OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קרב אלאליה

קרב אלאליה (Alalia) הוא קרב ימי שניטש ב-535 לפנה"ס בחופי האי סרדיניה בין הפוקאים לבין האטרוסקים והקרתגים. תיאור הקרב על ידי ההיסטוריון היווני הרודוטוס הוא העדות הקדומה ביותר לשימוש באילי ניגוח בקרב ימי ובזה ייחודו.

==רקע היסטורי==
אנשי פוקאיה (Phokaia) שבאיוניה היו, לדברי הרודוטוס, חלוצי הקולוניזציה במערב מקרב היוונים. בשנת 540 לפנה"ס, עם כיבוש איוניה (החלק המערבי של אסיה הקטנה) בידי כורש מלך פרס, נטשו הפוקאים את עירם והפליגו אל אלאליה, קולוניה שייסדו עשרים שנים קודם לכן באי קורסיקה. בבואם שלחו ידם בשוד ימי של שכניהם הקרתגים בקורסיקה ובסרדיניה ושל האטרוסקים בחוף האיטלקי שמנגד לאיים. באותם ימים לא נחשב מעשה מעין זה לפשע או לפחיתות כבוד, אלא היה בן-לוויה לתחרות העזה בין ערים שעיקר כוחן ועושרן בא להן ממסחר ימי. הפוקאים עוררו אפוא עליהם את חמת שכניהם, אשר עשו יד אחת ונערכו לקרב ים לשם סילוק המתחרים הלא קרואים.

==הקרב ותוצאותיו==
לקרב במימי סרדיניה התייצב כל עם בשישים אניות, שהיו ככל הנראה אניות-חמישים (Pentekontoroi). הרודוטוס לא מספר כיצד נערכו הציים טרם הקרב ואף אינו מתאר את מהלכו. כל שאנו יודעים מפיו הן תוצאות ההתנגשות הימית: "ובהילחמם בקרב ים נחלו הפוקאים ניצחון קדמאי, כי ארבעים אניות אבדו להם ובעשרים הנותרות אי אפשר היה להשתמש כי אילי הניגוח נשברו". הפוקאים שאניותיהם הוטבעו ושחו לחוף נפלו בשבי הקרתגים והאטרוסקים, הובלו אל עריהם ונסקלו למוות באבנים. אלו שאניותיהם שרדו את הקרב נטשו את קורסיקה ועברו עם משפחותיהם ורכושם אל רגיון (היום רג'ו די קלבריה בדרום איטליה, מול מסינה).

== לקריאה נוספת ==
* [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=119 כתבי הירודוטוס]. מתורגמים מיוונית עם מבוא והערות מאת ד"ר אלכסנדר שור. ירושלים, הוצאת ראובן מס, תרצ"ה. העתק דיגיטלי באתר "דעת"
* הרודוטוס. היסטוריה. תרגמו וכתבו מבואות: בנימין שימרון ורחל צלניק-אברמוביץ. פפירוס, בית ההוצאה - אוניברסיטת תל אביב, 1998
<div style="direction: ltr;">
* Herodotus. Translated by A.D. Godley. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1922 (reprinted 1971). [http://www.perseus.tufts.edu/cgi-bin/ptext?doc=Perseus%3Atext%3A1999.01.0126;layout=;loc=1.1.0;query=toc Digitized copy] in Perseus Digital Library
</div>

==ראו גם==
* הקולוניזציה היוונית

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

אלאליה
אלאליה
אלאליה
סטיספיקציה

בקבלת החלטות, סטיספיקציה (באנגלית: Satisficing) או מודל השבעת הרצון הוא מונח שטבע הרברט סיימון, לתיאור מצב בו פרט או גוף כלשהם מסתפקים במינימום הנדרש של ראיות לצורך קבלת החלטה כלשהי, במקום לאסוף מקסימום ראיות בנושא.

סיימון טען כי לעיתים גופים עסקיים או בני אדם פרטיים טועים לחשוב כי הם מבצעים תהליך קבלת החלטות רציונלי (כלומר מקסום תועלות או רווחים אל מול מינימום עלויות) כאשר למעשה הם "מסתפקים" באוסף מוגבל של ראיות אשר אינו יכול להביאם להבנה מספיקה של המצב. 

סיימון טען כי על מנת להגיע להחלטה רציונלית אמיתית, כזו אשר מתאימה אמצעים למטרות מוגדרות באופן אופטימלי, יש לאסוף את כל הראיות הנדרשות לכך. גם בתהליך איסוף הראיות יש לבצע תהליך של מקסום, כלומר לבחון באיזו נקודת זמן איסוף ראיות נוספות יביא תועלת פחותה לעומת העלות של אותו איסוף, ולהפסיק את איסוף הראיות בנקודה זו. אולם, קבע סיימון, נקודת עצירה זו היא לעולם איננה אופטימלית בעצמה, שכן על מנת לדעת איזו נקודה היא הנקודה האופטימלית יש צורך בסט נוסף של ראיות אודות פעולת האיסוף עצמה, כלומר סט ראיות מסדר שני. על מנת להשיג את סט זה יש צורך בפעולת איסוף עצמאית וחוזר חלילה ברגרסיה אינסופית. כלומר, לעולם אין אנו מבצעים אופטימיזציה כשאנו מקבלים החלטה אלא רק סטיספיקציה, כלומר הסתמכות על אינטואיציה או "תחושת בטן", לגבי ההחלטה עצמה.

==ראו גם==
* קבלת החלטות
* רציונליות מוגבלת
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלכלה
קטגוריה:קבלת החלטות
שכר הצלה

שכר הצלה, דמי הצלה או חוק ההצלה הוא מונח הלקוח מהמשפט הימי.

שכר הצלה הם השילומים שניתנים עבור שירותים שהביאו להצלתם המלאה או החלקית של כלי שיט, מטענו או אנשיו, מסכנה בלב ים. לא ניתן שכר הצלה למי שחייב על פי דין או על פי חוזה, לתת את השירותים שמנעו את הסכנה.

בקביעת גובה השילומים, נלקחים בחשבון מידת הסיכון, ההוצאות ושווי שנכסים שהוצלו. מקובל לתת למצילים שעבוד על הנכסים המוצלים להבטחת השילומים.

במדינות מסוימות הורחבה תחולת שכר ההצלה גם על כלי טיס הטסים מעל לים או מעל למי החופים. בישראל מוסדרים דמי ההצלה בפקודת הסחורות הנטרפות ודמי הצלה.

דיני שכר ההצלה לא חלים על היבשה.

==ראו גם==
* אמנת בריסל בדבר סיוע והצלה בים 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ניהול תחבורה
קטגוריה:מונחים משפטיים
קטגוריה:משפט ימי
ליאור גרטנר

ליאור גרטנר (נולדה ב-1980) היא אתלטית ישראלית בעבר. אלופה ושיאנית ישראל בקפיצה משולשת.

== ביוגרפיה ==
גרטנר החלה להתאמן באתלטיקה בגיל צעיר והשתתפה במגוון תחרויות נוער במסגרת ליגת האתלטיקה הישראלית. היא זכתה באליפות ישראל לנוער בריצות ל-100 מטר ול-200 מטר. השתתפותה בנבחרת האתלטיקה של תיכון "מור מטרו ווסט" רעננה הביאה את בית ספרה לזכייה באליפות המדינה ולהשתתפות בתחרות התיכונים העולמית.

עם כניסתה לנבחרת הבוגרות התברגה בצמרת האצניות של ישראל. בשנת 2001 עשתה גרטנר הסבה למקצועות הקפיצה: קפיצה למרחק וקפיצה משולשת.

===אלופת ישראל ושיאנית ישראל===
באליפות ישראל שנערכה בשנת 2001 זכתה גרטנר במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא ישראלי חדש של 12.91 מטר. שיא זה החזיק מעמד 4 שנים ונישבר על ידי ניבה זיו (13.08 מטר). באליפות ישראל שנערכה בשנת 2002 היא זכתה שוב במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 12.52 מטר.

במכביה השש עשרה, קפצה גרטנר למרחק 6.04 מטר. במקביל החלה את לימודיה בפיזיותרפיה באוניברסיטת תל אביב תוך שהיא פורשת מאתלטיקה תחרותית.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.gbrathletics.com/nc/isr.htm אלופי ואלופות ישראל באתלטיקה] באתר gbrathletics 

קטגוריה:קופצות לרוחק ישראליות
קטגוריה:אלופות ישראל בקפיצה משולשת
קטגוריה:אלופי ישראל בקפיצה משולשת
קטגוריה:שיאניות ישראל בקפיצה משולשת
קטגוריה:בוגרות תיכון מור מטרו-ווסט רעננה
קטגוריה:בוגרי תיכון מור מטרו-ווסט רעננה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
אילן וירצברג

אילן וירצברג (נולד ב-12 בספטמבר 1951) הוא מלחין, מעבד, מפיק מוזיקלי, גיטריסט וזמר ישראלי.

== ביוגרפיה ==
וירצברג נולד ב-1951 בבאר שבע, כבן בכור לבני וירצברג, ניצול השואה שעסק ביערנות, ולרחל. כשהיה בן 17 שם אביו קץ לחייו. וירצברג הוא אב לבן יחיד - אורן וירצברג. אחותו של אילן, דליה וירצברג, היא פעילה למען זכויות מתמודדי נפש.

==קריירה מוזיקלית==
וירצברג הושפע בעיקר מלהקת הביטלס, אריק קלפטון וג'ימי הנדריקס וממוזיקה של שנות ה-60. הוא עבר להתגורר בתל אביב לאחר סיום שירותו בצה"ל, והחל את הקריירה שלו בסוף שנות ה-70. את השכלתו רכש באקדמיה הישראלית למוזיקה ע"ש רובין, באוניברסיטת תל אביב, במגמת תאוריה וקומפוזיציה.

