OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
PGP-RTS

PGP-RTS (בסרבית: Produkcija gramofonskih ploča Radio televizije Srbije) היא חברת תקליטים גדולה שבסיסה בבלגרד שבסרביה.<ref name="discogs">[http://www.discogs.com/label/38213-PGP-RTS PGP-RTS at Discogs]</ref> היא החברה היורשת של PGP-RTB, שהוקמה ב-1959 בבלגרד, אז בירת הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה.<ref name="history">[http://www.rts.rs/page/rts/sr/pgp/story/1271/O+nama/538691/Istorijat++PGP+RTS.html PGP-RTB and PGP-RTS history]</ref> לאחר התפרקות יוגוסלביה בשנת 1993 שינתה החברה את שמה ל-PGP-RTS.

== אמנים שחתומים בחברה ==
רוב האמנים החתומים בחברה הם מסוגות הפופ, הרוק והפולק. להלן רשימה נבחרת של האמנים:<ref name="politika">[http://www.politika.rs/rubrike/spektar/ritam/Sest-decenija-rada-PGP-a.sr.html "Шест деценија рада ПГП-а", politika.rs]</ref> 

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
נקודת ניקיופ

נקודת ניקיופ (באנגלית: Nikyup Point; בבולגרית: нос Никюп) היא לשון יבשה בצדו המזרחי של פתחו של מפרצון אוגנן, בחצי האי טריניטי, בחצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.

נקודת ניקיופ ממוקמת 12.65 קילומטרים דרומית - דרום מזרחית מנקודת רדיבוש;

נקודת ניקיופ ממוקמת 6.3 קילומטרים צפונית - מזרחית מגבעת וליצ'קוב;

נקודת ניקיופ ממוקמת 6.76 קילומטרים ממערב לנקודת אלמונד;

וכן, נקודת ניקיופ ממוקמת 19.2 קילומטרים דרומית - מערבית מכף קיילמאן.

== היסטוריה ==
=== מיפוי לשון היבשה ===

המפרצון מופה בשנת 1996 על ידי סוקרים גרמניים מטעם המכון לגאודזיה יישומית (Institut für Angewandte Geodäsie) וסוקרים בריטיים מטעם הסקר האנטארקטי הבריטי.

=== מקור השם ===

הנקודה נקראת על שם הכפר של ניקיופ שבצפון בולגריה.

=== שינוי אורכה של לשון היבשה ===

נסיגתו של קרחון אנדרו בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21, הגדילה את מפרצון אוגנן, והביאה לכך שאורכה של לשון היבשה נקודת ניקיופ גדל.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://copernix.io/#?where=-59.64839642327884,-63.86862148541022,15&?query=&?map_type=hybrid נקודת ניקיופ.] תצלום לוויין באתר קופרניקס

ניקיופ
ניקיופ
להרוג את רייגן

להרוג את רייגן (באנגלית: Killing Reagan) הוא סרט טלוויזיה אמריקאי מסוגת הדרמה משנת 2016 בבימויו של רוד לוריא. הוא מבוסס על ספר משנת 2015 בעל שם זהה מאת ביל אוריילי ומרטין דוגארד ועוסק באירועים הסובבים את ניסיון ההתנקשות בנשיא רונלד רייגן במרץ 1981. בסרט מככבים טים מת'יסון וסינת'יה ניקסון בתור הזוג רונלד וננסי רייגן. הסרט הוקרן בהקרנת בכורה ב-16 באוקטובר 2016, בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק.<ref></ref>

== עלילה ==
הסרט נפתח בעצרת הבחירות של הנשיא המכהן הרץ לכהונה נוספת לנשיאות, ג'ימי קרטר בנאשוויל, טנסי. ויליאם קייסי משמש כמנהל הקמפיין של רונלד רייגן לנשיאות ארצות הברית ב-1980. המתנקש לעתיד של רייגן, ג'ון הינקלי, נראה רוכש את אקדח ה-"רוהם" שישמש אותו להתנקשות. ב-28 באוקטובר 1980, רייגן וקרטר עורכים עימות בחירות בקליבלנד, אוהיו. מאוחר יותר, הינקלי שומע על ההתנקשות בג'ון לנון ומפתח עניין במתנקש בו, מארק דייוויד צ'פמן. לאחר שרונלד רייגן מתאושש מניסיון ההתנקשות, ננסי רייגן שוכרת את האסטרולוגית ג'ואן קוויגלי.

== צוות השחקנים ==
* טים מת'יסון בתור רונלד רייגן
* סינת'יה ניקסון בתור ננסי רייגן
* ג'ף הרלן בתור מייקל דיוור
* ג'ו קרסט בתור ג'רי פאר
* ג'ואל מארי בתור אדווין מיס
* קייל ס. מור בתור ג'ון הינקלי ג'וניור.
* מייקל ה. קול בתפקיד ג'יימס בריידי
* ג'וף פירסון בתפקיד ג'יימס בייקר
* פטריק סנט אספריט בתפקיד אלכסנדר הייג
* אשלי לקונטה קמפבל בתור מזכירתו של ג'ים בייקר
* גארי וויקס בתור סטיבן קולו
* מייק פניבסקי בתור ג'ק הינקלי
* ליאנדר סולימאן בתור ד"ר ג'ויס מיטשל
* רבקה טילני בתור ג'ו אן הינקלי
* קריסטן שו בתור שריל כריס
* ג'יימס מרטין קלי בתור דונלד ריגן
* דניאל תומאס מיי בתפקיד דייוויד סטוקמן
* ג'ייסון וייל בתור דניס מקארתי
* קנדריק קרוס בתור דני ספריגס
* קטיה לארה בתור ג'ודי פוסטר
* ביל וינקלר בתור קספר ויינברגר
* דסטין לואיס בתפקיד טד גראבר
* ג'ף רוז בתור ג'ורג' אופר
* אנתוני קולינס בתור ד"ר פגן
* אמבר ארווין בתור קייטי
* קית' הדסון בתור רוקי
* ג'ון ל. סמית' ג'וניור בתור ג'ימי קרטר
* דייוויד אלכסנדר בתור ג'ורג' קמיאל
* בריאן פ. דורקין בתור הבלש אדי מאיירס
* ג'ים דאגרטי בתור השופט ויליאם היגינס
* קתרין בארנס בתור קאט
* טום הילמן בתור ד"ר ג'וזף ג'ורדנו
* ג'וזף לייסי בתור ריי שדיק
* כריס הלוזק בתור רוברט וואנקו
* דייוויד א. מקדונלד בתור טים מקארתי
* סו קרמין בתור האחות וונדי קניג
* אנני האמפרי בתור שרה בריידי
* טריי מקגריף בתפקיד דייוויד סי. פישר
* דריאן פישר בתור קנט ווד

== הפקה ==
ב-22 בספטמבר 2015, ערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק ו- Scott Free Productions רכשו זכויות על הספר Killing Reagan מאת ביל אוריילי ומרטין דוגארד.<ref></ref> ב-6 במאי 2016, טים מת'יסון וסינת'יה ניקסון הצטרפו לצוות השחקנים כדי לשחק את רונלד רייגן וננסי רייגן.<ref></ref>

== ביקורת ==
=== מועמדויות ===
"להרוג את רייגן" קיבל שלוש מועמדויות פרסי בחירת מבקרי הטלוויזיה בטקס הפרסים השביעי דצמבר 2016.<ref></ref>
{| class="wikitable sortable"
!שָׁנָה
! קטגוריה
! מועמד/ים
! תוֹצָאָה
|-
| rowspan="3" | 2017
| השחקן הטוב ביותר בסרט או במיני סדרה
| טים מת'יסון
| rowspan="3" |מועמדות
|-
| השחקנית הטובה ביותר בסרט או במיני סדרה
| סינת'יה ניקסון
|-
| הסרט או מיני הסדרה הטובה ביותר
| להרוג את רייגן
|}
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים על בחירות ופוליטיקה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בערוץ נשיונל ג'יאוגרפיק
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2016
קטגוריה:ניסיון ההתנקשות ברונלד רייגן
גן רמז

גן רמז (גן העצמאות), הוא גן בעיר העתיקה של באר שבע, צמוד למסגד הגדול בין הרחובות העצמאות, אסף שמחוני והדסה. שטחו של הגן המלבני הוא כ-7 דונם וחצי. הגן קרוי על שמו של דוד רמז, שר התחבורה הראשון בממשלת ישראל ולימים גם שר החינוך והתרבות. אחד מהגנים הוותיקים בישראל.

== היסטוריה ==
השטח עליו ניצב כיום הגן שימש בשנת 1917 את בית החולים האוסטרי לחיילים האוסטרים והגרמנים שלחמו לצד הצבא העות'מאני. לאחר כיבוש ביר א סבע, הוא שימש כבית חולים שדה של חיילי אנזא"ק שלחמו בקרב באר שבע.

בגן התקיימו במהלך השנים אירועים רבים. בעבר היו בפארק מתקני שעשועים לילדים (נדנדות וכו') שנעלמו עם השנים.

ב-1997 נערכה בגן ביאנלה לקרמיקה והוצגו בו פסלי קרמיקה ייחודיים.

במהלך העבודות לשיפוץ הגן בשנת 2016 התגלתה באר במרכז הגן, בעומק של 35 מטר שהשתמרה היטב. הבאר כוסתה במעטה זכוכית ומתכת וניתן להביט לעומקה. השיפוץ נעשה בידי חברת "טל בילינסקי אדריכלות ונוף". בשנת 2017 נחנך הגן שוב. במרכז הגן אלמנט מים.

