היירספריי (מחזמר)

היירספריי (אנגלית: Hairspray) הוא מחזמר אמריקאי עם מוזיקה מאת מארק שיימן, מילים מאת סקוט ויטמן ומארק שיימן וספרון מאת מארק או'דונל ותומאס מיהאן, המבוסס על סרטו של ג'ון ווטרס משנת 1988 "היירספריי". השירים כוללים מוזיקת ריקודים בסגנון שנות ה-60 ורית'ם אנד בלוז. עלילת המחזמר מתרחשת בבולטימור, מרילנד, ארצות הברית בשנת 1962 - חלומה של הנערה השמנמונת טרייסי טורנבלד הוא לרקוד בתוכנית הטלוויזיה "המופע של קורני קולינס", תוכנית ריקודים בטלוויזיה המקומית, המבוססת על תוכנית "המופע של באדי דין". כאשר טרייסי זוכה בתפקיד בתוכנית, היא הופכת לסלבריטאית בן לילה, פוגשת במגוון של דמויות צבעוניות ומשיקה קמפיין לקידום אינטגרציה גזעית בתוכנית. ההצגה היא פרשנות חברתית על העוולות של חלקים בחברה אמריקנית בשנות ה-60.

ההפקה המקורית בברודוויי נפתחה ב-15 באוגוסט 2002, וירדה לאחר 2,642 הופעות, ב-4 בינואר 2009. בשנת 2003 ההפקה הייתה מועמדת ל-13 פרסי טוני, וזכתה ב-8 פרסים, לרבות המחזמר הטוב ביותר, בימוי מחזמר הטוב ביותר, המוזיקה הטובה ביותר, הספרון הטוב ביותר, השחקן הראשי הטוב ביותר במחזמר והשחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר. באותה שנה המחזמר יצא לסיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית.

בשנת 2008 עלתה הפקה של המחזר על במת וסט אנד שבלונדון, שהייתה מועמדת לשיא של 11 פרסי אוליבייה, מתוכם זכתה ב-4 פרסים, לרבות המחזמר הטוב ביותר, השחקן הראשי הטוב ביותר במחזמר והשחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר. וגם כאן בישראל הציגו את היירספרי .

==רקע==
על פי ראיונות שכלולים ב-DVD משנת 2007 של הסרט, מפיקת התיאטרון מרגו ליון הגתה לראשונה את היירספריי כמחזמר בשנת 1998, לאחר שראתה את שידור הטלוויזיה של הסרט המקורי. "הייתי בביתי, וצפיתי ברבה סרטים, ואחד מהסרטים האלה היה היירספריי". היא יצרה קשר עם ג'ון לונווסקי, שנתן לה את ברכתו, ולאחר מכן היא רכשה את הזכויות מניו ליין סינמה. ליון יצר קשר עם אנדרו אמרסון, שהביע עניין בפרויקט, רק אם שותפו סקוט ויטמן יוכל להשתתף, וליון הסכימה. השניים הגישו שלושה שירים - אחד מהם היה "Good Morning Baltimore" - אשר בסופו של דבר הפך לשיר הפותח את המחזמר. בהתבסס על עבודתם הראשונית, ליון הרגישה בטוחה שהיא שכרה את צוות הנכון.

ליון יצרה קשר עם רוב מרשל, והציעה לו לביים את המחזמר. אף על פי שבאותו הזמן מרשל היה בעיצומו של משא ומתן לביים את העיבוד הקולנועי של שיקגו לסרט מוזיקלי, הוא הסכים להיות מעורב בשלבי הפיתוח המוקדמים של היירספריי, בתנאי שיוכל לפרוש אם יביים את הסרט. מרשל נזכרה בשחקנית מריסה ג'ארט וינוקור מההופעה הקצרה שלה בסרט "אמריקן ביוטי" וקבעה להם פגישה עם שיימן וויטמן. השניים מייד הרגישו שהיא הייתה הבחירה הנכונה עבור התפקיד של טרייסי טורנבלד, אבל היססו מלהתחייב מבלי לראות קודם את כל האודישנים האחרים. הם שכרו את וינוקור לעבוד איתם על הפרויקט, עם ההבנה שאולי תוחלף מאוחר יותר. שנה אחת מאוחר יותר, וינוקור אובחנה עם סרטן צוואר הרחם. בהיותה בטוחה שהיא תאבד את התפקיד אם הצוות הקריאטיבי של ההפקה ידע אודות מצבה הרפואי, היא עברה כריתת רחם מבלי לספר לאף אחד, למעט משפחתה הקרובה. הטיפול והניתוח עברו בהצלחה, והיא חזרה לפרויקט. בינתיים, מרשל החל לעבוד על שיקגו, וליון שכרה את ג'ק או'בריאן כבמאי ואת ג'רי מיטשל ככוריאוגרף. וינוקור הייתה אחת מהשחקניות הראשונות שנבחנה באודישן לתפקיד של טרייס טורנבלד, ובמשך השנתיים שלאחר מכן היא התכוננה לתפקיד עם שיעורי פיתוח קול וריקוד. בסרט המקורי אמה של טרייסי מגולמת על ידי דיוויין, ושיימן אהב את הרעיון של שמירת המסורת בליהוק גבר לתפקיד של עדנה טורנבלד. הארווי פירסטיין נבחן לתפקיד, ולאחר מכן נאמר לו: "הם לא רוצים אף אחד אחר לתפקיד".

לדברי שיימן, שיר אחד, "I Know Where I've Been", הפך לשנוי במחלוקת בראשית הדרך:
:"זה היה בהשראת סצנה מאוחרת מהסרט, המתרחשת בצד השחור של העיר ... לא עלה בדעתנו שעקב כך תלווה אותנו מחאה מצד כמעט כל המעורבים בהצגה. 'זה עצוב מדי', 'זה מטיפי מדי', 'זה לא שייך' ... אנחנו פשוט לא רציתי שההצגה תהיה עוד גרסה של עסקי השעשועים של סיפור אודות זכויות אזרחיות בו הדמויות השחורות הן רק רקע. והאין זה אופייני לטרייסי טורנבלד לתת את מרכז הבמה, בשיא המופע, למשפחה השחורה שנמצאת בלב המאבק? למזלנו הקהל אימץ את הרגע הזה, שמעשיר את הסוף הטוב של הסיפור, וזה ההישג שאנחנו הכי גאים בו בחוויית הכתיבה של היירספריי".

