OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סרט סנאף

סרט סנאף (באנגלית: Snuff film), המכונה בעברית גם סרט לבן, הוא סרט קצר או סרטון קצר המציג מוות אמיתי של אדם (שנגרם על ידי רצח או התאבדות) וזאת באופן מפורש, ללא בימוי של הפעולה או שימוש באפקטים מיוחדים. המונח מתאר ז'אנר שמטרתו בידור או סיפוק מיני בלבד, ואשר צולם בכוונה תחילה לשם אלה ולצורכי הפצה, והכוונה איננה למקרי מוות שצולמו במקרה או לצרכים תיעודיים אחרים. מקרי המוות המתועדים בסרטים המוגדרים כסנאף מלווים לרוב בפעולות כגון אונס או עינויים (המסתיימים במוות). סרטי סנאף מהווים השראה ליצירות קולנוע וספרות רבות מתחומי האימה, תרבות השוליים והמחתרת, מדע בדיוני והקולנוע הדוקומנטרי.

==טרמינולוגיה==
במקורו, מתאר המונח "סנאף" סרט רצח בעל תוכן פורנוגרפי המופץ במחתרת, אך כיום סרטים רבים המוצגים תחת כותרת זו כוללים מוות לשם בידור בלבד ללא מין, ומופצים בחופשיות יחסית באינטרנט, בעיקר בקרב קהילת משתפי הקבצים. המושג נטבע בשנת 1971 על ידי אד סנדרס, מחברו של ספר שעסק ברצח השחקנית שרון טייט (אשת הבמאי רומן פולנסקי) יחד עם ארבעה אנשים נוספים באוגוסט 1969 על ידי אנשי צ'ארלס מנסון, שעל-פי הספר עסקו בצילום "סרטים אלימים" ופורנוגרפיה. בספר מראיין סנדרס אדם הטוען כי היה חלק מאותה החבורה, ושואל אותו על אודות קיומו של סרט המציג עריפת ראשה של נערה עירומה אשר צולמה, כביכול, על ידי מנסון. המרואיין טוען שסרט הסנאף קיים, אך מודה כי לא צפה בו בעצמו. הסרט עצמו לא נמצא מעולם.

==סוגיית אותנטיות הסרטים==
יש הטוענים כי תעשיית סרטי הסנאף היא תעשייה מסחרית משגשגת בשל הביקוש הענק לאלימות ויזואלית, המלווה בקלות שבהפצת הסרטים ברשת האינטרנט, אך מנגד הטענה הרווחת היא כי סרטי סנאף אמיתיים אינם קיימים כלל וכי מדובר באגדה אורבנית, וכי הסרטים המופצים הם מזויפים. טענה זו התחזקה כאשר נפתחה חקירת FBI על אודות מקורו של אחד מסרטי הסנאף המפורסמים ביותר, "Flower of Flesh and Blood" היפני, בעקבות תלונה של השחקן צ'ארלי שין שצפה בחלק ממנו וסבר כי מדובר ברצח אמיתי. בעקבות החקירה אולצו יוצרי הסרט על ידי הרשויות ביפן להוכיח כי הוא מזויף.

הדוגמה הידועה ביותר היא המחלוקת על סרט האימה האיטלקי "שואת הקניבלים" משנת 1980, שבו הייתה אלימות במידה מוגזמת כל כך, מציאותית כל כך, ועם דימויים בלתי ניתנים לצפייה במידה כל כך קיצונית, עד שנפתחה חקירה פלילית כנגד הבמאי, רוג'רו דאודטו , בה היה צריך לאתר את השחקנים ששיחקו תפקידי קורבנות בסרט, וכך להוכיח כי הם לא מתו במהלך צילום הסרט.

ניסיונות רבים שנעשו על ידי עיתונאים ועל ידי ה-FBI לאורך השנים במטרה להוכיח כי תעשיית סרטי הסנאף האמיתיים אכן קיימת עלו בתוהו.

קיימים מספר מקרים בהם אנשים הורשעו ביצירת סרט סנאף. דוגמה לכך היא המקרה של ארנסט דיטר קורצן וסטפן מייקל מאן, גרמנים שחטפו בשנת 1997 צעירה גרמניה ממוצא טורקי, בת 21 מקלן, בשם ג'וליה אקפינר, שעבדה כזונה. הם אנסו ורצחו אותה לעיני המצלמות מתוך כוונה למכור את הסרט ב-16 אלף דולר בארצות הברית.

==לקריאה נוספת==
* ירון סבוראי, תומאס יוז, "אלי המוות", הוצאת אור-עם, 1999.
* פול וון סטוטצל (בימוי), [http://www.imdb.com/title/tt1237926 "סנאף: תיעוד על רצח מול המצלמה"], ,2008, IMDb
* "Does Snuff Exist?", פרק בסדרה הדוקומנטרית "The Dark Side of Porn" , 2006
* [http://movies.walla.co.il/?w=/502/@movies 8 מ"מ] (סרט בכיכובו של ניקולאס קייג'), וואלה! סרטים.
* Alyse Wax, [https://www.fangoria.com/original/snuff-the-biggest-myth-in-film/ Snuff: The Biggest Myth In Film], fangoria, 21 במאי 2021

==ראו גם==
* גור (קולנוע)
* הורטקור

==הערות שוליים==

סנאף
*
קטגוריה:אגדות אורבניות
קטגוריה:רצח
קטגוריה:אלימות
קטגוריה:פורנוגרפיה
בטי ויליאמס

ויליאמס, 1976
בטי ויליאמס (באנגלית: Betty Williams; 22 במאי 1943 – 17 במרץ 2020) הייתה פעילת זכויות אדם מצפון אירלנד, כלת פרס נובל לשלום לשנת 1976 יחד עם מייריד קוריגן, על מאמציהן להביא להפסקת האלימות בעת תקופת הצרות.

==ביוגרפיה==
ויליאמס נולדה למשפחה קתולית מבלפסט שבצפון אירלנד. לאחר שסיימה את לימודי התיכון החלה לעבוד כמזכירה. נישאה בגיל 18 וילדה שני ילדים.

באופן נדיר לאותה תקופה בצפון אירלנד, אביה היה פרוטסטנטי ואמה הייתה קתולית; רקע משפחתי שמאוחר יותר, אמרה ויליאמס, נתן לה השראה, סובלנות דתית ואת החזון שהניע אותה לפעול למען השלום. בתחילת שנות השבעים הצטרפה למסע נגד אלימות בראשות כומר פרוטסטנטי. ויליאמס אמרה שחוויה זו הכינה אותה בסופו של דבר לייצר תנועת שלום משלה, שהתמקדה ביצירת קבוצות שלום המורכבות ממתנגדים לשעבר, תרגול צעדים בוני אמון ופיתוח תהליך שלום עממי.

ב-10 באוגוסט 1976, בשיאה של תקופת "הצרות" בצפון אירלנד, ירה סיור חמוש של הצבא הבריטי על מכוניתו של פעיל בצבא האירי הרפובליקני, ברחוב שוקק אדם בבלפסט. מהירי נפגע הנהג, הרכב בו נהג סטה ועלה על המדרכה, דורס בכך למוות שלושה ילדים ופוצע אנושות את אימם.

בעקבות התקרית החליטה ויליאמס לנקוט מעשה, היא החלה להחתים תושבים על עצומה הקוראת להימנע מאלימות ולמחות כנגד המצב. ויליאמס חברה למייריד קוריגן, דודתם של קורבנות האירוע, ולעיתונאי בשם קירן מקיוהאן ויחד החלו לארגן שורה של הפגנות ומחאות אזרחיות לא אלימות.

מקיוהאן חיבר מנשר בו מפורטים עקרונות התנועה החדשה ונתן לארגון את שמו: "קהילת אנשי השלום". התנועה החלה לתפוס תאוצה ברחבי אירלנד, כשצעדות שלום רבות יצאו מערים שונות וכספים רבים גויסו למען המטרה. תוך חצי שנה בלבד ירד שיעור התקריות האלימות בכ-70%.

בנובמבר 1976, ארגנו צעדה רבת משתתפים בלונדון, יחד עם אלמנתו של השגריר הבריטי שנרצח באירלנד, מפינת הנואמים בהייד פארק אל כיכר טרפלגר. בצעדה השתתפה גם זמרת העם האמריקנית ג'ואן באאז. בנוסף סייעו לפעילי הארגונים השונים שביקשו לעזוב את ארגונם, לעזוב את המדינה, לאחר שקיבלו איומים על חייהם.

בדצמבר 1977 הוענק לויליאמס ולקוריגן פרס נובל לשלום.

בשנים לאחר קבלת הפרס התגרשה ויליאמס מבעלה הראשון. היא נישאה בשנית ב-1982 ועברה להתגורר בארצות הברית. ויליאמס שימשה כמרצה אורחת באוניברסיטת המדינה סם יוסטון בטקסס, היא מכהנת כנשיאת ארגון הסיוע לילדים World Centers of Compassion for Children ויו"ר המכון למען דמוקרטיה באסיה.

ב-2006 חברה לחמש זוכות פרס נובל לשלום נוספות: מייריד קוריגן, ג'ודי ויליאמס, שירין עבאדי, ואנגרי מאטאיי וריגוברטה מנצ'ו, להקמת "יוזמת זוכות פרס נובל" למען מאמץ משותף להשגת צדק, שלום וזכויות לנשים ברחבי העולם. בנוסף הייתה פעילה בקידום האמנה לפיקוח על סחר בנשק שנחתמה ב-2014.