בשנת 2021 הוצבו בגן 9 פסלים של אמנים ידועי שם:
* אחמד כנעאן – "תקומה (הפרש)" (2010), ברזל
* ברני פינק – ללא כותרת (1987), גרניט
* אילן אוורבוך – "חיטה בברלין" (1987), עץ אבן ופלדה
* שלמה זלינגר – "ל"ו צדיקים" (1975), בזלת
* שלמה זלינגר – "החיים" (1976), בזלת
* שלמה זלינגר – "האסירה" (1970), בזלת
* דב הלר – "בוגונוויליה" (1998), ברזל יציקת ברזל ואריחי קרמיקה
* צבי לחמן – "מול אבי (משחק שחמט)" (1998), ברוזנה ועץ
* אסף ליפשיץ – "אופניים לרקיע" (שנות ה-90), ברונזה
* נועם רבינוביץ – "פרח ושני עלים" (1997), ברזל וצבע תעשייתי

== פעילות בגן ==
בדומה לגן העצמאות בתל אביב וגן העצמאות בירושלים, המקום שימש זירת "קרוזינג" למפגשים הומוסקסואלים בבאר שבע, אך כמעט ונעלם מבחינה זו בשנים האחרונות.

== ראו גם ==
* גן אלנבי

== קישורים חיצוניים ==

* [https://visitbr7.co.il/גן-רמז/ גן רמז], באתר visitbr7
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:באר שבע: גנים ופארקים
קטגוריה:מקומות מפגש של להט"בים
קטגוריה:להט"ב בישראל
קטגוריה:אתרי קרוזינג
לייקרס: קבוצה מנצחת (סדרת טלוויזיה)

לייקרס: קבוצה מנצחת (באנגלית: Winning Time: The Rise of the Lakers Dynasty) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת הדרמת ספורט שעלתה לשידור ברשת HBO ב-6 במרץ 2022. היא נוצרה על ידי ג'ים הכט ומקס בורנשטיין בהתבסס על הספר הרב מכר מאת ג'ף פרלמן "שואוטיים: מג'יק, כרים, ריילי ושושלת הלייקרס של שנות השמונים" (באנגלית: "Showtime: Magic, Kareem, Riley, and the Los Angeles Lakers Dynasty of the 1980s"). הסדרה, שבנויה מתמהיל של דמויות ואירועים אמיתיים ובדיוניים, מתמקדת בתקופה שבה הלוס אנג'לס לייקרס הפך למועדון כדורסל בולט בליגת ה-NBA.

בישראל הסדרה זמינה ב-yes.

בספטמבר 2023 הסדרה בוטלה אחרי שתי עונות.

== תקציר העלילה ==
בשנת 1979, טייקון הנדל"ן ג'רי באס רוכש בעשרות מיליוני דולרים את מועדון הלוס אנג'לס לייקרס כשהוא חדור באמונה שהוא יכול לעזור לקבוצת הכדורסל שלה, שספגה מפלות רבות, להפוך לאלופת ליגת ה-NBA ובמסגרת זאת הוא פועל לגיוסו ושילובו של שחקן כישרוני צעיר, ארווין "מג'יק" ג'ונסון הבן.

== שחקנים ודמויות ==
=== דמויות ראשיות ===
* ג'ון סי. ריילי בתור ג'רי באס. טייקון שרוכש את מועדון הכדורסל.
* קווינסי איסייה בתור ארווין "מג'יק" ג'ונסון הבן. שחקן כדורסל.
* ג'ייסון קלארק בתור ג'רי וסט. שחקן כדורסל, מאמן.
* אדריאן ברודי בתור פט ריילי. שחקן עבר, שדרן ומאמן.
* גבי הופמן בתור קלייר רוט'מן. אשת כספים במועדון הלייקרס.
* הדלי רובינסון בתור ג'יני באס. בתו של ג'רי באס, עובדת במועדון הלייקרס.
* סולומון יוז בתור כרים עבדול-ג'באר. שחקן כדורסל.
* טרייסי לטס בתור ג'ק מקיני. מאמן כדורסל.
* ג'ייסון סיגל בתור פול וסטהד. עוזר מאמן כדורסל ומאמן.

=== דמויות משנה ===
* סאלי פילד בתור ג'סי באס. אמו של ג'רי באס.
* מייקל צ'יקליס בתור רד אאורבך. נשיא מועדון הכדורסל של הבוסטון סלטיקס.
* טמרה טומקילי בתור ארלית'ה "קוקי" קלי. בת זוג של "מג'יק" ג'ונסון.
* דבון ניקסון בתור נורם ניקסון. שחקן כדורסל.

== פרקים ==

== הפקה ==
בשנת 2014, התסריטאי ג'ים הכט טס 3,000 מיל בשביל להגיע אל ביתו של הסופר ג'ף פרלמן בתקווה לקבל ממנו את הזכות לעבד את ספרו "שואוטיים" לסדרת טלוויזיה מבלי שיכל להציע לו תמורה כספית משמעותית; פרלמן, שבעבר קיבל הצעות דומות שלא הולידו דבר, הסכים. אחרי שנים של ניסיונות לגייס התעניינות בפרויקט, אדם מקיי הסכים להצטרף כמפיק ובמאי, דבר שעזר להכט להוציא לפועל את העיבוד.

באפריל 2019, רשת HBO הזמינה הפקת פיילוט של הסדרה. בדצמבר 2019, HBO הזמינה את הפקת העונה הראשונה.

באפריל 2022, HBO חידשה את הסדרה לעונה שנייה.

== תגובות ומחלוקות ==
מאז עלייתה לשידור הסדרה עוררה חוסר שביעות רצון בקרב אנשים שדמותם מוצגת בה ובליגת ה-NBA.

במרץ 2022, מייק באס, סגן נשיא הליגה וקצין התקשורת הראשי, הכריז בהתייחסו לסדרה כי וקבוצת הלייקרס הכריזה כי .

באפריל 2022, שחקן העבר "מג'יק" ג'ונסון הכריז כי ; הוא מסרב לצפות בסדרה שיוצריה לא ביקשו ממנו ומחבריו לקבוצה להיות מעורבים בהפקתה. שחקן העבר כרים עבדול-ג'באר הכריז לגבי הדמויות המופיעות בסדרה כי . שחקן ומאמן העבר ג'רי וסט דרש באמצעות עורכי דינו שרשת HBO תפרסם כי היא חוזרת בה מהאופן שבה הוא הוצג בסדרה; במסגרת הדרישה נכתב כי הסדרה . בתגובה לביקורת, רשת השידור הכריזה כי .

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!מועמד (ים)
!תוצאה
!מקור
|-
!2024
|פרסי בחירת מבקרי הטלוויזיה
|סדרת הדרמה הטובה ביותר
|לייקרס: קבוצה מנצחת
|
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:HBO: סדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
פגסו

פגסו (בספרדית: Pegaso) הייתה יצרנית רכב, ספרדית שהוקמה בשנת 1946 ובשנת 1994 נמכרה לאיווקו.החברה בנתה משאיות, טרקטורי, מכוניות משוריינות לצבא ואף מכוניות ספורט. בסך הכל נבנו כ-350 אלף מכוניות. שנת שיא הייתה 1974 כאשר נבנו 26 אלף מכוניות. 

החברה הייתה חברת בת של חברה ממשלתית Enasa.

==היסטוריה==
המשאית הראשון מדגם Pegaso I נבנתה בשנת 1946. בשנת 1947 החל ייצור Pegaso II שהיה מצויד במנוע דיזל בעל 125 כוח סוס.

במהלך שנות ה-50 נבנו כ-100 מכוניות ספורט מדגם Z-102. הם היו מתקדמות לתקופה והיו יכולות להגיע למהירות של 249 קמ"ש.

בשנת 1954 מנוע דיזל של החברה שודרג ל-140 כוח סוס והוצב במשאית מדגם Pegaso Z-207. משאית זו הייתה מיוצרת עד לשנת 1959. באותה תקופה החברה נכנסה לתחום אוטובוסים וטרוליבוסים.

בשנות ה-60 בעקבות פיתוח מואץ של המדינה החברה שגשגה. משאיות שלה היו הקשר היבשתי של ספרד עם מדינות אירופה. מנועים מתוצרת החברה שולבו במכוניות של יצרנים ספרדים אחרים והוצבו ברכבות. דגם הדגל באות התקופה היה משאית סמי-טריילר Pegaso 2011/50.

בשנת 1972 החברה החלה לייצר אוטובוס מפרקי.

בשנת 1963 לראשונה נבנה משאית לצורכי צבא. הצבא הספרדי רכש יחידות רבות של משאיות מתוצרת החברה. כמו כן הם הוצבו לכבאית. בסוף שנות ה-70 נחתם לאספקת לאספקת משאיות צבאיות למיצרים. 

במהלך שנות ה-80 התחרות בשוק המשאיות באירופה הייתה קשה. בתחום ייצור טרקטורים החברה נכנסה לשותפות עם חברה בריטית. כמו כן נחתם הסכם על ייצור "מנועי פרקינס" בספרד.

בשנת 1986 משאית מתוצרת החברה זכתה בתחרות "ראלי דקר".

בשנת 1990 החברה נמכרה ל"איווקו" האיטלקית. בהדרגה הופסק ייצור דגמים מקוריים של פגסו. המשאית האחרונה יצאה מפסי הייצור בשנת 1995. מאז המפעלים עובדים ומייצרים דגמים של איווקו.

