OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דעת תבונות

דעת תבונות הוא מספרי היסוד של רבי משה חיים לוצאטו, הרמח"ל.
==על הספר==
כרוב ספרי הרמח"ל עוסק ספר זה בחכמת הקבלה. בשונה מספריו האחרים, בספר זה הסתיר רבי משה את חוכמת הקבלה וכמעט ולא השתמש במושגים קבליים. (הרעיונות הכתובים בספר זה מובאים בספרו האחר "ספר הכללים" בצורה קבלית ואף לא כדו-שיח). יש המשערים שמפני כך התקבל והתפרסם ספרו זה יותר משאר ספריו.

הרב חיים פרידלנדר הוציא מהדורה מוארת של הספר, והפנה בעניינים רבים להקבלות בספר הכללים.

==מבנה הספר==
הספר בנוי בצורה של ויכוח בין שתי ישויות המשוחחות כביכול ביניהן, כאשר האחת היא "השכל" והשנייה, "הנשמה". צורת כתיבה זו הייתה נפוצה בתקופת חיבור הספר<ref>ראו לדוגמה ספר שומר אמונים לרב יוסף אירגס. גם בתקופות מוקדמות יותר אנו מוצאים צורת חיבור זו, למשל בספר הכוזרי לרבי יהודה הלוי.</ref>. השכל הוא המסביר ואילו הנשמה היא השואלת. הספר מתחיל בשאלות ששואלת הנשמה וככל שהספר מתקדם, שאלות אלה מתבררות.
==מרעיונות הספר==
מושגים מרכזיים בספר הם "הנהגת הייחוד" ו"הנהגת המשפט" שחידש הרמח"ל. בספר מבואר שהנהגת המשפט היא ההנהגה שעל פיה הקב"ה מתנהג עם הברואים לפי מעשיהם. אם מעשיהם טובים, ינהג עימם בטוב. וכן להפך. הנהגת הייחוד לעומת זאת היא התייחסות הבורא לברואים ולבריאה ללא קשר למעשי בני האדם, וכל תפקידה הוא להביא בצורה נסתרת ומשולבת בהנהגת המשפט, את העולם לשלמותו המתוכננת מראש, גם ללא מעשים טובים. כמו כן, מוסבר בספר עניין זמני העולם לפי התקופות השונות, למשל הזמן שטרם חטא אדם הראשון, הזמן שאחר החטא, הזמן שעד מתן תורה, הזמן ממתן תורה, ובכלל, זמני ה"הארת פנים" לעומת זמני ה"הסתר פנים". במקומות מסוימים בספר עוסק הרמח"ל בקיצור גם בזמנים שאחר ששת אלפי השנה בהם העולם קיים על פי המסורת היהודית, ומסביר עד האלף העשירי, שבו אין לנו השגה, ונקרא, בהשאלה מ"מעשר בהמה"-עשירי קודש.

== קישורים חיצוניים ==
*דעת תבונות בוויקיטקסט
*[http://hebrewbooks.org/51256 ירושלים תשס"א באתר היברו בוקס]
* 
*[https://meirtv.com/shiurim-series/22948/ הרב אורי שרקי באתר מכון מאיר]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי מחשבת ישראל
קטגוריה:ספרי רמח"ל
קטגוריה:יוצרים ויצירות בסוגת הדיאלוג
פירסט

פירסט (בגרמנית: Fürst) הוא שם משפחה גרמני, שמשמעו נסיך. המילה האנגלית "first", שמשמעה "ראשון", נהגית גם היא "פירסט".

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
באד טלץ

באד טלץ (בגרמנית: Bad Tölz) היא עיר במדינת בוואריה בגרמניה. בירת המחוז באד טלץ - וולפראטסהאוזן.

==היסטוריה==
בחפירות באזור נמצאה עדות לקיום מקום יישוב החל מהתקופה בה נסוגו הקרחונים בסוף עידן הקרח. התגלו ממצאים מתרבות האלשטאט, כמו גם מתקופת רייטיה הרומית, מה שיכול לרמז שהתקיים במקום יישוב קלטי.
השם "טלץ", שמגיע מהביטוי הלטיני "לרקוד עם רגליים קשורות", מוזכר במקורות לראשונה בשלהי המאה ה-12, וכך נקראה העיר עד המאה ה-19.

היינריקוס דה טולנצה בנה במקום מבצר אשר שלט על השיט בנהר איזר. בשנת 1331 העניק הקיסר לודוויג הרביעי לטלץ זכויות של עיר שוק.

במאה ה-14 הפכה העיר לצומת דרכים בשינוע מלח ובולי עץ על נהר האיזר. בשנת 1453 רחוב השוק, הכנסייה והמבצר בעיר נהרסו בשריפה. זמן קצר לאחר מכן העיר נבנתה מחדש, אך הפעם במבני אבן. במסגרת הבנייה המחודשת של העיר, נבנה גם ארמון, בהוראתו של אלברכט השלישי, דוכס בוואריה, אשר עמד במקום עד שנת 1770, בה נהרס עקב הזנחה מתמשכת.

במהלך מלחמת שלושים השנים (1618–1648) סבל האזור מהרס רב ומגפות. הפריחה חזרה כחצי מאה מאוחר יותר, במהלך מלחמת הירושה הספרדית, כשהחל המסחר באבן גיר ומוצרים מעץ.

בשנת 1718 נבנתה קפלה לכבוד הקדוש לאונרד דה נובלאק, וכל שנה ב-6 בנובמבר נערך לכבודו פסטיבל בעיר.
באמצע המאה ה-19 כלכלת העיר החלה להתבסס על מרחצאות מרפא, עקב גילוי מעיינות טבעיים בסביבת העיר, והיא הפכה ל"עיר ספא". לפיכך, החל משנת 1899 שונה שמה לבאד טלץ.

בשנת 1937 הוקם בעיר בית ספר להכשרת קצינים עבור הואפן אס אס. בית הספר פעל עד סוף מלחמת העולם השנייה. במהלך המלחמה פעל בעיר גם מחנה-משנה של מחנה הריכוז דכאו, אשר סיפק כוח עבודה עבור בית הספר ומבני מנהלה נוספים. החל מסוף המלחמה ועד שנת 1991 שימש מבנה בית הספר כבסיס ליחידה 10 של הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית. 

אמון גת, שהיה פושע מלחמה נאצי ומפקד מחנה הריכוז פלאשוב אשר ליד קרקוב, פולין, נעצר בבאד טלץ בעודו שוהה במוסד לחולי נפש.

==אתרים בעיר==
כיום באד טלץ ידועה במתקני הספא שלה, מבנים עתיקים מימי הביניים ובנוף הרי האלפים. בין אתריה הידועים הוא ה-Kurverwaltung, ספא מודרני שהמים עתירי היוד שבו ידועים ביכולות המרפא שלהם; Alpamare - פארק המים המקורה הראשון באירופה; Stadtpfarrkirche - כנסייה שנבנתה בשנת 1466 ומהווה דוגמה לסגנון אדריכלות גותית מהתקופה הגרמנית המאוחרת.

==תרבות== 
מקהלת נערי טלץ נוסדה בעיר בשנת 1956, ומאז 1970 פועלת במינכן.

==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

מרכז העיר

קטגוריה:בוואריה: ערים
קטגוריה:אתרי סקי בגרמניה
קטגוריה:ערי שוק אירופיות בימי הביניים
טמפיקו

טמפיקו (בספרדית: Tampico) היא עיר נמל במדינת טמאוליפס במקסיקו. טמפיקו שוכנת על הגדה הצפונית של נהר פאנוקו, במרחק של כ-10 קילומטרים ממפרץ מקסיקו, ועל הגבול של טמאוליפס עם מדינת וראקרוס.

==היסטוריה==
במשך מאות שנים לפני הגעת הספרדים לאזור, שכנה בו התיישבות ילידית בשם טמפיקו. משמעות השם בשפת ואסטק היא "מקום הלוטרות".

הספרדים הראשונים להגיע לאזור היו אנשי המשלחת של אלונסו אלברס דה פינדה ב-1520. הם ניסו להקים מוצב על גדות נהר פאנוקו, אך הילידים מנעו את ההקמה. באותה שנה נשלחה משלחת נוספת, אך גם היא לא צלחה.

ב-1532 הקים באזור הכומר הפרנציסקני אנדרס דה אולמוס מיסיון ומנזר. ב-26 באפריל 1554 נוסדה התיישבות סביב המנזר והמיסיון שנקראה סן לואיס דה טמפיקו. לאחר מספר התקפות של שודדי ים הועברה ההתיישבות מהגדה הצפונית של הנהר אל הגדה הדרומית.

העיר הנוכחית נוסדה ב-12 באפריל 1823 על ידי קבוצת אנשים מהעיר אלטמירה הסמוכה. ההתיישבות הפכה תוך שנים ספורות לנמל חשוב.

ב-1829 שלחה ספרד כוחות מקובה לכיבוש טמפיקו כצעד ראשון בדרך להשתלטות מחדש על מקסיקו העצמאית. כוח מקסיקני בפיקוד הגנרל אנטוניו לופס דה סנטה אנה הצליח לעצור את הספרדים והשתלט מחדש על העיר.

בתחילת המאה ה-20 החלה הפקת נפט באזור טמפיקו. בעקבות כך התפתחה בעיר תעשיית נפט שהביאה לגידול באוכלוסייה.

