זכריא תאמר

זַכַּרִיַא תַאמֶר (בערבית: زكريا تامر; נולד ב-2 בינואר 1931 בדמשק) הוא סופר סורי, מהחשובים שבכותבי סיפורים קצרים וספרות ילדים בעולם הערבי.
כתיבתו אלגורית, עוקצנית וסאטירית. סיפוריו הקצרים מזכירים לעיתים סיפורי עם, והם ידועים במשמעויות הנסתרות החבויות בהם. מרבית סיפוריו עוסקים באכזריותם של בני אדם כלפי רעיהם, ובדיכוי העניים והחלשים בידי העשירים והחזקים. בסיפוריו שזורה ביקורת פוליטית-חברתית נוקבת על הנעשה בסוריה ובעולם הערבי.

סיפוריו הראשונים פורסמו בשנת 1957. מאז יצאו לאור אחד-עשר קובצי סיפורים קצרים, שני אוספים של מאמרים סאטיריים, ומספר רב של ספרי ילדים פרי עטו. יצירותיו תורגמו לשפות רבות, בהן גם עברית.

נוסף להיותו סופר, שימש תאמר כעורכם של כתבי עת רבים לתרבות וספרות, וככותב פורה של מאמרי דעה סאטיריים בעיתונים שונים.

בשנת 2001 זכה בפרס אל-עווייס (العويس) לספרות עלילתית בערבית.

==קורות חיים==
תאמר נולד ב-1931 בעיר העתיקה של דמשק. ב-1944 עזב את לימודיו על מנת לסייע בפרנסת משפחתו, והיה לשוליית נפח. כאוטודידקט הִרבה לקרוא, ואת הדעות והתכנים שלא מצא בקריאתו ביקש מאוחר יותר לבטא בכתיבתו. כנער התעניין בפוליטיקה וקיים קשרים חברתיים עם מספר אינטלקטואלים, אשר עודדו אותו להמשיך וללמוד בלימודי ערב. ב-1957 פרסם לראשונה מספר סיפורים בכתבי עת סוריים. את כתב ידו הראשון קרא גם יוסוף אל-ח'אל, משורר סורי ומייסד "שִׁעְר" (שירה), כתב עת שבישר את לידתה של השירה הערבית המודרנית. אל-ח'אל, שהתרשם מכישרונו של תאמר, החליט לפרסם ב"שער" את מה שהיה לקובץ סיפוריו הראשון של תאמר, "צהלת הסוס הלבן" (1960).

בשנות ה-60 כיהן תאמר כפקיד ממשל במשרד התרבות הסורי והיה עורכם של מספר כתבי עת. ב-1968 היה ממייסדי איגוד הסופרים הסורי, שבו כיהן כחבר הוועד המנהל ולמשך ארבע שנים כסגן נשיא האיגוד. לצד יצירתו הספרותית עסק באותו עשור גם ביצירה טלוויזיונית, כתסריטאי עבור רשת ג'דה הסעודית (1965–1966) וכראש מחלקת הדרמה בטלוויזיה הסורית (1967–1970).

בשנות ה-70 היה עורכם של מגזין התרבות "אל-מַוקִף אל-אַדַבִּי" (1972–1975), מגזין הילדים "אוסאמה" (1975–1977) ו"אל-מַעְרִפַה", כתב עת בהוצאת משרד התרבות הסורי (1978–1980). ב-1980 פוטר ממשרתו באל-מַעְרִפַה, זאת לאחר שפרסם במאמר המערכת ציטוטים מספרו של עבד א-רחמן אל-כואכבי "על טבעי העריצות", שבו הוא מגנה את העריצות והשלטון העות'מאני וקורא לשחרור העם. לאחר שנוכח תאמר שאין עוד ביכולתו ליצור בחופשיות תחת הצנזורה הסורית, החליט לגלות ללונדון.

בגלות המשיך בכתיבה ובעריכת כתבי עת שונים: תחילה היה עורכו הכללי של כתב העת "א-דוסתור" (Al-Dustoor; 1982–1981), בין 1983 ל-1988 היה עורך התרבות של כתב העת "א-תדאמון" (Al-Tadhamon), ובשנים 1988–1993 שימש עורך כללי ב"א-נאקיד" (Al-Naqid) וכעורך התרבות של ההוצאה לאור ריאד א-רייס.

בשנים 1989–1994 כתב טור יומי עבור העיתון "אל-קודס אל-ערבי". בשנות ה-90 ובעשור הראשון של המאה ה-21 המשיך לפרסם אסופות סיפורים ולכתוב טורים עבור עיתונים שונים.

בין הפרסים שקיבל על יצירתו: פרס לספרות עלילתית בערבית ע"ש סולטאן בן עלי אל-עווייס (بن العويس, 2001), על סך 100 אלף דולרים; העיטור הסורי למצוינות אזרחית (2002); ופרס הספרות הערבית בפסטיבל לספרות בינלאומית "בלו מטרופוליס" שבמונטריאול (2009).

