עוד יסופר

ה[[רמטכ"ל משה דיין, הזמין את אלתרמן על מנת שיתעד את מאורע פריקת הנשק בשיר]]
עוד יסופר הוא שיר מאת נתן אלתרמן המתאר את תחושותיו מליל 14 ביולי 1956, בו נכח המשורר בעת פריקתם החשאית של כלי שריון שהגיעו לישראל מצרפת ערב מבצע סיני במסגרת מבצע יונה. הצנזורה הצבאית אסרה את פרסום השיר, אך המשורר מסר עותק לראש הממשלה דוד בן-גוריון. בעת פרסום המבצע לציבור, ב-15 באוקטובר הקריא בן-גוריון את השיר המלא מעל בימת הכנסת, בכך היה זה השיר העברי הראשון שהוקרא במלואו מעל בימת המשכן. למחרת נדפס השיר במדורו של אלתרמן הטור השביעי ב"דבר" ובמקביל בעיתונים "למרחב" ו"הארץ" (תחת הכותרת "לילה ללא תואר ושם") השיר שב ונדפס עם תיקונים בכרך השני של שירי "הטור השביעי" תחת הכותרת אחד הלילות.

== רקע ==

בשנת 1956 שררה במדינת ישראל אווירת חרדה וחשש מפני "סיבוב שני" של מלחמה נגד מדינות ערב. עסקת הנשק הצ'כוסלובקית-מצרית ב-1955 במסגרתה סופקו למצרים מאות מטוסים וטנקים וציוד לחימה רב אחר, שינתה את מאזן הכוחות במזרח התיכון. בתגובה חתמה ישראל במרץ וביוני 1956 על עסקאות לרכישת ציוד צבאי בצרפת. מכיוון שישראל רצתה למנוע כוננות מצרית, תוכנן המבצע כך שהציוד יועבר וייפרק באופן חשאי בחשכת הלילה. שם הקוד למבצע נקבע ל"מבצע יונה" על שם יונה הנביא, כיוון שהציוד הגיע ונפרק מלב ספינות.

בליל 24 ביולי תוכננה הפריקה הראשונה בנמל קישון. בין הנוכחים על החוף היו דוד בן-גוריון, שמעון פרס ומשה דיין. כן נכח במקום העיתונאי שבתאי טבת, על מנת שיסקר את המאורע. דיין הזמין את המשורר נתן אלתרמן, על מנת שיתן למאורע גם ביטוי פואטי. שבתאי טבת תיעד את ההרגשה על החוף במילים "הצלתה של ישראל הופכת לעובדה".

== כתיבת השיר ופרסומו ==
אלתרמן אכן נפעם ממעמד הגעת האוניות בחשכת הלילה ופריקת הנשק וכתב מיד שיר בן 52 שורות ארוכות בו תיאר את פריקת הנשק כאירוע מכונן בתולדות העם והמדינה.

אלתרמן הביא את השיר לראש הממשלה בעצמו. ראש הממשלה קרא והתרשם עמוקות, אך אמר למשורר שלא יוכל לפרסמו, עקב חשאיות המבצע. עם זאת הקריא בן-גוריון את השיר לשרי ממשלתו, שחלקם ידעו על המבצע פחות מאלתרמן.

ב-15 באוקטובר 1956, כמעט חודשיים לאחר כתיבת השיר, הקריא ראש הממשלה ושר הביטחון דוד בן-גוריון את השיר במלואו מעל בימת הכנסת. לפני שהקריא אמר:

בסיימו לקרוא את השיר הוסיף בן-גוריון ואמר: "עד כאן דברי המשורר. בפרוזה הדלה שלי אומר רק כי חל שינוי ניכר לטובה ביכולתו של צה"ל".

אלתרמן כתב לנחמיה ארגוב, שהיה ידידו ומזכירו הצבאי של בן-גוריון "רוצה אני כי יוודע לו, לדוד בן-גוריון, ולו ברמיזה בלבד, כמה נפעם אני מהזכות הגדולה והמפתיעה הזו שזכיתי... השמעת הטור כולו מפי האיש הנעלה והמורם מעם ומעל הרמה שבבמות... ואותן מילות הערכה מופלאות ונמרצות שקודמו למקרא השיר - היש שכר סופרים רב מזה בדורנו?".

למחרת נדפס השיר במדורו של אלתרמן "הטור השביעי" ב"דבר" ובמקביל בעיתונים "למרחב" ו"הארץ" (תחת הכותרת "לילה ללא תואר ושם"). השיר שב ונדפס עם תיקונים בכרך השני של שירי "הטור השביעי" תחת הכותרת "אחד הלילות" ובכל מקום בשיר שהמשורר השתמש בו בביטוי "אולי זה לילה שהיה או לילה שיהיה" מופיע בגרסת הספר הביטוי: "זה לילה שהיה".

== לקריאה נוספת ==
* דן לאור, אלתרמן עם עובד 2013 עמ' 482–486

== קישורים חיצוניים ==
* השיר המלא: 
* אהרן קומם, [http://www.alterman.org.il/LinkClick.aspx?fileticket=YUags2LGQJo%3D&tabid=65&mid=455 המשורר והמנהיג: ביאליק ואחד־העם, אלתרמן ובן-גוריון] אתר אלתרמן עמ' 30–31

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1956
קטגוריה:שירי הטור השביעי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתן אלתרמן
קטגוריה:דוד בן-גוריון בתרבות
קטגוריה:יחסי ישראל–צרפת
קטגוריה:מלחמת סיני