OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דוקסיס

דוקסיס (באנגלית: DOCSIS, ראשי תיבות של Data Over Cable Service Interface Specification) הוא תקן בינלאומי להעברת מידע דיגיטלי על גבי תשתית טלוויזיה בכבלים. הדוקסיס קובע סדרת הגדרות המתארות את צורת התקשורת על גבי רשת HFC. הגוף המוסמך לאשר ציוד הקשור לטכנולוגיה הוא מעבדות CableLabs.

מעבדות CableLabs מובילות תהליך הסמכה המבטיח שמודמים בתקן דוקסיס (DOCSIS) המיוצרים על ידי יצרנים שונים יהיו תואמים לתקן וניתנים לפעולה הדדית. מוצרים העוברים את הבדיקות זוכים בחותמת "CableLabs Certified" המבטיחה לקונים שהמוצר יכול לפעול מול מוצרים נוספים המאושרים בתווית זו.

קיימות כמה גרסאות דוקסיס:

*docsis 1.0 - גרסה ראשונה של תקן דוקסיס, שיצא בשנת 1997.
*docsis 1.1 - גרסה שנייה שיצאה בשנת 1999. ההבדל העיקרי לעומת גרסה 1.0 הוא שיפור מנגנון האבטחה (+BPI)
*docsis 2.0 - גרסה שלישית שיצאה בשנת 2001, בעיקר כדי לספק את השוק המתפתח של רשתות VOIP בכבלים.
*docsis 3.0 - יצאה בשנת 2006 בגלל צורך גובר והולך ברוחב פס גדול.
* docsis 3.1 - יצאה בשנת 2013 ומציעה מהירויות גבוהות יותר. גרסה זאת מפסיקה את השימוש ב-QAM בערוצים שרוחבם 6MHz או 8MHz, ובמקום משתמשת ב-OFDM.
* docsis 4.0 - יצאה בשנת 2017 ומציעה דופלקס מלא, המאפשרת מהירות העלאה והורדה סימטריים, ובכל הספקטרום שבין 0MHz ו1.8GHz.

בגרסאות שלפני 3.1 ישנם הבדלים בין דוקסיס בשיטה אירופית (EuroDOCSIS), לדוקסיס בשיטה אמריקאית. בישראל, HOT היא הספק היחיד העושה שימוש בטכנולוגיה זו. היא משתמשת בשיטה האמריקאית, ששונה מהשיטה האירופית בעיקר מבחינת רוחב ערוץ הלוך (Downstream). בשיטה האמריקאית ערוץ הלוך הוא ברוחב סרט של (6MHz (NTSC, ובשיטה האירופאית ערוץ הלוך מוגדר ברוחב (8MHz (PAL.

הטבלה הבאה מפרטת את העומס המקסימלי על ערוצי הלוך וחזור בין גרסאות דוקסיס שונות:

:{| class="wikitable" 
! גרסת דוקסיס 
!תאריך ייצור!! ערוץ הלוך !! ערוץ חזור 
!מאפיינים
|-
| 1.0 
|1997|| 40 Mbit/s || 10 Mbit/s 
|
|-
|1.1
|2001
|40 Mbit/s
|10 Mbit/s
|הוספת היכולת VoIP 
|-
| 2.0 
|2002|| 40 Mbit/s || 30 Mbit/s 
|שיפור העלאת המידע
|-
| 3.0 
|2006|| 1.2 Gbit/s || 200 Mbit/s 
|שיפור משמעותי בהורדת/העלאת המידע, תמיכה ב-IPv6
|-
|3.1 
|2013|| 10 Gbit/s || 1–2 Gbit/s
|שיפור משמעותי בהורדת/העלאת המידע, בניה חדשה לשימוש בערוצים 
|-
|4.0
|2017
|10 Gbit/s
|6 Gbit/s
|שיפור משמעותי בהעלאת המידע, הזרמת מידע סימטרית.
|}

נכון לינואר 2020, רשת האינטרנט המהיר של HOT מבוססת על DOCSIS 3.0

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.cablelabs.com/ CableLabs] - ארגון בארצות הברית הקובע את התקנים של דוקסיס.
* [http://www.cisco.com/univercd/cc/td/doc/cisintwk/ito_doc/cable.htm מסמך סיסקו על טכנולוגיות בכבלים] - מידע טכני באנגלית על טכנולוגיות כבלים ותקן דוקסיס.

