OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מרכז רת"ם

מרכז רת"ם (רשת תצפיות ומידע) הוא מרכז לאיסוף מידע על תפוצתם של צמחי ארץ ישראל. דגש מיוחד מושם על תיאור תפוצתם של צמחים נדירים וצמחים אנדמיים לאזורנו ועצים עתיקים בארץ ישראל.

המרכז הוקם על ידי אבישי שמידע בשנת 1979, והוא מהווה פרי שיתוף פעולה בין האוניברסיטה העברית ובין החברה להגנת הטבע. מחקרים מדעיים רבים אודות הצומח והצמחייה של ארץ-ישראל והאקולוגיה שלהם, נערכו במסגרת פעולתו של מרכז רת"ם, ובעקבותיהם יצאו לאור פרסומים רבים. בין אלה יש לציין את כתב-העת "רתם", שהופיע בין השנים 1981-88.

בשנת השמונים החל מרכז רת"ם בפרויקט המינים הנדירים, שבמסגרתו נערכו סקרים מקיפים לגילוים בשדה של צמחים שהם נדירים לאזורנו או נמצאים בסכנת הכחדה או שמניחים כי כבר נכחדו מהארץ. אחת המטרות החשובות של פרויקט המינים הנדירים היא הכרת המינים החשובים לשימור, ובעקבותיהם גם השטחים הטבעיים החשובים לשימור, מבחינת ייחודיות הצמחייה שבהם. הכרה זו חשובה לצורך קבלת החלטות בעניין בנייה ופיתוח על שטחים פתוחים. "ספר המידע האדום" (שמידע ופולק 2007, הוצאת רשות הטבע והגנים), המתאר את מיני הצמחים הנמצאים בסכנת הכחדה בישראל, מסכם מחקר רב אודות המינים הנדירים בארץ ישראל, ונועד לשמש כלי-עזר חשוב לצורך קבלת החלטות תכנוניות בשטחים פתוחים בישראל.

מרכז רת"ם מנהל מאגר מידע ממוחשב, המכיל מידע תצפיתי רב אודות תפוצתם של מיני הצמחים בישראל, הן הנפוצים והן הנדירים. למרכז ישנו אתר אינטרנט (ראו להלן), ובו מתקבלים ומתפרסמים דיווחים על תצפיות במינים נדירים או בסכנת הכחדה, וכן מינים בעלי פריחה אטרקטיבית עבור קהל המטיילים. 

מרכז רת"ם עורך מדי שנה מספר השתלמויות בשדה עבור הציבור הרחב, שמטרתן לימוד הצומח והצמחייה של ארץ-ישראל. להשתלמויות אלו ישנה חשיבות רבה לצורך הכרת הטבע של ארץ ישראל בקרב הדורות הבאים, ולצורך הגברת המודעות לשמירת הטבע והשטחים הפתוחים בישראל.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rotem.huji.ac.il/ מרכז רת"ם]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שמירת הטבע בישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: בוטניקה
קטגוריה:ארגונים להגנת הסביבה בישראל
רתם
אהרן ירושלמי

אהרן ירושלמי (1 במאי 1914 - 28 בינואר 2007) היה סופר עברי.

==ביוגרפיה==
אהרן ירושלמי נולד בוולקוביסק שבפולין (כיום בתחום בלארוס) ליוסף ולאה, אח לאליעזר ירושלמי ולאביו של ליאון יוריס. ילדותו ושנות נעוריו עברו עליו בבית יהודי חרדי. הוא למד ב'חדר', ואחר כך בבית הספר "תחכמוני" בעיר ביאליסטוק. ירושלמי עלה לארץ ישראל לבדו בראשית שנות ה-30.

בשנת 1934 נשא ירושלמי לאשה את יהודית שבאה ממשפחה ותיקה בישראל, המתייחסת למשפחת המדפיס ישראל ב"ק (נינתו). עם פרוץ מלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי, ושירת במסגרת יחידת קומנדו ביוון. הוא נפל בשבי הגרמנים, אך הצליח להימלט. הוא נתפס שוב, ושוב נמלט, ונעזר בחברי המחתרת היוונית. אומץ לבו ותושייתו הוכרו על ידי הבריטים, והוא זכה בעיטור מכובד, עיטור העוז מטעם מלכת בריטניה.

עם הקמת מדינת ישראל וצה"ל זכה ירושלמי באות הלוחם בנאצים, ובעיטור לוחמי המדינה.

לאחר מלחמת העולם השנייה נודע לירושלמי שרוב משפחתו בפולין נשמדה בשואה. ספריו, רומנים וסיפורים קצרים, עוסקים רובם בסיפור חייו בעת המלחמה, במחנות השבי ובמסתור ביוון. וכן כתב גם רומן מפתח מחיי האמנים והבוהמה בתל אביב בשנות החמישים והששים.

נפטר בבת ים ב-28 בינואר 2007.

==ספריו==
*אהבות נעורים, ירון גולן תל אביב, 1999.
*בדידות, סיפורים, ירון גולן תל אביב 1994.
*הבופור ועוד סיפורים, ירון גולן תל אביב, תשנ"א 1991.
*הבית מאבני כורכר, ירון גולן תל אביב, 1993.
*ברבה ליאונידס, פואמה, טרקלין תל אביב, 1973.
*הגזע, ירון גולן תל אביב 1995.
*החוש הששי, ירון גולן, תל אביב, 1990.
*יום אחרי, ירון גולן, תל אביב, 2001.
*כוכבים דועכים, רומן, עדית תל אביב, תשכ"א 1961.
*המאבק, ירון גולן, תל אביב, 1999.
*סוף הדרך, ירון גולן, תל אביב, 1992.
*הענפים, סיפור על רקע היסטורי, אל"ף, תל אביב, 1980.
*שלושה שברחו, פרקי שבי ביוון ובגרמניה, עיינות, תל אביב, תשי"ז 1957.
*שתי נשים וגבר, רומן מחיי הבוהמה התל אביבית בשנות החמישים והשישים, ירון גולן, תל אביב, תשנ"ח 1998.
*שתי פגישות, רשפים, תל אביב, תשמ"ז 1987.

==קישורים חיצוניים==
* הרצל חקק, [http://www.e-mago.co.il/Editor/literature-1337.htm מאמר מפורט על חייו ויצירתו של ירושלמי, 4 בנובמבר 2006], אימגו
* [http://www.e-mago.co.il/Editor/literature-2102.htm הרצל חקק, אהרון ירושלמי / הפסנתר- ניתוח הסיפור, אימגו, 23 בינואר 2008]

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:מתנדבי היישוב שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מקבלי עיטורים בריטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
הדרכת אוכלוסייה לשעת חירום (צה"ל)

שרוך מדריכי האוכלוסייה לשעת חירום
הדרכת אוכלוסייה לשעת חירום, היא סיוע בהכנת הציבור לשעת חירום. ההכנה מתבצעת על ידי חיילים בפיקוד העורף שתפקידם להדריך את האוכלוסיות השונות בזמן שגרה להתנהגות נכונה בזמן חירום. 

מדריכי האוכלוסייה לשעת חירום (מאלש"חים) עוברים קורס של כשלושה חודשים בבה"ד 16 (בית ספר לחילוץ ולהצלה של פיקוד העורף), שבסיומו משתבצים בחמשת המחוזות של פיקוד העורף ברחבי ישראל. 

בזמן שגרה מדריכים הנושאים בתפקיד זה את המורים, הילדים והנוער כיצד לנהוג בעת חירום. כמו כן, הדרכת אוכלוסייה לשעת חירום כוללת גם הסבר לגבי הפעולות שיש לעשות בשעת חירום, הסבר זה ניתן למנהלי מוסדות, לעובדי מפעלים, לצוותי בתי חולים, לגננות, ועוד. בנוסף מדריכים המאלש"חים אוכלוסיות בעלות מאפיינים הדורשים תשומת לב מיוחדת: חרשים, עיוורים ובעלי ליקויים שונים, קשישים, עולים חדשים, ועוד. 

בשעת חירום, תפקידם הוא לסייע לאוכלוסייה בשטח (במקלטים או בשטחי הפינוי), ולתגבר את מרכזי המידע הטלפוניים של פיקוד העורף. 
מסלול הקידום בתפקיד מגוון וכולל: פיקוד בקורס, פיתוח הדרכה, ויציאה לקורס קצינים.

