OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אדריכלות קונסטרוקטיביסטית

בניין נרקומפין ב[[מוסקבה, תוכנן על ידי מויסיי גינזבורג ונבנה בשנים 1928-1932.
 אחד מבנייני הדירות הקונסטרוקטיביסטיים היחידים שנותרו על כנם (צילום משנות ה-30)]]

אדריכלות קונסטרוקטיביסטית הוא סגנון באדריכלות המודרנית ששגשג בברית המועצות בשנות ה-20 ובשנות ה-30 המוקדמות, כחלק מתנועת הקונסטרוקטיביזם. סגנון זה שילב טכנולוגיה והנדסה מתקדמים יחד עם מטרה חברתית קומוניסטית מוצהרת. הסגנון התחלק למספר זרמי משנה שהתחרו אחד בשני ונוצרו בו פרויקטים עיצוביים חלוציים שלא הגיעו לידי מימוש, כמו גם מבנים מוגמרים. תחילתו של הסגנון הייתה לכיוון התאורטי והאוונגרדי אולם במחצית השנייה של שנות ה-20, כשנדרשו האדריכלים לבנות בנייני מגורים, בנייני משרדים ומפעלים, קיבל הסגנון אופי מעשי יותר וחלק קווים משותפים עם הסגנון הבינלאומי.

בסביבות 1932 ירדה קרנו של הסגנון וסגנון הקלסיציזם הסטליניסטי הפך לשולט בבניה בברית המועצות. בבנייני מגורים של האדריכלות הקונסטרוקטיביסטית, דוגמת הנרקומפין (במוסקבה) נעשה ניסיון לעצב את חיי הדיירים בעזרת תכנון הבניין: היה בו שיתוף בשירותים כגון: מטבח, כביסה, שטחי התכנסות וחינוך משותף של הילדים והושם דגש על שוויון בין המינים. כל אלו נזנחו בשנות ה-30 והוחלפו בתחיית ערכי המשפחה שהייתה חלק מהמשנה הסטאליניסטית.

== תכנון ערים בעידן הקונסטרוקטיביסטי ==
למרות שאפתנותן של רבות מהצעות האדריכלים הקונסטרוקטיביסטיים לתכנון שכונות וערים מן היסוד, מעטות הן הדוגמאות לתכנון ערים עקבי ומגובש שנוצר על ידם. רובע נרווסקיה זסטווה שבלנינגרד היה אחד מהמוקדים של האדריכלות הקונסטרוקטיביסטית. החל מ-1925 נבנו בלנינגרד בתי מגורים לפועלים וגם מבני ציבור. רבים מהקונסטרוקטיבסטיים קיוו לכך שבתוכנית החומש הראשונה (1928) וב"מהפכה התרבותית" שנלוותה אליה, תנתן להם אפשרות לבטא את רעיונותיהם האדריכליים, אך באותה עת נחלק הסגנון בין חסידי התכנון האורבני ובין אלו שנטו אחרי התכנון הלא אורבני, שהרעיונות הבולטים בו היו עיר הגנים והעיר הליניארית. נוסף לכך, ברוב המקרים הועדפו תוכניות פרגמטיות יותר, כמו למשל, בבניית העיר החדשה מגניטוגורסק שבהרי אורל בה הועדפו תוכניותיהם של קבוצת אדריכלים גרמנים, בראשות ארנסט מאי.

== ראו גם ==
* אוונגרד רוסי
* קונסטרוקטיביזם (תנועה אמנותית)

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.utopia.ru/english/museum.phtml?type=graphics&sortby=date&start=50 אתר "אוטופיה" המוקדש לאדריכלי סגנון הקונסטרקטיביזם]
* Maria Makagonova [http://chtodelat.org/b8-newspapers/12-68/a-short-history-of-narvskaya-zastava/ A Short History of Narvskaza Zastava], באתר Что Делать?, ספטמבר 2004 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנות
קטגוריה:קונסטרוקטיביזם
*
קטגוריה:אדריכלות סובייטית
פול קדק

פול קדק (באנגלית: Paul Kadak) הוא עיתונאי אוסטרלי, וכתב בערוץ טלוויזיה שמתמחה בחדשות Seven News בסידני, ניו סאות' ויילס, אוסטרליה.

פול קדק נולד למשפחה בעלת שורשים אסטוני שהגיעו לאוסטרליה בשנת 1949. קדק החל את הקריירה שלו בעיר פרת' שבאוסטרליה המערבית, כשעבד עבור Seven News. הוא עובד כיום בסידני ועובד ככתב עבור Seven News.

סיקר בין היתר את המשחקים האולימפיים בשנת 2000, חתונתו של ראסל קרואו, גביע העולם ברוגבי ב-2003, הטיסה האחרונה של Ansett Australia's דיווחים בלעדיים על משבר CityRail בשנת 2004, אסון הרכבת Waterfall והפיק את הכיסוי בבחירות במדינה עבור ה-Seven Network.

במהלך פרשת טמפה בשנת 2001, היה קדק העיתונאי היחיד על הקרקע ב-Christmas Island והדו"ח שלו כלל את התמונות הראשונות של חיילים אוסטרליים בעלייתם על האנייה. בעת שהיה על אי חג המולד, הוא דיווח בשידור חי לא רק עבור Seven News, אך גם עבור תחנות רדיו רבות ברחבי אוסטרליה, ב-Sky News London וב-CNN.

קדק היה בשטח שעות ספורות לאחר פיגועי באלי ב-2002 ושהה עוד שבועיים בבאלי, שם דיווח בשידור חי עבור Sunrise ו-Seven News קדק היה מועמד לפרס לוג'י בשנת 2002 בקטגוריית הכתב המצטיין, אך לא זכה בפרס.

בשנים 2018–2020 הוא היה כתב העיתון בארצות הברית. בשנת 2020 פול קדק חזר לאוסטרליה ומסקר בעיקר אירועי פנים. באפריל 2021 הוא הכין כתבה על מצב בעיר קלברי לאחר סופה טרופית שפקדה אותה.

==הרות שוליים==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:עיתונאים אוסטרלים
אריה ליב פאיאנס

אריה לֵיבּ פַאיַאנְס (אוגוסט 1899, ט"ז באלול תרנ"ט – 1981, תשמ"א) היה מורה ועורך עברי, חבר ועד הלשון והאקדמיה ללשון העברית.

==ביוגרפיה==
נולד ב-1899 בעיר ביאליסטוק, בנם של הרב דוד פאיאנס, ראב"ד ביאליסטוק וחבר הוועד המרכזי של "המזרחי", והרבנית מרים (מצד אמו נכדו של ראב"ד ביאליסטוק הרב חיים נפתלי הרץ היילפרין ונינו של אביו, הרב רפאל יום טוב ליפמן היילפרין (1816–1879), רבה הנודע של ביאליסטוק, מחבר הספר "עונג יום טוב").
למד בישיבת וולוז'ין. נסמך לרבנות.

לאחר מלחמת העולם הראשונה היה שותף לבניין בתי הספר העבריים בפולין, כיהן כמורה ללשון וספרות עברית בבית הספר העברי בביאליסטוק והיה פעיל בולט ב"החלוץ". ב-1921 החליט לעלוץ לארץ ישראל בעצמו, היה למורה בירושלים וממארגני "קבוצת ביאליסטוק" החלוצים בבית הכרם. כעבור כמה שנים חלה במלריה, ונשלח להתרפא בווינה, שם השתלם באוניברסיטה. כעבור זמן-מה שב לביאליסטוק, והיה שוב למורה ומחנך, עסקן ועיתונאי. פרסם מאמרים בסוגיות ציוניות והתרבות היהודית בעברית וביידיש.

בשנת 1934 עלה שוב לארץ ישראל, ולבסוף התיישב בתל אביב. היה לעורך של ספרות יפה, שירה, ספרי מדע ופובליציסטיקה, חבר ועד הלשון והאקדמיה ללשון העברית.
בין עבודותיו הבולטות הייתה עריכת המהדורה החדשה של פירוש המקרא של ש"ל גורדון.

היה נשוי לרעיה ואביהם של דוד פאיאנס, משורר, סופר ועורך, ומרים (ימה) סוקולובסקי, מורה, שנפטרה בצעירותה.

אחותו ד"ר שרה פאיאנס-גליק הייתה מחנכת לגיל הרך, המפקחת על גני הילדים בארץ מטעם מחלקת החינוך והמפקחת הראשונה מטעם משרד החינוך והתרבות, כלת פרס החינוך של עיריית תל אביב.
אביו התכונן לעלות לארץ ישראל, אך נפטר בטרם הספיק. אמו, אחותו הגדולה מינה קפלן, אחותו גיטה פאיאנס ואחותו דבורה קוסטרינסקי עלו לארץ אף הן.

==לקריאה נוספת==
* יוסף מ' מרגלית, 'אריה לייב פאיאנס ז"ל', השדה סא, ו (1981), 1050.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:חברי האקדמיה ללשון העברית
קטגוריה:מחיי הלשון העברית
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:משפחת רפאל יו"ט ליפמן היילפרין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1899
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
שרה פאיאנס-גליק

שרה פָאיַאנְס-גְליק (1900 – 20 בינואר 1976) הייתה מחנכת לגיל הרך, המפקחת על גני הילדים בארץ מטעם מחלקת החינוך משנת 1936 והמפקחת הראשונה מטעם משרד החינוך והתרבות, כלת פרס החינוך של עיריית תל אביב לשנת 1969.

