OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תלמה סטקלוב

תלמה סטקלוב-גלאוברט (נולדה בשנת 1940) היא טניסאית שולחן לשעבר, הייתה 3 פעמים אלופת ישראל בטניס שולחן לנשים יחידות (1958, 1960 ו-1969).

== ביוגרפיה ==
סטקלוב שיחקה בקבוצת הפועל בת ים. בהמשך עברה לקבוצת מכבי הצפון תל אביב בהדרכתו של יוסף ישועה.

בשנת 1958 זכתה סטקלוב לראשונה באליפות ישראל בטניס שולחן ליחידות, בשנת 1959 היא סיימה שנייה באליפות ישראל לאחר שהפסידה במשחק הגמר להלינה ליטמן מהפועל חיפה 1-2 ובשנת 1960 היא זכתה בפעם השנייה באליפות ישראל בטניס שולחן ליחידות לאחר שניצחה את פרומה פישביין.

בשנת 1969 זכתה סטקלוב בפעם השלישית בקריירה שלה באליפות ישראל בטניס שולחן ליחידות, לאחר שניצחה במשחק הגמר את שרה אידלס מהפועל פתח תקווה 0–2 (17-21, 22-24). בשלב חצי הגמר היא גברה על צילה טיילר ממכבי הצפון תל אביב 1-2.

== חיים אישיים ==
סטקלוב עבדה כמפיקה בטלוויזיה הישראלית. בין התוכניות המפורסמות שהפיקה היו זהו זה!.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופות ישראל בטניס שולחן
קטגוריה:נשות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:מפיקות ישראליות
קטגוריה:מפיקים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
רמי קאשי

רמי קאשי (נולד ב-29 ביולי 1983) הוא שחקן תיאטרון, טלוויזיה וקולנוע ישראלי.

==ביוגרפיה==
רמי קאשי נולד וגדל בשכונת ג'סי כהן שבחולון.

לאחר שירותו הצבאי למד במסלול התלת-שנתי בית הספר למשחק של יורם לוינשטיין (2010-2007), אותו סיים בהצטיינות. במהלך לימודיו זכה במלגות של עדי קמרי ואורנה בן חורי, שיחק במחזמר "סיגל" בבימויו של צדי צרפתי, "בייבי בייבי" בבימויו של רוני מנדלסון, "אחד משלנו" בבימויו של כפיר אזולאי.

בשנת 2013 החל לשחק בסדרה "שנות השמונים", שמיוצריה: שלום אסייג ומני אסייג בה גילם את דמותו של פרדי "פלאברה" עובדיה. הסדרה צברה קהל צופים רב ולאחר 3 עונות שידור, זכיינית השידור רשת, הודיעה כי תפיק כ-2 עונות נוספות.
בשנת 2019 השתתף בעונה הרביעית של הסדרה "כפולה", שם שיחק את צוף, עוזרו של מר רוג'ר/שימי הנדריקס.

בשנת 2020 שיחק בסדרה זיגי את דמותו של אמיר פורר.

==קריירה==
===טלוויזיה וסרטים===
קאשי שיחק בסרטים: "הדילרים", "עלטה", "שייח", ארבע על ארבע ובורג, וכן בסדרה "שנות ה-80".

כמו כן השתתף בסדרות: "ישראל", "חברות", "מיאמי", מזימות הציונים", "כפולה" וזיגי.

===תיאטרון===
קאשי שיחק בהצגות: "כרטיס לקרקס" שיצרה דפנה זילבר בתיאטרון תמונע, "משחקים בחצר האחורית" בבימויו של נועם שמואל בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער, "מרחב מוגן" בבימויו של ארז שפריר, פאפעג'ינה שיצרה חנה גרינוולד בתיאטרון יפו.

כמו כן, שיחק באנסמבל כאן בבימוי של שלמה פלסנר ושיחק בהצגות "פרויקט S" ו "גן ריקי". שתי ההצגות עלו בתיאטרון יפו.
במרץ 2019 הודיע בחשבון האינסטגרם שלו כי הוא עתיד להשתתף בעונתה הרביעית של הסדרה כפולה שבערוץ kidz. כמו כן שיחק במופע הבידור "בלאגן ברשת" ביחד עם דניאל אסייג.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://web.archive.org/web/20170929183740/http://ayalabarak.com/personality/%D7%A8%D7%9E%D7%99-%D7%A7%D7%90%D7%A9%D7%99/ רמי קאשי] באתר איילה ברק ניהול אישי
* אפי אליסי, [http://efifo.co.il/סקס-רמי-קאשי-שנות-ה-80/ סקס, רמי קאשי, שנות ה-80] באתר efifo, 10 בינואר 2015

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי סל"ה - הסטודיו לאמנויות התיאטרון מיסודו של יורם לוינשטיין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
חוק הברזל של השכר

[[דוד ריקארדו]]
[[פרדיננד לסל]]
חוק הברזל של השכר (בגרמנית: Ehernes Lohngesetz, באנגלית: iron law of wages) היא תאוריה כלכלית, שנוסחה בנפרד על ידי פרדיננד לסל ודוד ריקארדו.

על פי התיאוריה, השכר הריאלי נוטה, במהלך הזמן, להגיע לשכר המינימלי הדרוש לצורכי הקיום של העובד. קרל מרקס ופרידריך אנגלס ייחסו נוסחה זו לפרדיננד לסל במהלך המאה ה-19.<ref>Lassalle, Ferdinand (1863) Offenes Antwortschreiben, http://www.marxists.org/deutsch/referenz/lassalle/1863/03/antwortschreiben.htm</ref>

לדברי לאסל, השכר לא יכול לרדת מתחת לרמת שכר הקיום, כי ללא קיום, פועלים לא יוכלו לעבוד. עם זאת, הפועלים נמצאים בשוק עבודה תחרותי שבסופו של דבר תוריד את השכר בתפקידים מסוימים לרמה מינימלית זו. הדבר נובע מהתיאוריה הדמוגרפית של מלתוס, לפיה האוכלוסייה עולה כאשר השכר הוא מעל "שכר הקיום" ויורדת כאשר השכר נמוך מהקיום. בהנחה שהביקוש לעבודה הוא פונקציה נתונה בירידה מונוטונית של שיעור השכר הריאלי, התיאוריה חזתה אז, כי היצע העבודה (כלומר האוכלוסייה) יעלה או ירד למספר העובדים הדרושים בשכר קיום.

ההצדקה לכך הייתה שכאשר השכר גבוה יותר, היצע העבודה יגדל ביחס לביקוש, וייצור עודף היצע ובכך ידכא את השכר הריאלי בשוק; כאשר השכר נמוך יותר, היצע העבודה יירד, ויגדיל את השכר הריאלי בשוק. הדבר ייצור התכנסות דינמית ויביא לאיזון שכר קיום עם אוכלוסייה קבועה, בהתאם לתאוריית ההיצע והביקוש.

ריקרדו ציין, כי התחזית העומדת בבסיס התיאוריה לא תתגשם כל עוד השקעה חדשה, טכנולוגיה או גורם אחר יביא לביקוש לעבודה לגדול מהר יותר מהאוכלוסייה. זאת, כיוון שבמקרה כזה, גם השכר הריאלי וגם האוכלוסייה יגדלו עם הזמן. המעבר הדמוגרפי (מעבר משיעורי ילודה ותמותה גבוהים לשיעורי ילודה ותמותה נמוכים במדינות מתועשות) הביא לשינוי הדינמיקה האמורה ברוב מדינות העולם המפותח, והוביל לכך שהשכר במדינות אלו גבוה בהרבה משכר הקיום. אפילו במדינות הסובלות מאוכלסיה המתרחבת במהירות, הצורך בכוח אדם מיומן במקצועות מסוימים גורם לשכר במקצועות אלו לעלות הרבה יותר מהר מאשר באחרים.

=== ביקורת ===
עיקר הביקורת על התיאוריה מקורה בכלכלנים סוציאליסטיים, כמו קרל מרקס, שטענו כי אף על פי שקיימת נטייה לירידת השכר עד רמת הקיום, ישנן גם נטיות בכיוונים מנוגדים.<ref>Marx, Karl (1965) Capital, Volume 1, Chapter XXV: "The General Law of Capitalist Accumulation", Progress Publishers</ref> מרקס מתח ביקורת על הבסיס המלתוסיאני לחוק הברזל של השכר. לפי מלתוס, האנושות מיועדת במידה רבה לחיות בעוני מכיוון שגידול ביכולת הייצור מביא לגידול באוכלוסייה.<ref>Marx, Karl (1963, 1969) Theories of Surplus Value, Part I, Chapter II, Progress Publishers</ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלכלה
קטגוריה:יחסי עבודה
צ'רטנובו (כדורגל נשים)

מועדון כדורגל נשים "צ'רטנובו" (ברוסית: Женский Футбольный Клуб "Чертаново") הוא מועדון כדורגל נשים מקצועני, משכונת צ'רטנובו שבעיר מוסקבה המתמודדת באליפות רוסיה בכדורגל נשים. 

בשנת 2016 שתי כדורגלניות של המועדון נאדז'דה קרפובה ומרגריטה צ'רנומירדינה התחלקו בתואר "מלכת השערים של העונה", אך הקבוצה הגיעה רק למקום הרביעי. הקבוצה העפילה עד לשלב גמר הגביע הרוסי בכדורגל נשים בעונת 2017, אך הפסידה לצסק"א מוסקבה בתוצאה 1:0.

