OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אינטלקטוערס

"אינטלקטוערס" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הישראלית אודיה, שיצא לאור ב-19 ביולי 2022, כחמישה ימים לאחר שירה, "בימים ההם", באמצעות חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק. את השיר כתבה אודיה עצמה, והלחינה אותו לצד צמד המפיקים Triangle, שגם הפיקו את השיר. שם השיר הוא הלחם בסיסים של המילים "אינטלקטואל" - אדם העוסק בפעילות שכלית או רוחנית מגוונת מתוך ערכיות ו"ערס" - אדם בעל אופי עברייני, נטייה לאלימות ולשון עילגת.

ב-13 ביוני 2023 הוציאה אודיה את השיר "אינטלקטוערסית", שנתפס כתשובה הנשית לשיר.<ref></ref>

==קבלה ביקורתית==
השיר התקבל באופן חיובי על ידי מבקרי המוזיקה. בן שלו מהארץ, בהתייחס לתוכן של השיר, טען כי "מנטליות החצי־חצי הזאת, והבחירה להרכיב את פאזל העצמי אחרת בכל שיר, יוצרות סביב אודיה עניין וציפייה לשמוע מה תעשה בשיר הבא". דודי פטימר ממעריב אונליין העניק גם הוא ביקורת חיובית לשיר, ושיבח את "הבחירה של היוצרת להציג גם את הצדדים הפחות מושלמים שלה, השריטות והחסרונות".

==הצלחה מסחרית==
השיר זכה להצלחה רבה בתחנות הרדיו, כשבמצעד העברי השבועי של חברת מדיה פורסט, נכנס השיר למקום התשיעי, עם 87 השמעות בתחנות הרדיו בשבוע הראשון לצאתו. באוקטובר, הגיע השיר לשיאו במקום הרביעי, עם 85 השמעות. גם במצעד הרשמי של גלגלצ הגיע השיר למקום הרביעי, ובמצעד העשירייה של כאן גימל הגיע השיר למקום השני.

גם בשירותי הזרמת המוזיקה זכה השיר להצלחה, כשנכנס למקום ה-32 במצעד השבועי הישראלי של ספוטיפיי עם 73,434 השמעות, ובשיאו הגיע למקום השישי בנובמבר, עם 171,700 השמעות באותו השבוע. בסיכום שנת 2022 שערך השירות, הגיע השיר למקום ה-59. בסיכום השנתי של אפל מיוזיק, הגיע למקום ה-28.

==מיקומי שיא==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2022
קטגוריה:סינגלים מ-2022
קטגוריה:שירי אודיה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אודיה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי Triangle
קטגוריה:שירים עם כפל לשון
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון ארומה מיוזיק
ויטני הדג'פאת'

ויטני לין הדג'פאת (באנגלית: Whitney Lynn Hedgepeth; נולדה ב-19 במרץ 1971) היא שחיינית עבר אמריקאית. היא סגנית אלופה אולימפית (אטלנטה 1996) במשחה ל-100 מטר גב ול-200 מטר גב. אלופת עולם (פרת' 1991) במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי.

== ביוגרפיה ==
הדג'פאת' נולדה וגדלה בשארלוטסוויל, וירג'יניה. היא התאמנה באוניברסיטת פלורידה (1989–1990) בהדרכתו של רנדי ריס ובאוניברסיטת טקסס (1992–1994) בהדרכתה של ג'יל סטרקל.

===1987===
ב שנערכו באינדיאנפוליס, אינדיאנה באוגוסט 1987 היא זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי ומדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי בתוצאה של 2:02.06 דקות, אחרי סילביה פול מקוסטה ריקה (2:00.02 דקות).

===1988===
באולימפיאדת סיאול (1988) היא סיימה במקום שמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:17.99 דקות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 2:17.45 דקות ועלתה שמינית למשחה הגמר.

===1991===
====מדליית זהב באליפות עולם במשחה שליחות====
באליפות העולם שנערכה בפרת', אוסטרליה בינואר 1991 זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ביחד עם ניקול הייזלט, ג'ולי קופר וג'ני תומפסון בתוצאה של 3:43.26 דקות, לפני גרמניה (3:44.37 דקות) והולנד (3:45.05 דקות).

באליפות הפאן פסיפיק בשחייה שנערכה באדמונטון, קנדה באוגוסט אותה שנה היא זכתה בשתי מדליות זהב במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי ו-4x200 מטר חופשי.

===1993===
באוניברסיאדה שנערכה בבאפלו ביולי 1993 היא זכתה ב-4 מדליות, 2 זהב, 1 כסף ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-200 מטר גב ובמשחה שליחות 4x100 מטר חופשי, מדליית כסף במשחה ל-200 מטר חופשי ומדליית ארד במשחה ל-200 מטר מעורב אישי.

===1995===
באליפות הפאן פסיפיק שנערכה באטלנטה, ג'ורג'יה ב-1995 היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:11.95 דקות.

===1996===
====סגנית אלופה אולימפית====
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 כסף. מדליית זהב לאחר ששחתה בשלב המוקדמות במשחה שליחות 4x100 מטר מעורב, כשחיינית ראשונה היא קבעה תוצאה של 1:01.45 דקות, תוצאה טובה יותר מבת' בוטספורד ששחתה בשלב הגמר. מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:01.47 דקות, אחרי בת' בוטספורד (1:01.19 דקות) ולפני מריאן קריל מדרום אפריקה (1:02.12 דקות) ובמשחה ל-200 מטר גב בתוצאה של 2:11.98 דקות, אחרי קריסטינה אגרסגי מהונגריה (2:07.83 דקות) ולפני קאתלין רונד מגרמניה (2:12.06 דקות).

==חיים אישים ==
הדג'פאת' היא אמה של דקוטה לותר, אלופת העולם בבריכת 25 מטר (מלבורן 2022) במשחה ל-200 מטר פרפר.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחייניות מעורב אישי
קטגוריה:שחייניות גב אמריקאיות
קטגוריה:שחייניות חופשי אמריקאיות
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:אלופות עולם בשחייה
קטגוריה:אלופות האוניברסיאדה: שחייניות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1971
שלמה כהן (שגריר)

שלמה כהן (נולד ב-15 ביוני 1941) הוא דיפלומט ישראלי ושגריר ישראל בוונצואלה לשעבר.

== ביוגרפיה ==
כהן נולד ב-1941. הוא למד מדעי המדינה ומזרחנות באוניברסיטה העברית בירושלים ועשה שם דוקטורט במדעי המדינה ובהיסטוריה בנוסף לעברית, הוא דובר אנגלית, צרפתית וספרדית.

=== קריירה במשרד החוץ ===
כהן החל בקריירה הדיפלומטית שלו ב-1965, שהצטרף לשירות משרד החוץ. בין 1965 ל-1968 הוא היה חלק מצוות השגרירות הישראלית בנפאל, בין 1968 ל-1974 הוא היה סגן הנספח הכלכלי במקסיקו. 12 שנים לאחר מכן, ב-1986 הוא מונה לתפקיד שגריר ישראל בהונדורס, ושימש בתפקיד זה עד 1990. ב-1993 מונה כהן לתפקיד שגריר ישראל בגואטמלה ובמקביל שגריר בניקרגואה והונדורס. מ-2003 הוא שגריר ישראל בוונצואלה במקביל היה שגריר ישראל בטרינידד וטובגו, סורינאם, ברבדוס וגיאנה.

עם זאת, כ-5 שנים לאחר כניסתו לתפקיד החלו היחסים בין ישראל לוונצואלה להתדרדר, בעיקר בעקבות מבצע עופרת יצוקה, שהתנהל באותה תקופה בשטחי רצועת עזה. ב-6 בינואר 2009 טען נשיא ונצואלה, הוגו צ'אווס כי ישראל מבצעת שואה בפלסטינים, באותו היום הכריז משרד החוץ של ונצואלה כי הוא רואה את פעולות ישראל ברצועת עזה כ"טרור" והכריז על גירושו של כהן מהמדינה לאלתר. כהן נאלץ לעזוב את המדינה ולטוס לגרמניה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שגרירי ישראל בוונצואלה
קטגוריה:שגרירי ישראל בגואטמלה
קטגוריה:שגרירי ישראל בהונדורס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
טהלקווה (אורקה)

טהלקווה (Tahlequah; נולדה בשנת 1998 בערך), הידועה גם בשם J35, היא לווייתנית קטלן מקהילת האורקות הדרומיים בצפון מזרח האוקיינוס השקט. היא ילדה שלושה צאצאים ידועים, אחת מהם, טאלי, נולדה בשנת 2018, אך מתה זמן קצר לאחר לידתה, ו-J35 נשאה את גופתה במשך 17 ימים במה שנראה כמפגן צער , שמשך תשומת לב בינלאומית.

בתחילת המאה ה-21 הידלדלה אוכלוסיית התינוקות של קהילת האורקות הדרומיים ובריאותה הידרדרה, בין היתר בשל אספקה קטנה יותר של אלתית גמלונית (דג סלמון) וקיומם של חומרים מזהמים בים סאליש .

