OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קירטון

סלעי הקירטון של ראש הנקרה]]
תצורות קירטון בחמוקי ניצנה, על גבול ישראל מצרים.
אי וייט שבדרום אנגליה|267x267 פיקסלים]]
קירטון הוא סלע משקע ביוכימי, פריך, לבן ונקבובי. זהו סלע הקרוב לאבן גיר ומורכב כמוהו מהמינרל קלציט, אך בשונה מהגיר אינו בעל מבנה גבישי.

==תכונות==
*הקירטון נבנה משלדים גיריים של יצורים זעירים. היצורים הנפוצים בקירטון הם הקוקליטים (סוג של אצה היוצרת לוחות גיר דקים) והפורמיניפרים (סוג של יצור חד-תאי). בחלק מסלעי הקירטון בארץ מהווים הקוקליטים 75% מהסלע, אלא שבשל גודלם (בין אלפית לשתי אלפיות המילימטר) ניתן לראותם במיקרוסקופ האלקטרונים בלבד. לעומת זאת, את הפורמינפרים שגודלם כ-0.1 מ"מ ניתן לראות במיקרוסקופ רגיל.
*הקירטון פריך בהשוואה לאבן הגיר. אבן הגיר בנויה מארגוניט ומקלציט עשיר במגנזיום, שני מינרלים בלתי יציבים שעוברים המסה וגיבוש מחדש בתהליך הדיאגנזה, תהליך שגורם להקשחת אבן הגיר. לעומתו הקירטון בנוי מקלציט דל מגנזיום שאינו עובר המסה ונשאר רך.
* על אף שהקירטון הוא נקבובי הוא אינו מעביר מים היטב שכן נקביו זעירים ביותר ולכן הוא סלע אטים.
*הקירטון עמיד יחסית לסחיפה. ולכן נוצרים צוקים תלולים בנקודה שבה רכסי הקירטון פוגשים בים.

== היווצרות הקירטון==
הקירטון שוקע בים בקצב של 1–2 מ"מ למאה שנה. שקיעה מסיבית של קירטון התחוללה באירופה, בחלקים נרחבים של אמריקה הצפונית ובמזרח התיכון במשך כ-30 מיליון שנה, בתקופה הקרויה קרטיקון עליון. (הקירטון אף נתן את השם לתור הקרטיקון – Craie בצרפתית פירושו קירטון או גיר). שקיעת הקירטון החלה מתחילת הקנומן (לפני כ-95 מיליון שנה) ועד לסוף עידן המזוזואיקון (סוף תקופת הקרטיקון העליון לפני כ-65 מיליון שנה), אז נוצרו הצוקים הלבנים של דובר במחוז קנט באנגליה, המורכבים ממשקעי קירטון. 

במזרח התיכון (ובכלל זה בארץ ישראל) החל הקירטון לשקוע, כמו באירופה, לפני כ-95 מיליון שנה, אלא שבאזור המזרח התיכון נמשכה שקיעה זו כ-50–60 מיליון שנה, עד לסוף תקופת האאוקן.

==שימושיו==
ה[[קתדרלה באמיין בנויה מסלע קירטון|ימין]]

קירטון נחצב כבר אלפי שנים, ומספק חומר לבנייה ואדמת סיד לזיבול השדות. בדרום-מזרח אנגליה ישנם ה-deneholes – דוגמה לבורות כריית הקירטון העתיקים. 

בשל היותו סלע רך וקל לחציבה ועיצוב, שימש הקירטון לכריית בתי מגורים בימים עברו. דוגמאות ניתן לראות באזור בית גוברין ("מערות" בית גוברין הן מנהרות מעשה ידי אדם) ובקפדוקיה אשר באסיה הקטנה. 

הסלע נפוץ בצפון צרפת בחבל פיקרדי ובצפון חבל נורמנדי ושימש שם לבניית ערים ומונומנטים. רגישות הסלע לקפאון גרמה לכך שעם התפתחות אמצעי התחבורה במאה ה-19 (הרכבת, תעבורה ימית בנהרות), פסק השימוש בו לטובת אבן הגיר שנחצבה בסמוך לפריז. 

בעבר שימש הקירטון לייצור גיר לכתיבה על לוחות בית הספר (ומכאן גם שמו של אמצעי הסימון באנגלית: Chalk – קירטון), אולם כיום נעשה שימוש בסידן גופרתי (CaSO<sub>4</sub>) ליצור גירים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סלעים
קטגוריה:סלעי משקע
אוטוזום

[[קריוטיפ של אדם זכר. כל הכרומוזומים פרט לכרומוזומים X ו-Y (הנמצאים בפינה הימנית התחתונה) הם אוטוזומים]]
אוטוזום הוא כרומוזום המצוי באופן שווה בשני הזוויגים, בניגוד לכרומוזום מין. לדוגמה, בתאו של אדם מצויים 22 זוגות של אוטוזומים, וכן זוג כרומוזומי מין: XX בתאיהן של נקבות, ו-XY בתאיהם של זכרים. גן אוטוזומי (או אוטוזומלי) הוא גן המצוי על אוטוזום.

מאחר שלכל הורה יש שני כרומוזומים מכל סוג והצאצא מקבל כרומוזום יחיד מכל הורה, יש לאלל אוטוזומי סיכוי של 50% לעבור מהורה לצאצא, ללא קשר למין ההורה או למינו של הצאצא. 

==מחלות אוטוזומליות ==

מחלות אוטוזומליות הן מחלות תורשתיות הנגרמות כתוצאה ממוטציה המתרחשת בגן אוטוזומי. בשל כך, מחלות אלו מופיעות לרוב בהסתברות שווה בזכרים ובנקבות.
להלן מספר מחלות אוטוזומליות : 
* מחלת הנטינגטון - אוטוזומלית דומיננטית.
* אלצהיימר המתפרץ בגיל צעיר משויך לשלושה גנים: APP, PSEN1, PSEN2 . שלושת גנים אלו מועברים בצורה אוטוזומלית, והם דומיננטיים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כרומוזומים
קארוס

מטבע של קארוס
מַרְקוּס אוֹרֶלְיוּס קַארוּס אוֹגוּסְטוּס (בלטינית: Marcus Aurelius Carus Augustus; בערך 230 עד 283) היה קיסר רומא בין השנים 282–283.

== חייו ==
מרקוס נומריוס קארוס נולד בנארבונסיס, הפרובינקיה הראשונה של רומא בגאליה, וגדל והתחנך בעיר רומא. הוא כיהן כסנאטור ומילא שורה של תפקידים צבאיים ואזרחיים בקריירה המוקדמת שלו. מאוחר יותר, ככל הנראה בעקבות קריירה צבאית מצליחה, מינה אותו הקיסר פרובוס בשנת 276 לתפקיד פריפקט המשמר הפרטוריאני.

בשנת 282, כאשר היה עם כוחות רומי ברייטיה ונוריקום, בהכנה למסע של פרובוס נגד הפרסים גאתה אי–שביעות הרצון של החיילים מהקיסר והם הכריזו על קארוס כקיסר החדש. נטען כי קארוס דחה את ההצעה מתוך נאמנות לקיסר, אך כאשר נרצח הקיסר על–ידי חייליו לא התמהמה ושלח הודעה לסנאט הרומי על מותו של פרובוס וכי הוא יורשו. 

עדות למעמדו המדרדר של הסנאט ניתן למצוא בכך שקארוס לא טרח כלל לשוב לרומא כדי לקבל את אישורו של הסנאט אלא הסתפק במשלוח הודעה על השינוי. מכל מקום, אם היה קארוס האחראי לרציחת קודמו אם לאו, הוא דאג להוציא להורג את רוצחיו בפרובוס ועמד על הפיכתו של פרובוס לאל (דאיפיקציה), כמקובל.

לאחר מכן, החל קארוס לבנות את השושלת שלו ומינה את בניו הבוגרים, קארינוס ונומריאנוס, לקיסרים (תואר משני לתואר אימפרטור אוגוסטוס שהוא נשא). הוא מינה את קרינוס כאחראי על חלקה המערבי של האימפריה והמשיך עם נומריאנוס להילחם בפלישה של הסרמאטיאנים והקואדים, שחצו את הדנובה ופלשו לפאנוניה. 

לאחר הטיפול בצורך דוחק זה, נפנה קארוס לטפל במשימה בה החל קודמו: ניסיון להעצים את עושרה של רומא באמצעות כיבוש חלקים מן האימפריה הפרסית. בחורף 282/283 הכריז קארוס כי בכוונתו לכבוש מחדש את מסופוטמיה, כפי שתכנן פרובוס. דומה היה כי זו השעה הנכונה לכך. הממלכה תחת השושלת הסאסאנידית הייתה בשקיעה מאז מותו של המלך שאפור הראשון. באהרם השני (מלך 276 עד 293), היה המלך השלישי מאז מת שאפור בשנת 272 והיה טרוד באותה עת במלחמת אזרחים נגד אחיו הומיזד. 

בתחילת שנת 283 עבר קארוס, עם בנו נומריאנוס, את אסיה הקטנה ופלש למסופוטמיה. הוא הביס את הצבא הפרסי וכבש את סלאוקיה ולאחר מכן את הבירה הפרסית, קטסיפון (קרוב לבגדאד של היום). כדי לחגוג את ההצלחה, הוענק לבנו הבכור, קארינוס, תואר אוגוסטוס. 

