אורי מיכאל עקביה

אורי (מיכאל) עקביה (22 בינואר 1952 - 6 באוקטובר 1973) היה מפקד פלוגה בגדוד 74 במהלך קרבות הבלימה ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים, במהלכם נהרג. על מעשיו ופיקודו במהלך הקרבות בגזרה הדרומית של רמת הגולן הוענק לו לאחר מותו עיטור המופת על ידי הרמטכ"ל מרדכי גור.

אורי נולד בחיפה ב-22 בינואר 1952, הוא למד בבית הספר הריאלי. הוא היה בנו של אברהם עקביה, מלוחמי פלגות הלילה המיוחדות במהלך מלחמת העולם השנייה. במהלך לימודיו היה פעיל בתנועת הצופים ובגדנ"ע, שם אף עבר הכשרת מפקד. בתקופה שלאחר סיום לימודי התיכון שלו ולפני גיוסו לצבא, הספיק אורי ללמוד לימודי כלכלה למשך כשנה בטכניון - מכון טכנולוגי לישראל במסגרת העתודה האקדמית. 

באוגוסט 1970 הפסיק את לימודיו והתגייס לחיל השריון שם עבר מסלול טנקיסט בתור תותחן בטנק השוט, מעט לאחר מכן נשלח לקורס מפקדי טנקים ולאחר מכן גם לקורס קצינים. לאחר שהצטיין במהלך הקורס, הוצב אורי כמפקד מחלקה וסגן קצין מבצעים בגדוד 74 של חטיבה 188, לאחר מכן הועלה לדרגת סגן ושימש קצין מבצעים באותו הגדוד, הוא נחשב על ידי מפקדיו "קצין לדוגמה, מוכשר במיוחד, יעיל בכל מצב, מסור, שקדן, המבצע תפקידו בהצטיינות". לאחר תקופה זו נשלח לקורס מפקדי פלוגות של חיל השריון, שאף אותו עבר בהצטיינות. סמוך לראש השנה תשל"ד (1973) מונה למפקד פלוגה ז', גדוד 74, חטיבה 188, והחליף בתפקידו את צביקה גרינגולד שהיה מפקד הפלוגה לפניו.

==מלחמת יום הכיפורים==
אזור הקרבות מכיוון [[חושניה. ברקע תל א-שעף מקום נפילתו של אורי.]]
עם פרוץ מלחמת יום הכיפורים, פיקד אורי על פלוגה ז', אשר המחלקות שלה הוצבו לאורך הגבול עם סוריה באזור תל פרס, פתחת כודנה (ממזרח לחושניה) ובאזור תל חזקה (מדרום לקוניטרה), כאשר אורי בתור המ"פ הוצב במרכז באזור כודנה ליד מוצב 111. באזור זה ליד המוצב, היו הטנק של שמואל אסקרוב סגן מפקד גדוד 53 וסג"ם מפקד מחלקה בפלוגה, השלושה צפו בהתקדמות החטיבה ה-33 הסורית והחלו לנהל נגדה אש מטווח רחוק. 

לקראת השעה 15:00 שלושה טורי שריון סוריים נכנסו לטווח של כקילומטר ושלושת הטנקים יחד עם אחרים בגזרה ניסו לעצור את התקדמותם, אך בשלב זה כוחות חי"ר ראשונים הגיעו כבר למרגלות המוצב. כשעה מאוחר יותר דיווח המוצב שכוחות סורים מגיעים מכיוון דרום והטנקים באזור התכנסו לכיוון המוצב כדי להגן עליו, כשהם מבינים שהאזור מדרום למוצב הוא כנראה יעד הפריצה המועדף של הכוחות הסורים. אורי נשלח אף הוא כשהוא חשוף לאש לעמדה חדשה הפונה דרומה. תוך כדי הנסיעה נתקל בכוח טנקים סורי הממוקם בעמדה אליו נסע והחל לנהל איתו אש. בשלב זה, כשהם בעמדה חשופה אל מול פלוגת טנקים, נפגע הטנק של אוברלנדר אשר נהרג יחד עם איש צוות נוסף. מספר דקות לאחר מכן נפגע ונהרג גם אורי כאשר פלג גופו העליון חשוף מחוץ לפתח הצריח. התותחן אשר פרץ תפס פיקוד והמשיך לנהל אש מעמדת מפקדו ההרוג. מספר רגעים לאחר מכן נפגע גם הטנק שלהם ושלושת אנשי צוותו של אורי רצו לכיוון המוצב למחסה ובהמשך פונו לכיוון חושניה.

ציטוט מתיאור המעשה בתעודת העיטור:

==קישורים חיצוניים==
* .
* [https://web.archive.org/web/20160303205939/http://www.yadlashiryon.com/show_item.asp?itemId=21&levelId=63847&itemType=20 עמוד לזכרו], באתר 'יד לשריון'.
* 
* [https://naamoush.wordpress.com/2023/01/12/%d7%94%d7%98%d7%a0%d7%a7-%d7%a9%d7%9c-%d7%a2%d7%a7%d7%91%d7%99%d7%94/ הטנק של עקביה], תיאור הקרב האחרון של אורי עקביה, אתר 'נעמוש'

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעוטרי עיטור המופת במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חטיבה 188
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בחיפה
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת יום הכיפורים