OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ז'יל גרן

ז'ול גֶרַן (בצרפתית: Jules Guérin; 14 בספטמבר 1860 - 10 בפברואר 1910) היה עיתונאי צרפתי אנטישמי, ממייסדי וראשי הליגה האנטישמית של צרפת ומעורכי השבועון הצרפתי האנטי-דרייפוסארי L'Antijuif .

== ביוגרפיה ==
ז'ול גרן נולד ב-14 בספטמבר 1860, במדריד, ספרד. לאחר מכן גדל בפריז, וכבר מגיל צעיר היה בעל דעות פוליטיות חריגות.

בשנת 1896 הוא השתתף בייסוד הליגה האנטישמית של צרפת, קבוצה שפעלה בעיקר בהפצת תעמולה אנטישמית.

בתחילת מרץ 1898 היה גרן בין הדוברים שתקפו את היהודים בנוגע לפרשת דרייפוס בכנס גדול בפריז, לצד צ'ארלס דבוס, אדוארד דובוק ומקס רגיס. הליגה שבה היה חבר הייתה מעורבת בהפגנות אנטישמיות רבות במהלך פרשת דרייפוס. בשנה זו גם הפך לעורך השבועון האנטישמי L'Antijuif, שבו הפיץ תעמולה נגד אלפרד דרייפוס.

בשנת 1899 תמך גרן בפול דרולד, פוליטיקאי צרפתי שניסה לארגן הפיכה שלטונית. בסופו של דבר הוא הואשם, יחד עם דרולד, בקשירת קשר נגד המדינה. גרן סירב להילקח למעצר והתבצר בביתו שברחוב שברול, עם קבוצת תומכים חמושים. לאחר 23 ימי מצור הוא נכנע בלית ברירה. המונח "פורט שברול" למצב מצור עדיין בשימוש בכמה מדינות דוברות צרפתית, ואפילו בקרב רשויות אכיפת החוק. הליגה שלו הוצאה מחוץ לחוק בנובמבר 1899, וגרן נכלא למשך עשר שנים.

גרן מת ב-10 בפברואר 1910, בהיותו כבן 70.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:עיתונאים צרפתים
קטגוריה:עורכי עיתונים צרפתים
קטגוריה:אנטישמיות בצרפת: אישים
קטגוריה:פרשת דרייפוס: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1860
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1910
מקס רז'יס

מקס רז'יס (בצרפתית: Max Régis; 8 ביוני 1873– מאי 1950) היה עיתונאי ופוליטיקאי צרפתי אנטישמי. נשיא הליגה האנטי-יהודית של אלג'יר.

הוא היה יליד אלג'יריה הצרפתית ופעל בה פוליטית, לאחר מסע פוליטי אנטישמי הצליח להיבחר בסוף שנות ה-90 של המאה ה-19 לראשות העיר אלג'יר ופרסם שורה של צעדים אנטי-יהודיים שבהם בכוונתו לנקוט. כעבור חודש הושעה מתפקידו והוחלף זמן קצר לאחר מכן. בתקופת משפט דרייפוס הנהיג עצרות אנטי-יהודיות וקריאתו "להשקות את עץ החירות בדם יהודים" התפרסמה.

לאחר הבחירות ב-1902 התמוססה הפוליטיקה האנטישמית בצרפת למספר רב של קבוצות ורז'יס נדחה לאלמוניות. לא ידועים פרטים רבים על קורותיו בשארית חייו, הוא מת כאלמוני ב-1950 באוט פירנה (Hautes-Pyrénées) 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנטישמיות בצרפת: אישים
קטגוריה:עיתונאים צרפתים
קטגוריה:ראשי עיריות בצרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1873
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1950
יוליאנה מניקומדיה

יוליאנה מניקומדיה (באיטלקית Giuliana di Nicomedia, בספרדית Juliana de Nicomedia; 286, קימה, האימפריה הרומית כיום באיטליה או ניקומדיה, האימפריה הרומית כיום בטורקיה - 305, ניקומדיה) מרטירית נוצרית.

==המסורות על החיים והמרטיריות של יוליאנה==
המידע על יוליאנה הוא מועט. ייתכן גם שמדובר בשתי קדושות נפרדות האחת "מערבית" מקימה שבאיטליה והשנייה "מזרחית" מניקומדיה שבטורקיה.

האזכור הראשון של יוליאנה הקדושה הוא ב"לוח המרטירים" (Martyrologium Hieronymianum) שנכתב כנראה כבר במאה הרביעית. לפי מקור זה יוליאנה נולדה בקימה שבקמפניה. יוליאנה זו מוזכרת שוב בכתבי האפיפיור גרגוריוס הראשון המספר על גבירה בשם ינואריה מאזור נאפולי שביקשה לקבל, ואף קיבלה, שרידי קדושים של יוליאנה לצורך הקדשת כנסייה שבנתה באחוזתה.

על פי מסורת המופיעה בכתבי בדה ונרביליס (תחילת המאה ה-8) יוליאנה נולדה בניקומדיה. היא הייתה בת לאב פגני בשם אפריקנוס. האב שידך אותה לסנטור בשם אלאוזיוס שהיה מקורב לקיסר יוליאנה סירבה לנישואים אלו מאחר שהמירה בסתר את דתה לנצרות. באותה תקופה הנצרות הייתה עדיין דת נרדפת באימפריה הרומית ויוליאנה עונתה והוצאה להורג. מסורת זו אינה מתייחסת למקום קבורתה. קיימת גם מסורת מרחיבה בה יש פרוט רב של סיפור חייה, מסכת העינויים וההוצאה להורג. על פי מסורת זו בתקופת הקיסר קונסטנטינוס השרידים של יוליאנה הועברו לפוזולי (Pozzuoli) שבאיטליה על ידי גבירה בשם סופרוניה. משם הועברו בתחילת המאה ה-13 לנאפולי.

קיימת גם מסורת מצפון ספרד לפיה שרידיה של יוליאנה הובאו במאה ה-10 לסנטיאנה דל מאר על ידי נזירים שהקימו שם מנזר, מנזר שלימים הורחב לכנסייה הקולגיאלית של סנטיאנה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.santiebeati.it/dettaglio/41250/ יוליאנה מניקומדיה באתר santie beati] 
* [http://www.newadvent.org/cathen/08555a.htm Catholic Encyclopedia יוליאנה מניקומדיה באנציקלופדיה הקתולית] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשים ברומא העתיקה
קטגוריה:קדושות נוצריות
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:ילידי 285
קטגוריה:נפטרים ב-304
פריץ שמנקל

פריץ פאול שמנקל (בגרמנית: Fritz Paul Schmenkel; נולד ב-14 בפברואר 1916 בשטטין, האימפריה הגרמנית – הוצא להורג ב-22 בפברואר 1944 במינסק, שבאוסטלנד) היה גרמני קומוניסט, חבר בתנועת ההתנגדות לנאציזם, שלחם עם הפרטיזנים הסובייטים בבלארוס במהלך המלחמה הפטריוטית הגדולה.

== ביוגרפיה ==
פריץ שמנקל נולד בשטטין (כיום שצ'צ'ין, פולין) בשנת 1916. אביו, פאול קראוס, היה פועל בניין בעל השקפות קומוניסטיות, שנרצח על ידי אנשי SA ב-1932. זה גרם לפריץ להצטרף לליגה הקומוניסטית הצעירה של גרמניה. הוא עבד בכמה עבודות לפני שגויס לוורמאכט בדצמבר 1938. שם, הוכשר להיות חייל בחיל הארטילריה. עם זאת, בשל חוסר המשמעת והתנגדותו לנאציזם נשלח לכלא מספר פעמים. לאחר שערק מהצבא שוב ושוב, הוא לבסוף נידון ל-18 חודשי מאסר על ידי בית משפט צבאי, אותם ריצה בכלא צבאי בטורגו. עם זאת, בחודש יולי 1941, לאחר תחילת מבצע ברברוסה, גרמניה הנאצית תקפה את ברית המועצות והוא התנדב להצטרף ללחימה הגרמנית בחזית המזרחית והוא שוחרר מהכלא. בנובמבר 1941 למרות זאת, הוא ערק מהצבא והסתתר ליד הכפר פודמושה, שבמחוז המשנה יארצב, במחוז סמולנסק. משם, הוא התקרב אל יחידת הפרטיזנים הסובייטים "מוות לפשיזם", הסביר את רצונו להצטרף לפרטיזנים. לאחר ההכרות הראשונית ואחרי חשדות וחקירות, הוא זכה סוף סוף באמון הפרטיזנים כשהרג חייל גרמני שניסה להצית את מטה הפרטיזנים. הוא הורשה להצטרף לפרטיזנים, שהעניקו לו את הכינויים "איוואן איוואנוביץ" ו"וניה".

עד מהרה שמנקל הוכיח את עצמו כבעל ערך עבור הפרטיזנים; לבוש מדים גרמניים כשהוא מתחזה לגנרל בוורמאכט, שמנקל הוביל גדודים של הצבא הגרמני אל מארבי הפרטיזנים. מה שעזר לפרטיזנים ללכוד בשבי יחידות שלצוות של חיילי הוורמאכט, כמו גם תחמושת ומזון. מהר מאוד הוא התקדם בדרגות בשורות הפרטיזנים. במרץ 1943, הוא הובא למוסקבה על ידי הצבא האדום, שם הוענק לו עיטור הדגל האדום וקיבל הכשרה צבאית. הוא מונה לסגן מפקד יחידת החבלה המודיעינית "שדה" והקצה לבצע משימות מיוחדות באזור הצפוני של העיר אורשה. בדצמבר 1943, עם זאת, שמנקל נפל למארב הגרמנים והוסגר לידי רשויות הכיבוש הנאצי. הוא הובא מינסק ונידון למוות על ידי בית משפט צבאי גרמני ב-15 בפברואר 1944 והוצא להורג על ידי כיתת יורים, שבוע מאוחר יותר.

