OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קורס טיס

מדריכת טיסה ב[[קנדה ותלמידה ליד מטוס ססנה 172]]
קורס טיס הוא קורס לימוד להטסת מטוס. מטרת הקורס היא רכישה וחידוד של מיומנויות אוויריות בסיסיות.<ref></ref>

קורס טיס יכול להתבצע במסגרת סילבוס מובנה עם מדריך טיס בבית ספר לטיסה או כשיעורים פרטיים עם מדריך טיסה כל עוד מתקיימים כל הדרישות לתעודת הטייס.

בדרך כלל קורס טיס מורכב משילוב של שני חלקים:
* שיעורי טיסה במטוס או במאמן טיסה.
* שיעורי בית הספר לטיסה הניתנים בעיקר כהרצאה או שיעור בכיתה על ידי מדריך טיסה שבו נלמדת אווירונאוטיקה כהכנה לבחינות הסמכה בכתב ובעל-פה.<ref></ref>

בתי ספר לטיסה בדרך כלל משכירים מטוסים לסטודנטים ולטייסים מורשים בתעריף שעתי. בדרך כלל, התעריף לשעה נקבע על ידי מד ההובס או טיימר הטאצ' של המטוס, לכן התלמיד מחויב רק כאשר מנוע המטוס פועל.<ref></ref>

בית הספר העתיק ביותר לאימוני טיסה הוא בית הספר המרכזי לטיסה של חיל האוויר המלכותי שהוקם במאי 1912 ב-Upavon , בריטניה.<ref></ref> בית הספר לטיסה אזרחית הוותיק ביותר שעדיין פעיל בעולם נמצא בגרמניה בווסרקופה .

== רישיונות ==
טייסים חייבים תחילה להוציא רישיון טייס הפרטי (PPL) . לאחר מכן הם יכולים להתקדם לרישיון טייס מסחרי (CPL) , ולבסוף לרישיון טייס לתחבורת תעופה (ATPL) .

לחלק מהמדינות יש רישיון טייס נפרד למטוסים קלים , אך הוא אינו בינלאומי.

נדרשים רישיונות נפרדים לקטגוריות מטוסים שונות, כמו מסוקים ומטוסים.
סימולטור רמה D המשמש להמרת סוג הרישיון
דירוג סוג הוא התהליך שמבצע טייס כדי לעדכן את הרישיון שלו ולאפשר לו להטיס סוג אחר של מטוס.<ref></ref> דירוג כיתה הוא רישיון המכסה מספר מטוסים.

דירוג מכשירים מאפשר לטייס לטוס תחת כללי טיסת מכשירים (IFR). דירוג לילה מאפשר לטייס לטוס בלילה.<ref></ref>

== בישראל ==
בצבא הגנה לישראל מתקיים קורס טיס (צה"ל) מיוחד.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תעופה
קטגוריה:רישוי
קטגוריה:ניהול תחבורה
סלמאן ח'אן

סלמאן ח'אן (Salman Khan; נולד ב-27 בדצמבר 1965) הוא שחקן קולנוע הודי, זוכה שני פרסי פילמפייר (האוסקר ההודי). ואחד השחקנים המצליחים בקולנוע ההודי. 

הוא אחד משלושת כוכבי הקולנוע הגדולים של בוליווד מאז שנות ה-90 ונחשב לאחד מ" שלושת החאנים ": אמיר ח'אן, שאה רוח' ח'אן וסלמאן ח'אן. יחד, הם כיכבו בעשרות סרטי בוליווד הרווחיים ביותר. 

== ביוגרפיה ==
ח'אן נולד בעיר אינדור שבהודו בשם עבד א-רשיד סלים סלמאן ח'אן. אביו הוא הסופר והתסריטאי סלים ח'אן ואימו היא סושילה צ'אראק. יש לו שני אחים ושתי אחיות. שני אחיו, ארבאז ח'אן וסוהאיל ח'אן, גם הם שחקנים, ואחותו אלווירה ח'אן אניהוטרי היא מעצבת אופנה אשר נשואה לשחקן אטול אניהוטרי ועוד אחות מאומצת בשם ארפיטה ח'אן. אביו ממוצא מוסלמי ואילו אימו ממוצא הינדואיזם. במשפחתו של סלמאן אהדו את הקולנוע ההודי, ומגיל צעיר הוא החל לשחק בסרטים. 

בשנת 1989 שיחק בסרט "מיין פיאר קיה", עליו זכה בפרס פילמפייר להופעת הבכורה הטובה ביותר לשחקן וקיבל מועמדות לשחקן הטוב ביותר.

==פילמוגרפיה==
*מרוץ בין אחים
*אהובתי אני שלך
*משהו זז בלב עם שאה-רוח' ח'אן
*Rahul-אהובתי תביני (1999)
*Tere Naam-אהבה (2003)
*Mujhes Shaadi Karogi-הצעת נישואין עם אקשאיי קומאר (2004)
*No Entry-אין כניסה עם אניל קאפור (2005)
*Lucky No Time For Love-לאקי אין זמן לאהבה (2005)
*Jaan E Mann-שבויים באהבה עם אקשאיי קומאר (2006)
*מריגולד - Marigold עם אלי לרטר (2007)
*Partner-השותף (2008)
*Wanted-המבוקש (2009)
*Dabangg-ללא מורא (2010)
*שומר ראש עם קארינה קאפור (2011)
*Ready-מוכן ומזומן (2011)
*Dabangg2-ללא מורא2 (2012)
*Tiger-טייגר עם קתרינה קייף (2012)
*Jai ho-גאי הו (2013)
*Kick-קאיק (2014)
*Bajrangi Bhaijaan עם קארינה קאפור (2015)
*Pathaan (2023)
*אחי היקר (2023)
*תאומים - עם קריסמה קאפור

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה הודים
קטגוריה:מדבבים הודים
קטגוריה:מפיקי קולנוע הודים
קטגוריה:דוגמנים הודים
קטגוריה:הודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:זוכי פרס פילמפייר
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1965
קטגוריה:מוסלמים הודים
קטגוריה:פשטונים
בית תפילה

[[היכל קורל של בוקרשט, בית תפילה יהודי]]
ה[[פרתנון באתונה, בית תפילה מתקופת יוון העתיקה]]
בית תפילה הוא מבנה המיועד לתפילות ולטקסים דתיים שונים. 

לפי היהדות, אסור לזלזל בבתי תפילה, במקרה ודבר כזה קורה צריך לבקש סליחה מה׳. 

לדתות בדרך כלל יש בית תפילה המיוחד להן. היהודים מתפללים בבתי כנסת (בעבר גם בבית המקדש), הנוצרים מתפללים בכנסייה, המוסלמים במסגד, וכך למרבית שאר הדתות בתי-תפילה משלהן. ישנם טקסים שנערכים במקומות ייחודיים בטבע, כגון טקסים הינדואיסטים על נהר הגנגס שבהודו.

בעבר, עובדי האלילים נהגו לשים פסל של אלוהיהם בבית התפילה, כגון המקדשים ביוון העתיקה. בחפירות שנערכו התגלו פסלים ודמויות בבתי הכנסת השונים המעידים על עבודה זרה שנעשתה במקום. דוגמה לכך היא הצבת הפסל במרכז הבמה בכיוון התפילה.

בית התפילה הוא מקום שהשתנה באופן ניכר במהלך ההיסטוריה, והותאם לזמן ולתרבות. דוגמה להתפתחות היא נושא כיוון התפילה. ליהדות בתחילה לא היה כל כיוון מיוחד, אך עם הזמן השתרש הנוהג להתפלל לכיוון ירושלים ובית המקדש. בתחילה התפללו גם המוסלמים לכיוון ירושלים, אך לאחר בידול האסלאם מהיהדות שונה הכיוון ופנה למכה.

ביהדות ישנה הלכה האוסרת על יהודי להיכנס לבתי עבודה זרה, כך גם לכנסייה, אך לעומת זאת מותר להיכנס למסגד. זאת משום שהמוסלמים מאמינים באל אחד כמו היהודים, ואילו אמונת הנוצרים נחשבת לרוב הפוסקים כעבודה זרה.

== ראו גם ==
* מקדש

==הערות שוליים==

קטגוריה:מבני דת
יותר טוב כלום מכמעט

"יותר טוב כלום מכמעט" הוא האלבום השני של הזמר עברי לידר, שיצא לחנויות ביולי 1999. האלבום הגיע למעמד זהב זמן קצר לאחר צאתו לחנויות, ומאוחר יותר למעמד פלטינה, עם מכירות של מעל 40,000 עותקים.

המופע "יותר טוב כלום מכמעט" הועלה 150 פעמים וזיכה אותו, בין השאר, בפרס "מופע השנה" בטקס פרסי תעשיית המוזיקה הישראלית "תמוז" 2000.

== רשימת רצועות ==

== משתתפים באלבום ==
*עברי לידר - שירה, פסנתר וקלידים, כותב מילים, מלחין, מעבד
*יועד נבו - גיטרות, גיטרה בס, קלידים, מעבד, טכנאי הקלטה, טכנאי מיקס
*גלעד שמואלי - תופים וקולות
*גולן זוסקוביץ - גיטרה בס בשירים 1, 4, 5, 7, 9, 11, 12

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלבומי עברי לידר
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומים בעברית
עופרה הרנוי

עופרה הרנוי (Ofra Harnoy; נולדה ב-31 בינואר 1965) היא צ'לנית קנדית ילידת ישראל.

== חייה ==
הרנוי נולדה בחדרה ועברה עם משפחתה לטורונטו בשנת 1971. באותה שנה גם החלה ללמוד נגינה בצ'לו אצל אביה, יעקב הרנוי. עם מוריה נמנו ולדימיר אולוף, ויליאם פלית', פייר פורנייה, ז'קלין די פרה ומסטיסלב רוסטרופוביץ'.

