OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קיונאו איצ'יקי

קיונאו איצ'יקי (ביפנית: 一木 清直; 16 באוקטובר 1892 - 21 באוגוסט 1942) היה קצין בצבא היפני הקיסרי במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
איצ'יקי נולד במחוז שיזואוקה, וסיים את לימודיו במחזור ה-28 של האקדמיה הצבאית הקיסרית בשנת 1916. לאחר מכן שימש מדריך בבית הספר לרגלים במחוז צ'יבה.

===מלחמה בסין===
ב-1934 קיבל איצ'יקי דרגת מייג'ור, וב-1936 קיבל פיקוד על גדוד בחיל המצב היפני בסין. ב-7 ביולי 1937 ערכו כוחות יפנים תמרונים צבאיים ליליים בסמוך לגשר מרקו פולו שבבייג'ינג, וירו כדורי סרק לעבר בסיס סיני שניצב בסמוך. הסינים, שחשבו שמדובר באש חיה, השיבו אש תותחים. משאחד מהחיילים היפנים לא שב לעמדתו, חשב קיונאו איצ'יקי שנפל בשבי הסינים, והורה לתקוף את העמדות הסיניות. תקרית גשר מרקו פולו למעשה גרמה לפרוץ מלחמת סין–יפן השנייה. לאחר התקרית שב איצ'יקי ליפן, ושימש מדריך בבתי הספר של הצבא הקיסרי.

===המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט===
עם פרוץ המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט בדצמבר 1941 קיבל איצ'יקי דרגת קולונל ואת הפיקוד על הרגימנט ה-28. ביוני 1942 הוביל איצ'יקי את הכוח שנשלח לכבוש את אטול מידוויי, אך תבוסת כוחות הצי הקיסרי היפני היפניים בקרב מידוויי הביאה לביטול המבצע. באוגוסט 1942 סופח הרגימנט של איצ'יקי לארמייה ה-17, ונשלח לדרום האוקיינוס השקט. באותו חודש נחתו כוחות בעלות הברית בגוודלקנל שבאיי שלמה, ובתגובה נשלח איצ'יקי בראש חלק מהרגימנט שלו (הגדוד השני וכוחות מסייעים) לאי במטרה לכבוש את שדה התעופה מידי בעלות הברית.

ב-19 באוגוסט הובילו שש משחתות את איצ'יקי ו-916 חיילים מבסיס הצי בלגונת טרוק לטאיבו פוינט, נקודה במערב החוף הצפוני של גוודלקנל. הפיקוד העליון הורה לאיצ'יקי להקים ראש חוף בטאיבו ולהמתין להגעת שאר הרגימנט שלו, אך הוא החליט להתקדם לעבר קווי בעלות הברית עוד באותו היום. מהמודיעין שנמסר לו טרם הנחיתה, חשב איצ'יקי שבאי נמצאים כ-2,000 מגינים, אך למעשה מספר היה מעל 11,000 נחתים מחיל הנחתים של ארצות הברית, שהיו מחופרים היטב מסביב לשדה התעופה.

בליל ה-21 באוגוסט נהדף הכוח של איצ'יקי בקרב טנרו לאחר שערך מספר התקפות חזיתיות, ובשעות היום חוסל הכוח כמעט לחלוטין.

ישנן גרסאות סותרות לגבי גורלו של איצ'יקי. חלק מהעדויות מצביעות על כך שהוא נהרג במהלך אחת ההתקפות החזיתיות בליל הקרב, בעודו מוביל את חייליו במתקפת בנזאי. גרסאות אחרות גורסות שאיצ'יקי ביצע ספוקו – התאבדות יפנית מסורתית – כדי לכפר על הבושה שבתבוסת כוחות.

==ראו גם==
*תקרית גשר מרקו פולו
*קרב טנרו

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* Peter Chen. [http://ww2db.com/person_bio.php?person_id=a205 Kiyono Ichiki], World War II Database.
</div>

קטגוריה:אנשי צבא יפנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1942
דוד דהן

דוד דהן (נולד ב-18 במרץ 1978) הוא תסריטאי ויוצר טלוויזיה ישראלי.

==ביוגרפיה==
במהלך השנים שימש דהן כתסריטאי של מספר סדרות טלוויזיה 
בשנת 2005 שימש כתסריטאי של הסדרה "ברוכים הבאים לבית ספר חגבים", בשנת 2007 שימש כבמאי בסרט ילו ששודר בבימה ושל קומדיית המצבים "מה שלמה?", ששודרה בערוץ לוגי. 

בשנת 2008 שימש כדיאלוגיסט של הטלנובלה "חשופים". בשנת 2009 שימש כתסריטאי הסדרה "המובילים", ששודרה בערוץ לוגי. בשנת 2010 שימש כדיאלוגיסט של הסדרה "15 דקות" ובהמשך אותה שנה שימש כעורך תסריט של הטלנובלה של ערוץ 10 "נשות הטייסים". כמו כן, שימש כדיאלוגיסט של הסדרה "עספור" ותסריטאי של קומדיית המצבים "בקרוב אצלכם", ששודרה בערוץ 10. 

בשנת 2011 שימש כתסריטאי של הסדרה "מה בכריש?", ששודרה בערוץ הילדים. 

במהלך השנים 2012–2016 שימש יחד עם עידו דרור כיוצר ותסריטאי של הסדרה "גאליס", אשר שודרה בערוץ הילדים במשך שבע עונות. בעקבות ההצלחה הרבה לה זכתה הסדרה בקרב ילדים ובני נוער, בשנת 2014 יצר וכתב יחד עם עידו דרור את הסרט "גאליס - המסע לאסטרה", המבוסס על הסדרה.

בשנת 2018 יצר וכתב שוב ביחד עם עידו דרור את הסדרה "אילת" המשודרת לילדי HOT בשיתוף עם ערוץ הילדים.

בשנת 2023 עלתה בהוט סדרת הפשע-קומדיה "4:20" שיצר יחד עם עידו דרור.

בשנת 2024 יצא לאקרנים הסרט "מרוסקים: גולסטאר הסרט" אותו כתב.

==קישורים חיצוניים==
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:גאליס
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
קיוטאקה קווגוצ'י

קיוטאקה קווגוצ'י (ביפנית: 川口 清健; 3 בדצמבר 1892 - 16 במאי 1961) היה גנרל בצבא היפני הקיסרי במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
קווגוצ'י נולד במחוז קוצ'י, וסיים את לימודיו במחזור ה-26 של האקדמיה הצבאית הקיסרית בשנת 1914, ואת לימודיו במכללת המטה של הצבא ב-1922. במהלך מרבית שנות ה-20 ושנות ה-30 שימש במספר תפקידי מטה שונים בארמיית אזור צפון סין וביפן, וב-1940 קיבל דרגת מייג'ור גנרל.

באותה שונה קיבל קווגוצ'י את הפיקוד על החטיבת הרגלים ה-35, תחת הארמייה הדרומית היפנית. החטיבה נחתה ולחמה בבורנאו הבריטית בדצמבר 1941 ובינואר 1942, ולאחר מכן נחתה גם בסבו ובמינדנאו שבפיליפינים.

בחודש ספטמבר 1942 נחתה החטיבה ה-35 בגוודלקנל שבאיי שלמה, בתגובה לנחיתות בעלות הברית שם, שסימנו את תחילת קרב גוודלקנל. מטרת החטיבה הייתה לכבוש את שדה התעופה שדה הנדרסון שהקימו בעלות הברית, או לכל הפחות למנוע את השימוש בו. בקרב רכס אדסון, בליל ה-13 בספטמבר, תקפה החטיבה ה-35 את קווי בעלות הברית מסביב לשדה התעופה, אך נהדפה תוך שהיא סופגת אבדות רבות, ולבסוף נאלצה לסגת משדה הקרב. מאוחר יותר הודח קווגוצ'י מהפיקוד על החטיבה ה-35 בשל אי מילוי פקודות במהלך קרב שדה הנדרסון, ונשלח חזרה ליפן.

בשל תפקודו בגוודלקנל, ובשל מחלה בה לקה בעת שהותו באי, יצא קווגוצ'י משירות פעיל לתקופה ארוכה, ורק במרץ 1945 קיבל את הפיקוד על חיל המצב שהיה אמון על הגנת האי צושימה. לאחר המלחמה נעצר קווגוצ'י על ידי הרשויות הכיבוש של בעלות הברית ביפן, ועמד למשפט בעוון ביצוע פשעי מלחמה, ובהם סיוע להוצאה להורג של שופט בית המשפט העליון של הפיליפינים, חוזה אבאד סנטוס. הוא נכלא בכלא סוגמו שבטוקיו בין השנים 1946 ו-1953.