== חייה ==
J35 נולדה בשנת 1998 ל-J17 (Princess Angeline, הנסיכה אנג'לין), חברה בלהקת J של קהילת האורקות הדרומיים, ויש לה שני אחים חיים: מובי (Moby, J44) וקיקי (Kiki, J53).<ref name="Museum"></ref>
J35 קיבלה את השם "טהלקווה" על ידי מוזיאון הלווייתנים בפריידיי הארבור, וושינגטון , כחלק מתוכנית ההסברה שלהם "אמץ-לווייתן".

בשנת 2010 נולד הוולד הראשון של J35, זכר בשם J47 (Notch, נוץ'),<ref name="Museum" /> וחוקרים שיערו שהיא הפילה ולד נוסף באמצע העשור השני של המאה ה-21.
לאחר מותה של אחותה J28 (Polaris, פולאריס) בשנת 2016, טיפלה J35 בשני צאצאיה, עד שאחד מהם, שעדיין היה תלוי בחלב, גווע ברעב.

ב-24 ביולי 2018 נולדה ל-J35 טאלי (Tali), ליד חופי ויקטוריה, קולומביה הבריטית; היא נולדה בחיים, אך מתה תוך חצי שעה מרגע לידתה. J35 נשאה את גופת הוולדה על החוטם שלה בעודה עוקבת אחרי הלהקה סביב איי סן חואן והמים הפנימיים של קולומביה הבריטית במהלך השבועיים הבאים.
בכל פעם שהוולדה נשמטה מראשה, נאלצה J35 לקחת מספר נשימות כדי לצלול ולהחזיר את הוולדה אל מעל לפני המים. חוקרי לווייתנים ציינו ש-J35 נראתה כחושה וחברי להקה אחרים הראו דאגה לבריאותה.<ref></ref> לאחר היום השביעי, חברים אחרים בלהקה החלו להתחלף ביניהם בהצפתה והשטתה של הוולדה המתה, תוך שהם מאפשרים ל-J35 לנוח.<ref></ref> ביום התשיעי, הוולדה המתה הראתה סימנים של ריקבון ונעשתה קשה יותר לנשיאה.<ref></ref> הלהקה נעלמה למספר ימים בתחילת אוגוסט,<ref></ref> אך זוהתה ב-8 באוגוסט, כאשר J35 עדיין נושאת את טאלי, לאחר 16 ימים.<ref></ref> ביום ה-17, אחרי 1,600 קילומטרים של שחייה, שחררה J35 את הוולדה שלה והצטרפה מחדש ללהקת J, ללא סימנים נראים לעין של תת-תזונה או בריאות לקויה.<ref></ref><ref></ref>

תקופת האבל הארוכה והחריגה של J35 משכה תשומת לב בינלאומית והשתפכות של אהדה, שהשוותה את מעשיה לאלו של אם אנושית. 
המשבר המתמשך בקהילת האורקות הדרומיים עורר קריאות להתערבות, כולל הסרות סכרים והגדלת ההרג של אריות ים<ref></ref> המפריעים לגדילת אוכלוסיית הסלמון בנהר קולומביה, ומושל וושינגטון, ג'יי אינסלי, הצהיר כי הוא תומך בצעדים חדשים לטיפול בבעיות הקשורות לאורקה, ויעבוד עם פקידים מדינתיים ופדרלים כדי למצוא פתרונות לטווח קצר.<ref></ref>

ביולי 2020, סקר רחפן של להקות J, K ו-L גילה ש-J35 הראתה סימנים של הריון פעיל,<ref></ref> וב-5 בספטמבר 2020 היא ילדה ולד זכר ליד איי סן חואן,<ref></ref><ref></ref> שנקרא J57 על ידי המרכז לחקר לווייתנים, וגם ניתן לו השם "פיניקס" (Phoenix) על ידי המוזיאון.<ref></ref>

סיפורה של J35 מתועד בסרט הדוקומנטרי "הכחדה משותפת" (Coextinction", 2021").

==הערות שוליים==

קטגוריה:יונקים ימיים מפורסמים
קטגוריה:ארצות הברית: בעלי חיים מפורסמים
פסטיבל הזמר והפזמון 2013

פסטיבל הזמר והפזמון 2013 הייתה תחרות שירים ששודרה ב-31 בינואר 2013, בניסיון נוסף לשחזר את פסטיבל הזמר והפזמון, לאחר שהתקיימו תחרויות בשנים 2000 ו-2001.

הפסטיבל שודר בשידור חי בערוץ הראשון וברשת ג' מהיכל התיאטרון בקריית מוצקין, בהנחיית אורי גוטליב. בקטעי המעבר בין השירים הופיעו יעל פוליאקוב ואילן פלד. בחלק האומנותי, הופיעו אנסמבל ציפורלה ואסתר עופרים, שזכתה בשני המקומות הראשונים בפסטיבל בשנת 1961.

השיר שזכה בתחרות היה "תחזרי" בביצועו של פאר טסי, אותו יצר יחד עם דודו מתנה לזכרה של תאיר ראדה. השיר יצא לאחר מכן גם כסינגל והופיע באלבום הבכורה של טסי.

לתחרות הוגשו למעלה מ-600 שירים. לזוכה הוענק פרס מפעל הפיס לעידוד היצירה המקורית על סך 100,000 ש"ח.

== השירים המשתתפים ==
{| class="wikitable sortable"
!סדר
!שם המבצע
!שם השיר
!מילים
!לחן
!עיבוד
|-
|1
|רון ויינריך ואורית קמרי
|אנא אלי ענני
|אביגדור קהלני
|רון ויינריך ויועד פקטה
|רון ויינריך ויועד פקטה
|-
|2
|אריק סיני
|זה לא החלום שחלמנו
|אבי וורצל
|אבי וורצל
|אלון אוחנה
|-
|3
|נעמה כהן
|כמה עוד
|נעמה כהן
|נעמה כהן
|נעמה כהן וגיא ויהל
|-
|4
|מיכל פאולינה
|יש ירוק
|מיכל פאולינה
|מיכל פאולינה
|טל הפטר ורן שם טוב
|-
|5
|רפאל יצירה
|מחכים לגאולה
|רפאל יצירה
|רפאל יצירה
|אסף אילון
|-
|6
|טמיר שטרית ואנה אדלשטיין
|סימון דה בובאר
|טמיר שטרית
|טמיר שטרית
|דניאל סלומון
|-
|7
|איה כורם
|ציפור זהב
|חיים נחמן ביאליק
|איה כורם
|עמוס בן-דוד
|-
|8
|מרים טוקאן
|תהילה
|ליקי גולדברג אגינסקי
|שמוליק נויפלד
|שמוליק נויפלד ועמוס בן-דוד
|-
|9
|ישי ריבו
|קול דודי
|ישי ריבו
|ישי ריבו
|ישי ריבו, טלי כץ, מאור שושן ודוד איכילביץ'
|-
|10
|קרן אור
|תנועה בזמן
|מרב סמן טוב
|מרב סמן טוב
|עמוס בן-דוד
|- style="font-weight:bold; background:gold;"
|11
|פאר טסי
|תחזרי
|פאר טסי ודוד מתנה
|פאר טסי ודוד מתנה
|יעקב למאי
|-
|12
|דנה ברגר
|תחזרי אליו
|איתי פרל
|דנה ברגר
|עמוס בן-דוד
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.th-pro.co.il/production.aspx?lang=1&id=34 פסטיבל הזמר והפזמון תשע"ג], באתר הפרות תוצרת הארץ

== הערות שוליים ==

קטגוריה:2013 במוזיקה
קטגוריה:2013 בישראל
2013
Boyz II Men

Boyz II Men, הידועים גם כ-B2M, הם הרכב מוזיקלי אמריקאי מפילדלפיה, פנסילבניה, הידוע בעיקר בזכות בלדות רגשיות והרמוניות א-קפלה. ההרכב הוא שלישייה המורכבת מזמר הבריטון נתן מוריס לצד זמרי הטנור וואניה מוריס ושון סטוקמן. במהלך שנות ה-90, זכה ההרכב לתהילה במוטאון רקורדס כרביעייה, שכללה את הבסיסט מייקל מקארי, שעזב את ההרכב ב-2003, עקב בעיות בריאות שאובחנו בסופו של דבר כטרשת נפוצה.<ref></ref> במשך כל שנות פעילותה, מכרה הלהקה למעלה מ-25 מיליון אלבומים רק בארצות הברית, והיא אחת הלהקות הנמכרות ביותר בעולם.<ref></ref>

ההרכב זכה לראשונה להצלחה בינלאומית במהלך שנות ה-90, עם צאתם של הסינגלים "Motownphilly" ו-"It's So Hard to Say Goodbye to Yesterday", שהגיעו לחמישייה הפותחת בארצות הברית בשנת 1991. הסינגל שלהם "End of the Road", שיצא לאור ב-1992, הגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 וזכה להצלחה בינלאומית, תוך שנכנס לעשירייה הפותחת במצעדים רבים ברחבי העולם.<ref></ref> השיר קבע שיא ושהה במקום הראשון במצעד למשך כ-13 שבועות. ההרכב שבר את השיא עם השירים "I'll Make Love to You" ו-"One Sweet Day" (עם מריה קארי), ששהו במקום הראשון כ-14 שבועות כל אחד. "I'll Make Love to You" עמד בראש המצעדים באוסטרליה במשך ארבעה שבועות וזכה להצלחה בינלאומית.