==ביוגרפיה==
נולדה ב-1900 בעיר ביאליסטוק, בתם של הרב דוד פאיאנס, ראב"ד ביאליסטוק וחבר הוועד המרכזי של "המזרחי", והרבנית מרים (מצד אמה נכדתו של ראב"ד ביאליסטוק הרב חיים נפתלי הרץ היילפרין ונינתו של אביו, הרב רפאל יום טוב ליפמן היילפרין (1816–1879), רבה הנודע של ביאליסטוק, מחבר הספר "עונג יום טוב").

קיבלה חינוך עברי מסורתי, ולמדה בבית ספר תיכון. לאחר שסיימה את לימודיה נסעה ללמוד פדגוגיה במכון הפסיכולוגי שעל יד אוניברסיטת ברלין, והתמחתה בפסיכולוגיה אקספרימנטלית של גיל הילדות.
נישאה לד"ר שמואל אליעזר גליק, רופא גינקולוג.

בשנת 1933 עלתה לארץ ישראל. לימדה פסיכולוגיה בסמינרים למורות וגננות בתל אביב ובירושלים.

בשנת תרצ"ו-1935 התמנתה על ידי הוועד הלאומי כמפקחת על גני הילדים בארץ. לאחר קום המדינה ב-1948 הייתה למפקחת הראשית הראשונה מטעם משרד החינוך והתרבות. היא החזיקה במשרתה עד 1967.

פרסמה ספרים ומאמרים בתחומה בעברית ובגרמנית, מהם רבים בירחון "הד הגן".
בשנים תש"ז עד תשי"ז ערכה את "אוּשיות", כתב עת לענייני החינוך שלפני בית הספר.

בשנת 1969 זכתה בפרס לעובדים בתחום החינוך העברי מטעם עיריית תל אביב, על פועלה הספרותי-חינוכי הענף בתחום החינוך לגיל הרך.

נפטרה ב-1976, בגיל 75. נקברה בבית העלמין קריית שאול לצד בעלה, שנפטר חמש שנים קודם לכן, ב-1971.

אחיה הגדול אריה לייב פאיאנס היה עורך ובלשן עברי, ובנו דוד פאיאנס משורר, סופר ועורך.

אביה התכונן לעלות לארץ ישראל, אך נפטר בטרם הספיק.
אמה ואחותה הגדולה מינה קפלן עלו לארץ אף הן.

==ספריה==
* הילד וסביבתו הפסיכולוגית: ממשנת הפסיכולוגיה של הילד האכספרימנטלית החדישה, תל אביב: ארץ, תרצ"ה.
* "המשחק והיצירה בגיל שלפני בית הספר", תל אביב: מרכז התאחדות הגננות בארץ ישראל, [1936?]. (חוברת)
* הפסיכולוגיה התבניתית (Gestaltpsychologie), תל אביב: (דפוס הפועל הצעיר), תרצ"ט.
* החינוך בגיל הרך: בעיות ודרכים, תל אביב: יבנה, תשכ"ח. (ממאמריה על בעיות החינוך שלפני בית הספר, שהתפרסמו בכתבי עת פדגוגיים שונים בארץ)

בעריכתה:
* שרה פאיאנס-גליק, יוסף שקד (עורכים), מדריך לתוכנית העבודה בכיתה א פעלתנית, ירושלים: משרד החינוך והתרבות – המזכירות הפדגוגית לחינוך יסודי, תשכ"ו.

==לקריאה נוספת==
* 'ד"ר שרה פאיאנס-גליק', בתוך: האשה העבריה בחזון הדורות; סִדר וערך ל’ חזן, תל אביב: י’ שמעוני, תשי"ד, עמ' 84.
* ישעיהו פרישמן, 'ד"ר שרה פאינס-גליק ז"ל', אושיות (ביטאון למחנכים בגיל הרך) 1 (תשל"ח), 4–8.
* שושנה צחורי, 'לזכרה של ד"ר ש' פאיאנס-גליק', אושיות 2 (תש"מ), 51–53.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשות חינוך שוחרות השפה העברית ביישוב
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:עובדי משרד החינוך, התרבות והספורט
קטגוריה:חינוך לגיל הרך
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:משפחת רפאל יו"ט ליפמן היילפרין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול

קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1976
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1976
קטגוריה:זוכי פרס לעובדים בתחום החינוך העברי
יצחק עברי

יצחק עברי (מישְקינסקי) (באנגלית: Itzhak (Isaac) Ivry; 12 בנובמבר 1908 – 31 ביולי 1987) היה עיתונאי, עורך ומתרגם עברי.

==קורות חיים==
עברי נולד ב-1908 בשם יצחק מישקינסקי (Miszkinski) בעיר ביאליסטוק שבפולין, בנם של הרב חיים יעקב מישקינסקי, רב העיירה קנישין ולימים רבה האחרון של סוִויסלוֹץ', ויוכבד לבית פָאיַאנְס, בתם של הרב דוד פאיאנס, ראב"ד ביאליסטוק וחבר הוועד המרכזי של "המזרחי", והרבנית מרים (ומצד אמהּ נכדתו של ראב"ד ביאליסטוק הרב חיים נפתלי הרץ היילפרין ונינתו של אביו, הרב רפאל יום טוב ליפמן היילפרין (1816–1879), רבה הנודע של ביאליסטוק, מחבר הספר "עונג יום טוב"). אביו קרא לו יצחק על שם רבו, הרב יצחק בלאזר.

קיבל חינוך יהודי מסורתי ולמד בישיבות ביאליסטוק וגרודנה. משנת 1925 עד 1929 למד במכון לחכמת ישראל בוורשה, ולאחר מכן נסע ללמוד במערב באוניברסיטאות ברלין (1929–1933) ובזל (1933).

בשנת 1933, עם עליית הנאצים לשלטון, עלה לארץ ישראל והמשיך את לימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים (1933–1934).

מיד עם עלייתו החל בעבודתו העיתונאית והספרותית. היה כתב, מבקר אמנות ובעל טור ביומון "דבר", ומשנת 1936 חבר מערכת העיתון. כתב במדור מאורעות השבוע ב"דבר השבוע" (בשם העט "י. סוקר"). משנת 1939 היה עורך ומחבר המדור המדיני "היום" בעיתון "דבר". כן היה ממשתתפיו הקבועים של "הפועל הצעיר (בשם העט "פוליטיקום"). כמו כן ב"קול ירושלים" ולאחר קום המדינה ב"קול ישראל". פרסם מאמרים בקבצים שונים, בהם בשנתוני "דבר", בקבצים "קמה" ו"לאחדות העבודה" ובספרי השנה של אגודת העיתונאים, ב"דורות" וב"עתידות" (בחתימתו ובשמות עט שונים, בהם "י. מעיין", "י. בן-יעקב").

תרגם ספרים (בעיקר מאנגלית) וערך כתבי עת, ספרים וקבצים שונים.

משנת 1940 היה חבר אגודת הסופרים העברים וחבר אגודת העיתונאים העבריים.

ב-1936 נישא לאלה, בת הרב אליהו שפירא מליטא. בקיץ 1938 נולד בנם יוסף דוד. לאחר שהתגרש מאלה נשא אישה אחרת ונולדו להם שלושה ילדים: יעקב, עמליה ובנימין.

ב-1951 היגר לארצות הברית והתיישב בעיר ניו יורק, שבה ישבה קבוצת סופרים עבריים. בתחילה הוסיף לכתוב לעיתוני הארץ, ומ-1951 ועד 1954 היה סופר "דבר" בארצות הברית.
המשיך לתרגם ולערוך.

בשנת 1969 פרש עורך השבועון "הדואר", משה ינון, ועברי התמנה תחתיו וכיהן כעורך העיתון עד 1985.

יצחק עברי נפטר בקיץ 1987 בניו יורק, בן 78 במותו.

אחיו הצעיר, משה מישקינסקי, היה היסטוריון, חוקר תנועת הפועלים היהודית במזרח אירופה, פרופסור להיסטוריה יהודית מודרנית באוניברסיטת תל אביב.

==ספריו==

==לקריאה נוספת==
* חיים ליף, 'יצחק עברי: עיתונאי-עורך', בצרון ט, 35–36 (1987), 3–5.

<div class="mw-content-ltr">
* 'Ivry, Itzhak (Isaac)', in: Who's who in American Jewry, 1980, p. 231.
* 'Ivry, Itzhak', in: American Jewish Year Book, 1989, 1989, p. 519.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית ביישוב
קטגוריה:עורכי עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:עורכים ספרותיים יהודים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית לעברית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:משפחת רפאל יו"ט ליפמן היילפרין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1908
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
Ballance

Ballance (בתרגום חופשי לעברית: איזון) הוא משחק חשיבה/פאזל שיצא לשווקים ב 2 באפריל 2004. השחקן הוא כדור שניתן לשליטה. המטרה היא להגיע לנקודת הסיום שנמצאת בכל שלב מבלי לאבד את כל החיים (על ידי נפילה מהמסלול).

==משחקיות==
במשחק, השחקן יכול לשנות את החומר שממנו בנוי הכדור בעזרת כלים מיוחדים הנמצאים בשלב. הכדור יכול להיות מנייר (כדור נייר), מעץ או מאבן. בתחילת כל שלב השחקן מתחיל עם כדור עץ ועם 1000 נקודות. כל הזמן יורדות הנקודות אך ירדתם ל 0 לא פוסלת את השחקן אך הניקוד שלו יורד. ישנם 12 שלבים במשחק.
במשחק ישנם שני בונוסים והם:
*בונוס נקודות - מביא כמה מאות נקודות. מופיע בצורה של אטום - כדור קטן באמצע ("הגרעין") וכדורים קטנטנים הסובבים אותו ("האלקטרונים").
*בונוס חיים - מביא תוספת של חיים. מופיע בצורה של כדור קטן באמצע ומעטפת דמוי בועה מסביבו.

