OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
השרירים התולעיים (כף יד)

{| border="1" align="left"
|
<div style="position: relative;">
250px

</div>
|}

אצבעות כפופות במפרקיהן עם עצמות המסרק ובו זמנית ישרות במפרקים בין הגלילים. פועל יוצא של כיווץ השרירים התולעיים.ניתן לראות את השריר התולעי מתחת לכף היד (מנח האגודל בתמונה לא רלוונטי שכן אין שריר תולעי המתחבר אליו)
השרירים התולעיים (TA: Musculi lumbricales manus) הם ארבעה שרירים עמוקים בתוך כף היד. שריר תולעי אחד מחובר לכל אחת מארבע האצבעות התיכונות (לאצבע המורה, לאמה, לקמיצה ולזרת). כיווץ שריר תולעי מכופף את האצבע אליה הוא מחובר במפרק בין עצם המסרק לגליל המקורב ובה בעת פושט את המפרקים שבין הגלילים של אותה אצבע.

==תיאור==
תחילתם של השרירים התולעיים בגידים של השריר כופף האצבעות העמוק. השרירים התולעיים הראשון והשני (של האצבע המורה ושל האמה) הם שרירים חצי נוצתיים והם מתחילים מהגידים המגיעים לאצבע המורה ולאמה בהתאמה. השרירים התולעיים השלישי והרביעי (של הקמיצה ושל הזרת) הם שרירים נוצתיים והם מתחילים כל אחד משני גידים. התולעי השלישי מתחיל מהגידים המגיעים לאמה ולקמיצה, התולעי הרביעי מתחיל מהגידים המגיעים לקמיצה ולזרת.

החלק המרוחק של כל שריר תולעי נאחז בחלק הצידי של מערכת הרצועות של האצבע אליה הוא מתחבר.

==עצבוב==
השרירים התולעיים הראשון והשני מעוצבבים על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך עצב התווך.

השרירים התולעיים השלישי והרביעי מעוצבבים על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד.

==קישורים חיצוניים==

תולעיים
יוחנן הגדי

יוחנן הגדי (ביוונית: Ἰωάννης Γαδδίς) היה בנו של מתתיהו החשמונאי, אחיו של יהודה המכבי ואחד ממנהיגי מרד החשמונאים שפרץ בשנת 167 לפנה"ס. 

לא ידוע לנו הרבה על יוחנן, והוא הפחות מפורסם מבין חמשת בני מתתיהו: הוא לא עמד בראש הנהגת העם (כמו יהודה, יונתן ושמעון אחיו), ולא נהרג בקרב הרואי (כמו אלעזר אחיו). נראה ששמו השני של יוחנן, גדי, מרמז על מזל טוב. יוחנן מוזכר ראשון ברשימת חמשת בני מתתיהו בספר מקבים א, וייתכן שיש ללמוד מכך שהוא היה הבכור בין האחים.

יוחנן היה מהמפקדים הבכירים במרד החשמונאים. על פי ספר מקבים ב, בקרב מול ניקנור, חילק יהודה את הצבא לארבעה ראשים ואת כל אחד משלושה מאחיו הציב בראש מחלקה ובה אלף וחמש מאות איש. במקור היווני כתוב "יוסף" בין "שמעון" ו"יונתן", אולם נראה שנפלה בו טעות ומדובר ביוחנן. אולם ייתכן והמילה "אחיו" משמעותה כאן קרוביו וידידיו של יהודה. גם בזמן מאוחר יותר, בתקופת הנהגתו של יונתן, מכונה יוחנן "ראש החיל".
 
לאחר מות יהודה המכבי בקרב אלעשה מול בכחידס (מראשי צבאו של דמטריוס הראשון), מינה העם את יונתן אחיו למנהיג תחתיו. בכחידס רצה להרוג את יונתן, ויונתן ברח למדבר תקוע. לאחר מכן שלח יונתן את יוחנן הגדי אל הנבטים כדי להפקיד אצלם את הרכוש הרב שהיה עמו, אולם בני השבט הערבי "יַמְרִי" או "אמראיוס", שישבו במידבא, תפסו את יוחנן ואת הרכוש שהוביל, והרגו אותו.

אולם לאחר זמן לא רב נקמו אחיו של יוחנן, יונתן ושמעון, את מותו מיד בני ימרי. נודע להם שבני ימרי עושים משתה נישואין גדול, והם יוצאים לקראת הכלה, שהייתה בת של אחד מראשי השבטים האחרים באזור. הם ארבו לחבורת מלווי החתן בסתר אחד ההרים, וכשאלה הגיעו, מלווים בכלי נגינה, בתופים, בנשק וברכוש רב – קמו עליהם אחי יוחנן מן המארב, המיתו רבים מהם (לפי יוסף בן מתתיהו היה מספר ההרוגים ארבע מאות איש), הבריחו את האחרים ולקחו את השלל.

==עץ משפחה של השושלת==
<br />
== הערות שוליים ==

קטגוריה:חשמונאים
קטגוריה:תולדות עם ישראל: אישים
קטגוריה:חנוכה
קטגוריה:מורדים
קטגוריה:יהודי המאה השנייה לפנה"ס
קטגוריה:מרד החשמונאים: אישים
מדליית המלחמה 1939–1945

מדליית המלחמה 1939-1945 (באנגלית: War Medal 1939–1945) היא מדליה אשר הוענקה לחברי הכוחות המזוינים הבריטיים וכוחות הביטחון של חבר העמים הבריטי אשר שירתו במהלך מלחמת העולם השנייה. המדליה הוענקה לחברי כוחות הביטחון או הצי הסוחר על שירות פעיל של לפחות 28 ימים בתקופה שבין ה-3 בספטמבר 1939 לבין ה-2 בספטמבר 1945.

==תיאור==
המדליה מורכבת מדיסק עשוי כסף בקוטר 36 מ"מ. בצידו האחד מתואר ראשו של המלך ג'ורג' השישי (המלך המכהן בתקופת המלחמה) כאשר סביבו נכתב; GEORGIVS VI D:G:BR:OMN:REX ET INDIAE:IMP, תוארו המלכותי של המלך. מצידה השני של המדליה מאויר 'האריה הבריטי' כשהוא ניצב מעל דרקון בעל שני ראשים, הראש האחד הוא העיט (מסמל את מדינות הציר באירופה) והשני הוא ראש הדרקון (מסמל את מדינות הציר באסיה).

המדליה תלויה על סרט שבמרכזו פס אדום דק שמאוגף על ידי שני פסים לבנים דקים, אלו מאוגפים על ידי שני פסים כחולים עבים ולבסוף בקצוות הסרט, שני פסים אדומים עבים. תצורה זאת היא זו הנהוגה גם באות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת לא באירועים פורמליים). למדליית המלחמה ניתן להוסיף אבזמי ציון לשבח בצורת 'עלי אלון' עשויים מארד לציון אזכור בלונדון גזאט, או עשויים מכסף לציון "ציון המלך לגבורה".

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mod.uk/DefenceInternet/DefenceFor/Veterans/Medals/WarMedal.htm תיאור המדליה באתר משרד הביטחון הבריטי] .
* [http://www.stephen-stratford.co.uk/wwii_medals.htm תיאור עיטורי מלחמת העולם השנייה באתר 'סטיבן סטרטפורד'] .

המלחמה 1939-1945
המלחמה 1939-1945
קונרד גסנר

קונרד גסנר (בגרמנית: Conrad Gesner; 26 במרץ 1516 – 13 בדצמבר 1565) היה הומניסט, מורה, רופא, ביבליוגרף וחוקר טבע שווצרי, מחלוצי הביולוגיה החדשה. מחבר ספרי מדע משל עצמו, ומהדיר ספרי קדמונים. נודע בתור "אבי הביבליוגרפיה".

סוג הצמח Gesneria ומשפחתה Gesneriaceae נקראים על שמו. גם סוג העש Gesneria נקרא על שמו.

==ביוגרפיה==
נולד בציריך, שווייץ. אביו, שהיה מוכר פרוות עני, שלח אותו ללמוד אצל דודו שאסף וגידל צמחי מרפא לפרנסתו.

בבית הספר, הוא הרשים את מוריו עד כדי כך שכמה מהם לקחו אותו תחת חסותם כדי שיוכל לקדם את החינוך שלו באוניברסיטאות כגון שטרסבורג. אחד ממוריו אף שימש לו כאב אומן לאחר מות אביו בקרב קאפל. לאחר מות אביו, עזב את ציריך ועבר ללמוד באוניברסיטת שטרסבורג, שם למד עברית. ב-1535, תסיסה דתית הובילה אותו חזרה לציריך, וחבריו באו שוב לעזרתו ואפשרו לו ללמוד באוניברסיטת בזל בשנת 1536.

