OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שטירל

שטירל (שם מדעי: Acipenser ruthenus; נקרא גם: אשטוריאן, האספן, זאב מים) הוא מין של דג ממשפחת החדקניים, מסוג החדקן.

==תפוצה ותיאור==
השטירל רווח במימי הוולגה והדנובה ובנהרות אחרים הזורמים אל הים השחור והים הכספי. בנוסף הוא נמצא לעיתים בים הבלטי ובאגמים גדולים של שוודיה ופומרניה. כשאר בני סוגו הוא נוהג לעלות במעלה הנהרות בחודשים מאי ויוני להטיל ביצים.

השטירל עשוי להגיע למשקל של עד 16 ק"ג ולאורך של 100 עד 125 ס"מ. הזכרים מגיעים לבגרות מינית בגיל 3 עד 7 שנים, והנקבות בגיל 5 עד 12 שנים. השטירל חי לרוב 22 עד 25 שנה.

==הכלאות==

בשנת 1952 הצליחו חוקרים לייצר הכלאה בין הבלוגה והשטירל שהצליח להעמיד צאצאים משלו. הכלאה של 50% בלוגה ו 50% שטירל, הנקראת בורטסבסקיה או בסטר נמצאה יחסית גדולה, בעלת רמת פריון גבוהה, ואיכות מעולה של ביצי דגים. הכלאת האקסיסקאיה בעל 75% גנים של שטירל ו-25% גנים של בלוגה נמצא מתאים במיוחד לייצור קוויאר והכלאת ונירובסקאיה בעלת 25% גנים של שטירל ו-75% גנים של בלוגה נמצאה בעלת קצב גידול גבוה וגודל בוגר גדול במיוחד.

==כמאכל==
ביצי השטירל משמשים להכנת קוויאר.

השטירל נחשב בעיני רבים ברוסיה למעדן. מרק שטירל היה נחשב לסמל של המטבח הרוסי ומחירו היה גבוה. על פי הנוהג, הדג היה מוצג חי בתוך אקווריום לפני האורחים קודם להכנת המרק והגשתו. יוג'ין שולייר, שהיה קונסול של ארצות הברית ברוסיה באמצע המאה ה-19 העריך מאוד את מנהגי רוסיה וכתב על השטירל שהוא "מלך לא רק של דגי רוסיה אלא של הדגים בכלל". לעומת זאת, אלכסנדר דיומא האב לא ראה כל ייחוד במרק השטירל, למעט מחירו המוגזם לטעמו. בימים עברו החזיקו אצילי סנקט פטרבורג בעגלות מיוחדות עם בריכות דגים ואמצעי חימום מתאימים שאפשרו את הובלת דגי השטירל מהוולגה ונהר האוקה אל עירם, מבלי שהמים בבריכה יקפאו בדרך ויגרמו למותם של הדגים.

השטירל שימש למאכל כבר בתקופה המזוליתית ושרידים ממנו נמצאו במספר אתרים מתקופה זאת ברומניה.

==בהלכה==
השטירל, שקשקשיו קשים לקילוף, הוחזק במסורת האשכנזית כטמא, אך הספרדים בטורקיה החשיבוהו לכשר. ב-1782 הצליח הרב יחזקאל לנדא "הנודע ביהודה" לקלף את הקשקשים אחרי השריית הדג בתמיסה, וענה לרב האשכנזי של טמשבורג שהוא כשר ללא ספק. ב-1797 התלקח פולמוס הלכתי בנדון, כשהרב אהרן חורין אימץ את ההיתר ופרסמו בספר. מאחר שהנודע ביהודה כתב בתשובתו שמבחן הכשרות של הרמב"ן לדגים, המצריך הסרת קשקשיהם, חסר בסיס בש"ס, היו רבנים אחרים וביניהם מרדכי בנט משוכנעים שהמכתב הוא זיוף ואסרו את הדג. המחלוקת גוועה ב-1800 לאחר שדייני פראג מצאו את תשובתו המקורית של הנודע ביהודה ואישרו את תוכנה. מאז אסרו רוב הפוסקים את הדג בכל זאת, אם כי לא כולם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חדקניים
קטגוריה:דגי הים הכספי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:פולמוסים הלכתיים
על פני האדמה

על פני האדמה הוא אלבום הסולו השלישי בעברית של הזמר-יוצר שלום חנוך, שיצא בשנת 1983 ונמכר בכ-30 אלף עותקים.

האלבום הופק מוזיקלית על ידי חנוך ומשה לוי, וכלל בעיקר ביצועים של חנוך לשירים שכתב לאמנים אחרים כמו אריק איינשטיין ("הבלדה על יואל משה סלומון", "תל אביב, גדות הירקון 1950", "עצים", "ילדים של החיים" ו"אשת האיכר"), יהודית רביץ ("שיר ללא שם"), ונורית גלרון ("כי האדם עץ השדה"). בנוסף האלבום כלל מספר שירים שנכתבו במיוחד לאלבום, כגון "ירוק על ירוק", "ניגע אל החלום" ושיר הנושא ״על פני האדמה״.

== רשימת השירים ==

==השתתפו ביצירת האלבום==
* שלום חנוך - שירה, גיטרות, עיבודים, הפקה מוזיקלית
* משה לוי - פסנתר, סינתיסייזר, המונד, גיטרות, בס, עיבודים והפקה מוזיקלית
* אלון הלל וז'אן פול זימבריס - תופים
* גרי אקשטיין - גיטרות
* מיקי שביב - גיטרה בס
* אלי מגן - קונטרבס ("ניגע אל החלום")
* עמוס שוחט וגלעד קרן - טכנאי הקלטה
* ג'ון מקסוויט - מיקס ואפקטים
* ורדי כהנא - צילום אחורי
* אבי גנור - צילום עטיפה
* מנחם רגב - צילום תווית ועיצוב עטיפה
* מיכל ברנט - עוזרת הפקה
* אתי אנטה - מפיקה

הוקלט באולפני "רולי", יולי-אוגוסט 1983; מיקס ומאסטרינג באולפני "אוטופיה" שבלונדון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1983
קטגוריה:אלבומי שלום חנוך
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי משה לוי
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי שלום חנוך
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
סרט בנות

דמדומים]]
סרט בנות הוא כינוי עממי לסרטי-נוסחה שקהל היעד העיקרי שלהם הוא נשים. רבים מהסרטים בסוגה קולנועית מדגישים את נקודת המבט הנשית, התלבטויות וקשיים המעסיקים נשים, ומערכות יחסים בין נשים.

ראשיתה של הסוגה כבר בראשית ימי הקולנוע, אז יוחד השם לסרטים שבמרכזם סיפור אהבה רומנטי. מסוף שנות החמישים, ובמיוחד אחרי הופעת "חיקוי לחיים" של דאגלס סירק (1959), יוחד הכינוי לרוב המלודרמות בכיכובן של נשים; לרבים מסרטי האהבה הרומנטיים או הטרגיים, בהם מושא האהבה הגברי מייצג סטריאוטיפ רומנטי; לחלק מהסרטים שבמוקדן הניסיון להבין או לבאר את עולמן של נשים (גם מנקודת מבט גברית); ולרבים מהסרטים בהם קו העלילה המרכזי עוסק ביחסים בין נשים (כמו ביחסי רעות נשית, קשרי עבודה ומרות בין נשים, או יחסי אם ובת) או בקשרים משפחתיים.

==דוגמאות==
* גאווה ודעה קדומה (1940, 1980, 1995ֿ, 2003, 2005) – ספרה של ג'יין אוסטן על אישה הלומדת להתגבר על דעותיה הקדומות, כדי ליפול לזרועותיו של גבר הלומד למחול על גאוותנותו. לספר נוצרו עשרות גרסאות חיקוי ישירות ועקיפות, וביניהן יומנה של ברידג'ט ג'ונס (2001) וכלה ודעה קדומה (2004). גרסאות קולנועיות רבות נוצרו גם לספריה האחרים של אוסטן (ובמיוחד "אמה").
* חיקוי לחיים (1959) – מלודרמה על אישה המגלה כי בעורקיה זורם דם שחור.
* כל חלומותי (1959) – נשים מגיעות לניו יורק כדי להצליח ונתקלות בבעיות ביחסיהן עם גברים.
* הכבוד האבוד של קתרינה בלום (1975) וסרטים אחרים של מרגריטה פון טרוטה – תיאור לא סטריאוטיפי של עולמן של נשים.
* תנאים של חיבה (1983) – קשרי אם ובת, על רקע מחלתה הקשה של הבת.
* חופים (1988) - ידידותן המשתנה ומתפתחת של שתי נשים, על רקע מחלתה הקשה של אחת מהן.
* מגנוליות מפלדה (1989) – קשרים בין נשים, על רקע הגברים המתחלפים בחייהן ומחלתה הקשה של אחת מהן.
* אישה יפה (1990) – סיפור סינדרלה על זונה הכובשת את לבו של איש עסקים.
* עגבניות ירוקות מטוגנות (1991) – מלודרמה על קשר (עם נימה לסבית) בין נשים, בתוך סיפור מסגרת על קשר בין נשים.
* פוקס פייר (1996) – תלמידות בית ספר מתמרדות נגד תרבות האונס ולומדות על כוחה של קבוצה (עם רמיזה לסבית).
* המטבח של מרתה (2001) – על שפית הלומדת על הורות ואהבה (גרסה אמריקנית של המקור הגרמני יצאה ב-2007, תחת השם "אהבה בתפריט").
* אין כמו אלבמה (2002) – אשת עסקים מצליחה מתאהבת מחדש בבעלה, ממנו בקשה להתגרש.
* באהבה אין חוקים (2003) – גבר מזדקן נגמל מאהבהבים עם נשים צעירות ומתאהב באישה מבוגרת יותר.
* נערות לוח השנה (2003) – קשרים בין נשים מבוגרות, על רקע הצטלמותן בעירום ללוח שנה.
* ג'ולי וג'וליה (2009) – קומדיה על סיפורן האמיתי של השפית ג'וליה צ'יילד והסופרת ג'ולי פאוול, לפי ספר מאת פאוול.
* לאכול, להתפלל, לאהוב (2010) – אישה עוזבת את בעלה לטובת התלבטויות, ומוצאת אהבה חדשה.
* חורשות את הלילה (2019) – קומדיית התבגרות על שתי חברות שאחת מהן לסבית, בליל סיום בית ספר תיכון.