=== שילוב חרדים במערך ===

באוקטובר 2010 נפתח מסלול מיוחד בשם "צוהר כתום" - מסלול ייחודי למגזר החרדי אשר קיבל את ברכת הרבנים [http://www.bhol.co.il/forums/topic.asp?topic_id=2867134&forum_id=771] שבו גויסו 12 חיילים מהמגזר עצמו שתפקידם להיות מאלש"חים בתוך המוסדות החרדיים, וכן מתן סיוע בשעת חרום בציבור החרדי. 
הצורך להקמת המסלול הוא הדאגה של פיקוד העורף לציבור החרדי שלא הצליחו להגיע אליו עד היום, החיילים מדריכים בבתי הספר במדים, על מנת להדגיש את סמכות פיקוד העורף ואחריותו על האוכלוסייה בשעת חירום. דבר שיוצר חילוקי דעות בקרב מנהלי בתי הספר שחלקם מתנגדים בתוקף לכניסת חיילים חרדים לשטח בית הספר, למרות שמטרת ההדרכות היא הצלת חיים חוששים חלק מהמנהלים מפני מתן לגיטימציה לגיוס חרדים לצה"ל. מה שבפועל קורה שרוב בתי הספר במגזר מתנגדים להדרכות הללו. וכמאמר המנהלים ״או שתבואו בלי כיפה או שתבואו בלי מדים״. הבעיה עלתה עד אלוף פיקוד העורף שהחליט שלא לאפשר לחיילים אלו להדריך בבתי ספר בלי מדים. למרות חשיבות הנחיות ההתגוננות להצלת חיים. 
במהלך הקורס לומדים המדריכים החרדים את ההנחיות ורוכשים יכולות הדרכתיות ברמה גבוהה, דבר שעוזר בתחום ההוראה בכלל..
במהלך הקורס דואגים לחיילים לתפילת מנחה קבועה ובמניין, וכן לשעה של לימוד תורה כל יום.
שמו של הקורס שונה לאחרונה מ - ׳צוהר כתום ל - ׳מגן כתום.
הקורס האחרון התקיים בחודשים 4-6 2019 במהלכו הוכשרו 8 חיילים לתפקיד.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: חירום
קטגוריה:פיקוד העורף
קטגוריה:ישראל: הצלה
במוצאי מנוחה קדמנוך תחילה

בְּמוֹצָאֵי מְנוּחָה קִדַּמְנוּךָ תְּחִלָּה הוא פיוט מסוג "סליחה", במבנה המכונה "פזמון" (על שם הרפרן החוזר בו). פזמון זה נכתב עבור הלילה הראשון בו אומרים סליחות במנהג אשכנז, שחל תמיד במוצאי שבת ("מוצאי מנוחה"), ונהוג לאומרו ביום זה בכל מנהגי אשכנז, הן המזרחי והן המערבי, ואף במקומות בהם לא היה סדר סליחות קבוע לכל הימים, אמירת "במוצאי מנוחה" ביום הראשון קבועה הייתה. בלשון הדיבור משמש לעיתים שם הפיוט לייצג את כל אמירת הסליחות באותו ערב. מחבר הפיוט אינו ידוע, אך ככל הנראה הוא נכתב באשכנז בתקופה קדומה יחסית, עד המאה האחת עשרה.

==מבנה==
הפיוט בנוי משמונה בתים, שכל אחד מהם בנוי משלוש צלעות. תחיליות הצלעות יוצרות אקרוסטיכון לפי סדר הא"ב, תוך הכנסת האות ס' ביחד עם האות נ' בצירוף "נא שגבם" (כששין שמאלית משמשת כס') כדי להגיע למספר כולל של 21 צלעות. הבית הראשון בשיר אינו כלול באקרוסטיכון.

קישוט לשון אופייני נוסף בפיוט הוא הצימוד.

==תוכן==
הפיוט פונה אל האל ומבקש ממנו שיקשיב לתפילת עם ישראל, יסלח להם ויושיע אותם מצרותיהם. הפזמון החוזר בפיוט הוא "לשמוע אל הרינה ואל התפילה" שלקוח מתפילת שלמה המלך לאחר בנין בית המקדש.

הפיוט מדגיש במיוחד את אמירת הסליחות בלילה ("במוצאי מנוחה", "בזעקם בעוד ליל", "רצה עתירתם בעמדם בלילות", ומשקף את המנהג לומר סליחות, ובפרט את הסליחות הראשונות, בשעות הלילה דווקא, מנהג הקיים גם היום.

סדר הדברים לא ברור אם האשכנזים נהגו להתחיל לומר סליחות דווקא במוצאי שבת מפני הפיוט הזה, או שהפיוט נכתב אחרי שכבר נהגו לפני כתיבת הפיוט להתחיל לומר סליחות במוצאי שבת דווקא.

==קישורים חיצוניים==
*
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:סליחות
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
בן ציון נסים פרדס

הרב בן ציון נסים פארידיס-פרדס (כ"ז בכסלו ה'תרכ"ב (1862) - א' באדר א' ה'תש"ג (1943)) היה מקובל, דרשן ופייטן ירושלמי. אביו של רבהּ הראשי לשעבר של ירושלים, אליהו פרדס.

== קורות חיים ==
נולד לאליהו פארידיס ושרה מרקדה, בתו של רבי וידאל קואינקה, ב-30 בנובמבר 1831 (כ"ז בכסלו ה'תרכ"ב). מוצא משפחת אביו בצפון מערב ספרד ביישוב פרֵדֶס דה נאבה (Paredes de Nava) שבמחוז פלנסיה (Palencia). בעת גירוש ספרד עברה המשפחה לארץ ישראל, התיישבה בצפת ולאחר מכן הגרה לחלב.

בצעירותו למד בישיבת המקובלים בית אל בירושלים, נישא למזל אורו בת הרב אברהם קאסוטו, והיה שד"ר לאזור המגרב, בשליחות רשמית מטעם הישיבה, ופעם נוספת עבורו. כשחזר לירושלים החל לשמש כרב בבית הכנסת ״איסטנבוליס״ שבעיר העתיקה, ובית הכנסת ״טראנטו״ שבשכונת נחלאות. הורה ודרש בבתי כנסת רבים בירושלים.

כן שימש כמורה בת"ת הספרדים ות"ת הבוכרים שבירושלים. ניחן בקול ערב, ושימש בחייו גם כפייטן, ואף חיבר פיוטים שונים. בשנותיו האחרונות נמנה עם לומדי חברת "מגן דוד" בישיבת מרכז הרב.

== חיבורו ==
* פרדס התורה - פירוש לתנ״ך ודרשות, שני חלקים, ה׳תשנ״ח

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.pardess.com/schedule.htm הרב בן ציון נסים פרדס], באתר משפחת פרדס
* [http://www.hyomi.org.il/mobile/page.asp?id=419 חכם בן ציון ניסים פרדס], באתר החכם היומי
* [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HED%2F1943%2F02%2F12&id=Ar01501&sk=27828E09 הרב בן-ציון פרדס זצ"ל], הד המזרח, 12 בפברואר 1943, עמ' 15
* 
* 
* 

קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1862
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1943
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
שרשיר מצוי

שרשיר מצוי המכונה גם שרשיר (שם מדעי: Anas crecca) הוא מין ממשפחת הברווזיים.

השרשיר מגיע לאורך 20–30 ס"מ, למוטת כנפיים של 53–59 ס"מ. משקל הזכרים מגיע ל־340 גרם בעוד הנקבות מגיעות למשקל 320 גרם. גופם של שני הזוויגים אפור אם כי נוצות הזכר אפורות כסופות והצידיים מפוספסים בקווים שחורים עדינים על רקע לבן. הגב שחור ואחורי הגוף בהירים. החזה צהוב־קרם והראש ערמוני כשלאורכו עובר פס־עין ירוק המוקף בפס לבן דק מלמטה. המקור שחור ושטוח עם קצה בשיפוע המזדקר מעלה. הנקבה דומה במראהּ מעט לנקבת ברכייה אך בעלת גבת עין בולטת בחום והיא מעט יותר פלומתית.

השרשיר הוא עוף הנודד בסתיו דרומה, וחורף במערב אירופה, אגן הים התיכון, במזרח התיכון ובאפריקה עד קו המשווה. בישראל הוא חולף וחורף מצוי. נצפה בחודשים ספטמבר עד מרץ. להקת שרשירים נעה בדרך כלל במבנה של ראש חץ.

השרשיר ניזון מצמחי מים, דגניים, לרוות חרקים, חלזונות וסרטנים קטנים אותם הוא מסנן משפת המים או שהוא אוכל זרעים שונים על הקרקע. השרשיר ניזון בדרך כלל במשך היום אך בחורף הוא נאלץ לאכול גם בשעות בין הערביים ואף בלילה.

ברווז זה מצוי מאוד ואינו נתון בסכנה אם כי כמה אוכלוסיות נפגעות מזיהומי ביצות ופגיעה בסביבות מחיה.

===תת-מינים===
* Anas crecca crecca
* Anas crecca nimia

המין שרשיר קרוליינה (Anas carolinensis) מאמריקה הצפונית דומה מאוד לשרשיר המצוי ובעבר היה תת־מין שלו אך הופרד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/search/details.php/47207/summ שרשיר מצוי], באתר [http://www.iucnredlist.org/ הרשימה האדומה של IUCN]

== הערות שוליים ==

שרשיר בתעופה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ברווזים מצויים
קטגוריה:ארץ ישראל: אווזאים
קטגוריה:כווית: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
יוסי בידץ

יוסי בידץ (נולד ב-1961) הוא מנכ"ל המרכז לטכנולוגיה חינוכית (מטח), אלוף במילואים בצה"ל, כיהן כמפקד המכללה לביטחון לאומי והמכללות הצבאיות; קודם לכן עמד בראש חטיבת המחקר באגף המודיעין של צה"ל בין יוני 2006 ליוני 2011.