גסנר פרסם את הספר "Bibliotheca universalis" בשנת 1545, אשר הייתה הביבליוגרפיה הראשונה מסוגה. הספר הוא קטלוג המונה כ-3,000 סופרים וכ-10,000 כותרים בני התקופה, הממוינים לפי סדר אלפביתי, וכולל גם הסברים קצרים על הסופרים. הספרים בקטלוג כללו כותרים בלטינית, יוונית ועברית. גסנר לא השמיט סופרים או ספרים על פי איכותם, אלא שאף לכלול את כל הידע שהיה זמין באותה תקופה ולהשאיר את הביקורת לקוראים. לאחר כשנתיים הוציא ביבליוגרפיה נוספת, "Pandectarum sive partitionum universalium libri XXI", אשר פיצל את רשימת הסופרים והספרים ל-21 כרכים המחולקים לפי נושאים. בזכות מאמצים אלו בתחום קטלוג הספרות, זכה גסנר לכינוי "אבי הביבליוגרפיה".

נפטר בשנת 1565 כתוצאה ממחלת הדבר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוקרי טבע
קטגוריה:רופאים שווייצרים
קטגוריה:ילידי 1516
קטגוריה:נפטרים ב-1565
פייר בלון

תרשים של בלון המשווה בין [[שלד אדם לציפור, בספרו אודות ציפורים מ-1555]]
פייר בֶּלון (בצרפתית: Pierre Belon, 1517 - אפריל 1564) רופא, חוקר טבע ותייר צרפתי.

== חייו ==
בלון נולד ב-1517 בסֶרָאן-פוּלְטוּרְט בקרבת לה מאן, צרפת. קיבל תואר דוקטור לרפואה לאחר לימודיו בפריז. בהמשך היה תלמידו של וולריוס קורדוס באוניברסיטת וויטנברג, ונסע איתו לגרמניה. כשחזר לצרפת קיבל את חסותו של פרנסואה דה טורנון, קרדינל ודיפלומט ידוע; הוא מימן את מסעו המדעי של בלון בשנים 1546-1549 לאזורים של יוון, טורקיה של היום, מצרים, חצי האי ערב וארץ ישראל. כשחזר פרסם בלון את ממצאיו, בליווי תרשימים שונים, בספרו "Observations", ב-1553. הוא פרסם מספר ספרים ידועים נוספים, בהם "L'Histoire de la nature des oyseaux", בו עסק בין השאר בהשוואת האנטומיה של ציפורים ובני אדם, ובכך היה לאחד המדענים הראשונים שעסקו באנטומיה השוואתית.

בלון היה דמות מוערכת אצל מלכי צרפת בתקופתו, אנרי השני ושארל התשיעי.

ב-1564 נרצח בלון במהלך סיור ערב שערך ביער בולון שבפריז.

==ספריו==
*1551: Histoire naturelle des estranges poissons
*1553: De aquatilibus ([https://web.archive.org/web/20120206020929/http://num-scd-ulp.u-strasbg.fr:8080/61/ קישור לגרסה מלאה של הספר])
*1553: Les observations de plusieurs singularitez et choses memorables trouvées en Grèce, Asie, Judée, Egypte, Arabie et autres pays étrangèrs
*1555: Observations (גרסה מחודשת לספרו הקודם)
*1555: L'Histoire de la nature des oyseaux

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.1911encyclopedia.org/Pierre_Belon פייר בלון], במהדורה האחת-עשרה של אנציקלופדיה בריטניקה
* 

קטגוריה:רופאים צרפתים
קטגוריה:מדענים צרפתים
קטגוריה:אורניתולוגים
קטגוריה:ילידי 1517
קטגוריה:נפטרים ב-1564
יאן סוואמרדם

יאן סוואמרדם (בהולנדית: Jan Swammerdam; 12 בפברואר 1637, אמסטרדם – 17 בפברואר 1680) היה חוקר טבע וביולוג הולנדי, מוסמך לרפואה, ממייסדי האנטומיה המדויקת של חסרי חוליות ובעל מוזיאון פרטי.

סוואמרדם תיאר את מנגנון הנשימה, היה בין הראשונים שהוכיחו כי הזרע של הזכרים מפרה את הביצית של הנקבה. במחקריו על החרקים הביא הוכחות לקיומם של שלבים שונים בחיי החרקים – לכך שביצה, פגית, גולם וחרק המבוגר אינם מינים שונים, אלא צורות שונות של אותם היצורים. במיוחד נודעה המונוגרפיה שלו על הדבורים. כחלק ממחקריו האנטומיים ערך ניסויים בנוגע לכיווץ השרירים. סוואמרדם היה הראשון שצפה ותיאר את הכדוריות האדומות. כמו כן נמנה עם ראשוני המדענים שהשתמשו (ב-1688) במיקרוסקופ בנתיחות האנטומיות ושיטותיו הטכניות נשארו בשימוש מאות בשנים.

==רקע משפחתי==
יאן סוואמרדם נולד ב-1637 באמסטרדם כשלישי מבין חמשת הילדים של יאן יאקובזון סוומרדם (1606–1678), רוקח ידוע, ושל אשתו, ברטיה יאנס קורוורס. הסב מצד האב היה סוחר עצים בלסטאחה.
שני הילדים הראשונים של הזוג סוואמרדם נקטפו בדמי ימיהם. אחרי יאן נולד ב-1640 עוד בן, יאקובוס, שהמשיך את דרך האב כרוקח, וב-1642 עוד בת, יאנטיה. בית המשפחה ובית המרקחת, ששכנו בבניין נאה בן ארבע קומות על גדת תעלת אודה סכאנס (Oude Schans), אכסנו אוספים מפורסמים של מחצבים, מאובנים, חרקים ומטבעות מכל העולם. בנעוריו עזר יאן בטיפול באוספיו של אביו.
בשנת 1661 נפטרה האם. יאן הצעיר היה מיועד ללימודי כמורה אבל מפני שהלך שבי אחרי הגותו של דקארט החליט להקדיש את עצמו לחקר ותאור הטבע.

==שנות לימודיו==
נרשם לאוניברסיטת ליידן, בה למד רפואה, לרבות אנטומיה ופיזיולוגיה אצל מורים דגולים כמו יוהנס ואן הורנה ובמיוחד פרנסיסקוס סילביוס שסביבו התאספו חוקרים צעירים ומוכשרים כמו נילס סטנסן, פרדריק ראוס ורייניר דה חראף.

אחרי שסיים מבחני תואר ראשון ברפואה באוקטובר 1663, נסע יאן סוואמרדם לצרפת, שם שהה בעיר סומיר, בביתו של טנגי לה פוור, איש אשכולות, שלימד באקדמיה הפרוטסטנטית במקום, ואחר כך באיסי ובפריז אצל המלומד והדיפלומט מלכיסדק תבנו, איתו שמר על קשרי ידידות ועל התכתבות לאורך השנים. בחוג האקדמי של תבנו, שבו ביקרו עוד מדענים צעירים כמו סטנו (סטנסן) היו דנים בסוגיות מדעיות ופילוסופיות, למשל ברעיונותיו של דקארט. בשובו לליידן בספטמבר 1665
הוא הצטרף לקבוצת רופאים ומלומדים, ביניהם חירארד בלאס, שקראו לעצמם "המכללה הפרטית של אמסטרדם". הם נפגשו באופן לא סדיר עד שנת 1672 ופרסמו, בין היתר, ממצאים של מחקריהם.

בחורף 1666–1667 עסק סוואמרדם במחקרים על חרקים ובשיתוף פעולה עם יוהנס וון הורנה - על האנטומיה של הרחם.
ב 22 בפברואר 1667 עבר את בחינות הגמר לתואר דוקטור ברפואה עם תזה בנושא הנשימה, שהתבססה על מחקר שערך 4 שנים קודם לכן, ב-1663.
אחרי סיום הלימודים באוניברסיטה עסק רבות בחקר החרקים, למורת רוחו של אביו שקיווה כי בנו יעבוד ברפואה. היחסים בין השניים התידרדרו עד כדי כך שהאב הפסיק לממן את מחקריו האנטומולוגיים. משום כך נאלץ סוואמרדם, לפחות מדי פעם, לעסוק בעיסוקים קשורים לרפואה, כמו נתיחת גופות, על מנת להתפרנס ולממן בעצמו את מחקריו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.encyclopedia.com/topic/Jan_Swammerdam.aspx הערך "סוומרדם" מאת Mary Winsor ב-Complete Dictionary of Scientific Biography,New York, Charles Scribner's sons 2008]
* 
* 

קטגוריה:מדענים הולנדים
קטגוריה:רופאים הולנדים
קטגוריה:חוקרי טבע
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ליידן
קטגוריה:ביולוגים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1637
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1680
ג'ון ריי

ג'ון ריי (באנגלית: John Ray, 29 בנובמבר 1627, בלק נוטלי, אנגליה - 17 בינואר 1705) היה חוקר טבע, כונה אבי תולדות הטבע האנגלי. שיטת סיווג הצמחים שלו, אותה פרסם בספרו "Historia Plantarum" (מלטינית: "ההיסטוריה של הצמחים"), הייתה צעד חשוב בדרך לקראת בניית השיטה המודרנית של מיון עולם הטבע.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:John Ray by Roubiliac, British Museum.jpg|פסל הנצחה של ג'ון ריי
קובץ:John Ray birthplace's in Black Notley, Essex.jpg|בית הולדתו של ג'ון ריי בבלק נוטלי
קובץ:Memorial to John Ray in the churchyard of St Peter and St Paul in Black Notley.jpg|אנדרטה לג'ון ריי בחצר הכנסייה של סנט פיטר וסנט פול בבלאק נוטלי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חוקרי טבע
קטגוריה:ילידי 1627
קטגוריה:נפטרים ב-1705
שגרירות ישראל במוסקבה

שגרירות ישראל במוסקבה היא הנציגות הדיפלומטית העיקרית של מדינת ישראל ברוסיה. השגרירות שוכנת ברחוב בולשאיה אורדינקה 56 בראיון (רובע) יאקימנקה, מוסקבה. מאז 2024, שגרירת ישראל ברוסיה היא סימונה הלפרין.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות ישראל כוננו לראשונה במאי 1948. ביוני של אותה שנה הוקמה לראשונה במוסקבה נציגות רשמית של מדינת ישראל, שהוגדרה אז צירות (ולא שגרירות). בראשה עמדה גולדה מאיר, לימים ראש ממשלת ישראל.