קארוס תכנן להמשיך במסע המוצלח נגד הפרסים, אך אז, בערך בסוף יולי, נמצא לפתע מת באוהלו במחנה הקיסר ליד קטסיפון. סערת ברקים התחוללה זמן קצר לפני מותו וזה הוסבר באמצעות הרעיון שאוהלו נפגע על–ידי ברק כעונש של האלים על שחתר להרחיב את האימפריה מעבר לגבולות הראויים. קרוב לוודאי שהסבר מעוגן במסורת זה אינו נכון. דיווחים אחרים מספרים על כך שקארוס מת ממחלה, כששמועות מצביעות על כך שייתכן והורעל על–ידי אריוס אפר, הפרפקט הפרטוריאני ואבי אשתו של נומריאנוס. שמועה אחרת נוטה לייחס מעורבות לדיוקלטיאנוס, שהיה אז מפקד המשמר האימפריאלי. ייתכן והעובדה שדיוקלטיאנוס דאג זמן קצר אחרי כן לחיסולם של שני בניו של קארוס מחזקת דעה זו.

==לקריאה נוספת==
* היסטוריה אוגוסטה: הקיסרים החיילים. תרגם מלטינית, הוסיף מבוא והערות דוד גולן. ירושלים, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, 2014. מבוא: קרוס, עמ' 57–58; קרוס, עמ' 402–405.
* 
* אדוארד גיבון, שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית, עברית: אריה ענבי, הוצאת "ספרי זהב", תל אביב, 1955.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קיסרי רומא
קטגוריה:נרבון: אישים
קטגוריה:ילידי 230
קטגוריה:נפטרים ב-283
מספר רב משוכלל

במתמטיקה, מספרים רב משוכללים הוא הכללה של המספרים המשוכללים.

לכל מספר טבעי k, מספר מסוים n נקרא מספר רב משוכלל מסדר k אם סכום כל המחלקים החיוביים (פונקציית המחלקים שלו, <math>\ \sigma(n)</math> ) שווה ל-kn; לפי הגדרה זו, מספר משוכלל הוא בעצם מספר רב משוכלל מסדר 2. נכון לינואר 2009, ידועים מספרים רב משוכללים עד לסדר 11.

ניתן להוכיח שמתקיימות התכונות הבאות:
*אם n הוא מספר רב משוכלל מסדר p, כאשר p הוא מספר ראשוני שלא מחלק את n, אז המספר pn הוא מספר רב משוכלל מסדר p+1. מכאן נובע שאם n הוא רב משוכלל מסדר 3, מתחלק ב-2 אבל לא ב-4, אז המספר <math>\frac{n}{2}</math> הוא מספר משוכלל אי זוגי, מה שלא ידוע אם בכלל קיים.
*אם 3n הוא מספר רב משוכלל מסדר 4k ו-n לא מתחלק ב-3 אז n הוא מספר רב משוכלל מסדר 3k. 

==קישורים חיצוניים== 
* [http://wwwhomes.uni-bielefeld.de/achim/mpn.html דף המספרים הרב-משוכללים (באנגלית)]
* 

רב משוכלל
קארינוס

מַרְקוּס אוֹרֶלְיוּס קַארִינוּס (בלטינית: Marcus Aurelius Carinus; סביב 250 - יולי 285) היה קיסר רומא בין 283–285, בנו הבכור של הקיסר קארוס, ואחיו של נומריאנוס, שותפו לשלטון ולקיסרות.

המקור ההיסטורי הראשי הנוגע לקארינוס הוא ההיסטוריה אוגוסטה, המציגה את קארינוס כקיסר מושחת וכושל, ששקע בחיי הוללות ולא היה ראוי לשלטון. אף על פי כן, ההיסטוריון משה עמית סבור שקארינוס היה מצביא מוכשר, שהצליח בתקופת שלטונו הקצרה להדוף פלישה גרמנית בגליה, ולדכא מרידות שונות בבריטניה ובצפון איטליה.

== חייו ==
בשנת 282 הכריזו הכוחות הצבאיים של רומא ברייטיה ונוריקום על קארוס, אביו של קארינוס ופריפקט המשמר הפרטוריאני, כקיסר הרומי החדש. קארוס מינה את קארינוס ואת אחיו נומריאנוס לקיסרים (תואר משני לתואר אימפרטור אוגוסטוס שהוא נשא). קרינוס קיבל את סמכויות השלטון בחלקה המערבי של האימפריה, בעוד אביו ואחיו יצאו מזרחה, להדוף את הפלישה של הסרמטים והקואדים, שחצו את הדנובה ופלשו לפאנוניה.

בתחילת שלטונו נלחם קארינוס בהצלחה בשבטים הגרמאנים על גדות נהר הריין העליון, אולם במהרה הוא עזב את החזית לפיקודם של הלגאטים שלו, וחזר לעיר רומא. במהלך שהותו ברומא, לפי דיווחים היסטוריונים מסוימים, קארינוס שקע בחיי התהוללות והפגנת עושר רהבתנית, הפגנה שכללה את חגיגות הלודי רומאני המפוארות ביותר שנערכו בתולדות העיר.

בתחילת שנת 283 אביו של קארינוס פלש למסופוטמיה, הביס את הצבא הפרסי, וכבש את הבירה הפרסית קטסיפון (קרוב לבגדאד של היום), אולם הצלחתו לא ארכה ימים; בסוף יולי, הוא נמצא מת באוהלו במחנה הקיסר ליד קטסיפון. הצבא הרומי במזרח הכריח את אחיו של קארינוס ושותפו לשלטון, נומריאנוס, להפסיק את מסע המלחמה נגד פרס, ולחזור לאירופה. במהלך עצירה שעשה הצבא בעיר כלקדון (העיר שמול ביזנטיון, בצד האסייתי של מצר הבוספורוס) נרצח נומריאנוס, ודיוקלטיאנוס הוכרז כקיסר על ידי חיילי הצבא.

כשהגיע הדיווח על מותו של אחיו, ועל הכרזת דיוקלטיאנוס כקיסר, עזב קארינוס את רומא בבהילות, ויצא בראש צבא למזרח במטרה לחסל את הטוען לכתר. בדרכו קארינוס עבר בפרובינציית פאנוניה, ודיכא בהצלחה את מרידתו של טוען לקיסרות נוסף, מרקוס אורליוס גוליאנוס.

המלחמה בין קארינוס ודיוקלטיאנוס נערכה ברובה בפרובינציית מואסיה. קארינוס ניצח במספר קרבות, אולם בקרב העיקרי שנערך על נהר מורבה, דיוקלטיאנוס זכה בניצחון מוחץ, וקארינוס נהרג.

לפי דיווח אחד, הקרב החל ביתרון לצד קארינוס שמספר החיילים בצבאו היה גדול יותר ומהלך הקרב נטה לטובתו. המהפך הגיע כאשר קארינוס נרצח על ידי טריבון צבאי במהלך הקרב, כנקמה על כך שפיתה את אשתו של הטריבון, בעקבות רצח זה התמוטטו צבאותיו של קארינוס והניצחון, דחוק אך מוחלט ניתן לדיוקלטיאנוס.

==לקריאה נוספת==
* 
*
<div class="mw-content-ltr">
*
*
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קיסרי רומא
קטגוריה:נפטרים ב-285
Backchannel

Backchanneling היא תופעה בה ציבור של אנשים עוסק בתקשורת במקביל ובנוסף לערוץ התקשורת הראשי.

לדוגמה, העברת פתקים בכיתה בזמן שהמורה מרצה, דיון בין מספר משתתפים בתוך קבוצת דיון במהלך כנס. שימוש בצ'אט בשעת שיחת ועידה.

הופעת כלים דיגיטליים המאפשרים תקשורת בצורה נוח ומהירה, כגון מסרון (SMS) בטלפון סלולרי ותקשורת אלחוטית בין מחשבים ניידים, העצימה את התופעה.

== ראו גם ==
* קשב
* יכולת ספיגת ידע

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20050404214428/http://www.corante.com/many/archives/2004/04/01/learning_from_and_about_the_backchannel.php כתבה בנושא בשפה האנגלית]
* [http://www.backchannelbook.com/ אתר הספר בנושא]

קטגוריה:תקשורת
איימליאנוס

מַרְקוּס אֵיימֶלִיוּס אֵיימֶלִיָאנוּס (בלטינית: Marcus Aemilius Aemilianus; 207–253) היה קיסר של רומא לתקופה של שלושה חודשים לערך בשנת 253.

==קורות חייו==
===בטרם עלייתו לשלטון===
איימיליאנוס נולד למשפחה שמוצאה לא ברור בפרובינקיה אפריקה הרומית, פרטים נוספים על תחילת חייו לא ידועים, חוץ מהעובדה שהיה נשוי לאישה בשם קורנליה סופרה.

בשנת 251, לאחר הפיכתו של המושל של פרובינציית מואסיה העלית, טרבוניאנוס גאלוס לקיסר הרומי החדש נשלח איימיליאנוס להחליפו. הוא שימש בנוסף למושל של מואסיה העלית, גם למושלה של מואסיה התחתית ופרובניצית פאנוניה. תפקידו העיקריים היו לאבטח את הגבול הדנובי של האימפריה מפני השבטים הגותים.

גאלוס הצליח לייצב את השלטון, והגביל את המגפה שפשטה בעיר רומא, אולם הוא לא הצליח לצבור תמיכה ואהדה בצבא הרומי, וההסכמים שחתם עם הגותים בשנת 251 ופלישת פרס לסוריה הגבירו את מרירות הצבא ואת הרגשתו שהוא מוריד את כבוד האימפריה הרומית לאשפתות. איימליאנוס היה אחד ממנהיגי הצבא שהובילו את ההתמרמרות הזו וכתגובה סירב לשלם את המס למלך הגותי בשנת 253 שהקיסר התחייב אליו.

