OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרודואה קליסה

פרודואה קליסה (באנגלית: Perodua Kelisa) היא מכונית סופרמיני המוגדרת מכונית עירונית מתוצרת יצרנית הרכב המלזית Perodua (שם רשמי: Perusahaan Otomobil Kedua Sendirian Berhad) אשר יוצרה בין השנים 2000–2007 במלזיה.

=="פרודואה קליסה"==

* דגמי "פרודואה קליסה" התבססו על דגם "Daihatsu Mira" (דור חמישי) מתוצרת דייהטסו היפנית.
* 5 דלתות האצ'בק.
* 4-5 נוסעים.
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין.
* מנוע קירור מים.
* קיבולת מיכל בנזין - 40 ליטר.
* מיזוג אוויר.
* צבע נגד חלודה.
* רדיו - טייפ.
* הזעקה / נעילה מרכזית.
* חלונות חשמל.
* רדיוס סבוב מינימלי - 3.94 מטר.
* תאוצה בין 0-97 קמ"ש היא 14.8 שניות (מנוע 989 סמ"ק).

===דגמים===
* "EX" - יוצר בין השנים 2001–2004
* "EZ" - יוצר בין השנים 2001–2007
* "GX" - יוצר בין השנים 2001–2007
* "850 EX" - יוצר בין השנים 2004–2007
* "EZS" - יוצר בין השנים 2004–2007
* "GXL" - יוצר ב-2002 ובין השנים 2004–2005
* "EZL" - יוצר ב-2002 ובין השנים 2004–2005
* "GXQ" - יוצר בין השנים 2006–2007
* "EZQ" - יוצר בין השנים 2006–2007

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="140">
קובץ:Perodua Kelisa (first facelift) (front), Kuala Lumpur.jpg | "פרודואה קליסה"
קובץ:2005 Perodua Kelisa EX 1.0 Rear.jpg | "פרודואה קליסה", שנת 2005
קובץ:Perodua Kelisa (first facelift) (rear), Kuala Lumpur.jpg | "פרודואה קליסה", שנת 2005
קובץ:MHV Perodua Kelisa 01.jpg | "פרודואה קליסה"
קובץ: Perodua Kelisa (first facelift, basic) (rear), Kuala Lumpur.jpg | "פרודואה קליסה"
</gallery>

==ראו גם==
* פרודואה רוסה
* פרודואה באזה
* פרודואה ויוה
* פרודואה אקסיה

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2001
קטגוריה:כלי רכב המורכבים במלזיה
קליסה
יוחנן האחד עשר

האפיפיור יוחנן האחד עשר (בלטינית: Ioannes XI; 910 בערך – דצמבר 935) היה אפיפיור ממרץ 931 (בגיל 20) עד מותו בדצמבר 935.

== ביוגרפיה ==
אמו הייתה ככל הנראה מרוזיה, האישה הכי חזקה ברומא. אולם האבהות שלו נתונה במחלוקת. על פי הליבר פונטיפיקליס, אביו היה האפיפיור סרגיוס השלישי. אם זה נכון, יוחנן האחד עשר יהיה ידוע כאפיפיור היחיד שהיה בן בלתי חוקי של אפיפיור. (סילבריוס היה בן חוקי של הורמיסדס). מצד שני, קיימות גם טענות, כי יוחנן האחד עשר היה בנו של אלבריק הראשון מספולטו, רוזן טוסקולום.

אמא שלו מרוזיה הייתה דה-פקטו השליטה הרומית בזמנו, וכתוצאה מכך אחראית על מינויו של האפיפיור. בעקבות הדחתה של מרוזיה סביב 932, יוחנן האחד עשר הפך לכפוף לשליטתו של אלבריק השני מספולטו, הצעיר, אחיו למחצה. השליטה היחידה שנשארה בידי האפיפיור הייתה מילוי חובותיו הרוחניות. כל שאר השליטה הייתה בידי אלבריק השני, אשר התערב לא רק בניהול החילוני, אלא גם בענייני הכנסייה.

זה היה התעקשותו של אלבריק השני כי פליום ניתנה לתאופילקטוס, הפטריארך של קונסטנטינופול (935), וגם לארטולד, הארכיבישוף של ריימס (933). היה זה יוחנן האחד עשר אשר עמד בראש הכנסייה הקתולית במהלך ההשפלה העמוקה ביותר שלה, אם כי הוא היה זה שגם העניק פריבילגיות רבות לקהילה של קלוני, אשר עמדה מאוחר יותר במרכז רפורמות קלוני של הכנסייה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-10
קטגוריה:נפטרים ב-935
חצי האי פפור

חצי האי פפור (באנגלית: Pefaur Peninsula) או חצי האי (ונטימילייה) פפור (באנגלית: Pefaur (Ventimiglia) Peninsula) או חצי האי ונטימילייה (באנגלית: Ventimiglia Peninsula) הוא חצי האי הבולט מחוף דנקו לכיוון צפון מערב, בצידו המערבי של חצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה. 

אורכו של חצי האי 11 קילומטרים. 

חצי האי מכוסה קרחונים. 

מצפון מזרח לחצי האי מצוי מפרץ יוז, ומדרום לחצי האי מצוי מפרץ שארלוט. 

מצר ז'רלאש מפריד בין חצי האי לבין האי בראבאנט שמצפון מערב לחצי האי.

== היסטוריה ==
=== גילוי המפרץ ===

המפרץ מופה לראשונה על ידי סקר בריטי בשנת 1978.

=== מקור השם ===

לחצי האי יש שמות שונים - צ'ילה קוראת לו "חצי האי פפור" על שמו של חיימה פפור (Jaime E. Pefaur) ביולוג מאוניברסיטת צ'ילה, שהיה חלק ממשלחת החקר האנטארקטית הצ'יליאנית בעונת המחקר 1968–1967. 

ארגנטינה קוראת לחצי האי בשם "חצי האי ונטימילייה".

== קישורים חיצוניים ==

* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=15387&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR חצי האי פפור] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-61.51801190966795,-64.43828123565424,13&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור חצי האי, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix

==הערות שוליים==

פפור
פפור
פיטרבילט 281 ו-351

פיטרבילט 281 /351 (באנגלית: Peterbilt 281/351) הם סדרות משאיות מסוג "Tractor unit" בתצורות סמי-טריילר ופול-טריילר, המשמשים לגרירה, מתוצרת Peterbilt (שם רשמי: Peterbilt Motors Company) האמריקאית אשר יוצרו בין השנים 1954–1976 בארצות הברית.

החלק העיקרי בדגמי "פיטרבילט 281 /351" הוא הגורר אליו ניתן לחבר נגררים שונים.

מטה ומפעל היצרן מוקמו בעיר דנטון בטקסס.

משאית מסוג "פיטרבילט 281" צולמה בשנת 1971 לסרט הטלוויזיה "Duel" .

==דגמים==

* "פטרבליט 281" - יוצרו 125 יחידות בין השנים 1956–1959.
* "פטרבליט 351" -יוצרו 7,000 יחידות בין השנים 1954–1976.

=="פיטרבילט 281 /351"==

* מנוע קדמי.
* קבינה בגרסאות: ללא שינה ועם שינה.
* 8 גרסאות של המארז.
* 3 מערכות היגוי שונות.
* יותר מ-100 אלמנטים של התאמה חיצונית.
* 9 אפשרויות ריפוד.
* 9 אפשרויות עבור המחוונים.
* יכולת גרירה: עד שלושה טריילרים.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="230">
קובץ:Pete281lineup.JPG | משאיות "פיטרבילט 281" 
קובץ:Surviving Duel truck.JPG | "פיטרבילט 281" - מכלית (משאית), מימין: פלימות' ואליאנט (מסרט הטלוויזיה "Duel", צולם בשנת 1971) 
</gallery>
==ראו גם==
* פיטרבילט 379

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://www.peterbilt.com/ אתר היצרן] (peterbilt.com)

==הערות שוליים==

קטגוריה:משאיות סמי-טריילר
קטגוריה:משאית מכלית
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1954
קטגוריה:כלי רכב אמריקאיים
קטגוריה:משאיות Peterbilt
RWD-15

RWD-15 הוא מטוס תיור ותובלה קל מתוצרת פולין.

==בארץ ישראל==
המטוס הגיע לישראל ב-1939 והצטרף לצי המטוסים של חברת התעופה אווירון. במטוס 4–5 מושבים.

לא נעשה שימוש רב במטוס: בין השנים 1939–1945 הוא היה במחסן של חברת אווירון באשדות יעקב וב-1945 הוכשר לטיסה ועבר לשדה התעופה ברמלה שם היה הבסיס החדש של חברת אווירון. ב-1946 פינו את שדה התעופה לוד מטייסות קרב הבריטיות והאמריקאיות ואז פעילות המטוס R.W.D-15 עברה ללוד והוא עשה טיסות יומיות בקו לוד-חיפה.

כששירות האוויר הוקם רצו להעביר את המטוס הזה מלוד לשדה דוב והיו לזה כמה סיבות. קודם כל המטוס פעל תחת העיניים של הבריטים וגם היו קשיי גישה למקום בסביבה ערבית עוינת וסכנה מפני חבלות של פועלים ערבים שעבדו באזור. בדצמבר 1947 הוטסו כל המטוסים של החברה במבצע ציפורה מלוד לשדה דוב אבל ה־RWD-15 היה בזמן הזה במוסך בשביל שיפוצים ובגלל זה אי אפשר היה להטיס אותו לשדה דב. בלילה ב-13 באפריל 1948 חדרה קבוצת ערבים לשדה בלוד והעלתה את המטוס הזה באש.