כתוצאה מכך, נמנה ההרכב עם האליטה של תעשיית המוזיקה, בהתייחס לזמן שהייה במקום הראשון בהיסטוריה של בילבורד עם 50 שבועות מצטברים. הם מדורגים במקום השישי אחרי דרייק, הביטלס, ריהאנה, אלביס פרסלי ומריה קארי. יתר על כן, כאשר "On Bended Knee" החליף את "I'll Make Love to You" במקום הראשון במצעד, הפך ההרכב לאמנים השלישיים בהיסטוריה, אחרי הביטלס ופרסלי, שהחליפו את עצמם בראש מצעד הבילבורד הוט 100.<ref></ref> הישגים אלו הספיקו כדי לזכות את ההרכב בהכרה כלהקת הבנים הגדולה ביותר של מגזין בילבורד בין 1987 ל-2012.<ref></ref> ההרכב זכה בארבעה פרסי גראמי.

נכון ל-2022, ממשיך ההרכב להופיע ברחבי העולם כשלישייה, ואלבום האולפן האחרון שלהם, Under the Streetlight, יצא ב-2017.<ref></ref>

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
* 1991: Cooleyhighharmony
* 1993: Christmas Interpretations
* 1994: II
* 1997: Evolution
* 2000: Nathan Michael Shawn Wanya
* 2002: Full Circle
* 2004: Throwback, Vol. 1
* 2005: Winter/Reflections
* 2006: The Remedy
* 2007: Motown: A Journey Through Hitsville USA
* 2009: Love
* 2010: Covered: Winter
* 2011: Twenty
* 2014: Collide
* 2017: Under the Streetlight

===אלבומי אוסף===
* 1995: The Remix Collection
* 1996: Extras
* 2000: The Ballad Collection
* 2001: Legacy: The Greatest Hits Collection
* 2003: 20th Century Masters – The Millennium Collection: The Best of Boyz II Men
* 2009: Best Selection
* 2005: The Best of Boyz II Men: Green Series
* 2011: End of the Road – The Collection
* 2013: Icon

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרכבים מוזיקליים
קטגוריה:שלישיות מוזיקליות
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות אמריקאיות
קטגוריה:להקות בנים
קטגוריה:להקות זוכות פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1988
יעקב שוורצמן

פרופסור יעקב שוורצמן (Yakov Schwartzman, Яков Самойлович Шварцман), (1880-1942), היה רופא יהודי אוקראיני - סובייטי, מומחה בקרדיולוגיה. נרצח על ידי הנאצים יחד עם 72 אנשי צוות של המכון ללימודי רפואה גבוהה בסטברופול יחד עם בני משפחתם ב-20 בספטמבר 1942.

== קורות חיים ==
נולד בעיר באלטה (האימפריה הרוסית ) בשנת 1880 לזוג יהודי, שמואל וברטה שוורצמן,<ref></ref> למד רפואה בוורשה וסיים את לימודיו בשנת 1903.

בשנת 1910 נישא לחנה (אנה) ילידת שנת 1890 בניקולייב (Nikolaev), בת לליאון ויוליה גולברג, לזוג היו שני בנים, ליאון (1911-1982) ושמואל (1924-1982).<ref></ref>

פרופסור שוורצמן, עבד במספר מוסדות רפואיים באודסה והחל מ-1922 ועד 1941 שימש כפרופסור לתרפיה בבית הספר האוניברסיטאי באודסה. שוורצמן פרסם יותר מ־70 מאמרים בכתבי עת מקצועיים במערב ובבית המועצות. פיתח תרופה בשם "מיאול" (Miol ) שנמכרה בהצלחה ברחבי ברית המועצות. התווית התרופה היא כנגד מחלות הקשורות בשריר הלב. ב-1932 הוזמן לשאת הרצאה בויסבדן (גרמניה) בכנס היובל של איגוד רופאים פנימיים של גרמניה.

ליעקב, היו שני אחים, מיכאל וגרגורי, שניהם היו רופאים במקצועם, האחרון שהיה מיקרוביולוג היה מעומד לפרס נובל<ref></ref><ref></ref> על גילוי Shwartzman Phenomenon. 

שוורצמן ואשתו התגוררו באודסה יחד עם ילדיהם, שם היה במשך יותר מעשרים שנה ראש הקתדרה לתרפיה.
התרופה מיול משמשת לטיפול במחלות שריר הלב

== במלחמת עולם השנייה ==
ב־22 ביוני 1941 עם תחילת מבצע ברברוסה<ref></ref> פלשו הכוחות הגרמנים לברית המועצות, רבבות מיהודי אוקראינה ובלארוס החלו במסע הבריחה מזרחה במטרה להתרחק מהגבולות המערביים. רבים מהם הגיעו עד לסיביר. עשרות אלפים מתוכם פנו לאזור הקווקז בתקווה שהגרמנים לא יגיעו לשם. פרופ' שוורצמן, שלא האמין לתעמולה ששודרה ברדיו הסובייטי שעדכן על פלישת הגרמנים, לא התפנה ביחד עם משפחתו כרוב האוכלוסייה היהודית מזרחה, לכיוון פנים ברית המועצות. הוא ומשפחתו יחד עם כשלושת אלפים מהפליטים הגיעו לעיירה סטברופול, שם שכן המכון ללימודי רפואה גבוהה. מתוך אותה קבוצת פליטים היו מספר מרצים אשר הגיעו מהמכון לרפואה של דנייפרופטרובסק. ביניהם היו מרצים מכובדים מתחומי רפואה מגוונים. המכון ללימודי רפואה גבוהה קביל מרצים אלו בזרועות פתוחות. בין המרצים החדשים נמנה גם פרופ' יעקב שוורצמן.

ב־3 באוגוסט 1942 נכבשה סטברופול, בידי ארמיית הפאנצר הראשונה של הכוחות הגרמניים. בדומה לדפוס הפעולה של הנאצים בכל עיר שנכבשה על ידם בצפון הקווקז, גם בסטברופול החלו הגרמנים מיד בהשמדת היהודים, וזאת בעזרת חלק מהתושבים המקומיים.

לפני כיבוש העיר על ידי הנאצים פרופ' שוורצמן ציווה על ילדיו, שמואל וליאון, להצטרף לחיילים הנסוגים ולברוח בעוד הוא ואשתו נשארו בעיר. כך חיי הילדים ניצלו.

שוורצמן ואשתו אנה נרצחו על ידי הנאצים יחד עם 72 אנשי צוות של המכון ללימודי רפואה גבוהה בסטברופול יחד עם בני משפחתם ב-20 בספטמבר 1942 ונקברו בקבר משותף ליד היער.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רופאים יהודים בשואה
קטגוריה:רופאים יהודים אוקראינים
קטגוריה:קרדיולוגים יהודים
קטגוריה:רופאים שנספו בשואה
קטגוריה:ילידי 1880
קטגוריה:נפטרים ב-1942
בטי דובאל

אליזבת "בטי" דובאל ווב (באנגלית: Betty Duvall, 1845 - 3 ביולי 1891) הייתה מרגלת של הקונפדרציה במהלך מלחמת האזרחים האמריקאית .

== ביוגרפיה ==
אליזבת "בטי" דובאל<ref name=":1"></ref> תושבת וושינגטון די.סי.<ref name=":0"></ref>, הייתה בתם של אלי דובאל האב ושרה (לבית תומפסון) דובאל.

למרגלת רוז אוניל גרינהאו הייתה רשת של אנשים שפעלו עבורה. דובאל, בת ה-16, הייתה אחת מהם<ref name=":0" />. גרינהאו נתנה לדובאל פתק מקודד על תוכנית האיחוד לקרב מנאסס (או בול ראן) הראשון. דובאל הייתה אמורה למסור אותו לגנרל פ.ג.ט. בורגארד. ב-9 ביולי 1861 היא התחפשה לנערת שוק כפרית, עזבה את העיר, לבדה, על עגלת חווה ולנה לילה באחד המטעים בדרך. למחרת המשיכה ברכיבה על סוס לבית המשפט בכפר פיירפקס שם ישב הפיקוד הבכיר של הקונפדרציה. דובאל פגשה את עוזרו של בורגארד ומסרה לו את ההודעה שאותה נשאה בתוך שערה האסוף. מההודעה נודע לבורגארד כי התקיפה תתבצע תוך שבוע. האזהרה המוקדמת הובילה לניצחון הקונפדרציה בקרב הראשון של בול ראן<ref name=":0" />. מאוחר יותר דובאל המשיכה לרגל למען הקונפדרציה, ולאחת ממשימותיה הביאה את בן דודה.<ref>Jill, Canon. Civil War Heroines. Santa Barbara, CA: Bellerophon Books, 2000.</ref>

היא נישאה לג'ון קונברס ווב ונולדו להם שלושה ילדים.
קבר דובאל בבית הקברות אוק היל
דובאל נפטרה ב-3 ביולי 1891. היא נקברה בבית הקברות אוק היל בוושינגטון די.סי.<ref name=":1" />

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא צרפתי
קטגוריה:מרגלות
קטגוריה:מרגלים שריגלו למען ארצות הברית
קטגוריה:מלחמת האזרחים האמריקנית
קטגוריה:קונפדרציית המדינות של אמריקה
קטגוריה:נשים אמריקאיות במאה ה-19
קטגוריה:ילידי 1845
קטגוריה:נפטרים ב-1891
עטרה פריש

עטרה פריש (נולדה ב-9 ביולי 1986) היא במאית ותסריטאית ישראלית. זוכת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה.

