OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נפתלי שוורץ

הרב נפתלי הכהן שוורץ (י"ד באלול תר"ו, 5 בספטמבר 1846 – י"ב בכסלו תרנ"ז, 17 בנובמבר 1896) היה רב העיר מאד ומחבר ספרים.

== ביוגרפיה ==
נולד בעיר מאד, שם שימש אביו שהיה גם רבו המובהק, אברהם יהודה שוורץ, אבי משפחת הכהן שוורץ, לימים כרב הקהילה. בשנת תר"ל קיבל סמיכה לרבנות מהרב יקותיאל יהודה טייטלבוים מסיגט, רבי שמעון סופר מקרקוב והמהר"ם שיק. 

עם נישואיו ישב בעיירת מגורי משפחת אשתו ונסמך על שולחן חותנו. משם עבר לעיר ברגסס בה שימש אביו כרב, עזר לאביו בענייני הרבנות וכן עסק במסחר ספרים. עם פטירת אשתו נשא לאשה את בת הגביר יהודה אריה פרוכטר מווישווה, עבר לגור בעיר ועמד בראשות ישיבה במקום.

עם פטירת אביו בשנת תרמ"ד נתקבל לרבה של מאד, וייסד בה ישיבה מהגדולות בהונגריה. 

נפטר באופן פתאומי בשנת תרנ"ז, והוא בן חמישים בלבד.

==ספריו==
* בית נפתלי על התורה, מונקץ' (תרס"ו)
* שו"ת בית נפתלי, פאקש (תרנ"ט) 
* שער נפתלי, ביאור על ספר אבודרהם, פאקש (תרס"ד)
* איילה שלוחה, גרוסוורדיין (תש"א)

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:משפחת כהנא הלר
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:מאד: רבנים
קטגוריה:ילידי 1846
קטגוריה:נפטרים ב-1896
יוסף הכהן שוורץ

הרב יוסף הכהן שוורץ (כ"א באדר ה'תרל"ה, 1875 - ט' בסיוון ה'תש"ד, 31 במאי 1944), היה רב ודיין בהונגריה. מחבר ועורך ספרים וכתבי עת.

נולד בעיירה אויבערווישיוה במחוז מרמורש לרב נפתלי שוורץ, מגדולי רבני הונגריה. רבו המובהק היה הרב יעקב טננבוים (מחבר "נהרי אפרסמון"). נסמך לרבנות על ידי הרב משה גרינוולד מחוסט, הרב שלום מרדכי שבדרון מברעזאן ועוד. נשא לאשה את בת הרב אליעזר דייטש מבוניהד ובמקום זה ישב 26 שנה. עם פטירת חמיו שימש כדיין בעיר. בשנת 1924 עבר לגרוסוורדין ושם שימש עד אחרית ימיו כרב קהילת "מחזיקי תורה".

הרב הכהן חיבר ספרים רבים, בהם ספרי שו"ת, חידושים ופלפולים, וברובם ספרים קטנים של הספדים ודינים שימושיים. הוא עסק בהוצאה לאור של כתבי אביו, חמיו ואחרים. עיקר עבודתו הספרותית הייתה בעריכת כתב העת התורני "וילקט יוסף" שיצא לאור בהונגריה במשך 20 שנה. במסגרת עבודתו זו בא בכתובים עם רבים מגדולי הדור ושמו נזכר בעשרות ספרי שו"ת. כן כתב ערכים באנציקלופדיה "אוצר ישראל" של יהודה דוד אייזנשטיין.

בשואת יהודי הונגריה נלקח הרב שוורץ יחד עם בני קהילתו למחנה אושוויץ שם נספה.

==ספריו==
רשימת ספריו המלאה הובאה בספרו של נפתלי בן מנחם (בן אחותו) בספר "מספרות ישראל באונגאריה", בהוצאת קריית ספר, ירושלים, ה'תשי"ח, עמ' 355–370, ובה נרשמו 27 פריטים.

להלן רשימת ספריו הקיימים באתר היברובוקס:
* מועד כל חי, קליינווארדין, תרפ"ה ()
* וילקט יוסף – כרך ט' של כתב העת בעריכתו, פאקש, תרס"ז 
* ויצבר יוסף, שו"ת ופלפולים, אורדאה, 1936 
* גנזי יוסף, שו"ת ופלפולים, דעווה, תר"ץ 
* אבל ישראל (הספד על האדמו"ר ר' ישראל האגר מויז'ניץ), גרוסוורדין, תרצ"ו 
* אבל משה (הספד על הרב משה דייטש), גרוסוורדין, תש"ב 
* מספד וקינה (הספד על החפץ חיים), גרוסוורדן, תרצ"ד 

==לקריאה נוספת==
* יצחק יוסף כהן, חכמי טרנסילבניה, מכון ירושלים, ירושלים, תשמ"ט עמ' 237–240.
* תולדות חייו כפי שנכתבו כנראה על ידו, פורסמו על ידי נפתלי בן מנחם בספר "מספרות ישראל באונגאריה". כמו כן שם צוואתו, ורשימת ספריו עמ' 330–370.

==קישורים חיצוניים==
* 
* רמזים בראשי תיבות וסופי תיבות לעניינו של חודש אלול - הרב יוסף הכהן שוורץ הי”ד, אתר [https://toratcha.com/?p=2470 תורתך לא שכחתי].

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:בונהאד: רבנים
קטגוריה:יהודים ממרמורש
קטגוריה:משפחת הכהן שוורץ
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:רבנים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
יחיא בדיחי

מארי יחיא בן שוכר בדיחי (ה'תקס"ג, 1803 - ט"ז בתשרי ה'תרמ"ח, 4 באוקטובר 1887) היה מורה צדק וראש הישיבה הכללית בצנעא בירת תימן, ומנהיג היהודים בכוכבאן. מגדולי רבני תימן במאה ה-19.

==ביוגרפיה==
נולד בצנעא ליהודה. בנערותו חיבר שני ספרים. היה בקי הן בתורת הנגלה, והן בתורת הנסתר. לפרנסתו עסק בכתיבת ספרי תורה. לימים, התמנה לעמוד בראש הישיבה הכללית בצנעא בית צאלח, שהייתה בבית הכנסת של המהרי"ץ.

בשנת ה'תר"ד (1843) יהודי צנעא סבלו מגזירות. הרב בדיחי ששימש כטובע מטבעות בית המלכות, נאסר עם אביו עקב עלילה, לאחר שיהודי שהיה ממונה על המטבעה בתימן הוצא להורג, ונרדף על ידי מוחמד בן יחיא. בגיל 43 ברח מצנעא והתיישב בעיר כַּוּכּבּאן שלא הייתה כפופה למושל צנעא, ושם קיבלו היהודים חסות מראשי השבטים הערבים. כשלושים שנה ישב שם והעמיד תלמידים. לאחר כיבוש צנעא על ידי הטורקים חזר לעיר בשנת ה'תרל"ד (1873), או ה'תרל"ו (1876), בגיל 73, למרות הפצרותיהם של תלמידיו.

בצנעא חזר לתפקידו כראש הישיבה הכללית. כמה מגדולי חכמי תימן בדורו היו תלמידיו המובהקים, ובהם הרב שלום אלשיך, לימים הרב הראשי וראב"ד העדה התימנית בירושלים, וכן נכדו הרב אברהם אלנדאף, לימים מנהיג הקהילה התימנית בירושלים. 

הרב בדיחי נפטר בט"ז בתשרי ה'תרמ"ח (1887), יום טוב שני של גלויות, חג הסוכות. באותו היום הספידו אותו רבני העיר צנעא. השד"ר יחזקאל שאול רופא, מארץ ישראל, מחה על כך בתוקף משום שלפי מנהג ארץ ישראל לא מספידים ביום טוב שני של גלויות. בעקבות מחאתו החל בתימן פולמוס. בשובו של רופא לטבריה הוא ביקש מרבני העיר לחוות את דעתם בנושא, והם אסרו זאת.

חתנו היה הרב חיים אלנאדף.

== חיבוריו ==
=== בנערותו ===
* לחם תודה - ביאור וקיצור הלכות שחיטה וטרפות על פי ספר "שערי קדושה" של המהרי"ץ.
* פירוש על "תפילת אליהו הנביא" - על דרך הקבלה, מלוקט מספר "יושר לבב" של הרב עמנואל חי ריקי (החיבור נכלל בראש הספר "חן טוב").

=== חיבורים נוספים ===
* [https://www.otzar.org/wotzar/book.aspx?157469 חן טוב] - חידושים על התנ"ך (חלקם בדרך הקבלה) וקצת שו"ת וחידושים. בראש הספר מובא הפירוש על "תפילת אליהו הנביא" הנ"ל, ושירים לשבת. הוצאה ראשונה ירושלים סיוון ה'תש"ל. [https://www.otzar.org/wotzar/book.aspx?64197 מהדורא שנייה] ה'תשס"ח.
* זבחי שלמים (בכתב יד).
* 'תשובות בדיני ירושה', הובאו בקובץ אור ישראל, א, ב, ה, בני ברק ה'תשמ"ו-ה'תשמ"ח.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.nosachteiman.co.il/?CategoryID=1275&ArticleID=8501 תולדות רבינו יחיא ב"ר יהודה בדיחי זלה"ה], באתר נוסח תימן
* [https://teman.org.il/content/בדיחי-יחיא-בן-שכר-יהודה בדיחי, יחיא בן שכר (יהודה)], באתר מורשת יהודי תימן
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבני צנעא
קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:תימנים שנולדו במאה ה-19
קטגוריה:נפטרים ב-1887
אשר אנשיל כץ

הרב אשר אנשיל כץ
הרב אשר אנשיל כ"ץ (ה' בטבת, תרמ"א (1880) - כ"ז בסיוון תש"ד (1944)). רב, ראש ישיבה ומחבר ספרים.

