OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אנדראס פריירה

אנדראס הוגו הואלגבאום פריירה (בלועזית: Andreas Hugo Hoelgebaum Pereira; נולד ב-1 בינואר 1996) הוא כדורגלן ברזילאי-בלגי שמשחק בעמדת הקשר ההתקפי בפולהאם מהפרמייר ליג.

== קריירת מועדונים ==
בגיל 9 פריירה נרשם לקבוצת הילדים של PSV איינדהובן ההולנדית, בה הספיק לשחק 6 עונות. ב-2011 פריירה נקנה על ידי קבוצת האקדמיה של מנצ'סטר יונייטד מליגת העל האנגלית.

בשתי עונותיו הראשונות בבוגרים של מנצ'סטר יונייטד הוא פתח רק 13 פעמים, והבקיע גול מבעיטה חופשית בגביע הליגה בניצחון 0–3 על איפסוויץ' טאון.

בשתי העונות הבאות, הוא הושאל לקבוצות מהליגה הספרדית, גרנאדה וולנסיה.

לאחר מכן הושאל ללאציו האיטלקית, למשך עונה.

לאחר מכן הושאל לפלמנגו הברזילאית, בשנים 2021–2022.

ב-11 ביולי 2022, טרם תחילתה של עונת 2022/2023 בפרמייר ליג, חתם בפולהאם.

== קריירת נבחרות ==
פריירה נולד וגדל בבלגיה, לאב כדורגלן עבר ברזילאי ולאם ממוצא גרמני. על כן, לפריירה הייתה את האופציה לבחור בין נבחרת בלגיה לנבחרת ברזיל, והוא בחר תחילה בנבחרות הנערים של בלגיה, בהן שיחק עד 2013.

ב-2015 עבר לנבחרת הצעירה של ברזיל עד גיל 20.

ב-12 בספטמבר 2018 פריירה ערך את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת ברזיל הבוגרת, כשנכנס כמחליף במחצית השנייה במשחק ידידות מול נבחרת אל סלבדור שנגמר בניצחון 0–5 של הברזילאים.

נכלל בסגל נבחרת ברזיל לטורניר קופה אמריקה 2024.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שוערי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני גרנדה
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני פלמנגו
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2024
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1996
העשור השני של המאה ה-18

העשור השני של המאה ה-18

העשור השני של המאה ה-18 הוא העשור שהחל ב-1 בינואר 1710 והסתיים ב-31 בדצמבר 1719.

== אירועים בולטים בעולם ==
===מלחמה ופוליטיקה ===
====מלחמות====
*המלחמה הצפונית הגדולה (1700 - 1721) - מלחמה שהתנהלה בין קואליציה שכללה את רוסיה הצארית, דנמרק-נורווגיה וסקסוניה-האיחוד הפולני ליטאי (והחל מ-1715 גם את פרוסיה והנובר) נגד שוודיה בין השנים 1700–1721. המלחמה החלה במתקפה מתואמת של הקואליציה על שוודיה ב-1700, ונסתיימה ב-1721 עם חתימת חוזה נישטאד והסכמי סטוקהולם. כתוצאה מהמלחמה רוסיה דחקה את רגליה של שוודיה מעמדת הכח הדומיננטי בים הבלטי, וכך נעשתה, למעשה, למעצמה אירופאית מן המעלה הראשונה.
[[קרב גנגוט]]
* 1713-1710: המלחמה העות'מאנית-רוסית – פיוטר הגדול מנסה לנצל מומנטום צבאי כדי להרחיב את שטחי רוסיה על חשבון העות'מאנים, אולם הפיצול של כוחותיו בין המלחמות בצפון ובדרום הוביל אותו בסופו של דבר לחתום על הסכם לסיום המלחמה ולרכז כוחותיו צפונה<ref></ref>.
* 1715-1711: מלחמת טוסקארורה – מתחים על רקע הסמיכות של מתיישבי צפון קרוליינה לבני טוסקארורה מסלימים למלחמה בה ניצחו האנגלים בסיוע מיליציית דרום קרוליינה<ref name=":0"></ref>.
* 7 באוגוסט 1714 – קרב גנגוט הימי מסתיים בניצחון הצי הרוסי
* 1715: מלחמת יאמאסי – בני יאמאסי , על רקע תסכול מתמשך מאובדן שטחי ציד למתיישבים אירופאים, וגדילת החוב שלהם לדרום קרוליינה, יוצרים קונפדרציה של שבטים שמגרשים מתיישבים רבים והורסים את כלכלת דרום קרוליינה<ref name=":0" />.
* 24 בדצמבר 1716 – שוודיה כובשת את נורווגיה

====סכסוכים לאומיים ואזוריים====
* 11 בספטמבר 1714 – צבא ספרד כבש את ברצלונה לאחר מצור, ושם קץ לעצמאות קטלוניה

====אירועים פוליטיים משמעותיים====
* 6 במרץ 1712 – התקוממות עבדים בניו יורק גורמת למותם של 9 לבנים והוצאתם להורג של 21 שחורים
* 4 בינואר 1717 – הולנד, אנגליה וצרפת חותמות על הברית המשולשת נגד ספרד, וזאת על מנת לשמור על הסכם אוטרכט
* 21 ביולי 1718 – הסכם שלום פוז'ארוואץ נחתם בעיר הסרבית פוז'ארוואץ בין האימפריה העות'מאנית מצד אחד ובין אוסטריה והרפובליקה של ונציה מצד שני
* 25 באוגוסט 1718 – העיר ניו אורלינס בלואיזיאנה נוסדה
* 23 בינואר 1719 – ייסוד נסיכות ליכטנשטיין

==== קולוניאליזם ואימפריאליזם ====
=== כלכלה ===

* 1710: חוק המלכה אן באנגליה הוא הראשון להכיר בזכויות יוצרים, כמנגנון שמטרתו להגן כלכלית על היוצרים, זאת על פני הפטנטים המלכותיים שמטרתם הייתה לבסס את זכויות המדינה לגבי היצירה<ref></ref>.
* 1717: אייזק ניוטון קובע את השווי הזהב. קביעתו נותרת בשימוש למשך כ-200 שנה<ref></ref>.

== התנקשויות, חיסולים, וניסיונות התנקשות ==

== אסונות ==

== טבע ואיכות הסביבה ==

== מדע וטכנולוגיה ==

* 1712 - מנוע הקיטור של ניוקומן - תומאס ניוקומן פיתח, ביחד עם שותפו תומאס סייוורי, את מנוע הקיטור הראשון שעבד בקנה מידה תעשייתי ושימש לפינוי מים ממכרות פחם.

== תרבות פופולרית ==

=== ספרות ===
[[רובינזון קרוזו]]
* ספרים בולטים שרואים אור לראשונה בעשור זה: רובינזון קרוזו (1719)

=== שונות ===
* 24 בפברואר 1711 – האופרה רינלדו של גאורג פרידריך הנדל מוצגת בהופעת בכורה בלונדון

==אישים בולטים==

===מנהיגי עולם בולטים===

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
אלכסנדר מליקופוליס

אלכסנדר מליקופוליס (ביוונית: Ἀλέξανδρος Λυκοπολίτης; סביב 300 לספירה) היה הוגה נאופלאטוני.

הוא חיבר חיבור קצר, בן 26 פרקים, נגד המניכאיזם. בפרק השני הוא אומר שהוא שאב את הידע שלו על תורת המאנס "מחברו של האיש" (הנביא מאני עצמו).
החיבור הוא דוגמה לתהליך אנליטי יווני בשירותה של תאולוגיה נוצרית, "מחאה שקטה אך נמרצת של האינטלקט המדעי המאומן נגד הדוגמטיזם המעורפל של התאוסופיות המזרחיות".
החיבור מעיד על התפשטות הדת המניכאית במצרים במחצית השנייה של המאה השלישית לספירה.

פוטיוס אומר שאלכסנדר היה בישוף של ליקופוליס (באזור התבאיס במצרים), אולם אוטו בארדנהוור סבור שהוא היה פגני ופלאטוניסט.

אלכסנדר מתייחס בחיבורו פעמיים ל"היסטוריה יהודית" (Contra Manichaei Opiniones Disputatio, 24-25), כאשר הוא מביא דוגמאות מתוך שני פרקים בספר בראשית, על הכנת בנו של אברהם לקורבן לאל ועל הזדווגות בני האלהים עם בנות האדם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:בישופים
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4
אידיל איברהים

אידיל איברהים (באנגלית: Idil Ibrahim; בערבית: إيديل إبراهيم) (נולדה ב-ינואר 1989) היא במאית קולנוע, מפיקה, סופרת ושחקנית סומלית-אמריקאית.

==ביוגרפיה==
איברהים קיבלה תואר ראשון באומנויות בשנת 2002 מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי. בשנת הלימודים האחרונה שלה במוסד, היא התקבלה לאקדמיה לטלוויזיה ולמדעים (ATAS). במהלך זמנה כמחנכת גשר לאמנויות, איברהים לימדה ניתוח סרטים דוקומנטריים והפקת סרטים לתלמידי תיכון ברקלי. בנוסף, אברהים למדה לימודי תואר שני באוניברסיטת ניו יורק.

איברהים זכתה בפרס אומנויות נדין אברגל.

בשנת 2022 כתבה את אחד מפרקי הסדרה "אמריקה הקטנה" שנוצרה על ידי קומייל ננג'יאני ומשודרת בשירות אפל TV פלוס. 