קיוטאקה קווגוצ'י נפטר ביפן ב-1961.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Frank, Richard. Guadalcanal: The Definitive Account of the Landmark Battle. Random House, 1990. .
* Fuller, Richard. Shokan: Hirohito's Samurai. Arms and Armour Press, 1992. .
* Harries, Meirion; Susie Harries. Soldiers of the Sun : The Rise and Fall of the Imperial Japanese Army. Random House, 1994. .
</div>

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* [http://pwencycl.kgbudge.com/K/a/Kawaguchi_Kiyotake.htm Kawaguchi Kiyotake (1892-1961)], The Pacific War Online Encyclopedia.
</div>

קטגוריה:אנשי צבא יפנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים יפנים
קטגוריה:פושעי מלחמה יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:נפטרים ב-1961
מסאו מרויאמה

מסאו מרויאמה (ביפנית: 丸山 政男; 13 בספטמבר 1889 - 11 בנובמבר 1957) היה לוטננט גנרל בצבא היפני הקיסרי במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
מרויאמה נולד במחוז נאגנו, וסיים את לימודיו במחזור ה-23 של האקדמיה הצבאית הקיסרית בשנת 1911, ואת לימודיו במכללת המטה של הצבא ב-1919. בין השנים 1923 ו-1925 שימש נספח צבאי בלונדון, ובהודו הבריטית בשנים 1929–1930. עם שובו ליפן, שירת מרויאמה במטה הצבא הקיסרי, והיה אחראי על איסוף מודיעין צבאי על ארצות הברית ועל בריטניה. ב-1934 נשלח שוב ללונדון כדי לשרת בשגרירות יפן שם.

ב-1935 קיבל מרויאמה דרגת קולונל ושוב למטה הכללי הקיסרי בטוקיו. ב-1937 הוא קיבל את הפיקוד על רגימנט הרגלים הרביעי של המשמר הקיסרי. עם פרוץ מלחמת סין–יפן השנייה נשלח מרויאמה עם חייליו לסין, וביולי 1938 קיבל דרגת מייג'ור גנרל ואת הפיקוד על חטיבת הרגלים השישית.

במרץ 1941 קיבל מרויאמה דרגת לוטננט גנרל, וחודש לאחר מכן נמסר לו הפיקוד על דיוויזיית הרגלים השנייה. בספטמבר 1942, בתגובה לנחיתות בעלות הברית בגוודלקנל שבאיי שלמה, נשלחה הדיוויזיה השנייה אי במטרה להשמיד את כוחות בעלות הברית שהגנו עליו. במהלך קרב גוודלקנל הוביל מרויאמה את חייליו בקרבות בנהר מטניקאו ובקרב שדה הנדרסון באוקטובר, בהם נחלו היפנים תבוסות קשות. מרויאמה ושאר השורדים מקרבות אלה נסוגו מגוודלקנל בפברואר 1943, ומרויאמה פרש משירות פעיל בצבא במרץ 1944.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Frank, Richard. Guadalcanal: The Definitive Account of the Landmark Battle. Random House, 1990. .
* Fuller, Richard. Shokan: Hirohito's Samurai. Arms and Armour Press, 1992. .
* Harries, Meirion; Susie Harries. Soldiers of the Sun : The Rise and Fall of the Imperial Japanese Army. Random House, 1994. .
</div>

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.generals.dk/general/Maruyama/Masao/Japan.html Maruyama, Masao], The Generals of WWII.
</div>

קטגוריה:אנשי צבא יפנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גנרלים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1889
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1957
עידו דרור

עידו דרור (נולד ב-26 במאי 1978) הוא תסריטאי ויוצר טלוויזיה ישראלי.

==ביוגרפיה==
דרור הוא בעל תואר ראשון (2001-2004) בקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב ובעל תואר שני (2006-2008) בהיסטוריה צבאית ודיפלומטית בחוג ללימודי ביטחון באוניברסיטת תל אביב. בין השנים 2008-2009 שימש כמרצה בשיעור כתיבת תסריט קצר בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב וכן בשנים 2008-2011 שימש כמרצה בבית הספר מנשר לאמנות בקורסים: "יסודות התסריט הקולנועי" (שנה א') ו"עקרונות תסריט" (שנה ב'). 

במהלך השנים שימש דרור כתסריטאי של מספר סרטים וסדרות טלוויזיה. בשנת 2008 שימש כתסריטאי הסרט "סוף שבוע בתל אביב", עליו היה מועמד יחד עם אחיו הגדול, יונתן דרור לפרס אופיר של אותה שנה, בקטגוריית התסריט הטוב ביותר. בשנת 2011 שימש כתסריטאי של קומדיית המצבים "מה בכריש?", ששודרה בערוץ הילדים. 

בשנת 2011 יצר וכתב יחד עם אופיר בביוף את סדרת הדרמה "סימני שאלה", ששודרה בזכיינית ערוץ 2, רשת.

במהלך השנים 2012-2016 שימש יחד עם דוד דהן כיוצר ותסריטאי של הסדרה "גאליס", אשר שודרה בערוץ הילדים במשך שבע עונות. בעקבות ההצלחה הרבה לה זכתה הסדרה בקרב ילדים ובני נוער בשנת 2014 יצר וכתב יחד עם דוד דהן את הסרט "גאליס - המסע לאסטרה", המבוסס על הסדרה.

בשנת 2018 יצר וכתב שוב ביחד עם דוד דהן את הסדרה ״אילת״ המשודרת לילדי HOT בשיתוף עם ערוץ הילדים.

בשנת 2023 יצר וכתב שוב ביחד עם דוד דהן את הסדרה "4:20" המשודרת HOT .

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: קולנוע וטלוויזיה
קטגוריה:גאליס
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
גרייס לי בוגס: מהפכנית אמריקאית

גרייס לי בוגס: מהפכנית אמריקאית הוא סרט תיעודי ביוגרפי משנת 2013, בבימויה של גרייס לי. הסרט עוקב אחר הפעילה החברתית גרייס לי בוגס, בגיל 98, ומנתח את התפתחותה האקטיביסטית החל מפעילות במסגרת מרקסיסטית ועד לעבודה קהילתית, פמיניסטית, וסביבתית בעיר מגוריה, דטרויט.

== תקציר ==
הקולנוענית גרייס לי עוקבת אחר ההתפתחות האידאולוגית והאקטיביזם של הפילוסופית גרייס לי בוגס. בוגס הייתה בתם של מהגרים מסין, אשר למרות הישגיה האקדמיים לא התקבלה לשורות האקדמיה בגין מוצאה. היא החלה להיות פעילה מרקסיסטית במסגרת ארגונים לזכויות עובדים ושוכרי דירות, והמשיכה בתרגומים וכתיבת טקסטים פילוסופיים מהפכניים, במשך שנות ה-60 וה-70. היא פעלה לטובת זכויות שחורים, ונהייתה לאישה היחידה הלא-שחורה במעקב ה-FBI בגין פעילותה זו.. במרוצת הזמן, עזבה בוגס את הפעילות הזו לטובת התארגנות קהילתית בעירה, דטרויט, שם קידמה גם פעילות פמיניסטית, אנטי-גזענית, סביבתנית, ולמען נוער בסיכון.

== בהשתתפות ==
* גרייס לי בוגס
* גרייס לי
* ביל איירס
* אנג'לה דייוויס
* ריץ' פלדמן
* דני גלובר
* שיי האוול
* אינווינסבל סקוט קורשיגה
* ג'וליה פטנאם
* רון סקוט
* סטיבן וורד

== יציאה לאקרנים ==
הקרנת הבכורה של גרייס לי בוגס: מהפכנית אמריקאית הייתה בפסטיבל הקולנוע לוס אנג'לס 2013. הסרט יצא גם בהפצה מוגבלת לבתי קולנוע, ושודר בערוץ PBS כחלק מסדרת POV ביוני 2014.

== ביקורת ==
הסרט זכה לביקורות חיוביות בעיקר. בעיתון Variety כתב המבקר ג'סטין צ'אנג שזהו "סרט תיעודי מלא חיים ואינטליגנטי" בעל "קצב תוסס". בביקורת בהוליווד ריפורטר כתב המבקר פרנק שק, "בעידן בו פעילות חברתית זוכה יותר מידי פעמים לבוז, גרייס לי בוגס: מהפכנית אמריקאית מהווה ניתוח מרגש של הכוח של אישה אחת להחיל שינוי".  אינקו קאנג מהלוס אנג'לס טיימס גם סברה שזהו סרט "מעולה" ושהוא מטפל באופן ראוי להערכה בקושי הטמון בהצגת הישגיה של דמות שמצניעה את עצמה. בניו יורק טיימס כתב המבקר ניקולס רפולד, "גב' לי יכלה להעמיק יותר לתוך מחשבותיה של גב' בוגס, והיא גולשת למצב 'טייס אוטומטי' תוך השענות על קליפים ארכיבים עם אפקטים קוליים או חזרה על רעיונות של טרנספורמציה אישית. אך בשיתופה את השגי החיים של הסובייקט שלה, היא מעלה שאלות משמעותיות ומשאירה אותן פתוחות באופן מתגמל." 

הסרט זכה בפרס הקהל בפסטיבל הקולנוע בלוס אנג'לס, ובפרס הסרט התיעודי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע וודסטוק. ב-2015 זכה הסרט בפרס ג'ורג' פוסטר פיבודי, עבור הצטיינות במדיה אלקטרונית.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
מסדר הנילוס

מסדר הנילוס (ערבית: قلادة النيل العظمى) נוסד ב-1915 על ידי סולטאן מצרים חוסיין כאמל. המסדר בוטל בנפילת המלוכה ב-1952, אך חוּדש אחרי כינון הרפובליקה ונחשב לאות הכבוד הגבוה ביותר במצרים.

המסדר מנה בעבר דרגות אחרות שסומנו בעיטורים מובחנים: הסרט הגדול (Grand Cordon) ואחריו, בסדר יורד, דרגות הקצין הגדול, המפקד, הקצין והאביר, אך בפועל אין הן קיימות עוד.

