יצחק הכהן שולאל

רבי יצחק הכהן שולאל (נפטר בא' בכסלו ה'רפ"ה, נובמבר 1524) היה נגיד יהודי מצרים וראש המטבעה של הסולטנות הממלוכית, בין השנים 1502–1517. לאחר ביטול הנגידות, שימש כראש ישיבה בירושלים.

== קורות חיים ==
לא ידוע מקום וזמן הולדתו של רבי יצחק ולא ידועים פרטים רבים על שנות חייו המוקדמות.
ככל הנראה רבו של רבי יצחק היה דודו רבי נתן הכהן שולאל.
בזמן נגידותו של דודו רבי נתן, התגורר רבי יצחק זמן מסוים בערים חברון ועזה, אך חזר למצרים לצורך נישואיו<ref>שמחה אסף, "לתולדות הנגידים האחרונים במצרים", ציון א [ב] (ניסן תרצ"ז), עמ' 121–124 .</ref>.

בשנת ה'רס"ב (1502) נפטר דודו וגיסו רבי נתן הכהן שולאל, והוא מונה תחתיו לשמש כנגיד יהודי מצרים וכראש המטבעה של האימפריה הממלוכית.

במהלך כהונתו כנגיד, העלילו על רבי יצחק שהוא העלים כספים ששייכים לשלטונות, והוא נאסר יחד עם חותנו אברהם אבן חיים ויהודים נוספים. לאחר שלושה חודשים בכלא, הצליח רבי יצחק להימלט, ושהה במקום מסתור. בעקבות מאסרו, הודחו מקורביו ממשרות בכירות במנהל הממלוכי<ref>למשל, רבי יהודה ליב אשכנזי שכתב מכתב לרבי יצחק ובו הוא מברך את רבי יצחק על זיכויו וציין שבזמן מעצר הנגיד הוא פוטר ממשרתו בממשל הממלוכי</ref>. לאחר זמן, השלטונות זיכו מהאשמה את כל החשודים חוץ מאת אברהם אבן חיים שלקח על עצמו את האחריות לפרשה. בעקבות זיכויו יצא רבי יצחק מהמחבוא וחזר לשמש כנגיד וכראש המטבעה, וגם מקורביו חזרו למשרותיהם. בכו ניסן ה'רפ"ה, לאחר פטירתו של רבי יצחק תועדו פרטי הפרשה במסמך רשמי של בית הדין בירושלים, (על פי בקשתו של אברהם אבן-חיים). מסמך זה שרד בגניזה הקהירית<ref>אברהם דוד, [https://www.ybz.org.il/_Uploads/dbsArticles/Abraham_David_Ginzei_Qedem_16.pdf דין ודברים בין סוחרים במצרים על רקע פעולתו המסחרית של אברהם אבן חיים במחצית הראשונה של המאה ה-16], גנזי קדם, כרך טז, עמודים 235-260</ref>.

רבי יצחק קיבל על עצמו שיהיה נזיר אם ימנה אדם מסוים לדיין (הכונה למהרלב"ח), ולאחר מכן היה צורך למנות את אותו אדם לדיין, ונוצרה מחלוקת בין חכמי הדור האם רבי יצחק מחויב בנזירות או לא<ref>שו"ת מהרלב"ח סימן נו, ושו"ת הרא"ם סימנים נ ונא</ref>.

בשנת ה'רע"ז (1517), כבשו העות'מאנים את סוריה, ארץ ישראל, ומצרים מידי האימפריה הממלוכית, ובעקבות כך הודח רבי יצחק מתפקידיו כנגיד וכראש המטבעה. לאחר הדחתו, עלה רבי יצחק לירושלים, שם היה ממנהיגי הקהילה ועמד בראשות הישיבה.

רבי יצחק תיקן תקנות רבות בהלכה ובהנהגת הקהילות. תקנותיו ופסקיו בספרי תלמידיו ובראשם הרדב"ז, וכן בספריהם חכמי דורו והדורות שאחריו. אחדים מפסקיו הובאו להלכה בספר בית יוסף של רבי יוסף קארו.

