קארי (סרט, 2013)

קארי (באנגלית: Carrie) הוא סרט אימה על-טבעי אמריקאי משנת 2013, שביימה קימברלי פירס. זהו עיבוד קולנועי שלישי במספר לרומן הביכורים בשם זה מאת סטיבן קינג, והסרט הרביעי בסדרת סרטי "קארי". קדמו לו שני עיבודים: הראשון משנת 1976 שביים בריאן דה פלמה, השני, סרט טלוויזיה משנת 2002 בבימויו של דייוויד קארסון , ואילו בשנת 1999 יצא ההמשכון "הזעם: קארי 2" שביימה קאת'לין שיאה .

במרכז העלילה נערה בעלת הערכה עצמית נמוכה הנתונה תחת לחץ אמה הדתייה הפנאטית מצד אחד, ומנודה על ידי חבריה לבית הספר מצד שני, והיא משתמשת בכוחות טלקינטיים כדי לנקום מעשה קונדס אכזר ומשפיל בעיצומו של נשף סיום הלימודים. בתפקידים הראשיים משחקים קלואי גרייס מורץ בדמות הנערה קארי וייט שהסרט נושא את שמה, ג'וליאן מור בתפקיד אמה מרגרט וייט, וכן גבריאלה ויילד, ג'ודי גריר, אנסל אלגורט, פורשיה דאבלדיי ואלכס ראסל.

הקרנת הבכורה של הסרט ואירוע שטיח אדום התקיימו ב-7 באוקטובר 2013 במתחם המגה-פלקס "ארקלייט הוליווד" בהוליווד, לוס אנג'לס, והוא יצא לקהל הרחב ב-18 באוקטובר וקיבל ביקורות מעורבות.

==עלילה==
בשנת 1995, מרגרט וייט, אשה דתייה פנאטית, יולדת לבד תינוקת על המיטה בביתה. בתחילה היא מתכוונת להרוג את התינוקת, אך מתחרטת ומאמצת אותה אל חיקה. כעבור 18 שנים, הבת קארי וייט עומדת לסיים את לימודיה בבית הספר התיכון "יואן" בעיירה צ'מברלין שבמדינת מיין. ביישנית עם הערכה עצמית נמוכה, קארי מנודה אצל בני-גילה וסובלת התנכלויות. בביתה, היא נתונה תחת לחץ התנהגות קנאית עד שיגעון מצד אמה מרגרט, הכופה על קארי להתפלל ולהתוודות על חטאיה ב"ארון התפילה" שבבית.

במקלחת המשותפת אחרי שיעור ספורט, קארי חווה מה שנראה כמחזור החודשי הראשון שלה, ובכאביה העזים היא זועקת לעזרה מחשש שהיא עומדת למות, מכיוון שהדבר לא הוסבר לה מעולם. שאר הבנות, ובראשן כריס הרגנסן הבריונית וסו סנל, לועגות לבורותה וזורקות עליה טמפונים ותחבושות היגייניות, בזמן שכריס מצלמת את האירוע ומעלה סרטון וידאו לאתר יוטיוב. המורה לספורט ריטה דג'ארדן, נחלצת לעזרת קארי שטוענת שהיא חשה "משהו זז שם למטה". המנהל הנרי מורטון והגברת דג'ארדן מודיעים לקארי שייצטרכו להתקשר למרגרט, אך קארי נבהלת מכך, ותוך כדי חרדתה מתפוצצת נורה חשמלית, ואחר כך מתרסק מתקן שתיית המים ("קוּלֶר") שבמשרד. בבית, מרגרט מסבירה שהווסת של קארי הוא עונש על חטאיה, ותובעת ממנה לא להתקלח עם הבנות האחרות. אחרי שקארי מסרבת לא להיות כשאר הבנות, מרגרט מטיחה את ספר הברית הישנה בראשה של קארי, ונועלת אותה בארון התפילה. עקב זעקותיה של קארי, דלת הארון נסדקת, והקרוסיפיקס שבארון מדמם. קארי מבינה שיש לה יכולות טלקינטיות, ובימים שלאחר מכן היא בוחנת את יכולותיה ולומדת להשתמש בהן.

