OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סרוויור 5

סרוויור 5 (באנגלית: Surveyor 5, בתרגום לעברית: "מודד 5") הייתה חללית אמריקאית לחקר הירח, ששוגרה על ידי נאס"א בשנת 1967 במסגרת תוכנית סרוויור, במטרה לבצע נחיתה רכה על הירח ולחקור אותו. המידע על ביצוע נחיתות רכות על הירח היה חיוני לתכנון הנחיתות הירחיות של תוכנית אפולו, שהיו אמורות להתבצע לפני תום שנות ה-60 (היעד שהציב ג'ון קנדי). נחיתתה הרכה והמוצלחת של סרוויור 5 ב"ים השלווה" הייתה הנחיתה הרכה האמריקאית השלישית על הירח (לאחר התרסקות של גשושית "סרוויור 4").

סרוויור 5 שוגרה ב-8 בספטמבר 1967 מנמל החלל קייפ קנוורל, פלורידה, על גבי המשגר אטלס-קנטאור, ונחתה על הירח ב-18 בספטמבר 1967. 

במהלך תמרון למעבר למסלול לירח התברר שקיימת דליפה של הליום שהיה נדרש להזנת מערכת מדחפים לנחיתה. בעקבות כך בוצע עדכון של תהליך טיסה ונחיתה. למרות הדליפה נחיתה עברה בהצלחה.

==תיאור החללית==
מטרת גשושיות הסרוויור הייתה לבצע נחיתות רכות על קרקע הירח, כהכנה לנחיתות שתוכננו במסגר תתוכנית אפולו. 

על הגשושית הותקנה מצלמת טלוויזיה שיכלה להסתובב ב-360 מעלות. במהלך היום הירחי הראשון מצלמה העבירה 18,006 תמונות שכללו גשושית עצמה והסביבה. לאחר הפסקה של כ-20 ימים מצלמה הופעלה מחדש והעבירה 1,048 תמונות. 64 תמונות נוספות הועברו במהלך יום ירחי הרביעי. 

מכשיר נוסף היה זרוע ללקיחת דגימות קרקע וביצוע בדיקות קרקע על בסיס ניתוח קרינת אלפא. ניתוח ממצאים הראה שדגימות קרקע שייכות לבזלת.

העברת נתונים בוצע במהלך יום ירחי הראשון, השני והרביעי. קשר אחרון עם הגשושית התרחש ב-17 בדצמבר. 

==קישורים חיצוניים==

* [https://science.nasa.gov/mission/surveyor-5/ מידע על סרוויור 5] באתר נאס"א
* [https://www.lpi.usra.edu/resources/mapcatalog/Surveyor/press_releases/surveyor_V/ תמונות שהתקבלו] 
* [https://www.jpl.nasa.gov/missions/surveyor-5 מידע על המשימה] באתר JPL

קטגוריה:משימות לחקר הירח
קטגוריה:1967 בארצות הברית
בית"ר עזרא

בית"ר עזרא הוא מועדון כדורגל ישראלי מהעיר תל אביב שהוקם בשנת 1954 בדרום תל אביב, וממוקם בשכונת עזרא, וכיום משחק בליגה ג' תל אביב. צבעי הקבוצה הם צהוב-שחור, וידועה בעיקר בגלל המייסד והיו"ר שלה - צדוק חממי.

==היסטוריה==
===צדוק חממי===
חממי נולד ב-1930 בכרם ענבים, המקום שבו נמצא היום רחוב בלפור בתל אביב. מגיל 13 ולאורך כל המשך חייו הוא התגורר בשכונת התקווה, ואף כונה "מלך הכדורגל האגדי של שכונת התקווה". בצעירותו, גויס ללח"י על ידי יצחק שמיר וכחלק מהארגון לחם במבצעים רבים בתקופת המאבק בבריטים. כשהתבגר החל לשחק במספר קבוצות מקומיות, ולבסוף החליט להקים את בית"ר עזרא, כקונטרה לחברים שייסדו את הפועל עזרא. במקביל עבד כנגד בצה"ל ושימש כרס"ר ומפקד מחנה.

מרגע הקמתו של המועדון, היה חממי האיש המרכזי בבית"ר עזרא ושימש כשחקן, מאמן, מנהל, יו"ר, אפסנאי ותפקידים נוספים. משחקו האחרון ככדורגלן הקבוצה היה בשנת 2007 כשהוא בן 76, בהפסד בדרבי נגד קריית שלום. הוא עבר אירוע מוחי בשנת 2014, ואחריו לקחו נכדיו את האחריות על ניהול המועדון. באפריל 2023, זכה חממי בפרס יקיר העיר תל אביב-יפו בזכות פעילותו החברתית, ונפטר כמעט שנה לאחר מכן בגיל 93.

===הישגי הקבוצה===
בית"ר עזרא הצטרפה לליגה ג' בעונת , העונה האחרונה בה ליגה ג' הייתה הליגה השלישית בטיבה בישראל. התקופה הטובה ביותר של המועדון הייתה באמצע שנות ה-60, אז זכתה באליפות הליגה בעונת ועלתה לליגה ב', אז הליגה השלישית. בעונת הייתה בית"ר בראש טבלת ליגה ב' דרום א' לאחר 15 משחקים ואף הוכתרה כ"אלופת החורף" של הליגה. עם זאת, ירידה ביכולת גרמה למועדון לסיים את הליגה במקום השביעי. בעונה שלאחר מכן, הקבוצה סיימה במקום הלפני אחרון וירדה חזרה לליגה ג' לאחר שלוש עונות.

מאותה נקודה, בית"ר עזרא נודעה כאחת הקבוצות הגרועות בכדורגל הישראלי ומעולם לא הצליחה לזכות בתואר כלשהו. היא ספגה 202 שערים ב"עונה הכפולה" של 1966/68, ובשנת 1969, המועדון מצא את עצמו משחק בליגה התחתונה החדשה שהוקמה, ליגה ד' . ב-1985 ליגה ד' בוטלה והמועדון חזר לליגה ג', בה הוא משחק מאז בליגת תל אביב. עונת הייתה יוצאת דופן, ובה הקבוצה סיימה את העונה עם מספר זהה של ניצחונות, תיקו והפסדים ועם הפרש שערים חיובי של 14+.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצות כדורגל ישראליות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1954
קטגוריה:תל אביב-יפו: קבוצות כדורגל
עזרא
יחידת עוף החול

יחידת עוף החול הוא גדוד שריון שהוקם במסגרת מלחמת חרבות ברזל על ידי חיילי מילואים מתנדבים. היחידה השמישה טנקי מרכבה סימן 3 שיצאו משירות פעיל והוסיפה על ידי כך סד"כ לחטיבה הצפונית של עוטף עזה למטרות הגנה, תוך שחרור טנקים וכוח אדם ללחימה. מטה הגדוד נקבע בקיבוץ ניר עם שתושביו פונו עקב מתקפת הפתע על ישראל.

שמו של הגדוד מגיע משמה של החיה המיתולוגית עוף החול, המתעוררת מחדש לחיים מתוך שברירי גופה הישן המתאסף מדי כל תקופה. קימה לתחייה זו מזכירה מעט את הדרך בה הורכבה היחידה בהתבססות על חיילי מילואים מיחידות שונות שעשו שימוש בציוד שיצא משירות והושמש מחדש.

== רקע ==

בעקבות מתקפת הפתע הכריזה ישראל על יציאה למלחמת חרבות ברזל לשם מיטוט שלטון החמאס ברצועת עזה וחיסול כל המחבלים השוהים שם.

== הקמת היחידה ==
טנק מדגם מרכבה 3
ב-10 באוקטובר 2023 נפגשו שני קציני שריון במילואים, רס"ן דן לויט (באזרחות יזם בתחום ההיי-טק) וסא"ל ארז סעדון והבינו שחסרים לצה"ל טנקים בהיקף הנדרש ללחימה. השניים, יחד עם אנשי מילואים אחרים עמם שירתו בעבר, איתרו פוטנציאל של כמה עשרות טנקי מרכבה סימן 3 שיצאו משירות בחטיבה 769 ושעמדו להימכר לצבאות זרים. לאחר מכן פנו השניים לקשנ"ר והציעו להקים יחידה שתהיה מבוססת על כלים אלה. כח האדם גויס תוך מספר ימים. כך הוקמו ארבע פלוגות וחולייה טכנית, בהתאם לנדרש מגדוד שריון תקני. לאחר מכן התווספה פלוגה חמישית.<ref name=":0"></ref>

היחידה, בפיקודו של סא"ל ארז סעדון, נבנתה תוך שלושה שבועות.<ref></ref><ref></ref>

היחידה, שלקחה לעצמה את השם "עוף החול" על שם הציפור המיתולוגית עוף החול הקמה מאפר ושבה לחיים וכן כמחווה לפניקס מספרי הארי פוטר שעף ומרפא ונלחם, או למסדר עוף החול מאותה סידרה, סופחה לחטיבה הצפונית של העוטף, במטרה לסייע בהגנה. כוחות היחידה חצו קוי אויב, בכך שחררו אחרים למשימות הלחימה. כך פעלה היחידה להגנת גבולות המדינה מתוכה, ביצעה חישוף מרחבים, הגנה קדמית, ירי לזיהוי והשמדה והשתלבה בהגנה משולבת עם כוחות חי"ר.<ref name=":0" /> הכשירו 370 לוחמים שגם נכנסו ללא מעט פשיטות מעבר לקו, מבית חנון ועד ג'אבליה.<ref name=":1"></ref>

ב-22 בפברואר 2024 נערך מסדר קרבי בניר עם לציון סיום תפקידה של היחידה ולקראת פירוקה ושילוב הכלים בחטיבה 14.<ref name=":1" />

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גדודי צה"ל
קטגוריה:יחידות צה"ל במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:יחידות שריון ישראליות
קטגוריה:ניר עם
תקן ביקורת 620

תקן ביקורת 620 – שימוש בעבודת מומחה הוא תקן ביקורת שפורסם על ידי לשכת רואי החשבון בישראל.