ב-1953 - בעקבות משפט הרופאים, הפיגוע בצירות הסובייטית וניתוק היחסים הדיפלומטיים בין ברית המועצות לישראל - נאלץ הציר הישראל דאז, שמואל אלישיב, לעזוב את מוסקבה. ב-20 ביולי 1953, לאחר מותו של סטלין, נמסרה הודעה על חידוש היחסים, והציר אלישיב הגיש מחדש את כתב האמנתו. ב-1954 הועלה דרג היחסים בין המדינות והנציגות הפכה לשגרירות.

ביוני 1967, בעקבות מלחמת ששת הימים, נותקו היחסים בין המדינות, והשגרירות נסגרה. היחסים חודשו רק ב-1987, וברמה קונסולרית בלבד.

בדצמבר 1991 חודשו היחסים הדיפלומטיים בין ישראל לברית המועצות, ואריה לוין מונה לשגריר ישראל במוסקבה. לאחר התפרקות ברית המועצות וכינון יחסי ישראל–רוסיה, הפך לוין לשגריר ישראל ברוסיה. במקביל פתחה רוסיה שגרירות משלה ברמת גן, שלאחר מכן עברה לרחוב הירקון בתל אביב.

==ראשי הנציגות לדורותיהם ==
{| class="wikitable sortable"
|- bgcolor="#F0F0F0"
!מניין/מספר
! תמונה !! שם !! תקופת כהונה !! width="40%" | הערות
|-
!ציר
| גולדה מאיר || 1948–1949 || בדרג ציר
|-
!ציר
| מרדכי נמיר || 1950–1951 || בדרג ציר
|-
!1
| 86x86 פיקסלים ||שמואל אלישיב || 1951–1954 || מונה לראש הנציגות בדרג ציר. בפברואר 1953, בעקבות ניתוק היחסים, נאלץ לעזוב את מוסקבה. לאחר חידוש היחסים חזר למוסקבה בדצמבר 1953 והגיש מחדש את כתב האמנתו. באוגוסט 1954 הועלה לדרגת שגריר לאחר העלאת דרג היחסים בין המדינות.
|-
!2
| יוסף אבידר || 1955–1958 ||
|-
!3
| אריה הראל || 1959–1962 ||
|-
!4
| יוסף תקוע || 1962–1965 ||
|-
!5
| כתריאל כ"ץ || 1965–1967 ||
|-
! colspan="5" | בין 1967 ל-1991 לא התקיימו יחסים דיפלומטיים רשמיים
|-
!6
| || אריה לוין || 1991–1992 || ב-1990 מונה לקונסול כללי במוסקבה. עם חידוש היחסים הדיפלומטיים מונה לשגריר בברית המועצות, שחדלה בדצמבר 1991 להתקיים. מיכאיל גורבצ'וב לא הסכים לקבל את כתב ההאמנה שלו. בפברואר 1992 הציג כתב האמנה לבוריס ילצין, נשיא הממשלה הרוסית שירשה את ברית המועצות.
|-
!7
| חיים בר-לב || 1992–1994 || נפטר ב-4 במאי 1994 במהלך כהונתו
|-
!8
| עליזה שנהר || 1994–1997 ||
|-
!9
| צבי מגן || 1998–1999 ||
|-
!10
| נתן מירון|| ||
|-
!11
| ארקדי מילמן|| 2003–2005 ||
|-
!12
| אנה אזרי || 2006–2010 ||
|-
!13
| דורית גולנדר || 2010–2015 ||
|-
!14
| צבי חפץ || 2015–2017 ||
|-
!15
| גרי קורן || 2017–2019 ||
|-
!ממלא מקום 
| || יעקב ליבנה || 2019–2020 ||
|-
!16
| אלכסנדר בן צבי || 2020–2024 ||
|-
!17 
|
|סימונה הלפרין || 2024–הווה ||
|}

==ראו גם==
*נציגויות דיפלומטיות של ישראל בעולם
*יחסי ישראל–רוסיה
*יחסי ברית המועצות–ישראל
*משרד החוץ

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

מוסקבה
קטגוריה:יחסי ישראל–רוסיה
קטגוריה:יחסי ברית המועצות – ישראל
קטגוריה:מוסקבה: מבנים
ישראל
דורית גולנדר

דורית דרוקר גולנדר (1 באפריל 1949), כיהנה כשגרירת ישראל ברוסיה בשנים 2010–2015.

נולדה בווילנה שבליטא ב-1949 ועלתה לישראל עם הוריה, ליזה ושלומי דרוקר, ב-1967. היא למדה עברית בקיבוץ גליל ים ולמדה סובייטולוגיה ואנגלית באוניברסיטה העברית בירושלים.

מ-1968 עבדה בתחנת הרדיו "קול ישראל" במחלקה הרוסית, כששידרה, זוהתה בכינוי "שלומית לידור".

בשנים 1996–2010 הייתה מנהלת ועורכת תחנת הרדיו רק"ע, ונחשבת ממייסדי התחנה, שהוקמה ב-1991 ויועדה עבור העולים החדשים.

ב-18 באוקטובר 2010 מונתה על ידי שר החוץ אביגדור ליברמן לשגרירת ישראל ברוסיה במקומה של אנה אזרי אשר כיהנה כשגרירה מ-2006.

נשואה, אם לשני בנים, וסבתא לשבעה נכדים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שגרירות ישראל
קטגוריה:שגרירי ישראל ברוסיה
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:ישראליות ילידות ליטא
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
חיתוך אלכסוני

במתמטיקה ובתורת הקבוצות בפרט, חיתוך אלכסוני היא פעולה המוגדרת על סדרות מסוימות של קבוצות.

אם <math>\displaystyle\delta</math> סודר ו- <math>\displaystyle\langle X_\alpha \mid \alpha<\delta\rangle</math> סדרה של תת קבוצות של <math>\displaystyle\delta</math> אז החיתוך האלכסוני שלהן המסומן על ידי

<math>\ \Delta_{\alpha<\delta} X_\alpha</math>,

מוגדר להיות:

<math>\ \{\beta<\delta\mid\beta\in \bigcap_{\alpha<\beta} X_\alpha\}</math>.

כלומר, לכל סודר <math>\displaystyle\beta</math> מתקיים <math>\displaystyle\beta\in \Delta_{\alpha<\delta} X_\alpha</math> אם ורק אם הוא שייך ל- <math>\displaystyle\beta</math> האיברים הראשונים של הסדרה.

==ראו גם==
*על מסנן נורמלי
*למת פודור

קטגוריה:תורת הקבוצות
דליה פן לרנר

דליה פן לרנר (9 במאי 1936 – 13 בספטמבר 2011) הייתה שחקנית ועיתונאית ישראלית.

==ביוגרפיה==
נולדה למרדכי ומלכה פן וגדלה בתל אביב. אביה עבד במגן דוד אדום, ולימים התמנה למנהל מגן דוד אדום. בצעירותה למדה ריקוד ורצתה להיות רקדנית. פן עשתה את שירותה הצבאי ביחידת הקשר לעיתונות. בשנות החמישים נסעה ללונדון ללמוד משחק. היא למדה בישול בבית הספר למלונאות קורדון בלו, וכן למדה משחק ב"ראדה", האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון. שיחקה בתיאטרון ובסדרות טלוויזיה, בהן ההגדה לבית פורסייט (1967) של ה-BBC (בתפקיד אנט פורסייט, ששודרה בטלוויזיה הישראלית החל מסוף נובמבר 1969). בלונדון הכירה את ד"ר אלק לרנר, ממנהלי חברת "מרקס אנד ספנסר", והשניים נישאו בינואר 1962. שימשה כיו"ר התאחדות ידידי התיאטרון הישראלי בלונדון. בתחילת 1969 שבו לישראל והתיישבו בסביון.

אחרי שובה לישראל כתבה מדורי אוכל בעיתונים. הייתה מהראשונים בישראל שכתבו על אוכל לא-כשר ועל המטבח העולמי. במשך מספר שנים כתבה בירחון מוניטין. כשנוסד העיתון חדשות היה לה בו טור (יחד עם ישראל אהרוני, רון מייברג, ושאול אברון). מאוחר יותר כתבה במגזין "על השולחן". הייתה מנטור לכמה מהשפים הישראלים המרכזיים, שיחקה במספר סרטים ישראליים, בהם: "חגיגה בסנוקר" ששם שיחקה את ג'רלדין, בת זוגו של מר סלבדור (יוסף שילוח), ובסרט "פצעי בגרות 80".

