OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
העמותה לחקר התמותה

העמותה לחקר התמותה הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת הפופ רוק הישראלית משינה, שיצא באוגוסט 1990 על ידי חברת התקליטים CBS ישראל.

== הפקה ==
האלבום נוצר ברובו על ידי גיטריסט הלהקה שלומי ברכה, שכתב את שיריו תוך כשלושה חודשים. סולן הלהקה יובל בנאי האזין לסקיצות השירים והציע הערות ותיקונים, מה שהתבטא בקרדיט כתיבה משותף לבנאי ולברכה בחלק משירי האלבום. בנאי השתתף גם בהלחנת שיר אחד, "קאנטרי ג'ו". שירי האלבום הוקלטו בתוך כשבועיים, באולפני "המון". טכנאי ההקלטות היה יעקב מורנו, שמאז השתתף בהקלטת כל אלבומיה של הלהקה.

את עטיפת האלבום צילם ברי פרידלנדר, שצילם גם את ארבע עטיפות אלבומיה הראשונים של הלהקה. פרידלנדר צילם את התמונה עם עדשת סינמסקופ, שהעניקה לתמונה מראה של סרט מערבון. כשראה מתופף הלהקה איגי דיין את התמונה אמר עליה "הנה, זאת העמותה לחקר התמותה", וכך נבחר שם האלבום, כשם השיר הפותח אותו.

האלבום, שזכה לביקורות חיוביות, הניב להיטים כגון "אז למה לי פוליטיקה עכשיו", "העמותה לחקר התמותה", "מכונית", "הכוכבים דולקים על אש קטנה" ו"אחכה לך בשדות". זהו אלבומה האחרון של הלהקה שבו השתמשו חבריה בשירותי חברת הוצאה לאור מסחרית. לאחר אלבום זה הקימו את הלייבל "זברה תקליטים", בו יצאו שאר אלבומי הלהקה.

האלבום נמכר בכ-54,000 עותקים.

==שירי האלבום==
כל המילים והלחנים מאת שלומי ברכה, אלא אם צוין אחרת. כל העיבודים מאת חברי "משינה".

# העמותה לחקר התמותה (3:09) (מילים: שלומי ברכה ויובל בנאי)
#: השיר בא ללעוג לפוליטיקה של התקופה, ועל ריבוי הקמת העמותות אז.
# אז למה לי פוליטיקה עכשיו (4:09)
#: בנובמבר 1989 נסע ברכה לבקר חברים בניו יורק ובסן פרנסיסקו שבארצות הברית, זמן קצר אחרי רעידת האדמה "לומה פריאטה" בסן פרנסיסקו. ביקור זה התבטא בשתי שורות בשיר, "בניו יורק המציאו זן חדש של מחלה" ו"בסן פרנסיסקו הגשרים זקוקים להחלמה". בשיר מוזכרים שני אירועים נוספים שהתרחשו ב-1989, תאונת רכבות במוסקבה שברוסיה ונפילת חומת ברלין.
#: זהו השיר הראשון שכתב ברכה עבור האלבום. ברכה כתב את השיר במקור באנגלית עם מילים שלא קשורות לגרסתן העברית. ברכה לא היה מרוצה מהתוצאה וכבר התכוון לוותר על השיר, אך בעידודו של סולן הלהקה יובל בנאי הקליטה הלהקה את השיר.
#: השיר דורג במקום השביעי במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תש"ן, והוא נחשב לאחד מלהיטיו הגדולים ביותר של האלבום.
# הכוכבים דולקים על אש קטנה (3:30)
# על פני השטח (3:25)
# אכזבה (3:10)
# בואי וניפול (4:34) (מילים: שלומי ברכה ויובל בנאי)
# אחכה לך בשדות (3:59) (מילים: שלומי ברכה ויובל בנאי)
# המשפט (2:37) (מילים: שלומי ברכה ויובל בנאי)
# קאנטרי ג'ו (4:47) (מילים ולחן: שלומי ברכה ויובל בנאי)
# מכונית (3:05)
#: שורת השיר "ממשלה קורסת באביב" נכתבה בעקבות התרגיל המסריח ונפילת ממשלת ישראל העשרים ושלוש במרץ 1990.
# הספסל ההוא מול האגם (4:13)
# אז למה לי פוליטיקה עכשיו (וידאו מיקס) (4:09)

==הרכב הלהקה בעת הוצאת האלבום==
*שירה: יובל בנאי
*גיטרה: שלומי ברכה
*בס: מייקל בנסון
*תופים: איגי דיין
*קלידים וסקסופון: אבנר חודורוב
*קולות: חברי "משינה"

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.youtube.com/watch?v=5Wo-rN1CimQ אחכה לך בשדות], מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube
* [http://www.youtube.com/watch?v=7jZNslpZEak הספסל ההוא מול האגם], מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 1990
קטגוריה:אלבומי משינה
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
אוורו לנקסטר

אוורו לנקסטר מטיל פצצות על [[דואיסבורג, אוקטובר 1944]]
אוורו לנקסטר (באנגלית: Avro Lancaster) היה המפציץ העיקרי של חיל האוויר הבריטי במחצית השנייה של מלחמת העולם השנייה.

הלנקסטר היה מפציץ כבד ארבע-מנועי, בעל כושר נשיאת פצצות גבוה מאוד וטווח טיסה ארוך שכיסה את כל גרמניה. הוא הפציץ בעיקר בלילות, והיה מצויד, בנוסף לפצצות, גם בשמונה מקלעים בשלושה צריחים (קדמי, אחורי, גב). תא הפצצות הארוך אפשר למפציץ לשאת חימוש כבד ביותר. במטוס היו 7 אנשי צוות.

חברת אוורו ייצרה 7,377 מפציצי לנקסטר, שביצעו כ-156,000 גיחות הפצצה נגד גרמניה הנאצית, בהן אבדו כמעט חצי מהם, יחד עם מעל 21,000 אנשי צוות אוויר.

הגיחה המבצעית הראשונה של הלנקסטר הייתה הנחת מוקשים בים הצפוני במרץ 1942. בין המבצעים המפורסמים ניתן למנות את הפצצת סכרי הרוהר (להלן) וטיבוע הטירפיץ.

היום יש בעולם 17 מפציצי לנקסטר, שניים מהם כשירים לטיסה.

==פורצי הסכרים==

הלנקסטר היה המפציץ שהוסב לנשיאת והטלת "הפצצה המקפצת" שכוונה לפצח את הסכרים הגרמניים. לאחר שהתברר בניסויים שפצצה הצמודה לבסיסו של סכר כאשר היא מוקפת מים גורמת הרבה יותר נזק מאשר פצצה המתפוצצת באוויר הפתוח, נשלחה בלילה של 16 במאי 1943 טייסת של מפציצי לנקסטר בפיקודו של מפקד כנף גאי גיבסון, שמטוסיה הוסבו במיוחד לשאת את הפצצה ולסבסב אותה (היא הוטלה כדרך שמקפיצים כדור על המים), לתקוף סכרים בגרמניה. באותו לילה נפרצו שניים מתוך שלושת הסכרים שהותקפו, ונגרם נזק גדול לתעשייה הגרמנית, כולל הצפות של עמק התעשייה הגרמני.

אל המשימה יצאו 19 מפציצים (8 מתוכם לא שבו) מטייסת 617 של חיל האוויר המלכותי הבריטי, טייסת מובחרת שהוקמה במיוחד למשימה זו. צוותי האוויר שלה אומנו במיוחד למשימה, שכללה טיסת לילה נמוכה ויעף הפצצה מגובה נמוך ביותר תוך שימוש בכוונת הפצצה מיוחדת ומד גובה מיוחד, שפותחו במיוחד להפצצה הזאת.

==לקריאה נוספת==
*גאי גיבסון, חוף האויב מנגד, תרגום: שולמית חן; הוצאת מערכות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.forces.net/heritage/aviation-history/avro-lancaster-all-its-glory-stats-and-facts שאלות ותשובות אודות הלנקסטר] (אנג') באתר [https://www.forces.net/ forces]

קטגוריה:מפציצים מתוצרת בריטניה
קטגוריה:מטוסים בריטיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ההפצצות האסטרטגיות במלחמת העולם השנייה
לנקסטר
טומי פורטימו

טומי פורטימו (בפינית: Tommy Portimo; נולד ב-5 בספטמבר 1981) הוא המתופף של להקת הפאוור מטאל הפינית סונטה ארקטיקה. 

== ביוגרפיה ==
פורטימו נולד בעיר קמי שבפינלנד, כמו שאר חברי הלהקה המקוריים, טוני קאקו ויאני לימטאיינן. בנוסף לתופים הוא מנגן גם על מצילה.
סטראטובריוס, נייטוויש וסנטנסד נחשבות ללהקות המשפיעות ביותר על המוזיקה שלו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מוזיקאים פינים
קטגוריה:מתופפים
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1981
דגל נבדה

דגל מדינת נבדה הוא דגל כחול שבפינתו השמאלית העליונה נמצא כוכב, וסביבו רשום שם המדינה "נבדה". מעל הכוכב מצוי סרט ועליו רשום "נולדה בקרב" לציון צירופה של המדינה לאיחוד במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית. מתחת לכוכב נמצאים שני ענפי מרווה ירוקים עם פרחים צהובים. המרווה היא הפרח המסמל את המדינה.