==קישורים חיצוניים==

[http://www.iaf.org.il/188-18200-he/IAF.aspx?indx=1 R.W.D-15 באתר חיל האוויר]

קטגוריה:מטוסי סיור
קטגוריה:מטוסי תובלה
קטגוריה:פולין: תעופה
קטגוריה:היישוב: תעופה
דורון טלמון

דורון טלמון (נולדה ב-7 באוקטובר 1986) היא זמרת-יוצרת ישראלית, סולנית להקת "ג'יין בורדו".

==ביוגרפיה==
טלמון היא בת לאבנר וסמדר, ולה שני אחים. טלמון גדלה בתל אביב וכשהייתה בת 12 עברה עם משפחתה להתגורר במושב רמות שברמת הגולן. למדה בבית ספר תיכון נופי גולן בקצרין ושירתה בצה"ל כמש"קית ת"ש<ref></ref>.

לאחר שחרורה מצה"ל למדה בבית ספר למוסיקה רימון. במשך ארבע שנים היא הייתה זמרת ליווי של רמי קלינשטיין וניגנה על כלי הקשה. בעת שלמדה ברימון הקימה הרכב מוזיקלי עם מתי גלעד ושני חברים נוספים, כדי להשתתף בתחרות להקות בבית הספר. בשנת 2012 לאחר התחרות פרשו החברים האחרים בהרכב למעט גלעד, אליהם הצטרף אמיר זאבי, ושם ההרכב שונה ל"ג'יין בורדו". שמה של הלהקה מורכב משמות הסוסות של טלמון, ג'יין ובורדו. טלמון כותבת שירים ללהקה והיא הסולנית של ההרכב.

בשנת 2014 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה הנושא את שמה. מן האלבום בלטו השירים "איך אפשר שלא", "עינב" והשיר "ויסקי". שלוש שנים מאוחר יותר יצא אלבומה השני של הלהקה.

במקביל לחברות ב"ג'יין בורדו" הייתה טלמון חברה בהרכבים "קאט אאוט קלאב" ו"סיקרט סי".

בשנת 2017 השתתפה בווידאו קליפ לשיר "פומרניאן" של ערוץ הכיבוד, ובאותה שנה הקליטה דואט עם בן גולן עבור אלבומו. בשנת 2018 הקליטה דואט עם מאור כהן עבור אלבומו, ובשנה זו הלחינה גם שיר במסגרת פרסומת של בנק דיסקונט.

באירוויזיון 2019, שנערך בתל אביב, נמנתה עם צוות השיפוט הישראלי. באותה שנה החלה לשדר תוכנית מוזיקה בגלגלצ, בימי רביעי ב-22:00. השידור האחרון שלה היה במרץ 2020.

ב-17 באוגוסט 2023 יצא לאור השיר "כתונת פסים 2023" בו השתתפה לצד אמנים ישראלים רבים אחרים<ref></ref>.

ב-1 באוגוסט 2024 השתתפה בסינגל "הכל יסתדר" של המוזיקאי אוהב.

== חיים אישיים ==
טלמון נשואה לבסיסט מתי גלעד, חברה ללהקת "ג'יין בורדו", ולהם בת.

מתגוררת בתל אביב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרות-יוצרות ישראליות
קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון נופי גולן (קצרין)
קטגוריה:בוגרות רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:בוגרי רימון בית ספר למוסיקה
קטגוריה:נשות המושב
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1986
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
קטגוריה:מועצה אזורית גולן: אישים
אלכסנדר הרביעי (אפיפיור)

האפיפיור אלכסנדר הרביעי (בלטינית: Alexander IV; 1199 או 1185 – 25 במאי 1261) היה האפיפיור מ-12 בדצמבר 1254 עד מותו בשנת 1261.

== ביוגרפיה ==
נולד בשם רינאלדו די ג'ן או רינאלדו קונטי באנאני (בימינו במחוז רומא), הוא היה, מצד אמו, בן למשפחת דה קונטי די סגני, רוזני סגני, כמו אינוקנטיוס השלישי וגרגוריוס התשיעי. דודו גרגוריוס התשיעי מינה אותו לחשמן המגן של מסדר הפרנציסקנים בשנת 1227, לקמרגלנגו של הכס הקדוש מ-1227 עד 1231 ולבישוף אוסטיה בשנת 1231 (או 1232). הוא הפך לדיקן מועצת הקרדינלים בשנת 1244 (או 1240). לאחר מותו של אינוקנטיוס הרביעי בשנת 1254 הוא נבחר לאפיפיור בנאפולי ב-12 בדצמבר 1254.

אלכסנדר הרביעי ירש את אינוקנטיוס כאפוטרופוס של קונרדין, המלך האחרון מבית הוהנשטאופן, שהבטיח לו הגנה; אבל בתוך פחות משלושה שבועות הוא קשר איתו בהתנצלות, והתנגד במרירות לדודו של קונרדן מנפרד. אלכסנדר הרביעי איים על החרם ונגע נגד מפלגת מנפרד ללא השפעה. הוא גם לא הצליח לגייס את מלכי אנגליה ונורווגיה במסע-צלב נגד בית הוהנסטאופן. רומא עצמה הפכה גם לגיבלינית נגד האפיפיור, שנסוג לוויטרבו, שם מת ב-1261. הוא נקבר בקתדרלת ויטרבו, אך קברו נהרס במהלך שיפוצים במהלך המאה ה-16.

תקופתן של אלכסנדר כאפיפיור התמקדה במאמצים לאחד את הנצרות האורתודוקסית המזרחית עם הכנסייה הקתולית, בהקמת האינקוויזיציה בצרפת, במתן טובות הנאה למסדר המנדיקנטים, ובניסיון לארגן מסע צלב נגד הטטרים לאחר הפשיטה השנייה נגד פולין ב-1259.

ב-26 בספטמבר 1255 הקים אלכסנדר הרביעי את מסדר הקדושה קלרה מאסיזי, מייסדת המסדר הדתי לנשים הנקרא "קלרות המסכנות". ב-29 באוקטובר 1255, בבולה האפיפיורית "בנינה אופרטיו", הכריז אלכסנדר על "הידע שלו" על הסטיגמטה המיוחסת לפרנציסקוס מאסיזי.

ב-27 בספטמבר 1258 הכריז אלכסנדר בבולה אפיפיורית, כי "ניחוש או כישוף" לא ייחקר על ידי האינקוויזיטורים של הכנסייה, שהוטל עליהם לחקור כפירה. עבירות של קסמים יש להשאיר לרשויות המקומיות, אלא אם כן היה להן "ידע בכפירה גלויה", אשר כללה "התפללות על מזבחיהם של אלילים, הקרבת קורבנות, התייעצות עם שדים, או ניסיון לעורר תגובות מהם". בתקופה זו בהיסטוריה של הכנסייה, השימוש בקסמים לא נראה ככפירה מטבעו, אלא מושרש באמונות טפלות או באמונות שגויות.

ב-14 במאי 1254, זמן קצר לפני מותו, העניק אינוקנטיוס הרביעי את סיציליה, אחוזה פיאודלית של האפיפיור, לאדמונד, הבן השני של הנרי השלישי, מלך אנגליה. אלכסנדר אישר את המענק ב-9 באפריל 1255, תמורת 2,000 אונקיות של זהב לשנה, שירות של 300 אבירים במשך שלושה חודשים בעת הצורך, וכן 135,541 מרקים לפצות את האפיפיור עבור הכסף שהוא השקיע בניסיון להדיח את מנפרד, מלך סיציליה. ניסיונותיו הכושלים של הנרי לשכנע את נתיניו לשלם את המיסים הנדרשים כדי לעמוד בדרישותיו של אלכסנדר היו אחד הגורמים בסכסוך בין המלך לפרלמנט, שהגיע לשיאו במלחמת הברונים השנייה. ב-12 באפריל 1261, זמן קצר לפני מותו, הוציא אלכסנדר בולה אפיפיורית עבור המלך הנרי, שפטר אותו ואת אצילי הממלכה שלו משבועות שנקבעו בהוראות אוקספורד, שמילאו תפקיד במלחמה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפיפיורים
קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-13
קטגוריה:ילידי המאה ה-12
קטגוריה:נפטרים ב-1261
פנחס משה טאוב

בית המדרש קוזמיר בבני ברק
רבי פנחס משה טאוב (נולד בט"ז בסיוון ה'תשט"ו, 6 ביוני 1955) הוא האדמו"ר מקוזמיר.

== ביוגרפיה ==
נולד בתל אביב בשנת 1955 לרבי ישראל דן טאוב ממודז'יץ ובילא רחל בת הרב שמואל אהרן שצדרוביצקי מקוברין - ביאליסטוק. למד בישיבת טשעבין. נישא לחנה בת האדמו"ר מלובלין רבי אברהם אייגר. במשך כמה שנים שימש כראש הכוללים בחסידות מודז'יץ, וכרב בית המדרש המרכזי של חסידי מודז'יץ.

היה מקורב לזקנו רבי שמואל אליהו טאוב ממודז'יץ בעל 'אמרי אש' ובעידודו הדפיס מחדש את הספר 'דברי ישראל' מתורת זקינם רבי ישראל טאוב, האדמו"ר הראשון שכונה כאדמו"ר ממודז'יץ. 

