OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בראגה (משקה)

מוכר בראגה טורקי בשנת 1880 ב[[בוקרשט]]
בראגה (Bragă) או בוזה (Boza, Bozahane) הוא משקה מותסס, עכור למראה, חמוץ מתוק, המכיל חומרים מאוד מזינים. המשקה המקורי עשוי מדגנים, בעיקר דוחן או שעורה. 

== הכנה ==
הבראגה מופקת מהרתחת מים עם קמח של גרעיני הצמח Luzula pilosa במשך 3 שעות. הנוזל שנוצר, לאחר ההרתחה והקירור, ללא סינון, בראשיתו של תהליך תסיסה, הוא "הבלאגה הטריה" או "הבלאגה המתוקה". בהמשך תהליך התסיסה מחמיצה הבלאגה ומשנה את טעמה בהתאם. "הבלאגה החמוצה" מכילה כמויות קטנות מאוד של כוהל, בדרך כלל כ-1%. כדי לתת למשקה צבע מתאים נעשה שימוש בסוכר מושחם.

== היסטוריה ==
מקורו של הבוזה באסיה, שם נהגו לשתות אותו בעיקר בחורף. הצרפתי ז'אן ת'בנו, שביקר בארץ ישראל בשנת 1658, ציין כי טעמו של המשקה גרוע למדי אבל הוא זול. באמצע המאה השש-עשרה החלו להוסיף לבוזה גם אופיום. חכמי הדת העות'מאניים, שבנוסף למלחמתם בהווי שהתפתח בבתי הקפה, הוסיפו גם את המאבק בשתיית המשקה ה"מועשר". הסולטאן סלים השני היה הראשון, שהוציא צו כנגד מוכרי הבוזה וציווה על סגירת הבוזהח'אנה - החנויות לממכר הבוזה. כנראה שצווי הסולטאן לא הצליחו להתמודד עם הדרישה למשקה התוסס. ההיסטוריון העות'מאני, אבליה צ'לבי, כתב שבאיסטנבול בלבד פעלו בתקופתו (המאה השבע-עשרה) שלוש מאות חנויות לממכר בוזה, עובדה שכנראה הניעה את הסולטאן מהמט הרביעי להוציא צו דומה האוסר על שתיית המשקה. התנגדות השלטונות לשתיית המשקה התוסס המועשר באופיום מובנת לאור תיאורו של הנוסע ליאונרד ראוולף, שביקר בארץ ישראל בשנת 1573 וכתב כי "משקה זה גורם לטורקים להיות עליזים ומרוממי רוח, כמו שקורה לאנשים שלנו כאשר הם שותים בירה". 

הבראגה הוחדרה לארצות הרומניות על ידי הטורקים בתקופת האימפריה העות'מאנית. לפני התקופה המודרנית, הבראגה והלימונדה היו המשקאות המצננים העיקריים שנמכרו בארצות הרומניות. המשקאות הופקו על ידי המוכרים בביתם ונמכרו ברחוב ישירות לקונים הצמאים.

כיום הבוזה שכיח בטורקיה, דרום מזרח רומניה, אלבניה, מרכז אסיה, בולגריה, מדינות יוגוסלביה לשעבר ואזורים נוספים במזרח אירופה והבלקן ומדינות הים התיכון.
== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.divers.ro/accent_ro?wid=37454&func=viewSubmission&sid=2069 מאמר על הבראגה ברומניה] ברומנית

קטגוריה:משקאות
קטגוריה:המטבח הרומני
קטגוריה:המטבח הטורקי
קטגוריה:המטבח הבולגרי
קטגוריה:המטבח המרכז-אסייתי
סוקאטה

סוקאטה (ברומנית: Socată) הוא משקה קל פופולרי ברומניה.[[פרחי Sambucus nigra]]

המשקה מופק מפרחי סמבוק שחור (Sambucus nigra, סוק ברומנית) בתוספת פרוסות לימון, סוכר, חומץ ושמרים. תהליך ההכנה נמשך כשבוע, ובמהלכו בוחשים את המשקה מדי פעם.

גרסה של משקה הפאנטה מתוצרת חברת קוקה-קולה בשם "שוקטה" אשר שווק בעבר גם בישראל, מחקה את טעמה של הסוקאטה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:משקאות
קטגוריה:המטבח הרומני
פטאסקה שחורה

פטאסקה שחורה (ברומנית: Fetească Neagră) הוא זן ענבי יין רומני מקומי.

ענבים מזן פטאסקה משמשים לייצור יין אדום יבש או חצי יבש או מתוק בעל ניחוח של צימוקים שחורים. היין בגוון אדום וטעמו מתעדן ומתעשר עם הזדקנותו.

כרמים של פטאסקה מצוים במולדובה ובמונטניה.

== ראו גם ==
* בבאסקה שחורה
* טמיואסה רומנאסקה
* בוסויואקה דה בוחוטין

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זני ענבים
בבאסקה שחורה

בבאסקה שחורה (ברומנית: Băbească neagră) הוא זן ענבי יין רומני מקומי.

ענבים מזן בבאסקה משמשים לייצור יין שולחני. צבע הענבים שחור כחלחל והם מגיעים לבשלות במחצית השנייה של ספטמבר. ליין גוון אדום חזק עם ברק וחמיצותו מאוזנת.

כרמים משובחים של בבאסקה מצויים במולדובה, בעיקר בניקורשט (Nicoreşti), אך גם באודובשט (Odobeşti), קוטשט (Coteşti) ופנצ'יו (Panciu).

== ראו גם ==
* פטאסקה שחורה
* טמיואסה רומנאסקה
* בוסויואקה דה בוחוטין

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זני ענבים
טמיואסה רומנאסקה

טמיואסה רומנאסקה (ברומנית: Tămâioasă Românească) הוא זן ענבי יין רומני. ענבים אלה משמשים להפקת יינות איכות לבנים, מתוקים ומבושמים. לענבים גוון צהוב מוזהב, ארומה של פרחים ודבש וטעם חמצמץ-מתקתק. מהזן מיוצר יין לבן מתוק או חצי מתוק.

זן זה נמצא במרחב הרומני יותר מאלפיים שנה. מקורו בדרום יוון הקדומה וזכה להערכה אצל כל עמי אגן הים התיכון, שם הפך לאמצעי תשלום מקובל. הגפנים הובאו למרחב הרומני על ידי מתיישבים יוונים וגם על ידי רומאים. תפוקת הענבים צנועה יחסית, בין שמונה לעשרה טונות להקטר, ומתמעטת בתהליך הבשלת היתר עד לארבע עד שש טונות להקטר.

ליינות יש תכולת כוהל של 12 עד 12.5 אחוזים.

== ראו גם ==
* בבאסקה שחורה
* פטאסקה שחורה
* בוסויואקה דה בוחוטין

== קישורים חיצוניים ==
* [https://vinul.ro/top_tamaioasa_romaneasca.html Top Tamaioasa Romaneasca] 

קטגוריה:זני ענבים
פת עכו"ם

פַּת עַכּוּ"ם (או: פת גויים, פת נכרים) הוא איסור הלכתי המהווה חלק מהלכות הרחקה מגויים, לפיו לחם שנעשה מאחד מחמישה מיני דגן, שנאפה על ידי אדם שאינו יהודי אסור באכילה.

לחם שנאפה בידי גוי אסור באכילה, אלא אם כן מתקיימים תנאים מסוימים

== מקור האיסור ==
הראשון שנהג איסור בפת גויים היה דניאל שהיה נער בחצר נבוכדנצאר המלך.

לאחר מכן התקבעה גזירה זו כאחת מתקנותיהם של חז"ל להרחקת יהודים מגויים. הגזירה היא חלק מי"ח הגזירות שנגזרו בעליית חנניה בן חזקיה בן גרון בעת שרבו בית שמאי על בית הלל וביצרו מספר גדרות וסייגים ביהדות.

הלחם משמש מרכיב בסיסי בכל סעודה ובמעמד זה נוצרים לרוב גם קשרי חברות וקרבה, לכן חששו חכמים שאכילה מפתו של הגוי תיצור קרבה בין יהודים לגויים. הקרבה היתירה בין היהודים לגויים עלולה להביא בסופו של דבר לחתונה בין יהודים לגויים וכן לעבודת אלילים.

== גדרי האיסור ==
פת עכו"ם נזכרת במשנה ברשימת האיסורים שאסורים באכילה בלבד אך אין איסור ליהנות מהם 
הפת שנאסרה היא פת שנאפתה על ידי מי שאינו יהודי. ואין זה משנה אם הוא אפה אותה לעצמו בבית או במאפייה כדי למכור לרבים, ואפילו פת גרועה של עניים שלא מגישים בסעודה מכובדת אך היא עשויה מחמשת מיני דגן, יש לה חשיבות של פת שהיא עיקר המזון של האדם, והיא אסורה אך אין בה את הגזירה של בישולי עכו״ם החמורה יותר. אך יש שאסרו אפי׳ אי רק לש וערך הגוי את הבצק. 

== היתרים ==
בימי התנאים כבר נזכרות הסתייגויות לאיסור פת עכו"ם. בתלמוד נזכר שרבי יהודה הנשיא תמה באוזני תלמידיו מדוע לאסור פת עכו"ם במצבים בהם אין חשש קרבה לגוי. ולאורך הדורות מתקופת המשנה ועד לתקופת הראשונים מצאנו שינויים בהיקף האיסור בהתאם לצורך וליכולת.

בשולחן ערוך נפסק, שפת בעל הבית (כלומר, פת שאפה נכרי בביתו) אסורה בכל מקרה, ואילו פת פלטר (פלטר הוא נחתום, דהיינו זו פת שנאפתה במאפייה) מותרת אם לא מצויה פת ישראל, ולדעת הרמ"א פת פלטר מותרת אפילו במקום שפת ישראל מצויה, ואם אינה מצויה פת ישראל וגם לא פת פלטר מותרת אפילו פת בעל הבית.

