OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בני גאון

בנימין (בני) דוד גאון (11 בפברואר 1935 – 10 במאי 2008) היה איש עסקים ישראלי, בעל השליטה ויו"ר דירקטוריון בחברת "גאון אחזקות" ונשיא האגודה למלחמה בסרטן.

== ביוגרפיה ==
גאון נולד בירושלים, בנם של משה דוד גאון ושרה (חכים) גאון, ולו שלושה אחים: יגאל, כלילה ערמון, והזמר יהורם גאון.

לאחר שירות סדיר ושנתיים בקבע, השתחרר מצה"ל בדרגת רס"ר.

בשנות השישים עבד כתאורן בהצגות בהן הופיעה להקת התרנגולים בה אחיו, יהורם גאון, היה חבר. לאחר מכן עבר לעבוד כטכנאי מזגנים בחברת "אלקטרה". בשנת 1962 מונה למנהל מחלקת השיווק של מזגני האוויר ולאחר טיפוס בסולם הדרגות, הגיע למשרת מנכ"ל "תדיראן מוצרי צריכה". גאון למד מנהל עסקים בז'נבה. ב-1982 החל לנהל את האגודה הצרכנית קו-אופ ת"א דן השרון, שהפכה בניהולו מרשת צרכניות לחברה רווחית צומחת.
 
גאון היה חבר נפש של מזכ"ל חברת העובדים (הסתדרות העובדים) ישראל קיסר, ובשנת 1988 הציע לו זה לנהל את קונצרן כור, אשר עמד בפני הליך פירוק. גאון, אשר הצליח לשקם את כור, כיהן בתפקיד המנכ"ל עד שנת 1998, אז התפטר מתפקידו והקים את "גאון אחזקות". בשנת 1995 זכה גאון בפרס התעשייה בקטגוריית המתכת. בשנת 1997 הוציא לאור את ספרו הראשון, "רק המעז מנצח".

בשנת 1993 מונה לנשיא האגודה למלחמה בסרטן. שבע שנים לאחר מכן חלה בעצמו בסרטן הכליות, אולם נותח ונרפא. לאחר מכן חלה בלוקמיה לימפוציטית כרונית. בשנת 2007 חלה בסרטן הריאות ובפעם זו, על אף שנותח, המחלה הקשה הכריעה אותו והוא נפטר בגיל 73. נטמן בבית העלמין של מושב בית הלוי, אשר בעמק חפר. הותיר אחריו אישה, שלושה בנים ובת, בהם העיתונאי והמחזאי בעז גאון והיועץ האסטרטגי משה גאון, אשר מונה ליו"ר חברת "גאון אחזקות", אותה הקים אביו.

מלבד תפקידו כנשיא האגודה הישראלית למלחמה בסרטן שימש בני גאון גם כיו"ר הליגה לידידות אמריקה-ישראל. הוא זכה בתארים נוספים עבור פעילותו הרבה בכלכלה הישראלית, בהם פרס נשיא המדינה מהתאחדות התעשיינים בישראל, ומגן ירושלים על ידי ראש הממשלה, ראש העיר והפורום הבינלאומי למען ירושלים מאוחדת.

==ספריו==
אנדרטה לזכרו ברחוב החלוץ בשכונת [[בית הכרם שם התגורר]]
* רק המעז מנצח (1997) 
* הספר השני - חשבון נפש ניהולי (2006)
* גאון - דבר או שניים על ניהול וגם על החיים, ידיעות ספרים (2008)

==קישורים חיצוניים==

* מיכל הולצמן, [http://jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?parm=96EjESVLnuL0fFJbC5Y8AjO4s69eq8NoeWBL52r1rZmd%2FUeootk1LUmpoWxygK01Yw%3D%3D&mode=image&href=MAR%2F1987%2F12%2F29&page=61&rtl=true מסחר: בני גאון], במוסף "אנשי השנה" - 1987 של העיתון "מעריב", 29 בדצמבר 1987
* [http://www.haaretz.co.il/hasite/pages/ShArtSR.jhtml?itemNo=520159+&objNo=58004&returnParam=Y עסקת חיי: "כי כור הייתה שם"], סיקור מיוחד מתוך מוסף "כלכלה 2004" של עיתון הארץ, על מינויו למנכ"ל כור והבראת הקונצרן
* 
* 
* 
* 
* 
* ; במקור, מתוך מוסף "סופשבוע" של מעריב
* 

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
בני
קטגוריה:מנכ"לי כור תעשיות ובנותיה
קטגוריה:זוכי פרס התעשייה
קטגוריה:האגודה למלחמה בסרטן
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
קתלין סבליוס

סבליוס עם [[ברק אובמה בנאום קבלת הצעת המינוי לתפקיד מזכירת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית]]
קתלין גיליגן סבליוס (באנגלית: Kathleen Sebelius; נולדה ב-15 במאי 1948) היא פוליטיקאית אמריקאית ששירתה כמזכירת הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית בממשלו של נשיא ארצות הברית, ברק אובמה בין השנים 2009–2014. קודם לכן כיהנה כמושלת קנזס בשנית 2003–2009.

==ראשית חייה==
סבליוס נולדה וגדלה במשפחה קתולית, בסינסינטי, אוהיו. היא למדה באוניברסיטה הקתולית "טריניטי וושינגטון" שבוושינגטון הבירה, ואחר כך קיבלה תואר במינהל ציבורי מטעם אוניברסיטת קנזס. בשנת 1974 עברה להתגורר בקנזס.

סבליוס היא בתו של מושל אוהיו לשעבר ג'ון ג'יי גיליגן וכך מונתה למושלת הראשונה בארצות הברית שגם אביה היה מושל. בעלה, גארי סבליוס, הוא שופט בית משפט השלום הפדרלי, שאביו היה חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית. לזוג יש שני ילדים.

==קריירה פוליטית==
בשנת 1986 התמודדה סבליוס על מושב בבית התחתון של בית הנבחרים של קנזס. היא נבחרה לתפקיד. כעבור 8 שנים, בשנת 1994, סיימה את תפקידה בבית הנבחרים כדי להתמודד על משרת המפקחת על הביטוח, בו זכתה, והייתה לאדם הראשון מזה 100 שנים המכהן בתפקיד מטעם המפלגה הדמוקרטית. בתפקיד זה כיהנה גם כן 8 שנים.

בשנת 2002 נבחרה לתפקיד מושלת קנזס לאחר שניצחה את המועמד הרפובליקני, טים שאלנבורגר 53%-45%. אחת הסיבות שהביאו לניצחונה של סבליוס היה הקרע בין השמרנים לליברלים במפלגה הרפובליקנית של קנזס. אחת מפעולותיה המשמעותיות של סבליוס כמושלת קנזס היה הטלת הווטו על חקיקה המתירה לאזרחים לשאת כלי נשק להגנה עצמית שלא בגלוי (concealed carry ) ללא כל צורך ברישיון מיוחד. החלטה זו הפכה את קנזס לאחת מארבע המדינות היחידות בארצות הברית שבהן לא הייתה אפשרות כלל לשאת נשק שלא בגלוי. למרות זאת, ב-25 במרץ 2006 הבית התחתון של בית הנבחרים ביטל את הטלת הוטו בהחלטת רוב של 91 מול 33. כמו כן, גם הבית העליון של בית הנבחרים (הסנאט) הצביע נגד הטלת הווטו ברוב של 30 מול 10.

סבליוס סירבה לתמוך בתיקון לחוקת קנזס בדבר נישואים חד-מיניים באפריל 2005, ושנדחה ברוב של 70% על ידי בית הנבחרים. מהלך זה אסר בחוק נישואים חד מיניים ויישר קו עם כל מדינות ארצות הברית (מלבד מסצ'וסטס).

סבליוס סרבה לתמוך גם בביצוע עונש מוות, ובמהלך כהונתה, בית המשפט העליון של קנזס סירב לתת עונש מוות, כשהוא קובע שעונש המוות מנוגד לחוקת קנזס. למרות זאת, התובע הכללי של מדינת קנזס, פיל קליין הרפובליקני, דחה טענה זו והחזיר את המצב לקדמותו על פי החלטת בית המשפט העליון של ארצות הברית.

בבחירות שנערכו בקנזס בנובמבר 2006 ניצחה סבליוס את מועמד הרפובליקנים, ג'ים ברנאט, ברוב של 57% מול 40% שתמכו בברנאט.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20091015084931/http://www.governor.ks.gov/ האתר הרשמי של מושלת קנזס]
* [http://www.ksgovernor.com/ShowPage.asp?page=default.asp האתר הרשמי של קמפיין הבחירות של סבליוס]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קנזס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קנזס
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל ברק אובמה
קטגוריה:מושלות מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:מושלי קנזס
קטגוריה:מזכירות הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית
קטגוריה:מזכירי הבריאות ושירותי האנוש של ארצות הברית
קטגוריה:חברי בית המחוקקים של קנזס
קטגוריה:פוליטיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא אירי
קטגוריה:מושלות מדינות ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1948
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
משנה לראש הממשלה

משנה לראש הממשלה הוא תואר כבוד. תפקיד זה אינו מוגדר בחוקי מדינת ישראל והוא חסר משמעות סטטוטורית. מטרתו להוות תואר נכבד יותר מסגן ראש ממשלת ישראל.

