OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עבוד עומר

עבוד עומר ח'מיס (בסוואהילי: Aboud Omar Khamis; נולד ב-9 בספטמבר 1992) הוא כדורגלן קנייתי, המשחק בעמדת המגן השמאלי בלאריסה.

==קריירת מועדונים==
עומר התחיל את הקריירה שלו בקבוצות כדורגל מקומיות במולדתו קניה, כגון: אדמירל, בנדארי וטסקר.

ב-23 באוגוסט 2015, עומר חתם בפנגיאליוס מהליגה היוונית השנייה בכדורגל. ב-1 בפברואר 2016, עומר חתם בסלביה סופיה מליגת העל הבולגרית, במדיה שיחק שנתיים וחצי עד ששוחרר מהקבוצה ה-20 באפריל 2018, עקב הטענה כי דיבר כנגד חבריו באופן שמבזה גם את בולגריה.

ב-15 ביוני 2018, עומר חתם בסרקל ברוז' מליגת העל הבלגית.

ב-13 בינואר 2019, עומר חתם בספסי ספאנטו ג'ורג' מליגת העל הרומנית.

בעונת , עומר לא שיחק באף קבוצה וב-22 בספטמבר 2020, עומר חזר לליגה היוונית השנייה וחתם ביוניקוס.

==קריירה בינלאומית==
ב-9 ביולי 2013, עומר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קניה בניצחון 0–2 נגד .

עומר השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2019 ושיחק בשלושת המשחקים של הנבחרת בגביע זה.

==תארים==
; בנדארי
*גביע יום העבודה: 

; טוסקר
*הסופר קאפ הקנייתי: , 
*גביע הטופ-8: , 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים קנייתים
קטגוריה:מגני כדורגל
קטגוריה:כדורגלני סלביה סופיה
קטגוריה:כדורגלני סרקל ברוז'
קטגוריה:כדורגלני ספסי ספאנטו ג'ורג'
קטגוריה:כדורגלני לאריסה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קניה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים בבולגריה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים ברומניה
קטגוריה:ילידי 1992
I Want Tomorrow

"I Want Tomorrow" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת והמוזיקאית האירית אניה, מתוך אלבום הבכורה שלה, Enya.<ref name=":3"></ref> השיר יצא לאור ב-9 במרץ 1987, על ידי חברות התקליטים רפרייז רקורדס ו-EMI, כסינגל המוביל מתוך האלבום וכסינגל הבכורה שלה.<ref name=":3" /> הבי-סייד שלו מורכב מ-"The Celts", "To Go Beyond (I)" ו-"To Go Beyond (II)".<ref name=":3" />

השיר הגיע למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי,<ref name=":1"></ref> ולמקום השלישי במצעד הסינגלים הצרפתי.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי אניה ורומא ראיין והופק על ידי ניקי ראיין, בדומה לסינגל "" ולסינגלים נוספים שהוציאה במהלך הקריירה שלה.<ref name=":0"></ref><ref name=":2"></ref><ref name=":3" /> "Boadicea" שפירושו מנצח הוא התייחסות למלכת בודיקיאה משבט איקני הבריטי-קלטי במזרח אנגליה שהובילה התנגדות נגד הכוחות הכובשים של האימפריה הרומית בשנת 60 לספירה, אך הובסה והרעילה את עצמה לאחר מכן. מכיוון שכבר נכתב שיר עליה ראיין רצה לשנות את המילים של השיר ולקרוא לו בשם "I Want Tomorrow" אשר דובר בה על הרעיון של להיות שומר סף על ידי בודיקיאה. בחוברת של האלבום השיר תואר כ"מחשבות על ההווה" ומחשבות שמהדהדות מהעבר.<ref name=":3" />

בסמוך לצאתו, עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, תוך שהצליח לצבור שם למעלה מ-15 מיליון השמעות.<ref></ref>

== רשימת השמעה ==
* תקליט סינגל<ref name=":4" />

# "I Want Tomorrow"
# "The Celts"
#"To Go Beyond (I)"
#"To Go Beyond (II)"
== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|9 במרץ 1987
|תקליט 7 אינץ'
|רפרייז • EMI
|style="text-align:center;"|<ref name=":4"></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1987
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1987
קטגוריה:שירי אניה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אניה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רומא ראיין
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אניה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ניקי ראיין
קטגוריה:שירים על זמן
קטגוריה:שירי העידן החדש
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
תחנת אצטדיון בלומפילד

תחנת אצטדיון בלומפילד היא אחת מהתחנות של הקו האדום ברכבת הקלה בתל אביב. מיקומה בשדרות ירושלים בתל אביב-יפו.

==מיקום==
תחנת אצטדיון בלומפילד שוכנת מדרום לדרך בן-צבי ומצפון לרחוב יהודה הימית, התחנה ממוקמת דרומית-מערבית לאצטדיון בלומפילד, והיא משרתת את הבאים לשכונות יפו, וכן את הפוקדים את אצטדיון בלומפילד ואת הסטודנטים וסגל ההוראה של המכללה האקדמית תל אביב-יפו.

ב-18 באוגוסט 2023, עם השקת הקו האדום, נפתחה התחנה לשימוש ציבור הנוסעים.

==ראו גם==
* תחבורה בתל אביב-יפו

אצטדיון בלומפילד
קטגוריה:הנצחת האחים בלומפילד
בנק סולידרנוסט

בנק סולידרנוסט הוא בנק מסחרי רוסי, שנוסד ב-3 באוקטובר 1990 ומטהו בעיר סמרה. מאז 2020 משמש הבנק כספונסר מועדון הכדורגל קריליה סובייטוב סמרה והיא גם נותנת החסות לאצטדיון סולידרנוסט ארנה בעיר.

== פעילויות ==
בשנים 1990–2014 נשלט הבנק על ידי המושל לשעבר של מחוז סמרה, סנאטור מועצת הפדרציה קונסטנטין טיטוב; משנת 2000 עד 2014 ראש הבנק היה בנו, אלכסיי טיטוב.

בשנת 2007 נבחר נשיא הבנק אולג סיניצין לרשימת מפלגת רוסיה המאוחדת כחבר הכינוס הרביעי של הדומא המחוזית. בשנת 2007 הקים יו"ר דירקטוריון הבנק, אלכסיי טיטוב, יחד עם חברת Projektmanagement GmbH הגרמנית את חברת פיתוח וולגה (VDK), איתה הוביל פרויקט להקמת מרכז הקניות וולגה בקניון טוליאטי. בקיץ 2010 הושעה הפרויקט.<ref>[http://tlt.ru/articles.php?n=1934980 Отложено строительство ТЦ «Volga Mall»].</ref>

ב-11 בינואר 2009 השלים הבנק רכישת 100% ממניות "בנק פוטנציאל".<ref>[http://www.solid.ru/press/smi/archive/63/ ОАО КБ «Солидарность» объявило о завершении сделки по покупке жигулевского «Потенциал Банка»].</ref> בפברואר 2011, חברת בת של הבנק, "סולידרנוסט אינווסט", הפכה לבעלים של מפעל החלב מהעיר טוליאטי, "טוליאטימולוקו".<ref>[http://www.vninform.ru/article/78864.html «Солидарность-Инвест» выкупила долг «Тольяттимолоко»].</ref> במרץ 2011 ניהל אלכסיי טיטוב משא ומתן עם קונצרן החלב הדני ארלה פודס על הקמה אפשרית של מיזם משותף או מכירת אחזקת החלב BiMolo שבשליטת הבנק, אך עקב פשיטת הרגל שלו הופסק המשא ומתן.<ref>[http://chronograf.ru/articles/?num=241&a=7259 Все четыре молокозавода холдинга «БиМоло» банкротятся].</ref> בשנת 2009 קיבל הבנק נכסים בדמות שני בנייני דירות מגורים של חברת הבנייה לשעבר M-Holding, שמכרה דירות מוכנות בבניין מגורים בבלוקים 14A ו-20 ברובע אבטוזבודסקי בעיר טוליאטי.

