OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נשר (מטוס)

מטוס נשר של חיל האוויר הישראלי במהלך מלחמת יום הכיפורים
מטוס Finger של חיל האוויר הארגנטינאי, 1999
נשר הוא מטוס הקרב הראשון שיוצר בישראל. המטוס יוצר בתעשייה האווירית לישראל, על-פי התוכניות של מטוס מיראז' 5 הצרפתי שלא סופק לישראל בעקבות אמברגו הנשק. המטוס זכה להצלחה רבה במלחמת יום הכיפורים, עם יחס הפלות של 5:111 לטובתו.

== היסטוריה ==
ב-3 ביוני 1967, ימים אחדים לפני פרוץ מלחמת ששת הימים הכריז נשיא צרפת, שארל דה גול, על אמברגו על יצוא נשק לישראל. תוצאה עיקרית של אמברגו זה הייתה מניעת העברתם לישראל של 50 מטוסים מדגם מיראז' 5 שהוזמנו על ידי חיל האוויר ושישראל הייתה שותפה לפיתוחו.

מרסל דאסו, מנכ"ל ובעלי חברת דאסו תעופה, יצרנית המיראז' (שהיה ממוצא יהודי וניצול השואה), איפשר את הברחתם של תוכניות הייצור וחלקים של מטוס המיראז' 5 לארץ, יחד עם כ-50 מנועים, אשר שימשו בסיס להקמת קו הייצור למטוס הנשר בתעשייה האווירית, תוך עצימת עין מצד הממשל הצרפתי. בנוסף ערך סיור לילי בקו הייצור של המיראז' לאל שווימר, שלום אריאב ומשה קרת (שלושתם מילאו תפקיד מנכ"ל התעשייה האווירית).

ה"נשר" היה מטוס הקרב הראשון שיוצר בישראל. בתעשייה האווירית נודע הפרויקט בשם הקוד "אגף להב", ובראשו עמד משה קרת. פורסם כי מהנדס שווייצרי, אלפרד פראונקנכט, גנב 10 טונות שרטוטים שהכילו את מרבית שרטוטי המטוס בהיותו עובד בכיר בחברת "סנקמה" השווייצרית, יצרנית המנוע "אטאר 9" למיראז'. הוא ישב במאסר 18 חודשים בגין חלקו בפרשה. בשנת 1969 הוחל בהקמת קו היצור של מטוסי המיראז' 5. רוב הציוד לקו היצור הגיע בתור חלקי חילוף, עליהם לא חל האמברגו.

ה"נשר" כולל כמה התקנים אלקטרוניים מתוצרת ישראל, מושב מפלט "0-0" מתוצרת מרטין בייקר והתקנים לנשיאת חימוש מגוון יותר, כטיל אוויר-אוויר הישראלי שפריר 2 וטיל אוויר-אוויר AIM-9D סיידוויינדר. מכל דלק נוסף של 500 ליטר איפשר ל"נשר" שהייה ממושכת יותר באוויר וטווח פעולה ארוך יותר מאלה של קודמו, מיראז' 3, אך עשה אותו כבד יותר.

הנשר שירת בחיל האוויר החל משנת 1972, ועד מלחמת יום הכיפורים הצטיידו בו ארבע טייסות: 101, 113, 117 ו-144. ב-8 בינואר 1973 זכה המטוס להפלה ראשונה של שני מטוסי מיג 21 סוריים, באמצעות טילי AIM-9D. המטוס זכה להצלחה רבה במלחמת יום הכיפורים: באמצעותו הופלו 111 מטוסי אויב במלחמה (ו-115 הפלות לאורך כל תקופת השירות), לעומת אובדן 5 מטוסים (3 הופלו).

בקיץ 1976 הועברו כל מטוסי ה"נשר" שנותרו לטייסת 253, וב-1978 החלו לצאת בהדרגה מהשירות בחיל האוויר הישראלי.

בסה"כ נבנו 61 מטוסי נשר, מתוכם 10 דו-מושביים. 39 מטוסים שופצו ונמכרו לחיל האוויר הארגנטינאי בשנים 1978–1982, שם כונו "Dagger" (פגיון) ונטלו חלק במלחמת פוקלנד, שבה הופלו 11 מהם. המטוסים הנותרים שודרגו לגרסה שנקראה Finger והמשיכו לשרת בחיל האוויר הארגנטינאי.

על בסיס ה"נשר" פותח בישראל מטוס ה"כפיר". מבנהו האווירודינמי והמכני אופייני ל"הוריו" - המיראז' והנשר, אולם גופו גדול יותר ומאפשר את הנעתו במנוע אמריקאי מתקדם מדגם J79 של ג'נרל אלקטריק, שנבנה ברישיון בישראל.

==מפעילות==
* חיל האוויר הישראלי
* חיל האוויר הארגנטינאי
* חיל האוויר הדרום-אפריקאי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת ישראל
קטגוריה:מטוסי קרב סילוניים
קטגוריה:התעשייה האווירית לישראל: מטוסים
קטגוריה:מטוסי קרב של חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:אמצעי לחימה של צה"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:אמצעי לחימה במלחמת פוקלנד
קטגוריה:כלי טיס בעלי כנף דלתא
קטגוריה:נשר בתרבות
קירקה

היין של קירקה; ציור של [[אדוארד ברן-ג'ונס , 1900]]

קִירְקֵה (יוונית עתיקה: Κίρκη) היא אלה-קוסמת במיתולוגיה היוונית, המתמחה ברקיחת סמים ומשחות. היא נחשבת בתם של הליוס ופרסה , בתו של אוקיינוס ואחותה של פסיפאה. על פי גרסה אחרת בתה של הקטה, אלת הקסמים.

== דמותה ==
באודיסיאה, לאחר שנמלטו בעור שיניהם מהקיקלופים ומהלסטריגונים אוכלי-האדם, אודיסאוס ואנשיו הנותרים מגיעים לאי של קירקה, אייאה. אודיסאוס שולח מחצית מאנשיו אל ביתהּ, והיא מזמינה אותם פנימה. כולם למעט אורילוכוס החשדן נענים להזמנתה, והיא מטילה עליהם כישוף והופכת אותם לחזירים. לשמע סיפורו של אורילוכוס יוצא אודיסאוס אל ביתה של קירקה כדי להציל את אנשיו. הרמס, המחופש לגבר צעיר, מספק לו עשב כקמע, שיגן עליו מכשפיה, מנחה אותו כיצד לנהוג עמה, ומייעץ לו לאיים להרוג אותה ובכך להכניע אותה. אודיסאוס נוהג לפי עצתו של הרמס, ולאחר שקירקה מחזירה לאנשיו את דמותם האנושית, הוא חי בביתה חיי תענוגות במשך שנה שלמה. כשהוא יוצא שוב לדרכו, קירקה מייעצת לו לפנות אל טירסיאס שבשאול על-מנת שינבא לו מה יעלה בסופו, ומסבירה לו במפורט איך יעשה את דרכו בים לביתו באיתקה.

==קירקה בתרבות המודרנית==
קירקה היא המקור לשמו של הפרק החמישה עשר ביוליסס, ספרו של ג'יימס ג'ויס - קירקי. פרק זה הוא הארוך בספר, 174 עמודים. הפרק כתוב כולו במבנה של מחזה, רב שיח בין דמויות רבות. את קירקה מייצגת בפרק בלה כהן, מאדאם דבלינאית ממוצא יהודי.

ברומן "וזרח השמש", מאת ארנסט המינגוויי מספר מייק על הכינוי שניתן לברט אשלי, הדמות הנשית הראשית [עמוד 169 בתרגום של יואב כ"ץ]: "הוא קורא לה קירקה [...] הוא אומר שהיא הופכת גברים לחזירים. זה ממש מוצלח." 

קירקה מאוזכרת בקצרה בסדרת ספרי "הארי פוטר", שם היא מופיעה כאחת המכשפות המפורסמות המופיעות על קלפי האיסוף המגיעים עם צפרדעי השוקולד - ממתק מוכר בעולם הקוסמים.

בספר השני בסדרת פרסי ג'קסון והאולימפיים בתור מנהלת ספא מדומה על אי טרופי המכנה את עצמה קיקי, והיא הופכת את פרסי לחזיר ים (במקום לחזיר אמיתי, שכן אלו תופסים יותר מדי מקום). כמו כן, מוזכרת הדמות במספר ספרים נוספים.

ביקום DC קומיקס, סירסי היא יריבתה המושבעת של וונדר וומן ובת בריתה של אלת הכישוף הקטה. ביקום מארוול קומיקס, גיבורת-העל סירסי מבוססת על קירקה והיא בת לגזע הנצחיים האלמותי.

בסדרה כדברא נקראת הדמות הראשית "קירקי" על שמה של קירקה.

האסטרואיד 34 קירקה שהתגלה ב-1855 על ידי ז'אן שקורנאק נקרא על שמה.

הספר "קירקה" מאת מדלין מילר מציג את סיפור חייה של קירקה על ידי סיפור בגוף ראשון מפיה של קירקה עצמה. הספר תורגם לעברית בהוצאת הכורסא ויצא בעברית בשנת 2022.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלים יווניים
קטגוריה:דמויות באודיסאה
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
יוליוס נפוס

יוליוס נפוס (לטינית: Julius Nepos; סביבות 430–480) היה האדם הלפני-אחרון שכיהן בתפקיד הקיסר הרומי, וכמו כן היה הטוען לכתר הלגיטימי האחרון (אך לא מונה לתפקיד שנית). תקופת כהונתו הייתה 474–480 להלכה ו-474–475 למעשה.
== חייו ==
נפוס, בנו של נפוטיאנוס ובעלה של אחייניתו של הקיסר הביזנטי לאון הראשון. הוא מונה לתפקידו על–ידי ליאו המזדקן בשנת 474, אחרי היסוסים כבדים, נוכח הניסיון הכאוב של ליאו עם אנתמיוס ואוליבריוס, הקיסרים הקודמים במערב. ליאו ביקש במעשהו זה לשים קץ לשלטון הטוען לכתר גליקריוס, שעלה לשלטון בכוח מגיסטר מיליטום (ראש לחיילים) גרמאני בבירה המערבית רוונה.

