OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Come Around Sundown

Come Around Sundown הוא אלבום הסטודיו החמישי של להקת הרוק האמריקאית, קינגס אוף ליאון. האלבום יצא באירלנד, אוסטרליה וגרמניה ב-15 באוקטובר 2010, בממלכה המאוחדת ב-18 באוקטובר ובצפון אמריקה ב-19 באוקטובר. עטיפות האלבום ורשימת ההשמעה פורסמו ב-3 בספטמבר 2010. הסינגל המוביל מן האלבום, Radioactive, הושק ב-8 בספטמבר באתר הרשמי של הלהקה. ביום שלאחר מכן, השיר יצא לתחנות הרדיו באוסטרליה, וב-14 בספטמבר 2010 יצא השיר כסינגל.

עם יציאתו, הגיע האלבום למקום הראשון במצעדי האלבומים באוסטרליה, אוסטריה, בלגיה, קנדה, גרמניה, אירלנד, שווייץ ובממלכה המאוחדת. בשבוע הראשון לצאתו, מכר האלבום כ-183,00 עותקים בממלכה המאוחדת, כש-49,000 מתוכם דיגיטליים, ובכך שבר האלבום את שיא המכירות הדיגיטליות בשבוע של אלבום בממלכה המאוחדת. הוא אחד האלבומים הנמכרים בממלכה המאוחדת ב-2010, עם מכירות של כ-700,000 עותקים. האלבום זכה בעיקר לביקורות חיוביות, ומגזין הרולינג סטון דירג אותו במקום ה-18 במצעד "האלבומים הטובים ביותר לשנת 2010".

האלבום היה מועמד לפרס גראמי בקטגוריית "אלבום הרוק הטוב ביותר" בטקס גראמי ה-54.

== רשימת השמעה ==
כל השירים והלחנים נכתבו על ידי קינגס אוף ליאון.

 

== היסטוריית מצעדים ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| פלטינה ×2
| 140,000
|-
! אוסטריה (IFPI Austria)
| פלטינה 
| 20,000
|-
! בלגיה (BEA)
| זהב 
| 15,000
|-
! קנדה (Music Canada)
| פלטינה 
| 80,000
|-
! דנמרק (IFPI Danmark)
| פלטינה 
| 20,000
|-
! פינלנד (Musiikkituottajat)
| זהב 
| 10,803
|-
! גרמניה (BVMI)
| פלטינה 
| 200,000
|-
! אירלנד (IRMA)
| פלטינה ×3
| 45,000
|-
! הולנד (NVPI)
| זהב 
| 25,000
|-
! ניו זילנד (RMNZ)
| פלטינה 
| 15,000
|-
! פולין (ZPAV)
| פלטינה 
| 20,000
|-
! פורטוגל (AFP)
| זהב 
| 10,000
|-
! הממלכה המאוחדת (BPI)
| פלטינה ×3
| 915,329
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| זהב 
| 500,000
|-
! colspan="3" |סיכום
|-
! אירופה (IFPI)
| פלטינה 
| 1,000,000
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 2010
קטגוריה:קינגס אוף ליאון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומי חברת RCA רקורדס
דינאן (צרפת)

דינאן (בצרפתית ובברטונית - Dinan) היא עיירה וקומונה במחוז קוט-ד'ארמור בחבל ברטאן בצרפת. בעיירה, שבוצרה בימי הביניים, ישנם עדיין מבנים רבים מתקופה זו, לרבות שרידי החומות. העיירה שוכנת על גדות נהר הראנס.

יש ממצאים שהמקום יושב כבר בתקופה הנאוליתית. בתקופה הגלית הייתה דינאן אופידום שנכבש על ידי יוליוס קיסר.

בימי הביניים היו מושלי ברטאן, צמיתים של שליטי נורמנדי. ב-1065 מרד קונאן השני בויליאם הכובש, שליט נורמנדי שהטיל מצור על דינאן וכבש אותה. אפיזודה זו רקומה בשטיח באייה.

דינאן נעשתה דוכסות ב-1283 ומאז התפתחה. נבנו טירת דינאן וחומות המגן.

דינאן לא נפגעה במלחמת העולם השנייה. בתי העץ העתיקים עם הרחובות הצרים המרוצפים באבנים מקנים לה מראה של עיירה מימי הביניים.
האתרים העיקריים בדינאן הם:
*מגדל השעון (Tour de l'Horloge) נבנה ב-1470 מתנשא לגובה 43 מטר ומהווה את סמל העיר. ב-1505 תרמה המלכה אן מברטאן את השעון בראש המגדל.
*טירת דינאן (Château de Dinan) נבנתה בסוף המאה ה-14 וצופה על עמק נהר הראנס. המגדל נקרא על שם אן מברטאן ומגגו יש מבט פנורמי על דינאן.
*חומת המגן (Ramparts of Dinan) נבנתה במאה ה-13 כשדינאן הפכה לדוכסות. אורכה 2700 מטר ויש בה עשרה מגדלים וארבעה שערים. בראשה יש טיילת הליכה.
<gallery>
File:Château de Dinan (1).jpg|טירת דינאן
File:Tour de l'Horloge (Dinan).jpg|מגדל השעון
File:Ramparts of Dinan (1).jpg|הטיילת על חומת דינאן
File:Hôtel de Kératry (Dinan).jpg|בית קרטי (1559) ומגדל השעון
File:Porte Saint-Malo (Dinan).jpg|שער סן מלו בחומת דינאן
File:Timber framing in Dinan (3).jpg|בית עץ ישן בדינאן
File:Ramparts of Dinan.jpg|חומת דינאן
File:Timber framing in Dinan (2).jpg|רחוב בדינאן
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [https://travelfranceonline.com/dinan-ramparts-historical-city-brittany/ דינאן], באתר France Travel

קטגוריה:ברטאן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2018
נטשה שר

נטשה שר (נולדה ב-1973) היא כנרת ילידת ברית המועצות, בתו של הוויולן יורי גנדלסמן.

==ביוגרפיה==
שר עלתה לישראל עם משפחתה בשנת 1990 ולמדה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים אצל הפרופסורים מאיה גליזרובה ויורי גנדלסמן. אחרי שניגנה תקופת מה בתזמורת הפילהרמונית הישראלית, שם היה אביה ויולן ראשון, עזבה את הפילהרמונית ועברה אל הקאמרטה הישראלית ירושלים, שם היא מנגנת בראש קבוצת הכינור השני.

נטשה שר חברה בטריו מיתרים אראטו וכן הופיעה כסולנית עם תזמורות בישראל ועם הרכבים קאמריים בקונצרטים ובפסטיבלי מוזיקה, בישראל ובעולם. בין השאר ניגנה כסולנית עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים והתזמורת הקאמרית הישראלית. מחוץ לישראל הופיעה בלונדון, פריז, פרנקפורט, מילאנו ויפן.

אחיה של נטשה שר הוא הכנר יונתן גנדלסמן, שהיגר עם הוריו לארצות הברית ומופיע שם בהרכבים חוצי-קווים ועם אמנים הן מתחום המוזיקה הקלאסית והן מתחומי ג'אז ופופ.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפחת גנדלסמן
קטגוריה:כנריות ישראליות
קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
Radioactive (שיר של קינגס אוף ליאון)

Radioactive הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית, קינגס אוף ליאון, והסינגל הראשון של הלהקה מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Come Around Sundown. הוא הרצועה השנייה באלבום. השיר זכה להצלחה מסחרית והיה מועמד לשני פרסי גראמי בקטגוריות "ביצוע שיר הרוק הטוב ביותר על ידי צמד או קבוצה" ו"שיר הרוק הטוב ביותר". השיר הושמע בסרט "אני מספר ארבע". קליפ השיר בוים על ידי סופי מולר.

== היסטוריית מצעדים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי סופי מולר
קטגוריה:קינגס אוף ליאון
ישראל בר-כוכב

ישראל בר-כוכב (1 באוגוסט 1950 – 16 בנובמבר 2021<ref>הודעה מטעם אגודת הסופרים</ref>) היה משורר ומרצה ישראלי.

==ביוגרפיה==
בר-כוכב (ברקובסקי), נולד בישראל וגדל והתחנך בגבעתיים. למד תואר שני בפסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים במחלקה לפסיכולוגיה.

בר-כוכב פרסם אחד עשר ספרי שירה. שיריו פורסמו בכתבי-עת ובמוספים ספרותיים של העיתונות היומית וכן ביקורות ספרותיות. שירתו תורגמה לשפות רבות והוא ייצג את ישראל בפסטיבלים בינלאומיים לספרות ושירה, בין היתר נבחר לקרוא מיצירתו לפני הפרלמנט האירופי בוועידה לשלום במזרח התיכון, סיציליה 2002, והיה סופר אורח מטעם פסטיבל הספרות של ברלין, 2010.

