OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סמארה (עיר)

סמארה (בערבית: السمارة) היא עיר בסהרה המערבית השוכנת בחלק של הטריטוריה הנשלט על ידי מרוקו. אוכלוסיית העיר מנתה 40,347 תושבים נכון לשנת 2004. בעיר פועל שדה תעופה.

==היסטוריה==
סמארה הוקמה כנווה מדבר ב-1869. זוהי העיר הראשית היחידה בטריטוריה שלא הוקמה על ידי הספרדים. במרכז העיר ניצבים חורבות מבצר שבתחומו ניצב מסגד. מיקומה של העיר נקבע עקב היותה שוכנת על נתיבי שיירות. ב-1902 הגיע לעיר שייח' מא אל-עיניאן (محمد مصطفى بن محمد فاضل ماء العينين الشنكيطي) שקבע את העיר כבירתו וכמרכז דתי. השיח' בנה בעיר ספרייה אסלאמית והעיר הפכה להיות מרכז ללימודי האסלאם.

ב-1904 הכריז השיח' אל עיניאן מלחמת קודש – ג'יהאד כנגד הכיבוש הצרפתי. במהלך המלחמה נגדו נבזזה העיר כמעט לחלוטין על ידי הצבא הצרפתי ב-1913 והספרייה שבה נהרסה. לאחר מכן הועברה העיר לשליטת ספרד. ב-1934 נהרסה העיר בשנית על ידי הצבא הספרדי לאחר מרד נגד שלטון ספרד.

ב-1975, לאחר פינוי סהרה המערבית על ידי ספרד, השתלטה מרוקו על הטריטוריה וב-1976 כבש צבא מרוקו את העיר מידי חזית הפוליסריו. עד היום קיים ליד טינדוף שבאלג'יריה מחנה פליטים בשם סמארה בו שוהים פליטים מהאזור.

==קישורים חיצוניים==

* [http://lexicorient.com/morocco/smara.htm ערך על סמארה מתוך lexicorient.com]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סהרה המערבית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1869
חנון המשחקים הזועם

The Angry Video Game Nerd היא סדרת רשת אמריקאית שנוצרה לראשונה בשנת 2004 עם שני פרקים תחת השם "משחקי NES גרועים" והייתה חלק מ"אוסף הזהב של סינמסקר" בקלטת וידאו, יחד עם עוד סרטים של היוצר ג'יימס רולף.

== היסטוריה ==
התוכנית נוצרה על ידי הקומיקאי ג'יימס רולף, שאף מככב בה, ועוסקת בביקורות של "חנון" על משחקי וידאו ישנים ולא מוצלחים המאופיינים באיכות נמוכה של גרפיקה, רמות קושי לא סבירות, או עיצוב גרוע, על אף שמדי פעם הסדרה עוסקת גם במשחקי רטרו טובים (כגון סופר מריו). לעיתים הסדרה עוסקת בקונסולות כושלות ומסקרת מספר משחקים שלהן. החנון הוא גיימר קצר רוח שמנבל את פיו תכופות. דמותו יוצרת סיטואציות קומיות רבות, בשל שימוש תכוף בגסויות, שפה מלוכלכת וצריכה של אלכוהול תוך כדי משחק במשחקי הווידאו אותם הוא סוקר. הסדרה מאופיינת גם באפקטים מיוחדים ורמת השקעה כללית גבוהים ביותר לתוכנית אינטרנט, זאת כתוצאה מהיותו של ג'יימס יוצר סרטים ביתיים המנוסה במספר רב של סוגי אפקטים (סטופ מושן, קליימושן, אנימציה,CGI). הסדרה הופיעה באינטרנט לראשונה ב-Cinemassacre, ולאחר מכן הפכה לתוכנית גם ביוטיוב, ScrewAttack ו-Gametrailers. שם הסדרה שונה במרוצת השנים מ"אנגרי נינטנדו נרד" ל"אנגרי וידאו גיים נרד" במטרה למנוע ענייני סימנים מסחריים עם חברת נינטנדו. בעקבות שינוי זה, ג'יימס עבר לסקור משחקים מחברות אחרות כמו אטארי וסגה. סרט באורך מלא, Angry Video Game Nerd: The Movie, יצא בשנת 2014, 10 שנים לאחר הפרק הראשון.

ב-2006, לאחר בקשות חוזרות ונשנות של חברו, מייק מאטיי, החליט ג'יימס ליצור עוד פרקים של הסדרה. תחילה, היה ניתן לצפות בסדרה רק באתר של ג'יימס (CineMassacre), אולם ב-2006, לאחר צבירת הפופולריות של הסדרה ושיתוף פעולה עם האתרים ScrewAttack ו-GameTrailers, הסדרה עלתה לשידור באתר יוטיוב ונמשכת עד היום. בנוסף, הסדרה משודרת ב-Amazon Prime החל מ-2018.

החל מה-24 בספטמבר 2008 ועד 2010, שיתף "החנון" פעולה עם מבקר אינטרנטי מפורסם אחר, דאג ווקר, על מנת ליצור יריבות פיקטיבית בין הדמויות המפורסמות ביותר של השניים: חנון המשחקים הזועם והנוסטלג'יה קריטיק (Nostalgia Critic). שיתוף הפעולה החל בתור סדרת סרטונים בהם "החנון" ו"הקריטיק" הקניטו זה את זה ואף נלחמו. כיום הם בעיקר מתייחסים זה אל זה בזלזול אך הם גם יוצרים סרטונים משותפים ו"החנון" גם הופיע בהופעות קמע בכל הסרטים שיצר ווקר, "אחלהלנד" (Kickassia), "האבירים השכונתיים" (Suburban Knights) ו"לברוח בעוז" (To boldly flee). רולף גם לקח חלק בסרטון לציון שנה לפעילות "awesome channel" שווקר הוא חלק ממנו. במסגרת הסרטון התחלקו הגיימרים והסוקרים של האתר לשתי קבוצות והתאגדו מאחורי החנון והקריטיק בהתאמה לקרב שבסוף יוצא משליטה.

== שחקנים ==
דאג ווקר (מימין), וג'יימס רולף (משמאל) נפגשים פנים מול פנים בשנת 2008]]
*ג'יימס רולף (יוצר הסדרה, מגלם את החנון)
*מייק מאטיי (כותב פרקים, מצייר כותרות, ומגלם אורחים שונים כמו באגס באני ופרדי קרוגר)
*קייל ג'סטין (כתב את שיר הנושא בכמה גרסאות, וגם שירים אחרים מיוחדים, ספיידרמן)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סדרות קומדיה אמריקאיות
קטגוריה:יוטיוברים
בוז'דור

בוז'דור או ראס בוז'דור (בערבית: بوجدور, בספרדית ובפורטוגזית: Cabo Bojador, בצרפתית: Cape Boujdour) היא עיר השוכנת על לשון יבשה בשם זה שעל חלקו הצפוני של חופה של סהרה המערבית. אוכלוסיית העיר מנתה 36,843 תושבים נכון לשנת 2004.

עד שנת 1434 הסתיימו נתיבי ההפלגה של הספנות האירופאית בכף בוז'דור. הראשון שהפליג מעבר לנקודה זו היה הספן הפורטוגזי ז'יל איאנש (Gil Eanes) שהצליח בכך בניסיונו השני לאחר שנשלח על ידי הנסיך אנריקה הספן.

האזור היה בשליטה ספרדית החל משנת 1885. גם לצרפת היו תביעות לשליטה באזור וב-1900 נמסר השטח לשליטה ספרדית על פי הסכם בין שתי המדינות. ב-1975 פינתה ספרד את הטריטוריה ומרוקו השתלטה על השטח. האזור הוא זירה להתנגשויות בין צבא מרוקו לבין כוחות חזית הפוליסריו. מחנה פליטים ליד העיר טינדוף שבאלג'יריה נושא את שם העיר.

==ראו גם==
* הקפת כף בוז'דור

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סהרה המערבית: ערים
דאח'לה

דאח'לה (בערבית: الداخلة, בברברית: ⴻⴷⴷⴰⵅⵍⴰ), לשעבר וייה סיסנרוס (בספרדית: Villa Cisneros) היא עיר בסהרה המערבית הנמצאת תחת שליטת מרוקו. העיר היא המרכז המנהלי של מחוז ואדי אל-ד'הב לכוירה (وادي الذهب لكويرة). מספר תושבי העיר עמד בשנת 2004 על 58,104 תושבים. העיר שוכנת על חצי אי צר – חצי אי "ריו דה אורו" (דהיינו, חצי אי נהר הזהב; בספרדית: Península de Río de Oro; בערבית: شبه جزيرة وادي الذهب) – על חוף האוקיינוס האטלנטי כ-550 ק"מ מדרום לבירת הטריטוריה לעיון.

==היסטוריה==
האזור היה מיושב על ידי ברברים מאז העת העתיקה. דאח'לה הוקמה או לכל הפחות הורחבה על ידי המתיישבים הספרדים. האינטרס של הספרדים בחופים המערביים של מדבר סהרה היה קשור לפעילות הדיג שנוהלה מתוך המושבה הספרדית של האיים הקנריים ולאיום שנשקף מצדם של שודדי ים. הספרדים עסקו בפעילות דיג ענפה ובצייד לווייתנים בכל חופי מערב אפריקה החל מראשית המאה ה-16 ועד לאמצע המאה ה-20. ב-1884 הוקמה דאח'לה באופן רשמי ונבנה במקום מזח דיג.
בתקופה הקולוניאלית שימשה העיר כבירת המושבה ריו דה אורו שהייתה אחד משני החלקים של סהרה הספרדית (כיום סהרה המערבית). הספרדים בנו בעיר מבצר (שנהרס על ידי המרוקאים ב-2004) וכנסייה שקיימת עד היום. במקום היה גם בית כלא שפעל בעיקר בתקופת מלחמת האזרחים בספרד ונכלאו בו מתנגדי המשטר של פרנקו.