לאחר פטירת אביו מונה אחיו רבי חיים שאול טאוב לממלא מקומו כאדמו"ר ממודז'יץ. רבי פנחס משה פתח חצר חדשה והחל לכהן כאדמו"ר מקוזמיר. הוא הקים בית מדרש ברחוב רש"י בבני ברק.

דברי תורתו מודפסים מדי שבוע בגיליון "טעמו וראו".

כמסורת בית אבותיו הוא מלחין ניגונים חדשים, ניגונו על המילים "אודה ה' בכל לבב" התפרסם.

בחודש תמוז 2020, עבר אירוע לבבי חמור בעיצומה של חתונת נכדתו הראשונה וסכנה נשקפה לחייו, אולם הוא התאושש והבריא ומאז עורך סעודה רבת משתתפים לציון הצלתו. 

== משפחתו ==
מבניו:
* הרב יהודה לייב טאוב חתן האדמו"ר מראדושיץ בית שמש
* הרב שאול ידידיה אלעזר טאוב חתן האדמו"ר מקומרנה ירושלים
* הרב אהרן נחום טאוב חתן האדמו"ר מלעלוב בית שמש
* עקיבא טאוב חתן האדמו"ר מלעלוב ברנוביץ

מחתניו:
* יחיאל יהושע רבינוביץ בן האדמו"ר מביאלא לונדון
* שלום גולדמן בן רבי אליעזר גולדמן, האדמו"ר מזוועהיל ארצות הברית
* ישראל מורגנשטרן, בן רבי יצחק מאיר מורגנשטרן
* יוסף רבינוביץ, בן האדמו"ר מביאלא בני ברק
* משה אברהם ברזובסקי, נכד רבי שמואל ברזובסקי, האדמו"ר מסלונים

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.bhol.co.il/news/1113497 קרעו שערי שמים לרפואתו של האדמו"ר מקוזמיר], באתר כיכר השבת

קטגוריה:בוגרי ישיבת טשעבין
קטגוריה:בני ברק: אדמו"רים
קטגוריה:אדמו"רי מודז'יץ
פיטרבילט 379

פיטרבילט 379 (באנגלית: Peterbilt 379) היא סדרת משאיות מסוג "Tractor unit" בתצורות סמי-טריילר ופול-טריילר, המשמשים לגרירה, מתוצרת פיטרבילט (שם רשמי: Peterbilt Motors Company) האמריקאית אשר יוצרו בין השנים 1987–2007 בארצות הברית.

בארצות הברית מוגדרים דגמי "פיטרבילט 379" כמשאיות דרגה 8 ("Class 8") , כלומר משאית שמשקל הברוטו שלה ("Gross vehicle weight rating", ) עולה על . המשאית מוצעת עם מספר דגמי מנועים לבחירת הלקוח, ובהם מנועי דיזל של קטרפילר, דטרויט דיזל וקאמינס. הספק המנועים יכול להגיע עד . הגורר כולל תא נהג עם 2 דלתות, וניתן לבחור האם להוסיף תא שינה מאחוריו או לא (פיטרבילט מציעה את שתי האפשרויות).

דגם זה זכה לפרסום בסרט "הרובוטריקים" בו הוא מופיע כצורת המשאית של מנהיג הרובוטריקים אופטימוס פריים. בנוסף לסרטי הרובוטריקים הוא הופיע בסרטי קולנוע אחרים, בהם "מהיר ועצבני".

=="פיטרבילט 379"==
דגם "פיטרבילט 379" הייתה משאית הדגל של היצרן "פיטרבילט" משנת 1987 ועד שנת הדגם 2007, ושמרה על אף ארוך זמין באורכים סטנדרטיים ובאורך מכסה המנוע הארוך. לאחר שהחליף את דגם ה-"359" בשנת 1987, הדגם נשאר בייצור עד מרץ 2007 עם 1,000 יחידות אחרונות שהיו קרויות "Legacy Class 379".

החלק העיקרי בדגם ה-"פיטרבילט 379" הוא הגורר אליו ניתן לחבר נגררים שונים.

הדגם היה פופולרי מאוד ל"נהגים בעלים-מפעילים" (owner-operator drivers). בהובלות מדובר בנהג משאיות מסחרי עצמאי או בעסק קטן שמפעיל משאיות להובלת סחורות על כבישים מהירים עבור לקוחותיו. מרבית "מפעילי הבעלים" הופכים להיות נהגים לחברות הובלות תחילה על מנת לצבור ניסיון ולקבוע כי הקריירה מתאימה להם.

משאית "פיטרבילט 379" הושקה ב-2 תצורות: הורכב פגוש לחלק האחורי של הקבינה בגודל 119 אינץ' (302.26 ס"מ), ומכסה מנוע באורך מורחב עבור דגם עם פגוש לחלק האחורי של הקבינה בגודל 127 אינץ' (322.58 ס"מ).

דגם "פיטרבילט 379" נבדל מדגם "פיטרבילט 359" (מבחינה חיצונית) בשימוש בשמשה קדמית מוגדלת (המאפשרת מגבים אופקיים לשמשה). דגם "פיטרבליט 379" הוצג עם אותות פנייה (וִינְקֶר, פנס איתות) על הפנסים הראשיים (ולא בפגוש), מה שהופך את הפנסים המלבניים לסטנדרטיים.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="150">
קובץ:OptimusandJazz.jpg | ה"פיטרבילט 379" שמגלם את אופטימוס פריים
קובץ:Camion-Peterbilt-Coca-Cola.JPG | "פיטרבילט 379"
קובץ:Bakersfield, (CA) Truck Peterbilt at Flying J Travel Plaza (2012) .jpg | "פיטרבילט 379"
קובץ:Peterbilt - Flickr - dave 7.jpg | "פיטרבילט 379"
קובץ:Green Peterbilt 379.jpg | "פיטרבילט 379"
קובץ:Bakersfield, (CA) Truck Peterbilt (2) at Flying J Travel Plaza (2012) .jpg | "פיטרבילט 379"
קובץ:Bakersfield, (CA) Truck Peterbilt at Flying J Travel (2).jpg | "פיטרבילט 379"
קובץ:Peterbilt 379 interior 2000-2007.jpg | "פיטרבילט 379" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
</gallery>

== ראו גם ==
* משאית סמי-טריילר
* פיטרבילט 281 ו-351
* פיטרבילט 389

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.flickr.com/photos/zachievenor/galleries/72157711691665236/ תמונות של פיטרבילט 379] בפליקר
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משאיות
קטגוריה:משאיות סמי-טריילר
קטגוריה:משאית מכלית
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1987
קטגוריה:כלי רכב אמריקאיים
קטגוריה:משאיות Peterbilt
גיטה אבינור

גיטה אבינור (16 באוקטובר 1929 – 29 באפריל 1975) הייתה מבקרת ספרות ישראלית.

==ביוגרפיה==
אבינור נולדה בווינה בירת אוסטריה לזוג הכימאים, ד"ר בינם אשכנזי, שהיה מאוחר יותר מנהל בית הספר התיכון ברחובות, וד"ר חיה רבקה לבית פיינברג. בשנת 1939, אחרי סיפוח אוסטריה בידי הנאצים, נשלחה לארץ ישראל על ידי הוריה שהצטרפו אליה לאחר מספר חודשים. למדה באוניברסיטה העברית בירושלים, וכן בהולנד, ולימדה באוניברסיטת חיפה.

הייתה נשואה לכימאי ד"ר מיכאל אבינור, ממציא הכתב הכרמלי.

אבינור נפטרה בשנת 1975 כשהיא מותירה אחריה שלושה ילדים.

==פעילותה הספרותית==
אבינור פרסמה מאות מסות ורשימות ביקורת במוספי הספרות של העיתונות היומית ובכתבי העת לספרות (בעיקר מאזניים, קשת וכרמלית), וכן חיברה ערכים עבור האנציקלופדיה העברית.

בתחום הספרות העברית הקדישה אבינור חלק מכתיבתה לאבות הספרות העברית החדשה בשירה (שאול טשרניחובסקי, חיים נחמן ביאליק, ש' שלום) ובפרוזה (גרשון שופמן, אורי ניסן גנסין, י. ד. ברקוביץ, יהודה בורלא, הלל הלקין), וכן הקדישה מאמרים וסדרות של מאמרים לסופרי דור תש"ח ולסופרי הגל החדש ובהם עמוס עוז, א"ב יהושע, חיים גורי, יהודה עמיחי, ס' יזהר, אהרן מגד, יורם קניוק, אהרן אפלפלד, חנוך ברטוב, שבתאי טבת, עמליה כהנא-כרמון, בנימין גלאי, ודוד שחר. אבינור חיברה גם שורה של מסות על נושאי יסוד בספרות העברית החדשה, כגון צל השואה וייצוגם של המוטיב הישראלי והיחס לקיבוץ, ובהקשר היהודי הרחב יותר כתבה על הסופרים והאינטלקטואלים היהודים שחיו ויצרו בווינה.

בתחום ספרות העולם פרסמה אבינור מאמרים על מגוון רחב של סופרים ויוצרים, החל מיוצרים קלאסיים כשייקספיר וכלה בסופרים פופולריים בני המאה ה-20 כגון אלברטו מורביה. בין השאר כתבה רשימות על פרנץ קפקא, יוזף רות, קרלו לוי, ג'ונתן סוויפט, אדגר אלן פו, ויליאם גולדינג והנרי ג'יימס. כמו כן כתבה אבינור מאמרים על גלגוליהן ההיסטוריים וייצוגיהן הספרותיים של דמויות היסטוריות שנויות במחלוקת, כגון הנרי השני, מלך אנגליה, ושל אירועים היסטוריים כגון מלחמת שלושים השנים.