== מורשת ==
לפריץ שמנקל הוענק לאחר מותו תואר גיבור ברית המועצות ועיטור לנין ב-1964.

רחוב בעיר נלידובו, שבמחוז קלינין (כיום מחוז טבר), נקרא על שם פריץ שמנקל בשנת 1965. ב-1976, רחוב קרלהורסט בברלין שונה ל-Ftirz-Schmenkel-Straße; עם זאת, שם הרחוב שונה אחר כך ל-Rheinsteinstraße ב-1992. רחובות על שמו עדיין קיימים בלייפציג ובטורגו. לוח הנצחה הושם על בית בכיכר הניצחון במינסק, שבו הוא נידון למוות על ידי הגרמנים ב-1944.

סרט עלילתי אודותיו בשם "אני רוצה לראות אותך (Ich will euch sehen"), הופק ב-1978.

== חייו האישיים ==
שמנקל היה נשוי לאירמה שיפר. ביחד, היו להם שלושה ילדים: בן האנס, ושתי בנות, אורסולה וכריסטה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קומוניסטים גרמנים
קטגוריה:אנשי הוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:פרטיזנים סובייטים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1916
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1944
אנגון

אנגון צ'יפטה ססמי (באנגלית: Anggun Cipta Sasmi; נולדה ב-29 באפריל 1974) היא זמרת, כותבת שירים ומנחת טלוויזיה צרפתייה ילידת אינדונזיה.

== קורות חיים ==
היא נולדה בג'קרטה, והחלה להופיע כשהייתה בת 7. שנתיים לאחר מכן הקליטה אלבום שירי ילדים. אלבומה הרציני הראשון, בהשפעת הרוק, יצא בשנת 1986 והיא בת 12. שירה "Mimpi" משנת 1989 היה ללהיט ענק. לאחר צאתו הוציאה סינגלים נוספים ושלושה אלבומי אולפן, שמיצבו אותה כאחת מכוכבות הרוק הגדולות של שנות ה-90 באינדונזיה.

עזבה את אינדונזיה בשנת 1994 בניסיון לקדם את הקריירה הבינלאומית שלה. לאחר שנתיים של ניסיונות כושלים, פגשה את המפיק אריק בנזי וחתמה בסוני מיוזיק אנטרטיינמנט. אלבומה הבינלאומי הראשון, שיצא בשנת 1997 ונקרא "Snow on the Sahara", מכר עותקים רבים ב-33 המדינות שבו פורסם. מאז הוציאה שישה אלבומי אולפן נוספים ופסקול לסרטה של סוסנה בייר "אהבות פתוחות" (2002). סינגלים רבים שלה נכנסו לראשי מצעדי הפזמונים בארצות הברית ובאירופה. בשנת 2012 ייצגה את צרפת באירוויזיון 2012 בבאקו שבאזרבייג'ן עם השיר "Echo (You and I)".

מלבד קריירת הזמר, הופיעה גם ב-"X Factor אינדונזיה" בשנת 2013 ובשנת 2015 ו-2017 שפטה ב-"Asia's Got Talent".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרות צרפתיות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:נציגי צרפת באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2012
קטגוריה:נשים אינדונזיות
קטגוריה:זמרות אינדונזיות
קטגוריה:אמניות אפיק רקורדס
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1974
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1974
הרוזנת היחפה

הרוזנת היחפה (באנגלית: The Barefoot Contessa) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 1954 בבימוי של ג'וזף ל. מנקייביץ' עם אווה גרדנר, המפרי בוגרט ואדמונד או'בראיין בתפקידים הראשיים.

אדמונד או'באיין זכה בפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר ובפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע.

ג'וזף ל. מנקייביץ' היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.

הסרט הופק באולפני צ'ינצ'יטה ברומא. העלילה מסופרת בקולו של בוגרט בצורת פלשבק.

==תקציר העלילה==
הארי דווס (המפרי בוגרט) הוא תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי העובד למען טייקון בשם קירק אדוארדס (וורן סטיבנס). אדוארדס מגיע למועדון לילה במדריד ביחד עם הארי ואיש יחסי הציבור שלו, אוסקר מלדון (אדמונד או'בראיין). אדוארדס מבקש להחתים לסרט שהוא עומד להפיק, רקדנית במועדן בשם מריה ורגאס (אווה גרדנר).

הארי מצליח לשכנע את מריה לחתום על חוזה לאחר שמלדון נכשל בכך. היא מספרת לו על ילדותה הקשה במלחמת האזרחים הספרדית בה נהגה ללכת יחפה בין ההריסות.

למרות התנגדות אמה, היא טסה להוליווד, מופיעה בהצלחה בכמה סרטים והופכת לכוכבת קולנוע מפורסמת ומבוקשת.

מריה אינה מרוצה מיחסו של אדוארדס ועוזבת אותו לטובת טייקון דרום אמריקאי בשם אלברטו בראוואנו (מריוס גורינג) ומבלה את זמנה משועממת בבתי קזינו במונטה קרלו וביאכטה שלהם.

הרוזן וינצ'נצו טורלטו-פבריני (רוסאנו בראצי) נוסע מחווילתו ברפאלו למונטה קרלו. בדרך הוא פוגש במריה רוקדת ביחד עם צוענים. מבטם נפגש והוא מתאהב בה במקום ועוקב אחריה עד לקזינו במונטה קרלו. הוא צופה בריב בינה לאלברטו, סוטר לאלברטו ולוקח את מריה.

וינצ'נצו מביא אותה לבית משפחתו ומציג אותה לפני אחותו האלמנה אלאונורה (ולנטינה קורטז). הוא מציע למריה נישואים למרות התנגדותה של אחותו.

מריה נענית לו כי היא רואה בכך מילוי שאיפה להפוך מנערה יחפה לרוזנת כמו סינדרלה.

לאחר הנישואים הוא מודיע למריה כי בעקבות פציעה קשה בחזית צפון אפריקה הוא נשאר אימפוטנט. מריה ממשיכה בקשר עם מאהב ונכנסת להיריון. היא מגיעה להארי ומספרת לו כי היא עומדת להודיע על כך לוינצ'נצו. הארי מזהיר אותה שזה מסוכן. מריה עוזבת אותו והארי רואה כי וינצ'נצו עוקב אחריה. הארי נוסע בעקבותיהם אך בהגיעו לביתם הוא שומע שתי יריות. וינצ'נצו יוצא עם מריה בידיו לאחר שהרג אותה ואת מאהבה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=f2mQJi3oQ_g קדימון לרוזנת היחפה], באתר יוטיוב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1954
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטים על שחקנים
קטגוריה:סרטי יונייטד ארטיסטס
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
מריו (סרט, 2018)

מריו (באנגלית: Mario) הוא סרט קולנוע שווייצרי משנת 2018 בבימויו של מרסל גיסלר.

==תקציר העלילה==
מריו ליתי (מקס הובאכר) הוא כדורגלן שווייצרי בנבחרת הנוער (עד גיל 21) של יאנג בויז ברן בעמדת החלוץ המרכזי, החולם על קריירה ככדורגלן מקצועי ומקווה לעלות לליגת הבוגרים. יום אחד מצטרף לקבוצה ליאון סלדו (אהרון אלטרס) שחקן חיזוק גרמני מהנובר, גם הוא חלוץ מרכזי, והשניים מוצאים עצמם מתחרים זה בזה על הבכורה בקבוצה. הנהלת הקבוצה מעוניינת לטפח את שניהם במקביל ומארגנת להם דירה משותפת. מריו וליאון מתקרבים, בין השניים מתרקמת מערכת יחסים רומנטית סודית והם מתאהבים זה בזה.

כאשר מתחילות לצוץ שמועות על היחסים בין השניים, הם מוצאים עצמם מנודים חברתית על ידי שאר חברי הקבוצה. על מנת שלא לסכן את הקריירה שלו, ובעצת הסוכן שלו, מריו מכחיש את הקשר הרומנטי שלו עם ליאון וכאליבי הוא מציג את חברת הילדות שלו ג'ני (ג'סי מורבק) כבת-זוגו. ליאון, לעומת זאת, לא עומד בלחץ והדבר משפיע על ביצועיו בקבוצה. בסופו של דבר, ליאון עוזב את המועדון וחוזר לגרמניה. 

על אף מצוקתו הנפשית, המתבטאת בין השאר בהפרעת שינה, מריו מצליח להתקדם והוא מתקבל לפ.צ. סנט פאולי בהמבורג. ג'ני עוברת לגור איתו בהמבורג ומעמידה פנים שהיא חברתו. לאחר מספר חודשים, ג'ני מתקשה להמשיך ולהעמיד פנים והיא "נפרדת" ממריו. מריו נוסע אל דירתו של ליאון ואומר לו שהוא חושב עליו כל יום. ליאון מספר לו שהוא אינו מוכן לחזור לחיות בשקר וכי כעת הוא עובר הכשרה להיות מהנדס קול ומשחק רק כדורגל חובבים. בן-זוגו החדש של ליאון מגיע אל הדירה, ומריו עוזב.

