OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אובס נור

אובס נור (ברוסית: У́бсу-Нур; במונגולית Увс Нуур - "אגם אובס") הוא האגם הגדול במונגוליה וחלקו הצפון-מזרחי משתרע בתחומי רוסיה. שטחו של האגם הוא 3,350 קמ"ר, קוטרו כ-65 ק"מ והוא שוכן בגובה של 759 מטר. 
== גאוגרפיה ==
האגם רדוד, בסיסי (PH-9) ומלוח (כ-18 גרם מלח/ליטר), עומקו המקסימלי הוא 10 מטר ועומקו הממוצע עומד על 6 מטר. מקור המים החשוב ביותר של האגם הוא נהר טס חם הוזרם לאורך 500 ק"מ מערבה ונשפך אל האגם בדלתה גדולה שרוחבה 40 ק"מ. 

האגם שוכן במרכזו של אגן ניקוז הנושא את שמו ואשר שטחו כ-750,000 קמ"ר. האגם השריד היחיד לימה מלוחה גדולה שכיסתה את האגן לפני אלפי שנים, והוא דוגמה לנוף ערבה שהשתמר היטב. מעבר לאגם אובס נור משתרעים מספר אגמים קטנים יותר באגן. באגן זה פוגש המדבר הצפוני בכדור הארץ את ערבות הטונדרה, ובשטחו של האגן מספר אגמים נוספים.

נוף באגן אובס נור
גבולותיו של אגן הניקוז הם רכס הרי טאנו אולה המגיעים עד לגבהים של 3,200 מטר בצפון ובצפון-מזרח, המסמל את גבולה הצפוני של אסיה המרכזית. מורדותיהם הצפוניים של הרים אלה מתנקזים אל נהרות סיביר הזורמים אל אוקיינוס הקרח הצפוני. במערב סוגרים הרי אלטאי המונגולים על האגן ואלה מגיעים לגבהים של 4,000 מטר. ביתר הכיוונים גובל האגן בהרי חאן חויי שפסגותיהם מגיעים לגובה של כ-2,900 מטר.

האגן שוכן במפגש אזורי אקלים יבשתיים קיצוניים, והטמפרטורות עשויות לנוע בין 47°C בקיץ ל-−58°C בחורף, עת האגם קופא (בין החודשים אוקטובר ומאי). האזור מוצל מגשם על ידי הרי טאנו אולה המונעים חדירת אוויר לח מסיביר.

למרות האקלים הקשה מתגוררים באגן כ-30,000 איש, אך צפיפות האוכלוסייה הנמוכה (פחות מ-0.05 לקמ"ר) והיעדר תעשייה או פיתוח מודרני אחר, הביאו לכך שהנוף והצומח והחי הטיבו להשתמר במקום. היישוב הגדול באזור האגם הוא אולאנגום, אף כי חלק גדול מהתושבים שומרים על אורח חיים מסורתי של נוודים. לאגן היסטוריה ארוכת שנים עליה מעידים 2,900 תילי קבורה ואסטלות אבן, חלקם מתקופת האבן הקדומה המאוחרת. 
 
בשנת 1997 הוגדרו על ידי אונסק"ו 7,717 קמ"ר באגן אובס נור המונגולי כשמורה ביוספרית, ואילו בשנת 2003 הוכרזו 8,980 קמ"ר משטחו של אגן אובס נור כאתר מורשת עולמית, והאזור הוא אחד האתרים הגדולים בשטחם ברשימת ארגון אונסק"ו.

== הערות שוליים ==
* 

 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רוסיה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:מונגוליה: אתרי מורשת עולמית
אובס נור
אובס נור
אובס נור
ריי טורו

ריימונד מנואל טורו-אורטיז (אנגלית: Raymond Toro; נולד ב-15 ביולי 1977) הוא גיטריסט שהיה חלק מהרכב להקת הרוק האלטרנטיבי מיי כמיקל רומנס עד התפרקותה ב-2013. 

טורו מנגן בגיטרה גיבסון לס פול עם פיקאפים של Seymour Duncan ובמגבר של חברת מרשל.

==ביוגרפיה==

טורו נולד בקרני שבניו ג'רזי. החל ללמוד לנגן בגיטרה בשנתו השנייה בתיכון. הוא סיפר שהוריו לא הרשו לו לצאת לשחק בחוץ מפני שסברו שהפארקים המקומיים מסוכנים עבורו - דבר שהביא אותו לבלות את רוב זמנו בנגינה בבית.
שנים אחדות לאחר שסיים את לימודיו פגש טורו את ג'רארד ויי ואת אחיו מייקי ויי בעזרת חבר משותף של ג'רארד מבית הספר לאמנות.
ב-11 בספטמבר 2001, בעקבות הפיגוע בבנייני התאומים, הקימו החברים את "מיי כימיקל רומנס".

== פרויקטים צדדיים ==
לאחר פירוק הלהקה הוציא טורו סינגל בשם "Isn't it someting?" בו הוא שר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
אננינדאואה

אננינדאואה (בפורטוגזית: Ananindeua) היא הפרבר הגדול ביותר של העיר בלם במדינת פארה בברזיל, המאכלס כ-700,000 תושבים ואת מירב מפעלי התעשייה באזור. מרבית התעשיות בעיר הן בתחום עיבוד עץ ומוצריו, כגון ריהוט, עץ לבוד (דיקט), פרקטים וכדומה.
מקור השם אננינדאואה בעץ אנני (Anani) שגדל על גדות הנחלים בעיר.

== היסטוריה ==
אננינדאואה הייתה למעשה תחנת רכבת בין בלם לברגנסה במאה ה-19. תחנת הרכבת מוקמה במקום שבו מצא היום בניין העירייה. מסביב לתחנת הרכבת התיישבו אנשים שלבסוף יצרו שכונה, שבתחילה סופחה מוניציפלית לבלם. ב-1938 סיפח מושל פארה את אננינדאואה לשטח המוניציפלי של סנטה איזבל. ב-1943 יצא צו המורה על הפיכת אננינדאואה לרשות מוניציפלית עצמאית, ובשלושה בינואר 1944 הפכה אננינדאואה לעיר באופן רשמי.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20071204112245/http://www.ananindeua.pa.gov.br:8080/website/action/Portal.do?p=inicial עיריית אננינדאואה]

קטגוריה:פארה: ערים
קטגוריה:ברזיל: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1944
מיוזיס

מיוזיס (בעברית: היצרות האישון) היא מצב של היצרות אישוני העיניים, בשל כיווץ שריר טבעתי בקשתית העין, עד מצב של "אישוני ראש סיכה" 
מיוזיס עשויה להיגרם ממספר סיבות, ביניהן:
* שימוש במורפיום, הרואין וסמים אופייטים אחרים.
* פגיעה מחומר לחימה כימי
* מחלות שונות

מיוזיס עשויה לקרות גם במצב של תאורה חזקה או בפגיעה בגזע המוח.
==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מחלות עיניים
חותם המדינה

חותם המדינה הוא חותמה הרשמי של מדינת ישראל. במדינות רבות בעולם ישנו חותם רשמי (שנקרא לעיתים בשם "חותם גדול"), המשמש לחתימה על מסמכים רשמיים של המדינה, ומסמל את ריבונות העם או המלך. חותם המדינה מוטבע על המסמכים הרשמיים של מדינת ישראל, וזאת בהתאם לחוק חותם המדינה, התש"ט-1949 ולתקנות חותם המדינה התשל"ד-1974<ref></ref> שהותקנו מכוח החוק. 

== עיצוב החותם ==
החותם הוא עגול, סמל המדינה במרכזו, מסגרתו הפנימית מורכבת ממגן דוד מלא בראשה, מענפי עץ זית (הזהים לאלו שבסמל המדינה) בחציה העליון ומן המלים "חותם המדינה" בחציה התחתון; ומסגרתו החיצונית מורכבת משוליים מעוצבים. 

== הטבעת החותם ==
חותם המדינה על [[חוק יסוד: ירושלים בירת ישראל]]על פי סעיף 3 בחוק חותם המדינה, התש"ט-1949:

== השמירה על החותם והשימוש בו ==
על פי חוק חותם המדינה והתקנות הנלוות לו, שר המשפטים הוא הממונה על שמירת חותם המדינה, וכל שימוש בו מחייב רישום מפורט על המסמך הנחתם. אין לזייף את החותם, ועל המזייף יוטל עונש של עד 7 שנות מאסר; אין לייצר חותם בדמות חותם המדינה, אלא בהוראת שר המשפטים.
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: סמלים לאומיים
קטגוריה:חותמות
חותם המדינה (מדינות ארצות הברית)

לכל אחת ממדינות ארצות הברית יש חותם המדינה משלה, המשמש כחותם למסמכים רשמיים. החותם משמש גם כסמל המופיע גם על מבנים של המדינה וכלי רכב שלה, למעט פוארטו ריקו שיש לה סמל וחותם שונים זה מזה.

כמעט בכל המקרים לחותם צורת עיגול - רק החותמים של קונטיקט ושל גואם חורגים מצורה זו. 

להלן מוצג חותם המדינה של כל מדינה בגרסתו הנוכחית. לרבים מהחותמים היו גרסאות קודמות במהלך שנותיה של ארצות הברית. 