עד היום נשאו בתואר שישה אישים. שניים מהם החזיקו גם בתפקיד השר האחראי על פיתוח הנגב והגליל (שמעון פרס, סילבן שלום) ושלושה אחרים החזיקו בתפקידים מדיניים (חיים רמון, משה יעלון, אריה דרעי). נשא בו לראשונה שמעון פרס בימי כהונתו כשר בממשלה ה-30 (10 בינואר-23 בנובמבר 2005).

== היסטוריה ==
כאשר נכנסה מפלגת העבודה לממשלתו השנייה של אריאל שרון בראשית שנת 2005, דרשו אנשי המפלגה תיק בכיר, אך דרישתם לא נענתה. פרס דרש לקבל מינוי כממלא מקום ראש הממשלה אולם הנושא בתפקיד זה, אהוד אולמרט, סירב לוותר עליו. בצר להם בקשו אנשי מפלגת העבודה לשנות את חוק יסוד: הממשלה ולקבוע כי יהיו לאריאל שרון שני ממלאי מקום. משנוכחו לדעת כי לא יהיה רוב להצעתם, הציע חבר הכנסת חיים רמון הצעת פשרה לפיה ימונה פרס למשנה לראש הממשלה. בהסכם הקואליציוני הוגדרו סמכויותיו של פרס, אולם מבחינה פורמלית, המשנה לראש הממשלה הוא שר מן המניין ותו לא.

פרס נשא בתפקיד המשנה לראש הממשלה גם בממשלה ה-31 בראשות אהוד אולמרט החל מיום כינונה, 4 במאי 2006, ועד ליום בחירתו לנשיאה התשיעי של מדינת ישראל, ב-13 ביוני 2007. ב-4 ביולי 2007 מונה חיים רמון למשנה לראש הממשלה, תואר בו החזיק עד סוף כהונת הממשלה.

בממשלה ה-32, בראשות בנימין נתניהו, ניתן התואר לשלושה שרים במקביל - משה יעלון, סילבן שלום ושאול מופז. שלום הופקד על פיתוח הנגב והגליל, כמו מי שהחזיק בתואר המשנה לראש הממשלה - שמעון פרס, יעלון הופקד על התיק לעניינים אסטרטגיים ונושאים מדיניים אחרים, ומופז (אשר צורף לממשלה בחודש מאי 2012) הוגדר כ"שר במשרד ראש הממשלה" ומכנס את ישיבות הממשלה בעת נסיעותיו של ראש הממשלה נתניהו לחוץ לארץ. בממשלת ישראל ה-34 מונה סילבן שלום, שר הפנים, לתפקיד.

ב-27 בדצמבר 2015 פרש סילבן שלום מהחיים הפוליטיים, מאז ועד 2022 לא מונה חבר כנסת או שר לתפקיד.

ב-29 בדצמבר 2022 מונה אריה דרעי, יו"ר מפלגת ש"ס לתפקיד, אך מינוי זה נפסל על ידי בג"ץ בינואר 2023, ודרעי פוטר בהתאם לפסק הדין.

== שרים שכיהנו כמשנה לראש הממשלה ==
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
! תמונה !! שם
<sub>(תקופת חיים)</sub>
!ראש הממשלה
! colspan="2" |מפלגה!!תחילת כהונה
!סוף כהונה
!מספר הממשלה
|-
| rowspan="2" | rowspan="2" |שמעון פרס
<sub>(1923–2016)</sub>
|אריאל שרון
| style="background:#AD0101" |
|העבודה
|10 בינואר 2005
|23 בנובמבר 2005
|ממשלת ישראל השלושים
|-
| rowspan="2" |אהוד אולמרט
| rowspan="3" style="background:#2D4277" |
| rowspan="3" |קדימה||4 במאי 2006
|13 ביוני 2007
| rowspan="2" |ממשלת ישראל השלושים ואחת
|-
חיים רמון
<sub>(1950–)</sub>
|4 ביולי 2007
|31 במרץ 2009
|-
שאול מופז
<sub>(1948–)</sub>
| rowspan="5" |בנימין נתניהו||9 במאי 2012
|19 ביולי 2012
| rowspan="3" |ממשלת ישראל השלושים ושתיים
|-
משה יעלון<small>(1950–)</small>
| rowspan="3" style="background:#1F5AA5" |
| rowspan="3" |הליכוד
| rowspan="2" |31 במרץ 2009
| rowspan="2" |18 במרץ 2013
|-
| rowspan="2" rowspan="2" |סילבן שלום
<sub>(1958–)</sub>
|-
|14 במאי 2015
|27 בדצמבר 2015
|ממשלת ישראל השלושים וארבע
|-
|100x100 פיקסלים
|אריה דרעי
<sub>(1959–)</sub>
| style="background:#000000;" |
|ש"ס
|29 בדצמבר 2022
|24 בינואר 2023
|ממשלת ישראל השלושים ושבע
|}
==ראו גם==
* ממשלת ישראל
* ראש ממשלת ישראל
* ממלא מקום ראש הממשלה
* סגן ראש הממשלה
* ראש ממשלת ישראל החלופי

קטגוריה:משרות פוליטיות בישראל
קטגוריה:ממשלת ישראל
משטר טכנולוגיית מידע

משטר טכנולוגיית מידע (באנגלית: IT Governance או לעיתים ICT Governance) הוא תת-תחום של משטר ארגוני הממוקד בניהול הביצועים וניהול הסיכונים של מערכות טכנולוגיית מידע. העניין הגובר במשטר טכנולוגיית המידע מיוחס בחלקו לאסדרה העסקית הגוברת על חברות ציבוריות (יוזמות סרבנס-אוקסלי בארצות הברית ובזל II באירופה), וכן להכרה שפרויקטים בתחום טכנולוגיית המידע עלולים לצאת משליטה בקלות, ולהשפיע עמוקות על ביצועי הארגון.

==ראו גם==
* ארכיטקטורה ארגונית
* ארכיטקטורה מוכוונת-שירותים

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20120620180023/http://www.isaca.org.il/ אתר האיגוד הישראלי לביקורת ואבטחת מערכות מידע בישראל ISACA]
* [https://web.archive.org/web/20090515113252/http://www.almo.co.il/pro-art.html מאמרים מקצועיים בנושא ממשל טכנולוגיית מידע וביקורת ואבטחת מערכות מידע]

קטגוריה:ניהול
קטגוריה:מידע
קטגוריה:טכנולוגיות מידע
בית דין לביקורת משמורת של שוהים שלא כדין

בית דין לביקורת משמורת של שוהים שלא כדין הוא בית דין ישראלי מיוחד שתפקידו לקיים ביקורת שיפוטית על החלטות הממונה על ביקורת הגבולות במשרד הפנים להוציא צווים להחזקת שוהים שלא כדין במשמורת. בסמכותו של ממונה הביקורת להוציא צווים מסוג זה עד ליציאתו של השוהה שלא כדין מישראל או עד שחרורו בערובה.

==מעמד בית הדין==
בתי הדין הוקמו בשנת 2001, ב, שנחקק בעקבות עתירה של האגודה לזכויות האזרח לבג"ץ, שבה נטען שלא ניתן לשלול את חירותם של מי ששוהים שלא כדין בישראל בלא לקיים ביקורת שיפוטית על ההחזקה במשמורת של אדם, כמו גם על הצורך והאפשרות לשחרר את המוחזק בערבות, עד ליציאתו מהארץ, ולחלופין, עד להסדרת מעמדו. בית הדין אינו מהווה חלק ממערכת בתי המשפט בישראל, כללי סדר הדין ודיני הראיות אינם חלים עליו, ותפקידו מוגבל לנושא מצומצם יחסית. למעשה, הוא מהווה שלב ביניים בביקורת שיפוטית על החלטות של גוף מינהלי, שכן החלטותיו ניתנות לערעור בפני בית משפט לעניינים מינהליים. בתחילה, היו בתי הדין חלק ממשרד הפנים, וב-2004 עברו למשרד המשפטים.

בבית הדין לא מכהנים שופטים שמונו על ידי הוועדה לבחירת שופטים, כי אם דיינים שמונו על ידי שר המשפטים. עם זאת, כשיר להתמנות כדיין בבתי דין אלה רק מי שכשיר לשמש כשופט שלום.

==סמכויות בתי הדין==
לפי סעיף 13יד לחוק הכניסה לישראל, שוהה שלא כדין שהושם במשמורת חייב להיות מובא בפני בית הדין בתוך ארבעה-עשר ימים. אם לא הובא בפני בית הדין בתוך פרק זמן זה, יש לשחררו. לפי הנחיית היועץ המשפטי לממשלה, נהוג להביא את השוהים שלא כדין בפני בית הדין בתוך ארבעה ימים. כך, מובטחת הביקורת השיפוטית על החלטתו של ממונה ביקורת הגבולות. בסמכותו של בית הדין לאשר את צו המשמורת, לשנותו או לבטלו. כן, יש בסמכותו להורות על שחרור בערובה.

הן ממונה ביקורת הגבולות, והן השוהה המוחזק במשמורת, רשאים לפנות לבית הדין בכל עת ולבקשו לקיים עיון חוזר בהחלטותיו.

==בתי הדין שהוקמו==
לפי החוק, על הדיונים להתקיים במקום המשמורת. בתי הדין הוקמו במרכזים מיוחדים למשמורת שוהים שלא כדין שקמו בישראל - גבעון (רמלה) ובית סוהר סהרונים.