בשנות השישים בנו הספרדים בעיר נמל תעופה ובינואר 1976 המריאו ממנו אחרוני החיילים הספרדים כאשר ספרד פינתה מיוזמתה את המושבה. בין השנים 1975–1979 הייתה דאח'לה בירת המחוז הדרומי של סהרה המערבית שנשלט אז על ידי מאוריטניה. ענפי הכלכלה העיקריים של העיר הם דיג ותיירות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://lexicorient.com/morocco/dakhla.htm lexicorient.com]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סהרה המערבית: ערים
קטגוריה:מרוקו: ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1884
ביר גנדוז

ביר גנדוז (בערבית: بئر كندوز) הוא כפר בדרום סהרה המערבית, על גבול מאוריטניה. אוכלוסיית הכפר מונה 4,625 תושבים נכון לשנת 2014. במקום קיימים עמדה של צבא מרוקו ונקודת מעבר גבול.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סהרה המערבית: יישובים
לה לאמנטין

לה לאמנטין (בצרפתית: Le Lamentin) היא עיירה והקומונה השנייה בגודלה במחוז שמעבר לים של מרטיניק של צרפת. העיירה ממוקמת בחלקו המרכזי של האי והיא חלק מהמטרופולין של בירת המחוז פור-דה-פראנס. אוכלוסיית העיירה עמדה בשנת 2007 על 39,442 תושבים ושטחה הוא 62.32 קמ"ר. בעיר פועל נמל התעופה הבינלאומי של האי.

קהילת לה למנטין היא אחת העיירות הגדולות במרטיניק, שהיא החלק של הודו המערבית הצרפתית. הקהילה ידועה כמרכז תחבורה ועסקים של המדינה, עם שפע חברות או עסקים הממוקמים בה. זהו גם מקום תעשייתי ומרכז חקלאות, עם חוות רבות וחברות קטנות המייצרות יבולים, פירות טרופיים ומוצרים אחרים. יש כמה אזורי תעשייה ומסחר קטנים בעיר.<ref></ref>

== דמוגרפיה ==
אוכלוסיית העיירה, נכון לשנת 2020, מונה 39,628 תושבים. עד שנת 2017 נמצאה אוכלוסיית העיירה במגמת עלייה, אך מאז פחתה מעט אוכלוסייתה.

== אקלים ==

==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מרטיניק: ערים
העסקן

העסקן (באנגלית: Casino Jack) הוא סרט סאטירה פוליטי ביוגרפי שיצא בשנת 2010 בכיכובו של קווין ספייסי ובבימויו של ג'ורג' היקנלופר. הסרט מתמקד בקריירה של השדלן ואיש העסקים ג'ק אברמוף בוושינגטון, שהיה מעורב בפרשת שחיתות מסיבית שהובילה להרשעתו ואף להרשעתם של חבר הקונגרס בוב ניי ושל תשעה שדלנים ואנשי קונגרס נוספים.

בשנת 2006 הורשע אברמוב בהונאה, קשירת קשר והעלמת מס, ובנוסף בקבלת מתנות, ארוחות יקרות וטיולי ספורט בתמורה לטובות הנאה פוליטית. גזר דינו היה שש שנים, ומתוכן הוא ריצה שלוש וחצי שנים בכלא הפדרלי, ולאחר מכן עבר לשיקום במתקן מיוחד העוזר לאסירים להסתגל לחיי האזרחות. הוא שוחרר ב-3 בדצמבר 2010.

ב-2010 היה ספייסי מועמד לפרס גלובוס הזהב עבור השחקן הטוב ביותר, בסופו של דבר הפסיד לפול ג'יאמאטי על תפקידיו ב"גרסתו של בארני".

== עלילה ==
סיפורו של הפוליטיקאי ואיש העסקים האמריקאי ג'ק אברמוף, אשר הורשע במרמה ובשחיתות באחד מתיקי המשפט הנודעים בארצות הברית של השנים האחרונות. הרשעתו של אברמוף הובילה להרשעתם של שניים מבכירי העובדים בבית הלבן.

== הפקה ==
הצילומים נערכו בחודש יוני 2009 במקומות שונים ברחבי המילטון, אונטריו, קנדה, באוניברסיטת מקמאסטר ובמרכז העיר המילטון. הסרט תוכנן לצאת לאקרנים בחודש דצמבר 2010, והוקרן בבכורה בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו. זה היה סרטו האחרון של היקנלופר. הוא נפטר ב-29 באוקטובר 2010, שבעה שבועות לפני הקרנת הבכורה של הסרט ב-17 בדצמבר 2010.

== שחקנים ==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://cinemascope.co.il/archives/7237 ביקורת], באתר (סינמקס)

קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטים קנדיים
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
הקורפוס ה-20 (האימפריה העות'מאנית)

הקורפוס ה-20 של הצבא העות'מאני (בטורקית: Yirminci Kolordu) היה קורפוס עות'מאני אשר במהלך מלחמת העולם הראשונה, נטל חלק בקרבות החזית המקדונית ובמערכה על סיני וארץ ישראל.

==הקמת הקורפוס ופעילותו==
בספטמבר 1916 פנה הפיקוד הגרמני לעות'מאנים בבקשה לשלוח כוחות צבא לתגבור מערך מעצמות המרכז בחזית המקדונית. שר המלחמה העות'מאני אנוור פאשה נעתר לבקשה ושלח לחזית את דיוויזיית הרגלים ה-50. בהמשך נשלחה לחזית גם דיוויזיית הרגלים ה-46 וביחד יצרו את הקורפוס ה-20. למפקד הקורפוס מונה מירליווה אבדילקרים פאשה אשר קבע את מפקדתו בדרמה. הכוחות העות'מאניים הוצבו בגזרות הערים סרס ודרמה ונטלו חלק מועט במלחמת ההתשה שהתפתחה בחזית.

מצבם של העות'מאנים בחזיתות אחרות הוביל את הפיקוד הבכיר לפעול להוצאת הכוחות מהחזית המקדונית. ב-19 במרץ 1917 הועברה הדיוויזיה ה-46 מתוך הקורפוס ה-20 לחזית עיראק ועד אמצע אפריל הושלם פינויה מהחזית המקדונית. הדיוויזיה ה-50 נשארה באזור העיר דרמה ובשלהי מאי הועברה לגזרת העיר חלב ומשם לגזרת ארץ ישראל ובה השתתפה בקרבות המערכה על ארץ ישראל. בהמשך, הוחלפו דיוויזיות הקורפוס באחרות.

==מבנה הקורפוס==
במהלך קרבות החזית המקדונית, סופח הקורפוס ה-20 לארמייה השנייה של צבא בולגריה. הקורפוס כלל שתי דיוויזיות ה-50 וה-46. כל דיוויזיה הורכבה מ-4 רגימנטים, 3 רגימנטי רגלים ורגימנט ארטילריה. בנוסף, סופח לגיס ה-20 רגימנט האפסנאות ה-16 העות'מאני. מיוני ועד ספטמבר 1918 כלל הגיס את האוגדות ה-26 וה-53 והוא לחם בגזרת ארץ ישראל. בראשית 1919 הורכב הקורפוס מהדיוויזיות ה-23 וה-24. כל דיוויזיה הורכבה מ-3 רגימנטי רגלים והן הוצבו במרכז אנטוליה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: היסטוריה צבאית
קטגוריה:בולגריה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המקדונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קרבות מלחמת העולם הראשונה בארץ ישראל
20
לה רובר

לה רובר (בצרפתית: Le Robert) היא עיירה והקומונה השלישית בגודלה באי מרטיניק. העיירה ממוקמת בחלקו הצפון-מזרחי של האי. בעיר פועלים כנסייה, מועדון לספורט ימי, אצטדיון ומגרשי ספורט.

== דמוגרפיה ==
אוכלוסיית העיירה, נכון לשנת 2020, מונה 21,627 נפשות. האוכלוסייה נמצאת במגמת ירידה מאז 2007, אז הגיעה לשיא של מעל 24,000 תושבים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרטיניק: ערים
לה דזיראד (עיר)

לה דזיראד (בצרפתית: La Désirade) היא קומונה בגוואדלופ, מחוז צרפת מעבר לים. העיר משתרעת על כל האי לה דזיראד ועל איי פטיט-טר. 

השטח המיושב נמצא בעיקר בדרום האי לה דזיראד כאשר באיי פטיט-טר, שנמצאים 5 ק"מ דרום מערבית לנקודה הדרומית של לה דזיראד, אין כלל אוכלוסייה והאיים מוגדרים כשמורת טבע. 

החל ממפקד האוכלוסין של שנת 1961, אוכלוסיית העיר נותרת סביב 1,600 תושבים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גוואדלופ: קומונות
קטגוריה:צרפת: ערי חוף
ריבייר-פילוט

ריבייר-פילוט (בצרפתית: Rivière-Pilote) היא עיירה וקומונה במחוז שמעבר לים של מרטיניק של צרפת.

העיירה ממוקמת בקצה הדרומי של מרטיניק באזור שהוא פופולרי בקרב בעלי יאכטות. ריבייר-פילוט שוכנת בפנים האי על גדות נהר גרנד פילוט (Grande Pilote) שמנקז את האזור ההררי של שמורת טבע אזורית. מבני העיירה הם בעיקר בין קומה אחת או שתיים ופועלים בה כמה חנויות, בתי קפה ובארים.