== חיים אישיים ==
היא מתגוררת כיום בניו יורק. איברהים היא אלמנתו של הצלם והעיתונאי הנודע טים הטרינגטון שנהרג בזמן שהותו במצרים במהלך מלחמת האזרחים בלוב ב-2011.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מהגרות לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מסומליה לארצות הברית
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סומלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:סופרות סומליות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא סומלי
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1989
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1989
פולין באירוויזיון לרוקדים צעירים

פולין נטלה חלק באירוויזיון לרוקדים צעירים 11 פעמים, מאז הופעת הבכורה שלה בשנת 1993. פולין ניצחה בתחרות שלוש פעמים, מספר הניצחונות השני הכי גבוהה בתחרות עד כה.

==הישגים==
פולין נטלה חלק בתחרות 11 פעמים מתוכם ניצחה 3 פעמים. כיום נמצאת פולין במקום השני בטבלת הזכויות לבדה, שבמקום השלישי מאחוריה נמצאת הולנד עם שני ניצחונות. נכון להיום, פולין ביחד עם ספרד הם המדינות היחידות שניצחו בתחרות פעמיים ברצף.

פולין זכתה במקום הראשון 3 פעמים: בפעם הראשונה ב-2001, בפעם השנייה ב-2015 ובפעם השלישית ב-2017. פולין זכתה גם במקום השני פעם אחת ב-2005.

==הרקדנים והריקודים שייצגו את פולין באירוויזיון לרוקדים צעירים==

{| class="wikitable sortable"
|-
! שנה
! אמן
!ריקוד
!כוריאגרף
! גמר
! חצי גמר
|-
| 1993
| אנה שאשיידק ויאצק ברס
|"Esmeralda"
|א. וגנובה
| -
|bgcolor="#FFDEAD" | העפילו לגמר
|-
| 1995
| פיליפ ברנקייביץ'
|"Paquita"
|מ. פטיפה
| -
|bgcolor="#FFDEAD" | העפיל לגמר
|-
| 1997
| מגדלנה דז'גיילבסקה וברטוש אנצ'יקובסקי
|"Paquita - Grand pas de deux"
|פ. קאפאוסטה
| -
|bgcolor="#FFDEAD" | העפילו לגמר
|-
| 1999
| מרתה וויטצ'בסקה ומרצ'ין קרייבסקי
|"Stars & Stripes"
|ג. באלאנצ'ין
| -
|bgcolor="#FFDEAD" | העפילו לגמר
|-style="font-weight:bold; background:gold;"
| 2001
|| דוד ומרצין קופינסקי
|"Brothers"
|א. וסלובסקי
| 1
|bgcolor="#FFDEAD" | העפילו לגמר
|-
| 2003
| ג'אקוב גרדה
|לא ידוע
|לא ידוע
| colspan="2" bgcolor="#7F7F7F" | לא העפיל לגמר
|-style="font-weight:bold; background:silver;"
| 2005
| אלנה קפוראיינה ומיכאל ווילוט
|"May I have a dance"
|ר. קומוסה
| 2
|bgcolor="#FFDEAD" | העפילו לגמר
|-
| 2011
| אדם מיסלינסקי
|"Mania - C"
|קטרז'ינה קמיץ
| colspan="2" bgcolor="#7F7F7F" | לא העפיל לגמר
|-
| 2013
| כריסטוף סזבו
|"My Life and Love Might Still Go on in Your Heart"
|קטרז'ינה קובלסקה
| colspan="2" bgcolor="#7F7F7F" | לא העפיל לגמר
|-style="font-weight:bold; background:gold;"
| 2015
| ויקטוריה נובק
|"Piece in Old Style"
|יאצק פריזובוליץ'
| 1
|bgcolor="#FFDEAD" | העפילה לגמר
|-style="font-weight:bold; background:gold;"
| 2017
| פאולינה בידז'נסקה
|"La Certa"
|ג'ייסק פרזבלובסקי
| 1
|bgcolor="#FFDEAD" | העפילה לגמר
|}

==אירוח התחרות==
פולין אירחה את התחרות בשנים: 1997, 2005 ו-2013. 
פולין היא המדינה היחידה שאירחה את האירוויזיון לרוקדים צעירים שלוש פעמים.
{| class="wikitable" style="font-size:90%;
! שנה
! העיר המארחת
! מקום התחרות
! מנחים
|-
| 1997
| גדיניה
| התיאטרון המוזיקלי דנוטה בדושקובה
| גראצינה טורביצה, בוגוסלב קצ'ינסקי (חצי גמר) והנק ואן דר מיולן (גמר)
|-
| 2005
| ורשה
| התיאטרון הלאומי של ורשה
| אגתה קרונסקה
|-
| 2013
| גדנסק
| האופרה הממלכתית הבלטית
| תומאס קאמל
|}

==ראו גם==
* האירוויזיון לרוקדים צעירים
* פולין באירוויזיון

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.youngdancers.tv/ Eurovision Young Dancers]

קטגוריה:אירוויזיון לרוקדים צעירים
קטגוריה:פולין: תרבות
בהקטפור

בהקטפור (בנפאלית: भक्तपुर; בנווארית: ख्वप - קוופה) היא בירת מחוז בהקטפור במרכז פרובינציית בגמטי שבמזרח נפאל. העיר ממוקמת בעמק קטמנדו, במרחק של 13 ק"מ מזרחית מעיר הבירה קטמנדו.

קוופה הוא שמה של ממלכה אשר הייתה הגדולה מבין 3 ממלכות ששלטו בעמק בזמן "ממלכת מאלה" עד סוף החצי השני של המאה ה-15 והייתה לבירת נפאל. הערים קטמנדו, פטן ובהקטפור היו מבודדות יותר משתי הממלכות האחרות, לכן השפה המקומית — נווארית, התפתחה לאופן דיבור שונה לחלוטין.

בהקטפור שופעת באתרי מורשת היסטוריים, ונמנית כחלק מעמק קטמנדו, ברשימת אתרי המורשת העולמית של אונסק"ו בשל מקדשים עתיקים, תרבות עשירה ויצירות אומנות.

ב-2011 הושלמה סלילתו של כביש בעל 3 נתיבים המחבר בין קטמנדו לבהקטפור.

ברעידת אדמה שפקדה את האזור ב-2015, 116 אתרי מורשת בבהקטפור ניזוקו, מתוכם 67 הושמדו כליל. מבנים רבים ניזוקו גם ברעידת האדמה ב-1934.

==אטימולוגיה==
קוופה הוא שמה הקדום של בהקטפור. השם בהקטפור מורכב מהמילים भक्त ו-पुर המיתרגמות ל"עיר של חסידים." בנוסף לקוופה, ברחבי עמק קטמנדו העיר ידועה גם כ"בהגדון".

==דמוגרפיה==
על פי מפקד האוכלוסין האחרון של נפאל משנת 2021 התגוררו בעיר 79,136 תושבים.

==גלריה==
<gallery>
Bhaktapur-Yaksheshvara-010-rechts-gje.jpg|
Bhaktapur-Sundhoka-Tor-01-gje.jpg|
Bhaktapur-Taumadhi Tole-28-Tempelwagen-2013-gje.jpg|
Bhaktapur-Tacapala Tole-02-2013-gje.jpg|
Bhaktapur-Toepferplatz-60-2015-gje.jpg|
Bhaktapur-Toepferplatz-62-2015-gje.jpg|
Bhaktapur-34-Strasse-2014-gje.jpg|
Bhaktapur-Dattatreya Mandir am Tacapala Tole-10-Alter-2007-gje.jpg|
</gallery>

==ראו גם==
* פטן
* עמק קטמנדו
* נפאל בהאסה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפאל: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
בלופר

בלופר (באנגלית: Full of It) הוא סרט נעורים אמריקאי-איטלקי-דרום אפריקאי, מסוגת קומדיה דרמטית, משנת 2007. הסרט בוים על ידי כריסטיאן צ'ארלס, נכתב על ידי ג'ון לוקאס וסקוט מור, והופק על ידי סטיב בארנט ומארק קנטון. הסרט עוקב אחר סם, תלמיד חדש בתיכון שבעקבות שיחה עם יועץ בית הספר התחיל לשקר על חיו, דבר המסבך אותו בצרות כאשר השקרים נהפכים למציאות.

הסרט הוקרן לראשונה בארצות הברית בהפצת ניו ליין סינמה ב-2 במרץ 2007 לזמן מוגבל. בישראל הסרט הוקרן לראשונה ב-1 במרץ 2007 עם תרגום לעברית. הסרט הופץ להקרנה ביתית ב-25 בספטמבר 2007. שפת הסרט היא אנגלית, ואורכו כ-91 דקות.

== תקציר העלילה ==
הסרט עוקב אחר סם, נער נמוך ולא מפותח במיוחד, שעובר לתיכון חדש. בגלל הגובה של סם, תלמידי התיכון לא מפסיקים להציק לו ולצחוק עליו. סם סיפר על ההצקות ליועץ בית הספר שייעץ לו שישקר על עברו וככה יפסיקו להציק לו. סם הקשיב לעצה והתחיל לשקר - הוא סיפר שהוא נוהג בפורשה, שאבא שלו כוכב רוק, שהיה לו רומן עם מורה בבית ספר הקודם שלו, ועוד שקרים נוספים. במהלך הסרט השקרים של סם הופכים לאמתיים, והוא נהפך לילד מקובל - דבר שיוצא משליטה וגורם לו להסתבך בצרות.