הגברת דג'ארדן מענישה את הבנות שהתעללו בקארי בשיעורי ספורט מפרכים למשך שבוע, ומזהירה אותן כי תלמידה שתתחמק מהעונש תושעה מבית הספר ולא תורשה להשתתף בנשף הסיום. כריס הרגנסן מסרבת להשתתף בעונש, דוחה את ההאשמות בדבר חלקה בהתעללות, ומושעית מבית הספר אחרי שהיא מסרבת לאפשר למנהל לבדוק את הטלפון שלה שבו צולם האירוע. סו סנל נתקפת רגשות אשם וחרטה, וכדי לכפר על מעשיה, היא משכנעת את החבר שלה, טומי רוס, להזמין את קארי להיות בת-זוגו לנשף. ושניהם משכנעים את גברת דג'ארדן שחושדת בתחילה שהם מתכוונים למתוח את קארי.

קארי נענית להזמנתו של טומי למרות חשדנותה המוקדמת, ותופרת שמלת נשף במו-ידיה. כאשר מרגרט מנסה להניא אותה מללכת לנשף בטענה שהיא תהיה שנית ללעג, קארי מזהירה אותה לא למנוע זאת, תוך שהיא מפגינה את כוחותיה העל-טבעיים, אך מרגרט מאמינה שזו הוכחה שהחטא השחית את קארי, וכעת השטן שולט בה. בינתיים, כריס מתכננת לנקום בקארי במהלך נשף הסיום, יחד עם החבר שלה בילי נולאן וחברים נוספים. הם מתגנבים לחוות חזירים, שוחטים חזיר ומנקזים את דמו לתוך דלי. לילה לפני הנשף, הם מתגנבים לאולם ותולים את הדלי מעל הבמה שעליה עתידים לעלות מי שיוכרזו כמלך ומלכת הנשף.

בערב הנשף, מרגרט מנסה למנוע מקארי ללכת, אך קארי משתמשת בכוחותיה כדי לנעול את מרגרט בארון התפילה. בנשף, קארי חסרת ביטחון, וטומי מרגיע אותה. כחלק ממזימת הנקמה, טינה בלייק, חברתה של כריס, מכניסה לתיבת ההצבעה פתקים מזויפים שבעקבותים נבחרים טומי וקארי למלך ומלכת הנשף. בינתיים, סו בביתה מקבלת מסרון לעגני מכריס בדבר הכוונה להשפיל את קארי. סו ממהרת במכונית אל הנשף, ומגיעה כאשר קארי וטומי ניצבים יחד על הבמה לקראת הכתרתם. היא רואה את הדלי התלוי מעליהם ומנסה להתריע מפני העומד לתרחש, אך גברת דג'ארדן מוציאה את סו ונועלת אותה מחוץ לאולם, במחשבה שבכוונת סו להרע לקארי.

בילי מזהיר את כריס לא לספר לאיש על הדלי מאחר שזו תקיפה פלילית, והשניים משחררים את החבל, דם החזיר נשפך על קארי וטומי, והדלי נופל והורג את טומי, בעוד התאומות ניקי וליזי ווטסון מקרינות את "סרטון המקלחת" על המסכים באולם לקול צחוקם של הנוכחים. קארי נזכרת באזהרתה של מרגרט, ולחרדת התלמידים והמורים, היא נועלת בכוחותיה את דלתות האולם כדי שאף אחד לא יוכל לברוח, גורמת לפתיחת ברזי הכיבוי ולקריעת כבלי החשמל על הרצפה המוצפת מים, האולם עולה באש, ורבים נהרגים. היא מצילה רק את גברת דג'ארדן. כריס ובילי מנסים להימלט במכונית. קארי מותירה את המבנה להישרף, יוצאת אל הכביש, מבקעת אותו תחת המכונית הנמלטת, בילי מפנה לעברה את המכונית, אך קארי בולמת את המכונית, ובילי נהרג. כריס אוחזת בהגה במטרה לדרוס את קארי, אך זו מרימה את המכונית ומשליכה אותה לתוך תחנת דלק, מפילה עליה עמוד חשמל והמכונית עולה באש.

קארי רצה הביתה, שם הצליחה מרגרט לצאת מארון התפילה. קארי פושטת מעליה את שמלת הנשף הספוגה בדם, מתקלחת ומביעה חרטה על שלא שעתה לאזהרת אמה. הן מתחבקות, ומרגרט מגוללת את סיפור ההריון שממנו נולדה קארי: היא הקפידה לשכב במיטה עם בעלה באופן אפלטוני, ולילה אחד אחרי התפילה, הבעל אנס את מרגרט שחטאה והתענגה על האונס. בתום הדברים מרגרט דוקרת את קארי בגבה בסכין ומצהירה שהייתה צריכה להרוג את קארי בלידתה כדי למנוע את דיבוק השטן. אך קארי נחלצת ומשליכה בכוחות טלקינטיים חפצים חדים לעבר מרגרט המתה כשהיא צלובה אל ארון התפילה. באימתה על שהרגה את אמה, קארי מפילה מהשמיים אבנים גדולות המרסקות את הבית. כאשר סו מגיעה לעזור לה, קארי מרימה אותה בכוחותיה, אך חשה שסו הרה תינוקת. היא משליכה את סו מהבית ומצילה אותה, בעוד קארי עצמה מתה תחת חורבות הבית.