תקן ביקורת זה קובע כללים ומספק הנחיות הקשורות לעבודת מומחה בהקשר של ביקורת על דוחות כספיים. התקן קובע את הצורך בשימוש בעבודת מומחה בעת עריכת דוחות כספיים וביקורת עליהם, דרישות החלות על המומחה (הכוללות מומחיות ואובייקטיביות), היקף והערכת עבודתו. כמו כן, התקן מגדיר באילו מקרים רואה החשבון המבקר יתייחס בדוח שלו לעבודת המומחה.

התקן פורסם בשנת 2018 כחלק מתהליך הקודיפיקציה שלשכת רואי החשבון ביצעה בתקני הביקורת ונכנס לתוקף ב-1 בינואר 2020, כאשר הוא חל על ביקורות של דוחות כספיים לתקופות המסתיימות ביום 31 בדצמבר 2019 או לאחר מכן.

התקן מבוסס בעיקר על תקן ביקורת 96 (שפורסם בשנת 2007) שעסק באותו נושא ועל עוד מספר תקנים אחרים. כמו כן, התקן מבוסס על תקן ביקורת בינלאומי ISA 620 של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון (IFAC) תוך התאמה לישראל.

==קישורים חיצוניים==
* [https://icpas.org.il/professional-updates/תקן-ביקורת-ישראל-620/ תקן ביקורת 620], באתר לשכת רואי החשבון
* [https://icpas.org.il/professional-updates/תקן-ביקורת-96-שימוש-בעבודת-מומחה/ תקן ביקורת 96], באתר לשכת רואי החשבון
*[https://www.ifac.org/_flysystem/azure-private/publications/files/A035%202013%20IAASB%20Handbook%20ISA%20620.pdf תקן ISA 620], באתר של הפדרציה הבינלאומית של רואי החשבון

קטגוריה:תקני ביקורת בחשבונאות
תקן ביקורת 690

תקן ביקורת 690 – עקרונות יסוד בעבודת ביקורת משותפת הוא תקן ביקורת שפורסם על ידי לשכת רואי החשבון בישראל.

תקן ביקורת זה קובע כללים ומספק הנחיות יסוד לעבודה משותפת של מספר רואי חשבון, במצב בו הם מבצעים עבודת ביקורת משותפת על דוחות כספיים של גוף מבוקר. התקן מפרט ומסביר את האחריות של כל אחד מרואי החשבון המבקרים וקובע קווי יסוד לעבודת ביקורת משותפת.

התקן פורסם בשנת 2018 כחלק מתהליך הקודיפיקציה שלשכת רואי החשבון ביצעה בתקני הביקורת ונכנס לתוקף ב-1 בינואר 2020, כאשר הוא חל על ביקורות של דוחות כספיים לתקופות המסתיימות ביום 31 בדצמבר 2019 או לאחר מכן.

התקן מבוסס בעיקר על תקן ביקורת 113 (שפורסם בשנת 2015) שעסק באותו נושא ועל עוד מספר תקנים אחרים.

==קישורם חיצוניים==
* [https://icpas.org.il/professional-updates/תקן-ביקורת-ישראל-690/ תקן ביקורת 690] באתר לשכת רואי חשבון
* [https://icpas.org.il/professional-updates/תקן-ביקורת-113-עקרונות-יסוד-בעבודת-ביקור/ תקן ביקורת 113] באתר לשכת רואי החשבון

קטגוריה:תקני חשבונאות
קטגוריה:תקני ביקורת בחשבונאות
לירוי אלן

לירוי אלן, באנגלית: Leroy Allen (24 במאי 1951 - 9 במרץ 2007) היה צייר אקוורל ואמן פיגורטיבי עטור פרסים. סגנונו הריאליסטי התמקד בחיים ובקהילה האפרו-אמריקאית, וזיכה אותו ביותר מ-30 פרסי אמנות.<ref>Presenting the magnificent 7 Emerging artists of 2003". Kansas City Star. 4 May 2003. p. 20.</ref><ref></ref>

== ביוגרפיה ==
אלן היה יליד קנזס סיטי, קנזס. הוא קיבל את פרס האמנות הראשון שלו בכיתה ב' כאשר זכה בפרס הלאומי לחינוך באמנות עבור ציור בעפרון של סצנת סוסים. במהלך לימודיו בתיכון, הוא נשכר על ידי ה-Progressive Shopper News, עיתון צרכנות, לצייר טור שבועי - קריקטורה. הקריקטורה הייתה על דמות בשם סליי, פושע לא מוצלח, ושימשה כדי להרתיע צעירים מחיי פשע. בתיכון, סדרת הציורים שאלן יצר הפכה לחוברת קומיקס.<ref></ref><ref>Johnson, PhD, Eloise (2004). Leroy Allen "Sacred Center". Stella Jones Gallery. p. 2.</ref>

אלן הצטרף לצבא ושירת בווייטנאם והשתחרר ב-1972.

עם סיום לימודיו בבית הספר לאמנות יפה של אוניברסיטת קנזס (1977), אלן התקבל לעבודה על ידי Hallmark Cards ב-1980, שם הפך למפקח טכני.<ref>MacCash, Doug (25 June 2004). "Romantic Realists: Watercolorists demonstrate mastery of the medium". The Times Picayune. pp. 18–19.</ref> במהלך השנים, אלן עבד והציג עם אמני הלמרק הידועים, כולל תומאס בלאקשיר, ננסי דוורד, הנרי דיקסון, שיין אוונס ואחרים. הוא פרש מהולמרק לאחר 24 שנים.<ref>"Presenting the magnificent 7 Emerging artists of 2003". Kansas City Star. 4 May 2003. p. 20.</ref>

על הכישורים האמנותיים של אלן, כתב מבקר האמנות מניו אורלינס דאג מקאש: "אף שאנשים רבים חושבים על צבעי מים כבחירה העדינה של ״ציירי יום ראשון״, זו עשויה להיות למעשה הטכניקה האמנותית הקשה ביותר לשליטה. בצבע המים מסוגלים ליצור ציור בזריזות שכמעט ולא מורגשת בידו של האמן - הישג הדומה להליכה על פני שדה מושלג מבלי להשאיר עקבות. גם (לירוי) אלן וגם (דין) מיטשל יכולים לעשות בדיוק את זה."<ref>MacCash, Doug (25 June 2004). "Romantic Realists: Watercolorists demonstrate mastery of the medium". The Times Picayune. pp. 18–19.</ref>

=== מוות ===
אלן מת מהתאבדות במרץ 2007 והובא למנוחות בקנזס סיטי, קנזס. בשנת 2008,

דיוקן פחם של לירוי אלן מאת האמן לוני פאוול, נכלל בתערוכה "To Create a Better World: Artists as Educators."<ref>"These art teachers are accomplished artists too". Kansas City Star. 21 Aug 2008. p. E23.</ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קנזס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
איחוד אמיתי

איחוד אמיתי (באנגלית: Real union) הוא איחוד של שתי מדינות או יותר, החולקות גם את מוסדות המדינה או חלקם, זאת בניגוד לאוניה פרסונלית; עם זאת, הם אינם מאוחדים כמו מדינות באיחוד מדיני. זוהי התפתחות של אוניה פרסונלית והיא הוגבלה באופן היסטורי למונרכיות.

בניגוד לאוניה פרסונלית, איגודים אמיתיים הובילו כמעט אך ורק לצמצום הריבונות עבור המרכיב החלש יותר מבחינה פוליטית. כך היה עם ליטא ונורווגיה, שהיו תחת השפעת שכנות חזקות יותר, פולין ודנמרק בהתאמה, איתם כל אחת מהן חלקה איחוד פרסונלי בעבר. אולם לפעמים נוצר איחוד אמיתי לאחר תקופה של איחוד מדיני. הדוגמה הבולטת ביותר למהלך כזה היא ממלכת הונגריה (ארצות הכתר של סטפן הקדוש), שהשיגה מעמד שווה לארכידוכסות אוסטריה (שהפעילה שליטה על אדמות הכתר של "ציסלייטניה") באימפריה האוסטרו-הונגרית בעקבות הפשרה האוסטרו-הונגרית של 1867.

== דוגמאות היסטוריות ==
* דנמרק-נורווגיה (1537–1814)
* ממלכת אנגליה / ממלכת בריטניה הגדולה וממלכת אירלנד (1542–1800)
* האיחוד הפולני-ליטאי (1569–1795)
* ספרד ההבסבורגית (1516-1700)
* פינלנד ורוסיה (1809–1917)
* פולין ורוסיה (1832–1867)
* האימפריה האוסטרו-הונגרית (1867–1918)

== ראו גם ==
* איחוד פרסונלי
* מונרכיה פדרלית
* פדרציה

קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
לאונרד פולק

לאונרד פולק (באנגלית: Leonard Volk; 7 בנובמבר 1828 - 19 באוגוסט 1895) היה פסל אמריקאי. הוא ידוע ביצירת אחת משתי מסכות החיים היחידות של נשא ארצות הברית אברהם לינקולן. ב-1867 הוא עזר להקים את האקדמיה לעיצוב בשיקגו ושימש כנשיא שלה עד 1878. הוא יצר פסלים מונומנטליים גדולים, ופסלים של דמויות ממלחמת האזרחים האמריקאית.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
פולק נולד במחוז המילטון, ניו יורק, לגארט ואליזבת פולק. תחילה הוא עבד במפעל שיש עם אביו בפיטספילד, מסצ'וסטס, לשם עברה המשפחה.<ref name=":0">Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Volk, Leonard Wells". Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press.</ref>

=== נישואים ומשפחה ===
ב- 1855, פולק התחתן עם אמילי קינג בארלו, בתו של אונור (לבית דאגלס) וד"ר ג'ונתן קינג בארלו, ניו יורק. בן דודה של אימו, מצד אמה, סטיבן א. דאגלס, היה פוליטיקאי ידוע במדינה שהתמודד נגד הרפובליקני אברהם לינקולן כמועמד לנשיאות ב-1860. <ref></ref>

בנו, דאגלס פולק (1856–1935), הפך לצייר דמיות ודיוקנאות. הוא למד אצל ז'אן-לאון ז'רום בפריז. מאוחר יותר הוא עזר להקים את בית הספר לעיצוב במיניאפוליס.