==קישורים חיצוניים==

בנות
קטגוריה:נשים בקולנוע
אוסריק, מלך סאסקס

אוסריק (באנגלית: Osric) היה מלך ממלכת סאסקס בראשית המאה השמינית. ככל הנראה אוסריק מלך לצד נות'הלם, וייתכן ששניהם היו חברי מועצת זקנים (כל אחד היה אלדרמן), אשר שלטו יחדיו בממלכה.

פרטים מועטים ידועים אודות מלכותו של אוסריק. ידוע כי אוסריק חתום כעד על צו בלתי מתוארך אשר הוציא נות'הלם. שמו של אוסריק (Osricus) מופיע על הצו בלא שימוש בתואר כלשהו, אולם הוא מופיע ברשימה לפני איברט מסיסלי, הבישוף של סיסלי, ולכן תוארו גבוה מתוארו של הבישוף, דבר המעיד על מעמדו כחבר מועצת הזקנים. ההיסטוריונים סבורים כי צו זה הוצא בין השנים 705–717, ובהתאם תקופת שלטונו של אוסריק הייתה בין שנים אלה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.germantribes.org/tribes/AngloSaxons/Sussex%20Kings/kingsline.htm קורות חיים של מלכי סאסקס]
* [http://www.bbc.co.uk/dna/h2g2/A23671127 מלכי סאסקס] באתר ה־BBC

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכי סאסקס
קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-8
שביל ישו

ארבל לעבר חלקו הצפון-מזרחי של השביל לאורך החוף הצפון-מערבי של הכנרת]]
מפת דרך הבשורה על אבן
שביל ישו (לעיתים דרך הבשורה) הוא נתיב הליכה ארוך של 65 ק"מ, בגליל התחתון ובצפון הכנרת, שמתחיל בנצרת ומסתיים בכפר נחום, ומקשר בין אתרים קדושים לנצרות. 

==השביל==
מטרתו של השביל היא לספק נתיב הליכה נוח ומסומן המקשר בין אתרים משמעותיים בחייו של ישו בצפונה של ארץ ישראל, כפי שמתוארים בבשורות על-פי מתי, לוקס ומרקוס. יוזמי השביל מציינים אודותיו כי:

השביל חולף דרך ציפורי, משהד, כפר כנא, קרני חיטין, נבי שועייב, הר ארבל, מגדל, עין שבע והר האושר. בחלקו חופף השביל לקטעים משביל ישראל ולשבילי הליכה אחרים. לשביל סומנה חלופה דרומית באורך של 73 ק"מ המשלימה מסלול מעגלי, וזו חוזרת לנצרת דרך טבריה, אתר הטבילה ירדנית, הר תבור והר הקפיצה.

השביל הוא יוזמה של מעוז ינון, שהקים בתי הארחה בנצרת, ודייוויד לנדיס, תרמילאי אמריקאי, והכשרתו החלה בשנת 2007. סימונו הושלם בשנת 2009 לקראת ביקור האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר בישראל, ומומן על ידי משרד התיירות. למשרד התיירות היו תוכניות לסמן שביל דומה בשם "שביל הבשורה", וזה הושלם בסוף שנת 2011. עם זאת, השם "שביל הבשורה" משמש לעיתים כשם חלופי לשביל ישו. השביל מסומן בשטח בסימון שבילים מיוחד שהוקצה לו על ידי הוועדה לשבילי ישראל - לבן-כתום-לבן, או בנקודה כתומה במקומות שהוא חופף לשביל הליכה קיים - והוא מופיע במפות סימון השבילים של החברה להגנת הטבע.

==דרך הבשורה==
בסוף שנת 2011 פתח משרד התיירות שביל חלופי המכונה באופן רשמי "דרך הבשורה". בדומה לשביל ישו, מתחיל גם שביל הבשורה בנצרת, אם כי לא במרכז העיר, אלא בהר הקפיצה, וגם יעדו הוא חופה הצפון-מערבי של הכנרת. בניגוד לשביל ישו עוברת דרך הבשורה בשטחים פתוחים תוך שהיא עוקפת מקומות יישוב ומספר אתרים קדושים לנצרות. אורכה של דרך הבשורה הוא 62 ק"מ, והיא מיועדת להולכי רגל, רוכבי אופניים ורוכבי סוסים. הדרך הוכשרה בשיתוף עם הקרן הקיימת לישראל בעלות כוללת של 3 מיליון ש"ח. על דרך הבשורה נמתחה ביקורת חריפה מצד גורמים שונים, בהם גם החברה להגנת הטבע, ולפיה הדרך החדשה עוקפת מקומות יישוב במקום להשתלב בהם, ושמה את הדגש על הליכה דרך יערות קק"ל. לדברי המבקרים שביל ישו מוצלח יותר מהדרך החדשה, הן בזכות נופיו, והן בשל התאמתו לקהל היעד הנוצרי, שכן הדרך החדשה מגיעה אל הכנסייה הראשונה לאורכה, כ-2 ק"מ לפני שהיא מסתיימת בכפר נחום. הנתונים מן השטח תומכים בביקורת שנמתחה על משרד התיירות. דיווחים מדברים על עשרות בודדות של מטיילים בשנה בדרך הבשורה. כך נמסר בכינוס בחודש מאי 2018 שנערך באוניברסיטת חיפה.

== לקריאה נוספת ==
* [http://www.hike.co.il/forum_posts.asp?TID=8092&PN=1 המדריך האדום לדרך הבשורה] יעקב סער ויגיל הנקין, אשכול הוצאה לאור 2012. דאנאקוד 1141-101

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20100115013926/http://goisrael.com/Tourism_Eng/Articles/Attractions/The+Jesus+Trail.htm השביל באתר משרד התיירות]
* [http://www.teva.org.il/?CategoryID=279&ArticleID=4483&Page=1 השביל באתר החברה להגנת הטבע]
* [http://www.haaretz.com/hasen/spages/956795.html Five Stops in the Galilee (הארץ)]
* [http://webarchive.loc.gov/all/20080408212330/http://www.catholicnews.com/data/stories/cns/0801555.htm השביל באתר שירות המידע הקתולי]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארץ ישראל: מקומות קדושים לנצרות
ישו
ישו
מדליית אלברט

מדליית אלברט להצלת חיים (אנגלית: Albert Medal for Lifesaving, בקיצור - AM) הייתה מדליה אזרחית בריטית אשר הוענקה בין השנים 1866 – 1971.
== היסטוריה ==
המדליה הוכרזה לראשונה בצו מלכותי ב-7 במרץ 1866 ונקראה על שמו של הנסיך אלברט בעלה של המלכה ויקטוריה. המדליה הוענקה במקורה לציון הגבורה שבהצלת חיים בים.

בתחילת דרכה כללה המדליה אות ברוחב 33 מ"מ, בצבע כחול ועליו שני פסים לבנים. בעקבות צו מלכותי אשר פיצל את המדליה לשתי דרגות נותר העיטור המקורי בעבור הדרגה השנייה ואילו לדרגה הראשונה נוצר אות ברוחב 35 מ"מ ועליו ארבעה פסים לבנים. לסרט צורפה מדליה בצבע זהב בעבור הדרגה הראשונה וברונזה בעבור הדרגה השנייה, שתי המדליות קושטו בצבע כחול.

הקריטריונים לקבלת המדליה שונו בשנת 1877, ולמעשה נוצרו שתי מדליות נפרדות האחת המקורית להצלת חיים בים ואילו החדשה שנוצרה נועדה לציון הצלת חיים ביבשה. צבעי העיטור בעבור המדליה היבשתית היו בצבע אדום.

בשנת 1917 שונה הכיתוב שעל גב המדליות מ"מדליית אלברט, דרגה ראשונה" ל"מדליית אלברט בזהב" ומ"מדליית אלברט, דרגה שנייה" ל"מדליית אלברט".

בשנת 1949 בוטלה הדרגה הראשונה ותחתיה הוענק צלב ג'ורג' ואילו הדרגה השנייה נותרה אך ורק בעבור הענקה שלאחר המוות. בשנת 1971 בוטל מעמדה של המדליה (יחד עם מדליית אדוארד) וכל המחזיקים במדליה הוזמנו להחליפה בצלב ג'ורג'. מתוך 64 מחזיקים הוחלפו 49.

== הענקות == 
{|
|זהב (בים) || 25
|-
|ברונזה (בים) || 216
|-
|זהב (ביבשה) || 45
|-
|ברונזה (ביבשה) || 282
|}

==קישורים חיצוניים ==

*[https://web.archive.org/web/20041224215723/http://www.stephen-stratford.co.uk/am_em.htm מדליית אלברט ומדליית אדוארד]
*[http://www.naval-history.net/WW2MedalsBr-GC.htm צלב ג'ורג' ומדליית אלברט להצלת חיים בים במלחמת העולם השנייה]
*[https://web.archive.org/web/20090304220635/http://gc-database.co.uk/ מאגר הנתונים של צלב ג'ורג'] (כולל רשימה של החלפות המדליות השונות לצלב ג'ורג')

אלברט, מדליית
אלברט
קטגוריה:הנסיך אלברט
איוויצה אילייב

איוויצה אילייב (בסרבית-קירילית: Ивица Илиев; נולד ב-27 באוקטובר 1979 בבלגרד) הוא כדורגלן עבר סרבי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.