ב-2014 הוקם בית הדין לעררים כערכאת ביקורת שיפוטית על החלטות של רשות האוכלוסין וההגירה, בענייני הסדרת מעמד ושהייה בישראל. בית הדין הוקם בשל תיקון 22 לחוק הכניסה לישראל שנתקבל בשנת 2011. בתי דין אלה הוקמו בירושלים, תל אביב והמרכז, באר שבע והדרום וחיפה והצפון. ב-2015 הוחלט לאחד מנהלתית את שני בתי הדין, והדיינים משמשים כדיינים בשני בתי הדין.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.gov.il/he/Departments/ministry_of_justice_appeals_tribunal בתי הדין למשמורת באתר משרד המשפטים]
* [https://www.gov.il/he/departments/about/about_tribunal בתי הדין לאוכלוסין והגירה באתר משרד המשפטים]
* [http://hotline.org.il/wp-content/uploads/web.pdf בתי הדין לביקורת משמורת של שוהים שלא כדין ושל "מסתננים"] - דוח של המוקד לפליטים ולמהגרים

==הערות שוליים==

שוהים בלתי חוקיים, ביקורת משמורת
קטגוריה:הגירה בלתי חוקית
קטגוריה:ישראל: הגירה וכניסה למדינה
מעשה מגונה

בחוקיהן של מדינות שונות, מעשה מגונה הוא מעשה הפוגע מאוד במוסר השכיח במדינה באותה תקופה. הוא מתייחס בדרך כלל למעשים הכרוכים בפעילות מינית.

==ישראל==
הגדרתו של מעשה מגונה ב לחוק העונשין היא "מעשה לשם גירוי, סיפוק או ביזוי מיניים", שהופך להיות עבירת מין אם נעשה ללא הסכמה בוגרת של אחד מהצדדים – הגדרה המכסה מגוון רחב של מעשים, מנגיעה באיברים מוצנעים ועד לאוננות. גם כפיית יחסי מין (וגינאליים) בידי אישה על גבר, נכנסת בישראל תחת הגדרת מעשה מגונה, כיוון שמעשה אינוס מוגדר בישראל כבעילת אישה (על ידי גבר) בלבד, ואילו מעשה סדום, אותו גם אישה יכולה לבצע (על גבר או על אישה אחרת), מתייחס למין אנאלי או אוראלי בלבד, ולא למין וגינאלי.

מקורה של עבירה זו במשפט הישראלי הוא בפקודת החוק הפלילי, 1936, שם נקראה Indecent Act.

מעשה מגונה שאין בו נגיעה בגופו של אדם אחר, כגון חשיפה של איברי המין, הוא עבירה הקרויה מעשה מגונה בפומבי, והיא חמורה פחות מעבירה של מעשה מגונה.

=== משמעות העבירה ===

בגלל הקושי בהגדרת המושג, עסקו שופטים אחדים בהגדרתו:
* לפי השופט משה זילברג:
:המונח "מעשה מגונה" אינו נתון להגדרה ממצה ומדויקת. דבר זה אין לך בו אלא מקומו ושעתו, והשקפות החברה בה מבוצע המעשה. ברוב המכריע של המקרים - אך לא תמיד ממש - מצוי במעשה זה יסוד של יצרי מין.
* השופט דב לוין ניסה להגדיר מושג זה:
:מעשה, אשר יש בו על פניו אלמנט של מיניות גלויה, ואשר על-פי אמות מידה אובייקטיביות של מתבונן מן הצד, של האדם הממוצע, ייחשב לא הגון, לא מוסרי, לא צנוע.

השופטת אילה פרוקצ'יה עסקה במקורו ובחשיבותו של האיסור על עשיית מעשה מגונה:
:מקור האיסור הפלילי לבצע מעשה מגונה בצורך להגן על שלמות גופו, צנעת פרטיותו וכבודו של האדם. זכותו של אדם באשר הוא להגנה מפני פגיעה בגופו ובכבודו כמו גם זכותו לפרטיות ולצנעת חייו הוכרו כזכויות יסוד בסעיפים 2 ו-7 לחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו... ערך ההגנה על זכותו של אדם לצנעת גופו עומד גם ברקע האיסור הפלילי על ביצוע מעשה מגונה והוא נושא מימד רב-משקל נוכח הפגיעה הכרוכה בו בזכות יסוד של הנפגע להגנה על גופו ועל כבודו.

:השמירה על כבוד האדם ועל צנעת גופו היא ערך עליון המצדיק הגנה מפני פגיעה לא רק כאשר עושה המעשה התכוון להשיג את היעד האסור, אלא גם מקום שהוא צפה כאפשרות קרובה לוודאי את התממשות המטרה האסורה, ואפילו לא רצה בה. החלה זו של הלכת הצפיות כתחליף לקיום מטרה להשיג את היעד האסור עולה בקנה אחד עם הערך החברתי החשוב המבקש להרחיב את ההגנה על זכות הפרט לשלמות גופו, לצנעת גופו, לשמירת כבודו כאדם, ואין ערך ציבורי העומד מנגד אשר עשוי להוות משקל שכנגד להרחבה זו. וכך, אם ביצע אדם מעשה מגונה בזולתו בלא הסכמתו באופן שנלווה לו ביזוי מיני, הוא יישא באחריות פלילית לא רק אם עשה את מעשהו במטרה להביא ביזוי מיני על קרבנו, אלא גם אם צפה כאפשרות קרובה לוודאי את התממשותו של יעד זה.

מעשה מגונה הוא עבירה פלילית גם אם נעשה בהסכמת האדם, כאשר הסכמה זו הושגה במרמה לגבי מיהות העושה או מהות המעשה, או כאשר ההסכמה היא של קטין שטרם מלאו לו ארבע עשרה שנים.

=== ענישה ===

העונש המרבי על מעשה מגונה הוא מאסר משנה אחת ועד עשר שנים, בהתאם לנסיבות שבהן נעשה המעשה.

דוגמות לדרגות ענישה על מעשה מגונה:
* מעשה מגונה שלא בהסכמה: עונשו שלוש שנות מאסר.
* מעשה מגונה שלא בהסכמה ותוך שימוש בכוח: עונשו שבע שנות מאסר.
* מעשה מגונה בנסיבות מחמירות: עונשו עשר שנות מאסר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.macom.org.il/legal3.asp מעשה מגונה] באתר האגף המשפטי של "מקום"

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: עבירות מין
קטגוריה:אלימות מינית
קטגוריה:חוק העונשין
ממשל תאגידי

ממשל תאגידי (או לעיתים משטר ארגוני או מֶשִילוּת ארגונית; באנגלית: Corporate Governance) הוא מכלול התהליכים, המנהגים, המדיניות, החוקים, המוסדות ומבני הבקרה שלפיהם מתנהל ומבוקר תאגיד או ארגון. משטר ארגוני מגדיר גם את היחסים בין נושאי הסיכון השונים ואת יעדי המשילות של הארגון. בעלי עניין עיקריים הם בעלי המניות, ההנהלה ומועצת המנהלים. בעלי עניין נוספים הם העובדים, הספקים, הלקוחות, בנקים ומלווים אחרים, רגולטורים, הסביבה העסקית, והקהילה בה פועל הארגון.

הממשל התאגידי הוא אמצעי, כלי ניהולי לשמירת חוסנו של התאגיד. יציבות התאגידים במדינה הכרחית לשמירת חוסנה של הכלכלה והחברה. כללי הממשל התאגידי הם כללי התנהגות והתנהלות ראויים, של האורגנים בתאגיד ומחוצה לו, אשר מטרתם להוביל את הארגון, באשר הוא, בדרך של התנהלות, שתמנע ממנו להיקלע למצבים קשים, כולל קשיים עתידיים העלולים לקרות, ו/או הזדמנויות שיכולות להיות לתאגיד במהלך פעילותו (לדוגמה, סקר סיכונים וסיכויים).<ref name=":0"></ref>

התנהלות של מדינה בכלל, וכלכלתה בפרט מושתתת על אימון הציבור. הכלכלה נסמכת על אוסף של תאגידים אשר התנהלותם, תוצרתם, תפוקתם, וכו', מהווים את הבסיס לכלכלה יציבה ולמשילות יציבה.<ref name=":0" /> 

מכלול התאגידים במדינה המנוהלים בהתאם לכללי המנהל התקין, מאפשרים לתאגידים להתקיים ולהשיג את מטרותיהם – והתנהלות נכונה ונאותה של מארג התאגידים במדינה, מהווה נדבך חשוב לשמירה על היציבות של כלכלת המדינה והחוסן החברתי שלה.<ref name=":0" />

== התפתחות הממשל התאגידי בישראל ==
בשנת 2005 מינתה הרשות לניירות ערך ועדה בראשות זוהר גושן שמטרתה להמליץ על קוד ממשל תאגידי לחברות ציבוריות בישראל, וזאת כחלק מאסטרטגיה של חיזוק גורמי הבקרה בשוק ניירות הערך הציבורי בישראל. מגמה זו בישראל ממשיכה מגמות עולמיות של התפתחות המושג של "ממשל תאגידי", בעקבות משברים שחוו שוקי ההון לאחר התפוצצות ההיי-טק והשערוריות הניהוליות והחשבונאיות שהתגלו בקרב תאגידי הענק הבינלאומיים.

בתחילת ינואר 2006 פרסמה הרשות לניירות ערך את דוח הוועדה, שכלל המלצות בשישה נושאים עיקריים:
#הרכב ועבודת הדירקטוריון, לרבות שיפור עצמאותו.
#הרכב ועבודת ועדת הביקורת.
#אישור עסקאות עם בעלי שליטה.
#יצירת מנגנוני בקרה נוספים.
#דרישות מגופים מוסדיים.
#כינון בית משפט מתמחה לדיני חברות ודיני ניירות ערך.

