OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לילה וערפל (סרט)

לילה וערפל (בצרפתית: Nuit et Brouillard) הוא סרט תיעודי של הבמאי הצרפתי אלן רנה משנת 1955. הסרט מציג את מחנות אושוויץ ומיידנק נטושים, כפי שנראו בשנות החמישים, תוך כדי תיאור חייהם של האסירים במחנות. "לילה וערפל" הוא אחד הסרטים התיעודיים הראשונים שנעשו אודות השואה והוא נעשה בשיתוף פעולה עם ניצול השואה, הסופר ז'אן קירול. 

== תקציר ==
"לילה וערפל" הוא סרט תיעודי העובר בין העבר להווה, בין צילומים בשחור-לבן ובצבע. הסרט נפתח עם תמונות מהסרט "ניצחון הרצון" של לני ריפנשטאהל וממשיך למחנה אושוויץ הנטוש, כשבמקביל נשמע השחקן הצרפתי מישל בוקה (Bouquet) קורא טקסט שקט ופיוטי המתאר את עלייתה של האידאולוגיה הנאצית. הסרט ממשיך עם השוואה בין חיי החיילים הנאצים לחייהם של האסירים במחנות. בהמשך הסרט, זר מראה את היחס כלפי האסירים הנידונים למוות, הכולל עינויים ו"ניסויים רפואיים".

הסרט בנוי כתנועה מתמדת בין שני קטבים; מחנות ההשמדה מצולמים בזמן הווה בצבע, ואילו תצלומי הארכיון הרבים מתקופת השואה הם בשחור-לבן. צילומים אלה מציגים את תאי הגזים וערימות של גופות. החלק האחרון של הסרט מציג את גילוי הזוועות, נחשף בו תהליך ההשמדה ונראים צילומים רבים של משחררי המחנות יחד עם צילומי האתרים בשנת 1955.

== הפקה ==
בנובמבר 1954, כעשור לאחר הניצחון על הנאציזם, נערכה במכון הפדגוגי הלאומי בפריז תערוכה בשם "תולדות המחתרת, הגירוש ושחרור צרפת". מתצוגה זו צמח הרעיון להפקת סרט תיעודי בנושא. הוועדה ההיסטורית הצרפתית לחקר תולדות מלחמת העולם השנייה, פנתה אל אלן רנה בבקשה ליצור סרט על תקופת השואה והמחנות. את התסריט לסרט כתב רנה במשותף עם הסופר ז'אן קיירול (Cayrol), יוצא מחנות בעצמו, והפסקול המלווה את הסרט הוא של הנס אייזלר, שהיגר מגרמניה עם עלייתו של היטלר לשלטון. רנה וקרול התקשו מאוד בעשיית הסרט, בשל התכנים הקשים שהוא מכיל. לצורך תיאור החיים הקשים והסבל במחנות, רנה נאלץ להשתמש בצילומי סטילס שמצא בארכיונים השונים והוא הצליח להניע אותם על המסך כאילו היו תמונות נעות. עבודת העריכה שנעשתה בתצלומים מתוחכמת וכמעט בלתי נראית. 

במחצית השנייה של שנות החמישים דרש הצנזור הצרפתי מרנה לקצץ שלוש שניות מהסרט, בהן נראית תמונה של כובע מצחייה של שוטר צרפתי במחנה המעבר פיטיבייה (Pithiviers) שבצרפת. בנוסף, שגרירות גרמניה בצרפת ניסתה לעצור את כניסתו של הסרט לפסטיבל הסרטים בקאן והבמאי נאלץ לבצע שינויים. רק בשנות התשעים הוצגה בצרפת תערוכת תצלומים ממחנה זה, שנשמר בקפידה בידי המשטרה הצרפתית.

== שם הסרט ==
רנה בחר לקרא לסרטו Nuit et Brouillard ("לילה וערפל"), התרגום הצרפתי ל-Nacht und Nebel. הבמאי הותיר את שם הסרט כסמל להוראת לילה וערפל
(בגרמנית Nacht und Nebel) שהוצא ב-9 בדצמבר 1941 ונועד ליצור הפחדה ולהרתיע את אלה המתנגדים למשטר. אסירי לילה וערפל, שנשאו על גבם את הסימון NN במחנות הריכוז, היו אמורים להיות מוצאים להורג מהר ככל האפשר ובחשאיות מוחלטת. עבור אלן רנה, הביטוי "לילה וערפל" הוא ביטוי כולל לתקופת השואה, המאופיינת בחושך ואפלה שירדו על אירופה תוך כדי פגיעה באדם באשר הוא אדם.

הסרט נחשב עד היום ליצירת מופת בתחום הקולנוע התיעודי והוא ממשיך לקבל שבחים רבים. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים תיעודיים על השואה
קטגוריה:סרטים צרפתיים משנת 1955
Nu-Mixx Klazzics

Nu-Mixx Klazzics הוא אלבום רמיקס של הראפר האמריקאי טופאק שאקור. הוא יצא לאורבשנת 2003 בחברת התקליטים Death Row Records. האלבום מכיל מספר שירים מפורסמים מהאלבום All Eyez on Me, עם עריכות של קולות רקע והוספת זמרים אורחים. Nu Mixx Klazzics מכר 700,000 עותקים על פי Nielsen Soundscan.

== רשימת השמעה ==
כל השירים הם רמיקסים, ואינם השירים המקוריים
# 2 of Amerikaz Most Wanted
# How Do You Want It
# Hail Mary
# Life Goes On
# All Eyez on Me
# Heartz of Men
# Toss It Up
# Hit 'Em Up
# Never Had a Friend Like Me
# Ambitionz Az a Ridah

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי טופאק שאקור
קטגוריה:אלבומי רמיקס באנגלית
פסי זרימה

פסי זרימה במחדר [[פרידוטיטי]]
פסי זרימה ב[[מחדר שכבתי, מתחם בושוולד]]
פסי זרימה ב[[ריוליט]]
פסי זרימה באובסידיאן
בגאולוגיה, פסי זרימה הם רצף של פסים ורצועות הנראים בסלעי יסוד פלוטוניים וגעשיים, בעיקר במחדרים שכבתיים ובזרמי לבה. במחדרים עשויים הפסים להיערך בשכבות קונצנטריות מהשוליים פנימה. גם בזרמי לבה עשויים להיווצר פסים מקבילים.

==היווצרות==
===במחדרים===
לפסי הזרימה אין בהכרח מקור ייחודי, אלא הם יכולים להיווצר בשולי המאגר – תא מאגמה או מחדר פלוטוני, בכמה דרכים. אלה יושפעו מהרכבה הראשוני של המאגמה, ממגע מכני בינה לבין שולי המאגר, משינויים בהרכב ומהדינמיקה הראולוגית של המאגמה:

בעת זרימת המאגמה לתוך המאגר נוצר חיכוך בין הנוזל המגמטי הצמיג לבין דפנות המאגר, ההופכים לשולי לכידה. החיכוך והצמיגות גורמים לקסנוליתים ופנוקריסטים – סלעים וגבישים הכלואים במאגמה – להאט ולהיצמד אל דפנות המאגר.

בגיבוש מפריט נוצרים גבישים, הנצמדים לדפנות המאגר ויוצרים פסי גיבוש. היפרדותם של גבישים אלה ושל היסודות המרכיבים אותם מתוך המאגמה, משנה את הרכב המאגמה הנותרת, כפי שמתבטא בשורת בואן. הפסים הבאים שיתגבשו יהיו בהרכב שונה, העשוי להתבטא גם במרקמם ובצבעם. תהליך זה מבטא התגבשות הדרגתית של המאגמה.

התכה של סלעי סביבה או חדירה של מאגמה בהרכב חדש לתוך המאגר מובילים לעירוב מאגמות, הגורם להיווצרות של פסי זרימה בהרכבים שונים מזה של המאגמה המקורית.

===בזרמי לבה===
זרמי לבה חמים עשויים להתגבש במהירות במפגש עם גוף קר, בסביבה אווירנית או מימית. הגוף הקר עשוי להיות אוויר, מים או סלע. דרך אחרת בה נוצרים פסי זרימה היא במפגש עם גוף קר, המעוות את הזרם תוך כדי התגבשותו.

מעוות זה של הלבה עשוי להתבטא בצורה של ספרוליטים – מבנה חיצוני של כדוריות, המפגינות מבנה פנימי של פסי זרימה. כדוריות אלה עשויות להיווצר בנוכחות מים – לא רק מחוץ לזרם הלבה אלא גם בהרכבו.

דוגמה מעניינת לפסי זרימה ניתן למצוא באובסידיאן – סוג של זכוכית געשית. פסים אלה נוצרים לא בתהליך ממושך אלא במהלך התקררות מהירה המאפיינת את היווצרות הסלע. הפסים נראים במקביל לחזית התגבשות, ועשויים לשקף לחצים שונים המופעלים על הזרם בעת התגבשותו, או מסדרה של תהליכי התגבשות, שבירה פריכה והלחמת השברים.

==מאפיינים==
המאפיין העיקרי של פסי הזרימה הוא ההבדל הנראה לעין בין פס אחד למשנהו, העשוי להתבטא בצבע, בצפיפות, במרקם הגבישי ובנקבוביות שלהם. שינויים אלה אינם בהכרח עדות לשינוי בהרכב הכימי או המינרלוגי בין הפסים. במקרים בהם אין הבדל בהרכב המאגמה, הפסים יתבטאו בשינוי בהיערכות הגבישים, בגודל הגביש, במרקם או בקומבינציות שלהם.

