OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אגירין

אגירין הוא מינרל, חבר בקבוצת הקלינופירוקסן - קבוצה של אינוסיליקטים (סיליקטים במבנה דמוי שרשרות) מאפיים. האגירין בנוי משרשרת בודדת. נוסחת המבנה הכימי של האגירין היא: NaFe<sup>3+</sup> Si<sub>2</sub>O<sub>6</sub>. האגירין נמצא בתחילת השורה האיזומורפית של האגירין-אוגיט (Ca,Mg,Fe)SiO<sub>3</sub>)). בשורה זו הנתרן מתחלף בכמויות משתנות עם הסידן, כאשר ברזל (Fe<sup>+2</sup>) ומגנזיום מחליפים את הברזל (Fe<sup>+3</sup>) על מנת לאזן את המטען החשמלי. אלומיניום מחליף גם הוא את הברזל (Fe<sup>+3</sup>).

אגירין מופיע כגבישים דקים ארוכים עד 35 סנטימטר אורכם, הגבישים מקווקווים לאורכם, לעיתים מכופפים או מעוותים וגונם ירוק כהה. לאגירין יש ברק זגוגי ופצילות מושלמת. קשיות המינרל נעה בין 5 ל-6 על פי סולם מוס ומשקלו הסגולי נע בין 3.2 ל-3.4. מבחינת תכונותיו האופטיות האגירין הוא דו-צירי, והוא ניחן בפליאוכרואיזם (עד כמה משתנה צבע המינרל בהתאם לזווית בה מסתכלים בו). מזווית אחת הוא נראה ירוק עמוק בגוון האזמרגד, מזווית שנייה הוא נראה ירוק צהוב ומזווית שלישית ירוק חום, או חום צהבהב.

האגירין מופיע בסיאניט-נפלין פראלקליני ובסלעי יסוד דומים. מקומות בהם ניתן למצוא אגירין כולל את אזור הר סנט-אילר (Mont Saint-Hilaire) בחבל קוויבק שבקנדה, העיירה קונגסברג (Kongsberg) שבנורווגיה, נרסרססוק (Narsarssuk) בגרינלנד, חצי האי קולה ברוסיה, העיירה מגנט קוב (Magnet Cove) בארקנסו שבארצות הברית, קניה, סקוטלנד וניגריה.

בישראל ניתן למצוא אגירין בנורדמרקיט (סוג של סיאניט) של מכתש רמון; איגרין-אוגיט (המינרל הנמצא באמצע השורה האיזומורפית בין אגירין לאוגיט) מופיע בנפלין-מונזוניט של גבעת המורה. במצרים ניתן למצוא אגירין בגרניטים אלקליניים בסיני ובמדבר המזרחי.

האגירין נתגלה לראשונה בנורווגיה בשנת 1835 וקיבל את כינויו על שמו אגיר, אל הים במיתולוגיה הנורדית. שם נרדף למינרל הוא "אקמיט" (מיוונית נקודה) בהתייחס לגבישים המחודדים שלו.

==לקריאה נוספת==
*יעקב ק. בן־תור, "לוחות הגדרה למינרלים יוצרי סלעים".

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mindat.org/min-31.html אגירין באתר Mindat]
* [http://webmineral.com/data/Aegirine.shtml אגירין באתר webmineral]
* [https://web.archive.org/web/20090129110150/http://mineral.galleries.com/minerals/silicate/aegirine/aegirine.htm אגירין באתר Mineral Galleries]
* [http://rruff.geo.arizona.edu/doclib/hom/aegirine.pdf אגירין בפרויקט rruf]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצת הפירוקסן
קטגוריה:אינוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלי ברזל
קטגוריה:מינרלים יוצרי סלעים
קטגוריה:מינרלים
וירג'יל דודה

וירג'יל דודה (ברומנית: Virgil Duda; 25 בפברואר 1939 – 5 בספטמבר 2017) היה סופר ועורך יהודי ישראלי בשפה הרומנית.

==ביוגרפיה==
דודה נולד בברלאד כבנם של אוקה סולומון וקארול ליבוביץ'. סיים ב-1970, בהצלחה, את לימודי המשפטים באוניברסיטת בוקרשט והוסמך כעורך דין. הוא היה יועץ משפטי של בית הזיקוק טלאז'ן (Teleajen), בפלוישט ועורך תסכיתים ומפיק של הסטודיו הקולנועי של בוקרשט בין השנים 1970 - 1987. לאחר עלייתו לישראל ב-1988 עבד כספרן ובין השנים 1989 - 2004, כעורך בעיתונים הישראלים בשפה הרומנית, "השעה האחרונה" (Ultima oră) ו"חיינו" (Viaţa noastră).

דודה היה סגן נשיא התאחדות הסופרים הישראלים בשפה הרומנית.

נפטר ב-5 בספטמבר 2017.

== מספריו ==
* 1967 Povestiri din provincie (סיפורים פרובינציאליים).
* 1969 Catedrala (הקתדרלה).
* 1972 Anchetatorul apatic (החוקר האדיש).
* 1973 Deruta (ההטעיה).
* 1975 Al doilea pasaj (הפאסאז' השני).
* 1977 Cora (קורה).
* 1979 Măştile (המסכות).
* 1981 Războiul amintirilor (מלחמת הזכרונות).
* 1984 Hărţuiala (התגרות).
* 1986 Oglinda salvată (הראי המוצל).
* 1991 România, sfârşit de Decembrie (רומניה, סוף דצמבר).
* 1993 Alvis şi destinul (אלוויס והגורל).
* 1996 A trăi în păcat (לחיות בחטא).
* 1999 Viaţă cu efect întîrziat (חיים עם תגובה מאוחרת).
* 2002 Şase femei (שש נשים).
* 2004 Evreul ca simbol (היהודי כסמל).
* 2005 Despărţirea de Ierusalim (הפרידה מירושלים).

== פרסים ==
* 1972 Premiul Uniunii Tineretului Comunist (פרס איגוד הנוער הקומוניסטי).
* 1979 Premiul Asociaţiei Scriitorilor din Bucureşti (פרס התאחדות הסופרים של בוקרשט).
* 1981 Premiul Uniunii Scriitorilor din Romania (פרס איגוד הסופרים של רומניה).
* 1993 פרס הארגון הציוני העולמי לכלל היצירה.
* 1994 פרס מועדון ארקדיה בתל אביב.
* 1999 פרס ציון של התאחדות הסופרים הישראלים בשפה הרומנית.
* 2001 פרס סבסטיאן קוסטין מטעם החוג התרבותי של ירושלים.
* 2003 Premiul Asociaţiei Scriitorilor din Bucureşti (פרס התאחדות הסופרים של בוקרשט).
* 2005 Premiul Uniunii scriitorilor din România (פרס איגוד הסופרים של רומניה).

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20070607095022/http://www.wordswithoutborders.org/bio.php?author=Virgil+Duda וירג'יל דודה באתר "עולם ללא גבולות"] באנגלית

קטגוריה:סופרים יהודים רומנים
קטגוריה:סופרים ישראלים בשפה הרומנית
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:יועצים משפטיים
קטגוריה:ספרנים ומידענים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
ג'ונו (סרט)

ג'ונו (באנגלית: Juno) הוא סרט דרמה-קומי שיצא בדצמבר 2007, בוים על ידי ג'ייסון רייטמן ונכתב על ידי דיאבלו קודי.

הסרט, שהופק בתקציב נמוך, זכה להצלחה קופתית, להערכת המבקרים, זכה בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, והיה מועמד במספר קטגוריות נוספות, לרבות הסרט הטוב ביותר. השחקן ג'ון מלקוביץ' נמנה עם מפיקי הסרט.

== עלילת הסרט ==
במרכז העלילה עומדת ג'ונו מקגאף (אליוט פייג'), נערה סרקסטית בת 16, אשר מגלה שנכנסה להריון. הסרט עוקב אחר ההתמודדות שלה עם מצב זה שכוללת מספר מערכות יחסים: עם אבי התינוק, פולי בליקר (מייקל סרה), בו היא מאוהבת אך לא מודה בכך; עם אביה מאק (ג'יי קיי סימונס)
ואימה החורגת ברן (אליסון ג'ני); ועם ונסה ומארק (ג'ניפר גארנר וג'ייסון בייטמן), זוג בורגנים להם היא מתכוונת למסור את התינוק. במהלך הסרט מתחברת ג'ונו עם מארק, איתו היא חולקת את אהבתה לנגינה, שמיעת מוזיקה וצפייה בסרטים. כשוונסה ומארק נפרדים, ג'ונו מוצאת עצמה בדילמה.

== פרסים, מועמדויות וביקורות ==
הסרט היה עטור מועמדויות ופרסים. מלבד זכייתו בפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, הוא היה מועמד גם לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, לבמאי הטוב ביותר ולשחקנית הראשית, בשלוש מועמדויות לפרס גלובוס הזהב, זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל רומא ועוד.
מגזין "Paste" ציין את הסרט כ"הסרט הטוב של השנה".

באתר Rotten Tomatoes, הסרט קיבל דירוג של 94%, בהתבסס על 216 ביקורות, עם דירוג ממוצע של 8.10 מתוך 10. הסרט קיבל ציון של 81 מתוך 100 באתר Metacritic, בהתבסס על 38 ביקורות.

== הפסקול: Music from the Motion Picture Juno ==
אלבום הפסקול של הסרט "ג'ונו" יצא ב-8 בינואר 2008, ונקרא "Music from the Motion Picture Juno" ("מוזיקה מסרט הקולנוע ג'ונו"). הפסקול זכה בפרס גראמי לשנה זו.