== שחקנים ודמויות ==
* ריאן פינקסטון - סם לנארד
* קייט מארה - אנני דריי
* טרי פולו - גברת מורן
* קרייג קילבורן - מייק הנבו
* ג'ון קרול לינץ - האנק לנארד
* סינתיה סטיבנסון - ג'יל לנארד
* אמנדה וואלש - ויקי סנדרס
* דרק מקראת - המנהל מרקוס הייס
* ג'ושוע קלוסה - קייל פלאנקט
* מאט גורדון - המאמן הנדרסון
* אלכס האוס - העוזר של קייל
* ניק אולט - העוזר של קייל
* כרמן אלקטרה - בתפקיד עצמה

== הפקה ==
הסרט צולם על ידי קרמר מורגנטאו, ונערך על ידי סוזן שיפטון.

שם הסרט המקורי עבר ארבעה שינויים - "Nothing But the Truth" ("שום דבר מלבד האמת"), "The Whole Truth" ("כל האמת"), ו-"The Life and Lies of Sam Leonard back" ("החיים והסרטים של סם לאנרד"), כאשר לבסוף הוחלט ששמו יהיה "Full of It" ("מלא בזה"). כשהסרט שודר בערוץ Freeform קראו לו "Big Liar on Campus" ("שקרן גדול בקמפוס"). שם ההפצה הרשמי העברי של הסרט הוא "בלופר" - מילה שבסיסה מהמושג "בלוף" שהיא כינוי למי שלא נוהג לומר את האמת.

== קבלת הסרט ==
הסרט הרוויח כ-486,722 דולר ממכירות הכרטיסים ברחבי העולם, כאשר רוב הביקורות עליו הן שליליות. באתר "Rotten Tomatoes" הסרט קיבל דירוג של 6% על בסיס 18 ביקורות. באתר "Metacritic" הסרט קיבל ציון של 33 מתוך 100 על פי שמונה מבקרים, דבר המציין ביקורת שלילית בדרך כלל.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי נעורים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה איטלקיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים דרום אפריקאיים
רומבי קטדזה

רומבי קטדזה (נולדה ב־17 בינואר 1974) היא במאית, מפיקה, תסריטאית ושדרנית רדיו זימבבואית.

== ראשית חייו וחינוך ==
רומבי קטדזה למדה בבית ספר יסודי ובית ספר תיכון בהארארה שבזימבבואה. היא סיימה את לימודיה לתואר הראשון באומנויות באוניברסיטת מקגיל שבקנדה. בשנת 2008, קטדזה קיבלה את מלגת צ'בנינג שאפשרה לה להמשיך ללמוד קולנוע. היא גם בעלת תואר שני באמנויות הקולנוע ממכללת גולדסמית שבלונדון .

== קריירה ==
לרומבי קטדזה יש ניסיון בהפקת סרטים וסדרות טלוויזיה, בימוי, כתיבה והצגת תוכניות ברדיו. בין השנים 1994 עד 2000, קטדזה הפיקה והציגה תוכניות רדיו בנושאים של נשים, אומנות ותרבות, היפ הופ וג'אז, עבור "CKUT-FM" (מונטריאול) ו-"Zimbabwe Broadcasting Corporation" (זימבבואה). בין השנים 2004 עד 2006 היא שימשה כמנהלת של פסטיבל הסרטים הבינלאומי בזימבבואה . החל משנת 2008, קטדזה הפיקה סדרות וסרטים רבים.

רומבי קטדזה היא מרצה במשרה חלקית במחלקה לאומנויות ותיאטרון באוניברסיטת זימבבואה. היא גם אחראית על הסרטים והסדרות החדשות לאורך כל השנה, מטעם המועצה הלאומית לאמנויות של זימבבואה . בנוסף היא לוקחת חלק פעיל בממשלת זימבבואה, בשביל לתמוך בתעשיית הקולנוע.

== פילמוגרפיה ==
* "Danai" (2002)
* "Postcards from Zimbabwe" (2006)
* "Trapped" (2006)
* "Asylum" (2007)
* "Insecurity Guard" (2007)
* "Tariro" (2008)
* "Big House, Small House" (2009)
* "The Axe and the Tree" (2011)
* "The Team" (2011)
* "Playing Warriors" (2012)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1974
קטגוריה:במאיות קולנוע זימבבואיות
קטגוריה:מפיקות קולנוע
קטגוריה:תסריטאיות קולנוע
קטגוריה:שדרניות רדיו וטלוויזיה
קטגוריה:זימבבואים
מלון פלאזה (סרט)

מלון פלאזה (באנגלית: Plaza Suite) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1971 בבימויו של ארתור הילר עם וולטר מתאו, מורין סטייפלטון, ברברה האריס ולי גרנט בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב על ידי ניל סיימון והוא מבוסס על המחזה שלו "מלון פלאזה" משנת 1968. המחזה הועלה על הבמות בישראל שלוש פעמים בתיאטרון הקאמרי, בשנת 1970, שנת 1973 וגרסה חדשה בתרגום דורי פרנס בשנת 2005.

המחזה והסרט מורכבים משלוש מערכות ללא קשר ביניהן המתרחשות בסוויטה מספר 719 במלון פלאזה בניו יורק. בכל מערכה מתוארים יחסים בין גבר ואישה. וולטר מתאו מופיע בתפקיד הגבר בשלוש המערכות. בסיום הסרט מופיעים שלושת הזוגות וקדים לצופים כמו בהצגת תיאטרון.

הסרט היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - קומדיה או מוזיקלי.

מורין סטייפלטון הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר - סרט קולנוע.

==תקציר העלילה==
===מערכה ראשונה===
קארן נאש (מורין סטייפלטון) מגיעה לסוויטה מס' 719 במלון פלאזה בניו יורק כדי לחגוג עם בעלה סאם (וולטר מתאו) 23 שנים לנישואיהם.

היא מכינה כיבוד ומחכה לבעלה לחגוג את האירוע. סאם מגיע לסוויטה טרוד כולו בעבודתו על הכנת חוזה נדל"ן ביחד עם מזכירתו היפה והגרושה מיס מקורמק (לואיז סורל). קארן מבחינה ביחס האוהד של סאם למזכירתו היפה.

לאחר שהמזכירה עוזבת, סאם מתעלם מכל דבריה של אשתו והיא מגיעה למסקנה שהוא אינו אוהב אותה יותר וכי יש לו תסביך גיל ה-50 ולכן יש לו קשר אהבים עם מזכירתו. סאם המרוגז מודה בכך ולבסוף שניהם יוצאים מהמלון לחוד.

===מערכה שנייה===
ג'סי קיפלינג'ר (וולטר מתאו) הוא מפיק הוליוודי עשיר ומצליח. הוא מגיע לניו יורק לרגל עסקיו ומתאכסן בסוויטה 719 במלון פלאזה בניו יורק. ג'סי הוא רודף נשים מושבע וגרוש שלוש פעמים. הוא מחפש אישה לבלות עימה בחדרו ונעזר בפנקס ההיכרויות האישי שלו. הראשונה שהוא מצליח להתקשר איתה היא מיוריאל טייט (ברברה האריס) איתה היה לו קשר בעבר. מיוריאל היא נשואה ויש לה שלושה ילדים, היא חוששת להיפגש עם ג'סי אך לבסוף מחליטה לפגוש אותו במלון לחמש דקות.

ג'סי מפעיל את כל קסמו על מיוריאל ומספר לה על עושרו ועל קשריו עם השחקנים המפורסמים ביותר בהוליווד תוך שהוא מוזג לה מדי פעם כמויות גדולות של אלכוהול. כל זה עושה את שלו על מיוריאל וג'סי מצליח לכבוש אותה.

===מערכה שלישית===
רוי הבלי (וולטר מתאו) ואשתו נורמה (לי גרנט) עומדים לחתן את בתם נימסי (ג'ני סאליבן) באולם הבארוק במלון פלאזה. הם שכרו את סוויטה מספר 719 אך נימסי נסגרה בחדר האמבטיה כשהיא לבושה בבגדי כלה ומסרבת לצאת משם כי היא פוחדת מהנישואים.

רוי מנסה לפרוץ את דלת אך נכשל. מנסה להגיע לשם דרך החלון תוך שהוא הולך על מעקה המלון בגובה רב, אך היא נועלת את החלון. תוך כדי הניסיונות שלו, בני הזוג צועקים אחד על השנייה מי אשם בחינוך של בתם.

לבסוף מוריד רוי את טון הדיבור שלו ונימסי מאפשרת לו להיכנס ולשוחח. לאחר שהוא יוצא היא שוב נועלת את הדלת והוא מספר לאשתו כי נימסי מפחדת להינשא ולחיות כמו שהוריה חיים ומתנהגים.

הפרשה מסתיימת כאשר החתן המיועד עולה לחדר וצועק לעבר נימסי שתירגע ותרד מהר למטה והיא יוצאת מהר ויורדת לקהל החוגגים.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=IB61gxV8HCI קדימון לסרט מלון פלאזה], באתר יוטיוב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1971
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות של ניל סיימון
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי וולטר מתאו
יוהאן אורב

יוהאן אורב (באסטונית: Johann Urb; נולד ב-24 בינואר 1977) הוא שחקן אסטוני.