==ראו גם==
*גאולוגיה - מונחים
*מחדר שכבתי
*גיבוש מפריט
*סלע הצטברות

==הערות שוליים==

קטגוריה:וולקנולוגיה
קטגוריה:פטרולוגיה
קטגוריה:סלעי יסוד
קולנוע פריז

קולנוע פריז היה בית קולנוע ששכן ברחוב הירקון 106 בתל אביב, בפינת רחוב פרישמן, מול מלון דן תל אביב. בית הקולנוע, קטן בממדיו, הוקם ב-1957 והתפרסם, החל מאמצע שנות ה-60, כבית קולנוע המקרין סרטים שנחשבו כ"איכותיים". במשך השנים החל להקרין בהצגות מיוחדות הן סרטים שנחשבו כסרטי פולחן כגון "מופע הקולנוע של רוקי", והן סרטי עבר של במאים מפורסמים. הקולנוע יצר לעצמו מעמד מיוחד כמוסד המשמש אבן שואבת לצעירים חובבי קולנוע ואנטי ממסדיים.

הקולנוע נפתח באוקטובר 1957, בתחילה בשם "קולנוע כנרת" והציג בהצגת הבכורה את סרט המדע הבדיוני הבריטי, "אות משמיים" . במרץ 1958 נרכש הקולנוע מבעליו על ידי אחד מהשותפים בקולנוע גן רינה תמורת 80,000 לירות ולאחר שעבר שיפוצים במאי 1958 במשך כחודש, נפתח בשם החדש "קולנוע פריז". הבעלים של הקולנוע ברוב שנותיו, ועד סגירתו, בינואר 1992, היו האחים משה ודן גרשט.

ב-1969 הוצג במרתף הקולנוע הערב הסאטירי, פרי עטו של חנוך לוין, "קטשופ".

באלבומה חיות מחמד מ-2003, פרסמה להקת מוניקה סקס את השיר "הקונפורמיסט", המבכה את סגירת הקולנוע ונפתח בשורות: .

==ראו גם==
* בתי קולנוע בתל אביב

==קישורים חיצוניים==
* [http://boazcohen.wordpress.com/2008/05/16/סגרו-את-קולנוע-פריז-ומילאו-אותו-מלט/ סגרו את קולנוע פריז ומילאו אותו מלט], "לונדון קולינג" - הבלוג של בועז כהן

==הערות שוליים==

פריז
קטגוריה:רחוב הירקון
קטגוריה:רחוב פרישמן
איון (מחזה)

איון (ביוונית עתיקה: Ἴων) הוא מחזה יווני עתיק שנכתב על ידי אוריפידס. משוער כי נכתב בין השנים 414-412 לפנה"ס.
העלילה עוקבת אחרי היתום איון ותהליך גילוי מקורותיו.

==רקע==
איון נולד לנסיכה האתונאית קראוסה מהאל אפולו שאנס אותה. 
היא הפקירה אותו במערה וסברה שנטרף. אך התינוק הועבר לדלפי, וגדל במקדש כמשרת האל. 
קראוסה נישאה לקסותוס, אציל נוכרי שקיבל אותה כפרס על עזרתו הצבאית לאתונאים. 
לזוג לא נולדו ילדים, והם באים לדלפי כדי להתייעץ בעניין עם האל. 
האל מעוניין שלאיון יהיה אב, כדי שיקנה לו מעמד חוקי באתונה. 
הוא מנבא שכאשר יֵצא קסותוס מהמקדש יפגוש את בנו. קסותוס יוצא ופוגש את איון. 
הוא סבור שהבן הזה נולד לו כששכב פעם עם נערה בחגיגה דיוניסית. קראוסה חוששת שבנו של בעלה עלול לגזול את המלוכה. 
היא מנסה להרעיל את איון אך הקשר נכשל. איון אץ להרוג את קראוסה, שמוצאת מקלט ליד המזבח. ברגע זה מביאה הכוהנת את הסל שבו ננטש איון. קראוסה מזהה את הסל, וכך היא מגלה את בנה האבוד, והבן מכיר את אמו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחזות של אוריפידס
קטגוריה:טרגדיות יווניות
תיאודור קוטשי

קרל גאורג תיאודור קוטשי (באנגלית: Karl Georg Theodor Kotschy; 1813–1866) היה בוטנאי ומגלה ארצות אוסטרי. קושטי גדל בעיר אוסטרון כבן לתאולוג קרל פרידריך קוטשי.

בין השנים 1836 ל-1862 ערך תיאודור מחקר נרחב אודות צמחיית המזרח התיכון, צפון מזרח אפריקה, ומרכז אסיה במשלחות מדעיות שונות. במהלך אלו, נאספו למעלה מ-300,000 דגימות צמחים.
עולם הטבע של ארץ ישראל שהוא תיעד במהלך מסעיו, תורמים לנו מידע רב אודות החי והצומח של אותה תקופה. כך, לדוגמה, הוא מציין את הדוב חום סורי כנפוץ בחרמון.

בנומנקלטורה הבוטנית, הקיצור Kotschy המובא לאחר שם המין, מציין שתיאודור קוטשי הגדיר אותו לראשונה כמין.

על שמו נקרא הסוג Kotschya, ממשפחת הפרפרניים, וכן השממית Cyrtopodion kotschyi.

ארבעה מיני צמחים בארץ-ישראל נקראים על שמו:
*כשות קוטשי
*ולריינית קוטשי
*בולבוסן קוטשי - שלושת האחרונים נמצאו כחדשים למדע על ידי הבוטנאי פייר אדמון בואסייה שהחליט להקדיש את מציאתם לכבודו.
*פעמונית קוטשי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בוטנאים
קטגוריה:ארץ ישראל: חוקרי טבע
קטגוריה:אוסטרים
קטגוריה:ילידי 1813
קטגוריה:נפטרים ב-1866
בורסת סנקט פטרבורג (1997)

לוגו בורסת סנקט פטרבורג הבינלאומית לסחורות וחומרי גלם
בורסת סנקט פטרבורג (במקור: Санкт-Петербургская биржа) היא אחת הבורסות הגדולות ברוסיה שמפעילה שוקי מסחר במניות, מטבע חוץ, מתכות וניירות ערך. אומנם במתכונתה המודרנית הבורסה קיימת משנת 1997, אך בעבר פעלה בעיר סנקט פטרבורג בורסה שהוקמה בצו של הצאר משנת 1703 ופורקה בעקבות מהפכת אוקטובר 1917.

לאחר התפרקות ברית המועצות הוקמו מספר קרנות בורסה בעיר סנקט פטרבורג כדוגמת:
* הבורסה לניירות ערך בסנקט פטרבורג (ברוסית: Санкт-Петербургская валютная биржа; באנגלית: Stock company Saint-Petersburg Currency Exchange, SPCEX SC) הוקמה ב-21 במאי 1992 כיורשת לקרן הבורסה של סנקט פטרבורג (Фондовая биржа Санкт-Петербург) שהוקמה ב-24 באפריל 1990. הבורסה הוקמה כהתאגדות סחר בין בנקי העיר ונוהלה תחילה על ידי הוועדה לקשרי חוץ של עיריית סנקט פטרבורג.
* קרן הבורסה הבינלאומית של סנקט פטרבורג (Международная фондовая биржа «Санкт-Петербург» ,IXSP), היא הבורסה הבינלאומית של העיר הנשלטת על ידי OMX, תאגיד שוודי ששולטת על 80% משוק ניירות הערך של סקנדינביה ואזור הים הבלטי.
* הבורסה הבינלאומית לסחורות וחומרי גלם של סנקט פטרבורג (Санкт-Петербургская международная товарно-сырьевая биржа) הוקמה ב-2008 כבורסה בינלאומית לסחר כללי, כניסיון לערב את העיר כמה שניתן בכלכלה הגלובלית.
בינואר 2021 הבורסה עברה לראשונה את בורסת מוסקבה מבחינת מחזור המסחר במניות, כשנסחרה ב-18% יותר מזו המוסקבאית. זה קרה בגלל הנגישות הרחבה של בורסת סנקט פטרסבורג למניות גלובליות כשבבורסה המוסקבאית נפתחה גישה למסחר במניות זרות רק בסוף 2020. באמצעות הבורסה במוסקבה התאפשר ביצוע עסקאות ב-55 מניות זרות, בעוד שבבורסה הפטרבורגית 1,523 מניות זרות, תקבולים ואיגרות חוב, כולל אלה הכלולות במדד S&P 500.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Мошенский С. З. [https://books.google.com.ua/books?id=SdwZAwAAQBAJ&printsec=frontcover&hl=ru#v=onepage&q&f=false Рынок ценных бумаг Российской империи] – М.: Экономика, 2014. – С. 318..327. – 560 с. – , 
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.spcex.ru/ הבורסה לניירות ערך של סנקט פטרבורג]
* [http://www.spimex.com/ הבורסה הבינלאומית לסחר של סנקט פטרבורג]

==הערות שוליים==

סנקט פטרבורג
קטגוריה:סנקט פטרבורג: כלכלה
קטגוריה:שוק ההון הרוסי
רבי יעקב בר אידי

רבי יעקב בר אידי היה אמורא מהדור השני לחכמי ארץ ישראל, מגדולי דורו, תלמידו של רבי יהושע בן לוי, התגורר בסביבת העיר צור.

גדולי האמוראים, רב נחמן ורבי זירא החשיבוהו בצורה מיוחדת, וכאשר עלו להם ספקות קשים בלימודו, שלחו שליח מיוחד לשאלו, רבי זירא היה מכנהו בתואר "רבי". מוזכר רבות יחד עם רבי שמואל בר נחמני.

הוא היה תלמידו המובהק של רבי יהושע בן לוי ומסר אמרות רבות משמו, אך לעיתים גם מזכיר מפסיקותיו של רבי יוחנן הוא גם זכה להערכה מיוחדת מרבי יוחנן. מעשה שהיה, שרבי יוחנן כעס על רבי אלעזר תלמידו המובהק, שאמר בבית המדרש הלכה ששמע ממנו, שלא בשמו. בא לפניו רבי יעקב בר אידי ואמר לפני רבי יוחנן: הגיב רבי יוחנן: 

==אביו==
גם אביו היה אמורא, אך מכיוון שבנו היה ידוע יותר, הוא נקרא על שמו "רב אידי אבוה דרבי יעקב בר אידי". אודותיו מסופר, כי היה רגיל ללכת בדרכים שלושה חודשים, למד אצל רבו יום אחד וחזר לביתו שלושה חודשים. כלומר, יום אחד של לימוד תורה היה מוקדש להליכה ברגל של שישה חודשים. שלשה חודשים מביתו אל הרב ושלשה חודשים מהרב חזרה לביתו.

