OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
המשטרה המשפטית הפדרלית

המשטרה המשפטית הפדרלית (בספרדית: Policía Judicial Federal, ובקיצור: PJF) היא סוכנות אכיפת חוק לשעבר במקסיקו שנאבקה בשחיתות ובפשע המאורגן במדינה ובעשור האחרון לפירוקה התמקדה גם במאבק בסחר בסמים.

המשטרה המשפטית הפדרלית הייתה גוף של התובע הכללי של מקסיקו במהלך המאה ה-20, שהיה אחראי על חקירת פשעים ועבירות, כמו גם איסוף ראיות ואבטחת עצורים לפני משפט.

מאחת מסוכנויות אכיפת החוק הקטנות יותר במקסיקו, המשטרה המשפטית הפדרלית שילשה את גודלה ועד 1984 העסיקה יותר מ-1,500 שוטרים. בשנת 1988 הוקם בה משרד עזר של התובע הכללי לחקירות ולמאבק בסחר בסמים עם 1,500 סוכני המשטרה המשפטית הפדרלית. בשנת 1990 הורחב המשרד וקיבל גם את תפקידי תיאום בין-משרדיים במאבק נגד סמים לא חוקיים. בשנת 2001 הוחלפה המשטרה המשפטית הפדרלית בסוכנות החקירות הפדרלית, עקב בעיות שחיתות. בין דצמבר 1994 לאוגוסט 1996, 1,250 סוכנים, או 22% מהכוח בארגון, נעצרו בגין קשרים לקרטלי סמים. במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20 דווח גם שלפקידים בכירים ומפקדי משטרה היו בריתות עם קרטל גוודלחרה.
==היסטוריה==
המשטרה המשפטית (Policía Judicial) הוקמה על ידי הנשיא פורפיריו דיאס ב-27 בנובמבר 1908 כדי לסייע למשרד התובע הכללי במשימות חקירה אכיפת צווים משפטיים.

ב־1 באוקטובר 1934 היא שינתה את שמה למשטרה המשפטית הפדרלית.

בשנת 1984, בתקופת ממשלתו של הנשיא מיגל דה לה מדריד, המשטרה הופרדה מאחריות משרד התובע הכללי ונקבעו קווים מנחים לפעילותה של המשטרה המשפטית הפדרלית, וב-8 במרץ 1984 הוקם המינהל הכללי של המשטרה המשפטית.

ביולי 1991 נובפו למשטרה תפקידי תיאום בתחום המאבק הסחר בסמים לא חוקיים. בעקבות עליית כוחן של הקרטלים הפכה המשטרה בשנת 1993, שוב לחלק ממשרד התובע הכללי, שפיקח על פעילותה באופן רציף מאז 1996.

במהלך המרד בצ'יאפס, סוכני PJF הואשמו על ידי שבויים זאפטיסטים שהם עונו והוכו על ידם בבתי כלא פדרליים.

בתקופת ויסנטה פוקס הוחלט על פירוק המשטרה המשפטית בעקבות פרשיות שחיתות רבות בארגון והקמת סוכנות ממשלתית חדשה בדמות האף בי איי האמריקאי ובמקומה הוקמה סוכנות החקירות הפדרלית. הרקע לפירוק המשטרה המשפטית היה הקשרים ההדוקים בין הסוכנים הפדרליים לסוחרי הסמים בצפון מזרח המדינה ושחיתויות רבות בכוח. רשמית הסוכנות פורקה ב-30 באוקטובר 2001.
==ארגון ומבנה==
למשטרה המשפטית הפדרלית היו שלושה עשר אזורים ובהן חמישים ושתיים סניפים. בתיאום התובע הפדרלי המקומי, בראש כל אזור עמד מפקד של המשטרה המשפטית הפדרלית, אשר בתורו מנחה את ראשי הסניף בגזרות המרוחקות. אנשים שנעצרו על ידי המשטרה המשפטית הפדרלית הועמדו לרשות התובע הפדרלי המקומי, אשר מינה עורכי דין בהתאם לתיק.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20060404185147/http://www.lawg.org/countries/mexico/police_guide.htm כוחות השיטור הפדרליים במקסיקו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקסיקו: צבא וביטחון
קטגוריה:ארגוני מאבק בסמים
קטגוריה:משטרות פדרליות
רוז מיד

רוז מיד, באנגלית: Rose Mead (4 בדצמבר 1867 - סוף מרץ 1946) הייתה ציירת דיוקנאות ילידת בריטניה שהציגה בתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית והייתה עמיתה של אוגוסטוס ג'ון. מיד הייתה אמנית פורייה שפעלה בתחומים שונים - נופים, סצנות רחוב, טבע דומם ופרחים לצד עבודות הפורטרט שלה, תוך שימוש הן בשמן על בד והן בצבעי מים על נייר.<ref name=":0">Reeve, Christopher. Rose Mead; Artist of Bury St Edmunds, 1867 - 1946. Bury St Edmunds: St Edmundsbury Borough Council.</ref>

== ביוגרפיה ==
נערה קוראת, 1920
מיד נולדה בבורי סנט אדמונדס, בתו של שרברב, זגג וסייד בתים. היא הייתה בת 20 לפני שעברה הכשרה אמנותית רשמית כלשהי כאשר למדה בבית הספר לאמנות לינקולן. היא עזבה שם כדי ללמוד בבית הספר לאמנות ווסטמינסטר, בלונדון בשנת 1892, בהדרכתו של פרדריק בראון ממש לפני מינויו לפרופסור בבית הספר סלייד לאמנות. בתקופה זו היא ציירה דיוקן עצמי בזמן בישול. חברה שייצרה כיריים דומות לאלה שבציור הציעה 500.00 ליש"ט (57,800 ליש"ט נכון לשנת 2023) כדי להוסיף את שמם, סכום שהיא סירבה כיוון שלא הייתה מוכנה "למסחר" את האמנות שלה. <ref>"Obituary report". Bury Free Press. 5 April 1946.</ref> שהותה של מיד בווסטמינסטר הייתה קצרה לפני שנאלצה לחזור הביתה כדי לסעוד את אביה. לאחר מותו למדה מיד אצל אוגוסט ג'וזף דלקלוז בפריז, <ref>"Bury St Edmunds' Blue Plaques Trail". Bury St Edmunds And Beyond. 24 November 2020. Archived from the original on 21 September 2022. Retrieved 25 November 2020. During 1896 Rose (Mead) travelled to Paris where she was influenced by Auguste Joseph Delecluse, who specialised in still life and portraiture.</ref> שם הציגה דיוקן פסטל בסלון פריז. אותו דיוקן הוצג באקדמיה המלכותית ב-1896.

=== חיים מאוחרים ===
מיד חזרה לבורי סנט אדמונדס ב-1897, ונותרה שם. באותה שנה הוצג הציור Cuisine en Boheme בתערוכת הקיץ של האקדמיה המלכותית. שני ציורים של ״יום שישי בבוקר בסנט מרי״ ו״אמא שלי״ הוצגו בתערוכה של 1899.<ref name=":0" /> רוז מיד טיפלה באמה עד מותה ב-1919, תוך שהיא מתפרנסת מציור דיוקנאות, בעיקר בהזמנת אנשים מכובדים מקומיים. <ref>St Edmundsbury, Borough Council. "Paintings and Prints". Archived from the original on 29 June 2017</ref> ב-1929 היא ביקרה בניולין בקורנוול, בקהילת האמנים שהייתה שם באותה תקופה. ציור אחד שלה בשם "צייר בסטודיו ש<ref name=":0" />ל דוד פרוקטר בניולין" הוא תוצאה של הביקור.

ב-1933 היא ביקרה בדרום צרפת, ציור צבעי מים של ״סנט פול דה ואנס״ מספק תיעוד של אותה תקופה. האמנית נודעה על ידי המקומיים בפניה לנערות ולצעירות שישמשו כמודלים עבורה. היא הייתה שואלת רשות מהוריהם. בזמן שציירה אותן, היא יעצה להן לא להתחתן, דחקה בהן למצוא הגשמה בקריירה. אחת הנערות נזכרה, שברגע שהאמנית גילתה שהיא התחתנה - "היא הרגישה שדי השתניתי ושזה השפיע לרעה על האישיות שלי ".<ref name=":0" />

האמנית מעולם לא השיגה את ההבטחה שהציגה בתחילת הקריירה שלה. משערים כי בעיקר בגלל ההפסקות בציור שנגרמו על ידי מות אביה והצורך לטפל באמה עד גיל 52.

היא נמצאה מתה בתחתית מדרגות הסטודיו שלה ברחוב קראון, בורי סנט אדמונדס בסוף מרץ 1946 בגיל 78.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:ילידות 1867
קטגוריה:נפטרות ב-1946
כדורסל 3x3 באולימפיאדת פריז (2024)

תחרויות הכדורסל 3x3 באולימפיאדת פריז (2024) התקיימו בין 30 ביולי ל-5 באוגוסט 2024. בתחרויות השתתפו 8 נבחרות גברים ו-8 נבחרות נשים. בטורניר הגברים זכתה נבחרת הולנד ובטורניר הנשים זכתה נבחרת גרמניה.

