Britney Jean

Britney Jean (בעברית: בריטני ג'ין) הוא אלבום האולפן השמיני של הזמרת-יוצרת האמריקאית בריטני ספירס. האלבום יצא לאור ב-29 בנובמבר 2013, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס. האלבום הוא התקליט השני של ספירס לאחר Britney (2001), אם כי שם האלבום מתייחס גם לשמות הפרטיים וגם לשמות האמצעיים שלה. זה מציין את הפעילות הגדולה הראשונה של ספירס מאז פירוק חברת התקליטים הוותיקה שלה, ג'ייב רקורדס, ב-2011.<ref></ref> הזמרת החלה להקליט חומרים עבור Britney Jean במאי 2013, ובסופו של דבר המשיכה לאוקטובר של אותה שנה. בהזדמנויות רבות, ספירס תיארה את האלבום כשיא האישי ביותר מהקטלוג שלה. לאחר שקיבלה עמדה אינטגרלית בהפקתו, היא כתבה כל רצועה ושיתפה פעולה עם כותבי שירים ומפיקים כולל סיה וויל.איי.אם כדי להשיג את הסאונד הרצוי לה. יתר על כן, התקליט כולל קולות אורח מאחותה הצעירה של ספירס, ג'יימי לין ספירס, T.I., וויל.איי.אם. מבחינה מוזיקלית, בריטני ג'ין מכילה אלמנטים חזקים של מוזיקת דאנס אלקטרונית ופופ.

עם יציאתו, זכה Britney Jean לביקורות מעורבות ממבקרי מוזיקה, שחשו שהאלבום לא אישי למרות השיווק שלו, והיו אמביוולנטיים כלפי ההפקה המיושנת שלו. האלבום עורר מחלוקת על האותנטיות של חלק מהקולות.<ref></ref> האלבום הגיע לראשונה למקום הרביעי במצעד בילבורד 200 עם מכירות בשבוע הראשון של 107,000 עותקים. בכך הוא הפך למכירות הנמוכות ביותר של ספירס והנמכר ביותר בארצות הברית. אותו הדבר קרה בבריטניה, שם הופיע לראשונה במקום ה-34; ברחבי העולם, Britney Jean הגיעה ל-20 הראשונים ול-30 הראשונים ברוב המדינות. האלבום זכה בסופו של דבר לזהב על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) עבור יחידות שוות ערך לאלבום של 500,000.

"Work Bitch" יצא לאור כסינגל המוביל של Britney Jean ב-17 בספטמבר 2013. השיר הגיע לראשונה למקום ה-12 במצעד בילבורד הוט 100 וזכה להצלחה מתונה ברחבי העולם, לאחר מכן הפך לאחד משירי החתימה שלה.<ref></ref> "Perfume" יצא לאור כסינגל השני מהאלבום ב-3 בנובמבר 2013, והגיע לשיא במקום ה-76 במצעד בילבורד הוט 100. "Til It's Gone" השפיע על הרדיו הצרפתי ב-4 בדצמבר 2013, ו-"It Should Be Easy" השפיע על הרדיו האיטלקי ב-13 ביוני 2014, כסינגל השלישי והרביעי מהאלבום, בהתאמה. לא נעשה קידום נוסף לפרוטוקול, מצב שדווח בתקשורת. עם זאת, ספירס הופיעה בתוכנית בוקר טוב אמריקה ב-17 בספטמבר 2013, כדי להכריז על רצף הופעות של שנתיים (בסופו של דבר הוארך לארבע שנים) שנערך ב-The AXIS שבמלון פלאנט הוליווד בלאס וגאס, נבדה, הנקרא "Britney: Piece of Me", שהחל ב-27 בדצמבר 2013, והסתיים ב-31 בדצמבר 2017.