ב-27 ביולי 2011 מכרה הנהלת הבנק את "בנק פוטנציאל" לסוכנות לביטוח פקדונות. טיטוב, בהיותו בעל המניות העיקרי בבנק, ניהל משא ומתן למכירת התאגיד הפיננסי שלו "אוטקריטיה", אך הצדדים לא הגיעו להסכמה.<ref>[http://tlt.ru/articles.php?n=1935968 «ПотенциалБанк» остался без «Солидарности»]</ref><ref>[https://solid.ru/about/sovetdirektorov/ Совет директоров банка «Солидарность»]</ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוסיה: בנקים
קטגוריה:סמרה
סביל ווקופ

סביל ווקופ (מכונה גם משקית ווקופ או רהט ווקופ) הוא סַבִּיל, השוכן ברחוב דוד רמז בירושלים מול תחנת הרכבת הישנה, בסמוך לח'אן הירושלמי ולמרגלות גבעת התנ"ך.
מדובר ברהט כפול עם שתי ברזיות, שניתן לתושבי ירושלים המנדטורית בשנת 1938, כמתנת פרידה לכבוד סיום כהונתו של הנציב העליון סֶר ארתור גרנפל ווקופ. סביל זה ייחודי בכך שהוא סביל מודרני, מהתקופה הבריטית, בעוד שרוב הסבילים בארץ ובירושלים בפרט, נבנו בתקופה הממלוכית והעות'מאנית. סבילים מתקופות אלו קיבלו מים שהגיעו מאזורים גבוהים, מאחר שהמים הגיעו בכח הכבידה, בעיקר מאזור הר חברון, והובאו לירושלים באמות מים. לעומת הסבילים העתיקים, סביל זה קיבל את מימיו ממשאבות מים מרוחקות ולא בהכרח גבוהות גאוגרפית ובמובן זה מדובר היה במתקן מודרני וייחודי לתקופתו.

== מיקום הסביל ==
הסביל הוצב במקום בעל חשיבות רבה, מול תחנת הרכבת. מיקום זה איפשר לנוסעים להרוות את צמאונם בתום הנסיעה או להצטייד במים טרם הנסיעה ברכבת. כמו כן הסביל ממוקם על אם הדרך בין ירושלים לחברון ובית לחם, מקומות שאליהם יש תנועה ערה של אנשים לצורכי מסחר ותנועה רבה של צליינים בני כל הדתות למערת המכפלה, לקבר רחל ולכנסיית המולד. מאחורי הסביל ניתן לראות את המסלע המרכיב את הרי ירושלים - סלע חבורת יהודה המורכב מגיר, מדולומיט ומקרטון.

== מצב הסביל ==
הסביל עמד מוזנח במשך מספר שנים. בשנת 2013 נוקה ושוקם על ידי חברת המים של ירושלים, חברת הגיחון. כיום זורמים בו מים.

== ההקדשה על הסביל ==
כתובת סביל ווקופ
על הסביל כתובת באנגלית:

"The gift of general sir Arthur Grenfell Wauchope GCB GCMG CIE DSO high commissioner for Palestine 1931-1938"

להלן הסבר לכתוב בהקדשה כולל תאריו של ווקופ:
* המתנה של הגנרל סר ארתור גרנפל וווקופ, נציב עליון של פלסטין 1931-1938
* GCB פירושו "אביר הצלב הגדול" במסדר האמבט (Knight Grand Cross) 
* GCMG פירושו "אביר מפואר" במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש (Grand Cross of saint Michael and saint George)
* CIE פירושו "עמית" במסדר האימפריה ההודית (Companion in the Order of the Indian Empire)
* DSO מסמל את אות השירות המצוין (Distinguished Service Order)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירושלים: מבנים
קטגוריה:בנייה ופיתוח בתקופת המנדט
קטגוריה:ירושלים: מבנים לשימור
קטגוריה:מבני אספקת מים בישראל
רמי אבו לבן

רמי אבו לבן (בערבית: رامي أبو لبن; נולד ב-5 באוקטובר 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הקשר האחורי.

אחיינו של רמי, יוסף, היה אף הוא כדורגלן.

==קריירה==
אבו לבן, ערבי ישראלי, התחיל את הקריירה שלו בצעירי יפו ממנה עבר לבית"ר רמלה.

בקיץ , אבו לבן חתם בהפועל כפר סבא מליגת העל. ב-29 באוגוסט 1999, אבו לבן ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–5 להפועל תל אביב. ב-3 בדצמבר, הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 4–1 נגד בני יהודה. אבו לבן, המשיך לשחק במדי כפר סבא ג'.

בפברואר , אבו לבן חתם בהפועל באר שבע, בה כבש עוד 4 שערי ליגה וסייע לקבוצה לחזור לליגה הבכירה אחרי 3 עונות בליגה השנייה.

ב-10 ביולי 2003, אבו לבן חתם בהפועל תל אביב. אבו לבן, שיחק 18 משחקים בליגה במדי הפועל בעונתו הראשונה במועדון. בעונה שלאחר מכן, לא רשם ולו דקת משחק אחת והושאל למכבי הרצליה בפברואר . אבו לבן, היה שותף לעלייה של הרצליה לגמר הגביע, בו בישל את שני השערים ואף כבש את אחד השערים בדו-קרב בעיטת ההכרעה, בו הרצליה הפסידה 3–5. אבו לבן, המשיך לשחק בהרצליה גם בעונה שלאחר מכן והיה שותף לחזרה של המועדון לליגה הבכירה בעונה זו.

בקיץ , אבו לבן חתם בהפועל ראשון לציון ובסיום העונה פרש מכדורגל.

==תארים==
; הפועל באר שבע
*ליגה לאומית: 2000/2001

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:תל אביב-יפו: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
עף אלייך

עף אלייך הוא אלבומו הראשון של הזמר טל סונדק. האלבום יצא לאור בשנת 2005 לאחר עבודה של 4 שנים עליו.

האלבום הופק מוזיקלית ואומנותית על ידי יאיר קלינגר והעיבודים של אמיתי פריינטא. בין הכותבים לאלבום מלבד טל ניתן למצוא את אהוד מנור, עוזי חיטמן, רחל שפירא, לאה שבת, נחום מוכיח, עדית פאנק, טל שגב ויאיר קלינגר.

באלבום כלולים "לקום ליום הבא" ו"עוד ועוד" שהושמעו רבות בתחנות הרדיו וכן "איזה ילד" שהפך להמנון של עמותת חיים.

== רשימת השירים באלבום ==

{| class="wikitable"
|+
!שיר
!אורך
!מילים
!לחן
|-
|עף אלייך
|3:30
|טל שגב
|טל שגב
|-
|עוד ועוד
|3:31
|אהוד מנור
| rowspan="6" |יאיר קלינגר
|-
|לילה בשנחאי
|4:31
|יאיר קלינגר
|-
|מצב זמני
|4:10
|נחום מוכיח
|-
|לקום ליום הבא
|3:43
|עוזי חיטמן
|-
|הזית
|4:33
|יאיר קלינגר
|-
|סיפור שלא נגמר
|5:13
|עדית פאנק
|-
|סימן כחול
|3:48
|עדית פאנק
|לאה שבת
|-
|כמו יונה בודדה
|5:14
|רחל שפירא
| rowspan="2" |יאיר קלינגר
|-
|אישה מוכה
|4:28
|יאיר קלינגר
|-
|איזה ילד
|4:30
|עדית פאנק
|טל סונדק
|-
|ילדה של אפריקה
|3:55
|יאיר קלינגר
|יאיר קלינגר
|-
|אם רק תסכימי
|4:07
|טל סונדק
|טל סונדק
|}

== קישורים חיצוניים ==
האלבום "עף אלייך" בטלוויזיה
* 
* 
* 
* 
* 
* 

שירי האלבום
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אלבומי 2005
שמואל מאיר (סופר)

שמואל מאיר (בצרפתית: Shmuel T. Meyer; נולד ב–1957) הוא סופר ישראלי-צרפתי, חתן פרס "גונקור האביב" לשנת 2021, על ספרו Et la Guerre est finie ("והמלחמה נגמרה").

==ביוגרפיה==
שמואל מאיר נולד בצרפת ב–1957 וגדל בלוזאן שבשווייץ. ב-1980 עלה לישראל, התגורר בקיבוץ רגבים. הוא אב לשלוש בנות שנולדו בישראל ומתגוררות בה. בשנת 2008 חזר לצרפת.

בשנת 2021 זכה בפרס "גונקור האביב" לרומן, על ספרו Et la Guerre est finie ("והמלחמה נגמרה"), שבו שלושה סיפורים, הראשון על רקע תוצאות מלחמת העולם השנייה, השני על רקע תוצאות מלחמת העצמאות והשלישי על רקע תוצאות מלחמת קוריאה.