==הערות שוליים==

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
חיל האוויר הגאורגי

{| style="width: 20em; float: left; font-size: 95%; margin: 0 1em 1em 0; border-right: 1px solid #aaa; border-left: 1px solid #aaa; border-top: 1px solid #aaa; border-bottom: 1px solid #aaa; border-collapse: collapse; background:#eeeeff;"
|-
|align=center style="padding: 0.5em; background: #ccccff; font-size: larger;" | <big>חיל האוויר הגאורגי</big>
|-
|
{| style="margin-right: 1em; border-top: 2px #AAA solid; width: 19em; margin: auto;"
|- style="vertical-align: top;"
| align="center" colspan="2" <small>דגל חיל האוויר הגאורגי</small> 110px <small>רונדל חיל האוויר הגאורגי</small>
|-
! colspan=2 align=center | פרטים כלליים
|-
!width=35%| פעיל בשנים
| 1991 - היום
|-
! מדינה
| 
|-
! גודל הכוחות
| 1,194 חיילים<BR> 33 כלי טיס
|-
! מפקדה
| שדה התעופה אלכסייבקה, טביליסי
|-
! colspan=2 align=center | כלי הטיס
|-
! מטוסי קרב אוויר קרקע
| סוחוי Su-25, מיל Mi-24
|-
! מטוסי קרב
| מיג-21
|-
! מטוסי אימון
| יאקובלב Yak-52
|-
! מטוסי תובלה
| אנטונוב An-2, מיל מי-8, מיל Mi-17,<BR> UH-1 אירוקוייס (מטוס בל)
|}
|}
הדגל העדכני של חיל אוויר ובתוחוגם הסמל מאז הופרד בשנית מצבא היבשה
פיקוד התעופה והגנה אווירית של גאורגיה - מוקר יותר בשם: חיל האוויר הגאורגי (בגאורגית: საქართველოს სამხედრო-საჰაერო ძალები; תעתיק: סַכרתווֶלוֹס סַמחֶדרוֹ-סַהַאֶרוֹ דזאלֶבּי) בשנת 2010 הוא שולב עם זרוע היבשה של הכוחות המזוינים של גאורגיה וב-2016 הופרד בשנית, הוא כולל כ-2,750 חיילים, 10 מטוסי תקיפה מדגם סוחוי-25 שהותאמו גם לתקיפה/קרב, 2 מטוסי תובלה אנטונוב-28, 9 מסוקי תקיפה מיל-27 15 מסוקי מיל-8, 2 מיל-14, 12 בל UH 1- 8 אלבטרוס L-39 ו-4 L-29. ו-380 טילי קרקע אוויר.

שני שדות התעופה העיקריים של חיל האוויר הגאורגי ממוקמים בטביליסי ("שדה התעופה אלכסייבקה") ומרנאולי. לאחר עלייתו של מיכאיל סאקשווילי לשלטון, החל צבא גאורגיה, ובתוכו גם חיל האוויר הגאורגי, לעבור תהליך של מודרניזציה בעזרתם של נאט"ו, ובמיוחד ארצות הברית וטורקיה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאורגיה: צבא וביטחון
גאורגיה
קטגוריה:גאורגיה: תעופה
יורדנס

יורדנס (Iordanis, Jordanes) היה איש דת והיסטוריון רומי, שחי במאה השישית לספירה.
הוא כתב בלטינית מאוחרת ולא בלטינית הקלאסית.

ספריו:
* בסביבות שנת 551 כתב את ספרו המוכר יותר - הגטיקה או בשמו המלא De Origine Actibusque Getarum (על מוצא הגותים ותולדותיהם). זהו המקור ההיסטורי המוקדם ביותר המתעד את חיי הגותים.
* בנוסף כתב את ספרו רומאנה , על ההיסטוריה של רומא. שמו המלא De Summa Temporum Vel Origine Actibusque Gentis Romanorum (דברי הימים, או מוצא העם הרומי ותולדותיו).

