OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פונקציה בוליאנית

פונקציה בוליאנית (לעיתים נקראת פְּרוֹפּוֹזִיצְיה או פְּרֵדִיקָט) היא פונקציה המתאימה בין ערכים בקבוצה מסוימת (תחום) לבין קבוצה בת שני ערכים (טווח), אשר מבטאים הבחנה דיכוטומית בין ערך "אמת" ו"שקר".

== הגדרה פורמלית ==
בשפה המתמטית פונקציה f תקרא בוליאנית אם היא פונקציה <math>f: X \rightarrow \{0,1\}</math> וזו מקיימת את הגדרת פונקציה (חד ערכית)

בפרט 0 ו-1 יכולים לבטא כל שני ערכים כלשהם כמו למשל אמת או שקר, כן או לא וכדומה לכך 

== הרחבת הנושא ==
לוגיקה בוליאנית הוא ענף בלוגיקה מתמטית ובאלגברה בוליאנית המקבל את שמו ממפתחה ראשון, ג'ורג' בול. ענף זה עוסק בפסוקים אלגבריים שערכי איבריהם אמת או שקר בלבד. הערכים מיוצגים על ידי הסימונים <math> '1'\ </math> ("אמת") ו- <math> '0'\ </math> ("שקר") בהתאמה. לענף שימוש רב בתחשיב פסוקים, באלקטרוניקה ובמדעי המחשב.

במדעים הפורמליים, מתמטיקה, לוגיקה מתמטית, סטטיסטיקה והתחומים היישומיים שלהם, פונקציית ערך-בוליאני משמשת אף כפונקציה מתארת, פונקציית בוחן, פרדיקט או פרופוזיציה.
==מדעי המחשב==
בתוכנות עריכה של שפות תכנות, ניתן להגדיר משתנה בוליאני שערכו אמת או שקר. פונקציה רווחת היא if הבודקת האם מתקיים שביטוי מסוים הוא אמת או שקר, ובהתאם מוציעה לפועל פקודה/ות מסוימת, אחרת (else) מוציאה לפועל פקודה/ות אחרת. 
למשל (בצורה של פסאודו קוד):
<syntaxhighlight lang="python">
if (age > 18)
 print ("בגיר")
else 
 print ("קטין")
</syntaxhighlight>

==ראו גם==
* לוגיקה בוליאנית
== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Brown, Frank Markham (2003), Boolean Reasoning: The Logic of Boolean Equations, 1st edition, Kluwer Academic Publishers, Norwell, MA. 2nd edition, Dover Publications, Mineola, NY, 2003.
* Kohavi, Zvi (1978), Switching and Finite Automata Theory, 1st edition, McGraw–Hill, 1970. 2nd edition, McGraw–Hill, 1978.
* Korfhage, Robert R. (1974), Discrete Computational Structures, Academic Press, New York, NY.
* Mathematical Society of Japan, Encyclopedic Dictionary of Mathematics, 2nd edition, 2 vols., Kiyosi Itô (ed.), MIT Press, Cambridge, MA, 1993. Cited as EDM.
* Minsky, Marvin L., and Papert, Seymour, A. (1988), Perceptrons, An Introduction to Computational Geometry, MIT Press, Cambridge, MA, 1969. Revised, 1972. Expanded edition, 1988.
</div>

קטגוריה:פונקציות מתמטיות
יחסי מונטנגרו–צרפת

יחסי מונטנגרו–צרפת הם יחסי החוץ בין מונטנגרו וצרפת.

==היסטוריה==
הסרבים ממונטנגרו, בסיוע הרוסים, מנעו מצבא נפוליאון להחזיק במפרץ קוטור, אותו השיגו בדרך של שלום, ולכן הם כבשו והחזיקו אותו. הם לחמו בצרפתים תחת פיקודם של המפקד הרוסי בריגדיר שטבנובסקי והאדמירל של הצי הרוסי באיים היוניים סנג'אווין. המפרץ הפך לבסיס חשוב לפעולה של הצי הרוסי נגד הצרפתים בים האדריאטי.

מונטנגרו וצרפת מקיימים יחסים ידידותיים באופן מסורתי, אשר כוננו בתקופת נסיכות מונטנגרו. לצרפת הייתה משלחת דיפלומטית במונטנגרו מאז סוף 1878. ממשלתו של אנדרייה רדוביץ' הצליחה להשיג את קבלת הפנים של ניקולה הראשון, מלך מונטנגרו עם נשיא צרפת רמון פואנקרה ב-27 ביולי 1916. כתוצאה מביקור זה, ביקר המלך ב-3 באוגוסט בחזית המערבית באזור שמפאן.

היחסים הדיפלומטיים עם בית המלוכה במונטנגרו וממשלתו הופסקו על ידי צרפת רק בדצמבר 1920, לאחר הבחירות לפרלמנט של ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים שהתקיימו ב-28 בנובמבר באותה השנה. אולם, אף לאחר ניתוק הקשרים המשיך המלך ניקולה להתגורר בצרפת, בעקבות הדחתו מתפקידו, ואיחוד ממלכת מונטנגרו עם ממלכת סרביה ליצירת ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים, עד למותו בשנת 1921.

הרפובליקה של צרפת הכירה רשמית במונטנגרו ב-13 ביוני 2006, אז כוננו יחסים דיפלומטיים בין המדינות.

==נציגויות דיפלומטיות==
מונטנגרו מחזיקה בצרפת שגרירות בפריז וקונסוליה כללית בליון. מאידך, צרפת מחזיקה במונטנגרו שגרירות בפודגוריצה בלבד.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
בטיסט ז'אביקוני

בטיסט ז'אביקוני (בצרפתית: Baptiste Giabiconi; נולד ב-9 בנובמבר 1989) הוא דוגמן צרפתי.

==ביוגרפיה==
ז'אביקוני נולד בשפך הרון למשפחה שמוצאה בקורסיקה. בילדותו גר תקופה מסוימת בקורסיקה עילית, ולאחר מכן עברה משפחתו למרסיי.

לאחר לימודיו בתיכון הוא למד תקופה אווירונאוטיקה.

ב-2008 חתם על חוזה עם סוכנות הדוגמנות "DNA Model Management" בניו יורק.

באותה שנה בחר בו המעצב קרל לגרפלד להיות הפנים של שאנל, ב-2009 הוא סגר את תצוגת האופנה של החברה ביחד עם לארה סטון ופריה בהה אריקסן, והוא ביצע זאת גם ב-2010.

בין המגזינים שכיכב בהם הם הרפרס בזאר וElle.

ב-2010 הצטלם לקמפיין של רוברטו קוואלי ביחד עם קייט מוס והיה לפנים של חברת קוקה-קולה, לצד קוקו רושה.

הוא דורג במקום הראשון ברשימת הדוגמנים הבינלאומיים של האתר "models.com" ותפס את מקומו של שון אופריי, שהיה במקום הראשון ברשימה שנתיים ברציפות[https://xnet.ynet.co.il/fashion/articles/0,14539,L-3085523,00.html].

ב-2010 הוציא את סינגל הבכורה שלו, "Showtime".

ב-2011 הופיע בלוח השנה של פירלי, שהצילומים בו היו בסימן אלים יווניים[https://www.makorrishon.co.il/nrg/online/55/ART2/185/273.html].

ב-2011 התחרה גם ב-Danse avec les stars, המקבילה הצרפתית של התוכנית "רוקדים עם כוכבים", וסיים במקום השלישי[https://www.melty.fr/danse-avec-les-stars-2-baptiste-giabiconi-actu83112.html].

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דוגמנים צרפתים
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (צרפת)
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1989
מכבי חיפה (כדורעף נשים)

מכבי XT חיפה היא קבוצת כדורעף נשים ישראלית מהעיר חיפה המשתתפת בליגת העל בכדורעף נשים. הקבוצה זכתה 4 פעמים בתואר האליפות ו-5 פעמים בגביע המדינה.

==היסטוריה==
קבוצת הכדורעף נשים של מכבי חיפה היא חלק מאגודת מכבי חיפה כרמל. הקבוצה הוקמה בשנת 1985 על ידי משה קסל, תחילה בשם "מועדון כדורעף נווה שאנן", בקיץ שלפני עונת 2015/2016, שונה שם המועדון למכבי חיפה.
בתחילה היה שייך המועדון להפועל אך בשנת 2014 עברה הקבוצה למכבי, בעונת 2017/2018 החל תהליך של מעבר הקבוצה שהייתה עצמאית למכבי חיפה כרמל וזאת עקב קשיים בניהול הקבוצה הקבוצה שכללו איחורים בתשלומים וחובות לשחקניות ולספקים.
בעונת 21/22 עברה הקבוצה רשמית למועדון מכבי חיפה כרמל, בעונה הזו זכתה הקבוצה בדאבל.
הקבוצה עלתה לליגת העל בכדורעף נשים בתחילת שנות ה-90.
מאז שנת 2010 משתייכת הקבוצה בקביעות לחבורת הצמרת והתמודדה על האליפות ועל גביע המדינה מדי שנה וגם הצליחה לזכות בהם. בעונת 2015/2016 זכתה הקבוצה לראשונה בדאבל. את הדאבל השני שלה הקבוצה זכתה בעונת 2017/2018. התואר הבא של הקבוצה היה אליפות המדינה בעונת 2018/19 כשאת הגביע הן הפסידו במשחק הגמר. התואר הבא של הקבוצה היה גביע המדינה בעונת 2021/22, כשבסדרת גמר הליגה ניצחו בתוצאה 3:2 את הפועל כפר סבא ובכך קטפו גם את תואר האליפות, והשלימו דאבל לעונת 2021/22.

