OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קוט-ד'ארמור

קוט-ד'ארמור (בצרפתית: Côtes-d'Armor) הוא מחוז בחבל ברטאן שבצפון-מערב צרפת. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2010, מתגוררים במחוז 591,641 תושבים. בעבר נקרא מחוז זה קוט-דו-נור.

==היסטוריה==
קוט-דו-נור הייתה אחת מ-83 המחוזות המקוריים שנוצרו ב-4 במרץ 1790 במהלך המהפכה הצרפתית. מחוז זה נוצר מתוך חלק מפרובינציית ברטאן. בשנת 1990 שונה שמו של המחוז לקוט-ד'ארמור (Côtes בצרפתית משמעותו 'חוף' ו-Ar mor בברטונית משמעותו 'הים').

מיקומו של המחוז הנוכחי תואם את מיקומו של המחוז ההיסטורי בשם טריגור ממחוזות צרפת של לפני המהפכה.

==גאוגרפיה==
שטחו של המחוז הוא 6,878 קמ"ר. מחוז קוט-ד'ארמור הוא אחד מארבעה המחוזות בחבל ברטאן והוא מוקף במחוזות פיניסטר ממערב, מורביאן מדרום ואיל ווילן ממזרח. מצפון למחוז נמצאת תעלת למאנש. הקומונה המאוכלסת ביותר במחוז היא סן-בריו.

==גלריית תמונות==
<gallery>
קובץ:3986.Cap Frehel-Über 70m ragt das Cap Frehel aus dem Meer-Cote de Emeraude,Village Plevenon im Departement Cote de Armor,Region Bretagne.JPG|חצי האי קאפ פריאל
קובץ:Hillion - Baie de Saint-Brieuc (vu de la Pointe du Grouin - marrée basse).jpg|מפרץ סן-בריו
קובץ:Paimpol Hafen 9305.jpg|העיירה פמפול
קובץ:200707 Fort La Latte 03.JPG|טירת ללאט
קובץ:Chateau Dinan2.jpg|טירת דינאן
קובץ:Du Guesclin Dinan.jpg|פסל של ברטרנד דו גקלאן בקומונה דינאן
</gallery>

==ראו גם==
* חבל ברטאן
* מחוז פיניסטר
* מחוז איל ווילן

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.cotes-darmor.pref.gouv.fr/ אתר המחוז] 
* [http://www.cotesdarmor.com/ תיירות בקוט-ד'ארמור] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צרפת: מחוזות
אור צלקובניק

אור צלקובניק (נולד ב־19 במרץ 1983) הוא איש תקשורת ישראלי, ובעברו שימש בתור המנכ"ל והעורך הראשי של 103fm (לשעבר "רדיו ללא הפסקה"), עורך המוזיקה הראשי של גלגלצ ומנכ"ל חברת חדשות 13.

== ביוגרפיה ==
צלקובניק נולד והתחנך בקריית אונו. את דרכו המקצועית החל בגלי צה"ל בשנת 2001, ומילא תפקידי עריכה, שידור והפקה בגלי צה"ל ובגלגלצ. עם סיום שירות החובה שלו, נשאר לעבוד בתחנה כאזרח עובד צה"ל.

בשנת 2005, בגיל 22, מונה לעורך השידורים הראשי של גלגלצ. בשנת 2006 מונה למנהל המוזיקלי של התחנה. במהלך כהונתו בתפקיד זה, הגיעה גלגלצ לשיא נתוני האזנה לפי סקר TGI. מה שהעמיד אותה, לראשונה, כתחנה המואזנת ביותר מבין תחנות הרדיו הארציות והאזוריות. על תפקידיו בתחנה, זכה בתואר "עובד צה"ל יחידתי מצטיין" מטעם ראש אכ"א ושלוש פעמים בפרס מפקד גלי צה"ל. בפברואר 2015 הודיע על עזיבת התחנה הצבאית.

ביוני 2015 התמנה לסמנכ"ל פיתוח ב־eco99fm והיה חלק מצוות הפיתוח וההקמה של האתר והאפליקציה של התחנה.

באוקטובר 2015 מונה לתפקיד המנכ"ל והעורך הראשי של 103fm, ששייך לקבוצת "רדיו ללא הפסקה", הכוללת גם את התחנה־האחות eco99fm. הוא גייס עיתונאים נוספים לתחנה, ובהם אראל סג"ל, גיא פלג וגולן יוכפז. בין השאר, יזם את שיתוף הפעולה היומי בין ינון מגל ובן כספית, ואת תוכנית "הקבינט" בהשתתפות רוני דניאל, יואב לימור ואלון בן דוד. בשנת 2021 הוביל צלקובניק את מעבר התחנה מגבעתיים לאולפניה החדשים ברמת השרון. בסיום אותה שנה נבחר לפרויקט 'Under 40' של אתר אייס, המאגד את אנשי התקשורת הצעירים והמשפיעים בישראל.<ref></ref>

ביולי 2022 פורסם כי ועדת איתור בחרה פה אחד בצלקובניק לתפקיד מפקד גלי צה"ל, בכפוף לאישור היועמ"שית, אשר בלמה את המינוי בשל הוצאתו לפועל בתקופת הבחירות לכנסת ה־25.

בשנת 2023 רשם תחת ניהולו רדיו 103fm נתון שיא האזנה היסטורי עבור תחנת רדיו אזורית: 13.1 אחוזי האזנה בחציון השני של השנה החולפת - כך על פי סקר TGI. זוהי עלייה של קרוב ל־30 אחוזים, המציבה את הרדיו בקו אחד לצד תחנות רדיו עם חשיפה ארצית.

ביוני 2023 נבחר צלקובניק על ידי דירקטוריון חדשות 13 לתפקיד מנכ"ל החברה. הוא נכנס לתפקידו בספטמבר 2023, ולאחר כחודש נדרש לתקופת שידורים אינטנסיבית המלווה את מאורעות השבעה באוקטובר ומלחמת חרבות ברזל. בתוך כשמונה חודשים ביקש לסיים את תפקידו, לנוכח התוכנית המתגבשת בהנהלת רשת (החברה האם) לשינויים במודל פעילותה של חברת החדשות. צלקובניק הוא המנכ"ל הרביעי בחברת החדשות בחמש השנים מאז איחוד רשת עם ערוץ 10.

=== חיים אישיים ===
צלקובניק הוא בוגר אוניברסיטת תל אביב בממשל ותקשורת פוליטית ובעל תואר שני מאותו מוסד בלימודי ביטחון, סייבר ואסטרטגיה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://103fm.maariv.co.il/tags/tag.aspx?gntVQ=FJDIE אייטמים בהשתתפות אור צלקובניק], באתר 103fm

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל 103fm
קטגוריה:אנשי תקשורת ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
נערה אחרונה

הנערה האחרונה הוא דימוי בסרטי מותחן ואימה (במיוחד סרטי רצח), המתייחס לאישה האחרונה שנותרת בחיים ומתעמתת עם הרוצח, כביכול זו שנשארת לספר את הסיפור.

מבין סרטים רבים בהם מופיעה דמות של "נערה אחרונה", ניתן למנות את הסרטים הנוסע השמיני, ליל המסכות, יום שישי ה-13 וסיוט ברחוב אלם.

המונח הוטבע על ידי קרול ג'יי קלובר בספרה גברים, נשים ומסורים חשמליים . קלובר מציינת שבסרטים אלו הצופה מתחיל בשיתוף נקודת המבט של הרוצח, אבל חווה שינוי באופן חלקי בלהזדהות עם הנערה האחרונה במשך הסרט. 

״סאלי הארדסטי״ היא הנערה הראשונה ששרדה את הרוצח בסרטי אימה בשנת 1974, בגלל זה היא ״הנערה האחרונה״<ref></ref>

הראשונה בהיסטוריה. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מין ומגדר בקולנוע
קטגוריה:פמיניזם באמנות
קטגוריה:פמיניזם בקולנוע
קטגוריה:סיפורת אימה
דני פינטאורו

דני פינטאורו (באנגלית: Danny Pintauro; נולד דניאל ג'ון פינטאורו ב-6 בינואר 1976 במילטאון, ניו ג'רזי) הוא שחקן אמריקאי שנודע בעיקר בזכות תפקידו כג'ונתן באוור בסיטקום האמריקאי הפופולרי "מי הבוס?" והשתתפותו בסרט הקולנוע "קוג'ו" משנת 1983 (המבוסס על ספרו של סטיבן קינג "קוג'ו").

==קריירה==
הופעותיו הראשונות של פינטאורו היו באופרת הסבון "As the World Turns", בתפקיד פול ריאן המקורי, ובסרט הקולנוע "קוג'ו", המבוסס על ספרו של סטיבן קינג "קוג'ו". הוא התפרסם לראשונה בעקבות השתתפותו בסדרת הטלוויזיה "מי הבוס?". לאחר סיום הסדרה, הופעותיו הלכו והתמעטו. הוא המשיך והופיע בהפקות תיאטרון, כגון "The Velocity of Gary" ו-"Mommie Queerest".

כמו כן, הוא עבד כנציג מכירות של חברת טאפרוור, ונכון לשנת 2013, הוא מנהל מסעדה בלאס וגאס.

==חיים אישיים==
פינטאורו נולד במילטאון, ניו ג'רזי, בנם של מרגרט ל' סילקוקס וג'ון ג'יי פינטאורו, מנהל. בשנת 1994 הוא לקח פסק זמן מקריירת המשחק שלו, ולמד בקולג' מחוז מידלסקס שבאדיסון, ניו ג'רזי, ולאחר המשיך ללמוד אנגלית ותיאטרון באוניברסיטת סטנפורד. הוא סיים את לימודיו בשנת 2001.