רשמית, היה ליאו הקיסר היחידי והייתה לו זכות לבחור אוגוסטוס. נפוס, שהיה מושל הפרובינקיה דלמטיה, מונה ככל הנראה לתפקיד קיסר כבר ברוונה ואחרי שהגיע לנמל אוסטיה ולרומי נאלץ גליקריוס לנטוש את המשרה ומונה לתפקיד בישוף העיר סלונה בדלמאטיה. ב-19 ביוני או ב-24 ביוני זכה נפוס גם לתואר הנוסף של אוגוסטוס.

נפוס ניסה להציל את שארית הפליטה שנותרה מהאימפריה: איטליה ודריסת רגל מסוימת בצפון ובדרום גאליה. הוא נשא ונתן באמצעות בישופים שליחים על הסכם שלום עם הוויזיגותים ומלכם אאוּריק, והסכים עמו על קבלת אזור פרובאנס בגאליה בו שלטו הוויזיגותים בשנים 473–474 בתמורה לכמה שטחים עליהם לא היה נפוס מסוגל לשלוט ממילא. הצלחתו הייתה פחותה במשא ומתן עם גָאיְזֶרִיק, מלך הוונדלים ששב להשתעשע במתקפות פירטיות על איטליה. גאיזריק חתם זה עתה על הסכם שלום עם האימפריה המזרחית ולא ראה כל צורך בויתורים לנפוס. לנפוס עצמו לא הייתה ברירה מלבד להכיר בכיבושי הוונדלים בסרדיניה, קורסיקה האיים הבלאריים, סיקיליה ואפריקה.

נפוס היה לפי הדיווחים אחד הקיסרים המערביים המוכשרים יותר, אך הוא לא זכה לפופולריות בסנאט הרומי בגלל קשריו ההדוקים עם המזרח. נפוס מינה לתפקיד הפטריקיוס (patricius) וראש החיילים שלו את אקדיקיוס, בנו של אחד הקיסרים הקודמים אוויטוס. בנסיבות לא ברורות לחלוטין, שייתכן והן קשורות להתערבות של הסנאט, מונה לתפקיד אחר כך פלביוס אורסטס המפוקפק, שעיקר תהילתו הייתה על כהונתו כמזכירו (נוֹטריוס) של אטילה ההוני. הלה לא המתין זמן ממושך עד שב-28 באוגוסט 475 השתלט על הממשלה ברוונה וכפה על נפוס להימלט באוניה לדלמאטיה. מאחר שלא יכול היה לכהן כקיסר בעצמו משום שהיה ממוצא גרמאני הוא מינה את בנו רומולוס, בנו מאישה רומאית, כקיסר החדש.

נפוס המשיך לשלוט בדלמאטיה כקיסר "האמיתי" והוכר ככזה על ידי החצר בקונסטנטינופול. כאשר כבש אודואקר את רוונה, הרג את אורסטס והדיח את רומולוס ב-4 בספטמבר 476, הוא הכריז על עצמו כמלך איטליה וביקש מזנון, קיסר האימפריה הביזנטית להפוך את שלטונו לחוקי. זנון נעתר לבקשה והפך אותו לפטריקיוס של נפוס, תואר נומינלי, שכן אודואקר היה השליט בפועל ואי הכרה בו מצד זנון היה צעד שיוביל למלחמה, עניין שזנון לא היה מוכן לו בשלב זה. אודואקר הסכים להסדר זה ורשמית אף התיר לנפוס לטבוע מטבעות ואפילו הוציא מטבעות משלו בשמו של נפוס כקיסר.

נפוס, שעדיין קיווה להשיב לעצמו את השליטה באיטליה, קשר ב-479 להדיח את אודואקר, אך נרצח על-ידי חייליו הוא ב-25 באפריל, ב-9 במאי או ב-22 ביוני 480. התאריך הראשון הוא כנראה הנכון. ייתכן שידו של גליקריוס, שהיה עדיין בישוף סלונה, בחשה מאחורי הקלעים. אחרי רציחתו פלש אודואקר לדלמאטיה, הביס כוח של הגנרל הרומי אובידה והרג את הגנרל ואחרי כן השתלט על דלמאטיה כולה. אחרי הכיבוש מינה אודואקר את גליקריוס לבישוף העיר הגדולה מדיולאנום (מילאנו של היום), מה שחיזק את החשד לברית בין השניים להביא למותו של נפוס.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קיסרי רומא
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5
טיצ'ינו (נהר)

נהר טיצ'ינו (באיטלקית: Ticino; בגרמנית: Tessin; בלטינית: Ticinus) הוא יובל של הנהר פו. מקור הנהר במסיב סנקט גוטהרד בשווייץ והוא זורם דרך אגם מאג'ורה. הטיצ'ינו מצטרף לפו מספר קילומטרים אחרי פאביה. אורכו הוא כ־248 קילומטרים. בשווייץ בנו סכר הידרואלקטרי כדי להפיק ממנו חשמל, בעוד שבאיטליה משמש הנהר בעיקר להשקיה. סמוך לנהר התרחש קרב טיקינוס בו ניצח חניבעל את הצבא הרומי.

ערים לאורך הנהר הן:
* בשווייץ: אירולו, בלינצונה ולוקרנו (על אגם מג'ורה).
* באיטליה: סטרזה (על אגם מג'ורה), ויג'באנו ופאביה.

על שם הנהר קרוי קנטון טיצ'ינו השווייצרי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:שווייץ: נהרות
קטגוריה:איטליה: נהרות
קטגוריה:טיצ'ינו (קנטון)
פובליוס קורנליוס סקיפיו

פּוּבּלִיוּס קוֹרְנֵלִיוּס סְקִיפּיוֹ (מת ב־211 לפנה"ס) היה מצביא ומדינאי בתקופת הרפובליקה הרומית. הוא השתייך לענף הסקיפיונים של בית האב של הקורנליים (gens Cornelia). נולד ללוקיוס קורנליוס סקיפיו והיה אב לפובליוס קורנליוס סקיפיו אפריקנוס.
== ביוגרפיה ==
סקיפיו כיהן כקונסול בשנת 218 לפנה"ס, השנה הראשונה למלחמה הפונית השנייה. בידיו של סקיפיו נמסרו שני לגיונות רומים, איתם יצא מפיזה למאסיליה (כיום מרסיי) במטרה להיערך לקראת פלישה לספרד. עמיתו למשרה טיבריוס סמפרוניוס לונגוס נשלח לסיציליה עם שני לגיונות נוספים לקראת פלישה לאפריקה עצמה. לאחר שלמד על תוכניתו של חניבעל לחצות את האלפים ולחדור לאיטליה, ניסה סקיפיו לעצור את התקדמות אך נכשל, ומיהר לחזור לגאליה הקיס-אלפינית, בעודו מפקיד את צבאו תחת אחיו, גנאיוס קורנליוס סקיפיו קאלבוס, במטרה להדוף תגבורת קרתגית מכיוון ספרד.

עם חזרתו לאדמה איטלקית מיהר לצאת לקרב. במאבק פרשים ליד נהר הטיקינוס (ר' קרב טיקינוס), פלג של נהר הפו, הובס המצביא הרומי ונפצע אנושות. חייו הוצלו, לטענת מספר מקורות, בידי בנו פובליוס קורנליוס סקיפיו אפריקנוס, מנצח המלחמה הפונית השנייה. בדצמבר של אותה השנה הובס סקיפיו בשנית בקרב טרביה, לאחר שעמיתו לפיקוד, טיבריוס סמפרוניוס לונגוס, שנקרא גם הוא לשוב לאיטליה לאור פלישת חניבעל, דחה את עצתו.

למרות הפסדיו, כהונתו הוארכה והוא יצא לספרד לצד אחיו. בספרד, זכו הצמד למספר ניצחונות על הקרתגים, אך סקיפיו מצא את מותו בהפסד הרומי בקרב באיטיס (211 לפנה"ס), מול כוחותיו של עזרובעל, אחיו של חניבעל. אחיו וצבאו מצאו גורל דומה באילורקי, סמוך לקרתגו החדשה. פרטי המסעות הצבאיים אינם ידועים במלואם, אולם סביר להניח שהגורם לתבוסת האחים היה עריקת הקלטיברים לצד קרתגו.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:קונסולים ברפובליקה הרומית
קטגוריה:קורנליים סקיפיונים
קטגוריה:רומאים במלחמה הפונית השנייה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
מאדהיה פרדש

מַאדְהְיָה פְּרַדֵש (בהינדית: मध्य प्रदेश, בתעתיק אנגלי: Madhya Pradesh) היא מדינה במרכז הודו. היא נחשבת ל"מדינת הלב" של הודו.

פירוש המילה מאדהיה בהינדי הוא מרכז (או אמצע) והמדינה נקראה כך הן בגלל מיקומה הגאוגרפי המרכזי והן בגלל מרכזיותה התרבותית.

בירת המדינה היא בופאל.