==ביוגרפיה==
נולד בצ'נגר בהונגריה לרב יהונתן בנימין כ"ץ, שהיה מחבר ספרים שלא נדפסו. לאביו היה כתב ייחוס עד הרב נפתלי כ"ץ. למד שש שנים בישיבת ר' משה גרינוולד בחוסט. בן עשרים נשא לאשה את בתו של הרב שלמה זלמן אהרנרייך משאמלויא. נתמנה על ידי חותנו לדיין בשאמלוי, ומאז גם החל לתת שיעורים בישיבת חותנו. בשנת 1909 נתמנה לרב בקהילת ניר-מעדיעש. משנת 1925 נתנה לרב קהילת "עדת ישראל" בדונאיסקה סטרדה שם עמד בראשות ישיבה שהייתה מהגדולות בישיבות הונגריה. בישיבה למדו 250–300 תלמידים.

כשאר בני קהילתו, נשלח באביב של שנת תש"ד (1944) לאושוויץ, שם נספה עם אשתו ורוב ילדיו.

היחיד מילדיו ששרד את השואה היה הרב יהושע כ"ץ שעמד בראש קהילת אשר סערעדהרלי בברוקלין. בנו זה הוציא לאור גם את ספריו.

נכדיו הם רבנים מפורסמים בארצות הברית, הרב אשר אנשיל, ראש קהילת וויען, הרב חיים לייב, אב"ד סרדהלי ופוסק הלכה מפורסם והרב שלמה זלמן, רב קהילת תולדות אהרן בוויליאמסבורג.

==ספריו==
* סדר הגדה של פסח - עם פי’ ... חדש האביב / מאת הרב ... אשר אנשיל כ"ץ, ברוקלין, תשל"א
* ספר שאלות ותשובות ולאשר אמר - תשובות ובירורי הלכות על ד’ חלקי שולחן ערוך / מאת אשר אנשיל כ"ץ, ברוקלין, תשמ"א. יצא שוב בתשפ"ב על ידי מכון מעדני מלך וויען.

==לקריאה נוספת==
* אברהם פוקס, ישיבות הונגריה בגדולתן ובחורבנן, חלק א', הוצאת המחבר, ירושלים תשל"ט (1978)
* יצחק יוסף כהן, חכמי טרנסילבניה, מכון ירושלים, ירושלים, תשמ"ט עמ' 130–131
* אברהם יששכר אנגל, [http://yizkor.nypl.org/index.php?id=1535 ספר זיכרון לקהילת דונאסרדאהלי], בהוצאת ועד יוצאי קהילת דונאסרדאהלי בישראל, תשל"ה (באתר ספריית העיר ניו יורק) עמ' 115–118

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:יהודים מטרנסילבניה
קטגוריה:דונאיסקה סטרדה: רבנים
קטגוריה:משפחת הכהן שוורץ
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:רבנים שנספו במחנה ההשמדה אושוויץ
קטגוריה:ילידי 1880
קיטארו

קיטארו (ביפנית: 喜多郎, באנגלית: Kitarō, נולד ב-4 בפברואר 1953) הוא מוזיקאי, מלחין, מפיק ומעבד יפני. הוא רב-נגן, ונחשב לחלוץ בסגנון מוזיקת העידן החדש.

קיטארו היה מועמד 14 פעמים לפרס גראמי, וזכה בפרס בשנת 2000 בקטגוריית אלבום מוזיקת העידן החדש הטוב ביותר, על אלבומו "חושב עליך" (Thinking Of You).

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מוזיקאים יפנים
קטגוריה:מלחינים יפנים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:רב-נגנים
קטגוריה:אמני גפן רקורדס
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1953
חיים צבי אהרנרייך

הרב חיים צבי אהרנרייך (עהרנרייך; ה'תרל"ה, 1875 - י"ח בכסלו ה'תרצ"ז, 1937) היה רב הונגרי, ראש ישיבה ומחבר תורני, רבה של מאד וראש הישיבה בעיירה.

== ביוגרפיה ==
נולד בסובראנץ (סוברנצה ) במחוז אונג שבממלכת הונגריה (כיום סלובקיה) לרב יעקב ולהינדל רייזל אהרנרייך בתו של הרב אברהם יהודה שוורץ, מחבר הספר "קול אריה". נישא לבת דודתו לאה שוורץ, בתו של הרב נפתלי שוורץ מחבר "בית נפתלי".

עם פטירת רבה של מאד הרב מרדכי וינקלר החל לכהן כרב הקהילה, שם שימשו ברבנות סבו וגם חותנו. כמו כן עמד בראשות הישיבה שבעיירה. נפטר בשנת תרצ"ז.

בחייו הוציא לאור שני ספרים: "קצה המטה" על הספר "מטה אפרים" של ר' אפרים זלמן מרגליות על הלכות ראש השנה, יום הכיפורים, סוכות וקדיש יתום "וחיים" על הספר "שערי אפרים" לר' שלמה זלמן מרגליות, הלכות קריאת התורה. לאחר פטירתו יצא לאור בידי בניו ספר השו"ת "קב החיים". הספר נדפס בימי השואה בקליינווארדיין. כל ספריו יצאו לאור מחדש בידי בנו הרב אליעזר בניו יורק.

==משפחתו==
אחיו, הרב שלמה זלמן אהרנרייך היה רבה של שימלוי. הרב שלמה זלמן הוציא לזכר אחיו (ולזכר ר' חיים אלעזר שפירא ממונקאטש) חוברת הספד בשם "יקרא דחיים".

לרב אהרנרייך היו שלושה בנים וארבע בנות. כולם מלבד אחד נספו בשואה.
* בנו הרב משה לייב - שימש כדיין במרגיטה. לאחר פטירת אביו כיהן כרב קהילת מאד, נספה בשואה.
* בנו הרב אליעזר - עמד לימין אחיו בראשות הישיבה במאד שהתקיימה עד תקופת השואה. לאחר השואה שימש כרב הקהילה במאד, אליה התלקטו הניצולים. בהמשך עבר לניו יורק ובה הקים את מכון "חברה מפיצי תורה ממשפחת קול אריה", שהוציאה לאור עשרות ספרים של צאצאי ה"קול אריה".
* זיסל שפיצר - אשת הרב דב שפיצר רב בברוקלין ומחבר הספר תולדות קול אריה
* שרה בריינדל - אשת של הרב חיים אלטר פריעד רב בטיסא ליק.
* מלכה אהרנרייך
*רבקה רוזנצווייג

גיסו היה הרב נתן צבי בריסק, אב"ד מאג'ארטשקע. אחיינו היה הרב נפתלי בריסק רבה של ביהרנאג'באיום.

==לקריאה נוספת==
* גוטליב, אהלי שם, פינסק תרע"ב, עמ' 251
*אברהם פוקס, ישיבות הונגריה בגדולתן ובחורבנן, חלק א', הוצאת המחבר, ירושלים תשל"ט (1978) עמ' 247

קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1936
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1872
קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:משפחת הכהן שוורץ
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:מאד: רבנים
ביצנית מנומרת

Tringa glareola
בִּיצָּנִית מְנֻמֶּרֶת (שם מדעי: Tringa glareola) הוא מין של עוף מהסוג ביצנית, במשפחת החרטומניים. זהו המין הקטן ביותר של ביצנית. הביצנית המנומרת חיה בעיקר בביצות, מקווי מים ותעלות.
== מאפיינים ==
הביצנית המנומרת ניזונה בעיקר מחרקים, תולעים, רכיכות וסרטנים. רוב הביצניות המנומרות חיות באירופה, אסיה, אוסטרליה ואפריקה.

בישראל היא חולפת וחורפת מצויה.

כנפיה ורוב פלג גופה העליון של הביצנית הם חומים, מנומרים בכתמים חומים בהירים או לבנים. זנבה לבן ומנומר בכתמים שחורים. בטנה לבנה וצווארה לבן ומנומר בחום. פס הגבה לבן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.birdsbase.com/bbis_test/heb/spec.jsp?id=216&heb_name=ביצנית%20מנומרת%20(Tringa%20glareola)&lat_name=Tringa%20glareola&eng_name=Wood%20Sandpiper ביצנית מנומרת] בתוך [http://www.birdsbase.com מאגר המידע הלאומי לציפורי ישראל ע"ש] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חרטומניים
קטגוריה:בעלי חיים בביצות באירופה
קטגוריה:ארץ ישראל: חרטומניים
קטגוריה:סוריה: עופות
קטגוריה:עיראק: עופות
Abandon

Abandon (לנטוש) הוא אלבומה השישה עשר של להקת הרוק הבריטית דיפ פרפל שיצא לאור ביולי 1998. באלבום משתתף בפעם האחרונה החבר המייסד של הלהקה ג'ון לורד.
== הפקה ==
האלבום הוקלט בשנים 1997–1998, וסיבוב ההופעות שלו זכה להצלחה רבה.

בדומה לאלבום הקודם, שם האלבום הוא משחק מילים, כש"Abandon" (לנטוש) מורכב מהמילים "A Band On" שמשמש כקיצור ל"A Band On Tour" (בתרגום חופשי: "להקה בסיבוב הופעות"). באופן לא אופייני לדיפ פרפל, האלבום מכיל גרסת כיסוי לשיר של עצמם, "Bloodsucker" שנכלל באלבומם Deep Purple in Rock (שם השיר שונה באלבום ל"Bludsucker").

==רשימת השירים==
כל השירים נכתבו על ידי איאן גילן, רוג'ר גלובר, ג'ון לורד, איאן פייס וסטיב מורס, מלבד השיר "Bludsucker" שנכתב על ידי ריצ'י בלקמור, גילן, גלובר, לורד ופייס

==מבצעים==
*איאן גילן – שירה
*רוג'ר גלובר – גיטרה בס
*ג'ון לורד – קלידים, עוגב
*סטיב מורס – גיטרה
*איאן פייס – תופים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי דיפ פרפל
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת EMI
עקרון הגילוי המלא

עקרון הגילוי המלא מספק קווים מנחים לגבי מידת הפירוט וצורת ההצגה שעל פיהן יש לדווח על החלקים המרכיבים את הדוחות הכספיים של חברות מסחריות.