כתגובה פלשו הגותים, אל מעבר לדנובה, אולם איימיליאנוס הצליח להביסם בתחילת הקיץ. הצבא שראה באיימיליאנוס מחזיר הכבוד האבוד שלו, הכריז עליו כאימפרטור לאחר הניצחון. איימיליאנוס נטש את הפרובינצה שלו וצעד בראש צבא לעבר איטליה, בעוד גאלוס ובנו ושותפו לקיסרות גייסו צבא משלהם, שתוגבר בכוחות מנהר הריין והתכוננו למאבק על השלטון.

===תקופת שלטונו===
הקרב בין הקיסר והגנרל המורד מעולם לא התרחש, גאלוס ובנו נרצחו על ידי חייליהם, שחששו מתבוסה בלתי נמנעת, ומיד לאחר מכן הוכר איימיליאנוס כקיסר החדש.

הסנאט הרומי מיהר לקבל את הקיסר החדש ואישר את תוארו כאוגוסטוס ואת תואר אשתו כאוגוסטה.

שלטונו של איימיליאנוס לא החזיק מעמד יותר ממספר חודשים, המפקד של הצבאות על גבול הריין, ומושל הפרובינציות הגרמניות, ולרינוס צעד לרומא בראשות צבאו. כאשר הצבאות נפגשו בערך בחודש ספטמבר של שנת 253, נרצח איימיליאנוס על ידי חייליו שלו שמיהרו להכריז על ולרניוס כקיסרם החדש.

==לקריאה נוספת==
* 
* אדוארד גיבון, שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית, עברית: אריה ענבי, הוצאת "ספרי זהב", תל אביב, 1955.

<div class="mw-content-ltr">
* The Cambridge Ancient History Volume 12: The Crisis of Empire, AD 193-337, 2nd editionEdited by Alan Bowman, University of Cambridge 2005 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קיסרי רומא
קטגוריה:ילידי 207
קטגוריה:נפטרים ב-253
מספר קוואזי משוכלל

במתמטיקה, מספר קוואזי משוכלל הוא מספר טבעי n, שסכום כל מחלקיו (כולל 1 והמספר עצמו) שווה ל-<math>2n+1</math> (סכום מחלקיו לא כולל המספר עצמו שווה ל- <math>n+1</math>). מספרים קוואזי משוכללים הם מספרים שופעים דמויי משוכללים. עד היום לא נמצאו מספרים קוואזי-משוכללים, אך הוכח שאם קיים מספר כזה, הוא צריך להיות גדול מ-10<sup>35</sup> ועם לפחות 7 מחלקים.

==ראו גם==
*מספר חסר
*מספר משוכלל

==קישורים חיצוניים==
* 

קוואזי משוכלל
קוסם

"הקוסם", ציור מאת [[הירונימוס בוש]]

קוסם הוא אדם העוסק בקסמים ומבצע כביכול מעשים מופלאים ועל-טבעיים באמצעות אלמנטים משלים הנסתרים מעיני הקהל. בתרבויות מסוימות, הקוסמים משחקים תפקידי מפתח ומוכרים בשם "שמאנים" (תפקיד זה מכיל גם אלמנטים דתיים). בתרבויות המערב, הקוסמים הם לרוב בדרנים, המבצעים קסמים - תעלולים המבוססים על זריזות ידיים ו"פטנטים" למיניהם - להנאת הקהל. קוסמים מסוג זה נקראים באנגלית Magician. לעיתים, הכינוי קוסמים משמש גם למי שביכולתו לבצע מעשים על-טבעיים, כמו מכשף. קוסמים מסוג זה נקראים באנגלית Wizard או Sourcerer.

צופים במופע רחוב של קסמים בחבל [[ראג'סטאן שבהודו]]

== קוסמים בתרבות ==
מושג הקסם והעוסקים בו נפוץ ביצירות תרבות רבות מכל הזמנים. בין הקוסמים הבדיוניים הידועים ביותר ניתן למנות את הדרואיד מרלין, מגיבורי אגדות המלך ארתור, וכן יצירה פופולרית מודרנית יותר - הארי פוטר, גיבור ספריה של הסופרת הבריטית ג'יי קיי רולינג. עם זאת, הקוסמים לא היו תמיד גיבורי ספרים, ואף ביצירות הללו היו עושי קסמים אשר שימשו כאנטי-גיבורים ואף כנבלים (מורגן לה פיי ולורד וולדמורט, בהתאמה). ביצירות אחרות הקוסמים הם כלי להעברת ביקורת או סאטירה על החברה, כך ב"הקוסם מארץ עוץ" או באופן כללי יותר ב"עולם הדיסק".

הקוסם המיתולוגי היה גם לדמות פנטסטית כמעט קבועה במשחקי תפקידים שונים, כגון "מבוכים ודרקונים" או "מרוצללים". לימים היא הפכה לייצוג במשחקי מחשב שונים אשר עסקו בנושאים פנטסטיים או שהתבססו על משחקי תפקידים בדרך זו או אחרת, כגון דיאבלו, The Elder Scrolls III: Morrowind ועוד.

אך לקוסמים המתוארים לעיל יוחסו לרוב יכולות על-טבעיות שונות. מאידך, היו יצירות רבות אשר עסקו בקוסמים מציאותיים, מאחזי עיניים או לפחות כאלו אשר נתפסו על ידי הציבור ככאלו, גם אם לעיתים היצירות ביקשו לרמוז על אפשרויות אחרות. מהעת האחרונה ניתן למנות את הסרטים "יוקרה" ו"אמן האשליות". כמו כן נעשו גם יצירות ביוגרפיות רבות אודות קוסמים אמיתיים, כגון הארי הודיני.

== ראו גם ==
* קסם (מבוכים ודרקונים)
* מכשף / מג
* מכשפה
* אשליה
* שרלטן

==קישורים חיצוניים==

* אלי אשד, [http://www.notes.co.il/eshed/29497.asp מלכת הקוסמים]
* אלי אשד, [http://www.notes.co.il/eshed/29498.asp רשימת ספרי הקסמים העבריים]
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=71HYuZmsgDU קוסם רחוב ביפו] (1935)
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מקצועות הבידור
קטגוריה:ארכיטיפים
Gothic (סדרת משחקים)

גותיק (מאנגלית: Gothic) היא סדרת משחקי מחשב מסוגת משחקי תפקידים, שפותחה על ידי החברה Piranha bites והופצה על ידי חברת ההפצה הגרמנית JoWood.

== רקע ==
בשנת 2001 יצא לאור המשחק הראשון שזכה להצלחה רבה בקרב שחקני משחקי התפקידים. בשנת 2003 יצא המשחק השני ולאחר זמן קצר החברה הוציאה גם את התוסף למשחק השני. בשנת 2006 יצא לאור הכותר השלישי בסדרה.

ספין אוף של המשחק פורסם בשנים 2008, 2010 ו-2011.

המשחק שייך לסוגת משחקי התפקידים הממוחשבים, כאשר היחוד שלו הוא בשיטת צבירת הניסיון של הדמויות. במשחקים דומים, הדמות שאותה משחק השחקן מקבלת נקודות שמעידות על התפתחותה עם הבסת מפלצות או סיום משימות, ועל ידי צבירת נקודות אלו מתחזקת. בגותיק, הנקודות מכונות "נקודות למידה" ובעזרתן ניתן ללמוד מדמויות אחרות בעולם תכונות.

המשחק מופעל במנוע גרפי תלת־ממדי, שפותח על ידי החברה. עולם המשחק מזכיר את אירופה של ימי הביניים המלווה בקסמים, מפלצות ואפקטים בדיוניים.

== סדרת Gothic על Nintendo Switch ==
בשנת 2023 יועברו שתי גרסאות של הסדרה לקונסולת Nintendo Switch. THQ Nordic הכינה גרסה ניידת של הקוד המקורי של המשחק, בלעדי שיפורים או שינויים (אם כי עם מספר תיקונים רבים). החלק הראשון בסדרה, Gothic Classic, יצא לאור ב-28 בספטמבר 2023. החלק השני, Gothic II Complete Classic, יחד עם ההרחבה Noc Kruka, יצא לאור ב-28 בנובמבר 2023<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==
*[http://mondgesaenge.de/G2DB/index.htm אתר מקיף על המשחק עם שאלות ותשובות]
*[https://web.archive.org/web/20161019084457/http://www.jowood.de/ אתר JoWood]
*[http://www.piranha-bytes.com אתר Piranha-bytes למשחק]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משחקי תפקידים ממוחשבים
קטגוריה:משחקי פעולה-תפקידים
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2001
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2002
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2006
קטגוריה:סדרות משחקי וידאו
הקונגרס היהודי האמריקאי

הקונגרס היהודי האמריקאי (באנגלית: American Jewish Congress, או בראשי התיבות AJC, ובעיקר בשמו המקוצר למחצה: AJCongress) הוא ארגון שהוקם בשנות מלחמת העולם הראשונה, לאחר שמגעים להקמתו החלו עוד קודם לכן על ידי יהודים אמריקאים כדוגמת לואי ברנדייס, פליקס פרנקפורטר, לואי מרשל, שמואל בלום ואחרים, שהיו פקידי ציבור אמריקאים רמי מעלה (ברנדייס היה שופט שהתפרסם ב-1906 בסכסוך עובדי סדנאות-היזע בניו יורק; הוא ואחרים שימשו בתפקידים בכירים בממשל רוזוולט בשנות השלושים). בראש הקונגרס היהודי עמד תחילה לואיס ברנדייס, שנבחר בבחירות דמוקרטיות של הקהילה היהודית בארצות הברית. הוא הוקם בשל הרצון, בעיקר של יהודים שהיגרו ממזרח-אירופה, לייצוג דמוקרטי יותר של יהדות ארצות הברית, מאשר זה של הוועד היהודי-אמריקני שנחשב כ"אריסטוקרטי". אז גם נבחר לצרף א ת השם "קונגרס" (Congress), בהיותו בעל קונוטציה חיובית. לאחר מלחמת העולם הראשונה, נוסף גם צורך קונקרטי לייצוג היהודים בוועידת השלום בפריז (1919). 