==היסטוריה==
בשנת 1926 נערכה תחרות עיצוב שבה נבחר הדגל שעוצב על ידי לואיס שלבק השלישי. דגל זה שונה מעט על ידי בית המחוקקים של מדינת נבדה - הייתה מחלוקת בין הבית התחתון לבית העליון בדבר מיקום שמה של המדינה על הדגל, ורק לאחר שהושגה פשרה נחקק חוק בשנת 1929 עליו חתם המושל פרד ב. באלזאר הקובע את דגל המדינה.

בשנת 1989 התברר כי החוק שנחקק ונחתם על ידי המושל אינו משקף את הפשרה שהושגה בין שני בתי הנבחרים. בהתאם לפשרה נחקק ב- 1991 חוק חדש הקובע כי שם המדינה יופיע מתחת לכוכב ומעל ענפי המרווה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

נבדה

קטגוריה:נבדה: סמלים
דגל רוד איילנד

דגל רוד איילנד (באנגלית: Flag of Rhode Island) הוא לבן ומורכב מעוגן זהוב המוקף בשלושה עשר כוכבים זהובים המסמלים את שלוש עשרה המושבות (רוד איילנד היא המושבה ה-13 לפי חוקת ארצות הברית). מתחת לעוגן ישנה רצועה כחולה הנושאת את מוטו המדינה: "Hope" (תקווה). דגל רוד איילנד אומץ רשמית בשנת 1897. הוא מתואר רבות עם מסגרת זהובה מעבר לשלושת הקצוות החופשיים (שלא נמצאים בצד התורן).

הדגל מלבני ובעל יחס אורך/גובה של 29:33.

==קישורים חיצוניים==

*
* 

רוד איילנד

קטגוריה:רוד איילנד: סמלים
נחל אוג

חלקו הצפוני של ים המלח. בתחתית התמונה נראה ערוץ הנחל היבש בין מטעי דקלים.
נַחַל אוֹג הוא נחל בצפון מדבר יהודה, והצפוני בנחלי מערב ים המלח. מוצאו בהר הצופים והוא נשפך לים המלח בסמיכות לקיבוץ קליה.

== על הנחל ==
נחל אוג הוא נחל שטפוני בצפון מדבר יהודה. מוצאו של הנחל בצפון מערב הר הצופים, בסמוך למחלף שער מזרח ולקו פרשת המים, בעמק שבין הגבעה הצרפתית למחנה הפליטים שועפאט. תוואי הנחל חוצץ בהמשכו בין הר הצופים לבין ענאתא. מוצאו של הנחל הוא בגובה של 750 מטר מעל פני הים, והוא יורד בתלילות אל ים המלח, בגובה של -401 מטר מתחת לפני הים. תלילותו של הנחל מביאה לכך שבעונת החורף השיטפונות בנחל חזקים במיוחד, והוא סחף עמו בעבר שוליים מכביש 90. הנחל סוחף עמו בוץ רב ולעיתים בזמן שיטפון ניתן לראות שובל בוץ באורך של מאות מטרים בתוך ים המלח. בקצה הנחל הוקם מאגר מים שאוצר את מי השיטפונות המשמש את אלמוג. בכביש להורקניה ישנו גשר מעל נחל אוג. "רודפי שיטפונות", שבאים לחזות בשיטפונות מי הגשמים מהרי ירושלים, נוהגים לצפות בשיטפון מעל גשר זה.

החלק המתויר של הנחל הוא קטע קניוני קצר ומאתגר הכולל בתוכו סולמות מתכת, יתדות מחוברות כמדרגות, וחבלים לעזר בירידה. כשלאחריו נפתח הקניון מרוחב של כמטר לרוחב 40 מטר ואף יותר.

לאורך השנים התיישבו סמוך לנחל נזירים אשר הקימו בו מבנים, חפרו בורות מים ואכלסו מערות. בתקופה הביזנטית, הקימו הנזירים אותימיוס ותיאוקטיסטוס, דמויות מפתח בתנועת הנזירות במדבר יהודה, מנזר מסוג קוינוביון בנחל אוג. אותימיוס המשיך באורח חייו כמתבודד ותיאוקטיסטוס הפך לאב המנזר שאף נקרא על שמו.

הנחל עובר בסמוך גם לנבי מוסא.

הנחל נקרא בערבית ואדי מֻכַלִכּ בחלקו העליון, וואדי אל עָסְלה ווואדי דָבָּר בחלקו התחתון - אולי קשור לדִבְרָה המוזכרת בתנ"ך בגבול נחלת שבט יהודה (יהושע ט"ו פסוק ז'). שמו העברי של הנחל נגזר משמו של הצמח "אוג קוצני", שיח קוצני הגדל באזור הנחל ובמדבר יהודה כולו.

==גלריית תמונות==
<gallery heights="150" mode="packed">
קובץ:Wadi Og Ladders.jpeg|סולמות בנחל אוג
קובץ:Og22.jpg|סולמות בנחל
קובץ:Og44.jpg|התחתרות הנחל במסלע החוואר
קובץ:Og55.jpg|נחל אוג תחתון
קובץ:FloodsNOg1 ST 09.JPG|הגל הראשון של מי השיטפון בנחל אוג
קובץ:FloodsNOg3 ST 09.JPG|חלקו התחתון של הנחל בזמן שיטפון וברקע ים המלח
קובץ:שיח אוג קוצני בנחל אוג.JPG|שיח אוג קוצני בחלקו העליון (מערבי) של הנחל
קובץ:WaterinOgRiver2518.JPG|מים בנחל
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

*[https://check-in-out.com/נחל-אוג-מסלול-אתגרי-בצפון-ים-המלח/ מסלול טיול מעגלי נחל אוג] - מתוך הבלוג check in/out.
*[http://www.inature.info/wiki/שמורת_נחל_אוג שמורת נחל אוג] - אתר "טבע ונופים בישראל"
* [http://old.parks.org.il/BuildaGate5/general2/data_card.php?Cat=~10~~70851544~Card1~&ru=&SiteName=parks&Clt=&Bur=494170621 בעקבות אוצרות המדבר והאשלים], רשות הטבע והגנים
* [https://web.archive.org/web/20070312203225/http://israblog.nana.co.il/blogread.asp?blog=12998&blogcode=1141234 תמונות בבלוג של "הצב נחש"]
* יואב קווה, [http://shvilim.co.il/טיול-רגלי-בנחל-אוג-תחתון/ שיחה עם ציפורים בנחל נחל אוג תחתון], שבילים
* , מבט מן האוויר (החל מדקה 0:38) מבית היוצר של אבי הרטמן באתר [http://www.mabat-al.com/2013/02/14/הרודיון-הוריקניה-מר-סאבא-חלק-ב/#more-11828 מבט על]

קטגוריה:מדבר יהודה: שמורות טבע
קטגוריה:יהודה ושומרון
קטגוריה:נחלי ישראל הנשפכים לים המלח
קטגוריה:מדבר יהודה: נחלים
סמל גינאה המשוונית

סמל גינאה המשוונית הוצג לראשונה ב-21 באוגוסט 1979. הסמל מורכב ממגן ובתוכו עץ המנגרובה. מתחת למגן מופיע המוטו הלאומי "Unidad, Paz, Justicia" ("אחדות, שלום, צדק" בספרדית), ומעליו מופיעים שישה כוכבים משושים צהובים.

== ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גינאה המשוונית: סמלים לאומיים
גינאה המשוונית

גינאה המשוונית
תכונת ארכימדס

אם מניחים עותקים של קטע קצר בזה אחר זה, בסופו של דבר אפשר יהיה לעבור קטע אחר הארוך ממנו
התכונה קרויה על שם [[ארכימדס.]]

במתמטיקה, תכונת ארכימדס היא תכונה של מבנה אלגברי סדור, כמו חבורה סדורה או שדה סדור: המבנה מקיים את תכונת ארכימדס אם קבוצת המספרים הטבעיים הנמצאת בו אינה חסומה: לכל איבר x יש מספר טבעי n הגדול ממנו. במילים אחרות, מספר השייך למבנה אינו יכול להיות גדול מכל המספרים הטבעיים - 'גדול עד אינסוף'; בדרך כלל נובע מכך גם שמספר חיובי השייך למבנה אינו יכול להיות 'קטן עד אינסוף'. שדה המקיים תכונה זו נקרא שדה ארכימדי. לדוגמה, השדה הרציונלי והשדה הממשי הם ארכימדיים, בעוד ששדה הפונקציות הרציונליות <math>\ \mathbb{R}(x)</math>, הסדור כך ש-x נעשה אינפיניטסימל, אינו ארכימדי. 

התכונה קרויה על שם ארכימדס מסירקוזה, שקבע בתור ההנחה החמישית בספרו על הכדור והגליל שניתן להשוות כל שני קטעים ממשיים: אם מניחים עותקים של הקטע הקצר בזה אחר זה, בסופו של דבר אפשר יהיה לעבור את הקטע הארוך.<ref>ארכימדס, על הכדור והגליל, הנחה 5</ref> התכונה מופיעה בספר הרביעי מספרי ה"יסודות" של אוקלידס. בניסוח מודרני, זוהי בדיוק תכונת הארכימדיות של השדה הממשי.

תכונת ארכימדס מופיעה בהקשר אחר, של הערכות מוחלטות, ושם יש לה מובן שונה (אם כי קרוב ברוחו למובן המוצג כאן).