המכלול שמכונה "דוחות כספיים" כולל שלושה חלקים עיקריים:
* ארבעת הדוחות הכספיים: מאזן, דוח רווח והפסד, דוח על השינויים בהון העצמי ודוח על תזרימי המזומנים.
* ביאורים לדוחות הכספיים.
* דוח המבקרים לבעלי המניות.

גוף הדוחות הכספיים יכלול:
* פירוט ומיון החלקים העיקריים לקבוצות ולפריטים. למשל בקבוצת הנכסים יוצגו נכסים שוטפים, נכסים בלתי שוטפים. ובקבוצת נכסים שוטפים יופיעו: מזומן, לקוחות ומלאי.
* הצגת נתוני השוואה לתקופה מוקדמת.
* הסברים בסוגריים עבור פריטים מסוימים, כדוגמת שיעור הריבית על איגרות חוב שהונפקו על ידי התאגיד.

הביאורים לדוחות הכספיים יכללו:
* גילוי בהיר וממצה של כל מדיניות חשבונאית משמעותית שיושמה.
* מידע מילולי וכמותי נוסף עבור פריטים בגוף הדוחות הכספיים, בכל מקום שהמידע נחוץ למשתמשי הדוחות לקבלת החלטות.
* מידע לגבי אירועים רלוונטיים שאירעו לאחר תאריך הדוחות הכספיים אבל טרם פרסומם.
* מידע לגבי סיכונים ואי ודאויות מסוימים, אליהם חשוף התאגיד.

מידע פיננסי נוסף:
דוח דירקטוריון על מצב התאגיד: לפי תיקון לתקנות ניירות ערך משנת 1994, על חברות שחל עליהן חוק ניירות ערך, לצרף לדוחות הכספיים השנתיים דוח דירקטוריון המשמש מסגרת משלימה למידע כספי המוצג בדוחות הכספיים.

== לקריאה נוספת ==

* לאה פסרמן-יוזפוב, דיני ניירות ערך : חובת הגילוי, ההוצאה לאור של לשכת עורכי הדין, 2009. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוחות פיננסיים
נחל אביב

נַחַל אָבִיב הוא נחל אכזב הזורם במזרח הגליל העליון, מעט דרומית מגבול לבנון. ראשיתו סמוכה לכפר מארון א-ראס הלבנוני. לאחר מכן נכנס הנחל לתחום ישראל, ועובר בין קיבוץ יראון למושב אביבים. הנחל היה בעבר נחל איתן עד לתפיסת המים לצורכי שאיבה. כיום הנחל הוא נחל אכזב, הזורם בסוף החורף ובתחילת האביב לאחר גשמים משמעותיים.<ref name=":0"></ref>

הנחל נקרא על שם מושב אביבים, לידו הוא עובר.<ref></ref>

== מבנה הנחל ==
נחל אביב נחשב לאחד הנחלים היפים בארץ ישראל, במהלכו ניתן להבחין בתופעות הקראסטיות שבגדות הנחל, ולראות מערות עתיקות שנוצרו בסלע הגירני שבני האדם עשו בהם שימוש בתקופות שונות.<ref></ref>

הנחל עובר בוואדי עמוק, משני צדדיו מצוקים ובהם מערות המפורסמות שביניהן מערת חניה ומערות אביב, במערות נמצאו שרידים ליישוב מהתקופה הביזנטית.

בערוץ הנחל עמודי סלע המכונים "העלמות".<ref name=":0" />

מערת חניה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.inature.info/wiki/%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%A8%D7%AA_%D7%A0%D7%97%D7%9C_%D7%93%D7%99%D7%A9%D7%95%D7%9F שמורת נחל דישון] - מתוך אתר הטיולים "טבע ונופים בישראל".
* 
* [http://www.teva.org.il/?CategoryID=215&ArticleID=431 נחל אביב ודישון] באתר החברה להגנת הטבע

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הגליל העליון: נחלים
קטגוריה:אביבים
ישראל פרנס

ישראל אליעזר פרנס (נולד ב-20 במאי 1958) הוא חזן וזמר חסידי ישראלי.

==ביוגרפיה==

פרנס נולד וגדל בתל אביב לאהרן ולקלרה פרנס (ניצולי שואה). למד בישיבה התיכונית שעלבים. שירת בצה"ל וכיהן כמפקד במקהלת הרבנות הצבאית.

מהופעותיו הבולטות:
*גלגולו של ניגון - מופע של ניגונים וסיפורים שבו ניגונים חסידים מראשית החסידות ועד ימינו, פיוטי יהדות המזרח, שירי יידיש, ושירי הזמר העברי.
*מעגל החיים - שירים וניגונים בזמר החסידי והעברי במעגל החיים של האדם.
*ימים נוראים בחצרות חסידים - יצירות מתפילות הימים הנוראים שהולחנו בחצרות החסידיות השונות.

==אלבומים==
*ומפרנס (2004)
*אל הנער הזה התפללתי (2007)
*חדש ימינו כקדם (2012) - אלבום כפול של שירי נשמה ישנים וחדשים, אותו הפיק המלחין החסידי משה בלייכברד ועיבד המוזיקאי גלעד פוטולסקי.
כן השתתף באלבום חברים שרים פורים (2008) שבו השתתפו גם ישי לפידות, עמירן דביר, אבי בן ישראל, יהודה דים, יעקב זינגבוים, שי ברק, אסף נגל ועוד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mikud.ws/174386/%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C-%D7%A4%D7%A8%D7%A0%D7%A1 ישראל פרנס], באתר של "מיקוד הפקות - הפקת אירועים ויצוג אומנים"
* [http://he.israel-music.com/israel_parnes/ ישראל פרנס] באתר מוזיקה ישראלית
* [https://youtu.be/k2_g7azPZtY ברכות] לחיילי צבא הגנה לישראל בשייט הכשר בפיורדים בנורווגיה עם שמע שבת כלי זהב

קטגוריה:זמרים חסידיים
קטגוריה:זמרים חסידיים ישראלים
קטגוריה:חזנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת שעלבים
קטגוריה:חברי מקהלת הרבנות הצבאית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
קואופיו

קואופיו (בפינית: Kuopio) היא העיר התשיעית בגודלה בפינלנד, ובירת מחוז סאבו הצפונית, שוכנת לחופי אגם קלאווסי (Kallavesi). אוכלוסיית העיר מנתה ב-31 במרץ 2016 112,158 תושבים, שטח העיר 2,317 קמ"ר, מתוכו כ-719 קמ"ר מים.

העיר נוסדה בשנת 1653 על ידי מושל פינלנד פיטר ברהה, אולם העיר הוכרה רשמית ב-17 בנובמבר 1775, עת הורה גוסטב השלישי, מלך שוודיה לקרוא למקום בשמה הנוכחי.

== היסטוריה ==
קואופיו נוסדה ב-1653 על ידי המושל פטר ברהה, אולם תאריך הקמתה הרשמי מזוהה כ-17 בנובמבר 1775, כאשר גוסטב השלישי, מלך שוודיה, ביקש לייסדה. מספר ערים התמזגו אל תוך העיר במרוצת השנים, ביניהן העיר נילסיה (Nilsiä) ב-2013, קרטולה (Karttula) ב-2011, ווהמרסלמי (Vehmersalmi) ב-2005.

== ערים תאומות ==
לקואופיו 14 ערים תאומות:

== אקלים ==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פינלנד: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1653
חוקת ברית המועצות (1936)

חוקת 1936 ("חוקת סטלין") הייתה חוקת ברית המועצות החל מקבלתה מ-1936 וכלה בקבלת החוקה החדשה ב-1977. יום קבלת החוקה נקבע ל-5 בדצמבר, וכחג לאומי היה יום חופש.

==היסטוריה==
בסתיו 1935 החליט הוועד הפועל המרכזי של ברית המועצות להקים ועדה בת 31 חברים, בראשות יוסיף סטלין, לכתיבת חוקה חדשה. הנימוק להחלטה היה 'התקופה החדשה' בקורות המדינה, שהחלה לאחר שהושלם כינון הסוציאליזם בה. ב-12 ביוני 1936 פורסמה בעיתונות טיוטת החוקה, ובמשך מספר חודשים התקיים דיון ציבורי לגביה. 1.5 מיליון הצעות לשינויים נשלחו לוועדה; אלה מהן שלא תאמו את מדיניות הממשל לא הושמדו אלא נשמרו בארכיון, תחת הכותרת "תגובות עוינות". דוגמה להצעה כזו היא הנהגת בחירת ישירה של יו"ר נשיאות הסובייט העליון (ראש המדינה; מקביל לתפקיד הנשיא בישראל), שסטלין דחה בטענה שהיא "נוגדת את הדמוקרטיה".

סטלין השתתף רבות בפעילות הוועדה, אולם ניקולאי בוכארין הוא שטען לבכורה בניסוח החוקה. החוקה התקבלה ב-5 בדצמבר 1936 ופורסמה למחרת בעיתונות.

בשנת 1962 החליט ניקיטה חרושצ'וב להקים ועדה להכנת חוקה חדשה, וזו השלימה את מלאכתה ב-1977.

==תוכן החוקה==
החוקה כללה 13 פרקים ובהם 146 סעיפים. הכרזתה המרכזית: הושלמו המאמצים לכונן סוציאליזם בברית המועצות. משמעותה המעשית של ההכרזה היא ביטול מוחלט של בעלות פרטית על אמצעי הייצור, שהותרה באופן מצומצם קודם לכן. כן ניתנה לראשונה לכל אזרחי המדינה זכות הצבעה בבחירות חשאיות. אך הייתה זו זכות סמלית; בבחירות השתתף מועמד אחד, הלא הוא מועמד המפלגה.