==הקלטה והפקה==

ב-2012, בזמן ששימשה כשופטת בעונה השנייה של הגרסה האמריקאית של "The X Factor", ספירס נצפתה באולפן ההקלטות עם המפיק רודני ג'רקינס.<ref></ref> כותב השירים אלייז'ה בלייק הגיב כי ספירס "בהחלט מנסה לדחוף את המעטפת" על ידי "משחק עם מרקמים חדשים ודריסת רגלים על בסיס וז'אנרים חדשים."<ref></ref> שיתופי הפעולה שלהם, לעומת זאת, הוכחשו על ידי נציגה של ספירס, אם כי הוא אישר כי המפיק היט-בוי עבד עם ספירס כדי ליצור "סאונד גלובלי" הממזג אלמנטים של מוזיקת היפ הופ ופופ.<ref></ref><ref></ref> המפיק סקופ דוויל עבד גם עם ספירס בשלבים הראשונים של האלבום.<ref></ref> בנוסף, ספירס גם הקליטה שיר שטרם יצא לאור בשם "Police" עם הראפר ויז קאליפה עבור האלבום.<ref></ref> בראיון למגזין "Shape", ספירס תיארה את הרעיון הראשוני של האלבום כבעל תחושת היפ-הופ, ואמרה "האלבום בהחלט הולך להיות יותר היפ-הופ מפופ הפעם."<ref></ref>

במאי 2013, Naughty Boy וויליאם אורביט הכריזו שהם עובדים על האלבום; הראשון הביע את שביעות רצונו משיתופי הפעולה שלו עם ספירס, והוסיף שתמיד רצה "לעשות משהו קצת שונה."<ref></ref> הוא העיר שהוא "מעריץ גדול של מוזיקת הפופ והתרבות הזו", ורצה לעשות "שספירס תמשיך כך [...] בסגנון [שלו] משלו."<ref></ref> מאוחר יותר באותו חודש, ויל.איי.אם אושר כמפיק בפועל של הפרויקט. הוא תיאר שתהליך ההקלטה שלו שונה מניסיון העבר שלו עם ההרכב בלאק אייד פיז, והרחיב כי "[הוא וספירס] היו הפעלות העסיסיות האלה, שבהן [הם] התחברו, בנו את האמון והנוחות."<ref name=startnextweek></ref> המפיק בפועל על האלבום היה אנתוני פרסטון עבור חברת התקליטים של ויל.איי.אם. מיוזיק גרופ. ביולי 2013, ספירס סיפרה בטוויטר שהיא "כתבה שיר כל כך מיוחד" יחד עם הזמרת סיה,<ref></ref> שלימים התגלה כרצועה האהובה על ספירס, הבלדה "Perfume".<ref name=perfume></ref> בחודש שלאחר מכן, על פי הדיווחים היא נסעה למחוז האגמים בבריטניה כדי להמשיך לעבוד עם Naughty Boy ואורביט.<ref></ref> Naughty Boy הצהיר מאוחר יותר שהוא לא היה מסוגל לעבוד על החומרים לאלבום עם אורביט מכיוון שהוא "לא היה מסוגל להגיע ללוס אנג'לס בזמן שהוא מקדם את הסינגל שלו 'La La La' ברחבי העולם."<ref></ref> במהלך שנת 2022 חשפה הזמרת-יוצרת צ'רלי XCX שהיא כתבה מספר חומרים עבור האלבום, אך לבסוף אף אחד מהם לא נכנס לאלבום עצמו.<ref></ref>

בהזדמנויות רבות, ספירס החשיבה את Britney Jean כשיא האישי ביותר מהקטלוג שלה.<ref name=peoplebreakup></ref><ref></ref> היא הצהירה כי חוויותיה בשנים האחרונות, כולל הפרידה שלה מארוסה לשעבר ג'ייסון טראוויק,<ref name=peoplebreakup /> עודדו אותה "לחפור עמוק יותר ולכתוב שירים ש[היא חושבת] שכולם יכולים להזדהות איתם."<ref name=letter></ref> ספירס הוסיפה כי הפקת התקליט הייתה חוויה מדהימה" וכי עמיתיה "עזרו [לה] להביא את [הרעיונות שלה] לחיים."<ref name=letter /> ספירס אמרה לרודולף, "אני רוצה שוויל יהיה דמות מרכזית באלבום; אני לא רוצה שישלחו מאות שירים."<ref></ref>