אודות כך מסופר במסכת חגיגה:

ממעשה זה נראה, כי היה חשוב בעיני רבי יוחנן, שחשש שמכך שיקפיד, ייענשו תלמידי החכמים שלגלגו עליו.

==פסקיו==
*אף על פי שניתן להשלים את ברכת ההבדלה עד יום רביעי, אין להשלים את ברכת מאורי האש רק במוצאי שבת עצמה, שכן האור נברא בתחילת השבוע.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הדור השני לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:תלמידי רבי יוחנן
קטגוריה:תלמידי רבי יהושע בן לוי
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4
1919 בארצות הברית

1919 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 143 שנה מיום היווסדה.

== הנהגה ==
* הנשיא: וודרו וילסון (המפלגה הדמוקרטית)
* סגן הנשיא: תומאס מרשל (המפלגה הדמוקרטית)

== אירועים בולטים ==

[[אסון הדבשה של בוסטון]]
* 15 בינואר – 21 הרוגים באסון הדבשה של בוסטון 
* 16 בינואר – מתקבל התיקון ה-18 לחוקת ארצות הברית ("חוק היובש"), ונאסרת מכירת משקאות אלכוהוליים בארצות הברית 
* 26 בפברואר – הקונגרס האמריקאי מאשר הקמת פארק לאומי בגראנד קניון 
* 6 ביולי – ספינת האוויר הבריטית R-34 נוחתת בניו יורק ובכך מסיימת בפעם הראשונה את חציית האוקיינוס האטלנטי על ידי ספינת אוויר
* 27 ביולי – פורצות מהומות הגזע בשיקגו, החמורות מבין עשרות מהומות שהתרחשו במהלך השנה בצפון ובמרכז ארצות הברית
* 11 בספטמבר – המארינס של ארצות הברית פולשים להונדורס

== נולדו ==
* 1 בינואר – ג'רום דייוויד סלינג'ר, סופר אמריקאי (נפטר ב-2010)
* 18 בפברואר – ג'ק פאלאנס, שחקן קולנוע אמריקני (נפטר ב-2006) 
* 17 במרץ – נט קינג קול, מוזיקאי ומלחין אמריקאי (נפטר ב-1965) 
* 3 במאי – פיט סיגר, זמר עם אמריקאי (נפטר ב-2014)
* 10 במאי – דניאל בל, סוציולוג אמריקאי (נפטר ב-2011)

== נפטרו ==

[[תאודור רוזוולט]]
* 6 בינואר – תאודור רוזוולט, הנשיא ה-26 של ארצות הברית (נולד ב-1858) 
* 6 במאי – ליימן פרנק באום, סופר אמריקאי (נולד ב-1856) 
* 8 במאי – למרקוס אדנה תומפסון, ממציא אמריקני, עסק בפיתוח רכבות הרים (נולד ב-1848)
* 29 במאי – רוברט בייקון, דיפלומט אמריקני ומזכיר המדינה של ארצות הברית (נולד ב-1860) 
* 11 באוגוסט – אנדרו קרנגי, תעשיין (נולד ב-1835) 

== קישורים חיצוניים ==

*
גלדהפיגן

גלדהפיגן (בנורווגית: Galdhøpiggen, "פִסגת גָּלְדְהֶה") הוא הגבוה בהרי סקנדינביה וצפון אירופה. ההר שוכן במחוז אופלנד שבמרכז נורווגיה, בשטחה של עיריית לום, והוא חלק מרכס יוטונהיימן, שבעצמו הוא חלק משרשרת הרי סקנדינביה.

כיתר ההרים המעצבים את דרומה של נורווגיה שייך גם גלדהפיגן מבחינה גאולוגית-היסטורית לאורוגנזה הקלדונית. סלע היסוד העיקרי שמרכיב את המסיב הוא הסלע גברו, שמצוי בחלקים גדולים של הרכס. בעידן הקרח היה ההר מכוסה בקרחונים, וקיבל את צורתו הנוכחית.

במשך שנים רבות לא ידעו גאולוגים כי גלדהפיגן הוא ההר הגבוה בנורווגיה. הכבוד ניתן להר סְנֶהֵטָּה הנראה יותר בבירור. בשל כך עד מאוחר יחסית (המאה ה-19) לא נעשו ניסיונות להעפיל אל גלדהפיגן.

מקובלים שני מסלולי העפלה אל ההר: האחד מתחיל בבקתה ספיטרסטולן, בגובה 1,104 מטר מעל פני הים, והשני בבקתה יובאסהיטה, 1,841 מ'. טיפוס במסלול הראשון אורך כחמש שעות לטיפוס ושלוש שעות לירידה, ובשני כשלוש שעות לטיפוס ושעתיים לירידה חזרה. במסלול יובאסהיטה נדרש מדריך, שכן בדרך חוצים קרחון.

על הפסגה, בגובה 2,469 מטר, ממוקמת בקתה נוספת, שבה נמכרות מזכרות.

בימי שמש בחודשים יולי ואוגוסט מבקרים בפסגה מאות מטיילים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.juvasshytta.no בקתת יובאסהיטה] ו[https://web.archive.org/web/20100520063001/http://www.spiterstulen.no/english/index.htm בקתת ספיטרסטולן] 
* [https://web.archive.org/web/20100524132833/http://www.gpss.no/english/ מרכז סקי הקיץ של גלדהפיגן]
* 

<gallery widths="180px" heights="180px">
Knut Voles hytte.jpg|הבקתה בפסגת ההר
Utsiktgald1.jpg|נוף מפסגת ההר
</gallery>

קטגוריה:נורווגיה: הרים
קטגוריה:הפסגות הגבוהות במדינתן
1918 בארצות הברית

1918 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 142 שנה מיום היווסדה.

== הנהגה ==
* הנשיא: וודרו וילסון (המפלגה הדמוקרטית)
* סגן הנשיא: תומאס מרשל (המפלגה הדמוקרטית)

== אירועים בולטים ==

* ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה
* 8 בינואר – וודרו וילסון מציג את ארבע עשרה הנקודות בפני הקונגרס 
* 31 במרץ – שעון קיץ מונהג לראשונה בארצות הברית 
* 4 בדצמבר – נשיא ארצות הברית וודרו וילסון נוסע לועידת השלום בפריז והופך בכך לנשיא האמריקני הראשון שנוסע לאירופה בעת כהונתו.

== נולדו ==
* 21 בינואר – ריצ'רד וינטרס, צנחן אמריקאי (נפטר ב-2011)
* 22 בפברואר – רוברט וודלו, האדם הגבוה בעולם (נפטר ב-1940) 
* 17 באפריל – ויליאם הולדן, שחקן קולנוע אמריקאי, זוכה פרס האוסקר (נפטר ב-1981) 
* 9 במאי – מייק וולאס, עיתונאי אמריקאי (נפטר ב-2012)
* 11 במאי – ריצ'רד פיינמן, פיזיקאי אמריקאי ממוצא יהודי (נפטר ב-1988) 
* 20 במאי – אדוארד ב. לואיס, גנטיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה (נפטר ב-2004) 
* 25 באוגוסט – ליאונרד ברנשטיין, מלחין ומנצח יהודי-אמריקאי (נפטר ב-1990) 
* 30 באוגוסט – טד ויליאמס, שחקן בייסבול אמריקאי (נפטר ב-2002) 
* 17 באוקטובר – ריטה הייוורת', שחקנית קולנוע אמריקאית (נפטרה ב-1987) 
* 9 בנובמבר – ספירו אגניו, סגן נשיא ארצות הברית (נפטר ב-1996)

== נפטרו ==

== קישורים חיצוניים ==

*
1917 בארצות הברית

1917 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 141 שנה מיום היווסדה.

== הנהגה ==
* הנשיא: וודרו וילסון (המפלגה הדמוקרטית)
* סגן הנשיא: תומאס מרשל (המפלגה הדמוקרטית)

== אירועים בולטים ==

4 במרץ: [[וודרו וילסון מושבע לכהונה שנייה כנשיא ארצות הברית.]]
* 17 בינואר – ארצות הברית רוכשת את איי הבתולה מדנמרק 
* 1 במרץ – ממשלת ארצות הברית מוסרת את מברק צימרמן לפרסום בעיתונות 
* 2 במרץ – תושבי פוארטו ריקו מקבלים אזרחות אמריקאית 
* 4 במרץ – וודרו וילסון מושבע לכהונה שנייה כנשיא ארצות הברית.
* 22 במרץ – ארצות הברית, היא המדינה הראשונה המכירה בממשלתו של קרנסקי הממשלה המהפכנית הראשונה באימפריה הרוסית 
* 6 באפריל – ארצות הברית מכריזה מלחמה על גרמניה ומצטרפת למלחמת העולם הראשונה (ראו ארצות הברית במלחמת העולם הראשונה) 
* 4 ביוני – פרס פוליצר מחולק לראשונה 
* 5 ביוני – מלחמת העולם הראשונה: בארצות הברית מוחל גיוס חובה 
* 7 בדצמבר – ארצות הברית מכריזה מלחמה על האימפריה האוסטרו-הונגרית 