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.gutenberg.org/browse/authors/j#a5699 יצירותיו של יורדנס בפרויקט גוטנברג] 
* 
* 
* 

קטגוריה:גותים
קטגוריה:היסטוריונים ביזנטים
קטגוריה:אנשי ימי הביניים
קטגוריה:מחברים כותבי לטינית
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6
צדוק סביר

צדוק סביר (נולד ב-1935) הוא זמר שנחשב לחקיין בדרן הראשון בישראל, בעיקר נהג לחקות זמרים אחרים.

==ביוגרפיה==
צדוק, במקור סאלח סווירי, עלה לתל אביב מעיראק עם משפחתו בגיל 7, התגייס ללהקת פיקוד צפון והשתתף בהופעות כגון "מוישה ונטילטור" ושירים כגון "שיר הצנחנים". לאחר שהשתחרר הוזמן להופיע כבדרן בפני חיילים. באחת ההופעות בפני חיל הים בחיפה פגש את אנשי קול ישראל יצחק שמעוני ואלון שמוקלר שהתלהבו מהמופע והזמינו אותו להופיע בתוכנית שלושה בסירה אחת ועד מהרה הוא הפך לאחד מהזמרים הפופולריים של סוף שנות ה-50 וקיבל חוזה הקלטות בהד ארצי. הוא הרבה להופיע במועדונים כבדרן חקיין וזמר עד שהחליט לנסות קריירה בינלאומית ועזב את הארץ. לאחר חוזה של ארבע שנים באירופה חזר ארצה לצורך הקמת משפחה. אמו ויקטוריה הכירה לו את אשתו שעבדה באותו הזמן במספרה החביבה עליה. לאחר שנולד בנם הבכור, חתם על חוזה הופעות בן שלוש שנים בארצות הברית ונסע לשם עם משפחתו. לאחר כשלוש וחצי שנים שב ארצה והתקשה להשתלב בתרבות הבידור הארץ, בין השאר מכיוון שנתפס כמי שניסה לעזוב את הארץ, מעשה שלא היה מקובל באותו הזמן. ב-1977 נסע שוב לסיבוב הופעות בארצות הברית וחזר לארץ ב-1979. אשתו, ריימונד, פתחה מספרה בשכונת בבלי בתל אביב אך לאחר שנישואיו עלו על שרטון כתוצאה מבעיות כלכליות, התגרשה ממנו ועברה לארצות הברית עם ילדיו.

בשנת 1990 שיחק בתפקיד אורח בסרט "נשיקה במצ"ח", סרטו של סם פירסטנברג, ובכיכובו של יהודה ברקן.

לסביר כ-100 שירים, מהמפורסמים: "רומיה ויואל", "מלח בודד", "שיר היורד דרומה", "שיר התוכי", שירי יודל, צרור שירי פרנק סינטרה ואפילו מהאופרה הספר מסביליה. חיקויו המפורסם ביותר היה של לואי ארמסטרונג.

ב-2003 השתתף בסרט מוקומנטרי זהירות מצלמה, תוכנית מציאות בדיונית על תרבות המתיחות בארץ והופיע ב"רק בישראל". ב-2007 השתתף כמתחרה בתוכנית הטלוויזיה "הדבר הגדול הבא" שם ביצע את HELLO DOLLY של לואי ארמסטרונג ושר את שירו משנת 1970 "יודל כחול לבן".

בנובמבר 2012 העניק לו איגוד אמני ישראל אות הוקרה על תרומתו לתרבות הישראלית לאורך השנים.

==חיים אישיים==
סביר הוא אחיינו של שלמה הלל, יו”ר הכנסת לשעבר.

לסביר שני בנים ובת. כיום מתגורר ביד אליהו בדיור מוגן.