פן לרנר כתבה, יחד עם איילת לטוביץ' וגיל חובב, את הספר שמש, ים ואוכל גם: בישול ים-תיכוני (צילומים - נלי שפר, תל אביב: מודן, 1998). לאחר מות בעלה, בעשור הראשון של המאה ה-21, הפסיקה לכתוב בעיתונות.

הייתה חברה במסדר אבירי הגריל, ובשנת 2011 זכתה לאות כבוד מהארגון.
בני הזוג אימצו שני ילדים: הווטרינרית ד"ר סימונה בראל, והשף והמסעדן דני לרנר.

דליה פן לרנר נפטרה בשנתה בגיל 75 ממחלת כליות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hashulchan.co.il/?CategoryID=69&ArticleID=13938 נפטרה דליה פן לרנר], על השולחן, 13 בספטמבר 2011
* דפנה ארד, [http://web.archive.org/web/20120101160009/http://www.haaretz.co.il/gallery/food/1.1473034 מתה עיתונאית האוכל דליה פן-לרנר], הארץ, 14 בספטמבר 2011
* 
* [https://web.archive.org/web/20110924023202/http://yoezer.com/2011/09/14/ועכשיו-דליה-עוד-כוסית-אחת-אחרונה/ שאול אברון, ארז קומורובסקי ויאיר יוספי נפרדים מדליה פן לרנר], יועזר בר יין, 14 בספטמבר 2011
* ארז קומרובסקי, [https://web.archive.org/web/20110509025113/http://www.rest.co.il/_projects/independence08/in_3.asp שרשרת המזון הישראלית, על דליה פן לרנר], rest
* 
* 

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בסביון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2011
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
פאול פון רננקמפף

פאול פון רננקמפף (בגרמנית: Paul von Rennenkampf; ברוסית: Па́вел Ка́рлович фон Ренненка́мпф, פאוול קרלוביץ; 17 באפריל 1854 – 1 באפריל 1918) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית שהשתתף בקרבות בתחילת מלחמת העולם הראשונה. הוצא להורג על ידי הבולשביקים.

==ביוגרפיה==
הוא נולד באסטוניה במשפחה של גרמנים-בלטים. בגיל 19 התקבל לבית ספר צבאי בהלסינקי. הוא הצטיין בלימודיו והמשיך באקדמיה הצבאית ניקולאייבסקי בסנקט פטרבורג. הוא טיפס בתפקידים ובדרגות.

בשנים 1900–1901 השתתף במאבק במרד הבוקסרים, ניהל מספר קרבות מוצלחים במנצ'וריה והצליח להסיר את השתלטות הבוקסרים על חרבין. לאחר דיכוי המרד הוצע לו פיקוד על המשמר המלכותי של הצאר אבל הוא סירב.

הוא נפצע במלחמת רוסיה–יפן (1904–1905). הוא השתתף ביחד עם אלכסנדר סמסונוב בקרב מוקדן וסמסונוב האשים אותו בתבוסה בכך שלא מיהר לעזור לו בלחימה.

ב-1905 נשלח לסיביר ודיכא שם מרד מקומי. לאחר מכן הועלה לדרגת גנרל והתמנה לראש המטה הצבאי במחוז וילנה.

בתחילת מלחמת העולם הראשונה התמנה פון רננקמפף למפקד הארמייה הראשונה ופלש לפרוסיה המזרחית. בתחילה נחל ניצחון בקרב גומבינן אבל קיבל ביקורות קשות ודרישה להדיחו לאחר שלא עזר לעמיתו, הגנרל אלכסנדר סמסונוב שהארמייה השנייה עליה פיקד הושמדה על ידי הגרמנים בקרב טננברג, תבוסה שגרמה להתאבדותו של סמסונוב.

לאחר שהגרמנים השמידו את הארמייה של סמסונוב הם התפנו לטפל ברננקמף ובקרב הראשון על האגמים המזוריים, בספטמבר 1914, נחל רננקמפף תבוסה קשה ונאלץ לסגת מפרוסיה.

לאחר כישלונו בקרב לודז' בנובמבר 1914, הוא הודח מתפקידו והואשם בחוסר תפקוד ואף בבגידה (בגלל מוצאו הגרמני). ב-6 באוקטובר 1915 הוא פוטר מהצבא.
במהפכת פברואר, 1917, הוא נאסר על ידי ממשלת המעבר הרוסית ונכלא במבצר פטרופבלובסקיה בסנקט פטרבורג באשמה של תפקוד לקוי ומעילה.

במהפכת אוקטובר הוא שוחרר ועבר לעיר טגנרוג לחוף ים אזוב, שם חי בשם "מנדוסאקיס" וטען שהוא אזרח יווני.

הבולשביקים גילו את זהותו והציעו לו תפקיד פיקודי בצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה. לאחר שסירב הוא נידון למוות והוצא להורג ב-1 באפריל 1918.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אישים במלחמת רוסיה–יפן
קטגוריה:מקבלי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:גרמנים-בלטים
קטגוריה:מפקדי ארמיות רוסיות
קטגוריה:מפקדי ארמיות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג ברוסיה וברית המועצות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1854
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1918
רעד (נוירולוגיה)

רעד (אנגלית: Tremor) הוא תנועה ריתמית אשר יכולה להופיע במנוחה, במהלך שמירה על יציבה מסוימת, או במהלך תנועה. הסיבות לרעד הן מרובות. ברוב המקרים, רעד מוגבר על ידי סטרס ואמוציות, ונעלם במהלך השינה.

== סוגי רעד שונים ==
* רעד סטטי או רעד במנוחה: זהו רעד המופיע כשהגפיים הן במנוחה. סוג זה של רעד קיים במחלת פרקינסון או בתרופות אשר גורמות לפרקינסוניזם. רעד זה יכול להתבטא בצורה של "ספירת כסף", בצורת כיפוף ומתיחה של אצבעות היד, בהזזת הזרוע כשכף היד פונה כלפי מעלה ואז כלפי מטה (מעבר מתנוחת פרונציה לסופינציה), או בצורה של מתיחת וכיפוף כפות הרגליים.
* רעד פוסטורלי- Postural tremor: זהו רעד המופיע ביציבה ממושכת- למשל, כאשר מבקשים ממטופל למתוח את הידיים קדימה, ואז מופיע הרעד. רעד זה יכול להמשיך גם במהלך תנועה, אולם תנועה איננה מגבירה את חומרתו. רעד זה יכול להיות רעד פיזיולוגי (כלומר מוחמר במצבים שונים) והוא יכול להיות משפחתי (benign essential tremor), או להופיע במחלות כגון מחלת וילסון והפרעות בצרבלום. בצורה המשפחתית השפירה, הרעד מערב יד אחת או שתיים, או את הראש ואת הקול, כאשר הרגליים אינן מעורבות. התסמינים יכולים להתחיל אחרי גיל העשרה. הרעד איננו מגביל, והבעיה היא יותר קוסמטית וסוציאלית. במקרים בודדים, הרעד משפיע של פעולות עדינות כגון כתיבה. החולים מדווחים כי כמות קטנה של אלכוהול גורמת להטבה משמעותית אך חולפת של הרעד (המנגנון של השיפור אינו ידוע). במקרים המצריכים טיפול, ניתן לתת תרופות מסוג בתא בלוקרים ובפרט- פרופרנולול. במצבים של אנצפלופתיה כבדית, ניתן לעיתים לראות סוג מסוים של רעד פוסטורלי הנקרא גם אסטריקסיס- Asterixis. רעד זה הוא יותר דומה למיוקלונוס מאשר לרעד פוסטורלי. כדי לגלות מצב זה, מבקשים מן החולים לפשוט את הזרועות קדימה ולבצע מתיחה של פרק כף היד. הפסקה זמנית של פעילות זו תביא לכיפוף חזרה של כף היד, ולאחר מכן מתיחה נוספת כך שכפות הידיים רוטטות, לרוב בקצב אי-רגולרי. מצב זה חולף עם חלוף האנצפלופתיה.
* רעד בתנועה, או Intention tremor: זהו רעד המופיע בתנועה אך לא במנוחה. ניתן לבדוק נוכחות של רעד זה כאשר מבקשים מן החולה לגעת באפו- היד רועדת, ורועדת יותר ככל שהיא מתקרבת למטרה, בתנועה ריתמית. רעד זה נובע מפגיעה באזור הנקרא Superior cerebellar peduncle הנמצא בצרבלום, והוא גורם למוגבלות קשה. רעד זה יכול גם להופיע כביטוי של הרעלת תרופות שונות כגון הרעלת תרופות המביאות לסדציה (טשטוש/הרגעה), תרופות נוגדות פרכוס כגון פניטואין או שימוש באלכוהול. הוא נראה גם בחולים עם מחלת וילסון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים למערכת העצבים ולמערכת השריר-שלד
יצחק פלורנטין

יצחק פלורנטין (באנגלית: Isaac Florentine; נולד ב-28 ביולי 1958) הוא במאי סרטי פעולה ישראלי הפעיל בארצות הברית.