==דגמי כלי רכב==
<gallery>
Pegaso_II.jpg|Pegaso II (1951)
Pegaso_Troner_Presno.JPG|Pegaso Troner 
Pegaso_Z-102_white_vr_TCE.jpg|Pegaso Z-102 
Pegaso_3046_cisterna_Ejército_español.JPG|Pegaso 3046 4x4
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.iveco.com/iveco-pegaso/Pages/historia-pegaso.aspx היסטוריה של פגסו]
* [http://autos.ca/articles/bv/pegaso.htm פגסו בשנות ה-50]
* [https://web.archive.org/web/20210502122448/http://www.anguera.com/marcs.php?subd=galeria&pag=iveco תיאור החברה] 

קטגוריה:יצרני רכב ספרדיים
קטגוריה:איווקו
סוף הרומן (סרט, 1955)

סוף הרומן (באנגלית: The End of the Affair) הוא סרט רומנטי אמריקאי - בריטי משנת 1955 בשחור לבן בבימויו של אדוארד דמיטריק, עם ואן ג'ונסון, דבורה קר וג'ון מילס בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על רומן בשם זה מאת גרהם גרין (1951). ב-1999 הופק רימייק בכיכובם של רלף פיינס וג'וליאן מור.

העלילה מתרחשת בלונדון בתקופת מלחמת העולם השנייה וקצת לאחריה.

דברה קר הייתה מועמדת לפרס באפט"א לשחקנית הבריטית הטובה ביותר.

אדוארד דמיטריק היה מועמד לפרס דקל הזהב.

==תקציר העלילה==
מוריס בנדריקס (ואן ג'ונסון) הוא סופר ועיתונאי ששוחרר משירות צבאי בשל פציעה.

במסגרת עבודתו הוא מראיין עובדי ציבור ונפגש עם הנרי מיילס (פיטר קושינג) שמכיר לו את אשתו, שרה (דברה קר). תוך זמן קצר מתחיל רומן אהבה סודי ביניהם. מוריס מוצא חן בעיניה יותר מבעלה היבש והמשעמם. הם מבלים מחוץ לעיר ואחר כך בדירתו של מוריס בלונדון. הוא רוצה לשאתה והיא עדיין קשורה להנרי.

באחד הלילות פוגע טיל V-1 בבית של מוריס. דלת הכניסה נופלת עליו והוא נפצע. שרה בטוחה שהוא מת ונודרת לאלוהים שאם יחיה היא תעזוב אותו. מוריס מתאושש אך שרה בורחת משם לכנסייה ומתייעצת עם כומר והם נפרדים לשנה.

כעבור שנה נגמרת המלחמה ומוריס נפגש עם הנרי שמספר לו על התנהגות מוזרה של אשתו שנעלמת לעיתים קרובות. מוריס שוכר את שירותיו של החוקר הפרטי אלברט פרקיס (ג'ון מילס). הוא מצליח להשיג את היומן של שרה ובה היא כותבת על הנדר שלה.

מוריס עוקב אחרי שרה ברחוב בגשם שוטף ומבקש שתחזור אליו. היא מתלבטת ולבסוף מחליטה לחזור אליו ואורזת את חפציה אלא שבאותו רגע מגיע הנרי ומדבר אל ליבה והיא מחליטה להישאר אתו. היא לוקה בדלקת ריאות קשה ומתה ובזה מסתיים הרומן שלה עם מוריס.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|ואן ג'ונסון
|מוריס בנדריקס
|
|-
|דברה קר
|שרה מיילס
|
|-
|ג'ון מילס
|אלברט פרקיס
|חוקר פרטי
|-
|פיטר קושינג
|הנרי מיילס
|
|-
|סטפן מארי
|
|כומר
|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=zZcft8RxVCg מחווה לואן ג'ונסון ודבורה קר ברומן שמגמר 1955], באתר יוטיוב
*[https://www.tcm.com/tcmdb/title/74080/the-end-of-the-affair#overview סוף הרומן 1955], באתר TCM

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1955
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סרטי דרמה רומנטית
קטגוריה:סרטי דברה קר
חג המולד בגרמניה הנאצית

קישוטי חג המולד נאצים, בהם מופיעים בין היתר דיוקן של [[אדולף היטלר וציור של צלב הברזל]]חגיגות חג המולד בגרמניה הנאצית הותרו, אם כי היו ניסיונות של המשטר להתאים את החג הדתי הנוצרי לאידאולוגיה הנאצית. מוצאו היהודי של ישו הטרידו את ממשלת גרמניה הנאצית. בשל כך, בין 1933 ל-1945 הנאצים פעלו לכך שהחגיגות של החג במדינה יעסקו בעיקר בהיבטים התרבותיים והטרום-נוצריים של החג. עם זאת, החגיגות בכנסיות לא השתנו ואופייהן נותר כמו שהיה לפני עליית הנאצים לשלטון.

== חג המולד תחת המשטר הנאצי ==
אידאולוגים נאצים טענו כי המרכיבים הנוצריים של חג המולד התבססו על מסורות גרמניות עתיקות<ref name="Independent"></ref>. הם טענו שלערב חג המולד במקור לא היה שום קשר להולדתו של ישו ושהחג ציין בכלל את יום ההיפוך של חודש דצמבר ואת "לידתה מחדש של השמש" וזאת בהתאם לאמונה הנאצית שצלב הקרס היה סמל קדום של השמש וכן שסנטה קלאוס היה המצאה נוצרית מחדש של האל הגרמני אודין. בהתאם, פורסמו כרזות שתיארו את אודין כ"איש חג המולד ויום ההיפוך", בכרזות נראה אודין בעל זקן אפור עבה וחובש כובע חורפי ואף נושא שק מלא במתנות. מרים, אם ישו וישו עצמו תוארו כאם וילד בלונדינים (וזאת בהתאם למודל היופי הנאצי).

גם עץ חג המולד וקישוטי חג המולד הוחלפו. כך למשל, הכוכב שנהוג לשים על צמרת העץ הוחלף בצלב קרס או בגלגל השמש הגרמני. בנוסף לכך, נעשה ניסיון להסיר את הקשר בין החג ללידת וביאת ישו ולהחליפו בביאת הפיהרר, אדולף היטלר שכונה באירועי החג "הפיהרר המושיע".

גם חלק משירי חג המולד שונו. המילים של השיר "לילה שקט, לילה קדוש" שונו והוסרה מהם כל התייחסות לאלוהים או לדת. גם שירים בהם הוזכר ישו, שונו ותוקנו בהתאם. חלק מהשירים שנכתבו או תוקנו היו פופולריים גם לאחר כניעת גרמניה הנאצית.

קטלוגים בחנויות המכילים צעצועים לילדים שהוצעו במהלך תקופת החג כללו חיילי אס אס משוקולד או צעצועים של טנקים, מטוסי קרב ומקלעים.
שר התעמולה, יוזף גבלס עם בנותיו במסיבת חג מולד, 1937]]

=== התנגדות למיתוג מחדש של חג המולד ===
כרזה של חג המולד, 1939
בעוד שרוב הגרמנים אימצו את המיתוג מחדש של הנאצים לחג המולד, היו דיווחים בתקשורת המערבית על קבוצות שכן ניסו לחגוג את החג כמו בימים עברו. אנשי הדת היו בין המתנגדים המרכזיים למיתוג החדש של חג המולד. בעקבות האיסורים הרבים הקשורים לחג שחוקקו על ידי הממשל הנאצי, אנשי הכנסייה הקתולית איימו על כל אישה שהצטרפה לליגת הנשים הנאציונלית-סוציאליסטית (אגף הנשים של המפלגה הנאצית) בנידוי מהכנסייה וכמה נשים דתיות החרימו את אירועי חג המולד שאורגנו על ידי נשים נאציות<ref name="Conversation"></ref>.

== ראו גם ==
* רדיפות הכנסייה הקתולית בגרמניה הנאצית
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גרמניה: דת
קטגוריה:תרבות, אמנות ומדע בגרמניה הנאצית
משה כורסיה

משה נריה כורסיה (נולד ב-30 בנובמבר 1991, כ"ה בכסלו ה'תשנ"ב) הוא איש חינוך, זמר-יוצר, מלחין ישראלי, ואושיית רשת ישראל<nowiki/>י.

== ביוגרפיה ==
כורסיה נולד בכפר פינס. בגיל ארבע עברה משפחתו ליישוב נוף איילון ושם גדל התחנך בתנועת הנוער בני עקיבא. אביו, הרב אשר כורסיה, ייסד ומנהל את אולפנת בני עקיבא אורות מודיעין. אימו, הרבנית יעל, היא יועצת זוגית, מנחת סדנאות למודעות עצמית יהודית ותרפיסטית.

למד בבית הספר היסודי "שלהבת" בנים, בישיבה התיכונית שעלבים שבקריית חינוך שעלבים ובישיבת ההסדר קרני שומרון. בצה"ל שירת בתור לוחם ומפקד במסגרת ההסדר בגדוד צבר בחטיבת גבעתי לאחר שנה ושבעה חודשים של שירות סדיר חזר להשלים את לימודיו בישיבת ההסדר.

בשנת 2017 החל לחנך בישיבה התיכונית בני עקיבא "לפיד" במודיעין. משנת 2021 מתעד כורסיה את שיטת חינוכו וקשריו לתלמידים בחשבון אינסטגרם וטיקטוק דבר שהפך אותו לאושיית רשת.

את דרכו המוזיקלית החל בתור סולן להקת "אתחלתא" שהקים עם חבריו לישיבה, ובשנת 2017 הפיק את אלבומו הראשון "יותר מדי" אצל המפיק והמעבד ראובן חיון. לאחר צאת אלבומו הראשון הוכתר כורסיה כ-"תגלית השנה במוזיקה היהודית" באתר סרוגים.

