OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נתן ישראלי

נתן ישראלי (נולד ב-1972) הוא קצין צה"ל בדימוס בדרגת תת-אלוף, כיהן כראש להק כוח האדם בחיל האוויר. מעוטר צל"ש אלוף על פועלו במלחמת לבנון השנייה. 

==ביוגרפיה==
ישראלי התגייס לקורס טיס ב-1991 וסיים אותו במגמת מסוקים ב-1993. ב-1994 עבר הסבה להטסת מסוקי יסעור ושירת בטייסת 114. 

בתקופת מלחמת לבנון השנייה היה בחופשת לימודי תואר ראשון ובהצבת חירום שימש טייס בטייסת 114. בסוף המלחמה, לאחר כניסת הפסקת האש לתוקפה, השתתף כטייס משנה בפעולה מיוחדת של הובלת כוחות סיירת מטכ"ל לאזור בעלבכ בעומק לבנון. לאחר הסתבכות הפעולה סייע מסוקו יחד עם מסוק נוסף בחילוץ הלוחמים תחת אש. על פועלו קיבל עם שאר אנשי צוות האוויר שהשתתפו בפעולה צל"ש ממפקד חיל האוויר. 

לאחר המלחמה פיקד על טייסת 200, טייסת מל"טים. ביולי 2010 מונה לראש ענף ארגון במחלקת תכנון וארגון במטה חיל האוויר, ב-2012 מונה לראש תחום מערכות מידע וב-2013 מונה לראש מחלקת הסגל בלהק כוח האדם. לאחר לימודים במכללה לביטחון לאומי מונה ביולי 2016 לראש הלהק בדרגת תת-אלוף. הוא שירת בתפקיד עד דצמבר 2019.

לאחר שחרורו מונה לסמנכ"ל בחברת ההיי-טק "קלטורה".

ישראלי נשוי לציפי, חוקרת בכירה לשעבר במכון למחקרי ביטחון לאומי ואב לשלושה. בעל תואר ראשון בביולוגיה ובפסיכולוגיה מאוניברסיטת בר-אילן ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה.

==קישורים חיצוניים==
*
*

קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת לבנון השנייה
קטגוריה:מעוטרי צל"ש אלוף
קטגוריה:ראשי להק כוח אדם
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי ישיבת בית אל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
עונת 1999/2000 בליגה הלאומית בכדורסל

עונת 1999/2000 בליגה הלאומית בכדורסל הייתה העונה ה-46 של הליגה והאחרונה של הליגה הבכירה במתכונת הליגה הלאומית. הליגה כללה 11 קבוצות בעקבות אי-השתתפות של הפועל אילת. מתכונת התחרות עם פורמט פלייאוף השתנה מהעונה הקודמת. לאחר 22 מחזורים שמונה הראשונות התמודדו זו מול זו בסדרות של הטוב משלושה משחקים, כשלקבוצה בעלת המיקום הגבוה יותר יתרון ביתיות. מנצחות הועלו לסדרות חצי הגמר ואחר כך לגמר גם בסדרה של טוב מ-5 כאשר המנצחת בסדרת הגמר זוכה באליפות. 

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו מכבי קריית מוצקין והפועל חיפה.

העונה הסדירה החלה ב-18 בספטמבר 1999 הסתיימה ב-2 באפריל 2000. לאחר הפלייאוף, העונה הסתיימה בניצחון של מכבי תל אביב בפעם השביעית ברציפות ובפעם ה-40 בתולדות המועדון.

בהתאם לתוצאות העונה מכבי קריית מוצקין ירדה ליגה. כמו כן הפועל אילת התפרקה במהלך העונה עקב קשיים כלכליים, ומשחקיה נמחקו. אף קבוצה לא נכנסה במקומה והיא ירדה ישירות לליגה השנייה.
==טבלת הליגה==

{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!הפסדים
!width=20|סלי זכות
!width=20|סלי חובה
!width=20|הפרש סלים
!width=20|נקודות
|-bgcolor="#ffff99"
|1||מכבי תל אביב||20||20||0||1749||1313|| 436||40 
|-bgcolor="#ffff99"
|2||מכבי רעננה||20||13||7||1524||1417|| 107||33 
|-bgcolor="#ffff99"
|3||הפועל חיפה/נשר ||20||12||8||1464 ||1481||17-||32
|-bgcolor="#ffff99" 
|4||הפועל גליל עליון||20||12||8||1542 ||1517||25||32 
|-bgcolor="#ffff99" 
|5||הפועל חולון ||20||10||10||1552 ||1606||54-||30 
|-bgcolor="#ffff99" 
|6||עירוני רמת גן|| 20||10||10||1586||1595||9-||30 
|-bgcolor="#ffff99"
|7||הפועל ירושלים ||20||9||11||1484 ||1537||53-||29
|-bgcolor="#ffff99" 
|8||בני הרצליה ||20||8||12||1308||1409||101-||28 
|-
|9||מ.כ. חיפה||20||6||14||1481 ||1556||75-||26 
|- 
|10||מכבי ראשון לציון ||20||6||14||1486||1566||80-||26 
|-bgcolor=#ffcccc 
|11||מכבי קריית מוצקין|| 20||4||16||1396||1575||179-||24 
|-bgcolor=#ffcccc
|12||הפועל אילת||-||-||-||-||-||-||-
|}

==פלייאוף==

==כדורסלנים מצטיינים==
* ג'ו ג'ו אינגליש ממכבי קריית מוצקין היה מלך הסלים עם 23.8 סלים למשחק.
* אמיר מוכתרי מהפועל חיפה היה מלך הסלים הישראלי עם 15.8 סלים למשחק

== ראו גם ==

* גביע המדינה בכדורסל 1999/2000

==קישורים חיצוניים==
* [http://basket.co.il/history.asp?cYear=2000&lang= מידע מאתר מנהלת הליגה]

קטגוריה:2000 בישראל: ספורט
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורסל בישראל
קטגוריה:1999 בישראל: ספורט
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2000
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1999
סונאטה דה קייזה

סונאטה דה קְייֶזה (באיטלקית: Sonata da chiesa, סונאטה כנסייתית באיטלקית) היא יצירה אינסטרומנטלית, שמקורה בתקופת הבארוק והיא בנויה בדרך כלל מארבעה פרקים. לעיתים קרובות הייתה מופיעה ביצירה יותר ממלודיה אחת, וסדר הפרקים היה: איטי-מהיר-איטי-מהיר. הפרק השני היה בדרך כלל אלגרו פוגלי, והשלישי והרביעי היו צורות בינאריות, שדמו לעיתים לסרבנד וג'יג.

טעות נפוצה היא לחשוב, שהסונאטות חוברו לשם ביצוע בטקסי דת. למעשה, סמפוניות שנכתבו בצורת סונאטה דה קייזה נוגנו לעיתים קרובות במהלך טקסים דתיים, בייחוד במהלך ה-Gradual, Offertory, Elevation וה-Communion, כמו גם בזמן ה-Introit וה-Deo Gratias. הן שימשו גם כתחליף לאנטיפונים בעת תפילות הערבית. עם זאת, הן לא נכתבו לצורך ליטורגי מפורש, כמו, למשל, רקוויאם. יצירות סימפוניות שנכתבו כסונאטה דה קייסה בוצעו לעיתים קרובות יותר כיצירות קונצרטנטיות להנאה ובידור.

אחד המלחינים הנלהבים ביותר לסונאטה דה קייזה היה ארכאנג'לו קורלי (1653–1713). בין המשובחות ביותר ביצירותיו "6 סונאטות דה קייזה, אופוס 1", שהוקדשו לכריסטינה, מלכת שוודיה, שחיה ברומא. שמונת הראשונים בשנים-עשר הקונצ'רטי גרוסי של קורלי, אופוס 6, גם הם סונאטות דה קייזה. עוד מלחין של צורה מוזיקלית זו היה ג'ובאני בטיסטה באסאני, שחיבר בסביבות שנת 1710 שתים-עשרה סונאטות דה קייזה. שלוש הסונאטות לכינור סולו של באך הן בצורת סונאטה דה קייסה, כמו גם החמש הראשונות מתוך שש הסונאטות שלו לכינור וצ'מבלו, רי"ב 1014–1019.

אחרי 1700 נטה סוג זה של סונאטה להתמזג עם הסונאטה דה קאמרה. הסונאטה דה קייזה יצאה מן האופנה בזמנו של יוזף היידן, אם כי הוא חיבר כמה מן הסימפוניות הראשונות שלו בסגנון זה (איטי-מהיר-מנואט-מהיר). בהמשך היה זה מוצרט שחיבר שבע-עשרה "סונאטות כנסייתיות", אבל מטרתן של אלה הייתה שונה. יצירותיו של מוצרט היו קטעים של פרק אחד לעוגב וכלי קשת, שנוגנו בטקס המיסה בין איגרת השליחים לבין הבשורה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צורות מוזיקליות
קטגוריה:מבנים מוזיקליים
אקין אזטורק

אקין אזטורק (; נולד ב-21 בפברואר 1952) הוא קצין לשעבר בדרגת גנרל בחיל האוויר הטורקי. שימש כמפקדו ה-30 של חיל האוויר הטורקי, ופרש מתפקידו ב-4 באוגוסט 2015. לאחר פרישתו המשיך לכהן כחבר במועצה הצבאית העליונה. ב-15 ביולי 2016 עמד בראש ניסיון כושל לבצע הפיכה צבאית בטורקיה, ולהדיח את הנשיא רג'פ טאיפ ארדואן. 

נכון ליולי 2016, נמצא במעצר, דרגותיו ועיטוריו נלקחו ממנו, והוגשו נגדו האשמות בגין עבירות נגד הסדר הציבורי, טרור, קשירת קשר ובגידה במולדת.