==תארים והישגים==
* אליפויות (4): 2015/2016, 2017/2018, 2018/2019, 2021/22
**מקום שני: 2014/2015, 2016/2017, 2022/23
* גביע המדינה:
** זכייה (5): 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2021/2022, 2023/24
** גמר: 2013/2014, 2014/2015, 2018/2019, 2020/2021, 2022/23 2023/24

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.iva.org.il/team.asp?TeamId=11890&cYear=2022 עמוד הקבוצה] - באתר איגוד הכדורעף בישראל
* [http://www.iva.org.il/News.asp?id=2645&fb_comment_id=917009548424824_919202681538844#sthash.KrYAyQ9h.dpbs אלבום אליפות - מכבי חיפה אלופת 2016], באתר איגוד הכדורעף
* 
* 

==הערות שוליים==

*
חיפה
חיפה
יחסי סלובניה–רוסיה

[[בורוט פאחור עם נשיא רוסיה ולדימיר פוטין בליובליאנה, סלובניה ב-30 ביולי 2016.]]
יחסי סלובניה–רוסיה הם יחסי החוץ בין רוסיה לסלובניה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-25 במאי 1992. לרוסיה יש שגרירות בליובליאנה. לסלובניה שגרירות במוסקבה ושתי קונסוליות כבוד (בסנקט פטרבורג ובסמרה). שתי המדינות חברות מלאות במועצת אירופה ובארגון לביטחון ושיתוף פעולה באירופה.

במרץ 2011 ביקר ראש ממשלת רוסיה ולדימיר פוטין בסלובניה ונפגש עם ראש ממשלת סלובניה בורוט פאחור ונשיא סלובניה דנילו טורק. המשלחות הרוסיות והסלובניות דנו בשותפות כלכלית, מדעית ותרבותית, במיוחד בנוגע לבניית צינור אפיק דרום.

סלובניה ורוסיה הן שותפות כלכליות חזקות באופן מסורתי. זה תקף לא רק ליחסים הבין-מדיניים אלא גם לקשרים בין אזוריים. רמת ההחלפה הכלכלית בין סלובניה לאזורים רוסיים שונים צומחת ללא הרף. צמיחה כזו נתמכת על ידי הסכמים על שיתוף פעולה, מיזמים משותפים ומשלחות עסקיות. רוסיה נמצאת בהתמדה בין עשרת השותפים המסחריים המובילים של סלובניה, והיצוא מהרפובליקה האלפית הזו מכביד על היבוא באופן משמעותי מרוסיה.

עם זאת, היחסים הדו-צדדיים הושפעו קשה בשנת 2009 מגורמים חיצוניים, כלומר המשבר הפיננסי והכלכלי העולמי הביא לירידה בפעילות הכלכלית ולצמצום הצריכה, אשר כתוצאה מכך הביאו לירידה משמעותית בסחר בין שתי מדינות.

מבנה חילופי הסחר במהלך המשבר נותר ברובו זהה - 60-70% מייצוא סלובניה הם תרופות, מערכות תקשורת קווית, ציוד חשמלי, מתקנים מכניים וצבעים. היבוא מרוסיה מורכב ברובו ממוצרי נפט וגז, ונגזרותיהם, מוצרי אלומיניום, המהווים יחד 70-75% מכלל היבוא הרוסי.

לאחר שהמשבר האוקראיני החל בשנת 2013 ובהמשך גרם לסכסוכים בין רוסיה לאוקראינה, צידדה סלובניה באוקראינה בגלל זכותה הטריטוריאלית; אולם בניגוד לרוב מדינות המערב, סלובניה נמנעה מלבקר את רוסיה, והעדיפה במקום זה למצוא פתרון פוליטי להתמודד עם הבעיה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
יחסי סלובניה–קוסובו

יחסי סלובניה–קוסובו הם יחסי החוץ בין קוסובו וסלובניה.

==היסטוריה==
שתי המדינות היו חלק מיוגוסלביה בין השנים 1918–1991, למעט בתקופת מלחמת העולם השנייה, אז נכבשה המדינה על ידי גרמניה הנאצית. בשנת 1991 הכריזה סלובניה על עצמאותה, ולאחר ניצחונה במלחמת עשרת הימים היא הפכה למדינה ריבונית. קוסובו הכריזה על עצמאותה מסרביה ב-17 בפברואר 2008 וסלובניה הכירה בה ב-5 במרץ 2008. היחסים הדיפלומטיים כוננו ב-8 באפריל 2008. סלובניה מנהלת שגרירות בפרישטינה מאז ה-15 במאי 2008. השגריר הראשון של קוסובו בסלובניה היה אנטון ברישה, שמסר את תעודותיו לנשיא סלובניה בינואר 2010.

== שיתוף פעולה ביטחוני ==
לסלובניה יש כיום 383 חיילים המשרתים בקוסובו כשומרי שלום בצבא נאט"ו שהוביל את כוח קוסובו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יוסף צברי

יוסף (יוסי) צברי (12 באוקטובר 1934 – 29 באוקטובר 2023) היה אתלט ישראלי. היה אלוף ישראל ושיאן ישראל בריצות למרחקים ארוכים. הוא זכה במדליות כסף וארד במכביות השישית 1961 והשמינית 1969 בריצת 10,000 מטר, בהתאמה.

== ביוגרפיה ==
צברי נולד בצנעא בירת תימן. בדרכו לעלות לישראל כילד הלך ברגל כשבועיים מצנעא עד לעדן שם המתינו שליחים של הסוכנות היהודית שהעלו אותו לארץ. בארץ התחנך במוסד "אהבה" בקריית ביאליק ולאחר מכן התגייס לחטיבת גבעתי. בשנות ה-50 הגיע לקיבוץ עין גב בקבוצה של חיילים משוחררים. במהרה נקלט כחבר בעין גב והקים משפחה. במקביל לעיסוקו בריצה עבד בענפי המשק – בננות, מכבסה ונוי.

===קריירה ספורטיבית===
כישרון הריצה של צברי התגלה בזמן שרותו הצבאי, שבמסגרתו זכה במספר תחרויות. בעין גב שילב בין אימוני הריצה לעבודתו. כדבריו: "במהלך העבודה בבננות אני רץ בין ברזי ההשקיה ולאחר הצהרים אני מתאמן בצורה מסודרת עם מאמן". שנות השיא של הקריירה הספורטיבית שלו היו בסוף שנות ה-50 ובתחילת שנות ה-60 של המאה העשרים אז ייצג את הפועל עין גב, זכה בתחרויות רבות והיה חבר בנבחרת ישראל בריצה, כשהוא מתאמן בהדכתו של אמנון גור. בין השנים 1960 ו-1962 ניצח שלוש פעמים ברציפות במרוץ הקפת התבור, שהוא מרוץ שדה למרחק של כ-11 קילומטר. בין השנים 1959 ו-1963 ניצח צברי ארבע פעמים ב"מרוץ סיני" ל-10,000 מטר בקריית טבעון.

במכביה השישית שנערכה בשנת 1961 זכה במדליית כסף בריצת 10,000 מטר בתוצאה של 34:18.2 דקות, אחרי ויליאם בכרך מארצות הברית (33:01.6 דקות) ולפני חיים צברי (34:03.2 דקות).

ב-1962 ייצג את מרכז הפועל במרוץ למרחק שמונה קילומטר שארגן העיתון "ל'הומניטה" בחוצות פריז וסיים אותו במקום עשירי.

במכביה השמינית שנערכה בשנת 1969 זכה במדליית ארד בריצת 10,000 בתוצאה של 33:13.6 דקות, אחרי אורי דייג (32.09.8 דקות) וציון חצרוני (32:11.0 דקות), שניהם מישראל.

צברי המשיך להתחרות במרוצי שדה בישראל במהלך שנות ה-60 והתברג במקומות גבוהים.

בשנת 1964 קבע בריצת 3000 מטר מכשולים שיא ישראלי חדש של 9:24.6 דקות. שיא זה החזיק מעמד 11 שנים ונשבר על ידי יאיר קרני (9:21.8 דקות).

כשהיה בשיא כושרו היה ענף המרתון בחיתוליו בישראל. כשמרתון הכנרת הוזנק לראשונה ב-1977 היה צברי בשנות הארבעים לחייו, אך הוא הקפיד להשתתף במרוץ בשנותיו הראשונות וזכה להישגים בקטגוריות הגיל. העובדה שבמרתונים הראשונים קו הסיום היה בקיבוצו, עין גב, הפכה את צברי לאחת הדמויות המזוהות עם המרתון בשנותיו הראשונות.

=== חיים אישיים ===
צברי היה נשוי לצביה ואב לארבע בנות ולשני בנים.

צברי המשיך לשמור על כושר לאורך השנים ופיתח כישרון ריקוד. לאחר שהתאלמן זכה בשנת 2014 כשהיה בן 79 בתוכנית טלוויזיה מיוחדת של "דייט בחשיכה".