בכל השלבים מפוזרים נקודות צ'ק פוינט השומרים את מיקום הכדור אחרי פסילה (וכך בעצם לא צריך לעשות את כל השלב מחדש).
ככל שמתקדמים בשלבים המשחק נעשה קשה ותר ודורש מחשבה.

===שלבים מיוחדים===
במשחק קיימים שני שלבים מיוחדים והם:
====שלב 9====
שלב זה מיוחד בהתחלה הלא רגילה שלו שמחייבת זריזות ידיים כדי לעבור את ההתחלה.

====שלב 12====
שלב זה נחשב לשלב הכי קשה במשחק. המאפיין המייחד אותו הוא שצריך ממש לשמור על איזון, כיוון שרוב השלב מורכב ממוט מתכת אחד ושני מוטות עזר שמייצבים אותו באופן מושלם.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.cyparade.de אתר המפתחת] 
* 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2004
קטגוריה:משחקי חשיבה ממוחשבים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בגרמניה
נמל התעופה הבין-לאומי של סן פרנסיסקו

נמל התעופה הבין-לאומי של סן פרנסיסקו (באנגלית: San Francisco International Airport; מוכר גם בקיצור SFO) הוא נמל תעופה מרכזי הממוקם 21 קילומטר מדרום למרכז העיר סן פרנסיסקו, ארצות הברית. הנמל משמש טיסות ליעדים בצפון אמריקה ומהווה שער גדול לאירופה ואסיה.

נמל זה הוא שדה התעופה הגדול ביותר באזור מפרץ סן פרנסיסקו ונמל התעופה השני העמוס ביותר בקליפורניה, אחרי נמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס. בשנת 2009 נמל התעופה סן פרנסיסקו היה נמל התעופה העשירי בעומסו בארצות הברית, והעשרים מבין מספר הנוסעים בנמלי תעופה בכל העולם. נמל התעופה סן פרנסיסקו הוא הבסיס השישי בגודלו של חברת התעופה יונייטד איירליינס ובסיסה היחיד של החברה לתחזוקת המטוסים. נמל התעופה סן פרנסיסקו הוא גם בסיסה הראשי של וירג'ין אמריקה. נמל התעופה מעניק מגוון של שירותים לרווחת הנוסעים, כמו חנויות לממכר מזון וחנויות פטורות ממכס. בנוסף ברוב חלקי הנמל ניתן להתחבר לאינטרנט אלחוטי בחינם.

==היסטוריה==
שדה התעופה נפתח ב-7 במאי 1927, על 150 דונם של מרעה פרות. הקרקע הוחכרה מאחד מבעלי הקרקע הגדולים באזור, אוגדן.ל. מילס, והשדה נקרא "שדה התעופה העירוני מילס". שם השדה שונה בשנת 1931 ל"שדה התעופה העירוני סן פרנסיסקו". שדה התעופה הפך מ"עירוני" ל"בינלאומי" בשנת 1955.

יונייטד איירליינס החלה להשתמש בשדה בתחילת שנות ה-30. במרץ 1939 הציגה OAG שתים עשרה יציאות וכניסות של חברות תעופה בשדה, אחד עשר מהם של יונייטד איירליינס וטראנס וורלד איירליינס. 
אחרי המלחמה יונייטד איירליינס החלה להשתמש בטרמינל "פאם אם" לטיסות במטוסי הDC-6 להוואי החל משנת 1947.
שדה התעופה כיום הוא אחד מבסיסי יונייטד איירליינס, ומרכז התחזוקה הגדול ביותר שלהם.

בשנת 1954 נפתח טרמינל הנוסעים המרכזי. באפריל 1957 השדה החל להעניק שירות למטוסי סילון. ב-1959 בנתה יונייטד מתקן תחזוקה גדול בסן פרנסיסקו למטוס הדאגלס החדש שלה. באותה שנה נבנה גשר עלייה למטוס ראשון, ובין הראשונים בארצות הברית.

==מדיניות סביבתית==
שדה התעופה פועל כדי להפחית את זיהום הסביבה. ב-2019 נאסר על מכירת בקבוקי פלסטיק לנוסעים, והוצב יעד של 100% מיחזור עד 2021.

==טיסות לישראל וממנה==
יונייטד איירליינס מפעילה טיסה יומית בין תל אביב לסן פרנסיסקו במשך כל השנה.

בינואר 2018 הודיעה אל על על כוונתה לחנוך ברבעון האחרון של השנה קו טיסה בין הנמל לנמל התעופה בן-גוריון. אך לבסוף קו זה נדחה, ונפתח לבסוף ב-13 במאי 2019.

== קישורים חיצוניים == 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סן פרנסיסקו
קטגוריה:סן פרנסיסקו: תחבורה
אווז הבית

אווז הבית הוא אווז אשר בוית מהמינים אווז אפור (Anser anser) ואווז ברבורי (אווז סיני; Anser cygnoides). הוא בוית ברחבי אירופה, אסיה ואפריקה.

האדם משתמש בבשרו, עורו, ביציו ונוצות<nowiki/>יו של אווז הבית. בנוסף האווז יעיל כחיית שמירה הודות לקולניותו ולהתנהגותו התוקפנית נגד פולשים.

צבעם של אווזי הבית לבן בדרך כלל, אך חלקם אפורים כמו האווז שממנו בויתו. האפרוחים צהובים וקטנים. האווזים הברבוריים גם הם לבנים ובעלי מקורים אדומים גדולים וכרבולת בצורתם המבוית.

==גלריה==
<gallery widths="200" heights="150">
קובץ:Flickr - Dario Sanches -.jpg
קובץ:Gfp-geese-swimming-in-water.jpg
קובץ:Big Goose (5697124559).jpg
קובץ:Cygnopsis cygnoides in Rovigo.jpg
קובץ:Ánsar común (Anser anser), Tierpark Hellabrunn, Múnich, Alemania, 2012-06-17, DD 01.JPG|אווז בעל דלדל מתחת למקור
קובץ:White and gray Sebastopol goslings.jpg|אווזונים
</gallery>
==ראו גם ==
*פיטום אווזים
*אווז אפור
*אווז ברבורי
* (באנגלית)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אווזים
קטגוריה:מינים מבויתים
אוסטראה

צלחת מלאה צדפות אוסטראה
אוֹסְטְרֵאָה הוא סוג של צדפות ימיות המשמשות למאכל.

==תיאור==
הקונכייה של צדפות אלה עבה, מקומטת ובעלת צורה לא סדירה. הקונכייה התחתונה קמורה וגדולה מזו העליונה.

==שימושים==
הצדפה נחשבת למאכל תאווה בצרפת ובארצות הברית.

==תפוצה==
בארץ ישראל גדלים שני מינים בים התיכון ומין נוסף גדל בים סוף.

==מינים==
לסוג זה שייכים המינים:
* Ostrea angasi
* Ostrea conchaphila
* Ostrea cristata
* Ostrea denselamellosa
* Ostrea digitalina - נכחד
* אוסטריאה נאכלת Ostrea edulis
* Ostrea equestris
* Ostrea gryphoides - נכחד
* Ostrea lurida
* Ostrea megadon
* Ostrea sandvicensis

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, כרך שני, עורך - עזריה אלון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1995 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:צדפות
עירית אבא

עירית אבא (נולדה ב-8 במאי 1953) היא קדרית ואמנית קרמיקה ישראלית.

==ביוגרפיה==
עירית אבא נולדה בכפר סבא בשנת 1953. בנעוריה למדה אבא אמנות במסגרת ויצו צרפת אצל אמנים כמשה רוזנטליס, משה שטרנשוס ואחרים. בהשפעת פאולה אהרונסון, מורתה לקרמיקה, נרשמה בשנת 1971 ללימודים בבצלאל במסגרת המחלקה לקדרות. לאחר סיום לימודיה אבא יצרה כלים שימושיים שונים.

בסוף שנות התשעים של המאה ה-20 החלה אבא לעבוד בפורצלן, חומר אשר אפשר לה ליצור כלים דקים יותר בעבודה עם אובניים. בחלק מעבודותיה היא משלבת טכניקה של "Papar Clay" עם עבודה באובניים. ביצירת כלי הפורצלן מעמידה אבא את המבנה ואופן היווצרותו של כלי כמוטיב מרכזי בעבודה. חלק מן העבודות אף חסרות את הגימור הנהוג בתחתית כלי הקרמיקה לטובת הדגשת הביטוי האקספרסיבי. מבחר מכלים אלו הוצג בשנת 2009 בתערוכת היחיד "גלגל. נקודה." במוזיאון תל אביב לאמנות, שנערכה בעקבות זכייתה של אבא בפרס אנדי.

בשנת 2011 הציגה בגלריה פריסקופ תערוכה בשם "פריחה", שעסקה במושג הכד. לצד אובייקטים עשויים על אובניים הציגה אבא גם עבודות העשויות פורצלן ופסטה מצרית (חומר קרמי) שהוזלפו על גבי מבנים עשויים רשת או נתלו על גבי קירות הגלריה. אחת שנעשו בטכניקה זו לאחר מכן היא "כלי עם שבבים" (2013). בכך, רוקנה אבא את המשמעות הפונקציונלית מן הכלים, לטובת עיסוק בצורניות אקספרסיבית, כמעין רישום בחלל.

