OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חדף המים

חדף המים (שם מדעי: Neomys fodiens) הוא מין בסוג Neomys במשפחת החדפיים, שבסדרת אוכלי חרקים.
== מאפיינים ==
החדף מצוי מדרום ובמרכז אירופה וספרד עד רוסיה וטורקיה. הפרטים הישראלים האחרונים מסוג זה נראו בנחל כזיב על ידי אלכסנדר זיד ומאז נכחדו מנוף ארץ ישראל.

חדף המים חי באזורים לחים - ביצות וחופי נחלים ומבלה את רוב זמנו בשחייה במים, בהם הוא מוצא את מזונו - רכיכות, חיפושיות, סרטנים, דו-חיים ואף דגים קטנים, אותם הוא תוקף באמצעות הריר הרעיל שלו.

חדף המים הוא יצור יחידני, שאינו נוטה להתלהק. פרטים ממין זה נוהגים להימנע אחד מחברתו של השני על ידי ציוצים שחלקם על שמיעתים, אך כאשר הם אינם מצליחים בכך עלולות לפרוץ מריבות. 

בתום הריון של 24 ימים ממליטה הנקבה שגר של 3–12 (אך בדרך כלל 5–6) גורים ומטפלת בהם לבדה עד עזיבתם את הקן, בגיל 5-6 שבועות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תומאס פננט
קטגוריה:חדפיים
קטגוריה:ארץ ישראל: בעלי חיים שנכחדו
קטגוריה:רוסיה: יונקים
קטגוריה:איטליה: יונקים
קטגוריה:פולין: יונקים
קטגוריה:ספרד: יונקים
קטגוריה:יונקים ארסיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1771
נברן השלג

נברן השלג (שם מדעי: Chionomys nivalis) הוא מין נברן מתת משפחת הארוויקוליים שבמשפחת האוגריים.

תפוצתו מקוטעת בראשי הרים מספרד ובאסיה בטורקיה, סוריה, לבנון, איראן וטורקסטן. מצוי כיום בישראל בחרמון. לאחר שנים רבות, בהן חשבו שהנברן ככל הנראה נכחד או קרוב להכחדה, כאשר נערך דיגום על ידי החברה להגנת הטבע ביוני 2010, נתפסו 2 נברני שלג הדבר מעיד, ככל הנראה, על המשך קיומה של אוכלוסייה יציבה יחסית. הנברן נמצא כיום בישראל בסכנת הכחדה חמורה, עקב התרחבות אתר החרמון, פעילויות צבאיות והתרבות טורפים כגון חתולי בית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/details/4658 נברן השלג באתר IUCN] 
* [http://www.teva.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/hadoch6_10.pdf הדו"ח של גו"ח - החברה להגנת הטבע]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוגריים
קטגוריה:ארץ ישראל: אוגריים
קטגוריה:ספרד: יונקים
קטגוריה:יוון: יונקים
קטגוריה:טורקיה: יונקים
קטגוריה:אנדורה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
סקסטנט

[[קצין משמרת גשר עושה שימוש בסקסטנט]]
שימוש בסקסטנט לצורך מדידת זווית השמש מעל קו האופק{{ש}}
1. לכוון את הסקסטנט אל קו האופק{{ש}}
2. ללחוץ על המהדק כדי לשחרר את לוח המחוונים{{ש}}
3. להביא את השמש אל קו האופק{{ש}}
4. לשחרר את המהדק ולהתאים את מיקום השמש{{ש}}
5. לסובב קלות ימינה ושמאלה כדי לוודא את המיקום{{ש}}
6. לקרוא את הזווית הרשומה בחלון

סקסטנט (באנגלית: Sextant) הוא מכשיר מכני-אופטי למדידת זוויות, המשמש בעיקר לצורכי ניווט. המכשיר הומצא במחצית הראשונה של המאה השמונה עשרה.

שמו בא מהמילה הלטינית Sexstas שפירושה שישית (1/6), וזאת משום שהדגמים הראשונים של מכשיר זה היו בעלי קשת מדידה של שישית המעגל, 60 מעלות. עם פיתוח ושילוב של טכנולוגיה אופטית, הוכפלה פי שניים קשת המדידה ל-120 מעלות, אך שמו השתמר.

מכל עזרי הניווט, הסקסטנט הוא שמייצג ומסמל את יכולתו של האדם לנווט בלב ים, ללא כל קשר אל חוף מוכר.
הסקסטנט הוא מכשיר חיוני ביותר במציאת מיקום על ידי ניווט אסטרונומי.

==עקרון פעולה==
הסקסטנט מורכב ממראות שמעבירות את אור הַגֶּרֶם השמימי לעיגול המכיל בחציו מראה (המחזירה לעין את הגוף השמימי) ובחציו השני זכוכית שקופה (המראה את האופק). על ידי שינוי הזווית של המראה בחלק העליון של המכשיר "מורידים" את הגוף השמימי עד שהוא משיק לאופק, וכך מוצאים את הזווית בינו לבין האופק.
כדי למנוע נזק לעין מצפייה ישירה בשמש, נעשה שימוש בעדשות כהות אשר מקטינות את אור השמש.

יש צורך בשני תנאים לביצוע מדידות אמיתיות במכשיר:
# שהגוף השמימי ייראה בבהירות ולא יכוסה בעננים או באובך.
# שהאופק ייראה בבהירות כקו חד ללא הפרעות ערפל, אובך וכדומה. מסיבה זו מדידת זוויות בלילה אינה יעילה כי עקב החשיכה קו האופק יראה קרוב יותר ולא במרחק האמיתי.
<gallery>
תמונה:Sextant-2.jpg|סקסטנט
תמונה:Marine sextant He.svgחלקי הסקסטנט
File:TakingSight.JPG|מציאת הרוחב הגאוגרפי על ידי מדידת גובה השמש בעת הצהריים במכשיר הסקסטנט
</gallery>

==ראו גם==
* מד זווית
* אצטרולב
* מטה יעקב

==קישורים חיצוניים==

* רב חובל אברהם אריאל, [http://moreshetyamit.net/?p=2461 סיפורו של סקסטנט] באתר משמר המורשת הימית.
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ניווט
מגדלי פטרונס

מגדלי פטרונס (במלאית: Menara Petronas) הם זוג גורדי שחקים בקואלה לומפור, בירת מלזיה. הבניינים מתנשאים לגובה של 451.9 מטרים והם בעלי 88 קומות כל אחד. בזכות כך, החזיקו בתואר "הבניין הגבוה ביותר בעולם" בין השנים 1998–2004, עד השלמת בנייתו של טאיפיי 101 בטאיוואן.

==היסטוריה==
המגדלים בשנת [[2011]]

הבניינים תוכננו על ידי האדריכל האמריקני ממוצא ארגנטינאי, סזאר פלי, ועוצבו בסגנון אדריכלות פוסט-מודרנית במטרה ליצור סמל לעיר, קואלה לומפור, התואם למאה העשרים ואחת. עבודות התכנון החלו ב-1 בינואר 1992 וכללו מבחנים מחמירים של עומסי רוח על הבניינים בהתאם למשטר הרוחות באזור. ב-1 במרץ 1993 החלו עבודות ההקמה של הבניינים בשטח.

המגדלים נחנכו ב-1998 והיו באותה עת המגדלים הגבוהים ביותר בעולם, כשהם מחליפים את מגדל סירס. ב-17 באוקטובר 2003 הם איבדו את הבכורה בתואר זה לגורד השחקים טאיפיי 101.

מגדלי פטרונס הם עדיין הבניינים הגבוהים בעולם הבנויים כ"תאומים". מגדלים אלו הם הראשונים מחוץ לארצות הברית שזכו לתואר "הבניין הגבוה בעולם" מאז 1885. עם השלמתם ב-1998, הם עקפו את מגדלי התאומים שבמרכז הסחר העולמי בניו יורק בתואר צמד המגדלים התאומים הגבוה בעולם, כ-3 שנים בלבד לפני החרבתם בפיגועי 11 בספטמבר.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.structurae.de/en/structures/data/s0000053/index.cfm מבנה מגדלי הפטרונס] 
* [https://web.archive.org/web/20120524040847/http://skyscrapercenter.com/kuala-lumpur/petronas-tower-1 Petronas Tower 1] on CTBUH Skyscraper Center
* [https://web.archive.org/web/20120619014517/http://www.skyscrapercenter.com/kuala-lumpur/petronas-tower-2 Petronas Tower 2] on CTBUH Skyscraper Center
* [https://web.archive.org/web/20110717022158/http://www.thepetronastowers.com/ Introduction and Overview of the Petronas Towers]
* [https://web.archive.org/web/20071112133225/http://urbanity2.blogsome.com/2007/07/03/design-and-construction-of-the-petronas-towers/ Design and construction of the Petronas Towers]
* 

תמונות
* [http://panoramas.dk/fullscreen3/f50_petronas.html 360-Panorama Petronas Tower]
* [https://web.archive.org/web/20041226121436/http://archnet.org/library/sites/one-site.tcl?site_id=4112 ArchNet - Drawings, photos and videos]
* [http://www.flickr.com/search/?ss=2&ct=6&w=30735181@N00&q=Torres&m=text/ Digital visualization of Petronas Towers]
* [http://www.mir.com.my/rb/photography/leofoo/KLCC/index.htm Photos, Pictures and other supplementary information on Petronas Twin Towers and Suria KLCC - Kuala Lumpur City Centre by Photography in Malaysia, Malaysian Internet Resources ("MIR")]
* [http://maps.google.com/?t=h&om=1&ll=3.157228,101.711812&spn=0.005046,0.007317 Satellite Image at Google Maps]

==הערות שוליים==

פטרונס
פטרונס
קטגוריה:מבנים שתכנן סזאר פלי
עץ (תרשים)

גנאלוגי הנפוצים ביותר, בתמונה: אילן היוחסין של ויליאם הראשון, מלך אנגליה]]

תרשים עץ הוא תרשים המאפשר לארגן ולהציג מידע באופן היררכי על פי קטגוריות. 