עמוס עוז כתב: 

היה מרצה לפסיכולוגיה וכתיבה יוצרת במכללת סמינר הקיבוצים, ומרצה אורח בתוכנית לכתיבה ספרותית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

== פרסים ==
* פרס הרי הרשון, 1980
* פרס היצירה מטעם ראש הממשלה, 1996.
* פרס נתן יונתן לשירה, 2012
* פרס רמת גן לספרות, 2015 (על ספרו "מחברת השמש")

==ספריו==
# שירים : 1975–1977, גבעתיים : ישראל בר-כוכב (ברקובסקי), תשל"ז 1977.
# גיל האהבה הפגומה, תל אביב : ספרית פועלים, תשמ"ג 1982.
# חוקי הגן : שירים, תל אביב: ספרית פועלים, 1987.
# מדיום, שש תמונות: שירים, תל אביב: הקיבוץ המאוחד: קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, 1991.
# מעוף הנזיר: שירים, עריכה: לאה שניר, תל אביב: הקיבוץ המאוחד, 1996.
# הנה 23: קונטרס לשירה, עריכה: נתן זך, תל אביב: ירון גולן, ספטמבר 1998
# פסוקי ירח: שירים, עריכה: לאה שניר, תל אביב: הקיבוץ המאוחד: קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, 1999.
# בקרוב אהבה, תל אביב: עם עובד, תשס"ה 2005.
# שמועות: שירים, 2005–2008, עריכה: לאה שניר, תל אביב: הקיבוץ המאוחד: קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב, 2009.
# מבחר השירים, 1975–2010, עריכה: לאה שניר, אחרית דבר: אורי ברנשטיין, בני ברק: הקיבוץ המאוחד: מוסד ביאליק, תשע"א, 2010.
# מחברת השמש, תל אביב: קשב לשירה, תשע"ד 2014.

==לקריאה נוספת==
* זיוה שמיר, "המציאות הפשוטה כיער של סמלים: על שירתו של ישראל בר-כוכב", מאזנים, כרך פ"ה, חוברת 5, עמ' 20–21, חשון תשע"ב 
* ישראל בר-כוכב, חק התעופה, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 420–421, הוצאת כרמל, 2017.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* צור ארליך, [http://tsurehrlich.blogspot.com/2010/01/blog-post_5470.html מורה לחלומות], פורסם במקור ראשון, חורף תש"ס 2000.
* כרמית ספיר ויץ, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART1/881/584.html לילה עם כוכב], מתוך מעריב, 24 באפריל 2009.
* אלי הירש, [http://elihirsh.com/?p=610 שמועות], פורסם במדור הספרות של ידיעות אחרונות, 10 ביולי 2009.
* 
* 
* [http://www.youtube.com/watch?v=Z4o6akb9fV4&feature=relmfu ישראל בר-כוכב: סופרים קוראים], ארכיון הווידאו של כלל סופרי ישראל, YouTube, מאי 2012 
* 
* ישראל בר-כוכב, [http://sofrim.org.il/index.php?option=com_content&task=view&id=536&Itemid=36 פסוקים של ילדות], פורסם בחוברת "גג" מספר 12, איגוד הסופרים הישראלי.
* [http://www.nillydagan.com/סופ-ש-שירה-מספר-16-28-9-212/352-ישראל-בר-כוכב ישראל בר-כוכב באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית, באתר של נילי דגן]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי גימנסיה דביר
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: חינוך
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:זוכי פרס הרי הרשון
קטגוריה:זוכי פרס רמת גן לספרות
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל סמינר הקיבוצים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
יונתן גנדלסמן

יונתן גנדלסמן (באנגלית: Jonathan Gandlsman, נולד ב-27 במרץ 1978) הוא כנר יהודי יליד ברית המועצות, ישראלי לשעבר וכיום אמריקאי. גנדלסמן הוא בנו של הוויולן יורי גנדלסמן ואחיה של הכנרת נטשה שר. 

גנדלסמן חי בארצות הברית משנת 1997. למד במכון קרטיס למוזיקה בפילדלפיה. בשנים 1997 עד 2001 ניגן ככנר ראשי ב"פילהרמונית ויילד ג'ינג'ר", תזמורת פורצת דרך שייסד חברו ללימודים, המנצח דייוויד גודמן. כיום הוא מנגן ברביעיית המיתרים "ברוקלין ריידר" עם ניקולאס קורדס והאחים קולין ואריק ג'ייקובסן, גם הם נגנים לשעבר ב"ויילד ג'ינג'ר". 

גנדלסמן הופיע עם מוזיקאים ממסורות מוזיקה שונות, בהם הצ'לן יו-יו מה, זמרי הרוק בונו וסוזאן וגה, המנצח ג'יימס לוויין, הכנר נייג'ל קנדי ועוד, ויצר סגנון ייחודי משלו, המשלב סוגות ומסורות מוזיקה שונות. גנדלסמן הוא המנהל האמנותי של פסטיבל המוזיקה של ניו המפשייר. הוא ניגן עם תזמורות חשובות ברחבי העולם, בהן הפילהרמונית של ניו יורק והתזמורת הסימפונית של שיקגו, התזמורת הסימפונית של וינה, דויטשה אופר ברלין, מאג'ו מוזיקלה פיורנטינו בפירנצה, התזמורת הפילהרמונית הישראלית והתזמורת הסימפונית ירושלים, תחת שרביטיהם של מנצחים ידועי שם כדייוויד זינמן, זובין מהטה, יהודי מנוחין, שלמה מינץ, דניאל אורן, דוד שלון, אלדו צ'קאטו ואחרים.

משנת 2000 מנגן גנדלסמן באנסמבל "דרך המשי", המתוודע אל מסורות מוזיקליות בנתיב הסחר העתיק. עם הרכב זה הופיע ברחבי ארצות הברית, במזרח הרחוק, באזרבייג'ן, ישראל ומצרים. 

בשנת 2008 הוציא אלבום ראשון בשם "פספורט" עם רביעיית ברוקלין ריידר. האלבום יצא בחברת סירקל רקורדס שהקים גנדלסמן.

== פרסים ואותות הוקרה ==
* תחרות קרייזלר
* תחרות מנוחין

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20111020054114/http://www.silkroadproject.org/MusicArtists/TheSilkRoadEnsemble/PerformersComposersTabbed/JonathanGandelsman/tabid/243/Default.aspx ביוגרפיה של יונתן גנדלסמן באתר של אנסמבל "דרך המשי"] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כנרים יהודים
קטגוריה:כנרים אמריקאים
קטגוריה:משפחת גנדלסמן
רמת השרון האמרס

רמת השרון האמרס (Ramat Hasharon Hammers; באנגלית: "פטישים") היא קבוצת פוטבול מרמת השרון המשתתפת בליגת הפוטבול הישראלית.

הקבוצה מתאמנת ברמת השרון. הקבוצה הצטרפה לליגת ה IFL בעונת 2010-2011.
בעונה הראשונה הפטישים סיימו במאזן 3-7 אשר סיפק להם הזדמנות להעלות לפלייאוף אך הפסידו לתל אביב פיונירס בווילד קארד.
בעונה השנייה של הפטישים מרמת השרון הם סיימו גם במאזן 3-7 שלילי ולא עלו לווילד קארד.
בעונה השלישית הכי טובה שלה ההאמרס סיימו במאזן 8-2 עם הפסדים לקבוצות התל אביביות הפיונירס והסייברס.
ההאמרס היו נחושים להעלות לפלייאוף אך במשחק צמוד הפסידו למלכי ירושלים בארבע נקודות הפרש.
בעונה הרביעית ההאמרס סיימו עם מאזן 7-2 עלתה אוטומטית לפלייאוף אך הפסידה לאריות ירושלים בהארכה.
בעונה החמישית סיימה הקבוצה במאזן 5-4 ניצחה את אריות ירושלים בווילד קארד אך הפסידה למורדי יהודה בחצי גמר.

==היסטוריית מאזנים עונתיים==
{| class="wikitable" border="1"
!עונה
!מאזן
!פלייאוף
|-
|2010/11
|3-7
|ווילד קארד
|-
|2011/12
|3-7
|לא העפילו
|-
|2012/13
|8-2
|ווילד קארד
|-
|2013/14
|7-2
|חצי גמר
|-
|2014/15
|5-4
|חצי גמר
|-
|2015/16
|4-6
|ווילד קארד
|-
|2016/17
|
|
|-
|2017/18
|
|
|-
|2018/19
|
|
|-
|2019/20
|
|
|-
|2020/21
|
|
|-
|2021/22
|12-0
|גמר
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות פוטבול בישראל
קטגוריה:רמת השרון: מועדוני ספורט
אדואר זקנדורף

אדואר זֶקֶנדוֹרף (בצרפתית: Edouard Zeckendorf; 2 במאי 1901 – 16 במאי 1983) היה רופא צבאי ומתמטיקאי חובב יהודי-בלגי. נודע בעיקר בשל פרסום והוכחת משפט זקנדורף.

==קורות חיים==
זקנדורף נולד בלייז'. הוריו היו הולנדים. אביו, אברהם זקנדורף, היה רופא שיניים יהודי. בזמן מלחמת העולם הראשונה למד בתיכון בלייז' שהייתה תחת כיבוש גרמני. הוא סיים את לימודיו בבית הספר התיכון ב-1918 ולמד רפואה באוניברסיטת לייז', שם סיים ב-1925 עם התמחות בכירורגיה והחל לעבוד כקצין בחיל הרפואה של צבא בלגיה. בשנים 1927-1931 התמחה בניתוחי שיניים.