מתה בשנתה ב-17 במרץ 2020.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס נובל אירים
קטגוריה:צפון אירים
קטגוריה:זוכות פרס נובל לשלום
קטגוריה:זוכי פרס נובל לשלום
קטגוריה:פעילות חברתיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1943
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1943
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2020
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2020
ישראל משה זיו

הלורד ישראל משה זיו (באנגלית: Israel Moses Sieff; 4 במאי 1889 – 14 בפברואר 1972), איש עסקים בריטי ופעיל ציוני.

==שנים ראשונות==
זיו נולד, גדל והתחנך בעיר מנצ'סטר שבצפון-מערב אנגליה. הוא נשא לאשה את רבקה, בתו של מיכאל מרקס, ממייסדי בית המסחר מרקס אנד ספנסר וכך הפך לגיסם של הארי סאקר (שנשא לאשה את מרים, אחות-אשתו) ושל הלורד סיימון מרקס, כולם תומכים נלהבים ברעיון הציוני. החל מפברואר 1917 היה חבר בוועדה המדינית הציונית בלונדון יחד עם האישים וולטר רוטשילד, ג'יימס דה רוטשילד, הרברט סמואל, הרי סאקר, הרברט בנטוויץ', חיים ויצמן ונחום סוקולוב. נציגי הוועדה, נשאו ונתנו עם נציגי הממשלה הבריטית לקראת כיבוש המזרח התיכון במלחמת העולם הראשונה על ידי בריטניה על מנת להגדיר מקום לבית לאומי לעם היהודי, תוצאת המגעים הייתה הצהרת בלפור. במיוחד התחבר באותה תקופה הלורד זיו עם חיים ויצמן, רבקה התחברה עם אשתו של ויצמן, ורה.

==בארץ ישראל==
בסוף שנות העשרים קנתה משפחת הלורד זיו 800 דונם בתל מונד מ"חברת מטעי ארץ ישראל". ב-1935 עברו ישראל ורבקה זיו לוילה רחבת ידיים שהקימו בלב פרדסי תל מונד, סמוך לווילה של אלפרד מונד, הלורד מלצ'ט. וילה זיו נבנתה בסגנון הבינלאומי בתכנונו של האדריכל ריכרד קאופמן. הבית היה מוקף גן ובו בריכת שחיה ומגרש טניס.

רבקה זיו הייתה אשת חברה, והיו"ר הראשונה של ויצו, עבור הארגון היא קיימה בבית מסיבות ואירועי צדקה בהם נכחו כל סלתה ושמנה של החברה הארצישראלית. הבית הפך למעון האירוח הרשמי ביישוב והתקיימו בו אירועים רשמיים בהשתתפות הפקידות הבריטית הגבוהה.

במרתף הבית היה "סליק" של ההגנה ובו מפעל לייצור נשק שכונה "סלע". אירועי החברה הנוצצים של בני הזוג משכו קצינים ובכירי ממשל במנדט הבריטי שלא ניחשו מה מתרחש תחת רגליהם.

זיו נע בין ארץ ישראל ואנגליה, הוא נשא בתפקיד נשיא צוות החשיבה לתכנון פוליטי-כלכלי מ-1931 עד 1939 ובין 1964 ל-1967 היה יו"ר מרקס אנד ספנסר. 

ב-18 בינואר של 1966 הוענק לישראל זיו תואר ברון זיו של ברימטון שבמחוז ברקשייר והוא התמנה ללורד לכל ימי חייו.

בניגוד לבעלה שבילה זמן רב באנגליה שהתה רבקה בבית באופן קבוע עד מותה ב-1966. בשנת 1972, לאחר מותו של הלורד, נמכר הבית למשפחה ישראלית.

על שמו נקרא היישוב נווה זיו.

==מכון זיו==
בנם הראשון של ישראל ורבקה זיו, דניאל, נפטר באורח טרגי ב-1933. להנצחת זכרו הקימה המשפחה את "מכון דניאל זיו למחקר מדעי" ברחובות, לראש המכון התמנה חיים ויצמן (לימים היה "מכון זיו" למכון ויצמן למדע). בנם השני הוא הלורד מרקוס זיו.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Memoirs, Weidenfeld and Nicholson, 1970
</div>

==קישורים חיצוניים==
* , במושבה תל מונד שבשרון התיישבו בסוף שנות ה-20 שני לורדים, הלורד מלצ'ט (הוא אלפרד מונד) והלורד ישראל זיו
* 

קטגוריה:ציונים ילידי המאה ה-19
קטגוריה:לורדים לימי חייהם
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים בריטים
קטגוריה:משפחות זיו-מרקס
קטגוריה:אישים שעל שמם יישובים בישראל
קטגוריה:אצולה יהודית בריטית
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-ליטאי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1889
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1972
לוד (דמות מקראית)

לוּד, דמות מקראית, בנו הרביעי מתוך תשעה של שם בנו של נח במקרא, אחיהם של עילם, אשור, ארפכשד וארם ולפי דברי הימים, לוד הוא גם אח של עוץ, חול, גתר ומשך.

לוד נזכר בבראשית:

ובדברי הימים א':

על פי ההיסטוריון הפרסי מוחמד אבן ג'ריר א-טברי שאקבאה בתו של יפת הייתה אחת מנשותיו. על פי מקורות נוצרים אחדים, בניו של לוד התיישבו באזור הפנג'אבי

==ראו גם==
* לידיה

==הערות שוליים==

קטגוריה:בני שם
איצ'ירו מיזוקי

איצ'ירו מיזוקי (ביפנית: 水木 一郎; 7 במרץ 1948 – 6 בדצמבר 2022) היה זמר, משורר לירי, מלחין, סאייו ושחקן יפני פופולרי.
מיזוקי התפרסם בעיקר כמלחין נעימות פתיחה של סרטים יפניים, אנימות וכן משחקי וידאו.

בחודש יולי בשנת 1968 הוציא מיזוקי את הסינגל הראשון שלו – "Kimi ni sasageru Boku no Uta".

ב-19 ביולי בשנת 2000 ייסד מיזוקי, יחד עם זמרים יפניים נוספים, סופרגרופ בשם JAM Project.

==קריירת משחק==
בנוסף לקריירת השירה שלו, מיזוקי גם לוהַק למספר תפקידים בתור סאייו ובתור שחקן "לייב אקשן". בין השאר הוא דיבב את הדמות הראשית בסדרת האנימה היפנית "בובובו-בו בו-בובו", במשחק הראשון בסדרה שיצא לפלייסטיישן 2; בנוסף, הוא גם שר את נעימת הפתיחה של המשחק.

==דיסקוגרפיה==
===סינגלים===
* Kimi ni sasageru Boku no Uta
* Dare mo inai Umi
* Natsukashikutte Hīrō
* Natsukashikutte Hīrō Pāto Tsū
* Seishun no Uta
* 221B Senki Shinguru Bājon
* Kimi wa mada Maketenai!~/Miage te goran Yoru no Hoshi o
* Gōshaku! Chōjin Neigā ~Midaga Omedaji~/Tōi Kaze no Naka de
* Go Go Bionic

===אלבומים===
* Sanjō! Hoeru Otoko Mizuki Ichirō Besuto
* Mizuki Ichirō OTAKEBI Tsū
* Mizuki Ichirō Daizenshū Vol.1
* Mizuki Ichirō Daizenshū Vol.2
* Mizuki Ichirō Barādo Corekushon ~SASAYAKI~ Vol.1
* Mizuki Ichirō Daizenshū Vol.3
* Mizuki Ichirō Daizenshū Vol.4
* Mizuki Ichirō Daizenshū Vol.5
* Dear Friend
* Mizuki Ichirō no Tanoshii Asobi Uta
* Mizuki Ichirō Besuto ando Besuto
* Robonēshon Mizuki Ichirō Sūpā Robotto Conpurīto
* Neppū Densetsu
* Neppū Gaiden -Romantic Master Pieces
* 30th Anniversary BEST~, Aniki Jshin ~30th Anniversary BEST
* Mizuki Ichirō Besuto Obu Anikingu -Aka no Tamashii
* Mizuki Ichirō Besuto Obu Anikingu -Ao no Tamashii
* Dear Friend 2007 ~Futari no Anison
* Debyū Yonjūshūnen Kinen Mizuki Ichirō Besuto
* Michi ~rōdo

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אמנים יפנים
קטגוריה:זמרים יפנים
קטגוריה:מדבבים יפנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1948
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-2022
חבל הסאר במשחקים האולימפיים

משלחת המייצגת את חבל הסאר השתתפה באולימפיאדת הלסינקי ב-1952, והייתה זו הפעם היחידה בהיסטוריה שבה החבל יוצג במשחקים האולימפיים בנפרד מגרמניה.

לאחר מלחמת העולם השנייה הופרד חבל הסאר מהרפובליקה הפדרלית של גרמניה שהוקמה במאי 1949, ומנגד הוא לא סופח לצרפת בגלל התנגדות בעלות הברית ומספר סעיפים באמנה האטלנטית. האוכלוסייה המקומית התנגדה לצירוף החבל לצרפת, וכתוצאה מכך הוקמו גופי ספורט לאומיים נפרדים כגון נבחרת כדורגל. הוועד האולימפי של החבל הוקם באביב 1950.

הוועד האולימפי של החבל לא שלח ספורטאים למשחקי החורף האולימפיים באוסלו ב-1952, כיוון שלא היו מספיק ספורטאים שהתמחו בענפים הנדרשים.

בטקס הפתיחה של המשחקים האולימפיים בהלסינקי צעדה משלחת חבל הסאר לפני המשלחת הגרמנית. המשלחת מנתה 36 מתחרים בסך הכל, ואיש מהם לא הצליח לזכות במדליה. ההישג הבולט של משלחת החבל היה המקום התשיעי בו זכתה הקיאקיסטית תרזה צנץ. 