===רשימת השירים באלבום===
#בארי לואיס פוליסר – "All I Want Is You"
#קימיה דוסון – "My Rollercoaster"
#הקינקס – "A Well Respected Man"
#באדי הולי – "(Ummm, Oh Yeah) Dearest"
#מתיאו מסינה - "Up the Spout"
#קימיה דוסון – "Tire Swing"
#בל וסבסטיאן – "Piazza, New York Catcher"
#קימיה דוסון – "Loose Lips"
#סוניק יות' – "Superstar"
#קימיה דוסון - "Sleep"
#בל וסבסטיאן – "Expectations"
#מוט דה הופל – "All the Young Dudes"
#קימיה דוסון – "So Nice So Smart"
#קאט פאוור – "Sea of Love"
#קימיה דוסון ואנטזי פנטס – "Tree Hugger"
#הוולווט אנדרגראונד – "I'm Sticking with You"
#המולדי פיצ'ז – "Anyone Else but You"
#אנטזי פנטס - "Vampire"
#מייקל סרה ואליוט פייג' – "Anyone Else but You"

== קישורים חיצוניים ==
* 

* אורי קליין, [http://www.haaretz.com/hasite/spages/952899.html כמה אמריקה נחמדה], הארץ, 11 בפברואר 2008
* [http://movies.israel.net/show.php?s=juno ביקורת] באתר "יעל מבקרת בקולנוע"

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי נעורים אמריקאיים
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: סרטים
הלגולנד

בתים בהלגולנד
הֶלְגוֹלַנד (גרמנית: Helgoland, הליגולנדית : deät Lun) הוא ארכיפלג גרמני קטן, הממוקם במפרץ הלגולנד בפינתו הדרום-מזרחית של הים הצפוני.

הארכיפלג נתפס על ידי הבריטים ב-1807, במהלך המלחמות הנפוליאוניות. קודם לכן נשלט המקום על ידי הדנים. בשנת 1890 הועבר המקום, יחד עם רצועת קפריבי, לידי גרמניה, תמורת הכרתה של האחרונה בשלטון הבריטי בזנזיבר. מאז נותר הלגולנד בשלטון גרמני, למעט תקופה של שבע שנים מסוף מלחמת העולם השנייה, אז היה בחסות בריטית. האי מאוכלס בכ־1,650 איש. הארכיפלג הוא היחיד מכל האיים הגרמנים שמרוחק מאדמתה של גרמניה, ונמצא במרחק של שעתיים שיט מהדלתה של נהר האלבה.

בנוסף לגרמנית, האנשים המקומיים בארכיפלג דוברים גם את הניב הפריזי הקרוי "הליגולנדי", הנקרא בשפתם Halunder. פעם נקראה הליגולנד, Heyligeland, או "ארץ הקודש", מכיוון שהאי מקושר לאל הנורדי פורסטי.

== מלחמת העולם השנייה ==
במלחמת העולם השנייה הוקמו באי ביצורים וכן מבצור צוללות והוא הופצץ קשות על ידי חיל האוויר הבריטי. 

לאחר המלחמה, החל ממרץ 1946 ועד שנת 1949, בוצע פרויקט "רובי" שהיה שתוף פעולה בין חיל האוויר המלכותי לזה של חיל האוויר של ארצות הברית. הפרויקט נועד לבחינת פצצות חודרות בונקרים. למטרה זו נבחרו אתרים מבוצרים שונים לרבות מבצור הצוללות נורדזי 3 ועוד מתקנים תת-קרקעיים באי. בוצעו כ-140 גיחות של מטוסי אוורו לנקסטר, בואינג B-29 סופרפורטרס ומטוסי בואינג B-17 מבצר מעופף שהטילו פצצות מדגמים שונים בחלק מהאתרים.

ב-18 באפריל 1947 ערכה בריטניה פיצוץ ענק באי, שמטרתו הייתה הריסת הביצורים של האי. הפיצוץ הוביל לשינוי המבנה הטופוגרפי של האי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שלזוויג-הולשטיין: גאוגרפיה
קטגוריה:אירופה: ארכיפלגים
קטגוריה:אזורים ללא מכוניות
קטגוריה:גרמניה: איים
קטגוריה:איים בים הצפוני
קטגוריה:גרמניה: רשויות מקומיות
קטגוריה:יחסי גרמניה – הממלכה המאוחדת
בוזקאשי

משחק בוזקאשי באפגניסטן
בּוּזְקָאשִי או קוֹקבּוֹרוּ הוא ספורט קבוצתי מסורתי במדינות מרכז אסיה. הבוזקאשי הוא הספורט הלאומי של אפגניסטן, והוא נחשב לספורט הפופולרי ביותר בקירגיזסטן. מטרתו של כל שחקן המשתתף במשחק היא ללקט פגר של עז או עגל ערוף ראש מהאדמה תוך כדי רכיבה על סוס ולהעבירו אל מעבר לקו המטרה או למעגל מטרה המסומנים בקרקע, וכן למנוע משחקני הקבוצה היריבה לעשות כן. מקורו של הספורט ביכולתם של תושבי הערבות באזור לאסוף עזים ועגלים תוך כדי רכיבה.

תחרויות בוזקאשי נכללות במשחקים הנומדים העולמיים.
==אטימולוגיה==
למשחק שמות שונים בקרב עמי האזור. בוזקאשי הוא השם המקובל בפרסית (بزکشی) ובטג'יקית (бузкашӣ) ופירושו "הרמת עזים". באוזבקית, טטרית וטורקמנית, נקרא המשחק קוקבורו (kökbörü), בקזחית קֶקְפָּאר (көкпар) ובקירגיזית אוּלָאק טָארְטִיש.

==כללי המשחק==
למשחק שתי שיטות עיקריות: טוּדָבָּרָאִי וקָרָגָ'אִי. בשיטת הטודבראי, יש להרחיק את הפגר לנקודה כלשהי הרחוקה מיתר המשתתפים. בשיטת הקרג'אי, יש לשאת את הפגר לנקודה ספציפית בקצה המגרש, המסומנת בדגל, להקיף את הדגל, ואז להטילו במרכז מעגל המכונה "מעגל הצדק", בצידו השני של המגרש.

הבוזקאשי הוא משחק קשוח, שכן למשתתפים בו מותר לנקוט בכל דרך אפשרית לשם השגת הניצחון במשחק. כל רוכב נושא עמו שוט, שלעיתים נאחז בשיניים. על מנת להגן על עצמם מבעיטות ומהצלפות של שחקני הקבוצה היריבה, לבושים הרוכבים שכבות ביגוד רבות.

פגרי העגלים או העזים בהם משתמשים במשחק הם בדרך כלל ערופי ראש, גפיהם נכרתות מתחת לברכיהם, ומעיהם מוצאים מהם. הם מושרים במים קרים במשך 24 שעות לפני המשחק, ולעיתים הם ממולאים בחול, על מנת להגדיל את משקלם. השימוש בעגלים נפוץ יותר מאשר בעזים, משום שהם נוטים פחות להתפרק במהלך המשחק. נשיאת הפגרים חייבת להיות באמצעות הידיים, ואין לקשור אותם לגוף או לסוס.

המשחק אינו מוגבל בזמן, והוא יכול להימשך אף מספר ימים, עד להשגת הניצחון. הקבוצה המנצחת זוכה בפרס, בדרך כלל כסף, בגדים או טורבנים. השגת המיומנות במשחק נמשכת שנים רבות, ורבים מהשחקנים הגדולים ביותר (המכונים "צָ'פָּנְדָאז"), הם מעל גיל ארבעים. גם הסוסים צריכים להיות מאומנים היטב, ואימוניהם נמשכים לעיתים למעלה מחמש שנים.

במובן מסוים, מזכיר הבוזקאשי את הפולו, אלא שבאחרון משתמשים השחקנים בכדור, ומשכו מוגבל בזמן.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20051027000537/http://www.afghan-web.com/sports/buzkashi.html בוזקאשי באתר אפגניסטן און ליין]
* [http://www.zamparelli.us/gallery/main.php?g2_itemId=3230 תמונות ממשחק בוזקאשי]
* 

קטגוריה:אוזבקיסטן: ספורט
קטגוריה:אפגניסטן: ספורט
קטגוריה:טג'יקיסטן: ספורט
קטגוריה:טורקמניסטן: ספורט
קטגוריה:קזחסטן: ספורט
קטגוריה:קירגיזסטן: ספורט
קטגוריה:רכיבה
שבט ע'סאן

שבט ע'סאן (ערבית: غسان או غساسنة. נכתב גם 'גסאן'. נהגה כמו "רסאן") הוא שבט ערבי שמוצאו בחלקו הדרומי של חצי האי ערב.

במאות הראשונות לספירה הנוצרית (לפני הולדת מוחמד) היגר השבט לאזור הסהר הפורה, התיישב באזור שהיום נמצא בשליטת סוריה וירדן, קיבל על עצמו את הנצרות וקיים שלטון מקומי תחת האימפריה הביזנטית. בירתם הייתה בעיר ג'בייה ברמת הגולן (כיום בסמוך לקו הגבול, בצידו הסורי). השבט סייע למלחמות הביזנטים כנגד אויביהם מבחוץ, אך גם לדיכוי מרידות של מיעוטים פנימיים, כמו מרידות השומרונים והמרד היהודי-פרסי. שלטונם הסתיים עם הכיבוש המוסלמי של סוריה ושטחים נוספים מהאימפריה הביזנטית.

חשיבותו ההיסטורית של שבט זה היא בכך שהיווה חוליה מקשרת בין השבטים הערביים של חצי האי ערב, טרם עלייתו של מוחמד, לבין האימפריות של אותה תקופה - הפרסים והביזנטים.

הנצרות שאימץ השבט הייתה בעיקר מונופיזיטית (דחיית הטבע הכפול של ישו כגשמי-אנושי וגם אלוהי), תפיסה קרובה יותר למונותיאיזם של היהודים והשומרונים בסביבתם, וגם למונותיאיזם שהתפתח באסלאם.