==ביוגרפיה==
יצחק פלורנטין נולד בישראל וגדל בצפון תל אביב, הוא בן להורים ניצולי שואה, בילדותו אהב לראות בקולנוע את מערבוני הספגטי של סרג'ו לאונה ואת סרטיו של ברוס לי. בוגר החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב. למד קרטה, בין השאר אצל תאמס וובר בשוודיה ופתח ב-1979 מועדון קרטה בבית הפועל באוסישקין, תל אביב, אותו ניהל כעשר שנים. בפרויקט הסיום שלו בחוג לקולנוע ב-1987 ביים את סרט הפעולה הקצר "שלום למחסל", שזכה בפרסי מוגרבי לסרטי גמר בקטגוריות בימוי, עריכה, תפאורה, תלבושות, הפקה ומוזיקה.

בתחילת שנות ה-90 היגר פלורנטין עם אשתו לארצות הברית, כדי לנסות ולממש את חלומותיו הקולנועיים, באותה עת התיידד עם בועז דוידזון, שנהפך למדריך שלו בעולם סרטי הפעולה. בהתחלה עבד עם המפיק הישראלי רוני הדר כבמאי קרבות בסרטים וכבמאי משנה. את ההזדמנות הראשונה לביים קיבל ב-1992 ממנחם גולן, אז ביים את "נץ המדבר" עם פול ל. סמית'.

בשנים 1996–2001 עבד פלורנטין עם המפיק הישראלי חיים סבן ביים כשבעים פרקים של סדרת הילדים "פאוור ריינג'רס". כן ביים למעלה מ-40 פרקים בסדרות אחרות, במיוחד ב-WMAC Masters, סדרת פעולה ואמנויות לחימה. ב-1998 החל פלורנטין לעבוד עם חברת "ניו אימאג'" בבעלות הישראלים דני דימבורט ואבי לרנר, ומאז ביים עבורם כעשרה סרטים. ב-1999 ביים את הסרט "גשר הדרקונים" (Bridge of Dragons) עם דולף לונדגרן. ב-2006 הוא ביים את "Undisputed II: Last Man Standing", סרט המשך לסרט בכיכובו של וסלי סנייפס, בכיכובם של מייקל ג'אי וייט, שמגלם מתאגרף מפורסם שנשפט למאסר וסקוט אדקינס גילם את בויקה, הגיבור הרוסי שחיכה לו בבית הכלא כדי להילחם נגדו. ב-2008 ביים את הסרט "רועה החוק" (The Shepherd: Border Patrol) עם ז'אן-קלוד ואן דאם. ב-2009 ביים את "נינג'ה חוזר", שמספר על יריבות בין שני אמני נינג'ה, האחד אמריקאי – הוא טוב והשני יפני – הוא רע.

ב-2010 ביים את "בלתי מנוצח" (Undisputed III: Redemption), בו בויקה, הגיבור המובס מהסרט הקודם משתתף בטורניר בו נלחמים בטורניר האסירים הכי קטלניים בתבל. הסרט קיבל שני פרסים בפסטיבל "Actionfest" לסרטי פעולה בצפון קרוליינה: פלורנטין זכה בפרס הבמאי, ולארנל סטובאל, כוריאוגרף הקרבות של הסרט, זכה בפרס נוסף.

ב-2011 ביים את סרט הדרמה "סופיה" עם דונלד סתרלנד וכריסטיאן סלייטר. ב-2015 ביים את סרט הפעולה "מטווח אפס".
ב 2017 ביים את הסרט "מעשה של נקמה" בכיכובו של אנטוניו בנדרס ואת הסרט הקדיש לאשתו שנפטרה, ברברה.

פלורנטין מצלם את רוב סרטיו בבולגריה. פלורנטין ייסד חברת הפצה לסרטי תעודה והדרכה לאמנויות לחימה, שחלק מהם ביים תחת השם הבדוי "אישימוטו". השחקן הבולט בסרטיו של פלורנטין הוא הבריטי סקוט אדקינס, שחקן טלוויזיה לשעבר, שהופיע בחמישה מסרטיו. עורכת הסרטים הקבועה שלו היא הישראלית אירית רז.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
מבצר ראש מיה

מבצר ראש מיה (פירוש: ראש מים) הוא אתר ארכאולוגי הכולל מצודת דרכים צלבנית, השוכן על ראש גבעה בשכונת רוממה הישנה בחיפה. 

חלקה של המצודה קבור וחלקה מעל פני השטח. המבצר קיים עוד מתקופת הברונזה אך כיום ניתן לראות רק את השרידים של מבצר צלבני. המקום מוזכר בכתבים מתקופת בית שני והמרד הגדול כמקום יישוב מבוצר. המצודה התקיימה תחת שלטון הצלבנים בממלכה הצלבנית השנייה בין המאה ה-12 למאה ה-13 אך זו היא הערכה בלבד מכיוון שבמקום נערכו עד היום חפירות חלקיות. המבצר חוזק עוד על ידי מי שלימים יקבע כמקים חיפה החדשה דאהר אל-עומר, אף מסופר כי אל-עומר אמר כי אפילו זבוב לא יכול לעבור בעיר התחתית הנמל מבלי שניתן יהיה לצפות בו מהמצודה.

במבצר קיימים מספר מבנים ובורות מים וייתכן כי היה מוקף חומה. בחפירות ארכאולוגיות שנעשו במקום ב-1973 ו-1974 בראשות ד"ר משה פראוסניץ נמצאו שרידים מהתקופה הרומית ומתקופת החשמונאים. מידות המבנה הבולט בשטח הן 20.8 מטרים ממזרח למערב, ו-13.2 מטרים מצפון לדרום ועובי הקירות הוא 2.5 מטרים.

בראש מיה אתר ההנצחה "חורשת הבנים" ואנדרטה, לזכר הנופלים בני רוממה.

==ראו גם==
* רוממה (חיפה)

==לקריאה נוספת==

* 

==קישורים חיצוניים==

* , זמן חיפה
* 

קטגוריה:חיפה: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:מבצרי צלבנים בארץ ישראל
קטגוריה:אתרים ארכאולוגיים בכרמל
קטגוריה:רובע רמות הכרמל
קטגוריה:רוממה (חיפה)
צלילים במדבר

צלילים במדבר הוא פסטיבל למוזיקה ישראלית מקורית אשר מתקיים מדי שנה ברמת הנגב.
== היסטוריה ==
הפסטיבל נוסד בשנת 1997 על ידי המלחין, חבר קיבוץ שדה בוקר, מיכאל וולפה. וולפה הוא גם המנהל האמנותי של הפסטיבל מיום היווסדו.

הפסטיבל מתקיים במקומות שונים ברחבי רמת הנגב במשך מספר ימים ובמסגרתו מתקיימות הופעות, סדנאות וסיורים באזור. מטרת הפסטיבל היא להציג "מגוון רחב ככל האפשר של העשייה המוזיקלית בארץ: פיוטים, זמר עברי, רוק, ג'אז, מוזיקה מודרנית, יוצרים ונגנים צעירים לצד וותיקים, מחול, משחק, מוזיקה להרכבים קטנים ומוזיקה סימפונית בתמהיל הפרוע שמאפיין את הפסטיבל מאז ראשית דרכו."

במסגרת הפסטיבל מתקיימות מחוות למלחינים וכותבים של הזמר העברי ושל מוזיקה קלאסית ישראלית. בכלל זה התקיימו מחוות לדוד זהבי, משה וילנסקי, נתן אלתרמן, לאה גולדברג ואחרים. הפסטיבל שם דגש על השתתפות מוזיקאים בתחילת דרכם, כמו תלמידי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים לצד אמנים מוכרים כמו ברי סחרוף, הראל סקעת, שלומי שבן והרכבים ישראליים וותיקים כמו סימפונט רעננה והסינפונייטה הישראלית באר שבע.

==קישורים חיצוניים==
* 

* שמואל ריפמן, [http://www.youtube.com/watch?v=gRbc6y2v0-0 מבשלים ריאיון עם מיכאל וולפה], מגזין נגב ברמה, 31 במאי 2009.
* הראל סקעת, [http://www.youtube.com/watch?v=ayEKmw_j3Pg "אל תלכי מכאן"], מילים ולחן: ז'ק ברל, פסטיבל צלילים במדבר, 2009.
* ברי סחרוף, [http://www.youtube.com/watch?v=IMMTcpCCJto "כמה יוסי"], עיבוד: נדב ויקינסקי, פסטיבל צלילים במדבר, 2008.
* ברי סחרוף, [http://www.youtube.com/watch?v=gxe0XoCJorQ "עוד חוזר הניגון"], מילים: נתן אלתרמן, פסטיבל צלילים במדבר, 2008.

קטגוריה:ישראל: פסטיבלי מוזיקה
קטגוריה:מוזיקה ישראלית
כוכב 1914–1915

כוכב 1914-1915 (באנגלית: Star 1914–15) היה אות מערכה אשר הוענק על ידי הממלכה המאוחדת לחברי הכוחות המזוינים של בריטניה ומדינות ההסכמה. העיטור אושר להענקה בשנת 1918 וניתן עבור השתתפות פעילה בזירות ובמערכות השונות בין 5 באוגוסט 1914 ו-31 בדצמבר 1915.