בעונת 2019/2020 השתתפה לראשונה בליגת האלופות לנשים והעפילה עד לשלב 16 האחרונות.
==הישגים ותארים==
* הגביע הרוסי: גמר 2017
* אליפות רוסיה בכדורגל נשים: מקום שלישי 2016, מקום שני 2017

==קבוצות בת==
בעונת 2021, קבוצת הנוער של המועדון העפילה לגמר טורניר אליפות רוסיה לנערות עד גיל 16, המכונה "ליגת הכדורגל לנוער–בנות" (ЮФЛ-девушки).

קבוצת הקטרגל של המועדון זכתה באליפות רוסיה בקטרגל נשים בשנים 2004, 2005, 2006.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20170929232833/http://chertanovo-football.ru/index.php?pages=club_female אתר האינטרנט הרשמי] 
* 
* [http://www.womenfootball.ru/teams/cher2013.html צ'רטנובו] באתר womenfootball.ru
* [http://int.women.soccerway.com/teams/russia/football-club-chertanovo/6098/ צ'רטנובו] באתר soccerway.com

קטגוריה:קבוצות כדורגל נשים רוסיות
קטגוריה:מוסקבה: מועדוני כדורגל
אורן רוזנשטיין

אורן רוזנשטיין (נולד ב-30 בספטמבר 1967) הוא עורך חדשות, עורך דין, מגשר, שדרן ספורט, מנחה טלוויזיה, עיתונאי וסופר ישראלי.

== ביוגרפיה ==
אורן רוזנשטיין נולד בירושלים, למד בתיכון רנה קסין ושירת בגלי צה"ל. בוגר תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית.

בשנת 1992 היה מצוות מנחי רצועת תוכניות הילדים והנוער של הערוץ הראשון. בהמשך הגיש בערוץ הראשון תוכניות, בהן, "זה רק ספורט" ו"זאפ לראשון" (2006) וערך את מהדורת מבט לחדשות (2013).

בשנת 1995 החל רוזנשטיין לערוך חדשות בעיתון ידיעות אחרונות.

בין השנים 2002–2009 גר בארצות הברית ושימש כמנהל פיתוח של עמותות המגזר השלישי. 

בשנת 2010 חזר לעבוד כעורך בעיתון ידיעות אחרונות, שם הוא גם כותב טורים וכתבות.

בשנת 2011 יצא לאור ספרו "מזל טוב, אתה בהריון", מדריך לגברים לתקופת ההריון וההורות הטרייה שהפך לרב-מכר.

רוזנשטיין הוא מאמן אישי למציאת זוגיות, ומעביר הרצאות בנושאי מונוגמיה, זוגיות וגירושין במאה ה-21. החל משנת 2017 הוא משחק בנבחרת אמני ישראל בכדורגל.

===חיים אישיים===
רוזנשטיין גרוש פעמיים ואב לשתי בנות ולשני בנים מנישואיה הקודמים של בת זוגו, המשרתת כקצינה בכירה בצה"ל. מתגורר בשוהם.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.linkedin.com/in/oren-rosenstein-2638b08 הפרופיל של אורן רוזנשטיין], באתר לינקדאין 
* 

=== כתבות וטורים ===
* [http://xnet.ynet.co.il/tags/אורן%20רוזנשטיין כתבות של אורן רוזנשטיין בשנת 2011], באתר Xnet
* 

===ביקורת על ספרו===
* 

קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שדרני ספורט ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון רנה קסין
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:מאמנים אישיים ישראלים
קטגוריה:מגשרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
ראול סלומון

אלעזר ראול סלומון (נולד בשנת 1940), הוא אתלט יהודי-צרפתי בעבר, פעמיים סגן אלוף המכביה (השביעית 1965 והשמינית 1969) בריצת 100 מטר וסגן אלוף המכביה (השביעית 1965) בריצת 200 מטר.

== קורות חיים ==
סלומון נולד וגדל במרוקו. בגלל יהדותו הוא לא נכלל במשלחת של מרוקו למשחקים האולימפיים לטוקיו 1964. בסוף אותה שנה הוא גויס לצבא הצרפתי.

בתחרויות האתלטיקה של מכביה השביעית שנערכו בשנת 1965 זכה סולמון בשתי מדליות כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.6 שניות, אחרי האלוף האולמפי ג'רי אשוורת' (10.6 שניות) ולפני רובינסון (10.7 שניות), שניהם מארצות הברית ובריצת 200 מטר בתוצאה של 21.8 שניות, אחרי רוג'ר וולף (21.7 שניות) ולפני לאמב (22.0 שניות), שניהם מארצות הברית.

בתחרויות האתלטיקה של מכביה השמינית שנערכו בשנת 1969 זכה סולמון בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.5 שניות, אחרי סטפן וולד מדרום אפריקה (10.5 שניות) ולפני פרטקין מארצות הברית (10.7 שניות) ומדליית ארד, בריצת 200 מטר בתוצאה של 21.8 שניות, אחרי פרטקין (21.6 שניות) וסטפן וולד (21.7 שניות).

סלומון עלה לישראל ב-6 בינואר 1970 ובמסגרת מפעל אידלסון שנערך באפריל אותה שנה הוא השווה את שיאי ישראל בריצת 100 מטר (10.5 שניות) ובריצת 200 מטר (21.8 שניות).

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אצנים יהודים
קטגוריה:אצנים צרפתים
קטגוריה:אתלטים מרוקאים
קטגוריה:אתלטים יהודים
קטגוריה:ספורטאים יהודים צרפתים
קטגוריה:יהודים מרוקאים
קטגוריה:צרפתים ממוצא יהודי-מרוקאי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1940
ערות: נשים מדברות מיניות

ערות - נשים מדברות מיניות הוא ספרה של תמר מור סלע הכולל מונולוגים של נשים בנושא מיניות ונשיות.

== תוכן הספר ==
ערוֹת הוא אסופת מונולוגים כתובים של 23 נשים ישראליות שונות. מונולוגים אלו עוסקים במיניות מנקודת מבט נשית ללא תיווך ומתארים את היחסים של נשים עם גופן.

הסיפורים האישיים חושפים את המבנה החברתי המרחיק נשים מעצמן ומשתיק את מיניותן, ובה בעת מתארים את הכוחות המשמיעים את קולן של נשים.

המונולוגים מופיעים בספר הם מונולוגים של נשים בגילים שונים, עם סיפורי חיים שונים ומגוונים וגישות שונות לחייהן, לעצמן ולמיניות שלהן.

חלקן מופיעות בשמותיהן המלאים, אחרות העדיפו לציין שם פרטי בלבד. בספר יש מונולוגים של נשים הטרוסקסואליות ושל לסביות, נשואות ורווקות ואלמנות, חילוניות ודתיות, בקשרים מונוגמיים או פוליגמיים או כלל לא.

== התקבלות הספר וביקורות ==
נמכרו למעלה מ-50,000 עותקים של הספר.

במהלך שנת 2017 הספר עמד שבועות רצופים בראש רשימות רבי המכר. עד פברואר 2017 הודפס בלמעלה משש מהדורות ומעורר דיון מתמשך ברשת.

ביקורת

ביקורת על הייצוג הנשי בספר:
ביקורת נוספת עוסקת בבחירה לשימוש בשפה שעשתה המחברת:

== היוצרות ==
המחברת, תמר מור סלע, היא עיתונאית ויוצרת.

ערות הוא ספרה השלישי. מור סלע כתבה את ספר הילדים "אחת ושתיים" שראה אור בשנת 2004, ואת הספר "להיות אמא" שראה אור בשנת 2010.

מור סלע ילידת 1971, נולדה וגדלה בנצרת עלית, בת שנייה במשפחה של ארבעה ילדים. בצה"ל שירתה בלהקת חיל החינוך. לאחר סיום שירותה הצבאי החלה לעבוד כשדרנית, עורכת ומגישה בגלי צה"ל.

מור סלע נשואה לערן סלע, חבר הנהלת שופרסל, ולזוג שלושה ילדים.

הספר ערות התפרסם שבע שנים אחרי "להיות אמא", ספרה הקודם של מור סלע שנכתב באותו פורמט וכלל 23 מונולוגים על אמהות לאחר שמור סלע שהפכה לאמא בעצמה.

ראומה זוהֵר חיות היא צלמת ואמנית רב תחומית.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://simania.co.il/bookdetails.php?item_id=984518 ערות,] באתר סימניה
* [https://www.e-vrit.co.il/ערות-details.aspx ערות], בקורא הספרים האלקטרוני עברית
* 
* 
* 
* 
*[https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH003958171/NLI הספר ערות], בקטלוג הספרייה הלאומית
* [https://www.youtube.com/watch?v=YxqMqtrFheU חוצה ישראל עם קובי מידן], באתר יוטיוב, 19 בינואר 2017
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
קטגוריה:מונולוגים
סאנדוויקן

משחק בסאנדוויקן בשלב הבתים ב[[מונדיאל 1958]]
סאנדוויקן () היא עיירה במרכז שוודיה במחוז יבלבורג. העיירה מנתה 22,965 איש ב-31 בדצמבר 2010. העיירה ממוקמת כ-25 קילומטרים מהעיר יבלה ו-200 קילומטרים צפונית מהבירה סטוקהולם. נסיעה לסטוקהולם ברכבת אורכת כשעתיים וכדי להגיע אל נמל התעופה סטוקהולם ארלנדה דרושות 1.5 שעות.

סאנדוויקן היא העיירה בה הוקמה החברה "Sandvik" הקרויה על שם העיר. המשרד הראשי של החברה היה ממוקם בסאנדוויקן עד שהועבר לסטוקהולם ב-1 בינואר 2012. סאנדוויקן היא גם עיירה מוזיקלית - קיים בה בית ספר מוזיקלי העוסק בעיקר בג'אז ולמדו בו מוזיקאים כגון זמרת האופרה מאלנה ארנמן.

