OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חוקת רומניה 1948

בולי דואר שהפיקה [[הרפובליקה העממית הרומנית לרגל פרסום חוקת רומניה 1948]]
חוקת רומניה 1948 הייתה החוקה הרפובליקנית והקומוניסטית הראשונה של רומניה או ליתר דיוק הרפובליקה העממית הרומנית. החוקה אושרה על ידי האספה הלאומית הגדולה של רומניה (Marea Adunare Națională), הגוף המחוקק של רומניה בתקופה הקומוניסטית.

החוקה שפורסמה ב-13 באפריל 1948 הייתה חוקה המבוססת על חוקת רומניה 1923 עם תיקונים ושינויים ברוח חוקת ברית המועצות (1936). החוקה הזאת הוחלפה ב-1952 על ידי חוקת רומניה 1952.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.constitutia.ro/const1948.htm תוכן החוקה] 

1948
קטגוריה:1948
סאבו הצפונית

סאבו הצפונית (בפינית: Pohjois-Savo, בשוודית: Norra Savolax) הוא אזור במזרח פינלנד, בירתו העיר קואופיו. סאבו הצפונית יחד עם סאבו הדרומית אוגדו שניהם בעבר תחת המחוז ההיסטורי סאבו.

האזור הוא חלק ממחוז סאבוניה ההיסטורי, וגובל בצפון בקאינו במזרח בצפון קרליה בדרום בסאבו הדרומית ובמערב בפינלנד המרכזית ובאוסטרובוטניה הצפונית. האגם הגדול באזור הוא אגם קאלווסי (Kallavesi), והנקודה הגבוהה ביותר (318 מעל פני הים) נמצאת בעיירה ראוטווארה.

על פי גודל האוכלוסייה, מדורג האזור במקום השישי במדינה, בשנת 2015 התגוררו בו 248,249 תושבים.

בעיירה סונקהירבי החל משנת 1992 נערכת אליפות העולם בנשיאת נשים.

== ערים באזור ==
קאניו מחולקת לתשעה עשר רשויות מקומיות (קונטה), מהם שישה ערים (מודגשות):

*איסאלמי (22,130)
*יואנקוסקי (5,108)
*קאבי (3,337)
*קייטלה (2,485)
*קיורובסי (8,987)
*קואופיו (110,292)
*לפינלאהטי (10,328)
* לפהבריטה (10,390)
*פילהוסי (5,002)
*ראוטלמפי (3,481)
*ראוטווארה (1,857)
*סיליניירבי (21,328)
* סונקהירבי (4,596)
*סונניוקי (7,561)
*טרבו (1,690)
*טוסניימי (2,818)
*ורקאוס (22,587)
*וסנטו (2,386)
*ויירמה (3,964)

== קישורים חיצוניים == 

* 

קטגוריה:פינלנד: אזורים
לוקאצ'י

לוקאצ'י (באוקראינית: Локачі; בפולנית: Łokacze) היא עיירה במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
לוקאצ'י החלה כיישוב בבעלות מלוכה. מהמאה ה-17 התקיימו בעיירה ירידים שנתיים. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי לוקאצ'י==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,270 יהודים, כשני שלישים מתושביה, והתקיימו בה פעילות ציונית, פעילות של הבונד ובית ספר עברי. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

ב-23 ביוני 1941, בתחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, גיוס לעבודות כפייה וחובת ענידת סרט זרוע.

בתחילת אוקטובר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו סגור שהוקם בה, אליו הועברו גם יהודים מיישובי הסביבה לרבות סוויניוחי. ב-13 בספטמבר 1942 רצחו שוטרים גרמנים ואוקראינים את כ-1,350 יהודי הגטו שבעיירה בבורות ירי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ווהלין: יישובים
קטגוריה:מחוז ווהלין: עיירות יהודיות
קורוקו זהוב-ראש

קורוקו זהוב-ראש (שם מדעי: Pharomachrus auriceps) הוא מין בסוג קורוקו, המצוי ביערות לחים ממזרח פנמה לצפון בוליביה.

== מאפיינים ==
כיפתו הזהובה מבדילה את הקורוקו זהוב-הראש משאר מיני הקורוקו. צבעיה של הנקבה עזים פחות, ובנוצותיה יש יותר גוון חום מבנוצותיו של הזכר. הקורוקו ניזון בעיקר מפירות, אך גם מחרקים. מחוץ לעונת הרבייה, זהו בדרך כלל מין יחידאי ושקט.

הקורוקו ים זהובי-הראש הם מונוגמיים; הזכר מחזר אחרי הנקבה על ידי תפיסת טריטוריה ושירה על מנת לפרסם זאת. הם מקננים בדרך כלל בחורים טבעיים בעצים, שאותם הם מרחיבים בעזרת מקורם, או בחורים שהם "חפרו" בעצמם. הנקבה מטילה 1–2 ביצים כחולות בהירות. היא והזכר לסירוגין דוגרים עליהן במשך כ-18–19 ימים, אם כי פרק הזמן בו הנקבה דוגרת על הביצים גדול משל הזכר. הגוזלים פורחים מהקן כ-25 עד 30 ימים לאחר הבקיעה; הפלומה נושרת כ-3 ימים לפני הפריחה.

אורכו של הקורוקו זהוב-הראש הוא כ-33 עד 36 ס"מ (לא כולל הזנב, שאורכו כ-10 ס"מ), משקלו כ-154 עד 182 גרם, ומוטת כנפיו כ-30 עד 36 ס"מ. בדומה לשאר מיני הקורוקו, כנפיו וחזהו ירוקים בוהקים, ועשויים להיראות כחולים מזוויות מסוימות. לזכר יש כיפת נוצות זהובה-הבהירה, בעוד לכיפת הנקבה יש גוון חום יותר. המקור קצר ורחב. הפרטים מתת-המין P. a. hargitti שונים מאלה של תת-המין השלט: זנבם ארוך יותר, ולנוצותיהם יש גוון זהוב יותר.

הקורוקו זהוב-הראש הוא עוף שקט, שיושב לעיתים קרובות בלי לזוז כמעט ובלי להשמיע קול. כשהוא קורא, קריאותיו, שנשמעות למרחוק, נשמעות כמו שריקה של נץ ("ווי-וו, ווי-וו..."); הקורוקו חוזר על שריקה זו 6–8 פעמים ברציפות. קריאה נוספת שהקורוקו משמיע נשמעת כמו צהלת סוס ("ווי-די-די-די-דיר").

הקורוקו זהוב-הראש נפוץ יחסית בתחום תפוצתו, ולכן מסווג במצב שימור ללא חשש ברשימה האדומה של ארגון IUCN.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון גולד
קטגוריה:טרוגוניים
קטגוריה:פנמה: עופות
קטגוריה:אקוודור: עופות
קטגוריה:בוליביה: עופות
קטגוריה:עופות יערות הגשם של אמריקה המרכזית
בית הכנסת החדש (שאנגחאי)

בית הכנסת החדש היה בית כנסת אשכנזי בשאנגחאי, סין, שנפתח בשנת 1941 בעקבות גדילת הקהילה היהודית הרוסית בעיר. בית הכנסת היה ממוקם ברובע הצרפתי של שאנגחאי. הוא נסגר בשנת 1965 לאחר עזיבת רוב הקהילה היהודית בשאנגחאי לאחר ניצחון המפלגה הקומוניסטית במלחמת האזרחים הסינית. לאחר מכן הוא החל לשמש כאולם של המכון לחינוך בשאנגחאי. המבנה נהרס ב-1990.

==היסטוריה==
בית הכנסת החדש נבנה על ידי הקהילה היהודית הרוסית בשאנגחאי במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20, כאשר הקהילה גדלה ליותר מארבעת אלפים איש, מעבר למספר האנשים שבית הכנסת אוהל משה יכול להכיל. לאחר שנים של גיוס כספים ובנייה תחת הנהגתו של הרב מאיר אשכנזי, בית הכנסת נפתח בפסח 1941. בית הכנסת יכול להכיל עד כאלף איש, ובעקבות כך כונה המבנה "מפואר" ו"גדול". לאחר שהחלה המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט בדצמבר 1941, הצבא היפני כבש את אזור הזיכיון הצרפתי בשאנגחאי ולקח את בית הכנסת לשימושו. בית הכנסת הוחזר לקהילה היהודית הרוסית בשאנגחאי בסוף מלחמת העולם השנייה.

לאחר פרוץ מלחמת האזרחים הסינית והקמת הרפובליקה העממית של סין ב-1949, התמעטה האוכלוסייה היהודית בשאנגחאי. בשנות ה-60 של המאה ה-20 בית הכנסת "אוחד" לכל היהודים, גם לאשכנזים וגם לספרדים, שנשארו בעיר. ב-1965 נסגר בית הכנסת והפך לאולם של המכון לחינוך בשאנגחאי. הוא נהרס בשנת 1990.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

חדש
קטגוריה:בתי כנסת אשכנזיים
קטגוריה:בתי כנסת שנחרבו
לושיצה

לושיצה (בפולנית: ; ביידיש: לאָשיץ, לושיץ) היא עיירה בפרובינציית מזוביה שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
לושיצה נזכרת לראשונה בשנת 1264 כיישוב שהתקיים עוד במאה ה-11. בשנת 1505 הוענקו ללושיצה זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 כמעט שהוחרבה העיירה לחלוטין בידי גייסות האימפריה השוודית.