הופעת הבכורה המקצועית של הרנוי כסולנית עם תזמורת הייתה בגיל עשר. הופעותיה כסולנית תזמורת והרסיטלים הראשונים שלה בקרנגי הול שבניו יורק בשנת 1982 קצרו שבחים הן מצד המבקרים והן מקהל המאזינים.

הרנוי ביצעה והקליטה בהופעת בכורה עולמית את הקונצ'רטו לצ'לו של אופנבך בשנת 1983 ואת הקונצ'רטו לצ'לו של ארתור בליס בהופעת בכורה בצפון אמריקה. כמו כן הקליטה בפעם הראשונה כמה קונצ'רטי של ויוואלדי.

הרנוי ידועה בדימוי הזוהר שלה ובהופעה המזכירה דוגמנית אופנה, תכונות שהובלטו לא פעם כדי לקדם את המוזיקה שלה. במובן זה היא נחשבת לחלוצת הסגנון הזוהר, שהופיע בשנות ה-90 אצל נגני מוזיקה קלאסית דוגמת הכנרת ונסה-מיי ורביעיית המיתרים בונד.

==פרסים==
*זוכת כמה תחרויות קנדיות חשובות.
*פרס אגודת אמנים קונצרטנטיים בניו יורק לשנת 1982.
*פרס המוזיקאית הצעירה לשנת 1983 ממגזין מוזיקה אמריקאי.
*פרס ג'ונו לשנים 1987 ו-1988 על האלבום הקלאסי הטוב ביותר.
*פרס ג'ונו לשנים 1990, 1992, 1993 לאמנית השנה בנגינה בכלי.
*"גראן פרי די דיסק" לשנת 1988.
*פרסים אחדים של "מצטיינת השנה" ו"נבחרת הביקורת" על הקלטותיה מהמגזינים "גרמופון", "היי פידליטי" ו"תשואות".

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.cello.org/newsletter/articles/harnoy.htm ראיון עם עופרה הרנוי]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקאיות יהודיות
קטגוריה:מוזיקאים יהודים קנדים
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:צ'לניות קנדיות
קטגוריה:צ'לניות יהודיות
קטגוריה:נגנים יהודים קנדים
קטגוריה:ישראליות שהיגרו לקנדה
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לקנדה
קטגוריה:קנדיות שנולדו ב-1965
מישה מייסקי

מיכאל (מישה) מייסקי או ברוסית - מיכאיל לאופולדוביץ' מייסקי, בלטבית: Miša Maiskis (נולד ב-10 בינואר 1948 בריגה, לטביה) הוא צ'לן ישראלי ממוצא יהודי-רוסי, החי בבלגיה, זוכה תחרות צ'ייקובסקי הבינלאומית במוסקבה בשנת 1966.
בקונצרט בפרייבורג בשנת 2016

==קורות חיים==
===ראשית חייו===
מישה מייסקי נולד בריגה, לטביה, ב-1948, למשפחה של מוזיקאים. בילדותו היה חבר לבית הספר בריגה עם רקדן הבלט מיכאיל ברישניקוב. מגיל 8 התחיל ללמוד צ'לו ואחרי לימודים בבית ספר למוזיקה נרשם לקונסרבטוריון של ריגה. אחיו ולרי למד נגינה בפסנתר ואחותו -נגינה בכינור. החל משנת 1962 עבר ללמוד בקונסרבטוריון של לנינגרד והחל מ-1963 בקונסרבטוריון של מוסקבה אצל מסטיסלב רוסטרופוביץ' .
מגיל הנעורים בנה מייסקי קריירה במסעות קונצרטים ברחבי ברית המועצות. בשנת 1965 זכה בפרס ראשון בתחרות על-סובייטית לנגינה וב-1966 בתחרות הבינלאומית צ'ייקובסקי במוסקבה.
אחרי עלייתה לישראל של אחותו, לינה יאקובסון בשנת 1969, לא הורשה מייסקי לצאת מחוץ לברית המועצות בגלל חשש השלטונות שיעזוב את המדינה. לאחר מכן התחיל לסבול מהצקות ונלקחה ממנו מלגת הלימודים. בשנת 1970 אחרי שנתפס קונה טייפ ללא רשות מחנות המיוחדת שנועדה רק לנומנקלטורה נתפר לו תיק פלילי והושלך לכלא למשך 4 חדשים, ואחר כך ריצה 14 חדשים עבודות כפייה במחנה עבודות בעיר דזרז'ינסק באזור גורקי.
אחרי שחרורו על מנת להימנע מגיוסו לצבא הסובייטי התאשפז לחודשיים בבית חולים פסיכיאטרי במוסקבה. שם למד יוגה ומדיטציה. אחרי שנתיים של השבתה מנגינה חזר בהצלחה לאמנותו האהובה. ב-8 בנובמבר 1972 הצליח לעזוב את ברית המועצות ולעלות לישראל בעזרת התערבותו של ראש עיריית ירושלים, טדי קולק ואיש עסקים יהודי אמריקאי ששילם את הכופר (20,000 דולר) שנדרש כפיצוי על הלימודים על ידי השלטונות הסובייטיים.

===העלייה לישראל וקריירה אמנותית הבינלאומית===
אחרי הגיעו לישראל התגורר תקופה בעיר חולון. בקריירת ההופעות וההקלטות שלו, עבד מייסקי בשיתוף פעולה מתמשך עם אמנים כמו הפסנתרנים מרתה ארחריץ' וראדו לופו, הכנרים ודים רפין וגדעון קרמר והמנצחים ליאונרד ברנשטיין, זובין מהטה ולדימיר אשכנזי, דניאל בארנבוים וג'וזפה סינופולי.
זכה שלוש פעמים בפרסים של אקדמיית דיסקים בטוקיו וכן ב"גראן פרי" לדיסקים בפריז. מייסקי הקליט לראשונה את כלל יצירותיו של יוהאן סבסטיאן באך לצ'לו, ללא ליווי.
בשנת 2005 הופיע, בין היתר, לצד בתו בפסטיבל למוזיקה קאמרית באילת.

==חייו הפרטיים==
כיום חי מייסקי בבלגיה אולם הוא עדיין מחזיק באזרחות ישראלית.
אחיו היה נגן העוגב ולרי מייסקי. לילי מייסקי, בתו של מישה, היא פסנתרנית ובנו אלכסנדר מייסקי הוא כנר. ב-1 בפברואר 2019 הופיעו השלושה יחד בקונצרט ה"שוברטיאדה" השנתי בסדרת "קאמרי בצהרי שישי" של התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון.

==לקריאה נוספת==
**"וידויו של צ'לן צמרת" כתבה וראיון מאת דורית גבאי במוסף "המגזין" של מעריב, 20.2.2008, עמ' 8–9

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי לטביה
קטגוריה:יהודים לטבים
קטגוריה:צ'לנים ישראלים
קטגוריה:צ'לנים יהודים רוסים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ריגה: אישים
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של מוסקבה
מישה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
פסטיבל בשקל

סמליל העמותה

"פסטיבל בשקל" היא עמותה הפועלת לשינוי חברתי לחיזוק הפריפריה הכלכלית, החברתית והגאוגרפית בישראל. העמותה פועלת בקרב הקהילות השונות והנוער על ידי העצמה ופעילות תרבותית. הכניסה וההשתתפות בכלל פעילויות העמותה היא במחיר סמלי של שקל אחד.

בתשלום של שקל אחד יש אמירה חברתית על מחירי הכניסה הגבוהים למופעי בתרבות בארץ, המונעים מרבים ליהנות מהמופעים. התשלום הסמלי מבטיח שפעילויות העמותה יהיו נגישות באופן שווה לכל חברי הקהילה.

מסר העמותה הוא שכל אדם זכאי לתרבות וכי תרבות איננה מותרות. 

מטרות העמותה הן הרחבת מעגל צריכת התרבות, קידום היצירה בקהילה המקומית בשכונות והקמת בסיס למפגש בין קצוות חברתיים. 

העמותה נוסדה בשנת 2001 על ידי קבוצת חברים ואמנים ובהם שאנן סטריט סולן להקת הדג נחש, מפיק הפסטיבל כרמי וורטמן, הזמר חיים אוליאל ועוד.

הפסטיבל, נודד ברחבי הארץ ומקיים אחת לשנה במספר שכונות ויישובים בפריפריה, בשיתוף עם הרשות המקומית. בעזרת בני נוער מקומיים מעלים פסטיבל ססגוני שנותן במה ללהקות וכישרונות מקומיים וכן לטובי אומני ישראל בתחום המוזיקה בהם: ברי סחרוף, היהודים, הדג נחש, קרולינה, כנסיית השכל, מושיק עפיה, דודו טסה, מיכאל גריילסאמר, גבע אלון, חיים אוליאל, עידן יניב, מירי מסיקה, רמי פורטיס, טיפקס, סינרגיה, סגול 59 ועוד.

משנת 2002 התקיימו פסטיבלים בשכונות ובישובי פריפריה כגון: שכונת הקטמונים, פסגת זאב ובקריית מנחם שבירושלים. קריית שמונה, עכו, מגדל העמק, בית שאן, מועצה אזורית גלבוע, בת ים, לוד, קריית גת, ירוחם, שדרות, דימונה, ערד, קריית מלאכי מעלות-תרשיחא ועוד. 
כמות המשתתפים הממוצעת באירועי העמותה עומדת על כ-7,000.