==קריירה צבאית==
אזטורק נולד ב-21 בפברואר 1952 בעיר גימיסאנה שבטורקיה. בשנת 1973 סיים את לימודיו באקדמיה של חיל האוויר הטורקי, ולאחר מכן שרת כטייס קרב, למד במכללה צבאית והתקדם בסולם הדרגות. בין השנים 1989–1991, אזטורק שימש כקצין המבצעים של טייסת מס' 141 של חיל האוויר הטורקי. החל ממאי 1991 עד שנת 1993 הוא שימש כמפקד הטייסת. בין השנים 1993–1996 הוא שימש כקצין פרויקטים ומפקד מחלקת הדרכה במטה חיל האוויר. בין 1996–1998 הוא שימש כנספח הצבאי הטורקי בישראל. עד שנת 2000 היה מפקד מבצעים בבסיס חיל האוויר המרכזי ה-6 בבנדירמה.

בשנת 2000 קודם לדרגת בריגדיר גנרל, וכיהן כראש מחלקת הדרכת טייסים. בשנת 2004 הוא הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה כמפקד מבצעים בבסיס חיל האוויר המרכזי ה-9. בשנת 2006 הוא מונה כמפקד מבצעים בבסיס חיל האוויר המרכזי ה-2. בשנת 2008 הוא התמנה לראש המודיעין של חיל האוויר. בשנת 2009 הוא הועלה לדרגת לוטננט-גנרל, ובשנת 2011 הפך למפקד פיקוד ההדרכה האווירית. ב-22 באוגוסט 2013 הוא הועלה לדרגת גנרל, וב-30 באוגוסט מונה למפקד ה-30 של חיל האוויר הטורקי.

במהלך שירותו ביצע גנרל אזטורק 5800 שעות טיסה ב -30 סוגי מטוסים שונים במהלך קריירת טיסה בת 43 שנים. ב-4 באוגוסט 2015 הודיע על פרישתו מתפקיד מפקד חיל האוויר, אולם גם לאחר פרישתו המשיך לכהן כחבר במועצה הצבאית העליונה.

==ניסיון ההפיכה==

לאחר ניסיון ההפיכה הצבאית בטורקיה ב-15 ביולי 2016, היה אזטורק בין 2,839 אנשי הצבא שנעצרו ב-16 ביולי בידי ממשלת ארדואן. הוא אף נחשד כמי שהוביל את הקשר, ועל פי כלי תקשורת התומכים בארדואן הוא אף הורה למורדים: "תפסו את ארדואן חי או מת". עם זאת, השתתפותו במרד אינה וודאית. עוד לפני כן הוא נחשד שתכנן הפיכה במדינה, והואשם בכך שהוא שומר על קשר עם פטהוללה גולן השוהה בגלות בארצות הברית. על פי סוכנות הידיעות הטורקית "אנדאלו", אזטורק הודה בתכנון ההפיכה, בעוד דיווחים אחרים טענו שהוא הכחיש כל קשר אליה וטען כי: "איני האדם שתכנן או עומד מאחורי ניסיון ההפיכה שהתרחשה בסוף השבוע, ואיני יודע מי עשה זאת". על פי ערוצי הטלוויזיה הפרטיים "האברטורק" ו-NTV, אזטורק טען שכאשר פרץ המרד הוא שהה באחד מבסיסי חיל האוויר עקב ביקור אצל אחד מנכדיו, וכשנודע לו על פרוץ המרד הצליח להניא חלק מהקושרים מלקחת בו חלק ואף להציל שני קצינים בכירים הנאמנים למשטר שהוחזקו שם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי צבא טורקים
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1952
הולוסי אקאר

הולוסי אקאר (; נולד ב-21 בינואר 1952) הוא שר ההגנה הנוכחי של טורקיה, עד שנת 2018 כיהן כראש המטות המשולבים של הכוחות המזוינים של טורקיה.

==ביוגרפיה==
אקאר נולד ב-21 בינואר 1952 בעיר קייסרי שבטורקיה. בשנת 1972 הוא סיים את לימודיו באקדמיה הצבאית הטורקית, ובשנת 1973 למד בבית הספר למקצועות חי"ר. בשנת 1975 למד דיפלומטיה בינלאומית באוניברסיטת המלכה של בלפסט בבריטניה.

החל מ-18 באוגוסט 2015 הוא מחזיק בדרגת גנרל ומשמש כראש המטות המשולבים של טורקיה, המקנה לו פיקוד עליון על צבא טורקיה, חיל האוויר הטורקי והצי הטורקי. ב-30 בנובמבר של אותה שנה, בעקבות הפלת מטוס ה-SU-24 הרוסי על ידי טורקיה, התגלע סכסוך בינו לבין נשיא טורקיה רג'פ טאיפ ארדואן, משום שארדואן האשים את הצבא בפרשה. אקאר הצהיר בתגובה: "אילו הפוליטיקאים היו שותקים, זה היה נפתר במהירות".

במהלך ניסיון ההפיכה בטורקיה (2016), פנו לאקאר הקושרים, שהיו ברובם מקרב הצבא, ושידלו אותו להצטרף אליהם. אקאר בחר להישאר נאמן לארדואן, והקושרים נאלצו לשים אותו במעצר. מאוחר יותר סיפר ש"נאמר לי לחתום על הצהרה של משטר צבאי. כשסירבתי, הם הידקו חגורה סביב צווארי, אבל לא ויתרתי." הוא הוחזק במשך שעות בבסיס חיל האוויר באנקרה, וחולץ למחרת הקשר. הוא הופיע בפרלמנט המופצץ כשהוא זוכה למחיאות כפיים סוערות מצד המחוקקים והנוכחים בדיון המיוחד שהתכנס. בזמן בו הוחזק בשבי שימש כממלא מקומו מפקד הארמייה הראשונה, גנרל אהמט דונדאר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים טורקים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1952
סכר כבידה

[[סכר אסואן הגבוה - סכר כבידה גדול הממוקם על נהר הנילוס, מצרים]]
סכר כבידה או סכר גרביטציה הוא סכר הבנוי בטון או אבן ומחזיק את הלחץ האופקי של המים בכוח משקלו בלבד. סכר גרביטציה בנוי כך שכל מקטע של הסכר יציב כשלעצמו ואינו תלוי במקטעים האחרים.
לסכרי גרביטציה נדרש בדרך כלל ביסוס על גבי סלע עם יכולת נשיאה גבוהה, אם כי באופנים נדירים מבוצעים סכרים כאלו על קרקע שאינה סלע רציף.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
כבידה
עונת 1994 בליגת העל הרוסית בכדורגל

עונת 1994 בליגת העל הרוסית הייתה העונה השלישית של ליגת העל הרוסית, מאז שנוסדה לאחר פירוק ליגת העל הסובייטית ב-1991 והייתה ליגת הכדורגל הבכירה ביותר ברוסיה.

הליגה נפתחה עם 16 קבוצות מ-12 ערים. העונה שוחקה ממרץ ועד נובמבר 1994, כאשר ספרטק מוסקבה הוכתרה שוב כאלופת רוסיה, עונה שלישית ברציפות.

דינמו מוסקבה סיימה במקום השלישי בהישג השיא שלה בליגה תחת הדרכת המאמן קונסטנטין בסקוב. בסיום העונה הודחו דינמו סטברופול ולאדה טוליאטי. במקומן העפילו צ'רנומורץ נובורוסיסק ורוסטסלמאש.

==מבנה==
העונה נפתחה עם 16 קבוצות ונערכה בשיטת טבלת אליפות בעלת 2 סבבים. בסיום העונה 2 הקבוצות במקומות האחרונים הודחו אוטומטית לליגת המשנה הרוסית והוחלפו על ידי 2 קבוצות מהמקומות הראשונים בליגת המשנה.

בליגת המשנה התמודדו 22 קבוצות.

==הקבוצות==

בעונת 1994 של הדיוויזיה הרוסית העליונה נטלו חלק הקבוצות הבאות:
{| class="wikitable"
!#!!קבוצה 
|-
|1||צסק"א 
|-
|2||ספרטק 
|-
|3||טורפדו 
|-
|4||דינמו 
|-
|5||ספרטק ולאדיקווקז 
|-
|6||לוקומוטיב 
|-
|7||רוטור 
|-
|8||אוראלמאש 
|-
|9||רוסטסלמאש 
|-
|10||לוקומוטיב ניז'ני נובגורוד 
|-
|11||טקסטילשצ'יק קמישין 
|-
|12||קאמאז נברז'ניה צ'לני 
|-
|13||ז'מצ'וז'ינה סוצ'י 
|-
|14||דינמו סטאברופול 
|-
|15||קריליה סובייטוב סמרה 
|-
|16||לאדה טוליאטי 
|-
|}

==טבלת הליגה==
 
{|class="wikitable"
|+<small>→</small> • טבלת הליגה בעונת 1994 • <small>←</small>
|-
!#!!קבוצה!!משחקים!!ניצחונות!!שוויונות!!הפסדים!!יחס!!נק'!!אירופה
|-bgcolor="#F7F6A8"
|1||ספרטק מוסקבה||30||21||8||1||73 - 21||50||ליגת האלופות
|-bgcolor="#F7F6A8"
|2||דינמו מוסקבה||30||13||13||4||55 - 35||39||גביע מחזיקות הגביע
|-bgcolor="#DCE5E5"
|3||לוקומוטיב מוסקבה||30||12||12||6||49 - 28||36||גביע אופ"א
|-bgcolor="#DCE5E5"
|4||רוטור וולגוגרד||30||10||16||4||39 - 23||36||גביע אופ"א
|-bgcolor="#DCE5E5"
|5||ספרטק וולדיקווקז||30||11||11||8||32 - 34||33||גביע אופ"א
|-
|6||קאמאז נברז'ניה צ'לני||30||11||9||10||38 - 38||31||
|-
|7||טקסטילשצ'יק||30||12||6||12||32 - 36||30||
|-
|8||לוקומוטיב ניז'ני נובגורוד||30||11||8||11||34 - 34||30||
|-
|9||ז'מצ'וז'ינה סוצ'י||30||8||11||11||44 - 48||27||
|-
|10||צסק"א||30||8||10||12||30 - 32||26||
|-
|11||טורפדו מוסקבה||30||7||12||11||28 - 37||26||
|-
|12||גזוביק-דינמו||30||7||10||13||24 - 49||24||
|-
|13||קריליה סובייטוב סמרה||30||6||12||12||30 - 51||24||
|-
|14||אוראלמאש||30||7||9||14||33 - 49||23||
|- bgcolor="#ffcccc"
|15||דינמו סטברופול||30||6||11||13||25 - 34||23||
|- bgcolor="#ffcccc"
|16||לאדה טוליאטי||30||6||10||14||24 - 41||22||
|}
קאמאז סירבה להתחרות בגביע אינטרטוטו 1994.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עונות בליגת העל הרוסית בכדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1994
לאה קולדצקי

לאה קולדצקי (נולדה ב-י"ב באדר ה'תשי"ז, 13 בפברואר 1957) היא רבנית חרדית-ליטאית. בתם של הרב חיים קניבסקי והרבנית בת-שבע קניבסקי, שאת מקומה תפסה לאחר פטירתה.