בחלוקת פולין נכללה העיירה בתחום שליטת אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. בשנת 1867 ניטלו מלושיצה זכויותיה העירוניות, בעקבות מרד ינואר, אך אלה הושבו לה בהמשך.

==יהודי לושיצה==
השער של בית הקברות היהודי בלושיצה.
אנדרטה לזכר יהודי לושיץ שנרצחו בשואה. ב[[בית העלמין קריית שאול בתל אביב]]
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,900 יהודים, כשלושה רבעים מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות. בשנת 1920 נערך ביהודי העיירה פוגרום.

ב-12 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, אך כעבור זמן קצר עברה לשליטת הצבא האדום. בעקבות הסכם ריבנטרופ–מולוטוב שבה העיירה לשליטה גרמנית, ואלו החלו במעשי שוד ורצח של יהודיה.

יודנרט שמונה בעיירה בתחילת שנת 1940, בראשות גרשון לוין, צווה לספק לגרמנים מאות עובדים יהודים לעבודות כפייה במחנות עבודה. בהמשך, הובאו לעיירה יהודים רבים מיישובי הסביבה. בדצמבר 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו יהודים נוספים מסרנאקי, ואשר מעת לעת הוצאו בו יהודים להורג, ונדרשו בו תשלומי כופר מהיהודים. במאי 1942 הגיע מספר יושבי גטו לושיצה לכ-6,000 איש.

ב-22 באוגוסט 1942 פשטו על הגטו שבעיירה אנשי ס"ס ושוטרים אוקראינים, והצעידו את יושביו לשדליץ, תוך רצח כ-1,000 איש בדרך. כ-5,500 היהודים הנותרים הועמסו על קרונות משא, ושולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה. כ-300 יהודים שהושארו בגטו לושיצה עבור איסוף רכוש המגורשים שולחו להשמדה ב-27 בנובמבר 1942.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
לזדיי

לזדיי (בליטאית: ; בפולנית: Łoździeje, לוז'דז'ייה; ביידיש: לאַזדיי) היא בירת מחוז המשנה לזדיי במחוז אליטא בדרום ליטא, בסמוך לגבול פולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
ללזדיי הוענקו זכויות עיר בסוף המאה ה-16. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיר בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית.

==יהודי לזדיי==
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-1,200 יהודים, קרוב למחצית תושביה, ופעלו בה ישיבה ובית ספר עברי מרשת יבנה. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בשנת 1940.

ב-22 ביוני 1941 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ביצוע עבודות כפייה משפילות, החרמת רכוש, והוצאות להורג של נערים יהודים שהואשמו בקומוניזם.

כמעט מהיום הראשון מהכיבוש של הגרמנים, התושבים היהודים היו מוקד עינויים ושוד. גם הגרמנים וגם הליטאים דרשו שעונים, תכשיטים, כסף, זהב וחפצי ערך אחרים באיומים על פגיעה גופנית. שוטרים ובריונים ליטאים היו מרבים להכות אנשים ללא רחמים. בכל יום ראשון לאחר שהליטאים עזבו את הכנסייה, הם היו מוציאים את הגברים היהודים מהבקתות, מביאים אותם לכיכר המרכזי ומענים אותם ב"התעמלות גופנית ". הם היו מכריחים אותם להתגלגל בעפר, להכות אחד את השני ולבצע פעלולים אחרים לשעשוע ולהנאתם של הצופים. בריונים היו תוקפים את היהודים ופוגעים בהם ללא רחם. השומרים הליטאים היו דורשים מהיהודים שיעבירו להם את כספם, זהבם וחפצי הערך שלהם. הם היו מכריחים אותם להתפשט והיו מחפשים את בגדיהם. כמות נכסים גדולה נגנבה מהיהודים באותם ימים.

שמועות על רצח והשמדת היהודים בסביבה מסביב הגיעו לאזדיי. באמצע ספטמבר נשמעה השמועה כי יהודי לייפון הסמוכים נרצחו.

היהודים בראשות הרב של לזדיי יעקב אריה הכהן גרשטיין ניגשו אל הכומר המקומי כדי לבקש את עזרתו מכיוון שהרב גרשטיין כיהן כרב המקומי במשך למעלה מעשרים שנה ובעל מוניטין מצוין בקרב יהודים והליטאים, הכומר התנצל באומרו כי הוא אינו מסוגל לסייע לרב כלל. מפקד המשטרה גם לא היה מוכן לעזור. 

ב-15 בספטמבר 1941 רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם במספר צריפים באחוזה סמוכה, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה, כמו רודמין, וישי וקופצ'ווה. גטו זה גודר בגדר תיל, ונשמר בידי שומרים ליטאים, והתקיים בו רעב כבד. 

ביום חמישי, 30 באוקטובר 1941, ננעלו שערי הגטו, ויהודיו נכלאו בצריפים בהם התגוררו. בזמן זה הצליחו להימלט מהגטו כ-100 יהודים. מהם שרדו שישה. היהודים הצליחו לראות שהליטאים צועדים מרחוק עם מעדרים בידיהם. כשנשאל מפקד המשטרה בנוגע לפשר הדבר, הוא השיב באדישות כי "הם הולכים לחפור לכם בורות. זה ייקח כמה ימים וזה בדיוק משך הזמן שנותר לכל לחיות. " לאחר הסבר זה, רבים ניסו לברוח למרות שהמקום נשמר היטב על ידי שומרים חמושים. למחרת בבוקר הוחזרו נמלטים למחנה, חלקם פצועים וחלקם נרצחו, וראש המשטרה בא להרגיע את היהודים. הוא אמר להם כי בריחה אינה הגיונית שכן בכל מקום שכף הרגל הגרמנית מונחת -היהודי נמחק מעל פני האדמה.

ביום שני, 3 בנובמבר 1941 - י"ג חשוון ה'תש"ב הוציאו הליטאים את 1,535 היהודים מתוכם 485 גברים 511 נשים 539 ילדים שנותרו בגטו, והצעידו אותם עירומים לבורות ירי בהם נרצחו כולם. הרוצחים היו ליטאים חברי משטרת העזר הליטאית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=46565&st=&pgnum=248 לאזדיי] בתוך - בערל כהן, יידישע שטעט, שטעטלעך און דארפישע ישובים אין ליטע ביז 1918, ניו יורק, 1991, מאתר היברובוקס
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:ליטא: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:בורות ירי בשואה
לארס פאבורג-אנדרסן

לארס פאבורג-אנדרסן (בדנית: Lars Faaborg-Andersen; 22 ביוני 1956 - 2 ביוני 2021) היה דיפלומט דני, כיהן כראש משלחת האיחוד האירופי לישראל בין השנים 2013-2017

==ביוגרפיה==
פאבורג-אנדרסן היה בעל תואר שני ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת קולומביה (1982) ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת קופנהגן (1984).

בשנת 1984 החל לעבוד במשרד החוץ הדני. בשנים 1987–1990 היה יועץ למשלחת דנמרק לאו"ם. לאחר מכן עבד במחלקת פיתוח המדיניות במשרד החוץ הדני. בשנים 1994–1998 כיהן כסגן שגריר דנמרק בדרום אפריקה. לאחר מכן שימש כסגן מנהל מחלקת אסיה במשרד החוץ בארצו, ובשנים 2000–2003 כיהן כמנהל מחלקת המזרח התיכון ואמריקה הלטינית במשרד זה, כולל בעת שדנמרק שימשה נשיאה תורנית של האיחוד האירופי בחדשים יולי-דצמבר 2002. בתוקף כך היה שותף לניסוח תוכנית מפת הדרכים מטעם הקוורטט לענייני המזרח התיכון.<ref></ref>

בשנים 2003–2008 שימש כסגן שגריר דנמרק לאו"ם. לאחר מכן ועד 2013 שימש כשגריר דנמרק בוועדת הפוליטיקה והביטחון של האיחוד האירופי. באותה שנה מונה לראש משלחת האיחוד האירופי לישראל במקום אנדרו סטנדלי. כיהן עד ספטמבר 2017, עת הוחלף על ידי עמנואל ז'ופרה.

ב-28 בפברואר 2016 פתחו מתנחלים בקמפיין נגד אנדרסן תחת הכותרת "לרסן את אנדרסן". בתגובה לקמפיין המשווה בינו לבין הרוצח הסדרתי הבדיוני חניבעל לקטר, פרסם האיחוד האירופי הודעת גינוי חריפה.

פאבורג-אנדרסן היה נשוי ואב לשניים.