==כתביו==
* Le Périmètre de l’étoile, הוצאת גלימאר, 2008.
* Les villes n’ont pas de toit, הוצאת גלימאר, 2009.
* Impasse de la providence, הוצאת גלימאר, 2011.
* Le bonheur a des nageoires (illustration de l’œuvre de la sculptrice et peintre Miriam Briss, שירים, 2012.
* Unzer Wort, שירים, 2012.
* Un nouvel an de pierres, רומן, הוצאת גלימאר, 2013. 
* Ah j’oubliais l'effarante beauté des lieux, הוצאת מטרופוליס, 2013.
* La Bouche ouverte, רומן, 2015.
* Anima - trois poèmes pour trois estampes de Samy Briss, שירים, 2016.
* Anastrophe, שירים, 2017.
* Les Grands Express Européens - nouvelles, הוצאת מטרופוליס, 2021.
* Kibboutz, הוצאת מטרופוליס, 2021.
* The Great American Disaster, הוצאת מטרופוליס, 2021.
* , שלוש נובלות, הוצאת מטרופוליס, 2021.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לצרפת
קטגוריה:מועצה אזורית מנשה: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
צ'גלד

צ'גלד (בהונגרית: Csegöld) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

==יהודי צ'גלד==
יהודים חיו בצ'גלד בתקופות זמן שונות. הקהילה במקום קיבלה את שירותי הדת משנת 1885 מקהילת צ'נגר.

באפריל 1944 נלקחו יהודי צ'גלד יחד עם יהודי המחוז למחנה ההשמדה אושוויץ.
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|10
|777
|-
|1910
|15
|
|-
|1920
|17
|
|-
|1930
|21
|
|-
|1941
|10
|1,187
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
דרנו

דרנו (בהונגרית: Darnó) הוא כפר קטן במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

היישוב היה מיושב בעבר על ידי סקסונים ונקרא דרנו סקסה.

במקום קיימת כנסייה רפורמית שנבנתה בשנת 1824 במקום כנסיית העץ הקודמת.

==יהודי דרנו==
יהודים חיו בדרנו בתקופות זמן שונות. החל משנת 1885 הייתה כפופה לקהילת פהרגיארמט.

בשנת 1944 גורשו ונרצחו יהודי דרנו יחד עם שאר יהודי הונגריה בשואה.
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|8
|
|-
|1880
|5
|204
|-
|1910
|8
|
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
תומאס מואר מרטין

תומאס מואר מרטין (באנגלית: Thomas Mower Martin; 1838 – 1934) היה צייר נוף קנדי יליד אנגליה שכונה "אבי האמנות הקנדית".

== ביוגרפיה ועבודה ==
מרטין נולד בלונדון, אנגליה, בנם של אדוארד ה. מרטין, גזבר בתי המשפט, וסוזן אברנת'י. הוא התחנך בבתי ספר שונים ולבסוף החל ללמוד בבית הספר הצבאי באנפילד. אביו רצה שהוא יהפוך לאיש צבא בחברת הודו המזרחית. אך הוא התייתם בגיל 15, התגורר עם דודתו שתמכה ברצונו לא להמשיך בהכנה לחיי הצבא כדי להפוך לנגר ולצייר. הוא היה אוטודידקט, בתחום התחביב של רישום וציור במשך כמה שנים, וקיבל משרה חלקית בהוראה בבית הספר דרום קנזינגטון בלונדון.

הוא לא אהב את החיים בלונדון והיה חסר מנוחה. שאיפתו לסגנון חיים בריא יותר הביא אותו לנצל את הצעתה של ממשלת קנדה לשטח בחינם (0.43 קמ"ר) אדמה כדי לאפשר לו לעלות ולהיות מתנחל חלוץ. הוא התחתן עם אמה ניקולס (1842–1911) - הם ילדו תשעה ילדים.

בשנת 1862 הם היגרו לקנדה ובנו בית קטן במוסקוקה, אונטריו. חקלאות התבררה כבלתי אפשרית בגלל האיכות הירודה של האדמה ולכן עברה המשפחה והתיישבה בטורונטו, שם במהרה הפך מרטין לצייר מקצועי מבוסס.

מרטין צייר נופים, בעלי חיים, טבע דומם ודיוקנאות בצבעי שמן, צבעי מים ותחריטים. הוא היה אחד מקבוצת האמנים שקיבלה משימות מהרכבת הפסיפית הקנדית לציור נופים במערב קנדה - הם נודעו בשם "ציירי הרכבת". מוקדם יותר הוא טייל וצייר נופים במזרח קנדה ובארצות הברית, וכן סיפק איורים לשני ספרים מאת A & C Black, קנדה וגני קיו.

הוא היה חבר מייסד באגודת האמנים אונטריו בשנת 1872, וחבר באקדמיה המלכותית לאמנויות הקנדית בשנת 1880, והיה גם חבר באגודת האמנים הקולוניאלית הבריטית המלכותית (1909).

מואר מרטין הציג הרבה כאמן במהלך חייו וניתן למצוא את עבודותיו באוספים ציבוריים ופרטיים רבים, כולל טירת וינדזור באנגליה.

הוא נפטר בגיל 96 בשנת 1934.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="170">
A settlers farm yard.jpg|חצר איכר חלוץ
The Rocky mountains.jpg|הרי הרוקי
Winnipeg, Corner main street and Portage Avenue, by Mower Martin.png|ויניפג
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים קנדים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1838
קטגוריה:נפטרים ב-1934
מיץ לבנה

מיצוי של מיץ ליבנה
מיץ לִבְנֶה, מי לִבְנֶה או מיץ שַׁדָּר הוא לְשַׁד (נוזל המובל בתאי עצה) אשר נאסף מעצי ליבנה (שַׁדָּר).

את המיץ נהוג לשתות בצורתו הגולמית או לאחר שעבר תהליך התססה. בצורתו הגולמית המיץ הוא שקוף, מעט מתוק עם מרקם מעט סמיך. לאחר יומיים-שלושה המיץ מתחיל לתסוס והטעם הופך לחומצי יותר.

מיץ הליבנה הוא משקה מסורתי באזורים רבים של חצי הכדור הצפוני<ref name="Svanberg"></ref> כמו גם חלקים של צפון סין שכן העץ עצמו גדל לרוב באזורים קרים.

== איסוף ==
לשד הליבנה נאסף רק לקראת סוף החורף והאביב כאשר הלשד נע באופן אינטנסיבי בגזע העץ.

איסוף מיץ הליבנה נעשה על ידי קידוח חור לגזע העץ והובלת הלשד למיכל דרך צינור כלשהו; המיץ יזרום לאורכו בגלל מתח הפנים. לאחר מכן מכסים את החור שנקדח בעץ על מנת למזער את הפגיעה בעץ.<ref name="alaska.edu"></ref>

יש לאסוף את מיץ הליבנה בתחילת האביב לפני שהופיעו עלים ירוקים, בסוף האביב המיץ הופך למריר. תקופת האיסוף היא קצרה - כחודש אחד בלבד במהלך השנה.

== אזורים מסורתיים ==
בתרבויות באלטיות קדומות, בתרבות הסלאבית והפינו-אוגרית ראו את ליבנה כאחד העצים הקדושים ביותר שלהם <ref></ref> <ref></ref> והכינו ממנו משקה מסורתי.

=== אזורים סלאביים ===
באזורים סלאביים ידוע המיץ כמיץ ליבנה כמו ברוסיה ( берёзовый сок, romanized: byeryozovyi sok ), בלארוס (, Byarozavik ), בולגריה ( בולגרית : брезов сок, רומניזציה : brezov sok ), פולין ( sok z brzozy, oskoła ), אוקראינה ( березовий сік, romanized: berezovyi sik ).

=== אזורים באלטיים ===
אסטוניה ( kasemahl ), פינלנד ( mahla ), לטביה ( bērzu sula ), ליטא ( beržų sula).

=== אזורים אחרים ===
צרפת, סקוטלנד, נורווגיה, <ref>Planter og tradisjon: Floraen i levende tale og tradisjon i Norge, Ove Arbo Høeg, Universitetsforlaget, 1974, .</ref> שוודיה ( björksav ) <ref>Övre Dalarnes bondekultur 3, Lars Levander, Lund, 1947.</ref> ובמקומות אחרים בצפון אירופה וכן חלקים בצפון סין וגם הוקאידו ואומורי כחלקים מצפון יפן .