המלצות הוועדה אומצו על ידי הרשות לניירות ערך.

נמתחה ביקורת על המלצות הוועדה, בעיקר על ידי איגוד החברות הציבוריות, שעיקרה הכבדה וסירבול נוספים, כביכול, על פעילותן של חברות ציבוריות והעדר התאמה בין המבנה והפעילות שלהן בישראל לאלו שבארצות הברית, שם יושמו קודים של ממשל תאגידי.

== לקריאה נוספת ==
ד"ר שלומית גלר. הממשל התאגידי - הדירקטור, הדירקטוריון ומה שביניהם. הוצאת ש.י.ג. ספרות ומידע, 2015

==ראו גם==
*משטר טכנולוגיית מידע
*בעיית המנהל-סוכן

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דיני תאגידים
קטגוריה:חברות
במראה ובחידות

"במראַה ובחידות" (1986) היא סדרה בת שבעה ציורים מאת האמן הישראלי משה גרשוני. הסדרה מכונה באנגלית "Through a Glass, Darkly" והיא מצוירת בטכניקה מעורבת על ניירות באורך 140 ס"מ וברוחב של 100 ס"מ. הסדרה נמצאת, נכון לשנת 2010 באוסף הפניקס חברה לביטוח.

הסדרה מהווה חלק מקבוצת יצירות המתייחסות אל היצירה "ארבעה שירים רציניים" מאת יוהנס ברהמס. האיקונוגרפיה של "במראה ובחידות" מתייחסת באופן פרטני אל אחד מן השירים הללו ובו מופיע טקסט מתוך האיגרת הראשונה אל הקורינתים שבהברית החדשה (בעיקר אל פרק יג' א-ג; יב-יד). ה"אהבה" מתוארת בפסוקים כמכשיר מרכזי להתקרבות ולידיעה של האל הנוצרי. גרשוני מצטט בציורים קטעים מתוך הטקסט. באחד מציורי הסדרה, לדוגמה, מצוטט הפסוק כשהוא מופיע בתוך מעין אלמנטים מתפתלים. לעיתים נדמים אלמנטים מתפתלים אלו למעין סרט בד מתנופף. 

לבד מן הטקסט מופיעים בציורים אלמנטים נוספים אשר היו אופייניים ליצירתו של גרשוני בתקופה זו כגון כוכבים, פנטגרם, סימני שאלה ועוד. אלמנט איקונוגרפי מעניין המופיע בחלק מציורי הסדרה היא הספרה 8. הדימוי הזה, אשר הופיע קודם לכן ביצירתו של אריה ארוך, מסמל את האינסוף. סמן איקונוגרפי אחר של כפילות עולה מתוך הקומפוזיציה של הציורים. ברבים מהם מופיעות צורות דומות או סמלים בצמדים.

הפרשנות האפשרית העולה מן האיקונוגרפיה שבעבודות אלו מצביעה על ניסיון של חיפוש זהות. בתוך המוטיבים והקומפוזיציה הבארוקית של העבודות, מתוך האקספרסיביות המתפרצת של משיכות המכחול מביע הטקסט את השאיפה לידע של "אהבה" ושל תשוקה גופנית אל הנשגב. "כי כעת מביטים אנחנו במראה ובחידות ואז פנים אל פנים: כעת יודע אני קצתו ואז כאשר נודעתי אדע אף אני: ועתה שלוש אלה תעמודנה האמונה והתקוה והאהבה והגדולה שבהן היא האהבה". 

קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציור ישראלי
קטגוריה:משה גרשוני: ציורים
קטגוריה:ציורים משנות ה-1980
קטגוריה:הברית החדשה בתרבות ובאמנות
לאונטה טיסמניאנו

לאונטה טיסמניאנו (Leonte Tismăneanu; 1913–1981) היה פעיל ותעמולן קומוניסט רומני ממוצא יהודי, מהלוחמים במלחמת האזרחים של ספרד, קריין רדיו סובייטי, עורך ברדיו ובעיתונות, שימש כמופקד הקתדרה ללימודי מרקסיזם-לניניזם באוניברסיטת בוקרשט, אביו של ולדימיר טיסמניאנו.

נולד כלאוניד טיסמינצקי במשפחה יהודית, בעיר סורוקה, בפלך בסרביה (באותה תקופה באימפריה הרוסית. הוא הצטרף בשנת 1930 לאיחוד הנוער הקומוניסטי, אחר כך למפלגה הקומוניסטית הרומנית בשנת 1933 וניהל פעילויות קומוניסטיות מחתרתיות בערים בוקרשט, גאלאץ, בראילה וסורוקה. נאסר פעמיים בכלא כאסיר פוליטי כל פעם כחצי שנה. סירב לשתף פעולה עם הבולשת שנקראה אז "סיגוראנצה". מאוחר יותר נלחם, יחד עם אשתו, הרופאה הרמינה מרקוזון, במלחמת האזרחים הספרדית בצד הרפובליקני. הוא איבד במלחמה את זרועו הימנית, לכן כונה לעיתים "הגידם" (ciungul) .ב-1939 הוא עבר, דרך צרפת, לברית המועצות, שם שימש בעת מלחמת העולם השנייה כקריין רדיו (במדור הרומני של רדיו מוסקבה) ובהמשך כעורך תוכניות. משנת 1948 התיישב ברומניה תוך "רומניזציה" של שמו, ל"לאונטה טיסמניאנו". הוא שימש כסגן מנהל ההוצאה לאור של מפלגת הפועלים הרומנית (המפלגה הקומוניסטית) והיה ראש החוג ללימודי מרקסיזם-לניניזם באוניברסיטת בוקרשט. כמו כן לימד בבית הספר למדעי חברה ע"ש ז'דאנוב והיה עורך בביטאון הבינלאומי "ענייני השלום והסוציאליזם" שהופיע בפראג בחסות ההנהגה הסובייטית. בשנים 1958–1960 נחקר על "סטיות" מהסוג ה"רוויזיוניסטי" וסולק ב-1960 מהמפלגה. בשנת 1964 הסכים גאורגה גאורגיו-דז', להחזירו לשורות המפלגה והוא מונה למנהל ההוצאה לאור "מרידיאנה" Meridiane.

לאונטה טיסמניאנו נשא לאישה את הרמינה מרקוזון Hermina Marcusohn, מי שהייתה רופאה במלחמת האזרחים הספרדית ולאחר מכן פרופסור בבית הספר לרפואה בבוקרשט. בנם, ולדימיר טיסמניאנו, עמד בראש הוועדה שחיברה את דו"ח טיסמניאנו על פשעי הקומוניזם ברומניה. בדו"ח תואר לאונטה כלניניסט קשוח וקנאי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קומוניסטים רומנים
קטגוריה:רומנים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:יהודים מבסרביה
קטגוריה:יהודים רומנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בוקרשט
קטגוריה:אסירים פוליטיים
קטגוריה:יהודים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1913
קטגוריה:נפטרים ב-1981
תל השומר

תל השומר הוא אזור בבקעת אונו, השייך מוניציפלית לרמת גן. במקום נמצאים שני מוסדות חשובים: המרכז הרפואי שיבא ומחנה דורי (מכונה גם בסיס תל השומר) של צה"ל. האזור קרוי על שם אגודת השומר שהיה ארגון הגנה ביישוב היהודי בארץ ישראל בשנים 1909–1920. אזור תל השומר גובל בקריית אונו ובכפר אז"ר מצפון, באור יהודה מדרום וברמת אפעל ממערב.

== היסטוריה ==
=== הקמת המושבה תל ליטווינסקי ===

בשנת 1934 הוקמה במקום על ידי משה ליטוינסקי ואחיו אמיל המושבה "תל ליטווינסקי". המושבה תוכננה כעיר גנים על ידי בכיר האדריכלים בארץ ישראל באותה העת, ריכרד קאופמן.

=== כיבוש המקום במלחמת העצמאות ===
אנדרטה לזכר חללי חטיבת אלכסנדרוני בעיצוב האדריכל [[יהודה יהב]]
במהלך מלחמת העולם השנייה הוקם במקום בסיס צבאי בריטי. לקראת סיום המנדט הבריטי בארץ (אפריל-מאי 1948) עלה החשש שמא ישתלטו הערבים על המקום: מקומו היווה נקודת-מפתח חיונית על כביש יפו-לוד (כיום כביש 461 משכונת התקווה לצומת הטייסים בבני עטרות), ששימש כעורק תחבורה עיקרי לכפרים הערביים מדרום-מזרח לתל אביב, והיה ממוקם בלב היישובים היהודיים באזור: רמת גן, בני ברק, כפר אז"ר, קיבוץ אפעל, המושבה תל ליטווינסקי וכפר אונו. העברתו של המחנה מידי הבריטים אל הערבים או תפיסתו על-ידם עלול היה להפוך אותו לבסיס אידיאלי להתקפה על יישובי האזור בגוש דן, ואיום ממשי עליהם.

עקב תחילת ההשתלטות הערבית החמושה על המחנה (במסווה של עובדים) הוחלט לכבוש את המחנה על ידי כוחות חטיבת אלכסנדרוני. בתחילה נשלח סיור מוסווה של גדוד 33, וב-15 באפריל 1948 פרצו שתי פלוגות מגדודים 33 ו-32 אל המחנה. המחנה הגדול נכבש עד סופו של אותו היום, פרט למובלעת צרה בדרום שנכבשה במהלך מבצע חמץ, כשבועיים מאוחר יותר. בסופו של הקרב נמנו לכוחות אלכסנדרוני שלושה הרוגים, לעומת עשרות ערבים שנהרגו במהלך הקרב ובמהלך ניסיון להתקפת-נגד.