וירצברג הפיק ועיבד אלבומים לאומנים רבים, בהם נורית גלרון ("תחת עץ האהבה" עם יוסי בנאי), גלי עטרי, שמוליק קראוס (גלגל מסתובב, אחרי עשרים שנה), עפרה חזה וחוה אלברשטיין. כמו כן יצר אלבומים אישיים רבים, ובשיתוף שמעון גלבץ גם את האלבום הייחודי "בציר טוב", המבוסס על שיריה של יונה וולך. האלבום דורג במקום ה-18 ברשימת "100 האלבומים הישראליים הטובים" של העיתון "ידיעות אחרונות". וירצברג הלחין גם משיריהם של המשוררים אלזה לסקר-שילר, דוד אבידן, נתן זך ואבות ישורון. כמו כן הלחין מוזיקה לסרטים, ובהם "מאחורי הסורגים", "אחד משלנו" (שיר הנושא, "מה אתה בכלל יודע על אהבה" בביצוע גידי גוב), "אל עצמי", "חיוך הגדי", "דרך הנשר", "הדרך לעין חרוד", "משחקים בחורף", "איים בחוף" ועוד.

את חותמו על המוזיקה העברית ב-45 השנים האחרונות ניתן לאתר, בין היתר, בעשייתו המוזיקלית של ערן צור באלבומו "אתה חברה שלי" ובזו של רונה קינן ושל להקת "המכשפות". בנוסף לכך, הלחין את השיר "זה יבוא פתאום" עבור עפרה חזה. השיר נכלל באלבומה, "כל הנשמה".

== דיסקוגרפיה ==
במהלך הקריירה שלו הוציא וירצברג 16 אלבומים גם כזמר סולן, ובהם אחד אינסטרומנטלי ("Love Under the Water"), ושני אוספים.

=== אלבומים ===
* "בציר טוב" עם שמעון גלבץ - 1982, (2002 - הוצאה מחודשת עם שלושה קטעים שלא הופיעו באלבום המקורי - "שיר - הקראה", "איש טוב אוהב את פיתיה", "החיילים יצאו לדרך")
* "משני צידי הכדור" - 1985 ("על מדרגות התיאטרון", "כל הלילה מעל ההר")
* "מה שנשאר" - 1990
* "באת כמו עשן" - 1995
* "כל זמן שאתה מנגן" עם דלית גלעדי - 1998
* "Love Under the Water" - 1999
* "זה בא במפתיע" - 2001
* "זמן גיטרות" - 2004
* "בלוז קוסמי" עם טל וייס - 2006
* "בזמן אמת" - 2009
* "מערבולת מותר ואסור" - 2012
* "הלילה לא שחור - 2014
* להשמיע קול חזק - 2016
* הַפֶּצַע וְהַמַּרְפֵּא - 2018
* קלים כמו ענן - 2021
* בתוך הרעש הגדול - 2022
* אחרי הכל - 2024
=== אוספים ===
* "זה היה אצלי בידיים" - 1997 - אוסף שירים שהלחין וירצברג ובוצעו על ידי זמרים שונים
* "האוסף הפרטי", שירים מתוך אלבומי הסולו" - 2010

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* סיני גז, [http://hasheelon.com/2010/09/27/ilan-virtzberg/ השאלון: לאהוב ולהיות נאהב], 27 בספטמבר 2010
* 
* 
* 
* מיכל רזיאל, mynet , 31 במרץ 2014
* 
* 
* אילן וירצברג [http://nillydagan.com/מלחיני-משוררים-ניסן-התשעה/1548-אילן-וירצברג באסופת "מלחיני משוררים ישראלים"], בעריכת דודו אלהרר, האתר של נילי דגן

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מלחיני פסקולים ישראלים
קטגוריה:חברי צוות הווי חיל האוויר
קטגוריה:בוגרי בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:גיטריסטים ישראלים
קטגוריה:קלידנים ישראלים
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
פורטיסהד

פורטיסהד (אנגלית: Portishead) היא להקה בריטית, שהחלה לפעול כצמד בשנת 1991. סגנונה המוזיקלי של הלהקה הוא טריפ הופ.

== היסטוריה ==
מייסדי הלהקה הם הקלידן ג'ף ברואו והסולנית בת' גיבונס. הלהקה קרויה על שמה של העיר בה גדל ברואו, הנמצאת בקרבת בריסטול. בגיל 17 עבר ברואו לבריסטול ועבד באולפני הקלטות לצד אמנים ולהקות כננה צ'רי, מאסיב אטאק וטריקי, מהם הושפע סגנונו. את גיבונס הוא פגש בלשכת העבודה בשנת 1991, הם הוציאו תחילה סרט מחווה קצר לסרטי המתח האפלים של שנות ה-60 בשם "To Kill a Dead Man" עם פסקול שזכה לשבחים רבים. בשנת 1994 הוציאה הלהקה את אלבום הבכורה שלה, "Dummy", שזכה להצלחה רבה בארצות הברית ובאירופה ואף זכה בתואר אלבום השנה בטקס פרסי המרקורי בבריטניה.

"Portishead", האלבום השני של הלהקה, שמנתה בשלב זה ארבעה חברים, יצא ב-1997 לאחר עיכובים רבים. הוא לא היה חדשני כקודמו, אך היה נאמן לצליל המקורי של הלהקה.

האלבום השלישי, "PNYC" יצא ב-1998 והוקלט בהופעה חיה בניו יורק, שכללה תזמורת כלי מיתר שלמה.

בשנת 2002 הוציאה בת' גיבונס אלבום בשם "Out of Season" בשיתוף פעולה עם פול ווב מ-Talk Talk.

בתחילת 2005 התקיימה בבריסטול הופעת צדקה למען קורבנות הצונאמי במערב אסיה, ופורטיסהד השתתפו בה בהופעתם הראשונה מזה שבע שנים. בערך באותו זמן חשף ברואו שהלהקה כותבת את אלבום האולפן השלישי שלה, אם כי טרם החלה הפקתו. בתחילת שנת 2006 אישר 3D ממאסיב אטאק ששתי הלהקות מתכננות הופעה משותפת בהמשך השנה.

בשנת 2001, דורגה פורטיסהד בידי המגזין טיים בין 10 הלהקות הטובות בעולם, יחד עם רדיוהד, U2 ופאטו פו..

באפריל 2008 הוציאה הלהקה את אלבום האולפן השלישי שלה, Third.

ב-2018 פורטיסהד פרסמו בעמוד הפייסבוק הודעה על כך שיחרימו את ישראל ולא יופיעו בה כל עוד יש אפרטהייד.<ref></ref>

== דיסקוגרפיה ==
===אלבומי אולפן===
* Dummy (1994)
* Portishead (1997)
* Third (2008)

===אלבומי הופעה===
* Roseland NYC Live (1998)

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:זוכי פרס מרקיורי
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1991
יאקובוס ואן 'ט הוף

יאקובוס הנריקוס ואן 'ט הוף (בהולנדית: Jacobus Henricus van 't Hoff; 30 באוגוסט 1852 – 1 במרץ 1911) היה כימאי פיזיקלי ואורגני הולנדי, הזוכה הראשון בפרס נובל לכימיה (1901), "על גילוי חוקי הדינמיקה הכימית והלחץ האוסמוטי בתמיסות".

==השנים המוקדמות==
ואן 'ט הוף נולד ברוטרדם, בנו של רופא. מגיל צעיר התעניין במדע וטבע. פתיחותו לפילוסופיה ונטייתו לשירה התגלו כבר בשנותיו הראשונות בבית הספר, ולורד ביירון היה דמות נערצת עליו. בניגוד לרצון אביו פנה ללימודי הכימיה, בתחילה במכון הפוליטכני של דלפט, ולאחר מכן באוניברסיטת ליידן, ואז לבון, גרמניה, ולפריז. לבסוף קיבל את תואר הדוקטור מאוניברסיטת אוטרכט ב-1874.

==תרומות לכימיה ועבודות מרכזיות==
כבר לפני קבלת הדוקטורט, פרסם ואן 'ט הוף את הראשונה מבין תרומותיו החשובות לכימיה האורגנית. הוא הסביר את תופעת הפעילות האופטית של מולקולות כיראליות בעזרת ההנחה שהקשרים הכימיים בין אטומי פחמן ושכניהם פונים לפינותיו של ארבעון רגיל. המבנה התלת-ממדי הזה הסביר באורח מושלם את האיזומרים השונים המצויים בטבע. הוא חולק את הקרדיט לרעיון זה עם הכימאי הצרפתי ז'וזף לה בל, שהגיע לאותה מסקנה באופן עצמאי.

==הזוכה הראשון בפרס נובל לכימיה==
ואן 'ט הוף נהיה למרצה לכימיה ופיזיקה בקולג' הווטרינרי באוטרכט. בסופו של דבר עבר לתפקיד יושב-ראש מחלקת הכימיה באוניברסיטת אמסטרדם, וסיים את הקריירה שלו באוניברסיטת ברלין בין השנים 1896 ל-1911. ב-1901 קיבל את פרס נובל לכימיה הראשון, על עבודתו בתחום התמיסות. ניתן לומר בקצרה שתמיסות מהולות מאוד נוהגות לפי חוקים מתמטיים הקרובים מאוד לחוקים המתארים את התנהגות הגזים.

==סוף חייו, פרסים ומורשתו==
ב-1885 התמנה לחבר באקדמיה ההולנדית המלכותית למדעים. בין תוארי הכבוד שלו – תואר דוקטור כבוד מאוניברסיטאות ייל והרווארד ב-1901, אוניברסיטת ויקטוריה, מנצ'סטר ב-1903, אוניברסיטת היידלברג ב-1908, מדליית דייווי של החברה המלכותית ב-1893 (במשותף עם לה בל), מדליית הלמהולץ (על שם הרמן פון הלמהולץ) של האקדמיה הפרוסית למדעים ב-1911. כמו כן זכה לאות לגיון הכבוד ב-1894, וסנטור בחברת הקייזר וילהלם ב-1911. ואן 'ט הוף היה גם חבר כבוד בחברה הכימית הבריטית בלונדון, האקדמיה המלכותית למדעים בגוטינגן ב-1892, בחברה הכימית האמריקאית ב-1898 ובאקדמיה למדעים בפריז ב-1905.

