OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דוד מלמד

דוד מלמד (נולד ב-9 בפברואר 1944) הוא סופר ישראלי.

==ביוגרפיה==
מלמד נולד ב-1944 בפתח תקווה, למד בבתי ספר דתיים בעיר. בוגר החוגים למדע המדינה ולהיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת תל אביב. היה שנים רבות עורך נהלים בחברת "אל על". 

מלמד עוסק בכתיבה ספרותית ופובליציסטית מגיל צעיר. 
פרסם שבעה ספרים.
פרסומיו בכתבי-עת ובמוספים ספרותיים כוללים: סיפורים קצרים, מאמרים בענייני לשון, תולדות העיתונות העברית, דת והיסטוריה יהודית וביקורות ספרים. 

אחדים מסיפוריו תורגמו לאנגלית, ערבית ואיטלקית, ופורסמו באנתולוגיות ובעיתונים בשפות אלו. אחדות מיצירותיו תוסכתו ושודרו ברדיו.
סיפורו "כרם במורד קידרון" זכה בפרס הסיפור הקצר של ידיעות אחרונות ב-1982 והוכנס בעבר לתוכנית הלימודים של משרד החינוך. 

זכה בפרסים ספרותיים: פרס פתח תקווה לספרות יפה, פרס ראשון בתחרות הסיפור הקצר של "ידיעות אחרונות", פרס סנדרה בראנד לסיפורים קצרים, ועוד.
מפרסם רשימות-ביקורת וטור סקירת ספרים חדשים ב"מאזנים", ביטאון אגודת הסופרים העבריים, חבר ועדת הביקורת של האגודה.

מלמד נשוי ליונה ואב לשלושה ילדים.

בשנת 2022 קיבל את אות יקיר העיר פתח תקווה.

==ספריו==
* צבוע בקורונדי, הוצאת תמוז, 1980. (סיפורים)
* כרם במורד קידרון, ספרית פועלים, 1982. (סיפורים)
* החלום הרביעי, ספרית פועלים, 1986. (רומאן פוליטי-חברתי)
* ריח גויאבות, הוצאת עקד, 1995. (סיפורים)
* אור ראשון, הוצאת ידיעות אחרונות, 1996. (סיפורה של ראשית העיתונות העברית)
* כולם היו אוהביה, הוצאת גוונים, 2010.
* ללקק את האצבעות, גוונים, 2010. (ספר לילדים ובני-נוער)

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 
* לילי אורבך, [http://www.amalnet.k12.il/meida/sifrut/alon/asi14014.htm מיפוי אפשרויות של עיצוב ירושלים בספרות], באתר עמלנט. עוסק גם בסיפור "כרם במורד קידרון"
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עובדי אל על
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1944
גלוונומטר

<span style="color: RED;">תיל הנושא את הזרם הנמדד</span>{{ש}}
<span style="color: GREEN;">קפיץ מחזיר</span>{{ש}}
<span style="color: GRAY;">שני קוטבי המגנט: צ (צפון) ו־ד (דרום)</span>
גלוונומטר (Galvanometer) הוא סוג של מתמר אלקטרומכני היוצר תנועה זוויתית של מחט על פני קשת קבועה, בתגובה למעבר זרם חשמלי בסליל. הגלוונומטר הוא רכיב משמעותי במדי זרם, במתח והתנגדות.

הגלוונומטר קרוי על שמו של המדען האיטלקי לואיג'י גלווני.

==גלוונומטר טנגנטי==
גלוונומטר טנגנטי הוא שמו של מכשיר אשר בעזרתו ניתן למדוד זרם במעגל חשמלי.
בנוסף, ניתן בעזרת מכשיר זה לחשב את גודל הרכיב האופקי של השדה המגנטי של כדור הארץ במקום מסוים, ולבדוק קשרים פיזיקליים שונים.

המכשיר מורכב משלושה רכיבים עיקריים:
# טבעת עשויה חומר לא מגנטי (לדוגמה אלומיניום).
# תיל מוליך המתלפף סביב הטבעת מספר פעמים הניתן לשינוי.
# מחט מצפן המונחת על מישור המאונך למישור הטבעת.

המכשיר ופעולתו מבוססים על העובדה כי זרם חשמלי יוצר מסביבו שדה מגנטי בכיוון מסוים, וכי לכדור הארץ שדה מגנטי.
יש לכוון את הטבעת והמצפן כך שהטבעת תהיה מכוונת בכיוון צפון־דרום והמצפן יורה על הצפון, ככל שניתן לדייק. כך וקטור השדה המגנטי אשר יצור התיל סביב הטבעת יהיה מאונך לרכיב האופקי של השדה המגנטי של כדור הארץ, מה שיקל בביצוע המדידות.
מזרימים זרם חשמלי בתיל המעגלי, ומודדים את סטיית המצפן במעלות.
נניח שמחט המצפן סטה ב־a מעלות מכיוונו המקורי (ראו תמונה).
סטיית מחוג המצפן ב־a מעלות, כאשר Bi מייצג את השדה המגנטי הנוצר על ידי הזרם החשמלי בתיל, ו־Be מייצג את הרכיב האופקי של השדה המגנטי של כדור הארץ והוא מכוון צפונה.

את התוצאות נוכל לקבל על ידי החישובים הבאים:
<math>\ tan(a) = \frac{Bi}{Be}</math>
כאשר Be הוא הרכיב האופקי של השדה המגנטי של כדור הארץ, ו־Bi הוא השדה המגנטי הנוצר על ידי הזרם החשמלי בתיל.
את גודל השדה המגנטי הנוצר על ידי תיל מעגלי מחשבים באמצעות:

<math>\ Bi = \frac{\mu_{0}NI}{2R} </math>

כאשר μ<sub>0</sub> מייצג את פרמאביליות הריק, N את מספר הליפופים סביב הטבעת, I את גודל הזרם ביחידות אמפר, ו־R את רדיוס הטבעת.

נציב זאת בחישוב הקודם ונקבל:

<math>\ tan(a) = \frac{\frac{\mu_{0}NI}{2R}}{Be} = \frac{\mu_{0}NI}{2RBe} </math>

אם ברצוננו לגלות את גודל הזרם הזורם במעגל, נצטרך לדעת את גודל הרכיב האופקי של השדה המגנטי של כדור הארץ במקום בו אנו מודדים.
נציב את הנתונים בנוסחה שפיתחנו ונקבל את התוצאות בהתאם.

אם ברצוננו לגלות את גודל הרכיב האופקי של השדה המגנטי של כדור הארץ במקום המדידה, נצטרך לדעת את גודל הזרם החשמלי במעגל.
נוכל למדוד גודל זה בעזרת אמפרמטר.
נציב את הנתונים בנוסחה שפיתחנו ונקבל את התוצאה.

מדידות יחידות אינן מדויקות לרוב, ולכן מומלץ לבצע מספר רב של מדידות ולבצע קירוב ליניארי של הפונקציה:
<math>\ f(I) = tan(a)</math>

מכשיר זה אינו אידיאלי לשימוש בתור מד זרם מהסיבות הבאות:
# אי דיוק באיפוס המצפן עלול לגרום לשגיאות אקראיות במדידה.
# אי דיוק במדידת המעלות עלול לגרום לתוצאות בלתי סבירות.
# על מנת למדוד זרם בעזרת מכשיר זה, יש לדעת את גודל הרכיב האופקי של השדה המגנטי של כדור הארץ במקום המדידה, וגודל זה אינו קבוע והוא מושפע מגורמים רבים ועל כן המדידה אינה אמינה במלואה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מכשירי מדידה חשמליים
בס טרומן

דיוקן רשמי מעשה ידי [[גרטה קמפטון.]] 
אליזבת וירג'יניה וואלאס טרומן (באנגלית: Elizabeth Virginia Wallace Truman; 13 בפברואר 1885 – 18 באוקטובר 1982), המכונה בשם בס טרומן (Bess Truman) הייתה אשת נשיא ארצות הברית הארי טרומן והגברת הראשונה של ארצות הברית בין השנים 1945–1953.

==ביוגרפיה==
אליזבת וירג'יניה נולדה למרגרט "מדג'" גייטס (Margaret ("Madge") Gates) ודייוויד ואלאס (David Wallace) ב-13 בפברואר 1885, באינדפנדנס שבמדינת מיזורי. מצעירותה כונתה "בסי".

הארי טרומן, שמשפחתו עברה לאותה עיר בשנת 1890 הכיר אותה החל מכיתה ה' בבית הספר היסודי, עת שניהם למדו יחד עד סיום לימודיהם בבית הספר התיכון.

לאחר שסיימה את בית הספר התיכוני, למדה בס בבית הספר לנימוסים לנערות של הגברת בארסטו בקנזס סיטי שבמיזורי. לאחר מות אביה בשנת 1903 שבה בס לאינדפנדנס לבית אימה.

בשל מלחמת העולם הראשונה החליטו בס והארי להתחתן, והם התארסו בטרם יצא טרומן לצרפת בשנת 1918. בני הזוג נישאו ב-28 ביוני 1919, והתגוררו בבית אמה של בס, שם נולדה בשנת 1924 ילדתם היחידה מרגרט טרומן, לאחר מספר הפלות של בס.

עם כניסת טרומן לפוליטיקה, נהגה בס לנסוע עם בעלה ברחבי ארצות הברית, ונכחה בכל העצרות הציבוריות בהן השתתף. לאחר בחירתו לסנאט בשנת 1934 עברה המשפחה לוושינגטון. טרומן נבחר לסגן נשיא בשנת 1944 ועם מותו של פרנקלין דלאנו רוזוולט ב-12 באפריל 1945 הפך טרומן לנשיא, ובס לגברת הראשונה.