בשנת 1997 פינטאורו יצא מהארון, בריאיון עבור הצהובון "נשיונל אינקוויירר". באפריל 2013 התארס לבן-זוגו, ויל טאבארז, והשניים נישאו באפריל 2014.

בשנת 2015, פינטאורו חשף בריאיון עם אופרה וינפרי שהוא נשא HIV מאז 2003.

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable" Class="wikitable" style="font-size:90%; line-height:1.2"
|+קולנוע
|-
! שנה
! סרט
! תפקיד
! הערות
|-
| 1983
| קוג'ו
| טאד טרנטון
|
|-
| 1985
| The Beniker Gang
| בן בניקר
|
|-
| 1987
| Timestalkers
| בילי מק'קנזי
| סרט טלוויזיה
|}

{| class="wikitable" Class="wikitable" style="font-size:90%; line-height:1.2"
|+טלוויזיה
|-
! שנה
! תוכנית
! תפקיד
! הערות
|-
| 1982–1985
| As the World Turns
| פול ריאן
|
|-
| 1987
| הדרך לגן העדן
| אלכס
| 2 פרקים
|-
| 1984–1992
| מי הבוס?
| ג'ונתן באוור
| השתתף בכל 196 פרקי הסדרה
|-
| 2010
| סודות ההתבגרות
|
| פרק אחד: "Ben There, Done That"
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:שחקנים הומוסקסואלים
קטגוריה:שחקנים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:נפגעי איידס אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
מצפור אוכברג

אבן זיכרון ליצחק אוכברג במצפור אוכברג

מִצְפּוֹר אוֹכְבֶּרְג נמצא ברמות מנשה בין עין השופט ורמת השופט, צמוד לבית הספר היסודי - אזורי "עומרים". מהמצפור יש תצפית על שטח נרחב ברמות מנשה וקיבוץ דליה ודרומה עד ארובות תחנת הכוח אורות רבין בחדרה.

===יצחק אוכברג===
יִצְחָק אוֹכְבֶּרְג (1878–1937) נולד באומן שבאוקראינה. בגיל 17 היגר לדרום אפריקה שם התעשר מהשקעות בנדל"ן ובעסקים אחרים. ב-1926 ביקר בארץ ישראל וב-1929 היה ציר בקונגרס הציוני בציריך. הרבה לתרום לארגונים יהודיים. בתרומתו הוקמה הקתדרה לחקלאות של האוניברסיטה העברית ברחובות. נפטר בגיל צעיר ובצוואתו הוריש 250,000 ליש"ט לקרן הקיימת לישראל. בכסף זה נקנו אדמות הקיבוצים דליה וגלעד. קיבוץ גלעד נקרא בראשיתו על שמו: "אבן יצחק".

ב-1921 יצא למזרח אירופה והביא משם לדרום אפריקה 187 ילדים יהודים יתומים, פליטי פוגרומים שפקדו את הקהילות היהודיות לאחר מלחמת העולם הראשונה, שם דאג לחינוכם ולמחסורם בשני בתי יתומים שהקים בקייפטאון וביוהנסבורג. הילדים כינו אותו "אבא אוכברג" ("Daddy Ochberg").

===המצפור===
המצפור נחנך ב-20 ביולי 2011 בנוכחות נציג שגרירות דרום אפריקה ונציג "ילדי אוכברג". על גבי סלעים ואבנים פוזרו 187 לוחות מתכת הנושאים את שמותיהם של הילדים שאותם הציל אוכברג. סיפור חייו של אוכברג והצלת הילדים מונצח על שני לוחות מתכת, בעברית ואנגלית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20140817061635/http://www.megido.org.il/cgi-webaxy/item?120863 מצפור אוכברג], באתר המועצה האזורית מגידו
* 

קטגוריה:ישראל: נקודות תצפית
קטגוריה:מועצה אזורית מגידו
לוח השנה של פירלי

תצלום מלוח השנה של 1984
לוח השנה של פירלי הוא לוח שנה היוצא לאור מדי שנה, מאז 1964 בידי החברה בת הבריטית של חברת הצמיגים האיטלקית פירלי. לוח השנה לא יצא לאור בשנים 1975–1983 עקב משבר כלכלי שדחף את החברה לקיצוץ בהוצאותיה.

לוח השנה מחולק בתפוצה מוגבלת כשי עסקי ללקוחות נבחרים של פירלי ולאח"מים. כל לוח שנה כולל תצלומים של דוגמניות נודעות (ולעיתים נדירות דוגמנים) בלבוש מזערי ואף בעירום, והוא מצולם בידי צלם בעל מוניטין (ולעיתים שני צלמים). עם הדוגמניות והידועניות המפורסמות שהופיעו בלוח השנה במהלך השנים נמנות נעמי קמפבל, ג'יזל בונדשן, קייט מוס, סינדי קרופורד, היידי קלום, סופיה לורן, פנלופה קרוז, קרולינה קורקובה, אדריאנה לימה, הילרי סוונק, דיאנה דונדואי, אדיטה וילקויקיוט ועוד. עם הצלמים שצילמו את לוח השנה נמנים אנני ליבוביץ', טרי ריצ'רדסון, קרל לגרפלד והלמוט ניוטון. 

בלוח השנה לשנת 2016 חרגה החברה ממנהגה, ובלוח, המצולם בידי אנני ליבוביץ', יופיעו נשים נודעות שאינן דוגמניות, בלבוש מלא. עם נשים אלה נמנות הטניסאית סרינה ויליאמס, הקומיקאית איימי שומר, המוזיקאית פטי סמית' והאמנית יוקו אונו.

==לקריאה נוספת==
* Philippe Daverio (editor), Pirelli - The Calendar. 50 Years And More, Taschen, 2015

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוחות שנה
קטגוריה:צילום עירום
קטגוריה:תצלומי נשים
קטגוריה:מסעות פרסום
יוחאי דוידוף

יוחאי דוידוף עם אבלין שור, מלהקת [[Fatum Aeternum]]
יוחאי דוידוף (נולד ב-8 במאי 1980) הוא זמר מטאל ישראלי. חבר במספר להקות ופרויקטים שונים.

==קריירה מוזיקלית==
יוחאי דוידוף התחיל לשיר בזמן שירותו הצבאי בצה"ל בחיל התותחנים (אליו התגייס ב-1999), במסגרת להקה בשם "פטפליי". לאחר שחרורו מהשירות ב-2003, עבר להתגורר באילת, בה עבד במועדון זמר בטיילת במסגרת עבודה מועדפת.

בהמשך החל לשיר בהרכב נו מטאל בשם "Redline" ואז עם להקת ההבי מטאל "Stone of Tears" איתם ביצע גרסאות כיסוי לשירי להקת איירון מיידן. לאחר תקופת שיתוף פעולה ומספר הופעות בישראל, עזב את ההרכב. היה לחבר בלהקת "DamnNation" (דמניישן), אך פוטר עקב מחלוקות עם ההרכב.

במשך כ-4 שנים (מ-2005 עד 2009), היה חבר בהחלקת פאוור מטאל "Acropolis", והוציא איתם מיני-אלבום בשם "The Aftermath". ב-2006 השתתף בפרויקט "Abba Metal Tribute" בה ביצע גרסאות כיסוי לשירי להקת אבבה.

ב-2009 דוידוף הצטרף להקת Prowlers המבצעת גרסאות כיסוי לשירי איירון מיידן. בהמשך להקה זו גם התחילה להלחין חומר מקורי. במקביל, ב-2011 הצטרף ללהקת פרוג מטאל "Abirolam". הרכב זה הוציא מיני-אלבום אחד .

===שיתופי פעולה=== 
יוחאי דוידוף בהופעה עם להקת [[Orpheus Blade]]
בנוסף למופעי חימום ללהקות משפיעות, כולל להקות משפיעות כמו Iced Earth וקורפיקלאני, דוידוף התפרסם כזמר אורח בהופעות של אמני מטאל רבים בישראל. בין שיתופי הפעולה שלו ניתן למנות את הלהקה אורפאוס בלייד, בה הוא מחליף את הרינג באסה בהופעות חיות. שיתף פעולה עם להקת Desert, ועם אורפנד לנד, ועם זמרת הבלוז גל דה פז,הקלטות שירות קלין לאלבומים של Hammercult ו-the Fading הופעות אורח עם Breed, ועם Arallu, ו-Sintax, ו-Obsidian Tide וגם עם הזמרת אינפי סנואו באלבומה A Mortal's Tear, להקת Abrage באלבום Abrasive Rage, והקלטת מקהלות ל-Amaseffer באלבום Exodus - Slaves for Life, וגם ל-Arafel באלבום For Battles Once Fought ועוד.