== קריירה ==
בשנת 1848, פולק עבר מערבה ופתח סטודיו בסנט לואיס, מיזורי. מ-1855 עד 1857, סטיבן א. דאגלס, בן דודה של אשתו, תמך בנסיעת המשפחה לרומא כדי שפולק יוכל להמשיך בלימודים נוספים.<ref name=":0" />
פסל החזה של לינקולן, 1860
בשובו לארצות הברית ב-1857, פולק ומשפחתו התיישבו בעיר שיקגו, שם עזר להקים את האקדמיה לעיצוב של שיקגו, המקושרת לבית הספר לאמנות של שיקגו. במשך שמונה שנים, הוא שימש כמנהלו ולימד סטודנטים רבים, כולל אלברידג' אייר ברבנק, שזכה לציון בזכות יותר מ-1200 דיוקנאותיו של אינדיאנים.

בשנת 1860 עשה פולק מסכת חיים של אברהם לינקולן. רק אחת נוספת נוצרה, על ידי קלארק מילס ב-1865.<ref name=":0" /> בתחילת האביב 1860, במהלך ביקורו של לינקולן בשיקגו, פולק ביקש ממנו לשבת לפניו. האמן החליט להתחיל את היצירה ולעשות מסכת חיים. מאוחר יותר השתמש פולק במסכת החיים ובפסל החזה של 1860 כבסיס לגרסאות אחרות של פסלי לינקולן, כולל פסל בגודל מלא. מסכת החיים נוצלה גם על ידי אמנים אחרים.

באמצע מאי 1860, פולק נסע לספרינגפילד, אילינוי כדי להציג לבני הזוג לינקולן את הפסל שהושלם. באותה העת קיבל לינקולן את המועמדות לנשיאות של המפלגה הרפובליקנית. למחרת, פולק ביקש מלינקולן לאפשר יציקה של שתי ידיו, לשימוש בעבודות פיסול אחרות. הוא רצה שלינקולן יחזיק משהו כדי לדמות אחיזה של מסמך בידו הימנית. היציקה של ידו הימנית של לינקולן נעשתה כשהוא אחז בידית מטאטא. ידו השמאלית של לינקולן נוצקה מעט סגורה אך ריקה.
== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסלים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1828
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1895
לאטיק

לטיק צלוי (עשוי מחלב קוקוס טהור המופק מבשר קוקוס מגורר טרי), תוצר לוואי של ייצור [[שמן קוקוס בפיליפינים]]
ביקו בציפוי קרם קוקוס לאטיק]]
לאטיק (בפיליפינית: Latik) מתייחס לשני מרכיבים שונים המבוססים על קוקוס במטבח הפיליפיני. באזור ויסאיאס הכוונה היא לסירופ קרם קוקוס מקורמל (קרמל קוקוס) המשמש כרוטב קינוח.<ref name="oxf"></ref> בצפון הפיליפינים, הכוונה היא לתוצרי לוואי מוצקים של ייצור שמן קוקוס (כמו "גבינת" קרם קוקוס), המשמשים כקישוט למגוון קינוחים.

== לאטיק ויסאיאני ==
לאטיק במובן המקורי שלו בשפות ויסאיאן פירושו המילולי "סירופ" (שווה ערך לארניבל בשפת ההיליגיינון). זה יכול להתייחס לכל סוג של נוזל ממותק סמיך כולל ריבה.<ref name="ceb1"></ref> עם זאת, בשימוש הנפוץ ביותר, לאטיק פירושו רוטב תיבול סירופ המופק מצמצום (בהרתחה) של חלב קוקוס וסוכר.<ref name="ceb2"></ref><ref name="philquart"></ref>

משתמשים בו באותו אופן כמו סירופ, במנות כמו קלמאי (עשוי על ידי מיצוי חלב קוקוס מאגוזי קוקוס מגוררים פעמיים) וסומאן (עוגת אורז שמקורה בפיליפינים).<ref name="suman"></ref> בדרך כלל הוא מכונה מחוץ לפיליפינים כ"קרמל קוקוס". גרסה מסחרית של הלאטיק ויסאיאני משווקת בינלאומית כסירופ קוקוס, אם כי אין לבלבל אותה עם סוכר קוקוס שמקורו במיץ קוקוס.<ref name="thampan"></ref><ref name="grimwood"></ref>

== לאטיק טאגאלוג ==
לאטיק בלוזון עשוי מחלב קוקוס מורתח בסיר עד שהוא מצטמצם לשמן קוקוס ומתחילים להיווצר מוצקים ("גבינת" קרם קוקוס) במשטח העליון. את המוצקים האלה משאירים לטיגון בשמן הקוקוס עד להזהבה.<ref name="market"></ref><ref name="merano"></ref>

לאטיק משמש בדרך כלל כתוספת למגוון מאכלים פיליפינים, כולל מאיה בלנקה (קינוח פיליפיני עם מרקם דמוי ג'לטין העשוי בעיקר מחלב קוקוס), סאפין-סאפין (קינוח אורז דביק בשכבות וקוקוס במטבח הפיליפיני) ו-ube halaya (קינוח פיליפיני עשוי בטטה סגולה מבושלת ומעוכה).<ref name="alejandro"></ref><ref name="deped"></ref>

לפעמים הם נחשבים בטעות לבשר קוקוס מקורמל מטוגן, סוג אחר של קישוט/קינוח הידוע כבוקאיו (קינוח פיליפיני העשוי מרצועות קוקוס ממותקות) בשפת הביסאיה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קינוחים
קטגוריה:קוקוס
קטגוריה:רטבים
השושלת המאמונית

השושלת המאמונית ( בפרסית مأمونیان) הייתה שושלת עצמאית של שליטים איראנים<ref name=":0"></ref> בח'ווארזם.<ref name=":1"></ref> שלטונם היה קצר (995–1017), והם הוחלפו בתורם על ידי השושלת הע'זנווית המתפשטת.

== היסטוריה ==
הממלכה האיראנית העתיקה של ח'ווארזם נשלטה עד שנת 995 על ידי השושלת האפריגית מהעיר .<ref name=":1" /> ח'ווארזם, הייתה האזור החקלאי המושקה והעשיר של אוקסוס התחתי. האזור המוקף מכל עבר באדמת ערבות ובמדבר, הוא מבודד גאוגרפית מאזורים אחרים. בידוד זה אפשר לתושביו לשמור על שפה ותרבות איראנית ייחודית נפרדת.<ref name=":1" />

בירתם של המאמונידים, גורגנז', הפכה למרכז למידה תחת שלטונם. היא משכה אליה דמויות בולטות רבות, כגון הפילוסופים הרופאים, אבן סינא ו, המתמטיקאי אבו נאסר מנצור, הרופא והפילולוג אל-תא'אליבי. המאמונידים בנו בבירתם מינרטים, שאחד מהם בעל כתובת המיוחסת למאמון השני ( מלך 1009–1017 ), שרד עד ימינו. עם זאת, המאמונידים נקלעו עד מהרה לעימות עם הסולטאן הע'זנווי מחמוד ( מלך  999–1030), שביקש ללחוץ על אויביו הקרחאנידים על ידי הרחבת שלטונו אל ח'ווארזם. בשנת 1014, דרש מחמוד כי מאמון השני יוסיף את שמו בח'טבה (דרשת שישי) בח'ווארזם, ובכך להכיר בעצימותו. משלא הצליח לזכות בסיוע צבאי או לפייס את מחמוד באמצעים אחרים, מאמון השני נאלץ לקבל את דרישותיו, למורת רוחם של האצילים והקצינים הצבאיים הח'ווארזמים.<ref name=":0" /><ref name=":2"></ref>

בתגובה הצבא, בהנהגת המפקד העליון אלפטיגין, התמרד ומאמון השני נרצח. המורדים הציבו שליט חדש על הכס, את אחיינו הצעיר, אבו'ל-חרית' מוחמד, בחודש מרץ 1017. העובדה שמאמון השני היה גיסו של מחמוד, שימש עילה לאחרון לפלוש לח'ווארזם. צבא השושלת הע'זנווית הביס את הכוחות הח'ווארזמים המקומיים בעיר . הוא דיכא באכזריות את אוכלוסיית גורגנז' ולכד ח'וואראזמים רבים שנלקחו לבירת ע'זני כעבדים. אבו'ל-חרית' מוחמד הודח ונכלא, בעוד ח'ווארזם שולבה בממלכה הע'זנווית, ובכך בא הקץ על השושלת המאמונית, השושלת האתנית האיראנית האחרונה של הח'ווארזמשאה.<ref name=":0" /><ref name=":2" />

