פעולה עם צה"ל ===
ארבעה מבתי הספר של רשת עמל ממוקמים בתוך בסיסים צבאיים (עמל רמת דוד, עמל רעות במחנה נתן, עמל הולץ חיל האוויר). מלבד זאת, הרשת מקיימת שיתוף פעולה עם בית הספר למקצועות המחשב בצה"ל, שבמסגרתו ניתנת אפשרות לתלמידי הנדסת תוכנה להתקבל כמועמדים לקורס תכנות ללא מגבלת פרופיל רפואי, כך שיוכלו להשתבץ אחר כך בשירותם הצבאי ביחידות המחשב של הצבא.

בחלק מבתי הספר של עמל קיימים מסלולי שוחרות של חיל האוויר, חיל התקשוב ועוד.

אחד התחומים המובילים הוא לימודי הסייבר.

=== רשת עמל והתעשייה ===
עמל עובדת בשיתוף פעולה הדוק עם התעשייה בישראל. בתי-הספר ברשת אומצו על ידי קונצרנים תעשייתיים גדולים, כגון מיקרוסופט, סאן מיקרוסיסטמס, סיסקו, אינטל ישראל וטבע. לתלמידים מצטיינים ובעלי מוטיבציה מוענקות מלגות, וכן ניתנת הנחיה צמודה על ידי מומחים מהתעשייה בבניית פרויקטים לימודיים. שיתוף הפעולה בא לידי ביטוי גם בפיתוח תוכניות לימודים חדשות בתחומי הטכנולוגיה וסיוע בהטמעתן בבתיה"ס.

בחלק מבתיה"ס פועל בשיתוף עם התעשייה פרויקט טו"ב – טכנאים ובגרות. זהו פרויקט חדשני המאפשר להשיג גם תעודת בגרות וגם תעודת טכנאי כבר בסיום כיתה י"ב. שיתוף הפעולה עם התעשייה בתחום זה כולל הנחיית פרויקטים בכיתות י"א – י"ב, סיורים והרצאות, והענקת מלגות לתלמידים מצטיינים במסלול ייחודי זה.

בשיתוף פעולה עם חברת החשמל הוקם בית ספר טכנולוגי - עמל אנרג'י-טק חברת החשמל

=== עמלנט ===
"עמלנט", אתר האינטרנט של רשת עמל, הוא מחלוצי הפיתוח וההטמעה של סביבות חינוכיות מבוססות אינטרנט בישראל. מעבר להיותו מקור מידע חשוב ויעיל על הרשת ובתי הספר, משמש האתר כמערכת תקשוב תומכת למידה, ומטרותיו: פיתוח סביבות לימוד חדשניות, המממשות תפיסות פדגוגיות עדכניות בהוראה; פיתוח והטמעת מרחבים וירטואליים לתקשורת ושיתוף תכנים בין מחנכים, תלמידים והורים; צמצום הפער הדיגיטלי בין המרכז לפריפריה; קידום החינוך המדעי-טכנולוגי בישראל בדגש רב-תחומי.

=== עמל הישגים ומרכז השתלמויות ===
עמל מפעילה את מכללות "עמל הישגים" למבוגרים, המקיימות קורסים ומסלולי הסמכה מקצועית בקשת רחבה של נושאים ומקצועות, כולל לימודים לקבלת דיפלומת הנדסאים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:רשתות בתי ספר בישראל
קטגוריה:תנועת העבודה
קטגוריה:ישראל: חברות לתועלת הציבור
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1928
מטאלורג דונצק

מועדון הכדורגל מטאלורג דונצק (באוקראינית: Металург Донецьк) היה מועדון כדורגל מהעיר דונצק, אוקראינה. בשיאו, היה אחד ממועדוני הפאר של אוקראינה. הקבוצה שיחקה בליגה האוקראינית הבכירה ונחשבה לקבוצת מרכז-טבלה כאשר הישג השיא שלה הוא הגעה למקום השלישי בליגה האוקראינית (שלוש פעמים) והגעה למעמד גמר הגביע האוקראיני פעמיים בעונת 2009/2010 ובעונת 2011/2012.

==היסטוריה==
שורשיה של קבוצת מטאלורג מתחילים במועדון מקומי קטן בעיירה קירובסקה בשם "אנטרטסיט קירובסקה".

לאחר עונה ראשונה מאכזבת יחסית בתקופת אוקראינה העצמאית, בעונת 1993 הקבוצה סיימה שלישית בליגה האוקראינית השלישית (הרביעית בסדר הליגות) והעפילה לליגה השנייה (השלישית בחשיבותה). הקבוצה עברה באותה תקופה לעיירה שחטארסק ונקראה מחדש "מדיטה שחטארסק". שנתיים לאחר מכן שינתה הקבוצה את שמה פעם נוספת, הפעם ל"מטאלורג דונצק" ועברה לעיר דונצק.