ב–1918 נערכו בחירות כל-ארציות בהשתתפות כ-335,000 מצביעים. תחילה סוכם כי הארגון יתפזר לאחר סיום ועידת השלום. כאשר הגיע מועד הפיזור ב–1920 החליטו חלק מן הארגונים היהודיים, בעיקר ארגוני המהגרים ממזרח אירופה וארגונים ציוניים, להקים קונגרס קבוע, ואילו חלקים מן הקונגרס, כמו נציגי הוועד היהודי-אמריקני פרשו. הקונגרס, אשר חדל להיות אחרי ועידת השלום גוף המייצג את מרבית יהדות ארצות הברית, שם לו למטרה לפעול הן בענייני יהודי ארצות הברית, הן בענייני בניין הבית הלאומי וענייני יהדות העולם. AJCongress גילה נטייה ציונית מאז היווסדו, ובין ההוראות שניתנו ב-1918 למשלחתו לוועידת השלום, היו כאלה הנוגעות ליישום הצהרת בלפור. כדוגמה אחרת לנטייתו הציונית של הקונגרס, לראש הארגון נבחר החל מ-1930 הרב הרפורמי סטיבן שמואל וייז שהיה גם נשיא הפדרציה הציונית האמריקנית.

== ראו גם ==
* יהדות ארצות הברית
* ועידת הנשיאים

==לקריאה נוספת==
*אביתר פריזל, התנועה הציונית בארצות-הברית בשנים 1897 - 1914.
* נאמן ארד, גולי. אמריקה, היהודים ועליית הנאציזם. תגובתם של קרובים-רחוקים. תל אביב: עם עובד. 2006.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 

קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
אופקיות

אופקיות היא הכיוון שמקביל לאופק, להבדיל מאנכיות, שהיא הכיוון הניצב לאופק. קו אופקי משתרע משמאל לימין (או להפך) בעוד שקו אנכי משתרע מלמעלה למטה.

בקואורדינטות קרטזיות מהצורה (x,y), הציר האופקי משמש לרוב לציר ה-x, כשהמספרים החיוביים נמצאים בצד הימני של הציר. המשוואה y = c, כאשר c הוא קבוע, מייצגת קו אופקי. במישור המרוכב, הציר האופקי משמש לרכיב הממשי.

בבנייה משתמשים בפלס בנאים כדי לבנות חלקים במבנה בצורה מדויקת.

==ראו גם==
* אנך
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גאומטריה

de:Horizontale
מקור השכפול

בגנטיקה, מקור השכפול הוא אזור בכרומוזום שממנו מתחיל תהליך שכפול ה-DNA.

מקור השכפול מסומן כ-Ori- קיצור של Origin of replication.

בתאים פרוקריוטיים קיים בדרך כלל מקור שכפול יחיד המצוי על גבי הכרומוזום המעגלי היחיד, בעוד שבתאים איקריוטיים ניתן לרוב למצוא מספר רב של מקורות שכפול על גבי כל אחד מהכרומוזומים. מקורות שכפול רבים מגבירים את יעילות השכפול בכך שניתן לאתחלו ממספר מקומות בו-זמנית. אורך האזור הוא כמה עשרות עד כמה מאות זוגות בסיסים.

מקור השכפול אינו מצוי בהכרח בתחילת הכרומוזום, כלומר—הנוקלאוטיד המסומן במספר 0 על גבי הכרומוזום אינו נמצא במקור השכפול; לעיתים הוא נמצא הרחק ממנו. בכרומוזומים מעגליים בדיוק מול מקור השכפול (כלומר, בזווית של 180 מעלות ממנו) נמצא אזור הסיום, בו מסתיים השכפול. תהליך השכפול מתרחש באופן דו-כיווני; ה-DNA מימין למקור השכפול ומשמאל למקור השכפול משתכפל בו-זמנית.

בחיידק Escherichia coli מסומן מקור השכפול כ-oriC. אורכו 250 בסיסים והוא כולל מספר רצפים קבועים למדי, אותם ניתן לפגוש במקורות השכפול של רוב סוגי החיידקים. רצפים בעלי תפקיד דומה מצויים גם ביצורים איקריוטיים:
* ארבעה רצפים קבועים בני 9 נוקלאוטידים המשמשים אתרי קישור לחלבון DnaA, חלבון המשמש לאתחול תהליך השכפול. כעשרים חלבוני DnaA נקשרים למקור השכפול לפני תחילת התהליך.
* אתרי קישור לחלבונים IHF ו-FIS, המסייעים באתחול השכפול באמצעות כיפוף ה-DNA ויצירת מקום גישה לאנזים המשכפל, DNA פולימראז.
* שלושה רצפים בני 13 בסיסים כל אחד, השוכנים כמעט בצמידות האחד לשני בתחילת מקור השכפול. רצפים אלו עשירים באדנין ותימין ומשמשים להפרדה קלה של שני גדילי ה-DNA האחד מהשני בתחילת השכפול. בין תימין ואדנין קיימים שני קשרי מימן, זאת לעומת שלושה קשרי מימן בין גואנין וציטוזין; דבר זה מצריך אנרגיה פחותה בהפרדת הגדילים.
* למעלה מעשרה רצפי GATC (גואנין, אדנין, תימין, ציטוזין). ריכוז זה של רצפי GATC מצוי בשאר הגנום של E. coli בתדירות מקסימלית של פעמיים בכל 250 נוקלאוטידים (אורכו של מקור השכפול). האדנין שברצף ה-GATC מסוגל לעבור מתילציה. שכפול DNA נצרך רק פעם אחת במהלך חיי התא, כהכנה לחלוקת התא; לפיכך נדרש מנגנון אשר ימנע התחלה הולכת וחוזרת של השכפול ב-oriC. לכך משמשת המתילציה. לפני השכפול מציב האנזים Dam מתילאז קבוצות מתיל ב-oriC על גבי שני גדילי ה-DNA. כשה-DNA משתכפל נוצרים שני גדילים כפולים, אשר כל אחד מהם ממותל רק בגדיל אחד (הגדיל שהיה ממותל לפני השכפול). גדילים חצי-ממותלים אינם מסוגלים לעבור שכפול, וכך נמנע שכפול נוסף. 

קטגוריה:גנטיקה מולקולרית
אדנין

{| border="1" cellpadding="2" cellspacing="0" style="width:235px;float:left;margin-right:1em;"
|- colspan=2 align=center
|-
!colspan="4" align=center bgcolor="#FFDEAD"|
אדנין
|-
|align="center" colspan="2" -
!colspan="4" align=center bgcolor="#FFDEAD"|
כללי
|-
|שם מדעי 
|9H-פורין-6-אמין 
|-
|שמות אחרים
|אדנין, 6-אמינופורין
|-
|נוסחה כימית
|C<sub>5</sub>H<sub>5</sub>N<sub>5</sub>
|-
|מסה מולרית
|135.13g/mol
|-
|מספר CAS
|[73-24-5]
|-
!colspan="2" align="center" bgcolor="#FFDEAD"|
פיזי 
|-
|נקודת התכה
|360-365 C°
|-
|}

אדנין (באנגלית: Adenine) הוא בסיס חנקני, נגזרת של פורין, המהווה מרכיב מרכזי בכל חומצות הגרעין. אדנין מסומן בגנטיקה באות A.

כשאדנין נקשר לפחמימה ריבוז בקשר גליקוזידי מתקבל הנוקלאוזיד אדנוזין (Adenosine). כשאדנוזין נקשר לקבוצת זרחה מתקבל הנוקלאוטיד אדנוזין חד-זרחתי או אדנוזין מונופוספט (AMP), המשתתף באופן ישיר בבניין RNA. הנוקלאוטיד המשתתף בבניין ה-DNA נבדל בכך שהפחמימה שבו, דאוקסיריבוז, חסרה אטום חמצן אחד. אדנין נקשר בזיווג בסיסים לתימין (במקרה של דנ"א) או לאורציל (במקרה של רנ"א) באמצעות שני קשרי מימן.

כששלוש קבוצות זרחה קשורות לאדנוזין מתקבל הנוקלאוטיד אדנוזין תלת-זרחתי או אדנוזין טריפוספט (ATP), אחת התרכובות החשובות ביותר בכל היצורים החיים. ATP משמש כ"מטבע אנרגיה" בתא; כשאחת מקבוצות הזרחה ניתקת ממנו מתקבל ADP ומשתחררת אנרגיה רבה, שהתא יכול להשתמש בה להתנעת תהליכים דורשי אנרגיה (תגובות אנדותרמיות). בנוסף, אדנין הוא חלק מהקואנזימים NAD ו-FAD, המשמשים כנשאי אלקטרונים ואשר חיוניים אף הם בכל היצורים החיים.

הנוקלאוטיד AMP מסוגל להיסגר לטבעת וליצור AMP מעגלי (cAMP). תרכובת זו משמשת כ"שליח" חשוב ביותר של אותות תוך-תאיים, ואף היא חיונית בכל היצורים החיים.

בעבר נחשב אדנין לוויטמין חיוני וסומן כ-B4, אבל היום הוא כבר לא נחשב לוויטמין.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תרכובות ביוכימיות
קטגוריה:חנקן: תרכובות
קטגוריה:מימן: תרכובות
קטגוריה:פורינים
בסטיליה

הבסטיליה בפריז
הבסטיליה ב[[מפת טורגו (שנות ה-30 של המאה ה-18)]]
הבסטיליה (צרפתית: Bastille; מילולית: מבצר) הייתה בסטיליית סן אנטואן שעמדה בפריז. הבסטיליה נבנתה בערך ב-1370 כחלק ממערך ההגנה של פריז, על מנת לבצר את החלק המזרחי של חומת פריז ולאבטח את הדרך אל ארמון המלך בסן פול שבדרום המארה. המבנה הוסב לכלא במאה ה-17 בידי לואי הארבעה עשר. באותה עת הוא כלא בעיקר אסירים פוליטיים, אך גם אסירי דת, כותבים מסיתים ופרחחים צעירים, שהוחזקו שם לבקשת משפחותיהם. היא החלה לרכוש מוניטין רע כשהפכה לכלא הראשי עבור אלו שנאסרו לפי "מכתבי החותם" שהפיצו המלכים הבורבונים.