ואן 'ט הוף נפטר בגיל 58, ב-1 במרץ 1911, בשטגליץ הסמוכה לברלין כתוצאה ממחלת השחפת.

==ראו גם==
* משוואת ואן 'ט הוף

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים הולנדים
קטגוריה:כימאים פיזיקליים
קטגוריה:רוטרדם: אישים
קטגוריה:זוכי פרס נובל הולנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אמסטרדם
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות בהולנד
קטגוריה:זוכי מדליית דייווי
קטגוריה:חולי שחפת הולנדים
קטגוריה:נפטרים משחפת
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוטרכט
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:כימאים אורגניים
קטגוריה:סטריאוכימאים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1852
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1911
סאנגם

סאנגם (Sangam; בתרגום חופשי: "מפגש") הוא סרט הודי קלאסי בכיכובם של ראג' קאפור שגם ביים וכתב וראג'נדרה קומאר. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1964 ונחל הצלחה גדולה באסיה, רוסיה וישראל. משמעות המונח סאנגם היא אהבה וידידות חזקה בין שני חברים.

על-בסיס סרט זה יצר בני תורתי את הסרט "כיכר החלומות" בשנת 2001.

==עלילה==
בסרט מסופר על סונדאר (ראג' קאפור), בחור פשוט ויתום אשר גדל בחיק משפחתו של חברו הטוב גופאל (ראג'נדרה קומאר). גופאל הוא האדם החשוב ביותר בחייו של סונדאר.

גם סונדאר וגם גופאל מאוהבים נואשות ברדהא, ידידת ילדות שלהם. רדהא עצמה מאוהבת בגופאל ולא בסונדאר. כשגופאל מגלה לראשונה שסונדאר מאוהב ברדהא, הוא מחליט לשכוח ממנה. היות שהוריה של רדהא סבורים שסונדאר אינו ראוי לבתם, מחליט סונדאר להפוך לקצין בצבא, שם לכאורה הוא מת מות גיבורים לאחר שמטוסו מופל מעל קשמיר בקרב נגד אויבי המדינה.

אחרי "מותו" של סונדאר מתחילים גופאל ורדהא לממש את אהבתם אחד כלפי השנייה. אולם באופן מפתיע חוזר סונדאר בריא ושלם אל ידידיו. גופאל מוותר שוב על אהבתו ומבקש מרדהא לשכוח אותו. הוריה של רדהא, שעתה מתרשמים לטובה מסונדאר, מסכימים שתינשא לו. רדהא גם היא מחליטה לשכוח מגופאל ולהתחיל חיים חדשים עם סונדאר.

זמן מה לאחר נישואיהם של רדהא וסונדאר, מגלה סונדאר מכתב אהבה שקיבלה רדהא בזמנו מגופאל, מבלי לדעת שמכתב זה נכתב על ידי חברו הטוב. לבסוף מתגלה מי כתב את המכתב וגופאל שם קץ לחייו. סונדאר מבין כי מה שהיה חסר בחייו הוא סאנגם, מפני שעל אף ויתורו של גופאל על אהבתו לטובת חברו, גופאל לא הבין שסונדאר גם אהב אותו מאוד והוא זה שהיה צריך לוותר על אהבתו לטובת אהבתם ההדדית של גופאל ורדהא.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 1964
קטגוריה:סרטים הודיים
קטגוריה:סרטים מוזיקליים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטים בהינדי
מנחם מנדל (ספר)

מנחם מנדל היא סדרת סיפורים ביידיש מאת הסופר שלום עליכם, שגיבורהּ סוחר יהודי.

הסיפורים, הבנויים כקובץ איגרות ששולחים מנחם מנדל ואשתו זה לזה, נכתבו בין השנים 1892–1913 במספר סדרות ומסגרות ספרותיות. לראשונה נדפס הספר בשנת 1909. בשנת 1913 התפרסמו 45 איגרות בעיתון "היינט" (יידיש: "היום"), ומהן הורכב הכרך השני. ישנו חוסר תכנון עקיב בין סדרה לסדרה, וככל הנראה לא תכנן שלום עליכם את קורות מנחם מנדל במלואן מראשית כתיבתו.

== עלילה ==
מנחם מנדל הוא סוחר יהודי החולם להתעשר. הוא יוצא מעיר הולדתו כתריאלבקה, ובמהלך נדודים רבים הוא מגיע לאודסה, "יהופיץ" (כינוי של המחבר לקייב), אמריקה וורשה. במהלך נדודיו הוא מתכתב עם אשתו שיינה-שיינדל. בכל מקום אליו הוא מגיע, מנסה מנחם מנדל להשתלב בעסקים המקומיים ולצבור הון. הוא ממציא תוכניות ותחבולות שאינן מועילות לו לבסוף במאום. בכל פעם מחדש הוא בונה מגדלים באוויר, שלאחר מכן מתנפצים. עובדה זו אינה מרפה את ידיו, והוא פונה למקצוע הבא הנקרה בדרכו.

== השפעה תרבותית ==
מכתביו של מנחם מנדל לאשתו מתארים הווי חיים יהודיים בעיירה היהודית, העשירים ברוח (גם אם לא בחומר), ומאופיינים בהומור עצמי ותמימות. בין יצירותיו של שלום עליכם, מהווה גם יצירה זו מצבת זיכרון לחיים יהודיים עשירים בהווי וברוח בעיירות מזרח אירופה, חיים שנגדעו באחת.

המשורר נתן אלתרמן בחר בדמות מנחם מנדל בשיר "מכתבו של מנחם מנדל" שאותו כתב בשנת 1945 ואשר מתייחס למאורעות השואה.

==תרגומים לעברית==
הספר תורגם לעברית שלוש פעמים, בידי י"ד ברקוביץ, אריה אהרוני (1997) ובני מר (2016).
== גילום הדמות ==
בסרט הישראלי טוביה ושבע בנותיו, מגלם השחקן אילי גורליצקי את מנחם מנדל בתור שדכן וסוחר פורח, 
המבטיח לטוביה שישקיע את הנדוניה בסך 33 רובל של טוביה ב"יהופיץ" בבורסה, וכמובן לא מקיים הבטחתו מה שמצריך את טוביה לרדוף אחריו.

קטגוריה:ספרי שלום עליכם
קטגוריה:ספרות יידיש
קטגוריה:יהדות מזרח אירופה
קטגוריה:ספרי 1909
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
המה מליני

המה מליני
המה מליני (באנגלית: Hema Malini; נולדה ב-16 באוקטובר 1948), שחקנית ובמאית הודית. זוכת פרס פילמפייר לשחקנית הטובה ביותר לשנת 1973. 

== פילמוגרפיה ==
תפקידה הראשון היה לצידו של ראג' קאפור. 

סרטה הבולט ביותר עד היום הוא "סיטה וגיטה", שהיה עיבוד מודרני לספר מאת מארק טוויין "בן המלך והעני", וצולם בשנת 1972, זכה באותה שנה בסרט השנה. 

מליני שיחקה בסרטים רבים לצידו של דהרמנדרה, ביניהם "עליבאבא ו-40 השודדים", "ראג'ה אהובי", "שולאי", "סאמרט" ועוד. 

בנוסף לקריירת המשחק שלה, החלה מליני גם לביים סרטים. הסרט הראשון אותו ביימה נקרא "רקדנית קברה" בשמו הבינלאומי, ובו שיחקו שחקנים כמו מיתהון צ'קרבורטי, שאהרוח' ח'אן, ג'יטנדרה ודימפל קפדיה.

סרט נוסף בו השתתפה היה "מישהו שומר עלי". בסרט זה, שצולם בשנת 2003 מתחיני שיחקה לצד אמיטאב באצ'אן, שחקן לצידו שיחקה בסרטים רבים כמו "גורל", "לב חצוי", "שבעה אחים לשבע כלות", "חוק עיוור", "הכופר" ועוד. בנוסף, היא ובאצ'אן שיחקו תפקידי אורח בסרט "ויר וזארה" לצד שאה-רוח' ח'אן ופריטי זינטה.

== קריירה פוליטית ==
מליני מונתה ב-2003 על ידי נשיא הודו עבדול קאלאם לחברת הרג'יה סבהה, בו כהנה עד 2009. ב-2014 היא נבחרה ללוק סבהה מטעם מחוז בחירה באוטר פרדש. מליני חברה במפלגת העם ההודית.

== חיים אישיים ==
מליני היא אשתו השנייה של השחקן דהרמנדרה ולשניים שתי בנות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה הודיות
קטגוריה:במאיות קולנוע הודיות
קטגוריה:זוכי פרס פילמפייר
קטגוריה:ילידות 1948
קטגוריה:חברי הלוק סבהה מאוטר פרדש
קטגוריה:חברי הרג'יה סבהה
קטגוריה:מפלגת העם ההודית
אירוויזיון 1974

תחרות האירוויזיון לשנת 1974, התחרות ה-19, נערכה ב-6 באפריל 1974 בברייטון, הממלכה המאוחדת. מנחת התחרות הייתה קייטי בויל והמנצחת הייתה הלהקה השוודית אבבא עם השיר "ווטרלו". שיר זה גם נבחר כשיר היובל באירוויזיון ונחשב לשיר המזוהה ביותר עם התחרות.

לוקסמבורג, שזכתה שנה קודם לכן, לא יכלה לקיים את התחרות שוב מפאת העלות הרבה (היא אירחה גם את אירוויזיון 1973). הממלכה המאוחדת נאותה לארח את התחרות.