==הפקות==
===הפקת ברודוויי המקורית===
לאחר מספרי מופעי הרצה מוצלחים בתיאטרון 5th Avenue שבסיאטל, התקיימה הצגת הבכורה של היירספריי בברודוויי, בתיאטרון ניל סיימון ב-15 באוגוסט 2002. הבמאי של הפקה זו היה ג'ק או'בריאן, עם כוריאוגרפיה של ג'רי מיטשל, עיצוב במה של דייוויד רוקוול, עיצוב תלבושות של ויליאם אייבי לונג, עיצוב תאורה של קנת' פוזנר, עיצוב סאונד של סטיב ס. קנדי ופאות ייחודיות רבות מאת פול הנטלי. צוות השחקנים המקורי של ברודוויי כלל את מריסה ג'ארט וינוקור והארווי פירסטיין בתפקידים הראשיים, כטרייסי טורנבלד ואימה עדנה, בהתאמה. עוד לקחו חלק בצוות: מת'יו מוריסון בתפקיד לינק לארקין, לורה בל בנדי בתפקיד אמבר, קרי באטלר בתפקיד פני פינגלטון, לינדה הארט בתפקיד ולמה וון טאסל, מרי בונד דייוויס בתפקיד מייבל סטאבס, קורי ריינולדס בתפקיד סיוויד, ג'קי הופמן בתפקיד פרודי פינגלטון ודמויות נוספות, דיק לאטסה בתפקיד וילבור טורנבלד וקלארק ת'ורל בתפקיד קורני קולינס. את "שלישיית הדיינאמייטס" גילמו קמילה מרשל, שיינה סטיל וג'ודית ריצ'רד.

היירספריי קיבל מועמדויות לפרס טוני ב-12 קטגוריות, מתוכן זכה ב-8 פרסים, לרבות המחזמר הטוב ביותר, המחזאי הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר והמלחין הטוב ביותר. וינוקור, פיירשטיין ולאטסה זכו בפרסים עבור ההופעות שלהם. ההפקה רצה במשך יותר משש שנים, עד שירדה ב-4 בינואר 2009, לאחר 2,642 הופעות. ת'ורל חזר לצוות השחקנים במשך עשרת החודשים האחרונים של המופע. גם וינוקור ופיירשטיין שבו לתפקידיהם המקוריים, למשך ההופעות האחרונות, בטרם המופע ירד.

===הפקת לונדון המקורית===
ההפקה בווסט אנד החלה את הצגות ההרצה בתיאטרון Shaftesbury ב-11 באוקטובר 2007, עד לערב הבכורה הרשמי, שהתקיים ב-30 באוקטובר 2007. מייקל בול שיחק את עדנה, עם מל סמית' כווילבור טורנבלד, ליאן ג'ונס כטרייסי, טרייסי בנט כולמה, פול מנואל כקורני קולינס, רייצ'ל וודינג כאמבר, אלינור קולט כפני, ובן ג'יימס-אליס כלינק. הצמד הבמאי ג'ק או'בריאן והכוריאוגרף ג'רי מיטשל, אשר עבדו יחד על ההפקה המקורית בברודוויי, התאחדו לצורך ההפקה בלונדון. המחזמר קבע שיא חדש, כאשר קיבל עשר מועמדויות לפרס אוליבייה, מתוכם זכה בפרס המחזמר החדש הטוב ביותר, וכן בפרסי השחקן והשחקנית הטובים ביותר במחזמר (בול וג'ונס). ההפקה ירדה ב-28 במרץ 2010, לאחר כשנתיים וחצי מאז עלתה, עם למעלה מאלף הופעות.

ההפקה חודשה בשנת 2021, והוצגה בתיאטרון "לונדון קולסיאום" שבווסט אנד, לונדון, בין התאריכים 22 ביוני – 22 בספטמבר באותה שנה. מייקל בול שחזר את תפקידו המקורי במחזה, ואל ההפקה צורפה השחקנית-רקדנית לילי לייט בתפקיד לו-אן.

===הפקת אוסטרליה המקורית===
הפקה אוסטרלית של היירספריי עלתה במלבורן בתיאטרון הנסיכה ב-2 באוקטובר 2010, וזכתה לביקורות חיוביות. במאי הפקה זו היה דייוויד אטקינס, עם כוריאוגרפיה של ג'ייסון קולמן, שופט בתוכנית מציאות ריקודים אוסטרלית. המחזמר עבר להופיע בסידני החל מ-23 ביוני 2011. צוות השחקנים כלל ג'אז פלאוורס כטרייסי, טרבור אשלי כעדנה, ג'ק צ'יימברס כלינק, עם טווין קמפבל כסיוויד - תפקיד אותו גילם קודם לכן בברודוויי. אטקינס עיצב מחדש את ההפקה תוך שימוש בטכנולוגיות חדשות. עיצוב הבמה כלל מסכי LED ענקיים, שהוצבו על הבמה בשילובים שונים, בעוד הדמויות מתייחסות אל הרקעים המונפשים הנראים על המסכים. המחזמר רץ בסידני עד שירד ב-25 בספטמבר 2011, שבועיים מוקדם מהמתוכנן.

===סיבובי הופעות===
סיבוב ההופעות הראשון ברחבי ארצות הברית החל בספטמבר 2003 בבולטימור והסתיים ביוני 2006. כיכבו בו קרלי גיבסון כטרייסי, ברוס וילאנץ' כעדנה, טרון ברוקס כסיוויד, סנדרה דניס כפני, סוזן סלה כולמה, ורמונה קול (שהוחלפה במהרה על ידי שארלוט קרוסלי) כמייבל סטאבס. כאשר סיבוב ההופעות הגיע אל לוס אנג'לס, שבה וינוקור לגלם את דמותה של טרייסי, יחד עם עמיתה לצוות השחקנים המקורי של ברודוויי מת'יו מוריסון, ששב לגלם את דמותו של לינק.

