OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרידריך, נסיך הסן-קאסל

פרידריך, נסיך הסן-קאסל (בגרמנית: Friedrich von Hessen-Kassel; 11 בספטמבר 1747 – 20 במאי 1837), היה נסיך גרמני וגנרל דני בתקופת המלחמות הנפוליאוניות.

==ביוגרפיה==
פרידריך נולד ב-11 בספטמבר 1747 בקאסל לפרידריך, נסיך הכתר של הסן-קאסל, שהיה מאוחר יותר רוזן הסן-קאסל, ולמרי, נסיכת בריטניה הגדולה, בתו של ג'ורג' השני, מלך בריטניה. בתקופת לידתו נטש אביו את המשפחה וחזר לנצרות הקתולית, ובשנת 1755 בוטלו נישואי הוריו באופן רשמי. לאחר פרידתם של הוריו, עברו פרידריך, אמו ואחיו לדנמרק, שם התגוררה אחות אמם לואיז, נסיכת בריטניה, אשת פרדריק החמישי, מלך דנמרק. פרידריך למד באקדמיה הצבאית בקופנהגן, ובשנת 1769 הועלה לדרגת גנרל בצבא הדני.

בשנת 1781 קנה פרידריך את טירת רומפנהיים מאחיו קרל, נסיך הסן-קאסל, והקים את בית הסן-קאסל-רומפנהיים.

ב-2 בדצמבר 1786 התחתן פרידריך קרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן, בתם של קרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן וקרולינה פליציטס, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג.

בשנת 1793 הצטרף פרידריך לצבא ההולנדי, ומונה למושל מאסטריכט. פרידריך פיקד על הגנת העיר מפני הצרפתים במהלך המצור על העיר באותה שנה, אך בשנת 1794 לאחר מצור של למעלה מחצי שנה נאלץ להסגיר את העיר לידי הצרפתים. לאחר מכן פרש פרידריך מהחיים הציבוריים, והתגורר באחוזתו - טירת רומפנהיים בקאסל.

ב-20 במאי 1837 מת פרידריך באחוזתו שבקאסל, כשבעת מותו הוא היה הנכד האחרון של ג'ורג' השני, מלך בריטניה ששרד בחיים.

==משפחתו==
בשנת 1786 התחתן פרידריך עם קרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן, בתם של קרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן וקרולינה פליציטס, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
* וילהלם, נסיך הסן-קאסל (1787–1867), התחתן עם לואיזה שרלוטה, נסיכת דנמרק, והיה אביה של לואיזה, נסיכת הסן-קאסל, אשתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק
* קרל פרידריך (1789–1802)
* פרידריך וילהלם (1790–1876)
* לודוויג קרל (1791–1800)
* גאורג קרל (1793–1881)
* לואיזה קרולינה מריה פרדריקה (1794–1881), התחתנה עם גנרל חיל הפרשים ההנוברי הרוזן גאורג פון דר דקן
* מריה, נסיכת הסן-קאסל (1796–1880), התחתנה עם גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ
* אוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל (1797–1889), התחתנה עם הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג'

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1747
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1837
המרפסת של המדינה

[[1997: ראש הממשלה בנימין נתניהו (משמאל) לוחץ את ידו של גבריאל אלינסון, ממייסדי פדואל, בתצפית "המרפסת של המדינה". באמצע ניצב שר השיכון אריאל שרון. ברקע, הכפר הערבי דיר בלוט]]
קבוצת מבקרים במרפסת של המדינה במהלך "פסטיבל המרפסת" שהתקיים בחול המועד סוכות תשע"ח (אוקטובר 2017)
המרפסת של המדינה הוא מצפור הממוקם על כתף גבעה בצמוד לגדר היישוב פדואל שבשומרון. ניתן להשקיף ממנו על גוש דן, השרון, מישור החוף והשפלה, ובהתקיים תנאי מזג אוויר מתאימים וזיהום אוויר מופחת ניתן לראות אף את תחנות הכוח של אשקלון ואשדוד בדרום ועד לאוניברסיטת חיפה שעל הר הכרמל.

== מאפיינים ==
המצפור מתנשא כ-350 מטר מעל פני הים. המרחק בינו ובין הים התיכון הוא כ-25 ק"מ בקו אווירי, המרחק לגוש דן הוא כ-12 ק"מ בקו אווירי והמרחק לנמל התעופה בן-גוריון הוא כ-13 ק"מ בקו אווירי. מהמקום ניתן לזהות בקלות רבה תשתיות ביטחוניות ואזרחיות חיוניות לישראל, כגון נמל התעופה בן-גוריון, הקריה, אוניברסיטאות, מסילות ותחנות רכבת, כביש 6, תחנות כוח, אזורי תעשייה ומסחר ובתי חרושת.

== שימוש ==
את השם "המרפסת של המדינה" טבע ראש הממשלה, אריאל שרון, ברצונו לבטא בכך את פגיעות מישור החוף, השרון והשפלה בפני עליונותו הטופוגרפית של מי ששולט בשדרת ההר.

מנהגו של אריאל שרון להביא למקום אישים שונים, מתייחס לתביעה הישראלית ארוכת השנים לגבולות בני הגנה כערובה לשלום בר קיימא וממחיש שהתייצבות על גבולות הקו הירוק – ירידה של ישראל משדרת ההר – אינה עולה בקנה אחד עם תביעה זו. כאשר הביא את ג'ורג' ווקר בוש בעת שהיה מושל טקסס, התבטא שרון באומרו: "אתה רואה את הבתים ממול? אלה הבתים של תל אביב. ושם זה חוף הים של תל אביב, ויותר שמאלה זה נמל התעופה בן-גוריון ושם ימינה זה הבתים של ראש העין. אדוני המושל, אם חלילה נצא מכאן, נישאר עם מותניים צרים של כמה קילומטרים בלבד שיפרידו ממזרח עד הים". בוש השיב לו: "אני יכול להבין את זה. זה יהיה ממש שיגעון".

תנועת "ישראל שלי" הפיקה פרויקט הנקרא "פרויקט הפנורמה", שמטרתו להראות את חשיבות המקום מבחינה ביטחונית-אסטרטגית, על ידי תצפית וירטואלית מהמקום אל גוש דן ועוד.

באוגוסט 2014 הוקם באתר מצפור, אותו חנך השר לענייני גמלאים, ח"כ אורי אורבך<ref></ref>.

באפריל 2016 הותקנו באתר משקפות נוף ארוכות טווח, על מנת לאפשר למבקרים להשקיף על הנוף מהמצפור.

החל מאפריל 2015 מתקיים במקום פסטיבל המרפסת של המדינה פעמיים בשנה - בחול המועד סוכות ובחול המועד פסח - בהשתתפות אלפי מבקרים.

==גלריה==
<gallery>
File:Israel's lookout, Peduel.jpg|שלט הקדשה במרפסת של המדינה
File:Israel's lookout, Peduel (1).jpg|הכניסה למרפסת של המדינה
File:Israel's lookout, Peduel (2).jpg|מצפור המרפסת של המדינה
File:Israel's lookout, Peduel (3).jpg|מבט מהמרפסת של המדינה, הכפר דיר בלוט והאגם העונתי לפניו
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://m.facebook.com/hamirpesetIL/ דף המרפסת של המדינה] באתר [https://m.facebook.com/ פייסבוק]
* [http://www.tiuli.com/point_info.asp?point_id=555 המרפסת של המדינה בפדואל] באתר טיולי
* [http://www.kipa.co.il/tarbut/67342.html מאריק שרון ועד ה´צל´: המרפסת של המדינה] באתר כיפה
* [https://www.youtube.com/watch?v=GrHMfvqIDNM המרפסת של המדינה] - סרטון רחפן המציג את הנוף ממעוף הציפור

==הערות שוליים==

קטגוריה:נקודות תצפית בשומרון
קטגוריה:מועצה אזורית שומרון
קטגוריה:אריאל שרון
קטגוריה:גוש מערבא
לואיס בוכהלטר

לואיס "לפקה" בוכהלטר (אנגלית: Louis "Lepke" Buchalter) היה מאפיונר יהודי-אמריקאי בניו יורק, חבר יחידת המתנקשים "רצח בע"מ", שפעלה בשירות המאפיה האמריקאית וארגוני פשע נוספים, ומחבריו של מאיר לנסקי. הוצא להורג במרץ 1944.

==קורות חיים==
נולד ב -1897 בוויליאמסבורג שבברוקלין להורים ילידי רוסיה. כשהיה בן 13 מת אביו מהתקף לב, ולאחר מכן עברה אמו לקולורדו, והשאירה אותו בהשגחת אחת מאחיותיו הגדולות. ב - 1915 נתפס בגנבת תיק ונשלח למוסד לעבריינים צעירים. כשחזר לניו יורק התחבר ליעקב "גורה" שפירו, ועסק עמו בשוד וגביית דמי חסות. ב-1918 נתפס בשוד ונשלח לכלא סינג סינג. לאחר שהשתחרר החל לעבוד עם ארנולד רוטשטיין כמלווה חמוש של מבריחי המשקאות.