==תערוכות יחיד==
*2001 - "כלי קטן, פורצלן", גלריה פריסקופ, תל אביב
*2004 - "גבול דק", הגלריה, מושב שואבה
*2009 - "גלגל. נקודה", מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב
*2010 - "עירית אבא-פורצלן", בית פוגנפול, הרצליה פיתוח
*2011 - "פריחה Flora", גלריה פריסקופ, תל אביב
*2012 - "דו", תערוכה משותפת עם עמי דרך ודב גנשורא, בית בנימיני, תל אביב.

==השכלה==
*1971-1975 - המחלקה לעיצוב קרמי, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
*1997-2000 - חינוך ולדורף, המכללה לחינוך ע"ש דוד ילין, ירושלים.

==הוראה==

==פרסים ומלגות==
*1993 - פרס ראשון בתערוכה "תה", גלריה רוח כדים, ירושלים
*2006 - מלגת אגודת האמנויות הדקורטיביות בישראל (AIDA) עבור מרכז Watershed, מיין
*2009 - פרס אנדי, מוזיאון תל אביב לאמנות
*2015 - פרס העיצוב, מינהל התרבות, משרד המדע התרבות והספורט.

==לקריאה נוספת==
*גלר, דינה כהנא, "גלגל. נקודה", 1280°, כתב עת לתרבות חומרית, גיליון 20, חורף 2009, עמ' 40–41
*יגיד-חיימוביץ, מאירה, גלגל. נקודה, מוזיאון תל אביב לאמנות, תל אביב, 2009
*נזר, אורלי, "דיבור על עשיה, על צורה, על יופי", 1280°, כתב עת לתרבות חומרית, גיליון 24, חורף 2011–2012, עמ' 14–19

==קישורים חיצוניים==

* [http://iritabba.com/home.html אתר הבית] של עירית אבא
* 
* [https://web.archive.org/web/20130930141316/http://www.mon-pazoo.org.il/shlomitb/files/tania-and-irit.pdf שיחה שקופה: חגית אנגלשטיין ועירית אבא]
* 
* 
* נעה ברק, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART1/914/893.html הקדרית עירית אבא: אני הסיפתח], באתר nrg, 12 ביוני 2009
* 
* בצלאל, [http://idea.bezalel.ac.il/ideaweb/query_ext.asp?query=9_130&site=ideaalm&lang=HEB עבודותיה של עירית אבא בבצלאל קטלוג], בצלאל קטלוג
* , 15 בינואר 2018

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמניות קרמיקה ישראליות
קטגוריה:אמני קרמיקה ישראלים
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:מורים לאמנות בישראל
קטגוריה:זוכי פרס אנדי
קטגוריה:פסלות ישראליות
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס עידוד היצירה לאמנות פלסטית
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
מונו (מגזין)

מונו (באנגלית: Monu) הוא מגזין שנתי בשפה האנגלית בנושאי אורבניזם, המתמקד בנושאי העיר במובן רחב יותר, כמו הפוליטיקה, הכלכלה, הגאוגרפיה, ההיבטים החברתיים של העיר וכן המבנה הפיזי שלה. המגזין מונו נערך לראשונה ביוני 2004 בעיר רוטרדם שבהולנד.

המגזין מגדיר את עצמו כ"פרסום עצמאי, נון-קונפורמיסט, בעל אוסף של מאמרי ביקורת, תמונות, מושגים ותאוריות עירוניות של אדריכלים, תאורטיקנים ואורבניסטים מרחבי העולם". כמו כן, מנסה המגזין לחקור מגמות עירוניות בעזרת המידע שצובר.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כתבי עת באנגלית
קטגוריה:אדריכלות
קטגוריה:תכנון עירוני
קטגוריה:הולנד: כתבי עת
מוזיאון הריגול הבין-לאומי

מוזיאון הריגול בוושינגטון הבירה
מוזיאון הריגול הבין-לאומי (באנגלית: International Spy Museum) הוא מוזיאון בבעלות פרטית המוקדש לתחום הריגול וממוקם בוושינגטון, בירת ארצות הברית. הוא ממוקם בבניין Le Droit 1875 בשכונת הרובע פן בוושינגטון, מול בניין משרד רשם הפטנטים הישן.

== הקמה ==
המוזיאון נבנה על ידי מילטון מלץ בעלות של כ-40 מיליון דולר ומשמש כארגון ללא מטרות רווח. מלץ ייסד את החברה Malrite ואת תאגיד המדיה הכולל את מוזיאון הריגול. לאחר פיגועי 11 בספטמבר טען מלץ שהציבור רוצה וראוי לקבל מידע נוסף על קהילת המודיעין. החברה של מלץ מימנה מחצית מעלות ההקמה של המוזיאון ועוד 20 מיליון דולר מומנו על ידי עיריית וושינגטון. המוזיאון הוא חלק מפרויקט עירוניות מתחדשת של רובע פן בוושינגטון, שהחל בשנת 1990 על ידי החברה לפיתוח של וושינגטון.

במוזיאון נמצאים יותר מ-600 פריטים בשטח של למעלה מ-20,000 רגל מרובע (1900 מ"ר). התערוכות מתייחסות להיסטוריה של הריגול ומרגלים בפועל, הן בעולם האמיתי והן בתרבות הפופולרית. במוזיאון תערוכות נרחבות על שיטות הריגול וחומרים מתקופת האימפריות היוונית והרומית, האימפריה הבריטית, מלחמת העצמאות האמריקנית, מלחמת האזרחים האמריקנית, שתי מלחמות העולם ושנות המלחמה הקרה. תחנות מבקרים אינטראקטיביות רבות נמצאות ברחבי שטחי התערוכות. בתחנה הסופית מוצג סרט בן 8 דקות, המתאר כיצד הטכנולוגיה המודרנית שינתה את פניה של הלוחמה בטרור.

== קישורים חיצוניים ==

* 

ריגול
קטגוריה:ביון
ריגול
1871 במדע

==ארכאולוגיה==
* היינריך שלימן החל בחפירות בטרויה.
* שארל קלרמון-גנו מתחיל בחפירות בתל גזר.

==ביולוגיה==
* צ'ארלס דרווין פרסם את ספרו מוצא האדם

==גאוגרפיה==
* 29 ביוני – משלחת אמריקאית לחקר הקוטב הצפוני על האוניה "פולריס" יוצאת לדרך.

==טכנולוגיה==
* הקמת "איגוד מהנדסי חשמל" בבריטניה.
* המגדלור Souter Lighthouse החל לנצל זרם חילופין. שימוש ראשון בזרם חילופין.
* בניית גנרטור לייצור זרם ישר על ידי זנוב גראם.

==פיזיקה==
* גילוי תופעת פיזור ריילי על ידי ג'ון ויליאם סטראט ריילי

==רפואה==
* מציאת סיבה לפורפיריה על ידי פיליף הוף-סיילר

==נולדו==
* 7 בינואר – אמיל בורל, מתמטיקאי צרפתי (נפטר ב-1956)
* 19 באוגוסט – אורוויל רייט, מחלוצי התעופה האמריקאית (נפטר ב-1948)
* 19 באוקטובר – וולטר קנון, פסיכולוג אמריקאי (נפטר ב-1945)

==נפטרו==
* 18 במרץ – אוגוסטוס דה מורגן, מתמטיקאי בריטי (נולד ב-1806)
* 11 במאי – ג'ון הרשל, מתמטיקאי ואסטרונום אנגלי (נולד ב-1792)
* 18 באוקטובר – צ'ארלס בבג', מתמטיקאי בריטי (נולד ב-1791)
* 22 באוקטובר – רודריק מורצ'יסון, גאולוג סקוטי (נולד ב-1792)

==קישורים חיצוניים==

*
מולארד

מולארד או מולרד (בצרפתית: Mulard, באנגלית: Mulard, Moulard, Mule Duck) הוא ברווז מבוית בן-כלאיים המגודל לצורכי מאכל. המולארד הוא תוצר של הכלאת זכר ברווז מוסקובי (Cairina moschata), שמוצאו באמריקה, עם נקבת הברכייה (Anas platyrhynchos domestica). המולארד הוא עקר ואינו מסוגל להביא צאצאים.

== היסטוריה ==
המולארד פותח בצרפת, כעוף נוח לפיטום ובעיקר לצורך ייצור פואה גרא. חקלאים צרפתים מצאו כי בהשוואה לאווז ולמיני הברווז המקוריים, המולארד בן הכלאיים מקדים להתבגר, התנהגותו שקטה וצייתנית, הוא מגיב טוב יותר לפיטום, ומניב כבד ובשר משובחים יותר. מרבית הפואה גרא המיוצר כיום בצרפת הוא מכבד מולארד, שהחליף בהדרגה מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 את כבד האווז המסורתי. 

זכרי המולארד משמשים על פי רוב להפקת הכבד, והנקבות בעיקר כבשר מאכל. לבד מהכבד, נחשב גם חזה המולארד כנתח איכותי.

אזורי הגידול העיקריים של המולארד הם צרפת, ארצות הברית ודרום-מזרח אסיה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ברווזים מצויים
קטגוריה:חיות משק

pt:Pato#Mulard
דיבור המתחיל

דיבור המתחיל (בראשי תיבות: ד"ה) הוא ביטוי המשמש כאמצעי הפניה, הנפוץ בספרות הפרשנות היהודית למקרא, למשנה, למדרש, לתלמוד, ועוד.

