אפרים סידון

אפרים סידון (נולד ב־26 בפברואר 1946) הוא סופר, עיתונאי, בעל טור, תסריטאי, מחזאי ופזמונאי ישראלי, העוסק בעיקר בסאטירה.

==ביוגרפיה==
אפרים סידון נולד בתל אביב וגדל ברמת גן. לאחר שירותו הצבאי התגורר מספר שנים בקיבוץ ניר יצחק ולאחר מכן למד היסטוריה ותיאטרון באוניברסיטה העברית בירושלים, שם המשיך להתגורר שנים רבות. בהיותו בקיבוץ שיחק במחזה "מחכים לגודו" והמשיך לשחק גם בהיותו סטודנט. הוא החל את כתיבתו בעיתון הסטודנטים "פי האתון", בו השתתפו בכתיבה סאטירית גם ב. מיכאל, קובי ניב וחנוך מרמרי. חבורה זו המשיכה ל"zoo הארץ", מדור הסאטירה של השבועון "העולם הזה" שהופיע בין 1973 ל-1976 (ש ממנו בשם "ZOO ארץ ZOO?" יצא בשנת 1975). בשנים 1974–1976 יצרה החבורה את "ניקוי ראש" סדרת הסאטירה הנודעת של הטלוויזיה הישראלית, כתבה את הקברטים הסאטיריים "איך אנחנו נראים" (1972) ו"המלחמה האחרונה" (1974) שהוצגו בתיאטרון "בימות" ובנוסף כתב גם לתוכנית "זהו זה!" בראשיתה.

בשנות השמונים כתב סידון יחד עם ב. מיכאל את הסדרה הקומית המצליחה "קרובים קרובים" שהציבה מראה עקומה על המשפחה הישראלית ה"ממוצעת" ועסקה גם בסאטירה. בשנות התשעים כתב סדרת טלוויזיה קומית נוספת בשם "חצי המנשה". שתי הסדרות שודרו בטלוויזיה החינוכית.

לאורך כל שנות השמונים, כתב סידון מערכונים רבים ששודרו בתוכנית הבידור "סיבה למסיבה" של הערוץ הראשון (ערוץ הטלוויזיה היחידי באותה עת), בהם חיקה הבדרן טוביה צפיר דמויות של פוליטיקאים ישראלים. במיוחד זכור השיר הפארודי "עם אחד עם שר אחד" (המבוסס על השיר עם אחד שיר אחד), בו גילם צפיר כמה משרי ממשלת האחדות של שמיר ופרס. הוא גם כתב מספר תוכניות בידור סאטיריות שהועלו על הבמה בכיכובו של צפיר, כשאחת המצליחות שבהן הייתה "חגיגות סיום הרוטאציה" בשנת 1986. סידון כתב גם לתוכנית הסאטירה הטלוויזיונית "האגף הסגור" ששודרה בין השנים 1990–1991.

סידון היה הכותב הראשי של התוכנית הסאטירית "החרצופים", ששודרה בשנות התשעים בערוץ 2. תוכנית זו צחקה על הפוליטיקה הישראלית (בתקופת ממשלות נתניהו וברק), כשהיא משתמשת בבובות בדמות הפוליטיקאים.

בין השנים 1987 עד 2002 פרסם טור מחורז שבועי בעיתון "מעריב", בו הביע בצורה הומוריסטית עמדות פוליטיות וחברתיות מן הצד השמאלי של המפה הפוליטית. לפני כן כתב גם בעיתון "דבר". כתב בשבועון "כותרת ראשית", יחד עם אבנר אברהמי, מדור קומיקס שהתבסס על התנ"ך והופיע אחר כך בשני ספרים.

בשנת 2003 כתב את הקברט הסאטירי "השמיים הם הגבול", בו כיכבו טוביה צפיר, שלמה וישינסקי ושרון אלימלך, ושהוצג בתיאטרון הקאמרי.

בשנת 2010 כתב עם ב. מיכאל את המחזה "נפגעי חרדה" שהוצג בתיאטרון הבימה, וביים מוטי קירשנבאום. ב-2015 שוב שיתף פעולה עם ב. מיכאל וקירשנבאום בכתיבת הקברט הסאטירי "רואים ת'סוף".