בס לא אהבה את חוסר הפרטיות שבחיים בבית הלבן. אף שהיא מילאה את תפקדיה כמארחת רשמית בבית הלבן, היא השתתפה בכנסים ובאירועים ההכרחיים בלבד. בשל העובדה שהבית הלבן נבנה מחדש במהלך כהונתו השנייה של טרומן, התגוררו בני הזוג בבלייר האוס, ובס צמצמה למינימום הכרחי את מספר האירועים החברתיים בהם השתתפה, והשתדלה להתרחק מהחברה הגבוהה של וושינגטון.

התנהלותה של בס הייתה שונה מאוד מהתנהלותה של קודמתה - אלינור רוזוולט. בניגוד לאלינור רוזוולט, בס קיימה מסיבת עיתונאים אחת בכל כהונת בעלה, ובה ענתה לשאלות שהוצגו לה מראש בכתב, כאשר התשובות הוכנו אף הן מראש ובס קראה מן הכתב. למרבית השאלות ענתה "אין תגובה".

כאשר נשאלה מה היא שואפת לעשות בעתיד ענתה "לשוב לאינדפנדנס".

ואכן, לאחר תום כהונתו של טרומן שבו בני הזוג לאינדפנדנס, ולאחר מות בעלה בשנת 1972 בס המשיכה להתגורר בעיר הרחק מעיני העיתונות והציבור, אולם הסכימה להיות יו"ר של כבוד לוועדה לבחירה מחדש של הסנטור הדמוקרטי תומאס איגלטון.

בס נפטרה בשנת 1982 ונקברה לצד בעלה, בחצר ספריית הארי ס. טרומן.<ref></ref> בס הייתה בת 97 במותה - המבוגרת מבין כל הגברות הראשונות של ארצות הברית, ולמעשה - בגיל מבוגר אף מכל נשיאי ארצות הברית.<ref></ref>

==לקריאה נוספת==

* Robert H. Ferrell (ed.), Dear Bess: the Letters from Harry to Bess Truman, 1910-1959, W.W. Norton, 1983 
* Margaret Truman, Bess W. Truman, Macmillan, 1986 

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.whitehouse.gov/about-the-white-house/first-ladies/elizabeth-virginia-wallace-truman/ ביוגרפיה] באתר הבית הלבן.
* [http://www.firstladies.org/biographies/firstladies.aspx?biography=34 ביוגרפיה באתר הספרייה של הגברות הראשונות]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
קטגוריה:הגברות השניות של ארצות הברית
קטגוריה:בני זוגם של סגני נשיא ארצות הברית
קטגוריה:הארי טרומן
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1885
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1885
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1982
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1982
אינטל 80186

80186 הוא מעבד שפותח על ידי אינטל בשנת 1982.

מעבד זה היה שיפור של המעבדים 8086 ו-8088.

למעבד זה היה רוחב אפיק נתונים חיצוני של 16 ביט, בדומה ל-8086.

מהירות השעון של מעבד זה הייתה 6 מגהרץ, בדומה למעבד 80188, אך בזכות תוספות חומרה, המעבד ביצע פקודות מסוימות פי 20-10 מהר יותר מאשר ה-8086 באותה תדירות השעון.
מעבד זה היה נפוץ בעיקר במערכות משובצות מחשב (Embedded).

מעבד זה לא היה נפוץ בשוק המחשבים הביתיים למרות שיפוריו, אך היו כמה יוצאים מן הכלל שכן השתמשו בו.

נוספו הפקודות הבאות:

<div style="direction: ltr;">
 ENTER Make stack frame for procedure parameters
 LEAVE High-level procedure exit
 PUSHA Push all general registers
 POPA Pop all general registers
 BOUND Check array index against bounds
 UD2 Generate invalid opcode exception
 INS Input from port to string
 OUTS Output string to port
</div>

== ראו גם ==
* מונחים בחומרה

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.intel.com/design/intarch/PRODBREF/272222.HTM האתר הרשמי של אינטל על ה-80186]

קטגוריה:מעבדי אינטל
מיימי אייזנהאואר

מיימי ובעלה דווייט על מדרגות מכללת סנט לואיס בסן אנטוניו שבטקסס, 1916.
מיימי ג'נווה דאוד אייזנהאואר (באנגלית: Mamie Geneva Doud Eisenhower; 14 בנובמבר 1896 – 1 בנובמבר 1979) הייתה אשתו של הגנרל ונשיא ארצות הברית דווייט אייזנהאואר, והגברת הראשונה של ארצות הברית בין השנים 1953–1961.

==ביוגרפיה==
מיימי דאוד נולדה בבון שבמדינת איווה. משפחתה עברה לקולורדו בהיותה בת שבע לאחר פרישתו של אביה ממקצועו. המשפחה גרה זמן קצר בפואבלו ולאחר מכן עברה לקולורדו ספרינגס ולבסוף לדנוור. מיימי ושלוש אחיותיה גדלו בבית המשפחה הגדול והיו להן מספר משרתים.

בעת ביקור שערכה המשפחה בשנת 1915 בסן אנטוניו שבטקסס, פגשה מיימי את דווייט אייזנהאואר ששירת באותה עת במוצב סם יוסטון. הם התאהבו ונישאו ב-1 ביולי 1916.

מיימי עברה עם בעלה בעקבות תפקידיו השונים בצבא, והתגוררה באזור תעלת פנמה, בצרפת, בפיליפינים ובבסיסים שונים בארצות הברית. בראיון ציינה מיימי כי היא ארזה את חפציה ועברה דירה 27 פעמים ב-37 שנים.

בנם הראשון, דאוד דווייט (Doud Dwight) המכונה "איקי" (Icky) שנולד בשנת 1917, נפטר משנית בשנת 1921. בנם השני, ג'ון אייזנהאואר, נולד בשנת 1922 ובדומה לאביו הצליח בקריירה הצבאית שלו וכיהן כשגריר ארצות הברית בבלגיה.

במהלך מלחמת העולם השנייה התגוררה מיימי בוושינגטון, ולאחר שאייזנהאואר מונה לנשיא אוניברסיטת קולומביה ב-1948 רכשו בני הזוג חווה בגטיסברג שבפנסילבניה, אולם בשל תפקידו של אייזנהאואר כראש נאט"ו, ומגוריהם בווילה ליד פריז, בניית החווה הושלמה רק בשנת 1955.

עם בחירתו של אייזנהאואר לנשיא עברו בני הזוג לבית הלבן. מיימי הייתה ידועה בקמצנותה, והורתה לאנשי הבית הלבן להשתמש ב"קופונים". כמו כן המתכון שלה לפאדג' הפך מפורסם בכל רחבי ארצות הברית ונקרא על שמה: "Mamie's Million Dollar Fudge". אייזנהאואר אהב עוגה זו והיא הוגשה כקינוח בכל האירועים הרשמיים בבית הלבן, אולם ייחודו של המתכון היה בשימושו במרכיבים זולים במיוחד.

לאחר תום תקופת כהונתו של אייזנהאואר, בשנת 1961, חזרו בני הזוג לחווה בגטיסברג, שם נפטר אייזנאואר ב-1969. מיימי המשיכה להתגורר בחווה עד מותה ב-1 בנובמבר 1979 בגיל 82. מיימי נקברה לצד בעלה בקפלה שבספריית אייזנהאואר באבילין שבקנזס.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.whitehouse.gov/about-the-white-house/first-ladies/mamie-geneva-doud-eisenhower/ ביוגרפיה] באתר הבית הלבן.
* [http://www.firstladies.org/biographies/firstladies.aspx?biography=35 ביוגרפיה באתר הספרייה של הגברות הראשונות]
* 
* 

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:חברות המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:חברי המפלגה הרפובליקנית (ארצות הברית)
קטגוריה:פוליטיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:הגברות הראשונות של ארצות הברית
קטגוריה:דווייט אייזנהאואר
קטגוריה:משפחת אייזנהאואר
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא שוודי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1896
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1979
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1979
Eazy-Duz-It

Eazy-Duz-It הוא אלבום סולו הבכורה של הראפר Eazy-E מלהקת N.W.A שיצא בשנת 1988 ונחשב לאחד מאלבומי הראפ המשפיעים ביותר בכל הזמנים.

== תוכן האלבום ==
אלבום זה הוא גם אלבום הבסיס לאלבום המהפכני של להקת N.W.A בשם Straight Outta Compton שכן הרבה "סקרצ'ים" (קטעי מילים או משפטים שמכניסים בעריכה של שיר אחר) שמופיעים באלבום הם בעצם שייכים ל־Eazy-Duz-it.

את כל השירים כתבו להקת N.W.A עצמה כאשר רק שיר אחד נכתב על ידי Eazy בעצמו אך את כל השירים הוא מבצע בעצמו.

האלבום נחשב גם לאחד מאלבומי הגנגסטה ראפ המצחיקים ביותר שכן Eazy בדמותו הקשוחה משתדל לשלב במילותיו הומור רב.

== רשימת שירים ==
כל השירים הופקו על ידי ד"ר דרה וDJ Yella
שני הסינגלים מאלבום זה הם "We Want Eazy" והלהיט "Eazy-Er Said Than Dunn".