==קישורים חיצוניים==
יוחאי דוידוף עם להקת [[דזרט. דצמבר 2017]]

* [https://www.facebook.com/Davidoff666 דף פייסבוק אישי]
* [https://www.youtube.com/channel/UCUY54qPqX8RzHhzm7BVFf7A הערוץ של הזמר], אתר YouTube
* [http://www.metal-temple.com/site/catalogues/entry/worldwide_live_shows/double-feature-metal.htm סקירת הופעה], אתר Metal Temple

===ראיונות===
* [https://shoutermusic.wordpress.com/2014/04/13/prowlers/#more-1530 7 שנים לבתולה הישראלית-ראיון עם יוחאי דוידוף מפראולרס], אתר Shouter Music 2014
* [http://www.metalist.co.il/InterviewPrivate.asp?id=62&lang=eng ראיון אישי עם יוחאי דוידוף], אתר Metalist 2004

===להקות===
* [https://www.facebook.com/Abirolam דף פייסבוק של להקת Abirolam]
* [https://www.facebook.com/ProwlersMetal/timeline דף פייסבוק של להקת Prowlers]

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרי מטאל ישראלים
קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
פונקציית האינטגרל הלוגריתמי

גרף של פונקציית האינטגרל הלוגריתמי
במתמטיקה, פונקציית האינטגרל הלוגריתמי היא פונקציה מתמטית חשובה, הידועה בעיקר בזכות משפט המספרים הראשוניים. היא מוגדרת להיות:
:<math> {\rm li} (x) = \int_0^x \frac{dt}{\ln t}. \; </math>
לפונקציה <math>1/\ln(t)</math> יש סינגולריות בתחום t=1, ולכן הפונקציה מוגדרת במדויק לכל <math>x<1</math>, ומוגדרת לכל <math>x>1</math> באמצעות הערך הראשי של קושי , בנוסחה:
:<math> {\rm li} (x) = \lim_{\varepsilon \to 0+} \left( \int_0^{1-\varepsilon} \frac{dt}{\ln t} + \int_{1+\varepsilon}^x \frac{dt}{\ln t} \right). \; </math>

==פונקציית האינטגרל הלוגריתמי ההפוך==
פונקציית האינטגרל הלוגריתמי או פונקציית האינטגרל הלוגרתמי של אוילר מוגדרת להיות:
:<math> {\rm Li}(x) = {\rm li}(x) - {\rm li}(2) \, </math>
או בצורה אינטגרלית:
:<math> {\rm Li} (x) = \int_2^x \frac{dt}{\ln t} \, </math>.
פונקציה זו אינה בעלת נקודה סינגולרית, והיא מדויקת בחישוב כמות של מספרים ראשונים הקטנים מ-x.

==הצגות נוספות של פונקציית האינטגרל הלוגריתמי==
===הצגה על ידי פונקציית האינטגרל האקספוננטי===
לפונקציה יש קשר עם פונקציית האינטגרל האקספוננטי (Ei(x)) על ידי המשוואה:
:<math>\hbox{li}(x)=\hbox{Ei}(\ln x), \,\!</math>
שנפתרת על ידי כל מספר חיובי. קשר נוסף הוא על ידי קבוע אוילר-מסקרוני:
:<math> {\rm li} (e^u) = \hbox{Ei}(u) =
\gamma + \ln |u| + \sum_{n=1}^\infty {u^{n}\over n \cdot n!}
\quad \text{ for } u \ne 0 \;, </math>
חישוב נוסף של פונקציית האינטגרל הלוגריתמי היא:
:<math>
 {\rm li} (x) =
 \gamma
 + \ln \ln x
 + \sqrt{x} \sum_{n=1}^\infty
 \frac{ (-1)^{n-1} (\ln x)^n} {n! \, 2^{n-1}}
 \sum_{k=0}^{\lfloor (n-1)/2 \rfloor} \frac{1}{2k+1} .
</math>
===הצגה על ידי הרחבה אסימפטוטית===
ניתן להציג את פונקציית האינטגרל הלוגריתמי גם על ידי הרחבה אסימפטוטית שיש לו. לדוגמה:
:<math> {\rm li} (x) = O \left( {x\over \ln x} \right) \; . </math>
כאשר O הוא סימון לנדאו. רישום מלא של הפונקציה על ידי הרחבה אסימפטוטית הוא:

:<math> {\rm li} (x) \sim \frac{x}{\ln x} \sum_{k=0}^\infty \frac{k!}{(\ln x)^k} </math>

או:

:<math> \frac
 \sum_{k=0}^{\lfloor (n-1)/2 \rfloor} \frac{1}{2k+1} .
</math>
===הצגה על ידי הרחבה אסימפטוטית===
ניתן להציג את פונקציית האינטגרל הלוגריתמי גם על ידי הרחבה אסימפטוטית שיש לו. לדוגמה:
:<math> {\rm li} (x) = O \left( {x\over \ln x} \right) \; . </math>
כאשר O הוא סימון לנדאו. רישום מלא של הפונקציה על ידי הרחבה אסימפטוטית הוא:

:<math> {\rm li} (x) \sim \frac{x}{\ln x} \sum_{k=0}^\infty \frac{k!}{(\ln x)^k} </math>

או:

:<math> \frac
מצר ריאו

מצר ריאו (באינדונזית: Selat Riau; נודע בעבר בשמו האנגלי Rhio Strait) הוא מצר ים בארכיפלג ריאו שבאינדונזיה, המפריד בין האי בינטאן ממזרח לבין האיים בטאם, רמפאנג , וגלאנג ממערב, ומקשר בין הקטע הדרומי של ים סין הדרומי מדרום לבין מצר סינגפור מצפון.

אורכו של המצר הוא כ-80 קילומטר (כ-50 מייל).

נתיב השיט בין מצר באנגקה לבין סינגפור, מזרחית לאי לינגגה ודרך מצר ריאו, משמש תכופות את האוניות המפליגות בשני הכיוונים בין מצר סונדה לסינגפור.

טנג'ונג פִּינַנְג , השוכנת לחופו של המצר בחלקו הדרומי של האי בינטאן, היא עיר הבירה של המחוז האינדונזי איי ריאו ועיר נמל חשובה המונה כיום כ-200,000 נפש, ונחשבת לעיר השנייה בגודלה במחוז, אחרי בטאם (Kota Batam; שאוכלוסייתה נאמדת ביותר ממיליון נפש). 

== קישורים חיצוניים ==

 
ריאו
ריאו
סטיוארט מציל את משפחתו

סטיוארט מציל את משפחתו (מאנגלית: Stuart Saves His Family) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1995, בבימויו של הרולד ראמיס. הסרט מבוסס על חלקים מתוך קומדיית הטלוויזיה הפופולרית "סאטרדיי נייט לייב", ששודרו מתחילת שנות ה-90, על דמותו הבדיונית של "סטיוארט סמלי".

==עלילה==
סטיוארט סמלי (אל פרנקן) הוא משתתף בתוכנית 12 הצעדים שמאבד את תוכנית הטלוויזיה שלו ונאלץ להתחנן לבוס שלו כדי לחזור לעבוד, לשקם את אביו האלכוהוליסט ואת אחיו הנרקומן, ולעזור לאימו ולאחותו להסתדר עם הבעלים שלהן, כאשר כל מכשול שניצב בפני סטיוארט מרחיק אותו מהגשמת התוכנית.

==שחקנים==
* אל פרנקן - סטיוארט סמלי
* לורה סאן ג'אקומו - ג'וליה
* וינסנט ד'אונופריו - דוני סמלי
* לזלי בון - ג'ודי סמלי
* האריס יולין - אביו של סטיוארט
* ג'וליה סוויני - מיה סי
* ג'ו פלרטי - בן דוד ריי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סאטרדיי נייט לייב
קטגוריה:סרטי 1995
ענת עינהר

ענת עינהר (נולדה ב-1970, בפתח תקווה) היא סופרת, מעצבת ומאיירת ישראלית.

==ביוגרפיה==
עינהר, ילידת פתח תקווה, נשואה, אם לשתי בנות, ומתגוררת בתל אביב היא בוגרת לימודי תקשורת חזותית בבית הספר בצלאל וכן לימודי תסריטאות בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.

סיפורים פרי עטה פורסמו בכתב העת "קשת החדשה", וספרה הראשון, קובץ הנובלות "טורפים של קיץ", שיצא ב-2008, זכה בפרס ספיר לספר ביכורים לשנת 2010 וכן בפרס טובה ויצחק וינר ליצירה ספרותית מקורית. הספר תורגם לאיטלקית בשנת 2014.

ב-2013 פרסמה ספר לילדים בשם "פיל מתרחק", וב-2015 יצא לאור ספרה השני למבוגרים, קובץ הנובלות "תמונות עירום".

מזה כמה שנים עינהר מנחה סדנאות כתיבה בשיתוף סופרות אחרות כגון נעה ידלין ומעין בן הגיא.

בעבר פרסמה טורי קומיקס באתר וואלה! ובכתב העת מסמרים.

ספרה "תמונות עירום" (הוצאת עם עובד) נכלל ברשימה הקצרה של המועמדים לפרס ספיר לשנת 2015.

