OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ביסאו

ביסאו (בפורטוגזית: Bissau) היא בירת גינאה ביסאו. בעיר מתגוררים 492,004 תושבים (2015). ביסאו היא העיר הגדולה בגינאה ביסאו, והמרכז הכלכלי, הצבאי והאדמיניסטרטיבי של המדינה.

העיר ממוקמת לחוף אחד מיובלי נהר גבה, לחוף האוקיינוס האטלנטי

==כלכלה==
בעיר נמצא הנמל המרכזי של גינאה ביסאו, ממנו מייצאים בוטנים, קופרה, שמן דקלים וגומי.

==היסטוריה==
העיר נוסדה על ידי פורטוגל בשנת 1687, כנמל ומרכז מסחר מבוצר. בשנת 1942 הפכה העיר לבירת גינאה הפורטגזית, אך הוחלפה בין השנים 1973–1974 בעיר מדינה דו בואה.

העיר הייתה נתונה לקרבות קשים במהלך מלחמת האזרחים בשנים 1998–1999. מרבית מבני העיר נהרסו במהלך המלחמה, ובהם ארמון הנשיאות והמרכז לתרבות צרפת.

==תחבורה==
בקרבת העיר נמצא שדה התעופה הבינלאומי אוסוולדו ויירו.

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אפריקה: ערי בירה
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:גינאה ביסאו: ערים
קטגוריה:אפריקה: מושבות פורטוגזיות לשעבר
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1687
ח'רטום

חֻ'רטוּם (בערבית: الْخُرْطُوم; תעתיק מדויק: אלְחֻ'רְטוּם; מילולית: "חדק פיל") היא עיר הבירה של סודאן ושל מדינת ח'רטום. העיר ממוקמת במקום מפגש הנילוס הכחול שמוצאו מאתיופיה עם הנילוס הלבן שמוצאו מאוגנדה. ממפגש שני נהרות אלה נוצר הנילוס, הזורם צפונה למצרים ונשפך לים התיכון. בעיר מתגוררים כ-6.54 מיליון בני אדם (2024) וכ-9.51 מיליון במטרופולין (2009), הכולל גם את הערים אומדורמאן וצפון ח'רטום (עיר נפרדת הקרויה גם ח'רטום בחרי ומצויה מעבר לנילוס הכחול). ח'רטום שימשה כבירת התרבות הערבית לשנת 2005.

==היסטוריה==
ח'רטום נוסדה ב-1821 כעיר מוצב של הצבא המצרי, אך גדלה בשל חשיבותה המסחרית.

ב-13 במרץ 1884 תקפו כוחות של מורדים סודנים בפיקודו של מוחמד אחמד שהכריז על עצמו כמהדי (משיח באמונה המוסלמית) את העיר, שעליה הגנו כוחות מצריים בפיקודו של הגנרל הבריטי צ'ארלס ג'ורג' גורדון. ב-26 בינואר 1885 נכבשה העיר על ידי תומכי המהדי, שהחזיקו בה עד שהובסו ב-2 בספטמבר 1898 על ידי הכוחות הבריטיים בפיקודו של הוריישו קיצ'נר בקרב אומדורמאן.

בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 התיישבו בעיר פליטים רבים שנמלטו מצ'אד, מאתיופיה ומאוגנדה. הפליטים התיישבו במחנות פליטים מסביב לעיר.

בתחילת מרץ 1973 נערכה בעיר מתקפה על שגרירות סעודיה, בידי ארגון ספטמבר השחור. המחבלים חטפו 10 דיפלומטים זרים שהתכנסו בשגרירות הסעודית בעיר, לאחר ניסיונות להשיג שחרור אסירים בארצות הברית וישראל שלא צלחו, שחררו המחבלים את הדיפלומטים הערביים ורצחו באכזריות את שגריר ארצות הברית וסגנו ואת שגריר בלגיה. אחד המחבלים עקר את ליבו של שגריר ארצות הברית.

בשנת 1977 הושלם צינור הנפט הראשון בין ח'רטום לפורט סודאן.

בעקבות הפיגועים בשגרירויות ארצות הברית בקניה ובטנזניה, האשימה ארצות הברית את סודאן במתן מקלט לפעילים של אל-קאעידה, הארגון שנחשד באחריות לפיגועים, ותקפה בטילים ב-20 באוגוסט 1998 את מפעל התרופות א-שיפה בח'רטום. מנהיג הארגון אוסאמה בן לאדן אף התגורר בבית ברובע אל-ריאד שבעיר בשנים 1991- 1996, עד שגורש מן הארץ.

עם מותו הפתאומי של מפקד צבא דרום סודאן וסגן הנשיא ג'ון גראנג בסוף יולי 2005, פרצו מהומות בעיר, שגרמו למותם של כ-24 איש.

==השכלה==
בעיר נמצאת אוניברסיטת ח'רטום, שנוסדה ב-1903 בשם "מכללת גורדון". כמו כן נמצאים בעיר שלוחה של אוניברסיטת קהיר והמכון הפוליטכני של ח'רטום.

==ערים תאומות==
* .
* .
* .
* .
* .
* .
* .

== ראו גם ==
* ועידת ח'רטום

==קישורים חיצוניים==

*
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:סודאן: ערים
קטגוריה:אפריקה: ערי בירה
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
גבעת אלה

גִּבְעַת אֵלָה הוא יישוב קהילתי חילוני בדרום הגליל התחתון, חמישה קילומטרים צפונית למגדל העמק וחמישה ק"מ מערבית לנצרת, בתחום השיפוט של המועצה האזורית עמק יזרעאל. הוא הוקם בשנת 1988 ביוזמת גרעין מתיישבים מאזור חיפה ומיישובי עמק יזרעאל ובסיוע המועצה האזורית.

הממשלה החליטה על הקמת היישוב בדצמבר 1983, כיישוב קהילתי ביוזמה פרטית. טקס הנחת אבן פינה בהשתתפות שר השיכון, דוד לוי, התקיים בספטמבר 1986.

במסגרת שלב א' התיישבו ביישוב כ־190 משפחות שבנו את בתיהן בבניה מרוכזת של מספר דגמי בתים בעלי סגנון אחיד. במהלך העשור הראשון נבנו עוד כ־170 בתים נוספים תוך שמירה על הצביון הכפרי, וכן מבני הציבור: אולם ספורט מקורה (הכולל מגרש כדורסל, חדר כושר וחדר בלט), בריכת שחיה, מגרשי טניס וגני שעשועים. בשנת 2009 החל שיווק המגרשים של שכונת הרחבה.

היישוב ממוקם על שתי גבעות, בין הכפר הבדואי בית זרזיר והכפר הערבי עילוט.

היישוב גבעת אלה, שבאופן זמני נקרא עילוט ב', נקרא על שם עצי האלה.

במקום בית ספר יסודי אזורי לילדי גבעת אלה, ציפורי, אלון הגליל וחנתון, ולאחר סיום כיתה ו' עוברים מרבית הילדים ללמוד בבית הספר בנהלל.

הטייס רון ארד היה בגרעין המייסד של היישוב, אך לא התגורר בו עקב נפילתו בשבי. 

את היישוב מקיף שביל לרוכבי אופניים (סינגל).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.givat-elah.org.il גבעת אלה], אתר היישוב
* [http://www.romgalil.org.il/cds/158/ גבעת אלה] באתר הרשות לפיתוח הגליל
* [http://space.ort.org.il/yahad בית ספר "יחד" בגבעת אלה], אתר בית הספר היסודי של היישוב
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1988
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
Internet Control Message Protocol

Internet Control Message Protocol (בראשי תיבות: ICMP) הוא חלק מחבילת פרוטוקולי תקשורת באינטרנט, ומוגדר ב־. הודעות ICMP עלולות להיווצר כתגובה לשגיאות בחבילות של פרוטוקול IP או למטרות אבחון וניתוב, כמפורט ב־.

הגרסה של ICMP המיועדת לפרוטוקול IPv4 ידועה גם בתור ICMPv4, בתוקף היותה חלק מפרוטוקול זה. ל־IPv6 יש פרוטוקול ייעודי מקביל.

הודעות ICMP נבנות בשכבת ה־IP, בדרך כלל מחבילת IP רגילה, אשר יצרה תגובת ICMP. IP עוטף את הודעת ה ICMP המתאימה בכותרת IP חדשה, כדי לשולחה חזרה למכונה ששלחה את ההודעה המקורית, ולהעביר את החבילה הנוצרת באופן הרגיל.

לדוגמה, כל מכונה (למשל נתבי ביניים) שמקדמת חבילת IP, צריכה להקטין את שדה ה־(Time to Live (TTL של החבילה באחד. אם ה־TTL מגיע לאפס, הודעת ICMP, האומרת כי הייתה חריגה ממשך הזמן המוקצב במהלך המעבר, נשלחת חזרה למקור החבילה.
 
כל הודעת ICMP עטופה ישירות בחבילת IP אחת, ולפיכך, בדומה ל־UDP, פרוטוקול ICMP אינו מבטיח מסירה.

אף כי הודעות ICMP מוכלות בחבילות IP תקניות, הודעות ICMP מטופלות על פי רוב כמקרה מיוחד, הנבדל מן הטיפול בחבילות IP רגילות, ולא כתת-פרוטוקול רגיל של IP.

במקרים רבים, הכרחי לבחון את תוכנה של הודעת ICMP ולהעביר את הודעת השגיאה המתאימה ליישום שיצר את חבילת ה־IP המקורית, אשר גרמה לשליחת הודעת ה ICMP.
 