== ראו גם ==

* אל-חירה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערבים
קטגוריה:נוצרים מזרח תיכוניים
קטגוריה:הכיבוש הערבי של ארץ ישראל
נפש יהודי

"נפש יהודי" או בשמו השני "הלילה האחרון של אוטו ויינינגר", הוא מחזה ביוגרפי, המבוסס על סיפור אמיתי מאת יהושע סובול, העוסק באוטואנטישמי הפילוסוף היהודי, אוטו ויינינגר החווה זכרונות והזיות מחייו, כשהוא מוטל גוסס בחדר ששכר, לאחר שירה כדור ליד ליבו.
במחזה "נפש יהודי" נזכר אוטו וחווה מחדש את רגעיו עם חבריו ברגר וקלרה באחוזה של טיץ מורו, את אימו חולת השחפת ואביו השאפתן שציפה שבנו ילך בדרך שסלל לו. 

כמו כן מפתח ויינינגר את תורתו לגבי היהדות והציונות. היהדות והנשיות, שתיהן מייצגות את היסוד ההרסני בחברה, כפי שכתב בספרו "מין ואופי". הספר נכתב תחילה כעבודה לשם קבלת התואר דוקטור, אשר הוענק לו ב-1 ביולי 1902. באותו יום המיר את דתו ועבר לכנסייה הפרוטסטנטית, מתוך ייאוש ושנאה לעיקרון היהודי המקנן בתוכו (עליו כתב בספרו) ומתוך נאמנות לתפיסתו, אך התנצרותו לא נתנה לו מנוח, והוא התאבד.

הגולה לטענתו היא צורת החיים הטבעית ליהודי. ויינינגר מתלבט האם להצטרף לתנועה הציונית שראה בה את "השריד האחרון של אצילות שעוד נותר ביהדות". אך משום הנחתו שהיהדות תגבר על הציונות וזו "תטבע בה כמו אבן בביצה", הוא מחליט בסופו של דבר להשתחרר מקללת היהדות, ומתנצר.

ב"נפש יהודי", מדובר על מחלתו של אוטו, שהיא פיזית ובעיקר נפשית. מחלתו מובילה אותו בסופו של דבר להתאבד. החברה שהוא חי בה חולה, ערכיה, נרקבים וקורסים והמוצא היחיד מבחינתו, כאדם שנוטל אחריות לאשמתו ומשום שלא יכול היה לשאת את היסודות הנשיים והיהודיים בו עצמו, הוא המוות.

== המחזה על הבמה ==
המחזה הוצג לראשונה בשנת 1982 בתיאטרון חיפה בבימויו של גדליה בסר, בליהוק הבא:
אוטו: דורון תבורי, לאופולד: אנאטול קונסטנטין, אדלאיד: לאורה ריבלין, ברגר: גורי סגל, טיץ: יוסוף אבו ורדה, קלרה: דליה שימקו, אדלה: לאורה ריבלין, כפיל: תחיה דנון, תפאורה: אדריאן ווקס, תלבושות: עדנה סובול.

==לקריאה נוספת==
* נפש יהודי - הלילה האחרון של אוטו ויינינגר, תל אביב: הוצאת אור-עם, 1982
* [http://www.beit-zvi.com/?CategoryID=11&ArticleID=325 מונולוג מהמחזה] באתר בית צבי

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מחזות ישראליים
קטגוריה:יהושע סובול
Theme Park

Theme Park הוא משחק סימולציה למחשב מבית Bullfrog וחברת EA Games אשר שווק לראשונה בשנת 1994 ובו השחקן בונה ומתפעל פארק שעשועים. בעקבות הצלחת המשחק, במרוצת השנים יצאו לאור מספר רב של משחקים דומים.

== מהלך המשחק ==
מתחילים עם חלקת אדמה ריקה באזור בריטניה וכמה מאות אלפי דולרים, על השחקן לבנות פארק שעשועים רווחי, להרוויח כסף על ידי פתיחת מתקני שעשועים ולמכור סחורה ומזון. מתקנים חדשים נהיים זמינים לשחקן רק לאחר השקעת כסף במחקר. המטרה במשחק היא להגדיל את ערך הפארק והכסף הזמין לשחקן כך שיוכל למכור את הפארק ולהקים פארקים נוספים ברחבי העולם. שוויין של חלקות אדמה בעולם נמדד על פי מדדים שונים כגון אקלים או נדל"ן.
השחקן יכול להציב יותר מ-30 מתקני שעשועים בפארק ואף יכול לצפות במתקן מנקודת מבטו של המבקר. ישנם מתקנים פשוטים כמו רכבת שדים וקרוסלה אך גם מורכבים שדורשים בנייה של מסלול כמו רכבות הרים או מרוץ מכוניות.

ישנה התמקדות על צוות הפארק כמו כן. על השחקן להעסיק טכנאים למתקנים, מנקים, חוקרים שימצאו אטרקציות חדשות, בדרנים בתחפושת ושומרים. מחסור בצוות גורר בעיות בתפעול הפארק- פארק מלוכלך, מתקנים שבורים, פשע ומבקרים עצובים. בנוסף על השחקן לדאוג למשכורת הניתנת לעובדים, שכר לא מתאים יגרור שביתת עובדים.

== פלטפורמה ==
המשחק שווק בישראל בעיקר למשתמשי מחשב אישי והופעל על מערכת DOS. כמו כן שווק בעולם למשתמשי נינטנדו (הוצאה מחודשת לנינטנדו אף יצאה ביפן בשנת 2007).

== בעקבות המשחק ==
תמונת מסך מהמשחק

Theme Park הוא חלוץ בתחום משחקי הסימולציה בהם בונים פארקי שעשועים. RollerCoaster Tycoon הוא דוגמה למשחק שיצא בעקבותיו ועקב הצלחתו זכה לשלוש גרסאות המשך ותוספות. משחק ההמשך הרשמי למשחק Theme Park שווק בישראל בשם לונה פארק עולמי (גם הוא מבית Bullfrog) בהוצאת הד ארצי. המשחק יצא בדיבוב לעברית בקולו של אברי גלעד ובממשק עברי מלא.

== משחקים בסדרה ==
* 1994 - Theme Park
* 1997 - Theme Hospital
* 2000 - לונה פארק עולמי
* 2001 - Theme Park Inc

== קישורים חיצוניים ==
[[תמונת מסך מהמשחק]]
* 
* [https://web.archive.org/web/20080406174029/http://www.themepark.ea.com/ האתר הרשמי לגרסת הDOS של המשחק]
* [https://web.archive.org/web/20070928000855/http://www.electronicarts.co.uk/games/10057/ מידע על המשחק באתר AE.com בשפה האנגלית]

קטגוריה:סימולציות ניהול ממוחשבות
קטגוריה:משחקי מחשב
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן
קטגוריה:משחקי Sega Saturn
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1994
קטגוריה:משחקי DOS
קטגוריה:משחקי מובייל
קטגוריה:משחקי סופר נינטנדו
קטגוריה:משחקי בניית פארקי שעשועים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בממלכה המאוחדת
נוגדן קטליטי

נוגדנים קטליטיים הם נוגדנים בעלי פעילות קטליטית (נקראים גם Abzyme מהצירוף של Antibody –נוגדן וEnzyme-אנזים). נוגדנים אלו נוצרים משכפול. 

מולקולות המעוצבות בצורה מלאכותית ואשר מסוגלות לרכוש יכולות קטליטיות חדשות, נקראות Synzmes (אנזימים סינתטיים).

הנוגדנים הקטליטיים הם לרוב מבנים מלאכותיים, אבל יחד עם זאת הם גם מצויים בבני אדם בריאים (נוגדן עצמוני הפועל על פפטיד המונע שינוי קוטר כלי הדם במעי), ובחולים הסובלים ממחלה אוטואימונית (מחלת חיסון עצמוני) מסוג זאבת אדמנתית. נוגדנים קטליטיים יכולים לשמש ככלים פוטנציאלים בביוטכנולוגיה, לדוגמה: הם מסוגלים לבצע פעילויות ספציפיות ב-DNA. 

אנזימים מזרזים תגובה כימית על ידי שינוי המנגנון של אותה תגובה, כך שאנרגיית השפעול (הוצאה לפועל) תהיה נמוכה יותר, וכך התגובה תוכל לצאת לפועל בטמפרטורות נמוכות יותר. בכל תגובה כימית נוצר מצב ביניים בין המגיב לתוצר. בתגובה אנזימטית האנרגיה הדרושה להפוך את המגיב למצב הביניים נמוכה יותר. נוגדן קטליטי הוא נוגדן המשרה שינוי מבני של המגיב כאשר האחרון יוצר קשר עם הנוגדן. שינוי זה מייצב את מצב הביניים, ובכך מזרז את התגובה.

קטגוריה:נוגדנים
פוטנציאל גראנד קנוני

שיווי משקל (טמפרטורה ופוטנציאל כימי קבועים). מערכת זו מאופיינת על ידי הפוטנציאל הגראנד קנוני.]]
הפוטנציאל הגראנד קנוני הוא פוטנציאל תרמודינמי, המאפיין מערכת המצומדת לאמבט חום ואמבט חלקיקים. הוא מתאר את סך האנרגיה הזמינה שיש למערכת. המשתנים הטבעיים הם הטמפרטורה <math>T</math>, נפח <math>V</math> והפוטנציאלים הכימיים <math>\mu_i</math>. כלומר גדלים אלו לא משתנים בתהליך תרמודינמי המתרחש במערכת זו. 

פוטנציאל זה מתקבל כאשר מבצעים התמרת לז'נדר על האנרגיה הפנימית כך שהטמפרטורה והפוטנציאלים הכימיים הופכים למשתנים הנשלטים במקום האנטרופיה ומספר החלקיקים.