=== הקמת בית החולים והמחנה הצבאי ===
מבנה בריטי השוכן כיום בתחומי בית החולים
ביוני 1948 הוקם במקום בית החולים הצבאי מס' 5 על ידי השירות הרפואי (ש"ר) של צה"ל. בתחילה היו בבית החולים כ-600 מיטות, מספר שהפך אותו לבית החולים הצבאי הגדול ביותר באותו הזמן. מחלקות בית החולים שוכנו בביתנים נטושים של המחנה הבריטי, ובשאר המחנה התיישבו יחידות צה"ל אחרות, כולל חטיבה 8. בתחילה הובאה הצעה לבן-גוריון שבית החולים תל ליטווינסקי ייקרא על שמו. ד"ר חיים שיבא חשב שבדרך זו יבטיח את קיומו ותקציבו של בית החולים, אבל בן-גוריון התנגד והציע לקרוא לבית החולים על שם אגודת השומר.

ב-1953 הפך בית החולים למרכז רפואי אזרחי - בית חולים תל השומר, וב-1971 נקרא "המרכז הרפואי שיבא", על-שמו של ד"ר חיים שיבא - ראש השירות הרפואי במלחמת העצמאות, קצין רפואה ראשי הראשון ומנהלו הראשון של בית-החולים, שנפטר באותה שנה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.alexandroni.org/litwinski/ כיבוש מחנה תל ליטוינסקי (תל השומר)] באתר חטיבת אלכסנדרוני
* [https://www.sheba.co.il/ההיסטוריה_שלנו שיבא - ההיסטוריה שלנו] באתר המרכז הרפואי ע"ש שיבא
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רמת גן: שכונות
מסיבה (בית המקדש)

המסיבה הייתה רמפה או פרוזדור מדרגות בבית המקדש השני המתואר במסכת מידות, אשר הובילה לגג ההיכל. 

מקור השם מסיבה, שייך לשורש ס-ב-ב. כלומר, השם נגזר מכך שעליית המסיבה הייתה בסיבוב.

==מקור==
המשנה במסכת מידות מתארת את המסיבה:

==תיאור==
הכניסה התחתונה למסיבה הייתה מהתא הצפוני-מזרחי.. רוחב המסיבה (מצפון לדרום) היה שלוש אמות, כאורכו של בית הורדת המים. קירות המסיבה היו ברוחב של חמש אמות.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==
מועאויה השני

מועאויה בן יזיד (בערבית: معاوية بن يزيد) או מועאויה השני (28 במרץ 661 – 684), שימוש כח'ליף למשך חודשים אחדים ב-683-684, בנו של הח'ליף יזיד הראשון לבית אומיה, הח'ליף האחרון מענף בני סופיאן. 
== חייו ==
מועאויה היה הח'ליף הראשון שגדל בבידוד על מנת להגן עליו מפני מתנקשים פוטנציאלים, צורת גידול זאת מאפיינת את דרך חינוכם של רוב ח'ליפים עד ביטול החליפות לאחר מלחמת העולם הראשונה. כאשר מועאויה השני נכנס לתפקידו הוא היה חסר כל רקע בפיקוד צבאי או ניהול המדינה, מותו המפתיע של אביו יזיד הראשון לא הותיר לו זמן להתכונן לתפקיד וככל הנראה מועאויה עצמו לא היה מעוניין כלל בתפקיד. עם כניסתו לתפקיד הכריז מועאויה על הפסקת אש במלחמה בערים הקדושות מכה ומדינה, צעד זה עזר באיחוי הקרעים שנתגלעו הקהילה האסלאמית בזמן שלטונו של יזיד הראשון. הפסקת האש לא החזיקה מעמד זמן רב ובשנת 684 נסתיימה עם השתלטות עבדללה זבייר על ערים הקדושות מכה ומדינה למרות כל מאמציו של מועאויה לפייס את המורדים. שבועיים לפני מותו ביקש מועאויה לוותר על כיסאו למען זבייר גם אם יביא הדבר למותו ובלבד שלא להביא למלחמה במקומות הקדושים. ביוני 684 מועאויה ויתר על כיסאו, זמן קצר לאחר מכן נפטר כתוצאה ממחלת הדבר.

מועאויה התחתן 4 פעמים במסגרת נישואים פוליטיים, אשתו הראשונה נפטרה והוא התגרש משלוש נשותיו הנותרות מבלי שאלו הביאו ילדים. מותו של מועאויה ללא יורשים סימן את קיצה של ענף בני סופיאן של בית אומיה

שלטונו הקצר של מועאויה השני לא הותיר חותם משמעותי בהיסטוריוגרפיה הערבית, מועאויה נחשב שליט חלש אך בעל אופי חיובי.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בית אומיה
קטגוריה:סוריה: היסטוריה
קטגוריה:ילידי 661
קטגוריה:נפטרים ב-684
מרדכי הקר

מרדכי (מקס) הקר (28 בינואר 1879 – 12 ביוני 1964) היה יזם קרקע, מהנדס ציוני, יהודי-פולני ממקימי הטכניון, ומנהלו בשנים 1925–1927.

==קורות חיים==

הקר נולד בקרקאו (קרקוב) שבפולין (אז בתחומי אוסטריה-הונגריה ולכן היה בעל אזרחות אוסטרית) לסוחר אברהם (אדולף) הקר וגולדה, בת משפחת גינציג. קשיים כלכליים הניעו את המשפחה לנדוד לווינה ולאחר מכן להמבורג. בהיותו כבן 12 התייתם מרדכי מאביו, אימו חזרה לקראקוב והוא עבר להתגורר בבית דודו הדתי מרקוס הקר. בזכרונותיו הוא מתאר את נעוריו כתקופה של כמיהה ליציאה משגרה דתית-עירונית, חסרת תוכן, על פניה העדיף את התרבות המערב-אירופאית, שנחשפה בפניו בגימנסיה ההומנית בה למד.

יחד עם אחיו, וילהלם הקר, הקים את החברה "פיתוח ארץ ישראל", שניסתה לגייס הון יהודי להשקעות בתעשייה הצעירה בארץ. בשנת 1913 עלה הקר עם אשתו פרידה לבית מוזס ועם ילדיו דני ורות לארץ ישראל. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914, הקר ומשפחתו חזרו לגרמניה, שם הם שהו עם משפחתו בהמבורג על מנת שמרדכי יוכל להשתתף בלחימה בצבא האוסטרי. לאחר סיום המלחמה, חזר הקר עם משפחתו לחיפה שם היה לימים פעיל חשוב בייסוד והקמת הטכניון, בו לקח חלק במלחמת השפות, ואף היה מנהלו בשנים 1927-1925. הקר היה המרצה להנדסה תאורטית בטכניון, ולאחר שהסטודנטים ביקשו להחליפו, הוא התפטר מתפקידו כמנהל.

הקר עבר לירושלים ומונה על ידי הבריטים לנהל את שירותי המים והביוב בעיר. הוא היה האיש שהכין את התוכנית היהודית לחלוקת ירושלים שהוגשה לוועדת פיל, אשר פרסמה את מסקנותיה ב-7 ביולי 1937. בשנת 1941 עבר לקיבוץ גבת שם התגוררה בתו, ועם הפילוג בקבוץ המאוחד עבר איתה לקבוץ יפעת שבו נפטר ונקבר בשנת 1964 .

==לקריאה נוספת==
* 'הקר, מרדכי (מכס)', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 182–183.

==קישורים חיצוניים==
*
* 
* חנה פרידה הקר, [http://www.files.org.il/BRPortalStorage/a/1/15/62/76-W7g01glW3e.pdf זיכרונות מחיפה של תחילת המאה העשרים], בתוך חיפה, העמותה לתולדות חיפה, ביטאון מס' 6

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשיאי הטכניון
קטגוריה:מהנדסים יהודים גרמנים
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:מהנדסים ביישוב
קטגוריה:מהנדסי בניין
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1879
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1964
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המשותף לגבת, יפעת ורמת דוד
רונין

מגלה עתידות חושף לרונין המפורסם [[מיאמוטו מוסאשי את עתידו]]
רונין היו סמוראים ללא דאימיו (אדון פיאודלי) בתקופה הפיאודלית (1185–1868) ביפן.

סמוראים היו הופכים לרונין לאחר שאדונם הפאודלי מת או פיטר אותם ולא ביצעו ספוקו כפי שנדרש מהם. היו תקופות בהם קיבלו אדונים פיאודליים סמוראים אלו על מנת להעצים את כוחם.

מאחר שלא היה להם אדון פיאודלי, הם איבדו את זכויותיהם כסמוראים והיו צריכים לדאוג לעצמם. זה היה תהליך שלווה בבושה גדולה באותה תקופה. כיוון שהרונין היו צריכים לכלכל את עצמם, אך הוכשרו רק כמומחי לחימה, רבים מהם הפכו לשודדים או לשומרי עיירות וכפרים שסבלו משודדים.

מעטים מהם הפכו לפילוסופים, אמנים ולאנשי מקצוע.

== ראו גם ==
* ארבעים ושבעה הרונין

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
קטגוריה:מקצועות צבאיים היסטוריים
דמטרה הראשון, מלך גאורגיה

דֶמֶטרֶה הראשון, מלך גאורגיה (בגאורגית: დემეტრე I; 1093 לערך - 1156) מבית בגרטיוני, היה מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת מ-24 בינואר 1125 ועד לשנת 1156, ונודע גם כמשורר.