==ביוגרפיה==
עטרה פריש למדה בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש באוניברסיטת תל אביב.

במהלך לימודיה ביימה פריש שני סרטים קצרים, אחותי היפה (2014) ומכתב אהבה למ"מ שלי (2018). הסרט מכתב אהבה למ"מ שלי זכה בציון לשבח בפסטיבל טרייבקה ובהמשך נמכר לשידור ב-HBO.

בשנים 2015-2018 ניהלה והפיקה את הפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטיות וסטודנטים תל-אביב. במסגרת תפקידה כמנהלת הפסטיבל, יזמה פריש את הקמת T-Port, פלטפורמה אינטרנטית לקידום ולהפצה של סרטי סטודנטים.

באפריל 2021 עלתה לשידור סדרת הדרמה הקומית המפקדת אותה יצרה פריש יחד עם ניר ברגר. הסדרה שודרה בתאגיד השידור הישראלי כאן 11.

במרץ 2022 זכתה המפקדת בעשר קטגוריות של פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה, ביניהן זכתה פריש בפרס על התסריט הטוב ביותר בשותפות עם התסריטאי ניר ברגר.

==פילמוגרפיה==
===טלוויזיה===
*המפקדת 2021, סדרה - תסריט ובימוי

===קולנוע===
*מכתב אהבה למ"מ שלי 2017, סרט קצר - תסריט ובימוי
*אחותי היפה 2014, סרט קצר - תסריט ובימוי

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרות החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:במאיות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:רשפים: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1986
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
צ'אבוי

צ'אבוי (בהונגרית: Csávoly) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.

כמו יישובים רבים באירופה, גם בצ'אבוי אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,081 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 1,617 תושבים.

שמו של הכפר צ'אבוי הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1198.

== יהודי צ'אבוי ==
יהודים חיו בעיירה במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|11
|
|-
|1880
|30
|3,133
|-
|1910
|28
|
|-
|1920
|12
|
|-
|1930
|8
|
|-
|1941
|2
|3,253
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
דאבוד

דאבוד (בהונגרית: Dávod) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.

כמו יישובים רבים באירופה, גם בדאבוד אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,612 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 1,873 תושבים.

שמו של הכפר דאבוד הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1543.

== יהודי דאבוד ==
יהודים חיו בעיירה במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|11
|
|-
|1880
|40
|2,806
|-
|1910
|27
|
|-
|1920
|16
|
|-
|1930
|16
|
|-
|1941
|3
|3,236
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
אוצר הארפול

אוצר הארפול (באנגלית: The Harpole Treasure) הוא כינויו של אוסף ממצאים אנגלו-סקסונים נדירים שהתגלו בעת חפירות באביב 2022 בהארפול, נורת'המפטונשייר שבאנגליה. האוסף כולל שרשרת המתוארת "התכשיט המעוטר ביותר שנמצא אי פעם". האוסף מתוארך לשנים בין 630 ל-670 ונמצא בקברה של אישה אמידה מהמעמד הגבוה של תקופת הכנסייה הנוצרית המוקדמת. האתר הארכאולוגי תואר כאתר קבורה.

החפירות באתר נערכו במקור לצורך פיתוח פרויקט דיור על ידי חברת Vistry Group. את החפירות הארכאולוגיות ביצעו אנשי המוזיאון לארכאולוגיה של לונדון, בתמיכת RPS Group. הגילוי נמצא בשבוע השמיני של החפירות והוא צולם עבור סדרת הטלוויזיה של BBC, "Digging for Britain", שיועד לשידור בינואר 2023. בחפירות נמצאה כמות משמעותית של יהלומים ומתכות יקרות, כולל מחרוזות יקרות ערך.

==ראו גם==
* אוצר מילדנהול
* סאטון הו
* תכשיט אלפרד

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מטמונים
קטגוריה:אנגליה האנגלו-סקסונית
קטגוריה:אנגליה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
קטגוריה:2022 בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אנגליה: ארכאולוגיה
קטגוריה:ממצאים ארכאולוגיים
Heart of Steel

"Heart of Steel" (בעברית: "לב מפלדה") הוא סינגל של הצמד המוזיקלי האוקראיני טבורצ'י, אשר יצא לאור ב-9 בדצמבר 2022. השיר ייצג את אוקראינה באירוויזיון 2023.

== רקע וכתיבה ==
לדברי הלהקה, השיר מזהיר מפני הסכנות של שימוש בנשק גרעיני למלחמה. בריאיון עם הלהקה, חבריה רמזו כי מטרת ייסוד האירוויזיון היא גם הסיבה מדוע יצרו את השיר. הם אמרו: "בדקנו את העבר של התחרות הזו. [תחרות הזמר של האירוויזיון] נוצרה לאחר מלחמת העולם השנייה כדי לאחד את אירופה. היום, בזמן שחלק משחקים באיומים גרעיניים, האנשים שלנו, עם לבבות מפלדה, מגינים על אירופה כולה".<ref name=":0"></ref> השיר מעביר מסר לא לוותר מול מצוקה, ואחד המרכיבים המרכזיים שמופיעים בווידאו קליפ שלו הוא שער בין המציאות לבין החיים לאחר המוות, כאשר הלהקה אומרת שהאנושות בוחרת מה מחכה לה בעתיד.<ref></ref>

== הפקה ==
חבר הלהקה אנדרי הוצוליאק התחיל לכתוב את "Heart of Steel" באביב 2022, במהלך המצור על מריופול. לאחר שצפה בסרטונים של הצבא האוקראיני מגינים על מפעל המתכות והפלדה אזובסטאל, הוא קיבל השראה לכתוב שיר המבוסס על הנחישות לא לוותר על השטח.<ref></ref>

== תחרות הזמר של האירוויזיון ==
=== לפני האירוויזיון ===
ב-17 בנובמבר 2022 נודע כי טבורצ'י עתידה להשתתף ב-Vidbir, הקדם האוקראיני לתחרות האירוויזיון, שם יופיעו עם השיר "Heart of Steel".<ref></ref> השיר פורסם ביוטיוב ב-1 בדצמבר יחד עם תשעת השירים המשתתפים האחרים, ויצא לאור באופן מסחרי ב-9 בדצמבר.<ref></ref>

חודש לאחר מכן, ב-17 בדצמבר 2022, הופיעו טבורצ'י ב-"", המהדורה השביעית של הקדם האוקראיני, אשר נערך במקלט בתחנת המטרו "Maidan Nezalezhnosti" שבקייב בשל המלחמה באוקראינה.<ref></ref><ref name=":1"></ref> בסיום הערב נודע כי ההצבעות שהתקבלו מחבר השופטים ומהקהל העניקו להם את המקום הראשון, ובכך הם נבחרו לייצג את אוקראינה באירוויזיון 2023, שיתקיים בבריטניה.<ref></ref>

במהלך הקדם היה השיר האחרון בסדר ההופעה, מתוך עשרת השירים שמתחרים בתחרות. במהלך ההופעה, שני חברי הצמד היו לבושים בתלבושות דומות לחליפות חומרים מסוכנים, כאשר אנדרי לבש חליפה שחורה וג'פרי לבש חליפה צהובה. במסך שמאחוריהם נראו הסכנות שבלוחמה גרעינית, והופיעו גם רקדניות רקע, עטויות מסכות גז.<ref name=":0" />

=== באירוויזיון ===
על פי כללי האירוויזיון, כל מדינה משתתפת, למעט המדינה המארחת וחמש המדינות הגדולות (גרמניה, צרפת, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת), נדרשת להיות אחת מעשר המדינות שיעפילו מאחד משני חצאי הגמר לגמר. כיוון שאוקראינה זכתה באירוויזיון 2022, היא העפילה לגמר אוטומטית.<ref name=":03"></ref> ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע על ידי מפיקי התחרות. אוקראינה הופיעה כמדינה ה-19.

במופע הגמר, בתום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג השיר במקום ה-15, עם 54 נקודות. בהצבעת הקהל הוא דורג במקום הרביעי, עם 189 נקודות. כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים השיר במקום השישי, כשבסך הכל זכה ב-243 נקודות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2022
קטגוריה:סינגלים מ-2022
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2023
קטגוריה:שירי אוקראינה באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
מליסה ג'פרסון

מליסה ג'פרסון (באנגלית: Melissa Jefferson; נולדה ב-21 בפברואר 2001), היא אתלטית אמריקאית. זוכת מדליית ארד אולימפית (פריז 2024) בריצת 100 מטר ופעמיים ברציפות אלופת עולם (יוג'ין 2022 ובודפשט 2023) בריצת שליחות 4x100 מטר.

== ביוגרפיה ==
ג'פרסון לומדת באוניברסיטת חוף קרולינה.

===2022===
====אלופת המכללות באולם====
באליפות המכללות באולם שנערכה בברמינגהאם, אלבמה במרץ 2022 היא זכתה במדליית זהב בריצת 60 מטר בתוצאה של 7.09 שניות, לפני אבי שטיינר (9.10 שניות) וג'דין מייס (7.11 שניות).