צברי, שהיה חבר קיבוץ עין גב, נפטר ב-29 באוקטובר 2023.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://tavor.shvoong.co.il/?page_id=221 זוכי הקפת התבור], באתר מרוץ התבור
* [https://bc-running.com/bcrunning/?p=910 המרתון הבינלאומי הראשון בישראל], באתר מועדון ארוחת הבוקר
* [https://aloneingev.blogspot.com/2019/08/blog-post.html לקט כתבות עיתונות אודות ניצחונותיו של יוסף צברי], באתר קיבוץ עין גב

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופי ישראל בריצה
קטגוריה:רצים ישראלים למרחקים ארוכים
קטגוריה:אלופי המכביה: אתלטים
קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער אהבה
קטגוריה:עין גב: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
צ'נק טוסון

צ'נק טוסון (בטורקית: Cenk Tosun; נולד ב-7 ביוני 1991 בווצלר) הוא כדורגלן טורקי–גרמני המשחק בעמדת החלוץ בפנרבחצ'ה ובנבחרת טורקיה.

==קריירה==
טוסון החל את הקריירה בקבוצת איינטרכט פרנקפורט הגרמנית ושיחק בעיקר בקבוצת המילואים של המועדון. ב–8 במאי 2010 הוא ערך את הופעת הבכורה בבוגרים, כאשר עלה בדקה ה-75 בהפסד 3:1 לוולפסבורג במשחק שהיה האחרון לעונת 2009/10 בבונדסליגה.

ב-29 בינואר 2011 חתם טוסון בגזיאנטפספור מהליגה הטורקית תמורת 400 אלף יורו. הוא כבש 14 שערים ב-10 משחקי ליגה בעונת הבכורה שלו במועדון. לאחר עונה שנייה פחות מוצלחת, הוא כבש בספרות כפולות בשתי העונות הבאות ועזר לגזיאנטפספור לזכות בגביע הטורקי, כאשר הוא כבש צמד בגמר שהסתיים בתוצאה 3:1 לטובת גזיאנטפספור נגד אורדוספור ב-17 במאי 2012.

ב-4 בפברואר 2014 חתם טוסון בבשיקטש הטורקית. בשתי עונותיו הראשונות במועדון, שימש טוסון בעיקר בתור מחליף לדמבה בה ומריו גומז. לאחר ששניהם עזבו את המועדון, טוסון נהפך לשחקן הרכב קבוע, כאשר בעונת 2016/17 כבש 24 שערים בליגה הטורקית וזכה עם בשיקטש באליפות טורקיה. בנוסף, בעונת 2017/18 הוא כבש 4 שערים בשלב הבתים בליגה האירופית והעפיל עם בשיקטש לשלב 32 האחרונות במפעל. שם, הם פגשו את הפועל באר שבע וניצחו בתוצאה 2:5 בסיכום שני המשחקים, כאשר טוסון כובש שער בשניהם.

ב-5 בינואר 2018, חתם טוסון באברטון האנגלית על חוזה ל-4.5 שנים, תמורת סכום המוערך בכ–27 מיליון יורו. הוא ערך את הופעת הבכורה 8 ימים מאוחר יותר, כאשר נכנס בדקה ה-61 בהפסד 4:0 לטוטנהאם הוטספר. הוא כבש את שער הבכורה במועדון בהפסד 2:1 לברנלי ב–3 במרץ.

ב-10 בינואר 2020 הושאל טוסון לקריסטל פאלאס עד לסיום עונת 2019/2020. ב-31 בינואר 2021 חזר טוסון לבשיקטש והושאל עד לסוף העונה. ב-2 ביולי 2022 חזר טוסון לבשיקטש וחתם לעונה אחת.

ב-16 ביולי 2024 חתם טוסון בפנרבחצ'ה לשנתיים.

==נבחרת לאומית==
===נבחרת גרמניה עד גיל 21===
ב-16 בנובמבר 2016 ערך טוסון את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גרמניה עד גיל 21, כאשר כבש בניצחון 2:1 נגד נבחרת אנגליה עד גיל 21.

===נבחרת טורקיה===
טוסון ערך את הופעת הבכורה בנבחרת טורקיה ב–15 באוקטובר 2013. את שער הבכורה בנבחרת כבש טוסון ב-15 בנובמבר 2015, בניצחון 2:1 נגד נבחרת קטר במשחק ידידות. טוסון היה חלק מסגל נבחרת טורקיה שזומן ליורו 2016 ושיחק 2 משחקים כמחליף בהפסד 1:0 לקרואטיה ובניצחון 2:0 נגד צ'כיה, אך בסופו של דבר נבחרת טורקיה הודחה בשלב הבתים. טוסון כבש 5 שערים במוקדמות מונדיאל 2018, שממנו נבחרת טורקיה הודחה בסופו של דבר. נכלל בסגל נבחרת טורקיה ליורו 2024.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים טורקים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גרמנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל טורקים
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני גזיאנטפספור
קטגוריה:כדורגלני בשיקטש
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:כדורגלני קריסטל פאלאס
קטגוריה:כדורגלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת טורקיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024 
קטגוריה:גרמנים ממוצא טורקי
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1991
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1991
ניל ווק

ניל יוג'ין ווק (באנגלית: Neal Eugene Walk; 29 ביולי 1948 – 4 באוקטובר 2015) היה כדורסלן יהודי-אמריקאי, אשר היה פעיל בין השנים 1969–1981. ב-8 עונותיו הראשונות בקריירה שיחק בליגת ה-NBA, ורשם ממוצעים כוללים של 12.6 נקודות, 7.7 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק. ב-3 עונותיו האחרונות בקריירה שיחק עבור הפועל רמת גן מליגת העל הישראלית.

==קריירת מכללות==
ווק נולד בקליבלנד שבאוהיו למשפחה יהודית, עמה עבר בגיל 11 להתגורר במיאמי ביץ', פלורידה. בין השנים 1965–1969 למד באוניברסיטת פלורידה, ושיחק בקבוצת הכדורסל שלה. בעונת 1967/1968 קלע 26.5 נקודות בממוצע למשחק, והוביל את כל שחקני ליגת המכללות עם 19.8 ריבאונדים למשחק. בעונתו האחרונה, 1968/1969, רשם ממוצעים של 24.0 נקודות ו-17.8 ריבאונדים למשחק, ונבחר בפעם השנייה ברציפות לחמישיית העונה של המחוז הדרום-מזרחי (First Team All-SEC). בעת סיום לימודיו הוביל ווק את כל שחקני האוניברסיטה בסך נקודות (1,600) וריבאונדים (1,181) בקריירה.

==קריירה מקצועית==
בדראפט ה-NBA 1969 נלקח ווק על ידי פיניקס סאנס בבחירה השנייה, אחרי לו אלסינדור (שנודע כ"כרים עבדול-ג'באר") אשר נבחר ראשון. החל מעונתו השנייה בפיניקס שימש כסנטר הפותח של הקבוצה, והיה אחד השחקנים המובילים שלה ב-4 העונות הבאות. עונתו הטובה ביותר מבחינה אישית הייתה , בה העמיד ממוצעים של 20.2 נקודות, 12.4 ריבאונדים ו-3.5 אסיסטים למשחק.

לקראת עונת הועבר בטרייד לניו אורלינס ג'אז, אך כבר לאחר 37 משחקים נשלח בטרייד נוסף לניו יורק ניקס. בשתיים וחצי עונותיו עם הניקס שימש כשחקן ספסל, וקלע 6.3 נקודות בממוצע למשחק.

בשנת 1977 עזב ווק את ה-NBA וחתם על חוזה לעונה אחת בקבוצת רייר ונציה מליגת העל האיטלקית.

לקראת עונת 1978/1979 חתם על חוזה בהפועל רמת גן מליגת העל הישראלית, במדיה שיחק במשך 3 עונות. בתקופתו ברמת גן היה אחד השחקנים המובילים של הקבוצה, לצד סטיב קפלן, סטיב שלכטר ואל פלמינג, וקלע 13.8 נקודות בממוצע למשחק. בסיום עונת 1980/1981 עזב ווק את הקבוצה ופרש ממשחק, לאחר שנתבקש להתגייס לצה"ל.

==לאחר הפרישה ממשחק==
בשנת 1988 נתגלה גידול סרטני בעמוד השדרה של ווק, ובעקבות סיבוך בניתוח להסרת הגידול הוא סבל משיתוק בפלג גופו התחתון לשארית חייו. בשנים הבאות שיחק ווק על כיסא גלגלים בליגת כדורסל נכים, ואף זכה בשנת 1990 בפרס "ספורטאי השנה בליגות הנכים" ("Wheelchair Athlete of The Year"), אשר הוענק לו בבית הלבן בידי נשיא ארצות הברית ג'ורג' בוש האב. בשנת 2006 הונצח ב"היכל התהילה הלאומי של הספורטאים היהודים" אשר בקומאק, ניו יורק.