==מדינות ארצות הברית==
<gallery style="text-align: center;">
קובץ:Seal of Ohio.svg|אוהיו 
קובץ:Seal of Oklahoma.svg|אוקלהומה 
קובץ:Seal of Oregon.svg|אורגון 
קובץ:Seal of Iowa.svg|איווה 
קובץ:Seal of Idaho.svg|איידהו 
קובץ:Seal of Illinois.svg|אילינוי 
קובץ:Seal of Indiana.svg|אינדיאנה 
קובץ:Seal of Alabama.svg|אלבמה 
קובץ:Seal of the State of Alaska.svg|אלסקה
קובץ:Seal of Arizona.svg|אריזונה 
קובץ:Seal of Arkansas.svg|ארקנסו 
קובץ:Seal of Georgia.svg|ג'ורג'יה
קובץ:Seal of Delaware.svg|דלאוור 
קובץ:Seal of South Dakota.svg|דקוטה הדרומית
קובץ:Great Seal of North Dakota.svg|דקוטה הצפונית 
קובץ:Seal of the State of Hawaii.svg|הוואי 
קובץ:Seal of Wyoming.svg|ויומינג
קובץ:Seal of Washington.svg|וושינגטון
קובץ:Seal of Wisconsin.svg|ויסקונסין 
קובץ:Seal of Virginia.svg|וירג'יניה 
קובץ:Seal of West Virginia.svg|מערב וירג'יניה
קובץ:Seal of Vermont.svg|ורמונט 
קובץ:Seal of Tennessee.svg|טנסי
קובץ:Seal of Texas.svg|טקסס
קובץ:Seal of Utah.svg|יוטה 
קובץ:Great Seal of the State of Louisiana.svg|לואיזיאנה 
קובץ:Seal of Montana.svg|מונטנה 
קובץ:Seal of Missouri.svg|מיזורי 
קובץ:Seal of Maine.svg|מיין
קובץ:Minnesota-StateSeal.svg|מינסוטה 
קובץ:Seal of Mississippi (2014-present).svg|מיסיסיפי
קובץ:Seal of Michigan.svg|מישיגן
קובץ:Seal of Massachusetts.svg|מסצ'וסטס
קובץ:Seal of Maryland.svg|מרילנד
קובץ:Seal of Nevada.svg|נבדה
קובץ:Seal of Nebraska.svg|נברסקה
קובץ:Seal of New Jersey.svg|ניו ג'רזי
קובץ:Seal of New Hampshire.svg|ניו המפשייר
קובץ:Seal of New York.svg|ניו יורק
קובץ:Seal of New Mexico.svg|ניו מקסיקו
קובץ:Seal of Florida.svg|פלורידה
קובץ:Seal of Pennsylvania.svg|פנסילבניה 
קובץ:Seal of Colorado.svg|קולורדו
קובץ:Seal of Connecticut.svg|קונטיקט
קובץ:Seal of California.svg|קליפורניה
קובץ:Seal of Kansas.svg|קנזס
קובץ:Seal of Kentucky.svg|קנטקי
קובץ:Seal of South Carolina.svg|קרוליינה הדרומית 
קובץ:Seal of North Carolina.svg|קרוליינה הצפונית 
קובץ:Seal of Rhode Island.svg|רוד איילנד 
</gallery>

==מחוז קולומביה (וושינגטון הבירה)==
<gallery style="text-align: center;">
קובץ:Seal of the District of Columbia.svg
</gallery>

==טריטוריות==
<gallery style="text-align: center;">
קובץ:Coat of Arms of American Samoa.svg|סמואה האמריקאית
קובץ:Coat of arms of Guam.svg|גואם
קובץ:Seal of the Northern Mariana Islands (alternate).svg|איי מריאנה הצפוניים
קובץ:Coat of Arms of Puerto Rico.svg|פוארטו ריקו (סמל)
קובץ:Seal of Puerto Rico.svg|פוארטו ריקו (חותם)
קובץ:Seal of the United States Virgin Islands.svg|איי הבתולה של ארצות הברית
</gallery>

== ראו גם ==
* סמל ארצות הברית, הוא החותם הגדול של ארצות הברית

==קישורים חיצוניים==

*

קטגוריה:גלריות סמלים
קטגוריה:חותמות
ליטוש

דיסקה מסתובבת המשמשת לליטוש
ליטוש הוא פעולת גימור הגורמת להחלקה של פני שטח. לעיתים המטרה היא ליצור שטח בעל תכונות של מראה, כלומר החזרת אור מלאה עם פיזור נמוך ככל האפשר. הדרך הנפוצה להשגת הגימור היא ליטוש מכני – שפשוף פני השטח בגרגרים של חומר קשה. לדוגמה, מתכת ועץ ניתן ללטש עם נייר זכוכית – שהוא נייר שעליו מודבקים גרגרי זכוכית, אולם אבני חן וקרמיקות שונות, שהן בדרך כלל קשות מזכוכית, וגם מתכות, נהוג ללטש בעזרת גרגרי סיליקון קרביד או יהלום. ליטוש מכני נפוץ הוא מסתובבת (ראו תמונה), שעליה מונח נייר עם גרגרים קשים, או בד שמוספג בתמיסה עם הגרגרים.

לעיתים הליטוש אינו מכני, למשל ליטוש באמצעות חומר איכול או באמצעות לייזר.

== ראו גם ==
איכות פני שטח (אופטיקה)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תהליכי ייצור
קטגוריה:עיבוד מכני
כיל

כַּיִל (בלועזית: טִיטֶר) הוא שיטה לביטוי ריכוז באמצעות מיהול סדרתי. ערך הכיל הוא המיהול הגבוה ביותר עבורו הקריאה עודנה חיובית. לדוגמה, עבור דגימה ששמונת המיהולים פי שניים הראשונים שלה נותנים קריאה חיובית, ערך הכיל הוא 1:256. אף על פי שהכיל מוצג בצורת שבר, ככל שהמכנה גדול יותר, כך הריכוז של החומר גבוה יותר, כי למעשה נדרש מיהול גבוה יותר על מנת להשיג קריאה שלילית.

בסרולוגיה נעשה שימוש בכיל על מנת להביע באופן כמותי רמה של נוגדנים נגד אנטיגן מסוים. שיטת ELISA היא אמצעי נפוץ למדידת כיל נוגדנים.

==ראו גם==
* טיטרציה

קטגוריה:ביוכימיה
טרינידד (אי)

טרינידד (Trinidad משמעות השם: 'שילוש', מתוך הביטוי הנוצרי השילוש הקדוש) הוא האי הגדול והמאוכלס ביותר מבין 23 איים המרכיבים את מדינת טרינידד וטובגו. האי טרינידד הוא הדרומי מבין האיים הקריביים, וממוקם כ-11 קילומטרים מחופה הצפוני של ונצואלה. שטחו של האי טרינידד הוא 4,768 קמ"ר.

==היסטוריה==

בני האדם התיישבו באי לראשונה, ככל הנראה, בשנת 3000 לפני הספירה. האי, הקרוב יחסית לחופים הצפוניים של דרום אמריקה (אזור ונצואלה של ימינו), ידע כמה גלי הגירה או פלישות של קבוצות אינדיאנים מאזור ונצואלה. האחרונים שבהם, בני ארווק ובני קאריב, התיישבו בו בסביבות שנת 1300. האירופאי הראשון שגילה את האי היה כריסטופר קולומבוס, במסעו השלישי בשנת 1498. הספרדים נתנו לאי את השם טרינידד, "השילוש", על-שם השילוש הקדוש לנצרות.

טרינידד היה תחת שליטה ספרדית עד 1797 (הבריטים תקפו את האי, וכתוצאה מכך היה בשליטתם החל משנת 1802), אך יושב בעיקר על ידי צרפתים ועבדיהם האפריקניים.

הגן הבוטני המלכותי הוקם בפורט אוף ספיין, שנוסדה בשנת 1818.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.visittnt.com/| האתר הרשמי של טרינידד וטובגו]
* [http://www.wintvworld.com/| טלוויזיית טרינידד וטובגו]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טרינידד וטובגו: גאוגרפיה
קטגוריה:האנטילים הקטנים
קטגוריה:הים הקריבי: מושבות ספרדיות לשעבר
שעון שחמט

שעון שחמט הוא אביזר המשמש למדידת וקציבת הזמן של מתמודדים בתחרויות שחמט.
שעון שחמט מודרני
שעון שחמט מורכב משני שעונים הפועלים לסירוגין - כשהאחד פועל השני עומד. לאחר ששחקן מבצע את המהלך שלו הוא לוחץ על הלחצן שלו (הלחצן הקרוב אליו) ובכך מפעיל את שעון יריבו ומפסיק את השעון שלו. 

הזמן המוקצב לשחקנים הוא בהתאם לחוקים המוסכמים בתחרות הרלוונטית, אך בכל מקרה, לשני השחקנים מוקצב זמן שווה (למעט משחק שובר שוויון ארמגדון). 

השעון יכול להכריע את המשחק: אם לאחד השחקנים נגמר הזמן בשעונו יחשב לו הדבר להפסד ויריבו יחשב למנצח. 

== קצב הזמן ==
בעזרת שעון השחמט ניתן לשחק בקצבים שונים:שעון שחמט אנלוגיקלאסי - מעל שעה. הקצב הקלאסי הנפוץ הוא שעה וחצי לכל שחקן פלוס שלושים שניות עבור כל מהלך.

מהיר (אקטיבי) - בין 15 ל 25 דקות. 

בזק (בליץ) - בין 3 ל 5 דקות. ברוב תחרויות הבליץ קצב הזמן הוא 3 שניות לכל צד פלוס 2 שניות עבור כל מהלך.

ישנם קצבי זמן בהם יש תוספת זמן עבור כל מהלך. לדוגמה ישנו קצב זמן קלאסי נפוץ בו לכל שחקן יש שעה וחצי, ובעבור כל מהלך נוספים לשעונו עוד 30 שניות.

== השעון האנלוגי והשעון הדיגיטלי ==
שעון שחמט דיגיטלי
* בשנת 1883 תומאס ברייט ווילסון וג'וזף הנרי בלקבורן המציאו את שעון השחמט האנלוגי (עד אז שיחקו שחמט ללא הגבלת זמן).