בחורף של שנת ה'רפ"ה (1524), פרצה מגפה בירושלים, ורבי יצחק ברח מהמגפה לכפר ח'ירבת אל-בורג' שבין ירושלים לנבי סמואל, אך בעודו שוהה שם, הוא נדבק במגפה ונפטר בא' בכסלו ה'רפ"ה, והובא לקבורה בירושלים<ref>, יצחק בן צבי, זיהוי מקום מותו של הנגיד ר"י שולאל, ידיעות החברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, כרך י, עמ' 28 </ref>.

== מתלמידיו ==
רבים מחכמי מצרים וארץ ישראל בדור שאחרי רבי יצחק היו תלמידיו. המפורסמים שבהם הם הרדב"ז, רבי משה קאשטרו
ורבי אברהם בן אליעזר הלוי.

== משפחתו ==
רבי יצחק השתייך למשפחה מיוחסת מהאי מיורקה שבספרד, שהגרה לאלג'יריה בעקבות גזרות קנ"א. במחצית השנייה של המאה החמש עשרה הגרו חלק מבני המשפחה לארץ ישראל ולמצרים<ref>למשל, רבי נתן הכהן שולאל שעלה מתלמסאן בשנת ה'ר"ל יחד עם אשתו (אחותו של רבי יצחק) וילדיו </ref>. לא ידוע האם רבי יצחק עצמו נולד עדיין באלג'יריה<ref>הידיעות הראשונות עליו הם מתקופת שהותו במצרים.</ref>. כמו כן לא ידועים שמות הוריו.

רבי יצחק התחתן עם קמר לבית אבן-חיים, ביתו של סוחר ממוצא ספרדי בשם אברהם אבן-חיים. לרבי יצחק ולאשתו קמר נולד בן אחד שנקרא אברהם על שם סבו, אבי אימו. כשנפטר רבי יצחק, היה אברהם עדיין צעיר, ולכן מינה רבי יצחק קודם פטירתו שלושה אפוטרופסים (רבי שלמה טורטישא, רבי דוד שושן, ורבי נתן הכהן שולאל<ref>אין לבלבל בינו לבין הנגיד רבי נתן הכהן שולאל, אלא הוא חכם אחר בן אותה המשפחה (אולי נכדו של רבי נתן הראשון)</ref>) שינהלו את נכסיו וידאגו לפרנסת בנו הצעיר<ref>שו"ת מהרלב"ח סימן צה</ref>. המהר"י בירב הורה לקמר לא להינשא בשנית עד שאברהם יגדל כדי שיהיה מי שיגדל את היתום הצעיר<ref>שו"ת מהר"י בירב סימן ד</ref>.

== ראו גם ==
* יהודים בירושלים במאה ה-15 וה-16
* הנגידות במצרים
* יהדות מצרים

== לקריאה נוספת ==
* שמחה אסף, "לתולדות הנגידים רבי יהונתן ורבי יצחק שולאל", ציון ו [ג] (ניסן תש"א), עמ' 113–118 .
 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* אברהם דוד, "[https://humanities.tau.ac.il/sites/humanities.tau.ac.il/files/media_server/Jewish%20History/Teuda/Teuda-%20Vol%2015-%20English/Teuda-%20Vol%2015-%2013-%20David.pdf מעורבותם של אחרוני הנגידים במצרים בעניינה של הקהילה היהודית בארץ ישראל]", תעודה טו (תשנ"ט), עמ' 293–332.
* 
* 
* .

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נגידי מצרים
קטגוריה:קהיר: רבנים
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:חברון: רבנים
קטגוריה:עזה: רבנים
קטגוריה:רבנים מצרים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים מצרים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-16
קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:ראשי ישיבות בארצות האסלאם
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:ילידי המאה ה-15
קטגוריה:נפטרים ב-1524