==היסטוריה==
מאדהיה פרדש הוקמה ב-26 ביוני 1950, עם כניסת חוקת הודו לתוקף. המדינה הורכבה משטחי הפרובינציה המרכזית וביהאר של הודו הבריטית והנסיכויות מקרי וצ'טיגראה. ב-1956, עם ארגונן מחדש של מדינות הודו, אוחדו המדינות בופאל, מאדהיה בהרט ווינדהיה פרדש עם מזרח המדינה למדינה אחת, בעוד מרבית דרום ומרכז המדינה הועבר למדינת בומביי ולימים נכלל במהאראשטרה.

מאדהיה פרדש הייתה המדינה הגדולה ביותר בהודו עד נובמבר שנת 2000, עת חולקה לשתי מדינות ואיבדה כרבע משטחה המקורי (443,250 קמ"ר) לטובת המדינה החדשה צ'האטיסגאר. לאחר החלוקה הייתה למדינה השנייה בגודלה בהודו, לאחר ראג'סטאן.

==תיירות==
בשנים האחרונות התחילה תיירות גם למדינה זו. מגיעים בעיקר טיילים המחפשים נופים וראשוניות.

בין האטרקציות התיירותיות מספר שמורות טבע ובהן בעלי חיים כמו טיגריס בנגלי וחמשת מפלי הפָּאנְדַוָה; אולם רוב התיירים מגיעים למקדשי קהג'וראהו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

נוף ב[[בופאל. משמאל נראים איילים נקודים.]]

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:הודו: מדינות וטריטוריות איחוד
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1956
קבוצה רקורסיבית

בחישוביות, קבוצה בת מנייה נקראת רקורסיבית או כריעה אם ניתן לבנות אלגוריתם המסתיים לאחר מספר סופי של צעדים הקובע האם איבר מסוים שייך לקבוצה או לא.

==הגדרה==
תת קבוצה S של המספרים הטבעיים נקראת רקורסיבית אם קיימת פונקציה ניתנת לחישוב

:<math>f \colon \mathbb{N} \to \mathbb{N}</math>
כך ש
:<math>f(x) =
\left\{\begin{matrix}
0 &\mbox{if}\ x \in S \\
\neq 0 &\mbox{if}\ x \notin S
\end{matrix}\right.
</math>
באופן שקול, קבוצה היא רקורסיבית אם הפונקציה המציינת שלה היא פונקציה רקורסיבית.

==תכונות==
*אם <math>A</math> היא קבוצה רקורסיבית אז המשלים של <math>A</math> היא קבוצה רקורסיבית.
*אם <math>A</math> ו-<math>B</math> הן קבוצות רקורסיביות אז <math>A \cap B</math> וגם <math>A \cup B</math> הן קבוצות רקורסיביות.
*<math>A</math> היא קבוצה רקורסיבית אם"ם <math>A</math> והמשלים של <math>A</math> הן קבוצות הניתנות למנייה רקורסיבית.
*התמונה של קבוצה רקורסיבית תחת פונקציה שלמה וניתנת לחישוב היא קבוצה רקורסיבית.

==ראו גם==
* כריעות
* היררכיית חומסקי

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חישוביות
אסאם

אסאם (באסאמית: অসম, "אוֹחוֹם") היא מדינה בהודו, המיושבת ביותר והשנייה בגודלה מבין מדינות צפון-מזרח הודו.

==היסטוריה==
באסאם ובאזורים הסמוכים ישנן עדויות ארכאולוגיות מתקופת האבן. אסאם צוינה במאה ה-4 כגבול המערבי של ממלכת גופטה. במהלך המאה ה-18 התרחשו מתיחויות חברתיות רבות, שאף הובילו לאלימות שגבתה את חייהם של רבים. בסופו של דבר אסאם וכל האזור נכבשו על ידי בורמזים. הפלישה הבורמזית הידרדרה ל מול צבא הממלכה המאוחדת וצבא חברת הודו המזרחית הבריטית בשנת 1824. המלחמה הסתיימה בשנת 1826, עם סיפוח בריטי הדרגתי של האזור.

בשנת 1834 התגלתה באזור הקמליה הסינית, גילוי שהוביל להשקעות זרות רבות. בשנת 1873 החל לפעול באזור שירות דואר.

בשנת 1874 הופרד שטחה של המדינה מבנגל. בראשית המאה ה-20 החלה לפעול באסאם תנועות לאומיות כנגד הקולוניאליזם הבריטי.

עם הצטרפות ממלכת מניפור להודו ב-1948, סופח שטחה לאסאם.

בשנת 1963 הוקמה בשטח אסאם נאגאלנד, המדינה ה-16 בהודו.

ב-1972 הופרדה מהמדינה מדינת מניפור.

בין 1979 ל-1985 התחוללו במדינה מהומות נרחבות ומעשי טבח במהגרים מבנגלדש.

למרות השינויים בגבולות, עדיין התקיימו במדינה מתחים חברתיים רבים, בין קבוצות שדרשו אוטונומיה. בשנות ה-90 ממשלת הודו אף פרסה כוחות צבא כנגד מיליציות בדלניות.

== פוליטיקה וממשל ==
הרשות המחוקקת של אסאם מורכבת מ-126 נציגים. המדינה מחולקת לחמש חטיבות אזוריות ו-33 מחוזות.

== טופוגרפיה, גאוגרפיה ואקלים==
המדינה מוקפת במרגלות ההימאליה שבמדינות בהוטן וארונאצ'ל פרדש בצפון, רכס פאת'קאי במזרח, גבעות קאצ'אר בדרום וגבעות מגהאליה במערב. רוב שטחה של המדינה נכלל בעמק של נהר ברהמפוטרה, הזורם בתחומיה לאורך של 800 ק"מ. כתוצאה מכך המדינה משופעת באדמות סחף - קרקע אידיאלית לגידול אורז. באזור שכיחות גבוהה לרעידות אדמה, וזאת בשל קו שבר גאולוגי צעיר שעליו ממוקמת המדינה. השיפוע הדל של זרימת הברהמפוטרה, הסחף המגיע ממרומי ההימאליה ורעידות האדמה העזות גורמים לנהר לשנות את התוואי שלו ובכך לשנות את המדינה ואת פיזור אוכלוסייתה. ייתכן שזו מולדתו של צמח התה המקומי. לתה יש ערך כלכלי חשוב במדינה והוא היה נפוץ בה כשיח-בר. באסאם נטעו מטעי התה הראשונים בעולם והיא מספקת היום כ-60% מהתה המיוצר בהודו. אסאם היא גם מוצא כמה מסוגי המשי המיוחדים בעולם כמו משי מוגה, הנחשב לייחודי ביותר, וליקר ביותר, והגדל רק באסאם.

==דמוגרפיה==
נכון למפקד האוכלוסין משנת 2011, גרו במדינה כ-31,169,272 תושבים. שיעור האוריינות במדינה עמד על כ-73.18%. שיעור האוריינות בקרב הגברים היה 78.81% ואילו אצל נשים עמד על כ-67.27%. 12.9% מהאוכלוסייה הייתה עירונית.

=== דת ===
נכון לשנת 2011:
* הינדואיזם- 61.47%
* אסלאם- 34.22%
* נצרות- 3.7%
* בודהיזם- 0.2%
* ג'ייניזם-
* אנימיזם- 0.01%
* סיקיזם- 0.01%
* אחר\ לא דתיים- 0.3%

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:הודו: מדינות וטריטוריות איחוד
כפר מונש

כְּפַר מוֹנַשׁ (או כפר מונאש) הוא מושב עובדים בעמק חפר באזור שפלת חפר. היישוב ממוקם מצידו המזרחי של כביש 4 ומצפון-מערב לכביש 5711 (המכונה גם: "כביש הארנבות") מול בניין המועצה האזורית עמק חפר (אליה הוא משתייך) ומכללת "רופין".

כפר מונש הוקם ב-1946 על ידי יהודים ששירתו בפלוגת המודדים 524 בגדודי חיל ההנדסה המלכותי של בעלות הברית שלחמו באל-עלמיין. המייסדים, מומחי דפוס, הקימו במקום בית דפוס לצד העבודה החקלאית. בית הדפוס היה באותן שנים הדפוס המשוכלל והמתקדם בארץ ועסק גם בהפקת מפות ואטלסים. אולם משבר כלכלי בתחילת שנות ה-50 הוביל לסגירתו בשנת 1953, ולביסוס החקלאות כמקור פרנסה עיקרי של מרבית התושבים. האוכלוסייה המייסדת עזבה ברובה את המושב עם תחילת המשבר, ובשנת 1953 שינה המושב את צורת ההתיישבות ממושב שיתופי למושב עובדים.

היישוב נקרא על שם הגנרל האוסטרלי-יהודי ג'ון מונש, הן מכוח הזיקה של המייסדים לאוסטרליה (חלקם היו אוסטרלים, חלקם לחמו לצד הכוחות האוסטרליים) והן משום ששטח היישוב נרכש על ידי הקרן הקיימת בתרומות של ציוני אוסטרליה, שמונש היה נשיא הכבוד שלהם.

שטח היישוב הוא 2,700 דונם. ענף החקלאות העיקרי הוא פרדסנות, אך ישנן גם חממות פרחים, לולי תרנגולות ותרנגולי הודו, אווזים ורפתות.

במהלך שנות ה-90 נבנתה במושב הרחבה לבנים ממשיכים שהובילה לגידול דרמטי במספר התושבים במושב.