== ביוגרפיה ==
בתם השנייה של הרב חיים והרבנית בת-שבע קניבסקי. נולדה וגדלה בבני ברק ולמדה בסמינר הרב וולף בעיר.
בשנת תשל"ו, נישאה לרב יצחק קולדצקי מבוגרי ישיבת חברון בירושלים. בתחילת שנות נישואיה עבדה כגננת.

קולדצקי סייעה לאמה בקבלת הנשים לייעוץ וברכה, בטקסי הפרשת חלה ובקריאת שמות הזקוקים לישועה בבית הכנסת. לאחר פטירתה הפתאומית של אמה הרבנית בת-שבע בסוכות תשע"ב (2011), התבקשה על ידי אביה למלא את מקומה.

בחשוון תשע"ב החלה לקבל נשים רבות לעצה וברכה בביתו של אביה בזמני קבלת קהל מסודרים. מאוחר יותר בעקבות העומס שנוצר, עברה לקבל קהל בחדר שיוחד עבורה בסמוך לעזרת הנשים של בית הכנסת לדרמן הסמוך לבית אביה, שם גם החלה לקיים מדי שבוע, בימי חמישי, טקס הפרשת חלה לכ-300-500 נשים באולם של בית הכנסת, כשבסיומו היא מברכת את המשתתפות בזכות קיום המצווה.

קולדצקי נוהגת להביא דברי חיזוק מאביה לכינוסי נשים המוניים המתקיימים בחודש אלול ובימי חיזוק שונים ברחבי הארץ.

בתקופה בה הומלץ על חיסוני קורונה, עודדה חיסונים בכנס נשים טלפוני ובצילום סרטונים המעודדים נשים להתחסן<ref name=":0"></ref>.

== חיים אישיים ==
קלודצקי נישאה ב-1976 לרב יצחק קולדצקי - מגיד מישרים מוכר במגזר החרדי, ולזוג 13 ילדים<ref name=":0" />.

==קישורים חיצוניים==
* נעמה גרין, [http://www.hidabroot.org/article/184552 הרבנית קולדצקי: אין דבר יותר חזק מתפילה של אמא], באתר הידברות, 10 בינואר 2016
* [http://shabes.net/bsd/index.php?option=com_content&view=article&id=2971:michtav&catid=170:tosefet&Itemid=211 מכתב אישי לבנות ישראל מהרבנית קולדצקי], באתר השבת

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבניות חרדיות ישראליות
קטגוריה:בוגרות סמינר הרב וולף
קטגוריה:בני ברק: אישים
קטגוריה:משפחת אלישיב
קטגוריה:משפחת אריה לוין
קטגוריה:משפחת קרליץ
קטגוריה:אישים שסירבו להשיא משואה ביום העצמאות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
עונת 1995 בליגת העל הרוסית בכדורגל

עונת 1995 בליגת העל הרוסית הייתה העונה הרביעית של ליגת העל הרוסית, מאז שנוסדה לאחר פירוק ליגת העל הסובייטית ב-1991 והייתה ליגת הכדורגל הבכירה ביותר ברוסיה.

הליגה נפתחה עם 16 קבוצות מ-12 ערים. העונה שוחקה מאפריל ועד אוקטובר 1995, כשלראשונה בתולדות הליגה זכתה קבוצה לא-מוסקבאית באליפות, ספרטק אלניה ולדיקווקז, ששברה את רצף האליפויות של ספרטק מוסקבה.

מאמן אלניה היה ולרי גזאייב שמאוחר יותר מונה למאמן צסק"א מוסקבה.

דינמו מוסקבה פתחה את העונה עם 6 ניצחונות רצופים, הישג שהחזיק מעמד עד עונת 2008 כשרובין קאזאן פתחה את העונה עם 7 ניצחונות. שיא זה נשבר על ידי זניט סנקט פטרבורג שפתחה את עונת 2014/2015 עם 8 ניצחונות רצופים.

קבוצת דינמו-גזוביק מטיומן נשרה לליגת המשנה הרוסית ובמקומה העפילו זניט סנקט פטרבורג, בלטיקה קלינינגרד ולאדה טוליאטי.

==מבנה==
העונה נפתחה עם 16 קבוצות ונערכה בשיטת טבלת אליפות בעלת 2 סבבים. הוחלט כי עונה לאחר מכן תשתתפנה 18 קבוצות ולכן העפילו 3 קבוצות מליגת המשנה הרוסית. בסיום העונה רק הקבוצה שסיימה במקום ה-16 והאחרון הודחה לליגה הראשונה.

==הקבוצות==

בעונת 1995 של הדיוויזיה הרוסית העליונה נטלו חלק הקבוצות הבאות:
{| class="wikitable"
!#!!קבוצה
|-
|1||צסק"א
|-
|2||ספרטק
|-
|3||טורפדו
|-
|4||דינמו
|-
|5||ספרטק ולאדיקווקז
|-
|6||לוקומוטיב
|-
|7||רוטור
|-
|8||אוראלמאש
|-
|9||רוסטסלמאש
|-
|10||לוקומוטיב ניז'ני נובגורוד
|-
|11||טקסטילשצ'יק קמישין
|-
|12||קאמאז נברז'ניה צ'לני
|-
|13||ז'מצ'וז'ינה סוצ'י
|-
|14||דינמו סטאברופול
|-
|15||קריליה סובייטוב סמרה
|-
|16||צ'רנומורץ נובורוסיסק
|-
|}

==טבלת הליגה==
 
{|class="wikitable"
|+<small>→</small> • טבלת הליגה בעונת 1995 • <small>←</small>
|-
!#!!קבוצה!!משחקים!!ניצחונות!!שוויונות!!הפסדים!!יחס!!נק'!!אירופה
|-bgcolor="#F7F6A8"
|1||ספרטק אלניה||30||22||5||3||63 - 21||71||ליגת האלופות
|-bgcolor="#F7F6A8"
|2||לוקומוטיב מוסקבה||30||20||5||5||52 - 23||65||גביע מחזיקות הגביע
|-bgcolor="#DCE5E5"
|3||ספרטק מוסקבה||30||19||6||5||76 - 26||63||גביע אופ"א
|-bgcolor="#DCE5E5"
|4||דינמו מוסקבה||30||16||8||6||45 - 29||56||גביע אופ"א
|-bgcolor="#DCE5E5"
|5||טורפדו מוסקבה||30||16||7||7||40 - 30||55||גביע אופ"א
|-bgcolor="#DCE5E5"
|6||צסק"א מוסקבה||30||16||5||9||56 - 34||53||גביע אופ"א
|-bgcolor="#FFDAB9"
|7||רוטור וולגוגרד||30||11||7||12||62 - 49||40||גביע אינטרטוטו
|-bgcolor="#FFDAB9"
|8||אוראלמאש||30||12||3||15||43 - 47||39||גביע אינטרטוטו
|-bgcolor="#FFDAB9"
|9||קאמאז נברז'ניה צ'לני||30||10||8||12||34 - 30||38||גביע אינטרטוטו
|-
|10||טקסטילשצ'יק||30||9||7||14||37 - 41||34||
|-
|11||צ'רנומורץ נובורוסיסק||30||10||2||18||32 - 62||32||
|-
|12||לוקומוטיב ניז'ני נובגורוד||30||6||11||13||28 - 42||29||
|-
|13||ז'מצ'וז'ינה סוצ'י||30||8||4||18||36 - 69||28||
|-
|14||רוסטסלמאש||30||8||4||18||35 - 56||28||
|-
|15||קריליה סובייטוב סמרה||30||6||8||16||34 - 65||26||
|-bgcolor="#ffcccc"
|16||דינמו-גזוביק||30||3||6||21||28 - 77||15||
|}

קטגוריה:עונות בליגת העל הרוסית בכדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1995
שבתי אטון

הרב שבתי אטון (כ"ב בתשרי ה'תרפ"ו, 10 באוקטובר 1925 - י"ב בשבט ה'תשס"ו, 10 בפברואר 2006), היה משגיח בישיבת פורת יוסף, חבר מועצת חכמי התורה, מייסד וראש ישיבת "ראשית חכמה" בירושלים.

== ביוגרפיה ==
נולד בעיר העתיקה, לרב בן-ציון אטון, מרבני ישיבת פורת יוסף ולאסתריא. מוצא משפחת אטון הוא מקהילת האי רודוס. בצעירותו למד בישיבת פורת יוסף, וכן מספר שנים בישיבת מרכז הרב (בין היתר אצל הרב צבי יהודה קוק). נישא לקלרה, בתו של הרב יוסף חיים שרבני, שהיה גם חותנו של הרב בן-ציון אבא-שאול. לזוג נולדו שני בנים ושתי בנות. לאחר נישואיו התמנה לרב שכונת מלחה.

בשנת ה'תשי"ז מונה למנהל רוחני בישיבת פורת יוסף. נהג לשלוח תלמידים מהישיבה להפיץ תורה בבתי כנסיות. נודע בשיחות המוסר שלו.