== קריירה ==
אילייב החל את הקריירה המקצוענית שלו במדי קבוצת פרטיזן בלגרד בעונת ושיחק בה עד לעונת 2004. בתקופה זו היא זכה עם הקבוצה שלוש פעמים באליפות הליגה. בחודש יולי 2004 עבר אילייב לקבוצת מסינה האיטלקית. בשנת 2006 הושאל לגנואה, שהייתה אז בליגה השלישית באיטליה. שנה לאחר מכן חתם לעונה אחת עם פאוק סלוניקי היוונית. אילייב הבקיע את שערו הראשון בפאוק ב-2008 בניצחון על אפולון קלאמאריס.

בשנת 2009 הגיע אילייב לישראל ועבר למועדון מכבי תל אביב. בינואר 2010 נפצע ולא שיחק עד סיום העונה. הוא שוחרר ממכבי וחזר לפרטיזן בלגרד, שבה היה שותף להעפלה לליגת האלופות ולזכייה באליפות. באותה עונה הוא זכה בתואר "מלך השערים של הליגה" ביחד עם אנדריה קלודז'רוביץ' (13 שערים כל אחד). בתום עונת 2010/2011 חתם על חוזה עם אלופת פולין ויסלה קרקוב. בשנת 2013 פרש ממשחק פעיל.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:קשרי כדורגל סרבים
קטגוריה:בלגרד: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני מסינה
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני פאוק סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני אנרגי קוטבוס
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני ויסלה קרקוב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סרביה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים סרבים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים סרבים ביוון
קטגוריה:ספורטאים סרבים בישראל
קטגוריה:ספורטאים סרבים בפולין
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1979
ברייני, מלך סאסקס

ברייני (באנגלית: Bryni) היה מלך ממלכת סאסקס בראשית המאה השמינית. ככל הנראה ברייני מלך לצד נות'הלם וואט וייתכן שכל אחד מהם היה חבר במועצת זקנים (אלדרמן), והם שלטו יחדיו בממלכה. 

התיעוד ההיסטורי היחיד לפעולותיו של ברייני בתקופת שלטונו היה צו מלכותי שהוציא קודם לשנת 705 בו הוא נושא את התואר "ברוני דוכס סאת'סקס" (Bruny dux Suthsax). העדים להוצאת צו זה היו המלכים נות'הלם וואט. עצם העובדה שנות'לם וואט עדים לצו מעיד על מעמדו של ברייני הזהה למעמדם בעת הוצאת הצו, או גבוה ממעמדם. 

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.germantribes.org/tribes/AngloSaxons/Sussex%20Kings/kingsline.htm קורות חיים של מלכי סאסקס]
* [http://www.bbc.co.uk/dna/h2g2/A23671127 מלכי סאסקס] באתר ה-BBC

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכי סאסקס
קטגוריה:מלכי אנגליה
אסף אמדורסקי (אלבום, 1994)

אסף אמדורסקי או אסף אמדורסקי (הראשון) הוא אלבום הסולו הראשון של הזמר והמפיק אסף אמדורסקי אשר יצא בשנת 1994.

בשנת 2009, ולאחר מספר שנים שלא היה זמין בחנויות, יצא האלבום במהדורה מיוחדת עם דיסק בונוס שכולל קטעי מולטימדיה, ושירים נוספים
השער יקירתי,אסף עושה את הנשימות,ורד קלפטר קולות

==ביקורות==
האלבום זכה להצלחה ולמספר להיטי רדיו, בהם "יקירתי", "אהבה חדשה" ו"רבים הימים". בפרויקט "60 האלבומים הישראלים הטובים בכל הזמנים" של נענע 10, דורג האלבום במקום ה־37. במצעד "500 השירים הגדולים של המוזיקה הישראלית" של ידיעות אחרונות, שנערך ב־2009, דורג השיר "אהבה חדשה" במקום ה־64, והשיר "יקירתי" במקום ה־167.

==רשימת השירים==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי אסף אמדורסקי, מלבד השירים המצוינים לעיל.
# "קרני" - 0:33
# "העיר הגדולה" (מילים: אמדורסקי ושולי רנד) - 4:57
# "יקירתי" - 3:29
# "ליד עצמך" (מילים: דן תורן ואמדורסקי) - 4:14
# "משהו שאני לא יכול" (מילים: אמדורסקי ושולי רנד) - 4:29
# "העיר לאט" (לחן: אמיר צורף ואמדורסקי) - 3:27
# "צפון ת"א" (מילים: מיכאיל גרובמן) - 3:33
# "שיר ילדים (בית של ג'וק)" (מילים: מיכאיל גרובמן) - 3:08
# "אהבה חדשה" - 3:45
# "רבים הימים" - 6:10
# "הדוד שמחה" - 4:38
# "תחנות דלק" - 3:11
# "חרש, ביבבה" - 3:20

===דיסק בונוס (מהדורת 2009)===
# "שיחה עם אלונה" (מילים: אמדורסקי ואלונה הרפז, לחן: אמדורסקי) - 2:14
# "מה קורה" (מילים: אמדורסקי ושולי רנד, לחן: אמדורסקי) - 6:09
# "תחנות דלק" - 3:16
# "אניה" (מילים ולחן: אהר'לה) - 2:09
# "רבים הימים (באנגלית)" (מילים: אסנת הדר) - 5:55

==השתתפו באלבום==
* אסף אמדורסקי - שירה, דגימות, קלידים, גיטרות, חצוצרה, כלי הקשה, גיטרת בס, מפוחית
* קרני פוסטל - צ'לו, שירה
* אמיר צורף - גיטרות
* רע מוכיח - תופים
* ורד קלפטר - שירה, נשימות ב"יקירתי"
* חיים לרוז - גיטרה בס
* תום מוכיח - גיטרה בס
* יואב חזקיה - גיטרה בס
* ז'אן פול זימבריס - כלי הקשה אלקטרוניים
* רועי מלצר - גיטרה חשמלית
* ג'וני שועלי - מחשב, קלידים
* זהר פרסקו - כלי הקשה
* אלון פלכסר - קולות רקע
* עמיר רוסיאנו - שירה

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.youtube.com/watch?v=1pWMS6bm40w יקירתי], מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1994
קטגוריה:אלבומי אסף אמדורסקי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
מצד זוהר

מצד זוהר ה"ישראלי"
מְצַד זוֹהַר הוא שמם של שני מבנים עתיקים בנחל זוהר. המבנה הראשון הוא מצד זוהר "הישראלי", הנמצא ממערב לכביש 90, בסמוך לשפך הנחל לים המלח. מבנה זה זוהה על ידי הארכאולוגים יוחנן אהרוני ובנו רותנברג בשנת 1957, ותוארך על ידם לתקופת הברזל. המבנה השני נמצא על צוק שמתרומם מעל הנחל, ממערב למצד זוהר "הישראלי", והוא מכונה מצד זוהר "הרומי".

== מצד זוהר "הישראלי" ==
המצד שוכן על שלוחה הבנויה מחוואר הלשון, בין ערוץ נחל זוהר לערוץ נחל יזרח. האתר נראה כמו רוג'ום עגול, בנוי מאבנים גדולות. הארכאולוג רותנברג סבר שזהו במקור מצד מרובע שגודלו 10X10 מטרים, וגובהו ארבעה מטרים. בסמוך למבנה זה ישנו מבנה נוסף בצורת רי"ש. למרות הקרמיקה ההלניסטית הרבה באתר, תיארך אהרוני את המצד לתקופת הברזל 2 (1000–800 לפנה"ס), על בסיס מספר בודד של חרסים גסים. אהרוני טען שהמצד צפה על דרך אדום (לדבריו, היא מעלה זרון) שמוזכרת בתנ"ך בפרשת מלחמת יהושפט מלך יהודה נגד מואב ().

== מצד זוהר "הרומי" ==
מצד זה כולל מתחם מוקף חומת אבן, שהכניסה אליו היא דרך שער עם קשת בצידו המערבי. בראש הצוק מעל החומה ישנו מגדל. בשנת 1864 ביקר באתר הנרי בייקר טריסטראם הבריטי, ותיארך את המבנה כמצד צלבני. החוקר הישראלי נתן שלם סבר שהמצד הוא רומי או ביזנטי. בשנת 2004 נערכה חפירת בדיקה מצומצמת באתר על ידי הארכאולוגים טלי גיני ודב נחליאלי, והמבנה תוארך לתקופה הצלבנית והממלוכית. ככל הנראה שימש המבנה כתחנה על דרך הדואר בין עזה לכרך.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
קובץ:Roman Zohar fort.JPG|מצד זוהר ה"רומי" במבט על.
קובץ:Roman Zohar Fort DSC04014.JPG|החזית הדרומית של מצד זוהר ה"רומי".
קובץ:Roman Zohar Fort DSC03970.JPG|מבט מצפון-מערב לעבר מצד זוהר ה"רומי".
קובץ:Roman Zohar Fort DSC03997.JPG|בורות במערב מצד זוהר ה"רומי".
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* טלי אריקסון-גיני, דב נחליאלי ורוברט קול, [https://www.hadashot-esi.org.il/report_detail.aspx?id=25369&mag_id=125 מצד זוהר], "חדשות ארכאולוגיות", גיליון 129, 2017
* 

== הערות שוליים ==

זוהר
קטגוריה:אתרים הלניסטיים בארץ ישראל
קטגוריה:ים המלח
קטגוריה:נווה זוהר
דומיניק הווארד

דומיניק הווארד, 2007
דומיניק "דום" ג'יימס הווראד (באנגלית: Dominic "Dom" James Howard; נולד ב-7 בדצמבר 1977) הוא מוזיקאי בריטי, מתופף להקת מיוז.

