OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'יין אייר (סדרה, 1983)

ג'יין אייר (באנגלית: Jane Eyre) הוא סדרת טלוויזיה עיבוד לרומן באותו שם של הסופרת שרלוט ברונטה שיצא לאור ב-1847. הסדרה הופקה בשנת 1983 ב-BBC בבימויו של ג'וליאן אמיאס. בתפקיד הראשי כג'יין אייר הופיעה השחקנית זילה קלארק ואת תפקיד אדוארד רוצ'סטר גילם טימותי דלטון. האחוזה דין פארק בנורת'המפטונשייר שימשה כאתר צילומים של תורנפילד הול, מקום מגוריו של רוצ'סטר.

==צוות השחקנים==
* זילה קלארק - ג'יין אייר
* טימותי דלטון - אדוארד רוצ'סטר
* ג'ין הארווי - גברת פיירפקס
* בלאנש יוינו - אדל
* דמיאן תומאס - ריצ'רד מייסון
* קרול ג'יליס - גרייס פול
* ג'וליה קפלמן - ברתה
* מרי טאם - בלאנש אינגרם
* אנדרו ביקנל - סט. ג'ון ריברס
* אליין דונלי - דיאנה ריברס
* מורג הוד - מרי ריברס
* קולט ברקר - הלן ברנס
* שאן פטנדן - ג'יין אייר הצעירה
* ג'ודי קורנוול - גברת ריד
* אלן קוקס - ג'ון ריד
* אמה ג'ייקובס - אלייזה ריד
* טרייסי צ'יילדס - ג'ורג'יאנה ריד
* ג'מה ווקר - ג'ורג'יאנה ריד הצעירה
* קתרין אירווין - אלייזה ריד הצעירה
* רוברט ג'יימס - מר ברוקלהרסט
* קייט דייוויד - בסי
* איב מת'סון - ליאה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bbc.co.uk/programmes/p00tcjq7 על הסדרה "ג'יין אייר"] באתר ה-BBC

קטגוריה:סרטים המבוססים על ג'יין אייר
קטגוריה:סרטי 1983
משה יוסף הופמן

קבר הדיין מפאפא בהר הזיתים
הרב משה יוסף הופמן (תר"ב, 1842 - א' בניסן תרפ"ח, 1928) היה רב ארץ-ישראלי ממוצא הונגרי. מפורסם בכינויו "הדיין מפאפא".

==ביוגרפיה==
נולד בסרדאהלי לרבי מיכאל, תלמיד החתם סופר, שכיהן כראש ישיבה בסרדאהלי. למד אצל אביו, אצל רבי יהודה אסאד, אצל רבי נטע וואלף ליבר ראב"ד פרשבורג ואצל הכתב סופר.

לאחר נישואיו כיהן כראש ישיבה בסרדאהלי. בשנת תרמ"ב התמנה לדיין וראש ישיבה בעיר פאפא. בין תלמידיו היו הרב יהושע בוקסבוים, רבה של גלאנטה והרב שבתי שפטל וייס משימאני.

בשנת תרס"ו עלה לארץ ישראל והתגורר בבתי אונגרין. בירושלים התפרסם שמו כתלמיד וחכם וגאון והרב יוסף חיים זוננפלד ראה את עצמו כתלמידו. הוא ישב בבית הכנסת בבתי אונגרין וכתב את חידושי תורתו. במשך שנים רבות היו כתבי היד ספונים בעליית גג בית הכנסת, עד שנעלמו משם.

שמו התפרסם בפאפא ובירושלים גם כבעל מופת ואף סופר עליו שזכה לגילוי אליהו.

היה נשיא "אגודת הקודש" שניסתה למנוע את הגעתו של הרב קוק לירושלים אחרי מלחמת העולם הראשונה.<ref>ראה כתב הפלסתר "קול קורא מהיכל" שהתפרסם בשנת תר"פ.</ref>

נפטר ללא ילדים.

==ספריו==
*מי באר מים חיים על מסכת ברכות. 
*מי באר מים חיים על התורה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=46993&st=&pgnum=32 ערכו] ב"תמונת הגדולים", אתר היברובוקס.
* 
* [http://mountofolives.co.il/he/deceased_card/%D7%9E%D7%A9%D7%94-%D7%99%D7%95%D7%A1%D7%A3-%D7%94%D7%95%D7%A4%D7%9E%D7%9F-%D7%94%D7%93%D7%99%D7%99%D7%9F-%D7%9E%D7%A4%D7%90%D7%A4%D7%90-moshe-yosef/ כרטיס נפטר באתר הר הזיתים]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:פאפא: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבה הונגרים
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:תלמידי הכתב סופר
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:בתי אונגרין: אישים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1842
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1928
טים או'ריילי

טים או'ריילי, 2009
טים או'ריילי (באנגלית: Tim O'Reilly; נולד ב-6 ביוני 1954) הוא מתכנת ואיש עסקים אמריקאי, מייסד הוצאת "או'ריילי מדיה" (O'Reilly Media; נקראה בעבר O'Reilly & Associates). או'ריילי טבע את המונחים וב 2.0 ותוכנת קוד פתוח והפך אותם למוכרים בציבור.

==ביוגרפיה==
או'ריילי נולד במחוז קורק שבאירלנד, ועבר עם משפחתו לסן פרנסיסקו, קליפורניה. יש לו שני אחים ושלוש אחיות. כנער הושפע מהתאוריות של אלפרד קוז'יבסקי, והתעניין בספרות. סיים תואר ראשון בלימודים קלאסיים בקולג' הארוורד ב-1975. לאחר סיום לימודיו נישא לכריסטינה, מורה במקצועה, והם עברו להתגורר באזור בוסטון. לזוג נולדו שתי בנות. 

ב-1981 פרסם או'ריילי ספר שכתב על סופר המדע הבדיוני פרנק הרברט, וכן ערך אוסף של כתבים וראיונות של הרברט. 

או'ריילי החל לעבוד ב-1977 ככתב טכני. ב-1983 החל לפרסם ספרי הדרכה למשתמשים בתחום המחשבים. העסק הקטן שפתח פעל מתוך אסם בניוטון, מסצ'וסטס, וב-1989 הוא הועבר לסבסטופול, קליפורניה. ב-1992 פרסם מדריך וקטלוג שלם לאינטרנט, שהפך לרב-מכר. החברה שלו גדלה במהלך שנות ה-90, ובתקופה זו הוא עבר מפרסומים מודפסים לפרסומים באינטרנט. ב-1993 הפך הקטלוג של החברה לפורטל אינטרנט, Global Network Navigator; הוא נמכר ב-1995 לחברת אמריקן אונליין עבור 11 מיליון דולר.

החברה נקלעה לקשיים בעקבות משבר הדוט-קום בשנת 2000, ומכירות הספרים ירדו. או'ריילי נאלץ לפטר כ-70 איש, כרבע מעובדי החברה. 

לאורך השנים היה או'ריילי פעיל חברתי ידוע בתחום הקוד הפתוח באינטרנט. ב-1996 כתב לגורמים כמו משרד המשפטים של ארצות הברית, ביל גייטס ו-CNN על המגבלות שעדיין קיימות באינטרנט וחששותיו מהשפעתן על הטכנולוגיה. ב-2001 היה מעורב במחלוקת מול חברת אמאזון לגבי הפטנט שהוציאה על קנייה באינטרנט בקליק אחד; המחלוקת הסתיימה בשיתוף פעולה של או'ריילי ומייסד אמאזון ג'ף בזוס, ליצירת רפורמה בוושינגטון הבירה בתחום הפטנטים.

ב-1998 היה או'ריילי אחד האישים המרכזיים במסגרת המאמץ להפיץ תוכנה חופשית תחת המונח קוד פתוח. הוא ראה בקוד הפתוח כחלק בלתי נפרד מהתפתחות האינטרנט.

ב-2004, בשיתוף עם ג'ון בטל ודייל דוהרטי, טבע או'ריילי את המונח וב 2.0 ופיתח אותו. באותה שנה הוא ארגן ועידה בתחום זה ל-500 אנשי עסקים וטכנולוגיה מובילים, וב-2005 ארגן ועידה דומה לכלל הציבור; ועידות שנתיות דומות, שנקראו "פסגת וב 2.0", התקיימו בשנים 2006–2011. 

או'ריילי דוגל ברעיון לפיו האינטרנט יהפוך בהדרגה ל"מוח גלובלי", רשת חכמה של אנשים ומכונות שתתפקד כמערכת העצבים של העולם. 

כיום משמש או'ריילי כחבר דירקטוריון במספר חברות מדיה ואינטרנט.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.wfs.org/May-June%20files/futurist_interview_tim_oreilly.htm INTERVIEW: Tim O'Reilly], 2008, Futurist
* 
* נדב דופמן-גור, [http://www.geektime.co.il/tim-oreilly-alphageeks/ הרצאת השבוע: טים או'ריילי, אלפא-גיקס ועתיד הטכנולוגיה], באתר גיקטיים, 20 באפריל 2012
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מתכנתים אמריקאים
קטגוריה:מו"לים אמריקאים
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:מנכ"לים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
בניין איימס

בניין איימס (באנגלית: Ames Building) הוא גורד שחקים הממוקם ברחוב קורט 1 בעיר בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית. הבניין מתנשא לגובה של 57.3 מטרים, הוא תוכנן על ידי משרד האדריכלים
שפלי, רוטאן וקולידג' ונבנה בין השנים 1889–1893. משנת 1893 שבה הושלמה בנייתו ועד שנת 1915 שבה הושלם מגדל בית המכס בעיר, נחשב בניין איימס לגבוה בבוסטון. זאת אף שהוא נמוך מצריח כנסיית האמנה, שהושלמה ב-1867. בניין איימס נחשב לגורד השחקים הראשון בבוסטון.