==מוזיקה ומילים==
Britney Jean תוארה כאלבום קונספט על "הבדידות של חיי הפופ."[24] השיר הפותח "Alien" רואה בסלבריטי חוויה מבודדת שספירס מתארת במונחים של הרגשה כמו חיים מחוץ לכדור הארץ[25] על פעימות סינתיסייזר,[ 26] שלפי חלק מהמבקרים, "זה מהדהד את עבודתו של וויליאם אורביט עם מדונה על אלבומה השביעי Ray of Light."[27][28] הרצועה השנייה "Work Bitch" היא שיר דאנס אלקטרונית,[29] שבו ספירס שרה על מה שצריך בשביל לחיות, להיות עשיר, מפורסם ויפה,[25] מעודדת שוב ושוב את המאזינים "להתחיל לעבוד, כלבה."[29] הרצועה השלישית "Perfume" היא בלדת כוח שהושפעה משנות השמונים, שספירס תיארה כ"מיוחדת לי להפליא בגלל זה מגיע קרוב לבית, ואני חושב שהסיפור קשור לכולם. כולם עברו רגע לא בטוח במערכת יחסים שהשאירה אותם פגיעים ואני חושב שהשיר הזה לוכד את זה."[30][31] הרצועה הרביעית "It Should Be Easy", שמציג את will.i.am, מתעקש שאהבה "לא צריכה להיות מסובכת", כשספירס מדמיינת עתיד מזהיר-נורמלי עם גבר שגנב את ליבה,[25] עם קול "רובוטי" ו-EDM פעימות.[32] השיר זכה לביקורת חריפה על השימוש המופרז ב-Auto-Tune, לזכותו של will.i.am.[33][34] הרצועה החמישית של האלבום "Tik Tik Boom" מוצאת את ספירס מתחננת למאהב שתעשה לה "טיק, tik, tik, tik, בום" על מכות טראפ.[27] הוא תואר כ"מועדן מועדונים" ו"הכי קרוב שהאלבום מגיע להחיות את Blackout 2.0", כולל הופעה "שטופה במין" של הראפר T.I.[35]

==כותרת ויצירות אמנות==
ב-15 באוקטובר 2013, במהלך הופעה ב-Capital London, הודיעה ספירס כי התקליט ייקרא Britney Jean, כינוי המשמש בחיבה משפחתה וחבריה.<ref></ref> ב-24 באוקטובר, יחד עם מכתב פתוח למעריציה, חשפה ספירס את עטיפת האלבום. התמונה בשחור-לבן מתארת תמונת תקריב של ספירס עם המונח "Britney Jean" בצבע כחול בתוך לב ורוד בסמוך לתחתית הכריכה.<ref name="cover+single"></ref> דיווח מ-ABC News Radio השווה את השימוש בשם האמצעי של ספירס בכותרת האלבום להשראת אלבום האולפן השמיני של ג'נט ג'קסון, Damita Jo, ואמר כי "לקחת דף מאלבומה של ג'נט ג'קסון Damita Jo (2004), בריטני ספירס שילבה את הראשון שלה ואת שמות אמצעיים - בריטני ג'ין - להמציא את הכותרת."<ref></ref> סופר ב"הפינגטון פוסט" הציע מאוחר יותר שהטיפוגרפיה בסגנון ניאון נוצרה בהשראת עטיפת אלבום האולפן הרביעי של מיילי סיירוס Bangerz (2013), שבעצמו מתאר בלונדינית סיירוס לובשת מעיל שחור קצר עם הכותרת "Bangerz" מסוגנן בתאורת ניאון ניאון מול עצי דקל.<ref></ref> בעוד שהטיפוגרפיה הושוו לזו של Bangerz על ידי סופר מהאפינגטון פוסט, Britney Jean מסמנת את יצירות האלבום השלישי של RCA רקורדס המשתמשת בעיצוב טיפוגרפיה בסגנון ניאון, Bangerz ממיילי סיירוס היא אחת והשנייה היא Mechanical Bull של ההרכב קינגס אוף ליאון. ביירון פליטש מ-MTV News חלק סנטימנט דומה, והוסיף כי הגרפיקה מזכירה את התקליטים הרביעי והשביעי של ספירס In the Zone (2003) ו-Femme Fatale (2011).<ref></ref> ב-4 בנובמבר נחשפה גרסה צבעונית של הכריכה כחזותית הראשית למהדורה הסטנדרטית,<ref name="iTunesStandardUSA"></ref> כאשר הכריכה המקורית הפכה לוויז'ואל הראשי של מהדורת הדלוקס.<ref name="iTunesDeluxeUSA"></ref>

