OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פאוני קטלן

בגאומטריית המרחב, פאוני קָטָלָן הם הפאונים התלת-ממדיים הקמורים שחבורת הסימטריות שלהם פועלת טרניזיטיבית על הפאות, אבל לא על הקודקודים. לכן כל הפאות שלהם חופפות זו לזו, אך אינן משוכללות. פאונים אלה דואליים לפאונים הארכימדיים, שחבורת הסימטריות שלהם פועלת טרנזיטיבית על הקודקודים (ולא על הפאות). הם נקראים על שם אז'ן שרל קטלן.

יש שלושה-עשר פאונים ארכימדיים, ובהתאם לכך, שלושה-עשר פאוני קטלן. שניים מהם בעלי כיווניות ימנית או שמאלית, וביחד 15 פאונים שונים (עד כדי דמיון במרחב). פאון קטלן מאופיין על ידי תבנית פאות, המכתיבה כמה פאות נפגשות בכל קודקוד של פאה מסוימת. לדוגמה, לפאון שתבניתו היא V4.6.8, יש קודקוד אחד שנפגשות בו ארבע פאות, קודקוד אחד שנפגשות בו שש פאות וקודקוד אחד שנפגשות בו שמונה פאות. תבנית הפאות של פאון קטלן זהה לתבנית הקודקודים של הפאון הדואלי שלו.

{| class="wikitable" style="text-align:center"
|-
! שם<BR>(תבנית פאות)
! דמות שקופה
! דמות אטומה
! פרישה
! פאות
! מקצועות
! קודקודים
! טיפוס חבורת הסימטריה
! פאון דואלי
|-
| טטרהדרון טריאקיסי <BR>
(V3.6.6)
| 
טטרהדרון טריאקיסי
| 

 12
| 18
| 8
| T<sub>d</sub>
| 
ארבעון קטום

ארבעון קטום
|-
| רומביק דודקהדרון <BR>
(V3.4.3.4)
| 
רומביק דודקהדרון
 
70px
| 12
| 24 
| 14
| O<sub>h</sub>
| 
קובוקטהדרון

קובוקטהדרון
|-
| אוקטהדרון טריאקיסי 
(V3.8.8)
| 
אוקטהדרון טריאקיסי
 
70px
| 24 
| 36
| 14
| O<sub>h</sub>
|
קובייה קטומה

קובייה קטומה
|-
| הקסהדרון טטראקיסי
(V4.6.6)
| 
הקסהדרון טריאקיסי
 
70px
| 24 
| 36 
| 14
| O<sub>h</sub>
| 
תמניון קטום

תמניון קטום
|-
| איקוסיטטרהדרון דלתואידי
(V3.4.4.4)
| 
איקוסיטטרהדרון דלתואידי
 
70px
| 24
| 48
| 26
| O<sub>h</sub>
| 
רומביקובוקטהדרון

רומביקובוקטהדרון
|-
| דודקהדרון דיסדייקיסי
(V4.6.8)
| 
דיסדייקיס דודקהדרון
 
70px
| 48
| 72 
| 26 
|| O<sub>h</sub>
| 
קובוקטהדרון קטום

קובוקטהדרון קטום
|-
| איקוסיטטרהדרון מחומש
(2 צורות כיווניות)<BR>
(V3.3.3.3.4)
| 
איקוסיטטרהדרון מחומש

איקוסיטטרהדרון מחומש
 
70px
| 24
|| 60 
|| 38
| O
| 
קובייה מסותתת

קובייה מסותתת

קובייה מסותתת
|-
| רומביק טריאקונטהדרון
(V3.5.3.5)
| 
רומביק טריאקונטהדרון
 
70px
| 30
| 60
| 32
| I<sub>h</sub>
|
איקוסידודקהדרון

איקוסידודקהדרון
|-
| איקוסהדרון טריאקיסי
(V3.10.10)
| 
איקוסהדרון טריאקיסי
 
70px
| 60
| 90
| 32
| I<sub>h</sub>
| 
דודקהדרון קטום

דודקהדרון קטום
|-
| דודקהדרון פנטאקיסי
(V5.6.6)
| 
פנטקיס דודקהדרון
 
70px
| 60
| 90
| 32
| I<sub>h</sub>
|
איקוסהדרון קטום

עשרימון קטום
|-
| הקסקונטהדרון דלתואידי
(V3.4.5.4)
| 
הקסקונטהדרון דלתואידי
 
70px
| 60
| 120 
| 62
| I<sub>h</sub>
| 
רומביקוסידודקהדרון

רומביקוסידודקהדרון
|-
| טריאקונטהדרון דיסדייקיסי
(V4.6.10)
| 
דיסדייקיס טריאקונטהדרון
 
70px
| 120 
| 180 
| 62
| I<sub>h</sub>
| 
איקוסידודקהדרון קטום

איקוסידודקהדרון קטום

|-
| הקסקונטהדרון מחומש<br>(2 צורות כיווניות)<BR>
(V3.3.3.3.5)
| 
הקסקונטהדרון מחומש
 
70px
| 60
| 150
| 92
| I
| 
דודקהדרון מסותת

דודקהדרון מסותת

דודקהדרון מסותת
|}

== ראו גם ==
* פאון משוכלל למחצה
* פאון ארכימדי

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פאונים
המפלגה הליברלית הלאומית

[[חיתוך עץ מ-1878 המציג את בכירי המפלגה. שורה עליונה (משמאל לימין) וילהלם ורפפניג, אדוארד לסקר, היינריך פון טרייצ'קה ויוהאן פון מיקל. שורה תחתונה: פרנץ פון רוגנבאך, קרל בראון, רודולף פון גניישט ולודוויג במברגר]]
המפלגה הליברלית הלאומית (בגרמנית: NLP, Nationalliberale Partei) הייתה מפלגה ליברלית-לאומית בתקופת הקיסרות הגרמנית. המפלגה, שהתקיימה בין 1866 ל-1918, חרתה על דגלה חתירה לאיחוד לאומי-גרמני של המרכיבים הגרמניים השונים בקיסרות על ידי כלכלה חופשית בעלת שוק ומטבע משותפים, תפיסה תרבותית-צבורית חילונית ותמיכה במודרניזם וקידמה על ידי תיעוש. המפלגה הייתה ביתם של התעשיינים, בעלי ההון והבורגנים האמידים, שראו ברכה בהתפתחות המואצת של הכלכלה הגרמנית תחת שלטונו של אוטו פון ביסמרק. עקב האחוז הגבוה יחסית של יהודים בקרב קבוצות אלה, התמסדה מסורת של תמיכה יהודית במפלגה, שהתבטאה במקביל בפטריוטיות גרמנית מוקצנת של היהודים תומכי המפלגה. בין בכירי המפלגה נמנו הכלכלן היהודי לודוויג במברגר והמשפטן היהודי אדוארד לסקר, אך גם ההיסטוריון האנטישמי היינריך פון טרייצ'קה.

בבחירות הראשונות לרייכסטאג של גרמניה המאוחדת ב-1871 זכתה המפלגה ל-30.1% מקולות המצביעים והייתה למפלגה הגדולה ביותר בבית. המפלגה זכתה להצלחה בעיקר בחלקי גרמניה החדשים שמחוץ לפרוסיה, כהנובר, שלזוויג-הולשטיין והסן. מבין 161 המושבים שלה בריכסטאג הראשון, 91 היו מחוץ לפרוסיה. עד שנת 1879 היו המפלגה ואנשיה יד-ימינו של ביסמרק ברפורמות שהנהיג לקראת מדינה מאוחדת, חילונית במרחב הציבורי, הפועלת לפי עקרונות השוק החופשי ומנהלת יחסי חוץ מועילים. בין היתר תרמה המפלגה ליצירת הרייכסבנק, הבנק המרכזי של גרמניה והמטבע המאוחד, הגולדמרק, שתרמו לאיחוד הכלכלות של מרכיביה וסייעו ליצירת משק מודרני. ב-1879 פנה ביסמרק למדיניות פרוטקציוניסטית (הגבלות על השוק החופשי, בעיקר סגירות כלכלית על ידי מכסי מגן), דבר שהוביל לקרע בינו ובין המפלגה. ב-1884 פרש הפלג השמאלי-פרוגרסיבי מן המפלגה והחלק הנותר אימץ עמדות שמרניות ולאומיות יותר מבחינה מדינית. כך תמכה המפלגה בהקמת והרחבת הצי הגרמני הקיסרי לפי תוכניתו של האדמירל אלפרד פון טירפיץ ווילהלם השני, קיסר גרמניה, גם כאשר הדבר הוביל למרוץ חימוש מול בריטניה.

בתקופת מלחמת העולם הראשונה הייתה המפלגה חלק מקואליציית המלחמה וצידדה בבניית צי מלחמה גדול, סיפוח שטחים לגרמניה ומלחמת צוללות בלתי מוגבלת. במשך כל קיומה הלך והתחדד במפלגה קרע בין פלג ימני ופלג שמאלי. עם תבוסת גרמניה ב-1918 התפצלה המפלגה לשתיים, המפלגה הדמוקרטית הגרמנית משמאל ומפלגת העם הגרמנית בראשותו של גוסטב שטרזמן מימין.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Dan S. White, [http://books.google.co.il/books?id=6lAHeOwDORcC&lpg=PA289&ots=Ghj3sqs616&dq=Nationalliberale%20Partei&pg=PA285#v=onepage&q&f=false The Splintered Party: National Liberalism in Hessen and the Reich, 1867-1918], Harvard University Press, 1976 
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://universal_lexikon.deacademic.com/276793/Nationalliberale_Partei ערך על המפלגה] באתר הלקסיקון האוניברסלי 
* [http://www.dhm.de/datenbank/dhm.php?seite=6&fld_5b=Nationalliberale%20Partei%20(NLP)&exakt_fld_5b=4&suchen=Suchen פריטים הקשורים למפלגה] באתר הארכיון ההיסטורי הגרמני 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרמניה: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:מפלגות ליברליות
קטגוריה:האימפריה הגרמנית
לאוטראר רוטהורנר

לאוטראר רוטהורנר (בגרמנית Lauteraar Rothörner) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 3,478 מטר מעל פני הים, בקנטון ברן בשווייץ.