בסוף הסרט, מריו מבקיע את שער הניצחון במשחק חשוב, אך בעוד הקהל מריע לו - ניכר על פניו של מריו שהוא אינו מאושר.

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable" style="font-size:90%; line-height:1.2"
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! אודות הדמות
|-
| מקס הובאכר
| מריו ליתי
| כדורגלן שווייצרי בנבחרת הנוער (עד גיל 21) של יאנג בויז ברן
|-
| אהרון אלטרס
| ליאון סלדו
| כדורגלן גרמני מהנובר
|-
| ג'סי מורבק
| ג'ני אודרמט
| חברת ילדות של מריו
|-
| יורג פלוס
| דניאל ליתי
| אביו של מריו
|-
| דורו מופלר
| אוולין ליתי
| אמו של מריו
|-
| אנדראס מאטי
| פטר גהרלינג
| הסוכן של מריו
|-
|}

==פרסים==
{| class="wikitable" style="font-size:90%; line-height:1.2"
|-
! שנה
! פרס
! קטגוריה
! מועמד/ים
! תוצאה
|-
| rowspan="5" align="center" | 2018
| align="center" | FilmOut Festival Award
| align="center" | הסרט העלילתי הבינלאומי הטוב ביותר
| align="center" | מרסל גיסלר
| 
|-
| rowspan="4" align="center" | Swiss Film Prize
| align="center" | השחקן הטוב ביותר
| align="center" | מקס הובאכר
| 
|-
| align="center" | שחקנית המשנה הטובה ביותר
| align="center" | ג'סי מורבק
| 
|-
| align="center" | הסרט הטוב ביותר
| align="center" | מריו
| 
|-
| align="center" | התסריט הטוב ביותר
| align="center" | מרסל גיסלר, תומאס הס
| 
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי כדורגל
קטגוריה:סרטים בגרמנית
קטגוריה:סרטים שווייצריים
קטגוריה:סרטים הומוסקסואליים
וספה 50 ספציאל

וספה 50 ספציאל (באיטלקית: Vespa 50 Special, קרויה גם: Piaggio Vespa 50 Special) היא דגם של קטנוע מתוצרת יצרנית הרכב הדו-גלגלי פיאג'ו, ממשפחת המותג וספה, אשר יוצרה באיטליה בין השנים 1969–1983.

=="וספה 50 ספציאל"==

* דגם ה"וספה 50 ספציאל" הוצג לראשונה בסלון האופנועים של מילאנו ("EICMA" ), בשנת 1969

* מחיר היחידה בהשקה עמד על 139,000 לירה איטלקית

* מחיר היחידה בשנת 1975 (סדרה שנייה) עמד על 289,000 לירה איטלקית

* יוצרו 753,637 יחידות

==סדרות "וספה 50 ספציאל" ==
* סדרה ראשונה - יוצרה בין השנים 1969-1975, יוצרו 189,682 יחידות
* סדרה שנייה - יוצרה בין השנים 1975-1983, יוצרו 563,955 יחידות

==דגמי "וספה 50 ספציאל"==

* "V5A2T" (סדרה ראשונה, בין השנים 1969-1972))
* "V5B1T" (סדרה ראשונה, בין השנים 1972-1975)
* "V5B3T" (סדרה שנייה, בין השנים 1975-1983)

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="140">
קובץ:Vespa In Rome.jpg | "וספה 50 ספציאל" דגם "Elestart"
קובץ:Vespa a Todi.JPG | "וספה 50 ספציאל" דגם "Elestart" 
</gallery>

==ראו גם==
* קטנוע
* וספה
* וספה GTS
* וספה LX 150 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.vespa.com אתר מותג וספה הבינלאומי] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קטנועים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1969
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
קטגוריה:וספה
קטגוריה:כלי רכב דו-גלגליים
מרוץ 6 השעות של שאנגחאי

מרוץ 6 השעות של שאנגחאי הוא מרוץ סיבולת המתקיים במסלול הבינלאומי של שאנגחאי במסגרת אליפות העולם במרוצי סיבולת. המרוץ התקיים לראשונה בעונת 2012, כמרוץ האחרון בעונה. קבוצת טויוטה ניצחה את המרוץ שלוש פעמים, היצרן בעל מספר הזכיות הגבוה במרוץ.

==מנצחים==
{| class="wikitable" style="font-size: 90%;"
|-
! שנה
! מנצחים
! קבוצה
! מכונית
! מרחק
|-
| 2012
| אלכסנדר וורץ<br> ניקולה לפיר
| טויוטה רייסינג
| טויוטה TS030 הייבריד
| 1041.141 ק"מ
|-
| 2013
| אנדרה לוטרר<br> בנואה טרלוייה<br> מרסל פסלר
| אאודי ספורט
| אאודי R18 e-tron קוואטרו
| 1035.690 ק"מ
|-
| 2014
| אנתוני דיווידסון<br> סבסטיאן בואמי
| טויוטה רייסינג
| טויוטה TS040 הייבריד
| 1024.788 ק"מ
|-
| 2015
| מארק ובר<br> טימו ברנהרד<br> ברנדון הארטלי
| פורשה
| פורשה 919 הייבריד
| 921.219 ק"מ
|-
| 2016
| מארק ובר<br> טימו ברנהרד<br> ברנדון הארטלי
| פורשה
| פורשה 919 הייבריד
| 1062.945 ק"מ
|-
| 2017
| | אנתוני דיווידסון<br> סבסטיאן בואמי קאזוקי נאקג'ימה
| טויוטה רייסינג
| טויוטה TS050 הייבריד
|
|-
| 2018
| מייק קונווי קאמוי קוביאשי חוזה מריה לופז
| טויוטה רייסינג
| טויוטה TS050 הייבריד
|
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: ספורט מוטורי
שאנגחאי
קטגוריה:שאנגחאי: תחרויות ספורט
נבחרת סרביה בכדוריד

נבחרת סרביה בכדוריד היא הנבחרת לאומית של סרביה. לפני קבלת העצמאות, הסרבים היו חלק משמעותי בנבחרת יוגוסלביה בכדוריד. הנבחרת השתתפה בהצלחה במספר תחרויות בינלאומיות. היא הפסיקה להתקיים לאחר פירוק המדינה. בשנים 1996–2006 הנבחרת פעלה תחת השמות "נבחרת יוגוסלביה" ו"נבחרת סרביה ומונטנגרו".

בהתאם לדירוג של האיגוד הכדוריד העולמי, נכון ליולי 2018 הנבחרת מדורגת במקום השישי עם 177 נקודות

==הישגי הנבחרת==
{| class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed" width=60%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| אולימפיאדה || אליפות העולם || אליפות אירופה
|- align="center
| colspan="4" | נבחרת סרביה ומונטנגרו
|- align="center
| 1996|| לא עפילה|| ||align="center" bgcolor=cc9966|3
|- align="center
| 1997|| || 9||
|- align="center
| 1998|| || || 5
|- align="center
| 1999|| ||align="center" bgcolor=cc9966|3||
|- align="center
| 2000|| 4|| || 6
|- align="center
| 2001|| ||align="center" bgcolor=cc9966|3||
|- align="center
| 2002|| || || 10
|- align="center
| 2003|| || 8||
|- align="center
| 2004|| לא העפילה|| ||8
|- align="center
| 2005|| || 5||
|- align="center
| 2006|| || || 9
|- align="center
| colspan="4" | נבחרת סרביה
|- align="center
|2007|| || לא העפילה||
|- align="center
| 2008|| לא העפילה|| || לא העפילה
|- align="center
|2009|| || 8||
|- align="center
| 2010|| || ||13
|- align="center
|2011|| || 10||
|- align="center
| 2012||9|| ||align="center" bgcolor=silver|2
|- align="center
|2013|| || 10||
|- align="center
| 2014|| || || 13
|- align="center
|2015|| || לא העפילה||
|- align="center
| 2016|| לא העפילה|| ||15
|- align="center
|2017|| ||לא העפילה||
|- align="center
| 2018|| || || 12
|- align="center
| 2019|| || 18 ||
|- align="center
| 2020|| || || 20
|- align="center
| 2021|| לא העפילה || לא העפילה ||
|- align="center
| 2022|| || || 14
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.eurohandball.com/en/team/brp57jKxQyCybwFQ8LOWlQ/serbia/ דף באתר איגוד הכדוריד האירופי]
* [https://www.ihf.info/member-federations/serbia/119 דף באתר איגוד הכדוריד העולמי]

==הערות שוליים==

סרביה
קטגוריה:נבחרות סרביה
שמשון בן צדוק

רבי שמשון בן צדוק (נפטר בשנת ה'ע"ב) היה מגדולי תלמידי מהר"ם מרוטנבורג, בן המאה ה-13, חי לקראת סוף תקופת בעלי התוספות.

רבי שמשון שירת את מהר"ם מרוטנבורג בשנות שהותו בכלא ותיעד את תורתו ומנהגיו.

== ביוגרפיה ==
רבי שמשון בן צדוק נמנה עם תלמידיו המובהקים של מהר"ם מרוטנבורג. רבו, המהר"ם, ניסה לעזוב את גרמניה ולעלות לארץ ישראל. בשל כך, מהר"ם נאסר על ידי הקיסרות הגרמנית (בתקווה לקבל כופר גבוה מהקהילה היהודית עבור שחרורו) באשמת ניסיון הגירה, שהיה אסור ליהודים.