# (Prelude" (3:50"
# (Nobody Move" 4:49"
# (Ruthless Villan" (2:59"
# (2Hard Mutha's" (4:26"
# (Boyz-N-The-Hood" [Remix]" (6:22"
# (Eazy-Duz-It" (4:21"
# (We Want Eazy" (5:01"
# (Eazy-Er Said Than Dunn" (3:41"
# (Radio" (4:58"
# (No More ?'s" (3:55"
# (I'mma Break It Down" (3:29"
# (Eazy-Chapter 8 Verse 10" (2:10"

== אזכורים בתרבות הפופולרית ==
השיר "Eazy-Er Said Than Dunn" מופיע בפסקול המשחק Grand Theft Auto: San Andreas בתחנת הרדיו Radio Los Santos.

השיר "No More ?s" מופיע בפסקול המשחק Grand Theft Auto V בתחנת הרדיו West Coast Classics.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1988
קטגוריה:אלבומי היפ הופ
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קשישטוף קישלובסקי

קשישטוף קישלובסקי (בפולנית: Krzysztof Kieślowski; 27 ביוני 1941 ורשה, פולין – 13 במרץ 1996 ורשה) היה תסריטאי ובמאי קולנוע פולני.

==ביוגרפיה==
קישלובסקי נולד בוורשה שבפולין, למשפחה קתולית. האב היה מהנדס, ובעקבות מחלת השחפת בה לקה אביו, נדדה המשפחה מוורשה לכל מקום בו יכלו למצוא טיפול מתאים. בגיל 16 החל ללמוד בבית ספר לכבאות, אך בשלב מוקדם נשר מהלימודים ועבר ללמוד בימוי תיאטרון בבית הספר הטכני לתיאטרון בוורשה. קישלובסקי השלים את לימודי הקולנוע בבית הספר לקולנוע בלודז' לאחר שנכשל שלוש פעמים במבחני הקבלה. שם גם למד הבמאי רומן פולנסקי.

בראשית דרכו יצר קישלובסקי סרטים דוקומנטריים שעסקו בחיי היומיום של מעמד הפועלים בפולין. החל משנת 1975 החל ליצור סרטים עלילתיים, ובשנת 1979 זכה לראשונה בהכרה ממסדית, עם זכייתו בפרס הראשון בפסטיבל הבינלאומי לקולנוע במוסקבה.

קישלובסקי מת בגיל 54 בוורשה במהלך ניתוח לב פתוח בעקבות התקף לב. ידידו הקרוב זביגנייב פרייזנר, שהלחין פסקולים לכמה מסרטיו (לרבות ), הלחין לזכרו את היצירה רקוויאם לחבר שלי.

==יצירות בולטות== 
סרטו "שלושת הצבעים: כחול" זכה בשנת 1993 בפרס ראשון בפסטיבל הסרטים בוונציה. הסרט "כחול" פתח טרילוגיה של סרטים המתארת את האיחוד האירופי דרך שלושה משלים (כל אחד מהסרטים). כחול - מתייחס לחירות, לבן - מתייחס לשוויון, ואדום - מתייחס לאחווה, שלושת צבעי הדגל הצרפתי המתייחסים בהתאמה לשלושת העקרונות של המהפכה הצרפתית. ב"כחול" שיחקו ז'ולייט בינוש, שרלוט ורי ובנואה רז'ן.

סרטיו העלילתיים הבולטים ביותר של קישלובסקי הם "חייה הכפולים של ורוניק", "דקלוג (עשרת הדיברות)" ו"שלושת הצבעים: כחול, לבן, אדום".

למרות שטען כי הוא פורש מעולם הקולנוע לאחר שהשלים את , הרי שעד מותו עבד על טרילוגיה חדשה, אותה לא הספיק להשלים. שלושת התסריטים שנותרו בלתי גמורים הושלמו על ידי במאים צעירים ועד כה הופקו שניים מסרטי הטרילוגיה: "שמים" (Heaven, 2002), שבוים על ידי טום טייקר, ו"גיהנום" (Hell, 2005), שבוים על ידי דניס טנוביק.

==סרטים עלילתיים==
שמות הסרטים בעברית כפי שהופצו בישראל:
<div style="direction: ltr;">
*Personnel (Personnel) -1975 
*The Scar (Blizna) -1976 
*Camera Buff (Amator) -1979 
*Blind Chance (Przypadek) -1981 - כוחו של מקרה
*No End (Bez końca) -1984 - לשכב עם זר
*The Decalogue (Dekalog) -1988 - עשרת הדברות
*A Short Film About Killing (Krótki film o zabijaniu) -1988 
*A Short Film About Love (Krótki film o miłości) -1989 - סיפור קצר על אהבה
*The Double Life of Véronique (La Double vie de Véronique/Podwójne życie Weroniki) -1991 -חייה הכפולים של ורוניק
*Three Colors: Blue (Trois couleurs: Bleu) -1993 - שלושת הצבעים: כחול
*Three Colors: White (Trois couleurs: Blanc/Trzy kolory: Biały) -1994 - שלושת הצבעים: לבן 
*Three Colors: Red (Trois couleurs: Rouge) -1994- שלושת הצבעים: אדום
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?ArticleId=7081&Subj=4&Area=1 רטרוספקטיבה לקשישטוף קישלובסקי, הבמה]
* 
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

*
קטגוריה:במאי קולנוע פולנים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע פולנים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות האזרחי פובונזקי
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1941
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1996
ערוץ אנימה

"ערוץ אנימה" או "AGN Anime Channel" (ידוע גם כ-"yes Anime" או "HOT Anime") היה שמו של ערוץ טלוויזיה ישראלי ששידר סדרות וסרטי אנימה.
{| align=center
|<gallery widths="160px" heights="140px" perrow="3">
 תמונה:Anime_channel.png|סמליל הערוץ
 תמונה:HOT Anime.svg|סמליל הערוץ ב-HOT
 תמונה:yes Anime.svg|סמליל הערוץ ב-yes
 </gallery>
|}

==היסטוריה==
ערוץ אנימה היה בבעלות משותפת של חברת הטלוויזיה הבינלאומית SPI International וחברת AGN (Assis Global Networks) והיזם דרור לביא שפעל גם כמנהל הערוץ. 

הערוץ החל את שידוריו מ-7 בדצמבר 2004 בחברת הלוויין yes (אפיק 28) וכשנה לאחר מכן גם בחברת הכבלים HOT (אפיק 85), וסיים את שידוריו ב-1 בינואר 2008 ב-HOT וב־15 בינואר 2008 ב-yes.

סמליל הערוץ ב-HOT וב-yes הושפע מדגל יפן, שבו מעגל אדום על רקע לבן. ב-yes מופיע עיגול אדום בצד שמאל וב-HOT ריבוע מעוגל אדום במרכז.

הערוץ שידר אוסף של סדרות אנימה בדיבוב היפני המקורי, בליווי כתוביות בעברית וברוסית. הסדרות היו בנות כמה שנים או אף יותר מעשור, רובן הגדול לא היו פופולריות בעולם והיו כמעט אנונימיות בקהילה הישראלית לפני שידורן, מה שגרע מהרלוונטיות של הערוץ.

==קישורי חיצוניים==
* 

==ראו גם==
* טלמאניה
* ספריית האנימה

==הערות שוליים==

אנימה
קטגוריה:אנימה
קטגוריה:Yes הטלוויזיה בלוויין
קטגוריה:HOT: ערוצים
גלין דניאל

גלין אדמונד דניאל (באנגלית: Glyn Edmund Daniel; 23 באפריל 1914 - 13 בדצמבר 1986) היה ארכאולוג בריטי שהתמחה בתקופה הנאוליתית באירופה.

== חייו ==
דניאל נולד בברי שבדרום ויילס ולמד גאולוגיה באוניברסיטת קרדיף, ולאחר מכן עבר לקולג' סיינט ג'ון בקיימברידג' ולמד ארכאולוגיה ואנתרופולוגיה.

בזמן מלחמת העולם השנייה השתמש בכישרונותיו על מנת לסייר באתרים ארכאולוגיים באמצעות צילומי אוויר, בעבודתו ליחידת צילומי האוויר של חיל האוויר המלכותי (RAF) ובבדיקת תמונות של טריטוריה אויבת.

לאחר המלחמה הוא חזר לקיימברידג' ומונה למופקד קתדרת דיסני לארכאולוגיה בשנת 1974, ולעורך של כתב העת המדעי "Antiquity" בין 1985-1958. עבודתו העיקרית בלימודיו היא על קברים מהתקופה הנאוליתית. הוא גם כתב ספרים על ההיסטוריה של הארכאולוגיה.

מחוץ לתחום הארכאולוגיה, הוא כתב סיפור בלשי תחת שם העט "דילווין ריס", והופיע בטלוויזיה וברדיו.

==ספרים ופרסומים עיקריים==
<div style="direction: ltr;">
* The Prehistoric Chamber Tombs of France (1960),
* The Megalith Builders of Western Europe (1963),
* 150 Years of Archaeology (1976)
* The Idea of Prehistory (1962), Edinburgh University Press, second, revised edtion 1988.</div>

קטגוריה:ארכאולוגים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קארדיף
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1914
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1986
ג'ון מרסדן (ארכאולוג)

ג'ון הווארד מרסדן (באנגלית: John Howard Marsden) (7 במאי 1803 - 24 בינואר 1891) היה כומר אנגלי, חוקר עתיקות והמופקד הראשון על קתדרת דיסני לארכאולוגיה באוניברסיטת קיימברידג' הוא כיהן בתפקיד זה בשנים 1851–1865 וצ'רצ'יל בבינגטון מונה במקומו.