==פירוש המושג==
הביטוי דיבור המתחיל מופיע לפני ציטוט שהפרשן מצטט מן המקור, כדי לפרשו. כוונת הביטוי היא שהפרשן מתייחס לקטע במקור (דיבור), הפותח (מתחיל) במילים מסוימות. לאחר הביטוי "דיבור המתחיל" מצטט הפרשן את המילים שבהן פותח הקטע המדובר. אם הפרשן עוסק במספר מקורות (כמו מפרשי התלמוד האחרונים), הוא פותח בשם המקור ולאחר מכן ציון דיבור המתחיל.

לדוגמה, על הפסוק: , פרשן המקרא רש"י כותב: פרשנים המתייחסים לפירושו זה של רש"י ישתמשו בביטוי: רש"י ד"ה לך לך.

צורתו המקורית של המושג היא כאשר הוא מחובר למושא: "דיבור המתחיל: ...". זהו בעצם קיצור ל"דיבור המתחיל במילים...". אולם כיום שכיחה צורת שימוש שגויה של הביטוי, ללא מושא, כגון: "באיזה דיבור המתחיל זה?".

במקרה שהפרשן מפרש קטע נוסף באותו "דיבור המתחיל", הוא לעיתים משתמש בסימן בא"ד, ראשי תיבות של באותו דיבור. כמו כן, שכיחים ראשי תיבות של צירופים כגון "תוד"ה" – תוספות דיבור המתחיל, ועוד רבים.
==ראו גם==
* אינציפיט

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20150702020850/http://www.kaye7.org.il/rashis_lead_words1.htm דיבורי המתחיל בפירש"י עה"ת לחומש בראשית] – המרכז לתכנון לימודים, מכללת קיי בבאר-שבע
* [https://web.archive.org/web/20150701230020/http://www.kaye7.org.il/rashis_lead_words.htm עיון משווה בדבורי המתחיל בפירש"י לחמשת חומשי התורה] – המרכז לתכנון לימודים, מכללת קיי בבאר-שבע
* [https://web.archive.org/web/20151117124958/http://www.kaye7.org.il/rashis_lead_words_stats.htm מדדים סטטיסטיים אודות דיבורי המתחיל בפירוש רש"י על התורה] – המרכז לתכנון לימודים, מכללת קיי בבאר-שבע
* [http://www.kaye7.org.il/site_map.htm#c52 הפניות והוכחות בפירש"י עה"ת: הצגת מסדי נתונים ומדדים סטטיסטיים] – המרכז לתכנון לימודים, מכללת קיי בבאר-שבע

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרשנות המקרא
מואסניט

מואסניט הוא מינרל נדיר מאוד. דרגת הקושי שלו היא 9.25-9.5 בסולם מוס שהיא הקרובה ביותר בכל החומרים בטבע לדרגת קשיותו של היהלום (10 בסולם מוס).

==גילויו וזיהויו==
המינרל נקרא על שם אנרי מואסאן, כימאי יהודי צרפתי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1906, אשר גילה אותו על מעטפת של מטאוריט בקניון דיאבלו שבאריזונה בשנת 1893.

תחילה הוא סבר כי הגבישים הם שברי יהלומים עקב קשיותם הרבה ורמת הבוהקות הגבוהה שלהם, אך בשנת 1904 הוא זיהה גבישים אלו כ-SiC – צורן קרביד.

עד לשנת 1950 הנחת היסוד הייתה כי מקורו של המינרל במטאוריטים. בשנת 1959 נתגלה המינרל במכרה יהלומים קימברליטי שביקוטיה. מקור המואסניט בטבע נחקר גם בשנת 1986 על ידי הגאולוג האמריקאי צ'ארלס מילטון.

מחקרים הראו כי מואסניט נוצר בטבע כתכלילים ביהלומים, בקסנוליטים ובסלעים אולטרה-מאפיים בקימברליט ובלמפרואיט.

==שימושיו==
עקב הנדירות של המואסניט וקרבתו בתכונותיו ליהלום, בשנת 1988 נרשם פטנט על ידי Charles Eric Hunter בנוגע לייצורו כחומר סינתטי. מאז הוא משמש כחיקוי ליהלום בתעשיית התכשיטים, עקב קשיותו הרבה ומקדם השבירה (RI) הגבוה שלו, שמשווה לו בוהק מיוחד העולה ברמתו על זה של היהלום. אם מסתכלים על המואסנייט דרך פאסטות הכתר, ההכפלה של הפאסטות האחוריות נראית בבירור גם במשקפת 10.<ref></ref>

== גילוי מואסניט בישראל==
מואסניט 3.5 מ"מ שנמצא על ידי שפע ימים
חברת "שפע ימים (א.ט.מ.) בע"מ" שעסקה בחיפוש של יהלומים, אבני חן וזהב בצפון ישראל, דיווחה החל משנת 2001, כי במסגרת פעילותה מצאה גבישי מואסניט - באותה עת היה הגדול שבהם בגודל של 3.5 מ"מ. בחודש אוגוסט 2012 דיווחה החברה על מציאת גביש בגודל 4.1 מ"מ. בחודש דצמבר 2015 דיווחה החברה כי מצאה גביש נוסף של מואסניט בגודל 4.14 מ"מ.

ב-2016 פעלה החברה תחת הערת עסק חי לגבי יכולתה להמשיך ולהתקיים. באוקטובר 2018 החליט דירקטוריון החברה על מכירתה כשלד בורסאי.

==קישורים חיצוניים==

==ביאורים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פחמן
קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:אבני חן
קטגוריה:מחצבים
משט יובל היהלום

סמליל המשט
משט יובל היהלום (באנגלית: Thames Diamond Jubilee Pageant) הוא משט חגיגי שנערך על נהר התמזה בלונדון לציון יובל היהלום למלכות אליזבת השנייה. המשט נערך ב-3 ביוני 2012, והשתתפו בו למעלה מ-1,000 ספינות. המלכה אליזבת השנייה ובני משפחתה הפליגו על אחת הספינות במשט. במשט הפליגו למעלה מ-20,000 משתתפים, ולפי ספר השיאים של גינס, זה המשט הגדול ביותר שהיה אי פעם.

המשט אורגן על ידי קרן משט יובל היהלום (Thames Diamond Jubilee Foundation), ומומן בתרומות גופים פרטיים.

==מהלך המשט==
מסלול המשט

המשט הפליג מוונדסוורת' לגשר מצודת לונדון. בשל המשט נסגרו נתיבי הנהר בתמזה לתנועת ספינות מסחריות וספינות נוסעים, וכן, על מנת להקל על הניווט בנהר ובטיחות הספינות במשט, נקבע מועד המשט למועד הניסוי השנתי של סגירת מחסום התמזה (ניסוי במהלכו נמנעת הפלגת ספינות במעלה הנהר לכיוון לונדון). לאורך כל הפלגת המשט נותר המחסום סגור, על מנת לשמור על מפלס מים גבוה ועל ביטחון ההפלגה בנהר).

=== לוח הזמנים ===
המלכה אליזבת ובני משפחת המלוכה מפליגים על "[[הרוח של צ'רטוול" במהלך משט יובל היהלום שנערך על נהר התמזה ב-3 ביוני 2012.]]
צופים רבים מביטים בספינה [[גלוריאנה המפליגה בראש המשט לרגל יובל היהלום.]]
{| class="wikitable"
|-
! גשר !! זמן (BST)
|-
| גשר הרכבת בטרסי || 14:25
|-
| גשר אלברט || 14:45
|-
| גשר צ'לסי || 15:00
|-
| גשר ווקסהול || 15:10
|-
| גשר וסטמינסטר || 15:25
|-
| גשר ווטרלו || 15:30
|-
| גשר בלקפריירז || 15:40
|-
| גשר סאת'ק || 15:45
|-
| גשר לונדון || 15:50
|-
| גשר מצודת לונדון || 16:00
|}

== תיאור המשט==
המלכה אליזבת השנייה ובעלה הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו הפליגו על המעבורת הממונעת "הרוח של צ'רטוול" במהירות של 11 קשרים. המשט החל בציפרה מספינת הקיטור "הנסיכה אליזבת" בגשר הרכבת בטרסי בשעה 14:15. יאכטת הוד מלכותה בריטניה הביאה את המלכה ובעלה ל"רוח של צ'רטוול" שעגנה ברציף קאדוגן (Cadogan Pier), בסמוך לגשר אלברט.

על מעבורת "הרוח של צ'רטוול" הוכנה עבור המלכה חופה מוזהבת, בסגנון המזכיר את הרפסודות המלכותיות שהיו בשימוש בית המלוכה במאה ה-17 ובמאה ה-18. בראש המשט הפליגה הספינה גלוריאנה שהונעה על ידי 18 חותרים אולימפיים ובהם זוכי מדליית הזהב האולימפית סטיב רדגרייב ומתיו פינסנט. הספינה נבנתה במיוחד כמתנה עבור יובל היהלום של המלכה.

המשט הפליג לאורך נתיב שאורכו 12.1 ק"מ.

במשט השתתפו למעלה מ-20,000 משתתפים, מרביתם מפליגים על ספינות נוסעים שהורשו להשתתף במשט.

המשט חולק לחמישה מקטעים, כאשר בין המקטעים הפליגה רפסודה עם כרוז. על הרפסודה הראשונה בין המקטעים הראשון והשני הוצב מגדל פעמון, וכאשר צלצל פעמון מגדל זה, השיבו לו הכנסיות הסמוכות לגדת הנהר.

== קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יובל היהלום של המלכה אליזבת השנייה
קטגוריה:בית וינדזור: היסטוריה
קטגוריה:לונדון: תרבות
קטגוריה:2012 בממלכה המאוחדת
מאתיאס מאראס

מאתיאס מאראס (צרפתית: Mathieu d'Arras; סביבות 1290 אראס – 1352, פראג) היה אדריכל צרפתי, הידוע בעיקר בזכות קתדרלת ויטוס הקדוש בפראג.

== ביוגרפיה ==
מעט ידוע על חייו של ובפרט על ימי נעוריו ותחילת הקריירה שלו. ב-1344 זומן לפראג על ידי קארל הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, כדי להוביל את עבודות התכנון והבנייה של קתדרלת ויטוס הקדוש. מאתיאס, שהוכשר באדריכלות גותית בצרפת, שם דגש על תכנון גאומטרי והרמוני. מתיאס תכנן את המראה הכללי של הבניין בסגנון הגותי הצרפתי: בזיליקה בת שלוש ספינות עם תמיכות דואות, טרנספט (בית רוחב) קצר, בית מקהלה עם חמישה מפרצים ואפסיס בעל עשר צלעות עם אמבולטוריום שממנה בולטות קפלות. בתקופת חייו הספיקו לבנות רק את החלק המזרחי של בית המקהלה, הארקדה (מעין מעבר מקורה בקשתות), והאמבולטוריום. הניצבות האנכית והצרות של הגותיקה הצרפתית המאוחרת וקפדנותו בנושאי פרופורציה משמשים מאפיינים בולטים של עבודתו. הוא מת ב-1352 בטרם הושלמה הקתדרלה, וירש אותו האדריכל הצ'כי-גרמני פטר פארלר, שהשלים את בית המקהלה, בהתחלה לפי התוכניות המקורית של מאתיאס אך לאחר מכן לפי רעיונות מקוריים משלו (כגון קמרונות רשת).

רוב החוקרים מסכימים שמאתיאס מאראס היה האדריכל של טירת קרלשטיין, למרות שעובדה זו לא אומתה לחלוטין. גם מעורבותו בתכנון "העיר החדשה" של פראג לא ודאית.



==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אדריכלים גותיים
קטגוריה:אדריכלים צרפתים
קטגוריה:נפטרים ב-1352
יסודות - המרכז לליבון ענייני תורה ומדינה

יסודות המרכז לליבון ענייני תורה ומדינה היא עמותה הפועלת להעמקת הדיאלוג בין השפה היהודית והשפה הדמוקרטית במדינת ישראל.

העמותה מתמקדת בזירה החינוכית, מתוך תפיסה כי העמקת הדיון בזהות האזרחית-יהודית של מחנכי ומורי הדור הבא, תצמיח חברה יציבה יותר, ובעלת שורשים עמוקים של זהות משותפת. לצד זאת, העמותה פועלת גם במרחב התקשורתי והרעיוני בישראל. פעילותה של העמותה מסייעת לאנשי חינוך מכל גוני החברה הישראלית, להתמודד עם האתגרים והקונפליקטים שמזמנת המציאות הישראלית המורכבת, מתוך הנחה כי למרות ריבוי השסעים והזהויות, ניתן לכונן מרחב ציבורי משותף, יהודי ודמוקרטי.

העמותה הוקמה בעקבות רצח ראש הממשלה יצחק רבין, על ידי קבוצת אנשי חינוך מן החברה הציונית דתית, ובראשם ד"ר שלמה פישר, הרבנית יפה גיסר וד"ר יהודה בן-דור, בוגרי 'מכון מנדל', מתוך הבנה שיש לחזק את יחסה של החברה הציונית-דתית לדמוקרטיה ולערכיה. בשנים האחרונות חברה עמותת יסודות למכללת הרצוג, ופועלת כעמותה רשומה במערכת החינוך הממלכתית דתית, בקרב מנהלים, מורים ובעלי תפקידים נוספים, בבתי הספר, הישיבות והאולפנות. בתשס"ז השתתפו בתוכנית כ-3,000 תלמידים ו-500 מורים

צוות יסודות כולל בתוכו אנשי חינוך בעלי ניסיון בחינוך פורמלי ובלתי פורמלי, בעלי השכלה תורנית וכללית רחבה. בין השאר נכללים בצוות רבנים, דוקטורים, פסיכולוגים ומנחי קבוצות.

<br />
== ראו גם ==
* אדם - המדרשה לדמוקרטיה ולשלום על-שם אמיל גרינצוויג

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.yesodot.org.il/ יסודות], אתר העמותה
*[https://www.inn.co.il/News/News.aspx/371805 כתבה בערוץ 7] על פעילות העמותה
*[http://www.idi.org.il/ResearchAndPrograms/Religion_and_state/Pages/Research_and_Programs_Religion_and_%20State.aspx דת ומדינה, יהדות ודמוקרטיה], באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה
* [http://www.daat.ac.il/daat/ezrachut/demokratia/demokratia.htm "יהדות ודמוקרטיה"] במשנת הציונות הדתית, באתר דעת
* [http://www.democratic.co.il/%D7%99%D7%94%D7%93%D7%95%D7%AA-%D7%95%D7%93%D7%9E%D7%95%D7%A7%D7%A8%D7%98%D7%99%D7%94/ יהדות ודמוקרטיה] באתר המכון לחינוך דמוקרטי בישראל
* [http://lib.cet.ac.il/pages/sub.asp?kwd=6198 יהדות ודמוקרטיה] באתר הספרייה הווירטואלית של מטח

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגוני חינוך בישראל
קטגוריה:ציונות דתית: חינוך
פגז אנושי

מופע של "פגז אנושי" ב-2005
[[כרזה המפרסמת מופע "פגז אנושי" ב"קרקס הקיץ" (Cirque d'été; סירק ד'אטה) הצרפתי, 1887]]
פגז אנושי (באנגלית: Human cannonball) הוא אדם הנורה מתוך תותח ייעודי במהלך מופע בידור. מקורה של התנופה שגורמת לריחופו באוויר הוא בשחרור לחץ של אוויר דחוס, ולא בשריפת אבק שרפה. מופעי קרקס שכאלו מלווים לעיתים בפיצוץ שמקורו באבק שרפה, אך מטרת הפיצוץ היא ליצור אפקטים ויזואליים וקוליים מרשימים, ואבק השריפה אינו מעורב בתהליך השיגור.

לאחר שיגורו ינחת הפגז האנושי על רשת פרוסה אופקית או על מזרן מתנפח, שמיקומיהם נקבעים על פי חישובי מכניקה קלאסית. בהופעות שאינן במתחם סגור, לעיתים ינחת האדם הנורה בגוף מים כלשהו.

==תולדות הפעלול==
האדם הראשון שנורה מתוך תותח היה אדי ריבֶרז, ששם הבמה שלו היה "לוּלוּ". הוא נורה מתוך תותח "פאריני" ברויאל קרמורן מיוזיק הול (Royal Cremorne Music Hall) בלונדון ב-1871.

האישה הראשונה שנורתה מתוך תותח היא רוסה מטילדה ריצ'טר (Rossa Matilda Richter), שנודעה בכינוי הבמה "זזל" ("Zazel"), אשר נורתה ב-1877, בגיל 14, מתוך תותח באקוויריום המלכותי בלונדון. היא נורתה מתוך תותח שעקרון פעולתו מבוסס על קפיץ, אשר הומצא על ידי הקנדי ויליאם לאונרד האנט (William Leonard Hunt, שנודע כ"פריני הגדול"; The Great Farini). בהמשך הקריירה שלה כאמנית קרקס הצטרפה למסעות קרקס האחים רינגלינג וברנום את ביילי.

דייוויד סמית' ג'וניור (David Smith Jr.) מחזיק בשיא הנוכחי למרחק הריחוף הרב ביותר כפגז אנושי - 59.05 מטר. את השיא קבע ב-10 במרץ 2011, במילאנו, איטליה, עת ששבר את השיא הקודם בו החזיק אביו. השיא הקודם, של אביו, דייוויד "קאנונבול" סמית' סניור (David "Cannonball" Smith Sr.), נקבע במרחק של 61.06 מטרים, ב-31 באוגוסט 2002 ביריד החינמי של מחוז סטיל (Steele Country Free Fair) במינסוטה, ארצות הברית.

במהלך תולדות הפעלול, מצאו מעל 30 "פגזים אנושיים" את מותם בעת ביצועו. כך למשל, במקרה המוות האחרון שעליו ידוע (ב-21 באפריל 2011), מת "פגז אנושי" בשל פגם ברשת הבטיחות שעליה היה אמור ליפול.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרקס
טוני בראוור

טוני בראוור (באנגלית: Tony Brower; נולד ב-24 במרץ 1955) הוא מוזיקאי יהודי יליד בריטניה.

==קורות חיים==
בראוור נולד למשפחה יהודית בריטית וגדל בעיירה הוב (Hove) בדרום אנגליה.

בשנים 1980-1974 פעל בישראל. הוא ניגן בכינור חשמלי בלהקת זינגלה. כמו כן השתתף בהקלטות של אלבומים רבים של אותה תקופה, ביניהם פלונטר ודרכים. בסוף שנות השבעים בראוור היה חבר בלהקת ברוש. ב-1979 ניגן באופרת הרוק "טרמפ למוות" שהועלתה בצוותא.

ב-1980 היגר לארצות הברית. הוא התגורר בברוקלין במשך 25 שנה ואחר-כך עבר למרידייל, עיירה קטנה במחוז דלוואר שבצפון מדינת ניו-יורק.