לקראת צאת אלבומו השני הוציא כורסיה את הסינגלים: "עוד יום שעובר", "לנשום", "הלבד הזה" (בו השתתף הראפר איתי לוקץ'),

בשנת 2021 הוציא את שירו "30 נרות" אותו הלחין המלחין והמעבד אוריין שוקרון, וב-20 בפברואר הוציא את שירו "מישהו יקרא לך אמא" שעיבד והפיק אורי אבני. "מישהו יקרא לך אמא" גרר תגובות חיוביות רבות ברשת, נכנס לסרטונים החמים ביוטיוב, וחצה את ה-7 מיליון השמעות בטיקטוק.

כורסיה הפיק מופע בשם "נולדתי דתי" אותו הוא מעלה בפני בני נוער.

משה כותב במגזין לנוער "מקום בעולם" מדי חודש, בטור בשם "בגובה הלב".

בשנת 2022 הפך כורסיה למשפיען רשת ונכון לשנת 2023 יש לו מעל 500,000 עוקבים ברשתות החברתיות.

במרץ 2023 הוציא את השיר "הגיע זמן להתעורר".

בזמן מלחמת חרבות ברזל, מלבד היותו לוחם, העלה כורסיה כמות רבה של סרטונים מצחיקים לחיזוק המורל ורוח הלחימה בישראל, סרטוניו אלו זכו למיליוני צפיות ותגובות. בדצמבר הוציא שיר מלחמה בשם "לא יהיו פה מלחמות" שהגיע למאות אלפי צפיות תוך מספר ימים.<ref></ref> השיר גם הגיע למקום ה-78 במצעד השבועי "היטליסט" של מאקו.<ref></ref>

במרץ 2024 הוציא את השיר "עזה בובי" שזכה למליוני צפיות עם צאתו ונכנס למקום 2# ברשימת סרטוני המוזיקה החמים של יוטיוב.

== חיים אישיים ==
כורסיה רווק ומתגורר במשכנות האומה ירושלים.

== דיסקוגרפיה ==
===אלבום אולפן===

* 2018: יותר מדי

== קישורים חיצוניים ==

* 
* נתנאל לייפר, [https://www.kikar.co.il/%D7%94%D7%9E%D7%91%D7%A7%D7%A8/rs6ouh משה כורסיה בריאיון: אני עדיין לומד להבין שאני לא פיצול אישיות], באתר כיכר השבת, 28 במרץ 2023
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרי פופ ישראלים
קטגוריה:זמרים-יוצרים בעברית
קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת ההסדר קרני שומרון
קטגוריה:בוגרי ישיבת שעלבים
קטגוריה:נוף איילון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
רולס-רויס זנב סירה

רולס-רויס זנב סירה (באנגלית: Rolls-Royce Boat Tail) היא מכונית יוקרה במרכב קבריולה, בעלת שני מקומות ישיבה, שמיוצרת, בייצור מוגבל (3 יחידות) על ידי רולס-רויס משנת 2021. היא נחשפה ב-27 במאי 2021<ref></ref> וב-20 במאי 2022 חשפה את הזנב סירה השני במספר<ref></ref>. נכון ל-2021 הייתה זו המכונית היקרה ביותר בעולם, ומחירה 28 מיליון דולר<ref></ref>.

== עיצוב ==
הצגת הדגם הייחודי נערכה יום אחד בלבד לאחר שרולס רויס הכריזה כי היא חוזרת להציע שירותי בניית מרכב אישית ללקוח (coachbuilt)<ref></ref>. הזנב סירה בנויה על פלטפורמת האלומיניום המודולרית של רולס רויס באורך של 5.8 מטר שמקורה ברולס-רויס פנטום 8 ושהותאמה במיוחד עבור הדגם, כך גם כל חלקי המרכב החיצוניים שיוצרו במיוחד עבור הדגם בעבודת יד. גם פנסי ה-LED הצרים מלפנים ומאחור יוצרו במיוחד עבור הדגם, חישוקי הגלגלים, ועוד. גג האריג המיוחד של הדגם לא מתקפל או נפתח חשמלית, אך הוא ניתן להסרה. כשנוסעים ברכב אין מקום לגג מכיוון שרולס רויס התקינה מאחור ערכת אירוח יוקרתית עם מקום לבקבוקי שמפניה, כוסות, צלחות, סכו"ם ועוד. בכדי לשמור על השמפניה קרה, על הקוויאר צונן ועל האוכל חם, הותקנה מערכת בקרת אקלים השומרת את הכל בטמפרטורה הנכונה. בנוסף קיימים מגשים מתקפלים, שרפרפים מתקפלים מסיבי פחמן ושמשייה. כל העזרים האלו יוצרו גם הם במיוחד עבור הדגם.

כחלק מהאפיון האישי של הדגם נבנה עבורו שעון כיס ייחודי נשלף המותקן במרכז לוח המחוונים וכן עט עם קופסה ייעודית בתא הכפפות. השעון יוצר על ידי יצרנית השעונים השווייצרית Bovet והעט על ידי חברת Montblanc הגרמנית.

== מפרט טכני ==
בזנב סירה מותקן המנוע של הפנטום 8 - מנוע בנזין V12 צילינדרים בנפח 6.75 ליטר טווין-טורבו המספק 570 כ"ס ומומנט מרבי של 91.7 קג"מ. תיבת הילוכים אוטומטית בעלת שמונה הילוכים. 

נתון התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש עומד על כ-5.3 שניות והמהירות המרבית כ-250 קמ"ש.

== גלריה ==
<gallery widths="220" heights="135">
קובץ:Rolls-Royce Boat Tail front.jpg|מבט קדמי
קובץ:Rolls-Royce Boat Tail rear.png|מבט אחורי
קובץ:Rolls-Royce Boat Tail trunk.png|מבט למטבחון מאחור
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

זנב סירה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בבריטניה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2021
Oye Mi Canto (Hear My Voice)

"" (בעברית: "תשמע את השיר שלי (תשמע את קולי)") הוא שיר של הזמרת הקובנית-אמריקאית גלוריה אסטפן אשר יצא לראשונה ב-4 בספטמבר 1989 בריטניה כסינגל השני. מתוך אלבום הבכורה של סטפן, Cuts Both Ways.

בארצות הברית השיר יצא כסינגל הרביעי מהאלבום באפריל 1990 ובשאר אירופה השיר יצא במהלך ספטמבר ואוקטובר של 1989.

== קומפוזיציה והוצאה ==
השיר הוא שיר דאנס-לטיני אשר שואב השראה מהשורשים המוזיקליים של אסטפן, בדומה למוזיקה אותה עשתה עם מיאמי סאונד משין כמו בשירים "Rhythm Is Gonna Get You" ו-"Conga". השיר לא זכה להצלחה רבה בעולם כאשר הגיע למקום ה-48 בלבד בארצות הברית ולמקום ה-40 בלבד במצעד האירופאי הכללי, אם כי השיר זיכה את אסטפן בפרס ה-VMA הראשון שלה בקטגוריית הקליפ הלטיני של השנה. לשיר יצאו מספר רמיקסים וגרסאות ערוכות אשר הופקו על ידי פבלו פלורס אשר עבד בעבר עם אסטפן ועל ידי קית' כהן ודייוויד מורלס.

== וידאו קליפ ==
הקליפ לשיר הופק ובוים על ידי פאולה וולקר. הקליפ לשיר הועלה לחשבון היוטיוב של אסטפן באוקטובר 2009 ונכון לספטמבר 2021 יש לו 11 מיליון צפיות.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1989
קטגוריה:סינגלים מ-1989
קטגוריה:סינגלים מ-1990
קטגוריה:שירי גלוריה אסטפן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים מרובי שפות
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי גלוריה אסטפן
קטגוריה:שירים על מוזיקה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
פיודור צ'רנקוב

פיודור פיודורוביץ' צ'רנקוב (ברוסית: Фёдор Фёдорович Черенков; 25 ביולי 1959 – 4 באוקטובר 2014) היה כדורגלן סובייטי-רוסי ששיחק בעמדת הקשר.
== קריירה == 
צ'רנקוב בילה את רוב הקריירה שלו בספרטק מוסקבה, והוא שיאן ההופעות של המועדון. פעמיים נבחר לכדורגלן השנה בברית המועצות (1983,1989).

ב-12 באוקטובר 2015, הוקמה אנדרטה לכבודו ליד אצטדיון אוטקריטיה ארנה
. היציע הדרומי של האצטדיון נושא את שמו של פיודור צ'רנקוב.

==תארים==
===קבוצתיים===
* אלוף ברית המועצות (3): 1979, 1987, 1989
* מדליסט ארד במשחקים האולימפיים: 1980
* זוכה גביע הפדרציה הסובייטי: 1987
* אלוף רוסיה: 1993
* זוכה הגביע הרוסי: 1994/93
* זוכה גביע חבר המדינות: 1993

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:מוסקבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני רד סטאר
קטגוריה:מאמני כדורגל רוסים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין טרויקורובסקויה
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1959
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2014
קטגוריה:זוכי פרס ג'נטלמן השנה בכדורגל הרוסי
בית עובד (סדור)

בית עובד הוא סדר תפילה בנוסח ספרדי לימות החול וספר הלכה שכתב רבי יהודה שמואל אשכנזי (אי"ש). הסדור היה לפופולרי ברוב קהילות יוצאי ספרד עם יציאתו כמעט. הספר שימש כ"קיצור שולחן ערוך" של קהילות ספרד, במיוחד באימפריה העות'מאנית. הסדור פתח את סדרת סדורי הבתים, אותם התחיל לערוך הרב אשכנזי, שהספיק לכתוב רק שניים מהסידורים, ורבי אברהם חמוי מארם צובה, השלים את עבודתו.