==ראו גם==
*הוכחת ארכימדיות המספרים הטבעיים

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלגברה
קטגוריה:ארכימדס
סמל אוקראינה

בסמל אוקראינה מופיעים שני הצבעים המופיעים בדגל אוקראינה - מגן כחול וקלשון צהוב, סמל לשבטים הסלאביים העתיקים שחיו באוקראינה, מאוחר יותר שושלת רוריק של קייב-רוס אימצה אותו. 

סמל אוקראינה הגדול. לא בשימוש רשמי
בסמל הגדול, הלא רשמי, המגן נתמך על ידי אריה מוזהב עם כתר משמאל (סמל לבוב - סמל ללאומיות האוקראינית שמייצגת העיר), ובחור קוזאקי בלבוש מסורתי, אשר מחזיק ברובה מוסקט מימין. מעל המגן מופיע כתרו של ולדימיר הראשון, לייצוג ריבונות אוקראינה. בחלקה מוצגים שיבולי חיטה ופירות אדומים, לייצוג עושר.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אוקראינה: סמלים לאומיים
אוקראינה

אוקראינה
קינג קונג (סרט, 1933)

קינג קונג (באנגלית: King Kong) הוא סרט אמריקאי משנת 1933 שעוסק בקינג קונג - גורילת ענק בדיונית השוכנת באי ששמו "אי הגולגולת" שאליו הגיעו בני אדם.

== תקציר העלילה ==
עלילת הסרט הראשון מתרחשת בשנת 1933, בתקופת השפל הגדול בארצות הברית. במאי ומפיק חסר הצלחה בשם קרל דנהאם רוצה לעשות סרט אודות יחסיהם של חיית פרא ובת אנוש, כאשר הייחוד בו יהיה כי צילומיו ייערכו באי מסתורי, פרימיטיבי ולא מוכר. מפיקי הסרטים תחתם קרל עובד רוצים לבטל את המיזם השאפתני, אך קרל מגלה זאת ומתארגן להפלגה חפוזה לאי בטרם שיהיה ביכולתם לעצור אותו. הוא מגייס עמו את אן דארו, בדרנית מובטלת שהתיאטרון שבו עבדה פשט את הרגל, כדי שתשחק בסרט בתפקיד הראשי. הם עולים על ספינה של ציידי חיות פרא שקברניטה הוא ג'ק דריסקול, ומפליגים לאי הגולגולת, האי המסתורי שבו צילומי הסרט מתוכננים להיערך.

באי הם פוגשים בשבט של ילידים פרימיטיביים, הסוגדים לגורילת ענק בגובה של שמונה מטרים ושמה "קונג" ומנסים להרוג את אנשי המשלחת, אך ללא הצלחה, אולם מצליחים לחטוף את אן. הם מקריבים אותה קורבן לקונג, אך זה מתאהב בה ואינו פוגע בה. מעבר לכך, לאחר מכן, פוגשים אן וקונג בדינוזאורים השורצים באי, קונג מגן עליה מפניהם ומציל אותה.

במקביל, סגל הסרט והספינה מתארגן להציל את אן, ושולח צוות חיפוש אחריה במטרה להציל אותה מידי גורילת הענק המאיימת. הצוות נתקל בקשיים רבים בדרכו, ושלושה אנשים בלבד מתוכו מצליחים לשרוד - קרל דנהאם, ג'ק דריסקול וג'ימי (המלח הכי צעיר בצוות). מטרתו היחידה של ג'ק היא להציל את אן, בעוד שקרל חושב על ההזדמנות להרוויח מהפרשה כסף ולכסות את הפסדיו הכלכליים שנוצרו עקב סרטיו חסרי ההצלחה. הוא זומם ללכוד את הגורילה במטרה להציג אותה לקהל הרחב תמורת תשלום. ג'ק מצליח לחלץ את אן מידי קונג ויצורי הפרא של האי ומתפתח ביניהם רומן, אולם קונג לא מוכן לוותר על אן בה התאהב והוא ממהר למצוא אותה, כדי להשיבהּ לעצמו. כאשר הוא מגיע אל חופי האי, מחכה לו שם צוות הספינה במטרה ללכוד אותו ואחרי מאבק קשה חברי הצוות מצליחים להרדים אותו. לאחר הרדמתו חוזר צוות הספינה לכיוון ניו יורק, כשבידם קונג.

בניו יורק, הם כובלים את קונג באזיקי פלדה עבים בקרנגי-הול שבברודוויי. שם הם מציגים אותו לראווה לתושבי העיר תמורת תשלום. קונג יוצר התלהבות רבה בקרב האנשים, והבזקי המצלמות המתעדות את נוכחות היצור המלהיב גורמים לו לצאת מדעתו. הוא מתפרע ומצליח להשתחרר מהאזיקים, פורץ מהאולם ומתחיל להשתולל ברחבי ניו יורק.

לאחר שקונג מוצא את אן דארו ומבטיהם נפגשים, קונג מתרכך ונרגע. השלווה הקצרה נקטעת כאשר הצבא, שהוזעק בינתיים לעיר, מתחיל לירות על קונג בתותחים ומקלעים. קונג בורח מהם בעוד אן בידו ומטפס על גגות הבניינים כדי לצאת מטווח האש.

בסופו של דבר, קונג מטפס עם אן על בניין האמפייר סטייט, שם הוא מותקף על ידי מטוסי קרב דו-כנפיים. זוהי הסצנה המפורסמת ביותר בסרט והיא נחשבת לאחת מהסצינות הקלאסיות ביותר בהיסטוריה של הקולנוע. בסצנה, קונג נאבק במטוסים בכל כוחו ואף מצליח לרסק כמה מהם - אך למרות מאמצו הרב, בסופו של דבר המטוסים גוברים עליו ויורים בו למוות.

"זו היפה שהרגה את החיה", מסכם קרל דנהאם בסוף הסרט.

==ראו גם==
* קינג קונג (דמות)
* קינג קונג (סרט, 2005)
* קונג: אי הגולגולת
* הפלא השמיני של העולם

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטי RKO
קטגוריה:סרטי מפלצות
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:קינג קונג
קטגוריה:סרטים על קולנוע
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1933
פרוור

סן חוזה שבקליפורניה]]
פרוור (כך הכתיב הנכון על פי האקדמיה ללשון העברית; נכתב גם פרבר) הוא אזור מגורים גדול, הממוקם בפריפריית עיר או מטרופולין, כאשר רוב הגרים בו עובדים במרכז העיר.

מרבית האוכלוסייה שעוברת לפרוורים חדשים מורכבת, בשנים הראשונות, מזוגות צעירים עם ילדים שיצאו מהעיר הגדולה כדי לאפשר לילדיהם לגדול באזור שקט, שבו אפשר להשיג בית צמוד קרקע במחיר זול יותר.

== מאפיינים ==
*מגורים בצפיפות נמוכה המאפשרת איכות חיים כפרית
*הסתמכות גבוהה על רכב פרטי כאמצעי תחבורה
*ריחוק מהשפעתן של אוכלוסיות המתגוררות בשכונות מצוקה

== היסטוריה ==
פרוור, הוא מעבר אוכלוסייה מאזורים עירוניים מרכזיים לפרברים, וכתוצאה מכך היווצרות התפשטות (תת) עירונית. כתוצאה מתנועת משקי בית ועסקים אל מחוץ למרכזי הערים, צומחים אזורים עירוניים לוויינים בצפיפות נמוכה.<ref></ref> תת-עירוניות קשורה ביחס הפוך לעיור (עיור), המציין מעבר אוכלוסייה מאזורים כפריים למרכזים עירוניים.

תושבים רבים של אזורי מטרופולין עובדים באזור העירוני המרכזי, אך חיים מחוצה לו, בקהילות לווייניות הנקראות פרברים, ונוסעים לעבודה ברכב או בתחבורה המוני. לאחרים יש הזדמנות לעבוד מהבית, עקב ההתקדמות הטכנולוגית. הפרבור מתרחש לעיתים קרובות במדינות מפותחות יותר מבחינה כלכלית. מאמינים שארצות הברית היא המדינה הראשונה שבה רוב האוכלוסייה חיה בפרברים ולא בערים או באזורים כפריים. המתנגדים בהכלת ההתפשטות העירונית טוענים כי ההתפשטות מובילה לריקבון עירוני ולריכוז של תושבים בעלי הכנסה נמוכה יותר בעיר הפנימית,<ref>[http://www.urbanfutures.org/abstract.cfm?id=56 "Slow Growth and Urban Sprawl: Support for a New Regional Agenda?,"] Juliet F. Gainsborough, Urban Affairs Review, vol. 37, no. 5 (2002): 728-744.</ref> בנוסף לפגיעה סביבתית.

הפרוורים תפסו תאוצה במאות ה-19 וה-20 כתוצאה משיפור בתשתיות הכבישים והרכבת, שהובילו לגידול במספר בני האדם שנוסעים למקום עבודתם. בהמשך, תהליכים כמו העיור, הצמיחה הכלכלית, גידול האוכלוסייה והשימוש הגדל ברכב פרטי הובילו להתפשטות הפרוורים, בתהליך שנקרא פִּרְווּר.