=== ספר תשב"ץ קטן ===

בעת שהותו במאסר נאסר על כל אדם לבקר את המהר"ם, אך בשלב מסוים הותר לתלמידו רבי שמשון לבקר אצלו לעיתים קרובות ולשהות במחיצתו, והוא תיעד את מנהגיו וחידושי התורה שלו. הנהגות והלכות שליקט מופיעות בספר תשב"ץ (ראשי תיבות: תשובות שמשון בן צדוק, המוכר בשם "תשב"ץ קטן" להבדילו מהספר תשב"ץ, שחיבר רבי שמעון בן צמח דוראן). הספר עצמו כנראה לא נערך בשלמותו על ידיו, שכן הוא עצמו מוזכר בו.

הספר כולל העתקות מתשובות מהר"ם, הלכות ששמע מפי המהר"ם, והנהגות שראה. רבנו פרץ ותלמידיו הוסיפו הגהות על תשב"ץ קטן.

=== הגהות מימוניות ===
ביחד עם תלמיד אחר, רבי מאיר הכהן מרוטנבורג, חיבר רבי שמשון את החיבור הגהות מימוניות על משנה תורה של הרמב"ם, חיבור שבו נערכו שיטות חכמי אשכנז ובעלי התוספות בנושאים הנדונים.

== ראו גם ==
* מהר"ם מרוטנבורג
* מאיר הכהן מרוטנבורג
* פרץ מקורביל
* הגהות מיימוניות
* בעלי התוספות

== לקריאה נוספת ==
* אפרים אלימלך אורבך, בעלי התוספות, כרך א
* מרדכי מרגליות, ערך "ר' מאיר (מהר"ם) מרוטנבורג", בתוך אנציקלופדיה לגדולי ישראל

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תלמידי המהר"ם מרוטנבורג
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-13
גן החיות של צ'סטר

[[קרנף הודי בגן]]
גן החיות של צ'סטר (באנגלית: Chester Zoo) הוא גן חיות גדול המצוי בצ'שייר, בריטניה. הגן הוקם ב-1931 בידי ג'ורג' מוטרשייד. גן זה אינו מקבל מימון ממשלתי אלא מ"האגודה הזואולוגית של צפון אנגליה" (the North of England Zoological Society).

בגן החיות מעל 200 מינים שונים ומעל 20,000 פרטים. בגן מבקרים רבים והוא גן החיות ההומה ביותר בבריטניה, לפי מגזין פורבס, גן זה נחשב לאחד מ-15 גני החיות הטובים בעולם ואחד הטובים בבריטניה. מספר המבקרים בו כאטרקציית חיות-בר הוא הגבוה ביותר בבריטניה, למעלה מ-2 מיליון מבקרים ב-2019.

משפחת מוטרשייד ניהלה משתלה בשאבינגטון, סמוך לקְרוּ. ג'ורג' מוטרשייד אסף בעלי חיים כגון לטאות וחרקים, שהגיעו עם צמחים אקזוטיים שייבא העסק. ביקור כנער בגן החיות בל ויו במנצ'סטר בשנת 1903 הגביר את עניינו ביצירת גן חיות משלו.
הוא נפצע במלחמת העולם הראשונה ושנים אחדות היה מרותק לכיסא גלגלים. אף על פי כן, אוסף החיות שלו גדל והלך והוא החל לחפש משכן מתאים לגן החיות שלו. הוא בחר בטירת אוקפילד שבאפטון-ליד-צ'סטר, אז כפר אך כיום פרבר של צ'סטר. ב-1930 רכש את הטירה ושטחיה תמורת 3,500 ליש"ט.
==מבנה==
מוטרשייד שאף לבנות גן-חיות ללא סורגי הברזל הויקטוריאניים המסורתיים, שכלאו את החיות מאחוריהם. הוא הושפע מרעיונותיו של קרל האגנבק, שהמציא את מושג גן החיות המודרני ומהייני היידיגר, חלוץ האתולוגיה.

בצ'סטר, השתמש מוטרשייד ברעיון של האגנבק לתעלות מים ומחפורות כתחליף לסורגי כלובים, ופרש את השימוש בהם על פני גן החיות כולו, לעיתים קרובות לגבי זנים, שלא עלו בשיקוליטו של האגנבק. לדוגמה, כששימפנזים שוחררו ב-1956 אל המכלאה החדשה שלהם בצ'סטר, קבוצה של איי דשא, הפרידה בינם לבין המבקרים לא יותר מרצועת מים ברוחב 3.6 מטרים. איש לא ידע אז אם שימפנזים יודעים לשחות. התברר שלא, וכיום איי השימפנזים הם אטרקציה מרכזית בגן החיות של צ'סטר.

בשנת 1986 הוקף הגן בגדר, בהתאם לחוק הרישוי לגני חיות משנת 1981.

הגן נגיש להליכת מבקרים לאורך התצוגות ומעל כמה מהן יש גשרים. בחלק מהפארק אפשר לנסוע ויש בו מסילת מונורייל, העוזרת להגיע לתצוגות בטווח קצר. בגן יש גנים מושקעים ומזרקות, קיוסקים, פארק שעשועים ומדשאות לילדים, פינת ליטוף וכמה מסעדות.

== תוכנית הרבייה והשימור של גן החיות ==
בגן החיות של צ'סטר יש מגוון חיות, שלפחות 155 מהן נמצאות בסכנת הכחדה ברמה זו או אחרת. חלק חשוב מתוכנית העבודה בגן הוא ניסיונות רבייה, בעיקר בבעלי חיים בסכנת הכחדה. לצורך זה מתקיימת תוכנית חילופים עם גני חיות אחרים בעולם. לכמה חיות יש תוכנית שימור מיוחדת, שבסיומה הן אמורות לשוב לטבע; ביניהן: תאו היער, יגואר, קקדו, חנק עצים מלגשי, ראם הצבי, קרנף צר-שפה, אמזונה, קלאו, טיגריס סומטרה ושועל-מעופף רודריג. עוד יש בגן ביתני זוחלים וחרקים, ציפוריה לעופות טרופיים, מכלאות לפרסתנים שונים ובריכה של אריות ים.

ב-11 ביולי 1978 נולד בגן החיות הפיל מוטי, פיל שהיה תוצאת רביית כלאיים של פיל אפריקני ופיל אסייתי. הוא מת לאחר עשרה ימים.

על גן החיות של צ'סטר נעשו סדרות כמו "גן החיות שלנו" ו"החיים הסודיים של גן החיות" (The Secret Life of the Zoo).
" />

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

צ'סטר
קטגוריה:צ'שייר
כיבוש השמים (מיני-סדרה)

כיבוש השמים (באנגלית: David Attenborough's Conquest of the Skies 3D) היא מיני-סדרת טבע תיעודית תלת מימדית בת 3 פרקים שהופקה על ידי ה-BBC ושודרה בינואר 2015. סדרה זו עוסקת בבעלי חיים מעופפים שונים והתפתחותם במשך הזמן, ומוצגת עם הדמיית תלת-מימד מושקעת. מגיש הסדרה הוא החוקר ויוצר סרטי הטבע הבריטי דייוויד אטנבורו.

בישראל הסדרה שודרה בתרגום עברי בתאגיד כאן 11.

==פרקי הסדרה==
#הראשונים לעוף: בפרק הראשון אטנבורו עוסק ביצורים הראשונים שהחלו לעוף - החרקים. בפרק נראה לרווה של שפירית טורפני, המשנה את צורתו לשפירית בוגרת בעלת 4 כנפיים ארוכות, חיפושיות גדולות בעלות חיפוי קשה על כנפיהם, הנפתח בשביל התעופה, פרפרים בעלי כנפיים מגודלות וצבעוניות וזבובים המעופפים בעזרת בוכנות קטנות העוזרות להם מעוף בצורה ייחודית ואווירודינמית.
#תחרויות: בפרק זה נראים ראשוני החולייתנים שהחלו לעופף לאחר החרקים. מכיוון שהחרקים לא יכלו לגדול מאוד השמיים נותרו זירה חסרת שליטים במשך זמן רב. כמה חיות מסוגלות לדאות עם קרומי דאייה כמו חרדון דואה, צפרדע מעופפת או סנאים דואים, אך לא באמת יכולים להתרומם לאוויר. בדימוי תלת-מימד נראית שפירית פרהיסטורית שנחטפת בידי דימורפודון, אחד הפטרוזאורים שהחלו לעוף בטריאס וגדלו עד לגודל הקוואצלקואטלוס - המעופף הגדול ביותר שהיה מעולם. הפטרוזאורים חלקו את עולמם עם דינוזאורים קטנים כמו מיקרורפטור שדאה בין העצים והארכאופטריקס שהיה ראשון העופות. עופות מסוימים עפים בדומה לעופות הקדומים, כמו ברבורים שרים הדואים על אוויר חם. יחד איתם החלו לעופף כמה יונקים שהבולטים מביניהם הם העטלפים ששרדו לאחר הכחדת הדינוזאורים והעופות החלו להתחרות איתם. נראה עיטם לבן חזה בציד של עטלפי פרי ענקיים.
#המנצחים: פרק זה מציג את שליטי האוויר הגדולים - העופות. הפרק מציג נשרים דואים בספרד, בז נודד ברומא לוכד זרזירים מסתחררים, קוליברי באקוודור עם תעופתו המיוחדת ותנשמת מצויה באנגליה לוכדת מכרסמים. אטנבורו מסכם שהחרקים היו הראשונים שהחלו לעוף, הפטרוזאורים היו החולייתנים הראשונים שעפו והיו לגדולים שבמעופפים, אך חלקו את השמיים עם דינוזאורים מנוצים ולאחר שאלה נכחדו העופות והיונקים המעופפים - העטלפים נלחמו ביניהם על השליטה והעופות ניצחו, אף שהמלחמה נמשכת עד היום, עם המצאת המטוסים האנושיים.
#עשיית הסדרה: פרק מיוחד של מאחורי הקלעים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:דייוויד אטנבורו
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:תוכניות טבע
קטגוריה:תוכניות תעודה של ה-BBC
אלסנדרו מירסי

אלסנדרו מירסי (באיטלקית: Alessandro Miressi; נולד ב-2 באוקטובר 1998) הוא שחיין איטלקי, אלוף אירופה (גלאזגו 2018) ושיאן איטליה במשחה ל-100 מטר חופשי.