סאנדוויקן אירחה את אליפות העולם בבנדי לשנת 2017 ולקחה חלק באירוח מונדיאל 1958 אשר התקיים בשוודיה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שוודיה: ערים
קטגוריה:עיירות
שרה ודינגטון

שרה ודינגטון (באנגלית: Sarah Weddington; 5 בפברואר 1945 – 26 בדצמבר 2021) הייתה פרופסור למשפטים וחברת בית הנבחרים של טקסס, שהייתה ידועה בעיקר בזכות ייצוג "ג'יין רו" בדיונים בבית המשפט העליון של ארצות הברית בתיק רו נגד וייד שבו נקבע כי "כי כל חוק האוסר על הפלה מלאכותית סותר את חוקת ארצות הברית", פסק דין שהיווה ציון דרך בהיסטוריה של ארצות הברית ונחשב לאחד מפסקי הדין החשובים של בית המשפט העליון.

==ביוגרפיה==
שרה רייגל (Ragle) נולדה ב-5 בפברואר 1945 באבילין, טקסס. הוריה היו לנה קתרינה והכומר המתודיסטי הרברט רייגל. בגיל 19 סיימה תואר ראשון באוניברסיטת מק-מורי בעיר הולדתה. בשנת 1964 החלה ללמוד משפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין. בשנת 1967 סיימה את לימודי המשפטים וקיבלה תואר יוריס דוקטור . 

הייתה חברת בית הנבחרים של טקסס במשך 3 קדנציות.

שימשה כפרופסור למשפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין עד פרישתה בשנת 2012. 

בשנת 1968 נישאה לרון ודינגטון, ממנו התגרשה ב-1974.

נפטרה ב-26 בדצמבר 2021.

==רו נגד וייד==

לאחר סיום לימודיה התקשתה ודינגטון למצוא משרה במשרד עורכי דין. במקום זה הצטרפה לקבוצה של תלמידי משפטים שניסתה לערער את החוקים שאסרו הפלות. 

כעבור 3 שנים, במרץ 1970, יזמה ודינגטון את הפרשה המשפטית שנקראה בהמשך "רו נגד וייד". היא הגישה לבית המשפט המחוזי תביעה בשם נורמה מקורווי, אישה צעירה לא נשואה ובהריון, כנגד החוק של מדינת טקסס האוסר הפלות. התביעה טענה לבטלותו של החוק בשל היותו סותר את חוקת ארצות הברית ואת הזכויות המוגנות מכוחה במסגרת התיקון הראשון, התיקון הרביעי, התיקון החמישי, התיקון התשיעי והתיקון הארבעה עשר לחוקה.

בית המשפט המחוזי קיבל את התביעה ופסק שהחוק האוסר הפלות נוגד את החוקה. טקסס ערערה לבית המשפט העליון. 

ודינגטון הציגה את עמדתה בבית המשפט העליון בישיבותיו ב-1971 ובסתיו 1972. 

ב-22 בינואר 1973 נתן בית המשפט העליון את פסק דינו. בדעת רוב של שבעה שופטים למול שניים הוחלט כי חוק מדינת טקסס, האוסר הפלות, בלתי חוקתי ובטל.

"ג'יין רו" היא נורמה מקורווי, הפכה לאחר פסק הדין בעניינה למתנגדת להפלות ותומכת נלהבת של "התנועה למען החיים", בעקבות הפיכתה לאישה דתית. בנאום בפני עיתונים שנערך ב-18 בינואר 2003 אמרה מקורווי שהיא נוצלה על ידי ודינגטון. עם זאת, בסרט תיעודי שפורסם אחר מותה הודתה מקורווי כי פעילותה בתנועה נגד הפלות הייתה שקרית ונעשתה תמורת כסף.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין
קטגוריה:ארצות הברית: הפלה מלאכותית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2021
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021
קטגוריה:עורכות דין אמריקאיות במאה ה-20
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טקסס באוסטין
בורגווארד הנזה 2400

בורגווארד הנזה 2400 (בגרמנית Borgward Hansa 2400) היא מכונית סלון, 6 צילינדרים, אשר יוצרה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית "Goliath-Werk G.m.b.H" בין השנים 1952–1959.

==בורגווארד הנזה 2400==
דגמי בורגווארד הנזה 2400 יוצרו בשתי גרסאות: 3 קופסאות (נוצ'בק), ופאסטבק (הצ'בק).

סך הכול יוצרו 1,032 יחידות.

דגם בורגווארד הנזה 2400 היה הדגם הגרמני הראשון שיוצר בגרסת הילוכים אוטומטיים.

דגמי בורגווארד הנזה 2400 בתצורת נוצ'בק אשר יוצרו משנת 1955, תפקדו כלימוזינות נהוגות על ידי נהג מקצועי.

==תצורות בורגווארד הנזה 2400== 
* פאסטבק (Fastback)
* נוצ'בק (Notchback) (יוצר משנת 1953-1959)

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
2007-09-08 01 Borgward Hansa 2400 (retu).jpg | בורגווארד הנזה 2400, דגם פאסטבק
2007-09-08 02 Borgward Hansa 2400 (Ausschn, ret).jpg | בורגווארד הנזה 2400, פאסטבק
Borgward Hansa 2400 II (2014-08-31 6808).JPG | בורגווארד הנזה 2400 - מבט לתא הנהג
2007-09-08 03 Borgward Hansa 2400 - innen.jpg | בורגווארד הנזה 2400 -מבט ללוח הבקרה
Borgward Hansa 2400 side 20020707.jpg | בורגווארד הנזה 2400, פאסטבק
Borgward Hansa 2400 II (2014-08-31 6771).JPG | בורגווארד הנזה 2400, נוצ'בק
Borgward 6-Zyl.JPG | בורגווארד הנזה 2400 - מבט למנוע 6 הצילינדר
Borgward Hansa 2400 front 20020707.jpg | בורגווארד הנזה 2400, דגם נוצ'בק
Borgward Hansa 2400 II (2014-08-31 6787) Heck.JPG | בורגווארד הנזה 2400, דגם נוצ'בק
Borgward.JPG | בורגווארד הנזה 2400, דגם נוצ'בק
Logo of Borgward (Borgward Hansa 2400).png | לוגו דגם "בורגווארד הנזה 2400" (ממוקם על קדמת מכסה המנוע הקדמי)
</gallery>

==ראו גם==
* בורגווארד FW 200
* בורגווארד B 611
* בורגווארד P100
* בורגווארד הנזה 1500
* בורגווארד איזבלה
* בורגווארד BX7
* בורגווארד איזבלה (2017) קונספט
* בורגווארד RS

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=x9DwUjfg8jM בורגווארד הנזה 2400] (0:30), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=5ZujgzvNMKc בורגווארד הנזה 2400 פאסטבק] (5:37 דקות), יו-טיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1952
קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:לימוזינה
הנזה 2400
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
La Voix (שיר)

La Voix (בעברית: הקול) הוא השיר שייצג את שוודיה באירוויזיון 2009. השיר בוצע על ידי מאלנה ארנמן. השיר נכתב והולחן על ידי מאלנה ארנמן, אלוף לולאב ופרדריק קמפה. השיר היה השיר השוודי הראשון לאירוויזיון שכלל מילים בשפה הצרפתית והוא היה גם האחרון (נכון ל-2017) שכלל מילים בשפה שהיא לא השפה האנגלית.

ארנמן ניצחה במלודיפסטיבלן עם השיר ב-14 במרץ 2009 וייצגה את שוודיה בחצי הגמר איתו ב-12 במאי 2009, השיר הגיע למקום הרביעי עם 105 נקודות והעפיל לגמר. בגמר הופיע השיר רביעי בסדר ההשמעה וסיים במקום ה-21 עם 33 נקודות. השיר היה השיר השוודי במיקום הנמוך ביותר מאז השיר של שנת 1992 שהגיע למקום ה-22 והוא היה הפעם השנייה אי פעם ששיר שוודי לא מגיע לטופ ה-20 של תחרות האירוויזיון.

ב-2010 ביצעו זמרת האופרה הרוסייה-אוסטרית אנה נטרבקו וזמר הפופ הרוסי פיליפ קירקורוב שתי גרסות כיסוי לשיר: האחת עם מילים זהות למילות השיר המקורי והאחרת עם מילים חדשות בשפה הרוסית.

השיר שמש גם כשיר רקע בסרט קצר.

== רשימת השמעה ==
CD (שוודיה)
# La Voix - גרסת רדיו
# La Voix - קריוקי

== מיקומים במצעדים ==
השיר הופיע לראשונה במצעד הסינגלים השוודי בשבוע של ה-13 במרץ 2009 במקום 31, בשבוע השני הגיע השיר למקום העשירי, ובשבוע שאחריו הצליח להעפיל כבר למקום הרביעי.

בחודש מאי 2009, הסינגל נכנס למצעד הבלגי למקום ה-29, שבוע לאחר מכן עלה בשתי מקומות אל המקום ה-27, ובשבוע השלישי כבר לא לקח חלק במצעד.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2009
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2009
קטגוריה:שירי שוודיה באירוויזיון
קטגוריה:שירי מלודיפסטיבלן
דני סאוסדו

דני סאוסדו (בשוודית: Danny Saucedo; נולד ב-25 בפברואר 1986) בסטוקהולם הוא זמר שוודי.