בשנת תשי"ט נפטרה בפתאומיות קלרה אשתו, בגיל 26. לאחר כמה שנים נישא בשנית לבתו של הרב חדד.

באותה שנה, ייסד את ישיבת "ראשית חכמה", על שם ספרו של רבי אליהו די וידאש, ועמד בראשה. בניין הישיבה היה בשכונת מקור ברוך, ובהמשך היא עברה לרחוב הרב בן-ציון אטון, שנקרא על שמו של אביו, בשכונת סנהדריה. נכון ל-2018 מונה הישיבה כ-140 בחורים, בנו הרב בן ציון עומד בראשה.

מונה לחבר מועצת חכמי התורה של תנועת ש"ס כשהוקמה.

ערך את כתב העת התורני בהלכה ובאגדה "משואות".

נפטר ב-10 בפברואר 2006 י"ב בשבט ה'תשס"ו ונקבר בבית הקברות סנהדריה. בי"ב בשבט ה'תשס"ח הוכנס להיכל ישיבת "ראשית חכמה" ספר תורה לעילוי נשמתו.

בין תלמידיו הרב בן-ציון מוצפי, ראש ישיבת "בני ציון".

=== חיים אישיים ומשפחה ===
* בנו בכורו הרב בן-ציון, ממלא מקומו בראשות ישיבת "ראשית חכמה" בירושלים.
* בנו עקיבא, מנכ"ל חברת "יובל ירדן" וממקימי עיתון הדרך ביטאונה של תנועת ש"ס.
* בתו תמר נשואה לרב שלמה חנניה, ראש כולל מדרש בית חנניה וכולל שערי ניסים בירושלים.
* בתו כוכבית נשואה לרב שמעון זיאת, משגיח בישיבת "ראשית חכמה".

==כתביו==
* רוח חכמה - ליקוט על התנ"ך, הש"ס וסדר התפילה, ירושלים ה'תשע"א
* ראשית דעת - משיחותיו, ירושלים ה'תשס"ט

== לקריאה נוספת ==
* אברהם אליעזר סופר, תולדות חכמי ירושלים בענף ג ספר רזא דשבתי, חלק א, יריד הספרים (ה'תשע"ד - ה'תשע"ט)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.doresh-tzion.co.il/QAShowAnswer.aspx?qaid=91405 קוים לדמותו של הרב שבתי אטון] מאת הרב בן-ציון מוצפי.
* [http://www.hebrewbooks.org/52439 משואות] - קובץ תורני לחידושי תורה בהלכה ובאגדה בעריכתו, באתר היברובוקס.
* 
* [https://web.archive.org/web/20181117233813/http://matzevot.net/Atun.html מצבתו] באתר [http://matzevot.net/ "עדה המצבה"]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי ישיבה ספרדיים
קטגוריה:חברי מועצת חכמי התורה של ש"ס
קטגוריה:ירושלים: רבני שכונות
קטגוריה:רבני ישיבת פורת יוסף
קטגוריה:בוגרי ישיבת פורת יוסף
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:עורכי כתבי עת תורניים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:משפחת שרבני
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2006
דניאל קיש

דניאל קיש
דניאל קיש (באנגלית: Daniel Kish; נולד ב-1966) הוא אמריקאי עיוור, מומחה בהתמצאות במרחב באמצעות תהודה.

== ביוגרפיה ==
קיש נולד בשנת 1966 לאב אלכוהוליסט מתעלל ולאם שנעדרה מהבית ברוב שעות היום על מנת לפרנס את המשפחה בעבודות מרובות. קיש איבד את מאור עיניו עקב מחלת הסרטן בינקותו. מגיל צעיר פיתח שיטה להתמצא במרחב באמצעות היזון חוזר מנקישות בלשונו. מרכז הראיה במוחו של קיש הוסב לפענח את ההד החוזר מנקישות לשונו לכדי תמונה ברורה של החלל הפיזי, באופן דומה לטכניקת ההתמצאות של עטלפים, דולפינים וחיות אחרות. קיש הגיע לדרגת שליטה המאפשרת לו לרכוב על אופניים ולצאת לטיולים ארוכים בטבע בגפו. הוא בעל שני תוארי מאסטר והוא מלמד את המיומנות שלו לעיוורים אחרים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:עיוורים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
היטמן (ראפר)

בריאן ביילי (באנגלית: Brian Bailey; נולד ב-16 בנובמבר 1974), ידוע בשם הבמה שלו, היטמן (Hittman), הוא ראפר מן החוף המערבי, כותב שירים ומפיק מלוס אנג'לס שבקליפורניה. היטמן היה חתום בחברת התקליטים אפטרמת' אנטרטיינמנט של ד"ר דרה משנת 1998. הוא הופיע כאורח בתשעה משירי  האלבום "2001" של ד"ר דרה, והוא האמן שמתארח בשירים הרבים ביותר באלבום. בחברת התקליטים של ד"ר דרה לא הצליח להוציא את אלבומו, עד מהרה עזב, כמו אמנים אחרים באותו הזמן, כמו ראקים, את חברת התקליטים אפטרמת'.

בשנת 2000 הוציא את הסינגל הפופולרי ביותר שלו, "Last Dayz", שהופיע ב-B-side של הסינגל "Forgot About Dre" של ד"ר דרה. בקליפ לשיר, "Last Dayz" של היטמן מקבל דקה משלו בסוף. לאחר שעזב את אפטרמת', הוא הוציא את האלבום שנועד לצאת בה - "Hittmanic Verses", בחברת התקליטים סיק ביי רקורדס (Sick Bay Records) ב-2005. לעיתים רחוקות הוא המשיך להופיע בשירים כאורח. הוא הפיק שירים, כמו "Progression" מהאלבום "The Golden Age" של דיזי רייט.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומים ===
* Hittmanic Verses (2005)
* Big Hitt Rising (2008)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמני אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אפרו-אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
אלפרד דילגר

אלפרד דילגר (בגרמנית: Alfred Dilger; 1901, ת'לשרי , הודו – 1975) היה כומר, מתנגד המשטר הנאצי וחסיד אומות העולם מגרמניה.

== קורות חיים ==
דילגר היה חייל בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. הוא נפצע בקרב ואיבד את רגלו. משנת 1924 היה כומר בדיוקסיה של שטוטגרט. בשנת 1932 עבר להיות כומר בנלינגן אאוף דר פילדרן (Nellingen auf den Fildern) שבפרברי שטוטגרט.

=== בתקופת מלחמת העולם השנייה ===
בתקופת מלחמת העולם השנייה היה דילגר חבר בכנסיית הווידוי - כנסייה שהתנגדה למשטר הנאצי. בשנת 1942 עבר מפרברי שטוטגרט לתפקיד כומר בקנשטט , כ-50 ק"מ מדרום-מערב לווירטמברג. 

ביתו של דילגר בקנשטט היה מקום מפגש סודי לחברי כנסייתו בווירטמברג, חברי "האחווה" , שם תכננו חברי האחווה פעילויות לסיוע לנרדפי הנאצים. בסוף 1943 הפנו חברי כנסייתו של דילגר בברלין יהודים נרדפים אל אזור מגוריו של דילגר. הקבוצה בה פעלו דילגר ועמיתיו, אוטו מריקה ותאודור דיפר, העניקה מקלט ליהודים נרדפים אלה. לימים הוכרו גם מריקה ודיפר בתור חסידי אומות העולם.

באוקטובר 1943 קלטו דילגר ואשתו בביתם את בני הזוג קרקאואר (Krakauer), תחת השם הבדוי אקרמן (Ackermann). ילדיהם של בני הזוג דילגר היו מחוץ לבית עקב הפצצות האוויר של בעלות הברית. כדי להרגיע את חשדות השכנים הציגו בני הזוג דילגר את היהודים המסתתרים בתור תושבי ברלין שאיבדו את ביתם ואת כל רכושם בהפצצות האוויריות של בעלות הברית. בני הזוג קרקאואר נותרו בביתם של בני הזוג דילגר למעלה מחודש. זאת למרות אזהרתו של הכומר של שטוטגרט, לפיה לא יוכל דילגר לסמוך על הגנת הכנסייה במקרה שתתגלה העובדה שהוא מסתיר יהודים. על כך השיב דילגר שהוא מחשיב עצמו כזוכה ל"הגנה נעלה יותר" מאשר הגנתן של רשויות הכנסייה.

=== לאחר המלחמה ===
משנת 1947 ועד פרישתו ב-1963 היה דילגר מנהל החברה המיסיונרית של בזל .

== הכרה והנצחה ==
בשנת 1991 הכיר יד ושם באלפרד דילגר ובאשתו לואיז בתור חסידי אומות העולם.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:גרמנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: גרמניה
קטגוריה:מתנגדים גרמנים למשטר הנאצי
קטגוריה:אנשי דת גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1897
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1975
M92

M92 (מ-Messier 92, נקרא גם NGC 6341) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים הרקולס הנמצא במרחק של כ-26,700 שנות אור ממערכת השמש. הוא פחות בהיר מצביר הרקולס (M13) הסמוך, אך ניתן לצפות בו באמצעות משקפת.

== היסטוריה ==
הצביר התגלה על ידי האסטרונום הגרמני יוהאן אלרט בודה ב-27 בדצמבר 1777 ותואר כערפילית עגולה המפיצה אור חיוור. שארל מסיה צפה בצביר ב-18 במרץ 1781, אותו הלילה שבו גילה עוד 7 גלקסיות מצביר הבתולה (M84, M86 - M91), ובלי שידע על גילויו הקודם, הכניס אותו לקטלוג מסיה, שם תואר כערפילית בהירה בין הברך והרגל השמאלית של הרקולס, ללא כוכבים ועם מרכז בהיר מוקף בערפיליות שנראה כמו גרעין של שביט ומזכירה בבהירותה, גודלה וצורתה את הערפילית האחרת שבחגורה של הרקולס. בשנת 1783 צפה האסטרונום ויליאם הרשל ב-M92 וזיהה שזהו צביר כוכבים. בתצפיות מאוחרות יותר הוא ציין שמרכז הצביר צפוף בהרבה משוליו ושחלקו הדחוס הוא בגודל של כשלוש ורבע דקות קשת.