הוא נמצא בשימוש נרחב גם בקרב בני אמיש בפנסלבניה (ממוצא הולנדי), הן כמשקה מסורתי בפני עצמו, ובמיוחד כמרכיב מרכזי בבירת ליבנה . <ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קטגוריה:משקאות
ג'יימס וילסון מוריס

ג'יימס וילסון מוריס (באנגלית: James Wilson Morrice; 10 באוגוסט 1865 – 23 בינואר 1924) היה צייר נוף קנדי. התגורר במשך רוב הקריירה שלו בפריז.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
מוריס נולד במונטריאול שבקוויבק, בנו של סוחר עשיר, ולמד משפטים בטורונטו בין השנים 1882–1889. בשנת 1890 עזב ללמוד ציור באנגליה. בשנה שלאחר מכן הגיע לפריז, שם למד באקדמיה ז'וליאן בין השנים 1892 - 1897. באקדמיה ז'וליאן התיידד עם צ'ארלס קונדר ומוריס פרנדרגסט, ופגש גם את רוברט הנרי.<ref>Reid, Dennis (1988). A Concise History of Canadian Painting, Second Edition. Don Mills: Oxford University Press Canada</ref>

מוריס המשיך להתגורר בפריז עד מלחמת העולם הראשונה, אף שבילה את רוב חורפיו בקנדה. הוא יצר קשרים רבים בחוגים האינטלקטואליים של פריז, תוך שהוא נשאר בקשר עם עולם האמנות הקנדי - הצטרף לסלון ד'אוטומן, 1905, למועדון האמנות הקנדי, 1907, נבחר לחבר האקדמיה המלכותית הקנדית, 1913.

בתקופה זו הוא היה בקשר עם חוגי הספרות, עם אינטלקטואלים גולים אנגלים שחיו בפריז, כמו סומרסט מוהם, ארנולד בנט וקלייב בל. בחורף 12–1911 הוא חלק סטודיו עם מאטיס בטנג'יר.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, מוריס ברח למונטריאול, ואז לקובה. שם החל לשתות, והפך לאלכוהוליסט.<ref>Ash K. Prakash: Impressionism in Canada. A Journey of Rediscovery. Pref. Guy Wildenstein, introd. William H Gerdts. Arnoldsche Verlagsanstalt, Stuttgart 2014, 2. Aufl. 2015 (illustr. book, with expl</ref>

בקיץ 1922 נסע לאלג'יר, שם צייר עם אלברט מרקט. זו תהיה הפעם האחרונה שהוא צייר. בריאותו החלה להתדרדר במהירות. הוא נפטר, בן 58, בתוניס.

ציוריו של מוריס לפני תחילת המאה צבועים עדין וצבעים רכים בהשפעת ויסלר. לפני מלחמת העולם הראשונה הוא החל לצייר, בסגנון מלא יותר, סצינות קנדיות חורפיות שהושפעו מהאימפרסיוניסטים.

חלק מיצירותיו בתקופת הקאריביים שלו נחשבות לטובות שלו וצבועות בסגנון רופף בהשפעת הפוסט אימפרסיוניזם.

== גלריה ==

<gallery mode="packed" heights="170">
File:James Wilson Morrice - Beach Scene, Tangier - Google Art Project.jpg|חוף בטנג'יר

File:James Wilson Morrice (1865-1924) - House in Santiago - N03842 - National Gallery.jpg|בית סנט דייגו

File:James Wilson Morrice - Market Scene - BF776 - Barnes Foundation.jpg|מראה בשוק

File:James Wilson Morrice - Snow Scene - BF2053 - Barnes Foundation.jpg|בשלג

File:Morris gardenNearParis.jpg|גן ליד פריז

File:MBAM Morrice - Venise, vue sur la lagune.jpg|בוונציה
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים קנדים
קטגוריה:ילידי 1865
קטגוריה:נפטרים ב-1924
יחסי ארמניה–תאילנד

הקונסוליה של תאילנד בירוואן
יחסי ארמניה–תאילנד הם יחסי החוץ בין ארמניה ותאילנד.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-7 ביולי 1992. בינואר 1998 פתחה ארמניה קונסוליית כבוד בבנגקוק, ובפברואר 2000 פתחה תאילנד קונסוליית כבוד בירוואן. בשנת 2001 חתמו שתי המדינות על הסכם למניעת כפל מס, ובשנת 2002 הן חתמו על הצהרה משותפת על חברות ושותפות בין המדינות.

== יחסים כלכליים ==
בשנת 2018 הסתכם הסחר בין המדינות ב-23.6488 מיליון דולר, כאשר היבוא הארמני מתאילנד הסתכם ב-22.8607 מיליון דולר, ואילו היצוא הארמני לתאילנד הסתכם ב-788.1 אלף דולר.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ארמניה מחזיקה בתאילנד קונסוליית כבוד בבנגקוק.
* תאילנד מיוצגת בארמניה באמצעות שגרירותה במוסקבה, רוסיה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בירוואן.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.mfa.am/en/bilateral-relations/th יחסי ארמניה–תאילנד], באתר משרד החוץ הארמני

== הערות שוליים ==
Imagine Dragons (מיני-אלבום של Imagine Dragons)

Imagine Dragons הוא המיני-אלבום השני של להקת הפופ רוק Imagine Dragons, שיצא בשנת 2009 באטלנטיס. הוא הוקלט באולפני Battle Born. כל השירים נכתבו והופקו על ידי חברי הלקה. רוברט רוט שימש כטכנאי הקול.<ref></ref> רצועות מהמיני אלבום הוצגו ב-Windows Media Player לאחר שהלהקה זכתה בתחרות באתר בשם "Reverbnation".<ref></ref>

== עטיפת אלבום ==
עטיפת האלבום היא אוטוסטראוגרמה, שמראה דרקון הפונה ימינה.

== רשימת רצועות ==

== קרדיטים ==
* דן ריינולדס: שירה
* ויין סרמון: גיטרה
* בן מקי: גיטרה בס
* אנדרו טולמן: תופים
* בריטני טולמן: מקלדת, קולות רקע

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיני-אלבומי בכורה מ-2009
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
פרץ דניאל מרקיש

פרץ דניאל מרקיש (נולד ב-18 בספטמבר 1974) הוא פרסומאי, במאי ועורך ישראלי המכהן כסמנכ"ל קריאייטיב בחברת התוכן peach.

==ביוגרפיה==
פרץ דניאל מרקיש נולד בתל אביב. אביו הוא הסופר דוד מרקיש וסבו הוא משורר היידיש פרץ מרקיש.
הוא למד בתיכון לאומנויות ויצו צרפת בתל אביב, והתגייס לנח"ל בשנת 1992.

בתום השירות בצה"ל עבד מרקיש כדוגמן וכשחקן. הוא שיחק בסדרת הטלוויזיה חלומות נעורים, בעונה השנייה של סדרת הטלוויזיה בובי ואני ובסרט הטלוויזיה רצח מצלמים.

בשנת 1999 החל מרקיש ללמוד בבית הספר לאמנות קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות במגמת קולנוע. סרט הגמר שלו "מורעלים" זכה בפרס הסרט הטוב ובפרסים נוספים מטעם בית הספר. בתקופת הלימודים בקמרה אובסקורה כתב מרקיש טור קבוע במדריך הבילויים של מעריב, "המשוטט".
עם תום לימודיו החל לביים ולהפיק כעצמאי עבור ערוץ הבידור, ערוץ המוזיקה, ערוץ 10, ושימש גם כבמאי ומפיק לפרסומות וידאו באינטרנט עבור חברות שונות.

בשנת 2010 הקים מרקיש, יחד עם איתמר כהן, את סוכנות התוכן וההפקות פיינשמקר, שהפיקה בין השאר את "ההברקות של ניקול" וסדרת האבות של האגיס, הנחשבות לסדרות תוכן הרשת הראשונות בישראל.

בשנת 2016 הצטרף פרץ ל-peach, חברת פרסום תוכן מבית סוכנות BBDO העולמית. בין הפרויקטים הבולטים בהם היה מעורב: הפרסומת ל-ORACM עם ליאו מסי, לסמסונג עם נועה קירל ועוד.

פרץ נשוי לליאן מטיאס, אב לשתי בנות ומתגורר בתל אביב.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://mizbala.com/?s=מרקיש פרסומות שביים מרקיש] באתר מזבלה
* [https://www.medioq.com/XX/Unknown/520671091372812/Fineshmaker-Productions פרסומות של פיינשמקר]
* [https://youtu.be/8BEScxZvRYU הסרט "מורעלים" שביים מרקיש] באתר יוטיוב
* [https://www.forbes.com/sites/hessiejones/2021/03/03/d-id-this-start-ups-betting-synthetic-media-can-democratize-content-creation-in-the-age-of-privacy/?sh=10bd51c916aa ראיון עם מרקיש על טכנולוגיית ה-D-ID (באנגלית)] באתר פורבס

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרסומאים ישראלים
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני י"ד (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי קמרה אובסקורה - בית הספר לאמנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
יוסף שווינגר

יוסף (יוסי) נחמיה שווינגר (נולד ב-15 בפברואר 1961, כ"ט בשבט ה'תשכ"א) הוא פוליטיקאי, כתב ופרשן חרדי-ישראלי. בין השנים 1996–2000 שימש כראש המועצה הראשון של מודיעין עילית, בין השנים 2001-2024 שימש כמנכ"ל המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים בישראל.