==ראו גם==
* גורדי שחקים מוקדמים

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

איימס
מגדל בית המכס

מגדל בית המכס (באנגלית: Custom House Tower) הוא גורד שחקים הממוקם בכיכר מקינלי 3 בעיר בוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית. חלקו התחתון נבנה בשנת 1849 והמגדל בראשו הוקם בשנת 1915. המגדל מתנשא לגובה של 151 מטרים, והוא חלק ממתחם בית המכס של בוסטון ובעל מעמד של מבנה היסטורי לאומי משנת 1973.

==קישורים חיצוניים==

* [http://astonishedeyes.net/2005/tower/ Short tour of the tower with some photos and views from the top]
* [http://www.emporis.com/en/wm/bu/?id=customhousetower-boston-ma-usa Emporis.com]
* [http://maps.google.co.uk/maps?f=q&source=s_q&hl=en&q=Custom+House+Tower,+Boston,+Suffolk,+Massachusetts+02109,+United+States&sll=53.800651,-4.064941&sspn=11.905102,39.506836&ie=UTF8&cd=1&geocode=FTNahgIdhM_D-w&split=0&ll=42.359399,-71.0534&spn=0.000454,0.001206&t=h&z=20&iwloc=A The custom house on google maps]

==הערות שוליים==

בית המכס
כנסיית האמנה (בוסטון)

כנסיית האמנה (באנגלית: Church of the Covenant) היא מבנה בעל חשיבות היסטורית, שנבנה בין השנים 1865–1867 על ידי "הכנסייה הקהילתית המרכזית" (Central Congregational Church) וכיום מסונפת ל"כנסייה הפְּרֶסְבִּיטֶרְיָאנִית" (Presbyterian Church) ול"כנסייה המאוחדת של ישו" (United Church of Christ)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוסטון: מבנים
קטגוריה:ארצות הברית: כנסיות
חיים אברהם שפירא

רבי נח חיים אברהם שפירא (תקפ"א-תקפ"ג, 1821–1823 <small>(בערך)</small>, איליה - ד' באייר תרמ"ו, 9 במאי 1886) היה רב וראש ישיבה ליטאי, רבה של סמרגון וראש ה"" המפורסם בעיר זו.

==ביוגרפיה==
נולד באיליה לרב אריה לייב שפירא, תלמידו של רבי מנשה מאיליה ומגדולי תלמידי רבי חיים מוולוז'ין, שכיהן באותה תקופה כרבה של העיירה. חיים אברהם היה הבן השלישי בין שישה בנים שכולם היו רבנים מפורסמים בליטא. בצעירותו עברה המשפחה לסמרגון והוא למד תורה מפי אביו, חברו ללימודים אצל אביו היה ראובן (ראוב'לה) לוין, שנעשה לימים רבה של דווינסק. כשעזב אביו את רבנות סמרגון לטובת רבנות קובנה הגדולה, מינו אותו בני הקהילה המקומית כרב, אך הוא סירב לשבת על כיסא אביו בחייו ולקבל את תואר הרבנות. הוא ענה לשאלות הלכתיות והתמקד בשיעוריו בישיבה, ה"קיבוץ" אותו הקים אביו בעיר, שמשך אליו את טובי הלמדנים בתקופתו. מעמדו בקרב אחיו הרבנים היה נכבד, ואחיו רבי רפאל שפירא כיבד אותו להוביל את בתו ליפשא לחופתה עם רבי חיים הלוי סולובייצ'יק.

לאחר פטירת אביו בראשית 1853 התמנה רשמית כרבה של סמרגון, תפקיד בו כיהן עד פטירתו בד' באייר תרמ"ו, 9 במאי 1886. הוא התפרנס ממסחר, ואת משכורתו על עבודת הרבנות תרם בקביעות לצדקה, בעיקר לתמיכה בלומדי ה"קיבוץ". הוא הנהיג תמיכה מסודרת ומכובדת ללומדי ה"קיבוץ" כדי שלא יצטרכו להתארח בבתי תושבים מקומיים כמנהג אותם ימים.

כתביו אבדו ככתבי אביו, אך חידושים מתורתו שבעל פה מצוטטים בכתבי בני דורו. בתשס"ד (2004) נעשה ניסיון ראשון ללקטם.

בעת שהותו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק בסמרגון למד אצל הרב שפירא תורה, וזה אף נהג בו כבן<ref></ref>. 

==משפחתו==
* בתו צביה התאלמנה בצעירותה ונישאה בשנית לרב מאיר פיימר רבה של סלוצק
* בתו השנייה נישאה לרב מנשה יוסף גינצבורג מרבני ה"קיבוץ" ומו"ץ בסמרגון, מחבר "גבעות עולם" (וילנה תרנ"ח). בנם הוא רבי איסר גינצבורג רבה של פאריץ' ורב בברונקס
* בתו הצעירה רבקה (תר"כ, סמרגון - שבט תרצ"ח, יאשינובקה) נישאה לרב תנחום גרשון ביליצקי, מגדולי תלמידי וולוז'ין, רבה של יאשינובקה

==קישורים חיצוניים==
* משה צינוביץ, רבני קהילת סמורגון, י: ר' חיים אברהם שפירא, בתוך: אבא גורדין (עורך), סמורגון, תל אביב תשכ"ו, עמ' 90–91 (, תמונות 94–95).
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים חרדים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:משפחת אריה לייב שפירא
קטגוריה:סמרגון: רבנים
קטגוריה:נפטרים ב-1886
מאיר פיימר

רבי מאיר פיימר (ה'ת"ר, 1840 - כ' באייר תרע"א, 18 במאי 1911) היה רב ליטאי, רבן של ברזין, קרליץ, לכוביץ' וסלוצק.

==ביוגרפיה==
נולד בסלוצק לרבה של העיר, רבי יוסף פיימר. בין השנים תרכ"ט-תרל"ה (1869-1875) כיהן כרבה של ברזין.

בתקופת כהונתו של רבי יוסף דב הלוי סולובייצ'יק בסלוצק, עיר רבנותו של אביו המנוח ר' יוסף פיימר, עמד רבי מאיר לימינו, במספר מקרים בהם ערערו גורמים בקהילה על מנהיגותו, לפעמים בטענה כי רבי מאיר הוא האמור לרשת את אביו ולא הרב סולובייצ'יק. בקיץ תרל"ה, 1875, לאחר התפטרותו של הרב סולובייצ'יק מרבנות העיר, מינו אנשי הקהילה לבקשתו את רבי מאיר פיימר, על כסאו של אביו המנוח. בתחילה סירב לשבת על כסאם של אביו ושל ה"בית הלוי", אך לאחר התערבות חותנו (מנישואין שניים) רבי נח חיים אברהם שפירא קיבל על עצמו את המשרה, אך לפי דרישתו הוגדר כממלא-מקום בלבד, כל עוד לא נבחר ה"בית הלוי" לכהן ברבנות עיר אחרת. הוא נכנס לתפקידו בחודש סיוון תרל"ה. בשנת תרמ"ח עזב את סלוצק ועבר להתגורר כאדם פרטי במינסק.

הוא היה מראשוני המתנגדים לתנועת המוסר ופרסם מאמר בשם "התורה והמוסר" נגד התנועה, בתגובה למאמרו פרסם הרב נחום גרינהויז, רבה של טרוקי, מאמר תגובה חריף, תחת הכותרת "שבקיה רבי מאיר לחסידותיה" [=עזב רבי מאיר את חסידותו].

בין השנים ה'תר"ן-תרנ"ה (1890-1895) כיהן כרבן של העיירות קרליץ ולכוביץ'. ובשנת תרנ"ה חזר לסלוצק והתיישב בה כחבר קהילה מן המניין. הוא נפטר בסלוצק בכ' באייר תרע"א, 18 במאי 1911.