הפוטנציאל הגראנד קנוני מסומן באות <math>\Phi</math> ומוגדר על ידי

<math>\Phi(T,V,\{\mu_i\})=U-TS-\sum_{i}{\mu_i N_i}\,</math>

כאשר

* <math>U</math> היא האנרגיה הפנימית של המערכת
* <math>S</math> היא האנטרופיה של המערכת
* <math>N_i</math> הוא מספר החלקיקים המתאים לפוטנציאל הכימי <math>\mu_i</math>

הדיפרנציאל המתקבל עבור הפוטנציאל הגראנד קנוני הוא
: <math>d\Phi=dU-d(TS)-d(\sum_i{dN_i d\mu_i})=-SdT -PdV - \sum_i{N_i d\mu_i}</math>
ממנו ניתן לזהות את הנגזרות החלקיות:
: <math>S = -\left( \frac{\partial \Omega}{\partial T} \right)_{V,\mu_i}</math>
: <math>P = -\left( \frac{\partial \Omega}{\partial V} \right)_{T,\mu_i}</math>
: <math>N_i = -\left( \frac{\partial \Omega}{\partial \mu_i} \right)_{T,V}</math>

במכניקה סטטיסטית הפוטנציאל הגראנד קנוני שימושי בעבודה עם הצבר הגראנד-קנוני, בו המערכת יכולה להחליף לא רק אנרגיה אלא גם חלקיקים עם אמבט החום, והיא פונקציית המצב האופיינית לצבר זה. הביטוי לפוטנציאל זה נתון על ידי הקשר הבא:
: <math>\Phi = - k_B T \ln \mathcal{Z}</math>.
כאשר

* <math>k_B</math> הוא קבוע בולצמן 
* <math>\mathcal{Z}</math> היא פונקציית החלוקה הגראנד קנונית אשר מוגדרת כך: <math> \mathcal {Z} = \sum_{N}\sum_{s}e^{\beta(\mu N-\varepsilon_s)}</math>. כאשר <math> s</math> הוא מצב מיקרוסקופי של המערכת.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פוטנציאלים תרמודינמיים
פרוטאין קינאז C

בממברנת התא, כחלק מתהליך של שרשרת העברת האותות בתא עקב גירוי חיץ תאי (העיגול הכתום משמאל למעלה)]]
פרוטאין קינאז C (Protein kinase C, ובראשי תיבות: PKC) הוא שם כולל למשפחה של חלבוני פרוטאין קינאז, המזרחנים את חלבוני המטרה שלהם על הקבוצה ההידרוקסילית של חומצות האמינו סרין או תראונין, וכך מפעילה מעבר אותות. קבוצת חלבונים זו מבוקרת בדרכים רבות ובין היתר באמצעות שינויים בריכוז הסידן והדיאציל גליצרול (DAG) בתא. 

קבוצת חלבונים זו זוהתה לראשונה על ידי היפני יאסוטומי נישיזוקה, במחקר שעשה במכון רוקפלר בניו יורק. 

קבוצת חלבונים זו מכילה חמישה עשר איזוזימים באדם, המחולקים לשלוש תת-משפחות בהתבסס על דרישות השליח השניוני: קונבנציונלי (קלאסי), מקורי (novel) ולא-טיפוסי (atypical). הקבוצה הראשונה דורשת סידן, דיאציל גליצרול ופוספוליפידים להפעלתם, הקבוצה השנייה לא דורשת סידן להפעלתה, אך כן את השניים האחרים, ולכן השניים הראשונים יכולים להיות מופעלים באמצעות פוספוליפאז C, והקבוצה השלישית לא דורשת סידן או דיאציל גליצרול להפעלתה.

המבנה של PKC מכיל יחידת בקרה ויחידת מזרז הנקשרות יחדיו לאזור ציר. אזור הציר נשמר לרוב באיזופורמים השונים. דרישות השליח השניוני באיזופורמים משתנות בהתאם לאזור הבקרה. ברוב חלבוני ה-PKC המבנה הקריסטלוגרפי של האזור המזרז לא נקבע, פרט ל-PKC תטא ויוטא, שהם בעלי דמיון רב לקינאזות אחרים אשר בהם המבנה הקריסטלוגרפי נקבע.

בעת שפעול, אנזימי PKC עוברים לקרום התא על ידי חלבוני RACK. אנזימי PKC ידועים בפעילותם ארוכת הטווח, הם נשארים פעילים גם לאחר שאות הפעולה המקורי או גל הסידן חלפו. זה לכאורה מושג על ידי ייצור של דיאציל גליצרול מפוספטידילכולין על ידי פוספוליפאז. חומצות שומן יכולות גם הן להשתתף בפעילות ארוכת הטווח.

PKC קלאסי, הכולל את האיזופורמים α, βI, βII ו-γ, דורש להפעלתו יון סידן, דיאציל גליצרול (DAG) ופוספוליפיד מסוג פוספטידילכולין. PKC מקורי כולל את האיזופורמים δ, ε, η ו-θ ודורש דיאציל גליצרול, אך אינו זקוק ליוני סידן כדי להיות מופעל. ה-PKC הקלאסי והמקורי מופעלים על ידי אותו נתיב מעבר אותות כמו פוספוליפאז C. PKC לא-טיפוסי, לעומת זאת, הכולל פרוטאין קינאז Mζ ו-ι או λ, אינו זקוק לדיאציל גליצרול או ליוני סידן לשם הפעלתו.

== ראו גם ==
* מעבר אותות

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביוכימיה
קטגוריה:פרוטאין קינאזות
פינגווין (טיל)

SH-60B סי הוק של הצי האמריקני יורה טיל AGM-119 פינגווין]]
פינגווין הוא טיל שיוט נגד-ספינות מונחה ביות תת-אדום לטווח קצר עד בינוני המיוצר על ידי חברת קונגסברג דיפנס & אירוספייס הנורווגית החל משנות השבעים המוקדמות. הוא הטיל נגד-ספינות המערבי הראשון שיוצר עם ראש ביות תת-אדום (בניגוד לטכנולוגית ביות מכ"ם פעיל שהייתה נפוצה בטילים נגד-ספינות מערביים). הטיל מכונה בצי האמריקני AGM-119. לטיל גרסאות לשיגור מכלי שיט, כלי טיס וסוללות חוף. יותר מ-1,200 טילי פינגווין לסוגיו יוצרו עד כה.

הטיל מונע על ידי מנוע דלק מוצק. ניתן לתכנת את הטיל טרם השיגור כך שיעבור דרך נקודות ציון כדי לעקוף מכשולים קרקעיים. עם התקרבו למטרה הוא מבצע תמרונים אקראיים עד שפוגע בה קרוב לקו המים ומתפוצץ בתוכה באמצעות מרעום השהייה. 

פיתוח הטיל החל באמצע שנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי "קונגסברג ואפנפבריק" (שמאוחר יותר שינתה את שמה ל"נורסק פורדוארסטקנולגי", ואחר כך ל"קונגסברג דיפנס & אירוספייס" כחטיבה של קונגסברג גרופן) בנורווגיה בעזרת סיוע כספי של הצי האמריקני.

הטיל תוכנן במקור לשימוש מספינות טילים קטנות ומסוללות חוף נגד נחתות וספינות ליווי של האויב שינסו לפלוש לנורווגיה דרך הים. גרסת סימן 1 נכנסה לשירות מבצעי ב-1972 בצי המלכותי הנורווגי. ראש קרב שלה היה מסוג סימן 19 במשקל 113 ק"ג. הסימן 1 אינה נמצאת עוד בשימוש. 

גרסת סימן 2 של הטיל נכנסה לשירות מבצעי ב-1980. בגרסה זו הוארך טווח הטיל ל-30 ק"מ בהשוואה ל-20 ק"מ של הסימן 1 בתקיפות לא ישירות.

גרסת סימן 3 של הטיל תוכננה במיוחד לשימוש במטוסי ה-F-16 של חיל האוויר המלכותי הנורווגי, אך ניתן להתאימה גם לשיגור מכלי שיט. היא נכנסה לשירות מבצעי ב-1990.

==מפעילים==
*: בשירות הצי המלכותי הנורווגי החל מ-1972 וחיל האוויר המלכותי הנורווגי החל מ-1989
*: בשירות הצי הטורקי החל מ-1972
*: בשירות הצי ההלני החל מ-1980
*: בשירות הצי השוודי החל מ-1980
*: בשימוש הצי האמריקני החל מ-1994 תחת הכינוי AGM-119
*: נרכש לחימוש מסוקי הסופר סיספרייט של הצי המלכותי האוסטרלי
*: בשירות הצי הספרדי החל מ-2003
*: בשירות הצי של הרפובליקה של קוריאה

==מאפיינים ==
{| border="1" class="wikitable"
! !! סימן 1 !! סימן 2 מוד 7N !! סימן 2 מוד 7 !! סימן 3
|-
| סוג: || ים-ים || ים-ים || אוויר-ים || אוויר-ים
|-
| אורך: || 2.95 מטר || 3.0 מטר || 3.0 מטר || 3.2 מטר
|-
| מוטת כנפיים: || 1.4 || 1.4 מטר (מקופלות: 0.76 מטר) || 1.4 מטר (מקופלות: 0.76 מטר) || 1.0 מטר
|-
| קוטר הגוף: || 0.28 מטר || 0.28 מטר || 0.28 מטר || 0.28 מטר
|-
| משקל שיגור: || 330 ק"ג || 385 ק"ג || 385 ק"ג || 370 ק"ג 
|-
| הנעה: || מנוע דלק מוצק, מאיץ/שיוט || מנוע דלק מוצק, מאיץ/שיוט || מנוע דלק מוצק, מאיץ/שיוט || מנוע דלק מוצק, שיוט
|-
| ראש קרב: || 113 ק"ג, סימן 19 חודר שריון למחצה || 120 ק"ג, חודר שריון למחצה || 120 ק"ג חודר שריון למחצה || 130 ק"ג חודר שריון למחצה
|-
| טווח: || 20 ק"מ || 34+ ק"מ || 34+ ק"מ || 55+ ק"מ 
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20071217173027/http://www.kongsberg.com/eng/kda/products/Missiles/ טיל פינגווין], באתר קונגסברג דיפנס & אירוספייס
*[http://www.designation-systems.net/dusrm/m-119.html Kongsberg AGM-119 Penguin], באתר designation-systems.net

קטגוריה:טילים נגד ספינות
קטגוריה:נורווגיה: כלכלה
קטגוריה:נורווגיה: צבא וביטחון
פוספוליפאז C

פוספוליפאז C (ראשי התיבות PLC) היא קבוצת אנזימים המעוגנים בקרום הפלסמה וחותכים (מפרקים) פוספוליפידים באתר הקישור לזרחה. PLC הוא אנזים אאוקריוטי תוך תאי בעל חשיבות בתהליך מעבר אותות.