סידון נחשב גם לסופר ילדים מוכשר, הוא כותב בחרוזים ובצורה הומוריסטית, בעיקר אגדות ילדים ואף על סיפורי התנ"ך, כשחלק מספריו אוירו על ידי יוסי אבולעפיה וחלקם על ידי דני קרמן. ספר הילדים המוכר ביותר שלו הוא "מעלה קרחות", סיפור אלגורי על עיר של קרחים המשמש כמשל על תופעת ה"עדר" או הקונפורמיזם המוחלט. כמו כן חיבר הצגות ומחזות זמר לילדים כמו "טרזן וג'יין", "ספר הג'ונגל" (על-פי ספרו של רודיארד קיפלינג) ו"פצפונת ואנטון" (על פי ספרו של אריך קסטנר).

הוא כתב גם מחזות תיאטרון דרמטיים, כמו המחזה "מזריץ'" המתרחש בתקופת השואה.

==חיים אישיים==
סידון מתגורר בשכונת כוכב הצפון בתל אביב, נשוי ואב לשני ילדים, אחד מהם הוא יהונתן סידון, בעבר עיתונאי במקומון הירושלמי "כל העיר" ובעיתון "הארץ", וכיום מנהל המחלקה המסחרית באתר ice.

==ספריו==
* עלילות פרדיננד פדהצור בקיצור (1976) - מעשה במלך שהתחיל לבוא אל עמו בדרישות שגעוניות, ועל כן הורד מכסאו והוגלה לאי נידח. איורים יוסי אבולעפיה
* שירים במיץ (1977) איורים יוסי אבולעפיה
* הגן על הקרחת (1978) - קובצי שירי איגיון, המושתתים על שעשועי לשון. // [https://www.youtube.com/watch?v=vc3JWno1f6c&list=TLPQMDIwNjIwMjIW58Wj_RZwAg&index=2 הקלטת]
* עלילות התוכי ואדון שעשוע או איך עושים מדקדוק שעשוע (1979)
* מעלה קרחות (1980) - אייר יוסי אבולעפיה. סיפור בחרוזים על עיר של קרחים, ששערה בודדה התחילה לצמוח פתאום על ראשו החלק של ראש-העיר.
* הצל (1980) לפי הנס כריסטיאן אנדרסן איורים דודו גבע
* הנסיכה על העדשה (1980) לפי הנס כריסטיאן אנדרסן איורים תרצה וולד
* בגדי המלך החדשים (1982) לפי הנס כריסטיאן אנדרסן איורים דודו גבע
* המלאך (1985)
* אוזו ומוזו מכפר קאקארוזו (1987) אייר יוסי אבולעפיה
* באמת אלף-בית (1988) אייר דני קרמן
* שירים רעים לילדים טובים (1991) אייר דני קרמן
* סיפור מוזר ומלא תימהון על האי הקטן האי היגיון (1993) אייר יוסי אבולעפיה
* גליצו יוצא לנדוד בדרכים (1997) אייר יוסי אבולעפיה; הוצג ב-1979 בתיאטרון לילדים ונוער, ב-1986 כמחזמר בתיאטרון בית לסין והחל מ-2014 בתיאטרון הרצליה
* הפשפש (2001) לפי הנס כריסטיאן אנדרסן אייר דודו גבע
*סידון מספר אנדרסן (2001) איירו דודו גבע ותרצה ולד
* מעולם לא היה מצבנו (2003) לקט טורים שפורסמו בעיתונות, איורים יוסי אבולעפיה
* התנ"ך בחרוזים-בראשית (2003) אייר דוד פולונסקי
* התנ"ך בחרוזים-שמות, במדבר, דברים (2004) אייר דוד פולונסקי
* הקרב הראשון בנחל קשישון (2005) אייר דני קרמן. בשנת 2008 הצגה בבימוי מאור זגורי זכתה במקום הראשון בפסטיבל תיאטרונטו לילדים, עם השחקנית מסקי שיברו.
* התנ"ך בחרוזים - יהושע, שופטים (2005) אייר דוד פולונסקי
* כמה טוב שיש דב (2006) אייר מישל קישקה
* הנער ביער - נֹסח חדש לסיפור של חיים נחמן ביאליק (2007), אייר דני קרמן.
* התנ"ך בחרוזים - מגילת אסתר (2007) איירה לילה גנין
* חורני (2008) - אייר דני קרמן
* בבה כבשת היומולדת (2008) עם איורים של איתמר טל
*הגדה של פסח בחרוזים (2009) איורים דני קרמן
* התנ"ך בחרוזים - שמואל א', שמואל ב (2009) איורים דוד פולונסקי
* סיפור מהלב (2009) - לעידוד חתימה על כרטיס אדי (עם איורים של דני קרמן)
* ההיא על האי (2010) - אייר דני קרמן
* משלי משלי-חכמת שלמה המלך (2010) אייר דני קרמן
* כל האמת (2012) אייר דני קרמן
* צפוף בבית (2013) אייר דני קרמן
* החלום שלא התגשם (2013) - על פי סיפור עממי, אייר דני קרמן
* משה והגדי (2015) - אייר דני קרמן
* מלך המלח ונסיך הפלפל (2015) - אייר דני קרמן
* שיפקה המכשפה הטובה (2015) - אייר איתמר טל
* בבה הכבשה האלופה (2015) - אייר איתמר טל
* שטויות שסבא אומר, עם עובד (2017) - אייר דני קרמן
* גן המפלצות (2017) - אייר יוסי אבולעפיה 
* בארץ יען כי, עם עובד (2018) - אייר דני קרמן
* הפילון המנגן (2021)- אייר דני קרמן

