OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אאורל ויינר

אָאוּרֵל וַיְנֶר (ברומנית: Aurel Vainer; 10 בינואר 1932 – 31 באוקטובר 2021) היה פרופסור לכלכלה, משנת 2004 ועד למותו היה חבר הפרלמנט של רומניה מטעם פדרציית הקהילות היהודיות של רומניה, וכן היה נשיא הקהילה היהודית ברומניה.

ויינר נולד בשטפנשט שבמחוז בוטושאן. הוא סיים לימודי כלכלה בתואר דוקטור בשנת 1966. היה פעיל בתחומי הבנייה, המחקר הכלכלי והשיווק. הוא היה חבר בלשכת המסחר והתעשייה של רומניה (סגן נשיא), ובין השנים 2000–2004 היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת ספירו חארט (Spiru Haret) בפקולטה לכלכלה וחשבונאות שבקמפולונג מוסצ'ל (Câmpulung Muscel). נשוי לאנט ויינר.

ויינר כתב ופרסם חמישה ספרים בתחום המסחר והשיווק. הוא כיהן כסגן נשיא אגודת הידידות רומניה-ישראל.

נפטר ב-31 באוקטובר 2021.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.cdep.ro/pls/parlam/structura.mp?idm=255&cam=2&leg=2004&pag=0&idl=1 פרטיו של ויינר ברישומי הפרלמנט הרומני] 
* [http://stiri.kappa.ro/unde_mp__articol/id__34276/id_domeniu__2 Mozaicul presei כתבה על מינויו של ויינר לנשיא הקהילה היהודית ברומניה] 

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים רומנים
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט הרומני
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1932
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-2021
רות קדר

רות קדר (נולדה ב-27 בינואר 1955) היא אמנית ומעצב<nowiki/>ת ישראלית שנודעה בעיקר בשל עבודתה על עיצוב הלוגו של חברת גוגל.

==ביוגרפיה==

קדר נולדה בברזיל ולמדה ארכיטקטורה בטכניון בישראל ועברה לארצות הברית ללימודי מאסטר בעיצוב באוניברסיטת סטנפורד. נושא התיזה שלה היה עיצוב חפיסות קלפים; חברת אדובי אף ביקשה ממנה לעצב חפיסת קלפים, כחלק ממהלך שיווקי של החברה לאחד ממוצריה. היא נמנית עם מייסדי האתר Art.Net, שם היא מציגה את הסטודיו המקוון שלה מאז 1994. שימשה כפרופסור יועץ לאמנות במחלקת האמנות של סטנפורד בשנים 1988 עד 1999, באותה העת היא הוזמנה לעצב את הלוגו של גוגל.

רות קדר זכתה במספר פרסים ועבודותיה מוצגות ברחבי העולם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.art.net/Studios/Visual/Kedar/RuthKedar.html Art Studio]
* [http://www.art.net/Studios/Visual/Kedar/Cards.html Playing Cards]

קטגוריה:מעצבות ישראליות
קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:מעצבות אמריקאיות
קטגוריה:מעצבים אמריקאים
קטגוריה:ישראליות ילידות ברזיל
קטגוריה:ישראלים ילידי ברזיל
קטגוריה:בוגרות הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
Microsoft Certified Solution Developer

ממוזער
MCSD (ראשי תיבות של Microsoft Certified Solution Developer ) הייתה הסמכה מבית חברת מיקרוסופט המיועדת למפתחים בטכנולוגיית .NET בגרסאות 1 ו-1.1.
ההסמכה אמורה להעיד על נושאה כי עבר בהצלחה בחינות שמעידות על ידע בטכנולוגיית .NET, ידע ביישום לפי הצרכים וידע בתכנון פרויקטים.

== הטבות לבעלי ההסמכה ==
בעלי ההסמכה מקבלים מנוי לידיעון מיוחד מבית מיקרוסופט למנויים, גישה לאתר מיקרוסופט לבעלי ההסמכות וסמל ותעודה שעברו את ההסמכה.
הסמכה זאת נתפסת כחשובה בתעשיית הפיתוח, ונותנת יתרון לבעל ההסמכה במציאת עבודה.

== דרישות ==
נושא ההסמכה חייב לעבור:
# בחינה בסיסית על הטכנולוגיה עצמה.
# בחינה בנושא Windows Application.
# בחינה בנושא Web Application.
# בחינה בנושא WebServices.
# בחינה בנושא הנדסת תוכנה.
# בחינה אחת מתוך האפשרויות הבאות:
#* עבודה עם SQL Server 2000.
#* עבודה עם Microsoft Biztalk Server 2000.
#* עבודה עם BizTalk Server 2004.
#* אבטחה.
#* SQL Server 2005.

== שפות הבחינה ==
ניתן לעשות את הבחינות גם ב VB.NET וגם ב־C#.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.microsoft.com/learning/mcp/mcsd/default.mspx דף ההסמכה]

קטגוריה:תכנות
קטגוריה:מיקרוסופט
ג'מאסין א-שרקי

ג'מאסין א-שרקי (בערבית: جمّاسين الشرقي) היה כפר ערבי מדרום לירקון, כ-9 קילומטרים צפונית-מזרחית ליפו. כפר סמוך נקרא ג'מאסין אל-ע'רבי (המערבי), ואילו פירוש "ג'מאסין א-שרקי" הוא ג'מאסין המזרחית.

משמעות שם הכפר, "ג'מאסין", הוא מגדלי ג'מוסים, על שום עיסוקם של תושביו. השבט נזכר לראשונה בתעודת הקדש של הסולטאן ביברס ממחצית מהמאה ה-13.<ref></ref> שבט הג'מאסין גם נזכר ברישומי מס עות'מאניים של שנת 1596 במחוז שכם. ברישומים צוינו מיסים ששילם על רעיית עדרי-תאו. לטענת רבקה שפק ליסק, בזמן השלטון המצרי במאה ה-19 (כיבוש בן עשר שנים) הגיעו לכפר מהגרים ממצרים ומסודאן. 

את העדות הראשונה לקיומו של כפר של ממש ניתן למצוא בסקר מ-1931 אז נפקדו 395 איש. בסקר הכפרים שנערך בשנת 1945, ההערכה הייתה שמספר התושבים היה 730 נפש, שטח הכפר 358 דונם, מתוכם 54 דונם היו בבעלות יהודית ו-18 דונם בבעלות ממשלתית.

הכפר ננטש מיושביו, שברחו בתחילת 1948. לאחר מלחמת העצמאות נבנתה על אדמות הכפר שכונת "תל גיבורים" של העיר בני ברק.
בכמה ממבני הכפר, שנותרו על תלם, מתגוררים יהודים.

ישנן עדויות על כך שאדמות הכפר שהיו בבעלות התושבים המקוריים נמכרו לתושבי בני ברק טרם פינוי הכפר.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:בני ברק: גאוגרפיה
קטגוריה:מישור החוף הדרומי
מטיס (מיתולוגיה)

מטיס (ביוונית: Μῆτις), היא אשתו הראשונה של זאוס ואחת האוקיינידים במיתולוגיה היוונית. מיד לאחר עלייתו לשלטון, התחתן זאוס עם הטיטאנית מטיס. כשהרתה, גאיה ואורנוס ניבאו שמטיס תלד לזאוס בת ששמה אתנה, שתשתווה לו בחוכמתו, ובן שיהיה מלך האלים והאדם כאחד. זאוס פחד שהנבואה תתממש לכן בלע את מטיס. מאוחר יותר יצאה אתנה מתוך מצחו של זאוס כשהיא לבושה בשריון יווני מלא.
מטיס נחשבה לאלת הפקחות והערמומיות, או בגרסה אחרת, אלת העצה הטובה.

מטיס, ירח של כוכב הלכת צדק, נקרא על שמה, וגם כוכב הלכת המינורי שהתגלה על ידי אנדרו גראהם .

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:טיטאנים
קטגוריה:האנשה במיתולוגיה היוונית
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
קמרובו

קמרובו (ברוסית: Кемерово) היא עיר בסיביר שברוסיה. העיר היא מרכזו של מחוז קמרובו ונמצאת על גדתו של הנהר טום, יובלו של הנהר אוב, במקום בו נשפך אליו הנהר איסקיטים. דרך העיר עוברת מסילת הברזל הטרנס-סיבירית. העיר שוכנת באגן קוזנצק, שבו נמצאים כמה ממרבצי הפחם הנרחבים ביותר בעולם, משום כך העיר היא מרכז להפקת פחם. אוכלוסיית העיר מונה כ-558,973 תושבים (נכון לשנת 2018).

==היסטוריה==
לאחר כיבוש האזור על ידי הרוסים במאה ה-17 האזור נקרא "קוזנצקי" על-שם העיר המרכזית בו - קוזנצק. ב-1701 נוסד הכפר שצ'גלובקה בשפך הנהר איסקיטים. ב-1721 התגלה ליד הכפר פחם בכמות גדולה. מדגם מהפחם נשלח לסנקט פטרבורג, אך הממשלה לא עשתה מאומה בנידון.

ב-1734 נוסד הכפר קמרובו על גדתו השנייה של הנהר טום, ממול לשצ'גלובקה. ב-1859 כבר היו באזור 7 כפרים, הגדולים ביניהם: שצ'גלובקה, קמרובו וייבסייבו.

ב-1907 הממשלה הצארית התחילה להשקיע בהפקת פחם מהמכרות ברמה ארצית. בית החרושת הכימי נוסד ב-1916.

בשנת 1943 הוקם מחוז קמרובו ועיר הוכרזה כבירת המחוז החדש. בשנות ה-50 של המאה ה-20 הוקמו בעיר מספר מוסדות להשכלה גבוהה.