בשנת 1976 ביקר בישראל ועבד כמתנדב בקיבוץ נאות מרדכי.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20151025085243/http://www.eeas.europa.eu/delegations/israel/press_corner/all_news/news/2013/20130611_01_he.htm קורות חיים של פאבורג-אנדרסן] באתר משלחת האיחוד האירופי בישראל
* [http://www.al-monitor.com/pulse/originals/2013/12/lars-faaborg-andersen-eu-ambassador-interview-labeling.html# ריאיון עם פאבורג-אנדרסן] 
* [https://www.facebook.com/Europe.in.Israel/videos/656138417782853/ ברכה בווידאו מאת פאבורג-אנדרסן], בדף הפייסבוק של משלחת האיחוד האירופי בישראל
* 
* ניר לויטן, [https://www.jpost.com/opinion/denmark-in-the-middle-east-453552 מדיניות דנמרק במזרח - התיכון], באתר ג'רוזלם פוסט, 9 במאי 2016 (באנגלית)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דיפלומטים של האיחוד האירופי
קטגוריה:שגרירי האיחוד האירופי בישראל
קטגוריה:דנים
קטגוריה:דנמרק: יחסי חוץ
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1956
קטגוריה:דנים שנפטרו ב-2021
ליוזנה

ליוזנה (בבלארוסית: Лё́зна; בפולנית: Łoźna, לוז'נה; ברוסית: Лиозно, ליוזנו; ידועה גם כליאזני) היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, בסמוך לגבול רוסיה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. העיירה הייתה ערש חסידות חב"ד.

==תולדות היישוב==
ליוזנה החלה כיישוב בבעלות מלוכה, ובסוף המאה ה-17 הוענקו לה זכויות עיר. בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית.

==יהודי ליוזנה==
בעיר חי ברוך פוזנר וכן בנו, שניאור זלמן מליאדי, שהתגורר בעיר עד למאסרו בפעם השנית בשנת תקס"א.

בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה כ-1,600 יהודים, כשני שלישים מתושביה. בתקופה הסובייטית עזבו את העיירה יהודים רבים, ופעל בה בית ספר יידי.

ב-17 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, תוך שוד רכושם. תוך זמן לא רב רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה, ואשר בו נשדדו ונרצחו מעת לעת יהודים בידי שוטרים בלארוסים. כתוצאה ממגפת טיפוס הבהרות מתו רבים מיושבי הגטו.

בסוף פברואר 1942 נרצחו כ-360 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה בידי גרמנים ובלארוסים במפעל סמוך.

בעיירה נולד בשנת 1887 הצייר היהודי מארק שאגאל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז ויטבסק: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
הלודרמיים

הלודרמיים או פנינעוריים (Helodermatidae) הם משפחת לטאות ארסיות וגדולות הכוללת סוג יחיד שבו 5 מינים. חיים במדברית של דרום מערב אמריקה הצפונית ומעט באמריקה המרכזית.

לטאות אלה נחשבים ללטאות היחידות (בנוסף לכוח ענק, שהתגלה ככזה בעת האחרונה) שיש להם שיניים ארסיות איתן הם הורגים את טרפם.

==מיון==
במשפחה סוג אחד, הלודרמה, ובו 5 מינים:
*הלודרמה מרירית (Heloderma suspectum)
*הלודרמה ארסית (Heloderma horridum)
*הלודרמת גואטמלה (Heloderma charlesbogerti)
*הלודרמת צ'יאפס (Heloderma alvarezi)
*הלודרמת נהר פוראטה (Heloderma exasperatum)

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ארנד אלפרד אאוגוסט וויגמן
קטגוריה:משפחות מונוטופיות
בילוהיריה

בילוהיריה (באוקראינית: Білогір'я; עד שנת 1949: Ляхівці (לייחיבצי), בפולנית: Lachowce (לחובצה), ברוסית: Ляховцы (לייחובצי)) היא עיירה במחוז חמלניצקי שבאוקראינה, על גדות נהר הורין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
היישוב, אשר נקרא עד שנת 1949 בשם לייחובצי, נוסד בשנת 1441, ובשנת 1583 הוענקו לו זכויות עיר. מסוף המאה ה-19 נעשתה העיירה למרכז מנהלי לסביבתה.

==יהודי בילוהיריה==
בתחילת המאה ה-20 בין מנהיגי הקהילה היה יעקב בצלאל שניידר.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-900 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיים בה קולחוז יהודי.

ב-5 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את יהודיה בגטו מוקף גדר תיל באזור מוזנח בה, אליו הביאו בהמשך יהודים נוספים מהסביבה. מספר יושבי הגטו הגיע לכ-2,300 איש, ורבים מיושביו מתו מרעב, מקור וממגפות.

ב-27 ביולי 1942 נרצחו כל יושבי הגטו ביער סמוך לעיירה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז חמלניצקי: יישובים
קטגוריה:מחוז חמלניצקי: עיירות יהודיות
לימנובה

לימנובה (בפולנית: Limanowa; ביידיש: לימענעוו) היא עיירה בפרובינציית פולין קטן שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
לימנובה נזכרת לראשונה בסוף המאה ה-15, ובשנת 1565 הוענקו לה זכויות עיר. במהלך פלישת האימפריה השוודית לפולין באמצע המאה ה-17 הוחרבה העיירה.

בתחילת דצמבר 1914 נערך בסביבת העיירה קרב מרכזי במלחמת העולם הראשונה.

==יהודי לימנובה==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-900 יהודים, כשליש מתושביה, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות.

ב-6 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה תוך מספר ימים 12 יהודים, והטילו על יהודי היישוב גזירות שונות. בקיץ 1941 רוכזו כ-1,500 יהודים בעיירה, ובהם פליטים רבים, בגטו שהוקם בה, אשר הפך ב-4 ביוני 1942 לסגור. באביב ובקיץ 1942 נרצחו בגטו שבעיירה עשרות יהודים, ובהם כל חברי היודנרט המקומי, תוך הטלת תשלומי כופר על הקהילה.

ב-18 באוגוסט 1942 פשטו הגרמנים על הגטו שבעיירה, ורצחו במהלך אקציה כ-380 יהודים קשישים וחולים. יתר יושבי הגטו הורצו מרחק של כ-26 ק"מ עד נובי סונץ', תוך ירי בנכשלים. משם שולחו יהודי העיירה כעבור מספר ימים למחנה ההשמדה בלז'ץ.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:פולין קטן (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
לינטופי

לינטופי (בבלארוסית: Лынтупы; בפולנית: Łyntupy) היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, בסמוך לגבול ליטא, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
לינטופי נזכרת לראשונה במאה ה-14 כיישוב בדוכסות הגדולה של ליטא. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכלל היישוב בשטח האימפריה הרוסית.

במהלך מלחמת העולם הראשונה, בשנת 1915, הייתה העיירה בקו החזית של הקרבות. לאחר הסכם ריגה נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי לינטופי==
בית הכנסת של לינטופי, 1916
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-350 יהודים, והתקיימו בה פעילות ציונית ופעילות של הבונד, וכן בית ספר עברי. עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939 נאסרה פעילות זו.

בסוף יוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, וליטאים מקומיים ערכו פרעות ביהודיה. בהמשך, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן הגבלות תנועה, חובת ענידת טלאי צהוב, החרמת רכוש וגיוס לעבודות כפייה. בתקופה זו נרצחו בעיירה מספר יהודים בידי שוטרים ליטאים, ובהם רב העיירה, אריה יודקובסקי, ובני משפחתו.

בסוף שנת 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם באזור מוזנח בה, בו הועסקו בעבודות כפייה. בשל העברת השליטה באזור באפריל 1942 לידי הליטאים, נמלטו מהגטו שבעיירה מספר מיהודיו, וחלקם נתפסו ונרצחו.

בספטמבר 1942 הועברו יהודי הגטו שבעיירה לגטו שווינציאן, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום. כ-100 יהודים שהושארו במחנה עבודה בעיירה נרצחו ב-22 בדצמבר 1942 יחד עם יהודים נוספים מהסביבה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז ויטבסק: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בבלארוס
אוטקריטיה ארנה

לוקאויל ארנה (ברוסית: Лукойл Арена), הידוע גם בכינויו אצטדיון ספרטק, הוא אצטדיון רב תכליתי בן 45 אלף מושבים הנמצא במוסקבה ומשמש בעיקר כאצטדיונה הביתי של קבוצת ספרטק מוסקבה וכן משחקי כדורגל של הנבחרת הלאומית והופעות בינלאומיות מעת לעת.

==היסטוריה==
הארנה הוקם ברובע טושינו בשטחו של שדה תעופה מקומי בשנת 2009. עוצב על ידי חברת AECOM, ומימונה העיקרי של הבנייה הגיע באמצעות חברת לוקאויל ושאר חברות המשויכות לבעלי קבוצת ספרטק מוסקבה, לאוניד פדון. 

בד בבד עם בנייתו של האצטדיון הושלמה תחנת מטרו סמוכה, תחנת ספרטק בקו 7 של הרכבת התחתית של מוסקבה. בפברואר 2013 נקבע שבנק אוטקריטיה יזכה לחסות בת 6 שנים עבור שם המקום. באוגוסט 2014, טרם הפתיחה הרשמית, התקיים בארנה טקס חגיגי בו הונח פסל לזכר מקימי ספרטק מוסקבה בצד היציע הצפוני של האצטדיון, וכמו כן הוצב בכיכר הסמוך פסל גלדיאטור בגובה 24.5 מטרים.

הארנה נפתח באופן רשמי ב-5 בספטמבר 2014, במשחק בין ספרטק מוסקבה וקבוצת הכוכב האדום בלגרד הסרבית. הארנה אירח 5 משחקים במהלך מונדיאל 2018 שנערך ברוסיה, 4 בשלב הבתים ועוד אחד בשמינית הגמר; וכמו כן 5 משחקים במהלך גביע הקונפדרציות 2017, 4 בשלב הבתים ואת המשחק על המקום השלישי.

