OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מיכאיל סבסטיאן

מיכאיל סבסטיאן (רומנית: Mihail Sebastian; 18 באוקטובר 1907 – 29 במאי 1945), בשמו בלידה -יוסיף מנדל הכטר (Iosif Mendel Hechter), היה סופר, מחזאי, פובליציסט ומבקר ספרות יהודי רומני.

== חייו ==
מיכאיל סבסטיאן נולד בבראילה, רומניה ולמד משפטים ופילוסופיה בבוקרשט. הוא נהרג בתאונת דרכים, כשמשאית של הצבא האדום, שנכנס לרומניה לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, פגעה בו.

יצירתו של סבסטיאן הושפעה ממרסל פרוסט, אנדרה ז'יד ועוד מחברי רומנים צרפתים.

במהלך חייו הקצרים השתמש סבסטיאן בשם עט נוסף, ויקטור מינקו Victor Mincu, שנועד להתחכם לאיסור הצגת יצירות של יהודים על קרשי הבמה הרומנית. 

היומן שלו, שהופיע אחרי מותו (רכוש בני משפחתו שהתיישבו בצרפת), הוא מסמך אותנטי המתאר את חיי היהודים בתקופה בה נרצחו מאות אלפים מהם תחת השלטון הרומני. היומן גם מתאר את ההתקרנפות ההדרגתית של אינטלקטואלים רומנים כמו נאיה יונסקו ומירצ'ה אליאדה. היומן, עם הקדמה של ההיסטוריון והמבקר ישראלי לאון וולוביץ' תורגם והופיע בצרפת, ארצות הברית, הולנד ובגרמניה. בנובמבר 1942 נכלל ברשימת הסופרים היהודים שנאסרו לפרסום ברומניה תחת משטר אנטונסקו.

בעברית הופיעו בהוצאת נמרוד: "יומן", "מזה אלפיים שנה" ו"איך הפכתי לחוליגן".

אברהם לייבה זיסו ומקס בלכר היו בין הדמויות שבספריו של סבסטיאן: "יומן" ו"מזה אלפיים שנה".

ב-2006 הוענק לו במינכן, לאחר מותו, פרס האחים שול המוענק מדי שנה לסופרים המפגינים "עצמאות אינטלקטואלית ואומץ מוסרי". 

אחיו הבכור, הרופא פייר השטר, התיישב בעיר סו (אוט-דה-סיין) ((Sceaux (Hauts-de-Seine) בצרפת. בתו ואחיינית הסופר, מישל השטר, ידועה בצרפת כסופרת ומתרגמת שפרסמה בשנת 2000 ספר אוטוביוגרפי "מ. ומ." (.M. et M) המתייחס לדודה, מיכאיל סבסטיאן.

== מיצירותיו בפרוזה ==
* 1932 Fragmente dintr-un carnet găsit "קטעים מפנקס שמצאתי".
* Femei "נשים" נובלות.
* 1935 De două mii de ani. Texte, fapte, oameni "מזה אלפיים שנה. טקסטים, מעשים, אנשים." ספר על חיי היהודים ברומניה האנטישמית.
* Cum am devenit huligan "איך הפכתי לחוליגן". אסופת מאמרים בעיתונות המהווה דו"ח על התקבלותו.
* 1935 Oraşul cu salcâmi "העיר עם השיטים" רומן נעורים.
* 1940 Accidentul "התאונה" רומן אהבה.
* 1996 Journal, 1935-1944: The Fascist Years "יומן, 1935-1944 השנים הפשיסטיות" פורסם זמן רב לאחר מותו.

== ממחזותיו ==
* 1939 Jocul de-a vacanţa "משחק של פגרה".
* 1942 Steaua fără nume "כוכב ללא שם".
* 1945 Ultima oră "השעה האחרונה" פורסם לראשונה לאחר מותו.
* 1947 Insula (האי) - מחזה בלתי גמור: סבסטיאן הספיק לכתוב שתי מערכות, את השלישית שלים חברו מירצ'ה שטפנסקו. הוצג אחרי מות המחזאי - בבכורה ב-17 ספטמבר 1947, בתיאטרון העירוני, בבימויו של מירצ'ה שפטיליץ'.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סופרים רומנים הידועים בשם עט
קטגוריה:מחזאים יהודים
קטגוריה:מחזאים רומנים
קטגוריה:יהודים בשואה: רומניה
קטגוריה:זוכי פרס האחים שול
קטגוריה:בני ערובה יהודים ברומניה
קטגוריה:סופרים יהודים רומנים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים ברומניה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1907
קטגוריה:נפטרים ב-1945
לינדה ארדי

לינדה ארדי (בצרפתית: Linda Hardy; נולדה ב-11 באוקטובר 1973 בנאנט שבצרפת) היא שחקנית צרפתייה ודוגמנית.
== ביוגרפיה ==
ארדי זכתה בתואר מיס צרפת בשנת 1992 וייצגה את מדינתה בתחרויות מיס תבל, מיס עולם ומיס אירופה, אחרי זה היא פתחה בקריירת משחק בקולנוע הצרפתי. סרטה הראשון יצא לאקרנים ב-1999, רקטו\ורסו (Recto\Verso), ישר לאחר מכן קיבלה את התפקיד הראשי בסדרת הטלוויזיה הייץ' H בשנת 2000.

מבחינה בינלאומית, תפקידה המפורסם ביותר עד כה באקרנים, הוא אישה חצי חיזרית בסרט המדע בדיוני "אימורטל" בשנת 2004. בסרט היא מדובבת באנגלית חוץ מבדיאלוג אחד שאותו היא מדברת בצרפתית, שפת האם שלה.

בשנת 2008 כיכבה בסרט "הר הזיתים" לצד איאון ביילי. הסרט עוסק ביהודי אמריקאי המבקר בישראל ומתאהב בבחורה פלסטינית.

במהלך 2008–2010 שיחקה בשתי עונות מסדרת הטלוויזיה הצרפתית "Section de recherches" והופיעה שנה אחת בלוח שנה בצרפת.

שיחקה מספר תפקידי משנה בטלוויזיה הצרפתית, בין היתר הופיעה בשנים 2012–2013 ב-11 מפרקי הסדרה "Enquêtes réservées".

ב-2013 התארחה בסרט הבריטי "אהבה בועטת".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:דוגמניות צרפתיות
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1992
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם 1992
קטגוריה:זוכות מיס צרפת
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אירופה
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1973
נעמי לנואה

נעמי לנואה, 2005
נעמי לנואה (בצרפתית: Noémie Lenoir; נולדה ב-19 בספטמבר 1979) היא דוגמנית ושחקנית צרפתייה.

==חיים אישיים==
נעמי לנואה נולדה בורסאי, צרפת. אמה מראוניון ואביה יליד צרפת.

היא התגלתה בגיל 17 בידי דוגמנית לשעבר שלבסוף לקחה אותה לניו יורק לדגמן בשביל סוכנויות שונות. גילויה הוביל אותה לעבוד עם צלמים מפורסמים כמו מריו טסטינו ופיטר לינדברג שחשפו את צילומיה במגזינים מפורסמים רבים, בהם, ווג, Elle, מארי קלייר, וספורטס אילוסטרייטד ופרסומות שונות עבור מותגים מובילים.

ב-2001, היא חתמה על חוזה עם חברת לוריאל. היא שיחקה תפקידים חשובים בכמה סרטי קולנוע צרפתיים מצליחים.

ב-2004, היא שיחקה בסרט רישיון לגנוב (After the Sunset).

בשנת 2007 שיחקה בסרט "שעת שיא 3" לצד ג'קי צ'אן וכריס טאקר.

לנואה מיוצגת בידי סוכנות "פורד מודלס".

ב-2004 הכירה את הכדורגלן הצרפתי-קונגולזי קלוד מקאללה, ובשנת 2005 נולד לזוג ילד.
בשנת 2009 נפרדו השניים.
 
במאי 2010 ניסתה לנואה לשים קץ לחייה כשנטלה משככי כאבים רבים יחד עם אלכוהול. אדם שטייל עם כלבו הבחין בה בפארק בסמוך לביתה בפריז והיא הובהלה לבית חולים. אחרי שהתאוששה אמרה לנואה: "זה היה מעשה טיפשי מאוד".

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה צרפתיות
קטגוריה:דוגמניות צרפתיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1979
מרטון פולפ

מרטון פולפ (בהונגרית: Fülöp Márton; 3 במאי 1983–12 בנובמבר 2015) היה כדורגלן הונגרי ששיחק בעמדת השוער.

== קריירה ==
=== קיירת מועדונים ===

פולפ חתם בטוטנהאם בקיץ 2004 לאחר שהגיע ממ.ט.ק. הונגריה בסכום לא ידוע. בעונת 2004-2005 הוא שיחק בהשאלה בקבוצת צ'סטרפילד 7 משחקים, הוא הוחזר לטוטנהאם להיות מחליפו של ראדק צ'רני בעקבות פציעתו של השוער הראשון פול רובינסון. בעונת 2005-2006, הוא שיחק 13 משחקים בשביל קובנטרי סיטי, מתוכם שמר על שער נקי 5 משחקים. הוא לא ערך הופעה בפרמייר ליג במדי טוטנהאם כיוון שמרבית הזמן הושאל לקבוצות אנגליות שונות. גם לאחר מעברו לסנדרלנד הושאל לשתי קבוצות שונות.