בשנת 1929 נישא לאליס שוורס, אחות שחלקה את חיבתו לציור. ב-1930 הופקד על ניהול בית חולים צבאי בלייז'.

ב-1940 נכבשה ליז' על ידי גרמניה הנאצית וזקנדורף הוחזק כשבוי מלחמה עד תום מלחמת העולם השנייה ב-1945. את שנות השבי העביר זקנדורף כרופא לשבויים האחרים. בזמן המלחמה נפטרה אשתו אליס באופן מפתיע. על שירותו במהלך המלחמה קיבל זקנדורף כמה פרסים ועיטורים כולל חברות בשלושה מסדרי אבירות שונים. לאחר המלחמה המשיך זקנדורף בקריירה הצבאית שלו. בשנים 1949–1950 הופקד כאחראי מטעם האו"ם על קו הפסקת אש שנקבע לאחר מלחמת הודו-פקיסטן בתקופת חלוקת הודו. הוא פרש מהצבא בשנת 1957 בדרגת קולונל.

זקנדורף נישא בשנית בשנת 1959 למרי זא'ן לאמפרר. מרי ז'אן נפטרה ב-1977. זקנדורף נפטר ממחלת הסרטן ב-16 במאי 1983.

==עבודה מתמטית==
זקנדורף היה אמן ומתמטיקאי חובב. לאורך השנים פרסם מאמרים רבים בתורת המספרים האלמנטרית. את הרעיון של קיום הצגת זקנדורף לכל מספר הגה בשנת 1939, אולם עקב מלחמת העולם השנייה הוא התפנה לפרסום התוצאה רק ב-1949, בזמן שהותו בהודו. הצגת זקנדורף של מספר היא הצגתו כסכום של מספרי פיבונאצ'י שונים שאין מביניהם שניים עוקבים. משפט זקנדורף קובע שלכל מספר טבעי יש הצגת זקנדורף יחידה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://faculty.evansville.edu/ck6/bstud/zecken.html ביוגרפיה נוספת] 

קטגוריה:רופאים יהודים בלגים
קטגוריה:מתמטיקאים בלגים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים
קטגוריה:שבויים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:רופאי שיניים יהודים
קטגוריה:רופאים צבאיים יהודים
קטגוריה:אנשי צבא בלגים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1901
קטגוריה:בלגים שנפטרו ב-1983
ג'יי אדגר

ג'יי אדגר הוא סרט אמריקאי שיצא בנובמבר 2011 והוא סרט דרמה ביוגרפי בבימויו של קלינט איסטווד ובכיכובו של לאונרדו דיקפריו. הסרט מתמקד בקריירה של ג'ון (ג'יי) אדגר הובר, ראש הלשכה לחקירות פדרליות (ה-FBI) משנת 1924 ועד מותו בשנת 1972.

==תקציר==
הסרט, הנע בין תקופות שונות בחייו של הובר, מתאר את הדרכים שבהן פעל תחת נשיאים רבים, להפוך את הלשכה לכלי מרכזי באכיפת החוק בארצות הברית, את נחישותו להגנה על ארצו, וגישתו, על פיה ביטחון המולדת הוא "בכל מחיר", אף אם מדובר בדרכים מפוקפקות. הסרט מתמקד גם ביחסיו הקרובים של הובר עם סגנו בראשות הסוכנות, קלייד טולסון (מגולם בידי ארמי האמר) ומזכירתו הלן גאנדי (נעמי ווטס).

==שחקנים==
* לאונרדו דיקפריו - ג'ון אדגר הובר
* ארמי האמר - קלייד טולסטון
* נעמי ווטס - הלן גנדי
* ג'וש לוקאס - צ'ארלס לינדברג
* ג'ודי דנץ' - אן מארי, אימו של הובר
* דיימון הרימן - ברונו האופטמן
* ג'פרי דונובן - רוברט קנדי
* אד וסטוויק - הסוכן סמית', כותב הביוגרפיה של הובר
* קן הווארד - הארלן פ. סטון
* סטפן רוט - ארתור קוהלר
* דניס או'הרה - אלברט ס. אוסבורן
* ג'ף פירסון - אלכסנדר מיטשל פאלמר
* ליה תומפסון - ג'ינג'ר רוג'רס
* גאנר רייט - דווייט אייזנהאואר
* אמילי אלין לינד - שירלי טמפל

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* נחום מוכיח, [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?Subj=4&Area=1&ArticleId=16406 כרוניקה של כוח], באתר הבמה, 11 בינואר 2012

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:סרטים ביוגרפיים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי קלינט איסטווד
אנטון סילואנוב

אנטון גרמאנוביץ' סילואנוב (ברוסית: Антон Германович Силуанов; נולד ב-12 באפריל 1963, מוסקבה, רוסיה הסובייטית, ברית המועצות) הוא מדינאי וכלכלן רוסי. כיהן כממלא מקום שר האוצר הרוסי מ-27 בספטמבר 2011, לאחר ששר האוצר הוותיק אלכסיי קודרין אולץ להתפטר עקב חילוקי דעות עם נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב. ב-16 בדצמבר 2011 קיבל מינוי קבוע.

==ביוגרפיה==
בשנת 1985 הוא סיים את מכון הפיננסים במוסקבה (כיום האוניברסיטה הפיננסית של ממשלת רוסיה, Финансовый университет при Правительстве Российской Федерации) ומאוגוסט 1985 ועד מרס 1987 היה לכלכלן בכיר במשרד האוצר של רוסיה הסובייטית. החל מחודש מרץ 1987 ועד מאי 1989 שירת בצבא הסובייטי. ממאי 1989 ועד ינואר 1992 היה לכלכלן בכיר ויועץ של משרד האוצר של רוסיה.

בפברואר 1992 היה סגן שר הכלכלה והאוצר של הפדרציה הרוסית. מפברואר 1992 ועד אוקטובר 1997 היה סגן ראש לשכת התקציב הפדרלי, סגן ראש אגף התקציבים של משרד האוצר של הפדרציה הרוסית. מאוקטובר 1997 ועד יולי 2003 היה לראש מחלקת המדיניות המקרו-כלכלית הבנקאית של משרד האוצר של הפדרציה הרוסית.

ב-22 במרץ 2001 התמנה כחבר בלשכת שר האוצר. מיולי 2003 ועד מאי 2004 היה סגן שר האוצר הרוסי, וממאי 2004 ועד דצמבר 2005 היה למנהל מחלקת יחסים בין-תקציביים של משרד האוצר הרוסי.

ב-12 בדצמבר 2005 מונה שוב לסגן שר האוצר של הפדרציה הרוסית, וב-27 בספטמבר 2011 מינה אותו ראש הממשלה ולדימיר פוטין לממלא מקום שר האוצר של הפדרציה הרוסית, לאחר שאלכסיי קודרין אולץ להתפטר מתפקידו. לאחר שמדבדב כונן את ממשלתו מונה סילואנוב להמשיך לכהן כשר האוצר. ב-7 במאי 2018 הוצע על ידי ראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב כמועמד לתפקיד סגן ראשון לראש הממשלה לענייני כלכלה, תוך שהוא שומר על משרתו כשר האוצר, גם בממשלת מדבדב השנייה ושמר על משרת השר גם במסגרת ממשלת מישוסטין הראשונה שמונתה בינואר 2020.

==קישורים חיצוניים==

* [http://lenta.ru/lib/14213828/ הביוגרפיה באתר לנטה-פדיה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:שרי האוצר של רוסיה
קטגוריה:כלכלנים רוסים
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:סגני ראש ממשלת רוסיה
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:חברי מפלגת רוסיה המאוחדת
קטגוריה:רוסים שהוטלו עליהם סנקציות של מחלקת האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1963
תמר ציגלר

תמר ציגלר (נולדה ב-1971) היא פרופסורית מן המניין במכון איינשטיין למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. מחקריה עוסקים בקומבינטוריקה אדיטיבית ובקשרים בין התורה הארגודית ותורת המספרים. בשנת 2011 זכתה בפרס ארדש. חברת האקדמיה הצעירה הישראלית.

==קורות חיים==

ציגלר נולדה לאילנה וצבי ציגלר. בין השנים 1991–2003 למדה ב לתואר ראשון ושני במתמטיקה, וכתבה דוקטורט בהנחיית הלל פורסטנברג בנושא "Nonconventional ergodic averages". בשנים 2005–2006 הייתה חברה ב ובשנים 2005–2007 עשתה פוסט-דוקטורט באוניברסיטת מישיגן. בשנים 2007–2013 הייתה חברת סגל בטכניון בחיפה, והחל מיולי 2013 היא פרופסור מן המניין באוניברסיטה העברית.

== מחקר ==
מחקרה של ציגלר עוסק בתחומי ההשקה בין התורה הארגודית, קומבינטוריקה אדיטיבית ותורת המספרים. 

אחת מתרומתיה של ציגלר היא הוכחת השערה על תבניות במספרים ראשוניים בשיתוף עם בן גרין וטרנס טאו, לפיה לכל מערכת משוואות ליניאריות במקדמים שלמים בה עולה מספר הנעלמים בשניים על מספר המשוואות, כמו x+y=z+u, x+1=2u, קיים פתרון שבו מקבלים כל הנעלמים ערכים ראשוניים.