==הוצאה וקידום==
במאי 2013, מפיק התקליטים דנג'ה, ששיתף פעולה עם ספירס במהלך ההפקה שלו, העיר כי הוא "[לא] יודע מתי [Blackout] הבא הולך להיות, אבל [הוא מאמין] שהולך להיות עוד אחד."<ref></ref> ב-20 באוגוסט 2013, ספירס השיקה מחדש את אתר האינטרנט שלה עם ספירה לאחור שהסתיימה ב-17 בספטמבר, במקור השערה הייתה שהיא תכריז על תאריך לסינגל המוביל שלה אז שלא הוכרז.<ref></ref> ב-17 בספטמבר הודיעה ספירס תוכנית "בוקר טוב אמריקה" שהאלבום שלה יצא לאור ב-3 בדצמבר 2013, בארצות הברית, למחרת יום הולדתה ה-32.<ref></ref> ב-4 בנובמבר, האלבום הפך לזמין להזמנה מראש דרך החנות האייטונס.<ref name="StandardUSA"></ref> ספירס חשפה את רשימת הרצועות של Britney Jean ב-12 בנובמבר, שהיא רמזה שהיה מוקדם ממה שתכננה לאחר שהאקרים "[ניסו] להרוס את ההפתעות.<ref></ref> ב-20 בנובמבר, האלבום דלף לאינטרנט, מה שגרם לזמרת התייחס להדלפות באמירה: "לאלו מכם שמאזינים להדלפות... אני מקווה שאהבתם... הכנתי את האלבום הזה במיוחד עבור המעריצים המושבעים שלי אז אני רק מקווה שכל שיר נוגע בכם כי כל אחד מהם הוא יצירה של אותי."<ref></ref> חמישה ימים לאחר מכן, Britney Jean, נהפך לזמין להזרמה מלאה דרך חנות האייטונס ורדיו האייטונס.<ref></ref> התקליט מסומן בנוסף בתווית Parental Advisory,<ref name="iTunesStandardUSA"/> המודבקת על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי (RIAA) לזיהוי תוכן מפורש.<ref></ref>

בניגוד לתקליטים הקודמים שלה, למעט אלבום האולפן החמישי שלה Blackout (2007),<ref></ref> ספירס לא קידמה בכבדות את Britney Jean,<ref></ref> ולא התקיימו הופעות קידום מכירות לתמיכה באלבום. עם זאת, היא הופיעה בתוכנית "בוקר טוב אמריקה" על מנת להכריז על תוכנית השהייה בת השנתיים שלה באתר הנופש ב-The AXIS שבמלון פלאנט הוליווד בלאס וגאס, נבדה, שנקראת "Britney: Piece of Me", ב-17 בספטמבר.<ref name=GMA></ref> לאחר מכן נסעה ספירס לבריטניה כדי לקדם את הסינגל המוביל ואת האלבום בתוכנית Alan Carr: Chatty Man. היא גם הופיעה לראיונות בתוכניות המופע של אלן דג'נרס,<ref></ref> Entertainment Tonight,<ref></ref> Surprise Surprise.<ref></ref>
האלבום קודם על ידי ספירס באמצעות הסרט התיעודי "I Am Britney Jean", שהוקרן בבכורה על ידי ב-22 בדצמבר; הוא סיקר את ההפקה וההקדמה ליציאתו ולהשקת סבב ההופעות הקבוע שלה "Britney: Piece of Me".<ref></ref> שידורו המקורי של הספיישל בארצות הברית נצפה על ידי 0.706 מיליון צופים, וזכה לרייטינג מעל הממוצע ביום ראשון עבור הרשת,<ref></ref><ref></ref> בעוד שהוא נצפה על ידי 0.63 מיליון צופים בבריטניה.<ref></ref> סבב ההופעות הקבוע "Britney: Piece of Me" החלה ב-27 בדצמבר, כאשר הכרטיסים זמינים לראשונה ב-20 בספטמבר.<ref></ref>