אחרי שסיימה שנייה בליגה זו, הקבוצה העפילה לליגה האוקראינית הראשונה (השנייה בחשיבותה) עד שזכתה גם בליגה הזאת בעונת 1997 ושיחקה הלראשונה בליגה האוקראינית בעונת .

הקבוצה הופיעה לראשונה באירופה בגביע אופ"א בעונת , אז הפסידה כבר בסיבוב הראשון לקבוצת ורדר ברמן הגרמנית. הקבוצה חזרה לגביע אופ"א בעונה שלאחר מכן, אז הפסידה פעם נוספת בסיבוב הראשון, הפעם לקבוצת פארמה האיטלקית.

הקבוצה המשיכה בגביע אופ"א בעונת , וגברה בסיבוב השני המוקדם על קבוצת פ.צ. טיראספול המולדאבית אך הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת לאציו האיטלקית. גם בעונת שיחקה הקבוצה בגביע אופ"א, אז גברה בסיבוב המוקדם השני על קבוצת שופרון ההונגרית אך הפסידה בסיבוב הראשון לקבוצת פאוק סלוניקי.

בעונת , הקבוצה שיחקה בליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות השני הקבוצה ניצחה את קבוצת פרטיזן מינסק מבלארוס. בסיבוב המוקדמות השלישי הקבוצה ניצחה את קבוצת אינטרבלוק מסלובניה. בשלב הפלייאוף הקבוצה הפסידה לקבוצת אוסטריה וינה והודחה מהטורניר.

בעונת , הקבוצה שיחקה בליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות השני הקבוצה ניצחה את קבוצת שליק ניקשיץ' ממונטנגרו. בסיבוב המוקדמות השלישי הקבוצה הפסידה לקבוצת טרומסה מנורווגיה והודחה מהטורניר.

בעונת , הקבוצה שיחקה בליגה האירופית. בסיבוב המוקדמות השלישי הקבוצה הפסידה לקבוצת קוקסי מאלבניה והודחה מהטורניר.

בשנת 2015, בעקבות מלחמת האזרחים באוקראינה ובעיות פיננסיות של הבעלים של הקבוצה, פורק המועדון.

==סגל==
===כדורגלנים מפורסמים===
{|
| valign="top" |
* קונסטנטינוס מקרידאס
* איגור פטרוב
* יורי וירט
* אנדרס אוגוסטו מנדוסה
* יאיא טורה
* ז'ורדי קרויף
* דויד אטו
* וננקה זזה
* פיוס איקדיה
* אלכסנדר קוסירין
* צ'בדאר ינקוב
| width="50" |
| valign="top" |
* גיורגי דמיטרדזה
* סרגיי שישצ'נקו
* גוצ'ה ג'אמאראולי
* ברנרד צ'טונג
* איברהים טורה
* עמנואל אוקודווה
* גאבורג גאזריאן
* ארול בולוט
* אניס בוסעידי
* זה אליאס
* ג'וניור מוראיס
* הנריך מחיתריאן
|}

===מאמנים מפורסמים===
* קו אדריאנסה
* סמיון אלטמן
* טון קאנן
* סלבוליוב מוסלין

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:דונצק: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1996
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה באוקראינה
מסיבת סרטן הנהרות

סרטנים מבושלים באופן מסורתי עם שמיר
מנורת נייר בדמות פני הירח, האופיינית לחגיגה
מסיבת סרטן הנהרות היא סעודת קיץ חגיגית במדינות הנורדיות, שמקורה בשוודיה (שם היא נקראת "kräftskiva") והיא התפשטה גם לפינלנד (שמה בפינית: 
"Rapujuhlat"). המסיבות נערכות לרוב באוגוסט, מסורת שמקורה בחוק שהיה נהוג במשך רוב המאה ה-20, לפיו ציד סרטן הנהרות הותר בסוף הקיץ בלבד. כיום אין מגבלה חוקית כזו.

סרטן הנהרות מבושל בהרתחה במי מלח ומתובל בשמיר טרי שנקצר לאחר פריחתו. הסרטן מוגש קר ונאכל בידיים. הארוחה מלווה בדרך כלל באקווביט (משקה מזוקק) ושאר סוגי שנאפס, בירה, לחם, גבינת וסטרבוטן חריפה, פשטידת פטריות וסלטים. 