==גאוגרפיה==
ההר נמצא במזרח הרכס המרכזי של האלפים הברניים ברכס החוצה את הרכס המרכזי לרוחבו המתחיל בהר מטנברג שמעל העיירה גרינדלוולד וממשיך דרך ההרים קליין שרקהורן, שרקהורן, לאוטרארהורן, קליין לאוטרארהורן והוגיהורן ועד להר הלאוטראר רוטהורנר, שם מסתיים הרכס מעל קרחון פינסטראר.

הלאוטראר רוטהורנר יחד עם ההוגיהורן והקליין לאוטרארהורן מפרידים גם בין קרחון פינסטראר וקרחון סטראלג (Strahlegg Glacier) המהווים יחד עם קרחון לאוטראר את קרחון אונטראר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hikr.org/dir/Lauteraar_Roth%C3%B6rner_2850/ לאוטראר רוטהורנר באתר Hikr]

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
פאלאדה (אסטרואיד)

פאלאדה (באנגלית: Fallada. שם מלא: 14025 פאלאדה; שמות חלופיים: 1994 RR11; 1985 TH; 1998 MY30) הוא אסטרואיד שממוקם בחגורת האסטרואידים.

הוא התגלה ב-2 בספטמבר 1994, בידי האסטרונום הגרמני פריימוט בורנגן במצפה קרל שוורצשילד בטוטנבורג שבמזרח תורינגיה, גרמניה.

האסטרואיד נקרא על שם הסופר הגרמני הנס פאלאדה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://ssd.jpl.nasa.gov/sbdb.cgi?sstr=14025+Fallada האסטרואיד פאלאדה] באתר נאס"א

קטגוריה:חגורת האסטרואידים
קליין לאוטרארהורן

קליין לאוטרארהורן (בגרמנית Klein Lauteraarhorn) הוא הר ברכס האלפים הברניים המתנשא לגובה 3,737 מטר מעל פני הים, בקנטון ברן בשווייץ.

==גאוגרפיה==
ההר נמצא במזרח הרכס המרכזי של האלפים הברניים ברכס החוצה את הרכס המרכזי לרוחבו המתחיל בהר מטנברג שמעל העיירה גרינדלוולד וממשיך דרך ההרים קליין שרקהורן, שרקהורן, לאוטרארהורן, קליין לאוטרארהורן והוגיהורן ועד להר הלאוטראר רוטהורנר, שם מסתיים הרכס מעל קרחון פינסטראר.

הקליין לאוטרארהורן יחד עם ההוגיהורן והלאוטראר רוטהורנר מפרידים גם בין קרחון פינסטראר וקרחון סטראלג (Strahlegg Glacier) המהווים יחד עם קרחון לאוטראר את קרחון אונטראר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hikr.org/dir/Klein_Lauteraarhorn_37566/ קליין לאוטרארהורן באתר Hikr]

קטגוריה:האלפים הברניים
קטגוריה:ברן (קנטון): הרים
קטגוריה:הרמה הברנית: הרים
דאניאל

דאניאל (בערבית: دانيال) היה כפר ערבי בארץ ישראל, בירכתי השפלה וכ-5 קילומטרים דרומית מזרחית ללוד. הכפר שכן סמוך לכביש הראשי מיפו לירושלים (כיום כביש 1).

==היסטוריה==
הכפר קרוי על שם נבי-דאניאל<ref></ref>, מבנה מקאם מהתקופה הממלוכית בארץ ישראל שהיה ממוקם על גבעה בצדו הצפוני של הכפר, המזוהה עם דן בן יעקב.

בשנת 1863, ביקר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן בכפר וכתב.

.

במפקד אוכלוסין 1922 של ארץ ישראל נמנו בכפר 277 תושבים. בסקר האוכלוסין המנדטורי משנת 1945, נאמדה אוכלוסייתו ב-410 תושבים מוסלמים והוא השתרע על שטח של 2,808 דונמים.
לבד מבתי מגורים, היו בכפר בית ספר לבנים שנפתח ב-1945 וכן מסגד (עומדים גם כיום על תילם).

במהלך השלב הראשון של מבצע דני נכבש היישוב ותושביו עזבוהו. שנה לאחר מכן, יושב על ידי עולים חדשים ושמו הוסב לכפר דניאל.
מהכפר שרדו מספר מבנים שחלקם נותרו נטושים וחלקם משמשים את תושבי היישוב והקהילה.

==גלריית תמונות==
<gallery>
DANIYAL02.JPG|מבנה מהכפר דאניאל המשמש היום כארכיון ובית זיכרון
DANIYAL03.JPG|מבנה מפואר במיוחד שמשמש היום לחנות רהיטים ומסעדה
DANIYAL04.JPG|שרידי מבנה שניצב היום נטוש במרכז כפר דניאל
Jimzu_1942.jpg|מפת הכפר וסביבתו משנת 1942
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*מיכאל יעקובסון: [http://michaelarch.wordpress.com/2014/11/20/סיבוב-בשרידי-כפרים-פלסטינים-בכפר-דניא/ סקירה על שרידי הכפר הערבי דאניאל בין בתי כפר דניאל], באתר 'חלון אחורי' 20 בנובמבר 2014

==הערות שוליים==

קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:יישובים שננטשו בשפלת יהודה
דאניאל (דניאל)
צלפאים

[[כובע הנזיר]]
צלפאים (שם מדעי: Brassicales) היא סדרה של צמחים בעלי פרחים. הסדרה יורשת את שמה בעברית מהסוג צלף, ובשפות אחרות נקראת על שם אחד הסוגים החשובים שבה - כרוב (Brassica).
מיני הסדרה מכילים גלוקוזינולטים (נקראים גם שמן חרדל), השחלה עילית והיא בעלת שלושה עלים (שחלילים). השיליה דפנית ועובר הזרע בדרך כלל ירוק.

בסדרה נכללות כיום המשפחות הבאות:
* מצליבים (Brassicaceae), הכוללת את הכרוב ואת החרדל
* צלפיים (Capparaceae), הכוללת את הצלף
* פפאיים (Caricaceae), הכוללת את הפפאיה
* מורינגיים (Moringaceae), הכוללת את המינים מורינגה רותמית ומורינגה מכונפת
* רכפתיים (Resedaceae), הכוללת את המין רכפתן מדברי
* סלוודוריים (Salvadoraceae), הכוללת את המין סלוודורה פרסית
* טרופאוליים (Tropaeolum), הכוללת את כובע הנזיר
* Setchellanthus
* Tovaria
* Limnanthaceae
* Koeberliniaceae
* Gyrostemonaceae
* Pentadiplandra
* Akaniaceae
* Bataceae
* Borthwickia ובה מין אחד
* Emblingia ובה מין אחד

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1838
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד ברומהד
קטגוריה:סדרות צמחים
אלון מעוננים

עץ אלון שגילו הוערך בכ-1000 שנים, צולם ב-2006
אֵלוֹן מְעוֹנְנִים, אתר מקראי בו ממוקם עץ אלון מקודש, הנמצא ליד העיר שכם. מיקומו של האתר נזכר ב, בסיפור אבימלך בן גדעון.

בוולגטה מופיע כ- PER VIAM QUAE RESPICIT QUERCUM ובתרגום לעברית: "הדרך הנשקפת אל האלון". תרגום יונתן תרגם "מישר מעונניא" ובעברית: "מישור המעוננים". גם רש"י בעקבות תרגום יונתן מפרש: .

השם אלון התפרש גם כעץ אלון שמקום בו צמח היה למרכז פולחני ניחוש. עצים אשר שימשו כמקום מרכזי בו קיבלו הכוונה מהאלים, היה ידוע במרחבי המזרח הקדום.
בדרך כלל שמות בהם מופיע השם אלון היו מורה שם זה על מקום פולחן, עוד מימי התקופה הכנענית. במקרא מוזכרים גם אלון מורה, אלון מוצב, אלון תבור, אלון בכות. כל אלה נזכרים בתנ"ך באירועים הקשורים בפולחן. יש הסוברים כי האלה הנזכרת בספר יהושע, כ"ד היא אלון מורה, הנזכר בספר בראשית, י"ב, ואלון מצב ואלון מעוננים הנזכרים בשופטים, ט'.
אנשי שכם הנמנים עם אנשי הצפון יחסו לעצים קדושה. בתנ"ך מופיעים אזכורים לכך שתופעת הפולחן בקרבת עצים הייתה נפוצה: .

אלון מעוננים וכמוהו גם האתר המקראי, אלון מורה, המופיע בין היתר בתיאור טקס הברכה והקללה, שהתרחש בשעם עם הכניסה לארץ כנען, משמעות המילה מורה הוא אוראקל לפיכך משמעותם דומה. בספר חבקוק, ב', י"ח נאמר . זו גם משמעות המילה מְעוֹנְנִים בתנ"ך: 

==לקריאה נוספת==
* נורית ליסובסקי, על עצים ועל ה'מקום': מאפיינים תרבותיים, טבעיים וחזותיים של הנוף המקודש בארץ ישראל, קתדרה: כתב עת לתולדות ארץ ישראל וישובה, ירושלים, יד יצחק בן צבי, חוברת 111, תשס"ד, עמ' 74-41.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.biu.ac.il/JH/Parasha/vayshlah/vayish2.html על עצים קדושים בספרות היהודית] מחבר: זהר עמר, אוניברסיטת בר-אילן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:ספר שופטים
קטגוריה:עצים בתנ"ך
וולקנס תרון

ווּלְקַנס תְרוֹן (באנגלית: Vulcan's Throne - מילולית "כס וולקן") הוא הר געש רדום מסוג חרוט אפר שהוא תוואי נוף בולט בגדה הצפונית של הגרנד קניון במחוז מוהאבי בצפון מערב מדינת אריזונה בארצות הברית, כ-2 קילומטרים מערבית לנקודת התצפית טורוויפ (Toroweap overlook). הר הגעש הוא חלק מהשדה הגעשי יואינקארט, שדה געשי של הרי געש מונוגנטיים (הרי געש הנוצרים במהלך התפרצות יחידה – ללא התפרצויות נוספות לעומת "הרי געש פוליגנטיים" המתפרצים שוב ושוב) המשתרע בין הגדה הצפונית של הגרנד קניון ועד למרחק של 80 קילומטרים צפונה.

