OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שולה קשת (חוקרת ספרות)

שולה קשת (לבית פישר) (באנגלית: Shula Keshet) (נולדה ב-26 בינואר 1940) היא חוקרת ספרות עברית, פרופסור בגמלאות לספרות ותרבות ישראל במכללת סמינר הקיבוצים, שספרות המחקר שכתבה עוסקת בספרות העברית מראשית ימיה.

==ביוגרפיה== 
קשת נולדה בתל אביב. לאחר מלחמת העצמאות, כשעברה משפחתה לבני ברק, השלימה את לימודיה בתיכון אהל שם ברמת גן. בגיל צעיר הצטרפה לתנועת הנוער העובד והלומד, התגייסה לנח"ל ושירתה במסגרת של״ת כמדריכה בתנועתה, סניף בת גלים. לאחר השירות הצבאי הצטרפה עם חבריה לקיבוץ בית גוברין, ולאחר נישואיה השתקעה בקיבוץ גבעת ברנר (1960).

קשת סיימה תואר ראשון בספרות עברית ומקרא באוניברסיטת תל אביב ותואר שני בחוג לספרות השוואתית באוניברסיטה העברית בירושלים. בין מוריה היו נחמה ליבוביץ, ישראל לוין ושמעון זנדבנק. היא שילבה עיון ומחקר עם עבודתה בבית הספר בגבעת ברנר, ומשום כך התאחרו לימודיה לתואר שלישי, שלא היו מקובלים אז בתנועה הקיבוצית. נושא עבודת הדוקטור שלה היה ״ראשית הרומן הקיבוצי: ספרות אידאולוגית בין קוראים, יוצר ויצירה״ (1992). היא זכתה בפרס דב סדן למחקרים בספרות עברית. ספרה הראשון, המחתרת הנפשית : על ראשית הרומן הקיבוצי, שהתבסס על עבודת הדוקטור, יצא לאור ב-1995. בתחילת שנות התשעים החלה ללמד בסמינר הקיבוצים כמרצה בכירה בספרות ובתרבות ישראל. 

==כתיבתה==
בכתיבתה קשת מתייחסת לאופן בו מיתוסים שונים נבנים בכתיבה העברית על ציר זמן השואב מהעבר, לרבות זה המקראי, ומתכתב עמו.

בספרה "נקודת הבראשית: גלגולו של מיתוס ביתניה בספרות העברית" - העוסק בראשית הרומן הקיבוצי מתוך התייחסות לקורותיה של ביתניה כפי שהוא מתגלם בכינון הסיפור על ראשוני חלוצי השומר הצעיר, שישבו בביתניה־עילית, ובדיאלוג שניהלו מגוון יוצרים, בהם נתן אגמון ויהושוע סובול, עם הסיפור ההיסטורי של קורותיהם .

הספר, "אמרי-נא אחותי את - גלגולו של סיפור חוזר בתרבות ישראל", מציע קריאה השבה ומוצאת תבניות סיפוריות דומות על ציר זמן שתחילתו בספרות המקראית וסופו בספרות עברית בת ימנו.

הספר "אבשלומי - קריאות אינטרטקסטואליות בספרות העברית המודרנית" - מציג את האופן שבו הספרות העברית המודרנית מנהלת דיאלוג עם המקרא בשיח אובדן וקורבן, מתוך התייחסות לנהי על מותו של אבשלום המקראי.

==ספריה==
* נקודת הבראשית: גלגולו של מיתוס ביתניה בספרות העברית (הקיבוץ המאוחד ומכון פורטר, 1995)
* אמרי-נא אחותי את - גלגולו של סיפור חוזר בתרבות ישראל (הקיבוץ המאוחד, 2003)
* פרקים בספרות פנים אל פנים
* אבשלומי - קריאות אינטרטקסטואליות בספרות העברית המודרנית (הקיבוץ המאוחד, 2018)
* המחתרת הנפשית - על ראשית הרומן הקיבוצי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות כותבות עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:אגודת הסופרים העברים
קטגוריה:נשים במדע
קטגוריה:בוגרות בית הספר אהל שם
קטגוריה:בוגרי בית הספר אהל שם
קטגוריה:בוגרות הנוער העובד והלומד
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:גבעת ברנר: אישים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
אוניברסיטת האו"ם

אוניברסיטת האו"ם (ביפנית: 国際連合大学; בראשי תיבות: UNU) היא הזרוע האקדמית והמחקרית של האו"ם. המטה המרכזי של האוניברסיטה ממוקם בטוקיו שביפן. לאוניברסיטה מעמד דיפלומטי כמוסד של האו"ם, ומשימתה היא לסייע בפתרון נושאים גלובליים הקשורים להתפתחות ורווחת האדם באמצעות מחקר וחינוך משותפים.

בשנת 1969 הציע מזכ"ל האו"ם, או תאנט להקים אוניברסיטה מטעם האו"ם. לאחר שנתיים שדנו בנושא, אישרה האספה הכללית של האו"ם (UNGA) את הקמת אוניברסיטת האו"ם בדצמבר 1972. טוקיו נבחרה כמיקומה העיקרי בשל התחייבות ממשלת יפן להשקיע בה 100 מיליון דולר מקרן תרומות.

מאז שנת 2010, UNU הוסמכה על ידי UNGA להעניק תארים, ומציעה מספר תוכניות לתואר שני ולדוקטורט.

== היסטוריה ==
האוניברסיטה הוקמה בשנת 1973 והחלה רשמית את פעילותה בשנת 1976 בעקבות חתימת הסכם המטה הקבוע בין האומות המאוחדות ליפן.

במהלך השנים נוצרו כמה מכונים של האו"ם שעזרו ביוזמות המחקר של האומות המאוחדות.

בדצמבר 2009, האספה הכללית של האו"ם תיקנה את אמנת האו"ם כדי לאפשר לאו"ם "להעניק תארים מתקדמים ותארים דוקטורטים, תעודות והבחנות אקדמיות אחרות בתנאים שנקבעו לשם כך בתקנון על ידי המועצה."

בשנת 2013 הודיעה UNU-ISP על כוונתה לבקש הסמכה מהמוסד הלאומי לתארים אקדמיים והערכת אוניברסיטאות (NIAD-UE) שהוא סוכנות ההסמכה היפנית של מוסדות להשכלה גבוהה. UNU-IAS הוסמך רשמית באפריל 2015, והפך אותו לארגון הבין-לאומי הראשון שהוכר על ידי NIAD-UE.

== ארגון ומנהיגות ==
בראש האוניברסיטה עומד רקטור המחזיק בדרגת תת-מזכ"ל האו"ם (USG).

עד כה היו באוניברסיטת UNU שבעה רקטורים. הרקטור הנוכחי, מאז מרץ 2023, הוא ד"ר שילדז'י מרוואלה מדרום אפריקה. מרוואלה ירש את דייוויד מ. מאלון מקנדה, שכיהן מאז 2013 (שתי קדנציות).

מועצת UNU היא הוועד המנהל של האוניברסיטה ומורכבת מ-12 חברים שמונו על ידי מזכ"ל האו"ם בהסכמת המנכ"ל של אונסק"ו.

== ראו גם ==
* מכון האומות המאוחדות להדרכה ולמחקר
* אוניברסיטה למען השלום

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טוקיו: אוניברסיטאות ומכללות
אקדמיק פלובדיב

אקדמיק פלובדיב (בבולגרית БК Академик Пловдив) בעבר אקדמיק פלובדיב בולטקס 99 הוא מועדון כדורסל בולגרי מהעיר פלובדיב.
==היסטוריה==
המועדון הוקם בשנת 1948 כמועדון חובבני ושיחק בשיטה זו עד עונת 2014/2015 אז הצטרף לליגה הבולגרית השנייה, אז הוחלט בקבוצה להפוך למקצועית כאשר התאגיד הבולגרי בולטקס 99 משמש כנותן חסות רשמי, עונה לאחר מכן (2015/16) נרשמה הקבוצה לליגה הראשונה בבולגריה, בה היא משחקת כיום.
בעונתה הראשונה של הקבוצה בליגה הבכירה סיימה במקום ה-9. בעונת 2016/2017 נחלה הקבוצה הצלחה וסיימה במקום ה-2 אך הודחה בשלב רבע הגמר לאחר הפסדים לצ'רנו מורה וארנה, בעונה זו העפילה הקבוצה לחצי גמר הגביע הבולגרי. בעונת 2017/2018 סיימה הקבוצה פעם נוספת במקום ה-2 והעפילה לראשונה לחצי הגמר בו הודחה על ידי בלקן בוטבגרד, באותה עונה העפילה פעם נוספת לחצי הגמר בגביע הבולגרי. בעונת 2018/2019 סיימה הקבוצה במקום ה-4 והדחה ברבע הגמר על ידי רילסקי ספורטיסט, באותה עונה העפילה הקבוצה פעם נוספת לחצי גמר הגביע. בעונת 2019/2020 סיימה הקבוצה במקום 6 כאשר הופסקה הליגה עקב מגפת הקורנה.