מסורתית הארוחה אמורה להתקיים בחוץ, אך בפועל פעמים רבות היא נדחקת פנימה עקב מזג אוויר סוער או יתושים תוקפניים. המסיבה מלווה באביזרים כגון מפות נייר, סינרים, כובעי נייר משעשעים ומנורות נייר, לרוב בדמות פני הירח. האווירה המקובלת היא קולנית וגסה וכוללת אכילה רעשנית, לרבות מציצת לְשַׁד הסרטן בקול שאיבה רם לפני הסרת שריונו ושירי שתייה. יש הטוענים שהמסורת מחייבת "משקה אחד לכל אצבע" אך בפועל לא רבים עומדים בקצב זה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://books.google.com/books?ie=UTF-8&hl=en&vid=ISBN1877864889&id=MAn641nHfrYC&pg=PA123&lpg=PA123&dq=Surstromming&sig=oWoafW27dxJng1wni0KE-VbXw_U מסיבת סרטן הנהרות], מתוך הספר "Modern-day Vikings: A Practical Guide to Interacting with the Swedes"
* [https://web.archive.org/web/20090204020249/http://www.sweden.se/templates/cs/CommonPage____11371.aspx מסיבת סרטן הנהרות], מהאתר הרשמי של שוודיה
* [https://web.archive.org/web/20060310102351/http://www.finnguide.fi/calendar/calendarevents.asp?month=8&p=61 מסיבת סרטן הנהרות בפינלנד], מאתר "finnguide"

<gallery>
Kräftskiva,_Häringe_slott,_1991.jpg|מסיבת סרטן הנהרות, שוודיה, 1991
Crawfish party or kräftskiva.jpg|קישוטים ומאכלים אופייניים במסיבת סרטן הנהרות
</gallery>

קטגוריה:המטבח השוודי
קטגוריה:המטבח הפיני
קטגוריה:מסיבות
קטגוריה:מאכלים לאומיים
חינוך הומניסטי

חינוך הומניסטי הוא שם כולל למספר שיטות ותאוריות חינוכיות שהתפתחו לאור זרמים שונים בהומניזם. הגישות השונות כולן הן חלק מההומניזם המערבי, אך כל גישה מדגישה פן אחר שלו. כל הגישות חותרות למימוש האדם וחירותו. 

במובן המובא כאן, המונח "חינוך הומניסטי" נטבע על ידי נמרוד אלוני כדי לאגד זרמים בפילוסופיה חינוכית. שימוש זה במונח אינו מקובל בשפות אחרות.

==הגישה הקלאסית-תרבותית==
גישה זו מדגישה את המידות הטובות ואת המוסר האנושי-הומניסטי כאבן היסוד של החינוך. המידות הטובות מתפתחות על ידי חינוך, ובפרט על ידי חינוך למצוינות. מבחינה תרבותית, הגישה תומכת בלימוד של היצירות הקלאסיות של התרבות האנושית, התנסות באמנות ופיתוח הכושר המדעי. ערכי התרבות הם הערכיים המרכזיים בחינוך הקלאסי-תרבותי, והם המקבלים את הדגש והחשיבות הרבים ביותר. הערכים נקבעים מלמעלה, ומועברים לתלמיד, בעוד לתלמיד אין חופש בחירה רב בבחירת הערכים המובאים לו. בכך ישנו איבוד של אחד הערכים המרכזיים בהומניזם, והוא ערך החרות. גישות אחרות מנסות להתמודד עם הקושי הזה בגישה הקלאסית, ומנסות להדגיש יותר את החרות.

==הגישה הרומנטית-נטורליסטית==
גישה זו יוצאת מנקודת הנחה שהאדם הוא טוב מיסודו, והענקת חרות מלאה תביא להתפתחותו הטובה ביותר. הדגש מוסט, בגישה זו, מן התרבות אל הטבע ומן התבונה אל הרגש. על הילד לא ייכפו חומרי הלימוד והנושאים השונים שבהם יעסוק, ויינתן לו החופש ללמוד את שברצונו ללמוד. הסקרנות הטבעית של הילד מקבלת קרדיט בגישה זו, והלמידה היא למידה חווייתית. גישה זו מתבטאת, למשל, אצל ז'אן-ז'אק רוסו, בחיבורו "אמיל, או על החינוך", המתאר חינוך טבעי ובתנועת החינוך של הנאורות הגרמנית, הפילנתרופיניזם.

==הגישה האקזיסטנציאליסטית==
גישה זו מדגישה את הבחירה הקיומית, תוך התמקדות בפיתוח אישיותי וגילוי הזהות העצמית הפנימית. המושג המרכזי בגישה הוא הזהות העצמית, גילוי הרצון הפנימי, התחושות העצמיות של הילד, ובחירת דרך החיים על פי הזהות האישית.

==הגישה הרדיקלית-ביקורתית==
גישה זו מדגישה את השפעותיהם השליליות של גורמים חברתיים, פוליטיים וכלכליים על הילד. לפי גישה זו, השפעות אלו הן תמיד ציניות ופושעות, ועל כן יש לחסן את הילד מפניהן, באמצעות גישה ביקורתית המזהה את ההשפעות הללו. החינוך יתמקד בשחרור התלמיד מדפוסי חשיבה דוגמטיים וחינוך לזיהוי הגורמים המדכאים את האישיות. גישה זו תתמוך במהפכנות אישית, בהעלאת ספקות ובביקורת על כל תחומי החיים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פילוסופיה של החינוך
קטגוריה:הומניזם
מנצ'סטר (ניו המפשייר)

מנצ'סטר (באנגלית: Manchester, ) היא העיר הגדולה ביותר במדינת ניו המפשייר בארצות הברית. העיר קרויה על שם העיר מנצ'סטר באנגליה. במפקד האוכלוסין של שנת 2020 מנתה האוכלוסייה 115,644 תושבים.