חרוט האפר נוצר במהלך תור הרביעון (מלפני כ-2 מיליון שנים). על פי גרסה אחת נובעת צורתו הייחודית של ההר מהיותו בנוי על שרידים של שני חרוטים געשיים קדומים יותר. גרסה אחרת טוענת שהחרוט נבקע בשל תנועות טקטוניות מאוחרות יותר שמקורן בהעתק טורוויפ (Toroweap Fault).

את השם לחרוט טבע הגאולוג האמריקני קלרנס דטון (Clarence Edward Dutton; 1912-1841) שפרסם ב-1882 את המחקר הגאולוגי המקיף הראשון על הגרנד קניון ("Tertiary History of the Grand Canon District"). דטון האמין ששמות של מקומות בגרנד קניון, בהיותו אחת מצורות הנוף החשובות והמרשימות ביותר על פני כדור הארץ, חייבים לשקף את מכלול תרבויות העולם, והוא בחר שמות ממיתולוגיות ואגדות ממקומות שונים בעולם. משום כך יש בגרנד קניון שמות מהמיתולוגיה ההודית, מהמיתולוגיה המצרית מהבודהיזם ומהמיתולוגיה הרומית. השם "כס וולקן" משקף את הצורה הייחודית של החרוט מצד אחד ואת האל וולקן, שמו הרומי של הפייסטוס, אל הנפחות והאש מהמיתולוגיה היוונית, שבנה את סדנתו בתחתית הר געש.

ביומניו של הנוסע ג'ורג' קורנינג פרייזר (George Corning Fraser) הוא מתאר מסע לוולקנס תרון ב-1914. באותה תקופה נוצל האזור לרעיית כבשים ומאגר מים קטן נבנה בבסיס הר הגעש. פרייזר כתב כך:

==קישורים חיצוניים==

* [http://volcano.oregonstate.edu/uinkaret-volcanic-field Uinkaret Volcanic Field] תמונות והסברים מאתר Volcano World

==הערות שוליים==

קטגוריה:אריזונה: גאולוגיה
קטגוריה:ארצות הברית: גאולוגיה
קטגוריה:ארצות הברית: הרי געש
סמרן מקריס

סַמְרָן מַקְרִיס (שם מדעי: Erethizon dorsatum) או דורבן צפון אמריקאי וכן סמרן צפון אמריקאי הוא מכרסם דמוי דורבן קוצני גדול והוא המין היחיד ממשפחת הסמרניים הנפוץ בטבע באמריקה הצפונית, והוא המכרסם הגדול ביותר ביבשת זו לאחר הבונה הקנדי. הוא מין יחיד בסוגו.

אורך: 60–90 ס"מ בממוצע.

משקל: 3.5–18 ק"ג בממוצע.

תפוצה: הסמרן נפוץ מקנדה ועד צפון מקסיקו בעיקר באזורי יערות מחטניים, אך גם במדבריות, הרים וטונדרה. הם נוהגים לקנן במאורות בעצים חלולים או סלעים.

אויבים: לסמרן יש מעט מאוד אויבים והוא מתגונן מפניהם על ידי הצלפות בזנבו הקוצני מולם. טורפיו הם בעיקר סמוריים שונים, פומה, זאבים, דובים ועופות דורסים כגון עיט ואוח וירג'יניה.

תת-מיני הסמרן:
*E. d. dorsatum
*E. d. bruneri
*E. d. couesi
*E. d. epixanthum
*E. d. myops
*E. d. nigrescens
*E. d. picinum

== אבולוציה ==
אבותיהם של הדורבנים מסוג סַמְרָן מַקְרִיס הגיעו ככל הנראה מאפריקה, לפני יותר מ-30 מיליון שנה. במשך מיליוני שנים נפוצו הדורבנים ליבשת אסיה ולחלקים מיבשת אירופה דרך היבשה והגיעו לדרום אמריקה בתקופה שבה אפריקה ודרום אמריקה (אז חלק מיבשת גונדוונה) היו קרובות משמעותית אחת לשנייה מאשר בתקופה הנוכחית.

בשנת 2024 התגלה מאובן נדיר של סַמְרָן מַקְרִיס בפלורידה שבארצות הברית. על ידי השוואת שלד המאובן עם עצמות של דורבנים מודרניים, גילו החוקרים מספר ממצאים: למאובן היו חסרות הלסתות לכרסום קליפת העץ כפי שקיים בדורבנים מודרניים. יחד עם זאת, לתכונות אחרות שלו היה דמיון רב יותר לדורבנים מודרניים מצפון היבשת, כולל צורת עצם האוזן התיכונה וצורות השיניים העליונות והתחתונות.<ref></ref><ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

<gallery mode="packed">
קובץ:Downtown Porcupown 2.jpg
קובץ:Porcupine NPS00674.jpg
קובץ:Porcupine NPS00672.jpg
קובץ:Zoo Praha, urzon kanadský (01).jpg
קובץ:Two Porcupines (7980886456).jpg
קובץ:Tree Climbing Porcupines.jpg|זוג סמרנים
</gallery>

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:סמרניים
קטגוריה:פארק לאומי ילוסטון: בעלי חיים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:האזור הארקטי: יונקים
קטגוריה:ארצות הברית: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים בהרי הרוקי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
ברבורי פרא

ברבורי פרא (בשמו המלא: ברבורי פרא: סיפורן של שלוש בנות סין (באנגלית: Wild Swans: Three Daughters of China) הוא רומן אוטוביוגרפי היסטורי של הסופרת הבריטית ממוצא סיני, רונג ג'אנג.

הספר פורסם לראשונה בלונדון ב-1991 ומאז תורגם ל-37 שפות, ונמכר בלמעלה מ-13 מיליון עותקים. בעברית יצא הספר ב-1994 בהוצאת ספריית מעריב, בתרגומו של יואב הלוי. הוא זכה ב-1992 בפרס NCR לספרות וב-1993 בפרס "ספר השנה הבריטי" . 

הספר מתאר את קורות חייהן של שלוש נשים: המחברת רונג ג'אנג, אמה באו צ'ין, וסבתה שנולדה בתקופה שבה לא הוענק שם פרטי לנשים, ולימים נקראה יו פאנג.

הספר מביא לפני הקורא המערבי את מציאות החיים הסינית על פני תקופה של שלושה דורות, החל בתקופה שבה היו קושרים את רגלי התינוקות הנקבות כדי להשאיר את רגליהן קטנות מאוד, כדי ליצור מידה של שבריריות ותלות בהליכתן; נישואיה של הבת לתועלת כלכלית לאיל מלחמה סיני; חייה של קומוניסטית צעירה פעילה במחתרת הסינית, וקשריה עם מי שיהיה בעלה, אף הוא קומוניסט נלהב; החיים בתקופות הטיהורים השונות בסין הקומוניסטית ותחת מהפכת התרבות, והעליות והמורדות בחייו של פקיד ממשל קומוניסטי הנתון לחסדם ולשבטם של הממונים עליו, שאף הם עלולים לאבד את משרתם ואת עולמם בכל רגע נתון. את חייה של המחברת בשנות ה-70 וה-80 של המאה ה-20, ודרכם, את מערכת החינוך הסינית בתקופות שונות תחת המשטר הקומוניסטי. ואת עריקתה למערב, כשהתאפשר לה לצאת ללימודים באנגליה.

==לקריאה נוספת==
* רונג ג'אנג, ברבורי פרא: סיפורן של שלוש בנות סין. מאנגלית: יואב הלוי. ספרית מעריב, 1994.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://primo.nli.org.il/permalink/f/4dohjh/ULI_Main003894553 הספר "ברבורי פרא"], באתר הקטלוג המאוחד של הספריות בישראל

קטגוריה:אוטוביוגרפיות
קטגוריה:ספרי זיכרונות
קטגוריה:ספרי 1991
קטגוריה:ספרי ספריית מעריב
קטגוריה:ספרים שהוחרמו על ידי ממשלים
פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין

פרנץ יוזף השני, נסיך ליכטנשטיין (גרמנית: Franz Joseph II von Liechtenstein; 16 באוגוסט 1906 – 13 בנובמבר 1989), היה נסיך ליכטנשטיין בשנים 1938–1989.

==ביוגרפיה==
פרנץ יוזף נולד בטירת פראואנטהל, דויטשלנדסברג, לאלויס, נסיך ליכטנשטיין ואליזבת אמליה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של קרל לודוויג, ארכידוכס אוסטריה ומריה תרזה, נסיכת פורטוגל.

בשנת 1938 מת דודו פרנץ הראשון, נסיך ליכטנשטיין ללא ילדים, ופרנץ יוזף עלה לשלטון במקומו.

במהלך מלחמת העולם השנייה הייתה ליכטנשטיין נייטרלית, ושני הצדדים שמרו על כך. אמנם, ממש לפני סוף המלחמה העניק פרנץ יוזף מקלט מדיני ל-494 חיילים מהארמייה הלאומית הרוסית הראשונה, בראשותו של גנרל בוריס סמיסלובסקי. פרנץ יוזף היה פופולרי ואהוב מאוד בליכטנשטיין. הוא פיקח על הפיתוח הכלכלי של הנסיכות, שהפכה ממדינה חקלאית נידחת לאחת המדינות העשירות בעולם. במהלך שלטונו קיבלו הנשים זכות הצבעה במדינה, לאחר משאל עם שנערך (בקרב גברים בלבד) בשנת 1984.