האיסור תקף גם במקומות שבהם נראה שאין חשש של נישואין, כך, לדוגמה, גם כאשר לגוי אין בת, איתה קיימת אפשרות שיבוא היהודי להינשא.

על פי הרבנות הראשית היתר זה הוא קולא בעת הצורך בלבד ולכן בארץ ישראל אין סיבה להתיר פת עכו"ם והרבנות אינה מאשרת יבוא כזה, גם אם נאפה בכשרות מוסמכת בחוץ לארץ, שהרי בארץ ישראל יש שפע של פת ישראל.

== פת ישראל ==
פת שנאפתה על ידי יהודי מכונה פת ישראל. כדי שתוגדר ככזו על פי ההלכה, מספיק שיהודי ידליק את התנור שבאמצעותו אופים את הפת, יכניס את הפת לתנור או יבצע כל פעולה שתגדיל את האש כמו הכנסת קיסם לתנור, או נשיפה כדי ללבות את הגחלים (בתנור המוסק באמצעות עץ, בתנור גז מספיק שיהודי יגביר קצת את הלהבות כדי שהפת תיקרא פת ישראל).
הגברת האש על ידי יהודי מועילה רק בפת פלטר שאפה נחתום נכרי, ולא בלחם ביתי של גוי.

== ראו גם ==
* חלב נוכרי
* בישולי גויים

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כשרות
קטגוריה:גוי (יהדות)
קטגוריה:הלכות הרחקה מגויים
קטגוריה:שמונה עשר דבר
הסכם זאדאר

הסכם זאדאר (באיטלקית: Pace di Zara, בקרואטית: Zadarski mir – בשתי השפות "שלום זאדאר") היה הסכם שלום שנחתם ב-18 בפברואר 1358 בעיר זאדאר, כיום בקרואטיה, ומכוחו איבדה ונציה את שליטתה בחופו המזרחי של הים האדריאטי. ההסכם שנחתם בכנסיית פרנציסקוס הקדוש בעיר, בין הרפובליקה של ונציה לבין הונגריה בשליטת המלך לאיוש הראשון, שם קץ ליריבות בין הצדדים ואיפשר את פריחתה של הרפובליקה של רגוזה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ונציה
קטגוריה:קרואטיה: היסטוריה 
קטגוריה:הונגריה: היסטוריה 
זאדאר
קטגוריה:הרפובליקה של ונציה
סורת קורייש

סורת קורייש
סורת קורייש (ערבית: <big>سورة قريش</big>), בתעתיק מדויק: סורת קֻרַיְש, היא סורה מספר 106 בקוראן. סורה קצרה זו מונה ארבעה פסוקים (אַיַא֫ת), ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְריל (<big>جبريل</big>) במכה. לפי ספרו של אבּן אלצֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אלחֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת א-תין ולפני סורת אל-קארעה.

הסורה מדרבנת את בני שבט קורייש, שבטו של מוחמד אשר שלט במכה, לעבוד את אללה (המכונה בסורה בתואר "ריבון הבית הזה"), אשר הגן עליהם, למען עתידם שלהם.

הסורה מהווה צמד, יחד עם סורת אל-פיל הקודמת לה, בהזכירן לבני שבט קורייש את הטובות אותן הרעיף עליהם אללה. נאמר כי בעותק הקוראן של אובי אבן כעב (أبي بن كعب بن قيس), אחד ממלוויו של מוחמד ומחבריה הנכבדים של הקהילה המוסלמית של אותם הימים, נכתבו השתיים יחדיו כסורה יחידה. הכעבה הייתה מרכזית בחיי השבט, שכן היוותה מוקד משיכה לצליינים אשר גרר בעקבותיו מסחר ויוקרה. סורת אל-פיל מתארת כיצד הציל אללה את הכעבה מהרס, ואילו סורת קורייש מתארת את אללה כאדון הכעבה, וככזה דוחקת בבני שבט קורייש לעבוד אותו על מנת להגן עליהן במסעות שלהם, בנוסף לדברים נוספים.

הסורה מתייחסת לשני מסעות אשר נהג שבט קורייש לבצע בעונת הקיץ ובעונת החורף. על אף שלא הוזכר בפסוקים של הסורה שמסעות אלה נגעו למסחר, ויש פרשנים הסבורים כי המשפט "מסע החורף והקיץ" דווקא מתייחסים לעלייה לרגל לאבן השחורה של הפגאנים הערבים. עם זאת, היה חשוב לפרשני הדת לרומם את מעמדו של שבט קורייש בקרב הערבים עוד לפני הופעת האסלאם. בהתאם לאגדה, הוענקו לשבט קוריש כתבי זכויות מסחריות בלעדיות מצד שלטנות פרס ושלטונות ביזנטיון בשטחים אשר נשלטו על ידיהם. כדי לבסס את האגדה נטען שמסע הקיץ היה מופנה לתימן (אשר הייתה תחת שלטון פרסי) ואילו מסע החורף הופנה לסוריה (אשר הייתה תחת שלטון ביזנטי). מצד אחד רצתה האליטה הקורישית בתקופה המוסלמית לשמור על הזכויות הכלכליות של שבט קוריש כאשר טענה שזכויות אלה הוענקו לשבט עוד לפני האסלאם. מצד שני, הצגת שבט קורייש כיישות פוליטית עוד לפני האסלאם באה לחזק את השלטון המוסלמי באותה תקופה שהשתייך לשבט קורייש.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קורייש
טובלרון

טובלרון קלאסי.
פרסומת לטובלרון, 1932.
טובלרון (Toblerone) הוא ממתק שוקולד המיוצר על ידי תאגיד מונדלז<ref></ref> האמריקאי. טובלרון מוכר בעיקר בגלל צורתו: גושי שוקולד דמויי משולש ומנסרה (המסמלים את הר המטרהורן שבהרי האלפים השווייצריים). כמו כן, הוא ידוע באריזתו הצהובה.

הטובלרון הוכן לראשונה על ידי תיאודור טובלר ואמיל באומאן בברן, שווייץ, ב-1907. השניים פיתחו שוקולד חלב בשילוב עם נוגט, שקדים ודבש בצורת משולש. שם המוצר הוא הלחם של שם משפחתו של טובלר והמילה האיטלקית
"Torrone" (סוג של נוגט).<ref></ref> על צורתו הייחודית של השוקולד נרשם פטנט.

מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 יוצרו גרסאות נוספות של הטובלרון. ביניהן טובלרון בטעם שוקולד חלב באריזה צהובה; בטעם שוקולד מריר באריזה שחורה; בטעם שוקולד לבן באריזה לבנה; בטעם אגוזים וצימוקים באריזה צהובה-סגולה; בטעם יערת דבש פריכה באריזה צהובה-לבנה. גודל החטיף נע בין כעשרה סנטימטרים עד לכמטר.

פסגה בודדת של טובלרון נקראת "אלפּ", יחיד של אלפים. בציור המטרהורן שעל האריזה חבוי איור של דוב (bear), המרמז על עיר הולדתו של טובלר, ברן.

במרץ 2023 החליטה חברת האם להעתיק את ייצור השוקולד לסלובקיה<ref></ref> דבר אשר יגרור הורדת סימול הר המטרהורן מעטיפת השוקולד. במקומו יוזכר שהשוקולד יוצר לראשונה בשווייץ בשנת 1908.

==מספר הפסגות==

גודל הטובלרון ומספר הפסגות הוא כלהלן:
{| border="1" class="wikitable" align="center"
!גודל
|מיני
|35g
|50g
|75g
|100g
|200g
|400g
|750g
|4.5kg
|-
!פסגות
|3
|9
|11
|11
|12
|15
|15
|17
|12
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ממתקים
קטגוריה:שוקולד

קטגוריה:המטבח השווייצרי
קטגוריה:מותגי מזון
היטל (ייצוג גרפי)

[[היטל אלברס מציג אזורים במדויק, אבל מעוות צורות.]]
היטל (באנגלית: projection) הוא כל שיטה לייצוג פני השטח של כדור או צורה תלת־ממדית אחרת על פני משטח דו-ממדי. מטרתו של ההיטל הוא הצגת הייצוג הדו-ממדי במינימום עיוותים. המדע העוסק בשיטות והייצוגים של כדור הארץ על גבי מפה נקרא תורת ההיטלים. 

על מנת לבחור את סוג ההיטל יש צורך להתחשב בגודלה של המדינה אותה רוצים למפות ואת המאפיינים הגאוגרפים שלה, מדינה צרות וארוכות ימופו בהיטל שונה ממדינות שמתפרשות לרוחב, לכן ההיטל הוא פונקציה של גודלה, צורתה ומיקומה של המדינה על גבי כדור הארץ.

==רקע==
מפות יכולות להיות שימושיות יותר מאשר כדורים במצבים רבים: הן יותר קומפקטיות וקלות לאחסון; הן עשויות להתאים למגוון רב של שימושים; הן נצפות בקלות על צגי מחשב; הן יכולות להקל על מדידת מאפיינים של השטח ממופה; הן יכולות להראות מנות גדולות יותר של פני השטח של כדור הארץ בפעם אחת; והן זולות לייצור, אחסון ושינוע. תכונות שימושיות אלה הניעו את הפיתוח של היטלי המפות.

עם זאת, לפי תיאורמה אגרגיום שהוכיח קרל פרידריך גאוס, לא קיים היטל מושלם שאין בו שום עיוותים של הגדלים האמיתיים. כנ"ל לגבי משטחי התייחסות אחרים המשמשים כמודלים לכדור הארץ. כל עוד היטל מפה הוא ייצוג צורה עקומה במשטח מישורי, הוא יהיה מעוות באופן כזה ואחר. כל היטל המפה ייחודי מעוות את הייצוג באופן ייחודי. תורת ההיטלים היא האפיון של עיוותים אלה.