מבנה הטורניר של הגברים ושל הנשים זהה: לאולימפיאדה העפילו 8 נבחרות בבית אחד, כאשר בשלב המוקדם כל נבחרת משחקת מול כל הנבחרות האחרות. בסיום השלב המוקדם עלו שתי הנבחרות המובילות לחצי הגמר והנבחרות במקומות 3–6 התמודדו במעין "פליי-אין", מקום 3 נגד מקום 6 ומקום 4 נגד מקום 5. המנצחות עלו לשלב הפלייאוף, שנערך בשיטת גביע. שתי הנבחרות המפסידות בשלב חצי הגמר התמודדו ביניהן במשחק על מדליית הארד.

==תחרות הגברים==
===נבחרות משתתפות===
{| class=wikitable
!טורניר המוקדמות
!תאריך
!מיקום
!מקומות
!עולות
|-
|מדינה מארחת
|
|
|0
|
|-
|rowspan=3|הדירוג העולמי של פיב"א
|rowspan=3|1 בנובמבר 2023
|
|rowspan=3|3
|
|-
|
|
|-
|
|
|-
|הטורניר האוניברסלי הקדם-אולימפי של פיב"א 1
|12–14 באפריל 2024
|
|1
|
|-
|הטורניר האוניברסלי הקדם-אולימפי של פיב"א 2
|3–5 במאי 2024
| אוצונומיה
|1
|
|-
|rowspan=3|הטורניר הקדם-אולימפי של פיב"א
|rowspan=3|23–26 במאי 2024
|rowspan=3| דברצן
|rowspan=3|3
|
|-
|
|-
|
|}

=== השלב המוקדם ===

==תחרות הנשים==
===נבחרות משתתפות===
{| class=wikitable
!טורניר המוקדמות
!תאריך
!מיקום
!מקומות
!עולות
|-
|מדינה מארחת
|
|
|1
|
|-
|rowspan=2|הדירוג העולמי של פיב"א
|rowspan=2|1 בנובמבר 2023
|
|rowspan=2|2
|
|-
|
|
|-
|הטורניר האוניברסלי הקדם-אולימפי של פיב"א 1
|12–14 באפריל 2024
|
|1
|
|-
|הטורניר האוניברסלי הקדם-אולימפי של פיב"א 2
|3–5 במאי 2024
| אוצונומיה
|1
|
|-
|rowspan=3|הטורניר הקדם-אולימפי של פיב"א
|rowspan=3|23–26 במאי 2024
|rowspan=3| דברצן
|rowspan=3|3
|
|-
|
|-
|
|}

=== השלב המוקדם ===

==טבלת המדליות==

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.paris2024.org/en/sport/3x3-basketball כדורסל 3x3], באתר אולימפיאדת פריז (2024)
*[https://fiba3x3.com/en/olympics/paris-2024.html פריז 2024], באתר פיב"א 3x3

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסל 3x3
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2024
פרשת טפאני

פרשת טפאני (ידוע גם בשם מרד טפאני) התרחשה ב-1915 והייתה מההתקוממויות הגדולות ביותר בידי בני האן ואבורג'ינים בטאיוואן נגד השלטון היפני. במהלך ההתקוממות הכריזו המורדים על הקמת "הרפובליקה הטאיוואנית" (泰共和国) אשר שרדה למשך 12 ימים בלבד לפני שפורקה בידי היפנים.

== המרד ==
תחנות משטרה יפניות ספגו הסתערויות על ידי לוחמים אבורג'ינים וסינים בפיקודם של צ'אנג טינג ויו-צ'ינג פאנג. בשלב זה הכריזו המורדים על הקמת "הרפובליקה הטאיוואנית" (泰共和国) שהתקיימה לאורך 12 ימים בלבד לפני שפורקה.

== השלכות המרד ==
היסטוריונים כיום מנסים לאפיין את המרד משני היבטים: התקוממות סינית (למטרת איחוד עם סין) או טאיוואנית (לעצמאות). היפנים לעומתם ראו במרד כתקרית בקנה מידה גדול בראשות עבריינים פליליים. עם זאת, הפרשה שונה מניסיונות מרידה אחרים בטאיוואן, משום שהיא כללה מאפיינים מילניאריסטיים ודתיים. עובדה זו אפשרה לגייס פעילים רבים שהאמינו כי אינם פגיעים בפני כלי הנשק המודרניים.

קווי הדמיון בין הרטוריקה של מנהיגי המרד לבין זו של מרד הבוקסרים בסין גרמה ליפן אחרי המרד להשקיע מאמצים רבים בחיזוק הממשל הקולוניאלי בדרום האי.

האבורג'ינים המשיכו להפעיל מאבק אלים נגד היפנים, בשעה שבני האן עצרו את פעולותיהם אחרי המרידה שנכשלה.

== קישורים חיצוניים ==

*[https://web.archive.org/web/20070924110630/http://iao.sinica.edu.tw/significant-research-results-pdf/090-094-em19.pdf Governmentality and Its Consequences in Colonial Taiwan: A Case Study of the Ta-pa-ni Incident] [http://daais.sinica.edu.tw/download/publication_list/en/67.pdf] [https://www.researchgate.net/publication/231886362_Governmentality_and_Its_Consequences_in_Colonial_Taiwan_A_Case_Study_of_the_Ta-pa-ni_Incident_of_1915] [http://www.daoiststudies.org/bibliography/governmentality-and-its-consequences-colonial-taiwan-case-study-ta-pa-ni-incident-1915] [https://www.jstor.org/stable/25075755]
*[http://www.uhpress.hawaii.edu/p-3969-9780824829155.aspx When Valleys Turned Blood Red: The Ta-pa-ni Incident in Colonial Taiwan]
*[http://www.taipeitimes.com/News/feat/archives/2017/07/02/2003673711 Taiwan in Time: Magic amulets, tax breaks and a messiah]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יפן: היסטוריה צבאית
קטגוריה:1915
קטגוריה:טאיוואן: היסטוריה
שקרים לבנים

שקרים לבנים הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1999 בכתיבה ובימוי של יצחק רובין, עם אורנה פורת, שרון אלכסנדר וסמדר קילצ'ינסקי בתפקידים הראשיים.

אורנה פרת הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר, וסמדר קילצ'ינסקי הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית המשנה הטובה ביותר בטקס פרסי אופיר לשנת 1999.

התסריט הוא על ניצולת שואה החולה במחלה סופנית. הזוועות שחוותה בשואה משפיעות על בנה ובתה שהם הדור השני לשואה שעזבו בגלל זה את הבית. הבן מנסה לשמור על המשפחה על ידי שקרים לבנים.

==תקציר העלילה==
יהודה (יהודל'ה) הרשקוביץ (שרון אלכסנדר) הוא במאי ומחזאי בתיאטרון צעיר בפריז. הוא בפריז עם נורה (ג'ינה לינדוני) שלא משתתפת בבעיותיו האישיות לאחר כישלון המחזה הראשון שכתב. בכדי לברוח ולנוח קצת מכישלון המחזה הראשון שכתב, הוא מחליט לעזוב את פריז ולחזור לישראל גם כדי לקבל ייעוץ מפסיכיאטר (יצחק רובין) ולהיפגש עם אמו מרים (אורנה פורת).

מרים היא ניצולת שואה וקירות הבית מלאים בתמונות משפחתה הענפה שכולם נרצחו בשואה. היא לא חדלה מלספר על חוויותיה באושוויץ ופגישותיה עם ד"ר יוזף מנגלה. זאת למעשה הסיבה שיהודה ואחותו צילה (סמדר קילצ'ינסקי) עזבו את הבית. צילה מתגוררת בארצות הברית עם בן זוגה ביל (ג'ק אדליסט) והיא בהיריון.

יהודה מקבל זימון למרפאת ריאות בבית חולים שם מגלה לו ד"ר אלפנדרי (אלכס מונטה) כי לאמו יש כתם חשוד כממאיר בריאות וכי עליה לעבור ביופסיה. הכתם נתגלה כבר לפני חצי שנה אבל רופא המשפחה ד"ר וייס (יוסי סגל) לא עשה דבר בקשר לזה.

בהסכמת הרופאים מספר לה יהודה שקר לבן כי יש לה כנראה שחפת ישנה ועליה לעבור ביופסיה. מרים מקבלת זאת בחשדנות ובביופסיה מתברר שמדובר בסרטן ריאה. יהודה מזעיק את צילה וביל אבל לאחר זמן קצר פורץ ריב בין צילה למרים והיא וביל עוזבים במהירות לארצות הברית כשקללותיו של יהודה מלווים אותם.

כעת נשאר יהודה עם אמו שהולכת ודועכת. לאחר שנפלה בבית היא מאושפזת במוסד סיעודי ושם מגלה לה הרופא שיש לה סרטן. יהודה סועד אותה עד הסוף והמילה האחרונה שלה היא "יהודל'ה". מצבו הנפשי מידרדר והוא מאושפז במוסד פסיכיטארי שם הוא נפגש עם ידיד מהצבא, פדלון (סלים דאו).