למד בבית הספר גרמר מנצ'סטר ובאוניברסיטת קיימברידג'. הוא קיבל תואר אקשמי בשנת 1829 ותואר נוסף בשנת 1836.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.researchgate.net/publication/286243659_John_Howard_Marsden_1803-1891_First_Disney_Professor_of_Archaeology_at_the_University_of_Cambridge_1851-1865 תיאור קורות חיים]

קטגוריה:ארכאולוגים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1803
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1891
STS-41-G

STS-41-G הייתה המשימה ה-13 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. והמשימה השישית של מעבורת החלל צ'לנג'ר.
המשימה הייתה השנייה שנחתה הישר במרכז החלל קנדי, פלורידה.

== צוות ==
* מפקד המשימה: רוברט קריפן (Robert Crippen)
* טייס: ג'ון מקברייד (Jon A. McBride)
* מומחית משימה: קתרין סאליבן (Kathryn D. Sullivan)
* מומחית משימה: סאלי רייד (Sally K. Ride)
* מומחה משימה: דייוויד ליסטמה (David C. Leestma)
* מומחה מטען: מארק גרנאו (Marc Garneau)
* מומחה מטען:פול סקאלי-פאואר (Paul D. Scully-Power)

=== צוות גיבוי ===
* מומחה מטען: רוברט טריסק (Robert Thirsk)

== המשימה ==
משימה זו של הצ'לנג'ר שוגרה ללא תקלות ב-5 באוקטובר 1984 בשעה 7:03 בבוקר, לפי שעון מזרח ארצות הברית.

על סיפונה של המעבורת היו 7 חברי צוות - המספר הרב ביותר של אנשי צוות עד אותה תקופה בטיסה בודדת.
חברי הצוות על המעבורת כללו את מפקד המשימה, רוברט קריפן שהייתה זו טיסתו ה-4 בתוכנית מעבורות החלל ושהשתתף בעבר בטיסת STS-7, STS-1 ו-STS-41-C, הטייס ג'ון מקברייד, שלושת מומחי המשימה קתרין סוליבן, סאלי רייד ודייוויד ליסטמה ושני מומחי המטען פול סקולי-פאואר ומארק גרנאו, האזרח הקנדי הראשון שהשתתף בתוכנית המעבורות. זו הייתה הפעם הראשונה ששתי נשים משתתפות יחד באותה המשימה. האסטרונאוטית, קתרין סוליבן, הייתה לאישה הראשונה שמבצעת הליכת חלל, כשהיא ושותפה דייוויד ליסטמה ביצעו הליכת חלל של 3 שעות.

9 שעות לאחר השיגור, נפרס בהצלחה והוצב במקומו הלוויין שמודד את הקרינה על-פני כדור הארץ (Earth Radiation Budget Satellite) בעזרת זרוע ה-RMS. לוויין זה שמשקלו 2307 ק"ג היה הראשון בסדרה של שלושה לוויינים שמודדים את הקרינה המתקבלת מהשמש והחלל.

משימה נוספת שבוצעה היא תפעול ה-Shuttle Imaging Radar-B או בקיצור SIR-B. SIR-B, היה חלק ממטען הניסוי OSTA-3 וכלל מצלמה שתצלם את כדור-הארץ. מצלמה נוספת MAPS מדדה את כמות זיהום האוויר.

מומחה המטען סקולי-פאואר, שהועסק על ידי מעבדת המחקר של הצי, ביצע שורה של ניסויים הקשורים לאוקיינוגרפיה תצפיתית. גרנאו הקנדי ביצע מספר ניסויים עבור ממשלת קנדה הקשורים ברפואה, אטמוספירה, אקלים, חומרים וניסויים רובוטיים.

STS-41-G, נחתה ב-13 באוקטובר 1984 בשעה 12:26 לפי שעון מזרח ארצות הברית (לאחר 8 ימים, 5 שעות 23 דקות ו-33 שניות) והייתה למשימה השנייה שנוחתת במרכז החלל קנדי.

== ראו גם ==
* משימות מעבורות החלל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20130329234114/http://science.ksc.nasa.gov/shuttle/missions/41-g/mission-41-g.html סיכום המשימה באתר נאס"א]
* [http://www.nasa.gov/mission_pages/shuttle/shuttlemissions/archives/sts-41G.html תקציר המשימה באתר הראשי של נאס"א]
* [https://www.youtube.com/watch?v=HHlgEY8fXpI סרטון על המשימה]
* [http://spacefacts.de/mission/english/sts-41G.htm תיאור המשימה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
STS-41-G
קטגוריה:1984 בארצות הברית
שארל ז'וזף, נסיך לינייה השביעי

שארל ז'וזף, נסיך לינייה השביעי (בצרפתית: Charles-Joseph, Prince de Ligne; 12 במאי 1735 - 13 בדצמבר 1814) היה סופר ואיש צבא.

== ביוגרפיה ==
שארל ז'וזף נולד בבריסל לקלוד למוראל, נסיך לינייה השישי ולאליזבת, נסיכת זאלם, בתם של לודוויג אוטו, נסיך זאלם ואלברטינה יוהנה, נסיכת נסאו-האדאמר. אמו נפטרה כשהיה בן ארבע שנים בלבד, והוא קיבל את חינוכו ממורה פרטי שהטביע בו חותמו. בהיותו בן חמש עשרה שנה כתב את יצירתו הראשונה: "מאמר על מקצוע הלחימה". ב-1751 אביו, קלוד למוראל הנסיך דה לין, לקח אותו לווינה והציגו בפני הקיסר פרנץ הראשון ובפני אשתו מריה תרזה, שהעסיקה אותו בחצרה. ב-6 באוגוסט 1755 הוא נשא לאישה בווינה את פרנסואז-מארי כיסאבייר, נסיכת ליכטנשטיין. כאזרח אוסטרי התגייס לצבא האימפריאלי של אוסטריה ולחם בגבורה במלחמת שבע השנים (1756–1763) בקרבות בגרמניה. אחרי המלחמה נתמנה לסגן שר הצבא, והפך לידידו של הקיסר יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה.

שארל דה לין ירש מאביו נחלות רבות, וחי בהוד ובהדר עד שחזר לשירות פעיל במלחמת הירושה הבווארית. הייתה זו מלחמה קצרה, שלאחריה ערך מסעות באנגליה, גרמניה, איטליה, שווייץ וצרפת, ובילה את זמנו בחצרות מלכים, במחנות צבא, בסלונים ספרותיים ובחברתם של מדענים ופילוסופים. בין היתר, נפגש לעיתים קרובות עם וולטר ועם ז'אן-ז'אק רוסו. הוא ליווה את יקטרינה הגדולה מלכת רוסיה במסעה לחצי האי קרים, והיא העניקה לו תואר של מרשל רוסי. זמן קצר אחרי כן נתבקש לעמוד בראשה של תנועת השחרור הבלגית, שבה לקחו חלק בנו וקרוביו, אך הוא סירב בנימוס. הקיסר יוזף השני חשד בו כתומך במורדים הבלגים, אך הם המשיכו להיות ידידים. אחרי מות הקיסר יוזף השני, שארל דה לין נשאר בווינה. נחלותיו בחבל בראבנט נפלו בידי הצרפתים ב-1792–1793. בנו בכורו נהרג במערכה נגד הצרפתים, אך הם העניקו לשארל דה לין תואר כבוד של מרשל, והוא הקדיש את זמנו לכתיבה.

שארל דה לין נפטר בווינה בדצמבר 1814. הוא הוריש את כתב ידו לחיל המשמר של קיסר אוסטריה, שבו שימש כקצין.

==יצירותיו==
יצירותיו הופיעו ב-34 כרכים במשך שנות חייו האחרונות. יצירתו החשובה על נושאים צבאיים היא: "דעות קדומות וחזיונות שווא צבאיים", שהופיעה לראשונה ב-1780. ביצירה זו הוא מציע, בין היתר, להקים אקדמיה בינלאומית לאמנות הלחימה שבאמצעותה ניתן יהיה להעריך נכונה את פעולותיהם הצבאיות של גנרלים.

יצירותיו החשובות שהופיעו בשפה הצרפתית:
* "יצירות נבחרות, שארל דה לין" (פריז 1809)
* "מכתבים והרהורים" (בעריכת מאדאם דה סטאל 1809)
* "יצירות היסטוריות, ספרותיות... התכתבויות ושירים" (בריסל 1859)

הופיע בשפה הגרמנית:
* "יצירות על נושאים צבאיים" (זולצבאך 1814)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סופרים בלגים כותבי צרפתית
קטגוריה:אצולה אוסטרית
קטגוריה:אנשי צבא האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:מלחמת שבע השנים:אישים
קטגוריה:ילידי 1735
קטגוריה:נפטרים ב-1814
STS-51-A

STS-51-A, היא המשימה ה-14 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, והמשימה השנייה של מעבורת החלל דיסקברי. המשימה היא השלישית שנחתה הישר במרכז החלל קנדי, פלורידה.

== צוות ==
* מפקד המשימה: פרדריק הוק 
* טייס: דייוויד ווקר 
* מומחה למשימה: אנה לי פישר 
* מומחה למשימה: דייל גרדנר (Dale Gardner)
* מומחה למשימה: ג'וזף אלן

== המשימה ==
פחות מחודש עבר מאז נחתה הצ'לנג'ר במשימה הקודמת, STS-41-G, וכבר ניצבה הדיסקברי על כן השיגור מוכנה למשימתה השנייה בתוכנית המעבורות. המשימה ה-14 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, יצאה לדרכה ב-8 בנובמבר 1984 בשעה 7:15 בבוקר לפי שעון מזרח ארצות הברית. ניסיון שיגור יום לפני, לא צלח בגלל רוחות חזקות באטמוספירה העליונה.

על סיפון הדיסקברי שהו חמישה אנשי צוות. לשלושה מתוכם זו הייתה הטיסה השנייה בתוכנית המעבורות (הוק טס לראשונה במשימת STS-7, גרדנר במשימת STS-8 ואלן במשימת STS-5).