השם עץ נובע מדמיונו של תרשים זה לעץ טבעי, שלו יש גזע, ממנו יוצאים ענפים, מהם ענפי משנה, וכך הלאה עד לעלים. להבדיל מעץ טבעי, הצומח מלמטה כלפי מעלה, תרשים עץ צומח מלמעלה כלפי מטה, או משמאל לימין (בטקסט אנגלי), או מימין לשמאל (בטקסט עברי).

== מבנה כללי ==
מבנה של תרשים עץ
בדומה לעץ הטבעי, גם תרשים העץ בנוי משלוש שכבות עיקריות: גזע, ענף ועלים.
* גזע האיבר הגבוה ביותר ממנו יוצאים שאר האיברים.
* ענף איבר אמצעי בעץ. כלומר יוצא מאיבר אחר ולא קיצוני.
* עלה איבר ממנו לא מסתעפים איברים נוספים.
עם זאת, תרשים העץ יכול להסתעף לאורך מספר בלתי מוגבל של רמות על פי סוג הנתונים שהוא מתאר.

==מונחים והגדרות==
*"צומת"- איבר בעץ.
*"ענף"- קו המחבר בין שני צמתים בעץ. לענפים יש כיוון, כלומר אחד הצמתים נקרא צומת מקור והצומת האחר נקרא צומת יעד. 
*"אב"- צומת המשמש צומת מקור של ענף נקרא אב ביחס לצומת היעד.
*"צאצא"- צומת המשמש צומת יעד של ענף נקרא צומת צאצא או צומת בן ביחס לצומת המקור- "האב".
השימוש במושגים הקשורים למשפחה נובע מהשימוש הנרחב בעצים לשם תיאור מבנה משפחתי. בהקשר זה מקובל יותר השם אילן- "אילן יוחסין".

צומת אב הוא צומת בדרגה אחת גבוהה יותר בהיררכיה. 

שני צמתים היוצאים החולקים אותה צומת אב נקראים אחים.

דוד הוא צומת אח של צומת אב.

בכל עץ סופי קיימת צומת שאין לה צומת אב. צומת זה נקרא שורש. ההפך לא נכון: לעץ אינסופי קיים רק גזע ללא שורש.

מסלול הוא מערך ענפים המקשר בין צמתים, לאו דווקא בכיוון הענפים. 

מסלול העובר בכל צומת לכל היותר פעם אחת, נקרא מסלול פשוט. בעץ יש מסלול פשוט אחד ויחיד בין כל שני צמתים.

==דוגמאות ושימושים==
תרשים עץ של תיקיות וקבצים
דוגמה בולטת לתרשים במבנה של עץ הוא עץ ארגוני - תרשים המתאר את מבנהו של ארגון היררכי. דוגמה: בראש צה"ל נמצא הרמטכ"ל, שלו כפופים אלופי הפיקודים. בכל פיקוד יש חטיבות, המורכבות מגדודים, המורכבים מפלוגות וכו'. 

דוגמה נוספת: "עץ הדעת", המתאר את הדוקטורנטים של פרופסור מסוים, ולכל אחד מדוקטורנטים אלה את הדוקטורנטים שלו, וכך הלאה. 

התיקיות במערכות קבצים מודרניות מסודרות אף הן במבנה של עץ, המומחש באמצעות "סייר". עץ זה, להבדיל מעץ סטטי המשורטט על-גבי נייר, הוא עץ דינמי: ניתן לפתוח בו תיקייה כך שיוצגו כל התיקיות הנמצאות בתוכה, או לסגור אותה.

גנאלוגיה היא תחום בו עושים שימוש רב בתרשימי עץ, לצורך בניית אילנות יוחסין.

== ראו גם ==
* מפת מושגים
* עץ (תורת הגרפים)
* תרשים עץ (הסתברות)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אינפוגרפיקה
קטגוריה:ארגון מידע
תרשים
משתנה מטא-תחבירי

בתכנות, משתנה מֶטא־תחבירי (metasyntactic variable) הוא שם הניתן לדבר כלשהו שדנים בו, או לקבוצה של דברים, אשר מובן וידוע למתכנתים וחובבי מחשבים. המילה foo היא הדוגמה הקנונית לכך. השימוש במשתנים מטא־תחביריים בא לעזר גם בכך שהם משחררים את המהנדס מלהמציא שמות לוגיים למשתנים בנושא שבו הם דנים.

משתנים מטא־תחביריים נקראים כך כיוון ש:
# הם משתנים במטא־שפה אשר משתמשים בה כדי לדבר על תוכניות (ראו גם פסבדו־קוד);
# הם משתנים אשר ערכיהם הם לעיתים קרובות משתנים בעצמם (למשל בשימוש כמו "הערך של f הוא הסכום של foo ו־bar").
אולם, ההנחה הסבירה והמקובלת לסיבה האמיתית לקביעת המושג הוא שזה פשוט נשמע טוב: המושג הוא חלק מז'רגון המחשבים.

== דוגמאות ==
=== Foo ו־Bar ===

Foo הוא המשתנה מטא־תחבירי הראשון שבו נוהגים להשתמש. לעיתים רבות הוא משולב עם bar כדי ליצור foobar. דבר זה מרמז אולי ש־foo נובע ממונח סלנג של מלחמת העולם השנייה בשם fubar, שהוא ראשי התיבות ל"מקולקל/דפוק מעבר לכל אפשרות לזיהוי", אם כי אתר תיק הז'רגון טוען בצורה משכנעת שfoo קדם לfubar. למילה Foo היה גם שימוש כמילת הבלים בקומיקס הסוריאליסטי "Smokey Stover" שהיה פופולרי בשנות ה-40 וה-50. ראו גם לוחם פו לאטימולוגיה נוספת של המילה, וכמו כן גם <ref></ref>.

Bar הוא מן סוג של כינוי, שימוש נפוץ בו הוא ייצוג של מושג לא מוגדר, ערך, תהליך, פונקציה, אירוע, יעד, ולעיתים רחוקות ככינוי לאדם.

=== Baz ===
=== Quux ===
Quux הוא המשתנה מטא־תחבירי הרביעי, אשר השימוש בו נפוץ לאחר baz. אולם, לאחרונה הפך Qux נפוץ יותר בשימוש כמשתנה רביעי, כאשר Quux הופך להיות החמישי. הסיבה לכך כנראה היא שלאחר Quux באים בדרך כלל Quuux ,Quuuux וכו', ולכן Qux מתאים לתבנית זו באופן מושלם.

=== xyzzy ===
xyzzy היא מילת קסם ממשחק המחשב הרפתקאת המערה הכבירה, וככזה יש לו שימוש נפוץ כמשתנה מטא־תחבירי, במיוחד בידי האסכולה הישנה של ההאקרים.

=== Spam & Eggs ===
Spam ו־Eggs הם משתנים מטא־תחביריים קנוניים אשר להם שימוש בשפת התכנות פייתון. זוהי התייחסות למערכון מפורסם של מונטי פייתון, אשר על שמם השפה נקראת.

=== Fred & Barney ===
על שמם של הדמויות מהסדרה המצוירת "משפחת קדמוני".

=== Ned Baker ו- Meg O'Brien ===
נד בייקר הוא שם בדוי (ולא דמות בדויה) או כינוי, המשמש במקום שבו יסופק שם אמיתי בזמן מאוחר יותר. יש לו שימוש נרחב בפיתוח של תוכניות מחשב אשר צריכות לטפל בשמות של אנשים אמיתיים לאחר שהפיתוח שלהם יסתיים.
שמות נפוצים נוספים אשר יש להם שימוש דומה הם שמות עם פיסוק (למשל Meg O'Brien) כדי לבחון את יכולת התוכנה לטפל בפיסוק כזה.

=== Null Exit ===
ושם המכיל טרמינולוגיה של תכנות או מסד נתונים כדי לבדוק ששימוש במונחים בהקשר זה לא ישפיעו על פעולת התוכניות..

=== דוגמאות אחרות ===
thud, corge, grault, garply, waldo, plugh.

==שפות אחרות==

לפעמים לשפות אחרות יש משתנים מטא־תחביריים משל עצמם, למשל Aap, Noot, Mies מהשפה ההולנדית, pippo, pluto, paperino מאיטלקית, toto, tata, titi מצרפתית, וכן הלאה.

==ראו גם==
* אליס ובוב

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.catb.org/~esr/jargon/html/F/foo.html ערך על Foo בתיק הז'רגון] 
* [http://www.ietf.org/rfc/rfc3092.txt?number=3092 RFC 3092 התזכיר של IETF על Foo] 

== הערות שוליים==

קטגוריה:תכנות
42 (מספר)

42 (במילים בלשון זכר: ארבעים ושניים; בלשון נקבה: ארבעים ושתיים) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 41 והבא לפני 43.

== במתמטיקה ==
*42 הוא מספר מצולע (15 צלעות).
*42 הוא מספר קטלן.
*42 הוא מספר זרימה.
*42 הוא מספר זרימה פתוח.
*42 הוא מספר הרשאד (בבסיס עשרוני).
*42 הוא כפולה של מספרים עוקבים.
*42 הוא מספר שופע.

ב-2019, לאחר מאמצים של מאות שנים, 42 נותר המספר האחרון בטווח 1 עד 100 שמצאו לו פתרון כסכום של שלושה מספרים שלמים (חיובים או שליליים), שכל אחד מהם מועלה בחזקה שלישית <math>x^3 + y^3 + z^3 = 42</math>. מתמטיקאי בשם אנדרו סות'לנד מ-MIT כתב תוכנה יעילה יותר מזו שהייתה עד כה, על מנת שמחשב יוכל למצוא את התוצאה, ויחד עם עמיתו אנדרו בוקר מאוניברסיטת בריסטול, מומחה לחישובים מורכבים במקביל, הם פנו למיזם charity engine. מיזם שמגייס מתנדבים, המעמידים את מחשביהם הביתיים לשימוש בפתרון שאלות חישוביות מסובכות, כך שניתן לאגד ביחד הרבה כוח מחשוב בלא עלות, ולאחר מיליון ושלוש מאות אלף שעות מחשוב נמצאה התשובה.