צילה מגיעה מארצות הברית ופוגשת את יהודה במוסד. לשאלתה מה היו המילים האחרונות של האמא? הוא משיב בשקר לבן נוסף - "יהודל'ה וצילינקה".

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|אורנה פורת
|מרים הרשקוביץ
|
|-
|שרון אלכסנדר
|יהודה הרשקוביץ
|
|-
|סמדר קילצ'ינסקי
|צילה הרשקוביץ
|
|-
|ג'ינה לידוני
|נורה
|
|-
|ג'ק אדליסט
|ביל
|
|-
|סלים דאו
|פדלון
|חולה נפש
|-
|אלכס מונטה
|ד"ר אלפנדרי
|
|-
|יוסי סגל
|ד"ר וייס
|רופא המשפיה
|-
|אריה אליאס
|זערור
|
|-
|יצחק רובין
|פסיכיאטר
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סרטי 1999
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטים על ניצולי השואה
Car Keys (Ayla)

"Car Keys (Ayla)" הוא שיר של התקליטן הברזילאי, אלוק, והזמרת האמריקאית, אווה מקס. השיר יצא ב-30 ביוני 2023 בהוצאת חברות התקליטים קולומביה רקורדס ו-B1 רקורדינגס. בשיר קיים דגימה משיר הטראנס "Ayla Pt. 2" של איילה .

נכון ליולי 2023, השיר הושמע למעלה מ-12 מיליון פעמים בספוטיפיי.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ לשיר, שצולם בהמבורג וסאו פאולו, יצא בערוץ היוטיוב של אלוק ב-19 ביולי 2023.<ref></ref> נכון ליולי 2023, הווידאו קליפ נצפה למעלה מ-800 אלף פעמים.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!תואר
!מכירות
|-
!ברזיל (Pro-Música Brasil)<ref></ref>
|זהב
|20,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי אלוק
קטגוריה:שירי אווה מקס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אווה מקס
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ין ג'ין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מדיסון לאב
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ריי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי סירקט
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:שירי מוזיקת האוס
קטגוריה:שירי זהב בברזיל
ספנסר לופרנקו

ספנסר רוקו לופרנקו (באנגלית: Spencer Rocco Lofranco; נולד ב-18 באוקטובר 1992) הוא שחקן קנדי.

== ביוגרפיה ==
לופרנקו נולד בטורונטו, אונטריו ב-18 באוקטובר 1992, לרוקו (רוקי) סי לופרנקו, עורך דין,<ref name="Vivo"></ref> ולאיימי לופרנקו, זמרת אופרה.<ref name="InterviewMag"></ref> הוריו התגרשו כשהיה ילד.<ref name="InterviewMag" /> יש לו אח אחד גדול, סנטינו, והוא גדל בתורנהיל, אונטריו. הוא למד בבית הספר הצבאי של אקדמיית רוברט לנד מכיתה ט' עד כיתה יב'.<ref name="Vivo" /> לופרנקו מתגורר בוונקובר אורגון.

== קריירה ==
ב-19 ביוני 2012 לוהק לופרנקו לתפקיד בקומדיה הרומנטית העצמאית "מידלטון".<ref></ref> הוא כיכב לצד אנדי גרסיה וורה פרמיגה בסרט, שהוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בסיאטל ב-17 במאי 2013, ויצא במהדורה מוגבלת ובאמצעות וידאו לפי דרישה ב-31 בינואר 2014.<ref></ref>

היה לו תפקיד ראשון בכיכובו, בתור הנער הבעייתי ג'יימס ברנס, בדרמת הפשע הביוגרפית של טרבור ווייט, "ג'יימי בוי".<ref></ref> בסרט כיכבו גם מרי-לואיז פרקר, וינג ריימס וטאיסה פארמיגה, והוא שוחרר ב-3 בינואר 2014, באמצעות וידאו על פי דרישה לפני שיצא לאקרנים ב-17 בינואר 2014, במהדורה מוגבלת.<ref></ref>

בשנת 2014, הוא השתתף בדרמת המלחמה "לא נשבר" של אנג'לינה ג'ולי בתור הארי ברוקס, לצד ג'ק אוקונל, פין ויטרוק ודונל גליסון.<ref></ref> הסרט הוקרן לראשונה בבתי הקולנוע ב-25 בדצמבר 2014 על ידי סרטי יוניברסל. באותה שנה, הוא גם כיכב בסרט המותחן הקצר "בית", שכתב וביים ג'ון הנרי הינקל, כשגילם את התפקיד של מארק. בשנת 2015, הוא השתתף בסרט הפשע "דיקסילנד", לצד ריילי קיאו, כריס זילקה ופיית' היל.<ref></ref> הסרט הוקרן בבכורה בפסטיבל טרייבקה ב-19 באפריל 2015.<ref></ref> הסרט יצא לאקרנים ב-11 בדצמבר 2015, במהדורה מוגבלת ובאמצעות וידאו על פי דרישה של IFC Films.<ref></ref>

== חיים אישיים ==
ב-6 באוגוסט 2013, בזמן שנהג ברכב השטח שלו, לופרנקו פגע בשחקנית קמיל בנהאם, שרכבה על אופניה באותה עת.<ref name="Hit and Run"></ref> לאחר מכן, לופרנקו עצר תחילה את רכבו והתנצל, אך לאחר מכן חזר לרכבו ונסע מבלי להציע עזרה, והותיר את בנהאם עם שבר בירך ושברים נוספים. לופרנקו הורשע בעבירה של פגע וברח ונידון ל-50 ימי עבודות שירות.<ref name="Hit and Run" />

== פילמוגרפיה ==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
!שנה
! סרט
! תפקיד
! הערות
|-
| 2013
|At Middleton
| קונרד הרטמן
|
|-
| rowspan="2" | 2014
| Jamesy Boy
| ג'יימס ברנס
|
|-
|לא נשבר
| הארי ברוקס
|
|-
| 2015
| Dixieland 
| בילי
|
|-
| 2016
|קינג קוברה
| מייקי
|
|-
| 2018
| גוטי <small>(אנ')</small>
| ג'ון גוטי ג'וניור <small>(אנ')</small>
|
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:קנדים ממוצא איטלקי
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1992
I Got U

"I Got U" הוא סינגל של המפיק המוזיקלי הבריטי, דיוק דומונט, בשיתוף פעולה עם המפיק המוזיקלי הבריטי, ג'קס ג'ונס. השיר יצא ב-13 בינואר 2014 בהוצאת חברות התקליטים וירג'ין EMI רקורדס ו-Blasé Boys Club. השיר הופיע כסינגל השני של המיני-אלבום השישי של דומונט, EP1.

נכון ליולי 2023, השיר הושמע למעלה מ-328 מיליון פעמים בספוטיפיי,<ref></ref> ולמעלה מ-337 מיליון פעמים ביוטיוב.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!אזור
!תואר
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|פלטינה
|70,000
|-
!גרמניה (BVMI)
|זהב
|150,000
|-
!איטליה (FIMI)
|פלטינה
|30,000
|-
!הממלכה המאוחדת (BPI)
|2× פלטינה
|1,200,000
|-
! colspan="3" |סטרימינג
|-
!דנמרק (IFPI Danmark)
|זהב
|1,300,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך
!פורמט
!חברת תקליטים
!הערות
|-
! בלגיה
| 13 בינואר 2014
| rowspan="2" | הורדת מוזיקה
| rowspan="2" | וירג'ין EMI רקורדס, Blasé Boys Club
|<ref></ref>
|-
! הממלכה המאוחדת
| 16 במרץ 2014
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2012
קטגוריה:סינגלים מ-2014
קטגוריה:שירי ג'קס ג'ונס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי וייקליף ז'אן
קטגוריה:שירי מוזיקת האוס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וירג'ין EMI רקורדס
מקסים גרוסה

מקסים גרוסה (בצרפתית: Maxime Grousset; נולד ב-24 באפריל 1999) הוא שחיין צרפתי, אלוף העולם (פוקואוקה 2023) במשחה ל-100 מטר פרפר ושותף לשיא העולם הנוכחי במשחה שליחים משולב 4x50 מטר חופשי.

== ביוגרפיה ==
=== 2022 ===
====סגן אלוף עולם====
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ביוני 2022 זכה ב-2 מדליות, 1 כסף ו-1 ארד. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.64 שניות, אחרי דוד פופוביץ' מרומניה (47.58 שניות) ולפני ג'ושוע ליינדו מקנדה (47.71 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 21.57 שניות, אחרי בן פראוד מהממלכה המאוחדת (21.32 שניות) ומייקל אנדרו מארצות הברית (21.41 שניות).