==מטמון כפר מונאש==

בשנת 1962, צבי יצהר מצא בשטחי היישוב בתוך גזע עץ אוסף של כלי נחושת שזכו לכינוי "מטמון כפר מונאש". האוסף כולל מספר רב של פריטים, מרביתם זוהו ככלי נשק ועבודה. האוסף כלל עשרות גרזנים וכילפים עשויים נחושת, אזמלי נחושת, סכין גדולה, מסור גדול נושא עיטור שנעשה בחרט, מאות "קשקשים" (לוחיות נחושת מכווצות ששימושם לא ידוע ושימשו אולי כאמצעי תשלום), ראש אלה, מספר קטן של כלי נשק, וחפץ גדול בצורת סהר<ref></ref>. סגנון הכלים המיוחדים במכלול (דוגמת המשור והסכין) הוא מצרי, ויש המעריכים כי הם מזמן המושבה המצרית מימיו של נערמר. מאחר שהמטמון נמצא ללא הקשר ארכאולוגי כלשהו, יש מי שהציעו שמדובר באוסף של "גדוד עבודה"- דוגמת יערנים בפיקוד מצרי, שתפקידם לספק מוצרי עץ למצרים<ref></ref>. האוסף תוארך לתקופת הברונזה הקדומה (2950-2650 לפנה"ס) על בסיס גרזן אפסילון שנמצא בין הכלים. הגרזן באוסף של כפר מונש מזוהה כאב טיפוס לסוג זה של גרזנים, שמופיע במכלולים מתקופת הברונזה הקדומה ג', ועל כן מתוארך לסוף תקופת הברונזה הקדומה ב'. האוסף מוצג במוזיאון ישראל.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20130928005240/http://www.kfarmonash.co.il/index.php?option=com_content&view=category&layout=blog&id=79&Itemid=116 האתר הרשמי של כפר מונאש], עותק שמור בארכיון האינטרנט
* 
* 
* [https://www.imj.org.il/he/collections/394185-0 מטמון חפצי נחושת- מוזיאון ישראל, ירושלים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1946
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מועצה אזורית עמק חפר
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קבוצה ניתנת למנייה רקורסיבית

בחישוביות, קבוצה בת מנייה נקראת ניתנת למנייה רקורסיבית (נל"ר) או בת מנייה רקורסיבית (במ"ר) או כריעה חיובית (כריעה למחצה) אם קיים אלגוריתם שבהינתן קלט, עוצר אם האיבר הנקלט שייך לקבוצה זו. לחלופין, קיים אלגוריתם שמייצר רשימה (ייתכן ואינסופית) של כלל האיברים בקבוצה. קבוצת בעיות אלו מסומנת לרוב בסימון RE (Recursively Enumerable), מכיוון שקיים אלגוריתם המונה את אבריהם.

==הגדרה==

תת קבוצה <math>S</math> של המספרים הטבעיים היא נל"ר אם קיימת פונקציה ניתנת לחישוב

:<math>f \colon \mathbb{N} \to \mathbb{N}</math>
כך ש-
:<math>f(x) =
\left\{\begin{matrix}
0 &\mbox{if}\ x \in S \\
\mbox{does not halt} &\mbox{if}\ x \notin S
\end{matrix}\right.
</math>

==תכונות==
* אם <math>A</math> ו-<math>B</math> הן נל"ר אז גם <math>A \cap B</math> וגם <math>A \cup B</math> הן נל"ר.
* קבוצה <math>A</math> והמשלים של <math>A</math> הן נל"ר אם"ם A היא קבוצה רקורסיבית.
* התמונה של קבוצה נל"ר תחת פונקציה ניתנת לחישוב היא גם קבוצה נל"ר.
* קבוצת הקבוצות הניתנות למנייה רקורסיבית מכילה ממש את קבוצת הקבוצות הרקורסיביות - בעיית העצירה היא דוגמה לקבוצה לא רקורסיבית הניתנת למנייה רקורסיבית.

==דוגמאות==
*כל קבוצה רקורסיבית היא נל"ר.
*שפה ניתנת למנייה רקורסיבית היא תת-קבוצה נל"ר בקבוצת כל המילים תחת אלפבית של שפה מסוימת.

==כריעות שלילית==
באופן שקול, ניתן להגדיר קבוצה כריעה למחצה (שלילית), עבורה קיים אלגוריתם שעוצר אם הקלט אינו שייך לקבוצה (אבל אולי לא עוצר עבור קלט בקבוצה). קבוצת כל הבעיות מסוג זה מסומנת לרוב על ידי co-RE (התחילית co מסמנת "משלים", complement).

==ראו גם==
*קבוצה רקורסיבית
*כריעות
*היררכיית חומסקי

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:חישוביות
KRS-One

לורנס אנתוני פארקר (Lawrence Parker, נולד 20 באוגוסט 1965) הוא ראפר אמריקני, הידוע בכינויו KRS-One. הוא נולד ברובע הברונקס שבניו יורק בשנת 1965.

פירוש שמו הוא Knowledge Reigns Supreme Over Nearly Everyone.

הוא היה מראשי ומייסדי להקה בשם Boogie Down Productions, שהוקמה בשנת 1987 עם שחרור האלבום הראשון תחת החברה, Criminal Minded.

בין השנים 1987–1990 נודע KRS One בעיקר בזכות שירים בעלי מסר פוליטי וחברתי, לכן גם קיבל את הכינוי "The Teacher".

== דיסקוגרפיה ==
<div class="mw-content-ltr">
*1987 - Criminal Minded
*1988 - By All Means Necessary
*1989 - Ghetto Music: The Blueprint of Hip Hop
*1990 - Edutainment
*1991 - Live Hardcore Worldwide
*1992 - Sex and Violence
*1993 - Return of the Boom Bap
*1995 - KRS-One
*1997 - I Got Next
*2001 - The Sneak Attack
*2002 - Spiritual Minded
*2002 - Prophets Vs. Profits
*2003 - Kristyles
*2004 - Keep Right
*2004 - Peedo and the Luna Empire Mix Tape
*2006 - Life
*2008 - Adventures in Emceein
*2008 - Maximum Strength
*2010 - Back to the L.A.B. (Lyrical Ass Beating)
*2012 - The BDP Album
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
Campylobacter jejuni

קמפילובקטר ג'ג'וני (Campylobacter jejuni) הוא מין של חיידק אמיתי מיקרואירופילי, סלילוני, גראם-שלילי, המצוי לעיתים קרובות בצואה של בעלי חיים והגורם לדלקת המעי ולשלשול. הקמפילובקטר הוא אחד הגורמים הנפוצים להתייבשות בבני אדם במדינות המפותחות. הרעלת מזון הנגרמת מחיידק זה יכולה לפגוע קשות בבריאות, אך לרוב אינה גורמת למוות. קיים קשר בין הרעלה זו (על ידי זן מסוים של החיידק) לבין מחלה אוטואימונית ניוונית של מערכת העצבים בשם תסמונת גייאן-בארה - הנוגדנים הנוצרים נגד זן זה תוקפים חלבונים של מערכת העצבים. 

החיידק מצוי לרוב בתרנגולות, אך נמצא גם בצואה של קנגורו וחיות נוספות. 

ניתן לגדל את הקמפילובקטר במעבדה על צלחות אגר מיוחדות בטמפרטורה של 42 מעלות צלזיוס, שהיא טמפרטורת הגוף של ציפורים. טמפרטורה של כ-55 מעלות מספיקה לחיסולו של החיידק ולכן הוא אינו מצוי לרוב במזון מבושל. החיידק רגיש מאוד למלח ומצוי רק ברמות מליחות של פחות מ-2%.

==טיפול בחיידק==
הקמפילובקטר ידוע כפוגע בבריאות של בני אדם משנת 1977. התסמינים מופיעים כיום עד עשרה ימים אחרי ההדבקה. הטיפול בקמפילובקטר לרוב אינו אנטיביוטי בגלל שלמחלה זמן חיים מוגבל. במקרים קשים קיים שימוש בציפרופלוקסאצין, מקרולידים דוגמת אריתרומיצין ו-אזניל ונורפלוקסצין.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חיידקים אמיתיים
קטגוריה:חיידקים ארגמניים
430

== אירועים ==
* פטריק הקדוש מגיע לאירלנד במסעו המסיונרי
* פטר האיברי מייסד את המנזר הגאורגי, מנזר אום ליסאן, ליד בית לחם
* פנג בה נוטש את משרתו כקיסר היאן הצפוני, אחת המדינות החותרת לשליטה בסין. יורשו הוא פנג הונג

== נולדו ==
* אנסטסיוס הראשון, קיסר ביזנטיני (מת ב-518)
* יוליוס נפוס, קיסר האימפריה הרומית המערבית (מת ב-480)

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
קווין הקדוש

קפלת קווין הקדוש" בגלנדלוך, אירלנד]]
קווין הקדוש (Kevin of Glendalough; 498? – 618) היה קדוש נוצרי שהיה אב מנזר גלנדלוך במחוז ויקלו שבאירלנד. הוא ידוע גם בשמו האירי קואמגן (Cóemgen, Caemgen, באלפבית לטיני: Coemgenus). 

אגדות רבות נקשרו לקווין הקדוש, אך מעט מידע עובדתי הנוגע אליו קיים. נטען כי הוא היה צאצא ממשפחת מלוכה וניתן לו השם "קווין" שמשמעו "נולד בטוב". בנוסף, נאמר כי התחנך אצל פטריק הקדוש, כאשר זה היה באירלנד. הוא היה בדיזרט-קואמגן זמן מה ואחר–כך ייסד כנסייה משל עצמו בגלנדלוך. המנזר שלו הוליד מנזרים נוספים ולבסוף הפך, עם שבע הכנסיות שבו, לאחד מאתרי העלייה לרגל המרכזיים באירלנד. 