<math>(-80538738812075974)^3 + 80435758145817515^3 + 12602123297335631^3=42</math>

== במדע ובטכנולוגיה==
* המספר האטומי של מוליבדנום.
* לפעמים יש שימוש למספר זה בקשר למחשבים; למשל, הוא כלול בתחילתו של כל קובץ TIFF כדי לזהות אותו ככזה.

==דת==
* מספר האותיות באחד משמותיו של אלוהים, לפי הקבלה.
* מספר ערי הלווים בארץ ישראל מלבד ערי המקלט על פי .
* מספר הנערים שאלישע הנביא הרג ביריחו לאחר שהעליבוהו "עלה קרח, עלה קרח". אלישע קיללם ויצאו מהיער שתי דובות והרגו את הילדים. מכאן הביטוי המפורסם "לא דובים ולא יער". ().
*42 מסעות עברו בני ישראל במדבר ועל פי הבעש"ט זה מספר המסעות שעובר כל אדם מיום לידתו עד יום מותו<ref></ref>.
* בברית החדשה, מציין את שלוש וחצי השנים של שלטון החיה (חזון (י"ג, 5)).

==אמנות ובידור==
* 42 הוא התשובה לחיים, היקום וכל השאר, לפי סדרת ספריו של דאגלס אדמס "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה".
* בספרו של לואיס קרול "ציד הסנרק" (שקדם לספריו של דאגלס אדמס), האופה השאיר 42 ארגזים על המזח. (באופן כללי, למספר 42 יש חלק חשוב ביצירותיו של קרול).
* Level 42, שם של להקה כמחווה לספר "מדריך הטרמפיסט לגלקסיה".
* "רחוב 42", סרט מוזיקלי של אולפני האחים וורנר משנת 1933.

== קישורים חיצוניים ==

* שירלי רוזנברג-כהן, [https://web.archive.org/web/20070928164041/http://cse.proj.ac.il/hebetim/june2005/answer42.htm התשובה היא 42, מה השאלה?] בירחון "הבטים בהוראת מדעי המחשב" (גיליון יוני 2005, עמודים 62–63) בהוצאת משרד החינוך ומטה המרכז להוראת המדעים
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מספרים טבעיים
קטגוריה:מדריך הטרמפיסט לגלקסיה
יאקוב רוחבן

מפת מסעותיו של רוחבן בשנים 1721–1723
יָקוֹבּ רוֹחֶבֵן (בהולנדית: Jakob Roggeveen, תעתיק מקובל נוסף יָקוֹבּ רוֹחֶפֵן; 1 בפברואר 1659 – 31 בינואר 1729) היה מגלה ארצות הולנדי שנשלח לגלות את "טרה אוסטרליס" (האדמה הדרומית), ובמקום זאת גילה במקרה את אי הפסחא.

אביו, ארנט רוחבן, היה מתמטיקאי בעל ידע נרחב באסטרונומיה וגאוגרפיה. כמו כן הוא הכיר את תורת הניווט. הוא עסק רבות בלימוד "טרה אוסטרליס", יבשת חצי-מיתית שהופיעה במפות שצוירו באירופה החל במאה ה-15, ואף קיבל אישור רשמי מהמלך על מסע מחקר לשם. האירופאים חשבו שקיימת יבשה גדולה בדרומו של האוקיינוס השקט, כי לפי התאוריה המקובלת בזמנו, האדמה בחצי כדור הארץ הדרומי אמורה להיות דומה לשטח האדמה בחצי כדור הארץ הצפוני. אך בסופו של דבר היה זה בנו שבגיל 62 צייד שלוש ספינות ויצא למסע המחקר.

טרם צאתו למסע כבר ניהל רוחבן חיים פעילים. הוא התמנה לנוטריון של מידלבורך ב-30 במרץ 1683. ב-12 באוגוסט 1690 סיים את לימודיו כדוקטור למשפטים באוניברסיטת הארדרויק (Harderwijk), ועבד בין השנים 1707 ל-1714 כשופט עליון (Raadsheer van Justitie) בבטאוויה שבאיי הודו המזרחית ההולנדיים (כיום ג'קרטה שבאינדונזיה). ב-1715 חזר למידלבורך.

במידלבורך הסתבך בשל תמיכתו במטיף הליברלי פונטיאן ואן האטם (Pontiaan van Hattem). הוא פרסם עלון שכותרתו "נפילת האליל הארצי" (De val van 's werelds afgod), שחלקו הראשון פורסם במידלבורך ב-1718 ועורר מהומה. עותקי העלון הוחרמו על ידי מועצת העיר והועלו באש. רוחבן נמלט ממידלבורך, ואחר כך מפליסינגן. הוא התיישב בארנמוידן (Arnemuiden), שם פרסם את החלקים השני והשלישי בסדרה, שעוררו אף הם מחלוקת.

באוגוסט 1721 הוביל בשליחות "חברת הודו המערבית ההולנדית" משלחת לאיתור "טרה אוסטרליס". הוא הפליג סביב כף הורן לאוקיינוס השקט. רוחבן ביקר באיי חואן פרננדס, וביום ראשון של חג הפסחא - 5 באפריל 1722 גילה את אי הפסחא. בדיווחיו על הגילוי הוא תיאר את האוכלוסייה המקומית בצורה לא מחמיאה. הוא ראה רק 400 ילידים, אף שמהיעדר נשים בקהל היה ברור לו שמספר התושבים גדול יותר.

מאי הפסחא הפליג רוחבן לאיי טואמוטו, לאיי החברה ולסמואה. בסמואה נכלא משום הפגיעה שפגע במונופול "חברת הודו המזרחית ההולנדית", אך החברה נאלצה מאוחר יותר לשחררו, לשלם לו פיצויים בגין המעצר, ולשלם את משכורות אנשי צוותו. בשנת 1723 חזר רוחבן להולנד.

בשובו פרסם רוחבן את חלקו הרביעי של העלון "נפילת האליל הארצי".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מגלי ארצות הולנדים
קטגוריה:ילידי 1659
קטגוריה:הולנדים שנולדו במאה ה-17
קטגוריה:נפטרים ב-1729
קטגוריה:הולנדים שנפטרו במאה ה-18
מסך הברזל

מדינות [[הגוש המזרחי}}]]
"מסך הברזל" (באנגלית: Iron Curtain) הוא כינוי לקו הגבול האידאולוגי אשר חילק את אירופה לשני גושים: הגוש המזרחי שנשלט על ידי ברית המועצות, והגוש המערבי בהנהגת ארצות הברית. המושג זכה לתפוצה רחבה בעקבות השתלטות ברית המועצות על מדינות מזרח אירופה שהתבטאה בהקמת משטרים קומוניסטיים שכונו "דמוקרטיות עממיות", והוא ביטא את הקרע בין שני הגושים ואת תחילתה של המלחמה הקרה.

== מקור המושג ==
===מופעים מוקדמים===
מעבר למסך הברזל הרוסי (Järnridå = מסך ברזל) - ספר שוודי משנת 1923
המונח הופיע בפרסומים שקדמו למלחמה הקרה: בספר משנת 1918 המשיל וסילי רוזנוב את המהפכה הסובייטית למסך ברזל היורד על ההיסטוריה הרוסית. בשנת 1920 סיכמה אתל סנודן את קבלת הפנים שציפתה לה בפטרוגרד במילים . הביטוי מופיע גם בספרו של ג'ורג' אורוול "חוות החיות" מאוגוסט 1945. במאי 1945 המונח הוצג על ידי לוץ שוורין פון קרוזיק ששאל אותו מנאום אנטי סובייטי של יוזף גבלס.

===במלחמה הקרה===
המטפורה "מסך הברזל" זכתה לתפוצה רבה בעקבות השימוש שעשה בה וינסטון צ'רצ'יל, אז מנהיג האופוזיציה בבריטניה, בנאום שנשא בנוכחות הנשיא הארי טרומן בקולג' וסטמינסטר בפולטון שבמיזורי, ב-5 במרץ 1946.
[[וינסטון צ'רצ'יל]]
בנאום זה אמר צ'רצ'יל:

צ'רצ'יל דייק כאשר ציין את וינה כאחת הערים מאחורי מסך הברזל, כיוון שבאותה עת נמצאה באזור הכיבוש הסובייטי, כחלק מכיבוש אוסטריה בידי ארבע המעצמות, בדומה לגרמניה. ב-1955 נסוגו המעצמות ואוסטריה הפכה למדינה עצמאית תוך הכרזת נייטרליות. בשנים הראשונות לאחר הנאום, המונח לא התקבל היטב בקרב הציבור במערב, שעדיין רחש כבוד לברית המועצות כשותפה מרכזית בהבסת הנאצים, אולם הוא צבר פופולריות עם התעצמות המלחמה הקרה.

==ראו גם==
* הפיקניק הפאן-אירופי

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נאומי וינסטון צ'רצ'יל
קטגוריה:המאה ה-20
קטגוריה:דימויים
קטגוריה:מושגים ומונחים במלחמה הקרה
קטגוריה:הגוש המזרחי
קטגוריה:1946 בפוליטיקה
משפט המודולריות

משפט המודולריות, המוכר גם בשם משפט טניאמה-שימורה, מקשר בין עקומים אליפטיים ותבניות מודולריות, שני תחומים מתמטיים שלכאורה נראים נפרדים. משפט המודולריות הוא אחד המשפטים המרכזיים בתורה האריתמטית של עקומים אליפטיים.