ב-4 באוקטובר 2015 נפטר ווק, בגיל 67.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:אוהיו: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:בחירות דראפט של פיניקס סאנס
קטגוריה:כדורסלני פיניקס סאנס
קטגוריה:כדורסלני ניו אורלינס ג'אז
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני ונציה
קטגוריה:כדורסלני הפועל רמת גן
קטגוריה:שחקנים יהודים ב-NBA
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
אלכסנדר פרדיננד, נסיך טורן וטקסיס השלישי

אלכסנדר פרדיננד, נסיך טורן וטקסיס השלישי (בגרמנית: Alexander Ferdinand Fürst von Thurn und Taxis; 21 במרץ 1704 - 17 במרץ 1773) היה נסיך טורן וטקסיס השלישי בין השנים 1739–1773.

== ביוגרפיה ==
אלכסנדר פרדיננד נולד ב-21 במרץ 1704 בפרנקפורט, לאנזלם פרנץ, נסיך טורן וטקסיס השני ולמריה לודוביקה אנה פרנצסקה, נסיכת לובקוביץ', בתם של הנסיך פרדיננד אוגוסט לאופולד מלובקוביץ', דוכס זאגן ומריה אנה וילהלמינה, מרקיזת באדן-באדן. אלכסנדר פרדיננד גדל בארצות השפלה האוסטריות, ולאחר מכן שוב בפרנקפורט, שם היה מושב בית המשפחה.

בשנת 1739 מת אביו, ואלכסנדר פרדיננד ירש את תאריו ונחלותיו. מה-1 בפברואר 1743 עד 1745, שימש אלכסנדר פרדיננד כמפקח הראשי של קרל השביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה בדיאט הקיסרי בפרנקפורט. כאשר הדיאט עבר לרגנסבורג תחת פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, הוחזר אלכסנדר פרדיננד לתפקידו כמפקח הראשי בשנת 1748. מסיבה זו אלכסנדר פרדיננד העביר את בית מגוריו הראשי מפרנקפורט לרגנסבורג. ב-30 במאי 1754 נוסף אלכסנדר פרדיננד לאספת הנסיכים הקיסריים.

ב-17 במרץ 1773 מת אלכסנדר פרדיננד ברגנסבורג, ובנו קרל אנזלם, נסיך טורן וטקסיס הרביעי ירש את נחלותיו ותאריו.

==משפחתו==
ב-11 באפריל 1731 התחתן אלכסנדר פרדיננד עם סופיה כריסטינה, מרקיזת ברנדנבורג-ביירוית, בתם של גאורג פרידריך קרל, מרקיז ברנדנבורג-ביירות ודורותיאה, נסיכת שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-בק, ממנה נולדו לו חמישה ילדים:
* סופיה כריסטינה, נסיכת טורן וטקסיס (1731)
* קרל אנזלם, נסיך טורן וטקסיס הרביעי (1733–1805), התחתן עם אוגוסטה, דוכסית וירטמברג, ולאחריה עם אליזבת הילדברנד, פראו פון טריין
* לואיזה אוגוסטה שרלוטה, נסיכת טורן וטקסיס (1734–1735)
* פרידריך אוגוסט, נסיך טורן וטקסיס (1736–1738)
* לודוויג פרנץ, נסיך טורן וטקסיס (1737–1755)

ב-22 במרץ 1745 התחתן אלכסנדר פרדיננד עם לואיז דה לורן, בתם של לואי, נסיך לאמבסק וז'אן הנרייט דה דורפור, אך היא מתה ללא ילדים.

ב-21 בספטמבר 1750 התחתן אלכסנדר פרדיננד עם מריה הנרייטה יוזפה, נסיכת פירסטנברג-שטוהלינגן, בתו של יוזף וילהלם ארנסט, נסיך פירסטנברג-פירסטנברג ותרזיה אנה מריה אלאונורה, רוזנת ואלדשטיין, ממנה נולדו לו שבעה ילדים:
* מריה תרזיה, נסיכת טורן וטקסיס (1755–1810), התחתנה עם פרדיננד, רוזן אהלפלד-לנגלנד
* יוזפינה, נסיכת טורן וטקסיס (1759)
* היינריך אלכסנדר, נסיך טורן וטקסיס (1762)
* פרנץ יוזף, נסיך טורן וטקסיס (1764–1765)
* מריה אנה יוזפה, נסיכת טורן וטקסיס (1766–1805)
* מריה אליזבת אלכסנדרינה, נסיכת טורן וטקסיס (1767–1822), התחתנה עם קרל יוזף, רוזן פירסטנברג, ולאחריו עם יוזף, הברון פון לסברג
* מקסימיליאן יוזף, נסיך טורן וטקסיס (1769–1831), התחתן עם אלאונורה, נסיכת לובקוביץ'

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1704
קטגוריה:נפטרים ב-1773
אדולף פרנק

אדולף פרנק (בגרמנית: Adolph Frank; 20 בינואר 1834 - 30 במאי 1916) היה כימאי, מהנדס ואיש עסקים יהודי-גרמני. אבי תעשיית האשלג הגרמנית.

==קורות חיים==
פרנק נולד בקלויצה לאוריקה ושלמה פרנק, בעלי חנות מכולת, ולמד בתיכון בנוישטרליץ כשבמקביל עבד כשוליית רוקח. במסגרת שירותו הצבאי הגיע לבית הספר לווטרינריה בברלין ובשנים 1855–1857 למד רוקחות, מדעי הטבע וטכנולוגיה באוניברסיטת ברלין. עם סיום לימודיו הוא גם עבר את מבחני ההסמכה לרוקח בציון הגבוה ביותר האפשרי. הוא החל לעבוד בחברה לייצור סוכר בסקסוניה-אנהלט ובשנת 1858 קיבל פטנט על שיטה חדשה לניקוי מיץ סלק הסוכר בעזרת סיליקטים. בשנת 1862 קיבל תואר דוקטור לכימיה מאוניברסיטת גטינגן, על עבודה בנושא ייצור סוכר.

העבודה במפעל לייצור סוכר חשפה אותו גם לתעשיית הדישון להגברת תפוקת סלק הסוכר. מכתבי יוסטוס פון ליביג ואחרים הוא למד שמינרלים שונים, בהם מלח אשלגן, מגבירים את התפוקה החקלאית. הוא בחן את השאריות של מכרות מלח בסביבה ומצא בהם אשלגן. הוא בחן את תכונותיהם של תרכובות אשלגן שונות ומצא את המתאימות ביותר לדישון. באוגוסט 1860 הוא הגיש בקשת פטנט, שאושרה ב-23 במרץ 1861 על דשן מבוסס אשלגן כלורי. כדי לקדם את המצאתו, הוא עזב את מפעל הסוכר וביקש להקים מפעל דשן. בתחילה התקשה בגיוס כספים ובקשתו להקים את המפעל סורבה. אולם לאחר שהשיג מימון באפריל 1861, הוא קיבל רישיון למכרה מלח ישן והמפעל נפתח באוקטובר 1861. בשנת 1865 פרנק קיבל פטנט על שיטה להפקת ברום מאשלגן ברומי. בשנת 1870 הוא היה למנהל קבוצת חברות בתעשיית האשלגן. אולם בסוף 1875 הוא עזב את התחום והחל לעבוד במפעל לייצור זכוכית, בה הוא הכניס את הבקבוק החום כמגן על הנוזלים בבקבוק מאור השמש.

ביחד עם ניקודם קארו הוא גילה בשנת 1899 את תהליך פרנק-קארו להפקת ציאנמיד הסידן שהיווה את הבסיס לתעשיית החנקן וציאנמיד הסידן לדישון.

בשנת 1893 הוא קיבל את מדליית ג'ון סמית של מכון פרנקלין.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוקחים יהודים גרמנים
קטגוריה:כימאים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1834
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1916
קטגוריה:זוכי מדליית ג'ון סקוט
איקי

איקי (ביפנית: 壱岐市) היא עיר שהוקמה ב-1 במרץ 2004. העיר ממוקמת במחוז נגסאקי שבחבל קיושו שביפן.

== גאוגרפיה ==
העיר ממוקמת כ-866 ק"מ מטוקיו, בירת יפן.

== אקלים ==
הטמפרטורה הממוצעת היא 16 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא אוגוסט (24 מעלות צלזיוס). החודש הכי קר הוא פברואר (6 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,403 מילימטרים בשנה. חודש אוגוסט הוא החודש שיש בו הכי הרבה גשם (484 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש שיש בו הכי פחות גשם (43 מ"מ גשם).

== תנועה ותחבורה ==
בעיר פועל שדה התעופה איקי .

== ערים תאומות ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יפן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2004
ג'וזף לוין (פילוסוף)

ג'וזף לוין (באנגלית: Joseph Levine; נולד ב-17 בינואר 1952) הוא פילוסוף אמריקאי באוניברסיטת מסצ'וסטס אמהרסט. הוא קיבל את הדוקטורט שלו מאוניברסיטת הרווארד בשנת 1981.

לוין עוסק בפילוסופיה של הנפש, ומוכר כמי שניסח את טיעון הפער ההסברי נגד הסבר מטריאליסטי לתודעה. 

טיעון זה הקדים את ניסוחו של דייוויד צ'אלמרס לבעיית התודעה "הקשה" ומהווה בעצם את הקושי העיקרי אליו תאוריות מטריאליסטיות של הנפש חייבות להתייחס. 