* בשנת 1975 הומצא לראשונה שעון שחמט דיגיטלי.

כיום משתמשים בתחרויות רק בשעון הדיגיטלי. הזמן הנותר לכל שחקן מופיע בצורה דיגיטלית, ובניגוד לשעוני העבר, ניתן לקבוע במדויק כמה זמן נותר לכל שחקן. בשעונים הדיגיטליים המודרניים ישנן אופציות רבות (לדוגמה, ניתן לבדוק בלחיצה על השעון, כמה מסעים ארך כל המשחק). 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
שחמט
קטגוריה:שחמט
התזמורת הסימפונית של ונצואלה

התזמורת הסימפונית של ונצואלה (בספרדית: Orquesta Sinfónica Venezuela) נוסדה על ידי קבוצה בת 26 נגנים מקצועיים, שמאסטרו אמיליו סוחו כינס יחדיו אחרי התפרקות הפילהרמונית הלאומית בינואר 1929.
== היסטוריה ==
מפגש הנגנים התקיים ב-15 בינואר 1930 באקדמיה לדקלום מוזיקלי בקראקס (ששמה כיום הוא "חוסה אנחל לאמאס"). בין הנלהבים ביותר לרעיון היו הכנר אסקאניו נגרטי, החלילן סימון אלברס והוויולן לואיס קלקאניו. אחרי שהתגברה על מכשולים שונים, הופיעה התזמורת בקונצרט הפומבי הראשון שלה ב-24 ביוני 1930, שהוקדש, לפי התוכניה, ל"עובדי הציבור הבכירים של המדינה, לאמנים, לסופרים ולחברה התרבותית עד מאוד של קראקס".

כבר מראשיתה בשנת 1930 קצרה התזמורת תגובות חיוביות, לא רק מצד קהל מאזיני הקונצרטים אלא גם בחוגי מוזיקאים, אנשי רוח ופוליטיקאים. לכבוד הגבוה ביותר זכתה התזמורת כשהוכרזה, ב-1980, "נכס אמנותי של האומה". במסלולה הארוך הופיעה התזמורת הסימפונית של ונצואלה באתרים רבים בארצה: התיאטרון הלאומי של קראקס, התיאטרון העירוני של קראקס, הקונכייה האקוסטית של בלו מונטה, האאולה מגנה של האוניברסיטה המרכזית של ונצואלה, הפוליאדרו דה קראקס; כמו כן, מאז שנות ה-50 יוצאת התזמורת לסיורי קונצרטים במדינות אחרות באמריקה ובאירופה. 

בשנות ה-60 וראשית שנות ה-70 של המאה ה-20 השתדל פדרו אנטוניו ריוס ריינה, נשיא האגודה, להשיג משכן קבוע לתזמורת. מאמציו נשאו פרי ועל אף מותו הפתאומי חנכה התזמורת הסימפונית של ונצואלה את ביתה החדש ב-19 באפריל 1983, בקונצרט מרגש באולם הקונצרטים על שם ריוס ריינה במרכז התרבות טרסה קארניו.

בשנת 1989 לכבור 75 שנים לשיר Alma llanera הפופולרי הוא הוקלט על ידי התזמורת.
==מראי מקום==

<div style="direction: ltr;">

*[https://web.archive.org/web/20090915184647/http://www.osv.org.ve/htm/historia.htm Venezuela Symphony Orchestra history]

</div>
==קישורים חיצוניים==

<div style="direction: ltr;">

*[https://web.archive.org/web/20050624002552/http://www.osv.org.ve/ Venezuela Symphony Orchestra official site]
*http://www.sincopa.com/classic/artist_class/orq_osv.htm Venezuela Symphony Orchestra discography
</div> 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
ונצואלה
קטגוריה:מוזיקה ונצואלית
קטגוריה:קראקס
יואכים ניקולאס אגרט

יואכים ניקולאס אגרט (בשוודית: Joachim Nicolas Eggert; 22 בפברואר 1779 - 14 באפריל 1813) היה מלחין ומנצח שוודי.

==תולדות חייו==
יואכים ניקולאס אגרט נולד ב-1779 בגינגסט על ריגן, בזמנו חלק מפומרניה השוודית.

אגרט החל לנגן בכינור בגיל צעיר מאוד. הוא המשיך בלימודי המוזיקה בסטראלזונד, במקצועות הכינור וההלחנה. בראשית המאה ה-19 נוספו למקצועות אלה לימודי תאוריה של המוזיקה בבראונשווייג ובגטינגן, אצל ניקולאוס פורקל.

בשנת 1802 התמנה למשרתו הראשונה כממונה על המוזיקה (קאפלמייסטר) בתיאטרון החצר של שוורין. כעבור שנה היה לכנר בתזמורת החצר המלכותית של שוודיה. עד מהרה קיבל הזמנות ראשונות ליצירות מוזיקליות. ב-1807 התמנה לחבר באקדמיה השוודית המלכותית למוזיקה; באותה שנה הופיע לראשונה בניצוח. בין 1808 ל-1812 עבד כקאפלמייסטר של תזמורת החצר המלכותית.

אגרט נפטר ב-14 באפריל 1813 בעיירה תומסטורפ, גוטלנד המזרחית, שוודיה. מותו, בהיותו בן 34, נגרם ממחלת השחפת.

==יצירתו==
יצירותיו העיקריות היו אופרות, קנטטות, דרמות מוזיקליות וסימפוניות. כמו כן חיבר יצירות רבות בהזמנת תזמורת חצר המלוכה השוודית. הוא הביא יסודות של הקלאסיקה הווינאית אל התרבות המוזיקלית של שוודיה. במסגרת פעילותו כקאפלמייסטר שילב לראשונה יצירות של בטהובן ברפרטואר הקונצרטים השוודי. עוד קנה לו מוניטין כשניצח על הביצועים הראשונים בשוודיה של "עונות השנה" מאת היידן וחליל הקסם של מוצרט.

===מבחר מיצירותיו===
אופרות
* המורים בספרד
* Svante Sture och Märta Leijonhufvud
 
סימפוניות
* סימפוניה מס' 1 בדו מינור
* סימפוניה מס' 2 בסול מינור Skjöldebrand
* סימפוניה מס' 3 במי במול מז'ור
* סימפוניה מס' 4 בדו מז'ור

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.classical-composers.org/comp/eggert מאמר על אגרט] מאת המוזיקולוג הישראלי אבישי קלאי
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים שוודים
קטגוריה:מלחינים מן התקופה הקלאסית
קטגוריה:מנצחים שוודים
קטגוריה:שוודים שנפטרו משחפת
קטגוריה:ילידי 1779
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1813
טאראסק

הטאראסק (tarrasque) הוא מפלצת אגדית הקשורה לסיפורה של מַרְתָּא הקדושה. כמו כן, זהו השם בו כינו הצרפתים ששלטו אז בווייטנאם יצור ימי אגדי שנטען כי חי במימי מפרץ הא לונג.

בשנת 2008 הכיר ארגון אונסק"ו בתהלוכות שבהן נישאים פסלי ענק (כולל טאראסק) בערים בצרפת ובלגיה כמורשת תרבותית בלתי מוחשית.

== באגדות ==
אגדה מספרת כי הטאראסק היה מפלצת ששכנה באזור נרלוק (Nerluc) שבפרובאנס, וזרעה הרס רב באזור. הטאראסק היה סוג של דרקון בעל שש רגליים קצרות, גוף דמוי שור המכוסה בשריון צב, בזנב מקושקש שבקצהו היה עוקץ של עקרב ובעלת ראש של אריה.

נטען שמוצאו של הטאראסק הוא מאזור גלטיה. מלך נרלוק תקף את הטאראסק עם אביריו וקטפולטות, ללא הועיל, עד אשר מַרְתָּא הקדושה הקסימה את המפלצת בעזרת מזמורים ותפילות, והובילה את המפלצת המאולפת חזרה לעיר. התושבים, שנבעתו מהמפלצת, תקפו אותה. המפלצת לא יכלה להתנגד ונהרגה בעיר. אז מַרְתָּא הטיפה לתושבים והמירה רבים מהם לנצרות. תושבי העיר שהתנצרו, בצערם על שעשו למפלצת המאולפת, שינו את שם העיר לטאראסקון.

סיפורו של הטאראסק דומה לסיפור "היפה והחיה" או "קינג קונג". גם כאן אישה הוליכה שולל והחלישה את המפלצת, שנהרגה כשהוחזרה לציוויליזציה.

בכל יום ראשון אחרון של חודש יוני, נערך פסטיבל לזכר הטאראסק וטארטרין, הדמות הראשית בספרו של אלפונס דודה, "טארטרין מטאראסקון".