בשנת 1984 העביר פרנץ יוזף את רוב סמכויותיו לבנו הנס אדם, נסיך הכתר של ליכטנשטיין. פרנץ יוזף מת בגראבס, 26 ימים לאחר אשתו גאורגינה פון וילצ'ק, ובנו הנס אדם השני עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-7 במרץ 1943 התחתן פרנץ יוזף עם גאורגינה פון וילצ'ק, בתם של פרדיננד מריה פון וילצ'ק ונורברטינה קינסקי, רוזנת וצ'יניץ וטטאו, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
* הנס אדם השני, נסיך ליכטנשטיין (נולד ב-1945)
* פיליפ ארזאמוס, נסיך ליכטנשטיין (נולד ב-1946)
* ניקולאוס, נסיך ליכטנשטיין (נולד ב-1947)
* נורה, נסיכת ליכטנשטיין (נולדה ב-1950)
* פרנץ יוזף ונצל, נסיך ליכטנשטיין (1962–1991)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:חברי הוועד האולימפי הבין-לאומי
קטגוריה:נסיכי ליכטנשטיין
קטגוריה:בית ליכטנשטיין
קטגוריה:ליכטנשטיין: אישים בספורט
קטגוריה:ילידי 1906
קטגוריה:נפטרים ב-1989
מרשמי חמישים ושתיים מחלות

שימוש ב[[לענה חד-שנתית כצמח מרפא מוזכר לראשונה במרשמי חמישים ושתיים מחלות]]
מרשמי חמישים ושתיים מחלות (בסינית מסורתית ומפושטת: 五十二病方; בפין-יין: Wǔshí'èr bìng fāng, ווּשְׁאָר בִּינְג פָאנְג) הוא כינויו של טקסט סיני רפואי שהתגלה ב-1973 במָאוָאנְגְדְווֵי, בקבר שנחתם בשנת 168 לפנה"ס, בתקופת שושלת האן. הטקסט מכיל מרשמים לטיפול במחלות שונות. הטקסט הועתק בכתב חותם ליריעות משי בסביבות 215 לפנה"ס, בתקופת שושלת צ'ין, אבל ייתכן שמקורו קדום יותר.

הכינוי "מרשמי חמישים ושתיים מחלות" דבק בטקסט בידי עורכים בתקופה המודרנית, על שם רשימה של חמישים ושתיים מחלות ומרשמים לטיפול בהן המופיעה בתחילתו.

==תוכן היצירה==
המרשמים בטקסט מציגים מעל 250 טיפולים, המבוססים על גירוש שדים ועל תרופות, למחלות כגון יבלות, טחורים, שבר במפשעה והכשות. בין הטיפולים הרפואיים הנזכרים בו, ממליץ הטקסט על ניתוחים וצריבות, אך אינו מזכיר דיקור או צריבה בעזרת מוקסה.

הטקסט מכיל כ-9,950 סימנים, והוא הטקסט הרפואי הארוך ביותר שנמצא בקברים סיניים עתיקים.

==חשיבות בחקר הרפואה הסינית==
ביחד עם כתבים אחרים, שנחשפו בין השאר בגָ'אנְגְגְ'יָאשָׁאן ובווּוֵיי, מסייע טקסט זה בהארת שלבים מוקדמים בהתפתחות הרפואה הסינית. ניתן להבין ממנו, למשל, כי לחשי קסם שימשו טכניקת ריפוי נפוצה בקרב העילית החברתית של אותה תקופה.

מאחר שהטקסט חושף שלב פרימיטיבי בהתפתחותה של תורת המרידיאנים ואינו מזכיר את תאוריית היין-יאנג ואת חמשת היסודות, הוא עודד היסטוריונים לתארך את הקלאסיקה הפנימית של הקיסר הצהוב למאה הראשונה לפנה"ס.

העותק המקורי של "מרשמי חמישים ושתיים מחלות" שמור במוזיאון המחוזי של חוּנְאָן בצָ'אנְגְשָׁה.

קטגוריה:סין: היסטוריה
קטגוריה:ספרות סינית
קטגוריה:ספרי המאה ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:רפואה סינית
בורסת מוסקבה

בורסת מוסקבה (במקור: ОАО Московская Биржа) היא הבורסה הגדולה ביותר ברוסיה, המפעילה שוקי מסחר במניות, מטבע חוץ, מתכות וניירות ערך. הבורסה הוקמה בדצמבר 2011 כתוצאה מאיחוד מדד MICEX של הבורסה לניירות ערך במוסקבה ומערך הסחר הרוסי, RTS.

==היסטוריה==
הבורסה הוקמה ב-19 בדצמבר 2011 ממיזוגן של בורסות MICEX ו-RTS שהוקמו בתחילת שנות ה-90. המיזוג נועד לפשט את המסחר ולקדם תוכניות להפיכת מוסקבה למרכז כלכלי בינלאומי. הבורסה חידשה פעילותה ביולי 2012 כבורסה מאוחדת. מפעילת הבורסה השלימה את הנפקתה בציבור ב-15 בפברואר 2013 וגייסה 15 מיליארד רובל רוסי (498 מיליון דולר). ההנפקה, שהייתה לגדולה ביותר במוסקבה הפכה את מפעילת הבורסה לאחת ממפעילות הבורסות הגדולות באירופה במונחי שווי שוק. ביולי 2014 הבנק המרכזי של רוסיה, אחת ממחזיקות הבעלות על הבורסה, השלימה את מכירות 12% מחלקה לציבור, כאשר לפי החוק הפדרלי הרוסי הבנק היה מחויב למכור את כל החזקותיו בבורסה המוסקבאית עד 1 בינואר 2016, אך זה טרם נעשה והבנק המרכזי עדיין מחזיק אחוזים מסוימים בבורסה.

בנובמבר 2017 מדד MICEX שינה את שמו למדד MOEX Russia. באוגוסט 2020 החלו להיסחר בה מניות של החברות Microsoft, Amazon, Facebook, Twitter, Boeing, Visa ו-Mastercard מתוך מדד S&P 500.

ב-28 במאי 2021 הבורסה שברה שיא נקודות כאשר ערך הרובל של המניות הרוסיות, המתבטא במדד הבורסה, בתחילת המסחר ביום הגיע לשיא כשהמדד עלה ב־0.4% והגיע לראשונה בתולדות שוק ההון הרוסי ל־3752.8 נקודות בשוק המניות הרוסי, על פי נתוני המסחר. שיא זה נשבר מחדש ב־7 ביולי אותה שנה משהגיע ל־3915.61 ואז ב־16 באוגוסט 2021, כשהבורסה השיגה 3917,51 נקודות. ב-5 באוקטובר 2021, הבורסה שברה שיא זה כשהגיעה ל-4,200 נקודות על רקע עליית מחירי הגז והנפט.

בשנת 2022, לאחר שהחלה מלחמת רוסיה-אוקראינה, הבורסה הייתה סגורה לתקופה. היא הושפעה מהעיצומים שהוטלו על רוסיה. היא נפתחה לאחר 26 יום, הפסקת המסחר הארוכה ביותר מאז נפילת ברית המועצות. הוא נפתח באופן חלקי לצד הגבלות מכירה על המשקיעים הזרים שנועדו למנוע קריסה..
נכון לאוגוסט 2022 מניות דואליות אינן נסחרות במרבית הבורסות בעולם וזאת כחלק ממערך הסנקציות שהוטלו על רוסיה בעקבות פלישתה לאוקראינה.

==ניהול==
מועצת המנהלים של הבורסה מורכבת מחמישה חברים:
* יו"ר דירקטוריון הבורסה, אלכסנדר אפאנסייב
* סגן יו"ר דירקטוריון הבורסה, אנדריי שמטוב
* ראש מערך מידע, סרגיי פוליאקוב
* ראש מערך המימון, יבגני פטיסוב
* ראש מערך התפעול, דמיטרי שצ'גלוב
* ראש מערך סיכון וטיהור, לואי וינסנט

מועצת הפיקוח של הבורסה כוללת 15 חברים ובראשה עומד שר האוצר הרוסי לשעבר, אלכסיי קודרין, העומד בראש מועצת הפיקוח מאז יוני 2014.

==מחזיקות ומפעילות הבורסה==
הבורסה המוסקבאית נמצאת בבעלות הבנק המרכזי הרוסי (11.75%), סברבנק (9.9%), ונשטורגבנק (8.4%), הבנק האירופאי לשיקום ולפיתוח (6.1%), הקרן הרוסית להשקעות ישירות (5%).

==שוקי המסחר==
מדי יום נסחרות בבורסה ניירות ערך של למעלה מ-800 תאגידים וחברות רוסיות, לרבות מניות של 250 החברות הגדולות ביותר במדינה, ביניהן גם גזפרום, רוסטלקום וסברבנק, לוקאויל, רוסנפט ובנק VTB, כשכולן יחד בעלות שווי כולל של כ-20 טריליון רובל (כ-500 מיליארד דולרים). בבורסה נמכרות מניותיהן של כ-300 חברות רוסיות.

==ראו גם==
*הבורסה ההיסטורית לניירות ערך במוסקבה

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://moex.com/ moex.com], אתר האינטרנט של הבורסה המוסקבאית

==הערות שוליים==

קטגוריה:שוק ההון הרוסי
קטגוריה:בורסות
מוסקבה
קטגוריה:מוסקבה: חברות
קטגוריה:מוסקבה: מבנים
חרב עות'מאן

דגמים שונים של חרבות עות'מאניות
חרב עות'מאן (טורקית עות'מאנית: Taklid-i Seyf, טורקית: Osman Kılıcı) הייתה חרב טקסית אשר נחגרה סביב מותניו של יורש העצר העות'מאני במהלך טקס הכתרתו לסולטאן האימפריה העות'מאנית.
החרב נקראה על שם הסולטאן עות'מאן הראשון, מייסד השושלת העות'מאנית, ואשר החל מטקס הכתרתו, בו קיבל את החרב ממורהו וחמו שיח' אדבאלי, נשתרשה המסורת.