במשאל עם שנערך באוקטובר 1955 נדחתה האפשרות שהחבל יזכה לעצמאות, ובאמנת סאר בין גרמניה לצרפת, שנחתמה באוקטובר 1956, נקבע כי החבל ישוב לריבונות גרמנית החל מ-1 בינואר 1957. משלחת חבל הסאר לא השתתפה באולימפיאדת 1956, על אף שמבחינה טכנית הדבר היה אפשרי. הספורטאים מהחבל הורשו להצטרף למשלחת הכללית שייצגה את שלוש המדינות הגרמניות. הוועד האולימפי של החבל פורק רשמית בפברואר 1957, וחלק מחבריו הצטרף לוועד הגרמני המקביל. צנץ התחרתה מטעם המשלחת הכלל-גרמנית בשתי האולימפיות הבאות, וזכתה בהן במדליות.

==ראו גם==
* גרמניה במשחקים האולימפיים
* גרמניה המערבית במשחקים האולימפיים
* המשלחת הכלל-גרמנית

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20080614194735/http://olympic-museum.de/o-reports/report1952.htm הדו"ח הרשמי של הוועדה המארגנת]

חבל הסאר
המשחקים האולימפיים
חבל הסאר, אולימפיאדה
התזמורת הסימפונית של אנטוורפן

התזמורת הסימפונית של אנטוורפן היא תזמורת סימפונית בלגית, שמשכן הקבע העיקרי שלה הוא באנטוורפן. התזמורת נוסדה ב-1956 בשם "הפילהרמונית של אנטוורפן" ופועלת בחסות ממשלת פלנדריה. אלים צ'אן היא המנצחת הראשית, ומנהל התזמורת הוא האנס וגה.

== אולמות קונצרטים ==
התזמורת הסימפונית של אנטוורפן מופיעה בכמה אולמות קונצרטים ברחבי בלגיה.
* אנטוורפן - "אולם המלכה אליזבת", "דזינגל", "דה רומא", "הקתדרלה של גברתנו".
* בריסל - Paleis voor Schone Kunsten ("מרכז האמנויות")
* ברוז' - Concertgebouw Bruges
* גנט - De Bijloke Muziekcentrum

== מנצחים ראשיים ==
פיליפ הרווחה היה המנצח הראשי (chef-dirigent) משנת 1998 עד 2002 וכיום הוא מכהן כ"מנצח עליון" (Hoofddirigent). ב-2008 התמנה יאפ ואן זביידן כמנצח הראשי, ובמקביל המנצח האנגלי מרטין בראבינס היה מנצח משנת 2009 עד 2013.

=== מנצחי עבר ===
* אדוארד פליפס (1961 - 1970)
* אנריקה חורדה (1970 - 1975)
* אנדרה ונדרנוט (1975 - 1983)
* אמיל טוצ'קרוב (1983 - 1986)
* גינתר ניוהולד (1986 - 1991)
* מוהאי טאנג (1991 - 1995)
* גרנט לואלין (1995 - 1998)
* פיליפ הרווחה (1998 - 2002)
* דניאל קלגארי (2002 - 2008)
* יאפ ואן זביידן (2008 - 2011)
* אדו דה וארט (2011 - 2016)
* אלים צ'אן - החל מ-2019

== שמות עבר ==
* Vzw De Philharmonie - 1955–1983
* De Filharmonie van Vlaanderen - 1983–1985
* Koninklijk Filharmonisch Orkest van Vlaanderen - 1985–2002
* הפילהרמונית המלכותית של פלנדריה (de Filharmonie - Royal Flemish Philharmonic) - 2002–2017 
*החל מ-2017 - התזמורת הסימפונית של אנטוורפן

== קישורים חיצוניים ==
* 

<div style="direction: ltr;">
* [http://www.inghist.nl/Onderzoek/Projecten/BWN/lemmata/bwn2/flipse J.B. van Benthem, Instituut voor Nederlandse Geschiedenis, Dutch-language online biography of Eduard Flipse]
</div>

== הערות שוליים ==
<div style="direction: ltr;">

</div>

אנטוורפן
קטגוריה:מוזיקה בלגית
קטגוריה:אנטוורפן
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1956
אנריקה חורדה

אנריקה חורדה (בספרדית: Enrique Jordá, 24 במרץ 1911 – 18 במרץ 1996) היה מנצח ספרדי-אמריקאי. חורדה נולד בסן סבסטיאן שבספרד ובהמשך קיבל אזרחות של ארצות הברית.

אחרי שניצח במדריד, קייפטאון ואנטוורפן, כיהן חורדה כמנהל מוזיקלי של התזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו משנת 1954 עד 1963. בסן פרנסיסקו ערך כמה הקלטות סטריאו לחברת RCA ויקטור, ב-1957 ו-1958. הקלטותיו האחרונות עם התזמורת היו לחברת CRI בשנת 1962. במהלך סיור הקונצרטים של התזמורת באירופה בשנת 1973 התאחדו נגניה עם חורדה בפעם האחרונה. 

אנריקו חורדה הוא מחבר הספר הפופולרי בספרדית בנושא ניצוח, (El director de orquesta ante la partitura). חורדה מת בגיל 84 בבריסל שבבלגיה לאחר מחלה של חודשיים, שהייתה קשורה בעירוי דם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מוזיקאים ספרדים
קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1911
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1996
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-1996
Avenged Sevenfold (אלבום)

Avenged Sevenfold הוא אלבום האולפן הרביעי של להקת המטאלקור-הארד רוק האמריקאית Avenged Sevenfold, שיצא בפברואר-אפריל 2007 על ידי חברת התקליטים וורנר-ברוס.

נכון להיום, האלבום נמכר בלמעלה מ-550,000 עותקים בארצות הברית, ולמעלה מ-1,000,000 עותקים ברחבי העולם.
ב-23 בספטמבר 2008, האלבום אושר כאלבום זהב על ידי RIAA.

ז'אנר האלבום מוגדר כהארד רוק והבי מטאל. ניתן לראות כי עם השנים, סגנון הלהקה, שהתחילה כלהקת מטאלקור, הולך ומתמתן, לאחר ששני אלבומיה הראשונים הוגדרו כמטאלקור, אלבומה השלישי הכיל רצועות בסגנון הבי מטאל, ואלבומה הרביעי משלב אלמנטים של הארד רוק.

אלבום זה, בניגוד לשאר אלבומי הלהקה, הוא הפקה עצמית של חברי הלהקה.

== רשימת השירים באלבום ==
<div style="text-align: left; direction: ltr; margin-left: 1em;">
{|border=0
|-
|
# "Critical Acclaim" – 5:15
# "Almost Easy" – 3:54
# "Scream" – 4:50
# "Afterlife" – 5:55
# "Gunslinger" - 4:11
# "Unbound (The Wild Ride)" – 5:11
# "Brompton Cocktail" – 4:13
# "Lost" – 5:02
# "A Little Piece of Heaven" – 8:01
# "Dear God" – 6:33
</div>
|}
</div>
* בגרסת הiTunes של האלבום יש בונוס של השיר "Almost Easy" בגרסת Jam Along, מקוצרת יותר.
* בנוסף, בגרסת ה־iTunes, מופיע "Bat Country" גם בגרסת ההופעה החיה בניו יורק.

== סינגלים ==

== השתתפו באלבום ==
* M. Shadows (מטאו צ'ארלס סאנדרס) – סולן, קלידים.
* סיניסטר גייטס (בריאן הלוויין האנר) – גיטריסט ראשי וקולות.
* זאקי ונג'נס – גיטרת ליווי וקולות.
* ג'וני כרייסט – גיטרת באס וקולות.
* The Rev (ג'יימס [ג'ימי] אוון סוליוון) – תופים וקולות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 2007
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פלטינה בארצות הברית
אדוארד פליפסה

אדוארד פְליפּסֶה (בהולנדית: Eduard Flipse; 26 בפברואר 1896, ויסנקרקה – 12 בספטמבר 1973, ברדה)<ref></ref> היה מנצח, מלחין ופסנתרן הולנדי. פליפסה נודע כמי שעידד ותמך ביצועי יצירות של מלחינים הולנדיים אחרים, כגון לאוֹן אוֹרתֶל. פליפסה הכין את המקהלה לאחד הביצועים המוקדמים ביותר של האורטוריה "משתה בלשצאר" מאת ויליאם וולטון. הוא היה המנצח ההולנדי הראשון שהעלה את פולחן האביב של איגור סטרווינסקי ואת הקונצ'רטו לכינור של אלבן ברג לביצוע תזמורתי.

== ביוגרפיה ==
אדוארד פליפס נולד במחוז זיילנד לקורנליס פליפסה שהיה חייט ומוזיקאי שהיה נגן עוגב ומנהל מוזיקלי. אדוארד פליפסה היה לעיתים מנגן על כלי העוגב של אביו בכנסייה ונתגלה בעל כישרון יוצא דופן באלתור. בנוסף הוא ניגן בקלרינט בתזמורת של אביו. בין השנים 1908-1913 הוא למד מוזיקה בחוס עם אוטו ליס שהכיר לו מלחינים צרפתים מודרניים כגון קלוד דביסי ומוריס ראוול<ref></ref><ref></ref>.