בתחום ספרות העולם התמקדה אבינור במיוחד בספרות הגרמנית המודרנית, לרבות בהקשר להשפעות השואה ויתר זוועות המשטר הנאצי על הספרות שנכתבה לאחר מלחמת העולם השנייה. בין היתר כתבה על היינריך בל (שאת זכייתו תשע שנים מאוחר יותר בפרס נובל לספרות, כסופר הגרמני הראשון לאחר מלחמת העולם השנייה, חזתה במאמר שפרסמה ב"משא" בשנת 1963), וכן על גינטר גראס, הרמן הסה, האחים תומאס מאן והיינריך מאן, ואריך קסטנר.

בכתיבתה שילבה אבינור רשמים מפגישות שערכה עם סופרים ויוצרים, בישראל ומחוצה לה. את דרך כתיבתה תיאר חוקר הספרות, פרופ' אבנר הולצמן, באופן הבא:

== ספריה ==
*[https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/01680001.php השקף אחורה בעצב: מאמרים בביקורת הספרות העברית], 1974.
*[https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/01680002.php הפורטת על הפסנתר הכחול: מאמרים בבקורת הספרות], מפעל סופרי חיפה, 1974.
*[https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/01680003.php בצל הזכרונות: מאמרים בבקורת הספרות], מפעל סופרי חיפה, 1975.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מבקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:ישראליות ילידות אוסטריה
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1975
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1975
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-8

טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-8 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1955, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1954.

== זוכים ומועמדים ==
=== הסרט הטוב ביותר ===
 שכר האימה 
* המרד על הקיין
* קרינגטון ו.ס.
* The Divided Heart
* רופא בבית
* Executive Suite
* For Better, For Worse
* בחירתו של הובסון
* איך להינשא למיליונר
* Jigokumon
* The Maggie
* The Moon is Blue
* חופי הכרך
* Pane, amore e fantasia
* The Purple Plain
* חלון אחורי
* Riot in Cell Block 11
* רובינזון קרוזו
* רומיאו ויוליה
* שבע כלות לשבעה אחים

=== הסרט הבריטי הטוב ביותר ===
 בחירתו של הובסון 
* קרינגטון ו.ס.
* The Divided Heart
* רופא בבית
* For Better, For Worse
* The Maggie
* The Purple Plain
* רומיאו ויוליה

=== השחקן הזר הטוב ביותר ===
 מרלון ברנדו – חופי הכרך 
* חוזה פרר – המרד על הקיין
* פרדריק מארץ' – ידיים רעבות לשלטון
* ג'יימס סטיוארט – סיפורו של גלן מילר
* נוויל ברנד– Riot in Cell Block 11

=== השחקן הבריטי הטוב ביותר ===
 קנת' מור – רופא לעת צרה 
* דייוויד ניבן – קרינגטון ו.ס.
* ג'ון מילס – בחירתו של הובסון
* רוברט דונאט – Lease of Life
* מוריס דנהאם – מישור הארגמן
* דונלד וולפיט – סוונגלי

=== השחקנית הבריטית הטובה ביותר ===
 איבון מיטשל – The Divided Heart 
* מרגרט לייטון – קרינגטון ו.ס.
* נואל מידלטון – קרינגטון ו.ס.
* ברנדה דה בנזי – בחירתו של הובסון
* אודרי הפבורן – סברינה

=== השחקנית הזרה הטובה ביותר ===
 קורנל בורצ'רס – The Divided Heart 
* ג'ודי הולידיי – Phffft!
* שירלי בות' – אודות גברת לסלי
* גרייס קלי – אליבי
* ג'ינה לולובריג'ידה – לחם, אהבה וחלומות

=== התסריט הבריטי הטוב ביותר ===
 The Young Lovers - ג'ורג' טבורי ורובין אסטרידג
* The Divided Heart - ג'ק ויטינגהם
* רופא לעת צרה - ניקולס פיפס
* בחירתו של הובסון - דייוויד לין, נורמן ספנסר, ויניארד בראון
* The Maggie - ויליאם רוז
* Monsieur Ripois - יו מילס ורנה קלמנט
* מישור הארגמן - אריק אמבלר
* רומיאו ויוליה - רנטו קסטלני

=== הסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר ===
Det Stora Ädventyret

=== השחקן החדש המבטיח ביותר בקולנוע ===
 דייוויד קוסוף – The Young Lovers 
* מגי מקנמרה – The Moon Is Blue
* אווה מארי סיינט– חופי הכרך

=== סרט האנימציה הטוב ביותר ===
Arie Prerie

=== פרס UN ===
 The Divided Heart 

=== פרס מיוחד ===
 A Time Out of War 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טקסי פרס באפט"א
קטגוריה:1955
קטגוריה:1955 בממלכה המאוחדת
צלק העמוני

צֶלֶק העמוני מופיע בשתי רשימות גיבורי דוד, לקראת סוף הרשימה שבספר שמואל ובאמצע הרשימה שבספר דברי הימים.

== משמעות הכינוי: "העמוני" ==
התלמוד הבבלי מביא את שמו להוכחה שדוד המלך לא הקפיד שיהיו בין ראשי חייליו דווקא ישראליים מיוחסים מבטן ומלידה, שהרי צלק היה מבני עמון או אולי גר עמוני. אכן, התלמוד מציע שאפשר שלא היה עמוני ממש, אלא שבא מארץ בני עמון.

שאלת ייחוסו של צלק משותפת לעוד דמויות בספר שמואל הנקראות על שמות עמים אחרים, כמו: אוריה החיתי, איתי הגיתי, יתר הישמעאלי ועוד. מלבד הכתוב בתלמוד, היה מי שהסביר שאותם לוחמים היו מופקדים על אותם עמים ולכן נקראו על שמם, לפי זה, צלק היה מופקד על בני עמון במלכות דוד. אפשרות נוספת שאלו כינויים סמליים שניתנו לאותם אנשים בעקבות אירועים יוצאי דופן שהיו קשורים בהם.

אין מניעה על פי התורה שבני עמון יתגיירו, אך אין באפשרותם לשאת נשים ישראליות מלידה.

יש מי שהציע שצלק כלל אינו קשור לבני עמון, ו"עמוני" משמעו שהיה מכפר עמונה שליד עפרה המקראית.

== נושא כלי יואב ==
הפסוק בשתי הרשימות מביא לצד צלק גם את נחרי הבארותי נושא כליו של יואב בן צרויה. אכן, בספר שמואל יש קרי וכתיב בפסוק: "צֶלֶק הָעַמֹּנִי נַחְרַי הַבְּאֵרֹתִי (כתיב: נשאי) נֹשֵׂא כְּלֵי יוֹאָב בֶּן צְרֻיָה". לפי הכתיב, לא רק נחרי היה נושא כליו של יואב שר הצבא, אלא גם צלק, ומכאן שהיה מקורב מאוד לאיש הבכיר ביותר בצבא.

בספר שמואל מסופר שיואב הרג את אבשלום באמצעות עשרה מנושאי כליו, ולכן אין להתפלא שמוזכרים כאן יותר מנושא כלים אחד, אך אפשר ללמוד מכאן שלא כל נושאי הכלים היו באותו מעמד, ושני אלו שבפסוק היו נכבדים גם בפני עצמם. מכל מקום, ייתכן שצלק העמוני היה מאותם עשרה נושאי כלים שהשתתפו בהריגת אבשלום וסיום מרדו.

== ראו גם ==
* גיבורי דוד
* יואב בן צרויה
* אבשלום

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גיבורי דוד
קטגוריה:אישים מבני עמון
קטגוריה:לוחמים בתנ"ך
קטגוריה:אישים בספר שמואל
האפה קרקלינג

האפה קרקלינג (בגרמנית: Hape Kerkeling; נולד ב-9 בדצמבר 1964) הוא מנחה טלוויזיה גרמני.

==ביוגרפיה==
קרקלינג נולד ברקלינגהאוזן. במהלך לימודיו בבית הספר הקים עם חבריו להקה והם אף הקליטו שיר ביחד.

ב-1984 החל להופיע בקומדיה הטלוויזיונית "Känguru".

מ-1989 ועד 1991 הנחה את התוכנית הגרמנית הבוחרת את נציגות גרמניה לאירוויזיון.

ב-1991 התפרסם בכך שהתחפש לביאטריקס, מלכת הולנד וכמעט שנכנס לביקור רשמי בארמון בלוו. בשנה זו זכה בפרס הטלוויזיה "Goldene Europa".

ב-1992 יצא הסרט "Kein Pardon" שאותו ביים, ושיחק בתפקיד הראשי בו.

ב-1996 יצא הסרט "Willi und die Windzors", גם הוא בבימויו, המציג את השערוריות שבהן היו מעורבים בני משפחת המלוכה הבריטית.

ב-2003 הופיע בסדרת הטלוויזיה "Lindenstraße" של ערוץ Das Erste.

הוא הנחה את שתי העונות הראשונות של "Let’s Dance", הגרסה הגרמנית של "רוקדים עם כוכבים".

ב-2006 יצא ספרו הביוגרפי "I'm Off Then", וב-2015 יצא הסרט "I'm Off Then", המבוסס על הספר.