מטרתה של משימה זו הייתה לפרוס שני לווייני תקשורת ולהכניסם למסלול סביב כדור הארץ, ולהחזיר שני לוויינים אחרים. לווייני B-2 ו-6 שנפרסו במשימת STS-41-B, הוצבו במסלולים לא נכונים בגלל תקלה במנועי הלוויינים ובמשימה זו תוקנה הבעיה. שני הלוויינים בתא מטען המעבורת נפרסו בהצלחה והוכנסו למסלול נכון. Canadian Anik D2, נפרס ביום השני למשימה ו-"IV-l" הידוע גם בשם "Leasat l" נפרס ביום שלישי.

לאחר פריסתם של שני לווייני התקשורת החלה לתמרן המעבורת לקראת Palapa B2, הלוויין האינדונזי שהוצב במסלול נמוך יותר בשל תקלה במנועי הלוויין. לאחר שעתיים של הליכת חלל הצליחו מומחי המשימה אלן וגרדנר לתפוס את הלוויין ולהכניסו למסלול הנדרש. הלוויין השני Westar 6 הוכנס למסלול הדרוש יום לאחר מכן.

בנוסף עסקה המשימה בניסויי Diffused Mixing of Organic Solutions.

משימתה השנייה של הדיסקברי הסתיימה ב-16 בנובמבר 1984 בשעה 7 בבוקר. הנחיתה התבצעה במסלול המראה 15 במרכז החלל קנדי לאחר 7 ימים, 23 שעות ו-45 דקות.

== ראו גם ==
* משימות מעבורות החלל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20120716183330/http://science.ksc.nasa.gov/shuttle/missions/51-a/mission-51-a.html סיכום המשימה באתר נאס"א]
* [http://www.nasa.gov/mission_pages/shuttle/shuttlemissions/archives/sts-51A.html תקציר המשימה באתר הראשי של נאס"א]
* [https://www.youtube.com/watch?v=jSefxa9SslU סרטון על המשימה]
* [http://spacefacts.de/mission/english/sts-51A.htm תיאור המשימה]

STS-51-A
קטגוריה:1985 בארצות הברית
מומוס

קלף טארוט מהמאה ה-18]]
מוֹמוֹס (ביוונית: μῶμος) היה ליצן החצר של האולימפוס במיתולוגיה היוונית. הוא נחשב גם כאל ההיתול, הלגלוג והביקורת. כמו המוות והשינה, גם הוא בנה של ניקס, אלת הלילה.

הוא גורש מהאולימפוס על ידי זאוס עקב לשונו "המושחזת".

המילה מימיקה שפרושה - הבעות פנים מקורה במומוס, ומכאן גם המילה פנטומימה - משחק של תנועה והבעות פנים ללא מילים. המושג מומוס מתאר שחקן פנטומימה, ליצן, חקיין, בדרן.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלים יווניים
קארל אנצ'רל

קארל אנצ'רל (בצ'כית: Karel Ančerl; 11 באפריל 1908 – 3 ביולי 1973) היה מנצח יהודי-צ'כי, שזכה לכבוד על ביצועיו במוזיקה מודרנית ולהוקרה מיוחדת על פרשנויותיו למוזיקה של מלחינים צ'כיים.

==קורות חיים==
אנצ'רל נולד בטוצ'אפי שבצ'כיה. הוא למד אצל הרמן שרכן ואחר כך עבד עם ואצלב טאליך, בין השאר. משנת 1933 עד 1939 ניצח על תזמורת רדיו פראג, אבל קריירת הניצוח שלו נקטעה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, כאשר נשלח לגטו טרזיינשטט ומשם לאושוויץ. במחנה טרזיינשטט פגש את המוזיקאי ויקטור אולמן ואחרים, ויחד המשיכו לפעול בתחומי אמנותם, ליצור וללמד מוזיקה. קארל אנצ'רל שרד את אושוויץ, אך איבד שם את משפחתו.

אחרי המלחמה המשיך לנצח ברדיו פראג עד 1950 ואז התפרסם כאשר התמנה למנהל אמנותי של התזמורת הפילהרמונית הצ'כית. שמונה-עשרה שנות עבודתו עם התזמורת הזאת נחשבות בדרך כלל לשנותיה המוצלחות ביותר, שכללו הכרה בינלאומית רבה. בשנת 1968, אחרי הכיבוש הסובייטי של צ'כוסלובקיה בעקבות מהפכת הקטיפה והאביב של פראג, החליט אנצ'רל להגר לקנדה והשתקע בטורונטו. שם ניצח על התזמורת הסימפונית של טורונטו עד מותו בשנת 1973.

השליטה הראויה לציון של אנצ'רל בדינמיקה תזמורתית, יחד עם תפיסה יוצאת מן הכלל של צורות ופרטים במוזיקה, עשו אותו לאמן הקלטה מצליח במיוחד. קשת ההקלטות הרחבה שלו לחברת סופראפון הצ'כית השתמרה היטב הודות לטכנולוגיה הדיגיטלית. נוסף לביצועים מדויקים של גדולי המלחינים הצ'כים, דבוז'אק, סמטנה ויאנאצ'ק, הפליא אנצ'רל לעשות בניצוח מבריק על יצירותיהם של המלחינים מראשית המאה ה-20, סטרווינסקי, בארטוק ופרוקופייב. ביצוע הסימפוניה ה-9 של מהלר בניצוחו בשנת 1968, אולי בהשפעת סבלו במלחמת העולם השנייה, הוא מסמך ייחודי בעוצמתו. 

אנצ'רל נפטר בטורונטו שבקנדה ב-3 ביולי 1973.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:מוזיקאים יהודים קנדים
קטגוריה:מנצחים יהודים צ'כים
קטגוריה:מנצחים יהודים קנדים
קטגוריה:יהודים בשואה: צ'כוסלובקיה
קטגוריה:ניצולי השואה: צ'כיה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים בגטו טרזיינשטט
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1908
קטגוריה:צ'כים שנפטרו ב-1973
עוזי פרס

קברי עוזי, גרשון וכרמלה פרס ב[[בית העלמין קריית שאול]]
עוזיאל שלמה פרס (21 בפברואר 1951 - 31 ביולי 1992) היה במאי קולנוע, תסריטאי ומפיק ישראלי.

==תולדות חייו==
עוזי פרס נולד בשווייץ וגדל בתל אביב. אביו, גרשון "גיגי" פרס (אחיו של שמעון פרס), היה קבלן בניין שבנה בתים רבי קומות בתל אביב ומחוצה לה, אמו, כרמלה פרס, הייתה ספורטאית ומדריכה לחינוך גופני.

פרס שירת כקצין קשר בצה"ל ולאחר שחרורו מהצבא נסע לטיול בעולם.
ב-1973 חזר לישראל, לחם במלחמת יום כיפור והחל ללמוד קולנוע באוניברסיטת תל אביב. לאחר שנת לימודים עבר להתגורר בצרפת וסיים את לימודי הקולנוע בסורבון.

===תחילת דרכו===
בתחילת דרכו עבד פרס כעורך בסרטיו של במאי הסרטים הדקומנטריים פרדריק רוסיף, והנהיג את קבוצת קי"ץ (קולנוע ישראלי צעיר) של במאים ישראלים שקראו לעידוד סרטי איכות על חשבון הקולנוע המסחרי.

===כקולנוען===
פרס כתב וביים את כל סרטיו, בהם הסרט "דומה לא דומה" (1979) "Pareil Pas Pareil", והסרטים "אהבה ראשונה" (1982) עם גילה אלמגור ו"אני והמאהב של אשתי" (1983) עם אלברט כהן ואושיק לוי אותם הפיקה אחותו הבמאית רותי פרס.

לעומת סרטיו הישראלים שלא זכו להצלחה, זכו סרטיו הצרפתיים להצלחה ביקורתית ומסחרית:
סרטו "דומה לא דומה" זכה לשבחי הביקורת ושני סרטים - "Ombre d'un jeu, L" ,"Artiste, L" היו מועמדים בפרס בפסטיבל קאן.

בשנת 1985 החל לעסוק בנדל"ן בצרפת.

===מותו===
פרס נהרג ב-1992 בהתרסקות טיסה 311 של תאי איירווייז מעל הרי ההימלאיה. דודו שמעון פרס ודודתו סוניה השתתפו באזכרה לזכרו בסינמטק תל אביב ושמעון פרס הספיד אותו. השאיר אחריו אישה ושלושה ילדים.
בשנת 2012 נקרא בסינמטק תל אביב אולם על שמו.

==מסרטיו==
* "אהבה ראשונה" (1982) עם גילה אלמגור
* "אני והמאהב של אשתי" (1983) עם אלברט כהן

סרטיו הצרפתים:
* pareil-pas-pareil
*https://en.unifrance.org/movie/2668/pareil-pas-pareil
* L'Ombre d'un jeu
* L'Amour mensonge
* L'Artiste

==קישורים חיצוניים==

עוזי
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע צרפתים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע צרפתים
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לצרפת
קטגוריה:ישראלים ילידי שווייץ
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פריז
קטגוריה:ישראלים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
טרמינוס

[[ציור של פסל של טרמינוס]]
טרמינוּס (Terminus) הוא אל הגבולות במיתולוגיה הרומית. הוא מכונה גם "טרמינל".

עוד בתקופה האטרוסקית החל הפולחן סביבו, ולמנהיג שבט הסבינים, טיטוס טאטיוס, מייחסים את הבאת הפולחן לרומאים.
סמלו היה אבן הגבול שתחמה את השדות השונים, ולכבודה הועלו קורבנות.