== ביוגרפיה ==
מירסי נולד וגדל בטורינו.

===2018===
====אלוף אירופה====
באליפות אירופה שנערכה בגלאזגו, בריטניה באוגוסט 2018 זכה מירסי ב-3 מדליות, אחת מכל סוג. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.01 שניות, לפני דנקן סקוט מבריטניה (48.23 שניות) ומדי מטלה מצרפת (48.24 שניות), מדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 3:12.90 דקות, אחרי רוסיה (3:12.23 דקות) ולפני פולין (3:14.20 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 46.99 שניות, המהירה באליפות כולה ומדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב בשיא לאומי חדש של 3:44.85 דקות, אחרי בריטניה שקבעה שיא אירופה חדש של 3:40.18 דקות ורוסיה (3:42.71 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.60 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי משולב בתוצאה של 3:24.94 דקות, כשחיין שני הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.38 שניות ובמשחה ל-50 מטר חופשי הוא קבע במוקדמות תוצאה של 22.34 שניות שדירגה אותו במקום 12 כללי אך שלישי מבין האיטלקים ולכן לא יכל להמשיך לשלב חצי הגמר.

שלושה ימים לאחר האליפות, בתחרות שנערכה ברומא קבע מירסי במשחה ל-100 מטר חופשי שיא איטליה חדש של 47.92 שניות, שיפור לשיא בן השנתיים של לוקה דוטו (47.96 שניות).

== שיאים אישיים ==
===בריכה אולימפית===
* 50 מטר חופשי: 21.94 שניות (2018)
* 100 מטר חופשי: 47.92 שניות (2018) שיא איטליה
* 200 מטר חופשי: 1:48.77 דקות (2015)

===בריכת 25 מטר===
* 50 מטר: 21.68 שניות (2017)
* 100 מטר חופשי: 46.84 שניות (2017)
* 200 מטר חופשי: 1:44.50 דקות (2017)

==ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים איטלקים
קטגוריה:אלופי אירופה בשחייה
קטגוריה:שחיינים איטלקים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:שחיינים איטלקים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1998
שיראזה הושיארי

החלון המזרחי של כנסיית [[סנט מרטין בשדות מאת שיראזה הושיארי]]
שיראזה הושיארי (בפרסית: شیرازه هوشیاری; נולדה ב-15 בינואר 1955) היא פסלת ואמנית מיצב איראנית.

== ביוגרפיה ==
הושיארי נולדה וגדלה בשיראז, איראן. היא עזבה ללונדון ב-1973, ולמדה בבית הספר לאמנות צ'לסי, בלונדון (1976–1979) ואז זכתה למענק כעמיתה בקולג' קארדיף לאמנות (1979–1980).

הושיארי עלתה למודעות הציבורית בשנות ה-1980. היא זוהתה עם פסלים צעירים אחרים בני דורה, כגון ריצ'רד דיקון ואניש קאפור, אך עבודתה נבדלה משלהם בשל ההשפעה הפרסית החזקה שבה. היא חלקה עם קאפור גישה רוחנית, עם אידאולוגיה שנשענה על דוקטרינה סופית מיסטית, ועל ג'לאל א-דין רומי, המשורר המיסטיקן הפרסי מהמאה ה-13, בנוסף לתחומים כמו פיזיקה ואמנות הרנסאנס. עבודתה כוללת ציור, פילם, עבודות מיצב, ופרויקטים אדריכליים. תמה מרכזית בעבודותיה היא הנטייה של היקום להתפרק, והרצון האנושי לייצבו.

ב-1994 הייתה הושיארי מועמדת לפרס טרנר. ב-2008, הותקנה עבודה שלה ושל פיפ הורן בחלון המזרחי של כנסיית St Martin-in-the-Fields בלונדון. עבודותיה של הושיארי כלולות באוספים ציבוריים ופרטיים רבים, ביניהם במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק, ובגלריית טייט בלונדון. ב-2005, ארגון האמנות Creative Time הזמין מהושיארי והורן עבודה עבור סדרת Creative Time Art on the Plaza,, במסגרתו הוצג המגדל המונומנטלי Breath בניו יורק. עבודתה נכללה גם בתערוכה של פרי דפטארי Without Boundary: Seventeen Ways of Looking, במוזיאון לאמנות מודרנית ב-2006, ובביאנלה של סידני, באוסטרליה, ב-2010.

ב-2005 (Veil), וב-2008 (Shroud), עבדה הושיארי עם האנימטור מארק הצ'ארד מ-Hotbox Studios כדי ליצור אנימציות עבור מיצבים בגלריית ליימן מופאן בניו יורק, וגלריית ליסון בלונדון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20110727091814/http://search.moma.org/?q=shirazeh+houshiary שיראזי הושיארי במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק]
* [http://www.tate.org.uk/servlet/ArtistWorks?cgroupid=999999961&artistid=1314&page=1 אוסף גלריית טייט]
* [https://web.archive.org/web/20090903071203/http://www.gac.culture.gov.uk/search/Artist.asp?maker_id=111347 אוסף ממשלת הממלכה המאוחדת]
* [http://www.lissongallery.com/#/artists/shirazeh-houshiary/ גלריית ליסון]
* [http://www.lehmannmaupin.com/#/artists/shirazeh-houshiary/ L גלריית ליימן מופן]
* [https://web.archive.org/web/20090209025651/http://www2.stmartin-in-the-fields.org/page/campaign/news/other.html כנסיית St Martin-in-the-Fields]
* [http://www.hotboxstudios.co.uk Hotbox Studios]
* [http://www.markhatchard.com/ מארק הצ'ארד]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמניות איראניות
קטגוריה:אמניות מיצב
קטגוריה:מהגרות מאיראן לממלכה המאוחדת
קטגוריה:ילידות 1955
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1955
היינריך לוסואו

[[בוריאס ואוריתיה, איור של היינריך לוסואו משנת 1880]]
היינריך לוסואו (בגרמנית: Heinrich Lossow; 10 במאי 1843 במינכן, ממלכת בוואריה – 19 במאי 1897 בשליסהיים, אוסטרו-הונגריה) היה צייר ומאייר ז'אנר גרמני, ויוצר פורנוגרפיה פורה בזמנו הפנוי.

== ביוגרפיה ==
אביו של היינריך לוסואו היה ארנולד הרמן לוסואו, פסל מעיר המדינה ברמן. הוא עבר למינכן בשנת 1820 כדי ללמוד אמנות על ידי הפסל ארנסט מאייר, ושם התחתן והוליד שלושה ילדים - קרל לוסואו ב-1835, פרידריך לוסואו ב-1837, והיינריך לוסואו ב-1843. לשלושת הבנים הייתה זיקה לאמנות. קארל הפך לצייר היסטוריה, ואילו פרידריך הפך לצייר חיות בר. היינריך עקף את שני אחיו בחשיבותו האמנותית.
הוא למד אומנות תחילה מאביו, ובהמשך מקארל פון פילוטי באקדמיה לאמנויות במינכן. לאחר מכן הוא נסע דרך צרפת ואיטליה כדי לשפר את כישורי האמנות שלו.

לוסואו אייר עבור מו"לים רבים, כולל עבור אחת המהדורות של יצירתו של ויליאם שייקספיר - נשות וינדזור העליזות.

מאוחר יותר בחייו הוא שימש כאוצר בארמון שלייסהיים שבמינכן.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:מאיירים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1843
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1897
NGC 3489

NGC 3489 היא גלקסיית עדשה בקבוצת הכוכבים אריה, הנמצאת במרחק של כ-28.9 מיליון שנות אור ממערכת השמש ושייכת לקבוצת אריה I. הגלקסיה נמצאת כ-3.7 מעלות ממערב-דרום-מערב לכוכב θ באריה וכ-12.5 מעלות ממזרח לכוכב הבהיר רגולוס. כ-3.2 מעלות ממערב-דרום-מערב לה נמצאות שלוש הגלקסיות M105, NGC 3384 ו-NGC 3389, ששתי הראשונות הן במרכז תת-קבוצת M96, שמהווה את חלקה המערבי של קבוצת אריה I, וכ-4.7 מעלות ממזרח לה נמצאת "שלישיית אריה" - הגלקסיות M65, M66 ו-NGC 3628, ששייכות לתת-קבוצת M66, שמהווה את חלקה המזרחי של קבוצת אריה I.