== קורות חייו ==
יוסי בידץ נולד ביבנאל ב-1961, בן לדקלה (לבית גלובמן) ולאלוף-משנה אורי בידץ. הוא גדל בשיכון הצנחנים ברמת גן. לאחר שנת שירות התגייס לצה"ל והתנדב לסיירת מטכ"ל בעקבות אחיו , שהיה מפקד צוות ביחידה ונהרג במלחמת יום הכיפורים. בעקבות בעיות בריאות עבר לשרת במודיעין. כיהן בשורה של תפקידים בכירים באגף המודיעין, ובכלל זאת כקמ"ן בסיירת מטכ"ל במערך המבצעים המיוחדים וקצין המודיעין של פיקוד הצפון עד ינואר 2006. ביוני באותה שנה מונה לראש חטיבת המחקר וכיהן בתפקיד במשך 5 שנים. בדצמבר 2011 קודם לדרגת אלוף ומונה למפקד המכללה לביטחון לאומי והמכללות הצבאיות. באוגוסט 2015 הוחלף על ידי תמיר היימן ופרש מצה"ל.

בידץ הוזכר באמצעי התקשורת כמי שהזהיר את ראשי מערכת הביטחון מפני הרחבת המבצע הקרקעי בסוף מלחמת לבנון השנייה וכמי שהצהיר מספר חודשים לאחר המלחמה על שיבת חזבאללה ליכולותיו מלפני המלחמה.

באוגוסט 2018 נכנס בידץ לתפקיד מנכ"ל המרכז לטכנולוגיה חינוכית.

בידץ הוא בעל תואר ראשון בביולוגיה וחקלאות מהאוניברסיטה העברית בירושלים ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב. בשנים 2000–2001 היה עמית מחקר במכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון (WINEP) . בשנת 2016 היה עמית מחקר במכון ברוקינגס בוושינגטון.

הוא חבר ב"ועדת השלושה" - ועדה לבירור תקריות בין הצנזורה הצבאית לאמצעי התקשורת.

בוגר התוכנית לבכירים בשירות הציבורי מטעם קרן וקסנר, באוניברסיטת הרווארד.

== חיים אישיים ==
בידץ הוא בן דוד של הסופרת מיכל גוברין. דודו של אביו היה עקיבא גוברין. נשוי ואב לשלושה.
<gallery>
קובץ:Operation Orchard. XXI.webm|ראיון עם יוסי בידץ על מבצע מחוץ לקופסה - השמדת הכור הסורי ב-2007.
File:2015MabalMemBet.jpg|טקס סיום מחזור מ"ב של המכללה לביטחון לאומי - יולי 2015.
File:MabalCoC2015.jpg|טקס חילופי מפקד המכללה לביטחון לאומי, אוגוסט 2015. .
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* יוסי בידץ ודימה אדמסקי, [https://web.archive.org/web/20200222224130if_/http://maarachot.idf.il/PDF/FILES/7/113507.pdf התפתחות הגישה הישראלית להרתעה - דיון ביקורתי בהיבטיה התאורטיים והפרקטיים], עשתונות 8 אוקטובר 2014
* יוסי בידץ, [https://www.washingtoninstitute.org/policy-analysis/view/bashars-first-year-from-ophthalmology-to-a-national-vision Bashar's first year from ophthalmology to a national vision], מכון וושינגטון למדיניות המזרח התיכון, 2001.
* יוסי בידץ, [https://www.brookings.edu/blog/markaz/2016/11/29/strategy-as-a-learning-process-an-israeli-case-study-for-the-new-administration/ Strategy as a learning process-an israeli case study for the new administration], מכון ברוקינגס, 2016.
* 
* [https://www.israelhayom.co.il/article/754401 למידה דיגיטלית לא נועדה רק להתמודדות במשבר; צריך לתת יותר עצמאות למורים], 23 באפריל 2020, ישראל היום

==ביאורים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יבנאל: אישים
קטגוריה:קציני מודיעין של פיקוד הצפון
קטגוריה:ראשי חטיבת המחקר
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:מפקדי המכללות הצבאיות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:קציני צה"ל בוגרי תוכנית המנהיגות הבכירה של קרן וקסנר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
גסקוניה

מפת גסקוניה. שמות המקומות בצרפתית ובגסקונית
דגל גסקוניה
גסקוניה (בצרפתית: Gascogne, נהגה גאסקון; באוקסיטנית (ניב גסקוני): Gasconha, נהגה "גסקוניה") הוא אזור היסטורי בצרפת שהיה מאוכלס על ידי עמים קרובים לבסקים ועד המהפכה הצרפתית היה מחוז של צרפת. גסקוניה נמצאת בדרום מערב צרפת, בין נהר גארון, הרי הפירינאים והאוקיינוס האטלנטי. שטחה מחולק היום בין המחוזות אקיטן ("אקוויטניה") ומידי-פירנה.

==היסטוריה==
הרומאים כינו את האזור בשם "אַקוִּיטַניָה" על שם השבטים שאכלסו אותו, האקוויטנים (בלטינית: Aquitani), אשר דיברו בשפה קרובה לשפה הבסקית הקדומה. ייתכן שהשם "אקוויטניה" נגזר משם השבט Ausci, הקרוב לשורש הבסקי המודרני Eusk שפירושו "בסקי".

צבאו של יוליוס קיסר כבש את אקוויטניה במאה הראשונה לפנה"ס וסיפח אותה לאימפריה הרומית. בימי שלטון אוגוסטוס הוכללה אקוויטניה בפרובינקיה גאליה אקוויטניה, במטרה לערב בפרובינקיה אחת את האקוויטנים עם הגאלים הקלטים, הנבדלים מהם בשפתם ובתרבותם, ובכך למנוע התפתחות של זהות אזורית עצמאית לפרובינקיה.

במסגרת הרפורמות של דיוקלטיאנוס, בשנת 297, פוצלה גאליה אקוויטניה לבקשת תושביה לשלוש פרובינקיות. הטריטוריות שמצפון לנהר הגארון פוצלו ל"אקוויטניה פרימה" ("הראשונה") ו"אקוויטניה סקונדה" ("השנייה"), והאזור מדרום לנהר הפך לפרובינקיה "נובמפופולנה" (Novempopulana – "ארץ תשעת השבטים"), החופפת במידה רבה את שטחה של גסקוניה. בעקבות חלוקה זו, חדל השימוש בשם "אקוויטניה" לחבל ארץ זה, למרות שהיה שמו המקורי, והוגבל לאזורים שמצפון לגרון.

בשנים 409–410 פלשו הוונדלים לנובמפופולנה, ובשנים 416–418 העבירו אותה לשליטת ממלכת טולוז הוויזיגותית. בשנת 507 כבשו הפרנקים את נובמפופולנה וסיפחו אותה לממלכתם. אולם בהיותה בקצה מרחב שלטונם, שליטת הפרנקים בנובמפופולנה הייתה רופפת ואיפשרה לשבטים בסקים לחדור לתחומיה ולהתבסס בה. סביב שנת 600 הייתה הנוכחות הבסקית באזור דומיננטית, והביאה לכינויו בשם "וסקוניה" (Vasconia – ארצם של הווסקונים). כינוי זה התפתח במרוצת השנים ל"גסקוניה", התפתחות אופיינית לשפות רומאניות. למרות השליטה הבסקית, נמשך בקרב תושבי האזור תהליך המעבר מהשפה האקוויטנית הקרובה לבסקית, ללטינית הוולגרית, שמאוחר יותר התפתחה לשפה הגסקונית, הנחשבת היום ניב של אוקסיטנית.

בשנים 842–844 כבשו ויקינגים מספר ערים בגסקוניה ושלטו בהם עד 982–986. הוויקינגים השאירו אחריהם מורשת ימאות אשר שימשה את תושבי הארץ גם לאחר עזיבתם.

בשנת 1052 השתלט גי ז'פרואה, שהפך בשנת 1058 לדוכס אקוויטניה, על גסקוניה ובכך אוחדו גסקוניה ואקוויטניה מחדש תחת שליט אחד, וגסקוניה חדלה מלהיות ישות מדינית עצמאית. במהלך המאה ה-12 עברה השליטה בגסקוניה, שהייתה חלק של אקוויטניה, לידי מלכי אנגליה ואקוויטניה הפכה למאחז הראשי של אנגליה על אדמת צרפת עד סוף מלחמת מאה השנים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צרפת: אזורים
קטגוריה:טריטוריות היסטוריות
הצינור העורקי

מיקום הצינור העורקי בין אבי העורקים והעורק הריאתי
הַצִּנּוֹר הָעוֹרְקִי (TA: ductus arteriosus) הוא כלי דם בבית החזה של העובר המחבר את עורק הריאה ישירות אל אבי העורקים, וכך עוקף את מחזור הדם הריאתי (המכונה גם המחזור הקטן). תפקידו של כלי דם זה הוא לצמצם את ספיקת הדם המוזרמת אל ריאות העובר, וזאת נוכח אי יכולתם לשמש לנשימה (קליטת חמצן ופליטת פחמן דו-חמצני). הצינור נסגר זמן קצר לאחר הלידה, מתנוון ומסיים בכך את תפקידו.