====אלופת ארצות הברית====
באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין, אורגון ביוני אותה שנה היא זכתה במדליית זהב בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.69 שניות, לפני אליה הובס (10.72 שניות) וטואנישה טרי (10.74 שניות), עם רוח גבית מעל המותר של 2.9 מטר לשנייה.

====אלופת עולם====
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב, בריצת 4x100 מטר ביחד עם אבי שטיינר, ג'נה פרנדיני וטואנישה טרי בתוצאה של 41.14 שניות, לפני ג'מייקה (41.18 שניות) וגרמניה (42.03 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.03 שניות. בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 10.92 שניות ועלתה מהמקום החמישי לריצת הגמר.

===2023===
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה היא זכתה במדליית זהב, בריצת 4x100 מטר לאחר שהשתתפה בשלב המוקדמות.

===2024===
====מדליית ארד אולימפית====
באולימפיאדת פריז היא זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.92 שניות, אחרי ג'וליאן אלפרד מסנט לוסיה (10.72 שניות) ובת ארצה שקארי ריצ'רדסון (10.87 שניות).

== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
* ריצת 100 מטר: 10.82 שניות (2022)
* ריצת 200 מטר: 22.46 שניות (2022)

===אולם===
* ריצת 60 מטר: 7.09 שניות (2022)
* ריצת 200 מטר: 23.34 שניות (2022)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אצניות אמריקאיות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות אמריקאיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2001
היו אנשי חיל

היו אנשי חיל (באנגלית: Be Ye Men of Valor) היה נאום בזמן מלחמה שנאמר בשידור של BBC ב-19 במאי 1940 על ידי ראש ממשלת בריטניה, וינסטון צ'רצ'יל. זה היה הנאום הראשון שלו לאומה כראש ממשלה, והוא ניתן תשעה ימים לאחר מינויו, במהלך הקרב על צרפת בשנה השנייה למלחמת העולם השנייה. הנאום מסתיים בציטוט מתוך ספר מקבים א', פרק ג', פסוקים נ"ח-ס', המספק את הביטוי שבאמצעותו נודע הנאום:<blockquote>לפני מאות שנים נכתבו מילים כדי להוות קריאה ודרבן למשרתים הנאמנים של אמת וצדק: "התחמשו והיו אנשי חיל והיו מוכנים לעימות, כי טוב לנו לאבד במלחמה מאשר להביט בזעם של אומתנו ומזבחנו. כפי שרצונו של אלוהים בשמיים, כך יהיה".</blockquote>

== הנאום במוזיקה ==
* דוגמאות של הנאום מופיעות בשירה של להקת המטאל הסימפונית ההולנדית Within Temptation "השעה החגיגית שלנו". הביטוי "שעה חגיגית" כלול גם בתחילת הנאום בפועל. נאום שונה משמש באלבומם של Black Symphony שבו "הגרמנים" הוחלף ב"האויב". דוגמאות של הנאום מופיעות גם בשירו של ג'יי אלקטרוניקה "Call of Duty" בהשתתפות Mobb Deep. דוגמה נוספת של הנאום ניתן לשמוע גם ברצועה "Unnatural Selection" באלבום אופרת המטאל 01011001 מתוך הפרויקט Ayreon של Arjen Anthony Lucassen.

קטגוריה:נאומי וינסטון צ'רצ'יל
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1940
קטגוריה:1940 בממלכה המאוחדת
טואנישה טרי

טואנישה "טיטי" טרי (באנגלית: Twanisha "TeeTee" Terry; נולדה ב-24 בינואר 1999), היא אתלטית אמריקאית. ]עמיים ברציפות אלופת עולם (יוג'ין 2022 ובודפשט 2023) בריצת שליחות 4x100 מטר.

== ביוגרפיה ==
טרי נולדה וגדלה במיאמי, פלורידה. למדה באוניברסיטת דרום קליפורניה (2018–2021).

===2018===
====סגנית אלופת עולם לנוער עד גיל 20====
באליפות העולם לנוער עד גיל 20 שנערכה בטמפרה, פינלנד ביולי 2018 היא זכתה במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.19 שניות, אחרי בריאנה ויליאמס מג'מייקה (11.16 שניות).

===2019===
ב שנערכו בלימה, פרו בתחילת אוגוסט 2019 היא זכתה במדליית ארד בריצת שליחות 4x100 מטר וסיימה במקום חמישי בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.37 שניות.

===2022===
באליפות ארצות הברית שנערכה ביוג'ין, אורגון ביוני אותה שנה היא זכתה במדליית ארד בריצת 100 מטר בתוצאה של 10.74 שניות, אחרי מליסה ג'פרסון (10.69 שניות) ואליה הובס (10.72 שניות), עם רוח גבית מעל המותר של 2.9 מטר לשנייה.

====אלופת עולם====
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין ביולי אותה שנה היא זכתה במדליית זהב, בריצת 4x100 מטר ביחד עם מליסה ג'פרסון, אבי שטיינר וג'נה פרנדיני בתוצאה של 41.14 שניות, לפני ג'מייקה (41.18 שניות) וגרמניה (42.03 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 11 בריצת 100 מטר בתוצאה של 11.04 שניות. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 10.95 שניות ועלתה מהמקום החמישי לשלב חצי הגמר.

===2023===
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה בסוף אוגוסט 2023 זכתה במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר ביחד עם תמרי דייוויס, גבריאל תומאס ושקארי ריצ'רדסון בשיא אליפות חדש של 41.03 שניות, לפני ג'מייקה (41.21 שניות) והממלכה המאוחדת (41.97 שניות).

== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
* ריצת 100 מטר: 10.87 שניות (2022)
* ריצת 200 מטר: 22.54 שניות (2021)

===אולם===
* ריצת 60 מטר: 7.09 שניות (2021)
* ריצת 200 מטר: 22.75 שניות (2021)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אצניות אמריקאיות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות אמריקאיות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1999
אליזבת בקר

אליזבת בקר (בגרמנית: Elisabeth Becker; 20 ביולי 1922 – 4 ביולי 1946) הייתה פושעת מלחמה נאצית ששימשה כשומרת במחנות ריכוז במהלך מלחמת העולם השנייה. נאשמה במשפט שטוטהוף, הורשעה והוצאה להורג.

==ביוגרפיה==
אליזבת בקר נולדה למשפחה גרמנית בעיירה נויטייך (Neuteich), שהייתה אז תחת שליטת העיר החופשית דנציג. בשנת 1936, בהיותה בת 13, נישאה והצטרפה לאגודת הנערות הגרמניות, שהייתה תנועת נוער משנית בתוך ההיטלר יוגנד. בשנת 1938, כשהייתה בת 16, החלה לעבוד כמפעילת חשמלית בגדנסק. בשנת 1940 החלה לעבוד בחברת "Dokendorf" בנויטייך.

בשנת 1941 גויסה בגיוס חובה לסגל מחנה הריכוז שטוטהוף, שהיה בקרבת עיר מגוריה, עקב דרישה מוגברת של גרמניה הנאצית לשומרים במחנות הריכוז השונים.

===שמירה במחנות ריכוז===
ב-5 בספטמבר 1944 החלה בהכשרה לתפקיד שומרת (SS Aufseherin) בשטוטהוף. מאוחר יותר הוצבה במחנה הנשים של שטוטהוף ולקחה חלק באופן פעיל בסלקציה של נשים וילדים ובשילוחם לתאי הגזים.

עוד לפני סיום המלחמה, ב-15 בינואר 1945, עם התקרבות כוחות הצבא האדום לשטחי הרייך השלישי, נמלטה בקר לעיירת הולדתה. היא חלתה בטיפוס ונלקחה לבית החולים בגדנסק, שם נעצרה כשלושה חודשים לאחר מכן, ב-13 באפריל 1945, בידי המשטרה הפולנית, ונכלאה עד לתחילת משפטה.

===לאחר המלחמה===
ב-31 במאי 1946 הועמדה לדין בחלק הראשון של משפט שטוטהוף יחד עם גרדה שטיינהוף, ג'ני-ונדה ברקמן, ונדה קלאף והרנה ביילדרדט, חמש נשות אס אס לשעבר ששירתו איתה במחנה, ועוד כמה קאפואים.
אליזבת בקר תלויה
בקר הודתה בשילוחן של 30 נשים לתאי הגזים, אך מאוחר יותר חזרה בה מהודאתה.
היא נמצאה אשמה על חלקה בסלקציה ונגזר עליה עונש מוות.

בקר שלחה מספר מכתבים לנשיא פולין, בולסלאב ביירוט, בבקשה לחנינה. בית המשפט המליץ על גזר דין של 15 שנות מאסר, בהסתמך על כך שמעשיה לא היו חמורים כשל חברותיה גרדה שטיינהוף וג'ני-ונדה ברקמן, שכן שירתה במחנה זמן קצר מהן, אך בקשת החנינה נדחתה.

===הוצאה להורג===
ב-4 ביולי 1946 הוצאה להורג בתלייה תוך שנשמטה מתא מטען של משאית, יחד עם גרדה שטיינהוף, ג'ני-ונדה ברקמן, ונדה קלאף ושבעה אנשי אס אס וקאפואים נוספים, בהוצאה להורג פומבית שזכתה לסיקור תקשורתי נרחב.