==במשחק "מבוכים ודרקונים"==
במשחק מבוכים ודרקונים הטאראסק הוא המפלצת החזקה ביותר, ולמעשה קיימים דיונים בשאלה האם ניתן להרוג טאראסק וההגדרה המילונית שלו במשחק היא בלתי ניתן להבסה. הטאראסק ידוע כמפלצת קלאסית, אחת ויחידה, בעלת מאפיינים פיזיים גבוהים לעומת יכולות מנטליות ירודות במיוחד.
הטאראסק אינו מחונן באינטליגנציה גבוהה, אך חמוש בשיניים, טפרים, קרני נגיחה וזנב, כאשר כלי נשקו העיקרי הוא הנשיכה, אשר עוצמתה עולה על כל התקפת נשיכה הקיימת בעולם החי. לאחר נשיכה טאראסק מסוגל לבלוע בשלמות כל יריב בגודל ענק או פיל אפריקני. הטאראסק יכול להפיל אימה על כל יצור אשר מביט בו תוקף או מסתער, ולעיתים הוא מסוגל לרוץ מהר מכל אדם, למרות שמהירותו לרוב נמוכה משל האדם הממוצע. לטאראסק יש יכולת הגנה גבוהה מפני קסם, ולמעשה כל השפעות הקסם שאינן אזוריות (קליעים, קרניים וחרוטים, אך לא כדורי אש או סופות קרח) נהדפות מעורו המלוטש כזכוכית. אם לטאראסק נגרם נזק, הוא לרוב יהיה מסוגל לחדש את איבריו ולרפא מפצעיו. מעבר להכל, לטאראסק יש חושים חדים ביותר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יצורים מיתולוגיים
ביטשהורן

ביטשהורן (Bietschhorn) הוא הר בגובה 3,934 מטר, ברכס הרי האלפים, הנמצא בקנטון ואלה בשווייץ. ההר הוכרז בשנת 2001 כחלק מאתר מורשת עולמית ביחד עם קרחון אלטש והר יונגפראו. לא כל שטח ההר נכלל בהכרזה המקורית, אך בהחלטה שהתקבלה ב-2007 הורחב אתר המורשת העולמית כך שכל שטחו של הר ביטשהורן נכלל.

ביטשהורן מוקף בעמק לוטשנטל מצפון, ועמק נהר הרון מדרום. חלקו המזרחי ממשיך לעבר קרחון אלטש ושרשרת הרים הכוללת את הר אלטשהורן (4,195 מטר) והר פינסטרארהורן (4,274 מטר) הכלולים בשטח אתר המורשת העולמית.

הראשונים להעפיל לפסגת הביטשהורן ב-13 באוגוסט 1859 היו לזלי סטיבן עם מדריכיו אנטון זיגן, יוהאן זיגן ויוזף אבנר. הם העפילו להר מכיוון צפון וכעבור שמונה שנים עשו זאת חלקם שוב מכיוון מערב. כיום מהווה ההר אתר טיפוס למטפסי הרים ברמת קושי בינונית עד קשה. כיוון הטיפוס המקובל ביותר הוא מצפון דרך לטשנטל, אף שקיימות אפשרויות טיפוס מכיוון כל רוחות השמיים.

מדרונות ביטשהורן ה[[צפון מערביים מכיוון הר הוקנהורן]]

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.summitpost.org/mountain/rock/153306/bietschhorn.html ביטשהורן באתר SummitPost] 
* [https://web.archive.org/web/20070310211211/http://www.aletschhorn.de/berge/berner/bietschhorn.html תמונות מטיפוס על ביטשהורן] 

*
קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ואלה: הרים
מוזמביק (אי)

האי מוזמביק (פורטוגזית Ilha de Moçambique) הוא אי השוכן בין מצר מוזמביק למפרץ מוסוריל (Baía de Mossuril) בנפת נמפולה (província de Nampula) בצפון-מזרח מוזמביק. האי שימש משך כ-400 שנים כנמל פורטוגזי חשוב באוקיינוס ההודי וכבירת המושבה הפורטוגזית של מוזמביק. הוא הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 1991.

==גאוגרפיה ואוכלוסייה==
קפלת גבירתנו דה בלוארטה
האי שנוצר מאלמוגים משתרע על שטח של 1.5 קמ"ר בלבד והוא ארוך וצר - אורכו כ-3 ק"מ ורוחבו נע בין 200 ל-500 מטר. כמעט כל שטחו בנוי והוא מחובר אל היבשה בגשר צר שאורכו כ-3 ק"מ והמותר לנסיעה לכלי רכב פרטיים בלבד.

האי מחולק לשני חלקים - בחלקו הצפוני, "עיר האבן" (cidade de pedra), כ-400 מבנים הכוללים את עיקר אתרי העניין באי, ובחלקו הדרומי, המכונה "עיר הקנים" (cidade de macuti), כ-1,200 מבנים רעועים העשויים מקירות קנים או מכוסים בגג קנים. באי שוכנים מצודה, כנסיות וקפלות (ראו להלן), וכן מספר מסגדים ומקדש הינדו.

באי מתגוררים כ-14,000 תושבים, עובדה שמשמעותה, לאור ממדיו הצנועים, היא שצפיפות האוכלוסייה בו עומדת על יותר מ-9,000 איש לקמ"ר.

==היסטוריה==
קפלת סאו אנטוניו
האי שימש כנמל וכמספנה ערביים זמן רב לפני שואסקו דה גאמה פקד אותו ב-2 במרץ 1498. דה גאמה התקבל על ידי המקומיים ושליטם בסבר פנים יפות, שכן סברו שהפורטוגזים הם מוסלמים. הפורטוגזים ביססו באי נמל ובסיס ימי ב-1507, וזה היה לאחד הנמלים החשובים בדרכם להודו. קפלת גבירתנו דה בלוארטה (Nossa Senhora de Baluarte) מ-1522 נחשבת למבנה האירופי העתיק באי ובחצי הכדור הדרומי כולו.

ב-1558 נבנה מבצר סאו סבסטיאו (Fortaleza de São Sebastião) בקצהו הצפוני של האי, והוא היה לבירת מזרח אפריקה הפורטוגזית ולמוקד מסיונרי חשוב. בשנים 1607 ו-1608 נהדפו התקפות הולנדיות על האי, והוא שמר על מעמדו כנמל חשוב בדרך לאסיה שדרכו עברו, בין היתר, זהב, שנהב ותבלינים. המושבה במקום החלה לשקוע בסוף המאה ה-17, אך זכתה לפריחה מחודשת במאה שלאחר מכן בזכות הפיכתה למרכז לסחר עבדים.

עם פתיחתה של תעלת סואץ ירדה חשיבותו של האי לחלוטין. ב-1898 הוא איבד את מעמדו כבירה לטובתה של לורנסו מרקס, כיום מפוטו בירת מוזמביק. באמצע המאה ה-20 נפגע גם מעמדו של האי כנמל, כאשר את מקומו ירש נמל נקאלה (Nacala) הסמוך.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100704210227/http://maputo.visitusinmaputo.com/ תמונות מהאי מוזמביק]
* [https://www.webcitation.org/query?id=1256591503252141&url=www.geocities.com/TheTropics/2086/ilhamz.html היסטוריה של האי מוזמביק (פורטוגזית)]
* 

קטגוריה:מוזמביק: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:מוזמביק: גאוגרפיה
קטגוריה:אפריקה: איים
טאץ' עליז לסטרייט שיעיז

טאץ' עליז לסטרייט שיעיז היא תוכנית מציאות אמריקאית אשר שודרה בין השנים 2003–2007, הצליחה במפתיע, וזכתה בפרס אמי בשנת 2004.

בסדרה מככבים חמישה הומואים מוצהרים. לכל אחד מהם תחום אחריות והתמצאות שונה. החמישייה, המכונה "החמישה המדהימים" (Fab Five), מגיעה כל פעם למועמד אחר שפתוח לקבלת מהפך מבחינת מראה, כיוון חיים, ריהוט דירתו וכדומה. בתחילת הסדרה התמקדו רק בגברים הטרוסקסואלים, והחל מהעונה השלישית גם נשים וגברים הומוסקסואלים השתתפו בתוכנית (בעקבות כך קוצר השם ל-"טאץ' עליז").

בפברואר 2018 עלתה לאוויר ברשת נטפליקס גרסה מחודשת לסדרה בשם "עין קווירית", בכיכובה של חמישייה חדשה.

== החמישייה המדהימה ==
*טד אלן : "מומחה בישול ויין", לרוב מלמד את המועמד מה לבשל לאהוביו, למשפחתו או לאנשים שירצה להרשים.
* : "איש תרבות", מקשר את המועמד עם עולם התרבות הסובב אותו; לרוב מעביר את המועמד חוויה משמעותית בקשר לעיסוקיו או תחביבו.
*קרסון קרסלי : "סטייליסט", לוקח את המועמד לקניות בגדים ומנסה ליצור עבורו תחכום וגיוון אופנתי.
*טום פילישיה : "מעצב פנים", מרהט עבור המועמדים את דירותיהם או משרדיהם.
*קאיין דאגלס : "טיפוח" – מטפל בתספורות, בטיפולי פנים ויופי.
משמאל לימין: טד אלן, ג'יי רודריגז, [[קרסון קרסלי, טום פילישיה וקאיין דאגלס]]

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070711195546/http://www.bravotv.com/Queer_Eye// BravoTV Official website]
* [https://web.archive.org/web/20200602053125/https://tvseriesfinale.com/ TV Series Finale] - cancellation details

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:תוכניות להט"ב אמריקאיות
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכנית מציאות
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:בראבו: תוכניות וסדרות
טאבי

טאבי (בקאנג'י - 足袋) הם גרביים יפניים מסורתיים. הם מגיעים עד הקרסול ובעלי הפרדה בין הבוהן לשאר האצבעות. הם נלבשים על ידי שני המינים, ביחד עם גטה וזורי, ופריטי הנעלה מסורתיים נוספים. טאבי הם גם חלק מהותי מהלבוש היפני המסורתי - ביחד עם הקימונו.

הצבע הרגיל של הטאבי הוא לבן, וטאבי לבנים נלבשים באירועים רשמיים, כמו טקס התה היפני. גברים לובשים לעיתים טאבי כחולים או שחורים בנסיעות. קיימים גם טאבי צבעוניים, והם נלבשים בעיקר על ידי נשים וילדים.

בנאים, חוואים, גננים, נהגי ריקשות ועובדים אחרים נוהגים ללבוש סוג של טאבי שנקרא ג'יקה-טאבי (地下足袋, טאבי שנוגעים באדמה).