== תוכן ומבנה ==
הסדור נערך על ידי הרב אי"ש וההלכות משובצות בו לפי נושא התפילה הרלוונטית כדי שיידע המתפלל דבר בעתו:

ההלכות בספר עוסקות כמעט בכל הלכות מעגל החיים, מהלכות קדיש וברכו, ממשיך בהלכות טלית, תפילין, כל דיני תפילות שחרית מנחה וערבית, ראש חודש, חנוכה, פורים, וספר תולדות אדם; המכיל את הלכות ברית מילה, פדיון הבן, נישואין, ברכת הגומל וסדר אבלים.

== השפעה ==
הספר היווה סדור משמעותי ופופולרי, ובמיוחד בשל ההלכות, המחודשות לעיתים המופיעות בו, ומוזכר כספר התפלה ברירת המחדל, למשל, באזמיר מספר החבי"ף:

רוב ככל האחרונים הספרדים מזכירים אותו בספריהם וביניהם רבי חיים פאלאג'י<ref>שו"ת לב חיים, חלק ב', סימן ט', שו"ת חיים ביד סימן ע"ו</ref> רבי יהודה חיים בן עזרא הכהן מסלתון מחבר ספר וזאת ליהודה<ref>או"ח סימן טו, שם סימן ט"ז</ref>, רבי אברהם חיים בן מסעוד חי אדדי<ref>ויקרא אברהם, או"ח כ"ו</ref>, רבי יוסף חיים מבגדאד בספר רב פעלים<ref>למשל: ח"א יו"ד מ"ז, ח"ב או"ח י"ד ועוד</ref>, רבי מסעוד הכהן מחבר ספר פרחי כהונה<ref>למשל או"ח סימן ח'</ref>, רבי כלפון משה הכהן<ref>במקומות רבים, כמו שואל ונשאל ח"ב או"ח ל"ב</ref>, רבי עובדיה הדאיה<ref>כיל עבדי א, או"ח ב'ש</ref>, הרב בן-ציון אבא-שאול<ref>אור לציון ג' י"ז</ref> והרב עובדיה יוסף<ref>בעשרות מקומות כגון יביע אומר א או"ח ז', ושם סימן כ"ד ועוד</ref>.

== מהדורות ==
לספר יצאו מהדורות רבות:
* מהדורה ראשונה נדפסה בליוורנו תר"ג.<ref></ref>
* דפוס שני בליוורנו ה'תרכ"ב דפוס אליהו בן אמוזג וחברים.<ref></ref>
* ליוורנו תרפ"ב בסידור דפים חדש בתוספת מספור לועזי.<ref></ref>
* ירושלים תשמ"ט בהוצאת אור ודרך.
* ירושלים ה'תש"ן על ידי מכון בני יששכר בהוצאה חדשה כאשר התפילה מצולמת מדפוס ליוורנו וההלכות באותיות מרובעות.
* בירושלים תשפ"א ותשפ"ג בהוצאת בית השלום.<ref></ref>
* בתוך "שולחן ערוך עם אוצרות ספרד": פסקי הדינים בלבד מסודרים מחדש על פי סימני הש"ע.

== ראו גם ==

* בית מנוחה

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* <ref>[https://web.archive.org/web/20240313142048/https://download.hebrewbooks.org/downloadhandler.ashx?req=66112 ארכיון] </ref> 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארון הספרים היהודי
קטגוריה:סידורים
הוצאת אוניברסיטת שיקגו

הוצאת אוניברסיטת שיקגו (באנגלית: University of Chicago Press) היא בית ההוצאה לאור האקדמי הגדול ובין הוותיקים ביותר בארצות הברית. ההוצאה פועלת במסגרת אוניברסיטת שיקגו ומוציאה לאור מגוון רחב של פרסומים. בין הפרסומים מדריך הסגנון של שיקגו, מגוון כתבי עת מדעיים, ספרי יובל ומונוגרפיות מאת חוקרים. בניין מטה ההוצאה ממוקם במידוויי פלזנס, בקמפוס אוניברסיטת שיקגו. נכון ל-2022 הוציאה הספרייה לאור מעל 14,000 כותרים (ספרים) ומוציאה לאור כ-280 כותרים חדשים בשנה. חטיבת כתבי העת מוציאה לאור 84 כתבי עת מדעיים חלקם בדפוס וחלקם באופן אלקטרוני. מרכז ההפצה של ההוצאה משרת 150 הוצאות ובתי דפוס ברחבי העולם.

== היסטוריה ==
ההוצאה נוסדה בשנת 1890, כאחת משלוש המחלקות המקוריות של אוניברסיטה. בשנתיים הראשונות שימשה כבית דפוס וב-1892 החלו לצאת במסגרתה ספרי מחקר, ספרי לימוד וכתבי עת.

הגיליון הראשון של Journal of Political Economy, כתב העת הראשון של ההוצאה, ראה אור בדצמבר 1892.

ב-1905 החלה ההוצאה להפיץ ספרים מחוץ לאוניברסיטה עצמה. ב-1906 ראתה אור המהדורה הראשונה של מדריך הסגנון של שיקגו, המשמש כתקן לכתיבה אקדמית בתחום מדעי הרוח ומדעי החברה.

בשנות ה-50 של המאה ה-20 החלה ההוצאה להוציא לאור סדרות מקוריות ומתורגמות של הספרות וההיסטוריה של העולם. ביניהן תרגום כל הטרגדיות היווניות, והאיליאדה. כן ראה אור לקסיקון מלא יווני-אנגלי למונחי הברית החדשה והנצרות הקדומה.

ההוצאה היא המתרגם והמו"ל הבלעדי של חלק מההוגים של הפילוסופיה הקונטיננטלית באנגלית בהם ז'אק דרידה, פול ריקר ולוק פרי.

ב-2004 הוציאה ההוצאה את "האנציקלופדיה של שיקגו", מדריך אקדמי מקיף של העיר, כהכרזה על הזיקה העמוקה שבין האוניברסיטה לעיר.

== מיזם BiblioVault ==
BiblioVault נוסד על ידי ההוצאה וקרן משפחה אנדרו ויליאם מלון בשנת 2001 על מנת לרכז ולשמר פרסומים אקדמיים במדיה דיגיטלית. המיזם מספק גישה דיגיטלית והדפסה לפי דרישה לעשרות אלפי פרסומים של ההוצאה ושל הוצאות אקדמיות אחרות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.bibliovault.org/ אתר BiblioVault]
* [https://press.uchicago.edu/press/about.html אודות ההוצאה]
* [https://press.uchicago.edu/press/presshistory.html ההיסטוריה של הוצאת אוניברסיטת שיקגו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:הוצאות ספרים אוניברסיטאיות בארצות הברית
שאדי בלאן

שאדי בלאן (בערבית: شادي بلان; נולד ב־5 באפריל 1974) הוא איש תקשורת ערבי-ישראלי, בין העורכים והמגישים הראשונים שטיפלו בנושאי תרבות ומוזיקה בתוכניות רדיו וטלוויזיה בתאגיד השידור הישראלי בשפה הערבית. בלאן מגדיר עצמו כפלסטיני

==ביוגרפיה==
בלאן נולד בשכונת וואדי ג'מאל (עין הים) במערב חיפה. מגיל צעיר התעניין בעיתונות ובענייני בידור. בילדותו נחשף לתקשורת כתובה ומשודרת, בערבית ובעברית. מגיל 16 היה מנוי בכתב עת מעריב לנוער."אהבתי את הפלטפורמה והשתתפתי בתחרות כתיבה של המגזין שנערכה ב–1990. משם המשכתי ככתב נוער בעיתון זה; כתבתי על נושאים שמעניינים בני נוער ושמתרחשים בחברה הערבית".

בתום לימודיו בתיכון ערבי-אורתודוקסי, החל את לימודיו בכותרת, בית ספר לעיתונאות ולתקשורת של אוניברסיטת תל אביב.

===ברדיו===
בשנת 1995 החל לעבוד ברדיו הפיראטי "רדיו אל-בלד" בתוכניות שכללו מוזיקה, תרבות ובידור ובמקביל היה עורך התרבות והאמנות בעיתון "ליידי כל אל-ערבּ" במשך 15 שנה. בשנת 1999 עבר לערוך ולשדר ב"רדיו שאטיק". בשנת 2003 החל לעבוד בתחנת הרדיו המסחרית בשפה הערבית, רדיו א-שמס של הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו.

בשנת 2006 הצטרף לחטיבה הערבית של רשות השידור ולאחר מכן לתאגיד השידור הישראלי, שם הוא עדיין עובד, נכון לשנת 2019.

===בטלוויזיה===
בשנים 1999–2000 הנחה בערוץ 33 את התוכנית "קליפ שואו" (كليب شو), וב-2001–2003 הנחה את התוכנית "זוויות" (زوايا).

בשנת 2006 הנחה בערוץ 2 את התוכנית "שירים ודיבורים", את טקס מלכת היופי הערבייה ואת תחרות הערבזיון 2006–2008, וכן הנחה את התוכנית "צליל וטעם" בערוץ עשר.