== חייו ==
דמטרה היה בנו הבכור של המלך דוד הבנאי מאשתו רוסודן מארמניה. כמפקד בצבא הגאורגי, הוא השתתף במספר קרבות יחד עם אביו, ובמיוחד קרב דידגורי (1121) וקרב שירואן (1123).

דמטרה ירש את כס המלוכה עם מות אביו ב-24 בינואר 1125. כשעלה לכס המלוכה תקפו הסלג'וקים את העיר אני, שהייתה באותם ימים בשליטת הממלכה הגאורגית המאוחדת. דמטרה הגיע לפשרה עם הסלג'וקים וויתר על העיר לטובת הסלג'וקים בתנאים של וסאליות.

בשנת 1138 השתלט על העיר גנג'ה (Gəncə, כיום העיר השנייה בגודלה באזרבייג'ן). הוא הביא את שער הברזל של העיר שנכבשה לגאורגיה, ותרם אותו למנזר גלאתי שבכותאיסי. למרות הניצחון, הצליח דמטרה להחזיק בעיר מספר שנים בלבד.

בשנת 1130 חשף דמטרה מזימה של אצילים גאורגים המונהגים על ידי בנו הבכור דוד. המלך אסר את הקושרים והוציא להורג את אחד ממנהיגי הקשר, יואנה אבולטיסדזה, בשנת 1138 (או 1145). דוד מרד בשנית בשנת 1154, והכריח את אביו לוותר על כס המלוכה, ולהפוך לנזיר. למרות זאת, דוד מת לאחר שישה חודשים ודמטרה חזר לכס המלוכה. דוד הניח אחריו בן בשם דמנה, שהיה מוכר בקרב האופוזיציה האריסטוקרטית כטוען חוקי לכתר.

הרשומות הארמניות מציגות גרסה שונה מזו המסופרת ברשומות הגאורגיות. על פי כותב הרשומות הארמני, ורדן ארוולצי, כי דוד שלט במשך חודש אחד בלבד, ונרצח בידי אציליו, סומבט ואיוון אורבלי, שעשו הסכם סודי עם גיאורגי, אחיו הצעיר של דוד. סטפנוס אורבליאן, צאצא של שבט אורבלי, כתב זמן קצר אחרי ורדן, כי דוד שלט במשך שנתיים, והכחיש כל מעורבות משפחתית ברציחתו של דוד. לדבריו, גיאורגי נשבע לאחיו שישלוט בממלכה רק עד שבנו של דוד, דמנה, יגיע לבגרות, אבל הפר את הבטחתו. הוא טען כי האורבלים היו עדים לשבועתו של גיאורגי, ולכן הובילו את המרידה בשנת 1177, כדי להכתיר את הטוען החוקי לכתר, דמנה, לכס המלוכה.

למרות שדמטרה לא היה מוצלח כאביו דוד הבנאי, נותרה הממלכה הגאורגית כוח פאודלי חזק, עם צבא מאורגן היטב, ובעלת משטר מדיני וחיי תרבות וכלכה מפותחים.

דמטרה מת בשנת 1156 ונקבר במנזר גלאתי.

== צאצאיו ==
* דוד החמישי
* רוסודן שנישאה להיואס אד-דין סולימאן שאח, השליט הסלג'וקי של חווארזם ועיראק
* גיאורגי השלישי, שירש אותו
* בת שנישאה לנסיך איזיאסלב השני מקייב (Изяслав II Мстиславич )

==אילן יוחסין==

== פואמות ==
המלך דמטרה היה מחברם של מספר פואמות, בעיקר בנושאים דתיים, שהמפורסם מביניהם הוא: "את הינך בכרם" ("שֶן חַר וֶנאחשי"), פיוט למרים, אם ישו.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.georgian-music.com/lists/memory.wm/13.wax השיר "את הינך בכרם"] באתר georgian-music.com

קטגוריה:מלכי גאורגיה
קטגוריה:שושלת בגרטיוני
דמטרה ה-1
קטגוריה:ילידי 1093
קטגוריה:נפטרים ב-1156
סמל גרנזי

סמל גרנזי עשוי מגן אדום ועליו שלושה אריות בצבע זהב פוסעים וכשמבטם מופנה אל הצופה (צרפתית passant guardant - "עוברים בסך (ו)שומרים"). מעל למגן ענף קטן עם עלים. הסמל דומה מאוד לסמל ג'רזי, סמל אנגליה וסמל נורמנדיה. 

==ראו גם==
* גלריית סמלי הממלכה המאוחדת

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גרנזי
גרנזי
גרנזי
סמל ג'רזי

סמל ג'רזי עשוי מגן אדום ועליו שלושה אריות בצבע זהב פוסעים וכשמבטם מופנה אל הצופה (צרפתית passant guardant - "עוברים בסך (ו)מסתכלים"). הסמל הוענק לאי ב-1279 על ידי אדוארד הראשון מלך אנגליה. מאז 1981 מופיע הסמל גם על דגל ג'רזי. הסמל דומה מאוד לסמל גרנזי, סמל אנגליה ולסמל נורמנדיה. 

==ראו גם==
* גלריית סמלי הממלכה המאוחדת

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ג'רזי
ג'רזי
ג'רזי
גאוגרפיקה

מפת אירופה לפי סטראבון
הגאוגרפיקה (יוונית Γεωγραφικά) נכתבה בין השנים 7 עד 23 לספירה על ידי סטראבון, גאוגרף, היסטוריון ופילוסוף יווני, והיא מאגדת ב-17 כרכים את הידע הידוע בתחום הגאוגרפיה באותה תקופה. למעט מספר חלקים בכרך השביעי, נשתמרה היצירה כולה עד ימינו בכשלושים כתבי יד, כמעט כולם נכתבו בימי הביניים כהעתקים של העתקים מוקדמים יותר. עם זאת נמצאו מספר שיירים הכתובים על נייר פפירוס, ואלה ככל הנראה נכתבו במאה ה-2 או במאה ה-3. בין 2002 ל־2011 התפרסם בפרסום מדעי הנוסח היווני המקורי עם תרגום לגרמנית.<ref>Stefan Radt, [http://www.strabo.ca/editions.html Strabons Geographika], Göttingen: Vandenhoeck & Ruprecht, 2002–2011. ספרים I–XVII בעשרה כרכים.</ref> 

==ביקורת מודרנית==
למרות שמדובר ביצירה מקיפה, התעקש סטראבון לראות בהומרוס מקור אמין למידע שבגאוגרפיקה, דבר שהביאו להתעלם ממקורות מאוחרים יותר, שלעיתים היו עדי ראייה להתרחשויות, כמו הרודוטוס. בנוסף לכך הוא מתעמת ביצירה עם חוקרים אחרים, לעיתים על קטנות, וככלל הוא מחפש לתרץ עובדות על בסיס של היסק הגיוני. עם זאת, גם מ"פגמים" אלה מסיקים חוקרים בני זמננו מידע רב אודות מדע הגאוגרפיה בזמנו של סטראבון ואודות גאוגרפים קדומים לו שיצירתם לא נשמרה. 

==סדר הכרכים==
* כרכים 1 ו-2 - מבוא ליצירה
* כרכים 3 עד 10 מוקדשים לאירופה, ובמיוחד ליוון
* כרכים 11 עד 14 עוסקים באסיה הקטנה
* כרך 15 עוסק באסיה מאיראן מזרחה
* כרך 16 מוקדש למזרח התיכון למעט איראן ואסיה הקטנה
* כרך 17 מוקדש לאפריקה

==ראו גם==
* ספרות יוון העתיקה

==לקריאה נוספת==
* אוריאל רפפורט, מגלות לקוממיות, האוניברסיטה הפתוחה, כרך ה, יחידה 9, נספח: תיאור ארץ ישראל בגאוגרפיה של סטראבון, עמ' 99–102.
<div class="mw-content-ltr">
* Bezalel Bar-Kochva, The Image of the Jews in Greek Literature: The Hellenistic Period, University of California Press 2010, Part II, 11. Posidonius of Apamea (B): The Jewish Ethnography in Strabo’s Geographica—Mosaic Judaism versus Second Temple Judaism, pp. 355-398
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.strabo.ca/ סטראבון באתר של שרה פותקרי]
* [http://www.perseus.tufts.edu/cgi-bin/ptext?doc=Perseus%3Atext%3A1999.01.0198 כרכים 6 עד 14 בפרויקט פרסאוס]
* [http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Roman/Texts/Strabo/home.html כרכים 1 עד 7 ו-15 עד 17 בתרגום לאנגלית משנת 1924]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנציקלופדיות
קטגוריה:יוון העתיקה: ספרות והיסטוריוגרפיה
קטגוריה:ספרות בשפה היוונית
אזור תעשייה עבר הירקון

מפת אזור תעשייה עבר הירקון
אזור תעשייה עבר הירקון (מוכר כאזור תעשייה רמת החייל) שוכן בצפון תל אביב, בין נחל הירקון וחלקו המזרחי של פארק הירקון מדרום וממזרח לקריית עתידים מצפון ושכונות רמת החייל וישגב ממערב.

המקום התפתח תחילה כאזור מוסכים, בתי דפוס ותעשייה זעירה אחרים, ואף היה מקום משכנו של מועדון רוקסן המיתולוגי. במהלך שנות התשעים הפך בנייני המלאכה הפנו את מקומם לבנייני משרדים בעיקר לחברות היי-טק, כהמשך לקריית עתידים שמצפון לו. בנוסף לחברות ההיי-טק, נבנה במתחם משכנו החדש של בית החולים אסותא, והוא החל לפעול ב-12 במאי 2009.