בסוף המאה ה-18 כלל המבנה שמונה מגדלים צמודים בני 5–7 קומות בגובה של כ-24 מטר, שהקיפו שתי חצרות פנימיות ונשקייה. האסירים הוחזקו במגדלים, בחדרים באורך 4.6 מטר, שהכילו מגוון רהיטים. התאים התת-קרקעיים המסריחים, רוחשי המכרסמים, המקקים והטפילים לא היו עוד בשימוש. למושל הכלא ניתנה קצבה יומית עבור האסירים לפי מעמדם - מ-19 ליברות ליום למדענים ולאקדמאיים ועד ל-3 עבור פשוטי העם. מבחינת התנאים היו בתי כלא רבים בצרפת שהיו גרועים מן הבסטיליה, אך הבסטיליה הייתה בעיני הכותבים הפופולריים מקום של אימה ודיכוי - סמל לאכזריות השלטון המלוכני.

==נפילת הבסטיליה==
הדגל שהונף מעל הבסטיליה, לפני הריסתו במהפכה הצרפתית

נפילת הבסטיליה, שהתרחשה ב-14 ביולי 1789, הייתה התפתחות מכרעת במהפכה הצרפתית, ולאחר מכן אף שימשה כסמל המהפכה ונקבעה לדורות כתאריך פרוץ המהפכה. למרות העובדה שבזמן כיבושה היו כלואים בבסטיליה רק שבעה אסירים, שימש בית הכלא המפורסם כסמל השלטון, ולכן כיבושה בידי המהפכנים היה אות הפתיחה של מרד גלוי.

האירוע התרחש כאשר ההמון הזועם התקהל סביב המבצר ודרש ממפקד הכלא לתת להם את הנשק הנמצא בתוכה. מפקד הכלא ניסה לנהל עם ההמון משא ומתן ובשל אי־הבנה נורו כמה יריות וההמון הסתער על המבצר, הרג את מפקד הכלא ואת החיילים בתוכו. לאחר המהפכה הצרפתית, הפכה נפילת הבסטיליה לסמל המהפכה. אף על פי שכיבושה הוביל לאלימות ומעשי טרור, הריסת הבסטיליה ופיזור אבניה ברחבי צרפת, הפכו לסמל עולמי לחירות, לשחרור מעמדות, לשאיפה לשוויון ולהכרה בזכויות האדם.

== האתר בשנות האלפיים ==
במקום בו עמדה הבסטיליה נמצאת כיום כיכר הבסטיליה ומעט משרידיה נראים בקרבת מקום. אופרה הבסטיליה, בנין האופרה החדש של פריז, ממוקם באזור. כיום הבסטיליה מוכרת בצרפת כמרכז תיירותי וחלק מההריסות מפוזרות בצרפת כדי להכריז על נפילת הבסטיליה.

==לקריאה נוספת==
* ולטר בנימין, רדיו בנימין, תרגם הראל קין, הוצאת תשע נשמות, 2016, הפרק "הבסטיליה, בית הכלא הממלכתי הישן של צרפת", עמ' 43–56.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:פריז: היסטוריה
קטגוריה:צרפת: מבצרים
*
בצל ירוק (להקה)

עטיפת האלבום "בצל ירוק" (1959)
בצל ירוק הייתה להקת תיאטרון ובידור של יוצאי להקת הנח"ל שפעלה מסוף שנת 1957 ועד 1960. מן הבולטות ביותר בישראל בסוף שנות ה-50.

==תולדות הלהקה==
חיים טופול, אורי זוהר, נחמה הנדל, גליה טופול, אליהו ברקאי (ברקו) והאקורדיוניסט יוסף (יוסל'ה) אורג, שהשתחררו מלהקת הנח"ל לאחר התוכנית "שמור על הגבול", היוו את הגרעין המייסד של "בצל ירוק". הלהקה החלה את דרכה בקיבוץ משמר דוד כ"קואופרטיב להצגות תיאטרון", אולם עברה תוך זמן קצר לתל אביב. הופעת הבכורה נערכה בסוף דצמבר 1957. התוכנית הראשונה הייתה הצלחה גדולה והועלתה למעלה מ-200 פעמים. (למרות זאת, מבקר התיאטרון חיים גמזו פרסם ביקורת שלילית עליה.) אברהם דשא (פשנל) שימש כמפיק הלהקה מן התוכנית השנייה במסגרת "התיאטרון העממי" ושמואל בונים שימש כבמאי הראשון.

בצל ירוק העלתה חמש תוכניות, וכן הוציאה אלבום משיריה בשנת 1959. הלהקה הפיקה את התוכניות, ואת החומר כתבו חיים חפר, דן בן אמוץ, דן אלמגור, סשה ארגוב, משה וילנסקי, פרנק פלג, מאיר נוי, יחיאל מוהר, אריה לבנון, עמוס אטינגר, פוצ'ו ואפרים קישון. נעמי שמר, ששירתה אף היא בנח"ל, כתבה ללהקה את השירים "זמר נודד", "הי טירילי" ו"נועה".
הלהקה התפרקה בשנת 1960.

==תוכניות הלהקה בסדר כרונולוגי==
* "שמור על הגבול" – תוכנית זו הופקה על ידי מייסדי הלהקה בטרם שחרורם מלהקת הנח"ל.
* "כביסת הרש" (בכורה: ינואר 1958) – כתבו אפרים קישון, חיים חפר ונעמי שמר. ביים שמואל בונים. כולל את המערכון "זיגי וחבובה" והשירים "נועה" ו"שיר הנודד".
* "הופ עברנו" (בכורה: אוקטובר 1958) – כתבו דן בן אמוץ וחיים חפר, ביים שמואל בונים. כולל השירים "הי טירילי" ו"בראשית".
* "אף מילה למורגנשטיין" (בכורה: מרץ 1959) – את ההצגה כתב אפרים קישון והפזמונים נכתבו על ידי דן אלמגור והולחנו על ידי משה וילנסקי וסשה ארגוב. כולל השיר "ונצואלה". התוכנית שימשה בסיס לסרט באותו שם שיצא בשנת 1963. 
* "ו...שלוש נקודות" (בכורה: אוקטובר 1959) – ביים אורי זוהר, כתבו חיים חפר ודן בן אמוץ. הלחין סשה ארגוב. כולל השירים "אדוני השופט", "הפרוצה החלוצה" ו"כשאנחנו נצא ביחד".
* "חתול בשק"­ (בכורה: אפריל 1960) – כתבו אפרים קישון, יחיאל מוהר. כולל השיר "ליפא העגלון".

==חברי ההרכב==
הרכב הלהקה לא היה קבוע.

בין משתתפי הלהקה בזמנים שונים:
* שמואל בונים – במאי
* אברהם פשנל – מפיק
* אורי זוהר – זמר, שחקן ובמאי
* חיים טופול – זמר ושחקן
* נחמה הנדל – זמרת
* אריק איינשטיין – זמר ושחקן
* אילנה רובינא – זמרת ושחקנית
* יונה עטרי – זמרת ושחקנית
* שמעון ישראלי – זמר ושחקן
* זהרירה חריפאי – זמרת ושחקנית
* גבי עמרני – זמר ושחקן
* אפרים קישון – במאי ומחזאי
* חיים חפר – מחזאי ופזמונאי
* דן בן אמוץ – מחזאי
* נעמי שמר – פזמונאית ומלחינה
* יחיאל מוהר – פזמונאי
* יוסף (יוסל'ה) אורג – אקורדיוניסט
* גליה טופול – זמרת
* אליהו ברקאי (ברקו) (נהרג בתאונת דרכים ב-1960) – זמר ושחקן
* עודד קוטלר – זמר ושחקן
* רותי אטיאס – זמרת
* אברהם מור – שכיר בתוכנית הראשונה
* עליזה קאשי – זמרת
* מרטין ברכר – חצוצרה
* דוד אלשיך – תופים
* משה וילנסקי – מלחין
* סשה ארגוב – מלחין
* אריה לבנון – מלחין

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20050224070027/http://nostalgia.org.il/album_details.asp?id=40 נחום (נחצ'ה) היימן על בצל ירוק]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות בידור ישראליות
קטגוריה:בצל ירוק
קטגוריה:אריק איינשטיין
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1957
קלן פינקני

קלן פינקני (26 בספטמבר 1939 – 1 במרץ 2012) היא מפתחת "קלנטיקס" (Callanetics), שיטת התעמלות לפיתוח הגוף ושיפור הטונוס שהומצאה בשנות השישים של המאה ה-20 ונקראת על שמה.

התעמלות הקלנטיקס מבוססת על הפעלה מבוקרת ומתוכננת של שרירי הגוף העמוקים ביותר, ומורכבת בעיקר מאוסף תנועות עדינות וממוקדות מתחום הבלט. השיטה מאפשרת להמשיך לאכול כרגיל, ועם זאת להקטין את מידת הבגדים בשתי מידות בשבועות ספורים.

שיטת החיטוב ועיצוב סטודיו סי מבוססת על שיטת הקלנטיקס.

ספרה של פינקני, "להיראות צעירה ב-10 שנים" שהציג את השיטה, נמכר במיליוני עותקים, וצעד במשך למעלה משלש שנים ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס והסאנדיי טיימס.