== התנגדות ==
בקרב ארגוני איכות סביבה כמו גם מתכנני תחבורה ומתכנני ערים רווחת התנגדות לפרווּר, בשל ההשלכות השליליות שיש לטענתם לצורת מגורים זו על תחומים כמו סביבה, תחבורה, שוויון, כלכלה, ובריאות הציבור. באופן כמעט ודאי, פריסת אוכלוסייה בצפיפות מגורים נמוכה של פרוור אינה מאפשרת הפעלת תחבורה ציבורית יעילה, בעיקר במדד של תדירות קווי הנסיעה, ולכן מעודדת עימה גם שימוש קבוע ברכב פרטי לצורכי יוממות.

==ראו גם==
*גאוגרפיה עירונית ותכנון ערים ואזורים - מונחים
*פריפריה

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.infoplease.com/encyclopedia/arts/visual/architecture/suburb/history-of-suburbs#ixzz2IqMC5s34 תיאור המונח]
*מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2024/01/08/%d7%a1%d7%99%d7%91%d7%95%d7%91-%d7%a2%d7%9c-%d7%94%d7%a4%d7%a8%d7%91%d7%a8-%d7%94%d7%99%d7%a9%d7%a8%d7%90%d7%9c%d7%99-%d7%a2%d7%9d-%d7%96%d7%90%d7%91-%d7%93%d7%a8%d7%95%d7%a7%d7%9e%d7%9f/ זאב דרוקמן על הפרבר הישראלי], באתר 'חלון אחורי', בינואר 2024

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גאוגרפיה עירונית
קטגוריה:תכנון עירוני
מוביל הרכב

מוביל הרכב (באנגלית: Bandleader) הוא מנהיג של קבוצת מוזיקאים. הביטוי מקובל בעיקר בהקשר של תזמורות מוזיקה לריקודים, תזמורות ביג בנד והרכבי ג'אז. לעיתים קרובות נקראת התזמורת או ההרכב בשמו של המוביל.

רוב מובילי ההרכבים מנגנים בהרכב שלהם, אך זהו תפקיד הדורש מגוון רחב של מיומנויות מעבר לנגינה ואמירה מוזיקלית:
* ניהול אמנותי - בחירה של היצירות שינגן ההרכב והנחיה כיצד לנגן אותם.
* קידום ההרכב מבחינה מסחרית - קביעת הופעות, ניהול משא ומתן, בחירת אולפני הקלטה.
* הנהגה - מוביל הרכב הוא בדרך כלל אדם כריזמטי, המסוגל להציע חזון מוזיקלי ולסחוף אחריו את הנגנים.

במקרים רבים המוביל אף מלחין או מעבד את המוזיקה, אך ישנם מובילים, כמו קאונט בייסי, שלא כתבו לתזמורתם כלל.
בהתאם לאופיו של המוביל, גודל ההרכב והצלחתו, תפקיד זה משתנה. לעיתים אחראי המוביל על כל פרט, מהלחנה ועיבוד, דרך קביעת חזרות ועד תשלום לנגנים, ולעיתים תפקידים אלה מתחלקים בין מספר בעלי מקצוע.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מקצועות מוזיקליים
קטגוריה:ג'אז
פאול הייזה

פאול הייזה (בגרמנית: Paul Johann Ludwig von Heyse; 15 במרץ 1830 – 2 באפריל 1914) היה סופר, משורר, מחזאי, בלשן ומתרגם יהודי-גרמני, זוכה פרס נובל לספרות לשנת 1910.

== ביוגרפיה ==
הייזה נולד בברלין לאב פרופסור באוניברסיטה. סבו היה מדקדק נודע. הוא למד בלשנות קלאסית באוניברסיטת ברלין ובאוניברסיטת בון וסיים את לימודיו בשנת 1852. עבודת הסיום שלו הייתה מחקר על שירת פרובאנס, שעורר את התעניינותו של מקסימיליאן השני מלך בווריה, שהזמין אותו לחצרו במינכן.

יחד עם חברו, המשורר עמנואל גייבל פרסם בשנת 1852 את האוסף שירים ספרדיים ובשנת 1860 את שירים איטלקיים (שהולחנו מאוחר יותר על ידי הוגו וולף). במהלך שנות יצירתו פרסם למעלה מחמישים רומנים.

בשנת 1910, בגיל 80, הוענק לו פרס נובל לספרות על "אמנותו המושלמת והאידיאליסטית, שבאה לידי ביטוי בפעילות ממושכת וראויה לשבח בשטח השירה, הדרמה, הרומן וסיפורים קצרים בעלי שם עולמי". הוא גם קיבל תואר אצולה.

נפטר במינכן ב-1914.

==מספריו==
* העקשן, הסיפור הראשון שכתב. נחשב ליצירתו הטובה ביותר.
* Franziska von Rimini 1850 פרנצ'סקה מרימיני 
* Spanisches Liederbuch 1852 ספר השירים הספרדיים 
* Novellen 1855 נובלות (כולל הסיפור "L'Arrabbiata" המרוגזת)
* Vier neue Novellen 1859 ארבע נובלות חדשות 
* Die Sabinerinnen 1859 הסבינות 
* Der Centaur 1860 הקנטאור
* Ludwig der Bayer 1862 לודוויג הבווארי 
* Andrea Delfin 1862 אנדראה דלפין 
* Meraner Novellen 1864 שומרי כרם מראן
* Der letzte Centaur 1870 הקנטאור האחרון
* Ein neues Novellenbuch 1871 אסופת נובלות חדשה 
* Gedichte 1872 שירים 
* Kinder der Welt 1873 ילדי העולם 
* Im Paradiese 1875 בגן עדן 
* Neue moralische Novellen 1878 נובלות מורליסטיות חדשות 
* Der Salamander 1879 סלמנדרה
* Das Ding an sich 1879 הדבר עצמו 
* Das Buch der Freudschaft 1883 ספר הידידות 
* Verse aus Italien 1889 חרוזים מאיטליה 
* Merlin 1892 מרלין 
* Melusine 1895 מלוזינה 
* Victoria Regia und andere Novellen 1906 ויקטוריה רגיה ונובלות נוספות 
* Gegen den Strom 1907 נגד הזרם 
* Die Geburt der Venus 1909 לידתה של ונוס

==ממחזותיו==
* Colberg 1865 קולברג.
* Maria Maroni 1865 מריה מרוני (טרגדיה).
* Hadrian 1865 אדריאן (טרגדיה).
* Der Sohn des Vaters 1898 בן אביו (קומדיה).
* Maria von Magdala 1899 מריה מגדלנה שנאסר על ידי הצנזורה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://nobel.anumuseum.org.il/persona/פאול-הייזה/ פאול הייזה], אנשי סגולה - יהודים זוכי פרס נובל, באתר [https://www.anumuseum.org.il/he/ בית התפוצות].
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:מחזאים יהודים גרמנים
קטגוריה:משוררים יהודים גרמנים
קטגוריה:סופרים יהודים גרמנים
קטגוריה:מתרגמים יהודים גרמנים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:ברלין: אישים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1830
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1914
קצפת

[[עוגה לצד קצפת]]
קצפת היא קצף יציב העשוי משמנת מתוקה שנטרפה בתוספת סוכר שהומצאה כבר במאה השש עשרה בבלגיה.

==מרכיבי הקצפת==
על מנת שקצפת תהיה יציבה ונוחה לשימוש, יש הכרח בשני מרכיבים בלבד:
* שמנת מתוקה עתירת שומן (30–55 אחוז שומן בנפח). ככל שתכולת השומן גבוהה יותר, כך הקצפת תהיה מוצקה יותר.
* סוכר לבן. בתהליך הטריפה, במיוחד כאשר משתמשים במעבד מזון, הסוכר נפרד לסיבים דקיקים (בדומה לצמר גפן מתוק) ומהווה תשתית לקצף גבוה ומבריק יותר.

ניתן להוסיף לקצפת מספר רב של מרכיבים נוספים, בהתאם לצורך:
* עמילנים: על מנת לכפר על תכולת שומן נמוכה יחסית, ניתן להוסיף עמילן נוח לשימוש כדי לעבות את הקצפת.
* צבעי מאכל: על מנת להתאים את גוון הקצפת (בדרך כלל צבע קרם בהיר) למאפים מסוימים אפשר להוסיף צבעי מאכל או אבקות צבעוניות אכילות שונות, כגון קפה או קקאו.
* חומרי טעם וריח: על מנת לשנות את טעמה של הקצפת ניתן להוסיף, פרט לסוכר, גם קינמון, תמציות טעם רום או וניל ותבלינים שונים. קצפת בתוספת וניל נקראת קרם שנטילי.
* קצף ביצים: על מנת לעבות את הקצפת, ניתן לחזקה בקצף ביצים קר.

כל תוסף שנכנס לקצפת חייב להיות קל ולא מתגבש, על מנת לשמור על אווריריות במוצר הסופי, לכן למשל אין להוסיף דבש לקצפת.

==דרך ההכנה==
להכנת קצפת חלבית, השמנת מוקצפת במטרפה במהירות בינונית; לאחר זמן מה מגבירים את קצב הטריפה, ולאחר תקופת זמן זהה מגבירים את הקצב שוב (עליית מדרגה שליש-שליש-שליש). זאת על מנת להוסיף יותר אוויר לתוך התערובת, ולהסתמך על היציבות שהושגה בשלבים קודמים. הקצפה מהירה מוקדם מדי תגרום להתפרקותה של השמנת. יש המוסיפים אבקת אינסטנט וניל לשם קבלת קצפת יציבה יותר (תוספת של סוכר ועמילן במוצר אחד).