במרץ 2018 נספו בשרפה במרכז הקניות בקמרובו 67 אנשים, בהם 40 ילדים ששהו באותה עת בבית קולנוע, במה שהוגדר לאחד האסונות הטרגיים בתולדות הפדרציה הרוסית.

==גלריה==
<gallery mode=packed heights="160px">
קובץ:Kemerovo Soviet Square.jpg|הנהלת מחוז קמרובו
קובץ:Kemerovo City Council.jpg|בניין האדמיניסטרציה העירונית
</gallery>

== ערים תאומות ==
לקמרובו שתי ערים תאומות:
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

*
קטגוריה:מחוז קמרובו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1918
ארצ'י בנקר

ארצ'י בנקר (משמאל)
ארצ'יבלד "ארצ'י" בנקר (באנגלית: Archibald "Archie" Bunker) הוא הדמות הראשית בסדרת הטלוויזיה הקומית "הכל נשאר במשפחה" ("All in the Family") ובסדרת ההמשך שלה "הבר של ארצ'י בנקר" ("Archie Bunker's Place"), סדרות שהופקו בארצות הברית בשנות ה-70 ובשנות ה-80 של המאה ה-20. ארצ'י, שגולם על ידי השחקן האמריקאי קרול או'קונור, הוא גבר בגיל העמידה, פועל צווארון כחול, שמרן, גזען ושופע דעות קדומות, המתקשה לקבל את השינויים והחידושים בעולם. ב-2005 בחר ערוץ הבידור "בראבו" בארצ'י כדמות הטלוויזיונית המצחיקה ביותר של כל הזמנים.

==התפתחות הדמות==
סדרת הטלוויזיה "הכל נשאר במשפחה" עלתה לאוויר ב-1971 ובין לילה הפכה להצלחה מסחררת. הסדרה סבבה סביב דמותו של ארצ'י - גבר לבן מבוגר, פועל צווארון כחול (מנהל עבודה במספנה), ששירת בחיל האוויר של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה ולאחריה גר עם אשתו, בתו וחתנו בקווינס, ניו יורק. תכונות האופי שלו שיקפו את דמות האמריקני השמרן - ארצ'י הוא טיפוס שמרני, נרגן, ציני, שוביניסטי, גזעני, פטריוטי ובעל דעות קדומות ביחס לקבוצות מיעוט רבות בארצות הברית. רוב הסדרה עסקה בעימותים של ארצ'י מול העולם: שכניו השחורים ("הג'פרסונים"), בתו טיפשה והבכיינית גלוריה (סאלי סטראתרס), אשתו הצייתנית אדית (ג'ין סטייפלטון) ובעיקר חתנו, מייקל סטיוויק ("ראש כרוב", בפיו של ארצ'י) שחי על חשבונו של ארצ'י ומטיף לארצ'י על סוציאליזם, אותו גילם רוב ריינר (שהפך אחר־כך במאי קולנוע מצליח), שסימל את כל מה שארצ'י תעב: ליברליזם, צדקנות, סוציאליזם, אינטלקטואליות, שיער ארוך, ופולנים.

יוצר ומפיק הסדרה, נורמן ליר, סבר כי ארצ'י יהיה דמות שהצופים יתעבו ויסתייגו ממנה. כך סבר גם שחקן הקולנוע ההוליוודי הוותיק, מיקי רוני, לו הוצע התפקיד. רוני דחה את ההצעה משום שחשב ש"הכל נשאר במשפחה" תכשל, אך גם כי חשש לדימויו בעיני הציבור. ליר ורוני טעו: ארצ'י הפך לדמות פופולרית בקרב קהל שמרני, שראה בו מודל מוקצן מאוד, אך משעשע, של פטריוט שמרני וגאה, וגם בקרב קהל ליברלי, שנהנה מהסאטירה על דמות השמרן הטיפוסית. מעבר לכך, נבעה החיבה חוצת הגבולות לארצ'י מהחירות הנדירה שהוענקה לדמותו: פועל המספנה הגזעני וצר האופק שנא ובז לכל, וביטא את הבוז שלו בשלל עלבונות גסים, שאף דמות טלוויזיונית אחרת לא הייתה חופשית לבטא. 

עובדה נוספת שהוסיפה לחינו של ארצ'י הייתה העובדה שלמרות רגשותיו הגזעניים, ארצ'י בז לאלימות. כך, בפרק "ארצ'י וה-KKK", הזמין חבר את ארצ'י ל"מועדון נוצרי" שהתגלה כסניף המקומי של הקו קלוקס קלאן. ארצ'י דחה מיד את הקבוצה, באותו בוז בו דחה גם את שנואי נפשה, ואף ניסה למנוע ממנה לשרוף צלבים אל מול חלונו של מייקל. 

האהדה לה זכה ארצ'י הובילה לריכוך הדרגתי בעמדותיו. ארצ'י המשיך להעליב ולעקוץ, אך משהו מחריפות שנאתו הלך והתקהה עם הזמן. בעונה התשיעית של הסדרה אימצו ארצ'י ואדית את אחייניתה היהודיה של אדית - אירוע שלא היה עולה על הדעת בעונה הראשונה של הסדרה. בסדרת ההמשך, "המקום של ארצ'י בנקר" (פאב-מסעדה), שותפו של ארצ'י הוא יהודי בשם מארי קליין (השחקן היהודי מרטין בלזם) וארצ'י עצמו מעסיק אומנת שחורה לנכדו.

==השראה==
דמותו של ארצ'י עוצבה בהשראת הדמות "אלף גארנט" - גיבורה הגזעני וצר המוחין של הסדרה הבריטית "עד שהמוות יפריד ביננו", עליה התבססה הסדרה "הכל נשאר במשפחה". ארצ'י בנקר עצמו שימש השראה לדמותו של אל באנדי מהסדרה "נשואים פלוס", לדמותו משולחת הרסן של אריק קרטמן מ"סאות' פארק" ולסדרה הישראלית "איצ'ה" בגילומו של ספי ריבלין. שם הסדרה שימש השראה לסדרה הישראלית "הכל נשבר במשפחה" בכיכובם של ציפי שביט ודב רייזר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:דמויות טלוויזיוניות
טופו

שניצלים טבעוניים העשויים פרוסות טופו נוקשה; הבלילה המחליפה את ה[[ביצה מבוססת על קמח חומוס (הנפוץ במטבח הפרסי וההודי), צ'ילי מתוק, תבלינים, ומעט מים.]]
טוֹפוּ (בקנג'י סיני ויפני: 豆腐, בפין יין: dòufu, ברומאג'י: Tōfu, בקוריאנית: 두부, ברומאקו: dubu) הוא מאכל סויה נפוץ שמקורו בסין. הטופו עשוי מחלב סויה שעבר תהליך של גיבון (בדומה לאופן בו גבינה מיוצרת מחלב).

במזרח אסיה ובדרום-מזרח אסיה הטופו הוא אחד החלבונים הנפוצים ביותר, ואהוד על ידי אוכלי בשר וצמחוניים כאחד. בעוד במערב הטופו משמש בעיקר כתחליף בשר, במזרח לא נדיר לראות טופו לצד בשר באותה המנה. את הטופו ניתן להכין במספר דרכים, בין אם בהקפצה, טיגון בשמן עמוק, אפייה ואף נהוג לאכול אותו ללא בישול במרקים שונים.

קיימים מספר סוגים של טופו הנבדלים במרקמם; כך למשל נפוץ טופו קשה אשר מרקמו דומה לשל בשר עוף ומשמש להקפצה ולהכנת שניצל טופו, וישנו גם טופו רך וטופו משי (שמקורו ביפן ומרקמו שונה לחלוטין משאר סוגי הטופו) אותם נהוג לאכול בצורה שמדגישה את מרקמם ללא בישול, לדוגמה במרק מיסו.
פרוסות טופו גולמי מוגשות סביב תבשיל מתובל היטב. מנה קוריאנית טיפוסית.

==היסטוריה==

מקורו של הטופו בסין. המסורת הסינית מייחסת את המצאתו ללי אן משושלת האן הקיסרית, דודו ויועצו של הקיסר וו, בשנת 164 לפנה"ס.

==הטופו כיום==
טופו גולמי משווק לרוב כקובייה שנראית כמו קוביית גבינה. לטופו גולמי כמעט ואין טעם, והוא משמש כבסיס להכנת מתכונים שונים. כיום נמכרים מאכלים שונים על בסיס טופו, שבהם הטופו משמש כתחליף גבינה או כתחליף בשר, ובהם פיצה, קציצות, שניצלונים, קובה, ומאפים שונים מטופו.

גידולי הסויה אינם זקוקים לכמויות מים גדולות - הם נחשבים לבעלי צריכת המים הנמוכה ביותר ביחס לערכם התזונתי. הגידולים אינם זקוקים לקרקע מסוג מסוים, ומתפתחים בקרקעות שונות. בשנים האחרונות חלה התפתחות גדולה בשיטות גידול הסויה ובהפצתו, זאת בעקבות עליית הדרישה לטופו בקרב הציבור בעולם המערבי שנובעת מסיבות שונות, בהן פתיחות למתכונים מהמטבח המזרח אסייתי, וכמו כן הביקוש לתחליפי בשר או חלב.

הטופו שומר על ערכו התזונתי גם לאחר הקפאה.

==סוגי טופו==
טופו קשה (Firm tofu): זהו טופו המשמש להקפצה ונאכל למשל גם בתוך סושי. טופו זה מתאים להכנת שניצלים ומרקמו דומה יותר לזה של בשר עוף.