את משחקיה מארחת הקבוצה בהיכל הספורט סטויטאל המכיל כאלף מקומות ישיבה.
===באירופה===
הקבוצה השתתפה בליגה הבלקנית החל מעונת 2017/2018, הישג השיא של הקבוצה הוא סגנות אליפות הליגה הבלקנית בעונת 2020/2021

== תארים והישגים ==
*הליגה הבולגרית
**חצי גמר: (1) 2017/2018
*הגביע הבולגרי:
**חצי גמר: (3) 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019
*ליגה הבלקנית
**גמר: (1) 2020/2021
**מקום 1: (1) 2019/2020 (עונה הופסקה)
**מקום 3: (1) 2018/2019
**מקום 5: (1) 2017/2018

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל בולגריות
טומאש פלקאנץ

טומאש פלקאנץ (בצ'כית: Tomáš Plekanec; נולד ב-31 באוקטובר 1982 בקלדנו, צ'כוסלובקיה – כיום בצ'כיה) הוא שחקן הוקי קרח צ'כי.
== קריירה ==
פלקאנץ החל לשחק בקבוצת נוער בעיר קלדנו בו נולד. בעונת 1998/99 הוא שיחק לראשונה בקבוצת בוגרים של המועדון. נבחר על ידי מועדון מונטריאול קנדיאנס בשנת 2001 ובעונה 2002/2003 עבר לקנדה. הוא שיחק במועדון משנה עד שבעונת 2005/06 החל לשחק עבור מונטריאול. לקראת עונת 2009, חתם על חוזה שנתי חדש בהיקף של 2.745 מיליון דולר. הקריירה שלו במועדון נמשכה עד לעונת 2018. בסך הכול הוא שיחק ביותר מ-1,000 משחקים ב-NHL.

בנובמבר 2018 חזר לצ'כיה והחל לשחק בליגה מקומית, בחלקו במועדון בו הוא התחיל את הקריירה בתור נער.

פלקאנץ שיחק מספר עונות בנבחרת צ'כיה לנוער ובשנת 2001 זכה איתה במדליית זהב. במסגרת הבוגרת הוא זכה ב-3 מדליות באליפויות העולם בשנים 2006, 2011, ו-2014. פלקאנץ היה בסגל הנבחרת בוונקובר ובסוצ'י.

==חיים אישיים==
בשנת 2012 הוא התחתן עם לוציה וונדראצ'קובה, זמרת צ'כית. הם התגרשו לאחר שבע שנים במערכת גירושים מתוקשרת. מאז 2017 הוא נמצא בקשר עם לוציה שפרובה, ויש לו ילד ממנה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nhl.com/ice/player.htm?id=8469521 טומאש פלקנאץ'], באתר ה-NHL

קטגוריה:שחקני הוקי קרח צ'כים
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת ונקובר (2010)
קטגוריה:שחקני הוקי קרח באולימפיאדת סוצ'י (2014)
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1982
יוהאן וילהלם בייר

יוהאן כריסטיאן וילהלם בייר (בגרמנית: Johann Christian Wilhelm Beyer; ) היה פסל, אמן חרסינה, צייר ומעצב גנים גרמני, בעל תפקיד מרכזי בעיצוב גן הפסלים של ארמון שנברון.

== ביוגרפיה ==
בייר, יליד גותה, הוכשר בתכנון גנים על ידי אביו יוהאן ניקולאוס בייר שהיה גנן של קרל השני אויגן, דוכס וירטמברג.

בין השנים 1748–1751 למד בפריז אדריכלות וציור בהמשך נסע לרומא במטרה ללמוד ציור אבל עבר לפיסול לאחר שהשתתף בחפירות ארכאולוגית לחיפוש אחר פסלים עתיקים.

בשנת 1759 אחרי שחזר לשטוטגרט שימש כצייר החצר של דוכס וירטמברג וכאמן חרסינה בלודוויגסבורג.

בשנת 1767 לאחר שהשתחרר משירות הדוכס עבר לוינה והפך לחבר באקדמיה האימפריאלית (האקדמיה לאמנויות יפות בווינה), ונשכר כצייר ופסל ואדריכל החצר של האימפריה, בייר נחשב לאדם מתנשא.

בייר התחתן עם ביתו של המורה בארמון שנברון של מריה קרולינה מאוסטריה ושל מארי אנטואנט, ובהמשך התגרש ממנה.

בשנת 1773 נחתם מולו חוזה מטעם מריה תרזה ליצור פסלים ואגרטלי שיש עבור ארמון שנברון במשך שלוש שנים. עבודת העיצוב הגדולה האחרונה שלו עבור שנברון הייתה פסלי הדמויות במזרקת נפטון אותה סיים בשנת 1780 זמן קצר לפני מותה של מריה תרזה.

בשנת 1779 יצאו לאור שני כרכים פרי עטו בנושא יצירת תחריטים של צמחים באוסטריה בהם הוא מביא באופן זר לקוראיו דוגמאות ויזואליות והסברים מפורטים ממקורות לדמויות מיתולוגיות (ורגיליוס, אובידיוס, פלוטרכוס, ואנציקלופדיות של זמנו).

==גלריה==
<gallery>
Eurydice-Schönbrunn-2.jpg|הנימפה אורידיקה בארמון שנברון
Eurydice-Schönbrunn.jpg|הנימפה אורידיקה בארמון שנברון
Angerona-Schönbrunn.jpg|אנגרונה האלה הרומית ששחררה אנשים מכאב וצער בארמון שנברון
Meleager-Schönbrunn.jpg|מלאגרוס הגיבור מקלידון עם חזיר הבר בארמון שנברון
Statue of Jason with the Golden Fleece by Wilhelm Beyer at Great Parterre, Schönbrunn.jpg|יאסון וגיזת הזהב בארמון שנברון
Roman Artificial Ruin (Schönbrunn).jpg|הריסות מלאכותיות של קרתגו בארמון שנברון
Neptune Fountain in the Schönbrunn Garden.JPG|מזרקת נפטון בארמון שנברון
J C W Beyer Celllospieler KGM img02.jpg|פסל חרסינה של צ'לנית במוזיאון האמנויות הדקורטיביות בברלין
J C W Beyer Fischerin KGM 88-317.jpg|פסל חרסינה של דייגת במוזיאון האמנויות הדקורטיביות בברלין
J C W Beyer Geigenspieler KGM HF499 img02.jpg|פסל חרסינה של כנר במוזיאון האמנויות הדקורטיביות בברלין
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פסלים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1725
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1796
מתיאס בראון

מתיאס ברנרד בראון (בצ'כית: Matyáš Bernard Braun; 1684, אוסטריה – 1738, פראג) היה פסל צ'כי של תקופת הבארוק.

==ביוגרפיה==
בראון נולד בסאוטנס (ליד אינסברוק), ילד חמישי לאביו החוואי והנפח יעקב ואמו מגדלנה, אחיו הצעיר היה צייר ואחיינו אנטונין בראון הפך לפסל.

בראון התמחה בזלצבורג, ונציה, בולוניה ורומא. קיבל השראה ממיכלאנג'לו, ג'ובאני לורנצו ברניני, ובית הספר לפיסול הוונציאני של המאה ה-17.

בראון עבר לפראג בשנת 1710 ויצר באבן חול, שם הכיר את אשתו וחבריו והפך לאזרח של הרובע החדש, פסלו חלומה של סנט לויטגרד בגשר קארל הביא לו הזמנות רבות של פסלים חדשים לארמונות, גנים וכנסיות, והוא הקים בית מלאכה גדול אותו המשיך אחריו אחיינו אנטונין בראון.

==גלריה==
<gallery>
Sculpture of Saint Ludmila with Saint Wenceslaus by Matyáš Bernard Braun on Charles Bridge.jpg|פסל סנט לודמילה וואצלב הראשון דוכס בוהמיה בגשר קארל
Sculpture of St. Ivo on Charles Bridge.jpg|פסל איבו בגשר קארל
Sculpture of Dream of Saint Lutgarde on Charles Bridge.jpg|חלומה של סנט לויטגרד בגשר קארל 
Portal of Palais Clam-Gallas.jpg|דמויות אטלס בשער ארמון צדפה-גאלאס בפראג
Celetná 23.jpg|פסל המדונה והילד מעל כניסה לבית ברחוב סלטנה בפראג
Kolovratský palác (Nerudova).jpg|הכניסה לארמון קולובראט (נרודובה) בפראג
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסלים צ'כים
קטגוריה:ילידי 1684
קטגוריה:נפטרים ב-1738
SIKART

SIKART הוא מילון ביוגרפי מקוון ובסיס נתונים על אמנות חזותית בשווייץ וליכטנשטיין, המופעל על ידי המכון השווייצרי לחקר אמנות (SIAR). האתר שהושק ב-2006 ושודרג ב-2012, הוא גרסה מקוונת, מורחבת ומתעדכנת כל העת של "לקסיקון הביוגרפיה של האמנות השווייצרית של SIAR" משנת 1998, שכלל 12,000 ערכים קצרים וכ-1,100 מאמרים ביוגרפיים מפורטים. האתר כלל בעת השקתו מידע אודות 14,000 אמנים, 1,200 מאמרים ביוגרפיים, 3,000 תמונות ו-15,000 התייחסויות לתערוכות.