ב-2009 הנחה וערך את תוכנית הראיונות "פוקוס" (فوكوس) בערוץ 33. ב-2013 הנחה את המשדר המרכזי לחג עיד אל-פיטר בערוץ 33.

בשנים 2015–2016 הנחה את המשדר המרכזי לחג הסילבסטר בערוץ 33.

ב-2017 הנחה את "תיק סודי" בתאגיד השידור הישראלי.

בשנים 2018–2019 הנחה את "פן" (فن) בתאגיד השידור הישראלי.

ב-2020 הנחה את המשדר המרכזי לחג עיד אל-פיטר בערוץ 33.

ב-2021 הנחה את התוכנית "שו בדרכים" (شو عالطريق) בערוץ 33.

===בעיתונות===
בשנת 1990 החל את עבודתו העיתונאית בתפקיד כתב נוער במעריב לנוער ובהמשך עבד כעורך תרבות בעיתון "א-סנארה". בשנת 2002 התמנה לעורך בשבועון "אל - נאס" (الناس) ולעורך התרבות במגזין "ליידי כל אל-ערב".

בשנת 2019 כתב את הספר "סרט עלילתי פלסטיני" (فيلم فلسطيني طويل), בשפה הערבית. שאדי בלאן בחר לאגוד את כל הסרטים בספר אחד וליצור תשתית תרבותית-לאומית, שמדגישה את המשותף לפלסטינים באשר הם.

==לקריאה נוספת==
* שאדי בלאן, סרט עלילתי פלסטיני, הוצאת כל שאי, 2019 

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי רדיו ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית ספר אורתודוקסי ערבי
קטגוריה:בוגרי כותרת - בית ספר לעיתונאות ולתקשורת
קטגוריה:טלוויזיה בערבית בישראל
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הטלוויזיה
קטגוריה:עיתונאים ערבים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים פלסטינים
קטגוריה:קול ישראל בערבית
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:תרבות ערבית בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
פרס כרים עבדול-ג'באר לצדק חברתי

פרס כרים עבדול-ג'באר לצדק חברתי (באנגלית: Kareem Abdul-Jabbar Social Justice Champion Award) הוא פרס שנתי של התאחדות הכדורסל הלאומית (NBA) המעניקה כבוד לשחקנים המקדמים נושאים במאבק למען צדק חברתי. הפרס נוסד בשנת 2021 ונקרא על שמו של כרים עבדול-ג'באר, אלוף NBA שש פעמים, שמעורבותו בנושאים חברתיים מתחילה עוד בהתנועה האפרו-אמריקאית לזכויות האזרח. כלאחת מהקבוצות מעמידה לבחירה את אחד משחקני הסגל שלה, ועדה המורכבת משחקני עבר, מנהלי קבוצות ופעילים חברתיים בוחרת את המועמד הזוכה. השחקן הנבחר בוחר ארגון אליו תועבר תרומה בסכום של 100,000 דולר בשמו של השחקן. השחקנים שהגיעו לארבעת המקומות הבאים ברשימה בוחרים, כל אחד, ארגון שלו תועבר תרומה על סך 25,000 דולר.

כרמלו אנתוני הוכרז בסיום עונת 2020/2021 כזוכה הראשון בפרס.

==רשימת הזוכים==
{| class="wikitable sortable"
|-
! עונה !! שחקן !! קבוצה
|-
|
|כרמלו אנתוני
|פורטלנד טרייל בלייזרס
|-
|
|רג'י בולוק
|דאלאס מאבריקס
|-
|
|סטפן קרי
|גולדן סטייט ווריורס
|-
|
|קארל-אנתוני טאונס
|מינסוטה טימברוולבס
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרסי NBA
אדיאקריה

אדיאקריה (שם מדעי: Ediacaria) הוא סוג פרהיסטורי של מדוזה שחיה בתקופת האדיקר שבסוף עידן העל פרקמבריון עד לתקופת הקמבריון שבתחילת עידן הפלאוזואיקון.

== מאפיינים ==
המדוזה התגלתה על ידי רג'ינלד קלוד ספריג (Reginald Claude Sprigg) בשנת 1947 ושמה הוא על שם גבעות אדיקרה שבאוסטרליה הדרומית.<ref>"Ediacara Fossil Site - Nilpena, Parachilna, SA Profile". 2008-08-04. Archived from the original on 2008-08-04. Retrieved 2017-10-27</ref>

מדוזה זו כללה 2 מינים: Ediacaria flindersi, שהתגלה על ידי ספריג וחי בתקופת האדיקר, ו־Ediacaria booleyi, שתואר בשנת 2007 וחי במחוז וקספורד באירלנד של תקופת הקמבריון. בניגוד לשאר המינים של הביוטה של אדיקר, היא שרדה את תקופת האדיקר וחיה גם בתקופת הקמבריון.<ref></ref>

מדוזה זו הגיעה לאורך של עד 70 סנטימטרים והייתה ניזונה בעיקר מפלנקטון וחיידקים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צורבים פרהיסטוריים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפרוטרוזואיקון
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקמבריון
קטגוריה:אוסטרליה: מאובנים
קטגוריה:מדוזות סוכך
לואיס מקנייס

לואיס מקנייס (באנגלית: Frederick Louis MacNeice; 12 בספטמבר 1907, בלפסט - 3 בספטמבר 1963) היה משורר ומחזאי אנגלי ממוצא אירי.

== ביוגרפיה ==
לואיס מקנייס נולד בשנת 1907 בבלפסט למשפחה של כומר. כאשר מקנייס היה בן 6 אימו עזבה את הבית והוא לא ראה אותה יותר. היא נפטרה משחפת בשנת 1914. בשנת 1917 אביו התחתן בפעם השנייה ובשנת 1918 לואי מקנייס נשלח להמשך לימודים לאנגליה.

בבית הספר באנגליה מקנייס התעמק בלימודים קלאסיים. בשנת 1925 הוא התחיל ללמוד באוניברסיטת אוקספורד. בהיותו באוקספורד מקנייס נכלל בקבוצת משוררים צעירים בראשות ויסטן יו אודן. סטיבן ספנדר היה חבר נוסף בקבוצה. באותה תקופה הוא הכיר מרי עזרה ממוצא יהודי. אביו התנגד לקשר זה. למרות זאת הזוג התחתן בשנת 1930.

בשנת 1929 מקנייס פרסם את שיריו. בשנת 1930 הוא סיים את הלימודים וקיבל משרה באוניברסיטת ברמינגהאם. הזוג הצעיר עבר לברמינגהם. מקנייס התקשה לכתוב שירים באותה תקופה והוא פרסם ספר אוטוביוגרפי Roundabout Way שלא זכה להצלחה.

בשנת 1933 מקנייס חזר לכתוב שירים. הוא שלח אותם לת"ס אליוט והם התפרסמו בירחונו. בשנת 1935 הוא פרסם ספר שירים נוסף Poems שזכה להצלחה. בנובמבר 1935 מרי עזבה את מקיינס עם בנם הצעיר. משפחה של מקנייס עזרה לו לטפל בבן הצעיר שנולד רק בשנת 1934. בקיץ 1936 מקנייס ואודן ביקרו באיסלנד ולאחר חזרתם פרסמו אוסף Letters from Iceland.

בשנת 1936 שיריו של מקנייס נכללו באוסף של שירים בריטים מודרניים. מקנייס עבר להתגורר ללונדון. הוא פרסם תרגום של מחזה "אגממנון" של איסכילוס מיוונית ועל בסיס זה הועלתה הצגה בתיאטרון. זמן קצר לאחר מכך הוא התגרש רשמית.

בשנת 1937 הוא ביקר באיים ההברידיים ופרסם את ספרו Crossed the Minch.

בשנת 1938 מקנייס התחיל לעבוד על Autumn Journal בסוף שנה הוא ביקר בברצלונה, זמן קצר לפני נפילתה. הוא פרסם את היצירה שלו במאי 1939. ניתן לראות בה השפעת מלחמת האזרחים בספרד על מצב רוחו והששות ממלחמה קרבה.

באביב 1939 מקנייס נסעה לארצות הברית. הוא פגש מרי ובנו. בהיותו בארצות הברית הוא פגש את הסופרת אלאנור קלרק, אך יחסים ביניהם לא הסתדרו. בשנת 1940 הוא חזר ללונדון.

לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה מקנייס החל לעבוד בBBC. באותה תקופה הוא פגש את הזמרת ושחקנים הדלי אנדרסון ובשנת 1942 הם תחתנו. באותה תקופה מקנייס כתב מספר מחזות ואת שיר Prayer Before Birth.

בשנת 1950 מקנייס נסע ל-18 חודשים לאתונה בה הוא כיהן מנהל "המכון הבריטי".

במהלך שנות ה-50 מקנייס המשיך בכתיבת שירים ומחזות לצד סיורים ברחבי העולם עם הרצאות. באותה תקופה הוא התחבר עם ג'ון ברימן. בשנת 1958 הוא התקבל למסדר האימפריה הבריטית.

באוגוסט 1963 הוא נסע ליורקשיר במטרה לאסוף חומר למחזה רדיו חדש. הוא נקלע לסערה וחלה. למרות מאמצי בית חולים, הוא נפטר ב-3 בספטמבר 195 בגיל 55.

ג'ון ברימן הקדיש לו את שירו Dream Song #267.

ארכיון אל מקנייס שכולל ספרים, כתבי יד, מכתבים ומסמכים נוספים נשמרים באוניברסיטת אוסטין.