לפי האגדה קווין הקדוש חי 120 שנה. 

יום החג שלו במסורותיהן של הכנסייה הקתולית ושל הכנסייה האורתודוקסית-מזרחית הוא ה-3 ביוני.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אנשי דת אירים
קטגוריה:כמרים
קטגוריה:אבות מנזרים
קטגוריה:ילידי 498
קטגוריה:נפטרים ב-618
משפט ההעתקה הפתוחה

משפט ההעתקה הפתוחה הוא משפט חשוב באנליזה פונקציונלית הנוגע לאופרטורים. את המשפט ניסח והוכיח סטפן בנך. 

== המשפט ==

יהי <math>A \colon X \to Y</math> אופרטור ליניארי חסום בין מרחבי בנך שהוא על <math>Y</math>. אזי <math>A</math> העתקה פתוחה, כלומר: לכל קבוצה פתוחה <math>V \subset X</math> תמונתה <math>A(V)</math> היא קבוצה פתוחה ב-<math>Y</math>.

=== הוכחת המשפט ===

מאחר שכל קבוצה פתוחה במרחב <math>X</math> מכילה כדור, מספיק להראות שעבור כל כדור פתוח <math>D</math> שמרכזו נקודת האפס של <math>X</math>, התמונה <math>A(D)</math> היא קבוצה פתוחה. לשם כך מספיק להראות ש-<math>0</math> היא נקודת פנים של <math>A(D)</math> (לגבי שאר הנקודות זה נכון בגלל הזזה). 

כדי להראות ש-<math>0</math> היא אכן נקודת פנים משתמשים במרכז של קבוצה. מרכז של קבוצה הוא כל נקודות המרכז שלה. נקודת מרכז של קבוצה <math>K</math> היא נקודה <math>x</math> המקיימת, לכל <math>y</math> במרחב, קיים מספר חיובי <math>\alpha</math> כך שקטע מהישר <math>[x, \alpha y ) \subset [x,y)</math> מוכל כולו ב-<math>K</math>. היתרון בהגדרה זו היא הליניאריות שבה ואפשר להראות שהמרכז של קבוצה הוא אינווריאנטי תחת פעולות ליניאריות.
 
כעת, ניעזר במשפט ליפשיץ:
: משפט ליפשיץ: עבור קבוצה <math>\sigma</math>-קמורה, המרכז של הקבוצה שווה לפנים שלה (וכן למרכז של הסגור שלה ולפנים של הסגור שלה).

כעת, נוכיח ש-<math>0</math> היא נקודת מרכז של <math>A(D)</math>. בהינתן נקודה <math>y \in Y</math> עלינו להראות שקיים קטע <math>\ [0, \alpha y)</math> המוכל ב-<math>A(D)</math>, עבור ערך <math> \alpha</math> כלשהו. מאחר ש-<math>A</math> על קיים <math>x \in X</math> כך ש-<math>A(x)=y</math>. מאחר שכדור הוא קבוצה פתוחה ובפרט קבוצה <math>\sigma</math>-קמורה נובע ש-<math>0</math> נקודת מרכז של הכדור, ולכן קיים קטע של הישר <math>[0, A\alpha x)</math> שמוכל כולו ב-<math>D</math>. כעת, אם נפעיל את <math>A</math> על הקטע נקבל ש-<math>[0, \alpha y) = [0, \alpha Ax) \subset A(D) </math> (השוויון השמאלי נובע מהפעלת <math>A</math> על <math>x</math> ומליניאריות). לכן, <math>0</math> היא נקודת מרכז של <math>A(D)</math> וממשפט ליפשיץ גם נקודת פנים שלה. לכן <math>A(D)</math> קבוצה פתוחה.

מאחר שהראנו שההעתקה <math>A</math> מעבירה כדור פתוח לכדור פתוח נובע שהיא העתקה פתוחה.

== שימושים ומסקנות ==

* משפט ההעתקה ההופכית: אם <math>A \colon X \to Y</math> הוא אופרטור ליניארי חח"ע ועל רציף בין שני מרחבי בנך, אזי האופרטור ההופכי <math>A^{-1}</math> הוא רציף גם כן.
* משפט הגרף הסגור: אם <math>A \colon X \to Y</math> הוא אופרטור ליניארי סגיר (admit closure) בין מרחבי בנך ("סגיר", כלומר: לכל סדרה <math>x_n \to 0</math> ב-<math>X</math> שמקיימת <math>A x_n \to y</math> נובע ש-<math>y=0</math>) אזי <math>A</math> הוא גם אופרטור רציף.

== ראו גם ==
* קבוצה פתוחה
* נקודת מרכז
* נקודת פנים
* משפט הגרף הסגור

ההעתקה הפתוחה
העתקה פתוחה

de:Offenheitssatz
it:Teorema della funzione aperta
ru:Принцип сохранения области
תמחור פסיכולוגי

[[תג מחיר בחנות בקליפורניה]]
מחירים בחנויות ב[[ירושלים]]
תמחור פסיכולוגי היא תאוריה בשיווק ובתחום הכלכלה ההתנהגותית הגורסת שלמחירים יש השפעה פסיכולוגית על האדם, שיכולה לגרום לביקוש גדול מהמצופה מקונה רציונלי לחלוטין.<ref></ref>

דוגמה מוכרת היא הנוהג להעניק למוצרים מחירים לא שלמים, לרוב מחירים שהם קצת פחות ממספר עגול, לדוגמה 9.99 ש"ח או 13.95 ש"ח. על פי מחקר אמריקני שפורסם ב-1997 במגזין "Marketing Bulletin", בארצות הברית יותר מ-60% מהמחירים המתפרסמים באמצעי הפרסום מסתיימים בספרה 9, 30% בספרה 5, ורק כ-7% מסתיימים בספרה 0.

תאורית התמחור הפסיכולוגי מתבססת על כמה הנחות:<ref></ref>
* הצרכנים מתעלמים מהספרות הכי פחות משמעותיות במקום לעשות את העיגול למספר הקרוב.
* מחירים בעלי שבר עשרוני גורמים לצרכן לחשוב שהמוצר נמכר במחיר הנמוך ביותר האפשרי.
* כיום, לאחר שהצרכנים התרגלו למחירים הלא-שלמים, מחירים שלמים נותנים להם הרגשה שלא התבצעה כל הנחה במחיר המוצר.<ref></ref>

תיאורית התמחור הפסיכולוגי שנויה במחלוקת. מחקרים מסוימים מראים שלקונים, אפילו ילדים צעירים, ישנה הבנה טובה של המחיר האמיתי וערכו היחסי והם מתנהגים בצורה הגיונית לפחות לפי יכולת הבדיקה של המחקר. מחקרים אחרים טוענים, שהתוצאה הקודמת מתעלמת מהאפקט הלא רציונלי וקבלת התאוריה כרוכה באמונה בתת-מודע.<ref></ref>

==בישראל==
השיטה של קביעת מחיר המסתיים ב-99 אגורות הייתה נפוצה בישראל. בעת רכישת מוצר יחיד שמחירו מסתיים ב-99 אגורות (ואפילו שניים או שלושה מוצרים כאלה) ותשלום במזומן, מתברר שהמחיר הנקוב הוא אחיזת עיניים, מפני שכבר שנים רבות מטבע של אגורה אחת, ואף מטבע של חמש אגורות, אינם הילך חוקי, ולכן המחיר מעוגל. כאשר תוצאתו של החשבון היא, למשל, 5.99 ש"ח, יידרש הקונה לשלם 6 ש"ח. כדי למנוע תוצאה זו, הודיעה רשת "סופר-פארם" שבמקרה כזה תעגל כלפי מטה, ובדוגמה שלפנינו התשלום עוגל ל-5.95 ש"ח (כל זמן שהתקיים מטבע של 5 אגורות), וכעת הוא מעוגל ל-5.90 ש"ח.

באוקטובר 2013 הודיע משרד הכלכלה שהחל מינואר 2014 יפעלו פקחיו נגד בתי עסק המציגים מחירים המסתיימים ב-99 אגורות (או בסכום אחר שאינו בעשרות אגורות ולכן אי אפשר לשלמו במזומן), בנימוק שזו הטעיה האסורה על פי חוק הגנת הצרכן.

כתחליף לכך נהוגה הצגת מחירים המסתיימים ב-90 אגורות, למשל 199.90 ש"ח.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחיר
קטגוריה:שיווק
קטגוריה:כלכלה התנהגותית
לחץ חלקי

לחץ חלקי הוא גודל וירטואלי המוגדר עבור כל גז בתערובת גזים. זהו גודל פיקטיבי, כיוון שלחץ חלקי של גז בתערובת לא ניתן למדידה.
לחץ חלקי של גז הוא לחץ אשר היה מפעיל הגז, אילו היה הגז היחיד בכלי והתנהגותו כשל גז אידיאלי. הגדרה זו תקפה רק במקרה של גזים אידיאליים וניתן להרחיבה לגזים לא אידיאליים על ידי הגדרת שבר מולי (ראו שבר מולי ולחצים חלקיים)
.
עבור מערכת תרמודינמית ניתן להגדיר גודל מדיד יחיד, הנקרא לחץ. 
על פי חוק דלטון וההגדרה המוכללת של לחץ חלקי, סכומם הוא הלחץ של המערכת.

לחץ חלקי מגדיר את מידת פעילותם התרמודינמית של מולקולות הגז. גזים מומסים, עוברים דיפוזיה ומגיבים בהתאם ללחצם החלקי ולא בהתאם לריכוזם בתערובת גזים או בתמיסה.