SIKART מצהירים כי האתר מיועד הן למומחים והן לבעלי עניין באמנות מהציבור הרחב. הוא כולל מידע לגבי אמנים מקצועיים משווייץ ומליכטנשטיין "שעוסקים או עסקו בציור, רישום, חריטה, פיסול, וידאו, מיצב, צילום, מיצג ואמנות רשת", אך אינו כולל מידע על אמנים "שעוסקים או עסקו אך ורק באמנות שימושית (אמנות גרפית, עיצוב, יציקת פעמונים, צורפות, קדרות, צילום תיעודי וכדומה)".

בשל המגוון התרבותי בשווייץ, התוכן המוצג באתר לגבי כל אמן כתוב בשפה שהאמן משויך אליה ביותר: צרפתית, איטלקית או גרמנית. האמנים מדורגים בכוכב אחד עד חמישה על פי חשיבותם, ובהתאם נקבע רוחב המידע המתועד עבורם. לגבי כל אמן מתועדים שמו (בכל גרסאותיו), תאריכי הלידה והפטירה, קורות חיים קצרים, מילות מפתח, ערכים מילוניים, ביבליוגרפיה וקישור לאתר האמן (אם קיים). אמנים המדורגים בשלושה עד חמישה כוכבים מתוארים גם במאמרים ביוגרפיים באורך של שניים עד ארבעה עמודים, ומוצגות רפרודוקציות דיגיטליות של יצירות האמנות שלהם.

SIKART ממומן על ידי ממשלת שווייץ, הקנטונים השווייצרים ותורמים פרטיים. הגישה לאתר חופשית, אם כי בעת שהושק הייתה כוונה לגבות בהמשך תשלום עבור גישה, כדי לאפשר ל-SIKART לפעול ללא תלות במימון ציבורי.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://sik-isea.ch/default.aspx אתר המכון השווייצרי לחקר אמנות]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שווייץ: תרבות
קטגוריה:אנציקלופדיות אינטרנט
קטגוריה:מילונים מקוונים
קטגוריה:אמנות חזותית
A Gangsta's Pain

A Gangsta's Pain הוא אלבום האולפן הרביעי של הראפר האמריקאי מאניבאג יו. האלבום יצא לאור ב-23 באפריל 2021, על ידי חברות התקליטים רוק ניישן, קולקטיב מיוזיק גרופ, ברד גאנג אנטרטיינמנט, אן-לס אנטרטיינמנט ואינטרסקופ רקורדס. האלבום מכיל הופעות אורח של קאש פייג', ביג30, פיוצ'ר, טריפסטאר, פולו ג'י, ליל דורק, ג'נה אייקו ופארל ויליאמס.

==רקע והוצאה==
ב-12 במרץ 2021 הודיע מאניבאג יו כי האלבום הושלם ומוכן לצאת בשנת 2021, אך לא תוכנן תאריך יציאה מדויק.<ref></ref> הוא רמז על שם האלבום ב-26 במרץ 2021, היום בו יצא הסינגל "Hard for the Next" מתוך האלבום, יחד עם הראפר פיוצ'ר.<ref></ref> ב-14 באפריל 2021 חשף את שם האלבום במפורש יחד עם עטיפתו והזמנה מראש שלו דרך הרשתות החברתיות. רשימת הרצועות נחשפה ב-20 באפריל 2021 בהזמנה מראש של האלבום באפל מיוזיק.

== ביקורות ==
בחודש יוני 2021, כלל בילבורד את האלבום ברשימת "האלבומים הטובים ביותר לשנת 2021 עד כה".<ref></ref>

== הצלחה מסחרית ==
האלבום הגיע היישר אל המקום הראשון במצעד הבילבורד 200, עם 110,000 יחידות שקולות לאלבום, רובן בזכות הזרמות המוזיקה.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2021
קטגוריה:אלבומי היפ הופ
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומי זהב בארצות הברית
קלרנס גאגנון

קלרנס גאניו (באנגלית:Clarence Gagnon; 8 בנובמבר 1881 – 5 בינואר 1942) היה צייר, שרטט, חרט ומאייר צרפתי-קנדי, ממחוז קוויבק. הוא ידוע בזכות ציורי הנוף שלו של אזור מזרח קוויבק.

== ביוגרפיה ==

=== ראשית חייו ===
קלרנס אלפונס גאניו נולד במונטריאול, קוויבק ב-8 בנובמבר 1881. הוא היה בנו של אלפונס א. גאניו ואם אנגליה שהתעניינה בספרות. חלק מילדותו בילה בסנט רוז, כפר מצפון למונטריאול. בתחילת חייו, אמו עודדה אותו ללמוד ציור, אך אביו רצה שהוא יהפוך לאיש עסקים.

הוא למד אצל ויליאם ברימנר באגודת האמנות במונטריאול בשנת 1897. מתוך רצון לשפר את הידע שלו באמנות, נסע לאקדמיה ז'וליאן בפריז ולמד אצל ז'אן פול לורנס בשנים 1904–1905. לפני שחזר לקנדה בשנת 1909, בילה גאניו זמן בציור בצרפת ובאיטליה.

== קריירה ==
כשחזר לקנדה התגורר בביי-סן פול, שם הפיק ציורים רבים המתארים את הטבע ואת העם הקנדי. הוא פיתח סגנון חדש של נוף חורפי שהורכב מהרים, עמקים, צבעים עזים וקווים מפותלים. הוא הפך לחבר באקדמיה המלכותית לאמנויות בקנדה בשנת 1922.

גאניו נסע לוונציה, רואן, סן מאלו ולקוויבק כדי לצייר נופים והתפתח גם לכיוון הסגנונות המודרניים. הוא התגורר בצרפת בין השנים 1924–1936.

בשנת 1919 התחתן גאניו עם לוסיל רודייר, גם היא תלמידתו של ויליאם ברימנר.

גאניו נפטר ב-5 בינואר 1942 ונקבר בבית העלמין נוטרדאם-דה-נייגס במונטריאול.

== מורשת ==
ציוריו ותחריטים שלו מתקיימים באוספים רבים ברחבי קנדה, כולל הגלריה הלאומית של קנדה באוטווה, הגלריה לאמנות של אונטריו בטורונטו, אוסף האמנות הקנדית מקמייקל בקלינבורג, אונטריו, מוזיאון מונטריאול לאמנות יפה, המוזיאון הלאומי דה ביו-ארטס דו קוויבק בעיר קוויבק, הגלריה לאמנות של אלברטה באדמונטון, מוזיאון ניו ברונסוויק בסנט ג'ון, הגלריה לאמנות של ווינדזור, הגלריה לאמנות של גאלף, והגלריה לאמנות בוונקובר.

עבודתו של גאניו נמצאת גם בבעלות אוספים מחוץ לקנדה, כולל באנגליה מוזיאון ויקטוריה ואלברט בלונדון, הגלריה לאמנות ווקר בליברפול וגלריה לאמנות מנצ'סטר, וכן בארגנטינה ובצרפת.<ref></ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="170">
File:Gagnon - a-laurentian-homestead-1923.jpg

File:Clarence-alphonse-gagnon-the-ice-harvest.jpg

File:Gagnon - a-quebec-village-street-winter-1920.jpg

File:Gagnon - early-winter-morning-in-the-woods-baie-saint-paul-1924.jpg

File:Gagnon - laurentian-village-1927.jpg

File:Gagnon - misty-day-in-winter-baie-saint-paul-1915.jpg

File:Gagnon - the-painter-s-young-wife-le-d-orl-ans-1919.jpg

File:Gagnon - lucille-rodier-gagnon-olive-and-edna-pretty-at-sainte-p-tronille-le-d-orl-ans-1919.jpg
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים קנדים
קטגוריה:ילידי 1881
קטגוריה:נפטרים ב-1942
לאסי (סדרת טלוויזיה, 1997)

לאסי (באנגלית: Lassie) היא סדרת טלוויזיה קנדית, העוקבת אחר הרפתקאותיה של נקבת קולי גס-שיער העונה לשם "לאסי", ובני לווייתה האנושיים והכלביים. התוכנית שודרה בקנדה בשנים 1997–1999. הסדרה הייתה יצירה נוספת לספר, סרט וסדרת טלוויזיה על לאסי.

אירועי הסדרה התרחשו בורמונט וצולמו בקוובק. בעל הכלב טימי קבוט (קורי סביאר) הוא בן 13, שהגיע לעיירה עם אימו לאחר מות אביו. במקום החדש אימו של טים פתחה מרפאה לחיות. בעונה הראשונה, בתפקיד של לאסי היה הוורד, בן מהדור השמיני של לאסי המקורי מהסרט "לאסי חוזרת הביתה" (1943). במהלך העונה השנייה הכלב הוחלף, אך בעקבות ביקורת צופים הסדרה נמשכה עם כלבה, שהיא בת של הדור התשיעי של "לאסי" המקורית.

במוקד של סדרה זו, בניגוד לסרט המקורי, תוארו יחסיה של משפחת קבוט עם תושבי המקום ו"לאסי" שיחקה רק תפקיד משני.