== דמוגרפיה ==
אוכלוסיית העיירה, נכון לשנת 2020, מונה 11,675 תושבים. בעבר, אוכלוסיית העיירה מנתה מעל 12,000 תושבים ואף מעל 13,000 תושבים, אך בשנים האחרונות היא נמצאת במגמת ירידה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרטיניק: ערים
לה דזיראד

האי לא דזיראד (בצרפתית: La Désirade) הוא אי בארכיפלג האנטילים הקטנים. שטח האי הוא חלק מעיר בעלת אותו שם שכוללת בשטחה גם את איי פטיט-טר.

לפי הארכאולוגים באי עדויות להתיישבות של אינדיאנים כבר במאה השלישית. 
לה דזיראד היא האדמה הראשונה שנראתה, 21 ימים לאחר שעזב את האיים הקנריים, על ידי כריסטופר קולומבוס וספניו במסעיהם השני ב-1493. 
ב-1648 האי עבר לחסותה של גוואדלופ לאחר כיבושם על ידי צרפת. במהלך המאה השבע עשרה באי הוקמה מושבת מצורעים במזרח האי, מושבה שנסגרה ב-1952.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גוואדלופ: גאוגרפיה
קטגוריה:האנטילים הקטנים
קטגוריה:צרפת: איים
ולקו קאדייביץ'

ולקו קאדייביץ (בסרבית באותיות לטיניות: Veljko Kadijević, בסרבית בכתב קירילי: Вељко Кадијевић; 21 בנובמבר 1925 – 2 בנובמבר 2014) היה גנרל בצבא העממי היוגוסלבי (JNA). הוא היה שר ההגנה ברפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה מ-1988 עד התפטרותו ב-1992, כך שלמעשה היה מפקד ה-JNA במלחמת עשרת הימים בסלובניה ובשלבים הראשונים של מלחמת העצמאות של קרואטיה.
== חייו ==
קאדייביץ' נולד בכפר גלאווינה דוניה (Glavina Donja) שבקרבת העיירה אימוצקי שבדלמטיה, קרואטיה, אז חלק מממלכת יוגוסלביה, לאב סרבי ולאם קרואטית. ב-1941 הוא הצטרף לפרטיזנים היוגוסלבים של טיטו, שלחמו במדינות הציר שפלשו למדינה. ב-1943 הצטרף באופן רשמי למפלגה הקומוניסטית של יוגוסלביה. לאחר המלחמה הוא למד באקדמיה הצבאית, ולאחר מכן בזו הגבוהה יותר בבלגרד. במהלך שנות ה-80 הפך לבן טיפוחיו של שר הביטחון בראנקו מאמולה (Mamula), ומאוחר יותר לסגנו. הוא החליף את מאמולה ב-1988. לאחר שתמך בראש הממשלה אנטה מרקוביץ' ובמאמציו לשמור על הפדרציה, החל מ-1990 הפך לבעל ברית מסויג של נשיא סרביה סלובודן מילושביץ' והתרחק ממרקוביץ'. לאחר הכישלונות בסלובניה ובקרואטיה, מרקוביץ' דרש את התפטרותו ב-1992. לאחר פרישתו עבר להתגורר בסרביה.

כשבית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר זימן אותו כעד בסתיו 2001, הוא טס למוסקבה ביום המחרת. הוא ביקש מעמד של פליט ב-2005, וקיבל אזרחות רוסית ב-2008 בהוראתו של הנשיא דמיטרי מדבדב. לאחר מספר הרשעות בפשעי מלחמה, ב-2007 המשטרה הקרואטית, ומאוחר יותר האינטרפול הוציאו צו מעצר. לאחר שקיבל אזרחות רוסית, ממשלת קרואטיה שלחה בקשה לרוסיה להסגרתו. בקשה זו נדחתה. הוא נפטר ב-2014 במוסקבה.

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==
* ריאיון עם קאדייביץ' בידי רשת RTS במוסקבה: [http://www.youtube.com/watch?v=bqMd6PFps8A חלק 1/5], [http://www.youtube.com/watch?v=KfHdTbTkTiY 2/5], [http://www.youtube.com/watch?v=YjhoeGoNW_A 3/5], [http://www.youtube.com/watch?v=1hz217e7GnY 4/5], [http://www.youtube.com/watch?v=Hgu7KUGcHxQ 5/5]

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים סרבים
קטגוריה:פוליטיקאים יוגוסלבים
קטגוריה:גנרלים בצבא יוגוסלביה
קטגוריה:שרי ממשלות יוגוסלביה
קטגוריה:מעוטרי עיטור הכוכב של יוגוסלביה
קטגוריה:ילידי 1925
קטגוריה:נפטרים ב-2014
איי פטיט-טר

איי פטיט-טר (בצרפתית: Îles de la Petite-Terre) הם שני איים לא מיושבים השייכים לגוואדלופ, צרפת. את שני האיים ("טר דה או" ו"טר דה בא") מקיפה שונית אלמוגים. האי מקושר מבחינה אדמיניסטרטיבית לאי לה דזיראד. איי פטיט-טר נמצא 12 ק"מ מדרום לאי לה דזיראד ו-12 ק"מ דרום-מזרחית לחצי אי פואנט דה שאטו שהוא הנקודה המזרחית ביותר של האי גרנד טר.

האיים מוגנים והם שמורות טבע לאומיות של צרפת.

==היסטוריה==
תושביהם הקדומים של האיים הקריביים חיו באיים מהמאה החמישית לתחילת המאה השש עשרה והם חיו מגידול מקנה, דייג וגידול כותנה שהתאפשר באגירת מי גשמים בבורות.

האיים התגלו על ידי כריסטופר קולומבוס ב-1493 אך לא יושבו על המאה השבע עשרה בגלל מחסור במי שתייה. ההתיישבות האנושית באי הסתיימה ב-1972.

==גאוגרפיה==
הארכיפלג מורכב משני איים. הגדול מביניהם הוא טר דה בא ששטחו 1.5 קמ"ר ובו נמצא המגדלור הקדום ביותר בגוואדלופ ומגיע לגובה 35 מטר. האי השני הוא טר דה או ששטחו 0.2 קמ"ר.

הפאונה מורכבת מאיגואנת האנטילים הקטנים עם 9,500 פריטים, ציפורים נודדות, צבי ים שמטילים את ביציהם בחופים. כמו כן, דגים רבים גרים בסביבות האיים ובלגונות ומוגנים על ידי שונית האלמוגים. על מנת לשמור על בעלי החיים הוכרזו האיים כשמורת טבע מאז 1998.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גוואדלופ: גאוגרפיה
קטגוריה:האנטילים הקטנים
פטיט-טר
בובאיסר סאיטייב

בובאיסר סאיטייב (ברוסית: Бувайса́р Хами́дович Сайти́ев; 11 במרץ 1975) היה מתאבק רוסי ממוצא צ'צ'ני. אלוף אולימפי 3 פעמים, בעל 6 מדליות זהב באליפויות העולם.

בובאיסר סאיטייב נולד בעיר חסוויורט (דגסטן). הוא התחיל להתאמן בהיאבקות בגיל שש. בשנת 1988 אביו נהרג בתאונת דרכים ואימו טיפלה בשישה ילדיה לבדה. בשנת 1990 הספורטאי הצעיר עבר לפנימייה ספורטיבית בעיר נובוקוזנצק ובשנת 1990 עבר לנובוסיבירסק.

בשנת 1995 סאיטייב לראשונה ניצח באליפות העולם ובהמשך ניצח באליפות העולם עוד חמש פעמים.

בשנת 1996 סאיטייב השתתף לראשונה במשחקים אולימפיים וזכה במדליית זהב. בתקופה 1995-2000 הוא לא הפסיד באף קרב בתחרות רשמית.

בשנים 1996, 1997, 1998, 2003 ו-2005 הוא קיבל תואר מתאבק הטוב בעולם מטעם איגוד להיאבקות.

בשנת 2009 סאיטייב הודיע על כך שהוא עוזב את התחרויות.

סאיטייב בעל דרגת תת-קולונל בצבא רוסיה וממשיך בפעילות ציבורית באיגוד ההיאבקות הרוסית.

אחיו אדם סאייטיב זכה בזהב אולימפי בשנת 2000.

==השתתפות במשחקים אולימפיים==
בגיל 21 סאיטייב נשלח למשחקי אטלנטה 1996. הוא ניצח בכול הקרבות וזכה במדליית זהב. בכך הוא היה האלוף האולימפי בהיאבקות הצעיר ביותר וגם הצ'צ'ני הראשון שזכה במדליית זהב אולימפית.

בשנת 2000 סאיטייב נשלח לאולימפיאדה בפעם השנייה. הוא הגיע למשחקים פצוע והפסיד בקרב השני.