ב-9 באפריל 1914, במהלך המהפכה המקסיקנית, עצרה ספינה מקסיקנית בטעות ספינה עם מספר מלחים אמריקאים ליד חופי טמפיקו. התקרית הובילה לפרשת טמפיקו, במהלכה כבשה ארצות הברית את עיר הנמל וראקרוס למספר חודשים.

==כלכלה==
כלכלת העיר מסתמכת על הנמל שלה ועל התעשייה בה ובערים אחרות במטרופולין של טמפיקו.

==חינוך==
בעיר נמצאים מספר קמפוסים של אוניברסיטאות, בהם הקמפוס של האוניברסיטה האוטונומית של טמאוליפס.

==תחבורה==
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי חנרל פרנסיסקו חבייר מינה, הקרוי על שמו של פרנסיסקו חבייר מינה, שהיה לוחם מקסיקני שנהרג במלחמת העצמאות של מקסיקו. הנמל מציע טיסות למספר יעדים בתוך מקסיקו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:מקסיקו: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1823
לוח דבר בעתו

לוח דבר בעתו לשנת [[ה'תשע"ה]]
לוח דבר בעתו הוא אלמנך (לוח שנה מורחב) המתמקד בענייני הלכה ואסטרונומיה, מנהגים וימי השנה של רבנים, היוצא לאור בבני ברק החל משנת ה'תשמ"ו. עורך האלמנך הוא הרב מרדכי גנוט. הלוח הוא המקיף מבין הלוחות היוצאים לאור בישראל. במהדורתו הנוכחית, מכיל לוח דבר בעתו כ-1,800 עמודים מדי שנה.

במשך השנים זכה האלמנך להסכמותיהם של מאות רבנים, מכל קשת הדעות והעדות, ולמכתבי ברכה והערות, שאותם נוהג העורך לשבץ מדי שנה בתוך האלמנך. עדכון האלמנך נסמך אף הוא על עזרת הקוראים. לכל קורא ששולח תיקונים ורעיונות להוספות מוצמד קוד זיהוי (קודי הזיהוי של כל הכותבים מפורטים בסוף הלוח), והדברים מובאים בתוך הלוח בשם אומרם.

בבסיסו נועד הלוח להעניק מידע על זמני היום כמו עלות השחר, הנץ החמה, חצות הלילה והיום, שקיעת החמה וצאת הכוכבים. לוחות מפורטים מציגים את ההבדל בזמנים אלו בין שיטות חישוב שונות, ובמקומות יישוב שונים על פני כדור הארץ. בהמשך נוספו בלוח אמצעי עזר נוספים לקורא שומר התורה והמצוות, כמו לוח לימודים בנושאים רבים, הדף היומי וחלוקות רבות נוספות של התנ"ך ויתר ספרי היסוד לשינון בטווחי זמן של חודש ושנה וכדומה.

בלוח מובא מדי יום ביומו מידע על ימי פטירתם של רבנים וצדיקים מכל העדות והחוגים. בנוסף מובאים בלוח אירועים היסטוריים, הערות הלכתיות וכן מנהגיהן של העדות השונות. בנוסף מובאים בספר אירועים אסטרונומיים מעניינים צפויים.

ניתן למצוא מדי פעם גם הערות מעשיות לחיי היומיום, כך למשל בכל שנה בשבת שבסוכות מופיעה ההערה הבאה: .

==קישורים חיצוניים==
חלק מלוחות הסדרה זמינים לעיון באינטרנט:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי שנה
ברטיקה

ברטיקה (Bartica) היא עיר על הגדה השמאלית של נהר אסקיבו במחוז קויוני-מזרני שבגיאנה. העיר שוכנת על מפגש הנהרות קויוני ומזרני עם נהר אסקיבו והיא נחשבת לשער לפנים הארץ, בייחוד לאנשים המועסקים בכריית זהב ויהלומים.

== היסטוריה ==
ברטיקה התפתחה ממיסיון אנגליקני שהוקם ב-1842. השם ברטיקה לקוח מהמילה האינדיאנית שפרושה "קרקע אדומה", השכיחה באזור.

ב-17 בפברואר 2008 הותקפה ברטיקה על ידי כנופיה חמושה. 12 מתושבי העיר, כולל 3 שוטרים, נהרגו על ידי הכנופיה שהטילה אימה על העיר. תחנת המשטרה המקומית נהרסה במהלך ההשתוללות וכמה בתי עסק נשדדו במהלך המהומה שארכה כשעה. מבצעי הטבח נהרגו ב-28 באוגוסט אותה שנה באחד מהאתרים שבהם הם התחבאו ליד בירת גיאנה ג'ורג'טאון בקרב יריות עם המשטרה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.guyana.org/bartica_slayings.html מידע על טבח ברטיקה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גיאנה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1842
לת'ם

לת'ם (באנגלית: Lethem) היא בירת מחוז טקוטו עליון אסקיבו עליון שבגיאנה. העיירה קרויה על שמו של סר גורדון ג'יימס לת'ם שהיה מושל גיאנה הבריטית בין השנים 1941 – 1947.

העיירה שוכנת על גדות נהר טקוטו שמהווה את הגבול בין גיאנה לברזיל, ממול לעיר הברזילאית בונפים שבמדינת רוריימה. בנוסף להיותה בירת המחוז, לת'ם היא צומת דרכים המקשר רבים מהכפרים בסביבה לבירה ג'ורג'טאון. הגשר על הנהר טקוטו, שבנייתו הושלמה ב-2009, מקשר בין שתי המדינות. הציפייה היא שדרך הגשר יגיעו סחורות ברזילאיות לנמל ג'ורג'טאון בדרך שיכולה להיות מהירה יותר מאשר לנמלים ברזילאים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.economist.com/node/8525813 Looking south - January 11, 2007 - The Economist]

קטגוריה:גיאנה: ערים
פו (עיר)

פו (בצרפתית: Pau, באוקסיטנית נהגה כ-paw) קומונה ובירת מחוז הפירנאים האטלנטיים שבחבל אקיטן החדשה, בקצה הצפוני של הרי הפירנאים. היסטורית, שימשה העיר כבירת מחוז ביארן של ממלכת צרפת.
== היסטוריה ==
מקור השם הוא, ככל הנראה, ממילה בשפה ההודו-אירופאית, pal או bal שמשמעותה "צלע הר", כשהכוונה לצלעי הרי הפירנאים הסמוכים לעיר. העיר בוצרה במאה ה-11 כדי להגן על מעברת הנהר שעל גדתו היא שוכנת. ב-1464 הפכה העיר לבירת מחוז ביארן. בתחילת המאה ה-16 מצודת העיר שופצה והותאמה למגורי גסטון השלישי, רוזן פואה. מאוחר יותר הפכה המצודה למקום מושב מלכי נווארה שנשאו גם בתואר ויקונטי ביארן. המצודה שופצה לאורך השנים פעמים רבות, כולל על ידי נפוליאון השלישי, שבתקופתו נוספו לעיר מבנים בסגנון האדריכלות של הבל אפוק.

אנרי הרביעי, מלך צרפת נולד בעיר, כאשר אמו ז'אן ד'אלברה מיהרה להיכנס מספרד לתוך שטח צרפת כדי שבנה, העתיד לירש את המלוכה ברבות הימים, יולד על אדמת צרפת כנדרש בחוק.

העיר מושפעת רבות מן התיירים הבריטים הרבים הפוקדים את העיר. ראשיתה של הנוכחות הבריטית באזור היא בחיל מצב שהשאיר בעיר הדוכס מוולינגטון ב-1814 לקראת סיום מלחמת חצי האי. כך למשל בעיר קיים חצר טניס עבור גרסת הטניס הקדומה הנהוגה באנגליה. מסלול הגולף בן 18 החורים הראשון באירופה הוקם בפו, כשהוא עדיין פעיל כיום.

קבוצת הכדורסל פו אורטז פועלת מהעיר.

== ערים תאומות ==
לעיר ברית ערים תאומות עם הערים:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אקיטן: ערים
גביע דייוויס 1947

גביע דייוויס 1947 הייתה התחרות ה-36 במניין מאז ייסוד התחרות.

מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בפורסט הילס, קווינס. לתחרות נרשמו 22 נבחרות שחולקו ל-2 בתים – "בית אמריקה" ו"בית אירופה". בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה אוסטרליה ניצחה את צ'כוסלובקיה.

המשחק על התואר נערך ב-30 באוגוסט – 1 בספטמבר 1947 בפורסט הילס, קווינס, ארצות הברית. נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת אוסטרליה עם תוצאה 1:4.

==משחקי פלייאוף==
===בית אמריקה===
בית הזה כלל 2 נבחרות בלבד. אוסטרליה ניצחה את קנדה והוכרזה כמנצחת הבית.

===בית אירופה===
הבית כלל 20 קבוצות, כולל דרום אפריקה, הודו, מצרים וניו זילנד. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

===משחק בין מנצחי הבתים===
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים במונטריאול, קנדה, במהלך 14–16 באוגוסט 1947. נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת צ'כוסלובקיה עם התוצאה 1:4.