פליפסה התמנה ל"מנצח השני" ("tweede dirigent") של התזמורת הפילהרמונית של רוטרדם בשנת 1927 ובשנת 1930 היה למנצחה הראשי של התזמורת<ref></ref>. בתפקידו זה נשאר עד 1962. הקלטותיו עם התזמורת כוללות ביצוע חי של הסימפוניה השישית של גוסטב מאהלר בפסטיבל הולנד של 1955. בשנותיו האחרונות ניצח פליפסה על הפילהרמונית של אנטוורפן (קודמתה של התזמורת הסימפונית של אנטוורפן, בשנים 1961 עד 1970.
פליפסה, [[1961.]]
פליפסה התחתן פעמיים. מנישואיו הראשונים בשנת 1923 ללואיז פרנסינה ויקטוריה של נולד לו בן. הנישואים הסתיימו בגירושין בשנת 1940. בשנת 1942 התחתן בשנית, עם מרחרייטה קורנליה ברודרס.

== לקריאה נוספת ==
* J. Kosten, Eduard Flipse. De glorie is voor zweet te koop, Spijkenisse, 1996 

== קישורים חיצוניים ==

<div style="direction: ltr;">
* [http://www.inghist.nl/Onderzoek/Projecten/BWN/lemmata/bwn2/flipse J.B. van Benthem, Instituut voor Nederlandse Geschiedenis, Dutch-language online biography of Eduard Flipse]
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנצחים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1896
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1973
מרטין בראבינס

מרטין בראבינס (באנגלית: Martyn Brabbins, נולד ב-13 באוגוסט 1959) הוא מנצח בריטי המשמש כמנהל המוזיקלי של האופרה האנגלית הלאומית.

== ביוגרפיה ==

בראבינס למד בגולדסמית' קולג' של אוניברסיטת לונדון והמשיך את השתלמותו אצל איליה מוסין בקונסרבטוריון של לנינגרד. 
שמו של בראבינס הגיע לראשונה לתודעה הבינלאומית כשזכה בפרס הראשון בתחרות הניצוח בלידס בשנת 1988. בין 1994 ל-2005 היה בראבינס מנצח ראשי חבר של התזמורת הסימפונית הסקוטית של ה-BBC. הוא התמנה למנצח הראשי של "סינפוניה 21" בשנת 1994. בשנים 2005-2007 היה מנהל מוזיקלי של פסטיבל המוזיקה של צ'לטנהם.בתקופת כהונתו בצ'לטנהם הקים הרכב חדש, "נגני הפסטיבל". בלידס יצר סדרה חדשה של מוזיקה קאמרית, "מוזיקה במעבר".

בראבינס גם עמד בראשו של קורס הדרכה למנצחים בראשית דרכם בפסטיבל סיינט מגנוס באורקני מאז 2002. הוא מכהן כמנצח אורח ראשי של התזמורת הסימפונית של אנטוורפן מ-2009 עד 2013.

==קישורים חיצוניים ==

<div style="direction: ltr;">
* [http://www.intermusica.co.uk/brabbins Intermusica agency biography of Martyn Brabbins]
* [http://www.answers.com/topic/martyn-brabbins Answers.com page on Martyn Brabbins]
* [https://web.archive.org/web/20140104212839/http://www.defilharmonie.be/eerste-gastdirigent-martyn-brabbins DeFilharmonie, Flemish-language page on Martyn Brabbins]
</div>

== הערות שוליים ==
<div style="direction: ltr;">

</div>

קטגוריה:מנצחים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1959
ג'ייסון מראז

ג'ייסון מראז (באנגלית: Jason Mraz; נולד ב-23 ביוני 1977) הוא זמר, מלחין ומשורר אמריקאי. סגנונו מושפע מרגאיי, פופ, רוק, פולק, ג'אז, בוסה נובה ומוזיקת היפ הופ.

ב-2002 הוציא מראז את אלבומו הראשון "Waiting for My Rocket to Come", אך הצלחתו החלה רק כשהוציא את אלבומו השני "Mr. A–Z" שיצא ב-2005 ומכר 125,000 עותקים בשלושה שבועות בלבד. חשיפתו הבינלאומית החלה כאשר יצא אלבומו השלישי "We Sing. We Dance. We Steal Things." שיצא ב-2008. האלבום מכר כשלושה מיליון עותקים ברחבי עולם. הסינגל המוכר ביותר שלו מהאלבום הוא "I'm Yours". השיר שבר שיא לאחר שנשאר 76 שבועות במצעד הבילבורד, זמן השהייה הרב ביותר לשיר במצעד זה.

צפוי להתחרות בעונה ה-32 של תוכנית המציאות "רוקדים עם כוכבים".

==חייו האישיים==
מראז נולד בווירג'יניה והוא בעל אזרחות צ'כית, שכן סבו היגר מהמדינה לאמריקה בשנת 1915. הוא התארס לזמרת טריסטאן פריטימן, בחג המולד של 2010 ונפרדו כשישה חודשים לאחר מכן.

בעודו מאורס לפריטימן הודיע כי אין בכוונתו להינשא עד שלא יאושרו נישואים חד-מיניים בארצות הברית ויוענק "שוויון אזרחי וחוקי", לדבריו, בנושא זה.

ב-25 באוקטובר 2015 פרסם מארז הודעה בדף שלו בפייסבוק, שהתחתן באופן חשאי עם חברתו קריסטינה (טינה) קרנו.<sup>[http://www.eonline.com/news/710054/jason-mraz-marries-christina-carano-today-i-was-made-the-luckiest-man-in-the-world 62]</sup>

מראז עוסק רבות בפעילות חברתית והוא זכה בכמה פרסים על רקע פעילויות בהן היה מעורב. הוא תומך בארגונים למען ילדים במדינות עולם שלישי וארגונים למען זכויות להט"ב. מראז הוא טבעוני נלהב, והתבטא בתקשורת לגבי השיפור שחווה בחייו האישיים בעקבות המעבר לטבעונות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:פעילים למען זכויות להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (ארצות הברית)
קטגוריה:טבעונים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
סנטה מריה פורמוזה

כנסיית סנטה מריה פורמוזה (באיטלקית: Santa Maria Formosa) היא כנסייה בוונציה שבאיטליה.

==היסטוריה==
הכנסייה הוקמה בשנת 1492 על יסודות של כנסייה שניצבה במקום במאה השביעית. הכנסייה תוכננה על ידי האדריכל מאורו קודוסי בסגנון הרנסאנס. 

מקור שמה של הכנסייה בהתגלות מריה במקום, כאישה יפה (formosa).

== תיאור הכנסייה ==
הכנסייה בנויה בצורת צלב לטיני. לכנסייה יוצאת דופן בכך שיש לה שתי חזיתות - חזית בסגנון הרנסאנס, הפונה אל התעלה, שנבנתה בשנת 1542, וחזית הפונה אל היבשה שנבנתה בשנת 1604 בסגנון הבארוק.

בכנסייה מוצגת היצירה "ברברה הקדושה" מעשה ידי פאלמה האב, הטריפטיכון "מדונה של מיזרקורדיה" מעשה ידי ברתולומאו ויואריני משנת 1473, "המדונה עם הילד ודומיניק הקדוש" מעשה ידי ג'ובאני בטיסטה טיפולו ו"הסעודה האחרונה" מעשה ידי לינדרו באסאנו.

==קישורים חיצוניים==

מריה פורמוזה
דוד פנדל

הרב דוד פֶנְדֶּל (נולד בכ"א באלול ה'תשכ"א, 2 בספטמבר 1961) הוא ראש ישיבת ההסדר אפיקי דעת בשדרות וראש בית הדין לדיני ממונות בשדרות.

==ביוגרפיה==

נולד וגדל בעיירה וסט המפסטד בלונג איילנד בניו יורק. אביו, הרב מאיר פנדל, היה רב בעיירה, ואחר כך מייסד ומנהל בית הספר הדתי שם. בצעירותו, בעת שאביו ומשפחתו בילו שנת שבתון בארץ, למד בחטיבת הביניים של ישיבת חורב בשנת הלימודים תשל"ד – שנת מלחמת יום הכיפורים. עלה לישראל בגיל 17, למד בישיבות שעלבים, מרכז הרב ומיר ושירת בצה"ל בחיל התותחנים.

הרב פנדל הקים ועומד בראשות ישיבת אפיקי דעת בשדרות, המונה כ-600 תלמידים. כמו כן הקים שתי שלוחות, ישיבת "לב לדעת" בשדרות וישיבת דרך חיים בקריית גת. הרב פנדל הוא חבר באיחוד הרבנים למען ארץ ישראל.

הרב פנדל מתגורר בשדרות עם אשתו מכי, והם גידלו בעיר את שבעת ילדיהם. אחיו הוא הלל פנדל, ואחיותיו הן רייזי שטיינברג ומינדי מרקוס.

ביום ירושלים ה'תשס"ח הוענק לרב פנדל פרס מוסקוביץ' לציונות. בנימוקי ועדת הפרס נאמר כי הפרס הוענק לו

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.moskowitzprize.com/award-winners/2008-winners/david-fendel/ הרב פנדל] באתר פרס מוסקוביץ' לציונות
* [http://www.sderot.org/hebrew/torah/results.asp?file_rav=31&task=search שיעורי הרב פנדל] באתר ישיבת ההסדר שדרות
* 
* 
* 
* [https://www.inn.co.il/tags/הרב_דוד_פנדל/ כל הכתבות על הרב דוד פנדל], באתר ערוץ 7
* [https://youtube.com/playlist?list=PLZPj_33oo1DnEsqDC58Kv8crVfzVg2ZEj שיעורי ראש הישיבה] באתר יוטיוב
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ישיבות הסדר
קטגוריה:זוכי פרס מוסקוביץ' לציונות
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:שדרות: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת שעלבים
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:רבנים שקראו לסרב לפקודת פינוי שטחים
קטגוריה:בוגרי ישיבת חורב-ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
מרקוס זיו

הלורד מרקוס ג'וזף זיו (באנגלית: Marcus Joseph Sieff; 2 ביולי 1913 – 23 בפברואר 2001), איש עסקים יהודי-בריטי ופעיל ציוני. יו"ר ונשיא מרקס אנד ספנסר ומכון ויצמן למדע ויועצו הצבאי של דוד בן-גוריון בעת מלחמת העצמאות. בנם של הלורד ישראל ורבקה זיו.