==ביוגרפיה==
נולד ב-1961 למרים ונפתלי שווינגר. בצעירותו למד בישיבת עטרת ישראל. נישא למלכה בתו של הרב יצחק זילבר ולהם ארבעה ילדים. התאלמן בספטמבר 2007.
לאחר תקופה נישא בשנית למינדי גולובנציץ, אלמנתו של יזם הנדל"ן חיים גולובנציץ, ומתגוררים בשכונת בית וגן בירושלים.

==קריירה==
בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 עבד ככתב בעיתון יתד נאמן. במסגרת עבודתו הכיר את אריה דרעי ולאחר מכן שימש כעוזרו.
בחודש מאי 1996 מונה על ידי שר הפנים לראש מועצת מודיעין עילית, עם הכרזתה כמועצה מקומית.
ב-2000 הוחלף על ידי יעקב גוטרמן. בין השנים 2001–2024 שימש כמנכ"ל המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים מטעם משרד התיירות ולאחר מכן מטעם המשרד לשירותי דת.

הגיש את התוכנית "הקבינט" ברדיו קול חי. כמו כן התראיין רבות כפרשן פוליטי ברדיו קול ברמה וברדיו קול חי.

==אסון מירון ==
בחודש מאי 2021 נחקר שווינגר בחשד להמתה בקלות דעת, בעקבות אסון הר מירון.

ב-30 באוגוסט 2022 שלחה ועדת החקירה הממלכתית לחקר אסון הר מירון, וועדת החקירה הממלכתית לאסון מירון, אזהרה לשווינגר כי לא עשה די על מנת שהמרכז ימלא באופן הנדרש את תפקידו כגורם האחראי לניהול, שימור, הפעלה, פיתוח ותחזוקה ראויה של אתר קבר הרשב"י במירון. כך בפרט בכל הנוגע לבטיחות בהר ולשלום המבקרים במקום.<ref></ref>

ב-6 במרץ 2024 "ועדת החקירה הממלכתית" הטילה עליו אחריות אישית חמורה, והמליצה להדיחו מתפקידו כמנהל המרכז הארצי לפיתוח המקומות הקדושים, בהמשך אותו היום התפטר שווינגר מהתפקיד.

==קישורים חיצוניים==
* [https://ladaat.co/archives/4722 גלריה: שמחת החתונה לבנו של מנכ״ל המקומות הקדושים יוסף שווינגר] באתר לדעת
* [https://www.hagabay.net/2008-12-23-13-03-40/ראיונות/467-ראיון-החודש-הרב-יוסף-שוינגר.html| שוינגר בראיון לאתר איגוד בתי הכנסת העולמי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל רדיו קול חי
קטגוריה:ראשי מועצות מקומיות ביהודה ושומרון
קטגוריה:סגל יתד נאמן
קטגוריה:הר נוף: אישים
קטגוריה:בוגרי ישיבת עטרת ישראל
קטגוריה:מודיעין עילית: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
לושיוס ריצ'רד אובראיין

לושיוס ריצ'רד אובראיין (באנגלית: Lucius Richard O'Brien: 15 באוגוסט 1832 – 13 בדצמבר 1899) היה אמן נוף קנדי של צבעי שמן וצבעי מים מהמאה ה-19.

== ביוגרפיה וקריירה ==
לושיוס אובראיין נולד במפרץ שאנטי, קנדה, כפר שאביו ייסד על שפת אגם סימקו.<ref>Reid, Dennis. A Concise History of Canadian Painting. 2nd Edition. Toronto: Oxford University Press, 1988 pp. 85-86</ref>

הוא סיים את לימודיו במכללת קנדה בשנת 1847, וכנראה התחיל לעבוד ישירות במשרד אדריכלים. בשנת 1852 הוא זכה בשני פרסים לציור בתערוכה המחוזית באונטריו. בשנת 1856 הוא נרשם כאמן במדריך הערים של טורונטו.

בשנת 1872 החל לוציוס בציור נוף, והצטיין במהרה בז'אנר. שנתיים לאחר מכן, לאחר סכסוך עם האמן ג'ון ארתור פרייזר, נכנס אובראיין לתפקידו של פרייזר כסגן נשיא אגודת האמנים באונטריו, תפקיד אותו מילא עד 1880, אז הפך לנשיא מייסד האקדמיה המלכותית לאמנויות.

הוא נודע בעיקר בזכות ציורי נוף מכל רחבי קנדה בצבעי שמן ובצבעי מים, כגון, Sunrise on the Saguenay משנת 1880, שהייתה היצירה הראשונה בתערוכה השנתית הראשונה של האקדמיה המלכותית.

ב־1880 החל אובראיין לעבוד על הספר "קנדה הציורית" (1882–1884), אותו ערך. אובראיין סייר ברחבי קנדה, נפגש עם אמני המדינה והזמין אמנים לייצר הדפסי עץ להמחשת הטקסט.<ref>Harper, Russell. Painting in Canada: A History. 2nd Edition. Toronto: University of Toronto Press, 1981 pp.194</ref> האמנות של אובראיין, ובמיוחד קנדה הציורית, כוונה לחגוג את הנוף הטבעי של קנדה המאוחדת תחת הקונפדרציה.

אובראיין היה אחד האמנים הראשונים שהוזמנו לנסוע ולצייר את הרי הרוקי ברכבת הפסיפית הקנדית שהושלמה בשנת 1886.

פלורנס הלנה מקגיליברי הייתה בין תלמידיו.

הוא נפטר בטורונטו, אונטריו בגיל 67.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="170">
File:Lucius Richard O'Brien (1832-99) - Quebec from Pont Lévis - RCIN 404834 - Royal Collection.jpg|קוויבק

File:American game fishes; their habits, habitat and peculiarities; (1892) (18147594285).jpg|דייגים אמריקאים

File:Cap Trinite.png|כף טרינטי

</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים קנדים
קטגוריה:ילידי 1832
קטגוריה:נפטרים ב-1899
Brava

Brava (בעברית: אמיצה) הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת הארגנטינאית לאלי. הוא יצא לאור ב-10 באוגוסט 2018 תחת הוצאת חברת סוני מיוזיק ארגנטינה. האלבום כולל הופעות אורח של Reik, פבלו ויטאר, A.CHAL, אברהם מטאו ומאו וריקי.

האלבום זכה בפרס אלבום הפופ הנשי הטוב ביותר ועיצוב העטיפה הטוב ביותר בטקס פרסי גרדל ה-21. הסינגל החמישי של האלבום, "Sin Querer Queriendo", זכה גם בקטגוריית שיר השנה.

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!ארגון
!פרס
!תוצאה
!מקור
|-
! rowspan="2" |2019
| rowspan="2" |פרסי גרדל
|אלבום הפופ הנשי הטוב ביותר
|
| rowspan="2" |<ref></ref>
|-
|עיצוב העטיפה הטוב ביותר
|
|}

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== תארים ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!עותקים
!מקור
|-
!ארגנטינה (CAPIF)
|20x20 פיקסלים פלטינה 4×
|80,000
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי לאלי אספוסיטו
קטגוריה:אלבומים בספרדית
קטגוריה:אלבומי חברת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
סופי פמברטון

סופי פמברטון (באנגלית: Sophie Pemberton; 13 בפברואר 1869 – 31 באוקטובר 1959) הייתה ציירת קנדית.<ref></ref> למרות המגבלות החברתיות שהוטלו על אמניות באותה תקופה, היא תרמה תרומה ראויה לאמנות הקנדית, ובשנת 1899 הייתה האישה הקנדית הראשונה שזכתה בפרס ז'וליאן מהאקדמיה ז'וליאן על דיוקנאותיה.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
סופי נולדה בוויקטוריה שבקולומביה הבריטית. היא הייתה בתם של תרזה ג'יין גראוטוף וג'וזף דספרד פמברטון (1821–1893). כמנהל מצליח בחברת מפרץ ההדסון והמושל הראשון של האי ונקובר, אביה יכול היה להרשות לעצמו לשלוח אותה לגור וללמוד בפריז באקדמיה ז'וליאן.<ref>Francis (ed), Daniel (2000) [1999], Francis, Daniel (ed.), Encyclopedia of British Columbia, Harbour Publishing, p. 537</ref>

פמברטון ציירה בתקופה בה התחום האמנותי הזה היה נחלתם של גברים. ההשפעות האירופיות עליה ניכרות בעבודתה.