במקבלי עיטור מסדר הנילוס בימינו נמנים חתן פרס נובל לספרות נגיב מחפוז, חתן פרס נובל לכימיה אחמד זוויל, חתן פרס נובל לשלום מוחמד אל-בראדעי, טלעת חַרבּ מייסד בנק מצרים, הסופר טה חוסיין, המוזיקאים מוחמד עבד אל-והאב ואום כולתום, נשיאי מצרים, שרים ומפקדי הצבא, ובהם סעד אלדין אלשאד'לי, שהיה רמטכ"ל צבא מצרים במלחמת יום הכיפורים, ומוחמד חוסיין טנטאווי. ב-23 ביולי 1956 (לפני מערכת קדש) העניק נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר את עיטור מסדר הנילוס לעמיתיו מקרב מחוללי מהפכת הקצינים החופשיים (מוחמד נגיב, נשיא מצרים המודח, קיבל את העיטור רק ב-2013, אחרי מותו). העיטור הוענק לראשי מדינות, ובהם המלכה אליזבת השנייה, השאה הפרסי, המלך אידריס מלוב, אקיהיטו קיסר יפן, נשיא אינדונזיה סוהארטו, נשיא קפריסין מקאריוס, מנהיג יוגוסלביה טיטו, מנהיג גרמניה המזרחית ולטר אולבריכט, המנהיג הלבנוני פייר ג'ומאייל והמנהיג הדרום-אפריקאי נלסון מנדלה. בצד אלה זכה בכבוד גם הקוסמונאוט הסובייטי יורי גגארין.

בתקופת המלוכה המצרית היה "מסדר הנילוס" נמוך בחשיבותו מ"מסדר אסמאעיל". גם מסדר זה נוסד ב-1915, והוא נקרא לכבודו של אסמאעיל פאשא, נכדו של מוחמד עלי, אבי השושלת. מסדר זה בוטל עם סילוק המלוכה ב-1952 ועימו בוטל גם "מסדר מוחמד עלי", שהיה הגבוה במידרג מסדרי הכבוד המצריים. מסדרי כבוד נוספים הם "מסדר השלֵמוּת" לנשים (רובן מבתי מלוכה) שחודש ב-1959 ומסדר ההצטיינות, שנוסד בימי המלך פארוק זמן קצר לפני הדחתו והתחדש ב-1972. כיום, המסדר השני בדרגתו למסדר הנילוס הוא "מסדר הרפובליקה" שנוסד עם כינונהּ ב-1953.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מצרים: עיטורים
קטגוריה:מסדרים
פיטר הולטקוויסט

קרל אנדרס פיטר הולטקוויסט (בשוודית: Carl Anders Peter Hultqvist; נולד ב-31 בדצמבר 1958) הוא פוליטיקאי שוודי הפועל בשורות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית, שר ההגנה של שוודיה מאז 3 באוקטובר 2014.

==קריירה==
בין 1989 ל-2006 היה הולטקוויסט פוליטיקאי מוניציפלי בעיר בורלנייה , ב-2006 נבחר לפרלמנט השוודי כנציג המפלגה הסוציאל-דמוקרטית מטעם מחוז דלרנה, ובין השנים 2011–2014 כיהן כיו"ר ועדת ההגנה בריקסדאג.

עם כינון ממשלתו של סטפן לוון בראשית אוקטובר 2014, החליף את קארין אנסטרם כשר ההגנה השוודי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שרי הגנה
קטגוריה:שרי ממשלת שוודיה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1958
לייק וואנקה

"לייק וואנקה" הוא הסינגל הראשון מתוך האלבום הרביעי של הזמרת-יוצרת קרן פלס, איך שהשמש תזרח (2013). השיר נכתב והולחן על ידי קרן פלס ופורסם ב-23 בדצמבר 2012.

== כתיבת השיר והצלחתו ==
השיר נכתב במהלך חופשה של פלס באגם וואנקה, לאחר שהתגרשה. הוא עוסק בעיקר בפרידות ובהתמודדות עם הגירושים. פלס כתבה על כך בעטיפת הדיסק של הסינגל: 

השיר עמד בראש המצעדים השבועיים של מדיה פורסט במשך שלושה שבועות, הגיע למקום הראשון ברשת ג', למקום 4 בגלגלצ וכן במקום 32 במצעד השנתי של גלגלצ. מלבד זה, הוא הוגדר כ"שיר השני הכי מושמע בשנת 2013".

==הקליפ==
כחודש לאחר יציאת השיר, ב-16 בינואר 2013 יצא קליפ לשיר. את הקליפ ביים יריב בראל והוא צולם בחוף הים.

הקליפ זכה ללמעלה מ-3.8 מיליון צפיות ב־YouTube.

==בהופעות==
את השיר החלה פלס לשיר בהופעותיה החל מיציאתו במופע "שני פסנתרים". היא שרה את השיר גם בסיבוב ההופעות שלה לרגל יציאת האלבום, "איך שהשמש תזרח" וכן בסיבוב ההופעות שלה "לבד על הפסנתר". בהמשך שרה אותו גם עם רמי קלינשטיין במופעם המשותף.

בנוסף, פלס שרה את השיר עם אחותה, אלה, במופע התרמה של "ארגון לתת".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=4314&wrkid=34638 מילות השיר] באתר "שירונט"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2012
קטגוריה:סינגלים מ-2012
קטגוריה:שירי קרן פלס
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קרן פלס
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי קרן פלס
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי פילוני
קטגוריה:שירים על גירושים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
אוסה רומסון

אוֹסָה רומסון (בשוודית: Åsa Romson; נולדה ב-22 במרץ 1972) היא פוליטיקאית שוודית, חברת מפלגת הירוקים השוודית שכיהנה כשרה להגנת הסביבה וכסגנית ראש הממשלה בין השנים 2014-2016.

==קריירה==
בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 הייתה רומסון חברה בארגון צעירי הירוקים בשוודיה. נכנסה לפוליטיקה המוניציפלית, וכיהנה כחברת מועצת העיר סטוקהולם בין 2002 ל-2010.

בבחירות 2010 נבחרה לפרלמנט השוודי ושימשה דוברת בתחום מדיניות האקלים ואיכות הסביבה. במאי 2011 נבחרה לעמוד בראש מפלגת הירוקים לצדו של גוסטב פרידולין . במקביל סיימה לימודי משפט סביבתי באוניברסיטת סטוקהולם.

עם כינון ממשלתו של סטפן לוון בראשית אוקטובר 2014, הצטרפו הירוקים לקואליציה והיא נבחרה כשרה להגנת הסביבה וסגנית ראש הממשלה.

ב-19 באפריל 2016 הגדירה את פיגועי 11 בספטמבר כ"תאונות", דבר שעורר סערה רבה. כחודש לאחר מכן התפטרה מראשות המפלגה ומהממשלה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20141006090447/http://www.mp.se/om/asa-romson אוסה רומסון] באתר מפלגת הירוקים השוודית

==הערות שוליים==

קטגוריה:שרי ממשלת שוודיה
קטגוריה:פוליטיקאיות שוודיות
קטגוריה:חברי הריקסדאג
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1972
נתנאל פיק

נתנאל "נייט" פיק (באנגלית: Nathaniel C. "Nate" Fick) הוא סופר, יוצא חיל הנחתים של ארצות הברית.

==חייו==
פיק נולד וגדל בבולטימור. השלים תואר ראשון בממשל מטעם אוניברסיטת דארטמות. במהלך לימודיו השלים קורס קצינים בעתודה האקדמית של חיל הנחתים של ארצות הברית והשלמה כקצין חיל רגלים. עם סיום לימודיו בשנת 1999 התגייס לנחתים ושימש כמפקד מחלקה בגדוד הראשון של רגימנט הנחתים ה-1. פיק פיקד על המחלקה במהלך מלחמת אפגניסטן. עם שובו מאפגניסטן עבר לשרת כמפקד מחלקה בגדוד הסיור הראשון של הנחתים. פיקודו על המחלקה במלחמת עיראק תועד בספר ובמיני סדרה שהופקה על פיו דור מזוין. בשנת 2003 פרש מן הנחתים בדרגת קפטן והשלים תואר ראשון במנהל עסקים ותואר שני בממשל באוניברסיטת הרווארד.

עם סיום לימודיו פנה לעסקים ומשמש כיום כמנכ"ל חברה המספקת פתרונות הגנת סייבר. פיק כתב ספר על חוויותיו מן השירות הצבאי שהיה לרב מכר.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
מוחמד אלנבארי

מוחמד אלנבארי (בערבית: محمد النباري) (נולד ב- 22 בפברואר 1970) הוא דוקטור לכימיה אורגנית בדואי-ישראלי, ראש המועצה המקומית חורה בשנים 2005–2018, וזוכה תואר אביר השלטון המקומי מטעם התנועה לאיכות השלטון.

== ביוגרפיה==
אלנבארי נולד ליד צריפין למשפחה שמקורה מחורה, ובגיל צעיר חזר לגור בכפר הבדואי הדרומי. בגיל 16 עזב את ביתו ועבר לאזור המשולש, כדי ללמוד בג'ת באחד מבתי הספר הטובים במגזר הערבי בזמנו. עם סיום הלימודים עבד למשך שנה בקטיף פרחים במושב נבטים, ולאחר מכן החל בלימודים אקדמאים לתואר ראשון ושני בכימיה באוניברסיטה העברית. עם סיום התואר השני המשיך אלנבארי לתואר שלישי ועשה דוקטורט בכימיה אורגנית באוניברסיטת בן-גוריון, בהנחיית פרופסור שמואל ביטנר. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בסינתזה של חומרי טבע.