בחודש יולי 2006, יצא לדרכו סיבוב הופעות נוסף, ברחבי ארצות הברית ואסיה, שהחל בקזינו Harrah שבאטלנטיק סיטי. "גרסת קזינו" קצרה יותר הוצגה באטלנטיק סיטי במשך שישה שבועות, אך כאשר סיבוב ההופעות המשיך הלאה, הגרסה המלאה של המחזמר הוצגה. צוות השחקנים של הפקה זו כלל את ברוקלין פולבר בתפקיד טרייסי, ג'רי או'בויל בתפקיד עדנה, דן פרטי בתפקיד וילבור, קונסטנטין רוסולי בתפקיד לינק, כריסטיאן דנטה ווייט בתפקיד סיוויד, אליסה מאלגרי בתפקיד פני, ג'רט מאלון בתפקיד קורני קולינס, הפי מק'פרטלין בתפקיד ולמה, פרל תומאס בתפקיד אמבר ואיווט קלארק בתפקיד מייבל סטאבס. סיבוב ההופעות הופיע בטוקיו, בשאנגחאי ובבייג'ינג. הופעתו האחרונה הייתה ב-25 באפריל 2010, ב-Fox Performing Arts Center שבריברסייד, קליפורניה.

לאחר שההפקה בוסט אנד ירדה, היירספריי החלה בסיבוב הופעות בבריטניה ובאירלנד, החל ב-Wales Millennium Centre שבקארדיף ב-7 באפריל 2010, לאחר מספר הצגות הרצה, שהחלו ב-30 במרץ. צוות השחקנים של הפקה זו כלל את מייקל בול, בריאן קונלי ומיכאל סטארק, אשר גילמו לסירוגין את דמותה של עדנה, את לס דניס, נייג'ל פלנר ומיקי דולנז, אשר גילמו לסירוגין את דמותו של וילבור, וכן את לורי סקארץ', אשר גילמה את דמותה של טרייסי.

בשנת 2013 נערך סיבוב הופעות נוסף של היירספריי בבריטניה ובאירלנד. ההפקה יצאה לדרך ב-13 בפברואר ב-Lowry Theatre שבמנצ'סטר, עם מארק בנטון כעדנה, לוסי בנג'מין כולמה, מרקוס קולינס כסיוויד ופרייה סאטון כטרייסי. חברת ההפקות MM Musicals העלתה את המחזמר באולם Ashcroft Theatre שבקרוידון, בתאריכים 19–22 בנובמבר 2014, עם קורין מילר כטרייסי, אנדי לינגפילד כעדנה, ונטלי קייב כפני.

בחודש מרץ 2015 פורסם באתר האינטרנט של חברת ההפקות של מארק גאוצ'ר שהיירספריי תצא לסיבוב הופעות נוסף בבריטניה, החל מחודש אוגוסט 2015, עם ליהוק שיפורסם בהמשך, כמו גם המקומות בהן תוצג.

===הפקות נוספות===
;לאס וגאס
הפקה של המחזמר עלתה במלון לוקסור שבלאס וגאס בשנת 2006, בכיכובם של קתרינה רוז דידריקסן כטרייסי ואוסטין מילר כלינק, כאשר דיק לאטסה והארווי פירסטיין חזרו לבצע את תפקידיהם כוילבור ועדנה (בהתאמה). הפקה זו כללה מערכה אחת בלבד, שנמשכה כ-90 דקות. בין השירים שירדו בגרסה זו: "The Big Dollhouse", "The Legend of Miss Baltimore Crabs", "Velma's Revenge", "Good Morning Baltimore (Reprise)", ו-"Cooties".

;רויאל קריביאן אינטרנשיונל
חברת אוניות התענוגות "רויאל קריביאן אינטרנשיונל" הציגה את המחזמר על סיפון האוניה החדשה שלם MS Oasis of the Seas, שעשתה את מסע הבכורה שלה בחודש דצמבר 2009. המחזמר הוצג בתיאטרון בעל 1,350 מושבים שעל האוניה, שלוש פעמים במהלך כל הפלגה שנמשכה שבעה לילות.

;הוליווד בול
הפקה בהוליווד בול רצה ב-5–7 באוגוסט 2011, עם בימוי וכוריאוגרפיה של ג'רי מיטשל. הארווי פירסטיין ומריסה ג'ארט וינוקור, מצוות שחקני ההפקה המקורית בברודוויי, שבו לגלם את דמויותיהן של עדנה וטרייסי. עוד השתתפו קורבין בלו (סיוויד), דרו קארי (וילבור), דיאנה דה גרמו (פני), מו גפני (פרודי ודמויות נוספות), ניק ג'ונאס (לינק), דרלין לאב (מייבל), סוזן אנטון (ולמה), וג'ון סטיימוס (קורני).

===הפקות בינלאומיות===
פרט להפקות בברודוויי ובוסט אנד, היירספריי הוצג ברחבי העולם, הן בשפה האנגלית והן בתרגומים שונים, לשפות מקומיות (בהן: גרמנית, פינית, ספרדית, יפנית, קוריאנית, איטלקית, פורטוגזית, צרפתית, עברית ועוד). להלן רשימת מדינות בהן הוצג המחזמר (לפי סדר א"ב):

ההפקה הבינלאומית הראשונה עלתה בטורונטו, קנדה, בתיאטרון Princess of Wales, באפריל 2004, ורצה 245 פעמים. ונסה אוליברז, לשעבר מתמודדת באמריקן איידול, כיכבה כטרייסי, וג'יי ברזיו כיכב כעדנה. סטפני פיטסיליידיז, אשר לוהקה לתפקיד המחליפה של ונסה, היא הקנדית הראשונה שגילמה את דמותה של טרייסי טורנבלד.