להכנת קצפת פרווה, מקציפים מים ושמנת צמחית ביחס של 1:2 לטובת המים. כתחליף, ישנן שמנות שדוללו מראש. השמנת חייבת להיות מקוררת היטב לפני הקצפתה, ויש המקררים אף את קערת המיקסר עצמה.

==שימושים של קצפת במגדנאות==
קצפת משמשת כאחד מן המרכיבים של קרם בוואריה ושל מוסים, וכן לשם ציפויין ועיטורן של מנות קינוח כגון עוגות גלידות, חביתיות, סלט פירות ומשקאות כגון קפה, קקאו ומילקשייק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* דורעם גונט, [http://food.walla.co.il/?w=/903/643365 מוס שוקולד עם קצפת ערמונים] , באתר וואלה

קטגוריה:מגדנאות
קטגוריה:מוצרי חלב
קטגוריה:צרפת: המצאות
האסכולה המילטית

האסכולה המילטית היא האסכולה הפילוסופית המוקדמת ביותר בפילוסופיה הקדם סוקרטית שהתקיימה בסביבות המאה ה-6 לפני הספירה.

בני האסכולה המילֵטית היו פילוסופים אשר הניחו את הבסיס למדע היווני בכך שהוציאו מהתאולוגיה והמיתוס את המקריות. על פי פילוסופים אלו, אין התרחשויות חד פעמיות נבדלות אחת מן השנייה, אלא מדובר במערכת העובדת בכוחות פנימיים.

מקור השם הוא בעיר מילֵטוֹס שבחופי איוניה (טורקיה של היום), משם יצאו מייסדי הפילוסופיה היוונית: תאלס, אנכסימנדרוס ואנאקסימנס. פילוסופים אלה היו מיוחסים ועשירים, וכך היה להם פנאי לעסוק בפילוסופיה.

בהשפעת סוקרטס אנו מפרשים את תורתם באמצעות שאלות ותשובות, ומציגים את המילטים כאילו הם שואלים:
מהו העולם? או, ליתר דיוק, מה הם 'כל הדברים'? מה היחס בין היציבות והחוקיות ובין השינוי והתנועה?

==ההגות המילטית==
המילטים חיפשו עיקרון אחד שיסביר את כל המציאות - את כל העולם. במקום להשתמש במילה 'עולם' (קוסמוס) הם השתמשו במילה 'הכל' (פאנטה). את אחדות העולם הם הסבירו במונחים של אחדות החומר העומד ביסודו של העולם. מכאן שהם תפסו את הריבוי כדבר שאינו אמיתי, וכתופעה בלבד.
לאותו עקרון חומרי, או אותו חומר אחד שהוא מקור העולם והדבר הקבוע העומד ללא שינוי מאחורי העולם, הם קראו הראשית (ארכי - arche).

בניגוד לתפיסה המיתית, החוקיות אצל המילטים תופסת הן לגבי העולם עתה, והן לגבי העולם בהיווצרותו.
העולם הוא מערכת ולא אוסף של אירועים ללא קשר הדדי.
העולם נתפס כאורגני ולא כמכני.

אצל הפילוסופים המילטים לא היה מושג של חומר, ולכן לא הייתה הבחנה בין חומר למה שאינו כזה. מבחינתם להיות הוא להיות גוף. משום כך גם החוקיות נתפסה כחומר. בעיה זו מנעה בין היתר את התפתחות החשיבה המילטית.

החקירות הן אינטואיטיביות וספקולטיביות ולא ניסיוניות. הצבעה על עקרון המסביר תהליך, נחשבת הוכחה מספקת.
עוסקים בסיבות ולא בתכליות.

תפיסת העולם שלהם סינתטית - העולם ניתן להבנה רק בכוליותו; ולא אנליטית - העולם ניתן להבנה רק על ידי ניתוחו לגורמים.

הניסיון למצוא דבר אחד שגם קיים כתופעה אחת בעולם, וגם מסביר את כל התופעות בעולם, הביא את הפילוסופיה המילטית למעגל בלתי פתיר.

קטגוריה:פילוסופיה יוונית
קטגוריה:פילוסופים קדם-סוקרטים
דגל דלאוור

דגל מדינת דלאוור הוא דגל כחול שבמרכזו צורת יהלום בצבע עור ובמרכז היהלום מופיע סמל מדינת דלאוור.
מתחת ליהלום מופיע תאריך אשרור חוקת ארצות הברית על ידי המדינה (הראשונה מבין המדינות שעשתה זאת) - ה-7 בדצמבר 1787 - שהוא למעשה יום הפיכתה למדינה.
צבעי הדגל הם צבעי מדיו של ג'ורג' וושינגטון.

סמל המדינה המופיע באמצע הדגל אומץ ב-17 בינואר 1777. צורת הסמל מגן, ומצויים בו שלושה צבעים (מלמטה למעלה)- אדום, כחול ולבן, כאשר על הצבע האדום מופיעה אלומת שיבולים וקלח תירס, הכחול מייצג את נהרות המדינה ועל הלבן מופיע שור העומד על עשב - אלה מייצגים את ענפי הכלכלה של המדינה.
מעל המגן מצוירת ספינה, ונושאים את המגן שני גברים - מימין חקלאי, ומשמאל חייל. מתחת למגן מופיע מוטו המדינה: "חירות ועצמאות" ("Liberty and Independence").

הדגל הנוכחי אומץ ב-24 ביולי 1913, והוא מתבסס על דגל שנשאו יחידות צבא שמקורן בדלאוור במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית (הדגל שנשאו היה זהה לדגל הנוכחי בהיעדר היהלום בצבע העור).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

דלאוור
דלאוור
קטגוריה:דלאוור: סמלים
קטגוריה:שור בתרבות
אפורוס (ספרטה)

אפורוס

אֵפוֹרוֹס (יוונית: εφορος; ברבים: "אֶפורים", εφοροι, תעתיק: "אֵפוֹרוֹי") היה פקיד ממשל בכיר בספרטה העתיקה. לפי הרודוטוס, מוסד האפורים נוסד על ידי ליקורגוס. גוף האפורים כלל חמישה חברים שנבחרו על ידי האספה הכללית לכהונה בת שנה אחת. כל האזרחים היו יכולים להיבחר למשרה זו. בדומה לארכונים באתונה, השנה בספרטה נקראה על שם אחד האפורים.

התפקיד העיקרי של האפורים היה פיקוח על המלכים והגרוסיה - מועצת הזקנים. תפקידים אחרים כללו פיקוח על משפטים, מיסוי, מדיניות החוץ, אימונים צבאיים וכיוצא באלה. שני אפורים ליוו דרך קבע את הצבא במערכה, לצד אחד המלכים. הם היו יכולים לאסור את המלך אם לדעתם חרג מסמכותו או התנהגותו לא הייתה ראויה.

קלאומנס השלישי ביטל את מוסד האפורים ב-227 לפנה"ס, אך הוא שוחזר על ידי מלך מוקדון, אנטיגונוס דוסון, אחרי תבוסת הספרטנים בקרב סלסיה. הגוף התקיים עד המאה ה-2 לספירה ובוטל סופית על ידי אדריאנוס.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:יוון העתיקה: משטר
קטגוריה:ספרטה
סמל איטליה

סמל איטליה עוצב על ידי פאולו פּאסְקֶטּו, לאחר שנבחר בתחרות בינואר 1948.
הכוכב הלבן במרכז מייצג את הרפובליקה האיטלקית, וגלגל השיניים מאחוריו מסמל עבודה וקידמה. ענף הזית בצד שמאל מסמל את הרצון לשלום פנימי וחיצוני. ענף עץ האלון בצד ימין מסמל את הכוח והכבוד של בני העם האיטלקי, כמו כן עץ הזית ועץ האלון הם אחדים מהעצים המאפיינים את איטליה. בין הענפים משולב סרט אדום, ועליו הכיתוב באותיות מרובעות רומיות "REPVBBLICA ITALIANA" (הרפובליקה האיטלקית).

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:איטליה: סמלים לאומיים
איטליה

איטליה
קטגוריה:הרלדיקה סוציאליסטית
סמל הונגריה

סמל הונגריה הוצג לראשונה ביולי 1990, לאחר סיום המשטר הסוציאליסטי, על אף שנעשה בו שימוש עוד לפני כן, עם או בלי הכתר. מקורם של אלמנטים מסוימים בסמל הוא בימי הביניים.

הסמל מורכב ממגן מחולק בניצב. החלק השמאלי הוא שדה אדום ובו שלושה הרים ירוקים שעל האמצעי כתר זהב. מעל הכתר, צלב פטריארכי לבן. בחלק הימני שדה אדום ובו ארבעה פסים לבנים. מעל המגן, מותקן כתר הונגריה.