==גאוגרפיה==
מנצ'סטר היא מרכז האזור המטרופוליטני הקרוי "New England City and Town Metropolitan Area" <br> (NECTA MA), שאוכלוסייתו הגיעה בשנת 2000 ל-173,663 נפש. העיר משתייכת למגלופוליס של צפון-מזרח ארצות הברית, ונמצאת בקצה הצפוני שלו.

מנצ'סטר שוכנת במחוז הילסבורו, שעל גדת נהר מרימק. ליד העיר נשפכים לנהר מספר פלגים גדולים. במזרח העיר נמצא אגם מסבסיק (Massabesic Lake), המספק לתושבים מי שתייה, ועקב כך נאסרו בו הרחצה ופעילויות המים האחרות.

שטחה של מנצ'סטר, על פי מדידות רשמיות, 90.4 קמ"ר, מתוכם 85.5 קמ"ר יבשה ו-4.9 קמ"ר מים. הנקודה הגבוהה ביותר נמצאת בצפון-מערב העיר, וגובהה הוא 171 מטר מעל פני הים.

==חינוך ותרבות==
מוסדות החינוך של מנצ'סטר מונים שתי אוניברסיטאות, שש מכללות, שבעה תיכונים (ארבעה מהם מחוזיים ושלושה פרטיים), ארבע חטיבות ביניים ובתי ספר יסודיים רבים.

בעיר מגוון אתרי תרבות: 
* תיאטרון פאלאס (נוסד ב-1914).
* מוזיאון האמנות "Currier Museum", המציג ציורים ויצירות אמנות מאירופה ומאמריקה.
* מוזיאון היסטורי בחצר טחנת הקמח בשכונת "אמוסקיג מיליארד" (Amoskeag Millyard).
* מרכז מסבסיק-אדובון (Massabesic Audubon), המציע תוכניות וסיורים חודשיים לציבור הרחב ולבתי ספר.
* מרכז המבקרים הלימודי "Amoskeag Fishways", המציע פעילויות מגוונות בנושא הדגים וחייהם.
* מוזיאון הסיירות ע"ש לורנס ל. לי (Lawrence L. Lee). 
* ספריית מקס י. זילבר.
* המרכז המדעי SEE, המציע פעילויות וחוויות בנושאי מדע וטבע.
* בית הקברות של רחוב ואלי (Valley), שקבורים בו אישים חשובים רבים מן ההיסטוריה של מנצ'סטר.

במנצ'סטר נמצאות גם חמש קבוצות ספורט בענפים הבאים: כדורסל, כדורגל, הוקי קרח, ובייסבול. בעיר קיימים שני אצטדיונים גדולים: "Verizon Wireless Arena" המכיל 10,000 מושבים, ומשמש לאירועי ספורט ולקונצרטים, ו"Merchantsauto.com Stadium", בסמוך לנהר המרימק, המשמש למשחקי בייסבול.

==כלכלה ומסחר==
מיקומה של מנצ'סטר כעיר הגדולה ביותר בצפון ניו אינגלנד, והעובדה שצמיחתה הכלכלית היא המהירה ביותר בכל ניו אינגלנד, יצרו בה ביקוש רב לעובדים והגבירו מאוד את אפשרויות התעסוקה. כלכלת העיר עברה שינויים משמעותיים ביותר, יחסית לשנות השמונים של המאה העשרים, עת עסקה העיר בעיקר בתעשיית טקסטיל.

כיום יש במנצ'סטר אזור מסחרי משגשג, וחנויות ומסעדות רבות הולכות ונפתחות לרוב. "הקניון של ניו המפשייר" ברחוב סאות' ווילו מכיל 125 חנויות. באזור זה נמצא גורד השחקים "סיטי הול פלאזה", הגבוה ביותר בצפון ניו אינגלנד. בניינים ידועים אחרים הם של המשרדים הראשיים של "בנק סיטיזן" ו"בנק אוף אמריקה".

בשנים האחרונות ניכרת מגמה גוברת של רכישת הבתים העתיקים ששימשו את עובדי טחנת אמוסקיג במאה התשע-עשרה. גם באזור זה הולכות ונפתחות לאחרונה חנויות ומסעדות רבות.

==ערים תאומות==
למנצ'סטר יש כיום שלוש ערים תאומות:
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ניו המפשייר: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1751
לגינון נודד

לָגִינוּן נוֹדֵד (או לָגִינוּן נַוָּד; שם מדעי: Lagocephalus spadiceus) הוא מין של דג ממשפחת הנפוחיתיים (מכונים בסלנג "אבו נפחא"). הדג נפוץ בים סוף, כמו גם באוקיינוס ההודי, אך ניתן למוצאו גם בים התיכון, לשם הגיע מבית גידולו הטבעי במסגרת התופעה הנקראת הגירה לספסית. הדג הוא מוותיקי המינים הפולשים מהים האדום לים התיכון וזוהה ככזה כבר בשנות ה־30 של המאה העשרים.