==ביוגרפיה==
.מרקוס זיו נולד במנצ'סטר למשפחתם הציונית של ישראל זיו ואשתו, רבקה, שהייתה בתו של מיכאל מרקס, מייסד בית המסחר מרקס אנד ספנסר. עוד בהיותו בן 4 נכח עם הוריו ודודו, הארי סאקר, בכינוס לכבוד הצהרת בלפור. בשנת 1929 ביקר לראשונה בארץ ישראל עם הוריו והמשיך לבקר בארץ, בחווילת המשפחה בתל מונד מעת לעת.

במלחמת העולם השנייה היה קולונל ארטילריה, נלחם בפלישת בעלות הברית לסיציליה ב-1943 (קרב עליו זכה בעיטור קצין מסדר האימפריה הבריטית). לאחר תום המלחמה היה מוצב במשך שנתיים בירושלים. במאי 1948 היה יועצו הצבאי של דוד בן-גוריון, תפקיד אותו מילא כשנתיים ובמסגרתו דאג לציוד צה"ל הצעיר, בזכות קשריו בצבא הבריטי ובצמרת הממון הבריטית. בשנת 1951 חזר לצמיתות לבריטניה, אם כי הרבה לבקר בישראל. ב-1963 נישא בפעם הרביעית בלונדון ללילי לבית מורצקי. לילי הייתה, כמו אמו של זיו, לפעילה מרכזית בויצו.

את דרכו בבית המסחר המשפחתי, מרקס אנד ספנסר, התחיל עוד ב-1934, כשולייה, למרות ייחוסו. לאחר 1951 קיבל לידיו את ניהול מחלקת המזון של הרשת והתקדם עד שהתמנה ליו"ר החברה ב-1972 וכיהן בתפקיד עד 1983. שנים אלה היו השנים שעיצבו את החברה מרשת בריטית לרשת רב-לאומית גדולה ומשגשגת. הוא הרחיב את מגוון מוצרי הרשת ודאג אישית לייצוג התעשייה הישראלית בחנויותיה. הוא טיפח קשרים עם ראשי תעשיית הטקסטיל הישראלית כגון לודז'יה וגוטקס, דב לאוטמן, גדעון אוברזון ועוד. בגין פעילותו לטובת התעשייה הישראלית קיבל ב-1979 פרס מיוחד מאת הנשיא יצחק נבון. לאחר שפרש זיו מתפקידו כיו"ר, נותר בתפקיד נשיא החברה עד מותו.

במקביל לתפקידו במרקס אנד ספנסר היה גם יו"ר מועצת המנהלים הבינלאומית של מכון ויצמן, שהוקם לזכר אחיו, דניאל זיו. כמו כן כיהן כיו"ר לשכת המסחר ישראל-בריטניה (שייסד) ונשיא המגבית היהודית המאוחדת.

ב-1980 מונה ללורד לכל ימי חייו והפך בכך ל"לורד זיו השני", לאחר אביו. ב-1984 הפך ליו"ר חברת הבת של הבנק הבינלאומי הראשון בלונדון ופעל לשכנוע אנשי עסקים יהודים בריטים כסמי שמעון, רוברט מקסוול וצ'ארלס ברונפמן להשקיע בחברות ישראליות.

בין השנים 1986–1993 כיהן כיו"ר הראשון של מועצת המנהלים של חברת ההפקה של העיתון הבריטי האינדפנדנט.

ביוני 1992 קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים.

בנו היחיד היה דוד זיו.

==לקריאה נוספת==
* מרקוס זיו, זכרונותיו של נשיא מרקס & ספנסר, כתר ספרים, 1988

==קישורים חיצוניים==
* קרן צוריאל הררי, [http://www.globes.co.il/news/docview.aspx?did=472484 הלורד זיו: תותחים ותחתונים], גלובס, 25 בפברואר 2001
* [https://archive.today/20130107204624/http://www.esfarim.co.il/website/index1.asp?category=&id=4227 זכרונותיו של נשיא מרקס & ספנסר] על ספרו האוטוביוגרפי
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לורדים לימי חייהם
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים בריטים
קטגוריה:משפחות זיו-מרקס
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:אצולה יהודית בריטית
קטגוריה:אזרחי כבוד של ירושלים
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-ליטאי
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת לסטר
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1913
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2001
סן סטאה

פנים הכנסייה
סן סטאה (באיטלקית: San Stae) היא כנסייה הממוקמת ברובע סנטה קרוצ'ה של העיר ונציה שבאיטליה, על גדת התעלה הגדולה.

==היסטוריה==
הכנסייה, המוקדשת לאאוסטתיוס הקדוש (באיטלקית: סן סטאה) נבנתה בשלהי המאה ה-17 על פי תכנונו של ג'ובאני גראסי, בסגנון פאלאדיאני. חזית הכנסייה נבנתה בשנת 1709 על גדת התעלה הגדולה על ידי דומניקו רוסי. 

==תיאור הכנסייה==
בכנסייה מוצגות יצירות מעשה ידי ניקולו באמביני, ג'וזפה קאמראטה ואנטוניו באלסטרה. בקפלות הכנסייה יצירות מעשה ידי ג'וזפה טורטו, פייטרו באראטה, פראנצ'סקו מיליורי ויאקופו אמיוני. בחדר הכמורה יצירות מעשה ידי ברתולומאו לטריני, ג'וזפה אנגלי והיצירה "מות הקדושים של ברתולומאוס הקדוש" מעשה ידי ג'אמביטסטה טייפולו משנת 1721 (אחת היצירות הראשונות של האמן). 

בחדר חפצי הקודש מוצגות היצירות: "מות ישו" מעשה ידי פייטרו דלה וקיה ו"טרויאנוס מורה ליוסטסיוס הקדוש להתפלל לאלילים" מעשה ידי ג'אמבאטיסטה פיטוני.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.chorusvenezia.org/index.php?option=com_content&task=view&id=23&Itemid=7 תיאור הכנסייה]

סטאה
קבר כלב בן יפונה

קבר כלב בן יפונה הוא מבנה המזוהה עם מקום קבורתו של כלב בן יפונה בכפר הפלסטיני כיפל חארת' בשומרון, כק"מ צפונית מערבית לאריאל. 

המבנה קרוי בערבית "נבי תול כפל", כאשר כפל הוא שמו של כלב בן יפונה בערבית. מכאן גם שמו של הכפר - כפל חרת'. המקום מוזכר בספר המסעות של פתחיה מרגנסבורג, שסייר בארץ ישראל בשנות השמונים של המאה ה-11: "הר געש גבוה מאוד, ובאמצע ההר יהושע בן נון קבור ואצלו כלב בן יפונה." באמצע המאה ה-12 יעקב השליח מציין את הכפר חרס כמקום קברו של כלב בן יפונה. שמואל הקראי שביקר בארץ ישראל בשנת ה'תא (1641-1642) קורא למקום תמנת חרס וכותב כך: "מקום יפה מוגדר בחומת הקיר, ובתוכה מצבה נאה, ואמרו שהיא קבורת כלב בן יפונה עליו השלום." 

אין מסורת על יום פטירתו המדויק של כלב בן יפונה ולכן נוהגים לפקוד את הקבר בעשרה בטבת שהוא יום הקדיש הכללי ובליל שישי הסמוך לשבת פרשת שלח לך, פרשה בה מסופר על כלב בן יפונה. בשל מיקומו של הקבר בתוך כפר פלסטיני מאבטחים כוחות צבא רבים את המקום בעת העלייה אליו. 

==לקריאה נוספת==
*קברי צדיקים בארץ ישראל, הוצאת מפה, בערך "קבר כלב בן יפונה".

* זאב וילנאי, אריאל-אנציקלופדיה לידיעת ארץ ישראל, כרך י-ל, הוצאת עם עובד, 1977.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20090524004525/http://www.hnn.co.il/gallery7165.html תמונות מעליה לקבר]
* 

== הערות שוליים==

כלב
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: מבני דת
קטגוריה:כלב בן יפונה
אצטדיון פיליפס

אצטדיון פיליפס (בהולנדית: Philips Stadion), או אצטדיון PSV (PSV Stadion, על שם מועדון הכדורגל הביתי, PSV איינדהובן) הוא אצטדיון כדורגל בעיר איינדהובן שבהולנד. האצטדיון משמש כמגרשה הביתי של קבוצת פ.ס.וו. איינדהובן המשחקת בליגת העל ההולנדית. כמו כן, משמש האצטדיון לקונצרטים. האצטדיון נחנך ב-31 באוגוסט 1913, וכיום הוא מכיל 35,119 מקומות ישיבה.

באצטדיון נמצאים ארבעה מסכים גדולים בהם ניתן לצפות בהילוכים חוזרים ובמשחק עצמו.

==היסטוריה==
אצטדיון פיליפס נחנך בשנת 1913 כמתחם ספורט. בשנת 1933 נבנה היציע הראשון שהיה מסוגל לאכלס כ-900 צופים. בשנת 1941 נערכו באצטדיון שיפוצים ותכולתו הוגדלה לכ-18,000 מקומות ישיבה.

לקראת סופה של מלחמת העולם השנייה, הותקפה העיר איינדהובן, ונזק נגרם לאצטדיון. בשנת 1958, הורחבה תכולת האצטדיון לכ-22,000 מקומות ישיבה. בין השנים 2000 ל-2002, עבר האצטדיון סדרת שיפוצים שבמסגרתה הוגדלה תכולת האצטדיון ל-35,119 מקומות.