ב-22 באוגוסט 2012 התארח הפסטיבל במעלות-תרשיחא, בפארק "ברוכים הבאים" שבכניסה לעיר. אל הפסטיבל הגיעו קרוב ל-8,000 משתתפים וברשימת המופיעים: תיאטרון רחוב לופטגישפט ומופע ילדים, ברי סחרוף, רמי פורטיס, מושיק עפיה, קרולינה, לוס כפרוס, מופע הארנבות של דוקטור קספר, טג', פלורנטין, עושאק אל שיח אימאם ו-Selfish Shepherd.

בספטמבר 2013 התקיים הפסטיבל שוב במעלות-תרשיחא בהנחיית מודי בר-און.

בשנת 2016 נערך הפסטיבל לראשונה גם בסחנין.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

בשקל, פסטיבל
קטגוריה:ארגונים חברתיים בישראל
קטגוריה:ישראל: פסטיבלי מוזיקה
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ישראל: ארגוני תרבות
קטגוריה:ישראל: ארגונים הפועלים לפיתוח הפריפריה
פונקציית זטא

בתורת המספרים ובתחומים אחרים במתמטיקה, פונקציית זטא הוא שם כללי לכמה פונקציות מרוכבות הלוקחות את השראתם מהדוגמה הראשונה והחשובה ביותר לפונקציה כזו - פונקציית זטא של רימן. המושג אינו מוגדר באופן מדויק
ומשמעותו תלויה בהקשר. מאידך, ישנן פונקציות זטא רבות שאינן מקיימות תכונות אלו כלל.

==הגדרה==
ברמה הכללית ביותר פונקציית זטא יכולה להיות כל טור דיריכלה מוכלל עם ממקדמים חיוביים. זאת אומרת פונקציה מרוכבת שיש לה פיתוח לטור מהצורה הבאה:
<math>\zeta(s)=\sum a_i z_i^s</math> כאשר <math>a_i</math> ו - <math>z_i</math> הם סדרות של מספרים ממשיים חיוביים. המקדמים <math>a_i</math> (והמספרים <math>z_i</math>) מקודדים בדרך כלל מידע כמותי על אובייקט מתמטי כלשהו, ופונקציית זטא מאפשרת לחקור אובייקט זה באמצעות כלים של אנליזה מרוכבת.

במקרים רבים נהוג לדרוש מפונקציית זטא תכונות נוספות, בדרך כלל את ארבעת התכונות שדורשים מפונקציית L: פיתוח לטור דיריכלה (זאת אומרת שהספרים <math>z_i</math> צריכים להיות שלמים), פיתוח למכפלת אוילר, המשכה מרומופית לכל המישור, ומשוואה פונקציונלית.

ניתן להתייחס לפונקציות L כאל גרסאות מעוותות (twisted) של פונקציות זטא, בהם המקדמים <math>a_i</math> אינם חיוביים (או ממשיים).

החיוביות של המקדמים <math>a_i</math> מקלה על המחקר של פונקציות זטא (לאמות פונקציית L אחרות) למשל בזכות הלמה של לנדאו

==דוגמאות==
* פונקציית זטא של רימן - הדוגמה האולטימטיבית. מקיימת את כל התחונת המקובלות של פונקציות זטא ופונקצויות L.
* פונקציית זטא של דדקינד - מקיימת את כל התחונת המקובלות של פונקציות זטא ופונקצויות L.
* פונקציית זטא של חבורה - חסרת המשחה מרומורפית (לכל המשור) ומשוואה פונקצאונלית
* פונקציית זטא הצגתית של חבורה - חסרת המשחה מרומורפית (לכל המשור) ומשוואה פונקצאונלית.
* פונקציית זטא של סלברג. איננה טור דיריכלה רגיל אלה טור דירכלה מוכלל.

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">

* Mathematical Society of Japan's Encyclopedic Dictionary of Mathematics (pp 1372-1392), MIT Press, 1977.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://empslocal.ex.ac.uk/people/staff/mrwatkin/zeta/directoryofzetafunctions.htm a directory of all known zeta functions]
==הערות שוליים==

קטגוריה:תורת המספרים האנליטית
משוואת היזן ויליאמס

משוואת היזן ויליאמס (באנגלית: Hazen Williams equation), היא משוואה בהידראוליקה המשמשת לחישוב מפל לחץ או מפל עומד בזרימת מים בצינור עקב החיכוך בזרימה.

משתמשים במשוואת היזן ויליאמס לחישוב מפל הלחץ במערכות זרימת מים קרים: צנרת לכיבוי אש, אספקת מים, ומערכות השקיה בחקלאות. תוצאת החישוב הן ביחידות פאונד לאינץ' מרובע (psi) ליחידת אורך של הצינור ברגל (foot). שימוש ביחידות מידה שונות ישנה את המקדם של המשוואה.

== המשוואה ==
:<math>P_d=\frac{4.52\quad Q^{1.85}}{C^{1.85}\quad d^{4.87}}</math>

*P<sub>d</sub> - מפל הלחץ בצינור, ליחידת אורך של הצינור psi/foot

*Q - הספיקה בגלונים בדקה

*d - קוטר פנימי של הצינור באינצ'ים

*C - מקדם החיכוך, המספר הגבוה יותר מציין צינור חלק יותר:

== מקדמי חיכוך C ==
להלן מספר ערכים למקדם החיכוך C לצנרת מחומרים נפוצים:
:140 - צינור אזבסט צמנט
:100 - צינור ברזל יצוק
:100 - צינור בטון
:130 - צינור נחושת
:100 - צינור פלדה מגולבנת
:140 - צינור פוליאתילן
:150 - צינור פי וי סי

== לקריאה נוספת ==
<div style="text-align: left; direction: ltr; margin-left: 1em;">
*Turf Irrigation Manual, 5th Ed., by James A. Watkins, published by Telsco, 1987. 
*1982 Handbook of Hydraulics by Ernest F. Brater and Horace Williams King.Sixsth Edition. McGraw-Hill Book Company. פרק 6.
== קישורים חיצוניים ==
*[http://www.lmnoeng.com/hazenwilliams.htm מחשבון לחישוב מפל הלחץ לפי משוואת היזן ויליאמס, באנגלית]
*[http://www.engineeringtoolbox.com/hazen-williams-water-d_797.html משוואת היזן ויליאמס לחישוב הפסד חיכוך בזרימה, באנגלית]

קטגוריה:הנדסה אזרחית
קטגוריה:הנדסת מכונות
קטגוריה:צנרת
לאוקואון (מיתולוגיה)

לאוקואון מאת הצייר [[אל גרקו (1604–1614)]]
לָאוֹקוֹאוֹן (ביוונית: Λᾱοκόων) הוא דמות מיתולוגית של כהן העיר טרויה שנענש על ידי האלים ונחנק ביחד עם בניו על ידי נחש. דמות זו התפרסמה במיוחד החל מתקופת הרנסאנס בזכות גילוי פסל לאוקואון ברומא.
== דמותו ==
על פי המיתולוגיה היוונית, במהלך מלחמת טרויה, לאחר שכשלו היוונים בכיבוש טרויה בדרכי מלחמה, הם פנו לדרכי עורמה. היוונים בנו סוס עץ חלול והחביאו בתוכו לוחמים. את הסוס הם הקדישו לאלה אתנה.

על פי גרסה אחת של הסיפור, לאוקואון הזהיר את בני עמו שיש להיזהר מהיוונים גם בשעה שהם נותנים מתנות. בני טרויה לא שעו לאזהרתו, ולאוקואון שלח חץ אל סוס העץ. האלה אתנה כעסה על לאוקואון על שפגע במתנתה, ושלחה שני נחשי ים ענקים לנקום בו. הנחשים התנפלו על הכהן ועל שני בניו וחנקו אותם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:מיתולוגיה רומית
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
קטגוריה:לאוקואון
פסל לאוקואון

פסל לאוקואון, מוזיאון ה[[ותיקן, רומא]]
פסל לָאוֹקוֹאוֹן או פסל לאוקואון ובניו הוא פסל המתאר את מותו של לאוקואון, כהן העיר טרויה. בפסל מוצגים לאוקואון ושני בניו במאבקם בנחשי הים שנשלחו להרוג אותם, כנקמה על אזהרתו של לאוקואון מפני מתנת סוס העץ שקיבלה העיר טרויה מידי היוונים. זהות יוצר הפסל אינה ידועה. הפסל עשוי שיש וגובהו 242 ס"מ. הפסל מתוארך לשנת 50 לספירה. הוא מוצג בוותיקן, במוזיאון פיו-קלמנטין.

הפסל נמצא ליד מעיינות טיטוס בפרברי רומא ב-16 בינואר 1506, בידי איכר איטלקי. את הפסל זיהו האדריכל ג'וליאנו דה סנגלו ומיכלאנג'לו, כפסל לאוקואון, אותו תיאר פליניוס הזקן בספרו תולדות הטבע. האפיפיור יוליוס השני רכש את הפסל מיד לאחר גילויו, והוא נחשב לאחד הפסלים הראשונים שהוצבו במוזיאון הוותיקן.

הפסל משמש לאמנים ולתאורטיקנים של האמנות כגון גוטהולד אפרים לסינג וקלמנט גרינברג כאמת מידה לפיסול ולאמנות מאז גילויו.

בספרו "סוף הדרך" מזכיר הסופר ג'ון בארת' את פסל לאוקואון פעמים רבות. הגיבור בספר זה, ג'ייק הורנר, מטלטל עמו בכל מעבר דירה את פסל הלאוקואון שלו, ומציין כי במבט בפניו של לאוקואון יכול היה פעמים רבות לזהות את מצב רוחו שלו עצמו.