==סוגי היטלים==
*היטל אזימוטלי
*היטל גלילי
*היטל חרוטי
על מנת לקבל מפה עם מינימום עיוותים לכל היטל יש מספר תנוחות שונות.

==היטלים בישראל ==
 הוא ההיטל שנבחר על ידי שלטונות המנדט הבריטי בשנת 1920, היטל זה נבחר למיפוי ארץ ישראל עקב צורתה וגודלה של ארץ ישראל המנדטורית. היטל זה שימש כהיטל של רשת ישראל הישנה. כיום נעשה שימוש ברשת ישראל החדשה המבוססת על היטל מרקטור רוחבי.

==ראו גם==
* קרטוגרפיה
* תיאורמה אגרגיום

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20070319064120/http://www.geoinfo.technion.ac.il/geo_information/geometrical_projections.htm היטלים]
*[https://web.archive.org/web/20030627092419/http://geo.haifa.ac.il/~dalit/map_projection.doc מידע נוסף על היטלים (קובץ DOC)] באתר אוניברסיטת חיפה
* 

קטגוריה:קרטוגרפיה
סציבי

סָצִיבִי (בגאורגית: საცივი) הוא מאכל עוף ברוטב מרק אגוזים וכוסברה קר (ציבי בגאורגית פירושו קר) במטבח הגאורגי.

כדי להכין את המרק יש להוסיף למרק בשר (בדרך כלל בשר עוף), אגוזי מלך כתושים, בצל חתוך דק, חמאה (יהודי גאורגיה כמובן לא מוסיפים), ביצים ולבסוף כוסברה. את הסציבי ניתן להגיש עם עוף, דגים או ירקות, כאשר את הסציבי עוף מכינים ממרק בשר רותח כבסיס להכנתו.

סציבי שונה מהמאכל הבלקני והטורקי כמו טרטור ("Tarator") והעוף הצ'רקסי באופן הכנתו.

== ראו גם ==
* המטבח הגאורגי

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.kulina.ru/gastronom/032.php מתכון לסציבי כולל תמונות], ברוסית
* [http://www.cooking-book.ru/recepts/sbs/sazivi.shtml מתכון לסציבי עם עוף], ברוסית
* [http://ggdavid.tripod.com/georgia/cuisine/satsivi.htm מתכון לסציבי], באנגלית
* דרה גולדשטיין, [http://books.google.com/books?id=3PM_FnWgPBAC&pg=PA97&ots=uZbjx9ykop&dq=satsivi&sig=kTnCMyqjfzeoOZ0X21yf5DyTDds#PPA97,M1 הסעודה הגאורגית:התרבות מלאת החיים והאוכל הטעים של הרפובליקה של גאורגיה] עמ' 97–99, באנגלית, 

קטגוריה:מרקים
קטגוריה:המטבח הגאורגי
קטגוריה:המטבח הסובייטי
נוסחה

נוסחאות, במתמטיקה, בפיזיקה ובכימיה, בבול ישראלי
נוסחה, במתמטיקה ובמדע, היא דרך קומפקטית וסימבולית לכתיבת מידע או להצגת קשר כמותי בין גורמים אחדים. נוסחאות משמשות בענפי מדע רבים ובמתמטיקה החיבור בין הגורמים נעשה באמצעות סימן השוויון "=". <ref></ref>

==במתמטיקה==
הנוסחה (פורמולה) היא ביטוי אלגברי הממלא תפקיד של כלל לגבי כל השאלות מסוג אחד. משפטים רבים במתמטיקה מבוטאים באמצעות נוסחה.

הנוסחה היא למעשה סוג של ביטוי שוויון (שוויון זהות), אשר מזהה את היחס שבין הביטויים בלבד. להבדיל ממשוואה, אין הוא קובע את ערכם המספרי של ערכים אילו.
במקום האותיות בנוסחה יכולים לבוא מספרים שונים ורבים מאוד והשוויון לא יפגע. לכן לאותיות בביטוי זה ערכים רבים, לאין שיעור.

לצורך כתיבת נוסחאות נהוג להשתמש באותיות הראשונות של האלף-בית הלטיני – a,b,c.

בגאומטריה משמשות נוסחאות לקביעת אורך, שטח ונפח. דוגמאות <ref></ref> <ref></ref>:
* אורך: הנוסחה הקושרת את רדיוס המעגל עם היקפו: 2&pi;R.
* שטח: כאשר נתונים אורכים a ו־b של שתי צלעות במשולש וגודלה <math>\ \gamma</math> של הזווית שביניהן, השטח שווה ל- <math>\ S=\frac{1}{2}ab\sin(\gamma)</math>.
* נפח: נפח של כדור בעל רדיוס r הוא <math>V = \frac{4 \pi r^3}{3}</math>.
*נוסחאות מוכרות: <math>{\operatorname{A}\!G\over\operatorname{d}\!ens}</math> <math>{\operatorname{Gf^{(2)}}\!\over\operatorname{ronan}\!} ,</math>

באלגברה משמשות נוסחאות לפתרון משוואות, כגון הנוסחה לפתרון משוואה ריבועית: הפתרונות למשוואה הריבועית <math>\!\, ax^2+bx+c=0</math>, כאשר <math> \!\, \Delta=b^2-4ac</math> היא הדיסקרימיננטה של המשוואה, הם <math>x_{1,2}=\frac{-b\pm\sqrt{\Delta}}{2a}</math>

בחשבון אינפיניטסימלי משמשות נוסחאות לחישוב נגזרות ואינטגרלים (ראו, למשל, שיטות למציאת אינטגרלים לא מסוימים). <ref></ref>

==בפיזיקה==
חוקי פיזיקה רבים מבוטאים באמצעות נוסחאות. שימוש בכלים מתמטיים קונבנציונליים להצגת תופעות בטבע בצורה פשוטה, כמעט לכל תאוריה פיזיקלית קיימת נוסחה אשר בצורה זו ניתן להבין את התנהגות אותה מערכת. ישנן מערכות אשר מיוצגות בקשר ליניארי, קשר מעריכי ולעיתים מערכת משוואות.

נוסחה נודעת היא זו הקושרת בין מסה לאנרגיה, במסגרת תורת היחסות הפרטית: E=mc<sup>2</sup>. נוסחה אלמנטרית יותר היא זו הקובעת את הדרך כפונקציה של המהירות והזמן: x = vt, כמו כן קשר בין רכיבי המעגל החשמלי U=IR וכדומה.

==בכימיה==
בכימיה משמשת נוסחה כימית לתיאור אטומים, מולקולות, מבנים כימיים אחרים, תגובות כימיות ומנגנונים של תגובות כימיות.

<math>\ \mathrm {H_2O}</math> היא הנוסחה של מולקולת מים, ופירושה שכל מולקולת מים מורכבת משני אטומי מימן ואטום חמצן אחד.

תגובה כימית מוצגת אף היא באמצעות נוסחה. דוגמה:

<math>\ \mathrm {2H_2+O_2 \rightarrow 2H_2O} </math> - תגובה בין שתי מולקולות דו-אטומיות של מימן ומולקולה אחת של חמצן לקבלת שתי מולקולות מים.

==בתכנות==
שפת תכנות מכילה כלים לכתיבה של נוסחאות, שהן מרכיב בסיסי במימושם של אלגוריתמים. נוסחאות נכתבו בפקודת השמה (למשל, <code>X := A + 5</code>), או כחלק מפקודות אחרות.

בגיליון אלקטרוני נכתבות נוסחאות המחשבות ערכו של תא מסוים על-פי ערכיהם של תאים אחרים. תא שבו נכתב <code dir="ltr">=A1+A2</code> יכיל את סכום ערכיהם של התאים <code>A1</code> ו-<code>A2</code>.

==ראו גם==
* סימון מתמטי
* כתיב כימי
* דף נוסחאות

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סימנים מתמטיים
צ'יוואווה

צ'יוואווה (בספרדית: Chihuahueño) הוא גזע הכלבים הקטן בעולם, וקרוי על שם מדינת צ'יוואווה במקסיקו. כלבי הצ'יוואווה ידועים בעיקר בשל קוטנם, עיניהם הגדולות, ואוזניהם הגדולות והזקורות. ניתן להבחין בין שני סוגי צ'יוואווה בהתאם לשיער שלהם: ארוך או חלקלק. לכלב הצ'יוואווה ראש מעוגל בצורת תפוח ופרצוף זעיר מאוד.

==היסטוריה==
מקור הצ'יוואווה אינו ברור לחלוטין, אך הן הפולקלור והן המחקר הארכאולוגי מצביעים על הגעת הגזע במקסיקו. התאוריה המקובלת ביותר היא שאבותיו של הגזע הם כלבי "טצ'יצ'י", כלבי לוויה שהיו חביבים על עם הטולטק במקסיקו. מקורות שונים קושרים את אבותיו גם עם האצטקים והמאיה, ויש הטוענים שהייתה להם משמעות דתית בעבר. עדויות לכלבים אלו נמצאו בחורבות צ'יצ'ן איצה.

מקורו של אבי הגזע המודרני מצוי בשנת 1850 בקאזס גרדנס שבמדינת צ'יוואווה שבמקסיקו, משם קיבל את שמו. עדויות רבות גם קושרות אותו למקסיקו סיטי. הצ'יוואווה נותר גזע פופולרי, במיוחד באמריקה, וב-1904 הוכר על ידי מועדון הכלבנים האמריקאי כגזע רשמי.