== תצפית ==
בהירות נראיתו של הצביר היא מדרגה 6.4 וגודלו הזוויתי כ-14 דקות קשת, כחצי מקוטר הירח המלא, כך שניתן לראותו באמצעות משקפת או אפילו ללא ציוד עזר כאשר תנאי התצפית מיטביים. באמצעות טלסקופ חובבים איכותי ניתן לצפות בכוכבי הצביר, שהבהירים שבהם הם מדרגת בהירות 12. M92 נמצא כ-6.3 מעלות מצפון לכוכב π (פאי) בהרקולס (שהוא הכוכב הצפון-מזרחי בטרפז המרכיב את גופו של הרקולס) וכ-4.9 מעלות מדרום-מערב לכוכב ι (יוטא) בהרקולס, סמוך לקו המחבר אותו עם הכוכב η (אטא) בהרקולס (שהוא הכוכב הצפון-מערבי בטרפז). M13 (צביר הרקולס) נמצא במרחק של כ-9.5 מעלות מדרום-מערב ל-M92.

== מאפייני הצביר ==
M92 נמצא במרחק של למעלה מ-30,000 שנות אור ממרכז שביל החלב והוא מקיף אותו בזמן הקפה של כ-200 מיליון שנים ובמסלול אליפטי כך שמרחקו ממרכז הגלקסיה משתנה בין 5,000 שנות אור ל-35,000 שנות אור. מסתו של M92 מוערכת בפחות מ-500,000 מסות שמש, קוטרו כ-108 שנות אור והוא מאיר בעוצמה של פי 160,000 מהשמש. מרכזו דחוס, חצי ממסתו מרוכזת ברדיוס של כ-8.5 שנות אור והוא מסווג כצביר מסוג IV. המתכתיות של הצביר נמוכה מאוד ביחס לצבירים אחרים מה שמצביע על גיל מבוגר במיוחד, שמוערך בלמעלה מ-13 מיליארד שנים, קרוב לגילו של היקום. עד כה התגלו בצביר יותר מ-20 כוכבים משתנים, מהם 17 מהסוג של משתני RR בנבל. הספקטרום של אור הצביר מתאים לקרינת כוכב מסוג ספקטרלי F2.

בעוד כ-14,000 שנה תביא נקיפת ציר כדור הארץ את M92 למרחק של כמעלה אחת מהקוטב השמימי הצפוני.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://messier.seds.org/m/m092.html M92] בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* 

== הערות שוליים ==

92
92
קטגוריה:קבוצת הכוכבים הרקולס
יום האביב

יום האביב הוא חג שמציין את ביאת עונת האביב. הוא נחגג במדינות ובזמנים שונים בעולם.

==חצי הכדור הצפוני==
===אלבניה===
אלבניה חוגגת את יום האביב (אלבנית: Dita e Verës or Dita e Luleve) ב-14 במרץ, ומ-2004 הוא נחשב כחג לאומי. החג הוא מנהג פגאני קדום, והוא פופולרי במיוחד בעיר אלבסן שבמרכז אלבניה.

===אסטוניה===
אסטוניה חוגגת את יום האביב ׁׁ(אסטונית: kevadpüha, ידוע גם כיום מאי) ב-1 במאי.

===איראן===

איראן חוגגת את יום האביב (בפרסית: نو روز - "יום חדש"- נורוז) ב-21 במרץ. בנוסף להיות נורוז יום האביב, הוא גם חג ראש השנה הפרסי. נורוז הוא היום הראשון בלוח השנה הפרסי המסורתי, שאחת מגרסאותיו משמשת באופן רשמי באיראן. מקורו הדתי של החג הוא זוראסטרי. ה-21 או ה-20 במרץ הם גם תאריכי יום השוויון האביבי. כיום מציינים את נורוז באופן רשמי במדינות מרכז אסיה כגון איראן, אפגניסטן, קזחסטן, קירגיזסטן, טג'יקיסטן, אזרבייג'ן, אוזבקיסטן (יומיים), טורקמניסטן, טורקיה ובאורח חלקי ולא רשמי בפקיסטן ובהודו. כן מציינים אותו המיעוטים הטורקים-עות'מאנים בבלקן.

===בנגלדש===
בנגלדש חוגגת את יום האביב, הפלגון (בנגלית: পহেলা ফাল্গুন Pôhela Falgun או পয়লা ফাল্গুন Pôela Falgun), ב-13 בפברואר כיום הראשון של חודש פלגון. ה-13 בפברואר הוא גם תחילת עונת הבושנטו, שהיא עונת האביב הבנגלית.

==חצי הכדור הדרומי==
===ארגנטינה===
ארגנטינה חוגגת את תחילת האביב ב-21 בספטמבר, יום או יומיים לפני שמתרחש יום השוויון האביבי בפועל. ביום זה גם מצוין גם יום הסטודנט.

===אורוגוואי===
אורוגוואי חוגגת את תחילת האביב ב-21 בספטמבר, יום או יומיים לפני יום השוויון האביבי.

===בוליביה===
בוליביה חוגגת את תחילת האביב ב-21 בספטמבר. יום זה הוא גם יום הסטודנט וגם " día del amor ", יום בו בני הנוער שולחים מכתבים, שוקולדים או פרחים לחבריהם, בני זוגם ואהוביהם.

===דרום אפריקה===
דרום אפריקה חוגגת את תחילת האביב ב-1 בספטמבר. יום זה כולל מנהגים כמו גילוח הראש והזקן. בקהילות רבות ילדים חוגגים את החג במלחמות מים.

קטגוריה:חגים ומועדים
קטגוריה:אביב
המרוץ (סרט)

המרוץ (באנגלית: Race) הוא סרט ביוגרפי משנת 2016 המבוסס על סיפורו של האצן האמריקאי ג'סי אוונס, שזכה ב-4 מדליות זהב באולימפיאדת ברלין (1936), שהתקיימה בגרמניה הנאצית. הסרט בוים על ידי סטיבן הופקינס וקיבל את תמיכתה של משפחת אוונס וקרן ג'סי אוונס. שם הסרט בשפת המקור, "Race", הוא בעל משמעות כפולה - מרוץ וגזע.

== עלילה ==
ג'סי אוונס (סטפן ג'יימס) הוא בחור אפרו-אמריקאי צעיר, שהחל ללמוד באוניברסיטת המדינה של אוהיו, שם מתאמן בריצה וקפיצה למרחק תחת מאמן האתלטיקה לארי שניידר (ג'ייסון סודייקיס).
תוך זמן קצר מרשים ביכולותיו האתלטיות בריצה ובקפיצה, אך לצד הצלחתו בתחום הספורט, נאלץ אוונס להיאבק עם חובותיו כמפרנס של משפחתו, של חברתו ושל בתו הקטנה. כמו כן, להתמודד עם גזענות רבה נגדו כהיותו כהה-עור מצד עמיתיו ללימודים.

במקביל, נשקלת רבות השאלה האם ארצות הברית תשתתף באולימפיאדה הקרובה בברלין 1936, לאור תורת הגזע הנאצית והדיווחים הרבים שמגיעים משם אודות התנהלות המשטר כנגד יהודים וכהי עור. אוורי ברנדג', בכיר בוועד האולימפי האמריקני משכנע את רוב חברי הוועד לאשר את השתתפות ארצות הברית במשחקים האולימפיים, בטענה כי אין לערבב פוליטיקיה וספורט. ובכך יוצר לאוונס מאבק מוסרי בסוגיה האם להשתתף במשחקים. בסופו של דבר, אוונס ומאמנו נוסעים לאולימפיאדה בברלין.

הצלמת הגרמנייה, לני ריפנשטאהל, בהוראת היטלר ובפיקוח של גבלס מצלמת לראשונה את המשחקים האולימפיים כחלק מניסיונה של גרמניה להראות לעולם את תורת הגזע שלהם, בעוד על אוונס עצמו מוטלת אחריות ולחץ רב לנצח את יריביו הגרמניים באולימפיאדה ולזכות במדליות הזהב בביתם בגרמניה.

== שחקנים ==
* סטפן ג'יימס - ג'סי אוונס. הגיבור הראשי של הסרט, אצן אפרו-אמריקאי.
* ג'ייסון סודייקיס - לארי סניידר. המאמן של אוונס.
* ג'רמי איירונס - אוורי ברנדג'. נציג הוועד האולימפי האמריקני הפועל בעד השתתפותה של אמריקה במשחקים.
* קאריס ואן האוטן - לני ריפנשטאהל. צלמת גרמנית האחראית על צילום המשחקים האולימפיים.
* ויליאם הרט - ג'רמי מהוני. מראשי הוועד האולימפי האמריקני.
* שניס ברטון - רות סולומון-אוונס. אשתו של ג'סי אוונס.
* ג'רמי פרדמן - מארטי גליקמן. אצן יהודי-אמריקאי.
* ברנבי מטסצ'ורט - יוזף גבלס. אחראי על ארגון אולימפיאדת ברלין 1936.
* שנטל ריילי - קווינסלה.
* דויד קרוס - לוץ לונג. קופץ לרוחק גרמני.
* גלין טורמן - הארי דייוויס. חברו של אוונס.
* שמיר אנדרסון - יולס פיקוק. אצן אמריקני ויריבו של אוונס.
* ג'אקומו ג'אניוטי - סאם סטולר.
* ג'ונתן היגינס - דין קרמוול. המאמן האולימפי באתלטיקה של ארצות הברית.
* אדריאן זוויקר - אדולף היטלר. קנצלר גרמניה.
==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים קנדיים
קטגוריה:סרטים גרמניים
קטגוריה:סרטי ריצה
קטגוריה:סרטים על אולימפיאדת ברלין (1936)
אוטו מריקה

אוטו מריקה (בגרמנית: Otto Emil Mörike; 1897, דירוואנגן שבמערב בוואריה – 1978, שורנדורף; שבבאדן-וירטמברג), היה כומר, מתנגד המשטר הנאצי וחסיד אומות העולם מגרמניה.