כלי רשת נפוצים רבים מבוססים על הודעות ICMP. הכלי traceroute מיושם באמצעות שידור חבילת UDP או ICMP עם שדות TTL בעלי ערך ספציפי, ובדיקת הודעות חוזרות האומרות כי הייתה חריגה ממשך הזמן המוקצב במהלך המעבר, או כי היעד אינו נגיש. הכלי פינג (ping) מיושם תוך שימוש בהודעות ה־ICMP "הד" ו-"הד תשובה".

== רשימת הודעות ICMP מותרות ==

0 – הד תשובה
1 – שמור
2 – שמור
3 – יעד בלתי נגיש
4 – Source Quetch
5 – הודעת הכוונה מחודשת
6 – כתובת מכונה חלופית
7 – שמור
8 – בקשת הד
9 – פרסום נתב
10 – Router Solicitation
11 – זמן תם
12 – בעיית פרמטר
13 – חותמת זמן
14 – תשובת חותמת זמן
15 – בקשת מידע
16 – תשובת מידע
17 – בקשת מסכת כתובת
18 – תשובת מסכת כתובת
19 – שמור לאבטחה
20-29 – שמור לניסויי רובוסטיות
30 – Traceroute
31 – שגיאה בהמרת חבילה
32 – Mobile Host Redirect
33 – IPv6 היכן אתה
34 – IPv6 הנה אני
35 – Mobile Registration Request
36 – Mobile Registration Reply
37 – בקשת שם תחום
38 – תשובת שם תחום
39 – SKIP Algorithm Discovery Protocol
40 – Photuris, כשלי אבטחה 
41-255 -שמור
(הרשימה אינה שלמה!)
(מקור: IANA ICMP Parameters)

== ראו גם ==
* ICMPv6
* IRDP
* מונחים ברשת מחשבים

== לקריאה נוספת ==
* 
* [http://www.iana.org/assignments/icmp-parameters IANA ICMP PARAMETERS]

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
מנעד

מִנְעָד (בלועזית: דִּיאַפָּזוֹן) הוא טווח צלילים. מקור המילה בהלחם: מן-עד. ניתן להתייחס למנעד של יצירה, כלומר טווח הצלילים הדרוש כדי לבצע אותה, או למנעד של כלי נגינה או זמר, כלומר לטווח הצלילים שמסוגל המבצע להפיק.

מבצע שמנעדו אינו מכיל את מנעד היצירה לא יוכל לבצע אותה. חלק מן העבודה על פיתוח קול מטרתה הרחבת המנעד של הזמר. עם זאת, לא ניתן להגדיל את המנעד באופן בלתי מוגבל; לנתוני גופו של הזמר השפעה על מנעדו (כמו גם על טיב קולו וגונו), והמנעד יכול להשתנות או להתגמש מסיבות שונות (אימון ארוך או מחלה, למשל).

מקובל למדוד מנעד של זמרים וכלים באוקטבות. מנעדם של מרבית הפסנתרים, לדוגמה, הוא כשבע אוקטבות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תאוריית המוזיקה
נקודה משולשת

דיאגרמת פאזות טמפרטורה-לחץ של מים.
הנקודה המשולשת היא שילוב של תנאים, שבהם יכול חומר להמצא בו-זמנית בשלושת מצבי הצבירה – מוצק, נוזל וגז. בתנאים אלו, האנרגיה של החומר בשלושת מצבי הצבירה זהה, לכן המצבים שקולים אנרגטית. נקודה זו מאופיינת בערכים מסוימים של צפיפות, לחץ וטמפרטורה הנקבעים על פי משוואת המצב של החומר. לכל חומר נקודה משולשת משלו.

כאשר מסתכלים על מעברים בין מצבי צבירה בלחץ של אטמוספירה אחת, מקבעים את הלחץ ומשנים את הטמפרטורה. אז ניתן לדבר באותה מידה על טמפרטורת רתיחה כמו על נקודת רתיחה, על טמפרטורת קיפאון כמו על נקודת קיפאון (או נקודת התכה). עם זאת, כאשר הלחץ משתנה, הטמפרטורה של נקודות אלו משתנה.

אם כן, נקודת הרתיחה היא עקומת דו-קיום של שני מצבי צבירה, במישור המתאר את הטמפרטורה והלחץ. בהתייחסות זו היא קרויה עקום הניזול. גם נקודת הקיפאון היא עקומה במישור זה. נקודת החיתוך של שתי העקומות היא הנקודה המשולשת.

הנקודה המשולשת למעשה מייצגת את הלחץ המינימלי שבו הפאזה הנוזלית יכולה להתקיים. בלחצים שמתחת לנקודה המשולשת (כמו בחלל החיצון), קרח מוצק שמחומם מומר ישירות לאדי מים, בתהליך שנקרא המראה. בלחצים שמעל לערך הלחץ בנקודה המשולשת, קרח שמחומם ניתך תחילה למים נוזליים, ולאחר מכן (בטמפרטורה גבוהה עוד יותר) רותח ויוצר אדים. האנתלפיה של תהליך ההמראה בסביבת הנקודה המשולשת שווה לסכום האנתלפיות של תהליך ההתכה ותהליך הרתיחה בקרבת הנקודה המשולשת. כיוון שכך, ניתן להסיק את משוואת עקומת ההמראה בסביבת הנקודה המשולשת מהתנהגות עקומת הרתיחה ועקומת הקיפאון, זאת באמצעות שימוש בקשר קלאוזיוס קלפרון.

חשיבותה של הנקודה המשולשת היא רבה, בייחוד מהבחינה המעשית. באמצעותה אפשר לכייל תרמומטר (מד-חום) או מכשירי מדידה אחרים. באמצעות הנקודה המשולשת של המים כוילה סקלת צלזיוס של הטמפרטורה.

הנקודה המשולשת של מים היא בטמפרטורה של 273.16 קלווין (או 0.01 מעלות צלזיוס) ולחץ של 611.2 פסקל (כ-0.006 אטמוספירות). צפיפות המים, שהיא קבועה, היא כ-1,000 קילוגרם למטר מעוקב. למים יש דיאגרמת פאזות לא טיפוסית – לעקום הקיפאון (המפריד בין הפאזה הנוזלית למוצקה) יש שיפוע שלילי – כאשר הטמפרטורה יורדת הלחץ שהם יוצרים עולה. אפקט זה הוא הודות לתכונה ייחודית של המים הנקראת "האנומליה של המים", והוא בא לידי ביטוי בכך שמים במצב צבירה מוצק (קרח) צפופים פחות ממים נוזליים.

== ראו גם ==
* מעבר פאזה
* עקומת דו-קיום
* מים

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lsbu.ac.uk/water/phase.html דיאגרמת פאזות של מים]
* [http://hyperphysics.phy-astr.gsu.edu/hbase/tables/triple.html טבלה של ערכי הטמפרטורה והלחץ בנקודה המשולשת של חומרים שונים], מאתר hyperphysics

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיזיקה של חומר מעובה
קטגוריה:תכונות כימיות
קטגוריה:מעבר פאזה
קינגסטון

קינגסטון (באנגלית: Kingston) היא בירת ג'מייקה. העיר ממוקמת בחלקו הדרום מזרחי של האי, ומתגוררים בה כ-600,000 תושבים.

==היסטוריה==
העיר נוסדה בשנת 1692 על ידי מתיישבים בריטיים, לאחר שרעידת אדמה הרסה את בירת המושבה הקודמת פורט רויאל. בשנותיה הראשונות של העיר, אלפיים איש מתו כתוצאה ממחלות שנגרמו על ידי יתושים. בשנת 1716 העיר הפכה למקום מרכזי מבחינה מסחרית בג'מייקה. בשנת 1755 הוחלט להעביר את משרדי הממשלה לקינגסטון.

קינגסטון הפכה לבירה האדמיניסטרטיבית של ג'מייקה בשנת 1872, ולבירת המדינה ב-1962, כאשר ג'מייקה זכתה בעצמאות.

רעידת אדמה ב-14 בינואר 1907 גרמה לנזק רב בדרום העיר. רעידת האדמה הובילה להגבלות מסוימות על גובה הבניינים.

בשנות ה-30 חלו מהומות בעיר, דבר שגרם לגדילה עצומה באיגוד מקצועי. בשנת 1948 העיר הפכה למרכז של אוניברסיטת איי הודו המערבית.

בשנת 1966 קינגסטון אירחה את משחקי חבר העמים הבריטי.

==השכלה==
בפרבר מונה של העיר נמצא קמפוס אוניברסיטת איי הודו המערבית שנוסדה בשנת 1948.

== דמוגרפיה ==
רוב אוכלוסיית קינגסטון היא ממוצא אפריקאי, עם מיעוטים סיניים והודים. המיעוט הסיני תרם רבות לפיתוח הסחר בעיר. ישנו גם מיעוט קטן של אירופים (אירים וגרמנים בעיקר), ומעט לבנונים וסורים. ישנה גם קהילה יהודית קטנה.

=== דת ===
רוב האוכלוסייה היא פרוטסטנטית. זאת כתוצאה מהכיבוש הבריטי של האי. ישנן כנסיות רבות בעיר. בין הזרמים הדומיננטיים בנצרות ניתן למנות את המתודיזם, הכנסייה הקתולית, הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי, פנטקוסטליזם ואת הבפטיזם.

למורמונים יש כשלושה סניפים בעיר.

לקהילה היהודית יש בית כנסת אחד בשם "שערי שלום".

המועצה האיסלאמית של ג'מייקה ממוקמת בעיר, ולקהילה המוסלמית הקטנה בעיר יש גם מרכז חינוכי ומרכז דעוה.