צינור עורקי שאינו נסגר לאחר הלידה נחשב לסוג של מום לב מולד הקרוי צינור עורקי פתוח (patent ductus arteriosus; ובראשי תיבות: PDA). מום זה גורם לספיקה בלתי מספקת של דם לריאות ולאוושה מתמדת, וההסתמנות הקלינית דומה לזו של פגם במחיצה הבין-חדרית או פגם במחיצה הבין-פרוזדורית. ילד שבו נותר הצינור פתוח יתקשה לבצע פעולות גופניות מאומצות הדורשות חמצון מהיר. לעיתים הצינור נסגר מעצמו בילדות, אך ברוב המקרים דרוש ניתוח שבו הצינור נקשר ונחסם למעבר דם.
לאחר סגירת המעבר נותר שריד שלו בין אבי העורקים לעורק הריאה הנקרא ligamentum arteriosum.

==ראו גם==
*הנקב הסגלגל

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית החזה
קטגוריה:לב
קטגוריה:היריון ולידה
קטגוריה:ביולוגיה התפתחותית
הנרי (מוזיקאי)

אלי מזרחי, הנודע בשם הבמה הנרי (Henree; נולד ב-20 בנובמבר 1978) הוא מוזיקאי וזמר ישראלי.

== קריירה ==
בשנת 2002 הוחתם על ידי חברת וירג'ין הבינלאומית. שלושת הסינגלים מאלבום הבכורה שלו, Plastic Sound, לוו בווידאו קליפים והגיעו לצמרות מצעדי הסינגלים בצרפת, הולנד ובלגיה. אחד מהם, "Clubbing", יצא גם בישראל.

בשנת 2004 בעקבות מיזוגה של חברת וירג'ין עם EMI, חזר הנרי לישראל והחל לכתוב ולהלחין לאומנים כגון ריטה, עברי לידר, שרית חדד, רוני סופרסטאר, שירי מימון, רמי קלינשטיין, אישתאר, פבלו רוזנברג, רגב, שרון חזיז ועוד. בנוסף הלחין הנרי פסקולים ושירי נושא לסדרות כמו "טלנובלה בע"מ" ו"האלופה".

הוא הכיר את הזמרת ניקה, איתה הקים את הצמד הנרי וניקה. בין הסינגלים שהוציאו השניים: "על המסך שלי", "See Me Now" ו-"Naked in the Wind" וחידוש לשירה של ריטה משנת 1986 – "בגידה", והוציאו אלבום בשם Revolution, שרובו מוקלט באנגלית והופק כולו על ידי הנרי.

בשנת 2006 היה הנרי שותף להפקת שירים במופע הענק של ריטה "One", בהם "עבד של הזמן", "שביל הבריחה" ו"תפתח חלון".

הנרי עבד עם שרית חדד יותר מבין כל האמנים שהנרי עבד איתם, בלהיטיה הגדולים: "חגיגה", "בחום של תל אביב", "בין כל הבלגן", "מיס מיוזיק", "תצאי מהכלים", "חופשייה", "מרוץ החיים", "מאחלת לך", "Do You Love Me", "קומי וצאי" ו"מימי". בנוסף, הנרי לקח חלק פעיל בהפקתם של חמשת אלבומיה האחרונים של חדד והאחרון שבהם 20 ניצח הנרי על יצירתם והפקתם של 12 שירים ושימש מפיק מוזיקלי ראשי.

בשנת 2013 שימש כמפיק מוזיקלי בתוכנית המציאות "פרויקט הלהקה" בערוץ הילדים.

בשנת 2023 הוציא ביחד עם ריקי בן ארי את שיר הגאווה "One Life" שזכה לביקורות חיוביות בדרך כלל. בשנה העוקבת, הוציא עם הזמרת לישי את שיר הגאווה "Israeli Girls" בליווי וידאו קליפ.<ref></ref>

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* 2003: Plastic Sound
* 2006: Revolution

=== מיני-אלבומים ===
* 2020: Off Grid

== קישורים חיצוניים ==
* 

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:שופטי תוכניות מציאות ישראלים
קטגוריה:אמנים ישראלים הידועים בשם במה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
ארגון ההידרוגרפיה הבין-לאומי

ארגון ההידרוגרפיה הבין-לאומי (באנגלית: The International Hydrographic Organization; בראשי תיבות: IHO; בצרפתית: L’Organisation hydrographique internationale; בראשי תיבות: OHI) הוא ארגון בינלאומי העוסק בתאום פעולות הידרוגרפיה של המדינות החברות בארגון.

הארגון נוסד בשנת 1921 כהמשך לכינוסים בינלאומיים בנושא הידרוגרפיה שהחלו בשנת 1889. מטרת הארגון להבטיח את בטיחות השיט והגנה על הסביבה הימית בתמיכה במדידות הידרוגרפיות אחידות ושיפור שיטות המדידה ההידרוגרפית של המדינות החברות. ארגון ההידרוגרפיה הבינלאומי מפרסם את גבולות האוקיינוסים והימים. השפות הרשמיות של הארגון הם אנגלית וצרפתית.
יום ההידרוגרפיה העולמי נחגג מדי שנה ב־21 ביוני, ומדגיש את החשיבות והרלוונטיות של ההידרוגרפיה. נכון לינואר 2021, חברות 94 מדינות בארגון הבין־ממשלתי.
ישראל אינה חברה בארגון.

== תחומים ==
הידרוגרפיה היא הבסיס לכל הפעילויות הקשורות לים:
* בטיחות הניווט
* תיירות
* הגנה וניהול הסביבה הימית
* חיפוש והצלה
* שימוש במשאבים ימיים: מינרלים, נפט וגז, אנרגיה מתחדשת
* גבולות ימיים ופיקוח
* סחר ימי
* מדע ימי
* ניהול אזורי חוף
* תשתית נתונים מרחביים ימיים
* דיג, חקלאות ימית וגידולי ים
* שייט פנאי
* הגנה וביטחון ימי
* מידול שיטפון וצונאמי

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20061128034132/http://iho.shom.fr/ אתר הארגון] - ארכיון 
* [http://ioc.unesco.org/oceanteacher/OceanTeacher2/01_GlobOcToday/03_GeopolOc/s23_1953.pdf גבולות הימים והאוקיינוסים 1953] 
* 
* [https://iho.int/uploads/user/pubs/misc/IHOBrochure_ENG.pdf עלון הארגון] 
* [https://iho.int/uploads/user/About%20IHO/IHO%20organ_rev2.pdf תרשים ארגוני] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
הידרוגרפיה
קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:ארגונים בין-ממשלתיים
קטגוריה:משקיפים בעצרת הכללית של האומות המאוחדות
בית אסיה

250px
250px
בית אסיה הוא מבנה משרדים בן 7 קומות ברחוב ויצמן 4 (בסמוך לפינת שדרות שאול המלך), במרכז תל אביב. הוא ניצב ליד מגדל אמות השקעות (בית יבמ הישן) ומול היכל המשפט, ונחשב לאחד המוכרים והמיוחדים במבני העיר.

בשנת 2008 רכשה את המבנה חברת אלרוב נדל"ן ומלונאות, והיא פועלת להוספת מגדלי מגורים מעליו. 

==המבנה==
הבניין תוכנן על ידי האדריכל מרדכי בן-חורין והמהנדס יחיאל חצור ביוזמתו של שאול אייזנברג. בנייתו החלה בשנת 1969 ונמשכה עשר שנים. בית אסיה נפתח בינואר 1979.

הבניין מוכר בשל צורתו הייחודית הפוסט-מודרניסטית. המבנה תוכנן ונבנה כבניין ירוק ועתיר צמחייה. קירותיו החיצונים של המבנה מתעגלים לכל אורכו, והמבנה מתכנס אל תוך עצמו ויוצא ממנו, כך שבאזורים מסוימים הקומות הגבוהות קטנות מהקומות התחתונות ובמקומות אחרים הפוך מכך. הקירות המתעגלים הם בצבע לבן וביניהם חלונות סרט ארוכים השקועים עמוק יותר ממישור הקירות - באופן זה מתקבל אפקט של צל באזור החלונות ולבן בוהק על הקירות היוצר בחזית מראה של פסים שחור-לבן. ההצללה בחלונות באופן זה מונעת מאור שמש ישיר לחדור אל תוך המבנה ומונעת אפקט חממה. קיר פורצלן בן 800 מ"ר הוקם במבנה בעזרת יחידות שיוצרו על ידי מפעל "נעמן", בעיצובו של פנחס עשת. את לוחות הנחושת שמעטרים את המעליות במבנה יצר האמן גד אולמן, שבטכניקת צריבה שילב דימויים שונים ובהם אותיות ומספרים.