בסעיף 126 הוכרזה המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות כנציגת העם וכמובילתו. הסובייט העליון הוכרז כגוף השלטוני והחוקתי העליון במדינה. בין כינוסיו החזיקה נשיאותו, גוף מצומצם שמונה את בכירי חבריו, בכלל הסמכויות של ראש מדינה.

שמה של הממשלה, "מועצת הקומיסרים העממיים" לא שונה אלא ב-1946, ומאז היא נקראה בפשטות "מועצת השרים". עם זאת, במצבה חל שינוי מהותי יותר: נשללה ממנה הסמכות התחיקתית והיא הפכה לגוף ביצועי.

בחוקה נקבעה דרישת הסף לעריכת שינויים בה, רוב של שני-שלישים במליאת הסובייט העליון. במהלך השנים נערכו בה עשרות שינויים.

==יישום החוקה==
החוקה הכירה בחירויות נרחבות, בהן חופש הדיבור, חופש ההתכנסות וחופש העיתונות, אך בפועל לא מומשו הזכויות הללו אלא כשרצה בכך השלטון. כך נותר על כנו מצב החירות במדינה.

החוקה הכריזה על בחירות חופשיות וחשאיות. עם זאת, היות שבקלפי היה מועמד אחד בלבד, הבחירות היו הליך רשמי נטול משמעות מעשית. יתר על כן, שם המועמד הודפס על פתק ההצבעה, ומי שרצה לשנות בו משהו נאלץ להיכנס לתא מיוחד. מובן שוועדת הקלפי, שכל חבריה היו אנשי מפלגה נאמנים, תיעדה את שמות המעטים שמימשו את הזכות המיוחדת הזו. התהליך תרם, מן הסתם, לכך שהמועמד היה זוכה תמיד ברוב מוחלט של קולות הבוחרים.

בחוקה הוכרז יו"ר נשיאות הסובייט העליון כראש המדינה. ברם, תפקידו היה סמלי, ובשלטון המעשי המשיכו להחזיק מזכ"ל המפלגה והלשכה הפוליטית הבכירה שלה. מצב זה שרר גם ברמה המקומית: מזכ"ל סניף המפלגה המקומי החזיק בכוח רב יותר מיושב ראש הסובייט המקומי, אף שמעמד האחרון היה רם יותר.

הסעיפים הליברליים בחוקה נכללו בה, בין היתר, על מנת לרכוש את תמיכת הציבור לקראת ההתמודדות הקרבה עם גרמניה הנאצית.

==קישורים חיצוניים==
* [http://constitution.garant.ru/history/ussr-rsfsr/1936/ חוקת ברית המועצות] 
* [http://www.departments.bucknell.edu/russian/const/1936toc.html חוקת ברית המועצות] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ברית המועצות: חוק ומשפט
ברית המועצות
מגדל הקפסולות

מגדל הקפסולות או בשמו המלא מגדל הקפסולות נאקאגין (ביפנית: 中銀カプセルタワ – Nakagin Kapuseru Tawā) היה גורד שחקים בטוקיו, יפן. במגדל 13 קומות ו-140 קפסולות שמתפקדות כדירות ומשרדים עסקיים. המגדל ממוקם באזור גינזה של טוקיו, תוכנן במקור כמלון עסקים עירוני על מנת לספק דיור חסכוני עבור אנשי עסקים העובדים עד מאוחר בטוקיו במהלך השבוע (מלון כמוסות).

המבנה תוכנן על ידי . הוא בנוי בסגנון המטבוליזם האדריכלי. כל קפסולה מתאימה לאדם יחיד, בגודל 3.8x2.1x2.3 מטר ובה חלון עגול.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.kisho.co.jp/page/209.html מגדל הקפסולות נאקאגין], באתר משרד האדריכלות KISHO KUROKAWA architect & associates 
* 

חדר לדוגמה במגדל הקפסולות
חדר הרחצה בקפסולה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יפן: גורדי שחקים
פסל הבולבוסים

פסל הבולבוסים בעיצוב [[יונה פיטלסון וגדעון פרידמן]]
רחבת פסל הבולבוסים בגן החמישה לאחר שיקום האתר
פסל הבולבוסים הוא פסל סביבתי שעוצב בהשראת מבנה ציון דרך בדואי (רוג'ום) והוקם ב-1964 בכניסה לעיר ערד.

==הקמת הפסל==
הפסל הוקם בעת הקמת העיר ערד ובהקמתו השתתפו מתכנן העיר האדריכל יונה פיטלסון וקבלן משנה ולימים אמן הבית של מוזיאון הזכוכית בעיר גדעון פרידמן. פיטלסון ופרדימן היו שכנים ב"שכונת ראשונים", קבוצת הצריפים בה התגורר צוות הקמת העיר ומשפחותיהם. פרידמן הקים בחצר ביתו רוג'ום קטן שמשך את תשומת לבו של פיטלסון שהציע להקים פסל סביבתי גדול בכניסה לעיר העתידה לקום. לצורך הקמת הפסל נאספו סלעי גיר בגדלים שונים מהסביבה, המכונים על פי צורתם בשם בולבוסים. לצורך ייצוב הפסל הושג כבל מיוחד שהושחל בחור שנחצב בסלעים כשלוח ברזל סוגר על הכבל בדריכה בראש הסלע העליון בפסל. במקור תוכננו 18 סלעים, אך בהמלצת מהנדס צוות ההקמה הוחלט להסתפק ב-14 סלעים בלבד. למרות החשש כי הפסל לא יעמוד ברוחות המדבר, כבר בסופה הראשונה שהייתה במקום לאחר הצבתו, הצליח הפסל להחזיק מעמד.

הפסל שהוקם במקור על אדמה בתולית עבר שינויים כבר בשנותיו הראשונות. עם הקמת הכביש בסמוך לו, והבדלי המפלסים, הוקם קיר תמך מכיוון מזרח ומדרגות רחבות המובילות אל הפסל. הקיר והמדרגות מחופים באבן המקומית המאפיינת את הבנייה המוקדמת בעיר.

בעקבות נפילתם של חמישה מבני היישוב במלחמת ששת הימים, הוחלט על הקמת "גן החמישה" בסביבת הפסל. שלט המפרט את שמות הנופלים מוצב בכניסה לאתר. לצד הפסל הוקם פסל ברזל שנועד לשמש להדלקת נר זיכרון ביום הזיכרון.

בשנת 2008 עברה הכניסה לערד שינויים ובמסגרת העבודות חודש גן החמישה והפסל ונוספה לו תאורה דקורטיבית.

==הפסל בתרבות המקומית==
הפסל הפך מיד עם השלמתו לנקודת ציון בנוף העיר הצומחת ומשמש עד היום כמוקד נצפה בכניסה לעיר. בעלונים הראשונים שהפיקה הנהלת חבל ערד לעידוד ההתיישבות בעיר, הופיע הפסל. גם בגלויות ובתצלומים של תושבים ומבקרים בעיר הפך הפסל ליעד מועדף לצילום. גם היום ממשיך הפסל לשמור על מעמדו בעיר, כשמדי שנה נערך באתר טקס יום הזיכרון בו משתתפים מאות מבני העיר. הפסל הופיע גם בסמל שהפיקה העירייה לכבוד 50 שנה לעיר וכן בעלונים ופרסומים אחרים. גדעון פרידמן יצר פסל זכוכית בהזמנת העירייה, המועצב בהשראת פסל הבולבוסים והמוענק לאורחיה.

==קישורים חיצוניים==
*ויויאן גריס: [http://www.goarad.co.il/?pid=15&t=mFinal&L1=41&L2=195&item=2387 סיפורו של רוג'ום ערד - פסל הבולבוסים], באתר '31 מזרח', 22.11.12
*מיכאל יעקובסון: [http://michaelarch.wordpress.com/2013/05/10/%D7%A1%D7%99%D7%91%D7%95%D7%91-%D7%91%D7%A4%D7%A1%D7%9C-%D7%94%D7%91%D7%95%D7%9C%D7%91%D7%95%D7%A1%D7%99%D7%9D-%D7%91%D7%9B%D7%A0%D7%99%D7%A1%D7%94-%D7%9C%D7%A2%D7%A8%D7%93/ פסל הבולבוסים מאז ועד היום], באתר 'חלון אחורי', 10.5.13
*מיכאל יעקובסון: [http://michaelarch.wordpress.com/2013/05/14/%D7%A1%D7%99%D7%91%D7%95%D7%91-%D7%A2%D7%9C-%D7%94%D7%A6%D7%A2%D7%94-%D7%9C%D7%91%D7%95%D7%9C-50-%D7%A9%D7%A0%D7%94-%D7%9C%D7%A2%D7%A8%D7%93/ הצעה לעיצוב בול 50 שנה לערד], באתר 'חלון אחורי', 14.5.13

קטגוריה:פיסול ישראלי
קטגוריה:מדבר יהודה
קטגוריה:ערד: תרבות
קטגוריה:כביש 31
יחסי ישראל–כווית

יחסי ישראל-כווית בין מדינת ישראל וכווית לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים בעקבות הסכסוך הישראלי-ערבי.

==היסטוריה==
מאז הכרזת העצמאות של ישראל - לא הכירה כווית בישראל. כווית פועלת נגד ישראל במישורים דיפלומטיים, דוגמת האו"ם. אחת הפעמים, שבהן פעלה נגד ישראל במישורים אלו, הייתה ב-1976 כאשר ביקשה על ידי נציגה להרחיק את ישראל ממסגרות הכדורגל הרשמיות באסיה. בקשה זו התקבלה ברוב של 17 נגד 13, ו-6 נמנעים, ובכך ישראל הורחקה מהמסגרות הרשמיות באסיה.