לאחר העונה השלישית צילומי הסדרה הופסקו. הסדרה שודרה גם בארצות הברית, בערוץ של Animal Planet.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה קנדיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:כלבים בתרבות
קטגוריה:לאסי
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-1990
Hearing Dogs for Deaf People

Hearing Dogs for Deaf People הוא ארגון צדקה בריטי, העוסק באימון כלבים לשמש כמסייעים לבעלי מוגבלות בשמיעה ולהתריע בפניהם על צלילים המסמלים סכנה או צלילים שימושיים נפוצים. מאז 1982 ועד כה (2021) מסר הארגון כ-2,500 כלבים למוגבלים בשמיעה שנזקקו לשירותיהם.

==הארגון==
הארגון נוסד בשנת 1982 על ידי הווטרינר ברוס פוגל וליידי ביאטריס רייט. ב-1986 קיבל מעמד מלא של ארגון צדקה ופתח את מרכז הפעולה שלו באוקספורדשייר. בשנת 1992 החלה אן, הנסיכה המלכותית, לשמש כפטרונית מלכותית של הארגון. במהלך השנים פתח הארגון שני מרכזי פעולה נוספים ברחבי בריטניה. בשנת 2017 התמזג הארגון עם ארגון סיוע אחר למוגבלים בשמיעה - Hearing Link , והנסיכה אן משמשת כפטרונית של שניהם.

==אימון הכלבים ושירותם==
הארגון מאמן כלבים להתריע בפני בעליהם לקויי השמיעה בדבר צלילים המסמלים סכנה - אזעקת אש או אזעקת עשן. הם מתריעים גם על צלילים של מתקנים שונים - פעמון דלת, שעון מעורר, טיימר של תנור מטבח או מוניטור לתינוק וכן התרעות אס אם אס בטלפון נייד. בנוגע לצלילים שאינם מסמלים סכנה מאומן הכלב להסב את תשומת לב בעליו ולהוביל אותו אל מקור הצליל, אך כשהכלב שומע צליל המסמל סכנה הוא נשכב על הארץ ואיננו מוביל את הבעלים אל מקור הצליל. סיועו של הכלב תורם להפגת תחושת הבידוד מהעולם הסובב אותם שיש לחלק מלקויי השמיעה עקב המוגבלות שלהם.

בצאתם מביתם עוטים הבעלים לכלביהם אפודה קצרה בצבע אדום בורגונדי ועליה לוגו הארגון. אפודה זו מציינת בפני העוברים ושבים שהכלב מסייע בידי מוגבל בשמיעה.

הכלבים מאומנים על ידי מתנדבים במהלך 20 החודשים הראשונים לחייהם. האימון נעשה בשלבים על פי תוכנית סדורה שפותחה על ידי הארגון. לאחר מכן, משמשיגים הכלבים את רמת האימון הנדרשת, נערכת התאמה בינם לבין אדם הנזקק להם. הם נמסרים לשירות בעליהם עד הגיעם לגיל 11. בעליהם רשאי להחזיק בהם לאחר מכן כחיית מחמד.

הארגון מאמן כלבי סיוע בעיקר מגזעי לברדור, פודל, קוקר ספניאל ו-Cockapoo (שהוא הכלאה בין שני האחרונים).

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:נגישות בנייה וניידות
קטגוריה:לקויות שמיעה
קטגוריה:אילוף כלבים
קטגוריה:כלבים והאדם
What's Your Pleasure?

(בעברית: מה ההנאה שלך?) הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת-יוצרת האנגליה ג'סי וייר.<ref name=":0"></ref> האלבום יצא לאור ב-26 ביוני 2020, על ידי חברות התקליטים אינטרסקופ רקורדס, וירג'ין EMI, PMR ו-Friends Keep Secrets.<ref name=":0" /> מתוך האלבום יצאו תשעה סינגלים.

==רקע==
לאחר מסע קידום אלבומה השלישי Glasshouse, וור הרגישה לחוצה להפסיק את המוזיקה בגלל מכירות לא טובות של אלבומים והתשישות שלה מסיבובי הופעות. עם זאת, הפודקאסט "Table Maners" של וור זכה למעקב גדול יותר של 13 מיליון מאזינים והפך במהרה לעדיפות העיקרית שלה. וור תיארה את הצלחת הפודקאסט כ"נקודת מפנה" ששינתה את השקפתה כלפי עצמה: "פתאום הרגשתי יותר נוח בעורי."<ref></ref>

==הוצאה==
, היה צפוי לצאת לאור ב-5 ביוני 2020,<ref></ref> אך לבסוף הועבר ל-19 ביוני, בשל מגפת הקורונה.<ref></ref><ref></ref> וור הודיעה אז כי היא תזיז את צאתו לאחור בעוד שבוע כדי לא להתנגש עם יום השחרור.<ref></ref> האלבום יצא בסופו של דבר ב-26 ביוני.

ב-8 בינואר 2021, אישרה וור בחשבון טוויטר שלה כי תוציא מהדורה מפוארת של האלבום.<ref></ref> ב-27 באפריל, הכריזה וור כי המהדורה המפוארת, What's Your Pleasure? (The Platinum Pleasure Edition), צפויה לצאת לאור ב-11 ביוני 2021. הסינגל הראשי מתוכו, "Please", יצא לאור ב-28 באפריל 2021.<ref></ref>

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!גרסה
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!rowspan="2" |עולם
|26 ביוני 2020
|תקליטור • אריך-נגן • הורדה דיגיטלית • סטרימינג • קלטת שמע
|סטנדרטית
|rowspan="2" |וירג'ין EMI • PMR
|<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>
|-
|11 ביוני 2021
|תקליטור • הורדה דיגיטלית • סטרימינג • קלטת שמע • תקליט
|פלטינה פלז'ר
|<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2020
קטגוריה:אלבומי ג'סי וייר
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שיציאתם נדחתה בעקבות מגפת הקורונה
Closure (שיר)

"Closure" (בעברית: "סְגִירַת מַעְגָּל") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט, מתוך אלבום האולפן התשיעי שלה, Evermore.<ref name=":0"></ref><ref name=":5"></ref> השיר יצא לאור ב-11 בדצמבר 2020, על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, ביחד עם שאר שירי האלבום.<ref name=":0" /><ref name=":5" /> השיר נכתב על ידי סוויפט וארון דסנר והופק על ידי דסנר, בי ג'יי ברטון וג'יימס מקאליסטר. השיר זכה להצלחה בינלאומית מבלי שיצא כסינגל, תוך שנבחר גם לא לצאת כסינגל ולא נשלח לשום פורמט של רדיו הלהיטים העכשוויים.<ref name=":0" /><ref name=":5" />

עם יציאתו, "Closure" זכה לביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, שציינו בו את הגוון הקולי של סוויפט. גם במצעדי הפזמונים זכה להצלחה רבה, כאשר דורג במקום ה-82 במצעד הבילבורד הוט 100,<ref></ref> תוך שדורג במקום ה-17 במצעד שירי הרוק & האלטרנטיביים,<ref></ref> ובמקום ה-17 במצעד השירים האלטרנטיביים.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
לאחר יציאתו של Folklore כתבה סוויפט את שני השירים "Closure" ו-"Dorothea", עבור ביג רד משין; להקתם של דסנר וג'סטין ורנון. בסופו של דבר הם נכללו ב-Evermore. כדי לחגוג את יציאתו של Folklore, יצר דסנר קטע כלי בשם "Westerly" שנקרא על שם מיקום ביתה של סוויפט ברוד איילנד. כעבור שעה, כתבה את "Willow" ושלחה לו אותו בחזרה.<ref></ref>

Evermore נכתב והופק על ידי סוויפט, ארון דסנר, ברייס דסנר ואנטונוף, עם קרדיטים נוספים שניתנו לבי ג'יי ברטון וג'יימס מקאליסטר על "Closure".<ref></ref>

== סוגה ==
ג'סטין ורנון היה מעורב בצורה רבה יותר בתהליך היצירה של Evermore מאשר ב-Folklore. הוא ניגן בתופים בשירים "Cowboy like Me" ו-"Closure", בגיטרה ובנג'ו ב-"Ivy" וביצע קולות רקע ב-"Marjorie". הוא עיבד את קולה של סוויפט בשיר "Closure", על ידי שימוש בכלי נגינה בשם מסינה, שמעוות את הגוון הרך של קולה.<ref></ref>

== ביקורת ==
כלפי השיר הופנו ביקורות חיוביות מטעם מבקרי המוזיקה, שציינו לשבח את גוון קולה של סוויפט בו.<ref name=":2" /><ref name=":3" />

=== רשימות כל הזמנים וסוף שנה ===
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="text-align:center;"
!ארגון
!רשימה
!מיקום
!מקור
|-
|רולינג סטון
|כל 206 השירים של טיילור סוויפט, לפי דירוג
|143
|<ref></ref>
|-
|BuzzFeed
|167 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג
|127
|<ref name=":3"></ref>
|-
|Vulture
|179 השירים הטובים ביותר של טיילור סוויפט, לפי דירוג
|94
|<ref name=":2"></ref>
|}

== קרדיטים וצוות ==
כל הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל,<ref></ref> ופיצ'פורק.<ref name=":1"></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|11 בדצמבר 2020
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|ריפבליק
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2020
קטגוריה:שירי טיילור סוויפט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ארון דסנר
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טיילור סוויפט
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ארון דסנר
Zero

"Zero" (בעברית: "אפס") הוא שיר של להקת הפופ רוק Imagine Dragons, שכתב אותו יחד עם המפיק שלהם ג'ון היל. זהו הסינגל השני מתוך אלבום האולפן הרביעי של הלהקה, Origins. השיר מופיע בסרט ההנפשה של אולפני ההנפשה של וולט דיסני "ראלף שובר את האינטרנט" ונכלל בטריילר הרשמי השני שלו ובפסקול שלו.