== קריירה==
ב-2006 ניגש לאודישנים של התוכנית איידול (הגרסה השוודית של אמריקן איידול), שם הגיע למקום השישי.

בסוף 2006 הוציא את הסינגל הראשון שלו, ב-2007 ייסד ביחד עם עוד שני משתתפי איידול לשעבר להקת פופ בשם "E.M.D.", הלהקה הוציאה שלושה אלבומי סטודיו, זכתה להצלחה במדינה ואף השתתפה ב-2009 בתחרות המלודיפסטיבלן, ב-2010 חברי הלהקה הודיעו על התפרקותה.

ב-2007 הוציא את אלבומו הראשון "Heart Beats" ושיר מאלבום זה "If Only You" דורג מספר אחת ברשימת השירים המושמעים בפולין וברוסיה.

ב-2008 הוא השתתף בתוכנית "Let's Dance" שמהווה גרסה מקומית ל"רוקדים עם כוכבים" ושם הגיע למקום השלישי ובאותה שנה השתתף ביחד עם זוגתו לתוכנית באירוויזיון הריקודים שנערך בסקוטלנד ושם סיימו במקום השנים עשר.

ב-2011 השתתף בתחרות המלודיפסטיבלן והגיע למקום השני ובאותה שנה שימש כדובר הניקוד השוודי בתחרות האירוויזיון.

ב-2021 השתתף בתחרות המלודיפסטיבלן והגיע למקום השביעי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:זמרים שוודים
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2009
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2011
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2021
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (שוודיה)
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1986
ראובני פרידן

ראובני פרידן (באנגלית: Reuveni Pridan) הוא משרד פרסום ישראלי, שהוקם בינואר 1986 על ידי משה ראובני ואודי פרידן. החברה נמצאת בבעלות של תאגיד התקשורת והפרסום הבינלאומי . יושבי הראש של המשרד הם אודי פרידן ומשה ראובני, והמנכ"לים הם הם זיו קורן וניב חורש.

== השנים הראשונות ==
משה ראובני התקציבאי ואודי פרידן הקופירייטר פרשו ב-1985 ממשרד הפרסום 'פוגל לוין'. הלקוח הראשון של המשרד הייתה חברת אגפא, ולפרסומת נבחרה בר רפאלי שהייתה בת 8 חודשים. בהמשך הצטרפו: ראש אינדיאני, טרופית ו-.

בנובמבר 1993 נבחרו ראובני פרידן להשיק את ערוץ 2 בישראל, ויצר את קמפיין "איפה כולם? כולם ב-2".

ראובני פרידן אחראים לקמפיינים כמו: "המעיל של קסטרו" בכיכובם של יעל אבקסיס וליאור מילר ובבימויה של נירית ירון, קמפיין 'השיירה' של מי עדן והשקת המותג "תפוזינה" של חברת יפאורה-תבורי בכיכובה של הלן הידינג ההולנדית.

בין 1993 ל-1995 ראובני פרידן זכו שלוש שנים ברציפות בפרסי 'קמפיין השנה' בתחרות קקטוס הזהב, עבור המהלכים הפרסומיים לקסטרו, תפוזינה וקידום. עקב צמיחת החברה נוספו לקוחות חדשים כמו: 012, ישראכרט, טרה, אלעל ו-orange.

ב-1999 המשרד זכה בפרס 'קמפיין השנה' בתחרות קקטוס הזהב עבור קמפיין 'לבן ולעניין' של טרה, ב-2001 עבור קמפיין '012 סתם כי בא לי לדבר' וב-2002 עבור קמפיין לחברת orange.

ב-2002 רכשו ראובני ופרידן את פרסום 'רבן גולני', שהתמזג לתוך המשרד יחד עם לקוח הדגל שלו שטראוס.

== קריאיטיב אפקטיבי ==
ראובני פרידן זכו בפרסי 'קמפיין השנה' בתחרות האפי (effie), המודדת אפקטיביות של מהלכים פרסומיים: ב-2007 עבור orange day של חברת אורנג', ב-2010 עבור 'להעביר את דביר' של מזרחי טפחות וב-2011 עבור 'מהפכת הסקפטיות' של חברת התרופות MSD. ראובני פרידן אף זכו במספר רב של פרסי effie platinum על בניית מותגים לאורך זמן: ב-2005 עבור orange, ב-2006 עבור מסטיק must, ב-2010 עבור מזרחי טפחות וב-2016 עבור הילדים של קסטרו וקרולינה למקה.

אל החברה הצטרפו לקוחות נוספים, כגון: AIG ,HOT, שברולט, קאדילק, חצי חינם, תדיראן ודלק מנטה. המשרד צמח משמעותית וב-2016 דורג במקום הרביעי בדירוג יפעת, ע"פ היקף התקציבים. בין השנים 2012 ו-2016 ראובני פרידן ממוקם בשלישייה הפותחת של משרדי הפרסום, ע"פ דירוג agency of the year של גלובס.

ב-2016, לכבוד 30 שנות פעילות הוציאו לאור את הספר "30 שנה של תשוקה" המסכם את פעילותם.

== פוקוס דיגיטלי ==
ב-2010 החליטו בראובני פרידן לנהל את הדיגיטל של הלקוחות בתוך המשרד, ולא באמצעות חברות-בת חיצוניות כפי שהיה נהוג בתקופה זו במשרדי פרסום. כל מחלקות המשרד עברו הכשרה רחבה והפכו לדיגיטליות, שלצידן הוקמו מחלקות מתמחות: סטודיו דיגיטל, מדיה, תוכן וניהול רשתות חברתיות. ב-2012 החל שיתוף פעולה ייחודי עם גוגל ישראל, שמסגרתו הוקמה מחלקת google בתוך ראובני פרידן, ולא בחברת המדיה כנהוג. ב-2015 מונה גיא קמחי כ-CDIO (מנהל דיגיטל ראשי) של ראובני פרידן.

באוקטובר 2020 הקים משרד הפרסום ראובני פרידן סוכנות דיגיטל עצמאית בשם ARLO.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* [https://www.calcalist.co.il/home/0,7340,L-3704-4297,00.html כתבות על ראובני פרידן באתר כלכליסט]
* [https://www.themarker.com/misc/tags/TAG-1.4607 כתבות על ראובני פרידן באתר TheMarker]
* [http://mizbala.com/news/115404 ראובני פרידן חוגגים 30: משרד הפרסום שעיצב את פני הענף המודרני לדורות רבים], MIZBALA
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משרדי פרסום
קטגוריה:משרדי פרסום בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1986
La Voix du Nord

La Voix du Nord (מילולית: "קול הצפון") הוא אלבום דיסק כפול של מאלנה ארנמן שייצגה את שוודיה באירוויזיון 2009. הדיסק הראשון באלבום מכיל 11 שירי פופ בשילוב אופרות, ביניהם "La Voix" שאיתו הופיעה ארנמן בתחרות האירוויזיון. הדיסק השני באלבום מכיל 11 אריות ואופרות. האלבום יצא לאור בשוודיה ב-1 ביולי 2009. הוא הגיע למקום הראשון במצעד השוודי וקיבל תואר אלבום זהב כבר בשבוע הראשון שלאחר יציאתו. הוא קיבל תואר אלבום פלטינה בספטמבר 2009.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיר ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2009
ג'ייקוב סרטוריוס

רולף ג'ייקוב סרטוריוס (, נולד ב-2 באוקטובר 2002) הוא זמר אמריקאי ואישיות אינטרנט. הוא התפרסם דרך ערוץ המוזיקה שלו ברשת "Musica.ly" וצבירת עוקבים רבים. הוא נכנס פעמים רבות ל"בילבורד הוט-100". הוא היה התשיעי בחיפושים בגוגל בשנת 2016 בקטגוריה "אמנים".

ב-20 בינואר 2017 הוציא מיני-אלבום שכלל שירים שכתב והלחין. האלבום הגיע למצעדים במדינות רבות בעולם. למקומות הגבוהים ביותר הוא הגיע בארצות הברית, אוסטרליה, הממלכה המאוחדת, קנדה, ניו זילנד ואירלנד. סיבוב ההופעות הבינלאומי הראשון שלו נערך באותה השנה.

== ביוגרפיה ==
סרטוריוס נולד באוקלהומה, אך מיד לאחר לידתו אומץ ועבר לווירג'יניה, מכיוון שהוריו הביולוגיים לא היו מסוגלים לטפל בו. הוא גדל ברסטון, וירג'יניה בחיק הוריו המאמצים. בגיל 7 החל לשחק במחזות זמר וגילה בהם את אהבתו לתחום הבמה ובמיוחד השירה. הוא פרש ממחזות הזמר מכיוון שהיה קורבן של בריונים עקב כך.

בשנת 2014, בגיל 11, העלה את הסרטון הראשון שלו לאינטרנט. הסרטון היה מסר שרצה סרטוריוס להעביר נגד בריונות. הסרטון שהעלה הפך לוויראלי, והוא ניצל זאת כדי לזכות בתהילה ממדיה חברתית. לאט לאט החל לצבור פופולריות מהסרטונים. אך הפריצה שלו הגיעה מאוחר יותר באותה השנה, כשפתח חשבון ברשת החברתית מיוזיקלי והחל להפיק סרטוני ליפסינג (הזזת השפתיים בהתאם לשיר). הפופולריות שלו נסקה עד מהרה והוא הפך לאחד הכוכבים של הרשת, עם יותר מ-15 מיליון עוקבים.