הדעה הרווחת היא כי שלושת ההרים הירוקים מייצגים את שלושת הרכסים העיקריים בהונגריה - טָטְרָה, מָטְרָה ופָטְרָה, ואילו ארבעת הפסים הלבנים מייצגים את הנהרות המרכזיים בהונגריה - הדנובה, הטיסה, הדרבה והסאבה. אין לדעה זו אישור רשמי. האלמנט העתיק ביותר בסמל הוא צלב הפטריארך, אשר מצביע על השפעה ביזנטית. בשלבים מאוחרים יותר הוצגו גם הכתר וההרים מתחת לצלב. מקור הפסים האדומים והלבנים הם בחותם המלך אימרה, משנת 1202.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.flags-of-the-world.net/flags/hu).html הסמל באתר דגלי העולם]
* [https://web.archive.org/web/20090210165231/http://historicaltextarchive.com/hungary/coats.html סקירה היסטורית של הסמל]

הונגריה

קטגוריה:הונגריה: סמלים לאומיים
הונגריה
סמל קוריאה הדרומית

סמל קוריאה הדרומית (בקוריאנית: 대한민국의 국장) הוא סמלה הרשמי של קוריאה הדרומית, הסמל מורכב מסמל היין-יאנג כפי שהוא מוצג בדגל קוריאה הדרומית, מוקף בחמישה עלי כותרת מעוצבים של פרחה הרשמי של קוריאה הדרומית - ההיביסקוס הסורי (Hibiscus syriacus) וסרט הנושא את הכיתוב "הרפובליקה של קוריאה" (בתעתיק מקוריאנית: דאיהן מינגוק).
הסמל נכנס לשימוש ב-1963.

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

קוריאה הדרומית
קטגוריה:קוריאה הדרומית: סמלים לאומיים
קוריאה הדרומית
סמל דלאוור

סמל מדינת דלאוור אומץ ב-17 בינואר 1777. בסמל נערכו מספר שינויים במהלך השנים, והסמל, כפי שהוא כיום אומץ ב-29 באפריל 2004.

==תיאור הסמל==
במרכז הסמל נמצא שלט אצולה שעליו שלושה פסים: אדום בחלקו העליון, כחול במרכז, ולבן בחלקו התחתון. על הפס האדום מצוירת אלומת חיטה וכן קלח תירס, ועל הפס הלבן מצוי שור העומד על עשב.
מעל המגן מצוירת ספינה ואת המגן מחזיקים שני גברים - חקלאי מצד שמאל של המגן וחייל מצידו הימני. מתחת למגן כתוב מוטו המדינה.

==משמעות הסמל==
אלומת החיטה לקוחה מסמל מחוז ססקס ומסמלת את פוריותה של הקרקע של המדינה. קלח התירס לקוח מסמל מחוז קנט ומסמל את ענף החקלאות של המדינה. הפס הכחול שבסמל מסמל את נהר דלאוור - עורק התחבורה והמסחר העיקרי של המדינה בעת הקמתה. השור מסמל את חשיבותו הכלכלית של ענף גידול הבקר במדינה. הספינה מסמלת את ענף תעשיית בניית הספינות במחוז ניוקסל ואת המסחר הימי המהווה מרכיב חשוב מכלכלת המדינה. החקלאי מסמל את ענף החקלאות והחייל מסמל את ההכרה בחשיבות החייל המתנדב להגן על החירויות של ארצות הברית.

==כתובות על הסמל==
סביב הסמל נמצאת הכתובת: "החותם הגדול של מדינת דלאוור" (באנגלית: "Great Seal of the State of Delaware") והתאריכים 1704, 1776 ו- 1787.
תאריכים אלה מייצגים את התאריכים בהם מחוזות דלאוור הקימו את בית המחוקקים שלהם בשנת 1704, את יום ה-15 ביוני 1776 בו הכריז בית המחוקקים של דלאוור הקולוניאלית על היותה של דלאוור מדינה עצמאית, ואת ה-7 בדצמבר 1787 - היום בו אשרר בית המחוקקים של דלאוור את חוקת ארצות הברית - והיה הראשון מבין מדינות ארצות הברית שעשה כן.

==היסטוריה==
הסמל הראשון של המדינה אומץ בשנת 1777. שינויים נערכו בסמל בשנים 1793, 1847, 1907 ו-2004.
בשנת 1793 הוצאו מהסמל דמויות החקלאי והלוחם. בשנת 1847 הם הושבו ונוסף מוטו המדינה "חירות ועצמאות" (Liberty and Independence). בשנת 1907 שונה הכיתוב של שם המדינה מ- "THE DELAWARE STATE" ל- "THE STATE OF DELAWARE".

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.state.de.us/gic/facts/history/delfact.htm#State_Seal סמל מדינת דלאוור - אתר המדינה].
*[http://www.netstate.com/states/symb/seals/de_seal.htm החותם הגדול של דלאוור].

קטגוריה:דלאוור: סמלים
דלאוור
קטגוריה:שור בתרבות
משינה 3

משינה 3 הוא אלבומה השלישי של להקת הפופ רוק הישראלית משינה, שיצא ביולי 1988 על ידי חברת התקליטים CBS ישראל בהפקת ראובן שפירא.

==רקע==
האלבום יצא כשנה לאחר אלבומה השני של "משינה", שלא שיחזר את הצלחת אלבומה הראשון. בעקבות כישלון אלבומה השני, החליטה חברת התקליטים CBS, שבה יצאו שני אלבומיה הראשונים של הלהקה, להפסיק להשקיע בה. בעקבות זאת נאלץ מנהל הלהקה בועז בן ציון לממן את הפקת האלבום מכספו הפרטי. בניסיון לחזור לשיטת העבודה של אלבומה הראשון, פנו חברי הלהקה לראובן שפירא, שהסכים להקליט את האלבום השלישי בתנאי שיהיה גם מפיקו. שפירא גם עיבד את שירי האלבום יחד עם חברי הלהקה, וכן השתתף בהלחנת שניים מהם, "אהובתי" ו"ברחובות שלנו". יתר שירי האלבום נכתבו ברובם הן על ידי יובל בנאי והן על ידי שלומי ברכה. אשתו של בנאי דאז, אורלי זילברשץ, כתבה את מילות השיר "סוזי בלי היד" והשתתפה בכתיבת השיר "אהובתי".

את עטיפת האלבום, כמו בשני אלבומיה הראשונים של הלהקה, צילם ברי פרידלנדר. התמונה, המתעדת את בניין 96 בשדרות רוטשילד שבתל אביב, נבחרה מתוך אוסף צילומים של פרידלנדר. חברי הלהקה חשו כי היא מעבירה מסר תל אביבי ובוגר יותר מהסברס שעל עטיפת אלבומה השני, וזאת מתוך הרגשת חיבור עם העיר.

האלבום הכיל להיטים כגון "אהובתי", "שלג צח" ו"ברחובות שלנו" אך זכה להצלחה פחותה מאלבום הבכורה של הלהקה. שנה לאחר יציאת אלבום זה יצא אלבום האוסף הראשון של הלהקה, "גבירותי ורבותי: משינה", שכלל שלושה שירים מהאלבום.

עד 1995 נמכר האלבום בכ-19,000 עותקים.

==רשימת השירים באלבום==
כל העיבודים מאת חברי "משינה" וראובן שפירא.

# שלג צח (3:22) (שלומי ברכה)
#: השיר נפתח בשורה "אז הם אמרו לו" מהפזמון החוזר, שבעזרת דוגם צלילים הושמעה הפוך. רעיון זה היה של מפיק האלבום ראובן שפירא.
# אהובתי (3:27) (יובל בנאי ואורלי זילברשץ/משינה וראובן שפירא)
# ד"ר קליני (3:06) (שלומי ברכה)
#: השיר הושפע מהדיכאון שעבר ברכה בעקבות כישלון אלבומה השני של הלהקה.
# סוזי בלי היד (4:00) (אורלי זילברשץ/משינה)
# פולארויד (3:17) (שלומי ברכה ויובל בנאי/משינה)
# מעגל נפתח (2:57) (איגי דיין ואבנר חודורוב/אבנר חודורוב, איגי דיין ויובל בנאי)
# ברחובות שלנו (2:45) (יובל בנאי/משינה וראובן שפירא)
# כל יום אני בולש (3:16) (שלומי ברכה)
# שלמונזה (4:57) (יובל בנאי)
# סר חינה (1:17) (שלומי ברכה)

==משתתפים==
*יובל בנאי - שירה
*שלומי ברכה - גיטרות וקולות רקע
*מייקל בנסון - גיטרה בס, סטיק וקולות רקע
*איגי דיין - תופים, גיטרה וקולות רקע
*אבנר חודורוב - קלידים, סקסופון וקולות רקע

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.youtube.com/watch?v=vruclqcznzc ברחובות שלנו], מתוך ערוץ המוזיקה של הטלוויזיה החינוכית הישראלית באתר YouTube

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 1988
קטגוריה:אלבומי משינה
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
רומנטיקה עתידנית

רומנטיקה עתידנית הוא שמו של אלבום האולפן השמיני של להקת הפופ רוק הישראלית משינה, אשר הוקלט לאחר איחודם בשנת 2003 ויצא במאי 2005 על ידי חברת התקליטים הליקון בהפקת רונית רום.

יש המחשיבים אלבום זה לאחד האלבומים הפחות מוצלחים של הלהקה. שירי האלבום נכתבו והולחנו על ידי יובל בנאי ושלומי ברכה למעט "הייתי אתמול" שנכתב והולחן על ידי איגי דיין ו"ילדתי" שנכתב על ידי יובל בנאי ושלומי ברכה במשותף עם אהוד בנאי.

מהאלבום יצאו לאור ארבעה סינגלים: "רומנטיקה עתידנית", "אני עף", "בלש דטקטיב" ו"התשובה".