הרעיון של פער הסברי הוא: קיומו של פער שעל פניו אינו ניתן לגישור כאשר מנסים להסביר את התודעה האנושית מנקודת מבט גוף-שלישי של מדעי הטבע. הסבר מדעי של מצבים נפשיים ידרוש בהגדרה רדוקציה מתהליך פיזי לחוויה פנומנלית. אין לנו היום אפילו התחלה של הבנה איך הסבר כזה עשוי להיראות. 

לפי לוין, ייתכן כי תכונות של מצבים נפשיים שיש אליהם גישה סובייקטיבית בלבד (ראה קווליה) אינם ניתנים לרדוקציה מהאובייקטיבי, כלומר הם מחוץ לנקודת המבט של המדע. 
כך למשל, התיאור המטריאליסטי של כאב עשוי להיות משהו מסוג "ירי של עצבים מסוג סיבי-C". אין כיום בהסבר מסוג זה, מפורט ככל שיהיה, תיאור של המצב הפנומנלי של כאב, כלומר אותה חוויה פנימית שכולנו מבינים כשאנחנו מדברים על "כאב". זהו הפער. ברם, לוין אינו מאמין שפער זה מחייב מסקנה מטאפיזית;
 כלומר, הוא לא מאמין שהטיעון שלו מפריך את התאוריות המטריאליסטיות, אלא רק מצביע על קושי בהלימות ההסבר של הנפשי בחומרי. 
לוין עודנו מטריאליסט, אבל לפי דבריו הסבר ממצה של המושג "כאב" חייב לכלול בתוכו גם הסבר של החוויה הסובייקטיבית של כאב.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילוסופים של הלשון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:פסיכולוגים קוגניטיביים
קטגוריה:פילוסופים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
יחסי ישראל–מאוריציוס

יחסי ישראל–מאוריציוס הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת ישראל לבין רפובליקת מאוריציוס.

== היסטוריה ==
יחסי ישראל מאוריציוס החלו בשנת 1961, לאחר שהבריטים הסכימו לכונן באי ממשל עצמי, כולל עריכת בחירות. ראש הממשלה שנבחר בבחירות אלו, סיווסגור רמגולם , הגיע לביקור בישראל ביולי 1962, ונפגש עם ראש הממשלה דוד בן-גוריון. במהלך הביקור הוזמנו צעירים שנולדו לגולי מאוריציוס לבקר במדינה.

בינואר 1968 ביקר שר הבריאות של מאוריציוס בישראל, ומסר הזמנה לנציג ישראלי להשתתף בטקס העצמאות המתוכנן של המדינה.

ב-12 במרץ 1968 קיבלה מאוריציוס עצמאות מהממלכה המאוחדת. את ישראל ייצג בטקס שר הבריאות ישראל ברזילי. ישראל ומאוריציוס כוננו מיד יחסים דיפלומטיים, וישראל העניקה 10 מלגות לסטודנטים ממאוריציוס ללימודים בישראל.

ב-15 במאי 1969 נחתם הסכם על פטור הדדי מאשרות־ביקור בין מאוריציוס לבין ישראל.

ב-5 בדצמבר 1969, תמכה מאוריציוס בהחלטה של הוועדה המדינית של העצרת הכללית של האומות המאוחדות, שהכירה בזכויות העם הפלסטיני.

בסוף 1973, בעקבות מלחמת יום כיפור, ולאחר שישראל התעלמה מהחלטה 242 והחלטה 339 של האו"ם, ניתקה מאוריציוס את היחסים עם ישראל יחד עם שורה של מדינות אחרות באפריקה ואסיה.

ב-30 בספטמבר 1993, היחסים כוננו מחדש, בעקבות החתימה על הסכמי אוסלו ושיפור המצב המדיני, זאת לאחר מפגש של שר החוץ שמעון פרס עם נציגי מאוריציוס במטה האומות המאוחדות בניו יורק. מיד עם כינון היחסים הציעו חברות התעופה אייר מאוריציוס ואל על חבילת תיור לתירים ישראלים.

ב-29 בנובמבר 2012, תמכה מאוריציוס בהחלטה בהחלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם, על קבלת פלסטין כחברה ה-194 באו"ם.

ב-2015 ייצאה ישראל למאוריציוס סחורה בשווי 4.1 מיליון דולר אמריקאי. באותה השנה ייבאה ישראל ממאוריציוס סחורה בשווי 1.6 מיליון דולר אמריקאי.

ב-21 בדצמבר 2017, תמכה מאוריציוס בהחלטה של העצרת הכללית של האומות המאוחדות השוללת את ההכרה האמריקאית בירושלים כבירת ישראל.

במאי 2019 הייתה ישראל אחת משש המדינות שהצביעו נגד החלטת האספה הכללית של האו"ם כי יש ליישם את קביעת בין הדין הבינלאומי, ולפיכך, על הממלכה המאוחדת לעמוד בתוכנית בת שישה חודשים שבה יעבירו למאוריציוס את הריבונות על ארכיפלג צ'גוס.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ישראל אינה מיוצגת במאוריציוס הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי, אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בניירובי, בירת קניה.
* מאוריציוס אינה מיוצגת בישראל בדרג השגרירות. מאוריציוס מיוצגת בישראל בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בתל אביב.

מאז 1996 קונסול הכבוד של מאוריציוס בישראל הוא נפתלי רגב. רגב הוא איש ביטוח שנולד במאוריציוס (הוריו היו בקבוצת גולי מאוריציוס).

== הערות שוליים ==
מילים ותמונות

מילים ותמונות (באנגלית: Words and Pictures) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2013 בבימויו של פרד סקפסי ובכיכובם של קלייב אוון, ז'ולייט בינוש וקיגן קונור טרייסי. הסרט הוקרן בתוכנית הגאלה של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו של שנת 2013.

==תקציר עלילה==
קרוידן הוא בית ספר תיכון יוקרתי במיין שמלמדים בו אנשי מקצוע מוכשרים קורסים מתקדמים.

ג'ק מרקוס הוא סופר ומשורר שמלמד כיתת אנגלית וספרות מוגברים. הוא מורה טוב המעורר השראה אצל התלמידים. הוא מדגים כיצד מילים הנבחרות בקפידה יכולות לעורר את דמיונו של המאזין וליצור דימויים עזים. נראה שהוא סובל ממחסום כתיבה, ומתברר שהוא לא כתב שום דבר מקורי כבר שנים אחדות. ג'ק מוציא לאור את המגזין הספרותי של בית הספר שאותו ההנהלה מתכוונת לסגור מסיבות תקציביות. הוא אלכוהוליסט שמאחר לעבודה באופן קבוע, ונמצא על סף פיטורים. הוא גרוש ויש לו בן, שמתנכר לו בשל בעיות השתייה וחוסר האחריות שלו.

דינה דלסנטו היא אמנית שהתקבלה לעבודה כדי ללמד כיתת אמנות מוגברת, שבה לומדים אותם התלמידים שבכיתתו של ג'ק. דינה הייתה ציירת מצליחה בעיר ניו יורק, אבל היא מתקשה לצייר כי היא סובלת מדלקת מפרקים שיגרונית. היא אינה יכולה לכפתר את חולצתה, לפתוח בקבוק תרופות, או להחזיק מכחולים. היא עברה למיין, שם גרות אחותה ואמה, כך שהיא תוכל להיעזר בהן כשהמחלה מחריפה. כמורה היא פרפקציוניסטית, ואינה מתעניינת בחייהם הפרטיים של תלמידיה. היא רק רוצה להתרכז ביצירת עבודות האמנות הטובות ביותר שהם יכולים ליצור. היא מראה להם את ההבדל בין ציור שרק מראה יכולת, ובין ציור שמעורר תחושות אצל הצופה, היא מתאמצת לצייר שוב ולהתגבר על המגבלות הפיזיות שלה. היא מצליחה לצייר יצירת אמנות טובה, ומניחה אותה לייבוש. היא הצהירה על זלזול מוחלט במילים מדוברות או כתובות, ומתעקשת שה"אמת" מבוטאת רק בתמונות.

חבריו ועמיתיו של ג'ק תופסים אותו כמי שמנסה למשוך תשומת לב, מגונה ומקסים כאחד. כשהוא שומע על הפילוסופיה של דינה, הוא מתחיל להתווכח איתה מה יותר חשוב מילים או תמונות. התלמידים שלהם גם נשאבים לתוך ההתנצחות, והם מקבלים מטלות שידגימו את עליונותם של המילים או של התמונות. דינה מסכימה שהתלמידים שלה יתרמו ציורים למגזין הספרותי של ג'ק. הם מחליטים לערוך אספה בה כל צד יציג את טענותיו על עליונותן של המילים ושל התמונות. הנהלת בית הספר מתרשמת מהפעילות הזו ומחליטה להשאיר את ג'ק כמורה בבית הספר.

ג'ק מחזר אחר דינה ולבסוף מצליח. אבל בלילה הראשון שהוא נשאר לישון אצלה, הוא שותה בקבוק ווקדה, משתכר ונופל על הציור האחרון שציירה. בהמשך הוא מודה בכך שגנב שיר שכתב בנו והציג אותו כשלו, ודינה אינה סולחת לו על כך. היא זורקת אותו מהבית ואומרת שאינה רוצה כל קשר איתו.

ג'ק מתוודה על הגנבה הספרותית בבית הספר ומגיש את התפטרותו. הוא מבקש רק לסיים את השנה, ולהפעיל את תוכנית "מלחמת המילים והתמונות".