==ביוגרפיה==
הווארד נולד בסטוקפורט, מנצ'סטר באנגליה. כשהיה בן 8 עבר עם משפחתו לטיינמות', עיר קטנה בדבון. הוא התחיל לנגן בתופים בסביבות גיל 12. 

הווארד ניגן בלהקה בשם "Carnal Mayhem" ("חבלה מהקטל") בזמן בית הספר התיכון, בתקופה זו התחבר עם מת'יו בלאמי שניגן בגיטרה. לאחר זמן מה שונה שמה של הלהקה ל-"Rocket Baby Dolls". לאחר שנתיים של בסיסטים כושלים הצטרף ללהקה כריס וולסטנהולם.

לאחר כמה שמות החליטו חברי הלהקה על השם מיוז. הווארד הוא המבוגר ביותר מחברי הלהקה.

ב-2008 קיבל יחד עם שאר חברי הלהקה מאוניברסיטת פלימות' תואר דוקטור לשם כבוד באמנות, על תרומתו למוזיקה.

==שירה==
בזמן הקלטת האלבום Absolution הוא הראה את חוסר יכולתו לשיר בהתאמה וללא זיוף עם כל הלהקה, כשכל הלהקה הייתה צריכה להקליט את השיר Blackout. הטכנאי ציין שמישהו מזייף, לאחר כמה ניסיונות כשהתוצאות היו זהות, כדי לגלות מי מזייף, הוציאו כל פעם אדם אחר מהשיר עד שגילו שזה הווארד, כתוצאה מכך לא השתמשו בו יותר להקלטת הקולות בשירים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מתופפים בריטים
קטגוריה:מיוז
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1977
לארס ינסון

לארס ינסון (בפינית: Lars Jansson ; 8 בספטמבר 1926 – 31 ביולי 2000) היה סופר ויוצר קומיקס פיני.

==ביוגרפיה==
החל משנת 1958, כתב לארס ינסון יותר מ-50 סיפרי קומיקס של המומינים, לאחר שאחותו ביקשה ממנו להחליף אותה. לארס ינסון גם אייר את הקומיקס בשנים מ-1961 עד 1974. בשיאן, הופיעו רצועות הקומיקס בכ-40 ארצות ובכ-120 עיתונים יומיים, שקראו כ-20 מיליון קוראים.

משנת 1965 ואילך, ינסון גם כתב קומיקס מקורי משלו, "סופיה", שהוצא לאור על ידי חברה ושמה יאנה (Janna).

ינסון הוא בנו של הפסל ויקטור ינסון, ושל המאיירת סיגנה המרסטן-ינסון. אחותו המבוגרת ממנו, היא הסופרת טובה ינסון, ואחיו הצעיר הוא פר אולוף ינסון. בתו, סופיה, עבדה איתו בשנת 1993 כדי לעזור בניהול הפקת הסדרה החדשה של קומיקס המומינים, אשר נעשה כעת על ידה בלבד.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קריקטוריסטים
קטגוריה:סופרים פינים
קטגוריה:המומינים
קטגוריה:הלסינקי: אישים
קטגוריה:שוודים של פינלנד
קטגוריה:ילידי 1926
קטגוריה:פינים שנפטרו ב-2000
ג'ורג' ספנסר, הדוכס הרביעי ממרלבורו

ג'ורג' ספנסר, הדוכס הרביעי ממרלבורו (אנגלית: George Spencer, 4th Duke of Marlborough; 26 בינואר 1738 או 1739 – 29 בינואר 1817) היה אציל בריטי.

==ביוגרפיה==
הוא היה בנם של צ'ארלס ספנסר, הדוכס השלישי ממרלבורו, ואשתו אליזבת טרבור. עד שירש את תואר דוכס מרלבורו ב-1758 הוא נשא בתואר המרקיז מבלנדפורד. הוא התחנך באיטון קולג' בין 1747 ל-1753. ב-14 ביוני 1755 הצטרף למשמר קולדסטרים בדרגת סגן, ובשנה שלאחר מכן הפך לקפטן ברגימנט הרגלים ה-20.

ב-1760, לאחר שהפך לדוכס, הוא תפס את מקומו בבית הלורדים, ובאותה שנה התמנה גם ללורד לוטננט של אוקספורדשייר. בשנה שלאחר מכן הוא נשא את שרביט אדוארד הקדוש בהכתרתו של המלך ג'ורג' השלישי. ב-1762 הוא התמנה ללורד צ'מברלין (עד 1763) ולחבר במועצה המלכותית, וב-22 בנובמבר התמנה לתפקיד הלורד שומר החותם. הוא היה אסטרונום חובב, ובנה בארמון בלנהיים מצפה כוכבים פרטי. הוא התכתב באופן קבוע עם האנס קאונט פון ברוהל, שהיה גם כן אציל חובב אסטרונומיה.

ב-12 בדצמבר 1768 הוענק לו תואר אביר במסדר הבירית, וב-25 במאי 1786 צורף כעמית החברה המלכותית.

הוא מת בארמון בלנהיים ב-29 בינואר 1817, ונקבר בקפלה של הארמון ב-7 בפברואר שלאחר מכן. הצוואה שלו אושרה ב-12 ביוני 1817.

==משפחתו==
ב-1872 הוא נישא לליידי קרוליין ראסל, בתו של ג'ון ראסל, הדוכס הרביעי מבדפורד. לזוג נולדו שבעה ילדים:
* ליידי קרוליין ספנסר (27 באוקטובר 1763 – 23 בנובמבר 1813): נישאה לוולבור אליס, הוויקונט השני מקליפדן, ובין השאר ילדה לו את ג'ורג' אגאר-אליס, הברון הראשון מדובר.
* ליידי אליזבת' ספנסר (בין 1764 ל-1772; נפטרה ב-1812): נישאה לבן דודה ג'ון ספנסר (נכדו של הדוכס השלישי ממרלבורו) וילדה לו ילדים.
* ליידי שארלוט ספנסר (בין 1765 ל-1772; נפטרה ב-1802): נישאה לכומר אדוארד נארס וילדה לו ילדים.
* ג'ורג' ספנסר, המרקיז מבלנדפורד (7 במרץ 1766 – 5 במרץ 1840)
* ליידי אן ספנסר (5 בנובמבר 1773 – 7 באוגוסט 1865): נישאה לקרופלי אשלי קופר, לימים הרוזן השישי משפטסברי, וילדה לו ילדים.
* ליידי אמליה סופיה ספנסר (1774 בקירוב – 30 בינואר 1829): נישאה להנרי פיצ'ס בויס.
* לורד פרנסיס אלמריק ספנסר (26 בדצמבר 1779 – 10 במרץ 1845): כיהן כחבר הפרלמנט הבריטי עבור אוקספורדשייר בין 1801 ל-1815, ולאחר מכן קיבל את התואר ברון צ'רצ'יל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.thepeerage.com/p10418.htm#i104175 מידע] באתר thepeerage.com

קטגוריה:משפחת ספנסר-צ'רצ'יל
4
קטגוריה:חברי המועצה המלכותית
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות עמיתים
קטגוריה:אסטרונומים בריטים
קטגוריה:הלורד שומר החותם
קטגוריה:לורד צ'מברלין
קטגוריה:בוגרי איטון קולג'
קטגוריה:בריטים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1817
The Resistance

The Resistance הוא אלבומה החמישי של להקת הרוק הבריטית מיוז. 
האלבום יצא באירופה ב-14 בספטמבר 2009 ובארצות הברית ב-15 בספטמבר 2009. עם שחרורו הגיע האלבום למקום הראשון ב-19 מדינות.

הביקורות על האלבום היו חיוביות. הסינגל הראשון מהאלבום "Uprising" יצא ב-7 בספטמבר 2009. הסינגל השני הוא "Undisclosed Desires" שיצא ב-16 בנובמבר 2009 ובינואר 2010 הודיעו שהסינגל השלישי הוא "Resistance".

== רקע ==
ב-2007 בזמן סיבוב ההופעות של Black Holes and Revelations דיברו על כך שהלהקה תחל בקרוב לעבוד על אלבום חדש. ב-22 במאי 2008 מגזין NME דיווח שהלהקה החלה לכתוב שירים לאלבום החדש. 

השמועות על האפשרות של שיר באורך של 15 דקות הופיעו בתקופה שמיוז החלו להקליט. הלהקה הוציאה לאור שלושה קליפים של עשיית האלבום, כולל חלק שצולם בשירותים. במרץ 2009 פורסם שמיוז מתעתדים לצאת לסיבוב הופעות בסתיו ושיופיעו כלהקת החימום של להקת U2 בכמה הופעות בארצות הברית בספטמבר, דבר שרמז לסיום עבודה על האלבום.