התהילה החדשה של סרטוריוס החריפה את הבריונות נגדו בבית הספר: הוא הודה כי ב-2015 היה צריך להחליף שלושה בתי ספר עקב הבריונות וההצקות של חבריו לכיתה כלפיו. הוא נשר מבית הספר בעקבות הצעה שהציעה לו הנהלת מיוזיקלי.

לאחר שנשר הפכו הרשתות החברתיות והאמנות לעיסוקו הראשי. הוא הוציא אלבומים שהשירים בהם הגיעו למצעדים בארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:טיקטוקרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2002
קנדריק פאריס

קנדריק פאריס (באנגלית: Kendrick Farris; נולד ב-2 ביולי 1986) הוא מרים משקולות אולימפי אמריקאי.

==קריירה==
פאריס נולד בשריבפורט, ארצות הברית. בגיל 11 החל להרים משקולות. בשנת 2004, החל להשתתף בתחרויות בינלאומיות. בתחילת הקריירה שלו, הוא התחרה בקטגוריית משקל 77 ק"ג. בשנת 2006, עלה לקטגוריית משקל 85 ק"ג, ובשנת 2015 עלה לקטגוריית משקל 94 ק"ג. בשנת 2008, השתתף באולימפיאדת בייג'ינג ודורג במקום השמיני (362 ק"ג). בשנת 2010, זכה במדליית זהב באליפות הפאן אמריקאית בהרמת משקולות כשהרים משקל כולל של 362 ק"ג. בשנת 2011, זכה במדליית ארד במשחקים הפאן-אמריקאיים כשהרים משקל כולל של 348 ק"ג. בשנת 2012, השתתף באולימפיאדת לונדון ודורג במקום העשירי (355 ק"ג). בשנת 2013, זכה במדליית כסף באוניברסיאדת קאזאן (372 ק"ג). בשנת 2015, זכה במדליית זהב במשחקים הפאן-אמריקאיים . בשנת 2016, זכה במדליית זהב באליפות הפאן אמריקאית (364 ק"ג) . ב-8 במאי 2016, במסגרת המבחנים לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו, שבר שיא אמריקאי בקטגוריית משקל 94 ק"ג לאחר שהרים משקל כולל של 377 ק"ג (168 ק"ג בהנפה ו-209 ק"ג בדחיקה ). באותה השנה, היה הגבר היחיד בענף הרמת המשקולות של המשלחת האמריקאית לאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו ודורג בתחרות במקום ה-11.

==חיים אישיים==
פאריס השלים תואר בתקשורת באוניברסיטת מדינת לואיזיאנה שריבפורט . בשנת 2014, לקראת הולדת בנו השני, פאריס אימץ אורח חיים טבעוני. פאריס מגדיר עצמו כאדם מאמין, צאצא של אחד משבטי ישראל ומכנה את עצמו לעיתים בשם 'יעקב'. נשוי לקתרינה ולהם שני ילדים.

==ראו גם==
*הרמת משקולות במשחקים האולימפיים

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.facebook.com/USAWeightlifting/videos/10154761664570139/ קנדריק פאריס שובר את השיא האמריקאי במאי 2016 - בדף הפייסבוק של USA Weightlifting]
* [http://www.iwf.net/results/athletes/?athlete=farris-kendrick-james-1986-07-02&id=8342 FARRIS Kendrick JamesUSA] – IWF – INTERNATIONAL WEIGHTLIFTING FEDERATION
* [http://www.nbcolympics.com/athlete/365 Kendrick Farris], nbcolympics

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ספורטאים טבעונים
קטגוריה:טבעונים אמריקאים
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:מרימי משקולות אמריקאים
קטגוריה:מרימי משקולות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:מרימי משקולות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1986
בורגווארד B 611

בורגווארד B 611 (בגרמנית: Borgward B 611) היא מכונית מסחרית אשר יוצרה ב-3 תצורות: טנדר, ואן ומיניבוס.

==בורגווארד B 611==
דגם ה-"בורגווארד B 611" נבנה על ידי יצרנית הרכב הגרמנית "Goliath-Werk G.m.b.H" בין השנים 1957–1961.

סך הכול יוצרו 14,748 יחידות.

==תצורות דגמי "בורגווארד B 611"==
* טנדר
* מיניבוס
* מסחרית (ואן)

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="130">
קובץ:Borgward B 611.jpg| בורגווארד B 611, ואן
קובץ:Borgward B 611 Wohnmobil (2005-08-26).JPG | בורגווארד B 611, ואן
קובץ:2006 07 15 Wörth 0691 (8585728320).jpg | בורגווארד B 611, ואן
</gallery>

<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Classic Moto Show (62).JPG | בורגווארד B 611, מיניבוס
קובץ:Borgward B 611-0 Omnibus (1961), Dutch licence registration SV-58-23 pic6.JPG | בורגווארד B 611, מיניבוס, שנת 1961
קובץ:Borgward B 611-0 Omnibus (1961), Dutch licence registration SV-58-23 pic2.JPG | בורגווארד B 611, מיניבוס, שנת 1961
</gallery>
<gallery mode="packed" heights="160">
קובץ:Borgward 622 Logoplane.jpg| בורגווארד B 611, טנדר
</gallery>

==ראו גם==
* בורגווארד FW 200
* בורגווארד הנסה 1500
* בורגווארד הנסה 2400
* בורגווארד איזבלה
* בורגווארד P100
* בורגווארד RS
* בורגווארד B 4500
* בורגווארד B 3000

==לקריאה נוספת==
* [http://www.zuckerfabrik24.de/autos/borgward611_td.htm בורגווארד B 611 - נתונים טכניים]

* [http://www.klassiker-garage.eu/archiv/OLDTIMER/Borgward%20B%20611,%20Bj.%2061,%20beige/index.htm בורגווארד B 611 - תמונות] (Fahrzeugarchiv » OLDTIMER » Borgward B 611, Bj. 61, beige )

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=ML8Olj6m5es בורגווארד B 611 טנדר] (0:20), יו-טיוב

* [https://www.youtube.com/watch?v=VOLkMTK97Bg בורגווארד B 611 טנדר] (1:51 דקות), יו-טיוב

* [https://www.youtube.com/watch?v=NpIIcuEeVnE בורגווארד B 611 מסחרי] (1:07 דקות),יו-טיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1957
קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:מיניבוסים
קטגוריה:מכוניות מסחריות
B611
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
הפארק הגדול

פארק פתח תקווה על שם איציק אוחיון, נקרא בעבר "הפארק הגדול" הוא הפארק הגדול ביותר בפתח תקווה והוא כולל גן שעשועים, מרחב דשא גדול, מגרשי ספורט ואגם גדול ובסביבתו נמצאים הקניון הגדול, גשר המיתרים ואזור התעשייה קריית אריה.

לעיתים תכופות הפארק משמש כבמת האירועים המרכזית בפתח תקווה, והוא יכול להכיל עד כ-30,000 אנשים.
פסל בפארק ומאחוריו [[הקניון הגדול וגשר המיתרים.]]
הנצחה ליצחק אוחיון בפארק יצחק אוחיון

== הפארק ==
הקמת הפארק ארכה למעלה משנתיים, והוא נפתח לקהל הרחב בשנת 2005, והוא כולל:

מתחמי שעשוע

בפארק ישנם: מתקן טיפוס ועלייה בצורת טירה, מתקן טיפוס חבלים ייחודי מסוגו, נדנדות ומגלשות, קרוסלות, מבוך וכדומה.

מתחמי ספורט

בפארק מתחמי ספורט רבים. ישנם שישה מגרשי כדורגל וכדורסל, שבילי ריצה ואופניים, מתקני מתח, שולחנות פינג פונג ורצפת בטון שמשמשת לרכיבת קורקינט, גלגיליות וכדומה.

מתחם דשא גדול

בפארק נמצא מתחם דשא גדול שמקיף את רצפת הבטון. בזמן אירועים כמו ביום העצמאות, במת האירועים מורכבת על רצפת הבטון והאנשים סובבים אותה.

אתרים בסביבת הפארק

בין האתרים שבסביבת הפארק נמצאים הקניון הגדול שהוא הקניון הגדול ביותר בפתח תקווה וסביבתה, והוא בעל 3 קומות; גשר המיתרים ואזור תעשייה גדול.

=== האגם האקולוגי ===
האגם האקולוגי בפתח תקווה הוא אגם מלאכותי בפתח תקווה. האגם נבנה כחלק מתכנון הרחבת הפארק והוא ללא גדרות בגדות. שטח האגם וסביבתו הוא 14 דונם. עלות הקמת האגם הוא 52.5 מיליון שקל, כאשר העבודות לבניית האגם התחילו בפברואר 2016 והסתיימו ב-28 לאוגוסט 2018.

האגם מבוסס על מערכת בריכות אקולוגיות וסינון מים בעזרת צמחיית "ווטלנד" (צמחיית מים מטהרת) ששומרת על ניקיון המים ללא כלור ולאורך זמן. בנוסף, ישנם דגים שונים כמו דגי קוי החיים באגם.

כיום בנויים כבר באגם מערכת שבילי עץ על גדות האגם, שבילי הליכה וריצה, טריבונות ישיבה, עצים וצמחייה. ומתכונן לבנות מזח לשכירת סירות ומסעדה הכוללת שטח ישיבה על המים ומרפסת תצפית מהגג.