==סינגלים==
"Work Bitch" יצא לאור כסינגל המוביל של האלבום ב-15 בספטמבר 2013, יממה מוקדם מהצפוי לאחר שגרסה לא איכותית הודלפה על ידי "תפוח אחד גרוע".<ref></ref> מבקר של "MuuMuse" תיאר את השיר כ"חזרה מסיבית לצורה הטבעית שלה" ו"דרך מרגשת להתחיל עידן חדש לגמרי".<ref></ref> השיר הופיעה לראשונה והגיעה למקום ה-12 במצעד בילבורד הוט 100 עם 174,000 הורדות בשבוע הראשון,<ref></ref> והתברג באופן מתון במצעד הסינגלים הלאומיים בעולם.<ref></ref> וידאו הקליפ נלווה לשיר הוקרן בבכורה ב-1 באוקטובר, שם ספירס מתוארת כדמות דומינטריקס.<ref></ref> היא זכתה להערכה כללית מהמבקרים, עם שבחים מיוחדים שהופנו ליכולות הריקוד שלה.<ref></ref> עם זאת, ספירס עצמה העירה שהיא הרגישה שנאלצת לשמור על התדמית הפרובוקטיבית שלה, והרחיבה שהיא "גזרה חצי מהסרטון כי אני אמא ובגלל, אתה יודע, יש לי ילדים, וזה פשוט קשה לשחק אמא סקסית בזמן שאת" אני גם כוכבת פופ".<ref></ref>

"Perfume" יצא לאור כסינגל השני ב-3 בנובמבר 2013.<ref></ref> השיר קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל ממבקרי מוזיקה, והושווה לשיר הקודם של ספירס "Everytime", שיצא מאלבום האולפן הרביעי שלה In the Zone (2003).<ref></ref> השיר הגיע למקום ה-76 במצעד בילבורד הוט 100.<ref></ref>

"Til It's Gone" נשלח לרדיו הצרפתי כסינגל השלישי ב-4 בדצמבר 2013, שם לא הצליח להגיע למצעד.<ref name="Til It's Gone"/>

רמיקסים רשמיים ל-"It Should Be Easy" הוזמנו ושירותו למועדונים בינואר 2014. דובר של ספירס אמר שהיא לא תוציא אותו כסינגל הרביעי שלה ושהרמיקסים "הוזמנו אך ורק לשימוש במועדוני לילה".<ref></ref> עם זאת, ב-13 ביוני 2014, "It Should Be Easy" הפך לזמין לתחנות רדיו איטלקיות, לפי EarOne.<ref name="ItShouldBeEasy"></ref> השיר עצמו הגיע למקום 121 במצעד הסינגלים הצרפתי, בקנדה הוט 100 הגיע למקום ה-88 ובהמצעד השווייצרי למקום ה-71.<ref></ref>

רמיקסים רשמיים ל-"Tik Tik Boom" הוזמנו וטופלו גם הם בפברואר 2014.<ref></ref> "Tik Tik Boom" התמקם במקום ה-16 במצעד סירקל צ'ארט הדיגיטלי הבינלאומי של דרום קוריאה.<ref name="gaonchart"></ref>

בסרט התיעודי "I Am Britney Jean", ספירס מציינת את השיר "Alien" כסינגל מהאלבום בשלב מסוים, אבל זה מעולם לא יצא לפועל.<ref></ref> למרות שלא יצא לאור כסינגל, "Alien" הגיע למקום השמיני במצעד השירים מתחת להוט 100, ו-147 במצעד הסינגלים הצרפתי.<ref></ref>