== ביקורות ==
רוב השבחים לאלבום כוונו ליצירה בת 13 דקות "Exogenesis"' שכדי ליצור אותה השתמשו ב-40 נגנים. ביקורות רבות ביקרו את האלבום שהוא חסר מקוריות, במקרים מסוימים אפילו טענו שזה קריקטורה של רוק פרוגרסיבי.
מגזין רולינג סטון אמרו שuprising מראה ש"מיוז עדיין יודעים לשאוג" אבל ביטל את כל שאר האלבום כקלישאה וששאלו בלי בושה מלהקות כמו רדיוהד וקווין.
גיטריסט קווין בריאן מיי הילל את השילוב של מוזיקה שהושפעה על ידי קווין באלבום. הוא אמר ב-BBC "אני אוהב את זה, אני חושב שזה חומר מצוין." הוא תיאר את United States Of Eurasia כיצירה שנעשתה בגאוניות.

== רשימת השירים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 2009
קטגוריה:אלבומי מיוז
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הדני
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לאלבום הרוק הטוב ביותר
קטגוריה:אלבומים באנגלית
שון טוב

טקסט=
שון טוּבּ (בפרסית: شان توب, באנגלית: Shaun Toub; נולד ב-6 באפריל 1963) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי יליד-איראן. שיחק בסרטים "התרסקות", "איירון מן", "רודף העפיפונים" ובסדרה הישראלית "טהרן".

==ביוגרפיה==
טוב נולד בטהראן שבאירן למשפחה יהודית, אך גדל במנצ'סטר שבאנגליה, לשם היגרה משפחתו לפני המהפכה האיראנית (1979).
בגיל 14 עבר לשווייץ, ולאחר שנתיים של שהות שם עבר לגור בעיר נשואה שבניו המפשייר, שם סיים את לימודיו במסגרת התיכון. לאחר שלמד במשך שנתיים במכללה מקומית במסצ'וסטס, עבר לאוניברסיטת דרום קליפורניה.

טוב פעיל בקהילת יהדות פרס, מארגן אירועי צדקה למען הקהילה וכן טקסי דת ליהודי פרס, לרבות נישואין. הוא זכה לכבוד מארגונים יהודיים בלוס אנג'לס בשל היותו שחקן מצליח מצאצאי יהדות פרס.

==קריירה==
את דרכו המקצועית כשחקן החל טוב במספר סדרות פופולריות בהוליווד, בהן "סיינפלד", "הסופרנוס", "ER", "תהרוג אותי וזהו","ג'אג", "גולשים בזמן", "היפים והאמיצים", "לויס וקלארק: הרפתקאותיו החדשות של סופרמן", "נשואים פלוס" ו"אבודים", בהם הופיע בכ-100 פרקים.

את קריירת הקולנוע שלו החל בסרט הפעולה של מייקל ביי "בחורים רעים", אחריו הופיע במותחן האקשן "קוד שבור". שנה לאחר מכן, שיחק בסרט של HBO "הדרך לגן עדן: הסיפור שלא סופר על הפצצת מרכז הסחר העולמי" בתפקיד המחבל אל סייד נוסייר.

ב-2002 שיחק בתפקיד הראשי בסרט התקופתי "מרים", בהפקה אמריקאית-איראנית, לצדה של השחקנית שוהרה אע'דאשלו. 

ב-2004 הופיע בדרמת הפשע "התרסקות", שבה הוא מגלם את דמותו של פרהאד, מהגר פרסי בעל חנות, המוצג כאדם המתוסכל מן ההטרדות הגזעניות אותן הוא חווה בארצות הברית. על מנת להגן על חנותו, הוא מנסה לקנות אקדח, אך נדחה על ידי המוכר בחנות הנשק, ולבסוף בתו דורי (באהר סומך) קונה את האקדח, ולאחר שחנותו נפרצת הוא יורה בפורץ אך פוגע בבתו. באותה שנה שיחק בסרטו של וים ונדרס "ארץ האפשרויות". 

ב-2007 שיחק בדרמה המבוססת על הרומן מאת ח'אלד חוסייני, "רודף העפיפונים". בסרט גילם את דמותו הספרותית של רחים חאן, שותפו של באבא לעסקים וידידו של אמיר, גיבור הסרט.

ב-2008 השתתף בסרט גיבורי על המבוסס על דמות מקומיקס של מארוול, "איירון מן", בו הופיע בתור ד"ר ינסן הנופל בשבי באפגניסטן ביחד עם גיבור העלילה טוני סטארק/איירון מן (רוברט דאוני ג'וניור) ומציל אותו ממוות במערה. הוא חזר לגלם את דמותו של ינסן גם ב"איירון מן 3", בהופעת קמאו בלבד בסצנת הפתיחה. 

בשנת 2011 שיחק בסרט "בגידה בין חברים". בשנת 2013 הצטרף בתפקיד משנה לסדרת המתח האמריקאית "הומלנד" ברשת הטלוויזיה Showtime. 

בשנת 2015 שיחק בסרט הביוגרפי "המינגוויי בקובה", הפקה אמריקאית-קנדית בכיכובם של ג'ובני ריביסי וג'ואלי ריצ'רדסון. 

בשנת 2020 שיחק בתור טרנס בסדרה הדיסטופית "רכבת הקרח" מבית נטפליקס, ובסדרת הטלוויזיה "אמריקה הקטנה" של שירות הסטרימינג אפל TV פלוס. הוא עתיד לשחק גם בסרט המלחמה העל-טבעי הבריטי "Ghosts of War". באותה שנה החל לגלם את פראז כמאלי, ראש אגף חקירות פנים במשמרות המהפכה באיראן, האחראי על הביטחון המסכל, תפקיד מרכזי בסדרת הריגול הישראלית "טהרן" ששודרה בכאן 11.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה איראנים
קטגוריה:יהודים איראנים ופרסים
קטגוריה:מהגרים מאיראן לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
נתנאל וייל

שער "קרבן נתנאל", דפוס ראשון, קרלסרוהה 1755
רבי נתנאל וַיְיל (ה'תמ"ז, 1687 – ל' בניסן ה'תקכ"ט, 1769) היה ראש ישיבה בפראג ורב העיר קרלסרוהה (בדפוסים: קרלסרוא). חיבורו המפורסם הוא "קרבן נתנאל" על פסקי הרא"ש.

== תולדות חייו ומשפחתו ==
נתנאל וייל נולד ב-1687 בשטילינְגֶן לרבי נפתלי צבי וייל שהיה דור שביעי לרבי יעקב וייל (המהרי"ו). בשנת 1692 נהרג אביו, ובשנת 1697 הביאה אותו אמו מרים לפיורדא, משם נשלח בעגלה לפראג, לדודו, אחי אביו, ר' ליפמן מל"ש (=מליכטנשטאט, לימים: הרוזנצין שבצ'כיה), והוא גידל אותו כאב. שם למד בישיבתו של רבי אברהם ברוידא, ואף נישא לאחייניתו פייגלא. יחד עם מורו עבר לעיר מץ, כאשר זה נבחר לרב המקום, אולם אחר כך חזר לפראג והיה בה לראש ישיבה גדולה. ובין ה'תע"ג לה'תע"ד נבחר רבו לאב"ד פרנקפורט ועבר יחד עם רבו לשם, ולמד בישיבתו שם עד שנת ה'תע"ז כשנפטר רבו חזר לפראג, ושם התחיל יחד עם בנו הרב ידידיה טיאה וייל לכתוב את חיבורו על הרא"ש הנקרא "קרבן נתנאל".

ב-1744 התרחש גירוש יהודי בוהמיה וב-1745 עבר לגרמניה והיה לרב בשוורצוואלד, ושם כתב חציו ורובו של הספר עם בנו הבחור ר' שמעון הירש. ב-1750 נתמנה לרבה של קארלסרוהה, שם סיים את פירושו על הרא"ש לסדרי מועד ונשים, יחד עם חתנו ר' נפתלי ליברליש מפראג. בפירושו הוא מפרש את דברי הרא"ש, מברר את גרסאותיו ומביא מקורות לדבריו. הוא נדפס לראשונה בשנת תקט"ו (1755) בשם "קרבן נתנאל" ומאז נדפס כמה פעמים. בש"ס וילנא (1880–1886) הוא נדפס בצמוד לפירוש הרא"ש, כך גם בש"ס דפוס סלאוויטא (1835).
מצבתו (המחודשת) בבית העלמין בקרלסרוהה
נפטר בל' בניסן תקכ"ט (7 במאי 1769) בעיר ראשטאט ונקבר בקארלסרוהה.

בנו הרב ידידיה טיאה וייל נתמנה לרב העיר במקומו. בנו האחר, שמעון הירש הדפיס את ספרו "נתיב חיים".

== ספריו ==
* "קרבן נתנאל" (קרלסרוהֶה, תקט"ו) - פירוש על הלכות הרא"ש
* "תורת נתנאל" (פיוּרדא, תקנ"ה / מודיעין עילית, תש"ע) - שו"ת ודרשות.
* "נתיב חיים" (פיוּרדא, תקל"ט) - הערות על שולחן ערוך (אורח חיים) ונושאי כליו (בעיקר המגן אברהם).
* מנחת נתנאל על סדר מועד, וסדר נשים.

== לקריאה נוספת ==
* שם הגדולים לחיד"א בערך על שמו.
* "ויל, נתנאל בן נפתלי צבי", ערך באנציקלופדיה העברית.
* ש.מ. חונס, תולדות הפוסקים, 455, תרפ"ט.