ב-1931 לאחר השתלטות לאקי לוצ'יאנו ומאיר לנסקי על המאפיה, ויסוד המועצה, הם נזקקו לגורם חיצוני שיבצע התנקשויות והוצאות להורג. לפקה ביחד עם חברו אלברט אנסטסיה גיבשו קבוצה של פושעים צעירים שביצעו חוזי רצח בשביל המאפיה, על חברי הקבוצה נמנו אייב רלס, באגסי גולדשטיין, והארי שטראוס. בפי עיתונאי אותה תקופה כונתה כנופיה זו "רצח בע"מ". ב-1940 נעצר אייב רלס ולאחר זמן מה נשבר והסכים לעסקת טיעון, הוא הפליל את כל חבריו ובהם גם לפקה. לפקה הוצא להורג בכלא סינג סינג ב-1944.

==לקריאה נוספת==
* ריץ' כהן, יהודים קשוחים, תרגמה עפרה אביגד, הוצאת מודן, 1998.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מאפיונרים אמריקאים
קטגוריה:פשע מאורגן
קטגוריה:המאפיה בארצות הברית
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג במדינת ניו יורק
קטגוריה:פשע בניו יורק
קטגוריה:מורשעים ברצח בארצות הברית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מאונט היברון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1944
רובי גינל

רובי גינל (נולד ב-1969) הוא מנכ"ל התאחדות התעשיינים בישראל.

==ביוגרפיה==
גינל החל את הקריירה המקצועית עם סיום לימודי התואר הראשון (בשנת 1995) במסגרת תוכנית המתמחים לסטודנטים מצטיינים של המכון ללימודים פוליטיים ואסטרטגיים מתקדמים (כיום - מכון מילקן). לגינל תואר ראשון בכלכלה ומנהל עסקים ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בר-אילן.

במסגרת תוכנית המתמחים לסטודנטים מצטיינים שימש גינל כיועץ כלכלי בוועדת הכלכלה בכנסת, במשרד ראש הממשלה ובקונגרס בוושינגטון.

עם סיום ההתמחות מונה גינל למנהל לנושאים כלכליים במשרד ראש הממשלה, תפקיד בו שימש עד שנת 1999.

במקביל כיהן גינל כמרצה למדיניות ציבורית ושיווק באוניברסיטת דרבי וכעורך מחקרים מקצועיים.

בשנת 1999 מונה גינל להקים ולנהל את מוקד הסיוע והקידום הארצי של הרשות לעסקים קטנים ובינוניים בישראל. במסגרת זו הקים גינל את בנק ההשקעות המקוון הראשון בישראל.

בשנת 2004 עבר גינל לנהל את נושאי החדשנות והטכנולוגיה ברשות לעסקים קטנים ובינוניים.

בשנת 2007 מונה גינל לראש אגף כלכלה בהתאחדות התעשיינים. במסגרת זו ניהל גינל את נושאי המחקר הכלכלי, הייעוץ לחברים ואת הקשר עם הממשלה והכנסת.

בין היתר, גינל לקח חלק פעיל בעסקת החבילה בין הממשלה, המגזר העסקי וההסתדרות בשנת 2009, באימוץ צעדים ממשלתיים לעידוד החדשנות, המו"פ והיצוא בתעשייה הקטנה והבינונית, בהפחתת מס החברות המועדף לחברות תעשייה יצואניות ועוד.

גינל שימש כחבר ועדת מחקר של המדען הראשי, כחבר מנהלת מרכז השקעות וכחבר בוועדה המייעצת לסוכנות לעסקים קטנים ובינוניים.

בשנת 2009 מונה גינל לתפקיד סמנכ"ל לכלכלה ורגולציה בהתאחדות התעשיינים בישראל,

בשנת 2013 הודיע גינל על סיום תפקידו בהתאחדות והקים חברת ייעוץ כלכלי. בין לקוחות החברה היו קבוצות עסקיות גדולות, ארגונים כלכליים, ועדי עובדים והממשלה.

בשנת 2015 חזר גינל להתאחדות כיועץ רגולציה וכמשנה למנכ"ל.

בנובמבר 2016 מונה למנכ"ל התאחדות התעשיינים בישראל.

בינואר 2019 מונה גינל ליו"ר ת.מ.י.ר.- תאגיד מחזור יצרנים בישראל.

במאי 2019 מונה לסגן יו"ר ויו"ר בפועל של מכון התקנים הישראלי.

== קישורים חיצוניים ==

*
*
*
*
* 
* 
*
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנכ"לי התאחדות התעשיינים
קטגוריה:התאחדות התעשיינים בישראל
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
קרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן

קרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן (בגרמנית: Prinzessin Karoline von Nassau-Usingen; 4 באפריל 1762 – 17 באוגוסט 1823) הייתה בתו של קרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן ואשתו של פרידריך, נסיך הסן-קאסל.

==ביוגרפיה==
קרולינה נולדה בביבריך ב-4 באפריל 1762, לקרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן ולקרולינה פליציטס, רוזנת ליינינגן-דאגסבורג, בתו של כריסטיאן קרל ריינהרד, רוזן ליינינגן-דאכסבורג-פאלקנבורג-היידסהיים.

ב-2 בדצמבר 1786 התחתנה קרולינה בביבריך עם פרידריך, נסיך הסן-קאסל, שחיפש להתחתן עם בת בית המלוכה הדני, אך מכיוון שלא מצא התחתן עם קרולינה, שהייתה בת דודתו של דוכס אוגוסטנבורג.

בשנת 1821 מת בעלה פרידריך, נסיך הסן-קאסל, וב-17 באוגוסט 1823 מתה קרולינה.

==משפחתה==
בשנת 1786 התחתנה קרולינה עם פרידריך, נסיך הסן-קאסל, ממנו נולדו לה 8 ילדים:
* וילהלם, נסיך הסן-קאסל (1787–1867), התחתן עם לואיזה שרלוטה, נסיכת דנמרק, והיה אביה של לואיזה, נסיכת הסן-קאסל, אשתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק
* קרל פרידריך (1789–1802)
* פרידריך וילהלם (1790–1876)
* לודוויג קרל (1791–1800)
* גאורג קרל (1793–1881)
* לואיזה קרולינה מריה פרדריקה (1794–1881), התחתנה עם גנרל חיל הפרשים ההנוברי הרוזן גאורג פון דר דקן
* מריה, נסיכת הסן-קאסל (1796–1880), התחתנה עם גאורג, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ
* אוגוסטה, נסיכת הסן-קאסל (1797–1889), התחתנה עם הנסיך אדולפוס, דוכס קיימברידג'

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.genealogics.org/getperson.php?personID=I00005843&tree=LEO קרולינה, נסיכת נסאו-אוזינגן]
* 

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:ילידות 1762
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1762
קטגוריה:נפטרות ב-1823
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1823
חיים הדומי

חיים הדומי (בנקל) (27 ביולי 1924 – 29 בנובמבר 1986) היה מחנך ישראלי. פרופ' באוניברסיטת חיפה, מנהל מכללת אורנים וקונסול לענייני תרבות בבוסטון.

==ביוגרפיה==
נולד ב-1924 בעיר בז'זין (על יד לודז') בפולין. גדל בבית ציוני, לא מסורתי. אביו היה יידישיסט, והייתה לו ספרייה עשירה של סופרי יידיש מפורסמים.

בשנת 1934 עלה חיים לארץ עם משפחתו. היה פעיל בתנועת הצופים, ובין מייסדי צופים ב' (קיבוץ בארי בהמשך) ומדריך בצופים בירושלים. בתקופת הפילוג בקיבוץ המאוחד, כאשר חברי מפא"י עזבו את הקיבוץ, עזב הדומי את הקיבוץ ופנה ללימודים בסמינר למורים בגבעת השלושה.

בשנת 1950 לאחר שהות בארצות הברית עבר לקיבוץ רמת יוחנן. הדומי לימד בבית הספר של גוש זבולון במשך 18 שנה ובתוך זמן זה גם ניהל את בית הספר.

הדומי למד ביולוגיה בתל אביב ובירושלים והיה חבר בצוות המרכז להוראת המדעים באוניברסיטה העברית בירושלים. במסגרת המרכז עסק בהכנה של תוכניות לימודים בביולוגיה.
בשנים 1966–1968 היה קונסול לענייני תרבות בבוסטון מטעם משרד החוץ.

בראשית שנות השבעים היה מזכיר קיבוץ רמת יוחנן, מנהל האגף לחינוך התיישבותי במשרד החינוך וחבר המזכירות הפדגוגית. בשנת 1972 ריכז הדומי בסמינר אורנים את המחלקה לחינוך בחטיבה האקדמאית. הדומי הקים את המכון לשיפור דרכי ההוראה באורנים.

בשנת 1976 הוענק להדומי תואר דוקטור מאוניברסיטת לסטר באנגליה על מחקריו בתחום הכשרת מורים להוראת המדעים. בשנת 1982 הוענק לו תואר פרופסור מאוניברסיטת חיפה. משנת 1982 ועד מותו הפתאומי ב-1986 ניהל את סמינר אורנים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20161220204347/http://ry-hantzacha.org.il/GLpersonCard.aspx?id=30618441 חיים הדומי] באתר "בצרור החיים: מורשת והנצחה – קבוץ רמת יוחנן"
* [https://web.archive.org/web/20161220210848/http://ry-hantzacha.org.il/persons/HadomiHaim/doc/Hayim%20Hadomi.pdf חוברת לזכרו של חיים הדומי]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהלי בתי ספר ישראלים
קטגוריה:סגל אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: חינוך
קטגוריה:רמת יוחנן: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים ברמת יוחנן
קטגוריה:בוגרי בית המדרש למורים ע"ש שיין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
ארמון צ'ראאן

ארמון צ'ראאן (בטורקית: Çırağan Sarayı) הוא ארמון עות'מאני לשעבר, המשמש היום כבית מלון חמישה כוכבים ברשת המלונות קמפינסקי. "הסוויטה של הסולטאן" מדורגת במקום ה-14 במדרג הסוויטות היקרות בעולם לפי CNN (נכון ל-2012) ולילה בסוויטה נאמד ב-15,332 דולר.