טופו רך או טופו משי (Silken tofu): טופו רך הנחתך בקלות (בדומה לרפרפת). טופו זה נפרס לפרוסות דקות ונאכל בדומה לגבינה. ניתן להכין ממנו קינוחים כגון מלבי.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:TofuWithSoySauceAndCarrot.jpg|מנה יפנית של טופו משי ברוטב סויה.
קובץ:Chocolate_mousse_using_silken_tofu_and_soymilk_flickr_user_crystl.jpg|מוס שוקולד על בסיס טופו רך וחלב סויה
קובץ:Vegan_Gardein_Tofu_Foods_Display_(cropped1).jpg|מאכלי טופו בתצוגה
</gallery>

==ראו גם==
* סויה
* פולי סויה
* טמפה
* תחליף בשר
* צמחונות
* טבעונות

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://veg.co.il/recipes/tags/tofu בישול עם טופו], באתר הצמחונות והטבעונות הישראלי

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאכלים
קטגוריה:המטבח היפני
קטגוריה:המטבח התאילנדי
קטגוריה:מוצרי סויה
קטגוריה:המטבח האסייתי
קטגוריה:המטבח הצמחוני
אז'ן שרל קטלן

אז'ן שרל קטלן (בצרפתית: Eugène Charles Catalan; 30 במאי 1814 – 14 בפברואר 1894) היה מתמטיקאי ולוני, אשר עסק בעיקר בתורת המספרים.

קטלן הגדיר את מספרי קטלן כשניסה למנות את מספר השילושים של מצולעים קמורים.

==ביוגרפיה==
קטלן נולד בברוז' (אז כחלק מן האימפריה הצרפתית, כיום בלגיה) כבן יחיד לז'וזף קטלן - צורף תכשיטים בשנת 1814. בשנת 1825 נסע לפריז כדי ללמוד מתמטיקה באקול פוליטקניק, שם פגש בשנת 1833 בז'וזף ליוביל. ב-1834 הוא סולק מן האוניברסיטה ועבר לשאלון-אן-שמפאן שם קיבל משרה לאחר שסיים את לימודיו. קטלן חזר לאקול פוליטקניק ובעזרתו של ליוביל סיים תואר במתמטיקה בשנת 1841. לאחר מכן עבר לקולג' קרל הגדול כדי ללמד גאומטריה תיאורית.

==ראו גם==
* מספר קטלן
* קבוע קטלן
* השערת קטלן
* פאוני קטלן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:מתמטיקאים בלגים
קטגוריה:בוגרי אקול פוליטקניק
קטגוריה:ילידי 1814
קטגוריה:בלגים שנפטרו ב-1894
ג'יימס סטירלינג

ג'יימס סטירלינג (באנגלית: James Stirling; מאי 1692 - 5 בדצמבר 1770) היה מתמטיקאי סקוטי.

סטירלינג חקר בעיקר נושאים הקשורים לתחום האנליזה המתמטית, כגון: סדרות אין-סופיות, סכומים ואינטרפולציה. על שמו נקראים נוסחת סטירלינג ומשפט סטירלינג, לחישוב קירוב <math>\ n! </math> עצרת ומספרי סטירלינג. סטירלינג עסק גם בהתכנסות מכפלות אין-סופיות.
== חייו ==
סטירלינג נולד בבית גארדן לא רחוק מהעיר סטירלינג שבסקוטלנד, באחוזה משפחתית. המשפחה הייתה תומכת ידועה של תנועת היעקוביטים וזה השפיע רבות על חייו.

הוא נסע לאוניברסיטת אוקספורד בשנת 1711. לא ידוע אם סיים את לימודיו באוניברסיטה, אך ברישומי החברה המלכותית משנת 1717 נרשם כי היה נוכח בישיבה.

בשנת 1717 פרסם סטירלינג את עבודתו הראשונה - Lineae Tertii Ordinis Neutonianae, בה הרחיב את עבודתו של אייזק ניוטון בנושא עקומות מסדר שלישי.

Methodus differentialis, 1764
בשנים 1717 -1719 סטירלינג היה בוונציה. שם הוא פרסם את הספר Methodus differentialis Newtoniana illustrata והעביר אותו לחברה המלכותית.

בשנת 1724 חזר סטירלינג ללונדון ובשנת 1726 נבחר כחבר החברה המלכותית. באותה תקופה הוא היה פעיל מאוד בתחום המתמטי ופרסם ספר נוסף - Methodus Differentialis בשנת 1730.

בשנת 1735 שב לסקוטלנד ועבד כמנהל בחברת מכרות.

סטירלינג נפטר בשנת 1770 באדינבורו.
לוח מצבתו של סטירלינג

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מתמטיקאים סקוטים
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:מתמטיקאים בריטים במאה ה-17
קטגוריה:מתמטיקאים בריטים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1692
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1770
גד אביגדורוב

בית הקברות בכפר גלעדי|שמאל|]]
גד אביגדורוב (1890 (ה'תרנ"א) - 9 באוגוסט 1936) היה מאנשי "השומר".

== חייו ==
גד אביגדורוב בן נחמה וגדליה, נולד בשנת 1890 בברדיצ'ב שבאוקראינה (אז בתחומי האימפריה הרוסית).

בשנת 1906, בתחילת ימי העלייה השנייה, עלה לארץ ישראל והוא בן 15 בלבד. נענה לקריאתו של פרופ' בוריס שץ "לכבוש את הסתתות בירושלים", עבודה שהייתה באותה התקופה בעיקר של ערבים. יחד עם אלכסנדר זייד ומשה אינגברמן הוא החל לעבוד בסיתות, מלאכה שאותה הם למדו אצל פרופ' שץ, שזה עתה הקים את "בצלאל" ופתח בו קורס להנדסה וציור לקבוצת סתתים. בימים הם עבדו בבניין ובערבים ביקרו בשעורים ב"בצלאל". כעבור זמן הצטרפו אל החבורה אנשים נוספים שיחד איתם היוו את אחת הקומונות הראשונות בארץ ואולי הראשונה שבהן, היא קומונת "ירושלים החדשה". החבורה חייתה חיים פשוטים ומלאי אחווה. הם התגוררו בצריף עץ שעמד בחצר הגדולה של כנסיית החבשים. שם גם קיימו אספות ופגישות פועלים. החבורה התמסרה לארגון סניף מפלגת "פועלי ציון" בירושלים וארגון פועלי הבניין שמנה אז כ-70 חברים.

בשנת 1907 עבר חלק מחברי הקומונה לסג'רה (אילניה) להקים את "השומר". אביגדורוב הגיע גם הוא כעבור זמן קצר, ואחר כך הועבר לשמירה במלחמיה (מנחמיה). כעבור שנה נשלח למסחה (כפר תבור) עם קבוצת חברים, להכשרה חקלאית אצל האיכרים, זאת במטרה להתיישב בעתיד במושבות שומרים על גבולות הארץ. הם עזרו לארבעת השומרים שכבר היו במושבה ויחד איתם, בפקודת יהושע חנקין, עלו וכבשו את אדמת ה"זבּיח", היא האדמה הגובלת עם בית הספר החקלאי כדורי של היום. באחד הימים, נשלח אביגדורוב ל"כיבוש השמירה" ברחובות, ולאחר קרב עם הערבים נפצע קשה. בימי שלטון המנדט, רבים מהשומרים התגייסו למשטרה הבריטית. בשל מיומנותו ואומץ לבו היה אביגדורוב בין הראשונים שוועד "השומר" שלח לז'נדרמריה (משטרה). את שירותו עשה בגליל.

אביגדורוב שמר עוד במקומות רבים, אך כעבור זמן, בעצם ימי מלחמת העולם הראשונה, הוא חזר למסחה, המקום שבו התרכזו חברי "השומר" והתכוננו להתיישבות, ועלה יחד עם ארבע משפחות נוספות להתיישב באדמות "חמארה" שבגליל העליון, שם הקימו את קיבוץ השומרים "בר-גיורא" (כפר גלעדי).

אחרי המאורעות (1919-1920), עזב גד את כפר גלעדי (מחמת לחץ המשפחה) והתיישב במצפה. מטרתו הייתה לעבוד בה כאיכר ולקיים בה חיי משפחה. במצפה הוא גידל יחד עם אשתו רחל (1897–1984) את ארבעת ילדיו. אולם את עברו כשומר לא שכח, וכאשר הגיעו ימי מאורעות חזר לנשקו ולשמירה ושימש כמבקר השמירה במושבה. ב-9 באוגוסט 1936, תקפו ערבים את המושבה, אביגדורוב שעמד על משמרתו בעמדה הצפונית מערבית של מצפה (עד היום ניתן לראותה בקצה המושבה), נפגע מכדור שפילח את גולגולתו והוא נהרג במקום.

בנו של גד, אברהם אביגדורוב, שנלחם במלחמת העצמאות, זכה באות גיבור ישראל על גבורתו בתקיפת שיירת הנשק הערבית בקריית מוצקין.

==מקורות==
עדויות מ"קובץ השומר"

==ראו גם==
* על בנו אברהם אביגדורוב

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חברי פועלי ציון
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:אנשי השומר
קטגוריה:חללי המחתרות
קטגוריה:חללי היישוב במרד הערבי הגדול
קטגוריה:קומונת הסתתים
קטגוריה:אישים הקבורים בחלקת השומר בכפר גלעדי
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1936
הטוב הרע והנערה

הטוב הרע והנערה היא להקה ישראלית שפעלה בין השנים 1972–1973 ומנתה את ג'וזי כץ, בני אמדורסקי וישראל גוריון. שני האחרונים עבדו באותה תקופה כצמד "הדודאים".

השלישייה קמה בשנת 1972 כאשר ג'וזי כץ חברה לדודאים והשלושה הופיעו בפסטיבל הזמר והפזמון 1972 עם השיר "טוב לי לשיר", שהלחין שמוליק קראוס בזמן שישב בכלא, העיבוד המוזיקלי של אלכס וייס, את המילים כתב אהוד מנור בהתבסס על הלחן. השלישייה זכתה להצלחה גדולה בפסטיבל וגרפה את המקום הראשון.