==היסטוריה==
לגלקסיה בהירות מדרגה 10.29 והיא התגלתה ב-8 באפריל 1784 על ידי האסטרונום ויליאם הרשל, וקיבלה את הציון II.101 בקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1786, כשהיא מתוארת כבהירה למדי, קטנה, ובעלת מרכז בהיר יותר משוליה. בנו, ג'ון הרשל, צפה בה גם כן מספר פעמים ורשם אותה כערפילית מספר 806 בקטלוג הערפיליות שפרסם בשנת 1833, בו הוא תיאר אותה כבהירה מאוד ועם מרכז שמתבהר בפתאומיות, אבל פעם אחת הוא תיאר אותה כקצת מאורכת ופעם אחרת כעגולה. הוא הכניס אותה לקטלוג הכללי של ערפיליות וצבירי כוכבים תחת הציון GC 2276 ובשנת 1888 ג'ון דרייר הכניס אותה לקטלוג הכללי החדש תחת הציון NGC 3489, כשהיא מתוארת כבהירה מאוד, גדולה למדי, מעט מאורכת ועם גרעין בהיר במרכזה.

== תכונות ==
גודלה הזוויתי של NGC 3489 הוא כ-3.5 דקות קשת, שממרחקה שקול לקוטר של קרוב ל-30,000 שנות אור, פחות משליש קוטרו של שביל החלב. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כ-5% ממסת שביל החלב, כאשר כ-70% ממנה, כ- מסות שמש היא מסת הכוכבים שבה, ושאר המסה היא של חומר אפל שטיבו אינו ידוע. נראה שבמרכז הגלקסיה נמצא חור שחור על-מסיבי שמסתו כ-6 מיליון מסות שמש, וייתכן שהוא יוצר גרעין גלקטי פעיל, שכן מרכז הגלקסיה מייצר קרינת X, אך מצד שני לא נמדדת ממנו קרינת רדיו חזקה שמאפיינת את רוב הגלקסיות המכילות גרעין גלקטי פעיל. ניתן להבחין בספקטרום פליטה חזק יחסית של חנקן, חמצן וגופרית מיוננים, ועל פי הרחבת דופלר של פסי הפליטה, נראה שהחומר נע סביב המרכז במהירות של כ-215 קילומטר בשנייה, ומשום כך הגלקסיה מסווגת כגלקסיית סייפרט מסוג 2.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גלקסיות עדשה
קטגוריה:קבוצת הכוכבים אריה
קטגוריה:קבוצת אריה I
קטגוריה:הקטלוג הכללי החדש
קטגוריה:גלקסיות סיפרט
דרך עמק פסגות

<br />

כביש עמק פסגות הוא כביש מקומי שתחומו מאזור בית אל לאזור פסגות. הדרך מכונה גם בשמות, "דרך התות", "ציר הזבל" ו"ציר בית אל פסגות". שם הדרך ניתן על פי המראה הגאוגרפי ועל פי מיקומו, הסמוך ליישוב פסגות שבבנימין.
תוואי הדרך עובר בסמוך לואדי שיבן.

הדרך ממוקמת צפונית-מזרחית לעיר רמאללה. הכביש נסלל עקב הצורך לחיבור בין אזור בית אל לאזור פסגות.

בצד כביש זה, בסמוך לצומת המוביל לאזור בית אל (על כביש 466), ישנה חניית עפר בסמוך למעיין שנקרא "עין שיבן" ומכונה גם בשם עין תות (בנימין).

כביש זה משרת בעיקר את תושבי בית אל, פסגות והסביבה.

בסמוך לכביש נמצאת מטמנה פלסטינית גדולה וחנייה של משאיות פינוי אשפה, ומכאן הכינוי "ציר הזבל".

בעבר הכביש נועד רק לנסיעה של רכב ביטחון, אך כיום גם כלי רכב פרטיים נוסעים בו.

קטגוריה:ישראל: כבישים
קטגוריה:יהודה ושומרון: תחבורה
קטגוריה:פסגות (יישוב)
יחסי סנט קיטס ונוויס – פקיסטן

יחסי סנט קיטס ונוויס הם יחסי החוץ שבין פדרציית סנט כריסטופר ונוויס לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.

== יחסים כלכליים ==
בשנת 2016, פקיסטן ייצאה לסנט קיטס ונוויס סחורה בשווי 17.9 אלף דולר אמריקאי וייבאה סחורה בשווי 36.9 אלף דולר אמריקאי. הייצוא הפקיסטני כולל תרופות, מוצרי טקסטיל, כלים רפואיים וציוד ספורט. הייבוא הפקיסטני כולל גרוטאות ברזל, שנאים חשמליים, חומרי צביעה מלאכותיים, מוצרים דנטליים.
== ייצוג ==

* פקיסטן אינה מיוצגת בסנט קיטס ונוויס, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* סנט קיטס ונוויס אינה מיוצגת בפקיסטן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

== הערות שוליים ==
יחסי בורונדי–פקיסטן

יחסי בורונדי–פקיסטן הם יחסי החוץ שבין הרפובליקה של בורונדי לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.

== יחסים כלכליים ==
בשנת 2016, פקיסטן ייצאה לבורונדי סחורה בשווי 242 אלף דולר אמריקאי וייבאה סחורה בשווי 12.3 מיליון דולר אמריקאי. הייצוא הפקיסטני כלל בעיקר תרופות, חוטי ברזל, כלים רפואיים, ציוד ספורט, מכונות וסבונים. הייבוא הפקיסטני מבורונדי כלל תה.

== ייצוג ==

* בורונדי אינה מיוצגת בפקיסטן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* פקיסטן אינה מיוצגת בבורונדי, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

== הערות שוליים ==
ישיבת ריגה

ישיבת ריגה הייתה הישיבה המרכזית והגדולה בלטביה. היא שכנה בעיר הבירה ריגה, והתקיימה מאז כינונה של לטביה העצמאית ב-1921 ועד ימי מלחמת העולם השנייה.

==רבני הישיבה==
ראש הישיבה ומייסדה, היה הרב מנחם מנדל זק, רבה של ריגה. בשנותיה הראשונות הוא העביר בה שיעורים קבועים ולאחר שהתבססה, היה לנשיא הישיבה. הוא וחתנו הרב ישראל משה כלאב העבירו את השיעורים המרכזיים לבחורים המבוגרים, בני ה"קיבוץ".

את השיעורים לבחורים הצעירים העבירו ברוטציה: הרב חיים דוד ברושטין, הרב ישראל צ'רניאק, הרב יצחק קובנט והרב אייזיק קנטור.

==לקריאה נוספת==
* זאב אריה רבינר, רבנים ואנשי תורה שנספו בשואה, בתוך: יהדות לטביה: ספר זיכרון, תל אביב, תשי"ג, עמ' 366–367 בהערה. 
* פלפול החברים : חדושי תורה מבני הישיבה דריגא, ריגה תרפ"ד

ריגה
קטגוריה:יהדות ריגה
התעמלות אירובית

צוות מתעמלים אירוביים מבצע פירמידההתעמלות אירובית היא אחת מענפי ההתעמלות. זהו ספורט תחרותי שמקורה בפעילות אירובית מסורתית, בה המתעמלים נדרשים לבצע דפוסי תנועה אירובית מורכבים, ברציפות ועוצמה גבוהה עם תיאום מדויק למוזיקה. על התרגיל להוכיח תנועה רציפה ומדייקת בשילוב תרגילי גמישות, כוח, אלמנטים אקרובטים ופרמידות מתחום ההתעמלות האקרובטית. הענף אינו ספורט אולימפי.

==היסטוריה==
מקורו של הענף בשנות ה-80 של המאה ה-20 בארצות הברית, אז נערכו תחרויות לאומיות ראשונות בענף. בשנת 1995, הפדרציה הבינלאומית להתעמלות הכירה בהתעמלות אירובית כענף התעמלות ומאותה השנה נערכות אליפויות עולם בענף. מאז שנת 1997, נכלל הענף במשחקי העולם, והחל משנת 1999 מתקיימות אליפויות אירופה בענף אשר נערכות אחת לשנתיים.

== חוקי התחרות ==
אורך המשטח עליו מופיעים המתעמלים הוא 7 מטרים בקטגוריית הצעירים ו-10 מטרים לבוגרים.

=== סוגי צוותים ===
בהתעמלות האירובית 7 קטגוריות:

# בודדים - בנים
# בודדות - בנות
# זוגות - בן + בת
# שלישיות - סוגי שילוב של בנים ובנות
# קבוצות - כל שילוב של בנים ובנות
# אירובי דאנס - שילוב בנים ובנות
# אירובי מדרגה - שילוב בנים ובנות

=== שיטת ניקוד ===
בתחרות, קיימות דרישות ספציפיות לגבי התלבושת, מספר אלמנטים שיבוצעו כל ידי המתעמלים, מספר ההקפצות בתרגיל, מספר האלמנטים שבוצעו על הקרקע ועוד.

כל הופעה נשפטת בשלושה תחומים: אמנותיות, דרגת קושי ואיכות הביצוע. צוות השופטים נותן ניקוד ומשכלל את הציונים על התרגיל. במידה וקיים תיקו בן המתחרים בציון המשוכלל, ציון איכות הביצוע הגבוה ביותר הוא המכריע.