== השאה של השושלת המאמונית ==
* מאמון הראשון בן מוחמד, 995–997
* אבו אל-חסן עלי, בנו של מאמון הראשון, 997–1008/9
* מאמון השני, בנו של מאמון הראשון, 1008–09
* אבו'ל-חרית' מוחמד, בנו של אבו אל-חסן עלי, 1017

== השושלת המאמונית ==

== הערות שוליים ==
קטגוריה:תור הזהב של האסלאם

== לקריאה נוספת ==
*
תומאס קולינס

תומאס קולינס (באנגלית: Thomas Collins; ) היה בעל אחוזת מטעים ופוליטיקאי אמריקאי מדלאוור שכיהן כנשיא דלאוור השמיני בשנים 1786–1789. לפני כן הוא היה קצין במיליציה של דלאוור במלחמת העצמאות של ארצות הברית וכיהן כחבר האספה הכללית של דלאוור.
==ראשית חייו==
תומאס קולינס נולד בכפר דאק קריק, כיום חלק מהעיירה סמירנה, שבמושבת דלאוור. הוא נשא לאישה את שרה, ולהם נולדו ארבעה ילדים. אחותו הייתה רעייתו של המושל לשעבר ג'ון קוק. קולינס למד משפטים, אך לא עסק במקצוע. ככל הנראה הוא היה עשיר מאוד, שכן הוא רכש שטחי אדמה נרחבים באזור דאק קריק בשלב מוקדם של חייו.
==שירות צבאי==
קולינס החל את שירותו הצבאי במהלך מלחמת העצמאות של ארצות הברית כלוטננט קולונל במיליציה של מחוז קנט העילי בפיקודו של סיזר רודני, ותוך שנה הוא קודם לדרגת בריגדיר גנרל במיליציה של דלאוור. ב-1777 שירת קולינס בניו ג'רזי יחד עם גנרל ג'ורג' וושינגטון, אך הוא שב לביתו כדי להתמודד עם מרידות הלויאליסטים במחוז סאסקס. ככל הנראה הוא היה מעורב במאמצים לחסום את הגנרל ויליאם האו בצעדתו מנהר אלק, אך אין כל עדות שהוא נכח ב.
==קריירה==
בשנים 1764–1767 שימש קולינס כשריף של מחוז קנט, והיה חבר באספת המושבה בחמישה מבין תשעת מושביה השנתיים בשנים 1767–1776. הוא היה חבר ועידת החוקה של דלאוור ב-1776 ונבחר לשתי תקופות כהונה למועצה המחוקקת של המדינה (כיום הסנאט של דלאוור) בשנים 1776 - 1783, ובחלק מהזמן כיהן כיושב ראש המועצה. ב-1782 נבחר קולינס כשופט בבית המשפט לפניות רגילות. ב-1786 בחרה בו האספה הכללית של דלאוור פה אחד כנשיא דלאוור, תפקיד בו הוא כיהן מ-28 באוקטובר אותה שנה ועד למותו. במהלך תקופת כהונתו כנשיא הייתה דלאוור המדינה הראשונה שאשררה את חוקת ארצות הברית בדצמבר 1787.
==מותו==
תומאס קולינס נפטר בביתו שבסמירנה ב-29 במרץ 1789. הוא נטמן באחוזת הקבר המשפחתית, אך מאוחר יותר הועברה קבורתו לבית הקברות של כנסיית סנט פיטר האפיסקופלית בסמירנה. הוא היה הראשון מבין נשיאי ומושלי דלאוור שנפטר בעת כהונתו.

על שמו של קולינס קרוי בניין משרדים של מדינת דלאוור בעיר דובר.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nga.org/governor/thomas-collins/ תומאס קולינס] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/collins8.html#845.60.10 תומאס קולינס] באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:מושלי דלאוור
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית ללא שיוך מפלגתי
קטגוריה:חברי האספה הכללית של דלאוור
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת דלאוור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1732
קטגוריה:נפטרים ב-1789
The Tower (שיר)

"The Tower" (בעברית: "המגדל") הוא סינגל של הזמרת הפולנייה לונה, שיצא לאור ב-23 בינואר 2024. השיר ייצג את פולין באירוויזיון 2024 במאלמה שבשוודיה בחצי הגמר הראשון, אך לא העפיל לגמר.

==רקע והלחנה==
השיר נכתב והולחן על ידי אלכסנדרה קטז'ינה ויילגומס, ומקס קוק. השיר משתמש במטאפורה של מגדל שליליות ופוטנציאל מוגבל, ודוחק במאזין להפילו בכוח.

השיר יצא לאור ב-23 בינואר 2024. כחודש לאחר מכן, השיר הוכרז כשיר שייצג את פולין באירוויזיון 2024.

== תחרות הזמר של האירוויזיון ==
=== לפני האירוויזיון ===
ב-20 בספטמבר 2023 הודיעה הטלוויזיה הפולנית על כוונתה של פולין להשתתף בתחרות האירוויזיון 2024. בעקבות מחלוקת סביב השנה הקודמת, היא שקלה לעבור לבחירה פנימית; הדבר אושר מאוחר יותר, בינואר 2024. לאחר ש-22 שירים היו ברשימת המועמדים הקצרה, ועדה פנימית בת חמישה חברים בחרה בלונה ובשיר שלה כנציגי פולין לתחרות, כשהם ניצחו בנקודה אחת על המקום השני, יוסטינה סטצ'קובסקה ושירה "Witch-er Tarohoro".

=== באירוויזיון ===
פולין שובצה לחלקו הראשון של חצי הגמר הראשון, שנערך ב-7 במאי.

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2024 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. פולין הופיעה שישית, לפני קרואטיה ואחרי אוקראינה. ב-7 במאי עלתה לונה על בימת חצי הגמר הראשון של האירוויזיון וביצעה את שירה "The Tower". היא נכשלה בניסיונה להעפיל לגמר שהתקיים ב-11 במאי לאחר שסיימה במקום ה-12 עם 35 נקודות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2024
קטגוריה:סינגלים מ-2024
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2024
קטגוריה:שירי פולין באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מקומות
רדיו כל הודו

רדיו כל הודו (באנגלית: All India Radio, AIR) הידועה גם כאקשווני (בהינדי आकाशवाणी; מילולית "קול מהשמיים"), היא תחנת רדיו ציבורית השייכת לממשלת הודו. רדיו כל הודו הוקם בשנת 1936.

מבחינת מספר השפות המועברות, טווח המגוון החברתי-כלכלי שהיא משרתת וגודל ארגון השידור שלה, אקשווני היא רשת הרדיו הגדולה בעולם. שירות הבית של AIR כולל 262 תחנות הפרוסות ברחבי הודו, המגיעות לכמעט 92% משטחה. רדיו כל הודו משדר ב-23 שפות ו-146 ניבים.

== שם התחנה ==
השם ההינדי של התחנה, אקשווני, היא מילה בסנסקריט שמשמעותה 'הכרזה שמימית' או 'קול מהשמיים או גן העדן'. בהינדואיזם, ג'יניזם ובודהיזם, אקשוונים מופיעים לעיתים קרובות בסיפורים כאמצעי תקשורת מגן עדן לאנושות. כאשר שמה של שירות השידור הממלכתי ההודי (ISBS) שונה לרדיו כל הודו, רבינדרנת טאגור הכריז עליו בתור אקשווני בשיר שנכתב לקראת חנוכת שירות הגלים הקצרים של כלכותה.<ref></ref> ב־1956 הוענק השם אקשווני לשידורי רדיו כל הודו.

== היסטוריה ==
שידור הרדיו הראשון בהודו הבריטית החל ביוני 1923. על פי הסכם ב-23 ביולי 1927, הוסמכה חברת השידור ההודית הפרטית בע"מ (IBC) להפעיל שתי תחנות רדיו: תחנת מומבאי שהחלה ב-23 ביולי 1927 ותחנת קולקטה שבאה לאחר מכן ב-26 באוגוסט 1927. החברה נכנסה לפירוק ב-1 במרץ 1930. הממשלה השתלטה על מתקני השידור והחלה את שירות השידור הממלכתי ההודי (ISBS) ב-1 באפריל 1930 על בסיס ניסיוני במשך שנתיים. ב-8 ביוני 1936 הפכה שירות השידור לרדיו כל הודו.

ב-1 באוקטובר 1939 החל שירות החוץ בשידור בפשטו, שנועד להתמודד עם תעמולת רדיו מגרמניה הנאצית המופנית לאפגניסטן, איראן ומדינות ערב. בשנת 1939 גם נפתחה תחנת דאקה במזרח הודו, במה שהוא כיום בנגלדש.

כאשר הודו הפכה לעצמאית ב-1947, לרדיו כל הודו היו שש תחנות (דלהי, בומביי, כלכותה, מדראס, לאקנאו, וטירוק'ירפאלי). שלוש תחנות הרדיו בלאהור, פשוואר ודאקה נמצאו במה שהפך לפקיסטן לאחר החלוקה.

ב־1956 מוזגה עם התחנה , תחנת רדיו שהוקמה על ידי מיר עוסמאן עלי חאן, הניזאם השביעי של היידראבאד, ב-3 בפברואר 1935, וב-1 באפריל 1950 עבר לידי ממשלת הודו.<ref name="Wavescan2"></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הודו: תקשורת
קטגוריה:תחנות רדיו
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סרוויור 6

סרוויור 6 (באנגלית: Surveyor 6, בתרגום לעברית: "מודד 6") הייתה חללית אמריקאית לחקר הירח, ששוגרה על ידי נאס"א בשנת 1967 במסגרת תוכנית סרוויור, במטרה לבצע נחיתה רכה על הירח ולחקור אותו. המידע על ביצוע נחיתות רכות על הירח היה חיוני לתכנון הנחיתות הירחיות של תוכנית אפולו, שהיו אמורות להתבצע לפני תום שנות ה-60 (היעד שהציב ג'ון קנדי). נחיתתה הרכה והמוצלחת של סרוויור 6 ב"ים השלווה" הייתה הנחיתה הרכה האמריקאית הרביעית על הירח.