בנו, רבי יוסף פיימר, נולד י"ט באדר ב' תרל"ה בברזין, סירב לכהן ברבנות סלוצק ולכן שימש רב אזורי של קהילת ה"בעלי-בתים" בסלוצק, בין השנים תר"ס-תרפ"ב. בשנת ה'תר"ף (1920) נשרף ביתו בסלוצק שבו היו כל כתביו של אביו. הוא היגר לארצות הברית ונפטר בברוקלין בראש חודש כסלו תרצ"ט.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:סלוצק: רבנים
קטגוריה:לחוביצ'ה: רבנים
קטגוריה:משפחת אריה לייב שפירא
קטגוריה:ילידי 1840
קטגוריה:נפטרים ב-1911
זבורטורול

זבורטורול (ברומנית לפי כתיב ארכאי Sburătorul) היה מגזין ספרותי רומני והחוג הספרותי שהתגבש סביבו, שדגל בקידום מגמות וסגנונות מודרניים בספרות הרומנית. מנהיגו היה מבקר הספרות אאוג'ן לובינסקו. עם הזרמים הספרותיים שמצאו בו כר פורח ניתן למנות את הסימבוליזם, הריאליזם בעל שורשים עירוניים והאוונגרד. המגזין הוקם באפריל 1919 ונשא כתת-כותרת את המלים Revista literară artistică şi culturală "כתב עת ספרותי, אמנותי ותרבותי". "זבורטורול" יצא לאור בתקופות אפריל 1919 - מאי 1921 ומרץ 1926 - יוני 1927. בתקופה ספטמבר 1921 -דצמבר 1922 הופיע שבועון בשם "זבורטורול ליטראר" (Sburătorul literar)
בתקופה האחרונה להופעתו התגייס "זבורטורול" בפולמוס עם חסידי הסגנון השמרני-מסורתי יותר, שהתקבצו בעיקר סביב המגזין "סמנטורול" שבניהולו של ניקולאיה יורגה.
לובינסקו עצמו חלק, בין היתר, על השקפתו האתנוצנטרית של יורגה בנוגע להיסטוריה הרומנית בימי הביניים.

עם העורכים והכותבים ב"זבורטורול" נמנו אנשי ספרות ידועים ברומניה, כמו ג'ורג'ה קלינסקו, ולדימיר סטראינו, פרספסיצ'וס, יון מינולסקו, ליביו רבריאנו, קמיל פטרסקו, הורטנסיה פפדאט-בנג'סקו, אנטון הולבן, יון בארבו ואחרים. לחלקם כדוגמת יון בארבו, קמיל פטרסקו, אילריה וורונקה, אנטון הולבאן, ג'ורג'ה קלינסקו, פומפיליו קונסטנטינסקו, ולדימיר סטראינו, היה "זבורטורול" ביתם הספרותי הראשון. כמה מהם, כמו ליביו רבריאנו והורטנסיה פאפאדט- בנג'סקו זכו בו לעידוד הסגנון המודרני יותר שאפיין את כתיבתם. גויסו בו גם סופרים בעלי ותק כמו ויקטור יפטימיו ויון מינולסקו. 
כתב העת אירח בדפיו כישרונות לא מעטים מקרב בני המיעוט היהודי, כגון טודור ויאנו, פליקס אדרקה,אילריה וורונקה,בנימין פונדויאנו, ניקולאיה שטיינהרדט, אאוג'ן רלג'יס.

==השם==
המגזין נקרא לפי "זבורטורול" (בתרגום מלולי: "המעופף"), יצור מיתי רומני, גילום של התשוקה, המופיע בדמות צעיר יפה-תואר מסתורי בעל תכונות דמוניות, והפוקד את הנערות המתבגרות ומטריף את חלומותיהן.

==מקורות==
Dicționar enciclopedic român, Editura Politică, București, 1962-1964 (לקסיקון אנציקלופדי רומני 1964-1962)

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Gheorghe Gheorghiță Sburătorul: revista și cenaclul [condus de E. Lovinescu],, Editura Minerva, 1976
* Alexandru George Sburătorul: agende literare, Eugen Lovinescu,, Editura Fundația națională pentru știință și artă, 1993 
* "Eugen Lovinescu, Gabriela Omăt, Alexandru George Sburătorul": 1926-1929,, Editura Minerva, 1996 
* "Eugen Lovinescu, Monica Lovinescu, Gabriela Omăt, Alexandru George Sburătorul: 1933-1936,, Editura Minerva, 2000
</div>

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.referat.ro/referate/Sburatorul___Eugen_Lovinescu_1908b.html מאמר על "זבורוטול" באתר חינוכי רומני]

 
 

קטגוריה:כתבי עת ספרותיים
קטגוריה:ספרות רומנית
קטגוריה:עיתונות רומנית
פראמפאנל

פראמפאנל (שם מסחרי פייקומפה, Fycompa) היא תרופה אנטי-אפילפטית הפועלת כאנטגוניסט (פרמקולוגיה) לא מתחרה (non-competitive antagonist) של קולטן.

פראמפאנל הוכחה כיעילה בטיפול בפרכוסים חלקיים עמידים לתרופות בשלושה ניסויים קליניים (שלב 3) חשובים ואושרה לשיווק בשם המסחרי פייקומפה על ידי הסוכנות האירופית לתרופות. המינון היעיל המינימלי הוא 5 מ"ג ביום. המינונים 7 ו-1 מ"ג ביום מספקים ערך טיפולי גבוה יותר עם עלייה דומה בתופעות לוואי. סחרחורת וישנוניות/טשטוש/עייפות הם תופעות הלוואי הנפוצות ביותר בקשר למינון. התרופה מאושרת לשימוש על ידי מנהל המזון והתרופות האמריקאי כדי לשלוט בפרכוסים חלקיים אצל אנשים שיש להם אפילפסיה והם בני 12 ומעלה. חקרו את פראמפאנל לשם טיפול במחלות אחרות, כולל מחלת פרקינסון.

== פרמקוקינטיקה ==

לפראמפאנל יש זמן מחצית חיים ארוך של בערך 105 שעות. התרופה קשורה ב-95% לחלבון פלזמה. התרופה פיקומפה פועלת על קולטנים של המעביר העצבי גלוטמט, ובייחוד קולטנים מסוג AMPA. היא לא משפיעה על אנזימים P450. כ־70% מן המינון מופרש בצואה ו- 30% בשתן. פחות מ-2% מן המינון מופרש ללא שינוי לשתן.

== תופעות לוואי ==

בניסויים קליניים נסבלה פראמפאנל, בדרך כלל, בצורה טובה למרות שמקרים של תופעות לוואי עלו בהתאם למינון. לא הייתה עלייה של תופעות לוואי קשות בהשוואה לפלצבו. על פי FDA תופעות הלוואי השכיחות ביותר של פראמפאנל, כפי שדווחו על ידי אנשים שנטלו את התרופה בניסויים קליניים היו: סחרחורת, ישנוניות, עייפות, אי שקט, זיהום בדרכי הנשימה העליונות, עלייה במשקל, ורטיגו (רפואה), אטקסיה, הפרעה בשיווי משקל, חרדה, ראייה מטושטשת, דיסארתריה (דיבור חלש איטי ולא מתואם), חולשה, תוקפנות ושינה מרובה.

במארז התרופה יש אזהרה לרושמי התרופה ולנוטלים אותה על סכנה לאירועים נוירו-פסיכיאטריים חמורים. כמה אירועים כאלה דווחו כקשים ומסכני חיים. מחשבות אלימות או התנהגות מאיימת (כולל מחשבות רצחניות) היו אצל כמה חולים. חולים ומופלים חייבים לדווח מיד על שינויים בהתנהגות שאינם אופייניים לחולה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טיפול באפילפסיה
קטגוריה:תרופות נוגדות פרכוסים
זבורטור

זבורטור (ברומנית: Zburător "מתעופף", מהפועל הרומני: a zbura "לעוף" שמקורו בלטינית וולגרית exvolare, באיטלקית svolare) הוא דמות דמונית ארוטית במיתולוגיה הרומנית, בתרגום משמעותו "מעופף". בדרך כלל הוא מתואר כצעיר יפה תואר ושחור שיער, הנכנס לבתים דרך חלונות או ארובות, ומטריף בלילות את שנתן של נערות ונשים צעירות, על ידי נשיקות ועינוגים מיניים. תואם גרסה של המושג הלטיני incubus (אינקובוס)

על מיתוס ה"זבורטור" כתב המלומד הרומני, הנסיך דימיטריה קנטמיר בספרו בלטינית "תיאור מולדובה" (Descriptio Moldaviae) (1716-1714). לדבריו, הזבורטור רוח רפאים, גבר צעיר יפה תואר הפוקד באמצע הלילה את הנערות, ובמיוחד את הנשים הנשואות לא מזמן, ומקיים איתן יחסי מין שאינם נראים על ידי איש, אף לא על ידי הבעל השוכב לצידו. עם זאת ציין קנטמיר שנמצאו בעלים שחוננו בתכונות מיוחדות שתפסו "זבארטורים" כאלה והענישו אותם.

ה"זבורטור" הוא מסוכן, יש לו כוח פיתוי עצום וגורר את קרבנו למגעי מין חסרי גבולות הגורמים למותה. לפי אחד ההסברים העממיים של התופעה ה"זבורטור" אינו אלא תוצר של געגועים או חלומות של הנערות המתבגרות עצמן ודמותו כצלם הגבר הנחשק בדמיונן, באופן נדיר ישנם סיפורים שבהם מתואר ה"זבורטור" בצורת להבה בעלת ראש גבר.

המיתוס הפך לנושא פואמה רומנטית מאת הסופר יון אליאדה רדולסקו, בשם "זבורטורול" (Sburătorul, לפי הכתיב הארכאי שבו כתב המחבר). האגדה מופיעה שוב בספרות הרומנטית המאוחרת הרומנית, בשיריו של מיכאי אמינסקו - "קלין (דפי סיפור)" ו "לוצ'אפרול" (כוכב השחר) (1884).