=== נבחרת ===
פולפ ערך הופעת בכורה שלו במדי נבחרת הונגריה, כאשר נכנס במחצית המשחק בין הונגריה לצרפת ושמר על נקי במהלך המשחק, למרות שהונגריה הפסידה 2-1. בסה"כ צבר פולפ 23 הופעות במדי נבחרת הונגריה. לזכותו של פולפ גם 11 הופעות במדי בנבחרת הונגריה עד גיל 21.

== חיים אישיים ==
בשנת 2013 הודיע פולפ שהוא לוקח הפסקה מכדורגל עקב גידול ממאיר שהוסר מזרועו. ב-12 בנובמבר 2015 נפטר פולפ והוא בן 32.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים הונגרים
קטגוריה:שוערי כדורגל הונגרים
קטגוריה:בודפשט: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מ.ט.ק. בודפשט
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני צ'סטרפילד
קטגוריה:כדורגלני קובנטרי סיטי
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלני לסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני סטוק סיטי
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני איפסוויץ' טאון
קטגוריה:כדורגלני וסט ברומיץ' אלביון
קטגוריה:כדורגלני אסטרס טריפוליס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הונגריה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1983
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2015
ראדק צ'רני

ראדק צ'רני (בצ'כית: Radek Černý; נולד ב-18 בפברואר 1974) הוא כדורגלן עבר צ'כי ששיחק בעמדת השוער.

== קריירה ==
צ'רני גדל המחלקת הנוער של סלביה פראג. על מנת לצבור דקות משחק כשוער צעיר עבר צ'רני בשנת 1993 לצ'סקה בודייוביצה שם שיחק עד לשנת 1995, עת עבר לאוניון צ'ב שם שיחק עונה אחת. בשנת 1996 חזר לקבוצת נעוריו, סלביה פארג, שם ביסס את מעמדו כשוער הראשי של הקבוצה. בשנת 2005 הושאל צ'רני לטוטנהאם שם שיחק עד לשנת 2008, אולם לא זכה לדקות משחק רבות במהלך תקופתו בקבוצה. בין 2008 ו-2013 שיחק בקבוצת קווינס פארק ריינג'רס. בשנת 2013 חזר לקדנציה נוספת בסלביה פראג עד לפרישתו ממשחק פעיל בשנת 2014.

לזכותו של צ'רני שלוש הופעות במדי נבחרת צ'כיה.

==תארים==
;טוטנהאם 
* גביע הליגה האנגלית: 2007/2008 

;קווינס פארק ריינג'רס 
* פוטבול ליג צ'מפיונשיפ: 2010/2011

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים צ'כים
קטגוריה:שוערי כדורגל צ'כים
קטגוריה:פראג: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סלביה פראג
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני קווינס פארק ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'כיה
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1974
גז'גוז' רסיאק

גרגור רסיאק (בפולנית: Grzegorz Rasiak; נולד ב-12 בינואר 1979 בשצ'צ'ין) הוא כדורגלן עבר פולני ששיחק בעמדת החלוץ.

==קריירה==
ב-31 באוגוסט 2005 חתם רסיאק בקבוצת טוטנהאם לאחר שזו שילמה עבורו 2 מיליון פאונד לקבוצת דרבי קאונטי. בדרבי הוא הצליח מאוד כאשר כבש 17 שערים בעונה, והוביל את קבוצתו להעפיל לפלייאוף. המאמן הקודם שלו בדרבי, ג'ורג' בארלי, כיום בסהות'המפטון, החתים אותו מחדש בקבוצה לאחר שהשאילו מטוטנהאם ב-8 בפברואר 2006, בחוזה שקבע שהשחקן יושאל למועדון לתקופה של שלושה חודשים, אבל מאוחר יותר הוחלט להחתימו סופית בסהות'המפטון, בעסקה שקבעה שבקיץ 2006, השחקן יצטרף לקבוצה סופית תמורת סכום של 2 מיליון פאונד.

כאשר הגיע לטוטנהאם, אמר עליו המאמן, מרטין יול, "רסיאק הוא שחקן מטרה גבוה, עובד קשה, שחקן הוגן עם יכולת כיבוש טובה". עם גובהו הרב, היה אמור לחפות על שחקן המטרה מידו, וכאשר זה שיחק עבור נבחרתו בגביע אפריקה לאומות, רסיאק קיבל את מקומו.

רסיאק שיחק 37 משחקים עבור נבחרת פולין בכדורגל, כבש 8 שערים, והיה שותף להצלחת הנבחרת להעפיל למונדיאל 2006 בגרמניה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים פולנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל פולנים
קטגוריה:שצ'צ'ין: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דרבי קאונטי
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני סאות'המפטון
קטגוריה:כדורגלני בולטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני רדינג
קטגוריה:כדורגלני א.א.ל. לימסול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פולין
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1979
בלו-אייד סול

בלו-אייד סול (באנגלית: Blue-eyed soul), המוכר גם כ-וייט סוֹל (White Soul), היה סגנון מוזיקלי (בניגוד לז'אנר) של מוזיקה פופולרית בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70 של המאה ה-20.
 
המושג "וייט סול" הופיע בסביבות אמצע שנות ה-60 בהקשר לאמנים כמו אריק ברדון מלהקת החיות וואן מוריסון. 

אמני הארטלנד רוק רבים הושפעו מאוד מהווייט סול, כולל בוב סיגר וברוס ספרינגסטין שאף נקשרו לסגנון זה בתחילת הקריירה שלהם.

==אמנים מוכרים==
* אריק ברדון 
* ואן מוריסון
* The Young Rascals
* Dan Penn
* The Box Tops
* הול ואוטס
* ג'ו קוקר
* דאסטי ספרינגפילד
* ספנדאו בלט

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מוזיקת נשמה
פלוישט

פלוישט או פלוישטי (ברומנית: Ploieşti, איות ישן: Ploeşti, אלפבית פונטי בינלאומי: ) היא עיר הבירה של מחוז פרחובה ברומניה, כ־56 ק"מ צפונית לבירה בוקרשט. נכון לשנת 2011 מתגוררים בה כ-197,500 איש.

==היסטוריה==
העיר הוקמה בשנת 1596 על ידי מיכאי האמיץ כעיר מסחר.

במחצית השנייה של המאה ה-17 בעיר הוקמה קהילה יהודית 
===במלחמת העולם השנייה===
אזור העיר פלוישט בדרום רומניה הוא מקור הנפט היחיד במרכז אירופה. משום כך הייתה לפלוישט חשיבות אסטרטגית עצומה במלחמת העולם השנייה, כי שם היה מקור הנפט היחיד של גרמניה הנאצית, וכל כוחו הצבאי של היטלר היה מותנה בהמשך זרימת הנפט ומוצרי הנפט הרומני לגרמניה.

תשומת הלב הצבאית, משני הצדדים, הופנתה לעבר פלוישט החל מהשנה השנייה למלחמה.
בסוף שנת 1940 היטלר העביר כוחות שריון ואוויר גדולים לרומניה, בעלת בריתו, שתפקידם העיקרי היה להגן על פלוישט מפני התקפה אפשרית מצד ברית המועצות, שגבולה עבר אז במרחק 120 מייל בלבד משם.

באוגוסט 1943, כשמפציצים כבדים אמריקניים ארוכי-טווח מסוג ליברייטור יכלו להגיע לטווח תקיפה על פלוישט מבסיסים בצפון אפריקה ואיטליה, בוצעה סדרת הפצצות מרוכזות על תעשיית הנפט של פלוישט, שנמשכה חרף אבדות כבדות למפציצים עד שתשתית הנפט נהרסה, מה שגרם למחסור משתק בדלק ומוצרי נפט אחרים לצבא ובמיוחד לחיל האוויר של גרמניה הנאצית מאז ועד סוף המלחמה.

באוגוסט 1944 נכבש האזור על ידי הצבא האדום, ואספקת הנפט הרומני פסקה, מה שהחריף את המחסור עוד יותר ושיתק את צבא גרמניה כמעט לגמרי.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* (רומנית) [http://ploiesti-city.map2web.eu - Harta interactiva cu pozitionarea strazilor, obiectivelor, firmelor]
* [https://web.archive.org/web/20071206062724/http://www.geocities.com/comunitateaevreilorploiesti/istoric.htm היסטוריה קצרה של יהודי פלוישט]
* 
* 

קטגוריה:רומניה: ערים
קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
חורן

חוֹרָן, חַוְרָן (בערבית: حَوْرَان, חַוְרָאן) הוא חבל ארץ בדרומה של סוריה.

==גאוגרפיה==
החורן הוא אזור בדרום סוריה הנמצא בין נוה דמשק בצפון לירמוך בדרום, ובין המדבר הסורי במזרח לנחל רוקד ורמת הגולן במערב - על אף שיש כאלו המחשיבים את רמת הגולן כחלק מהחורן. במזרחו, כולל החורן את הר הדרוזים.

בימינו נמצא החורן בתחומי המחוזות קוניטרה, א-סווידא ודרעא של סוריה.

החורן נחשב לאחד החבלים הפוריים ביותר בסוריה, משמש כאסם התבואה הסורי וידוע בחקלאות בעל הנפוצה בו - כרמיו המושקים במי גשמים. עם זאת, אזור החורן נחשב כעני וכמוזנח ביחס למחוזות בהם מצויות עריה הגדולות של סוריה. תלותו של אזור חורן במי גשמים הביאה לכך שבימי בצורת הוא סבל מקשיים כלכליים.