הפקת דרום אפריקה נפתחה ביוהנסבורג באוקטובר 2007 עם מאט לנץ וגרג גרהם שמשחזרים את הבימוי ואת הכוריאוגרפיה המקוריים. העיצובים החדשים של התפאורה והתלבושות הופקדו בידיהם של מיכאל בוטארי ורולנד קייס. הפקת ארגנטינה נפתחה בבואנוס איירס ב-16 ביולי 2008 בכיכובו של אנריקה פינטי בתפקיד עדנה. התפקיד של טרייסי לוהק דרך תחרות
בתוכנית מציאות בשם "Yo Quiero Ser la Protagonista de Hairspray" ("אני רוצה להיות גיבורת היירספריי").

ב-14 בנובמבר 2008 יצאה לדרכה הפקה של היירספריי במנילה, הפיליפינים, בכיכובם של מיידל צ'ינג כטרייסי ומייקל דה מסה כעדנה. ההפקה הסתיימה ב-7 בדצמבר 2008. ב-10 ביולי 2009 הפקה ברזילאית נפתחה בריו דה ז'ניירו, בכיכובם של סימון גוטיירז כטרייסי ואדסון סלולרי כעדנה. סיבוב הופעות ברזילאי החל בשנת 2010, וביקר בסאו פאולו, ברזיליה, קוריטיבה ופורטו אלגרה.

הפקה הולנדית רצה במהלך עונת 2009/2010. את עדנה טורנבלד שיחק ארז'ן אדרוין; את לינק גילם ג'ים באקום (זוכה המקום השני בגרסה ההולנדית של אמריקן איידול). ב-6 בדצמבר 2009 הפקה גרמנית נפתחה בקלן. את דמותה של עדנה ביצעו לסירוגין אווה אוכשנקנכט והקומיקאי טטג'ה מיירנדורף. את טרייסי שיחקה על ידי מייט קלי, חברה לשעבר במשפחת קלי, ואת פני גילמה יאנה סטלי. עם זאת, ההפקה הראשונה של היירספריי בשפה הגרמנית התקיימה בשווייץ, בתיאטרון Theater St. Gallen. שיחזור של הפקת ברודוויי/וסט אנד המקורית הועלה בדובאי בחודש יולי 2010 עם ליאן ג'ונס, מצוות השחקנים המקורי של הוסט אנד, ששבה לגלם את דמותה של טרייסי. את התפקיד של עדנה גילם אנטוני סטיוארט היקס.

הפקות אחרות של המחזמר נפתחו בקנדה, פינלנד, יפן, קוריאה הדרומית, איטליה, סנט גאלן שבשווייץ (בשפה הגרמנית) ובברזיל. המחזמר הועלה גם בשאנגחאי, סין, בתיאטרון Shanghai Grand Theatre ביולי 2008, ובסטוקהולם, שוודיה בספטמבר 2008. הפקות אחרות מתוכננות לצרפת, ישראל, דנמרק, איסלנד, נורווגיה ומקסיקו. היירספריי תורגמה לגרמנית, פינית, ספרדית, יפנית, קוריאנית, איטלקית, פורטוגזית, צרפתית ועברית.

הייתה הפקה שבוצעה ב-Hong Kong Cultural Center, על ידי חברה לאמנויות במה בשם Face Production. הם זכו ב-HK Heckler Award עבור המחזמר הטוב ביותר, השחקנית הטובה ביותר ועיצוב התפאורה הטוב ביותר.

===הפקת בית-ספר===
בחודש אוגוסט 2008, Sky 1, ערוץ הטלוויזיה הבריטי, החל לשדר את תוכנית המציאות Hairspray: The School Musical, שעקבה אחרי התפתחותה של הפקת המחזמר בבית ספר בצפון לונדון, החל משלב האודישנים, ועד להופעה, עם ייעוץ מצד מגוון שחקנים ויוצרים, לרבות שחקנים שלקחו חלק בצוות השחקנים המקורי של ברודוויי ושל הוסט אנד.

=== ההפקה בישראל ===
הפוסטר הרשמי של גרסת המחזמר ישראל 2017
באוגוסט 2017 החלו בישראל ההצגות של הפקת המחזמר בעברית בתרגומו של דניאל אפרת. כוכביה היו רוני מרחבי כטרייסי טורנבלד, איציק כהן כעדנה טורנבלד, עידן אלתרמן כווילבור טורנבלד, משי קלינשטיין כפני פינגלטון, טלי אורן והילה זיתון (לסירוגין) כוולמה וון טאסל, עידו רוזנברג כלינק לארקין, נוי הלפרין כאמבר וון טאסל, יפתח מזרחי כקורני קולינס, רודי ביינסין כמייבל סטאבס, הילה מערבי ורווית יעקב (לסירוגין) כפרודי פינגלטון.

ההופעה האחרונה של המחזמר הישראלי נערכה ב-24 באפריל 2018 בהיכל התיאטרון קריית מוצקין.

==תקציר העלילה==
===מערכה ראשונה===
העלילה מתרחשת בבולטימור, מרילנד, ביוני 1962. טרייסי טורנבלד, נערה יהודייה שמנמנה מתעוררת במיטתה ויוצאת לבית הספר, תוך שהיא מהרהרת אודות אהבתה לעיר הולדתה, אהבתה לריקודים ורצונה להיות מפורסמת ("Good Morning Baltimore"). אחרי הלימודים היא ממהרת עם חברתה הטובה ביותר פני פינגלטון הביתה, על מנת לצפות בטלוויזיה בתוכנית ריקודים לנוער בהנחיית קורני קולינס ("The Nicest Kids in Town"). עדנה טורנבלד, אמה הביישנית וגדולת הגוף של טרייסי, מגהצת בגדים ומתלוננת על הרעש של המוזיקה שמגיעה מהטלוויזיה, ואילו אמה של פני, פרודי פינגלטון, מתלוננת על כך שזו מוזיקה "של שחורים". קולינס מודיע על אודישן לרקדנית בתוכנית שלו, וטרייסי מתחננת בפני אמה שתרשה לה ללכת. עדנה, מחשש שיצחקו על טרייסי בשל משקלה, מסרבת. אמבר וון טאסל - מהרקדניות בתוכנית של קולינס - נכנסת לוויכוח עם אימה ולמה וון טאסל. שלוש הבנות, טרייסי, פני ואמבר, מתעמתות עם אימהותיהן ("Mama, I’m a Big Girl Now").