== נולדו ==
* 11 בפברואר – סידני שלדון, סופר ותסריטאי אמריקאי ממוצא יהודי (נפטר ב-2007) 
* 27 במרץ – ג'ון קונלי, פוליטיקאי אמריקאי (נפטר ב-1993) 
* 25 באפריל – אלה פיצג'רלד, זמרת ג'אז אמריקאית (נפטרה ב-1996) 
* 23 במאי – אדוארד לורנץ, מטאורולוג ומתמטיקאי אמריקאי, מחלוצי תורת הכאוס. (נפטר ב-2008) 
* 29 במאי – ג'ון קנדי, הנשיא ה-35 של ארצות הברית (נרצח 1963) 
* 7 ביוני – דין מרטין, שחקן קולנוע אמריקאי (נפטר ב-1995) 
* 8 ביוני – ביירון וייט, שופט בית המשפט העליון של ארצות הברית (נפטר ב-2002)
* 6 באוגוסט – רוברט מיצ'ם, שחקן וזמר אמריקני (נפטר ב-1997) 
* 18 באוגוסט – קספר ויינברגר, לשעבר שר-ההגנה של ארצות הברית (נפטר ב-2006)

== נפטרו ==

* 10 בינואר – באפלו ביל קודי, אמריקאי מגיבורי המערב הפרוע (נולד ב-1846) 
* 1 באפריל – סקוט ג'ופלין מלחין רגטיים אמריקאי, (נולד ב-1868) 
* 8 באפריל – ריצ'רד אולני, שר המשפטים ומזכיר המדינה של ארצות הברית (נולד ב-1835) 

== קישורים חיצוניים ==

*
סיאל

[[גרניט – סלע סיאלי]]
בגאולוגיה, סיאל הוא חלקו העליון של קרום כדור הארץ שסלעיו עשירים בצורן ובאלומיניום. המונח הוא הלחם של Si – סמלו של הצורן, ו-Al – סמלו של האלומיניום. לעיתים קרובות משמש סיאל להגדרה גאוכימית קרום יבשתי, המתאפיין בהרכב זה.

==השם==
המונח נטבע על ידי הגאולוג האנגלי אדוארד סואס בסוף המאה ה-19 במסגרת הגדרת המאפיינים לחלקי כדור הארץ השונים. הוא טבע מונחים גאוכימיים גם לחלקו התחתון של הקרום: סימה (Sima) – הלחם של צורן ומגנזיום (Ma), ולגלעין כדור הארץ: ניפה (Nife) – הלחם של ניקל (Ni) וברזל (Fe). 

==תכונות==
צפיפותו של הקרום הסיאלי (2,700–2,800 ק"ג למ"ק) נמוכה מזו של הסימה (2,800–3,300 ק"ג למ"ק), בעיקר בשל עושר באלומיניום ודלות במגנזיום. עם זאת, אין גבול מוחלט בין השניים, אלא מעבר הדרגתי מסלעים בצפיפות נמוכה לסלעים בצפיפות גבוהה ככל שמעמיקים.

ויקטור קונרד, סייסמולוג אוסטרי בן המאה ה-19, הגדיר תחום אי רציפות בעומקים של 15-20 ק"מ בקרום יבשתי על פי הבדלים במהירות מעבר גלים סייסמיים. לתחום זה, הנקרא על שמו – תחום אי הרציפות קונרד – קמה התנגדות החל משנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר גאולוגים ערערו על טבעו ועל קביעתו של קונרד. כמו כן, קיומם של אזורי התכה והיווצרות מאגמה בקרום היבשתי עשויים להסביר את ההבדלים במהירות הגלים הסייסמיים אותם תיעד קונראד. במקום תחום אי הרציפות קונרד נקבע בין השניים גבול שרירותי, בצפיפות של 2,800 ק"ג למ"ק.

==ראו גם==
*גאולוגיה - מונחים
*קרום כדור הארץ
*KREEP
*סימה
*ניפה
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פטרולוגיה
קטגוריה:גאוכימיה
קטגוריה:כדור הארץ
סימה (גאולוגיה)

[[בזלת כרים – בנייתו של קרום אוקייני]]
בגאולוגיה, סימה הוא חלקו התחתון של קרום כדור הארץ שסלעיו עשירים בצורן ובמגנזיום. המונח הוא הלחם של Si – התחילית של סיליקון, ו-Ma – התחילית של מגנזיום. לעיתים קרובות משמש סימה להגדרה גאוכימית של קרום אוקייני בזלתי, המתאפיין בהרכב זה.

==השם==
המונח נטבע על ידי הגאולוג האנגלי אדוארד סואס בסוף המאה ה-19 במסגרת הגדרת המאפיינים לחלקי כדור הארץ השונים. הוא טבע מונחים גאוכימיים גם לחלקו העליון של הקרום: סיאל (Sial) – הלחם של סיליקון (Si) ואלומיניום (Al), ולגלעין כדור הארץ: ניפה (Nife) – הלחם של ניקל (Ni) וברזל (Fe).

==תכונות==
צפיפותו של הסימה (2,800–3,300 ק"ג למ"ק) גבוהה מזו של הסיאל (2,700–2,800 ק"ג למ"ק), בעיקר בשל דלות באלומיניום ועושר במגנזיום ובברזל. עם זאת, אין גבול מוחלט בין השניים, אלא מעבר הדרגתי מסלעים בצפיפות נמוכה לסלעים בצפיפות גבוהה ככל שמעמיקים.
ויקטור קונרד, סייסמולוג אוסטרי בן המאה ה-19, הגדיר תחום אי רציפות בעומקים של 15–20 ק"מ בקרום יבשתי על פי הבדלים במהירות מעבר גלים סייסמיים. לתחום זה, הנקרא על שמו – תחום אי הרציפות קונרד – קמה התנגדות החל משנות ה-60 של המאה ה-20, כאשר גאולוגים ערערו על טבעו ועל קביעתו של קונרד. כמו כן, קיומם של אזורי התכה והיווצרות מאגמה בקרום היבשתי עשויים להסביר את ההבדלים במהירות הגלים הסייסמיים אותם תיעד קונראד. במקום תחום אי הרציפות קונרד נקבע בין השניים גבול שרירותי, בצפיפות של 2,800 ק"ג למ"ק.

==ראו גם==

*גאולוגיה - מונחים
*קרום כדור הארץ
*KREEP
*סיאל
*ניפה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פטרולוגיה
קטגוריה:גאוכימיה
קטגוריה:כדור הארץ
כביש 66 (ארצות הברית)

כביש 66 (באנגלית: U.S. Route 66) היה כביש מהיר ראשי בארצות הברית משיקגו ללוס אנג'לס.

כאשר הכביש נפתח לראשונה לתנועה בשנת 1926 הוא היה אחד מהכבישים המהירים הראשונים בארצות הברית. נתיבו המקורי של הכביש היה באורך 3,940 ק"מ והוא חצה שלושה אזורי זמן בארצות הברית משיקגו ללוס אנג'לס כאשר הוא עובר דרך שמונה מדינות: אילינוי, מיזורי, קנזס (קילומטרים בודדים), אוקלהומה, טקסס, ניו מקסיקו, אריזונה וקליפורניה. הנתיב המקורי של הכביש קישר במכוון בין עיירות קטנות רבות לאורך המערב התיכון.

לאורך השנים עבר כביש 66 מקצי שיפורים רבים אשר שינו את נתיבו ואורכו הכולל. רבים ממקצי השיפורים העניקו לנוסעים בו נתיבים מהירים יותר ובטוחים יותר או חלקים חדשים שעקפו את הכבישים שעברו דרך מרכזי הערים.

כביש 66 היה הנתיב העיקרי בו עברה במהלך המאה ה-20 תנועה רבה אל עבר מערב ארצות הברית, במיוחד במהלך קערת האבק והשפל הכלכלי הגדול של שנות ה-30. הכביש סייע רבות לצמיחת הכלכלות של היישובים שדרכם הוא עבר. רבים מהאנשים שניהלו עסקים בתוואי הכביש זכו לאורך השנים להצלחה רבה בשל הפופולריות הגוברת לה זכה הכביש - אותם האנשים נלחמו בהמשך לשמר את הכביש כאשר החל לגדול האיום של בניית כבישים מהירים חלופית.

בשנת 1985 הוצא כביש 66 באופן רשמי ממערכת הכבישים הבין-מדינתיים לאחר שהוחלט כי תוואי הכביש לא היה מועיל עוד. רוב התנועה עברה לכבישים מהירים בינעירוניים עוקפים. הכבישים הבין-מדינתיים ה-40, ה-57 וה-15 נסללו על שרידי הנתיב המקורי של כביש 66.

חלק מהנתיב המקורי של הכביש עדיין זמין כאטרקציה תיירותית תחת השם "Historic Route 66" (כביש 66 ההיסטורי).

השיר Route 66 של להקת הרוק הרולינג סטונז עוסק בכביש זה. בשנת 2006, אולפני האנימציה פיקסאר השתמשו בכביש 66 בתור נקודת ההתרחשות של סרטם מכוניות.

==כינויים==
במהלך השנים קיבל כביש 66 כינויים רבים. ישר אחרי שהוזמן, הוא נודע כ"כביש האלכסוני הגדול" בגלל שהוא נמתח משיקגו בצפון לאוקלהומה סיטי בדרום. לאחר מכן פורסם כביש 66 על ידי אגודת הכביש המהיר 66 כ"רחוב הראשי של אמריקה". השם היה בשימוש גם על ידי תומכי כביש 40, אך קבוצת כביש 66 הצליחה יותר. ברומן ענבי זעם מאת ג'ון סטיינבק, הכביש המהיר נקרא "אם הכבישים" ("The Mother Road") שמו הרווח של הכביש היום. השם האחרון לכביש 66 ניתן על ידי אגודת הכביש המהיר 66 בשנת 1952 כשם הלא רשמי "הכביש המהיר וויל רוג'רס" ("The Will Rogers Highway"), למרות ששלט הוצב בדרך עם שם הכביש בסרט של ג'ון פורד "ענבי זעם" שיצא לאקרנים בשנת 1940, 12 שנים לפני שהארגון קרא לכביש בשם זה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ארצות הברית: כבישים
קטגוריה:1926 בארצות הברית
קטגוריה:אילינוי: תחבורה
קטגוריה:מיזורי
קטגוריה:קנזס
קטגוריה:אוקלהומה
קטגוריה:טקסס: תחבורה
קטגוריה:ניו מקסיקו
קטגוריה:אריזונה: תחבורה
קטגוריה:קליפורניה: תחבורה
ניפה

[[מטאוריט המורכב מניפה – ניקל וברזל]]
בגאולוגיה, ניפֶה הוא הלחם הסמלים של ניקל (Ni) וברזל (Fe), המשמש לתיאור ההרכב הגאוכימי של גלעין כדור הארץ.