לפעמים בטעות היו שבלבלו את מושג ה"זבורטור" עם דמויות דרקונים מסוג זמאו.

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.referat.ro/referate_despre/zburator_legendar.html "מיתוס הזבורטור", מאמר באתר חינוכי רומני]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיתולוגיה רומנית
בסיס אימונים פיקודי

בסיס אימונים פיקודי (בראשי תיבות, בא"פ) הוא מחנה צבאי של צה"ל המשמש כבסיס האימונים הראשי של פיקוד מרחבי.

בסיסי האימונים הם:
* השייך לפיקוד הצפון. מפקד הבסיס: אל"ם גיל ורנר.
* השייך לפיקוד המרכז. מפקד הבסיס: אל"ם עודד זימן.
* 22px בסיס צאלים (בא"פ דרום) השייך לפיקוד הדרום. מפקד הבסיס: סא"ל איתמר גדיר.
מטרתו העיקרית של הבסיס לאפשר עריכת אימונים בסדר גודל רחב וכן שמירה על כשירותו המבצעית של הפיקוד המרחבי.

האימונים בבסיסים אלה מתקיימים לאורך כל השנה, הן על ידי כוחות סדירים והן על ידי כוחות מילואים, ומתחלקים לשני סוגי אימונים עיקריים:
* אימונים לפני תעסוקה מבצעית (אל"תים) ולחימה המתבצעות בגזרת הפיקוד
* אימוני כשירות ליחידות הפיקוד השונות
אימונים אלה מתבצעים בעזרתה של מִפקדת הבא"פ, שתפקידה לתת תמיכה הדרכתית ולוגיסטית הכוללת מדריכים, כיתות, ציוד ושטחי אימונים.

הבא"פים מהווים בסיסי־אם ליחידות משנה נוספות. בבא"פ אליקים שוכן בית הספר ללוחמה נגד גרילה ובבא"פ לכיש שוכן בית הספר ללחימה
ובית הספר לגששים.

==תגי היחידה של בסיסי האימונים==
<gallery widths="200" heights="200" perrow="5">
קובץ:Bap Elikim.png|בא"פ אליקים
קובץ:Lahish.png|בא"פ לכיש
קובץ:Zeelim.png|בא"פ דרום
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* נעם ויטמן, [https://archive.today/20150320014911/http://www.idf.il/1133-19478-HE/IDFGDover.aspx תג יחידה חדש בצה"ל: בא"פ דרום], במקור, מתוך אתר צה"ל, 20 באוגוסט 2013; מתוך ארכיון האינטרנט "archive.is"

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות צה"ל
קטגוריה:זרוע היבשה
קטגוריה:בסיסי צה"ל
קורבאק

מייקל קורבאק (באנגלית: Michael Korvac) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס שומרי הגלקסיה ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Giant Size Defenders #3 מינואר 1975 ונוצרה על ידי הכותבים סטיב גרבר, לן ויין וג'ים סטארלין ששימש גם כמאייר.

קורבאק הוא מאויביהם של קבוצת שומרי הגלקסיה, וכמותם הגיע מארץ-691 אך לרוב הופיע בהמשכיות הקומיקס ביקום מארוול המרכזי, ארץ-616. קורבאק הופיע ב"האוונג'רס: סדרת האנימציה", ובסדרת האנימציה "אולטימייט ספיידרמן: סדרת האנימציה".

== ביוגרפיה בדיונית ==
=== מקור ===
מייקל קורבאק היה טכנאי מחשבים בארץ-691, שנולד באזור הכחול של הירח בשנת 2997. אביו של מייקל נהרג, והוא גודל לבד בידי אמו. כאשר מערכת השמש נכבשה בידי גזע הבאדון, מייקל בגד באנושות ועבר לצד הבאדון. יום אחד הוא נרדם ליד מכונה פועלת, מה שהרגיז את הבאדון - שחתכו את פלג גופו התחתון של מייקל, הרכיבו את העליון למכונה והפכו אותו לקיבורג. 

קורבאק נתלש מציר הזמן אל ארץ-616 בידי הגראנדמאסטר, וזאת כדי שישמש ככלי בקרב נגד הדפנדרס ודוקטור סטריינג'. למעשה קורבאק הפסיד לדפנדרס בכוונה, וזאת כדי שיוכל לסרוק ולנתח את הכוח הקוסמי של הגראנדמאסטר. קורבאק זכה לכמה וכמה כוחות חדשים כתוצאה מכך, הרג את מפקדי הבאדון ותכנן לכבוש את היקום. הוא גייס קבוצת חייזרים כדי להפוך את השמש לנובה, אך הובס בידי שומרי הגלקסיה ותור.

=== סאגת קורבאק ואחריה ===
בארץ-616 קורבאק הגיע לתחנת החלל של גלקטוס, ובעת שניסה להוריד את הידע של גלקטוס למערכותיו, קיבל כוח קוסמי ונעשה דמוי-אל. קורבאק שיחזר את עצמו כאדם רגיל, והסווה את עצמו בכדור הארץ בכוונה להפוך את הכוכב לאוטופיה. קורבאק נרדף בידי שומרי הגלקסיה, שאף חברו לאוונג'רס בחיפושים אחריו. סטארהוק מוצא את קורבאק ונלחם בו, בקרב שבסופו קורבאק מפורר את סטארהוק אך משחזר אותו ללא יכולת למציאתו. בינתיים, זקן היקום האספן צופה בשני יצורים המסוגלים לקרוא תיגר על הזקנים - תאנוס וקורבאק - ושולח את בתו קארינה להינשא לקורבאק. איירון מן מצא את קורבאק וקארינה בפורסט הילס, קווינס. החל קרב בין קורבאק וקארינה לבין האוונג'רס, שומרי הגלקסיה וגברת מארוול. קורבאק הרג מרבית מן הגיבורים, אך נתפס חלש ולא מוכן בידי קפטן אמריקה ו-וונדר מן. לאחר שנחלש עוד יותר בידי איירון מן, ויז'ן, תור וסטארהוק, קורבאק התאבד היות שחש כי קארינה מפקפקת בו. קארינה הזועמת תקפה את שאר הגיבורים, אך בסוף נהרגה בידי תור. הקרב נצפה בידי מונדרגון, שהבינה שקורבאק רצה לעזור לאנושות ושרצה להחיות את הגיבורים שהרג.

לאחר עלילה נוספת בנבכי הזמן, קורבאק הוקם לתחייה בצורתו האנושית בידי הגראנדמאסטר להילחם בגולש הכסוף, באוונג'רס ובאוונג'רס מהחוף המערבי. כאשר קורבאק נכשל בניסיון להשתמש בקפטן אמריקה כדי להשיג את הקובייה הקוסמית מהגולגולת האדומה, הגולגולת השתמש בכוח הקובייה כדי לפזר את קורבאק על פני שישה ממדים.

בחוברות "אקדמיית האוונג'רס", וייל החייתה את קארינה במחשבה שהחייתה את הצרעה. קורבאק הופיע בשבילה, אם כי קארינה סירבה מה שגרם לקרב בין קורבאק לכל קבוצות האוונג'רס, ביניהן אקדמיית האוונג'רס הבוגרים. בשלב מסוים וייל עברה דרך גופו ושיתקה אותו, ואילו האזמאט השמידה אותו עם פיצוץ אנטי-חומר.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.marvel.com/characters/korvac דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [http://marvel.wikia.com/Korvac דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:שומרי הגלקסיה
קאלאצ'י

קאלאצ'י (בקזחית: Кaлaчи) הוא כפר במחוז אקמולה בקזחסטן.

==היסטוריה==

הכפר נמצא בסמוך למכרה אורניום סובייטי.

ב-2011 התגלה בכפר סינדרום המכונה בשם "מחלת השינה", שגורם לאנשים סחרחורות, כאבי ראש, ושינה של יותר מכמה ימים. יש הטוענים, כי מקור המחלה במכרה האורניום, שנסגר ב-1992, אך השערה זאת לא הוכחה.

ב-2014 נמסר שיותר מרבע מאוכלוסיית הכפר סובלים מהסינדרום.

ב-2015 דווח שחצי מאוכלוסיית הכפר מתכננת להעתיק את מגוריה.

ביולי 2015 החוקרים הממשלתיים הגיעו למסקנה כי מקור המחלה בפליטת גזים ממכרה האורניום, בפרט פחמן חד-חמצני, שנמדד בשיעור של פי עשרה מהרגיל.

==קישורים חיצוניים==
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:קזחסטן: יישובים
איליה (בלארוס)

איליה (בבלארוסית: Ілья, ברוסית: Илья, בפולנית: Ilia) היא עיירה בראיון וילייקה, במחוז מינסק שבבלארוס. בעבר הייתה עיירה יהודית גדולה מן המאה ה-15 עד שואת יהדות אירופה.