למקום השני בתחרות הגיעה ג'יליולה צ'ינקווטי מאיטליה (אשר זכתה אף באירוויזיון 1964) עם השיר "Sì" ("כן"). זמרת מפורסמת נוספת שהשתתפה באירוויזיון זה היא הזמרת הבריטית-אוסטרלית אוליביה ניוטון-ג'ון עם השיר "Long Live Love".

==השירים המשתתפים==
{| class="wikitable sortable" "border="1
|-
! סדר
! מדינה
! שפה
! שם המבצע
! שם השיר
! תרגום
! מיקום
! ניקוד
|-
|1
| פינלנד
|אנגלית
|קריטה
|Keep me warm
|השאר אותי מחוממת
|13
|4
|-
|2
| בריטניה
|אנגלית
|אוליביה ניוטון-ג'ון
|Long Live Love
|יחי האהבה
|4
|14
|-
|3
| ספרד
|ספרדית
|פֶרֶט
|Canta y sé feliz
|תשיר ותהיה שמח
|9
|10
|-
|-bgcolor="red"
|4
| נורווגיה
|אנגלית
|אנה-קרינה & זמרי בנדיק
|The first day of love
|היום הראשון של האהבה
|14
|3
|-
|5
| יוון
|יוונית
|מרינלה
| Κρασί, θάλασσα και τ' αγόρι μου
|היין, הים והחבר שלי
|11
|7
|-
|6
| ישראל
|עברית
|כוורת
|נתתי לה חיי
|—
|7
|11
|-
|7
| יוגוסלביה
|סרבית
|להקת קורני
| Моја генерација
|הדור שלי
|12
|6
|-bgcolor="gold"
|8
| שוודיה
|אנגלית
|אבבא
|Waterloo
|ווטרלו
|1
|24
|-
|9
| לוקסמבורג
|צרפתית
|איירין שיר
|Bye, bye, I love you
|להתראות, אני אוהבת אותך
|4
|14
|-
|10
| מונקו
|צרפתית
|רומואל
|Celui qui reste et celui qui s'en va
|יש מי שעוזב ומי שנשאר
|4
|14
|-
|11
| בלגיה
|צרפתית
|ז'אק הוסטין
|Fleur de liberté
|ניצני החירות
|9
|10
|-
|-bgcolor="#cc9966"
|12
| הולנד
|אנגלית
|Mouth & MacNeal
|I see a star
|אני רואה כוכב
|3
|15
|-
|13
| אירלנד
|אנגלית
|טינה ריינולדס
|Cross your heart
|הישבע בלבבך
|7
|11
|-
|-bgcolor="red"
|14
| גרמניה
|גרמנית
|סינדי & ברט
|Die Sommermelodie
|מנגינת הקיץ
|14
|3
|-
|-bgcolor="red"
|15
| שווייץ
|גרמנית
|פיירה מרטל
|Mein Ruf nach dir
|קריאתי אליך
|14
|3
|-
|-bgcolor="red"
|16
| פורטוגל
|פורטוגזית
|פאולו דה קרבליו
|E depois do adeus
|אחרי הפרידה
|14
|3
|-
|-bgcolor="silver"
|17
| איטליה
|איטלקית
|ג'יליולה צ'ינקווטי
|Sì
|כן
|2
|18
|}

==מבצעים חוזרים בתחרות==

{| class="wikitable"
|-
! מבצע
! מדינה
! שנים קודמות
|-
|ג'יליולה צ'ינקווטי
| איטליה
|1964 (מקום ראשון)
|-
|רומואל
| מונקו
|1964 (מקום שלישי), 1969 כנציג לוקסמבורג (מקום 11)
|-
|זמרי בנדיק
| נורווגיה
|1973 (מקום 7)
|}

==ישראל באירוויזיון 1974==

ישראל שלחה את להקת כוורת לייצג אותה, שהייתה אז בשיא הפופולריות שלה, עם השיר "נתתי לה חיי". לפי חוקי התחרות, רק לשישה אנשים מותר לעמוד על הבמה בזמן ההופעה, ולכן נאלץ יוני רכטר להיות המנצח של התזמורת. כוורת הגיעה בסופו של דבר למקום השביעי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://eurovision.tv/search?query=1974 אירוויזיון 1974] באתר האירוויזיון הרשמי
* [http://www.eurovisioncovers.co.uk/1974.htm היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1974]

*
קטגוריה:אנגליה: תרבות
1974
קטגוריה:1974 במוזיקה
1974
קטגוריה:1974 בממלכה המאוחדת
קוואקווא

קווא-קווא (באנגלית ובאפריקאנס: QwaQwa) הייתה בנטוסטן זעיר במזרח דרום אפריקה של תקופת האפרטהייד. היא השתרעה על שטח של 655 קמ"ר במזרח מדינת אורנג' החופשית, גובלת עם לסוטו. כבירתה הוכרזה פותאדיטז'אבה. קווא-קווא הוקמה במקור עבור שני שבטים של בני הבאסותו, דוברי שפת הסותו, שהושארו מחוץ לשטחה של מדינת לסוטו עם עצמאותה. אוכלוסיית קווא-קווא מנתה כ-180,000 מאלו.

פירוש השם קווא-קווא בשפת הקהויסאן הוא "יותר לבן מלבן". השם נועד לתאר את נוף גבעות אבן-החול המאפיין את הטריטוריה. בשפת האפריקאנס נקרא המקום ויטסיסהוק, על שם חווה שהייתה קיימת במקום.

ב-1 בנובמבר 1974 הוקמה קווא-קווא כבנטוסטן. ב-27 באפריל 1994 היא אוחדה מחדש עם דרום אפריקה שלאחר האפרטהייד. שליטה המרכזי במשך התקופה היה קנת מופלי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בנטוסטנים בדרום אפריקה
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1974
השערת קולץ

השערת קולץ (Collatz) היא בעיה בתורת המספרים, הקשורה בהתייצבות של תהליך מספרי מסוים. ההשערה קרויה על-שם לותר קולץ, שפרסם אותה ב-1937, והיא ידועה גם בשמות השערת 3n+1 או השערת אולם (על שם סטניסלב אולם).

מגדירים כלל, באופן הבא: מספרים זוגיים יש לחלק בשתיים, בעוד שמספרים אי-זוגיים יש להכפיל בשלוש ולהוסיף לתוצאה אחת. ההשערה היא שהפעלה חוזרת של כלל זה, על מספר טבעי כלשהו, תביא בסופו של דבר למספר 1, ואין זה משנה מהי נקודת ההתחלה. לדוגמה, הפעלת התהליך על המספר 11 מביאה ל-34, משם ל-17, ואחר-כך, לפי הסדר, <math>\ 52 \rightarrow 26 \rightarrow 13 \rightarrow 40 \rightarrow 20 \rightarrow 10 \rightarrow 5 \rightarrow 16 \rightarrow 8 \rightarrow 4 \rightarrow 2 \rightarrow 1</math>. בדוגמה זו, כמו במקרים רבים אחרים, מתקבלים מספרים גדולים יחסית, אך בסופו של דבר הירידות מתגברות על העליות, והתוצאה מגיעה ל-1. המשך התהליך יוצר סדרה מחזורית:
<math>1 \ \rightarrow 4 \ \rightarrow 2 \ \rightarrow 1 \ \rightarrow ...</math>.

השערה זו זכתה לתשומת לב רבה, בעיקר משום שהיא קלה לתיאור וקל מאוד לבדוק דוגמאות ספציפיות בעזרת מחשב. התהליך נבדק עבור מספרים עד סדר גודל של <math>\, 2^{68}</math>, ולא נמצא אף מספר שמפריך אותה (כלומר, שסדרת המספרים המתחילה בו אינה כוללת 1), אך מאידך, לא ידועה הוכחה כי הדבר נכון לכל מספר שהוא. פאול ארדש אמר על השערה זו כי "המתמטיקה עדיין לא מוכנה לבעיות כאלה", ואף הציע, כדרכו, פרס כספי בן 500 דולר למי שימצא לה הוכחה.

טיעון אינטואיטיבי כרוך בהערכת סדר הגודל של המספרים המעורבים. מספר זוגי מוכפל ב-1/2; מספר אי-זוגי מכפילים ב-3, ואחר-כך (מכיוון שהתוצאה לאחר הוספת 1 היא תמיד זוגית) מחלקים ב-2, כלומר, המספר מוכפל (בקירוב) ב-3/2. אם מניחים שלשני האירועים "סיכויים שווים", הרי שבצעד ממוצע מכפילים את המספר המעורב בממוצע הגאומטרי של שני המספרים, כלומר <math>\frac{\sqrt{3}}{2}</math>, מספר קטן מ-1, ולכן ערך הסדרה הולך וקטן. נימוק היוריסטי זה אינו מוכיח את הטענה, משום ששום דבר לא מבטיח שהסדרה תעבור דרך מספרים זוגיים באותו שעור כמו מספרים אי-זוגיים.

טרנס טאו עשה צעד משמעותי נוסף בחקר השערה זו כאשר ב-2019 הוכיח את הטענה ההסתברותית שכמעט כל מסלולי קולץ משיגים ערכים כמעט מוגבלים.<ref>Tao, Terence (2019). "Almost all orbits of the Collatz map attain almost bounded values". arXiv:[arxiv:1909.03562|1909.03562] [https://arxiv.org/archive/math.PR math.PR].</ref>

== לקריאה נוספת ==
* איאן סטיוארט, מטמון האוצרות המתמטיים של פרופסור סטיוארט, כנרת, זמורה-ביתן, 2016, הפרק "בעיית קולץ־סירקיוז־אולם", עמ' 42–45.
<div class="mw-content-ltr">
* Jeffrey C. Lagarias (editor), The Ultimate Challenge: The 3x+1 Problem, American Mathematical Society, 2010.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תורת המספרים
קולץ, השערה
אמיטאב באצ'אן

אמיטאב באצ'אן (בהינדי: अमिताभ बच्चन, באנגלית: Amitabh Bachchan; נולד ב-11 באוקטובר 1942) הוא שחקן קולנוע, מפיק קולנוע ומנחה טלוויזיה הודי וגם פוליטיקאי לשעבר. הוא נחשב לאחד השחקנים המשפיעים ביותר בתעשיית הקולנוע ההודי.

