פנחס ליטבינובסקי

פנחס ליטבינובסקי (נכתב גם ליטוינובסקי; 11 באוגוסט 1894; ט' באב תרנ"ד – 15 בספטמבר 1985; א' בתשרי תשמ"ו) היה צייר ישראלי. על יצירתו זכה בפרס ישראל לציור בשנת 1980.

==ביוגרפיה==
פיוטר ולדימירוביץ ליטבינובסקי נולד לזאב וחוה ליטבינובסקי ב שבאוקראינה. אביו היה סוחר; פנחס התחנך בבית דתי ולמד בילדותו ב"חדר". ב-1912 קיבל מלגת לימודים לאקדמיה לאמנות באודסה, שם פגש את בוריס שץ, שהזמינו לעלות לארץ ישראל וללמוד באקדמיה לאמנות בצלאל, אותה הוא ייסד. ליטבינובסקי נענה להזמנתו של שץ, אך שב כעבור זמן קצר לרוסיה והחל ללמוד שם באקדמיה לאמנות בפטרוגרד. ב-1917 נשא את ליזה לבית טורגובסקי לאישה.

ב־1919, לאחר מלחמת העולם הראשונה, עלה ליטבינובסקי בשנית לישראל בלווית רעייתו, על סיפון האונייה רוסלאן ובני הזוג התיישבו בירושלים, אך כעבור זמן קצר עברו לחיות בקומונה ביתניה עילית שבגליל. עבודתו בציור בירושלים נמשכה וזכתה להצלחה, ובשנים 1924–1928 הוצגו יצירותיו בתיאטרון "האהל" בתל אביב ובמגדל דוד בירושלים. ב־1926 עיצב את התפאורה למחזה "הדיבוק" בהבימה וב־1927 עיצב ליטבינובסקי את הסמל הראשון של איגוד הספורט הפועל. ליטבינובסקי הצטרף להתארגנות אגד של האמנים המודרניים והקבוצה ערכה תערוכה בשנת 1929 בדירה ברחוב אלנבי, מול קולנוע מוגרבי. תערוכה אחרת של אמנות מודרנית הוצגה ב־1930 במוזיאון תל אביב ונקראה "ראשית המודרניזם בציור הישראלי 1920–1930".

בשנות השלושים הרבה ליטבינובסקי לשהות בפריז, והושפע מעבודותיהם של אנרי מאטיס, פיקאסו, סזאן ושל הציירים היהודים מאסכולת פריז. ב־1935 הוא ערך תערוכת יחיד ראשונה של יצירותיו בבצלאל. בשלהי תקופה זו הוא עבר עם משפחתו וחי במשותף עם האמן משה מוקדי; השניים הקימו ביחד סטודיו לציור. בשנים 1949–1955 סייר ליטבינובסקי בארצות הברית ובאירופה וב־1960, לאחר הפסקה של 17 שנים, העמיד תערוכה בביתן הלנה רובינשטיין שכללה 180 עבודות של 30 שנות יצירה.

ליטבינובסקי הוא חתן פרס דיזנגוף מ־1939, יקיר ירושלים ב־1970 וחתן פרס ישראל לציור ב־1980 (יחד עם יוסל ברגנר ואנה טיכו). נפטר בערב ראש השנה תשמ"ו (1985) בירושלים, ונטמן בהר המנוחות. הוא הותיר אחריו שתי בנות. בתו דפנה היא משוררת.