שם המבנה נקבע בהתאם לשמות המבנים הסמוכים אליו, אשר נושאים בשמם שם של יבשת: "בית אמריקה", שקדם ל"בית אסיה", ו"בית אירופה" שהוקם אחריו.

==משרדים במבנה==
עם פתיחת המבנה שכר משרד המשפטים קומה במבנה. כמו כן, הועברו למבנה משרדי הבנק לפיתוח התעשייה.
במבנה שוכנות מספר שגרירויות, בהן אלה של שוודיה, של וייטנאם ושל איטליה, ומכון גתה בתל אביב. עד לשנת 2021 משרד עורכי הדין מהגדולים בארץ, "הרצוג, פוקס, נאמן ושות'", שכן בשלוש קומות במבנה. בין השנים 2000–2012 שכן במבנה המכון הפולני בישראל. כיום שוכנים במבנה משרדים של בית החולים איכילוב, שגרירות וייטנאם, משרדי עורכי דין ומשרדיהן של חברות הייטק.

==בנייה מתוכננת==
חברת אלרוב נדל"ן ומלונאות, שרכשה את המבנה בשנת 2008, פועלת לאישור תוכנית לבניית שני מגדלים בני 30 קומות מעליו, שישמשו למגורים ולבית מלון.

==ראו גם==
* התפתחות אורבנית של תל אביב

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2016/07/02/סיבוב-בבית-אסיה/ סיבוב בבית אסיה], באתר 'חלון אחורי', 2 ביולי 2016

==הערות שוליים==

אסיה
קטגוריה:שדרות שאול המלך
קטגוריה:הצפון החדש
קטגוריה:רחוב ויצמן (תל אביב)
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן מרדכי בן חורין
סקפה פלו

ספל תה של הצי הבריטי שנמשה בסקפה פלו
ספל תה של הצי הגרמני שנמשה בסקפה פלו
מרכז המבקרים של סקפה פלו באי הוי
סקפה פלו (באנגלית: Scapa Flow) הוא גוף מים באיי אורקני שבסקוטלנד, הנתחם על ידי איי מיינלנד, גראמסיי, בוריי, דרום רונלדסיי והוי. אוניות ויקינגיות עגנו בסקפה פלו לפני 1,000 שנים ויותר. עיקר פרסומו בא לו על שום היותו הבסיס הימי הראשי של הצי המלכותי הבריטי במלחמות העולם. הבסיס נסגר ב-1956.

==מלחמת העולם הראשונה==

בסיס הצי המלכותי שהשתתף בקרב יוטלנד היה בסקפה פלו. הבסיס הותקף פעמיים על ידי צוללות גרמניות, אך שתי ההתקפות נכשלו ובמהלכן הוטבעו שתי הצוללות הגרמניות U-18 ו-U-116.

בעקבות כניעת גרמניה בסוף מלחמת העולם הראשונה, הועברו למשמורת בגאטר סאונד שבסקפה פלו 74 מאוניות צי הים הפתוח של הצי הגרמני, ממתינות לתוצאות השיחות של חוזה ורסאי, שם יוחלט על עתידן. ב-21 ביוני 1919, לאחר שעיקר הצי הבריטי יצא את המעגן לצורך אימונים, הורה סגן אדמירל לודוויג פון רויטר, המפקד הגרמני הבכיר בסקפה פלו, להציף ולהטביע במתכוון את האוניות כדי למנוע את נפילתן לידיים בריטיות. חמישים ואחת אוניות טבעו. תשעה אנשים מתו במהלך הניסיונות להציל את האוניות מטיבוע, והם היו החללים האחרונים במלחמת העולם הראשונה.

==מלחמת העולם השנייה==
בתחילת מלחמת העולם השנייה, ב-14 באוקטובר 1939, הצליחה הצוללת הגרמנית U-47 בפיקודו של גינתר פרין לחדור לתוך המעגן בסקפה פלו ולהטביע את אוניית המערכה המיושנת אה"מ "רויאל אוק". הטורפדו שירה פרין פער חור בקוטר 9 מטרים בדופן האונייה הבריטית והיא שקעה למצולות בתוך דקות ספורות. 833 מבין 1400 אנשי צוותה קיפחו את חייהם. טרופת האונייה היא כיום קבר צבאי מוגן. לאחר ההתקפה פקד וינסטון צ'רצ'יל לבנות מספר סוללות לחסימת המבואות המזרחיים של סקפה פלו; סוללות אלה נבנו על ידי שבויי מלחמה איטלקים שהוחזקו באיי אורקני. "מחסומי צ'רצ'יל" אלה משמשים כיום כדרכי גישה מהאי המרכזי אל האיים בוריי ודרום רונלדסיי, אך הם חוסמים את התעבורה הימית.

שלושה ימים לאחר התקפת הצוללת U-47 התקיפו ארבעה מפציצי יונקרס של הלופטוואפה את סקפה פלו באחת ההפצצות הראשונות מן האוויר על בריטניה במלחמה. בהתקפה ניזוקה קשה אוניית המערכה הקשישה אה"מ "איירון דיוק" (1912), ששימשה כבסיס צף, אך אחד המפציצים הופל על ידי סוללת תותחים נגד-מטוסים באי הוי.

==מרכז המבקרים==
מרכז המבקרים נמצא באי הוי, והוא ממוקם בתחנת התדלוק לאוניות ובמכל אחסנת דלק שהוסב לתפקידו החדש. התצוגות כוללות מיצג תלת-ממדי של מראה האי והאוניות לפני שהוטבעו. ניתן להגיע לאי במעבורת המקומית, המפליגה פעמים אחדות ביום. במרכז שירותי הסעדה למטיילים.

==צלילה ספורטיבית==
צי האוניות הגרמניות הטבועות הוא אתר צלילה פופולרי לחובבים. רוב האוניות הטרופות שקועות בעומקים שבין 35 ל-50 מטרים. הצוללים אינם רשאים להיכנס לתוך שרידי האוניות או למשות חפצים מתוכן או מסביבתן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gwpda.org/naval/sscuttle.htm רשימת האוניות הגרמניות שהוטבעו בסקפה פלו.]
* [http://www.scapaflow.co.uk/ אתר Scapa Flow של בית הספר הקהילתי של North Walls.]
* [http://www.worldwar1.co.uk/scuttle.html הטבעת צי הים הפתוח הגרמני בסקפה פלו.]
* [http://atschool.eduweb.co.uk/jralston/rk/scapa/bunday.htm על טרופות האוניות בסקפה פלו.]
* [http://www.u47.org/english/index.asp אתר הצוללת הגרמנית U-47, שהטביעה את אה"מ "רויאל אוק".]
* [http://www.owm.org.uk/ מוזיאון האלחוט באורקני.]
* 

קטגוריה:לוחמה ימית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:זירת האוקיינוס האטלנטי במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סקוטלנד: מפרצים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: בסיסים ומתקנים צבאיים
צ'יינה איירליינס

צ'יינה איירליינס (בסינית: 中華航空, באנגלית: China Airlines) היא חברת התעופה הלאומית של הרפובליקה הסינית הידועה בשם טאיוואן. בסיסה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי טאויואן המשרת את בירת המדינה טאיפיי.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון ליוני 2020:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:white;background:#1d3d73;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="5" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:white;background:#1d3d73;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים">C</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים פרימיום">W</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים משפחתית">S</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|איירבוס A321neo
|—
|25
| colspan="5" |אין מידע
|
|-
| rowspan="2" |איירבוס A330-300
| rowspan="2" |23
| rowspan="2" |—
|36
|—
|—
|277
|313
| rowspan="2" |
|-
|30
|—
|—
|277
|307
|-
|איירבוס A350-900
|14
|—
|32
|31
|36
|207
|306
|
|-
|rowspan=2|בואינג 737-800
|rowspan=2|19
|rowspan=2|—
|8
|—
|—
|150
|158
|rowspan=2|
|-
|8
|—
|—
|153
|161
|-
|בואינג 747-400
|4
|—
|61
|
|
|314
|375
|
|-
|בואינג 777-300ER
|10
|—
|40
|62
|30
|226
|358
|
|-
!colspan="9" bgcolor=#1d3d73|<font style="color:white;">צי צ'יינה איירליינס קרגו
|-
|בואינג 747-400F
|18
|—
|colspan=5|מטען
|
|-
|בואינג 777F
|—
|6
| colspan="5" |מטען
|
|-
!סה"כ
!88
!31
! colspan="6" |
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

* מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?airlinesearch=China%20Airlines&distinct_entry=true צ'יינה איירליינס] באתר Airliners.net

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות טאיוואניות
קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:טאיוואן: תעופה
קטגוריה:אסיה: חברות תעופה
קטגוריה:סקאיי טים
שנורקל

שנורקל
שנורקל (בעברית: צַנְרָן או קנה) הוא צינור חלול בעזרתו אדם או כלי רכב יכול לשאוף אוויר כאשר הוא נמצא מתחת לפני המים.