זמן-מה אחרי האירוע, סו מעידה בפני ועדת חקירה על נסיבות אסון נשף הסיום, ומסבירה שלקארי היו כוחות על-טבעיים שהיא השתמשה בהם לאחר שנשברה תחת לחץ ההתנכלויות. לאחר מכן היא מבקרת בקברה של קארי, שעליו צוירה כתובת גרפיטי אדומה: . סו מניחה ורד לבן על הקבר, ולאחר שהיא עוזבת, אבן המצבה נשברת, ונשמעת צרחתה של קארי.

==רמזים ואמצעים עלילתיים עיקריים==
===רמזים מטרימים===
מספריים ככלי הרג:
בסצנה הפותחת, מרגרט יולדת את קארי, ושוקלת להרוג את התינוקת באמצעות מספריים גדולים. תמונה זו מטרימה את הסצנה לקראת הסיום, בה קארי צולבת את מרגרט לארון בעזרת חפצים חדים. מרגרט מתה אחרי שקארי שולפת מהחזה שלה מספריים גדולים שננעצו בלב.

הפואמה "שמשון המתאבק":
בשיעור אנגלית עם המורה מר אולמן, קארי בוחרת לקרוא בפני הכיתה קטע מתוך "שמשון המתאבק" [או: "שמשון הלוחם"; ], פואמה משנת 1671 מאת ג'ון מילטון המבוססת על סיפורו של שמשון הגיבור בספר שופטים, פרקים י"ג–ט"ז, וממחיזה את סוף פרק ט"ז, כאשר שמשון ממוטט את הבית על הפלשתים ועל עצמו. הדקלום של קארי מטרים את הטבח שהיא עושה בבאי נשף הסיום, בטרם תחריב את ביתה עליה.

===אקדחים צ'כוביים===
הסכין של מרגרט:
בערב שבו קארי מנסה את כוחותה הטלקינטיים, מרגרט שומעת רעש ועולה לחדר של קארי עם סכין בידה, אך קארי מעמידה פנים כישנה. באותה הסכין דוקרת מרגרט את קארי בגבה אחרי שקארי חוזרת הביתה מהטבח בנשף.

משקפי השמש של בילי נולאן:
בילי נולאן, החבר של כריס הרגנסן, נוהג להרכיב משקפי שמש, מעין סימן היכר שלו. המשקפיים נראים לראשונה בסצנה שבה התלמידים צופים בסרטון המקלחת שצולם בטלפון של כריס, בעוד קארי מביטה במתגודדים לפני שהיא מסתלקת. המשקפיים נראים כמעט בכל הסצנות שבילי מופיע בהן. לקראת סוף הסרט, המשקפיים מקדמים את מותם של כריס ובילי: אחרי שהם מוציאים אל הפועל את תעלול דלי דם החזיר, הם בורחים, אך בילי שוכח את המשקפיים מאחוריו. כאשר קארי מסתכלת מהבמה כלפי מעלה, היא רואה את המשקפיים של בילי, מבינה שכריס עומדת מאחרי התעלול, ויוצאת לנקום בשניים.

המצלמה של פרדי הולט:
הנער פרדי הולט נוהג להחזיק איתו מצלמת וידאו שנראית בסצנות שהוא מופיע בהן לאורך הסרט. המצלמה מביאה בסופו של דבר למותו של פרדי בנשף הסיום, כאשר קארי רואה בכעס שהוא מצלם את המתרחש באולם, והורגת אותו.