==ראו גם==
* משפט שטוטהוף
* שטוטהוף
* נשים בשורות הנאצים

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.executedtoday.com/tag/gerda-steinhoff כתבה על ההוצאה הפומבית להורג שנערכה לנאשמי המשפט], באתר Executed today
* כתבה ביוגרפית
* 
* מכתבי בקשות החנינה

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשים שהוצאו להורג בתלייה
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:פושעות מלחמה נאציות שהוצאו להורג
קטגוריה:נשות סגל מחנות ריכוז והשמדה
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בפולין
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1923
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1923
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1946
שרמולה

שרמולה (בברברית: tacermult או tacermilt, בערבית: شرمولة) היא סוג של מרינדה או רליש<ref name="Shulman 2014"></ref> מהמטבח התוניסאי, אלג'יראי, לובי, והמרוקאי<ref></ref> הוא משמש באופן מסורתי לתיבול דגים, אך ניתן להשתמש בו על בשרים או ירקות אחרים.<ref></ref> דומה במקצת לצ'ימיצ'ורי הדרום אמריקאי.

== רכיבים ==
המרכיבים הנפוצים כוללים שום, כמון, כוסברה, שמן, מיץ לימון ומלח. וריאציות אזוריות עשויות לכלול גם לימונים משומרים, בצל, פלפל צ'ילי טחון, פלפל שחור, זעפרן ועשבי תיבול אחרים.<ref></ref>

== גרסאות ==
מתכוני שרמולה משתנים מאוד לפי אזור. בספקס, תוניסיה, מוגשת שרמולה לעיתים קרובות עם דג מלוח במהלך עיד אל-פיטר.<ref></ref> גרסה אזורית זו מורכבת ממחית צימוקים כהים מיובשים מעורבבים עם בצל מבושל בשמן זית ותבלינים כגון ציפורן, כמון, צ'ילי, פלפל שחור וקינמון.

גרסה מרוקאית כוללת פטרוזיליה מיובשת, כמון, פפריקה ומלח ופלפל. הגרסה הלובית לשרמולה מוגשת כתוספת בקיץ; היא מכילה זיתים, טונה ומגוון עשבי תיבול ירוקים.

== ראו גם ==
* אריסה
* מטבוחה
* המטבח המרוקאי

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח המזרח-תיכוני
קטגוריה:מאכלי זיתים
קטגוריה:חומרי גלם (מזון)
קטגוריה:המטבח הלובי
קטגוריה:המטבח התוניסאי
קטגוריה:המטבח המרוקאי
קטגוריה:המטבח הערבי
קטגוריה:תערובת תבלינים
ונדה קלאף

ונדה קלאף (בגרמנית: Wanda Klaff; 6 במרץ 1922 – 4 ביולי 1946) הייתה פושעת מלחמה נאצית ששימשה כשומרת במחנות ריכוז במהלך מלחמת העולם השנייה. נאשמה במשפט שטוטהוף, הורשעה והוצאה להורג.

== ביוגרפיה ==
קלאף (משמאל) עומדת על המשאית שניות ספורות לפני תלייתה.
נולדה בגדנסק, שהייתה אז תחת שליטת העיר החופשית דנציג, בשם ונדה קלצינסקי (Wanda Kalacinski) להורים גרמנים. בשנת 1941 שינתה את שם משפחתה לקלדן (Kalden).

היא סיימה את לימודיה בשנת 1938 והחלה לעבוד במפעל לריבה.

בשנת 1942 נישאה לווילי קלאף (גרמנית: Willy Klaff) והפכה לעקרת בית. לאחר מכן החלה לעבוד כמפעילת חשמלית.

בשנת 1944 התגייסה למחנה הריכוז שטוטהוף, בעקבות גיוס נרחב של האס אס, ולאחר מכן הוצבה במחנה משני רוסישין (Russoschin) ששכן בשטוטהוף. שם נחשבה לשומרת סדיסטית שהתעללה במספר רב של אסירים. בתחילת 1945, עם התקרבות כוחות הצבא האדום לשטחי הרייך השלישי, נמלטה מן המחנה.

חלתה בטיפוס הבהרות ואושפזה בבית חולים בגדנסק. שם נעצרה על ידי המשטרה הפולנית ב-11 ביוני 1945.

ב-31 במאי 1946 הועמדה לדין בחלק הראשון של משפט שטוטהוף יחד עם גרדה שטיינהוף, ג'ני-ונדה ברקמן, אליזבת בקר והרנה ביילדרדט, חמש נשות אס אס לשעבר ששירתו איתה במחנה, ועוד כמה קאפואים.

על פי עדויות הנוכחים באולם היא ישבה על ספסל הנאשמים לצד גרדה שטיינהוף וג'ני-ונדה ברקמן כשהן מצחקקות בזמן הקראת העדויות על מעלליהן במחנה. במהלך המשפט אמרה: .

=== הוצאה להורג ===
ב-4 ביולי 1946 הוצאה להורג בתליה תוך שנשמטה מתא מטען של משאית, בהוצאה פומבית להורג שנערכה וזכתה לסיקור תקשורתי נרחב, יחד עם גרדה שטיינהוף, ג'ני-ונדה ברקמן, אליזבת בקר ושמונה אנשי אס אס וקאפו נוספים שהורשעו במשפט שטוטהוף.

== ראו גם ==
* משפט שטוטהוף
* שטוטהוף
* נשים בשורות הנאצים

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.executedtoday.com/tag/gerda-steinhoff כתבה על ההוצאה הפומבית להורג שנערכה לנאשמי המשפט], באתר Executed today

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשים שהוצאו להורג בתלייה
קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:פושעות מלחמה נאציות שהוצאו להורג
קטגוריה:נשות סגל מחנות ריכוז והשמדה
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג בפולין
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1922
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1946
שמורת נחל בית העמק

שמורת נחל בית העמק היא שמורת טבע בישראל בחבל תפן שב.

בתחום השמורה נכלל חלקו העמוק והמרשים של נחל בית העמק. באזור זה הנחל חולף בין מדרונות תלולים המתנשאים לגובה 200 מ' מעל לערוץ. בשמורה נכללים כ-2.5 ק"מ מאפיק נחל בית העמק עצמו, וכן אפיקו התחתון של נחל כישור (היובל העליון של נחל בית העמק).

== אתרים בשמורה ==
בתחום השמורה כמה אתרים מרכזיים:
* מערת הנטיפים תפן סמוכה ליישוב לפידות. המערה נפגעה על ידי מבקרים ומטיילים בעבר, וחשיבותה העיקרית כאתר משכן ורבייה לאוכלוסיית עטלפי חרקים אם כי לא תמיד יש פעילות עטלפים באתר. הכניסה למערה זו אסורה כדי למנוע פגיעה בעטלפים שבה.
* מצודת תפן ליד קיבוץ כישור הייתה חלק ממערך הביצורים שהגן על העיר ההלניסטית פטולמאיס (עכו).
* מעיין עין יפעם (עין אל-מג'נונה) – מעיין פועם בעל שפיעה חזקה באביב (עשוי להתייבש לחלוטין בקיץ).
* בור כיסא, בור בעומק כ-10 מ', הנמצא עשרות מטרים מצפון לכביש תפן-לפידות. הבור גדול יחסית (אורכו כ-50 מטרים מצפון לדרום ורוחבו כ-20 מטרים ממזרח למערב). ניתן לרדת אל הבור מצידו הצפוני. בקרקעית הבור יש שפע עצי מיש ומעט עצי תאנה, וכן מערות קטנות ובהן נטיפים וזקיפים יבשים. הבור מהווה גוש נפרד של שמורת נחל בית העמק.

==היסטוריה==
תוכנית לשמורת הטבע על שטח של כ-2546 דונם הופקדה בשנת 1969, אולם הדיון בתוכנית התעכב בגלל דיון מקביל בוועדת מרעה ויער. שמורת נחל בית העמק הוכרזה כשמורה ב-19 בדצמבר 1974 על שטח של כ-2141 דונם. כ-400 דונם במזרח התכנית המוצעת, שיועדו לנטיעות קק"ל, לא נכללו בשמורה.

תוכנית להרחבת השמורה אושרה בשנת 2014, אך טרם הוכרזה כשמורת טבע. ההרחבה מוסיפה שטח נוסף באזור נחל כישור, ואת השטחים שיועדו בעבר לנטיעות קק"ל.

==צמחייה==
בתחום השמורה הרבה עצי אורן ואירוס נצרתי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.inature.info/wiki/שמורת_נחל_בית_העמק שמורת נחל בית העמק], באתר "טבע ונופים בישראל"

==הערות שוליים==

קטגוריה:הגליל: שמורות טבע
אנדריק פליפה

אנדריק פליפה מוריירה דה סוזה (בפורטוגזית: Endrick Felipe Moreira de Sousa; נולד ב-21 ביולי 2006), מוכר בשם אנדריק פליפה או אנדריק, הוא כדורגלן ברזילאי שמשחק כחלוץ בקבוצת ריאל מדריד מהליגה הראשונה הספרדית ובנבחרת ברזיל.