==הרכב משוער==
שלא כמו חומרי הקרום והמעטפת – החשופים על פני כדור הארץ או נפלטים באמצעות פליטת לבה, אין אמצעים ישירים לבחינת הרכבו של הגלעין.

על פי חישובים מתמטיים שונים, וכן על פי חישוב מהירות הגלים הסייסמיים באזור זה, צפיפות החומר בגלעין היא 10-13 גרם לסמ"ק – צפיפות המחייבת את הימצאם של יסודות מתכתיים כבדים. חוקרים הציעו יסודות כברזל, ניקל ומעט קובלט, כיסודות הסבירים ביותר להימצאות בגלעין.

==ראו גם==
*גאולוגיה - מונחים
*גלעין כדור הארץ
*KREEP
*סימה
*סיאל
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פטרולוגיה
קטגוריה:גאוכימיה
קטגוריה:כדור הארץ
1916 בארצות הברית

1916 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 140 שנה מיום היווסדה.

== הנהגה ==
* הנשיא: וודרו וילסון (המפלגה הדמוקרטית)
* סגן הנשיא: תומאס מרשל (המפלגה הדמוקרטית)

== אירועים בולטים ==

ההריסות של העיירה קולומבוס שבניו מקסיקו לאחר הפשיטה של [[פנצ'ו וייה וכוחותיו]]
* 28 בינואר – לואי ברנדייס הוא היהודי הראשון המתמנה לשופט בבית המשפט העליון של ארצות הברית 
* 9 במרץ – המהפכן המקסיקני פנצ'ו וייה תוקף יחד עם 1,500 מורדים מקסיקניים את העיירה קולומבוס שבניו מקסיקו, שורף אותה והורג 17 מתושביה.
* 15 במרץ – ארצות הברית שולחת 12,000 חיילים מעבר לגבול המקסיקני במטרה לתפוס את פנצ'ו וייה ולהביאו למשפט.
* 19 במרץ – 8 מטוסים אמריקאים ממריאים ומשתתפים במרדף אחר פנצ'ו וייה, משימת הקרב האווירית הראשונה בהיסטוריה של ארצות הברית
* 7 בנובמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1916: הנשיא המכהן וודרו וילסון נבחר בשנית לנשיא ארצות הברית 

<gallery widths="180px" heights="120px" perrow="3">
File:ElectoralCollege1916.svg|7 בנובמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1916: הנשיא המכהן וודרו וילסון נבחר בשנית לנשיא ארצות הברית 
</gallery>

== נולדו ==
* 15 במרץ – הארי ג'יימס, מנהל להקה מוזיקלית וחצוצרן אמריקאי (נפטר ב-1983) 
* 5 באפריל – גרגורי פק, שחקן קולנוע אמריקאי (נפטר ב-2003) 
* 22 באפריל – יהודי מנוחין, כנר ומנצח אמריקאי יהודי (נפטר ב-1999) 
* 10 במאי – מילטון בביט, מלחין אמריקאי (נפטר ב-2011)
* 9 ביוני – רוברט מקנמארה, שר ההגנה של ארצות הברית בזמן מלחמת וייטנאם, ונשיא הבנק העולמי (נפטר ב-2009)
* 4 בנובמבר – וולטר קרונקייט, שדרן חדשות אמריקאי (נפטר ב-2009) 
* 4 בנובמבר – ג'ון בזילון, נחת מגיבורי מלחמת העולם השנייה, עוטר במדליית הכבוד של הקונגרס ובצלב הצי (נהרג בקרב ב-1945)
* 9 בדצמבר – קירק דאגלס, שחקן קולנוע אמריקאי

== נפטרו ==

[[שלום עליכם]]
* 28 בפברואר – הנרי ג'יימס, סופר אמריקאי-אנגלי (נולד ב-1843) 
* 13 במאי – שלום עליכם, מחשובי הסופרים היידישאים של תנועת ההשכלה (נולד ב-1859) 
* 22 בנובמבר – ג'ק לונדון, סופר אמריקאי (נולד ב-1876) 

== קישורים חיצוניים ==

*
חאוטנג

חאוטנג (בסותו: Gauteng) היא אחת מתשע פרובינציות דרום אפריקה, הקטנה והצפופה שבהן. בירת הפרובינציה והעיר הגדולה ביותר בה היא יוהנסבורג.

חאוטנג, הפרובינציה העירונית והמאוכלסת ביותר בדרום אפריקה, היא למעשה מגלופוליס הכולל את פרטוריה ופרווריה, ויטווטרסראנד (המטרופולין של יוהנסבורג רבתי) והעיר פריניחינג. הפרובינציה שוכנת בצפון-מזרחה של דרום אפריקה, וגובלת מצפון בלימפופו, ממזרח במפומלנגה, מדרום במדינה החופשית וממערב בפרובינציה הצפון-מערבית.

==גאוגרפיה==

==היסטוריה==

==דמוגרפיה==
===התפלגות גזעית===
{| class="wikitable"
|-
! colspan="5" | הקבוצות הגזעיות באוכלוסיית חאוטנג
|-
| שחורים || 9,493,684 || 77.36% ||width="300px"| ||rowspan="5"-
| לבנים || 1,913,884 || 15.60% || 
|-
| צבעוניים || 423,594 || 3.45% || 
|-
| אסייתים || 356,574 || 2.91% || 
|-
| אחר || 84,527 || 0.69% || 
|}

===התפלגות לשונית===
{| class="wikitable"
|-
! colspan="5" | השפות המדוברות באוכלוסיית חאוטנג
|-
| זולו || 2,390,036 || 19.79% ||width="300px"| ||rowspan="7"-
| אנגלית || 1,603,464 || 13.28% || 
|-
| אפריקאנס || 1,502,940 || 12.45% || 
|-
| סותו || 1,395,089 || 11.55% || 
|-
| אחר || 5,184,332 || 42.93% || 
|}

===פריסת אוכלוסין===
{| class="wikitable"
|-
! colspan="4" | פריסת אוכלוסיית חאוטנג
|-
| |}

==חלוקה מנהלית==
{| width="795" class="wikitable"
|-
! colspan="7" | מחוזות ומטרופולינים בחאוטנג
|}
{| width="795"
|-
| colspan="7" | <center>380px
|}
{| width="795" class="sortable wikitable"
|-
! מפתח !! שם !! שם מלא רשמי !! בירה !! שטח<small>(בקמ"ר)</small> !! אוכלוסייה<small>(2011)</small> !! מספררשויות
|-
| bgcolor="#FB8072" width="30px"| <center>J</center>|| מטרופולין יוהנסבורג || <div class="mw-content-ltr">City of Johannesburg Metropolitan Municipality</div> || יוהנסבורג || 1,645 || 4,434,827 || 1
|-
| bgcolor="#8DD3C7" width="30px"| <center>T</center>|| מטרופולין פרטוריה || <div class="mw-content-ltr">City of Tshwane Metropolitan Municipality</div> || פרטוריה || 6,345 || 2,921,488 || 1
|-
| bgcolor="#80B1D3" width="30px"| <center>E</center>|| מטרופולין אקורהולני || <div class="mw-content-ltr">Ekurhuleni Metropolitan Municipality</div> || גרמיסטון || 1,924 || 3,178,470 || 1
|-
| bgcolor="#FFFFB3" width="30px"| <center>5–7</center>|| מחוז אסדיבנג || <div class="mw-content-ltr">ASedibeng District Municipality</div> || פריניחינג || 4,177 || 916,484 || 3
|-
| bgcolor="#BEBADA" width="30px"| <center>1–4</center>|| מחוז וסט ראנד || <div class="mw-content-ltr">West Rand District Municipality</div> || ראנדפונטיין || 4,087 || 820,995 || 4
|}

==ראו גם==
* טרנסוואל (פרובינציה)

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20190318020815/https://www.gauteng.net/ אתר רשות התיירות של חאוטנג]
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:דרום אפריקה: פרובינציות
פריז, טקסס

פריז, טקסס (אנגלית: Paris, Texas) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1984 בבימויו של וים ונדרס. הסרט זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן 1984, וכן בפרס באפט"א לבימוי. בנוסף הוקרן ב-1985 בפסטיבל סאנדנס.

== תקציר העלילה ==
הסרט עוקב אחרי דמותו של טראוויס (מגולם על ידי הארי דין סטנטון) שחוזר אל מציאות חייו ומנסה לארגן אותה, לאחר ארבע שנים בהן נעלם לתוך השממה האמריקאית. לאחר שהוא מתאחד עם אחיו (דין סטוקוול) ועם בנו, הוא יוצא במסע אחרי אשתו ג'ין (נסטסיה קינסקי), ובדרך מנסה להתחבר מחדש אל בנו ואל אשתו.

זהו סרט מסע, סרטי מסע יוצרים תחושה של מסעות מקבילים מסע פיזי/גאוגרפי – מנטלי/נפשי שהדמות עוברת תוך כדי התפתחות העלילה. הסרט מתחיל בלונג שוט המצולם ממעוף הציפור. מדבר צחיח, טרוויס מתהלך במדבר ומעל חג נשר. התחושה שהצופה מקבל, ייאוש וסכנה. המצלמה מתמקדת בטרוויס שצועד במדבר ללא עניין ומטרה כשלצופה ברור שהוא יצא למסע התאבדות.