==== גדות האגם ====
האגם ברקע מגדלי שכונת נווה גן
גדות האגם כיום מאופיינים בהתאם לממשק השונה עם המרחב העירוני:

* הגדה הצפונית - הגובלת במבני המסחר והתעסוקה העתידים לקום, תכלול פעילויות עירוניות כגון הקרנת סרטים, הפעלות לילדים, שוק אוכל, וכן טריבונות ישיבה, שמשיות, בריכות רדודות, הצללות, מתחמי כושר ומשחק ומסעדה.
* הגדה הדרומית - הגובלת בפארק הקיים, בעלת אופי ירוק, שקט וטבעי עם עצים וצמחייה.
* הגדה המזרחית - הגובלת ברח' הרב מלכה, מהווה את אזור התווך בין הרחוב לפארק כאשר דרכה ניתן להיכנס אל האגם ומעבר ממזרח דרך הגשר להולכי הרגל אשר יחבר את הפארק עם שכונת נווה גן.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=tpCqI0Lop1E סרטון על האגם האקולוגי בפתח תקווה] ב[https://www.youtube.com/channel/UC9WqGfcmRRszsYHoE3lqfUg ערוץ היוטיוב של עיריית פתח תקווה]
* [http://ptcom.co.il/project/%D7%90%D7%92%D7%9D-%D7%91%D7%A4%D7%90%D7%A8%D7%A7/ האגם האקולוגי] באתר החברה לפיתוח פתח תקווה
* 
* [https://nelech.co.il/2020/03/19/%D7%94%D7%90%D7%92%D7%9D-%D7%94%D7%90%D7%A7%D7%95%D7%9C%D7%95%D7%92%D7%99-%D7%95%D7%94%D7%A4%D7%90%D7%A8%D7%A7-%D7%94%D7%92%D7%93%D7%95%D7%9C-%D7%91%D7%A4%D7%AA%D7%97-%D7%AA%D7%A7%D7%95%D7%95%D7%94/ האגם האקולוגי והפארק הגדול בפתח תקווה], באתר "נלך"

קטגוריה:פתח תקווה: גנים ופארקים
ז'קט ג'ינס

ז'קט ג'ינס
ז'קט ג'ינס לאישה
ז'קט ג'ינס הוא ז'קט העשוי מבד דנים או ג'ינס.

השתמשו בו בצבא האמריקאי בשתי מלחמות עולם, ולבשו אותו מפורסמים רבים מג'יימס דין, מרילין מונרו ואלביס פרסלי. צעירים מרדניים בשנות ה-50 העדיפו ללבוש אותו, וכן לבשו אותו היפים בשנות ה-60 ופנקיסטים בשנות ה-70. הוא נלבש על ידי מעמד הפועלים וגם האליטות והפך אף לבגד שמעצבי צמרת עיצבו אותו.

== היסטוריה ==
ב-1880 יצר לוי שטראוס את חולצת הג'ינס הראשונה שתפקדה כז'קט ונקראה Levi's Triple. ז'קט זה נקרא גם Pleat Blouse ע"ש שלושת הקפלים בחזיתה. במהרה הפכה חולצה זו ללבושם של העובדים והקאובויס באמריקה.

בתחילת המאה ה-20  לוי יצר את ז'קט Type I, שהיה הפרוטוטיפ של ז'קט הג'ינס הידוע שגם היה ידוע כ-506. זה היה הז'קט של הקאובויס.

ב-1921 לי Lee הציג את "ז'קט פסי הרכבת" שלו, שתוכנן במיוחד לעובדי מסילת הרכבת. הוא נקרא Loco Jacket. בסוף עשור זה לי הציג גם את ז'קט ג'ינס עם רוכסן שידוע כ-91 וגם נוסף לו תג "UNION MADE" .

ב-1933 לי השיק את אחד הז'קטים מג'ינס הידועים ביותר - the Storm Rider. ז'קט זה רופד בצמר.

צי ארצות הברית  החל להשתמש בז'קט ג'ינס כבר משנת 1914. ב-1919 צבא ארצות הברית הכניס את ז'קט הג'ינס למדים שלו.

הזמר האמריקאי בינג קרוסבי לבש חליפת ג'ינס ב-1951 ונאסר עליו להיכנס למלון קנדי לבוש בה. המלון הכיר בטעותו והכניס את קרוסבי ולוי יצר טוקסידו מג'ינס לקרוסבי מדנים והפך לקאלט כשקרוסבי לבש אותו בסרט Here Comes the Groom.

ז'קט ג'ינס ומכנסי ג'ינס קושרו בעיקר למעמד הפועלים בעת מלחמת העולם השנייה. אך בשנות ה-50 הם הפכו לתלבושת של כל הצעירים. היה זה אלביס פרסלי בסרט "רוק בית הסוהר" שלבש ז'קט ג'ינס, שגרם לפופולריות שלו בקרב הצעירים. בעקבות הסרט "רוק בבית הסוהר" של אלביס פרסלי, לוי ייצר ג'ינס אלביס פרסלי שהפך ללהיט.

ב-1953 יצר לוי את ז'קט Type II שהתאפיין בשני כיסים בחזיתו. הוא נקרא גם מודל 507XX.

ב-1962 יצר לוי יצר את ז'קט הג'ינס עם שני כיסים מקדימה שנודע כ-Type III ואחר כך כ- XX והפך למודל הפופולרי ביותר של ז'קט הג'ינס. הוא ידוע בשמו גם כ-"trucker jacket" . מספרי המודלים של הז'קטים היו “70505,” “71205,” “70518.” ההבדלים ביניהם היו מינימליים. אם על התווית האדומה בז'קט רשום LEVI'S הז'קט הוא משנות 50 עד 71. אם רשום על התווית האדומה Levi's הז'קט הוא משנת 1972 ואילך.

החל משנות ה-60 יצר לוי מודל זול יותר של ז'קט הג'ינס  שנקרא Orange Tab Trucker Jacket שסימנו תווית כתומה (לא מעור).

החל מאמצע שנות ה-80, מעצבי אופנה כמו קלווין קליין עיצבו ז'קט ג'ינס שהפך לאופנתי ונלבש לא רק לעבודה אלא אפילו בערב. מותגים כמו  Diesel ו-Guess עיצבו ז'קטים מג'ינס. דוגמניות צמרת כמו קייט מוס וקלאודיה שיפר לבשו ז'קטים מג'ינס.

בשנות ה-2000 ואילך עדיין ז'קט הג'ינס אופנתי ויש גם חזרה לז'קט ג'ינס וינטג'.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מעילים
חוות אל היען

חוות אל היען היא חוות בודדים שנמצאת בצפון הנגב. היא חוות היענים הראשונה מסוגה בישראל ובמשך כל שנות פעילותה המסחרית הייתה החווה הגדולה ביותר לגידול יענים במזרח התיכון. החווה כוללת אוסף גדול של יענים, פינת חי אזורי לינת שטח ומזנון. החווה נמצאת בסמוך לגן לאומי אשכול, ליד כביש 241, על גדתו המזרחית של נחל הבשור.

== היסטוריה ==
מייק (אזרח הולנדי) וצופיה ואן חרבנברוק הכירו כשהיו עובדי חי-בר יטבתה בשנות ה-70 ונישאו. מאוחר יותר עברו לדרום-אפריקה ועבדו בחוות יענים. בסוף שנות ה-70 הם הצליחו להערים על שלטונות דרום אפריקה, שאסרו יצוא יענים, והביאו משם 40 ביצים פוריות בתוך מזוודה, שהתחילו לבקוע במהלך הטיסה לישראל. לאחר מכן, המשיכו הזוג ברכבת, והביאו עימם גנרטור למדגרת הביצים שעדיין לא בקעו. 

לאחר מספר שנים שבהן גידלו את האפרוחים ואת הבוגרים במקומות שונים, הצליחו ב-1981 לקבל, בסיועם של אברהם יפה ואריאל שרון, שטח לחווה באזור נחל הבשור, שהפכה ברבות השנים לחוות הבודדים "אל היען".

בשנים הראשונות להיווסדותה, עיקר הפעילות בחווה התבסס על אספקת ביצים למגדלים בישראל ומחוצה לה. פעילות זו הביאה לצמיחת הענף בארץ לידי כ-22 חוות פעילות. וב-1989, חל שינוי בייעוד המסחרי, כאשר חוות היענים מתאחדות למטרה משותפת, יצוא תוצרי היען לשוקי מערב אירופה. בשנת 2000 הגיע היקף הגידול בארץ ללמעלה מ-20,000 יענים בשנה, כשחוות אל היען הכילה כמחצית ממספר היענים בארץ. עם השנים, לאחר קשיים בגידול וירידת מחירי עורות היענים בשוק העולמי, נסגרו חוות גידול בארץ ובעולם, ובשנת 2005, חווה זו נותרה חוות היענים היחידה בארץ. לאחר מכן, ב-2012 נפתחה החווה למבקרים כאתר תיירות.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

קטגוריה:הנגב
אל היען
מרכז הזוחלים המדברי

מרכז הזוחלים המדברי הוא גן זואולוגי במדרשת שדה בוקר ובו אוסף של זוחלי ארץ ישראל בדגש על זוחלי הנגב. המרכז הוקם בשנות ה-70 על ידי צוות מדריכי בית ספר שדה שדה בוקר, ועבר שיפוץ כללי בשנות ה-90. 

המרכז הוקם למטרות חינוכיות-לימודיות על מנת לאפשר לקהל הרחב לפגוש ולשמוע הסברים על זוחלי ישראל תוך דגש על חשיבותם למערכת האקולוגית והצורך בשימורם. רוב בעלי החיים במרכז מוגנים, ונדרש רישיון מיוחד כדי לגדלם. רוב בעלי החיים הנמצאים באוסף אינם יכולים לחיות בטבע מסיבות שונות, ולכן משמשים בתצוגה חינוכית.