===משחק על התואר===
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | ארצות הברית 4
! colspan="2" align="center" |פורסט הילס, ארצות הברית 30 באוגוסט – 1 בספטמבר 1947 דשא 
! colspan="5" align="center" | אוסטרליה 1
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || ג'ק קרמר || ||6||6||6 || || 
|-
| || דיני פאילס || ||2 ||1||2|| || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| ||טד שרודר || || 6||5 ||6||6 || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| ||ג'ון ברומיץ'|| ||4 ||7 ||3||4 || 
|-
! rowspan="2"| 3
| || ג'ק קרמר/טד שרודר || ||4 ||6 ||2||4 || 
|- 
| ||ג'ון ברומיץ'/קולין לונג|| ||6 ||2||6||6 || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| ||טד שרודר|| ||6 ||6||4|| 9 ||10 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| ||דיני פאילס|| ||3 ||6 || 6 || 11 ||8 
|-
! rowspan="2"| 5
| || ג'ק קרמר || || 6||6 || 6|| || 
|- 
| || ג'ון ברומיץ'|| ||3 ||2 ||2|| || 
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.daviscup.com/en/draws-results/tie/details.aspx?tieId=10000730 נתונים על התחרות]

קטגוריה:1947 בספורט
1947
1947
1947
1947
1947
1947
1947
גורגון (בלתי אנושי)

גורגון (באנגלית: Gorgon) הוא דמות בדיונית של גיבור-על חייזרי המופיע בחוברות הקומיקס הבלתי אנושיים ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Fantastic Four #44 מנובמבר 1965, ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי.

גורגון הוא בנם של האדריכל קוראת' - אחיו של מלך הבלתי אנושיים אגון - ועובדת ארכיון בשם מילנה. היות שאביו היה אחיו של המלך, גורגון נעשה לחלק ממשפחת המלוכה של הבלתי אנושיים. הוא נחשף למוטגן ערפילי טריגן בינקותו, וקיבל כוחות על-אנושיים אך רגליו נהפכו לפרסות. כאשר מקסימוס נעשה שליט הבלתי אנושיים באופן זמני, הוא שלח את גורגון להחזיר את מדוזה לאטילאן. גורגון איתר אותה מחוץ לבניין בקסטר של ארבעת המופלאים ותקף אותה ואת הלפיד האנושי, אשר סייע לה לברוח. הוא טיפס ברגליו על הבניין, פצע את מיסטר פנטסטיק, חיבל במכונית ומסוק הפוגו של הארבעה וגנב מטוס אחר של הארבעה. הוא רדף אחרי הלפיד ומדוזה עד לאוניברסיטת המדינה, שם איש הדרקון נלחם בגורגון כדי להגן על מדוזה, חברתו לקבוצת ארבעת המפחידים. גורגון נלחם באיש הדרקון ובשאר ארבעת המופלאים, ולבסוף לכד את מדוזה והביא אותה למחבוא הבלתי אנושיים שבעיר. שם הוא הופתע לראות את הלפיד האנושי יחד עם קריסטל, שטעתה לחשוב שהוא בלתי אנושי. כאשר קארנאק גילה את התרמית, התפתח בקרב שבסופו הלפיד ברח והזהיר את שאר הארבעה. בהנהגת חזיז שחור, הבלתי אנושיים נלחמו עם הארבעה עד שקריסטל הודיעה שטריטון נלקח על ידי "המחפש". הם הועברו על ידי לוקג'או לאטילאן, שם מקסימוס הסביר כי שלח את גורגון על מנת שמדוזה תהיה מלכתו. התפתח מאבק, אשר במהלכו מקסימוס יצר אזור שלילי סביב לאטילאן. חזיז שחור גילה את סודו, והשתמש בקולו החזק כדי לשבור את המחסום. 

בעקבות כך הבלתי אנושיים סייעו לארבעת המופלאים מספר פעמים, בהן נגד פסיכו-מן, הספינקס ודוקטור דום. גורגון סייע בהבסת המנדרין ומגנטו, בשחרור מקסימוס ובחיפוש אחר חזיז שחור בארצות הברית. גורגון עבר הרפתקאות רבות, רובן לצד הבלתי אנושיים. הוא צוות לקארנאק בחיפושים אחר בנו של חזיז שחור, במהלכם נלחם לצד דרדוויל וקארנאק נגד אולטרון, מפיסטו ובלאקהארט. הוא קרא תיגר על מועצת הגנטיקה של אטילאן, ונתפס לצד קארנאק משתמש באלפא פרימיטיבים כעבדים. בתו של גורגון, אלקטו, החלה קשר רומנטי עם אלפא פרימיטיב בשם ריינו. גורגון ומשפחת המלוכה קטעו את הקשר בכך שהפרידו את הזוג. 

לאחר שפייטרו מקסימוף גנב את גבישי טריגן מאטילאן, הבלתי אנושיים הכריזו מלחמה על ארצות הברית. גורגון הוביל כוח תקיפה על ארצות הברית, אך במהלך משימה הבלתי-אנושי ג'ולן הרג חפים מפשע. גורגון לקח את האשמה עליו, נלקח למאסר ונחשף לערפילי טריגן מתחת לפנטגון. גורגון עבר טריגנסיס משני, אשר גרם לו להצמיח פרווה, קוצים וניבים באופן דמוי חיית פרא. במהלך אירועי "מלחמת המלכים", גורגון הוביל את התקיפה על אימפריית הקרי ונראה כי הוא שולט או נרפא מצורתו החייתית. במהלך אירועי "בלתי אנושיות" נראה לראשונה בנו של גורגון, פטרס פטראגון. כמו גורגון מארץ-9997, פטרס נחשף לערפילי טריגן ויצא כיצור דמוי-מינוטאורוס ומגמגם. 

את דמותו של גורגון בסדרת הלייב אקשן "הבלתי אנושיים" גילם השחקן אים איקוואקור.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.marvel.com/characters/gorgon דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Gorgon_Petragon דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:חוצנים בקומיקס
קטגוריה:מורים בדיוניים
גביע דייוויס 1948

גביע דייוויס 1948 הייתה התחרות ה-37 במניין מאז ייסוד התחרות.

מחזיקי הגביע היו נציגי ארצות הברית ומשחק הגמר נערך בפורסט הילס, קווינס. לתחרות נרשמו 29 נבחרות שחולקו ל-2 בתים- "בית אמריקה" ו"בית אירופה". בין מנצחי הבתים נערך משחק על הזכות להתמודד עם מחזיקת הגביע על התואר. במשחק זה אוסטרליה ניצחה את צ'כוסלובקיה.

המשחק על התואר נערך ב-6-4 בספטמבר 1948 בפורסט הילס, קווינס, ארצות הברית. נבחרת ארצות הברית ניצחה את נבחרת אוסטרליה עם תוצאה 0:5. בכך היא זכתה בתואר בשנה השלישית ברציפות (בסך הכל בפעם ה-15).

==משחקי פלייאוף==
===בית אמריקה===
בית הזה כלל 4 נבחרות כלל אוסטרליה.

===בית אירופה===
הבית כלל 22 קבוצות, כולל ארגנטינה, ברזיל, הודו, מצרים ופקיסטן. לאחר משחקים מוקדמים החלו משחקי רבע הגמר.

===משחק בין מנצחי הבתים===
המשחק בין מנצחי הבתים התקיים במונטריאול, קנדה, במהלך 22-19 באוגוסט 1948. נבחרת אוסטרליה ניצחה את נבחרת צ'כוסלובקיה עם התוצאה 2:3.

===משחק על התואר===
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | ארצות הברית 5
! colspan="2" align="center" |פורסט הילס, ארצות הברית 6-4 בספטמבר 1948 דשא 
! colspan="5" align="center" | אוסטרליה 0
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="4" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || פרנק פרקר || ||6||6||6 || || 
|-
| || ויליאם סידוול || ||4 ||4||4|| || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| ||טד שרודר || || 6||4 ||6||6 || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || אדריאן קוויסט|| ||3 ||6 ||0||0 || 
|-
! rowspan="2"| 3
| ||גרדנר מלוי/ויליאם טלברט|| ||8 ||9 ||2||7|| 
|- 
| ||קולין לונג/ויליאם סידוול|| ||6 ||7||6||5 || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| ||טד שרודר|| ||6 ||6||6|| || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| ||ויליאם סידוול|| ||2 ||1 || 1 || || 
|-
! rowspan="2"| 5
| || פרנק פרקר || || 6||6 || 6|| || 
|- 
| || אדריאן קוויסט|| ||2 ||2 ||3|| || 
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.daviscup.com/en/draws-results/tie/details.aspx?tieId=10000731 נתונים על התחרות]

קטגוריה:1948 בספורט
1948
1948
1948
1948
1948
1948
1948
1948
1948
1948
עזרה למרפא

אגודת "עזרה למרפא" היא עמותה ישראלית העוסקת בסיוע לחולים ולמוגבלים, בייעוץ רפואי, בהשאלת ציוד רפואי, בהטסת חולים לטיפול רפואי מחוץ לישראל, ועוד. העמותה מפעילה מעון לאנשים בעלי מוגבלות שכלית התפתחותית. העמותה הוקמה ומנוהלת על ידי אלימלך פירר, שבעקבות פעילותו בה זכה בפרס ישראל.
מעון "בית לחיים" ללוקים ב[[מוגבלות שכלית התפתחותית]]

== הקמה ופעילות ==
עזרה למרפא הוקמה ב-1979 כבדרך אגב. אחד מחבריו של פירר נזקק למכשיר רפואי כדי לסעוד את בתו, פירר דאג לייבא את המכשיר באופן אישי, כדי לחסוך בעלויות. מאז התפשטה השמועה, וצורך במכשירים נוספים גרמו לכך שפירר וחבריו לבית המדרש של חסידות בעלז החלו לעסוק בהשאלה וייבוא של מכשירים רפואיים. הם הוצרכו לשכור דירה קטנה כדי לאחסן בה את המכשירים הרפואיים שהשאילו לכל דורש. כך גם החלו לעסוק בייעוץ רפואי, אחד מבני משפחתו עבר אירוע לבבי, במהלך ההיוועצות עם הרופאים עלה הצורך בייעוץ ובהכוונה לדעות נוספות.