== היסטוריה ==
החורן מוזכר בשמו ב, בתיאור גבולותיה של ארץ ישראל. משמעות שמו של החבל, היא "ארץ חלולה", "מחוררת", והוא ניתן לו על שום סלעי הבזלת הנקבוביים שמאפיינים את נופו.

באותה תקופה האזור היה מחובר לעכו בדרב אל חורנה.

בסיפורת המקראית, משה הכה את עוג מלך הבשן באדרעי, שתושביה היו ברובם אמורים ולשונם שמית, ונתן את הארץ לחצי שבט מנשה.

רוב תושבי המקום נשארו במקומם, ובימי דוד נזכרים היישובים של הגשורי והמעכתי בגולן העליון. בימי בית ראשון תקפה ארם-דמשק את החורן, ולפרקים השתלטה עליו. יואש וירבעם השני היו מלכי ישראל האחרונים ששלטו בחורן. השלטון האשורי שבא אחריהם חילק את ארץ החורן לשתי פחוות: "קרניני" (קרנים) ו"חורינה" (חורן), שהוסיפו להתקיים במתכונת זו גם לאורך השלטון הבבלי, הפרסי וההלניסטי שאחריהם. הללו התייחסו באיבה למיעוטים היהודים. בשנת 164 לפני הספירה חש יהודה המכבי לעזרתם, הכה את מושלי החורן, והוציא את היהודים אל מעבר הירדן.

בתקופת המשנה היו בחורן יהודים רבים, ובהם תנאים מפורסמים, כגון רבי יוחנן החורני ורבי נחוניא דמן חוורן. הר חוורן נמנה במשנה בין ההרים עליהם היו משיאים משואות להודיע על קידוש החודש. יש הסבורים שחמר חיוורין עתיק, התחליף ליין קפריסין, אחד מסממני הקטורת, היה נלקח מבקעת בית חורתן, בה היו גפנים טובות.

בתקופה הרומית נודע החורן כחבל הרומי "אוראניטיס", שהיה החבל שמדרום לחבל הגולן ("גאולניטיס").

עם ראשית האסלאם במאה ה-7 נמשכה פריחת החבל שהיה אז בידי בית אומיה הערבי, בשל קרבתו למרכז התרבות של השלטון בדמשק. בימי האימפריה העות'מאנית החלה הדלדלותו של החבל הזה, שהפך נחלת מרעה לבדואים.

בתקופה העות'מאנית הובל חיטה מהחורן לעכו בדרך שנקראה דרב אל חורנה. 

בראשית המאה ה-20 התגוררו בחורן בעיקר דרוזים, סורים עובדי אדמה ובדואים נודדים.

רצף השנים השחונות שפקדו אותו מאז 2004 דלדלו עוד יותר את מקורות המחייה של תושביו. ההפגנות בסוריה במרץ 2011 פרצו בעיר דרעא אשר בחורן.

==התיישבות יהודית בחורן בסוף המאה ה-19==

בשנות ה-90 של המאה ה-19 הוקמה מושבה בשם טוּשָאנְבָּאבְּשוּן על ידי קבוצת מתיישבים יהודים רומנים ובולגרים. המתיישבים עלו לקרקע בשלהי שנת 1895, והתגוררו במרחב עד אמצע שנת 1898, אז עזבו את המושבה בעצת הברון רוטשילד.

==לקריאה נוספת==
* יעקב סלומון, בדרכי שלי, הפרק: "החורן" - חלקי בניסיון לגאולתו, הוצאת עידנים, ירושלים, 1980, עמ' 59 - 68.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סוריה: גאוגרפיה
קטגוריה:עבר הירדן המזרחי
דניש

דניש (באנגלית: Danish (דֵּיניש), "דני"), או "שנק", הוא מוצר מאפה מתוק שהומצא בדנמרק וכיום פופולרי בכל העולם. במדינות סקנדינביה (כולל דנמרק) נקרא הדניש דווקא "wienerbrød" (לחם וינה) על שם האופים ילידי וינה שהחדירו את תורת המגדנאות לסקנדינביה.

מרכיבי הדניש הם קמח, חלב, ביצים וכמויות נדיבות של חמאה, מהם יוצרים בצק שמרים יסודי 20%. הבצק מרודד, נחתך לריבועים של כעשרה סמ"ר, מקופל ו/או מגולגל באופן נאה מעל למלית כלשהי, ועובר התפחה לפני אפייתו. "עוגת שושנים" היא עוגה הנוצרת מסידור במעגל של מספר דנישים שגולגלו לצורת פרח, תוך שמירת רווח מספיק ביניהם. 

לאחר פרשת קריקטורות מוחמד קרא שר המסחר של איראן לשנות את שמו של הדניש ל"ורד של הנביא מוחמד".
אופן חיתוכו וקיפולו של דניש בצורת שבשבת. מעט [[קרם מזולף במרכז, קצוות הבצק מועברות אל מעל הקרם ומעליהן מונח פרי כלשהו.]]

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מגדנאות
קטגוריה:מוצרי בצק שמרים
קטגוריה:המטבח הדני
קטגוריה:המטבח האוסטרי
יהודה סומו

יהודה סומו משער אריה פורטלאונה (יהודה בן יצחק; באיטלקית: לאונה דה סומו; Leone de Sommi Portaleone; סביבות 1525–סביבות 1590) היה איש רנסאנס איטלקי יהודי. הדרמטורג העברי הראשון, נודע בשל המחזה העברי שכתב "צחות בדיחותא דקידושין". 

סומו, בן למשפחת רופאים ומלומדים, למד בנעוריו אצל רבי דוד פרובנצאלי במנטובה שבאיטליה ובה פעל במהלך המאה ה-16. הוא נחשב לאחד מהאנשים הפעילים של ימי הרנסאנס ועסק בספרות, בתיאטרון, בהוראה ובפעילות למען הציבור והמדינה. בחלק מהתחומים זכה סומו להישגים מרשימים הזכורים עד היום, כדוגמת היצירה העברית הראשונה לילדים ולנוער - שתי שיחות בין תינוק, אומנת והורים ומסתו הנודעת על אמנות התיאטרון, המציגה גישה שיטתית על כל היבטי התיאטרון באמצעות דיאלוג בארבעה חלקים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.e-mago.co.il/Editor/literature-2749.htm המסה על אמנות התיאטרון]
* 
* 
* 

קטגוריה:מחזאים איטלקים
קטגוריה:מחזאים יהודים
קטגוריה:יהודים איטלקים
קטגוריה:מחזאים כותבי עברית
קטגוריה:ילידי 1525
קטגוריה:נפטרים ב-1590
בית ברלין-פסובסקי

הבניין בשנות העשרים
250px
בית ברלין–פסובסקי או בית התאומים הוא מבנה ידוע בתל אביב הבנוי בסגנון האקלקטי השוכן בפינת הרחובות מזא"ה ושטראוס, בלב תל אביב.

== היסטוריה ==
הבניין תוכנן על ידי משרד ברלין–פסובסקי (האדריכל יוסף ברלין והמהנדס ריכרד פָּסוֹבסקי) כבית מגורים.<ref></ref>
הקמת הבניין הושלמה בשנת 1922 כמבנה חד-קומתי. בשנת 1925 נוספו לבניין שתי קומות נוספות, וכן חדרים על הגג, והוא קיבל את צורתו הנוכחית כבית תאומים סימטרי שקשת מונומנטלית מחברת בין שני אגפיו.

הבניין שימש בין היתר כבית הספר הראשון לאדריכלות בתל אביב, אך פעל ככזה שנה אחת בלבד. בשנות ה-50 פעל הבניין כחלק מבית החולים הדסה הסמוך.

לאחר הזנחה של שנים רבות, עבר הבניין שיפוץ נרחב בשנים 2003-2002 בתכנון אדריכל אמנון בר אור, כחלק מפרויקט "רובע לב העיר" שכולל גם מגדל מגורים מפואר ומבנים נוספים לצדו. שיפוץ הבניין היה אחד מהתנאים שנדרשו יזמי רובע לב העיר למלא בתמורה לאישור אחוזי בנייה חריגים, והוא נועד לשמש ספרייה עירונית. תוכנית הקמת הספרייה בבניין לא מומשה, והמבנה המשופץ בעל החזות המרשימה נותר ריק.

באוקטובר 2010 עברה למבנה גלריה שלוש, ששכרה שטח של 600 מ"ר, בארבע קומות (עד אז פעלה הגלריה בחלל ששכן ברחוב חיסין בעיר). הגלריה פעלה בבניין עד לשנת 2020. כמו כן נפתח בבניין סניף של חנות הספרים "תולעת ספרים", שבה ששולב גם בית קפה.

בשנת 2011 נחנך בחציו השני של הבניין "בית הצעירים" של עיריית תל אביב. בבניין יש חלל עבודה ואולמות פתוחים לפעילויות שונות חברתיות ואמנותיות. בבניין גם מוצעים שירותי ייעוץ, כמו ייעוץ לשוכרי דירות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים 
ברלין פסובסקי
קטגוריה:לב העיר
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכננו יוסף ברלין וריכרד פסובסקי
פרוטוקול אי הכללת רובוטים

פרוטוקול אי הכללת רובוטים או robots.txt הוא מוסכמה המאפשרת למנהל אתר אינטרנט (Webmaster) להגדיר כיצד יסרק האתר על ידי מנועי חיפוש ובוטים אחרים המצייתים לפרוטוקול. הגדרה זו מתבצעת באמצעות קובץ בשם robots.txt המכיל תחביר מיוחד ונמצא בספריית השורש (root) של האתר. פרוטוקול זה משמש בעיקר להסתרה של חלקים מסוימים באתר ממנועי חיפוש.