באליפות העולם בבריכת 25 מטר שנערכה במלבורן, אוסטרליה בדצמבר אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה שליחים משולב 4x50 מטר חופשי ביחד עם פלורן מנודו, בריל קסטלדלו ומלני הניק בשיא עולם חדש של 1:27.33 דקות, לפני אוסטרליה (1:28.03 דקות) והולנד (1:28.53 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 20.92 שניות. מדליית כסף במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 45.41 שניות, אחרי קייל צ'למרס שקבע שיא אליפות חדש של 45.16 שניות ולפני אלסנדרו מירסי מאיטליה (45.57 שניות). נוסף לכך, הוא סיים פעמיים במקום חמישי, במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 20.90 שניות ובמשחה שליחים 4x50 מטר מעורב ובמקום שישי במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 1:41.56 דקות.

=== 2023 ===
====אלוף עולם====
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה ב-3 מדליות, 1 זהב ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא לאומי חדש של 50.14 שניות, לפני ג'ושוע ליינדו מקנדה (50.34 שניות) ודייר רוז מארצות הברית (50.46 שניות). מדליות ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 47.42 שניות, אחרי קייל צ'למרס מאוסטרליה (47.15 שניות) וג'ק אלכסי מארצות הברית (47.31 שניות) ובמשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 22.82 שניות, אחרי תומאס צ'קון מאיטליה (22.68 שניות) ודייגו ריביירו מפורטוגל (22.80 שניות).

== שיאים אישיים ==
===בריכה אולימפית===
* 50 מטר חופשי: 21.57 שניות (2022)
* 100 מטר חופשי: 47.42 שניות (2023)
* 200 מטר חופשי: 1:49.05 דקות (2022)
* 50 מטר פרפר: 22.72 שניות (2023), שיא צרפת
* 100 מטר פרפר: 50.14 שניות (2023), שיא צרפת

===בריכת 25 מטר===
* 50 מטר חופשי: 20.90 שניות (2022)
* 100 מטר חופשי: 45.41 שניות (2022)
* 200 מטר חופשי: 1:41.56 דקות (2022)

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחייני פרפר
קטגוריה:שחיינים אולימפיים צרפתים
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:שחיינים צרפתים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1999
ג'ק אלכסי

ג'ון קרול אלכסי (באנגלית: John Carroll Alexy; נולד ב-19 בינואר 2003) הוא שחיין אמריקאי, 
אלוף העולם (פוקואוקה 2023) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב וסגן אלוף העולם (פוקואוקה 2023) במשחה ל-50 מטר חופשי ובמשחה ל-100 מטר חופשי.

== ביוגרפיה ==

===2021===
באליפות ארצות הברית ששימשה כמבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) שנערכו באומהה, נברסקה ביוני 2021 סיים במקום עשירי במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 48.82 שניות. בשלב המוקדמות הוא קבע שיא לאומי לנוער של 48.69 שניות, שיפור לשיא בן 6 השנים של קיילב דרסל (48.78 שניות) ועלה מהמקום התשיעי לשלב חצי הגמר. נוסף לכך, הוא סיים במקום 17 במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 22.47 שניות ובמקום 33 במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 55.47 שניות.

=== 2023 ===
====אלוף עולם====
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה ב-5 מדליות, 1 זהב, 3 כסף ו-1 ארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ראיין מרפי, ניק פינק ודייר רוז בשיא אליפות חדש של 3:27.20 דקות, לפני הרפובליקה העממית של סין (3:29.00 דקות) ואוסטרליה (3:29.62 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.00 שניות. מדליות כסף במשחה ל-50 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 21.57 שניות, אחרי קמרון מקאבוי מאוסטרליה שקבע שיא אוקיאניה חדש של 21.06 שניות ולפני אלוף העולם היוצא בן פראוד מהממלכה המאוחדת (21.58 שניות), במשחה ל-100 מטר חופשי בשיא אישי חדש של 47.31 שניות, אחרי קייל צ'למרס מאוסטרליה (47.15 שניות) ולפני מקסים גרוסה מצרפת (47.42 שניות) ובמשחה שליחים משולב 4x100 מטר חופשי ביחד עם מאט קינג, אבי וייצל וקייט דאגלס בתוצאה של 3:20.82 דקות, אחרי אוסטרליה שקבעה שיא עולם חדש של 3:18.83 דקות ולפני הממלכה המאוחדת (3:21.68 דקות), כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 47.68 שניות. מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם ראיין הלד, כריס ג'ואיליאנו ומאט קינג בתוצאה של 3:10.81 דקות, אחרי אוסטרליה (3:10.16 דקות) ואיטליה (3:10.49 דקות). כשחיין שני הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.56 שניות.

== שיאים אישיים ==
===בריכה אולימפית===
* 50 מטר חופשי: 21.57 שניות (2023)
* 100 מטר חופשי: 47.31 שניות (2023)
* 50 מטר גב: 25.14 שניות (2023)
* 100 מטר גב: 55.47 שניות (2021)

===בריכת 25 מטר===

===בריכת 25 יארד===
* 50 יארד חופשי: 18.77 שניות (2023)
* 100 יארד חופשי: 40.88 שניות (2023)
* 100 יארד גב: 45.62 שניות (2023)

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים אמריקאים
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:שחיינים אמריקאים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2003
האוניברסיטה הטכנית הממלכתית של מוסקבה ע"ש באומן

האוניברסיטה הטכנית הממלכתית של מוסקבה ע"ש באומן (ברוסית: Московский государственный технический университет имени Н. Э. Баумана) היא אוניברסיטת מחקר לאומית ברוסיה, מרכז מחקר.

== היסטוריה ==
המוסד הוקם בשנת 1830 כבית ספר מקצועי. בשנת 1868 הוא עבר לארגון מחדש ושודרג למוסד להשכלה גבוהה. בשנת 1930 מהמוסד הופרדו 5 יחידות שעד הכיום פועלות כמכון להשכלה גבוהה עצמאי.

בשנת 1960 נבנה בניין חדש בו מרוכזים כיום רוב יחידות האוניברסיטה. לאוניברסיטה מספר שלוחות בערים בקרבת מוסקבה. הסניף הראשי במוסקבה כולל מעל ל-20 פקולטות.

השם הקודם של האוניברסיטה הוא "בית הספר הטכני הגבוה במוסקבה על שם נ. א. באומן" הוענק לו לכבודו של המהפכן ניקולאי ארנסטוביץ’ באומן , שנהרג ב-1905 ליד הבניין הראשי באותה תקופה - בית הספר הטכני של מוסקבה (IMTS).

האוניברסיטה הייתה מעורבת באופן פעיל ביישום הסכם בולוניה. בשנת 2008 היא קיבלה את פרס האיכות האירופאי "על חתירה להשיג איכות גבוהה של שירותים חינוכיים בהתאם לסטנדרטים בינלאומיים". באומן היא האוניברסיטה הראשית של איגוד האוניברסיטאות הטכניות במשך יותר מ-14 שנים, הכוללת יותר מ-130 אוניברסיטאות רוסיות. MSTU היא האוניברסיטה הרוסית הראשונה שהפכה לחברה ב-Top Industrial Managers for Europe .

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוסקבה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
מוחמד רואישה

מוחמד רואישה בהופעה, שר ומנגן בלותאר
מוחמד הווארי (בערבית: محمد هواري; 1 בינואר 1950 –17 בינואר 2012), המוכר יותר בשם הבמה מוחמד רואישה (בערבית: محمد رويشة), הוא מוזיקאי, מלחין וזמר אמזיע'י מרוקאי שהתמחה בנגינה בלותאר, כלי מיתר מסורתי האופייני למוזיקה האמזיע'ית.

== ביוגרפיה ==
מוחמד רואישה נולד בשם מוחמד הווארי בשנת 1950 בעיר מרירת שבאטלס התיכון. בן למשפחה דלת אמצעים, הוא למד בבית ספר בח'ניפרה עד גיל 11 בלבד. בגיל 14 הוא החל לנגן בלותאר, כלי מיתר עשוי עץ ועור מהמסורת האמזירית (בצילום). הוא למד ממוזיקאים שניגנו מוזיקה מסורתית באזור. כבר באותה השנה שהחל ללמוד לנגן, שנת 1964, ביצוע שלו לשיר אמזירי מסורתי שודר ברשת הטלוויזיה המרוקאית RTV, ובעקבותיו רואישה הקליט אלבום ראשון, בשיתוף פעולה עם RTV.

מוחמד רואישה זכה בהדרגה בהכרה כזמר מרכזי במסורת האמזירית, עם שירים כגון Ya lehbiba, bini w'binek darou lehdoden בשפה תמזירית ובדאריג'ה (ערבית מרוקאית).

רואישה הלחין וכתב שירים רבים, בהם שר על אהבה, טבע, חיים, מוות, ועל נושאים של פוליטיקה וצדק. גם בשיריו המקוריים, שמר על קשר הדוק לאופי המוזיקה המסורתית. בשנת 2004, רואישה הופיע עם להקתו בחורבות הרומיות של העיר וולובליס במסגרת פסטיבל פאס למוזיקה מקודשת מן העולם.