במישור הצבאי, במלחמת ששת הימים בשנת 1967 שלחה כווית כוח עזר להילחם בישראל, כאשר לבסוף נהרגו כ-20 מחיילי הכוח של כווית. בפברואר 1970 בהפצצה של חיל האוויר הישראלי במצרים, נפגע בשוגג מפעל בו שהו כ-100 פועלים, מרביתם היו אזרחי כווית שנהרגו בהפצצה. במלחמת יום הכיפורים שלחה שוב כווית כוח שילחם לצד מצרים וסוריה. במלחמה זו נהרגו כ-40 מאנשיהם.

בשנת 2008 קראו חברי פרלמנט מכווית לפתוח בדו-שיח מול ישראל ולכונן איתה יחסים דיפלומטיים.

ביולי 2016, כתב איש התקשורת הכוויתי יוסוף עבד אל-כרים א-זינקאווי טור ובו קרא לארצות ערב להכיר בישראל.

בנובמבר 2017 כתב העיתונאי עבדאללה אל־הדלק כי "מדינת ישראל היא מדינה בעלת מרכזי מחקר ואוניברסיטאות" והוסיף כי "העובדה שאני ערבי לא מונעת ממני להכיר בישראל בשום צורה. אני מכיר בישראל כמדינה וכעובדה במציאות, בלי להכחיש את זהותי והשתייכותי למדינות ערביות...אין כיבוש. יש אנשים שחזרו לארץ המובטחת שלהם"

ב-15 באוגוסט 2020 בעקבות נרמול היחסים של ישראל עם איחוד האמירויות הערביות הודיעו מספר בכירים בממשלת כווית על "הסתייגותם מההסכם עם הכיבוש הישראלי" והודיעו שהם "לעולם לא יכירו במדינת ישראל ולא ינרמלו איתה את היחסים". אף על פי כן, הנשיא האמריקני דונלד טראמפ טען כי כווית עשויה להצטרף להסכמי אברהם.

ב-25 באוקטובר 2023, במסגרת מלחמת חרבות ברזל, נציג כווית בארגון המזון והחקלאות קרא לקהילה הבינלאומית למנוע את השימוש בהרעבה כנשק פוליטי וצבאי נגד הפלסטינים ברצועת עזה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הסכסוך הישראלי-ערבי
השיעור בגרמנית

השיעור בגרמנית (בגרמנית: Deutschstunde) הוא רומן בגרמנית פרי עטו של הסופר הגרמני זיגפריד לנץ. הרומן, שיצא לאור בשנת 1968, הוא מן המייצגים המובהקים של הספרות הגרמנית שלאחר מלחמת העולם השנייה, מידי סופר גרמני, העוסק בהבטים הנוגעים לחברה הגרמנית האזרחית בזמן המלחמה ומיד לאחריה. הסופר מבקר באופן נוקב את שאלת החובה של האזרח לתפקידו, ושאלת האחריות הכבדה העולה מכך, ובעיקר הסוגיה של בעלי תפקידים שרק "מילאו את חובתם".

הסיפור מסופר בשניים, ואולי אף בשלושה מישורי זמן עוקבים, אך הניתנים במקביל. הגיבור הראשי, זיגי יפסן, הוא המספר, הוא נער מצוי במוסד סגור לנערים קשי חינוך, והוא מספר בזמן הווה על מטלה-עונש שהוטל עליו והוא לכתוב חיבור שכותרתו/ נושאו : "תענוגות החובה". תחילה הוא מהסס ומוסר מחברת ריקה, אך בניסיון שני הוא כותב חיבור שזמן והיקף כתיבתו מתמשך מאוד, מעבר לזמן שנגזר עליו לבלות במקום. תוכנו של החיבור מבטא את מסגרת הזמן הראשונה, בימי המלחמה, שבה חי כילד בקרב בני משפחתו ובני כפרו בכפר רוגביל המצוי בקצה הצפוני ביותר של גרמניה. קיימת בסיפור גם התייחסות חיצונית למקרהו של זיגי יפסן, והם קטעים מעבודת הדוקטוראט שכותב פסיכולוג המועסק במוסד האמור, הבוחר את מקרהו של זיגי כמקרה מבחן, וכותב עליו בהסכמתו של הנער.

חייו כילד עוברים על זיגי בביתו ובכפרו בצלן של שתי דמויות דומיננטיות. האחד הוא אביו, ינס אולה יפסן, שוטר הכפר, שביתו היא "תחנת המשטרה הצפונית ביותר בגרמניה". השני הוא מקס לודביג ננסן, שהוא צייר פורה. לדמותו של הצייר השתמש הסופר בדמותו ובגורלו בעת המלחמה של הצייר הגרמני אמיל נולדה (ששמו המקורי היה האנס אמיל הנסן).

באישיותו ובאופיו האב ממלא באופן פנאטי, ללא סייג כלשהו, את הצורך במילוי החובות הנובעות מתפקידו כשוטר. מאחר שאישיותו של הצייר, בעל האופי המעט אנארכי, ובעיקר מאחר שכלל יצירתו מבטאת את הזרם האקספרסיוניסטי באמנות, הם לצנינים בעיני המשטר הנאצי, נאסר עליו, בצו רשמי, מלהמשיך ולעסוק בציור. השוטר המקומי, שהיה בעבר חברו הטוב של הצייר (שבעבר גם הציל את חייו), נדרש למסור לו את הצו ולוודא את ביצועו. בדרכים שונות הוא עוקב אחרי הצייר, מחרים ציורים מוסתרים ואף משמיד אותם. יתר על כן, הוא ממשיך במילוי חובתו, ללא היסוסים כלשהם, גם לאחר שהמלחמה הסתיימה.

הילד זיגי מצוי בתווך. מתוך תיעוב לאב השתלטן, ומאחר שביתו של הצייר הוא כבית שני לו, מתוך חיבה לצייר ומתוך אהבה לעולם הדימויים המצוירים, ולמרות ניסיונותיו של אביו להשתמש בו, אין הוא מלשין על הצייר. נהפוך הוא, הוא מסייע לו להסתיר ציורים. 

בסופו של הספר מתברר כי לאחר המלחמה, משהתבגר, זיגי יפסן נתפס כשהוא גונב ציורים מן המוזיאון בעיר המבורג. אלה הם ציוריו של הצייר, שבינתיים הוכרה חשיבותו ומעמדו הושב לו. דומה שהחיים במחיצתו כילד, בכפרו, האירועים הטראומטיים בזיקה לאביו, וההשפעה של הדימויים המצוירים הביאו גם אותו לכדי אובססיה לציורים אלה. 

== הספר בעברית ==

* זיגפריד לנץ, השיעור בגרמנית, תרגם חיים איזק, זמורה, ביתן, מודן הוצאה לאור, תל אביב, תשל"ח / 1978

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ספרים גרמניים
קטגוריה:ספרי 1968
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
תא כפפות

תא כפפות במכונית מתוצרת פורד

תא כפפות הוא תא בכלי רכב הממוקם מול הכיסא שליד הנהג ומשמש לעיתים קרובות לאחסון חפצים הקשורים לרכב, כגון רישיונות רכב וניירות ביטוח.

מקור השם נובע מייעודו המקורי של התא שנועד לאחסון כפפות. הכפפות היו נחוצות במקור על מנת לשמור על ניקיון הידיים, או על מנת לשמור על ידי הנהג חמות.

בעבר, בתוך תא הכפפות הייתה מותקנת נורה שהופעלה אוטומטית עם פתיחת התא והקלה על מציאת החפצים. החל משנות ה-2000, יצרנים רבים הפסיקו לייצר את תא הכפפות עם תאורה פנימית על מנת לקצץ בהוצאות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רכיבי כלי רכב
שפמנון מתהפך מכותם

שפמנון מתהפך מְכוּתָּם (שם מדעי: Synodontis nigriventris) הוא דג ממשפחת המוקוקיידים. תפוצתו בנהרות ואגמים במרכז אפריקה.

שפמנון מתהפך מְכוּתָּם ניזון מצמחייה שעל גדות הנהר וכן מחרקים שעליהם. בנוסף הדג ניזון מאצות וכן מדגים קטנים.

שפמנון מתהפך מְכוּתָּם נקרא כך משום שהוא מתהפך תוך כדי שחייה ואף נשאר מהופך במצב מנוחה. מחקרים הראו שהוא עושה זאת מפני שכך קל לו יותר לתפוס את מזונו הנמצא על שפת המים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.aqua.org.il/aquadex/profile.php?id=581 מידע מאתר aqua]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוקוקיידים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: דגי מים מתוקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1936
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לורי רוזה דוד
כוכבי T בשור

איור אמן של כוכב מסוג T בשור עם דיסקת ספיחה של גז ואבק
בועת גז חם שנזרק ממערכת בינארית של כוכבי T בשור. הסקלה הרבה יותר גדולה ממערכת השמש שלנו
כוכבי T בשוֹר (T Tauri) הם מחלקה של כוכבים צעירים משתנים, אשר נמצאים בשלב קדם הסדרה הראשית, ומקור האנרגיה העיקרי שלהם הוא קריסה כבידתית, ולא היתוך גרעיני. בדרך כלל ניתן למצוא כוכבים אלה בקרבת עננים מולקולריים והם מתאפיינים בעוצמת הארה משתנה וקווים כרומוספריים חזקים. המחלקה נקראת על שם הכוכב הראשון מסוג זה שהתגלה – T בשור (Taurus).