לאחר סיום הפרק האקדמי בחייו, החל אלנבארי לעבוד בחברת התרופות פריגו, הוא התקדם לתפקידים ניהוליים, היה הבדואי השני לעבוד בחברה, ורשם על שמו 12 פטנטים הקשורים לתחום התמחותו. בשנת 2005 עזב את פריגו והתמודד לראשונה לראשות מועצת חורה.

אלנבארי זכה לחשיפה תקשורתית נרחבת בעקבות השינויים שחולל בחורה. הישגיו היו במספר תחומים. בין היתר הגיעו אחוזי גביית הארנונה, שבעת כניסתו לתפקיד בשנת 2005, עמדו על 4% ל-86% בשנת 2015. תקציב המועצה עמד בשנת 2004, טרם כניסת אלנבארי לתפקיד, על סכום של 29 מיליון שקלים, ואלנבארי הגדילו ל-132 מיליוני שקלים. כמו כן הקים אלנבארי בחורה מכון לטיהור שפכים, מפעל קייטרינג שמעסיק מעל 20 נשים חד הוריות, מוקד בזק שמעסיק מספר דומה של עובדים ועובדות, הקים חברה כלכלית ופתח בית ספר למחוננים ביישוב.

אחד האתגרים המרכזיים שאלנבארי התמודד איתם היה הוונדליזם והביטחון האישי בחורה. כדי להתמודד עם בעיה זו התקינו ברשות מעל 100 מצלמות שהורידו ברמה דרסטית את רמת האלימות, הגנבות והוונדליזם. אלנבארי הקים בחורה מוקד טלפוני עירוני מתקדם, שמספק שירותי מיקור חוץ בתשלום לרשויות ערביות אחרות, אשר מסתמכות על המוקד של חורה כדי לתת שירות מוקד עירוני. בנוסף הקים חברה כלכלית בחורה שמחזורה לשנת 2015 עמד על כ-34 מיליון שקלים.

בנוסף, אלנבארי היינו ממייסדי עמותת כוכבי המדבר העוסקת בטיפוח מנהיגות בדואית צעירה, הוא יו"ר מיזם ואדי עתיר, חבר הנהלה בקרן אברהם, חבר הנהלה באג'יק - מכון הנגב ומכהן בחבר הנאמנים של מכללת ספיר.

בשנת 2018 הקים אלנבארי את ארגון ינאביע, ארגון חברתי שמטרתו לקדם את החברה הבדואית בדרום. באותה שנה הודיע שלא יתמודד פעם נוספת לראשות המועצה בחורה. במקומו נבחר לתפקיד חאבס אלעטאונה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.desertstars.org.il/ עמותת כוכבי המדבר]
* מוחמד אלנבארי נואם בפני פורום שחרית על [https://www.youtube.com/watch?v=it0aaxoEXLc העשייה החברתית ברשות המקומית]
* נאום של אלנבארי בכנס באוניברסיטת תל אביב [https://youtu.be/yxCxuE29YeY?t=2m45s שעסק במדיניות, חקיקה ורגולציה לקידום בריאות ילדים ]
* [https://apphura.com/ar/a/news/40 تكريم رئيس مجلس حورة المحلي بمنحه لقبا فخريا وشهادة تقديرية, מחמד אלנבארי מקבל תעודת הוקרה]
* [Https://www.youtube.com/watch?v=tXyPEAIQP7E|הנאום של ד"ר מוחמד אלנבארי ראש מועצת חורה]
* [https://www.youtube.com/watch?v=gQp1lUdgeTE&index=2&list=PLseZQey4SRQYQ0_VcjVJ8Cw8PD6se0CbZ דר מוחמד אלנבארי על מערכת החינוך והתיכון]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בדואים ישראלים
קטגוריה:ראשי מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:חורה: אישים
קטגוריה:זוכי אות אביר איכות השלטון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
קטגוריה:ערבים בראשות רשויות מקומיות בישראל
קרוב יותר לירח

קרוב יותר לירח (ברומנית: Mai aproape de lună ובאנגלית: Closer to the Moon) הוא סרט קולנוע, שבוים על ידי נאה קאראנפיל, שגם כתב את התסריט בשנת 2013. הסרט הוא הפקה משותפת רומנית, אמריקאית, איטלקית ופולנית עם תסריט המבוסס על פרשת השוד, שביצעה כנופיית יואניד. ברומניה הקומוניסטית, ב-1959.

בתפקידים הראשיים שיחקו ורה פרמיגה, מארק סטרונג, טים פלסטר, הארי לויד, מוניקה ברלדיאנו ואנטון לסר.

בסרט מדברים אנגלית ויש כתוביות ברומנית. עלות ההפקה נעה בין שבעה לשמונה מיליוני דולר אמריקאיים. "קרוב יותר לירח" היה הסרט הפותח של פסטיבל הסרט היהודי ה-19 של לונדון.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.icr-london.co.uk/article/closer-to-the-moon-by-nae-caranfil-to-open-the-uk-jewish-film-festival-2015.html “Mai aproape de lună” de Nae Caranfil – în deschiderea UK Jewish Film Festival 2015 ] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים תקופתיים
תעשיית אבן וסיד

סמליל החברה
[[מחצבת 4.5 של תעשיית אבן וסיד בקילומטר ה-4.5 מחיפה, בנשר, צולם ב-1946]]
המכונה המשוחזרת לחיתוך שיש ב[[מחצבות חפציבה אותה הביא המהנדס זאב פל.]]
חברת חרסית וחול זך בנגב.]]
בית האחים קב ונקי בחיפה (מייסדי אבן וסיד)
תעשיית אבן וסיד בע"מ (כתוב בכתיב חסר, הוגים: תעשיות אבן וסיד) היא חברת מחצבות ישראלית המייצרת חומרי גלם לתעשיית הבנייה: אגרגטים, בלוקים מבטון, וסיד.

==הקמת החברה==
בימי מאורעות תרצ"ו ניסו הערבים לשתק את הבנייה היהודית על ידי מניעת אספקה של אבן וחצץ. ההסתדרות הכללית של העובדים בארץ ישראל ביקשה משבתאי לוז'ינסקי להקים את "חברת אבן" להפקת אבן וחצץ לבנייה על ידי חוצבים יהודים. תעשייה זו הפכה ב-1935 לחברת "אבן וסיד" שהשתייכה לחברת העובדים ול"סולל בונה".

החברה סיפקה חומרי גלם למפעלי סלילה ובנייה (כבישים ראשיים, נמלים, נמלי תעופה, מבני ציבור, מבנים מסחריים ומבני מגורים, ומוביל המים הארצי) וכן לתפיסת שטחים אסטרטגיים בארץ (למשל, מחצבות מגדל צדק)

בשנת 1990 רכשה "רדימיקס" מחברת "סולל בונה" מחצית מהבעלות בחברת "תעשיית אבן וסיד". בתחילת 2005 רכשה את פעילות חטיבת הבטון של "תעשיית אבן וסיד בע"מ" מחברת "סולל בונה" וב-2008 השלימה רדימיקס את רכישת כלל הפעילות של "תעשיית אבן וסיד".

נכון ל מפעילה החברה תשעה מפעלים ומחצבות ונחשבת ליצרנית האגרגטים הגדולה בישראל.

==מחצבות בולטות==
* מחצבות מגדל צדק
* מחצבות חפציבה
* נגב מינרלים תעשייתיים
* מחצבת 4.5 - המחצבה נקראת על שם הקילומטר ה-4.5 משער נמל חיפה. המחצבה הוקמה בשנת 1929 ונוהלה על ידי "הנהלת העבודות" שליד מרכז העבודה של ההסתדרות בחיפה.
* מחצבות הקסטל - המחצבות נהרסו במלחמת העצמאות ושוקמו לאחריה. ב-1951 אירע בהן "אסון הקסטל" שבו נהרגו שמונה עובדים בהתפוצצות מחסן חומרי נפץ. בכירים בחברה הואשמו אז ברשלנות, אך איש לא הועמד לדין.
* מחצבת מודיעים - בצד המזרחי של כביש 6, מול אזור התעשייה שוהם.

==לקריאה נוספת==
* דוד פאיאנס, "אדם מול סלע", אבני דרך לאורך שישים שנות יצירה בכיבוש האבן והסיד, תעשיית אבן וסיד, תשמ"ד 1984.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.readymix.co.il/BuildaGate5/general2/data_card.php?dc=677008789 עמוד החברה באתר חברת רדימיקס]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: תעשייה
קטגוריה:בטון
קטגוריה:תעשיית אבן וסיד
יהדות תאילנד

יהדות תאילנד היא קהילה יהודית שנוצרה במאה ה-17, עם הגירתן של מספר משפחות מיהדות בבל לסיאם (שמה הקודם של תאילנד). בעוד הקהילה היהודית הראשונה שתעודת בתאילנד, התבססה בסביבות המאה ה-16 בעיר הבירת של ממלכת איוטיה, מקורם בקבוצה של יהודים שנמלטו מהאינקוויזיציה הספרדית. קהילה זאת פרחה במשך שנים רובה עד לפרוקה בזמן הכיבוש הבורמזי ב-1767. אז פורקה הקהילה ומועטים ממנה הגיעו לבנגקוק, על-פי הערכות בשיאה חיו בה לפחות 2000 יהודים.<ref></ref>

כיום, קהילת היהודים בתאילנד מורכבת בעיקר מהצאצאים של פליטים מרוסיה או ברית המועצות לשעבר וכן מיהודים-פרסיים שנמלטו מרדיפות יהודים באיראן בשנות ה-70 וה-80.