פרטים אשר קיבלו את העיטור, קיבלו גם את מדליית המלחמה הבריטית ומדליית הניצחון. סך הכל כ-2,366,000 עיטורים הוענקו ובכללותם 283,500 שהוענקו לחיילי הצי המלכותי הבריטי ו71,150 לחיילים קנדיים.

==תיאור==
* העיטור מורכב ממדליה בצורת כוכב בעל ארבעה קודקודים בצבע ארד בהיר, ובראשו כתר. אורכה של 50 מילימטר וקוטרה הוא עד 45 מ"מ בשיא.
* במרכזה יש שתי חרבות גלדיוס מוצלבות באלכסון הפונות עם חודן כלפי מעלה, מוקפות בזר של עלי עץ האלון, ראשי התיבות של המלך ג'ורג' החמישי (הצפנה מלכותית) בתחתית ומגילה המקיפה את החרבות ועליה הכיתוב 1914-1915. 
* חלקה האחורי חלק ויש בו מקום המיועד לחריטת המספר האישי, דרגת, שם ויחידתו של מקבל העיטור.
* האות מורכב משלושה צבעים אדום לבן וכחול, הטריקולור הצרפתי, ומעוצב עם פסים אופקיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אותות ומדליות מערכה בריטיים
קטגוריה:מלחמת העולם הראשונה: אותות ועיטורים
קטגוריה:עיטורי כוכב
שתי דפיקות לב

שתי דפיקות לב הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1972, שביים שמואל אימברמן והופק על ידי סרטי רול.

התסריט, מאת משה הדר (פומי), שאוב ממקרה אמיתי שאירע באותן שנים: תורם זרע פרץ למעבדתו של הגניקולוג לו מכר את זרעו לצורך הפריות מלאכותיות ואיתר את שם הצעירה לה ניתן זרעו. הידיעה עוררה בימים ההם רעש ציבורי גדול.

== עלילה ==
דן, גיבור הסרט (יהודה ברקן), הוא סטודנט צעיר. אחת הדרכים שהוא משתכר למחיה, זה דרך תרומת זרע לבנק להזרעה מלאכותית.<ref></ref> בשל תאונת מטוס קל אותו הטיס, הוא הופך לאימפוטנט. הדבר גורם לו לתחושות קשות על אי יכולתו להביא ילדים, ומעוררות אותו לחפש את האישה האחרונה שהופרתה מתרומת הזרע שלו. לאחר שהוא מוצא אותה ואת בנה, שייתכן והוא בנו, חיי הנישואים שלו וגם חיי הנישואים שלה נהרסים. דן עוקב באפן אובססיבי אחר האישה שהופרתה מזרעו, ורצונו להיות מעורב בחיי בנה מערערים את חיי הנשואין שלה, ואת חיי הזוגיות שלו עם בת זוגו נורית (מונה זילברשטיין).<ref></ref>

==שחקנים==
* יהודה ברקן – דן שמיר
* מונה זילברשטיין – נורית
* אילן דר – גדעון רוגוב
* אדית אסטרוק – נלי רוגוב
*ליא קניג – סוניה
* מישה נתן – שמואל
*אבי פניני – חבר באוניברסיטה
* יוסי וירז'נסקי – חבר באוניברסיטה
* תקווה עזיז – שרה
* פיטר פריי – ד"ר ברודי

תפקידי משנה:
* יוסי פולק
* מיכל נדיבי
* לאו יונגרופא
* בטי סגל
* רוחמה רגב

שיר הנושא של הסרט, "עד סוף הקיץ" נכתב על ידי אהוד מנור הולחן על ידי מישה סגל, ובוצע על ידי אלי מגן עבור הסרט. השיר זכה לביצועים רבים מאז.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.habama.co.il/Pages/Event.aspx?Subj=4&Area=1&EventId=13519 שתי דפיקות לב], באתר הבמה
* [https://web.archive.org/web/20130928052059/http://borekitos.co.il/movie.asp?id=244 שתי דפיקות לב], באתר בורקיטוס
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטי 1972
קטגוריה:סרטי שמואל אימברמן
קטגוריה:תרומת זרע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1972
רזבאן קוצ'יש

רזבאן קוצ'יש (ברומנית: Răzvan Cociş; נולד ב-19 בפברואר 1983 בקלוז'-נאפוקה שברומניה) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת הקשר.

==קריירת מועדונים==
קוצ'יש גדל במחלקת הנוער של אוניברסיטאטה קלוז'. עד מהרה השתלב בקבוצה הבוגרת וב-2004 חתם בשריף טירספול ממולדובה שם שיחק שנתיים. הוא חתם על חוזה שפג ב -31 בדצמבר 2009 בלוקומוטיב מוסקבה עבור €2600,000. הוא כבש את השער הראשון שלו בליגה הרוסית מול רובין קאזאן. ב-1 במרץ 2010 חתם בטימישוארה עד לסיום העונה עם אופציה ל-5 שנים. ב-22 במאי חתם קוצ'יש בא-נסר מערב הסעודית. ב-25 בפברואר 2011, הוא הושאל לקפרטי לבוב האוקראינית. הוא כבש את השער הראשון שלו בקרפטי בניצחון 0-1 על שחטאר דונצק. ביוני 2011 חתם בקפרטי, אך כעבור חודשיים חתם על חוזה עם רוסטוב ל-3 שנים.

==נבחרת לאומית==
ערך את משחק הבכורה שלו בנבחרת רומניה ב-17 באוגוסט 2005 במשחק מול אנדורה. כיום יש לו 49 הופעות ו-2 שערים במדי הנבחרת ואף נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2008.

== תארים ==
;שריף טירספול
* אליפות מולדובה: 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007 
* הגביע המולדובי: 2006 
* הסופר קאפ המולדובי: 2004, 2005
;לוקומוטיב מוסקבה
* הגביע הרוסי: 2006/2007

==קישורים חיצוניים==

* [http://rfpl.org/player/id6229 סטטיסטיקות ופרופיל] באתר התאחדות הכדורגל הרוסית 
* [http://www.fc-rostov.ru/command/players/141 דף השחקן] באתר הרשמי של רוסטוב 

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:קשרי כדורגל רומנים
קטגוריה:קלוז'-נאפוקה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אוניברסיטת קלוז'
קטגוריה:כדורגלני שריף טירספול
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני פוליטכניקה טימישוארה
קטגוריה:כדורגלני א-נסר
קטגוריה:כדורגלני קרפטי לבוב
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני הוברלה אוז'הורוד
קטגוריה:כדורגלני שיקגו פייר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1983
אפרים שילה

אפרים שילה (5 במרץ 1916 - ח' בסיוון ה'תשס"ז, 24 במאי 2007) היה פעיל בתנועת הציונות הדתית ובארגונים ההגנה והמוסד לעלייה ב'. לאחר קום המדינה היה ממקימי המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים ושירת בו בתפקיד בכיר. היה ממייסדי קיבוץ טירת צבי.

== ביוגרפיה ==
אפרים שילה נולד בעיירה היהודית שרפץ במרכז פולין בשנת 1916 כאפרים שולץ. בפולין פעל שילה במסגרת הציונות הדתית ואחר עלייתו לארץ ישראל היה בין [http://www.tiratzvi.org.il/viewpage.asp?pagesCatID=6621&siteName=tiratzvi מייסדי קיבוץ טירת צבי] ומילא תפקידים מרכזיים. ב-1942 הצטרף לשורות הארגונים "ההגנה" והמוסד לעלייה ב' ופעל במסגרתם בדרכים שונות לקידום העלייה לארץ ישראל. במסגרת זו נשלח לדרום-מזרח אירופה (בלגרד וסופיה), שם ארגן את העלייה הבלתי ליגאלית של ניצולי השואה, מטעם המוסד לעליה ב'. בסוף 1942 נשלח על ידי ראש הארגון לאמן את צעירי הקהילה היהודית בטהראן בהגנה עצמית לאור הידיעות על כוונת הגרמנים להסית את המוסלמים לביצוע פרעות ביהודים שהתגוררו במקום.

לאחר קום המדינה, נענה לפנייתו של שאול אביגור, שהיה הממונה על הפעילות החשאית בארגון ההגנה, והתמנה לתפקיד מתכנן ומתווה הקמתו של גוף הביון הישראלי. מטרת גוף זה הייתה ביצוע משימות דרושות מחוץ לגבולות ישראל, ונקרא בהמשך "המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים". כאחד ממקימיו, פעל שילה בשירות המוסד בתפקיד בכיר ובין השאר, נשלח לפריז והיה פעיל בתנועת הבריחה. שילה, שם קוד בבריחה יורם, היה מרכז הבריחה בארצות הבלקן. פעילותו העיקרית הייתה ביגוסלביה, בבולגריה וברומניה. כמו כן וטיפל בהעלאת יהודי צפון אפריקה לישראל. כמו כן, ביצע מטעם המוסד משימות חשאיות בירדן והיה ממקימי מערכת היחסים עם חוסיין, מלך ירדן. ב-1978 אפרים ו[http://www.irgun-jeckes.org/?CategoryID=325&ArticleID=1664 ידידה] שילה עזבו את טירת צבי ועברו לירושלים, שם היה שילה מרכז וועדת השרים לענייני ירושלים, ומ-1986 היה המייסד והיו"ר של [http://www1.jerusalem.muni.il/jer_sys/picture/atarim/site_form_atar.asp?site_id=13014&pic_cat=1&icon_cat=5&york_cat=8 ה"מנהלת להקמת מבני דת"] בירושלים.