על פי אובידיוס, כאשר נבנה המקדש ליופיטר על גבעת הקפיטול ברומא העתיקה התעוררה בעיה. כל האלים הסכימו לפנות את מקומם ולהתמקם במקומות פולחן אחרים, פרט לאל טרמינוס. אשר על כן הוחלט להשאיר פתח מיוחד בגג המקדש, כדי שיוכל לראות את השמים הפתוחים מעליו ולהמשיך לתפקד כאל הגבולות.

לכבודו נהגו לערוך חגיגה אחת לשנה, ב-23 בפברואר, שנקראה "טרמינליה".

הוא היה מזוהה גם עם יופיטר, שאחד מכינוייו היה "יופיטר טרמינוס" או "יופיטר טרמינליס", וסגדו לו בפולחן זהה לפולחן טרמינוס. 

שמו נגזר מן המילה הלטינית TERMINUS שפירושה "תחום" או "גבול". מכאן נגזר המונח טרמינל - סוף, קצה, מסוף של אוטובוסים, מטוסים או מטענים, מסוף מחשב וכן "טרמינלי" (סופני) כמו במושג "מחלה טרמינלית" (=סופנית).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלים רומיים
אזוריט

אזוריט (ידוע גם בשם שסיליט על שם אזור שסי (Chessy) בצרפת) הוא מינרל קרבונטי הבנוי מנחושת, פחמה (קרבונט CO<sub>3</sub>) והידרוקסיל ונוסחתו הכללית היא Cu<sub>3</sub>(CO<sub>3</sub>)<sub>2</sub>(OH)<sub>2</sub>. האזוריט מצוי בדרך כלל יחד עם המינרל הירוק מלכיט, כשלעיתים מחליף המלכיט את האזוריט בתהליך פסאודומורפיזם. שם המינרל אזוריט מתייחס לצבעו התכול. המילה אזוּר פרושה בשפות אירופאיות תכלת, והיא שיבוש של המילה המקבילה בערבית. המינרל מכונה בעברית תכולית. באזוריט נעשה שימוש בצורפות, וכמו כן הוא נמכר בתור מינרל בחנויות לאבנים. האזוריט מכיל 55.1% נחושת, ולכן הוא מהווה מקור משני לנחושת.

האזוריט הוא מינרל נפוץ למדי והוא מצוי בקורנוול בבריטניה, באזור שסי בצרפת (מכאן השם שסיליט), ובאזורים נוספים באירופה. במדינות יוטה, אריזונה וניו מקסיקו בארצות הברית, במקסיקו, בנמיביה, במרוקו ובאוסטרליה.

בישראל ניתן למצוא אזוריט יחד עם מינרלי נחושת אחרים (כדוגמת המלכיט) באזור בקעת תמנע.

==שימוש באזוריט כפיגמנט (צִבעָן)==
אזוריט טחון לשימוש כפיגמנט
אזוריט היה בשימוש כפיגמנט (צִבעָן) במשך מאות בשנים. בעבר היה המינרל קרוי אזורו דלה מגנה (Azurro Della Magna) על פי שמו באיטלקית. כשמערבבים אותו עם שמן הוא מקבל גוון ירקרק. אם מערבבים אותו עם חלמון הוא מקבל גוון ירוק-אפור. הפיגמנט גם מוכר בשמות "ביס כחול" (Blue Bice) ו"ורדיטר כחול" (Blue Verditer). פיגמנט ישן מקבל גוון ירקרק בשל התחמצנות המינרל למלכיט.

==קישורים חיצוניים==

*[http://webmineral.com/data/Azurite.shtml אזוריט באתר webmineral]
* 

קטגוריה:מינרלי נחושת
קטגוריה:מינרלים קרבונטיים
קטגוריה:מינרלים
שילפה שטי

שילפה שטי (Shilpa Shetty; נולדה ב-8 ביוני 1975) היא שחקנית ודוגמנית הודית. הופיעה בלמעלה מ-40 סרטים בבוליווד.

==ביוגרפיה==
שטי נולדה במדינת קרנאטקה שבהודו. בילדותה למדה בבית ספר פרטי ובפנימייה לבנות, שם השתתפה בשיעורי דרמה. בנעוריה עברה לגור במומביי, במטרה להפוך לשחקנית.

בתחילת הקריירה השתתפה בסרטים "באזיגר" (הקוסם) לצד שאהרוח' ח'אן וקאג'ול, "אני לוחם אתה טיפש" לצד אקשאיי קומאר, וגם בסרט "תבואי אהובה". מאז הפכה להיות לשחקנית מוכרת בבוליווד ובהודו, והשתתפה בסרטים רבים.

===דוגמנות===
במשך הזמן הצליחה שטי להפוך לסלב בהודו ולאו דווקא בזכות קריירת המשחק שלה. היא ניהלה רומן ארוך עם השחקן אקשאיי קומאר והחלה לעבוד בתחום הדוגמנות. היא השתתפה בקמפיינים רבים ואף הוכתרה בתואר "האישה עם הגוף הכי יפה בהודו", זאת לצד עיסוק משני בתחום הקולנוע.

===משחק===
בשנת 2000, שטי שיחקה בסרט "פעימות הלב" (דהדקן), שוב לצידו של אקשאיי קומאר. סרט זה נכנס לרשימת ארבעת הסרטים שוברי הקופות של השנה בהודו ובהתאם לכל שוב פרצה לתודעת הקולנוע וזכתה לביקורות אוהדות מצד מבקרי הקולנוע.

בשנות האלפיים יצאו הרבה סרטים בכיכובה, כשרובם נחלו הצלחה, ביניהם "קשרים", "כבוד וגאווה" לצד סלמן ח'אן ו"מרדף ללא גבולות".

בשנת 2007, שטי השתתפה וזכתה בעונה החמישית של תוכנית המציאות הבריטית "האח הגדול VIP" (תוך התגברות על ג'ייד גודי ודניאל לוידס). מלבד זאת, באפריל 2007 יצא סרט בשם "מטרו" בכיכובה.

כיום שטי מתגוררת במומביי, וממשיכה לנהל קריירת משחק ודוגמנות.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20070109074636/http://celebphotodirect.com/2007/01/07/shilpa-shetty-on-uk-big-brother/ Shilpa Shetty on UK Big Brother]

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה הודיות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה הודיות
קטגוריה:דוגמניות הודיות
קטגוריה:זוכים בתוכניות מציאות
קטגוריה:מתחרי האח הגדול (בריטניה)
קטגוריה:אמניות לחימה
קטגוריה:פעילות חברתיות
קטגוריה:הודיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1975
ארבור מרביליס

ארבור מרביליס (בלטינית: Arbor mirabilis - "העץ המופלא") הוא ספר שנכתב במאה ה-16 על ידי אולריך מאגונצה (Ulrich de Mayence 1486–1558), בן דורו של נוסטרדמוס. הספר מכיל מידע על חיזוי העתיד ועוסק במאגיה בכלל. לנבואות הספר קווי דמיון עם אלה של נוסטרדמוס, אך בניגוד לכתבי נוסטרדמוס כתוב ה"ארבור מרביליס" בפרוזה ובצורה ישירה.

הספר הופץ ב-300 עותקים, מהם רק שניים שרדו – האחד נמצא בדיסלדורף שבגרמניה והשני במונסגור שבדרום צרפת.

יש הטוענים כי נוסטרדמוס היה אף תלמידו של אולריק כאשר התחיל ללמוד רפואה בפרובאנס.

==הערות שוליים==

קטגוריה:נביאים
קטגוריה:כתבים מאגיים
קטגוריה:ספרות ימי הביניים
שופט תעבורה

שופט תעבורה הוא שופט הפועל במסגרת בית משפט לתעבורה שליד בתי משפט השלום בישראל, וסמכויותיו הן כשל שופט בית משפט השלום.
 
שופטי תעבורה נבחרים לתפקיד על פי הקריטריונים שלפיהם נבחר שופט בית משפט השלום לפי החלטה של הועדה למינוי שופטים לפי סעיף 4 לחוק בתי המשפט (נוסח משולב), התשמ"ד-1984. דהיינו, על שופטי תעבורה להיות בעלי ותק של חמש שנים לפחות כרשום בפנקס חברי לשכת עורכי הדין וכן בעלי אזרחות ישראלית.

בבית משפט השלום שיש בו יותר משופט תעבורה אחד ניתן למנות שופט תעבורה, שמונה מינוי של קבע, להיות סגן נשיא בית משפט השלום לענייני תעבורה.

עיקר עיסוקם של שופטי תעבורה הוא דיון בעבירות תעבורה, אשמה פלילית בתאונות דרכים וכן בעבירות שונות שעניינם ביטוח כלי רכב וכן בעבירות של זיהום הסביבה על ידי כלי רכב שאינם תקינים.

שופט לתעבורה אשר מעוניין לעבור ולכהן כשופט אזרחי רגיל, עליו להגיש בקשה לוועדה לבחירת שופטים, ושרוב החברים יאשרו את המעבר.

*
אטלנטידה (מחוז)

אטלנטידה (בספרדית: Atlántida) הוא מחוז הממוקם בצפון חופי הים הקאריבי של הונדורס, מרכז אמריקה. עיר הבירה שלו היא עיר הנמל לה סייבה.

בעשור הקודם, התיירות הפכה למקור הכלכלי הלגיטימי החשוב ביותר עבור אזור החוף. ב-2010 מנתה אוכלוסיית המחוז 407,551 איש. למחוז שטח של 4,251 קמ"ר.