==אתרים בעיר==
השכונה המפורסמת בעיר היא טרנצ'טאון. מן השכונה צמחו הסגנונות המוזיקליים רגאיי, סקא ורוקסטדי ותנועת הראסטפארי. השכונה הייתה מקום מגוריו של בוב מארלי וחלק מחברי להקתו, The Wailers.

בעיר נמצאים מוזיאון בוב מארלי שנמצא במקום בו מארלי התגורר, והגלריה הלאומית של ג'מייקה.

==תחבורה==
בעיר נמצא נמל התעופה הבינלאומי נורמן מנלי.

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.wordtravels.com/Cities/Jamaica/Kingston/Attractions מדריך לעיר קינגסטון]
* 
* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:הקריביים: ערי בירה
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:ג'מייקה: ערים
קטגוריה:הקריביים: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1692
ג'ורג'טאון (גיאנה)

ג'ורג'טאון (באנגלית: Georgetown) היא בירת גיאנה, והעיר הגדולה במדינה. בעיר מתגוררים כ-214,000 תושבים (על-פי מפקד אוכלוסין מ-2002), והיא ממוקמת בשפך נהר דמררה לאוקיינוס האטלנטי.

העיר נוסדה על ידי מתיישבים הולנדים ובמקור נקראה סטאברוק. לאחר מלחמות נפולאון, השתלטו הבריטים על המושבה ושינו את שם העיר לג'ורג'טאון. ב-24 באוגוסט 1842 הוכרזה רשמית כעיר בירה.

עיקר כלכלת העיר מתבססת על נמל העיר ממנו מייצאים סוכר, עץ, זהב, יהלומים ובוקסיט.

בעיר נמצאת אוניברסיטת גיאנה.

==ערים תאומות==
לג'ורג'טאון מספר ערים תאומות:
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אמריקה הדרומית: ערי בירה
קטגוריה:הערים המאוכלסות ביותר במדינתן
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:גיאנה: ערים
קטגוריה:אמריקה הדרומית: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1842
אנטבה

אֶנטֶבֶּה (Entebbe) היא עיר השוכנת במרכז אוגנדה. ממוקמת על חצי אי באגם ויקטוריה, כ-36 ק"מ (22 מייל) דרומית מערבית לעיר הבירה, קמפלה. בשטח העיר נמצא נמל התעופה הבין-לאומי אנטבה שהוא נמל התעופה הראשי של אוגנדה. נכון ל-2014 מונה אוכלוסיית העיר כ-70,000 בני אדם.

המילה "אנטבה" בשפת הלוגנדה, השפה המקומית, משמעה "כיסא" או "מושב", והעיר ככל הנראה קיבלה את שמה בשל העובדה שהיא הייתה מקום מושבו של צ'יף מממלכת הבוגנדה ובה שימש שופט הממלכה. העיר הפכה למרכז אדמיניסטרטיבי קולוניאלי בריטי ומרכז מסחרי בשנת 1893 כשסר ג'רלד פורטל, המושל הבריטי, קבע אותה כמקום מושבו. בחוף העיר ישנו רציף ימי ששימש בעבר את המעבורות באגם ויקטוריה, אולם כיום לא עוגנות בו עוד ספינות. בימינו משמשת פורט בל כנמלה העיקרי של הבירה קמפלה.

== מבצע אנטבה ==

במבצע אנטבה, שנערך ב-4 ביולי 1976, שחררו חיילי צה"ל בני ערובה שנחטפו במטוס חברת אייר פראנס על ידי טרוריסטים פלסטינים וגרמנים. המטוס החטוף הונחת בנמל התעופה הבין-לאומי בעיר ובני הערובה הוחזקו במבנה הטרמינל הישן של נמל התעופה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

*
קטגוריה:אוגנדה: ערים
קטגוריה:אפריקה: ערי בירה לשעבר
קטגוריה:אגם ויקטוריה: יישובים
סובה

סובה (באנגלית: Suva) היא בירת פיג'י, הממוקמת על חופו הדרום מזרחי של האי ויטי לבו. נכון לשנת 2017, בעיר מתגוררים כ־94,000 תושבים ובאזור העיר רבתי כ־186,000 תושבים.

== היסטוריה ==
עם סיפוח פיג'י בידי האימפריה הבריטית בשנת 1874, הפכה סובה לבירתה של פיג'י במקומה של לבוקה. ההעברה הרשמית נעשתה בשנת 1882. סובה היא המרכז הכלכלי והאדמיניסטרטיבי של פיג'י, בירת מחוז המרכז של פיג'י וכן העיר הגדולה ביותר בדרום מזרח האוקיינוס השקט ("ניו-יורק של הפסיפיק" בפי המקומיים), למעט ערים באוסטרליה וניו זילנד. בעיר נמצאים המוסדות החברתיים והכלכליים המרכזיים של פיג'י. בית הממשלה הממוקם בעיר, ואשר נבנה בשנת 1922 עבור המושל הבריטי, משמש כיום כמגורי נשיא פיג'י.

העיר היא מרבד ססגוני של תרבויות, וניתן לפגוש בה הינדים, פיג'יאנים, אירופאים, מלנזים, פולינזים ואחרים. השפה המדוברת ביותר היא אנגלית, אך גם בשפת ההינדי נעשה שימוש נרחב.

בעיר שוכנים אוניברסיטת דרום האוקיינוס השקט, בית הספר לרפואה של פיג'י, המכון לטכנולוגיה של פיג'י ועוד.

העיר היא עיר נמל, והנמל תופס חלק מרכזי בקו החוף של העיר. הנמל בעיר הוא המרכזי ביותר במדינה. בשנים האחרונות התרחבו פרווריה כך שנוצר רצף יישובי הגולש מעבר לנפה בה ממוקמת העיר לנפות סמוכות. בניגוד לערים רבות בעולם, סובה לא התפתחה סביב ענף כלכלי אחיד, אלא התפתחה בהדרגה ובאחידות במשך השנים.

העיר היא יחידה מוניציפלית מיוחדת הנשלטת על ידי מועצה בת 20 נציגים המהווה את הרשות המחוקקת של העיר. מועצת העיר נבחרת אחת לשלוש שנים מארבעה מחוזות בחירה.

== אקלים ==
האקלים של סובה הוא אקלים משווני טרופי (Af לפי שיטת קפן). היא עלולה להיות מושפעת מציקלונים. טמפרטורת המקסימום היומית היא לרוב בין 27 ל־31 מעלות צלזיוס. טמפרטורת המינימום היומית היא לרוב בין 21 ל־24 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עולה מעל 3,000 מ"מ, כמות אשר גבוהה מהכמות הממוצעת במערב האי ויטי לבו.

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוקיאניה: ערי בירה
קטגוריה:פיג'י: ערים
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:אוקיאניה: ערי נמל
לאסלו רייק

לאסלו רייק (בהונגרית: Rajk László; 8 במאי 1909 בסקייאודברהיי – הוצא להורג ב-15 באוקטובר 1949 בבודפשט) היה פוליטיקאי קומוניסטי הונגרי בן למשפחה בעלת שורשים גרמניים וסקלריים מטרנסילבניה.

יחד עם יאנוש קאדאר היה מנהיג פלג "הפנים" של המפלגה הקומוניסטית ההונגרית בימי מלחמת העולם השנייה (לעומת הפלג המוסקבאי). אחרי השלטת הקומוניזם בהונגריה היה לשר הפנים ואחר כך לשר החוץ של הרפובליקה העממית ההונגרית. הוצא להורג על ידי עמיתו האידאולוגי, הדיקטטור הסטליניסטי מתיאש ראקושי.

בניגוד לאחיו המבוגר אנדרה שהצטרף לתנועות ימניות קיצוניות, הוקסם לאסלו רייק על ידי האידאולוגיה הקומוניסטית, ובשל כך גורש מאוניברסיטת בודפשט שם היה סטודנט לפילולוגיה הונגרית וצרפתית. אחרי סילוקו מהלימודים עבד כפועל בניין. בשנת 1936 יצא לספרד ונלחם במלחמת האזרחים בספרד לטובת הצד הרפובליקני במסגרת הבריגדות הבינלאומיות. לאחר התבוסה במלחמה נמלט לצרפת, ושב להונגריה בשנת 1941. עם שובו נעצר בידי השלטונות, ושהה בכלא עד לשחרור הונגריה מידי הנאצים בידי הצבא האדום.

הונגריה שלאחר מלחמת העולם השנייה הייתה תחת כיבוש סובייטי שאיפשר למפלגה הקומוניסטית להשתלט על המדינה בין השנים 1945 ו-1949. בתחילה היו הקומוניסטים חברים בממשלת קואליציה בראשה עמד זולטאן טילדי, ובתהליך מהיר דחקו את רגלי שותפיהם, עד שהשתלטו על הממשלה לחלוטין. בראש המפלגה עמד הסטליניסט מתיאש ראקושי. רייק שירת בממשלות אלו בתפקיד שר הפנים. הוא הקים את המשטרה החשאית ההונגרית, אשר שימשה כלי בטיהורים שערך רייק כלפי מתנגדיו הן במפלגה והן מחוצה לה. לאחר הבחירות בשנת 1948 ראקושי העביר את רייק לתפקיד שר החוץ.

רייק עורר את איבתו של ראקושי אשר בחר בו לקרבן ראשי לטיהורים שיזם בהשראתו של סטלין. רייק נעצר בחודש ספטמבר 1949 ואולץ להודות במשפטו כי היה סוכן בשירותם של מיקלוש הורטי, טיטו, ליאון טרוצקי וממשלת ארצות הברית. לאחר משפט זה הוצא להורג.