==ביוגרפיה==
אורב נולד בטאלין שבאסטוניה. בגיל עשר לאחר גירושי הוריו עבר לפינלנד ביחד עם אמו ובעלה הפיני. בגיל שבע עשרה נסע לניו יורק שם מתגורר אביו, החל לפתח שם קריירת דוגמנות, ולאחר מכן למד בבית הספר למשחק של לי סטרסברג.

ב-2001 שיחק תפקיד קטן בסרט זולנדר ואחר כך הופיע גם בסרט 1408. 

בטלוויזיה שיחק תפקיד אורח בסדרות CSI: מיאמי והפמליה, ב-2006 שיחק בסרט "All In" לצד מייקל מדסן העוסק בסטודנטים לרפואה המנסים לנצח בתחרות פוקר.

הוא שיחק בדרמת הנעורים מגרש ביתי כבחור שברוק (סופיה בוש) יוצאת עמו.

ב-2007 שיחק במספר פרקים בסדרה "צהוב!" לצד קורטני קוקס, ב-2008 שיחק בקומדיה "Strictly Sexual" עם אמבר בנסון, ב-2009 החל לשחק תפקיד ראשי בסדרה איסטוויק. באותה שנה גילם את תפקיד המאבטח והטייס סאשה, בסרט האפוקליפטי המצליח 2012.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אסטונים
קטגוריה:דוגמנים
קטגוריה:בוגרי מכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע
קטגוריה:מהגרים מאסטוניה לארצות הברית
קטגוריה:אסטונים שנולדו ב-1977
מוסטפא מדבולי

מוסטפא כמאל מדבולי (בערבית: مصطفى كمال مدبولي; נולד ב-28 באפריל 1966) הוא מהנדס ופוליטיקאי מצרי המכהן כראש ממשלת מצרים ה-54 וכשר השיכון והבינוי של מצרים אשר מונה על ידי נשיא מצרים עבד אל-פתאח א-סיסי ב-14 ביוני 2018 כמחליפו של שריף אסמאעיל אשר התפטר בעקבות בחירותו המחודשת של א-סיסי בבחירות 2018.

==קריירה==
מדבולי הוא דוקטור להנדסה במקצועו מאוניברסיטת קהיר, את התואר השני בהנדסה סיים ב-1988 ואת הדוקטורט ב-1997 מספטמבר 2009 ועד נובמבר 2011 שימש כיושב ראש הרשות הארצית לתכנון ערים במשרד השיכון המצרי וכמנהל מכון ההדרכה ללימודים עירוניים במרכז לחקר הבינוי והשיכון במשרד השיכון.

מנובמבר 2012 ועד פברואר 2014 שימש כמנהל האזורי של מדינות ערב בתוכנית האו"ם להתיישבות. במרץ 2014 מונה לשר השיכון בממשלתו של אבראהים מחלב והמשיך בתפקיד גם בממשלתו של שריף איסמאעיל. בספטמבר 2015. במהלך כהונתו כשר השיכון, יצא לדרך פרויקט "מיליון יחידות הדיור", והיה אחד הפרויקטים הלאומיים הגדולים שנכנסו לתוקפם לאחר כניסת הנשיא סיסי לתפקידו, למרות שהפרויקט הוצע על ידי שר השיכון לשעבר מוחמד פתחי אל-בראדעי. מסיבות פוליטיות וחברתיות, הפרויקט, שהוצע על ידי אל-בראדעי ב-2011, נעצר בתקופת שלטון האחים המוסלמים, מה שגרם לדחיית הפרויקט עד לכניסת מדבולי לתפקידו. בנובמבר 2017 מונה מדבולי לראש הממשלה זמני, בעקבות יציאתו של שריף איסמעיל לגרמניה לטיפול רפואי.

==ראש ממשלת מצרים==
ב-7 ביוני 2018 מונה לראש ממשלת מצרים על ידי הנשיא א-סיסי וב-14 ביוני החל לתפקד בפועל כראש הממשלה לאחר הרכבת הממשלה החדשה והשבעתו. ב-9 ביוני 2018 החליט מדבולי לפטר שמונה שרים ביניהם שר העתיקות, שר ההגירה כוח האדם, החקלאות והקרקעות, שר הבריאות ושר השכלה גבוהה והמחקר האקדמי. יממה לאחר מכן הודיע כי בממשלתו יכהנו שמונה שרות, שיא כל הזמנים בייצוג נשים בממשל המצרי. ב-3 ביולי 2018 פרסם מדבולי רשמית את הצהרת המדיניות שלו לפרלמנט המצרי. בהצהרה כי 85% מתוכנית הרפורמה הכלכלית שלו הושלמה. ההצהרה נשלחה לאחר מכן לוועדה פרלמנטרית בראשות סגן יו"ר הפרלמנט המצרי, אשר לאחר מכן תלווה בהצבעה של אמון.

לפי סעיף 146 לחוקה אשר קובע, כי ראש ממשלה שימנה זה עתה ממשלה חדשה ימסור הצהרת מדיניות לפני הפרלמנט, ולאחר מכן על חברי פרלמנט להצביע על המדיניות, תוך תהליך שיסתיים עד 30 יום מההצבעה. ב-11 ביולי 2018, סגן ראש הפרלמנט המצרי, אל-סייד אל-שריף, שעמד בראש הוועדה הפרלמנטרית הממונה על סקירת הצהרת המדיניות של מדבולי, הודיע כי ועדתו סיימה את סקירתה והמליצה על הצבעת אמון ב-15 ביולי. ב-25 ביולי 2018, עשרה ימים לאחר המועד המתוכנן, אישר הפרלמנט המצרי את שינוי הממשלה של מדבולי ואת הצהרת המדיניות שלו בהצבעה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שרי ממשלת מצרים
קטגוריה:ראשי ממשלת מצרים
קטגוריה:שרי שיכון
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1966
האמונה (שיר)

שיר האמונה הוא שיר שחיבר הראי"ה קוק. השיר נכלל בקובץ שיריו "אורות הראי"ה". השיר עוסק בערך התחייה הלאומית, בתוכנה וביעדיה. השיר משמש כהמנון של תנועת הנוער אריאל.

השיר נכלל גם במספר קובצי שירים של יהודי תימן ("דיוואן"), וזכה למספר ביצועים. אחד המפורסמים שבהם הוא של דוד רפאל בן-עמי.

==לעומת "התקווה"==
הבית הראשון והפזמון של השיר "[[תקוותנו" בכתב ידו של נפתלי הרץ אימבר ועם חתימתו, תרס"ח (1908), נשמר באוספי הספרייה הלאומית]]
השיר חובר בלונדון בשנת 1916 (ה'תרע"ז) או 1917 (ה'תרע"ח). בחוברת בה נתפרסם נכתב שיש לשיר אותו במנגינת "התקווה".
השיר המקורי תקוותנו שנכתב כבר ב-1878 עבר בראשית המאה ה-20, מספר שינויי נוסח על ידי בני היישוב. דעתו של הראי"ה קוק לא הייתה נוחה מחלק מנוסח "התקווה" בפרט במתכונתה החדשה, ושיר זה נכתב כתגובה לכך, כשמטרת הראי"ה היא להעמיד את סוגיית התחייה הלאומית של עם ישראל במבט התורני האמוני.

בולטים בשיר זה שני שינויים לעומת התקווה: האחד הוא בשם השיר; בעוד השיר המקורי מדבר על התקווה (כך בשם השיר, ובמילות השיר "כל עוד בלבב פנימה", "עוד לא אבדה תקוותנו", כלומר עדיין קיימים סיכויים לתחיית ישראל) שירו של הראי"ה עוסק באמונה (כך בשם השיר, ובמילות השיר "לעד חיה בלבבנו"), כלומר ודאות פנימית בלבבות העם היהודי.

ההבדל השני הוא בתוכן התחייה, בעוד התכלית הלאומית המבוטאת בשיר התקווה היא "להיות עם חופשי בארצנו", בשירו של הראי"ה החיים הלאומיים של עם ישראל הם חיי קודש הכוללים יחס לארץ ישראל כארץ הקודש, עבודת ה' המתבטאת בעלייה לרגל לבית המקדש ובלימוד תורה.

בדומה לכך, בפזמון החוזר בנוסח המקורי של התקווה – השיר "תקוותנו", מופיע הביטוי "לשוב לארץ אבותינו, עיר בה דוד חנה", הראי"ה השתמש בביטוי זה, אך שינה את כינויה של הארץ ל"ארץ קדשנו".

בנוגע לשינויי הנוסח ב"התקווה" שנערכו בה בראשית המאה-20 למרות השינוי, רבים המשיכו לשיר את הנוסח המקורי של הפזמון: "עוֹד לֹא אָבְדָה תִּקְוָתֵנוּ / הַתִּקְוָה הַנּוֹשָׁנָה / לָשׁוּב לְאֶרֶץ אֲבוֹתֵינוּ / לָעִיר בָּהּ דָּוִד חָנָה" במשך יותר מיובל שנים. כך למשל נהגו בקונגרסים הציוניים לפני קום המדינה.