לאחר קבלת רשות ותמיכה מאביה, וילבור טורנבלד, טרייסי הולכת לאודישן למופע, ופוגשת ברקדן הכוכב לינק לארקין, ומתאהבת בו ("I Can Hear the Bells"). ולמה, המפיקה הגזענית של התוכנית, פוסלת את האודישן של טרייסי בגלל עודף המשקל שלה, כמו גם את זה של אינז סטאבס, מפני שהיא שחורה ("The Legend of Miss Baltimore Crabs"). בחזרה בבית הספר, טרייסי פוגשת בסיוויד ג'יי. סטאבס, אחיה הגדול של אינז ובנה של מייבל סטאבס, המנחה-האורחת בתוכנית של קורני קולינס, ב"יום השחורים". סיוויד, שמתגלה כרקדן מיומן, מלמד את טרייסי מספר צעדי ריקוד, שבאמצעותם היא מרשימה את קולינס ("The Madison"), שמצרף אותה לתוכנית שלו ("(Reprise) The Nicest Kids in Town"). במהלך השידור, לינק מקדיש שיר וריקוד לטרייסי ("It Takes Two"), למורת רוחה של אמבר. ולמה מנסה לרקום מזימה, על מנת לפגוע בהצלחתה של טרייסי ("Velma’s Revenge").

בבית משפחת טורנבלד, עדנה מקבלת שיחות ממעריצים שראו את טרייסי בתוכנית. מר פינקי, בעלים של חנות שמלות במידות גדולות, מעוניין שטרייסי תהיה דוגמנית הבית שלו. טרייסי מתחננת בפני אמה שתבוא עימה, ותהיה הסוכנת שלה. עדנה, ששנים לא יצאה מהבית, חוששת בהתחלה, אך בסופו של דבר מתרצה ("Welcome to the 60's"). בבית הספר, מערכת היחסים בין טרייסי לבין לינק מתחממת, כמו גם בין פני לבין סיוויד. האחרון מזמין את כולם למסיבת ריקודים בחנות התקליטים של אמו ("Run and Tell That"). טרייסי מדרבנת את כל הנוכחים לקיים עצרת מול אולפן הטלוויזיה נגד אפליית השחורים. מייבל משכנעת את עדנה ואת וילבור לקחת חלק בעצרת. מייבל מובילה את ההפגנה, ולמה מזעיקה למקום את המשטרה, שעוצרת כמעט את כל המשתתפים ("Big, Blonde and Beautiful").

===מערכה שנייה===
לאחר המצעד, רוב הנשים מוצאות עצמן כלואות בבית סוהר לנשים ("The Big Dollhouse"). באמצעות טקטיקה מלוכלכת, ולמה מצליחה לקבל חנינה מהמושל, עבורה ועבור אמבר. וילבור משחרר בערבות את יתר הנשים, למעט טרייסי שנאלצת להישאר מאחור, בשל אחת מהמניפולציות של ולמה. טרייסי לבדה, רוצה שלינק יהיה שם איתה ("(Reprise) Good Morning Baltimore"). בחנות של וילבור, מסתבר לשני הוריה של טרייסי שהם נותרו חסרי כל, בגלל הערבות ששילמו. עדנה מזדהה עם חלומה של בתה, וחושפת כי תמיד חלמה בעצמה לייצר בגדים לנשים במידות גדולות. וילבור ועדנה מעלים זכרונות מהעבר, ושרים על איך הם לא יכולים להיפרד זה מזו ("You’re Timeless to Me").

במהלך הלילה, לינק מתגנב אל בית הכלא ומשחרר משם את טרייסי. באותו הזמן, סיוויד מתגנב אל חדר השינה של פני, הקשורה למיטתה כעונש של אמה, והוא מתיר את חבליה. שני הזוגות מכריזים על אהבתם של האחד לשני ("Without Love"). שני הזוגות הנמלטים מחפשים מקלט בחנות התקליטים של מייבל. טרייסי סבורה שזה לא הוגן שאחרי כל העבודה הקשה שלהם, עדיין קיימת הפרדה גזעית בתוכנית הטלוויזיה של קורני קולינס. הם הוגים יחד תוכנית, על מנת לקדם אינטגרציה גזעית בתוכנית, ומייבל מזכירה לכולם את המאבק הארוך שלהם עד כה לשוויון ("I Know Where I've Been").

ביום תחרות "מיס היירספריי", קורני קולינס מתחיל את תוכנית הטלוויזיה שלו עם שיר נותני החסות - "It’s Hairspray". אמבר מפגינה את כישורי הריקוד שלה, ומנסה לגרוף כמה שיותר קולות מקהל הצופים ("Cooties"). רקע לפני שקולינס מכריז על התוצאות, טרייסי מפתיעה את כולם כשהיא מופיעה בשמלה יפה. היא משתלטת על הבמה, ואליהם מצטרפים לינק, פני, סיוויד, עדנה, וילבור, אינז הקטנה ומייבל. טרייסי מוכרזת כמנצחת של התחרות. ולמה ואמבר מוחות על התוצאות. טרייסי מכריזה על אינטגרציה גזעית בתוכנית של קולינס, וזוכה למחיאות כפיים מצד כולם. לאחר הודעתה, מר שפריצר עולה לבמה ומודיע לטרייסי כי המושל צפה בתוכנית, והחליט להעניק לטרייסי חנינה מלאה וגם מלגת לימודים מלאה לקולג'. לינק מקבל הצעה לחוזה הקלטות. פרודי, שעד כה הביעה עמדות גזעניות כלפי שחורים, רואה עד כמה פני וסיוויד מאושרים ביחד, והיא מתרצה. בשיאו של הרגע, ולמה ואמבר מוזמנת להצטרף אל החגיגה. וכאשר כל הנוכחים באולפן הטלוויזיה חוגגים בשמחה, טרייסי ולינק מתנשקים ("You Can't Stop the Beat").