==ניסוח==

יהא <math> E </math> עקום אליפטי שמוגדר מעל שדה המספרים הרציונלים. המשפט טוען שיש מספר טבעי N והעתקה לא קבועה <math> X_0(N) \rightarrow E </math>, כאשר <math> X_0(N) </math> הוא העקום המודולרי מדרגה N.

ניסוח שקול הוא שפונקציית L של העקום היא תבנית מודולרית ממשקל 2. הקשר בין הניסוחים הוא שאם <math> \phi:X_0(N) \rightarrow E </math> היא העתקה לא קבועה ו- <math> \omega </math> היא 1-תבנית הולומורפית על <math> E </math> (יש אחת כזאת, עד כדי כפל בסקלר), אז המשיכה לאחור <math> \phi^* \omega </math> היא תבנית מודולרית ועל פי תורת אייכלר--שימורה, מתאימה לפונקציית L של <math> E </math>.

==היסטוריה==
המשפט נוצר תחילה כהשערה שנוסחה על ידי המתמטיקאי היפני הצעיר יוטאקה טניאמה בספטמבר 1955 ובוססה לאחר מכן על ידי עמיתו גורו שימורה, ועל שמם נקרא המשפט. ההשערה נודעה במערב לאחר שאנדרה וייל הקדיש לה מאמר, שבו הציג ראיות התומכות בה. 

ההשערה קובעת שכל עקום אליפטי המוגדר מעל הרציונליים הוא "מודולרי" (כלומר, פונקציית L של העקום מתלכדת עם פונקציית L של תבנית מודולרית). כבר לפני שנמצאה להשערה זו הוכחה, נכתבו מאמרים על התוצאות שאפשר יהיה להסיק ממנה, כאשר תוכח.

בשנת 1984 הראה המתמטיקאי גרהארד פריי שמתוך דוגמה נגדית להמשפט האחרון של פרמה ניתן לבנות עקום אליפטי לא מודולרי, דבר אשר מוכיח כי נכונות השערת טניאמה-שימורה תגרור את נכונות המשפט האחרון של פרמה. טענה זו נודעה בשם "השערת האפסילון" והוכחה בידי קן ריבט. בשנת 1995 הצליח אנדרו ויילס, לאחר 7 שנות עבודה, לגבור על התעלומה וזכה בתהילה כמוכיח את נכונות השערת טניאמה-שימורה לגבי תת-קבוצה חשובה של עקומים אליפטיים ("המקרה היציב למחצה"). די היה בהוכחה זו כדי להוכיח את המשפט האחרון של פרמה.

ההשערה של טניאמה-שימורה היא, בסופו של דבר, בעיה של ספירת הנקודות שיש לעקום אליפטי כאשר מצמצמים אותו לשדה סופי. לשם כך, חקר ויילס הצגות גלואה (שהיא הצגה של חבורת גלואה האבסולוטית של הרציונליים) המתקבלות מן העקום האליפטי, תבניות מודולריות, וערכים מיוחדים של פונקציות L המתאימות.

בשנת 1996 ניתן פרס וולף לאנדרו ויילס ולרוברט לנגלנדס על התקדמותם המזהירה לקראת הוכחת המשפט. 

ההוכחה למשפט טניאמה-שימורה במלואה ניתנה בשנת 1999 על ידי קבוצה של ארבעה מתמטיקאים, ובהם ריצ'רד טיילור, תלמידו לשעבר של ויילס. טיילור נעזר ברעיונות של ויילס כדי לפתור את השערת ארטין עבור הצגות גלואה שתמונתן בחבורת המטריצות <math>\ \operatorname{PGL}_2(\mathbb{C})</math> היא חבורת התמורות הזוגיות <math>\ A_5</math> .

משפט טניאמה-שימורה מהווה מקרה פרטי של סדרה מרחיקת לכת של השערות הקרויה תוכנית לנגלנדס.

==ראו גם==
* המשפט האחרון של פרמה

== לקריאה נוספת ==
* סיימון סינג, המשפט האחרון של פרמה, הוצאת ידיעות אחרונות, 2000.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

טניאמה-שימורה
טניאמה-שימורה
סולו (מוזיקה)

במוזיקה, המונח סולו מתייחס ליצירה או לחלק מיצירה המנוגן או מושר על ידי מבצע בודד. למונח משמעות שונה בסגנונות מוזיקליים והקשרים שונים.

צורת הריבוי של סולו היא סולי. ביטוי זה משמש בעיקר במוזיקה קלאסית במשמעויות שונות:
* פסוק מוזיקלי המבוצע בידי קבוצה של כלים דומים מתוך התזמורת, כמו כלי צ'לו או כלי נשיפה ממתכת
* כל קטעי הסולו ביצירה אחת
* אוסף של יצירות סולניות

==מוזיקה קלאסית==
===יצירות סולו===
יצירה הכתובה למבצע יחיד נקראת סולו. יצירות סולניות נפוצות במיוחד לכלים פוליפוניים כמו כלי מקלדת, גיטרה ונבל. כלים מונופוניים כויולה או חליל מלווים בדרך כלל בפסנתר, אך גם להם נכתבו יצירות סולו רבות, כמו הפרטיטות לכינור והסוויטות לצ'לו של באך. בעוד בתקופה הקלאסית מקובל היה לכתוב יצירות סולו רק לכלים מסוימים, מלחינים מודרניים רבים כתבו יצירות סולניות לכלים כטובה, טרומבון וכלי הקשה.

===קונצ'רטו===

קונצ'רטו הוא יצירה לכלי או מספר כלים ולתזמורת. התפקיד או התפקידים המובחנים מן התזמורת נקראים סולו או סולי, בהתאמה. על אף שלעיתים מנגן הסולן לבד בקונצ'רטו, הוא מלווה בדרך כלל בנגינה תזמורתית. התבלטות התפקיד והפרדתו מן התזמורת הן שהופכות אותו לסולו.

===פסוקים סולניים===
בדומה לקונצ'רטו, כל יצירה עשויה להכיל פסוקים מוזיקליים בהן מתבלט אחד מן הכלים, הנקראים לעיתים קרובות סולו.

===סולו בסקציה===
הכלים בתזמורת מחולקים לסקציות, שהנגנים בהן מנגנים יחד בדרך כלל. כשמתבקש רק אחד מהנגנים מן הסקציה לבצע פסוק מוזיקלי בנפרד מן הסקציה, כשזו לא מנגנת כלל או מנגנת תווים שונים ממנו, נאמר שכלי זה מנגן סולו.

===מוזיקה קולית===
לכל סוגי הסולו המוזכרים לעיל מקבילה במוזיקה קולית: יצירות לקול בודד, לעיתים בליווי פסנתר, יצירות לזמר או זמרת ומקהלה, וכן פסוקים סולניים במוזיקה למקהלה.

==ג'אז==

נגינת סולו בליווי חטיבת קצב ולעיתים כלים נוספים, תופסת מקום נכבד בעולם הג'אז. הסולו, המאולתר בדרך כלל, מאפשר הבעה עצמית ומקובל להפגין בו סגנון אישי ויכולת טכנית גבוהה. נגינת סולו תופסת מקום גדול בהופעות והקלטות ג'אז, ולעיתים תופסת את רוב זמן הביצוע.

בהופעות ג'אז מקובל להביע הערכה לסולן במחיאות כפיים בסוף קטע הסולו שלו.

הביטוי סולי משמש בתזמורות ביג בנד באופן דומה לשימושו הקלאסי - קטע סולני באופיו הכתוב מראש למספר כלים מתוך התזמורת, לרוב מאותה משפחה, כמו סקסופונים או חצוצרה וטרומבונים.

==רוק ומטאל==

ברוק ובמטאל יש מקום נכבד ביותר לקטעי סולו, במיוחד של גיטרה חשמלית, אך גם של קלידים או פסנתר, גיטרה בס או תופים.
הסולו מופיע לעיתים קרובות לקראת סוף השיר ומוביל לשיאו. לעיתים הסולו ארוך מאוד ומפתח את השיר לכיוונים חדשים, אך בדרך כלל בסופו הוא חוזר למבנה הקבוע.
קטעי סולו במטאל מתאפיינים במהירות ונגינה טכנית (שרדינג), ולרוב הם מאולתרים. עם זאת, קיימים גם קטעי סולו מלודיים או איטיים.

למרות הפופולריות של סולו גיטרה ניתן למצוא ברוק מקרים מפורסמים של נגינת סולו בכלים אחרים בהם סקסופון (למשל בביצועו של קלרנס קלמונס מן האי סטריט בנד, להקתו של ברוס ספרינגסטין), פסנתר (ג'רי לי לואיס; מייק גרסון, נגנו של דייוויד בואי), חליל (איאן אנדרסון, סולן להקת ג'תרו טאל), קלידים (קית' אמרסון, ריי מנזרק מלהקת הדלתות), גיטרה בס (למשל ג'ון אנטוויסל מלהקת The Who, ג'ון דיקון מQueen, אדם קלייטון מ-U2) או תופים (ג'ון בונהם מלד זפלין ואיאן פייס מדיפ פרפל למשל).

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:תאוריית המוזיקה
קטגוריה:מונחים מוזיקליים
ביג בנד

ביג בנד
ביג בנד (באנגלית: Big Band, בתרגום לעברית: להקה גדולה) או תזמורת ג'אז הוא הרכב מוזיקלי גדול שמנגן מוזיקת ג'אז, בעיקר סווינג.

תזמורת הביג בנד מחולקת למספר חטיבות (סקציות), על פי כלי הנגינה. בכל מחלקה יש בדרך כלל 4 נגנים או יותר. לכל התזמורות יש בדרך כלל חטיבת קצב, שמכילה מערכת תופים, קונטרבס או טובה (לעיתים הקונטרבס מוחלף בגיטרה בס), פסנתר ולפעמים גם גיטרה או בנג'ו. חטיבת כלי נשיפה ממתכת המונה חצוצרות וטרומבונים וחטיבת כלי נשיפה מעץ המונה 4–5 סקסופונים (סופרן, אלט, טנור, בריטון ולעיתים בס) וקלרינט בסקציה זו משולב בדרך כלל נגן המסוגל לנגן על כלי נשיפה שונים נוספים כגון חליל צד, אבוב, קרן אנגלית וכדומה.