בנאומו בוועידה העשרים של המפלגה הקומוניסטית הסובייטית, גינה מנהיג ברית המועצות ניקיטה סרגייביץ' חרושצ'וב את פשעי סטלין, ובהם מנה את הוצאתו של רייק להורג. ראקושי הודה בפומבי שהוצאתו להורג של רייק הייתה "טעות" והסכים לטיהור שמו. נאום זה ערער גם הוא את מעמדו של ראקושי אשר הוכרח, בקיץ שנת 1956 להעביר את השלטון לידי הצמד ארנו גרו -אנדרש הגדוש. לבקשת האלמנה יוליה השלטונות הסכימו לאפשר קבורתו מחדש של רייק, בטקס ממלכתי, ב־6 באוקטובר 1956. זה היה בין האירועים שהובילו למרד בהונגריה בשנת 1956.

בנו, שמו לאסלו רייק אף הוא, היה פעיל בתנועת הרפורמות וההתנגדות למשטר הקומוניסטי של יאנוש קאדאר בשנות השמונים.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים הונגרים
קטגוריה:הונגרים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:שרי החוץ של הונגריה
קטגוריה:נאשמים במשפטי ראווה
קטגוריה:הרפובליקה העממית ההונגרית
קטגוריה:קומוניסטים הונגרים
קטגוריה:הונגרים ממוצא גרמני

קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1909
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1949
יהודאי גאון

רב יהודאי בן נחמן גאון היה ראש ישיבת סורא (757–761), ואחד מחשובי הגאונים.
רב יהודאי היה סגי נהור.

== ביוגרפיה ==
היה מחכמי ישיבת פומבדיתא, אבל ראש הגולה שלמה בן חסדאי העבירו לסורא מפני "שלא נמצא בה מופלג בחכמה כמותו" (אגרת רב שרירא גאון). מסתבר שמסיבה זו כותב עליו רבנו תם: . תלמיד תלמידו של רב יהודאי, רב פירקוי בן באבוי, מתארו כגדול "בקדושה ובטהרה בחסידות ובענוה". אחיו, רב דודאי בן נחמן היה גאון ישיבת פומבדיתא במקביל אליו.

רב יהודאי היה הגאון הראשון שהחל בחיבור קובצי הלכה לאחר חתימת התלמוד בבלי. על פי חלק מן החוקרים, רב יהודאי כתב את הספר "הלכות פסוקות", המסודר על פי נושאים העוקבים, על פי רוב, אחר סדר המסכתות של התלמוד הבבלי. ספר זה עוסק בהלכות שנוהגות לאחר החורבן בחוץ לארץ. לספר זה חוברו תקצירים רבים. ובעקבות חיבור זה גם הלך רב שמעון קיירא כשחיבר את ההלכות גדולות.

רב יהודאי לחם בחריפות למען השלטת התלמוד הבבלי כסמכות הלכתית יחידה בעם ישראל. במלחמתו זו נתקל בהתנגדות קשה של בני ארץ ישראל, שהסתמכו על פסיקת התלמוד הירושלמי ומנהגיהם הקדומים. רב יהודאי קבע כי רבים ממנהגיהם הם "מנהגי שמד", שהתקבלו בזמנים קשים בהם לא הועברה המסורת בשלמותה. ביטוי לתפיסתו זו אנו מוצאים באיגרתו של פירקוי בן באבוי, תלמיד תלמידו.
לעומת טענת רב יהודאי סברו בני ארץ ישראל כי מנהג אבותיהם בידיהם כפי התלמוד ירושלמי ובכך מנהגם עדיף מאשר הנפסק בתלמוד בבלי.

מתלמידיו היה ראש הגולה רב נטרונאי בן חכינאי, שנסע לספרד ולאפריקה הצפונית ולימד שם ברבים את תורת בבל, וכנראה שהוא שהפיץ שם לראשונה את התלמוד הבבלי.

על פי הריטב"א, במסכת בבא מציעא הוכנסו מספר מימרות של רב יהודאי גאון לגמרא עצמה<ref>חידושי הריטב"א, מסכת בבא מציעא: דף ג., דף כו:, דף לח., דף נא., דף צח.</ref>.

== חיבור הלכות גדולות ==

חיבורים בשם "הלכות קצובות" וכן "הלכות גדולות" יוחסו גם הם לרב יהודאי גאון, אך כבר הוכיחו מרדכי מרגליות, דוד סלימאן ששון ואחרים שאין הנחה זו נכונה.

הדעה הרווחת היא ש"הלכות גדולות" חובר על ידי רבי שמעון קיירא, ו"הלכות קצובות" על ידי מחבר אלמוני אחר, ואילו בעל הסמ"ג וראשונים נוספים החזיקו במסורת לפיה הספרים חוברו על ידי רב יהודאי גאון, כאשר בדבריהם לא מפורש האם המחבר הוא רב יהודאי גאון זה או אולי רב יהודאי הכהן גאון.

לפי המובא בספר הכרוניקה "צמח דוד", יש סוברים כי רב יהודאי הכהן חיבר הספר, וזאת על פי דברי הסמ"ג שגאון בשם 'רב יהודאי' חיברו ואילו ההבנה שמדובר על רב יהודאי גאון בן נחמן לא ייתכן כי הוא מוזכר בספר השאילתות של רב אחאי משבחא, ובכך מייצר אנכרוניזם בחשבון השנים ואי אפשר לומר שרב יהודאי בן נחמן חיבר הלכות גדולות וסביר לומר שחובר על ידי רב יהודאי הכהן גאון.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* (מהדורת דוד סלימאן ששון)
* [https://www.otzar.org/wotzar/Book.aspx?194847& אוצר הגנוז – תשובות רב יהודאי גאון וגאוני סורא], באתר אוצר החכמה (מהדורת הרב פנחס שפירא)
* [https://digi.vatlib.it/view/MSS_Vat.ebr.142.pt.1 כתב יד של ספר הלכות גדולות בספריית הוותיקן]
* 

== הערות שוליים ==

יהודאי גאון
קטגוריה:גאוני סורא
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-8
קטגוריה:רבנים עיוורים
מים מתוקים

[[מפלי ניאגרה]]
מבנה השקוע בתוך בריכת מים מתוקים
מים מתוקים הם מים שיש בהם כמות נמוכה של מלחים מומסים, בעיקר מלח בישול, ובכך הם שונים ממי ים, שבהם כמות ניכרת של מלחים. למרות שמם, אין מתיקות במים אלו והכוונה היא שהם ערבים לשתייה. מקורם של כל המים המתוקים במשקעים מאדי המים שבאטמוספירה, שמגיעים לאגמים, נהרות ומאגרי מים אחרים ביבשה באופן ישיר או לאחר המסה של שלג או קרח (ראו מחזור המים בטבע). מים מתוקים חיוניים לקיומם של מינים רבים של בעלי חיים, בעיקר באזורים מדבריים.

מים מתוקים אינם בהכרח ראויים לשתייה בידי אדם – פעמים רבות נדרש טיהור שלהם ממזהמים כימיים או ביולוגיים לשם הפיכתם למי שתייה. הביקוש למים המתוקים חורג מעבר לשימוש השוטף של האדם ולצורך בהם בחקלאות. מערכות קירור רבות דורשות מים מתוקים לפעולתן התקינה, בין היתר קירור ליבותיהם של כורים גרעיניים ותחנות כוח המונעות בשרפה כגון תחנות גז טבעי ופחם. תהליכי ייצור מגוונים דורשים שימוש בכמויות משמעותיות של מים מתוקים כגון תהליכי ייצור של שבבי סיליקון, וגם תהליכים אחרים כגון כרייה.

גבישי זירקון עתיקים שנמצאו על ידי חוקרים בג'ק הילס (Jack Hills) שבאוסטרליה המערבית מעידים על קיומם של מים מתוקים בכדור הארץ לפני כ-4 מיליארד שנה. חקירת גבישי הזירקון זיהתה איזוטופים קלים של חמצן, שהם בדרך כלל תוצאה של אינטראקציה בין מים חמים ומתוקים לבין סלעים, המתרחשת כמה קילומטרים מתחת לפני כדור הארץ. התגלית תומכת בהשערה על פיה יבשות ומים מתוקים אפשרו היווצרות של חיים בתוך פחות מ-600 מיליון שנה לאחר היווצרות כדור הארץ<ref></ref>.

==המחסור במים מתוקים==

מקורות המים המתוקים בעולם מתרוקנים מסיבות רבות, בהן הגידול באוכלוסייה האנושית, ההתחממות הגלובלית, בצורת, ניצול יתר של מאגרים קיימים ועוד. ככל שאוכלוסיית העולם תגדל, והיא צפויה לגדול ב-50% עד אמצע המאה ה-21, הביקוש למים מתוקים יגבר והמחסור יורגש בחלקים נרחבים יותר של העולם. כדי להתמודד עם הביקוש ההולך וגדל למים מתוקים מושקעים מאמצי פיתוח רבים שמטרתם לייעל את השימוש הקיים במים המתוקים מצד אחד ומנגד – להגדיל את היצע המים המתוקים באמצעים טכנולוגיים המאפשרים התפלה, מיחזור ושימוש חוזר במים המתוקים.