==לקריאה נוספת==
* פינקני, קלן: "להיראות צעירה ב-10 שנים", תל אביב: הוצאת דניאלה די-נור, 1990.

==הערות שוליים==

קטגוריה:התעמלות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2012
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
תימין

150px
תימין (באנגלית: Thymine) הוא בסיס חנקני, נגזרת של פירימידין, המהווה מרכיב מרכזי בחומצות הגרעין. תימין מסומן בגנטיקה באות T. הוא בודד לראשונה מתימוס ומכאן שמו.

כשתימין נקשר לפחמימה דאוקסיריבוז בקשר גליקוזידי מתקבל הנוקלאוזיד דאוקסיתימידין (Deoxythymidine). כשהלה נקשר לקבוצת זרחה מתקבל הנוקלאוטיד דאוקסיתימידין מונופוספט (dTMP); הלה משתתף באופן ישיר בבניין ה-DNA. תימין נקשר בזיווג בסיסים לאדנין באמצעות שני קשרי מימן.

תימין הוא הבסיס היחידי אשר מופיע רק ב-DNA ולא ב-RNA (תימין לא מסוגל להיקשר לריבוז, הפחמימה המופיעה בנוקלאוטידים שב-RNA). במקום תימין מופיע ב-RNA הבסיס אורציל. הלה נבדל מתימין בקבוצת מתיל בודדת הקיימת בתימין ונעדרת מאורציל.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:תרכובות ביוכימיות
אירואפרסיה

אירואפרסיה או אפרואירואסיה היא שם כולל ליבשת-העל שכוללת את אירופה, אפריקה ואסיה. איחוד שלוש היבשות בהגדרה זו מנומק בכך ששלושתן היוו רצף יבשתי אחד עד לחפירת תעלת סואץ. 

שם נוסף ויותר נפוץ שניתן ליבשת-על זאת הוא "העולם הישן", להבדילה מהעולם מהיבשות שנתגלו (או נתגלו מחדש) בעידן הגילויים המודרני באירופה כדוגמת יבשת אמריקה הצפונית והדרומית ("העולם החדש").

כיום, אירואפרסיה מכילה את רוב האוכלוסייה האנושית בעולם (למעלה מ-6.8 מיליארד בני אדם שחיים ב-147 מדינות, המהווים בערך 86% מאוכלוסיית העולם), שממנה יצאו רבות מהדתות, ההשקפות, השפות והתרבויות בעולם, ושטחה הוא בסביבות 85 מיליון קמ"ר (המהווים 57% מהשטח היבשתי של העולם).

==מדינות==
להלן רשימת המדינות הריבוניות הנמצאות באירואפרסיה:

===חבלי ארץ שנויים במחלוקת===
באירואפרסיה, ישנם מספר חבלי ארץ הטוענים לעצמאות מהמדינה בה הם נמצאים. להלן רשימת חבלי הארץ והמדינות מהן הם דורשים עצמאות:

* דורשת עצמאות מ-
* דורשת עצמאות מ-
* דורשת עצמאות מ-
* דורשת עצמאות מ-
* דורשת עצמאות מ-
* דורשת עצמאות מ-
* דורשת עצמאות מ-
* דורשת עצמאות מ- סרביה
* הרשות הפלסטינית דורשת עצמאות מ- ישראל

===שטחים תלויים===
באירואפרסיה, ישנן טריטוריות של מדינות שונות. לרובן ישנה אוטונומיה מסוימת, אך הן אינן מדינות עצמאיות. להלן רשימתן:

*
** חבל כורדיסטן העיראקית
* רוסיה
** חצי האי קרים
*
**
*
**
**
**
** אקרוטירי ודקליה
**
**
**
*
**
*
** יאן מאיין
** סבאלברד
*
**
**
**סאוטה
*
**
*
**
*
**
**
*
**סוקוטרה
*
**
**

אין זו רשימה מלאה של כל הטריטוריות אשר משויכות למדינות באירואפרסיה. חלקן נמצאות ביבשות האחרות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יבשות
פרנויה

פָּרָנוֹיָה היא מצב פסיכוטי, מלווה בפחד, בחרדה ובמחשבות שווא, שבו חש האדם כי הוא נרדף, אף על פי שאין לכך ביסוס במציאות.
מקור המילה מיוונית, παράνοια - Paranoia, שמשמעותה שיגעון (παρά= ליד, νόος= נפש).

==מאפיינים==
המאפיין של התסמונת הוא מחשבות שווא פרנואידיות. מחשבות שווא אלו מאופיינות על ידי עיוות ותפיסת היחס על ידי האדם ובינו לבין אנשים אחרים. מאחר שמחשבות השווא הפרנואידיות מבטאות לעיתים קרובות נושאים של חיי היום יום, קשה לעיתים להבחין ולהפריד אותן ממצבים נורמליים. אחד המאפיינים החשובים באבחנה הוא היעדר חלופה בחשיבה או בפעולה המתחייבת ממנה.

פרנויה היא תופעה שכיחה בקרב חולי סכיזופרניה (סכיזופרניה פרנואידית), ובקרב בעלי סוגים מסוימים של הפרעות אישיות.

תחושת הרדיפה באה לידי ביטוי בחשדנות יתר. במצבים קיצוניים עלול האדם הפרנואיד לכלוא את עצמו בחדר אחד למשך שעות מתוך חשש שעוקבים אחריו באמצעות מצלמות, ואף להרחיק לכת למחשבות של ריגול מהחלל, חשש שחייזרים או סוכנים חשאיים עלולים לחטוף אותו. במקרים של סכיזופרניה פרנואידית, הפרנואיד נוטה לחשוש שגורמים עוינים כלשהם מבקשים להשתלט על מוחו על ידי שידור מסרים שונים אליו, באמצעות השתלת שבבים שונים באיברי גופו, ועקב כך אף עלול לסרב לפרוצדורות כירורגיות דחופות שייעשו בו.

לעיתים ניתן לזהות את תופעת הפרנויה גם אצל אנשים שלא מאופיינים כמתמודדי נפש, שחווים את אותן אשליות רדיפה, רק במידה נמוכה יחסית, שמאפשרת להם להמשיך לתפקד בחייהם. בנוסף עלולה להופיע פרנויה גם כהתקף פסיכדלי כתוצאה משימוש בסמים הזייתים (הלוצינוגנים) כמו אל־אס־די, מסקלין וסלוויה דיווינורום ואפילו מריחואנה.

תסמונות פרנואידליות מיוחדות:
*מחשבות שווא אירוטיות (סינדרום דה קלרמבו) אדם שמדמה שאישיות חשובה היא המאהב שלהם. דמיון זה מספק תחושת סטטוס חברתי ותחושת הצלחה.
*מחשבות שווא על שם קפגרס - החולה מאמין שמישהו קרוב לו הוחלף במישהו אחר הנראה דומה לו.
*מחשבת שווא על שם פרגולי - מחשבת שווא נדירה, בה החולה מזהה אדם מוכר באנשים שונים שהוא מכיר.

==טיפול==
בדומה לטיפול המקובל במצבי פסיכוזה וסכיזופרניה פרנואידית, הטיפול המקובל בפרנויה הוא שילוב של טיפול תרופתי, אולנזפין או ריספרדל ותרופות אחרות ממשפחת תרופות זו, עם טיפול בפסיכותרפיה באמצעות שיחות.

==ראו גם==
*פסיכוזה
*סכיזופרניה
*הפרעת אישיות פרנואידית
*הפרעה דלוזיונלית
*פרונויה

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://tora.us.fm/tnk1/ktuv/mj/28-01.html פרנויה בתנ"ך]
* 

קטגוריה:הפרעות נפשיות והתנהגותיות
ציטוזין

150px

ציטוזין (Cytosine) הוא בסיס חנקני, נגזרת של פירימידין, אחד מארבעת הגרעינים המצויים ב-DNA וב-RNA, יחד עם אדנין, גואנין ותימין (אורציל ב-RNA). ציטוזין מסומן בגנטיקה באות C. הציטוזין התגלה בשנת 1894 ובודד מתימוס. המבנה המולקולרי שלו נקבע ב-1903 ובאותה שנה עלה בידי המדענים לבצע סינתזה של ציטוזין במעבדה.

כשציטוזין נקשר לפחמימה ריבוז בקשר גליקוזידי מתקבל הנוקלאוטיד ציטידין (Cytidine). כשציטידין נקשר לקבוצת זרחה מתקבל הנוקלאוטיד ציטידין מונופוספט (CMP), אשר משתתף באופן ישיר בבניין ה-RNA. הנוקלאוטיד המשתתף בבניין ה-DNA נבדל בכך שהפחמימה שבו, דאוקסיריבוז, חסרה אטום חמצן אחד. ציטוזין נקשר בזיווג בסיסים לגואנין באמצעות שלושה קשרי מימן. שיעור ה-GC (כלומר: אחוז בסיסי הגואנין והציטוזין בקטע מסוים של חומצת גרעין) משמש כמדד חשוב בגנומיקה ובגנטיקה. שלושת קשרי המימן שבזיווג GC מקנים יציבות רבה לחומצות גרעין דו-גדיליות, זאת בהשוואה לשני קשרי המימן שבזיווג אדנין-תימין. משיעור ה-GC ניתן להסיק את יציבות חומצת הגרעין; שיעור ה-GC משמש אף למיון טקסונומי של חיידקים.