בנוסף לזוחלים כולל המרכז גם עקרבים, חדר פוחלצים ואוסף חרקים וגולגולות.

== מיני הנחשים במרכז ==
מיני הנחשים במרכז הם: 
* אפעה מגוון
* חנק משריץ
* מטבעון מדבר
* פתן שחור מצוי
* שפיפון הנגב
* צפע מצוי
* זעמן מלכותי קליפורני
* כרכן תירס
* עכן חרטומים

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:ישראל: גני חיות
קטגוריה:שדה בוקר
יחסי יוון–סמואה

יחסי יוון–סמואה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה ההלנית לבין מדינת סמואה העצמאית. 

== סקירה כללית ==
היחסים בין סמואה לבין יוון כוננו בשנת 1984. על פי משרד החוץ היווני "בין שתי המדינות יחסים ידידותיים וטובים, שיתוף הפעולה בין שתי המדינות משביע רצון, בין אם באופן דו-צדדי או באופן מולטילטרלי." אזרחי יוון יכולים להיכנס לסמואה באופן חופשי עד לשהייה של תשעים ימים. אזרחי סמואה יכולים להיכנס ליוון ללא אשרת כניסה ללא הגבלת זמן.

== ייצוג ==
* סמואה לא מיוצגת ביוון כלל.
* יוון לא מיוצגת בסמואה, אלא באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בקנברה, בירת אוסטרליה.

== ראו גם ==
* יחסי טובאלו-יוון
* יחסי יוון-פיג'י

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.mfa.gr/en/blog/greece-bilateral-relations/samoa/ Greece's Bilateral relations with Samoa], משרד החוץ היווני

== הערות שוליים ==

יוון
יחסי החוץ של פקיסטן

המדינות בהן יש פטור מויזה לאזרחי פקיסטן
פקיסטן היא המדינה השנייה בגודל אוכלוסייתה המוסלמית (לאחר אינדונזיה) ומעמדה כמעצמה גרעינית מוצהר, מה שהופך אותה למדינה המוסלמית היחידה בעלת מעמד זה.

לפקיסטן מדיניות חוץ עצמאית, במיוחד כשמדובר בסוגיות כגון פיתוח נשק גרעיני, בניית כורים גרעיניים, רכישות צבאיות זרות ונושאים אחרים החיוניים לאינטרסים הלאומיים שלה. מצד שני, כלכלת פקיסטן משולבת במידת מה ברמה העולמית כשלה קשרים חזקים עם האיחוד האירופי ובריתות כלכליות והסכמים עם מדינות רבות אחרות באסיה. לפקיסטן יש מיקום גאופוליטי-אסטרטגי באחד מקווי האספקה של הנפט הימי הגדולים בעולם, ויש לה קרבה למשאבים ולנפט. פקיסטן היא חברה חשובה בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי, מדורגת על ידי ארצות הברית כבעלת ברית עיקרית שאינה בנאט"ו במלחמה העולמית בטרור, ויש לה צבא ממושמע ומקצועי.

== היסטוריה ==
מאז ייסודה, הושפעו יחסי החוץ של פקיסטן מעצם היותה מדינה מוסלמית שהוקמה על בסיס אסלאמי. סולידריות אסלאמית הייתה מרכיב עיקרי במדיניות הכללית של פקיסטן ככלל ובמזרח התיכון בפרט, כמו ביסוד תמיכתה העיקשת והאיתנה בארצות ערב באומות המאוחדות ובזירות דיפלומטיות-בינלאומית אחרות. פקיסטן ציפתה מצדה לתמיכת המדינות הערביות בסכסוכה המתמשך והארוך עם הודו במחלוקת הבעלות על קשמיר.

מאז עצמאותה ב־1947, מדיניות החוץ של פקיסטן כללה יחסים קשים עם ברית המועצות השכנה, אשר קיימה אינטראקציה צבאית ואידאולוגית הדוקה עם שכנותיה כדוגמת אפגניסטן (ממערב) והודו (ממזרח) וכן מזרח פקיסטן. במהלך 1947–1991, תמיכת ברית המועצות ניתנה להודו; במיוחד על סוגיית קשמיר, עליה נלחמה פקיסטן שלוש מלחמות. במהלך 1960, היחסים של פקיסטן עם פקיסטן המזרחית ואפגניסטן השכנה היו גם קשים מאוד חרף התחרות של האחרונה על "קו דוראנד". יחסי החוץ עם איראן, ערב הסעודית וסין העממית נותרו חשובים ומרכזיים המבוססים על שיתוף פעולה נרחב בתחום הביטחון הלאומי והאינטרסים הכלכליים במפרץ הפרסי, וכן על יחסים בילטרליים נרחבים עם ארצות הברית ומדינות מערביות אחרות. עם ההשפעה הגוברת של ברית המועצות באזור, בפקיסטן ביצרו יחסים צבאיים הדוקים עם סין שבאסיה ובפולין שבאירופה במהלך רוב המלחמה הקרה. בעוד שלפקיסטן היו "יחסים דלוקים-כבויים" עם ארצות הברית, פקיסטן סייעה לנשיא ריצ'רד ניקסון להתקרב לסין ולמדינות אחרות במזרח אסיה.

== ראו גם ==
* יחסי ישראל–פקיסטן

== לקריאה נוספת ==
* משה יגר, המסע הארוך לאסיה: פרק בתולדות הדיפלומטיה של ישראל, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, 2004 

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

*
פקיסטן
אמנדה מרקוט

אמנדה מארי מרקוט (באנגלית: Amanda Marie Marcotte ; נולדה ב-2 בספטמבר 1977) היא בלוגרית אמריקאית, שכותבת על פמיניזם ופוליטיקה.

== ראשית חייה ==
מרקוט נולדה באל פאסו שבטקסס, וגדלה בעיר קטנה באזור האלפים אשר במערב המדינה. היא סיימה בהצטיינות תואר ראשון בספרות אנגלית מאוניברסיטת סנט אדוארד באוסטין שבטקסס. ב-2004 היא החלה לכתוב עבור הבלוג הליברלי Pandagon.net ולאחר מכן במגזין האינטרנט "סלייט" ובעיתון היומי "הגרדיאן".

ב-2004 היא זכתה בפרס קופאקס (Koufax) עבור הבלוג שלה, "עכבר המילים" ("Mouse Words").

== כתיבה ואקטיביזם ב-2007 ==
"טיים מגזין" תיאר אותה כ"קולו הנחרץ של השמאל", וכן תיאר את עבודתה כ"בעלת תעוזה ואותנטיות", וכמי ש"בניגוד לעמיתיה הבולגרים, אינה חוששת להביע את האג'נדה בה היא תומכת ולשתף את קוראיה בדיעותיה". טיים הוסיף לתאר את כתיבתה כ"פרובוקטיבית ורוויית ניבולי-פה".

בינואר 2007, פרסמה מרקוט פוסט בבלוג שעסק בפרשת האונס בנבחרת הלקרוס של אוניברסיטת דיוק, שהיה נושא שעורר סערה ציבורית, ויצאה נגד הקולות שתמכו והגנו על הנאשמים באונס הבחורה, וכינתה אותם "חלאות אוהבי אנסים". היא הוסיפה וטענה בציניות "האם כמה בחורים לבנים לא יכולים לתקוף מינית בשקט בחורה שחורה מבלי שאנשים יבקרו אותם? זה כל כך לא הוגן". על הפוסט שפרסמה, ואשר נמחק מאוחר יותר, נכתב בכתבה ב"ניו יורק טיימס". בסופו של דבר נמצא כי הייתה האשמת שווא בפרשה זו, והמאשימה, קריסטל מנגום, הורשעה ברצח בהקשר לנסיבות מקרה אחר.

ב-30 בינואר 2007, נשכרה מרקוט על ידי צוות קמפיין 2008 לנשיאות של ג'ון אדוארדס לשמש כמנהלת הבלוג של הקמפיין. למרות כתיבתה הביקורתית של מרקוט וההתנגדות מצד הכנסייה הקתולית להצטרפותה של מרקוט לצוות, אדוארדס אמר כי "אמנם הוא נעלב מדיעותיה האישיות ואינו שותף להן, תפקידה בצוות קמפיין הבחירות הוא מובטח, והיא תמשיך לשמש כ-blogmaster".

מרקוט הייתה מעורבת במחלוקת נוספת ב-12 בפברואר 2007, כאשר הליגה הקתולית הביעה התנגדות לביקורת של מרקוט על הסרט "הילדים של מחר", בכך שכתיבתה של מרקוט היא "אנטי-נוצרית". בעקבות הביקורת הודיעה מרקוט על התפטרותה מקמפיין אדוארדס. במאמר במגזין Salon שפורסם לאחר מספר ימים, היא אמרה כי התגובה הציבורית על דעתה בפרשת דיוק לקרוס, הייתה הראשונה בסדרת "דפיקויות" (shitstorms) אשר הביאו להתפטרותה.

== פעילות מאז 2008 ==
החל מ-2013, הבלוגים של מרקוט מפורסמים בThe Raw Story, ארגון אינטרנטי לחדשות, היא כותבת בסלייט, בהגרדיאן, ובסלון, ומפרסמת פודקאסט שבועי שנקרא RH Reality Cast.

מרקוט העבירה הרצאות ב-Skepticon, SXSW 2012, ב"Women In Secularism 2", וב-SkepchickCON. היא שימשה כדוברת של הארגון Secular Student Alliance.