==צוות השחקנים==
* קלייב אוון – ג'ק מרקוס
* ז'ולייט בינוש – דינה דלסנטו
* קיגר קונור טרייסי – אלן
* ברוס דוויסון – וולט
* איימי ברנמאן – אלספת'
* אדם דימארקו – סווינט
* ואלרי טיאן – אמילי
* נוויד נגהבאן – ראשיד
* ג'נט קידר – סבין
* דייוויד לואיס – טום

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים על סופרים
קטגוריה:סרטים על אלכוהוליזם
קטגוריה:סרטים על חינוך והוראה
יחסי ישראל–סיישל

נשיא סיישל [[דני פאורה נפגש עם שגריר ישראל לסיישל נח גל גנדלר, נובמבר 2018]]
יחסי ישראל–סיישל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין מדינת ישראל לבין הרפובליקה של סיישל.

== סקירה כללית ==
היחסים שבין הרפובליקה של סיישל לבין מדינת ישראל כוננו לראשונה בשנת 1992 כאשר החרם של מדינות אפריקה שמדרום לסהרה על ישראל שהחל כעשרים וחמש שנים קודם לכן הוסר.

היחסים הכלכליים בין ישראל לסיישל הם יחסים זניחים ביותר כאשר התיירות היא גורם שיתוף הפעולה החשוב ביותר שבין המדינות, שכן, סיישל ידועה כמדינת תיירות יוקרתית. על רקע מגפת הקורונה הודיעה ממשלת סיישל כי היא תפתח את המדינה לתיירות לאזרחים ישראלים בלבד מכיוון שבישראל היה אחוז התחלואה נמוך בהרבה מהממוצע וישראל נחשבה למדינה בטוחה בזמן המגפה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ישראל אינה מיוצגת בסיישל הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי, אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בניירובי, בירת קניה.
* סיישל אינה מיוצגת בישראל בדרג השגרירות. סיישל מיוצגת בישראל בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה שהיא מחזיקה בתל אביב. קונסול הכבוד של סיישל בישראל הוא אריה גולדשטיין.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי ישראל–קומורו

יחסי ישראל–קומורו הם יחסי החוץ שבין מדינת ישראל לבין האיחוד של איי קומורו. קומורו היא מדינה ערבית ואף חברה בארגון הליגה הערבית. קומורו לא מכירה במדינת ישראל.

== היסטוריה ==
בעקבות חתימת הסכמי אוסלו ב-1993, פנה נשיא איי קומורו, סעיד מוחמד ג'והר , לישראל בבקשה לסיוע כלכלי, בתמורה ליצירת קשרים דיפלומטיים והכרה בישראל. בעקבות מגעים בין מכריו של ג'והר לבין גורמים במשרד החוץ הישראלי נחתם ב-10 בנובמבר 1994, בין נשיא איי קומורו ויהודה לנקרי, שגריר ישראל בצרפת ומיופה הכוח מטעם משרד החוץ הישראלי, הסכם עקרוני לכינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. ההסכם נחתם בפריז, בבית שבבעלותו של הנשיא ג'והר.

ג'והר קיווה, בעקבות חתימת ההסכם, לתרומה חד פעמית מממשלת ישראל בסך של 200 מיליון דולרים. שר החוץ אז, שמעון פרס, התחייב במכתב שנמסר לנשיא, שמשרד החוץ יפעל לסייע לקומורו באמצעות המרכז לשיתוף פעולה בינלאומי. בעקבות הפרסום בכלי התקשורת על חתימת ההסכם, חלק ממדינות ערב, בעיקר לוב ואיראן, גינו את יוזמת הנשיא ולחצו עליו לחזור בו מיוזמתו, תמורת סיוע כלכלי נדיב.

מכיוון שישראל לא נענתה לבקשת הנשיא לסיוע, הממשל של איי קומורו חזר בו וההסכם הפך להצהרה משותפת המודיעה על כינון יחסים בלבד. שגרירות ישראלית לא נפתחה בקומורו.

ב־14 במאי 2013 העבירה ממשלת איי קומורו למשרד התובעת הכללית בבית הדין הבינלאומי לצדק תביעה נגד ישראל בעניין המשט לעזה ב-2010. חצי שנה לאחר מכן הודיעה התובעת שבדיקת המידע שהוגש לה אינה מצדיקה פתיחת חקירה מצדה. נציגי איי קומורו, בהנחיית טורקיה, לא ויתרו והגישו ערעור על החלטת התובעת ב־29 בינואר 2015. הערעור התקבל בשתי ערכאות של בית הדין הבינלאומי. עקב כך חויבה התובעת לבחון מחדש את עמדתה בהקדם האפשרי.

היחסים שבין ישראל לקומורו הוקפאו, על פי משרד החוץ הישראלי. בין שתי המדינות לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים וקומורו מצידה השעתה את כל קשריה עם ישראל.

באוקטובר 2021 פורסם כי החלו שיחות נורמליזציה בין ישראל לקומורו לכינון יחסים דיפלומטיים וזאת בתיווך של ארצות הברית, ברוח הסכמי אברהם.

== הערות שוליים ==
מגן דוד דרום

מגן דוד דרום היא סדרה קומית מוקומנטרית ישראלית העוקבת אחר צוות חובבני של תחנת רפואת חירום באזור ים המלח. הסדרה שודרה החל מ-20 ביולי עד 9 בנובמבר 2019 ברשת 13.

== עלילה ==

הסדרה עוקבת אחר ארגון רפואת חירום בדיוני באזור ים המלח הנקרא "מגן דוד דרום" (מהווה פרודיה על מגן דוד אדום). הצוות מתאפיין בכך שחבריו מעורערים בנפשם מפגינים אזלת יד ורשלנות רפואית, ומתנהגים בחובבנות.

== סקירת הסדרה ==

== פרקים ==
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! scope="col" style="background:#FF8C00; color:#fff;" |מספרפרק
! scope="col" style="background:#FF8C00; color:#fff;" |
! scope="col" style="background:#FF8C00; color:#fff;" |תאריך שידור מקורי
! scope="col" style="background:#FF8C00; color:#fff;" |מדרוג
! scope="col" style="background:#FF8C00; color:#fff;" |מקור
|-
|1
|
|
|8.8%
|
|-
|2
|איפה הכליה
|27 ביולי 2019
|9.4%
|
|-
|3
|
|
|7.1%
|
|-
|4
|
|
|8.3%
|
|-
|5
|
|
|5.6%
| rowspan="2" |
|-
|6
|
|
|5.3%
|-
|7
|
|
|7.6%
|
|-
|8
|
|
|2.1%
|
|-
|9
|הפצצה
|
|4.5%
| rowspan="2" |
|-
|10
|
|
|3.1%
|-
|11
|
|
|5.2%
| rowspan="2" |
|-
|12
|
|
|4.7%
|-
|13
|
|
|4.3%
| rowspan="2" |
|-
|14
|
|
|3.3%
|-
|15
|השביתה
|
|4.8%
| rowspan="2" |
|-
|16
|
|
|4.5%
|-
|17
|
|
| 3.7%
| rowspan="2" |
|-
|18
|
|
| 3.8%
|-
|19
|
|
| 4.7%
|
|-
|20
|סיום העונה
|9 בנובמבר 2019
|5.4%
|
|}

== דמויות ==
* דוביק כץ (רוברט הניג) – מנהל התחנה. אבא של עידו.
* ארתור גיפאק (שראל פיטרמן) – נהג האמבולנס של התחנה. רוסי. נוהג לירות באקדח בחוסר אחריות. חמום מוח.
* עודה בן דויד (איתמר מלול) – הפרמדיק של התחנה. צרפתי. תמים ולא חכם במיוחד.
* יעל גל (יעל טל) – חובשת בכירה. מאוהבת בעידו.
* עידו כץ (גיא גורביץ) – חובש. הבן של דוביק. עף משנה ג' בבית ספר לרפואה. בעל חוש צדק ונוהג לנזוף בחבריו לעבודה.
* אופיר חזן (שלומי טפיארו) – חובש בכיר. חסר אחריות ומסתבך בצרות לעיתים קרובות.
* שרה בירן בוחבוט (מוריה בן הרוש) – מוקדנית התחנה. מדברת בעיקר בטלפון.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* דורון בראונשטיין, [https://chaitarbut.wordpress.com/2020/05/07/מגן-דוד-דרום-מופת-של-דיוק-קומי-רוויי-ני/ "מגן דוד דרום": מופת של דיוק קומי רווי ניואנסים], בבלוג חי תרבות, 7 במאי 2020

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות קומדיה ישראליות
קטגוריה:סדרות מוקומנטריה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
אנדי קלארק

אנדרו קלארק, FBA (באנגלית: Andrew Clark; נולד ב -1957) הוא פרופסור לפילוסופיה ראש תחומי לוגיקה ומטפיזיקה באוניברסיטת אדינבורו בסקוטלנד. בעברו היה מנהל התוכנית למדעים קוגניטיביים באוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון, אינדיאנה, ולימד בעבר באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס, מיזורי ובאוניברסיטת סאסקס באנגליה. קלארק הוא אחד המייסדים של פרויקט המחקר השיתופי CONTACT שמטרתו לחקור את תפקידה של הסביבה בעיצוב אופי החוויה הפנומנלית. מאמריו וספריו של קלארק עוסקים בפילוסופיה של הנפש והוא נחשב למדען המוביל בתחום תודעה מורחבת. הוא כתב רבות על תורות הקַשְׁרָנוּת, רובוטיקה ותפקיד ואופי הייצוג המנטלי .