== ספריה ==
*"טורפים של קיץ", קובץ נובלות, תל אביב: עם עובד, 2008
*"פיל מתרחק", ספר לגיל הרך, תל אביב: עם עובד, 2013
*"תמונות עירום", קובץ נובלות, תל אביב: עם עובד, 2015
*אף יהודי, קובץ סיפורים, כנרת זמורה דביר, 2022.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* [https://www.makorrishon.co.il/nrg/app/index.php?do=blog&encr_id=7b710fc4596b25648b44472262adc013&id=3953 ענת עינהר, ראיון עם סופרת, בלונד עמוק], רן יגיל, אתר Nrg, פורסם ב-15 באוגוסט 2012
* [https://bedofsodom.wordpress.com/tag/ענת-עינהר/ ראיון עם ענת עינהר, תמונות עירום], יוני ליבנה, פורסם במקור במדור הספרות של ידיעות אחרונות, ב-23 במאי 2015
* אריק גלסנר, [https://arikglasner.wordpress.com/2015/06/26/על-תמונות-עירום-של-ענת-עינהר-הוצאת-עם/ על "תמונות עירום", של ענת עינהר], המדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", 26 ביוני 2015
* 
* 
* 
*אילאור פורת, [https://www.panas.org.il/post/ואת-הצורה-שלו-אני-צריכה-לעקם-בחזרה ואת הצורה שלו אני צריכה לעקם בחזרה], פנס מוסף לביקורת ספרות, יוני 2022.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מאיירות ישראליות
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:מעצבות ישראליות
קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בוגרות בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
סייברארק

משרדי המו"פ של סייברארק בישראל
סייברארק תוכנה בע"מ (באנגלית: CyberArk) היא חברת תוכנה ישראלית לאבטחת מידע.
== היסטוריה ==
החברה נוסדה בשנת 1999 בידי אודי מוקדי ואלון (ניסים) כהן. מוקדי שימש מאז ייסוד החברה ועד 2005 כמנהל תפעול ראשי (COO), מאז 2005 כיהן כנשיא ומנכ"ל החברה, ומיולי 2016 התמנה גם ליו"ר החברה. בשנותיה הראשונות שימש אלון כהן מנכ"ל החברה ויו"ר מועצת המנהלים שלה, עד שהחליט בשנת 2004 על סיום תפקידו כמנכ"ל החברה, ומוקדי הפך למנכ"ל במקומו. באפריל 2023, מונה מאט כהן למנכ"ל החברה ומוקדי הפך ליו"ר פעיל. החברה מפתחת ומשווקת סדרה של מוצרי אבטחת מידע המבוססים על הפטנט של "חדר כספות לרשת תקשורת" (Network Vault), אותו המציא ופיתח אלון כהן במרתף ביתו.

לצורך הפיכתה של החברה לחברה בינלאומית מובילה והגדלת סיכויי חדירתה לשוק האמריקאי, העתיק מוקדי בשנת 2000 את מגוריו ומגורי משפחתו לארצות הברית והתגורר במשך כ-10 שנים בפרוור של העיר בוסטון, שם הוקם מטה החברה. עם השנים גדלה סייברארק והתרחבה לטריטוריות נוספות באסיה ובאירופה, והפכה למובילה עולמית בתחומים של שיתוף מידע מאובטח בין ארגונים, שליטה ובקרה על פעילותם של משתמשים רגישים בארגון והגנה על ארגונים וגופי ממשל מפני התקפות סייבר.

מוקדי שימש יו"ר מועצת המנהלים של סייברארק עד למכירת נתח משמעותי מן החברה בדצמבר 2011 לגולדמן זאקס וקרן הון הסיכון הישראלית JVP, ומינויו של אראל מרגלית כיו"ר החברה תחתיו.

בשנת 2020 סייברארק נבחרה במקום ה-5 מתוך 100 החברות שהכי כדאי לעבוד בהן של מגזין דה מרקר.<ref></ref>

== הנפקה ורכישות ==
ב-24 בספטמבר 2014 ביצעה סייברארק את אחת ההנפקות המוצלחות של חברת טכנולוגיה ישראלית בבורסת נאסד"ק בניו-יורק, כשהיא מזנקת ביום המסחר הראשון שלה בכ-87%.

באוגוסט 2015 רכשה החברה את חברת ההזנק הישראלית סייברטינל, תמורת 20 מיליון דולר. באוקטובר 2015 רכשה החברה את חברת ההזנק הישראלית Viewfinity, תמורת 30.5 מיליון דולר.

במאי 2017 רכשה סייברארק את חברת ההזנק קונז'ור (Conjur) מבוסטון תמורת 42 מיליון דולר.

במאי 2020 רכשה סייברארק, תמורת 70 מיליון דולר, את חברת Idaptive מקליפורניה, העוסקת בזהות כשירות (IDaaS – Identity as a Service).

במאי 2024 רכשה סייברארק מקרן תומא בראבו את חברת Venafi האמריקאית, העוסקת בניהול זהויות מכונה, תמורת מיליארד דולר במזומן ו-540 מיליון דולר במניות סייברארק.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.calcalist.co.il/home/0,7340,L-3704-65986,00.html סייברארק], באתר "כלכליסט"
* 
* 
* 
* יוסי דהן, [https://www.yozem.co.il/אודי-מוקדי-סייבר-ארק-cyberark/ "איך הביא אודי מוקדי את החברה שהקים בתחום הסייבר לשווי של 1.5 מיליארד דולר"], באתר הפודקאסט [https://www.yozem.co.il/ "יזמות או למות"], 15 בנובמבר 2017
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תוכנה ישראליות
קטגוריה:חברות ישראליות הנסחרות בנאסד"ק
קטגוריה:חברות אבטחת מחשבים ישראליות
קטגוריה:פתח תקווה: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1999
גיא פרל

גיא פרל (נולד ב-5 בנובמבר 1967) הוא משורר, מבקר שירה, אנליטיקאי יונגיאני ועובד סוציאלי ישראלי.

==ביוגרפיה==

פרל מפרסם מ-2013 רשימות על ספרי שירה בבמות שונות ביניהן 'המוסך' - כתב עת מקוון לספרות, 'עיתון 77', 'מוסף שבת', 'הליקון' והאתר פסיכולוגיה עברית.

פרל עוסק בטיפול, וכן מלמד בבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב. בעבר לימד באוניברסיטה העברית. כתב בשיתוף עם פרופ' עינת פלד שני ספרי עיון, העוסקים בהתערבות קבוצתית עם גברים אלימים כנגד בת זוגם כאבות ועם נשים קורבנות אלימות במשפחה כאמהות.

בשנת 2017 הקים עם חברותיו לקבוצת "תיקון" את המוסך, כתב עת מקוון לספרות.

בשנת 2020 סיים כתיבת דוקטורט שכותרתה "שירה ואינדבידואציה – עיון יונגיאני ונוימניאני בשירתם של רילקה, פיסארניק ופסואה" (בהנחיית פרופ' דנה אמיר).העבודה נכתבה במסגרת המסלול הבין-תחומי בפסיכואנליזה, החוג לייעוץ והתפתחות האדם, אונ' חיפה.

==ספריו==
* יש נקודה מעל הראש שלך", הוצאת הקיבוץ המאוחד (2013).
* "לשאת את הנפש במהופך - רשימות על שירה", הוצאת קשב לשירה (2016).
* "מערה: שירים", הוצאת לוקוס (2019)
*״הדבורים של הבלתי נראה - אל שפת השירה בעקבות יונג ונוימן״, הוצאת רסלינג (2021).
*"גופו של הלא נאמר - רשימות על שירה", הוצאת קשב לשירה (2023).

==חיים אישיים==
פרל נשוי ואב לבן ובת.

==לקריאה נוספת==
* גיא פרל ועינת פלד (2006), "אבהות ואלימות: מדריך להתערבות קבוצתית עם גברים אלימים כלפי בת זוגם". ירושלים: הוצאת אשלים.
* עינת פלד וגיא פרל (2006), "אמהות בצל אלימות: מדריך להתערבות קבוצתית". ירושלים: הוצאת אשלים.
* גיא פרל (2013), "יש נקודה מעל הראש שלך". הוצאת הקיבוץ המאוחד.
* גיא פרל (2016), "לשאת את הנפש במהופך - רשימות על שירה". הוצאת קשב לשירה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hebpsy.net/blog.asp?id=42 חצי מבט], הבלוג של גיא פרל, באתר פסיכולוגיה עברית
* 
* 
* 
* גיא פרל ועינת פלד (2005), [http://hametapel.com/familyviolencearticle14.htm חווית האבהות של גברים אלימים]. חברה ורווחה, 25(3), 307-340. באתר "המטפל" (תקציר).
* 
* נועה שקרג'י, [https://noashakargy.wordpress.com/2020/03/01/נסה-לומר-על-הספר-מערה-לגיא-פרל/ נסה לומר: על הספר 'מערה' לגיא פרל]. "מאזניים", כרך צ"ד, פברואר, 2020, 42-45.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:פסיכותרפיסטים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת חיפה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: עבודה סוציאלית
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: עבודה סוציאלית
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
נילס, מלך דנמרק

נילס (בדנית: Niels; 1065 לערך – 25 ביוני 1134) היה מלך דנמרק מ-1104 ועד מותו. נילס ירש את אחיו אריק הראשון והוא היה צעיר בניו של סוון השני. הוא תמך בקאנוניזציה של אחיו קנוט הרביעי וסייע לבנו, מגנוס הראשון, מלך שוודיה על ידי רציחת היורש הפוטנציאלי, קנוט לאברד. שלטונו החילוני זכה לתמיכת הכמורה. נילס נרצח במלחמת אזרחים שפרצה לאחר מכן ויורשו היה אריק השני.

==ראשית חייו==
נילס היה בנו של סוון השני, מלך דנמרק מפילגש ששמה לא ידוע. ארבעה מאחיו של נילס מלכו לפניו. הוא מתועד לראשונה ב-1086, כאשר הוא נשלח להחליף את אחיו, אולף בפלנדריה.

==מלך==
ביולי 1103, כאשר מת אחיו, אריק הראשון, במהלך עלייה לרגל לארץ הקודש, נבחר נילס, שהיה אחרון אחיו של אריק שנותרו בחיים, כמלך בשנה שלאחר מכן, תחת בנו של אריק, האראלד. הוא נשא לאישה את מרגרטה, בתו של אינגה הזקן, מלך שוודיה. מקובל לחשוב שהייתה לה השפעה רבה במהלך תקופת מלכותו.