==לקריאה נוספת==
*אריאל הירשפלד, אל אחרון האלים, הוצאת כתר תל אביב, 2003, עמ' 122–123.
*גוטהולד אפרים לסינג, לאוקואון, או על גבולי הציור והשירה, הוצאת ספריית פועלים, תל אביב, 1983.
*פליניוס, חקר הטבע, תרגם לעברית רוני רייך, ירושלים 2009, ספר 36, פסקה 37.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:פיסול יווני
קטגוריה:מוזיאוני הוותיקן: פסלים
קטגוריה:פסלי עירום
קטגוריה:גברים בפיסול
קטגוריה:לאוקואון
סילביה מרקוביץ'

סילביה מרקוביץ (נולדה ב-30 בינואר 1952) היא כנרת רומניה-ישראלית ממוצא יהודי, החיה בצרפת ובאוסטריה
בשנת 1976 עלתה מרומניה לישראל וקיבלה אזרחות ישראלית.

==רקע משפחתי, לימודיה ותחילת פעילותה המוזיקלית ברומניה.==

סילביה מרקוביץ'-פאגין נולדה בבקאו שברומניה, לאברהם מרקוביץ' ולאנה לבית כץ. אחרי לימודי מוזיקה בעיר הולדתה היא למדה בקונסרבטוריון בוקרשט והייתה תלמידתו של הכנר שטפן גאורגיו מאז הייתה בת 12. בגיל שש-עשרה הופיעה לראשונה מחוץ לארצה, בקונצרט בהאג, הולנד, תחת שרביטו של ברונו מאדרנה.

==זכייתה בפרסים יוקרתיים בחו"ל וברומניה==

בשנת 1969 זכתה בפרס השני בתחרות מרגריט לונג/ז'אק טיבו בפריז, כשהפרס הראשון לא הוענק לאיש מהמתחרים. אז זכתה גם במונקו בתחרות ע"ש הנסיך רניה שלישי בפרס מיוחד על ביצוע של יצירה מוזיקלית בת זמננו. בשנת 1970 הייתה הזוכה בפרס הראשון בתחרות ג'ורג'ה אנסקו בבוקרשט.

==המשך קריירה הבינלאומית מרומניה ואחרי הגירתה ==
בשנת 1971 אחרי הופעה כסולנית עם התזמורת הסימפונית של לונדון, הוזמנה על ידי קלאודיו אבדו לנגן את הקונצרטו השני לכינור מאת בלה בארטוק עם תזמורת לה סקאלה. 
בשנת 1972 לרגל חגיגת יום הולדתו ה-90, הזמין אותה לאופולד סטוקובסקי לנגן את הקונצ'רטו לכינור של גלאזונוב עם התזמורת הסימפונית של לונדון ברויאל אלברט הול. חברת דקה הקליטה את הקונצרט.
החל משנת 1976, כשעלתה מרומניה של צ'אושסקו לישראל, התאפשר לה לפתח קריירה בינלאומית, חופשייה ממגבלות פוליטיות.
מתחילת שנות ה-1980 חיה ופעלה בגרמניה כמורה בבית הספר הגבוה למוזיקה בעיר זארבריקן וכמו כן באקדמיה למוזיקה של טיבור וארגה בסיון בשווייץ. היא פרופסור בפקולטה למוזיקה של האוניברסיטה לאמנויות הבמה של גראץ באוסטריה. 

היא מנגנת על כינור אלבאני מסביבות שנת 1800 ומרבה להופיע בדרום אמריקה, בארצות הברית, ביפן, בישראל וברחבי אירופה. היא פעילה גם כנגנית מוזיקה קאמרית ומופיעה לעיתים קרובות ברסיטלים עם פסנתרנים מפורסמים, ולאחרונה גם עם בנה, אמו פאז'ן. 
 
בין הקלטותיה החשובות: סונאטות של קלוד דביסי, סזר פרנק וגבריאל פורה וקונצ'רטו לכינור של ז'אן סיבליוס עם נמה ירווי והתזמורת הסימפונית של גטבורג.

===חייה הפרטיים===
לסילביה מרקוביץ', הנשואה לכנר השווייצרי דייגו פאז'ן וחיה בשטרסבורג בצרפת, יש שני ילדים - שרה, זמרת סופרן ואמו, פסנתרן.

==פרסים ואותות הוקרה== 
*1969 - הפרס השני (הפרס הראשון לא הוענק) בתחרות הבינלאומית מרגריט לון/ז'אק טיבו בפריז
*פרס מיוחד של הנסיך רנייה של מונקו עבור ביצוע של יצירה עכשווית
*1970 - הפרס הראשון בתחרות הבינלאומית "ג'ורג'ה אנסקו" בבוקרשט.

==מקורות==
* Alain Pâris - Dictionnaire des interpretes Robert Laffont, Paris ,1995 (לקסיקון למבצעי מוזיקה קלאסית - מאת אלן פארי, רובר לאפון, פריז 1995)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.doremi.com/Silvia.html ביוגרפיה שלה ברשת]

 

קטגוריה:כנריות יהודיות
קטגוריה:כנריות ישראליות
קטגוריה:כנריות רומניות
קטגוריה:ישראליות ילידות רומניה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:בקאו: אישים
קטגוריה:עולות בשנות ה-1970
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
נמה ירווי

נמה ירווי (באסטונית: Neeme Järvi, נולד ב-7 ביוני 1937) הוא מנצח אסטוני.
== חייו ==
ירווי נולד בטאלין, שם אף התחיל לימודיו, אותם המשיך בלנינגרד, אצל יבגני מרווינסקי ואחרים. בראשית הקריירה שלו, עבד כמנצח ברדיו אסטוניה ובתזמורת הסימפונית של הטלוויזיה, בתזמורת האסטונית הממלכתית ובאופרה של טאלין. בשנת 1971 זכה בפרס ראשון בתחרות המנצחים הבינלאומית של האקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'יליה ברומא.

הופעת הבכורה האמריקאית של ירווי הייתה במטרופוליטן אופרה, שם ניצח על יבגני אונייגין בשנת 1979. בשנת 1980 היגר לארצות הברית ובשנת 1987 התאזרח בה. בשנת 1982 התמנה למנצח ראשי של התזמורת הסימפונית של גטבורג, משרה שבה החזיק עד שנת 2004, הכהונה הארוכה ביותר של מנצח ראשי בתולדות התזמורת. בתקופת כהונתו השתפרו מאוד הן פרופיל ההקלטות של התזמורת והן המוניטין שלה. כמו כן עזר ירווי בקבלת תמיכה כספית מחברת וולוו, שסייעה לתזמורת להגדיל את מספר חבריה מ-80 ל-110 נגנים. לאחר פרישתו היה ירווי למנצח ראשי אמריטוס של תזמורת גטבורג. 

במקביל לעבודתו עם תזמורת גטבורג, היה ירווי גם המנצח הראשי של התזמורת הסקוטית הלאומית בשנים 1984 עד 1988. בשעתו, התייחס לשתי התזמורות שבניצוחו כאל "הפילהרמונית של ברלין" (הסקוטית) ו"הפילהרמונית של וינה" (גטבורג) שלו. עם התזמורת הסקוטית הקליט מספר רב של הקלטות חשובות לחברת צ'אנדוס, בהן מחזורים של פרוקופייב ודבוז'אק, כמו גם פואמות סימפוניות של ריכרד שטראוס, יצירות שונות של שוסטקוביץ', בהן הסימפוניות הרביעית, השביעית והעשירית, ושני הקונצ'רטי לכינור עם לידיה מורדקוביץ'. אחרי הופעה כמנצח אורח בדצמבר 2006, לאחר 9 שנות היעדרות מן התזמורת הסקוטית הלאומית, הכתירה אותו התזמורת בתואר "מנצח החצר". 

משנת 1990 עד 2005 עבד ירווי עם אדוארדו מאטה, ריי אלחאנדרו קונדה ואלדיוויה, גאורג שולטי ואנטל דוראטי. כיום ירווי הוא המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של ניו ג'רזי.

ירווי נודע בעיקר בפרשנויותיו למוזיקה רומנטית ומוזיקה של המאה ה-20. הוא עודד את ביצוע יצירותיהם של המלחינים האסטונים אדוארד טובין וארוו פרט (שעל הקרדו שלו ניצח בביצוע בכורה בשנת 1968). גם פרשנותו לסיבליוס עם תזמורת GSO מוכרת לרבים.

בארצות הברית התמנה ירווי ב-1990 למנהל המוזיקלי של תזמורת דטרויט. הוא כיהן במשרה זו עד 2005, וכיום הוא "מנהל מוזיקלי אמריטוס" של התזמורת. בנובמבר 1996 ניצח ירווי על קונצרט משותף לתזמורת פילדלפיה והפילהרמונית של ניו יורק בקמדן ניו ג'רזי, לגיוס תרומות לתזמורת פילדלפיה, שהייתה בעיצומה של שביתה. הוא תרם את שירותיו ולא קיבל כל שכר על קונצרט זה. נגני התזמורות של ארצות הברית הריעו לו על מחווה זו, בניגוד לכמה מנהלים של תזמורות אמריקאיות, שדחקו בו להימנע מניצוח על הקונצרט. 

נמה ירווי הוא אביהם של המנצחים פאבו ירווי וכריסטיאן ירווי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:מנצחים אסטונים
קטגוריה:מהגרים מאסטוניה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
פאבו ירווי

פאבו ירווי (באסטונית: Paavo Järvi; נולד ב-30 בדצמבר 1962) הוא מנצח אסטוני.

== קורות חיים ==
נולד כבן הבכור לליליה ולמנצח נמה ירווי בטאלין שבאסטוניה, במשפחה בת שלושה ילדים.
למד נגינה וניצוח בטאלין והצטרף ב-1979 כמתופף ללהקת הרוק In Spe שהקים ארקי-סוון טיור.
ירווי עזב עם משפחתו את אסטוניה בשנת 1980 והיגר לארצות הברית.