== רקע ==
דן ריינולדס, סולן הלהקה, אמר כי "[השיר] מדבר על המאבק של הדמות הראשית לקבלה עצמית", שהלהקה הדהדה איתו, ואילו במאי הסרט, ריץ' מור, כינה את השיר "בחירה נועזת עבור שיר אשראי קצה מכיוון שהוא עוסק במישהו שמרגיש כמו אפס, מישהו שלא תמיד הרגיש ראוי, מישהו שאיפשר לכל תחושת הערך העצמי שלו להסתמך על ידידות אחת".
פיל ג'ונסטון, הכותב והבמאי המשותף של הסרט, אמר כי חוסר הביטחון של ראלף הוא תחושה שכולם יכולים להזדהות איתה, "אבל השיר אומר לנו שאנחנו לא לבד. הם מסמרו את נושא הסרט באופן שגם גורם לך לרצות לרקוד."

== קליפ ==
וידאו קליפ לשיר יצא ב־23 באוקטובר 2018. הסרטון מתרחש באקרייד, ומקדם את סרט האנימציה של דיסני "ראלף שובר את האינטרנט". הוא זכה ליותר מ-65 מיליון צפיות נכון לספטמבר 2020.

== הופעות חיות ==
"Zero" הועלה לראשונה בשידור חי בפסטיבל המוזיקה iHeartRadio ב-22 בספטמבר 2018, יחד עם שיר נוסף מהאלבום: "Natural". השיר הוצג גם בג'ימי קימל לייב! ב-5 בנובמבר 2018. "Zero" הועלה גם בשידור חי בקוסמופוליטן בלאס וגאס ב-7 בנובמבר, יחד עם שלושה שירים נוספים מהאלבום: "Natural" ,"Machine" ו-"Bad Liar".

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2018
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי Imagine Dragons
קטגוריה:שירי דיסני
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ון היל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ג'ון היל
קטגוריה:שירים מסרטי קולנוע
קטגוריה:בלדות משנות ה-2010
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וולט דיסני רקורדס
מנוסת בהלה

סוסי פרא במנוסת בהלה
מנוסת בהלה היא ריצה מרוכזת ובלתי מבוקרת כפעולת דחף המוני בקרב חיות עדר או קהל של אנשים. כאשר הקבוצה הקולקטיבית מתחילה לרוץ, לעיתים קרובות בניסיון להימלט מאיום או סכנה.

מינים לא-אנושיים שנפוצה אצלם מנוסת בהלה כוללים זברות, פרות, פילים, איילים, גנו כחול, ניבתנים, סוסי פרא, וקרנפים.

== מנוסת בהלה בבקר ==
כל דבר יוצא דופן עלול לגרום למנוסת בהלה בקרב בקר. בעיקר בלילה, רעשים כמו של הדלקת גפרור, אדם קופץ מסוס, סוס רועד, או מכת ברק ידועים כגורמים למנוסת בהלה.

מנוסת בהלה גדולה בדרך כלל מנטרלת את כל מה שנמצא בדרכה. עם בעלי חיים, מנסים הבוקרים לשנות את כיוון העדר הנע לתוך עצמו, כך שהוא ירוץ במעגלים במקום לברוח לקצה צוק או לנהר, וכן להימנע מפגיעה בחיי אדם או ברכוש. הטקטיקות המשמשות על מנת לשנות את כיוון העדר לעצמו כוללות ירי אקדח, שיוצר רעש כדי לגרום למנהיגי המנוסה להסתובב.<ref name="Ward">Fay E. Ward, [https://books.google.com/books?id=DOq4phLykqcC&pg=PA28 The cowboy at work], Courier Dover Publications, 2003, p. 28</ref>

בעלי חיים שנוהגים לנוס בבהלה, במיוחד בקר, נוטים פחות לעשות זאת לאחר שאכלו והתפזרו לקבוצות קטנות יותר כדי לעכל את המזון.<ref name="Ward" /> כדי לצמצם עוד יותר את הסיכון למנוסה, בוקרים לפעמים שרים או שורקים כדי להרגיע את העדרים עם רדת הלילה. המשגיחים בלילה נמנעים מלעשות דברים שעלולים להבהיל את העדר ואף להתרחק ממנו לפני ירידה מסוס או הדלקת גפרור.

לפעמים אנשים גורמים למנוסת בקר בכוונה, כמרכיב של לוחמה או ציד, כמו חלק מהעמים הילידים באמריקה, שהיו ידועים בכך שהתגרו בעדרי ביזונים כדי לגרום להם לרדוף אחרי עדרי תאו למטרות ציד.

== מנוסות בהלה בבני אדם ==
לדברי מומחים, "מנוסות בהלה" אמיתיות ופאניקה מתרחשות לעיתים נדירות (בעיקר כאשר אנשים רבים בורחים מפחד, כמו למשל מאש),<ref name="Seabrook"></ref> ורמיסת אנשים במצבים כאלו לעיתים נדירות גורמת לפציעות קטלניות.<ref name="Benedictus3Oct"></ref> מרבית מנוסות הבהלה המדווחות הן למעשה תדחוקות קהל.<ref name="Moore24Sept"></ref>

== ראו גם ==
* תדחוקת קהל
* אסון הר מירון (2021) 
* מנוסת הבהלה בקרנבל האיטי (2015)

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.chinadaily.com.cn/world/2006-09/13/content_687882.htm מנוסות הבהלה הגרועות בעולם], באתר China Daily
* 

== הערות שוליים ==

*
Bad Liar (שיר של Imagine Dragons)

Bad Liar הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית Imagine Dragons. השיר יצא באמצעות התקליטים אינטרסקופ רקורדס ו-Kidinakorner ב־6 בנובמבר 2018 כסינגל הרביעי מאלבום האולפן הרביעי שלהם, Origins. הוא נכתב על ידי Imagine Dragons, אג'ה וולקמן ויורגן אודגארד (Jorgen Odegard), והופק על ידי אודגארד.

"Bad Liar" הגיע לשיא במקום ה-56 בילבורד הוט 100 האמריקאי. והגיע לראש המצעדים בצ'כיה ולטביה, והגיע לראשונה למצעדים בבלגיה, פינלנד, סלובקיה ושווייץ; כמו גם הגיע ל-20 המובילים באוסטרליה, אוסטריה, גרמניה, איטליה, ניו זילנד, נורווגיה, פולין, סינגפור ושוודיה. ב־31 במאי 2019 שוחררה גרסת "stripped" שכותרתה "Bad Liar- Stripped".

== רקע ==
"Bad Liar" נכתב יחד על ידי סולן הראשי של הלהקה דן ריינולדס ואשתו אג'ה וולקמן זמן קצר לפני שנפרדו. עם זאת, ריינולדס אמר כי הם בסופו של דבר לא התגרשו.

להקת הרוק הפרוגרסיבית הנורווגית "Maraton" הצביעה על כך שתמונת השער לסינגל "Blood Music" זהה לתמונת השער של Imagine Dragons עבור "Bad Liar", ורק הצבע שונה. הסינגל של Maraton יצא בפברואר 2018, ואילו השיר של Imagine Dragons ירד כעבור חצי שנה בנובמבר 2018. למרות היצירות המשותפות שלא ניתן להכחיש, מרתון פרסמה הצהרה שחשפה כי רכשו את היצירות מאמן בשם Beeple_crap, אך לא הייתה לה שום עסקה המעניקה להם זכויות בלעדיות לתצלום.

== ביקורת ==
בילבורד השווה את הכבדות הלירית של השיר לסינגל הלהקה "Demons".<ref name="listen"></ref>

== קליפ ==
קליפ לשיר שוחרר ב-24 בינואר 2019. הקליפ מתרכז סביב זוג בתיכון, בעוד שהוא עובר אל הלהקה שמבצעת את השיר בחניון של אותו בית ספר פעמים שונות במהלך הסרטון. הסרטון ממשיך להוסיף טון מבשר רעות עם הצללים הכהים שמסביב ושימוש בריחוף בדיוני. ריאן רייכנפלד ביים את הקליפ והוא צולם בבית הספר התיכון גרין ואלי, בהנדרסון, נבאדה. בסרטון מופיעה הרקדנית סתיו מילר עם כוריאוגרפיה מאת מריסה אוסאטו. נכון לדצמבר 2022, הקליפ זכה ליותר מ־410 מיליון צפיות ו־4.2 מיליון לייקים.

== הופעות חיות ==
השיר בוצע לראשונה בשידור חי בקוסמופוליטן בלאס וגאס, נבאדה. הוא הוצג גם בתערוכת המחצית של אליפות המכללה הלאומית בכדורגל 2019.