בדומה לפזמון בשיר תקוותנו: "עוד לא אבדה תקוותנו..." משמש הבית הראשון בשיר האמונה: "לעד חיה בלבבנו" כפזמון השיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.zemirotdatabase.org/view_song.php?id=152 תרגום לאנגלית של השיר] באתר "אוצר זמירות"
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:המנונים עבריים
קטגוריה:אריאל (תנועת נוער)
קטגוריה:שירים בעברית
קיינאן מארו

קיינאן מארו (ביפנית: 開南丸) הייתה אוניית מפרשים עשויה עץ של הצי הקיסרי היפני. האונייה שימשה את המשלחת היפנית לאנטארקטיקה.
== היסטוריה ==
האונייה הייתה בתחילה בבעלות פרטית ונקראה אזארה מארו. היא נרכשה בידי הצי היפני באוקטובר 1910, ובהוראתו של מרשל הצי היהאצ'ירו טוגו שונה שמה לקיינאן מארו. האונייה עברה התאמה לתנאי קור ונוספו לה מנועי עזר של 18 כוח סוס, אשר לא יכלו לספק סיוע של ממש במהלך ההפלגה אלא רק להקל את היציאה מהנמל. אורכה הכולל היה 33.48 מטר ורוחבה 7.85 מטר.

בדצמבר 1910 הפליגה הקיינאן מארו מטוקיו כשעל סיפונה המשלחת היפנית לאנטארקטיקה בפיקוד נובו שיראזה. היא הגיעה אל הקרח ב-26 בפברואר 1911 והפליגה הלאה, אל תוך ים רוס. בגלל המועד המאוחר מאוד בעונה האנטארקטית, לא יכלה האונייה להתקדם מעבר לאי קולמן, וחזרה לסידני, אוסטרליה לחרוף שם.

במהלך העונה הבאה נעשה ניסיון שלישי להגיע לטווח ראייה של יבשת אנטארקטיקה, במטרה מוגדרת לחקור את ארץ אדוארד השביעי. קבוצה קטנה ירדה לחקור את הארץ שם נתקלו אנשיה בתנאי מזג אוויר קשים, שאילצו אותם לשוב על עקבותיהם. קיינאן מארו חזרה ליפן; היא הגיעה ליוקוהמה ב-20 ביוני 1912.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוניות וספינות מפרשים
קטגוריה:משלחות לאנטארקטיקה
קולמן (אי)

מפה של האי קולמן
קולמן (באנגלית: Coulman) הוא אי מכוסה קרח, המורכב מכמה חרוטי מגן געשיים מחוברים בים רוס שבאנטארקטיקה. גודל האי הוא 33.3 ק"מ אורך, ו-14.8 ק"מ רוחב. הוא מרוחק 17 ק"מ מארץ ויקטוריה. בדרום קולמן ישנה קלדרה ברוחב 4.8 ק"מ ובעומק 701 מטרים. באי ישנה אוכלוסייה של פינגווינים קיסריים. 

האי התגלה בשנת 1841 על ידי סר ג'יימס קלארק רוס אשר קרא לאי על שם חמיו, תומאס קולמן. בנקודה הדרומית מזרחית של האי נמצא כף אן אשר נקרא על שם אשתו של רוס. בצפון האי נמצא כף וודרות'. האי קולמן נמצא בתוך שטח חסות רוס אשר נתבע בידי ניו זילנד. תביעה שלא הוכרה בידי רוב מדינות העולם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוף בורכגרווינק
קטגוריה:שטח חסות רוס
המשלחת הסובייטית הראשונה לאנטארקטיקה

המשלחת הסובייטית הראשונה לאנטארקטיקה יצאה ב-30 בנובמבר 1955 ונמשכה עד 1957.

במשלחת השתתפו בסך הכל שתי ספינות של הצי הסובייטי: "אוב" ו"לנה", וכן ספינת תובלה ששימשה להעברת ציוד. צוות האניות כלל בסה"כ 75 איש, אשר אליהם הצטרפו 127 אנשי צוות המשלחת. מטרתה העיקרית של המשלחת הייתה הקמת תחנת מירני בארץ המלכה מרי על חוף ים דייוויס. כמו כן ערכה המשלחת תצפיות מדעיות מצומצמות בהיקפן, וסיור בתחנות המחקר ווסטוק וסובטסקאיה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20051102122808/http://vitiaz.ru/congress/en/thesis/93.html מידע על המשלחת] 

קטגוריה:1955 בברית המועצות
קטגוריה:1956 בברית המועצות
קטגוריה:1957 בברית המועצות
קטגוריה:משלחות לאנטארקטיקה
קטגוריה:ברית המועצות: מדע וטכנולוגיה
Youth (שיר של טרוי סיון)

Youth (בעברית: נוֹעַר) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר-יוצר האוסטרלי טרוי סיון. השיר יצא לאור ב-13 בנובמבר 2015, כסינגל הראשון והפותח מתוך אלבום בכורתו, Blue Neighbourhood, על ידי חברות התקליטים EMI אוסטרליה, קפיטול רקורדס ויוניברסל.

השיר הגיע למקום ה-23 במצעד הבילבורד הוט 100, וה-17 במצעד השירים האוסטרלי.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי טרוי סיון, בריידי ריילי, בראם אינסקור, עלי X, לילנד ואלכס הופ והופק על ידי אינסקור, אלכס ג'יי אל הייוו וסלאמס. השיר הוא בסגנון הדרים פופ, המשלב בתוכו גם את סגנון האלקטרופופ, בדומה לשאר שירי האלבום.

עם השיר הופיע סיון פעמים רבות בסיבוב ההופעות שלו, "Blue Neighbourhood Tour".

== וידאו קליפ ==
סרטון המילים של השיר פורסם ב-23 בנובמבר 2015. הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר צולם בלוס אנג'לס וסיאטל, בפברואר 2016. הוא פורסם ב-24 בפברואר 2016, והועלה לערוץ ה-Vevo של סיון.

נכון לספטמבר 2018, מונה הצפיות של הקליפ עומד על כ-106 מיליון צפיות.

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2015
קטגוריה:סינגלים מ-2015
קטגוריה:שירי טרוי סיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טרוי סיון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לילנד
קטגוריה:וידאו קליפים שצולמו בלוס אנג'לס
קטגוריה:שירים על בני נוער
קטגוריה:שירי פלטינה מרובעת באוסטרליה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת EMI רקורדס
הקרן למחקרים מתקדמים של רוסיה

הקרן למחקרים מתקדמים (ברוסית: Фонд перспективных исследований) היא קרן ממשלתית, שמטרתה לקדם יישום מחקר ופיתוח למען האינטרסים הביטחוניים של רוסיה ומחקרים הנוגעים לפיתוח טכנולוגיות צבאיות וטכנולוגיות לצורך ביצוע מודרניזציה של הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית, פיתוח ויצירת טכנולוגיות חדשניות והפקת מוצרי היי-טק צבאיים והיא הגוף הממשלתי העיקרי בתחום הפיתוחים הטכנולוגיים עבור הצבא.

== פעילויות עיקריות ==
* קידום התשתית המדעית והטכנולוגית הנחוצה למחקר ופיתוח צבאי 
* הכוונת המחקר והפיתוח הצבאי
* רכש וניהול פרויקטי פיתוח עבור זרועות הצבא
* ניתוח ותיאום העבודה בנושאי מחקר צבאי
* קיום קשרים עם גורמים זרים בנושאי תשתית ומחקר צבאי 
* הכוונת המחקר בתחום החלל והלווינות בשיתוף פעולה עם רוסקוסמוס 
== מיזמים ==
* פיודור, רובוט דמוי אדם למשימות חלל
* SOVA, כלי טיס בלתי מאויש למטרות מדידות באטמוספירה
* נבחרת 112, פרויקט פדרלי להתראה על מצבי חירום באמצעות כוח מתנדבים. שמו הרשמי של הפרויקט: "המערכת לעיבוד משותף של נתוני המרחב".

== ראו גם ==
* תעשייה צבאית ברוסיה 
* המקבילה הישראלית - המינהל למחקר, פיתוח אמצעי לחימה ותשתית טכנולוגית 
* המקבילה האמריקאית - DARPA

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוסיה: ארגונים ממשלתיים
מחקרים מתקדמים של רוסיה
קטגוריה:מכוני מחקר רוסיים
משה מנוחין

משה מנוחין (12 בנובמבר 1893 – 4 בפברואר 1982) היה סופר ומורה יהודי אמריקאי. דעותיו האנטי ציוניות היוו נושא לפולמוס במשך שנים רבות. אביהם של הכנר יהודי מנוחין, הפסנתרנית חפציבה מנוחין והפסנתרנית, הציירת והמשוררת ילטה מנוחין.

== ביוגרפיה ==
מנוחין נולד בהומל למשפחה דתית. הוא נין של רבי ישראל נח שניאורסון אדמו"ר מניז'ין. אביו היה יצחק אייזיק, והוא נפטר בעת שמנוחין היה ילד, הוא גדל אצל סבו יהודה לייב מנוחין, מראשי כולל חב"ד. אביו חורגו היה ישראל אשר ליבּוֹ, מחסידי חב"ד בירושלים.

כאשר עברה המשפחה לישראל, משה נשלח לחדר בירושלים. אחר כך היה מהמחזור הראשון בגימנסיה הרצליה.

מנוחין התחתן עם מרותה (במקור מרים) בת חיים נחום שור, שוחט בנווה צדק.

בשנת 1915 מנוחין הגיע לארצות הברית כדי להשלים את ההשכלה הגבוהה. למד באוניברסיטת ניו יורק, שם הוא למד מתמטיקה, מדע המדינה והוראה.

בסוף 1919 הוא ואשתו התאזרחו בארצות הברית. אחר כך עבר לקליפורניה, שם עבד כמורה לעברית.

מנוחין היה אביו של הכנר הנודע יהודי מנוחין והפסנתרניות חפציבה מנוחין וילטה מנוחין.