על ידי שימוש בפרוטוקול זה אפשר להורות למנועי חיפוש לא לאנדקס דפים מסוימים באתר.

== ראו גם ==

* Google Dorking
*Security.txt

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://he.wikipedia.org/robots.txt קובץ robots.txt של ויקיפדיה העברית]
*[https://www.zefo.co.il/how-to-use-robots-txt-file/ מה זה קובץ robot.txt ומה השימוש הנכון עבורו?] באתר ZEFO

קטגוריה:אינטרנט
תנועה (מערכות מידע)

במערכת מידע, תנועה (באנגלית: transaction) היא פעולה לוגית לשינוי נתונים המורכבת מסדרת פעולות בדידות. תנועה מכונה לעיתים גם יחידת עבודה לוגית, מכיוון שכל הפעולות הבדידות המרכיבות אותה חייבות להתבצע כיחידה אחת, או לא להתבצע כלל. תכונה זו נקראת אטומיות. השימוש בתנועות נפוץ מאוד בתחום מסדי הנתונים ומערכות ניהול תנועות, ובמידה פחותה גם במערכות קבצים. במערכות אלה, היכולת להבטיח את שלמות הנתונים מכונה ACID.

==מטרת התנועה==
כאמור, תנועה לוגית יחידה עשויה להכיל מספר פעולות על מסד נתונים. במקרה זה חשוב לשמור שהתנועה תתבצע בשלמותה או לא תתבצע כלל, כדי לשמור על עקביות הנתונים העסקיים. לדוגמה, בפעולה של העברת כספים בין חשבונות בנק, חשוב שאם סכום כלשהו הוחסר מהחשבון המשלם הוא יופקד בחשבון הנמען. אם, בשל כשל כלשהו, תהליך העברת הכספים נקטע לפני שהושלם, המערכת עלולה להיוותר במצב לא עקבי. לדוגמה, הסכום הוחסר אך לא הועבר. מטרת התנועה היא להבטיח את שלמות הנתונים, גם לנוכח מקרי כשל.

תנועה שלא בוצעה בשלמותה מבוטלת באמצעות הסגה (Rollback), כדי להחזיר את המערכת והנתונים למצב יציב שקדם לפעולה. בסיום התנועה, היא הופכת לתנועה מקובעת (Commited Transaction). תנועה יכולה להתבטל באמצעות הסגה כל עוד לא קובעה.

==תנועת SQL==
תנועת SQL פשוטה במסד נתונים מתבצעת לרוב באופן הבא:
# התחלת התנועה.
# הרצת מספר שאילתות. עדכוני נתונים שמבצעת התנועה אינם נראים עדיין לתנועות אחרות.
# קיבוע התנועה. אם התנועה הצליחה, עדכונים שנעשו במהלכה נראים כעת לתנועות אחרות.
# במקרה של כשל באחת מהשאילתות, עשוי מסד הנתונים להסיג את התנועה כולה או רק את השאילתה שנכשלה. ההתנהגות המדויקת תלויה בהגדרות נוספות המתלוות לתנועה. 
# כל עוד התנועה לא התקבעה, ניתן להסיגה.

==מינוח ותיווי==
* בהנדסת תוכנה, מערכת תוכנה התומכת בתנועות מכונה "טרנזאקציונלית".
* מקובל לסמן תנועה באות T גדולה.

==ראו גם==
* ACID
* מסד נתונים
* ניהול תנועות
* תזמון (מסדי נתונים)

קטגוריה:הנדסת תוכנה
קטגוריה:מערכות מידע
קטגוריה:מבני נתונים
מלקולם סרג'נט

סר (הרולד) מלקולם (ואטס) סרג'נט (באנגלית: Harold Malcolm Watts Sargent;
29 באפריל 1895 - 3 באוקטובר 1967) היה מנצח, נגן עוגב ומלחין בריטי.

== חייו ==
סרג'נט נולד באשפורד שבקנט. הוא עבד תחילה כנגן עוגב, לפני שהופיע לראשונה כמנצח בקונצרט חופשי (promenade) בקווינס הול בלונדון, בשנת 1921, שם ניצח על יצירה משלו, "התרשמות ביום סוער" (זמן קצר אחר כך ויתר כליל על הלחנה). בשלב מוקדם בקריירה שלו עבד בלהקת D'Oyly Carte Opera ועם "באלט רוס" של סרגיי דיאגילב, בין השנים 1927 ל-1930. בשנת 1928 התמנה למנצח "האגודה הכוראלית המלכותית", משרה שבה החזיק עד מותו. הוא היה מנצח ראשי של קונצרטי "הפרומס" משנת 1948 עד 1966 ושל תזמורת רשות השידור הבריטית (ה-BBC) משנת 1950 עד 1957. לאחר שקיבל תואר אבירות בשנת 1947, הרבה לנצח בארצות דוברות אנגלית.

סרג'נט שלח ידו ברפרטואר מוזיקלי רחב-היקף (וחלק גדול ממנו הנציח בהקלטות), אבל נודע בעיקר ביצירות מקהלתיות. כמי שעודד מעל לכל ביצועי מוזיקה בריטית, ניצח על ביצועי הבכורה של "משתה בלשאצר" של ויליאם וולטון בשנת 1931 ועל האופרה שלו "טרואילוס וקרסידה" בשנת 1954. הוא עשה לו שם כמי שקירב את המוזיקה הקלאסית לקהל הרחב, ובתור שכזה ניצח על קונצרטים רבים לתלמידי בית ספר.

סרג'נט חי ופעל במשך תקופה מסוימת בסטאמפורד, לינקולנשייר, ובית ספר יסודי נקרא שם על שמו. מלקולם סרג'נט נודע בהקפדה יתרה על לבושו, ובין השאר התנאה תמיד בפרח ציפורן לבן בדש בגדו. פרח זה הוא כיום סמלו של בית הספר.

סרג'נט ניצח על התזמורת הפילהרמונית הא"י לפני קום המדינה. יש הטוענים כי הוא זה אשר עיבד/תיזמר את התקווה כבר בשנת 1937

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:מנצחים בריטים
קטגוריה:נגני עוגב אנגלים
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרהאם
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:בריטים שנפטרו מסרטן הלבלב
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1895
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1967
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
הצלב הספרדי

הצלב הספרדי מזהב עם יהלומים
הצלב הספרדי היה עיטור גבורה ללוחמים נאצים גרמנים שלקחו חלק במלחמת האזרחים הספרדית ולחמו לצד כוחותיו הלאומנים של פרנקו.

== רקע היסטורי ==
עם פרוץ מלחמת האזרחים בספרד שלחה הממשלה הגרמנית יחידות של מתנדבים להילחם לצד הכוחות הלאומנים בהנהגת פרנקו – יחידות אלו נודעו כלגיון הקונדור. מעמדם כמתנדבים לא איפשר הענקת עיטור רשמי כאות הוקרה על הישגיהם הצבאיים ולכן בתום מלחמת האזרחים בספרד, עם שובם של המתנדבים הביתה ב-14 באפריל 1939, הוחלט בגרמניה ליצור עיטור חדש, בשם "הצלב הספרדי", שיוענק לחיילים שהצטיינו במלחמת האזרחים הספרדית.

== דרגות ==
דרגות העיטור; משמאל עם חרבות (ללוחמים) ומימין ללא חרבות (למשתתפים).
הצלב הספרדי הוענק בארבע דרגות, דרגת הצלב שהוענקה נקבעה לפי דרגת החייל וניסיונו בשדה הקרב, הייתה קיימת גם גרסה מיוחדת שהוענקה למשפחות הנופלים.

=== זהב עם יהלומים ===
הדרגה הגבוהה ביותר, הוענקה רק לאלה שהשיגו הישגיים גדולים בקרבות או גילו מנהיגות יוצאת דופן בשדה הקרב, רק 28 צלבים מזהב עם יהלומים הוענקו (רובם הגדול לטייסי קרב, בהם וולפרם פון ריכטהופן וורנר מלדרס).

=== זהב ===
הוענק לחיילים שהצטיינו בצורת אומץ לב או הישגים משמעותיים בשדה הקרב.

בסה"כ 1,126 צלבים מזהב הוענקו.

=== כסף ===
הוענק לחיילים שהשתתפו בקרבות מכריעים והיו בעלי ניסיון קרבי, הייתה קיימת גם גרסה של העיטור ללא חרבות שהוענקה לחיילים הלא קרביים שהצטיינו בתפקודם.

בסה"כ 8,304 צלבים מכסף הוענקו.

=== ברונזה ===
ניתן על פעולה של לחימה באויב, הייתה קיימת גם גרסה של העיטור ללא חרבות שהוענקה לחיילים הלא-קרביים בעבור שירות של שלושה חודשים.

בסה"כ 8,462 צלבים מברונזה הוענקו.