ב-2008 זכה בפרס הטלוויזיה של בוואריה (Bavarian TV Awards).

באירוויזיון 2010 מסר את הניקוד של גרמניה.

ב-2013 דיבב את אולף בגרמנית בסרט "לשבור את הקרח". אחרי כן דיבב גם בסרט "קונג פו פנדה 3".

כקומיקאי נודע בשלל דמויות הסאטירה שביצע.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מנחי טלוויזיה גרמנים
קטגוריה:קומיקאים גרמנים
קטגוריה:מדבבים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1964
שרפת וינדסקייל

מפעל וינדסקייל, בו התרחשה השרפה (1985)
שרפת וינדסקייל (באנגלית: Windscale fire) התרחשה מ-10 באוקטובר 1957 ולמשך 3 ימים במפעל וינדסקייל במחוז קאמברלנד בצפון אנגליה. השרפה מהווה את התאונה הגרעינית החמורה ביותר בהיסטוריה של בריטניה, בדרגה 5 (מתוך 7) בהסולם הבינלאומי לאירוע אטומי ורדיולוגי של הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית.

השרפה התרחשה בכור מספר 1 (מתוך סה"כ שני כורים) במפעל. שני הכורים נבנו כחלק מפרויקט ההתחמשות הגרעינית הבריטית. השרפה בערה במשך 3 ימים ובתוך כך שחררה קרינה רדיואקטיבית. אחת ההשפעות הידועות של השרפה הוא שחרור האיזוטופ הרדיואקטיבי יוד-131 אשר עשוי לגרום לנחשפים אליו ללקות בסרטן בלוטת התריס. סך הכל מוכרים כ-240 מקרים של נפגעים שלקו בסרטן זה כתוצאה מהשרפה. למרות זאת, במהלך התרחשות השרפה, לא פונתה אוכלוסייה מהאזור החשוף לקרינה.

השפעה נוספת נראתה בחלב, אשר עד מרחק של 190 קמ"ר מאירוע השרפה - נראה דליל ולא ניתן לשימוש. מחקר שנערך בשנת 2010, בדק את השפעת השרפה על עובדים שהיו מעורבים בניקוי המפעל לאחר סיומה, ומצא שלא נגרם להם נזק כלשהו.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תאונות גרעיניות
קטגוריה:שרפות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:1957 בממלכה המאוחדת
חצי האי צ'אוודאר

חצי האי צ'אוודאר (באנגלית: Chavdar Peninsula; בבולגרית: полуостров Чавдар) הוא חצי אי רחב הפונה לכיוון צפון מערב כשהוא יוצא מארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.

רוחבו של חצי האי 10 קילומטרים, ואורכו 13 קילומטרים.

מצפון מזרח לחצי האי מצוי מפרץ קרטיס, מדרום מערב לו מצוי מפרץ יוז, ומצפון מערב לו מצוי מצר ז'ארלש.

בקצהו המערבי של חצי האי (קצה חצי האי) מצוי כף סטרנק, המפריד בין חוף דנקו שמדרום מערב לכף, לבין חוף דייוויס שמצפון מזרח לכף.

בתוך חצי האי מצוי החלק המערבי של רכס קאליבה.

== היסטוריה ==
=== גילוי חצי האי ===
חצי האי מופה לראשונה על ידי סקר בריטי משנת 1978.

=== מקור השם ===
חצי האי נקרא על שם מנהיג המורדים הבולגרי מהמאה ה-16 צ'אוודאר ווייוודה (Чавдар).

== לקריאה נוספת ==
* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=18599&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR חצי האי צ'אוודאר] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

==הערות שוליים==

צ'אוודאר
צ'אוודאר
צ'אוודאר
צ'אוודאר
בנדיקטוס הרביעי

האפיפיור בנדיקטוס הרביעי (בלטינית: Benedictus IV; מת ב-30 ביולי 903) היה האפיפיור מ-1 בפברואר 900 עד מותו בשנת 903. ההיסטוריון פלודורד מהמאה העשירית, שכינה אותו "הגדול", שיבח את הולדתו הנדיבה ואת נדיבותו הציבורית.

== ביוגרפיה ==
בנדיקט היה יליד רומא, בנו של אחד בשם ממלוס, והוסמך על ידי האפיפיור פורמוסוס. ב-1 בפברואר 900 הוא הוכתר לאפיפיור, בעקבות מותו של יוחנן התשיעי. באותה שנה הוא גירש את בלדווין השני, רוזן פלנדריה על שרצח את פולק, הארכיבישוף של ריימס. בשנת 901, בנדיקטוס הכתיר את לואי מפרובנס, נכדו של לואי השני, מלך איטליה כקיסר רומי הקדושה. בשנת 902, ברנגאר מפריולי הביס את לואי השלישי ואילץ אותו לעזוב את איטליה.

בנדיקט מת ברומא בקיץ 903; ייתכן שברנגריוס היה מעורב במותו במעורבות כלשהי. בנדיקטוס נקבר לפני בזיליקת פטרוס הקדוש, ליד שער גואידו. לאחר מותו נבחר לאפיפיור לאו החמישי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים הקבורים בבזיליקת פטרוס הקדוש
קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-10
קטגוריה:נפטרים ב-903
רכס קאליבה

רכס קאליבה או רכס קאליווה (באנגלית: Kaliva Range;בבולגרית: хребет Калива) הוא רכס הרים מצפון מערב לרמת דטרויט, ובחלקו הוא נמצא על חצי האי צ'אוודאר, בין חוף דנקו לחוף דייוויס, בארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.

הרכס מכוסה קרח ברובו.

אורכו של הרכס 24.7 קילומטרים בכיוון דרום-מזרח -- צפון - מערב, ורוחבו 10 קילומטרים.

שיא גובהו של הרכס 1,600 מטרים מעל פני הים.

אוכף סיניטובו מחבר את הרכס לכיפת הקרח פרקוס שמדרום מזרח לו.

הרכס מתנשא מעל קרחון ברגה שמדרום לו, מעל קרחון גרגורי שמדרום מערב לו, מעל הקרחונים טומבה, סאמודיווה ופירין שמצפון לו, ומעל הדום הקרח רייט שמצפון מזרח לו.

== היסטוריה ==
=== גילוי הרכס ===
הרכס מופה לראשונה על ידי סקר בריטי בשנת 1978.

=== מקור השם ===
הרכס נקרא על שם המצודה קאליבה (Калива) שבדרום מזרח בולגריה.

== לקריאה נוספת ==
* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/display_name.cfm?gaz_id=137916 רכס קאליבה] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-60.68024581304922,-64.13507386553796,12&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור הרכס, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix

== הערות שוליים ==

קאליבה
קאליבה
קאליבה
הרי אלכסנדרה

מפת אזור של חצי האי גסטהרי אלכסנדרה (באנגלית: Alexandra Mountains () היא קבוצת הרים נמוכים, נפרדים בחלקו הצפוני של חצי האי אדוארד השביעי, ממש דרומית-מערבית למפרץ סלצברגר בארץ מרי בירד, אנטארקטיקה. ההרים התגלו בינואר-פברואר 1902 על ידי משלחת דיסקברי במהלך הפלגת חקר של האונייה "דיסקברי" לאורך מדף הקרח רוס. קבוצת ההרים נקראה על שם
אלכסנדרה, שהייתה אז מלכת הממלכה המאוחדת.