== היסטוריה ==
הארמון נבנה על ידי הסולטאן העות'מאני אבדילאזיז ותוכנן על ידי האדריכל הארמון ארמני ניגיוסוס באילן נבנה בין השנים 1863–1867, בתקופה בה כל הסולטאנים העות'מאנים בנו ארמונות משלהם במקום להשתמש בארמונות של קודמיהם בתפקיד. הקירות הפנימיים במלון והגג היו עשויים עץ, הקירות החיצוניים היו עשויים שיש צבעוני.

הסולטאן אבדילאזיז חי מספר שנים בארמונו המפואר, עד שנמצא מת בארמונו ב-30 במאי 1876. לאחר מותו, מחליפו בתפקיד מוראט החמישי נכנס לגור בארמון עם משפחתו. לאחר שלושה חודשים בערך, הודח מוראט החמישי על ידי עבדול חמיד השני, שנכנס להתגורר בארמון עד יום מותו ב-29 באוגוסט 1904.

ב-1910 נהרס הארמון בשרפה שכילתה את מרבית המבנה למעט קירותיו החיצוניים. הוא עמד בחורבנו עד 1989 ושימש כאולם כדורגל לקבוצת בשיקטש. אז נרכש בידי חברה יפנית ששיפצה אותו והפכה אותו לבית מלון. למבנה נוסף מבנה שהוקם בגן הארמון. ב-2007 שופץ המלון ועתה הוא דומה במראהו לארמון המקורי שעמד במקום.

== ראו גם ==
* ארמון
* האימפריה העות'מאנית

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

צ'ראאן
קטגוריה:איסטנבול: מבנים
קטגוריה:טורקיה: בתי מלון
אדולף פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין

אדולף פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין (; 15 בדצמבר 1588 – 27 בפברואר 1658) היה דוכס מקלנבורג-שוורין בין השנים 1592–1628, ושוב בין השנים 1631–1658.

==ביוגרפיה==
אדולף פרידריך נולד ב-15 בדצמבר 1588 בשוורין שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שוורין, ליוהאן השביעי, דוכס מקלנבורג ולסופיה משלזוויג-הולשטיין-גוטורפ, בתם של אדולף, דוכס הולשטיין-גוטורפ וכריסטינה מהסן.

בשנת 1592 מת אביו יוהאן השביעי, דוכס מקלנבורג, ואדולף פרידריך ואחיו יוהאן אלברכט השני, דוכס מקלנבורג-גיסטרוב עלו לשלטון במקומו, בחסות דודיהם אולריך, דוכס מקלנבורג וקרל הראשון, דוכס מקלנבורג-גיסטרוב. בשנת 1608 החלו האחים לשלוט לבדם, ובשנת 1610 מת דודם קרל הראשון, דוכס מקלנבורג-גיסטרוב, והאחים ירשו אף את נחלתו. בשנת 1621 חולקה דוכסות מקלנבורג בין שני האחים; אדולף פרידריך קיבל את דוכסות מקלנבורג-שוורין, בעוד יוהאן אלברכט השני, דוכס מקלנבורג-גיסטרוב קיבל את דוכסות מקלנבורג-גיסטרוב.

בשנת 1628 במהלך מלחמת שלושים השנים הדיח אלברכט פון ולנשטיין את האחים מנחלותיהם, בעקבות תמיכתם בכריסטיאן הרביעי, מלך דנמרק נגד פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בשנת 1631 החזיר גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה את האחים לשלטונם, ובשנת 1634 צירף אדולף פרידריך את בישופות שוורין לנחלתו, לאחר מותו של הבישוף אולריך מדנמרק.

ב-27 בפברואר 1658 מת אדולף פרידריך, ובנו כריסטיאן לודוויג הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
בשנת 1622 התחתן אדולף פרידריך עם אנה מריה מפריזיה המזרחית, בתם של אנו השלישי, רוזן פריזיה המזרחית ואנה מהולשטיין-גוטורפ, ממנה נולדו לו 8 ילדים:
* כריסטיאן לודוויג הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין (1623–1692)
* סופיה אגנס (1626–1694)
* קרל, דוכס מקלנבורג-מירוב (1626–1670)
* אנה מריה ממקלנבורג-שוורין (1627–1669), התחתנה עם אוגוסט, דוכס סקסוניה-וויסנפלס
* יוהאן גאורג (1629–1675)
* הדוויג (1630–1631)
* גוסטב רודולף (1632–1670)
* יוליאנה (1633–1634)

בשנת 1635 התחתן אדולף פרידריך עם מריה קתרינה מבראונשווייג-דאננברג, בתם של יוליוס ארנסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ממנה נולדו לו 11 ילדים:
* יוליאנה זיבילה (1636–1701)
* פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-גרבוב (1638–1688)
* כריסטינה (1639–1693)
* ברנהרד זיגיסמונד (1641)
* אוגוסטה (1643–1644)
* מריה אליזבת (1646–1713)
* אנה סופיה (1647–1723)
* אדולף ארנסט (1650–1651)
* פיליפ לודוויג (1652–1655)
* היינריך וילהלם (1653)
* אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ (1658–1708)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" align="center" style="margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| אדולף פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין בית מקלנבורג-שוורין (ענף של בית מקלנבורג) נולד:15 בדצמבר 1588 מת:27 בפברואר 1658
|-
| rowspan="1" align="center"| יוהאן השביעי, דוכס מקלנבורג
| rowspan="1" align="center"| דוכסות מקלנבורג-שוורין 1592–1628 1631–1658
| rowspan="1" align="center"| כריסטיאן לודוויג הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין
|}

קטגוריה:דוכסי מקלנבורג-שוורין
קטגוריה:ילידי 1588
קטגוריה:נפטרים ב-1658
יחסי בחריין – ערב הסעודית

יחסי בחריין–ערב הסעודית הם היחסים הדיפלומטיים בין ממלכת בחריין ובין הממלכה הערבית הסעודית.

== היסטוריה ==
סעודיה ובחריין שתיהן מדינות מוסלמיות בעלות משטר מונרכי. המדינות מקיימות יחסים דיפלומטיים מלאים, ושתיהן אף חברות בליגה הערבית, בארגון לשיתוף פעולה אסלאמי ובמועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ. היחסים ביניהן התחזקו במהלך האביב הערבי, כאשר שתיהן היו מדינות מרכזיות במזרח התיכון שלא עברו הפיכה, ועל רקע המתיחות בין שתיהן לבין איראן.

עם זאת על אף יחסי האיבה בין האיראנים לבחריין, האופוזיציה לממשל בבחריין (בבחריין הרוב שיעי נשלט על ידי המיעוט הסוני, דבר אשר נקרא לעיתים "שלטון המיעוט") בעלת אופי שיעי מובהק שמקבל תמיכה מצד האיראנים. על מנת לסייע לממשל בבחריין, גורמים ביטחוניים סעודיים מסייעים לממשל בבחריין למנוע הפיכה או התמקמויות במדינה,כך נעצרו ההפגנות בבחריין בימי האביב הערבי) כאשר סעודיה שלח סיוע צבאי להרגיע את הרוחות באי השכן.

לאורך השנים נחשבה בחריין ל"שער הכניסה המזרחי" לסעודיה בגלל התלות של הכלכלה הבחריינית בכלכלה הסעודית וגם בגלל היותה מושפעת כלכלית מהמצב הכלכלי של חברתה.

לאחר הוצאתו להורג של איש הדת השיעי, נימר א-נימר על ידי הממשל הסעודי וניתוק היחסים בין איראן לסעודיה החליטה ממלכת בחריין ללכת בעקבותיה וניתקה גם היא את יחסיה עם איראן, מקרה זה לא היה היחיד בו ניתקו שתי המדינות את יחסיהן עם מדינות אחרות, כך למשל קרה כאשר גם סעודיה, מצרים ואיחוד האמירויות ובהמשך גם בחריין ועומאן החליטו לנתק את יחסיהן עם קטאר בעקבות המשבר הדיפלומטי הקטרי, מלבד הסיוע העצמאי של הצבא הסעודי, שלחה סעודיה כוחות מטעמה שהיו חלק ממועצת שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ. 

עוד אירוע אשר מציין את הזיקה בין המדינות היה כאשר ח'אליד בן חמאד אל ח'ליפה, בנו החמישי של חמד בן עיסא אָאל ח'ליפה, מלך בחריין התחתן עם סאהאב בינט עבדאללה אל סעוד, בתו של עבדאללה בן עבד אל-עזיז אאל סעוד שהיה עד מותו מלך ערב הסעודית<ref></ref>. עם זאת הנישואים לא החזיקו מעמד והשניים התגרשו כמה שנים לאחר מכן. 