דעותיו היו אנטי ציוניות, אשר היוו נושא לפולמוס במשך שנים רבות. בשנת 1951 כתב משה שרת למנוחין מכתב גלוי בעיתונות, בו ניסה לשנות את דעותיו של מנוחין.
משה מנוחין בתצלום קבוצתי ביום הלימודים האחרון של המחזור הראשון של [[גימנסיה הרצליה]]

== עבודותיו ==
<div class="mw-content-ltr">
* The decadence of Judaism in our time. New York, Exposition Press, 1965
* "The Other Side of the Coin." Published circa 1967. A copy of which is held in the UN Library in Geneva.
* Quo vadis Zionist Israel? A 1969 postscript to The decadence of Judaism in our time. Beirut, Institute for Palestine Studies, 1969
* In memory of Count Folke Bernadotte of Sweden, United Nations mediator on Palestine New York : Arab Information Center, 1969
* Jewish critics of Zionism : a testamentary essay, with the stifling and smearing of a dissenter New York : League of Arab States, Arab Information Center, 1974
* The stifling and smearing of a dissenter By Moshe Menuhin
* A Jewish child in Czarist Russia Moshe Menuhin describes life in a Jewish ghetto of Czarist Russia. Hollywood, Calif. : Center for cassette studies, 1976
* The Menuhin saga: the autobiography of Moshe Menuhin. London : Sidgwick & Jackson 1984</div>

== קישורים חיצוניים ==
* גרייס הלסל, [https://www.wrmea.org/1996-july/like-father-like-son-a-tribute-to-moshe-and-yehudi-menuhin.html Like Father, Like Son: A Tribute to Moshe and Yehudi Menuhin], יולי 1996

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יורדים מארץ ישראל
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:משפחת מנוחין
קטגוריה:אנטי-ציונים יהודים
קטגוריה:בוגרי המחזור הראשון של הגימנסיה הרצליה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1893
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1982
אריה אטרמן

אריה עטר (אטרמן) (1913 - ?), היה אתלט ארצישראלי, אלוף ושיאן ארץ ישראל בהדיפת כדור ברזל, בזריקת דיסקוס ובהטלת כידון. זוכה מדליית ארד מהמכביה השנייה (1935) בקרב עשר.

== ביוגרפיה ==
אטרמן נולד וגדל בדואיסבורג, גרמניה. הוא היה חבר ב"דואיסבורג שפיל פריין", שם הוא ניהל את קבוצת הצעירים באתלטיקה קלה, שחייה וכדורגל. ב-1922 עבר עם משפחתו לקלן ושם התאמן במועדון בר כוכבא. בן 13 הוא זכה באליפות הנערים בקרב 3. באליפות גרמניה לנערים הוא זכה בהטלת כידון (600 גרם) בתוצאה של 61.50 מטר. הוא השתתף בתחרויות שארגנה המכבי בגרמניה. בשנת 1932 לאחר שלא התקבל לבית הספר הגבוה לחינוך גופני הוא עבר להתגורר בפריז שם למד בבית הספר לחינוך גופני של הצבא. 

===1935===
במכביה השנייה הוא הגיע בראש המשלחת מצרפת עם 6 ספורטאים. בתחרויות עצמן הוא זכה במדליית ארד בקרב עשר. בתחרות שנערכה בביירות קבע אטרמן בהטלת כידון שיא עולם של מכבי חדש - 51.50 מטר. 

לאחר שנשאר בארץ לסיום המכביה השנייה התאמן אטרמן בקבוצת מכבי תל אביב.

באליפות האתלטיקה הראשונה של ארץ ישראל שנערכה באצטדיון ימק"א ירושלים בסוף נובמבר 1935 זכה אטרמן ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, בהדיפת כדור ברזל בשיא ארץ ישראל חדש של 11.77 מטר, לפני חבריו לאגודה זאב שטיל (11.36 מטר) ודב רבינוביץ' (10.56 מטר), בהטלת כידון (800 גרם) בתוצאה של 46.62 מטר, לפני לב גוריון מבר כוכבא ירושלים (46.10 מטר) ודב רבינוביץ' (44.65 מטר) ובריצת שליחים 4x100 מטר ביחד עם סם שטיינברג, עמיחי כספי ושלמה מרנץ בתוצאה של 45.6 שניות, לפני מכבי חיפה (47.1 שניות) ומכבי עתיד תל אביב. מדליית כסף, בזריקת דיסקוס בתוצאה של 32.21 מטר, אחרי זאב שטיל שקבע שיא ארץ ישראל חדש של 37.65 מטר ולפני לב גוריון (32.17 מטר.

===1941===
באליפות ארץ ישראל שנערכה באצטדיון המכביה בתל אביב ב-26 באפריל 1941 זכה אטרמן בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 38.01 מטר ומדליית כסף בהטלת כידון 51.14 מטר, אחרי הרצל פריצנר ממכבי רחובות (53.49 מטר) ולפני חברו לאגודה אברהם גרין (51.06 מטר). 	

===1947===
באליפות המזרח הקרוב שנערכה באתונה יוון בספטמבר 1947 זכה אטרמן במדליית ארד בהטלת כידון בתוצאה של 51.69 מטר.

== חייו האישיים ==
היה מורה להתעמלות בגימנסיה הרצליה. בין תלמידיו היו יהודה גבאי ונתיבה בן-יהודה. בשנת 1942 התגייס לצבא הבריטי. בשנת 1954 התמנה למנהל הספורט של אגודת הצעירים העבריים ברוצ'סטר, ארצות הברית.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* [https://bidspirit.com/ui/lotPage/source/catalog/auction/2256/lot/114562/%D7%90%D7%9C%D7%91%D7%95%D7%9D-%D7%A9%D7%9C-11-%D7%A6%D7%99%D7%9C%D7%95%D7%9E%D7%99%D7%9D-%D7%A9%D7%9C-%D7%90%D7%A8%D7%99%D7%94-%D7%90%D7%98%D7%A8%D7%9E%D7%9F?lang=en אלבום של 11 צילומים של אריה אטרמן ספורטאי מצטיין בשנות הארבעים פלסטינה ומורה מאמן בגמנסיה הרצליה לפני קום המדינה גודל הצילומים 14 על 9 סמ וצילום אחד 17 על 12 סמ], באתר bidspirit

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתלטים גרמנים
קטגוריה:אתלטים צרפתים
קטגוריה:אתלטים ארץ-ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אלופי ישראל בהדיפת כדור ברזל
קטגוריה:אלופי ישראל בהטלת כידון
קטגוריה:אלופי ישראל בזריקת דיסקוס
קטגוריה:שיאני ישראל באתלטיקה
קטגוריה:עסקני ספורט ביישוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1913
מנחם מאיר ציוני

הרב מנחם מאיר ציוני (אלול תרע"ז – ז' בסיוון תשס"ט) היה אב"ד תל אביב ורב בית הכנסת המרכזי בצפון תל אביב.

==ביוגרפיה==
נולד באלול תרע"ז (1916) בעיר ארזאמס שברוסיה לאביו הרב ניסן בן-ציון, אב"ד ארזאמס שברוסיה ומאוחר יותר רבה של אמסטיבובא והעיר בודקי, וחתנו של רבי משה ארנער.

בצעירותו למד בישיבה הקטנה בביאליסטוק אצל הרב אריה לייב יוכט, ולמד בחברותא עם הרב משה שמואל שפירא. באלול תרצ"ב נשלח ללמוד אצל הרב ברוך בער ליבוביץ בקמניץ, שם למד במשך כשנתיים, שם למד בחברותא עם הרב ראובן יוסף גרשנוביץ.

עם פטירת אמו חזר בחודש ניסן תרצ"ד לבית אביו ובחודש אלול נסע ללמוד בישיבת מיר, ראש הישיבה הרב אליעזר יהודה פינקל סירב לקבלו לישיבה בשל גילו הצעיר, היות שבישיבה למדו בני עליה בני שלושים ומעלה, על אף שראש הישיבה סירב לקבלו נותר ללמוד בהיכל הישיבה ומדי שבועיים היה נכנס אל ראש הישיבה לומר לו את חידושי תורתו עד שלבסוף קיבלו לישיבה.

באב תרצ"ה עלה לארץ ישראל עם משפחתו ומיד עם בואם מונה אביו לכהן כרב בקריית חיים הסמוכה לחיפה, אך לאחר תקופה קצרה עזב אביו את כהונת הרבנות במקום ומונה לכהן כאב"ד בחיפה והתפרסם בספריו שו"ת בנין ציון.

עם בואו לארץ החל הרב ציוני ללמוד בישיבת חברון. באותן שנים היה עולה מידי שבת לבית הרב איסר זלמן מלצר ושמע מדברי תורתו, כמו כן היה עולה בקביעות מדי מוצאי שבת לביתו של בן דודו הרב יוסף שלום אלישיב לשוחח בדברי תורה, וגם במשך השנים היה בקשר תמידי עם הרב אלישיב.

נשא לאשה את רעייתו מרת שפרינצא תקוה, בת הרב פרץ סג"ל.

===== לאחר נישואיו =====
לאחר נישואיו למד בישיבת היכל התלמוד בתל אביב, ולימים נקרא לבוא למסור שיעורים בגמרא בבית הכנסת המרכזי לשכונות הצפון בתל אביב (רחוב בן יהודה 126) בבית מדרשו של הרב אליהו מיליקובסקי אב"ד בתל אביב, כן מסר שיעורים קבועים בבית הכנסת הגדול בתל אביב, ועם פטירתו של הרב מליקובסקי (בשנת ה'תש"ז) מונה לכהן כרב בית הכנסת המרכזי לשכונות הצפון.