כששלוש קבוצות זרחה קשורות לציטידין מתקבל הנוקלאוטיד ציטידין טריפוספט (CTP), תרכובת המשמשת כקופקטור הנחוץ לפעילותם של מספר אנזימים חשובים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תרכובות ביוכימיות
אנמיה ממארת

אנמיה ממארת 
(באנגלית: Pernicious Anemia) היא חוסר בפקטור פנימי ובעקבותיו חסר של ויטמין B<sub>12</sub>. זוהי בדרך כלל מחלה אוטואימונית שפוגעת בתאי הדופן בקיבה Parietal cells, או בפקטור הפנימי Intrinsic Factor, או בשניהם גם יחד. עם זאת, המושג אנמיה ממארת (אנמיה פרניציוזה) משמש פעמים רבות לתיאור אנמיה הנובעת ממחסור בוויטמין B12 מכל סיבה.

חוסר B12 שנוצר, גורם לאנמיה מגלובלסטית ולתופעות נוירולוגיות ועלול אף להביא לסימנים דומים לסרטן דם (AML) עד כדי אבחון שגוי.

==היסטוריה==
*בשנת 1849, תוארה לראשונה מחלה מסוכנת, שכונתה "אנמיה ממארת", משום שהלוקים בה נפטרו מסיבה שלא הייתה ידועה אז.
*בשנת 1920 התגלה, שאנשים שאכלו הרבה מרק כבד הבריאו באטיות מן האנמיה. על סמך ממצא זה בוצע ב-1926 מחקר מבוקר של אכילת כבד כטיפול למחלה. החוקרים לא ידעו אומנם מהו החומר המצוי בכבד אשר גורם לריפוי, אבל החולים נרפאו כליל מהמחלה. 
* בשנת 1948 הצליחו החוקרים לזהות ולבודד את החומר שמונע אנמיה ממארת. חומר זה נקרא ויטמין B<sub>12</sub>.

==רקע פיזיולוגי==
פקטור פנימי Intrinsic Factor הוא חומר מסוג גליקופרוטאין, שנוצר בתאי הדופן בקיבה Parietal cells. זהו חומר הכרחי לספיגה תקינה של ויטמין B<sub>12</sub>. בתריסריון נקשר לוויטמין B<sub>12</sub> ובאילאום הסופי - החלק האחרון שלהמעי הדק, הפקטור הפנימי מסייע לוויטמין B<sub>12</sub> להיספג לתאי המעי הדק, שם הוא מסיים את תפקידו ונהרס.

==תופעות קליניות==
תופעות קליניות במצב של חוסר ויטמין B<sub>12</sub>: אנמיה מגלובלסטית, תופעות נוירולוגיות ופסיכיאטריות, שכיחות גבוהה של מחלות לב וכלי דם, ולנשים בהריון - שכיחות גבוהה להיווצרות פגמים מולדים אצל הילוד, ובעיקר פגמים בתעלה העיצבית, ושיעור גבוה של הפלות טבעיות. חסר חמור יכול לגרום לדלקת של הלשון.

אנמיה ממארת היא מחלה אוטואימונית, ועל כן מופיעה בשכיחות גבוהה יחד עם מחלות חיסון עצמי אחרות.

==תופעות פתולוגיות==
ניוון של רירית הקיבה.

שינויים אופייניים במערכת העיכול עקב אנמיה מגלובלסטית.

==אבחון==
*בדיקות המטולוגיות אופייניות לאנמיה מגלובלסטית.
*בדיקות ביוכימיות: רמה נמוכה של ויטמין B<sub>12</sub> בפלזמה, רמות גבוהות של הומוציסטאין ושל חומצה מתילמלונית בפלזמה.
*מבחן שילינג - בדיקה שמטרתה לבדוק האם חוסר של ויטמין B<sub>12</sub> נגרם עקב בעיות בספיגה במערכת העיכול, ואם כן - האם הסיבה היא חוסר של פקטור פנימי (כפי שקורה באנמיה ממארת), או לא.

==טיפול==
*זריקות חוזרות לשריר של ציאנוקובלמין או הידרוקסיקובלמין, עד להעלמות התופעות הקליניות.
*לאחר מכן - מתן ציאנוקובלמין תת-לשוני. לחלופין - מינון גבוה מאוד של ויטמין B<sub>12</sub> בבליעה - יכול לגרום לספיגה של ויטמין B<sub>12</sub> במעי הדק, אף ללא פקטור פנימי. טיפול זה נדרש בדרך כלל לכל החיים.
*הוספת חומצה פולית במקרים של מחסור חמור - יכולה להקל על האנמיה, ואף למנוע פגמים מולדים, אבל נדרשת זהירות רבה, כי חומצה פולית לא מקילה כלל על התופעות הנוירולוגיות והפסיכיאטריות, הנגרמות עקב חוסר ויטמין B<sub>12</sub>.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנמיות תזונתיות
קטגוריה:מחלות אוטואימוניות
קלשון

קלשון
קִלְּשׁוֹן הוא כלי ארוך עשוי בצורת מזלג גדול המשמש להרמה והשלכה של חומרים כגון חציר, עלים וענבים ושאר תוצרת חקלאית. באופן מסורתי, הקלשון הוא בעל שלש עד שש שיניים באורכים ומרווחים שונים, בהתאם למטרה.

==הקלשון ככלי נשק==
הקלשון, יחד עם החרמש, שימש פעמים רבות כנשק ביד אנשים שלא יכלו להרשות לעצמם חרבות או רובים או ללא גישה לנשק כגון זה. לדוגמה, הקלשון, או הטרידנט (תלת-שן), היה נשק מקובל לגלדיאטורים ברומא העתיקה. כמו כן פותחו נשקי מוט הדומים לקלשון/טריידנט והיו בשימוש בימי הביניים המאוחרים.

==הקלשון בתרבות==
בתרבות הפופולרית מזוהה הקלשון המשולש עם שתי דמויות מיתולוגיות: פוסידון - אל הים היווני, והשטן - דמות מיתולוגית המסמלת רוע. 

== גלריית תמונות ==
<gallery>
קובץ:PikiWiki Israel 12946 GIVAT ADA.JPG|נער בעבודה בגורן עם קלשון
קובץ:Poseidon sculpture Copenhagen 2005.jpg|פוסידון אוחז בטרידנט
קובץ:TriForkTower03a.jpg|מגדל U-Bank בשדרות רוטשילד בתל אביב. המגדל מעוצב בצורת קלשונות היוצאים מבסיסו
</gallery>

== ראו גם ==
טריידנט - קלשונו של פוסידון

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשקי מוט
קטגוריה:כלים חקלאיים
קטגוריה:כלי אחיזה
סמל בורקינה פאסו

סמל בורקינה פאסו בנוי ממספר סמלים כאשר במרכזו נמצא המגן שעוצב בקווי דגל בורקינה פאסו, הצבע האדום מסמל את המהפכה הסוציאליסטית, הירוק את עושרה של המדינה, והצבע הצהוב של הכוכב מסמל את האור המוביל את המהפכה.

הסמל מחוזק על ידי שתי חניתות המסמלות את מקור העם האפריקאי, ובשני צדדיו יש שני סוסים שתפקידם לתמוך במגן.

מעל הסמל פרושה כרזה הנתמכת על ידי החניתות ועליה חרוט שמה של המדינה "בורקינה פאסו". בתחתית הסמל ישנה כרזה נוספת ועליה חרוט בצרפתית המוטו הלאומי של המדינה "אחדות, קידמה, צדק".

== ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בורקינה פאסו: סמלים לאומיים
בורקינה פאסו
בורקינה פאסו
סמל בלגיה

סמל בלגיה הוא סמל אחד המורכב מכמה וכמה סמלים קטנים יותר. שילובם של הסמלים מבטאים את הזהות הבלגית.

בסמל ניתן להבחין בגלימה מלכותית, המהווה רקע ונועדה לסמל את המונרכיה (מלכות) במדינה. בראש הגלימה מצוי הכתר המלכותי שמטרתו לסמל שבראש המדינה עומד מלך. מאחורי הגלימה עולים הדגלים של המחוזות השונים שמרכיבים את הממלכה הבלגית.

בתוך הגלימה מצויים שני אריות (שנקראים גם "האריות הבלגים") וכל אחד מהם מחזיק את דגל בלגיה. האריות מהווים את האחדות הלאומית של המדינה ומטרתם לתמוך במגן שנמצא במרכז הגלימה. המגן וציור האריה שמוטבע עליו הוא הסמל המסורתי.

לרגלי המגן ישנה כרזה ועליה רשום המוטו הלאומי של בלגיה "אחדות מעניקה כוח", בצרפתית (בתמונה) או בפלמית, בהתאם למקום הצגת הסמל.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:בלגיה: סמלים לאומיים
בלגיה

בלגיה
קטגוריה:אריות בתרבות
רוק אלטרנטיבי

רוק אלטרנטיבי או מוזיקה אלטרנטיבית (באנגלית: Alternative rock) הוא מונח אשר נטבע בשנות השמונים המתאר סגנון מוזיקה אשר לא תאם לזרמי המוזיקה שרווחו באותה תקופה, והפך לשם כולל לסגנונות מוזיקה רבים ומגוונים.

גבולות סגנון זה רחבים מאוד וכוללים מגוון רחב של סגנונות, כמו: אינדי, פוסט פּאנק, הארדקור פּאנק, רוק גותי, קולג' רוק ולהקות הגל החדש. עם זאת, רוב להקות הרוק האלטרנטיבי חבות את הצלחתן לסגנון הפּאנק אשר הכין את הקהל למוזיקה מחתרתית, כבר בשנות ה-70 של המאה ה-20. אף על פי שהז'אנר נחשב, על ידי רבים, לסוג של מוזיקת רוק ניכרות בסגנון השפעות גם של סגנונות מוזיקליים אחרים ובהם: פולק, רגאיי, ג'אז ואף מוזיקה אלקטרונית.