===ביצי פסחא===
בר ה"קוואליר":
בניסיונה להניא את קארי מללכת לנשף עם טומי, מרגרט מזהירה אותה שהוא וחבריו ייקחו אותה במכונית לפונדק דרכים, שם ישקו אותה ויסקי ויחללו את גופה. אכן, בהיותם בנשף, טומי מזמין את קארי להצטרף אליו ואל חבריו אחרי הנשף לבילוי בבר ה"קוואליר" (היא מסרבת בטענה שהיא צריכה לחזור הביתה מוקדם). זו הפעם היחידה שהמקום מוזכר בסרט, אך בספר המקור, ה"קוואליר" הוא המקום שבו נהגו כריס ובילי לבלות, שם זממו את תעלול דלי הדם, ולשם רדפה אותם קארי אחרי שביצעו את זממם.

גברת דג'ארדן בבריכה:
בעת אימון הבנות בבריכה, ריטה דג'ארדן, בגופיה צהובה, חצאית בצבע טורקיז, שיער אדמוני ונעלי ספורט, מזכירה בחזותה את דמותה של מיסטי מזיכיון "פוקימון". מיסטי היא מנהיגת מכון העיר סרוליאן ומאמנת פוקימוני מים, וכמו שמיסטי מטפחת את פסיידאק המוזר, כך דג'ארדן פרשה את חסותה על קארי.

==ליהוק==
{| class="wikitable"
!שחקנ/ית
!תפקיד
|-
|קלואי גרייס מורץ
|קארי וייט
|-
|ג'וליאן מור
|מרגרט וייט
|-
|גבריאלה ויילד 
|סו סנל
|-
|פורשיה דאבלדיי 
|כריס הרגנסן
|-
|אנסל אלגורט
|טומי רוס
|-
|ג'ודי גריר
|ריטה דג'ארדן, המורה לספורט.
|-
|אלכס ראסל
|בילי נולאן
|-
|בארי שבאקה הנלי 
|הנרי מורטון, מנהל בית הספר
|-
|זואי בלקין
|טינה בלייק
|-
|דמיטריוס ז'וייט 
|ג'ורג' דוסון, חבר של טומי רוס
|-
|סמנתה ויינסטין 
|הת'ר שיירס
|-
|קאריסה וקייטי סטריין 
|התאומות ליזי וניקי ווטסון
|-
|מקס טופלין 
|ג'קי טלבוט
|-
|קייל מק
|קני גרסון
|-
|סינתיה פרסטון 
|אלינור סנל, אמא של סו סנל
|-
|הארט בוכנר
|אבא של כריס הרגנסן (ללא קרדיט)
|-
|ג'פרסון בראון 
|מר אולמן, מורה בבית הספר
|-
|קונור פרייס
|פרדי הולט
|-
|מונה טרַאוֹרֶה 
|אריקה
|}

==הפקה==
===פיתוח===
במאי 2011 נמסר רשמית שחברות ההפקה "מטרו גולדווין מאייר" ו"סקרין ג'מז" (חברה בת של "סרטי סוני") משתפות פעולה בהפקת עיבוד קולנועי חדש לספרו של קינג, ולשם כך נשכרו שירותיו של התסריטאי רוברטו אגירה-סאקאסה , בכוונה שהרימייק החדש יהיה נאמן לספר המקור יותר מהעיבוד הקודם. סטיבן קינג הביע ספקנות, ותהה מדוע יש צורך ברימייק, לאור העובדה שהעיבוד הראשון לספרו היה כה טוב, ואף טוב בהרבה מהספר עצמו. הוא ציין שיהיה מוכן לעמוד מאחורי הפרויקט, אם הבימוי יימסר לידי אחד מהשניים: דייוויד לינץ' או דייוויד קרוננברג. קינג הוסיף שעבודת הליהוק תהיה משעשעת, והציע את לינדזי לוהן לתפקיד הראשי. השחקנית סיסי ספייסק, שגילמה את קארי בסרט המקורי, סברה שאפשרות שלוהן תקבל את התפקיד "מעניינת" ומחמיאה לה, מכיוון שלוהן "בחורה יפה מאד", יותר מכפי שקארי מתוארת בספר.

בינואר 2012 נבחרה קימברלי פירס לביים את הסרט, ובמרץ באותה שנה, אחרי סדרת ראיונות שקיימה הבמאית עם שחקניות שונות, נבחרה קלואי מורץ לגלם את דמותה של קארי. במהלך מאי 2012 נמסר שג'וליאן מור תגלם את דמות מרגרט וייט, גבריאלה ויילד – את סו סנל, וכן נודע על צירופם לצוות השחקנים של אנסל אלגורט, אלכס ראסל, ג'ודי גריר ופורשיה דאבלדיי.