=== אירובי תחת התאחדות ההתעמלות הבינלאומית ===
תחרויות התעמלות אירובית נערכות על ידיה התאחדות ההתעמלות הבינלאומית שהסדירה חוקה, שיטת ניקוד ומסדירה את כל חוקי התחרות. ב-1995, קיבלה ההתאחדות את ההתעמלות האירובית כענף התעמלות חדש ותחרותי. הספורט הפך למאורגן, וההתאחדות הסדירה קורסי שופטים ומאמנים וכן קיימה את אליפות העולם בהתעמלות אירובית, בפעם הראשונה בעיר פריז שבצרפת.

מטרת הענף היא להיכלל ברשימת ענפי הספורט האולימפיים.

== ראו גם ==
*התעמלות
*התעמלות מכשירים
*טרמפולינה
*פעילות אירובית

== לקריאה נוספת ==
* [http://www.gym.org.il/anaf.asp?id=n29 התעמלות אירובית] באתר איגוד ההתעמלות בישראל
* [http://www.fig-gymnastics.com/site/discipline.php?disc=9 התעמלות אירובית] באתר התאחדות ההתעמלות הבינלאומית

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sportaerobics-nac.com האגודה הבינלאומית להתעמלות אירובית] (ANAC)
* [http://www.fig-gymnastics.com/site/site/miniSiteNews?id=14712 התעמלות אירובית] באתר התאחדות ההתעמלות הבינלאומית (FIG)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התעמלות
קטגוריה:ספורט
מרטין ואן מאלה

מרטין ואן מאלה (בצרפתית: Martin Van Maele; 12 באוקטובר 1863 - 5 בספטמבר 1926), היה שם העט של מוריס פרנסואה אלפרד מרטין ואן מיאלה - מאייר צרפתי לספרות מהמאה ה-20. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו בתחום הספרות הארוטית והאזוטרית.

== חייו ומשפחתו ==
ואן מאלה נולד בקומונה של בולון סור סאן - עיר תעשייתית חשובה ליד פריז. אמו, וירג'יניה מתילדה ז'אן ואן מאלה הייתה ממוצא בלגי, ואביו, לואיס אלפרד מרטין ממוצא צרפתי שהיה חוקר, ומאוחר יותר מורה בביוקס - בית הספר לאמנות בז'נבה. שם העט שלו, מרטין ואן מאלה, הוא שילוב של שם משפחתו של אביו ושם הנעורים של אמו. בנוסף לשם זה, לעיתים השתמש גם בשם העט א. ואן טרויזם.

ואן מאלה התחתן עם מארי פרנסואז ג'נה. לבני הזוג לא היו ילדים. הוא נפטר ב-5 בספטמבר 1926 בגיל 62, ונקבר בבית הקברות של הקומונה ורנס-ג'רסי שבצפון צרפת.

== קריירה ==
רוב עבודותיו של ואן מאלה היו בבריסל ובפריז. עבודתו הידועה ביותר הורכבה בין היתר ממהדורה מאוירת של שיריו של המשורר פול ורלן. מהדורה זו פורסמה במהדורות קטנות וחשאיות של המו"ל הבריטי צ'ארלס קרינגטון. ההדפסים של המהדורה נחשבים גם הומוריסטיים וגם סאטריים, ולפעמים גם ציניים.

הקריירה של ואן מאלה החלה באיורים שלו עבור הסופר האנגלי הרברט ג'ורג' ולס על ספרו "האנשים הראשונים על הירח", שפורסם על ידי המו"ל הצרפתי פליקס ז'ובן בשנת 1901. הכותרת של הספר הפכה מאוחר יותר לסרט ראינוע קלאסי משנת 1902 מסוגת המדע הבדיוני בשם "מסע אל הירח" - סרט המדע הבדיוני הראשון בהיסטוריה, שבוים על ידי הבמאי ז'ורז' מלייס.

ואן מאלה גם אייר את חיבורו של אנטול פראנס "תאיס", בהוצאת צ'ארלס קרינגטון, גם הוא משנת 1901. 
בשנה שלאחר מכן, ובשנים מאוחרות יותר, עבד ואן מאלה כמאייר לתרגום של המו"ל פליקס ז'ובן לסדרת הספרים שרלוק הולמס. 

ואן מאלה נודע בעיקר בזכות איוריו הארוטיים הרבים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאיירים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1863
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1926
סנאי קרקע בלדינג

סנאי קרקע בלדינג (שם מדעי: Urocitellus beldingi) הוא מין של מכרסם קטן ממשפחת הסנאיים המצוי בהרי מערב אמריקה הצפונית בגובה 2,000 עד 3,600 מטרים מאגם טאהו עד הקינגס קניון.
== מאפיינים ==
אורכו של סנאי זה 230–300 מ"מ עם זנב קטן באורך 44–76 מ"מ ומשקלו עד 290 גרם בלבד. הסנאי חום-זהוב עם בטן בהירה ושיער הגב והזנב חום-קינמון. הוא בעל אוזניים קצרות וזנב קצר ועגלגל. לסנאי לחיים קטנות אך עיניים גדולות והוא מזדקף לעיתים קרובות על שניים.

סנאים אלה חיים במערב ארצות הברית במדינות: צפון אורגון, חלק קטן מוושינגטון, צפון קליפורניה, דרום-מערב איידהו, צפון ומרכז נבאדה וצפון יוטה. הם מעדיפים לחיות בשטחי ערבות עשב, פרריה ולמורדות הרים, אך לא ביערות צפופים וגם לא באזורים בהם הדשא קצר מדי. סנאים אלה צריכים שטח ראייה רחב כדי להבחין בטורפים מרוחקים.

תזונתם כוללת עלים, דשאים, אגוזים, פרחים, פטריות, שורשים, נבטים, חרקים, נבלות וחולייתנים קטנים. המזון נתפס בכפות הקטנות ונאכל בעמידה. סנאים אלה צריכים לאכול במשך כל הקיץ כדי לשרוד בעודם בתרדמת חורף בחורף הקר.

הסנאים משמשים טרף עיקרי לבעלי חיים רבים: שונר מצוי, זאב אפור, סמורים, גירית אמריקאית ועיטים. הסנאים חיים בקבוצות קטנות עם זקיפים העומדים על המשמר בחיפוש טורפים. כאשר זקיף רואה טורף מתקרב הוא שולח אותות אזעקה קוליים . אותו אלה מורכבים משני סוגים: הסוג הראשון מיועד ליידע על טורפים שאינם מהווים סכה מיידית, כמו חתולים המנסים לארוב לקרבנם. מהרגע שטורף כזה התגלה בדרך כלל הוא כלל איננו מאיים עליהם והם רק צריכים להיות ערניים. הסוג השני המופעל על טורפים מאיימים יותר כמו עיטים, היכולים לעוט עליהם בכל רגע והמסר מהאות הוא לברוח למאורות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קלינטון הארט מריאם
קטגוריה:סנאיי קרקע
קטגוריה:ארצות הברית: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים באגן הגדול
קטגוריה:בעלי חיים בהרי הרוקי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1888
ברווז שורק שחור-בטן

קבוצת ברווזים מהמין ברווז שורק שחור בטן 
ברווז שורק שחור-בטן (שם מדעי: Dendrocygna autumnalis) הוא מין של ברווז מהסוג ברווז שורק הנפוץ בדרום אמריקה הצפונית ובאמריקה הדרומית.
== מאפיינים ==
אורכו של הברווז 47–56 ס"מ ומשקלו 650–1020 גרם. הברווז בעל רגליים ארוכות ומקור ארוך ורחב בצבע ורוד. ראשו והחלק העליון של הצוואר אפור, עם עורף שחור והחלק התחתון של הצוואר והכנפיים חומים. החזה והחלק החיצוני של הכנפיים בצבע קרם, הבטן שחורה והרגליים ורודות.

ברווז זה נע עם ברווזים נוספים באגמים, נהרות וביצות טרופיים וסובטרופיים. הברווז פעיל בעיקר במשך הלילה, אך יאכל גם לאורך היום. הוא ניזון בעיקר מצמחי מים, רכיכות וחרקי מים והוא ניזון בעיקר מסינון על פני המים אך יודע לצלול.

== תת-מינים ==
* Dendrocygna autumnalis fulgens - תת-המין הצפוני המצוי מדרום ארצות הברית עד מערב פנמה. תת-מין זה גדול יותר מקרובו.
* Dendrocygna autumnalis autumnali - תת-המין הדרומי המצוי ממזרח פנמה דרומה עד ארגנטינה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ברווז שורק
קטגוריה:ברזיל: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
צפע מדברי

צפע מדברי (שם מדעי: Macrovipera deserti) הוא מין של נחש ארסי ממשפחת הצפעיים החי בצפון אפריקה במדבר סהרה של לוב, תוניסיה ואולי גם באלג'יריה, באזור הרי האטלס. לא ידוע על תת-מינים שלו. הוא מצוי בסוג צפע גדול, אך כמה חוקרים רואים בו קרוב של המין צפע הודי.
== מאפיינים ==
צפע זה מגיע לאורך 1.3 או 1.6 מטר. צבעו דומה לצבעי החול והוא בעל ראש גדול עם עיניים הפונות לצדדים. כמו רבים מקרוביו הוא ארסי מאוד, ומזכיר את המין הקרוב צפע מזרחי. הוא יכול להרוג אנשים שלא מקבלים טיפול, אך הארס מיועד להרוג טרף קטן כמו עכברים ולטאות ולעיתים אף נחשים אחרים.