לפעמים למחלקות אלו נוספת מחלקת כלי הקשה, בעיקר אם התזמורת מנגנת ג'אז לטיני או סלסה.

מוזיקת הביג בנד הגיעה לשיאה בשנות השלושים, והיוותה חלק מהמיינסטרים אז. התזמורות הגדולות ביותר הונהגו על ידי קאונט בייסי, דיוק אלינגטון, פלטשר הנדרסון, ג'ימי דורסי, טומי דורסי, בני גודמן, ארטי שו, וודי הרמן, לס בראון, סטן קנטון, גלן מילר ועוד רבים.

גם היום מוזיקת ביג בנד מנוגנת ונשמעת, בעיקר בזכות הפופולריות של הרכבים כאלו בתיכונים ובמגמות המוזיקה. ישנן גם תזמורות ביג בנד שמנהיגן הקודם נפטר, אך הוא הוחלף בידי מישהו אחר והן עדיין ממשיכות לפעול, כמו למשל תזמורת הביג בנד של צ'ארלס מינגוס. תזמורות הביג בנד של היום מנגנות סגנונות שונים, הנעים בין הסווינג הישן שאותו ניגנו בשנות ה-30 וה-40 לבין פיוז'ן וג'אז מודרני.

==ראו גם==
* רשימת מובילי ביג בנד

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bigbandlibrary.com/ Big Band Library]

*
*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ג'אז
קטגוריה:תזמורות
פרווה חמה

מועדון "קוֹלטורה".]]
פרווה חמה היא להקת רוק ישראלית, שהוקמה בשנת 1997 בבית הספר למוזיקה "רימון".

הלהקה מושפעת מסגנונם של פרנק זאפה, קינג קרימזון של שנות השמונים, ג'ון זורן, פסיכדליה ועוד.

עד שנת 2005 הוציאה הלהקה שני אלבומי דמו ברשת האינטרנט וב-2005 הוציאה את אלבום הבכורה, שלה "פרווה חמה".

הלהקה הופיעה בעיקר באזור תל אביב.

בשנים האחרונות מייסד הלהקה מתגורר בלונדון והלהקה אינה פעילה.

==חברי הלהקה==
*ליאור פרנקל - לחנים ועיבודים, גיטרה, קלידים
*נדב בכר - גיטרה - בעקבות חזרתו בתשובה בחר לעזוב את הלהקה.
*בן הנדלר - בס
*ארז קוסקאס - תופים, כלי הקשה
*שאול עשת - קלידים
*אורן בן אבי - סקסופון
*ליאור רון - חצוצרה

בהופעותיה של הלהקה, לצד חבריה מופיעים שחקנים, לעיתים קרובות בתחפושות גרוטסקיות, המבצעים את התסכיתים ההומוריסטיים של השירים. בין השחקנים המופיעים:
*דני הוכברג - בתפקיד חמצמץ
*עמית קגיאן
*עידו הרטוגזון
*שגיא שטרית - בתפקיד ג'וני בייבי
*ליאור גלר
*אייל קניג

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.liorfrenkel.com האתר של ליאור פרנקל]
*[http://www.mitkadem.co.il/files/parva/parva.html פרווה חמה במדריך העברי לרוק מתקדם]
*[https://web.archive.org/web/20040813224837/http://weekend.nana.co.il/Article/?ArticleID=131500&sid=78 כתבה מקיפה על תולדות הלהקה וליאור פרנקל כולל ראיון קצר]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:להקות רוק מתקדם ישראליות
טיל אוויר-קרקע

טיל אוויר-קרקע (בר"ת: טא"ק) הוא טיל המשוגר מכלי טיס קרבי אל עבר מטרה הנמצאת על הקרקע בין אם היא בים או ביבשה. טא"ק דומים לפצצות דאייה מונחות, אך קיומו של גורם הנעה מכניס סוג זה של חימוש להגדרה של טיל. 

יתרון מרכזי של טיל האוויר-קרקע מסוגים אחרים של נשק אווירי כנגד מטרות קרקעיות הוא טווח הירי שהוא מספק ליורה. טווח זה מאפשר לרוב ירי מחוץ לטווח ההגנה של המטרה הקרקעית. מרבית טילי האוויר-קרקע מבוססים על מערכות של "שגר ושכח" על מנת לאפשר לכלי הטיס להמשיך בפעילות מבלי לדאוג למטרות קודמות. 

גובהו של כלי הטיס ומהירותו הם בעלי השפעה על טווח הטיל. עבור טילים ארוכי טווח הדבר פחות משמעותי, אך טילים קצרי טווח (כדוגמת ה-AGM-65 מאבריק) מגדילים את הטווח שלהם באופן משמעותי כאשר הם נורים מגובה רב. 

קיימות מספר דוגמאות של טכנולוגיית ירי טילים בליסטיים מכלי טיס, אך הן נדירות ביותר. 

לעיתים מחולקים טילי אוויר-קרקע לשתי קטגוריות - טילים טקטיים וטילים אסטרטגיים. לרוב חלוקה זו מבדילה בין ראש נפץ רגיל וראש נפץ גרעיני קל לבין ראש נפץ גרעיני גדול, בהתאמה.

==גורמי הנעה==
גורמי ההנעה הנפוצים ביותר הם מנועים רקטיים ומנועי סילון. מנועים אלו משפיעים גם על טווח הטיל, קצר או ארוך בהתאמה. מספר דגמים של טילי אוויר-קרקע מתוצרת סובייטית משתמשים במנועי מגח סילון המקנים להם טווח רחוק ומהירות גבוהה.

==שיטות הנחיה נפוצות==

שיטות ההנחיה הנפוצות ביותר של טילי אוויר-קרקע הן הנחיית לייזר, הנחיית תת-אדום, הנחיה אופטית והנחיית GPS. שיטת ההנחיה תלויה לרוב בסוג המטרה. כך בעוד שספינה ניתן לזהות בקלות באמצעות רדאר, גופים מטרות יבשתיות יהיה קשה לזהות בצורה זו.

==השראה==
ניתן לראות העברה טכנולוגית בין טילי אוויר קרקע לטילי קרקע-קרקע. כך למשל תוכנן אחד מדגמי ה-BGM-109 טומהוק כטיל א"ק. דגם זה הוחלף בהמשך על ידי ה-AGM-86. טילים אחרים המשמשים את שני סוגי החימוש מונים את הפינגווין, וההרפון. מרבית טילי האוויר-קרקע יכולים ליירט מטרות יבשתיות וימיות למרות שחלקם צריכים לעבור התאמה מיוחדת על מנת לבצע את שני התפקידים בצורה אפקטיבית. לדוגמה ה-AGM-84 SLAM הוא גרסת ההתקפה היבשתית של ההרפון.

==סוגי טילי אוויר-קרקע==
*טילים נגד-טנקים
*טילי שיוט
*טילים נגד ספינות
*טילים נגד קרינה

==טילי אוויר-קרקע==
*AGM-114 הלפייר
*נמרוד
*AGM-86
*חאטף-8
*AGM-84 SLAM
*הרפון (טיל)
*AGM-65 מאבריק
*JCM
*פופאי (טיל)
*דלילה (טיל)
*קאסד (איראן)

==ראו גם==
* טיל קרקע-אוויר
* JCM - טיל רב ייעודי עתידי

==קישורים חיצוניים==

*
אוויר-קרקע, טיל
רות לבנית

רות לבנית (22 בדצמבר 1917 – 20 בפברואר 2003) הייתה מתרגמת ישראלית.

==ביוגרפיה==
לבנית היא בתו של העיתונאי והסופר בן ציון כץ; חלק מפרסומיה מופיעים תחת שם נעוריה, רות כ"ץ.

לבנית הרבתה לתרגם ספרות אמריקאית. תרגומיה מתאפיינים בעברית עשירה בעלת ניחוח תנ"כי. רות לבנית חידשה חידושי שפה במסגרת תרגומיה, במיוחד בתרגום האפוס "שר הטבעות" של ג'ון רונלד רעואל טולקין, שעבורו הקימה מאגר מינוחים מקורי כגון "בני לילית" לתיאור גזע האלפים שביצירתו של טולקין.

בין תרגומיה המפורסמים: "אחי גיבורי התהילה" של הווארד פאסט ו"שר הטבעות" של ג'ון רונלד רעואל טולקין (לבנית הייתה המתרגמת הראשונה של הספר לעברית, ועל כן תרגומה מכונה "התרגום הישן", להבדיל מ"התרגום החדש" שנערך בידי עמנואל לוטם ומזוהה עמו).

לבנית הייתה אלמנתו של הפעיל הקומוניסטי חנוך בז'וזה, ובעקבות שמו (Brzoza בפולנית, עץ לִבְנֶה) אימצה את השם "לבנית".