בשנת 1520 מגלה הארצות הרנן קורטז כתב מכתב ובו הוא מתאר כיצד האצטקים הרביעו ומכרו אותם למאכל. שרידים של צ'יוואווה הדומה במאפייניו לגזע המודרני התגלו בווראקרוס שבמקסיקו, ומתוארכים לשנת 100 לספירה.

==אופי==
כלבי הצ'יוואווה ידועים ככלבים נאמנים במיוחד, אך ששים לקרב. צ'יוואווה בעל מזג חם לא יהסס לתקוף, ומסיבה זו הם בדרך כלל לא מתאימים לבית עם ילדים קטנים. עם זאת, כלבים אלו נוטים להיות נאמנים בצורה קיצונית לבעליהם, ולעיתים להגן עליהם יתר על המידה מפני אנשים זרים וחיות. כלבי הצ'יוואווה נוטים להעדיף את חברתם של כלבי צ'יוואווה אחרים על פני גזעים אחרים.

בשל אופיים הסקרני וממדיהם הקטנים הם מסתגלים במהירות לסביבות שונות, ובכלל זאת בערים גדולות ובדירות קטנות. כלבי הצ'יוואווה נחשבים בדרך כלל כבעלי אופי עקשני וקשה, בעיקר בגלל הקושי באילופם והצורך שלהם להתגונן מפני חיות גדולות מהם. ניתן למנוע אופי בעייתי בעזרת אילוף מתאים מגיל צעיר וחשיפה מקסימלית של הצ'יוואווה לסביבתו. הצ'יוואווה אוהב חום ומעדיף לישון תחת שמיכה ובמקומות קטנים וצרים שם הוא מרגיש מוגן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.dogsworld.co.il/dogs-875.html צ'יוואווה] באתר "עולם של כלבים"
* [http://www.petking.co.il/petking/AnimalGuides/Dogs/Profile.php?ATID=2&AID=485 צ'יוואווה] באתר פטקינג

==הערות שוליים==	
	

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הקבוצה התשיעית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה הראשונה של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה החמישית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
שארל השני, מלך נווארה

איור של שארל השני, מלך נווארה
שארל השני (צרפתית: Charles II; 10 באוקטובר 1332 - 1 בינואר 1387), המכונה גם "שארל הרע" היה מלך נווארה בין 1349 ל-1387 והדוכס מאברה (Évreux) בין 1343 ל-1387.

==ביוגרפיה==
שארל נולד באברה לז'אן השנייה, מלכת נווארה, בתו של לואי העשירי, מלך צרפת, ובעלה פיליפ, רוזן אברה. מלבד אדמותיה של ממלכת נווארה בהרי הפירנאים, היו לו שטחים נרחבים גם בנורמנדי, שאותם ירש מהוריו שקיבלו אותם כפיצוי על ויתורם על תביעותיהם בצרפת, שמפאן, וברי ב-1328. לפיכך, אברה ואזורים אחרים בצפון צרפת (מורטן, חלקים מוקסן, חלק מקוטנטן) היו שייכים לו. למעשה, קיווה שארל כי יוכרו תביעותיו לכתר הצרפתי, בהיותו נכדו של המלך לואי העשירי. 

כחלק מתביעותיו לאזורים נוספים, היה שארל מעורב בהתנקשות בחייו של המשנה למלך צרפת שארל דה לה סרד, ב-8 בינואר 1354. לה סרד היה מופקד על שמפאן, ברי ואנגולם, שטחים ששארל תבע כיורשה של אימו. בתגובה, תקף ז'אן השני, מלך צרפת את אברה ונווארה. שארל כרת ברית עם אויבה של צרפת, אדוארד, הנסיך השחור (בנו של אדוארד השלישי, מלך אנגליה). הסכם שלום נחתם ב-22 בפברואר 1354 (הסכם מנט), והעביר שטחים נוספים לחזקתו של שארל. הסכם זה, כמו הסכם ואלון, שנה לאחר מכן, לא החזיקו מעמד ושארל המשיך להתכתש עם הצרפתים ולחתור תחת חותנו. ב-1356 כלא ז'אן את שארל בטירת גלר. כעבור זמן קצר, בנובמבר 1357, שוחרר במהלך המתקפה האנגלית בקרב פואטייה והצטרף לז'אקרי, המורדים נגד האצילים.

שארל נהרג כאשר נר העלה את חדרו באש והרג את שארל השני.

==משפחתו==
שארל נישא ב-1352 לז'אן מוולואה, מלכת נווארה, בתו של ז'אן השני, מלך צרפת. ילדיהם היו:
* מארי (1360–1400), נישאה לאלפונסו מאראגון, דוכס גאנדיה.
* שארל השלישי, מלך נווארה (1361-1425).
* בון (1364–1389).
* פייר מאברה, רוזן מורטן (1366–1411).
* פיליפ (1368), מת בינקותו.
* ז'אן (1370-1437), נישאה לז'אן החמישי, דוכס ברטאן ולאחר מכן להנרי הרביעי, מלך אנגליה.
* בלאנש (1372–1385).

בשנת 1387 מת שארל בעיר פמפלונה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מלכי נווארה
קטגוריה:ילידי 1332
קטגוריה:נפטרים ב-1387
כראמה

רחוב ראשי בעיירה כראמה (2012)
כַּרָאמַה (בערבית: الكرامة, בתעתיק עברי: אל-כראמה) היא עיירה בירדן, בבקעת הירדן ליד גשר אלנבי, בגובה של 212 מ' מתחת לפני הים. היא ידועה בעיקר בשל מבצע צה"ל נגד מפקדת הפת"ח שבתחומה ב-21 במרץ 1968.

== משמעות השם ==
משמעות המילה "כראמה" בערבית היא כבוד, חסד, נדיבות, הכנסת אורחים.

== היסטוריה ==
כפר קטן מאוד שקלט הרבה פליטים ממלחמת העצמאות. ממשלת ירדן קיבלה אותם בברכה, ומכאן – שם הכפר.<ref name=":0"></ref>

במהלך מלחמת ששת הימים ברחו והתיישבו בכראמה פליטים מתחומי הגדה המערבית.<ref name=":0" />

אחרי מלחמת ששת הימים הפכה כראמה למתחם של כמה בסיסים של ארגון הפת"ח. בעקבות הפצצות צה"ל, נמלטו מן העיירה מרבית תושביה המקומיים והיא הפכה לבסיס של אנשי הפת"ח.

בירדן קיים גם מעבר גבול בשם כראמה , על גבול ירדן–עיראק.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירדן: ערים
קטגוריה:בקעת הירדן
אלכסנדר אלכסנדרוב

אלכסנדר וסילייביץ' אלכסנדרוב (ברוסית: Александр Васильевич Александров 8 ביולי 1883 - 13 באפריל 1946) היה מלחין סובייטי, ממייסדי מקהלת הצבא האדום ומלחין ההמנון של ברית המועצות.

==קורות חייו==
אלכסנדר אלכסנדרוב נולד בכפר פלקחינו, מדרום-מזרח למוסקבה. כבר בנעוריו התבלט בשירה ובגיל צעיר התקבל למקהלת קתדרלת קאזאן בעיר סנקט פטרבורג. אחר כך למד מוזיקה, הלחנה ונגינה אצל המלחין ונגן הפסנתר ניקולאי קארלוביץ' מטנר בקונסרבטוריון בסנקט פטרבורג ובמוסקבה, שם קיבל בשנת 1918 תואר פרופסור.
ב-1923 היה אלכסנדרוב ממייסדי מקהלת הצבא האדום, שהוקמה כדי לבדר את חיילי הצבא ששרתו במזרח הרחוק. ב-1941 הוא הלחין את השיר מלחמה קדושה (ברוסית: Священная война קרי: סְבְיָאשְצֶ'נָיָה ווֹיְנָה), שהפך למעין המנון קרב של חיילי הצבא האדום, וב-1943 הלחין את ההמנון הלאומי של ברית המועצות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלחינים רוסים
קטגוריה:מלחינים סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:מקהלת הצבא האדום
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1883
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1946
יום הניצחון

במדינות שונות, יום הניצחון הוא כינוי ליום בו הושג ניצחון צבאי או אסטרטגי משמעותי שהכריע או סיים מלחמה בעלת חשיבות במהלך ההיסטוריה של אותן מדינות. 

== יום הניצחון על גרמניה הנאצית ==

יום הניצחון - במערב אירופה ובמזרחה מציין יום הניצחון את כניעת גרמניה הנאצית, ב-8 במאי 1945, וסיום מלחמת העולם השנייה. בחבר המדינות ובמדינות נוספות שהשתייכו בעבר לברית המועצות נהוג לציין את יום הניצחון ב-9 במאי בכל שנה. ב-7 במאי 1945 חתם הגנרל אלפרד יודל, מפקד המבצעים בפיקוד העליון הגרמני, על כתב הכניעה של הצבא הגרמני, במטהו של דווייט אייזנהאואר, המפקד העליון של בעלות הברית באירופה. ואולם על פי דרישתו של סטלין נערך ב-8 במאי, מעט לפני חצות, טקס כניעה נוסף, שבו חתם וילהלם קייטל יחד עם עוד שני בכירים בוורמאכט על כתב כניעה בברלין. בשעה זו במוסקבה ובארץ ישראל התאריך היה כבר 9 במאי.

* יום הניצחון באירופה - מצוין במדינות המערב ב-8 במאי
* יום הניצחון - צוין בברית המועצות וממשיך להיות מצוין בחבר המדינות ב-9 במאי. מצוין בישראל גם בתאריך זה.

==יום הניצחון בווייטנאם==
בווייטנאם מציינים ב-30 באפריל את יום הניצחון על ארצות הברית וסיום מלחמת וייטנאם. יום הניצחון מסמל את נפילתה של סייגון, בירת דרום וייטנאם. יום זה מצוין בווייטנאם כ"יום הניצחון", Ngày Chiến thắng, או כ"יום האיחוד", Ngày Thống nhất.