בספטמבר 2019 מספר גורמים בכירים בממשל הסעודי וכן בממשל הבחרייני תמכו בממשלת ישראל וצה"ל על רקע מתיחות בגבול ישראל-לבנון ואף הודיעו כי הם מתנגדים לפעולות הטרור שחזבאללה מבצעים. 

בספטמבר 2020 נעשה צעד נוסף של שתי המדינות כאשר הותר לטיסות ישראליות שטסות למזרח הרחוק וכן לאיחוד האמירויות הערביות לעבור בשטחן ולקצר את זמני הטיסה מישראל למספר יעדים בעולם. 

בין המדינות מחבר גשר המלך פהד שבעזרתו ניתן להגיע ממדינה למדינה בתוך פחות מחצי שעה.

== ראו גם ==
* יחסי כווית–ערב הסעודית
* יחסי איחוד האמירויות הערביות–בחריין

== הערות שוליים ==

*
נאוסטיגמין

נאוסטיגמין (באנגלית: Neostigmine) היא תרכובת פרסימפטומימטית הפועלת כמעכב אצטילכולין אסטרז הפיך. כיוון שמדובר באמין רבעוני (בשונה מפיזוסטיגמין שהוא אמין שלישוני), היא אינה עוברת בקלות את מחסום דם־מוח ובהתאמה כמעט ואינה גורמת לתופעות לוואי באזור זה.

התרופה מופיעה ברשימת התרופות החיוניות של ארגון WHO.

==שימושים רפואיים==
התרופה משמשת לשיפור הטונוס השרירי בחולים עם מיאסטניה גראביס. כמו כן היא נמצאת לעיתים בשימוש בסוף ניתוח כדי להפוך את האפקט של מרפי שרירים נון-דיפולרים כמו רוקורוניום ווקורוניום. אינדיקציה אחרת לתרופה הוא ניהול שמרני של תסמונת אוגילבי, בה קיימת התרחבות של המעי הגס יחד עם סימנים ותסמינים של חסימת מעיים ללא סיבה מכנית לחסימה עצמה. דווח על מחקרים עם תוצאות מבטיחות על שימוש בתרופה זו לעיכוב השפעת הארס בנשיכת נחש.

==תופעות לוואי==
התרופה יכולה לגרום לתופעות לוואי שונות הקשורות להפעלת המערכת הפרא-סימפטטית. הנפוצות הן כאבי ראש, ראייה מטושטשת, נמנום, שלשולים, קשיי דיבור, השתנה מרובה, הזעה מוגברת, כאב במפרקים, עוויתות שרירים וחולשה. התרופה יכולה לגרום לתגובות אלרגיות שונות. כמו כן, התרופה עלולה לגרום להאטת קצב הלב (ברדיקרדיה). מסיבה זאת בדרך כלל היא ניתנת יחד עם תרופה פרסימפטוליטית כמו אטרופין או גליקופירולט.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מעכבי אצטילכולין אסטראז
קטגוריה:קרבמטים
סנטר בל

סנטר בל (בצרפתית: Centre Bell, באנגלית:  Bell Centre) הוא אולם ספורט הממוקם במונטריאול. האולם מכיל מעל 20,000 מקומות והוא אולם הספורט הגדול בקנדה.

כיום משחקת בסנטר בל מונטריאול קנדיאנס עד לפני כן שיחקה במונטריאול פורום.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Centre Bell (2009).jpg
קובץ:Montreal-CH-CentreBell.jpg
קובץ:MCLockerRoom.jpg
קובץ:Bell Centre Basketball Game.JPG
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קנדה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מונטריאול: מבנים
קטגוריה:מונטריאול: ספורט
קארל זוננפלד

ד"ר קארל זוננפלד

ד"ר קארל זוננפלד (בצ'כית: Karel Sonnenfeld; נולד: 15 מרץ 1883 מת: 20 באוקטובר 1944) היה מנהיג ציוני ומשפטן במוראביה שבצ'כיה. בשנת 1911 היה ממייסדי מכבי צ'כיה ופעיל בה. הוא ייסד ושימש כיו"ר איגוד ההתעמלות (JÜDISCHE TURNVEREIN) בברנו ובין 1927 ל-1928 שימש שסגן יו"ר תנועת מכבי העולמית. ב-1935 הוא היה נושא הדגל וראש המשלחת של צ'כיה במכביה השנייה בפלסטינה. בכל אותם שנים היה גם פעיל בהסתדרות הכללית וחבר במפלגת הציונים הכלליים. בקונגרס בברנו (מרץ 1919), אישר הוועד היהודי הלאומי בצ'כיה את הקמת המועצה הלאומית היהודית של מוראביה, והעמיד בראשה את ד"ר זוננפלד. בנוסף הוא שימש גם כחבר במועצת העיר ברנו (כנציג היהודים) וחבר בדירקטוריון חברת החשמל והגז שם.

==משפחתו==
קארל זוננפלד נולד בשנת 1883 בעיירה אוהרסקי ברוד במוראביה, והיה אחד מתשעה צאצאים לשמואל ושרלוט (לבית: קצלר) זוננפלד. ב- 1923 נשא לאשה את אירמה (לבית לוונטל) וב-1924 נולדה בתם הבכורה. בסוף 1925 נולדו להם שתי בנות תאומות, מרגלית ורות. 

פתיחת תחרות ההתעמלות - ברנו 1919. בתמונה יו"ר ארגון ההתעמלות של ברנו - ד"ר זוננפלד

==מלחמת העולם השנייה==
ב- 15 במרץ 1939 לאחר כיבוש הרפובליקה הצ'כית על ידי גרמניה הנאצית, נעצר ד"ר זוננפלד ושהה כשבועיים במעצר, שם נתן הרצאות ליהודים שהיו איתו במעצר בנושאי יהדות, מכיוון שרבים מהם כלל לא ידעו על יהדותם. באותה תקופה הוא שימש אחד מראשי קהילת היהודים בברנו.
בקיץ 1939 הוא השתתף בקונגרס הציוני העולמי בז'נבה, הקונגרס האחרון לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה. עם פרוץ המלחמה הוא חזר לברנו (הוא חתם לגרמנים בברנו על הסכם, שאם לא יחזור יעצרו את אשתו ושלוש בנותיו).
ב-1939 הוא הצליח להשיג שני סרטיפיקטים למשלוח שתי בנותיו התאומות לארץ ישראל. רות נסעה בספטמבר לפלסטינה ומרגלית (שהסרטיפיקט שלה עוכב חצי שנה בברלין) נסעה לבדה ברכבת, במרץ 1940, לטריאסטה ומשם באניה לחיפה. ד"ר זוננפלד המשיך לנהל את קהילת היהודים בברנו עד תחילת 1942. ב-28 בינואר 1942 נשלח, עם אשתו ובתו הבכורה למחנה הריכוז טרזין, שם הוא שימש ביודנראט והצליח לשמור על קשר התכתבויות מוגבל עם קרובים בארץ ישראל. בשלב מסוים יכול היה לקבל סרטיפיקט לעצמו אך סירב ל"נטוש את הספינה הטובעת". 
ב-16 באוקטובר 1944 הוא נשלח, בטרנספורט, האחד לפני אחרון, מטרזין לאושוויץ, ושם, לאחר שלושה ימים, נרצח.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20161220051915/http://www.iupress.indiana.edu/product_info.php?products_id=807691 Zionists in Interwar Czechoslovakia By Tatjana Lichtenstein]
* [http://encyklopedie.brna.cz/home-mmb/?acc=profil_osobnosti&load=14280 אנציקלופדיה של העיר ברנו / צ'כיה]
* [http://yvng.yadvashem.org/nameDetails.html?language=en&itemId=4771902&ind=6 ארכיון יד ושם ירושלים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים צ'כים
קטגוריה:פעילים ציונים בצ'כיה
קטגוריה:חברי הציונים הכלליים
קטגוריה:אסירים בגטו טרזיינשטט
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה אושוויץ

קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1883
קטגוריה:צ'כים שנפטרו ב-1944
עונת 1991 בגביע ליברטדורס

עונת 1991 בגביע ליברטדורס הייתה העונה ה-32 של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-20 בפברואר 1991 ותחרות הסתיימה ב-5 ביוני 1991. בתחרות השתתפו 21 קבוצות מכל מדינות חברי הארגון.

התחרות הסתיימה בניצחון של קולו-קולו בפעם הראשונה בתולדות המועדון. 

==מתכונת התחרות==
בתחרות השתתפו 21 קבוצות. מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות בשלב השני. בשלב הראשון הקבוצות חולקו ל-5 בתים, שלוש קבוצות בכל בית עלו לשלב השני. החל משלב השני הקבוצות שיחקו בשיטת נוקאאוט. 

אם מספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי חוק שער חוץ, אם דבר זה לא אפשר הכרעה הקבוצות ביצעו סדרת בעיטות עונשין. 

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.

==השלבים המתקדמים==

===סדרת הגמר===

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/sacups/copa91.html פרטים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1991
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
אבא מרי בן יוסף

רבי אַבָּא מָרִי בֶּן יוֹסֵף (חי בסביבות ד'תתק"נ, 1190) היה מגדולי חכמי פרובנס במאה ה-12. נודע בשל פירושו האבוד להלכות הרי"ף.