== קישורים חיצוניים ==

ספריו
* 
* 
* 
* 
* [http://www.sefaria.org/person/Nathaniel%20Weil קרבן נתנאל - טקסט] באתר ספאריה
אודותיו
* 
* 
* 
* 
* [https://www.mytzadik.com/tzadik.aspx?id=540 רבי יעקב נתנאל ווייל בעל קרבן נתנאל] באתר "MyTzadik".
* לאופולד לוונשטיין, [http://sammlungen.ub.uni-frankfurt.de/freimann/content/titleinfo/427428 נתנאל וייל: רבה הראשי של קרלסרוהה ומשפחתו]. (במקור: Leopold Löwenstein. Nethanel Weil: Oberlandrabbiner in Karlsruhe und seine Familie) (הספר זמין לעיון מקוון ולהורדה).
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:פרשני הרא"ש
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת: ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:ראשי ישיבה בוהמים
נתנאל
קטגוריה:פראג: רבנים
קטגוריה:קרלסרוהה: אישים
קטגוריה:ילידי 1687
קטגוריה:נפטרים ב-1769
איוו יוסיפוביץ'

איוו יוסיפּוביץ (בקרואטית: Ivo Josipović, נולד ב-28 באוגוסט 1957) הוא פוליטיקאי קרואטי, שכיהן כנשיא קרואטיה מ-19 בפברואר 2010 עד 19 בפברואר 2015. הוא החליף את סטייפן מסיץ' והוחלף על ידי קולינדה גרבר-קיטרוביץ'.
== ביוגרפיה ==
יוסיפוביץ' הוא משפטן ומלחין במקצועו. הוא למד בפקולטה למשפטים באוניברסיטת זאגרב, סיים שם לימודיו ועבר את בחינות לשכת עורכי הדין ב-1980. הוא סיים לימודי תואר שני במשפט פלילי ב-1985 ודוקטורט במדעי הפשע ב-1994. הוא נשוי לטטיאנה ולזוג בת (נולדה ב-1991).

בסיבוב השני של הבחירות שנערך ב-10 בינואר 2010 קיבל יוסיפוביץ' 60.3 אחוזים מקולות הבוחרים. הוא התמודד מול חבר מפלגתו לשעבר, מילאן בנדיץ'. בסיבוב הראשון, שנערך ב-27 בדצמבר 2009, הוא קיבל את מרב הקולות מבין המתמודדים, 32.4%, אך לא את הרוב המוחלט הדרוש.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי קרואטיה
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:ילידי 1957
ג'ורג' ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס השישי ממרלבורו

ג'ורג' ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס השישי ממרלבורו (אנגלית: George Spencer-Churchill, 6th Duke of Marlborough; 27 בדצמבר 1793 - 1 ביולי 1857) היה חבר בפרלמנט הבריטי.

==ביוגרפיה==
ספנסר-צ'רצ'יל היה בנם של ג'ורג' ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס החמישי ממרלבורו, ושל ליידי סוזן סטיוארט.

הוא נולד בביל היל, שהייתה אחוזה בכפר הרסט שבברקשייר אותה שכר אביו באותה תקופה. בין 1805 ל-1811 הוא למד באיטון קולג', ולאחר מכן במכללת קרייסט צ'רץ' שבאוקספורד. ב-15 ביוני 1841 הוענק לו תואר דוקטור של כבוד במשפט אזרחי. הוא היה חבר שמרן בפרלמנט הבריטי מטעם צ'יפנהאם בין 1818 ל-1820, ועבור וודסטוק בין 1826 ל-1835 ו-1838 עד 1840. בנוסף לכך כיהן כלורד לוטננט של אוקספורדשייר בין 1842 ל-1857.

האירוע הבולט של כהונתו הראשונה התרחש בינואר 1819, כשהוגשה נגדו תלונה לפרלמנט באשמה שהתערב באופן לא ראוי בבחירות לפרלמנט שנערכו באוקספורד, ניסה לנצל את מעמדו החברתי הגבוה על מנת להשפיע על תוצאותיהן, ואף העניק מתנות שונות לצורך קידום מועמד שהיה מועדף עליו. התלונה הוגשה על ידי אנשים שלא היו מעורבים בבחירות עצמן, ומרלבורו הביע את הסכמתו לדיון בתלונה וטען כי הוא חושב שהתנהגותו הייתה ראויה. לאחר שורה של דיונים, שבין השאר נגעו לסוגיה של סמכות השיפוט של הפרלמנט, נדחתה העתירה. בשלהי 1839 נערכו בפרלמנט מספר דיונים אודות הגדלת הפנסיה של הדוכס לפי בקשתו, ולבסוף הוחלט לאשר אותה.

הוא מת ב-1 ביולי 1857 ונקבר בארמון בלנהיים. צוואתו בוצעה בספטמבר שלאחר מכן, והוערכה בשווי של 200,000 לירות שטרלינג. בתקופתו של הדוכס השישי חלה התדרדרות במצבו של ארמון בלנהיים, והוא ניסה להתמודד עמה באמצעות שיפור החקלאות באחוזה. לא רבות ידוע עליו, כיוון שבצוואתו הוא הורה להשמיד את כל מסמכיו לאחר מותו.

==משפחתו==
ב-13 בינואר 1819 נישא לבת דודתו ליידי ג'יין סטיוארט, בתו של ג'ורג' סטיוארט, הרוזן השמיני מגאלאווי. לזוג נולדו ארבעה ילדים:
* ליידי לואיזה ספנסר-צ'רצ'יל (1820 - 23 במרץ 1882): נישאה לרוברט ספנסר, בנו של פרנסיס ספנסר, ברון צ'רצ'יל הראשון. לזוג נולדו ילדים.
* סר ג'ון וינסטון ספנסר-צ'רצ'יל, הדוכס השביעי ממרלבורו (2 ביוני 1822 - 5 ביולי 1883)
* לורד אלפרד ספנסר-צ'רצ'יל (24 באפריל 1824 - 21 בספטמבר 1893): נישא להארייט גוף-קאלת'ורפ, בתו של פרדריק גוף-קאלת'ורפ, ברון קאלת'ורפ הרביעי. לזוג נולדו ילדים.
* לורד אלן ספנסר-צ'רצ'יל (25 ביולי 1825 - 18 באפריל 1873): נישא לרוזלינד דאוקר.

ב-10 ביוני 1846 נישא לאשתו השנייה, שארלוט אוגוסטה פלאואר, בתו של הנרי פלאואר, הוויקונט הרביעי מאשברוק. לזוג נולדו שני ילדים:
* לורד אלמריק אתלסטאן ספנסר-צ'רצ'יל (1847 - 12 בדצמבר 1856)
* ליידי קלמנטינה אוגוסטה ספנסר-צ'רצ'יל (4 במאי 1848 - 27 במרץ 1886): נישאה לג'ון פראט, המרקיז השלישי מקאמדן. לזוג נולדו ילדים.

ב-18 באוקטובר 1851 נישא לאשתו השלישית, ליידי פרנסס קלינטון סטיוארט, נכדתו של ג'ון סטיוארט, הרוזן השביעי מגאלאווי. לזוג נולד ילד אחד:
* לורד אדוארד ספנסר-צ'רצ'יל (28 במרץ 1853 - 5 במאי 1911): נישא לאוגוסטה וורבאטון, בתה של אליזבת הנברי, ברונית נורת'וויק. לזוג נולדו ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.thepeerage.com/p10593.htm#i105922 מידע] באתר thepeerage.com
* [https://web.archive.org/web/20100127032150/http://www.blenheimpalace.com/education/6thduke/ מידע] באתר הרשמי של ארמון בלנהיים

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפחת ספנסר-צ'רצ'יל
6
קטגוריה:חברי בית הלורדים הבריטי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1793
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1857
פטיש קיטור

פועלים משתמשים בפטיש קיטור, מפעלי הרכבת בסנטה פה, 1943. הפועל משמאל מניח מטיל פלדה מלוהט על הסדן והפועל מימין מפעיל את מדחס הקיטור המעלה את ראש הפטיש במסילתו על ידי הבוכנה שבראש המתקן
שניידר]]

פטיש קיטור הוא מכשיר מכני רב עוצמה המיועד לחישול פלדה. בין אמצע המאה ה-19 ואמצע המאה ה-20 ניצב פטיש קיטור גדול בליבו של כל מפעל פלדה והוא הפך לאחד מסמלי המהפכה התעשייתית בה נעשה שימוש במכונות ליצירת מכונות. פטיש הקיטור מורכב מגוף מתכת קשה (זהו ראש הפטיש) המותקן במסילה ומונע במנגנון בוכנה הנעה בתוך גליל המצוי בראש המתקן. מתחת לגוף הבוכנה ומסילת הפטיש מוצב סדן. פטישי קיטור גדולים ניצבים על שתי רגליים ("צורת A") שביניהן מוצב הסדן. תצורה אחרת, לפטישים קטנים יותר, היא שהסדן מוצב בעיקול זרוע יחידה המחזיקה את הצילינדר. על הסדן מניחים הפועלים מטיל פלדה לוהט, ראש הפטיש מועלה לגובה באמצעות לחץ קיטור ונופל על הסדן (בנפילה חופשית, עקב שחרור הקיטור הלוחץ אותו מעלה או בלחץ קיטור בכיוון הנגדי), מכה על המטיל ומרקע אותו. משקל ראש פטיש הקיטור הקטן ביותר הוא 45 ק"ג והגדולים מגיעים לכדי 90 טון.

הפטיש הומצא בשנת 1837 על ידי הממציא הסקוטי ג'יימס נסמית' (James Nasmyth) והשימוש המעשי הראשון נעשה על ידי החברה הצרפתית שניידר בעיר קרוזו שזכתה למובילות בתחום. בין 1843 ל-1867 ייצרה החברה 110 פטישים.