== ביקורות ==

==פרסים ומועמדויות==
{| class="wikitable plainrowheaders"
|+ פרסים ומועמדויות עבור Britney Jean
!שנה
!ארגון
!פרס
!מועמדות
!תוצאה
!מקור
|-
|-
! scope="row"| 2013
| פרסי המוזיקה של בילבורד לאמצע השנה
| האירוע המצופה ביותר
| Britney Jean
| 
| align="center"|<ref name="bbmyma"></ref>
|-
! scope="row" rowspan="8"| 2014
| rowspan="3"| PopCrush Fan Choice Award
| שיר השנה
| rowspan="2"| "Work Bitch"
| 
| rowspan="3" align="center"|<ref></ref>
|-
| וידאו הקליפ השנה
| 
|-
| סרט המוזיקה התיעודי הטוב ביותר
| I Am Britney Jean
| 
|-
| rowspan="5"| פרסי המוזיקה העולמית
| האלבום הטוב בעולם
| Britney Jean
| 
| align="center"|<ref></ref>
|-
| rowspan="2"| השיר הכי טוב בעולם
| "Work Bitch"
| 
| rowspan="2" align="center"|<ref></ref>
|-
| "Perfume"
| 
|-
| rowspan="2"| וידאו הקליפ הטוב בעולם
| "Work Bitch"
| 
| rowspan="2" align="center"|<ref></ref>
|-
| "Perfume"
| 
|}

==הופעה מסחרי==
לפני יציאתו לאקרנים בארצות הברית, Britney Jean נחזה בתחילה למכור 150-200,000 עותקים, כאשר Hits Daily Double זיכה את המספרים המדהימים ל"לוח הפרומו הקל מאוד שלה, עם מעט או ללא טלוויזיה סביב השחרור."<ref></ref> עם זאת, ביום שלאחר יציאתו, נתוני המכירות הפוטנציאליים ירדו ל-115-120,000 יחידות.<ref></ref>האלבום הגיע למקום הרביעי עם 107,000 יחידות.<ref name=billboardebut></ref> זוהי הופעת הבכורה הנמוכה ביותר של ספירס במכירות ובמצעד עבור סט אולפן. בעבר, אלבום הבכורה שלה משנת 1999, , הגיע להתחלה הקטנה ביותר שלה עם 121,000.<ref name=billboardebut/> בשבוע השני שלו במצעד, האלבום ירד ממקום ארבע למקום 22 בבילבורד 200, מה שהפך אותו לאלבומה הראשון של ספירס שבילה רק שבוע אחד בעשירייה הראשונה.<ref></ref> נכון למאי 2020, Britney Jean מכר כ-280,000 עותקים בארצות הברית.<ref name="us sales"></ref>

באירופה, Britney Jean הופיעה לראשונה במקום ה-34 במצעד האלבומים הבריטי, ומכר 12,959 עותקים בשבוע הראשון.<ref name="uksalesdebut"></ref> בכך הוא הפך לאלבום שהגיע הכי נמוך ביותר של ספירס בארץ; לשם השוואה, השיא הקודם שלה בתרשימים הנמוכים ביותר In the Zone (2003) הגיע למקום ה-13.<ref></ref> זה ירד למספר 87 בשבוע הבא.<ref></ref> מבחינה בינלאומית, Britney Jean הגיע ל-20 וה-30 הראשונים ברוב המדינות. עם זאת, האלבום הגיע למקום הראשון בסין.<ref name="ariacharts"></ref><ref name="china"></ref>