== מתרגומיה ==
*נירון הכוזב, מאת ליון פויכטוונגר, הוצאת שטיבל, תל אביב 1942
*מחניים, מאת פרנץ מולנר (עם שאול קנצלר)
*אגדת ניו-אינגלנד, דרך הייסורים של סאקו וואנצטי, מאת הווארד פאסט, ספרית פועלים, 1955
*אחי, גיבורי התהילה, מאת הווארד פאסט, ספרית פועלים, 1950
*סילס טימברמן, מאת הווארד פאסט, ספרית פועלים, 1969
*עצים בשדרה, דיוקנאות של חסידי אומות עולם, מאת פיטר הלמן, הוצאת משרד הביטחון, תל אביב, 1986, (תרגמה שני סיפורים מתוך ארבעה בספר)
*חורף בבוקר מאת יאנינה באומן, זמורה ביתן, 1990
*יפתח הגלעדי ובתו, רומן, מאת ליון פויכטוונגר, ספרית פועלים, 1960
*הנביא האילם, מאת יוזף רות, מגרמנית, זמורה ביתן, 1991
*ספארטאקוס, רומאן, מאת הווארד פאסט, ספרית פועלים, 1953
*העם, מאת ברנרד מלמוד, זמורה ביתן, 1994
*רסמוס ובולע החרבות, מאת אסטריד לינדגרן, ציורים מאת שושנה היימן, עם עובד, 1971
*שליחי ישו, רומאן, מאת לאונהרד פרנק, ספרית פועלים, 1951
*שר הטבעות, מאת ג'ון רונלד רעואל טולקין, תרגמה מאנגלית רות לבנית, תרגום השירים - אוריאל אופק
:* שר הטבעות - חבורת הטבעת. זמורה ביתן, 1979
:* שר הטבעות - שני המגדלים. זמורה ביתן, 1979
:* שר הטבעות - שובו של המלך. זמורה ביתן, 1991/1980

==פרסומים נוספים==
לבנית כתבה ותרגמה תוכניות לימודים, מקראות ומדריכים דידקטיים למורים, שיצאו בהוצאות שונות.

בנוסף, פרסמה ביקורות ספרים חדשים ב"עיתון 77". בין מאמרי הביקורת הבולטים שלה:
* "ספרות הבלש: תרגום ומקור", עתון 77, גל' 120–121 (שבט תש"ן, ינואר-פברואר 1990), עמ' 13 (על בתיה גור)
* "אדם מול אדם, צער מול צער", עתון 77, גל' 262 (2001), עמ' 6. (על אהרן מגד)
* "מסך גדול, מסך קטן (החיים על-פי אגפא - חימו מלך ירושלים - הסדרות שלי)", עתון 77, גל' 157 (1993), עמ' 18 (על יורם קניוק)

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20040803160011/http://www.kinnblog.com/blog/2004/07/__23.html הודעה של הוצאת כנרת זמורה־ביתן דביר בנושא]
* [http://www.numenore.com/articles/?p=185 "סוד הקסם הלבניתי" מאת שירלי לירון] - מאמר המנתח את תרגום לבנית ל"שר הטבעות" בעיקר בהיבט הלשוני
* [https://www.youtube.com/watch?v=9TG9A-VSXjE רות לבנית על שר הטבעות] - ריאיון עם רות לבנית שצולם על ידי חברי עמותת טולקין הישראלית

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמות מאנגלית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית לעברית
קטגוריה:מתרגמות מגרמנית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מגרמנית לעברית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2003
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
מערכת קבצים מתועדת

מערכת קבצים מתועדת (באנגלית: journaling file system) היא סוג של מערכת קבצים, אשר שומרת מידע עצמי מתועד כדי למנוע שגיאות והשחתה של מערכת הקבצים.

== בעיות עם מערכות קבצים מסורתיות ==
בתהליך כתיבת מידע לדיסק קשיח, מערכת הקבצים חייבת לכתוב מידע עצמי (מטא-מידע), אודות המידע שעל הדיסק; לדוגמה – מיקומו של המידע או שמות הקבצים. אם בזמן שהמערכת כותבת את המטא-מידע לדיסק הקשיח נוצרת הפרעה לכתיבה (לדוגמה, הפסקת חשמל או נפילת מתח), כתיבת המטא-מידע לא הסתיימה לגמרי, ומערכת הקבצים יכולה להיות במצב לא עקבי, כאשר תיאור המידע לא תואם לחלוטין את המידע עצמו או חסר.

דרך אחת לתקן את הבעיה היא להריץ תוכנת שירות לתחזוקה, אשר סורקת את הדיסק הקשיח כאשר המערכת מאותחלת, כדי לתקן שגיאות ואי-תאימויות. תוכנות כאלו הן CHKDSK במערכת חלונות של מיקרוסופט, fsck עבור מערכת יוניקס ותואמותיה, ו־Disk First Aid עבור מחשבי מקינטוש. לרוע המזל, לשיטה זו יש שתי בעיות: הראשונה – סריקה חוזרת של הדיסק כולו דורשת זמן רב. השנייה – ישנה אפשרות שהתוכנה הסורקת עלולה להיתקל בבעיות שהיא לא תוכל לתקן (או אפילו לזהות) ואז מידע יאבד.

== מערכת קבצים מתועדת ==

מערכות קבצים מתועדות מטפלות בבעיה זו על ידי כתיבת קובץ מיוחד הנקרא "תיעוד" או "יומן" (journal), אשר עוקב ורושם את כל הגישות לדיסק. במצב כזה, העדכונים לדיסק הן גישות אטומיות: אם לפתע יש נפילת מתח, אז או שקבוצה נתונה של עדכונים יכולה לסיים לבצע ולהחיל את כל השינויים למערכת הקבצים, ובמקרה זה כמובן אין בעיה - ואז ניתן להשתמש במערכת הקבצים מיד; או שהיא תסומן כקבוצה שלא לגמרי -בוצעה -והוחלה למערכת הקבצים. במקרה זה, מנהל ההתקן של מערכת הקבצים יכול לקרוא את קובץ התיעוד/היומן ולתקן את כל אי-התאימויות שנוצרו.

השחזור מקובץ התיעוד מהיר הרבה יותר מאשר סריקה כוללת של הדיסק הקשיח, והוא גם מבטיח שמבנה מערכת הקבצים תמיד יהיה עקבי, גם במקרה של נפילת מתח.

יש לציין, שדבר זה לא מבטיח שלא יאבד מידע: מידע או שינויים למערכת קבצים, שנרשמו בין ההחלה האחרונה לתיעוד והקריסה עלולים להיאבד, כיוון שמערכת הקבצים מוחזרת למצבה בזמן ההחלה האחרונה לתיעוד, ללא כל השינויים שבאו לאחריו.

חלק ממערכות הקבצים מתעדות את כל המידע שייכתב לדיסק, בזמן שאחרות מתעדות רק את המידע העצמי של מערכת הקבצים (ה-metadata – לדוגמה: שמות הקבצים, ומיקומם בדיסק).

== מערכות קבצים במבנה-יומן ==

מערכות קבצים במבנה יומן (log structured file systmes) הן מערכות קבצים, שכוללות רק יומן ללא נתונים "רגילים". מערכות קבצים כאלו שימושיות, בין השאר, בהתקני זיכרון הבזק, אשר בהם מחיקה היא פעולה יקרה ושוחקת.
== רשימת מערכות קבצים מתועדות ==

==== נתמכות על ידי מערכות הפעלה מבוססות ליבת לינוקס ====
* ext3 הוספת יומן למערכת ext2
* ext4 - שיפור של ext3.
* JFS
* ReiserFS
* XFS
* btrfs
* NTFS של חלונות של מיקרוסופט - לכתיבה וקריאה

==== נתמכת על ידי מערכת ההפעלה AIX ====
* JFS

==== נתמכת על ידי חלונות NT ומערכות מאוחרות יותר של מיקרוסופט ====
* NTFS

==== נתמכת על ידי מערכת ההפעלה של מקינטוש ====
* HFS+ (תיעוד נוסף ל־Mac OS X 10.2.2)

==== נתמכת על ידי מערכת ההפעלה IRIX ====
* XFS

==== נתמכת על ידי סביבת הפיתוח של Solaris ====
* רישום-יומן של UFS
* ZFS

== ראו גם ==
* BeOS, אשר לה מערכת קבצים מתועדת משל עצמה בשם BFS
== הערות שוליים ==

קטגוריה:מערכות קבצים
דינמיט

מקל דינמיט
דינמיט הוא חומר נפץ רב עוצמה שהומצא ב-1867 על ידי אלפרד נובל. דינמיט הוא ניטרוגליצרין שהוספג בחומר אשר יפחית את רגישותו כמו אמוניום חנקתי, ניטרוצלולוזה, פחם, נסורת ועוד<ref name="Liepens 1974"></ref>. כאשר הגיע נובל לפריז, הוא עבד במעבדתו של אסקאניו סובררו, ממציא הניטרוגליצרין. הוא החל לחקור את הניטרוגליצרין ולמצוא לו שימושים בתחום הבנייה. הוא ואביו עבדו יחדיו במטרה למצוא חומר שיהיה דומה בתכונותיו לניטרוגליצרין, אך בטוח לשימוש. מספר ניסויים שערך נובל בחומר גרמו להרס ולמספר הרוגים, וכך נהרג אחיו הצעיר - אמיל.

נובל החל בייצור מורחב של הניטרוגליצרין תוך כדי ניסיונות להוסיף לו חומרים שונים, כך שיהיה בטוח יותר לשימוש. הוא גילה שכאשר מערבבים חול דק (דיאטומיט) עם ניטרוגליצרין, הנוזל הופך למוצק יציב ולא מסוכן. מהמוצק הזה הוא יצר גלילים שכונו מאוחר יותר "מקלות דינמיט": מארז גלילי בו אצור חומר הנפץ שמוצת על ידי פתיל. תיאור פצצות וחומרי נפץ כגלילי דינמיט אדומים בעלי פתיל הוא פופולרי במיוחד בקרב סרטים הוליוודים וסרטים מצוירים.

נובל המציא את הדינמיט לצורך כיבוש הטבע - לסכור נהרות, להסיר מכשולים, לקצץ הרים - אך משנוכח ששימושיה העיקריים של המצאתו יהיו צבאיים, הוא נכנס לדיכאון שממנו לא החלים עד סוף חייו, ולכן ייסד את קרן פרס נובל שמהווה כמעין "תיקון" למה שגרם.