==ביקורות==
ביציאתו לאקרנים, התקבל הסרט בביקורות מהללות. המבקרים שיבחו את הבימוי המדויק של ונדרס, את עבודת המצלמה של רובי מיולר ואת הופעות המשחק של כל קאסט השחקנים. הסרט זכה בפרס דקל הזהב בפסטיבל קאן של אותה השנה ועוד בשלל פרסים. כיום הסרט נחשב ליצירת מופת קולנועית ולאחד מטובי הסרטים של הבמאי. בשנת 2023 הסרט נכנס לרשימת 250 סרטים הטובים בכל הזמנים של המגזין sight and sound במקום ה-192.

במגזין "ניוזוויק" נכתב על הסרט כי הוא עוסק ב"סיפורה של ארצות הברית, פורטרט עגום של ארץ בה אנשים כמו טראוויס וג'ין לא יכולים לנטוע שורשים, סיפורה של ארץ רחבת ידיים, עוצמתית ועשירה, ארץ שבה אנשים בקלות יכולים להפוך לאבודים ונואשים".

מבקר הקולנוע המפורסם רוג'ר אברט העניק לסרט 4/4 כוכבים, וכתב " פריז, טקסס הוא סרט עם סוג של תשוקה ונכונות להתנסות שהיו נפוצים יותר לפני חמש עשרה שנה מאשר עכשיו. יש לו יותר קשרים עם סרטים כמו רסיסי חיים, קאוובוי של חצות ואיזי ריידר, מאשר עם משחקי הארקייד החלקלקים שהם זוכי הקופות של שנות השמונים . הוא עומק אמיתי, מבריק".

== שם הסרט ==
שם הסרט אינו מתייחס למקום התרחשות העלילה, אלא לתמונה בבעלותו של טראוויס שבה מצולמת חלקת אדמה שוממה שבבעלותו של טראוויס, בעיר פריז שבמדינת טקסס בארצות הברית. האובססיה של טראוויס כלפי העיר נובעת מהעובדה שהוריו סיפרו לו ששם התעברה אימו. בתמונה נראה מדבר צחיח, אך במציאות העיר נושקת ליערות מזרח טקסס, הרחק ממדבר כלשהו.

== סגנון ==
הסרט ייחודי בזכות סגנון הצילום של טקסס, שבא לידי ביטוי בשוט הפותח – מבט ממעוף הציפור על מדבר צחיח, יבש וחייזרי. הצילום מתמקד בשאריות, שלטי חוצות ישנים, כבישים שלא ניתן לראות את סופם, הריסות, חלודות וכו'. סגנון זה מייחד את רובי מיולר, הצלם הקבוע של הבמאי וים ונדרס.

מוזיקת הגיטרה, שמלווה את הסרט לכל אורכו, הולחנה על ידי מוזיקאי הבלוז האמריקאי ריי קודאר ומבוססת על שירו של וילי ג'ונסון העיוור, זמר בלוז עיוור משנות ה-20.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1984
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
ואניטי פייר (כתב עת, 1868)

ואניטי פייר (באנגלית: Vanity Fair; מילולית: יריד ההבלים) היה שבועון שיצא לאור בבריטניה בין השנים 1868–1914.

== היסטוריה ==
כתב העת שהתמחה בכתבות פוליטיות, חברתיות וספרותיות נוסד על ידי תומאס גיבסון בולס, ומטרתו הייתה לבקר את החברה הוויקטוריאנית ולהציג את צביעותה ואת התמקדות חברה זו בהבלים.

כתב העת פורסם לראשונה ב-7 בנובמבר 1868 וכלל מאמרים על אקטואליה, אופנה, תיאטרון, ביקורת ספרים ורכילות.

בולס עצמו כתב כתבות רבות בכתב העת תחת שמות עט שונים. תורמים נוספים לכתב העת היו לואיס קרול, פ. ג. וודהאוס, ג'סי פופ ופלצ'ר רובינסון, אשר שימש כעורך כתב העת משנת 1904.

כתב העת יצא לאחרונה ב-5 בפברואר 1914, ולאחר מכן, בשל כישלון כלכלי שהתמשך גם לאחר שתומאס אלינסון רכש אותו, מוזג עם כתב העת "Hearth and Home".

כתב העת נהג להכיל קריקטורות בגודל דף שלם ובצבע, של פוליטיקאים, מדענים, משפחת המלוכה הבריטית, אנשי עסקים ואישי רוח. למעלה מ-2,000 קריקטורות פורסמו על ידי כתב העת במהלך השנים. הקריקטורות צוירו על ידי אמנים רבים ובהם מקס בירבום, סר לסלי וורד (שחתם על עבודותיו בשם "Spy" - מרגל), האיטלקים: קרלו פלגריני (שחתם בכינויים "Singe" ו-"Ape"), מלכיורה דלפיצ'ו וליבוריו פרוספרי (שחתם בכינוי "Lib"), הצרפתי ג'יימס ז'ק טיסו (שחתם בכינוי "Coïdé") והאמריקאי תומאס נאסט.

<gallery>
תמונה:James Hamilton, Vanity Fair, 1869-09-25.jpg|ג'יימס המילטון, מעשה ידי קרלו פלגריני מהדורת ה-25 בספטמבר 1869
תמונה:Nawab of Bengal.jpg|מנסור עלי חאן מבנגל, מעשה ידי אלפרד תומפסון, מהדורת 16 באפריל 1870
תמונה:William Thomson Vanity Fair 24 June 1871.jpg|ויליאם תומפסון ארכיבישוף יורק, מעשה ידי קרלו פלגריני, מהדורת 24 ביוני 1871
</gallery>
<gallery>
קובץ:VanityFair-Darwin2.jpg|צ'ארלס דרווין, מעשה ידי ג'יימס טיסו מהדורת ה-30 בספטמבר 1871
קובץ:Alexandre Dumas01.jpg|אלכסנדר דיומא הבן, מעשה ידי תאובולד צ'רטראן, מהדורת 27 בדצמבר 1879
קובץ:William LAB Burdett-Coutts, Vanity Fair, 1881-03-12.jpg|ויליאם להמן אשמיד ברטלט , בעלה הצעיר של הברונית אנג'לה בורדט-קוטס, מעשה ידי לסלי וורד, מהדורת 12 במרץ 1881
קובץ:Paul kruger00a.jpg|הנשיא פול קרוגר מרפובליקת דרום אפריקה, מעשה ידי לסלי וורד, מהדורת 8 במרץ 1900
</gallery>

==ראו גם==
* ואניטי פייר (כתב עת, 1913) - כתב עת אמריקאי שיצא לאור בהוצאת קונדה נסט בין השנים 1913–1936
* ואניטי פייר (כתב עת, 1983) - כתב עת אמריקאי היוצא לאור בהוצאת קונדה נסט מאז שנת 1983

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שבועונים
כאן ושם

כאן ושם (בצרפתית: Ici et Ailleurs) הוא סרטם התעודי של ז'אן-לוק גודאר ואן מארי מייוויל משנת 1976. הסרט עוקב אחר חייהן של שתי משפחות - פלסטינית וצרפתית. הסרט בן 53 הדקות דובר צרפתית, ערבית וגרמנית, והוא הראשון אותו ערך גודאר בטכניקת הווידאו. "כאן ושם" הוא יצירת מונטאז' בה משולבים חומרי פילם (16 מ"מ), וידאו וסטילס, ובהם ראיונות עם פעילים פלסטינים, לוחמי פדאיון, סצנות מבוימות המתרחשות בצרפת ותמונות סטילס וקטעי וידאו ארכיוניים מישראל ומגרמניה.

הסרט עושה שימוש בחומרים שצולמו במקור לסרט הבלתי-גמור "עד הניצחון" (בצרפתית: Jusqu'à la victoire). "עד הניצחון" היה סרט תעמולה פרו-פלסטיני שיצרו בשנת 1970 גודאר וז'אן פייר גורין, במסגרת קבוצת "דז'יגה ורטוב" ובשיתוף פעולה עם הליגה הערבית. צילומי הסרט נערכו במשך מספר שבועות בירדן, ותועדו בהם אימוניהם של מחבלים פלסטינים. בזמן עריכת הסרט בצרפת פרצו אירועי "ספטמבר השחור", בהם נהרגו גם חלק ממשתתפי הסרט. עקב המורכבות הרבה ביחסים הבין-ערביים והתדהמה ממות המשתתפים, זנחו חברי הקולקטיב את המשך העבודה על הסרט. ב-1974 חזרו גודאר ומייוויל לחומרים אלו ושילבו אותם בעבודתם על "כאן ושם".

==התמות בסרט==
התמות המרכזיות בסרט "כאן ושם" מצויות כבר בשמו, או בתרגום המילולי יותר לשמו "כאן ובמקומות אחרים". השימוש בכותרת "כאן ובמקומות אחרים" משרת את הסרט בניסיונו לחבר את הסכסוך הישראלי-פלסטיני לשאר העולם, זאת בניגוד לתפיסה הנוטה לשוות לסכסוך מורכבות ייחודית וחסרת פתרון. השם מתייחס למקומות הרבים בעולם בהם נעשות עוולות לאנשים, ולפער בין הסובלים לאלו שצופים בהם על גבי המרקע. בסרט ישנה התייחסות לדרך שבה נתפסים מאבקי העולם השלישי בצרפת, ושימוש במקרה הפלסטיני בניסיון להצביע ולהאיר על יחסי הכוחות, הכפייה והניצול שבעולם המערבי.

הסרט, שחושף בתוכו את אופן הכנתו, מטיל ביקורת פנימית על עצמו בהקשרים פמיניסטים וקולוניאליסטים. בסצנות החושפות את הוראות הבימוי מדברים מייוויל וגודאר בקריינות על המניפולציות והסיבות המובילות לבחירות השונות שנעשו במהלך עשיית הסרט.