==שנורקל שחייה ==

שנורקל שחייה הוא צינור גלילי באורך של כ-30 ס"מ בדרך כלל בצורת האות הלטינית J, בעל פיה נוחה ועשוי מגומי או פלסטיק. השנורקל משמש את השחיין לשאיפת אוויר ללא צורך להוציא את פתחי הנשימה של (פה, אף) אל מחוץ למים. פעולת השחיה או הצלילה באמצעות שנורקל, נקראת "שנורקלינג".
שימוש בשנורקל נעשה כאשר האדם מכניס את הפיה לפיו ומשאיר את הקצה העליון של השנורקל מעל פני המים. כך הוא יכול להשאיר את ראשו מתחת לפני המים לזמן בלתי מוגבל. בדגמים מסוימים, ממוקם שסתום חד-כיווני בחלקו העליון של השנורקל, המונע ממים לחדור לתוכו. השסתום מעוצב כך שכאשר הצוללן הלא מנוסה (כגון ילדים) צולל וקצהו העליון של השנוקל יורד מתחת לפני המים, נכנס כדור לפתח השנורקל ומונע ממים להיכנס לתוך הצינור.

השנורקל הארוך ביותר הוא צינור באורך של כ-50 ס"מ. הצינור הארוך מאפשר לצוללן לשהות בעומק רב יותר אך בעומק זה הלחץ על הריאות חזק ומונע מהן להתנפח לגודל הרצוי על מנת לשאוב אוויר. 

השנורקל מגדיל את הנפח המת שהצוללן שואף, שכן האוויר שהצוללן נושף נשאר בחלקו בתוך השנורקל וממוחזר בשאיפה הבאה, כך שתהליך הנשימה איננו יעיל.

==שנורקל צוללות ==
שנורקל צוללות הוא מכשיר המאפשר לצוללת להישאר מתחת לפני המים בזמן שהיא מקבלת את אספקת האוויר שלה. מכשיר זה פותח לראשונה על ידי ההולנדים קצת לפני מלחמת העולם השנייה והועתק על ידי הגרמנים בזמן המלחמה.
עד עידן הצוללות האטומיות נהגו הצוללות לפעול בעיקר קרוב לפני המים ולצלול רק בעיתות חירום.

==שנורקל רכב==
רכב שטח עם שנורקל
כלי רכב צבאיים כגון ג'יפים ורכבי שטח ניתנים להרכבת שנורקל על המפלט וצינור אספקת האוויר למנוע. שיטה זו מאפשרת לרכב לצלוח מכשולי מים עמוקים. בשנורקלים אלה, עומק המים המקסימלי שהרכב יכול לצלוח הוא גובה ראש הנהג וגובה השנורקל. במקרה של ג'יפים כל המנועים והחיווט אטומים והנהג צריך להפעיל לחץ אוויר גבוה במנוע כדי למנוע ממים לחדור אליו.

===טנקים אמפיביים===
במלחמת העולם השנייה פותחו כמה כלים אמפיביים כגון טנקים המסוגלים לצלוח מכשולי מים עמוקים. טנקים אלה, אשר צוידו בשנורקל ייעודי, שימשו בעיקר לנחיתה על חופים מנחתות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציוד צלילה
קטגוריה:שחייה
קת'אי דראגון

איירבוס A321-200 של החברה]]
הלוגו הישן של החברה
קת'אי דראגון (באנגלית: Cathay Dragon, לשעבר דראגונאייר) היא חברת התעופה השנייה בגודלה בהונג קונג. החברה היא חברת בת של קת'אי פסיפיק, החברה הגדולה בהונג קונג.

==תולדות החברה==
החברה נוסדה בשנת 1985 והחלה את טיסותיה ביולי אותה שנה בין הונג קונג לקוטה קינבאלו שבמלזיה במטוס בואינג 737 תחת השם "הונג קונג דראגון איירליינס".

בשנת 1986 שינתה החברה את שמה לשם "דראגונאייר", וב-21 בנובמבר 2016 שינתה החברה את שמה לשמה הנוכחי "קת'אי דראגון"

בשנת 1990 קנתה קת'אי פסיפיק את כל מניות החברה.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לינואר 2019:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:white;background:#b30000;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="4" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:white;background:#b30000;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקה ראשונה">F</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים">J</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|איירבוס A320-200
|15
|—
|—
|8
|156
|164
|יוחלפו במטוסי איירבוס A321neo.
|-
|איירבוס A321-200
|8
|—
|—
|24
|148
|172
|יוחלפו במטוסי איירבוס A321neo.
|-
|איירבוס A321neo
|—
|32|32 
|colspan=4|טרם נקבע
|יתקבלו החל משנת 2020.
|-
|rowspan=3|איירבוס A330-300
|rowspan=3|25
|rowspan=3|—
|8
|42
|230
|280
|rowspan=3|
|-
|—
|42
|265
|307
|-
|—
|24
|293
|317
|-
!סך הכול
!48
!32
!colspan=5|
|}

== קישורים חיצוניים == 

* 
* מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?airlinesearch==Dragonair&distinct_entry=true דרגונאייר], באתר Airliners.net

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה סיניות
קטגוריה:הונג קונג: חברות
קטגוריה:הונג קונג: תעופה
דון פרינס-יוז

דון פרינס-יוז (באנגלית: Dawn Prince-Hughes; נולדה ב-31 בינואר 1964, בקרבונדייל, אילינוי) היא אנתרופולוגית, פרימטולוגית ואתולוגית.

השלימה את עבודת הדוקטורט שלה באנתרופולוגיה בין תחומית באוניברסיטת הריסאו, שבשווייץ. היא מרצה באוניברסיטת וושינגטון המערבית.

פרינס-יוז היא מחברת הספרים "שירת הגורילות, התמודדותה של אישה יוצאת דופן עם האוטיזם" (מאנגלית: דפנה לוי, הוצאת דביר, 2006) ו-"גורילות ביננו" ואף ערכה את הספר "אקוומרין 5: סיפורים אישיים של סטודנטים אוטיסטים". היא נחשבת לאחת מהפעילות המרכזיות של התרבות האוטיסטית ומאמינה שקיומה של התרבות האוטיסטית מתאפשר בעיקר בזכות האינטרנט.

==עבודות ספרותיות==
בספרה "שירת הגורילות" מספרת יוז איך למדה להתמודד עם סוג האוטיזם שלה, תסמונת אספרגר, באמצעות התבוננות בגורילות שבגן החיות של סיאטל.

==לקריאה נוספת==
* דון פרינס-יוז, שירת הגורילות, התמודדותה של אישה יוצאת דופן עם האוטיזם, תרגמה מאנגלית דפנה לוי, הוצאת דביר, 2006.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.text.org.il/index.php?book=0606061 text.org.il] - הפרק הראשון של שירת הגורילות
* [http://akizel.blogspot.com/2007/04/blog-post_5948.html ד"ר אריה קיזל על הספר "שירת הגורילות"]
* [http://www.booklounge.ca/catalog/display.pperl?isbn=9781400080922&view=auqa ריאיון עם דון פרינס-יוז], באתר בוקלאונג'

===הקלטות קוליות===
* [http://audio.loe.org/audio/040813/040813gorilla_therapy.mp3 ריאיון עם דון פרינס-יוז] - מתוך תוכנית הרדיו האמריקאית Living on Earth

קטגוריה:אוטיסטים אמריקאים
קטגוריה:אנתרופולוגיות אמריקאיות
קטגוריה:אנתרופולוגים אמריקאים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:זואולוגיות אמריקאיות
קטגוריה:זואולוגים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1964
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
פיאזואלקטריות

פיאזואלקטריות (באנגלית: Piezoelectricity; מיוונית: πιέζω, פיאזו - ללחוץ או למחוץ) היא תכונה של גבישים חומרים קרמיים מסוימים, וכן חומרים ביולוגיים כמו עצם, דנ״א וחלבונים מסוימים, ליצור מתח חשמלי בתגובה ללחץ מכני. התכונה נתגלתה על ידי פייר קירי, שגם נתן לה את שמה.

התכונה הפיאזואלקטרית היא דו כיוונית, וגבישים יכולים לשנות קלות את צורתם כתוצאה מהפעלת מתח חשמלי גבוה עליהם (השינוי הוא זעיר: לדוגמה, גביש PZT שיועבר בו מתח גבוה ישנה את נפחו ב-0.1% מגודלו המקורי).