בקיץ של שנת 2010, רואישה הוזמן להופיע בטקס ההשקה של פסטיבל Gorges de Tinghir שהתקיים ב-30 ביולי בעיירה תנר'יר שבאטלס הגבוה. התפקיד שניתן לו במסגרת ההשקה היה קרוב מאוד ללבו, מכיוון שאמו הגיעה מעיירה זו. ואכן, עוד לפני שהתחיל לנגן בלותאר, הוא כיבד את זכר אמו ואמר: "mimiss n'moulay Lahcen, mimiss n'lala Aicha iliss n'moulay Hanafi oult tdoght. בתרגום מילולי: "בנו של מולאי לחסן, בנו של לאלא (גב') איישה, בתו של מולאי חנפי שנולד בטודג'ה". במשפט זה, רואישה הציג את עצמו כמי שחוזר למקורותיו ומנגן באזור שממנו הגיעה אמו, כלומר עמק הטודרה.<ref>[http://mondomix.com/event/fes2004/j1/edito1.htm François Bensignor dans Mondomix]</ref>לאחר קריירה עשירה שארכה כמעט 50 שנה, מוחמד רואישה נפטר<ref>http://exeptionnelles.com/mohamed-rouicha-nest-plus/</ref> ביום שלישי, 17 בינואר 2012 בעקבות הידרדרות דרמטית במצבו הבריאותי שחלה בבוקר של אותו היום. הוא נפטר עוד לפני הגעתו לבית החולים.

בנו של מוחמד רואישה, אחמד-אללא רואישה, המשיך את דרכו, והפך לזמר ונגן לותאר המתמחה גם הוא במוזיקה אמזירית מסורתית.
== דיסקוגרפיה ==
* 2009 : אה יא לחביב
* 2012 : מחווה לרואישה (1950/2012)

== ראו גם ==
* מוזיקה מרוקאית
* מוזיקה אמזירית

=== קישורים חיצוניים ===

* [http://www.boxzik.biz/amazigh/mohamed-rouicha.html להאזנה למוזיקה של מוחמד רואישה]
* [http://www.Sawt-Atlas.com פורטל בנושא של תרבות מוזיקלית אמזירית]
* [http://www.musikamazigh.com אתר בנושא מוזיקה אמזירית]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים מרוקאים
קטגוריה:ברברים
קטגוריה:מרוקאים שנולדו ב-1950
קטגוריה:מרוקאים שנפטרו ב-2012
רדיו חזק (שיר)

"רדיו חזק" הוא שיר בביצוע להקת תיסלם, שיצא כסינגל בנובמבר 1980 והפך מיד ללהיט. את מילות השיר כתבו דורי בן זאב, יאיר ניצני, יזהר אשדות ויושי שדה, הלחינו אותו ניצני ואשדות, ושר אותו דני בסן, סולן הלהקה. השיר נכלל באלבום הבכורה "רדיו חזק" של הלהקה שיצא בשנת 1981.

השיר נכתב במקור באנגלית ושמו היה "Loud Radio". השיר מתאר דמות ש"גדלה במקום מרוחק" ורוצה לשמוע מוזיקת רוק, ובבית השני אף פונה אליה הלהקה במילים "כתבי אליי מה רצונך".<ref></ref>

יחד עם שירים אחרים מאותו אלבום, כמו "תנו לי רוקנ'רול", הפך השיר את תיסלם ללהקה מצליחה ביותר, וסימן את שובו של הרוקנ'רול למרכז המוזיקה הישראלית.

השיר הגיע למקום השני במצעד רשת ג' בשנת התשמ"א, והיה אחד השירים שהפכו את תיסלם ללהקת השנה באותה השנה. השיר זכה לביצועים נוספים, בהם ביצוע של להקת "הזבובים" של מאור כהן ודן תורן שיצא בשנת 1998.

העיתונאי רז שכניק כתב על השיר: "הפתיח הבומבסטי והמרתק, הגיטרות החדות, הטקסט המסתורי - יצירת רוק עברית ששרטטה מחדש את גבולות הז'אנר בישראל".<ref></ref>

== מילות השיר ==

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=-PY5m1qxYcw&ab_channel=מוזיקהישראלית רדיו חזק בביצוע להקת תיסלם], [https://www.youtube.com/ יוטיוב]
* [https://www.youtube.com/watch?v=8UFRSw-TBAk&ab_channel=נענעדיסק-NaNaDisc רדיו חזק בביצוע להקת הזבובים], [https://www.youtube.com/ יוטיוב]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1980
קטגוריה:סינגלים מ-1980
קטגוריה:שירי תיסלם
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על רדיו
קטגוריה:שירי רוק בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
ביגודה

ז'ואאו פריירה (בפורטוגזית: João Ferreira; 4 באפריל 1922 – 31 ביולי 2003), הידוע בשם ביגודה ("שפם" בפורטוגזית), היה כדורגלן ברזילאי, ששיחק בעמדת המגן השמאלי.

==ביוגרפיה==
ביגודה נולד בשנת 1922 בבלו הוריזונטה שבברזיל, והחל את הקריירה המקצועית שלו באתלטיקו מיניירו בשנת 1940. הוא זכה עימה פעמיים בליגה האזורית. את מרבית הקריירה העביר בפלומיננסה מריו דה ז'ניירו, אותה עזב לזמן קצר עבור יריבתה פלמנגו, לפני שחזר לקדנציה שנייה. ההערכה היא כי ביגודה ערך בסך הכל 396 הופעות עם פלומיננסה בין השנים 1943–1956. בתקופת זמן זו זכה עימה בליגה האזורית בשנת 1946.

ביגודה ערך 10 הופעות במדי נבחרת ברזיל בהן לא כבש שער. הוא לקח חלק בזכייתה בקופה אמריקה 1949 וסיים עימה במקום השני במונדיאל 1950 הביתי. ביגודה פתח במרקנאסו נגד אורוגוואי, משחק שבו ברזיל הייתה זקוקה לתיקו כדי להיות אלופת העולם. אולם, ברזיל הפסידה, מה שהפך עבור הברזילאים לטרגדיה לאומית שקיבלה את הכינוי "אסון המרקאנה". במשחק זה ביגודה נתן תצוגה חלשה, כאשר אלסידס גיג'ה האורוגוואי עבר אותו פעמיים בשני השערים שספגה. עם זאת, מי שנשא באשמה על ההפסד בעיניי האומה הברזילאית היה שוערה מואסיר ברבוזה.

לאחר פרישתו ב-1956 פתח עסק לתיקון רדיו. ביגודה נפטר בשנת 2003 בעיר הולדתו בעקבות בעיות נשימה.

==תארים==
;אתלטיקו מיניירו
*אליפות מינאס ז'ראיס (2): 1941, 1942
;פלומיננסה
*אליפות ריו דה ז'ניירו: 1946
;נבחרת ברזיל
*קופה אמריקה: 1949
* סגנית גביע העולם: 1950

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מיניירו
קטגוריה:כדורגלני פלומיננסה
קטגוריה:כדורגלני פלמנגו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:בלו הוריזונטה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1950
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:נפטרים ב-2003
איברהימה קמארה

איברהימה קמארה (בצרפתית: Ibrahima Camará; נולד ב-25 בינואר 1999 בקונאקרי שבגינאה) הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת בואבישטה מליגת העל הפורטוגלית ובנבחרת גינאה.

== קריירת מועדונים ==
קמארה גדל באקדמיית הכדורגל אוניברסל ובמחלקת הנוער של בראגה. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצת המילואים של בראגה.

ב-31 בינואר 2019 חתם קמארה במוריירנסה מליגת העל הפורטוגלית. הוא ערך 61 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-30 באוגוסט 2022 חתם קמארה על חוזה לארבע שנים בבואבישטה מליגת העל הפורטוגלית.

== קריירה בינלאומית ==
ב-15 באוקטובר 2019 ערך קמארה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה, בהפסד 2–3 לנבחרת צ'ילה במשחק ידידות. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים גינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל גינאים
קטגוריה:כדורגלני מוריירנסה
קטגוריה:כדורגלני בואבישטה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גינאה
קטגוריה:גינאים שנולדו ב-1999
לוקאו (כדורגלן)

לוקאס אלבס דה אראוז'ו (בפורטוגזית: Lucas Alves de Araujo; נולד ב-22 ביולי 1992 באוזאסקו שבברזיל), הידוע בכינוי לוקאו (בפורטוגזית: Lucão), הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם בדינמו בוקרשט.

== קריירת מועדונים ==
לוקאו שיחק במועדונים אולאריה, איפטינגה, אתלטיקו גויאניינסה, קורינתיאנס ואתלטיקו פרנאאנסה מברזיל, VfR אאלן מגרמניה, ביל-ביין, לה מונט ולוצרן משווייץ, א-טאי מערב הסעודית, לאמיה 1964 מיוון, א-נסר מאיחוד האמירויות הערביות, פורטימוננסה מפורטוגל ודינמו בוקרשט מרומניה.