עבודה נוספת של ציגלר וטאו, היא פיתוח משפט גרין-טאו לתוצאות אודות סדרות פולינומיות במספרים ראשוניים.

בשנת 2011 זכתה בפרס ארדש למתמטיקה על עבודתה בתחומי ההשקה שבין התורה הארגודית, דינמיקה, קומבינטוריקה ותורת המספרים.

ציגלר פרסמה מאמרים במגוון עיתונים מדעיים, ביניהם Acta Math ו-Annals of Math והיא משמשת כעורכת בעיתונים מדעיים שונים, בין היתר  Israel Journal of Mathematics, ו-Annals of Mathematics.

== פרסומים נבחרים ==
<div class="mw-content-ltr">
* Universal Characteristic Factors and Furstenberg Averages. J. Amer. Math. Soc. 20 (2007), 53-97. 
* The primes contain arbitrarily long polynomial progression, with Terence Tao. Acta Math. 201 (2008), no. 2, 213--305. 
* An inverse theorem for the Gowers U<sup>s+1</sup>[N]-norm, with Ben Green, Terence Tao. Annals of Math, Volume 176 (2012), Issue 2, 1231-1372. 
</div>

== פרסים==
*2011: פרס ארדש. ציגלר היא האישה הראשונה אשר זכתה בפרס זה.
*2013: תואר מרצת השנה של European Mathematical Society
*2015: פרס ברונו.
*2016: פרס הרקטור.
*2024: פרס רוטשילד.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20110827024724/http://www.technion.ac.il/~tamarzr/ אתר הבית בטכניון]
* [http://www.young.academy.ac.il/Index2/Entry.aspx?nodeId=752&entryId=30 פרופ' תמר ציגלר], האקדמיה הצעירה הישראלית

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוקרי תורת המספרים ישראלים
קטגוריה:סגל הטכניון: מתמטיקה
קטגוריה:זוכות פרס ארדש
קטגוריה:זוכי פרס ארדש
קטגוריה:זוכות פרס ברונו
קטגוריה:זוכי פרס ברונו
קטגוריה:זוכות פרס רוטשילד
קטגוריה:זוכי פרס רוטשילד
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מתמטיקה
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חברות האקדמיה הצעירה הישראלית
קטגוריה:חברי האקדמיה הצעירה הישראלית
קטגוריה:מתמטיקאיות ישראליות
קטגוריה:הורחב ערך בשתפ עם ויקימדיה ללא תבנית
קטגוריה:מדענים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
הו שולי

הו שולי

הו שולי (באנגלית: Hu Shuli; בסינית: 胡舒立; נולדה ב-1953) היא העורכת הראשית של העיתונים "Century Weekly" ו-"China Reform", השייכים לתאגיד התקשורת "Caixin Media". היא מכהנת גם כדיקן של בית הספר לתקשורת ולעיצוב באוניברסיטת סוּן יַאט-סֶן.

==ביוגרפיה==
הו שולי נולדה בבייג'ינג, היא נצר לשושלת של עיתונאים ידועים: סבה, Hu Zhongchi, היה מתרגם מפורסם ועורך של העיתון Hu Zhongchi ואחיו Hu Yuzhi (1896–1986), "תמך בשלב מוקדם ברפורמה בשפות, בשימוש באספרנטו ובריאליזם בספרות", והיה עורך ומוציא לאור.
אמה, Hu Lingsheng, שימשה כעורכת בכירה בעיתון Workers' Daily. אביה, Cao Qifeng, החזיק בעמדת ביניים באיגוד מקצועי.

מהפכת התרבות בסין חוללה זעזועים משפחתה (אמה הושמה במעצר בית). הו הצטרפה למשמרות האדומים, סיירה ברחבי המדינה וניסתה לרכוש השכלה כמיטב יכולתה.
כעבור שנתיים היא הצטרפה לצבא השחרור העממי, וכשחודשו הלימודים בקולג' ב-1978, היא זכתה להיכנס לאוניברסיטה העממית של סין (הקרויה גם "אוניברסיטת רנמין"), שבה קיבלה תואר ראשון בעיתונאות ב-1982. לפני עבודתה ב-Caijing, עבדה כעוזרת עורך, כתבת ועורכת בינלאומית של העיתון Workers' Daily, העיתון השני בתפוצתו בסין. היא הצטרפה ל-China Business Times ב-1992 כעורכת בינלאומית ונהפכה לכתבת הראשית ב-1995.

הו שולי כתבה כמה ספרים, בכללם: New Financial Time, Reform Bears No Romance ו-The Scenes Behind American Newspapers. השבועון ביזנסוויק כלל אותה ברשימת "כוכבי אסיה: 50 המנהיגים שבחזית השינוי".
ב-2006, כינה אותה Financial Times "אחת מהפרשנים המשפיעים ביותר באסיה" והוול סטריט ז'ורנל כלל אותה ברשימת "עשר הנשים שיש לעקוב אחריהן" באסיה.

שולי זכתה בפרס העיתונאי הבינלאומי של השנה ב-2003 מידי המגזין World Press Review ובפרס לואיס ליונס למצפון ויושרה בעיתונאות ב-2007 מידי קרן ניימן באוניברסיטת הרווארד.

כתב העת האמריקני "Foreign Policy" כלל אותה במאי 2008 ברשימת "מאה האינטלקטואלים הציבוריים המשפיעים ביותר בעולם".

בנובמבר 2009 התפטרה הו שולי מ-"Caijing", ביחד עם 90 אחוזים מעיתונאי המגזין. ההתפטרות הייתה שבועות אחדים לאחר התפטרותם של Daphne Wu Chuanhui ושבעים עובדים במחלקה העסקית.
דיאן ואקה מ-"Women's Voices for Change" אמרה על המקרה, תוך שהיא מצטטת את הבלוגר הסיני Hecaitou: "הלהב שלה נוטף דם, ובגדיה מדיפים ריח של אבק שרפה".

הגיליון הראשון של Century Weekly כחלק מתאגיד התקשורת "Caixin" ראה אור ב-4 בינואר 2010.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים סינים
קטגוריה:בייג'ינג: אישים
קטגוריה:ילידות 1953
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1953
דור דקל

דור דקל מחמם את טייסטו בגני התערוכה 2019
דור דקל (נולד ב-8 במאי 1979) הוא מפיק מוזיקלי, תקליטן, עורך מוזיקה ושדרן רדיו ישראלי.
דקל הוא עורך המוזיקה של תחנת הרדיו רדיוס 100FM ומגיש את תוכנית הרדיו האלקטרונית "ליין אאוט". הוא מוכר גם כחצי מהצמד "חובבי ציון" שהתפרסמו ב-2007 בלהיט "רוצה בנות", וכאחראי על העיבוד המחודש לשיר "עוד נגיע" בביצועה של ירדנה ארזי.

== ביוגרפיה ==
דקל התחיל את דרכו ברדיו החינוכי אשל הנשיא ובהמשך כעורך מוזיקה ברשת ג' ב-1995. לאחר מכן עבד בתחנות רדיו שונות כגון רדיו דרום, קול הים האדום וב-2004 התחיל לעבוד ברדיוס. באותן שנים יצר עיבודים אלקטרוניים שונים, המוכר מביניהם הוא עיבוד הרמיקס ללהיט "סופרסטאר", סינגל הבכורה המצליח של הזמרת רוני דואני. בשנת 2006 חבר דקל לנוי אלוש וביחד הקימו את הצמד "חובבי ציון" שהתפרסם בלהיט "רוצה בנות".

בתחילת קיץ 2007 כיכבו "חובבי ציון" בקמפיין פרסומות בטלוויזיה בחסות סלקום. באותה שנה יצר דקל עיבוד מוזיקלי מחודש לשיר "עוד נגיע" בביצועה של ירדנה ארזי, במקור משנת 1985. בעקבות העיבוד המחודש חזרה ארזי לכותרות, הקליטה אלבום חדש ויצאה לסיבוב הופעות. בשנת 2010 נפגשו השניים שוב להפיק גרסה מחודשת ללהיט נוסף של ארזי, "שוב בתמונה", שקידם את אוסף הלהיטיה "שהשמש תעבור עלי".

בין השנים 2008–2012 עבד דקל עם אומנים שונים על עיבודים אלקטרוניים (רימיקסים) ביניהם רמי קלינשטיין, שירי מימון, גלעד שגב, דנה אינטרנשיונל, עופר ניסים, אביהו שבת וכן אומנים בינלאומיים כגון אפרוג'ק, אדי וואטה, וספטמבר. כמו כן ערך והוציא 7 אוספי להיטים בשם "ליין אאוט" (פונוקול).

בשנת 2011 הוציא שני סינגלים. הראשון "נהדרת מדי" עם דור דניאל, חידוש לשיר של להקת יציאת חירום והשני "קיטש" עם לאון שניידרובסקי, כוכב תוכנית הריאליטי "האח הגדול", חידוש לשיר של להקת "אלג'יר".

בשנת 2013 חבר לדוגמנית והשחקנית שרי גבעתי. השניים הוציאו מספר שירים משותפים, בניהם "Always", חידוש לשיר של אירייז'ר שהוחתם בחברת התקליטים Roton.