==כתביו==
רבי אבא מרי חיבר פירוש להלכות הרי"ף. חיבור זה היה בידי הראשונים ואבד ברבות הימים. הוא מצוטט למשל אצל הרשב"א (חידושי הרשב"א למסכת שבת דף קכח): "וראיתי בפירושי ההלכות לר' אבא מרי בר יוסף".

דברי תורתו מצוטטים בכתבי יד מתקופת הראשונים, למשל בכתב־יד ששון (מס. 1027), המתוארך לשנת ה'ר"נ ואשר נכתב כנראה בידי תלמיד הרשב"א. מכתב־יד זה נדפס הספר "חידושי תלמיד הרשב"א" (זכרון יעקב תשמ"ח).

הרב חיים דוב שעוועל הדפיס בכתב העת "הדרום" (יא, ניו יורק ניסן ה'תש"ך) "פירוש אחד מגדולי הראשונים [רבינו אבא מרי ב"ר יוסף?] להלכות הרי"ף ז"ל למסכת פסחים" והוסיף לו מבוא, הערות וביאורים. אולם, בגיליון הבא של כתב העת (גיליון יב, עמ' 32) פרסם שעוועל את המשך מחקרו, ולפיו ייתכן שמחבר הפירוש אינו רבי אבא מרי ב"ר יוסף אלא רבי יצחק ב"ר אברהם.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חכמי פרובנס
קטגוריה:פרשני הרי"ף
לודוויג קרל, נסיך פרוסיה

לודוויג קרל, נסיך פרוסיה (; 5 בנובמבר 1773 - 28 בדצמבר 1796), היה נסיך גרמני מבית הוהנצולרן ובנו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה.

== ביוגרפיה ==
לודוויג קרל נולד ב-5 בנובמבר 1773 בברלין לפרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה ואשתו פרדריקה לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטדט.

ב-26 בדצמבר 1793 התחתן לודוויג קרל עם פרדריקה ממקלנבורג-שטרליץ, בתם של קרל השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ ופרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטדט, בעוד אחיו פרידריך וילהלם, נסיך הכתר הפרוסי התחתן עם אחותה לואיזה ממקלנבורג-שטרליץ. נישואי השניים לא היו מאושרים, עקב בגידותיו הרבות של לודוויג קרל, ובתגובה ניהלה פרדריקה רומן עם דודו של לודוויג קרל לואי פרדיננד, נסיך פרוסיה. ב-28 בדצמבר 1796 מת לודוויג קרל, והשאיר את פרדריקה עם 3 ילדים קטנים.

לאחר מותו נישאה רעייתו לפרידריך וילהלם, נסיך זולמס-בראונפלס, ולאחר מות בעלה השני נישאה בשלישית לארנסט אוגוסטוס, דוכס קמברלנד. בשנת 1837 נהפכו השניים למלכי הנובר.

==משפחתו==
בשנת 1793 התחתן לודוויג קרל עם פרדריקה ממקלנבורג-שטרליץ, בתם של קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ ופרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטדט, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* פרידריך וילהלם לודוויג, נסיך פרוסיה (1794–1863)
* פרידריך וילהלם קרל גאורג, נסיך פרוסיה (1795–1798)
* פרדריקה וילהלמינה אמליה, נסיכת פרוסיה (1796–1850), התחתנה עם לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט

==אילן יוחסין==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:נסיכי פרוסיה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1773
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1796
אוגוסטה, נסיכת פרוסיה

אוגוסטה, נסיכת פרוסיה (; 1 במאי 1780 - 19 בפברואר 1841), הייתה אשתו של וילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן.

== ביוגרפיה ==
אוגוסטה נולדה ב-1 במאי 1780 בפוטסדאם לפרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה ואשתו פרדריקה לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטדט. אוגוסטה הייתה ציירת מוכשרת, ואף השאירה אחריה דיוקנאות עצמיים.

ב-13 בפברואר 1797 התחתנה אוגוסטה בברלין עם וילהלם, נסיך הסן-קאסל, אולם הנישואים לא היו מוצלחים, והשניים התעמתו פעמים רבות. בשנת 1806 כבשו הצרפתים את נסיכות הבוחר מהסן, ואוגוסטה נמלטה עם ילדיה לברלין. בהמשך השנה התקדמו הצרפתים לברלין, ובעקבות כך ברחו בני משפחתה מהעיר, אולם אוגוסטה שהייתה בהריון מתקדם לא יכלה לברוח ונשארה בעיר. כשנכבשה העיר הציב נפוליאון שומרים על ביתה, ולאחר שביקשה ממנו אף העניק לה קצבה.

לאחר לידת בנה הצעיר בשנת 1806 נפרדה אוגוסטה מבעלה, והשניים חיו בנפרד. בשנת 1821 מת חמיה וילהלם הראשון, הנסיך הבוחר מהסן, ובעלה עלה לשלטון במקומו כוילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן. יחסו של וילהלם לאוגוסטה עורר התנגדות בקרב תושבי הנסיכות, אולם היחסים ביניהם לא השתפרו, ולאחר מותה של אוגוסטה ב-19 בפברואר 1841, התחתן וילהלם עם פילגשו אמיליה ארטלפ.

==משפחתו==
בשנת 1797 התחתנה אוגוסטה בברלין עם וילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן, ממנו היו לה 6 ילדים:
* וילהלם (9 באפריל 1798 - 25 באוקטובר 1800).
* קרולינה (29 ביולי 1799 - 28 בנובמבר 1854).
* לואיזה (3 באפריל 1801 - 28 בספטמבר 1803).
* פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מהסן (20 באוגוסט 1802 - 6 ביוני 1875), התחתן עם גרטרוד פלקנשטיין מהנאו.
* מריה פרדריקה, נסיכת הסן-קאסל (6 בספטמבר 1804 - 1 בינואר 1888), התחתנה עם ברנהרד השני, דוכס סקסוניה-מיינינגן.
* פרדיננד (9 באוקטובר 1806 - 21 בנובמבר 1806).

==אילן יוחסין==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:נסיכות פרוסיה
קטגוריה:ילידות 1780
קטגוריה:נפטרות ב-1841
A.K.A.

(בעברית: א.ק.א.) הוא אלבום האולפן השמיני של הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז האלבום יצא לאור ב-13 ביוני 2014.

תאריך הסינגל הראשון מהאלבום היה ב-11 במרץ 2014, שבו יצא הסינגל: "I Luh Ya Papi".

==סינגלים==
ב-11 במרץ 2014 יצא הסינגל הראשון מתוך האלבום: "I Luh Ya Papi". הסינגל הגיע רק למקום ה-77 במצעד בילבורד הוט 100. ביום שהקליפ הועלה הוא צבר למעלה משני מיליון צפיות וכיום הוא נעמד על מעל ל-100 מיליון צפיות.

ב-1 במאי 2014 יצא הסינגל השני מתוך האלבום: "First Love". הסינגל הגיע למקום נמוך מקודמו ונכנס למקום ה-87 במצעד בילבורד הוט 100. ביום שהקליפ הועלה הוא הצליח לצבור למעלה ממיליון צפיות.

ב-23 בספטמבר 2014 יצא הסינגל השלישי והאחרון מתוך האלבום: "Booty". הסינגל הגיע למקום מכובד במצעד הבילבורד הוט 100 ושם הגיע למקום ה-18. הקליפ כולל את השתתפותה של זמרת הראפ איגי אזליה. לסינגל קיימת גרסה לשיר בשיתוף פיטבול אך למרות הגרסה הראשונית של לופז ופיטבול הקליפ יצא כאשר איגי אזליה מתארחת ולא פיטבול.

מהאלבום יצאו שני הסינגלים השיווקיים, "Girls", ו-"Same Girl".

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==
במצעדים האלבום לא נחל הצלחה רבה, והגיע למקומות נמוכים יותר מאשר אלבומיה הקודמים במצעד הבילבורד הוט 100 נכנס רק למקום השמיני.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי ג'ניפר לופז
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי הרמוני סמואלס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קורי רוני
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
סלילניים

סלילניים (שם מדעי: Climacteridae) הם משפחה של ציפורי שיר קטנות החיות באוסטרליה וגינאה החדשה.

הסלילניים מזכירים את טפסי העצים מחצי הכדור הצפוני אך כנראה שאינם קרובי משפחתם, אלא דווקא לקבוצת העופות האוסטרליים כמו העדניים, הסוכיים והנבליים. אך כמו טפסי העצים הם חיים בין ענפי העצים וצבעם חום עם בטן בהירה, מה שעוזר להם בהסוואה. הם בעלי מקור קצר יותר ופחות כפוף אך ניזונים מנמלים ועכבישים באותה שיטה ואולם כמה מינים צדים חרקים על הקרקע.

הסלילניים חיים בעיקר ביערות או באזורים של עצי אקליפטוס בהם הם חיים.