== תארים ==
;לוצרן
* הגביע השווייצרי (1): 2020/2021

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:בלמי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו גויאניינסה
קטגוריה:כדורגלני קורינתיאנס
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו פרנאאנסה
קטגוריה:כדורגלני לוצרן
קטגוריה:כדורגלני לאמיה 1964
קטגוריה:כדורגלני א-נסר (דובאי)
קטגוריה:כדורגלני פורטימוננסה
קטגוריה:כדורגלני דינמו בוקרשט
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1992
הרקיע השביעי (מסעדה)

הרקיע השביעי (ברוסית: Седьмое небо) הוא שמו של מתחם מסעדות מסתובב הממוקם על מגדל אוסטנקינו במוסקבה. בשנים 1967–1975 היא הייתה המסעדה המסתובבת והגבוהה ביותר בכלל (ביחס לקרקע) בעולם.

== תיאור ==
המסעדה הורכבה משלושה אולמות: "ברונזה", "כסף" ו"זהב", בשלוש קומות נפרדות בגובה של 328–334 מ' מעל פני הקרקע. בכל אולם סופקו 24 שולחנות ארבעה מושבים, הממוקמים לאורך החלונות הפנורמיים במעגל ברדיוס של 9.2 מטר. השטח הכולל של האולמות הוא 600 מ"ר, רוחב כל אחד משלושת האולמות הוא 2.5 מטר. הקיבולת המקסימלית של כל רמה היא לא יותר מ-80 אנשים, ולכן המקומות הוזמנו אך ורק מראש<ref></ref>.

המסעדה הייתה אטרקציה תיירותית פופולרית במוסקבה בשל העובדה שהחדרים בצורת הטבעת שלה ביצעו סיבובים מעגליים סביב צירם במהירות של סיבוב אחד בארבעים דקות.

== מתחם מסעדות הרקיע השביעי היום ==
בשנת 2016 חידשו את עבודתם שני מפלסים במתחם המסעדות - בית קפה וקפה - אולם המסעדה נפתח בשנת 2017.

מתחם המסעדות "הרקיע השביעי" מורכב היום משלושה מפלסים: בית קפה (334 מטר), קפה (331 מטר) ומסעדה (328 מטר).

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוסקבה: מסעדות
דנילו אלבים

דנילו אלבים (בפורטוגזית: Danilo Alvim; 3 בדצמבר 1920 – 16 במאי 1996), היה כדורגלן ומאמן ברזילאי, ששיחק בעמדת הקשר האחורי. 

אלבים בשיאו היה לאחד הקשרים האחוריים הטובים ביותר בעולם, שנודע כשחקן מתוחכם ואלגנטי מאוד, בעל שליטה טובה בכדור ומסירה מדויקת למרחקים גדולים. הוא היה חלק מנבחרת ברזיל שסיימה כסגנית במונדיאל 1950 הביתי.

==תארים==
===כשחקן===
;ואסקו דה גאמה
*אליפות ריו דה ז'ניירו (4): 1947, 1949, 1950, 1952
;נבחרת ברזיל
*קופה אמריקה: 1949
*סגנית גביע העולם: 1950
===כמאמן===
;נבחרת בוליביה
*קופה אמריקה: 1963

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני ואסקו דה גאמה
קטגוריה:כדורגלני בוטפוגו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1950
קטגוריה:מאמני כדורגל ברזילאים
קטגוריה:ילידי 1920
קטגוריה:נפטרים ב-1996
אלכסנדר פרידקיס

ד"ר אלכסנדר פרידקיס (אלכסנדר אברמוביץ פרידקיס, כ"ד בטבת ה'תש"ט - כ' בתמוז ה'תשפ"ג), היה ראש קהילה וראש חברא קדישא ורופא בכיר בעיר דניפרו אוקראינה.

== קורות חיים ==
שמואל קמינצקי ומר קורול וארקדי שמיסט, בקהילה היהודית בדנייפרו אוקראינה]]
אלכסנדר נולד בכ"ד בטבת תש"ט בסמולנסק שברוסיה לאברהם ובלה פרידקיס שאחרי לידתו חזרו לעיר שמשפחתו מגיע משם דניפרו שבאוקראינה. בגיל 6 התייתם מאביו שלחם במלחמת העולם השנייה, וגדל אצל דודתו אסתר. יחד הם שמרו על יהדותם, דבר שהיה כרוך במסירות נפש בברית המועצות. הייתה לוקחת אותו לבית כנסת בעיר בגיל קטן מאוד כדי שיאמר קדיש על אביו.

בהמשך למד רפואה (כירורגיה כללית) באוניברסיטה בדניפרו. בהיותו סטודנט המשיך ללכת לבית הכנסת בדנייפרו היחיד שהיה פעיל בעיר להתפלל וללמוד. על אף שמחמת הסכנה ניתנו היתרי כניסה לבית הכנסת לעשרים אנשים בלבד, שהיו המבוגרים שבקהילה, הוא היה מתסנן לבית הכנסת, תוך סיכון הקריירה הרפואית שלו, לאור איומי הק.ג.ב. רק לאחר שהתמנה לרופא מנתח בכיר וניהל את המחלקה הכירורגית בבית החולים בעיר, ניתן לו אישור כניסה רשמי לבית כנסת בעיר.

במסגרת פעילותו, פעל לשמר את המסורת היהודית בין תושבי המקום, כן היה דואג מדי שנה להביא מצות ממוסקבה ליהודי העיר. לאחר התפרקות ברית המועצות פנה אלכסנדר יחד עם קורול לרבי מליובאוויטש בהצעה שיכהן כרב העיר בדנייפרו במקום אביו ששימש ברבנות העיר. הרבי מליובאוויטש שלח בתחילת שנות ה-90 את הרב שמואל קמינצקי. אלכסנדר ואחרים יצאו לתחנת הרכבת בדניפרו על מנת לקבל אותו ואת אשתו, ועמד לצידו של רב העיר בעניינים נוספים.

אלכסנדר הקים וניהל במשך השנים את החברא קדישא בעיר, במסגרת עבודתו דאג לשקם את בתי עלמין היהודיים שבעיר, ונילחם נגד הריסת בתי עלמין וקברי אחים ברחבי אוקראינה.

כמו כן שימש כראש הקהילה וניהל את עיניני הדת בעיר דניפרו. שימש גבאי בבית הכנסת המרכזי 'שושנת הזהב' בעיר בדניפרו.

כשהתחילה מלחמת רוסיה אוקראינה סירב לעזוב את העיר ועסק בהצלת היהודים מהעיר ובעזרה לפליטים הרבים שהגיעו אליה. גם שחלה סירב לעזוב את העיר.

כמצבו הדרדר העבירו אותו בסיועו הרב קמינצקי לגרמניה, שם היה כחודשים וטופל בבית חולים בברלין. בהמשך הועבר בטיסה רפואית לישראל. הוא נפטר בכ' בתמוז, יום אחרי שהגיע לישראל, ונטמן בבית העלמין בקריית מלאכי.

== ראו גם ==
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* [http://www.shalomhaverim.in.ua/александр-абрамович-фридкис-всю-жиз.hyml ריאיון עם אלכסנדר פרידקיס]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:ילידי 1949
קטגוריה:אוקראינים שנפטרו ב-2023
עיסאם אסינחה

עיסאמאדה אסינחה (בהולנדית: Issamade Asinga; נולד ב-29 בדצמבר 2004 באטלנטה שבג'ורג'יה, ארצות הברית) הוא אתלט סורינאמי, אלוף אמריקה הדרומית (סאו פאולו 2023), שיאן אמריקה הדרומית ושיאן העולם לנוער בריצת 100 מטר.

== ביוגרפיה ==
אסינחה נולד באטלנטה שבג'ורג'יה, ארצות הברית. אביו הוא אתלט העבר טומי אסינחה .

=== 2023 ===
באליפות אמריקה הדרומית שנערכה בחודש יולי בסאו פאולו שבברזיל זכה אסינחה במדליית זהב בריצת 100 מטר בשיא עולם חדש לנוער ושיא אמריקה הדרומית חדש של 9.89 שניות. הוא הפך לאצן הדרום אמריקאי הראשון ששובר את מחסום 10 השניות.

== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
* ריצת 100 מטר: 9.89 שניות (2023), שיא עולם לנוער ושיא אמריקה הדרומית
* ריצת 200 מטר: 19.97 שניות (2023)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אתלטים סורינאמים
קטגוריה:ילידי 2004
הארוקה קיטגוצ'י

הארוקה קיטגוצ'י (ביפנית: 北口 榛花; נולדה ב-16 במרץ 1998) היא אתלטית יפנית, אלופת העולם (בודפשט 2023) בהטלת כידון.

== ביוגרפיה ==
קיטגוצ'י נולדה וגדלה באסהיקאווה שביפן.

=== 2019 ===
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-1 באוקטובר סיימה במקום 13 בהטלת כידון בתוצאה של 60.84 מטר.

=== 2021 ===
באולימפאדת טוקיו שנערכה באוגוסט סיימה במקום 12 בהטלת כידון בתוצאה של 55.42 מטר.

=== 2022 ===
==== מדליית ארד באליפות העולם ====
באליפות העולם שנערכה ביוג'ין, אורגון, ארצות הברית ב-22 ביולי זכתה במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 63.27 מטר, אחרי קלסי לי ברבר מאוסטרליה (66.91 מטר) וקארה וינגר מארצות הברית (64.05 מטר).