== מאפיינים ==
הלגינון מגיע לאורך של 43 סנטימטר. בדומה לדגים אחרים במשפחת הנפוחיתיים, הוא יכול להתנפח בעת סכנה ובכךלהקשות על טורפיו. בשל תכונה זו הדג נקרא בסלנג העברי אבו נפחא, שם שמקורו בערבית.

בדומה למינים נוספים במשפחה, אוצר דג הלגינון באיבריו הפנימיים – בכבד, בכיס המרה ובאיברי המין – רעל חזק בשם טטרודוטוקסין שעלול לגרום למוות. הרעל מתחיל להשפיע בין עשרות דקות ועד שעות ספורות ממועד אכילת הדג, וגורם בתחילה לשיתוק השפתיים, אובדן כושר הדיבור והבליעה, הזעה, כאבי ראש, בחילות וסימפטומים נוספים, ובהמשך לשיתוק שרירי הנשימה ולחנק. אין לרעל סותרן (אנטידוט), והטיפול הקיים הוא טיפול סימפטומטי – בעיקר הנשמה מלאכותית.

דווח על מספר מקרים שבהם דייגים ישראלים חובבים העלו את הדג ברשתם, לא ידעו לזהותו, טעמו ממנו ולקו בהרעלת טטרודוטוקסין חריפה, עד כדי חשש לחייהם. דג הפוגו, הנמנה אף הוא על אותה משפחה, נחשב ביפן למעדן יוקרתי, אך הגשתו במסעדות נמצאת תחת רגולציה הדוקה ודורשת התמחות ארוכה ורישיון, לאחר שגבה לא מעט קורבנות.

==ראו גם==
* פוגו

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1845
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון ריצ'רדסון
קטגוריה:נפוחיתיים
קטגוריה:מיני בעלי חיים פולשים בישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: בעלי חיים רעילים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
אברהם סלמאן

אברהם סלמאן
אברהם סלמאן (בערבית: ابراهيم سالمان; 1931 - 13 ביולי 2014) היה מבכירי נגני הקאנון בישראל.

==קורות חיים==
נולד בבגדאד ב-1931. הוא התעוור בגיל שנתיים עקב מחלת הגרענת. הוא למד בבית הספר לעיוורים בבגדאד, יחד עם סלים דאוד, דאוד אכרם ויוסף רביע, שינגנו עמו מאוחר יותר בתזמורת של קול ישראל בערבית. בבית הספר למד את מקצוע השענות. סלמאן החל ללמוד מוזיקה בגיל חמש, ובגיל אחת עשרה נכבש בקסם צליליו של הקאנון. הנגינה בקאנון הייתה לעיסוק המרכזי בחייו.
כישרונו הנדיר נתגלה מיד כאשר הצטרף לתזמורת הרדיו המלכותי העיראקי. עבודתו זכתה להערכה רבה בעולם הערבי כולו, והמוניטין שיצאו לו הביאוהו ללוות זמרים ערבים מן השורה הראשונה.
עוד לפני עלותו ארצה הובטח לו שיתקבל לתזמורת קול ישראל בערבית.

סלמאן עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1950 ועבד בתזמורת קול ישראל בערבית עד שנת 1988. הוא הפך להיות הנגן המרכזי של התזמורת, ונוכחותו, כשהוא ישוב מאחורי הקאנון, במשקפיים כהים בשל היותו עיוור, הייתה לסמל של התזמורת. 

בנוסף לפעילותו כנגן קאנון, הוא כתב מוזיקה כלית, מוזיקה לסרטים והשתתף בהקלטות של מוזיקה קלאסית מערבית. אחת החשיפות שלו לקהל, שלא הכיר את המוזיקה הערבית הייתה בשיתוף פעולה עם להקת כוורת באלבום פוגי בפיתה בקטע "לאמור א'לאבי" שהיה קטע נגינה בסגנון מזרחי שהלחין סלמאן יחד עם דני סנדרסון, באותו אלבום ניגן סלמאן גם בקטע "התמנון האיטר" יחד עם תזמורת קול ישראל בערבית. סלמאן שיתף פעולה עם סנדרסון כשניגן בשיר "יוסף מלך השטיחים" (1978) ובלהיט "מה הדאווין שלך?" (1984).

האלבום היחיד שבו מרוכז תיעוד של עבודותיו, הופיע ב-1997 בהוצאת נאדה. האלבום מכיל הקלטות ותיקות משנות ה-60, שנבחרו בקפידה על ידי המפיק אבשלום פרג'ון, ובצידן הקלטות חדשות שנעשו בשנת 1996.