בשנת תשי"ז לאחר ששימש בדיינות אצל הרב שמואל יפה מונה לכהן כדיין בבית הדין ולאחר מכן לאב בית הדין, התמחותו בדיני גיטין ובעיקר בשמות לגיטין, הביאו אליו פניות רבות מכל רחבי העולם, כשלוש שנים לפני פטירתו שכל את בנו הרב פרץ ציוני, רבה של עפולה.

נפטר בשבת קודש פרשת נשא ז' בסיוון ה'תשס"ט.

===== משפחתו =====
חתניו ובניו:
* חתנו הרב יעקב יוסף אוירבך רבה של רמת חן
* חתנו הרב שמחה זיסל שפירא ראש ישיבת תפארת ישראל
* בנו הרב פרץ ציוני רבה של עפולה

קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (בלארוס)
קטגוריה:דיינים ישראלים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבנים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
Let the Music Win

Let the Music Win הוא שיר שהוקלט על ידי להקת Kids.il . השיר נכתב והולחן על ידי אוהד חיטמן. השיר נבחר לייצג את ישראל באירוויזיון הילדים 2012, שהתקיים באמסטרדם, הולנד.

להקת Kids.il השתתפה באירוויזיון הילדים 2012 ב-1 בדצמבר 2012. השיר סיים במקום ה-8 עם 68 נקודות.

==ראו גם==
* ישראל באירוויזיון הילדים 2012
* אירוויזיון הילדים 2012
* ישראל באירוויזיון הילדים

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שירי 2012
קטגוריה:ישראל באירוויזיון הילדים
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים על מוזיקה
קאן אייהאן

קאן אייהאן (בטורקית: Kaan Ayhan; נולד ב-10 בנובמבר 1994 בגלזנקירכן שבגרמניה) הוא כדורגלן טורקי-גרמני המשחק בגלאטסראיי ובנבחרת טורקיה בעמדות הבלם והקשר האחורי.

==קריירת מועדונים==
אייהאן הצטרף לשאלקה 04 כבר כאשר היה בן ארבע. בשנת 2012, כאשר היה בן 18, חתם אייהאן על חוזה מקצועני בשאלקה לשלוש עונות. באוקטובר 2013 ערך אייהאן את הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של שאלקה, בניצחון 1–4 על אאוגסבורג במסגרת הבונדסליגה, כשהחליף את אדם סאלאי. במאי 2014 הבקיע אייהאן את שער הבכורה שלו בשאלקה, בניצחון 0–2 על פרייבורג. מאז הופעת הבכורה שלו, אייהאן הספיק לערוך 29 הופעות ליגה עד לאמצע עונת 2015/16, שכן אז עבר בהשאלה לאיינטרכט פרנקפורט עד לתום העונה, עם אופציה לרכישה בסיום ההשאלה. אייהאן ערך שתי הופעות בלבד במדי פרנקפורט, ולבסוף לא נרכש, עקב המחיר שפרנקפורט לא הייתה מוכנה לשלם. בתום תקופת ההשאלה, חזר אייהאן לשאלקה.

באוגוסט 2016, לאחר שערך הופעת ליגה אחת בעונת 2016/17 במדי שאלקה, עזב אייהאן את שאלקה 04 לאחר 17 שנים במועדון, וחתם בפורטונה דיסלדורף מהבונדסליגה השנייה. אייהאן הפך במהרה לשחקן הרכב קבוע, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה בעונתו הראשונה בקבוצה. בעונה השנייה שלו בדיסלדורף, 2017/18, אייהאן נטל חלק משמעותי בהעפלת המועדון לבונדסליגה כשהוא עורך 31 הופעות ליגה.

ב-16 באוגוסט 2020, לאחר ירידת ליגה עם פורטונה דיסלדורף בסיום עונת 2019/2020, עבר לליגה האיטלקית וחתם בססואולו. ב-18 במרץ 2022 כבש שער בכורה בניצחון 1–4 על ספציה.

בינואר 2023 הושאל לגלאטסראיי אליה עבר רשמית בסיום אותה העונה.

==קריירה בינלאומית==
אייהאן היה יכול לבחור אם לשחק בנבחרת גרמניה משום שנולד בגרמניה, או בנבחרת טורקיה עקב מוצאו הטורקי, ובחר לייצג את טורקיה. באוקטובר 2013 שיחק אייהאן במדי נבחרת טורקיה בכדורגל עד גיל 21. באוגוסט 2016, זומן אייהאן לסגל נבחרת טורקיה על ידי המאמן פתיח טרים, למשחק ידידות מול נבחרת רוסיה, בו ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבכירה, ולמפגש מול נבחרת קרואטיה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018. אייהאן המשיך לשחק במדי טורקיה במוקדמות מונדיאל 2018, אך כשל להעפיל עמה למונדיאל 2018 עצמו. נכלל בסגל נבחרת טורקיה ליורו 2024.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים טורקים
קטגוריה:בלמי כדורגל טורקים
קטגוריה:בלמי כדורגל גרמנים
קטגוריה:קשרי כדורגל טורקים
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:גלזנקירכן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני שאלקה 04
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט פרנקפורט
קטגוריה:כדורגלני פורטונה דיסלדורף
קטגוריה:כדורגלני ססואולו
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת טורקיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024 
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1994
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1994
בית הכנסת הגדול (חדרה)

בית הכנסת הגדול בחצר החאן. מימין נראה חלק קטן מהאגף המערבי ההיסטורי. שבעת חדרי האגף הצפון-מזרחי נמצאים מאחורי מבנה בית הכנסת. בתכנונה של האדריכלית [[יהודית סגל שטולצר]]
תרשים האתר כיום
בית הכנסת הגדול של חדרה הוקם בשנות ה-30 של המאה ה-20 ונמצא במבנה החאן ההיסטורי של העיר.

==היסטוריה==
עם רכישת אדמות חדרה בשנת 1891 נרכש גם מבנה החאן, ובין השנים 1891–1896 הוא שימש את ראשוני תושבי המושבה כמקום מגורים ולמטרות ציבוריות. לאחר שהמתיישבים עברו להתגורר בבתיהם, המשיך החאן ושימש לצרכים ציבוריים, כדוגמת בית בד, מחסנים, בית מרקחת ובית מלון. בשנת 1912 שוב שימש המקום למגורים זמניים, עת יושבו בו משפחות מקרב עולי תימן, בטרם יושבו בשכונת נחליאל. בשנים 1925–1948 שכנה במבנה תחנה של משטרת המנדט.

ב-1933 הוחלט על הקמת בית כנסת גדול בעיר במרכזה של חצר החאן, ולפי התוכנית הראשונית, נדון כל מבנה החאן להריסה. לאחר מאבק של תושבים אשר קראו לשמר את הבניין ההיסטורי, נפסקו עבודות ההרס, ובניין בית הכנסת שולב בתוך חצר החאן, לצד עשרה מחדרי החאן אשר נותרו על תילם והמשיכו לשמש את המושבה, בין היתר, כבית מדרש וכדירות מגורים לאברכים.

בתחרות אדריכלית שפורסמה לקראת הקמת בית הכנסת זכתה הצעתה של האדריכלית יהודית סגל שטולצר, ולשם מימון הבנייה נאספו תרומות והוטל מס מיוחד על תושבי היישוב. בית הכנסת נבנה בין השנים 1936–1940 ונחנך בשנת 1941, שנת היובל לייסוד חדרה. המבנה נבנה כולו מבטון והוא משלב צורות ומאפיינים של הסגנון הבינלאומי עם מוטיבים אוריינטליים-מקומיים. בשנת תשי"ג תכנן אדריכל מאיר בן אורי את קיר המזרח, ארון הקדש והבמה, תוך שילוב מוטיבים חדשניים ועיצובים ייחודיים מבחינת האותיות והטקסטים, וכתב דברי הסבר מפורטים ליצירתו.

כרב בית הכנסת שימש רב העיר הרב דוד יחיאל ורנר זצ"ל לאחר פטירתו התמנה הרב בן ציון נורדמן מיסד ויו"ר " מדעים ויהדות" לשמש כרב בית הכנסת .

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חדרה: מבנים
קטגוריה:ישראל: מבני חאן
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז חיפה
קטגוריה:ארץ ישראל: בתי כנסת
דודג' פניקס

דודג' פניקס (באנגלית: Dodge Phoenix) היא מכונית סלון מתוצרת יצרנית הרכב האוסטרלית קרייזלר אוסטרליה , חברת בת של קונצרן הרכב האמריקאי קרייזלר, אשר יוצרה בין השנים 1960–1972.