בין השנים 2019-2014 ניגן בפסטיבלים הבינלאומיים "טומורולנד יונייט" ו"לייפ אין קולור" בישראל. כמו כן חימם אומנים כגון טייסטו, מרטין גאריקס, הצ'יינסמוקרס, קייגו, פלו ריידה, סטיב איוקי, סטיב אנג'לו, קשמיר ועוד.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפיקים ישראלים
קטגוריה:תקליטנים ישראלים
קטגוריה:עורכים מוזיקליים ברדיו הישראלי
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
פייר קופמן

פייר קופמן (בצרפתית: Pierre Koffmann; נולד ב-21 באוגוסט 1948) הוא שף יליד צרפת שעובד בעיקר בבריטניה. הוא אחד מקומץ השפים בבריטניה שזכו בניקוד המקסימלי של שלושה כוכבים במדריך מישלן האדום עבור מסעדתו La Tante Claire (טאנט קלר) בלונדון. כעת הוא השף הראשי של Koffmann's (קופמנס) במלון ברקלי בנייטסברידג', לונדון.

== שנותיו הראשונות ==
פייר קופמן נולד בטארב, צרפת. אביו עבד כמכונאי בסיטרואן. הוא למד לבשל מסבו וסבתו מצד אמו כשביקר אותם בחופשות מבית הספר בסן-פואי. קופמן מספר על תקופה זו בספר זכרונותיו Memories of Gascony (זכרונות מגסקוניה) משנת 1990 ובריאיון לאובזרבר ב-2010 סיפר: "המוצרים אותם אכלנו הגיעו בדרך-כלל מהחווה. סטייק היה נדיר; אכלנו בדרך-כלל עוף. לסבתי היה תנור, אבל היא עבדה בעיקר מעל אש גלויה." ב-1963 הוא עזב את בית הספר ועבד בעבודות שונות, אולם בסופו של דבר החליט ללמוד בבית ספר לבישול בשלוש השנים הבאות. בתום לימודיו, היה כתוב בכרטיס התלמיד שלו: "פייר לעולם לא יעשה שום דבר במסעדנות."

==הקריירה==
קופמן החל לעבוד כשף בשטרסבורג וטולון, לפני שעזב ב-1970 לבריטניה על-מנת לעבוד עם מישל ואלברט רו ב"לה גאברוש". בתחילה הוא רצה לטוס לאנגליה רק כדי שיוכל לצפות במשחק רוגבי של אנגליה נגד צרפת באצטדיון טוויקנהאם (Twickenham). הוא עבר עם האחים רו ל"ווטרסייד אין" בבריי, ברקשייר ב-1972, ונעשה השף הראשי הראשון של המסעדה החדשה, שם פגש את אנני, אשתו לעתיד, שהייתה מנהלת המסעדה.

הוא פתח את מסעדתו הראשונה, "טאנט קלר" ברויאל הוספיטל רוד, צ'לסי. כעבור שש שנים מפתיחתה זכתה בשלושה כוכבים במדריך מישלן האדום. "טאנט קלר" עברה למלון ברקלי בנייטסברידג', לונדון ב-1998, והאתר הקודם בו שכנה נמכר ונהפך למסעדת הדגל של גורדון רמזי. בזמן עבודתו ב"טאנט קלר", עבדו עם קופמן שפים שיתבלטו בעתיד, בכללם רמזי, מרקו פייר וייט, מרקוס וורינג ותום קיצ'ין. מנות הדגל של המסעדה היו רגלי חזיר, רוטב מוסלין תרנגול, שקדי עגל, ופטריות גמצוץ.

בעקבות מות אשתו אנני הוא סגר את "טאנט קלר" ב-2003 והמבנה בו נמצאה המסעדה הפך למסעדת הדגל של מרקוס וורינג. אחרי שלקח חופשה ממסעדנות, שימש קופמן תקופה קצרה כשף הראשי בפאב "בלידינג הארט" בקלרקנוול. ב-2009 פתח למשך חודשיים מסעדה ארעית בסלפרידג', לונדון, כחלק מפסטיבל האוכל של לונדון והוא הגיש בה את מנות הדגל של "טאנט קלר".

מסעדת קופמנס' במלון ברקלי נפתחה ב-30 ביוני 2010, במה ששימש קודם לכן כ"קפה בוקסווד" של גורדון רמזי; זוהי המסעדה הראשונה של קופמן מאז סגירתה של "טאנט קלר", ששכנה באותו מלון, ב-2003. הוא מודה כי הוא אינו רודף עוד אחרי כוכבי מישלן ושבמקום זאת יבשל מטבח גסקוני אותו הוא זוכר מימי ילדותו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.the-berkeley.co.uk/pierre-koffmanns-french-restaurant.aspx מסעדת קופמנס' במלון ברקלי]
* [https://web.archive.org/web/20110312095032/http://www.the-berkeley.co.uk/page.aspx?id=8608 "על השף"], באתר מלון ברקלי
* ג'יי ריינר, [http://www.guardian.co.uk/lifeandstyle/2009/sep/13/pierre-koffman-returns-to-cooking "תבשיל רגלי החזיר של שף העל פייר קופמן היו פעם שיחת היום בלונדון. האם הוא מתכוון לחזור? חזירים עלולים לעוף..."], האובזרבר, 13 בספטמבר 2009

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שפים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1948
מלאגרוס מגדרה

מֶלֶאַגְרוֹס (ביוונית: Μελέαγρος) היה משורר הלניסטי.

==זמנו, מוצאו ויצירתו==
למרות הנאמר אצל דיוגנס לארטיוס, שמלאגרוס היה בן זמנו של מניפוס (המאה ה-3 לפנה"ס), ההשערה המוסכמת כיום היא שמלאגרוס חי בסוף המאה ה-2 לפנה"ס ותחילת המאה ה-1 לפנה"ס.

על פי עדותו של מלאגרוס עצמו, הוא היה בן העיר גדרה, את עיקר פעילותו הספרותית עשה בעיר צור ובערוב ימיו עבר להתגורר באי קוס שבים האגאי.

מלאגרוס כתב בעיקר מכתמים, אולם את עיקר תהילתו קנה לו כאשר פרסם את האנתולוגיה היוונית. ספר זה הוא אסופה של מכתמים של יוצרים יוונים מהמאה השביעית לפנה"ס עד זמנו של מלאגרוס. הספר כולל גם את יצירתו של מלאגרוס עצמו, שממנה שרדו כ-131 מכתמים.

==אזכור השבת==
מלאגרוס היה אחד הסופרים הפגאניים הראשונים שהזכירו את השבת של היהודים:

.

ניתן לשער שאיסור הדלקת אש, ומכאן גם האיסור לבשל, הוא שהוליד את תפיסת השבת הקרה.

== תרגומים ==
* כאן שוכב: מבחר אפיטפים מיוון העתיקה, בחר ותירגם מיוונית עתיקה שמעון בוזגלו, אבן חושן, 2015 (מכיל כמה אפיטפים מאת מלאגרוס)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סורים
קטגוריה:משוררי יוון העתיקה
קטגוריה:יוונים הלניסטיים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס
גל ג'יימס

גל ג'יימס (נולדה ב-1977) היא זמרת אופרה ישראלית. ג'יימס היא זמרת סופרן, שעיקר פעילותה כיום באירופה.

== ביוגרפיה ==
ג'יימס בוגרת האקדמיה למוזיקה באוניברסיטת תל אביב במגמת הזמרה. החלה את דרכה כנגנית צ'לו.

=== בישראל ===
ג'יימס הופיעה עם מספר תזמורות ופסטיבלים בישראל, ביניהם תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, פסטיבל אבו גוש, פסטיבל היינה במשכנות שאננים ועוד.

=== פעילות בינלאומית ===
ג'יימס הופיעה ברחבי העולם עם תזמורות ומנצחים רבים, בהם התזמורת הפילהרמונית של אוסלו בניצוחו של יוקה-פקה סאראסטה, תזמורת הבלט באמסטרדם, התזמורת הסימפונית של בוכום תחת שרביטו של סטיבן סלואן, התזמורת הסימפונית של האופרה בברלין, הפילהרמונית של ברלין, הסימפונית של האג תחת שרביטו של סייג'י אוזאווה, התזמורת הסימפונית של הולנד בניצוחו של יון מארין, ועוד.

ג'יימס הופיעה גם ברסיטלים רבים, בהם רסיטל במסגרת פסטיבל המוזיקה באמסטרדם, בו ביצעה שירים ממיטב יצירותיו של ריכרד שטראוס.

בין השנים 2007–2009 השתתפה ג'יימס בתוכנית לאומנים צעירים של בית האופרה בברלין (השטאץ אופר), במסגרתו ביצעה גרסאות כיסוי לתפקידים כגון מיכאלה (כרמן), הרוזנת (נישואי פיגארו) ועוד, בניצוחו של דניאל בארנבוים. ב-2009 ביצעה את התפקיד הראשי "ארבלה" בהופעת בכורה בבית האופרה של סנט גאלן בשווייץ.

ג'יימס מופיעה כיום כחלק מהאנסמבל של בית האופרה בגראץ (אוסטריה). בין תפקידיה בביצוע בכורה - "אווה" במייסטרזינגר, "רוסלקה" ברוסלקה, "הרוזנת" בנישואי פיגארו, "דונה אנה" בדון ג'ובאני, "מרגריט" בפאוסט ו"דזדמונה" באותלו. הופיעה בחלק מתפקידים אלו בבתי אופרה ברחבי אירופה, בהם "אווה" במייסטרזינגר בבית האופרה בקיל שבגרמניה, "רוסלקה" בבית האופרה של דרזדן (סמפר-אופר) ועוד.