===צילומים===
שלב הצילומים התקיים בין התאריכים 28 ביוני – 7 בספטמבר 2012, באתרי צילומים בערים מיסיסוגה, ניומארקט וטורונטו שבאונטריו, קנדה, ובאולפני פיינווד בטורונטו.

==הפצה==
===לקולנוע===
תאריך יציאת הסרט לבתי הקולנוע בארצות הברית נקבע בתחילה ל-15 במרץ 2013, אך בינואר 2013, נדחה המועד ל-18 באוקטובר 2013, כך שיציאת הסרט לא תתנגש עם תקופת נשפי הסיום בבתי הספר מצד אחד, ומצד שני הוא יקדים בשבוע את עונת סרטי האימה שלפני חופשת ליל כל הקדושים.

חברת סוני קיימה הקרנה מוקדמת של הסרט ב-13 באוקטובר 2013, במסגרת אירועי קומיק-קון ניו יורק . לאחר ההקרנה התקיים מפגש עם הבמאית, שחקנים וצוות ההפקה.

במסגרת מסע הפרסום לקראת מועד יציאת הסרט, הופצו הטריילרים שכללו מספר טלפון שהציע קידומי מכירות למתקשרים, וכן הקלטות שדימו מפגשים עם דמויות מהסרט. כמו כן, בבית קפה בניו יורק בוים אירוע שבו שחקנים מתחו את יושבי בית הקפה, וגרמו להם להאמין שהם עדים לתופעה על-טבעית אמיתית.

===לצפייה ביתית===
ב-14 בינואר 2014 הופצו גרסאות ה-DVD וה-Blu-ray של הסרט. גרסת ה-Blu-ray כוללת אחת עשרה סצנות שלא נכללו בגרסה הקולנועית, בהן סצנת פתיחה וסצנת סיום חלופי.
* פתיחה חלופית: קארי כילדה קטנה, רואה בחצר הסמוכה לחצר ביתה את שכנתה, הנערה אסטל (השחקנית ונסה סמיית') משתזפת בביקיני, מצביעה על השדיים של אסטל, ומכנה אותם "כריות מלוכלכות" (ביטוי שמרגרט וייט משתמשת בו בסרט). אסטל מסבירה לה שאלו שדיים שיש לכל אישה, אך קארי עונה שיש כאלה רק לילדות רעות. מרגרט מגיעה נסערת, מכנה את אסטל "זונה", גוערת בקארי ולוקחת אותה לתוך הבית. קארי בוכה בקול, ומיד נופלים מהשמיים גושי ברד גדולים על הבית, ומכאן אפשר להבין שכבר בילדותה היו לקארי כוחות על-טבעיים. סצנה זו מסופרת בספר המקור של סטיבן קינג, אך לא נכללה בעיבוד לקולנוע משנת 1976.
* סוף חלופי: בסצנה זו לא נכללת תמונת המצבה הנבקעת על הקבר של קארי. במקום זאת, אחרי שסו מניחה פרח על הקבר, היא נתקפת צירי לידה. בבית החולים היא חווה כאבי לידה קשים במיוחד, ובמקום התינוקת, יוצאת מרחמה ידה המדממת של קארי ואוחזת בזרועה. סו מתעוררת בצרחות במיטתה, ואמא שלה מרגיעה אותה שהיא חלמה סיוט. בתמונות סו הצורחת, נכלל פריים בודד (פרק זמן של 1/24 שניות) עם מסר תת-ספי שבו נראית קארי ספוגת דם החזיר, כשהיא נושאת בזרועותיה את התינוקת של סו. הסצנה צורפה לגרסה זו לא כיחידה נפרדת, אלא כרצף נוסף המסיים את הסרט, כך שהצופים יכולים לבחור איזו גרסה של הסרט ברצונם לראות.

==ביקורות==
במאגר ביקורות הסרטים Rotten Tomatoes זוכה הסרט ב-50% דעות חיוביות עם דירוג ממוצע של 5.50/100 בשקלול 184 ביקורות. תמצית הביקורות היא שהסרט מתהדר בצוות שחקנים מוכשר, אך הפרשנות של קימברלי פירס לסרט האימה הקלאסי של בריאן דה פלמה מוצאת מעט מאוד דברים חדשים ברומן של סטיבן קינג, ומעניקה תחושה מעוררת רחמים שהיא לא נחוצה. באתר הביקורות Metacritic הסרט קיבל ציון 53/100 בשקלול 34 ביקורות מעורבות או ממוצעות.