==דגים==
דגים מושפעים משיעור מלח הבישול המומס במים בהם הם חיים. רוב זני הדגים לא יכולים לחיות גם במים מתוקים וגם במים מלוחים, אף על פי שיש מספר מינים, כגון סלמון, שמסוגלים לכך. לדגי מים מלוחים יש גישה לכמויות לא מוגבלות של מלח, לכן המטבוליזם שלהם מנסה להוציא מגופם כמה שיותר מלח ולהשאיר בגופם כמה שיותר מים, בעוד דגי מים מתוקים עושים את ההפך – יש להם יותר מדי מים ופחות מדי מלח.

4 דגי מים מתוקים:
{|width="310" cellpadding="1" border="0"
|טרוטה
|שפמנון
|דג אוסקר
|גופי
|}

==מליחות המים==

==ראו גם== 
* התייבשות

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
קטגוריה:לימנולוגיה
פקודת goto

פקודת goto ("go to", בעברית: "לך אל" או "עבור ל-") היא פקודה בסיסית בשפות תכנות. הפקודה שייכת לקבוצת הפקודות העוסקות בבקרת זרימה של תוכנית המחשב. פקודות בקרת זרימה מאפשרות להורות למחשב לשנות את סדר קריאת שורות הפקודה: ברירת המחדל של המחשב היא לבצע את הפקודות באופן סדרתי לפי סדר הופעתן, ופקודות בקרת זרימה מאפשרות למתכנת להתנות ביצוע של חלק מהתוכנית, לבצע לולאות, לדלג וכו'. משמעות הפקודה goto למחשב: עבור לפקודה הנמצאת במקום אחר בתוכנית.

זיהוי המקום שאליו תתבצע הקפיצה נעשה בדרך כלל באמצעות מתן תגית (label) למקום זה. בשפת BASIC ניתן מספר (בסדר עולה) לכל שורת פקודה, והקפיצה נעשית באמצעות ציון מספר השורה בפקודת ה־goto. בשפת פסקל יש להגדיר את התווית באמצעות פקודת <code>label</code> לפני שניתן להשתמש בה.

==ירידת קרנה של פקודת goto==
בשנת 1968 פרסם אדסחר דייקסטרה מאמר מפורסם בשם "פקודת GOTO נחשבת מזיקה", ובו שלל את השימוש בפקודת goto. לטענת דייקסטרה ורבים אחרים, ניתן לכתוב כל תוכנית מחשב ללא שימוש בפקודת goto. גישתו של דייקסטרה הפכה למקובלת ביותר בעולם התכנות, אך אל מול שלילה מוחלטת של הפקודה הציב דונלד קנות' גישה המתירה שימוש בפקודה במקרים מסוימים, במאמרו "תכנות מובנה הכולל שימוש ב-GOTO".

שימוש מופרז בפקודה goto עלול להביא לקוד לא מובנה ולא קריא, המכונה לעיתים קוד ספגטי. כיום, כחלק ממוסכמות תכנות מקצועי, נחשבת פקודת ה־goto מוקצה מחמת מיאוס, וזאת על מנת להקל על תחזוקה והרחבה של קוד קיים: קוד אשר משתמש ב־goto, ולו לעיתים נדירות, עלול ליצור תופעות לוואי שקשה לעקוב אחריהן, ומקשה על הבנה של קוד ירושה. מוסכמה זו נאכפת לרוב גם בשפות המאפשרות שימוש ב־goto. עם זאת, במקרים כגון יציאה מקינון מרובה, שימוש ב־goto עשוי להיות הפתרון הנכון (במקרים כאלו ניתן להשתמש בשפות תכנות חדשות במנגנון הטיפול בשגיאות על מנת להשיג תוצאה דומה).

ברוב השפות שתומכות בתכנות פרוצדורלי ומאפשרות שימוש בפקודת goto לא ניתן לקפוץ מחוץ לשגרה הנוכחית. בשפת C ישנו צמד פונקציות (<code>setjmp</code> ו־<code>longjmp</code>) שנועד לביצוע goto שאינו מקומי על ידי שמירת מצב המחסנית לפני הקפיצה ושחזורה לאחריה.

בשפות חדשות יותר כמו Java לא ניתן להשתמש בפקודה זו - ב־Java, למשל, ישנה מילת מפתח בשם goto שכל מטרתה היא "נעילת" מילת המפתח, כדי למנוע חזרה לשימוש בה.

==דוגמאות שימוש==

בשפת C, שימוש בפקודה יראה כך:
<syntaxhighlight lang="c">
 .
 .
 goto LABEL;
 .
 .
 .
 LABEL:
 .
 .
</syntaxhighlight>

==ראו גם==
* בקרת זרימה
* קוד ספגטי

==הערות שוליים==

קטגוריה:תכנות
בקרת זרימה

פקודות בקרת זרימה הן פקודות בסיסיות בשפות תכנות, המודיעות למחשב מהי הפקודה הבאה שצריך לבצע. ברירת המחדל של המחשב היא לבצע את הפקודות באופן סדרתי. פקודות בקרת זרימה מאפשרות למתכנת להתנות ביצוע של חלק מהתוכנית, לגרום לחלקים מהתוכנית להתבצע שוב ושוב, ולדלג על קטעי קוד.

==פקודת GOTO ==
הפקודה הבסיסית ביותר בבקרת זרימה היא פקודת GOTO ("לך אל", או Branch שפירושה "הסתעף") המורה למחשב: "עבור לפקודה הבאה הנמצאת במיקום זה וזה". למעשה, כמעט כל פקודות בקרת הזרימה, למעט פסיקות תוכנה, קריאה לשגרה וחזרה ממנה, ממומשות בשפת מכונה באמצעות פקודת הסתעפות מותנית או בלתי מותנית.

בשפות התכנות הראשונות, כגון COBOL ו־FORTRAN, נעשה שימוש נרחב בפקודת GOTO, תוך ביצוע קפיצות מכל מקום לכל מקום, לפי שיקולי המתכנת. בדרך זו ניתן לחסוך שכפול קוד, ולהגיע לביצועים אופטימליים מבחינת סיבוכיות זמן ומקום. עם זאת, שימוש חסר עכבות ב-GOTO יוצר תוכנית חסרת מבנה ברור, מה שנקרא קוד ספגטי (בשל הקושי לעקוב אחר מסלול הבקרה), שכמעט בלתי אפשרי לתחזק או להרחיב אותו, ומקשה על כתיבת קוד נטול באגים.

בשנת 1968 פרסם אדסחר דייקסטרה מאמר ובו שלל את השימוש בפקודת GOTO. לטענת דייקסטרה ורבים אחרים, ניתן לכתוב כל תוכנית מחשב ללא שימוש בפקודת GOTO מפורשת בשפה עילית. בעקבות מכתב זה התפתח התכנות המובנה, המאפשר כתיבת תוכניות נטולות GOTO.

== מבני בקרת זרימה ==
מבני הבקרה החלופיים בשפות עיליות, המאפשרים כתיבת תוכניות נטולות GOTO, הם:
* פקודת IF – פקודת תנאי: "אם מתקיים תנאי A, בצע סדרת פקודות X, אחרת בצע סדרת פקודות Y."
* לולאות
** DO WHILE: "כל עוד מתקיים תנאי A, בצע סדרת פקודות X." או REPEAT UNTIL: "בצע סדרת פקודות X עד שמתקיים תנאי A." כאשר X תתבצע לפחות פעם אחת. מקרה פרטי של מבנים אלה הוא מבנה לולאת for בשפות ממשפחת C: "אתחל משתנה איטרציה i, כל עוד מתקיים תנאי A בצע סדרת הפקודות X, ולאחריה בצע פעולת עדכון למשתנה i." תנאי A בדרך כלל קשור למשתנה i – למשל התנאי i < 10.
** For Each: "לכל אחד מאיברי המשתנה הסדרתי L, בצע אוסף פעולות X". לולאה זו מאפשרת, למשל לעבור על רשימה ללא התעסקות במבנה הפנימי שלה. לולאת for שהוזכרה קודם משמשת במקרים רבים לדמות לולאת for each.
**שבירת לולאה – פקודת break משמשת לסיום לולאה בכל נקודה בתוכה, והמשך מסוף הלולאה, או מסימנייה מוגדרת לאחריה. פקודה זו היא בעלת סמנטיקה שעשויה להזכיר את GOTO, אך הקפיצה מתבצעת תמיד קדימה, להמשך הקוד, ולא אחורה. כך נמנעת יצירת "קוד ספגטי". פקודת continue קופצת אל האיטרציה הבאה של הלולאה – או למעשה אל התנאי שלפניה, ואם הוא עדיין מתקיים הלולאה תמשיך להתבצע.
* CASE: "בדוק התאמה של המשתנה X לאחת מהתבניות t1, t2, ...tn, ובצע את סדרת הפעולות המתאימה לתבנית זו".
* קריאה לשגרה או לפונקציה, ופקודת חזרה משגרה או פונקציה (return או yield). למעשה, ניתן לדמות כל לולאה בעזרת קריאות רקורסיביות לפונקציה. טכניקה זו משמשת בתכנות פונקציונלי.
* זריקת חריגות. שיטה המאפשרת קפיצה אל נקודה מוגדרת מראש כאשר מגלים שהקוד הנוכחי איננו יכול להמשיך בפעולה המוגדרת שלו. מבנה זה בעל מאפיינים שונים מאוד משאר מבני הבקרה, בין היתר בשל העובדה שיעד הקפיצה מוגדר על פי היררכיית הקריאות לפונקציה, כלומר באופן דינמי ולא סטטי.
על אף שהשימוש בGOTO לא מומלץ, איסור מוחלט על שימוש כזה נחשב על פי רוב למוגזם, למעט בשפות שאינן נותנות כלל את האפשרות הזאת, כגון שפת ג'אווה.