==היסטוריה==
העיירה מוזכרת בתיעוד ההיסטורי כבר בסביבות שנת 1475, והתקיימה בה קהילה יהודית גדולה. ב-1634 היו בעיר בית כנסת וכנסייה גדולה. מיהודיה הנודעים: רבי מנשה מאיליה.
בעקבות מלחמת העולם הראשונה ועל פי הסכם ריגה מ-1921, נכללה העיירה בשטח פולין.
ערב מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-1,200 יהודים.

בעקבות פרוץ המלחמה וכיבוש מזרח פולין בידי ברית המועצות צורפה העיירה לרפובליקה הסובייטית של בלארוס. בתקופה זו הגיעו לאיליה פליטים יהודים ממערב פולין, שנכבשה בידי הגרמנים. בעקבות פלישת הנאצים לברית המועצות, נפלה העיר בידי הגרמנים ב-3 ביולי 1941. לאחר מכן הוקם בעיר יודנראט ובראשו הועמד ש' קאופמן.
בספטמבר 1941 הועברו כ-900 מיהודי העיירה לגטו מגודר.
בתחילת 1942 החלו בני הנוער להתארגן להתנגדות מזוינת.
ב-15 במרץ 1942 ערכו הגרמנים אקציה גדולה באיליה ובה הובאו תושבי הגטו אל כיכר השוק והופרדו בעלי המקצועות הנדרשים משאר היהודים. הבלתי-כשירים לעבודה, כשבע מאות שבעים
יהודים, נורו למוות. כמאה יהודים הוחזרו לגטו והוא חוסל סופית ב-7 ביוני 1942, כאשר תושבי הגטו הובלו בידי הגרמנים ושוטרים מקומיים אל מחוץ לעיירה ונורו שם למוות. בודדים הצליחו לברוח ליער.

==רבני העיירה==
חלק מרבני העיירה התפרסמו וחלקם שימשו גם בראשות הישיבה המקומית שהוקמה בידי רבי מנשה מאיליה:
* רבי שמואל ב"ר יהושע זליג מדולהינוב, מחבר "מנחת שמואל" ו"שערי דמעה"
* רבי אריה לייב שפירא - לימים רבה של קובנה
* רבי מנחם זונדל שפירא - בנו של רא"ל, החליף את אביו בכהונת הרבנות ונפטר בגיל צעיר, הוא היה אביו של רבי חיים יעקב שפירא, דיין בקובנה ואב"ד בירושלים
* רבי ראובן לוין - לימים רבה של דינאבורג
* רבי משה שלמה גינצבורג - חתנו של רא"ל שפירא
* רבי זאב וולף ברוידא
* רבי יעקב אפרים ב"ר נפתלי נחמון
* רבי אברהם אליהו רמז - רבה של העיירה מ-1912 ועד לשואה, מקורב לציונות הדתית

==לקריאה נוספת==
* רחל גרוסבאום-פסטרנק, "איליה", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 129–132.

==קישורים חיצוניים==

* אריה קופולוביץ (עורך), [http://yizkor.nypl.org/index.php?id=1095 ספר אילייה - יזכור-בוך], ישראל תשכ"ב, באתר ספריית העיר ניו יורק
* 
* 
* 
* 
* [http://globus.tut.by/ilya/index.htm תמונות מהעיירה] באתר "גלובוס"

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז מינסק: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
מרדכי בנבנישתי

מרדכי בנבנישתי (1 במרץ 1938 - 12 בינואר 2015) היה כדורגלן ישראלי ששיחק בתפקיד קשר הגנתי בהפועל ירושלים ובהפועל רמת גן, עמה גם זכה באליפות ב 1964. כמו כן, שיחק 13 משחקים במדי נבחרת ישראל בשנים 1960–1961.

== קריירה ==
בנבנישתי נולד וגדל בירושלים ולמד בבית ספר אליאנס. בגיל צעיר הצטרף לקבוצת הפועל ירושלים והיה השחקן הראשון מהמועדון ששיחק בנבחרת ישראל. בשנת 1967 קיבל בנבנישתי גביע על היותו הכדורגלן המצטיין בירושלים בכל הזמנים. בהמשך עבר בנבנישתי לשחק בהפועל רמת גן, ולאחר מכן שב להפועל ירושלים.

בשנותיו האחרונות עבר להתגורר ברעננה ושם נפטר בינואר 2015.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.football.org.il/national-team-list-games-by-player/?player_id=80478&national_team_id=3 עמוד השחקן של מרדכי בנבנישתי] באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* [https://maktesh.wordpress.com/2008/08/15/80/ בן בן (ריאיון עם מרדכי בנבנישתי)], בבלוג "המכתש בגבעתיים ז"ל", 15 באוגוסט 2008
* [http://www.katamon.co.il/news.asp?id=1576 נפטר מרדכי בנבנישתי - הפועל קטמון ירושלים - קבוצת אוהדים]

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 1960
קטגוריה:בוגרי בית ספר אליאנס (ירושלים)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
וקה

וקה צועדת על החוף
וֶקָה (שם מדעי: Gallirallus australis, באנגלית (משפת המאורים): Weka) הוא מין של עוף חסר יכולת תעופה ממשפחת הרליתיים. הוא אנדמי לניו זילנד, ויש לו חמישה תת-מינים. רוב גופה של הווקה חום, ומפוספס בשחור ואפור, בעוד בהירות הניצוי שונה אצל תת-מינים שונים. זהו מין גדול יחסית של רלית; אורכו של הזכר כ-50–60 ס"מ ומשקלו כ-532–1605 גרם, בעוד הנקבה קטנה יותר: אורכה כ-46–50 ומשקלה כ-350–1050 גרם. מוטת כנפיה של הווקה היא כ-50 עד 60 ס"מ. רגליה של הווקה חסונות, וכנפיה מנוונות.

הווקה היא אוכלת-כול: בעלי חיים (בעיקר חסרי חוליות) מהווים כ-30% מתזונתה, בעוד חומרים צמחיים משלימים אותה. בין השאר, היא ניזונה מתולעי אדמה, זחלים, חיפושיות, חגבאים, נמלים, חשופיות, חלזונות, ביצי חרקים, שווה-רגלאים, עכבישים, חולדות, עכברים, ביצי עופות קטנים, עלים, דשא, פירות יער וזרעים.

הווקה מצויה בבתי גידול שונים: יערות, כרי דשא אלפיניים, דיונות חול, חופים סלעיים ואזורים עירוניים-למחצה.

אין לווקה עונת רבייה קבועה, אבל בשנים שבהן האוכל זמין בכמויות גדולות, הנקבה עשויה לגדל עד כ-4 גוזלים לאורך כל השנה. הקינים מוקמים על הקרקע, ובנויים מדשא, שממנו הווקה יוצרת צורת קערה. הקן מכוסה בצמחייה עבה. הנקבה מטילה 3 ביצים בממוצע; צבען ורדרד או קרם, והן מנומרות בכתמים חומים או סגלגלים. הזכר והנקבה משתפים פעולה בדגירה על הביצים. הגוזלים בוקעים לאחר כחודש, והם מואכלים על ידי הבוגרים במשך כ-6 עד 10 שבועות.

==תת-מינים==
ישנם ארבעה תת-מינים של הווקה: 
* G. a. australis - מצוי באי הדרומי ובאי הצפוני של ניו זילנד
* G. a. scotti - מצוי באי סטיוארט
* G. a. greyi - מצוי באי הצפוני
* G. a. hectori - מצוי באיי צ'טהאם, שאליהם הובא לאחר שנכחד בדרום ובמרכז האי הדרומי.
== בתרבות הפופולרית ==
הספרייה וכלי העבודה Weka אשר משמשת ליישומי כריית מידע בשפת התכנות Java קרויה על שמה.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.teara.govt.nz/en/large-forest-birds/page-2 וקה], באתר הממשלתי של אנציקלופדיית ניו זילנד
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1786
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנדרס אריקסון ספרמן
קטגוריה:רליתיים
קטגוריה:עופות חסרי יכולת תעופה
קטגוריה:ניו זילנד: עופות אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים בהרי ניו זילנד
גלנגל

קרצ׳אי (גלנגל נחות, Alpinia officinarum)
גָלַנְגַל הוא קנה-שורש מעובה של אחד מארבעה מינים שונים ממשפחת הזנגבילאים<ref></ref>. יש לו שימושים קולינריים ורפואיים, ומקור מיניו השונים באינדונזיה וסין. משמש במטבחים שונים מדרום-מזרח אסיה: תאילנד ולאוס (למשל במרקים המפורסמים טום יאם וטום קה גאי), וייטנאם, אינדונזיה, הפיליפינים, מלזיה, מיאנמר ועוד. הגלנגל קשור בוטנית לזנגביל ודומה לו במראה, אך טעמם של השניים נבדל דיו כדי לתת טעמים שונים לתבשילים.
בישראל ניתן להשיג גלנגל בצורתו המיובשת: חתוך לרצועות או כתוש לאבקה, כפרוסות קפואות ובצורה חצי טרייה כמוחמץ במי מלח<ref></ref> וכן במשתלות שונות<ref></ref>.