==תוכניות טלוויזיה==
* ניקוי ראש, ערוץ 1 1974–1976
* זהו זה!, הטלוויזיה החינוכית בשנים 1978–1983
* קרובים קרובים, הטלוויזיה החינוכית 1983–1986
* סיבה למסיבה, ערוץ 1 1984–1990
* האגף הסגור (במסגרת התוכנית "סופשבוע"), ערוץ 1, 1990–1991
* צפיר הנפש, ערוץ 2 1993–1994
* חצי המנשה, הטלוויזיה החינוכית 1995–1996
* החרצופים, ערוץ 2 1996–2000
* תנ"ך בחרוזים, הטלוויזיה החינוכית

==מחזותיו==
* איך אנחנו נראים (עם ב. מיכאל וקובי ניב), תיאטרון בימות, 1972
* המלחמה האחרונה (עם ב. מיכאל וקובי ניב), תיאטרון בימות, 1974
* ערוץ 2 (עם ב. מיכאל), תיאטרון אורות, 1979
* יורדים על השבוע (עם ב. מיכאל), 1980
* שעשועי רוטציה, 1986
* תולדות עם ישראל-תיקונים והשלמות (עם ב. מיכאל), 1986
* חגיגות סיום הרוטציה, 1988
* האגף הסגור
* מיס ישראל
* ספר הג'ונגל (מחזמר 1996)
* שלושת המוסקטרים (מחזמר 1998)
* הערב מחזבל, 1994
* שירת העצבים, צוותא
* השמיים הם הגבול, 2003
* טרזן וג'יין (מחזמר), 2004
* מזריץ׳ (עם איציק ויינגרטן), 2004
* נפגעי חרדה (עם ב. מיכאל), תיאטרון הבימה, במאי: מוטי קירשנבאום, 2010
* רואים ת'סוף (עם ב. מיכאל), צוותא, במאי: מוטי קירשנבאום 2015
* המלאך, תיאטרון בית ליסין, בימוי: ציפי פינס, 2022
*פתוח, התיאטרון העברי, בימוי: גדי צדקה, 2024

==לקריאה נוספת==
* אורית בונה, שימוש באלוזיות ובצירופים כבולים ושבירתם ביצירות אפרים סידון לילדים, "ספרות ילדים ונוער" 132, אוגוסט 2011
* אפרים סידון, המטוטלת, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 343–345, הוצאת כרמל, 2017.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* יעקב בר-און, [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?Subj=1&Area=1&ArticleId=19947 ריאיון - נוסטלגיה עם טוויסט סאטירי], באתר הבמה, 19 במאי 2013
* 
* 
* 
* 
* 
* 

מכּתביו:
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:מחזאים ישראלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ביאליק לספרות יפה
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:ניקוי ראש
קטגוריה:קרובים קרובים
קטגוריה:זהו זה!
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:סאטיריקנים ישראלים
קטגוריה:יוצרי איגיון ישראלים
קטגוריה:סגל העולם הזה
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: מפעל חיים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ניר יצחק (קיבוץ): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946