==מאפיינים==
כוכבי T בשור הם הכוכבים הנראים הצעירים ביותר מהסוגים הספקטרליים F, G, K ו-M (בעלי מסה קטנה מ-2 מסות שמש). טמפרטורות פני השטח שלהם דומות לאלו של כוכבי הסדרה הראשית בעלי מסות דומות, אך הם הרבה יותר בהירים מכיוון שהרדיוס שלהם גדול יותר. טמפרטורות הליבה שלהם נמוכות מדי בשביל לקיים היתוך גרעיני של מימן, ומקור האנרגיה העיקרי שלהם הוא אנרגיה כבידתית שמשתחררת כתוצאה מהתכווצות הכוכב. שלב זה של התפתחות הכוכב על דיאגרמת הרצשפרונג-ראסל נקרא מסלול היאשי, והוא מוביל את הכוכב הצעיר לסדרה הראשית, אליה הוא מגיע אחרי כ-100 מיליון שנה. 

תצפיות על כוכבי T בשור מעידות על כיסוי גבוה של כתמי שמש, פליטה חזקה ומשתנה בתחום הרנטגן והרדיו (בערך פי 1,000 מהשמש), ולכוכבים רבים מסוג זה יש גם רוחות כוכב חזקות. כמחצית מכוכבים אלה הם בעלי דיסקות גז ואבק, בהן יכולים להיווצר כוכבי לכת. מעריכים כי דיסקות אלה נעלמות בסקלת זמן של כעשר מיליון שנה. מקור נוסף לשינויים בבהירות יכולים להיות גושים וגופים ופרוטו-פלנטריים בדיסקה המקיפה את הכוכב. כמו כן, מרבית כוכבים מסוג זה נמצאים במערכות בינאריות.

ספקטרה של כוכבי T בשור מציגות שכיחות ליתיום גבוהה יותר מזו של השמש וכוכבי סדרה ראשית אחרים, מכיוון שליתיום נהרס בטמפרטורות מעל 2.5 מיליון מעלות קלווין. במחקר שכיחות ליתיום ב-53 כוכבים נמצא כי זו משתנה במידה רבה כתלות בגודל, תוצאה שהובילה להשערה כי "שריפת" ליתיום על ידי שרשרת פרוטון-פרוטון בחלקים האחרונים של שלב קדם הסדרה הראשית יכולה להיות מקור אנרגיה משמעותי של כוכבי T בשור. חלקים אלה בהתפתחות כוכב מתאפיינים בחוסר יציבות ובמידת הסעה גבוהה של חומר בתוך הכוכב. מהירות סיבוב גבוהה גם מסייעת לערבוב בין שכבות החומר בכוכב ומגבירה את הסעת הליתיום לשכבות הפנימיות והחמות, שם הוא נהרס. זמן הסיבוב הטיפוסי של כוכבי T בשור הוא בין יום אחד לשנים-עשר (לעומת חודש עבור השמש שלנו), אבל הם מגבירים את מהירות הסיבוב שלהם עם הזמן, עקב התכווצות ושימור תנע זוויתי, והדבר גורם להרס ליתיום בקצב הולך וגובר. ככלל, שריפת ליתיום מוגברת עם טמפרטורות גבוהות יותר ומסה, וניתן להשתמש בקצב שריפת הליתיום כדי להעריך את גיל הכוכב.

כוכבים צעירים מסיביים יותר (2–8 מסות שמש, מסוג ספקטרלי A או B) בשלב קדם סדרה ראשית נקראים כוכבי הרביג Ae/Be. כוכבים מסיביים אף יותר (מעל 8 מסות שמש) לא נצפו בשלב קדם סדרה ראשית. הסיבה לכך, ככל הנראה, היא שהם מתפתחים מהר מאוד, וכאשר ענן גז והאבק סביבם מתפזר והם הופכים להיות נראים, הם כבר מקיימים היתוך מימן בליבה ולכן נמצאים על הסדרה הראשית.

==ראו גם==
* קדם-כוכב
* משתני אוריון
* פרופיל P Cygni

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==

* 

T בשור
T בשור
חתול זכוכית

חתול זכוכית או אַזְגּוּג ידוע בשמות דג זכוכית ופנטום, (שם מדעי: Kryptopterus bicirrhis) הוא דג-מים מתוקים ממשפחת הסילוריים.

דג הזכוכית הוא דג שקוף וניתן לראות את עצמותיו. דג הזכוכית צריך לחיות עם חמצן מרבי במים. הדג נפוץ באיים בורנאו וסומטרה שבאינדונזיה, בחצי האי המלאי ובאגן הניקוז של הנהרות מקונג וצ'או פראייה השוכנים במפרץ תאילנד.

אורך הדג כ-15 ס"מ, והוא חי בטמפרטורה שנעה בין 21-26 מעלות צלזיוס. יש בני אדם הצובעים את הדג בצבעים אדום וכחול. תופעה זו מחלישה את הדג ומהווה התעללות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אשיל ולנסיין
קטגוריה:סילוריים
קטגוריה:דגי נוי
קטגוריה:מלזיה: דגים
קטגוריה:אינדונזיה: דגים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1840
מטריצת ונדרמונד

באלגברה ליניארית, מטריצת ונדרמונד (על שם אלכסנדר ונדרמונד) היא מטריצה מסדר <math> n \times m </math> כאשר כל שורה (או לחלופין: כל עמודה) היא סדרה הנדסית, כמתואר כאן:
<math display="block">V=\begin{bmatrix}
1 & \alpha_1 & \alpha_1^2 & \dots & \alpha_1^{n-1}\\
1 & \alpha_2 & \alpha_2^2 & \dots & \alpha_2^{n-1}\\
1 & \alpha_3 & \alpha_3^2 & \dots & \alpha_3^{n-1}\\
\vdots & \vdots & \vdots & \ddots &\vdots \\
1 & \alpha_m & \alpha_m^2 & \dots & \alpha_m^{n-1}
\end{bmatrix}</math>

אם המטריצה ריבועית (<math>m=n</math>), אז הדטרמיננטה שלה, הנקראת דטרמיננטת ונדרמונד, מבוטאת על ידי הביטוי: <math>\det(V) = \prod_{1\le i<j\le n} (\alpha_j-\alpha_i) </math>.

מטריצה זו מעריכה פולינום בנקודות: היא מעבירה את מקדמי הפולינום <math>a_0+a_1x+a_2x^2+\cdots+a_{n-1}x^{n-1}</math> לערכים שהפולינום מקבל בנקודות <math>\alpha_i</math>. לכן אפשר להשתמש בה כדי לבצע אינטרפולציה פולינומית, אך זו אינה הדרך היחידה, וחלק מן הדרכים האחרות יעילות יותר.

דוגמה למטריצת ונדרמונד מיוחדת היא מטריצה של התמרת פורייה שבה <math>\alpha_i</math> נבחרים להיות שורשי היחידה:

<math>
W = \frac{1}{\sqrt{N}} \begin{bmatrix}
1&1&1&1&\cdots &1 \\
1&\omega&\omega^2&\omega^3&\cdots&\omega^{N-1} \\
1&\omega^2&\omega^4&\omega^6&\cdots&\omega^{2(N-1)}\\ 1&\omega^3&\omega^6&\omega^9&\cdots&\omega^{3(N-1)}\\
\vdots&\vdots&\vdots&\vdots&&\vdots\\
1&\omega^{N-1}&\omega^{2(N-1)}&\omega^{3(N-1)}&\cdots&\omega^{(N-1)(N-1)}\\
\end{bmatrix}
</math>, כאשר <math>\omega = e^{-\frac{2\pi i}{N}}</math>.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* כיצד לחשב את דטרמיננטת ונדרמונד באתר ProofWiki

קטגוריה:מטריצות
קורידורס סטרביי

קורידורס סטרביי (שם מדעי: Corydoras sterbai) הוא דג-נוי מסדרת השפמנונאים.

קורידורס סטרביי ניזון מחרקים ואצות. אורכו נע בין 6 ס"מ עד 12 ס"מ והא נפוץ בדרום אמריקה בעיקר בנהר האמזונאס. הקורידורס מאופיין בסוגי צבעים שונים שהופכים אותו לדג מיוחד.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160422182729/http://fishy.co.il/קורידורס-סטרביי_327.html מידע על קורידורס סטרביי] באתר פישי
* [http://www.aquarium.org.il/ויקיפיש-קורידורס-סטרביי-65 קורידורס סטרביי] באתר אקווריום

קטגוריה:ברזיל: דגי מים מתוקים
קטגוריה:דגי נוי
קטגוריה:קורידורס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1962
פרס קרן מנדל ואווה פונדיק לאמנות ישראלית

"פרס קרן מנדל ואווה פונדיק לאמנות ישראלית" או "פרס פונדיק" הוא פרס המוענק על ידי מוזיאון תל אביב לאמנות. הפרס, בגובה של 10,000 ש"ח, מוענק לאמן ישראלי.

==זוכי הפרס==

קרן מנדל ואווה פונדיק לאמנות ישראלית
קרן מנדל ואווה פונדיק לאמנות ישראלית
מחלה מיילופרוליפרטיבית

מחלה מיילופרוליפרטיבית (באנגלית: Myeloproliferative disease, ובראשי תיבות MPD), או שאת מיילופרוליפרטיבית (Myeloproliferative neoplasm, MPN), היא שם כולל לקבוצת מחלות הטרוגנית של מח העצם שבהן חל שגשוג של תאים מאחת או יותר מן השורות המיילואידיות. כתוצאה משגשוג זה חל ריבוי של תאי דם אדומים, גרנולוציטים וטסיות דם בדם ההיקפי. 

סיווג של ארגון הבריאות העולמי משנת 2008 מונה תחת קבוצת המחלות המיילופרוליפרטיביות שמונה מחלות: פוליציטמיה ורה, תרומבוציטמיה ראשונית, מיילופיברוזיס ראשונית, לוקמיה מיאלואידית כרונית, לוקמיה נויטרופילית כרונית, לוקמיה אאוזינופילית כרונית, מסטוציטוזיס ומחלה מיילופרוליפרטיבית שאינה ניתנת לסיווג. באופן מסורתי נחשבות השלוש הראשונות למחלות מיילופרוליפרטיביות קלאסיות, ולכל אחת מהן יכולים להיות בשלב כזה או אחר מאפיינים של האחרת.