== רשימת הרים ==
* פסגת באלסלי (Balsley Peak) () היא פסגה בגובה 1100 מ', 2.6 ק"מ דרומית מערבית לפסגת לה גורס (La Gorce Peak). את שמה נתנה לה הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN) בשנת 2004, על שם ג'יימס ר. באלסלי, מן הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, שניהל מגנטומטר אווירי סמוך לפסגה זו במהלך מבצע הייג'אמפ של צי ארצות הברית, 1947-1946; בהמשך היה למפקד מחלקת הגאופיזיקה של הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS).
*פסגת באומן (Bowman Peak) () היא פסגה על צדו הדרומי של קרחון באטלר, בהרי אלכסנדרה. גילתה את הפסגה משלחת בירד לאנטארקטיקה בשנת 1929 והיא נקראה על ג'ון מקאנטי באומן, נשיא תאגיד המלונות באומן-בילטמור, שתרם מטה להכנת המשלחת.
* מאונט ג'וזפין () היא פסגה המתייחדת במחשופי סלע בולטים, 10 ק"מ דרומית-מזרחית לפסגת באומן. את הפסגה גילה ריצ'רד בירד בטיסה המזרחית של משלחת בירד לאנטארקטיקה ב-5 בדצמבר 1929, שכינה אותה במהלך משלחת בירד לאנטארקטיקה (1935-1933) על שם ג'וזפין קליי פורד, בתו של אדסל פורד, שתרם לשתי המשלחות.
* פסגת לה גורס (La Gorce Peak) () היא פסגה בולטת, 12,8 ק"מ דרומית מערבית למאונט ג'וזפין, ניצבת בקצה הדרומי ומסמנת את הפסגה הגבוהה ביותר בהרי אלכסנדרה. הפסגה התגלתה בפברואר 1929 על ידי משלחת בירד לאנטארקטיקה, ובירד כינה אותה על שם ג'ון אוליבר לה גורס.
* נונאטאק סקוט הן שתי רמות תאומות, המהוות את הקצה הצפוני של הרי אלכסנדרה (). גילתה אותן בשנת 1902 משלחת דיסקברי בראשות רוברט פלקון סקוט ושמן ניתן להן על ידי לויטננט קריסטיאן פרסטרוד, מנהיג קבוצת המזחלת המזרחית של משלחת הקוטב הדרומי בראשות אמונדסן, שהעפיל אליהן כשחקר את חצי האי אדוארד השביעי בשנת 1911.
* נונאטאק סנדון (Sneddon Nunataks) () היא קבוצה של נונאטאקס חופיים על הצד הצפוני של חצי האי אדוארד השביעי, הצופים ממעל אל מדף הקרח סווינברן ומפרץ סלצברגר. הם ניצבים 17.6 ק"מ מזרחית-דרומית-מזרחית לנונאטאק סקוט בחלקם הצפוני של הרי אלכסנדרה. הנונאטאקס מופיעים על מפת משלחת בירד לאנטארקטיקה, 1930-1928. הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים (US-ACAN) קראה לקבוצת הנונאטאקס על שם דונלד ל. סנדון מצי ארצות הברית, טכנאי אלקטרוניקה בקבוצת החורף בתחנת בירד בשנת 1967.
* מאונט סוואדנר (Mount Swadener) () היא פסגה בנונאטאק סנדון, בחלק הצפוני של הרי אלכסנדרה. ( 1966-1959. הוועדה למתן שמות אנטארקטיים של ארצות הברית קראה לה על שם לויטננט ג'ון ר. סוואדנר מצי ארצות הברית, נווט של מטוס R4D מצויד במגלשי סקי, שבו נחת סגן האדמירל ג'ורג' ג'. דופק לראשונה בקוטב הדרומי הגאוגרפי, ב-31 באוקטובר 1956.
* מאונט יאנגמן (Mount Youngman) () הוא הר חופי מושלג בגובה 620 מ', 6.4 ק"מ דרומית-מזרחית לנונאטאק סקוט. הוא ניצב בראש קרחון קומבי ומשקיף אל מדף הקרח סווינברן ומפרץ סלצברגר, ממש מצפון לו. ההר מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית (USGS) מסקרים ותצ"א של צי ארצות הברית, 1966-1964. את שמו נתנה לו הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים ע"ש קפטן סמואל א. יאנגמן, צי ארצות הברית, קצין רפואה בצוות ה"קומנדר", חיל הסיוע של צי ארצות הברית, אנטארקטיקה, במהלך מבצע דיפ פריז, 1969 ו-1970.

קטגוריה:אנטארקטיקה: הרים
יוחנן התשיעי

האפיפיור יוחנן התשיעי (בלטינית: Ioannes IX; נפטר ינואר 900) היה האפיפיור מינואר 898 עד מותו 900.

== ביוגרפיה ==
מעט מאוד ידוע על יוחנן התשיעי לפני שהוא הפך לאפיפיור. הוא נולד בטיבולי בתאריך לא ידוע לאדם בשם רמפולדו, והוא הוסמך ככומר בנדיקטיני של האפיפיור פורמוסוס. בתמיכתו של בית ספולטו החזק הוא נבחר לאפיפיור בתחילת 898 לאחר מותו הפתאומי של האפיפיור תאודורוס השני.

כדי לצמצם את האלימות של הפלגים ברומא, יוחנן כינס כמה סינודים ברומא ובמקומות אחרים בשנת 898. הם לא רק אישרו את פסק-דינו של האפיפיור תאודורוס השני בהענקת קבורה נוצרית לפורמוסוס, אלא גם במועצה שהתקיימה ברוונה נקבע כי יש לשרוף את רישומי הסינוד של האפיפיור סטפנוס השישי. תיאורים היו אסורים, ואלה של אנשי הכמורה שהודחו על ידי סטפנוס הוחזרו לתפקידים שמהם הוא דחה אותם. המנהג של גזל ארמונות הבישופים או האפיפיורים עם מותם נצטווה להיפסק גם על ידי השלטונות הרוחניים וגם הזמניים.

כדי לשמור על עצמאותם, שאויימה על ידי הגרמנים, קראו הסלאבים של מוראביה ליוחנן לתת להם היררכיה משלהם. תוך התעלמות מתלונות ההיררכיה הגרמנית, יוחנן אישר את הקידוש של מטרופולין ושלושה בישופים לכנסיית המורבים.

מאחר שמצא כי רצוי לבסס את הקשרים בין האימפריה לבין האפיפיורות, העניק יוחנן התשיעי תמיכה ללמברט מספולטו בהעדפתו של ארנולף מקרינתיה במהלך הסינוד של רומא, וכן גרם למועצה לקבוע כי מעתה ואילך צריך לקדש את האפיפיורים רק בנוכחות הנציגים הקיסריים. מותו הפתאומי של למברט ניפץ את התקווה שהברית הזאת הבטיחה.

יוחנן התשיעי נפטר בשנת 900, ובמקומו נבחר בנדיקטוס הרביעי לאפיפיור.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-9
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-10
קטגוריה:ילידי המאה ה-9
קטגוריה:נפטרים ב-900
פיין רידג' (שמורת האינדיאנים)

פיין רידג היא שמורת אינדיאנים גדולה, הממוקמת בדקוטה הדרומית. השמורה הוקמה ב-2 במרץ 1889 בפינה הדרום-מערבית של דקוטה הדרומית בסמוך לגבול עם נברסקה. שטח השמורה הוא כ-8,984 קמ"ר (גדולה יותר מדלאוור ורוד איילנד יחד).

רק כ-340 קמ"ר של השמורה מתאימים לעיבוד חקלאי. בהתאם למפקד האוכלוסין של שנת 2000, מתגוררים בשמורה 15,521 אינדיאנים. לפי מחקר שבוצע על ידי אוניברסיטת המדינה של קולורדו, מתגוררים בשמורה כ-30 אלף אנשים. הערכה זו מקובלת על השלטונות.

תוחלת החיים של תושבי השמורה היא מהנמוכות בארצות הברית - 48 שנים לגברים ו-52 שנים לנשים.

בשמורה התרחשו מספר אירועים היסטוריים, ביניהם "טבח וונדד ני" ב-1890, שבו נהרגו כ-300 אינדיאנים. בשנות ה-70 של המאה ה-20 פעלה בשטח השמורה קבוצה צבאית פרטית, שומרי האומה של אוגללה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שמורות אינדיאנים
רומן בזוס

רומן אנטוליוביץ' בזוס (; נולד ב-26 בספטמבר 1990 בקרמנצ'וג) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדות הקשר בקבוצת אומוניה ניקוסיה מהליגת העל הקפריסאית ובנבחרת אוקראינה.

== קריירה ==
בזוס החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון הכדורגל קרמן קרמנצ'וג מהליגה האוקראינית השנייה. הוא גדל במחלקת הנוער שלה וב-2006 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. כשהיה בן 19 עבר לקבוצת וורסקלה פולטבה מליגת העל של אוקראינה. בוורסקלה שיחק בעמדת חלוץ. היה שותף לזכייתה של וורסקלה בגביע אוקראינה בשנת 2009. בתום עונת 2011/2012 נבחר לשחקן הצעיר הטוב ביותר בליגה האוקראינית.

בשנת 2013 חתם על חוזה ל-5 שנים בקבוצת הצמרת האוקראינית דינמו קייב. אבל, כעבור שנתיים, נמכר כרטיס השחקן שלו לקבוצת דניפרו. לאחר עונה אחת בדניפרו - עבר לשחק בבלגיה, בקבוצת סנט טרוידן מליגת העל הבלגית. הוא חתם על חוזה לשנה אחת, אך בסופו של דבר שיחק 3 שנים בקבוצה. בשנת 2019 עבר לקבוצת גנט. באוגוסט 2022 חתם באומוניה ניקוסיה הקפריסאית.

==נבחרת==
בשנת 2010 זומן בזוס לנבחרת הצעירה של אוקראינה. הוא שיחק 13 משחקים במדי הנבחרת הצעירה והבקיע 5 שערים.

בנבחרת הלאומית של אוקראינה משחק בזוס מאז נובמבר 2011. משחקו הראשון במדי הנבחרת היה משחק ידידות מול . את שערו הראשון במדי הנבחרת הבקיע ב-7 ביוני 2013 במהלך משחק ידידות מול .

==תארים==
* הגביע האוקראיני: 2009, 2014
* הגביע הבלגי: 2021/2022

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני וורסקלה פולטבה
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני גנט
קטגוריה:כדורגלני סנט טרוידן
קטגוריה:כדורגלני אומוניה ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:ספורטאים זרים בקפריסין
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1990
חוות הרוח הימית אנהולט

מראה חלק מהטורבינות בתחנה
חוות הרוח הימית אנהולט היא חוות רוח דנית הממוקמת במצר קטגט שבין דנמרק לשוודיה. לחווה, שנחנכה ב-2013, כושר ייצור חשמל של 400 מגוואט וככזו היא מחוות הרוח הימיות הגדולות ביותר בעולם.

==הקמת התחנה==
ממשלת דנמרק יזמה את הקמת החווה ב-2008. למכרז על הקמתה ניגשה רק חברה אחת, DONG Energy (נקראת כיום Orsted), ככל הנראה בשל לוח הזמנים המצומצם להקמת החווה על פי המכרז והסנקציות שנקבעו על הפרתו. מאידך הציע המכרז תשלום גבוה יחסית לחוות רוח אחרות עבור החשמל שייוצר בה. הזיכיון להקמת החווה ניתן לחברה ב-2010.