==דמויות ושחקנים==

{| class="wikitable"
! הדמות
! width="13%"|הפקת ברודוויי המקוריתאוגוסט 2002
! width="13%"|הפקת לוקסור, לאס וגאס2006
! width="13%"|סרט הקולנוע המוזיקלייולי 2007
! width="13%"|הפקת לונדון המקוריתאוקטובר 2007
! width="13%"|הפקת הוליווד בולאוגוסט 2011
! width="13%"|הפקת NBCדצמבר 2016
! width="13%"|הפקת ישראל המקוריתאוגוסט 2017
|-
| טרייסי טורנבלד || מריסה ג'ארט וינוקור || קתרינה רוז דידריקסן || ניקי בלונסקי || ליאן ג'ונס|| מריסה ג'ארט וינוקור || מאדי באיליו || רוני מרחבי
|-
|עדנה טורנבלד || align="center" colspan="2"|הארווי פירסטיין || ג'ון טרבולטה || מייקל בול || align="center" colspan="2"|הארווי פירסטיין || |איציק כהן
|-
|ולמה וון טאסל || לינדה הארט|| || מישל פייפר || טרייסי בנט || סוזן אנטון|| קריסטין צ'נוות' || טלי אורן
|-
|פני פינגלטון || קרי באטלר|| || אמנדה ביינס || אלינור קולט|| דיאנה דה גרמו|| אריאנה גרנדה || משי קליינשטיין
|-
|מייבל סטאבס || מרי בונד דייוויס|| || קווין לטיפה || ג'והני פיורי|| דרלין לאב|| ג'ניפר הדסון || רודי ביינסין
|-
|אמבר וון טאסל || לורה בל באנדי|| || בריטני סנואו || רייצ'ל וודינג|| || דאב קמרון || נוי הלפרין
|-
|לינק לארקין || מת'יו מוריסון || אוסטין מילר || זאק אפרון || בן ג'יימס-אליס|| ניק ג'ונאס || גארט קלייטון || עידו רוזנברג
|-
|סיוויד ג'יי. סטאבס || קורי ריינולדס|| || אלייז'ה קלי || אדריאן הנזל|| קורבין בלו || אפרים סייקס || מתן און ימי
|-
|וילבור טורנבלד || align="center" colspan="2"|דיק לאטסה|| כריסטופר ווקן || מל סמית'|| דרו קארי || מרטין שורט || עידן אלתרמן
|-
|קורני קולינס || קלארק ת'ורל|| || ג'יימס מרסדן || פול מנואל|| ג'ון סטיימוס || דרק האף || יפתח מזרחי
|-
|אינז סטאבס || דניאל יוג'ינה וילסון|| || טיילור פרקס|| נטלי בסט||
||סאדי רייט ג'וסף || עתליה פירס
|-
|פרודי פינגלטון || ג'קי הופמן|| || אליסון ג'ני || דרמות קראוון|| מו גפני||אנדרה מרטין || הילה מערבי
|-
|}

==שירים==
;מערכה ראשונה
{| class="wikitable"
! מס' !! שם השיר !! ביצוע
|-
| 1 || Good Morning Baltimore / יום טוב לך בולטימור|| טרייסי והלהקה
|-
| 2 || The Nicest Kids in Town / הלבנים והנכונים|| קורני והלהקה
|-
| 3 || Mama, I’m a Big Girl Now / אמא, התבגרתי כבר|| עדנה, טרייסי, פרודי, פני, ולמה, אמבר ונשות הלהקה
|-
| 4|| I Can Hear the Bells / צליל פעמונים|| טרייסי והלהקה
|-
| 5 || The Legend of Miss Baltimore Crabs / מלכת הכינים|| ולמה והלהקה עם טרייסי, פני ואינז
|-
| 6 || The Madison / המדיסון|| הלהקה
|-
| 7 || (Reprise) The Nicest Kids in Town / הלבנים והנכונים (חזרה)|| קורני והלהקה
|-
| 8 || It Takes Two / יד ביד|| לינק, טרייסי וגברי הלהקה
|-
| 9 || Velma’s Revenge / נקמתה של ולמה|| ולמה
|-
| 10 || Welcome to the 60's / תתקדמי לסיקסטיז|| טרייסי, עדנה, מר פינקי והלהקה
|-
| 11 || Run and Tell That / זה כבר לא סוד|| סיוויד, אינז והלהקה
|-
| 12 || Big, Blonde and Beautiful / ראש בלונד וגוף גדול|| מייבל, אינז, טרייסי, עדנה, וילבור והלהקה
|}

;מערכה שנייה
{| class="wikitable"
! מס' !! שם השיר !! ביצוע
|-
| 1 ||The Big Dollhouse / הלול|| סוהרת, עדנה, ולמה, טרייסי, אמבר, פני, מייבל, אינז ונשות הלהקה
|-
| 2 || (Reprise) Good Morning Baltimore / יום טוב לך בולטימור (חזרה)|| טרייסי
|-
| 3 || You’re Timeless to Me / ילדה בעיניי|| וילבור ועדנה
|-
| 4|| (Reprise) You're Timeless to Me / ילדה בעיניי (חזרה)|| וילבור ועדנה
|-
| 5 || Without Love / אהבה|| טרייסי, לינק, פני, סיוויד והלהקה
|-
| 6 || I Know Where I've Been / מי אני|| מייבל והלהקה
|-
| 7 || It’s Hairspray / זה היירספריי|| קורני והלהקה
|-
| 8 || Cooties / גועל|| אמבר והלהקה
|-
| 9 || You Can't Stop the Beat / לא נפסיק לרקוד|| טרייסי, לינק, פני, סיוויד, עדנה, וילבור, מייבל, ולמה, אמבר והלהקה
|}