הצפע מעדיף אזורי סלעים חמים, בהם יש חום ויובש אך גם הרבה צמחייה מדברית אשר מצוי בהם טרף.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1848
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אנדרסון
קטגוריה:צפעונים
קטגוריה:מרוקו: זוחלים
קטגוריה:אלג'יריה: זוחלים
קטגוריה:לוב: זוחלים
קטגוריה:תוניסיה: זוחלים
קטגוריה:הסהרה: בעלי חיים
שלושה דורות (סרט)

שלושה דורות (באנגלית: ) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2015, בבימויה של גבי דלאל, שנכתב על ידי ניקול בקווית' ודלאל. בסרט מככבים אל פנינג בתפקיד ריי - נער טרנסג'נדר (ftm) צעיר המגלה את זהותו המגדרית כגבר ורוצה לעבור תהליך להתאמה מגדרית, נעמי ווטס בתפקיד אימו מגי, סוזן סרנדון בתפקיד סבתו הלסבית דולי, טייט דונובן בתפקיד אביו קרייב וסם טראמל. הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו בשנת 2015, תחת השם "". הסרט עלה לאקרנים ב-5 במאי 2017 בהפצת The Weinstein Company.

==תקציר העלילה==

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable" 
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! אודות הדמות
|-
| אל פנינג || ריי || נער צעיר המגלה את זהותו המגדרית כגבר ורוצה לעבור תהליך להתאמה מגדרית
|-
| נעמי ווטס || מגי || אמא של ריי
|-
| סוזן סרנדון || דולי || לסבית, סבתא של ריי
|-
| טייט דונובן || קרייג || אבא של ריי
|-
| לינדה אמונד || פרנסיס ||
|-
| ג'ורדן קרלוס || ג'ייק ||
|-
| סם טראמל || מת'יו ||
|-
| מריה דיזיה || סינדה ||
|-
| טסה אלברטסון || ספון ||
|-
|}

==הפקה==
ניקול בקווית' וגבי דלאל החלו לעבוד על התסריט בסתיו 2012. באביב 2013 בקווית' סיימה לכתוב את הטיוטה הראשונה. ב-30 באוקטובר 2014, פורסם כי אל פנינג, נעמי ווטס וסוזן סרנדון לוהקו לסרט. ב-18 בנובמבר 2014 טייט דונובן הצטרף אף הוא לצוות השחקנים. ב-25 בנובמבר 2014 סם טראמל הצטרף. הצילומים נערכו בניו יורק ובמחוז וסטצ'סטר שבמדינת ניו יורק, במהלך 25 ימים בנובמבר ודצמבר 2014. באוגוסט 2015, פורסם כי מייקל ברוק יהיה המלחין של הסרט.

בחודש אפריל 2016 פרסמה דלאל תמונות באינסטגרם וכתבה כי בכוונתה לערוך מחדש את הסרט. כתוצאה מכך, הלחן של ברוק הוחלף בזה של דילן ת'ורדסון.

==הפצה==
ב-15 במאי 2015 נרכשו זכויות ההפצה של הסרט - שמו בשלב זה היה "שלושה דורות" (" Three Generations") - על ידי The Weinstein Company, בעסקה של 6 מיליון דולר. ביוני 2015 פורסם כי הסרט צפוי לעלות לאקרנים ב-18 בספטמבר 2015, בשם "About Ray". הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו ב-12 בספטמבר 2015, שם זכה לביקורות פושרות. כתוצאה מכך, נדחתה עלייתו המתוכננת לאקרנים. בחודש מרץ 2017 פורסם כי הסרט צפוי לצאת ב-5 במאי 2017, תחת השם "3 דורות" ("").

==ביקורות==
באתר האינטרנט Rotten Tomatoes, הסרט קיבל דירוג של 30% על בסיס 38 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 5.2 מתוך 10. על פי רוב הדעות, נכתב כי הסרט "מחמיץ בסיס ראוי לסיפור המתמקד בציוני דרך דרמטיים על חשבון פיתוח אמיתי של הדמויות. על פי Metacritic, לסרט ציון 47 מתוך 100, המבוסס על 21 מבקרים.

==מחלוקת==
הסרט היה שנוי במחלוקת בשל הליהוק של אל פנינג, שחקנית סיסג'נדרית, לתפקיד גבר טרנסג'נדר. בראיון משנת 2015 עבור Refinery29, אמרה במאית הסרט גבי דלאל כי ריי היא דמות שעדיין לא עברה תהליך של שינוי מאישה לגבר, ואמרה: "התפקיד הוא של בחורה שמעמידה פנים שהיא בחור". דבריה של דלאל הובילו לביקורת מצד קהילת הטרנס שהאשימה אותה בטרנספוביה. ב-2017, דלאל הכחישה טענה מוטעית וציינה כי ההערה "לא הובנה", ואמרה: "כאשר עשיתי את הראיון הזה, זה היה בגלל שדיברתי על אל פנינג כשחקנית, ואני כל הזמן התייחסתי אליה כמו שהיא".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טרנסג'נדר בקולנוע
קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי התבגרות
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטי לסביות
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי להט"ב משנות ה-2010
סבינה כריסטיאנסן

סבינה כריסטיאנסן (בגרמנית: Sabine Christiansen; נולדה ב-20 בספטמבר 1957) היא עיתונאית ומגישת טלוויזיה גרמנייה.

==ביוגרפיה==
כריסטיאנסן נולדה בעיירה במדינת שלזוויג-הולשטיין שבגרמניה, לאחר סיום לימודיה בתיכון היא עבדה מ-1976 ועד 1982 כדיילת אוויר בלופטהנזה, לאחר מכן החלה לעסוק בעיתונות ברשת הטלוויזיה הציבורית "Norddeutscher Rundfunk" שמרכזה בהמבורג עד 1985.

מ-1987 ועד 2004 היא הגישה את מהדורת החדשות המרכזית של ARD ברוטציה על מגישים נוספים.

מ-1998 ועד 2007 הנחתה את תוכנית האירוח הנקראת על שמה בערוץ "Das Erste". במסגרת התוכנית היא אירחה ידוענים רבים מגרמניה ופוליטיקאים מובילים. בין היתר היא ראיינה את ג'יימס בייקר, טוני בלייר ואת הילרי וביל קלינטון.

ב-2006 היא נסעה לראיין את ג'ורג' ווקר בוש בבית הלבן, וזה היה הריאיון הארוך ביותר שהעניק הנשיא במהלך לכהונתו לערוץ טלוויזיה זר שאינו אמריקאי. 

ב-2002 וב-2005 היא הגישה את העימות הטלוויזיוני לקראת הבחירות הכלליות לקנצלר גרמניה. העימות היה בין גרהרד שרדר לבין אדמונד סטוייבר ואנגלה מרקל.

מ-2006 ועד 2008 הגישה את התוכנית "תפילה גלובלית עם סבינה כריסטיאנסן", שעלתה בערוץ CNBC, והאורח הראשון בתוכנית היה דונלד רמספלד.

ב-1997 היא מונתה לשגרירת רצון טוב עבור ארגון קרן החירום הבינלאומית של האומות המאוחדות לילדים. 

היא זכתה במספר פרסים על עבודתה, וב-2008 זכתה באות מטעם מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1957
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1957
קטגוריה:עיתונאיות גרמניות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה גרמניות
קטגוריה:מגישות חדשות גרמניות
קטגוריה:דיילי לופטהנזה
קטגוריה:שגרירים של רצון טוב - יוניסף
אינוצ'נטי למברו 550

אינוצ'נטי למברו 550 (באיטלקית: Innocenti Lambro 550, קרוי גם:Lambro 550) הוא רכב קטן בתצורת תלת אופן ששימש להובלות מטען ובווייטנאם משמש עד היום להובלת מטען ונוסעים, מתוצרת יצרנית הקטנועים האיטלקית Innocenti Lambretta חברת בת של אינוצ'נטי אשר יוצר בין אוגוסט 1965 - דצמבר 1967.

במהלך שנות הייצור, יוצרו 34,756 יחידות.

"אינוצ'נטי למברו 550" יוצא ל-וייטנאם, ויחידות רבות מהדגם התלת - גלגלי פועלות בווייטנאם כמוניות.

==תצורות "אינוצ'נטי למברו 550==
* דגם ארגז מטען - פתוח,
* דגם ארגז מטען - סגור

==אינוצ'נטי למברו 550==
* מיקום המנוע בתוך הקבינה
* מושב בודד (נהג בלבד) - בקבינה
* מכל דלק - 11.5 ליטר
* צבעים מקורים של היצרן: אפור, כחול, ירוק
* קוטר צמיגים: 4.5x10 אינץ'
* מאייד - מסוג "Dellorto SH 1/20"
* תאורה קדמית: 2 פנסים קדמיים (בדגמים הקודמים הותקן פנס 1 בלבד)
* מערכת היגוי - תצורה זהה למערכת היגוי בקטנוע

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="230">
קובץ:Xe lam Mỹ Tho.jpg | "אינוצ'נטי למברו 550"
קובץ:Innocenti lambro 550 A.jpg | "אינוצ'נטי למברו 550"
קובץ:Innocenti Lambro 550.jpg | "אינוצ'נטי למברו 550"
</gallery>

==ראו גם==
* אינוצ'נטי
* למברטה 48
* למברטה GP/DL
* למברטה לי ספציאל

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://www.flickr.com/photos/13476480@N07/25809877438 למברו 550 - תמונה] (flickr.com/photos/13476480)

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוניות
קטגוריה:מכוניות תלת אופן
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1965
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
קטגוריה:רכבי למברטה