האצטדיון אירח מספר פעמים את משחקי נבחרת הולנד. הראשון שבהם נערך ב-17 בנובמבר 1971, במסגרת במוקדמות יורו 1972 נגד נבחרת לוקסמבורג. באותו משחק ניצחה הולנד בתוצאה 8 - 0.

בקיץ 2005 החליט הוועד המנהל של הקבוצה להסיר את כל הגדרות שמונעות מהאוהדים לפרוץ למגרש.
הגדרות הוחלפו במעקה נמוך בגובה 90 ס"מ. הקבוצה הודיע שאוהד לא מורשה אשר יכנס לכר הדשא ייקנס ב-15,000 אירו ויורחק ממשחקי הקבוצה למשך 10 שנים.כל זאת במטרה להעצים את חוויית הצופה במשחקי הקבוצה.

אופ"א העניקה לאצטדיון תקן של 4 כוכבים, עובדה המאפשרת לו לארח את גמר גביע אופ"א. בשנת 2006 אירח האצטדיון את גמר הטורניר, בו ניצחה סביליה את מידלסברו בתוצאה 4 - 0.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.stadiumguide.com/philipsstadion.htm אצטדיון פיליפס] ב-[https://web.archive.org/web/20090708044302/http://www.stadiumguide.com/index.htm Stadium Guide]
* [http://www.worldstadiums.com/stadium_pictures/europe/netherlands/eindhoven_philips.shtml אצטדיון פיליפס] ב-[http://www.worldstadiums.com/ World Stadiums]
* [http://www.stadionwelt.de/neu/sw_stadien/index.php?folder=sites&site=fotos&id=1224&page=1 אצטדיון פיליפס] ב-[https://web.archive.org/web/20090529031710/http://www.stadionwelt.de/neu/sw_start/index.php Stadionwelt] 

פיליפס
קטגוריה:איינדהובן: ספורט
קטגוריה:פ.ס.וו. איינדהובן
מחוזות סמואה

מבחינה מנהלית סמואה מחולקת ל-11 מחוזות ( itūmālō ). חלוקה זו גובשה עוד לפני גילוי האיים על ידי האירופאים. לכל מחוז יש מערכת חוקים (faavae) המבוססת על המנהג המקומי.

מפת מחוזות סמואה

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
| מס' ||מחוז|| בירה|| שם בשפת המקור || אוכלוסייה נכון לשנת 2016 ||שטח (קמ"ר)
|-
|1 || טואמסגה|| אפגה|| Tuamasaga||90,787 ||479 
|-
|2 || א'אנה|| לאולומואגה|| A'ana||23,444 ||193 
|-
| 3 ||איגה י לה טאי|| מוליפנואה|| Aiga-i-le-Tai ||4,939||27 
|-
|4 || אטוא|| לופילופי|| Atua||22,694||413 
|-
|5 || ווה א פונוטי|| סממאה|| Va'a-o-Fonoti ||1,636 ||413 
|-
| 6 ||פא'אסאלהלהאגה|| ספוטולפאי|| Fa'asaleleaga||13,403 ||266 
|-
|7 || גגאמאוגה|| סללולוגה|| Gaga'emauga||7,844 ||223 
|-
| 8 ||גג'יפומאוגה|| אאופו|| Gaga'ifomauga ||4,899 ||365 
|-
| 9 ||ואייסיגנו|| אסאו|| Vaisigano||6,573||178 
|-
|10 || סטופאיטאה|| גאיטבאי|| Satupa'itea ||5,467||127 
|-
|11|| פלאולי|| וואילוא י פלאולי|| Palauli ||9,317||523 
|-
|}

מחוזות
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית הראשונה לפי מדינה

ru:Самоа#Административное устройство
איברהים ג'אבר

איברהים "איבי" ג'אבר (באנגלית: Ibrahim "Ibby" Jaaber; נולד ב-3 בפברואר 1984 באליזבת, ניו ג'רזי) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-בולגרי ששיחק בעמדות הקלע והרכז. גובהו 1.88 מטר.

ג'אבר נבחר פעמיים לשחקן השנה של ליגת הקיסוס, ב-2006 וב-2007. הוא לא נבחר בדראפט, אך למרות זאת שיחק בקבוצת דטרויט פיסטונס בליגת הקיץ של ה-NBA. לבסוף החל את הקריירה בקבוצת אייגלאו היוונית. באמצע העונה, לאחר שהוביל את הליגה היוונית בפרמטרים רבים (בהם קליעת נקודות וחטיפות) עבר לקבוצת היורוליג האיטלקית וירטוס רומא.

הוא שיחק בז'לגיריס קובנה בעונת 2012/13 אך במהלך העונה עזב אותה מסיבות אישיות וסיים את העונה בקבוצה המשחקת בליגת כדורסל האיראנית. בסוף עונת 2013 הוא פרש מכדורסל מקצועי.

ג'אבר שיחק בנבחרת בולגריה, עימה השתתף באליפות אירופה 2009.

==קישורים חיצוניים==

* [http://195.56.77.208/player/?id=JAA-IBR-84 פרופיל] באתר הליגה האיטלקית
* [https://web.archive.org/web/20081208013723/http://www.virtusroma.it/internal.asp?art_id=2404&cat_id=2&category_name=Roster&art_titolo=Ibrahim%20Jaaber פרופיל] באתר וירטוס רומא

קטגוריה:כדורסלנים בולגרים
קטגוריה:כדורסלני וירטוס רומא
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:כדורסלני ז'לגיריס קובנה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:כדורסלנים מוסלמים אמריקאים
קטגוריה:ניו ג'רזי: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1984
הטינג טינגס

הטינג טינגס בהופעה
הטינג טינגס (באנגלית: The Ting Tings) היא להקת רוק בריטית. חברי הלהקה הם ג'ולס דה מרטינו וקייט וייט. הלהקה הוקמה במנצ'סטר ב-2007, ועברה לסלפורד. הם הוציאו לאור ארבעה סינגלים מאלבומם "We Started Nothing" יצא ב-2008. באלבום יצאו שני להיטים מצליחים - "That's Not My Name" במקום הראשון במצעד הבריטי ו-"Shut Up and Let Me Go" אשר שניהם זכו להצלחה גם בארצות הברית.

==חברי הלהקה==
* קטרין רבקה וייט (באנגלית: Katherine Rebecca White, נולדה ב-1983) נולדה וגרה בלואוטון. יש לה אחות אחת. וייט החלה את הקריירה שלה בלהקת הבנות "TKO". הלהקה הצליחה יחסית בעקבות עזרתן של הלהקות; "אטומיק קיטן" ו"Steps". אביה שניהל את חברת התקליטים שעבדה בה הכיר לה את ג'ולס דה מרטינו שכתב ללהקה ארבעה שירים.
* ג'וליאן דה מרטינו (באנגלית: Julian De Martino) נולד וגדל בקאמבריה. הוא החל לתופף מגיל 13. הוא הוציא כמה סינגלים ואלבומים שלא זכו לתודעה ציבורית.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
* 2008: We Started Nothing
* 2012: Sounds from Nowheresville
* 2014: Super Critical
* 2018: The Black Light

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2007
יוהאנה

יוהאנה גודרון יונסדוטיר (באיסלנדית: Jóhanna Guðrún Jónsdóttir; נולדה ב-16 באוקטובר 1990) היא זמרת איסלנדית הידועה בשמה הפרטי יוהאנה.

==ביוגרפיה==
יוהאנה נולדה בקופנהגן שבדנמרק וגדלה בהפנרפיירדיר שבאיסלנד. היא החלה להופיע בהצגות מגיל 9, ואף הופיעה במחזות בברודוויי. ב-2008, היא הוציאה את אלבומה הראשון, "Butterflies and Elvis", וממנו הוציאה לאור את הסינגל "I Miss You".

ב-2009 נבחרה יוהאנה לייצג את איסלנד באירוויזיון של אותה שנה לאחר שניצחה בתחרות קדם-אירוויזיון שערכה איסלנד. באירוויזיון הופיעה יוהאנה עם השיר "Is It True" וזכתה במקום השני עם 218 נקודות, בהפרש ניכר של 169 נקודות מהמנצח אלכסנדר ריבאק.
בשנה זאת הוציאה יוהאנה כסינגל את השיר ששרה באירוויזיון 2009 "Is It True", שזכה במצעד האיסלנדי במקום הראשון והצליח להיכנס גם למצעדים בשוודיה, בגרמניה, בנורווגיה ובפינלנד.
שיריה של יוהאנה הם לרוב בלדות או שירי פופ קלים הכתובים בשפה האנגלית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.yohanna.pl/en/home.html האתר הרשמי של יוהאנה במספר שפות]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:זמרות איסלנדיות
קטגוריה:זמרות פופ
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2009
קטגוריה:נציגי איסלנד באירוויזיון
קטגוריה:קופנהגן: אישים
קטגוריה:ילידות 1990
קולטן לסידן

הקולטן CaSR הוא קולטן בגוף אשר חש ברמת הסידן הקיימת בנוזל החוץ תאי. קיימת חשיבות גבוהה לשמירת ריכוז הסידן בטווח צר (ראו משק הסידן בגוף האדם) ועל כן קיים הצורך בקולטן (רצפטור) אשר יוכל לזהות שינויים מזעריים ברמתו. הקולטן נמצא על פני תאים מסוימים בגוף שמטרתם לווסת את רמות הסידן- כך לדוגמה קיים הקולטן על פני תאי בלוטת יותרת התריס- פאראתיירואיד, על גבי תאים בלולאת הנלה שבכליה, במערכת העיכול ועוד. עם זאת, הקולטן קיים גם באיברים שאינם עוסקים בוויסות רמות הסידן בגוף- כגון מוח, עדשת העין, קרטינוציטים בעור, שד.