שני הרחובות הראשיים של המתחם הם רחוב ראול ולנברג ורחוב הברזל, ובמקום מפגשם ניצב פסלו של ראול ולנברג. בנוסף, משמש המתחם בשעות הערב לאזור בילוי מרובה מסעדות ואטרקציות אחרות. קומות הקרקע של מבני משרדים רבים במתחם מאכלסות כיום מסעדות, פאבים, בתי קפה ושטחי מסחר אחרים. בכך מזכיר האזור את מתחם ההיי-טק של הרצליה פיתוח. בשנת 2016 נפתח ברחוב ולנברג פינת הנחושת מתחם "שוק צפון". שנכשל מסחרית. 

באזור ממוקמים "אולפני מימד" וכן מטות השידור של ערוץ 12 וערוץ 13. עוד שוכנות במקום תחנת רדיו תל אביב, מטה מרחב ירקון ותחנת תל אביב צפון של משטרת ישראל ותחנת משנה של שירותי כבאות והצלה תל אביב-יפו.

הנגישות התחבורתית לאזור בעייתית. למרות קרבת המתחם לכביש 4, אין כביש המקשר ביניהם, והמגיעים מחוץ לעיר עושים סיבוב דרך מחלף הכפר הירוק או דרך מחלף אם המושבות. בשל מרכזיות המתחם יש ממנו שירות אוטובוסים אל כל גוש דן, ואמור לעבור בו הקו הירוק של הרכבת הקלה בגוש דן.

במהלך חפירות הצלה ארכאולוגיות שערכה רשות העתיקות ברחוב הברזל בתחילת שנת 2014, נחשפה באר אנטיליה מהתקופה הביזנטית ומהתקופה הערבית הקדומה. הבאר היא הראשונה מסוגה שנחשפה בעיר, עומקה תשעה מטרים ובסיסה מגיע עד למי התהום. הבאר נבנתה מפיר אנכי בקוטר של כ-3.5 מטרים, אשר דופן באבני גזית וכורכר. סמוך לבאר נחשף מאגר מים.

ב-5 בספטמבר 2016 קרס חניון הברזל ברח' הברזל פינת רח' הנחושת בלב אזור התעשייה על חניון קיים. באירוע נהרגו שישה ונפצעו עשרות.

החל מסוף העשור השני של המאה ה-21, חלה דעיכה של המתחם כמרכז לחברות הייטק, בין השאר בגלל הנגישות התחבורתית, וכן העלייה בכמות גורדי השחקים סביב נתיבי איילון, שאטרקטיביות יותר לחברות<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090217044558/http://telaviv.police.gov.il/index.asp?id=st&item=telaviv_zafon&tm=4 תחנת תל אביב צפון במשטרת ישראל]
* 

==הערות שוליים==

<gallery widths="150px" heights="150px">
תמונה:HaBarzel 027.jpg|בית החולים אסותא
תמונה:HaBarzel 033.jpg|מראה ברחוב הברזל
תמונה:HaBarzel 022.jpg|מראה ברחוב הברזל
תמונה:Walenberg_013.jpg|פסל ראול ולנברג בצומת הרחובות ולנברג והברזל
</gallery>

קטגוריה:תל אביב-יפו: שכונות
עבר הירקון, אזור תעשייה
עבר הירקון
קטגוריה:תל אביב-יפו: כלכלה
רפובליקת ורמונט

דגל "נערי ההר הירוק", ואחר כך דגל הרפובליקה של ורמונט
שיחזור דיגיטלי של הדגל
רפובליקת ורמונט הייתה רפובליקה עצמאית שנוסדה ב-1777 והצטרפה ב-1791 לארצות הברית, כמדינה ה-14 באיחוד, מדינת ורמונט.

== הקמת הרפובליקה ==
שטח ורמונט של ימינו עבר לשליטה בריטית מידי צרפת בחוזה פריז מ-1763, שסיים את מלחמת הצרפתים והאינדיאנים. חלק מן האזור נשלט על ידי המושבה הבריטית של ניו יורק, חלקו נשלט על ידי ניו המפשייר, ועל חלק נוסף טענו שתי המושבות לבעלות.

בשנות ה-70 של המאה ה-18 התבססה מיליציה בשם "נערי ההר הירוק" (Green Mountain Boys) בפיקודו של אית'ן אלן בחלקים מן השטח, ודחקה את רגלי הממשל המרכזי של ניו יורק. המיליציה נלחמה תחילה בבריטים ובהמשך בכוחות ניו יורק וניו המפשייר. במהלך המהפכה האמריקנית, פנתה משלחת מטעם אזרחי ורמונט לקונגרס הקונטיננטלי בבקשה לצרף את ורמונט כמדינה לאיחוד. הקונגרס דחה את הבקשה, כדי לא לעורר תרעומת בניו-יורק וניו-המפשייר, שהיו להן תביעות על השטח. ב-15 בינואר 1777 הוכרזה בווינדזור מדינה עצמאית בשם "הרפובליקה של ניו-קונטיקט", שנודעה בציבור גם בשם "הרפובליקה של ההרים הירוקים", כשם רכס ההרים המרכזי במדינה. ב-8 ביולי באותה שנה שונה השם לרפובליקה של ורמונט, שנגזר משמם הצרפתי של ההרים - les Verts Monts.

== חוקה וממשל ==
חוקת הרפובליקה שאושרה ב-1777 התבססה על המודל הדמוקרטי המתקדם של פנסילבניה. החוקה אסרה על עבדות, העניקה זכות הצבעה לכל גבר מעל גיל 21 (מבלי להתנותה במבחן הכנסה או בעלות על רכוש) וקבעה שעל המדינה לממן בתי ספר ציבוריים. החוקה הבטיחה הפרדת רשויות: בראש המדינה עמדו מושל, סגן מושל ומועצה, ואת הרשות המחוקקת היוותה אספה לאומית, המורכבת מבית אחד.

ממשלת ורמונט טבעה מטבעות משלה והפעילה שירות דואר. מושל הרפובליקה מינה שגרירים בצרפת, בהולנד ובפילדלפיה, מושב השלטון האמריקני באותה עת.

== הצטרפות לאיחוד ==
[[תומאס צ'יטנדן היה מושל הרפובליקה בשנים 1778–1789 ושוב 1790–1791]]
רבים מאזרחי הרפובליקה העדיפו להשתייך לארצות הברית, וב-1791 הצטרפה ורמונט לאיחוד כמדינה ה-14. מצד ארצות הברית צידדו בהצטרפות ורמונט מדינות הצפון, המדינות הקטנות, והמתנגדים לעבדות, שביקשו לאזן את משקלה של המדינה תומכת העבדות קנטקי, שעתידה הייתה להצטרף שנה לאחר ורמונט. מושל הרפובליקה, תומאס צ'יטנדן, המשיך בתפקידו כמושל ורמונט שבאיחוד.

על בסיס החוקה מ-1777 נכתבה חוקת מדינת ורמונט, שאושרה ב-1793.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20120725151010/http://vermont-archives.org/govhistory/constitut/con77.htm חוקת ורמונט מ-1777]

קטגוריה:ורמונט: היסטוריה
קטגוריה:ארצות הברית: מדינות וטריטוריות היסטוריות
סדר אלפביתי

סדר אלפביתי הוא שיטה נפוצה לארגון שמות ברשימה, לפי סדר האותיות בשפה שבה כתובה הרשימה. לשפות שונות קיימים חוקים שונים לאופן הסידור האלפביתי. השיטה מקלה על חיפוש שם או כותרת ברשימות ועל אופן ההתמצאות בזמן עיון בהן. השיטה קרויה גם סדר לקסיקוגרפי, משום שהיא מאפיינת את סדר הערכים בלקסיקון. 

ברשימה של פריטים כגון: תפוח, אגס, ענבים ומנגו יסודרו הפריטים לפי האות הראשונה של שמם. בסדר אלפביתי של השפה העברית, האות א' במילה "אגס" באה לפני האות מ' במילה "מנגו", האות מ' במילה "מנגו" באה לפני האות ע' במילה "ענבים" והאות ע' במילה "ענבים" באה לפני האות ת' במילה "תפוח". לפיכך סדר המילים ברשימה אלפביתית יהיה מוצג כך:
*אגס
*מנגו
*ענבים
*תפוח
אם האות הראשונה במילים מסוימות ברשימה זהה, הפריטים יהיו מוצגים לפי האות השנייה בשמם, והרשימה תהיה מסודרת כך:
*תינוק
*תמר
*תנין
*תפוח
כאשר האותיות הראשונה והשנייה במילים הנתונות ברשימה הן זהות, הפריטים יסודרו לפי האות השלישית, וכן הלאה, עד שכל הפריטים יהיו מסודרים לפי השיטה.

==כללי סדר מוסכמים בעברית==
מילים בעברית יכולות לכלול אותיות תחיליות (כמו ה"א הידיעה), או אותיות הנובעות מהטייה של פעלים. ברשימות בעברית משתמשים לעיתים בסדר שאינו על פי המילים כפי שהן אלא על פי צורות בסיסיות יותר שלהן.