== מבחר פרסים, מלגות ותארים ==
* פרס ראשון בתחרות הזמרה באקדמיה למוזיקה בתל אביב (2003)
* פרס ראשון בזמרה בתחרות האביב (2005)
* פרס מיוחד לביצוע מצטיין של שיר ישראלי בתחרות האביב (2002 ו-2005)
* פרס שלישי בתחום האופרה בתחרות הזמרה "בלוודר" שבווינה (2006)
* תואר תגלית השנה בפסטיבל המוזיקה "קלסיק" בהולנד (2009); במסגרת הזכייה הופיעה בקונצרט גאלה עם המנצח ניימה יירבי ותזמורת הפסטיבל, וכן הופיעה ברסיטל עם פסנתר בשידור ישיר לרדיו עם מיטב השירים מאת שטראוס וברג.

* ג'יימס זכתה במלגות ותמיכה מטעם סדנת האופרה IVAI ומטעם קרן התרבות אמריקה-ישראל.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.theater-graz.at/oper/ensemble.php?person=1860 גל ג'יימס] , באתר בית האופרה של גראץ 

קטגוריה:זמרות אופרה ישראליות
קטגוריה:זמרות סופרן ישראליות
קטגוריה:בוגרות בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות זוכות פרסים
קטגוריה:צ'לניות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
מנהל בית ספר

מנהל בית ספר הוא חבר בסגל בית ספר בעל האחריות העליונה<ref></ref> על ניהולו.

==תפקידי מנהל בית הספר==
למנהלי בית הספר תפקיד מרכזי בתפקוד בית הספר ובקידומו. עיקר תפקידם של המנהלים הוא ניהול בית הספר, במטרה לאפשר את תפקודו התקין ולשפר את הישגיו ואת תהליכי הלמידה בו.

בהתאם לכך, על מנהל בית ספר לגבש מדיניות עבור ההיבטים השונים של תפקוד בית הספר כארגון חינוכי-לימודי, כמו שיעורי בית. מדיניות זו צריכה להיות מוסכמת על הפיקוח והמורים ורצוי שתתקבל בשיתוף ההורים והתלמידים.

המנהל אחראי על עיצוב חזון בית הספר ואופן התנהלותו בהתאם לחזון, ניהול שינוי ארגוני אם יש צורך, קידום אקלים חינוכי מיטבי בבית הספר, קידום צוות בית הספר והתפתחותו המקצועית, ניהול הקשר בין בית הספר להורי התלמידים וכן לגורמים שונים בקהילה וביישוב בו מצוי בית הספר.

לעיתים נעזרים המנהלים בניהולם בסגנים, או במספר מורים מובילים מתוך צוות המורים.

מנהלים רבים הם מורים בהסמכתם, וגם במסגרת תפקידם כמנהלים ממשיכים לעיתים ללמד מספר שעות במספר כיתות בבית הספר. בישראל מחויבים מנהלי בתי ספר ב-6 שעות הוראה שבועיות.

==לקריאה נוספת==
* אריה קיזל, בארי גידי, פרג ורד, טהא חדג'יא, ואחרים, חקרי מקרים למנהלים: מנהלים לומדים מסיפורי מנהלים, תל אביב: הוצאת מט"ח, 2007.

==קישורים חיצוניים==

* תקנון שירות עובדי הוראה של משרד החינוך: פרק 7 - עובדי הוראה בתפקיד ניהול:
** [http://cms.education.gov.il/EducationCMS/Units/Sherut/Takanon/Perek7/Menahel/ מנהל - יחידת עבודה]
** [http://cms.education.gov.il/EducationCMS/Units/Sherut/Takanon/Perek7/Chativa/ מנהל חטיבת ביניים - הגדרת תפקידים]
** [http://cms.education.gov.il/EducationCMS/Units/Sherut/Takanon/Perek7/Menahel/Hagdara/hagdara_al_yesodi.htm מנהל בית ספר על יסודי - הגדרת תפקידים]
* [https://web.archive.org/web/20110812074433/http://www.avneyrosha.org.il/Role/SiteDocs/תפיסת%20תפקידו%20של%20מנהל%20בית%20הספר.pdf תפיסת תפקידו של מנהל בית ספר במדינת ישראל], דו“ח ועדה מקצועית לגיבוש המלצות למדיניות משרד החינוך
* [https://avneyrosha.org.il/resourcecenter/library/Documents/התפתחות%20ולמידה.pdf מנהלי בתי ספר בישראל–התפתחות ולמידה בתפקיד], באתר "אבני ראשה" - המכון הישראלי למנהיגות בית ספרית
* 
* 
* [http://portal.macam.ac.il/Search.aspx?keyType=Subject&itemId=388 מאמרים שונים בנושא מנהלי בתי ספר], באתר מס"ע - מכון מופ"ת
* מתיתיהו דגן, [http://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/sde_chem/dagan-1.htm מנהיגות וניהול: לתפקידו של מנהל בית הספר בחינוך הדתי], בשדה חמ"ד 1–3, 2001, באתר דעת
* 
* [http://www.icponline.org/ קונפדרציית המנהלים הבינלאומית - International Confederation of Principals] 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:מקצועות החינוך וההדרכה
קטגוריה:סגל בית ספר
קטגוריה:אנשים העובדים עם ילדים
ג'ון קראייר

ג'ונתן ניבן "ג'ון" קראייר (באנגלית: Jonathan Niven "Jon" Cryer; נולד ב-16 באפריל 1965) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. ידוע בעיקר בתור הדמות אלן הרפר בסדרת הטלוויזיה שני גברים וחצי.

== ביוגרפיה ==
נולד למשפחה נוצרית-מתודיסטית. הוריו דייוויד וגרטצ'ן (לבית קיגר) היו גם הם שחקנים וזמרים.

בעבר (1999–2004) היה נשוי לשחקנית הבריטית שרה טריגר, לשניים יש בן משותף.

מאז 2007 נשוי לכתבת הבידור האמריקאית ליסה ג'וינר, ב-2009 אימצו תינוקת.

== קריירת משחק ==
בזכות תפקידו בקומדיית המצבים "שני גברים וחצי" זכה בפרס אמי 2009 לשחקן המשני ובפרס אמי לשנת 2012 לשחקן הראשי (עבר לשחק בתפקיד הראשי לאחר פיטוריו של השחקן הראשי צ'ארלי שין).

בסדרה "סופרגירל" מגלם את הדמות לקס לותור.

ב-2014 כיכב בסרט הקומדיה הרומנטית "Hit by Lightning", לצד סטפני שוסטאק.

==פילמוגרפיה נבחרת==
=== קולנוע ===
*1984 - הנערה שבתמונה 
*1986 - יפה בוורוד 
*1991 - לרקוד עם טייסים
*1998 - הקדוש מכולם
*2008 - Tortured
*2009 - נערת מזג האוויר
*2009 - תישאר קול
*2009 - קצרים
*2013 - ישבן לאחור

=== טלוויזיה ===

* שותפים (1996-1995) - ביל
*שני בחורים, ובחורה (1998) - ג'סטין
* שני גברים וחצי 2003–2015
*החווה (2017-2016) - בוב
*ליגת הצדק בפעולה (2017-2018) - פיליקס פוסט
*רובוט צ'יקן (2018) - דיבוב
*ויל וגרייס (2018) - עצמו
*סופרגירל (2019-הווה) - לקס לות'ר
*משבר בעולמות האינסוף - לקס לות'ר
*Extended Family (2022-הווה) - ג'ים קירני

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:שני גברים וחצי
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן ראשי בקומדיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה בקומדיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
קטגוריה:זוכי פרס סאטורן לתפקיד אורח
לנסופרזול

לנסופרזול הוא מעכב משאבות פרוטונים (PPI) המונע יצירת חומצה גסטרית בקיבה. התרופה שפותחה על ידי חברת טקדה נמכרת באירופה החל מ-1991 והיא התרופה השנייה שיצאה לשוק במשפחת מעכבי משאבות פרוטונים (אחרי אומפרזול). בארצות הברית אושרה לשימוש על ידי ה-FDA ב-1995.

לנסופרזול שייכת למשפחת תרופות מעכבות משאבות פרוטונים בדומה לאומפרזול. לנסופרזול הוא תערובת רצמית (תערובת 1:1 של האננטיומרים דקסלנסופרזול (Kapidex) ולבולנסופרזול). זמן מחצית החיים הממוצע של לנסופרזול בפלזמה הוא כ-1.5 שעות, אולם משך השפעת התרופה הוא יותר מ-24 שעות.