ב-1989 השיא משואה בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות.

בין 1989–1992 ריכז צוות תכנון בין-דיסציפלינרי לשיקום שלוש שכונות חרדיות בירושלים שפעלו כהקדשים: בתי ויטנברג, בתי וורשה ובתי אונגרין. 

אזכרה במלאת שנה למותו נערכה במרכז למורשת המודיעין.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* אפרים שילה, [http://sierpc.blogspot.com/2009/03/sierpc.html שרפץ Sierpc עיר הולדתי במרכז פולין], 1 ביוני 1995
* אפרים שילה, [http://www.palyam.org/Hahapala/Teur_haflagot/ESM_MY תפילת יום הכיפורים על פסי הרכבת של מעפילי "גאולה" ו"מדינת היהודים"]
* אפרים שילה, [http://www.palyam.org/Hahapala/Teur_haflagot/njvESHSH ארגון הפלגת אניות "כנסת ישראל" וה"פאנים"]
* [http://www.palyam.org/Hamosad_lealiya_bet/njvRushey בכירי המוסד לעליה ב' לאחר מלחמת העולם ה 2]
* [https://web.archive.org/web/20100823061821/http://www.thekotel.org/content.asp?Id=83 הקרן למורשת הכותל המערבי]
* זאב גלילי, [http://www.zeevgalili.com/?p=330 הכומר המומר שהציל אלפי יהודים], 16 בינואר 2004 
* המכון ליהדות בת זמננו ע'ש אברהם הרמן, האוניברסיטה העברית, תיעוד בעל פה, [https://www.youtube.com/watch?v=QkntkixZxH0 Interview No. (170)1 - Shilo, Ephraim (שילה, אפרים)]
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:הבריחה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:פעילים ציונים בבולגריה
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 1989
קטגוריה:טירת צבי: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
תסמונת בראון-סקאר

תסמונת בראון-סקאר (באנגלית: Brown-Sequard syndrome) היא אובדן של תחושה סנסורית ותפקוד מוטורי (שיתוק ואטקסיה) הנגרמים בשל חיתוך חלקי של צד לטרלי (ימני או שמאלי) של חוט השדרה. 

פרופריוספטיה (תחושת מיקום) ונגיעה קלה; 3 = אבדן כאב ותחושת חום.]]

== דיאגנוזה ==
בדיקת הדימות לאבחון פתולוגיות בחוט השדרה היא MRI. 
תסמונת בראון-סקאר היא חיתוך חלקי של חוט השדרה, אשר מאופיין בתסמינים קליניים אופייניים- שיתוק מוטורי באותו הצד הפגוע, וחוסר בתחושה סנסורית של כאב וטמפרטורה בצד הנגדי של הגוף. 
אובדן התחושה הסנסורית קורה דווקא בצד הנגדי לפגיעה, משום שהמערכת הסנסורית בנויה באופן בו נוירונים המעבירים תחושה של כאב וטמפרטורה מצד מסוים של הגוף עוברים הצטלבות (דקוסציה) לצד השני ברגע בו הם נכנסים לחוט השדרה מהפריפריה. 

== סיבות לתסמונת ==
תסמונת בראון סקאר יכולה להיגרם כתוצאה מגידול הלוחץ על חוט השדרה, טראומה כגון פצע ירי, פצע חתך וכדומה בצוואר או בגב, חוסר אספקת דם לאזור זה או תהליכים דלקתיים וזיהומיים שונים (שחפת מפושטת או טרשת נפוצה). 

== פתופיזיולוגיה ==

החתך (המי-סקציה) הנוצר במחצית חוט השדרה פוגע בשלוש מערכות נוירונים:
* המערכת המוטורית- אלו הם נוירונים היורדים מהמוח אל הפריפריה דרך חוט השדרה במערכת הקורטיקו-ספינאלית. 
* עמודות אחוריות בחוט השדרה אשר אחראיות על תחושות עמוקות, מנח, ויברציה וכדומה. 
* המערכת הספינותלמית אשר מעבירה מידע על כאב וטמפרטורה. 

כתוצאה מהפגיעה בשלוש מערכות אלו, החולה יציג את התמונה הקלינית הבאה:

* פגיעה במערכת המוטורית תביא לשיתוק ספסטי של אותו צד של הגוף בו אירעה הפגיעה, ומתחת לאזור הפגיעה עצמו- זאת לאור העובדה כי נוירונים מוטוריים עליוניים נפגעו, וכאשר נוירון מוטורי עליון נפגע, השיתוק מאופיין בספסטיות, כלומר טונוס מוגבר של השרירים עצמם. עם זאת, ברמת הפגיעה עצמה (באותו האזור בו חלה הפגיעה ולא מתחתיו או מעליו) יהיה שיתוק מסוג אחר- שיתוק פלסידי (טונוס מופחת) של השרירים המעוצבבים על ידי עצבים הנמצאים באותו אזור, היות שסוג הפגיעה הוא ברמת הנוירון המוטורי התחתון. 

* כתוצאה מהפגיעה בעמודה האחורית של חוט השדרה, נפגעת תחושת הוויברציה והפרופריוספציה באזור הפגיעה ותחושות עמוקות, כלומר קושי להבין את מנח הגוף. 

* פגיעה במסילה הספינותלמית העולה, מביאה לאובדן תחושה של כאב וטמפרטורה מהצד הנגדי של הגוף בו אירעה הפגיעה. יצוין כי אובדן התחושה הוא לפחות סגמנט אחד או שניים מתחת לאזור הפגיעה. 

== טיפול ==
הטיפול מכוון לפתולוגיה אשר גרמה לפגיעה זו. במידה ומדובר בטראומה חודרת כמו פצע ירי או דקירה, יש לייצב את החולה מאחר שעלולים להיות מצבים מסכני חיים אחרים לרבות אובדן דם או נזק לאיברי מטרה. במידה ותסמונת זו נגרמת על ידי דלקת ובצקת הלוחצות על האזור, יש לעקוב באופן שמרני לשיפור המצב. 

== אפידמיולוגיה ==
תסמונת בראון-סקאר היא נדירה. הגורם העיקרי שמביא לפגיעה כאמור היא דקירת סכין בגב. התסמונת תוארה לראשונה בשנת 1850 על ידי הנוירולוג שארל בראון-סקאר. הוא תיאר סוג פגיעה זה לאחר שצפה במצבים בהם נגרמה תסמונת זו לאיכרים אשר עסקו בחיתוך קני סוכר במאוריציוס. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שיתוק מוחין ותסמונות שיתוק
השרירים הבין-גרמיים (כף יד)

מבט אחורי על כף יד שמאל. השרירים הבין-גרמיים הגביים
מבט קדמי על כף יד שמאל. השרירים הבין-גרמיים הכפיים
השרירים הבין-גרמיים של כף היד הם שבעה שרירים בתוך כף היד, בין עצמות המסרק. השרירים הבין-גרמיים מחולקים לשתי קבוצות, השרירים הבין-גרמיים הגביים (TA: Musculi interossei dorsales manu) והשרירים הבין-גרמיים הכפיים (Musculi interossei palmares). שם השרירים מתאר את מיקומה היחסי של כל קבוצת שרירים, סמוכה לגב כף היד או סמוכה לחלק הכפי של כף היד, בהתאמה. בכיווצם מניעים השרירים הבין-גרמיים את אצבעות היד להרחקה ולקירוב, קרי לפרישת האצבעות (השרירים הגביים) ולהצמדת האצבעות (השרירים הכפיים). השרירים הבין-גרמיים מסייעים לשרירים התולעיים בכיפוף האצבעות בחיבורן לכף היד ובפשיטת האצבעות במפרקיהן המרוחקים.

==תיאור==
ארבעת השרירים הבין-גרמיים הגביים נמצאים כל אחד בין שתיים מעצמות המסרק. הם ממוספרים הראשון, השני ועד הרביעי מצד האגודל לכיוון הזרת. מאחזם המקורב הוא בעצמות המסרק, כך למשל השריר הבין-גרמי הגבי הראשון נאחז בעצם המסרק הראשונה (של האגודל) ובעצם המסרק השנייה (של האצבע המורה) ומצד שני השריר הבין-גרמי הרביעי נאחז בעצם המסרק הרביעית (של הקמיצה) ובעצם המסרק החמישית (של הזרת). חלקם המרוחק של השרירים נאחז במערכת הרצועות של האצבעות ובבסיס עצמות הגלילים המקורבים של האצבע, האמה, הקמיצה והזרת.