במשך רוב תקופת מלכותו של נילס, שרר בדנמרק שקט פנימי. כרוניקה בת התקופה מתארת אותו כאדם מתון אך כשליט לא מוכשר. הוא ביצע רפורמה במבנה הפמליה שלו כאשר הפריד אותה לגוף צבאי ולגוף מנהלתי שהיה אחראי על גביית המיסים. הוא העניק תוארי אצולה לבני משפחתו, כולל לחתנו, אובה ולאחייניו אריק וקנוט, בניו של אחיו אריק. הוא לא זכה לתמיכתה המלאה של אצולת זילנד. הוא לחם נגד הוונדים בשיתוף פעולה עם פולין. ב-1125 הוכתר בנו של נילס, מגנוס, כמגנוס הראשון, מלך שוודיה.

ב-1128 או 1129 מתה אשתו של נילס, מרגרטה וב-1130 הודח מגנוס מכס המלכות השוודי. לאחר 26 שנים של שקט פנימי, התגלע סכסוך בין נילס לבין אחיינו קנוט לאברד. לקנוט הייתה אהדה בדוכסות שלזוויג, שהוא היה הדוכס שלה והוא הסתמן כיורש הפוטנציאלי של נילס. ב-7 בינואר 1131 רצח מגנוס את קנוט ליד האראלדסטד שמצפון לרינגסטד. בתחילה גינה נילס את מגנוס על המעשה, אך בסופו של דבר גיבה אותו וכתוצאה מכך פרצה מלחמת אזרחים בין נילס לבין תומכיו של אחיו למחצה של קנוט, אריק. בסיס התמיכה העיקרי של נילס היה ביוטלנד ובנוסף הוא זכה לתמיכתה של הכנסייה. הוא הבטיח לעצמו את תמיכת האימפריה הרומית הקדושה על ידי ההסכמה שנתן להכפפת הארכיבשופות הדנית של לונד שבסקונה לארכיבישוף של המבורג-ברמן, צעד שהוביל את הארכיבישוף אסר מלונד לתמוך באריק.

==מותו==
אריק לא נחל הצלחה מרובה בדנמרק עצמה וב-1134 הוא העביר את המאבק לסקונה. נילס ומגנוס נחתו בסקונה ביוני אותה שנה מתוך שאיפה להנחיל לאריק תבוסה. בקרב פוטביק, שהתנהל ב-3 ביוני 1134 הופתעו נילס ומגנוס על ידי כוח פרשים גרמנים. מגנוס נהרג בקרב ונילס נמלט וביקש לקבל מקלט אצל לותאר השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אך לא הצליח להתקדם מעבר לעיר שלזוויג עצמה. ב-25 ביוני הוא אזר אומץ והעז להיכנס בשערי עירו של קנוט, למרות שהוזהר לא לעשות כן. "האם עלי לחשוש מבורסקאים ומסנדלרים?" הוא העיר. הוא התקבל בברכה על ידי כמרי העיר, אך הוא נרצח יחד עם המשמר שלו על ידי תושבי העיר לפני שהם הצליחו להגיע לארמון המלכותי. בזאת באו לקיצם שישים שנות שלטון בניו של סוון השני ואחרי נילס מלך אחיינו, אריק השני.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מונרכים דנים שנרצחו

קטגוריה:מלכי דנמרק
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות בדנמרק
קטגוריה:ילידי 1065
קטגוריה:נפטרים ב-1134
אותי בת-אל

אוּתִי בת-אל היא פונולוגית ישראלית, פרופסור אמריטה לבלשנות באוניברסיטת תל אביב.

==ביוגרפיה==
בשנת 1983 קיבלה תואר ראשון בבלשנות מאוניברסיטת תל אביב.
בשנת 1986 סיימה תואר שני בבלשנות באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, ובשנת 1989 קיבלה שם תואר דוקטור לפילוסופיה. הדיסרטציה שלה לדוקטורט עסקה בפונולוגיה ובמורפולוגיה של העברית המודרנית.

[http://www.outibatel.com/wp-content/uploads/2010/12/Bat-El-1994-stem-modification.pdf מאמרה] משנת 1994 מנסה להפריך את האפשרות התאורטית לקיומו הפעיל של השורש השמי בידע הלשוני של דוברי עברית מודרנית.

בנוסף בת-אל פרסמה לאורך השנים מאמרים בנושאים בלשניים-פונולוגיים מגוונים כמו רכישת שפה, שפות קהילה ומורשת, וכן עוסקת בהוראת הבלשנות.

בין השנים 2012 ל-2015 כיהנה כראש החוג לבלשנות באוניברסיטת תל אביב.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://web.archive.org/web/20131021021633/http://humanities.tau.ac.il/site/index.php/component/contact/816/473 אותי בת-אל] באתר הפקולטה למדעי הרוח של אוניברסיטת תל אביב

קטגוריה:בוגרות תיכון קלעי (גבעתיים)
קטגוריה:בוגרי תיכון קלעי (גבעתיים)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: בלשנות
קטגוריה:בלשניות ולשונאיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
משה טאובה (בלשן)

משה טאובה (נולד ב-1948 בשצ'צ'ין, פולין) הוא בלשן ישראלי, מומחה לשפות סלאביות, פרופסור אמריטוס לבלשנות באוניברסיטה העברית בירושלים.

==ביוגרפיה==
טאובה קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה מהסורבון בשנת 1979 ומונה למרצה בחוג לבלשנות בירושלים בשנת 1983. תחומי המחקר של פרופסור טאובה כוללים את הלשונות והספרויות הסלאוויות-מזרחיות בימי הביניים: רוסית עתיקה, רוּתֶנית (קודמתן של האוקראינית והביילורוסית של היום), ובמיוחד התרגומים מעברית ללשונות אלה בימי הביניים. תרגומי תנ״ך סלאוויים. ספרות חוץ-קאנונית סלאווית. הכרוניקות הרוסיות העתיקות, לשון היידיש וספרותה על כל פניה, ובמיוחד התחביר, הסמנטיקה, הפרגמטיקה והפראזיאולוגיה של הלשון הכתובה של המאות הי״ט-כ׳, אך גם שלבי לשון מוקדמים יותר. ההתפתחות ההיסטורית של הלשון וניביה והתדלדלותה לאחרונה בפי דובריה החרדים בישראל ובארה״ב. השפעתן של הלשונות הקו-טריטוריאליות (פולנית, אוקראינית וביילורוסית) על הדקדוק ואוצר המלים של היידיש, וגם השפעתן של העברית המודרנית ושל האנגלית על היידיש הנוכחית, הכתובה והמדוברת, והשפעתן של היידיש והסלאווית על תחביר העברית המודרנית. 

בשנת 1981 תרגם מפולנית את הספר "להקדים את אלהים" מאת הסופרת חנה קראל העוסק במרד גטו ורשה וכולל ראיונות עם מארק אדלמן, ממנהיגי המרד.

טאובה פרסם מספר מאמרים בנושא דקדוק יידי, ובכתובים מהדורות ביקורתיות פרי עטו של טקסטים אשר תורגמו מעברית לסלאבית עתיקה במאה ה-15.

==קישורים חיצוניים==
* [http://ling.huji.ac.il/people/משה-טאובה פרופסור משה טאובה], דף מרצה באתר האוניברסיטה העברית
* 

קטגוריה:בלשנים ולשונאים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פריז
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: בלשנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
אפיק - ספרות ישראלית

אפיק - ספרות ישראלית היא הוצאת ספרים ישראלית להוצאת ספרי מקור. ההוצאה נוסדה על ידי פרופסור דן מירון, ויפתח אלוני, סופר ומשורר, העורך הראשי של ההוצאה.

ההוצאה נוסדה בשנת 2012 כ"סדרת ספרים מצומצמת" להגדרתו של מירון, אך מאז התרחבה להוצאה מלאה בזכות עצמה ונכון לסתיו 2021 יצאו בה לאור כ-180 כותרי פרוזה ושירה, ביניהם של סופרים ומשוררים ותיקים כמו ישראל אלירז, יותם ראובני, דרור בורשטיין, ומירון עצמו, וכן של סופרים ומשוררים צעירים יותר כגון אלוני, שרון אס, ענת לוין, שגיא אלנקוה, עמיחי שלו, יונתן פיין, לילך נתנאל ואחרים.

באתר ההוצאה עולים גם טקסטים קצרים פרי עט סופריה, תחת הכותרת "המזקקה", וכן יש בו חנות מקוונת לרכישת הספרים.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרות ישראלית
קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2012
Evita (אלבום)

Evita (בעברית: אוויטה) הוא אלבום קונספט משנת 1976 אשר הופק על ידי אנדרו לויד ובר וטים רייס, ושיריו היוו את הבסיס למחזמר אוויטה. לאור הצלחתו של אלבום המופע הקודם שלהם משנת 1970 "ישו כוכב עליון", ובר ורייס חזרו על מתכונת זו גם עם "אוויטה". האלבום הוקלט באולפני אולימפיק שבלונדון, מאפריל ועד לספטמבר 1976.

==רקע==
אלמנטים של קו העלילה המקורי באלבום הזה הוסרו, לפני שהמחזמר הועלה לראשונה בלונדון בשנת 1978. רייס כלל פרטים אודות דמותו של "צ'ה", למשל בשיר "The Lady's Got Potential". בסופו של דבר, שיר זה נחתך מתוך המחזמר, ושיר חדש נכנס במקומו - שיר שכולל התייחסות אל קו העלילה המרכזי של עלייתה של אווה פרון לשלטון - "The Art of the Possible".