השלושה לא התכוונו לצאת במופע של שירים חדשים, אך לאחר החשיפה הגדולה הפיק בני אמדורסקי עבור השלישייה מופע קברט הנושא את שם הלהקה. המופע כלל 15 שירים, ומטרתו הייתה לשחזר בעברית שירים מתוך סרטי קולנוע ומחזות זמר. מלבד עשרת השירים המתורגמים, המופע כלל עוד חמישה שירים מקוריים שכתב אהוד מנור והלחין שמוליק קראוס.
את המופע הפיק בני אמדורסקי, ביים אותו צדי צרפתי, עיבד אלכס וייס ואת כל השירים כתב או תרגם אהוד מנור.
המופע המצולם גם שודר בטלוויזיה והשירים יצאו בתקליט ויניל, שלאחר מכן הוסב לתקליטור, ובשנת 2002 נערך מחדש במסגרת פרויקט "נוסטלגיה עברית".

השירים על פי סדר הופעתם בתקליטור:
* שירים 16–18 הם בונוסים בגרסת התקליטור של סדרת נוסטלגיה עברית.
#ימים של קולנוע - שיר מקורי (לחן: שמוליק קראוס)
#בייבי פייס - Baby Face (לחן: בני דייוויס והארי אקסט)
#אלה שמות - שיר מקורי (לחן: שמוליק קראוס)
#בייבי קר בחוץ - Baby, it's Cold Outside (לחן: פרנק לסר, בביצוע ג'וזי כץ וישראל גוריון)
#טיקו טק - Tico Tico (לחן: אברה אוליברה דרייק, בביצוע בני אמדורסקי)
#איי איי איי - I yi yi yi (לחן: דה סילבה, מאייר, בביצוע ג'וזי כץ)
#שמור לך חלום קטן - Dream a Little Dream of Me (לחן: שוואנט, קהן, אנדריי)
#הבלדה על ליטל מי - שיר מקורי (לחן: שמוליק קראוס)
#צמד חמד - Sisters (לחן: אירווינג ברלין, בביצוע בני אמדורסקי וישראל גוריון)
#הדבר הזה - שיר מקורי (לחן: שמוליק קראוס)
#בבית שלך ושלי - For me and My Gal (לחן: מאייר, לסלי, גאטס, בביצוע בני אמדורסקי וג'וזי כץ)
#סוזי - If You Knew Suzie (לחן: דה סילבה, מאייר, בביצוע ישראל גוריון)
#לולו שוב בעיר - Lulu's Back in Town (לחן: ווארן, דיובין, בביצוע בני אמדורסקי וישראל גוריון)
#ביחד - Together Wherever We Go (לחן: סטיין, סונדהיים)
#טוב לי לשיר - שיר מקורי (לחן: שמוליק קראוס)
#שוב (מילים: דפנה עבר הדני, לחן: שמוליק קראוס, בביצוע ג'וזי כץ ושמוליק קראוס)
#זה לא אותו הבית (מילים: פדריקו גארסיה לורקה, לחן: מיקיס תאודוראקיס, בביצוע בני אמדורסקי וישראל גוריון)
#הניסית זאת (מילים: אבי קורן, לחן: ננסי סינטרה, לי הייזלווד, בביצוע בני אמדורסקי וג'וזי כץ)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שלישיות מוזיקליות ישראליות
קטגוריה:זוכי פסטיבל הזמר והפזמון
Airborne Ranger

Airborne Ranger (ידוע גם בתור משימה בעורף האויב או הצנחן) הוא משחק מחשב אשר הופץ על ידי MicroProse בשנת 1987, ובו צריך המשחק להוליך לוחם בודד במשימות בהן יצטרך לחדור מעבר לקווי האויב ולבצע מגוון משימות, תוך לחימה בחיילי אויב בשטח פתוח ובבניינים ולעבור דרך שדות מוקשים, תעלות, בריכות ואגמים קפואים.

לפני כל משימה מקבל השחקן תדרוך, שלאחריו הוא מקבל ציוד לחימה בסיסי - רובה סער, מחסניות, רימוני יד, טילי לאו, פצצות זמן וערכות עזרה ראשונה. עם ציוד זה יוצנח החייל לשטח האויב. אולם, כל משימה דורשת אמצעים מעט שונים, ולכן באפשרות השחקן לבחור אספקה נוספת של אותו הציוד שיוצנחו לשטח בנקודות שונות בשלושה תיקי צ'ימידן. לאחר שבחר את תוכן התיקים מפזר אותם השחקן בשטח האויב ולאחר מכן צונח בעצמו. לאחר שצנח, צריך השחקן לאסוף את האספקה תוך תנועה אל יעד המשימה, אשר נמצא בקצה השני של השטח. לכל משימה יעד שונה ובניהם: חטיפת קצין אויב, פיצוץ תשתיות, עמדות מכ"ם וטילי נ"מ, השבתת מטוסי קרב טרם המראתם, שחרור שבויים ועוד. כל אלה חייבים להתבצע לפני הזמן בו מגיע הכוח האווירי לאסוף את הלוחם.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.old-games.org/games/aranger Airborne Ranger - הצנחן], באתר מסע אל העבר
* 

קטגוריה:משחקי מחשב
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1987
קטגוריה:משחקי קומודור 64
קטגוריה:משחקי DOS
קטגוריה:משחקי פעולה ממוחשבים
כנפי הזעם

כנפי הזעם הוא משחק פעולה ממוחשב, בו על השחקן להטיס מטוס גראמן F6F הלקט של טייסת אמריקנית, המוצבת על נושאת מטוסים אמריקנית (CV-18). המשחק מתרחש באוקיינוס השקט בעת מלחמת העולם השנייה.

מטרת המשחק היא פשוטה - לפגוע באויב ככל האפשר, על ידי הטבעת ספינותיו, הריגת חייליו וכו', ולחזור לנושאת המטוסים בשלום וכך לעלות בסולם הדרגות.

==מהלך המשחק==
המטרה בכל שלב היא לחסל את כלל כוחות האויב בו, אלה מבוצרים בבתים ובעמדות ירי על איים ועל ספינות קרב מסוגים שונים. בנוסף, מחלק מהאוניות והאיים ממריאים מטוסים, אשר גם אותם יש להפיל. בשלב הראשון ישנו אי אויב אחד, ובשלבים שלאחר מכן מספר האיים עולה ונוספות וספינות.

כל משימה מתחילה על סיפון נושאת המטוסים, כאשר על השחקן לבחור בסוג הנשק לגיחה: 30 פצצות, 15 רקטות או טורפדו אחד, כאשר לפצצות יש את יתרון הכמות, הרקטות מיועדות להשמדת עמדות ירי באיים ועל גבי הספינות והטורפדו להטבעת ספינות. בנוסף חמוש המטוס במקלע בעל תחמושת בלתי מוגבלת המיועדת להפלת מטוסי אויב וכנגד חיילים וטורפדו.

מובן שהשחקן זקוק לכל סוגי התחמושת, ולכן עליו לחזור לנושאת המטוסים כדי להחליף את סוג הנשק או כדי להתחמש מחדש. בנוסף על השחקן להיות עירני להתקפות של מטוסי טורפדו יפניים כנגד ספינתו ולמונען.

כאשר כל המטרות הושמדו, על השחקן להשיב את המטוס לבטן נושאת המטוסים - כך הוא עובר לשלב הבא. לאחר סיום של קבוצת שלבים, עולה השחקן בדרגה. הדרגה הגבוהה ביותר היא דרגת Captain, וכאשר מגיע השחקן אליה, ממשיך המשחק למעשה ברמת קושי קבועה עד שהשחקן נפסל (מאבד את כל המטוסים שלרשותו).

==התפשטות המשחק==
הגרסה הראשונה של המשחק, שהתאימה למחשבי אפל תוכננה על ידי סטיב וולדו ויצאה לאור ב-1987 על ידי חברת המשחקים "ברודרבנד". בשנת 1990 המשחק הוסב למחשבי Amstrad CPC, קומודור 64, אמיגה ול-IBM. בשנת 1999 הוא הוסב למשחק גיים בוי.

קטגוריה:משחקי מחשב
קטגוריה:משחקי קומודור 64
קטגוריה:משחקי גיים בוי
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1987
קטגוריה:משחקי Shoot 'em up
אריאדנה

ציור של [[סבסטיאנו ריצ'י המתאר את אריאדנה ודיוניסוס (בכחוס)]]
פרסקו מ[[פומפיי של דיוניסוס ופמליתו מוצאים את אריאדנה ישנה על ברכי היפנוס]]
נישואי אריאדנה ובכחוס ב[[פסיפס בבית דיוניסוס בציפורי]]
אריאדנה (ביוונית: Ἀριάδνη) היא דמות מהמיתולוגיה היוונית.

==במיתולוגיה==
אריאדנה, בתו של מינוס, מלך כרתים, התאהבה בתסאוס והציעה לו תחבולה איך למצוא את הדרך החוצה מהלבירינת ובתמורה ביקשה שייקח אותה איתו לאתונה. תסאוס הסכים ואריאדנה נתנה לו פקעת חוטים, כדי שיקשור את הקצה לדלת המבוך ישחרר חוט מתוך הפקעת במהלך כניסתו לתוך המבוך. לאחר הריגת המינוטאורוס גלגל תסאוס את החוט בחזרה וכך מצא את דרכו אל פתח המבוך.

תסאוס הפליג מכרתים יחד עם אריאדנה והנערים ששוחררו. הם עצרו באי נקסוס ומשם יצא תסאוס עם הנערים, כשהוא משאיר באי את אריאדנה. אריאדנה הייתה מיואשת כשגילתה שתסאוס עזב בלעדיה ורצתה למות, אך דיוניסוס (במיתולוגיה הרומית שמו בכחוס) הגיע ונשא אותה לאישה. לזוג נולדו שני ילדים, אואנופיון, שהיה למלך כיוס, ואחותו, מרופה.