בשנים 2004 ו-2008 סאיטייב זכה במדליית זהב אולימפית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מתאבקים בסגנון חופשי
קטגוריה:אלופים אולימפיים: היאבקות
קטגוריה:אלופים אולימפיים מרוסיה
קטגוריה:מתאבקים רוסים
קטגוריה:מתאבקים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:מתאבקים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:מתאבקים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:צ'צ'נים
קטגוריה:חברי הדומה הממלכתית
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:מתאבקים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1975
סכר עצירה

אוהיו בסמוך לאולמסטד (Olmsted), אילינוי, נבנה במטרה להקים את סכר אולמסטד]]
תאי שיט בסכר מונטגומרי פוינט (Montgomery Point Lock and Dam)]]
סכר עצירה הוא מונח מתחום הנדסת משאבי מים וסביבה, סכר או מחסום זמני הבנוי בתוך גוף מים או זוג מחסומים הבנויים לאורך גוף מים היוצרים מתחם מגודר והמאפשרים לשאוב את המים מהמתחם על מנת ליצור סביבת עבודה יבשה כדי לבצע מיזמי בנייה גדולים. מתחמים מגודרים בעזרת סכרי עצירה משמשים בדרך כלל לבניית אסדות קידוח, נציבים של גשרים ומבני תמיכה הנבנים בתוך או מעל למים. סכרי עצירה אלו הם בדרך כלל מבני פלדה שרותכו עם מרכיבים הבנויים מקִיר-מִשְׁגָּמִים (sheet pile wall) וקורות עץ. לאחר שעבודת הבנייה מסתיימת נוהגים לפרק מבנים אלו.

עבור בניית סכרים נוהגים לבנות שני סכרי עצירה. אחד במעלה הזרם מעל אתר הסכר המיועד והשני במורד הזרם, לאחר שנבנו קודם לכן מנהרות הטיה או תעלות הטיה במטרה שמי הנהר יוסטו מאתר בניית הסכר. מטרת סכר העצירה במעלה הנהר להסיט את מי הנהר אל תעלות ההטיה, ומטרת סכר העצירה במורד הנהר למנוע את חזרת המים ממוצא תעלת ההטיה אל אתר הסכר. סכרי עצירה אלו הם בדרך כלל סכרי סוללה קונבנציונליים הבנויים מאדמה וסלעים, אם כי במקרים מסוימים נעשה שימוש גם בבטון. בדרך כלל לאחר השלמת הסכר ומבני העזר שלו מסלקים את סכר העצירה שבמורד הזרם, והסכר שבמעלה הזרם מוצף לאחר שתעלת ההטיה נחסמת והמאגר מאחורי הסכר מתחיל להתמלא. כתלות בגאוגרפיה של אתר הסכר, בחלק מהמקרים בונים סכר עצירה בצורת האות U יחד עם בניית חצי מהסכר. כאשר חצי זה מושלם מסלקים את סכר העצירה ובונים סכר חדש דומה בצד הנגדי של הנהר על מנת לאפשר את בניית החצי השני של הסכר.

לעיתים משתמשים בסכרי עצירה במספנות, כאשר זה בלתי מעשי להציב ספינה במבדוק יבש לשם תיקונים או שינויים. דוגמה לסוג שינוי כזה הן פעולות מסוימות הנעשות לשם הארכת ספינה.

==קישורים חיצוניים==

* 
<div class="mw-content-ltr">
* [https://web.archive.org/web/20140325162629/http://www.sheetpiling-china.com/blog/sheet-piling-cofferdam-building Sheet Piling Cofferdam Building]
* [https://web.archive.org/web/20141028161048/http://www.damitdams.com/cofferdam.php Portable Cofferdam] at phrontistery.info
* [http://portadam.com/cofferdam-overview/ Temporary Cofferdam]
</div>

==הערות שוליים==

עצירה
סנט-מארי (מרטיניק)

סנט-מארי (בצרפתית: Sainte-Marie) היא עיירה והקומונה החמישית בגודלה במחוז שמעבר לים הצרפתי, מרטיניק. העיירה שוכנת בצדו הצפון-מזרחי של האי, גובל בצפון על ידי עיריית מריגוט, בדרום מערב על ידי עיריית גרוס-מורן ובדרום על ידי טריניטי. שטח המחוז הוא 4456 דונם, והאוכלוסייה מונה 17,594 תושבים. הפעילות החקלאית היא הדומיננטית עם יותר מ -500 חוות, מזקקה וגנים קריאוליים רבים.<ref></ref> 

הפעילות התעשייתית עדיין קיימת במזקקת סנט ג'יימס המייצרת 4.5 מיליון ליטר רום מ -250 דונם של קנה סוכר.

== דמוגרפיה ==
אוכלוסיית העיירה, נכון לשנת 2020, מונה 14,843 תושבים. אוכלוסיית העירה נמצאת בירידה מאז שנת 1999, אז עמדה על מעל ל־20,000 תושבים.

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מרטיניק: ערים
קגואס

קגואס (בספרדית: Caguas) היא עיר בפוארטו ריקו. העיר נמצאת במרחק של כ-32 קילומטרים מבירת פוארטו ריקו, סן חואן, והיא נחשבת לחלק מהאזור המטרופוליטני שלה.

==היסטוריה==
העיר נוסדה ב-1 בינואר 1775 בשם סן סבסטיאן דל פיניאל דה קגואס, שקוצר בהמשך לשם הנהוג בימינו. העיר נקראת על שמו של קגואס, שהיה הקאסיקה (השם המקומי של מנהיג קהילת הטאינו) של האזור והמיר את דתו לנצרות. קגואס קיבלה מעמד של עיר ב-1894.

==כלכלה==
העיר היא אחת הערים החזקות ביותר כלכלית מבין ערי פוארטו ריקו מאז שנות ה-80 של המאה ה-20.

==תחבורה==
עיקר התחבורה הציבורית בעיר, כמו בערים אחרות בפוארטו ריקו, מתבססת על מוניות שירות. שירות זה, המקשר את קגואס לערים אחרות באי, נחשב לזול יחסית, אך אטי. בתוך העיר עצמה פועלים גם מספר אוטובוסים ומוניות רגילות.

יש תכנון להקמת מסילת רכבת מקגואס לסן חואן, שתזין את הרכבת העירונית של מטרופולין סן חואן.

==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:פוארטו ריקו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1775
מונדרגון (קומיקס)

מונדרגון (באנגלית: Moondragon) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס שומרי הגלקסיה ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Iron Man #54 מינואר 1973 ונוצרה על ידי צמד הכותבים ביל אברט ומייק פרידריך והמאייר ג'ורג' טוסקה.

מונדרגון היא האלטר אגו של הת'ר דגלאס, צעירה מלוס אנג'לס ששרדה במתקפה של תאנוס, הטיטאן המטורף. אביו של תאנוס לקח אותה לעולם ביתו, טיטאן, שם גדלה בידי נזירים. באמצעות משטר האימונים המפרך של הנזירים, הת'ר הפכה לאמנית לחימה מיומנת ורכשה השכלה מדעית בכימיה והנדסה גנטית. הנזירים עזרו לה לפתח את יכולותיה המנטליות החבויות, כמו טלפתיה וטלקינזיס. אולם, שאיפותיה לשלמות ושיגעון גדלות גרמו להת'ר לפתח את הכישורים האלה מעל ומעבר לרצונותיהם של מוריה. בעקבות כך, היא הצליחה ליצור קשר עם דרקון הירח שניסה להשחית את נשמתה אך היא נלחמה בו והדפה אותו. כאות להצלחתה, היא כינתה את עצמה בשם "מונדרגון". במאמצה ללחום בתאנוס על כך שהרג את הוריה, היא חברה לקבוצות האוונג'רס ושומרי הגלקסיה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.marvel.com/characters/moondragon דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Moondragon דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:שומרי הגלקסיה
קטגוריה:דמויות להט"ביות
לאסלו פאל

לאסלו פאל (בהונגרית: Paál László; 30 ביולי 1846 בזאם – 3 במרץ 1879 בשרנטון-לה-פון שבצרפת) היה צייר הונגרי, התמקד בעיקר בציורי נוף וטבע ונחשב לאחד החשובים בתחום זה בהונגריה מאז ומעולם.

==ביוגרפיה==
פאל נולד ביישוב זאם (Zám) בטרנסילבניה, אז באימפריה האוסטרית, כיום במחוז הונדוארה ברומניה. משפחתו הייתה ממוצא אצילי סקלרי, שירדה מנכסיה. אביו יוז'ף פאל, היה איש שירות הדואר. אמו לואיזה לבית פילפ גודלה כבת מאומצת של הברון לאסלו נופצ'ה. כתוצאה מתפקידו של אביו נדד פאל הרבה בילדותו ברחבי ממלכת הונגריה שהייתה באותה תקופה תחת שלטון בית הבסבורג. פאל החל להתעניין באיור ובציור מגיל צעיר. הוא היה תלמיד מצטיין בבית הספר לציור באראד ושם גם הכיר את מי שהיה לחברו ולמורה שלו - מיהאי מונקאצ'י. באותן השנים, המחצית הראשונה של שנות ה-60 של המאה ה-19, צייר בסגנון רומנטי נופים ומקומות רבים ברחבי טרנסילבניה. ב-1866 התקבל לאקדמיה לאמנות בווינה שם למד אצל אלברט צימרמן. ב-1869 החל להציג בתערוכות בפשט ובאותה שנה קיבל מלגה כדי להמשיך את לימודיו במינכן. ב-1870 זכה במלגה נוספת כדי להמשיך את לימודיו בהולנד.

==יצירתו==
פאל היה מציירי הנוף ההונגרים המשפיעים ביותר. עבודותיו הראשונות מתאפיינות בצבעים כהים ובמשחקי אור וצל. יחד עם מונקאצ'י ידידו, העריכו השניים את האמנים הגרמנים והולנדים בני המאה ה-17 כמו פרנס הלס ורמברנדט. ב-1871, בעת ששהה בלונדון, למד מציוריו של ג'ון קונסטבל ומכאן ואילך הפכו ציוריו לבהירים יותר, מוארים יותר והוא החל לעשות ניסויים בצבעי מים. ביקורו השני בהולנד ב-1872 שחרר עוד יותר את פלטת הצבעים של ועבודותיו הפכו לברורות, צבעוניות ובעלות כתמי צבע גדולים. על רקע זה אפשרות שיוכו לאסכולת ברביזון איננה מפתיעה. בדומה לאימפרסיוניסטים הצרפתים צייר ציורי נוף באוויר הפתוח, אך עם גוון של ה'הונגריות' הטבעית שלו.