במהלך השנים התפתחה האגודה, וכיום ברשותה מספר מבנים בבני ברק, הכוללים את המטה המרכזי, מעון "בית לחיים" ללוקים במוגבלות שכלית התפתחותית, מרכז יום שיקומי, השאלת ציוד רפואי, מרפאת שיניים במחירים מוזלים ומערך אמבולנסים להסעת חולים. בנוסף נבנה מרכז יום שיקומי בשדרות. דובר העמותה הוא היועץ האסטרטגי מנחם גשייד.<ref></ref>

רוב פעילי העמותה עושים את עבודתם בהתנדבות.

== הוקרה ==
לעזרה למרפא ישנו "חוג ידידים" נרחב, שבראשו יגאל אהובי. בערבי הצדעה והתרמות הנערכים לארגון משתתפים בכירי התעשיינים בישראל, אמנים ופוליטיקאים בכירים.

בספטמבר 2018 נערך ערב הוקרה במלאת 40 שנה לעזרה למרפא בהיכל התרבות בתל אביב. יו"ר האירוע היה התעשיין עמי שגיא, נשאו בו דברים פירר והאלוף אמיר אשל. הופיעו באירוע בין היתר יהורם גאון, צביקה הדר, אייל קיציס ואלי יצפאן. השחקן יובל סמו צילם סרטון מקדים לאירוע בדמותו של "אשר בן חורין" נהג המונית, דמות אותה הוא משחק ב"ארץ נהדרת".

ב-2019, תכננה העמותה לקיים מופע התרמה של העמותה בהיכל התרבות בתל אביב. לקראת האירוע התפרסם שבתוכנית האירוע לא נכללו הופעות של זמרות, בהתאם לנורמות המקובלות במגזר החרדי שלפיהן גברים אינם מאזינים לשירת נשים. הפרסום גרר סערה וביקורת וחלק מהזמרים ביטלו את הופעתם בטענה להדרת נשים, אחרים קראו לכבד את אורחות חייו של פירר ולקיים את האירוע במתכונתו. בעקבות הפולמוס החליטה האגודה לבטל את ערב ההתרמה.

פירר עצמו זכה בפרס ישראל על פעילותו במסגרת העמותה.

== לקריאה נוספת ==
* מנחם מיכלסון, עשרים וארבע שעות בחיי עזרה למרפא, הוצאת מעריב, 2002

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20150316105322/http://docu.nana10.co.il/Article/?ArticleID=605531&sid=186 פירר - שאלה אחת קטנה] סרט על הרב פירר בפורטל nana10
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני עזרה בישראל
קטגוריה:ישראל: ארגוני בריאות ורפואה
קטגוריה:נכות: מוסדות בישראל
קטגוריה:ארגונים מסייעים ללוקים במוגבלות שכלית התפתחותית
קטגוריה:ישראל: עמותות
מעון היום הארוך ביותר

מעון היום הארוך ביותר (באנגלית: The Longest Daycare) הוא סרט קצר קומי אמריקאי בהנפשה קלאסית מ-2012. הסרט הוצג בבתי קולנוע ברחבי העולם לפני הסרט "עידן הקרח 4: יבשת בתנועה" ב-2012, וב-2013 הוא הוצג בבכורה טלוויזיונית בערוץ הטלוויזיה האמריקאי "FOX".

במרכז הסרט ניצבת מגי סימפסון מסדרת הטלוויזיה "משפחת סימפסון", כאשר היא מנסה להציל פרפר ממוות בטוח על ידי בייבי ג'רלד, האויב המושבע שלה אשר נמצא יחד איתה במעון היום של ספרינגפילד, "איין ראנד". בסרט אין דיבורים כלל.

הסרט זכה לביקורות חיוביות, ואף הועמד לפרס אוסקר לסרט המונפש הקצר הטוב ביותר, אם כי הוא הפסיד ל"פייפרמן" של חברת וולט דיסני.

== עלילה ==
מארג' סימפסון לוקחת את ביתה התינוקת, מגי, למעון היום של ספרינגפילד, "איין ראנד". בהגיעה למעון היום, מגי מסתווגת כבעלת "אינטליגנציה ממוצעת", והיא נלקחת לאגף "שום דבר מיוחד" של מעון היום, למרות רצונה להיות באגף "החדר לתינוקות מחוננים". אגף ה"שום דבר מיוחד" הוא חדר אפור וקודר, שבו כל הצעצועים נלקחו או נאכלו על ידי תינוקות.

פרפר עושה את דרכו לתוך אגף ה"שום דבר מיוחד", ושם בייבי ג'רלד, האויב המושבע של מגי, מועך אותו על הקיר בעזרת פטיש, ולאחר מכן הוא עושה את אותו הדבר לפרפר נוסף. מגי מוצאת זחל אשר קופץ על ספר שנקרא "מחזור החיים של הפרפר". מגי מבינה כי הזחל עתיד להפוך לפרפר, והיא שומרת עליו מבייבי ג'רלד כדי שגורלו לא יהיה כשל הפרפרים האחרים. לאחר מכן, הופך הזחל לגולם, ואז הוא יוצא ממנו כפרפר.

מגי מנסה לעזור לפרפר לצאת מהחלון, אך בייבי ג'רלד מגיע אליה ומועך אותו בעזרת תריסי החלון, ומגי מתאבלת על הפרפר כאילו זה הדבר הגרוע ביותר שהיא שראתה בכל ימי חייה. לאחר מכן, מארג' מגיעה לאסוף את מגי ממעון היום. כאשר מארג' לוקחת את מגי, ג'רלד מרים את התריסים כדי לראות את גופת הפרפר אך הוא מגלה כי זה היה בסך הכל קשת השיער הכחולה של מגי. כאשר מארג' מעלה את מגי למכוניתה, מגי משחררת את הפרפר, שאותו היא החביאה כקשת השיער שלה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים קצרים מונפשים
קטגוריה:משפחת סימפסון
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטי אנימציה של פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים אילמים
אח"י רהב (צוללת מסדרת גל)

אח"י רהב הייתה צוללת מסדרת גל, השלישית בסדרה שנבנתה באנגליה לפי תכנון גרמני על פי אפיון שהוכן בחיל הים הישראלי.

אח"י רהב בפיקודו של רס"ן עמירם עינת הגיעה לנמל חיפה ב-11 בדצמבר 1977. אחריו פיקדו על הצוללת רס"ן צביקה מור ורס"ן דוד רוטנברג.

במלחמת לבנון השתתפה אח"י רהב, בפיקודו של רס"ן חיים כפיר-קופרט, במבצעי הנחיתה מהים, במשימות של מודיעין והכוונת כוחות.

אח"י רהב הוצאה משירות ב-1997 ונגרטה.
==מפקדים==
{|border="1" align="center""| class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed"
| colspan="6" |מפקדי הצוללת 
|-
|דרגה ושם ||תקופת הפיקוד|| פעילות לציון||תמונה
|-
|עמירם עינת||נובמבר עד אוקטובר 19781977||||
|-
|צבי מור || אוקטובר 1978 עד ינואר 1980|||-
|דוד רוטנברג|| ינואר 1980 עד פברואר 1982|||-
|חיים כפיר קופרט|| ינואר 1982 עד נובמבר 1982|||-
|דוד לוריא|| יולי 1984 עד אוקטובר 1987 ||||
|-
|אורי דיסטניק|| אוקטובר 1987 עד דצמבר 1989|||-
|יובל צור||יולי 1991 עד אוקטובר 1992|||-
|עמית פרבר|| אוקטובר 1992 עד ספטמבר 1995|||-
|גב יפתח|| ספטמבר 1995 עד נובמבר 1997||||
|-

|}

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.youtube.com/watch?v=ndRFKNXkxms כתבה מצולמת על הצוללת רהב] בארכיון: אוצרות החינוכית.
* רמי אנטיאן ודני דותן,	[https://beingalim.files.wordpress.com/2021/01/1978-6-beingalim.pdf	מסע הקסם המסתורי - הצוללת אח"י רהב], 'בין גלים' יוני, 1978 עמ'	8, 12.
==ביאורים==

רהב
אינציפיט

הדף הראשון של ה[[תלמוד (ש"ס וילנא) ובו מודגשת המילה הפותחת, "מאֵימתי"]]
אינציפּיט (Incipit, בלטינית: "זה מתחיל") או אתחלתא פירושם מספר מילים ראשונות של שורת הפתיחה של טקסט, כגון שיר או ספר. במוזיקה מושג זה מתייחס לתווי הפתיחה של יצירה מוזיקלית.

לפני שהתחיל השימוש בכותרות ובכותרים, טקסטים זוהו לעיתים קרובות על ידי המילים הראשונות בהם. כך, למשל, ספרים ופרשות בתנ"ך, פיוטים, תפילות וגם שירים פופולריים רבים ופזמונים. בימי הביניים, האינציפיט נכתב לעיתים קרובות בגופן או בצבע שונה משאר הטקסט, כדי להבליט אותו, ולפעמים גם הוספו לו עיטורים מפוארים.

אמנם אינציפיט הוא מושג שמקורו בשפה הלטינית, אולם הנוהג של השימוש בו באזורים שונים בעולם קדם לה באלפי שנים. השימוש באינציפיט לגבי שירים פופולריים רווח כיום עד כדי כך שלעיתים קרובות הוא משכיח מהציבור הרחב את השם שניתן לשיר על ידי היוצר.