==חוק דלטון==

חוק דלטון, הידוע גם כ"מודל דלטון" קובע כי לחץ של תערובת גזים אידיאליים שווה לסכום הלחצים החלקיים של כל רכיבי התערובת בנפרד. החוק מניח התנהגות אידיאלית של גזים בתערובת, כלומר אף גז אינו מושפע מנוכחותם של גזים אחרים במערכת.
באופן כללי, ניתן לנסח את חוק דלטון:
<math display="block">p=p_A+p_B+...=\sum_ip_i</math>
כאשר <math>p</math> הוא הלחץ של המערכת, <math>p_i</math> הם הלחצים החלקיים של הגזים ונתונים על ידי משוואת מצב של גזים אידיאליים:
<math display="block">p_i=\frac{n_iRT}{V}</math>
כאשר <math>n_i</math> הוא מספר המולים של הגז <math>i</math>,
<math>R</math> קבוע הגזים,
<math>T</math> טמפרטורה בקלוין.

==שבר מולי ולחצים חלקיים==

ניתן להכליל את המושג לחץ חלקי לתערובות של גזים לא אידיאליים באמצעות הגדרת שבר מולי.
שבר מולי של הגז <math>i</math> בתערובת גזים מוגדר באופן הבא:
<math display="block">x_i=\frac{n_i}{n}</math>
כאשר <math>n_i</math> הוא מספר המולים של הגז, <math>n</math> הוא סכום מספרי המולים של כל הגזים בתערובת, בסימנים <math>n=n_A+n_B+...</math>. יש לציין כי בספרות מקובל סימון נוסף לשבר מולי <math>\chi_i</math>.
מתוך ההגדרה מיד נובע, כי סכום שברים המוליים מקיים את שוויון הבא:
<center><math>x_A+x_B+...=1</math>
</center>
כעת, נגדיר את הלחץ החלקי של גז <math>i</math> (יש לשים לב שכאן אין הגבלה לגזים אידיאליים):
<center><math>p_i=x_ip</math>
</center>
כאשר <math>p</math> הוא לחץ המערכת.
ההגדרה המוכללת של לחץ חלקי מאפשרת גם במקרה של גזים לא אידיאלי לרשום את הלחץ של המערכת כסכום של לחצים חלקיים של כל הגזים בתערובת. על מנת להשתכנע בכך נרשום במפורש את סכום הלחצים החלקיים:
<center><math>p_A+p_B+...=x_Ap+x_Bp+...=p(x_A+x_B+...)=p</math>
</center>

==ראו גם==
* ג'ון דלטון, על שמו החוק דלטון (מודל דלטון)
* התאוריה הקינטית של הגזים מספקת הסבר מולקולרי לתופעות מאקרוסקופיות, כגון לחץ

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרמודינמיקה
קטגוריה:גזים
קטגוריה:כימיה של שיווי משקל
נקודת מרכז

איור 1: המחשה של נקודת מרכז.
אחד הכלים הבסיסיים לחקירת קבוצה במרחב טופולוגי הוא המושג 'נקודת פנים': נקודה שקיימת לה סביבה שכולה מוכלת בקבוצה. נקודת מרכז היא מושג אנלוגי, המתאים לקבוצות במרחב וקטורי:
* נקודה x בקבוצה K היא נקודת מרכז, אם לכל כיוון y קיים קטע פתוח <math>\ (x,x+\varepsilon y)</math>, <math>\ \varepsilon>0</math>, המוכל כולו בקבוצה.

מושג זה רלוונטי במיוחד במרחבים נורמיים, כאשר הוא מהווה תנאי חלש יותר מזה של נקודות פנים (כל נקודת פנים היא נקודת מרכז, אבל לא להפך). מאחר שההגדרה מיוסדת על קטעים ישרים, היא קשורה באופן הדוק לקמירות של קבוצות.

לקבוצת כל נקודות המרכז של K קוראים "המרכז של K" ומסמנים <math>\ \mbox{cent}(K)</math>, או באות c מעל שם הקבוצה.

מכיוון שההגדרה מבוססת על קטעים ישרים, העתקות ליניאריות שומרות על המרכז: אם <math>\ T : U \rightarrow V</math> העתקה ליניארית פתוחה, ו- <math>\ K \sub U</math>, אזי <math>\ T(\mbox{cent}(K))=\mbox{cent}(T(K))</math>. מסיבה זו, המושג שימושי למדי באנליזה פונקציונלית, ובפרט כאשר רוצים להוכיח שתמונה או תמונה הפוכה של אופרטור ליניארי היא פתוחה.

איור 2: [[דוגמה נגדית, נקודת מרכז שאיננה נקודת פנים.]]
אף על פי שכל נקודת פנים היא נקודת מרכז, ההפך אינו נכון. תהי K הקבוצה הבאה
: <math>\ K = \left\{ x(r,\theta) = (r\cos\theta, r\sin\theta) \in \mathbb{R}^2 \ | \ r \le \theta \, \ 0 \le \theta \le 2 \pi \right\}</math>
(זוהי למעשה הצגה בקואורדינטות קוטביות).
קל לוודא ש-0 היא אכן נקודת מרכז אך ברור שהיא איננה נקודת פנים. איור 2 מדגים זאת היטב. כל השטח הצבוע באדום הוא הקבוצה K. כעת, יהי D כדור ברדיוס R > 0 מסביב ל-0. אזי קיים <math>\ 0 < \theta_0 < R/2</math> וכעת נסתכל על הנקודה <math>x(3R/4, \theta_0)</math> (זוהי נקודה ברדיוס 3R/4 וזווית <math>\theta_0</math> ביחס לציר ה-X). ברור מהגדרת K שנקודה זו איננה ב-K. ברם, היא כן שייכת לכדור D. לכן הכדור D איננו מוכל ב-K. טיעון זה נכון לכל כדור פתוח (שכן רדיוס הכדור תמיד חיובי ממש!).

== משפטים שימושיים ==
* כל נקודת פנים היא נקודת מרכז.
* המרכז של קבוצה הוא אינווריאנטי תחת הזזה, כלומר: <math>\ \mbox{cent}(K+a) = \mbox{cent}(K) + a</math>.
* תהי K קבוצה קמורה ו <math>\ x \in \mbox{cent}(K) \, \ y \in K</math>. אזי הקטע <math>\ [x,y) \subset \mbox{cent}(K)</math> מוכל במרכז של K.
* משפט ליפשיץ: עבור קבוצה <math>\sigma</math>-קמורה, המרכז של הקבוצה שווה לפנים שלה (וכן למרכז של הסגור שלה ולפנים של הסגור שלה). כלומר: <math>\ \mbox{cent}(K) = \mbox{int}(K) = \mbox{int}(\overline{K}) = \mbox{cent}(\overline{K}) </math>.
* בכדור פתוח, הפנים של קבוצה שווה למרכז שלה.

== ראו גם ==
* פנים (טופולוגיה)
* קמירות וקבוצה קמורה
* משפט ההעתקה הפתוחה

קטגוריה:טופולוגיה
Garage Inc.

הוא אלבום אוסף של שירי כיסוי הראשון של להקת ההבי מטאל האמריקאית מטאליקה. האלבום יצא לאור ב-23 בנובמבר 1998, על ידי חברת התקליטים אלקטרה.

== הפקה ==
האלבום כולל שני חלקים:
* החלק הראשון מכיל גרסאות כיסוי שהלהקה הקליטה עבור האלבום.
* החלק השני מכיל אוסף גרסאות כיסוי, שהקליטה הלהקה עד להקלטת האלבום, אשר יצאו לאור כביי-סייד של סינגלים או במסגרת המיני-אלבום The $5.98 E.P.: Garage Days Re-Revisited, אשר הפצתו הופסקה זמן מה לאחר יציאתו לאור.

האלבום מכיל גרסאות כיסוי לשירים של להקות דוגמת בלאק סבאת', לנרד סקינרד, קווין, מוטורהד, דיאמונד הד, מרסיפול פייט ועוד, אשר השפיעו על חברי הלהקה, והיוו להם השראה בתחילת דרכם כמוזיקאים.

מטאליקה הוציאה וידאוקליפים לשני שירים מהאלבום: Whiskey in the Jar ו-Turn the Page.

== רשימת השירים ==

== משתתפים באלבום ==
* ג'יימס הטפילד - גיטרה ושירה
* קירק האמט - גיטרה
* לארס אולריך - תופים
* ג'ייסון ניוסטד - בס
* קליף ברטון - בס (ב-Blitzkrieg וב-Am I Evil?)

== נתוני מכירות ==

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי מטאליקה
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומי גרסאות כיסוי
קטגוריה:אלבומי חברת אלקטרה רקורדס
צפעיים

[[אפעה קריני]]
[[צפעון דקל עפעפי]]
[[צפע דיניקי]]
[[עכסן גב-יהלום מזרחי.]]
[[ביטיס גבוני.]]
צפעיים (שם מדעי: Viperidae) היא משפחה של נחשים ארסיים. לעיתים מכונים בשם "צפעוניים", אך מדובר בטעות שכן זוהי משפחת נחשים קטנים יותר ובעלי ניבי ארס ארוכים יותר שבולטים מאחורי הראש. למשפחה יש כ-390 מינים.

מינים אלה חיים ברחבי כל העולם, אך לא באוסטרליה. המינים החיים באמריקה שייכים לתת-המשפחה צפעוני גומה וביניהם העכסנים, המוקסין והגומצן. תת-משפחה זו חיה גם בחלק מאסיה. הם חיים במגוון בתי גידול ביניהם יערות, מדרונות הרים ומדבריות חמים. 7 מינים מהמשפחה חיים בישראל, והידוע ביניהם הוא צפע ארצישראלי שנבחר להיות הנחש הלאומי.