==ראו שם==
* ואראז'י

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לבוש מסורתי
קטגוריה:לבוש יפני
טוואיפלפונטיין

טוואיפלפונטיין (אפריקאנס Twyfelfontein) באזור דמארלנד בצפון-מערב נמיביה הוא אתר מורשת עולמית מאז שנת 2007 ששטחו 574 דונם, ובו ריכוז של 2,075 פטרוגליפים ב-235 צברים אשר מופו וסומנו עד כה. בנוסף נמצאו כ-500 פטרוגליפים בשמונה אתרים נוספים באזור החיץ שמסביב לטוואיפלפונטיין. עוד נמצאו במקום ציורי סלע וממצאים ארכאולוגיים מתקופות שונות. הממצאים באתר השתמרו היטב והם מיוחסים לבושמנים אשר התגוררו באזור בתקופת האבן המאוחרת האפריקאית משך כ-2,000 שנים ועד לפני אלף שנים לערך. הבושמנים היו ציידים-לקטים והם נאלצו לעזוב את השטח באופן חלקי כאשר שבטי דמארה שעסקו במרעה דחקו אותם מהאזור. כיום שוב אין אוכלוסייה בושמנית המתגוררת בטוואיפלפונטיין.

==האתר==
===פטרוגליפים===
הפטרוגליפים נוצרו בשתי צורות - חציבה בסלע בעזרת אבן או פשיט או בדרך של שפשופו וצחצוחו. ברוב האתרים נצפו פטרוגליפים שנוצרו בשתי השיטות וברמות שונות של עידון, דבר המצביע על תוספות לדוגמאות קיימות ועל השלמתן לאורך זמן. עם זאת, ובניגוד לאתרי אמנות אבן אחרים, אין הדוגמאות מכסות זו את זו. רוב הפטרוגליפים באתר מתארים דוגמאות פשוטות של קווים וצורות גאומטריות, או של "כיפות" שנוצרו על ידי חציבה בדרך של סיבוב אבן עגולה כנגד הסלע. האחרים מתארים בעלי חיים כמו ג'ירפות (40%), קרנפים (19%), זברות (12%), ראמים (8%) יענים (6%) ובקר (5%). לעומת זאת ציפורים ובני אדם כמעט שאינם מופיעים בפטרוגליפים.

לפי הסברה אין דמויות בעלי החיים מתייחסות לנוכחותן בטבע, אלא למשמעותן הטקסית, וייתכן שהן מתייחסות לטקסי הפיכתם של בני אדם לבעלי חיים. מסקנות אלה נתמכות מפטרוגליפים המציגים יענים המהלכות בשורה כשכנפיהן פרוסות לצדדים או של ג'ירפות הניצבות מול עקבות צעדים אנושיים. הפטרוגליף המכונה "איש האריה" נחשב לדוגמה הידועה ביותר לסברה זו ובו מתואר אריה שלו חמש אצבעות בכל אחת מכפות רגליו. לפי ממצאים אלה הפטרוגליפים נחצבו באתרים בהם נערכו טקסי הבושמנים שעסקו בהורדת גשם, בהסמכה ובנושאים אחרים.

===ציורי סלע===
באתר שישה מחסות סלע שבהם ציורים, ואלה, בניגוד מוחלט לפטרוגליפים, מתמקדים בדמויות אנושיות. הציורים עשויים מאוכרה אדומה, ומתארים בני אדם בתנוחות שונות, ובהם כאלה העומדים על ארבע, תנוחה מוכרת מריקוד טקסי.

===ממצאים ארכאולוגיים===
חפירות בוצעו מאז שנת 1968 בשלושה ממחסות הסלע. באתר אפלפלסן (Affenfelsen) נמצאו כ-19,000 ממצאים מאבן וקישוטים מביצי יען מלפני כ-2450 שנים. באתר הסמוך של צוויי שניידר (Zwei Schneider) התגלו ממצאים דומים המתוארכים ללפני 5850 שנים, ובשלישי - אתר הסנבילט (Hasenbild) ממצאים נוספים מאוחרים בהרבה, המתוארכים ללפני 320 עד 370 שנים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090322184130/http://www.biologie.uni-hamburg.de/b-online/afrika/namibia/zeichnungen.htm תמונות מהאזור]

<gallery widths="200px" heights="200px">
תמונה:Dancing Kudu Twyfelfontein Namibia.jpg|"הקודו הרוקד"
קובץ:Twyfelfontein 2008 08.jpg|ציורי סלע
תמונה:Namibie Twyfelfontein 05.JPG|נוף בטוואיפלפונטיין
</gallery>

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נמיביה: היסטוריה
קטגוריה:אפריקה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:אמנות סלע
מרים טוקאן

מרים טוקאן (בערבית: مريم طوقان; נולדה ב-6 ביוני 1982) היא זמרת, עורכת דין ופעילה פוליטית ערביה-ישראלית.

==ביוגרפיה==

מרים טוקאן נולדה בכפר אעבלין למשפחה ערבית נוצרית. בוגרת לימודי משפטים באוניברסיטת חיפה, עובדת כעורכת דין ומתמחה בדיני נזיקין.

בבית בו גדלה טוקאן נהגו לשמוע לצד מוזיקה ערבית גם מוזיקה ישראלית וזמרים כגון אריק איינשטיין, חיים משה וזהבה בן. לדברי טוקאן, שירתה הושפעה רבות מהזמרת פיירוז. בנערותה שרה טוקאן כסולנית במקהלת אל קרוואן באעבלין, בעיקר מוזיקה מצרית קלאסית. ב-2003 השתתפה בתחרות הערבזיון ושרה שיר של המשורר סמיח אל-קאסם.

בשנת 2007 השתתפה בעונה החמישית של ריאליטי השירה "כוכב נולד". טוקאן הייתה המתמודדת הערבייה הראשונה בתוכנית, במהלכה ביצעה חידושים לקלאסיקות ישראליות מוכרות כמו "עץ השדה", "בדד" ו"הכניסיני תחת כנפך". טוקאן סיימה את התוכנית במקום התשיעי.

בשנת 2008 הוציאה אלבום ובו גרסאות כיסוי לשירי חג המולד. טוקאן הופיעה באירועי ערבי משוררים בתיאטרון הקאמרי, הופיעה יחד עם דוד ד'אור בתיאטרון הלירי ג'וזפה ורדי באיטליה ושיתפה פעולה עם אלון אולארצ'יק ולהקתו במסגרת פסטיבל הפסנתר. בשנת 2010 הוציאה את הסינגל "סודך" וב-2011 את הסינגל "תמיד בשניים". את המילים לשירים כתבה טל גורדון.

ב-2013 השתתפה במיזם רשות השידור להפקת מופע מחודש של פסטיבל הזמר והפזמון. בפסטיבל שרה טוקאן את השיר "תהילה", שכתבה ליקי גולדברג אגינסקי, אשתו של מאיר גולדברג. ב-2018 הופיעה בקזבלנקה במסגרת פסטיבל "אנדלוסיאת" (Andalussyat) יחד עם התזמורת האנדלוסית הישראלית, בו הופיעו מוזיקאים רבים ערבים ויהודים ממרוקו וישראל.

טוקאן היא סולנית ההרכב "קווארטטוקאן", אותו הקימה יחד המוזיקאי עידן טולדנו בשנת 2007 בעת מפגשם כסטודנטים באוניברסיטת חיפה. ההרכב מופיע ברחבי הארץ והעולם. אלבומו הראשון של ההרכב ראה אור ביוני 2013, והאלבום השני יצא ב-2019 והוא כולל יצירות מקוריות של חברי ההרכב, ויצירות שנכתבו במיוחד להרכב על ידי סמי מיכאל, אהובה עוזרי, דניאל גלאי ועוד. מופע הלהקה "כשביאליק ופיירוז נפגשים" מציג בבמות רבות בישראל, כולל בבתי ספר במסגרת סל התרבות הארצי.

טוקאן חברה בתנועות לקידום השלום וסיום הסכסוך הישראלי-פלסטיני "לוחמים לשלום" ו"נשים עושות שלום". היא השתתפה במספר צעדות שלום במדינות שונות עם תנועת "נשים עושות שלום", ושרה בערבית את השיר "תפילת האמהות" שהפך להמנון התנועה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרות ערביות ישראליות
קטגוריה:זמרים ערבים ישראלים
קטגוריה:עורכות דין ישראליות
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:מתחרות כוכב נולד
קטגוריה:משתתפות פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה: משפטים
קטגוריה:זמרות סופרן ישראליות
קטגוריה:ערביות נוצריות ישראליות
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:פעילות פוליטיות ישראליות
קטגוריה:אעבלין: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1982
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
לגעת ברוח

לגעת ברוח היא תוכנית ראיונות בהנחייתו של יואב גינאי בה התארחו אושיות מכלל תחומי התרבות והבידור.

התוכנית נוצרה בערוץ 33 בשנים 2002-2006 ושודרה במקביל בערוץ הראשון.

האומן המתארח קבע היכן תצולם התוכנית על סמך הקשר האישי שלו למקום וסיפר במהלך הראיון על מקורות ההשראה שלו, תהליכי היצירה וקטעים מסיפור חייו. במהלך התוכנית, השתתף אורח שאותו בחר המרואיין.

התוכנית "לגעת ברוח" נרכשה במלואה על ידי אוניברסיטת הרווארד.