== ראו גם ==
* משפט פתיחה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
קוטה קינבאלו

קוֹטַה קִינַבַּאלוּ (במלאית: Kota Kinabalu, בג'אווי: کوتا کينا بالو; בסינית: 亚庇, נהגה "יַאבִּי"; נודעה בעבר בשם ג'סלטון) היא בירת מדינת סבה במלזיה. העיר שוכנת בצפון האי בורנאו, על חוף ים סין הדרומי, בחלקה המזרחי של מלזיה. בעיר מתגוררים 452,058 תושבים (נכון ל-2010).

==היסטוריה==
במחצית השנייה של המאה ה-19 חברת צפון בורנאו הבריטית החלה להקים מושבות ברחבי צפון בורנאו. ב-1882 החברה הקימה התיישבות באי קטן מול המקום בו נמצאת כיום קוטה קינבאלו. ההתיישבות הותקפה על ידי שבטי ילידים ב-1897 ונחרבה. החברה החליטה להעביר ב-1898 את ההתיישבות ליבשה שם היה קל יותר להגן עליה, אך המקום הראשון ביבשה שנבחר לא התאים. לפיכך ב-1899 ההתיישבות הועברה למיקומה הנוכחי, בקרבת כפר דייגים קטן בשם אַפִּי. ההתיישבות נקראה ג'סלטון על שמו של צ'ארלס ג'סל, שהיה סגן יושב ראש החברה.

ג'סלטון הפכה למרכז מסחרי גדול בצפון בורנאו והנמל שלה ייצא סחורות רבות, כמו גומי וראטאן, מחלקים שונים בצפון בורנאו.

ב-1942, במהלך מלחמת העולם השנייה, כוחות האימפריה היפנית כבשו את ג'סלטון ביחד עם יתר בורנאו, כיבוש אשר במהלכו נהרסו חלקים נרחבים מהעיר. בזמן הכיבוש שם העיר שונה בחזרה לאפי. התושבים המקומיים ניסו למרוד ביפנים מספר פעמים ללא הצלחה. החלקים של העיר שנותרו על כנם כמעט הושמדו לחלוטין במהלך ההפצות של בעלות הברית בקרב בורנאו ב-1945.

לאחר המלחמה חברת צפון בורנאו הבריטית חזרה לנהל את העיר, אך היא לא יכלה לעמוד בהוצאות הכספיות של שיקומה והעבירה את הניהול של ג'סלטון ישירות למושבת הכתר של צפון בורנאו שהוקמה ב-1946 בשטחים שחופפים כיום למדינת סבה. הממשל החדש החליט לשקם את ג'סלטון ולהפוך אותה לבירת המושבה במקום העיר סנדקן.

ב-1963 צפון בורנאו ועוד מספר מושבות בריטיות אחרות באזור קיבלו עצמאות והתאחדו למלזיה. שטחי מושבת הכתר של צפון בורנאו הפכו למדינת סבה וג'סלטון נותרה בירת המדינה החדשה. ב-22 בדצמבר 1967 ראש השרים של סבה העביר החלטה לשינוי שמה של העיר ל"קוטה קינבאלו". משמעות השם היא "העיר של קינבאלו" והיא נקראת כך על שמו של הר קינבאלו, שנמצא במרחק של 50 קילומטרים צפון-מזרחית ממנה בפארק הלאומי קינבאלו.

==כלכלה==
קוטה קינבאלו היא המרכז הכלכלי של סבה. הכלכלה המקומית מסתמכת בעיקר על תעשייה ותיירות.

==חינוך==
בעיר פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת סבה של מלזיה (Universiti Malaysia Sabah).

==תחבורה==
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי קוטה קינבאלו, הנמצא במרחק של 7 קילומטרים ממרכז העיר. הנמל המציע טיסות ליעדים במלזיה ובמזרח אסיה.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מלזיה: ערים
קטגוריה:בורנאו: ערים
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1882
קטגוריה:ים סין הדרומי: ערי נמל
אינוולוציה (מתמטיקה)

הפעלת אינוולוציה פעמיים מחזירה את האיבר המקורי

במתמטיקה, אינוולוציה היא פונקציה שהיא ההופכית של עצמה. כלומר, פונקציה חד-חד-ערכית בין שתי קבוצות <math>f:A \to B</math>, המקיימת את התכונה <math>f(f(x)) = x</math> לכל <math>x \in A</math>.

דוגמה יסודית לאינוולוציה היא הפעולה של לקיחת משלים של קבוצה, או הפעולה של שלילת פסוק לוגי. בתחומים מסוימים במתמטיקה יש לאינוולוציה משמעות מסוימת בהקשר בה היא מוגדרת. בתורת החבורות, למשל, כל איבר מסדר 2 הוא אינוולוציה (למעשה איבר <math>g \in G</math> הוא אינוולוציה אם ורק אם ההומומורפיזם <math>x \mapsto gx</math> הוא אינוולוציה כפונקציה).

==תכונות==
מן ההגדרה נובע שאינוולוציות הן תמיד פעולות אונאריות חד-חד-ערכיות. כלומר הן תמורות על תמונתן. תמורה היא אינוולוציה אם ורק אם בפירוק שלה למחזורים זרים מופיעים רק חילופים ונקודות שבת.

מספר האינוולוציות שמוגדרות על קבוצה סופית של n איברים נקרא מספר־טלפון ה-n-י. מספרים אלו מקיימים את נוסחת הנסיגה:
:<math>a_0=a_1=1</math>
:<math>a_n=a_{n-1}+(n-1)a_{n-2}</math>
הוכחה: נניח ללא הגבלת הכלליות שהקבוצה היא <math>\{1,\ldots,n\}</math>. יש <math>a_{n-1}</math> אינוולוציות שבהן n נקודת שבת (כל אינוולוציה כזו מתאימה לאינוולוציה אחת על <math>\{1,\ldots,n-1\}</math>). יש <math>a_{n-2}</math> אינוולוציות שבהן n עובר ל-<math>k\ne n</math> (כל אינוולוציה כזו מתאימה לאינוולוציה אחת על <math>\{1,\ldots,k-1,k+1,\ldots,n-1\}</math>). יש <math>n-1</math> ערכים אפשריים ל-<math>k\ne n</math>. 

מספרי־הטלפון הראשונים הם: 1, 1, 2, 4, 10, 26, 76, 232, 764, 2620, 9496.

==דוגמאות==
* פונקציית הזהות היא אינוולוציה באופן טריוויאלי.
* הפונקציות הממשיות <math>-x</math> ו-<math>x^{-1}</math>. אלו דוגמאות פרטיות לפעולת לקיחת הופכי בחבורה, שהיא תמיד אינוולוציה.
* באופן כללי פונקציה ממשית היא אינוולוציה אם ורק אם הגרף שלה סימטרי ביחס לישר y=x.
* פעולת ההצמדה של מספר מרוכב ופעולת השחלוף ופעולת הצמדה של מטריצה. אינוולוציות אלה הן במובן של תורת החוגים.
* מבין האיזומטריות של המישור האינוולוציות הן: פונקציית הזהות, כל שיקוף וכל סיבוב של 180 מעלות.
* פעולת השלילה בלוגיקה היא אינוולוציה. באופן דומה, כך גם פעולת המשלים בתורת הקבוצות. באופן כללי יותר, פעולת המשלים באלגברה בוליאנית היא אינוולוציה.
* הצפנה באמצעות מכונת אניגמה היא אינוולוציה – תהליך הפענוח של טקסט מתבצע על ידי הפעלה חוזרת של המכונה על הטקסט המוצפן.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעולות אונאריות
קטגוריה:פונקציות מתמטיות: מאפיינים
בועז פלדי

בועז פלדי, שחיין עבר ישראלי, אלוף ישראל במשחה ל-100 מטר חזה (1973-1971), ובמשחה ל-200 מטר חזה (1972 ו-1973).

== ביוגרפיה ==
פלדי נולד וגדל בקיבוץ שמיר. הוא התאמן בקבוצת הפועל של הקיבוץ בהדרכת מיכה שטראוס.

===1970===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בבת גלים בחיפה באוקטובר 1970 זכה פלדי במדליית ארד, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:18.5 דקות, אחרי יואל קנדה מהפועל תל אביב (1:14.2 דקות) ורמי יהודאי מהפועל גוש זבולון (1:17.4 דקות).

===1971===
====אלוף ישראל====
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוקטובר 1971 זכה פלדי במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:14.8 דקות, לפני גרשון שפע מהפועל גבעת חיים (1:17.3 דקות) וגדעון לוי מהפועל כפר הנשיא (1:19.0 דקות).

===1972===
בתחרות שחייה במסגרת ספורט הפועלים שנערכה בצרפת במאי 1972 זכה פלדי במדליית זהב במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:14.7 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה במכון וינגייט בסוף ספטמבר אותה שנה זכה פלדי בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:14.7 דקות, לפני דן קצין מברית מכבים עתיד (1:18.9 דקות) וארז הנדלמן מהפועל תל אביב (1:20.5 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:47.0 דקות, לפני דן קצין (2:51.5 דקות) וסמי הירשהורן מהפועל טבעון (2:51.6 דקות).

===1973===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בספטמבר 1973 זכה פלדי, בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר חזה בתוצאה של 1:15.2 דקות, לפני עופר קוגל מהפועל כפר בלום (1:18.0 דקות) ויואב קובץ (1:19.5 דקות) ובמשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:45.0 דקות, לפני רון קרמן ממכבי חיפה שקבע שיא ישראלי חדש לנוער של 2:45.4 דקות ועופר קוגל (2:47.9 דקות).