למד באופן פרטי אצל המנצח לאוניד גרין בפילדלפיה, במכון קרטיס למוזיקה ואצל מקס רודולף ואצל לאונרד ברנשטיין במכון הפילהרמוני של לוס אנג'לס.

בשנים 2001-2011 היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הסימפונית של סינסינטי. הוא עבד עם ריי אלחנדרו קונדה ולדיוויה, אדוארדו מאטה, מו-האי טאנג, אנריקה בטיץ, גאורג שולטי, אובה גוטינג, קרלוס מיגל פריאטו ויוג'ין אורמנדי.

פאבו ירווי היה מנהלה המוזיקלי של תזמורת פריז משנת 2010 ועד שנת 2016 (אנדריס פוגה היה עוזרו חלק גדול מהתקופה). בין השנים 2006 - 2013 שימש כמנצח ראשי של תזמורת הרדיו של פרנקפורט.

פאבו ירווי שימש כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית NHK (יפן) בין השנים 2016 - 2022 וב-2019 התחיל לשמש כמנהל המוזיקלי החדש של תזמורת טונהאלה (ציריך).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:מנצחים אסטונים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:בוגרי מכון קרטיס למוזיקה
קטגוריה:מהגרים מאסטוניה לארצות הברית
קטגוריה:אסטונים שנולדו ב-1962
חומצה אורסודאוקסיכולית

{| class="wikitable" align=left border="1"
! colspan=2| חומצה אורסודאוקסיכולית
|-
| נוסחה כימית
| style="direction:ltr;" | C<sub>24</sub>H<sub>40</sub>O<sub>4</sub>
|- bgcolor="#EFEFEF"
| מסה מולקולרית
| 392.56 גרם/מול
|-
| מספר CAS
| 128-13-2
|- bgcolor="#EFEFEF"
| נקודת היתוך
| style="direction:ltr;" | 203–206 °C
|}
חומצה אורסודאוקסיכולית (C<sub>24</sub>H<sub>40</sub>O<sub>4</sub>) היא חומצה המצויה באופן טבעי במרה בגוף האדם. 

חומצה זו מצויה בכמויות גדולות במרה של דובים שחורים אסיתיים, ומכאן שמה (Urs בלטינית פירושו "דב"). לחומצה תפקיד חשוב בשמירה על ריכוז הכולסטרול בדם. החומצה נמכרת באופן מסחרי כתרופה לטיפול באבני מרה בחולים המעוניינים בתחליף לניתוח. 

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.infomed.co.il/drug-108 חומצה אורסודאוקסיכולית] באתר InfoMed

 
קטגוריה:חומצות
קטגוריה:תרופות יתומות
רקוויאם גרמני (פואמה)

רקוויאם גרמני – פואמה שפרסם המשורר האנגלי ג'יימס פנטון בשנת 1980, והנחשבת ליצירה הידועה ביותר שלו.

את הטיוטה לפואמה החל פנטון לכתוב בברלין בשנת 1978 כששימש כתב של העיתון "גארדיאן" בגרמניה. ב-1980 פרסם המגזין "קוורטו" את הפואמה "קינה" שהייתה מבוססת על הטיוטה שהכין פנטון בברלין. שנה אחר־כך ערך פנטון את הפואמה מחדש ושינה את שמה ל"רקוויאם גרמני", כשם יצירה של בראהמס. הפואמה הודפסה בחוברת שהדפיס אחיו, טום פנטון, בהוצאת סלמנדר באדינבורו, וזכתה לשבחי מבקרי הספרות. הגדיל לעשות פיטר פורטר, המבקר הספרותי של העיתון "אובזרבר", שבביקורת על הפואמה כינה את פנטון "המשורר המוכשר ביותר של דורו". הפואמה זכתה בפרס לשירה "Southern Arts Literature Award" של 1981. המבקר אניס שיוואני (Anis Shivani) כתב על הפואמה ב-Michigan Quarterly Review: .

הפואמה "רקוויאם גרמני" מבוססת על החוויות האישיות שעבר פנטון בגרמניה, ומתארת נסיעה לבית קברות גרמני באוטובוס מיוחד הקרוי "אוטובוס האלמנות" לטקס זיכרון לחללי המלחמה. הפואמה, הבנויה מתשעה בתים קצרים ומקוטעים, היא קינה על תוצאות המלחמה - קורבנות וניצולים כאחד. הפואמה היא דוגמה לסוגת השירה שפיתח פנטון המכונה "העלילה הסודית" ("the secret narrative"). סוגה זו תוארה על ידי מוריסון ואנדרו מושן בהקדמה לספר "שירה בריטית מודרנית" במילים אלו: "לעיתים קרובות אנו פוגשים סיפורים שאינם שלמים או שנמנע מאיתנו מידע שבאופן רגיל נחשב חיוני". כבר בתחילת הפואמה אנו נתקלים ברמז לכך בהתייחסות לחללים בין הבתים כמו החללים החסרים בסיפור שמעבירה הפואמה. לכן המספר בפואמה מבכר שלא לחשוף פרטים, כשם שהדמויות בפואמה בוחרות שלא לחשוף חלקים מחוויות המלחמה שלהן. המוטיב המרכזי בפואמה הוא השכחה, ופנטון מצטט בתחילת הפואמה משפט מתוך הספר "לוויתן" של הוגה הדעות תומאס הובס (1651) " דמיון וזיכרון חד המה" ואכן הדמויות בפואמה יוצרות את העבר מחדש על מנת לשכוח את זיכרונות המלחמה.

הבית הראשון של הפואמה מצוטט כמוטו בתחילת הספר שכתב עמוס אילון על תור הזהב של יהדות גרמניה, "The Pity of it All". בתרגום לעברית שונה שם הספר ל"רקוויאם גרמני", שמה של הפואמה.

להלן הבית הראשון מתוך הפואמה בתרגומו של דני אורבך בתיקונים קלים.

{|border=0
|-
|בית ראשון מתוך רקוויאם גרמני||
|-
|לא מה שבנו, כי אם מה שניפצו. לא הבתים, כי אם הריק שביניהם. לא הרחובות הקיימים, כי אם אלה שאינם עוד. לא הזיכרונות רודפים אותך. ולא מה שכתבת. אלא מה ששכחת, כי היה עליך לשכוח. ולהמשיך ולשכוח כל ימי חייך. ואם יתמזל מזלך תהיה השכחה לטקס. במהרה תגלי כי אינך לבד. אתמול הרהיטים כאילו גערו בך. היום תמצאי את מקומך באוטובוס האלמנות. ||<div style="text-align: left; direction: ltr; margin-left: 1em;">
It is not what they built. It is what they knocked down.<br />
It is not the houses. It is the spaces in between the houses. <br /> 
It is not the streets that exist. It is the streets that no longer exist. <br /> 
It is not your memories which haunt you. <br />
It is not what you have written down. <br />
It is what you have forgotten, what you must forget. <br />
What you must go on forgetting all your life. <br /> 
And with any luck oblivion should discover a ritual. <br />
You will find out that you are not alone in the enterprise. <br />
Yesterday the very furniture seemed to reproach you. <br />
Today you take your place in the Widow's Shuttle. <br />
</div>
|}

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.poemhunter.com/p/m/poem.asp?poet=21039&poem=1817163 הפואמה באנגלית]

==הערות שוליים==

קטגוריה:פואמות
התזמורת הפילהרמונית של לונדון

[[רויאל פסטיבל הול, משכנה של התזמורת הפילהרמונית של לונדון]]
התזמורת הפילהרמונית של לונדון (באנגלית: London Philharmonic Orchestra) היא אחת התזמורות החשובות בממלכה המאוחדת. משכן הקבע שלה הוא ברויאל פסטיבל הול, לונדון.

את התזמורת ייסד בשנת 1932 תומאס ביצ'ם, והקונצרט הראשון שלה התקיים ב-7 באוקטובר אותה שנה. בשנת 1939 היא החלה לפעול בניהול עצמי, כשחברי התזמורת מקבלים בעצמם החלטות בענייני הארגון. במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה התזמורת פעילה במיוחד במסעות קונצרטים ברחבי המדינה כדי להביא מוזיקה תזמורתית למקומות, שם לא הייתה מוזיקה כזו זמינה בזמנים רגילים.

בין מנצחיה הראשיים האחרים של התזמורת היו אדריאן בולט (1951–1957), ברנרד הייטינק (1967–1979), גאורג שולטי (1979–1983) וולדימיר יורובסקי (2007–2021). ביולי 2019 התמנה המנצח אדוארד גרדנר לתפקיד המנצח הראשי הבא של התזמורת החל מעונת הקונצרטים 2021/22.

נוסף לקונצרטים קלאסיים רבים, הקליטה התזמורת כמה פסקולים לסרטי קולנוע, בהם "לורנס איש ערב", "פילדלפיה" ו"שר הטבעות: אחוות הטבעת".

==מנצחים ראשיים==

*תומאס ביצ'ם - (1932 – 1939)
*אדוארד ון ביינום - (1947 – 1950)
*ויליאם שטיינברג - (1958 – 1960)
*ג'ון פריצ'רד - (1962 – 1966)
*ברנרד הייטינק - (1966 – 1979)
*גאורג שולטי - (1979 – 1983)
*קלאוס טנשטדט - (1983 – 1990)
*פרנץ ולזר-מסט - (1990 – 2000)
*קורט מאזור - (2000 – 2007)
*ולדימיר יורובסקי - (2007 – 2021)
*אדוארד גרדנר - (2021 – ממשיך)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
לונדון, פילהרמונית
לונדון, פילהרמונית
פילהרמונית
קטגוריה:אמני דקה רקורדס
טיסה 243 של אלוהא איירליינס

טיסה 243 של אלוהא איירליינס הייתה טיסה פנימית בין איי הוואי, שב-28 באפריל 1988 נאלצה לנחות נחיתת אונס לאחר שנקרעה חתיכה בגודל של כ-35 מטר מתקרת המטוס, בגלל עייפות החומר וסדקי שיתוך.