== שימושים ==
* ייצור תדר מדויק לכל מערכת אלקטרונית: למטרות תדר שעון או מדידת זמן אמת .
* הפיכת קול לאות אלקטרוני (מיקרופון) או להפך - (רמקול או מתמר אולטראסוני), בשימוש גם בהדמיה אולטראסונית וסונאר.
* שחרור דיו במדפסות. 
* מנועים זעירים - למשל למיקוד עדין ומדויק של עדשות.
* ייצור מתח גבוה - למשל במצת גז ביתי.
* הפקת חשמל - למשל גבישים מתחת לאספלט המפיקים חשמל מתנועת מכוניות בכביש.
*ננוטכנולוגיות
* מיקרוסקופ מִנהור סורק
* מדידת מסות זעירות של חומרים בשיטה אלקטרוכימית (eQCM)
* מרעומי פגיעה לרקטות וטילים (בעיקר מתוצרת רוסיה).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mada.org.il/exhibitions/more-electricity/engine מנוע מסוג אחר], באתר מוזיאון המדע בירושלים
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיזיקה של חומר מעובה
עפץ

עפץ על [[אלון התולע]]
מראה פנימי של עפץ עץ אלון. משמאל: זחל של [[צרעה במרכז העפץ. מימין: אחרי שהצרעה עוזבת את העפץ היא משאירה מאחוריה קליפת ביצה.]]
עפצים על עץ אקליפטוס.
עפץ של העץ אלה ארץ-ישראלית
עפצים הם נגעים המופיעים לעיתים על גבי צמחים, אשר יצירתם נגרמת משום גירוי שלילי על ידי אורגניזמים שונים, בעיקר חרקים, בשלבי פגית או נימפה וכן על ידי בקטריות ממינים שונים (כגון Agrobacterium). האורגניזם המעורר את התופעה מפריש מגופו הורמונים מעוררי גידול הגורמים לגדילת העפצים בצמח.

חרקים היוצרים עפצים יהיו לרוב ספציפיים לסוג הצמח הפונדקאי. עפצים עשירים בחומרי הזנה, שונים מורפולוגית מדגם הצמיחה הרגיל של הצמח ומוגדרים כתוצר פעילות טפילים. עפצים נוצרים על כל אברי הצמח – שורשים,
גבעולים, עלים, פקעות, תפרחות, פירות, וזרעים. עפצים יכולים להתפתח בכל רקמה צמחית, ובכך הם מייצגים את שליטת המין הטפיל על הפונדקאי. המגמה במבנה העפץ היא לקראת הגדלת יכולת ההשפעה על הצמח הפונדקאי, קבלת חומרי הזנה רבים יותר, ולבסוף קצב רבייה גבוה יותר של האורגניזם. רוב העפצים כיום (80%) נמצאים על גבי העלים. מאובנים מראים כי עפצים פרימיטיביים התפתחו על גבי הגבעולים והפטוטרת.

בשנים האחרונות התבסס בישראל מזיק חדש של עצי אקליפטוס. מדובר בצרעת עפצים אוסטרלית הפוגעת בצימוח צעיר של אקליפטוס. הצרעה קטנה, צבעה שחור, אורכה כ-2 מ"מ. הצרעה שייכת למשפחת Eulophidae מתת-משפחת Tetrastichinae. הצרעה היא מזיק ראשוני אשר תוקף את הלבלוב הצעיר של עצים מגילים שונים, תוך העדפה ברורה של עצים צעירים. הצרעה פוגעת גם בשתילים רכים במשתלות. במהלך השנתיים האחרונות התפשטה הצרעה ברוב הנטיעות של האקליפטוס בישראל, והיא מצויה כיום בכל המרחב שבין דרום רמת הגולן לנגב המערבי.

על ידי בישול עפצי עץ אלון במים מקבלים מי עפצים המשמשים להכנת דיו סת"ם ולעבוד גויל ועור. בין הפוסקים הראשונים יש מחלוקת אם מותר או אסור להשתמש בעפצים להכנת דיו סת"ם. בגמרא נזכרים העפצים כחומר גלם לייצור דיו סת"ם וצבע ולעבוד קלף ועור. אין בגמרא רמז באיזה סוג עפצים מדובר. בהלכה מופיעה התייחסות ל"תמרה", שהוא עפץ שעל שיח הצלף, בהקשר לברכות וערלה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ca.uky.edu/entomology/entfacts/ef408.asp COMMON OAK GALLS, University of Kentucky College of Agriculture ] 
* [http://www.tapuz.co.il/blog/ViewEntry.asp?EntryId=678011 Galls on Oak, Penn State] 
* [http://daviswiki.org/Plant_Gall Plant Gall] 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים
קטגוריה:אקולוגיה של צמחים
לודוויג פון רויטר

לודוויג פון רויטר (בגרמנית: Ludwig von Reuter; 9 בפברואר 1869 – 18 בדצמבר 1943) היה אדמירל גרמני במלחמת העולם הראשונה, אשר פיקד על צי הים הפתוח הגרמני בעת היותו במשמורת בסקפה פלו בסוף המלחמה. ב-21 ביוני 1919 הוא פקד על הטבעת האוניות, כדי למנוע את נפילתן לידי הבריטים.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פון רויטר נולד ב-9 בפברואר 1863 בגובן (Guben), למשפחת אנשי צבא פרוסית. בשנת 1870 נהרג אביו במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1885 הוא הצטרף בעידוד אמו לצי הגרמני הקיסרי.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא שירת כמפקד סיירת המערכה "דרפלינגר" (SMS Derfflinger), עליה פיקד גם במהלך קרב שרטון דוגר. בספטמבר 1915 הועלה לדרגת קומודורה וקיבל את הפיקוד על קבוצת הסיור הרביעית הכוללת חמש סיירות קלות (""שטוטגרט" (SMS Stuttgart), "המבורג" (SMS Hamburg), "מינכן" (SMS München), "שטטין" (SMS Stettin), "פראונלוב" (SMS Frauenlob)), שהשתתפו בפיקודו בקרב יוטלנד. הוא קודם לדרגת קונטר-אדמירל, ובקרב מפרץ הלגולנד השני פיקד על שתי אוניות המערכה "קייזר" (SMS Kaiser) ו"קייזרין" (SMS Kaiserin).

===סקפה פלו===
לאחר שביתת הנשק שסיימה את מלחמת העולם הראשונה, נצטווה פון רויטר ליטול את הפיקוד על הצי הנתון במשמורת בבסיס הימי הבריטי בסקפה פלו עד שיוחלט בורסאי על גורל האוניות. אדמירל פרנץ פון היפר, המפקד הראשי של צי הים הפתוח, סירב להוביל בעצמו את אוניותיו למעצר.

משהתקרבה שעת החתימה של הנציגים הגרמנים על הסכם ורסאי, העריך רויטר שאוניותיו יועברו לבנות הברית המנצחות. כדי למנוע זאת, פקד על כל 74 האוניות להטביע עצמן, כשהוא מעביר את הפקודה באמצעות דגל איתות יוצא דופן שהוסכם עליו מבעוד מועד. בתוך חמש שעות טבעו במימי המעגן בסקפה פלו 10 אוניות מערכה, 5 סיירות מערכה, 4 סיירות קלות ו-32 ספינות טורפדו. אוניית המערכה "באדן" (SMS Baden), ארבע הסיירות הקלות "אמדן" (SMS Emden), "נירנברג" (SMS Nürnberg), "פרנקפורט" (SMS Frankfurt) ו"ברמזה" (SMS Bremse) ועוד 14 ספינות טורפדו הועלו על החוף, אך הבריטים מיהרו להגיע אליהן ולגררן למים רדודים. רק ארבע ספינות טורפדו נותרו שלמות. תשעה אנשי צוות גרמנים נהרגו, מהם שטבעו ואחרים נורו למוות כשניסו לחמוק בסירות ההצלה. היו אלה החללים הגרמנים האחרונים של מלחמת העולם הראשונה.

פון רויטר ועימו עוד 1,773 קצינים ומלחים נתפסו ונשבו על ידי הבריטים. בגרמניה ראו בו גיבור מלחמה, שהגן על כבוד הצי.

===אחרית חייו===
קברו של פון רויטר
לאחר שחרורו מהשבי פרש מן הצי, ולא מילא עוד כל תפקיד בשירות הציבור.

באוגוסט 1939 הוא הועלה לדרגת אדמירל מלא, וב-18 בדצמבר 1943 נפטר פון רויטר בפוטסדם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אדמירלים בצי הקיסרי הגרמני
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1869
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1943
קוני למל בקהיר

קוני למל בקהיר הוא סרט ישראלי קומי בבימויו של יואל זילברג (פזמונים אבי קורן) ובכיכובו של מייק בורשטיין שמשחק בסרט תפקיד כפול. הסרט יצא לאקרנים בשנת 1983 והוא השלישי והאחרון בסדרת "קוני למל" (אחרי "שני קוני למל" ו"קוני למל בתל אביב").

הסרט הפך לקאלט ישראלי, ומכיל שירים וביטויים שנטמעו בחברה הישראלית עד ימינו, כגון השירים "אומרים כי אני אינני אני" (שיר שהופיע לראשונה בסרט שני קוני למל), ו"קוני מוני למל" .