פמברטון, ציירת פורטרטים ונופים, והייתה האמנית הראשונה ממחוז קולומביה הבריטית שזכתה לשבחים בינלאומיים כאשר עבודותיה הוצגו באקדמיה המלכותית בלונדון, כולל עבודתה עטורת הפרסים משנת 1897, שכותרתה Little Boy Blue. בהיותה בלונדון היא חלקה סטודיו עם האמנית השוודית אנה נורדגרן, אותה הכירה ככל הנראה בפריז.

מעבר לעבודתה בציור, לימדה פמברטון ציור לאמניות מקומיות. בשנת 1909 עשתה את הקישוט האמנותי עבור קפלת הזיכרון הלאומית, שהעניקה משפחתה לבית החולים המלכותי בוויקטוריה.

פמברטון הציגה את עבודתה באקדמיה המלכותית, בסלון פריז ובתערוכה העולמית של סנט לואיס. היא חילקה את חייה בין אנגליה וויקטוריה. הייתה לה תערוכת יחיד בוויקטוריה בשנת 1902.
סופי פמברטון, ילד קטן בכחול, 1897
בשנת 1906 נבחרה כעמיתת האקדמיה המלכותית הקנדית.

רטרוספקטיבה של עבודותיה הוצגה בגלריה לאמנות בוונקובר בשנת 1954, ושנייה בגלריה לאמנות של ויקטוריה רבתי בשנת 1967.

== חיים אישיים ==
בשנת 1905 התחתנה עם קנון ארתור בין-לנדס, כומר אנגליקני, ונסעה איתו להודו. הוא נפטר בשנת 1917 ובשנת 1920 היא התחתנה עם הוראס דיין-דראמונד, שהיה מבוגר ממנה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1869
קטגוריה:ציירות קנדיות
קטגוריה:ציירות המאה ה-19
קטגוריה:ציירות המאה ה-20
קטגוריה:נפטרות ב-1959
נורת'המפטון (מסצ'וסטס)

נורת'המפטון (באנגלית: Northampton) היא עיר במחוז המפשייר, מדינת מסצ'וסטס, חבל ניו אינגלנד בארצות הברית. העיר היא מהחשובות במדינת מסצ'וסטס ואוכלוסייתה מונה 29,571 איש נכון לשנת 2020. העיר מהווה גם מרכז חינוכי ותרבותי. העיר עוברת על נהר קונטיקט.

האזור יושב בשנת 1653 ונקרא על שם העיר נורת'המפטון, צפון אנגליה. לאחר מכן היא הפכה לקהילה חקלאית בעיקרה של מתיישבים אנגלים. במהלך מלחמת המלך ויליאם ומלחמת המלכה אן (חלק מהמלחמות הבין-קולוניאליות בין בריטניה לצרפת), האזור היה לזירת קרב והיה נתון לפשיטות צבאיות שפגעו קשות באוכלוסייה האזרחית. טחנת צמר הוקמה בשנת 1809, וחוברה למערכת ייצור הצמר הגדולה בגדות קונטיקט באמצעות תעלה (1834) וברכבת (1845). נורת'המפטון התפתחה כמרכז ייצור, במיוחד עבור משי. תנופה גדולה ניתנה לצמיחתה של נורת'המפטון על ידי הקמתו בשנת 1875 של סמית' קולג'. נשיא ארצות הברית השלושים, קלווין קולידג', שעסק בעריכת משפטים בנורת'המפטון, כיהן כראש העיר (בשנים 1910–1911) ונפטר בביתו שם בשנת 1933; בספריית פורבס (נבנתה ב-1893) נמצא אוסף מזכרות של קולידג'.

כלכלת העיר תלויה היום בעיקר בשירותים ציבוריים (חינוך ובריאות) ומסחר. הייצור כולל יציקות פלסטיק, ציוד אלקטרוני ומכשירים לחישת חום. פארק הזיכרון לוק הוא אזור בילוי פופולרי.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

קטגוריה:מסצ'וסטס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1653
תומר אליהו

תומר אליהו (נולד ב-25 בפברואר 1975) הוא כדורגלן עבר ישראלי, ששיחק בעמדת הבלם.

==קריירה==
אליהו התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל תל אביב, במדיה שיחק חמש עונות.

בקיץ , אליהו חתם בהפועל ראשון לציון. ב-22 באוגוסט, אליהו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–4 להפועל חיפה. ב-13 בפברואר 1999, אליהו הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 1–2 למכבי תל אביב.

בקיץ , אליהו הושאל להפועל כפר סבא. בהופעת הבכורה שלו בקבוצה, אליהו הורחק בדקה ה-82 בתיקו 1-1 נגד בני יהודה וכעבור חודשיים אליהו חזר לראשון.

בקיץ , אליהו חתם בבני סכנין, העולה החדשה לליגת העל. אליהו, היה שותף לזכייה של הקבוצה בגביע המדינה לראשונה בתולדותיה.

ב-15 ביולי 2005, אליהו חתם בהפועל עכו מהליגה הלאומית, למרות שקיבל הצעה מבית"ר ירושלים.

שנה לאחר מכן, אליהו חתם בהפועל באר שבע ושנה לאחר מכן הצטרף להכח עמידר רמת גן עמה רשם עליה לליגת העל.

בתחילת עונת 2008/2009, פרש מכדורגל וחזר ממנה בקיץ , כאשר הצטרף להפועל בת ים, במדיה שיחק 5 משחקים.

==תארים==
; בני סכנין
*גביע המדינה: 2003/2004

; הכח עמידר רמת גן
*ליגה לאומית: 2007/2008

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:בת ים: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל בת ים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
דרום קרליה

דרום קרליה (בפינית: Etelä-Karjala; בשוודית: Södra Karelen) הוא אזור בדרום פינלנד, הגובל בצפונו בצפון קרליה ובסאבו הדרומית, במערב בקימנלקסו ובמזרח - ברוסיה (הרפובליקה של קרליה ומחוז לנינגרד). בירת האזור היא לאפנראנטה. 

== יישובים ==
בדרום קרליה שוכנות תשע רשויות מקומיות (קונטה), מהן שתי ערים (מודגשות):

* אימטרה (25,988)
* פריקלה (4,634)
* ראוטיירווי (3,137)
* רואוקולהטי (4,924)
* לאפנראנטה (72,591)
* למי (2,951)
* לומאקי (4,529)
* סאביטייפלה (3,316)
* טייפלסארי (4,629)

== סמל דרום קרליה ==
שלט האצולה של קרליה הוצג לראשונה בשנת 1562 ומאז החל לשמש את אזור קרליה השוודי. דרום קרליה וצפון קרליה עדיין משתמשות בשלט האצולה ובסמל זה, כשהגרסה המקורית משמשת את האזור הצפוני, ואת הדרומי - גרסה מעט שונה. 

בסמל ניתן לראות שתי זרועות - הימנית (המערבית) מכוסה בשריון ומחזיקה חרב ישרה, והשמאלית (מזרחית) אוחזת בחרב מעוקלת. הסמל מייצג את המאבק ארוך השנים בין שוודיה לרוסיה בשליטה על קרליה<ref></ref>.

== טבע ==
אזור דרום קרליה מתאפיין בגופי מים רבים ומגוונים, יערות וביצות. 

השטח המכוסה במים נאמד בכ-20% מכלל האזור וכולל, בין היתר, את אגם סאימה, תעלת סאימה, נהר ווקסי, ימת לדוגה ונהר קימי. 

75% משטח האזור מכוסה יערות. העצים האופייניים הם עצי אורן.

בדרום קרליה מצויה אוכלוסיית גדולה של אייל קורא, וכמו כן דובים וזאבים. באגם סאימה ניתן למצוא אוכלוסייה של כ-300 כלבי ים טבעתיים של סאימה, מין המצוי בסכנת הכחדה<ref></ref>. 

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פינלנד: אזורים
קטגוריה:קרליה (חבל היסטורי)
אודי אדירי

אודי אדירי, מנכ"ל משרד האנרגיה
אודי (אהוד) אדירי (נולד ב-19 בינואר 1977) הוא מנכ"ל משרד האנרגיה לשעבר.

== ביוגרפיה ==
אדירי גדל בהרצליה ולמד בתיכון הראשונים בעיר. החל את דרכו המקצועית במשרד ממשלתי בשנת 2005 עם הצטרפותו לאגף התקציבים במשרד האוצר<ref></ref>. באוקטובר 2013 מונה לסגן-הממונה על אגף התקציבים במשרד האוצר, האחראי לתחומי התשתיות והחליף את שאול מרידור בתפקיד. בנובמבר 2017 מונה למנכ"ל משרד האנרגיה.