עם צאת הסרט לבתי הקולנוע, נחלקו דעות המבקרים בין חיוב לשלילה. המחייבים ציינו שהבמאית קימברלי פירס השכילה לעדכן ולהתאים לרוח הזמן את הסגנון, הסלנג, וכן את הסוגיות של פנאטיות דתית ובריונות בקרב ילדים, תוך נאמנות לעיבוד של דה פאלמה. כמו כן זכתה ג'וליאן מור לתשבחות על האופן שבו טיפלה בדמות האמא המטורפת, וקלואי מורץ – על הרגישות והעומק שהביאה אל התפקיד. השוללים הביעו אכזבה מכך שהסרט לא מחדש דבר ביחס לסרט משנת 1976, לא מתחרה בו, הוא חסר אמירה עצמאית משלו, וסצנת הטבח בנשף הסיום לא משכנעת ומעוררת חשק לצאת לראות את הסצנה המקורית.

בישראל, שמוליק דובדבני כתב שזהו חידוש מיותר ומקרטע לסרט של דה פלמה. לדעתו, דמותה של קארי מעוצבת באופן לקוי, ועל אף היותה של מורץ שחקנית מרשימה, היא לא מצליחה להתחרות בדמות האייקונית שגילמה סיסי ספייסק. סצנת נשף הסיום נעדרת מתח, עם "אפקטים שכמו נלקחו מסרט גיבורי-על סוג ז'", מה שהופך את שיאו המדמם של הסרט לרגע השפל שלו. דורון פישלר כתב בביקורת בוואלה! ש"קארי" בגרסת 2013 לא מוסיף שום דבר על המקור, וזהו סרט מיותר שאין סיבה לקיומו. לדעתו של אור סיגולי, שני הדברים הטובים בסרט הם ג'וליאן מור וקלואי מורץ, אך מעבר לכך, הסרט הוא שום דבר, כהגדרתו. לדעת נור לן בביקורת במאקו, הסרט נכשל בכל הניסיונות לשחזר את הצלחת סרט המקורי, ורק ההופעה המרשימה של קלואי מורץ הצילה מעט את המצב.

==פרסים ותארים==

{| class="wikitable"
!שנה
!שם הפרס
!קטגוריה
!מועמדים
!תוצאה
|-
| rowspan="4" |2013
|ברית נשים עיתונאיות קולנוע 
|המשכון או רימייק שלא היה צריך לצאת
|"קארי" (בצוותא עם "ארץ אוז")
|
|-
| rowspan="2" |פרסי Fright Meter
|שחקנית המשנה הטובה ביותר
|ג'וליאן מור
|
|-
|אפקטים מיוחדים הטובים ביותר
|"קארי"
|
|-
|חוג נשים מבקרות קולנוע 
|היכל הבושה
|"קארי"
|
|-
| rowspan="8" |2014
|פרסי בחירת הקהל ה-40
|סרט האימה הנבחר
|"קארי"
|
|-
| rowspan="2" |פרס סאטורן
|סרט האימה הטוב ביותר
|"קארי"
|
|-
|השחקן/השחקנית הטוב/ה ביותר
|קלואי גרייס מורץ
|
|-
|פרסי Fangoria Chainsaw 
|שחקנית המשנה הטובה ביותר
|ג'וליאן מור
|מקום שלישי
|-
|פרסי דוריאן 
|סרט הקולנוע הנשי של השנה
|"קארי"
|
|-
|פרס יופיטר 
|השחקנית הבינלאומית הטובה ביותר
|קלואי גרייס מורץ
|
|-
|פרס ג'ואי (פרס לעידוד שחקנים צעירים ושחקניות צעירות קנדיים)
|שחקנית בינלאומית (לא קנדית) בסרט קולנוע או שהופק לטלוויזיה או לווידאו על פי דרישה, וצולם בקנדה
|קלואי גרייס מורץ
|
|-
|פרסי הפסקול העולמיים 
|מלחין השנה בקולנוע
|מרקו בלטרמי
|
|}

==קישורים חיצוניים==

*
* [https://www.traileraddict.com/carrie-2013/alternate-ending "קארי", סצנת הסוף החלופי של הסרט] שצורפה לגרסת ה- Blu-ray, באתר Trailer Addict
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי אימה מ-2013
קטגוריה:סרטי מטרו גולדווין מאייר
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על נקמה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים לפי ספרי סטיבן קינג
קטגוריה:חידושים לסרטים
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים משנות ה-2010
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמת אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמת אימה משנות ה-2010