===שירים שנפסלו===
היירספריי עברה כמה תיקונים לפני ובמהלך הרצה בסיאטל, טרם הבכורה בברודוויי, תהליך שבמהלכו ירדו והוחלפו חלק מהשירים. אחד מהשירים האלו, תשדיר שירות בנושא בטיחות בדרכים בשם "Blood on the Pavement", שקדם לשיר "The Nicest Kids in Town", נכלל באלבום שבביצוע צוות השחקנים המקורי של המחזמר. בגרסות מוקדמות, שירים שונים, ובהם "The Status Quo" ו-"Velma’s Cha-Cha" (שהוחלף בסופו של דבר בשיר "Velma’s Revenge"), שימשו במחזה עבור קטע האודישן של טרייסי ודחייתה, אך הוחלט להחליפם בשיר "The Legend of Miss Baltimore Crabs", משום שהסתבר שהקהל לא אהב לראות את טרייסי מותקפת מילולית, מיד אחרי "I Can Hear the Bells". לאחר האודישנים, הייתה במקור סצנה בחנות של וילבור, שמנסה לעודד את רוחה של טרייסי לאחר דחייתה, כשהוא מבצע את השיר "It Doesn't Get Better than This". מאוחר יותר השיר הוחלף בשיר "Positivity", אך בסופו של דבר הסצנה ירדה לחלוטין, כבר בשלב ההרצות בסיאטל, משום שהיוצרים התרשמו שיש בה כפילות מיותרת.

לאחר שטרייסי בסופו של דבר מתקבלת לתוכנית, היה במקור השיר "The New Girl in Town", בתחילה בביצוע "בנות המועצה", ומאוחר יותר על ידי הבנות השחורות. אף על פי שהשיר ירד מהמחזמר כבר בסיאטל, הוא בכל זאת נכלל בסרט הקולנוע משנת 2007, ומופיע בדפי התווים של המחזמר. גם השיר "The Mother-Daughter Cha-Cha-Cha", שקדם לשיר "Big, Blonde, and Beautiful", קוצץ. מאוחר יותר, אל תוך שיר זה שילבו המחזאים שילבו את עצרת המחאה ואת ריקודי האמא-בת, ובכך ירד השיר, ומספר סצנות שונות הפכו לסצנה אחת. שיר נוסף שנחתך הוא "Step on Up", שירד לטובת השיר "I Know Where I’ve Been". בשלב מוקדם בראשיתה של ההפקה, העלילה כללה תחרות ריקודים בשם "Miss Auto Show", כפי שהוצג בסרט הקולנוע משנת 1988. במסגרת תחרות זו (שעברה שינויים, בשל העלות הגבוהה מדי בהצגת כלי רכב על הבמה), קורני קולינס מבצע את השיר "Take a Spin", שמאוחר יותר הוחלף ב-"It’s Hairspray". לאחר שאמבר מבצעת את השיר "Cooties" הופיע שיר הסיום בביצועה של טרייסי בשם "It Ain’t Over ’Til the Fat Lady Sings", אם כי השיר נחתך לאחר הקריאה השלישית של המחזה; עם זאת, השיר נכלל במהדורה מיוחדת של פסקול הסרט המוזיקלי.

==התזמורת==
התזמורת של היירספריי דורשת 15 נגנים: שלושה קלידנים, הראשון שבהם משמש גם כמנצח, גיטרה בס, שתי גיטרות, תופים, כלי הקשה, חצוצרה, טרומבון, שני נגני כלי נשיפה מעץ, שני כינורות, וצ'לו. שני הגיטריסטים מנגנים הן על גיטרה אקוסטית והן על גיטרה חשמלית; שני נגני החצוצרה מנגנים גם על פלוגלהורן. בהפקה המקורית בברודוויי נעשה שימוש גם בפיקולו. נגן כלי הנשיפה מעץ הראשון מנגן גם בטנור, סקסופון, חליל וקלרינט. הנגן השני של כלי הנשיפה מעץ מנגן גם על טנור, סקסופון, חליל וקלרינט.

בהפקת ברודוויי המקורית, חלק מהשחקנים שימשו גם כנגנים על חלק מכלי הנגינה, כדי למלא את דרישות המינימום של התיאטרון בו הוצג המחזמר.

==תגובות==
===ביקורות===
על פי וראייטי, היירספריי קיבל 13 ביקורות חיוביות ו-4 ביקורות מעורבות. צ'ארלס אישרווד, בסקירת מגזין וראייטי שלו כתב: "לא יחסרו קונים ליצירה מתקתקה זו בזמן הקרוב. נישאת על גלי אדי תרסיס, הפקה זו עומדת בציפיות". בן ברנטלי כתב: "אז מה אם ההטפה החברתית משתלטת? עמוס בשירים מלודיים וערמומיים מאת מארק שיימן וסקוט ויטמן ובבימויו - ההמוני אך לא וולגרי - של ג'ק או'בריאן - היירספריי הוא מחזמר הכי מתוק שיש - מבלי לקבל עששת... הוא מצליח לשחזר את העונג של קומדיה-מוזיקלית של פעם, מבלי להיראות מיושן. שיימן מצליח לקחת מקצבים תקופתיים של רוק ושל R&B ולתרגם אותם לסאונד גדול וקופצני כפי שנדרש בברודוויי. אך בעוד שהעיבודים המושכלים מתכתבים בשמחה עם הבלדות הישנות של מוטאון, אלביס פרסלי, לסלי גור, המוזיקה של המחזמר איננה נוסטלגית. זוהי מוזיקה שבונה עולם עצמאי משלה". בניו יורק דיילי ניוז נכתב כי "כטרייסי, יש למריסה ג'ארט וינוקור נוכחות בימתית מושכת מאוד. הריקוד שלה אינו כה מיוחד, כפי שהעלילה רומזת, אך היא תכבוש את הלב שלך. עם תפקיד זה, מציב את עצמו הארווי פירסטיין ברשימת הדיוות הגדולות של ברודוויי."