רוב הקהילה היהודית הקבועה שבתאילנד, שכוללת 700–1000 אנשים, מתגוררת בבנגקוק (בעיקר באזור רחוב קאו-סאן). קיימות גם קהילות יהודיות קטנות יותר המנהלות בתי כנסת בפוקט, צ'אנג מאי וקו סמוי. במהלך חגים יהודיים, הקהילות הללו גדלות באופן משמעותי (לכמה אלפים) על ידי יהודים הנופשים בתאילנד (בעיקר מישראל וארצות הברית). 

ב-1993 נוסד האיגוד היהודי של תאילנד. בשנה זו החל לכהן הרב הקבוע הראשון בבנגקוק, הרב יוסף חיים קנטור.

בתאילנד פועלים חמישה בתי חב"ד, הראשי נמצא בבנגקוק אותו מנהל הרב נחמיה וילהלם והוא מעניק מגוון שירותים ליהודי בנגקוק ולתיירים ישראלים, בהם ארוחות שבת וחג. הוא היה מרכז חשוב לקהילה לאחר אסון הצונאמי באוקיינוס ההודי ב-2004. בעקבות הפיגועים שהתרחשו במומבאי ב-2008, הכניסה לבית חב"ד הוגבלה רק לקהילה היהודית.

ב-1993 נוסד ארגון הכשרות ועד הכשרות תאילנד על ידי הרב הראשי לתאילנד, הרב יוסף חיים קנטור.

החל מ-2014, קבוצה קטנה של יהודים מהממלכה המאוחדת, ארצות הברית, ישראל ותאילנד החלו לארגן קהילה יהודית חברתית ודתית קטנה בבנגקוק, של התנועה ליהדות מתקדמת, באמצעות מדיה חברתית כגון האתרים פייסבוק ו-meetup.

כיום יש חינוך יהודי מלא בבנגקוק, החל מהגן ועד לבית הספר התיכון, כולל ישיבה אורתודוקסית. לאחר שנים של סירוב מהממשלה, הוענקה רשות גם להקמת בית קברות יהודי.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.jewishthailand.com/ אתר של הקהילה היהודית בתאילנד] 

*[http://chabadthailand.co.il/ אתר של בית חב"ד תאילנד]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תאילנד: דמוגרפיה
תאילנד
תאילנד
איתי (שיר)

"איתַי" הוא סינגל הבכורה של הזמרת-יוצרת קרן פלס שנכלל באלבומה הראשון, אם אלה החיים. השיר נכתב והולחן על ידי פלס, ויצא ב-24 באפריל 2006.

== אודות השיר ==
השיר נכתב על בן זוגה לשעבר, איתי פרל (עם זאת, זהו דבר שפלס עצמה לא רצתה להתייחס אליו והעדיפה להשאיר את הדמות עליה נכתב השיר "אנונימית"), והוא מתאר את מערכת היחסים ביניהם שנמשכה שלוש שנים. לדברי פלס, "השיר הוא על בחור שהגיע לעיר הגדולה ועדיין אין לו משפחה ושורשים. והעניין הוא שמתחת לכל הכיף בלהיות לבד ולא מחויב, מסתתרת בדידות".

השיר הגיע לראש מצעדי הפזמונים בתחנות רדיו שונות וביניהן רשת ג' - מקום ראשון במצעדים השבועיים ומקום שלישי במצעד השנתי וגלגלצ - מקום רביעי במצעד השנתי.
הוא זיכה את פלס בתארים "זמרת השנה" ו"תגלית השנה" בגלגלצ וברשת ג' במצעד העברי השנתי.

== וידאו קליפ ==
לשיר יצא וידאו קליפ שביים אסף לבני, את איתי גילם אנחל בונני והופיע בו גם השחקנית דניאלה וירצר. נכון לאוקטובר 2021 הקליפ הגיע לכ-1.7 מיליון צפיות ביוטיוב.

== הופעות חיות ==
השיר נכלל במרבית סיבובי ההופעות של קרן פלס. השיר גם הופיע בחלק מסיבוב ההופעות המשותף של פלס עם רמי קלינשטיין, במהלכו השניים שרו יחד את השיר.

== קישורים חיצוניים ==

*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2006
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2006
קטגוריה:שירי קרן פלס
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קרן פלס
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי קרן פלס
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי לואי להב
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
אוסקר הקש

אוסקר הקש (בצ'כית: Oskar Hekš; 10 באפריל 1908 – 8 במרץ 1944) היה אתלט צ'כוסלובקי-יהודי, פעמיים ברציפות אלוף צ'כוסלובקיה (1929 ו-1930) ושיאן צ'כוסלובקיה בריצת מרתון, ייצג את ארצו בריצה זו באולימפיאדה (לוס אנג'לס 1932).

הקש נרצח בשואה באושוויץ.

== ביוגרפיה ==
הקש נולד ברוז'דלוביצה, בבוהמיה המרכזית. הוא התאמן בקבוצת הגיבור פראג.

===אלוף צ'כוסלובקיה===
באליפות צ'כוסלובקיה בריצת מרתון שנערכה בשנת 1929 זכה הקש במדליית זהב בתוצאה של 2:48:31 שעות. שנה לאחר מכן הוא הגן על תוארו בתוצאה של 2:53:02 שעות.

===שיאן צ'כוסלובקיה, שמיני במשחקים האולימפיים===
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932) סיים הקש במקום שמיני בריצת המרתון בשיא צ'כוסלובקיה חדש של 2:41:35 שעות.

הקש סירב להשתתף באולימפיאדת הנאצים והיה בין מארגני האולימפיאדה העממית שהייתה אמורה להיערך בספרד בין התאריכים 19 - 26 ביולי 1936, אבל בשל מלחמת האזרחים בספרד הם לא נערכו.

בנובמבר 1941 גורש הקש למחנה הריכוז טרזין עם אחד המשלוחים הראשונים. בשנת 1942 הוא גורש למחנה הריכוז וההשמדה אושוויץ, שבו הוא נרצח ב-8 במרץ 1944.

== שיאים אישיים ==
* ריצת מרתון: 2:41:35 שעות (1932)

== קישורים חיצוניים ==

* JAN ŠTUMBAUER, [http://cupress.cuni.cz/ink2_stat/dload.jsp?prezMat=50621 The contribution to the history of the jewish sports in Czechoslovakia in the years 1918–1939] 
* [https://web.archive.org/web/20151117092625/http://bterezin.org.il/120869/%D7%9E%D7%99%D7%A8%D7%95%D7%A1%D7%9C%D7%91%2D%D7%A7%D7%A8%D7%A0%D7%99%2D%D7%9E%D7%97%D7%A0%D7%94%2D%D7%94%D7%9E%D7%A9%D7%A4%D7%97%D7%95%D7%AA%2D%D7%91%D7%91%D7%99%D7%A8%D7%A7%D7%A0%D7%90%D7%95%2D1989 מירוסלב קרני - הכנות למרד במחנה המשפחות בבירקנאו (1989)], באתר בית טרזין
* [http://www.ceskatelevize.cz/porady/10353301203-sportovci-hrdinove/215471294000003-atlet-oskar-heks/ אוסקר הקש] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתלטים צ'כוסלובקים
קטגוריה:אתלטים יהודים
קטגוריה:ספורטאי הגיבור פראג
קטגוריה:יהודים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:ספורטאים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1932)
קטגוריה:צ'כוסלובקים שנולדו ב-1908
קטגוריה:נפטרים ב-1944
תרבות חסונה

מיפוי תרבויות עתיקות במסופוטמיה. תרבויות חלף, חסונה וסאמרא
צלחת מ[[תל חסונה]]
תרבות חסונה היא תרבות ארכאולוגית מהתקופה הנאוליתית, שהתקיימה בצפון מסופוטמיה בתחילת האלף השישי לפנה"ס. שמה של התרבות ניתן לה על שם אתר המפתח תל חסונה (Tell Hassuna), השוכן במחוז נינוה בעיראק. ממצאים מהתרבות הזאת נמצאו באתרים נוספים אחרים, כמו תל שמשרה (Tell Shemshara). תרבות חסונה התקיימה בחלק מהזמן במקביל לתרבות סאמרא, שהייתה הרחבה של תרבות חסונה והמשיכה אותה. לעיתים חוקרים מתייחסים לתרביות אלה יחד, כאל תרבות חסונה-סמארא.

בסביבות שנת 6000 לפנה"ס, החלה תנועה של אנשים לכיוון אזור מרגלות ההרים בצפון מסופוטמיה. אזור זה נהנה מכמות גשמים מספיקה שאפשרה לקיים חקלאות בעל. מתיישבים אלה היו החקלאים הראשונים בצפון מסופוטמיה. הם יצרו כלי חרס בסגנון מסוים שנקראו בפי החוקרים "כלי חסונה" (Hassuna Ware). המאפיין את הכלים האלה היה משטח חלק בצבע קרם שעליו עיטורים  ליניאריים בצבע אדמדם באיכות טובה. אנשי תרבות חסונה גרו בכפרים קטנים שגודלם נע בין 32-8 דונם. אפילו האתרים הגדולים ביותר של תרבות זאת היו קטנים מהאתרים של תרבות יריחו שהתקיימה 1000 שנים לפני כן, והרבה יותר קטנים מאשר בצ'טלהויוק, שהתקיימו במקביל באנטוליה. היישובים האלה בשיא גדלם לא עברו את ה-500 איש.