הארס של בני משפחה זו קטלני וגורם לקרישת דם מהירה, הרס של כלי דם ובשר ולעיתים לנמק והוא פועל באיטיות יותר מארסם של הפתניים, מה שגורם לעיתים קרובות לייסורים לקורבן, אף לאחר שניצל ממוות מיידי.

נחשים אלה יכולים להגיע לאורך מרבי של 2.4 מטרים אצל המין עכסן גב-יהלום מזרחי או ביטיס גבוני כשבעבר היו מינים כבדים יותר כמו הלאופיס שהגיע לאורך של 3 עד 4 מטרים ולמשקל 26 ק"ג, גדול כמו רב-פתן מלכותי.

==מיון==
*משפחה צפעיים (Viperidae)
** תת-משפחה צפעי פיאה (Azemiopinae)
***סוג צפע פיאה (Azemiops)
** תת-משפחה צפעי לילה (Causinae)
*** צפע לילי (Causus)
** תת-משפחה צפעוני גומה (Crotalinae)
*** מוקסין (Agkistrodon)
*** צפעון קופץ (Atropoides)
*** צפעון דקלים (Bothriechis)
*** צפעון יער (Bothriopsis)
*** גומצן (Bothrops)
*** סוג ומין יחיד: גומצן מלאי (Calloselasma rhodostoma)
*** צפעון הררי (Cerrophidion)
*** עכסן (Crotalus)
*** סוג ומין יחיד: מוקסין סיני (Deinagkistrodon acutus)
*** מוקסין אסיאתי (Gloydius)
*** צפעון מדובש אף (Hypnale)
*** גומצן (Lachesis)
*** צפעון מקורנן מקסיקני (Ophryacus)
*** צפע הרים (Ovophis)
*** צפעון חזירי (Porthidium)
*** עכסן גמדי (Sistrurus)
*** גומצן (Trimeresurus)
*** גומצן (Protobothrops)
*** צפע הרמה (Tropidolaemus)
** תת-משפחה צפעונים (Viperinae):
*** סוג ומין יחיד: צפע אוזנגאו (Adenorhinos barbouri))
*** צפעוני הרים (Atheris)
*** ביטיס (Bitis)
*** עכן (Cerastes)
*** דאבויה (Daboia)
*** אפעה (Echis)
*** סוג ומין יחיד: צפע חול אסייתי (Eristicophis macmahonii)
*** צפע גדול (Macrovipera)
*** סוג ומין יחיד: צפע הר קניה (Montatheris hindii)
*** סוג ומין יחיד: צפע השפלה (Proatheris superciliaris)
*** סוג שפיפון (Pseudocerastes)
*** צפע (Vipera)

==מיני משפחת הצפעיים הנפוצים בישראל==
כל המינים החיים בישראל שייכים לתת-משפחת הצפעונים:
* עכן גדול (Cerastes gasparettii)
* עכן החרטומים (Cerastes cerastes)
* עכן קטן (Cerastes vipera)
* שפיפון הנגב (Pseudocerastes fieldi)
* אפעה מגוון (Echis coloratus)
* צפע מצוי (Vipera palaestinae)
* צפע החרמון (Vipera bornmuelleri)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1811
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ניקולאוס מיכאל אופל
קטגוריה:בעלי חיים בתנ"ך
אלבה (אי)

האי אלבה והארכיפלג הטוסקני
אֶלבָּה (באיטלקית: Elba) הוא אי איטלקי ליד חופי טוסקנה, במרחק 20 ק"מ מעיר החוף פיומבינו. שטחו של האי 224 קמ"ר והוא הגדול ביותר בארכיפלג הטוסקני והשלישי בגודלו באיטליה, אחרי סיציליה וסרדיניה. באלבה חיים 30,000 תושבים. אלבה, כמו איים אחרים בארכיפלג הטוסקני, מוגן במסגרת הפארק הלאומי של הארכיפלג הטוסקני.

האי מחולק לשמונה קומונות: הבירה פורטופראיו, קמפו נל'אלבה, קאפוליברי, מרצ'יאנה, מרצ'יאנה מרינה, פורטו אזורו, ריו מרינה וריו נל'אלבה.

==היסטוריה==

בעקבות אמנת פונטנבלו הוגלה הקיסר הצרפתי נפוליאון בונפרטה לאלבה, לאחר הדחתו הראשונה. 

נפוליאון נשאר באי 9 חודשים ו-21 יום וניתן לו התואר קיסר אלבה. אף כי נפוליאון היה שליטה הרשמי של אלבה, סיורים של הצי הבריטי קיימו תצפיות על האי. במהלך חודשים אלו, הן כדי להעביר את הזמן והן מתוך דאגה כנה לרווחת התושבים, הנהיג נפוליאון שורה של רפורמות כלכליות וחברתיות במטרה לשפר את איכות החיים באלבה. נפוליאון ברח מאלבה בסופו של דבר ושב לצרפת ב-26 בפברואר 1815.

במהלך מלחמת העולם השנייה האי היה בשליטת איטליה. לאחר כניעת ממשלתו של פייטרו באדוליו לבעלות הברית בספטמבר 1943, עלו כוחות גרמניים על האי ופרקו את החיילים האיטלקים מנשקם. במאי 1944 הופצץ האי על ידי בעלות הברית. כוחות צרפתיים נחתו על האי ב-17 ביוני 1944 ושחררו אותו מידי הכיבוש הגרמני הנאצי שהיה תחתיו בקרב שנמשך 78 שעות, כלומר שלושה ימים, ארוך מן המתוכנן.

בעת האחרונה החל האי להתפרסם כאתר תיירות מבוקש בזכות יינותיו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טוסקנה: גאוגרפיה
קטגוריה:איים בים התיכון
קטגוריה:איטליה: איים
גליקריוס

גליקריוס (בלטינית: Glycerius; נולד בערך 420, נפטר אחרי 480) היה אחד הקיסרים הרומיים האחרונים. שלט במשך 8 חודשים בין השנים 473 ו-474 ומאוחר יותר שימש בישוף קתולי.

== חייו ==
גליקריוס החזיק בתואר ראש הארמון בחצר הקיסרית ברוונה כאשר הועלה לכס הארגמן על ידי המגיסטר מיליטום (אדון החיילים) החדש של האימפריה המערבית, גונדובאד הבורגונדי בערך ב-3 במרץ 473. כשליט בובה של גונדובד, שירש את הקיסר הנבחר הלגיטימי אנתמיוס שנרצח, הוא לא זכה להכרה מטעם חצר האימפריה הביזנטית של הקיסר ליאו הראשון.

פעולתו העיקרית הייתה משלוח כוחות צבא רומיים לגאליה בסוף שנת 473 כדי לבלום את הכוחות האוסטרוגותים המתקדמים. פעולה זו, עם זאת, לא תרמה לחיזוק הלגיטימיות שלו בעיני האימפריה הביזנטית ובתוך זמן לא רב מונה במקומו יוליוס נפוס, שהפליג מדלמאטיה לנמל אוסטיה וביוני 474 כפה על גליקריוס לעזוב את רומא. כתמורה על שיתוף הפעולה שלו, הוא קיבל מינוי כבישוף בסלונה שבדלמאטיה, ארץ מולדתו של נפוס.

על–פי טענותיו של ההיסטוריון מלקוס, גליקריוס היה מעורב בקשר שהביא לרציחתו של נפוס מאוחר יותר, ככל הנראה ב-25 באפריל 480. מי שהורה על הרצח, המלך הברברי של איטליה אודואקר העניק לגליקריוס תמורה הולמת במנותו אותו לבישוף מדיולנום, מילאנו של היום, שהייתה כבר אחת הערים החשובות באירופה (מידע זה אינו ידוע בוודאות ושנוי במחלוקת).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קיסרי רומא
קטגוריה:בישופים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5
ביוריתמוס

ביוריתמוס (קצב חיים: biorhythm; ביו (bio)= חיים. ריתמוס (rhythm)= קצב) היא תאוריה פסבדו מדעית המחפשת דפוסים של שינויים בפיזיולוגיה, רגשות ואינטלקט, תוך התייחסות לשלושה מחזורים ב"קצב הגוף":
* מחזור רגשי: נמשך 28 ימים. קשור לרגישות הנפשית, לשיתוף פעולה סביבתית, להתמודדות רגשית. מחזור זה מבוסס על "מחזוריות" מערכת העצבים.
* מחזור פיזיולוגי: נמשך 23 ימים. קשור לאנרגיה ולביצוע משימות פיזיות, רמת האיזון במערכת הפיזיולוגית. מחזור זה מבוסס על "מחזוריות" סיבי השרירים ותפעולם.
* מחזור אינטלקטואלי: נמשך 33 ימים. קשור לכוחות המחשבה, התפיסה וההיגיון. מחזור זה מבוסס על "מחזוריות" תאי המוח בתהליכים המחשבתיים.

לכל מחזור ישנם שני שלבים: החלק הראשון הוא השלב החיובי. החלק השני הוא שלילי (בגרף אפשרי, בהתאם למיקום העקומה לעומת קו האפס). מסלול כל מחזור מתחיל בנקודת אפס ונמשך מעליו עד שמגיע לנקודת מקסימום המכונה "נקודה מיני קריטית חיובית".
העקומה במסלולה חוצה את קו האפס ונמשכת מתחתיו עד שמגיעה לנקודת מינימום המכונה "נקודה מיני קריטית שלילית".
הנקודה בה חוצה העקומה את קו האפס היא "נקודה קריטית" זו הנקודה בה המחזור עובר משלב לשלב.