==דיוקנאות ליטבינובסקי==
יצירותיו המוכרות ביותר הן של ציורי דיוקן של אנשי שם, בהם דמיות כמו נשיאי ארצות הברית ג'ון קנדי והארי טרומן, ראש הממשלה גולדה מאיר, הרב אברהם יצחק הכהן קוק והשחקנית חנה רובינא. בין הדיוקנאות ישנה סדרה יוצאת דופן של דיוקנאות ראש הממשלה הראשון, דוד בן-גוריון אותו צייר עשרות פעמים בסגנונות שונים. ליטבינובסקי לא הסביר מדוע צייר את בן-גוריון שוב ושוב. לדעת האוצר עמיחי חסון יש מספר תשובות אפשריות: ייתכן כי מדובר בניסיון ליצור איקוניזציה של אבי האומה מתוך הכרה בגדולתו, או שמא דווקא שליטתו הדומיננטיות של בן-גוריון היא שעוררה את חושיו האינדיבידואליסטים של ליטבינובסקי, שביקש להביע מחאה אמנותית דרך שינויי הצורה של המנהיג.

== השמדת ציוריו של ליטבינובסקי ==
בשנת 2021, בעקבות דרישה לפינוי ציוריו של ליטבינובסקי מהבית בשכונת קטמון מצד עיריית ירושלים, החל אלון דין, נכדו, בהוצאת הציורים מהבית, העברתם לביתו בחיפה, והשמדת אלפים מהם במסור חשמלי. השלכת הציורים באה לאחר שדין ניסה במשך שנים למצוא מקום חליפי לאחסון הציורים ולהצגתם במסגרת תערוכה. במשך השנים נעשו גם ניסיונות, שלא עלו יפה, לייסד מוזיאון עבור ציוריו של ליטבינובסקי. החל משנת 2020 פועל בביתו בשכונת קטמון שבירושלים "סטודיו משלך" – גלריה לעידוד יצירה ואמנות נשית.

==תערוכות יחיד==
* ליטבינובסקי: לרגל יום הולדתו ה-50, מוזיאון תל אביב לאמנות, 1944	
* ליטבינובסקי: טרוספקטיבה, ביתן הלנה רובינשטיין, מוזיאון תל אביב לאמנות, 1960
* פנחס ליטבינובסקי, משכן הכנסת, ירושלים, 1986
* פנחס ליטבינובסקי: סדרת הכנר, אוצר: גדעון עפרת, בית האמנים בירושלים, 1986
* ליטבינובסקי, אוצר: יגאל צלמונה, מוזיאון ישראל, 1990
* דיוקן וספר, אוצר: דוד בן-נעים, אוניברסיטת בר-אילן, 2010
* פנחס ליטבינובסקי: ובחרת בחיים – זו אמנות, אוצר: עמיחי חסון, גלריית בית אבי חי בירושלים, 2024

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Migdal David's artists c. 1925.jpg|קבוצת אמנים בתצלום (1925–1926) מאת אברהם סוסקין. משמאל לימין: יוסף זריצקי, אריה לובין, יונה צליוק, ראובן רובין, ציונה תג'ר, פנחס ליטבינובסקי (עומד, שני מימין), יצחק כץ, ברוך אגדתי ויצחק חזין
קובץ:Litvinovsky Pichas.jpg|דיוקנו של ליטבינובסקי בשנות ה־40

קובץ:פנחס ליטבינובסקי ערבי עם פרח.jpg|ערבי עם פרח, 1926שמן על בדגובה 92 ס"מ, אורך 73 ס"ממוזיאון תל אביב לאמנות

קובץ:פנחס ליטבינובסקי בית אריאלה.jpg|ממוזער|דיוקן המשורר חיים נחמן ביאליק המוצג בבית אריאלה בתל אביב
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* גבריאל טלפיר, אמנים בישראל – פנחס ליטבינובסקי, גזית (כתב עת), כרך ל', חוברת א'–ד' (349–352), אפריל–יוני 1973

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* [http://picasaweb.google.com/110636992471711665682/bXsZGK# תמונות מתערוכת "דיוקן וספר"], באוניברסיטת בר-אילן
* [https://www.tiroche.co.il/product/preAuctions?prodId=85&auctionId=160&lang=hebrew מציוריו] של פנחס ליטווינובסקי באתר [https://www.tiroche.co.il/search%20פנחס%20ליטבינובסקי תירוש]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:עולי האונייה רוסלאן
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לציור
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:זוכי פרס דיזנגוף
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985