=== קרובי משפחה ===
צלב הכבוד של לגיון קונדור לקרובי משפחה היה עיטור שהוענק לשארי הבשר (הורים, אלמנות, יתומים) של החיילים מלגיון קונדור שנפלו במהלך מלחמת האזרחים הספרדית.

בסה"כ 315 צלבי כבוד הוענקו.

== עיצוב ==
העיטור מעוצב כצלב מלטזי שבמרכזו יש צלב קרס בין כל אחת מזרועות הצלב יש את סמל הלופטוואפה (כמחווה מכיוון שהלופטוואפה היווה 70% מלגיון קונדור) בגרסה ללוחמים יש שתי חרבות מוצלבות בין הצלב, בגרסה של הזהב עם היהלומים מסביב לצלב הקרס משובצים יהלומים, חלקו האחרוני של העיטור הוא חלק ומחוברת אליו סיכה המשמשת לענידת העיטור.

צלב הכבוד לקרובי משפחה הוא גרסה מוקטנת של הצלב לחיילים הלא קרביים בניגוד לשאר הדרגות הוא היה תלוי על סרט שחור עם צבעי הדגל הספרדי (אדום, צהוב, אדום) בשולי הסרט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גרמניה הנאצית: עיטורים
קטגוריה:ורמאכט
ספרדי
תערובת ארמסטרונג

תערובת ארמסטרונג היא תערובת פירוטכנית נפיצה שמורכבת מזרחן אדום, אשלגן כלורט ואנטימון תלת גופרתי. פעמים רבים משתמשים בגופרית כדי להחליף את חלקו או כולו של הזרחן האדום, וכך להפחית מעט את הנפיצות המסוכנת של התערובת, ולהפחית עלויות. לעיתים משתמשים בתרכובת גם בסידן פחמתי במינון נמוך.

התערובת מזוהה בעיקר עם נפצים, אקדחי קפצונים ועם תותחי קונפטי. בגרסאות מסוימות של התערובת, ניתן לערבבה עם תערובת נוספת כדי לייצר ראשי גפרורים. בשנים שלאחר מלחמת האזרחים האמריקנית, שימשה התערובת, בשילוב עם חומרים נוספים, ליצירת חומרי נפץ. במלחמת העולם השנייה השתמשו בתערובת זו בשימושים שונים של תעשיית הרובים.

התערובת מאוד מסוכנת לשימוש, רגישה מאוד לחיכוך וחום. בגלל נפיצותה הגדולה של התערובת, כשהיא מוכנסת אל הנפצים המשווקים לציבור הרחב, משתמשים בכמות של 10 מ"ג בלבד בשביל לשמור על תקני בטיחות ראויים. בנסיבות שונות, התלויות בהרכב התערובת, תנאי הסביבה ובכמות, עלולה התערובת של ארמסטרונג להתפוצץ באופן לא יזום בחלל סגור.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20070107050106/http://www.freeinfosociety.com/pdfs/science/impactfirecrackers.pdf מתכון להכנת התערובת (הכנת התערובת כרוכה בסיכון ממשי לפציעה ואף מוות) - עמוד 19]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חומרי נפץ
מטריצה אלכסונית

מטריצה אלכסונית היא מטריצה ריבועית שבה כל האיברים שאינם באלכסון הראשי שווים לאפס. לדוגמה:

<math>
\left[
\begin{array}{ccccccc}
\lambda_1 & 0 & 0 & \cdots & 0 & 0 & 0 \\
0 & \lambda_2 & 0 & \cdots & 0 & 0 & 0 \\
0 & 0 & \ddots & & & \vdots & \vdots \\
\vdots & \vdots & & \lambda_i & & \vdots & \vdots \\
\vdots & \vdots & & & \ddots & 0 & 0 \\
0 & 0 & 0 & \cdots & 0 & \lambda_{n-1} & 0 \\
0 & 0 & 0 & \cdots & 0 & 0 & \lambda_n
\end{array}
\right]
</math>

ניתן גם לתאר מטריצה אלכסונית בקיצור, למשל, עבור המטריצה הנ"ל, הצורה המקוצרת תהיה <math>diag(\lambda_1,\lambda_2,\cdots,\lambda_n)</math> (diag מלשון diagonal, אלכסוני באנגלית).

מטריצה אלכסונית היא גם מטריצה משולשית עליונה ותחתונה, וגם מטריצה סימטרית. במקרה שכל האיברים באלכסון הראשי של המטריצה שווים, המטריצה נקראת מטריצה סקלרית.

ניתן לקבל מטריצה אלכסונית על ידי סוג של חיבור מטריצות הנקרא סכום ישר.

== כפל מטריצות אלכסוניות ==
כפל מטריצות אלכסוניות פשוט ביותר, שכן התוצאה של הכפל היא מטריצה אלכסונית, שבה כל איבר באלכסון הראשי הוא כפל של שני האיברים המתאימים באלכסונים הראשיים של המטריצות הכופלות.

<math>\ diag(\alpha_1,\alpha_2,\cdots,\alpha_n)\cdot diag(\beta_1,\beta_2,\cdots,\beta_n)=diag(\alpha_1\beta_1,\alpha_2\beta_2,\cdots,\alpha_n\beta_n) </math>

== מטריצה אלכסונית מלבנית ==
לעיתים משמש המונח "מטריצה אלכסונית" לתיאור "מטריצה אלכסונית מלבנית", שהיא מטריצה מממד m×n שבה רק הערכים d<sub>i,i</sub> יכולים להיות שונים מאפס. למשל
:<math>\begin{bmatrix}
1 & 0 & 0\\
0 & 4 & 0\\
0 & 0 & -3\\
0 & 0 & 0\\
\end{bmatrix}</math> או <math>\begin{bmatrix}
1 & 0 & 0 & 0 & 0\\
0 & 4 & 0& 0 & 0\\
0 & 0 & -3& 0 & 0\end{bmatrix}</math>

==ראו גם==
* מטריצה לכסינה

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מטריצות
דניאל ברנדט

דניאל ברנדט (באנגלית: Daniel Brandt; נולד ב-1947) הוא פעיל בנושאי פרטיות באינטרנט.
== ביוגרפיה ==
דניאל ברנדט נולד בסין, להורים מיסיונרים.
בזמן שהיה סטודנט, היה פעיל כנגד מלחמת וייטנאם.

בשנת 2002 הקים את Google Watch, המבקר את פעילות חברת גוגל. מאוחר יותר הקים את Wikipedia Watch המבקר את פעילות ויקיפדיה.

ב-2003 הקים אתר מבוסס קוד פתוח בשם scroogle, המפנה חיפושים באופן אנונימי לאתר של Google, אך מסנן את הפרסומות המוצגת במהלך החיפוש ואינו שותל עוגייה על המחשב ובכך מונע מגוגל לדעת מי ערך את החיפוש. ב-2012 סגר את האתר לצמיתות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילי אינטרנט אמריקאים
קטגוריה:פרטיות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
מגנוט

באלקטרומגנטיות קלאסית, מִגְנוּט (או מגנטיזציה) הוא השדה הווקטורי המסמן את צפיפות מומנטי הדיפול המגנטיים בחומר מגנטי, ואת כיוונם.

==הגדרה==
עבור תחום הומוגני בנפח V, שבו N דיפולים מגנטיים m, המגנוט M מוגדר:

<math>\mathbf{M}=\frac{N}{V}\mathbf{m}=n\mathbf{m}</math>

במערכת היחידות הבינלאומית נמדד המגנוט ביחידות אמפר למטר, A/m.

==ראו גם==
*פולריזציה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מגנטיות
אלפרד רדקליף-בראון

אלפרד רג'ינלד רדקליף-בראון (באנגלית: Alfred Reginald Radcliffe-Brown; 17 בינואר 1881 – 24 באוקטובר 1955) היה אנתרופולוג בריטי, שפיתח את התאוריה הפונקציונלית-מבנית במסגרת הדיסציפלינה האנתרופולוגית.

==ביוגרפיה==
רדקליף-בראון נולד בברמינגהאם, אנגליה. לאחר שלמד באוניברסיטת קיימברידג', הוא נסע לאיי אנדמן (1906–1908) ומערב אוסטרליה (1910–1912) כדי לבצע עבודת שדה בקרב החברות שגרו שם. בעקבות מחקריו שם כתב את הספרים "תושבי איי אנדמן" (1922) ו"התארגנותם החברתית של ילידי אוסטרליה" (1930)
אלפרד ידוע גם בתרומתו למהנדס החשמל ניקולה טסלה בכך שהסכים לממן את אחת מהמצאותיו.

ב-1920 הוא עבר לקייפטאון, שם שימש כפרופסור לאנתרופולוגיה חברתית וייסד את החוג ללימודי אפריקה. בהמשך הקריירה שלו הוא התמנה לפרופסור באוניברסיטאות סידני, שיקגו ואוקספורד.

בשנות ה-20 רדקליף-בראון עוד תמך בתאוריה הפונקציונלית של ברוניסלב מלינובסקי. בשנות ה-30, בהשפעה ישירה מהסוציולוגיה הצרפתית (ובמיוחד מאמיל דורקהיים), הוא הגיע למסקנה כי את המושג פונקציה צריך להכליל במסגרת המושג מבנה. הוא הגדיר מבנה כרשת מורכבת וסבוכה של מערכות חברתיות שבהן השחקנים נמצאים בתפקידים מוגדרים וממוסדים.