==ביוגרפיה==
החל לשחק בשנת 1969 ומאז התפרסם והפך לגדול שחקני הקולנוע ההודי (בוליווד) בעולם כולו.
אמיטב באצאן זכה בפרסים רבים במהלך הקריירה שלו, בהם השחקן הטוב ביותר, הסרט הטוב ביותר ועוד. אמיטב מחזיק בשיא מספר המועמדויות לפרס השחקן הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ההודי

אמיטב באצאן, בנוסף להיותו שחקן קולנוע, הוא גם זמר, מפיק סרטים ומגיש בתוכניות טלוויזיה מובילות. בנוסף שימש כחבר בבית הנבחרים של הפרלמנט ההודי בין השנים 1984 - 1987.

אמיטב באצאן נשוי לשחקנית ג'איה בהדורי. לזוג שני ילדים: הראשונה שוויטה נאנדה באצ'אן הנשואה לאיש העסקים ניקיל נאנדה, נכדו של השחקן ראג' קאפור. והשני אבישק באצ'אן, שגם הוא שחקן קולנוע והוא נשוי לשחקנית הקולנוע אישווריה ראי.

==קריירה==
שיחק בסרטים רבים מז'אנר סרטי הפעולה.

מסרטיו: "אמאר אקבאר אנטוני", "נקמה מאוחרת","שולאי", "נקמה וחוק", "שלושה אחים", "גזר דין", "ביחד", "לב חצוי" ו"מישהו שומר עלי" עם המה מליני וסלמן חאן בשנת 2003.

ב-2005 שיחק בסרט "שחור" שביים סנג`אי לילה בנסאלי יחד עם ראני מוקרג'י.

והופיע במגוון הפקות קולנוע כדוגמת "פסגת האימה", "לפעמים שמח לפעמים עצוב", "דב", "מעט סוכר", "קשר משפחתי", "שוד בעיניים עצומות", "המרוץ נגד הזמן", "לעולם אל תגיד שלום", "בבול", "בוטנה", "גורל", "סארקר", "סארקר ראג", "אהבות", "ויר זארה", "גום בארבר גום", "באנטי ובבלי", "מה שהלב אומר" (2005), "נקמה" (2019) ועוד רבים אחרים.

בשנת 2022 כיכב בסרט המשפחה הקומי "שלום ולהתראות"; אודות אב המשפחה (באצ'אן) המתמודד עם ההתכנסות של בני המשפחה האחרים לאחר מות האם. 

שיחק לצד שחקנים מפורסמים בתעשיית הקולנוע ההודי, ביניהן מספר מהשחקניות הגדולות של הודו כמו המה מליני, רקהה ורבות אחרות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* משה ספיר, [http://www.india51.co.il/amitav/Articles/58.aspx אמיטב בצ'אן מאז ועד היום] , באתר תרבות הודו בישראל, 11 בדצמבר 2008
* אופיר אמיטב, [http://www.india51.co.il/amitav/Files/196.aspx קורות חייו של אמיטב באצאן] , באתר תרבות הודו בישראל, 9 באוקטובר 2012
* אופיר אמיטב, [http://www.india51.co.il/amitav/Files/194.aspx טבלת סרטי אמיטב באצאן] , באתר תרבות הודו בישראל, 9 באוקטובר 2012
* אייר אילישייב, [https://web.archive.org/web/20121130233359/http://www.iasia.co.il/2012/11/22/bachan/ האיש והאגדה – ביוגרפיה של אמיטאב בצ’אן], באתר My-Asia, 22 בנובמבר 2012
* 

קטגוריה:ילידי 1942
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה הודים
קטגוריה:מדבבים הודים
קטגוריה:זמרים הודים
קטגוריה:מפיקי קולנוע הודים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה הודים
קטגוריה:צמחונים הודים
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:שגרירים של רצון טוב - יוניסף
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דלהי
חסידות אוז'רוב

רבי תנחום בקר מאוז'רוב
חסידות אוז'רוב היא חצר חסידית פולנית שרוב חסידיה נספו בשואה. מרכזה כיום בבני ברק.

== שושלת אדמו"רי החסידות ==
* רבי אריה לייב מאוז'רוב. רבי אריה היה תלמיד החוזה מלובלין, וחברו של יעקב יצחק מפשיסחה שנודע בכינויו "היהודי הקדוש". היה חתנו של רבי ראובן מדזרנובצה. בשנת תקע"ב היה לרב באוז'רוב (עיירה בפולין), ובשנת תקע"ה היה לאדמו"ר. לאחר כמה שנים עבר לאופלא ושם נפטר. חתנו היה רבי יעקב ירחמיאל מראדום.
* רבי יחיאל חיים מאופלא (תק"פ-ח' בתמוז תרמ"ח), חתן רבי אברהם שלמה מולדובה. התמנה לאדמו"ר בשנת תקצ"א באופלא אחרי מות אביו, ובערוב ימיו עבר לקראקא.
* אחריו התמנה בנו רבי אריה לייבוש (-ז' בניסן תרע"ד). הוא כיהן ברבנות מגיל 20 בעיירות טרלה, יוזף, חמלניק, אופלה, ואוז'רוב. חיבר את הספר "ברכת טוב". חתנו היה רבי ירחמיאל צבי מביאלה-שדליץ.
* אחריו כיהן בנו רבי אברהם שלמה (כ"ה בתשרי תרכ"ה-י"א בחשוון תרע"ח). היה חתנו של רבי חיים שמואל מחנטשין. במלחמת העולם הראשונה נמלט לאפטא ושם נפטר. בנו רבי אליעזר יהושע, כיהן כראש ישיבה בקילץ וכרב ברקוב ובחמלניק. נרצח בשואה.
:אחיו של רבי שלמה, רבי אלתר, כיהן אף הוא כאדמו"ר, בטרלה הסמוכה לאוז'רוב. היה חתנו של רבי מאיר שלום מקאלושין. נרצח בשנת תש"ב על ידי הנאצים בטשמילוב.
* האדמו"ר הידוע ביותר בשושלת היה בנו הראשון של רבי שלמה, רבי משה יחיאל הלוי אפשטיין, מחבר הספרים "אש דת" ו"באר משה". רבי משה יחיאל נפטר בא' בשבט ה'תשל"א. הוא היה נשיא מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל וחתן פרס ישראל לספרות תורנית בשנת תשכ"ח, כמו כן חיבר עשרות ספרים שרובם לא הגיעו לדפוס.
:בשנות שהותו של רבי משה יחיאל בארצות הברית, שימש האדמו"ר רבי יחיאל יהושע רבינוביץ מביאלא נכדו של רבי אריה לייבוש כאדמו"ר לחסידי אוז'רוב בארץ, לבקשתו של רבי משה יחיאל.
* האדמו"ר הנוכחי הוא רבי תנחום בקר, בן בתו של רבי משה יחיאל. הוא ומוסדותיו שוכנים בבני ברק. לחסידות ישיבה כלל חסידית בשם "מרבה תורה", בראשות בנו של האדמו"ר, הרב אריה בקר.

לחסידות מכון והוצאה לאור לספרים וכתבי יד בשם אש דת בראשותו של הרב יחיאל בקר. המכון הוציא לאור, בין היתר, את הספרים "באר משה", "אש דת" ו"ברכת טוב" של אדמור"י החסידות.

==הערות שוליים==

אוז'רוב
אוז'רוב
מיתהון צ'קרבורטי

מיתהון צ'קרבורטי (בבנגלית: মিঠুন চক্রবর্তী; נולד ב-16 ביוני 1950) הוא שחקן קולנוע הודי.

== ביוגרפיה ==
צ'קרבורטי נולד ב-1950 למשפחה בנגלית-הינדואית בכלכותה, (היום קולקטה), מערב בנגל, הודו. הוא למד במכללת הכנסייה הסקוטית בכלכותה וסיים תואר ראשון בכימיה. אחר כך הוא למד קולנוע באוניברסיטה - במכון ההודי לקונוע וטלוויזיה בפונה. בצעירותו הצטרף לתנועת הנקסליטים. אחרי שאחיו היחיד נהרג בתאונת התחשמלות חזר למשפחה ועזב את המחתרת. תפקידו הראשון בקולנוע היה בסרט "בנגלי". מאז שיחק בעשרות סרטים ונחל הצלחה ברובם. הוא אחד השחקנים ההודים ששיחק במספר הרב ביותר של סרטים.

צ'קרבורטי שיחק לצידן של שחקניות מפורסמות ובמאים נחשבים בהודו ועד מהרה התפרסם בכל אסיה ובעיקר ברוסיה. ברוסיה, עקב הצלחת סרטו "רקדן דיסקו", נודע לרוב בשם ג'ימי - שם הדמות שגילם בסרט זה.

עם סרטיו המצליחים ביותר ניתן למנות את "רקדן דיסקו", "מקדש האהבה", "גורו", "תרקוד תרקוד" "רוצח", "קומנדוס" ועוד. רבים מסרטיו הגיעו גם לישראל ובהם: "בומביי - עיר של אהבה", "הבובה", "רוצח", "צמחי מרפא" ועוד.

ב-2004 חזר מיתהון צ'קרבורטי למשחק, לאחר שנטל הפסקה מהקולנוע; "הייתי חנוק. פעם הייתי רץ מאולפן אחד לאולפן שני בלי להשאיר לעצמי זמן לנוח...", כך אמר בראיון אשר נערך בשנת 2005. 