אנזימים אלו מכונים פוספוליפאז C אף על פי ששלוש משפחות שונות של אנזימי פוספוליפאז C התגלו בבקטריה וטריפנסומה.

פוספוליפאז C שונים משתתפים במטבוליזם של phosphatidylinositol bisphosphate (PIP2), ובנתיבי lipid signaling בתצורה תלוית קלציום. PLC מייצג משפחה המכילה שש תת-משפחות ובסך הכל 13 איזופורמים שונים הנבדלים במצב הפעולה שלהם, רגולציה קטליטית, מיקום תאי, קישור ממברנה ופיזור בריקמה. כל האיזופורמים מסוגלים לזרז הידרוליזיס (פירוק על ידי מים) של ה-PIP2 לשתי מולקולות שליח שניוני חשובות אשר ממשיכות לשנות תגובות תאיות כדוגמת התרבות מהירה, אבחנה, אפיפוטוזה, עיצוב שלד התא, ניקוז תעלות יוניות, תנועה שלפוחית, פעולות אנדוקריניות, וונירוטרנסמיטור.

==מיקום תאי ==

PLC מבצעים את הפעילות הקטליטית שלהם בממברנת הפלסמה מקום אשר בו PIP2 נמצא, ממברנה זו עוגנת לרוב בתווך שבתחום קישור ליפידים (לדוגמה תחום PH, תחום C2), היא מציגה משיכה למרכיבים השונים של פוספוליפידים בממברנת הפלסמה. חשוב לציין שחוקרים גילו שבנוסף לממברנת הפלסמה PLC קיים באברוני תא נוספים כדוגמת ציטופלסמה וגרעין התא. נכון ל-2008 לא ברור תפקידי אנזימים אלו בציטופלסמה ובמיוחד בגרעין.

== תפקוד==

מולקולות אלו ממשיכות כדי לווסת פעילות inositol triphosphate ו-diacylglycerol.
פוספוליפאז C מרכיב מכניזם קטליטי היוצר inositol חלבונית בהמשך הזרם זה חשוב לאותות התא. 
inositol triphosphate מסיס ועובר בדיפיוזיה דרך הציטופלסמה עד אשר נקשר לרצפטורים המיועדים לו רשתית תוך-פלזמית, חיבור זה מוביל לשחרור סידן והעלאת רמת הסידן בתוך התא.

== ראו גם ==
*פוספוליפאז
*פרוטאין קינאז

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מעבר אותות
קטגוריה:ביוכימיה
סהלה סלאסי

סָהַלֶה סְלָאסֶי (1795 - 22 באוקטובר 1847) היה מרדאזמאץ' (ומאוחר יותר נגוס-מלך) שוואה (1813-1847) אציל חשוב באתיופיה. היה בנו הצעיר של ווסן סגד.

==חייו==
כאשר ווסן סגד נרצח על ידי הכנסייה האורתודוקסית האתיופית המקומית ברצח בגלל סובלנותו הדתית של וואסן סגד כלפי המוסלמים, מורדי האורומו מנעו מאחיו הבכור באקורה להגיע במהירות לבירה קונדי ולרשת את אביו. למרות גילו הצעיר סלאסי ניצל את ההיזדמנות "וקרוב לוודאי בסיוע קרובי זנבוורק (אימו) שבמינז הוכרז כראס ומירדאזמאץ' של שוואה".
באקורה הגיע באיחור רב, וסלאסי כלא אותו יחד עם אחיו האחרים ואחדים מתומכיו. 

סלאסי החל לטפל במורדים האמהרים ובמורדי האורומו לאחר שביסס את שלטונו.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתיופיה: אצולה
קטגוריה:השושלת השאוונית
קטגוריה:מלכים אפריקאים
קטגוריה:ילידי 1795
קטגוריה:נפטרים ב-1847
סן-דייה-דה-ווז'

סן-דייֵה-דה-ווז (בצרפתית: Saint-Dié-des-Vosges), נקראת לעיתים בקיצור סן דייֵה, היא עיר בצפון-מזרח צרפת. העיר שוכנת במחוז ווז' שבגראנד אסט, בלב רכס הרי הווז', על גדתו של נהר המרת. בעיר מתגוררים כ-22,569 תושבים. העיר נקראת על שמו של הקדוש דאודטוס מנוור.

חלק מהמפה של ולדזמילר בה רשום AMERICA
בשנת 1500 נוסד במקום חוג תרבותי בשם גימנזיום של הווז' ( Gymnasium Vosagense ). במסגרתו חברו מספר גאוגרפים בראשות מרטין ולדזמילר והוציאו לאור ב-1507 את המפה הראשונה הנותנת את השם "אמריקה" לעולם החדש.

== ערים תאומות ==

* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:גראנד אסט: ערים
קטגוריה:לורן: ערים
FreeBSD

FreeBSD היא מערכת הפעלה מבוססת על מערכת BSD של אוניברסיטת ברקלי שמבוססת Unix. FreeBSD מבוססת ליבת BSD מגרסת 4.4BSD, אך צוות הפרויקט מפתח ליבה משלו למערכת בכל גרסה. המערכת עובדת על ארכיטקטורות מסוג X86 תואם PC, DEC alpha, Sun UltraSPARC, IA-64, AMD64, PowerPC, ARM,
ו־Xbox של Microsoft.

== היסטוריה ==
מערכת 386BSD הייתה אחת ההפצות של הקוד של הגרסה החופשית של מערכת BSD (BSD/Net) שפותחה בברקלי. הפרויקט עצמו לא האריך ימים, אולם חלק ממפתחיו עברו לפתח גרסה חופשית נפרדת: FreeBSD (בשנת 1993). רק בתחילת 1994 הסתיים הסכסוך המשפטי בין אוניברסיטת ברקלי ל־Unix System Laboritories וניתן היה להמשיך את הפיתוח של מערכות BSD ללא חשש.

== פיתוח ==
התוכנה במערכת מורכבת משני חלקים עיקריים: הליבה (core) וההיסבים (ports). הליבה כוללת את כל החלקים הבסיסיים של ההפצה עצמה: הליבה, מערכת הבניה, וכל מיני חבילות בסיסיות. ההיסבים כוללים אוסף גדול של חבילות ממקורות חיצוניים.

הפרויקט משתמש במערכת Apache Subversion לשם תחזוקת הקוד.

== ראו גם ==
*PC-BSD - הפצה שמבוססת על FreeBSD ופשוטה יותר לשימוש

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.ibm.com/developerworks/opensource/library/os-freebsd Why FreeBSD?] - מאמר מורחב: מדוע להשתמש ב- FreeBSD?
* [https://web.archive.org/web/20181215173821/http://planet.freebsdish.org/ Planet FreeBSD] - אתר המפתחים של המערכת.
* [http://www.freebsdwiki.net/index.php/Main_Page FreeBSD Wiki] - ויקי FreeBSD עם מדריכים והסברים על המערכת.
* [http://www.freebsdsoftware.org תוכנה במערכת ה-ports של FreeBSD]

קטגוריה:BSD
קטגוריה:מערכות הפעלה
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1993
קול ברלין

קול ברלין (בגרמנית: Kol Berlin) היא תוכנית בת שעה בתחנת הרדיו האזורי Offener Kanal Berlin - OKB המשודרת על בסיס שבועי בכל יום שישי בשעה 16:00 שעון ברלין. התוכנית בהנחיית אביב רוס מאז עלייתה לאוויר, בשנת 2006.

== תוכן התוכנית ==
זוהי תוכנית הרדיו הראשונה בגרמניה המשודרת בחלקה בעברית ופונה לאלפי הישראלים הנמצאים בעיר. התוכנית מועברת בשפה העברית ובשפה הגרמנית לסירוגין ומתארחים בה ישראלים וגרמנים. בתוכנית מועברות פינות תרבות ודעות הקשורות לאירועים עכשוויים בגרמניה בכלל ובברלין בפרט. התוכנית כוללת תכנים הקשורים לחיי הברלינאיים בכלל ולישראלים בפרט, כגון דיווח למאזינים על הופעות של אמנים ישראליים המתארחים בעיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.icast.co.il/default.aspx?p=Podcast&id=54850 iCast] האזנה לפודקאסטים של התוכנית
* [http://www.okb.de OKB האזנה לתוכנית בשידור חי באתר רדיו]

קטגוריה:ברלין: תרבות
קטגוריה:רדיו ציבורי
הלקאתו של ישו (פיירו דלה פרנצ'סקה)

"הלקאתו של ישו" (באיטלקית: Flagellazione di Cristo) הוא ציור מאת הצייר האיטלקי, בן תקופת הרנסאנס פיירו דלה פרנצ'סקה. הוא נחשב לאחת מן היצירות המורכבות והחשובות במחקר תולדות האמנות. בנוסף, מהווה התיאור הפרספקטיבי שבציור את אחד מן ההשגים הטכניים של הציור בתקופת הרנסאנס.