== גלריה ==
<gallery>
Paál László Fontainebleau.jpg|שביל ביער פונטנבלו, הגלריה הלאומית של הונגריה
Paál Erdő széle.jpg|עצי צפצפה (1878), הגלריה הלאומית של הונגריה
Munkácsy Paál.jpg|לאסלו פאל, ציור מאת מיהאי מונקאצ'י
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אימפרסיוניזם
קטגוריה:ציירים הונגרים
קטגוריה:סקלרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1846
קטגוריה:נפטרים ב-1879
פאול ורנר הופה

פאול ורנר הוֹפּה (גרמנית: Paul-Werner Hoppe; 28 בפברואר 1910 – 15 ביולי 1974) היה אס.אס שטורמבנפיהרר (מקביל לרב-סרן) ומפקד מחנה הריכוז שטוטהוף מספטמבר 1942 עד אפריל 1945.

==ביוגרפיה==
חיילים אמריקאיים מפטרלים לאורך גדר מחנה הריכוז וובבלין

הופה הוא החבר מספר 1,596,491 במפלגה הנאצית. הוא הצטרף לשורות האס.אס בשנת 1933. בשנת 1936 נשא לאישה את שרלוט ברנובסקי, בתו של הרמן ברנובסקי, ששימש תחילה מפקד מחנה דכאו ולאחר מכן מפקד מחנה זקסנהאוזן בשנים 1938–1940.

הופה שובץ בחטיבה האחראית על תפעול מחנות הריכוז תחת פיקודו של אס.אס אובר-גרופנפיהרר תאודור אייקה. הוא היה כלי שימושי בידיו של אייקה בעת הרכבת דיוויזיית האס אס השלישית בסתיו 1942 וכן היה שלישו. באפריל 1941, ניתנה לו הסמכות לפקד על כיתת ירי. באביב 1942 הוא נפצע אנושות בקרב עם הצבא האדום במהלך מבצע דמיאנסק.

לאחר שהחלים, שובץ ביחידות גולגולת המת ונשלח לאושוויץ כחלק ממשלוח שומרים ביולי 1942. ריכרד גליקס, שהיה מחליפו של אייקה, המליץ שיקודם לתפקיד מפקד מחנה הריכוז שטוטהוף. הוא קודם לתפקיד אס.אס שטורמבנפיהרר והחל לפקד על מחנה שטוטהוף בספטמבר 1942. מזכירתו האישית במחנה הייתה אירמגרד פורכנר. <ref></ref>

עם התקדמותם של הסובייטים מערבה לעבר גרמניה, אלברט פורסטר, שהיה מושל מחוז דנציג, ופריץ קצמן, שהיה מפקד המשטרה, החליטו לפנות את מחנה שטוטהוף. הופה חתם על הוראת פינוי המחנה ב-25 בינואר 1945 בשעה 05:00. פינוי המחנה החל כשעה לאחר מכן תחת פיקודו של אס.אס האופט-שטורמפיהרר תיאודור מאייר. היעד של צעדת המוות מן המחנה היה תת-מחנה של שטוטהוף ליד העיר ליאונבורג בפומרניה, מרחק של כ-140 ק"מ דרומית-מערבית לשטוטהוף.

לאחר הפינוי ההמוני של המחנה, היה הופה למפקד מחנה הריכוז ובלין (Wöbbelin), מחנה ריכוז זמני שתפקידו היה לקלוט אסירים ממחנות נוספים שהצבא האדום התקרב אליהם. מחנה זה היה קיים מ-12 בפברואר 1945 עד 2 במאי 1945, יום שחרור המחנה על ידי צבא ארצות הברית.

הופה נתפס על ידי הבריטים באפריל 1946 ליד הולשטיין. הוא נשלח למחנה 165 בסקוטלנד מאוגוסט 1947 ועד ינואר 1948, אז הועבר למחנה של שבויי מלחמה באזור סקסוניה, שהיה תחת שליטת הבריטים בגרמניה המערבית.

בעודו מחכה להסגרה לפולין, ברח הופה לשווייץ, שם עבד כגנן בזהות בדויה במשך שלוש שנים, לפני שחזר לגרמניה המערבית. הוא נעצר על ידי הרשויות ב-17 באפריל 1953 בעיר וויטן. הוא נשפט בשנת 1955 והורשע בסיוע לרצח. ב-4 ביוני 1957 בית המשפט המחוזי של בוכום שפט אותו מחדש וקבע לו תקופת מאסר של תשע שנים, בפועל השתחרר מן המאסר בשנת 1960.

==ראו גם==
* אירמגרד פורכנר

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פושעי מלחמה נאצים
קטגוריה:אנשי אס אס
קטגוריה:מחנה הריכוז שטוטהוף

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1910
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1974
פפאטה

פפאטה (בטהיטית: Pape'ete) היא עיר הבירה של פולינזיה הצרפתית שהיא קולקטיב מעבר לים של צרפת בדרום האוקיינוס השקט. העיר שוכנת על האי טהיטי שבאיי החברה והיא גם בירתו. פפאטה היא גם מקום משכנו של הנציב העליון של פולינזיה הצרפתית. היא משמשת כמרכז הפוליטי, המנהלי, המסחרי, התעשייתי, הכלכלי והתיירותי של פולינזיה הצרפתית. על פי מפקד 2022 מספר תושבי העיר מנה 26,654 תושבים.<ref></ref>

==היסטוריה==
העיר פפאטה הוקמה בשנת 1818 על ידי המיסיונר הבריטי ויליאם קרוק (William Pascoe Crook). בשנת 1827 העתיק המלך פומרה הרביעי (Pomare) את חצר מלכותו לעיר. בתקופה זו החלה העיר להיות מרכז מסחרי והנמל שלה החל להתפתח. בשנת 1842 נהייתה צרפת המעצמה הדומיננטית באזור ופפאטה הייתה לבירת המושבה.

בשנת 1884 אירעה שרפה שכילתה מחצית מהמבנים בעיר ומאז נאסרה הבנייה מחומרים מקומיים. ב-1906 גרמה סופת ציקלון נזק כבד לעיר. ב-22 בספטמבר 1914 הופגזה העיר על ידי שתי סיירות משוריינות של הצי הקיסרי הגרמני, במהלך מלחמת העולם הראשונה. כתוצאה מן ההפגזה אבדו לצרפתים ספינת תותחים וספינת משא ולאי נגרם נזק כלכלי רציני. לגרמנים לא נגרמו אבדות, אולם ההפגזה חשפה את מיקומם, ובנוסף, הוצאת התחמושת בעת ההפגזה השפיעה לרעה על יכולת הלחימה של ספינותיהם בהמשך דרכן. מטרתם העיקרית של הגרמנים, השתלטות על מאגרי הפחם במקום, לא הושגה, כיוון שאלה הושמדו על ידי הצרפתים עם תחילת ההפגזה.

ב-1961 נפתח נמל התעופה הבינלאומי של העיר. אחד המניעים לפתיחתו של נמל התעופה הייתה החלטתה של צרפת להעביר את הניסויים הגרעיניים שביצעה מאלג'יריה (שקיבלה אז את עצמאותה) לדרום האוקיינוס השקט. ב-1983 הוקמה בפפאטה הכנסייה המורמונית עקב ריבוי המאמינים שלה באי.

ב-1995 חידשה צרפת את הניסויים הגרעיניים שלה באזור. ההחלטה גרמה להפגנות בפפאטה ולהתגברות כוחם של בדלנים ששאפו לקבל עצמאות מצרפת. ההפגנות בעיר נמשכו שלושה ימים, נגרם נזק לנמל התעופה, התיירות נפגעה ונמנו כ-40 פצועים. הפגנות דומות אירעו גם ב-1987.

==תחבורה==
פפאטה משמשת כמרכז תחבורתי של טהיטי ושל פולינזיה הצרפתית. נמל התעופה הבינלאומי בפאאה פעיל מאוד ומגיעות אליו טיסות מכל רחבי
העולם. הנמל הוא מרכזה של חברת התעופה הלאומית של טהיטי אייר טהיטי נוי. כמו כן מקשר נמל התעופה את טהיטי עם איים אחרים בטריטוריה. נמל הים של העיר פעיל מאוד ופועלים בו קווי מטען ותיירות.

== אקלים ==

האקלים בפפאטה הוא טרופי. הטמפרטורה היומית המקסימלית הממוצעת בשנה היא 29 מעלות צלזיוס, והמינימלית הממוצעת בשנה היא 22 מעלות צלזיוס. משקעים יורדים בכל השנה, אך בעיקר בין נובמבר לאפריל.

==ערים תאומות==
* 

==ראו גם==
* הפגזת פפאטה

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.ville-papeete.pf/rubriques.php?listing=actualites האתר הרשמי של עיריית פפאטה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פולינזיה הצרפתית
קטגוריה:צרפת: ערי נמל
קטגוריה:אוקיאניה: ערי בירה
קטגוריה:אוקיאניה: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1818
רונאן המאשים

רונאן המאשים (באנגלית: Ronan the Accuser) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Fantastic Four #65 מאוגוסט 1967, והיא נוצרה בידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. למרות שהוא משמש בעיקר כאויבם של ארבעת המופלאים ושומרי הגלקסיה, רונאן הפך בהמשך לדמות אצילית יותר. 