==יום הניצחון בטורקיה==
בטורקיה מציינים ב-30 באוגוסט את "חג הניצחון ויום הצבא הטורקי" (Zafer Bayramı), היום בו הסתיים קרב דומלופינר, הקרב שסימן את סיום מלחמת העצמאות הטורקית, ב-1922.

==יום הניצחון בהודו ובבנגלדש==
בהודו מציינים ב-16 בדצמבר את יום הניצחון על פקיסטן, במלחמת הודו-פקיסטן שהתחוללה ב-1971. יום הניצחון נקרא Vijay Diwas. גם בבנגלדש מציינים באותו יום את הניצחון על פקיסטן ב-1971.

==יום הניצחון במלטה==
במלטה מציינים ב-8 בספטמבר את יום הניצחון של אבירי מסדר ההוספיטלרים, או בשמו המלא "מסדר יוחנן הקדוש של בית החולים בירושלים", על צבא האימפריה העות'מאנית במצור הגדול של שנת 1565. באותו תאריך מציינים גם את כניעת איטליה במלחמת העולם השנייה, ב-1943.

==יום הניצחון במצרים==
במצרים מציינים ב-6 באוקטובר את יום הניצחון על ישראל במלחמת יום הכיפורים. תאריך זה מציין את יום ה-6 באוקטובר 1973, בו כבשו כוחות צבא מצרים את קו בר-לב.

==יום הניצחון בקרואטיה==
יום ההודיה לניצחון ולמולדת (קרואטית Dan pobjede i domovinske zahvalnosti) נחוג בקרואטיה מדי 5 באוגוסט לציון שחרור העיר קנין ב-1995 במבצע סופה (Operacija Oluja) במלחמת העצמאות של קרואטיה שהתנהלה בין השנים 1991-1995, נגד הצבא היוגוסלבי.

==יום הניצחון בקוריאה הצפונית==
בקוריאה הצפונית מציינים ב-27 ביולי את יום הניצחון במלחמת שחרור המולדת הגדולה. תאריך זה מציין את מועד החתימה על הסכם שביתת הנשק במלחמת קוריאה.

==ראו גם==
* מצעדי יום הניצחון במוסקבה
* יום הניצחון (שיר)
* יום השחרור וההצלה

קטגוריה:חגים ומועדים
קטגוריה:לחימה
ניטרוצלולוזה

ניטרוצלולוזה (או: "כותנת הנפץ") היא חומר נפץ שמתקבל מניטרציה של צלולוזה (תאית). נוסחתה הכימית: C<sub>6</sub>H<sub>7</sub>N<sub>3</sub>O<sub>11</sub>.

ניטרוצלולוזה בוערת מהר מאוד ויכולה לעבור גם דטונציה ספונטנית בעת הבעירה.

את הניטרוצלולוזה גילה כריסטיאן שנביין (Christian Friedrich Schönbein) בשנת 1846 כאשר הטביל כותנה בחומצה חנקתית וחומצה גופרתית.

== שימושים ==
* ניטרוצלולוזה היא מרכיב חשוב באבק שרפה נטול עשן.
* ניטרוצלולוזה משמשת בקוסמות בתור "נייר נפץ", נייר שמיוצר מניטרוצלולוזה ובוער מהר מאוד כמעט ללא סימני שרפה.
* ניטרוצלולוזה נמצאת בלק ציפורניים.
* ניטרוצלולוזה שימשה בסרטי צילום עד המחצית השנייה של המאה העשרים.

==לקריאה נוספת==

* חומרי נפץ, הדף ופירוטכניקה , מאת לוי שגיב, הוצאת קרוננברג ספרות מקצועית, תל אביב.
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חומרי נפץ
קטגוריה:פולימרים
קטגוריה:תרכובות אורגנו-חנקתיות
העמותה ללוויינות זעירה בישראל

לא ממוסגר
העמותה ללוויינות זעירה בישראל הוקמה בשנת 2006 על ידי קבוצת מהנדסי חלל מתעשיות החלל השונות של ישראל. מטרת העמותה - קידום העיסוק בלוויינות זעירה בישראל, תוך תכנון משימות חלל, בניה ושיגור של לוויינים זעירים, חינוך והתנעת דיון ציבורי בנושא הלוויינים הזעירים.

נכון לשנת 2015, נראה שהעמותה אינה פעילה יותר.

==מיזמי חלל של העמותה==
העמותה ללוויינות זעירה בישראל ביצעה מחקרי היתכנות עבור מספר פרויקטי חלל. ביניהם ניתן להזכיר את הפרויקטים הבאים:
#מערכת מיקום וניווט המבוססת על לוויינים זעירים (NAPS או CAPS)
#לוויין להוכחת רכיבי חלל ויצירת מורשת חללית (Heritage) למערכות (SQHN)
#קלוקסאט - Clocksat - לוויין להוכחה חללית של שעון אטומי מתוצרת חברת אקיוביט הישראלית
#לוויין מחקר נושא צרעות - Waspsat
איור סכמטי של לוויין SQHN

==פלטפורמת קיובסאט==
קיובסאט הוא שם כללי לפלטפורמה לוויינית זעירה, שפותחה במקור על ידי אוניברסיטת סטאנפורד מארצות הברית. התצורה של הלוויין הבסיסי במשפחה זו היא קובייה, בעלת ממדים של 10 ס"מ * 10 ס"מ * 10 ס"מ. מזה שנים ניתן להשיג שלד של לוויין, כולל מחשב ותוכנת הפעלה, במחירים נמוכים ובאופן מסחרי. העמותה ללוויינות זעירה בחרה - בשלב ראשון - להתבסס על הפלטפורמה של קיובסאט, בתצורה הגדולה יותר בעלת ממדים של 30 ס"מ * 10 ס"מ * 10 ס"מ. לעמותה הישראלית ללוויינות זעירה הסכם עם חברה מארצות הברית בשם Pumpkin המייצרת קיטים ללוויינים, ולפיו היא הנציגה בישראל של חברה זו.

==שיתוף פעולה עם התעשיות בישראל==
העמותה הישראלית ללוויינות זעירה זוכה לשיתוף פעולה הדוק עם תעשיות החלל של ישראל. במסגרת זו, קיבלה העמותה ללא תשלום רכיבי חלל חדשניים, דוגמת שעון אטומי ללוויינים מהחברה הישראלית אקיוביט. בנוסף, פועלת העמותה במרכז השילובים של חברת מבת-חלל של התעשייה האווירית, ובחדר הנקי שבמקום נמצאים שני אבות טיפוס ללוויינים.
חברי העמותה עם שתי ערכות הלוויין - צולם במתקני מבת-חלל

===Inklajn-1===
Inklajn-1 היה שיתוף פעולה בין התעשייה האווירית לבין העמותה ללוויינות זעירה בישראל. הלוויין הזעיר שתוכנן היה Inklajn-1 אשר נבנה על ידי מתנדבי העמותה ללווינות זעירה, ונמצא בחדר השילובים של התעשייה האווירית לישראל. הלוויין קרוי על שמו של חלוץ החלל הישראלי ד"ר מרסל קליין. גודלו של הלוויין 10X10X32 ס"מ והוא מתוכנן לנוע במסלול מסונכרן-שמש בגובה של כ-650 ק"מ ולהקיף את כדור הארץ בכל 90 דקות. הלוויין ישרת את קהילת חובבי הרדיו ויכיל מספר ניסויים מדעיים. נכון ל-2018, לא ידוע מועד השיגור.

==ימי עיון וכנסים==
על מנת לקדם את מטרותיה, מקיימת העמותה הישראלית ללוויינות זעירה ימי עיון מקצועיים וכנסים. עד כה נערכו האירועים הפומביים הבאים:
#הצגת מיזם לווייני ניווט - יום עיון שנערך באוניברסיטת ת"א בשנת 2006 שבו הוצג הרעיון מול פורום מקצועי-טכני בכיר. המיזם הוצג מול פורומים מקצועיים אחרים בהזדמנות אחרות.
#יום העיון הראשון ללוויינות זעירה בישראל - נערך ב-15 במאי 2007, בבית חיל האוויר בהרצליה, בשיתוף מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל, חברת מבת-חלל, חברת אקיוביט ואגודת החלל הישראלית
#יום העיון השני ללוויינות זעירה בישראל - נערך ב-ינואר 2008, בבית חיל האוויר בהרצליה, בשיתוף מכון פישר למחקר אסטרטגי אוויר וחלל, במסגרת כנס החלל הבינלאומי על שם אילן רמון

== ראו גם ==
* לוויין זעיר
==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

לווינות זעירה
זעירה
רוטב ברווז

רוטב ברווז (מאנגלית: Duck sauce) הוא רוטב צהוב מתוק המוגש במסעדות סיניות באירופה ובארצות הברית כרוטב לתיבול אגרולים וספרינג רולים. הרוטב עשוי משזיפים, משמשים או אפרסקים וכן סוכר, חומץ, זנגביל ופלפל צ'ילי.

==מקור השם==
שמו של "רוטב הברווז" מקורו בשמו האנגלי: "duck sauce". ברוטב זה אין ברווז, אולם הוא הוגש במסעדות סיניות בארצות הברית שם הוגש כתוספת לברווז בנוסח פקינג במקום רוטב ההויסין המסורתי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:המטבח הסיני אמריקאי
ברווז
קטגוריה:מאכלי שזיפים
ליאור מולכו

ליאור מולכו (נולד ב-3 בדצמבר 1977) הוא במאי, מפיק ותסריטאי בענף הפקות הבידור הישראלי.
== קריירה ==
במהלך השנים 2000-2007 הוביל מולכו צוות הפקה אשר הפיק וידאו-קליפים לאמנים ישראליים רבים, ביניהם קובי אוז, עידן רייכל, רמי קלינשטיין, שרית חדד, גד אלבז, קורין אלאל והלהקות משינה וטיפקס.