סלמאן נפטר בגיל 83 בעקבות אירוע דום לב. הוא הותיר אחריו אישה ושלושה ילדים. נטמן בבית העלמין ירקון.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL000240892/NLI הדגמות מקאמים בביצוע אברהם סלמאן], ירושלים 1980. הקלטת שמע באתר הספרייה הלאומית
* [http://www.flix.co.il/tapuz/showVideo.asp?m=2057438 סרטון על ראיון שנערך עם אברהם סלמאן]
* 
* 

קטגוריה:נגנים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:חברי תזמורת קול ישראל בערבית
קטגוריה:נגנים יהודים עיראקים
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עיוורים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאים עיוורים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
שלמה שיבולת

שלמה שיבולת (נולד ב-26 באפריל 1927) הוא רופא פנימאי ישראלי. לשעבר הרופא של יחידה 101 וחטיבת הצנחנים בפיקודו של אריאל שרון.

==ביוגרפיה==
הרופא הגדודי, ד"ר שלמה שיבולת, מטפל בפצוע במהלך [[מבצע אלקיים בחאן יוניס, אוגוסט 1955]]
שיבולת נולד בשם שלמה סחיוֶוסחורדר (Schijveschuurder) בעיר מאלאנג שבאי ג'אווה, אז קולוניה של ממלכת הולנד (כיום במדינת אינדונזיה), בן ליהודים הולנדים. אביו שירת כקצין רפואה בצבא הולנד והיגר עם רעייתו למושבות הודו המזרחית ההולנדית. בזמן מלחמת העולם השנייה (בין השנים 1942–1945) היו שיבולת ובני משפחתו שבוים במחנה עבודת כפייה יפני – מחנה סי-רנגו-רנגו באי סומטרה. הוא נהג לעבור את גדר התיל של המחנה יחד עם שלושה מחבריו וללכת ברגל דרך יער הגשם עד לכפר הקרוב ביותר כדי להחליף חפצי ערך במצרכי מזון בסיסיים וכינין.

בשנת 1946 חזרה המשפחה להולנד, שם למד רפואה באוניברסיטת אמסטרדם. הוא החליט לעלות לישראל בשנת 1952, בעקבות גילויי אנטישמיות בהולנד.

עם עלותו ארצה עִברת את שמו מ"סחיווסחורדר" (Schijveschuurder, מילולית "משייף גלגלים"), שם יהודי ידוע בהולנד, ל"שיבולת", כביטוי לקושי הרב שיש למי שאינו הולנדי לבטא "סחיווסחורדר", ובאנלוגיה למסופר בספר שופטים (פרק י"ב) על אנשי שבט אפרים שלא יכלו לבטא שי"ן ימנית, וכאשר ביקשו מהם לאמר "שיבולת" הם בטאו "סיבולת".

שיבולת גויס לצה"ל ושימש רופא של גדוד 890 בחטיבת הצנחנים (חטיבה 202) תחת פיקודו של אריאל שרון. בשנת 1953 הוקמה יחידה 101 בפיקודו של אריאל שרון ושיבולת מונה לרופא היחידה. במהלך מבצע קדש שימש כרופא חטיבת הצנחנים, שוב תחת פיקודו של אריאל שרון. במסגרת זו עבר קורס צניחה.

בתום שירותו הצבאי החל לעבוד כרופא ומנהל מחלקה פנימית ד' בבית חולים איכילוב, ולימים ניהל אותה. בין היתר, שימש בשנת 1977 חבר בוועדה שבחנה את מצבו הבריאותי של יהושע בן-ציון והמליצה שלא לשחררו מבית סוהר. כמו כן נודע כרופאו של המרגל מרקוס קלינגברג וכמי שהיה מעורב בהחלטה לשחררו מן הכלא. פרסם שורה ארוכה של מחקרים מדעיים בתחומי מומחיותו בכתבי עת בינלאומיים. מחקריו המצוטטים ביותר עוסקים במכת חום.

בתקופת פעולות התגמול פגש את אורנה זוסמן, בתו של המשורר ומבקר התיאטרון עזרא זוסמן, ולאחר זמן מה נישא לה. לשניים נולדו חמישה ילדים. לאחר מותה של אורנה ממחלת הסרטן קיים שיבולת מספר מערכות יחסים והביא לעולם ילד נוסף. כיום נשוי שיבולת לג'נבייב, עובדת סוציאלית שפגש בעת עבודתו בבית החולים איכילוב.

בשנת 2005 פרסם אוטוביוגרפיה בשם "רופא".

==אוטוביוגרפיה==
* שלמה שיבולת, רופא, הוצאת יהלם, 2005.