אחת המוסכמות הנפוצות היא שאותיות תחיליות במילה מסוימת אינן משפיעות על מיקומה ברשימה, ולכן עבור שתי המילים האיש וגמל, המילה האיש תופיע ראשונה. דוגמה לשימוש במוסכמה זו היא במיון המילים המופיעות במקרא בקונקורדנציה החדשה לתנ"ך.

במילונים עבריים מסוימים נהוג למקם את כל הפעלים הנגזרים מאותו שורש יחד, לפי סדר הבניינים, וכן למקם צורות שונות של שם עצם (כגון ריבוי) יחד עם הצורה הבסיסית. לפי סידור זה, המילה התכתב תופיע לאחר המילה כתב, והמילה ערים תופיע יחד עם המילה עיר (ולפני המילה עכשיו).

שמות בני אדם נהוג לסדר לפי שם המשפחה ולא לפי השם הפרטי:
*אהוד אולמרט
*גולדה מאיר
*אייזק ניוטון
*בנימין נתניהו

בגלל עובדה זו ייכתבו לעיתים השמות ברשימה כששם המשפחה מופיע לפני השם הפרטי:
*אולמרט, אהוד
*מאיר, גולדה
*ניוטון, אייזק
*נתניהו, בנימין

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניהול מידע
דרור אלימלך

דרור אלימלך (נולד ב-16 בדצמבר 1956, ישראל) הוא פסיכיאטר, פסיכותרפיסט, משורר, מלחין ומבצע של מוזיקה קלאסית בת-זמננו.

אלימלך הוא תלמיד הלחנה של סרג'יו נטרא ופסנתר של ברט ברמן, רות הילמן ופנינה זלצמן. סגנון הלחנתו ניסויי עם השפעות אוונגרדיות. חבר באיגוד הקומפוזיטורים בישראל ובאקו"ם. יסד וארגן מספר סדרות למוזיקה עכשווית בישראל. מנגן בפסנתר, בחליליות, באקורדיון ובכלים אלקטרואקוסטיים.

בשנת 2002, זכה אלימלך בפרס ראש הממשלה לסופרים עבריים. שיריו התפרסמו ב-8 ספרים ובכתבי עת ספרותיים.

== יצירתו ==
=== אלבום ===
* Trans (1994)

=== ספרים ===
* אזורי מריבה (ירון גולן, 1990)
* גיהנום ירוק (ירון גולן, 1992)
* מלכי המדבר (ירון גולן, 1993)
* הד (ירון גולן, 1994)
* מוסיקת החללים הפנימיים (ירון גולן, 1996)
* סירפדים ותרופות (ירון גולן, 1998)
* צעדים שחורים באוויר (ירון גולן, 1999)
* הספר השמיני – הרחבת המאבק (עמדה, 2012)

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* [http://www.scheherezade.co.il/html/html_heb/RegionsNew/Issue1/Dror.htm שירים וביוגרפיה של דרור אלימלך בכתב העת] שחרזדה, גיליון 1
* אלי הירש, [http://elihirsh.com/?p=4617 על "הספר השמיני – הרחבת המאבק"], ידיעות אחרונות 4 בינואר 2013
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:פסיכיאטרים ישראלים
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
נורדית עתיקה

נורדית עתיקה היא שפה גרמאנית עתיקה שדוברה על ידי הנורדים במהלך התקופה הוויקינגית, ועד לשנת 1300 בערך, ממנה התפתחו השפות הצפון גרמניות המודרניות כגון שוודית, נורווגית, דנית ואיסלנדית.

הנורדית התפתחה במאה השמינית מהשפה הפרוטו-נורדית, שהתפתחה מהפרוטו-גרמאנית. במשך רוב הזמן נכתבה השפה הנורדית העתיקה בכתב הרוני, אך בתקופה מאוחרת יותר נכתבה במקומות מסוימים גם בכתב הלטיני. השפה נחלקה לשלושה דיאלקטים נפרדים: "נורדית מערבית עתיקה", שממנה התפתחה הנורווגית העתיקה הפרואיזית והאיסלנדית, "נורדית מזרחית עתיקה", שהייתה הבסיס לשוודית ולדנית, ו"גוטנית עתיקה" (Old Gutnish), שגלגוליה היום מקושרים לרוב ל"נורדית המזרחית העתיקה". 

השפה הופצה באירופה ובמקומות נוספים עם הכיבוש הוויקינגי. היא שימשה באזורים שנכבשו כשפת השלטון והמסחר, ושימשה כלינגואה פרנקה. 

{| class=wikitable style=text-align:center; style="float: right;"
|+פונמות בנורדית
|
! colspan=2 | סדקי
! colspan=2 | וילוני-{{ש}}משופתת
! colspan=2 | וילוני
! colspan=2 | חכי
! colspan=2 | בתר־{{ש}}מכתשי
! colspan=2 | מכתשי
! colspan=2 | שיני
! colspan=2 | שפתי-שיני
! colspan=2 | שפתי
|-align=center
! אפי
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| width="15px" style="border-left: 0;"|[ŋ]||width="15px" style="border-right: 0;"|
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| width="15px" style="border-left: 0;"|/n/||width="15px" style="border-right: 0;"|
| colspan=2 |
| width="15px" style="border-left: 0;"|/m/||width="15px" style="border-right: 0;"|
|-align=center
! סותם
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| width="15px" style="border-left: 0;"|/g/||width="15px" style="border-right: 0;"|/k/
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| width="15px" style="border-left: 0;"|/d/||width="15px" style="border-right: 0;"|/t/
| colspan=2 |
| width="15px" style="border-left: 0;"|/b/||width="15px" style="border-right: 0;"|/p/
|-align=center
! חוכך
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| width="15px" style="border-left: 0;"|[ɣ]||width="15px" style="border-right: 0;"|
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| width="15px" style="border-left: 0;"| ||width="15px" style="border-right: 0;"| /s/
| width="15px" style="border-left: 0;"|[ð]||width="15px" style="border-right: 0;"|/θ/
| width="15px" style="border-left: 0;"|[v]||width="15px" style="border-right: 0;"|/f/
| colspan=2 |
|-align=center
! rowspan=2 | מקורב(צדי)
| width="15px" style="border-left: 0;"| ||width="15px" style="border-right: 0;"|/h/
| width="15px" style="border-left: 0;"|/w/||width="15px" style="border-right: 0;"|?ʍ
| colspan=2 |
| width="15px" style="border-left: 0;"|/j/||width="15px" style="border-right: 0;"|
| width="15px" style="border-left: 0;"|[ʀ]||width="15px" style="border-right: 0;"|
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| colspan=2 |
|-align=center
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| width="15px" style="border-left: 0;"|/l/||width="15px" style="border-right: 0;"|
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| colspan=2 |
|-align=center
! רוטט
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| width="15px" style="border-left: 0;"|/r/||width="15px" style="border-right: 0;"|
| colspan=2 |
| colspan=2 |
| colspan=2 |
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שפות גרמאניות צפוניות
קטגוריה:ויקינגים
710

== אירועים ==

ללא תאריך מדויק: 
* לאחר כיבוש טנג'יר הברברים ביצעו מספר התקפות מעבר למיצרים בספרד של היום
* האפיפיור קונסטנטינוס מבקר בקונסטנטינופול על מנת לדון עם שליטי האימפריה והכנסייה בתוצאות הקונציל של טרולו. זהו הביקור האחרון של האפיפיור בקונסטנטינופול ב-750 השנים הבאות
* שליט הבולגרים, טרבל, פולש לתראקיה
* הקמת ממלכת נכור המוסלמית במרוקו
* ג'וליאן מושל סאוטה מזמין את הצבאות המוסלמים אליו, על מנת שיפלשו אל אויביו בחצי האי האיברי
* רודריק מדיח את אכילס והופך למלך הויזיגותים
* הגקטורקים מרחיבים את שליטתם על הקירגיזים ומגיעים עד לשלהי היניסיי
* סוף תקופת אסוקה ביפן ותחילת תקופת נארה: הֵייג'ו קְיו (נארה) הופכת לבירת יפן
* תחילת שושלת בלהיי בקוריאה

== נולדו ==

* ולפורגה הקדושה 
* פולארד הקדוש 
* לולוס, בישוף מיינץ 

== נפטרו ==

* קקינומוטו נו היטומארו, משורר יפני
* אדלברט מאגמונד
* קיסר סין צ'ונג-דזונג (נרצח, נולד ב-656)
* שנגואן ואן, משוררת סינית ואשת חצר המלוכה (נולדה ב-664)
* ויטיצה, מלך הויזיגותים

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
980

== אירועים ==

* אוטו השני שב לתבוע את אדמות הלוראן. חותם על הסכם שלום עם לותר, מלך צרפת שהסכים לזנוח את דרישת הריבונות הצרפתית על הלוראן בעוד אוטו הכיר בזכותו של בנו של לותר, לואי, למלוך בצרפת אחרי אביו.
* מבצר ויקינגי מעוגל נבנה בטרלבורג שבדנמרק.
* מתחיל שלטונו של הנסיך ולדימיר.

== נולדו ==

* אוטו השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ששלט משנת 983 ועד מותו בשנת 1002
* אולוף סקטקונונג, מלך שוודיה ששלט משנת 995 ועד מותו בשנת 1022
* אבן סינא, מדען והיסטוריון נודע
* איצ'יג'ו, קיסר יפן ה-66, ששלט משנת 986 ועד מותו בשנת 1011
* ליידי גודייבה, רוזנת מרסיה
* אומברטו הראשון, מייסד בית סבויה
* מלקולם השני, מלך הסקוטים ששלט משנת 1005 ועד מותו בשנת 1034

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==