הציור מתאר אירוע מחייו של ישו המתואר בברית החדשה, ובו מוכה ישו בידי החיילים הרומים. אירוע זה מהווה חלק מן התיאור המקובל של "הפסיון של ישו".

מידותיו הקטנות של הציור עוררו שאלות רבות בקשר ליעודו. ייתכן כי הוא נועד להוות חלק מתמונת מזבח, אולם גם על כך יש מחלוקת בין החוקרים.

==תיאור==
ההתרחשות בציור מתוארת בתוך חצר מקורה חלקית. בקדמת הציור, בחלקו הימני, מופיעות שלוש דמויות המשוחחות ביניהן. הן לבושות בגדים בני תקופת הרנסאנס.

בחלקו השמאלי של הציור, מופיע ישו הקשור לעמוד איוני שבראשו פסל מוזהב. הוא מולקה על ידי שלושה גברים. בצד התיאור מתוארת דמותו של פונטיוס פילאטוס, היושבת על כיסא, לבושה בבגד בצבע כחול וורוד, וחובשת כובע. מתחת לכסאו של הנציב הרומי מופיעה חתימתו של דלה פרנצ'סקה - "OPVS PETRI DE BVRGO S[AN]C[T]I SEPVLCRI" ("עבודתו של פיירו מ***** Borgo Santo Sepolcro).

ההלקאה מתרחשת במעין חלל פתוח למחצה, המופרד משאר התיאור בעזרת תיאור ארכיטקטוני. ראשית, המעמד מופרד על ידי מסגורו בין העמודים קורינתיים הנושאים את התקרה. שנית, על הרצפה מתואר דגם מורכב של מרצפות שיש בצבע לבן ושחור. על פי ניתוח הפרספקטיבה המורכבת של הציור שחזרו החוקרים את מבנה החלל של הציור.

==פרשנות==
לפי אחד מן הפירושים של הציור אלו הן דמויותיהן של הדוכס אודאנטיניו מאורבינו (montefeltro) ושל שני יועציו. פרשנות זו רואה בתיאור דמויותיהם ביקורת היסטורית על רקע הדחתו של הדוכס בהפיכה בשנת 1444.

==לקריאה נוספת==
*אליק מישורי, אמנות הרנסאנס באיטליה, יחידות 9-10-11, האוניברסיטה הפתוחה, תל אביב, 1994, עמ' 138-144.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציורים
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:אורבינו: יצירות אמנות
קטגוריה:פיירו דלה פרנצ'סקה
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-15
קטגוריה:הברית החדשה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:ציורי טמפרה
קטגוריה:ציורי שמן
ארארה

ארארה (בפורטוגזית: Arara) היא עיר במדינת פאראיבה בברזיל.

העיר מצויה במרחק 142 ק"מ מבירת המדינה, העיר ז'ואאו פסואה ומספר תושביה, נכון לשנת 2017, הוא 13,500.

העיר נמצאת באזור אקלים צחיח למחצה עם טמפרטורה שנתית ממוצעת של כ-22 מעלות.

תושבים ראשונים באזור התיישבו בערך בשנת 1860. במשך שנים הכפר היה חלק מהעיירה סרריה, ובשנת 1962 הוא קיבל הכרה כעירייה עצמאית. בנוסף לכך היא גובלת עם עיריית סולאנאה בצפון ואראיה בדרום.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ברזיל: ערים
קטגוריה:פאראיבה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1860
Songbird

Songbird ("ציפור שיר") היא תוכנת נגן מדיה ודפדפן חופשיים שפותחה כקוד פתוח על ידי קבוצה בשם Pioneers of the Inevitable (שחלקם היו בעבר מפתחים ב-Winamp וב-Yahoo! Music Engine), עם חזון "לדגור על ציפור השיר, נגן הרשת הראשון, לזרז ולדגול במדיית רשת שונה ופתוחה".

Songbird עובד על פלטפורמת XULRunner של מוזילה מה שנותן לו את האפשרות לרוץ על המערכות חלונות, לינוקס, Solaris, אנדרואיד ו-Mac OS X. כמו כן, Songbird עושה שימוש בGStreamer Media Framework.

ב-2 באפריל 2010 הודיעו מפתחי התוכנה על הפסקת התמיכה במערכות ההפעלה לינוקס, דבר שגרם לגל של תגובות שליליות בקרב משתמשי התוכנה (בעיקר משום היותה תוכנה חופשית).

== אפשרויות ==
נכון לגרסה 1.0, האפשרויות הן:
* תמיכה במערכות הפעלה רבות, כגון חלונות, Mac OS X ולינוקס
* בעל יכולת לנגן קובצי אודיו שונים, כגון MP3, AAC, Vorbis, FLAC ו-WMA
* בעל יכולת לנגן אודיו המקודד ב-FairPlay בחלונות ובמערכות מק בעזרת QuickTime (האימות מתבצע ב-iTunes)
* בעל יכולת לנגן קובצי אודיו מסוג Windows Media DRM על מערכות של חלונות.
* ממשק ניתן לעיצוב על ידי הרחבות שנקראות "נוצות".
* קובצי מדיה המאוחסנים על דפים ברשת, נראים בדפדפן כקבצים הניתנים לניגון
* הורדת קובצי MP3
* אפשרות להירשם כמנויים לבלוגי-שמע בעזרת רשימות הנגינה
* מועדפים שיוצר המשתמש
* אפשרות ליצור מיקסים מותאמים אישית
* בעל יכולת לסרוק את המחשב של המשתמש, לחפש אחר קובצי שמע ולהוסיף אותם לספריית המשתמש
* ממשק משתמש גמיש ונוח הדומה ל-iTunes, ומצב מיני-נגן
* קיצורי מקלדת
* עדכונים אוטומטיים
* תמיכה ב-eMusic בעזרת תוסף
* תמיכה מלאה ב-Last.fm, כולל כפתורים של אוהב/שונא (תוסף)
* תמיכה ב-Insound.com ובHypeMachine
* תמיכה במכשירים בעלי פרוטוקול MTP של מיקרוסופט
* בעל יכולת לערוך תגי מטא ולשמור אותם בחזרה לקובץ

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:נגני מדיה
קטגוריה:דפדפנים
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2006
שערי ירושלים (ספר)

שערי ירושלים הוא ספרו של משה ריישר שיצא לאור בשנת 1866 בלבוב. הספר כולל לקט מדרשים על טיבה של ארץ ישראל, תיאור של מקומות בארץ ומידע מעודכן לזמנו - מחצית המאה ה-19.

נקודת מבטו של המחבר היא של יהודי שגדל בירושלים בן להורים מפולין, ומדווח ליהודי פולין על אתרים בארץ הקודש לאור הרקע המקראי והמדרשי שלהם, כולל המקומות קדושים. הספר הוא בין המקורות היחידים המתארים את ארץ ישראל במחצית המאה ה-19 מנקודת ראות יהודית.

מהדפוס הראשון בשנת 1866 ועד 1880 (כ-14 שנים), הספר נדפס שנים עשר פעמים, חמש פעמים בלבוב ושבע פעמים בוורשא. הספר הודפס מחדש בשנת 1967 בדפוס ספרא במהדורה הכוללת 79 עמודים בלבד.

==פרקי הספר==
*"חיבת הארץ" - לקט מדרשים על מעלת ארץ ישראל.
*"גבולות הארץ" - האתרים בגבול ארץ ישראל.
*"טבעי הארץ" - גאוגרפיה בסיסית כדי לתת ליהודי הגולה מושג על חיי היום יום בארץ ישראל. ריישר מציין עובדות אחדות החשובות למבקרים בארץ. כך למשל, מחג הפסח עד חג הסוכות כבר אין גשם, שלא כמו באירופה. ריישר מציע להיזהר מהחיות המצויות בארץ כמו שועלים, זאבים, נחשים ועקרבים.
*"יישוב הארץ" - תושבי הארץ וסדרי השלטון בה: "המושל על הארץ הוא מלכות ישמעאל הנקרא שולטאן, קיסר גדול של הישמעאלים. עיר המלוכה הגדולה (קונסטאנטינפל) הנקרא בסטמבול".
*"מרום מראשון מקום קדשינו" - מדבר על הכותל המערבי. הכותל העומד לרשות היהודים, אורכו 30 אמה. בשאר השטח יש בתים של ערבים. עשר אמות נוספות פנויות ליד הכותל, אבל לשם לא נותנים לגשת, כי לישמעאלים נודע כי במקום זה היה לרדב"ז גילוי שכינה. היות שהקטע נחשב למקום תפילה חשוב ליהודים, הישמעאלים גדרו את המקום. על מקום קודש הקודשים יש בניין "מפואר ומהודר מאוד מאוד". ריישר מצר על כי "הבניין היה לבית התפילה לישמעאלים, מקום בו רק הכהן הגדול היה נכנס פעם בשנה, ועתה רמסו בו הטמאים שומו שמים".
*"נחמת הארץ" - מצטט מדברי חכמים על הגאולה.

לספר 12 פרקים או "שערים" בלשון המחבר - כנגד י"ב שערי בית המקדש.