===הכנסות===
ערב הבכורה של היירספריי התקיים באוגוסט 2002, ותשעה חודשים בלבד לאחר מכן ההפקה כבר החזירה את כל 10.5 מיליון הדולר שהושקעו בה. ביוני 2003, מיד לאחר טקס חלוקת פרסי הטוני, הייתה ציפייה כי ההפקה תכניס למחרת היום פי 5 מכמה שהיא מרוויח בדרך כלל ביום שני ממוצע. בשנים 2002–2003 תפוסת המושבים באולם עמדה עד ממוצע של 99%; בשנת 2007 הממוצע היה 86%.

==עיבוד קולנועי==

ביולי 2007 יצא סרט הקולנוע "היירספריי" - עיבוד קולנועי למחזמר. את הסרט ביים אדם שנקמן ומככבים בו ג'ון טרבולטה כעדנה טורנבלד, מישל פייפר כולמה פון טאסל, ג'יימס מרסדן כקורני קולינס, וניקי בלונסקי כטרייסי טורנבלד. יו ג'קמן וג'ואי מקנטייר נשקלו לשחק את התפקיד של קורני קולינס, אבל הפסידו אותו לטובת מרסדן - שותפו של ג'קמן בסדרת סרטי אקס-מן.

==פרסים ומועמדויות==
===הפקת ברודוויי המקורית===
{| class="wikitable"
|-
! width="5%"| שנה
! width="20%"| טקס הפרס
! width="40%"| קטגוריה
! width="25%"| מועמדות
! width="10%"| תוצאה
|-
| rowspan="29" align="center"| 2003
| rowspan="13"| פרס טוני
| colspan="2"| המחזמר הטוב ביותר
| 
|-
| המוזיקה המקורית הטובה ביותר
| מארק שיימן וסקוט ויטמן
| 
|-
| בימוי מחזמר הטוב ביותר
| ג'ק או'בריאן
| 
|-
| מחזאי מחזמר הטוב ביותר
| מארק או'דונל ותומאס מיהאן
| 
|-
| השחקן הראשי הטוב ביותר במחזמר
| הארווי פירסטיין
| 
|-
| השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר
| מריסה ג'ארט וינוקור
| 
|-
| rowspan="2"| שחקן משנה הטוב ביותר במחזמר
| דיק לאטסה
| 
|-
| קורי ריינולדס
| 
|-
| כוריאוגרפיה הטובה ביותר
| ג'רי מיטשל
| 
|-
| ניצוח תזמורת הטוב ביותר
| הארולד וילר
| 
|-
| עיצוב תפאורה הטוב ביותר
| דייוויד רוקוול
| 
|-
| עיצוב תלבושות הטוב ביותר
| ויליאם אייבי לונג
| 
|-
| עיצוב תאורה הטוב ביותר
| קנת' פוזנר
| 
|-
| rowspan="14"| פרס Drama Desk
| colspan="2"| המחזמר הטוב ביותר
| 
|-
| מחזאי מחזמר הטוב ביותר
| מארק או'דונל ותומאס מיהאן
| 
|-
| ניצוח תזמורת הטוב ביותר
| הארולד וילר
| 
|-
| השחקן הראשי הטוב ביותר במחזמר
| הארווי פירסטיין
| 
|-
| השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר
| מריסה ג'ארט וינוקור
| 
|-
| rowspan="2"| שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר
| דיק לאטסה
| 
|-
| קורי ריינולדס
| 
|-
| שחקנית המשנה הטובה ביותר במחזמר
| קרי באטלר
| 
|-
| כותב השירים הטוב ביותר
| סקוט ויטמן ומארק שיימן
| 
|-
| מלחין השירים הטוב ביותר
| מארק שיימן
| 
|-
| הבמאי הטוב ביותר
| ג'ק או'בריאן
| 
|-
| הכוריאוגרפיה הטובה ביותר
| ג'רי מיטשל
| 
|-
| עיצוב התפאורה הטוב ביותר
| דייוויד רוקוול
| 
|-
| עיצוב התלבושות הטוב ביותר
| ויליאם אייבי לונג
| 
|-
| rowspan="2" colspan="2"| פרס Theatre World
| ג'קי הופמן
| 
|-
| מריסה ג'ארט וינוקור
| 
|}

===הפקת לונדון המקורית===
{| class="wikitable"
|-
! width="5%"| שנה
! width="20%"| טקס הפרס
! width="40%"| קטגוריה
! width="25%"| מועמדות
! width="10%"| תוצאה
|-
| rowspan="11" align="center"| 2008
| rowspan="11"| פרס אוליבייה
| colspan="2"| המחזמר החדש הטוב ביותר
| 
|-
| השחקן הראשי הטוב ביותר במחזמר
| מייקל בול
| 
|-
| השחקנית הראשית הטובה ביותר במחזמר
| ליאן ג'ונס
| 
|-
| rowspan="2"| שחקן המשנה הטוב ביותר במחזמר
| טרייסי בנט
| 
|-
| אלינור קולט
| 
|-
| הבמאי הטוב ביותר
| ג'ק או'בריאן
| 
|-
| הכוריאוגרפיה הטובה ביותר בתיאטרון
| ג'רי מיטשל
| 
|-
| עיצוב התפאורה הטוב ביותר
| דייוויד רוקוול
| 
|-
| עיצוב התלבושות הטוב ביותר
| ויליאם אייבי לונג
| 
|-
| עיצוב התאורה הטוב ביותר
| קנת' פוזנר
| 
|-
| עיצוב הסאונד הטוב ביותר
| סטיב ס. קנדי
| 
|}

==ראו גם==
* NAACP

==קישורים חיצוניים==

* [http://ibdb.com/show.php?id=11033 היירספריי] באתר Internet Broadway Database
* [http://www.mtishows.com/show_detail.asp?showid=000297 היירספריי] באתר The Music Theatre International website
* [http://stageagent.com/shows/musical/1286/hairspray היירספריי] באתר StageAgent

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחזות משנות ה-2000
קטגוריה:מחזות זוכי פרס טוני
קטגוריה:מחזות זמר מבוססי סרטים
קטגוריה:זוכי פרס טוני למחזמר הטוב ביותר
קטגוריה:מחזות זמר
קטגוריה:מחזות זמר אמריקאיים