המילה גלנגל מתייחסת לקנה-השורש של ארבעה מיני צמחים ממשפחת הזנגבילאים:
*גלנגל גדול (שם מדעי: Alpinia galanga)
*גלנגל נחות (Alpinia officinarum)
* ג'ינג'ר חול (מכונה באינדונזית kencur; שם מדעי: Kaempferia galanga)
*קרצ׳אי (מכונה באנגלית fingerroot; שם מדעי: Boesenbergia rotunda)

יש מדינות שבהן מבחינים בין המינים גלנגל גדול לבין גלנגל נחות, ואילו במדינות אחרות מתייחסים אל השניים כאל אחד.

בשימוש הקולינרי, הגלנגל עדין יותר בחריפותו מזו של ג'ינג'ר, מוסיף עומק ושכבות טעם שונות מאלו המאפיינות את הג'ינג'ר.

== שימושים ==
קני השורש של מיני הגלנגל נמצאים בשימוש במטבחי דרום מזרח אסיה השונים במגוון צורות - כתושים לעיסה במשחות קארי, חתוכים לטבעות לתיבול מרקים, קצוצים גס לתבשילים וכו'.

בימי הביניים גלנגל נחות היה בשימוש נרחב גם באירופה לתיבול מאכלים ואף משקאות אלכוהוליים וחומץ. בעוד השימוש בו במערב אירופה דעך משמעותית במהלך השנים, גלנגל נחות עדיין משמש לתיבול וודקות מזרח אירופאיות מסוימות.

במזרח התיכון גלנגל נחות מכונה "חולינג'אן" ומשמש לעיתים לחליטות צמחים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תבלינים
קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:זנגבילאים
גנאדי ליטובצ'נקו

גנאדי ולידמירוביץ' ליטובצ'נקו (ברוסית: Генна́дий Влади́мирович Лито́вченко; נולד ב-11 בספטמבר 1963) הוא כדורגלן עבר סובייטי ששיחק בעמדת הקשר התקפי בקבוצות דנייפר דנייפרופטרובסק ודינמו קייב. ליטובצ'נקו שיחק גם בנבחרת ברית המועצות. לאחר פירוק ברית המועצות שיחק בקבוצות אולימפיאקוס, א.א.ל. לימסול וצ'רנומורץ אודסה. מאז פרישתו ממשחק פעיל אימן קבוצות באוקראינה וברוסיה.

==תארים==
===כשחקן===
* מקום שני באליפות אירופה - 1988
* אליפת ליגת העל הסובייטית - 1983, 1990
* גביע ברית המועצות - 1990
* גביע יוון - 1992
* כדורגלן השנה בברית המועצות - 1984

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:דניפרודזרז'ינסק: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דניפרו
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורגלני צסק"א קייב
קטגוריה:כדורגלני צ'רנומורץ אודסה
קטגוריה:כדורגלני א.א.ל. לימסול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1986
קטגוריה:כדורגלני יורו 1988
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטריה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקפריסין
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1963
איש המסילה

איש המסילה (באנגלית: The Railway Man) הוא סרט מלחמה בריטי-אוסטרלי בבימוי של ג'ונתן טפליצקי. הסרט מבוסס על ספר באותו השם.

בסרט מככבים קולין פירת', ניקול קידמן, ג'רמי אירווין וסטלאן סקארסגארד. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-6 בספטמבר 2013. הסרט זכה בפרס האקדמיה האוסטרלית לקולנוע וטלוויזיה לתסריט המעובד הטוב ביותר.

== עלילה ==
במהלך מלחמת מלחמת העולם השנייה, אריק לומקס, קצין בריטי שנשבה על ידי היפנים בסינגפור נשלח למחנה שבויים יפני, שם הוא נאלץ לעבוד על בניית מסילת הרכבת תאילנד-בורמה, צפונית לחצי האי המלאי. בתקופת שהותו במחנה כאחד משבויי המלחמה במזרח הרחוק, לומקס עובר עינויים על ידי הקמפייטאי (המשטרה החשאית הצבאית) בגלל בניית מקלט רדיו מחלקי חילוף. העינויים המתוארים כוללים מכות, מניעת מזון והטבעה. ככל הנראה, הוא נחשד שהוא מרגל, על כך שכביכול השתמש במקלט שידורי החדשות הבריטי כמשדר של מודיעין צבאי. אולם למעשה, כוונתו היחידה הייתה להשתמש במכשיר כמחזק מורל עבורו ועבור חבריו האסירים-עבדים. לומקס וחבריו שנותרו בחיים ניצלים לבסוף על ידי הצבא הבריטי.

שלושים שנה מאוחר יותר, לומקס עדיין סובל מהטראומה הפסיכולוגית של חוויותיו בזמן המלחמה, אם כי נתמך מאוד על ידי אשתו פטרישיה, אותה פגש באחד מטיולי הרכבת הרבים שלו, מהיותו חובב רכבות. חברו הטוב ביותר ומי שהיה עמו שבוי, פינלי, מביא לו הוכחות לכך שאחד משוביהם, מתורגמן של המשטרה החשאית היפנית טקאשי נגאסה, עובד כעת כמדריך תיירים בדיוק במחנה שבו הוא תרגם עבור הקמפייטאי בזמן שהם עינו שבויים בריטים. זאת אחרי שהוכרז בעבר כפושע מלחמה וברח. לפני שלומקס יוכל לפעול לפי המידע הזה, פינלי, שאינו מסוגל להתמודד עם זיכרונותיו מחוויות השבי, מתאבד בתלייה על גשר. לומקס נוסע לבדו לתאילנד וחוזר לזירת העינויים שלו כדי להתעמת עם נגאסה "בניסיון לשחרר חיים שלמים של מרירות ושנאה". כשהוא סוף סוף מתעמת עם שוביו לשעבר, לומקס שואל אותו לראשונה באותה דרך שנגאסה ואנשיו חקרו אותו שנים קודם לכן.

המצב מצטבר עד לנקודה שבה לומקס מתכונן לנפץ את זרועו של נגאסה, באמצעות מקל ומהדק שתוכננו על ידי היפנים למטרה זו ומשמשים כעת כמוצגים במוזיאון. מתוך אשמה, נגאסה לא מתנגד, אבל לומקס מפנה את המכה ברגע האחרון. לומקס מאיים לחתוך את גרונו של נגאסה ולבסוף דוחף אותו לתוך כלוב במבוק, מהסוג שלתוכו הכנסו לומקס ושבויי מלחמה רבים אחרים כעונש. עד מהרה מגלה נגאסה שהיפנים (כולל הוא עצמו) עברו שטיפת מוח לחשוב שהמלחמה תסתיים כשהם המנצחים ושהוא מעולם לא ידע את האבדות הגבוהות שגרם הצבא היפני הקיסרי. לומקס משחרר לבסוף את נגאסה, זורק את הסכין שלו לנהר הסמוך וחוזר לבריטניה.

לאחר שקיבל מכתב מכל הלב מנגאסה המתוודה על רגשות האשם שלו, לומקס חוזר, עם פטרישיה, לתאילנד. הוא נפגש עם נגאסה פעם נוספת ובסצנה מרגשת השניים מתחבקים ומקבלים זה את התנצלותו של האחר. באפילוג מסופר שנגאסה ואריק נשארו חברים עד מותו של נאגאסה בשנת 2011.לומקס עצמו חי עד אוקטובר 2012 כשהוא בן 93 עם פטרישיה לצדו.

==שחקנים ודמויות==
*קולין פירת' - אריק לומקס
**ג'רמי אירווינג - אריק לומקס הצעיר
*ניקול קידמן - פטרישיה
*סטלאן סקושגורד - פינלי
*הירויוקי סנאדה - נגאסה
**טאנרו אישידה - נגאסה הצעיר

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי המערכה על בורמה
קטגוריה:סרטים אוסטרליים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים שצולמו בתאילנד
קטגוריה:שבי במלחמת העולם השנייה: סרטים
שירי ארטשטיין-אבידן

שירי ארטשטיין-אבידן (נולדה ב-28 בספטמבר 1978) היא מתמטיקאית ישראלית, פרופסור מן המניין בחוג למתמטיקה עיונית בבית הספר למתמטיקה באוניברסיטת תל אביב. מחקריה מתמקדים באנליזה פונקציונלית גאומטרית, קמירות בממדים גבוהים ודואליות.

==ביוגרפיה==
ארטשטיין נולדה בירושלים. אביה, צבי ארטשטיין, גם הוא מתמטיקאי, המכהן באמצע העשור השני של המאה ה-21 כדקאן הפקולטה למתמטיקה ומדעי המחשב במכון ויצמן למדע. ארטשטיין למדה בבית הספר התיכון ע"ש עמוס דה-שליט ברחובות. בשנת 2000 סיימה תואר ראשון במתמטיקה באוניברסיטת תל אביב בהצטיינות יתרה, והמשיכה במסלול ישיר לדוקטורט בהנחיית פרופסור ויטלי מילמן, גם אותו סיימה בהצטיינות יתרה, בשנת 2004. בהמשך הייתה דוקטורנטית אורחת בקולג' האוניברסיטאי בלונדון ובאוניברסיטת פריז ופוסט דוקטורנטית באוניברסיטת פרינסטון. בשנת 2006 חזרה לישראל והצטרפה לסגל בית הספר למדעי המתמטיקה באוניברסיטת תל אביב כמרצה בכירה, והייתה למתמטיקאית הצעירה ביותר במחלקה למתמטיקה עיונית.