התוויה:
*טיפול בכיבים בקיבה ובתריסריון, וכיבים עם רקע של שימוש בנוגדי דלקת שאינם סטרואידים (NSAID)
*טיפול ברפלוקס קיבתי ושטי
*טיפול בתסמונת זולינגר אליסון
*טיפול משלים בזיהום הליקובקטר פילורי יחד עם אנטיביוטיקה

תגובות בין תרופתיות:
*מעכבי משאבות פרוטונים מפחיתים את הספיגה של תרופות נגד פטריות (איטראקונאזול, קטוקונאזול) ועשויים להעלות את הדיגוקסין בפלזמה
*מעלה את ריכוז הסילוסטזול בפלזמה (סיכון להרעלה)
*ספיגת לנסופרזול עשויה להיות מופחתת על ידי: סוכראלפאט, אמפיצילין, ביסאקודיל, דלאווירדין, פלווקסמין, אמינופילין, תאופילין, ווריקונאזול, אסטמיזול

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעכבי משאבות פרוטונים
בית ראשונים (הרצליה)

בית ראשונים - מוזיאון לתולדות הרצליה הוא מוזיאון בהרצליה המנציח את שנותיה הראשונות של העיר, שהוקמה בשנת 1924. המוזיאון הוקם ב-1988.
==המוזיאון==
במוזיאון חדרי תצוגה וכן סרט ושקופיות המציגים את ימי העיר הראשונים. מוטיב חוזר בתצוגות המוזיאון הוא דמותו של בנימין זאב הרצל, על שמו קרויה הרצליה, ובין היתר מוצג במרפסת המוזיאון פסלו של הרצל, השואב השראה מתצלומו המפורסם שבו הוא משקיף ממרפסת מלון שלושת המלכים, אל העיר בזל. המוזיאון כולל ארכיון ממוחשב לתיעוד קורות העיר, המתוחזק על ידי מתנדבים תושבי הרצליה. דני גדלין, אספן כלים עתיקים, שתרם למוזיאון פריטים מאוספיו האישיים בשנת 2005, משמש כמדריך בהתנדבות בבית ראשונים.

המוזיאון הוקם בביתם של אנשי העלייה השנייה, האחים שרה וברוך צ'יזיק, שנתרם לעיריית הרצליה. במתחם נטוע גן בוטני הסובב את מבנה המוזיאון, ובו עצים שהביא ארצה אבי משפחת צ'יזיק, שהיה אגרונום. המקום כולל גם מבנה אודיטוריום, בו ניתנות הרצאות. בגינת המתחם מתקיימות פעילויות ספורט ותרבות וכן אירועים אחרים.

המוזיאון מקיים סיורים סדירים לתלמידי העיר במסגרת תוכנית הלימודים "היישוב שלי".

==קישורים חיצוניים==

*
*[http://www.herzliya.muni.il/?CategoryID=206 על המוזיאון], באתר עיריית הרצליה
* 

פסל [[הרצל בבית ראשונים, המנציח את תצלומו משקיף ממרפסת מלון "שלושת המלכים" בבזל]]

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרצליה: מבנים
קטגוריה:הנצחת בנימין זאב הרצל
קטגוריה:מוזיאונים לתולדות היהודים בארץ ישראל
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז תל אביב
קטגוריה:הרצליה: תרבות
מחלף קיסריה

מֶחלַף קֵיסַרְיָה הוא מחלף המקשר בין כביש 2 לכביש 65. המחלף נקרא על שם היישוב הסמוך אליו קיסריה.

המחלף בנוי בתצורת מחלף עלה תלתן חלקי עם גשר העובר בתוואי כביש 2 ומאפשר פניה רציפה מכביש 65 לכביש 2 באמצעות רמפות מעגליות. שתי פניות שמאלה הנותרות מתבצעות באמצעות צמתים. המחלף הוקם בתחילת שנות ה-70 לאחר סלילת כביש 2 בקטע מקיסריה לחיפה והשלמת הקטע המערבי של כביש 65 בסוף 1970.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קיסריה, מחלף
קיסריה, מחלף
קטגוריה:קיסריה: תחבורה
קטגוריה:מחלפי עלה תלתן
דין וינטרס

דין וינטרס (באנגלית: Dean Winters; נולד ב-30 ביולי 1964) הוא שחקן אמריקאי, התפרסם בסדרות "אוז", "חוק וסדר: מדור מיוחד", "הצילו", "רוק 30" ו"ברוקלין תשע-תשע".

==ביוגרפיה==
וינטרס נולד למשפחה ממוצא אירי-איטלקי בניו יורק סיטי, הגדול מבין ארבעה אחים: ברדפורד, בלייר ושחקן הקולנוע סקוט ויליאם וינטרס.
בשנת 2009 התגלה אצל וינטרס נמק בין אצבעות רגלו לאחר צילום הפיילוט לסדרה Happy Town, כתוצאה מכך נאלץ לכרות שתי אצבעות מהרגל וחלק מהבוהן בסדרה של עשרה ניתוחים. בשל הפציעה איבד וינטרס את מקומו בסדרה לשחקן סטיבן ובר ולא שיחק עד לאמצע 2010, עד שטינה פיי החזירה אותו לכמה הופעות אורח בסדרה "רוק 30".

==קריירת משחק==
וינטרס התפרסם לראשונה ב-1997 באחד התפקידים הראשיים בסדרת כותלי הכלא "אוז". בסדרה גילם במשך שש עונות את האסיר ריאן אוריילי המשתייך לקבוצת האסירים האירים.
בסדרה שיחק לצד אחיו סקוט ויליאם וינטרס שגילם את דמותו של סיריל, אחיו המוגבל נפשית של ריאן. הם היו שותפים לתא וריאן הגן על אחיו בקנאות עד הוצאתו להורג של סיריל.

באותה שנה השתתף גם בסרט "תאוריית הקשר".
ב-1999 הצטרף אל צוות סדרת המשטרה "חוק וסדר: מדור מיוחד", בה שיחק בתפקיד הבלש בריאן קסידי.
ב-2004 החל לשחק בסדרת הדרמה "הצילו" עד 2011 בתור ג'וני, אחיו השוטר של הכבאי טומי גאווין.
ב-2006 לוהק לסדרה הקומית המצליחה "רוק 30" על ידי יוצרת הפורמט טינה פיי. בסדרה שיחק בתפקיד דניס דאפי החבר של כותבת המערכונים ליז למון.
ב-2007 השתתף בדרמה הקומית "נ.ב. אני אוהב אותך".
הופיע בשתי עונות הסדרה "שליחות קטלנית: יומני שרה קונור" בתפקיד הפרמדיק צ'ארלי דיקסון, ארוסה לשעבר של שרה קונור (לנה הידי).

בשנת 2016 השתתף בסדרה גירושים בתפקיד עורך דין.

בשנת 2017 שיחק בקומדיה השחורה "לילה קשוח" לצידה של סקרלט ג'והנסון.

== פילמוגרפיה ==

=== קולנוע ===
* תאוריית הקשר (1997)
* מלאך סמוי (1999)
* מעורר השאול: מחפש השאול (2002)
* חיפוש מופשט (2004) - סרט טלוויזיה
* בני בריסטול (2006)
* נ.ב. אני אוהב אותך (2007)
*Splinterheads (2009)
* המלצת היום (2009)
*חורף של חלומות קפואים (2009)
* ג'ון וויק (2014)
* לילה קשוח (2017)
*After Everything (2018)
* נערות אבודות (2020)
* חותנים בהפרעה (2023)

=== טלוויזיה===
* רצח מאדום לשחור (1996-1995)
* מילניום (1999-1997)
* אוז (2003-1997)
* ניו יורק בהסוואה (1998)
* חוק וסדר: מדור מיוחד (2000-1999)
* הצילו (2011-2004)
* רוק 30 (2013-2006)
* שליחות קטלנית: יומני שרה קונור (2009-2008)
* ברוקלין תשע-תשע (2021-2013)
* גירושים (2018-2016)
* באטל קריק (2015) 
* תחנת ברלין (2019)
*Wayne (2019)
* אלים אמריקאים (2019)
*בנות לנצח (2021)
*ג'ו אקזוטיק נגד קרול (2022)
*מונסייר ספייד (2024)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת קולורדו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
ז'אק ז'נן

ז'אק ז'נן (בצרפתית: Jacques Genin) הוא שוקולטייר פריזאי ידוע.

ז'אק ז'נן מספק מוצרי שוקולד, קרמל ופטיפור ללמעלה מ-200 בתי מלון ומסעדות יוקרה בפריז, בכללם המלונות "קריון", "פלזה אתנה" ו"מריס". הניו יורק טיימס מתאר את מפעל השוקולד שלו כ"אתר קדוש לאניני הטעם," וב-2008 פתח חנות לקהל הרחב ברובע המארה של פריז.