אנדריק נולד ב-21 ביולי 2006 בברזיליה בירת ברזיל. הוא החל לשחק כדורגל בגיל ארבע. אביו דאגלס החל להעלות את אימוניו ליוטיוב כדי לקדם את בנו ולמצוא עבורו מועדון שיקבל אותו.

באותה העת הייתה משפחתו קשת יום, ואביו היה מובטל. אנדריק ומשפחתו סבלו ממחסור באוכל ובמוצרים בסיסיים. כאשר המועדון פלמיירס קיבל את אנדריק, אביו דאגלס החל לעבוד בתור מנקה והיה מועסק על ידי פלמיירס, דבר שהיווה מקור הכנסה עבור משפחתו.

בדצמבר 2022 פורסם שאנדריק חתם בריאל מדריד, והוא יצטרף למועדון ביולי 2024, כאשר יהיה בן 18.

== קריירה בינלאומית ==
ב-16 בנובמבר 2023 ערך אנדריק את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל, בהפסד 2-1 לנבחרת קולומביה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2026. ב-23 במרץ 2024 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1-0 על נבחרת אנגליה במשחק ידידות.

נכלל בסגל נבחרת ברזיל לטורניר קופה אמריקה 2024.

==תארים== 

;פאלמיירס 
*ליגת העל הברזילאית : 2022, 2023
*הסופק קאפ הברזילאי : 2023
*אליפות פאוליסטה : 2023, 2024
;ריאל מדריד
*הסופר קאפ האירופאי : 2024

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני פלמיירס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-2006
תחנת דוסטויבסקאיה

דוסטויבסקאיה (ברוסית: Достоевская) היא תחנה של הרכבת התחתית של מוסקבה בקו ליובלינסקו-דמיטרובסקאיה.

התחנה ממוקמת ברובע טברסקוי, והיא והיא קרויה על שם רחוב דוסטויבסקי הסמוך שקרוי על שם הסופר פיודור דוסטויבסקי.

תחנת דוסטויבסקאיה נפתחה ב-19 ביוני 2010, והיא ממוקמת ליד תיאטרון הצבא הרוסי.

לאחר פתיחתה היא הפכה לתחנה ה-182 במטרו של מוסקבה. בעתיד, היא תחובר עם תחנת סובורובסקאיה שנמצאת בבנייה בקו קולצביה.

== קישורים חיצוניים ==

דוסטויבסקאיה
זכריה פישמן

זכריה פישמן. תמונה מאוסף [[מכון גנזים]]זכריה פישמן (3 במרץ 1891, בסרביה – 20 באוגוסט 1926, ארץ ישראל) היה סופר, ספרן וביבליוגרף עברי.
== ביוגרפיה ==
נולד בבסרביה, אחיהם של הרב יהודה לייב פישמן מימון ועדה מימון. עלה לארץ ישראל ב-1913, ב-1920 השתלם בספרנות בארצות הברית שם היה חבר מערכת הירחון מקלט. חזר לארץ ישראל ועבד זמן מה בספריה העירונית שער ציון בתל אביב. פרסם מאמרים, רשימות ואגדות שכונסו לאחר מותו בספר אגדות הארץ הקדושה (תל אביב: קפת הספר, תרפ"ז). את מרבית זמנו הקדיש לביבליוגרפיה ותכנן להוציא לקסיקון של הסופרים והספרות העברית (הראשון מסוגו), אולם מחמת מותו בגיל צעיר לא זכה להשלים מלאכה זו. לאחר מותו הוקמו ועדה וקרן במטרה להשלים את מפעלו<ref></ref>, אך העבודה לא הושלמה והלקסיקון לא יצא לאור.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1891
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1926
נבחרת נורווגיה בכדוריד

נבחרת נורווגיה בכדוריד (בנורווגית: Det norske herrelandslaget i handball) היא הנבחרת לאומית של נורווגיה. הנבחרת התחזקה במהלך שנות ה-20 של המאה ה-21 כאשר היא זכתה במדליות בלאיפויות העולם ובאליפויות אירופה. נכון לדצמבר 2022 הפדרציה מדורגת במקום ה-9 על ידי איגוד הכדוריד העולמי.

==הישגי הנבחרת==
{| class="wikitable mw-collapsible mw-collapsed" width=60%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| אולימפיאדה || אליפות העולם || אליפות אירופה
|- align="center
| 1936|| לא השתתפה|| ||
|- align="center
| 1938|| ||לא השתתפה ||
|- align="center
|1954|| || לא העפילה||
|- align="center
|1958|| || 6||
|- align="center
|1961|| || 7||
|- align="center
|1964|| || 11||
|- align="center
|1967|| || 13||
|- align="center
|1970|| ||13||
|- align="center
| 1972|| לא העפילה|| ||
|- align="center
|1974|| ||לא העפילה||
|- align="center
| 1976|| לא העפילה|| ||
|- align="center
|1978|| ||לא העפילה||
|- align="center
| 1980|| לא העפילה|| ||
|- align="center
|1982|| || לא העפילה||
|- align="center
| 1984|| לא העפילה|| ||
|- align="center
|1986|| ||לא העפילה||
|- align="center
| 1988|| לא העפילה|| ||
|- align="center
|1990|| || לא העפילה||
|- align="center
| 1992|| לא העפילה|| ||
|- align="center
|1993|| || 13||
|- align="center
|1994|| || || לא העפילה
|- align="center
|1995|| || לא העפילה||
|- align="center
| 1996|| ||לא העפילה||לא העפילה
|- align="center
|1997|| || 7||
|- align="center
|1998|| || ||לא העפילה
|- align="center
|1999|| || 4||
|- align="center
| 2000|| לא העפילה|| ||8
|- align="center
|2001|| || 14||
|- align="center
|2002|| || || לא העפילה
|- align="center
|2003|| ||לא העפילה||
|- align="center
| 2004|| לא העפילה|| || לא העפילה
|- align="center
|2005|| || 7||
|- align="center
| 2006|| || ||11
|- align="center
|2007|| || 13||
|- align="center
| 2008||לא העפילה|| || 6
|- align="center
|2009|| || 9||
|- align="center
| 2010|| || ||7
|- align="center
|2011|| ||3||
|- align="center
| 2012||לא העפילה|| || 13
|- align="center
|2013|| ||לא העפילה||
|- align="center
| 2014|| || ||14
|- align="center
|2015|| || לא העפילה||
|- align="center
| 2016|| לא העפילה|| ||align="center" bgcolor=cc9966|3
|- align="center
|2017|| ||align="center" bgcolor=silver|2||
|- align="center
| 2018|| || || 7
|- align="center
| 2019|| | ||align="center" bgcolor=silver|2||
|- align="center
| 2020|| || ||align="center" bgcolor=cc9966|3
|- align="center
| 2021|| 9 ||align="center" bgcolor=cc9966| 3 ||
|- align="center
| 2022|| || ||5
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.eurohandball.com/en/team/FU8ZrSJXlklzalwLjlnCCw/norway/ נבחרת נורווגיה בכדוריד], באתר האיגוד האירופי
* [https://www.ihf.info/member-federations/norway/127 נבחרת נורווגיה בכדוריד], באתר איגוד הכדוריד העולמי

==הערות שוליים==

נורווגיה
קטגוריה:נבחרות נורווגיה
שער ויקטוריה

שער ויקטוריה (במלטית: Il-Bied Victoria, באיטלקית: Porta Victoria) הוא שער בכניסה לעיר ולטה, בירת מלטה. השער נבנה על ידי הבריטים בשנת 1885 על שם המלכה ויקטוריה. השער הוא הכניסה הראשית לעיר, באזור הנמל הגדול, שהיה פעם החלק העמוס ביותר של העיר. השער ממוקם בין דרום העיר לבין מצודת סנט ברברה במרכז העיר.

שער ויקטוריה הוא השער היחיד שנשאר במהלך הקמת הביצורים על ולטה, מכיוון שכל שאר השערים המבוצרים נהרסו בין המאות ה-19 וה-20.

== היסטוריה ==
הנחת היסודות לשער ויקטוריה, 27 במאי 1884
כאשר ולטה נוסדה בשנת 1566, נבנתה מסביב לעיר מערכת ביצורים, בתכנונו של המהנדס הצבאי האיטלקי פרנצ'סקו לאפארלי. לעיר היו שלושה שערים בלבד, הראשי שבהם הוא שער העיר, ושני שערים משניים משני צדי העיר, ששמם היה שער מרסמקסט ושער דל מונטה.<ref></ref><ref></ref>

שער דל מונטה נבנה בשנת 1569 לפי תכנון של לפארלי, והוא נקרא על שם פייר דה מונטה. שער זה היה ממוקם בין דרום העיר ומצודת סנט ברברה בצד המזרחי-מרכזי של העיר, מול הנמל הגדול.<ref></ref> האזור מסביב הפך למרינה קטנה. האזור סביב היה הומה בקביעות.<ref name="times2010-06-14"></ref>
לוח פורטה ויקטוריה
בשלהי המאה ה-19, שער דל מונטה נעשה צפוף למדי מכיוון שהאזור סביבו היה העמוס ביותר בולטה. הוא נהרס ב-1884, ובמקומו נבנה שער ויקטוריה החדש. אבן הפינה של השער החדש הונחה בשנת 1884 על ידי המושל ארתור בורטון, והשער כולו נפתח בשנת 1885. השער תוכנן על ידי האדריכל המלטי עמנואל לואיג'י גליזיה, והוא נקרא על שם המלכה ויקטוריה.