==קורות חיים==
מריקה היה בנו של כומר. הוא לחם בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. לאחר המלחמה למד תאולוגיה באוניברסיטת טיבינגן. ב-1925 התמנה לתפקיד כומר בקהילת ברגלן (Berglen) שבבאדן-וירטמברג. בשנת 1935 התמנה לכהונה בקהילת קירכהיים אונטר טק (Kirchheim unter Teck) , גם היא בבאדן-וירטמברג. 

מריקה היה כומר ב"כנסייה האוונגלית-לותרנית בווירטמברג" , בווירטמברג. בראשית תקופת השלטון הנאצי בגרמניה אהדו מריקה ואשתו את המשטר הנאצי עקב תוכניות הרווחה שלו ועקב חיזוק הלאומיות, אך בהמשך התאכזב מריקה מהנטיות הלאומניות והאנטישמיות של המשטר וכן מתוכניות החימוש וההתפשטות שלו, והטיף מעל דוכן כנסייתו נגד המפלגה הנאצית. בין היתר מחה על מעצר הבית שבו הושם תאופיל וורם , כומר ממתנגדי הנאצים, ועל האנשלוס. הגסטפו עקב אחריו, השעה אותו מכנסייתו לתקופת מה עקב דבריו, שלל באופן זמני את רישיון ההוראה הדתי שלו והמשיך לעקוב אחריו גם מששב להטיף. למרות זאת היה מריקה פעיל אנטי-נאצי באופן עקבי ומתמשך.

===בתקופת מלחמת העולם השנייה===
בתקופת מלחמת העולם השנייה היה מריקה חבר בכנסיית הווידוי - כנסייה שהתנגדה למשטר הנאצי. הוא היה כומר בפלאכט שבחבל ריינלנד-פפאלץ, כ-70 ק"מ ממערב לווירטמברג. 

מריקה שיתף פעולה עם אלפרד דילגר, שביתו בקנשטט הסמוכה היה מקום מפגש סודי לחברי כנסייתם בווירטמברג. חברי הכנסייה הזו השתייכו לארגון סודי בשם "האחווה" , ארגון שחבריו תכננו פעילויות לסיוע לנרדפי הנאצים. בסוף 1943 הפנו חברי כנסייתו של מריקה בברלין יהודים נרדפים אל אזור מגוריו של מריקה. הקבוצה בה פעלו מריקה ועמיתיו, אלפרד דילגר ותאודור דיפר, העניקה מקלט ליהודים נרדפים אלה. לימים הוכרו גם דילגר ודיפר בתור חסידי אומות העולם.

בסוף 1943 קלטו מריקה ואשתו בביתם את בני הזוג קרקאואר (Krakauer), תחת השם הבדוי אקרמן (Ackermann). הם עשו זאת למרות סכנת המוות שאיימה על מסתירי יהודים, ולמרות שעמם גרו חמשת ילדיהם ועוד מספר אנשים. כדי להרגיע את חשדות השכנים הציגו בני הזוג מריקה את היהודים המסתתרים בתור תושבי ברלין, ממוצא ארי, שאיבדו את ביתם ואת כל רכושם בהפצצות האוויריות של בעלות הברית. בני הזוג קרקאואר נותרו בביתם של בני הזוג מריקה כחודש. שהות של היהודים לתקופה ממושכת יותר הייתה מחייבת את מריקה לרשום את היהודים במשטרה המקומית, ועל כן הועברו היהודים למקומות מסתור אחרים. מריקה לקח על עצמו את ארגון מקומות המסתור הבאים של בני הזוג קרקאואר - 41 מקומות מסתור בסך הכל, עד תום המלחמה.

===לאחר המלחמה===
אחרי המלחמה מונה מריקה לתפקיד כמוּרה בכיר באזור באדן-וירטמברג. בשנת 1959 פרש מתפקידו והחל לפעול במסגרת ארגון אות הכפרה והשלום ובמסגרות ארגוני שלום אחרים.

==הכרה והנצחה==
בשנת 1970 הכיר יד ושם באוטו מריקה ובאשתו גרטרוד בתור חסידי אומות העולם. 

בשנת 2006 נקראו על שמו של מריקה אחד הבניינים וכן דרך באחת הכנסיות בשטוטגרט.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:גרמנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: גרמניה
קטגוריה:מתנגדים גרמנים למשטר הנאצי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1897
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1978
אלטייב ע'נאים

אלטייב ע'נאים (בערבית: الطيب غنايم; נולד ב-1982) הוא משורר, מתרגם ועיתונאי ערבי-ישראלי.

==ביוגרפיה==
אלטייב ע'נאים נולד בבאקה אל-גרבייה למשורר מוחמד חמזה ע'נאים. לומד לדוקטורט בספרות עברית באוניברסיטת תל אביב.

ע'נאים הוא חבר מערכת מגזין "ארץ אחרת". הוא כותב בעברית ובערבית. כמשורר, השתתף בפסטיבלי שירה בישראל ומחוצה לה. ב-2012 הוענק לו פרס טבע לשירה במסגרת פסטיבל המשוררים הישראלי ה-15 במטולה.

ע'נאים תרגם את "לקט מהשירה הפלסטינית החדשה", בהוצאת מטען. כמו כן תרגם את האנתולוגיה השירית "שירה מפרקת חומה" ואת אסופת השירים "לא נעזוב".

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?Subj=9&Area=1&ArticleId=17474 אלטייב ע'נאים זכה בפרס טבע לשירה], אתר הבמה, 29/05/2012
* 
* 
* 

קטגוריה:עיתונאים ערבים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים מערבית לעברית
קטגוריה:משוררים ערבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:באקה אל-גרבייה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
סועאד זכי

סועאד זכי (או סועד זאכי, בערבית: سعاد زكي; 1915–2004) הייתה זמרת ושחקנית יהודייה-מצרייה שהתפרסמה בעיקר בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים.

==קורות חייה==
משפחתה השתייכה למעמד הבינוני, אביה יצחק היה דיין ושם אמה היה בלה. זכי למדה נגינה אצל שניים מהמוזיקאים המפורסמים ביותר באותה תקופה: דאוד חוסני וזכריא אחמד . זכי ביצעה כמה משיריו של ריאד אל סונבאטי, אחד המוזיקאים המצריים הבולטים ביותר בתקופה זו. תחנת הרדיו הממלכתית של קהיר, שהוקמה בשנת 1934, הרבתה להשמיע את שיריה. זכי שיתפה פעולה עם נגן הקאנון המפורסם מוחמד אל-עקאד, והשניים הופיעו יחד במקומות רבים, ביניהם חיפה (בהזמנת ראש עיריית חיפה חסן שוכרי). בתחילת שנות הארבעים הם התחתנו ובשנת 1944 נולד להם בן, משה (מוסטפא). בשנת 1950 עזב מוחמד אל-עקאד את מצריים ועבר לארצות הברית. זמן קצר לאחר מכן הם התגרשו. באותה שנה, עלתה סועאד זכי למדינת ישראל יחד עם בנה. בישראל עבדה זכי בקול ישראל בערבית כזמרת, אך מכיוון שהייתה זקוקה להכנסה נוספת החלה לעבוד כמנהלת מזנון וכמנקה בבנק החקלאות לישראל. בשנת 1983, לאחר מות אשתו השנייה של מוחמד אל-עקאד קתרין, נסעה סועאד לביקור בניו יורק. השניים נפגשו והחליטו לחדש את נישואיהם. בשנת 1989 הזוג החליט לעלות למדינת ישראל, והם עברו לגור בחיפה. בשנת 1993 נפטר מוחמד אל-עקאד ונקבר בבית הקברות המוסלמי בעיר. סועאד זכי נפטרה בשנת 2004 ונקברה בטירת כרמל.

==משפחתה==
בנה משה הוא פרופסור והיה קצין בכיר בחיל האוויר.
נכדה אורי זכי, הוא פעיל זכויות אדם, לשעבר מנכ"ל בצלם בארצות הברית ונציג Human Rights Watch, וכעת נשיא ועידת מרצ ובן זוגה של השרה תמר זנדברג.
נכדתה איריס זכי היא יוצרת סרטים דוקומנטריים ופרסמה סרט על סבתה ומשפחתה בשם "מצרים, שיר אהבה" בשנת 2022.

==קריירה אמנותית==
בנוסף להצלחתה כזמרת, זכי השתתפה בסרטים מצריים, הן כזמרת והן כשחקנית.
* 1942 – בחבח בבגדאד (بحبح في بغداد), במאי: חוסין פאוזי.
* 1942 – על בימת החיים (على مسرح الحياة), במאי: אחמד בדרח'אן.
* 1944 – סלאמה (سلامة), במאי: תוגו מזרחי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.arabmelody.net/audios/94774 להאזנה למבחר משיריה של סועאד זכי], באתר לחן ערבי.
* [https://youtu.be/IfNt7Lq4hKY הסרט "מצרים, שיר אהבה" (2022) של איריס זכי, נכדתה, ומבוסס על חייה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:זמרות השרות בעברית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה יהודיות מצריות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים מצרים
קטגוריה:אומנים יהודים שפעלו בארצות ערב
קטגוריה:עולות בשנות ה-1950
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:זמרות יהודיות מצריות
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:ילידות 1915
קטגוריה:מצריות שנפטרו ב-2005
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2005
תאודור דיפר

תאודור דיפר (בגרמנית: Theodor Dipper; 1903, אונטרגרופנבאך שבבאדן-וירטמברג – 1969, אימפריה שבמערב איטליה), היה כומר, מתנגד המשטר הנאצי וחסיד אומות העולם מגרמניה.