טקס חגירת חרב עות'מאן היה מחייב והתרחש תוך שבועיים ממועד עלייתו של הסולטאן הטרי לשלטון במתחם מסגד איופ שעל קרן הזהב בקונסטנטינופול (איסטנבול כיום), שלפי המסורת קבור בו אבו איוב אל-אנסארי , שותפו של הנביא מוחמד, שמת בעת המצור הערבי הראשון על קונסטנטינופול. העובדה כי הטקס התרחש במקום שנחשב קדוש, הייתה אמורה לחבר בין הסולטאן החדש לבין אבותיו ואף לנביא מוחמד עצמו.

במהלך הטקס חרב עות'מאן הייתה נכרכת סביב מותניו של הסולטאן הטרי על ידי השריף של קוניה, דרוויש ממסדר המבלבים (מסדר מהזרם הסופי שנוסד במאה ה-13), שזומן לקונסטנטינופול למטרה זו.
הזכות להעניק את החרב הייתה שמורה למסדר עוד מ-1299, השנה בה קבע עות'מאן הראשון את מקום מושבו בקוניה, טרם העברת עיר הבירה העות'מאנית לבורסה ובהמשך לקונסטנטינופול.

עד שלהי המאה ה-19, הכניסה למסגד איופ והצפייה בטקס הייתה אסורה על לא-מוסלמים. הפעם הראשונה בה נשברה מסורת זו הייתה טקס הכתרתו של מהמט החמישי ב-1909, אשר היה פתוח למאמיני כל הדתות, ונכחו בו נציגים מכל דתות האימפריה, בהם השייח' אל-אסלאם, הפטריארך היווני-אורתודוקסי, הרב הראשי של איסטנבול (החכם באשי) ונציג הכנסייה האפוסטולית הארמנית.
היכולת להשתתף בטקס ללא-מוסלמים אפשרה לעיתון הניו יורק טיימס לתאר את הטקס בהרחבה בעיתון.
מספר שנים לאחר מכן הטקס אף הוסרט בעת עלייתו לשלטון של הסולטאן האחרון של האימפריה, מהמט השישי.

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: תרבות
זאב שרוני

זאב שרוני (נולד ב-17 במאי 1964) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, שירת כמפקד עוצבת עשת בחיל השריון, כמפקד מערך מג"ן וסגן דובר צה"ל.

== ביוגרפיה ==
בן לניצולי שואה שהעפילו לארץ ישראל מרומניה. התגייס לנח"ל כחבר גרעין השומר הצעיר. לאחר הטירונות, עבר לחיל השריון ושירת כלוחם וכמפקד מחלקה בחטיבה 188. לאחר שהשתחרר מצה"ל, שירת כקצין בחטיבת מילואים בפיקוד הצפון.

ב-1989 התגייס שוב לשירות קבע ושירת כמפקד פלוגת מפקדה בגדוד 74, מפקד פלוגת טנקים בגדוד וסגן מפקד הגדוד. לאחר לימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה שימש ראש מדור מרכבה במפקדת חיל השריון. שימש קצין אג"ם בחטיבה 188 ומפקד גדוד 53 בחטיבה, שבתקופתו נטל חלק בלחימה בדרום לבנון. לאחר מכן שירת כראש זירת צפון באג"ם מבצעים. ב-1999 מונה לקצין אג"ם עוצבת געש ובשנת 2001 מונה למפקד עוצבת עשת, חטיבת שריון במילואים. בנובמבר 2003 מונה למפקד מרכז הנוער והנח"ל בחיל החינוך והנוער שבתקופתו הפך למערך מג"ן). בשנת 2007 מונה לסגן דובר צה"ל, ושירת בתפקיד עד 2010. שרוני הוא בוגר של המכללה לביטחון לאומי משנת 2002.

לאחר שחרורו כיהן כסמנכ"ל הסברה בהתאחדות התעשיינים בישראל. החל מחודש מאי 2016, מכהן כמנהל מערך הדוברות וההסברה של חברת נתיבי ישראל - החברה הלאומית לתשתיות תחבורה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוברים ישראלים
קטגוריה:מפקדי מערך מג"ן
קטגוריה:מפקדי חטיבה 130
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 188
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אורט שפירא (כפר סבא)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
עוגת צפרדע

עוגת צפרדע היא קינוח בצורת ראש של צפרדע, המורכב מעוגת שכבות, קרם ובצק סוכר. הקינוח נוצר במאפייה בשם "בַּלְפוּרְס" בשנת 1924<ref></ref>, ותוך זמן קצר נהיה לקינוח פופולרי באוסטרליה הדרומית. בהתחלה, נאפו עוגות צפרדע רק בצבע ירוק, ובהמשך נוספו גם גרסאות בצבע ורוד וחום. מאז פיתוח העוגה קמו לה גרסאות רבות ושונות דוגמת "אנשי שלג" ו"ארנבי חג הפסחא". העוגה נחשבת לעוגה ייחודית לאוסטרליה הדרומית והיא מסייעת לעידוד התיירות במדינה. הקרן הלאומית של אוסטרליה הדרומית רשמה את עוגת הצפרדע בשנת 2001 כאחדי מסמלי המורשת של המדינה.

==תיאור==
עוגת הצפרדע היא קינוח קטן המעוצב בצורת צפרדע בעלת פה פתוח, ומורכב מעוגת שכבות המכילה קרם ומעליו ציפוי עבה של בצק סוכר. מתכון העוגה כיום נותר לזהה למתכון המקורי מאז המצאת העוגה בשנת 1922. כאשר מייצרים את העוגה באופן תעשייתי, שכבות גדולות של עוגת ספוג מחוברות זו לזו, נחתכות באופן מכני לצורה הרצויה, מצופות בבצק הסוכר, וצורת הפה הפעור נוצרת בעזרת סכין חמה. עייני ה"צפרדע" בעלות צבע המנוגד לצבע הגוף של העוגה, עשויות גם הן מבצק סוכר ומונחות ידנית על כל עוגה ועוגה, המונחות בסוף על נייר עוגה. בצק הסוכר הוא על פי רוב בצבעים חום, ירוק, או ורוד, ועבור אירועים חגיגיים הוא נצבע בצבעים אדום וצהוב.

==היסטוריה==
חתך של עוגת צפרדע החושף את מבנה הפנימי

לאחר שביקר בצרפת בתחילת שנות העשרים, גורדון בלפור, אחיינו של ג'ון בלפור (ממקימי מאפיית בלפורס), קיבל השראה מהמגדנאות האירופאית שהובילה להמצאת עוגת הצפרדע. העוגה הוצגה לעולם בשנת 1924 על ידי מאפיית בלפורס לאחר שגורדון חזר לאדלייד, בתקופה זו בתי תה היו עדיין פופולריים בעיר. בתחילה העוגה הייתה בלעדית למאפית בלפורס, ונמכרה רק באוסטרליה הדרומית. כיום, העוגה נמכרת גם בניו סאות' ויילס, ויקטוריה וקווינסלנד.

עוגות הצפרדע הראשונות נצבעו בצבע ירוק, צבע זה נותר הצבע הנפוץ ביותר לצביעת העוגה אך בהמשך נוספו גם צבע שוקולד וצבע ורוד. בנוסף, בעוד שמוטיב צורת העוגה כראש צפרדע נותר דומיננטי, באירועים מיוחדים לובשת העוגה צורות אחרות דוגמת סנטה קלאוס או איש שלג בחג המולד. בשלב מסוים החלו למכור עוגות צפרדע הצבועות בצבע מועדון הפוטבול של אדלייד.

עוגת הצפרדע נחשבה במשך זמן רב לסמל של אוסטרליה הדרומית, ובזמנים שונים עזרה לעודד תיירות למדינה. מצד אחד קמו הצעות משעשעות להנציח את העוגה, דוגמת הקמת מונומנט בצורת העוגה, ומצד שני הכרה רשמית לאומית בעוגה באה בשנת 2001. בשנה זו העוגה הייתה מבין הפריטים הראשונים שנבחנו על ידי הקרן הלאומית של אוסטרליה הדרומית לרגל 165 שנות עצמאות, והקרן בחרה להוסיף את העוגה לרשימת פריטי המורשת הלאומית.

מבחינה היסטורית, עוגת הצפרדע נמכרה היטב על ידי מאפיית בלפורס, ולעיתים המכירות הרקיעו שחקים בתגובה לאירועים הקשורים לחברה. בשנת 2000, כאשר החברה הייתה בתהליך כינוס נכסים, העיתון המקומי בעיר אדלייד קרא לתושבים לתמוך בחברה על ידי קניית עוגות צפרדע, התושבים נענו לקריאה והמכירות הגיעו לשיא חדש. באופן דומה, לאחר שהעוגה נבחרה לסמל לאומי של המדינה בשנת 2001, מכירות העוגה האמירו. הצלחת העוגה הובילה לחיקויים רבים, ובתגובה מאפיית בלפורס רשמו את שם העוגה ואת צורתה כסימן מסחרי בשנת 2001.

==ראו גם==
* עוגת הנסיכה

== הערות שוליים ==

צפרדע
קטגוריה:המטבח האוסטרלי
נצר חזני

נֵצֶר חַזָּנִי הוא יישוב באזור השפלה, השייך למועצה אזורית נחל שורק. היישוב הוקם בשנת 2010 סמוך למושב יסודות, עבור חלק ממפוני יישוב בשם זהה (שהיה על שם השר מיכאל חזני) בגוש קטיף, שפונה בשנת 2005 במסגרת תוכנית ההתנתקות.