במהלך משחקי הגביע הרוסי בכדורגל 2017/2018 ובפרט במשחק הראשון של רבע הגמר, ספרטק נגד אורל שהסתיים בשוויון 1:1, נכחו 9,333 צופים בלבד במשחק הגביע הרוסי בכדורגל, במה שמהווה לשיא שלילי הנמוך ביותר בתולדות האצטדיון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל ברוסיה
ספרטק
קטגוריה:ספרטק מוסקבה (כדורגל)
קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2018
רוסלנה רודינה

רוּסלנה רוֹדינה (באוקראינית: Руслана Родина; נולדה ב-11 בספטמבר 1988) היא דוגמנית ושחקנית ישראלית ילידת-אוקראינה הסובייטית.

==ביוגרפיה==
רודינה נולדה באוקראינה הסובייטית, ליעקב ויליזבטה רודין, ולה אח אחד גדול ממנה. עלתה לישראל עם משפחתה ב-1997, והתגוררה בשכונת בית אליעזר בחדרה. זמן לא רב לאחר שעלו לישראל, התגרשו הוריה, ונשארו בקשר עם שני הילדים. את לימודי התיכון עשתה בתיכון נעמ"ת בחדרה. היא שוחררה מצה"ל אחרי שבועיים של טירונות מכיוון שהיא בתת-משקל.

== קריירה ==
=== דוגמנות ===
בגיל 15 הגיעה למקום שלישי בתחרות היופי של חדרה.

היא הצטלמה לקמפיינים של בגדי ים, הלבשה תחתונה, איפור ובישום, שמלות כלה, לחברות האופנה ולמעצבים ישראלים מפורסמים ובהם "דן קסידי בוטיק", "ג'יבאגו", "לי קופר/המשביר לצרכן", "אקסטרה מינרל", "קלאב אופנה", "טוונטי סיקס", "נטורל פורמולה", "גלית לוי", "אקספוז" ו"טופ טן",

היא הופיעה על שערים של המגזינים הפופולריים בישראל ביניהם: "לאשה", "סטילטו", "את", "זמנים מודרניים", "סגנון", "לה ז'ורנל", "פנאי פלוס", "24 שעות", "בלייזר" ו-"GO style".

=== בטלוויזיה ===
מינואר 2014 הנחתה פינה בתוכנית של קשת בערוץ 2: "מה אתם אומרים" עד לסיום התוכנית ביולי 2015 לצד חיים אתגר, קותי סבג, זוהר ישראל וסיון קליין.

בין השאר השתתפה גם בתוכניות הבידור: "אנשים", "אמבוש", "סלבריישן", "החברים של דנה" ו"כלוב הזהב" בערוץ 2, והתארחה גם ב"גיא פינס" בערוץ 10, ב"חדשות הבידור" בהוט בידור ישראלי, וב"חיות לילה" בהוט קומדי סנטרל.

בנובמבר 2015 עלתה לאוויר בערוץ 2 העונה השביעית של תוכנית המציאות "הישרדות", בה רודינה לקחה חלק, והיא העפילה לגמר וזכתה במקום השלישי (במשותף עם עומרי כוכבי).

במרץ 2016 היא שיחקה במחזמר הראשון שלה "מגילת אסתר" בתפקיד ושתי, לצד רינת גבאי במהלך חג הפורים. באותה שנה, דיבבה את קולה של אפריל או'ניל בסרט הלייב-אקשן "צבי הנינג'ה יוצאים מהצללים".

בפברואר 2017 החלה לשחק בטלנובלה של HOT בידור ישראלי "פולמון" בתפקיד דפני, מנהלת הריזורט. באותה שנה שיחקה בקומדיה "אנחנו במפה" ב-HOT3 בכיכובם של שלישיית מה קשור. הצטלמה לסרט האקשן "ג'סטה" בבימויו של קובי מחט אשר יצא לאקרנים בקיץ 2017.

ב-2018 שיחקה בסדרת הטלוויזיה "פמת"א" בכאן 11 בתור נטלי כלפון.

ב-2019 שיחה בסרט הטלוויזיה "יציאת מצרים".

בשנת 2021 השתתפה בתוכנית הטלוויזיה "גולסטאריות".

בשנת 2023 רוסלנה השתתפה בתוכנית הזמר במסכה בתור האננס.

== חיים אישיים ==
בשנת 2012 רודינה החלה בזוגיות עם הזמר אייל גולן, ולהם בן, באפריל 2017 הם נפרדו.

ביולי 2021 התחתנה עם איתי פז אחרי ארבע שנות זוגיות. מתגוררת עם בן זוגה ובנה ברמת גן.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.mako.co.il/mako-vod-keshet/people-s3/VOD-58d626fedd43c31006.htm הפרק אודות רודינה בתוכנית "אנשים" של קשת]
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דוגמניות ישראליות
קטגוריה:פרזנטוריות ישראליות
קטגוריה:מתחרי הישרדות (ישראל)
קטגוריה:משתתפי גולסטאר
קטגוריה:מתחרי מאסטר שף (ישראל) V.I.P
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:משתתפי הזמר במסכה (תוכנית טלוויזיה ישראלית)
קטגוריה:עולות בשנות ה-1990
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראליות ילידות אוקראינה
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1988
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
אלוברוגים

מפה של [[גאליה]]
האלוברוגים היו שבט גאלי שחי בעת העתיקה באזור שבין נהר הרון ואגם ז'נבה וכן בהרי האלפים. בירתם הייתה ויין בדרום מזרח צרפת.

==היסטוריה==
האזכור הראשון של האלוברוגים מגיע מההיסטוריון היווני פוליביוס. הוא מתאר כיצד בספטמבר של שנת 218 לפנה"ס, החל המצביא הקרתגי חניבעל ברקה להעפיל על הרי האלפים, האלוברוגים הבחינו בו, והחלו לתכנן התקפה על השיירה שלו. הציוד הרב שחניבעל נשא עמו סנוור את עיניהם, וכאשר חניבעל הגיע לאזור קשה שאותו הם הכירו טוב ממנו, מיהרו ראשי השבטים וגייסו צבא גדול מכל הכפרים. הם תפסו עמדות אסטרטגיות שחניבעל היה מוכרח לעבור בהן, אולם הם לא טרחו להסתיר את כוונותיהם וכך ראה אותם חניבעל וזמם תחבולה.

הוא המתין לרגלי המעבר, ושלח מרגלים לבדוק את הביצורים האלוברוגים. הוא גילה שביום ישנה שמירה הדוקה, אולם בלילה נותרת שמירה קלושה ומרבית החיילים חוזרים לכפריהם. על כן הוא המתין ללילה הבא, והורה להבעיר את המדורות במחנה כרגיל. לאחר מכן עם כוח מובחר שעליו פיקד בעצמו, השתלט על העמדות והורה לשאר השיירה להתחיל להתקדם. עם אור השחר הבחינו האלוברוגים שעמדותיהם נכבשו, אולם הם הבחינו בסרבול הרב של השיירה שהעפילה אל המעבר. הם תקפו בבת אחת במקומות רבים, ויצרו אנדרלמוסיה. חיילים ובהמות מסע צנחו לתהום, מבהילים בכך את הבהמות האחרות ואת פילי הקרב. חניבעל מיהר ועם הכוח המובחר שלו תקף את התוקפים, שנאלצו לסגת באבדות כבדות. לאחר מכן אסף את חייליו והתקיף את כפריהם העיקריים של האלוברוגים, הוא מצא בהם אספקה בשפע וכן סוסים ושאר בהמות מסע. וגם הטיל מורא בליבות השבטים האחרים.

בשנת 123 לפנה"ס העניקו האלוברוגים מקלט לראש שבט הסאלים, שנמלט מפני הרפובליקה הרומית. הם סירבו להסגיר אותו ושנתיים לאחר מכן צבא רומאי בפיקודו של קווינטוס פאביוס מאקסימוס כבש את ארצם. על הישג זה הוענק למאקסימוס התואר "אלוברוגיקוס". מאקסימוס שבה אלוברוגים רבים, שנמכרו כעבדים ברומא, אחד מהם קריקסוס, הנהיג בשנת 73 לפנה"ס יחד עם ספרטקוס ואנומאנוס את מרד העבדים השלישי נגד רומא. האלוברוגים היו אלו שהצילו את רומא, מקשר קטילינה המפורסם. בשנת 63 לפנה"ס, הציע לוקיוס סרגיוס קטילינה שזמם קשר להפלת המשטר הרומאי, למנהיגי האלוברוגים הקלה מהעול הרומאי, אם ישתפו עמו פעולה. האלוברוגים פעלו בדיוק ההפך והסגירו את המכתבים לידי אויבו של קטילינה קיקרו שהקריא אותם למחרת בסנאט וכך עצר את המזימה.