הקמת החווה החלה ב-31 בדצמבר 2011 ונפתחה רשמית שבועיים אחר כך. ההקמה נעשתה באמצעות 100 כלי שיט שונים ובעבודת 3,000 איש. תחילה הוקמו היסודות הימיים לטורבינות הרוח. על גבי היסודות הוצבו מגדלים ועליהם הטורבינות. הטורבינה הראשונה הותקנה בחווה בראשית ספטמבר 2012. במאי 2013 הפכה החווה לגדולה בדנמרק עם התקנת הטורבינה ה-59 מתוך 111. ב-19 במאי 2013 הסתיימה התקנת כל הטורבינות, וכולן הושמשו בחודש שלאחר מכן. בשיא התהליך הותקנו מגדל וטורבינה שלמה בתוך שבע שעות. במקביל הונחה רשת הכבלים התת-ימית להולכת החשמל מהטורבינות אל היבשה שממערב לחווה. כבל מהתחנה מספק חשמל גם לאי אנהולט. החווה נחנכה ב-4 בספטמבר 2013. עלות הקמתה הגיעה ל-1.65 מיליארד דולר.

==תיאור התחנה==
התחנה ממוקמת כ-115 קילומטר מצפון מערב לקופנהגן וכ-15 קילומטר ממערב לאי אנהולט . היא כוללת 111 טורבינות רוח, שתבנית הפריסה שלהן היא כשל טרפז גבוה, שבסיסו פונה לדרום-מזרח. תבנית בלתי שגרתית זו נקבעה בהתאם למשטר הרוחות במקום זה והיא העלתה את הספק התחנה ב-1.5%. אורך הטרפז הוא 20 קילומטר ורוחבו המקסימלי חמישה קילומטרים. שטח החווה שקול לפי ארבעה משטח האי אנהולט.

מגדלי הטורבינות ניצבים על יסודות שנקבעו במים שעומקם 14 מטר. בכל טורבינה, מתוצרת חברת Siemens Wind Power, שלושה להבים שמשקל כל אחד מהם הוא 18 טון. קוטר מעגל הסיבוב של הלהבים הוא 120 מטר. גובה כל מגדל טורבינה הוא 81.6 מטר, וביחד עם הלהבים - 141.6 מטר. משקל כל יחידה (מגדל, טורבינה ולהבים) הוא כ-449 טון. הספק כל טורבינה הוא 3.6 מגוואט.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://orsted.com/en/Our-business/Offshore-wind/Our-offshore-wind-farms החווה], באתר חברת Orsted
** [https://orstedcdn.azureedge.net/-/media/WWW/Docs/Corp/COM/Our-business/Wind-power/Wind-farm-project-summary/Anholt_UK_2018.ashx?la=en&rev=3b2f175b341e4ca2b906bf2a2ff68c8f&hash=51B4609E53A631D29E0EF49936C33A84 דף מידע על החווה]

קטגוריה:חוות רוח
קטגוריה:דנמרק: מבנים
קטגוריה:דנמרק: כלכלה
קטגוריה:דנמרק: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:הים הצפוני
קרחון סאמודיווה

קרחון סאמודיווה או קרחון סאמודיבה (באנגלית: Samodiva Glacier ;בבולגרית: ледник Самодива) הוא קרחון הממוקם בחלק המזרחי של חצי האי צ'אוודאר, בארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.

הקרחון ממוקם ממזרח לכיפת הקרח טומבה, וממערב לקרחון פירין.

הקרחון מנקז את האזור שממזרח להר פנו לכיוון צפון-צפון מזרח, ונשפך אל מפרץ קרטיס, מערבית לנקודת סיפליין.

אורכו של הקרחון 3.7 קילומטרים ורוחבו 1.8 קילומטרים.

== היסטוריה ==
=== גילוי הקרחון ===
הקרחון מופה לראשונה על ידי סקר בריטי בשנת 1978.

=== מקור השם ===
הקרחון נקרא על שמו של הכפר סאמודיווה (Самодива) שבדרום בולגריה. השם אושר ב-3 ביוני 2010.

== לקריאה נוספת ==
* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=18701&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR קרחון סאמדיווה] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-60.83075065612792,-64.08821658124717,14&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור הקרחון, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix

== הערות שוליים ==

סאמודיווה
סאמודיווה
סאמודיווה
גריגול חאנדזתלי

גרִיגוֹל חַאנדזתֶלִי ( או גרגורי מחַאנדזתָה (759 – 5 באוקטובר 861) היה דמות כנסייתית גאורגית בולטת, ומייסד ומנהיג קהילות נזירים רבות בטאו קלארג'תי , אזור היסטורי בדרום-מערב גאורגיה.

גריגול, שנולד למשפחה אריסטוקרטית בכארתלי, עזב את ביתו כשהיה צעיר והפך לנזיר באזור קלארג'תי (כיום בצפון-מזרח טורקיה), האזור היחיד בגאורגיה שהיה ללא נוכחות ערבית. לאחר שהות קצרה במנזר אוֹפִּיזָה , הוא ייסד מנזר משלו בחַאנדזתָה אשר תוך זמן קצר משך אליו מספר הולך וגדל של נזירים. הוא ייסד מספר מנזרים נוספים בקלארג'תי ונבחר כארכימנדריט שלהם. המנזרים והסקריפטוריום שלהם פעלו כמרכזי חוכמה נוצרית במשך מאות שנים ושיחקו תפקיד חשוב בהתפתחותה של תרבות לאומית גאורגית.

עם זאת בחר אשוט השני קורופלאטס , הנסיך שעמד בראש איבריה הבגרטידית, באַרטַאנוּגִ'י שבקלארג'תי, כמקום מושבו ומעוזו במאמציו לשמור על עצמאות ממלכתו מול המעצמות האזוריות, כמו הח'ליפות העבאסית או האימפריה הביזנטית. גריגול מילא תפקיד חשוב בגיוס הרגשות העממיים נגד הנוכחות המוסלמית בקווקז. השפעתו גברה כל כך עד שהצליח להשפיע הן על החיים הפוליטיים והן על החיים הפרטיים של הנסיכים הגאורגים.

הקדוש גריגול מחאנדזתה האריך ימים נפטר בשנת 861, בגיל של מעל 100 שנה , מוקף חסידיו ותלמידיו. הכנסייה הגאורגית מציינת את זכרו ביום מותו ב-18 באוקטובר. סיפורי חייו לוקטו ביצירה הגיוגרפית שכתב גיאורגי מֶרצ'וּלֶה בשנת 951.
אמיסוס , גריגול מחאנדזתה ותומאס הקדוש]]

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קדושים גאורגים
קטגוריה:טאו-קלארג'תי
קטגוריה:ילידי 759
קטגוריה:נפטרים ב-861
קלמנס הרביעי

שלט האצולה האפיפיורי של קלמנס הרביעי
קלמנס הרביעי (בלטינית: Clemens IV; 23 בנובמבר 1190 – 29 בנובמבר 1268) היה האפיפיור מ-5 בפברואר 1265 עד מותו. נולד בשם גי פוקואה.

== ביוגרפיה ==
===ראשית חייו===
גי פוקואה נולד בעיר סן-ז'יל בצרפת לעורך דין מצליח, פייר פוקואה ולמרגריט ריפי. בגיל 19 התגייס כחייל להילחם במורים בספרד. לאחר מכן הוא המשיך את לימודי המשפטים בטולוז, בורז' ואורליאן, והפך לפרקליט ידוע בפריז. בתפקידו האחרון הוא שימש כמזכיר של המלך לואי התשיעי, שהשפעתו הייתה חייבת בעיקר על מינויו לקרדינל. הוא התחתן עם בתו של סיימון דה מלבויואה והיו לו שתי בנות. עם מותה של אשתו, הוא הלך בעקבות הדוגמה של אביו וויתר על החיים החילוניים עבור הכנסייה.

עלייתו הייתה מהירה. לאחר שכיהן כראש מנזר סן מגלוך, פריז, ולאחר מכן הוא הפך לכומר של סן ז'יל בשנת 1255. בשנת 1257 הוא מונה לבישוף של לה פוי, ובשנת 1259 הוא מונה לארכיבישוף של נרבון; ובדצמבר 1261 הוא הפך לקרדינל הראשון שמונה על ידי האפיפיור אורבנוס הרביעי, ראש הדיוקסיה של סבינה. הוא היה נציג האפיפיור באנגליה בין השנים 1262 ו-1264, ולאחר מכן מונה בשנת 1263 לראש בית הדין של הוותיקן.