== קישורים חיצוניים ==
* דן לחמן, [http://www.e-mago.co.il/Editor/literature-800.htm ביקורת על הספר "רופא"]
* [http://scholar.google.com/scholar?hl=en&lr=&q=%22s+shibolet%22 מפרסומיו המדעיים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה ישראלים
קטגוריה:חיילי חיל הרפואה במלחמת סיני
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת אמסטרדם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
דנאריוס

כסף של הקיסר הרומי גטה]]
דנארי מתקופות שונות
דנאריוס או דנריוס (בלטינית: denarius, ריבוי: denarii) היה שמו של אחד המטבעות במערכת הכספים הרומית. דנאריוס היה מטבע כסף ששימש את הרומים אחרי שנת 211 לפנה"ס. הדנאריוס היה מקבילו של הדרכמה היוונית ברפובליקה הרומית. במקורות העבריים הוא נקרא דינר, ולעיתים זוז, ושוויו הגיע ל-1/4 סלע.

הדנאריוס הוכנס לשימוש בתקופת המלחמה הפונית השנייה ולצורך מימונה. משמעות שמו היא "מכיל עשר", והדינאריוס היה אמור לשקול כמו 10 יחידות אס. בראשיתו, היה קוטרו של המטבע כסנטימטר, הוא הוטבע בכסף טהור ומשקלו היה כ-3.5 גרם. 6250 דנארי שוו כיכר בארץ ישראל. במשך השנים הופחת בהתמדה חלקו של הכסף במשקלו של הדנאריוס, ובמשקל האס, לא תמיד היה כך, ובסביבות 141 לפנה"ס הדנאריוס היה שווה ערך ל-16 אס. בהמשך, חלקו של הכסף הופחת עד כדי מחצית משקלו בשנת 200, ועד כדי אחוז אחד בסוף המאה ה-3.

באמצע המאה ה-3, איבד הדנאריוס את מקומו לטובת האנטוניניאנוס.
הפעם האחרונה בה הוטבע דנאריוס הייתה בשנים 270 ל-275, בתקופת שלטונו של אורליאנוס ובשנים הראשונות לשלטונו של דיוקלטיאנוס.
אולם השימוש בו המשיך גם בתקופה הקרולינגית ובמהלך ימי הביניים.

במערב אירופה ובעיקר בצרפת המשיך תיאור מטבעות מסוימים כ"דֶנְיֶיה" (denier, דנריוס בצרפתית) עד למהפכה הצרפתית. הסימן d לפני המטבע הבריטי עד 1971 נבע ממורשת זו. שמו של המטבע המודרני דינר נובע משמו של הדנאריוס.

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* John R. Melville-Jones, A Dictionary of Ancient Roman Coins (1990)
</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומא העתיקה: מטבעות
זנאבווורק

וווֹיזֵארוֹ זֶנֵאבּוווֹרְק הייתה אשתו של המירדאזמאץ' של ממלכת שאווה ווסאן סגד, אמו של המלך האתיופי סהלה סלאסי, השליט הראשון של שאווה שנשא בתואר נגוס (מלך), סבתו של המלך היילה מאלכות והסבתא רבה של הקיסר מנליק השני. ווויזרו זנאבווורק החזיקה במחוזות מאנז וטגלט כאחוזה פיאודלית פרטית.

זנאבווורק הייתה האישה החזקה ביותר בשוואה במשך שלטונם של בעלה, בנה ונכדה. חרף המאמצים של סהלה סלאסי לפתור את הוויכוחים הממושכים על טבעו של ישו הנוצרי שהשפיעו על הכנסייה האורתודוקסית האתיופית בשאווה, היא התערבה למען הסוסת לדת ("שלוש הלידות"), שהוליך לצו ב-24 בנובמבר 1841 שגירש את כל הכמרים שלא אימצו את גישתה על טבעו של ישו הנוצרי.

היא הצטרפה לכלתה באזאביש, ובגדה בנכדה היילה מאלכות, בזמן הפלישה של הקיסר תוודרוס השני לשאווה ב-1855 על מנת להשליט את המרות של האימפריה האתיופית בממלכת שאווה.

מורשתה נשמרה בשפה האמהרית -זנאבווורק הוא כינוי שניתן לנשים אצילות, תואר זה מתאר כיום נשים נשואות בדרך כלל (גברת).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתיופיה: אצולה
קטגוריה:שאווה
חאק א-דין השני

חאק א-דין השני היה שליט יפאט לקראת סוף המאה ה-14, ובנו של אחמד אבן עלי. טאדסה טמרת כותב על שליט זה "המייסד של ממלכת אדאל כפי שאנו מכירים, שהחלה את מאבקה הארוך כנגד הממלכה הנוצרית (אתיופיה).

אף על פי שאל-מקריזי מציין שחאק א-דין ואחיו סעאד א-דין השני נולדו בבית המלוכה האתיופי, שניהם נהפכו להיות השליטים הגדולים של האסלאם בקרן אפריקה. חאק התחיל את הקריירה כפושע בעקבות מחלוקת בין סבו עלי אבן סאבר א-דין לדוד מולה אספה. טאדסה טמרת מזכיר שחאק היה איש שלמד הרבה מאוד תורה איסלאמית ובאותו הזמן נעשה המנהיג של הקבוצות האסלאמיות.