==קישורים חיצוניים==

*[https://norman.hrc.utexas.edu/fasearch/findingAid.cfm?eadid=01208 ארכיון של מקנייס]
* [https://poets.org/poet/louis-macneice ביוגרפיה של מקנייס]
* [https://www.poetryfoundation.org/poets/louis-macneice תיאור יצירות של מקנייס]
* 
* 

קטגוריה:משוררים בריטים
קטגוריה:מחזאים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ברמינגהאם
קטגוריה:ביסקסואלים בריטים
קטגוריה:מסאים בריטים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1963
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
אלחנן פלהיימר

אלחנן פלהיימר (נולד ב-1 באוגוסט 1996) הוא יו"ר התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל. בעבר כיהן כיו"ר אגודת הסטודנטים של הקריה האקדמית אונו.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
פלהיימר הוא בנם של יעקב ורונית פלהיימר ואח לשתי אחיות ושלושה אחים. אביו יעקב הוא שותף במשרד עורכי דין וכיהן כחבר במועצת העיר פתח תקווה, ואמו רונית עובדת בעמותה לנזקקים בשם "טל חיים".

הדריך במשך שנתיים בתנועת הנוער בני עקיבא בשבט "יובל" של ילדים עם צרכים מיוחדים.

למד במכינה קדם-צבאית "אלישע" בנווה צוף. שירת בשירות לאומי עם נוער בסיכון בעמותת "בת עמי" בנתיבות ובשכונת עמישב בפתח תקווה.

ב-2017 הורשע בבית משפט השלום בפתח תקווה בקשירת קשר לביצוע פשע ובפציעה בנסיבות מחמירות, במעשה שכלל אלימות פיזית נגד אדם, ונגזרו עליו מאסר על תנאי ועבודות שירות במסגרת עסקת טיעון. ב-2018 ערער על הרשעתו לבית המשפט המחוזי מרכז ולבית המשפט העליון, אך נדחה בשני המקרים. ב-11 בנובמבר 2022 הודיע נשיא המדינה יצחק הרצוג כי הוא מקצר את תקופת ההתיישנות בתיק בו היה מעורב פלהיימר<ref></ref>.

פלהיימר בעל תואר ראשון במשפטים מהקריה האקדמית אונו, והחל משנת 2021 הוא לומד בה לתואר שני במנהל עסקים.

===פעילות ציבורית===
בשנים 2017–2019 היה מנכ"ל אגודת הסטודנטים ב.

לקראת הבחירות לראשות עיריית פתח תקווה בשנת 2018 הקים את סיעת הצעירים "תכלס".

בשנים 2019–2021 שימש יו"ר אגודת הסטודנטים בקריה האקדמית אונו.

בנובמבר 2021 נבחר לתפקיד יו"ר התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל.

פלהיימר הוא גם יו"ר דירקטוריון בחברת "אלחון", החברה הכלכלית של התאחדות הסטודנטים הארצית; חבר במועצה להשכלה גבוהה; חבר במועצת נט"ל; וחבר בוועד המנהל של עמותת תוצרת הארץ

כיו"ר התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות הארצית, פעל במהלך מגפת הקורונה בישראל לאפשר לסטודנטים להיבחן בבחינות מקוונות, ומנגד, גם להחזר כספי בגין העברת הלימודים למתכונת המקוונת.

פלהיימר היה ממוביליו של המאבק של אוניברסיטת אריאל בשומרון לחברות בוועד ראשי האוניברסיטאות<ref></ref>.

בשנת 2022, כיו"ר התאחדות הסטודנטים והסטודנטיות בישראל הוביל את מכירתם של 16% ממניות חברת "איסתא ליינס" שהיו בבעלות ההתאחדות, תמורת 200 מיליון ש"ח, מחיר שהיה נמוך בכ-24% ממחיר השוק וגרר ביקורת בנושא. בעקבות המכירה פרש פלהיימר באוגוסט 2022 מתפקידו כדירקטור בחברת איסתא ליינס. בהתאחדות הסטודנטים מינו בודק חיצוני לעסקה, שמצא שהעסקה בוצעה ב"מחיר חריג ונמוך מהמקובל" אך עם זאת שהתנהלותו של פלהיימר הייתה בהתאם לתקנון ולא הושפעה ממניעים זרים. המבקר הרחיב כי "מניתוח תהליך המכירה עולה כי הוא בוצע בצורה לקויה, באופן שגרם לכך, כפי הנראה, ששולמה עמלה גבוהה יותר ממה שניתן היה לשלם (הוא נוקב בסכום של 2 מיליון שקל חיסכון בעמלה שניתן היה לחסוך), וחשוב יותר שהתמורה שקיבלה ההתאחדות בגין מניותיה נמוכה בצורה מהותית מהמקובל בשוק".

=== חיים אישיים ===
פלהיימר משתייך לזרם הדתי-לאומי<ref></ref>. מתגורר בפתח תקווה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* שוקי שדה, [https://www.shomrim.news/hebrew/felhimer-campaign למי רע פה: חוק הגיוס? הארכת המילואים? התאחדות הסטודנטים מעדיפה להתמקד בקמפיין נגד חופש הביטוי ותמיכה בחב"ד], באתר שומרים - המרכז לתקשורת ודמוקרטיה, 5 ביולי 2024

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:בוגרי מכינות קדם-צבאיות
קטגוריה:בוגרי שירות לאומי
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:פעילי ארגוני סטודנטים בישראל
קטגוריה:ראשי התאחדות הסטודנטים
קטגוריה:חברי המועצה להשכלה גבוהה
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:מורשעים בפגיעות גופניות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
אלכס קורנהאוזר

אלכס קורנהאוזר (1946–2020) היה מהנדס ומנהל ישראלי בענף ההייטק. כיהן כמנכ"ל אינטל ישראל בשנים 2000–2007.

== ביוגרפיה ==
אלכס קורנהאוזר נולד ברומניה. הוא קיבל תואר ראשון בהנדסת חשמל מהאוניברסיטה הפוליטכנית בבוקרשט בשנת 1969. הוא עלה ארצה עם משפחתו בשנת 1977, ושנה לאחר מכן החל לעבוד באינטל ישראל, שמנתה אז כמה עשרות עובדים בחיפה.

קורנהאוזר עבד בפיתוח שבבים, כולל המעבד המתמטי 8087. בשנת 1990 מונה למנהל מרכז הפיתוח בחיפה, ובשנת 1994 עבר למפעל ייצור השבבים פאב-8 בירושלים. שנתיים מאוחר יותר מונה למנהל ההקמה של פרויקט מפעל פאב 18 החדש בקריית גת.

קורנהאוזר מונה בשנת 2000 לתפקיד מנכ"ל אינטל ישראל וסגן-נשיא לטכנולוגיה של אינטל העולמית. במסגרת תפקידו היה אחראי על עבודות הקמת מפעל פאב 28 שהחלו בשנת 2005 ועל פיתוח שבבי הסנטרינו ושבבי הליבה הכפולה (dual core).<ref name=":0"></ref>

לאחר פרישתו מאינטל, בשנת 2008, שימש קורנהאוזר כדירקטור בחברת טאואר וכמנהל הפעילות הגלובלית של נומוניקס, יצרנית שבבי זיכרון שנמכרה ב-2020 לחברת מייקרון. בשנת 2017 הצטרף לדירקטוריון פריורטק.<ref></ref>

קורנהאוזר נפטר בנובמבר 2020 ונטמן בבית העלמין בנהריה.<ref name=":1"></ref>

== פרסים והוקרות ==
* מנכ”ל השנה בהייטק, בקטגוריית חברות רב לאומיות הפעילות בישראל. פורום מנכ”לי ההייטק, 2006.
* פרס מוביל תעשיית השבבים הגלובלית בכנס התעשייה השנתי ChipEx2013.<ref name=":1" />

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://m.facebook.com/IntelIsrael/photos/a.172984516091615/1782656445124406/?type=3&source=57&__tn__=EH-R ראיון עם אלכס קורנהאוזר] בפרויקט 50 ישראלים מספרים על אינטל, דף הפייסבוק של אינטל ישראל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מהנדסי חשמל ישראלים
קטגוריה:אינטל ישראל: מנהלים
קטגוריה:ישראלים בתעשיית השבבים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:אישים הקבורים בנהריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
TMS (הרכב מוזיקלי)

TMS הוא הרכב מוזיקלי אנגלי המורכב מטום 'פרו' בארנס, בנג'מין קון ופיט 'מרף' קלהר.<ref></ref> ההרכב המוזיקלי כתב והפיק מספר רב של שירים למספר אמנים, בין היתר ללואיס קפלדי, ג'יימס ארתור, סיגמא, לואיזה ג'ונסון, ג'ס גלין, דאפי, אלה הנדרסון, אמילי סאנדיי טום גרנן, ליטל מיקס, אן-מארי, נייל הורן, ליאם פיין, דיקסי ד'אמליו, דואה ליפה, דין לואיס, ג'ון לג'נד, The Vamps, מארון 5, ג'י-איזי וביבי רקסה.<ref></ref><ref></ref>

== קריירה ==

ב-2011, הם היו אחד מהכותבים של השיר "" של אמילי סאנדיי. השיר הופיע בטקס הסיום של אולימפיאדת לונדון.<ref></ref>

ב-2012, הם היו אחד מהכותבים והמפיקים של השיר "DNA" של ליטל מיקס.

ב-2013, הם היו אחד מהכותבים והמפיקים של השיר "Little Me" של ליטל מיקס.

ב-2014, הם היו אחד מהכותבים והמפיקים של השיר "Salute" של ליטל מיקס, של השיר "Changing" של סיגמא ופאלומה פיית', ושל השיר "Walk" של קוואבס.