== מבנה הקולטן ==
קולטן CaSR שייך לקבוצת הקולטנים הממברנליים, צמודי חלבון G, בעלי מבנה החוצה את הממברנה 7 פעמים. קולטן זה מורכב מ-1078 חומצות אמינו, כאשר חלקו החוץ תאי, המורכב מ-612 חומצות אמינו, אחראי לקשירת יוני סידן, והחלק המעוגן לקרום התא אחראי לתהליך התמרת האותות מהחלק החוץ תאי אל חלבון ה- G. גם מגנזיום וחומצות אמינו ארומטיות יודעים להיקשר על ידי ליגנד לקולטן זה.

== מנגנון פעילות הקולטן ==

סידן יוני נקשר לקולטן ומאפשר לתא עליו קיים הקולטן (בלוטת יותרת התריס, כליה ועוד) לחוש בשינויים מזעריים ברמות הסידן בנוזל החוץ תאי. באופן כללי, הקולטן לסידן מגיב לשינויים ברמת הסידן בנוזל החוץ תאי וגורם תוך שניות להפרשה מוגברת של PTH (בבלוטת יותרת התריס). PTH משפיע בתוך דקות על ספיגה טובולרית בכליה של סידן, מגביר את פירוק העצם ואת שחרור הסידן לנוזל החוץ תאי תוך דקות ועד שעות. במעי, PTH מגביר את ספיגת הסידן באופן עקיף על ידי הגברת יצור קלציטריול לאחר כ־24 שעות.

בבלוטת יותרת התריס, קישור של סידן לקולטן כתוצאה מעליה ברמת הסידן בדם, יביא לעיכוב בהפרשת ההורמון PTH. לעומת זאת, כאשר רמת הסידן נמוכה בנוזל החוץ תאי, הקולטן לא יקשור סידן ולא יהיה פעיל. כתוצאה מכך לא יימנע תהליך הפרשת ההורמון PTH על ידי שלפוחיות תוך תאיות המכילות אותו, והן ינדדו אל קרום התא, יתחברו אליו וישחררו את ההורמון לזרם הדם. פעילות הקולטן מוגברת על ידי קלציטריול ועל ידי סידן. לסיכום, תפקידו של הקולטן בבלוטת יותרת התריס הוא בעיכוב הפרשת PTH, אולם גם עיכוב שגשוג תאי הבלוטה ועיכוב ביטויו של הגן ל- PTH.

בכליה, הקולטן מפחית את הספיגה הטובולרית של סידן באמצעות השפעה ישירה (סידן נקשר לקולטן וכתוצאה מכך מופחתת ספיגת הסידן. כמו כן, מעכב הקולטן את פעילותו של PTH, מעכב את יצור הקלציטריול, מפחית את ריכוז השתן, ומעכב את פעולת הואזופרסין.

בעצם, תפקידיו של הקולטן אינם ברורים עדיין- ייתכן כי העלאת ריכוז הסידן בעצם, הנקשר לקולטן זה, גורמת לעידוד תהליכי בניית עצם, אולם אין הוכחה ישירה לכך.

במערכת העיכול, הקולטן מבוטא על פני תאי אפיתל במעי באזורים המעורבים בספיגת סידן, והוא ככל הנראה בעל תפקידים הקשורים בוויסות ספיגת הסידן.

=== מגנזיום ===
מגנזיום יודע להיקשר לקולטן לסידן באפיניות נמוכה מזו של הסידן. היפרמגנזמיה (רמה גבוהה של מגנזיום בדם) תגרום לעיכוב הפרשת PTH על ידי היקשרות המגנזיום אל הקולטן ועיכוב שחרור ההורמון PTH. באופן דומה, היפו-מגנזמיה חדה תביא לעידוד הפרשת הורמון ה-PTH. עם זאת, מחסור מתמשך במגנזיום תעכב את יצורו של ה- PTH ותפריע לפעולתו.

==ראו גם==
*תסמונת FHH

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חלבונים
קטגוריה:ביוכימיה
קטגוריה:מערכת העצבים
קטגוריה:תא
קטגוריה:סידן
קלציטונין

קלציטונין הוא הורמון הקשור במשק הסידן. הקלציטונין הוא פפטיד המורכב מ-32 חומצות אמינו, בעלות קצה (שייר) דו-זרחני. הוא מופרש מתאים ספציפיים הנקראים "c-cells" ונמצאים בבלוטת התריס. הוא מופרש בתגובה לעליית רמת הסידן בדם (בתיווך הקולטן לסידן).

תפקידיו הם:
* עיכוב שחרור סידן מהעצמות על ידי דיכוי פעילות ה-osteoclasts (תאים האחראים על פירוק רקמת עצם ושחרור סידן כחלק מתהליך הבנייה מחדש של העצם - Remodeling).
* הורדת ריכוז הסידן וזרחן בדם.
* גורם לשחרור ופינוי הסידן, הזרחן והמגנזיום אל שתן, כמו כן גורם לפינוי של מלחים.
* גורם לספיגה של סידן במערכת העיכול (על מנת להתגבר על הסידן ה"ישן" שיצא).
* מחקרים חדשים הוכיחו שהוא משמש גם כמוליך עצבי של מערכת העצבים (אך עדיף לחכות ולראות כמה אמינים מחקרים אלו).
* פירוק זרחן במים בתאי עצבים.
* שחרור של סידן משומש אל האזור החוץ תאי ומניעת סידן חזרה אל התאים.
* הורדה של הורמון ה-PTH.

באופן כללי, מטרתו העליונה היא להגן על עצמות הגוף, בעיקר אצל נשים. ריכוזו בגוף גדל בזמן היריון, הנקה וגדילה. עם הגיל ריכוזו יורד, במיוחד אצל נשים לאחר סיום המחזור החודשי (בסביבות גיל 50) ויכול לגרום לאוסטאופורוזיס (דילול עצם) כתוצאה מבריחת סידן, ממנה סובלת בממוצע כל אישה 7 מעל גיל 50.

רמתו בבני אדם נמוכה יחסית לעומת מינים אחרים. בעבר השתמשו בו באופן פרמקולוגי לצורך האטת שיחלוף העצם (מחלת פאג'ט של העצם, אוסטאופורוזיס).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הורמונים
קטגוריה:סמני גידול
משק הזרחן

זרחן אנ-אורגני חיוני לכל צורות החיים המוכרות. בין היתר לזרחן תפקיד מרכזי במבנה המולקולרי של DNA ו-RNA. תאים משתמשים בזרחן בכדי להעביר אנרגיה בצורת אדנוזין טריפוספט (ATP), ההכרחי לכל תהליך בתא הדורש מקור אנרגיה. משק זרחן תקין הוא תנאי הכרחי לקיומו של האדם. 

תכולת הזרחן בגוף היא כ-600 מיליגרם. מתוכם, 85% מצויים בשלד (עצמות), במבנה גבישי הנקרא הידרוקסיאפטיט. בנוזל החוץ תאי מצוי בעיקר זרחן אנ-אורגני, ובנוזל התוך-תאי מצוי הזרחן בתוך חלבונים מבניים, אנזימים, גורמי שעתוק ועוד. באופן כללי, ריכוז הזרחן התוך-תאי דומה לריכוזו בנוזל החוץ-תאי.

רמת הזרחן בסרום גבוהה אצל ילודים - בין 4.8 ל-7.4 מ"ג/ד"ל, והיא יורדת בהדרגה במהלך הילדות וההתבגרות. הריכוז התקין של זרחן אצל מבוגר בסרום הוא בין 2.5 ל-4.5 מ"ג/ד"ל. רמת הזרחן בסרום אינה מווסתת בקפדנות כפי שמווסתת רמת הסידן (ראו:משק הסידן), והיא יכולה להשתנות בכ-50% במשך יממה. בבוקר, רמות הזרחן הן נמוכות, וכן רמתו נמוכה לאחר אכילת פחמימות - עקב גירוי להפרשת אינסולין כתוצאה מאכילת פחמימות המביא להכנסת גלוקוז אך גם זרחן לתוך התא.

הזרחן נספג באופן יעיל יחסית במעי הדק: מתוך סך של כ-600 מ"ג המתקבל בתזונה, בין 60% ל-80% מהזרחן נספג בחזרה בגוף. קלציטריול מייעל את הספיגה עד לכ-85%-90%.

== ספיגת זרחן במעי ==
מרבית ספיגת הזרחן במעי מתבצעת בתהליך פסיבי, בין תאי (פארא-צלולרי). בנוסף מתבצעת גם ספיגה פעילה, טרנס-צלולרית (תוך תאית) הכרוכה בהפעלת קו-טרנספורטר נתרן/פוספט (והתלוי בפעילותו של קלציטריול), והכרוכה גם בהפעלת קו-טרנספורטר מסוג נתרן/אשלגן המספק אנרגיה והיוצר את מפל ריכוזי הנתרן הדרוש לתהליך. הזרחן החודר לתא המעי נארז בתוך מיקרו-טובולות, משונע דרך התא ויוצא למחזור הדם.