תוך שהוא מוקף בחסידים מרובים, הוא הכריז על מלחמה כנגד שני קרובי משפחתו. הוא פנה לקיסר האתיופי ניואיה קראסטוס לעזרה, בסדרת התנגשויות הוא הביס את הצבא המשולב שלהם, ודוד מולה אספה נהרג בקרב. הקיסר האתיופי נכנס ליפאט, על מנת לוודא שסבו של חאק עדיין השליט של העיר, על אף שהוקמה בירה חדשה הנקראת וואהאל. (טרימינאם קורא לעיר זאת בשם וופאט). טאדסה טמרת כותב שהעברת הבירה עזרה לשמר את עצמאותה של יפאט, והחלה להשפיע על הממלכות השכנות דאווארו, האדייה ובלה.

חאק א-דין השני מלך כעשר שנים, עד שהוא נהרג בפעולה כנגד חייליו של הקיסר האתיופי. ישנו וויכוח לגבי שנת המוות שלו: אל-מקריזי כותב שחאק נהרג בשנת 776 על פי הלוח המוסלמי (לפי חישוב יוצא שהוא נהרג ב-1373 או 1374), אבל בספר ההיסטוריה של שושלת וואלשמה הוא מת בשנת 1386. הוויכוח ממשיך ואל-מקריזי טוען שהקיסר ששלט בחייו של חאק היה דווית הראשון, בזמן שהמקורות האתיופיים מציינים שמלכותו של חאק החלה בשלטונו של הקיסר ניואיה קראסטוס. טאדסה טמרת טוען שאל-מקריזי צודק בשנת המוות של חאק אך בילבל את הקיסר ניואיה מאריאם עם יורשו המפורסם יותר דווית הראשון, ריצ'רד פאנקהארסט, מקבל את התאריך והזיהוי של אל-מקריזי.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שושלת וולאשמה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
פרנצ'סקו טולדו

פרנצ'סקו טולדו (איטלקית: Francesco Toldo; נולד ב-2 בדצמבר 1971, בפדובה) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת השוער.

==קריירה קבוצתית==
טולדו החל את הקריירה בקבוצת מילאן, אך מעולם לא שיחק עם הקבוצה. במקום זה, הקבוצה האיטלקית השאילה אותו לטרנטו ורוונה בין השנים 1991 עד 1993. טולדו הצטרף לקבוצת פיורנטינה, שם הפך לשוער הראשון של הקבצה במשך שמונה עונות. בזמנו עם ה"סגולים" המתיק את שהייתו עם זכייה בגביע איטליה פעמיים, והשתתפות בליגת האלופות. שנה לפני פשיטת הרגל של פיורנטינה, הוא הועבר לאינטר מילאנו ב-2001. הוא היה השוער הראשון של הקבוצה הזו למשך 4 שנים, עד קיץ 2005, כאשר השוער הברזילאי ז'וליו סזאר הצטרף וגרם להורדתו של טולדו לספסל למשך משחקי הקיץ. הוא חזר לשחק כשוער הראשון בפברואר 2006 בזמן ירידה בכושר של סזאר, לא לפני פרסום שמועות על מעברו לפאלרמו, מילאן, ובחזרה לפיורנטינה. הארכת החוזה תשאיר אותו במועדון אינטר עד 2009. במשחק עגום מאוד של הקבוצה, טולדו הוציא את הכדור מהרשת לא פחות משש פעמים בגביע איטליה 2007.
בשנת 2010 אחרי תשע שנים בקבוצת אינטר פרש טולדו בגיל 39.

==קריירה בינלאומית==
בסוף 2004, טולדו שיחק בנבחרת איטליה 28 פעמים. הוא היה שחקן רזרבי בטורניריה של איטליה ביורו 96, מונדיאל 1998, מונדיאל 2002, ויורו 2004, למרות היותו אחד השוערים הטובים בעולם בתקופה זו.

לעומת חוסר ההשתתפות בטורנירים רבים, הוא הצליח להראות את יכולתו כשוער ביורו 2000. על אף תחרות חזקה עם שוערים כמו ג'אנלואיג'י בופון, טולדו נבחר לפתוח ביורו 2000, מכיוון שבופון שבר את ידו במשחק ידידות נגד נורווגיה רק שמונה ימים לפני תחילת הטורניר. טולדו עזר לנבחרתו להגיע לגמר, שם הפסידו לנבחרת צרפת. בזמן חצי הגמר נגד הולנד, מארחת הטורניר, טולדו הציל פנדל בזמן המשחק ולאחר מכן שניים בקרב הפנדלים. לעומת הצלחתו בחצי הגמר, הוא נכשל בהצלת בעיטה קריטית של סילביאן ווילטורד לקראת סוף המשחק כאשר איטליה הובילו 1-0. בתוספת הזמן צרפת ניצחה הודות לגול של דויד טרזגה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.inter.it/en/archivio_giocatore/G0724 פרופיל באתר הקבוצה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלני מילאן
קטגוריה:כדורגלני הלאס ורונה
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:שוערי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1971