ב-2015, הם היו אחד מהכותבים והמפיקים של השיר "Higher" של סיגמא ולאברינת', של השיר "Me, Myself & I" של ג'י-איזי וביבי רקסה, ושל השיר "Coming Home" של סיגמא וריטה אורה.

ב-2018, הם היו אחד מהכותבים והמפיקים של השיר "Someone You Loved" של לואיס קפלדי, שהיה לסינגל הנמכר ביותר באותה שנה בבריטניה.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

ב-2019, הם היו אחד מהכותבים והמפיקים של השיר "Before You Go" של לואיס קפלדי.

ב-2020, הם היו אחד מהכותבים והמפיקים של השיר "Naughty List" של ליאם פיין ודיקסי ד'אמליו.

ב-2021, הם היו אחד מהכותבים והמפיקים של השיר "Let's Go Home Together" של אלה הנדרסון וטום גרנן, של השיר "Confetti" של ליטל מיקס, של השיר "Our Song" של אן-מארי ונייל הורן, ושל השיר "Don't Break the Heart" של טום גרנן.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרכבים מוזיקליים
קטגוריה:פזמונאים בריטים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים בריטים
מגדל גייט טאוור

מגדל גייט טאוור (ביפנית: ゲートタワービル) הוא גורד שחקים ובניין משרדים בן 16 קומות באוסקה, יפן. המגדל, שנבנה ב-1989–1992, ידוע בכך שכביש איקדשי (כביש 11) עובר בין הקומה החמישית לקומה השביעית של המגדל.<ref name="au"></ref><ref></ref><ref></ref> על גג המגדל יש מנחת מסוקים.

== היסטוריה ==
מאז תקופת מייג'י המוקדמת, לבית עסק שעסק בייצור עץ ופחם היה זכויות קניין על חלקת האדמה, שבה המגדל קיים כיום. ב-1983, אושר פיתוח מחדש של השטח, אך ללא קבלת היתר בנייה, בשל תכנון מתקדם של הכביש המהיר. בעלי זכויות הקניין סירבו לכך, ונהילו משא ומתן עם תאגיד הנשין, האחראי על בניית הכביש, למשך כ-5 שנים.<ref></ref><ref></ref>

אף על פי שבדרך כלל תאגידי כבישים מהירים רוכשים את הקרקע שהם בונים עליה כביש מהיר או מעליה, לא מובטח שלא יועלו בעיות. מסיבה זו, חוקי הכביש המהיר, חוקי תכנון ערים, חוקי שיפוץ ערים וחוקי בנייה עודנו בחלקם ב-1989 כדי לאפשר פיתוח מזורז של כבישים מהירים ומבנים באותו מרחב. מערכת זו תוכננה במקור כדי להקל על בניית כביש הטבעת השני במינאטו, טוקיו, אך בסופו של דבר לא הושם שם. במקום זאת, החוק איפשר לבנות את המעבר בתוך הבניין, ולכן נהפך לבניין הראשון ביפן שכביש מהיר עובר בו. בדרך כלל, כבישים מהירים עדיין בנויים מתחת לאדמה במקרים אלה, ומעבר בבניין הוא אירוע נדיר ביותר.

== קישורים חיצוניים ==

* 
<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.kuriositas.com/2012/09/highwaythroughabuilding.html Hanshin Expressway and Gate Tower Building Photoset]
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יפן: גורדי שחקים
קטגוריה:אוסקה
רמת קונדופריי

רמת קונדופריי (באנגלית: Kondofrey Heights; בבולגרית: Кондофрейски възвишения) היא רמה בצידו הדרום-מזרחי של חצי האי טריניטי, בחצי האי אנטארקטיקה שבאנטארקטיקה.

שיא גובהה של הרמה - 1,115 מטרים מעל פני הים (בפסגת סקאקאוויצה).

אורכה של רמת קונדופריי 9.2 קילומטרים (בכיוון מזרח - מערב);

רוחבה של רמת קונדופריי 7.5 קילומטים (בכיוון צפון - דרום).

רמת קונדופריי ממוקמת ממזרח לרמת דטרויט;

רמת קונדופריי ממוקמת מדרום לקרחון ויקטורי וממערב למצר הים תעלת הנסיך גוסטב, שבים וודל.

אוכף פודגומר מקשר את רמת קונודופריי עם רמת דטרויט.

== היסטוריה ==
=== מיפוי הרמה ===

הרמה מופתה לראשונה בשנת 1996, על ידי סוקרים גרמנים וסוקרי הסקר האנטארקטי הבריטי.

=== מקור השם ===

הרמה נקראת על שם הכפר קונדופריי שבמערב בולגריה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://copernix.io/#?where=-58.56653825396728,-63.83421299738341,13&?query=&?map_type=hybrid רמת קונדופרי] תצלום לוויין באתר קופרניקס

קונדופריי
קונדופריי
פרארי SP12 EC

פרארי SP12 EC (באיטלקית: Ferrari SP12 EC) היא מכונית ספורט במרכב קופה בעלת שני מקומות ישיבה, שיוצרה על ידי פרארי בשנת 2022. היא נחשפה ב-25 במאי 2012<ref></ref>. היא נבנתה עקב בקשה מיוחדת של אריק קלפטון על ידי מחלקת ההתאמה האישית של פרארי<ref></ref>. היא מבוססת על פרארי 458 איטליה<ref></ref>.

== עיצוב ==
היא מעוצבת על פי בקשת הלקוח ומשלבת אלמנטים מפרארי 458 איטליה ופרארי 512<ref></ref>. גם תא הנוסעים מעוצב כבקשת הלקוח, וכולל שילוב אלמנטים של אותם דגמי פרארי.

== מפרט טכני ==
היא כוללת מנוע בנזין V8 צילנדרים בנפח 4.5 ליטר המספק 570 כ"ס ב-9,000 סל"ד ומומנט מרבי של 55 קג"מ ב-6,000 סל"ד. תיבת הילוכים כפולת מצמדים בעלת שבעה הילוכים. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 3.4 שניות והמהירות המרבית עומדת על . צריכת הדלק המשולבת עומדת על 13.7 ליטר לכל 100 ק"מ. פליטת הפחמן דו-חמצני עומדת על 320 גרם לק"מ.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

SP12 EC
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים באיטליה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2012
לחיים טיש תורה (אלבום)

לחיים טיש תורה הוא האלבום ה-18 בסדרת האלבומים לחיים טיש. האלבום כולל שירים וניגונים חסידיים הקשורים לקדושתה של התורה ולחג השבועות והוא מכיל 30 רצועות. את האלבום הפיק יוסף משה כהנא וחברת לחיים הפקות, כשעל העיבוד המוזיקלי חיים מנחם הרטמן. הפצת האלבום נעשתה בידי 'גרינטק' ו'ניגון מיוזיק.

באלבום משתתפים בעלי הנגנים והזמרים החסידיים יוסף משה כהנא, משולם גרינברגר, יעקב יהודה דסקל, משה שטעקל וברוך ויזל. מקהלת הילדים פרחי לחיים וילד הפלא בערי קרוס. כשעל המקהלות אחראיים פנחס ביכלר והרש'ל בריסק.

את עטיפת האלבום עיצבו מלכות וקסברגר.

== רשימת רצועות ==

==השתתפו בהקלטות==
* יוסף משה כהנא
* אהרלה סמט
* ברוך ויזל
* יעקב יהודה דסקל
* משה שטעקל
* משולם גרינברגר
* ילד הפלא בערי קרויס
* מקהלת הילדים פרחי לחיים
* הרש'ל בריסק
* פנחס ביכלר
* מוישי קרויס

מקהלה: יעקב רוטבלט, סיני ברמץ, מיכאל ויינברגר, ברוך ויזל, אלי שפריי, מוטי רוטלר

מקהלת הילדים פרחי לחיים: אלייעזר מינקאף, מענדל וואלף פישער, שלום מייזעלס, מרדכי פנחס ברקוביץ, משה וייס, אברהם יצחק לייבוביץ, עזריאל ברגר, שלוימי רייזמן, אביעזר מרדכי גוטמן

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים ביידיש
קטגוריה:אלבומי 2012
קטגוריה:אלבומים חסידיים
קטגוריה:שבועות
קטגוריה:אלבומי חברת לחיים הפקות
ליברטה

ליברטה (אנגלית: Liberta) היא יישוב עירוני באנטיגואה וברבודה, זהו היישוב השלישי בגודלו במדינה. נכון ל־2013, ביישוב מתגוררים כ־3,400 איש.
==היסטוריה==
בסביבות המאה ה-19 בעת שחרור בריטי של עבדים באנטיגואה וברבודה הבריטית, לבעלת מטעים קולוניאליים היו בעיות כלכליות והיא נאלצה למכור חלק מרכושה במגרשים קטנים. העבדים לשעבר בשכונה קנו את כל הנכסים הקטנים, שכן הם רצו להחזיק בקרקע לנצח. "ליברטה", כלומר חירות והוקרה לעם המשוחרר, הפך לשם היישוב בשנת 1835. עד 1842, שלט מצויר ליד גבולו נכתב: "הכפר של ליברטה".

בעלי הקרקע החדשים התיישבו מיד על המגרשים שרכשו, בנו את בתיהם וטיפחו את גינותיהם. מלבד העבודה במטעים סמוכים, הם עבדו גם במכונאות במספנת נלסון בנמל פלמות'. בהמשך עבדו צאצאיהם גם במלאכות אחרות, כמו חייטים ובעלי חנויות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנטיגואה וברבודה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1835