==התגובות לסרט== 
לאחר פרסום הסרט הואשם גודאר באנטישמיות. בסרט נעשית השוואה ויזואלית בין גולדה מאיר לאדולף היטלר על ידי הצבת תמונותיהם בזו אחר זו לרקע תפילת קדיש לקורבנות השואה. השוואה זו באה להציג את היהודי, הקורבן של פעם, כמקרבן הפלסטינים כיום. הדרך בה נעשה הדבר יצרה התנגדות רבה לסרט ולגודאר. רבים ברחבי העולם האשימו את גודאר באנטישמיות, וארגונים יהודים העבירו ביקורת חריפה על הוליווד ועל האקדמיה האמריקאית לקולנוע, עת הוחלט להעניק לגודאר אוסקר של כבוד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי ז'אן-לוק גודאר
קטגוריה:סרטי 1976
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטים תיעודיים העוסקים בסכסוך הישראלי-פלסטיני
קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:סרטים בצרפתית
ואניטי פייר (כתב עת, 1913)

מהדורת אפריל 1921
ואניטי פייר (באנגלית: Vanity Fair; מילולית: יריד ההבלים) היה כתב עת שיצא לאור בארצות הברית בין השנים 1913–1936. בשנת 1936 מוזג כתב העת עם כתב העת "ווג".
== היסטוריה ==
קונדה מוטרוז נאסט החל את צעדיו בתחום העיתונות עת שרכש את מגזין האופנה Dress (לבוש) בשנת 1913. נאסט שינה את שם המגזין ל"לבוש ויריד ההבלים" (Dress and Vanity Fair) והוציא לאור ארבעה גיליונות של כתב העת בשם זה, לאחר שרכש את הזכות להשתמש בשם "יריד ההבלים" בארצות הברית. בשנת 1914 שינה נאסט את שם כתב העת ל"יריד ההבלים", ומינה את פרנק קרונינשילד לעורך כתב העת, תחתיו זכה כתב העת להצלחה רבה. בין היתר כתבו בעיתון סופרים רבים ובהם אלדוס הקסלי, ת"ס אליוט, פרנץ מולנר, גרטרוד שטיין ודיונה בארנס.

בשנת 1919 מונה רוברט בנצ'לי לעורך העיתון בפועל, יחד עם דורותי פארקר שעבדה קודם לכן בכתב העת "ווג". בנצ'לי שכר את המחזאי רוברט אי. שרווד לעבוד עמו על העיתון.

בשנת 1925 נחשב כתב העת, לצד כתב העת "הניו יורקר" לכתבי העת המובילים בתרבות האמריקאית. במגזין כתבו הסופרים תומאס וולף, ת"ס אליוט ופי. ג'י וודהאוס ואדוארד שטיכן צילם עבורו.

בעקבות השפל הכלכלי הגדול שאירע בשנת 1929 החל המגזין לסבול הפסדים בשל הירידה בכמות הפרסומים בו.

בשל הירידה בפופולריות שלו בשנות ה-30 של המאה ה-20 מוזג המגזין בדצמבר 1935 עם מגזין "ווג".

בשנת 1983 החלה הוצאת קונדה נאסט להוציא את המגזין מחדש באותו השם.

==ראו גם==

* ואניטי פייר (כתב עת, 1868) - כתב עת בריטי שיצא לאור בין השנים 1868–1914

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
קטגוריה:מגזיני אופנה
זוזו מוסא

מוסא ז'וזף אלקיס (ינואר 1928 – 30 ביולי 2011) הידוע בכינויו זוזו מוסא, היה כנר ישראלי, מנצחה של תזמורת קול ישראל בערבית לשעבר.

==תולדות חייו==
מוסא אלקיס נולד בשכונת סככיני באלכסנדריה שבמצרים, למשפחה בעלת אמצעים. הוא נקרא על שם אביו, שנפטר בדיוק ביום היוולדו והוא בן 36; השם שייעד לו אביו, ז'וזף, התגלגל לכינוי "זוזו". כילד ניגן בכלי נשיפה. למד לנגן בכינור בגיל 9 לצד אחיו, שהיה תלמידו של חסיין גנאד, מנהל תזמורתה של אום כלת'ום. הוא נודע כילד פלא והופיע במועדוני לילה באלכסנדריה ובקהיר. באותה עת לא חי חיים יהודיים ואף היה צם ברמדאן עם חבריו הנגנים המוסלמים.

בנעוריו היה חבר "תזמורת היהלומים" שליוותה את עבד אל-חלים חאפז, ממנה עבר ללהקתו של כוכב הזמר המצרי עבד אל-והאב, עמו גם הופיע במספר רב של סרטים. באותה תקופה חי ברווחה כלכלית וניהל חיי בוהמה. לאחר קום מדינת ישראל החלה לגבור במצרים גישה אנטישמית, שגלשה גם למילות השירים אותם ליווה מוסא. בשנת 1956, עם התחממות גיזרת תעלת סואץ, הוציא גמאל עבד אל נאצר צו נשיאותי המגרש את כל נושאי הדרכונים הבריטיים והצרפתיים ממצרים. כך נאלץ מוסא, שהיה בעל דרכון צרפתי, לעזוב את מצרים. הוא התאחד עם אמו ואחיו, שכבר עלו לישראל לפניו.

מוסא הגיע מדירות הפאר שהיו לו בקהיר ובאלכסנדריה למעברת מחנה ישראל שליד לוד. למרות הלם המעבר, החליט מוסא להרוויח מניסיונו כמוזיקאי ועד מהרה נודע ככנר. באותה עת הצטרף לגרעין המייסד של "התזמורת הערבית של בית השידור הישראלי" (תזמורת קול ישראל בערבית), שהורכב מכמה מבכירי המוזיקאים יוצאי עיראק ומצרים, ביניהם גם נגן החליל אלברט אליאס, והכנר פליקס מזרחי.

בשנת 1959 נשא לאשה את הזמרת והשחקנית לילית נגר, אך הנישואין לא האריכו ימים. כאשר פרש נגן העוד ומנהלה הראשון של התזמורת עזרא אהרון, תפס מוסא את מקומו. בהשפעתו עברה התזמורת מדגש עיראקי לדגש מצרי. בנוסף, מוסא שילב בתזמורת נגנים ערבים ישראלים מנצרת. עם הקמת הטלוויזיה הישראלית, דרש את שילוב התזמורת בתוכניות וקיבל תוכנית שבועית בשם "מסא אל-ח'יר".

בדרך כלל לא ניצח מוסא באופן פורמלי אלא ניגן בכינור והדריך את התזמורת. כיוון שאברהם סלמאן, נגן הקאנון העיוור, ישב בקדמת הבמה והתזמורת מאחוריו, סברו רבים מצופי הטלוויזיה שהוא-הוא זוזו מוסא.

מוסא חזר רק פעם יחידה לקהיר, סמוך לחתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים ב-1979.

בשנת 1980 התחתן עם איידה לבית אלפסי, זמרת ילידת קזבלנקה שחיה בארצות הברית ופריז. ב-1988 החלה איידה בהליכי חזרה בתשובה ומוסא הצטרף אליה בחזרה לדת. בסוף חייו ניגן רק באירועים לציבור הדתי וכאלה שלא נשמעת בהם זמרת נשים.

ב-1993, עם צאתו לגמלאות, פורקה תזמורת קול ישראל בערבית.

==קישורים חיצוניים==

* אביחי בקר, [http://www.bhol-forums.co.il/topic.asp?topic_id=244232&forum_id=771 הוא חזר בתשובה: זוזו בכינור], פורסם במוסף הארץ, 29 נובמבר 2002
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנרים ישראלים
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים מצרים
קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:חברי תזמורת קול ישראל בערבית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
גפי אמיר

גפי (גפנה) אמיר שגב (נולדה ב-29 ביוני 1966) היא סופרת ופובליציסטית ישראלית.

==פרוזה==
אמיר החלה לפרסם ב-1987, ופרסמה שלושה רומנים בזה אחר זה. כמו כן פרסמה קובצי סיפורים, ביניהם: "עד גיל 21 תגיע לירח" ו"ד"ש מנעורייך". 

הפרוזה הקצרה של אמיר זכתה לביקורת צוננת בתחילה. אמיר נחשבת לחלק מהזרם הפרוזאי הלא-מוצהר של כותבי השפה הרזה הישראליים, עמם נמנים גם הסופרים עוזי וייל, אתגר קרת, ואורלי קסטל-בלום. בסיפוריה הקצרים מופיעות דמויות הכושלות להבקיע את מחסום השפה ונותרות כלואות במצוקתן - בדידות, היעדר אהבה, וחוסר יכולת להבין את הזולת ואת עצמן. אמיר עוסקת בשני קבציה גם ביחסים שבין אמהות ובנות.

בשנת 2005, שידרה זכיינית ערוץ 2 טלעד סרט שהפיקה על פי סיפור של אמיר בשם "מה אתה סח".
==עיתונות==
אמיר החלה את דרכה בעיתונות ככתבת נוער במעריב לנוער ובבמחנה גדנ"ע. אחר כך הייתה מבקרת התרבות של השבועון "כותרת ראשית" וכתבה טור קבוע בעיתון "העיר" בשם "אמאל'ה". מסוף המאה העשרים עד שנת 2001 כתבה במוסף סוף-השבוע של "ידיעות אחרונות" מדור על אימהות ודינמיקות שבין הורים וילדים. בין השאר כתבה גם ביקורת טלוויזיה. 

משנת 2010 הייתה בעלת טור בעיתון לאישה, עד שפוטרה מעבודתה בעיתון בשנת 2015. 

מאז 2017 כותבת ביקורת ספרות בעיתון "הארץ".

==תיאטרון==
אמיר הייתה שותפה בכתיבת המחזה "זוגיות", שהציג מארג של סיפורים ישראליים על זוגיות במונטאז'. המחזה הוצג בתיאטרון הבימה בשנת 2001.