הן על פי הלברית והן על פי הסינופסיס, חלקו הראשון של המחזה מסתיים בסצנת המרפסת המפורסמת, עם השיר האייקוני "Don't Cry for Me Argentina". החלק השני מתחיל עם השיר "High Flying, Adored". עם זאת, הן בגרסת פטיפון ה-LP המקורית, והן בגרסת אלבום התקליטור הכפול שהופץ שנים לאחר מכן, ההקלטה מפוצלת כך שסצנת המרפסת מתחילה את החצי השני. מקום החלוקה שבין שני החלקים באלבומים משחזר את נקודת הפיצול בין שתי המערכות, כפי שהמחזמר הוצג לראשונה על במת לונדון.

בנוסף להפקת האלבום, אנדרו לויד ובר וטים רייס גם לקחו חלק בהקלטה. התפקיד העיקרי של רייס היה לגלם את אחד מקציני הצבא הנשמעים בשיר "Rainbow Tour". ובר ניגן על קלידים. באוטוביוגרפיה שלו, רייס חושף את עלות הפקת האלבום: 74,827.83 £; פי חמישה מעלות הפקת אלבום הקונספט של Jesus Christ Superstar.

==אריזה==
האלבום הכפול שהופץ עם עיצוב פשוט – טקסט שחור ותצלומים על רקע לבן. על העטיפה החיצונית הופיע השם "אוויטה", באנגלית, בכתב מחובר. מתחת לשם נמתח קו. כמו כן הופיע הכתובית: "אופרה המבוססת על סיפור חייה של אווה פרון 1919–1952". האלבום כלל חוברת, שהכילה את הקרדיטים של היוצרים, עם תמונות השחקנים והמפיקים וכן תמונות של אווה פרון.

האלבום הושק מחדש על תקליטור בשנת 1996, בשם "מהדורת השנה ה-20" עם עטיפה המודפסת על כסף, ורקע כחול במקום לבן, כפי שהיה במקור.

==רשימת השירים (גרסת LP)==
להלן רשימת השירים, באלבום שבגרסת LP:

==רשימת השירים (גרסת CD)==

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable" Class="wikitable" style="font-size:90%; line-height:1.2"
! השחקן/ית
! הדמות
|-
| ג'ולי קובינגטון|| | אווה פרון
|-
| פול ג'ונס|| | חואן דומינגו פרון
|-
| קולם וילקינסון || | צ'ה
|-
| טוני כריסטי|| | אגוסטין מגאלדי
|-
| ברברה דיקסון|| | פילגשתו של פרון
|-
| מייק סמית'|| | דולאן גטה (מנהיג איגוד מקצועי)
|-
| מייק ד'אבו|| | עוזרו של גטה
|-
| כריסטופר ניל|| | מנהל קרן הצדקה ע"ש אווה פרון
|-
|}

==מוזיקאים==

בהשתתפות התזמורת הפילהרמונית של לונדון, תחת ניצוחו של אנתוני בואולס.

==צוות הפקה==
* מפיקים - אנדרו לויד ובר, טים רייס
* טכנאי - דייוויד המילטון-סמית'
* עוזרי טכנאי - ג'רמי גי, אנטון מת'יוז
* מפיק - דייוויד לנד
* מנצח - אנדרו לויד ובר
* מתאם מוזיקלי - אלן דוגט
* מיקס - דניס בלאקהם

רשימת הקרדיטים על פי האתר AllMusic.

==ראו גם==
* אוויטה (מחזמר)
* אוויטה (סרט)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אלבומי 1976
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אנדרו לויד ובר
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טים רייס
קטגוריה:אופרות רוק
קטגוריה:אלבומי חברת MCA רקורדס
גרבובייץ

גרבובייץ (בפולנית: Grabowiec; ביידיש: גראבאוויץ) הוא כפר במחוז זמושץ' שבפרובינציית לובלין בפולין, כ-24 ק"מ צפונית מזרחית לזמושץ', בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
האזכור הראשון של גרבובייץ הוא משנת 1286. בראשית המאה ה-15 קיבל היישוב זכויות עיר, ובתחילת המאה ה-16 נהרס מפלישות הטטרים. בשנת 1869 ניטלו מהיישוב זכויות העיר.

==יהודי גרבובייץ==
[[אנדרטה לזכר יהודי גרבובייץ שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
בין מלחמות העולם חיו בכפר כ-2,400 יהודים, רוב תושביו. בכפר פעלו חוגים ציוניים, לצד אגודת ישראל והבונד, וכן שני בתי ספר עבריים.

בספטמבר 1939 נכנסו לכפר חיילי הצבא האדום, אך את מקומם תפסו באוקטובר הגרמנים, בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. כ-200 יהודים מהכפר נמלטו מזרחה בתקופה זו.

עם כניסת הגרמנים לכפר, הקימו בו גטו, ומינו בו יודנרט, אשר נצטווה לספק כוח אדם לעבודות כפייה. בסתיו 1941 נסגר הגטו בכפר, והובאו אליו בהמשך כ-650 יהודים נוספים, כאשר מספר יושביו עמד על 2,026.

ב-8 ביוני 1942 הוצעדו יהודי הגטו בידי אנשי ס"ס ושוטרים פולנים כ-10 ק"מ עד תחנת הרכבת במיונצ'ין, ושם נערכה בהם סלקציה, במסגרתה נרצחו עשרות תשושים, וכ-1,200 יהודים שולחו בקרונות משא למחנה ההשמדה סוביבור. כ-800 היהודים הנותרים גורשו לסוביבור באוקטובר 1942.

בית העלמין היהודי של גרבובייץ הוחרב במהלך השואה, ועד שנות האלפיים שימשו חלק מהמצבות שנעקרו ממנו כאבני מדרכה בכפר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
אל-חאצד

אל-חאצד ("הקוצר") הוא שבועון עיראקי פוליטי-ספרותי שנוסד בידי הסופר היהודי אנואר שאול בשנת 1929 ופעל עד 1938. השבועון נחשב כחלוצי וחדשני בנוף הספרות העיראקית.

==רקע==
"אל-חאצד" החל להופיע ב-14 בפברואר 1929. אף על פי שכתב העת היה בבעלות יהודית, הוא נתן בימה גם לכותבים יהודיים וגם לכותבים ערביים. כתב העת התרכז בספרות ושירה ונמנע מלעסוק בנושאים פוליטיים. הוא לא טיפל בבעיותיה של הקהילה היהודית העיראקית, ולא דיווח על הנעשה בעולם היהודי אז.

בתחום הספרות פרסמו סופרים ומשוררים יהודיים, כמו: אנואר שאול, מיכאל מוראד, שלום דרוויש ומאיר זכריה. וסופרים ומשוררים ערביים, כמו: ג'מיל אלזהאוי, מערוף אלרצאפי ואחמד אלצאפי. בכתב העת פורסמו תרגומים לרומאנים שיצאו לאור באנגליה ובארצות הברית וכן למאמרים של גדולי הוגי הדעות והמדינאים במערב. בתחום הפוליטי כתב העת דן בהתרחשויות בימי עליית הנאציזם והפשיזם באירופה, המלחמה בין יפן לסין, הפלישה האיטלקית לאתיופיה ומלחמת האזרחים בספרד. בין הכותבים בתחום זה היו: עזרא חדד ועבאס אלעזאוי. לצד תחומים אלו, פורסמו גם תחומים שלא פורסמו בכתבי עת אחרים בעיראק באותה התקופה, כמו: מדור של אופנת נשים. 

השבועון הפסיק לפעול ב-31 במרץ 1938 בעקבות קשיים כספיים בהוצאתו, כמו: עליית מחירי הנייר והדפוס והימנעותם של המנויים מתשלום דמי המנוי.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות בבל
בר בהלול

בר בהלול (בארמית סורית: ܚܣܢ ܒܪ ܒܗܠܘܠ, קרי: חסן בר בהלול; בערבית: الحسن بن بهلول, קרי: אלחסן בן בהלול) היה בישוף במאה העשירית, חשיבותו היא בכך שהיה לשונאי ומילונאי שחיבר מילון סורי-ערבי, המשמש בסיס ללימוד השפה הסורית והבוטניקה של המזרח הקדום כיוון שהוא מהווה חוליה מקשרת חשובה בין שמות צמחים מהתקופה הקדם-איסלאמית המשמרים מסורות קדומות (ובכלל זה שמות תנ"כיים) לבין שמות צמחים בערבית. בר בהלול מפרט בנוסף גם 16 ניבים של ארמית ומתייחס למקבילות של המילים ביוונית עתיקה. בנוסף למילונו חיבר גם ספרים תאולוגיים וספר העוסק בפשר חלומות.

מילונו של בר בהלול ראה אור לראשונה במהדורה מודרנית בצרפתית על ידי בין 1888 ל-1901.

== קישורים חיצוניים ==
<div class="mw-content-ltr">
* Rubens Duval, Lexicon Syriacum auctore Hassano Bar Bahlule: Voces Syriacas Græcasque cum Glossis Ayriacis et Arabicis Complectens. (Paris, 1888–1901) [https://archive.org/details/lexiconsyriacum01hassuoft vol. 1], [https://archive.org/details/lexiconsyriacum02hassuoft vol. 2], [https://archive.org/details/lexiconsyriacum03hassuoft vol. 3]
</div>
* [http://www.dukhrana.com/lexicon/BarBahlul/ מילונו של בר בהלול לעיון ברשת]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בישופים
קטגוריה:מילונאים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים
קטגוריה:מילונאי ארמית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-10
ניר רצ'קובסקי

ניר רצ'קובסקי (נולד ב-29 באפריל 1973) הוא מתרגם וסופר ישראלי.