ב-2014 נבחר צ'קרבוטי לרג'יה סבהה מטעם מערב בנגל וכיהן בתפקיד עד התפטרותו בדצמבר 2016. במרץ 2021 הצטרף למפלגת העם ההודית.

== חיים אישים ==
בבעלותו מלון יוקרתי בהודו, ובו הוא מתגורר עם אשתו וילדיו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה הודים
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1950
קטגוריה:חברי הרג'יה סבהה
קטגוריה:מפלגת העם ההודית
עיר האלוהים

De civitate Dei, 1483
[על אודות] עיר האלוהים (בלטינית De Civitate Dei, ידוע גם בשם De Civitate Dei contra Paganos: [על אודות] עיר האלוהים כנגד עובדי האלילים) הוא ספר שנכתב בלטינית על ידי אוגוסטינוס בתחילת המאה ה-5. הספר עוסק בנושאים הקשורים באלוהים, במרטיריות, ביהודים ובפילוסופים נוצריים אחרים.

אוגוסטינוס כתב את מסתו על מנת להסביר את מערכת היחסים של הנצרות עם דתות ופילוסופיות מתחרות, ועם הממשל הרומי, בו השתלבה הנצרות במידה הולכת וגוברת. המסה נכתבה מעט לאחר שרומא נבזזה בידי הויזיגוטים בשנת 410. אירוע זה הותיר את רישומו על הרומאים ורבים ראו בו עונש על זניחתם את דתם האלילית. זהו הקשר החלטתו של אוגוסטינוס להציע את נחמת הנצרות, בכותבו כי עיר האלוהים תנצח בסופו של דבר, באופן סמלי. אוגוסטינוס הפנה את המבט השמימה, לכיוון גן העדן, מוטיב חוזר ביצירות נוצריות מתקופת שלהי העת העתיקה וחידוש מהפכני לאחר מילניום של התמקדות פגאנית בעניינים ארציים.

על אף כינונה של הנצרות כדתה הרשמית של האימפריה הרומית, אוגוסטינוס הפיץ מסר רוחני יותר מאשר פוליטי. על הנצרות, כך טען, להתעסק בירושלים האלוהית והמיסטית ולא בפוליטיקה הארצית. התאולוגיה שלו תמכה, ואף סייעה, להגדיר את הפרדת הכנסייה מהמדינה, שאפיינה את הפוליטיקה המערב אירופאית במרוצת ימי הביניים ולאחר מכן.

הספר מציג את ההיסטוריה האנושית כקונפליקט בין מה שאוגוסטינוס כינה "עיר האלוהים" לבין "עיר האדם" (קונפליקט שעתיד להסתיים בניצחונה של הראשונה). עיר האלוהים מאופיינת באנשים שוויתרו על עונג ארצי אשר הקדישו את חייהם לקידום ערכים נוצריים. מאידך, עיר האדם מורכבת מאנשים אשר תעו אל מחוץ לעיר האלוהים. שתי הערים אינם מכוונות לייצג מקומות או ארגונים ממשיים, אם כי ברור שאוגוסטינוס חשב כי הכנסייה הנוצרית מהווה את לבה של עיר האלוהים:

=== מבנה הספר ===
החיבור מחולק לשלושים ושניים פרקים (המכונים ספרים), המשויכים לשני חצאים. חציו הראשון של החיבור (ספרים I-X) מוקדש לדיון אודות הדת והפילוסופיה ברומא. חציו השני של הספר (ספרים XI-XXII) מוקדש לדיון אודות היחס בין עיר האלוהים השמיימית, לעיר הארצית.

* ספרים I–V מוקדשים בעיקרם לביקורת על הדת הפגאנית
** ספר I: ביקורת על עובדי האלילים התולים את נפילתה של רומא, בקבלת הנצרות, זאת בעוד הם ניצלו בזכות העובדה שהתוקפים נמנעו מלהרוג את מי שמצא מקלט בכנסיה. הספר גם מנסה להסביר כיצד ומדוע דברים טובים ורעים קורים לאנשים צדיקים ורשעים כאחד.
** ספר II: בספר זה מנסה המחבר להוכיח כי הסגידה לאלים הפגאניים הביאה את רומא לסבול מהאסון הגדול מכולם, אשר הוא שחיתות מוסרית.
** ספר III: בספר זה מנסה המחבר להוכיח כי האלים הפגאניים לא הגנו על רומא בעבר.
** ספר IV: בספר זה מנסה המחבר להוכיח כי לא האלים הפגאניים הם שהביאו לשגשוג, אלא דווקא אלוהי הנצרות.
** ספר V: בספר זה מתחיך המחבר לתאר את עיקרי הדת הנוצרית, כמו הבחירה החפשית.

==קישורים חיצוניים==

===טקסט מקוון של עיר האלוהים===
* [http://www.thelatinlibrary.com/august.html טקסט מלא (בלטינית) מתוך האתר "The Latin Library"]
* [http://www.ccel.org/ccel/schaff/npnf102.iv.html עיר האלוהים] 
* 

===חיבור אודות עיר האלוהים===
* [http://ccat.sas.upenn.edu/jod/augustine/civ.html מבוא לחיבור עיר האלוהים מאת James J. O'Donnell]

קטגוריה:אוגוסטינוס
קטגוריה:תאולוגיה נוצרית
קטגוריה:חיבורים פילוסופיים
קטגוריה:ספרות פוליטית
קטגוריה:אוטופיות
קטגוריה:ספרות העולם הקלאסי
קטגוריה:ספרי המאה ה-5
קטגוריה:ספרות בשפה הלטינית
דיז'סטיף

דִּיזֶ'סְטִיף (בצרפתית: Digestif; בעברית: אֶפְטָר) הוא שם למשפחה של משקאות אלכוהוליים הנשתים בסוף הארוחה. חלקם בעלי טעם מר וחלקם בעלי טעם מתוק, ואחוז האלכוהול בהם משתנה ממשקה למשקה, אך לרוב הוא גבוה.

==אטימולוגיה==
מקור השם דיז'סטיף הוא במילה הלועזית "עיכול" (Digestion). ההגייה "דיז'סטיף" לקוחה מצרפתית: digestif. ב-2009 האקדמיה ללשון העברית קבעה לו את השם "אֶפְטָר".

==אחוזי האלכוהול בדיז'סטיף==
לרוב, אחוז האלכוהול במשקאות דיז'סטיף גבוה ממשקאות אפריטיף.

* לאחר הארוחה, המזון הנמצא בקיבה עוזר לספיגה איטית יותר של האלכוהול למערכת הדם, והחשש לשכרות הוא נמוך יותר.
* לרוב, סוף הארוחה הוא מפגש חברתי ואחוזי אלכוהול גבוהים משמשים ל"סיכוך חברתי".

==פונקציונליות לעומת קלאסיות==
דיז'סטיף הוא משקה הנלגם בסוף הארוחה. הסיבה ללגימת המשקה יכולה להיות כדי לסייע למערכת העיכול או מנהג מקומי.

===דיז'סטיפים פונקציונליים===
ישנם דיז'סטיפים הנקראים "דיז'סטיפים פונקציונלים". המטרה המוצהרת של הדיז'סטיפים הללו היא לסייע לפעילות העיכול בתום הארוחה. חלק ניכר ממשקאות הדיז'סטיפים הפונקציונלים מכילים עשבי מרפא. ישנם דיז'סטיפים פונקציונלים כגון האונגו הגרמני שאינם מכילים אלכוהול כלל.
*אוניקום – ליקר מעשבי תיבול הונגרי, בעל 40 אחוזי אלכוהול
*יגרמייסטר – המקור בגרמניה, עשוי מעשבי תיבול
*פרנה ברנקה – ליקר איטלקי מריר מאוד
*אודנברג – ליקר גרמניה, עשוי מ-43 עשבי תיבול ומכיל כ-44 אחוזי אלכוהול.
*בחרובקה – ליקר מעשבי תיבול צ'כי, בעל 38 אחוזי אלכוהול
*Amaro – ליקר איטלקי מעשבי תיבול

===דיז'סטיפים קלאסיים===
ישנם מקומות בעולם בו נוהגים לשתות משקאות מסוימים בסיום הארוחה. לעיתים קרובות, המשקאות הללו מקומיים. המשקאות הללו אינם מכילים בהכרח עשבי מרפא, ומטרתם אינה לסייע לעיכול. דוגמאות לדיז'סטיפים קלאסיים:
*אוזו – יוון
*גראפה – איטליה
*לימונצ'לו – ליקר לימונים איטלקי, בעל בין 20 ל-40 אחוזי אלכוהול
*ברנדי – צרפת
*שארטרז – ליקר צרפתי על בסיס עשבי תיבול
*סליבוביץ' – מדינות הבלקן
*ויסקי – סקוטלנד

==ראו גם==
*אפריטיף

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:תרבות שתיית אלכוהול
אוניקום

אוניקום (בהונגרית: Unicum) הוא ליקר עשבים מתוק-מריר שפותח לפני למעלה מ-200 שנה. הוא אפריטיף ודיז'סטיף ונחשב למשקה הלאומי של הונגריה מאז 1840, ובעבר היה המשקה הלאומי של האימפריה האוסטרו הונגרית.

האוניקום מיוצר על ידי חברת צוואק (Zwack) לפי מתכון שנשמר בסוד אך ידוע שמכיל יותר מ-40 סוגי עשבים והוא מיושן חצי שנה בחביות מעץ אלון. אחד ממאפייניו המוכרים הוא צורת הבקבוק המיוחדת: בקבוק נמוך ופחוס שעל תוויתו צלב אדום-לבן.