==חיים פרטיים==
בשנת 2019 התגרשה מעופר שגב.

==מספריה==
*עד כלות (רומן 1987)
*לוצכים (רומן 1988)
*טווסים על הגג (רומן 1992)
*עד גיל 21 תגיע לירח (קובץ סיפורים 1997)
*ד"ש מנעורייך (קובץ סיפורים 2001)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* עופרה עופר אורן, [http://ofra-offer-oren.com/2014/10/14/גפי-אמיר-דש-מנעורייך-מדוע-הצבעתי-שס/ גפי אמיר: ד"ש מנעורייך - מדוע הצבעתי ש"ס], בבלוג [http://ofra-offer-oren.com/ סופרת ספרים], 14 באוקטובר 2014

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלות טור ישראליות
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:מבקרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל לאשה
קטגוריה:סגל מעריב לנוער
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
ניו יורק רנסאנס

ניו יורק רנסאנס (באנגלית: New York Renaissance) ידועה גם כהרלם רנסאנס ביג פייב (באנגלית: Harlem Renaissance Big Five) וכרנס (באנגלית: Rens), הייתה קבוצת כדורסל מקצוענית שהורכבה כולה משחקנים אפרו-אמריקאים. היא נוסדה ב-13 בפברואר 1923 בידי רוברט "בוב" דאגלס בהסכם עם אולם הנשפים והקזינו "הרלם רנסאנס". אולם הנשפים והקזינו ברחוב 138 ובשדרה השביעית היה קומפלקס בידור שכלל אולם נשפים ושירת כמגרש הבית של הביג פייב. הקבוצה שיחקה את רוב משחקיה בדרכים ונדדה ברחבי הארץ מתוך הכרח.

הקבוצה שיחקה את משחקה הראשון ב-3 בנובמבר 1923. הרנס היו אחת מקבוצות הכדורסל הדומיננטיות ביותר בשנות העשרים והשלושים. במהלך העונה של 2–1933 עמד מאזנה החיובי של הרנס על 8–120 ניצחונות. במרוצת העונה זכתה הרנס ב-88 ניצחונות רצופים, הישג שאף קבוצת כדורסל מקצוענית לא השוותה אותו. ב-1939, הרנס נעשתה הקבוצה השחורה הראשונה שזכתה במשחק האליפות, כשניצחו את נבחרת הכוכבים של אושקוש (Oshkosh) 25-34 בטורניר הכדורסל המקצועני העולמי (World Basketball Tournament) בשיקגו.

מאזנה הכולל של הקבוצה בכל שנות קיומה עמד על 2,588 ניצחונות לעומת 539 הפסדים. כמה משחקניה הוותיקים והטובים ביותר היו קלרנס (פט) ג'נקינס, פפי ריק, אייר סייטש, צ'ארלס "טרזן" קופר, ביל יאנסי, ו"וי" וילי סמית. ב-1936 נעשו הרנס לקבוצה רמת הדרג הראשונה שחתמה על חוזה לארבע שנים עם כוכב קולג' אמריקאי אפריקאי, דייוויד "ביג דייב" דג'רנט מאינדיאנה סנטרל.

הרנס התפרקה ב-1949 אחרי שסיימה את עונת 1949/48 בליגת ה-NBL המעורבת גזעית בתור ה"דייטון רנס" (Dayton Rens) שמושבם בדייטון שבאוהיו. זו הייתה גם העונה האחרונה של ליגת ה-NBL, שהתמזגה ביחד עם ליגת ה-BAA, הלבנה לחלוטין ויצרה את ליגת ה-NBA שהייתה אז גם היא על טהרת הלבנים.

היכל התהילה של הכדורסל הכליל את קבוצת הניו יורק רנס כולה ב-1963.
שלושה מבין שחקני הרנס מונצחים בהיכל באופן פרטי: טרזן קופר, פופ גייטס, והמייסד והמאמן בוב דאגלס.

==קישורים חיצוניים==
* 
* ג'ונתן גיינס, [http://findarticles.com/p/articles/mi_8089/is_20100210/ai_n52414063/?tag=rel.res1 "הגלובטרוטרס לא היו קבוצת הכדורסל הראשונה שיצאה מהרלם"], "אול אוהיו פוסט", 16-10 בפברואר 2010
* ג'ון הרייס, [http://www.nba.com/history/encyclopedia_rens_001214.html "סיפורי ה-NBA: זכרו את הרנס"], אנציקלופדיית ה-NBA
* ג'ון סמולווד, [http://www.nba.com/history/encyclopedia_rens_001214.html "רנסאנס פייב"], מתוך אנציקלופדיית ה-NBA
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: קבוצות
קטגוריה:ניו יורק: מועדוני ספורט
1915 בארצות הברית

1915 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 139 שנה מיום היווסדה.

== הנהגה ==
* הנשיא: וודרו וילסון (המפלגה הדמוקרטית)
* סגן הנשיא: תומאס מרשל (המפלגה הדמוקרטית)

== אירועים בולטים ==

24 ביולי: ספינת הקיטור "[[איסטלנד" מתהפכת על גדות נהר שיקגו במרכז שיקגו. באירוע נהרגים 844 אנשים.]]
* 27 בינואר – כוחות אמריקאיים משתלטים על האיטי
* 28 בינואר – מוקם משמר החופים האמריקני
* 8 בפברואר – סרט הקולנוע מעורר המחלוקת "הולדתה של אומה" יוצא לאקרנים. הסרט היה לאחד מראשוני הסרטים שהביאו לוויכוח פוליטי, בשל העובדה כי תמך בעבדות ובדרום, בזמן בו רבים מהלוחמים במלחמת האזרחים האמריקנית, וילדיהם היו עדיין בחיים.
* 24 ביולי – ספינת הקיטור "איסטלנד" מתהפכת על גדות נהר שיקגו במרכז שיקגו. באירוע נהרגים 844 אנשים.
* 23 באוקטובר – כ-30,000 נשים צועדות בשדרה החמישית בניו יורק, בתביעה לקבלת זכות בחירה

== נולדו ==
* 28 בפברואר – זירו מוסטל - שחקן אמריקני (נפטר ב-1977)
* 18 במרץ – ריצ'רד קונדון, סופר אמריקאי (נפטר ב-1996)
* 19 במרץ – רוברט קול - מפקד גדוד בדיוויזיה המוטסת ה-101 במלחמת העולם השנייה. מעוטר מדליית הכבוד של הקונגרס (נהרג בקרב ב-1944)
* 7 באפריל – בילי הולידיי, זמרת ג'אז אמריקאית (נפטרה ב-1959)
* 6 במאי – אורסון וולס, במאי קולנוע אמריקאי, מגדולי יוצרי הקולנוע (נפטר ב-1985)
* 15 במאי – פול סמואלסון, מקרו-כלכלן אמריקאי יהודי, חתן פרס נובל לכלכלה (נפטר ב-2009)
* 27 במאי – הרמן ווק, סופר ומחזאי יהודי-אמריקאי
* 10 ביוני – סול בלו, סופר אמריקאי, חתן פרס נובל לספרות בשנת 1976 (נפטר ב-2005)
* 7 ביולי – יול ברינר, שחקן אמריקאי (נפטר ב-1985)
* 17 באוקטובר – ארתור מילר, מחזאי אמריקאי (נפטר ב-2005)
* 7 בדצמבר – אלי וולך, שחקן אמריקאי (נפטר ב-2014)
* 12 בדצמבר – פרנק סינטרה, זמר ושחקן אמריקאי (נפטר ב-1998)

== נפטרו ==

* 2 בנובמבר – יצחק רייס, ממציא ויזם אמריקאי ממוצא יהודי (נולד ב-1850)

== קישורים חיצוניים ==

*
1914 בארצות הברית

1914 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 138 שנה מיום היווסדה.

== הנהגה ==
* הנשיא: וודרו וילסון (המפלגה הדמוקרטית)
* סגן הנשיא: תומאס מרשל (המפלגה הדמוקרטית)

== אירועים בולטים ==

* 23 באפריל – אצטדיון הבייסבול ריגליפילד שבשיקגו נחנך.
* 4 באוגוסט – מלחמת העולם הראשונה: ארצות הברית מצהירה על נייטרליות 
* 7 בנובמבר – העיתון ניו רפובליק יוצא לאור בפעם הראשונה 
* 23 בנובמבר – ארצות הברית נסוגה ממקסיקו 
* 27 בנובמבר – נוסד הג'וינט, ועד הסיוע המיוחד של יהדות ארצות הברית 

== נולדו ==
* 25 במרץ – נורמן בורלוג, חוקר חקלאות אמריקאי וחתן פרס נובל לשלום (נפטר ב-2009) 
* 26 במרץ – ויליאם וסטמורלנד, מפקד כוחות הצבא האמריקאי שלחמו במלחמת וייטנאם (נפטר ב-2005) 
* 26 באפריל – ברנרד מלמוד, סופר אמריקאי יהודי, זוכה פרס פוליצר (נפטר ב-1986) 
* 13 במאי – ג'ו לואיס, מתאגרף אמריקאי (נפטר ב-1981) 
* 1 בספטמבר – בן סלומון, רופא יהודי בצבא ארצות הברית; עוטר במדליית הכבוד (נהרג ב-1944) 
* 21 באוקטובר – מרטין גרדנר, כותב אמריקאי, בעיקר של מדע פופולרי (נפטר ב-2010)
* 25 בנובמבר – ג'ו דימאג'יו, שחקן בייסבול אמריקאי (נפטר ב-1999)

== נפטרו ==

* 19 באפריל – צ'ארלס פירס, פילוסוף, מדען ומתמטיקאי אמריקאי (נולד ב-1839) 
* 6 באוגוסט – אלן לואיז וילסון, אשתו הראשונה של נשיא ארצות הברית וודרו וילסון (נולדה ב-1860) 

== קישורים חיצוניים ==

*