==ביוגרפיה==
רצ'קובסקי נולד וגדל בחיפה. לאחר שסיים את לימודיו לתואר שני בביולוגיה החליט לנסוע לפריז, בה גר מספר שנים ובה גם הכיר את אשתו.
לאחר שובו ארצה החל לתרגם ספרים מצרפתית (וגם מעט מאנגלית), ופריצתו לתודעת הקוראים הייתה בזכות תרגומו לספר "סוויטה צרפתית" מאת הסופרת הצרפתייה-יהודייה אירן נמירובסקי משנת 2006 ותרגומו ל"נוטות החסד" מאת ג'ונתן ליטל משנת 2008.

בשנת 2013 התפרסם רומן ביכורים פרי עטו, "בת, אהובה", בהוצאת ידיעות ספרים, העוסק ביחסים שבין האצילה הצרפתייה בת המאה ה-17 מאדאם דה סבינייה לבין בתה.

בשנת 2015 זכה בתואר אביר במסדר האקדמאי מטעם ממשלת צרפת.

רצ'קובסקי נשוי ואב לשלושה, ומתגורר עם משפחתו בתל אביב.

==מתרגומיו==
=== מצרפתית ===
*"סוויטה צרפתית", אירן נמירובסקי, הוצאת כתר, 2006
*"נוטות החסד", ג'ונתן ליטל, כנרת זמורה ביתן, 2008
*"מיקרומגס: סיפור פילוסופי ועוד שני סיפורים", וולטר, נהר ספרים, 2009
*"חרדתו של המלך סלומון", אמיל אז'אר, ידיעות ספרים, 2010
* מוות מאושר, אלבר קאמי, ספרית פועלים, 2019
*"יומן", הלן בר, מודן, 2010
*"זיכרונותיה של נערה מחונכת", סימון דה-בובואר, כתר, 2011
*"זיכרונותיו של דורבן", אלן מאבאנקו, הספריה החדשה, 2012
*"יומן של גוף", דניאל פנק, הוצאת אחוזת בית, 2013
*"בבית הקפה של הנעורים האבודים", פטריק מודיאנו, הוצאת אחוזת בית, 2014
*"הקורא ברכבת של 6:27", ז'אן- פול דידילורן, הוצאת מודן, 2016
*"המחבוא", לואיק דובייה, הוצאת כנרת, 2014
*״המלכות״, עמנואל קארר, הוצאת בבל, 2021
*"לחסל", מישל וולבק, הוצאת בבל, 2022

===מאנגלית===
*"פראני וזואי", ג'.ד. סלינג'ר, כתר, 2011
*"גרמניה ויהודיה - היסטוריה אחרת", שולמית וולקוב, הוצאת כרמל, 2022

==קישורים חיצוניים==

* 
* 	
* 
* 
* 
* [http://timeout.co.il/%D7%90%D7%A0%D7%A9%D7%99%D7%9D/%D7%A4%D7%A1%D7%A7-%D7%96%D7%9E%D7%9F/%D7%A0%D7%99%D7%A8-%D7%A8%D7%A6%D7%A7%D7%95%D7%91%D7%A1%D7%A7%D7%99 פסק זמן עם ניר רצ'קובסקי], מגזין Time Out תל אביב, 2012
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
אריק השני, מלך דנמרק

אריק השני (בדנית: Erik II; 1090 לערך – 18 ביולי 1137) היה מלך דנמרק מ-1134 ועד למותו. אריק היה בנו הבלתי חוקי של אריק הראשון שמלך על דנמרק מ-1095 ועד 1103. אריק מרד נגד דודו, נילס, מלך דנמרק וב-1134 הוא הוכרז כמלך. הוא העניש את יריביו בחומרה וגמל לתומכיו בנדיבות. הוא נרצח על ידי אחד מנתיניו ואחריו מלך אחיינו, אריק השלישי.

==ראשית חייו==
אריק היה בנו של אריק הראשון, מלך דנמרק מפילגש ששמה לא ידוע. אחיו, קנוט לאברד, העניק לו כמה איים בדנמרק והוא היה לרוזן (jarl) של מון (Møn), לולנד (Lolland) ופלסטר (Falster). כאשר נרצח קנוט ב-1131, הצטרף אריק לאחיו למחצה, האראלד, למרד כנגד האחראי לרצח, המלך נילס. באפריל אותה שנה נבחר אריק להיות אנטי-מלך בסקונה, מהלך שגרם להאראלד לקנא ולתמוך בנילס.

צבא תומכיו של אריק הובס בכמה קרבות כנגד נילס וכנגד בנו, מגנוס, כולל ביילין, ביוטלנד ובשלן ונמלט לסקונה. נסיגתו הקנתה לו את הכינוי "היחף". הוא ניסה ללא הצלחה לשכנע את לותאר השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה לתמוך בשאיפתו להיות מלך ובקשתו ממגנוס הרביעי, מלך נורווגיה לתמוך בו, הושבה אף היא ריקם. ב-1134 הוא שב לסקונה, שם הצטרף אליו אסר, הארכיבישוף של לונד ובסופו של דבר הוא גם קיבל את תמיכתו של לותאר השלישי. באותה שנה הוא הביס את צבאו של נילס בקרב פוטביק, בסיועם של פרשים שכירי חרב גרמנים. בקרב זה נהרג בנו של נילס, מגנוס ונילס עצמו נרצח שלושה שבועות לאחר מכן.

==מלך==
אריק הוכרז כמלך באספה שהתכנסה בסקונה והפך את לונד לבירתו. עקב הניצחון המזהיר שלו בפוטביק, שונה כינויו מ"היחף" ל"בלתי נשכח" (בדנית: Emune). האראלד שב לדנמרק והוכרז שם כמלך באספה שהתכנסה בשלזוויג. אריק רדף אחריו והרג אותו ואת בניו, שמהם שרד רק הבן אולף.

מכאן והלאה שאף אריק לייצב ולהכשיר את שלטונו. הוא העניק תארים וזכויות לתומכיו והכריז על אסקיל, אחיינו של אסר כבישוף של רוסקילדה. הוא יזם תהליך לקאנוניזציה של אחיו למחצה, קנוט לאברד והקים מנזר ברינגסטד כדי להוכיח את קיומם של ניסים שהתרחשו בקברו של קנוט. אריק שאף למסד את זכותם האלוהית של מלכי דנמרק וקאנוניזציה של קנוט הרביעי הייתה תומכת בתביעתו לכתר. בסופו של דבר הוקדש קנוט ב-1170.

אריק היה ידוע כמלך שגילה קשיחות כלפי אויביו. בקיץ 1136 הוא יצא למסע צלב כנגד האוכלוסייה הפגנית באי ריגן בים הבלטי ובירתם ארקונה. הוא הורה לאנשיו לחפור תעלה בין העיר לבין יתר שטחי האי. מהלך זה השפיע על שפיעת המעיינות שסיפקו מים לעיר ותושבי ארקונה נאלצו להיכנע. הוא הצטרף למגנוס למערכה בלתי מוצלחת בנורווגיה, שם הוא העלה באש את העיר אוסלו. כאשר נודע לו שהארכיבישוף אסקיל הסית את אצילי שלן נגדו, יצא אריק במהירות צפונה כדי לדכא את המרד שפשט במהירות ברחבי פין ויוטלנד והטיל קנס כבד על אסקיל.

==מותו==
אריק השני נרצח על ידי אציל בשם סורטה פולב. אחיינו של המלך הנרצח, אריק האקונסון צעד קדימה עם חרבו שלופה בידו, אך המתנקש נמלט על נפשו. אריק נקבר בקתדרלת ריבה ואחיינו מלך תחתיו כאריק השלישי.

==נישואין ומשפחה==
במועד כל שהוא לפני 1130, נשא אריק לאישה את מלפרידה, בתו של מסטיסלאב הראשון, נסיך קייב. מלפרידה הייתה אלמנתו של זיגורד הראשון, מלך נורווגיה. יחד עם פילגשו, תונה, הביא אריק לעולם את בנו סוון, שמאוחר יותר מלך כסוון השלישי, מלך דנמרק.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלכי דנמרק
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות בדנמרק
קטגוריה:מונרכים דנים שנרצחו
קטגוריה:ילידי 1090
קטגוריה:נפטרים ב-1137
הרוזובה

הרוזובה (בבלארוסית: Грозаў (הרוזאו) וגם Гро́зава (הרוזבה); בפולנית: Grozovo (גרוזובו)) הוא כפר במחוז מינסק שבבלארוס, בסמוך לעיר סלוצק, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
הרוזובה נזכר לראשונה במחצית הראשונה של המאה ה-16, ובמקום נבנו שתי כנסיות אורתודוקסיות ומנזרים. במחצית השנייה של המאה ה-17 היה היישוב בבעלות משפחת רדזיוויל.

==יהודי הרוזובה==
בין מלחמות העולם חיו בהרוזובה כ-700 יהודים, כ-70% מתושביו. בתקופה הסובייטית פעלה בכפר מועצה יהודית, והתקיים בו בית ספר יידי.

בסוף יוני 1941 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו סימנו תוך זמן קצר את בתי היהודים בו, ובספטמבר 1941 ריכזו את יהודיו ואת יהודי כפרי הסביבה בגטו שהוקם במחנה קוניוכי (Konyukhi) הסמוך לכפר, בו התפתחו תנאי רעב.