==מחלוקת==
לפני יציאת האלבום, הועלו טענות על ידי מבקרים ומעריצים כי השירה ברצועה "Passenger", שדלפה באינטרנט לקראת ההוצאה, לא הייתה לגמרי של ספירס.<ref></ref><ref></ref> הועלו טענות שמיה מארי, זמרת ליווי שנכחה באלבומיה של ספירס, Circus ו-Famme Fatale, שרה שירה מובילה בחלק גדול מהשיר הזה, כמו גם בשירים אחרים באלבום.<ref></ref> הצוות של ספירס טען שהדלפת השיר היא גרסת דמו.<ref></ref> צ'לסי הנדלר האשימה מאוחר יותר את ספירס בכך שלא שרה את השירה הראשית ב-"Perfume", והתעקשה, "זה ברור שאדם חדש שר. זה לא היא."<ref></ref> נציגי ספירס הגיבו, "מיה מארי לא עשתה קולות רקע בשיר ואין לה קרדיט. [קולות הליווי] היחידות ב-"Perfume" הן של סיה. בריטני שרה לחלוטין ב-"Perfume". לאחר יציאת האלבום, מארי לא נכללה בקרדיטים של "Passenger" או "Perfume", אם כי היא זכתה לזכותה כסולנית רקע במספר שירים אחרים מהאלבום. בשנה שלאחר מכן, עם ההדלפה המקוונת של מקורות ווקאליים מ-"Alien", נחשף שגם השירה הראשית של מארי הוצגה בשיר הזה.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

;הערות
* "Hold on Tight" הודפס בטעות כ-"Hold on Tite" בכריכה האחורית של הדפסות תקליטורים מוקדמות, אך הדבר תוקן במהדורה היפנית.<ref></ref><ref></ref>
* "Work Bitch" והרמיקסים המקבילים שלו במהדורה היפנית והסינית נקראים "Work Work" במהדורות הנקיות של האלבום.

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable"
|+ נתוני מכירות עבור Britney Jean
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable sortable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Britney Jean
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!גרסה
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
! scope="row"| אוסטרליה
| rowspan="3"| 29 בנובמבר 2013
| rowspan="8" |תקליטור • הורדה דיגיטלית
| דלוקס
| rowspan="4"| סוני מיוזיק
| align="center"|<ref></ref>
|-
! scope="row"| פילנד
| rowspan="3"| סטנדרטית • דלוקס
| align="center"|<ref></ref><ref></ref>
|-
! scope="row"| גרמניה
| align="center"|<ref></ref><ref></ref>
|-
! scope="row"| צרפת
| rowspan="2"| 2 בדצמבר 2013
| align="center"|<ref></ref><ref></ref>
|-
! scope="row"| הממלכה המאוחדת
| דלוקס
| RCA רקורדס
| align="center"|<ref></ref>
|-
! scope="row"| קנדה
| rowspan="2"| 3 בדצמבר 2013
| rowspan="2"| סטנדרטית • דלוקס
| סוני מיוזיק
| align="center"|<ref></ref><ref></ref>
|-
! scope="row"| ארצות הברית
| RCA רקורדס
| align="center"|<ref></ref><ref></ref>
|-
! scope="row"| יפן
| 4 בדצמבר 2013
| rowspan="6" | דלוקס
| סוני מיוזיק
| align="center"|<ref></ref>
|-
! scope="row"| הפיליפינים
| 17 בינואר 2014
| rowspan="2"| תקליטור
| Ivory
| align="center"|<ref></ref>
|-
! scope="row"| סין
| 14 באפריל 2014
| סוני מיוזיק
| align="center"|<ref></ref>
|-
! rowspan="4" scope="row"| ארצות הברית
| 17 באפריל 2020
| rowspan="2"| תקליט (Urban Outfitters exclusive)
| rowspan="4"| לגאסי רקורדינגס
| align="center"|<ref></ref>
|-
| 17 במאי 2021
| align="center"|<ref></ref>
|-
| 23 במאי 2021
| קלטת שמע (Urban Outfitters exclusive)
| align="center"|<ref></ref>
|-
| 31 במרץ 2023
| תקליט
| סטנדרטית
| align="center"|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== ביאורים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי בריטני ספירס
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ד"ר לוק
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דייוויד גטה
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי דיפלו
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ויליאם אורביט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סירקט
קטגוריה:אלבומי פופ
קטגוריה:מחלוקות במוזיקה
קטגוריה:אלבומי זהב בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי קונספט