==דיסקוגרפיה==
* 1977 זינגלה - Peace
* 1978 רמי פורטיס - פלונטר
* 1978 אריאל זילבר ולהקת ברוש
* 1978 יענקל'ה רוטבליט - כך שחררתי את ירושלים
*1978 מאיר אריאל - שירי חג ומועד ונופל
* 1978 יהונתן גפן - שיחות סלון
* 1979 שלמה ארצי - דרכים
* 1981 קווים
* 2017 זינגלה - השנים האבודות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מוזיקאים יהודים בריטים
קטגוריה:כנרים יהודים בריטים
קטגוריה:כנרים ישראלים
קטגוריה:כנרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1955
1872 במדע

==ארכאולוגיה==
* 3 בדצמבר – ג'ורג' סמיט הציג תרגום של עלילות גילגמש בישיבת האיגוד הארכאולוגיה התנ"כית בלונדון.

==כימיה==
* רוברט צ'יסיברו קיבל פטנט על וזלין.
* גילוי מחדש של פוליוויניל כלוריד על ידי אוגן באומן.
* גילוי תגובה אלדולית על ידי אלכסנדר בורודין ושארל אדולף וורץ.

==ביולוגיה==
* 1 במרץ – הקמת הפארק הלאומי ילוסטון
* צ'ארלס דרווין פרסם את ספרו The Expression of the Emotions in Man and Animals

==גאוגרפיה==
* יולי – תחילת פעילות משלחת אוסטרו-הונגרית לחקר אזור הקוטב הצפוני.
* 21 בדצמבר – תחילת פעילות של משלחת צ'לנג'ר.

==מתמטיקה==
* ריכרד דדקינד פרסם את מחקרו על מספר אי-רציונלי.
* פליקס קליין פרסם את "תוכנית ארלנגן".

==רפואה==
* תיאור של סרקומת קפוסי
* המצאת שיטת דיופטר לתיאור חוזק העין.

==נולדו==
* 6 במאי – וילם דה סיטר, מתמטיקאי הולנדי (נפטר ב-1934)
* 4 באוקטובר – ארנסט פורנה, כימאי צרפתי (נפטר ב-1949)

==נפטרו==
* 2 באפריל – סמואל מורס, ממציא אמריקאי (נולד ב-1791)
* 6 במאי – רוברט גריי, זואולוג אנגלי (נולד ב-1808)
* 24 בדצמבר – ויליאם ג'ון מקורן רנקין, ממציא סקוטי (נולד ב-1820)

==קישורים חיצוניים==

*
משטח קשה (טניס)

ממוזער
משטח קשה הוא אחד מסוגי המשטחים בטניס. עשוי בדרך כלל מאספלט או בטון ומכוסה בצבע אקרילי, ששומר על המשטח מפני גשם ומעניק לו רכות. בעבר היו גם משטחי עץ קשים אבל כיום כבר כמעט ואי אפשר למצוא אותם. סוגי משטחים נוספים הם דשא וחימר. 
הרגשת המשחק בטניס שונה ממשטח למשטח.

שני טורנירי גראנד סלאם משתמשים במשטח קשה - אליפות אוסטרליה הפתוחה ואליפות ארצות הברית הפתוחה, גם רוב הטורנירים משתמשים במשטח קשה.
במשטח קשה ניתן לשחק באיטיות וגם במהירות, תלוי בסגנון המשחק של הטניסאים. כמו במשטח דשא גם במשטח קשה הכדור קופץ לגובה.

את המשטח מתחזקים במספר שיטות:
*צחצוח
*שטיפה בלחץ עם חומרי ניקוי
*מריחת המשטח באקריליק כל כמה חודשים

לפני כל משחק המשטח צריך לעבור בדיקה.

קטגוריה:טניס
1873 במדע

==גאוגרפיה==
* גילוי ארץ פרנץ יוזף על ידי משלחת אוסטרו-הונגרית לאזור הקוטב הצפוני.

==טכנולוגיה==
* לוי שטראוס ויעקב דייוויס קיבלו פטנט על שימוש במסמרי נחושת בג'ינס.
* בניית מערכת קירור ראשונה בעולם על ידי קרל פון לינדה.
* בניית מחרטה אוטומטית על ידי קריסטופר ספנסר.

==מטאורולוגיה==
* ספטמבר – הקמת ארגון מטאורולוגי בינלאומי

==מתמטיקה==
* קבוע מתמטי e הוכח כמספר טרנסצנדנטי.
* גאומטר צרפתי אנרי ברוקר פרסם את מחקרו בתחום המשולשים.

==פיזיקה==
* יוהנס דידריק ואן דר ואלס פרסם את מחקריו בתחום הגזים כולל גז ואן דר ואלס.
* גילוי פליטה תרמיונית על ידי פרדריק גוטרי.

==נולדו==
* 9 באוקטובר – קרל שוורצשילד, פיזיקאי ואסטרונום גרמני (נפטר ב-1916)

==נפטרו==
* 27 בינואר – אדם סדג'וויק, גאולוג אנגלי (נולד ב-1785)
* 30 במרץ – בנדיקט מורל, פסיכיאטר צרפתי (נולד ב-1809)
* 18 באפריל – יוסטוס פון ליביג, כימאי גרמני (נולד ב-1803)
* 15 בספטמבר – אלכסיי פדצ'נקו, גאוגרף רוסי (נולד ב-1844)
* 14 בדצמבר – לואי אגסי, זואולוג וגאולוג שווייצרי (נולד ב-1807)

==קישורים חיצוניים==

*
Corporal Clegg

"Corporal Clegg" הוא שיר של להקת הרוק הבריטית פינק פלויד שנכלל באלבומם השני, A Saucerful of Secrets משנת 1968. השיר נכתב על ידי רוג'ר ווטרס ומשתתפים בו דייוויד גילמור, ניק מייסון וריצ'רד רייט החולקים את השירה המובילה, שהוא השיר היחיד שלהם שנעשה כך. השיר כולל גם קאזו.

אתר פינק פלויד נותן קרדיט ל"תזמורת סטנלי מאיירס" על תפקידי כלי הנשיפה.

== מילים ==
השיר מדבר על חייל שאיבד את רגלו במלחמת העולם השנייה. זהו השיר הראשון של פינק פלויד המדבר על מלחמה. השיר נכתב על ידי רוג'ר ווטרס והשירה ניתנה לריצ'רד רייט. השיר גם כולל צלילי קאזו על ידי דייוויד גילמור ואפקט של מלחמה בסוף. בראיון אמר גילמור:
"האם Corporal Clegg שב-Saucerful Of Secrets נכתב באופן מכוון כדי להשמע בסגנון הצליל של הנדריקס?" "לא, לא ממש. לא ידעתי מה לעזאזל ניסיתי לנגן באותה תקופה, אם להיות כנים. אין לי שום מושג. מה שנהגתי לנגן, הסגנון שהיה לי, לא התאים לפינק פלויד באותו זמן, ולא ידעתי למען האמת מה לעשות" דייוויד גילמור - מגזין "גיבורי גיטרה", מאי 1983.

==סיקורים==
בסיקור של השיר צוין שהשיר הוא ״דוגמה קומית לכמה גרועה פינק פלויד מיד לאחר בארט״ (סיד בארט, שתקופה לא היה בלהקה)

== משתתפים ==

* דייוויד גילמור - גיטרה חשמלית, שירה (בתים וגשרים), קאזו
* ניק מייסון - תופים, כלי הקשה, שירה (פסוקים)
* ריק רייט - אורגן פרפיסה, אורגן האמונד, שירה מובילה (מקהלות), קולות רקע
* רוג'ר ווטרס - גיטרה בס, קולות רקע

עם:

* תזמורת סטנלי מאיירס - כלי נשיפה

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי פינק פלויד
קטגוריה:שירי 1968
קטגוריה:שירי רוק פסיכדלי
Knight Bachelor

עיטור Knight Bachelor
תואר Knight Bachelor (Kt) הוא חלק ממערכת תוארי הכבוד להצטיינות בנושאים שונים בבריטניה. זוהי הדרגה הבסיסית ביותר של אדם שקיבל תואר אבירות על ידי המלך או המלכה, אך לא-חבר באחד ממסדרי האבירות המאורגנים שבממלכה.

דרגת זו היא דרגה מהסוג העתיק ביותר של תוארי האבירות בבריטניה (הדרגה הייתה קיימת רשמית עוד בזמן של שלטונו של הנרי השלישי מלך אנגליה, אך מופעלת כבר מהמאה ה-11). לדרגה אין מקבילה לתיאור דרגת כבוד נשית. תואר האבירות מהדרגה הנמוכה ביותר שניתן להעניקו לאשה הוא תואר דיים מפקדת במסדר האימפריה הבריטית (DBE), שדרגתו גבוהה יותר מאשר Knight Bachelor (מקביל לתואר אביר מפקד (KBE)).

תואר Knight Bachelor מוענק בדרך כלל לעובדים בשירות הציבורי, ובין מקבלי הדרגה נמצאים כל השופטים הגברים של בית המשפט העליון של אנגליה וויילס. כמו כן, ניתן להיות בעל תואר Knight Bachelor וגם להיות חבר זוטר במסדר אבירות כלשהו מבלי להיות אביר באותו מסדר. ניתן לראות זאת בקרב אלה המוכרים על הישגים בתחום הבידור כגון אלטון ג'ון, פטריק סטיוארט, פול מקרטני ועוד.