ב-18 בדצמבר 1941 נלקחו כל יושבי הגטו במכוניות ליער סמוך, ונרצחו בו. 74 בעלי מקצוע מהגטו ובני משפחותיהם הושארו בשישה מבנים בכפר, וביולי 1942 נלקחו כולם למחצבה סמוכה, ונרצחו בה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:שואת יהודי בלארוס
קטגוריה:מחוז מינסק: עיירות יהודיות
גרייבו

גרייבו (בפולנית: Grajewo; ביידיש: גראיעווע) היא עיר קטנה בפרובינציית פודלסיה בפולין, בירת מחוז גרייבו. בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
האזכור הראשון לגרייבו הוא משנת 1426, ובשנת 1540 קיבל היישוב זכויות עיר. בשנת 1815 נכללה העיר בתחום פולין הקונגרסאית, ובמהלך המאה ה-19 הואצה התפתחותה.

העיירה מהווה מרכז של מועצה מקומית שכוללת כמה עשרות כפרים לרבות ליפניק.

==יהודי גרייבו==
במהלך המאה ה-19 גדלה האוכלוסייה היהודית בגרייבו, והגיעה בשנת 1857 לכדי כ-76% מכלל האוכלוסייה בעיר. בשנת 1897 חיו בעיר למעלה מ-4,000 יהודים. בעקבות מלחמת העולם הראשונה, פחת מספר יהודי העיר לכדי 2,834, כמחצית מתושביה.

בין מלחמות העולם פעלו בעיר חוגים ציוניים, לצד אגודת ישראל והבונד, וכן תנועות נוער וארגוני תרבות יהודיים. במהלך שנות השלושים סבלו יהודי העיר מחרם כלכלי פולני, וממספר מקרים של התנכלויות אנטישמיות אלימות.

===בשואה===
בתחילת ספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ובשלושת השבועות בהם שהו בה עד שהועברה לידי הסובייטים במסגרת הסכם ריבנטרופ–מולוטוב, נרצחו בה יהודים, ובית הכנסת ומספר בתי יהודים בה הועלו באש. בתקופה הסובייטית הולאמו עסקי יהודים בעיר, וכמה משפחות יהודיות עשירות בה גורשו לסיביר.

ב-22 ביוני 1941 כבשו הגרמנים את העיר בשנית, והטילו מיד גזירות על יהודיה, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב. ב-29 ביוני ערכו פולנים מקומיים פוגרום ביהודי העיר, בו רצחו עשרה יהודים, ופצעו כ-30. בימים הבאים ריכזו הגרמנים מדי כמה ימים מאות יהודים בכיכר העיר, ושם התעללו בהם תושבים פולנים. במקרה אחד כ-300 יהודים נלקחו לבניין התיאטרון בעיר, ובו הוחזקו תחת עינויים משך ארבעה שבועות, כאשר עשרות מהם נרצחו. במקרה אחר הוצאו להורג 50 יהודים לאחר עינויים קשים, באשמת קומוניזם. ב-7 באוגוסט 1941 נרצחו כ-120 יהודים, ובהם ילדים, בבית העלמין היהודי בעיר.

בהמשך הוקם בעיר גטו סגור, אליו הוכנסו קרוב ל-2,000 יהודים. בגטו פעל יודנרט, בראשות זלמן סוטקר, אשר נצטווה לספק לגרמנים כוח אדם לעבודות כפייה, בין היתר במחנות עבודה באזור ביאליסטוק. באוקטובר 1942 הועברו לגטו כ-600 יהודים מראיגרוד.

ב-2 בנובמבר 1942 נלקחו כ-2,500 יהודי הגטו למחנה בוגושה, וממנו שולחו כעבור כחודש וחצי למחנה ההשמדה טרבלינקה. אחרוני היהודים שנותרו במחנה שולחו בתחילת ינואר 1943 לאושוויץ.

== ערים תאומות ==

* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* [https://sztetl.org.pl/en/towns/g/829-grajewo גרייבו ] באתר השטעטל הווירטואלי 
* 

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:פרעות ופוגרומים בשואה
קטגוריה:גטאות בפולין
חנוך ארנטרוי (לונדון)

חנוך הכהן ארנטרוי (באנגלית: Chanoch HaCohen Ehrentreu; מכונה גם: דיין ארנטרוי; כ"ח בכסלו ה'תרצ"ג, דצמבר 1932 – ל' בחשוון ה'תשפ"ג, 24 בנובמבר 2022) היה רב ודיין בריטי ממוצא גרמני. עמד במשך שנים רבות בראש בית הדין של איחוד הקהילות האורתודוקסי באנגליה, "ק"ק כנסת ישראל", עד פרישתו לגמלאות ב-2006. כיהן כראב"ד אירופה מטעם ועידת רבני אירופה, ושימש כאחראי על מערך הגיור של הארגון. כמו כן הוא שימש כראש בית המדרש לרבנים בברלין.

==ביוגרפיה==
נולד בפרנקפורט, ברפובליקת ויימאר מעט לפני עליית הנאצים לשלטון, לרב ישראל ארנטרוי, ראש ישיבת "עדת ישראל" של הרב שלמה זלמן ברויאר בפרנקפורט, ורב בעיר צ'שם , אנגליה (נפטר 1965). נקרא על שם סבו, רבה של מינכן, הרב חנוך ארנטרוי. בטרם פרצה מלחמת העולם השנייה היגרה משפחתו לממלכה המאוחדת והוא למד בישיבת גייטסהד ואחריה בישיבת סונדרלנד. נישא לרחל שטרנבוך, אחותם של הרבנים אליהו ומשה שטרנבוך. אחות נוספת של אשתו נישאה לרב משולם דוד הלוי סולובייצ'יק. לאחר נישואיו למד שבע שנים בכולל האברכים של ישיבת גייטסהד.

הוא יסד כולל אברכים בסונדרלנד שם התגורר משך קרוב לעשרים שנה. ב-1978 התמנה כראש בית הדין במנצ'סטר במקום הרב יצחק יעקב וייס שעלה אז לישראל לכהן כראב"ד העדה החרדית. הרב ארנטרוי שהיה אז נטול הכשרה מעשית לדיינות, נסע לחופש לימודים בישראל והשתתף כצופה בדיונים של בתי דין שונים, כשבמקביל שימוש חכמים אצל הרב יוסף שלום אלישיב והרב שלמה זלמן אוירבך. הוא כיהן כאב"ד בבית הדין במנצ'סטר במשך כשש שנים.

ב-1984 מינה אותו הרב הברון ישראל "עמנואל" יעקובוביץ לעמוד בראש בית הדין של איחוד הקהילות האורתודוקסי באנגליה "ק"ק כנסת ישראל", הרב כיהן בתפקיד זה עד פרישתו לגמלאות ב-2006. במקביל כיהן כראב"ד אירופה מטעם ועידת רבני אירופה, ושימש כאחראי על מערך הגיור של הארגון.

בנו הרב אשר ארנטרוי משמש כסגן מנהל האגף למניעת עגינות בבתי הדין הרבניים בישראל.

==לקריאה נוספת==
* (ושם במסגרת "בעקבות הסבא הגדול").

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי בית הדין הרבני בלונדון
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:משפחת שטרנבוך
קטגוריה:משפחת פויכטוונגר
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:מנצ'סטר: רבנים
קטגוריה:לונדון: רבנים
קטגוריה:בוגרי ישיבת גייטסהד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1932
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2022
גוסינו

גוסינו (ברוסית: Гусино) הוא כפר במחוז סמולנסק שבמערב רוסיה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

בכפר תחנת רכבת בקו מינסק-מוסקבה, והוא מהווה מרכז שירותים לכפרים החקלאיים שסביבו. בכפר תעשיית ייצור צינורות ניקוז וקורות עץ.

לאחר מספר מלחמות האזור הועבר לרוסיה הצארית בשנת 1654.

==יהודי גוסינו==
ב-1926, בין מלחמות העולם, נמנו בכפר 427 יהודים, יותר ממחצית האוכלוסייה, ובשנות השלושים הוקם בו קולחוז יהודי. ערב מלחמת העולם השנייה המספר עלה לכ-600 יהודים.

ביולי 1941 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו ריכזו באופן מיידי את יהודיו בגטו, תוך העסקתם בעבודות כפייה. במהלך ספטמבר ואוקטובר 1941 נרצחו בכפר מספר יהודים.

ב-6 בפברואר 1942 נרצחו כ-280 היהודים שנותרו בגטו שבכפר.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוסיה: כפרים
קטגוריה:רוסיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:מחוז סמולנסק: יישובים
הרדזץ

הרדזץ (בבלארוסית: Гарадзе́ц; בפולנית: Gorodets, גורודץ) הוא כפר במחוז הומל שבבלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
הרדזץ נזכר לראשונה במאה ה-18 ככפר במחוז מינסק, ובשנת 1760 נבנתה בו כנסייה מעץ. בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכלל הכפר במחוז מוהילב שבאימפריה הרוסית.

בשנת 1812 אירעו בסמוך לכפר קרבות במהלך מלחמת רוסיה-צרפת. לאחר מלחמת העולם הראשונה הקימו הסובייטים תחנת כוח בכפר.

==יהודי הרדזץ==
בין מלחמות העולם חיו בכפר כ-600 יהודים, כשני שלישים מתושביו. רובם היו בעלי מלאכה, ומיעוטם עבדו בקולחוזים סמוכים.

באוגוסט 1941 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את כל יהודיו בבניין אחד, בצפיפות רבה. אל הבניין, בו שררו תנאי רעב, נכנסו מעת לעת גרמנים ושוטרים בלארוסים, וביצעו מעשי שוד והתעללות, ובהמשך, הובאו אליו יהודים נוספים מהסביבה. כעבור כחודש הועברו יהודי הכפר לגטו שהוקם ברהצ'וב הסמוכה, שם נרצחו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:שואת יהודי בלארוס
קטגוריה:מחוז הומל: עיירות יהודיות