==קורות חיים==
דיפר החל את לימודי הכמורה בשנת 1921. הוא למד בסמינרים תאולוגיים בבלאוברן (Blaubeuren) שבדרום באדן-וירטמברג וכן בטיבינגן. בשנת 1925 הוסמך לכמורה. 

דיפר היה ויקאר באבינגן (Ebingen) , בהיילברון, בשטוטגרט וב"כנסייה האוונגלית-לותרנית בווירטמברג" , בווירטמברג. בשנת 1930 החל לכהן בתור כומר.

בתקופת השלטון הנאצי בגרמניה הטיף דיפר מעל דוכן כנסייתו נגד המפלגה הנאצית. הוא היה חבר בכנסיית הווידוי - כנסייה שהתנגדה למשטר הנאצי. בדצמבר 1937 נאסר עליו לפרסם דברים ולשאת דברים בכנסייתו. ב-1938 נכלא ל-21 יום במחנה הריכוז ולצהיים (Schutzhaftlager Welzheim) . משנת 1938 היה דיפר כומר של קהילת רייכנבאך אן דר פילס (Reichenbach an der Fils) .

===בתקופת מלחמת העולם השנייה===
דיפר שיתף פעולה עם אלפרד דילגר, שביתו בקנשטט הסמוכה היה מקום מפגש סודי לחברי כנסייתם בווירטמברג. חברי הכנסייה הזו השתייכו לארגון סודי בשם "האחווה" , ארגון שחבריו תכננו פעילויות לסיוע לנרדפי הנאצים. בסוף 1943 הפנו חברי כנסייתו של דיפר בברלין יהודים נרדפים אל אזור מגוריו של דיפר. הקבוצה בה פעלו דיפר ועמיתיו, אלפרד דילגר ואוטו מריקה, העניקה מקלט ליהודים נרדפים אלה. לימים הוכרו גם דילגר ומריקה בתור חסידי אומות העולם.

באביב 1944 קלטו דיפר ואשתו בביתם את בני הזוג מקס ואינס קרקאואר (Krakauer) , תחת השם הבדוי אקרמן (Ackermann). הם עשו זאת למרות סכנת המוות שאיימה על מסתירי יהודים. כדי להרגיע את חשדות השכנים הציגו בני הזוג דיפר את היהודים המסתתרים בתור תושבי ברלין, ממוצא ארי, שאיבדו את ביתם ואת כל רכושם בהפצצות האוויריות של בעלות הברית. בני הזוג קרקאואר נותרו בביתם של בני הזוג דיפר כחודש. שהות של היהודים לתקופה ממושכת יותר הייתה מחייבת את דיפר לרשום את היהודים במשטרה המקומית, ועל כן הועברו היהודים למקומות מסתור אחרים - גם זאת בסיוע הכומר דיפר. בדצמבר 1944 שבו בני הזוג קרקאואר לביתם של בני הזוג דיפר, והסתתרו שם שוב כחודש, עד ינואר 1945. זאת למרות שדיפר היה תחת מעקב של הגסטפו, בתור חשוד בהתנגדות למשטר.

===לאחר המלחמה===
משנת 1945 היה דיפר כומר בכנסייה בנירטינגן (Nürtingen) . משנת 1959 עד 1969 היה כומר בכנסייה בלודוויגסבורג. משנת 1956 היה יושב ראש הכנסייה האוונגלית בגרמניה .

==הכרה והנצחה==
בספר זכרונות שפרסם מקס קרקאואר אחרי המלחמה תיאר את הכומר דיפר בתור דמות מרכזית בהצלתו.

בשנת 2003 נקראה כיכר ברייכנבך אן דר פילס על שם דיפר.

בשנת 2008 הכיר יד ושם בתאודור דיפר ובאשתו הילדגארד בתור חסידי אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:גרמנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מתנגדים גרמנים למשטר הנאצי
קטגוריה:מצילים בשואה: גרמניה

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1969
פרס הרב עובדיה יוסף לכתיבה הלכתית

ממוזער
ממוזער
הפרס לכתיבה הלכתית על שם הרב עובדיה יוסף הוא פרס הניתן בנושא הכתיבה ההלכתית. הפרס מחולק מטעם עיריית תל אביב-יפו.

== היסטוריה ==
פרס זה נוסד ביוזמתו של נתן אלנתן, סגן ראש עיריית תל אביב-יפו, כדי להנציח את הרב יוסף, שכיהן כרב הראשי של העיר תל אביב-יפו (1968–1972), לפני עלותו לכהן כראשון לציון וכרבה הראשי של ישראל.

הפרס ניתן החל משנת 2015 לשם "עידוד מצוינות בכתיבה הלכתית בקרב הצעירים" (עד גיל 45) תושבי תל אביב-יפו בלבד העוסקים בתחום הכתיבה התורנית הלכתית ובעקבות כך מבנה הפרס מחולק לשתי קטגוריות: פרסים עיקריים ופרסי משנה.

החל משנת 2017 יתאפשר גם ללומדים ברחבי העיר תל אביב-יפו להשתתף בתחרות גם ללא מגורים בפועל על פי התקנון המלא.

גובה הפרס בשנים 2015–2022 הוא: פרס ראשון - 9,000 ש"ח, פרס שני - 6,000 ש"ח, פרס שלישי -3,000 ש"ח, פרסי משנה: 1,500 ש"ח כל אחד.

=== ועדות השיפוט ===
ועדת השיפוט בפרס הרב עובדיה יוסף מורכבת משני שלבים:
:שלב א: צוות שיפוט של תלמידי חכמים תושבי העיר תל אביב-יפו המבצע בדיקה על המאמרים המשתתפים העומדים בתקנון ומגיש את המלצותיו למועמדים לוועדה העליונה.
:שלב ב: ועדה עליונה המורכבת משלשה נציגים: 
:# הראשון לציון המכהן - יו"ר הוועדה
:# נציג הרבנות תל אביב-יפו.
:# נציג הרבנות הראשית לישראל.
נציגי ועדה זו קובעת את הזוכים בפרס.

אירוע חלוקת הפרס לזוכים בשנת התשע"ח - 2017 התקיים בחול המועד סוכות ב"היכל מנורה מבטחים - אצטדיון יד אליהו" ושולב באירוע שמחת בית השואבה עם הזמר יעקב שוואקי.

=== הזוכים בפרס ===
{| class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed"
|+
! שנת הפרס 
!חברי ועדת השיפוט העליונה 
! הזוכים בפרס 
|-
| 2015 - התשע"ו 
| יו"ר הוועדה: הראשון לציון הרב יצחק יוסףחברי הוועדה: הרב משה מאיה רבה של שכונת יד אליהו, הרב ניסים בן שמעון.
|מקום ראשון: מאיר סבגמקום שני: הרב אסי יצחקובמקום שלישי: יצחק בן אהרון 
|-
|2016 - התשע"ז
|יו"ר הוועדה: הראשון לציון הרב יצחק יוסףחברי הוועדה: הרב יהודה לנדאו רבה של צפון תל אביב, הרב יצחק דניאל, נציג הרבנות הראשית לישראל.
|מקום ראשון: דוד שמעונימקום שני: הרב ליאור מונסהמקום שלישי: אחיקם אלירז
|-
|2017- התשע"ח
|יו"ר הוועדה: הראשון לציון הרב יצחק יוסףחברי הוועדה: הרב זבדיה כהן ראש אבות בתי הדין תל אביב-יפו, הרב יצחק לוי רב העיר נשר.
|מקום ראשון: ברוך קייקובמקום שני: הרב אדיר עמרוצימקום שלישי: 
יעקב ישראל מימון
|-
|2018- התשע"ט
|יו"ר הוועדה: הראשון לציון הרב יצחק יוסף
חברי הוועדה: הרב זבדיה כהן ראש אבות בתי הדין תל אביב-יפו, הרב שלמה דנינו רב היישוב יערה.
|מקום ראשון: יוסף חיים חממימקום שני: יניב כרייףמקום שלישי:
אלישע אזרפרד
|-
|2019- התש"ף
|יו"ר הוועדה: הראשון לציון הרב יצחק יוסף
חברי הוועדה: הרב זבדיה כהן ראש אבות בתי הדין תל אביב-יפו, הרב שלמה דנינו רב היישוב יערה.
|הרב עמיאל ארבה, הרב נריה גפרי והרב יעקב ישראל לסרי
|-
|2021- התשפ"ב
|יו"ר הוועדה: הראשון לציון הרב יצחק יוסף
חברי הוועדה: הרב זבדיה כהן ראש אבות בתי הדין תל אביב-יפו, הרב חגי שושן 
|מקום ראשון: הרב מסעוד אשר משולםמקום שני: הרב עידן שמאימקום שלישי: יהודה שמסיאן
|-
|2022 - התשפ"ג
|יו"ר הוועדה: הראשון לציון הרב יצחק יוסף
חברי הוועדה: הרב זבדיה כהן ראש אבות בתי הדין תל אביב-יפו, הרב עובדיה יוסף 
|מקום ראשון: הרב מאיר אמיר חאלומקום שני: הרב רזיאל יוספימקום שלישי: הרב מאיר ירחי
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הנצחת עובדיה יוסף
הרב עובדיה
הרב עובדיה
עונת 2001/2002 בליגת העל בכדורסל

עונת 2001/2002 בליגת העל בכדורסל הייתה העונה ה-48 של הליגה העליונה בכדורסל והעונה השנייה של ליגת העל החדשה. הליגה צומצמה ל-10 קבוצות. העונה התחילה עם 27 מחזורים, כאשר כל הקבוצות נפגשו שלוש פעמים. ארבעה הראשונות הועלו לסדרות חצי הגמר ואחר כך לגמר בסדרה של טוב מ-5 כאשר המנצחת בסדרת הגמר זוכה באליפות. 

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלתה קבוצת מכבי גבעת שמואל.