==התאונה==
ב-28 באפריל 1988, בשעה 13:25, המריא מטוס מסוג בואינג 737-200 של חברת התעופה של הוואי, אלוהא איירליינס, לטיסה 243, טיסה שגרתית משדה התעופה של הילו באי הדרומי ביותר של הוואי להונולולו. טיסה זאת הייתה אמורה להיות טיסה שגרתית וקצרה, בת כחצי שעה בלבד בין האיים. צוות הטיסה טס בטיסה זו מזה שנים, ואפילו מספר פעמים ביום. מטוס ה-737 ששימש לטיסה זו היה בן כ-19 שנים, אשר טס מעל 35,000 טיסות במהלך שירותו בחברה, רובן טיסות קצרות. על המטוס היו 95 אנשים, מתוכם 90 נוסעים ו-5 אנשי צוות.

המטוס המריא משדה התעופה בשעת צהריים, וטיפס לגובה 24,000 רגל. במהלך השיוט נשמע קול פיצוץ חזק במרכז המטוס. חתיכה מן הגג של המטוס בגודל של כ-35 מטר מרובע נקרעה מן המטוס. הנוסעים ואנשי הצוות המבוהלים נאלצו לשרוד ברוחות עזות במהירות גדולה פי שלושה ממהירות הוריקן, ובקור מקפיא. הדיילות לא יכלו להגיע לתא הטייס וגם לא יכלו לתקשר עם הטייסים, כך שלא הייתה ידיעה בתא הנוסעים אם הטייסים עדיין חיים ושולטים במטוס.

הטייסים, שנשארו בחיים ועדיין הטיסו את המטוס, נאלצו לנחות במהירות האפשרית ופנו לעבר שדה התעופה קהולוהי באי מאווי. הקרע הגדול בגוף המטוס הקשה על השליטה בו, אך הטייסים הצליחו להנחיתו בבטחה בשדה התעופה בשעה 13:58.

אומדן האבדות לאחר הנחיתה העלה כי הדיילת המבוגרת ביותר מבין צוות הדיילים, סי בי לנסינג, נפלטה דרך הפתח שנפער בגוף המטוס וכנראה נהרגה. גופתה עדיין לא נמצאה. חלק מהנוסעים היו פצועים, רובם קל עד בינוני וחלקם קשה. הפציעה הקשה ביותר הייתה סדק בגולגולת.
בכחול: המסלול המתוכנן של הטיסה. באדום: המסלול של המטוס בפועל. הנקודה האדומה: החלק בו התנתק גג המטוס

==חקירת התאונה==
חקירה מקיפה שנערכה על ידי הלשכה הלאומית לבטיחות בדרכים של ממשלת ארצות הברית קבעה כי המעטה נקרע בשל כשל עייפות החומר שהואץ על ידי סדקי שיתוך קשים (המטוס שירת באקלים לח ורווי מי מלח, שהם גורמים מרכזיים לשיתוך מתכות).

הכשל נבע מהפרדות בדבק האפוקסי שחיבר בין מעטי האלומיניום שבגוף המטוס, שככל הנראה היו קיימות עוד בזמן ייצור המטוס. לתוך ההפרדות חדרו מי מלח, שהחלו בשיתוך המתכת. השיתוך ריווח את ההפרדה שבין המעטים, והוסיף בכך עוד לחץ על המסמרות שחיברו גם הן בין המעטים. בשלב מסוים נסדק החומר, ובמהלך הטיסה נקרע, וגרם למעטה להתנתק כליל מן המטוס. מדו"ח החקירה עולה כי נוסעת הבחינה בבוקר הטיסה בסדק באזור דלת הכניסה הקדמית, אך לא הודיעה על כך לאיש.

החקירה מצאה כי המטוס חרג משמעותית ממספר הטיסות ושעות הטיסה שהגדירה חברת בואינג בספרות היצרן - במהלך 19 שנות פעילותו המטוס השלים 89,090 מחזורי נחיתה והמראה (כ-12 מחזורים ביממה), בעוד מגבלת היצרן היא 75,000. כמו כן, התגלה שחברת אלוהא פרסה את ביקורת האחזקה המחזורית הארוכה (ביקורת "דרג ב'") על פני מספר שעות מדי בוקר, במקום לערכה בצורה רציפה וללא הפרעה. בנוסף התברר שלא נערכו בדיקות לא הורסות בשיטת זרמי ערבולת שהוגדרו בספרי היצרן.

בעקבות המקרה, הוכרה בעיית "המטוסים המזדקנים". חברות התעופה הגדולות בעולם הוציאו משירות מטוסים ותיקים, והחלו לערוך ביקורות תחזוקה גם בהתאם למספר ההמראות והנחיתות של המטוס, ולא רק בהתאם לגילו.

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

אלוהא איירליינס
אלוהא איירליינס
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה במעורבות מטוסי בואינג 737
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1988
קטגוריה:1988 בארצות הברית
קטגוריה:הוואי: היסטוריה
אישווריה ראי

אישווריה ראי
אישווריה ראי באצ'אן (בהינדית: ऐश्वर्या राय बच्चन; באנגלית: Aishwarya Rai Bachchan; נולדה ב-1 בנובמבר 1973) היא שחקנית ודוגמנית הודית, אשר זכתה בתחרות מיס עולם בשנת 1994. זוכת שני פרסי פילמפייר לשחקנית הטובה ביותר 
אישווריה ראי ובעלה [[אבישק באצ'אן בשנת 2013]]
ב-1999 וב-2002. 

==ביוגרפיה==
נולדה בשם אישווריה ראי בעיר מנגלור שבהודו למשפחה בת דת ההינדואיזם מקהילת הבונט-טולובה. אחיה הוא מפיק סרטים.

== קריירה ==
בשנת 1991, ראי זכתה בתחרות דוגמניות על בינלאומית (אורגן על ידי פורד) ובסופו של דבר הופיעה במהדורה האמריקאית של מגזין ווג. בשנת 1993 זכתה ראי להכרה ציבורית עצומה עבור הופעתה בפרסומת לפפסי עם השחקנים אמיר ח'אן ומחימה צ'אודרי. השורה היחידה - "Hi, I'm Sanjana", של הדיאלוג שלה בפרסומת הפך אותה למפורסמת בין רגע.

בתחרות מיס הודו ב-1994, היא זכתה במקום השני, אחרי סושמיטה סן, והוכתרה למיס הודו וורלד, וזכתה גם בחמש כותרות משנה אחרות, "מיס מסלול", "מיס נס", "מיס פוטוגנית", "מיס פרפקט עשר". " ו"מיס פופולרי". לאחר מכן ייצגה את הודו בתחרות מיס עולם, שם זכתה במקום הראשון. התחרות התקיימה באותה שנה בסאן סיטי, דרום אפריקה, שם זכתה גם בפרס "מיס פוטוגנית", ומאז החלה בקריירת דוגמנות בינלאומית, שכללה בין היתר עבודה עבור "לוריאל" ו"קוקה-קולה".

סרטה הראשון "אירובר" בשנת 1997, לא זכה לאהדת מבקרי הקולנוע. הצלחתה הממשית באה בשנת 1999 בסרט "הום דיל דס צ'וקה סאנאם" (או בשמו המסחרי "שלך לנצח") לצדו של סלמאן ח'אן, לימים בן זוגה.
בתחום המשחק זכתה ראי בשני פרסים בשנים 1999, 2002.

בין הסרטים בהם זכתה ניתן למנות את "דבדאס" עם שאהרוח' ח'אן ומדהורי דיקסיט, "שלך לנצח", וכן סרטים שאף הוקרנו בישראל כמו "אהובתי אני שלך", "כלה ודעה קדומה" (לצידו של מרטין הנדרסון), "סלסולי אהבה", "סיפור פשוט של אהבה", "תחילתה של אהבה" ואדונית התבלינים.

בשנת 2006 צילמה ראי מספר סרטים, בהם הסרט "אומראו היקרה", גרסה מחודשת לסרט משנות ה-80 בכיכובה של רקהה.

== חיים אישיים ==
שנת 2007 נישאה אישווריה ראי לשחקן ההודי אבישק באצ'אן, בנם של השחקן אמיטאב באצ'אן והשחקנית ג'איה באצ'אן. בשנת 2012 נולדה לזוג בת.

==מסרטיה של אישווריה ראי==
*"אירובר" (1997)
*"סלסולי אהבה" (1997)
*"שלך לנצח" (1999)
*"בקצב הצלילים" (1999)
*"סיפור פשוט של אהבה" (2000)
*"דבדאס" (2002)
*"קשרי לב" (2003)
*"כלה ודעה קדומה" (2004)
*"מעיל גשם" (2004)
*"אדונית התבלינים" (2005)
*"אומראו היקרה" (2006)
*"הלגיון האחרון" (2007)
*"הסטה" (2007)
*"גורו" (2007)
*"דום 2" (2007)
*"הקיסר אקבר והנסיכה ג'אדה" (2008)
*"הפנתר הוורוד 2" (2009)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה הודיות
קטגוריה:דוגמניות הודיות
קטגוריה:זוכות בתחרות מיס עולם
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 1994
קטגוריה:מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:הודים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:זוכי פרס פילמפייר
קטגוריה:הודיות שנולדו ב-1973
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1973
ארדכאן

ארדכאן (בפרסית: اردکان) היא העיר השנייה בגודלה בפרובינציית יזד באיראן. 