== אגדת האוניקום ==
על פי האגדה, מקור השם אוניקום (שמשמעו "מיוחד במינו" בגרמנית) ביוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה (1790-1741) שחיפש משקה חדש לעיכול המזון בסעודות הפאר שערך. ב-1790 הכריז המלך על תחרות שבה השתתפו משקאות רבים. כשטעם מהאוניקום שיוצר על ידי הרופא המלכותי דאז (שהיה אחד מאבותיו של מייסד חברת צוואק), אמר "!das ist unikum" ("זה מיוחד במינו!") ומאז נקרא המשקה כך.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.zwack.hu/ אתר יצרנית המשקה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קטגוריה:ליקרי עשבים
קטגוריה:דיז'סטיפים
אפריטיף

אַפֵּרִיטִיף (מצרפתית: Apéritif; בעברית: אֶקְדָּם) הוא משקה אלכוהולי שנוהגים לשתות כמתאבן לפני סעודה גדולה. בדרך כלל מגישים אותו בלוויית תוספת קלה כגון זיתים או עוגיות.<ref></ref>

==אטימולוגיה==
מקור המילה הוא במילה הלטינית aperire - "לפתוח", שכן המשקה פותח את הארוחה. ב-2009 הציעה האקדמיה ללשון העברית את השם אֶקְדָּם.

==היסטוריה==
על מנהג לשתות מעט משקה אלכוהולי לפני הארוחה ידוע בתרבויות שנות ומתקופות שונות. ההיסטוריה המודרנית של האפריטיף מתייחסת לוורמוט שהומצא בטורינו ב-1786, על ידי האיטלקי אנטוניו בנדטו קרפנו. במאה ה-19 הפכו שמות החברות מרטיני, צ'ינזנו וגנסיה לשם נרדף לוורמוט, אך הוא יוצר גם על ידי יצרנים נוספים. אפריטיפים היו פופולריים במיוחד באירופה בסוף המאה ה-19, ובשלהי המאה ה-20 הייתה פתיחת ארוחה באפריטיף נפוצה גם בארצות הברית.

לא ברור מהו המקור הראשון לפתיחת ארוחה במשקה אלכוהולי, ויש הטוענים שמנהג זה מגיע ממצרים העתיקה.

בספרד ובמדינות נוספות באמריקה הלטינית מלווה האפריטיף ארוחות המבוססות על טאפס. בקהילות יהודיות מיוצאי צפון אפריקה דוברי צרפתית נהוג בשבת לקיים "קידוש" לאחר התפילה במסגרות קהילתיות או משפחתיות. קידוש זה מוגש בליווי מתאבנים, סלטים, מאפים, חמוצים וכדומה ומלווה במשקאות חריפים, לרוב ממשפחת האניסים כגון ארק ופסטיס. מנהג זה מכונה בקרב קהילות אלו "אפריטיף".

==סוגי אפריטיפים==
ישנם כמה סוגים של משקאות שמוגשים כאפריטיף, בדרך כלל משקאות אלכוהוליים יבשים - יין מחוזק, ליקר כלשהו או שמפניה יבשה. בצרפת האפריטיף משתנה מאזור לאזור: בדרום צרפת נפוץ הפאסטיס, בחבל נורמנדי מדובר בברנדי קלבדוס, ובמחוז המזרחי נהוג להשתמש ביין תוסס יבש מסוג Crémant d'Alsace. לפעמים גם ניתן למצוא שימוש בשמפניה או קוניאק ואף בקוקטייל קיר או קיר רויאל (קרם דה קסיס ויין או שמפניה). באיטליה נפוץ הוורמוט כאפריטיף, ביוון זהו האוזו, ובאירלנד ואנגליה נהוג להשתמש במדיירה יבשה (יין מחוזק פורטוגלי).

==ראו גם==
* דיז'סטיף
* מתאבן
* אמוז בוש

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תרבות שתיית אלכוהול
קטגוריה:אפריטיפים
יער אוקסליס

יער אוקסליס (באנגלית: Oxleas Wood) הוא שריד של יער עתיק הנמצא באזור רובע גריניץ' שבלונדון, אנגליה.

==היסטוריה==
גילו של היער למעלה מ-8,000 שנים, ובעבר היה חלק מיער גדול שנמצא בצידה הדרומי של גבעת שוטרז (גבעת היורים).

היער הוא שטח מוגן ושמורת טבע, אולם ישנן מספר תוכניות המעוררות התנגדויות רבות של ארגונים שומרי טבע, לבנות דרכו מספר דרכים מהירות שיובילו לגשרים חדשים שייבנו על נהר התמזה.

==קישורים חיצוניים==

אוקסליס, יער
קטגוריה:גריניץ'
אוקסליס, יער
גבעת שוטרז

גבעת שוטרז או גבעת היורים (באנגלית: Shooter's Hill) היא שכונה ברובע גריניץ' שבדרום מזרח לונדון. השכונה נמצאת מזרחית לבלקהית', מערבית לולינג, דרומית לוולוויץ' וצפונית לאלת'האם.

==מקור השם==
מקור שמה של הגבעה בשימוש שנעשה בה בימי הביניים - אתר אימון לירי בחץ וקשת.

==גאוגרפיה==
גבעת שוטרז היא הנקודה הגבוהה ביותר בדרום לונדון (גובהה 131.6 מטרים). יער אוקסליס המצוי בראש הגבעה הוא שריד ליערות העתיקים של לונדון. כמו כן נמצאת על מורדות הגבעה החווה החקלאית האחרונה בשטח העיר לונדון (המשמשת כיום חווה לימודית).

==היסטוריה==
על גבעת שוטרז עבר רחוב ווטלינג - הדרך הרומאית אשר חיברה את לונדיניום עם צפון קנט. מאוחר יותר עברה במקום הדרך המקשרת בין לונדון לדובר.

על הגבעה נוסה מנוע הבעירה הפנימית שפותח על ידי המהנדס סמיואל בראון בשנת 1824 - ומכאן שעל הגבעה נסע אחד מכלי הרכב הראשונים שנסעו אי פעם.

==אזכורים בספרות==
האזכור הראשון של הגבעה בספרות מופיע בדף מיום 11 באפריל 1661 ביומנו של סמיואל פיפס המתאר גרדום בראש הגבעה. גבעת שוטרז מתוארת בספרו של צ'ארלס דיקנס "בין שתי ערים" והפאב שבראש הגבעה מתואר בספרו "מועדון הפיקוויקים". הגבעה מוזכרת בספרו של ברם סטוקר "דרקולה" וכן בספרו של ה. ג'. ולס "מלחמת העולמות". בספרם של אלן מור ודייוויד לויד "וי פור ונדטה" מתוארת הדמות אייבי אדמונד המתארת את ילדותה על הגבעה.

==אתרים בעלי חשיבות==
מגדל המים בראש גבעת שוטרז
בראש גבעת שוטרז עומד מגדל מים ויקטוריאני הבנוי בסגנון גותי. אתר נוסף על הגבעה הוא טירת סוורנדרוג שנבנתה על ידי האדריכל ריצ'רד ג'פ בשנת 1784 לזכרו של איש הצי הבריטי, סר ויליאם ג'יימס אשר כבש ב-2 באפריל 1755 את מצודת שודדי הים סוורנדרוג לחופה המערבי של הודו. בשנת 1749 נפתח בראש הגבעה הפאב "השור" ששימש כנקודת עצירה ומנוחה למרכבות הדואר המלכותי בדרכן ללונדון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לונדון: שכונות
קטגוריה:גריניץ'
חמרמורת

חמרמורת (אנגלית: Hangover, לעיתים קרובות מתועתק לעברית: האנגאובר) היא תופעה גופנית אשר עלולה להתרחש מספר שעות אחרי צריכה של אלכוהול או ללוקים במחלת תסמונת מבשלה עצמית.

== תסמינים ==
חמרמורת הנגרמת מצריכת אלכוהול מאופיינת בדרך כלל בכמה תסמינים:
כאבי ראש, בחילות והקאות, עייפות, צמא, קושי בריכוז, תגובות מואטות, חרדות, עצבנות יתרה, רגישות גבוהה לאור ולרעש, נדודי שינה, הרגשת דכדוך בלתי פרופורציונלית, צרבת, או הרגשת נפיחות.

==סיבות==
הסיבות המלאות לחמרמורת לא ידועות במלואן. סיבה אחת היא שהחמרמורת נגרמת כתוצאה מהתייבשות שהיא התוצאה של סילוק האלכוהול מהגוף. האלכוהול מעודד יצירת שתן וכך מביא לאובדן ניכר של מים, דבר הגורם להתייבשות ולתסמינים המתוארים. ככל שכמות האלכוהול שנצרכה היא גדולה יותר, כך התסמינים חדים יותר וקשים יותר. ההתייבשות מצידה מביאה לירידה בנפח הנוזל במוח. סברה נוספת היא שריכוז גבוה של תוצרי פירוק אלכוהול שמקורם בכבד, הנגרם כתוצאה מפירוק כמות גדולה של אלכוהול הוא מהגורמים לחמרמורת.

==התמודדות==
ישנן מספר דרכים להקטין את עוצמת החמרמורת:
*שתייה מרובה של מים (באופן קבוע, ולא במנות גדולות מדי בבת אחת)
*אכילה של דברים קלים לעיכול
*מקלחת במים יחסית קרים
*שינה
*צריכת אלכוהול באמצעות משקאות דופמין

==שונות בתסמינים בין אדם לאדם==
תסמיני החמרמורת עשויים להיות שונים מאדם לאדם. כך, למשל, אנשים מסוימים עשויים לא לחוש בחמרמורת גם לאחר צריכת כמות גדולה של אלכוהול, ואנשים מסוימים עשויים לחוש אותה גם אחרי צריכת כמות קטנה. בנוסף - אנשים מסוימים עשויים לא להרגיש כאב ראש, ואילו אחרים לא ירגישו רגישות לאור ולרעש.