המבנים בתל חסונה נבנו סביב חצר מרכזית פתוחה. הכלים שלהם היו בסגנון כלי חסונה, שהחליפו כלים גסים מתקופות קדומות. בנוסף להם, הם השתמשו באובני יד, חרמשים, אבני שחיקה, ותנורי אפייה, באתר נמצאו שפע של עצמות בעלי חיים מבויתים המשקפים חיים חקלאיים. באתרים נמצאו עצמות של חזירים, בקר, כבשים ועזים. בנוסף, היה נהוג ציד של איילים, ארנבות וחזירי בר. נמצאו עדויות לגידולי שעורה, חיטה, עדשים ואפונה, המעידים על חקלאות שהייתה מקור נוסף לאספקת מזון.

הצלמיות היו קשורות לעבודת פולחן. קנקני קבורה שלתוכם הוכנס מזון מתוך אמונה בחיים לאחר המוות.

הכלים האופייניים לתרבות זאת התגלו לראשונה בחתך עמוק שנעשה בנינוה בשכבות הנמוכות. היא הוגדרה לראשונה כתרבות נפרדת רק לאחר החפירות הארכאולוגיות של מחלקת העתיקות של עיראק (Iraqi Directorate of Antiquities) בתל חסונה בין השנים 1944-1943. רוב הידע בנושא תרבות חסונה, מקורו בחפירות ארכאולוגיות שהתקיימו בירים טפה (Yarim Tepe) על ידי ארכאולוגים רוסים בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20.

== ראו גם ==
* תרבות סאמרא
* תרבות עובייד
* תרבות חלף
* מסופוטמיה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מסופוטמיה
חסונה
קטגוריה:עיראק: היסטוריה
קטגוריה:התקופה הנאוליתית
העיר ההיסטורית המבוצרת של קרקסון

העיר של קרקסון (בצרפתית: Cité de Carcassonne) היא עיר עתיקה ומצודה מימי הביניים בעיר קרקסון הצרפתית, במחוז אוד, בחבל הארץ אוקסיטניה (לשעבר לנגדוק-רוסיון) השוכנת על גבעה בגדה הימנית של נהר אוד, בחלק הדרום-מזרחי של העיר.

== היסטוריה ==
המוניטין של העיר נובע ממערכת הביצורים המרשימה שלה, הבנויה בשיטה של חומות כפולות באורך 3 ק"מ, שמבוצרות ב-52 צריחים ומגדלים.

כבר בתקופה הנאוליתית היה ישוב במקום. המצודה נבנתה בתקופת האימפריה הגאלית, כך שהיא מיושבת באופן רצוף מזה כ-2,500 שנים, והיא ראתה את הרומאים, הסרצנים, מסעות הצלב, ואת הממלכה הוויזיגותית. 

העיר התחילה כיישוב של האימפריה הגאלית. במאה ה-3 לספירה, הרומאים החליטו להפוך אותה לעיר מבוצרת. היא סופחה לממלכה הצרפתית בשנת 1247 לספירה, ושימשה גבול צרפתי חשוב בין צרפת וכתר אראגון.

בשנת 1659, לאחר הסכם הפירנאים, שבמסגרתו הפך מחוז רוסיון לחלק מצרפת, העיר איבדה את משמעותה הצבאית. ביצוריה ננטשו והיא הפכה לאחד מהמרכזים הכלכליים של צרפת, בעיקר עקב תעשיית טקסטיל הצמר. העיר המבוצרת של קרקסון
בשנת 1849 ממשלת צרפת החליטה להרוס את ביצורי העיר. ז'אן-פייר קרוס-מיירוויי ופרוספר מרימה, שהיה ארכאולוג והיסטוריון מוערך, הובילו קמפיין לשמירה על המצודה כאתר היסטורי. הקמפיין נשא פרי ורתם את תושבי המקום להתנגדות להחלטת הממשלה, אשר הפכה בעקבותיו את החלטתה. בשנת 1853 החלו עבודות שיקום לעיר. האדריכל אז'ן עמנואל ויולה-לה-דוק היה אחראי לחידוש המצודה. עבודתו של ויולה-לה-דוק ספגה ביקורת במהלך חייו כבלתי הולמת לאקלים והמסורות של האזור. לאחר מותו בשנת 1879, עבודת השיקום נמשכה על ידי תלמידו, פול בוסווילוואלד, ומאוחר יותר על ידי האדריכל נודט.

המצודה שוחזרה בסוף המאה ה-19, ובשנת 1997 נוספה לרשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו.

== בתרבות ==
המשחק קרקסון הוא משחק לוח שקרוי על שם העיר ומאוייר ברוח הארכיטקטורה באזור.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צרפת: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:לנגדוק-רוסיון: ערים
מסע הצלב השמיני

מסע הצלב השמיני היה מסע צלב בתוניס שהתרחש בשנת 1270. מסע צלב זה אורגן על ידי לואי התשיעי, מלך צרפת, במטרה להילחם בסולטאן הממלוכי ביברס, שכבש חלקים נרחבים משרידי ממלכת ירושלים.

==רקע==
בשנת 1263 הסולטן הממלוכי ביברס התחיל לכבוש ערים ולייסד ממלכה ממלוכית בארץ ישראל. בדרכם הרגו צלבנים רבים והשמידו מבצרים רבים שלהם כולל מבצר מונפור.
הדבר נגע במיוחד ללואי התשיעי, שהשקיע זמן וכוחות רבים בממלכת ירושלים במהלך מסע הצלב השביעי.

==ההכנות למסע==
לואי התשיעי יצא ביחד עם נסיך אנגליה, אדוארד, לאחר שהפרלמנט הבריטי הטיל מס חסר תקדים בשיעור חמישה אחוזים על כספם ורכושם של כל אנשי הממלכה, כדי לממן את מסע הצלב. לואי תכנן לכבוש את תוניסיה ואז את מצרים ומשם לארץ ישראל כדי להציל בחזרה את השטחים שנכבשו ממלכת ירושלים. 
==מהלך המסע==
ביולי 1270 הפליגו לואי ואדוארד לסיציליה ומשם לתוניסיה, אבל אנשיו לא עמדו בחום הגדול, ורבים מתו משתיית מים מזוהמים כולל המלך לואי עצמו.

הנסיך אדוארד החליט להמשיך במסע הצלב, אשר נקרא מסע הצלב התשיעי, והפליג לעכו ביחד עם כ-230 אבירים. הוא ניצח מספר קרבות קטנים, אבל בסוף חתם על הפסקת אש עם ביברס.
==מורשת==
עקב מסע צלב זה הוכרז המלך לואי התשיעי כקדוש נוצרי.

 
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
8
קטגוריה:לוחמה בימי הביניים
קטגוריה:המאה ה-13
דו"ח דלעת

דו"ח דלעת (באנגלית: Pumpkin Reports) היא סדרת אנימציה אמריקאית.

==עלילה==
הסדרה מתקדמת במקס שמגלה שהאחים החדשים שהגיעו הם חייזרים מרושעים שהגיעו מחללית בצורת דלעת. הוא וחבריו מתמודדים מול מזימותיהם כדי להציל את כל אנשי העיר כולל חבריו.

בסוף כל פרק טרסה וגולייט שולחים הודעה אל החייזרים על מה שנכשלו.

==הדמויות==
* מקס: ילד בן 12 שמגלה שהאחים החדשים שהגיעו הם חייזרים ובכל יום נעזר בחבריו להתמודד מול מזימותיהם הכי טוב בהכול הדמות הראשית פוחד מהחושך. 
* גולייט וטרסה: חייזרים דלעת דמוי ילדים שרוצים להשתלט על העולם ומקס חייב לעצור אותם טרסה טובה יותר מי מקס גולית לא יודע לדבר .
* פיקסל: בנו של סיימון סיליקון וחבר של מקס לא חכם במיוחד פוחד מי פרות בכובע מסיבה.
* ויולט : חברתו של מקס הראשונה שהאמינה בחיזרים יש לה יומן מאוהבת במקס פוחדת לדבר מול קהל.
* סיימון סיליקון: אביו של פיקסל ומדען כושל.
* אמא ואבא: הוריו של מקס שלא מאמינים שהאחים החדשים שלו הם חייזרים שמשתלטים על העולם.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:ערוץ ג'וניור: תוכניות רכש
נמל התעופה הבין-לאומי אוסטין-ברגסטרום

נמל התעופה הבין־לאומי אוסטין-ברגסטרום (באנגלית: Austin–Bergstrom International Airport, מוכר גם בקיצור כ-ABIA) הוא נמל התעופה הבין־לאומי הגדול ביותר והעמוס ביותר במרכז טקסס. נמל התעופה שוכן בעיר אוסטין, מדינת טקסס.

עם כמות של 10,718,854 נוסעים מתחילת שנת 2014, הנמל הוא נמל התעופה העמוס השלושים ושישה בארצות הברית.

נמל התעופה הבין־לאומי אוסטין-ברגסטרום משתרע על שטח של 17.17 קילומטרים רבועים בדרום-מזרח אוסטין, שמונה קילומטרים ממרכז העיר.