לנקודת מפנה זו מתלווה תחושה של אי יציבות זמנית.
הביוריתמוס אינו סיבה ותוצאה כשלעצמו אלא שינויים מתמשכים הקובעים את רמת היכולת משלוש הבחינות.

מבחינה חזותית, ישנו צופן מקובל עבור כל מחזור: הפיזיולוגי מצוין באדום, הרגשי בכחול והאינטלקטואלי בירוק.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://mindbluff.com/bior.htm Biorhythm Chart]
* [http://kalarhythms.org KalaRhythms]

* [http://www.mystic-age.com/on-line/paramexp.asp כתוב תאריך לידה ותקבל על הצג מפת ביוריתמוס] באתר: "מיסטיק אייג'". 

קטגוריה:פסאודו-מדע
צפעונים

צִּפְעוֹנִים (שם מדעי: Viperinae), תת-משפחה של נחשים ארסיים ממשפחת הצפעיים החיים באירופה, אסיה ואפריקה (חוץ מהאי מדגסקר).

תת-משפחה זו כוללת את רוב הנחשים הארסיים החיים בארץ.

השמות צִפְעוֹנִי וְהַצְּפִעוֹת מוזכרים במקרא בפסוקים שונים, ובאזכור הבא מוסבר ההבדל בין נחש שאינו ארסי היודע לנשוך לבין נחש ארסי המכיש ומפריש ארסו 
ָָָָָָָָָָ* : "אַחֲרִיתוֹ כְּנָחָשׁ יִשָּׁךְ וּכְצִפְעֹנִי יַפְרִשׁ"

==סוגים==
בתת-המשפחה יש 12 סוגים:
* מין יחיד - צפע אוזנגאו (Adenorhinos barbouri).
* צפעוני ההרים (Atheris) - בו 8 מינים
* ביטיס (Bitis)- בו 14 מינים.
* עכן (Cerastes) - בו 3 מינים.
* דאבויה (Daboia) - בו 2 מינים.
* אפעה (Echis) - בו 8 מינים.
* מין יחיד - צפע חול אסייתי (Eristicophis macmahonii).
* צפע גדול (Macrovipera) - בו 4 מינים.
* מין יחיד צפע הר קניה (Montatheris hindii).
* מין יחיד צפע השפלה (Proatheris superciliaris).
* שפיפון (Pseudocerastes).
* צפע (Vipera) - בו 23 מינים.

==גלריה==
<gallery widths="160px" heights="160px">
קובץ:Cerastes cerastes 001.jpg|עכן חרטומים
קובץ:Bitis nasicornis.jpg|ביטיס קרנפי
קובץ:Russells viper in pune zoo.jpg|צפע הודי
קובץ:Macrovipera lebetina obtusa.jpg|צפע מזרחי
קובץ:Eristicophis macmahonii (9).jpg|צפע חול אסייתי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1811
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ניקולאוס מיכאל אופל

*
מרטין ולדזמילר

מרטין ולדזֵמילר (בגרמנית: Martin Waldseemüller; 1470 בגרמניה – 16 במרץ 1520 בדייה-דה-ווז' שבצרפת). היה קרטוגרף גרמני.

ולדזמילר, המוכר גם בשמו הלטיני מרטינוס אילקומילוס (Martinus Ilacomilus או Hylacomylus), נולד בפרייבורג. בשנת 1507, יחד עם עוד ארבעה מלומדים, ביניהם המשורר מתיאס רינגמן, פרסם את ספרו "מבוא לקוסמוגרפיה" בדבר ארבעת מסעותיו של אמריגו וספוצ'י אל העולם החדש. בספר זה כינו הוא או חברו רינגמן את שם היבשת "אמריקה" על שמו של אמריגו: "החלקים הללו של העולם, אסיה, אפריקה ואירופה נחקרו בצורה מקיפה, ועתה החלק הרביעי נתגלה על ידי אמריגו וספוצ'י. הואיל והן אירופה והן אסיה קיבלו את שמם מאישה, אינני רואה כל סיבה להתנגד לכך שנקרא לחלק זה אמריגה, משמע, הארץ של אמריגו".

ייתכן שהשם "אמריקה" נבע מכך שרינגמן התבסס על שמו של אמריגו בלטינית - אמריקוס (Americus).

בהתבסס על מפות אחרות (בעיקר על מפת קאוורי) שרטט את מפת העולם באותה השנה ובה מופיעות ארבע יבשות, כולל העולם החדש.

==ראו גם==
*גלובוס יגלוניקוס

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מדענים גרמנים
קטגוריה:קרטוגרפים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרייבורג
קטגוריה:ילידי 1470
קטגוריה:נפטרים ב-1520
420

== אירועים ==
*שושלת ג'ין (המזרחית) נופלת, לאחר שהקיסר האחרון גונג די סימה דיון אולץ לפרוש מכס השלטון, וסין עוברת לעידן השושלות הצפוניות והדרומיות.

== נולדו ==
* גליקריוס (משוער) – מן הקיסרים האחרונים של האימפריה הרומית (נפטר אחרי 480)
* מג'וריאן, קיסר האימפריה הרומית המערבית (נפטר ב-461)
* ליביוס סוורוס, קיסר האימפריה הרומית המערבית (נפטר ב-465)
* אנתמיוס, קיסר האימפריה הרומית המערבית (נפטר ב-472)

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
אוליבריוס

אניקיוס אוליבריוס (לטינית: Anicius Olybrius) היה קיסר רומי בין 11 ביולי 472 ו-2 בנובמבר 472.

== חייו ==
אוליבריוס היה ככל הנראה מצאצאי אניקיוס הרמוגניאנוס אוליבריוס, שהחזיק במשרת הקונסול בשנת 395 ואשתו נקראה אניקיה יוליאנה. מכאן ניתן להקיש ששניהם היו מחברי משפחת אניקיוס החזקה באיטליה. בערך בשנת 454 נישא לפלקידיה, בתם הצעירה של הקיסר ולנטינינוס השלישי וליקיניה אאודוקסיה. ייתכן והמניע לנישואים היה רצונו של ולנטיניוס לחזק את קשריו עם האצולה האיטלקית, במיוחד בעימותו מול גנרלים רבי עוצמה כמו פלביוס אאטיוס (aëtius).

ולנטיניוס הורה על רציחתו של פלאביוס אאטיוס וזמן קצר אחרי כן, במרץ 455, נרצח ולנטיניוס אף הוא ואת הכתר תפס פטרוניוס מקסימוס. חודשיים אחרי כן, ככל הנראה כאשר אוליבריוס היה בקונסטנטינופול בזזו הוונדלים את רומא ושבו את הקיסרית אאודוקסיה ואת רעייתו של אוליבריוס, פלקידיה. עם שובם, כנראה בעקבות הסכם, ניתנה אחותה הצעירה של פלקידיה, אאודוקיה, כרעיה להונריק, בנו של מנהיג הוונדלים גאיזריק.

אחרי מותו של הקיסר מיוריאנוס בשנת 461 הפעיל גאיזריק לחץ למינוי אוליבריוס, עמו היה קשור עתה בקשרי נישואין, למשרת הקיסר. סיבה נוספת הייתה יכולה להיות נוכחותו של גאוּדנטיוס, בנו של פלאביוס אאטיוס, בחצרו. לחציו לא הועילו ולתפקיד מונה ליביוס סוורוס, בן חסותו של הגנרל הברברי ריקימר. גאיזריק הפעיל לחצים למנותו שוב בשנת 465, אך גם כאן נכזבו תקוותיו ולתפקיד מונה אנתמיוס.

בשנת 472 נשלח אוליבריוס לאיטליה על-ידי לאון הראשון, לכאורה כדי לסייע לקיסר אנתמיוס במאבקו בריקימר, חותנו ובהמשך, לנסות לכרות ברית בין ביזנטיון לבין הוונדלים, שעם מלכם היה אוליבריוס קשור בקשרי נישואין. ככל הנראה, שיחק כאן ליאו משחק כפול. הוא חשש מכך שאוליבריוס ישנה את טעמו כאשר יגיע לרומא וישלב כוחות עם גאיזריק כדי להשתלט על רומא. הכרוניקאי הביזנטיני מאלאלאס מספר כי ליאו שלח במקביל שליחים לאנתמיוס ובידם הוראה כפולה: הרוג את ריקימר ואחר כך הרוג את אוליבריוס עצמו. ככל הנראה, ריקימר תפס את השליחים והציג את מכתבי ההוראה לאוליבריוס.
מטבע של אוליבריוס
ככל הנראה במהלך חודש אפריל 472 מונה אוליבריוס לתפקיד הקיסר. מאחר שאנתמיוס נרצח בהוראת ריקימר רק ביולי, הוא שלט ככל הנראה כקיסר משך חודשיים בעוד קודמו בחיים. אחרי מותו של ריקימר זמן קצר אחרי כן, הגיע בן אחותו גונדובאד, למלא את מקומו. זמן לא רב אחרי כן, במהלך החודש השישי או השביעי לכהונתו, נפטר אוליבריוס בנסיבות טבעיות. הוא נחשב לנצר האחרון לשושלת תאודוסיוס. אשתו ובנותיו, שנותרו כל העת בקונסטנטינופול, האריכו ימים שנים רבות אחריו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קיסרי רומא
קטגוריה:בית תאודוסיוס
קטגוריה:נפטרים ב-472