הרוק האלטרנטיבי חסר מאפיינים ברורים. רמת ה"בלתי-שגרתיוּת" של היוצרים בתחום נעה על-פני טווח רחב. בקצה האחד ניתן למצוא להקות "ידידותיות", אשר יצרו שירים קליטים ופופולריים ביותר והיו אהודים על קהל מכל הסוגים: אר.אי.אם., הסמית'ס, ניו אורדר; בקצה השני עומדות להקות אוונגרד (Avant-garde, "חלוציוֹת"), שיצירותיהן נמצאות על הגבול הדק שבין מוזיקה ובין "בליל צלילים", ושפנו קהל מצומצם ביותר: The Red Krayola ו-Anal Cunt, למשל.

התחום האפור שבין שני הקיצונים הוא זה המוגדר על-פי רוב כרוק אלטרנטיבי אמיתי. השירים בעלי קהל יעד מצומצם יחסית, ודורשים לעיתים השמעות חוזרות כדי לעכלם, אך המלודיה בהחלט נוכחת. אחת הלהקות החלוציות בתחום היא הפיקסיז (Pixies) מבוסטון, ארצות הברית, אשר נוסדה ב-1988. להקות רבות בשנות ה-90, ובראשן נירוונה, העידו כי הפיקסיז שימשו להן מקור להשראה.

אחד המאפיינים הברורים יותר של הרוק האלטרנטיבי הוא הליריקה. בשעה שנושאי השירים בסגנונות מוזיקליים אחרים ניתנים במקרים רבים לחיזוי ולהגדרה (סטיגמטיים לעיתים; רוק כבד: מוות, מיתולוגיה, מלחמה; בלוז: עלילות-חיים עגומות; ניו אייג': מיתולוגיה, היסטוריה, טבע), ברוק אלטרנטיבי נושאי השירים בעלי טווח רחב.

==ראו גם==
* מטאל אלטרנטיבי
* פולק רוק

==קישורים חיצוניים==

* 

*
אלטרנטיבי
הסטרוקס

הסטרוקס (באנגלית: The Strokes) היא להקת רוק אמריקאית זוכת פרס הגראמי, שהתפרסמה בתחילת שנות ה-2000. הלהקה התבלטה בסגנונות הגראג' רוק והפוסט פאנק.

==היסטוריה==
הלהקה הוקמה על ידי הסולן ג'וליאן קזבלנקס, מבין חברי ומכרי נערותו: עם הבסיסט, ניקולאי פרייצ'ר, היה חבר ילדות; עם הגיטריסט ניק ולנסי והמתופף פבריציו מורטי ניגן יחד בבית ספר במנהטן; ואת הגיטריסט אלברט האמונד ג'וניור פגש קזבלנקס לראשונה בפנימיה בשווייץ ולאחר מכן חלק עמו דירה עת למד בקולג'. ב-1998 קיבץ סביבו את הידידים והקים את הלהקה.

בתחילה הופיעו החמישה במועדונים במנהטן וצברו פופולריות רבה. אחד ממנהלי המועדונים שכנעם לשכורו כאמרגנם. תחת ניהולו החלו חברי הלהקה לחתור לקראת הוצאת אלבום ראשון. לבסוף הוציאו מיני-אלבום בשם "Modern Age" אשר הצית מאבק בין חברות ההקלטה השונות להחתימם. לבסוף הוציאה הלהקה את אלבומם הראשון "Is This It?" ב-2001. נכון ל-2007, האלבום נמכר בלמעלה מ-3.5 מיליון עותקים. לאחר יציאת האלבום, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בכל העולם אשר כלל את: יפן, אוסטרליה, אירופה וצפון אמריקה.
ב-2002, זכתה הלהקה בפרס "הלהקה הבינלאומית הטובה ביותר" בטקס פרסי המוזיקה הבריטית.

אלבומה השני של הלהקה, "Room On Fire", יצא באוקטובר 2003. הוא הצליח פחות מקודמו אך עדיין הגיע למעמד אלבום זהב.

באוקטובר 2005, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בדרום אמריקה.

בינואר 2006, יצא אלבומה השלישי של הלהקה, "First Impressions of Earth". ובפברואר אותה שנה זכתה הלהקה בפרס "הלהקה הבינלאומית הטובה ביותר" בטקס פרסי המוזיקה של המגזין "NME".

ב-18 במרץ 2011 יצא אלבומה הרביעי של הלהקה, "Angles".

בשנת 2013 הוציאה הלהקה את אלבומה החמישי, "Comedown Machine".

בתחילת שנת 2020 הוציאה הלהקה את אלבומה השישי "The New Abnormal", שזכה לביקורות חיוביות, וזיכה את חבריי הלהקה בפרס הגראמי הראשון שלהם, עבור ״אלבום הרוק של השנה״.הסטרוקס, 2002

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
*Is This It (2001)
*Room on Fire (2003)
*First Impressions of Earth (2006)
*Angles (2011)
*Comedown Machine (2013)
*(The New Abnormal (2020

===מיני אלבומים===
*The Modern Age (2001)

==קישורים חיצוניים==

*

*
*
*
*
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות אינדי אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1998
קטגוריה:להקות זוכות פרס גראמי
גואנין

150px

גואנין (באנגלית: Guanine) הוא בסיס חנקני, נגזרת של פורין, המהווה מרכיב מרכזי בכל חומצות הגרעין. גואנין מסומן בגנטיקה באות G.

גואנין התגלה לראשונה בשנת 1846 בלשלשת של עופות ימיים וצואת עטלפים וכלבי ים (גואנו; מכאן שמו). רק בסביבות 1880 הוא קושר לחומצות הגרעין. המבנה המולקולרי שלו תואר לראשונה ב-1875 והמולקולה עצמה סונתזה בשנת 1900.

כשגואנין נקשר לפחמימה ריבוז בקשר גליקוזידי מתקבל הנוקלאוזיד גואנוזין (Guanosine). כשגואנוזין נקשר לקבוצת זרחה מתקבל הנוקלאוטיד גואנוזין מונופוספט (GMP); הלה משתתף באופן ישיר בבניין RNA. הנוקלאוטיד המשתתף בבניין ה-DNA נבדל בכך שהפחמימה שבו, דאוקסיריבוז, חסרה אטום חמצן אחד. גואנין נקשר בזיווג בסיסים לציטוזין באמצעות שלושה קשרי מימן. שיעור ה-GC (כלומר: אחוז בסיסי הגואנין והציטוזין בקטע מסוים של חומצת גרעין) משמש כמדד חשוב בגנומיקה ובגנטיקה; שלושת קשרי המימן שבזיווג GC מקנים יציבות רבה לחומצות גרעין דו-גדיליות, זאת בהשוואה לשני קשרי המימן שבזיווג אדנין-תימין. משיעור ה-GC ניתן להסיק את יציבות חומצת הגרעין; שיעור ה-GC משמש אף למיון טקסונומי של חיידקים.

כששלוש קבוצות זרחה קשורות לאדנוזין מתקבל הנוקלאוטיד גואנוזין טריפוספט (GTP), אחת התרכובות החשובות ביותר בכל היצורים החיים. GTP משמש בתגובות כימיות רבות בתא כ"מטבע אנרגיה" במקום ATP. בנוסף משמש הנוקלאוטיד כ"שליח" של אותות תוך-תאיים. GTP הוא קופקטור חשוב בעיקר בתהליך התרגום ובמטבוליזם של פחמימות.

מכל חומצות הגרעין, לגואנין אנרגיית היינון הנמוכה ביותר, ופוטונים באורך גל של 158 ננומטר די בהם על מנת ליינן אותו. מסיבה זו גואנין הוא החוליה החלשה ב DNA החשוף לקרינה אולטרה סגולה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תרכובות ביוכימיות
קטגוריה:פורינים
אורציל

150px

אורציל (Uracil) הוא בסיס חנקני, נגזרת של פירימידין, המהווה מרכיב מרכזי ב-RNA. אורציל מסומן בגנטיקה באות U. אורציל בודד וסונתז לראשונה בשנת 1900 מתאי זרע של דג מליח.

כשאורציל נקשר לפחמימה ריבוז בקשר גליקוזידי מתקבל הנוקלאוזיד אורידין (Uridine). כשאורידין נקשר לקבוצת זרחה מתקבל הנוקלאוטיד אורידין מונופוספט (UMP); הלה משתתף באופן ישיר בבניין ה-RNA.

אורציל הוא הבסיס החנקני היחיד אשר מופיע אך ורק ב-RNA ולא ב-DNA. הבסיס המקביל לו ב-DNA הוא תימין. אורציל זהה כמעט לחלוטין בהרכבו הכימי לתימין. ההבדל בין אורציל לתימין הוא בקבוצת מתיל הקיימת בתימין וחסרה באורציל. בדומה לתימין נקשר אורציל בזיווג בסיסים לאדנין באמצעות שני קשרי מימן (RNA הוא אמנם לרוב חד-גדילי אך במרבית המקרים ייווצרו על גבי ה-RNA מבנים שניונים, כגון סליל אלפא, אשר מתבססים על קשרי מימן, ולעיתים מולקולת ה-RNA תקיים קשרי מימן עם מולקולת RNA אחרת. כמו כן, בזמן תהליכי השעתוק והתרגום נדרש זיווג בסיסים עם ה-DNA ועם הריבוזום, בהתאמה; בנוסף קיימים סוגי וירוסים אשר החומר התורשתי שלהם הוא מסוג RNA דו-גדילי). לאורציל יש נטייה גדולה יותר מתימין להפוך לציטוזין, דבר היכול להוות גורם למוטציות גנטיות, אולם מכיוון ש-RNA היא מולקולה זמנית, בעלת אורך חיים קצר (דקות אחדות עד מספר ימים), הדבר אינו מהווה לרוב הפרעה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תרכובות ביוכימיות