תוך שהוא מושפע מעבודותיו של דורקהיים, רדקליף-בראון ראה את מטרת עבודת השדה שלו בחקר החברות הפשוטות, ובמציאת כללים למבנה החברתי של אותן חברות, ואגב כך של המין האנושי. למשל, הוא ראה במוסדות החברתיים את המפתח לשמירת הסדר החברתי, ומחקריו הראו כיצד מנהגים (כגון טקסים) דואגים לייצב את המערכת החברתית. בניגוד לפונקציונליזם של מלינובסקי, רדקליף-בראון טען כי התרבות פועלת כדי לענות על צרכיה של החברה ולא של היחידים.

הביקורת על רדקליף-בראון דיברה על כך שהוא אינו מחשיב את המימד ההיסטורי (השינויים ההיסטוריים) במחקריו (כגון השפעת הקולוניאליזם), אלא מתמקד רק בנעשה בהווה.

==מספריו ומאמריו==
<div class="mw-content-ltr">
* 1922, [https://archive.org/details/andamanislanders00radc The Andaman Islanders; a study in social anthropology]
* 1931, Social Organization of Australian Tribes
* 1940, "On Joking Relationships": Africa: Journal of the International African Institute, 13(3), pp. 195–210
* 1952, Structure and Function in Primitive Society
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אנתרופולוגים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:בוגרי טריניטי קולג' (קיימברידג')
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1881
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1955
מר שיהוק

מר שיהוק (באיטלקית: Mr. Hiccup) היא סדרת אנימציה איטלקית בת 39 פרקים באורך שלוש דקות כל אחד שהופקו לטלוויזיה ב-1983. בישראל שודרה הסדרה בערוץ הראשון בסוף שנות השמונים ומאז 2011 משודרת גם בערוץ ג'וניור.

הסדרה מתמקדת בחייו של מיסטר היקאפ בעל השיהוקים הכרוניים ולדרך שבה הוא מוציא את עצמו מהמצבים המביכים והלא קלים אשר מטרד זה מוביל אותו אליהם. כדי להיגמל מהשיהוקים הכרוניים מהם הוא סובל, בכל פרק מיסטר היקאפ מנסה דברים שונים שיעזרו להפסיק את השיהוקים, ללא הצלחה רבה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סדרות הנפשה איטלקיות
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-1980
זכריה גלוסקא

זכריה גלוסקא (אוגוסט 1895 - 19 בספטמבר 1960) היה חבר הכנסת הראשונה מטעם התאחדות התימנים בישראל.

== ביוגרפיה ==
זכריה גלוסקא נולד בעיר חידאן שבתימן בשנת 1895. הוא עלה ארצה בשנת 1909 והתיישב עם משפחתו בשכונת שבזי (שקדמה לתל אביב ומהווה כיום חלק ממנה). הוא קיבל חינוך מסורתי במסגרת החדר. עבד כפועל בבית חרושת ובפרדסי פתח תקווה.

לקח חלק פעיל בבנין העיר תל אביב, הוא עצמו עסק בקדיחת הבאר הראשונה של תל אביב, וכן עסק בהקמת גימנסיה הרצליה.

הצטרף למפלגת הפועל הצעיר בשנת 1911 ולהסתדרות עם ייסודה (1920). נמנה עם מייסדי הסתדרות "צעירי המזרח", מפלגת לוויין של הפועל הצעיר, בשנת 1920, ונבחר מטעמה בבחירות לאספת הנבחרים הראשונה. בשנת 1925 הוא נבחר כיושב ראשה. נבחר לוועד קהילת יהודי יפו ותל אביב בתחילת 1925 מטעם רשימה של התימנים.

מראשי התאחדות התימנים בישראל. בשנת 1939 יצא בשליחותה לערוך מגבית במצרים ובארצות הברית, ועקב מלחמת העולם השנייה נשאר באמריקה וחזר לארץ רק בשנת 1949.
הוצב במקום הראשון ברשימת התאחדות התימנים בבחירות לאספה המכוננת והיה הנציג היחיד מטעם ההתאחדות בכנסת הראשונה. התריע כנגד אפליית יהודי תימן.

נפטר בקנדה, בדרכו לשליחות בארצות הברית.

==ספריו==
*למען יהודי תימן, בהוצאת י.ב. גלוסקא, 1974

==לקריאה נוספת==
* 'גלוסקא, זכריהו', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 134–135. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי תימן
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם התאחדות התימנים בישראל
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הראשונה
קטגוריה:פעילי תנועת המזרחי
קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1895
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1960
כלכלית ירושלים

כלכלית ירושלים בע"מ (לשעבר: "החברה הכלכלית לירושלים") היא חברת נדל"ן ישראלית. החברה פועלת בתחום רכישת קרקעות, ייזום, בנייה ופיתוח, רכישה והשכרה של נכסי מקרקעין בתחום המסחר, התעשייה, המשרדים והמגורים בישראל ובעולם, בעיקר באירופה ובצפון אמריקה. בשנת 2012 החזיקה החברה, בעצמה ובאמצעות חברות בנות - "מבני תעשייה בע"מ", "דרבן השקעות" ו"מירלנד פיתוח", נכסים בשטח של 4.2 מיליון מ"ר, המאכלסים כ-9,000 דיירים מסוגים שונים. ב-2014 אוחדו חברות הבנות וכלכלית ירושלים תחת מטה החברה בשם "קבוצת מבנה". במאי 2019, לאחר תהליך של כמעט שנה, החליטו בעלי המניות של שתי החברות כי כלכלית ירושלים תמוזג לתוך חברת הבת מבני תעשייה. החברה הייתה ציבורית ונסחרה במדד ת"א 125. בנובמבר 2019 מוזגה כלכלית ירושלים אל תוך חברת הבת מבני תעשייה ונמחקה מהבורסה.

==היסטוריה==
החברה נוסדה באפריל 1948 ביוזמתם של דב יוסף (יו"ר "ועדת המוסדות לענייני ירושלים) ומנשה אלישר, במטרה להיות גוף ממלכתי לפיתוחה של ירושלים. פעולותיה הראשונות היו הכשרת שדה תעופה בשכונת גבעת שאול (כיום רחוב כנפי נשרים), לאספקת מוצרים לעיר בדרך האוויר, והכשרת אזור תעשייה בשכונת תל ארזה לצורך הקמת מקומות תעסוקה בעיר. במשך השנים הקימה החברה את אזורי התעשייה בתלפיות, בהר חוצבים ובגבעת שאול. אחרי שנת 1967 הקימה גם את אזורי התעשייה עטרות ומישור אדומים ופארק תעשיית ההיי-טק הר חוצבים.

=== לאחר ההפרטה ===
בשנת 1987 היא הופרטה לראשונה בבורסה לניירות ערך בתל אביב, ובשנת 1989 רכשה קבוצה בראשות אליעזר פישמן את יתרת מניותיה מידי הממשלה. בשנת 1993 רכשה החברה את מניות הממשלה בחברת "מבני תעשייה", והפכה להיות חברת הנדל"ן המניב הגדולה במדינה. בשנת 2000 רכש פישמן את מניות שותפיו בחברה, והפך להיות בעל השליטה היחיד בה. בשנת 2011 התמזגה החברה עם חברת הנדל"ן "דרבן השקעות" והחזיקה היום 100% ממניותיה. 

בשנת 2001 החלה החברה את פעילותה הבינלאומית, ומאז רכשה נדל"ן מניב וקרקעות בארצות הברית, בקנדה, בצרפת, בגרמניה, בהולנד, בפולין, באוקראינה, ברוסיה, בליטא, בשווייץ, בהודו, בתאילנד, בסרביה, במקדוניה ובפורטוגל. ב-2006 הנפיקה החברה את חברת מירלנד (Mirland), המרכזת את פעילותה ברוסיה, בבורסת AIM של הבורסה לניירות ערך בלונדון. בשנים 2002 - 2013 נוהלה החברה על ידי עודד שמיר.

באוגוסט 2016 הגישה רשות המיסים בקשה להכריז על אליעזר פישמן כפושט רגל בגין החוב, העולה על 196 מיליון ש"ח, ולממש את נכסי קבוצת פישמן. החל מתחילת שנת 2016 החברה היא ללא גרעין שליטה וזאת בשל הנפקת מניות משמעותית שנעשתה לציבור לצורך גיוס מזומנים לשירות החובות הקיימים של פישמן. בעלי העניין בחברה הם דוד ומיכל פורר (24%), חברת הביטוח פניקס (10%), חברת סאמיט שנשלטת על ידי זוהר לוי (7.5%), אלטשולר שחם, פסגות (6% כל אחד), מנורה (5.5%) ועוד.