==קישורים חיצוניים==

* המאמר המקורי של אדסחר דייקסטרה, [http://dl.acm.org/citation.cfm?id=1243380&CFID=377736203&CFTOKEN=49528567 Structured Programming].

קטגוריה:תכנות
אקסון ואלדז

אקסון ואלדז (Exxon Valdez, מבוטא "ואלדיז") הייתה מכלית נפט של חברת הדלק אקסון. לאחר שעלתה המכלית על שרטון מול חופי דרום מדינת אלסקה בארצות הברית, דלפו ממנה כמויות עצומות של נפט גולמי, שהסבו נזק סביבתי ואקולוגי מהחמורים ביותר בתולדות יבשת צפון אמריקה.

==המכלית==
המכלית הייתה בנויה כולה מפלדה. היא נבנתה על ידי חברת הפלדה ובניית הספינות הלאומית בסן דייגו, ונמסרה לאקסון בדצמבר 1986. אורכה היה 301 מטר, רוחבה 51 מטר והשוקע שלה 20 מטר. היא הייתה מונעת על ידי מנוע דיזל בעל הספק של 24 מגהוואט. למכלית הייתה תפוסה של 235,000 טונות נפט גולמי. מהירותה הייתה כ-16 קשר (30 קמ"ש). היא שימשה להעברת נפט גולמי מטרמינל הצינור של קונסורציום אליאסקה בוואלדז שבאלסקה לבתי זיקוק בארצות הברית.

==האירוע==

ב-24 במרץ 1989, פגעה המכלית בשונית בליי שבמפרץ הנסיך ויליאם, בסמוך לעיר ואלדז שבאלסקה. הפגיעה גרמה לקרע רציני בגחון האניה שהייתה טעונה ב-180,000 טונות נפט גולמי. מעריכים ש-36,000 טונות נפט גולמי נשפכו לים במשך כמה ימים, וזיהמו אלפי קילומטרים של חופים עד שהצליחו לעצור את הזרימה. למעלה מ-250,000 בעלי חיים נפגעו מהאסון. 

ועדת חקירה שמונתה לבדיקת האירוע הצביעה על מספר גורמים לאסון: כשל איש צוות בהשטת המכלית במיצרים, עקב עייפות ועומס יתר; כשל רב החובל בפיקוח על ניווט המכלית, עקב שיכרות; כשל חברת אקסון בפיקוח על רב החובל ומינוי צוות לא תשוש; כשל משטרת החופים בניהול תעבורת האוניות במפרץ. 

לאחר התאונה שונה שמה של המכלית ל-Sea River Mediterranean

המכלית אקסון ואלדז מופיעה בסרט "עולם המים".

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=14591 ״חוף שמן״] - על האונייה אקסון ואלדז ואסון הזיהום בפודקאסט [https://www.kan.org.il/podcast/program.aspx?progId=2019 ״מינהר הזמן״], ״כאן״, תאגיד השידור הישראלי

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכליות
סיאמון

סיאמון (מלך בשנים 978–959 לפנה"ס), היה פרעה מצרים השישי לשושלת ה-21.

סיאמון היה כנראה, בן לאמנמופ, ואח לאוסורקון. עם מות אחיו נתמנה לשלטון על מצרים. כמו שאר בני השושלת ה-21 כוחו לא היה עצום, ומעגל השפעתו היה קטן יחסית. בדומה למשפחתו היה מבוסס בטאניס, (כנראה צען התנ"כית). להבדיל מקודמיו הרבה לבנות, ובבנייה הייתה תרומתו היחידה לאימפריה המצרית. המפורסמים שבמפעליו היו בנין מקדש אמון בממשית, ושיפוץ המקדש לאותו האל בטאניס.

יש לייחס לו את נעילת חדרי הדיר אל-בחרי, אזור דתי וקבורתי חשוב במצרים העתיקה. לסיאמון לא הייתה חשיבות רבה למצרים, המומיה שלו הושחתה עם השנים בידי גנבים למיניהם, צורתה דומה לזאת של אביו וגובהה 1.65 מטרים.

קיימת סברה בדבר היות סיאמון אבי בת פרעה שנישאה לשלמה. במקרא מתואר אותו חותן שלמה כמוסר גזר בתור נדוניית בתו, אחר שהשמיד את העיר. כמלך חלש, ביקש להסדיר את יחסיו עם ממלכת ישראל המאוחדת - כוח עולה בימיו.
:פַּרְעֹה מֶלֶךְ-מִצְרַיִם עָלָה, וַיִּלְכֹּד אֶת-גֶּזֶר וַיִּשְׂרְפָהּ בָּאֵשׁ, וְאֶת-הַכְּנַעֲנִי הַיֹּשֵׁב בָּעִיר, הָרָג; וַיִּתְּנָהּ, שִׁלֻּחִים, לְבִתּוֹ, אֵשֶׁת שְׁלֹמֹה (מלכים ב' א', ט' ,ט"ז).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פרעוני השושלת ה-21
קטגוריה:חנוטי מצרים העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-10 לפנה"ס
פליז

פְּלִיז היא סגסוגת המורכבת מהיסודות נחושת ואבץ. צבעה משתנה מאדום – בריכוזי אבץ נמוכים, ועד לצהוב – בריכוזי אבץ גבוהים. מעבר ל-35% של אבץ יש שתי פאזות שונות בסגסוגת, הנקראות פאזה אלפא (בדומה לנחושת טהורה) ופאזה בטא.

הפליז מוזכרת שלוש פעמים בתנ"ך: פעמיים בשם "נחושת קלל" – (, ו), ופעם אחת בשם "נחושת מוצהב" – (). בגמרא כתוב ששערי ניקנור היו עשויים מ"נחושת צהובה" (), כלומר פליז. חנוכייה העשויה מפליז נחשבת מהודרת יותר מחנוכייה העשויה מנחושת טהורה, בגלל הדמיון לזהב (על פי האנציקלופדיה התלמודית, אף על פי שפליז זול מנחושת).

הפליז היא סגסוגת קשה וחזקה הרבה יותר מנחושת, אך המוליכות החשמלית שלה נמוכה יותר. 

פליז משמשת לייצור חלקים בייצור המוני שאינם נדרשים לעמידה בעומס, כמו חפצי נוי, תרמילי כדורים, מצפנים וכן לכלי נשיפה ממתכת. בנוסף, משמש לייצור מצילות זולות. ניתן לצפות חלקי פליז בציפוי ניקל לצורכי נוי (למשל באביזרי אמבט וידיות). שימוש נוסף של הפליז הוא ברכיבים הקשורים בהולכת מים ביתית בעיקר במכלולים של ברזים וכן במחברים שונים, וזה בגלל שהרכב החומר (נחושת ואבץ) גורם לרמת קורוזיה נמוכה מאוד, ובכך מאפשר אורך חיים ארוך של האביזרים.

בעבר השתמשו בפליז ליציקה של תותחים, ידיות לדלתות וחפצי נוי כגון אהילים או פמוטות.

== גיזרון ==
המילה מופיעה פעם אחת בספרות חז"ל, אך גם זה תלוי במחלוקת הגרסאות של כתבי היד של הגמרא. לפי כחצי מכתבי היד של הש"ס כתוב בגמרא: ”דשמואל זבן מכותי לקנא דדהבא במר דפרזלא בארבעה זוזי ואבלע ליה חד זוזא.“ (). אך לפי כתב יד מינכן 95 וכתב יד פירנצה הנוסח הוא דפליזא במקום דפרזלא. לא התברר מהי מילה זו, המופיעה רק פעם אחת בספרות חז"ל. רבנו חננאל פרש "נחושת מצופה זהב" ובספר הערוך מושוה לערבית فِلِزّ (פִלִזּ) שבדרך כלל פרושה מתכת ובדיאלקט נתך של נחושת – ומכאן הושאלה לפליז.

==ראו גם==
* מכוניות עידן פליז

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חומרי גלם
קטגוריה:סגסוגות
קטגוריה:נחושת
קטגוריה:אבץ
שיעול

צליל של שיעול
שיעול הוא מנגנון רפלקס פיזיולוגי, המסייע לפנות מדרכי האוויר הגדולות בריאות הפרשות, חלקיקים, וגופים זרים אחרים. רפלקס השיעול כולל שלושה שלבים: (1) שאיפת אוויר, (2) נשיפה כנגד גלוטיס סגור, (3) שחרור האוויר בלחץ גבוה על ידי פתיחה פתאומית של הגלוטיס.

==גורמים לשיעול==
השיעול מהווה סימפטום (תסמין) של מחלות רבות. למרות זאת, לעיתים קרובות משתעלים אנשים גם כשאינם חולים, זאת כדי לסלק, כאמור, גופים זרים מהריאות. לעיתים זה קורה בשעת האכילה, כשמזון חודר אל קנה הנשימה במקום אל הוושט. לעיתים נגרם השיעול מגירוי של הסרעפת; גירוי זה יכול להיגרם על ידי חומרים חיצוניים, כגון עשן, הימצאותם של נגיפים וחיידקים במערכת הנשימה, או על ידי גורם פנימי כלשהו, כשהשיעול נועד לדחות החוצה את הגורמים המזיקים.

מחקרים מצאו כי מהירות האוויר הנפלט מהריאות בזמן שיעול נעה בין 20 ל-60 קמ"ש. ויכולה להגיע עד כ-100 קמ"ש.