==תצורות==
* 4 דלתות - סדאן
* 4 דלתות - הרדטופ
* 2 דלתות - הרדטופ
* 2 דלתות - קבריולה

==דגמים==
* "PD4" - יוצר ממאי 1960 בתצורת 4 דלתות סדאן (לשנות הדגם 1960–1961)
* "RD4" - יוצר משנת 1961 (לשנות הדגם 1961–1962)
* "SD2" - יוצר משנת 1962 (לשנות הדגם 1962–1963)
* "TD2" - יוצר משנת 1963 (לשנות הדגם 1963–1964)
* "VD2" - יוצר משנת 1964 (לשנות הדגם 1964–1965)
* "AP2D" - יוצר משנת 1965 (לשנות הדגם 1965–1966
* "DB6" - יוצר משנת 1966 (לשנות הדגם 1966–1967)
* "DC" - יוצר משנת 1967 - בדגמי 4 דלתות סדאן והרדטופ (לשנות הדגם 1967–1968)
* "DD" - יוצר משנת 1968 (לשנות הדגם 1968–1969)
* "DE" - יוצר משנת 1969 (לשנות הדגם 1969–1970, יוצרו 371 יחידות בשנת 1969 ו-385 יחידות בשנת 1970)
* "DF" - יוצר משנת 1970 (לשנות הדגם 1970–1971, יוצרו 298 יחידות בשנת 1970 ו-110 יחידות בשנת 1970)
* "DG" - יוצר משנת 1971 (לשנת הדגם 1971, יוצרו 289 יחידות)
* "DH" - יוצר משנת 1972 (לשנת הדגם 1972, יוצרו 73 יחידות)

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:1960 Dodge PD4 Phoenix Sedan (33144799872).jpg | "דודג' פניקס" דגם "PD4", שנת 1960
קובץ:Dodge Phoenix RD4 (16788747168).jpg | "דודג' פניקס" דגם "RD4", שנת 1961
קובץ:1961 61 RD4 Phoenix Sedan==.JPG | "דודג' פניקס" דגם "RD4", שנת 1961
קובץ:1962 Dodge Phoenix Sedan.jpg | "דודג' פניקס" דגם "SD2", שנת 1962
קובץ:Dodge Phoenix 1962.jpg | "דודג' פניקס" דגם "SD2", שנת 1962
קובץ:1963 Dodge TD2 Phoenix sedan (7026393827).jpg | "דודג' פניקס" דגם "TD2", שנת 1963
קובץ:1965-1966 Dodge Phoenix (AP2D) sedan (2015-07-14) 01.jpg | "דודג' פניקס" דגם "AP2D", שנת 1965
קובץ:1965-1966 Dodge Phoenix (AP2D) sedan (2015-07-14) 02.jpg | "דודג' פניקס" דגם "AP2D", שנת 1965
קובץ:1966 Dodge Phoenix (DP6) sedan (2016-01-04) 01.jpg | "דודג' פניקס" דגם "DP6", שנת 1966
קובץ:1966 Dodge Phoenix (DP6) sedan (2016-01-04) 02.jpg | "דודג' פניקס" דגם "DP6", שנת 1966
קובץ:1968 Dodge Phoenix hardtop sedan (6336217152).jpg | "דודג' פניקס" דגם "DD", שנת 1968
קובץ:1969 Dodge DE Phoenix 400 sedan (6335532503).jpg | "דודג' פניקס" דגם "DE", שנת 1969
קובץ:1969 Dodge DE Phoenix 400 hardtop sedan (6336281946).jpg | "דודג' פניקס" דגם "DE", שנת 1969 - מבט לתוך הרכב
קובץ:Dodge Phoenix DG (15037363988).jpg | "דודג' פניקס" דגם "DG", שנת 1971
קובץ:1971 Dodge DG Phoenix 400 hardtop sedan (6336946234).jpg | "דודג' פניקס" דגם "DG", שנת 1971 - מבט לתא הנהג
</gallery>

==ראו גם==
* קרייזלר
* דודג'
* דודג' אספן

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://www.google.co.il/search?q=Dodge+Phoenix&tbm=isch&source=iu&ictx=1&fir=UxG7L8f7nt-wGM%253A%252C41HDMsqjrIdHRM%252C_&usg=AI4_-kRsKSdFItZNrBaXAQd1IRqziKC1Gg&sa=X&ved=2ahUKEwi3iPDA2ufdAhXLLMAKHS48A6IQ9QEwA3oECAUQCA#imgrc=UxG7L8f7nt-wGM: דגמי "דודג' פניקס": 4 דלתות, 2 דלתות, קבריולה - תמונות]
==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1960
פניקס
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באוסטרליה
קטגוריה:רכבי קרייזלר אוסטרליה
אנדריי סמוליאקוב

אנדריי איגורייביץ' סמוליאקוב (ברוסית: Андрей Игоревич Смоляков; נולד ב-24 בנובמבר 1958, פודולסק, מחוז מוסקבה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא שחקן תיאטרון וקולנוע רוסי. בעל תואר האמן העממי של הפדרציה הרוסית (2004) וחתן פרס המדינה של הפדרציה הרוסית בתחום אמנויות התיאטרון (2003).

אחת הדמויות הנודעות ביותר שגילם היה דמות החוקר איוואן צ'רקאסוב, אותו גילם במשך תשע סדרות טלוויזיה (מוסגז, התליינית, העכביש, התן, מבצע שטן, נוסחת הנקמה, קוצן נקוד, מוסגז: מלכודת, הפרשה האחרונה של מייג'ור צ'רקאסוב).

==ביוגרפיה==
הוא נולד בפודולסק שבמחוז מוסקבה לאנדריי איגורייביץ' סמוליאקוב. במשך 3 שנים למד במכון לתיאטרון על שם שצ'וקין. בשנת 1980 סיים את השכלתו במכון לאמנויות התיאטרון תחת פיקוחו של אוגל טבאקוב. לאחר מכן עבד כשחקן במה בתיאטרון לאומנויות של מוסקבה.

בשנים 1984–1986 עבד בתיאטרון סאטיריקון הנודע וב-1987 עבד באולפני התיאטרון במוסקבה שבניהולו של מורו אולג טבאקוב.

ב-2004 נישא למעצבת האופנה דאריה ראזומחינה.
==פילמוגרפיה נבחרת==
===קולנוע===
{| class="wikitable sortable plainrowheaders"
! שנה
! סרט
! תפקיד
|-
| 1978
! האב סרגיוס
| אליושה
|-
| 1989
!סטלינגרד
| לאוניד חרושצ'וב, טייס סובייטי, בנו של ניקיטה חרושצ'וב
|-
| 1990
!יום האהבה
| קונסטנטין טיפין
|-
| 2002
!אנטי קילר
| וולושין
|-
| rowspan="2" | 2003
!אנטי קילר 2: מלחמה בטרור
| וולושין
|-
!אנטי קילר ד.ק.: אהבה אבודת זיכרון
| וולושין
|-
| 2011
!ויסוצקי. תודה שאני חי
| ויקטור בחטייב, קולונל בקג"ב
|-
| 2013
!סטלינגרד
| קצין הארטילריה פוליאקוב
|-
| 2014
!וויי
| האב פאיסי
|-
| 2016
!הוויקינג
| רוגוולד, נסיך פולאצק
|-
| rowspan="2" | 2017
!מתקדמים למעלה
| סרגיי באשקין, עוזר מאמן
|-
!מוסקבה פינת הוליווד
| ולדימיר
|-
| rowspan="3" | 2018
!המאמן
| ואלרי סטולשניקוב, אביו של יורי
|-
! אנחנו לא ניפרד
| איוואן קונייב, מפקד סובייטי
|-
!הזר
| איש בקרת הטיסה ברוסקוסמוס
|-
| 2020
!אש
|ולדימיר גרומוב
|-
|2021
!More volnuetsya raz
|איש זקן
|-
|}

===טלוויזיה===
{| class="wikitable sortable plainrowheaders"
! rowspan="" | שנה
!rowspan="" | סרט
!תפקיד
|-
| 2002
!עידן הקרח
| אלכסנדר סקוריק, שוטר לשעבר ומתנקש
|-
| 2003
!כוח קטלני
| איליה מוחין, שוטר מקוף
|-
| rowspan="2" | 2009
! איסאייב
| קומיסר פאבל פוסטישב
|-
! ז'ורוב
| חבר הפרלמנט המחוזי ניקולאי סמטאנין
|-
| rowspan="2" | 2012
!מוסגז
| חוקר המיליציה איוואן צ'רקאסוב
|-
!הבריחה
| מיכאיל ארגונוב
|-
| rowspan="2" | 2014
!אפר
| ויטיה גרדרובה, עבריין
|-
!התליינית
| חוקר המיליציה איוואן צ'רקאסוב
|-
| 2015
!העכביש
| חוקר המיליציה איוואן צ'רקאסוב
|-
| 2016
!התן
| חוקר המיליציה איוואן צ'רקאסוב
|-
| rowspan="2" | 2018
!פשיטה
| השוטר אנדריי ריז'וב
|-
!מבצע שטן
| חוקר המיליציה איוואן צ'רקאסוב
|-
| rowspan="2" | 2019
!אגם מת
| אוליגרך
|-
!נוסחת הנקמה
| חוקר המיליציה איוואן צ'רקאסוב
|-
| 2020
!קוצן נקוד
| חוקר המיליציה איוואן צ'רקאסוב
|-
| rowspan="3" | 2021
! גרזן 1943
|
|-
! האמן
|
|-
!מוסגז: מלכודת
| חוקר המיליציה איוואן צ'רקאסוב
|-
| rowspan="2" |2022
!אטרנה
|מגנוס אריסטיד
|-
!קראמורה 
|סבצ'ניקוב
|-
|2023
!הפרשה האחרונה של מייג'ור צ'רקאסוב
|מייג'ור צ'רקאסוב
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני תיאטרון רוסים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רוסים
קטגוריה:זוכי פרס נשר הזהב הרוסי
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1958