==יצירתו==

===תרגומים לעברית===
*"הגרושה", מערבית: מחמוד כיאל, בתוך: מיכאל בסר, עמית ישראלי-גלעד (עורכים), עיתון 77, 348 (יולי 2010), עמ' 29–44.
*"הזקָנים", מערבית: ששון סומך, בתוך: אהרן אמיר ואחרים (עורכים), קשת, מז (אביב 1970): חוברת מיוחדת לספרות הערבית אחרי 67, עמ' 138–139.
*"ההוצאה להורג", מערבית: ששון סומך, בתוך: הארץ, 4 בדצמבר 1970.
*"הרפתקתי האחרונה", מערבית: עמי אלעד-בוסקילה, בתוך: עמי אלעד (עורך), מעבר לאופק הקרוב: סיפורים ערביים בני זמננו, ירושלים: כתר הוצאה לאור, 1989, עמ' 101–106.
*נמר מנייר: קובץ סיפורים, מערבית: אלון פרגמן, תל אביב: רסלינג, 2012.
*[http://maktoobooks.com/book/%d7%94%d7%99%d7%9c%d7%93%d7%99%d7%9d-%d7%a6%d7%95%d7%97%d7%a7%d7%99%d7%9d/ הילדים צוחקים], ספר ילדים, תרגום: אלון פרגמן, איור: רוני פחימה, סדרת מכתוב, 2017.

==לקריאה נוספת==
*
*אלון פרגמן, "[http://www.kotar.co.il/KotarApp/Viewer.aspx?nBookID=97239202&nTocEntryID=97241678# כתיבתו של זכריא תאמר לילדים]", בתוך: יעל דר, טל קוגמן ויהודית שטיימן (עורכות), דור לדור, לו (תשע"א 2010): ילדים בראש המחנה: ילדות ונעורים בעתות משבר ותמורה חברתית. 
*אלון פרגמן, "מבוא: 'הנפח מדמשק' – יצירתו של זכריא תאמר", בתוך: זכריא תאמר (אלון פרגמן מתרגם ועורך), נמר מנייר, תל אביב: רסלינג, 2012, עמ' 9–24.
<div class="mw-content-ltr">
* M. Kayyal, "Zakaria Tamer", in: Majd Al-Mallah & Coeli Fitzpatrick (eds), 20th Century Arab Writers [vol. 346 of DICTIONARY OF LITERARY BIOGRAPHY (DLB)], Detroit & New York: Gale Cengage Learning 2009, pp.264-268
* M. Kayyal, "Damascene ShahrazÁd: The Images of Women in ZakariyyÁ TÁmir's Short Stories", Hawwa (Journal of the Women of the Middle East and the Islamic World, Georgetown University), 4:1 (2006), pp. 93-113
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* זכריא תאמר, [https://adisorek.wordpress.com/2012/12/30/%D7%92%D7%96%D7%A8-%D7%93%D7%99%D7%9F-%D7%9E%D7%95%D7%95%D7%AA-%D7%96%D7%9B%D7%A8%D7%99%D7%90-%D7%AA%D7%90%D7%9E%D7%A8/ גזר דין מוות], ב"פה ושם", באתר של עדי סורק (עורכת הסדרה בה יצא התרגום)
* אלון פרגמן, [http://www.near-east.co.il/%d7%a8%d7%a2%d7%99%d7%93%d7%aa-%d7%94%d7%90%d7%93%d7%9e%d7%94-%d7%a9%d7%9c-%d7%94%d7%9e%d7%99%d7%95%d7%90%d7%a9%d7%99%d7%9d/ רעידת האדמה של המיואשים], מגזין המזרח הקרוב, 27 בדצמבר 2014
* [http://dugrinet.co.il/16656/blog/2013/october/06 ביקורת על הספר "נמר מנייר" ושני סיפורים קצרצרים בתרגום לעברית]. באתר דוגרינט
* [http://kriat.org/%D7%94%D7%99%D7%9C%D7%93%D7%99%D7%9D-%D7%A6%D7%95%D7%97%D7%A7%D7%99%D7%9D-%D7%9E%D7%90%D7%AA-%D7%96%D7%9B%D7%A8%D7%99%D7%90-%D7%AA%D7%90%D7%9E%D7%A8/ הילדים צוחקים מאת זכריא תאמר], בבלוג קריאת חובה: ספרות ילדים מומלצת מאת ד"ר שי רודין.
* 
* 
<div class="mw-content-ltr">
* Baian Rayhanova, "Mythological and Folkloric Motifs in Syrian Prose: [http://www.hf.uio.no/ikos/forskning/publikasjoner/tidsskrifter/jais/volume/docs/vol5/5_1-12rayhan1.pdf The Short Stories of Zakariyyā Tāmir]", Journal of Arabic and Islamic Studies,Sofia University, 5 (2003)=
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים סורים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער
קטגוריה:פובליציסטים ערבים
קטגוריה:עורכי עיתונים ערבים
קטגוריה:מחברי סיפורים קצרים
קטגוריה:עיתונאים סורים
קטגוריה:ילידי 1931