רונאן נולד בכוכב הלכת הלה שבאימפריית הקרי, בענן מגלן הגדול. הוא חבר בחיל המאשימים, שמשמשים כמקביליהם החייזרים של מושלים צבאיים ומושבעים ארציים. עם הזמן הוא עלה בסולם הדרגות והפך לשלישי בעוצמתו באימפריית הקרי. האינטלקט העילאי (Supreme Intelligence) העניק לו את התואר "המאשים העליון של אימפריית הקרי". רונאן נשלח לכדור הארץ כדי לחקור את תבוסתו של רובוט שמירה של אימפריית הקרי מידי ארבעת המופלאים. הקבוצה מביסה את רונאן, מה שמוביל את גזע הקרי לשלוח לכדור הארץ משלחת של תצפיתנים, ובהם קפטן מאר-וול. הוא מנסה בהמשך לתפוס פיקוד על אימפריית הקרי ולהפיל את האינטלקט העילאי, אך זה האחרון מחזיק אותו תחת רסן.

רונאן מצליח לשבור את אחיזתו של האינטלקט העילאי מעליו ונלחם בקפטן מאר-וול, שבגד בגזע שלו והצטרף לצד גיבורי העל. במהלך מלחמת קרי-סקרול השנייה, רונאן מוציא להורג מתחזה סקרול של הגולש הכסוף. בתחילת אירועי "השמדה", רונאן מואשם בבגידה והוא מגלה שהופלל בידי חבר בכיר בבית המלוכה של הקרי. לאחר שהגן על אימפריית הקרי מפני גל ההשמדה של אניהילוס, רונאן מטהר את שמו והורג את הבוגד, לא לפני שזה האחרון מחבל באינטלקט העילאי. במעשה של חסד, רונאן הורג את האינטלקט העילאי והופך לשליט של אימפריית הקרי. במהלך שליטתם של גזע הפלנקס על הקרי באירועי "השמדה: כיבוש", רונאן עוזר לבני עמו להשתחרר מהכיבוש. רונאן מחזיק בכוח ובמהירות על-אנושיים, ובאמצעות השימוש בשלד חיצוני מקבל יכולת תעופה והקרנת אנרגיות.

את דמותו של רונאן בסרטי הלייב אקשן "שומרי הגלקסיה" ו"קפטן מארוול" מגלם השחקן לי פייס.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.marvel.com/characters/ronan דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Ronan_the_Accuser דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:חוצנים בקומיקס
טאיאוהא

טאיאוהא (בטהיטית: Taioha'e) היא העיירה הראשית של האי נוקו היבה שבאיי מרקיז שבפולינזיה הצרפתית. העיירה היא המרכז המנהלי של איי מרקיז. העיר שוכנת בחלקו הדרומי של האי בתוך לוע הר געש כבוי שבחלקו התמוטט לתוך האוקיינוס ויצר מפרץ. במרחק 30 ק"מ מהעיר שוכן שדה התעופה של האי. במרכז העיר שוכנת הקתדרלה של איי מרקיז (Notre-Dame des Marquises) והיא מקום מושבו של הבישוף של האיים. נכון לשנת 2012 מנתה אוכלוסיית העיירה 2,133 תושבים.

נמל טאיאוהא היה בסיס שממנו יצאו ספינות של הצי האמריקני במהלך מלחמת 1812 לשבש את פעולתם של קווי הסחר הימי הבריטי. העיר הייתה מקום גלותם של כמה ממתנגדיו של נפוליאון השלישי בשנות החמישים של המאה ה-19.

==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.fodors.com/world/australia-and-the-pacific/french-polynesia/the-other-islands/review-451792.html "Taiohae". French Polynesia: Other Islands Sights. Fodor's Travel. Retrieved 28 December 2011.]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פולינזיה הצרפתית
קטגוריה:צרפת: ערי נמל
הלשון השוודית

הלשון השוודית (במקור: הַלָּשׁוֹן הַשְּׁוֶדִית) הוא שיר של המשורר נתן אלתרמן שפורסם במסגרת "הטור השביעי" בעיתון "דבר" בתאריך ט' בתשרי התש"ד, 8 באוקטובר 1943. באמצעות השיר משבח אלתרמן ומודה לאומה השוודית על כך שהיא מקבלת את היהודים הזקוקים למקלט מדיני בזמן השואה (ראו הרחבה: שוודיה והשואה).

זהו אחד משיריו של אלתרמן העוסקים בשואת יהודי אירופה, הכוללים, בין היתר, את "מכל העמים" מ-1942 ואת "מכתבו של מנחם מנדל" מ-1945.

==ניתוח השיר==
====בית ראשון====

הבית הראשון הוא מעין הקדמה לשיר, והוא כביכול מסביר ומתאר את בידודה של האומה השוודית ואת "דלות" שפתה: "כי ארצם בהרים ובפיורדים אובדת".

====הבית השני====

השיר נכתב בעקבות המבצע להצלת יהודי דנמרק מידי הנאצים, שאירע ימים מעטים קודם לפרסום השיר. בבית זה אנו רואים זאת בבירור, באמצעות השורה: "ועת שודיה אמרה: "הנני מקבלת מגבול דניה את כל היהודים הגולים".

====הבית השלישי====
בבית זה, עושה אלתרמן אנלוגיה בין פשטות השפה השוודית, כביכול, לבין פשטותה ונדיבותה של האומה עצמה. לדבריו, בשפות של "עמי החלד" ישנן מילים כגון: "אינפילטרציה", "קווטה", ו"ויזה", אך בלשון השוודית מקבלים אורחים בזרועות פתוחות ובלי דרישות ואישורים: 

====הבית הרביעי====
המשורר ממשיך להלל את מדיניותם האנושית של השוודים.

====הבית החמישי, השישי והשביעי====
בבתים האלה חלה תפנית קלה בשיר. אלתרמן מפנה אצבע מאשימה לכיוון המדינות שלא קיבלו את פליטי המלחמה היהודים, ומוכיח אותן על קור ליבן.

====הבית השמיני והתשיעי====
בבתי הסיום, עובר אלתרמן לעולמות עליונים, ומדגיש את גודל המעשה ("הולידו דמעה בעיני מרום") עד כדי כך שגרם לאל לדמוע.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:שירי 1943
קטגוריה:שירי הטור השביעי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נתן אלתרמן
קטגוריה:שירת השואה
קטגוריה:שוודיה במלחמת העולם השנייה
Atom Heart Mother World Tour

Atom Heart Mother World Tour היה סיבוב הופעות בינלאומי של להקת פינק פלויד. הסיבוב התחיל בספטמבר 1970 והסתיים באוקטובר 1971. במהלכו הלהקה הגיעה לראשונה למדינות כגון אוסטרליה ויפן. הופעות אלו נועדו לקדם את אלבומם החדש של הלהקה תחת אותו השם, שהיצירה המרכזית מתוכו, כללה השתתפות של כלי נגינה קלאסיים רבים. כדי לנגן חלקים אלו, שכרה הלהקה תזמורות ונגנים קלאסיים מקומיים בכל מקום בו הם הופיעו. 

במהלך שהותם ביפן, הלהקה נדרשה להחליט על הדימוי של העטיפה לאלבומם העתידי Meddle. המעצב הגרפי של אלבומיהם סטורם ת'ורג'רסון יצר קשר עם הלהקה בשיחת טלפון טרנס-אטלנטית והציע דימוי אשר לא היה מקובל על הלהקה, שביקשה שהעטיפה תציג דימוי של "אוזן מתחת למים", וכך אכן היה.

==היסטוריה==
לפני תחילת סיבוב ההופעות, פינק פלויד ניגנו בהופעות בתחילת 1970 שירים ממגוון הרפרטואר שלהם, לרבות קטע אינסטרומנטלי שנכתב עבור הפסקול של הסרט נקודת זבריצקי. הקטע נקרא "The Violent Sequence" (בתרגום חופשי:"הקטע האלים"). קטע זה היה הבסיס לשיר "Us and Them" שמאוחר יותר ייכלל באלבומם הנמכר ביותר – The Dark Side of the Moon. ההבדל העיקרי בין הקטעים היה היעדר המילים מהגרסה הראשונה. למעט זאת, שני הקטעים זהים כמעט לחלוטין.
קטע נוסף שניגנו באותה תקופה בשם "Embryo", לא פורסם בתקליט עד ליציאת תקליט האוסף של הלהקה "Works".
בינואר 1970, התחילה הלהקה לנגן בהופעות קטע אינסטרומנטלי ללא כותרת, שייהפך בסופו של דבר לשיר המרכזי של אלבומם הבא Atom Heart Mother. בשלב זה, הקטע עדיין נוגן ללא עיבוד לתזמורת ומקהלה, כפי שהוא יופיע בגרסת האלבום (בעזרתו של המלחין רון גיסין, שעזר ללהקה לסיים את העבודה על היצירה). זו הייתה הפעם הראשונה שהלהקה ניגנה קטע לא גמור בהופעות חיות כחלק מתהליך העבודה עליו (דבר שהם ימשיכו לעשות עד 1975).