הפעילות הכלכלית של מחוז אטלנטידה מבוססת על חקלאות, בעלי חיים, מסחר ותיירות. הפעילות החקלאית מתמקדת בחברת הפירות הסטנדרטית, חברה צפון אמריקאית החולשת על מרבית הכלכלה. הגידולים העיקריים הם: בננות, דקל אפריקני, אננס, קקאו, קנה סוכר, קוקוס, קפה והדרים.

== היסטוריה ==
המחוז נוצר ב-1898 משטח שהיה שייך קודם לכן למחוזות קולון, קורטס ויורו. ב-1910 האוכלוסייה במחוז מנתה כ-11,370 איש.

== יישובים ==
*לה סייבה
*אריסונה
*אל פורבניר
*אספרטה
*חוטיאפה
*לה מסיקה
*סן פרנסיסקו
*טלה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונדורס: מחוזות
אלריק ממלניבונה

אלריק ממלינבונה הוא ספר פנטזיה שנכתב על ידי הסופר הבריטי מייקל מורקוק. עלילת הספר עוקבת אחרי אלריק ממלינבונה, בעל עיני הארגמן, שליט מלינבונה, ומסעו בשאול ומחוצה לו. הספר תורגם לעברית על ידי אינגה מיכאלי ויצא לאור בהוצאת "ינשוף", בשנת 2005.

הספר הוא חלק מסדרה של ספרים ונובלות פרי עטו של מורקוק העוסקים בדמותו של אלריק ומסעותיו. ספרים אחרים שתורגמו לעברית הם "אלריק בים הגורל", "גורלו של הזאב הלבן", "מגילת החרבות", "חרב השאול", ו-"אבי-סער".
==עלילת הספר==
עלילת הספר מתחילה באימריר, העיר האחרונה שנותרה במלינבונה. אימריר מהודרת בבניינים יפהפיים בעלי סגנון בנייה ייחודי ומיוחד, והיא גם בירתה של מלינבונה, המדינה העתיקה ביותר בעולם.
שליט מלינבונה, אלריק, הוא גיבור הספר. עלילת הספר עוסקת תחילה בבגידה של דודנו של אלריק, ירקון, באלריק עצמו, תוך כדי שהוא בוגד באלריק, ולוקח לעצמו את "כס האודם" - המלוכה על מלינבונה. 
יחד עם "כס האודם", לקח ירקון גם את אהובתו של אלריק, סימוריל.
מסעו של אלריק למצוא נקמה בדודנו ירקון התחיל לאחר שירקון בגד בו והשליכו לים. 
אלריק מצא עצמו בממלכת השדים, כשהוא מחפש את הנקמה.
בממלכת השדים הוא מצא את חרבו, "אבי-סער", ששימשה אותו גם בספרים המאוחרים של סיפוריו של אלריק.

קטגוריה:ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי 1972
STS-51-C

STS-51-C, היא המשימה ה-15 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, והמשימה השלישית של מעבורת החלל דיסקברי. המשימה הייתה המשימה הרביעית שנחתה הישר במרכז החלל קנדי שבפלורידה.

== צוות ==
* מפקד המשימה: תומאס מטינגלי 
* טייס: לורן שרייבר 
* מומחה למשימה: אליסון אוניזוקה (Ellison S. Onizuka)
* מומחה למשימה: ג'יימס באקלי (James Buchli)
* מומחה מטען: גריי פייטון (Gary Payton)

== המשימה ==
המשימה שוגרה ב-24 בינואר 1985. באמצעות טיל ה-Inertial Upper Stage ששוגר מהמעבורת הוצב בחלל לוויין מסווג. על פי Aviation Week שיגרה המעבורת לוויין מודיעין אלקטרוני Magnum, אשר נכנס למסלול גאוסטציונרי. 

השיגור התבצע בשעה 14:50 לפי שעון מזרח ארצות הברית. זו הייתה המשימה הראשונה מתוך 10 משימות שיצאו בשנת 1985. במקור, תוכנן השיגור ל-23 בינואר אך בגלל מזג אוויר קר נדחה השיגור ביום.
בנוסף, מעבורת החלל צ'לנג'ר הייתה אמורה לבצע את המשימה הזו, אך הוחלפה במעבורת החלל דיסקברי, בגלל בעיות באריחי הגנת החום של המעבורת.

המעבורת נחתה במרכז החלל קנדי, במסלול המראה 15 לאחר משימה שארכה 3 ימים, שעה 33 דקות ו-23 שניות.

== ראו גם ==
* משימות מעבורות החלל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20081016224145/http://science.ksc.nasa.gov/shuttle/missions/51-c/mission-51-c.html סיכום המשימה באתר נאס"א]
* [http://www.nasa.gov/mission_pages/shuttle/shuttlemissions/archives/sts-51C.html תקציר המשימה באתר הראשי של נאס"א]
* [http://spacefacts.de/mission/english/sts-51C.htm תיאור המשימה]

STS-015
קטגוריה:1985 בארצות הברית
ג'ורג' אקרלוף

ג'ורג' ארתור אקרלוף (באנגלית: George Arthur Akerlof; נולד ב-17 ביוני 1940) הוא פרופסור יהודי-אמריקאי לכלכלה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2001 (יחד עם ג'וזף שטיגליץ ומייקל ספנס).

== קורות חיים ==
ג'ורג' אקרלוף נולד ב-17 ביוני 1940 לאב שוודי ואם יהודייה אמריקאית. סבו ואבי סבו מצד האמא היו יוצאי אוניברסיטת ברקלי.

את התואר הראשון שלו קיבל אקרלוף מאוניברסיטת ייל ב-1962. תואר הדוקטור הוענק לו מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT) בשנת 1966. לאחר מכן הוא הרצה בבית הספר לכלכלה של לונדון.

אשתו היא ג'נט ילן, פרופסור אמריטוס לכלכלה באוניברסיטת ברקלי ולשעבר יו"ר הבנק הפדרלי ויו"ר הבנק הפדרלי בסן פרנסיסקו, וכן הייתה חברה בוועד היועצים הכלכלי של נשיא ארצות הברית לשעבר ביל קלינטון.

== עבודתו ==
עבודתו הידועה ביותר של אקרלוף, שפורסמה ברבעון "Quarterly Journal of Economics" בשנת 1970 "שוק הלימונים: איכות ומנגנון השוק", הדגימה כיצד מידע א-סימטרי בשוק יכול להביא לבחירה השלילית (Adverse Selection) שנגרמת מכשל השוק. "הלימונים" הם כינוי בשוק המכוניות המשומשות למכוניות פגומות. בעיית המידע כאן היא שכאשר אדם קונה מכונית משומשת, אין הוא יודע בוודאות מתקבלת על הדעת מהו מצבה. בעלי "לימונים" יהיו מוכנים להיפטר ממכוניותיהם, גם כאשר מחירי המשומשות נמוכים יחסית. בעלי מכוניות תקינות יחכו למחירים טובים יותר בשוק המשומשות. לפיכך, ככל שמחירי המשומשות נמוכים יותר, כן גדלה ההסתברות שקונה המכונית ירכוש "לימון". המאמר, שכיום הוא בין המצוטטים ביותר, נדחה בשלושת כתבי העת הראשונים אליהם נשלח לפרסום, בתואנה שהוא טריוויאלי מדי או שגוי בהכרח.

בשנות ה-90 רעיונותיו של אקרלוף עמדו במרכז הוויכוח הציבורי בנושא חוקיותן של הפלות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:נשיאי האגודה האמריקנית לכלכלה
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
אייל ברקאי

אייל ברקאי
אייל ברקאי (נולד ב-16 באוקטובר 1972). הוא שדרן רדיו ישראלי, קריין פרסומות ותקליטן.

ברקאי החל את דרכו הרדיופונית בתחנת הרדיו הפיראטית "רדיו 2", בה שידר תוכנית יומית. באותה תקופה, "רדיו 1", התחנה המתחרה, הפסיקה את שידוריה על מנת להשתתף במכרז להפעלת הרדיו האזורי של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו ולזכות בזיכיון על אזור חיפה והקריות. כאשר זכתה במכרז והחלה לשדר בשם חדש - רדיו חיפה, הצטרף ברקאי לצוות השדרנים.

ברקאי הגיש מגוון תוכניות לקהלי יעד שונים, בהן תוכניות נוער, מגזין לנשים, תוכנית בוקר ותוכנית ששידרה בעיקר מוזיקה משנות ה-80.
הוא הגיש את התוכנית "זיג-זג" לצד ליהי שלו ולצד המיסטיקאית ריקי קיטרו.

ברקאי כתב את הספר "סקס, שקרים ומיקרופון" המבוסס על מונולוגים מהתוכנית שהגיש ברדיו חיפה, "ברקאי לנשים בלבד". בעבר הוא הנחה עשרות ערבי נשים וטקסים, והיה קריין של מחלקת הפרומו של הערוץ הראשון.

בדצמבר 2014 עזב את רדיו חיפה לאחר 19 שנים והחל לעבוד בתחנת הרדיו ״צפון ללא הפסקה״ מבית ״רדיו ללא הפסקה״, שם הגיש את מגזין הבוקר ״ברקאי ללא הפסקה״ כל בוקר בין 9:00-12:00. 