שלושת השרירים הבין-גרמיים הכפיים נמצאים כל אחד בין שתיים מעצמות המסרק התיכונות (אין שריר סמוך לעצם המסרק הראשונה). בדומה לשרירים הגביים, ממוספרים השרירים הכפיים כראשון, שני ושלישי. תחילת השרירים בפני עצמות המסרק השנייה, הרביעית והחמישית. חלקם המרוחק נאחז במערכת הרצועות של האצבעות ובבסיס עצמות הגלילים המקורבים של האצבע המורה, הקמיצה והזרת.

==עצבוב==
השרירים הבין-גרמיים מעוצבבים על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד.

בין-גרמיים
אחיאסף

[[סמליל הוצאת אחיאסף]]
אחיאסף היא הוצאת ספרים ישראלית שהוקמה בשנת 1937 על ידי שכנא צפלוביץ', שעלה לארץ ישראל מליטא בשנת 1924.

השם "אחיאסף" היה במקור שמה של הוצאת ספרים מיסודו של אחד העם שפעלה במזרח אירופה; צפלוביץ' קיבל את הזכות להשתמש בו מאחד מיורשיו, והשם שימש כעדות קיימת והמשכיות לפעילות ההוצאה, או לפחות שמה. צפלוביץ' אף אימץ את "אחיאסף" כשם משפחתו לאחר מלחמת העצמאות.

מייסד ההוצאה, צפלוביץ', עבר לירושלים בסוף שנות ה-20 כדי לנהל את סניף חברת המו"לים "תרבות", וכשזו פסקה מפעילותה, החל לעסוק במו"לות באופן עצמאי והדרך להקמת אחיאסף נסללה. בראשית פעילותה שימשה חנות ההוצאה הקטנה מקום מפגש לסטודנטים מהאוניברסיטה העברית ולמשוררים צעירים כדוגמת יעקב אורלנד, דב חומסקי ואחרים.

בשנת 1964 צפלוביץ' (שהפך לאחיאסף) העתיק את פעילות ההוצאה העצמאית שהקים לתל אביב והיא פעלה בה עד לסוף שנת 1988. מאז החברה פועלת באזור התעשייה פולג הנמצא דרומית לנתניה.

בשנת 2004 נפטר שכנא אחיאסף וההוצאה הועברה לידי מתן בנו.

==תחומים ויוצרים מרכזיים בהוצאה==
ההוצאה עוסקת בעיקר בהוצאה לאור של ספרי עיון, ספרי לימוד, מילונים דו-לשוניים, אמנות ויצירה, ספרות ילדים, מדע פופולרי, פסיכולוגיה ומדריכי טיולים.

בתחום ספרות הילדים תרגומי ספריו של אריך קסטנר מזוהים עם ההוצאה. בהם: אמיל והבלשים, פצפונת ואנטון, אורה הכפולה, החתול במגפיים, הכיתה המעופפת ועוד.

בתחומי ההיסטוריה וחקר הספרות בולטים ספריו של יוסף קלוזנר: "היסטוריה של הבית השני" (5 כרכים) ו"היסטוריה של הספרות העברית החדשה" (6 כרכים).

לאחר מלחמת העצמאות הוציאו ספרים הקשורים לנושא, שהמפורסמים שבהם: "המרד" של מנחם בגין, "ארוכה הדרך לחרות" של יעקב מרידור, "גנבים בלילה" של ארתור קסטלר ואחרים.

אחיאסף חברה בהתאחדות המו"לים בישראל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.achiasaf.co.il/ אתר אחיאסף הוצאת ספרים]
* [http://simania.co.il/publisherDetails.php?itemId=6953 הוצאת אחיאסף] באתר סימניה
* 
* 
* 
* [http://www.dafdaf.co.il/details.asp?MenuID=82&SubMenuID=139&PageID=1471&Cat=%E3%F7%20%EE%E9%EB%E0%EC חזיז ורעם], באתר דףדף

==הערות שוליים==

קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:הוצאות ספרים עבריות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1937
קטגוריה:חברות ביישוב
שארל בונה

שארל בונה (בצרפתית: Charles Bonnet; 13 במרץ 1720, ז'נבה, שווייץ — 20 במאי 1793, ז'נטו) היה חוקר טבע, משפטן ופילוסוף שווייצרי. 

מחקריו תרמו בין השאר להתפתחות חקר החרקים.

על שמו נקראת תסמונת שארל בונה, תסמונת נוירולוגית בה אנשים בעלי לקות ראייה עשויים לחוות הזיות. בונה תיאר תסמינים אלו ב-1760, כאשר תיעד הזיות אצל סבו, שהיה בריא בנפשו וכמעט עיוור; הוא דיווח על הזיות מלאות חיים כמו אנשים, בניינים, בעלי חיים ואובייקטים שהופיעו ונעלמו ללא התראה, התרחבו והתכווצו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.biodiversitylibrary.org/creator/6000#/titles מאמרים של שארל בונה], באתר BHL
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:חוקרי טבע
בונה
קטגוריה:מדענים שווייצרים
קטגוריה:בוטנאים
קטגוריה:ילידי 1720
קטגוריה:נפטרים ב-1793
אברהם טרמבלה

אברהם טרמבלה (בצרפתית: Abraham Trembley 3 בספטמבר 1710, ז'נבה, שווייץ - 12 במאי 1784) היה ביולוג שווייצרי, מחלוצי הזואולוגיה החדשה.

ב-1743 העניקה החברה המלכותית הבריטית לו את מדליית קופלי בזכות מחקריו על ההידרתים - מחלקה הקרובה למדוזות, שושנות ים ואלמוגים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מדענים שווייצרים
קטגוריה:חוקרי טבע
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:ילידי 1710
קטגוריה:נפטרים ב-1784
מצ'טה

מצ'טה
מָצֶ'טָה (בספרדית: Machete) היא סכין גדולה ורחבה, המורכבת מידית אחיזה קצרה ולהב שטוח, מעט מעוקל בקצהו ומחודד, שאורכו נע בין 30 ל-60 סנטימטרים. המצ'טה משמשת בעיקר ככלי עבודה לחיתוך וקיצוץ, אך יכולה לשמש גם ככלי נשק קר דמוי חרב.

מקור המצ'טה בחרבות קצרות שהיו נפוצות בעת העתיקה ובימי הביניים, ונהוג לייחס את התפתחות צורתה המודרנית לעובדים בשדות קנה הסוכר בפוארטו ריקו במאה ה-17. הפועלים בשדות חיפשו כלי מתאים לקציר הקנים במקום הגרזנים הכבדים שהיו בשימוש עד אז, ופיתחו כלי רב שימושי וקל להנפה.

במדינות שונות ברחבי העולם המצ'טה משמשת ככלי לביצוע פעולות חקלאיות ומשימות ביתיות כמו חיתוך מזון, קיצוץ עצים להסקה, פיצוח אגוזי קוקוס, פילוס שבילים דרך צמחייה, גדיעת עצים ועבודות גינון שונות.

בנוסף לשימושיה היום יומיים המגוונים, למצ'טה בגרסאותיה השונות גם חלק נכבד בעימותים צבאיים לאורך ההיסטוריה, במיוחד באזורים כמו האיים הקריביים, אמריקה הלטינית, אפריקה ודרום-מזרח אסיה. בשל תפוצתה הרבה באזורים אלה, המצ'טה הייתה לעיתים קרובות נשק חשוב בידי קבוצות גרילה ומורדים ומהפכנים שונים.

בשנת 2010 יצר הבמאי רוברט רודריגז את סרט הפעולה "מצ'טה", בו הגיבור מטיל אימה על אויביו בעזרת מבחר סכינים. 

המצ'טה נמצאת בסרטי הישרדות רבים בהם לרוב משתתפים דיווין ג'ונסון ואנג'לינה ג'ולי. אם כי רוב אנשי ההישרדות אשר מכבדים את עצמם משתמשים בחרמש ולפיד- החרמש נועד לקצירת העצים והלפיד לשריפת היער. 
==מעמד חוקי==
בישראל החזקת מצ'טה אסורה על פי חוק העונשין (החזקת סכין למטרה שאינה כשירה) והעונש עליה הוא עד חמש שנות מאסר בפועל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סכינים
קטגוריה:כלים חקלאיים
רנה אנטואן פרשו דה ראומיר

רנה אנטואן פרשו דה ראומיר (בצרפתית: René Antoine Ferchault de Réaumur 28 בפברואר 1683, לה רושל צרפת – 17 באוקטובר 1757, סן-ז'וליין-די-טרו) היה מדען צרפתי, חוקר טבע בתחום חיי החרקים, מונה על ידי לואי הארבעה עשר לבצע סקר של המשאבים הכלכליים בצרפת.

בשנת 1722, הראה כי ברזל הופך לפלדה באמצעות קליטת חומרים מסוימים, הידועים כיום כפחמנים.

== אותות הוקרה ==
* ב-1708 נבחר לחבר באקדמיה הצרפתית למדעים.
* ב-1738 החברה המלכותית הבריטית העניקה לו את מדליית קופלי.
* ב-1748 נבחר לחבר האקדמיה המלכותית השוודית למדעים.
* ראומיר - יחידת מדידה לטמפרטורה נקראת על שמו.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חוקרי טבע
קטגוריה:מדענים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:אישים שעל שמם יחידות מידה
קטגוריה:ילידי 1683
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1757