==מיון==
*משפחה סלילניים (Climacteridae)
**Cormobates
***מין Cormobates placens
***מין Cormobates leucophaea
**סוג Climacteris
***מין Climacteris affinis
***מין Climacteris erythrops
***מין Climacteris picumnus
***מין Climacteris melanurus
***מין Climacteris rufus

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדמון דה סליס לונשאן
קטגוריה:עורבאים
נקרניים

נקרניים (שם מדעי: Dendrocolaptinae) הם עופות מסדרת ציפורי שיר החיים ביערות אמריקה הדרומית וקרובים למשפחת התנריים ולפעמים נחשבים לתת-משפחה שלהם. למרות מראם הם אינם קרובים לטפסי העצים מחצי הכדור הצפוני.

הנקרניים מכונים כך עקב דמיונם לנקרים בעמידתם האנכית על הענפים והן בגלל צורת מקורם וראשם. אורכם 15-35 ס"מ והם בעלי צבעים חומים-כתומים יחד עם פסים שונים באזור הראש או צוואר מנוקד בצהוב. הזנב שלהם נצמד לגזע והם יכולים לקפוא על מקומם כדי להסתתר בשקט מטורף. 

הם ניזונים מחרקים שונים בין חורי העצים וכמה מינים מתמחים בציד של נמלי גדודים. הנקרניים מקננים בחורים שבין העצים.

==סוגים==
* סוג ומין יחיד Megaxenops parnaguae
* סוג ומין יחיד Microxenops milleri
* Xenops
* סוג ומין יחיד Glyphorynchus spirurus
* Dendrocincla
* סוג ומין יחיד Deconychura longicauda
* סוג ומין יחיד Certhiasomus stictolaema
* סוג ומין יחיד Sittasomus griseicapillus
* סוג ומין יחיד Nasica longirostris
* סוג ומין יחיד Dendrexetastes rufigula
* Dendrocolaptes
* Hylexetastes
* Xiphocolaptes
* Campylorhamphus
* Dendroplex
* Xiphorhynchus
* סוג ומין יחיד Drymornis bridgesii
* Lepidocolaptes

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דמויי-טירן
לבני-עין

זוג ציפורים מהמין Yuhina nigrimenta
לבני-עין (שם מדעי: Zosteropidae) הם משפחה של עופות מסדרת ציפורי שיר החייים באזורים טרופיים באפריקה שמדרום לסהרה, מזרח אסיה ודרום-מזרח אסיה וצפון אוסטרליה. כמו כן הם חיים בכמה איים בתוך האוקיינוס ההודי.

סימן ההיכר המובהק של ציפורים אלה הוא עיניהן הבולטות המוקפות בעיגול לבן ומקורן הקצר, השקוע בין הנוצות. צבע הנוצות הוא ירוק בהיר או זהוב, כשהראש יותר בולט מאשר שאר הגוף והבטן יכולה להיות לבנה. אורכם הממוצע 15 ס"מ.

ציפורים אלה חיות בלהקות גדולות וניזונות מחרקים אך גם מפירות ומצוף של פרחים שונים. הן מקננות בעצים ומצויות בעיקר ביערות, באזורים חמימים ולחים.

==מיון==
*משפחת לבני-עין (Zosteropidae)
**סוג ומין יחיד Apalopteron familiare
**סוג ומין יחיד Cleptornis marchei
**סוג Heleia
**סוג ומין יחיד Hypocryptadius cinnamomeus
**סוג Lophozosterops
**סוג Megazosterops palauensis
**סוג Oculocincta squamifrons
**סוג Rukia
**סוג Speirops
**סוג Tephrozosterops stalkeri
**סוג Woodfordia
**סוג Yuhina
**סוג Zosterops - הסוג הגדול במשפחה ומונה מעל 75 מינים, ביניהם לבן-עין מרוסן.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1853
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
*
גנובתניים

גנובתניים (שם מדעי: Aegithalidae) הם משפחה של ציפורי שיר קטנות ועדינות בעלות זנב ארוך. הם מזכירים מעט ירגזיים אך קטנים מהם ובעלי זנבות ארוכים. הם מצויים ביערות (בעיקר יערות מחטניים) וערבות ברחבי אירואסיה ומין אחד חי באמריקה הצפונית. הם מצויים גם בדרום-מזרח אסיה באזורים טרופיים.<ref>[https://www.britannica.com/animal/Aegithalidae גנובתניים], באתר אנציקלופדיה בריטניקה</ref><ref></ref>

==מיון==
*משפחה גנובתניים (Aegithalidae)
**סוג גנובתן (Aegithalos)
***מין Aegithalos fuliginosus
***מין Aegithalos iouschistos
***מין Aegithalos bonvaloti
***מין Aegithalos leucogenys
***מין Aegithalos niveogularis
***מין גנובתן אירופי (Aegithalos caudatus)
***מין Aegithalos concinnus
***מין Aegithalos exilis
**סוג ומין יחיד גנובתן אמריקאי (Psaltriparus minimus)
**סוג Leptopoecile
***מין Leptopoecile sophiae
***מין Leptopoecile elegans

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1850
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לודוויג רייכנבאך
היינריך, נסיך פרוסיה (1781–1846)

היינריך, נסיך פרוסיה (; 30 בדצמבר 1781 ברלין – 12 ביולי 1846 רומא), היה איש צבא ונסיך גרמני מבית הוהנצולרן.

== ביוגרפיה ==
היינריך נולד ב-30 בדצמבר 1781 בברלין לפרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה ואשתו פרדריקה לואיזה, נסיכת הסן-דרמשטדט. בשנת 1795 התגייס היינריך לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט המשמר ה-1. בשנת 1806 לחם היינריך שהיה בדרגת אוברסט במלחמת הקואליציה האנטי-צרפתית הרביעית, ולאחר שנהרג סוסו תחתיו במהלך קרב אאורשטדט, לקח את סוסו של גרהרד פון שרנהורסט. בשנת 1807 מונה היינריך למפקד רגימנט הרגלים "פון שנינג", בשנת 1813 שירת במטהו של פטר ויטגנשטיין, וב-31 במאי 1815 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. בנוסף, בין השנים 1800–1811 היה היינריך לורד העיר באליוויק, יחד עם דודו זקנו אוגוסט פרדיננד, נסיך פרוסיה. בשנת 1813 עוטר היינריך בעיטורי צלב הברזל, מסדר העיט השחור, עיטור אלכסנדר נבסקי, עיטור אנדריי הקדוש, מסדר גאורגי הקדוש, והצלב הגדול של מסדר ולדימיר הקדוש. בשנת 1811 הקים אחיו פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה את מסדר יוהאן הקדוש, ומינה לראש המסדר את אוגוסט פרדיננד, נסיך פרוסיה. לאחר מותו של אוגוסט פרדיננד בשנת 1813, מינה פרידריך וילהלם השלישי את היינריך לראש המסדר.

ב-12 באוגוסט 1817 ביקר היינריך על האונייה USS וושינגטון, שהייתה אוניית הדגל האמריקנית בים התיכון. בשנת 1819 היה היינריך אחד מסנדקיו של ג'ורג', נסיך קמברלנד, נכדו של ג'ורג' השלישי, מלך הממלכה המאוחדת, בטקס ההטבלה שלו בברלין.

בשנת 1819 עבר היינריך להתגורר ברומא, עקב מצב בריאותו הירוד, כשהוא מלווה על ידי פרידריך וילהלם פון לפל שכיהן כשלישו. בשנת 1845 מונה הלמוט פון מולטקה הזקן לשלישו, וב-12 ביולי 1846 מת היינריך בביתו ברומא, ונקבר בקתדרלת ברלין.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נסיכי פרוסיה
קטגוריה:אנשי צבא פרוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1781
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1846
טירת הוכאוסטרוויץ

אחד מהשערים המבוצרים של הטירה
גן הטירה
טירת הוכאוסטרוויץ (גרמנית: Burg Hochosterwitz) היא טירה ימי-ביניימית באוסטריה, מאתרי התיירות הבולטים במדינת קרינתיה.

הטירה ממוקמת על גבעה בגובה של 664 מטרים מעל פני הים, ליד העיירה סנקט גאורגן אם לאנגזה (Sankt Georgen am Längsee), כ-20 קילומטרים מצפון-מזרח לעיר קלגנפורט בירת קרינתיה. הטירה הנישאה נראית עד למרחק של 30 קילומטרים ממנה.

==תולדות הטירה==
הטירה נזכרת לראשונה במסמך משנת 860, שבו העניק מלך בוואריה לודוויג הגרמני כמה מנכסיו בקרנטניה (Carantania) לארכיבישופות של זלצבורג. שמה שם היה אסטארוויזה (Astarwiza), שם ממקור סלאבי. במאה ה-11 העביר הארכיבישוף גבהארד מזלצבורג את הטירה לדוכסות קרינתיה מבית שפונהיים (Sponheim) בתמורה לתמיכתה בו במהלך מאבק האינווסטיטורה. זו מסרה את הפייף למשפחת אוסטרוויץ.

במאה ה-14 צר על הטירה צבאה של הדוכסית מרגרטה מאולטש. ב-1478 נאלץ הנס לבית אוסטרוויץ, השריד האחרון למשפחתו, למסור את הטירה לקיסר פרידריך השלישי לשם תשלום חובותיו לו. בשנים הבאות ניזוקה הטירה קשות עקב התקפות טורקיות רבות. היא שופצה על ידי הבישוף של גורק (Gurk), שהטירה נמסרה לו ב-1509 על ידי הקיסר מקסימיליאן הראשון. לאחר מכן עברה הטירה לידי הקיסר פרדיננד הראשון, אשר מסר אותה בידי משפחת קוונהילר (Khevenhüller). גאורג קוונהילר ביצר את הטירה כנגד התקפות הטורקים. עד שנת 1586 נוספו לה מחסן נשק ו-14 שערים מבוצרים שונים, שיש לעבור בהם בזה אחר זה - תוספת שהייתה יוצאת דופן בתכנונן של טירות בעת ההיא.