עדויות ממחקרים שבחנו הבדלים בגלוקוז 6-פוספט דהידרוגנאז, ניתוחים ציטוגנטיים ושיטות מולקולריות מראות כי המחלות המיילופרוליפרטיביות הן תוצאה של התמרה שחלה בשבט אחד של תאים, כאשר שבט זה יכול לבוא מרמות התמיינות שונות. אחד המאפיינים המשותף למחלות הפרוליפרטיביות, אם כי לא בכל המקרים ניתן להראות זאת, הוא מוטציית הפעלה בגנים המקודדים לטירוזין קינאזות. דוגמאות בולטות לכך הן הטרנסלוקציה ההדדית של כרומוזום פילדלפיה, שנמצאת ב-95% מהחולים בלוקמיה מיאלואידית כרונית, והמוטציה V617F בגן המקודד ל-JAK2, שנמצאת בלמעלה מ-95% מחולי פוליציטמיה ורה, כמחצית מחולי מיילופיברוזיס ראשונית וכ-30% מחולי תרומבוציטמיה ראשונית.

המחלות המיילופרוליפרטיביות הן מחלות כרוניות, כאשר המהלך הטבעי של לוקמיה מיאלואידית כרונית, לוקמיה נויטרופילית כרונית ולוקמיה אאוזינופילית כרונית נמדד בשנים, בעוד זה של פוליציטמיה ורה, תרומבוציטמיה ראשונית ומיילופיברוזיס ראשונית נמדד בעשרות שנים. יחד עם זאת, מחלות אלה עלולות להתמיר ולהתפתח ללוקמיה מיאלואידית חריפה, כאשר הלוקמיות הכרוניות מתמירות בשיעורים גבוהים יותר.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Jerry L. Spivak, Polycythemia Vera and Other Myeloproliferative Diseases, Harrison's Principles of Internal Medicine, 18th Edition, McGraw-Hill Companies, 2012, Vol. 1 pp. 898-904
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
<div style="direction: ltr;">
* Haleem J Rasool, [http://emedicine.medscape.com/article/204714-overview Myeloproliferative Disease], Medscape Reference, November 17, 2011
</div>

==הערות שוליים==
<div style="direction: ltr;">

</div>

קטגוריה:גידולים בעלי התנהגות לא ברורה
קטגוריה:המטולוגיה
בריכת כדורים

ילדים ואב משחקים בבריכת כדורים, ב[[נחשונית. ישראל, 2008]]
בריכת כדורים היא מתקן שעשועים לילדים ומתקן ריפוי בעיסוק, המורכב מכלי קיבול, דמוי בריכה, שבו כדורי פלסטיק קלי משקל, שניתן להיכנס לתוכו ולהתכסות בהם. ניתן למצוא בריכות כדורים, לרוב במשחקיות לילדים צעירים, למשל באלו שברשתות מזון מהיר. במשחקיות ניתן להשתמש בבריכת הכדורים הן כמתקן שעשוע בפני עצמו והן כמצע רך לבלימת מהירותם של הגולשים במגלשות.

עומק הכלי הוא לרוב בין שליש לחצי מטר ואורכו ורוחבו הם לרוב בין חצי מטר לשני מטר. קוטר הכדורים הוא לרוב בין שבעה לשמונה סנטימטר ומספרם הוא בין אלף לאלפים אחדים. 

דפנות הכלי לרוב מרופדות ומצופות בציפוי קל ניקוי, ששטחים שונים מתוכו צבועים בצבעים שונים. כל כדור הוא לרוב בעל צבע אחיד, אך בכלי מצויים כדורים משלושה עד שישה צבעים שונים – בדרך כלל צבעים מצבעי הקשת. הכדורים הם לרוב חלולים ועשויים מפלסטיק דק וקל ניקוי.

כאביזר ריפוי בעיסוק, בריכת הכדורים תימצא לרוב במרפאות ריפוי בעיסוק סנסוריות, כגון אלו המיועדות לאנשים בקשת האוטיסטית. בריכת הכדורים חושפת אנשים עם לקות באינטגרציה חושית, לגירויים נעימים בעור ועוזרת להם להגיע לרוגע ולאיזון בקלט החושי, שמאפשר פעילות קוגניטיבית יעילה יותר.

בריכת הכדורים המתועדת הראשונה, הוקמה ב-1976 ב"עולם הים של סן דייגו". היא עוצבה בידי אריק מקמילן.

==בטיחות==
כמו כל מתקן אחר, גם במתקן זה ישנן סכנות

* בשל העובדה, שאנשים וחפצים נעלמים בקלות מן העין בבריכות כדורים:
** יש לרוקן את הבריכה מדי פעם ולהוציא ממנה חפצים מזוהמים או חדים שהגיעו אליה בטעות. בשל האפשרות הזיהומית, מומלץ לרחוץ את הידיים ביציאה מהבריכה.
** למעט פעוטות וילדים קטנים, אנשים שנכנסים לבריכת כדורים צריכים להיזהר שלא למעוך במשקלם אדם המתחבא בין הכדורים. נערים או אנשים מבוגרים יכולים לפצוע או לדרוס למוות ילד או בגיר שמתחבא בבריכה.
***אין להשאיר ילד בלא השגחה בבריכת כדורים.
***מגלשה המסתיימת בבריכת כדורים מותרת לשימוש לפעוטות בלבד.
***יש לקבוע גבול למספר האנשים היכולים להיכנס לבריכת הכדורים בו זמנית.
* בשל העובדה, שילדים נוטים לקרב את פיהם לכדורים:
** יש להיכנס אל הבריכה בלא נעליים ואחרי רחיצת ידיים.
** יש לנקות את הכדורים מדי פעם.
** חומרי הניקוי, כמו גם הכפפות המשמשות את המנקים, חייבים להיות מחומר שאינו מגרה רגישויות או אלרגיות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתקני שעשועים
קטגוריה:ריפוי בעיסוק
מנחת מישר

מנחת מישר הוא מנחת השוכן במישר שבהר הנגב, סמוך ממערב לכביש 40, וכ-25 ק"מ דרומית-מזרחית למצפה רמון. במקום מסלול טיסה עשוי עפר דק, ואין בו שירותי תעופה משום סוג. את המנחת מפעילה רפא"ל.

במקום התרחשה תאונת מטוס קל ביוני 2015, המטוס ניזוק באורח בינוני, הטייס והנוסע לא נפגעו.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.aopa.org.il/userfiles/files/safety/OvdaBriefing.pdf אודות המנחת באגודת התעופה הכללית]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: שדות תעופה
קטגוריה:הנגב: שדות תעופה ומנחתים
קטגוריה:הר הנגב
קטגוריה:רפאל
אורך דביי

בפלזמה ובאלקטרוליזה אורך דביי (נקרא גם רדיוס דביי), נקרא על-שם הפיזיקאי ההולנדי פטר דביי, הוא מדד לטווח ההשפעה האלקטרוסטטי של נושאי מטען בתמיסה. כדור דביי הוא נפח שרדיוסו הוא אורך דביי, שבתוכו ישנה השפעה, ומחוץ לו המטען מסוכך.

== המקור הפיזיקלי ==
אורך דביי מופיע באופן טבעי בתיאור התרמודינמי של מערכות גדולות של מטענים ניידים. במערכת של <math>N</math> סוגים שונים של מטענים, הסוג ה- <math>j</math> נושא מטען <math>q_j</math> והוא בצפיפות <math>n_j(\mathbf{r})</math> במיקום <math>\mathbf{r}</math>. על פי מה שנקרא "המודל הפֶּרְמִיטִיבִי", מטענים אלה מפוזרים ברציפות בחומר שמאופיין רק על ידי הפרמיטיביות הסטטית היחסית שלו, <math>\varepsilon_r</math>.
התפלגות זו של מטענים בתוך החומר מייצרת פוטנציאל חשמלי <math>\Phi(\mathbf{r})</math> שמקיים את משוואת פואסון:

:<math> \nabla^2 \Phi(\mathbf{r}) = -\frac{1}{\varepsilon_r \varepsilon_0} \, \sum_{j = 1}^N q_j \, n_j(\mathbf{r})</math>,

כאשר <math>\varepsilon_0</math> הוא הפרמיטיביות של הוואקום.

המטענים הניידים לא רק מייצרים <math>\Phi(\mathbf{r})</math> אלא גם נעים בתגובה לכוח קולון <math>- q_j \, \nabla \Phi(\mathbf{r})</math> הנובע מפוטנציאל זה. אם נניח כי המערכת בשיווי משקל תרמודינמי עם אמבט חום בטמפרטורה מוחלטת <math>T</math>, אז התפלגות המטענים הבדידים, <math>n_j(\mathbf{r})</math>, היא ממוצע על הצבר התרמודינמי.

בהנחות אלה, צפיפות נושאי המטען מהסוג ה-<math>j</math> מתוארת על ידי התפלגות בולצמן,

:<math> n_j(\mathbf{r}) = n_j^0 \, \exp\left( - \frac{q_j \, \Phi(\mathbf{r})}{k_B T} \right)</math>

כאשר <math>k_B</math> הוא קבוע בולצמן ו- <math>n_j^0</math> היא הצפיפות הממוצעת של נושאי מטען <math>j</math>.

השוואת הצפיפויות הרגעיות והפוטנציאל במשוואת פואסון עם הממוצע שלהם בהתפלגות בולצמן נותנת את משוואת פואסון-בולצמן:

:<math> \nabla^2 \Phi(\mathbf{r}) = -\frac{1}{\varepsilon_r \varepsilon_0} \, \sum_{j = 1}^N q_j n_j^0 \, \exp\left(- \frac{q_j \, \Phi(\mathbf{r})}{k_B T} \right)</math>.