בשנת 2018 הוקם ביישוב בית ספר ממ"ד לבנות בשם "אור חדש". בנוסף על כך ביישוב פועלים מעון יום, גני ילדים, מקווה, מועדון נוער וסניף של תנועת בני עקיבא ובית כנסת שמופנה לכל העדות<ref></ref>.

== גלריה ==

<gallery mode="packed">
File:New-Netzer-Hazani-20190715 170501.jpg
File:New-Netzer-Hazani-20190715 165909.jpg
File:New-Netzer-Hazani-20190715 170157.jpg
File:New-Netzer-Hazani-20190715 170029.jpg
File:New-Netzer-Hazani-20190715 170009.jpg
</gallery>

==ראו גם==
* נצר חזני (גוש קטיף)

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160610202614/http://www.gushkatif.co.il/he/sectionsm/קהילות/נצר-חזני/ נצר חזני] באתר ועד מתיישבי גוש קטיף
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו למפוני תוכנית ההתנתקות
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:קצרמר יישובים בישראל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2010
נגה (כתב עת)

נֹגה היה כתב עת פמיניסטי שיצא לאור בישראל בשנים 1980–2005, בהוצאת עמותת נֹגה. עורכות כתב העת היו רחל אוסטרוביץ, מירה אריאל, רחל גיורא, אראלה דאור ומירי קרסין. על פי תעודת הרישום של העמותה, שמו המקורי של כתב העת היה לילית, שייתכן והושאל מכתב העת הפמיניסטי היהודי האמריקאי בשם זה. השם "נגה" מזוהה עם סמלה של ונוס (♀), שהוא גם הסימול האסטרונומי של כוכב הלכת נוגה וגם הסימול הביולוגי של נקבה. ב-25 שנות קיומו של כתב העת יצאו לאור 43 גיליונות.

כתב העת כלל חדשות על הנעשה בידי נשים ולמען נשים, מאמרים שעסקו בנשים בהיסטוריה, באפליית נשים ובפוליטיקה הישראלית מנקודת מבט נשית. עם הכותבים בכתב העת נמנו דפנה יזרעאלי, תמר אלאור, סילביה פוגל-ביז'אווי, נורית כהנא, יהודית בובר-אגסי, מרשה פרידמן, רקפת זהר, אהוד עין-גיל ועוד. כתב העת שימש גם במה ליצירות של נשים, במדורים "חדר משלה" (לכותבות) ו"שער משלה" (לאמניות). בגיליונו הראשון התפרסם הסיפור הקצר "קריעה", שהוא ראשית דרכה הספרותית של ברכה סרי.

לאחר פריצתה של האינתיפאדה השנייה הצטרפה עמותת נגה לקואליציית נשים לשלום.

==קישורים חיצוניים==
* [http://lib.cet.ac.il/pages/sub.asp?source=133 אוסף מאמרים מתוך נֹגה], באתר הספרייה הווירטואלית של מטח
* , 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגזיני נשים ישראליים
קטגוריה:פמיניזם: כתבי עת
קטגוריה:פמיניזם בישראל
אלון מוצב

אֵלוֹן מֻצָּב הוא אתר מקראי הממוקם ליד העיר שכם, בו נמשח אבימלך, למלך על ידי בעלי שכם.

==שמו וזיהוי המקום==

בתרגום יונתן תרגם ובתרגום לעברית מישור המצבות. בעקבות תרגום יונתן מפרש רש"י: . תרגום השבעים תרגם . יאיר זקוביץ סובר, כי האבן אשר הונחה מתחת לעץ האלון שימשה כמצבה. אחרים גורסים כי השם אלון מצב הוא שם נוסף לעץ הקדוש המופיע בסיפור משיחת אבימלך, אלון מעוננים.

יש הסוברים כי הכתוב מספר על עץ קדוש שהמצבה הונחה לידו. לדעת אחרים אין לזהות את העץ עם האלה אשר בשכם, המוזכרת ב, אשר במקום זה כרתו בני ישראל ברית עם אלוהים כדוגמת הברית שנכרתה בסיני. לדעת יאירה אמית מסורות האבות וכיבוש ארץ ישראל בידי יהושע, מתארות את המקום מחוץ לעיר ולא במרכזה. אחרים תומכים בטענה כי האלה הנזכרת ב היא אלון מורה, הנזכר ב, אֵלוֹן מֻצָּב ואלון מעוננים הנזכרים ב.

עץ אלון שגילו הוערך בכ-1000 שנים, צולם ב-2006
השם אלון התפרש גם כעץ אלון שמקום בו צמח היה למרכז פולחני ניחוש. עצים אשר שימשו כמקום מרכזי בו קיבלו הכוונה מהאלים, היה ידוע במרחבי המזרח הקדום.
בדרך כלל שמות מכילים את השם אלון היו מורים על מקום פולחן, עוד מימי התקופה הכנענית. במקרא מוזכרים גם אלון מורה, אלון מעוננים, אלון תבור, אלון בכות. כל אלה נזכרים בתנ"ך באירועים הקשורים בפולחן..

==לקריאה נוספת==
* נורית ליסובסקי, על עצים ועל ה'מקום': מאפיינים תרבותיים, טבעיים וחזותיים של הנוף המקודש בארץ ישראל, קתדרה: כתב עת לתולדות ארץ ישראל וישובה, ירושלים, יד יצחק בן צבי, חוברת 111, תשס"ד, עמ' 74-41.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.biu.ac.il/JH/Parasha/vayshlah/vayish2.html על עצים קדושים בספרות היהודית] מחבר: זהר עמר, אוניברסיטת בר-אילן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:ספר שופטים
קטגוריה:עצים בתנ"ך
הסיעה המקסימליסטית בארץ ישראל

תנועה הרוויזיוניסטית - מימין לשמאל: יהושע ייבין, אורי צבי גרינברג, אב"א אחימאיר, 25 ביוני 1927]]
הסיעה המקסימליסטית בארץ ישראל הייתה, בראשית שנות ה-30 של המאה ה-20, סיעת אופוזיציה פוליטית בתוך התנועה הרוויזיוניסטית, העורף הרעיוני ל"ברית הבריונים", שהתנגדה לקו המתון של מנהיג התנועה, זאב ז'בוטינסקי ודגלה במעבר מציונות מעשית ו"פוליטית" לציונות "צבאית" - גיבוש כוח צבאי שימרוד בכובש הבריטי, יכבוש את הארץ מידיו ויכונן ריבונות יהודית בארץ ישראל.

על ראשי הסיעה בארץ נמנו אב"א אחימאיר, אורי צבי גרינברג ויהושע ייבין. בפולין עמדו בראשה מנחם בגין, ישראל אלדד ויוסף כצנלסון. בווינה הנהיגו את הסיעה זאב פון וייזל ופנחס הלר.

==הערות שוליים==

מקסימליסטים
מקסימליסטים
קטגוריה:ברית הבריונים
נורברטו הפלינג

נורברטו הפלינג (בלועזית: Norberto Höfling; 20 ביוני 1924 - 18 באפריל 2005) היה כדורגלן ומאמן כדורגל יהודי רומני.

הפלינג נולד בצ'רנוביץ שברומניה והתחיל את הקריירה שלו בכדורגל הרומני בקבוצה דינמו צ'רנוביץ, ממנה עבר (צ'רנוביץ צורפה לברית המועצות) לכרמן בוקרשט ולאחר פירוקה לצ'יוקנול בוקרשט בעונה 1947/1948, שם הבקיע 24 שערים במהלך 33 משחקים. בשנים 1945 - 1947 שיחק גם בנבחרת רומניה בכדורגל. הוא עזב את רומניה, כדי לשחק בהונגריה ולאחר מכן עבר לשחק באיטליה עד 1956.

ב-1957 התחיל קריירה של מאמן כדורגל בקבוצה הבלגית קלאב ברוז', שם עבד עד 1963, כשעבר לשנה אחת לאימון של הקבוצה ההולנדית פיינורד. לאחר פיינורד שב הפלינג לבלגיה, כדי לאמן את קבוצת R. White Daring Molenbeek. ב-1967 חזר לשנה אחת לאמן את קלאב ברוז' ובשנה שלאחר מכן אימן את אנדרלכט. אחרי אנדרלכט אימן שלוש שנים נוספות ב-R. Daring Club Molenbeek, ארבע שנים ב-A.S.V. Oostende K.M., שנה אחת בגנט וסיים באיטליה, באימון של Aurora Pro Patria 1919 בעונת 1980 - 1981.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://clubbrugge.be/nl/de-club/geschiedenis/oud-trainers-index/norberto-hofling קריירת האימון וביוגרפיה של הפלינג] 
* [http://www.enciclopediadelcalcio.it/Hofling.html קריירה של הופלינג ככדורגלן מחוץ לרומניה] 

קטגוריה:ספורטאים יהודים רומנים
קטגוריה:יהודים רומנים
קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל רומנים
קטגוריה:כדורגלני מ.ט.ק. בודפשט
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני ויצ'נצה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:מאמני כדורגל רומנים
קטגוריה:מאמני קלאב ברוז'
קטגוריה:מאמני פיינורד
קטגוריה:מאמני אנדרלכט
קטגוריה:מאמני כדורגל יהודים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1924
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-2005
ריסטם פאשא

דאמאט ריסטם פאשא אופוקוביץ (טורקית: Damat Rüstem Paşa; 1500 – 10 ביולי 1561) היה מדינאי עות'מאני ממוצא קרואטי. שירת כווזיר גדול תחת שלטונו של הסולטאן סולימאן הראשון (המפואר). נשא את התואר דאמאט עקב נישואיו לבתו של הסולטאן מיהרימה.