=== 2023 ===
==== אלופת העולם ====
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה ב-25 באוגוסט זכתה במדליית זהב בהטלת כידון בתוצאה של 
66.73 מטר, לפני פלור רואיס מקולומביה (65.47 מטר) ומקנזי ליטל מאוסטרליה (63.38 מטר).

== שיאים אישיים ==
* הטלת כידון: 67.04 מטר (2023)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מטילות כידון
קטגוריה:אתלטיות יפניות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:מטילות כידון באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:נושאי דגל יפן באולימפיאדה
קטגוריה:יפניות שנולדו ב-1998
הבריגדה השוודית

חיילי הבריגדה במהלך מצעד הניצחון ב[[הלסינקי ב-16 במאי 1918]]
הבריגדה השוודית (בשוודית: Svenska brigaden, בפינית: Ruotsalainen prikaati) הייתה בריגדה של מתנדבים שוודים שהשתתפה במלחמת האזרחים הפינית. הבריגדה כללה 400 לוחמים, ונטלה חלק בקרב טמפרה.

==היסטוריה==
בינואר 1918 הכריזה פינלנד על עצמאותה מהאימפריה הרוסית, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים בין המשמר האדום שנתמך בידי ברית המועצות, למשמר הלבן שנתמך בידי הקיסרות הגרמנית. מצבם של הלבנים נראה בכי רע, והאדומים הצליחו להשתלט על עיר הבירה הלסינקי. 

את היוזמה להקמת יחידה של מתנדבים שוודים שתסייע למשמר הלבן במלחמתו, נטלה אגודת "ידידי פינלנד" שנוסדה בסטוקהולם במקביל להכרזת העצמאות הפינית. יו"ר האגודה היה אחיו של קארל גוסטף אמיל מנרהיים - ממפקדיו הבולטים של המשמר הלבן. אגודת ידידי פינלנד קראה ליחידה בשם "הבריגדה השוודית" עוד בטרם החלה לגייס אליה חיילים. בשל המצב הדחוף בפינלנד, הקציבה האגודה חודשיים לגיוס וארגון הבריגדה. כתוצאה מכך, רק 400 שוודים הספיקו להתנדב. עם זאת, רבים מהם היו קצינים מנוסים מהצבא השוודי, והם היוו תוספת משמעותית לצבא הפיני חסר הניסיון. כמו כן, 600 קצינים שוודים נוספים התגייסו למשמר הלבן ישירות, ולא דרך ידידי פינלנד.

בסוף מרץ הגיעו השוודים לפינלנד, וצוידו בידי הפינים בנשק רוסי. בשלב זה, נמצאו הלבנים בעיצומה של מתקפת נגד מוצלחת שמוטטה את הקווים האדומים. השוודים נשלחו למערכה הקשה שהתנהלה סביב העיר טמפרה. הם לחמו באומץ והצליחו ללכוד את תחנת הרכבת של העיר. ב-6 באפריל הסתיים כיבוש טמפרה. בשלב זה התמוטטו האדומים כליל בעקבות כניסתו של הצבא הגרמני לפינלנד. השוודים השתתפו במרדף אחר האדומים, וכבשו מספר כפרים ועיירות. 

ב-16 במאי השתתפה הבריגדה בצעדת הניצחון בהלסינקי. חייליה זכו להערכה ושבחים בטרם חזרו לשוודיה. ב-30 במאי ערכה הבריגדה מצעד ניצחון בסטוקהולם, ויום למחרת פורקה. חיילי הבריגדה חזרו איש איש לחייו, אולם רבים מהם נרדפו בידי האיגודים המקצועיים הסוציאליסטיים והתקשו למצוא עבודה. 

34 מחיילי הבריגדה נהרגו במהלך הלחימה, ו-50 נפצעו. בין הלוחמים המפורסמים בבריגדה ניתן למנות את הארכאולוג אקסל בואטיוס, וההיסטוריון אולוף פלמה שהיה ממפקדי הכוח ונהרג בטמפרה.

==ראו גם==
* קורפוס המתנדבים השוודי

==קישורים חיצוניים==

* [https://mannerheim.fi/06_vsota/r_ruotpr.htm אתר המוקדש לבריגדה]
* [https://archive.today/20121128165451/http://62.20.57.210/KRA/feb04.html מאמר בארכיון המלחמה השוודי]

קטגוריה:שוודיה: היסטוריה צבאית
קטגוריה:מלחמת האזרחים הפינית
קטגוריה:1918
דיוויזיית המילואים השישית (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית המילואים ה-6 (בגרמנית: 6. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, והיא לחמה בחזית המערבית, כחלק מקורפוס המילואים ה-3, שהיה חלק מהארמייה הראשונה. היא לחמה במסעות הפתיחה נגד הצבא הבלגי וחיל המשלוח הבריטי, כולל קרב מונס, והשתתפה ב. היא לחמה באזור איסר במהלך המרוץ אל הים. בדצמבר 1914 הועברה הדיוויזיה לחזית המזרחית. ב-1915 היא לחמה במתקפת גורליצה-טרנוב. היא נשארה בחזית המזרחית עד מאי 1917, אז הועברה לאזור ורדן. היא ספגה אבדות כבדות במתקפה הצרפתית באוגוסט אותה שנה, והוחזרה לחזית המזרחית, שם תפסה גזרה שקטה בגליציה. במרץ 1918 היא חזרה לחזית המערבית והשתתפה במתקפת האביב הגרמנית. היא פורקה ויחידותיה וחייליה התפזרו ליחידות אחרות בספטמבר 1918. מטה הדיוויזיה נשלח לאחר מכן לחזית המקדונית, שם נטל חלק בלחימה במקדוניה ובסרביה.

==מפקדים==
* אמיל פון שיקפוס אונד נוידורף (2 באוגוסט 1914 – 27 במאי 1915)
* הנס פון בלוב (26 בדצמבר 1914 – 12 באוקטובר 1916)
* הינקו פון ליטוויץ (13 באוקטובר 1916 – 25 באוקטובר 1916)
* פרידריך פון אאוורטר (26 באוקטובר 1916 – 25 באפריל 1917)
* אלפרד דיטריך (26 באפריל 1917 – 23 באוגוסט 1918)

==לקריאה נוספת==
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

6
6
דיוויזיית המילואים הראשונה (האימפריה הגרמנית)

ימין
דיוויזיית המילואים ה-1 (בגרמנית: 1. Reserve-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-2 באוגוסט 1914 כחלק מהגיוס הגדול בתחילת מלחמת העולם הראשונה ונועדה להוות יחידת גיבוי לדיוויזיה ה-1. כמפקדה הראשון מונה זיגיסמונד פון פרסטר, והיחידות בה היו פחות איכותיות מאשר בקורפוסים הסדירים. הדיוויזיה נערכה בחזית המזרחית כחלק מקורפוס המילואים ה-1 במסגרת הארמייה השמינית בפיקוד מקסימיליאן פון פריטוויץ. ב-20 באוגוסט 1914 לחמה הדיוויזיה באגף הימני של הארמייה השמינית מול צבא האימפריה הרוסית בקרב גומבינן במסגרת החזית המזרחית. בהמשך היא לחמה בקרב טננברג, ובנובמבר 1914 היא לחמה כחלק מהארמייה התשיעית במהלך הקרב על הוויסלה. הדיוויזיה השתתפה במתקפת גורליצה-טרנוב, ובשנת 1916 לחמה נגד מתקפת ברוסילוב. באוקטובר 1917 היא הועברה לחזית המערבית, שם לחמה במתקפת האביב הגרמנית. בלאחר מכן לחמה נגד מתקפת מאה הימים של בעלות הברית, ועם סיום המלחמה פורקה הדיוויזיה.

==מפקדים==
* זיגיסמונד פון פרסטר (2 באוגוסט 1914 – 22 בספטמבר 1915)
* קונרד צייטלו (23 בספטמבר 1915 – 1 בינואר 1917)
* יוהנס פון מלאכובסקי (2 בינואר 1917 – 22 באפריל 1917)
* גוסטב פון ולדרזה (23 באפריל 1917 – 10 בינואר 1919)

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.
</div>

1
1
חוק סדרי השלטון והמשפט (ביטול החלת המשפט, השיפוט והמינהל)

חוק סדרי השלטון והמשפט (ביטול החלת המשפט, השיפוט והמינהל), התשנ"ט-1999, שזכה לכינוי "חוק שריון רמת הגולן", אושר בכנסת ב-25 בינואר 1999, ונקבע בו שהחלטת ממשלה לפיה המשפט השיפוט והמינהל של מדינת ישראל לא יחולו עוד על שטח מחייבת אישור של רוב חברי הכנסת ואישור במשאל עם.