האלוברוגים מרדו פעם נוספת בשנת 61 לפנה"ס, אולם גם מרידה זו דוכאה באכזריות. הם הצטרפו אל יוליוס קיסר במהלך מלחמת גאליה, וקיסר הכיר להם תודה ונתן לכמה ממנהיגיהם תפקידים בכירים בצבאו. אוגוסטוס כלל את ארצם בתוך הפרובינקיה גאליה נארבוננסיס. הם נטמעו בהדרגה בשבטים האחרים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלחמת גאליה
קטגוריה:גאלים
קטגוריה:עמים קדומים
גינטר שבובסקי

גינטר שבובסקי (בגרמנית: Günter Schabowski; 4 בינואר 1929 – 1 בנובמבר 2015) היה פוליטיקאי מזרח גרמני, חבר מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. עיקר פרסומו ממסיבת עיתונאים שקיים ב־9 בנובמבר 1989, שבעקבותיה נפתח הגבול הפנים-גרמני, והופלה חומת ברלין.

==קורות חיים==
שבובסקי נולד באנקלם שבפומרניה (כיום במדינת מקלנבורג-מערב פומרניה). הוא למד עיתונאות באוניברסיטת לייפציג, ולאחר מכן החל לעבוד כעורך במגזין של איגודים מקצועיים בשם Tribüne ("טריבינה"). ב-1952 הוא הצטרף למפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה. בין השנים 1967–1968 למד באקדמיה של המפלגה הקומוניסטית. ב-1978 הוא מונה לעורך הראשי של העיתון Neues Deutschland (גרמניה החדשה - נויס דויטשלנד), העיתון הרשמי של מפלגת האיחוד הסוציאליסטית והעיתון המוביל במזרח גרמניה. ב-1981 צורף למועצה הראשית של המפלגה. ב-1985 התפטר מתפקידו בעיתון, ומונה למזכיר של סניף המפלגה במזרח ברלין וצורף לפוליטביורו של המפלגה. בין השנים 1981–1990 כיהן כחבר בפולקסקאמר.

==הפלת חומת ברלין==

באוקטובר 1989 עזר שבובסקי, יחד עם מספר חברים אחרים בפוליטביורו להדיח את אריך הונקר לאחר כהונה ארוכה כמנהיג מזרח גרמניה ולהחליפו באגון קרנץ. במסגרת השינויים שנעשו, וכחלק מתפקידו כשר המידע במדינה, מונה שבובסקי לדובר הלא רשמי של המפלגה, ובמסגרת תפקיד זה כינס מסיבות עיתונאים רבות, על מנת לעדכן על השינויים במדינה.

ב-9 בנובמבר 1989, בבוקר לפני שכינס מסיבת עיתונאים נוספת, קיבל טיוטת תקנות לפיהן מזרח גרמניים יוכלו לעבור את הגבול בין שתי הגרמניות לאחר קבלת אישורים, אך לא קרא את הטיוטה לפני מסיבת העיתונאים. התקנות החדשות היו אמורים לחול אך ורק ביום למחרת, לאחר תאום עם שומרי הגבול.

בסוף מסיבת העיתונאים הקריא שבובסקי בקול רם חלק מהתקנות החדשות. אחד העיתונאים שאל אותו מתי ייכנסו לתוקף השינויים, ואף על פי שלא ידע את התשובה, ענה שבובסקי ש"למיטב ידיעתי - מיד." (בגרמנית: Sofort, unverzüglich). לאחר מספר שאלות מהעיתונאים הוא אמר שההחלטה כוללת גם מעבר למזרח ברלין. אמירה זאת גרמה להסתערות של אזרחים על חומת ברלין והריסתה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים מזרח גרמנים
קטגוריה:עורכי עיתונים גרמנים
קטגוריה:עורכי עיתונים בגרמנית
קטגוריה:חומת ברלין
קטגוריה:מקבלי עיטור קרל מרקס
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1929
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2015
מלחמות הבננה

מלחמות הבננה (באנגלית: Banana Wars) הוא מושג לציון ההתערבות האלימה של ארצות הברית באמריקה המרכזית ובקריביים בתקופה מ-1898 ועד 1934. ההתערבות של ארצות הברית כללה התקפות צבאיות, כיבוש ופעילויות שיטור. הכינוי "מלחמות הבננה" ניתן בשל העובדה שהיה מדובר באינטרסים כלכליים של ארצות הברית, ובעיקר באינטרסים של United Fruit Company.

"מלחמות הבננה" החלו ב-1898 עם חתימת "הסכם פריז" שסיים את מלחמת ארצות הברית–ספרד והעביר את האזור לתחום ההשפעה של ארצות הברית. התקופה הסתיימה ב-1934 עם פינוי הכוחות של ארצות הברית מהאיטי בהוראת הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט.

הפעילות הצבאית בוצעה בעיקרה על ידי חיל הנחתים של ארצות הברית, ונעשתה בהאיטי, הונדורס, מקסיקו, ניקרגואה, פנמה וברפובליקה הדומיניקנית.

==ראו גם==
* רפובליקת בננות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ארצות הברית: היסטוריה צבאית
קטגוריה:מלחמות הרפובליקה הדומיניקנית
קטגוריה:ארצות הברית: יחסי חוץ
קטגוריה:אמריקה המרכזית: היסטוריה
קטגוריה:הקריביים: היסטוריה
קטגוריה:סכסוכים כלכליים בין-לאומיים
קטגוריה:קצרמר אמריקה הלטינית
ג'ייקובסון

ג'ייקובסון (Jacobson) הוא ההגייה האנגלית לשם משפחה שמקורו בשוודית ומשמעותו בן יעקב.

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה שמבוססים על השם יעקב
ורסור

וֶרְסוֹר (באנגלית: Versor) הוא ייצוג פרמטרי של סיבובים. באלגברת קווטרניונים (Quaternion) קלאסית, ורסור הוא קווטרניון עם נורמה 1 (קווטרניון היחידה).

כל ורסור הוא מהצורה:
:<math>q = \exp(a\mathbf{r}) = \cos a + \mathbf{r} \sin a, \quad \mathbf{r}^2 = -1, \quad a \in [0,\pi],</math>



כאשר r<sup>2</sup> = −1 פירושו ש-r הוא וקטור יחידה תלת-ממדי. במקרה ש a = &pi;/2, הוורסור נקרא "ורסור ימני".
חבורת הסיבוב (3)SO

חבורת הסיבוב בשלושה ממדים, המכונה (SO(3 היא חבורת כל הסיבובים סביב ראשית צירים במרחב <math>\ \mathbb{R}^3</math>, תחת הרכבה. (SO(3 היא חבורת לי קומפקטית מממד 3. מנקודת מבט כללית יותר, (SO(3 היא החבורה האורתוגנלית המיוחדת של התבנית הריבועית <math>\ x_1^2+x_2^2+x_3^2</math>. 

החבורה (SO(3 משמשת לתיאור כל סימטריות הסיבוב של גוף, כמו גם כל האוריינטציות האפשריות שלו במרחב. היא נמצאת בשימוש נרחב בחישובים פיזיקליים ובמיוחד בפיזיקה גרעינית כאשר מתארים חלקיקים אלמנטריים עם ספין שלם, וכן בתחומי התעופה, הטילאות ובכלל בכל מקום שנדרשת הדמיה של גופים נעים ומסתובבים במרחב.

על פי הגדרה, סיבוב סביב ראשית הצירים הוא טרנספורמציה המשמרת את ראשית הצירים, את המרחק האוקלידי (ולכן היא איזומטריה), ואת האוריינטציה. כל סיבוב לא-טריוויאלי מוגדר על ידי ציר הסיבוב (קו העובר דרך ראשית הצירים) וזווית הסיבוב. פונקציית הזהות מקיימת את תנאי הסיבוב ולכן מהווה סיבוב בעצמה. לכל סיבוב ישנו ערך הופכי יחיד. לפי משפט הסיבובים של אוילר, הרכבה של שני סיבובים מוגדרת על ידי סיבוב שקול. 

סיבובים הם טרנספורמציות ליניאריות במרחב <math>\ \mathbb{R}^3</math> וניתנות לייצוג על ידי מטריצה לאחר שנבחר בסיס של <math>\ \mathbb{R}^3</math>. בפרט, אם נקבע בסיס אורתונורמלי של <math>\ \mathbb{R}^3</math>, כל סיבוב יהיה מיוצג על ידי מטריצה אורתוגונלית 3X3.

החבורה (SO(3 יכולה איפה להיות מוגדרת על ידי חבורת המטריצות המתוארות לעיל תחת פעולת כפל מטריצות. מטריצות אלו מכונות "מטריצות אורתוגונליות מיוחדות" (Special Orthogonal Matrices), ולכן הסימון SO.

קטגוריה:תורת החבורות
קטגוריה:חבורות לי
רוזנות הסן

רוזנות הסן הייתה מדינה באימפריה הרומית הקדושה, שהתפצלה מרוזנות תורינגיה בשנת 1264, והתקיימה עד שנת 1567, שאז חולקה בין בניו של פיליפ הראשון, רוזן הסן.

==היסטוריה==
בימי הביניים המוקדמים, היה השטח של רוזנות הסן חלקו הצפוני של דוכסות פרנקוניה. לאחר נישול השושלת הקרולינגית מהשלטון, תפסו את השליטה בפרנקוניה הריינית לודוויג הראשון, רוזן תורינגיה ויורשיו.