== התודעה המורחבת ==
קלארק מוכר בזכות ההגנה שלו על השערת התודעה המורחבת אותה הציג יחד עם הפילוסוף האוסטרלי דייוויד צ׳אלמרס. בעבודתו זו קלארק טוען כי לולאות ההיזון הדינמיות שדרכן מחוברות הרוח והעולם אינן אינסטרומנטליות בלבד. מעגל הפעילות העובר מהמוח דרך הגוף ואל העולם וחזור שוב ושוב למעשה מהווה נדבך עיקרי בקוגניציה. אליבא דקלארק, הנפש אינה מוגבלת על ידי האורגניזם הביולוגי אלא יכולה להתרחב גם לסביבתו של אותו אורגניזם. דוגמה לכך היא ביצוע משימה מתמטית. אדם אחד עשוי להשלים את המשימה אך ורק בראשו, ואילו אחר מסיים את המשימה בעזרת נייר ועיפרון. לפי [https://books.google.com/books?id=jpZtWfQ6yCgC&pg=PA30&dq=%22Cognitive+Systems+and+the+Extended+Mind%22+%22parity+principle%22&hl=en&sa=X&ei=80OsUoTAB-SZ0QWC5YHACA&ved=0CDQQ6AEwAA#v=onepage&q=%22Cognitive%20Systems%20and%20the%20Extended%20Mind%22%20%22parity%20principle%22&f=false עקרון הזוגיות] של קלארק, אין סיבה להחשיב את האמצעים אלה כשונים מהותית כל עוד התוצאות זהות. התהליך הקוגניטיבי במקרה השני כוללת מניה וביה נייר ועיפרון, ולכן תפיסת הנפש המתאימה לאדם זה חייבת לכלול בתוכה פריטים אלה.

עבור קלארק, הגבול של ״עור וגולגולת״ לתודעה הוא שרירותי. האדם הוא מיסודו משתמש-טכנולוגי, ואין צורך להגביל את מבני התודעה לביולוגיה ממנה היא נובעת.

== לקריאה נוספת ==
ספרים מאת אנדי קלארק:
* Microcognition: Philosophy, Cognitive Science and Parallel Distributed Processing(1989)
* Associative Engines: Connectionism, Concepts and Representational Change(1993)
* Being There: Putting Brain, Body and World Together Again(1997)
* Mindware: An Introduction to the Philosophy of Cognitive Science(2001)
* Natural-Born Cyborgs: Minds, Technologies, and the Future of Human Intelligence(2004)
* Supersizing the Mind: Embodiment, Action, and Cognitive Extension(2008)
* Surfing Uncertainty: Prediction, Action, and the Embodied Mind(2016)

קלארק חבר בצוות העורכים של כתבי העת המקצועיים הבאים:
* Cognitive Science 
* Connection Science
* Minds and Machines 
* Philosophy and Society
* Pragmatics and Cognition
* Cognitive Science Quarterly
* Behavioral and Brain Sciences 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:חוקרי בינה מלאכותית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1957
מפרץ אדוארד השמיני

מפרץ אדוארד השמיני (באנגלית: Edward VIII Bay) הוא מפרץ הממוקם בין מישור אדוארד השמיני לבין קבוצת איי אוייגארדן שבאנטארקטיקה. 

רוחבו של המפרץ 32 קילומטרים. 

שפך המפרץ חסום על ידי מדף הקרח אדוארד השמיני. 

== היסטוריה ==
=== גילוי המפרץ ===
המפרץ התגלה בשנת 1936 על ידי משלחת החקר שהפליגה על אוניית המחקר המלכותית ויליאם סקורסבי.

=== מקור השם ===
המפרץ נקרא על שמו של מלך בריטניה באותה עת - אדוארד השמיני.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:4343 מפרץ אדוארד השמיני] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=627 מפרץ אדוארד השמיני] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=4088&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR מפרץ אדוארד השמיני] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

==הערות שוליים==

אדוארד השמיני
יחסי אפגניסטן–יפן

[[ראש ממשלת יפן שינזו אבה (משמאל) נפגש עם נשיא אפגניסטן אשרף ע'ני אחמדזאי בעת ביקורו ביפן לרגל הכתרת נארוהיטו, קיסר יפן, 2019]]
יחסי אפגניסטן–יפן הם היחסים הדו-צדדיים שבין האמירות האיסלאמית של אפגניסטן לבין יפן, וראשיתם בשנת 1931.

== היסטוריה ==
ב-16 בפברואר 1907 ביקר אמיר אפגניסטן איוב ח'אן ביפן כאורח של כבוד של קיסר יפן היהאצ'ירו טוגו לכבוד חגיגת ניצחון אסייתי על האימפריאליזם האירופאי, בעקבות ניצחון יפן במלחמת רוסיה–יפן. בתחילת 1914, מלך אפגניסטן חביבאללה ח'אן תרם כסף למאמצי השיקום היפנים לאחר רעידות אדמה שהתרחשו במדינה. כמו כן, יפן התקבלה באופן יפה באפגניסטן.

היסאו טאני , קצין בצבא יפן, ביקר באפגניסטן בשנת 1922. מלך אפגניסטן אמנאללה ח'אן חתם על חוזה ידידות בין שתי המדינות בשגרירות יפן בלונדון ב-19 בנובמבר 1930. אפגניסטן ויפן תכננו במקור לייסד יחסים רשמיים כבר ב-1919, אך התעכבו לאחר שהודו הבריטית עיכבה זאת ויירטה את ההודעות בין הצדדים.

במהלך מלחמת העולם השנייה שמרה אפגניסטן על נייטרליות אך שמרה על קרבה לגרמניה הנאצית. בריטניה וברית המועצות לחצו עליה לגרש משטחה את הדיפלומטים של מדינות הציר, אך זו סירבה. בסופו של דבר, בנובמבר 1941, לאחר שהמצב במלחמה השתנה, הפתיעה אפגניסטן ואישרה לדיפלומטים (ובהם שליחי יפן למדינה) להישאר.

ב-1959 ראש ממשלת אפגניסטן מוחמד דאוד ח'אן ביקר ביפן. ב-1969, המלך מוחמד זאהיר שאה ביקר ביפן ובשנת 1971 יורש העצר אקיהיטו והנסיכה מיצ'יקו ביקרו באפגניסטן.

לאחר הפלישה הסובייטית לאפגניסטן סגרה יפן את השגרירות שלה בקאבול ולא הכירה באף אחד מן הפלגים הלוחמים לאחר מכן. בינואר 2002 אירחה יפן את ועידת טוקיו בה התחייבו גופים בינלאומיים לתרום לשיקום אפגניסטן. בפברואר אותה שנה פתחה יפן שגרירות בקאבול, לאחר שסגרה אותה ב-1979. נכון לשנת 2012, יפן היא התורמת הגדולה ביותר לשיקום אפגניסטן לאחר ארצות הברית.

ביוני 2010 אמר נשיא אפגניסטן חאמיד כרזאי כי יפן תקבל עדיפות בחקר המינרלים באפגניסטן, בתמורה לסיוע שהעניקה יפן למדינה מאז 2002.

== תרבות ==
פסל אפגני עתיק מהתקופה הבודהיסטית במוזיאון הלאומי בטוקיו
קווי הדמיון בין המדינות עוברים דרך העובדה ששתיהן נמנעו מכיבוש זר לאורך השנים, וששתיהן חלקו את התואר "ארץ השמש העולה" – חבל הארץ בו שוכנת אפגניסטן נודע בשם ח'וראסאן, שמשמעותו "מקום זריחת השמש". מסורות דומות צוינו אף הן כשהבודהיזם והזורואסטריות התפשטו למזרח הרחוק דרך אפגניסטן ודרך המשי.

בשנת 2004 אמר שגריר יפן באפגניסטן קיניצ'י קומאנו על קווי הדמיון: "ליפנים יש תרבות וציוויליזציה ותיקות מאוד משלהם, והם אסירי תודה לעם האפגני על הבודהיזם, שנכנס ליפן מהודו דרך אפגניסטן, סין וקוריאה. היסטוריה משותפת זו מובנת היטב על ידי כמעט כל היפנים. כמו כן, בגלל אותה חוויה או סיטואציה בה היו נתונות שתי המדינות במהלך המאה האחרונה בערך, כלומר הרס המדינה – בגלל מלחמת העולם השנייה ביפן או מלחמת האזרחים במקרה של אפגניסטן [...] תושבי יפן ותושבי אפגניסטן חולקים יחד גם את האירוח החם שלהם לאנשים, לחבריהם".

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי אנטיגואה וברבודה – ישראל

יחסי אנטיגואה וברבודה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין אנטיגואה וברבודה לבין מדינת ישראל.