בין המרואיינים היו אהוד מנור, חיים חפר, מנחם גולן, רבקה מיכאלי, צדי צרפתי, נתן יונתן, יפה ירקוני, איקא ישראלי, עמוס קינן, דן אלמגור, עלי מוהר, חנה מרון, עוזי חיטמן, נורית הירש, רות סירקיס, יזהר אשדות, אביהו מדינה, נחום היימן, רבקה זהר, ירדנה ארזי, עדנה לב, יורם טהרלב, אורי אבנרי, חיים גורי, ורדי כהנא, שמעון ישראלי, קרן אן, אילנית, דוד רובינגר, נעמי רגן, נתן זך, ישראל ויסלר, אמנון שמוש, ג'ו עמר, חיים באר, זאב רווח, ליעד שהם, אסתרית בלצן, אבי טולדנו, חני נחמיאס, דני ליטני, ישראל יצחקי, עדי נס, אושיק לוי, אסא כשר, שייקה לוי, גלילה רון־פדר-עמית, מיכה בר-עם, אהובה עוזרי, ניסים אמון ורונה קינן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות ראיונות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
תחזית עונתית

אפיק הרום הממוצע לחודש אוקטובר 2006, מופיע כ"קערה" אותה יוצרים הקווים הצבעוניים, ממוקם במזרח הים התיכון ועל כן חודש זה היה גשום מהרגיל בישראל.
תחזית עונתית היא תחזית מזג אוויר ארוכת-טווח שמטרתה לחזות את אופי העונה כולה, הן מבחינת טמפרטורות (חורף קר או חם מהממוצע) והן מבחינת כמויות משקעים (חורף גשום/יבש מהרגיל או אף בצורת).

רוב התחזיות העונתיות נוטות לדייק בשיעור של כ-70%-60%.
הכלים העומדים כיום לרשות האדם אינם מספקים יכולת חיזוי סבירה לטווח של עונה שלמה, עקב תופעת ה"כאוס" המאפיינת את מזג האוויר ומומחשת היטב על ידי "אפקט הפרפר". עם זאת, מודלי חיזוי מזג האוויר הולכים ומשתפרים בהדרגה וטווח החיזוי הריאלי הולך וגדל עם הזמן.

התחזיות העונתיות נבדלות אלה מאלה ומתחלקות לסוגים שונים.
התחזית העונתית הסטטיסטית מתבססת על אופייה של עונת המשקעים במהלך כמה עשרות שנים. כדי לחזות את אופי העונה הקרובה בוחנים את אופי העונות שקדמו לה.

==בישראל==
התחזית העונתית של השירות המטאורולוגי הישראלי מוצגת כל שנה בתחילת חודש נובמבר ומתייחסת אך ורק לשלושת חודשי החורף המרכזיים (דצמבר, ינואר ופברואר). תחזית זו מתבססת על מצבים סינופטיים רבים, אך הפרמטר העיקרי עליו מתבססת תחזית זו הוא מיקומו של אפיק הרום הים-תיכוני הממוצע במהלך חודש אוקטובר.

ההנחה היא שכאשר אפיק הרום הממוצע ממוקם באוקטובר במזרח הים התיכון (אוקטובר גשום מהרגיל בישראל) הוא לא ימוקם שם במהלך החורף, ולכן החורף בישראל יהיה יבש מהרגיל, אך אם אפיק הרום הממוצע לאוקטובר ממוקם במערב הים התיכון, הוא ינוע בהדרגה מזרחה ובמהלך החורף ימוקם מעל מזרח הים התיכון ויגרום לחורף גשום בישראל.

== ראו גם ==
*סינופטיקה
*מודלים לחיזוי מזג אוויר
*אקלים ארץ ישראל

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.wetterzentrale.de/topkarten/ מפות 500 ברשת]
*[https://web.archive.org/web/20070928083455/http://www.mezegavir.net/read.php?id=29 מדריך לקריאת מפות]

קטגוריה:סינופטיקה
קטגוריה:מטאורולוגיה
וידוי (ספר)

וידוי הוא רומן היסטורי מאת יוכי ברנדס, המתבסס על אנציקלופדיות, ספרים, מחקרים, ראיונות שערכה ותוספות ליצירת העלילה שרקחה המחברת.
הספר וידוי יצא לאור בשנת 2005.

הרומן וידוי שב לנושאים בהם עסקה המחברת בספרים קודמים, ובהם: מעמד האישה, יכולתן של יצירות אומנות או סיפור (ואפילו סיפורה של אישה אחרת) לגרום לשינוי במהלך חיי האדם ונושא רגשות אשמה וההתמודדות איתן.

הרומן משתרע על תקופה המתחילה בפרעות קישינב בראשית המאה העשרים ועד ימינו במדינת ישראל.

וידוי מספר על תמר, אוצרת במוזיאון, על יחסיה עם אמהּ וסבתה ועל מפגש עם אישה מבוגרת המחזיקה ברשותה ציור. מפגש הפותח סיפור נוסף בתוך העלילה הראשית, סיפורה של בעלת התמונה.

==עלילה==

אלה, העובדת כמשחזרת במוזיאון בו עובדת תמר, משחזרת ציור ישן מאת אמן בלתי ידוע. ציור זה נותן לתמר, הנאבקת על מעמדה במוזיאון רעיון לאצור תערוכה של ציורים שהקדימו את זמנם.

במהלך חיפושיה אחרי תמונה היא מגיעה לציונה, המחזיקה ברשותה ציור ישן, ומנסה לשכנע אותה להשאיל את הציור למוזיאון.

ציונה מספרת לתמר את סיפור חייה, המתחיל בפרעות קישינב, עובר דרך התבגרותה אצל דודה ודודתה, דרך נסיעה לאודסה לביתו של חיים נחמן ביאליק, קשריה עם התנועה הציונית, אהבתה לצעיר בולשביק, עלייתה ארצה על הרוסלאן, לימודיה בגימנסיה הרצליה.

במקביל, מתוארת מערכת היחסים בין סבתה הדעתנית של תמר, אמהּ המתרכזת בבישולים ובגדים ותמר עצמה, בינן לבין עצמן ובינן לבין הגברים שהיו בחייהן.

כעלילת משנה נוספת מתוארת עלייתה לישראל של רוזה כהן אמו של יצחק רבין כנוסעת סמוייה על הרוסלאן.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.tapuz.co.il/blog/ViewEntry.asp?EntryId=585075 פרק ראשון מהספר]

וידוי
קטגוריה:ספרי 2005
קטגוריה:ספרי יוכי ברנדס
קטגוריה:ספרי הוצאת משכל
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
ארגון הימאות הבין-לאומי

ארגון הימאות הבין-לאומי (באנגלית: The International Maritime Organization, בראשי תיבות: IMO; בצרפתית: Organisation Maritime Internationale, בראשי תיבות: OMI, היה ידוע בעבר בשם "ארגון בינממשלתי מייעץ לימאות", באנגלית: Inter-Governmental Maritime Organization) נוסד על ידי האומות המאוחדות בשנת 1948 כדי לתאם בטיחות ימית וכללי התנהגות בים. אולם, IMO החל לפעול באופן משמעותי רק בשנת 1958.

מטה הארגון נמצא בלונדון, בריטניה. הארגון מעודד שיתוף פעולה בין ממשלות ובין תעשיית הספנות כדי לשפר את רמת הבטיחות בים ולמנוע זיהום ימי. הארגון מנוהל על ידי אספת חברים, ניהולו הכספי מופקד בידי מועצה הנבחרת מבין חברי האספה. עבודת הארגון מתבצעת באמצעות ועדות הנתמכות בתת-ועדות מקצועיות. לארגוני או"ם אחרים הזכות לשבת באסיפות ה-IMO במעמד של משקיפים.

לארגון מזכיר כללי הנבחר על ידי האספה וחטיבות שונות הכוללות: בטיחות ימית, הגנת הסביבה הימית וחטיבה לכנסים.

ישראל הצטרפה לארגון ה-IMO בשנת 1952.

==היסטוריה==
הרעיון להקים ארגון בין-לאומי לימאות נולד לאחר טביעת האוניה טיטניק. בתקני הבטיחות של ימינו, תכנונה של הטיטניק הפך את הספינה לפגיעה ביותר. מחיצות הבטיחות המחלקות את הספינה ומונעות את הצפתה בבת-אחת, לא נבנו לכל גובה גוף הספינה. זאת כיוון שעל פי חישובי מהנדסי האוניה לא היה זה אפשרי שהספינה תיטה על צידה די כדי שהמים ישטפו מעל מחיצה אחת לחלל שלצידה.

כאשר טיטניק פגעה בקרחון, התברר כי חישובי מהנדסי האוניה היו שגויים. לאחר שהחלו נוסעיה לנטוש את האוניה, התברר גם כי אין די סירות הצלה לכל הנוסעים על האוניה. אנשים רבים נספו עקב טעויות תכנוניות אלה.

עד לאותה עת כל אומה קבעה את כללי הבטיחות שלה בים ואת כללי תכנון האוניות ומתקני הבטיחות החייבים להיות עליהן. בתגובה לאסון הטיטניק נוסד "ארגון הייעוץ הבין-ממשלתי לימאות" (Inter-Governmental Maritime Consultative Organization - IMCO). בשנת 1914 התקבלה "האמנה הבין-לאומית לבטיחות החיים בים" (International Convention for the Safety of Life at Sea - SOLAS) ובה שורה של הנחיות בתחום בניית אוניות ואמצעי הבטיחות החייבים להיות עליהן. מאז תוקנה אמנת SOLAS מספר פעמים והותאמה להתפתחויות בתחום הטכנולוגיה הימית.

ארגון IMCO הפך לארגון IMO בחסות האומות המאוחדות. IMO מתקין תקנות הנאכפות על ידי ארגוני תקינה ימית בעולם אשר בודקים אוניות כדי להבטיח שהן עומדות בתקנות הבין-לאומיות.