בתחילת נובמבר 2019 התקבל אישור סופי למיזוג בין כלכלית ירושלים למבני תעשייה, והוחלפו מניות כלכלית ירושלים במניות מבני תעשייה ואיגרות החוב של כלכלית הוחלפו באיגרות חוב זהות של מבני תעשייה. המיזוג יצר סינרגיה בין החברות וחסך בעלויות תפעוליות. לאחר המיזוג, לקבוצת כולה 573 נכסים בישראל בשטח של כ-1.6 מיליון מ"ר.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [https://youtu.be/oah9-6-PfTM?t=340 החברה הכלכלית מקימה בירושלים מפעלי תעשייה], סרטי גבע, ארכיון שפילברג, 1958 <small><small>(התחלה 5:40)</small></small>

==הערות שוליים==

כלכלית ירושלים
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:ישראל: חברות ממשלתיות שהופרטו
קטגוריה:ירושלים: כלכלה
קטגוריה:ירושלים: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1948
צומת השרון

צומת השרון (המכונה צומת בית ליד) הוא צומת חשוב במרכז הארץ, בו מצטלבים כביש 4 ("כביש חיפה – תל אביב הישן") וכביש 57 המוליך מנתניה למחלף ניצני עוז. הכינוי "צומת בית ליד" מקורו בשמו של הכפר הערבי ששכן בסמוך לו, ח'רבת בית ליד (שהוקם על ידי תושבי הכפר בית ליד בנפת טולכרם), אשר ננטש ונהרס במלחמת העצמאות. בסמוך לחורבות הכפר הנטוש הוקם בשנת 1948, על ידי חיילים משוחררים מאנשי בית"ר ואצ"ל, המושב נורדיה.

בתחום הצומת נמצא "מסוף בית ליד" המשמש קווי אוטובוס של חברות אגד, קווים ותנופה. קווי האוטבוס הם לאזורי הצפון, השומרון ולשרון.

==היסטוריה==
סלילת כביש 4 מהצומת צפונה לעמק חפר החלה בשנת 1936. לאחר פתיחתו של כביש 4 בשלהי שנות ה־30 ככביש מקשר בין מרכז הארץ לצפונה (וכתחליף לכביש 60) הפך הצומת לתחנת מעבר מרכזית של נוסעים באוטובוסים. בשנת 1947 עברו בצומת בממוצע 600 נוסעים בימי חול ובערבי שבת כ-3,000. ב-14 ביוני 1946 פוצץ רכב משטרתי בריטי בכביש 57 (כביש בית ליד).

ליד הצומת הוקמה בימי המנדט הבריטי מצודת טגארט בה פעלה תחנת משטרה. לאחר קום מדינת ישראל הוקמה במקום תחנה של משטרת ישראל. בשנת 1960 הוסבה תחנת המשטרה לבית הסוהר נווה תרצה. בשנת 1968 הפך בית הסוהר לאסירים ביטחוניים שנקרא "כלא בית ליד" בשל סמיכותו לצומת. בהמשך שונה שם בית הכלא לבית הסוהר אשמורת.

לאחר קום מדינת ישראל גברה חשיבותו של הצומת, בעקבות קרבתו של כביש 444 לקו הגבול ומניעת השימוש בכביש 60 שנותר בשטח השליטה הירדני. התחנה בצומת שימשה נקודת מעבר מרכזית לנוסעים בתחבורה ציבורית ממרכז הארץ לצפונה.

לאחר פתיחתו של כביש 2 המקשר בין תל אביב והרצליה לנתניה וחדרה, ובייחוד לאחר הארכתו לחיפה והפיכתו לכביש מהיר בראשית שנות ה־70, פחתה חשיבותו של כביש 4 וצומת בית ליד.

בסמוך לצומת הוקם בתקופת העלייה ההמונית מחנה העולים בית ליד שהיה גדול מחנות העולים בישראל ובהמשך היה למעברת שבות עם.

==תוכניות==
חברת נתיבי ישראל מתכננת את החלפת צומת השרון במחלף השרון שימוקם מצפון לצומת הקיים. במסגרת התוכנית, כדי לאפשר את העברת נקודת ההצטלבות של הכבישים 4 ו-57 ממיקומה הנוכחי יוסט כל התוואי של כביש 57 צפונה בקטע שמכפר יונה ועד מערבית לצומת בית ליד. בתחילת 2020 פרסמה החברה מכרז לביצוע עבודות מקדימות עבור המחלף.

==פיגועים באזור צומת בית ליד==
אנדרטה לנספים בסמוך לצומת בית ליד
ביוני 1975 פתחו מחבלים בירי לעבר חיילים שחיכו לטרמפים בצומת. החיילים השיבו באש יחד עם סוהר מבית הסוהר אשמורת הסמוך לצומת, וחיסלו את אחד המחבלים. מחבל נוסף נעצר על ידי משטרת ישראל לאחר הגעת כוחות נוספים למקום הפיגוע.

מדרום מזרח לצומת נמצאת תחנת אגד הנקראת "מסוף בית ליד", שבה בוצע ב-22 בינואר 1995 הפיגוע בצומת בית ליד: פיגוע התאבדות כפול של מחבלים מהג'יהאד האסלאמי. בפיגוע נהרגו 22 איש - 21 חיילי צה"ל ואזרח נוסף שהגיע לסייע לנפגעים ונהרג בהתפוצצות השנייה. כמה מאות מטרים מזרחית לצומת הוקמה אנדרטה לזכר הנופלים בפיגוע זה. האנדרטה בנויה בצורה של סולם ארוך נטוי, עליו מטפסים חיילים בדרכם לשמים. סמוך לצומת נמצא גם אתר זיכרון לדב הוז שנספה ליד הצומת עם משפחתו בתאונת-דרכים.

בספטמבר 2001 התפוצצה מכונית תופת בצומת. כ-12 אנשים נפצעו באורח קל. המחבל שנהג ברכב נהרג.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:השרון: צמתים ומחלפים
קטגוריה:כביש 4: מחלפים
קטגוריה:כפר יונה: תחבורה
חרך ירי

חרך ירי ב[[טירת קורף, מבט מבפנים]]
קו העירוני במוסררה]]
חֲרַך ירי (בנטייה: חֲרַכֵּי ירי) הוא חריץ צר במעטה שריון של כלי רכב משוריין, חומה או קיר שמטרתו לאפשר ירי על האויב. על החָרָךְ להיות רחב מספיק כדי לאפשר דרכו ירי באמצעות קשת, רובה או מקלע, ועם זאת צר מספיק כדי שיהיה קשה מאוד לקלוע אל תוך החרך ולפגוע במי שנמצא מאחוריו (על-פי רוב מדובר בסנטימטרים בודדים).

החרכּים מופיעים בדרך כלל בצורת חלון אנכי צר, המאפשר ליורה לבחור את מידת ההרמה (וכתוצאה מכך הטווח) של הירי. בימי הביניים הופיעו חרכי ירי בצורת צלב, שהִקנו לקשת מידה רבה יותר של חופש (שכן הוא קיבל גם אפשרות צידוד רחבה יותר).

חרכּי ירי הופיעו כחלק מהביצורים כבר בעת העתיקה, והיו נפוצים במיוחד בתקופת ימי הביניים. הם שימשו גם בעת החדשה, עד ימינו, במוצבים, ביצורי פילבוקס ואפילו ברכב קרבי משוריין (למשל: בנגמחו"ן). ניתן לראות הבדל בולט בין חרכי ירי עתיקים לחרכים מודרניים: בעוד שחרכים עתיקים הם אנכיים, על מנת לאפשר ירי באמצעות קשת, הרי שחרכים מודרניים אופקיים בשל המבנה השטוח של המקלעים, והצורך לאפשר גזרת ירי רחבה. החל משלהי המאה ה-20, הולך ופוחת השימוש בחרכי ירי עם השימוש הגובר במערכות ירי בשליטה מרחוק (דוגמת הקטלנית והטייפון של רפאל), המאפשרת ירי מדויק ללא כל חשיפה ובכך מבטלת למעשה את הצורך בחרכי ירי.
חרך ירי ב[[משוריין פרפר, נגב 1948]]

חרכי ירי מותקנים לעיתים גם על רכב קרבי משוריין וכלי רכב בשירות צבאי או מלחמתי. בתקופת מלחמת העצמאות נבנו בשני צידי המשוריינים חרכי ירי להפעלת נשק קל. רוחב החרכים: 11 ס"מ גובהם: 9 ס"מ. המרחק בין חרך לחרך: 66 ס"מ. ברכבים הגדולים נבנו חרכים נוספים לפנים ולאחור. במשורייני הפרפר הקטנים, היו שלושה חרכים בצידי הרכב ואחד במרכז הדלת האחורית. בתקופת האינתיפאדה השנייה הותקנו חרכי ירי לרובה סער ומקלע על הצריח הפסיבי של הנגמחון (נגמ"ש הנדסה/ביטחון שוטף ממוגן-גחון). ב-2006 הותקנו על חלק מדחפורי ה-D9R המשוריינים של צה"ל חרך ירי כדורי על דלת המפקד, המאפשרת לו להשיב באש כאשר הדחפור מותקף.

== גלריית תמונות ==

<gallery>
תמונה:Arrow slit in Castel dell'Ovo.JPG|חרך ירי במבצר דל אובו בנאפולי
תמונה:Tour Jeanne D'Arc10.jpg|מגדל שמירה עגול שעליו פזורים חרכי ירי
תמונה:Emdaafula.jpg|דוגמה לחרך ירי אנכי מודרני
תמונה:Arrowslit in Jerusalem Wall.jpg|הצצה מבעד לחרך ירי בחומת ירושלים
קובץ:D9--Our-IDF-2018-IZE-122.jpg|חרך ירי כדורי בדלת המפקד של דחפור די-9 בשירות צה"ל
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמצעי ביצור
קטגוריה:חלונות
קטגוריה:מילים יחידאיות בתנ"ך
אנטוליאן איגל

אנטוליאן איגל הוא תרגיל הדגל של חיל האוויר הטורקי לאימון בלוחמה אווירית. התרגיל מתקיים במטווח קוניה הסמוך לבסיס חיל האוויר בקוניה השוכן במרכז אנטוליה, כ-250 ק"מ מדרום לאנקרה, טורקיה. התרגיל כולל קרבות אוויר, תקיפות קרקע עם תחמושת חיה, משימות דיכוי הגנה אווירית ותדלוק אווירי. התרגיל מבוסס על תרגיל הרד פלאג האמריקני.