==הטירה כאתר מבקרים==
מאז המאה ה-16 לא הוכנסו שינויים של ממש בטירה. היא נשארה בבעלותה של משפחת קוונהילר, לפי בקשתו של גאורג קוונהילר, המתועדת בלוח שיש מ-1576 המוצב בטירה. חלקים מהטירה פתוחים לציבור במשך חודשים אחדים של השנה. המבקרים צועדים בנתיב באורך של 620 מטרים אל הטירה, החולף דרך 14 השערים שלה. בכל שער מוצב איור המציג את מנגנון ההגנה שהותקן בו. בחדרי הטירה מצויה תצוגה של ציורים, כלי נשק ושריונות, אחד מהם בגובה של 2.4 מטרים.

==קישורים חיצוניים==

* 
** [http://www.echtcool.net/eye1/how30.swf צילום פנורמי של הטירה וסביבותיה]

הוכאוסטרוויץ
קטגוריה:קרינתיה
קטגוריה:אוסטריה: מוזיאונים
פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין

פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין (בגרמנית: Luise Charlotte, Prinzessin von Mecklenburg-Schwerin; 13 ביוני 1778 - 29 בנובמבר 1819), היה נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין

== ביוגרפיה ==
פרידריך לודוויג נולד ב-13 ביוני 1778 בשוורין שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שוורין, לפרידריך פרנץ הראשון, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין ולואיזה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג. פרידריך לודוויג חונך בצעירותו על ידי מורים שונים, ולמד בעיקר מתמטיקה וצרפתית. בשנת 1792 החל פרידריך לודוויג את לימודיו באוניברסיטת רוסטוק, ובשנת 1795 יצא לטיול ארוך במרכז גרמניה. בשנת 1797 הצטרף פרידיך לודוויג לצבא הפרוסי בדרגת גנרל לוטננט, ומונה למפקד רגימנט הרגלים "פון פרסנטין".

בשנת 1806 נכבשה דוכסות מקלנבורג-שוורין על ידי הכוחות הצרפתים ובני המשפחה ברחו לאלטונה, ורק בשנת 1807 לאחר הצטרפות הדוכסות לקונפדרציה של הריין חזרו בני המשפחה לדוכסות. בשנת 1814 השתתף פרידריך לודוויג בקונגרס וינה, שבמהלכו קיבל אביו את התואר דוכס גדול.

ב-29 בנובמבר 1819 מת פרידריך לודוויג, ומשום כך לאחר מות אביו בשנת 1837, עלה בנו פאול פרידריך, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין לשלטון במקומו.

==משפחתו==
בשנת 1799 התחתן פרידריך לודוויג עם ילנה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של פאבל הראשון, קיסר רוסיה וסופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג, ממנה נולדו לו שני ילדים:
* פאול פרידריך, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין (1800–1842)
* מריה לואיזה, דוכסית מקלנבורג-שוורין (1803–1862), התחתנה עם גאורג, דוכס סקסוניה-אלטנבורג

בשנת 1810 התחתן פרידריך לודוויג עם קרולינה לואיזה, נסיכת סקסוניה-ויימאר-אייזנך, בתם של קרל אוגוסט, הדוכס הגדול של סקסוניה-ויימאר-אייזנך ולואיזה, נסיכת הסן-דרמשטדט, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* אלברט ממקלנבורג-שוורין (1812–1834)
* הלנה, דוכסית מקלנבורג-שוורין (1814–1858), התחתנה עם פרדיננד פיליפ, דוכס אורליאן
* מגנוס ממקלנבורג-שוורין (1815–1816)

בשנת 1816 התחתן פרידריך לודוויג עם אוגוסטה, רוזנת הסן-הומבורג, בתם של פרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג וקרולינה, נסיכת הסן-דרמשטדט, אך לא נולדו לו ילדים ממנה.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:מונרכים שהיו חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1778
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1819
ילנה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה

ילנה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה (Елена Павловна, 24 בדצמבר 1784 - 24 בספטמבר 1803) הייתה בתו של הצאר הרוסי פאבל הראשון ורעייתו של פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין.

== ביוגרפיה ==
ילנה פבלובנה נולדה ב-24 בדצמבר 1784 בסנט פטרבורג בירת האימפריה הרוסית, לפאבל הראשון, קיסר רוסיה ולסופיה דורותיאה, נסיכת וירטמברג. בעקבות יופייה הרב ניתן לה השם ילנה, על שם הלנה מטרויה. ילנה בילתה את ילדותה בארמונותיהם המפוארים של הוריה באזור סנט פטרבורג יחד עם תשעת אחיה ואחיותיה, ביניהם הקיסרים לעתיד אלכסנדר הראשון וניקולאי הראשון. ילנה קיבלה חינוך מעולה, שכלל בעיקר מוזיקה, ספרות ואמנות.

ב-23 באוקטובר 1799 התחתנה ילנה עם פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין, ועברה לגור עם בעלה בשוורין. בשנת 1801 מתה אחותה האהובה של ילנה - אלכסנדרה פבלובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, וכעבור כמה ימים נרצח אביה פאבל הראשון, קיסר רוסיה.

בספטמבר 1803 חלתה ילנה אנושות, וב-24 בספטמבר מתה בלודוויגסלוסט.

==משפחתה==
בשנת 1799 התחתנה ילנה פבלובנה עם פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של מקלנבורג-שוורין, ממנו היו לה שני ילדים:
* פאול פרידריך, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שוורין (1800–1842)
* מריה לואיזה, דוכסית מקלנבורג-שוורין (1803–1862), התחתנה עם גאורג, דוכס סקסוניה-אלטנבורג

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שושלת רומנוב
קטגוריה:ילידות 1784
קטגוריה:נפטרות ב-1803
פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שוורין

פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שוורין (בגרמנית: Friedrich II, Herzog zu Mecklenburg-Schwerin; נולד ב-9 בנובמבר 1717 - מת ב-21 באפריל 1785), היה דוכס מקלנבורג-שוורין בין השנים 1756–1785.

==ביוגרפיה==
פרידריך נולד ב-9 בנובמבר 1717 בשוורין שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שוורין, לכריסטיאן לודוויג השני, דוכס מקלנבורג-שוורין ולגוסטבה קרולינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ, בתם של אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ ומריה, דוכסית מקלנבורג-גיסטרוב. בצעירותו היה לדודתו אוגוסטה, דוכסית מקלנבורג-שוורין השפעה גדולה עליו, והיא תרמה רבות להתפתחותו האינטלקטואלית והרוחנית.

בשנת 1756 מת אביו כריסטיאן לודוויג השני, דוכס מקלנבורג-שוורין, ופרידריך עלה לשלטון במקומו, וזמן קצר לאחר מכן היה מעורב במלחמת שבע השנים. פרידריך שיפר את מערכת החינוך, קידם את ייצור הטקסטיל וביטל את העינויים. בשנת 1764 העתיק פרידריך את מקום מגוריו משוורין לארמון לודוויגסלוסט, ובשנת 1765 הורה על בניית הכנסייה הקיסרית בעיר (שהושלמה בשנת 1770).
באפריל 1772 קיבל את עצת מורו לשפות אולוף גרהרד טיכסן והוציא צו שהורה לבטל את מנהג היהודים שלא להלין את המתים לפני הקבורה, מחשש שמנהג זה מביא לקבורת אנשים בעודם חיים. בצו נאסר על יהודי מקלנבורג-שוורין לקבור את מתיהם לפני שעברו שלושה ימים משעת המוות. ההוראה עוררה פולמוס בקהילות היהודיות באירופה, ובין השאר פעלו בנושא גם יעקב עמדין ומשה מנדלסון. בין השנים 1772–1776, הרחיב פרידריך את ארמון לודוויגסלוסט.

ב-21 באפריל 1785 מת פרידריך, ומכיוון שלא היו לו ילדים, עלה לשלטון במקומו אחיינו פרידריך פרנץ הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין.

==משפחתו==
פרידריך התחתן ב-2 במרץ 1746 עם לואיזה פרדריקה, דוכסית וירטמברג, שהייתה בתו של פרידריך לודוויג, נסיך הכתר של וירטמברג. לזוג נולדו 4 ילדים, אך כולם מתו בצעירותם.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוכסי מקלנבורג-שוורין
קטגוריה:מלחמת שבע השנים:אישים
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1717
קטגוריה:נפטרים ב-1785
מרינה חינסטה

מרינה חינסטה אי קולומה (29 בינואר 1919 – 6 בינואר 2014) הייתה לוחמת במלחמת האזרחים הספרדית, וחברה באיחוד הנוער הסוציאליסטי. היא התפרסמה בשל תמונה שצולמה על ידי חואן גוסמן על הגג של מלון קולון בברצלונה ביולי 1936, בזמן ההתקוממות הצבאית בעיר. הצילום הפך לאחד הדימויים האיקוניים של מלחמת האזרחים הספרדית.