==כלים משפטיים==
ארגון IMO הוא המקור לכ-60 כלים משפטיים המנחים את התפתחות התקנות של המדינות החברות בארגון במטרה לשפר את הבטיחות בים, לסייע במסחר בין מדינות הים ולהגן על הסביבה הימית. הבולטת שבכלים משפטיים אלה היא "האמנה הבין-לאומית לבטיחות חיי אדם בים".

==ראו גם==
* מספר IMO

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.imo.org/home.asp אתר הבית של IMO] 
* [http://www.mfa.gov.il/MFAHeb/Department+activities/Arbel/imo.htm על ארגון הימאות הבין-לאומי באתר משרד החוץ]
* 

קטגוריה:ארגונים המסונפים לאו"ם
קטגוריה:ארגונים ימיים
נפוחיתאים

נַּפּוּחִיתָאִים (שם מדעי: Tetraodontiformes) היא סדרה של דגי גרם ימיים ממחלקת מקריני סנפיר. מקור שמה המדעי של הסדרה הוא "דמויי-נפוחיתיים", כלומר סדרתם של הנפוחיתיים. הסדרה כוללת 10 משפחות ובהן מעל 360 מינים.

רוב המינים הם שוכני מים מלוחים, בעיקר בשוניות אלמוגים במימי האזור הטרופי, לרבות במפרץ אילת. מספר מינים חיים גם באוקיינוס הפתוח או אף במים ממוזגים. גופם של דגים אלה אינו גמיש ותנועתם איטית למדי. קשיחותו של הגוף מספקת הגנה חלקית מטורפים, אך אמצעי ההגנה של דגים אלה מגוונים יותר: לנצרניים היכולת לנעול את סנפיר הגב הקוצני שלהם במעין ניצרה, וכך למנוע מטורפים לטרוף אותם. לנפוחיתיים ולקיפודגיים היכולת להתנפח לגודל כפול מגופם ויותר על ידי בליעת מים והקיפודגים גם בעלי קוצים דוקרים על העור. מינים נוספים בעלי רעלים שונים בגופם.

הגדול בבני סדרה זו הוא דג הגרם הגדול ביותר בעולם - דג שמש מגובשש שאורכו עד 4.5 מטר ויכול לשקול מעל 2,000 ק"ג. הקטן ביותר - Rudarius excelsus, ממשפחת החדקוציים מגיע לאורך של 2.5 ס"מ בלבד.

== משפחות הסדרה ==
* Aracanidae
* נצרניים (Balistidae).
* דו-שיניים או קיפודגיים (Diodontidae)
* דגי שמש (Molidae)
* חדקוציים (Monacanthidae) 
* קופסינוניים (Ostraciidae)
* נפוחיתיים (Tetraodontidae)
* תלת-קוציים או דגי חצובה (Triacanthidae) 
* Triacanthodidae
* תלת-שיניים (Triodontidae) - בה סוג ומין יחיד - תלת-שן (Triodon macropterus)

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Trigger2a.jpg|רב־נצרן שחום (Pseudobalistes fuscus)
קובץ:Lactophrys polygonia.jpg|Acanthostracion polygonius
קובץ:Diodon liturosus 6.jpg|דו־שן שחור־כתמים (Diodon liturosus)
קובץ:Arothron manilensis.jpg|Arothron manilensis
קובץ:Masturus lanceolatus.jpg|דג שמש חד-זנב
קובץ:Triacanthus biaculeatus.png|Triacanthus biaculeatus
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1940
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לב ברג
מסע ומתן

מסע ומתן הוא שם אלבומו השלישי של מוש בן ארי משנת 2006. חלק משירי האלבום נכתבו והוקלטו ראשונית במהלך מסע שערך בן ארי לאוסטרליה לאחר יציאת אלבומו הקודם, "דרך".

== תגובות ==

האלבום כולל מחווה ללד זפלין ("פלאפל") כמו גם גרסת כיסוי לשיר "ילד מזדקן" של להקת כוורת. שלושה שירים הפכו להיטים: "ממריאים" ו"מסע ומתן" שהגיעו לראש מצעד הפזמונים של רשת ג', ו"אנצל".

עם זאת, ביקורות עיתונות המוזיקה לאלבום היו מעורבות. בעיקר נמתחה ביקורת על המלל.

== רשימת השירים ==
# משא ומתן
# בין הצלילים
# ממריאים
# לו רק
# אנצל
# נקבל
# יום חדש
# ארץ ישראל
# גל
# חלום
# פלאפל
# ילד מזדקן
# סוף כל יום

==סינגלים==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* אמיר עמרמי, [http://bidur.nana10.co.il/Article/?ArticleID=403193&sid=123 המיצוי והריצוי], ביקורת על האלבום באתר נענע 10

קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומי מוש בן ארי
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
מורקמב ווייז

מורקמב ווייז (אנגלית: Morecambe and Wise) היו צמד קומיקאים בריטיים - אריק מורקמב וארני וייז. המופע המשותף נמשך ארבעה עשורים, משנת 1941 עד מותו של מורקמב ב-1984.

== היסטוריה ==
מורקמב ווייז החלו את דרכם המשותפת כאשר נרשמו כל אחד בנפרד למופע סאטירי אצל ג'ק הילטון. במהלך מלחמת העולם השנייה נקטעה פעילות הצמד, אך ב-1946 נפגשו מחדש במקרה והחלו להופיע יחד. תחילה הופיעו יחד בתוכניות רדיו ובמופעים משותפים, וב-1954 עברו להופיע בטלוויזיה. תוכניתם הראשונה בטלוויזיה, "Running Wild", ספגה ביקורות שליליות, אך ב-1956 הופיעו בתוכניתו של ויניפרד אטוול, וזכו להצלחה.

בשנת 1961 החלו להופיע בקביעות בתוכנית טלוויזיה משלהם, "Two of a Kind", בערוץ ATV. ב-1968 עברו ל-BBC שם שודרה במשך עשור תוכניתם הפופולרית "The Morecambe & Wise Show". ב-1978 עברה התוכנית לערוץ "Thames Television", שם שודרה עד 1983.

בשנות ה-60 הופיע הצמד גם במספר סרטים: "The Intelligence Men", "That Riviera Touch" ו-"The Magnificent Two". ב-1983 הופיעו בסרטם האחרון יחד, "Night Train To Murder".

ב-1976 קיבלו מורקמב ווייז על פועלם את תואר מסדר האימפריה הבריטית.

הצמד היה פופולרי בציבור הן בזמן פעילותם והן לאחריה. ברשימת 100 תוכניות הטלוויזיה הבריטיות המוצלחות ביותר, שנבחרו על ידי המוסד הבריטי לצילום בשנת 2000, על ידי מומחים בתעשייה, המופע של מורקמב ווייז נבחר למקום ה-14. בספטמבר 2006, הם נבחרו על ידי קהל צופים רחב למקום שני בסקר של כוכבי הטלוויזיה הגדולים ביותר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קומיקאים בריטים
קטגוריה:מכון הסרטים הבריטי: מאה תוכניות הטלוויזיה הבריטיות הטובות ביותר
צפון גונדר

צפון גונדר הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה נקרא על שם העיר גונדר שהיא בירת המחוז והעיר הגדולה בה ובעבר בירתה הקיסרית של אתיופיה. גבולותיו מצפון מדינת תיגראי, ממערב מחוז וג המרה, מדרום מחוז דרום גונדר, מחוז מערב גוג'ם ואגם טאנה, בדרום מערב במדינת בנישנגול-גומאז, ובמזרח בסודאן. עד שנת 1991 נכלל במחוז בגמדר אחד מהמחוזות ההיסטוריים של אתיופיה.

== היסטוריה ==
בימי הביניים ועד 1991 היה לחלק מהמחוז ההיסטורי בגמדר, שהיה חלק מהאימפריה האתיופית. עם התמוטטותה הסופית של השלטון המרקסיסטי ב-1991 המחוז התפצל לשני אזורי עיקרים ואזור קטן בצפונו שברובו מאוכלס בתגרים סופח למחוז המערבי שבמדינת תיגראי. כמו כן רצועה קטנה סופחה למחוז בנישנגול-גומאז. יתר המחוז חולק לשני מחוזות: צפון גונדר, שמכיל את החלק העיקרי של המחוז, וחלק בדרום, שהפך למחוז דרום גונדר.

==נפות ==
במחוז צפון גונדר ישנן עשרים נפות ובנוסף להם העיר גונדר שלה מעמד של נפה.
{| align="right"
|-
|
* אדי ארקאי
* אלפה
* ארמצ'הו המערבית
* ארמצ'הו עלית
* ארמצ'הו תחתית
* באידה
* בלסה המזרחית
* בלסה המערבית
* גונדר רבתי
* ג'ן אמורה
|
* דברק
* דבת
* דמביה
* וגרה
* טקוסה
* מטמה
* סגדה
* צ'ילגה
* צלמת
* קווארה
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:אמהרה
בונה ספורצה

בונה ספורצה (Bona Sforza, 2 בפברואר 1494 - 19 בנובמבר 1557), הייתה בת למשפחת ספורצה, משפחת אצולה ממילאנו, שבשנת 1518 הפכה לאשתו השנייה של המלך הפולני זיגמונט הזקן.

== חייה ==
בונה נולדה בעיר ויג'באנו שבצפון איטליה לדוכס מילאנו השישי, ג'אן גלאצו ספורצה ואשתו איזבלה, בתו של אלפונסו השני, מלך נאפולי. היא הייתה גם אחייניתה של ביאנקה מריה ספורצה, אשתו השלישית של מקסימיליאן הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובכך קשורה הדוקות לקיסרות הרומית הקדושה. כשאמה מתה בשנת 1524 ירשה בונה את התארים "דוכסית בארי" ו"נסיכת רוסאנו", וכן הפכה למחזיקת הטענה לכתר של ממלכת ירושלים.