==ביוגרפיה==
נולד בעיירה סקראדין בקרואטיה. בילדותו נלקח לקונסטנטינופול, שם פיתח קריירה צבאית וניהולית עשירה. ב־26 בנובמבר 1539 נישא למיהרימה סולטאן, בתו היחידה של סולימאן המפואר. ריסטם פאשא מילא את תפקיד הווזיר הגדול פעמיים – בין השנים 1544–1553, ולאחר מכן בין השנים 1555–1561 (עד יום מותו).
במהלך תפקידו צבר הון רב, אשר את חלקו תרם לבניית מבני ציבור, מסגדים וקרנות צדקה.
ביום מותו, רכושו של ריסטם פאשא מנה 815 חלקות אדמה ברומליה ואנטוליה, 476 טחנות קמח, 1,700 עבדים, 2,900 סוסי מלחמה, 1,106 גמלים, 800 ספרי קוראן ועוד.

מסגד ריסטם פאשא , הממוקם ברובע פאתיח (Fatih) באיסטנבול, נבנה לכבודו של ריסטם פאשא, בתכנונו של האדריכל הראשי של הסולטאן, מימאר סינאן.

מאשתו מיהרימה סולטאן נולדו לריסטם פאשא בת ושני בנים: איישה הימאשה סולטאן, סולטאנזאדה עות'מאן ביי וסולטאנזאדה מהמט ביי.

==בתרבות הפופולרית==
בסדרת הטלוויזיה "הסולטאן", את תפקידו של ריסטם פאשא מגלם השחקן הטורקי אוזן גובן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: היסטוריה
קטגוריה:וזירים גדולים של האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:ילידי 1500
קטגוריה:נפטרים ב-1561
רוברט קובאלק

רוברט קוּבָאלֶק (בפולנית: Kuwałek; 1966 - 5 ביוני 2014) היה היסטוריון פולני שעסק בעיקר בחקר הקהילה היהודית בלובלין ותהליך השמדתה בשואה. הועסק כחוקר במוזיאון המדינה במיידנק, הקים וניהל את מוזיאון ההנצחה בבלז'ץ.

== קורות חייו ==
רוברט קובאלק נולד בלובלין, סיים את לימודיו באוניברסיטה הקתולית בלובלין בתחום לימודי היסטוריה. תזת התואר השני שלו הייתה "ארגון הציונים הכלליים בלובלין בתקופה 1926-1939" נכתב תחת פיקוחו של פרופ' רישרד בנדר.

לאחר סיום לימודיו החל לעבוד בארכיון המדינה בלובלין, שם עסק בעיקר במחקרים בנושא של הקהילה היהודית בלובלין. כן הועסק בשנים 1995 - 1999 כמורה להיסטוריה בבתי ספר תיכון. בשנת 1999 הפך לעובד של מחלקת המחקר של מוזיאון המדינה במיידנק.

בשנים 2004 - 2007 הועסק כמנהל של המוזיאון - אתר ההנצחה בלז'ץ שהוא סניף מקומי של מוזיאון המדינה במיידנק. הוא הוביל לפתיחתו של אתר זה, והפך אותו לנקודה חשובה על המפה של אתרי זיכרון ההשמדה באזור לובלין. הוא היה מעורב בעבודה עם הקהילה המקומית באמצעות יישום של פרויקטים חינוכיים בשיתוף פעולה עם בתי ספר מבלז'ץ ויישובים אחרים בסביבה.

בשנת 2007 רוברט קובאלק חזר לעבודתו במחלקת המחקר של מדינת המוזיאון במיידנק. בשנים האחרונות עסק במחקר על נושאים הקשורים להשמדת היהודים באזור לובלין במהלך מבצע ריינהרד.

ביוני 2014 נמצאה גופתו בעיר לבוב באוקראינה. לא נמסרו פרטים על סיבת מותו .

== פרסים וחברות בעמותות == 
רוברט קובאלק היה סגן-נשיא האגודה לידידות ישראל-פולין בלובלין ונשיא מרכז האיגוד האירופי "Heritage and Contemporaneity". 

בשנת 2008 העניק לו נשיא פולין אות כבוד בתחום של קידום של היסטוריה ותרבות היהודיות.

בשנת 2014 הוענקה לו מדליה של מרד גטו ורשה על ידי איגוד ותיקי המלחמה יהודית וקורבנות מלחמת העולם השנייה.

== ספריו ופרסומים אחרים ==
* Das Vernichtungslager Belzec - מחנה ההשמדה בבלז'ק, 2014, הוצאת Metropol Verlag 
* From Lublin to Belzec: Traces of Jewish Presence and the Holocaust: in South-Eastern Part of the Lublin Region, הוצאת Ad Rem
* The Album of Lublin, Walking through the Old and the Comtemporary City (פולנית), יחד עם Grazyna Jakiminska, הוצאת Ad Rem
* [http://www.benchmark.co.il/lublin/the%20ghetto%20in%20lublin%20-robert%20kuwalek.pdf הגטו בלובלין]

== קישורים חיצוניים ==

* [http://teatrnn.pl/leksykon/node/4392 רוברט קובאלק (1966–2014)] - קורות חייו (באנגלית)
* [https://web.archive.org/web/20160303211639/http://www.holocaustresearchproject.org/essays%26editorials/kuwalek.html הספד על אובדנו של אחד משלנו] (באנגלית) באתר H.E.A.R.T
* אמיר השכל [http://ahaskel.blogspot.co.il/2007/03/blog-post.html מחנה מיידאנק על פי רוברט קובאלק], 2007
* אמיר חצרוני, [http://www.nrg.co.il/online/1/ART2/587/190.html תפסיקו לשאול למה התקשורת הזרה לא מכסה את החטיפה], nrg 2014

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטוריונים פולנים
קטגוריה:חוקרי השואה
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1966
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-2014
גיום, נסיך הכתר של לוקסמבורג

גיוֹם ז'אן ז'וזף מארי (בצרפתית: Guillaume Jean Joseph Marie; נולד ב-11 בנובמבר 1981), הוא נסיך לוקסמבורג ויורש העצר של שליט לוקסמבורג, אביו, אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג. גיום הוא יורש העצר מאז מונה אביו לדוכס הגדול בשנת 2000. הוא מיועד לרשת את הכתר תחת השם גיום החמישי.

==ביוגרפיה==
גיום נולד בלוקסמבורג סיטי, כבנו הבכור של אנרי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג ומריה תרזה מסטרה. לגיום ארבעה אחים צעירים ממנו. סבו הוא ז'אן, הדוכס הגדול של לוקסמבורג.

גיום היה חניך בתנועת הצופים מאז גיל 8 ופעיל בתנועה במשך שנים רבות עד היום<ref name=":0"></ref>. הוא למד בבית ספר תיכון "רוברט שומן" בלוקסמבורג, בקולג' "Alpin International Beau Soleil" ובבית הספר הפרטי "לה רוזי" בשווייץ. הוא רכש הכשרה צבאית באקדמיה הצבאית המלכותית באנגליה. לאחר מכן למד ביוניברסיטי קולג' בדרהאם, ובאוניברסיטת ברונל בלונדון. ב-2009 קיבל תואר ראשון ב-"Institut Albert-le-Grand" באנז'ה, צרפת.

גיום ממלא משנת 2000 מספר תפקידים במסגרת תפקידו כיורש עצר. הוא יו"ר של כבוד בוועדה לפיתוח כלכלי של לוקסמבורג מ-2001. היה פעיל בקרן קרייזברג למען נכים. ייצג את לוקסמבורג בטקסים בינלאומיים כגון חגיגות להולדתו של כריסטיאן, נסיך דנמרק ב-2006, יום הולדתה של סוניה, מלכת נורווגיה ב-2007, ויום הולדתו של וילם-אלכסנדר, מלך הולנד ב-2007.

ב-2012 נישא לרוזנת סטפני דה לנואה מבלגיה. גיום וסטפני חולקים מוצא משותף, כך שסטפני ואביו של גיום הם בני דודים מדרגה שביעית. ב-10 במאי 2020 נולד בנם הראשון, שנקרא בשם שארל ז'אן פיליפ ז'וזף מארי גיום.

בשנת 2021 נבחר גיום ליו"ר קרן הצופים העולמית התומכת בארגון הצופים העולמי, לאחר שמאז שנת 2017 היה חבר בוועד המנהל של הקרן<ref name=":0" />.

גיום דובר לוקסמבורגית, צרפתית, אנגלית, גרמנית וספרדית.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.monarchie.lu/fr/famille/grand-duc-heritier/index.html גיום, נסיך לוקסמבורג], באתר הרשמי של הדוכס הגדול 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יורשי עצר
קטגוריה:לוקסמבורגים
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרהאם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברונל
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית המלכותית בסנדהרסט
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים
קטגוריה:ילידי 1981
אלון תבור

עץ אלון שגילו הוערך בכ-1000 שנים, צולם ב-2006
אֵלוֹן תָּבוֹר, הוא שמו של עץ המופיע בתנ"ך, בספר שמואל א', בסיפור שלושת האותות שנותן שמואל הנביא לשאול לאחר שמשחו למלך.

תרגום יונתן, מתרגם את אלון תבור למישר תבור כלומר מישור התבור. כך גם רד"ק: . זיהוי מקומו של אלון תבור לפי המקרא הוא מדרום לקבר רחל. לפי תרגום יונתן יש הגורסים כי אֵלוֹן נגזר מהמילים אֵל ואלוהות וזאת מפני שהקדמונים ייחסו גם קדושה לעצים אלו. אחרים סוברים כי אלון תבור הוא בעצם עץ אלה מפורסם, שהיה קיים בין רמה לגבעה.

יש הסוברים כי אלון תבור הוא תומר דבורה () ובעל תמר (). אחרים מזהים את מקומו בח'רבת ארחא צפונית לתל אל פול.