==שימושים נפוצים==
* פיצוץ סלעים
* הריסת מבנים
* שימוש צבאי נרחב בעבר

== ראו גם ==
* מטען חבלה
* חומר נפץ
* הנדסה

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חומרי נפץ
קטגוריה:שוודיה: המצאות
סטודנטים למען חברה דמוקרטית

ממוזער
סטודנטים למען חברה דמוקרטית (באנגלית: Students for a Democratic Society, ובראשי תיבות SDS) היה ארגון סטודנטים סוציאליסטי רדיקלי שנוסד ב-1959 בארצות הברית. ארגון אקטיביסטי זה, שהיה חלק מהשמאל החדש האמריקאי, הגיע לשיא כוחו וגודלו בשלהי שנות ה־60 עד פירוקו ב-1969.

למרות שהארגון לא היה הראשון מסוגו, הסח"ד היה לנקודת השיא של הסטודנטים הרדיקליים מבחינה ארגונית, והשפעתו על התארגנויות סטודנטליות ניכרת עד ימינו. יסודות הארגון - פעולה ישירה, הסתמכות על תקציב זעום, כוחו הפוליטי של ציבור הסטודנטים - הם היום בסיס להתארגנויות אקטיביסטיות של סטודנטים מכל קצוות הקשת הפוליטית.

ארגון זה כתב את הצהרת פורט הורון שביקרה את ממשלת ארצות הברית על כישלונה להשיג שלום עולמי ולטפל בחוליי החברה המודרנית, וקראה לסטודנטים לנהוג באי ציות אזרחי.

==ראו גם==
* מחתרת מזג האוויר

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני סטודנטים בארצות הברית
קטגוריה:אקטיביזם
ויטוס הקדוש

ויטוס הקדוש (בלטינית: St. Vitus; בגרמנית: Veit; בקרואטית: Sveti Vid; בצ'כית: Svatý Vít) היה על פי האמונה הנוצרית קדוש נוצרי מסיציליה שבאיטליה שמת מות קדושים בשנת 303 בהיותו ילד או נער. יום ויטוס הקדוש נחוג ב-15 ביוני לפי הלוח הגרגוריאני וב-28 ביוני לפי הלוח היוליאני. שמו "ויטוס" מתרגם מלטינית כ"חיוני" (מלשון "חי"). הוא אחד מארבעה-עשר הקדושים המסייעים, שהתפילה אליהם נחשבת בכנסייה הקתולית ליעילה באופן יוצא דופן.

על פי האמונה הנוצרית, ויטוס הקדוש עבר עינויים והוצא להורג בשנת 303 לספירה על ידי הקיסר הרומי דיוקלטיאנוס, כתוצאה מסירובו לוותר על אמונתו הנוצרית.

הסיפורים אודות מותו של ויטוס הקדוש משתנים במקצת, אך גרסאות רבות מתארות עינויים קשים, ביניהם:

* הלקאה: ויטוס הוכה קשות בשוטים.
* כליאת בכלוב עם אריה: ויטוס הושלך לכלוב עם אריה רעב, אך האריה סירב לפגוע בו.
* רתיחה בקדרה: ויטוס הוטל לתוך קדרה רותחת של שמן, אך שרד בנס.
* עריפת ראש: לבסוף, ויטוס עבר עריפת ראש.

ויטוס נחשב לקדוש המגן של שחקנים, קומיקאים, רקדנים, וחולים באפילפסיה. כמו כן הוא מגן מברק, מהתקפות של בעלי חיים, ומשינה מוגזמת. ויטוס הוא גם הקדוש של בוהמיה (על שמו קתדרלת ויטוס הקדוש בפראג), העיר רייקה שבקרואטיה, והעיר פוריו (Forio) בקמפניה שבאיטליה. 

בימי הביניים חגגו אנשים במרכז אירופה ובצפונה (בגרמניה, בלטביה וכדומה) את סעודת ויטוס הקדוש עם מחול ויטוס הקדוש. "מחול ויטוס הקדוש" הוא גם השם שהוענק ברפואה לתסמין הכוריאה, הפרעה עצבית שמתבטאת בעוויתות ובתנועות בלתי רצוניות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ארבעה-עשר הקדושים המסייעים
קטגוריה:ילידי 290
קטגוריה:נפטרים ב-303
וסטה

מקדש וסטה ב[[רומא]]
"במקדש וסטה" ציור מאת Constantin Hölscher
במיתולוגיה הרומית וסטה (Vesta) הייתה אלת הבית, המשפחה ואש האח. היא לא תופסת מקום רב באגדות מיתולוגיות, לא הייתה לה כיתת פולחן מרכזית, וייצוגה האמנותי - הן מימי יוון ורומא והן מתקופת הרנסאנס - גם הוא מועט ביותר. מקבילתה היוונית היא האלה הסטיה. 

וסטה הייתה בתם של סטורנוס ואופיס, ואחותם של יופיטר, נפטון, פלוטו, יונו וקרס. היא הייתה אחת משלוש האלות הבתולות, יחד עם מינרווה ודיאנה. וסטה שמרה בקנאות על בתוליה, מעולם לא נישאה ולא העמידה צאצאים.

ערך זה מתמקד בעיקר בתפקידיה של וסטה ברומא העתיקה ובפולחן הרומאי שנערך לכבודה. למידע על מעלליה המיתולוגיים ותאוריה המעטים, אשר הושפעו במידה רבה מהמיתולוגיה היוונית, ראו את הערך הסטיה.

==פולחן==
בכל עיר הייתה אח ציבורית המקודשת לוסטה ובה בערה אש תמיד. כשהיו מקימים מושבה חדשה, המתיישבים היו נושאים גחלים מהאח מהעיר ממנה הם יצאו, ומהגחלים האלה היו מדליקים אש באח של העיר החדשה.

לווסטה היו כוהנות מיוחדות, שנקראו "וסטאליה", להן ניתן כבוד רב. הן נדרו נדר בתולים למשך 30 שנה, שבהן היו משמשות את האלה. דינה של כוהנת שהפרה את הנדר היה קבורה בחיים. 

הפסטיבל החשוב ביותר לכבודה של וסטה היה הוסטאליה, והוא נחוג במשך תשעה ימים, מ-7 ביוני עד 15 ביוני.

==בתרבות==
האסטרואיד וסטה שהתגלה על ידי האסטרונום הגרמני היינריך וילהלם אולברס ב-29 במרץ 1807, נקרא על שמה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אלות רומיות
קטגוריה:אלות אש
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
מנוע דלק מוצק

מעבורת החלל נעזרת בשני מנועים רקטיים המונעים בדלק מוצק, נוסף לשלושה מנועים של דלק נוזלי
תרשים של דלק מוצק
מנוע דלק מוצק (מכונה גם מנוע הודף מוצק) הוא מנוע הפועל על דלק מוצק / מחמצן מוצק, ומשמש רקטות, טילים ומשגרי לוויינים וחלליות. מנועים מסוג זה הופיעו לראשונה בזיקוקין די-נור שהומצאו על ידי הסינים במאה ה-12 לצרכים פולחנים ואחר כך השתמשו בהם ברקטות ללחימה במאה ה-13. כל הרקטות עד למאה ה-20 פעלו על סוג כלשהו של מנוע דלק מוצק או אבקת נפץ. מנועי דלק מוצק נחשבים כבטוחים ואמינים עקב ההיסטוריה הארוכה והתכנון הפשוט שלהם.

יתרון נוסף של מנועי דלק מוצק הוא שאין צורך בתדלוק סמוך לזמן השיגור, בניגוד למנועי דלק נוזלי, בהם אחסון דלק במיכל לאורך זמן גורם לקורוזיה חריפה. יתרון זה משפר את מבצעיות המערכת עקב זמן הכנה קצר לשיגור.

החיסרון של הנעה בדלק מוצק הוא הקושי לשלוט בבערה או להפסיק אותה לפני סיומה (מכונה נקודת הקיטעון) על פי תוכנית הטיסה.

==אופן הפעולה==
המנוע מורכב ממעטפת גלילית העשויה לרוב ממתכת אלומיניום, ומצידה הפנימי גרעין דלק מוצק הכולל דלק, מחמצן ומאגד. בין גרעין המנוע לבין המעטפת ישנה שכבה מבודדת (liner). בראש המנוע מורכב מצת וקצהו השני מורכב נחיר הפליטה. בעת הפעלת המצת שכבת הדלק החשופה נשרפת ונפלטת מנחיר הפליטה.

==גאומטריית גרעין המנוע ==
גרעין המנוע הוא הדלק המוצק הנמצא בתוך מעטפת המנוע. מבנהו משפיע באופן משמעותי על תהליך שריפת הדלק ובכך על פרופיל הדחף של הרקטה ותאוצתה.

ישנם מספר עיצובים שכיחים לעיצוב גאומטריית הגרעין:
* גליל מלא (מכונה "סיגר") - נשרף מקצה לקצה באופן אחיד. יוצר תאוצה קבועה כתלות בזמן.
גרעין חלול - הנשרף מחלקו הפנימי לחלקו החיצוני.
* גליל חלול - יוצר תאוצה עולה כתלות בזמן.
* כוכב - הקצוות יוצרות שטח שרפה רב שמובילות לתאוצה התחלתית גבוהה מאוד. יוצרה תאוצה חיובית יורדת לאחר מכן עולה כתלות בזמן.
* עוגן כפול - תאוצה חיובית יורדת כתלות בזמן.
* ירח
* צורת C

<gallery>
Image:circ ex.jpg|סימולציית פרופיל תאוצת גרעין בצורת גליל חלול
Image:cslot ex.jpg|סימולציית פרופיל תאוצת גרעין בצורת C
Image:moon ex.jpg|סימולציית פרופיל תאוצת גרעין בצורת ירח
Image:fino ex.jpg|סימולציית פרופיל תאוצת גרעין בצורת כוכב
</gallery>

==ראו גם==
*מנוע דלק נוזלי
*טיל

==לקריאה נוספת==
*

==קישורים חיצוניים==

* [http://techni-bs.iscool.co.il/LinkClick.aspx?fileticket=LdTzLTlHPkw%3D&tabid=3221&mid=14283&language=he-IL מצגת אודות מנוע רקטי]
נטף

נטף הוא יישוב קהילתי בהרי ירושלים, כ-5 ק"מ צפונית מערבית לאבו גוש וכ-8 ק"מ מזרחית ללטרון. היישוב נמצא בין נחל כפירה בצפון לנחל החמישה בדרום, בין שני רכסים בגובה ממוצע של כ-500 מטר מעל פני הים. ביישוב, שבו 71 נחלות מתגוררות כ-100-90 משפחות. מקור שמו של היישוב בכפר הערבי (Nataf نطاف) ששכן בסמוך למקום עד למלחמת העצמאות.