ארדכאן נוסדה במאה ה-12, ונמצאת במרחק של כ-60 קילומטר מהעיר יזד. מזג האוויר בה יבש רוב השנה. ארדכאן ממוקמת באזור הררי, ומהווה מרכז דתי והיסטורי עוד מימי פרס.

המילה ארדכאן היא צירוף של המילים הפרסיות "ארדכ" (קדוש) ו"אן" (מקום). משמעות הצירוף היא "מקום קדוש", או "מקום טהור". בעיר נמצאים המסגד הגדול של ארדכאן, מסג'ד ג'אמע, מסגד זירדה ועוד. העיר מהווה מרכז דתי גם לכתות דתיות נוספות שמקורן באיראן. לדת הזורואסטרית אתרים קדושים רבים באזור ארדכאן.

ארדכאן היא עיר מולדתו של נשיא איראן לשעבר, מוחמד ח'אתמי.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.masoudsoheili.com/Iran-Cities/Ardakan/0000-Ardakan.html גלריית תמונות מהעיר]

קטגוריה:איראן: ערים
קטגוריה:פרובינציית יזד
בייגלה

בייגלה מודרני
בייגלה
בייגלה או שְׁלוֹבִית הוא חטיף אפוי, אשר משוזר לתוך צורה של לולאה. הבייגלה עשוי מקמח חיטה ומשמרים, לרוב בתוספת מלח או שומשום.

==היסטוריה==
לפי מקורות רבים, מקור הבייגלה בדרום גרמניה (שם הוא נקרא "בְּרֶצֶל"), אחרים טוענים שהוא מגיע מחבל אלזס שבגבול בין צרפת וגרמניה. יש הטוענים שמקורו בימי הביניים, אחרים - בתקופת רומא העתיקה או אפילו הקלטים. לפי הספר "היסטוריה של מדע וטכנולוגיה" המציא את הבייגלה נזיר איטלקי בשנת 610 לספירה, כפרס לילדים שלומדים תפילות. הוא קרא לרצועות הבצק האפוי, שמקופלות בצורה של ידיים שמחזיקות את החזה, פרסטיולה ("פרס קטן").

ישנם מספר סיפורים אודות מקור צורתו של הבייגלה. לפי אגדה אחת, אופה שהורשע בגנבה קיבל את ההזדמנות לבטל את גזר הדין אם יוכל ליצור לחם שדרכו ניתן לראות את השמש שלוש פעמים; האופה הפך את הבצק לבייגלה לפני האפייה. לפי סיפור אחר, הצורה מסמלת את מיקום הידיים של נזיר בתפילה, ושלושת החורים מייצגים את השילוש הקדוש בנצרות. סמל עם שלוש טבעות היה גם סמל ישן לסמן מאפייה בגרמניה, אך לא ניתן לדעת אם הסמל הופיע לאחר המצאת הבייגלה או לפניו.

במאה ה-18 מהגרים מדרום גרמניה הכירו את הבייגלה לצפון אמריקה, ובעיקר לאזור פנסילבניה. מאפיות רבות קמו בפנסילבניה ומכרו בייגלים בתוצרת בית, והפופולריות של המאפה הלכה וגדלה. בשנת 2003 מושל פנסילבניה, אד רנדל, הכריז כי 26 באפריל יהיה "יום הפרעצל הלאומי", כדי להוקיר את חשיבות הבייגלה להיסטוריית המדינה והכלכלה.

==ראו גם==
* כעך ("בייגל")
* בייגל בייגל
* כעכ

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חטיפים
קטגוריה:מוצרי בצק שמרים
מסע דרך החלל הפנימי

left
מסע דרך החלל הפנימי (באנגלית: Adventure Thru Inner Space) הוא מתקן שפעל בפארק השעשועים דיסנילנד שבקליפורניה. המתקן נפתח ב-5 באוגוסט 1967, עם פתיחת ארץ המחר, ונסגר בשנת 1985 על מנת לפנות מקום לסטאר טורס - מתקן המבוסס על "מלחמת הכוכבים", סרטו של ג'ורג' לוקאס.

== תיאור המתקן==
בכניסה למתקן: בלובי שבו נמצא התור הקירות מכוסים בתרשים של פתית שלג המהבהב מדי פעם. בקצה החדר עומד מיקרוסקופ ענק שדרכו נוסעים מבקרים (ובצדו האחר נוצרת האשליה שהם הוקטנו). באזור התור נשמעים ברמקולים קולם של מדענים שלכאורה עורכים ניסוי להקטנת אנשים.
בנסיעה עצמה זה נוסעים המבקרים ב"רכבי-אטום" דרך המיקרוסקופ ענק המקטין אותם לכאורה, והמבקרים עוברים בחדרים שבהם רואים פתיתי שלג הולכים וגדלים ולבסוף המבקרים נכנסים לתוך פתית השלג על מנת לראות את מבנהו המולקולרי, ובהמשך, כאשר המבקרים קטנים עוד יותר - רואים את האטומים המרכיבים את המולקולה ואת גרעין האטום המרכיב אותו. המדען המספר במתקן מחליט שלא להיכנס לתוך הגרעין והמבקרים חוזרים ו"מוגדלים".
בזמן הנסיעה חזרה לתחנה רואים עין ענקית המביטה בנו דרך מיקרוסקופ. אפקט זה היה אחד הפופולריים ביותר במתקן.

==ההחלפה ב"סטאר טורס"==
לאחר שהמתקן הוחלף בסטאר טורס, חלקים ממנו נשארו, לדוגמה: מבנה התור (בו רק התפאורה הוחלפה), והיציאה. הסימולטור החדש עומד במקום בו בעבר עמד המיקרוסקופ הענק.
כיום, ניתן לראות למשך זמן קצר בסרט של "סטאר טורס" את המיקרוסקופ.

==נתוני המתקן==
* פתיחה: 5 באוגוסט 1967
* סגירה: 2 בספטמבר 1985
* מתכנן: WED מיזמים
* מממן: מונסאנטו
* מתקנים קודמים שעמדו במקום זה:
** אולם הכימיה של מונסנטו (1955-1966)
** אולם תהילת האלומניום (1955–1960)
* המתקן שנמצא כיום במיקום זה: סטאר טורס
* סוג המתקן: אומנימובר
* שיר הנושא: "ניסים ממולקולות"

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.yesterland.com/innersp.html מסע דרך החלל הפנימי באתר Yesteryear.]
* [http://www.atommobiles.com מודל תלת־ממדי של המתקן באתר מעריצים.]

קטגוריה:דיסני: פארקי שעשועים
קטגוריה:דיסנילנד
שולחן לחמישה

שולחן לחמישה (באנגלית: Party of Five) היא סדרת דרמת נעורים המשכית אמריקאית, זוכת פרס גלובוס הזהב, אשר שודרה משנת 1994 עד שנת 2000 ברשת FOX. הסדרה נחשבת לאחת מסדרות הדרמה הטובות של "פוקס" ביחד עם "בוורלי הילס 90210", ושתי הסדרות הסתיימו באותו זמן. הסדרה מתארת את חייהם של חמשת אחי משפחת סלינג'ר בבית המשותף. בשנת 1999 הולידה הסדרה ספין אוף, הנקרא: "Time of Your Life", אשר עוקב אחר דמותה של שרה (יואיט). הסדרה בוטלה לאחר עונתה הראשונה. בישראל שודרו במהלך שנות התשעים כל עונות הסדרה בערוץ הילדים. בשנת 2008 החלו שידורים חוזרים של הסדרה בערוצים yes stars Base ו-HOT Family.

==סקירת סדרה==

==עלילה==
הסדרה מתרחשת בסן פרנסיסקו בשנות ה-90 ומתמקדת בחמשת האחים לבית סלינג'ר, שהתייתמו לאחר שהוריהם, ניק ודיאנה, נהרגו בתאונת דרכים. צ'ארלי, האח הבכור, הוא הבוגר היחידי במשפחה. בתחילת הסדרה הוא באמצע שנות העשרים לחייו. מרווק הולל וחסר אחריות הופך צ'ארלי לאפוטרופוס של ארבעת אחיו הקטינים. ביילי, בן 16 בתחילת הסדרה, הוא נער אחראי ורציני ובמידה רבה אחראי למשפחתו יותר מאשר אחיו הבכור. ג'וליה, בת 15 בתחילת הסדרה, קרועה תמידית בין רצונה להיות ילדה טובה לבין רצונה להשתלב בחברה. קלאודיה, בת 11, היא ילדה חכמה ובוגרת במיוחד וכנרת מוכשרת. אחרון הוא אוון, שהיה בן חודשים ספורים כשהוריו נהרגו.

במהלך הסדרה מתמודדות הדמויות עם מגוון בעיות קשות, ביניהן אלכוהוליזם, זוגיות אלימה, התמודדות עם מחלת הסרטן ומאבק אפוטרופסות.