לאחר מלחמת הירושה התורינגית שהחלה עם מותו של היינריך הרביעי, רוזן תורינגיה, ירשה אחייניתו סופיה, דוכסית בראבנט את שטחי הסן עבור בנה היינריך, ואילו את שטחי תורינגיה ירש היינריך השלישי, רוזן מייסן. בשנת 1264 נהיה היינריך הרוזן הראשון של הסן, ובשנת 1292 קיבל תואר נסיך מאדולף, מלך גרמניה.

לאחר מותו של היינריך הראשון, רוזן הסן בשנת 1308, חולקה הרוזנות בין בניו אוטו הראשון, רוזן הסן ויוהאן, רוזן הסן התחתית, אך לאחר מותו של יוהאן בשנת 1311 חזר אוטו ואיחד את הרוזנות. בשנת 1458 שוב חולקה הרוזנות בין בניו של לודוויג הראשון, רוזן הסן - לודוויג השני, רוזן הסן התחתית והיינריך השלישי, רוזן הסן העילית, אך בשנת 1500 שוב התאחדה הרוזנות תחת שלטון וילהלם השני, רוזן הסן.

בשנת 1526 עבר פיליפ הראשון, רוזן הסן לנצרות הפרוטסטנטית, והשתתף בברית ההגנה כנגד קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה. לאחר מותו של פיליפ, חולקה נחלתו בין ארבעת בניו:
* וילהלם הרביעי, רוזן הסן-קאסל - רוזנות הסן-קאסל (1567–1866)
* לודוויג הרביעי, רוזן הסן-מרבורג - רוזנות הסן-מרבורג (1567–1604)
* פיליפ השני, רוזן הסן-ריינפלס - רוזנות הסן-ריינפלס (1567–1583)
* גאורג הראשון, רוזן הסן-דרמשטאדט - רוזנות הסן-דרמשטאדט (1567–1918)

שטחי רוזנות הסן נשארו מפוצלים בין הרוזנויות השונות, ולא אוחדו עד שנת 1945, שאז שולבו בהסן הגדולה ולאחר מכן במדינת הסן.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120213212243/http://cgi-host.uni-marburg.de/~hlgl/atlas/id.cgi?ex=inhalt&lines=0&page=2&current=22&id=23 מפה של הסן 1247 - 1567]

==הערות שוליים==

הסן
הסן
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:מרבורג
פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מהסן

פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מהסן (בגרמנית: Friedrich Wilhelm, Kurfürst von Hessen; 20 באוגוסט 1802 – 6 בינואר 1875), היה הנסיך הבוחר מהסן, ששלט בנסיכות בתקופת איחוד גרמניה, ואיבד את שלטונו עקב ניצחון פרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה.

==ביוגרפיה==
===ילדותו===
פרידריך וילהלם נולד ב-20 באוגוסט 1802 בהנאו לווילהלם, נסיך הסן-קאסל, שהיה מאוחר יותר הנסיך הבוחר מהסן, ולאוגוסטה, נסיכת פרוסיה, בתו של פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה. בתקופת הכיבוש הצרפתי של הנסיכות (1806–1813), שהה פרידריך וילהלם עם אמו בברלין. יחסיו של פרידריך וילהלם עם אביו היו רעים, עקב יחסיו של אביו עם פילגשיו.

פרידריך התחנך במרבורג ובלייפציג, וב-26 ביוני 1831 התחתן עם גרטרוד פלקנשטיין (1803–1882).

===שלטונו===
לאחר מהפכת יולי 1830 בפריז החלו מהומות בנסיכות, וב-6 בינואר 1831 חתם וילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן על חוקה יותר ליברלית, וב-30 בספטמבר 1831 פרש להנאו, ופרידריך וילהלם מונה לשליט בפועל בנסיכות. גם תחת שלטונו של פרידריך המשיכו המחלוקות עם האופוזיציה, וחשודים פוליטיים נעצרו ונרדפו. ב-20 בנובמבר 1847 מת וילהלם השני, הנסיך הבוחר מהסן, ופרידריך וילהלם עלה לשלטון באופן רשמי כפרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מהסן.

בשנת 1848 בעקבות אביב העמים נאלץ פרידריך וילהלם להסכים לרפורמה דמוקרטית, אולם לאחר התמוטטות האספה הלאומית של פרנקפורט וניצחון המשטרים הריאקציונרים, שונתה שוב המדיניות - הדיאט פורק, ומשטר צבאי הוכרז בנסיכות. ב-1 בנובמבר 1850 כוחות אוסטרים ובווארים צעדו לתוך הנסיכות, על פי החלטת האספה הפדרלית לסייע בדיכוי המרידות, אולם ללא הסכמת פרוסיה. הסיוע האוסטרו-בווארי לא התקבל בעין יפה על ידי פרוסיה, מכיוון שהדרכים למחוזות הריין הפרוסים עברו בשטחי הנסיכות, ובעקבות כך נכנסו כוחות פרוסיים לנסיכות, ולרגע היה נראה שהולכת לפרוץ מלחמה, אך לבסוף הכוחות הפרוסיים נסוגו, והכוחות האוסטרו-בווארים כבשו את שטחי הנסיכות ב-16 בדצמבר ושהו בנסיכות עד קיץ 1851.

במרץ 1852 בוטלה החוקה של 1831 והרפורמות של 1848, ובאפריל נכנסה לתוקף חוקה חדשה שהשאירה סמכויות צרות מאוד לדיאט, ואסרה על בניית מפעלים ומסילות ברזל. ב-30 במאי 1860 לאחר תסיסה הולכת וגוברת בנסיכות, הוענקה חוקה חדשה שנתנה יותר זכויות לאזרחים. ב-14 במאי 1862 עקב חשש מכיבוש פרוסי, התקבלה מחדש החוקה של 1831, אולם הנסיך פרידריך וילהלם דאג לטרפדה.

בשנת 1866 הצטרפה הנסיכות לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, וב-20 ביולי נכבשה קאסל על ידי הכוחות הפרוסים, ושלושה ימים לאחר מכן נתפס פרידריך וילהלם ונכלא בשטטין. בשלום פראג שנערך בסוף המלחמה, סופחה הנסיכות לממלכת פרוסיה, ונכללה בפרובינציית הסן-נסאו.

אף לאחר איחוד גרמניה בשנת 1871, ניסה פרידריך וילהלם לחזור לשלטונו. ב-6 בינואר 1875 מת פרידריך וילהלם בפראג, שהייתה חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית.

עקב נישואי פרידריך וילהלם בנישואים מורגנטיים, לא ירשו ילדיו את תאריו, והם עברו לפרידריך וילהלם, נסיך הסן-קאסל.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:נסיכים בוחרים באימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1802
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1875
עורק הכסל החיצון

ממוזער
עוֹרֵק הַכֶּסֶל הַחִיצוֹן (TA: arteria ilica externa) הוא עורק באגן המתפצל מעורק הכסל המשותף, קדמית למפרק העצה והכסל, ומספק דם לרגל. ביציאתו מחגורת האגן העורק הופך לעורק הירך.

== אנטומיה ==
===מהלך===
ראשיתו של עורק הכסל החיצון בהתפצלותו של עורק הכסל המשותף לשני עורקים – עורק הכסל החיצון ועורק הכסל הפנימי – קדמית למפרק העצה והכסל. העורק יורד לפנים לאורך הגבול התיכון של שריר המותניים הגדול. בצאתו מחגורת האגן, מאחור ומתחת לרצועת המפשעה, העורק הופך לעורק הירך.

=== סעיפים ===
מעורק הכסל החיצון מסתעפים שני ענפים בטרם הוא הופך לעורק הירך: עורק רום הבטן התחתון והעורק כותר הכסל העמוק. ענפים אלה מספקים דם לשרירים ולעור שבדופן הבטן התחתונה. בעוד עורק רום הבטן התחתון יוצר השקה עם עורק רום הבטן העליון שמוצאו מעורק החזה הפנימי, העורק כותר הכסל העמוק יוצא הצדה ומתקדם לאורך רכס הכסל של עצם האגן.

== היבטים קליניים ==
בהשתלת כליה עורק הכסל החיצון הוא העורק שמחובר בדרך כלל לעורק הכליה המושתלת.

קטגוריה:עורקי הבטן והאגן
קטגוריה:עורקי הגפיים התחתונות
מוקדמות יורו 1964

מוקדמות יורו 1964 הוא טורניר כדורגל שנערך באירופה בין יוני 1962 למאי 1964, ובמסגרתו התמודדו 29 נבחרות לאומיות החברות באופ"א על ארבעה מקומות ביורו 1964 שנערך בספרד.

טורניר המוקדמות כולו התנהל בשיטת בית-חוץ, ללא שימוש בחוק שערי חוץ. במקרה של שוויון בתום שני המפגשים, הוכרעה ההתמודדות במשחק שלישי ומכריע. 

הטורניר החל בסיבוב מוקדם, בו השתתפו כל הנבחרות למעט , ו שזכו לכרטיס חופשי לשמינית הגמר. פרשה מהטורניר לאחר הגרלת הסיבוב המוקדם, בה הוגרלה להיפגש עם .