==ראו גם==
*השתכרות

==קישורים חיצוניים ==

*

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תוצאים רעילים של חומרים לא רפואיים
קפד ראשו

קפד ראשו הייתה תוכנית רדיו שעסקה בחידונים ושודרה על בסיס שבועי בקול ישראל על ידי שמואל רוזן שערך והגיש את התוכנית לאורך עשרות שנים. תחילה ברשת ב', ובהמשך עברה לרשת א'. בעשוריה האחרונים שודרה התוכנית בכל מוצאי שבת. התוכנית האחרונה שודרה ב-21 במרץ 2015.

==רקע==
בתוכנית הוצגו חידות מסוגים שונים. את החידות היו פותרים משתתפים באולפן, חלקם בעלי ותק של עשרות שנים בחידון. חלק מהחידות הופנו למאזינים ונפתרו דרך הטלפון, זאת בנוסף לפינה אחרת של חידות מהמאזינים, להם נהג רוזן להודות באזכור שמותיהם בספריו.

התוכנית "קפד ראשו" נקראה על שם חידה לשונית שרוזן הרבה להשתמש בה. זו חידה שהתשובה לה היא מילה שכאשר מקפדים את האות הראשונה בראשה, מתקבלת מילה חדשה. כלומר לוקחים מילה, מורידים את ראשה ונוצרת מילה אחרת. את ההשראה לשם "קפד ראשו" שאב רוזן מהספר "עליסה בארץ הפלאות", שבו דמותה של מלכת הלבבות נוהגת לומר "Off with his head" - "קַפְּדוּ (עִרְפוּ) את ראשו".

אולפן רשת א', שבו שודרה התוכנית, נקרא לאחר מותו של רוזן, "אולפן רשת א' ע"ש שמואל (שמוליק) רוזן".

==חידות קפד ראשו==
*החידה: ראש, קפד ראשו, פרח. * גרסה נוספת: ראשנו - קפד ראשו - מפרחי ארצנו.
:התשובה: קרקפת, רקפת
*החידה: אילן, קפד ראשו, אילן
:התשובה: צאלון, אלון; או: צאלה, אלה; וגם: ערמון, רִמון
:*ייתכן משחק בו תתאפשר כמה פעמים "קפד ראשו" ממילה אחת:
*צייד זבובים, קפד ראשו דרך הרבים, קפד ראשו עסקים לא טובים, קפד ראשו הדברים קיימים, קפד ראשו השתקה
:התשובה: עכביש, כביש, ביש, יש, ש
*מזל בראש שנים, קפד ראשו למאזינים, קפד ראשו מינים, קפד ראשו מצב הישנים, קפד ראשו לקייטנים
:התשובה: מאזנַיִם, אָזְנַיִם, זנים, נים, ים.

חידת "קפד ראשו" יצרה חידות משנה כ"קפד צווארו" - הסרת האות השנייה במילה, "קַצֵּץ זנבו" - הסרת האות האחרונה במילה, ו"חַלֵּץ כְּרֵסוֹ" - התשובה היא אמצע המילה, ללא הראש והזנב: מלך הלול, חלץ כרסו, מתופף מפורסם - תרנגול, רִנגו (רינגו סטאר, המתופף של הביטלס).

חידות "קפד" מופיעות לפעמים בתשבצי היגיון.

==ראו גם==
* חידות לשוניות
* שמואל חביבי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שעשועי לשון
קטגוריה:חידות
קטגוריה:תוכניות רדיו בקול ישראל
מישהו שומר עלי

מישהו שומר עלי (הינדית: बाग़बान) הוא סרט דרמה הודי מ-2003 העוסק ביחס של בנים בוגרים כלפי הוריהם המתבגרים.
== עלילה ==
במרכז הסרט עומדים יחסיהם של ראג' מלהוטרה (בגילומו של אמיטאב באצ'אן, אשתו פוג'ה (אותה משחקת המה מליני) וילדיהם. לזוג ארבעה בנים ובן אחד מאומץ (בגילומו של סלמאן ח'אן) שלומד בחו"ל. בניו כבר מבוססים, בעלי עבודה ובית וחלקם נשואים. ראג' שעבד בבנק יוצא לפנסיה. הוא נשוי ארבעים שנה לאשתו האהובה פוג'ה, יש לו בית גדול, ואת כספו הרב הוא משקיע בבנו הבכור ובעסקיו. אולם, כאשר כספם של הזוג אוזל הם מחליטים להיעזר בילדיהם.

כאשר ילדי הזוג שומעים את הבשורה הם אינם נלהבים לעזור. מאחר שאינם רוצים לשאת בעול של שני הורים בביתם, הילדים מחליטים כי כל אחד מההורים יחיה בביתו של בן אחר ובתום חצי שנה הם יתחלפו במקומות. ראג' זועם על בניו, אך אשתו משכנעת אותו להסכים.

פרידת בני הזוג קשה עליהם. שיחות טלפוניות ומכתבים מהווים את הקשר היחיד ביניהם. בזמן פרידתם ושהותם בביתם של ילדיהם, הם עוברים קשיים רבים. ילדיהם אינם עוזרים להם כלל, מעליבים, מתעמרים ומתייחסים אליהם בזלזול רב ומופגן. בזמן שהותו של ראג' בבית אחד מבניו, הוא מתיידד עם זוג נשוי, בעלי מסעדה עריריים מילדים, הרוכשים לו חיבה רבה. בזמן שהותו במסעדה הוא כותב ספר: "השומר" - ספר המספר על יסורי האנשים הזקנים עקב יחסיהם של ילדיהם כלפיהם.

בתום חצי שנה ובשל געגועיהם העזים זה לזה, מחליט ראג' כי עליו ועל אשתו לברוח בעת בה הם אמורים להחליף מקום מגורים אצל אחד מילדיהם. מעת בריחתם של הזוג מזלם משתנה. במסגרת בריחתם, הם נוסעים למקומות מוכרים ואף מצליחים למצוא את בנם המאומץ ששב להודו. למרות שחיפש את הוריו זמן רב, בשל העתקת מגוריהם לא הצליח למצוא אותם. הוא לוקח את הוריו המאמצים תחת חסותו ומתייחס אליהם כמו אל אלילים. למרות זאת, בני הזוג מחליטים לבסוף לשוב לביתם, על אף היותם חסרי כל.

כאשר הזוג חוזר לביתו, נודע להם כי הספר שכתב ראג' יצא לאור בעזרתם של הזוג שהתיידד איתו במקום שהותו. הספר הופך לרב-מכר וראג' מרוויח ממון רב מכך. במסיבה הנערכת לכבוד ראג' מגיעים ילדי הזוג וגם נכדיהם, אשר הצליחו בסופו של דבר לקיים קשר אוהב עם סביהם למרות הניכור של ההורים כלפיהם. בעוד הילדים מאמינים כי אחד מהם יהיה זה שיוזמן לשאת דברים למען האב, מי שנושא דברים הוא בנם המאומץ המפליג בשבחי ראג'. ראג לעומת זאת אומר "אם האב יכול לעזור לבנו לעשות את צעדיו הראשונים, לא יכול הבן לעזור לאב לעשות את צעדיו האחרונים?". כאשר ראג' רואה את ילדיו, המנסים לפייסו, הוא מסרב לכך ופוג'ה אף היא תומכת בהחלטתו. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:סרטי דרמה
קטגוריה:סרטים הודיים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קטגוריה:סרטים בהינדי
דילמה

דִּילֵמָה (מיוונית δί-λημμα, "טענה כפולה" או "קביעה כפולה") הוא מונח מתחום הרטוריקה והלוגיקה; במקורו התייחס המונח למצב בו קיימות שתי חלופות, אטרקטיביות באותה מידה, שיש לבחור ביניהן. כיום התרחב השימוש במונח, ולעיתים קרובות הוא משמש במשמעות של בעיה או התלבטות גרידא.

==הסיבות לדילמה==
אף על פי שכל דילמה משקפת ניגוד פנימי בין רצונותיו של אדם, קיימות סיבות שונות לניגודים אלו:
*דילמה מוסרית - בדילמה מוסרית, ההתלבטות נובעת ממניעים הקשורים למצפון המתלבט, ולקשיים בתפיסת המעשה הנכון בעיניו. הדילמה מתרחשת כאשר המתלבט מתקשה להחליט איזה חלופה מוסרית יותר.
*דילמת רווח או הפסד - במצב של "רווח או הפסד" ההתלבטות היא בין אפשרויות שונות, כאשר על האדם להחליט מהי השיטה המשתלמת יותר.
*ברירת מחדל - אי בחירה באחת החלופות מהווה ברירת מחדל, כלומר הבחירה שלא לבחור.

== ברירה כוזבת ==

דילמה יכולה להתפרש כברירה בין מספר אפשריות, לרוב שתיים, אך תיתכן אפשרות נוספת שלא נלקחה בחשבון. אי הצגת האפשרות הנוספת והצגת האפשריות האחרות כברירת בלבדיות ידועה בשם דילמה כוזבת, דהיינו או תרחיש א' או תרחיש ב', כאשר הימנעות מבחירה בתרחיש א' מהווה בחירה אוטומטית (ברירת מחדל) בתרחיש ב', למעשה אין הדבר נכון, כיוון שייתכן מצב שאינו תרחיש א' או תרחיש ב'.

==דילמת האסיר==

סוג אחר של דילמה מורכב מדילמה כפולה, כאשר הדילמה היא לא רק של אדם אחד, אלא דילמה התלויה גם בדרך פעולתו של אדם אחר. הדילמה הזאת ידועה כדילמת האסיר. חישובי ההעדפה של דילמה כזאת נידונים בתורת המשחקים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://cms.education.gov.il/NR/rdonlyres/BF1E7B69-C668-4089-BCCF-D55E702D43D4/53698/2223.pdf מהי דילמה?] רחל ארהרד, ראש יחידת הפיתוח והמחקר, שפ"י
*[https://youtu.be/zn6Av6b8J5U סרטון] שעוזר להמחיש מה היא דילמה

קטגוריה:רטוריקה
קטגוריה:אמצעים רטוריים