== היסטוריה ==

== חברות תעופה ויעדי טיסה ==
בנמל התעופה הבין־לאומי אוסטין-ברגסטרום, נכון לעכשיו, יש מעל 150 יציאות יומיות ל-47 יעדים בארצות הברית, קנדה, מקסיקו, ובבריטניה, עם שירות עונתי לגרמניה החל מקיץ 2016. 
{| class="wikitable"
!חברות תעופה
!יעדי טיסה
!טרמינל
|-
|אארומקסיקואארומקסיקו
|מקסיקו סיטי
|
|-
אייר קנדה אקספרס
|טורונטו-פירסון
|
|-
| אליג'אנט אייר
|אורלנדו-סנפורד, לאס וגאס, ממפיס, סינסינטי
|
|-
| אלסקה איירליינס
|סיאטל-טקומה, פורטלנד
|
|-
| אמריקן איירליינס
|דאלאס-פורט וורת', לוס אנג'לס, מיאמי, ניו יורק-ג'ון פ. קנדי, פיניקס, שארלוט, שיקגו-או’הייר
|
|-
| אמריקן איגל איירליינס
|פיניקס

עונתי: לוס אנג'לס, שארלוט
|
|-
| באז איירווייז
|ברנסון (מיזורי)
|
|-
בריטיש איירווייז
|לונדון-הית'רו
|
|-
| ג'ט בלו איירווייז
|אורלנדו, בוסטון, לונג ביץ' (קליפורניה), ניו יורק-ג'ון פ. קנדי, פורט לודרדייל
|
|-
| דלתא איירליינס
|אטלנטה, לוס אנג'לס, מיניאפוליס-סיינט פול, סולט לייק סיטי

עונתי: דטרויט
|
|-
| דלטא קונקשיין
|דטרויט, לוס אנג'לס, מיניאפוליס-סיינט פול, סולט לייק סיטי
|
|-
| וירג'ין אמריקה
|סן פרנסיסקו
|
|-
| וולאריסוולאריס
|גוודלחרה (מקסיקו)
|
|-
| יונייטד איירליינס
|דנוור, וושינגטון-דאלס, יוסטון-בין יבשתי, ניוארק, סן פרנסיסקו
|
|-
| יונייטד אקספרס
|דנוור, וושינגטון-דאלס, יוסטון-בין יבשתי, לוס אנג'לס, ניוארק, סן פרנסיסקו
|
|-
| טקסס סקיי איירווייז
|דאלאס-פורט וורת', ויקטוריה (טקסס)
|
|-
| סאות'ווסט איירליינס
|אוקלנד, אורלנדו, אטלנטה, אל פאסו, בולטימור, בוסטון, דאלאס-לאב, דנוור, הרלינגן, וושינגטון-לאומי, טמפה, יוסטון-האבי, לאבק, לאס וגאס, לוס אנג'לס, מחוז אורנג' (קליפורניה), ניו אורלינס, ניוארק, נאשוויל, סן דייגו, סן חוזה, סיאטל-טקומה, סנט לואיס, פורט לודרדייל
עונתי: ממפיס, סן חוסה דל קאבו, פורטלנד, קנקון
|
|-
| פרונטיר איירליינס
|אטלנטה, דנוור, לאס וגאס, שיקגו-או’הייר
|
|-
| קונדור
|עונתי: פרנקפורט
|
|-
|}

== טרמינלים ==
=== טרמינל בארברה ג'ורדן ===

=== הטרמינל הדרומי ===

== תחבורה אל הנמל וממנו ==

== בתרבות ==
בשיתוף עם תוכנית „אמנות במקומות ציבוריים“ של העיר אוסטין, נמל התעופה מציג יצירות אמנות רבות. בטרמינל בארברה ג'ורדן, יש בימה אשר מארח הופעות מוזיקה חיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

ברגסטרום
קטגוריה:אוסטין
אוסטין-ברגסטרום
טושיהידה מסקאווה

טושיהידה מסקאווה
טושיהידה מסקאווה (7 בפברואר 1940 – 23 ביולי 2021) היה פיזיקאי תאורטי יפני שנודע בעבודתו על שבירת סימטריית CP, שזיכתה אותו להיות אחד מארבעה הזוכים בפרס נובל לפיזיקה בשנת 2008.

==ביוגרפיה==
מסקאווה, יליד נגויה, למד פיזיקה באוניברסיטת נגויה וקיבל תואר ראשון בשנת 1962, ודוקטורט בפיזיקת חלקיקים בשנת 1967. בתחילת שנות ה-70 שיתף פעולה עם מקוטו קובאיאשי באוניברסיטת קיוטו, ויחד עבדו על הסבר שבירת סימטריית CP. התאוריה של קובאיאשי ומסאווה טענה שיהיו לפחות שלושה דורות של קווארק, תחזית שאושרה בניסוי ארבע שנים מאוחר יותר על ידי הגילוי של הקווארק התחתון. מסקאווה וקובאיאשי זכו יחד בחצי מפרס נובל לפיזיקה לשנת 2008 על עבודתם.

מסקאווה היה המנהל של מכון יוקאווה לפיזיקה תאורטית בין השנים 1997–2003. עד למותו הוא היה פרופסור ומנכ"ל של המכון לחקר החלקיקים באוניברסיטת נגויה, מנהל מכון מסקאווה למדע ולתרבות ופרופסור באוניברסיטת קיוטו.

==פרסים==
* 1985 – פרס אקדמיית יפן
* 1985 – פרס סקוראי
* 1994 – פרס אסאהי
* 2008 – פרס נובל לפיזיקה
* 2008 – פרס מסדר התרבות

==קישורים חיצוניים==

* [http://en.nagoya-u.ac.jp/people/nobel/toshihide_maskawa/index.html טושיהידה מסקאווה], באתר אוניברסיטת נגויה 
* 

קטגוריה:פיזיקאים יפנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יפנים
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר התרבות
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1940
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2021
מיוזנברג

מיוזנברג (Muizenberg) היא פרוור של קייפטאון. היא שוכנת בצפון-מזרח כף התקווה הטובה, בפינה הצפון-מערבית של מפרץ פולס. בשנת 2011 התגוררו בה כ-37 אלף תושבים.

==היסטוריה==
מיוזנברג נוסדה ב-1743 כעמדה צבאית, ונקראה על שמו של וינאנד וילם מויס (Wynand Willem Muijs). ב-1795 נערך במקום אחד הקרבות המרכזיים בין הבריטים לבין ההולנדים על השליטה בדרום אפריקה - קרב מיוזנברג. שבע ספינות של הצי המלכותי הבריטי, תחת פיקודו של אדמירל משנה ג'ורג' אלפינסטון (George Elphinstone) עגנו בסמוך לסיימונס טאון, שמדרום למיוזנברג, ודרשו מההולנדים למסור לבריטניה את השליטה במושבת הכף. משסירבו ההולנדים, השתלטו על העיר כוחות נחתים וחיל רגלים, במה שהחל את הפלישה הבריטית למושבת הכף. המושבה כולה נפלה בידי הבריטים בתוך שלושה חודשים. 

ב-1899 בנה ססיל רודס, שכיהן כראש ממשלת מושבת הכף בין 1890 ל-1896, בית קיט במיוזנברג. בבית זה מת ב-1902, וכיום משמש הבית כמוזיאון להנצחתו. בתקופה זו התבססה מויזנברג כעיירת קיט לחוף הים, ודרום אפריקאים רבים, ואף אזרחים זרים, הקימו בה בתי קיט, ובהם הסופר האנגלי רודיארד קיפלינג, הסופרת הדרום אפריקאית אוליב שריינר והאדריכל הבריטי הרברט בייקר. 

בשנות ה-20 וה-30 של המאה העשרים התבססה במיוזנברג קהילה יהודית גדולה, עם הגעתם של כ-600 יהודים ממזרח אירופה. בית הכנסת הראשון הוקם ב-1924.

כיום מיוזנברג עודנה עיירת קיט שחופי הים שלה מושכים מבקרים, והיא נחשבת לאתר מועדף על חובבי גלישת גלים, אם כי גם על עמלצים לבנים הפוקדים את חופיה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הכף המערבי
קטגוריה:הסיטי של קייפטאון: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1743
פיליפ, דוכס וירטמברג

פיליפ, דוכס וירטמברג (בגרמנית: Philipp, Herzog von Württemberg; 30 ביולי 1838 - 11 באוקטובר 1917), היה דוכס בממלכת וירטמברג, ויורש העצר של הממלכה.

==ביוגרפיה==
פיליפ נולד ב-30 ביולי 1838 בעיר ניי-סיר-סן שבצרפת, לאלכסנדר, דוכס וירטמברג ולמארי, נסיכת אורליאן, בתם של לואי פיליפ, מלך הצרפתים ומריה אמליה מנאפולי וסיציליה.

לאחר מותו של בן דודו ניקולאס, דוכס וירטמברג, הפך פיליפ ליורש העצר של ממלכת וירטמברג, עד למותו ב-11 באוקטובר 1917 בשטוטגרט.