== צוות שחקנים ==
*סקוט וולף - ביילי סלינג'ר
*מת'יו פוקס - צ'ארלי סלינג'ר
*נב קמפבל - ג'וליה סלינג'ר
*לייסי שאברט - קלאודיה סלינג'ר
*פאולה דוויק - קירסטן בנט
*ג'ניפר לאב יואיט - שרה ריבס מארין (1995 - 1999)
*ג'רמי לונדון - גריפין צ'ייס הולברוק (1995 - 2000)
*ג'ייקוב סמית - אוון סלינג'ר (1998 - 2000)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: סדרות
קטגוריה:סדרות דרמה המשכיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:סדרות נעורים אמריקאיות
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:פוקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בסן פרנסיסקו
קטגוריה:סדרות טלוויזיה על משפחות
ננדיים

נַּנְדִּיִּים ולעיתים ראיים (שם מדעי: Rheidae) היא משפחה של עופות גדולים חסרי יכולת תעופה במחלקת העופות, השייכת, יחד עם טינמו, היען, האמו, הקאזואר והקיווי לעל־סדרת העופות הקדומים חסרי השיניים. בעבר סברו שהננדיים שייכים לסדרת היענאים אך כיום רואים בהם סדרה עצמאית בשם ננדאים (Rheiformes). במשפחה זו נותר רק סוג אחד - ריאה ובו שני מינים: ננדו מצוי, שהוא גדול העופות האמריקאים וננדו הפונה.

עופות אלה חיים באמריקה הדרומית והם בעלי נוצות שעירות ומבודדות. הם בעלי רגליים ארוכות העוזרות להם לרוץ במהירות כדי לברוח מטורפים.

==מיון==
*סדרה ננדאים (Rheiformes)
**משפחה Opisthodactylidae
***סוג Diogenornis? - נכחד
***סוג Opisthodactylus?
**משפחה ננדיים (Rheidae)
***סוג Heterorhea - נכחד
***סוג Hinasuri - נכחד
**סוג ריאה (Rhea)
***מין ננדו מצוי (Rhea americana)
***מין ננדו הפונה (Rhea pennata)
***מין Rhea fossilis - נכחד
***מין Rhea mesopotamica - נכחד
***מין Rhea pampeana - נכחד
***מין Rhea subpampeana - נכחד

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1853
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
ויליאם שטיינברג

מימין: ויליאם שטיינברג, [[משה שלוש, ארטורו טוסקניני, גברת טוסקניני, ברוניסלב הוברמן. 1936]]
ויליאם שטיינברג (בגרמנית: William Steinberg, במקור הנס וילהלם שטיינברג; 1 באוגוסט 1899 – 16 במאי 1978) היה מנצח גרמני-יהודי.
== ביוגרפיה ==
שטיינברג נולד בקלן, אבל עזב את גרמניה ועלה לארץ ישראל בשנת 1936. החלטתו לעזוב את גרמניה התגבשה כאשר הנאצים סילקו אותו מן האופרה של פרנקפורט בשנת 1933 והגבילו אותו לניצוח על תזמורות שכל חבריהן יהודים. כעבור שנים אחדות הצטרף אל ברוניסלב הוברמן בייסוד התזמורת הארץ ישראלית, שתהיה עם קום מדינת ישראל התזמורת הפילהרמונית הישראלית וניצח עליה.

בשנת 1938 עזב שטיינברג את ארץ ישראל והיגר לארצות הברית. הוא ניצח על התזמורת הפילהרמונית של באפאלו משנת 1945 עד 1953. משנת 1958 עד 1960 ניצח על התזמורת הפילהרמונית של לונדון. משנת 1969 עד 1971 ניצח על התזמורת הסימפונית של בוסטון, אך המשיך לכהן כמנהלה המוזיקלי עד 1972. בעיקר נודע בניהול התזמורת הסימפונית של פיטסבורג משנת 1952 עד 1976.

ויליאם שטיינברג קיבל כוכב בשדרת הכוכבים של הוליווד. הוא מת בניו יורק.

==מנצח ומנהל מוזיקלי==
ויליאם שטיינברג היה מנצח ומנהל מוזיקלי של תזמורות רבות, ואלה הן:
*האופרה של קלן: 1924
*האופרה של פראג: 1925–1929
*תזמורת המוזיאון של פרנקפורט - 1929–1933
*התזמורת הסימפונית הארץ ישראלית (בהמשך התזמורת הפילהרמונית הישראלית): 1936
*התזמורת הפילהרמונית של באפאלו: 1945–1953
*תזמורת פיטסבורג: 1952–1976
*התזמורת הפילהרמונית של לונדון: 1958–1960
*התזמורת הסימפונית של בוסטון: 1969–1972

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מנצחים יהודים גרמנים
קטגוריה:מנצחים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים גרמנים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים שעזבו את גרמניה הנאצית
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: מוזיקה
קטגוריה:התזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1899
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1978
וידאו טייפ

וידאו טייפ משנת 1975
וידאו טייפ לקלטות VHS

וידאו טייפ הוא מכשיר חשמלי להקלטת אות וידאו על-גבי סרט מגנטי, ולהקרנתו של האות המוקלט. במכשירים הראשונים השתמשו בסרט מגנטי על גלגלים נפרדים, מאוחר יותר הוכנסו הגלגלים והסרט המגנטי למארז הנקרא קלטת וידאו. 

הפורמט הדומיננטי של מכשירי וידאו טייפ לשימוש ביתי הוא VHS (קיימים פורמטים אחרים לשימושים מקצועיים, המתאפיינים ברוחב גדול בהרבה של הסרט, לטובת איכות התמונה). פורמט ה-VHS הפך, תוך כדי תחרות עם פורמט מקביל בשם BETA שהומצא על ידי חברת SONY, לפופולרי מאוד בתחילת שנות ה-80 והמשיך להצליח עד סוף שנות ה-90. השימוש בווידאו טייפ הלך והצטמצם מתחילת המאה ה-21, עקב המעבר לטכנולוגיות חלופיות בכלל, ובפרט DVD. 
==ראו גם==
* VHS

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מכשירי אלקטרוניקה בידורית
קטגוריה:וידאו
קטגוריה:מכשירי חשמל ביתיים
קטגוריה:טכנולוגיות מיושנות
גבעת האיריסים השחורים

גבעת האיריסים השחורים הוא ספר מאת יצחק נוי, שיצא לאור בשנת 1984 בהוצאת כתר. הספר עוסק במפגש שבין נערות ונערים בשנים שלאחר הקמת המדינה עם תושבי המעברה שהוקמה בגבעה ששכנה שמול ביתם.

הסיפור הוצג לראשונה בתוכניות הילדים של "קול ישראל" ורק לאחר מכן עלה אל הכתב.

==עלילת הספר==
העלילה מתרחשת במושב נטעים שליד ראשון לציון. בתקופה המדוברת נבנתה מעברה על גבעה ששימשה מקום מפגש לנערים. הדחפורים שעולים על הגבעה, בה צמחו עד אז איריסים שחורים, כביכול מוחקים באחת את ילדותו של גיבור הספר, יפתח.

יפתח הוא נער כבן 14, שנושא על כתפיו אחריות בוגרת. במבעים קטנים ושקטים, בהדרגה ונגד הזרם, הוא מצליח להיות גשר בין אנשי המעברה שסבלו מיחס מחפיר מהשכנים, לבין אנשי המושב, שבתקופה זאת של ימי הצנע, היו בראש הסולם החברתי. יפתח מתאהב בסוזי, נערה נבונה מהמעברה, אשר שבתה אותו ביושרה, חוכמתה ויופייה. סוזי ויפתח כאחד הם טיפוסים של מנהיגים, ואהבתם משמשת מופת לגיבורי הסיפור ולקוראיו.

==על הספר==
"גבעת האיריסים השחורים הוא סיפור אהבתם המיוסרת של יפתח נוילנד, הנער מן המושב, וסוזי אזולאי, הנערה מן המעברה הסמוכה. הסיפור מתרחש בשנותיה הראשונות של המדינה - שנות העלייה ההמונית. עלילותיהם של ילדי המושב ושל ילדי המעברה, וכמובן, המושב ואנשיו, משמשים רקע לאהבתם של סוזי ויפתח. שני האוהבים הצעירים, המסמלים את מפגש התרבויות הגורלי בישראל הצעירה, הם קורבנותיה של תקופה רבת-תלאות, שהמבוכה והניכור שולטים בה".

הספר מתאר פן אחד בכור ההיתוך של מדינת ישראל, שקלטה בשנותיה הראשונות עלייה המונית ממקומות שונים בעולם, המורכבת מאנשים שהגיעו מארצות שונות, בעלי תרבות ומנהגים שונים, כדי להיקלט כאזרחים במדינה. המחבר אינו חושש לחשוף את פניה הפחות יפים של המדינה, שכוללים מדי פעם שתלטנות, ניצול ואי קבלת האחר.<br />

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:הגירה ועלייה בתרבות
הרמטיציזם (שירה)

ההרמטיציזם (מאיטלקית: ermetismo) היה זרם בשירה מודרנית שאופיין בסגנון סתום וקשה לפענוח ושימוש רב בסימבוליזם ובהרמזים. ההרמטיציזם היה אחד הזרמים החשובים ביותר בשירה האיטלקית של המאה ה-20. זרם זה הביא עמו חידושים מהותיים גם מבחינת השפה והסגנון וגם מבחינת התכנים. שלושת המשוררים נושאי הדגל של זרם ההרמטיציזם היו ג'וזפה אונגרטי, סלווטורה קווזימודו ואוג'ניו מונטאלה.

זרם זה קיבל את שמו מדברי הגנאי של המבקר קוסטנצו פלורה, אשר בספר שכתב בשנת 1936, הגדיר את השירה המאופיינת בערפול יתר מכוון ובכתיבה אנלוגית קיצונית כהרמטית, על שם התורה המיסטית המכונה גם היא הרמטיציזם. פלורה הביע בספרו זה ("השירה ההרמטית") את מורת רוחו על כך שהשירה מסתורית מדי, אישית מדי ומסובכת לפירוש ולפענוח, ודומה לכן לתורה המיסטית שבעיקרה נועדה להיות מובנת למעטים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סוגות ספרותיות