בשנת 2005 זכה מולכו בפרס במאי השנה בתחום הקליפים בטקס פרסי עמ"י, של ערוץ 24 - ערוץ המוזיקה הישראלי.

משנת 2007 עבד מולכו על סרט קולנוע עצמאי בשם "שני דגלים", כתסריטאי וכבמאי. הסרט, אשר עלילתו מתרחשת בעיר תל אביב טרום הקמת המדינה ממבט הילדים דאז. הסרט הוצג בהצלחה בפסטיבל הסרטים בקולורדו.

בפברואר 2016 מולכו ביים את הקליפ לשיר Cheap Thrills של סיה ושון פול, שהפך במהרה ללהיט בינלאומי.

באפריל 2018 ביים את הקליפ Flames של דייוויד גטה וסיה.

בתחילת נובמבר 2020 ביים את הקליפ לשיר שהוציאה לכבוד חג המולד- סנאומן (snowman) של סיה.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
רוטב הויסין

רוטב הויסין (בסינית מסורתית: 海鮮醬, בסינית מפושטת: 海鲜酱) הוא רוטב המשמש לתיבול ברווז בנוסח פקינג, ספרינג רולס, אגרולס, חזיר מו שו ומאכלים נוספים במטבח הסיני ובמטבח הווייטנאמי, בו מכונה הרוטב "טיינג דן" – "רוטב שחור". הרוטב עשוי מפולי סויה מותססים בתוספת שום, חומץ ופלפלי צ'ילי.
בנוסח המנדריני של רוטב זה הוא עשוי ממים, סוכר, פולי סויה מותססים, אורז, מלח, קמח מחיטה, שום ופלפלי צ'ילי.

בניגוד לדעה הרווחת הרוטב אינו מכיל שזיפים.

משמעות שם הרוטב בסינית – "רוטב מאכלי ים", מאחר שהרוטב שימש בעבר לתיבול מאכלים אלה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070927203405/http://www.cookshare.co.il/modules.php?name=Recipes&op=viewrecipe&my=1&recipeid=4308&queryid=76 מתכון] לרוטב הויסין באתר cookshare
* [http://vegetarian.about.com/od/glossary/g/HoisinSauce.htm מידע על הרוטב ומתכונים] 
* 

הויסין
קטגוריה:המטבח הווייטנאמי
הויסין
אברהם שינקר

רבי אברהם שינקר (ר' אברמצ'יק תני'ס; תר"ו, 1846 - י"ג בניסן תרמ"ח, 1888), היה מהדמויות החשובות בדור הראשון של תנועת המוסר; מגדולי תלמידיו של רבי ישראל סלנטר.

==תולדותיו==
נולד בסלבודקה שבקובנה לאהרון ולבתיה מיכלה, שהייתה מצאצאי הרב אריה גינזבורג מווילנה, חותנו של רבי חיים מוולוז'ין. נשלח על ידי אביו ללמוד בישיבת וולוז'ין. נישא לבתו של אחד מנכבדי קובנה, תנחום שילמן, ועל שמו כונה ר' אברמצ'יק תני'ס (כלומר 'של תני', שם מקוצר של תנחום). בת אחרת של ר' תנחום, מלכה, נישאה לרב יהודה לייב פרנק.

בקובנה הכיר את רבי ישראל סלנטר ודבק בו ובשיטתו המוסרית. יחד עם עמיתו הרב נתן צבי פינקל סייע בייסוד וניהול כולל האברכים בקובנה. כעבור כמה שנים סייע לרב פינקל בהקמת ישיבתו בסלבודקה והיה הר"מ הראשון בה. בין תלמידיו בישיבה היו הרב אהרן בקשט והרב שמואל נתן בוקנץ. כן היה זה שהזמין לצוות הישיבה את הרב יצחק בלאזר. 

בתחילת שנות השמונים של המאה ה-19 התמנה לרב באלקסוט, פרבר של קובנה. אולם כעבור זמן חלה ונאלץ לעזוב את רבנותו. לצורך ריפויו עזב את ליטא והתגורר שלוש שנים בעיר המרפא מרן שבאיטליה. נפטר בשנת תרמ"ח והוא בן 42. נקבר במקום שהותו בעיר מרן באיטליה.

דברי תורתו לא השתמרו, ומעטים מהם הובאו בספרי חבריו. תלמידו המפורסם היה רבי יוסף יוזל הורוביץ, "הסבא מנובהרדוק".

בנו הוא רבי שמואל הלל שינקר. בנו אהרון החליף את שם משפחתו משינקר לבהגר"א (ראשי תיבות: בן הגאון רבי אברהם).

==הערות שוליים==

קטגוריה:תנועת המוסר: אישים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:רבני ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:ילידי 1846
קטגוריה:נפטרים ב-1888
ברווז בנוסח פקינג

שף במסעדת צ'ואנג'ודה המכין ברווז בנוסח פקינג.
ברווז בנוסח פקינג, ברווז פקינג או ברווז בייג'ינג (בסינית מסורתית: 北京烤鴨, בסינית מפושטת: 北京烤鸭) הוא מאכל מהמטבח המנדריני שמקורו בבייג'ינג שבסין. מאכל זה הפך עם השנים לאחד מסמליו של המטבח הסיני. מקור שמו במערב בשמה של הבירה "בייג'ינג", אשר נקראה שנים רבות "פקינג" על ידי תושבי אירופה.

המאכל כולל ברווז צלוי, שעורו הפריך בשל הצלייה מהווה חלק בלתי נפרד מהמנה. הברווז עצמו, המכיל מעט בשר, מוגש עם חביתיות מסורתיות, רטבים וירקות. יתרת חלקי הברווז מוגשים בהמשך הארוחה, לאחר אכילת הברווז, כאיטריות או כ"סון צ'ו באו"- מנה של בשר ברווז בעלה חסה.

מקורו של מאכל זה בתקופת שושלת יואן (1206–1368). במהלך המאה ה-15 הוא הפך למאכל פופולרי בחצר הקיסרית של שושלת מינג.

המסעדות צְ'וַאנְג'וּדֶה ובְּיֵינְיִיפָאנג שבבייג'ינג מגישות מאכל זה למעלה ממאה שנים. הגרסאות המוגשות במסעדות באירופה וארצות הברית הן למעשה גרסאות של המאכל המוגש במסעדות אלה.

== הכנה==
ברווז בנוסח פקינג, המוגש עם חביתיות, רוטב ומלפפונים.
לצורך הכנת ברווז בנוסח פקינג נעשה שימוש בברווז בשלמותו - לרבות ראשו של הברווז. מנפחים את הברווז באמצעות משאבת אוויר, על מנת להפריד בין עורו לבשרו (בעבר הדבר נעשה על ידי נשיפה באמצעות קשית מתחת לעורו של הברווז). לאחר ניפוח הברווז, שופכים על עורו מים רותחים על מנת לבשל את העור בלבד, ומכסים את העור בדבשה על מנת לתת לו את צבעו הכהה ואת ריח הקרמל. משרים את הברווז במשך כמה שעות (עד יום שלם) ולאחר מכן צולים אותו בתוך תנור מספר שעות כשהוא תלוי על מוט.

בשל מורכבות הכנתו והצורך בתנור גדול במיוחד, נדיר למצוא את המנה במטבחים ביתיים, ונהוג לרכוש אותה ממסעדות המתמחות בכך.

בסין נהוג להשתמש בברווזים מפוטמים על מנת ששכבת השומן מתחת לעורו של הברווז תהיה עבה במיוחד. באירופה ובארצות הברית מעדיפים להכין את המנה מברווזים שלא פוטמו. כמו כן, במהלך הצלייה נוהגים שפים במערב לחורר מספר חורים בחלקו התחתון של הברווז על מנת שהשומן יטפטף אל מחוץ לברווז.

== הגשה ==
ברווז בנוסח פקינג מוגש באופן המקובל במערב – יותר בשר ופחות עור.
באופן מסורתי, מוגש עורו של הברווז, בעל המרקם הפריך, בחביתיות (פנקייק) המכונות "הֶיֵה בִּינג" (בסינית: 荷叶饼), בתוספת בצל ירוק ורוטב הויסין. הברווז והחביתיות מוגשים לאחר שנאכל מרק שהוכן מעצמות הברווז והבשר הנותרים.

באירופה ובארצות הברית נהוג להגיש את העור קודם להגשת הבשר, ואת שניהם אוכלים בתוך חביתיות. כמו כן נהוג להגיש את המנה יחד עם מלפפון על מנת לעדן את הטעמים החזקים.

==גרסאות ==
גרסה של מנה זו המוכנה בנאנג'ינג מכונה "ברווז בנוסח נאנג'ינג". מקורה של גרסה זו בתקופת שושלת מינג ובה ממלאים את הברווז במים בעת צלייתו על מנת שחלקו הפנימי יבושל.

בבריטניה התפתחה גרסה נוספת של המאכל בקרב הקהילה הסינית, הכוללת טיגון בשמן עמוק של הברווז לאחר שמצפים אותו בתערובת חמשת התבלינים.

במסעדות סיניות בארצות הברית נוהגים להגיש את הברווז עם רוטב ברווז מתוק, במקום עם רוטב הויסין המסורתי.