השם אלון התפרש גם כעץ אלון שמקום בו צמח היה למרכז פולחני ניחוש. עצים אשר שימשו כמקום מרכזי בו קיבלו הכוונה מהאלים, היה ידוע במרחבי המזרח הקדום.
בדרך כלל שמות בהם מופיע השם אלון היו מורה שם זה על מקום פולחן, עוד מימי התקופה הכנענית. במקרא מוזכרים גם אלון מורה, אלון מעוננים, אלון מוצב, אלון בכות, כל אלה נזכרים בתנ"ך באירועים הקשורים בפולחן.

שם העץ הונצח בשמו של בית ספר שדה של החברה להגנת הטבע בגליל התחתון.

==קישורים חיצוניים==
* זהר עמר, [http://www.biu.ac.il/JH/Parasha/vayshlah/vayish2.html על העצים הקדושים בספרות היהודית] , אוניברסיטת בר-אילן

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:עצים בתנ"ך
הדחיפה של פארדו

הדחיפה של פארדו הייתה תמרון אווירי שבוצע על ידי קפטן בוב פארדו (באנגלית: John R. "Bob" Pardo) וסרן סטיב ויין במטרה לדחוף את מטוס הפנטום של בן הזוג שלהם שנפגע קשות במסגרת מבצע רעם מתגלגל במהלך מלחמת וייטנאם.

==היסטוריה==

מטוס פנטום F-4D של כנף 8 בבסיס חיל האוויר התאילנדי
מבנה של זוג מטוסי פנטום F-4D מטייסת הקרב 433 של כנף הקרב 8 בבסיס אובון של חיל האוויר התאילנדי המלכותי ונשלח לתקיפת מפעל פלדה בצפון וייטנאם, צפונית להאנוי במרץ, 1967. הטייסים במבנה היו קפטן בוב פארדו שטס יחד עם סרן סטיב ויין ובן המבנה שלו קפטן ארל אמאן, שטס יחד עם סרן רוברט יוטון.

ב-10 במרץ 1967, השמים היו נקיים לטובת ביצוע יעף הפצצה, אך שני מטוסי הפנטום F-4 2 נפגעו מאש נ"מ. המטוס של אמאן ספג את הפגיעה הקשה יותר. מכל הדלק שלו נפגע והוא החל לאבד דלק במהירות. לא היה לו מספיק דלק כדי לבצע תדלוק אווירי מעל לאוס.

כדי למנוע את נטישתם של אמאן ויוטון מעל שטח אויב, פארדו החליט לנסות לדחוף את המטוס. ראשית, ניסו פארדו וויין לדחוף את המטוס באמצעות תא המצנח של המטוס הפגוע, אך זרימה טורבולנטית חיבלה במאמציהם.

[[וו עצירה של מטוס פנטום 2 F-4C אמריקאי]]
בניסיון השני, פארדו וויין ניסו להשתמש בוו העצירה של אמאן כדי לדחוף את המטוס. הפנטום עוצב במקור כמטוס של חיל הים, כך שהיה מצויד בוו עצירה כבד על מנת לנחות על נושאות מטוסים. אמאן הוריד את וו העצירה שלו ופארדו טס מאחוריו עד שהוו היה מול החלק הקדמי של החופה של פארדו. אמאן כיבה את שני מנועי ה-J79 שלו. פעולת ההצלה צלחה - שיעור השקיעה פחת משמעותית. על פארדו היה להמשיך ולייצב את מיקום מטוסו, כאשר וו העצירה החליק מהחופה בכל 15 עד 30 שניות. בנוסף, פארדו התמודד עם אש באחד ממנועיו שלו ולבסוף כיבה אותו. במשך 10 הדקות שנותרו לטיסה, פארדו השתמש במנועו היחיד כדי להנמיך באיטיות את שני המטוסים.

המטוסים הגיעו למרחב האווירי של לאוס בגובה 6,000 רגל (1,800 מטר), כאשר הדלק הולך ואוזל מהמטוס של פארדו הדוחף את מטוסו של אמאן לאורך כמעט 88 מייל. בפוטנציאל הנוכחי, נותרו להם כ-2 דקות טיסה. הצוותים בשני המטוסים נטשו את מטוסיהם בבטחה, התחמקו מלכידה מעל שטח אויב ונאספו על ידי מסוקי חילוץ.

בתחילה, פארדו וויין ננזפו על כך שלא הצילו את מטוסם. אולם ב-1989, הצבא בחן מחדש את המקרה והעניק לפארדו ולוויין את עיטור כוכב הכסף על הפעולה, יותר משני עשורים לאחר שארעה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.automag.co.il/flight/פאנטום-f4/ פנטום F-4]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחמת וייטנאם
קטגוריה:חיל האוויר של ארצות הברית: תקריות ואסונות
קטגוריה:1967
פרנציסקה

ראשי פרנציסקה שונים
פרנציסקה (Francisca) הוא סוג של גרזן הטלה שהיה בשימוש הפרנקים ושבטים גרמאניים נוספים בראשית ימי הביניים. 
הפרנציסקה ידוע בעיקר כנשק אופייני בקרב הפרנקים, ונחשב לסמל לאומי בקרבם בעיקר בתקופת השושלת המרובינגית בתקופה שבין 500 ל-750 לספירה. כמו כן ידוע השימוש בנשק זה גם בתקופתו של קרל הגדול בין 768 ל-814.
לפרנציסקה ראש קשתי שמתרחב בקצה המשמש לחיתוך. קצוות הלהב מחודדים. לפרנציסקה היה אורך של ואורך הלהב היה בערך . אורך ראש הגרזן היה בערך 14–15 ס"מ. סביר להניח שמשקל הגרזן היה כ-600 גרם.

הפרנציסקה הוטל בראשית הקרב כשמטרתו הייתה לשבור את המגן של היריב או לשבש את המערך. הטווח היעיל היה בערך .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גרזנים
קטגוריה:נשק הטלה
בלטייסק

בלטייסק (ברוסית: Балти́йск Baltiysk; עד שנת 1946 נקראה בשמה הגרמני "פילאו" Pillau; בליטאית: Piliava; בפולנית: Piława) היא עיר נמל ומרכז מנהלי של מחוז המשנה בלטייסקי במובלעת קלינינגרד. היא שוכנת במרחק של כ-50 ק"מ מערבית לבירת המחוז קלינינגרד, בחלק הארי של קצהו הדרומי של חצי האי קלינינגרד (או חצי האי זמלנד ), לחופי מפרץ פרימורסקאיה ("בוחטה פרימורסקאיה;" Бухта Приморская), ממזרח, מפרץ גדנסק שבים הבלטי ממערב, ולחופי מצר בלטייסק, המפריד אותה גם מחלקה הדרומי בצפונה של לשון חול בלטית .

העיר נחשבת מבחינה גאוגרפית לעיר המערבית ביותר של רוסיה, וממוקם בה הבסיס הראשי של הצי הבלטי ובו גם מתאמנות יחידות של הקומנדו הימי הרוסי. מדי שנה, בחודש יולי, נערך בה מצעד אוניות (морской парад) של הצי הבלטי לרגל חגיגות "יום הצי הרוסי" (День Военно-Морского Флота).

== ערים תאומות ==
לבלטייסק חמש ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוסיה: ערי נמל
קטגוריה:רוסיה: ערי חוף
קטגוריה:בסיסי חיל הים הרוסי
קטגוריה:הים הבלטי: ערי נמל
קטגוריה:מחוז קלינינגרד: ערים
קטגוריה:ערים גרמניות לשעבר
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1626
אלוניים

אלוניים (שם מדעי: Fagaceae) היא משפחה של צמחים בעלי פרחים בסדרת אלונאים. היא כוללת כ-600 מינים של עצים ושיחים, חלקם ירוקי עד וחלקם נשירים. מיני המשפחה מאופיינים בעלים פשוטים, מסורגים ומנוצים ובדרך כלל בעלי טרף ופטוטרת, פרחים חד מיניים בצורת עגיל ופירות בצורת בלוט וספלול שמכילים עד שבעה זרעים.
לכמה ממיני המשפחה יש ערך כלכלי לאדם: עצי אלון, אשור וערמון משמשים כחומר גלם לבנייה ולמוצרי עץ אחרים. מאלון השעם מפיקים את השעם ליצירת פקקים ולמוצרים נוספים, ופירות הערמון משמשים למאכל.

==מיון==
המשפחה מחולקת לשש תת-משפחות וכוללת שישה או שמונה סוגים (תלוי בשיטת המיון) והיא נחשבת מונופילטית.
הסוג אשור דרומי נמנה בעבר על משפחה זו, אך לאור הבדלים במורפולוגיית העלים והאבקנים, ומחקרים מולקולריים שמצאו הבדלי כרומוזומים, הוא ממוין היום במשפחה נפרדת ומקבילה.

במשפחה נכללים כיום הסוגים הבאים:
* אלון (Quercus), כולל למעלה ממאה מינים, נפוץ בכל חצי הכדור הצפוני
* ערמון (Castanea), כולל שמונה מינים, נפוץ במזרח ודרום אסיה, בדרום אירופה וצפון-מזרח אירופה
* אשור (Fagus), כולל 10–13 מינים, נפוץ במזרח אסיה, באירופה ובמזרח אמריקה הצפונית
* קסטנופסיס (Castanopsis) הכולל 125–130 מינים, נפוץ בדרום-מזרח אסיה
* Chrysolepis הכולל שני מינים, נפוץ במערב ארצות הברית
* Trigonobalanus הכולל שלושה מינים, באמריקה הדרומית ובדרום-מזרח אסיה
* Lithocarpus הכולל 330–340 מינים, נפוץ באזורים טרופיים באסיה
* Notholithocarpus או Lithocarpus densiflorus, מין אחד, אנדמי לקליפורניה ודרום אורגון

==קישורים חיצוניים==

* [http://israplant.com/index.php?n=1964 אלוניים] באתר צמח ישראלי
* [http://www.cirrusimage.com/trees_Fagaceae.htm תמונות והסברים על מינים שונים]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברתאלמי שארל ז'וזף דומורטייה
קטגוריה:משפחות צמחים