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
!פרס
!שנה
!קטגוריה
!תוצאה
!סימוכין
|-
! rowspan="1" |פרסי המוזיקה של בילבורד
| rowspan="1" |2020
| rowspan="1" |שיר הרוק המוביל
|
| rowspan="1" |<ref></ref>
|}

==מיקומי שיא==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2018
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי Imagine Dragons
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי זהב בניו זילנד
קטגוריה:שירי פלטינה בארצות הברית
קטגוריה:שירי פלטינה בגרמניה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
אלברט מיד פטיסון

אלברט מיד פטיסון (באנגלית: Albert Mead Pattison; 9 באפריל 1880 – 26 בנובמבר 1957) היה אמן קנדי מקוויבק שעבד כאמן מסחרי ואדריכל.

== ביוגרפיה ==

=== ראשית חייו ===
נולד בסנט ג'ורג' דה קלרנסוויל, קוויבק, פטיסון היה בנם של ויליאם מיד פטיסון, איש המכס בקלרנסוויל, ושרלוט קראנס.<ref>Reid, James; Reisner (March 9, 2017). Diary of a Country Clergyman 1848-1851</ref>

פטיסון קיבל את השכלתו המוקדמת באקדמיה של קלרנסוויל. בשנים 1899 עד 1903 למד באוניברסיטת מקגיל במונטריאול, קוויבק, שם למד אמנות ואדריכלות.

בין השנים 1908–1912 הוא למד בבית הספר לאמנות של האגודה לאמנות במונטריאול, שם למד אצל האמנים הקנדים הבולטים ויליאם ברימנר ומוריס קולן. מאוחר יותר כמה מחבריו לכיתה הפכו לחברים בקבוצת ביבר הול, ביניהם אמילי קואנן, אדווין הולגייט, ג'ון יאנג ג'ונסטון, שרה רוברטסון, אדריאן הרברט, מייבל מאי, ליליה טורנס ניוטון, פרודנס היוארד וסיביל רוברטסון.<ref>The Beaver Hall Group: 1920s Modernism in Montreal. Edited by Jacques Des Rochers and Brian Foss. The Montreal Museum of Fine Arts/Black Dog Publishing, London, U.K</ref> בשנת 1911 הוענקה לו מלגת אגודת האמנות.

=== חיים מאוחרים ===
בתחילה עבד פטיסון כשרטט עבור חברת האדריכלות של מונטריאול האצ'יסון, ווד ומילר לפני שהצטרף לעיתון "מונטריאול" בשנת 1915 כאמן מסחרי. המילון "אמנים קנדים"<ref>MacDonald, Colin S. (1967). A Dictionary of Canadian Artists. Ottawa: Canadian Paperbacks</ref> קבע כי פטיסון "עבד במשרה חלקית כמאייר בעיתון מונטריאול. הוא היה עובד במשרה חלקית בלבד כדי שיוכל להקדיש את יתרת תשומת ליבו לציוריו, אותם הציג במוזיאון מונטריאול. לאמנויות יפות מספר פעמים."

פטיסון ייצר עבודות במדיומים רבים, כולל צבעי מים, תחריטים וציורי שמן. רוב עבודותיו מתארות סצנות של חיי היומיום במונטריאול ובכפרי קוויבק הסמוכה.

פטיסון נסע לאנגליה וצרפת בשנת 1924, ושני ציורים בצבעי מים מאותה נסיעה - צ'רינג קרוס ברידג', לונדון ויום הבסטיליה, רואן - הוצגו בתערוכה של האקדמיה המלכותית הקנדית באותה שנה.<ref>Royal Canadian Academy of Arts/Académie royale des arts du Canada exhibitions and members, 1880-1979 by Evelyn de Rostaing McMann, University of Toronto Press, 1981</ref> בביקורתו על שתי העבודות במהדורת 10 במרץ 1925 של מגזין האומנויות והמכתבים בפריז, Revue du Vrai et du Beau, התייחס מבקר האמנות הצרפתי Comte Chabrier ל"עוצמת הרישום, לפשטות וטעמם הטוב של קומפוזיציה, דיוק וחיות הצבע"ותיאר את פטיסון כ"צייר מים שניחן בסגנון מקורי".

פטיסון נפטר בהדסון, קוויבק, ב־26 בנובמבר 1957 בגיל 77.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="170">
File:A.M. Pattison Old Montreal 1923.jpg

File:A.M. Pattison, Mount Royal, Montreal, 1936.jpg

File:A.M. Pattison Bastille Day, Rouen, France, July 14, 1924.jpg

File:A.M. Pattison, Windsor Street, Montreal, 1931.jpg

File:A.M. Pattison Youville Square, Montreal undated.jpg

File:A.M. Pattison, Cathedral Street, Montreal, 1932.jpg
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים קנדים
קטגוריה:ילידי 1880
קטגוריה:נפטרים ב-1957
הסאב הבא

הסאב הבא היא תוכנית דוקו-ריאלטי, שנוצרה והופקה על ידי דומינוס פיצה ו-Teenk בשנת 2019. היא משודרת בערוץ ZOOM ובערוץ היוטיוב "התנור".

התוכנית מציגה את פעילותן של שתי נבחרות יוטיוברים המורכבות מיוצרים ידוענים שחיים במשך תקופה בוילות ומנותקים מהעולם החיצון.

בכל פרק, הנבחרות צריכות לבצע משימות מאתגרות, ומהקבוצה המפסידה מודח אחד המשתתפים.

המשתתף האחרון שנשאר הוא "הסאב הבא" - היוטיובר הבא של ישראל.

המנטורים של הנבחרות היו רז ספאני, בן קיסר, ועמית רחום.

== על העונה ==
את העונה פותח שלב האודישנים, בו משתתפים מספר רב של מתמודדים, מהם נבחרת על ידי השופטים קבוצה מצומצמת של כ-10 אנשים אשר מתחלקת לשתי נבחרות - "בלאגן גאנג" ו-"אמיגוס".

בשלב האודישנים היו שופטים ידוענים כמו - שירלי לוי, מיכאל ספיר, אלכס סמולקין, ליזה ביך ואור יעקב.

לאחר שנבחרו המשתתפים וחולקו לשתי הנבחרות, עברו המשתתפים למשך תקופה לגור בווילות עם המנטורים שלהם, והחלו באתגרים ומשימות על מנת למצוא מי יהיה היוטיובר הבא של ישראל.

== משתתפים ==
=== בלאגן גאנג ===
* בר רוזנברג
* משפחת שואקה
* עידן אוחיון
* דור רז
* ירדן טויזר

=== אמיגוס ===
* ליעד כהן
* אליהו זלמנוב
* ארז מגירא
* אביב דורה
* עדן שרון

== טבלת הדחות ==
{| class="wikitable"
!
!אודישנים
(פרקים 1–4)
!פרק 5
!פרק 6
!פרק 7
!פרק 8
!פרק 9
!פרק 10
!פרק 11
!פרק 12
!פרק 13
!פרק 14 (הגמר)
|-
|שם
|
|ללא הדחה
|ללא הדחה
|ללא הדחה
|בר רוזנברג
|ללא הדחה
|ליעד כהן
אליהו זלמנוב
|עידן אוחיון
|ללא הדחה
|ירדן טויזר
|מנצחים: משפחת שואקה
|}

== ביקורת ==
לצד הצלחת התוכנית וחשיפתה הגדולה, נמתחה עליה ביקורת לא מועטה וטענות כי ההפקה היא זו שמתווה את כיוון התוכנית וקובעת את מהלכה, ובכך נפגעת האותנטיות של התוכנית.

משתתפים רבים שהשתתפו בשלב האודישנים טענו שלא הציגו את האודישן שלהם, או שהוצגו לשבריר שנייה ובכך צונזרו על ידי ההפקה.

כמו כן, המשתתפת בר רוזנברג העלתה סרטון לערוץ היוטיוב שלה בו משתפת את מה שהיה מאחורי הקלעים על פי התחושות שלה. אחת מהטענות העיקריות שלה הייתה ש"ברגע שנתפתחת המצלמה כל אחד רוצה שיראו אותו כמה שיותר".

== קישורים חיצוניים ==
* ערוץ היוטיוב [https://www.youtube.com/channel/UCTatStgLitW6aphCw1NSHjw "התנור"]
* [https://www.dominos.co.il/תקנון-'הסאב-הבא' תקנון השתתפות] בתוכנית "הסאב הבא"
* "הסאב הבא" באתר של ערוץ ZOOM
* 
* [https://www.frogi.co.il/digital/viral/30093 ראיון ווטסאפ: כוכבי הרשת מחלקים לכם טיפים] באתר פרוגי

__חייב_תוכן_עניינים__
__לחיפוש__

קטגוריה:תוכניות מציאות ישראליות
מאיר צבי פרידלנדר

יעקב מאיר צבי פרידלנדר (נפטר בי"א בחשוון ה'תר"ח, 1847) היה רב אורתודוקסי הונגרי.