סרוויור 6 שוגרה ב-7 בנובמבר 1967 מנמל החלל קייפ קנוורל, פלורידה, על גבי המשגר אטלס-קנטאור, ונחתה על הירח ב-10 בנובמבר 1967. 

ב-17 בנובמבר מדחפים של הגשושית הופעלו מחדש והיא הועברה כ-2.5 מ' מערבה. הדבר נעשה לצורך בדיקות הפעלת המדחפים בירח.
==תיאור החללית==
מטרת גשושיות הסרוויור הייתה לבצע נחיתות רכות על קרקע הירח, כהכנה לנחיתות שתוכננו במסגרת תוכנית אפולו. 

על הגשושית הותקנה מצלמת טלוויזיה שיכלה להסתובב ב-360 מעלות. במהלך היום הירחי הראשון מצלמה העבירה 29,914 תמונות שכללו גשושית עצמה והסביבה. 

מכשיר נוסף היה זרוע ללקיחת דגימות קרקע וביצוע בדיקות קרקע על בסיס ניתוח קרינת אלפא. לאחר העברת הגשושית למיקום החדש, סנסורים הוזזו ולא היה ניתן להפעיל אותם מחדש.

ב-3 במאי 1967 עם תחילת לילה בירח המכשירים של הגשושית הופסקו. לאחר 336 שעות עם סיום הלילה לא היה ניתן להפעיל אותם מחדש. 

לאחר סיום לילה ירחי הקשר עם הגשושית חודשה אך לא ניתן היה לקבל נתונים ממנה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://science.nasa.gov/mission/surveyor-6/ מידע על סרוויור 5] באתר נאס"א
* [https://www.lpi.usra.edu/resources/mapcatalog/Surveyor/press_releases/surveyor_VI/ תמונות שהתקבלו] 
* [https://www.jpl.nasa.gov/missions/surveyor-6 מידע על המשימה] באתר JPL

קטגוריה:משימות לחקר הירח
קטגוריה:1967 בארצות הברית
סרוויור 7

סרוויור 7 (באנגלית: Surveyor 7, בתרגום לעברית: "מודד 7") הייתה חללית אמריקאית לחקר הירח, ששוגרה על ידי נאס"א בשנת 1967 במסגרת תוכנית סרוויור, במטרה לבצע נחיתה רכה על הירח ולחקור אותו. המידע על ביצוע נחיתות רכות על הירח היה חיוני לתכנון הנחיתות הירחיות של תוכנית אפולו, שהיו אמורות להתבצע לפני תום שנות ה-60 (היעד שהציב ג'ון קנדי). נחיתתה הרכה והמוצלחת של סרוויור 7 ב"ים השלווה" הייתה הנחיתה הרכה האמריקאית החמישית על הירח. זו הייתה משימת סיום של התוכנית.

סרוויור 7 שוגרה ב-7 בינואר 1968 מנמל החלל קייפ קנוורל, פלורידה, על גבי המשגר אטלס-קנטאור, ונחתה על הירח ב-10 בינואר 1968 כ-25 ק"מ ממכתש טיכו.

ב-20 בינואר מכשירי הגשושית הבחינו בפעילות 2 לייזרים בשטח ארצות הברית. ניסיון זה הוכיח יכולת תקשורת באמצעות טכניקה זו.

==תיאור החללית==
מטרת גשושיות הסרוויור הייתה לבצע נחיתות רכות על קרקע הירח, כהכנה לנחיתות שתוכננו במסגרת תוכנית אפולו.

על הגשושית הותקנה מצלמת טלוויזיה שיכלה להסתובב ב-360 מעלות. במהלך היום הירחי הראשון מצלמה העבירה 20,961 תמונות שכללו גשושית עצמה והסביבה. לאחר חידוש הפעילות ביום ירחי השני הועברו 45 תמונות בלבד.

מכשיר נוסף היה זרוע ללקיחת דגימות קרקע וביצוע בדיקות קרקע על בסיס ניתוח קרינת אלפא.

בגשושית הותקן מכשיר לביצוע בדיקות מכניות על דגימות קרקע ומגנטים. במהלך פעילותו בוצעו מעל ל-20 בדיקות מכניות של הקרקע. המכשיר הגיב לתקשורת ב-14 בפברואר, לאחר סיום לילה בירח אך לא היה ניתן להעביר אליו פקודות לביצוע בדיקות נוספות.

פעולות החללית ביום הירחי הראשון החלו זמן קצר לאחר הנחיתה הרכה והסתיימו ב-26 בינואר 1968, 80 שעות לאחר השקיעת השמש.

פעילות החללית ביום הירחי השני התרחשו בין ה-12 ל-21 בפברואר 1968. במהלך ליל הירח הראשון נגרם נזק לסוללה והקשר עם החללית היה ספורדי לאחר מכן. הקשר עם סרוויור-7 אבד ב-21 בפברואר 1968.

==קישורים חיצוניים==

* [https://science.nasa.gov/mission/surveyor-7/ מידע על סרוויור 7] באתר נאס"א
* [https://www.jpl.nasa.gov/missions/surveyor-7 מידע על המשימה] באתר JPL

קטגוריה:משימות לחקר הירח
קטגוריה:1967 בארצות הברית
ג'יהו דייוויס

ג'ון (ג'יהו) דייוויס (באנגלית: John (Jehu) Davis; ) היה בעל חוות מטעים ופוליטיקאי אמריקאי מדלאוור, שכיהן כנשיא דלאוור התשיעי ממרץ ועד יוני 1789.
==ראשית חייו==
ג'יהו דייוויס נולד במחוז ווסטר שבפרובינציית מרילנד, כבנו של תומאס דייוויס, שאביו הגיע לאמריקה מויילס. דייוויד הגיע לעיירה לאורל, שם הוא נשא לאישה את רבקה לוס. לאחר נישואיהם הם רכשו את החווה "מקספרן" שממערב לעיר מילפורד, שם הם התיישבו באופן קבוע. לשניים נולדו שמונה ילדים. לאחר מותה של רעייתו, נישא דייוויס בשנית לשרה דאגלס.
==קריירה==
במלחמת העצמאות של ארצות הברית לחם דייוויס בשורות המיליציה המקומית. החל מ-1777 ובמשך 14 שנים הוא כיהן כשופט שלום. הוא נבחר לבית הנבחרים של דלאוור וכיהן בו במשך עשר תקופות כהונה שונות בשנים 1776 -1790. במושב של 1788/1789 הוא כיהן כיושב ראש הבית, וב-29 במרץ 1789, כאשר נפטר נשיא דלאוור תומאס קולינס, לא היה תפקיד נשיא הסנאט של דלאוור מאויש, ולפיכך היה דייוויס הבא בתור בסדר הירושה. כתוצאה מכך הוא הושבע כנשיא דלאוור וכיהן בתפקיד עד 2 ביוני אותה שנה כאשר האספה הכללית של דלאוור קיימה בחירות מיוחדות ובחרה בנשיא חדש.

במהלך תקופת כהונתו הראשונה של דייוויס כנשיא דלאוור, הושבע ג'ורג' וושינגטון כנשיא ארצות הברית הראשון. האירוע בו עבר וושינגטון דרך וילמינגטון בדרכו לטקס ההשבעה בניו יורק, גרם להתרגשות רבה, כפי שתואר על ידי אליזבת מונטגומרי בספרה "זיכרונות מווילמינגטון":

לאחר תום כהונתו כנשיא דלאוור, כיהן דייוויס כשופט בבית המשפט לעתירות רגילות עד 1792, ומ-1793 ועד מותו כשופט שלום.
==מותו==
ג'יהו דייוויס נפטר בחוות מקספרן ב-11 במאי 1802. הוא נטמן בבית הקברות של כנסיית סוואנה במילפורד, דלאוור. לא קיים דיוקן ידוע של דייוויס.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nga.org/governor/jehu-davis/ ג'יהו דייוויס] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/davis5.html#510.44.70 ג'יהו דייוויס] באתר The Political Graveyard 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושלי דלאוור
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית ללא שיוך מפלגתי
קטגוריה:חברי האספה הכללית של דלאוור
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ולשי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1738
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1802
אלברידג' אייר ברבנק

אלברידג' אייר ברבנק, באנגלית, Elbridge Ayer Burbank ( 10 באוגוסט 1858 - 21 באפריל 1949) היה אמן אמריקאי שצייר יותר מ-1200 דיוקנאות של אינדיאנים מ-125 שבטים. הוא למד אמנות בשיקגו ובשנות ה-30 לחייו נסע למינכן, גרמניה, ללימודים נוספים עם אמנים גרמנים מפורסמים. <ref>. A. Burbank, “Famous War Chiefs I Have Known and Painted-Chief Blue Horse (Ogallalla (sic) Sioux)” at <nowiki>http://www.D50.org/Burbank/Years/1910/1910_HI_Chief_Blue_Horse.htm</nowiki></ref> 

== ראשית חייו ==
אלברידג' נולד ב-10 באוגוסט 1858 בהרווארד, אילינוי, לאנה מריה (אייר) ואבנר ברבנק. לאחר שלמד בבתי ספר ציבוריים, הוא החל לימודי אמנות באקדמיה לעיצוב בשיקגו, שם הושפע מלאונרד פולק וסיים את לימודיו ב-1874.