==ראו גם==
* המטבח הסיני
* המטבח המנדריני

== קישורים חיצוניים ==

* (הסבר על המתכון לברווז בנוסח פקינג)
* 
* 

קטגוריה:המטבח הסיני
קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:מאכלי עוף
סורת אל-פיל

סורת אל-פיל
סורת אל-פיל (בערבית: <big>سورة الفيل</big>), או סורת הפיל, היא סורה מספר 105 בקוראן. סורה קצרה זו מונה חמישה פסוקים (אַיַא֫ת), ולפי האמונה המוסלמית היא הורדה למוחמד באמצעות המלאך גִ'בְּריל (<big>جبريل</big>) במכה. לפי ספרו של אבּן אל-צֻ'רַיְס, פַצָ'אאִ'יל אלקֻראן (מהמאה ה-10), המיוחס לפרשן הקוראן עַטָאא' אל-חֻ'ראסאני (בן המאה ה-8), הורדה סורה זו אחרי סורת אל-כאפרון ולפני סורת אל-פלק.

שמה של הסורה נגזר מקבוצת אנשים בשם 'בעלי הפיל', שאליהם הסורה מתייחסת. בסורה מוצגת יכולתו הניסית של אללה, המסוגל להשמיד קבוצת אנשים באמצעות שליחת ציפורים ("אבאביל") שהשליכו עליהם אבנים קטנות. בהתאם לכך, מטרתה העיקרית של הסורה הייתה לחזק את האמונה בקרב המוסלמים בתקופת הרדיפות בעיר מכה, ולהציג את אללה ככוח עיקרי שיכול להתערב לטובתם ולהשמיד את אויביהם. בתקופת התגבשות ספרות הפרשנות הדתית לקוראן, התחילו חכמי הדת לקשור את הסורה עם רצונו של אברהא מושל תימן מטעם קיסרות אקסום הנוצרית, שבנה לערבים כנסייה בצנעא כדי להסיט את העלייה לרגל ממכה לכנסייה החדשה שבנה. מסורת זאת זיהתה את בעלי הפיל, שהציפורים השליכו עליהם את האבנים, עם צבאו של המושל החבשי של תימן שזמם להרוס את מקדש הכעבה, ובכך נקשרו פסוקי הקוראן עם המסורת המוסלמית החדשה. קשירת המסורת עם חבש הנוצרית הייתה על רקע המאבק הדתי והפוליטי בין המדינה המוסלמית ובין המדינה הביזנטית, ונועדה להראות כי הנוצרים ניסו לנצח את הערבים עוד בתקופה הטרום-אסלאמית. כמו כן, יש במסורת רעיון אפוקליפטי שמתאר את מאורעות אחרית הימים כמאבק דתי בין המוסלמים ובין הנוצרים, שבו הנוצרים ינסו להרוס את הכעבה.

עם זאת, לא כל פרשני הדת המוסלמים ראו את הסורה כחלק מן הקוראן. חכמי דת שהשתייכו לזרמים התאולוגיים של המועתזילה ושל הח'וארג' וניסו לפרש את הפסוקים באופן רציונלי, טענו כי לא ניתן לקבל את הסורה משום שהיא מנוגדת להיגיון האנושי – ציפורים אינן יכולות להשמיד צבא באמצעות אבנים. כדי ליישב בעיה זו, פרשנים מסורתיים טענו כי האבנים היו קטנות מעדשים בגודלן, אך היה ביכולתן לחדור לתוך כל עצם.

==תרבות==
הסורה בעלת מאפייני קרב רבים ובהשראתה ניתנו שמות לאמצעי לחימה שונים כגון:
* סג'יל - טק"ק האיראני
* אבאביל - כטב"מ איראני
* אבאביל - טיל בליסטי פקיסטני

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

פיל
מינץ

מינץ – שם משפחה יהודי אשכנזי שהוא שיבוש של שם העיר מיינץ שבגרמניה (מגנצא).
השם מעיד על שורשים מן הקהילה היהודית של מגנצא.

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה טופונימיים
My Happy Ending

My Happy Ending הוא שיר רוק שנכתב והופק על ידי הזמרת אבריל לאבין ובוץ' ווקר עבור אלבומה השני של לאבין, Under My Skin. השיר הופץ כסינגל שני מתוך האלבום בשנת 2004 והפך ללהיט השלישי של לאבין בארצות הברית ובאוסטרליה, כאשר נכנס לעשרת המובילים במצעדי שתי המדינות.

הסינגל קיבל מעמד פלטינה בינואר 2005, כאשר הפך לסינגל השני שקיבל מעמד פלטינה לאחר סינגל הבכורה שלה, "Complicated".

== רקע ==

== הצלחה ==
איגוד תעשיית ההקלטות האוסטרלי העניק לשיר את תואר הזהב, על מכירות של למעלה מ-35,000 עותקים במדינה.<ref></ref> איגוד תעשיית ההקלטות הברזילאי העניק לשיר את תואר הפלטינה, על מכירות של למעלה מ-100,000 עותקים במדינה.<ref></ref>

בארצות הברית, נמכר השיר בלמעלה מ-1.2 מיליון עותקים שאושרו על ידי איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי.<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
השיר הושמע בטריילר לקומדיה הרומנטית "הכי דומה לאהבה" בכיכוב אמנדה פיט ואשטון קוצ'ר.

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תואר
!עותקים
!מקור
|-
! (RIAA)
|פלטינה 2×
|2,000,000
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי אבריל לאבין
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבריל לאבין
קטגוריה:בלדות משנות ה-2000
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בארצות הברית
מכוניות מתנגשות

מכוניות מתנגשות
מכוניות מתנגשות (באנגלית: Bumper cars או Dodgems) הן מתקן שעשועים נפוץ בו המשתתפים מתנגשים או מתחמקים זה מזה באמצעות מכוניות חשמליות קטנות.

למכוניות חופש תנועה מוחלט בתוך רחבת המתקן. המכוניות מונעות במנוע חשמלי, המוזן בעזרת מברשת המותקנת על מוט שמחובר למכונית, ואוספת מתח חשמלי מתקרה העשויה רשת מתכת, ומברשת שנייה שנוגעת במשטח המוליך עליו נוסעות המכוניות.

גוף המכונית מוקף כולו ברצועת גומי, וכיוון שהמכוניות זהות, רצועת הגומי במכונית אחת נמצאת בדיוק מול הרצועה בכל המכוניות האחרות, ובאופן זה נמנע מגע של גוף המכוניות אלו באלו, והזעזועים של ההתנגשויות נבלמים מעט. הגלגל המניע את המכונית מחובר להגה שיכול להסתובב לכל כיוון. באופן זה יכול נהג המכונית לכוונה לכל כיוון, כולל קדימה ואחורנית. ברוב המתקנים יש במכוניות מקום לשני אנשים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מתקני שעשועים
האמיני יום יבוא

האמיני יום יבוא הוא פזמון עברי שחובר במקור על ידי [https://www.izkor.gov.il/%D7%99%D7%A6%D7%97%D7%A7%20%D7%A1%D7%9E%D7%95%D7%98%D7%A8%D7%99%D7%A5/en_e1716aa871072420c99ff2d7e099b4ab יצחק סמוטריץ'] בשם: "לאהובה ביום מלחמה", ונערך על ידי רפאל קלצ'קין ב-1948, בזמן מלחמת העצמאות.

הפזמון הפך אחד מסמלי המלחמה והתקופה, כיוון שביטא תקווה ואופטימיות לימים שיבואו אחרי שוך הקרבות במדינת ישראל החדשה. הפזמון הולחן על ידי מנשה בהרב (לפי גרסה אחרת הלחן לשיר הוא עממי), ובוצע על ידי "זמרת המלחמות" יפה ירקוני. במקביל, ביצעה את הפזמון גם מקבילתה המפורסמת בעת ההיא, שושנה דמארי. הפזמון נבחר לפתוח את האלבום המשולש לרגל שנת החמישים לישראל, "גדלנו יחד" בעריכת יואב קוטנר, בגלל היותו "השיר הישראלי הראשון" שהתפרסם מיד לאחר קום המדינה. לחן הפזמון משמש לעיתים כלחן אלטרנטיבי לירושלים של זהב, שחיברה נעמי שמר. השיר מופיע כ"סימפול" גם בשיר מה לעשות? שמבצעת דנה אינטרנשיונל.

בפברואר 2016 הושק אלבום דיגיטלי ברשת ג' בשם "לשיר איתה" - אוסף מחווה לשושנה דמארי במלאת עשור למותה, בו השתתף אלי גורנשטיין בביצוע השיר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1948
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי יפה ירקוני
קטגוריה:מלחמות ישראל בתרבות
קטגוריה:ישראל: אנטי מלחמה
קטגוריה:שירים נגד מלחמה
רוטב חמוציות

רוטב חמוציות ביתי
רוטב חמוציות שהוצא מ[[קופסת שימורים ונותר בצורת הקופסה, בארוחת חג ההודיה]]
רוטב חמוציות הוא רוטב העשוי מחמוציות. לרוטב זה מספר גרסאות בעלות טעמים שונים, בהתאם למקום ייצורו. באירופה הרוטב חמוץ בעוד שבארצות הברית וקנדה הרוטב ממותק - מקור הטעם המתוק הוא בסוכר או תוספת קינמון. על אף שמו, אין זה רוטב במובן המקובל של המילה, אלא מאכל המזכיר יותר קונפיטורה או ריבת פירות.

הכנת הרוטב נעשית על ידי הרתחת חמוציות עם מים וסוכר, עד שהחמוציות פוקעות ונוצר נוזל סמיך דמוי ריבה. יש המוסיפים מיץ תפוזים או קליפות תפוזים.

זהו רוטב מסורתי שנהוג להגיש יחד עם תרנגול ההודו - המאכל המסורתי של חג המולד וחג ההודיה בארצות הברית ובקנדה.

בארצות הברית מיוצר הרוטב באופן מסחרי, ונמכר בקופסאות שימורים. בשל כמות הג'לטין הרבה שבו, מקבל הרוטב את צורת הקופסה, ונותר בצורה זו גם לאחר חילוצו מהקופסה. בשל הג'לטין גם נמנעים צמחונים מלאכול אותו.