==פטיש קרוזו==
סמל העיר קרוזו
בשנת 1877 נבנה על ידי שניידר בעיר קרוזו פטיש ענק אשר עוצמת מכתו הייתה 412,000 קילוגרם-מטר, הוא נקרא "פטיש קרוזו". עד 1891 היה זה פטיש הקיטור הגדול בעולם, באותה שנה קנתה חברת הפלדה האמריקאית בית לחם סטיל את הזכויות משניידר ובנתה פטיש בעיצוב דומה שמכתו הייתה בעוצמה גדולה יותר. משקל ראשו של "פטיש קרוזו" היה 75 טון ורגליו הונחו על מצע עשוי עץ אלון שהונח ישירות על הסלע בחפירה בעומק 11 מטרים.

הפטיש היה מרכז התעניינות ציבורית ולעיתים הוזמן קהל לצפות בו בפעולה. במיוחד הופגנו יכולות עדינות של השליטה בכוח, כגון פיצוח אגוז מבלי לפגוע בתוכנו. ב-1969 פורק הפטיש מסדנתו והוצב בכיכר המרכזית של העיר קרוזו.

==קישורים חיצוניים==

תצורה לפטישי קיטור קטנים
* [http://query.nytimes.com/mem/archive-free/pdf?_r=1&res=9805E2D6173EE73BBC4B52DFB7668383669FDE&oref=slogin "פטיש הקיטור הגדול בעולם"] כתבה בניו יורק טיימס מיום 13 בינואר 1878 
* [https://web.archive.org/web/20081031024805/http://files.asme.org/asmeorg/Communities/History/Landmarks/10265.pdf פטיש הקיטור של קרוזו]
* [http://memory.loc.gov/cgi-bin/query/r?ammem/papr:@FIELD(SUBJ+@band(+Power+hammers++Pennsylvania++East+Pittsburgh++)) סרט מ-1904 המדגים פעולת פטיש קיטור], ספריית הקונגרס

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:המהפכה התעשייתית
קטגוריה:מכונות
קטגוריה:קיטור
שמואל ארגמן

שמואל ארגמן (שם העט של שמואל רוט, ד' באדר תש"ד, 28 בפברואר 1944 – ג' באב תשפ"א, 12 ביולי 2021) היה סופר חרדי־ישראלי שכתב ספרי עלילה רבים, רובם לילדים ולנוער. כתב גם תחת שם העט שמואל רותם.

==ביוגרפיה==
נולד בתל אביב למיכאל ויהודית וגדל בבני ברק. אביו היה מוותיקי העיר ומראשי משטרת השבת, ואמו הייתה ממייסדות בית יעקב בארץ ישראל. למד בישיבת מרכז הרב ולאחר מספר שנים עבר לישיבת פוניבז'. המשיך לאורך השנים לשמור על קשר עם רבותיו משתי הישיבות והיה מבקר אצלם בהזדמנויות שונות וברגלים. היה נשוי לרחל לבית פרדס. התגורר בשכונת בית וגן בירושלים. נפטר בג' באב תשפ"א. עבד כמחנך בבית הספר 'מימון', ולימים כרב בית הספר.

===יצירתו===
במשך שנים כתב בשבועון זרקור, ובהמשך שימש למשך תקופה כעורכו. בתקופתו כעורך היה העיתון מוציא בשבוע שחל בו יום העצמאות שני גליונות שונים - האחד היה מיועד לחוגגים את היום והשני לאלה שלא. 

מעל דפי זרקור פרסם סיפורים רבים בהמשכים, אשר אחר כך יצאו לאור כספרים. הסיפור הראשון היה "הילדה שברחה מהמנזר". רוב הסיפורים עלילתיים, חלקם עם מוטיבים של מדע בדיוני והם נכתבו מזווית תורנית ומיועדים לציבור החרדי והדתי. כמו כן הוציא לאור סדרת ספרים לנוער "עולמנו", העוסקת בענייני מדע וטכנולוגיה ומותאמת לנוער הדתי. אחד מספריו, "בין חומות המבצר", הוא סיפור היסטורי העוסק בפרק מתולדות חיי מהר"ם מרוטנבורג ותלמידו הרא"ש.

פרסם כמה ספרים למבוגרים, הבולט שבהם הוא "השותפים", שפורסם תחילה בהמשכים ביתד נאמן.

שמואל ארגמן הוא סופר הילדים החרדי היחיד שהוזכר בלקסיקון אופק לספרות ילדים של אוריאל אופק.

ספרו "הצניחה הגורלית" נבחר מבין 24 ספרים נבחרים על ידי ועדת "פרס מפעל הפיס לספרות". כמו כן, זכה בפרס זקס על מפעלו הספרותי.

===ספריו===

==לקריאה נוספת==
* ארגמן, שמואל ערכו בלקסיקון אופק לספרות ילדים, 1985

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרים חרדים ישראלים
קטגוריה:בית וגן: אישים
קטגוריה:סגל זרקור
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
תריסנית (צמח)

תְּרִיסָנִית (שם מדעי: Clypeola) הוא סוג במשפחת המצליבים, הכולל 54 מיני עשבים חד-שנתיים נמוכים. תפוצת הסוג באזורי הצומח הים-תיכוני, האירנו-טורני והסהרו-ערבי. בארץ ישראל גדלים בר שלושה מינים.

==תיאור מורפולוגי==
עם סוג זה נמנים עשבים חד-שנתיים נמוכים, הצומחים בצורה זקופה, המתחלקים מבסיסם לגבעולים דקים. הצמחים מכוסי שיערות כוכבניות, שמקנים לצמח מראה מאפיר. עלי הצמח מזכירים בצורתם סרגל או מרית, והם תמימים (אינם משוננים בשפתם). פרח התריסנית קטן, כאורך עלי הגביע או מעט גדול מהם, וצבעו צהבהב. הפרח אופייני למשפחה. הפרחים ערוכים בתפרחת מטיפוס אשכול. 

פרי התריסנית הוא מטיפוס תרמיל, קטן, אינו נפתח עם ההבשלה, וצורתו עגולה. הפרי מכיל זרע בודד, ומשתלשל כלפי מטה בצורה אופיינית.

==מקור השם==
מקור שמו המדעי "Clypeola", בשם "Clypeatus" שמציין סוג של מגן שהיה בשימוש הצבא הרומי. מגן ה-Clypeatus בעל צורה עגולה, להבדיל ממגן הסקוטום שהוא בעל צורה מלבנית יותר. שם זה מרמז על צורתו העגולה של פרי הצמח. 
הודות לכך שמקור השמות המדעיים לצמחים הוא לרוב בשפה הלטינית, קיימים שמות רבים לצמחים שמקורם באמצעי לחימה בעת העתיקה (לדוגמה: סייפן, מרצע ועוד).

==מיני הסוג בארץ-ישראל==
*תריסנית מלולה (Clypeola jothlaspi) – המין הנפוץ, יחסית, בארץ. הפרי מכוסה שערות הדוקות, להבדיל מהמינים האחרים בארץ שהשערות בהם אינם הדוקות. הפרי מוקף במלל, ומכאן שם המין. מין זה נפוץ בתצורות צומח ים-תיכונית, ברוב חלקי הארץ פרט למדבר הקיצוני. הוא גדל לרוב סמוך לסלעים, ופריחתו מקדימה יחסית, בחודשים ינואר-מרץ.
*תריסנית שִֹכָּנִית (Clypeola aspera) – המין נדיר בהשוואה לקודם. הפרי נראה כבעל קוצים, ומכאן שמו. ה'קוצים' הם שערות זיפניות נוקשות. מין זה גדל בחבל הצומח הים-תיכוני ובחרמון, וניתן לראותו בעיקר בחלקים הגבוהים של שדרת ההר המרכזית. הפריחה בחודשים ינואר- מרץ. 
*תריסנית מחודדת (Clypeola lappacea) – המין נדיר מאוד הגדל בעיקר בחרמון וכן בהרי יהודה.

==לקריאה נוספת==
* נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, ירושלים: הוצאת כנה, 1991, עמ' 250-249. 
* .Stearn, willian T. Botanical latin. Devon: botanical latin, 1966

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=5&taxon_id=107407 תריסנית], באתר הצומח של פקיסטן 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:מצליבים
יזהר אשדות (אלבום, 1992)

יזהר אשדות הוא אלבום הסולו הראשון של הזמר יזהר אשדות. האלבום כולל את הלהיטים "הלילות שלנו", "איש השוקולד", "מה תאמרי", "מלך שלך", "דמעות של זעם ומילים" ו"נועה של הים".

האלבום מכר 20,000 עותקים והגיע למעמד זהב.

==שותפים באלבום==
*אהוד נתן - חליל פאן, בוזוקי אירי, בוראן
*איקי לוי - כלי הקשה
*אלון אולארצ'יק - בס, גיטרה, קלידים
*גני תמיר - קולות רקע
*דני בסן - קולות רקע
*יזהר אשדות - גיטרות, קלידים, כלי הקשה, תכנות תופים והפקה מוזיקלית
*סי היימן - קולות רקע
*ערן פורת - תופים
*צוף פילוסוף - בס
*רביב גזית - פסנתר, פסנתר חשמלי, אורגן, קלידים נוספים
*רוני פיטרסון - גיטרות סלייד

==רשימת השירים באלבום==
# הלילות שלנו (אלונה קמחי/יזהר אשדות)
# דרך גבר באישה (מאיר אריאל/יזהר אשדות)
# עד הפחד הבא (יזהר אשדות)
# איש השוקולד (אלונה קמחי/יזהר אשדות)
# דמעות של זעם ומילים (אלונה קמחי/יזהר אשדות)
# מה תאמרי (שמוליק צ'יזיק/יזהר אשדות)
# רות (כמו תות שדה) (שמוליק צ'יזיק/יזהר אשדות)
# נועה של הים (אלונה קמחי/יזהר אשדות)
# עניין פרטי (אלונה קמחי/יזהר אשדות)
# מלך שלך (יזהר אשדות)
# דרך ארוכה (יזהר אשדות)

==סינגלים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1992
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי יזהר אשדות
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
AutoRun

AutoRun, או הפעלה אוטומטית, היא תכונה במערכות ההפעלה Windows של מיקרוסופט, המאפשרת להפעיל באופן אוטומטי קבצים מדיסק כגון כונן תקליטורים או כונן אחסון נייד. תכונה זו הופיעה לראשונה ב-windows 95. בעת הכנסת תקליטור לכונן או לחיצה כפולה על סמל הכונן מחפשת המערכת בספרייה הראשית קובץ טקסט הנקרא Autorun.inf ומבצעת את ההוראות הכתובות בו.