==היסטוריה חקיקתית==

הצעת החוק הוגשה לכנסת הארבע עשרה על ידי חברי הכנסת יהודה הראל, עמנואל זיסמן ואלכס לובוצקי, על רקע שיחות בין ישראל לסוריה, שהתקיימו בשנות ה-90 של המאה ה-20, על הסכם שלום בין המדינות, שכללו גם דיון בהחזרת רמת הגולן לשליטת סוריה.

החוק אושר ב-25 בינואר 1999. בגרסתו המקורית היה זה חוק קצר, בו ארבעה סעיפים, שקבע בי החלטת ממשלה לוותר על שטח של המדינה תדרוש אישור של רוב חברי הכנסת (61 או יותר) וכמו כן אישור הוויתור על ידי רוב המצביעים במשאל עם, אך נקבע שסעיף זה יחול רק כאשר יחוקק חוק יסוד המסדיר משאל העם בישראל.

במהלך כהונתה של הכנסת השבע עשרה הציעו חברי כנסת רבים תיקון לחוק זה, לפיו ועדת הבחירות המרכזית היא שתתקין תקנות לעניין עריכת משאל עם ויבוטל הצורך בהסמכת חוק יסוד. התיקון לחוק עבר בקריאה טרומית ב-16 במאי 2007, בניגוד לעמדת הממשלה המכהנת, והוא הועבר לוועדה משותפת של ועדת הכנסת וועדת חוקה, חוק ומשפט במטרה להכינו ולנסחו לקריאה ראשונה. ב-30 ביוני 2008 התיקון עבר גם בקריאה הראשונה ברוב גדול והצעת החוק הוחזרה לוועדה לקראת הכנתה לקריאה שנייה ושלישית, אך זו לא הגיעה עד התפזרותה של הכנסת לקראת עריכת הבחירות לכנסת השמונה עשרה.

ממשלת ישראל השלושים ושתיים, שקמה לאחר הבחירות, החליטה לתמוך בהחלת דין רציפות על הצעת החוק, והדיון בה בוועדה המשותפת נמשך גם במהלך כהונתה של הכנסת השמונה עשרה. לבסוף החליטה הממשלה לתמוך בהצעת החוק, וב-22 בנובמבר 2010 אישרה הכנסת את התיקון לחוק הקיים שזכה לכינוי הנוסף "חוק משאל עם", לפיו בטלה הדרישה לעיגון בחוק יסוד. כשלושה שבועות לאחר אישור התיקון בכנסת, הוגשה עתירה לבג"ץ נגד החלטת הכנסת בטענה כי החוק במתכונתו החדשה פוגע בסדרי השלטון של מדינת ישראל ועוקף חוקי יסוד אחרים ועל כן אין זה ראוי להעבירו בחקיקה רגילה.

עם הקמתה של ממשלת ישראל השלושים ושלוש לאחר השבעתה של הכנסת התשע עשרה, ובמסגרת הסכם קואליציוני שנחתם בין סיעת השלטון הליכוד ביתנו לבין סיעת הבית היהודי, הוסכם לעגן את קיומם של משאלי העם בחוק יסוד, וזאת כדי למנוע אפשרות שבג"ץ יידרש לדון בשאלת החוקתיות של "חוק משאל העם" הקיים משנת 2010. באופן זה החל הליך חקיקתו של חוק היסוד החדש. ב-12 במרץ 2014 אישרה הכנסת את חוק יסוד: משאל עם.

==הוראות החוק==

לב החוק הוא סעיף 1א שלו הקובע:

יתר סעיפי החוק מסדירים את אופן האישור בכנסת ואופן עריכתו של משאל העם.

==יישום החוק==
מאז חקיקתו של חוק זה לא התקבלה כל החלטה על ביטול החלת השיפוט והמינהל של מדינת ישראל על שטח כלשהו, כך שנדרשה הפעלה של המנגנונים שנקבעו בחוק (אישור הכנסת ומשאל עם).

לאחר החתימה על הסכם הגבול הימי בין ישראל ללבנון בשנת 2022, שאושר בצד הישראלי רק על ידי ממשלת ישראל, הוגשו מספר עתירות לבית המשפט הגבוה לצדק בטענה שנדרש משאל עם לאישור ההסכם, אך העתירות נדחו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: חוקים
קטגוריה:הכנסת הארבע עשרה: חקיקה
נשיא ניז'ר

זוהי רשימת ראשי המדינה של ניז'ר, מאז קיבלה המדינה עצמאות מצרפת ב-1960 ועד היום.

בסך הכל כיהנו אחד עשר אנשים כראשי המדינה של ניז'ר.

נכון ל-30 ביולי 2023 נושא התפקיד שנוי במחלוקת בין עבדורהאמנה צ'יאני , נשיא המועצה הלאומית לשמירה על המולדת (), כת צבאית שהוקמה בעקבות ההפיכה שהפילה את הנשיא מוחמד בזום (שכיהן בתפקיד מאז 2 באפריל 2021), ושר החוץ של בזום, חסומי מסאודו , שהכריז על עצמו כממלא מקום.

בזום המודח כלוא ומוחזק בארמון הנשיאות ביחד עם אשתו הדיזה על ידי שומרי ראשו לשעבר. מקורות מסרו שהנשיא המודח מנותק מהעולם ונאסר עליו ליצור קשר עם עורכי דינו. הגנרל שהדיח אותו מתעקש להשאיר את בזום במעצר בית במרחק עשרות מטרים ממשרד הנשיאות. "בזום הוא כמו חומת מגן עבור הנשיא החדש", מסרו מהשלטון החדש.

== הגבלות כהונה ==
החל משנת 2021 קיימת בחוקה מגבלה של שתי כהונות לנשיא. הנשיא הראשון שדבק במגבלות הכהונה היה מהמדואו איסופו, שנבחר ב-2011 וב-2016 וסיים את תפקידו בשנת 2021.

== תארים ==
*1960–1974: נשיא הרפובליקה
*1974–1989: נשיא המועצה הצבאית העליונה
*1989: נשיא המועצה העליונה לאוריינטציה לאומית
*1989–1996: נשיא הרפובליקה
*1996: יושב ראש המועצה הלאומית להצלה
*1996–1999: נשיא הרפובליקה
*1999: יושב ראש מועצת הפיוס הלאומית
*1999–2010: נשיא הרפובליקה
*2010–2011: יושב ראש המועצה העליונה להשבת הדמוקרטיה
*2011–הווה: נשיא הרפובליקה
*2023–הווה: נשיא המועצה הלאומית לשמירה על המולדת

== רשימת הנשיאים ==

{| class="wikitable" style="text-align:center"
!rowspan="2"|#
!rowspan="2"|דיוקן
!rowspan="2"|שם
!rowspan="2"|בחירות
!colspan="3"|כהונה
!rowspan="2"|מפלגה
|-
!תחילת כהונה
!סיום כהונה
!זמן כהונה
|-
!style="background:Black; color:white;"|1
המאני דיורי
|196019651970
|10 בנובמבר 1960
|15 באפריל 1974
|13 שנים ו-155 ימים
|PPN–RDA
|-
!style="background:#c3b091"|2
סייני קונטשה 
|—
|17 באפריל 1974
|10 בנובמבר 1987
| 13 שנים ו-207 ימים
|צבאי
|-
!style="background:green"|3
עלי סייבאו
|1989
|14 בנובמבר 1987
|16 באפריל 1993
|5 שנים ו-153 ימים
|צבאי / MNSD–Nassara
|-
!style="background:#679a6c"|4
מהמאן עוסמאן 
|1993
|16 באפריל 1993
|27 בינואר 1996
| שנתיים ו-286 ימים
|CSD–Rahama
|-
!style="background:Yellow"|5
|
|אבראהים בארה מאינאסרה 
|1996
|27 בינואר 1996
|9 באפריל 1999
| 3 שנים ו-72 ימים
|צבאי / UNIRD / RDP–Jama'a
|-
!style="background:#c3b091"|6
|
|דאודה מלאם ואנקה 
|—
|11 באפריל 1999
|22 בדצמבר 1999
| 255 ימים
|צבאי
|-
!style="background:green"|7
ממאדו טנדג'ה 
|19992004
|22 בדצמבר 1999
|18 בפברואר 2010
| 10 שנים ו-58 ימים
|MNSD–Nassara
|-
!style="background:#c3b091"|8
סאלו דג'יבו 
|—
|18 בפברואר 2010
|7 באפריל 2011
|שנה ו-48 ימים
|צבאי
|-
!style="background:Pink|9
מהמדואו איסופו
|20112016
|7 באפריל 2011
|2 באפריל 2021
|9 שנים ו-360 ימים
|PNDS–Tarayya
|-
!style="background:Pink"|10
מוחמד בזום
|2021
|2 באפריל 2021
|26 ביולי 2023
|שנתיים ו-115 ימים
|PNDS–Tarayya
|-
!style="background:#c3b091"|11
|
|עבדורהאמנה צ'יאני 
|—
|26 ביולי 2023
|מכהן
|
|צבאי
|-
!style="background:pink;"|11
חסומי מאסאודו 
|—
|27 ביולי 2023
|מכהן
|
|PNDS–Tarayya
|}

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ניז'ר: פוליטיקה
ניז'ר