במהלך השיעול ניתזות טיפונות אשר יכולות להכיל חיידקים אצל אנשים חולים, לפיכך נהוג לכסות את הפה במהלך השיעול, עד סוף המאה שעברה היה נהוג לכסות את הפה באמצעות כף היד, אולם בעקבות התובנה שהחידקים נשארים על כף היד זמן מה, ולאחר מכן בעזרת היד אנו נוגעים בדברים רבים וכך מעבירים מחלות, בתחילת המאה העשרים ואחת החלו לכסות את הפה בעזרת גומץ המרפק. שיטה משלימה בה משתמשים בנוסף לכיסוי הפה, היות שכיסוי הפה לא עוצר את כל הטיפונות והחיידקים, הוא שינוי כיוון השיעול, שיעול כלפי מטה, גורם לחיידקים להגיע לכיוון הרצפה אזור בו סיכויי ההדבקה נמוכים יותר.

מחלות רבות גורמות לשיעול. זיהומים חיידקיים או נגיפיים גורמים במקרים רבים נזק לשעריות המכסות את הדפנות הפנימיות של הריאות. תפקידן העיקרי של השעריות הוא לפזר ולסלק את הריר אותו מפרישים תאי הריאה. בריר נלכדים באופן שגרתי מיקרואורגניזמים וחלקיקים אחרים (כגון אבק ועשן). כשהשעריות ניזוקות ופעולתן נפגמת, מצטבר ריר מזוהם בריאות; דבר זה מקשה על הנשימה וגורם לרפלקס השיעול. בין המחלות הגורמות לשיעול אופייני ניתן למנות את דלקת הריאות ואת הסיסטיק פיברוזיס.
גורם נוסף לשיעול הוא הצטברות ריר (ליחה) בקנה הנשימה או בריאות.

בלשון היום-יום מתייחסים לעיתים לשעלת כאל שיעול חמור או כרוני, ללא קשר למחלה הגורמת לו; למעשה שעלת הוא שמה של מחלה ספציפית הנגרמת על ידי חיידק.

==דרכי טיפול==
בדרך כלל מתמקד הטיפול בגורם הבסיסי לשיעול, ולא בסימפטום עצמו.

כסימפטום, דרכי הטיפול הנפוצות ביותר הן: אינהלציה או שימוש בתרופות, כאנטיהיצטמניק. על פי האקדמיה האמריקאית לרפואת ילדים, הממצאים התומכים ביעילות סירופ נגד שיעול נמוכים, ולכן בדרך כלל טיפול זה אינו הטיפול המומלץ.

==ראו גם==
* שעלת
* שיעול פרינתוס

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים למערכת הנשימה ולמערכת ההובלה
בנגי

בנגי (בצרפתית: Bangui) היא בירת הרפובליקה המרכז-אפריקאית והעיר הגדולה בה. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 במרץ 2021 התגוררו בעיר עצמה 812,407 תושבים ובמחוז כ-1.425 מיליון תושבים.

==מיקום העיר==
העיר ממוקמת בדרום-מערב המדינה על גדת נהר האובנגי שמתווה חלק מן הגבול בין הרפובליקה המרכז-אפריקאית לרפובליקה הדמוקרטית של קונגו. העיר נמצאת מול העיר הקונגואית זונגו .

==היסטוריה==
בנגי נוסדה ב-1889 על ידי הצרפתים במה שהיה אז הקולוניה הצרפתית האוּט-אוּבנגי, שנקראה מאוחר יותר אוּבנגי-שרי, שבהמשך הפכה לחלק מאפריקה המשוונית הצרפתית. העיר גדלה עקב קרבתה למוצב של הצבא הצרפתי על נהר האובנגי. העיר שירתה כמרכז אדמיניסטרטיבי בעידן הקולוניאלי והמשיכה בכך גם ברפובליקה המרכז אפריקאית.

במהלך מלחמת העולם השנייה חיילים צרפתים הוצבו בעיר.

באוגוסט 1962 ביקר בה נשיא מדינת ישראל יצחק בן צבי. שדרה בעיר נקראה על שמו.

ב-1970 הנשיא ז'אן-בדל בוקאסה ייסד את אוניברסיטת בנגי. ב-1971 הוא פקד על בניית שני מלונות יוקרה חדשים בבנגי. בזמן שהמתיחות גברה בין בנגי ופריז כתוצאה מההוצאות הבלתי-נשלטות של בוקאסה, בנקים מערביים סירבו לתת לו יותר כסף. היחסים עם צרפת גרעו אף יותר, כשבאפריל 1974 התגלתה בחדר מלון בבנגי גופתה של מי שלפי פרסומי התקשורת הצרפתית הייתה פילגשו של בוקאסה והוא היה האחראי לרצח שלה. עקב כך, בוקאסה עצר את ייבוא העיתונים הצרפתיים והשתלט על משרד סוכנות הידיעות הצרפתית בבנגי. ב-1975 בעיר היו למעלה מ-300,000 בני אדם.

ב-1988 עמדה האוכלוסייה בעיר על 427,435 בני אדם, וב-1994 היא עמדה על 524,000 בני אדם.

==כלכלה==
העיר משמשת כמרכז כלכלי. במהלך מלחמת העולם השנייה המדינה התעשרה, והייצוא של גומי, כותנה, קפה, אורניום ויהלומים גבר.

תחת שלטון דויד דאקו, נשיא המדינה בין 1960 ל-1966, ייצור היהלומים גבר באופן משמעותי. הוא בנה בבנגי מפעל ליטוש יהלומים, שאפשר את הפיכתם של היהלומים לענף הייצוא העיקרי של המדינה: היהלומים, שנקראו יהלומי בנגי, היו פופולריים. אבל לאחר סיום כהונתו, שחיתות אלימה וחוסר משמעת פיננסי גרמו לכך שהעובדים לא קיבלו תשלום עבור עבודתם ונגרמה מתיחות אזרחית. לאחר מכן בוקאסה עשה הפיכה צבאית ב-1966.

במקביל הפכה העיר למרכז חברתי ותרבותי של האזור. עם זאת, מהפכה פוליטית במדינה, שמרכזה היה בעיר, הביאה למיתון כלכלי מאז שנות ה-70 עקב עליית המחירים הבינלאומיים של ענפי הייצוא, שחיתות אלימה ובנוסף שלטונו הדיקטטורי של הנשיא בוקאסה. אלו רוששו את האזרחים וגרמו לעימותים רציניים. התשתיות בעיר קרסו, ולזה הצטרף גל מהגרים ממדינות שכנות שהמצב בהם היה גרוע.

כלכלת בנגי מתבססת על טקסטיל ומוצריו, ייצור מוצרי מזון ובהם בירה, וייצור סבון. מוצרי הייצוא העיקריים של העיר הם כותנה, עץ, קפה וסיסל. בגלל העימות המתמשך, האבטלה בעיר הייתה באזור 23% ב-2001.

בעיר נמצאת אוניברסיטת בנגי.

==תחבורה==
בנגי היא הבסיס התחבורתי של הרפובליקה המרכז-אפריקאית. ב-1999, 8 כבישים חיברו את העיר לערים מרכזיות אחרות במדינה, לקמרון, צ'אד ודרום סודאן. מבין הכבישים האלו, רק כבישי האגרה סלולים. במהלך התקופה הגשומה מיולי עד אוקטובר, חלק מהכבישים אינם ניתנים למעבר. רשת הכבישים בעיר יוצאת מארמון הרפובליקה (פאלאס דה לה רפובליק).

מעבורות נהר יוצאות מהעיר אל העיר זונגו ברפובליקה הדמוקרטית של קונגו ואל ברזוויל ברפובליקת קונגו. הסחורות מובלות מברזוויל אל הנמל של קונגו.

נמל התעופה הבינלאומי בנגי מפוקו ממוקם במרחק 7 ק"מ מצפון לעיר הישנה.

==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפריקה: ערי בירה
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1889
טיפקס

דוגמה לשגיאה שנמחקה בטיפקס ותוקנה בכתיבה מחדש מעל הנוזל היבש.
בקבוק נוזל טיפקס.
טיפקס בצורת סרט לבן, המכסה את השגיאה ללא צורך בהמתנה לייבושו.
מְחִיקוֹן או טיפקס הוא נוזל מחיקה לבן שמטרתו כיסוי שגיאות שנעשו באמצעי בלתי מחיק על נייר. את הנוזל יש למרוח על הנייר, ובהתייבשו הוא יוצר משטח שעט כדורי יבש או עיפרון יכולים לכתוב עליו. לעט בעל דיו המתייבשת לאט או כלי כתיבה הדורש משטח מחוספס יהיו קשיים בכתיבה על המשטח הנוצר.

השם "טיפקס" (Tipp-Ex) הוא שם רשום של מותג המשווק בישראל החל משנות ה-80. בפי רבים, משמש גם באופן לא רשמי השם טיפקס כשם גנרי לכל נוזלי המחיקה האחרים, מתוצרות שונות, המחקים את טיפקס המקורי. שמה של הלהקה טיפקס נכתב באנגלית Tea Packs, ואינו מאוית בדומה לשם הנוזל, המהווה סימן מסחר, וזאת כדי לעקוף את החוקים הרלוונטיים.

==היסטוריה==
בשנת 1958 רשמה האמריקאית בטי נסמיט גרהאם פטנט על הנוזל הלבן שהמציאה ב-1951 ופיתחה במשך שנים במטבח ביתה, לו קראה "נייר נוזלי" (Liquid Paper). גרהאם הייתה מזכירה במקצועה, וסברה שחייב להיות פתרון יעיל יותר לשגיאות הקלדה מאשר הקלדה מחדש, ונעים יותר לעין מאשר מעבר מחודש על הטקסט עם קו חוצה. חברת ג'ילט רכשה ממנה את החברה שיסדה לשיווק המוצר בסכום של $47.5 מיליון, בנוסף לתמלוגים במהלך חייה.