דודו מצד אמו, אדוארד אי. אייר, היה איש עסקים מצליח, נדבן למוזיאונים ואספן עתיקות. הוא אסף ספרים, כתבי יד מקוריים וחומרים אחרים הקשורים להיסטוריה ולאתנולוגיה של עמים אינדיאנים בזמן המפגש עם האירופאים. האוסף שלו, היה אחת מהתרומות הראשונות לספריית ניוברי בשיקגו, ויש שם מספר יצירות של ברבנק.

== קריירה ==
הוא צייר או רשם יותר מ-1,200 אינדיאנים מ-125 שבטים. במשך תקופה של מספר שנים, הוא בילה חודשים רבים בתחנת סחר, שם צייר אינדיאנים. היישוב ברבנק, אוקלהומה, נקרא על שמו.<ref>Burbank Among the Indians, Caxton Press, 1944. Placed online with permission of Caxton Press</ref>
צ'יף הסוס הכחול, 1898
בשנת 1910, עורך ה-The Harvard Independent ציין: "אף אמן אחר במדינה לא נהנה מההזדמנויות שחווה מר ברבנק - ציור הדיוקנאות של האינדיאנים. הוא תיאר גם את נוף ארצם, את מנהיגי האינדיאנים הידועים שהיו פעם באמריקה, שהולכת ומשתנה במהירות. בעשרים השנים האחרונות נסע מר ברבנק ממחנה למחנה בין הילידים של צפון-מערב ודרום-מערב, וצייר ברצף את כל הלוחמים הגדולים שכושרם הפך את שמותיהם למפורסמים בתולדות אמריקה.

ברבנק היה בשתי תקופות של לימודים במינכן, גרמניה, עם אמנים בולטים. בשנים 87–1886 למד אצל פול נאווין ופרדריק פהר. הוא חזר כעבור שנתיים, ולמד מ-1889- 1890 אצל טובי רוזנטל. הוא גם נסע לקארדיף, ויילס.

כמבוגר, ברבנק אובחן עם הפרעה דו קוטבית, שכונתה אז "מאניה דיפרסיה". הוא טופל בכמה מרפאות במהלך חייו. הוא אושפז במשך עשר שנים בבית החולים הממלכתי לחולי נפש בנאפה, קליפורניה.

הוא מת ב-21 באפריל 1949, בסן פרנסיסקו, קליפורניה, לאחר שנפגע ונפצע קשה מרכבל ב-27 בינואר. הוא נקבר לראשונה בסן פרנסיסקו, קליפורניה, אך שרידיו נקברו מחדש ברוקפורד, אילינוי. בשנת 1984 העבירו קרובי משפחה את שרידיו והם נקברו מחדש בבית הקברות מאונט אובורן, הרווארד, אילינוי.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי המכון לאמנות של שיקגו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1858
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1949
ירי מרכב חולף

ירי מרכב חולף הוא סוג של תקיפה, כמו למשל, פיגוע ירי, במסגרתה התוקף משתמש בכלי רכב מנועי, כמו למשל מכונית או אופנוע, על מנת להתקרב למטרה, לירות בה מתוך הרכב באמצעות כלי נשק חם, ולאחר מכן התוקף נמלט במהירות מהמקום.<ref name="hutson"></ref> טקטיקה זו מעניקה לתוקפים לעיתים רבות אנונימיות במקרים בהם הם מצליחים להימלט מזירת הרצח מבלי להיתפס.<ref name=asu></ref> לעיתים רבות במקרים של ירי מרכב חולף עלולים להיפגע בשוגג עוברי אורח נוספים.

לעיתים המקרים של ירי מרכב חולף מבוצעים כאשר הקורבן נמצא ברכב שנעצר, למשל בשל רמזור אדום, כאשר התוקף נוסע ברכב ונעמד בסמוך למטרה. לעיתים המקרים של ירי מרכב חולף מבוצעים כאשר הן כלי הרכב של הקורבן והן כלי הרכב של התוקף נמצאים בתנועה.

המניע לביצוע ירי מרכב חולף נובע לרוב מיריבות בין כנופיות, מסכסוכים טריטוריאליים, מסכסוכים הקשורים לסחר בסמים, נקמה אישית או, במקרים מסוימים, התנקשות פוליטית. לעיתים ירי מרכב חולף מבוצע גם במסגרת פיגועי טרור בהם לרוב המטרה היא לרצוח כמה שיותר אנשים אקראיים.

== מקרים בולטים ==
ההתנקשות בראפר האמריקני טופאק שאקור הייתה מהמקרים המפורסמים ביותר של ירי מרכב חולף.<ref name="pac"></ref> ההתנקשות בוצעה ב-13 בספטמבר 1996, בעת שטופאק ישב במכוניתו, כאשר לצדו נעצר כלי רכב אחר שירה צרור יריות דרך חלון המכונית ולאחר מכן ברח מהזירה. טופאק נפטר בהמשך בבית החולים. שישה חודשים לאחר מכן הראפר הנודע הנוטוריוס בי. איי. ג'י. נורה למוות בקליפורניה גם כן כאשר הרוצח ביצע ירי מרכב חולף. זהות הרוצחים בשני המקרים עודנה לא יודעה.

== בתרבות הפופולרית ==
הסרט האמריקני "החבר'ה מהשכונה" משנת 1991 כולל סצנה בה כנופיה מבצעת ירי מרכב חולף.

== מקרי ירי מרכב חולף בישראל ==
בדומה למתרחש בעולם, גם בישראל טקטיקה זו נפוצה בקרב העולם התחתון המקומי, ופושעים מנצלים אותה על מנת להתנקש ביריביהם מבלי להתגלות.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> כמו כן, נמצאת הטקטיקה בשימוש כחלק מפעולות טרור, כאשר לאורך השנים מחבלים פלסטינים ביצעו פיגועי ירי מרכב חולף נגד ישראלים במיקומים שונים. בין האירועים הבולטים ביותר ניתן למנות את רצח איתם ונעמה הנקין (1 באוקטובר 2015), הפיגוע בחרמש (30 במאי 2023), פיגוע הירי בצומת הכבשים (ב-21 באוגוסט 2023) וכמו גם את פיגוע בכביש 557 (ב-2 בנובמבר 2023).

== ראו גם ==
* פיגוע ירי

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנופיות
קטגוריה:פשעים
קטגוריה:אלימות
קטגוריה:פיגועי טרור לפי שיטה
קטגוריה:טקטיקות בטרור
Dune: Part Two (פסקול)

Dune: Part Two הוא אלבום פסקול שהלחין הנס צימר לסרט "חולית: חלק 2" בבימויו של דניס וילנב. הפסקול יצא לאור על ידי חברת התקליטים ווטר-טאוור מיוזיק ב-23 בפברואר 2024.

== רקע ==
לאחר שהנס צימר הלחין את פסקול הסרט "חולית" משנת 2021, הוא זכה בפרס אוסקר למוזיקה המקורית הטובה ביותר בשנת 2022.<ref></ref><ref></ref> ציין הנס כי היה אהב את הרומן שעליו סרט מבוסס משנת 1965.<ref></ref><ref></ref>

== יציאה לאור ==
לקראת צאת הפסקול, חברת התקליטים ווטר-טאוור מיוזיק הוציאה לאור ב-15 בפברואר 2024 שני סינגלים: "A Time of Quiet Between the Storms" ו-"Harvester Attack".

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסקולים מ-2024
קטגוריה:פסקולי סרטים
קטגוריה:פסקולים באנגלית
מנוהר ג'ושי

מנוהר גאג'אנאן ג'ושי (במראטהית: मनोहर जोशी; 2 בדצמבר 1937 – 23 בפברואר 2024) היה פוליטיקאי הודי שכיהן כראש השרים של מהאראשטרה וכיושב ראש הלוק סבהה.

== ביוגרפיה ==
מנוהר ג'אג'אנאן ג'ושי נולד ב־2 בדצמבר 1937 בנשיאות בומביי שבהודו הבריטית (היום במהאראשטרה, הודו). הוא קיבל תואר ראשון בהנדסה אזרחית מ בבומביי.

בתחילה היה ג'ושי פעיל בראשטריה סוויאמסווק סאנג, ולאחר מכן עבר לשיוו סנה. קודם כניסתו לפוליטיקה היה מורה.

ב־1968 נבחר ג'ושי למועצה העירונית של בומביי מטעם השיוו סנה, וב־1972 נבחר מטעמה ל.

ג'ושי כיהן כראש עיריית בומביי מ־1976 עד ל־1977.

ב־1990 נבחר לראשונה ל, והיה מנהיג האופוזיציה באספה ממרץ 1990 עד דצמבר 1991. תביעתו של לתפקיד גרמה לפיצול במפלגה, כשבהוג'באל פרש והצטרף ל.

ג'ושי מונה לראש השרים של מהאראשטרה ב־1995 לאחר שקואליציה של השיוו סנה ומפלגת העם ההודית ניצחה בבחירות ל. הוא כיהן בתפקיד עד לפברואר 1999, כשהוחלף בידי נריאן רנה מטעם מפלגת העם במסגרת הסכם רוטציה.

בבחירות לוק סבהה ב־1999 נבחר ג'ושי לחבר הלוק, ומונה לשר התעשייה הכבדה ומפעלים ציבוריים בממשלת אטאל ביהארי ואג'פאיי.

מ־2002 עד 2004 כיהן כיושב ראש הלוק סבהה.

בבחירות ללוק סבהה ב־2004 הובס ג'ושי.