בונה הייתה פטרונית של אמני רנסאנס רבים, ובזכות האמנים האיטלקיים שנסעו עמה לפולין עם נישואיה החל הרנסאנס הפולני. היא גם נחשבת לאם המטבח הפולני המודרני, משום שהיא הביאה עמה ירקות איטלקיים בפעם הראשונה לשולחנות האוכל בפולין.

על פי מסורת יהודי העירה ווילקאווישק, עיר המוצא של משפחת חרל"פ (חייא ראש ליהודי פולין) המלכה בונה היא שנתנה עצים לבניית בית הכנסת בעיירה שנבנה בשנת 1545.

לאחר מותו של בעלה היא חברה לרבים בפולין הקתולית שהתנגדו לנישואי בנה, המלך זיגמונט השני, לבת האצולה הליטאית ברברה רדזיוויל, שהייתה קלוויניסטית. בונה נחשדה בהרעלת ברברה, משום שזו האחרונה נפטרה זמן קצר לאחר הכתרתה כמלכת פולין.

בונה עצמה נרצחה על ידי מזכירה הפרטי, ג'אן לורנצו פפקונדה, שככל הנראה פעל על פי הוראותיו של פיליפ השני, מלך ספרד, שרצה להתחמק מתשלום חובות עצומים למלכה הפולנית.

== ילדים ==
לבונה ספורצה ולזיגמונט הזקן (זיגמונט הראשון) נולדו חמישה ילדים שהגיעו לבגרות:
* איזבלה (1519-1558) - נישאה למלך הונגריה, יאנוש ז'פולאי.
* זיגמונט השני (1520-1572) - ירש את אביו כמלך פולין.
* סופיה (1522-1575) - נישאה להיינריך החמישי, דוכס בראונשווייג-לינברג.
* אנה (1523-1596) - נבחרה כמלכת פולין וכדוכסית הגדולה של ליטא לאחר מותו של אחיה הגדול, זיגמונט. נישאה לסטפאן באטורי, נסיך טרנסילבניה.
* קתרין (1526-1583) נישאה ליוהאן, דוכס פינלנד, שהפך ליוהאן השלישי, מלך שוודיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

בונה
קטגוריה:פולין: היסטוריה
קטגוריה:נשים איטלקיות במאה ה-16
קטגוריה:נשים פולניות במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1494
קטגוריה:נפטרים ב-1557
הרפובליקה העממית של מערב אוקראינה

הרפובליקה העממית של מערב אוקראינה (באוקראינית: (Західна-Українська Народня Република) Західно-Українська Народна Республіка או Zahidno-Ukrainska Narodna Respublika, ובראשי תיבות ЗУНР או ZUNR) הייתה ישות מדינית שהתקיימה במשך שמונה חודשים בשנים 1918–1919.

==היסטוריה==
ב-9 באוקטובר 1918 הוכרזה עצמאות הרפובליקה שחלשה על צפון בוקובינה, מזרח גליציה וזקרפטיה. בשטח הרפובליקה חיו 5,4 מיליוני תושבים, מתוכם 3,291,000 אוקראינים (60%), 1,351,000 פולנים (25%) ו-660,000 יהודים (12%). יתר האוכלוסייה הורכבה ממיעוטים קטנים, גרמנים, צ'כים ועוד. שלוש הערים הגדולות היו לבוב (עיר הבירה), קולומיאה וסטניסלב (כיום איוואנו-פרנקיבסק). סידור גולובוביץ' עמד בראש ממשלת הרפובליקה בתקופה המכריעה ביותר בבניית הישות האוקראינית העצמאית (ינואר - יוני 1919).<ref></ref> בלבוב רוב האוכלוסייה הייתה פולנית וזמן קצר אחרי הכרזת העצמאות הם מרדו, כי לא היו מוכנים לחיות תחת שלטון אוקראיני וביקשו את עזרת פולין.

הצבא הפולני יצא לעזרת מורדי לבוב ופרצה מלחמת פולין–אוקראינה. צ'כוסלובקיה ניצלה את מעורבות פולין במלחמה, כדי לתקוף ולנסות לכבוש את זאולז'ה.

ב-22 בינואר 1919 החליט הפרלמנט של מערב אוקראינה להתאחד עם הרפובליקה העממית האוקראינית (Ukrajinska Narodna Respublika), שנוסדה ב-20 בנובמבר 1917. זה נעשה מתוך הנחה, ששטח הרפובליקה העממית של מערב אוקראינה יקבל מעמד אוטונומי, כי הוא שונה מאוד מאזורי מרכז ומזרח אוקראינה בשל ההתפתחותה ההיסטורית.

==קישורים חיצוניים==

[[בול של הרפובליקה העממית של מערב אוקראינה שהופק על ידי הדפסה על בול של האימפריה האוסטרו-הונגרית]]
* [https://chtyvo.org.ua/authors/Avtorskyi_kolektyv/Zakhidno-Ukrainska_Narodna_Respublika_1918-1923_Entsyklopediia_Tom_1_A-Zh.pdf Західно-Українська Народна Республіка 1918–1923. Енциклопедія. Т. 1]: А–Ж. Івано-Франківськ : Манускрипт-Львів, 2018. 688 с. 
* [https://chtyvo.org.ua/authors/Avtorskyi_kolektyv/Zakhidno-Ukrainska_Narodna_Respublika_1918-1923_Entsyklopediia_Tom_2_Z-O.pdf Західно-Українська Народна Республіка 1918–1923. Енциклопедія. Т. 2]: З–О. Івано-Франківськ : Манускрипт-Львів, 2019. 832 с. 
* [https://chtyvo.org.ua/authors/Avtorskyi_kolektyv/Zakhidno-Ukrainska_Narodna_Respublika_1918-1923_Entsyklopediia_Tom_3_P-S.pdf Західно-Українська Народна Республіка 1918-1923. Енциклопедія. Т. 3]: П - С. Івано-Франківськ: Манускрипт-Львів, 2020.576 с. 
* [https://chtyvo.org.ua/authors/Avtorskyi_kolektyv/Zakhidno-Ukrainska_Narodna_Respublika_1918-1923_Entsyklopediia_Tom_4_T-Ya.pdf Західно-Українська Народна Республіка 1918-1923. Енциклопедія. Т. 4]: Т - Я. Івано-Франківськ: Манускрипт-Львів, 2021.688 с. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אוקראינה, מערב
קטגוריה:היסטוריה של אוקראינה (1917–1991)
אוקראינה, מערב
אוקראינה, מערב
קטגוריה:מדינות שהוקמו ב-1918
קטגוריה:מדינות שהתפרקו ב-1919
קטגוריה:המדינות היורשות של האימפריה האוסטרו-הונגרית
ג'מה וורד

ג'מה לואיז וורד (באנגלית: Gemma Louise Ward; נולדה ב-3 בנובמבר 1987) היא דוגמנית ושחקנית אוסטרלית.

וורד נולדה בפרת', אוסטרליה לגרי וקלייר וורד. כמו אחותה הגדולה, סופיה וורד, פנתה לדוגמנות.

למדה ב-"Presbyterian Ladies' College, Perth".

==קריירה==

כבר בגיל 15 דגמנה בתצוגת אופנה בשבוע האופנה האוסטרלי. מאז דגמנה בתצוגות אופנה רבות, הופיעה בפרסומות לחברות נחשבות והצטלמה לשערי מגזינים, הייתה הדוגמנית הצעירה ביותר שהופיעה על שער עיתון האופנה ווג ומאוחר יותר על שער טיים מגזין.

היא הייתה הדוגמנית הראשונה מאז קייט מוס שייצגה את הבושם "Obsession Night" של קלווין קליין.

באוקטובר 2006 וורד זכתה בתואר "דוגמנית הרגע".

השאיפה של וורד מאז ילדותה הייתה ללמוד משחק ולהופיע בדרמות, היא לוהקה לסרט האוסטרלי "הבלון השחור". בנוסף היא לוהקה למותחן "הזרים" ולשודדי הקאריביים: זרמים זרים (2011).
היא הופיעה בקליפ "בנות" (Daughters) של ג'ון מאייר.

נכון ליולי 2007 הרוויחה 3 מיליון דולר בשנה. הירחון פורבס דרג אותה במקום ה-10 כדוגמנית המרוויחה ביותר בעולם.

בשנת 2018 כיכבה בסרט האימה "טרף לילי" של הבמאי הבריטי יוהנס רוברטס לצד כריסטינה הנדריקס ומרטין הנדרסון.

בשנת 2023 כיכבה בגרסה אוסטרלית למחזה "2:22 A Ghost Story" בתפקיד הראשי של ג'ני.

==חיים אישיים==

וורד חיה בניו יורק. היא חברה קרובה של הדוגמניות לילי דונלדסון, קרוליין וינברג, דריה ורבובי ולילי קול.

בתחילת 2008 היא נראתה עם השחקן הית' לדג'ר זמן מה לפני מותו הפתאומי ב-22 בינואר.

==פילמוגרפיה==
* פיג'מות ורודות (2001)
* הבלון השחור (2008)
* הזרים (2008)
* שודדי הקאריביים: זרמים זרים (2011)
* טרף לילי (2018)

=== טלוויזיה ===
* גבירותיי בשחור (TBA)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.fashionmodeldirectory.com/models/Gemma_Ward ג'מה וורד במדריך הדוגמניות]
*
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אוסטרליות
קטגוריה:דוגמניות אוסטרליות
קטגוריה:אוסטרליות שנולדו ב-1987
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1987