==משפחתו==
ב-18 בינואר 1865 התחתן פיליפ בווינה עם מריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה-טשן, בתם של הארכידוכס אלברכט, דוכס טשן והילדגרד, נסיכת בוואריה. ממנה היו לו 5 ילדים:
* אלברכט, דוכס וירטמברג (1865–1939), גנרל-פלדמרשל גרמני, שפיקד על הארמייה הרביעית ועל קבוצת הארמיות אלברכט במלחמת העולם הראשונה.
* מריה אמליה, דוכסית וירטמברג (1865–1883)
* מריה איזבלה, דוכסית וירטמברג (1871–1904), שהתחתנה בשנת 1894 עם יוהאן גאורג, נסיך סקסוניה
* רוברט, דוכס וירטמברג (1873–1947), שהתחתן בשנת 1900 עם מריה אימקולאטה, ארכידוכסית אוסטריה
* אולריך, דוכס וירטמברג (1877–1944)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:בית וירטמברג
קטגוריה:דוכסי וירטמברג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1838
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1917
פבראדה

פבראדה (בליטאית: ; בפולנית: Podbrodzie, פודברודז'יה; ביידיש: פּאָדבראָדז) היא עיירה במחוז המשנה שווינציאן שבמחוז וילנה בליטא, בסמוך לגבול בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
העיירה נזכרת לראשונה במאה ה-15, ובשנים שלאחר מכן הייתה בבעלות משפחות אצולה פולניות. עם חיבור היישוב למסילת הברזל בקו סנקט פטרבורג-ורשה בשנת 1862, הואץ פיתוחו.

לאחר מלחמת העולם הראשונה, ובהתאם להסכם ריגה, נכלל היישוב בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

==הקהילה היהודית==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,000 יהודים, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער יהודיות. עם כיבוש האזור בידי הצבא האדום בספטמבר 1939, נאסרה בעיירה פעילות זו, והולאם בה המסחר הפרטי.

ב-29 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי התעללות ורצח ביהודיה, בסיוע הליטאים. ביום 15 ביולי בלבד נרצחו בעיירה כ-60 יהודים. בד בבד, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה, חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה מגיל 12 ומעלה. בהמשך רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן שהוקם בה, בו הוטלו עליהם תשלומי כופר גבוהים.

בעקבות הגעת מידע ליודנרט המקומי על כוונת הגרמנים לחסל את הגטו שביישוב, הצליחו להימלט ממנו קרוב למחצית מיושביו. ביהודים הנותרים בוצעה סלקציה, ורובם הועברו למחנה הריכוז פוליגון, בו נרצחו ב-28 בספטמבר 1941.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בליטא
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
פוהוסט זהורודסקי

פוהוסט זהורודסקי (בבלארוסית: Пагост Загародзкі, פהוסט זהרודזקי; בפולנית: Pohost Zahorodzki) היא עיירה במחוז ברסט שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1528, ובראשית המאה ה-17 הוענקו לו זכויות עיר. בחלוקת פולין בשנת 1795 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכלל בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי פוהוסט זהורודסקי==
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-550 יהודים, כשני שלישים מתושביו, והתקיימה בה פעילות חסידית וציונית, תוך קיום תלמוד תורה ובית ספר עברי. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

בתחילת מבצע ברברוסה, סוף יוני 1941, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן החרמת רכוש, חובת ענידת סרט זרוע וחובת ביצוע עבודות כפייה.

ביום 10 באוגוסט 1941 רצחו אנשי ס"ס 120 גברים יהודים בעיירה. יתר הגברים היהודים בני 14 ומעלה שולחו מהעיירה למחנה עבודה. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה הנותרים בגטו שהוקם בה.

ב-15 באוגוסט 1942 חוסל הגטו שבעיירה, כאשר כל יושביו נרצחו בבורות ירי. כמה עשרות יהודים מהגטו שהצליחו להימלט בשעת האקציה ליערות הסביבה, ביצעו פעולות חבלה בתשתיות הטלפוניה והתחבורה של הגרמנים באזור, וחברו לאחר מכן ליחידות פרטיזנים סובייטיות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/609 פוהוסט זהורודסקי] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז ברסט: עיירות יהודיות
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:אתרי מרידות יהודים בשואה
הארמייה ה-14 (ורמאכט)

הארמייה ה-14 (בגרמנית: 14. Armee) הייתה ארמייה של הוורמאכט, שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
===הקמה ראשונה===
הארמייה ה-14 הוקמה ב-13 באוקטובר 1939, בפיקודו של וילהלם ליסט. היא נכללה במסגרת קבוצת ארמיות דרום והוצבה במוראביה וסלובקיה. היא לקחה חלק במהלך המערכה בפולין, ותפקידה היה להשמיד את הצבא הפולני באזור קרקוב.
===הקמה שנייה===
הארמייה השנייה שנשאה את השם "הארמייה ה-14", הוקמה ב-3 בנובמבר 1943, בפיקוד אברהרד פון מקנזן. הארמייה הוצבה באיטליה, כדי להדוף את פלישת בעלות הברית אליה. הארמייה הייתה אחראית בין היתר לטבח בפוסה ארדיאטינה. ב-4 ביוני 1944 פרש פון מקנזן מתפקידו בעקבות חילוקי דעות עם היטלר, וכמחליפו מונה יואכים למלזן. הארמייה נכללה בתוך קבוצת ארמיות C, והשתתפה בנסיגה הגרמנית אל הקווים בצפון איטליה. היא נכנעה יחד עם כל הקבוצה ב-2 במאי 1945.
==מפקדים==
===הקמה ראשונה===
* גנרל-אוברסט וילהלם ליסט (1 באוגוסט 1939 - 13 באוקטובר 1939)
===הקמה שנייה===
* גנרל אברהרד פון מקנזן (5 בנובמבר 1943 - 4 ביוני 1944)
* גנרל חיל השריון יואכים למלזן (4 ביוני 1944 - 15 באוקטובר 1944)
* גנרל חיל השריון פרידולין פון זנגר אונד אטרלין (15 באוקטובר 1944 - 24 באוקטובר 1944)
* גנרל חיל התותחנים היינץ ציגלר (24 באוקטובר 1944 - 22 בנובמבר 1944)
* גנרל חיל השריון טראוגוט הר (22 בנובמבר 1944 - 16 בדצמבר 1944)
* גנרל חיל הרגלים קורט פון טיפלסקירך (16 בדצמבר 1944 - 17 בפברואר 1944)
* גנרל חיל השריון יואכים למלזן (17 בפברואר 1944 - 2 במאי 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.axishistory.com/axis-nations/148-germany-heer/heer-armeen/2640-14-armee הארמייה ה-14], באתר Axis History 
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Armeen/14Armee.htm הארמייה ה-14], באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.diedeutschewehrmacht.de/14%20armee%20II.htm הארמייה ה-14] באתר Die Deutsche Wehrmacht 
* [http://www.feldgrau.com/AOK.php?ID=13 הארמייה ה-14] באתר Feldgrau.com. 
* [http://www.okh.it/units/2armee/Inf/14Armee.htm הארמייה ה-14] באתר המוקדש ל-OKH. 

14
14
הארמייה ה-15 (ורמאכט)

הארמייה ה-15 (בגרמנית: 15. Armee) הייתה ארמייה של הוורמאכט שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הארמייה הוקמה ב-30 בנובמבר 1942, וכמפקדה מונה קורט האזה. הארמייה הוצבה בצרפת, היא הייתה מעורבת בהגנה על החוף האטלנטי של צרפת ובלגיה מפלישה אפשרית של בעלות הברית. בעת הפלישה לנורמנדי הגנה הארמייה על גזרת פה-דה-קאלה, שבה ציפו הגרמנים לנחיתת בעלות הברית. לאחר פריצת בעלות הברית מנורמנדי נסוגה הארמייה לאורך חוף התעלה ותפסה את השטח שסביב שפך הסכלדה. היא השתתפה במבצע מרקט גארדן והביסה את הפלישה האווירית של בעלות הברית להולנד. הארמייה ה-15 הובסה בידי הארמייה הקנדית הראשונה בקרב שפך הסכלדה, למרות זאת לחימתה של הארמייה במהלך הקרב מנעה מבעלות הברית את השימוש בנמל אנטוורפן למשך תקופה ארוכה, על כך, קבל מפקד הארמייה גוסטב-אדולף פון צנגן ב-9 בנובמבר 1944 תוספת עלי אלון לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך הקרב על הבליטה נשארה הארמייה ה-15 כעתודה, ולא השתתפה בלחימה. לאחר מכן השתתפה הארמייה בלחימה בתוככי גרמניה, ובאפריל נלכדה בכיס הרוהר. ב-18 באפריל 1945 נכנע פון צנגן בראש כוחות הארמייה לצבא האמריקני ונלקח בשבי.
==מפקדים==
* גנרל אוברסט קורט האזה (15 בינואר 1942 - 30 בנובמבר 1942)
* גנרל חיל השריון היינריך פון ויטינגהוף (1 בדצמבר 1942 - 7 באוגוסט 1943)
* גנרל אוברסט הנס פון זלמות (7 באוגוסט 1943 - 24 באוגוסט 1944)
* גנרל חיל הרגלים גוסטב-אדולף פון צנגן (24 באוגוסט 1944 - 18 באפריל 1945)
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Armeen/15Armee-R.htm הארמייה ה-15] באתר Lexikon der Wehrmacht 
* [http://www.axishistory.com/axis-nations/148-germany-heer/heer-armeen/2641-15-armee הארמייה ה-15] באתר Axis History 
* [http://www.niehorster.org/011_germany/44-oob/44-06-01_neptune/b/army_15.htm הארמייה ה-15] באתר World War II Armed Forces 
* [http://www.diedeutschewehrmacht.de/15%20armee.htm הארמייה ה-15] באתר Die Deutsche Wehrmacht 
* [http://www.feldgrau.com/AOK.php?ID=14 הארמייה ה-15] באתר Feldgrau.com 

15
15