== הסיבוב המוקדם ==
{| class="wikitable"
!colspan="2"|מתמודדות!!משחק 1!!משחק 2!!משחק 3!!סיכום
|-align=center
|||||0 - 2||1 - 1||-||1 - 3
|-align=center
|||||6 - 1||3 - 1||-||9 - 2
|-align=center
|||||4 - 2||1 - 1||-||5 - 3
|-align=center
|||||1 - 1||2 - 5||-||3 - 6
|-align=center
|||||0 - 2||0 - 2||-||0 - 4
|-align=center
|||||6 - 0||1 - 3||-||7 - 3
|-align=center
|||||3 - 2||1 - 0||-||4 - 2
|-align=center
|||||3 - 1||1 - 3||1 - 0||5 - 4
|-align=center
|||||3 - 1||1 - 1||-||4 - 2
|-align=center
|||||3 - 1||1 - 1||-||4 - 2
|-align=center
|||||2 - 1||1 - 1||-||3 - 2
|-align=center
|||||6 - 0||1 - 0||-||7 - 0
|-align=center
|||||-||-||-||-
|}

;נורווגיה נגד שוודיה

----

;דנמרק נגד מלטה

----

;אירלנד נגד איסלנד

----

;אנגליה נגד צרפת

----

;פולין נגד צפון אירלנד

----

;ספרד נגד רומניה

----

;יוגוסלביה נגד בלגיה

----

;בולגריה נגד פורטוגל

----

----

;הונגריה נגד ויילס

----

;הולנד נגד שווייץ

----

;גרמניה המזרחית נגד צ'כוסלובקיה

----

;איטליה נגד טורקיה

----

== שמינית הגמר ==
{| class="wikitable"
!colspan="2"|מתמודדות!!משחק 1!!משחק 2
!משחק 3!!סיכום
|-align=center
|||||1 - 1||1 - 0
| -||2 - 1
|-align=center
|||||0 - 0||2 - 3
| -||2 - 3
|-align=center
|||||4 - 0||0 - 1
| -||4 - 1
|-align=center
|||||1 - 1||1 - 2
| -||2 - 3
|-align=center
|||||0 - 0||2 - 3
| -||2 - 3
|-align=center
|||||1 - 0||1 - 3
| -||2 - 3
|-align=center
|||||2 - 0||1 - 1
| -||3 - 1
|-align=center
|||||1 - 2||3 - 3
| -||4 - 5
|}

;ספרד נגד צפון אירלנד

----

;יוגוסלביה נגד שוודיה

----

;דנמרק נגד אלבניה

----

;הולנד נגד לוקסמבורג

----

;אוסטריה נגד אירלנד

----

;בולגריה נגד צרפת

----

;ברית המועצות נגד איטליה

----

;גרמניה המזרחית נגד הונגריה

----

== רבע הגמר ==
{| class="wikitable"
!colspan="2"|מתמודדות!!משחק 1!!משחק 2!!משחק 3!!סיכום
|-align=center
|||||3 - 3||2 - 2||0 - 1||5 - 6
|-align=center
|||||5 - 1||2 - 0||-||7 - 1
|-align=center
|||||1 - 3||1 - 2||-||2 - 5
|-align=center
|||||1 - 1||1 - 3||-||2 - 4
|}

;לוקסמבורג נגד דנמרק

----

----

;ספרד נגד אירלנד

----

;צרפת נגד הונגריה

----

;שוודיה נגד ברית המועצות

----

== הנבחרות המעפילות ==
מפת הנבחרות המעפילות ל[[יורו 1964]]
{| class="wikitable"
|-
! נבחרת !! כרטיס !! תאריך העפלה !! הופעות קודמות ביורו <sup>1</sup>
|-
| || ניצחון ברבע הגמר על || 18 בדצמבר 1963 || 0
|-
| || ניצחון ברבע הגמר על || 23 במאי 1964 || 0
|-
| || ניצחון ברבע הגמר על || 8 באפריל 1964 || 0
|-
| || ניצחון ברבע הגמר על || 27 במאי 1964 || 1 (1960)
|-
|}
<sup>1</sup> במודגש: זכתה בטורניר

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/tables/64e.html מוקדמות יורו 1964] באתר RSSSF

קטגוריה:אליפויות אירופה בכדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1962
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1963
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1964
גזע הבטן

אספקת הדם בעובר בן שישה שבועות.
גֶּזַע הַבֶּטֶן (TA: truncus coeliacus), או עוֹרֵק הַבֶּטֶן (arteria coeliaca), הוא עורק קצר בבטן, הענף הראשון של אבי העורקים הבטני, המספק דם לאיברי רום הבטן: הוושט הבטני, הקיבה, התריסריון, הכבד, כיס המרה, הלבלב והטחול.

גזע הבטן יוצא אופקית לפנים מאבי העורקים בגובה החוליה השתים-עשרה של החזה. אורכו 1.25 ס"מ, ועד מהרה הוא מתפצל לשלושת ענפיו: עורק הקיבה השמאלי, עורק הכבד המשותף ועורק הטחול. לעיתים יוצאים מהגזע גם שני עורקי הסרעפת התחתונים.

גזע הבטן מספק את המבנים אשר התפתחו במהלך ההתפתחות העוברית מהמעי הקדמי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עורקי הבטן והאגן
עורק הקיבה השמאלי

גזע הבטן וענפיו. עורק הקיבה השמאלי נע לאורך העקומה הקטנה (העליונה בתמונה) של הקיבה.
עוֹרֵק הַקֵּבָה הַשְּׂמָאלִי (TA: arteria gastrica sinistra) הוא עורק בבטן המסתעף מגזע הבטן ומספק דם לקיבה ולחלקו התחתון של הוושט. העורק מתקדם לאורך העקומה הקטנה של הקיבה ומשיק עם עורק הקיבה הימני.

עורק הקיבה השמאלי עלול להיות מעורב בכיב פפטי, כאשר כיב חודר דרך רירית הקיבה אל אחד מסעיפי העורק. במקרים של יתר לחץ דם שערי, השקות עם ענפים ושטיים של עורק זה עלולים ליצור דליות ושט. שני מצבים אלה עלולים להתבטא בדימום מדרכי העיכול העליונות עד כדי סכנת חיים.

קטגוריה:עורקי הבטן והאגן
אסף בן צבי

אסף בן צבי (נולד ב-1953) הוא צייר ופסל ישראלי. על יצירתו זכה בשנת 2011 בפרס רפפורט לאמן בכיר.

==ביוגרפיה==

אסף בן צבי נולד בשנת 1953 בכפר יחזקאל. עד תחילת שנות השמונים עסק בצפרות. בשנת 1981 נרשם ללימודים במחלקה לאמנות ב"בצלאל". במהלך לימודיו נסע, בין השנים 1983–1984, במסגרת תוכנית לחילופי סטודנטים, למכון פראט בניו יורק.

בראשית דרכו האמנותית התמקד בן צבי בפיסול. עם סיום לימודיו הציג עבודות בתערוכת יחיד בגלריה גימל בירושלים (1986), בסדנאות האמנים בירושלים ובפסטיבל הפיסול בתל חי (1987).

בין השנים 1988–1999 לימד בבית הספר קלישר. בשנת 1991 הוא יצר הדפס "דגל צהוב מעל כנסיית נוטרדם".

בשנת 1990 הציג תערוכת יחיד במוזיאון תל אביב לאמנות.

בשנת 2011 זכה בן צבי בפרס רפפורט לאמן בכיר. במסגרת הפרס נפתחה ב-16 במרץ 2012 התערוכה "לשכוח כמעט את הכל" במוזיאון תל אביב לאמנות.

בן צבי מתגורר ועובד בירושלים.

==לימודים==
*1981-1985 - אקדמיה לאמנות ולעיצוב "בצלאל" ירושלים
*1983-1984 - מכון פראט, ניו יורק.

==תערוכות יחיד==

==פרסים ומלגות==
*1982 - מלגת מטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל, קרן שרת
*1983 - מלגת מטעם קרן תרבות אמריקה-ישראל, קרן שרת
*1987 - פרס ביאטריס קולינר לאמן ישראלי צעיר, מוזיאון ישראל ירושלים
*1989 - פרס קרן מנדל ואווה פונדיק לאמנות ישראלית, מוזיאון תל אביב
*1991 - פרס רפאל והדסה קלצקין
*1992 - פרס שר החינוך והתרבות לציור ולפיסול
*1994 - פרס בנק דיסקונט לאמן ישראלי לשנת תשנ"ד, מוזיאון ישראל, ירושלים
*1997 - פרס אויגן קולב לגרפיקה ישראלית, מוזיאון תל אביב לאמנות
*2011 - [http://rappaport-prize.com/index.php/asaf פרס רפפורט לאמן בכיר], מוזיאון תל אביב לאמנות
*2023 - פרס מפעל חיים ע"ש מרדכי איש-שלום

==ראו גם==
* דאון, שני חצבים
* פיתול טיפות

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20120507215224/http://www.gordongallery.co.il/Artists/Default.aspx?p=21 אסף בן צבי] באתר גלריה גורדון
* [https://jerusalemprintworkshop.org/artists/בן-צבי-אסף/ אסף בן צבי] באתר סדנת ההדפס ירושלים
* [http://www.cabriprints.com/front/ShowArtist.aspx?ItemID=674 אסף בן צבי] באתר מרכז גוטסמן לתחריט - קיבוץ כברי
* [https://web.archive.org/web/20130928071244/http://kibbutzgallery.org.il/exibit_pro.asp?a_id=115&year=2005 פיתול טיפות], ניב שפירא משוחח עם אסף בן צבי, באתר גלריה הקיבוץ, 30 במרץ 2005
* יונתן אמיר, [http://yonatanamirsnotes.wordpress.com/2006/02/04/asaf_ben_tzvi/ בתנועה אילמת (אבל לא עיוורת)], בבלוג חוסר סדר מאורגן, 4 בפברואר 2006
* 
* 
* 
* [https://www.prtfl.co.il/archives/175948 זוכי פרסי איש־שלום לשנת 2023: אסף בן צבי ונעה ארד יאירי] - מגזין פורטפוליו, 7 בינואר 2023

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:אמני הדפס ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס רפפורט
קטגוריה:כפר יחזקאל: אישים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
עורק הטחול

גזע הבטן וענפיו, עם הרמה של הקיבה מעלה והסרת הפדר. עורק הטחול יוצא מגזע הבטן שמאלה (ימינה בתמונה).
עוֹרֵק הַטְּחוֹל (TA: arteria splenica, arteria lienalis) הוא עורק בבטן המתפצל מגזע הבטן ומספק דם לקיבה, ללבלב ולטחול.