במסגרת תפקידו ריכז את עבודת ועדת ששינסקי הראשונה לבחינת מדיניות התגמולים על גז טבעי ונפט וכן את ועדת ששינסקי השנייה לבחינת מדיניות תמלוגים ממשאבי טבע (למעט גז ונפט). בנוסף, עסק בעבודתו באוצר במתווה הגז, קידום החשמל הפרטי בישראל, רפורמה במשק המים לחקלאות, רפורמה בתחבורה הציבורית ובנמלים, גיבוש תוכנית החומש לחברה הבדואית וקידום תחרות בשוקי המזון הטרי.

בתקופת כהונתו פותח שדה הגז לוויתן וקודם חיבורם של שדות הגז כריש ותנין והוגבר השימוש בגז טבעי לחשמל ולתעשייה. בנוסף החל ייצוא נרחב של גז טבעי לירדן ולמצרים. כמו כן החל משנת 2020 עמד אדירי בראש צוות המשא ומתן לשיחות בין ישראל לבין לבנון לקביעת גבול המים הכלכליים ביניהם, שיחות אשר התקיימו בנקורה. בספטמבר 2022, כחודש לפני הבחירות לכנסת העשרים וחמש ולקראת חתימת ההסכם בין ישראל ללבנון, התפטר אדירי מתפקיד זה.

בשנים 2017–2020 היה אדירי אחראי גם על תחום משק המים (עד להקמת המשרד למשאבי מים). במסגרת זאת, קידם תוכנית להתמודדות עם הבצורת, רפורמה במקורות ועמד בראש ועדת בדיקה שמינה השר שטייניץ לבדיקת רמת המליחות במתקני ההתפלה.

לאחר פרוץ מלחמת חרבות ברזל, ביקש שר האוצר בצלאל סמוטריץ' למנות את אדירי כפרויקטור חירום שיתאם בין משרדי הממשלה. המינוי לא יצא לפועל עקב התנגדות מנכ"ל משרד ראש הממשלה, יוסי שלי.

==חיים אישיים==
אדירי נשוי ואב לשלושה. גר בהוד השרון.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.gov.il/he/Departments/People/udi_adiri_ceo אודי אדירי] באתר השירותים והמידע הממשלתי
* [https://www.facebook.com/udi.adiri אודי אדירי] 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

2021 05
קטגוריה:מנכ"לי משרד האנרגיה והתשתית
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון הראשונים (הרצליה)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
לוטוס (יצרנית רכב)

לוטוס מכוניות (באנגלית: Lotus Cars) היא יצרנית מכוניות ספורט ומרוץ בריטית, שבסיסה בנורפוק שבאנגליה. היא הוקמה על ידי קולין צ'פמן בשנת 1948.

== היסטוריה ==
החברה הוקמה רשמית ב-1952 אך ב-1948 קולין צ'פמן בנה את המכונית המרוץ הראשונה במוסך והוסיף לה את סמליל החברה. בין השנים 1958 ל-1994 השתתפה החברה במרוצי פורמולה 1 וניצחה במשך 7 פעמים.

עד שנת 1980 עברה החברה משבר כלכלי שבמקום ייצור של 1,200 יחידות יוצרו רק 383 יחידות, משבר זה נוצר בעיקר ממיתון כלכלי עולמי<ref></ref>.

לאחר מותו של קולין צ'פמן, מייסד החברה, נכנסה החברה לבעיות כלכליות ונמכרה לג'נרל מוטורס<ref name=":0"></ref> ולאחר מכן נמכרה לרומנו ארטיאולי ולאחר מכן נמכרה ל-DRB-HICOM , כיום היא נמצאת בבעלות יצרנית הרכב הסינית ג'ילי<ref name=":1"></ref>.

כיום מלבד ייצור מכוניות מתעסקת החברה בייעוץ הנדסי ופיתוח הנדסי.

ב-2022 השיקה החברה את לוטוס אלטרה הקרוסאובר הראשון של החברה והדגם החשמלי הראשון שלה בייצור סדרתי<ref></ref><ref></ref>.

== דגמים נוכחים ==
* לוטוס אבורה - מכונית ספורט במרכב קופה. הושקה בשנת 2008.
* לוטוס אקסיג - מכונית ספורט במרכב קופה ורודסטר. הושקה בשנת 2000.
* לוטוס אליז - מכונית ספורט במרכב רודסטר. הושקה בשנת 1994.
* לוטוס איוויה - מכונית על חשמלית במרכב קופה. הושקה בשנת 2019.
*לוטוס אימירה - מכונית ספורט במרכב קופה. הושקה בשנת 2021.
*לוטוס אלטרה - קרוסאובר הראשון של החברה והדגם החשמלי הראשון שלה בייצור סדרתי, הושקה בשנת 2022.
*לוטוס אמיה - מכונית הייפר GT חשמלית עם נתון תאוצה של 2.8 שניות ומהירות מרבית של 280 קמ"ש, היא נחשפה ב-8 בספטמבר 2023 אך לוטוס עדיין לא פרסמה את כל הפרטים לגביה<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:יצרני רכב בריטיים
קטגוריה:יצרני רכבי ספורט
קטגוריה:ג'ילי
דרווין מאצ'יס

דרווין דניאל מאצ'יס מרקאנו (בספרדית: Darwin Daniel Machís Marcano; נולד ב-7 בפברואר 1993) הוא כדורגלן ונצואלי המשחק בעמדת החלוץ בואיאדוליד מהלה ליגה ובנבחרת ונצואלה.

==קריירת מועדונים==
מאצ'יס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל של מינארוס דה גיאנה המקומית. ב-21 באוגוסט 2011, מאצ'יס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בתיקו 1-1 נגד אסטודיאנטס דה מרידה. ב-31 באוגוסט, מאצ'יס הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–5 נגד מינאסורו.

ב-7 ביולי 2012, מאצ'יס חתם לחמש שנים באודינזה, אך כעבור זמן קצר חתם בגרנדה מליגת העל הספרדית. ב-20 באוגוסט, מאצ'יס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 0–1 לראיו ואיקאנו. ב-31 בינואר 2013, מאצ'יס הושאל לוויטוריה דה גימארייש. בקיץ , חזר לגרנדה. ב-8 במאי 2014 הושאל להרקולס לתקופה של חודש.

ב-6 באוגוסט 2015, מאצ'יס חתם בווסקה, עד לסיום העונה. עונה לאחר מכן, מאצ'יס הצטרף ללגנס.

ב-18 ביולי 2018, מאצ'יס חתם באודינזה מהסרייה א'. ב-29 בינואר 2019, מאצ'יס חזר לספרד והושאל לקדיס עד לסיום העונה.

ב-28 ביולי 2019, מאצ'יס חזר לקדנציה שנייה בגרנדה. ב-29 באפריל 2021, כבש בניצחון 1–2 נגד ברצלונה, שהיה הניצחון הראשון של גרנדה אי פעם בקאמפ נואו.

במאי 2022 חתם בפ.ק. חוארז מהליגה המקסיקנית.

ב-19 בינואר 2023 מאצ'יס חזר לספרד וחתם בריאל ואיאדוליד. בקיץ הושאל לקדיס עד לסיום העונה.

==קריירה בינלאומית==
ב-22 בדצמבר 2011, מאצ'יס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ונצואלה בהפסד 0–2 ל. ב-7 בספטמבר 2018, מאצ'יס הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 1–2 ל.

מאצ'יס נכלל בסגל הנבחרת לקראת קופה אמריקה 2019.

==תארים==
; מינארוס
*קופה ונצואלה: 

; ויטוריה דה גימארייש
*הגביע הפורטוגלי: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ונצואלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ונצואלים
קטגוריה:כדורגלני גרנדה
קטגוריה:כדורגלני ויטוריה דה גימארייש
קטגוריה:כדורגלני הרקולס אליקנטה
קטגוריה:כדורגלני וסקה
קטגוריה:כדורגלני לגנס
קטגוריה:כדורגלני אודינזה
קטגוריה:כדורגלני קדיס
קטגוריה:כדורגלני חוארס
קטגוריה:כדורגלני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ונצואלה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2019
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים במקסיקו
קטגוריה:ונצואלים שנולדו ב-1993
טרה (עיר)

טרה (ברוסית: Тара) היא עיר ברוסיה במחוז אומסק. העיר הצפונית ביותר ושנייה בגודלה במחוז.

==היסטוריה==
העיר טרה הוקמה בשנת 1594 על ידי קניאז אנדריי ייליצקי ויחידת קוזאקים. זאת הייתה ההתיישבות הרוסית הראשונה בשטחו של מחוז אומסק המודרני.

ב-1598 יחידה צבאית מטרה הביסה את קוצ'ום על נהר אירמן. טרה הייתה מקום מרכזי במשימתו של ירמק בכיבוש סיביר.