בשנת 1959 ייסד אוטו קרלס את חברת טיפקס בפרנקפורט, גרמניה. שמה של החברה מגיע מ-"טיפ" (הקלדה בגרמנית) ו-"אקס" (לשעבר בלטינית). 

בשנת 1997 החברה נרכשה על ידי תאגיד BIC.

===נייר תיקון===
המוצר הראשון שייצרה החברה היה נייר תיקון למכונות כתיבה. כדי לתקן שגיאת הקלדה באמצעות הנייר, היה צורך להחזיר את המכונה כך שתקליד באותו מקום שוב, למקם את נייר התיקון מעל האות השגויה, להקליד שנית את האות השגויה כך שנייר התיקון ביצע מחיקה של האות, ואז ניתן להקליד את האות הנכונה.

===נוזל תיקון===
בשנת 1965 שווק כבר נוזל התיקון. בשיטה זו משווקים צמד בקבוקונים, שבאחד מהם מברשת ומכל נוזל מחיקה, והשני מכיל מדלל לנוזל המחיקה. המדלל אמור להאט ולמנוע את תהליך ההתקרשות של הנוזל, אם נחשף זה לאוויר לזמן ממושך מדי. בפועל, כמו בחומרים רבים שהמדלל שלהם מבוסס טרפנטין או אצטון, ערבוב המדלל בנוזל המחיקה מביא להמסה רגעית ולהתקרשות מואצת של הנוזל לאחר מכן. נוזל המחיקה הוא חומר מסוכן, המהווה סם כאשר הוא נשאף.

===סרט תיקון===
בשנת 1992 שווק סרט התיקון. חומר המחיקה על הסרט מגורד באמצעות לחץ על מיקום השגיאה. בפועל, ניתן להשתמש בו רק במכונות כתיבה, מכיוון שהשימוש בו מצריך לחץ ודיוק רבים. מכיוון שאינו נוזלי, הוא אינו נוטה להתקרשות ואינו מהווה סם. מנגנון הסרט נוטה להתקע. 

בשנת 1995 שווקה גרסת כיס של סרט התיקון. 

בשנת 1999 שווקה גרסת כיס מוקטנת.

===עט תיקון===
בשנת 1998 שווק "עט הטיפקס": מכל מוארך שחודו ניתן ללחיצה כלפי פנים. כאשר החוד לחוץ, זורם נוזל סביב החוד. כאשר החוד אינו לחוץ, הוא משמש מכסה. כדי לגרום לנוזל לזרום החוצה יש צורך להפעיל לחץ על גוף המכל, בייחוד כאשר הפיה מתחילה להסתם בשאריות חומר קרוש. הפעלת הלחץ ופריצת המחסום גורמת לכך שכמויות בלתי מבוקרות של נוזל מחיקה זורמות לדף. עם זאת, ניתן בשיטה זו לנצל כמות גדולה יותר מנוזל המחיקה מאשר בשיטת הבקבוקונים.

===קצף===
בשנת 2000 הוחל בשיווק נוזל מחיקה בצורת קצף.

==ראו גם==
* שאיפת ממסים נדיפים - על הסכנות בשאיפת טיפקס וחומרים דומים אחרים

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bicworld.com/en/products/details/138/ecolutions המוצר טיפקס] באתר החברה המייצרת - Société Bic

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציוד משרדי
קטגוריה:אמצעי כתיבה
בית ספר יסודי

כיתה בבית ספר יסודי
תלמידה בבית ספר יסודי
בית ספר יסודי הוא מוסד ידע ומיומנויות בו לומדים הילדים בדרך כלל במשך שש שנים, והוא בדרך כלל מסגרת חובתית לאחר הגן ולפני חטיבת הביניים 

==מוכנות לבית הספר היסודי==
כיתה אלף בבית הספר רעות, מועצה אזורית מנשה
כדי לעמוד בציפיות של החינוך המוקדם, על הילדים להפגין רמה נאותה של עוררות רגשית ומוטיבציונית, אשר תסייע ולא תפריע ליישום של תפקודים ניהוליים הנדרשים לצורך ביצוע של מטלות לימודיות.

לצורך כך, תהליך המוכנות מתחיל כבר בגן הילדים, עוד לפני הכניסה לבית הספר.
אחת הדרכים לתרגל את הקואורדינציה ותיאום עין-יד שעליהן מתבססת הכתיבה היא שימוש בספרי צביעה.

==בישראל==
תל אביב]]
כיתה בבית הספר היסודי של גבעת עדה]]
בשנים הראשונות למדינה, בית הספר היסודי נקרא "בית ספר עממי" והיה שמונה-שנתי, מכיתה א' עד כיתה ח', ואחריו עלו לבית הספר התיכון הארבע-שנתי, מכיתה ט' ועד י"ב. כיום, במרבית מוסדות מערכת החינוך, בית הספר היסודי הוא שש-שנתי (כיתות א'–ו'), ולאחריו חטיבת ביניים תלת-שנתית (ז'–ט'), ולבסוף בית ספר תיכון תלת-שנתי (י'–י"ב).

בכמה בתי ספר בארץ מאורגן החינוך ההתחלתי במסגרת של חטיבה צעירה, הכוללת גן חובה, כיתה א' וכיתה ב'.

בשנת הלימודים תשע"ג רשומים בחינוך היסודי בארץ 942,057 תלמידים, שינוי של 2.09% משנת תשע"ב.

=== זרמים בחינוך היסודי ===
לפני קום המדינה היו במערכת החינוך שלושה זרמים, מפלגתיים באופיים: הזרם "הכללי", זרם "המזרחי" (הדתי), ו"זרם העובדים" של מפלגת העבודה. לאחר קום המדינה המשיכו זרמים אלה להתקיים, וב-1949 נוסף להם הזרם של אגודת ישראל. משנת 1953, עם חקיקת חוק החינוך הממלכתי, אוחדו שני הזרמים החילוניים, "הכללי" ו"זרם העובדים", לחינוך הממלכתי, ואילו הזרם הדתי נותר עצמאי ונקרא "חינוך ממלכתי דתי". בתי הספר של החרדים ושל אגודת ישראל נותרו מחוץ למסגרת הממלכתית.

==ראו גם==
* בית ספר תיכון

==קישורים חיצוניים==

* [http://cms.education.gov.il/EducationCMS/UNITS/Yesodi האגף לחינוך יסודי], באתר משרד החינוך
* האגף לתוכניות לימודים, [http://cms.education.gov.il/EducationCMS/Units/Tochniyot_Limudim/Portal/TochniyotLimudim/Yesodi/ תוכנית הלימודים בית הספר היסודי], באתר משרד החינוך והתרבות
*[https://web.archive.org/web/20060525034028/http://www.education.gov.il/moe/uvdot/rach.htm "הגיל הרך"], מתוך "פרקים בתולדות החינוך בישראל", באתר משרד החינוך
*שירה בסר-בירון, [https://web.archive.org/web/20070929102626/http://www.gilrach.co.il/article.asp?id=445 "הסתגלות ילדים לבית הספר היסודי - השוואה בין ילדים שהתחנכו בחטיבה צעירה וילדים שהתחנכו בגן רגיל לאורך שתי השנים הראשונות בבית הספר"], באתר "הגיל הרך"
* 
* 

==הערות שוליים==

יסודי
קטגוריה:ילדות
Traceroute

דוגמה לפלט אפשרי
traceroute (או tracert) היא פקודות למחשב המשמשת למציאת הדרך בה עוברת חבילת מידע מאתר אחד למשנהו דרך נתבי תקשורת בפרוטוקול TCP/IP. פקודה זו קיימת כתוכנה במרבית מערכות ההפעלה המסוגלות לעבוד ברשת.

כאשר פועלת תוכנה המשתמשת בשיטה זו, לרוב היא מייצרת פלט המכיל את רשימת כתובות ה־IP או שמות תחום של ממשקי הנתבים אשר קיימים בדרך. הרשימה מתחילה מממשק הרשת הקרוב למחשב שמריץ את התוכנה ומסתיימת בממשק הרשת הרחוק, שנמצא קרוב לכתובת שעלייה הורצה הפקודה. במקרים רבים התוכנה מציגה את הזמן שלקח לנתבים לענות בנוסף לכתובתיהם.

במערכות UNIX ו־Linux רבות, הפקודה שמשתמשת בשיטה זו נקראת traceroute. במערכת ההפעלה Windows הפקודה התואמת נקראת tracert.

==פעולה==
הנתיב נמצא על ידי שליחה של הודעות ICMP מסוג Echo Request (סוג 8) אל היעד עם ערכי שדה Time to Live (TTL) נמוכים. כל נתב בדרך אל היעד מפחית את הערך בשדה ה-TTL בזמן שהוא מעביר את ההודעה הלאה. אם הנתב רואה כי ערך השדה הוא אפס, הוא שולח הודעת ICMP (סוג 11) בחזרה אל השולח. השולח מעלה כל פעם את הערך ההתחלתי של ה-TTL (מתחיל מ-1) כך שבסופו של דבר יש בידי השולח רשימה מלאה של כל הנתבים בדרך. השולח מפסיק את פעולת השליחה כאשר מתקבלת תשובת ICMP מסוג Echo Reply (סוג 0) מהיעד עצמו.

ברוב מערכות Unix נהוג לשלוח במקום הודעות ICMP הודעה של UDP, אך העיקרון זהה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ניהול רשתות
קטגוריה:תוכנות מערכת