== אנטומיה ==
העורק מתפצל מגזע הבטן ומתקדם מעל ללבלב בכיוון הטחול. בטרם הוא מגיע לטחול מתפצלים ממנו סעיפים לקיבה וללבלב.

ענפי הלבלב, שהגדול שבהם הוא עורק הלבלב הגדול, יוצאים לאורך הגבול העליון של הלבלב. עורקי הקיבה הקצרים מספקים דם לחלק העליון של עקומה הגדולה של הקיבה ולקרקעית הקיבה. עורק הקיבה והפדר השמאלי מספק דם לחלקה האמצעי של העקומה הגדולה ועורק הקיבה האחורי מספק גם לאחורי הקיבה.

=== מבנים סמוכים ===
לאורך מסלולו מלווה עורק הטחול בווריד הטחול אשר מתנקז אל וריד שער הכבד.

== היבטים קליניים ==
מפרצות בעורק הטחול הן עניין נדיר, אך הן המפרצות השלישיות בשכיחותן בעורקי הבטן. הן עלולות להתרחש בנשים בהיריון בשליש השלישי, וקרע שלהן עלול לגרום לתמותה של האם ושל העובר. גורמי סיכון למפרצות אלה הם עישון ויתר לחץ דם.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עורקי הבטן והאגן
המרכז ללימודי יהדות בשאנגחאי

המרכז ללימודי יהדות בשאנגחאי הוא מחלקה באקדמיה ללימודי חברה בשאנגחאי, העוסק בחקר היהדות ומדינת ישראל. המרכז הפך להיות למכון המחקר המשפיע ביותר בסין לחקר היהדות וישראל. הוא הוקם בשנת 1988, ומנוהל כיום על ידי פרופסור פאן גואנג.

המרכז מתמקד בחקר ההיסטוריה של יהודי שאנגחאי, שרידי הקהילה היהודית בסין ובחקר הפוליטיקה של המזרח הקרוב. מבין הפרסומים של המרכז ניתן למנות את: "הציוויליזציה היהודית", "התחדשות העם היהודי", "היהודים בסין" (שתורגם לאנגלית, צרפתית וגרמנית), "היהודים בשאנגחאי", "היהודים בשאנגחאי לאורך חצי מאה" ו-"החברה הישראלית ותרבותה". 

בין האישים שביקרו במרכז נמנים יצחק רבין, אהוד אולמרט, אריאל שרון, גרהרד שרדר, הילרי קלינטון ותומאס קלסטיל.

למרכז קשרים ענפים עם עמיתים בתחום ברחבי העולם, והוא משתף פעולה עם מוסדות אקדמיים בישראל.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20160303185936/http://hebrew.cri.cn/1/2011/06/10/2s8514_4.htm לימודי עברית וחקר היהדות בסין]
* [https://web.archive.org/web/20180804084150/http://cjss.org.cn/ אתר המרכז ללימודי יהדות בשאנגחאי]

קטגוריה:שאנגחאי
קטגוריה:מכוני מחקר בנושא יהדות
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: מדע וטכנולוגיה
רוזנות הסן-דרמשטאדט

רוזנות הסן-דרמשטאדט הייתה מדינה באימפריה הרומית הקדושה, שהתפצלה מרוזנות הסן בשנת 1567, והועלתה בשנת 1806 למעמד של דוכסות גדולה.

==היסטוריה==
לאחר מותו של פיליפ הראשון, רוזן הסן, חולקה נחלתו בין בניו, בנו הצעיר גאורג הראשון, רוזן הסן-דרמשטאדט ירש את החלק הדרומי של הנחלה סביב דרמשטאדט, ואילו אחיו ירשו את שאר הנחלה. בשנת 1583 מת פיליפ השני, רוזן הסן-ריינפלס, ובשנת 1604 מת לודוויג הרביעי, רוזן הסן-מרבורג, ובעקבות מותם פרצה מלחמה בין רוזנות הסן-קאסל לרוזנות הסן-דרמשטאדט על חלוקת הירושה. בנוסף היה יריבות בין הרוזנויות עקב כך שרוזנות הסן-קאסל הייתה קלוויניסטית, ואילו רוזנות הסן-דרמשטאדט הייתה לותרנית.

במהלך מלחמת שלושים השנים לחמו הרוזנויות זו בזו, מכיוון שרוזנות הסן-קאסל צידדה בנסיכים הפרוטסטנטים, ואילו רוזנות הסן-דרמשטאדט צידדה בקיסר ובבית הבסבורג. בשלום וסטפאליה קיבלה רוזנות הסן-קאסל שטחים על חשבון רוזנות הסן-דרמשטאדט בהסן העליונה סביב מרבורג.

בשנת 1736 שוב התגלע סכסוך בין שתי הרוזנויות, על ירושת רוזנות הנאו-ליכטנברג, ובסופו הוחלט על חלוקת הנחלה.

בשנת 1803 הוחלט על חילוט נכסי הכנסייה באימפריה, וחלוקתם בין הנסיכויות החילוניות. בעקבות זאת גדלה הרוזנות באופן משמעותי, על ידי צירוף שטחים מהנסיכויות של קלן, מיינץ, ווורמס, ובעיקר את דוכסות וסטפאליה, ובשנת 1806 שודרגה הרוזנות למעמד של דוכסות גדולה.

==רוזני הסן-דארמשטאדט==
* גאורג הראשון, רוזן הסן-דרמשטאדט (1567–1596)
* לודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטאדט (1596–1626)
* גאורג השני, רוזן הסן-דרמשטאדט (1626–1661)
* לודוויג השישי, רוזן הסן-דרמשטאדט (1661–1678)
* לודוויג השביעי, רוזן הסן-דרמשטאדט (1678)
* ארנסט לודוויג, רוזן הסן-דרמשטאדט (1678–1739)
* לודוויג השמיני, רוזן הסן-דרמשטאדט (1739–1768)
* לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטאדט (1768–1790)
* לודוויג העשירי, רוזן הסן-דרמשטאדט (1790–1806)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hoeckmann.de/germany/hesse-north.htm מפת החלק הצפוני של הסן-דרמשטאדט בשנת 1789]
* [http://www.hoeckmann.de/germany/hesse-south.htm מפת החלק הדרומי של הסן-דרמשטאדט בשנת 1789]
* 

*
הסן
הסן
קטגוריה:בית הסן
מיון אקראי

במדעי במחשב, מיון אקראי (בנוסף מיון טיפש, מיון איטי, מיון קוף ובאנגלית bogosort ) הוא אלגוריתם מיון מאוד לא יעיל המבוסס על ניסוי וטעייה.<br>
האלגוריתם מאוד לא שימושי למיון, אך שימושי למטרות לימוד, לדוגמה השוואה עם אלגוריתמים יותר שימושיים.<br>
אם ננסה למיין חפיסת קלפים על ידי מיון זה היינו בודקים כל פעם אם החפיסה ממוינת, אם לא - נזרוק את החפיסה לאוויר, נרים את הקלפים בסדר אקראי. נחזור על התהליך עד שהחפיסה ממוינת.

== תיאור האלגוריתם ==
הדרך שהאלגוריתם ממומש מיוצגת בפסאודו קוד כך: <br>
כל עוד החפיסה לא מסודרת <br>
סדר את החבילה באקראיות
<syntaxhighlight lang="fortran">
while not isInOrder(deck):
 shuffle(deck)
</syntaxhighlight>

== ריצה וסיום ==
בהנחה שכל האיברים שונים, מספר ההשוואות הממוצע ישאף ל<math>(e-1) n!</math> ומספר ההחלפות הממוצע יהיה <math>(n-1) n!</math>. <br>
הסיבה להפרש בין מספר ההשוואות המצופה למספר ההחלפות המצופה הוא שמגלים שלא כל האיברים ממוינים רק אחרי מספר השוואות, ללא תלות במספר האיברים הכולל, בעוד שמספר ההחלפות תלוי במספר האיברים.

== ראו גם ==
* מיון מהיר

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלגוריתמי מיון