== ראו גם ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייני חזה ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחייה
קטגוריה:שמיר (קיבוץ): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
מדגם מקרי פשוט

בסטטיסטיקה, מדגם מקרי פשוט הוא תת-קבוצה של פרטים (מדגם) הנבחרים מקבוצה גדולה יותר (אוכלוסייה). כל פרט נבחר באקראי לגמרי, כך שיש לו סיכוי שווה להיבחר בכל שלב של תהליך הדגימה, וכל תת-קבוצה של k פרטים היא בעלת סיכוי שווה להיבחר כמו כל תת-קבוצה אחרת מגודל k. תהליך זה נקרא בחירה מקרית פשוטה, ואין לבלבל אותו עם בחירה מקרית שיטתית. בחירה מקרית פשוטה היא שיטת סיקור חסרת הטיה.

בחירת מדגם מקרי פשוט היא שיטה בסיסית בבחירת מדגם, שכן היא יכולה לשמש כמרכיב בשיטות בחירה מורכבות יותר. העיקרון של בחירת מדגם מקרי פשוט הוא שלכל פרט באוכלוסייה יש סיכוי שווה להיבחר. למשל, נניח ש-N סטודנטים רוצים לקבל כרטיס למשחק כדורסל, אך יש רק X<N כרטיסים פנויים, אז הם מחליטים על שיטה הוגנת להחליט מי יקבל כרטיס. כל סטודנט מקבל מספר בטווח מאפס עד N-1, ואז מייצרים מספרים באקראי, או באמצעים אלקטרוניים או מטבלה של מספרים אקראיים. מכל מספר שמחוץ לטווח אפס עד N-1 מתעלמים, וכן מתעלמים ממספרים שכבר הוגרלו. X המספרים הראשונים שייבחרו ייצגו את הסטודנטים שיקבלו כרטיסים.

באוכלוסיות קטנות ולעיתים גם באוכלוסיות גדולות, מדגם מקרי פשוט הוא מדגם ללא החזרה, קרי, לא ניתן לבחור פרט מהאוכלוסייה יותר מפעם אחת. אף על פי שניתן לבחרה מדגם מקרי פשוט עם החזרה, זהו דבר פחות נפוץ ולרוב יתואר באופן מפורש שמדגם מקרי פשוט נעשה עם החזרה. באוכלוסיות גדולות אין הבדל ממשי בין מדגם עם החזרה למדגם ללא החזרה, שכן הסיכוי לבחירה של פרט ספציפי מתוך האוכלוסייה הוא מאוד קטן ולכן הסיכוי לבחור פרט מסוים יותר מפעם אחת הוא גם כן מאוד קטן.

קיומו של מדגם חסר הטיה של פרטים הוא חשוב, שכן אם בוחרים מדגם מספר פעמים, המדגם הממוצע ייצג באופן יחסית מדויק את האוכלוסייה שממנה נבחר. עם זאת, אין שום הבטחה שמדגם בודד ייצג בצורה טובה את האוכלוסייה. מדגם מקרי פשוט מאפשר להסיק מסקנות על כלל האוכלוסייה בהתבסס על המדגם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סטטיסטיקה
שאנולה המפטון

שאנולה המפטון (באנגלית: Shanola Hampton; נולדה ב-27 במאי 1977) היא שחקנית אמריקאית.

== ביוגרפיה ==
בעלת תואר ראשון בתיאטרון מטעם "אוניברסיטת וינטרוף" ותואר שני במשחק מטעם "אוניברסיטת אילינוי".

== קריירה ==
המפטון הופיעה במספר סדרות טלוויזיה, בהן "חסרי בושה", "מצאתי", "ריבה", "Popular", "סקראבס", "מחשבות פליליות", "קרובות" ו-"Miami Medical", וכן בסרטים "The Mostly Unfabulous Social Life of Ethan Green", "The Hanged Man" ו"רק לא את".

הפנים של רושל ממשחק המחשב Left 4 Dead 2. 

בשנת 2021 שיחקה לצדה של קריסטין דייוויס בסרט "אשליות מסוכנות". 

=== חסרי בושה ===
בקיץ 2010 לוהקה המפטון לתפקיד קבוע בדרמה הקומית של רשת שואוטיים, "חסרי בושה", בה היא מגלמת את דמות של ורוניקה פישר, תפקיד שזיכה אותה בשבחי המבקרים.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1977
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
מילכה צ'יזיק

מילכה צ'יזיק (1937 – 6 במאי 2011) הייתה אמנית ומרצה לעיצוב בבצלאל האקדמיה הלאומית לאומנות ועיצוב. יצירותיה הוצגו בתערוכות בישראל ושאר העולם.

== קורות חייה ==
מילכה נולדה בשנת 1937 לברוך צ'יזיק ("הקטן") ולצביה לבית פורטוגלי בארץ ישראל, במשפחה בת שלושה ילדים. גדלה במושב נחלת יהודה. למדה בבצלאל בשנים 1958–1962. היא זכתה במלגת לימודים והמשיכה בלימודיה בתחומי הציור, הדפס אמנותי: תחריט וליתוגרפיה, וציור לטקסטיל באקדמיה לאמנות של מינכן, גרמניה בשנים 1962–1965. בשנת 1966 הצטרפה לצוות המורים בבצלאל והייתה מרצה במחלקות: אומנות, עיצוב גרפי, עיצוב תעשייתי במשך כארבעים שנה. בדרך ההוראה המיוחדת לה ניתן לזהות מספר עקרונות ייחודים לה ולדרך המחשבה שלה. בעיקרון ההפתעה - הסינקטיקה שהיא יצירת חיבורים מפתיעים, מסקרנים, הרפתקה משותפת של רעיונות מתקשרים. בעיקרון זה בא לידי ביטוי עקרונות החשיבה של תחום החינוך לאמנות והיצירתיות שהאמינה בהם. מכשירים אלו היוו כלים דידקטיים משמעותיים בדרך ההוראה שלה ובעזרתם תרמה להתפתחותם ועיצוב דרכם האמנותית והיצירתית של רבים מתלמידיה.

בעבודותיה, כדוגמת "שבט ג'בליה, הר משה, סיני" (1979) או "אמא שלי - סנטה קתרינה" (1980), בולטת נוכחותו של המוזר, המרתיע והמאיים אבל המושך והמסקרן. דרך היצורים, החיות והבובות, היא מנסחת רגשות אנושיים על מצבו של האדם. ביצירתה של מילכה נוכחותו של המוזר, עשויה להתגלם בדמות אחת או בהתרחשות כולה. נוכחות זו מזכירה במידת מה את דמותו הנפוצה של העיוור בתיאטרון ובדרמה, שתפקידו להיות דווקא היחיד שרואה את האמת. בדומה לו, מנסחת יצירתה של מילכה (על היצורים, החיות והבובות שבה) רגשות אנושיים על מצבו של האדם. על מרכיב זה ביצירתה כתבה מילכה: “אני חיה את העולם הקיים. אין צורך ליצור אותו מחדש. ייחוד היצירה האמנותית הוא באפשרות ליצור עולם שאינו בנמצא. שלא כחלום, זהו האמצעי הבלעדי ליצור מצבים מתוך העולם הקיים שאין לחוות אותם, ואפשר לחוש אותם במשהו דרך החושים, דרך התפיסה”.

עיזבונה של צ'יזיק נמצא בהמוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס. אוסף גדול מיצירותיה נמצא בסדנת ההדפס ירושלים.

==תערוכות ופרסומים==
יצירותיה הוצגו בתערוכות:
* במינכן (1963, 1964, 1980)
* בניו יורק (1969)
* אמסטרדם (1969)
* ירושלים (בבית האומנים ובמוזיאון ישראל בשנים 1967–1969, 1970-1973, 1980-1990).
* "חיית החושך", אורי אורלב, מילכה צ'יזיק, עם עובד 1976
* "הביתה", בית האמנים בירושלים, אוגוסט - אוקטובר 2014.

=== מבחר מאמרים ===
* "פקסימיליה לא רק מכשיר", חוברת "כמעט אלפיים", מס' 6, 1995.
* "אידיאל היופי באומנות", חוברת "כמעט אלפיים", מס' 3, 1994.
* "גלים ומים באמנותו של גאודי", חוברת "כמעט אלפיים", מס' 2, 1994.
* "חתך הזהב", "לדעת", רבעון של מכון ויצמן למדע, 1989.
* "לפני הנייר", "לדעת", רבעון של מכון ויצמן למדע, חוברות מס' 1 ו- 2, 1988.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

מילכה
קטגוריה:אמני הדפס ישראלים
קטגוריה:אמניות הדפס ישראליות
קטגוריה:מורות לציור בישראל
קטגוריה:מורים לציור בישראל
קטגוריה:מורות לאמנות בישראל
קטגוריה:מורים לאמנות בישראל
קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:נחלת יהודה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2011
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
אורי גיל

אורי גיל (טאיץ) (23 במרץ 1951 - 27 ביולי 1987) היה מפקד שייטת 13 בדרגת אלוף-משנה.

==ביוגרפיה==

אורי גיל (טאיץ) נולד בשנת 1951 במושב ביתן אהרון ללאה ויעקב טאיץ. למד בבית הספר לקציני ים עכו וסיים אותו במגמת מכונאות ימית. במשך כשנה, עד לגיוסו לצה"ל, הפליג בצי הסוחר.