===שלטונו===
לאחר מותו של אורבנוס הרביעי, הוא נבחר לאפיפיור ב-5 בפברואר 1265, ונטל את השם קלמנס הרביעי. בשנת 1264 חידש קלמנס הרביעי את האיסור על התלמוד שנחקק על ידי גרגוריוס התשיעי, ששרף אותו בפומבי בצרפת ובאיטליה. אף כי קלמנס לא גזר על שריפת התלמוד, הוא ציווה שיהודי אראגון ימסרו את ספריהם לצנזורה הדומיניקנית,. בשל סכסוך הגואלפים והגיבלנים לא היה יכול קלמנס להיכנס לרומא בגלוי, והוא נכנס אליה רק פעם אחת כשהוא מחופש. קלמנס שהה ברוב הזמן בצרפת, וכרת ברית עם שארל מאנז'ו. ב-26 בפברואר 1266 ניצח שארל בקרב בנוונטו (במחוז קמפניה באיטליה) את מנפרד, מלך סיציליה (בנו של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה) שנהרג בקרב זה, ובמהרה נפלה סיציליה בידיו. באפריל 1268 יצא קונראדין, בנו של קונראד הרביעי, מלך גרמניה, למערכה על מנת להשיב לעצמו את השליטה באיטליה, אך נוצח והוצא להורג בנאפולי ב-12 באוקטובר של אותה שנה. זמן קצר לאחר מכן, ב-29 בנובמבר 1268, מת קלמנס בוויטרבו, ובמקומו נבחר לאפיפיור גרגוריוס העשירי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אפיפיורים צרפתים
קטגוריה:צרפתים במאה ה-13
קטגוריה:נרבון: אישים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-13
קטגוריה:ילידי 1190
קטגוריה:נפטרים ב-1268
ניקולאוס הרביעי

שלט האצולה האפיפיורי של ניקולאוס הרביעי
ניקולאוס הרביעי (בלטינית: Nicolaus IV; 30 בספטמבר 1227 – 4 באפריל 1292) היה האפיפיור מ-22 בפברואר 1288 עד מותו.

== ביוגרפיה ==
===ראשית חייו===
ג'ירולמו מאשי ד'אסקולי (Girolamo Masci d’Ascoli) נולד ב-30 בספטמבר 1227 בעיר לישיאנו באיטליה, והוא הצטרף למסדר הפרנציסקנים בשלב מוקדם. בשנת 1272 הוא מונה לשופט מחוזי בדלמטיה, ובשנת 1274 מונה למנהל הכללי של המסדר. ב-12 במרץ 1278 הוא מונה לקרדינל של סנטה פודנציאנה, וב-12 באפריל 1281 מונה לבישוף-קרדינל של פלסטרינה.

===שלטונו===
לאחר מותו של קודמו הונוריוס הרביעי, נמשכו הבחירות כמעט שנה תמימה. זה קרה לא רק בגלל חילוקי דעות במועצת הקרדינלים, אלא גם בגלל מחלת המלריה, שבאותו זמן השתוללה ברומא, ואף עלתה לכמה מן הקרדינלים בחייהם, אולם בסוף ד'אסקולי נבחר לאפיפיור ב-22 בפברואר 1288 ושמו כאפיפיור היה ניקולאוס הרביעי. הוא היה הפרנציסקני הראשון שנבחר לאפיפיור; עם זאת, ניקולאוס השלישי היה גם הוא תומך נלהב של המסדר.

האפיפיור החדש המשיך במדיניות הסיציליאנית של קודמיו, והכריז על ויתורו של שארל השני, מלך נאפולי על כתר סיציליה, אולם מאוחר יותר שחרר אותו מכל התחייבויותיו, הכריז עליו כמלך סיציליה ונידה את אלפונסו השלישי, מלך אראגון. ב-18 במאי 1291 נפל הבסיס האחרון של הצלבנים בארץ הקודש, עכו, ובכך תמה תנועת מסעי הצלב של ימי הביניים. במהלך ארבע שנות כהונתו, ניסה ניקולאוס הרביעי לארגן מסע צלב חדש, אולם כל מאמציו נכשלו. ביום ראשון של הדקלים 1288 הוא קיבל את רבן בר צומה, נזיר נסטוריאני, שכשגריר של ארגון חאן מהשושלת האילח'אנית, עתיד היה ליצור ברית בין המונגולים בפרס לבין הנוצרים נגד הממלוכים.

ב-4 באפריל 1292 מת ניקולאוס הרביעי ברומא, וכעבור שנתיים נבחר במקומו סלסטינוס החמישי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-13
קטגוריה:ילידי 1227
קטגוריה:נפטרים ב-1292
אלכסנדר השני (אפיפיור)

אלכסנדר השני (בלטינית: Alexander II; 1010 בערך – 21 באפריל 1073) היה אפיפיור מ-1 באוקטובר 1061 ועד מותו.

== ביוגרפיה ==
===ראשית חייו===
אנסלמו דה בג'יו נולד במילאנו, ובשנת 1055 הוסמך ככומר. הוא השתייך למפלגה הרפורמית, שגם תמכה בו מאוחר יותר. לאחר מכן הוא מונה בישוף לוקה. באותו זמן הוא קידם בתור שליט האפיפיור התנועה הרפורמית המיליטנטית של פטריה. לשם כך הוא נסע בשנת 1057 עם הילדברנד ובשנים 1060/1061 נסע עם פטרוס דמיאנוס למילאנו, כדי להכריע בעימות בין ראשי הכנסייה המקומית, שבה היו נפוצים השוחד ונישואי הכמרים, לבין מתנגדיהם (סיעת "המתקנים", ברוח מנזרי קלוני) שביקשו להשיב את טוהר המידות על כנו.

=== שלטונו ===
ב-30 בספטמבר 1061 נבחר אנסלם לאפיפיור ולמחרת נערך טקס ההכתרה. התומך המשמעותי שלו היה הארכיבישוף הילדברנד, מאוחר יותר האפיפיור גרגוריוס השביעי. טקס ההכתרה נערך בכנסייה של סן פייטרו אין וינקולי בלילה, לאחר שהדרך למרגלות גבעת האסקווילין נחסמה על ידי יריבים. המעשה הזה ספג ביקורת לאחר מכן, ונטען כי אלכסנדר השתלט על האפיפיורות כמו גנב בלילה.

בתחילת שלטונו גינה אלכסנדר את הבישוף קאדאלוס מפארמה שמונה כאנטי-אפיפיור, שקרא לעצמו הונוריוס השני. במהלך הסינוד של מנטובה בשנת 1064 זכה אלכסנדר השני להכרה רחבה אחרי שהצעיד כוחות צבא בעזרת בעלי בריתו נגד קאדאלוס.

תחת כהונתו של אלכסנדר הכנסייה הקתולית זכתה להשפעה פוליטית ברמה האירופית. אלכסנדר השני תמך על ידי שליחים על העיר המוסלמית ברבסטרו בצפון ספרד. מספר שנים מאוחר יותר תמך אלכסנדר בוויליאם הכובש הנורמני וב. ויליאם הכובש היה קרוב משפחה של השליטים הנורמנים בדרום איטליה, רישאר מקפואה, רובר גיסקאר ורוג'רו הראשון, מלך סיציליה, ובמתיחות הפוליטית, שנבעה גם מהתקשרותו לנורמנים, התנגד האפיפיור למפלגה הקיסרית בגרמניה, ובמיוחד למלך הצעיר היינריך הרביעי, שהתכוון להתגרש מאשתו ברטה מסבויה, ואלכסנדר התנגד לכך בתוקף.
אלכסנדר השני (באמצע)
ב-21 באפריל 1073 מת אלכסנדר ברומא, וגרגוריוס השביעי נבחר לאפיפיור במקומו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים

קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-11
קטגוריה:נפטרים ב-1073
ג'ורג' סטיני

ג'ורג' ג'וניוס סטיני הבן (באנגלית: George Junius Stinney Jr.; 21 באוקטובר 1929 - 16 ביוני 1944) היה נער אפרו-אמריקאי שהורשע בגיל 14 ברציחתן של שתי ילדות בנות 7 ו-11 ובעקבות כך הוצא להורג בכיסא חשמלי. בשנת 2014 זוכה מהרצח לאחר שנקבע כי לא ניתן לו הליך משפטי הוגן. סטיני הוא האדם הצעיר ביותר בארצות הברית שנדון למוות עם תאריך לידה ופטירה ידוע.

== פרשת המשפט ==
סטיני, יליד פיינווד שבקרוליינה הדרומית, הואשם ברצח בטי ג'ון ביניקר בת ה-11 ומרי אמה תיימס בת השבע, שגופותיהן נמצאות במרס 1944 בעיירה אלקולו . המשטרה עצרה אותו, וטענה כי הודה בפני אנשי המשטרה שביצע את הרצח. תיעוד של ההודאה לא נמצא, מלבד הערות שסיפק אחד החוקרים. משפטו, שהתקיים בפני חבר מושבעים המורכב מאנשים לבנים בלבד, לא תועד. בתוך פחות מעשר דקות הכריעו המושבעים כי יש להרשיע אותו ברצח מדרגה ראשונה; השופט פיליף סטול סירב לשמוע את ערעורו. הוא הוצא להורג בכסא חשמלי באמצע יוני של אותה שנה. סטיני הוא האדם הצעיר ביותר שהורשע במשפט ונדון למוות וידוע תאריך לידתו ותאריך פטירתו.

ב-2004 החלו קבוצת עורכי דין ופעילים לדרוש חקירה מחודשת של התיק, ובשנת 2013 עתרה המשפחה בדרישה למשפט חדש. ב-17 בדצמבר 2014 בוטלה הרשעתו לאחר מותו, 70 שנה לאחר הוצאתו להורג, משום שנפסק כי הוא לא זכה להליך הוגן; לא ניתן לו ייצוג משפטי הולם והזכויות שמקנה התיקון השישי לחוקת ארצות הברית הופרו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nytimes.com/2014/12/22/opinion/charles-blow-pursuing-justice-for-all.html?mcubz=3&_r=0 כתבה] בניו יורק טיימס
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מורשעים ברצח בארצות הברית
קטגוריה:ילדים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: גזענות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1944