== ביוגרפיה ==
ר' מאיר צבי פרידלנדר נולד בעיר בונהאד. רבו המובהק היה רבה של בוניהאד - הרב צבי הירש הלר וכן למד אצל הרב אהרן שפיץ מהעיירה האליטש. הוא נעשה למורה צדק בעיר הולדתו בוניהאד ובשנת תק"צ (1830) נתקבל להיות רבה של שוראני בה כיהן עד סוף ימיו. קשרי מכתבים היו לו עם גדולי דורו ובראשם החתם סופר שמזכיר אותו בספר תשובותיו ומכנהו "המאור הגדול". עם תחילת הפולמוס ביהדות הונגריה מה שלימים הוביל לקרע ביהדות הונגריה עמד הרב פרידלנדר בצד האורתודוקסיה שמחתה על כל שינוי במסורת היהודית לשיטתה, והיה בין המצדדים בהיפרדות מהזרמים הליברליים.

==צאצאיו==
* הבת גיטל נישאה ליצחק אדלר - סבו של הרב יוסף אדלר מטורדא, שעלה לארץ.
* הבת ליבא נישאה לאלעזר בראך, אביו של הרב שאול בראך.
* הבת קלעריל נישאה ליהודה בראך,אביו של שמואל בראך אבד נירמאדא אחיו של בעל אחותה. עם פטירתו נישאה לרב חיים צבי מנהיימר מאונגוואר.
* הבת שרה נישאה לר' אברהם וורטהיימר. שרד את השואה ונפטר בבני ברק.
* בת שנישאה לעשיר בשם עהרנפלד.

בנוסף היו לו שני בנים.

== חיבורו ==
ספרו דרך ימה יצא לראשונה בוורנוב, בשנת תרצ"ו. מהדורה מחודשת בצירוף ספרו של נכדו - הרב שמואל בראך, יצאה בברוקלין בתשנ"ט, ובו גם תולדות חייו.

== קישורים חיצוניים ==
* 	
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:בונהאד: רבנים
קטגוריה:בונהאד: אישים
קטגוריה:נפטרים ב-1847
צ'רנומורץ בורגס (כדורסל)

מועדון הכדורסל צ'רנומורץ בורגס (בבולגרית: БК ”Черноморец) היא קבוצת כדורסל בולגרית מהעיר בורגס, המתמודדת בליגה הבכירה בבולגריה מאז הקמתה. הישג השיא של המועדון הוא זכייה כפולה בגביע הבולגרי.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה ב-1946 כארבע שנים לאחר יסוד ליגת הכדורסל המקומית בשם "בוטוב בורגס", ושיחקה ברציפות בכל עונות הליגה הבכירה למעט בין השנים 2016–2019. בעונת 1964/1965 זכתה הקבוצה לראשונה בתואר מחזיקת הגביע הבולגרי. עשור לאחר מכן בעונת 1974/1975 זכתה הקבוצה בפעם השנייה בגביע. כמו כן זכתה הקבוצה פעמים בתואר "מדליית הארד" המעונק לקבוצה שסיימה במקום ה-3 בליגה או למקום השלישי במשחקי הפלייאוף מאז שנות האלפיים.
===נוער===
המועדון פועל כעמותה ללא מטרות רווח שעיקר פעילותה הוא פיתוח נוער ושחקני בית מהעיר בורגס, קבוצות הנוער של המועדון נחשבות לטובות ומככבות בצמרות הליגות לנוער.
===שחקנים בולטים בעבר===
*בויצ'ו ברנזוב 
*פטקו מרינוב 
===תארים===
*הגביע הבולגרי
**זכייה: (2) 1964/1965, 1974/1975.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:בורגס
קטגוריה:קבוצות כדורסל בולגריות
מוריס קולן

מוריס קולן (באנגלית: Maurice Cullen; 6 ביוני 1866 – 28 במרץ 1934) היה אמן נוף אימפרסיוניסטי קנדי, שנודע בעיקר בזכות ציורי השלג שלו ובמראות קצירת הקרח שבו מזחלות סוסים עוברות על פני המים הקפואים של קוויבק.

== ביוגרפיה ויצירה ==
קולן נולד ב־6 ביוני 1866 בסנט ג'ון, ניופאונדלנד. בשנת 1870 עברה משפחתו למונטריאול, קוויבק. הוא נסע לפריז בגיל 22 כדי ללמוד ציור באקול דה ביו-ארטס ובאקדמיה ז'וליאן. בהיותו בפריז הוא הושפע מהאימפרסיוניסטים, ובמיוחד מקלוד מונה.

בשנת 1910 הוא התחתן עם ברברה מרצ'נט פיילוט, אלמנה שבנה, בנו החורג, גדל לאמן רוברט פיילוט. באותה שנה הוא הוזמן להיות חבר במועדון האמנותי הקנדי המתקדם.

החל מינואר 1918, שירת קולן עם כוחות קנדיים במלחמת העולם הראשונה. הוא הגיע לתשומת ליבו של לורד ביברברוק, שארגן את הזמנתו כאחד מאמני המלחמה הרשמיים בקנדה יחד עם פרדריק וארלי ואחרים.<ref>Davis, Ann. (1992). The Logic of Ecstasy: Canadian Mystical Painting, 1920–1940, p. 30.,</ref> קולן נפטר ב־28 במרץ 1934 בצ'אמבלי, קוויבק.

== תערוכות ==
ויליאם רובינסון ווטסון (1887–1973) במונטריאול, מגלריית ווטסון לאמנות, ייצג את קולן ופרסם עליו ספר בשנת 1931.<ref></ref>
מורשת האימפרסיוניזם בקנדה: שלוש תערוכות - נערכה בין התאריכים 31 בינואר ל -19 באפריל 2009 בגלריה לאמנות בוונקובר.

בשנת 2019, המוזיאון הלאומי של קנדה, קנדה ואימפרסיוניזם: אופקים חדשים, נפתחה במינכן.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="170">
File:Maurice Cullen - The Mill Stream.jpg

File:Maurice Cullen - Customs Port, Venice.jpg

File:Maurice Cullen - À la marée montante, Le Pouldu, Bretagne.JPG

File:Maurice Cullen - Winter Evening, Quebec.jpg
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים קנדים
קטגוריה:ילידי 1866
קטגוריה:נפטרים ב-1934
קלמן אושבאט

אושבאט קלמן (במקור עד 1916 רוט,<ref>A Belügyminisztérium 1916. évi 132540. sz. rendelete.</ref> (בהונגרית: Osvát Kálmán; אוראדיה, 18 בינואר 1880 – בודפשט, 1 באוגוסט 1953) היה רופא, סופר יהודי-הונגרי, עורך. הוא אחיו הצעיר של ארנו אושבאט.

==קורות חיים==
קלמן אושבאט נולד במשפחה יהודית והיה דמות חשובה בחיי הספרות ההונגרית בטרנסילבניה. על פי השכלתו המקורית הוא היה רופא. בשנים 1919–1920 כתב מאמרים בכתב העת "אנשי העתיד" (Jövő Népe) ואחר כך היה זה שהשיק את כתב העת הספרותי ההונגרי הראשון ברומניה, זורד אידה (Zord Idő) שהתפרסם משנת 1919 בטרגו מורש. הוא היה העורך של כמה כתבי עת ספרותיים (מדריך, רפריז, מכתבי יום שני של קלמן אושבאט וכו'). בין 1920 לבין 1927 הוא היה עובד ב"תקופתנו" (Korunk). בשנת 1945 פרסם את כתבי אחיו ארנו אושבאט.

== עבודותיו החשובות ביותר ==
* קשת בענן (שירים, (1903);
* בבית המקדש בירושלים (1907);
* מכתבים לבְני (טרגו מורש, 1923);
* גילוי רומניה (? 1923).

== לקריאה נוספת ==
* [http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC11371/11524.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי]. עורכת אגנש קניירש. 1969.
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0683.html קלמן אושבאט]
* לקסיקון טרנסילבני. עורך קלמן אושבאת. אוראדיה Szabadsajtó Könyv- és Lapkiadó Rt., 1928.
* לקסיקון ספרותי הונגרי ברומניה. עורך ראשי. אדגר בלוך. בוקרשט, קריטריון, 1981–2010.
* לקסיקון חדש של רוואי. עורך ראשי. אישטוואן קולגה טארשוי, 1996–.
* לקסיקון ביוגרפי הונגרי חדש. עורך ראשי. לאסלו מרקו. מועדון ספרים הונגרי. כרך א'.
* לקסיקון חדש של הספרות ההונגרית. עורך ראשי. פטר לאסלו. 1994.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1880
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1953
דרקון המשאלות

דרקון המשאלות (באנגלית: Wish Dragon) הוא סרט בהנפשה ממוחשבת אמריקאי-סיני לילדים מסוגת קומדיה, אשר הופק על ידי סרטי קולומביה, סרטי סוני הנפשה, Base FX, Beijing Sparkle Roll Media Corporation, Flagship Entertainment Group, Boss Collaboration, Tencent Pictures ו-Cultural Investment Holdings. בסרט מדבבים ג'ימי וונג, ג'ון צ'ו, קונסטנס וו ונטשה ליו בורדיזו. ג'קי צ'אן הפיק את הסרט ודיבב את הדרקון צ'ו בגרסה המנדרינית.<ref></ref> הסרט דובב גם לאנגלית וגם למנדרינית.<ref name="Variety">[https://variety.com/2018/film/asia/china-wish-dragon-sony-jackie-chan-basefx-1202780374/ "Jackie Chan, China’s BaseFX Making ‘Wish Dragon’ for Sony Animation"], Variety, Patrick Frater, April 23, 2018</ref> בגרסה העברית שדובבה על ידי וידאופילם אינטרנשיונל, מדבבים תובל שפיר (את דמותו של דין) ותומר שרון (את דמותו של הדרקון).