==חיים אישיים==
ארטשטיין נשואה לפיזיקאי אסף אבידן. לזוג שלושה ילדים.

==פרסים==
בשנת 1996 זכה צוות תלמידים מתיכון עמוס דה-שליט ברחובות, שארטשטיין הייתה אחת מחברותיו, בטורניר לפיזיקה לנוער על שם שלהבת פריאר במכון ויצמן.

בשנת 2006 זכתה בפרס חיים נסיהו במתמטיקה על עבודת הדוקטורט שלה שעסקה בשיטות אנתרופיה.

בשנת 2008 זכתה בפרס קריל על מחקרה בתחומי האנליזה הפונקציונלית הגאומטרית, קמירות בממדים גבוהים ודואליות. באותה שנה זכתה גם במלגת אלון.

בשנת 2015 זכתה בפרס ארדש יחד עם המתמטיקאי מיכאל הוכמן.

בשנת 2016 זכתה בפרס קדר למחקר פורץ דרך המוענק מדי שנה לארבעה חוקרים מאוניברסיטת תל אביב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.math.tau.ac.il/~shiri/ האתר האקדמי האישי של שירי ארטשטיין-אבידן]
* [https://web.archive.org/web/20151216174115/http://yedidim-tau.org.il/?p=2287 פרופ’ שירי ארטשטיין- אבידן- אנליזה פונקציונלית גאומטרית]
* [https://exact-sciences.tau.ac.il/events_math_students_twim_summer_conf2015 פרופסור שירי ארטשטיין-אבידן בצוות הוועדה המארגנת של הכינוס הישראלי הראשון לנשים במתמטיקה, אוניברסיטת תל אביב]
* [http://www.as.huji.ac.il/womeninmath2 פרופסור שירי ארטשטיין-אבידן בצוות המארגנות של הכנס השני לנשים במתמטיקה, האוניברסיטה העברית בירושלים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות תיכון דה שליט
קטגוריה:בוגרי תיכון דה שליט
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:זוכי פרס קריל
קטגוריה:זוכות פרס קריל
קטגוריה:זוכי פרס חיים נסיהו במתמטיקה
קטגוריה:זוכות פרס ארדש
קטגוריה:זוכי פרס ארדש
קטגוריה:זוכי מלגת אלון
קטגוריה:מתמטיקאיות ישראליות
קטגוריה:מדענים ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1978
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
Edenian

Edenian היא להקת מטאל גותי מאוקראינה שהוקמה ב-2010. הלהקה משלבת בין דום מטאל גותי למטאל גותי סימפוני ומשתמשת בשירת היפה והחיה המשלבת גרואלינג וסופרן נשי. שיריה עוסקים בחיים, מוות, צער ובדידות.

הלהקה הוקמה ב-2010 על ידי מקס מולודסטוב בחרקוב שבהתחלה ניגן על כל הכלים, הלחין וכתב את שירי הלהקה. ב-2012 הצטרפה זמרת הסופרן ולרי שודנסטובה. בעקבות הצלחת הלהקה הצטרפו נגנים נוספים, בעיקר להופעות החיות. הלהקה הוציאה שני אלבומים מלאים:
* Winter Shades ב-2012
* Rise of the Nephilim ב-2013

ב-2020 הוקפאה פעילות הלהקה.

== חברי הלהקה ==

* מקס "Eternal Tom" מולודסטוב - סולן, גרואלינג, גיטרה חשמלית, קלידים, תכנות תופים, הלחנה וכתיבת המילים
* ולרי שודנסטובה - סולנית סופרן / שירה נשית
* גאורג מוראטי - סולן בהופעות חיות
* דמיטרי קובאל - גיטרה
* אלכסי ז'ורבה - גיטרת בס

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:להקות מטאל גותי
ניו טאיפיי

ניו טאיפיי (במנדרינית תקנית: 新北市 - שִׂינְבֵּיי) היא עיר ורשות מקומית מיוחדת בטאיוואן. הרשות, הנמצאת בצפון האי טאיוואן, גובלת בעיר ובמחוז בדרום ומקיפה את הבירה טאיפיי לחלוטין ואת העיר ג'ילונג ממזרח, מדרום וממערב. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה כ-4.366 מיליון תושבים, והיא העיר הגדולה במדינה.

רבים מתושבי הרשות עובדים ומנהלים את חייהם בטאיפיי, שכן החלק העירוני מחובר, בדומה לרמת-גן ותל אביב.

==היסטוריה==
האזור בו נמצאת הרשות היה מיושב במשך אלפי שנים על ידי שבטי ילידים. בסוף המאה ה-17 השתלטה שושלת צ'ינג על טאיוואן, ובני האן בסין עצמה החלו להתיישב באזור כעבור כמה שנים. בהמשך, בחופים שבשטחי הרשות של היום הוקמו נמלים בינלאומיים. ב-1850 הוקמה באזור קונסוליה בריטית, דבר שעזר לפתח את עסקי התה באזור וייצואו לאירופה.

ב-1895 נמסר האי טאיוואן לשליטת האימפריה היפנית. תחת השלטון היפני האזור, ביחד עם שטחי ג'ילונג, טאיפיי ומחוז יילאן של היום, הפך לנציבות בשם טאיהוקו (ביפנית: 臺北州).

ב-1945, לאחר מלחמת העולם השנייה, טאיוואן הוחזרה לידי הרפובליקה הסינית. שטחי הרשות של היום נהפכו למחוז טאיפיי. ב-2010 מעמד המחוז שודרג לרשות מקומית מיוחדת ושמו שונה ל"עיר טאיפיי החדשה" או בקיצור טאיפיי החדשה (באנגלית "ניו טאיפיי", בסינית "ש'ינביי").

==ממשל==
הנפות של הרשות המקומית המיוחדת של ניו טאיפיי
מבחינה מנהלית הרשות המקומית המיוחדת של ניו טאיפיי מחולקת ל-29 אזורים (בסינית: 區) אשר כל אחד מהם מחולק לשכונות עירוניות (בסינית: 里). האזור בָּאנְצְ'יָאו (板橋區) הוא המרכז השלטוני של הרשות המקומית.

==כלכלה==
כלכלת הרשות מסתמכת על תעשייה, בעיקר טכנולוגית, ותיירות.

==חינוך==
בניו טאיפיי פועלות מספר אוניברסיטאות, בהן אוניברסיטת אלתייה, האוניברסיטה הקתולית פוז'ן (輔仁大學) ואוניברסיטת שִׂינְגְווּ (醒吾科技大學).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טאיוואן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1895
קטגוריה:אסיה: ערי נמל
אורית זפרן

אורית זפרן היא שחקנית תיאטרון ישראלית.

== ביוגרפיה ==
זפרן היא בוגרת החוג לתיאטרון באוניברסיטת תל אביב (מגמת בימוי) לשנת 2001. לאחר סיום לימודיה המשיכה בלימודים בבית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים וסיימה אותם בשנת 2005. במהלך לימודיה זכתה בפרס השחקנית המצטיינת בפסטיבל "תוצרת" 2005 ובמלגת קרן שרת 2006.

בשנת 2007 השתתפה בפסטיבל עכו וקיבלה ציון לשבח על משחקה במופע "המאה השלושים".

כיום מתגוררת זפרן בתל אביב.

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable sortable"
|+קולנוע
!שם
!שנת בכורה
!הערה
|-
|ריטה שם זמני
|2008
|
|-
|המלחמה השנייה
|2008
|
|}
{| class="wikitable sortable"
|+תיאטרון
!שם
!סוג
!שנת בכורה
!התיאטרון
!הערה
|-
|המיזנתרופ
|הקראה מבוימת במסגרת "פסטיבל הקומדיה"
|
|תיאטרון הבימה
|
|-
|רעש לבן
|הצגת ילדים
|
|
|
|-
|גיבורים בעל כרחם
|הצגה
|2006
|תיאטרון חיפה
|
|-
|המאה השלושים
|הצגה
|2007
|פסטיבל עכו
|
|-
|שיחות עם הברמן
|הצגה
|2007
|תיאטרון אתגר
|
|-
|שירת העצבים
|קברט סאטירי
|2008
|תיאטרון הבימה בשיתוף סמינר הקיבוצים
|
|-
|סכינים בתרנגולות
|הצגה
|2009
|תיאטרון הקאמרי בשיתוף אנסמבל עיתים
|
|-
|לשחק שירה
|מופע מוזיקלי
|2011
|סינמטק הרצליה
|
|-
|לי, לה, לא עלינו
|קברט סאטירי
|2013
|צוותא
|
|-
|התנ”ך בחרוזים
|הצגת ילדים
|2014
|מדיטק
|
|-
|רק בהצבעה
|פרפורמנס תיאטרוני
|2017
|
|
|-
|מיינדפאק
|מופע יחיד
|2022
|פסטיבל תיאטרונטו
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.shaham.org.il/?pg=indx_entry&CategoryID=283&ArticleID=280 אורית זפרן], באתר שח"ם
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: החוג לתיאטרון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: החוג לתיאטרון
קטגוריה:בוגרות בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
יוסף פיימר

רבי יוסף פיימר (נודע בכינויו ר' יוסל'ה סְלוּצְקֶר (=יידיש: מסלוצק), או: ר' יוסף בעהמער; תקנ"ו, 1796 <small>(בערך)</small> - ל' בניסן תרכ"ד, 6 במאי 1864) היה רב ליטאי, רבה של סלוצק, שנחשב בליטא לאחד מגדולי הדור.