פתרונות למשוואה לא ליניארית זו קיימים לכמה מערכות פשוטות. פתרונות למערכות כלליות יותר, ניתן לקבל בגבול של טמפרטורות גבוהות (צימוד חלש), <math>q_j \, \Phi(\mathbf{r}) \ll k_B T</math>, על ידי פיתוח טיילור:

:<math> \exp\left(- \frac{q_j \, \Phi(\mathbf{r})}{k_B T} \right) \approx 
1 - \frac{q_j \, \Phi(\mathbf{r})}{k_B T}</math>

קירוב זה נותן את משוואת פואסון-בולצמן הליניארית
:<math> \nabla^2 \Phi(\mathbf{r}) =
\left(\sum_{j = 1}^N \frac{n_j^0 \, q_j^2}{\varepsilon_r \varepsilon_0 \, k_B T} \right)\, \Phi(\mathbf{r}) - \frac{1}{\varepsilon_r \varepsilon_0} \, \sum_{j = 1}^N n_j^0 q_j
</math>
אשר ידועה גם כמשוואת דביי-האקל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיזיקת הפלזמה
קטגוריה:אלקטרוכימיה
חלקים ל...

חלקים ל־ הוא מינוח המשמש במדע ובהנדסה להצגת שיעורו של רכיב בתוך החומר הכולל. המדידה מוצגת כחלקים למיליון (ppm), חלקים למיליארד (ppb) ,חלקים לטריליון (ppt) וכדומה. כיוון שהמונח מייצג יחס בין שתי יחידות מידה מאותו סוג (למשל מסה חלקי מסה), זהו גודל חסר ממד. חלקים למאה קרויים בדרך כלל אחוז (%), וחלקים לאלף קרויים בדרך כלל פרומיל (‰).

בכימיה משמש המונח להצגת ריכוז – שיעורו של רכיב בתערובת או בתמיסה בתוך החומר הכולל. הריכוז נמדד לפי משקל, נפח או מספר המולקולות. במדידה לפי משקל, שיעור של חלק אחד למיליון פירושו קיום מיליגרם אחד של הרכיב בתוך קילוגרם אחד של החומר הכולל. דוגמאות:
* די בכמויות זעירות של גלוטן (מעל 20 חלקים למיליון) ליצירת נזק בריאותי לחולי צליאק.
* שאיפת אמוניה בריכוז העולה על 25–35 חלקים למיליון עשויה לגרום לנזק חמור לריאות ואף למוות.
* רמת הפחמן הדו־חמצני באטמוספירה היא 401.85ppm (נכון לדצמבר 2015), כלומר 401.85 מולקולות של פחמן דו־חמצני לכל מיליון מולקולות באוויר (המדידה כאן נעשית במולקולות ולא בגרמים).

בפיזיקה ובהנדסה משמש המונח להצגת יחסים נוספים. כאשר מוט מתכת מתארך ב־1.2 מיקרון (מיקרומטר) למטר בעקבות עליית הטמפרטורה שלו במעלת צלזיוס אחת, הדבר מסומן <math>\alpha = 1.2\ ppm /^{\circ}\!C</math>.

הלשכה הבינלאומית למידות ולמשקלות מכירה בשימוש במושג "חלקים ל־", אך הוא אינו חלק ממערכת היחידות הבינלאומית (SI). הלשכה ממליצה שלא להשתמש במושג ppb, משום שלמספר ביליון שתי משמעויות שונות ושלא להשתמש בקיצור ppt, משום שהאות t מייצגת באנגלית את המספרים אלף וטריליון, ולכן יוצרת אי־בהירות.

לעיתים לא ברורה המשמעות המדויקת של חלקים למיליון. במשפט "שאיפת אמוניה בריכוז העולה על 25–35 חלקים למיליון עשויה לגרום לנזק חמור לריאות ואף למוות", למשל, לא ברור האם הריכוז נמדד בגרמים או במספר מולקולות.

עקב הבעיות הללו, המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה שולל כליל את השימוש בטרמינולוגיה זו, ומורה להשתמש במקומה ביחידות מידה של מערכת SI, לציין למשל "רגישות של שני ננוגרם לקילוגרם", ולא "רגישות של שני חלקים לטריליון".

כאמור, המושג "חלקים ל־" הוא גודל חסר ממד. לפיכך השימוש בו לציון ריכוז שיש בו ממדים שגוי לחלוטין. לדוגמה, אין להציג את ריכוז הכספית באוויר, שהוא 0.6 ננוגרם (יחידת משקל) לליטר (יחידת נפח), כ־0.6 חלקים לטריליון.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות מידה
קטגוריה:גדלים פיזיקליים
הרידינג ג'

הרידינג ג היא להקת רוק ישראלית שפעלה מסוף שנות השמונים ועד תחילת המילניום.
==היסטוריה==
הלהקה הוקמה בשנת 1988 על ידי עמירם בן צבי ועופר שמואלי במהלך שירותם הצבאי במחנה שבטה, אליהם הצטרפו אחיו של עופר, אסף וגלעד, ליאור חייט (הגרזן) ואורי אפריים.

הלהקה פרצה מתוך סצנת רוק השוליים התל אביבית של מועדוני "קולנוע דן", "הפינגווין" ו"רוקסן". חבריה היו פליטי הרכבי אינדי רוק בשם: אירוזיה, מונולוג, הפגיון, פריפריה ועוד.

הלהקה זכתה בתחרות רוק ירוק בשנת 1990, ותחרות טלרוק בפילבוקס בחולון בשנת 1991. נמנתה עם להקות הבית של מועדון רוקסן, והופיעה בפאבים ומועדונים קטנים.

אלבום הבכורה של הלהקה בשם "מנגנת באך" ראה אור בשנת 1992 בהוצאת פונוקול ובהפקתו המוזיקלית של אייל קצב. מתוך האלבום התפרסם שיר הנושא "מנגנת באך", שנכתב על ידי ברוך פרידלנד ועופר שמואלי היה הלהיט הגדול של הלהקה (השיר צעד במצעד הפזמונים העברי השבועי של רשת ג' במשך 25 שבועות, ובשיאו הגיע למקום שלישי). את השיר ליווה קליפ שהופק על ידי חברת מתב ובו השתתפה איילת זורר. הקליפ זכה בפרס בפסטיבל הסרטים בחיפה. שיר נוסף שהצליח מהאלבום היה "חזרה מפריז".

ב 1993 פרש אורי אפריים לטובת לימודים ואת עמדת המיקרופון נטלו בן צבי ושמואלי.

ב-1995 הוציאה הלהקה את אלבומה השני "כיוון החילזון" בהפקת אלכס ברק קוקני הפקות, בהפצה של NMC והפקתם המוזיקלית של מני בגר וליאור טבת. מתוכו האלבום התפרסמו השירים ״שמש בשמיים״, ״רוקדת בחושך״ ו״הכי טוב בעולם״ שהיו להיטים במצעדים וזכו להד תקשורתי.

הלהקה התארחה בתוכניתו של יאיר לפיד "סוגרים שבוע" ונטלה חלק בתוכניות אירוח בולטות מהתקופה דוגמת זו של דן שילון. כמו כן הלהקה הופיעה בפסטיבל ערד, בעיר הנוער ובעוד מספר מופעי חוצות.

ב-1997 פרש הגיטריסט ליאור חייט והוחלף על ידי רונן זל.

ב-2000 הוציאה הרידינג ג' אלבומה השלישי "עד סוף הלילה" דרך חברת LA4 של ישי אמיר, בהפקתם המוזיקלית של טל טרייביש ואסף שמואלי.

לאחר צאת אלבומם השלישי, הוציאו מספר סינגלים שלא זכו להצלחה ולאחר מספר הופעות מצומצם התפרקה הלהקה.

עופר שמואלי הוציא אלבום סולו בשם "קסיופאה" ב-2004, הופיע בבארבי התל אביבי, פרש מפעילות מוזיקלית והפך לאיש עסקים. חברי הלהקה לשעבר המשיכו לנגן כחלק מלהקת הליווי של צביקה פיק, חלקם בפרויקט של עידן רייכל, תופעת דופלר ועוד.

== דיסקוגרפיה ==
* מנגנת באך (1992)
* כיוון החילזון (1995)
* עד סוף הלילה (2000)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
פואה קילואה

פואה קילה קילואה (באנגלית: Pua Kele Kealoha; 14 בנובמבר 1902 – 29 באוגוסט 1989) היה שחיין אמריקאי, אלוף אולימפי ושיאן עולם.

== ביוגרפיה ==
קילואה נולד בוואיאלואה, הוואי. 

באולימפיאדת אנטוורפן (1920) זכה קילואה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית כסף, במשחה היוקרתי ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:02.6 דקות אחרי דיוק קהנמוקו שהשווה את שיא העולם (1:01.4 דקות) ולפני ויליאם הריס (1:03.0 דקות), שניהם מארצות הברית ובמדליית זהב במשחה שליחים 200×4 מטר חופשי ביחד עם דיוק קהנמוקו, פרי מקגיליוורי ונורמן רוס בשיא עולם חדש של 10:04.4 דקות, לפני אוסטרליה (10:25.4 דקות) ובריטניה (10:37.2 דקות). באותם משחקים אולימפיים השתתף וורן קילואה שזכה במדליית זהב, אך לשניים אין קשר משפחתי.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sports123.com/.search?query=Pua+Kealoha&use_ysp= פואה קילואה] באתר sports123 

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת אנטוורפן (1920)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אמריקאים: שחייה
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית אמריקאים: שחייה
קטגוריה:שיאני עולם אמריקאים: שחייה

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1902
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1989