באפריל 2015, ביקש לצאת לחופשה שממנה לא שב. מאז ועד היום לא ניתן להשיגו, ולא ידוע מקום הימצאו. אולם באוקטובר 2016 שודרה בחדשות 2 כתבה אשר עסקה בברקאי ובהיעלמותו, אשר כללה גם ריאיון קצר עמו באמצעות שיחת וידאו ממקום מסתורו.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20101220041139/http://barkay.co.il/ אתר הבית הרשמי של אייל ברקאי]
* [https://web.archive.org/web/20080408181312/http://1075.fm/broadcasters/browse/8 עמוד השדרן באתר רדיו חיפה]
* 

קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
אופה

פיתות באיסטנבול]]
מאפיית פיתות מודרנית באיסטנבול]]
אופה (בעברית נקרא גם "נחתום"), להבדיל מקונדיטור, הוא אדם שעוסק באפייה, בדרך כלל של לחם לסוגיו, אך גם מיני מאפה אחרים, כגון עוגות, עוגיות וכיוצא בזה.

מקום עבודתו של האופה נקרא "בית מאפה" או "מאפייה". אפייה היא פעילות עתיקת יומין. קבוצת האנשים הראשונה שאפתה לחם הייתה המצרים הקדמונים, כנראה בראשית האלף ה-8 לפנה"ס. אופי לחם עובדים כיום כשכירים במאפיות, ולפעמים הם בעלים של מאפיות משלהם.

אופים שעובדים במאפיות גדולות משמשים בדרך כלל כמפקחי איכות, שכן עיקר מלאכת האפייה נעשה באמצעות מכונות. מאפיות קטנות הן פעמים רבות עסקים משפחתיים. בדרך כלל מאפיות קטנות עוסקות ביצור סוג פרטני של לחמים. בשנים האחרונות נעשו נפוצות רשתות לאפיית לחם, בעסקים עצמאיים או במסגרת רשתות השיווק.

משנת 1951 עד 1998 התקיים במסגרת דיני העבודה בישראל חוק איסור אפיית לילה. חוק זה נחקק בעקבות אמונה בינלאומית, ואסר אפייה מסחרית בשעות הלילה, כלומר משעה 22:00 ועד שעה 6:00, בנימוק שאפייה בלילה מזיקה לבריאות העובד, ויש לה השפעה רעה על כל אורח החיים של העובד. לא הייתה הקפדה על קיומו של החוק, ובסופו של דבר הוחלט לבטלו.

== ראו גם ==
* אין הנחתום מעיד על עיסתו

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מגדנאות
קטגוריה:מקצועות הקולינריה
דנה ספקטור

דנה ספקטור (נולדה ב-14 ביולי 1971) היא עיתונאית ומנחת טלוויזיה ורדיו ישראלית.

==ביוגרפיה==
ספקטור ילידת חיפה, היא נינתו של אברהם אהרן ספקטור, מפעילי היישוב היהודי בחיפה. את שירותה בצה"ל עשתה כקצינת שלישות בחיל האוויר.

ספקטור כותבת מדור שבועי "בקרוב אגיע רחוק" במוסף "7 ימים" של "ידיעות אחרונות", העוסק בחייה האישיים.

שימשה כמבקרת פרסומות טלוויזיה באתר "וואלה" תחת הכינוי "פזית בניזרי". בשנת 2004 הנחתה את תוכנית השידוכים "מי פנוי" בערוץ השני. בין השנים 2005–2007 הנחתה את "תוכנית הצהריים" ברדיו תל אביב. בין השנים 2006–2007 הייתה ממנחות תוכנית האקטואליה "בנות" בערוץ הוט 3.

ב-2007 השתתפה בסרט התיעודי "הבטן הרכה שלי" של חברתה הטובה אליען לזובסקי, שעסק בענייני אכילה כפייתית, דיאטות והשמנה. באותה שנה כתבה לתוכנית הטלוויזיה "כפיות". באפריל 2008 הייתה בין הידועניות שהשתתפו בתצוגת האופנה של ירון מינקובסקי ועמותת "לא" (לחימה באלימות נגד נשים). כמו כן השתתפה ספקטור בסדרה הדוקומנטרית "מחוברות" ששודרה ב-2009 בערוץ הוט 3.

ספקטור ובן זוגה רן שריג החלו להגיש ביולי 2011 בערוץ 24 תוכנית חדשה, "ערים", שעוסקת ביחסים ובזוגיות. התוכנית לא עלתה יפה ומקץ מספר שבועות הורדה מעל המסך. משנת 2013 החלו ספקטור ושריג להגיש תוכנית רדיו ב-103FM, עד לאמצע שנת 2017.

ב-2017 הצטרפה כחברת פאנל בתוכנית "הפטריוטים" בערוץ 20.

לאחר 7 באוקטובר 2023, החלה להקליט, ביחד עם בן זוגה, רן שריג, את הפודקאסט "6:29, הדקה ששינתה אותנו". כל פרק בפודקאסט עוסק במשפחה אחרת של חטופים או נרצחים.

==חיים אישיים==
ספקטור אם לבת והייתה נשואה לאלכס לויט. בשנת 2010 התגרשו השניים. בת זוגו של רן שריג.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:בעלות טור ישראליות
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:משתתפי מחוברים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:מתחרי MKR המטבח המנצח
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
חרושת התרבות

חרושת התרבות (או: תעשיית התרבות), הוא מושג שנטבע על ידי תאודור אדורנו ומקס הורקהיימר, חברי אסכולת פרנקפורט, שטענו כי התרבות הפופולרית היא מעין מפעל שמייצר תכנים סטנדרטיים שמטרתם להביא את ההמון למצב של פאסיביות; ההנאות הקלות המגיעות דרך צריכה של תרבות פופולרית גורמות לאנשים להיות כנועים ומרוצים, ללא תלות ברמת החיים הכלכלית שלהם במציאות. אדורנו והורקהיימר ראו בפס ייצור זה של תרבות, כהגדרתם, סכנה לרמות גבוהות יותר של אמנות. לטענתם, תעשיות תרבות מייצרות צרכים כוזבים - צרכים שנועדו לשמר את הקפיטליזם. צרכים אמיתיים לעומת זאת, הם חופש, יצירתיות ואושר אמיתי.

==אסכולת פרנקפורט==
אדורנו והורקהיימר היו חברים בולטים באסכולת פרנקפורט, והושפעו מהמטריאליזם הדיאלקטי ומהמטריאליזם ההיסטורי של קרל מרקס, כמו גם מדבריו של הגל, אשר מתבוננים באירועים כחלק מתהליך של שינוי, ולא כשהם מבודדים. לאחר שהצטרף אליהם יורגן הברמאס, הם היו אחראים כקבוצה על ניסוח התאוריה הביקורתית. בעבודותיהם, כגון דיאלקטיקה של נאורות ודיאלקטיקה נגטיבית, העלו אדורנו והורקהיימר תאוריה הטוענת שלתופעת תרבות ההמון יש השלכות פוליטיות ובמיוחד המגוון הרחב של תרבויות פופולריות, מהוות למעשה תרבות אחת מוסווית שמטרתה לוודא את ציות ההמון לאינטרסים של השוק. במאמרם, הדיאלקטיקה של הנאורות, (1947), הם עיצבו תאוריה מודרנית של לחם ושעשועים - שיטה שהייתה נהוגה ברומא העתיקה כדי לשמר את השלטון והכוח מפני האוכלוסייה. שיטת "הברזל" החדשה הזו מילאה את זמנם הפנוי של אנשים בבידור כדי להסיט אותם מהשעמום הנוצר כתוצאה מעבודתם האוטומטית; הם לעולם לא נשארים לאורך זמן ללא השפעה במצב שבו הם עשויים לזהות את ניצולם ובכך נמנעת התנגדות למערכת החברתית-אקונומית. תצוגה פסימית זו של החברה המוצגת כנוגדת נאורות, שאובה מהמרקסיזם ומבקרת את הקפיטליזם.

==התאוריה==
חרף העובדה שנהוג לחלק את תרבות המערב לשווקים לאומיים ואחר כך למעמדות גבוהים, בינוניים ונמוכים, המבט המודרני על תרבות ההמון הוא כשוק אחיד שבו העבודה הטובה או הפופולרית ביותר מצליחה. ישנה הכרה בחברות התקשורת ככוח מרכזי הפועל בשיתוף עם תאגידים בינלאומיים ששולטים בהפקה ובהפצה של התרבות. התאוריה טוענת שהתרבות, בנוסף להיותה מראה של החברה, היא בעלת תפקיד חשוב בעיצובה דרך תהליך של סטנדרטיזציה וצריכה ויצירת אובייקטים ולא נושאים. תעשיית התרבות טוענת שהיא קיימת לשרת את צרכיו של הצרכן לבידור, אך מסווה את הדרך שבה היא מקבעת את הצרכים הללו וגורמת לצרכנים לחשוק במוצריה. התוצאה היא ייצור המוני שמזין שוק המוני שבו זהותו וטעמו של הצרכן האינדיבידואלי פחות חשוב ודעת הקהל ניתנת לשינוי ממש כמו המוצר עצמו. 

הרציונל העומד מאחורי תאוריה זו הוא קידום שחרור הצרכן ממרותם של יצרנים, על ידי יצירת ספק אצל הצרכן כלפי אמונות ואידאולוגיות. אדורנו טוען כי נאורות הייתה אמורה להביא פלורליזם ולהסיר את המסתורין, אך למעשה ספגה החברה מכה קשה כאשר היא הושחתה בידי התעשייה הקפיטליסטית ממניעים של ניצול.

== לקריאה נוספת ==
* ת.ו. אדורנו, מ. הורקהיימר, אסכולת פרנקפורט (מבחר), ספרית פועלים, 1993.
==קישורים חיצוניים==
*הערך "[http://haraayonot.com/idea/cultureindustry/ חרושת התרבות]" באתר אנציקלופדיה של הרעיונות.
==הערות שוליים==

קטגוריה:מרקסיזם
קטגוריה:תרבות פופולרית