באפריל 2006 נבחר לרג'יה סבהה, וכיהן בו כהונה אחת, עד לאפריל 2012, בעקבות החלטת השיוו סנה שלא להעמידו לכהונה נוספת מטעמה.

לאחר מות מייסד השיוו סנה באל טהקרי בנובמבר 2012 הסתכסך ג'ושי עם בנו ויורשו בהנהגת המפלגה אודהב טהקרי, ובעקבות כך פרש מפעילות פוליטית.

ג'ושי היה נשוי לאנאגה ג'ושי, שנפטרה ב־2020. לזוג נולדו בן ושתי בנות.

ג'ושי נפטר ב־23 בפברואר 2024.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי השרים של מהאראשטרה
קטגוריה:חברי הלוק סבהה ממהאראשטרה
קטגוריה:יושבי ראש הבתים התחתונים
קטגוריה:חברי הרג'יה סבהה
קטגוריה:מומבאי
קטגוריה:ראשי עיריות
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1937
קטגוריה:הודים שנפטרו ב-2024
קטגוריה:שרי ממשלות אטאל ביהארי ואג'פאי
אולפן חמישי

אולפן חמישי היא תוכנית טלוויזיה ישראלית בהגשת הפרשן הפוליטי יעקב ברדוגו ובהשתתפות שלל בעלי מקצוע, התוכנית משודרת מדי יום חמישי בערוץ עכשיו 14 מהאולפן במודיעין-מכבים-רעות.

התוכנית מסכמת את אירועי השבוע החולף על ידי פרשנויות ודעות פוליטיות, ובין היתר גם על ידי סקרי דעת קהל וראיונות.

== היסטוריה ==
ב-30 באפריל 2023, ערוץ 14 שינה את לוח הזמנים שלו וקבע שתוכנית הטלוויזיה אולפן חמישי תשודר במקום תוכנית הפטריוטים בשעה 20:45, אך לאחר מספר חודשים הנהלת הערוץ שינתה את דעתה בשנית והחזירה את התוכנית לשעה הרגילה ב-18:00 זאת בשל אחוזי הרייטינג הנמוכים שהתוכנית צברה בהשוואה לתוכנית הדגל של הערוץ: הפטריוטים.

בעבר, התוכנית אולפן חמישי נקראה "ברדוגו בשבע" ושודרה בשעה 19:00 על ידי יעקב ברדוגו וטל מאיר.

== הרקע להקמת התוכנית ==
בחודש מאי בשנת 2022, ערוץ 14 עבר שינוי בלוחות השידורים שלו, ובין היתר הוקמה התוכנית אולפן חמישי.

== סיקור תקשורתי של התוכנית ==
=== הנורמליזציה עם סעודיה ===
בתקופת הנורמליזציה עם סעודיה, התוכנית סיקרה את התקרבות היחסים בין ישראל לערב הסעודית ומימוש השלום המדובר בין המדינות.

לאחר מתקפת הפתע על ישראל (2023), השלום המדובר ירד מהפרק, וכך גם הסיקור התקשורתי עליו.

=== הפגנות הימין ===
בתקופת התמיכה ברפורמה המשפטית, התוכנית סיקרה מקרוב את ההפגנות ואף העבירה את אולפנה למיקומם.

קטגוריה:עכשיו 14: תוכניות וסדרות
הרמס 650

הרמס 650 הוא כלי טיס מוטס מרחוק (כטמ"ם) טקטי לשהייה ממושכת המיועד לדרגי האוגדה והגיס לשימוש במשימות תקיפה, סיור ואיסוף מודיעין מתוצרת "חץ הכסף", חברה-בת של אלביט מערכות הישראלית. מבחינת גודלו הוא נמצא בין ההרמס 450 להרמס 900. הכלי נחשף בסלון האווירי בסינגפור בפברואר 2024.

ההרמס 650 הוא כטב"ם מקטגוריית MALE (גובה בינוני, שהייה ממושכת), הוא מסוגל לשהות באוויר 24 שעות וטווח הטיסה שלו הוא 300 ק"מ. מבחינת כושר נשיאה הוא בעל שש נקודות תלייה בכנפיים ואחסון בבטן ונושא מכ"ם אלקטרו-אופטי (EO) בעל יכולת סיגינט. בנוסף, הוא בעל יכולת המראה ונחיתה אוטונומיות ואפשרות הסעה אוטונומית על המסלול.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלביט מערכות: כלי טיס בלתי מאוישים
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים ישראליים
פואיקולה

פואיקולה כלומר תפוח האדמה שקד (בנורווגית: Mandelpotet,<ref name="Landbruksdepartementet1943"></ref> בשוודית: Mandelpotatis,<ref></ref> בפינית: Puikula),<ref name="Gulya2002"></ref> הנקרא גם אצבע בוטנים שוודי,<ref></ref><ref name="Stickland1998"></ref><ref></ref> הוא סוג של תפוח אדמה הידוע מאז המאה ה-19.<ref></ref><ref></ref>

== מאפיינים ==
פואיקולה (תפוח אדמה שקד) הם צהובים או לבנים. במקרים נדירים ניתן למצוא זן שנקרא "שקד כחול" (Blå mandel בשוודית) בעל בשר צהוב-לבן עם קליפה כחולה. צורתו סגלגלה ומזכירה מעט שקד, ומכאן השם. שקד כחול הוא זן ותיק אשר גדל באזורים הצפוניים של שוודיה לפני שהכירו את התפוח האדמה שקד בעל הקליפה הצהובה.<ref></ref>

== מעדן ==
הוא נחשב למעדן בנורווגיה,<ref></ref> בפינלנד ובשוודיה, שם הוא גדל לרוב בחלקים הצפוניים.<ref name="Dreyer1994"></ref> ניתן לגדלו טוב יותר בצפון, שכן הזן רגיש למחלות צמחים בדרום.<ref name="Letnes1966"></ref> לפואיקולה הפינית הלפלנדית (Lapin puikula) יש כינוי מקור מוגן של האיחוד האירופי ושל בריטניה.<ref></ref><ref name="ThomasSansonetti2009"></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הפיני
קטגוריה:המטבח הנורווגי
קטגוריה:המטבח השוודי
קטגוריה:תפוח אדמה
סכין מורה

סכין מורה Basic 511 Carbon Steel
סכין מורה בסגנון קלאסי
סכיני מורה מודרניים משמשים לעיתים קרובות בעבודות בנייה
סכין מוֹרָה (בשוודית: Morakniv) היא סכין נדן קטנה. זוהי סכין להב קבוע, עם או בלי מגן אצבעות. מקור המונח הוא בסכינים שיוצרו על ידי יצרן הסכו"ם בעיר מורה במחוז דלרנה.<ref></ref> בשוודיה ובפינלנד, סכיני מורה נמצאים בשימוש נרחב בבנייה ובתעשייה ככלי בשימוש כללי. סכיני מורה משמשים גם את כל צבאות סקנדינביה כסכין יומיומית.<ref></ref>

== סוגים ==
סכיני מורה יוצרו בעיקר על ידי החברות KJ Eriksson ו-Frosts Knivfabrik (מפעל הסכינים של פרוסט). הם מיזגו את המותגים שלהם תחת Mora of Sweden, שמאוחר יותר שונה לשם Morakniv, אבל מספר יצרני סכינים אחרים מייצרים גם הם סכינים בסגנון מורה חברת מורקניב משתמשת בלהבים מנירוסטה 12C27, פלדת פחמן UHB-20C, פלדת טריפלקס, או פלדת פחמן קשה מאוד (HRC 61) המשולבת בין פלדה לבין סגסוגת רכה יותר.<ref name="steel"></ref>

יצרנים נוספים של סכינים מסוג מורה הם Cocraft מותג הבית של Clas Ohlson,<ref></ref> ו-Hultafors.<ref name="hulta"></ref>

== דגמים ==
=== היצרן Morakniv ===
* Mora Companion MG High Carbon<ref name="ad"></ref>
* Mora Companion MG Stainless<ref name="ad" />
* Mora Basic 511 פחמן<ref name="model" />
* Mora Basic 546 אל חלד<ref name="model"></ref>
* סדרת Mora Bushcraft
* מורה קנסבול
* מורה גרברג
* Mora Outdoor 2000<ref name="ad" />

לסכין המחנאות הזו של מורה יש מוט Ferrocerium מובנה בידית, אותו ניתן לגרד עם החלק האחורי של להב הסכין כדי ליצור ניצוצות ולהצית חומר דליק/חומר הצתה. אורך הלהב 92 מ"מ. 

== לקריאה נוספת ==
* אולר שווייצרי
* אופינל
* EKA (סכינים)
* מרקטור K55K

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.morakniv.se מורקניב א.ב]
* [https://www.hultafors.co.uk הולטאפורס]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שוודיה: תרבות
מורה
סכין סאמי

גבר סאמי משתמש בסכין שלו
סכין סאמי (בסקולט סאמי: jõnn-neiʹbb, באינארי סאמי: stuorrânijbe, בסאמי צפונית: stuorraniibi, בפינית: lapinleuku ,leuku או lapinpuukko), שמשמעות כולם "סכין גדולה", הסכין הסאמי היא אכן סכין גדולה בשימוש מסורתי על ידי הסאמים.