השער שוקם פעמים רבות בין השנים 2009 ו-2010.<ref></ref><ref></ref> השיקום ארך כשישה חודשים, והוא נוהל על ידי האדריכלים קלוד בורג ואלכסיס אינגואנס. לאורך כל מהלך השיקום נוקה המבנה, נבנו מדרכות חדשות, הוסרו מתקנים ישנים ותוקנו כמה עבודות אבן.

== ארכיטקטורה ==
שער ויקטוריה מורכב מפתח קשתי כפול עם מבנה קמרון מצטלב כדי לאפשר מעבר כלי רכב, ושתי דלתות קטנות משני צדי השער כדי לאפשר מעבר להולכי רגל. על שתי הקשתות חרוטים הסמלים של מלטה ושל ולטה, ובראש השער חרוט סמל הממלכה המאוחדת. הקשת בנויה מאבן גיר.<ref name="victorianweb"></ref>
<gallery>
קובץ:Die Gartenlaube (1874) b 101.jpg|שער ויקטוריה בשנת 1874
קובץ:Ostansicht Vallettas.jpg|שער ויקטוריה בשנת 2010, לאחר השיפוץ
קובץ:Porta_Victoria_back.jpeg|השער
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ולטה: מבנים
OGAE

OGAE או בשמו המלא Organisation Générale des Amateurs de l'Eurovision (בצרפתית: הארגון הכללי של חובבי האירוויזיון) הוא ארגון המאגד בתוכו מועדונים של חובבי אירוויזיון, עם מספר סניפים ברחבי העולם. הארגון החל את דרכו ב-1984 בפינלנד, במטרה לאגד את מועדוני מעריצי האירוויזיון ברחבי אירופה. הארגון עובד לעיתים בשיתוף פעולה לצד איגוד השידור האירופאי. החל משנת 2007, ה-OGAE עורך בכל שנה סקר טרום-אירוויזיון שבו כל מועדון לאומי מצביע לשירים המשתתפים בתחרות, תוך שימוש באותה שיטת ניקוד כמו זו באירוויזיון: עשרת השירים הנבחרים ביותר בכל מועדון מקבלים בסדר עולה 1 עד 8, ולאחר מכן 10 ו-12 נקודות, ומדינות לא יכולות להצביע עבור עצמן.

הארגון מדי שנה מארגן ארבעה תחרויות.

בישראל פועל מועדון מקומי מ-1986 בשם “OGAE ישראל״.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אירוויזיון
קטגוריה:פינלנד: ארגונים
ההפגנות במונגוליה (2022)

ההפגנות במונגוליה היו הפגנות המוניות והתפרעויות אשר החלו בבירת מונגוליה, אולן בטור, ב-4 בדצמבר 2022. הסיבה למחאה הייתה שערוריית שחיתות שכללה גניבה של פחם בשווי 12.9 מיליארד דולר.

הרשויות במונגוליה נפגשו עם המפגינים והבטיחו לחקור את הפרשה. ועדת חקירה הוכרזה על ידי הפרלמנט ומספר קצינים החשודים בגניבת הפחם נעצרו. שימוע ציבורי צפוי להתקיים ב-21 בדצמבר 2022. הרשויות במונגוליה גם הכריזו על תוכניות לרפורמה בחברת הכרייה ארדנס טאבאלטוגול על מנת להילחם בשחיתות.

== רקע ==
כלי תקשורת מקומיים דיווחו כי הסיבה לאי שביעות הרצון של האזרחים הייתה מעורבותם של פוליטיקאים רבים בגניבת פחם לייצוא. לפי נתונים לא רשמיים, נגנבו לכאורה ממונגוליה כ-6.5 מיליון טון פחם. כמו כן, מצוין כי בסין הוצאו להורג המעורבים בגניבת פחם ממונגוליה, והרשויות בסין שלחו רשימה עם שמות הפקידים המונגוליים המעורבים בפרשה זו. המפגינים דרשו לפרסם את שמם. קישגיגין ניאמבאטר, שר המשפטים והפנים של מונגוליה, אמר כי הממשלה פנתה לערוצים דיפלומטיים ולרשויות בייג'ינג בבקשה לשתף פעולה עם משרד התובע הסיני שחקר את מקרה גניבת הפחם.<ref name=":0"></ref>

מונגוליה מייצאת עד 86% מהסחורות שלה לסין, כאשר יותר ממחצית מהסחורות הן פחם. ערך יצוא הפחם ממונגוליה זינק ל-4.5 מיליארד דולר בתשעת החודשים הראשונים של 2022.<ref name=":0" />

ישנם פערי מחירים משמעותיים בין פחם מחומם שנמכר במונגוליה (~70$ לטון), סין (~140$ לטון) והשוק הבינלאומי (~300$ לטון), וזאת הסיבה העיקרית להתפרצות המחאות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחאות ב-2022
קטגוריה:מונגוליה: היסטוריה
רוח צפונית

רוח צפונית היא סדרת טלוויזיה מסוגת דרמה-מתח שיצרו עמית כהן, דניאל שנער ואסף בורשטיין, ובבימויו של האחרון. הסדרה החלה את שידוריה ב-2024 ב-HOT.

== רקע ==
הסדרה עוקבת אחר סיפור מתח חובק עולם, המציג כיצד עלולה מדינת ישראל להיקלע לסכסוך אלים שיגרור אליו באפקט פרפר את כל המזרח התיכון. עלילת הסדרה עוברת בין סיכול טרור ברחבי העולם, חטיפות, הברחות טילי קרקע-קרקע לא-קונבנציונליים וטכנולוגיות ריגול וסייבר עתידניות ומסוכנות. "רוח צפונית" עוקבת אחר חבורה של צעירים בשירות הצבאי שלהם, שמתנהל כולו בתוך עולם טכנולוגי משוכלל, כשבראש "בעלת האוב", מערכת בינה מלאכותית שספק אם היא שולטת בהם או הם שולטים בה. בסדרה אנסמבל נרחב של דמויות ובראשן: אמיר קצין מודיעין שמנסה לעצור אסון ביטחוני המאיים לגלוש למלחמה כוללת; אחיו דואי, הייטקיסט מסתורי, שחוזר לישראל אחרי שנים של היעדרות; וסודרי קצינה מבריקה שמובילה את מכונת המודיעין האימתנית, אך צריכה להתמודד עם טעות קטלנית שעשתה. השלושה מנהלים מערכת יחסים מורכבת, יצרית ורעילה. ההסלמה הצבאית מעצבת ומגדירה מחדש את היחסים בין הדמויות, ומחברת בין האישי לבין הביטחוני. "רוח צפונית" חושפת את הנעשה מאחורי הקלעים של יחידת המודיעין 8200. ההצלחות שלהם מונעות אסון. הכשלונות- עלולים להסתיים במלחמה. לראשונה תוצג גם מערכת הבינה המלאכותית של צה"ל, שנמצאת בראש הפירמידה הטכנולוגית וחולשת על הכל, החל מאיסוף כמויות אדירות של מודיעין אינטימי, וכלה בהתנקשויות ובתקיפות רחבות היקף. אך ההסתמכות העיוורת על טכנולוגיה, שלעיתים נראית עתידנית, מביאה לקונפליקטים, דילמות ואף עולה בחיי אדם.

== שחקנים ודמויות ==
*רס"ן (במיל') דואי בן ארי (מיכאל אלוני) – אחיו של אמיר, הקב"ר הראשי לשעבר, הייטקיסט שחזר לארץ לעזור לאחיו.
*סרן אמיר בן ארי (אלישע בנאי) – קצין במדור חזבאללה של יחידה 8200, פקוד של עדי, בקשר רומנטי איתה.
*רס"ן עדי סודרי (לוסי איוב) – קצינה ביחידה 8200, קב"רית ראשית, המפקדת של אמיר, בקשר רומנטי איתו.
*תא"ל אלבז (יניב ביטון) – מפקד יחידת 8200.
*סמל צבי (אלעד גיטלמכר) – חייל חרדי במדור סייבר ביחידה 8200.
*סמל ניבי (מור דמרי) – חיילת במדור סייבר ביחידה 8200.
*רס"ן רעות שפר (יעל איתן) – קצינה וראש מדור סייבר ביחידה 8200.
*סרן רועי סבג (נמרוד הוכנברג) – קצין במדור חזבאללה ביחידה 8200, נהרג בפיצוץ מטען מוסלק בקולוסיאום בפרק הראשון.
*רס"ם רונה (לונא מנסור) – נגדת במדור חזבאללה ביחידה 8200, פקודה של עדי.
*מירב (מיכל עוזיאל) – אשת מבצעים של המוסד המוצבת בשלוחת ירדן.
*קארין (דיאנה גולבי) – אשת מבצעים של מוסד, פקודה של מירב.
*יניב (נבו קטן) – נגד בצה"ל נהג מכלית דלק צבאית.
*דניאל (אהרון פארן) - סוכן מוסד.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* , בערוץ ה-YouTube הרשמי של HOT
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות דרמת מתח ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2024
קטגוריה:HOT: תוכניות וסדרות
קטגוריה:אמ"ן בתרבות ובאמנות
קטגוריה:יחידה 8200