על פי חלק מן האגדות אריאדנה נהרגה על ידי פרסאוס, אך לפי אגדות אחרות אריאדנה תלתה את עצמה.

שיטתה של אריאדנה הפכה לביטוי בשם חוט אריאדנה שמשמעותו היא שלכל בעיה, גם אם היא נראית קשה, יש פתרון פשוט.

==יצירות ופרויקטים על שם אריאדנה==
* קלאודיו מונטוורדי: אופרה "אריאדנה" (רובה אבד. שרד ממנה רק חלק הנקרא "קינת אריאנה" לקול ולקונטינואו. יצירה זו עובדה גם על ידי מונטוורדי כמדריגל בחמישה קולות וכמוטט)
* מדריגלים מאת Severo Bonini, Francesco Antonio Costa, Antonio il Verso
* Ariadne's Lament מאת הנרי לוס לקול ולקונטינואו
* מרן מארה: אופרה "אריאן ובכחוס".
* יוהאן קספר פרדיננד פישר: 20 פרלודים ופוגות קצרים וחמישה ריצ'רקארי לעוגב: "אריאדנה מוזיקה"
* בנדטו מרצ'לו: קנטטה "אריאדנה"
* פייטרו בנדטו בלינצני: דואט לשני קולות אלט ובסו קונטינואו "בכחוס ואריאדנה" מתוך דואטים קמריים, אופוס 5
* פייטרו לוקטלי: קונצ'רטו לכינור ולתזמורת מיתרים "קינת אריאדנה"
* גאורג פרידריך הנדל: אופרה "אריאנה בכרתים" HWV 32
* היידן: קנטטה (לקול ולפסנתר) "אריאדנה בנקסוס"
* גאורג בנדה: מלודרמה "אריאדנה בנקסוס"
* ריכרד שטראוס: אופרה "אריאדנה בנקסוס"
* דריוס מיו: אופרה: "אריאן הנטושה"
* אלבר רוסל: בלט "בכחוס ואריאדנה"
* אסף אבידן: "The Labyrinth song"

פרויקט משגרי הלוויינים האירופאי "אריאן" נקרא על שמה של אריאדנה (על פי צורת ההגייה הצרפתית של השם).

האסטרואיד 43 אריאדנה שהתגלה ב-1857 על ידי רוברט פוגסון נקרא על שמה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
הרמה

מגוון הרמאי
הֵרְמָה (ברבים: הֵרְמָאִי) הוא אבן דרך, עמוד ריבועי או מלבני עשוי אבן, טרקוטה או ברונזה ששימש כסמן גבול בדרכים ובגבולות ביוון העתיקה. בראש העמוד פוסל ראשו של הרמס, לרוב מזוקן, ולעיתים גם פלג גופו העליון עד מבושיו. הרמס היה אל הדרכים (בין שאר תפקידיו) ושמו נגזר מהמונח "הרמה". 

הרמס בראשיתו היה גם אל פאלי שנקשר לפריון ולמזל. באתונה הוצבו הרמאי מחוץ לבתים לשם מזל. נהוג היה למרוח את מבושי הפסל בשמן זית כסגולה למזל. אמונה טפלה כזו קיימת עד היום, למשל בפסל חזיר הברונזה הפורצלינו (ופסלים אחרים ברחבי העולם), בעל אף ואיבר מין המבהיקים יחסית לשאר הפסל, מרוב נגיעות בהם לאורך השנים כסגולה למזל או לפוריות. 

בחודש מאי 415 לפנה"ס, כשהצי האתונאי עמד להפליג לסירקוסאי במהלך המלחמה הפלופונסית, הושחתו כל ההרמאי האתונאים. היה זה חילול קודש נורא ורבים האמינו כי הוא מסכן את הצלחת המסע. האתונאים האמינו כי הייתה זו מלאכתם של חבלנים מסירקוסאי או מקרב מתנגדי מלחמה אתונאים, אם כי מעולם לא נמצאה לכך הוכחה. אלקיביאדס הואשם בארגון הפשע. הוא הכחיש את ההאשמות והציע לעמוד למשפט אך האתונאים לא רצו לשבש את המסע עוד יותר. מתנגדיו היו להוטים לקיים את משפטו של אלקיביאדס בהיעדרו, כשלא יוכל להגן על עצמו. לאחר שיצא למסע אויביו הפוליטיים הביאו להרשעתו ולגזירת דינו למוות הן בשל השחתת ההרמאי והן בשל פשע לכאורה קשור לכך, של חילול החגיגה השנתית לכבוד דמטר ופרספונה.

==ראו גם==
* קריאטידה
* אבן מיל

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יוון העתיקה: דת
קטגוריה:פיסול יווני
קטגוריה:אדריכלות קלאסית
משכיות

שכונת הקבע במשכיות
מַשְׂכִּיּוֹת היא התנחלות בצפון בקעת הירדן. זהו יישוב קהילתי, דתי ומאוגד כאגודה שיתופית חקלאית. הוא שוכן על חלקו הצפוני של כביש אלון.
==היסטוריה==
הקמת היאחזות נח"ל במקום אושרה על ידי ממשלת ישראל כבר ב-1982, בשם פלס, ובפברואר 1983 ניתן לה השם משכיות. הקמתה בפועל החלה רק בשנת 1988 עם פריצת דרך וסלילת כביש גישה. ההיאחזות ננטשה לאחר מספר שנים והמקום היה שומם.

ב-2004 הקים ללא אישור הרב שלמה אזואלוס, רבה של מועצה אזורית עמק המעיינות, מכינה קדם צבאית בהיאחזות הנטושה, בה למדו כ-50 תלמידים. במקביל להקמת המכינה, עלו לקרקע 2 משפחות, אולם לאחר כחודש וחצי נותרה במקום רק משפחה אחת, משפחת אידלברג (לילך וצביקה) אשר הגיעה להיאחזות הנטושה מהיישוב איתמר והתגוררה במקום קרוב לשנה, עד להגיעו של גרעין משפחות אברכים מישיבת ההסדר בשדמות מחולה. עוד עלה למשכיות, גרעין נח"ל של תנועת בני עקיבא אותו ריכזה לילך אידלברג. בינואר 2004 נולד הילד הראשון במשכיות, איתמר שאול אידלברג, בן שני ללילך וצביקה אידלברג, אח לאביתר אברהם אידלברג. במהלך ביצוע תוכנית ההתנתקות, בספטמבר 2005, הודיעו תושבי ההתנחלות שירת הים ממפוני גוש קטיף שהחליטו להתיישב במקום. בחודש דצמבר 2006, נתן שר הביטחון, עמיר פרץ, אישור להקמת יישוב במקום ובו כ-30 בתים צמודי קרקע. זו הייתה הפעם הראשונה מאז 1995 שמדינת ישראל הקימה התנחלות חדשה. ההחלטה קוממה את מחלקת המדינה האמריקנית, ואת האיחוד האירופי, אשר מיהרו לפרסם הודעות המבקרות את ההחלטה. ההחלטה בוטלה לבסוף לבקשת הממשל האמריקני. בתקופת ממשלת אהוד אולמרט, ביולי 2008, אישר שר הביטחון אהוד ברק את הקמתם של 50 יחידות דיור ביישוב.

במאי 2009 פרסמה המועצה האזורית מכרז לבנייה במקום וערכה סיור קבלנים. בספטמבר 2009 החלו במקום עבודות לבניית 20 בתי קבע.

בעשור השני של המאה ה-21 הוקמו שני מאחזי לווין סמוך למשכיות, משכיות דרום וחוות בינתיים בין השאר בבסיס צבאי נטוש, סמוך לכפר אל עקבה, כ-2 ק"מ ממערב למשכיות. הקמת המאחזים הביא לעימותים עם הפזורה הבדואית עין אל־חילווה ואום ג'מאל, שמצפון וממערב למשכיות, בהם מתגוררים כ-300 תושבים. בנובמבר 2017 הוציא צה"ל צווי פינוי לפזורות אלו.

ממזרח ליישוב משכיות נמצאת חוות המשארת ממנה משווק לחם לרחבי הארץ<ref></ref>.

==אתרים בקרבת היישוב==
*ברג' אל-מלח - ממוקם כ-4 ק"מ מצפון מערב ליישוב, הכולל שרידי מבצר ממלוכי שנועד לשלוט על הכניסה אל ואדי אל-מאליח.
*חמאם אל-מליח (מעיינות חמים) - ממוקמים כ-2 ק"מ מצפון מערב ליישוב. בתחומי האתר נמצאים מבני מרחצאות פשוטים ולידם מבני מגורים ששימשו את המתרחצים.

בקרבת היישוב ישנם מספר מעיינות הנובעים כל השנה. בסמוך ליישוב, מצפון לו שוכן 'תל חילו' (אלישע) - במקום אתר ארכאולוגי ותצפית על נחל אל-מאליח ועל האזור כולו. על פי חלק מהחוקרים תל זה הוא אבל מחולה המקראי בו התגורר הנביא אלישע ושם פגש בו אליהו הנביא לראשונה. תושבי היישוב סללו שביל היוצא משער היישוב אל עבר התל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.jordanvalley.org.il/page_49315 משכיות], באתר המועצה האזורית בקעת הירדן
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מועצה אזורית ערבות הירדן
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2004
קטגוריה:בקעת הירדן
פרס שותא רוסתוולי

הפרס הממלכתי על שם שותא רוסתוולי (בגאורגית: შოთა რუსთაველის სახელმწიფო პრემია; בתעתיק עברי: שוֹתא רוּסתַווֶליס סַחֶמציפּוֹ פּרֶמיה) הוא הפרס הממלכתי הגבוה ביותר בגאורגיה, בתחום הספרות, השירה והאמנות (פרס המקביל לפרס ביאליק הישראלי). 