מרקוט היא המחברת של הספר It's a Jungle Out There: The Feminist Survival Guide to Politically Inhospitable Environments שיצא לאור ב-2008, ושל הספר Get Opinionated, שיצא לאור ב-2010.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:בלוגריות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנט אדוארדס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טקסס באוסטין
קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1977
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
אברהם מוריץ רומנו

הרב אברהם מוריץ בן משה רומנו (בסרבו-קרואטית בכתב לטיני: Avraham Moric Romano; 1894 ביילינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית – סוף מרץ 1943, מחנה ההשמדה טרבלינקה) היה הרב הראשי האחרון ליהודי ביטולה וכיהן בתפקידו מ-1931 ועד לתקופת השואה.

==קורות חייו==
אברהם רומנו נולד בביילינה במשפחה בת 7 נפשות. אחיו סלומון ושלוש אחיותיו: בלאנקה, מטילדה ואסתר. למד בישיבה בסרייבו ובה הוסמך לרבנות. אחיינו של אברהם רומנו, אשר כיהן ברבנות בסרייבו טרם מלחמת העולם הראשונה. הוא נישא ללאה לבית לוי (1898 סרייבו – 1942 סמדרבו) ולזוג נולדו שני בנים אברהם ב-1919 ומוריץ ב-1921.

בין 1919–1923 כיהן כרב בקהילת ביילינה. בהמשך ועד 1931, כיהן בקהילת דוברובניק.

ב-1931 התמנה לרב הראשי ליהודי ביטולה. בעת שמונה נתונה הייתה קהילת ביטולה במצב כלכלי וחברתי קשה. מ-1928 לא כיהן רב ראשי בקהילה והייתה הגירת פנים משמעותית מהעיר לקהילות מבוססות יותר. הרב פעל בקרב יהדות יוגוסלביה במטרה לעזור לקהילה ולשקמה. הוא פרסם מספר מאמרים על הקהילה בעיתונות היהודית בכללם בעיתון " Jevrejskom glasu" (בסרבו-קרואטית: הקול היהודי).
בהמשך, ערכו ליאון קמחי ראש הקהילה והרב רומנו מסע בקרב הקהילות היהודיות במטרה לעורר את הנהגת יהדות יוגוסלביה לנקוט בצעדים מידיים כדי לחלץ את הקהילה ממצוקתה. עוד פעל לעודד את צעירי הקהילה לעלות לארץ ישראל. ב-1939 ביקר בארץ ישראל לבחינת חלופות עלייה ליהודי ביטולה.

באפריל 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה תקפה גרמניה הנאצית את ממלכת יוגוסלביה והכניעה אותה תוך ימים אחדים. רעייתו של הרב רומנו נפצעה בהפצצה של מטוסים איטלקיים על ביטולה ונשלחה לסמדרבו להחלמה. שם, בראשית 1942 הוצאה להורג ביחד עם נשות הקהילה. לאחר כיבוש יוגוסלביה נמסר אזור ביטולה לחזקת ממלכת בולגריה. ב-11 במרץ 1943 ביצעו הבולגרים אקציה במקדוניה ועצרו את יהודי החבל ובכללם בני קהילת ביטולה ועימם הרב אברהם רומנו. העצורים נכלאו בשטח מפעל הטבק "מונופול" אשר בסקופיה וממנו שולחו עד סוף מרץ ברכבות ישירות למחנה טרבלינקה. הרב אברהם רומנו נרצח ביחד עם קהילתו בטרבלינקה.

בנו, מוריץ רומנו ניצל מהשואה משום שגורש לשטחי בולגריה ונכלא בווארנה. לאחר המלחמה הפך לאיש ציבור וחבר פרלמנט ביוגוסלביה. כיהן כשגריר יוגוסלביה בצ'ילה. נכדתו, ברטה רומנו ניקוליץ' כיהנה כיושבת ראש הקהילה היהודית בסקופיה (2014–2022).

==קישורים חיצוניים==

* * [https://collections.ushmm.org/search/catalog/irn512721 ריאיון עם מוריץ רומנו], באתר מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה 
* [https://namesfs.yadvashem.org/YADVASHEM/21060921_301_6905/223.jpg אברהם רומנו - דף עד], באתר יד ושם

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים יוגוסלבים
קטגוריה:יהודים יוגוסלבים
קטגוריה:יהודים בשואה: מקדוניה
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:ביטולה: רבנים
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה טרבלינקה
קטגוריה:רבנים מקדונים
קטגוריה:ילידי 1894

קטגוריה:נפטרים ב-1943
אוסקר קרמר

אוסקר קרמר (בספרדית: Oscar Kramer), שחיין יהודי-ארגנטינאי בעברו. אלוף המכביה החמישית (1957) וסגן-אלוף המשחקים הפאן-אמריקאיים (1955) במשחה ל-1500 מטר חופשי.

==קורות חיים==

בתחרויות השחייה של המכביה הרביעית שנערכו בבריכת השחייה בת גלים שבחיפה בספטמבר 1953 זכה קרמר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:50.9 דקות, אחרי מ. בונין מדרום אפריקה (4:50.8 דקות) ולפני בן ארצו א. שלנברג (5:00.5 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:10.0 דקות, אחרי מ. בונין (19:54.8 דקות) וא. שלנברג (20:08.6 דקות).

במשחקים הפאן-אמריקאיים שנערכו במקסיקו סיטי, מקסיקו בשנת 1955, זכה קרמר בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:09.9 דקות, אחרי ג'יימס מקליין מארצות הברית (20:04.0 דקות) וג'ילברטו ארנגו מקולומביה (20:37.2 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:56.1 דקות, אחרי ג'יימס מקליין (4:51.3 דקות) ווויין מור ולפני ויליאם יורזיק (4:56.9 דקות), שלושתם מארצות הברית.

בתחרויות השחייה של המכביה החמישית שנערכו בבריכת השחייה גלי גיל שברמת גן בספטמבר 1957 זכה קרמר בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 20:14.7 דקות, לפני מייקל וולק מארצות הברית (20:16.3 דקות) וק. פיאלקוב מדרום אפריקה (21:01.7 דקות) ומדליית כסף, במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 5:00.7 דקות, אחרי מייקל וולק (4:58.3 דקות) ולפני פ. לנדי מארצות הברית (5:08.3 דקות).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:ספורטאים יהודים ארגנטינאים
קטגוריה:שחיינים ארגנטינאים
קטגוריה:שחיינים יהודים
קטגוריה:אלופי המכביה: שחיינים
מוזיאון בעלות הברית

מוזיאון בעלות הברית (בגרמנית: AlliiertenMuseum) הוא מוזיאון להיסטוריה בעיר ברלין, בירת גרמניה. הוא מוקדש להיסטוריה הפוליטית והצבאית של שלטון הכיבוש של בעלות הברית המערביות בגרמניה - ובברלין בפרט - בשנים 1945-1994.

==המוזיאון==
===אתר המוזיאון===
המוזיאון ממוקם בשכונת דאהלם ברובע שטגליץ-צלנדורף שבדרום-מערב ברלין, אשר נכלל באזור הכיבוש האמריקאי בעיר. הוא שוכן בשדרת קליי (Clayallee) שנקראה על שמו של גנרל לושיוס קליי האמריקאי. שני מבנים צבאיים לשעבר, ששכנו ליד המפקדה האמריקאית בעיר, משמשים את המוזיאון - אולם הקולנוע Outpost וספריית הזיכרון על שם ניקולסון. המוזיאון נחנך ב-1998, במלאת 50 שנה להפעלת הרכבת האווירית לברלין, במעמד קנצלר גרמניה הלמוט קוהל.

לאחר סגירת נמל התעופה טמפלהוף (שמילא תפקיד חשוב ברכבת האווירית לברלין) ב-2008 הביע המוזיאון את רצונו להשתכן בעתיד בשטח הנמל לשעבר.

===תערוכות===
מבנה בית הקולנוע Outpost
התערוכות הקבועות במוזיאון עוסקות בנושאים אלו: 
*כיבוש ברלין על ידי הצבא הסובייטי באפריל 1945, עם תום הקרב על ברלין והקמת ארבעת אזורי הכיבוש בה והיחסים בין ארבע בעלות הברית
*החיים בברלין המערבית לאחר המלחמה והסגר עליה
*המאמץ של בעלות הברית לשמור על חירותה של ברלין המערבית, לרבות הרכבת האווירית אליה
*מציאות המלחמה הקרה בגרמניה המערבית עד לאיחודה עם גרמניה המזרחית
*החיים במחנות בעלות הברית בגרמניה המערבית. 
המוזיאון מעלה מעת לעת תערוכות זמניות.

המוזיאון כולל גם אזור תצוגה תחת כיפת השמיים. מוצגים בו מטוס תובלה ששימש את חיל האוויר המלכותי במהלך הפעלת הרכבת האווירית לברלין, קרון רכבת צבאי מאזור הכיבוש הצרפתי, מבנה ממעבר הגבול צ'ק פוינט צ'ארלי ומגדל שמירה מזרח-גרמני משוחזר. 

המוזיאון מאוגד כארגון ללא כוונת רווח, שחברות בו ממשלות גרמניה, ארצות הברית, בריטניה וצרפת, מדינת ברלין, המוזיאון הגרמני להיסטוריה והמכון להיסטוריה בת זמננו במינכן.

==ראו גם==
* המוזיאון הגרמני-רוסי

==קישורים חיצוניים==

* (באנגלית)

==הערות שוליים==

בעלות הברית
בעלות הברית
קטגוריה:שלטון הכיבוש של בעלות הברית בגרמניה
קטגוריה:המלחמה הקרה
קטגוריה:שטגליץ-צלנדורף