==רשימת השירים==

==משתתפים==
*שירה: יובל בנאי
*גיטרה: שלומי ברכה
*בס: מייקל בנסון
*תופים: איגי דיין
*קלידים, סקסופון: אבנר חודורוב

==סינגלים==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי משינה
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
ז'אן רסין

ז'אן רסין (בצרפתית: Jean Racine; 21 בדצמבר 1639 – 21 באפריל 1699) היה מחזאי צרפתי.

==ביוגרפיה==
נולד בעיירה לה פרטה-מילון (La Ferté-Milon) שמצפון-מזרח לפריז, לאב שהיה מפקח מטעם המלך על מכרות המלח שבסביבה. נתייתם מהוריו בהיותו תינוק וקיבל חינוך קלאסי אצל סבתו. למד במנזר פור רויאל דה שאמפ (שהיה ליד ורסאי), שבו התחנך ברוח התאולוג קורנליוס יאנסן. למד יוונית, הושפע ממחזותיהם של אוריפידס ושל סופוקלס, ותרגם חלק מהם לצרפתית. עבר להתגורר בפריז, שם למד פילוסופיה וספרות קלאסית. כתב מחזה והראה אותו למולייר, שעודד אותו להמשיך ולכתוב מחזות. רסין החליט להקדיש את עצמו לתיאטרון, אך ב-1659 קרוביו שלחו אותו ללמוד תאולוגיה בדרום צרפת כדי להופכו לכומר. רסין, שלא חפץ בקריירה דתית, חזר לפריז ב-1661.

מולייר הציע לרסין נושא למחזה, ורסין כתב את "התבאים" (או האחים האויבים), שלהקתו של מולייר העלתה על הבמה בפריז ב-1664. ב-1665 כתב רסין את הטרגדיה "אלכסנדר הגדול", שהוצגה על ידי להקת רויאל, שהייתה מתחרה של להקת מולייר בפריז. טרגדיה זו ביססה את מעמדו של רסין כיורשו של קורניי. המבקר הספרותי ניקולה בואלו לימד את רסין את כללי הכתיבה הקלאסית, ורסין כתב את הטרגדיה "אנדרומַכָה" (1667) שהוקדשה להנרייטה הדוכסית מאורליאן, שהייתה בת דודו של המלך לואי הארבעה עשר. טרגדיה זו זכתה להצלחה מיידית. ב-1668 כתב את הקומדיה "המתדיינים", ששעשעה מאוד את המלך. ב-1670 כתב את הטרגדיה "טיטוס וברניס" (על טיטוס וברניקי), שגם היא זכתה להצלחה רבה. רסין המשיך לכתוב טרגדיה חדשה מדי שנה וב-1673 נבחר לחבר האקדמיה הצרפתית. ב-1677 הועלתה על הבמה הטרגדיה "פדרה", הנחשבת ליצירת המופת של רסין.

המלך לואי הארבעה עשר מינה את רסין ואת בואלו להיסטוריונים של חצר המלכות. בתפקידו כהיסטוריון התלווה רסין למלך במסעותיו ובמלחמותיו. ב-1679 היה רסין מעורב בתביעה משפטית. הוא הואשם בכך שהרעיל את מאהבתו תרז דו פרק ונידון למאסר. אך היות שמאהבתו של המלך, מאדאם דה מונטספאן, הייתה מעורבת בעניין, הורה המלך לבטל את התביעה. מאורע זה ותפקידו כהיסטוריון מלכותי גרמו לכך שרסין חדל לכתוב מחזות. כעבור עשר שנים, לבקשתה של מאדאם דה מנטנון, כתב את הדרמה "אסתר", שהוצגה בפני המלך ופמלייתו ב-1689. ב-5 בינואר 1691 הוצג המחזה האחרון של רסין "עתליה" על ידי להקת המנזר סנט סיר בפריז. רסין נפטר ממחלה ב-1699. המלך הורה להעניק קצבה שנתית לאשתו ולילדיו של רסין.

==לקריאה נוספת==
* ז'אן רסין – בריטניקוס – מערכה רביעית, תמונה שנייה, מצרפתית: עמינדב דיקמן. דחק, כרך טו', 2022.

== ראו גם ==
* מזמור מאת ז'אן רסין

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחזאים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:ילידי 1639
קטגוריה:נפטרים ב-1699
גלשן שלג

גלשן-שלג עם תופסני רגליים
קפיצה עם גלשן-שלג
גלשן שלג או סנובורד (באנגלית: Snowboard, , נכתב גם סנואובורד) הוא לוח קשיח המשמש כאמצעי להחלקה על שלג, המאפשר לעומד עליו לגלוש במורד מדרון מושלג. שלא כמו בסקי האלפיני הקלאסי, בו נעשה שימוש במגלשיים, בגלישה על סנובורד מופנה צד גופו של הגולש לכיוון ההתקדמות של הגלשן.

הסנובורד מחובר לנעלי הגולש בעזרת תופסנים (bindings). הטיפוס הראשון של הסנואובורד המודרני נבנה על ידי ג'יק ברטון.

קיימים שני סוגים של סנובורד, סנובורד רך וסנובורד קשה. צורת הסנובורד הרך מורכבת משני חצאי עיגול המחוברים ביניהם בשתי קשתות קעורות כלפי פנים. 

כענף ספורט, סנובורד נחשב כתת-ענף של הסקי, אבל בשנים האחרונות הענף התפתח להיות ענף ספורט עצמאי ואפילו נכנס למשחקי החורף של טורניר ה-X Games כענף ספורט עצמאי. סנובורד נכלל לראשונה בתוכנית של אולימפיאדת החורף במשחקי נאגנו שהתקיימו ב-1998.


==ראו גם==

*סקייטבורד
*סקי
*גלישת שלג
גלישה בגלשן שלג באוסטריה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.snowboards.co.il/ כתבות בנושא סנובורד] , אתר Snowboards

גלשן שלג באוסטריה, בזמן קפיצה.

קטגוריה:ספורט אולימפי
קטגוריה:ספורט אתגרי
קטגוריה:ספורט חורף
קטגוריה:ציוד ספורט
קטגוריה:סקי
קטגוריה:שלג
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
קטגוריה:סנואובורד
סמל אורוגוואי

סמל אורוגוואי נקבע רשמית בחוק ב-19 במרץ 1829.

צורתו של הסמל אליפטית והוא מחולק לארבעה רבעים, ומעליו מצוירת שמש מאי זהובה זורחת. משני צידי הסמל שני ענפי עץ זית המחוברים בתחתית הסמל בסרט כחול.

ברביע השמאלי העליון של הסמל מצוירים מאזניים צהובים על רקע כחול. המאזניים מסמלים צדק ושוויון. ברביע הימני העליון מצוירת גבעת מונטווידאו (Cerro de Montevideo) והמצודה שבראשה על רקע כסוף. המצודה מסמלת חוזק. ברביע השמאלי התחתון מצויר סוס דוהר על רקע כסוף. הסוס מסמל חירות. ברביע הימני התחתון מצויר שור המסמל שפע, על רקע כחול.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אורוגוואי: סמלים לאומיים
אורוגוואי

אורוגוואי
קטגוריה:סוסים בתרבות
קטגוריה:שור בתרבות
ז'וסקן דה פרה

ז'וֹסקֶן דה-פְּרֶה (Josquin des Prez;
1450-1455–1521), מלחין מהאסכולה הפרנקו-פלמית בתקופת הרנסאנס. 

דה פרה היה אחד המלחינים המשפיעים ביותר במוזיקה הקלאסית, שכן היה נערץ בעולם המוזיקה הן בחייו והן לאחר מותו. הוא הוסיף הרבה דמיון לאמנות ההלחנה והטביע את חותמו יותר מכל מלחין אחר לפניו.

== חייו האישיים ==
נראה שדה פרה נולד בין 1450 ל-1455 בארצות השפלה הבורגונדיות, בשטח שנמצא כיום בבלגיה או בצרפת (המיקום המדויק אינו ידוע). השם "ז'וסקן דה פרה" הוא גרסה מצורפתת של השם הפלמי "ז'וסקה ון דה פלדה" ("ז'וסקה" הוא לשון הקטנה לשם הפלמי "יוזף"). הוא היה תלמידו הבולט של יוהנס אוקכם, מלחין בעל השפעה רבה בפני עצמו. הוא נסע לאיטליה, ובשנים 1459–1472 היה זמר בקתדרלת מילאנו ומאוחר יותר זמר בחצר הדוכסית של משפחת ספורצה במילאנו. לאחר זמן מה עבר לרומא, שם התקבל למקהלת האפיפיור בשנת 1486 ונשאר בה יותר מעשר שנים. בהמשך עבד דה פרה אצל לואי ה-12, מלך צרפת. אחר כך חזר לאיטליה ועבד בתור מאסטרו די קאפלה תחת חסותו של ארקולה ד'אסטה, דוכס פרארה, וקיבל את השכר הגבוה ביותר ששולם אי פעם לנושא משרה בחצר. ב-1504 חזר ז'וסקן לצרפת ועבד כפרובוסט של נוטר-דאם בקונדה-סור-ל'אסקו, שם נשאר עד שנפטר בשנת 1521.