==קישורים חיצוניים==

חמוציות
קטגוריה:מאכלי חג המולד
קטגוריה:מאכלי חג ההודיה
נזילות פיננסית

נזילות פיננסית היא מדד ליכולת הלווה להחזיר את חובותיו במועד פרעונם. בדרך כלל מבטאים את הנזילות הפיננסית כיחס או כאחוז של ההתחייבויות השוטפות.

==מדדי נזילות==
לחברה שמפרסמת דוחות כספיים יש מספר יחסים שבהם נעשה שימוש לחישוב הנזילות. העיקריים שבהם הם:
* יחס שוטף (current ratio) - היחס הפשוט ביותר המחושב על ידי חלוקת סה"כ הנכסים השוטפים לסה"כ ההתחייבויות השוטפות. ערך מעל ל-1 הוא נורמלי בחברות לא-בנקאיות. עם זאת, לא כל הנכסים השוטפים ניתנים למימוש מיידי במחירם המלא ולכן יש צורך במדדים נוספים על-מנת לאמוד את הנזילות הפיננסית.

* יחס מהיר (quick ratio) - מודד את יכולת החברה לפרוע את מלוא התחייבויותיה באמצעות הנכסים הנזילים שלה בעתיד הקרוב. היחס מחושב על ידי חלוקת סה"כ הנכסים השוטפים בניכוי ערך המלאי לסה"כ ההתחייבויות השוטפות.

* יחס מזומן - מודד את יכולת החברה לפרוע את מלוא התחייבויותיה באופן מיידי באמצעות מזומן וניירות ערך סחירים שברשות החברה, ולא ממכירת נכסיה. היחס מחושב על ידי חלוקת תזרים המזומנים לסה"כ ההתחייבויות השוטפות.

==שימושים==
ענפי תעשייה שונים נוטים להשתמש ביחסי נזילות שונים המתאימים לאופי הפעילות של החברות בהן, המבנה הפיננסי של החברות ואופי הנכסים שלהן. השימושים גם משתנים בין מדינה למדינה, בהתאם לדין הקיים בה כגון דיני החברות והמס. באופן דומה, נהוגים ערכים שונים מקובלים לפי המאפיינים השונים. לדוגמה: במדינה בה כללי החשבונאות אינם דורשים עדכון שווי הנכסים בדוחות, יהיה נהוג יחס נזילות גבוה יותר, כדי לפצות על אי-הוודאות בהערכת שווי נכסי החברה.
דוגמה נוספת: ליצרן בעל תזרים מזומנים קבוע יחסית, יתאים יחס בערך נמוך יותר מאשר לחברת הזנק בתחום האינטרנט.

==נזילות בבנקאות==

נזילות היא נדבך בעל חשיבות מרכזית במערכת הבנקאית. שמירת נכסים נזילים ברמה גבוהה מקטינה את ההכנסות ומשום כך הבנקים מעוניינים להקטין את אחזקת הנכסים הנזילים ככל הניתן. בנק ללא עתודות נזילות מספיקות כדי לעמוד בדרישות פירעון של המפקידים, עלול להגיע למצב של פשיטת רגל. ועל כן מטיל הבנק המרכזי מגבלות על הבנקים. מגבלות אלו נקראות חובת הנזילות, או חובת ההשקעה, והן מתייחסות לאחוז מתוך פיקדונות הציבור, אותו חייבים הבנקים, להשקיע בבנק המרכזי, על מנת לשמור על עתודות נזילות. עד שנות התשעים השתמש הבנק המרכזי בישראל בחובת הנזילות גם כמכשיר בהפעלת המדיניות המוניטרית, כיום אין זה כך, ורמתה של חובת הנזילות בישראל זהה לזו שבמדינות המפותחות.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יחסים פיננסיים
קרלסברג

קרלסברג (בדנית: Carlsberg) הוא מותג של בירה שמקורה בדנמרק. המבשלה הראשית של קרלסברג נמצאת בקופנהגן, ומבשלות נוספות פזורות ברחבי העולם. מרבית הבירה המיוצרת על ידי קרלסברג היא בירת לאגר בהירה, מטיפוס פילזנר. 

חברת קרלסברג נוסדה בקופנהגן על ידי יאקוב כריסטיאן יאקובסן בשנת 1847. ב-1875 הוקמה בסמוך למבשלה זו מעבדת מחקר, ובה בודד ב-1883 השמר שמשמש עד היום לייצור בירת לאגר. שמו של השמר הוא Saccharomyces carlsbergensis, על שם החברה.

חברת קרלסברג רכשה ב-1970 את חברת טובורג. בישראל שתי הבירות מיוצרות ב"מבשלות בירה ישראל" שבאזור התעשייה הדרומי באשקלון, על פי הסכם עם החברה הדנית.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.carlsberg.co.il/ אתר קרלסברג ישראל]
* [https://web.archive.org/web/20101111102954/http://www.beermagazine.co.il/Brands/Brand.aspx?BrandId=7 קרלסברג] במגזין הבירה הישראלי
* [http://www.somersbycider.co.il/ בירת תפוחים מבית קרלסברג העולמית - Somersby Cider]

קטגוריה:יצרני בירה
קטגוריה:מוצרי החברה המרכזית לייצור משקאות קלים
פלורנס קירש דו ברול

פלורנס קירש דו ברול (אנגלית: Florence Kirsch Du Brul; 1915 - 2 ביולי 2005) הייתה פסנתרנית קונצרטים בעלת שם עולמי ומורה מן השורה הראשונה לפסנתר.

== חייה ==
פלורנס קירש דו ברול נולדה בצפון שיקגו, אילינוי, ארצות הברית. בילדותה למדה אצל סילביו סקיונטי ואצל המלחין הווארד ולס והופיעה עם התזמורת הסימפונית של שיקגו בגיל 12. מנצח התזמורת של שיקגו, פרדריק סטוק, המליץ עליה לפני הפסנתרן והמלחין האוסטרי הנודע, ארתור שנאבל וקירש נשלחה לברלין, גרמניה, שם התגורר שנאבל, ללמוד אצלו.

עם עלות הנאצים לשלטון, נאסר על קירש לעזוב את גרמניה והיא נאלצה להימלט לאיטליה בידיים ריקות ולהפקיר את כל רכושה. היא חזרה לארצות הברית ב-1937 ובאותה שנה הופיעה לראשונה כפסנתרנית מקצועית באולם הקונצרטים של תזמורת שיקגו.

קירש עשתה לה שם בעולם כפסנתרנית קונצרטים ואף הקליטה כמה תקליטים קלאסיים, ביניהם "קול קורא במדבר" של המלחין היהודי-שווייצרי ארנסט בלוך ו"כלולות" של איגור סטרווינסקי.

בשנות ה-40, כאשר הופיעה ולימדה בניו יורק, פגשה את ד"ר א. לויד דו ברול, חוקר נודע במדעי האנטומיה והאנתרופולוגיה ומחנך, ונישאה לו. ד"ר דו ברול שירת במלחמת העולם השנייה בארמייה השלישית של גנרל ג'ורג' פטון ולאחר השחרור קיבל קתדרה במכללת שיקגו לרפואת שיניים של אוניברסיטת אילינוי.

הזוג רכש בית מפואר מן המאה ה-19 באילינוי פארק שבשיקגו ומילא אותו בציורים, פסלים, מלאכת מחשבת של ילידים ושאר מזכרות, שאספו במסעותיהם הרבים בעולם. הם הרבו לארח בביתם את בכירי המדענים, האמנים והאינטלקטואלים של המאה ה-20, כפי שהעיד ברוס גרהם, דיקן המכללה.

בין השאר, הגישה פלורנס דו ברול הרצאות בנושא הפסנתר והעבירה כיתות אמן במקומות שונים ברחבי העולם. היא נפטרה ב-2 ביולי 2005.

==קישורים חיצוניים==

<div style="direction: ltr;">
* [http://pqasb.pqarchiver.com/chicagotribune/access/862174761.html?dids=862174761:862174761&FMT=ABS&FMTS=ABS:FT&type=current&date=Jul+3%2C+2005&author=John+von+Rhein%2C+Tribune+music+critic&pub=Chicago+Tribune&edition=&startpage=7&desc=FLORENCE+KIRSCH%2C+90+ Chicago Tribune obituary]
</div>

קטגוריה:פסנתרניות אמריקאיות
קטגוריה:מוזיקאים שעזבו את גרמניה הנאצית
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:שיקגו: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1915
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2005
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005
רוטב אלמאנד

רוטב אלמאנד (בצרפתית: Sauce Allemande - שפירושו רוטב גרמני) הוא רוטב במטבח הצרפתי שמבוסס על רוטב ולוטה לו מוסיפים חלמוני ביצים, שמנת ומיץ לימון.

==היסטוריה==
במאה ה-19 סווג רוטב זה על ידי השף הצרפתי אנטונין קארם כאחד מארבעת "רוטבי האם". הרוטב פותח בראשית המאה ה-20 על ידי השף אסקופייה, אשר הסיר את סווגו של הרוטב כ"רוטב אם". 

שמו של הרוטב ניתן לו בשל צבעו הצהוב. לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה, ובשל השנאה לגרמניה, שונה שמו של הרוטב ל"רוטב בלונד" (בצרפתית: Sauce Blonde) או ל"רוטב פריזיאן" (בצרפתית: Sauce Parisienne - רוטב פריזאי).

הרוטב מוגש כתיבול למאכלי ביצים, דגים מאודים וירקות.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.knorr.co.il/website/index.aspx?p=article&c=18&id=389 ההיסטוריה של רוטב אלמאנד (בין היתר)] באתר קנור

אלמאנד