היחסים בין אנטיגואה וברבודה לבין מדינת ישראל כוננו לראשונה עוד לפני עצמאותה של אנטיגואה וברבודה, בשנת 1964 כשעוד הייתה אוטונומיה של הממלכה המאוחדת. היחסים הבילטרליים בין שתי המדינות כוננו ב-22 ביוני 1983.<ref></ref>

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ישראל אינה מיוצגת באנטיגואה וברבודה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי, אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בסנטו דומינגו, בירת הרפובליקה הדומיניקנית.
* אנטיגואה וברבודה אינה מיוצגת בישראל, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

== ראו גם ==

* יהדות האיים הקריביים

== הערות שוליים ==
יחסי איי בהאמה – ישראל

יחסי איי בהאמה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין קהיליית איי בהאמה לבין מדינת ישראל.

== היסטוריה ==
היחסים שבין קהיליית איי בהאמה לבין מדינת ישראל כוננו לראשונה בשנת 1974, קצת פחות משנה לאחר קבלת עצמאותה של האחרונה מן הממלכה המאוחדת.

בהחלטה 3379 של העצרת הכללית של האו"ם בנובמבר 1975 אשר קבעה כי "ציונות היא צורה של גזענות ואפליה גזעית" התנגדה איי בהאמה להחלטה והצביעה נגד לצד 34 מדינות נוספות. בהחלטה 4686 של העצרת הכללית אשר באה לחזור בה מהקביעה של ההצבעה הקודמת, המדינה הייתה אחת ממציעות ההחלטה ונכללה בין 111 המדינות שהצביעו בעדה. 

בעת ההצבעה על החלטה 67/19 של העצרת הכללית ב-29 בנובמבר 2012, אשר הציעה את שדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית באו"ם – מישות משקיפה שאינה מדינה, למדינה משקיפה שאינה חברה, נמתנה איי בהאמה בין 41 המדינות אשר נמנעו בהצבעה.

במאי 2024, איי בהאמה הכירו במדינה פלסטינית. <ref></ref>

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ישראל אינה מיוצגת באיי בהאמה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי, אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה במקסיקו סיטי, בירת מקסיקו.
* איי בהאמה אינה מיוצגת בישראל בדרג השגרירות. איי בהאמה מיוצגת בישראל בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בתל אביב. קונסולית הכבוד של איי בהאמה בישראל היא טליה גלאנץ.

== ראו גם ==

* יהדות האיים הקריביים

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי גרנדה–ישראל

יחסי גרנדה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין גרנדה לבין מדינת ישראל.

היחסים בין גרנדה לבין מדינת ישראל כוננו בשנת 1975, קצת פחות משנה לאחר עצמאותה של האחרונה מן הממלכה המאוחדת.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ישראל אינה מיוצגת בגרנדה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי, אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בסנטו דומינגו בירת הרפובליקה הדומיניקנית.
* גרנדה אינה מיוצגת בישראל, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

== ראו גם ==

* יהדות האיים הקריביים

== הערות שוליים ==
יחסי דומיניקה–ישראל

יחסי דומיניקה–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין קהיליית דומיניקה לבין מדינת ישראל.

היחסים בין שתי המדינות כוננו בשנת 1978, כמה ימים מיד לאחר הכרזת עצמאותה של דומיניקה מן הממלכה המאוחדת.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ישראל אינה מיוצגת בדומיניקה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי, אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בסנטו דומינגו בירת הרפובליקה הדומיניקנית.
* דומיניקה אינה מיוצגת בישראל, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

== ראו גם ==

* יהדות האיים הקריביים

== הערות שוליים ==
ספריית קוג'אס

ספריית קוג'אס (בצרפתית: Bibliothèque Cujas) היא ספרייה ברובע הלטיני של פריז.

==היסטוריה==
ספריית קוג'אס המקורית הייתה ספריית בית הספר למשפטים של אוניברסיטת פריז, אוספי הספרייה פוזרו במהלך המהפכה הצרפתית, כתוצאה מכך אוספי הספרייה הנוכחיים הורכבו מ-1829.

בשנים 1876–1914 השקיעה הנהלת הספרייה מאמצים רבים על מנת לפתח את אוספי הספרייה, וב-1958 נבנה בניין הספרייה החדש.

ב-1970 פוצלה האוניברסיטה של פריז למספר אוניברסיטאות שונות, וכתוצאה מכך הפכה ספריית בית הספר למשפטים לספרייה בין-אוניברסיטאית, שנקראה החל מ-1978 בשם ספריית קוג'אס.

מ-1979 מנוהלת הספרייה בפיקוחן של אוניברסיטת פנתאון-סורבון ואוניברסיטת פנתאון-אסאס.

הספרייה מכילה 750,000 פריטים, ומהווה את הספרייה המשפטית הגדולה באירופה.

בספרייה ישנו גם ארכיון המכיל בין היתר מסמכים של האומות המאוחדות, וכמו כן ישנו אוסף של כתבים נדירים וחדר קריאה.

הספרייה שותפה, יחד עם הספרייה הלאומית של צרפת, במספר פרויקטים של שימור ודיגיטציה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צרפת: ספריות
קטגוריה:פריז: חינוך
קטגוריה:פריז: מבנים
יחסי טובאלו–ישראל

יחסי טובאלו–ישראל הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין טובאלו לבין מדינת ישראל.

== היסטוריה ==
היחסים שבין טובאלו לבין מדינת ישראל כוננו בשנת 1984, כשש שנים לאחר הכרזת העצמאות של טובאלו מן הממלכה המאוחדת.
נשיא המדינה ראובן ריבלין לצד ראש ממשלת סמואה טואילאפה איונו סאיללה מליילגאוי וסגן ראש ממשלת טובאלו מינוט אלאפטי טאופו (משמאל), בעת פסגה של ריבלין עם מנהיגים ממדינות אוקיאניה שהתקיימה בנאדי שבפיג'י, פברואר 2020]]
בנובמבר 2012 בעת ההצבעה בעצרת הכללית של האו"ם על שדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית מישות משקיפה שאינה מדינה, למדינה משקיפה שאינה חברה (החלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם) הצביעה טובאלו בעד ההחלטה, בניגוד לרוב המדינות באזור האוקיינוס השקט אשר הצביעו נגד לצד ישראל (איי מרשל, מיקרונזיה, נאורו, פלאו), נמנעו (אוסטרליה, פיג'י, פפואה גינאה החדשה, סמואה, טונגה, ונואטו) או נעדרו מן ההצבעה (קיריבטי).

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ישראל אינה מיוצגת בטובאלו הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי, אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בוולינגטון בירת ניו זילנד.
* טובאלו אינה מיוצגת בישראל בדרג השגרירות אלא בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה ברמת השרון. קונסול הכבוד של טובאלו בישראל הוא יעקב לויטר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי ישראל–קיריבטי

יחסי ישראל–קיריבטי הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין מדינת ישראל לבין הרפובליקה של קיריבטי.

== סקירה כללית ==
היחסים שבין הרפובליקה של קיריבטי לבין מדינת ישראל כוננו בשנת 1984, כחמש שנים לאחר הכרזת עצמאותה של האחרונה מן הממלכה המאוחדת.

בנובמבר 2012 בעת ההצבעה בעצרת הכללית של האו"ם על שדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית מישות משקיפה שאינה מדינה, למדינה משקיפה שאינה חברה (החלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם) נציג קיריבטי נעדר מן ההצבעה.

קיריבטי היא אחת מ-48 מדינות העולם (בהן ישראל) שלא מכירות במדינה פלסטינית.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ישראל אינה מיוצגת בקיריבטי הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי, אלא באמצעות השגרירות שהיא מחזיקה בוולינגטון בירת ניו זילנד.
* קיריבטי אינה מיוצגת בישראל, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי אסטוניה–ליכטנשטיין

שר החוץ הסטוני [[סוון מיקסר נפגש עם מקבילתו מליכטנשטיין אאורליה פריק בשולי פסגה של הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה בווינה, 2017]]
יחסי אסטוניה–ליכטנשטיין הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אסטוניה לבין נסיכות ליכטנשטיין.

== סקירה כללית ==
היחסים בין אסטוניה לליכטנשטיין כוננו ב-7 במרץ 2016. אזרחים אסטונים יכולים לבקר בליכטנשטיין וזאת ללא צורך באשרה. גם אזרחי ליכטנשטיין יכולים לבקר באסטוניה ללא צורך באשרת כניסה עקב אמנת שנגן.

היחסים הכלכליים בין שתי המדינות מנוהלים על ידי איגוד הסחר החופשי האירופי בו חברה ליכטנשטיין. בשנת 2018 הסחר הכולל בין שתי המדינות עמד על קצת פחות משבע מאות אלף אירו בלבד. ליכטנשטיין היא שותפת הסחר ה-112 בגודלה של אסטוניה, בהתחשב בגודלה הקטן כמיקרו מדינה זהו מיקום משמעותי.

== ביקורים מדרג גבוה ==
=== מליכטנשטיין לאסטוניה ===
* אאורליה פריק, שרת החוץ, התרבות והצדק של ליכטנשטיין (אוקטובר 2017)

== נציגויות דיפלומטיות ==
* אסטוניה אינה מיוצגת בליכטנשטיין הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. אסטוניה האמינה את שגרירותה שבברן, בירת שווייץ על מונקו.
* ליכטנשטיין אינה מיוצגת באסטוניה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://vm.ee/en/countries/liechtenstein?display=relations Liechtenstein], באתר משרד החוץ של אסטוניה