==קישורים חיצוניים==
כמה ממהדורות הספר:
* , נדפס בלבוב
* [http://chabadlibrarybooks.com/39561 מהדורת 1868 תרכ"ח], ווארשא, , באתר משותף של HebrewBooks וספריית חב"ד (צילום מספריית חב"ד)
* [https://tablet.otzar.org/book/book.php?book=200660&page=00001&pagenum=1 מהדורת 1871], לבוב, באתר אוצר החכמה
* [http://www.hebrewbooks.org/35736 מהדורת 1875 תרל"ו], לבוב, באתר HebrewBooks (צילום מספריית חב"ד)
* [https://tablet.otzar.org/book/book.php?book=648 מהדורת 1968 תשכ"ז], ירושלים, באתר אוצר החכמה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי ארץ ישראל
קטגוריה:ספרי 1867
קולומבו (סדרת טלוויזיה)

עטיפת ה-DVD השלישי של הסדרה קולומבו
[[פיטר פאלק וריצ'רד קילי בסצנה מהסדרה]]
קולומבו (אנגלית: Columbo) היא סדרת טלוויזיה בלשית, שבה גילם פיטר פאלק את המפקח קולומבו, קצין משטרה ממחלק הרצח של משטרת לוס אנג'לס. ייחודה של הסדרה היה בפורמט של כל פרק: בניגוד לנהוג בסדרות בלשיות אחרות, התחיל כל פרק במעשה הרצח עצמו וממנו המשיך באופן כרונולוגי. כך, נחשף בפני הצופים מבצע הרצח כבר בתחילת הפרק, מה שהסיט את מוקד העניין של הצופה מזהות האשמים (שכבר הייתה ידועה לו) לצורה הייחודית שבה ניהל המפקח קולומבו את החקירות. הסדרה שודרה במקור החל מ-20 בפברואר 1968 ועד 1978, ולאחר מכן מ-1989 ועד 30 בינואר 2003. אחד הפרקים המסחריים הראשונים ששודרו ב-1971 בוים על ידי הבמאי סטיבן ספילברג.

== דמותו של קולומבו וטכניקות חקירה ==
דמותו של המפקח קולומבו היא של אדם מרושל ומפוזר, שמנהגו מנומס יתר על המידה. הרושם שהוא יוצר בקרב החשודים הוא של איש משטרה חסר ביטחון ומעט קשה תפיסה, הנוטה להאמין בקלות לדבריהם.

קולומבו מנצל רושם זה ומעודד אותו באופן פעיל, כדי לגרום לחשודים להסיר את הגנותיהם. במרבית המקרים, הוא נצמד אל חשוד ספציפי לכל אורכו של הפרק במטרה להתיש אותו ולגרום לו לסתור את עצמו. לאחר שהוא מגלה סתירה כזאת, הוא מעמת את החשוד איתה בצורה עדינה, ומעניק לו את הרושם שהסבריו התקבלו והחשד מעליו הוסר. כשמצטברים הפרטים לכדי תמונה מלאה של הפשע, שולף המפקח את הראיה המכרעת ועוצר את החשוד.

לעיתים, נוהג קולומבו לצאת מהחדר בסיום שיחה עם חשוד, ולחזור על עקבותיו בטענה שנזכר רק ב"עוד דבר אחד" ("Just one more thing"). אותו דבר נוסף הוא במרבית המקרים אלמנט קריטי, והטכניקה מסייעת למפקח להעלות אותו בנקודת זמן בה החשוד אינו מצפה לשאלה חשובה זו.

==לקריאה נוספת==
* , הפרק "המפקח קולומבו: הבלש כקאובוי אירוני", עמ' 327–332.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.columbo-site.freeuk.com/main.htm אתר על קולומבו] 
* [http://users.libero.it/ugo.bais/just1mor.htm עוד אתר על קולומבו] 
* אלי אשד, [http://www.notes.co.il/eshed/16869.asp קולומבו: המפקח עם מעיל הגשם המרופט], בלוג באתר "רשימות", 22 בפברואר 2006
* [https://web.archive.org/web/20091205142031/http://www.tvclassic.net/programs/columbo/columbo.html אודות קולומבו] 
* 
* [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=15604 קולומבו: השלומפר המפתיע של סדרות הבילוש]: פודקאסט להאזנה של תוכנית הרדיו "גיבור תרבות" בהגשת יונתן גת, דוד גורביץ' ודן ערב
* [https://www.bbc.com/culture/article/20210909-why-the-world-still-loves-1970s-detective-show-columbo Why the world still loves 1970s detective show Columbo] - מאתר ה-BBC

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: סדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1960
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בלוס אנג'לס
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: מיני-סדרה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: תסריט לדרמה
קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:יוניברסל טלוויזיה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
אריה שומר

אריה דב שומר (נולד ב-1943) הוא איש ציבור ישראלי, כיהן כעוזרו של נשיא מדינת ישראל עזר ויצמן, וכן כמנכ"ל בית הנשיא. הוא שימש גם כמנכ"ל משרד המדע והטכנולוגיה וכחבר מועצת עיריית תל אביב.

== קורות חיים ==
שומר נולד בתל אביב, היה חניך ומרַכז סניף תנועת בני עקיבא בתל אביב ולמד בישיבת בני עקיבא כפר הרא"ה. בצה"ל שירת כקצין בחיל החינוך וראש לשכת הרב הצבאי הראשי. לאחר מכן עבר לחיל האוויר בו שירת כמפקד טייסת מנהלה בשדה דב ובבסיס רמת דוד. שימש מפקדו האחרון של שדה אופיר בסיני והשתחרר בדרגת סגן-אלוף. למד באוניברסיטת בר-אילן – מדעי המדינה, ובאוניברסיטת חיפה – מינהל בכיר.

ב-1983 השתחרר מצה"ל והצטרף למפלגת יחד שהקים עזר ויצמן. מאז ובמשך מרבית תפקידיו הציבוריים של ויצמן עד מותו, עבד שומר לצדו ונודע כאיש הביצוע שלו. ב-1984 כיהן כעוזרו של ויצמן בכהונתו כשר בלי תיק, ובשנים 1988-1989 כמנכ"ל משרד המדע והטכנולוגיה. לאחר התפטרותו של ויצמן מממשלת שמיר, ובין השנים 1990 – 1992, שימש ראש מערך ההסברה של אוניברסיטת בר-אילן, וסגן נשיא לקשרי חוץ. לאחר הקמת ממשלת ישראל העשרים וחמש, מונה למשנה למנכ"ל משרד ראש הממשלה. בתפקידו זה סייע ליצחק חופי בעבודתו בבחינת דרכי העבודה של ישראל בחבר המדינות והתאום בין לשכת הקשר, הסוכנות היהודית ושאר הגופים שעסקו בעליה. 

ב-1993 עם התמנותו של ויצמן לנשיא המדינה התמנה שומר למנכ"ל בית הנשיא. בתפקידו זה הוגדר בעיתונות כ"אחד האנשים החזקים במדינה. כמנכ"לו הכל-יכול של בית הנשיא ויד ימינו של הנשיא, המביא והמוציא בבית. אלפים ביקשו ממנו עזרה, שיחרו לפתחו, התחננו לפגישה עם הנשיא, שרק ילחש את שמם באוזנו".

לאחר התפטרותו של ויצמן וכניסתו של הנשיא משה קצב לתפקיד, נשאר שומר לתקופת חפיפה, עד שפרש ב-2001, ועבר לכהן במשך כשנה כמנכ"ל משרד התרבות תחת כהונתו של השר מתן וילנאי. כאשר פרש גם מתפקיד זה, הביע את רצונו להתמודד על כהונת ראש העיר באר שבע, אך ויתר והתמודד בהצלחה בבחירות המקומיות למועצת עיריית תל אביב-יפו מטעם סיעת כח לגמלאים וכיהן מטעמה במועצה בשנים 2003-2008.

לקראת הבחירות ב-2006 הצטרף לתנועת "תפנית" של עוזי דיין, ושובץ במקום השישי ברשימה, שלא הצליחה להכניס נציגים לכנסת. לקראת הבחירות המקומיות בירושלים בשנת 2008 מונה לשמש בראש מטה הבחירות של ארקדי גאידמק וצדק חברתי לעיריית ירושלים.

מאז פרישתו מבית הנשיא ובמקביל לתפקידיו הציבוריים, ניסה כוחו בעסקים שונים עם מדינות מהמזרח הרחוק, אך כשל, והתפרסם כמי שירד מנכסיו כדי לכסות חובות. לאחר שפרע את חובותיו שב שומר לתפקידיו הציבוריים ולעסקים פרטיים.

כיום שומר חבר מפלגת העבודה. הוא מכהן בהתנדבות כיו"ר המועצה הלאומית להתנדבות בישראל, וכן קונסול כבוד כללי של הרפובליקה של קוריאה.

שומר היה נשוי לשולמית לבית סוקניק (דודניתו מדרגה שנייה של הרמטכ"ל לשעבר, יגאל ידין) עד למותה ב-2015. אב לשלושה, והתגורר בתל אביב. ב-2017 נישא בשנית לאילנה, ומתגורר במושב בני ראם.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* מוריה קור, [https://www.israelhayom.co.il/magazine/hashavua/article/1216741/ אריה שומר, מנכ"ל בית הנשיא לשעבר: "לא מקנא במועמדים שתלויים במה שיגידו עליהם חברי הכנסת"],באתר ישראל היום 20 במאי 2021

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי מועצת העיר תל אביב-יפו
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת כפר הרא"ה
קטגוריה:קונסולים של כבוד במדינת ישראל
קטגוריה:מנכ"לי בית הנשיא
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:פעילי מפלגת יחד
קטגוריה:מפקדי בסיסים בחיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מועצה אזורית נחל שורק: אישים
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:מנכ"לי משרד המדע והטכנולוגיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
אברהם קופצ'יק

אברהם קופצ'יק (באנגלית: Abraham Kupchik; 25 במרץ 1892 – 26 בנובמבר 1970), שחמטאי יהודי-אמריקני.