הפרס נוסד בשנת 1965, והראשונים שזכו בו היו הסופר קונסטנטינה גמסחורדיה על הטטרלוגיה "דוד הבנאי", המשורר איראקלי אבשידזה על מחזור שיריו "פלשתינה-פלשתינה", שנכתב בעקבות ביקורו בארץ בשנים 1961-1962, והצייר לדו גודיאשווילי. 

זוכים נוספים:
* אלגוג'ה אמשוקלי - פסל. בשנת 1965, על פסלו המונומנטלי "כרתליס דדה" (אם גאורגיה)
* מיקולה בז'ן - משורר אוקראיני
* סרגו קובולדזה - צייר 
* איראקלי אוצ'יאורי - פסל
* סרגו זכריאדזה - שחקן 
* נינו רמישוילי - רקדנית 
* איליקו סוחישווילי - רקדן 
* רמז צ'יחיקוורדזה - שחקן 
* גוראם פטראיה - מפיק 
* תנגיז אבולדזה - מפיק ובמאי קולנוע 
* מוחרן מצ'בריאני - משורר
* תמז צ'ילדזה - משורר
* אלנה אצ'ולנדיאני - ציירת. בשנת 1971
* מרב קוקוצצ'אשווילי - מפיק. בשנת 1987
* סולחן נסידזה - פסנתרן. בשנת 1973 
* בידזינה קוורדזה - פסנתרן. בשנת 1985 
* קורנלי סנדזה - צייר 
* נינו אנניאשווילי - בלרינה. בשנת 1993
* רוברט סטורואה - במאי תיאטרון
* גיה קנצ'לי - מלחין

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

רוסתוולי
רוסתוולי, פרס שותא
*
חמוש במשקפיים

חמוש במשקפיים הוא אלבום האולפן ה-18 של הזמר אריק איינשטיין, בשיתוף המוזיקאי מיקי גבריאלוב, שיצא בנובמבר 1980.

זהו שיתוף הפעולה השלישי של איינשטיין וגבריאלוב, לאחר האלבומים המצליחים "בדשא אצל אביגדור" ו"סע לאט" מראשית שנות ה-70.

את שירי האלבום הלחין גבריאלוב, למעט השיר "ילדי ההפקר" שהלחין מחדש יוני רכטר ובוצע קודם לכן כשיר בבלט "אגדה בחולות", לו הלחין רכטר את המוזיקה (לשיר "ילדי ההפקר" היה לחן קודם, עממי-רוסי), והשירים "תל אביב, גדות הירקון, 1950", "סן פרנסיסקו על המים" ו"עצים" שהלחין שלום חנוך. הלחן של גבריאלוב לשיר "הכניסיני תחת כנפך" היה גם לחן חדש שנכתב עבור האלבום, וקדמו לו הלחן העממי והישן (ששרה נחמה הנדל ואחריה גם ריטה) והלחן של נורית הירש (ששרו יהורם גאון, שלישיית המעפיל ואבנר גדסי). את השיר "תוף בודד" הקליט איינשטיין גם בגרסה רוקיסטית שיצאה בתקליט שדרים שנה לאחר יציאת האלבום יחד עם עיבוד דומה לשיר "קפה טורקי".

איינשטיין חיבר את המילים לארבעה משירי האלבום, ואת מילות שאר השירים חיברו נתן אלתרמן, חיים נחמן ביאליק ולאה גולדברג.

== רשימת רצועות ==

כל השירים באלבום עובדו על ידי מיקי גבריאלוב, למעט "ילדי ההפקר" שעובד על ידי יוני רכטר, "סן פרנסיסקו על המים" שעובד על ידי אילן מוכיח, ו"תל אביב, גדות הירקון, 1950" שעובד על ידי אילן מוכיח.

==קרדיטים==
*אריק איינשטיין: שירה
*מיקי גבריאלוב: גיטרה אקוסטית, קולות רקע
*מורדי פרבר: גיטרות, סולו גיטרה חשמלית ב"הכניסיני תחת כנפך" ו"היא יושבה לחלון", קולות רקע
*גרי אקשטיין: גיטרות, קולות רקע
*חיים קריו: גיטרות
*שלום חנוך: גיטרה ב"סן פרנסיסקו על המים", "עצים" ו"תל אביב, גדות הירקון, 1950", קולות רקע
*אלי מגן: גיטרה בס, קונטרה בס
*שם טוב לוי: חליל
*מיקי שביב: גיטרה בס
*אלונה טוראל: פסנתר, קלידים
*יוני רכטר: פסנתר, קלידים
*אילן מוכיח: פסנתר, קלידים, סקסופון
*רמי לוין: פסנתר, קלידים
*מאיר ישראל: תופים, כלי הקשה
*אלון הלל: תופים, כלי הקשה
*אהרון קמינסקי: תופים, כלי הקשה
*אילן וירצברג: קולות רקע, גיטרות, פסנתר
*פטר ורטהיימר: סקסופון
*ירוסלב יעקובוביץ: סקסופון
*מורטון קם: סקסופון
*איתמר ארגוב: חצוצרה
*יהודית רביץ: קולות רקע
*דפנה ארמוני: קולות רקע
*יואל לרנר: קולות רקע
*יושי שדה: עוזר טכנאי הקלטה, קולות רקע
*מיכאל תפוח: מפיק
*אלי ישראלי: צילום עטיפה
*דוד טרטקובר: עיצוב עטיפה
*יעקב מורנו: טכנאי הקלטה
*טומי פרידמן: טכנאי הקלטה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלבומי 1980
קטגוריה:אלבומי אריק איינשטיין
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל תפוח
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני טריטון
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
פארוס (יוון)

פארוס (ביוונית: Πάρος; באנגלית: Paros, להבדיל מ-Pharos שבמצרים העתיקה) הוא אי יווני בים האגאי, חלק מארכיפלג האיים הקיקלאדיים, מערבה מנקסוס, השלישי בגודלו לפי השטח. באי התגוררו בשנת 2011,כ- 13,715 תושבים. עיר הבירה היא פאריקיה, שהיא גם הנמל הראשי של האי.

האי התפרסם בימי קדם ועד לתקופה המודרנית במכרות שיש שלו. ביריבות לאורך שנים עם האי נקסוס, זכה בימי קדם לפרק זמן של עצמאות. באותה תקופה הונהגה בו דמוקרטיה, ולאחר מכן אוליגרכיה ואז שוב דמוקרטיה. אחרי תקופת העצמאות היה האי חלק מהליגה האטית-דלית. מאוחר יותר נמצא בשליטה של ממלכת מקדוניה, בשליטה רומית ואחר כך חלק מהאימפריה הביזנטית. החל משנת 1207 עברה לשליטת הדוכסות הוונציאנית של נקסוס.
בשנת 1537 נחרבה על ידי לוחמיו של ח'יר א-דין ברברוסה ונכבשה על ידי האימפריה העות'מאנית.
בעקבות מלחמת העצמאות של יוון (1821) הפכה לחלק מיוון העצמאית.

האי פורה ובאדמתו טמונים גם משאבים טבעיים. הוא הפך ליעד תיירותי בינלאומי והרבה מיישוביו הפכו לעיירות נופש.

על פי הרקלידס, האי יושב על ידי פארוס, מנהיגה של קבוצה שהגיעה מארקאדיה. בשנת 680 לפני הספירה נולד באי המשורר ארכילוכוס ובמאה ה-5 לפנה"ס נולד בו הפסל אגורקריטוס. האי נשלט בעבר על ידי מדינות רבות, אך היום האי שייך ליוון.
רחוב באי פארוס בעיירה לפקס
==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20061129072348/http://www.paros.gr/ האתר הרשמי של האי]
* 
* 
* 

קטגוריה:האיים הקיקלאדיים
קטגוריה:יוון: תיירות
קיזיל

קיזיל (ברוסית וטובאנית: Кызыл, פירוש השם בטובאנית: אדום) היא עיר ברוסיה בסיביר המזרחית, בירת רפובליקת טובה. קיזיל נמצאת במקום התחברות הנהרות יניסיי הגדול והקטן, שיוצרים את הנהר יניסיי העליון. היא נחשבת לפי חלק מהדעות למרכזה הגאוגרפי של יבשת אסיה. נכון ל-2021, אוכלוסיית העיר מונה 120,067 תושבים.

== היסטוריה ==
העיר נוסדה בשנת 1914 בשם בלוצרסק, ב-1918 שונה שמה לחם בלדיר, וב-1926 לשמה הנוכחי<ref></ref>.

החל מ-1921 העיר שימשה כבירת הרפובליקה הלאומית של טובה העצמאית, הגם שכפופה במידה מסוימת לברית המועצות. מ-1944 שימשה כבירת החבל האוטונומי של טובה, כחלק מהפדרציה הרוסית וברית המועצות. מ-1961 משמשת כבירת הרפובליקה האוטונומית של טובה, ומ-1991 כבירת רפובליקת טובה ברוסיה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוסיה: ערים
קטגוריה:רפובליקות של רוסיה: ערי בירה
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1914
גד החוזה

גָּד החוזה (או גָּד הַנָּבִיא), המכונה בכמה מקומות 'חוֹזֵה דָוִד', היה נביא בימי דוד.

== אזכורים במקרא ==
גד נזכר לראשונה כאשר הצטרף לדוד בברחו מפני שאול. הוא ציווה על דוד ללכת מהמצודה בה ישב אל ארץ יהודה (שמואל א, כ"ב, ה).

=== המגפה בימי דוד ===

לאחר חטא ספירת העם, שלח ה' את גד כדי לתת לדוד לבחור בין שלושה עונשים: רעב של שבע שנים (בדברי הימים: שלוש שנים), הפסד במלחמות לשלושה חדשים, או שלושה ימים של דבר. דוד בחר בדבר, משום שרצה להיענש בידי האל ולא בידי אדם. לאחר שניחם ה' על העונש שהטיל על העם, הוא שלח את גד לצוות על דוד לעלות ולבנות מזבח בגורן ארונה היבוסי (שמואל ב' כ"ד, יא ואילך, ובמקבילה בדברי הימים א, כ"א, ט ואילך).