באפריל 1970 התגייס לשייטת 13 והוכשר כלוחם. בפברואר 1973 השתתף במבצע ברדס 54–55 בעומק לבנון כחלק מכוח גאולה 3 שפשט על משרד ארגון החזית העממית לשחרור פלסטין. השתחרר מצה"ל בתום שירות החובה ועבד בסיני. חזר לשירות קבע ועבר קורס חובלים.

במבצע ליטני פיקד על כוח שביצע מארב באזור מחנה הפליטים ראשדייה.

בלילה של 15–16 בינואר 1979 פיקד, בדרגת סרן, על כוח של 15 לוחמים במבצע "פראות" - פשיטה על יעד מחבלים בחוף לבנון, כקילומטר וחצי מדרום לראס אל-עין. מבנה המחבלים פוצץ, אך המחבלים נטשו את היעד קודם לכן. עבר לפקד על הסטי"ל אח"י חרב. בליל 14–15 באוגוסט 1980 פיקד על כוח של 23 לוחמים במבצע "ארבע אימהות" שנערך מצפון לצידון. הכוח השמיד ג'יפ נושא מקלע כבד, הרג שני מחבלים ופצע שלושה-חמישה מחבלים. בליל 30–31 במרץ השתתף במבצע "כהן קדוש" למיקוש מצפון לצור. במלחמת לבנון פיקד, בדרגת סא"ל, על מארב שהוצב מצפון לאזור שבו הונחתו כוחות צה"ל מהים.

בנובמבר 1986 מונה למפקד שייטת 13 בדרגת אלוף-משנה. ב-27 ביולי 1987 פיקד מלב ים על מבצע חצב עדין, מארב לרכבי מחבלים בפאתי צידון.

יום לאחר המבצע לקה בהתקף לב ונפטר. הוא נקבר בבית העלמין הצבאי בנתניה. השאיר אישה ושתי בנות.

היה בעל תואר ראשון בהיסטוריה.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.atalef.com/he/116/149 אלוף-משנה אורי טאיץ ז"ל], באתר של עמותת העטלף
* 
* רותי רודנר,	[https://beingalim.files.wordpress.com/2021/02/1987-10-beingalim-172.pdf	בטרם עת- אורי טאיץ ז"ל – דיוקן וגם מהפרדסים של ביתן אהרון- בבית, ביום השני של השבעה], 'בין גלים' 172 אוקטובר 1987, עמ'	5 ו-9.
* רותי רודנר,	[https://beingalim.files.wordpress.com/2021/02/1988-8-bg-175.pdf	 ערב לזכרו של אורי טאיץ ז"ל], 'בין גלים' 175 אוגוסט 1988, עמ' 	32.
* .
* יובל מלחי ונתן פוזניאק, [https://historia.co.il/2019/04/10/פרק-302-האסון-חלק-ב-האסדה/ הסערה בחדרה דצמבר 1980] הסכת המכבד את אורי גיל (טאיץ) ז"ל, אפריל 2019.
* ענת דוידוב, [https://103fm.maariv.co.il/programs/media.aspx?ZrqvnVq=HFJIGJ&c41t4nzVQ=EMI על אורי גיל] - קטע משיחת אלוף דימ' אברהם בן שושן ואלמנתו טליה טאיץ, רשת 103FM, אפריל 2018.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי שייטת 13
קטגוריה:בוגרי בית הספר לקציני ים עכו
קטגוריה:חללי צה"ל
קטגוריה:אלופי-משנה בחיל הים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בנתניה
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
ורניגרודה

ורניגרודה (בגרמנית: Wernigerode) היא עיר במדינת סקסוניה-אנהלט הממוקמת על המדרונות הצפוניים של רכס הרי ההארץ במרכז גרמניה.

==היסטוריה==
מועד יסודה של העיר לא נתמך במקורות כתובים. תחום היישוב הראשוני התבסס ככל הנראה בטירה שהוקמה על מישור הנהר הולטם. בשנת 1805 נהרסו שרידי הטירה, והשריד היחיד שנותר מתוארך לשנת 1582.

ורניגרודה מוזכרת בכתובים לראשונה בשנת 1121 בהקשר לרוזן אדלברט שהעתיק את מגוריו מאזור הילדסהיים והוכתר בתואר רוזן ורניגרודה. ב-17 באפריל 1229 זכתה העיר להכרה של גבולותיה ביחד עם אלה של העיר גוסלאר. ההגירה לעיר הביאה להתפשטות של שטחיה בכיוון צפון מזרח. שטחים אלה שהיו חקלאיים בעיקרם שכנו מחוץ לחומות העיר העתיקה וכונו העיר החדשה. הכנסייה בחלקה החדש של העיר נבנתה בסגנון רומנסקי לקראת סוף המאה ה-13.

בימי הביניים שימשה ורניגרודה כבירת המחוז בעל אותו השם. בשנת 1815 בתום המלחמות הנפוליאוניות צורפה לפרובינציה סקסוניה שבפרוסיה. לאחר מלחמת העולם השנייה נכללה בתחומי המדינה החדשה סקסוניה-אנהלט בגרמניה המזרחית בסמוך לגבול עם גרמניה המערבית.

בשנת 1994 הצטרפו ואוחדו לתחומיה המוניציפליים של העיר שבעה כפרים מסביבתה הקרובה.

==אקלים==
תופעות צל הגשם ורוח פן משפיעות על האקלים בורניגרודה למרגלות רכס הרי ההרץ
ורניגרודה הממוקמת במרכז אירופה היא בעלת אקלים ממוזג. הטמפרטורה השנתית הממוצעת בעיר היא 9.5° צלזיוס, וכמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 500 מ"מ. החודש הגשום ביותר הוא יולי והיבש ביותר הוא פברואר.

אקלים העיר מושפע מהותית מקרבתה לרכס הרי ההרץ ובעיקר בשל מיקומה למרגלות ההר הגבוה ברכס, הברוקן. קרבה זו משפיעה במיוחד על פיזור המשקעים והטמפרטורה בשל תופעת העננות האורוגרפית המתפתחת מעל הרכס. ורניגרודה ממוקמת באזור צל הגשם שלו ולכן כמות המשקעים השנתית בה נמוכה באופן משמעותי מזו היורדת באזורים דומים שאינם זוכים להגנת רכס הרים. גם הטמפרטורה הממוצעת בעיר גבוהה יותר מן המקובל באזורים דומים וזאת בהשפעת אפקט רוח פן הנושבת במורד הרכס בכיוון העיר וגורמת לעלייה היחסית של הטמפרטורה.

==אתרים בעלי עניין==
טירת ורניגרודה בחורף
בעיר מספר מבנים מעניינים בסגנון האדריכלות הגותית. בית העירייה בעל חזית קורות העץ, נבנה בשנת 1498. חלק מן הבתים מעוטרים בגילופי עץ. טירת ורניגרודה שהוקמה על חורבות טירה מן המאה ה-12, נבנתה בין השנים 1862-1893 על ידי הנסיכים מבית שטולברג-ורניגרודה, והיא משקיפה על העיר מגבעה סמוכה.

העיר משמשת כתחנת יציאה ראשית של הרכבת בעלת המפתח הצר, אשר מובילה לפסגת הברוקן, ההר הגבוה ברכס הרי ההרץ. בעיר מספר מוזיאונים פרקים ואנדרטאות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סקסוניה-אנהלט: ערים
הצרפתים הדגולים ביותר

הצרפתים הדגולים ביותר (מצרפתית: Le Plus Grand Français) הייתה תוכנית טלוויזיה ששודרה בערוץ France 2 בשנת 2005, והתבססה על התוכנית 100 הבריטים הגדולים של BBC. התוכנית שאלה את אזרחי צרפת מי לדעתם הוא הצרפתי או הצרפתייה הדגולים ביותר בהיסטוריה. מנחי התוכנית היו מישל דרוקר ותיירי ארדיסון. הפרק האחרון של התוכנית שודר בסנאט הצרפתי. 

== הזוכים ==
1. שארל דה גול - מנהיג פוליטי וצבאי
2. לואי פסטר - מדען 
3. האב פייר - כומר קתולי ופעיל חברתי 
4. מארי קירי - מדענית, זוכת פרס נובל בכימיה
5. קולוש - קומיקאי
6. ויקטור הוגו - סופר ומחזאי
7. בורביל - זמר ושחקן
8. מולייר - מחזאי
9. ז'אק קוסטו - אקולוג
10. אדית פיאף - זמרת 
11. מרסל פניול - סופר, מחזאי ובמאי
12. ז'ורז' ברסנס - זמר, משורר ומלחין
13. פרננדל - שחקן קולנוע ותיאטרון
14. ז'אן דה לה פונטן - משורר
15. ז'ול ורן - סופר
16. נפוליאון בונפרטה - מדינאי ומצביא
17. לואי דה פינס - שחקן
18. ז'אן גאבן - שחקן קולנוע
19. דניאל בלוואן - זמר
20. סרז' גינסבורג - זמר יוצר, מלחין 
21. זינדין זידאן - שחקן כדורגל
22. קרל הגדול - מלך ומצביא
23. לינו ונטורה - שחקן קולנוע
24. פרנסואה מיטראן - נשיא צרפת
25. גוסטב אייפל - מהנדס ואדריכל
26. אמיל זולא - סופר ופובליציסט
27. האחות עמנואל - נזירה ופעילה חברתית
28. ז'אן מולן - לוחם בשורות הרזיסטאנס
29. שארל אזנבור - זמר, מלחין ושחקן קולנוע 
30. איב מונטאן - שחקן קולנוע וזמר
31. ז'אן ד'ארק - מצביאה צרפתית
32. פיליפ לקלרק - גנרל צרפתי אשר פעל במלחמת העולם השנייה במסגרת צבא צרפת החופשית
33. וולטר - פילוסוף וסופר
34. ג'וני האלידיי - שחקן קולנוע וזמר
35. אנטואן דה סנט-אכזופרי - סופר, משורר ועיתונאי
36. קלוד פרנסואה - זמר ומשורר
37. קריסיטאן קרבו - מנתח אשר ביצע את השתלת הלב הראשונה באירופה בשנת 1968
38. ז'אן-פול בלמונדו - שחקן קולנוע ותיאטרון
39. ז'ול פרי - פוליטיקאי צרפתי, כיהן כשר חינוך וחוץ בסוף המאה ה-19
40. האחים לומייר - מאבות הקולנוע והצילום
41. מישל פלאטיני - שחקן כדורגל
42. ז'אק שיראק - נשיא צרפת
43. שארל טרנה - זמר וכותב פזמונים
44. ז'ורז' פומפידו - נשיא צרפת
45. מישל סרדו - זמר
46. סימון סיניורה - שחקנית וסופרת 
47. הרון טזייף - גאולוג וחוקר הרי געש
48. ז'אק פרוור - משורר
49. אריק טברלי - ימאי
50. לואי הארבעה עשר - מלך צרפת