ז'נן לא למד באופן מסודר, אלא הוא אוטודידקט. הוא החל את קריירת האוכל שלו בעבודה בבית מטבחיים. פתח מסעדה משלו בגיל 28, וכשהיה בן 33 עבד כמגדנאי ראשי בחברת השוקולד La Maison du Chocolat. ב-2010 בחר בו Club des Croqueurs de Chocolat לאחד מהשוקולייטרים הצרפתים המובילים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* לנוקס מוריסון, [http://online.wsj.com/article/SB126109555019996343.html "מרד השוקולד"], וול סטריט ז'ורנל, 18 בדצמבר 2009
* מורט רוזנבלום, [http://www.nytimes.com/2007/06/25/opinion/25rosenblum.html?pagewanted=print "זיוף השוקולד"], הניו יורק טיימס, 25 ביוני 2007
* אוליבר סטראנד, [http://travel.nytimes.com/2011/02/20/travel/20foraging-genin.html "סקירת חנות: השוקולטריה של ז'אק ז'נן, בפריז"], הניו יורק טיימס, 18 בפברואר 2011
* [http://www.chocoparis.com/jacques-genin/ "ז'אק ז'נן"], באתר Choco Paris
* [http://www.foodandwine.com/activities/shop/la-chocolaterie-de-jacques-genin "השוקולטריה של ז'אק ז'נן"], Food & Wine
* [http://www.foodtourist.com/ftguide/Content/I6929.htm סקירת השוקולטריה של ז'אק ז'נן] , באתר Foodtourist.com

קטגוריה:שפים צרפתים
קטגוריה:אוטודידקטים צרפתים
רמון קאלבל

רמון קאלבל (בצרפתית: Raymond Calvel; 1915/1914 - 30 באוגוסט 2005) היה מומחה ללחם ופרופסור לאפייה בבית הספר École Nationale Supérieure de Meunerie et des Industries Céréalières (ENSMIC), בפריז, צרפת. 

קאלבל נקשר עם תחייתו של סגנון עשיית הלחם הצרפתי כמו גם עם פיתוח גוף נרחב של מחקר על שיפור טכניקות של אפיית לחם, בכלל זה מחקרים על ההבדלים בין קמח החיטה האירופאי לזה האמריקאי ופיתוחו של אוטוליסיס (autolysis), הוספת מים מוקדם יותר בתהליך הערבוב והלישה המיועד להרפות את הגלוטן בעיסת הבצק ולפשט את תהליך הלישה, וכך להפוך את הבצק לגמיש יותר וקל יותר לעיצוב.

הוא היה מורם של ג'וליה צ'יילד וסימון בק בפרק הלחם בכרך השני של הספר Mastering the Art of French Cooking, כמו גם יועץ לגילדת האופים של אמריקה (Bread Bakers Guild of America) בזמן היווסדה והתמקצעותה בראשית שנות התשעים. קאלבל אף כתב את הספר Le goût du pain (תורגם לאנגלית ב-2001 תחת הכותר The Taste of Bread (טעמו של הלחם)) שמהווה סיכום של עבודתו.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Calvel, Raymond, and Ronald Wirtz (trans.). The Taste of Bread. Springer, 2001, .

*Child, Julia. From Julia Child's Kitchen. New York: Knopf, 1975.

*Child, Julia and Simone Beck. Mastering the Art of French Cooking, vol. 2. New York: Knopf, 1970.

*Reinhart, Peter. Crust and Crumb. Berkeley, CA: Ten Speed Press, 1998, .

*Wing, Daniel and Alan Scott. The Bread Builders. White River Junction, Vermont: Chelsea Green Publishing, 1999, .
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.cooksinfo.com/raymond-calvel ביוגרפיה קצרה] באתר cooksinfo.com
* [http://ensmic.scola.ac-paris.fr/ אתר בית הספר École Nationale Supérieure de Meunerie et des Industries Céréalières]
* [http://www.bbga.org/ אתר גילדת האופים של אמריקה]
* [https://web.archive.org/web/20180717104143/http://www.raymondcalvel.org/ אתר לזכרו של רמון קאלבל]

קטגוריה:שפים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1913
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2005
סיגולדה

סיגולדה (בלטבית: Sigulda, בגרמנית: Segewold) היא עיר באזור וידזמה שבלטביה, במרחק 53 קילומטרים מעיר הבירה ריגה.

==היסטוריה==
בשנת 1207 באזור הוקם מבצר ובשנת 1928 היישוב הוכר כעיר.

סיגולדה שוכנת בקטע ציורי של עמק הנהר גאויה. סלעי אבן חול אדומים מתקופת הדבון יצרו מצוקים ומערות בשתי גדות הנהר, ומשום כך מכונה סיגולדה "שווייץ של וידזמה".

לאחר עצמאות לטביה ושיקום המדינה ב-1991, הושם דגש על שימור אזורי הטבע והגנים בקרבת העיר, ושיפור במגזר התיירות של העיר. בתמיכת המועצה המקומית, פסטיבל האופרה המקומי המסורתי, מתקיים באוויר הפתוח, בחורבות הטירה העתיקה של העיר בכל קיץ. הפסטיבל העירוני נחגג בחודש מאי, בעת פריחת עצי הדובדבן שבעיר, למרות שהעיר ידועה בצבעיה בעונת הסתיו. סוגי ספורט כגון- סקי ומזחלות שלג פופולריים מאוד בחורף, וגם בנג'י בשאר השנה.

מערת גוטמניס שבקרבת העיר נמצאות בין טירת סיגולדה החדשה, לבין טירת טוראידה, ונחל קטן זורם מתוכו. זוהי המערה הגדולה ביותר במדינות הבלטיות, כאשר עומקה 19 מ', רוחבה 12 מ' ו גובהה 10 מ'. במערה חקוקה כתובת מהמאה ה-17 שתוכנה: "שתיית המים אמורה להיות בריאה ולהגדיל את אורך החיים". מהמערה אפשר לעלות ברכבל אל הגבעות הסמוכות (אזור ארמון קרימולדה).

לעיר 26 ערים תאומות מכל רחבי האיחוד האירופי.
אוכלוסיית העיר גדלה באופן קבוע בשנים האחרונות (מאז שנת 2000). האוכלוסייה המקומית כוללת:
* 86% לטבים
* 9% רוסים
* 3% בלארוסים
* 2% אחרים

==נקודות עניין==
* הפארק הלאומי גאויה
* מערות גוטמניס
* טירת קרימולדה
* טירת סיגולדה
* ארמון סיגולדה החדש
* טירת טוראידה

מערות גוטמניס שבקרבת העיר

== ערים תאומות ==

* 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:לטביה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
כלף

כָּלֵף (געז: "ካሌፍ", גם "כלב") היה מצביא יהודי-אתיופי שחי במאה ה-16.

בין אוקטובר 1579 למרץ 1580 הנהיג יחד עם אחיו רדאית מערכה צבאית כנגד צבאו של הקיסר סרצה דנגל. כלף עמד בראש הגדוד שהיה אחראי על שרפת השדות כדי שהללו יהיו למכשול לצבא האתיופי . מאוחר יותר גדודו של כלף ניצל את העבודה כי להם יתרון גובה ואלו השתמשו וגוללו סלעים על האתיופים , בתגובה לכך האתיופים השתמשו בתותחים שאחד מפגזיו פגע באישה.

בעקבות ההפגזות, נכתב בכרוניקה המלכותית שכלף השתגע במערכה הזו גם כלף עצמו נהרג.

==לקריאה נוספת==
*אהרון זאב אשכולי, ספר הפלשים - יהודי חבש תרבותם ומסורותיהם, מוסד הרב קוק וראובן מס, תשל"ג
<div style="direction: ltr;">
*James Quirin, "Kalef" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: He-N, Otto Harrassowitz Verlag, 2007, , p. 332-333
*James Arthur Quirin, The Evolution of the Ethiopian Jews: a History of the Beta Israel (Falasha) to 1920, University of Pennsylvania, 1992, 
*Steven Kaplan, The Beta Israel (Falasha) in Ethiopia: From Earliest Times to the Twentieth Century, New York University Press, 1992, 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:שושלת הגדעונים
קטגוריה:אנשי צבא יהודים
קטגוריה:תולדות ביתא ישראל
קטגוריה:תקופת השפל האתיופית
קייטי ג'רוויס

קייטי ג'רוויס (באנגלית: Katie Jarvis; נולדה ב-22 ביוני 1991) היא שחקנית אנגלייה, מוכרת בזכות הופעתה בתור הנערה מיה בדרמה העצמאית "מחוץ למים".

==ביוגרפיה== 
ג'רוויס נולדה בעיירה טילבארי שבמחוז אסקס, מזרח אנגליה.
במאית הסרטים העצמאיים המוערכת אנדראה ארנולד בחרה אותה לתפקיד הראשי לסרט "מחוץ למים" לאחר המלצה שקיבלה ממלהק שלה.
ג'רוויס קיבלה את הפנייה לשחק בסרט בגיל 17 לאחר שנצפתה רבה עם חבר שלה בתחנת הרכבת שבעיירה טילבארי. בתחילה סירבה להאמין שאכן מדובר באודישן לתפקיד וסירבה לתת את מספר הפלאפון שלה, אולם היא לקחה בעצמה את המספר של הסוכנות וביררה לגבי ההצעה.

בזמן הצילומים לסרט נשרה ג'רוויס מבית ספרה.
ג'רוויס שלא הייתה בעלת כל ניסיון משחק מוקדם ערכה אודישן מוצלח שכלל ריקוד וקיבלה את התפקיד הראשי, נערת המצוקה הבעייתית מיה ויליאמס שלא מתעניינת בדבר מלבד ריקודי רחוב.
ג'רוויס זכתה לביקורות אוהדות מצד מבקרי הקולנוע וקיבלה את פרס איגוד הסרטים הבריטים העצמיים לשחקנית הצעירה הטובה ביותר.

לאור ההצלחה חתמה על חוזה משחק מקצועני עם חברה מארצות הברית.
באמצע 2009 ילדה ג'רוויס את בתה הבכורה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1991
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1991