== יצירתו ==

כמו אוקכם, דה פרה השתמש בהרמוניות מורכבות ובשיטות מתוחכמות. הוא הושפע, בין השאר, מסגנונות צפוניים (מארצות השפלה), ודרומיים (מאיטליה). הוא השתמש בטכניקה של ציור מילים, שמתאימה את צלילי המוזיקה למשמעות המילים. המוזיקה של דה פרה הייתה רגשית בנוגע לטקסט, כך שהמאזין יכול היה לקבל מושג איזו מוזיקה זו לפי צליליה. דה פרה היה מראשוני המלחינים שהשתמשו בתנ"ך כמקור למוטטים. 
תחילת המוטט "דה פרופונדיס", ז'וסקן)
דה פרה כתב בין השאר מיסות (הוא השתמש בשיטת המיסה הפארודית, בה היו קטעים מיצירה קיימת, חילונית או דתית שהיוו מקור ליצירה חדשה), מוטטים, שאנסונים ועוד יצירות רבות.

===מיצירותיו===
*המיזררה "חנני אלוהים" (תהילים נ"א)
*מיסה לבתולה הקדושה
*מיסה "לה, סול, פה, רה, מי"
* לֹא כַחֲטָאֵינוּ, עָשָׂה לָנוּ (מוטט)
*"נימפות היער" (הקינה על מותו של יוהנס אוקכם)
*"איך אישה לא נוחמה"/ עמדה אם אבלה
*"אווה מריה...בתולה חסודה" -מוטט

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://melodia.me/articles/article/426617/ מאפיינים מוזיקליים של השנסון Mille Regretz, באתר מלודיה - Melodia.me]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים פרנקו-פלמים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:פרארה: אישים
קטגוריה:ילידי 1450
קטגוריה:נפטרים ב-1521
גבעת פרלמנט

גבעת פרלמנט (באנגלית: Parliament Hill) היא אזור פתוח בצפון מערב העיר לונדון בקרבת המפסטד הית'.

==היסטוריה==
בעבר נקראה הגבעה בשם "גבעת הבוגדים" (באנגלית: Traitors' Hill), וזכתה בשמה הנוכחי בזמן מלחמת האזרחים הבריטית עת שהו בה כוחות צבאיים שתמכו בפרלמנט הבריטי.

==שימושים==
הפארק משמש בעיקר להעפת עפיפונים בשל גובה הגבעה (95 מטרים) והרוחות החזקות באזורה. מהגבעה ניתן לצפות בכל רחבי לונדון, ואף באזורים הנמצאים צפונית לעיר.
מבט לעבר לונדון מגבעת הפרלמנט

== קישורים חיצוניים==

* [http://www.bbc.co.uk/england/sevenwonders/london/parliament_hill/ אתר הבי בי סי]
* [http://www.cityoflondon.gov.uk/NR/rdonlyres/FD3041C4-602C-46CA-90F1-AD25E7543EDE/0/OS_HH_trailsmap.pdf מפת האזור]

קטגוריה:קמדן
קטגוריה:לונדון: פארקים
קטגוריה:המפסטד
סיגריות מספרו

קולנוע בשנת 1942]]
סיגריות מַסְפֶּרוֹ הן סיגריות מתוצרת ארץ-ישראלית שהיו מקובלות בתקופת היישוב.
== היסטוריה ==
סיגריות מספרו יוצרו בארץ ישראל החל מ-1921 על ידי חברת "האחים מספרו בע"מ", Maspero Freres Ltd (מלבדן יוצרו באותה תקופה סיגריות "דובק" ו"מטוסיאן"). לחברה היה מפעל ביפו<ref></ref>. קודם לכן החברה התקיימה בקהיר שבמצרים, ואף החזיקה מחסן לאחסון טבק ביפו בין השנים 1911–1914, אז חודש מונופול חברת Regie . 

החברה הייתה חברה בת של ענקית הטבק "British American Tobacco" .
המבנה המעוגל של חברת מספרו בכניסה לנמל ת"א (1939).
שלט פרסומת לסיגריות מטוסיאן בבריכת [[גלי גיל ברמת גן, 1950]]
החברה ייצרה במשך השנים סיגריות בשמות שונים.

למרות היותה חברה בבעלות בינלאומית, השתתפה החברה במאבקי היישוב, והייתה בין הראשונות שעל קופסאותיה התנוסס בול "כופר היישוב". החברה אף תרמה מתוצרתה וכסף למעפילים, אך עדיין בעיתונות התקופה הוזכרה העובדה שעל אף היותה חברה המעסיקה יהודים - אין זו חברה ישראלית.

החברה נסגרה באפריל 1956, בעקבות החרם הערבי. אולם מותגיה נמכרו לחברת דובק.
== מותגים ==
* אוניברסל
* אמיר
* הוליווד
* יסמין
* כדור רגל
* לטיף
* מטוסיאן, מטוסיאן 4, מטוסיאן דה לוקס
* פרפיומה

==השפעות תרבותיות==
סיגריות מספרו זכו להנצחה בזכות שני מבצעי איסוף תמונות, שצורפו לכל חפיסת סיגריות, אשר כל מי שאסף את כולן (עשרות רבות במספר), קיבל מהחברה אלבום מהודר להדבקתן. האלבום הראשון היה "תמונות לדברי ימי ישראל" והוא הופץ ברבבות עותקים. בעקבותיו בא האלבום "במה עברית" ובו תמונות של שחקני תיאטרון, במאים וצילומים מהצגות. ההקדמה לאלבום נכתבה על ידי מקס ברוד ונכללו בו הפרקים "הבימה" ובו מבוא מהרצאה על "הבימה" שנשא חיים נחמן ביאליק, "האהל" ובו מבוא מאת פרידריך לובה, "המטאטא" ו"על אמנות הריקוד".

שני האלבומים מהווים פרטי אספנות, ו"במה עברית" מהווה מקור רב ערך לתולדות התיאטרון העברי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=23745&st=&pgnum=2&hilite= לַמְעַשֵן הַעִבְרִי], פרסומת היתולית לסיגריות מספרו, בתוך: הארץ, גיליון 4788, באתר HebrewBooks
* 

==הערות שוליים==

מספרו
קטגוריה:חברות ביישוב
קטגוריה:חברות ישראליות שנסגרו
סמל דנמרק

סמל דנמרק הוצג לראשונה כסמל דנמרק המודרני בשנת 1819, בתקופת מלכותו של פרדריק השישי שהחליט על מספר קבוע של תשעה לבבות ועל כך שהחיות בסמל הן אריות והם לא מסתכלים אל פני הצופה. מופיעים בו שלושה אריות כחולים שלשונם אדומה, פוסעים על מגן זהב, וכתר זהב על ראשם. מעל כל אריה מופיעים שלושה לבבות אדומים. מעל המגן מוצג הכתר של מלכי דנמרק. השימוש הראשון הידוע בסמל זה התרחש עוד בשנת 1194 בחותם של קנוט השישי. השימוש הראשון בסמל שגם צבעיו זהים לאלה המקובלים היום היה בשנת 1270. בסמל ההיסטורי האריות פנו אל הצופה ולא שמאלה ומספר הלבבות לא היה קבוע ויכול היה להיות גבוה הרבה יותר מהיום. היסטוריונים מאמינים שאת מקומם של הלבבות תפסו בתקופות מסוימות בעבר פרחי נופר אך השימוש בהם ננטש במהרה בגלל החותמים הגסים שהיו מקובלים בשימוש בימי הביניים. צו מלכותי משנת 1972 הכריז שצורות אלה הן פרחי נופר אך בחברה הדנית נהוג להתייחס אליהם כאל לבבות. קיימת גרסה נדירה מימיו של אריק מפומרניה בה שלושת האריות מחזיקים יחדיו את דגל דנמרק בדומה לסמלו של המחוז דרום יילן שבדנמרק. עד שנת 1960 היו בשימוש בדנמרק "סמל גדול" ו"סמל קטן" בשיטה יוצאת דופן הדומה לזו הנהוגה עד היום בשוודיה. הסמל הקטן היה בשימוש נרחב בעיקר במשרדים ממשלתיים וכן במשרד החוץ של דנמרק. מאז הפך הסמל להיות סמל משפחת המלוכה בלבד והמדינה נותרה עם סמל רשמי אחד בלבד.

הכתר הנמצא בסמל הוא זה שחבש כריסטיאן החמישי ולא הכתר שחבש כריסטיאן השישי, כפי שלעיתים טועים לחשוב. ההבדל בין הכתרים טמון בעובדה שהאחרון משובץ ביהלומים בעוד זה שנמצא בשימוש היום משובץ בפנינים. שני הכתרים נמצאים בטירת רוזנבורג הנמצאת בפרברי העיר קופנהגן.

הסמל דומה מאוד לסמל האסטוני ולסמל הבירה האסטונית טאלין. הקשר בין הסמלים טמון בשלטונו של ואלדמאר השני בצפון אסטוניה בשנים 1219-1346. ההבדל בסמלים הוא שבזה האסטוני אין כתרים על ראשי האריות, הם מכונים "נמרים", הם פונים אל הצופה ולא קדימה ואין לבבות בסמל. סמל טאלין זהה כמעט לסמל אסטוניה אך בגרסתו הישנה האריות חבשו כתרים זהובים כמו בסמל הדני. יש קשר בין הסמלים לריצ'רד לב הארי ולסמלה של המדינה באדן-וירטמברג שבגרמניה. הסמל היווה השראה גם לממלכה ההיסטורית שלזוויג שהייתה פרובינציה דנית ובסמלה היו שני אריות כחולים בתוך מגן זהוב. הלבבות מופיעים גם בסמל המחוז הגרמני ליונבורג.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דנמרק: סמלים לאומיים
דנמרק

דנמרק
קטגוריה:אריות בתרבות