=== אזכורים מקראיים נוספים ===
"דברי דוד המלך הראשונים והאחרונים" נכתבו על ידי שלושה נביאים: שמואל, נתן וגד. ככל הנראה מדובר בספר זכרונות למעשי דוד המלך, שלא נמצא בידינו כיום.

בפסח שעשה חזקיהו מסופר שהעמיד משוררים מהלויים, על פי ההנהגה של דוד, גד ונתן. מכך יוצא שהם היו אלו שחדשו את מצוות שירת הלויים.

=== במסורת חז"ל ===
על פי חז"ל (בבא בתרא ט"ו, א), היו אלו נתן וגד שהמשיכו לכתוב את ספר שמואל מהמקום בו מת שמואל.

על פי דעות מסוימות (סדר עולם רבה פרק כ', רש"י סוכה נ"א, ב), תוכנית בית המקדש שהכין דוד ניתנה לו מגד ומנתן.

בתנא דבי אליהו<ref></ref> כתוב שבשעה שדוד התענה לבטל את המגפה. בא מלאך והרג את גד החוזה ,ארבעה בנים של דוד ,והזקנים שהיו עם דוד

מסורת יהודית מזהה את קברו של גד החוזה במסגד בעיירה חלחול שמצפון לחברון.

==הנצחת גד הנביא בארץ ישראל==
על שמו של גד החוזה נקראו רחובות בערים במדינת ישראל בערים, ירושלים, רמת השרון, בית שמש.

==גד החוזה בספרות החיצונית==

ב-1806 התגלה בקוצ'ין שבהודו כתב יד המכיל חיבור עברי חיצוני למקרא בשם "דברי גד החוזה", שכתיבתו מוערכת למאות הראשונות לספירה בארץ ישראל.
החיבור, הנושא אופי פסאודואפיגרפי, מייחס את כתיבתו לגד החוזה המקראי.
מהימנותו של חיבור זה נתונה במחלוקת. החוקר פרופ' מאיר בר-אילן הוא אחד מחוקרי המקרא הבולטים שעסקו ביצירה זו ומצדדים במקוריותה. בספרו, מגילות קוצ'ין, הראה החוקר הרב משה הלל שהחיבור הוא זיוף פרי עטו של עמנואל יעקב ואן דורט.

==קישורים חיצוניים==
* מאיר בר-אילן, [https://faculty.biu.ac.il/~barilm/articles/gad/ 'דברי גד החוזה' (בספרות החיצונית)]
* מאיר בר-אילן, [https://faculty.biu.ac.il/~barilm/articles/publications/publications0023.html מקורו הגאוגרפי של "דברי גד החוזה"], דברי הקונגרס העולמי העשירי למדעי היהדות, ירושלים תש"ן, א, עמ' 119–126.
* מאיר בר-אילן, [https://faculty.biu.ac.il/~barilm/articles/publications/publications0043.html השמות הפרטיים ב"דברי גד החוזה"], סיני, קיד (תשנ"ד), עמ' קט-קיט.
*מאיר בר-אילן, [https://faculty.biu.ac.il/~barilm/articles/publications/publications0056.html מקבילות במקרא וב'דברי גד החוזה'], בית מקרא, מבד (תשנ"ז), עמ' 343–355.
*משה הלל, [http://forum.otzar.org/download/file.php?id=66545 מגילות קוצ'ין], קהילות ישראל (תשע"ח).
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נביאים בתנ"ך
משטרת הפארקים של ארצות הברית

משטרת הפארקים של ארצות הברית (באנגלית: United States Park Police) היא רשות אכיפת החוק הפדרלית לובשת המדים הוותיקה ביותר בארצות הברית. היא מתפקדת כרשות אכיפה מן המניין, בעלת תחומי אחריות, חוקים וסמכויות משלה באותם אזורים של שירות הפארקים הלאומיים, הממוקמים בעיקר באזורי וושינגטון די.סי., סן פרנסיסקו וניו יורק ובאזורים ממשלתיים מסוימים אחרים. לשוטרי משטרת הפארקים של ארצות הברית יש סמכות שיפוטית באזורי המטרופולינים שמסביב לשלוש הערים העיקריות בהן היא פועלת, כלומר יש להם סמכות מדינתית ופדרלית כאחד. 

בנוסף לביצוע תפקידי מניעת פשע, חקירה וביצוע תפקידי כוח משטרה עירוני, משטרת הפארקים אחראית לשיטור בשטחים הכפופים אליה. כמו כן, אמונה משטרת הפארקים גם על שימור ותחזוק אנדרטאות, פארקים ושטחים בעלי חשיבות היסטורית בארצות הברית.

משטרת הפארקים כפופה לשירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.

== אזור פעילות ואכיפה ==
משטרת הפארקים של ארצות הברית ממוקמת ב-3 אזורים גאוגרפיים בארצות הברית ומסוגלת לבצע מעצר ללא צו בכל יחידה של מערכת הפארקים הלאומיים, מחוז קולומביה, וסביבת מחוז קולומביה, מוגדר כחובק את מחוזות ארלינגטון, פיירפקס, לודון, הנסיך וויליאם וסטאפורד ואת העיר אלכסנדריה בווירג'יניה, ואת מחוזות הנסיך ג'ורג', צ'ארלס, אן ארנדל ומונטגומרי במרילנד; מחוז פרדריק, מרילנד; העיר ניו יורק והמחוזות נסאו, סאפוק וווסטצ'סטר, ניו יורק; המחוזות מונמות', הדסון, אסקס, יוניון, ברגן, מידלסקס ואושן, ניו ג'רזי; העיר והמחוז של סן פרנסיסקו, קליפורניה, והמחוזות מרין וסן מטאו, קליפורניה.<ref></ref>

* מחוז קולומביה-וושינגטון די.סי
# אנדרטת לינקולן
# אנדרטת וושינגטון
# כיכר לאפייט 
# אנדרטת ג'פרסון
# האליפסה
# המול
# פארק לאומי רוק קריק

* קליפורניה
# אזור הבילוי של גשר שער הזהב 
# הפרסידיו של סן פרנסיסקו

* ניו יורק
* אזור הבילוי הלאומי שער
* פארק פסל החירות

==המשרתים==
המשרתים במשטרת הפארקים חייבים להיות בעלי אזרחות אמריקאית בין הגילאים 21 ל־37 ביום גיוסם, בעלי לפחות 60 נקודות אקדמאיות או לחלופין שנתיים בשרות אחת מזרועות צבא ארצות הברית.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:United States Park Police Washington D.C. 2011 - 2.JPG
קובץ:US Park Police Marine Unit Redbull.jpg
קובץ:US Park Police at 2005 presidential inaugural.jpg
קובץ:National Park Service Aviation - United States Park Police - Unidentified helicopter.jpg
קובץ:2019-09-14 16 05 24 View south along the George Washington Memorial Parkway at the exit for Parkway Headquarters and the United States Park Police in McLean, Fairfax County, Virginia.jpg
קובץ:United States Park Police Dodge Charger G11-0555V.jpg
קובץ:US Park Police (3499353722).jpg
קובץ:US Park Police Ford Police Interceptor Utility front three-quarter view at Bowling Green.jpg
קובץ:US Parks Police Chevy Impala (17192912176).jpg
קובץ:U.S. Park Police Ford F350 G63-3461X.jpg
קובץ:US Park Police 2.jpg
קובץ:USPP-Police dog.jpg
</gallery>

== ראו גם ==
* משטרת הקפיטול של ארצות הברית
* משטרת בית המשפט העליון של ארצות הברית

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים משטרתיים פדרליים
קטגוריה:מחלקת הפנים של ארצות הברית
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: ארגונים
משפטי נירנברג (סרט)

משפטי נירנברג (באנגלית: Judgment at Nuremberg) הוא סרט משנת 1961 המתאר סיפור בדיוני המבוסס על ההתרחשויות שלאחר מלחמת העולם השנייה באחד ממשפטי המשנה של משפטי נירנברג. הסרט נכתב על ידי אייבי מאן ובוים על ידי סטנלי קריימר, בכיכובם של ספנסר טרייסי, ברט לנקסטר, ריצ'רד וידמרק, מרלן דיטריך, מקסימיליאן של, ג'ודי גארלנד, מונטגומרי קליפט, ורנר קלמפרר, וויליאם שטנר.

== עלילה ==
הסרט אינו מתאר את המשפטים של ראשי הצבא והמשטר הנאצי האחראים לפשעים נגד האנושות במהלך מלחמת העולם השנייה והשואה, אלא את הליכי משפט השופטים שפעלו תחת המשטר הנאצי.

הסרט בוחן תפיסות מורכבות של פרט המבצע פשעים עבור המדינה. הסרט לא תעמולתי, ולא נוקט עמדה גם בנושאים הקשים ביותר. לדוגמה, הנס רולפה (מקסימיליאן של), עורך דין ההגנה, מעלה סוגיות כואבות של הגזענות בארצות הברית ודברי השבחים שנאמרו על היטלר לפני המלחמה בבריטניה.

סצנה זכורה היא הסצנה של עדותו של רודולף פיטרסן (מונטגומרי קליפט), אופה ממוצא גרמני, שנחשב למוגבל שכלית ועבר סירוס כפוי על פי חוקי המשטר. הסצנה, הזכורה כמותחת וקשה, מציגה את פיטרסן מעלה את סיפורו הטראומטי, וגם נחקר על ידי ההגנה, המנסה לחזק את הטענה שפיטרסן אכן חולה נפש ומעלה ראיות לגבי אמו והעובדה שפיטרסן עצמו לא התקבל לאף בית ספר בצעירותו.