== ספיגת זרחן בכליה ==
רמת הזרחן בסרום מווסתת בעיקר על ידי הספיגה הכלייתית. הפרשת הזרחן לשתן משתנה באופן ישיר בהתאם לצריכת הזרחן במזון, כאשר עיקר הספיגה נעשית באזור האבובית המקורבת בתהליך טרנס-צלולרי מבוקר (כנגד מפל אלקטרוכימי, בצימוד למעבר של יוני נתרן בטרנספורטר NPT2a). מכאן, שהפחתת מספר יחידות הטרנספורטר תביא להגדלת איבוד הזרחן בשתן. הגורמים המשפיעים על פירוק יחידות הטרנספורטר הם זרחן (משוב שלילי), PTH, (אשר מגביר את ספיגת הסידן אולם מעודד את הפרשת הזרחן בכליה) ופקטור הגדילה FGF23.

==ראו גם==
* תת זרחן בדם

קטגוריה:זרחן
קטגוריה:פיזיולוגיה
מקס טראפ

הרמן אמיל אלפרד מקס טראפ (בגרמנית: Hermann Emil Alfred Max Trapp; 1 בנובמבר 1887 – 31 במאי 1971) היה מלחין ומורה גרמני, דמות מכובדת וידועת-שם בחוגי התרבות של ברלין בשנות ה-30' של המאה ה-20.
טראפ, כמוהו כאחרים בזירת ההשפעה בנאצית, הוזמן דרך קבע לתרום לתוכניות קונצרטים ולתחרויות.

== ביוגרפיה ==
טראפ נולד בברלין ולמד שם בבית הספר הגבוה למוזיקה (כיום האוניברסיטה לאמנויות של ברלין), אצל פאול יואון וארנסט פון דוהנאני. אחרי סיום לימודיו לא מצא תעסוקה קבועה ועבד כפסנתרן במקומות שונים. ב-1920 השיג לבסוף משרת מרצה בקונסרבטוריון של ברלין, שם הגיע לדרגת פרופסור בשנת 1926. בין הנודעים בתלמידיו יוזף ואלי, זאבורו מורוי וגינתר רפאל.

בין השנים 1926 ו-1930 ניהל טראפ כיתת אמן בהלחנה בקונסרבטוריון למוזיקה בדרמשטדט. ביוני 1933 נענה ל"פנייה ליוצרים" והצטרף למפלגה הנאצית. ב-1934 התפטר מן הקונסרבטוריון בברלין והיה למנהל כיתת האמן בהלחנה באקדמיה לאמנויות של ברלין (שהתמזגה בהמשך עם האוניברסיטה לאמנויות). בין תלמידיו שם היה המלחין הישראלי יוסף טל. בשנים 1936-39 לימד את סופי כרמן אקהארדט-גראמאטה..

בשנת 1940 קיבל טראפ את הפרס ההלחנה הלאומי. משנת 1950 עד 1953 כיהן כמורה בקונסרבטוריון העירוני של ברלין.

טראפ מת בגיל 83 בברלין.

== יצירתו ==
במוזיקה של טראפ ניכרת מאוד השפעתם של ריכרד שטראוס ומקס רגר. הוא חיבר מוזיקה קאמרית, יצירות לפסנתר ומוזיקה תזמורתית, בין השאר שבע סימפוניות.כמו כן חיבר מוזיקה כוראלית ומוזיקה לתיאטרון. יצירותיו זכו לביצוע נרחב למדי בשנות ה-40', אך מאז כמעט אין מבצעים אותן עוד.

ביצוע משנת 1940 של הקונצ'רטו שלו לפסנתר משנת 1931, בניצוח וילם מנגלברג, יצא על גבי תקליטור. הפסנתרן בהקלטה זו היה ולטר גיזקינג.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:מורים למוזיקה בגרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1887
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1971
ואלדיס דומברובסקיס

ואלדיס דומברובסקיס (בלטבית: Valdis Dombrovskis; נולד ב-5 באוגוסט 1971) הוא פוליטיקאי לטבי, שכיהן כראש ממשלת לטביה מ-12 במרץ 2009 עד ל-22 בינואר 2014.

==ביוגרפיה==
דומברובסקיס נולד ב-1971 בריגה, בירת לטביה. קיבל תואר מהפקולטה לפיזיקה ומתמטיקה מאוניברסיטת לטביה.
תואר שני בפיזיקה מאוניברסיטת מיינץ שבגרמניה ועבד במעבדה באוניברסיטת מרילנד.

דומברובסקיס נכנס לפרלמנט הלטבי ב-2002 מטעם מפלגת "העידן החדש" (בלטבית Jaunais laiks), התמנה לתפקיד שר האוצר ושימש בתפקיד זה עד 2004.
ב-12 במרץ 2009 נבחר לראשות ממשלת לטביה בתמיכת הנשיא ושלוש מתוך ארבע המפלגות בפרלמנט הלטבי הסאימה. בעקבות המשבר הממשלתי בנובמבר 2010 הרכיב את הממשלה השנייה בראשותו. לאחר בחירות של שנת 2011 הרכיב את הממשלה השלישית.

ב-27 בנובמבר 2013 עזב את התפקיד בעקבות קריסת בניין מרכז מסחרי בריגה במהלכה נהרגו 54 אזרחים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20130718025702/http://valdisdombrovskis.lv/ אתרו הרשמי של דומברובסקיס (לטבית)]
* [https://web.archive.org/web/20090902214134/http://www.mk.gov.lv/en/mp/ עמודו של דומברובסקיס באתר הממשלה (אנגלית)]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי ממשלת לטביה
קטגוריה:חברי הפרלמנט האירופי
קטגוריה:שרי האוצר של לטביה
קטגוריה:ריגה: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיינץ
קטגוריה:לטבים שנולדו ב-1971
יורמלה

יורמלה (בלטבית: Jūrmala) היא העיר החמישית בגודלה בלטביה. יורמלה משמשת כעיר נופש ונמתחת לקו חוף של 32 ק"מ בין מפרץ ריגה לנהר הליילופה. פירוש שמה, צד הים.

למעשה ראשיתה מכמה אתרי נופש קטנים, שהחלו לצבור מוניטין בסוף המאה ה-18, וכיום היא מאכלסת כ-50,000 איש. יורמלה מהווה את עיר הנופש עיקרית בלטביה ומושכת אליה תיירות רבה לבתי המלון, מכוני הספא וחוף הים שלה ומהווה אזור חופשות עיקרי לציבור הלטבי.

העיר כוללת מספר מקומות ספא המפוזרים ממערב למזרח לאורך מסילת הברזל מריגה.

== היסטוריה ==
מוניטין האזור הוא כמקום מרפא ידוע עוד מהמאה ה-18. תנופת הפיתוח החלה עם פתיחת מסילת הברזל בשנת 1877.

בשנת 1920 הוחלט על יצירת עיר חדשה על בסיס היישובים, בשם ריגה יורמלה (צד הים של ריגה). בשנת 1946 העיר סופחה לריגה. בשנת 1959 הוחלט מחדש על הקמת העיר והיא קיבלה את השם הנוכחי.

קבוצת הכדורגל של העיר, FK יורמאלה משחקת בליגה העליונה של המדינה.

בשנים 2002–2014 בעיר התקיימה תחרות בינלאומית שנתית של שירה בשם "נובאיה וולנה" ("הגל החדש") וזאת ביוזמת המלחינים ריימונד פאולס ואיגור קרוטוי.

בסוף אוגוסט 2018 נחנך בית הכנסת "בית ישראל" בשכונת בולדורי בעיר. זהו בית הכנסת הפעיל היחידי בעיר, והראשון מאז מלחמת העולם השנייה. שם מכהן כרב שמעון קוטנובסקי-ליאק.

== דמוגרפיה ==
על פי נתונים משנת 2017, 48.5% מאוכלוסיית העיר הם לטבים, 36.5% הם רוסים, 3.6% הם בלארוסים, 2.6% הם אוקראינים, 1.5% הם פולנים והשאר, 7.2%, הם אחרים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לטביה: ערים
קטגוריה:לטביה: ערי חוף
קטגוריה:מקומות מרפא
קטגוריה:מפרץ ריגה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1785
אברהם אילוני

אברהם אילוני (17 בדצמבר 1921 – 1 במרץ 2000) היה אלוף-משנה בצה"ל, ממייסדיה של יחידה 8200 (קודם שנקראה בשם זה) ומפקדה במשך שלוש תקופות.

== ביוגרפיה ==
שירת במשטרת המנדט. במלחמת העולם השנייה שירת בדרגת סמל במחלקת הקשר של חיל הספר העבר-ירדני. שירת בש"י – שירות הידיעות של "ההגנה", ביחידה שלאחר הקמת צה"ל נקראה "ש.מ.2", בפיקודו של מרדכי אלמוג. בשנת 1949 עמד בראש צוות של היחידה למשא ומתן על שביתת הנשק ברודוס, והצליח להאזין לשיחות המצרים ולהעביר את המידע לנציגים הישראלים. עד 1952 שירת כסגן מפקד היחידה, ובשנה זו מונה למפקד היחידה, תפקיד אותו מילא עד 1957. למד הנדסת חשמל באוניברסיטת ניו יורק, וכשחזר הקים את ענף האלקטרוניקה באמ"ן. בשנת 1959 חזר לפקד על יחידת האיסוף, ששמה שוּנה ליחידה 515, ושירת בתפקיד עד שנת 1961. פיקד על היחידה בקדנציה שלישית בשנים 1966–1968 ובכלל זה במלחמת ששת הימים. פרש מצה"ל בדרגת אלוף-משנה.

נפטר ב-1 במרץ 2000.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20140219070302/http://www.jwmww2.org/show_item.asp?itemId=302&levelId=48103&template=2 אברהם אילוני], באתר "מוזיאון הלוחם היהודי"

==ביאורים==

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:אנשי משטרת המנדט
קטגוריה:מפקדי יחידה 8200
קטגוריה:שוטרים יהודים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000