==ביוגרפיה==
נולד בשקוד לרב מאיר ולגליקה (בת אברהם, נפטרה ל' בסיוון תר"ג) פיימר. בצעירותו למד בחברותא עם יעקב בנדיטמן, שנעשה לימים רבה של בויסק. למד בישיבת וולוז'ין והיה לתלמידו המובהק של רבי חיים מוולוז'ין, שאף סמך אותו לרבנות והדריך אותו בעבודה הרבנית. בני דורו ראו בו פה שלישי לאליהו (הגר"א).

לאחר נישואיו לרייזל בת ר' מאיר, התמנה לרבנות העיירה לוקניק, וכפי הנראה בעיירה זו למד אצלו רבי ישראל ליפקין מסלנט.

בחורף שנת תקפ"ט, 1828, נבחר לכהן ברבנות העיר סלוצק, כשהוא בן שלושים ושלוש שנים בלבד. הוא כתב תשובות הלכתיות לכל רחבי ליטא, והיה לאחד מגדולי הרבנים בליטא בדורו. בשנת תרי"ח, 1858, היה חבר בית הדין שקבע את הסדרי הנהלת ישיבת וולוז'ין לאחר הסכסוך המתמשך שפרץ בה, לצידם של רבי דוד טביל ממינסק, רבי יצחק אלחנן ספקטור מנובהרדוק, ורבי זאב וולף לנדוי, ה"מגיד מישרים" מווילנא.

הוא נודע בתקיפותו בעניינים ציבוריים לצד עדינותו במישור האישי ביחסו המקרב לעניים ולבני נוער. הוא כיהן בסלוצק במשך 35 שנה, ובשנת תרכ"א לאחר שקיבל על עצמו מינוי לרבנות מינסק, הסכים לבטלו לאור הפצרת אנשי הקהילה בסלוצק. הוא כתב את צוואתו בכ"ט בניסן תרכ"ד, ולמחרת אותו יום נפטר (ל' ניסן, 6 במאי 1864). החליף אותו כעבור מספר חודשים, הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק.

רוב כתביו אבדו בשרפה שפרצה בבית בנו בערב ראש חודש אב ה'תר"ף 1920. שני כרכים ובהם אוסף שאלות ותשובות שלו שרדו, ונדפסו בשנות ה-80 בירושלים.

==משפחתו==
* אשתו הראשונה הייתה רייזל בת ר' מאיר, נפטרה בגיל צעיר בי' בסיוון תקצ"א במגפה שפרצה בסלוצק:
** בנם רבי אבא פיימר
** בנם ישראל באהמר (1820–1860), נתפס להשכלה, ונאלץ להתגרש בשל כך מאשתו. כתב מאמרים ב"כרם חמד" וב"המגיד" ומחקרים בשפה העברית ובתלמוד הבבלי
** בנם ישעיה פיימר
** בנם זליג פיימר
** בתם שרה, נישאה לרב יצחק רוגובין (ראָגאָווין) ממינסק
** בתם הענא, נישאה לרב אפרים מטריסק
* אשתו השנייה הייתה וויטה בת הרב יהושע פאלק הכהן מדוויד-הורודוק, נכדתו של רבי צבי הירש פרילוקר מבריסק. עלתה לארץ ישראל אחרי פטירת בעלה, ונפטרה בירושלים בשנת תרל"ד, היא קבורה בבית הקברות בהר הזיתים.
** בנם רבי מאיר פיימר, רבן של סלוצק ועיירות אחרות
** בתם רבקה, נישאה לרב יוסף ל. צרינכוב
** בתם פייגל, נישאה לרב חיים אריה רבינוביץ דיין ומו״ץ בקובנה, ובנו של רבי יצחק אלחנן ספקטור
** בתם רחל נפטרה בצעירותה

==לקריאה נוספת==
* אלחנן שפירא, לתולדות רבינו יוסף פיימער זצ"ל מסלוצק, בתוך: שו"ת רבנו יוסף מסלוצק, מהדורה חדשה, ירושלים: מכון ירושלים, תש"ס (להלן בפרק "קישורים חיצוניים") עמ' 9–18

==קישורים חיצוניים==
* 'פיימר, ר' יוסף ב"ר מאיר', בתוך: דב ליפץ ונתן גורן (עורכים), יהדות ליטא, כרך ג, ספר א (תשכ"ז), עמ' 77 טור 1 (, תמונה 1275).
;ספריו
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סלוצק: רבנים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:תלמידי רבי חיים מוולוז'ין
קטגוריה:תלמידי תלמידיו של הגר"א
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:ילידי 1796
קטגוריה:נפטרים ב-1864
מנחם אורן (שחמטאי)

ד"ר מנחם אורן, לשעבר מייצ'סלב (מנדל) חבויניק (Mieczysław Chwojnik; 16 בינואר 1902 - 1 בדצמבר 1962) היה שחמטאי יהודי, חבר הנבחרת האולימפיות בשחמט של פולין וישראל, והאלוף הראשון בשחמט של מדינת ישראל ומתמטיקאי.

==ביוגרפיה==
אורן נולד באימפריה הרוסית, ברוז'ינוי (כעת בבלארוס), ולאחר התפרקות האימפריה הרוסית היה לאזרח פולין והשחמטאי החזק ביותר בקרקוב. ב-1930 עזב את קרקוב לרובנו. עם הפלישה הסובייטית לפולין בתחילת מלחמת העולם השנייה סופחה רובנו לברית המועצות ואורן הפך לאזרח סובייטי. הוא שהה בימי המלחמה בברית המועצות ואחרי המלחמה שב לפולין.

ב-1949 עלה לישראל דרך צ'כוסלובקיה ואוסטריה, עיברת את שמו והיה למורה לפיזיקה בגימנסיה הרצליה ובבית הספר תיכון עירוני ה' (תל אביב). כיהן כיו"ר המועצה של ארגון המורים התיכוניים ובתפקידו זה קידם את הרפורמה בה הונהגה חטיבת הביניים.
 ד"ר אורן היה לשחמטאי הבולט בשנותיה הראשונות של המדינה.

ב-1951 זכה באליפות השחמט הראשונה של ישראל, בגיל 49. וקיבל את הפרס מראש הממשלה באותה עת, דוד בן-גוריון. לאחר מכן ערך מסע משחקים סימולטניים ברחבי הארץ, שכל הכנסותיו היו קודש לנסיעת נבחרת ישראל לאולימפיאדה שנערכה בהלסינקי ב-1952. בשל מדיניות הקיצוב נסיעת הנבחרת התאפשרה רק הודות לכך.

מנחם אורן נפטר ב-1 בדצמבר 1962 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.

== הישגים בולטים ==
* 1919, 1925, 1926 - זכה באליפות קרקוב
* 1926 - זכה בטורניר Nowy Dziennik, שנערך בקרקוב
* 1929 - סיים עם 4.5 נקודות מ-5 משחקים בלוח הראשון של קרקוב באליפות פולין הראשונה לקבוצות
* 1938 - זכה באליפות רובנו
* 1950, 1951, 1952 - זכה באליפות תל אביב
* 1951 - זכה באליפות ישראל
* 1952 - זכה בתחרות אמנים.

== הופעות באולימפיאדות השחמט ==

מנחם אורן השתתף 4 פעמים באולימפיאדות השחמט: פעם אחת ייצג את פולין, ושלוש פעמים את ישראל.

{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="100%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| לוח || קבוצה|| נקודות|| תוצאות|| %|| מקום
|-
| 1928|| 4 ||פולין ||6 מ-11||2+ 2= 5-||54.5|| 3 קבוצתי (מדליית ארד), 28 אישי
|-
| 1952|| 2 ||ישראל ||7.5 מ-13||6+ 3= 4-||50.7|| 11 קבוצתי, 7 אישי
|-
| 1954|| 3 ||ישראל ||8.5 מ-12||7+ 3= 2-||70.8|| 7 קבוצתי, 4 אישי
|-
| 1956|| 4 ||ישראל ||4 מ-8||2+ 4= 2-||50|| 12 קבוצתי
|-
|}

משחקו באולימפיאדת 1954 בו שיחק בשחור נגד נילסן, הקריב מלכה וניצח, פורסם בעולם כמשחק היפה ביותר באולימפיאדה.

==קישורים חיצוניים==

* אביטל פלפל ושחר גינדי, [https://web.archive.org/web/20150402164934/http://www.avitalpilpel.com/uploads/Chess_history_Article_Pilpel_Gindi.docx היסטוריה של השחמט בא"י]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחמטאים יהודים פולנים
קטגוריה:שחמטאים שהשתתפו באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:אלופי ישראל בשחמט
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1962