==רשימת שירים==
רשימת שירים אופיינית של הופעת הלהקה במהלך הסיבוב כללה את סדר השירים הבא:

* "Astronomy Domine"
* "Interstellar Overdrive"
* "Set the Controls for the Heart of the Sun"
* "A Saucerful of Secrets"
* "Cymbaline"
* "Green Is the Colour"
* "Main Theme"
* "Careful with That Axe, Eugene"
* "Sysyphus", pts. 1–4
* "Grantchester Meadows"
* "Embryo"
* "Us and Them"
* "Heart Beat, Pig Meat"
* "Atom Heart Mother"
* "Fat Old Sun"
* "Alan's Psychedelic Breakfast"
* "Several Species of Small Furry Animals Gathered Together in a Cave and Grooving with a Pict" (השיר נוגן חלקית)
* "Corrosion"
* "More Blues"

==חברי הלהקה בסיבוב ההופעות==
* דייוויד גילמור – גיטרות ושירה
* רוג'ר ווטרס – בס ושירה
* ריצ'רד רייט – קלידים ושירה
* ניק מייסון – תופים

==תאריכי הופעות==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סיבובי הופעות מ-1970
קטגוריה:סיבובי הופעות מ-1971
קטגוריה:פינק פלויד
העבודה הטובה ביותר בעולם (סרט)

העבודה הטובה ביותר בעולם (בצרפתית: Le Plus Beau Métier du monde) הוא סרט דרמה צרפתי משנת 1996 שביים ג'רארד לאוזיר (Gérard Lauzier). הסרט, בכיכובו של ז'ראר דפארדיה, השתתף בפסטיבל הסרטים הבינלאומי במוסקבה ה-20.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:סרטי 1996
פוקהונטס 2: מסע לעולם חדש

פוקהונטס 2: מסע לעולם חדש (באנגלית: Pocahontas II: Journey to a New World) הוא סרט הנפשה של חברת וולט דיסני שיצא בשנת 1998, המהווה המשך לסרט המצליח "פוקהונטס" (1995). הסרט לא הוקרן בקולנוע, אלא הופץ רק בוידאו וב-DVD.

== עלילה ==
בסיום הסרט הראשון, הספן ג'ון סמית (דונל גיבסון) נפרד מהילידים האינדיאנים ומהנערה פוקהונטס (אירן בדרד), כשהוא פצוע בחזהו; פוקהונטס מוותרת על אהבתה אליו לטובת עמה, ולא מצטרפת אליו במסעו חזרה לארצו, אנגליה. בנוסף מסתיים הסרט בהשלכתו של המושל המרושע רטקליף (דייוויד אוגדן סטיירס) כבול לספינה, כשהמלחים ובראשם החובל הצעיר תומאס תופסים את הפיקוד.

בסרט השני מותקף ג'ון סמית בספינתו על ידי חיילים הטוענים שנשלחו לתופסו בהוראת המלך ג'יימס (ג'ים קאמינגס). לאחר מרדף של רטקליף, יועץ המלך, הוא מודיע לכולם שהרג את ג'ון.

במקביל, פוקהונטס מתגעגעת לג'ון, וחברתה נקומה מפצירה בה לשכוח אותו. ג'ון רולף (בילי זיין), דיפלומט צעיר אנגלי, נשלח למושבה המתפתחת באמריקה על ידי המלך ג'יימס, כדי לבקש מהצ'יף לבוא לאנגליה להידברות, אך נתקל בסירוב מצד המנהיג; לעומתו, בתו פוקהונטס נענית לכך, בעקבות עמדותיה ורצונה להביא לשלום. בעודה מלווה בבריון אינדיאני וברולף, היא מפליגה לאנגליה.

בדרכם לאכסניה בלונדון הם פוגשים ברטקליף, הטוען שהם מסתירים זהב מהמלך ג'יימס. רולף מנסה להביא את פוקהונטס להידברות לפני המלך, אך רטקליף הנבל מתערב ומציע להביאה אל נשף גדול העומד להתקיים בקרוב. פוקהונטס מנסה ללמוד את כללי ההתנהגות בארמון המלוכה הבריטי ולהתלבש בלבוש מערבי, ורולף מלמד אותה לרקוד; הם מתאהבים. בערב הנשף פוקהונטס מצליחה להתלבש ולהתנהג בהתאם לכללים הנהוגים במקום, אך רטקליף משבש את המצב וגורם לפוקהונטס לנזוף במלך ולהיעצר, עוד לפני שאמרה את דבריה לגבי עמה.

רולף פוגש בדמות מכוסת ברדס המציעה לו לשחרר את פוקהונטס. השניים יוצאים למבצע חילוץ שבסופו הם משחררים את פוקהונטס; הדמות העלומה מתגלה כג'ון סמית.

פוקהונטס חוזרת בבגדיה המקוריים לארמון המלך הנדהם, לצד ג'ון. הם מגלים למלך שרטקליף שיקר לו, והמלך אומר שלצערו הוא כבר הפליג כדי להילחם באינדיאנים. ברגע האחרון מותקפות אניותיו של רטקליף והוא מובס. כשרטקליף חוזר לחוף, המלך ג'יימס, שמחכה לו שם עם חייליו, מצווה על חייליו לאסור את רטקליף על שקריו. רטקליף נאסר על ידי חיילי המלך ונלקח לכלא.

המלך מעניק לג'ון ספינה משלו, והוא מגלה שעליו לוותר על פוקהונטס למען הרפתקאותיו. רולף מצטרף במפתיע להפלגתה של פוקהונטס לאמריקה, והם מתנשקים בספינה.

== מדבבים ==
{| class="wikitable"
|-
! דמות!! מדבבים בגרסה האנגלית !! מדבבים בגרסה העברית
|-
| פוקהונטס|| אירן בדרד || רמה מסינגר
|-
| ג'ון רולף || בילי זיין || אלון אופיר
|-
| ג'ון סמית || דונל גיבסון || יגאל שדה
|-
| צ'יף פוהאטאן|| ראסל מינס|| דב רייזר
|-
| נאקומה || מישל סט. ג'ון || שרה וינו-אלעד
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:דיסני: סרטים
קטגוריה:סרטי 1998
קטגוריה:פוקהונטס
קטגוריה:סרטי אנימציה של סטודיו דיסני-טונס
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אנימציה שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
Pastebin

Pastebin הוא סוג של יישום ווב שבו ניתן לאחסן טקסטים לטווח זמן מוגדר. סוג אתר זה הוא בשימוש בעיקר על ידי מתכנתים השומרים או מציגים פיסות קוד מקור, או מידע הגדרתי, אך בפועל כל אחד יכול לשתף בו טקסט. הרעיון שמאחורי אתרים מעין אלו הוא להפוך לנוח שיתוף ברשת של טקסטים. מנהלי לוחות הדבקה ואתרי Pastebin הם הכלים המאפשרים להעתיק תוכן טקסטואלי מהרמה המקומית, ולשתפו למיקום מרוחק באמצעות הרשת.

קיימים מספר רב של אתרים מסוג Pastebin כשלכל אחד קיימות תכונות ייחודיות העונות לצורכי קהל היעד המרכזי אליו הם פונות.

==Pastebin.com==
הוא אתר מסוג Pastebin שהושק ב-2002, ולאחר 8 שנות פעילות הגיע לכ-10 מיליון טקסטים "פעילים" שאינם ספאם או טקסטים שפג תוקפם. פחות משנה לאחר מכן צייצו בעלי אתר Pastebin.com שהם הגיעו ללמעלה מ-20 מיליון טקסטים פעילים.

בפברואר 2010 נמכרה Pastebin.com על ידי בעלה הראשון פאול דיקסון לג'רואן ויידר, יזם רשת הולנדי. מספר שבועות לאחר הרכש שידרג ויידר את האתר ומיתגו כ-V2.0. בתחילת 2011 גרסת V3.0 הופעלה באתר.

ביקורת נמתחה על אתר Pastebin.com מאחר שרבות מהרשומות בו התבררו כספקיות ספאם וכדומה.

==ראו גם==
*ארגז חול (מחשבים)
==הערות שוליים==

קטגוריה:שיתוף קבצים
פאאה

פאאה (בטהיטית: Faaa או Faa’a) היא קומונה בפרברי פפאטה, בירת פולינזיה הצרפתית שהיא מחוז של צרפת, (בצרפתית: Collectivité d'outre-mer) בדרום אוקיינוס השקט. פאאה שוכנת על האי טהיטי שבאיי החברה. אוכלוסייתה מנתה 29,719 תושבים בשנת 2012, והיא הקומונה הגדולה ביותר בטהיטי ובפולינזיה הצרפתית. ברחבי הקומונה שוכנים הרים שגובהם מגיע ל-1,500 מטרים מעל פני הים. הר אורוהנה (Mont Orohena), שגובהו 2,241 מעל פני הים, הוא הר געש רדום וניתן להבחין בו מהאי מוראה (Mo'orea) השוכן 17 ק"מ מדרום מערב לטהיטי. בזכות גלים גדולים הנוצרים לחופי הכפר טאהופו (Teahupo'o) הסמוך, מתקיימת תחרות שנתית של התאחדות גולשי הגלים המקצועיים השנתית.

==דמוגרפיה==
בשנת 1988 עברה פאאה את פפאטה בגודל אוכלוסייתה. למרות זאת המטרופולין ששתיהן שוכנות בו נקרא המטרופולין של פפאטה בגלל חשיבותה של זו האחרונה כבירת הטריטוריה ועקב חשיבותה ההיסטורית.