מראה של היישוב נטף

== היסטוריה ==
היישוב הוקם על קרקע פרטית שנקנתה מערביי הכפר אבו גוש השכן, וחולקה ל-38 חלקות של 5 דונם כל אחת. תהליך הרכישה והעלייה על הקרקע לווה במאבקים משפטיים שבהם הצליחה קבוצת המתיישבים, בעזרת תצלומי אוויר ותעודות ארכיון, להוכיח את הבעלות הערבית על הקרקע. ראשוני המתיישבים עלו לקרקע בשנת 1981, וזאת בטרם הושגו האישורים הדרושים. רק מספר שנים לאחר מכן זכה היישוב להכרה חוקית, ובעקבותיה, בסוף שנות השמונים, נסלל כביש הגישה, והיישוב חובר בהדרגה לרשתות החשמל, המים והטלפון. בתחילת שנות התשעים נוספה ליישוב הרחבה של עוד 33 חלקות של 2 דונם על אדמות מדינה.

גרעין המייסדים התכוון להקים יישוב שתושביו יתפרנסו לפחות באופן חלקי על עבודה במקום, בעיקר בחקלאות. כוונות אלו לא עמדו במבחן המציאות, וכיום (2018) רק מספר קטן מאוד של תושבים עדיין מוצא את פרנסתו במקום או בסביבתו הקרובה. כיום פועלות ביישוב נגריה, בתי אמנים, נגריה דיר עיזים, מסעדת "המטבח של רמה” ומרכז סדנאות.

היישוב ממוקם סמוך למעיין נטף, המהווה יעד פופולרי לטיולים. המעיין נובע כל השנה, ובו אגן נביעה קטן ובור אגירה בצורת פעמון, שגובה המים שבו יכול להגיע לשבעה מטרים עם תום החורף. הירידה לבור המעיין נחשבת למסוכנת, ומטיילים רבים חולצו מבור המעיין כשהם סובלים מתשישות ומהיפותרמיה. בסמוך ליישוב מסלולי טיול אל נחל יתלה ואל נחל כפירה.

בית הכנסת הייחודי של היישוב
עם הקמת היישוב נקבע העיקרון ששליש מחבריו (בעלי הנחלות) יהיו דתיים, אך עם השנים הולך ופוחת מספר התושבים הדתיים. ביישוב קיים בית כנסת ובו שלוש עזרות: גברים, נשים ועזרה מעורבת. בית הכנסת אינו משויך לאחד הזרמים ביהדות.

כיכר הכניסה ליישוב נקראת על שם , שהיה ממקימי היישוב, ונהרג במלחמת לבנון הראשונה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1982
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:הרי ירושלים
קטגוריה:בנימין
קטגוריה:יישובים עבריים המשמרים שם ערבי
אלפרדו סטרסנר

אלפרדו סטרסנר מטיאאודה (בספרדית: Alfredo Stroessner; 3 בנובמבר 1912 – 16 באוגוסט 2006) היה גנרל ופוליטיקאי מפרגוואי. כיהן בתפקיד נשיא פרגוואי ושלט כעריץ בארצו בשנים 1954 עד 1989.

סטרסנר, בן לאב ממוצא גרמני ולאם ממוצא קריואלי היספני, נולד בעיר אנקרנסיון. שירת כחייל במלחמת הצ'אקו ועלה בדרגות לדרגת גנרל.

בשנת 1954 הוביל מרד צבאי כנגד משטרו של הנשיא פדריקו צ'אבס. סטרסנר, שעמד בראש הצבא, חבר אל כוחות אזרחיים שחששו כי הנשיא בן ה-73 ינהיג משטר של דיקטטורה עממית נוסח חואן פרון בארגנטינה. כחודשיים לאחר המרידה הצבאית, הכריזה מפלגת "קולורדו" על סטרסנר כמועמדה לנשיאות, וב-15 באוגוסט 1954 נבחר סטרסנר לנשיאות, והחל את השלטון הדיקטטורי הארוך ביותר בתולדות אמריקה הלטינית.

שיטת הממשל של סטרסנר נשענה על הקפאת החוקה הדמוקרטית (שמכוחה דווקא נבחר) לטובת צווי חירום "זמניים" אשר נהגו להסירם אחת לארבע שנים על מנת לקיים בחירות נוספות, בהן היה זוכה סטרסנר ברוב של 90% מהקולות. "בחירות" אלו נערכו שמונה פעמים.

בשנת 1958 נבחר סטרסנר לשלטון פעם נוספת, אך לאחר הבחירות החלה התנגדות עממית בצורת לוחמת גרילה, שנעזרה גם במשטרו הצעיר של פידל קסטרו בקובה. סטרסנר, בתגובה, הורה על סגירת גבולות פרגוואי (המנותקת ממוצא לים), והכה בגרילה ביד רמה, מבלי לברור באמצעים.

בשנת 1959 התחדשה הלחימה. סטודנטים צעדו ברחובות אסונסיון במחאה על העלאת מחירי הנסיעה באוטובוס, וההפגנה דוכאה במחיר של כמאה פצועים. הדבר הוביל לחידוש המחאה העממית ולוחמת הגרילה. עתה קיבל סטרסנר סיוע מארצות הברית, שכן נחשב לגורם אנטי-קומוניסטי, והימים היו ימי המלחמה הקרה. האופוזיציה, מפולגת וכמהה לשלום, לא הצליחה להדיח את סטרסנר.

מדיניות החוץ של סטרסנר הייתה של תמיכה ללא סייג בארצות הברית (ובתמורה קבלת סיוע חוץ נדיב, ועזרה לייצוב משטרו), וכן של שיתוף פעולה עם ברזיל בהקמת המפעל הענק של סכר האיטאיפו, שתחנת הכוח שלו, הגדולה מסוגה בעולם, היא מקור הכנסה עיקרי לממשלת פרגוואי עד היום.

סטרסנר נקט ביד חזקה כנגד מתנגדיו מבית, ומשטרו הואשם ברצח המתנגדים ובעינויים. כמו כן יש המאשימים את המשטר ברצח האינדיאנים משבט האצ'ה (Aché) ששכנו באזור עשיר במינרלים, ועמדו בדרכו של סטרסנר לפיתוח האזור באמצעות תאגידים בינלאומיים. בכירים במשטרו של סטרסנר הואשמו בסחר בסמים.

צד אפל נוסף במשטר זה היו האשמות בשיתוף פעולה עם מנהיגים נאצים נמלטים. במשך שנים הייתה שמועה כי פרגוואי משמשת מקלט לבכירים נאצים, וכי משטרו של סטרסנר, הגרמני במוצאו, משתף עמם פעולה. בין אלו ששמם הוזכר, היה רופא המוות ממחנה אושוויץ, ד"ר יוזף מנגלה.

ב-3 בפברואר 1989 כוחות בפיקודו של סגנו של סטרסנר, הגנרל אנדרס רודריגס, תפסו לפתע את מרכזי הכוח בבירה אסונסיון. בלחימה שהתפרצה נהרגו 300 אנשים. סטרסנר הושם במעצר בית, אך לאחר מכן הורשה לצאת לגלות. סטרסנר נפטר מדלקת ריאות בעיר ברזיליה בגיל 93.

העיר המזרחית, "פוארטו דה פלור דה ליס", נקראה על שמו "פוארטו פרסידנטה סטרסנר" אך לאחר הדחתו נקראה העיר "סיודד דל אסטה".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:נשיאי פרגוואי
קטגוריה:ילידי 1912
קטגוריה:נפטרים ב-2006
גוארני

גוארני (avañe'ẽ) היא שפה המדוברת בפי אינדיאנים ומסטיסים בפרגוואי, שבה היא שפה רשמית לצד הספרדית, וכן בארגנטינה, בוליביה ודרום-מערב ברזיל.<ref></ref> היא שייכת למשפחת השפות טופי-גוארני<ref></ref>.

על פי הערכה יש בערך 6 מיליון דוברי גוארני בכל העולם. גוארני היא השפה האינדיאנית הילידית היחידה, שרוב דובריה אינם צאצאים ישירים לאינדיאנים הילידים. השפה נותרה על כנה ואף התפשטה בקרב האוכלוסייה המעורבת. תופעה זו נחשבת כאנומליה ביבשת אמריקה, בה היה פיחות משמעותי, ולעיתים הכחדה, של שפות הילידים, כאשר הן באו במגע עם השפות הקולוניאליות האירופיות.

הספר הראשון על שפת הגוארני נכתב על ידי המיסיונר הישועי אנטוניו רואיז דה מונטויה בשנת 1639. הוא נקרא בספרדית Tesoro de la lengua guaraní (אוצר שפת גוארני) ותיאר בספרדית את השפה, כאשר מילים בגוארני נכתבו באלפבית לטיני אך באופן לא עקבי ולא מדויק. בשנת 1867 מינה נשיא פרגוואי, פרנסיסקו סולנו לופז, ועדה שתפקידה היה ליצור כתיב עקבי ותקני, אך הדבר לא יצא אל הפועל. בשנת 1950, ביוזמת הבלשן והרופא ריינאלדו דקו לרוסה (Reinaldo Decoud Larrosa), הותקן כתיב חדש פונטי ואחיד, אשר נמצא בשימוש עד היום.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שפות אמרינדיאניות
קטגוריה:ברזיל: תרבות