העונה הסדירה החלה ב-21 באוקטובר 2001 הסתיימה ב-9 במאי 2002. לאחר הפלייאוף, העונה הסתיימה בניצחון של מכבי תל אביב בפעם התשיעית ברציפות ובפעם ה-42 בתולדות המועדון.

בהתאם לתוצאות העונה מכבי ראשון לציון הייתה צריכה לרדת ליגה, אך לאור ויתור קבוצת ראש העין לעלות היא נותרה בליגה עליונה. בני הרצליה ירדה, אך התאחדה עם מכבי רעננה.
==טבלת הליגה==

{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!הפסדים
!width=20|סלי זכות
!width=20|סלי חובה
!width=20|הפרש סלים
!width=20|נקודות
|-bgcolor="#ffff99"
|1||מכבי תל אביב||27||26||1||2403||1896|| 507||53 
|-bgcolor="#ffff99" 
|2||עירוני רמת גן|| 27||18||9||2096||2009||87||45 
|-bgcolor="#ffff99"
|3||הפועל ירושלים ||27||18||9||2184 ||2057||127||44
|-bgcolor="#ffff99"
|4||מ.כ. חיפה||27||15||12||2207 ||2223||16-||42 
|-
|5||מכבי גבעת שמואל||27||14||13||2185 ||2229||44-||41 
|-
|6||הפועל גליל עליון||27||11||16||2139 ||2176||37-||38 
|- 
|7||אליצור קריית אתא/מוצקין||27||9||18||2138||2256||118-||36 
|-
|8||מכבי רעננה||27||11||16||2086||2178|| 92-||35 
|-
|9||מכבי ראשון לציון || 27||7||20||1997||2200||203-||34 
|-bgcolor=#ffcccc 
|10||בני הרצליה ||27||6||21||2116||2325||209-||33 
|}

==פלייאוף==

==כדורסלנים מצטיינים==
* רואן בארט ממכבי ראשון לציון היה מלך הסלים עם 25.5 סלים למשחק.
* שרון ששון מהפועל גליל עליון היה מלך הסלים הישראלי עם 14.2 סלים למשחק
* מאיר טפירו מהפועל ירושלים נבחר לשחקן העונה.

== ראו גם ==

* גביע המדינה בכדורסל 2001/2002

==קישורים חיצוניים==
* [http://basket.co.il/history.asp?cYear=2002&lang= מידע מאתר מנהלת הליגה]

קטגוריה:2002 בישראל: ספורט
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורסל בישראל
קטגוריה:2001 בישראל: ספורט
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2002
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2001
וג'דה (סרט)

וג'דה (בערבית: وجدة) הוא סרט דרמה סעודי-גרמני משנת 2012 שנכתב ובוים בידי הייפא אל-מנסור. וג'דה הוא הסרט באורך מלא הראשון שצולם כולו בערב הסעודית, והראשון שבוים בידי אישה סעודית.

==עלילה==
וג'דה, ילדה סעודית בת 11, מתגוררת בעיר ריאד וחולמת לקנות לעצמה זוג אופניים ירוקים מחנות אותה היא מבקרת מדי בוקר בדרכה לבית הספר. וג'דה רוצה להתחרות בחברה עבדאללה, ילד המתגורר באותה השכונה, אך רכיבה על אופניים אינה מקובלת בקרב בנות ונשים באזור, ואמה של וג'דה מסרבת לקנות אותם עבורה. וג'דה מנסה להרוויח את הכסף בעצמה במכירת צמידים שהיא מכינה, בשליחויות ובמכירת קלטות, פעילויות שלא מקובלות על מנהלת בית הספר הנוקשה. אמה של וג'דה מתמודדת בינתיים עם תנאי עבודה קשים, ועם העובדה שבעלה מחפש לו אישה שנייה, משהיא לא יכולה ללדת לו עוד ילדים.

בהמשך הסרט מחליטה וג'דה להשתתף בתחרות קוראן, ולנסות לזכות בפרס הראשון של 1,000 ריאל, כדי שתוכל לקנות את האופניים הירוקים העולים 800 ריאל. מאמציה של וג'דה מרשימים את מורותיה, אך כשהיא זוכה בתחרות, היא מכריזה שבכוונתה לקנות בכסף אופניים להפתעת המנהלת, שמחליטה לתרום את הכסף בשמה של וג'דה לטובת המאבק הפלסטיני.

כשווג'דה שבה מהתחרות לביתה היא מגלה שאביה נישא לאישה שנייה, ושאמה קנתה לה את האופניים הירוקים. למחרת, וג'דה מנצחת את עבדאללה במרוץ אופניים.

==הפקה==
הבמאית הייפא אל-מנסור מספרת שעבדה על הסרט וג'דה במשך חמש שנים. מרבית הזמן הושקע בחיפוש אחר מימון וקבלת אישורי צילום, מכיוון שהתעקשה לצלם בערב הסעודית על-מנת לשמור על האותנטיות של הסרט. לבסוף, קיבלה תמיכה מחברת קוטנה של הנסיך אל-וליד בן טלאל. בהמשך יצרה אל-מנסור קשר עם חברת ההפקה הגרמנית Razor Film שהפיקה בעבר סרטים במזרח התיכון (לרבות "ואלס עם באשיר" ו"גן עדן עכשיו"), וקיבלה תמיכה ממספר קרנות קולנוע גרמניות.

חלקים רבים מהסרט וג'דה צולמו ברחובות ריאד, מה שאילץ את הבמאית לביים מתוך רכב מסחרי כשהיא רואה את השחקנים על מוניטור ולתקשר באמצעות מכשיר ווקי-טוקי על מנת לא להיראות בחברת הגברים על הסט.

==פרסים==
מבחר מהפרסים בהם זכה הסרט:
*הסרט הטוב ביותר - פסטיבל הסרטים של ונציה - 8 בספטמבר 2012.
*השחקנית הטובה ביותר - ואאד מוחמד - פסטיבל הסרטים הבינלאומי בדובאי - 18 בדצמבר 2012.
*פרס הסרט הטוב ביותר - פסטיבל הסרטים הבינלאומי באינסברוק - 1 ביוני 2013.
*הבמאית הטובה ביותר - הייפאא אל מנסור - פסטיבל הקולנוע הבינלאומי בפאלם ספרינגס - 13 בינואר 2014.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי דרמה גרמניים
קטגוריה:נשים בערב הסעודית
עונת 2002/2003 בליגת העל בכדורסל

עונת 2002/2003 בליגת העל בכדורסל הייתה העונה ה-49 של תחרות ארצית בישראל והעונה השלישית של ליגת העל. הליגה כללה 12 קבוצות. העונה התחילה עם 22 מחזורים, כאשר כל הקבוצות נפגשו פעמים. לאחר מכך הליגה חולקה לבית העליון ובית התחתון וקבוצות נפגשו פעם נוספת. ארבעה הראשונות של הבית העליון הועלו לסדרות חצי הגמר ואחר כך לגמר בסדרה של טוב מ-5 כאשר המנצחת בסדרת הגמר זוכה באליפות. 

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלו עירוני נהריה, הפועל חיפה/רמת השרון, והפועל תל אביב.

העונה הסדירה החלה ב-29 בספטמבר 2002 הסתיימה ב-8 במאי 2003. לאחר הפלייאוף, העונה הסתיימה בניצחון של מכבי תל אביב בפעם העשירית ברציפות ובפעם ה-43 בתולדות המועדון.

בהתאם לתוצאות העונה אליצור קריית אתא/מוצקין ירדה ליגה.

בעונה זו הוקמה מנהלת ליגת העל בכדורסל, וניהול הליגה הבכירה הועבר מאיגוד הכדורסל למנהלת.

==טבלת הליגה==

{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!הפסדים
!width=20|סלי זכות
!width=20|סלי חובה
!width=20|הפרש סלים
!width=20|נקודות
|-bgcolor="#ffff99"
|1||מכבי תל אביב||27||25||2||2394||1933|| 461||52 
|-bgcolor="#ffff99" 
|2||הפועל גליל עליון||27||16||11||2119 ||2032||87||43 
|-bgcolor="#ffff99"
|3||עירוני נהריה|| 27||15||12||2210||2251||41-||42 
|-bgcolor="#ffff99"
|4||מכבי גבעת שמואל||27||14||13||2324 ||2302||22||41
|- 
|5||מכבי ראשון לציון || 27||14||13||2197||2211||14-||41 
|-
|- style="border-bottom:5px solid green;"
|6||בני השרון||27||14||13||2214||2209||5||41 
|- 
|7||הפועל תל אביב ||27||13||14||2129 ||2118||11||40 
|- 
|8||הפועל ירושלים ||27||13||14||2255 ||2284||29-||40
|- 
|9||הפועל חיפה/רמת השרון ||27||12||15||2269 ||2312||43-||39
|-
|10||עירוני רמת גן|| 27||10||17||2144||2317||173-||37 
|- 
|11||מ.כ. חיפה||27||10||17||2291 ||2380||89-||37 
|-bgcolor=#ffcccc 
|12||אליצור קריית אתא/מוצקין|| 27||6||21||2098||2295||197-||33 
|}

==פלייאוף==

==כדורסלנים מצטיינים==
* צ'ארלס מינלנד ממכבי גבעת שמואל היה מלך הסלים עם 25.3 סלים למשחק.
* מאיר טפירו מהפועל ירושלים היה מלך הסלים הישראלי עם 17.1 סלים למשחק
* צ'ארלס מינלנד ממכבי גבעת שמואל נבחר לשחקן העונה.
* עידו קוז'יקרו מהפועל גליל עליון נבחר לשחקן הישראלי של העונה.

== ראו גם ==

* גביע המדינה בכדורסל 2002/2003

==קישורים חיצוניים==
* [http://basket.co.il/history.asp?cYear=2003&lang= מידע מאתר מנהלת הליגה]

קטגוריה:2002 בישראל: ספורט
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורסל בישראל
קטגוריה:2003 בישראל: ספורט
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2002
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2003