ציטוט קולנועי של השיר "לילי מרלן", המנון חיילי כל הצבאות במלחמת העולם השנייה, מובא בסצנה שבה מלווה השופט הייווד את גברת ברטהולד לביתה ובדרך הם חולפים על פני מסבאה בה מושר השיר. ברטהולד, אלמנתו של קצין נאצי שהוצא להורג במהלך משפטי נירנברג, המגולמת על ידי מרלן דיטריך, מסבירה לשופט את משמעות השיר בימי המלחמה. הגרסה הפופולרית ביותר של השיר בוצעה על ידי מרלן דיטריך עצמה כחלק ממאמצי התעמולה של בעלות הברית כנגד גרמניה.

הסרט זכה בפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר (מקסימיליאן של) וגם לתסריט המבוסס על יצירה כתובה. כמו כן קיבל מספר מועמדויות נוספות, בהן של שחקן ראשי (ספנסר טרייסי), שחקנית בתפקיד משנה (ג'ודי גרלנד), שחקן בתפקיד משנה (מונטגומרי קליפט), הסרט הטוב ביותר, בימוי והצילום הטוב ביותר. ב-2013 הוכרז הסרט על ידי ספריית הקונגרס כסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:משפטי נירנברג
קטגוריה:סרטי 1961
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סרטים על השואה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי ברט לנקסטר
קטגוריה:סרטי ספנסר טרייסי
ב' בכסלו

פרשת בר המצווה של ילד שנולד בב' כסלו היא פרשת ויצא, אם בר המצוה חל בשנה המתחילה ביום חמישי, או פרשת תולדות אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בימים שלישי, שני או שבת.

==חגים ומועדים==

==אירועים היסטוריים==
* ה'רפ"ג – הושלמה הדפסתו המלאה הראשונה של התלמוד הבבלי: בוונציה מדפיס דניאל בומברג את ש"ס ונציה, מהדורה מלאה של התלמוד הבבלי עם פירוש רש"י ותוספות. במהדורה זו נקבעה לראשונה "צורת הדף", ועליה התבססו כמעט כל מהדורות התלמוד מאז ועד היום, לרבות ש"ס וילנא.
* ה'תקצ"ה – הפעם האחרונה שזמן שאלת גשמים בגולה התחיל בתאריך זה
* ה'תרצ"ג – נוסד העיתון "הפלסטיין פוסט"
* ה'תש"ג – גרמניה הנאצית משלימה את כיבוש צרפת
* ה'תש"ג – "פורים היטלר", יהודי קזבלנקה שבמרוקו ניצלו מידי הנאצים ולזכר המאורע חיברו מגילה בשם מגילת היטלר וקבעו את היום לפורים שני
* ה'תשע"ו – רצף של מעשי טרור מתוזמנים בפריז, שדוגמתם לא חוותה צרפת נהרגו 129 בני אדם ויותר מ-350 נפצעו

==נולדו==
* ה'תרנ"ח – שמחה בלאס, מתכנן מפעלי מים עיקריים של היישוב ושל מדינת ישראל (נפטר ב-ה'תשמ"ב)
* ה'תשכ"ט – רבי יעקב יוסף הגר, האדמו"ר מויז'ניץ מונסי בבורו פארק
* ה'תשל"ה – גלעד שגב, זמר ישראלי
* ה'תשל"ט – ציפי חוטובלי, חברת כנסת מהליכוד וסגנית שר התחבורה

==נפטרו==
* ה'תש"ב – הרב יהודה אבר, ראש ישיבת "תומכי תמימים" בנוול, וורשה ואוטבוצק
* ה'תש"ה – אנצו סרני, מצנחני היישוב, הוצא להורג בידי הנאצים (נולד ב-ה'תרס"ה)
* ה'תש"ך – רבי עקיבא סופר-שרייבר, רב בברטיסלאבה (פרשבורג) שבסלובקיה ומחבר הספר "דעת סופר" (נולד ב-ה'תרל"ח)
* ה'תשכ"ג – הרב אהרן קוטלר, מייסד ישיבת לייקווד בארצות הברית (נולד ב-ה'תרנ"ב)
* ה'תשנ"ט – הרב נתן מאיר וכטפוגל, משגיח בישיבת לייקווד (נולד ב-ה'תר"ע)
----

* א' בכסלו – ג' בכסלו
* כסלו

== הערות שוליים ==

ג02
י02
ג' בכסלו

==חגים ומועדים==
* יום טוב במגילת תענית על הוצאת הפסלים שהציבו היוונים בעזרה בבית המקדש, בידי החשמונאים.

==אירועים היסטוריים==
מרכז ההדרכה על שם [[דוד בן-גוריון באילניה, שבה עבד ושמר בן-גוריון לאחר שעלה לישראל]]
* ה'תס"ג – בפיצוץ מחסן אבק שרפה בלבוב נספו בני משפחתו של רבי יעקב יהושע פלק. הרב עצמו שכב בין ההריסות ונדר שאם יצליח להחלץ מהאסון, יקדיש את חייו ללימוד הש"ס ויכתוב פירוש בדרכו של סבו רבי יהושע השיל (מגיני שלמה). כאשר נחלץ מההריסות, החל בכתיבת "פני יהושע", בין הפירושים הנודעים ביותר לתלמוד בתקופת האחרונים.
* ה'תרס"ב – נוסדה המושבה סג'רה (אילניה).
* ה'תשנ"ב – קבורתו מחדש של הרב שמואל מוהליבר במזכרת בתיה.

==נולדו==
* ה'תרצ"א – נפתלי הריברטו הבר, פרופסור לספרות, סופר ומורה ישראלי-ארגנטינאי (נפטר ב-ה'תשס"ה)
* ה'תרצ"ז – דליה רביקוביץ, משוררת ישראלית (נפטרה ב-ה'תשס"ה)

==נפטרו==
* ה'תרל"ח – רבי אברהם יהושע העשיל טברסקי מסקווירא, אדמו"ר בדור השני של שושלת סקווירה (נולד בה'תקפ"א) 

* ה'תרע"א – הרב חיים הלל פריד, משנה לראש ישיבת וולוז'ין
* ה'תרע"ט – הרב רפאל טבוש עדס ענתבי, מגדולי פייטני ארם צובא ומחבר השיר רפא צירי, מעוזי, עזרני אל חי, אתה אל כביר, מלך רחמן, ועוד
* ה'תש"ל – אברהם קריניצי, ראש עיריית רמת גן (נולד ב-ה'תרמ"ז)
* ה'תשנ"ה – הרב שילה רפאל, אב בית דין בירושלים, רבה של שכונת קריית משה ומחבר הספר "משכן שילה" (נולד ב-ה'ת"ש)
* ה'תשנ"ח – ענת אלימלך, שחקנית ודוגמנית ישראלית, שנרצחה על ידי בן זוגה (נולדה ב-ה'תשל"ד)
----

* ב' בכסלו – ד' בכסלו
* כסלו

ג03
י03
ד' בכסלו

==חגים ומועדים==
* פורים שני בקהילה היהודית בטבריה
* החתם סופר כותב שיום זה הוא יום שמחה, לפי ביאורו שא' בכסלו שקול כנגד יום כיפור, ולפיכך יום זה מכוון כנגד חג הסוכות ולכן יש לתת צדקה ביום זה.

==אירועים היסטוריים==
* – בעקבות השאלה האם יש להמשיך לצום בתשעה באב לאחר התחלת בניין בית המקדש השני, מתנבא זכריה הנביא כי העיקר אינו הצום אלא תיקום החטאים שהביאו לחורבן, אך מוסיף כי לעתיד לבוא יהפכו הצומות לימי שמחה.
* ה'תק"ג – הסרת המצור שהטיל על טבריה סולימאן אל-עדאם ואלי דמשק. לזכר המאורע קבעו יהודי טבריה פורים שני.
* ה'תשס"ו – 5 הרוגים ו-54 פצועים בפיגוע התאבדות שביצע מחבל מתאבד בקניון השרון שבנתניה

==נולדו==
* ה'תש"ו – זבולון אורלב, חבר הכנסת
* ה'תשי"ג – עודד בן עמי, עיתונאי ישראלי. דובר צה"ל לשעבר
* ה'תשט"ו – ג'ואל כהן, במאי, מפיק ותסריטאי אמריקאי
* ה'תשל"א – רון שחר, דוגמן ומנחה טלוויזיה ישראלי

[[חביבה רייק]]

==נפטרו==
* ה'תקע"א – רבי יוסף מייא, אב"ד ומרא דאתרא בברסלאו, ומדפיס עברי. (נולד בה' בטבת ה'תקכ"ה)
* ה'תרל"ח – רבי יעקב דוד קאליש, מייסד חסידות אמשינוב (נולד ב-ה'תק"ע)
* ה'ת"ש – הרב נחום ווידנפלד, רב בדומברובה שבגליציה ומחבר שו"ת "חזון נחום" (נולד ב-ה'תרל"ה)
* ה'תש"ה – חביבה רייק, פרטיזנית יהודייה, מצנחני היישוב, אשר הוצאה להורג על ידי הגרמנים (נולדה ב-ה'תרע"ד)
* ה'תשל"ו – ד"ר אברהם יעקב ברור, רב, גאוגרף והיסטוריון ישראלי (נולד ב-ה'תרמ"ד)
* ה'תשנ"ה – הרב רפאל כדיר צבאן, זקן רבני תוניס, רב העיר נתיבות וחבר מועצת הרבנות הראשית (נולד ב-ה'תר"ע)
* ה'תשע"ט – סא"ל מחמוד ח'יר א-דין, נהרג במהלך מבצע סודי בח'אן יונס

----

* ג' בכסלו – ה' בכסלו
* כסלו

==הערות שוליים==

ג04
י04