קטגוריה:סדרות טלוויזיה צרפתיות
אלנה, דוכסית לוגו

האינפנטה, אלנה, דוכסית לוגו (בספרדית: Infanta Elena, I duquesa de Lugo, שם מלא: אלנה מריה איסבל דומיניקה דה סילוס דה בורבון אי גרסיה – Elena María Isabel Dominica de Silos de Borbón y de Grecia); נולדה ב-20 בדצמבר 1963) היא בתם הבכורה של חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד לשעבר ושל סופיה, מלכת ספרד והשלישית בסדר הירושה לכתר הספרדי. אחותה הצעירה היא הנסיכה כריסטינה ואחיה הצעיר יותר הוא פליפה השישי, מלך ספרד.

הנסיכה אלנה השתתפה באירועים רשמיים רבים וקיימה מסעות לגרמניה, הממלכה המאוחדת, ארצות הברית, ארגנטינה, יפן, פרו והפיליפינים, כשהיא מייצגת את המשפחה המלכותית.
==ראשית חייה==
הנסיכה אלנה נולדה בבית החולים גבירתנו לורטו במדריד. היא הראשונה במשפחתו של המלך חואן קרלוס הראשון שנולדה בבית חולים. היא בתם הבכורה של חואן קרלוס הראשון, מלך ספרד ושל רעייתו, סופיה, מלכת ספרד.
==נישואים==
ב-1987 הכירה הנסיכה אלנה את בעלה לעתיד, חיימה דה מריצ'אלאר, בעת ששהתה בפריז במסגרת לימודי ספרות צרפתית. השניים נישאו ב-18 במרץ 1995 בקתדרלת סביליה בסביליה. עם נישואיה הוענק לה על ידי אביה התואר דוכסית לוגו לכל ימי חייה.

לאלנה ולחיימה נולדו שני ילדים:
* פליפה דה מריצ'אלאר אי בורבון, נולד ב-17 ביולי 1998.
* ויקטוריה דה מריצ'אלאר אי בורבון, נולדה ב-9 בספטמבר 2000.

ב-13 בנובמבר 2007 פורסם שאלנה ובן זוגה נפרדו. בנובמבר 2009 פורסם בתקשורת הספרדית שהשניים מתעתדים להתגרש, לאחר ששמועות על כך נפוצו כבר שנה קודם לכן. בסופו של אותו חודש נחתמו מסמכי הגרושים ובדצמבר אותה שנה הזוג התגרש. לחיימה לא הותר יותר לשאת את תואר דוכס לוגו והוא לא נחשב יותר לחלק ממשפחת המלוכה הספרדית.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נסיכות ספרדיות
קטגוריה:משפחת המלוכה הספרדית
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר השמש של פרו
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת אקסטר
קטגוריה:ספרדיות שנולדו ב-1963
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1963
Unsere Besten

Unsere Besten (מגרמנית: הטובים ביותר שלנו) הייתה תוכנית טלוויזיה ששודרה בערוץ ZDF הגרמני, בדומה לתוכנית 100 הבריטים הגדולים של הBBC, ניסתה לדרג את מאה הגרמנים הדגולים ביותר בהיסטוריה. הזוכים נבחרו לפי רשימה של יותר מ-300 מועמדים על ידי הקהל, באינטרנט או ב-SMS. הרשימה לא כללה דמויות מעוררות מחלוקת כמו אדולף היטלר או אריך הונקר. הכללתו של ניקולאוס קופרניקוס, אשר דיבר גרמנית אך חי ופעל בפולין, עוררה חוסר נחת בפולין, אשר רואה בו גיבור לאומי שלה. 

== רשימת הזוכים ==
1. קונראד אדנאואר - פוליטיקאי גרמני, שימש כקנצלר הראשון של גרמניה הפדרלית
2. מרטין לותר - נזיר, כומר, ממפיציה העיקריים של הנצרות הפרוטסטנטית
3. קרל מרקס - פילוסוף, כלכלן וסוציולוג. ממייסדי המרקסיזם
4. סופי שול, הנס שול והוורד הלבן - מתנגדי שלטון לנאצים
5. וילי ברנדט - קנצלר מערב גרמניה, זוכה פרס נובל לשלום על מדיניות האוסטפוליטיק
6. יוהאן סבסטיאן באך - מלחין מתקופת הבארוק
7. יוהאן וולפגנג פון גתה - סופר ומשורר
8. יוהאן גוטנברג - ממציא גרמני, אביה של מהפכת הדפוס
9. אוטו פון ביסמרק - מדינאי פרוסי שכיהן כקנצלר פרוסיה וכקנצלר האימפריה הגרמנית, אשר הוא נחשב לבין מייסדיה
10. אלברט איינשטיין - פיזיקאי, זוכה פרס נובל
11. אדולף קולפינג - כומר
12. לודוויג ואן בטהובן - מלחין
13. הלמוט קוהל - פוליטיקאי גרמני, קנצלר גרמניה המערבית וגרמניה המאוחדת הראשון
14. רוברט בוש - מהנדס וממציא, מייסד חברת בוש
15. דניאל קובלבוק - זמר
16. קונראד צוזה - מהנדס, מחלוצי המחשב המודרני
17. ג'וזף קנטניש - כומר
18. אלברט שווייצר - תאולוג, מוזיקאי, פילוסוף ורופא
19. קארלהיינץ בוהם - שחקן ופעיל חברתי
20. וולפגנג אמדאוס מוצרט - מלחין
21. הלמוט שמידט - קנצלר גרמניה
22. רגינה הילדברנדט - פוליטיקאית
23. אליס שוורץ - פעילה פמיניסטית
24. תומאס גוטשאלק - מנחה טלוויזיה
25. הרברט גרונמייר - מוזיקאי
26. מיכאל שומאכר - נהג פורמולה 1
27. לודוויג ארהארד - קנצלר מערב גרמניה
28. וילהלם רנטגן - פיזיקאי זוכה פרס נובל
29. גינתר יאוך - כוכב טלוויזיה ועיתונאי
30. דיטר בוהלן - זמר ומפיק, חלק מהצמד מודרן טוקינג
31. יאן אולריך - רוכב אופניים מקצועי
32. שטפי גראף - טניסאית
33. סמואל האנמן - רופא, מייסד של תורת ההומאופתיה
34. דיטריך בונהופר - תאולוג, מראשי המתנגדים למשטר המפלגה הנאצית 
35. בוריס בקר - טניסאי
36. פרנץ בקנבאואר - שחקן כדורגל
37. אוסקר שינדלר - תעשיין וחסיד אומות העולם
38. ננה - זמרת
39. הנס-דיטריך גנשר - פוליטיקאי גרמני, שר חוץ ופנים
40. היינץ רוהמן - שחקן גרמני
41. הרלד שמידט - קומיקאי
42. פרידריך השני - מלך פרוסיה
43. עמנואל קאנט - פילוסוף
44. פטריק לינדנר - זמר
45. פור - להקה
46. הילדגרד מבינגן - נזירה, מלחינה, משוררת
47. היינו (Heino) - זמר
48. ריכרד פון וייצזקר - פוליטיקאי ונשיא גרמניה
49. קלאוס שנק פון שטאופנברג - קצין בוורמאכט, מראש קשר העשרים ביולי נגד היטלר
50. מרלן דיטריך - שחקנית וזמרת
51. רוברט קוך - רופא גרמני, מהאבות המייסדים של מדע הבקטריולוגיה, זוכה פרס נובל
52. יושקה פישר - פוליטיקאי גרמני, שר חוץ וסגן קנצלר
53. קרל מאי - סופר 
54. ויקו פון בולוב (ידוע בכינוי לוריוט) - קריקטוריסט 
55. אלברטוס מגנוס - נזיר וכומר דומיניקני, פילוסוף ותאולוג
56. רודי פלר - שחקן כדורגל
57. היינץ ארהרדט - קומיקאי
58. רוי בלאק - זמר
59. היינץ-הראלד פרנטזן - נהג מרוצים
60. וולפגאנג אפל - פעיל למען זכויות בעלי חיים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה גרמניות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בשפה הגרמנית