==ביוגרפיה==

קופצ'יק נולד למשפחה יהודית בברסט (אז חלק מהאימפריה הרוסית, כיום בבלארוס). בשנת 1903 היגרה משפחתו לארצות הברית. במקצועו היה רואה חשבון.

קופצ'יק זכה באליפות מועדון השחמט במנהטן עשר פעמים, ופעם נוספת חלק מקום ראשון משותף. בשנת 1915 חלק מקום 3–4 משותף עם אוסקר חאייס, אחרי חוסה ראול קפבלנקה ופרנק מרשל בתחרות ניו יורק.

בשנת 1916 חלק מקום 2–4 ביחד עם דוד ינובסקי ובוריסלב קוסטיץ' אחרי קפבלנקה. בשנת 1923 חלק מקום ראשון עם מרשל בתחרות אגם הופטקונג. בשנת 1924 הפסיד בדו-קרב ליפים בוגוליובוב +1 -3 =2 (ניצחון אחד, שלושה הפסדים, שתי תוצאות תיקו). בשנת 1925 סיים בתיקו דו-קרב עם קרלוס טורה רפטו +1 -1 =4 בניו יורק. בשנת 1926 סיים שני, אחרי קפבלנקה בתחרות אגם הופטקונג.

קופצ'יק שיחק בנבחרת ארצות הברית שזכתה במדליית זהב קבוצתית באולימפיאדת השחמט בוורשה בשנת 1935. על הלוח השלישי קיבל את מדליית הארד האישית על ביצועיו +6 -0 =8 (71.4%)(שישה ניצחונות, שמונה תוצאות תיקו). בשנת 1945 הוא שיחק בלוח התשיעי בדו-קרב מעל גלי האתר מול נבחרת ברית המועצות והפסיד 1.5-0.5 לולדימיר מקוגונוב.

==תחרויות בהן השתתף==
* תחרות ניו יורק 1931

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחמטאים יהודים בלארוסים
קטגוריה:אלופי ארצות הברית הפתוחה בשחמט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1970
רזמוס לרדורף

ראסמוס לרדורף (בדנית: Rasmus Lerdorf; נולד ב-22 בנובמבר 1968) הוא מתכנת דני-גרינלנדי והיוצר של שפת התכנות PHP. הוא היוצר של שתי הגרסאות הראשונות. ראסמוס גם השתתף בפיתוח של הגרסאות המאוחרות יותר של PHP אשר פותחו על ידי קבוצה של מפתחים הכוללת את אנדי גוטמנס וזאב סורסקי, אשר מאוחר יותר הקימו את Zend Technologies. 

ב-1993 סיים את לימודיו באוניברסיטת ווטרלו עם תואר ראשון במדע שימושי בעיצוב הנדסת מערכות. החל מספטמבר 2002, הוא מועסק על ידי יאהו כמהנדס תשתיות ארכיטקטוניות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.lerdorf.com/ האתר האישי רזמוס לרדורף]

קטגוריה:קצרמר גרינלנדים
קטגוריה:מתכנתים
קטגוריה:מדענים דנים
קטגוריה:מפתחי שפות תכנות
קטגוריה:אינואיטים גרינלנדים
קטגוריה:גרינלנדים ממוצא דני
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1968
אז'ן זנוסקו-בורובסקי

אז'ן אלכסנדרוביץ' זנוסקו-בורובסקי (בצרפתית: Eugène Znosko-Borovsky; 16 באוגוסט 1884 סנקט פטרבורג – 31 בדצמבר 1954 פריז), שחמטאי רוסי-צרפתי. היה גם סופר ומבקר ספרותי.

== ביוגרפיה ==
זנוסקו-בורובסקי למד לשחק שחמט בילדותו וזכה לפרסים בתחרויות מקומיות ואזוריות, במקביל ללימודיו בגימנסיה היוקרתית על שם קיסר רוסיה אלכסנדר הראשון.

זנוסקו-בורובסקי פתח בקריירה השחמטאית הבינלאומית שלו בתחרות אוסטנדה 1906, שם זכה בפרס יופי על משחקו נגד עמוס ברן. קריירת המשחק של זנוסקו-בורובסקי נקטעה תכופות עקב אירועים אחרים בחייו. הוא עוטר ונפצע בעימותים צבאיים, שירת כמתנדב במלחמת רוסיה–יפן בשנים 1904 ו-1905 ונקרא שוב לשירות במהלך מלחמת העולם הראשונה. לאחר מלחמת האזרחים ברוסיה הוא הפליג על אונייה בריטית לקונסטנטינופול ומשם המשיך לפריז, שהייתה ביתו משנת 1920 ואילך.

כשחקן נפל זנוסקו-בורובסקי במעט מהטובים ביותר בעולם. היו לו תוצאות ראויות לציון בתחרויות בינלאומיות, כולל פריז 1930, שם סיים במקום הראשון ללא הפסד, לפני סבלי גריגורייביץ' טרטקובר, אנדור לילינטל וז'ק מיזס. כן היו לו הצלחות במשחקים אישיים מול יריבים דגולים. בין היתר, ניצח במשחקים מרשימים מול חוסה ראול קפבלנקה, עקיבא רובינשטיין, מקס אויבה ויפים בוגוליובוב, כמו גם דו-קרב קצר עם אדגר קול בשנת 1922. זנוסקו-בורובסקי הצטיין במיוחד במשחקים סימולטניים.

ברוסיה ובצרפת, שם כתב באופן קבוע מאמרים לביטאונים ולעיתונים, העריכו מאוד את כשרונותיו כאיש שיחה, כמורה וכסופר שחמט. הוא הצטיין בתחום הכתיבה וחיבר ספרים פופולריים רבים.

אימרה ידועה שלו היא "לא מסע, ולו הטוב ביותר, עליך לחפש, אלא תוכנית בת-ביצוע."

זנוסקו-בורובסקי נודע כמומחה לתיאטרון רוסי והיה מבקר ספרותי בעל חשיבות. בהספד עליו כתב ג'רלד אברהמס בביטאון הבריטי לשחמט (מרץ 1955) מזכרונותיו האישיים.

== דוגמאות מתוך משחקיו ==
=== לבן: איימוס ברן- שחור: אז'ן זנוסקו-בורובסקי אוסטנד 1906===

החל מהמסע התשיעי לשחור יש רגלי מבודד שבתחילה עומד ב-ד5. רגלי מבודד נחשב לחולשה אך זנוסקו-בורובסקי מדגים בצורה מרשימה עד כמה מסוכן רגלי מבודד, בעיקר לאחר שהוא הופך לרגלי מעבר, וככל שהוא מתקדם והופך למסוכן יותר, כך יותר ויותר כלים של הלבן נחלצים לעכב אותו, עד שאין בכוחו של הלבן להמשיך ולהתמודד איתו<ref></ref>.

=== לבן: עקיבא רובינשטיין שחור: אז'ן זנוסקו-בורובסקי סנקט פטרבורג 1909<ref></ref> ===

 

== ספרים שכתב ==
<div style="direction: ltr;">
* Eugene Znosko-Borovsky, The Evolution of Chess, 1910 ;
* Eugene Znosko-Borovsky, Capablanca, 1911 ;
* Eugene Znosko-Borovsky, The Muzio Gambit, 1911 ;
* Eugene Znosko-Borovsky, Capablanca and Alekhine;
* Eugene Znosko-Borovsky, The Middle Game in Chess ;
* Eugene Znosko-Borovsky, How to play Chess Openings ;
* Eugene Znosko-Borovsky, How not to play Chess ;
* Eugene Znosko-Borovsky, The Art of Chess Combination ;
* How to Play Chess Endings, 1940. Reprinted in 1974 by Dover, .
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.wtharvey.com/znos.html חמש תחבולות של אז'ן זנוסקו-בורובסקי], באתר wtharvey.com 
* 

==משחקים מוסברים (באנגלית) == 
=== 1925 ===
* [https://www.youtube.com/watch?v=WOF2s2vKCfo אז'ן זנוסקו-בורובסקי מול אלכסנדר אלכין], 13.2.1925, Alekhine's Defense by Alekhine Himself!

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחמטאים רוסים
קטגוריה:שחמטאים צרפתים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט
קטגוריה:מבקרי תיאטרון
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1884
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1884
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1954
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1954
ארסמוס הקדוש מאנטיוכיה

ארסמוס הקדוש מאנטיוכיה, המכונה לעיתים גם אלמו הקדוש (240, אנטיוכיה - 303 לערך, פורמיה), הוא קדוש נוצרי הנחשב למרטיר ולאחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים. ארסמוס הקדוש הוא פטרונם של יורדי הים. תופעת הטבע המוכרת לימאים המכונה אש אלמו הקדוש נקראת על שמו.

המידע ההיסטורי המדויק על קיומו של ארסמוס לוט בערפל. ארסמוס הקדוש מוזכר במקראת הזהב של יעקובוס דה וורג'ינה. על פי המסורת הנוצרית, הוא נולד באנטיוכיה ועסק שם בכמורה עד שנאלץ לעזוב בשל רדיפות דיוקלטיאנוס. הוא התבודד בהר הלבנון והסתמך רק על עורב שהאכיל אותו. מלאך נגלה אליו והוא שב להיות בישוף, עד שנעצר. הוא עונה ובין היתר הוצאו קרביו מתוכו בעודו בחיים. בעזרת האל הוא שוחרר והפך לבישוף בפורמיה, שם מת.

מאז המאה ה-6 קיים פולחן סביב ארסמוס הקדוש. ארונו הועבר במהלך המאה ה-9 לקתדרלה של גאטה, שם הוא נמצא עד היום. מאז המאה ה-14 הוא נחשב לאחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נפטרים ב-303
קטגוריה:ארבעה-עשר הקדושים המסייעים
קטגוריה:בישופים