==עלילה==
קוני למל (מייק בורשטיין) הוא מורה חסידי לחוזרים בתשובה ביישוב בעל צביון חרדי. אשתו נפטרה ויש לו שני ילדים. אחיו התאום והחילוני מוני הוא בדרן ושחקן תיאטרון המעלה מופעים משותפים עם חברתו יונה (חנה לסלאו). בעקבות הבטחה של תשלום של מטבעות יקרות בשווי מיליון דולר עבור העברת ספר תורה יקר שיועבר על ידי קוני לקהילה היהודית בקהיר מחליט הבוס של מוני (משה איבגי) שהוא גם הבוס של ארגון פשע קטן, לחטוף את קוני ולשלוח את אחיו השחקן מחופש בדמותו עם ספר התורה כדי שהוא יקבל עבורו את הכסף. כדי להכין את השטח למוני שולחים הפושעים את יונה מחופשת לבחור חסידי קרוב משפחה של קוני. ההחלפה מצליחה ויונה מתקרבת אל קוני ועוזרת לו בטיפול בילדים וכך מכשירה את הקרקע להחלפה. הפושעים חוטפים וכולאים את קוני, ומוני מחופש לקוני לוקח את ספר התורה לקהיר, מקבל את הכסף, ומצליח לברוח לפושעים ולהביא את הכסף לקוני שבינתיים הצליח אף הוא לברוח מהפושעים. כאשר מביא קונילמל את הכסף לסבו, מתברר כי המטבעות שהביא מזויפים, והכסף האמיתי נשלח אל הישיבה, ואל סבו של קוני בדואר דיפלומטי.

==הדמויות ==
{| class="wikitable"
|-
! שם שחקן !! תפקיד !! תיאור
|-
| מייק בורשטיין || קוני למל / מוני למל / סבו של קוני || שני אחים תאומים קוני רב ומוני רקדן
|-
| חנה לסלאו || יונה || חברתו של מוני שמתחפשת לחרדי כדי להצילו מהמאפייה, שבהמשך מתאהבת בקוני
|-
| אבנר וארנון בן יקיר || יוסי ודני למל|| בניו התאומים של קוני
|-
| משה איבגי || ששי || ראש כנופיית הפושעים
|-
| יוסף באשי || עובדיה בדיחי || עוזר החצר/שמש הישיבה
|-
| מנדי רייס-דייוויס || מירלה למל (מרלין ג'ונס) - אשתו המנוחה של קוני, ואם שני בניו (לא משחקת אלא מוזכרת ונראית בתמונה) || אשתו של קוני לאחר נישואיהם, המשך מהסרט הקודם קוני למל בתל אביב
|-
| איגור בוריסוב || פרויקה|| בריון
|-
| אורי גבריאל ||עזרא || מאפיונר
|- 
|אברהם מור || הרב || ראש הישיבה
|-
|שמעון כהן 
|ז'וז'ו
| אברך, תלמידו של קוני
|}

==הקשר פוליטי==
סרט זה יצא לאקרנים זמן קצר לאחר החתימה על הסכם השלום בין ישראל למצרים, וסרט ישראלי ראשון שצולם במדינה ערבית, ומביא לידי ביטוי את האופוריה הישראלית לגבי שלום עם מצרים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סרטי 1983
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:תאומים באמנות
קטגוריה:סרטי יואל זילברג
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1983
צי הים הפתוח

סיירות קרב גרמניות עושות דרכן אל סקפה פלו
צי הים הפתוח (בגרמנית: Hochseeflotte) היה שמה של שייטת הקרב הראשית של הצי הקיסרי הגרמני במלחמת העולם הראשונה. בסיס הצי היה בוילהלמסהאפן שבמפרץ יאדה (Jadebusen). עצם קיומו של צי הים הפתוח איים על שליטת הצי הבריטי במימי בריטניה וגרם לו להסתגר בנמליו במשך המלחמה; כתוצאה מכך לא ביצעו הבריטים משימות דחופות רבות בזירות אחרות של המלחמה בשל מחסור באוניות.

==מפקדי צי הים הפתוח==
מפקדי צי הים הפתוח היו האדמירלים:
* פרידריך פון אינגנהול (Friedrich von Ingenohl) מ-1913 עד 1915.
* הוגו פון פול (Hugo von Pohl) מ-1915 עד 1916.
* ריינהרד שר (Reinhard Scheer) מ-1916 עד 1918.
* פרנץ פון היפר (Franz von Hipper) ב-1918.

==מלחמת העולם הראשונה==
צי הים הפתוח נפל במספר אוניותיו מה"גרנד פליט" ("הצי הגדול") הבריטי ביחס של 2:3. אולם במהלך השנה הראשונה למלחמה כמעט והושג שוויון בגודל הכוחות בים הצפוני, לא בשל מאמציה של גרמניה, אלא משום שבריטניה פיזרה את אוניותיה במקומות רבים נוספים ברחבי העולם. מאוחר יותר במלחמה נטה שוב היחס לטובת הבריטים. הצי הגרמני לא רצה להסתכן בקרב סָדוּר נגד עיקר הצי הבריטי, והעדיף לנקוט אסטרטגיה של גיחות לים הצפוני, כדי לפתות חלק של הצי הבריטי לצאת אל לב ים, לנתקו מבסיסו ולהשמידו. ברם, הקרבות בהלגולנד (28 באוגוסט 1914), דוגר בנק (24 בינואר 1915) ויוטלנד (31 במאי 1916) הסתיימו ללא הכרעה ולא שינו את המצב האסטרטגי.

כאשר ההסגר הימי הבריטי נתן את אותותיו והמצוקה הכלכלית בגרמניה גברה, ריכז הצי הקיסרי הגרמני את משאביו בלוחמת צוללות בלתי מוגבלת. אולם מלבד שתי גיחות באוגוסט 1916 ובאפריל 1918 נותר צי הים הפתוח מסוגר בנמליו בשאר תקופת המלחמה.

באוקטובר 1918, כשהצבא עמד בפני תבוסה והאוכלוסייה האזרחית גוועה ברעב, החליט אדמירל שר להנחית התקפה נואשת על הצי הראשי הבריטי. ביודעו כי תוכניתו לא תאושר, לא דיווח לממשלת הקנצלר מקס פון באדן. אך כאשר ניתנה הפקודה לצאת לים מנמל וילהלמסהאפן, ב-29 באוקטובר 1918, סירבו מלחים רבים לציית לה ואחרים ערקו מאוניותיהם. התוכנית בוטלה, אך אירועים אלה הובילו למרד המלחים בקיל, למהפכה בגרמניה, לנפילת הממשלה הקיסרית ב-9 בנובמבר ולשביתת הנשק ב-11 בנובמבר 1918.

על פי תנאי שביתת הנשק, הובל צי הים הפתוח למשמורת בבסיס הצי המלכותי הבריטי בסקפה פלו שבאיי אורקני. במבצע ZZ, ב-21 בנובמבר 1918, ליוו שישים אוניות-מערכה של בנות הברית אחת-עשרה אוניות מערכה, חמש סיירות מערכה, שמונה סיירות וארבעים ושמונה משחתות של צי הים הפתוח אל שביין. ב-21 ביוני 1919 פקד קונטר-אדמירל לודוויג פון רויטר להטביע את האוניות כדי למנוע את נפילתן לידיים בריטיות. חמישים ושלוש אוניות טבעו. תשעה מלחים וקצינים גרמנים נהרגו במהלך נסיונותיהם של הבריטים להציל את האוניות מטביעה, ואלו היו החללים האחרונים של גרמניה במלחמת העולם הראשונה.

פלדה שחולצה מגופי אוניות צי הים הפתוח משמשת עד היום לייצור התקנים רגישים כגון מכפילורים ומוני גייגר. הסיבה היא, שהפלדה שנוצרה בעידן הגרעיני מזוהמת בנוקלידים רדיו-אקטיביים המפריעים למדידות.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.richthofen.com/scheer/ זכרונות אדמירל ריינהרדט שר על צי הים הפתוח של גרמניה במלחמת העולם הראשונה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוחמה ימית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:הצי הקיסרי הגרמני במלחמת העולם הראשונה
קונילמל

קוני למל הוא הדמות הראשית במחזמר היידישאי שנכתב על ידי אברהם גולדפדן, "צוֵוי קוני לעמל" – שני קוני למל.

דמותו של קוני למל מבוססת על ספר גרמני בשם "נתן שלומיאל".

הדמות של קוני למל היא דמות של אדוק מגמגם וצולע המחפש שידוך.

בהשראת קונילמל כתב יוסף לטיינר את המחזה "די צוויי שמואל שמעלקעס". כמו כן יצאה לאקרנים טרילוגיה שהראשון מבין סרטיה הוא עיבוד קולנועי (בגילומו של השחקן מייק בורשטיין) של המחזמר המקומי ושני הבאים הם בהשראת המחזה, הסרטים הם: שני קוני למל, קוני למל בתל אביב וקוני למל בקהיר.

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות בדיוניות בתרבות הישראלית
קטגוריה:נכות באמנות