התרגיל הראשון מסוג זה נערך ב-16 ביוני 2001 ונמשך 13 ימים. בתרגיל השתתפו חילות האוויר של ישראל, טורקיה, ארצות הברית ונאט"ו. חיל האוויר הישראלי שלח לתרגיל עשרה מטוסי F-16 משלוש טייסות קרב, מסוקי UH-60 בלק הוק ("ינשוף"), מטוסי C-130 הרקולס ("קרנף"), מטוס בואינג 707 ("ראם") לתדלוק אווירי, סוללת נ"מ ונציגים של היחידה הטקטית לחילוץ מיוחד (669). הכוחות התאמנו מעל מישורי אנטוליה סמוך לגבולות סוריה, איראן ועיראק.

מאז התרגיל הראשון נערכו מספר תרגילים נוספים. בסוף חודש נובמבר 2005 נשלחו שש טייסות ישראליות לטורקיה על–מנת להשתתף בתרגיל נוסף. הכוח הישראלי כלל מטוסי F-16 מדגמי A ו-B ("נץ") ו-F-16I ("סופה") ומסוקי UH-60 בלק הוק ("ינשוף"). מלבד הכוח הישראלי, השתתפו בתרגיל גם טייסים טורקים שטסו במטוסי F-5 ו-F-4 פנטום, וטייסים בלגים ואמריקניים שהטיסו מטוסי F-16 מדגמי C ו-D. בנוסף, השתתפו מטוסי תדלוק וגם מטוס בקרה של נאט"ו מסוג בואינג E-3 סנטרי .

באוקטובר 2009 ביטלה טורקיה את השתתפותו של חיל האוויר הישראלי בתרגיל במחאה על פעולותיו ברצועת עזה במהלך מבצע עופרת יצוקה. כתוצאה מכך, ביטלו חילות האוויר של ארצות הברית, איטליה ויוון אף הן את השתתפותן בתרגיל. בעקבות כך הודיע שר החוץ הטורקי, אהמט דבוטוגלו, כי הוא מקווה שיימצא פתרון למשבר שנוצר בין שתי המדינות, וכי ביטול השתתפות חיל האוויר הישראלי הוא בגלל המתקפה הישראלית על עזה, על אף שקודם לכן הודיע משרד החוץ הטורקי כי ביטול השתתפותה של ישראל בתרגיל כרוך בגורמים טכניים בלבד. ראש הממשלה הטורקי, רג'פ טאיפ ארדואן, הודיע כי "אינו יכול לתת למטוסים שהפציצו בעזה לטוס בשמי טורקיה" וכי "זהו רצון העם". טורקיה החליטה בעקבות הפרשה להפוך את התרגיל מאירוע בינלאומי ללאומי בלבד. כתחליף לתרגיל הטורקי, ייסד חיל האוויר הישראלי בשנת 2013 תרגיל בינלאומי בשם "דגל כחול", המתקיים מדי שנתיים.

==ראו גם==
* רד פלאג
* טופ גאן
* גרין פלאג
* מייפל פלאג
* דגל כחול

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.globalsecurity.org/military/ops/anatolian-eagle.htm Anatolian Eagle], באתר Global Security
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיל האוויר הטורקי
קטגוריה:תרגילי לוחמה אווירית
תיאה פון הארבו

תיאה פון הארבו ובעלה [[פריץ לאנג בדירתם]]
תיאה גבריאל פון הארבו (גרמנית: Thea Gabriele von Harbou; 27 בדצמבר 1888 – 1 ביולי 1954) הייתה שחקנית, סופרת ותסריטאית גרמנייה בת לבית אצולה פרוסי, שנודעה בשיתוף הפעולה שלה עם בעלה, הבמאי פריץ לאנג.

== ביוגרפיה ==
הארבו החלה לכתוב בעודה תלמידה, ופרסמה את יצירתה הראשונה בגיל 17, בשנת 1905. הספר "Deutsche Roman-Zeitung", היה לרב מכר, אך בה בעת החלה הארבו בקריירת משחק מצליחה, בתחילה על במת התיאטרון בדיסלדורף ולאחר מכן בויימאר משנת 1908. בשנת 1913 כאשר שיחקה בתיאטרון באאכן פגשה בבעלה הראשון, השחקן והבמאי רודולף קליין רוגה, ונישאה לו בשנת 1914. ב-1918 הגיעה עם קליין-רוגה לברלין, שם החל קליין-רוגה בקריירת משחק בסרט האילם, ובמיוחד בסרטי הבמאי פריץ לאנג.

בשנת 1920 כתבה את תסריטה הראשון, "Das indische Grabmal" (הקבר ההודי), בשיתוף פעולה עם לאנג. היא נפרדה מקליין-רוגה, ונישאה ללאנג בשנת 1922 (אם כי רוגה המשיך להופיע בסרטים אותם ביים לאנג ואשר את התסריט להם כתבה הארבו, ובהם סדרת "ד"ר מאבוזה", סדרת "הניבלונגים" והסרט "מטרופוליס".)

במהלך שנות ה-20 עבדה הארבו כתסריטאית עבור גדולי הבמאים בגרמניה, ובהם במאים מובילים בקולנוע האקספרסיוניסטי הגרמני, כפרידריך וילהלם מורנאו, ג'ו מאי, ארתור פון גרלאך וקארל תיאודור דרייר. במקביל כתבה את התסריטים לכל סרטיו של לאנג עד שנת 1933, ובהם "מטרופוליס" ו"M". תסריטיה של הארבו שיחקו תפקיד חשוב בתנועה האקספרסיוניסטית בקולנוע הגרמני.

בשנת 1931 נפרדה מלאנג, אך השניים המשיכו בעבודה משותפת. בשנת 1932 הצטרפה למפלגה הנאצית וזאת שנה בטרם עלה אדולף היטלר לשלטון. הצטרפותה למפלגה הנאצית, ועליית המפלגה לשלטון הובילו לגירושיה מלאנג באופן סופי בשנת 1934 ולעזיבתו של לאנג את גרמניה באפריל של אותה שנה. סרטם המשותף האחרון "צוואתו של ד"ר מבוזה" הוכרז כבלתי חוקי בגרמניה בשל הביקורת שמתח על האידאולוגיה הנאצית.

תחת השלטון הנאצי המשיכה הארבו בעבודתה, כתבה תסריטים וביימה סרטים. בשנת 1937 ביימה את הסרט "השליט" (Der Herrscher), סרט המהלל את הכניעה הבלתי מותנית למשטר הדיקטטורי, ואת הניצחון הטוטאלי שהיא מביאה. בסרט כיכב אמיל יאנינגס. במקביל המשיכה בכתיבת קומדיות קלילות עבור במאים הידועים בחיבתם למשטר הנאצי כפייט הרלן והאנס שטיינהוף. הרלן הוא האחראי ליצירה האנטישמית "היהודי זיס". 

לאחר תבוסת גרמניה במלחמת העולם השנייה נעצרה בידי הממשל הצבאי הבריטי. זמן מה עבדה בעבודות פיזיות כפינוי הריסות. לאחר קבלת רישיון עבודה ביצעה הגהה לתסריטים, וכתבה מספר ספרים המוגדרים כ"רומנים בפרוטה", ולבסוף כתבה שלושה תסריטים נוספים, בטרם מתה בשנת 1954 בברלין.

לאחר מותה, בשנת 1959 צילם לאנג את הסרט "הנמר מבנגל" שהיה מבוסס על תסריטים שכתב עם הארבו בשנות העשרים. כן צילם מחדש באותה שנה גרסה מדברת לסרט "הקבר ההודי".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה גרמניות
קטגוריה:אצולה גרמנית
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני גרמנים
קטגוריה:סופרות גרמניות
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע
קטגוריה:במאיות קולנוע גרמניות
קטגוריה:שחקניות ראינוע
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: תרבות: אישים
קטגוריה:נאציות
קטגוריה:ילידות 1888
קטגוריה:נפטרות ב-1954
בסיס חיל האוויר בקוניה

בסיס חיל-האוויר קוניה הוא בסיס של חיל האוויר הטורקי ונמל תעופה אזרחי השוכן בסמוך לעיר קוניה, במרכז אנטוליה, כ-250 ק"מ מדרום לאנקרה, בירת טורקיה.

הבסיס משמש בדרך כלל לאימון מתקדם של טייסי F-4 פנטום ו-F-5 טורקים. הבסיס מארח גם את תרגיל ה"אנטוליאן איגל" לאימון בלוחמה אווירית. סמוך לבסיס שוכן מטווח קוניה ששיטחו כ-7,600 מייל רבוע.

==קישורים חיצוניים==

* 
[http://www.globalsecurity.org/military/world/europe/konya.htm בסיס חיל-האוויר קוניה], באתר Global Security

קטגוריה:חיל האוויר הטורקי
קטגוריה:בסיסי הכוחות המזוינים של טורקיה
קוניה
קטגוריה:שדות תעופה צבאיים