==תחבורה==
נמל התעופה הבינלאומי של פאאה הממוקם בתחומי הקומונה שוכן במרחק של כ-5 ק"מ מדרום מערב למרכז פפאטה. זהו נמל התעופה הבינלאומי היחידי בפולינזיה הצרפתית. מנמל התעופה ממריאות טיסות לארצות הברית, ליפן ולניו זילנד. גם כיום קיים המנהג של ענידת זרי פרחים לתיירים המגיעים לאי וכמויות גדולות של פרחים נשלחות מחוות באי לנמל התעופה לצורך זה.

מרציף המעבורות בפאאה מפליגות כמה מעבורות ביום למוראה ואחת לשבוע מפליגה מעבורת לבורה בורה.

הכביש המהיר שעובר בסמוך לחוף המערבי של טהיטי עובר בקומונה. הכביש יוצא מפפאטה ומגיע עד לטאהופו. בנוסף, קיימת מערכת כבישים מפותחת בפאאה.

==חינוך==
האוניברסיטה של פולינזיה הצרפתית (Université de la Polynésie française) ממוקמת במרכז פאאה. באוניברסיטה לומדים סטודנטים מאיים רבים בטריטוריה. מספר הסטודנטים באוניברסיטה עומד על 2,000.

==היסטוריה==
אזור פאאה יושב לראשונה על ידי מהגרים מאסיה בערך בשנת 700 לספירה. בתיהם של המהגרים נבנו מעץ ומעשב וגרו בפאאה כ-400 תושבים. הם עסקו בדיג באמצעות סירות קאנו. גל הגירה נוסף הגדיל את אוכלוסיית פאאה ל-700 תושבים בשנת 1220 לערך. התושבים ניזונו מפירות עץ הלחם והבננות. בין טהיטי לבין מוראה היה קשר באמצעות סירות. בשנת 1300 לערך מנתה אוכלוסיית פאאה כבר כ-1,000 תושבים ובשנות השלושים של המאה ה-14 כבר מנתה אוכלוסיית פאאה כ-1,300 תושבים. חלק ניכר של האוכלוסייה עבר להתגורר בחלק הפנימי של האי עקב סופות הציקלון שהכו בחופים ועקב הגאות.

בראשית המאה ה-17 מנתה אוכלוסייתה של פאאה 1,500 תושבים. באותה תקופה החל המגע עם האירופאים שהגיעו בעקבות גילוי טהיטי. באמצע המאה ה-19 עזבו רבים מתושבי פאאה את טהיטי והגיעו לקליפורניה בעקבות הבהלה לזהב. בראשית המאה ה-20 מנתה אוכלוסייתה של פאאה 5,000 תושבים. בשנת 1962 הוקם בתחומי הקומונה נמל התעופה הבינלאומי פאאה המשמש כשער הכניסה האווירי של פולינזיה הצרפתית.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פולינזיה הצרפתית
קטגוריה:צרפת: ערי נמל
בואלה

בואלה (Buala) היא עיירה באיי שלמה. העיירה שוכנת על האי סנטה איזבל (Santa Isabel) שהוא האי הארוך בקבוצת האיים.
התחבורה לאי מתבצעת על ידי מעבורות מהוניארה הבירה. העיירה שוכנת בין החוף לבין ההרים המיוערים בצפיפות וגובהם מגיע עד ל-1000 מטרים מעל פני הים. עקב כך אין לעיירה עתודות קרקע והיא לא יכולה להתפתח באופן משמעותי. האקלים הוא טרופי וכמות המשקעים בעיירה גבוהה. בעבר קיבלה העיירה את אספקת החשמל שלה מדיזל-גנרטור וכיום פועלת במקום תחנת כוח הידרואלקטרית קטנה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:איי שלמה: יישובים
אולם הספורט הדר יוסף

אולם הספורט הדר יוסף הוא היכל ספורט בן 1,400 מקומות השוכן בתל אביב, ונמצא בבעלות משותפות של עיריית תל אביב והוועד האולימפי בישראל כחלק מקומפלקס מרכז הספורט הלאומי תל אביב.

== היסטוריה ==
ההיכל נבנה בשנת 1995, ונחנך במסגרת משחק במוקדמות אליפות אירופה בכדורסל, בו נוצחה נבחרת ישראל על ידי נבחרת בוסניה. עד שנת 2014 שימש באופן קבוע כאולם הביתי של קבוצת מכבי תל אביב בכדוריד, שעברה באותה שנה לאולם התיכונט. באולם יציע מרכזי אחד (המחולק לשני מפלסים), ומעט שורות צפייה מאחורי הסלים. ספסלי הקבוצות נמצאים מול היציע. לקראת עונת 2013/14 הותקנו בהיכל שערים אלקטרוניים, ונוספה אליו כניסה מיוחדת לאוהדים האורחים.

האולם הוא חלק מבניין הרב לספורט בקומפלקס מרכז הספורט הלאומי תל אביב, אך יש לו כניסה נפרדת לקהל. מעליו נמצאים משרדי מכון פיזיותרפיה ומתקן "החוויה האולימפית", והוא ממוקם בשכנות לאולמות הג'ודו, התעמלות המכשירים, ההתעמלות האמנותית ומשרדי האיגודים השונים שבקומפלקס.

במהלך עונת 2007/08 החליט הוועד המנהל של קבוצת הכדורסל של הפועל תל אביב להעביר את משחקיה לאולם הדר יוסף, וזו אירחה בו ברציפות עד שעלתה לליגת העל בשנת 2012. העירייה אף הציעה להרחיב את האולם ל-3,000 מקומות עבורה, אך ההצעה נדחתה על ידי הוועד האולימפי. עם חזרתה של הפועל תל אביב לליגת העל, עזבה הקבוצה את האולם לטובת בית מכבי שבראשון לציון, אך חזרה אליו בעונת 2013/14; וזאת עד שהושלמה הקמתו של היכל קבוצת שלמה שנבנה להפועל תל אביב במתחם הדרייב אין ונפתח בתחילת נובמבר 2014.

ב-8 ספטמבר 2014 הודיעה הפועל תל אביב על הקמת קבוצת הכדוריד של הפועל תל אביב שתשחק בליגה הארצית בכדוריד מעונת 2015/2014 שחלק ממשחקיה יתקיימו באולם הספורט הדר יוסף.

בדצמבר 2015 בוצע באולם שיפוץ קל בשווי 1.2 מיליון שקלים שכלל את החלפת הפרקט באולם וכן התקנת יציע מתקפל המכיל 435 מקומות בחלקו התחתון של היציע המרכזי במקום היציעים המתניידים שקדמו לו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

הדר יוסף
קטגוריה:תל אביב-יפו: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:הדר יוסף
בית דין צבאי

בית דין צבאי הוא בית דין הפועל במסגרת הצבא ותפקידו לשפוט חיילים וכן אזרחים הכפופים לצבא, בעבירות פליליות בלבד. 

במדינות בהן מוסדרת בחוק מערכת שיפוט מקבילה במסגרת הצבא, מתחזק כוחם של בתי הדין הצבאיים. בתי דין צבאיים קיימים במדינות רבות, בהן ארצות הברית וישראל. 

דוגמה למדינה בה הם אינם קיימים היא גרמניה, שבה שימשו בתי הדין הצבאיים את המפלגה הנאצית בעבר לצורך מתן הכשר לביצוע פשעי מלחמה ופשעים נגד האנושות.

==ראו גם==
* בית דין צבאי (ישראל)
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:משפט צבאי ואתיקה צבאית
צבאי
לוגנוויל

לונגוויל (Luganville) היא העיר השנייה בגודלה בוונואטו. העיר שוכנת על האי אספירטו סנטו (Espiritu Santo) ואוכלוסייתה מנתה 13,167 תושבים בשנת 2009.

==כלכלה==
לוגנוויל התפתחה באופן משמעותי מאז קיבלה ונואטו את עצמאותה מידי צרפת ובריטניה ב-1980. בעיר פועל בית החולים השני בגודלו במדינה המשרת את האיים הצפוניים בכלל ואת האי אספיריטו סטנטו בפרט. בעיר פועלים בנקים ושווקים וכן תחנת משטרה.

==תחבורה==
נמל לוגנוויל הוא אחד העסוקים במדינה, בעיקר בתור נמל יצוא לקופרה ולקקאו. מצר הים המפריד בין חופי העיר לבין האי השכן אאורה (Aore) מספק לנמל הגנה טובה. שירותי התחבורה הציבורית בעיר ובסביבתה מפותחים מאוד ונמל תעופה בינלאומי פועל בה.

== היסטוריה ==
במהלך מלחמת העולם השנייה כ-40,000 חיילים של ארצות הברית הוצבו בלוגנוויל ובין 400,000 ל-500,000 חיילים שהו בעיר במשך כל המלחמה כמקום מנוחה בין הקרבות. במקום הופעלו שלושה בסיסי חיל אוויר שמהם המריאו מטוסים למשימות הפצצה ובקרבת מקום פעלו מזח גדול ומבדוק יבש. את עקבותיה של ההיסטוריה הצבאית של לוגנוויל ניתן לראות בצריפים הצבאיים שעדיין פזורים במקומות שונים סביב לעיר.

== אקלים ==

==ערים תאומות==
* (בתהליך)
* (בתהליך)
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ונואטו: ערים
קטגוריה:אוקיאניה: ערי נמל
לאקאטורו

לאקאטורו (Lakatoro) היא בירתו של מחוז מאלאמפה שבונואטו. העיירה שוכנת על חופו המזרחי של האי מאלאקולה (Malakula) והיא היישוב הגדול באי. ליד העיר פועל שדה תעופה. אוכלוסיית העיירה מונה 705 תושבים נכון ל-2012. בעיירה מספר חנויות בנק ושוק איכרים המוכר תוצרת מקומית.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ונואטו: ערים