הסרט יצא לאקרנים בידי סרטי סוני בסין ב-15 בינואר 2021, ובנוסף עלה לכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-11 ביוני 2021.<ref></ref><ref name="netflixdate"></ref>

== תקציר העלילה ==
דין (ניו ג'ונפנג/ג'ימי וונג/תובל שפיר), תלמיד מכללה עם חלומות גדולים וכוונות קטנות, ולונג (ג'קי צ'אן/ג'ון צ'ו/תומר שרון), דרקון ציני עוצמתי עם כוח להגשים משאלות, יוצאים להרפתקה ביום מודרני בשנגחאי כדי למצוא את חברת הילדות האבודה של דין, לינה (נטשה ליו בורדיזו). המסע שלהם מביא אותם לענות על השאלות הגדולות של החיים - מכיוון שמבקשים משאלה, מחליטים מה משנה.<ref name="SonyNetflix">[https://www.animationmagazine.net/streaming/netflix-snags-sonys-vivo-previews-summer-animation-slate/ Netflix Snags Sony’s ‘Vivo’, Previews Summer Animation Slate], Animation Magazine, Mercedes Milligan, April 27, 2021</ref>

== מדבבים ==
* ג'ימי וונג - דין, תלמיד מכללה עם חלומות גדולים וכוונות קטנות
** ניו ג'ונפנג דיבב את דין בגרסה המנדרינית
* ג'ון צ'ו - לונג, דרקון ציני אך עוצמתי עם כוח להגשים משאלות
** ג'קי צ'אן דיבב את לונג בגרסה המנדרינית
* קונסטנס וו - אמו של דין
* נטשה ליו בורדיזו - לינה, חברת ילדות של דין

== הפקה ==
דרקון המשאלות הוא הסרט הראשון שהופק באולפן Base Animation, אולפן אנימציה שהוא חלק מ-Base FX. המטרה של הסרט ושל האולפן היא "לעשות אנימציה עולמית בסין לסין". הבמאי כריס אפלהנס "רצה שהסרט ייעשה בסין עם צוות יצירתי מרכזי חזק מסין, שחקנים מרחבי העולם של כישרונות, ומיקוד בתקוות ובחלומות של הקולנוע של סין".<ref name="Variety"/> זוהי עבודת הבימוי הראשונה של אפלהנס.<ref></ref>

== הפצה ==
הסרט במקור היה אמור לצאת לאקרנים ב-2019, אולם מאוחר יותר הוחלט שהסרט ייצא ב-2020.<ref name="Variety3">[https://variety.com/2019/film/news/sony-pictures-animation-tencent-boondocks-tartakovsky-annecy-animation-festival-2019-1203240529/ "Sony Pictures Animation Links to Tencent, Sets New ‘Boondocks,’ Tartakovsky Duo"], Variety, John Hopewell, June 12, 2019</ref> באוקטובר 2020, הוחלט שהסרט ייצא לאקרנים ב-2021.<ref></ref> הסרט יצא לאקרנים בסין ב-15 בינואר 2021.

ב-15 באפריל 2021, הוכרז שהסרט יעלה לכל הפלטפורמות של נטפליקס ב-11 ביוני 2021.<ref name="netflixdate"></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי 2021
קטגוריה:סרטים סיניים
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי סוני הנפשה: סרטים
קטגוריה:סרטי אנימציה של סרטי קולומביה
ארנה לנדייל

ארנה לנדייל (במקור לוי עד 1904<ref>Az engedélyt tartalmazó BM rendelet száma/évszáma: 59224/1904. Forrás: MNL-OL 30799. mikrofilm 975. kép 3. karton. Névváltoztatási kimutatások 1904. év 40. oldal 13. sor</ref>, בהונגרית: Lengyel Ernő; טימישוארה, 29 ביוני 1885 – ? נובמבר 1944) היה עיתונאי, פובליציסט יהודי-הונגרי, שנספה בשואה.

==ביוגרפיה==
ארנה לנדייל הוא בנם של מור לוי, שהיה הרב הראשי של טימישוארה והיה סופר תאולוגי ושל הרמינה פרלס ואחיו הצעיר של העיתונאי לאסלו לנדייל. ארנה סיים את לימודיו התיכוניים בגימנסיה הריאלית של טימישוארה ואת לימודיו באוניברסיטה בקלוז' ובבודפשט. הוא החל את דרכו כעיתונאי ב"הירלפ של קולוז'וואר" (Kolozsvári Hírlap). לאחר קבלת הדוקטורט שלו במשפטים בשנת 1911, הפך לעמית בכיר של כתב העת "השבוע" (Hét) בבודפשט ולכותב מאמרי המערכת של פשטי נפלו. אחר כך היו בצוות הפנימי של שני יומונים בבודפשט. הוא כתב גם ב"שוויון" (Egyenlőség) וב"עיתון" (Újság). מאמרי המערכת ומחקריו היו ברמה גבוהה ועסקו באירועי הפוליטיקה היומיומית מנקודת מבטו של הליברליזם. הוא היה פובליציסט בעיתוני האשט עד 1939. לאחר מכן הפך לאיש צוות ב"עיתון" וב"כתב העת של היהודים ההונגרים". ב-25 בנובמבר 1944 נחטף ונרצח על ידי אנשי מפלגת צלב החץ.

== עבודותיו החשובות ביותר ==
* לסוציולוגיה של העיתונות בכפרים ובערי השדה (מחקר, בודפשט, 1910)
* היסטוריה של הקואליציה (מחקר, ללא שנה)
* מצעד הקיסרות (דרמה היסטורית, התיאטרון הלאומי של בודפשט, 1935)

== לקריאה נוספת ==
* [http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC09006/09394.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי]. עורכת אגנש קניירש. 1969.
* לקסיקון יהודי הונגרי, עורך פטר אויווארי. בודפשט, 1929. [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0538.html ארנה לנדייל]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:נספי השואה
קטגוריה:פובליציסטים יהודים
קטגוריה:טימישוארה: יהודים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1885
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1944
אליס טאלי

אליס ביגלו טאלי (באנגלית: Alice Bigelow Tully; 14 בספטמבר 1902 – 10 בדצמבר 1993) הייתה זמרת אופרה ורסיטלים, יזמית מוזיקה, פטרונית אמנויות ופילנתרופית אמריקאית, תושבת ניו יורק. היא הייתה דודנית שנייה של השחקנית האמריקאית קתרין הפבורן.

== ביוגרפיה ==
אליס טאלי נולדה בקורנינג, מדינת ניו יורק, בת לעורך הדין וחבר סנאט המדינה ויליאם ג'. טאלי (1870–1930) וקלרה מייבל (1870–1958). בראשית קריירת השירה שלה הייתה מצו-סופרן, ובהמשך עברה לסופרן. היא למדה בפריז והופיעה לראשונה בשנת 1927 עם תזמורת פאדלו. ב-1933 הופיעה באופרה אבירות כפרית בניו יורק.

לאחר מות אמה בשנת 1958, ירשה טאלי את נחלת סבה, אמורי הוטון הבן (1837–1909), שהונו בא ממפעלי "זכוכית קורנינג" שייסד אביו, אמורי הוטון האב. לאורך כל חייה תרמה טאלי חלק גדול מהכנסתה למוסדות אמנות, במקרים רבים בעילום שם. דודנה, ארתור אמורי הוטון הבן, ממייסדי מרכז לינקולן לאמנויות הבמה, הציע לה לתרום להקמת אולם מוזיקה קאמרית, וב-1963 שכנע אותה ג'ון ד. רוקפלר השלישי לתת את הסכמתה לקריאת האולם על שמה, אולם אליס טאלי.

טאלי הייתה יו"ר מועצת המנהלים של האגודה למוזיקה קאמרית בניו יורק, וישבה במועצות המנהלים של הפילהרמונית של ניו יורק, המטרופוליטן אופרה ובית הספר ג'וליארד.

ב-1970, קיבלה טאלי את מדליון הנדל על תרומותיה לחיי התרבות של העיר ניו יורק. ההזמנה המפורסמת ביותר שלה הייתה מאוליבייה מסייאן, שהלחין את מן הקניון אל הכוכבים..., שביצוע הבכורה שלו היה באולם אליס טאלי בשנת 1974. ב-1985, הוענקה לטאלי המדליה הלאומית לאמנויות.

ג'אן קרלו מנוטי, ויליאם שומאן וריקרדו מאליפיירו הקדישו לה יצירות.

== מותה ==
אליס טאלי לא נישאה מעולם. היא עברה אירוע מוחי בשנת 1991, ומתה בניו יורק ב-1993, בגיל 91.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרי אופרה אמריקאים
קטגוריה:פטרוני אמנות אמריקאים
קטגוריה:זמרות אופרה אמריקאיות
קטגוריה:נדבניות אמריקאיות
קטגוריה:נדבנים אמריקאים
קטגוריה:יזמות אמריקאיות
קטגוריה:יזמים אמריקאים
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1902
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1902
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1993
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית לאמנויות