תוכנות זדוניות רבות מנצלות אפשרות זו כדי להריץ את עצמן ללא ידיעת המשתמש, ולהתפשט דרך התקני אחסון ניידים שונים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מערכת הפעלה

de:Autostart
שניידר CA1

מערכת הזחלים של האבטיפוס, 21 בפברואר 1916]]
שניידר CA1 (בצרפתית Char Schneider CA1) היה הטנק הצרפתי הראשון, שהוצג ב-1916, בעת מלחמת העולם הראשונה.

==רקע==
הטנק תוכנן במגמה לאפשר לכוח מסתער לפרוץ את מכשולי גדרות התיל של שטח ההפקר שהפריד בין עמדות הביצורים של מלחמת החפירות במלחמת העולם הראשונה. בהגדרה היה על הכלי להיות בעל כושר עבירות, כך שיוכל לעבור מכתשים שנפערו בשטח בשל פגזי הארטילריה מבלי להתהפך, יוכל לעבור שוחות וידרוס מכשולי תיל; יהיה בעל כוח אש עצמאי כך שיוכל להתגונן ויהיה בעל שריון שיגן על צוותו מירי נשק קל של האויב. מטרת הכלי הייתה לפרוץ דרך לחיל רגלים שיבוא בעקבותיו.

ב-16 ביוני 1915 הציג מהנדס חברת שניידר, אז'ן ברילה (Eugène Brillié), אבטיפוס של הטנק לנשיא צרפת, רמון פואנקרה. הטנק השתמש במנגנון זחלי (מזקו"ם) אשר התבסס על מנגנון הנעה של טרקטור ופותח יחד עם חברת סן שאמון (Saint Chamond). בהמשך פיתחה האחרונה טנק משלה בשם זה.

==תיאור הכלי==
הטנק תוכנן לצוות של נהג וחמישה אנשי צוות. חימושו העיקרי היה תותח 75 מ"מ והוא צויד בשני מקלעי הוצ'קיס 8 מ"מ, משני צדדיו, שהותקנו בתוך מיגון אופייני בצורת חצי-כדור. בקדמתו הותקן ברזל-זווית להרס גדרות-תיל.

==פעילות מבצעית==
בספטמבר 1916 סופקו הטנקים הראשונים והטנק הופיע לראשונה בשדה הקרב ב-16 באפריל 1917 בקרב השני על האיזן. ביצועיו בשדה הקרב היו עלובים. מיגון הטנק היה דק מדי ולא הגן על צוותו, שסבל גם מאוורור לקוי. גם טווח הראיה מן הכלי היה מוגבל. למרות שנערכו מספר שינויים הטנק נזנח עד מהרה לטובת הרנו FT-17.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Jean-Gabriel Jeudy, Chars de France, E.T.A.I., 1997
* Alain Gougaud, L'Aube de la Gloire, Les Autos-Mitrailleuses et les Chars Français pendant la Grande Guerre, 1987, Musée des Blindés, 
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טנקים צרפתיים במלחמת העולם הראשונה
ואט, מלך סאסקס

ואט (באנגלית: Watt) היה מלך ממלכת סאסקס בשלהי המאה השביעית ובראשית המאה השמינית. ככל הנראה ואט מלך לצד נות'הלם וכן לצד ברייני וייתכן שכל אחד מהם היה חבר במועצת זקנים (אלדרמן), והם שלטו יחדיו בממלכה.

==מלכותו==

פרטים מועטים ידועים אודות מלכותו של ואט, והוא מוזכר בשני צווים מלכותיים. ואט חתום כעד על צו מלכותי שהוציא נות'הלם בשנת 692. בצו זה נושא ואט את התואר "המלך ואט" (Wattus rex). צו נוסף עליו חתום ואד כעד הוא צו משנת 705 לערך (המועד המדויק של הוצאת הצו אינו ידוע). בצו מאוחר זה, אשר הוצא על ידי ברייני, הוא נושא את אותו התואר. על צו מאוחר זה חתום גם נות'להם, המכונה בצו "המלך נונה" (Nunna rex).

צו שלישי עליו הוא חתום (בתעתיק Uuattus rex - "אוואטוס המלך") מתוארך לשנת 775, וכיום סבורים כי צו זה מזויף, או כי מדובר בטעות והצו הוצא למעשה בין השנים 705–717.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.germantribes.org/tribes/AngloSaxons/Sussex%20Kings/kingsline.htm קורות חיים של מלכי סאסקס]
* [http://www.bbc.co.uk/dna/h2g2/A23671127 מלכי סאסקס] באתר ה־BBC

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכי סאסקס
קטגוריה:מלכי אנגליה
חופניים

חפניים מצויים-פרי
חָפְנַיִם (שם מדעי: Thlaspi) הוא סוג במשפחת המצליבים, שכולל עשבים קטני מידות שפריחתם לבנה. בסוג כ- 75 מינים, בארץ ישראל גדלים בר שלושה מינים.

נפוץ באזורים ממוזגים בחצי הכדור הצפוני- דהיינו ביבשות אסיה, אירופה ומיעוט מהמינים גדל באופן טבעי באמריקה. בייחוד, נפוצים מיני הסוג באזור האירנו-טורני, ובדרום ומרכז אירופה. מינים אחדים בסוג הרחיבו את תפוצתם בעקבות האדם, כדוגמת המין "חופניים נדירים" (Thlaspi arvense), ומהווים עשבים שוטים באזורים ממוזגים בעולם.

חוקר הטבע והפיזיקאי הגרמני בהרנרד מאייר (1767–1836), הרבה לחקור את הסיסטמטיקה של הסוג, והפריד אותו ל-12 סוגים שונים, כדוגמת Microthlaspi, ו-Noccaea. מחקרים השוואתיים שנעשו לאחר מכן לא קיבלו חלוקה זו, וכיום הסוג חפניים נחשב ליחידה סיסטמטית אחת.

==תיאור מורפולוגי==
מיני סוג זה הם עשבים חד-שנתיים או רב-שנתיים. הצמחים קירחים ובכך נבדלים מסוגים דומים כדוגמת אליסון ותריסנית. עלי הצמח התחתונים ערוכים לרוב בשושנת עלים והם מחולקים לטרף ופטוטרת, זאת לעומת העלים הבוגרים שהם יושבים או חובקים את הגבעול.

פרחי הצמח אופייניים למשפחה, וקטנים באופן יחסי. צבע הכותרת לרוב לבן ולעיתים רחוקות סגול או צהוב. הפרי הוא מטיפוס תרמיל ולו צורות שונות, אך עם זאת צורת הפרי במינים המצויים בארץ-ישראל היא דמוית לב או ביצה. הפרי בעל שוליים דמויי כנפיים, והוא נפתח עם ההבשלה. הפרי מחולק למגורות, ובכל מגורה 1-8 זרעים, שמאופיינים במעטה חלק.

==מקור השם==
צורת הפרי שונה במינים שונים, אך עם זאת, מקורו של השם העברי של הסוג מציין את תכונת הפרי של המינים הנפוצים בארץ-ישראל, שיוצר מראה דמוי כפות ידיים שקעורות כחופן.

השם הלטיני, Thlaspi (שמקורו בשפה היוונית), פירושו מגן שטוח, ומתייחס לצורת הפרי. שם זה מוזכר עוד בכתביו של פדניוס דיוסקורידס, שנכתבו במאה ה-1, ונחשבו במשך מאות בשנים למקורות הטובים ביותר לענייני בוטניקה ואחרים.

==מיני הסוג בארץ ישראל==
* חופניים מצויים (Thlaspi perfoliatum) - מין זה מאופיין בפרי דמוי לב הפוך. צמח נפוץ שגדל בחבלים הים-תיכוניים של הארץ. הפריחה חלה בחורף ובאביב.
* חופניים נדירים (Thlaspi arvense) - הפרי דמוי ביצה, עשבים גבוהים בהשוואה למינים האחרים. זהו מין נדיר ביותר בארץ, שגדל בעמקי הגליל ועמק יזרעאל. תפוצתו העולמית רחבה וכן מין זה מרחיב את תפוצתו בעקבות האדם, כמין פולש.
* חופניים נמוכים (Thlaspi brevicaule) - הפרי דמוי ביצה, והוא נמוך קומה. מין נדיר שגדל במרומי הר החרמון, ופורח בסוף האביב.

==לקריאה נוספת==
* נעמי פינברון-דותן ואבינעם דנין, המגדיר לצמחי בר בארץ-ישראל, ירושלים: הוצאת כנה, 1991, עמ' 254. 
* אבי שמידע, החי והצומח של ארץ ישראל, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1983, כרך 10, עמ' 111.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.efloras.org/florataxon.aspx?flora_id=2&taxon_id=132841 חופניים באתר 'צמחיית סין'] 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:מצליבים