== חייה ==
חינסטה נולדה בטולוז, שבצרפת, ב-29 בינואר 1919, למשפחה ספרדית שהיגרה לשם לצורך עבודה. משפחתה הייתה חלק מתנועות השמאל של מעמד הפועלים. שני הוריה היו חייטים: אמה - אמפרו קולומה צ'למטה, מוולנסיה, ואביה - ברונו ז'ינסטה מנובנס, ממנרסה. היא עברה לברצלונה עם הוריה בגיל 11. מאוחר יותר, חינסטה הצטרפה למפלגה הסוציאליסטית המאוחדת של קטלוניה. כשפרצה המלחמה, היא עבדה כעיתונאית וכמתורגמנית של מיכאיל קוצוב, כתב העיתון <span>פרבדה</span>. במהלך המלחמה, חינסטה נפצעה, ופונתה לבית חולים במונפלייה. מכיוון שצרפת הייתה תחת כיבוש הנאצים, היא ברחה לרפובליקה הדומיניקנית. בשנת 1946 היא נאלצה לעזוב את המדינה בגלל הרדיפות של הדיקטטור רפאל טרוחיו. ב-1952 חינסטה נישאה לדיפלומט בלגי וחזרה לברצלונה. היא עברה לפריז בתחילת שנות ה-70, ונשארה שם עוד מותה בגיל 94 בינואר 2014.

== הצילום המפורסם ==
התמונה המפורסמת צולמה ב-21 ביולי 1936. בצילום, נערה בת 17 עם הרובה על גג בית המלון Hotel Colón. מכיוון שעבדה כעיתונאית, זו בעצם הייתה הפעם היחידה שחינסטה נשאה נשק. התמונה הופיעה על עטיפת הספר Las Trece Rosas (13 השושנים) מאת קרלוס פונסקה, שסיפר על לכידתן והוצאתן להורג של 13 נשים צעירות על ידי כוחותיו של פרנקו במהלך מסע הטיהור שערך ואשר נקרא “saca de agosto” - איסוף אוגוסט.

המלון נהרס לאחר המלחמה, ובמקומו הוקם הבניין שבו שוכן הבנק Banco Español de Credito.

עד כמה שהתמונה נהייתה מפורסמת, האישה שמופיעה בה לא ידעה על קיומה עד שנות חייה המאוחרות, וגם הציבור לא ידע מי בתמונה. לעיתים קרובות התמונה מתויגת בשוגג כתמונתה של לוחמת המהפכה הספרדית לוסיה סאנצ'ס סאורניל. היה זה רק בשנת 2006 שחוקרת בסוכנות חדשות זיהתה אותה בתמונה כשבחנה ארכיב היסטורי של המלחמה וראתה שזו אותה אישה שמופיעה בתמונה נוספת שהייתה זמינה הודות להיכללותה בספר הזכרונות של מיכאיל קוצוב. כשמצאו את חינסטה והראו לה את התמונה, היא אמרה, "התמונה אכן מייצגת את הרגשתנו באותו רגע. הגיע זמנו של הסוציאליזם, ואורחי המלון עזבו. היינו באופוריה."

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוציאליסטיות
קטגוריה:סוציאליסטים צרפתים
קטגוריה:תצלומי מלחמה
קטגוריה:אמנות פוליטית
קטגוריה:צרפתים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:צבא: נשים
קטגוריה:תצלומי נשים
קטגוריה:צרפתים ממוצא קטלאני
קטגוריה:נשים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:פמיניסטיות צרפתיות
קטגוריה:פמיניסטיות ספרדיות
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1919
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-2014
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2014
כריסטיאן לודוויג השני, דוכס מקלנבורג-שוורין

כריסטיאן לודוויג השני, דוכס מקלנבורג-שוורין (בגרמנית: Christian Ludwig II, Herzog zu Mecklenburg-Schwerin; נולד ב-15 במאי 1683 - מת ב-30 במאי 1756), היה דוכס מקלנבורג-שוורין בין השנים 1747–1756.

==ביוגרפיה==
כריסטיאן לודוויג נולד ב-15 במאי 1683 בגרבוב שהשתייכה לדוכסות מקלנבורג-שוורין, לפרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-גרבוב ולכריסטינה וילהלמינה, רוזנת הסן-הומבורג, בתם של וילהלם כריסטוף, נסיך הסן-הומבורג וסופיה אלאונורה, רוזנת הסן-דרמשטאדט.

בשנת 1688 מת אביו פרידריך הראשון, דוכס מקלנבורג-גרבוב, ובשנת 1692 מת דודו כריסטיאן לודוויג הראשון, דוכס מקלנבורג-שוורין. מכיוון שלא היו ילדים לדודו, ירש אותו אחיו פרידריך וילהלם, דוכס מקלנבורג-שוורין, ולאחר מותו בשנת 1713 ירש אותו אחיו השני קרל לאופולד, דוכס מקלנבורג-שוורין.

בשנת 1747 מת אחיו קרל לאופולד ללא ילדים, וכריסטיאן לודוויג עלה לשלטון במקומו. ב-30 במאי 1756 מת כריסטיאן לודוויג, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שוורין.

==משפחתו==
כריסטיאן לודוויג התחתן בשנת 1714 עם בת דודו גוסטבה קרולינה ממקלנבורג-שטרליץ, בתו של אדולף פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שטרליץ, ממנה נולדו לו ילדים:
* פרידריך השני, דוכס מקלנבורג-שוורין (1717–1785)
* אולריקה סופיה (1719–1813)
* לודוויג, דוכס מקלנבורג-שוורין (1725–1778)
* לואיזה (1730)
* אמליה (1732–1775)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דוכסי מקלנבורג-שוורין
קטגוריה:ילידי 1683
קטגוריה:נפטרים ב-1756
אבא מרי בן קלונימוס

רבי אַבָּא מָרִי בֶּן קָלוֹנִימוּס היה מדקדק עברי בימי הביניים, חי כנראה בראשית המאה ה-14.

==ספר הדקדוק "לקח טוב"==
תלמידו הקדיש לו את ספר דקדוק אותיות השימוש "לקח טוב", בשמו המלא: מדרש לקח טוב: "עניין המלות המשמשות בכל המקרא", שבסופו שיר ארוך הפותח במילים "ארוגות למלכים הרקמות" על כללי הדקדוק והמליצה העבריים. לפי קולופון הספר, כתיבתו הושלמה בשנת ה'קי"ד (1354).

הספר עודנו בכתב־יד (כת"י פארמה 3282. מס. 791 בקטלוג דה רוסי), וצילומו מצוי במכון לתצלומי כתבי יד עבריים שבאוניברסיטה העברית בירושלים.

בעבר יוחס החיבור לאבא מרי בן קלונימוס עצמו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
;כתב היד
* [http://aleph.nli.org.il:80/F/?func=direct&doc_number=000084299&local_base=NNL01 כתב היד בקטלוג הספרייה הלאומית]
* [http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/digitallibrary/pages/viewer.aspx?presentorid=MANUSCRIPTS&docid=PNX_MANUSCRIPTS000084296-1 עותק דיגיטלי של כתב היד לעיון]

קטגוריה:מדקדקי העברית בימי הביניים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-14
אתרי אולימפיאדת טוקיו (2020)

אתרי אולימפיאדת טוקיו (2020) 

== אתרי אולימפיאדת טוקיו ==
23 הרבעים של טוקיו
{| class="wikitable"
!אצטדיון
!ענף באולימפיאדה
!ענף בפאראלימפיים
!מקומות
|-
|האצטדיון האולימפי
|טקסים, אתלטיקה, כדורגל (גמר)
|טקסים, אתלטיקה
|68,000
|-
|הגימנסה של מטרופולין טוקיו
|טניס שולחן
|טניס שולחן
|8,000
|-
|אולם הספורט הלאומי יויוגי
|כדוריד
|בדמינטון, רוגבי 
|12,000
|-
|ניפון בודקאן
|ג'ודו,קרטה
|ג'ודו
|11,000
|-
|ריוגוקו קוקוג'יקן
|אגרוף
|
|10,000
|-
|הפורום הבינלאומי
|הרמת משקולות
|
|5,000
|-
|ארייאקה ארנה
|כדורעף
|כדורסל (גמר)
|12,000
|-
|ולודרום ארייאקה
|אופני BMX
|
|5,000
|-
|אצטדיון ההתעמלות 
|התעמלות
|בוצ'ה
|12,000
|-
|קוליסאום ארייאקה
|טניס
|טניס
|20,000
|-
|פארק חוף אודיבה
|טריאטלון, מרתון שחייה
|טריאטלון
|10,000
|-
|פארק ברזה
|כדורעף חופים
|
|12,000
|-
|אויי איבה פארק
|הוקי שדה
|כדורגל 5-7 שחקנים
|מרכזי - 15,000

משני - 14,000
|-
|פארק יער החוף
|רכיבה אמנותית
|רכיבה
|?
|-
|
|
|
|
|}
מטרופולין טוקיו
{| class="wikitable"
!אצטדיון
!ענף באולימפיאדה
!ענף בפאראלימפיים
!מקומות
|-
|אצטדיון טוקיו
| כדורגל 
|
|
|-
|סאיטאמה סופר ארנה
|כדורסל 
|
||
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

*