== ראו גם ==

* סר – Sir

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תרבות
Daddy Cool

"Daddy Cool" הוא שיר שהוקלט על ידי להקת הדיסקו "בוני אם" והוצא לאור באלבום הבכורה של הלהקה "Take The Heat Off Me". השיר היה להיט בשנת 1976 והפך לאחד השירים המוכרים ביותר בתחום מוזיקת הדיסקו. היה זה להיטה הראשון של להקת בוני אם בממלכה המאוחדת והגיע למקום השישי במצעד הלהיטים הבריטי. בארצות הברית הגיע השיר בשיאו למקום 65 בבילבורד הוט 100. השיר אף הגיע לראש מצעד הלהיטים בגרמניה.

השיר יצא לאור כסינגל במאי 1976 ובתקופה הראשונה לאחר פרסומו לא רשם הצלחה יוצאת דופן. רק לאחר הופעה מוצלחת במיוחד של בוני אם בתוכנית הטלוויזיה הגרמנית "Der Musikladen" (מילולית: חנות המוזיקה), בספטמבר 1976, הפך השיר ללהיט והגיע לראש מצעד הלהיטים באירופה ואף למקום ה-20 במצעד הלהיטים הקנדי. להיט זה מסמן את פריצת הדרך בתודעה הציבורית ללהקה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 1976
קטגוריה:שירי בוני אם
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי דיסקו
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בספרד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הנסה רקורדס
יועד בית-יוסף

יועד בית-יוסף (נולד ב-2 בדצמבר 1987 בגבעתיים), הוא כדורסלן ישראלי המשחק בעמדות הרכז בקבוצת הבת של מכבי עירוני רמת גן מליגה ב' גובהו 1.82 מטר.

== קריירה ==
בית-יוסף גדל במחלקת הנוער של הפועל גבעתיים אצל המאמנים יואב חריש ורן קוניק, ובעונתו האחרונה בנוער אף זכה בתואר שחקן העונה. (2005/6). 

בעונת 2006-2007 החל בית-יוסף את דרכו בבוגרים במדי מכבי אשדוד, אז בליגה הלאומית, בה שיחק גם בעונת 2007-2008. 

את הפריצה האמיתית הראשונה שלו עשה בית-יוסף בעונה שלאחר מכן, 2008-2009, בה שיחק באליצור רמלה, ושם קלע למעלה מ-10 נקודות בממוצע למשחק.

בעונת 2009-2010 הגיע יועד לקדנציה הראשונה שלו בקבוצת מכבי באר יעקב.

את עונת 2010-2011 החל בית-יוסף בקבוצת הפועל בארי, אך לאחר מספר מחזורים חזר לבאר יעקב, שם המשיך והשתפר עד שהגיע לממוצע של מעל 15 נקודות למשחק. בקיץ של אותה עונה זומן בית יוסף לנבחרת האולימפית ששיחקה באוניברסיאדת שנג'ן (2011). יועד קלע בטורניר יותר מ-8 נקודות למשחק.

בעונת 2011-2012 המשיך בית-יוסף להצטיין במדי באר יעקב, ואף הוביל אותה למשחקי הפלייאוף לעלייה לליגת העל. בית-יוסף נבחר למצטיין העונה עם קרוב ל-20 נקודות בממוצע למשחק ועם יכולת נפלאה. גם במהלך הפלייאוף המשיך בית יוסף להצטיין, אך הפסיד עם קבוצתו בסדרת הגמר להפועל תל אביב.

לאור היכולת שגילה זכה בית-יוסף לקידום משמעותי בקריירה ובתחילת עונת 2012/13 לראשונה חתם על חוזה לשנתיים בליגת העל בקבוצת הפועל גלבוע/גליל.

בעונת 2013/14 חתם בקבוצת ברק נתניה בה השיג ממוצעים של 4.6 נקודות ב-12.2 דקות למשחק.

בקיץ 2014 חתם בקבוצת הפועל חולון.

שנה מאוחר יותר חתם בית-יוסף בעולה החדשה לליגה הלאומית הפועל רמת גן. בספטמבר 2016 חתם בבני הרצליה. לאחר זמן קצר ביקש להשתחרר מהקבוצה, מכיוון שהתקשה להקדיש את הזמן לאימונים בליגת העל, וחתם בעירוני רמת גן מהליגה הלאומית.
במרץ 2017 עבר בית יוסף להפועל באר שבע/ב"ש
באוגוסט 2017 חתם באליצור עירוני נתניה מהליגה הארצית.
ב-2018 עבר למכבי רמת גן יהלום מליגה ב' (קבוצת הבת של מכבי עירוני רמת גן)

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלני מכבי באר יעקב
קטגוריה:כדורסלני הפועל גלבוע גליל
קטגוריה:כדורסלני אליצור מכבי נתניה
קטגוריה:כדורסלני בני הרצליה
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני הפועל באר שבע
קטגוריה:גבעתיים: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל 3x3
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
מערכת פרויקטיבית

מערכת פרויקטיבית בקטגוריה מסוימת היא אוסף עצמים באותה קטגוריה (קבוצות, חבורות או חוגים למשל) המקיימים ביניהם קשר של הטלות (אפשר להטיל איבר במקום גבוה יותר ולקבל איבר במקום נמוך יותר) ותכונות מסוימות. לקבוצת כל ה"סדרות" של איברים מאוסף העצמים, המקיימים את תכונת ההטלה, קוראים "הגבול ההפוך" של המערכת הפרויקטיבית. למערכות פרויקטיביות (וגבולות הפוכים בפרט) יש שימוש בתורת המספרים, למשל: חוג המספרים ה-p-אדיים הוא גבול הפוך של חוגי שלמים מודולו <math>p^n</math>.

== הגדרה ==

קבוצה מכוונת (directed set) היא קבוצה שמוגדר עליה סדר חלקי <math>( I, \le )</math>, ומקיימת: לכל שני אינדקסים i ו-j קיים אינדקס שלישי k כך ש-<math>i \le k, \ j \le k</math>.

מערכת פרויקטיבית של קבוצות, חבורות או חוגים (נקרא להם עצמים) היא אוסף של עצמים <math>\left( X_i \right)_{i \in I}</math> בקטגוריה המתאימה בעלת קבוצת אינדקסים שהיא קבוצה מכוונת, ביחד עם פונקציות הטלה <math>\pi_{ij} : X_j \to X_i</math> המהוות מורפיזמים בקטגוריה המתאימה, שמקיימות את התכונות הבאות:
# זהות עצמית: <math>\pi_{ii} = \mathrm{id}_{X_i}</math>, הטלה של עצם על עצמו היא הזהות.
# הרכבה טרנזיטיבית: לכל <math>i,j,k \in I</math> שמקיימים <math>i \le j \le k</math> מתקיים <math>\pi_{ij} \circ \pi_{jk} = \pi_{ik}</math>, כלומר: להטיל את <math>X_k</math> על <math>X_i</math> שקול להטלת <math>X_k</math> על <math>X_j</math> ומשם להטיל על <math>X_i</math> באמצעות ההטלה מ-<math>X_j</math> ל-<math>X_i</math>.

הגבול ההפוך (inverse limit) <math>\lim_{\longleftarrow}X_i</math> של מערכת פרויקטיבית בקטגוריה מסוימת היא עצם באותה קטגוריה הכולל את כל ה"סדרות" שבהן ההטלות מקיימות את התכונה הבאה: <math>\pi_{ij}(x_j) = x_i</math> לכל <math>i \le j</math>. בנוסחה
: <math>\lim_{\longleftarrow}X_i = \left\{ (x_i)_{i \in I} \in \prod_{i \in I}X_i \ | \ \forall i \le j : \pi_{ij}(x_j) = x_i \right\}</math> .

אם הקבוצה המכוונת היא <math>I = \mathbb{N} = \{ 1, 2, 3, ... \}</math> את איברי הגבול ההפוך אפשר לרשום בצורה
: <math>x = (x_n)_{n \in \mathbb{N}} = (x_n)_{n=1}^{\infty} = ( ..., x_n, ..., x_2, x_1 )</math> .

== דוגמאות ==
* חוג המספרים ה-p-אדיים הוא גבול הפוך של<math>\left( \mathbb{Z}/p^n \mathbb{Z} \right)_{n=1}^{\infty}</math> (חוגי השלמים מודולו <math>p^n</math>), כלומר: <math>\mathbb{Z}_p = \lim_{\longleftarrow}(\mathbb{Z}/p^n \mathbb{Z})</math>.
*: כאן ההטלות הן <math>\pi_{nm} : \mathbb{Z}/p^m\mathbb{Z} \to \mathbb{Z}/p^n\mathbb{Z}</math> המוגדרות על ידי <math>x_n = \pi_{nm}(x_m) = x_m \bmod p^n</math> (במילים אחרות: <math>x + p^m \mathbb{Z} \mapsto x + p^n \mathbb{Z}</math>) לכל <math>m \ge n</math>.
* חבורה פרו-סופית היא חבורה שמתקבלת על ידי גבול הפוך של חבורות סופיות.
* ההשלמה הפרו-פיניטית של חוג השלמים: <math>\hat{\mathbb{Z}} = \lim_{\leftarrow}\mathbb{Z}/n\mathbb{Z}</math>. ממשפט השאריות הסיני נובע ש-<math>\hat{\mathbb{Z}} \cong \prod_p \mathbb{Z}_p</math>.
* חבורה פרו-p היא חבורה שמתקבלת על ידי גבול הפוך של חבורות p.

== מקורות ==
* Gregory Berhuy, Introduction to Galois Cohomology and its Applications, The London Mathematical Society.
== ראו גם ==
* מערכת מכוונת

קטגוריה:אלגברה