== שימושים ומבנה ==
לסכין הסאמי להב ארוך, רחב וחזק המתאים למשימות חיתוך קלות כמו הוצאת איברים, כריתת עצים קטנים לעמודי מחסה ), ניקוי בהברשה, שבירת עצמות ושחיטה, והיא משמשת לעיתים כתחליף לגרזן לחיתוך ולביקוע כמויות קטנות של עצי הסקה מעצים מתים עומדים – יכולת חיונית כאשר כל העצים המתים והנופלים קבורים מתחת לשכבות רבות של שלג – או ללחימה. לסכינים סאמיים טיפוסיות יש אורך להב שנע בין 200 לבין 450 מ"מ.<ref></ref>

== מאפיינים ==
ידית הסכין עשויה בדרך כלל משדר לאחיזה טובה יותר בשימוש בתנאי שלג. ידית זו מספקת גם שליטה טובה על הלהב, במיוחד בעת שימוש במשיכות, המועדפות בעת טיפול בסכין עם כפפות, או כשהידיים חסרות תחושה.<ref></ref> הטאנג עובר דרך הידית (הטאנג הוא החלק האחורי של רכיב הלהב של הכלי שבו הוא מותקן לתוך חומר הניצב או מתחבר לידית). לידית אין מגן צולב. החומר המסורתי לנדן הוא עור איילים.

לשולי הלהב יש לרוב שיפוע שטוח יחיד. הלהב צריך להיות חזק מספיק כדי לפצל עצמות (של איילים) ומחוסם, כדי לעמוד בטמפרטורות נמוכות. לחלק מהסכינים הסאמיים יש חריצים.

== סוגים ==
העם הסאמי בדרך כלל משתמש בשתי סכינים: הקטן יותר נקרא buiku, פוקו, או unna niibaš ("סכין קטנה"); בעוד שה"סכין הסאמית" הגדולה יותר נקראת stuorra niibi ("סכין גדולה").

== ראו גם ==
* פוקו (סכין)
* סכין יאקוטית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציוד מחנאות
סאמי
קטגוריה:נשק קר
תלמה (סרט, 2024)

תֶלְמָה (באנגלית: Thelma) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 2024 שכתב וביים ג'וש מרגולין, בכיכובם של ג'ון סקוויב, פרד השינגר, ריצ'רד ראונדטרי (בתפקידו האחרון בסרט), פארקר פוזי, קלארק גרג ומלקולם מקדואל.<ref></ref><ref></ref> הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל סאנדנס ב-18 בינואר 2024.<ref></ref> הסרט עוסק בתלמה פוסט בת ה-93, שכשנוכל עוקץ אותה בהונאה טלפונית, היא יוצאת למסע להחזיר את מה ששלה.

== עלילה ==
תלמה בת ה-93 חיה לבדה בלוס אנג'לס. נכדה חסר מטרה אך אוהב, דניאל "דני" מרקוביץ', מבקר אותה לעתים קרובות ודואג לצרכיה, למרות שלא לוקח אחריות על חייו שלו. למרות שתלמה קרובה לדני, היא מוצאת את עזרתו המתמדת פטרונית.

נוכל טלפוני מתקשר לתלמה ומזדהה כדני, וטוען שהוא נעצר. תלמה שולחת 10,000 דולר לכתובת מקומית כפי שהורו לה. לאחר התקף חרדה עם בתה גייל וחתנה אלן, תלמה מגלה שדני בטוח והיא עברה הונאה. שלא מסוגלת לקבל עזרה מהמשטרה ולא מוכנה לתת לנוכל להתחמק עם כספה, תלמה בורחת ממשפחתה ויוצאת לכתובת כדי להחזיר אותו.צמד השחקנים הראשיים בצילומים
== שחקנים ודמויות ==
* ג'ון סקוויב - תלמה פוסט
* פרד השינגר - דני
* ריצ'רד ראונדטרי - בן
* פארקר פוזי - גייל
* קלארק גרג - אלן
* מלקולם מקדואל - הארבי
* ניקול בייר<ref name=":0"></ref> - רוצ'לה
* קורל פניה<ref name=":0" /> - אלי

== הוצאה ==
הסרט הוצג בהקרנת בכורה בפסטיבל הסרטים סאנדנס ב-18 בינואר 2024. הוא יצא לאקרנים בארצות הברית בהפצה של חברת מגנוליה פיקצ'רס החל מה-21 ביוני 2024. בבריטניה יצא לאקרנים ב-19 ביולי 2024.

זהו סרטו העלילתי האחרון של ראונדטרי, והוא יצא לאחר מותו בשנת 2023.<ref></ref>

== תגובות ==
ארצות הברית וקנדה

"תלמה" יצא לאקרנים בארצות הברית וקנדה יחד עם "מועדון הרוכבים" ו"The Exorcism".<ref></ref> הוא גרף 2.3 מיליון דולר מ-1,290 בתי קולנוע בסוף השבוע הראשון שלו, וסיים במקום השמיני.<ref></ref>

=== ביקורות ===
באתר האינטרנט המבוסס על ביקורות צופים Rotten Tomatoes, כ- 99% מתוך 177 ביקורות הצופים היו חיוביות, עם דירוג ממוצע של 7.7 מתוך 10. הקונצנזוס של האתר קובע: "ויטרינה מצוינת לשחקנית המוכשרת ג'ון סקיב, "תלמה" נמנעת מצחוקים זולים ומגלה את הצד הקל יותר של כמה נושאים רציניים".<ref></ref>

Metacritic

Metacritic, המשתמש בממוצע משוקלל, העניק לסרט ציון של 77 מתוך 100, על סמך 42 מבקרים, המצביע על ביקורות "מועדפות באופן כללי".<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2024
רדמנתיס

רַדַמַנְתִיס (ביוונית עתיקה: Ῥαδάμανθυς) הוא דמות מהמיתולוגיה היוונית של מלך נבון של האי כרתים. כבנם של זאוס ואירופה הוא נחשב לאל למחצה. מאוחר יותר הפך לאחד משופטי המתים ולדמות חשובה במיתולוגיה היוונית.
שמו, שהאטימולוגיה שלו לא ברורה, שימש מאוחר יותר כדי לרמוז על אנשים המפגינים שיקול דעת קפדני ובלתי גמיש.

==משפחה==
רדמנתיס היה, על פי המיתולוגיה, בנם של זאוס ואירופה ואח ל ומינוס (גם הוא מלך ואחר כך שופט המתים). רדמנתיס גדל יחד עם אחיו, על ידי אסטריוס, אביהם החורג. היו לו שני בנים, גורטיס (הקשור ל בכרתים) ואריתרוס (מייסד ).

מקורות אחרים (כגון פלוטרכוס, תזאוס 20) טוענים שרדמנתיס ולא דיוניסוס היה בעלה של אריאדנה, ואביהם של אוינופיון, ו. בתיאור זה, אריאדנה הייתה בתו של מינוס, אחיו של רדמנתיס; אריאדנה אחרת הייתה בתו של נכדו של מינוס (שגם הוא היה קרוי מינוס), אשר מופיע באגדה של תסאוס וניצל על ידי דיוניסוס.

==מיתולוגיה==
===חקיקה===
תיאור של רדמנתיס בקבר יום הדין, לפקדיה, בערך 300–250 לפנה"ס
אף על פי שהוא נחשב לעיתים קרובות לאחד משופטי המתים בעולם המתים, הוא נודע גם בכמה פעולות חקיקה. ישנה התייחסות לחוק של רדמנתיס המורה לבני כרתים להישבע שבועות על ידי בעלי חיים ולחוק אחר של רדמנתיס שאומר שאם אנשים מתגוננים מפני אחרים שיזמו אלימות אז הם לא צריכים לסבול מעונש. החקיקה שלו, והאנלוגיה שלאחר מכן בספרטה, מתוארת בקצרה בספר הראשון של חוקי אפלטון, לאחר שהוא הוצג כאחיו של מינוס, ומתואר כהוגן שבאדם ומנהל צדק.

===הגליה מכרתים===
המלך אסטריוס מת ללא יורשים ומינוס ירש את כס המלוכה. כאשר הפך מינוס למלך כרתים, הוא גירש את רדמנתיס מכרתים, כי קינא בפופולריות שלו. רדמנתיס ברח לבויוטיה, שם התחתן עם אלקמנה, אלמנתו של אמפיטריאון ואימו של הרקולס. על פי מסורות מסוימות, הוא הפך למורה להרקולס. זה מוזכר גם על ידי יואנס צצס, היסטוריון מימי הביניים.

באופן כללי, תחום הפעילות המסוים של רדמנתיס נוטה להיות האיים האגאיים, מלבד כרתים עצמה, שם מינוס היה פעיל. הוא גם קשור לעיתים קרובות על ידי סופרים עתיקים עם מרכז יוון.

===עולם המתים===
על פי אגדות מאוחרות יותר (בערך 400 לפנה"ס), בשל יושרו הבלתי גמיש הוא הפך לאחד משופטי המתים בעולם המתים, יחד עם אחיו למחצה איאקוס ואחיו מינוס. הוא היה אמור לשפוט את נפשותיהם של בני המזרח, איאקוס את אלה של בני המערב, בעוד למינוס היה הקול המכריע (אפלטון, גורגיאס 524A). הוא מתואר בספרים 4 ו-7 של האודיסיאה של הומרוס. ורגיליוס (69–18 לפנה"ס) הופך את רדמנתיס לאחד מהשופטים והמענישים של הלא ראויים בקטע השאול (טרטרוס) של האינאיס.

הומרוס מציג אותו כמי ששוכן בשדות אליסיום (אודיסיאה iv 564), גן העדן לבניו האלמותיים של זאוס. פינדארוס אומר שהוא יד ימינו של קרונוס (כעת השולט בשדות האליזיים) והיה השופט היחיד של המתים. לוקיאנוס מסאמוסאטה מתאר את רדמנתיס כמי שעומד בראש חברת הגיבורים ב ב"".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:מלכים מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:אלי שאול
קטגוריה:אלים כתוניים