להתפתחותה של העיר תרמה דרך מטובולסק לטומסק ומסחר עם בוכרה, טשקנט וסין.

בשנת 1624 בטרה היו 263 בתי אב, אוכלוסייתה מנתה 1,300 תושבים. העיר נשרפה מספר פעמים, בשנת 1669 ו- 1709.

ב-1722 במקום התרחש מרד לאחר שחיל המקום סירב להישבע אמונים לצאצא של פיוטר הגדול. המרד דוכא על ידי יחידה צבאית אשר נשלחה למטרה זו מטובולסק.

בינואר 1920 בטרה החל לצאת לאור עיתון מקומי.

בתקופת מלחמת העולם השנייה כ-16 אלף מתושבי העיר השתתפו בה, כ-7 אלפים נהרגו.

==אוכלוסייה==
אוכלוסיית טרה לפי שנים:
{| class="wikitable"
| ||שנה || מספר תושבים
|-
|1 || 1594 || 320
|-
|2 || 1624 || 1,300
|-
|3 || 1805 || 3,811
|-
|4 || 1897 || 7,223
|-
|5 || 1931 || 9,700
|-
|6 || 1959 || 22,646
|-
|7 || 1967 || 23,000
|-
|8 || 2015 || 27,922
|-
|9 || 2020 || 28,241
|}

==תחבורה==
במקום ישנה תחנת אוטובוס, נמל נהרות, שדה תעופה. תחנת רכבת הקרובה ביותר ממוקמת במרחק של 285 קילומטר, בליובינסקי.

==תרבות==
בעיר פועל תיאטרון ומספר מוזיאונים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחוז אומסק: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
פרידריך סטרינדברג

פרידריך סטרינדברג (בגרמנית: Friedrich Strindberg; 21 באוגוסט 1897 – 30 במרץ 1978) היה עיתונאי וסופר גרמני-שוודי, שהוכר&nbsp;כחסידי אומות העולם&nbsp;על הצלת יהודים בשואה.

== פעילות בתקופת השואה להצלת יהודים ==
פרידריך, בנו של הסופר והמחזאי הגרמני פרנק ודקינד, גדל עם סבתו בדורנאך, סקסוניה, אוסטריה העליונה. כשנולד אמו פרידה אוהל הייתה נשואה ליוהאן אוגוסט סטרינדברג שאימץ אותו כבנו. התנדב לצבא האוסטרי במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה חזר לווינה. אשתו הראשונה מריה לזר הייתה סופרת ומחזאית. לזוג נולדה בת בשם ג'ודית ב-1924. נישואיהם פורקו ב-1927.

בדצמבר 1942 פרידריך ואשתו השנייה אוטיה הסתירו יהודי בשם הרברט שטראוס, שהכיר את הזוג שהיו שכניו בברלין. שטראוס התחבא בביתם עד סוף פברואר 1943.

פרידריך, שהיה פעיל בתנועה האנטי-נאצית ברח לשוודיה ב-1943. בנוסף לכך הנאצים טענו שאביו הביולוגי, פרנק ודקינד יהודי, טענה שהתבררה כשקרית. בזמן שהותו בשוודיה פרידריך היה אחד הראשונים שפרסם מאמרים, אשר דיווחו על שילוח יהודים למחנות ריכוז. הוא גם התחיל לכתוב את ספרו ״Under jorden i Berlin״<ref></ref>, סיפור על התנגדות יהודית בברלין בתקופת השואה.<ref name=":0"></ref>

== לאחר המלחמה ==
ב 1949 פרידריך חזר למערב גרמניה. ב-1957 עמד בראש הוצאה לאור גרמנית .

ב-1972 עבר לאיטליה,שם כתב את ספרו האחרון ״כשהאגסים מבשילים״.הספר יצא לאור שנה לפני מותו ב-30 במרץ 1978.<ref name=":0" />

== הכרה והנצחה ==
פרידריך ואוטיה זכו להכרה כחסידי אומות העולם על ידי יד ושם ב-16 בינואר 2001. הטקס התקיים בברלין ושמם נחקק בקיר הכבוד בגן חסידי אומות העולם ביד ושם בירושלים.<ref name=":0" />

== לקריאה נוספת ==
* Under Jorden i Berlin
* P.107) Strauss, Lotte - Over the Green Hill: A German Jewish Memoir, 1913-1943)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים שוודים
קטגוריה:סופרים שוודים
קטגוריה:עיתונאים גרמנים
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:גרמנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1897
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1978
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1978
לוטוס איוויה

לוטוס איוויה (באנגלית: Lotus Evija) היא מכונית-על חשמלית במרכב קופה, שמיוצרת על ידי לוטוס בייצור מוגבל (130 יחידות) משנת 2020. היא הוצגה בתערוכת הרכב של גואנגג'ואו ביולי 2019.

האיוויה היא המכונית הראשונה בעולם שמצוידת בפנסי לייזר, והיא גם נחשבת למכונית החזקה ביותר בעולם.

== עיצוב ==
העיצוב של האיוויה מציג עיצוב עתידי בסגנון של מכונית מרוץ עם כפתורי מגע במקום כפתורים מכניים, פנסי הרכב מלייזר<ref></ref>.

== מפרט טכני ==
האיוויה כוללת ארבעה מנועים חשמליים המספקים כ-2,000 כוחות סוס ומומנט מרבי של 173.2 קילוגרמים. סוללת ליתיום-יון בקיבולת 70 קילוואט שעה המספקת טווח נסיעה חשמלי של 400 קילומטרים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 2.9 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 320 קילומטרים לשעה.

== גלריה ==
<gallery widths="220" heights="135">
קובץ:Lotus Evija front.jpg|מבט לפגוש הקדמי
קובץ:Lotus Evija rear.jpg|מבט לפגוש האחורי
קובץ:Lotus evija side.jpg|מבט לצד
קובץ:2020 Lotus Evija Interior.jpg|מבט לפנים המכונית
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

איוויה
קטגוריה:מכוניות על
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2019
קטגוריה:מכוניות חשמליות
מקלארן סנה

מקלארן סנה (באנגלית: McLaren Senna) היא מכונית ספורט במרכב קופה, שמיוצרת על ידי מקלארן אוטומוטיב בייצור מוגבל (500 יחידות) משנת 2018. היא הוצגה בתערוכת הרכב של ז'נבה במרץ 2018.

== מפרט טכני ==
הסנה כוללת מנוע טווין טורבו בנזין V8 צילנדרים בנפח 4.0 ליטרים המספק כ-800 כוחות סוס ומומנט מרבי של 81.6 קילוגרמים. תיבת הילוכים רובוטית בעלת שבעה הילוכים. היא מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 2.5 שניות ותוך 6.8 שניות מ-0 ל-200 קמ"ש ומ-0 ל-300 קמ"ש תוך 17.8 שניות. ומגיעה למהירות מרבית של 320 קילומטרים לשעה.

== במדיה ==
הסנה מוצגת כמכונית שאפשר לשחק בה במשחקי הווידאו אספלט 8, אספלט 9 ופרוזה הוריזון 4 ופורזה הוריזון 5.

המכונית קרויה על שמו של נהג המרוצים איירטון סנה, שנהג בקבוצת מקלארן תקופה במרוצי פורמולה 1.

== גלריה ==
<gallery widths="220" heights="135">
קובץ:McLaren Senna prototype 4.jpg|מבט לפגוש הקדמי
קובץ:McLaren Senna prototype 3.jpg|מבט לפגוש האחורי
קובץ:McLaren Senna prototype 6.jpg|מבט לצד
קובץ:McLaren Senna IMG 2947.jpg|מבט לפנים הרכב
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

סנה
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2017
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בבריטניה
כף וולדרון

כף וולדרון (באנגלית: Cape Waldron) היא לשון יבשה המכוסה קרח, בארץ וילקס שבאנטארקטיקה.

לשון היבשה ממוקמת בסמוך ממערב לקרחון טוטן.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי לשון היבשה ===

לשון היבשה מופתה לראשונה, בשנת 1955, על ידי ג'י. די. בלוג'ט (G.D. Blodgett), בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במהלך מבצע קפיצה לגובה, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1946–1947.

=== מקור השם ===

שמה של לשון היבשה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הכף נקראת על שמו של ריצ'רד ראסל וולדרון (Richard Russell Waldron), ששירת על הסלופ וינסנס (USS Vincennes), אשר שימשה את משלחת החקר של ארצות הברית (שנערכה בין השנים 1838–1842), בפיקודו של לוטננט צ'ארלס וילקס.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:16199 כף וולדרון] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=296 כף וולדרון] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=15668&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR כף וולדרון] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

וולדרון