==אלבומים==
*"לארצי" הוצאת הד ארצי 1958
*"משירי החבריא" הוצאת הד ארצי 1960
*"צדוק סביר עם תזמורת הד ארצי" 1960
*"בשירי פרנק סינטרה בעברית" הוצאת ליטראון 1958

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:בדרנים ישראלים
קטגוריה:חברי להקת פיקוד הצפון
קטגוריה:חקיינים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
אוצ'מצ'ירה

אוֹצַ'מצ'ירֶה (בגאורגית: ოჩამჩირე, באבחזית: Очамчыра) או אוֹצַ'מצ'ירַה היא עיר לחוף הים השחור במחוז אוצ'מצ'ירה שבאבחזיה, הרפובליקה הבדלנית של גאורגיה. 

על פי מפקד אוכלוסין משנת 1987 היו באוצ'מצ'ירה 18,700 תושבים. לאחר הסכסוך הגאורגי-אבחזי של 1992-93, קטנה אוכלוסיית העיר בצורה משמעותית. רוב התושבים שעזבו הושפעו מהסכסוך, ונכון ל-2007 עדיין ממתינים לשובם הביתה. אוצ'מצ'ירה שוכנת על גדת נהר גלידזגה בגובה חמש מטר מעל פני הים. העיר ממוקמת כ-53 ק"מ דרומית לסוחומי ו-351 ק"מ צפונית לטביליסי. 

האקלים באוצ'מצ'ירה הוא סובטרופי לח, עם חורף חמים יחסית וקיץ חם. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 13.6 °C. ינואר הוא החודש הקר ביותר עם טמפרטורה ממוצעת של 4.5 °C, כאשר יולי הוא החודש החם ביותר עם טמפרטורה ממוצעת של 23 °C. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 1,300 מ"מ. 

הקולוניה היוונית, מתקופת יוון העתיקה, גואנוס (Gyenos), הייתה ממוקמת כנראה ליד אוצ'מצ'ירה, למרות זיהוי המקום לא יכול להחשב כוודאי, עקב המיקום הנוכחי והשימור הגרוע של האתר הארכאולוגי עצמו. קו מסילת הברזל גאלי-אוצ'מצ'ירה-סוחומי, נבנה בשנת 1938.

== לקריאה נוספת== 
* האנציקלופדיה הגאורגית (סובייטית), 1983, כרך 7 עמ' 623. 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אבחזיה: יישובים
קטגוריה:גאורגיה: ערים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:הים השחור: יישובים
קטגוריה:גאורגיה: ערי נמל
שלמה חוחלובקין

שלמה חוחלובקין (31 בינואר 1907, חצי האי קרים - 4 באפריל 1978) היה סופר עברי, משורר, מתרגם ומדפיס ישראלי.

==ביוגרפיה==

שלמה חוחלובקין, (ברוסית: אדום), נולד ברוסיה של אז, בחצי האי קרים, אך עבר בילדותו לעיר גרישינו, שבחבל הדונבאס, באוקראינה. נדד עם משפחתו, משפחת מדפיסים, לעיר טאגנרוג, ועלה עמהם לארץ ישראל, בשנת 1925.

משפחת חוחלובקין השתקעה בתל אביב, והקימה בית דפוס. שלמה חוחלובקין החל בכתיבת שירים כבר בגיל צעיר. הוא פרסם את ספריו בהוצאה עצמית והדפיסם בבית הדפוס המשפחתי. לבד משיריו וסיפוריו, ניסה שלמה חוחלובקין את ידו גם בתרגומים מרוסית. בין השאר תרגם מבחר משירי מאיקובסקי, וקובץ תרגומים בשם הסימפוניה הרביעית של צ'ייקובסקי.

שלמה חוחלובקין היה אחיו של בנימין חכלילי, ממייסדי קיבוץ נען ועסקן תרבות בתנועתו, ודודו של ניר חכלילי, מפיק ידוע ומגיש בטלוויזיה הישראלית.

==ספריו של חוחלובקין==
*הכו בתופים, חוברת הומוריסטית לסוכות תש"ו, תל אביב, דפוס צ’ חוחלובקין ובנו, תש"ו 1946.
*הבהבים קטנים, לנוער, תל אביב, תריס מואר, 1953.
*אמצעי נגד האנטישמיות, ש’ בן-בלוריה, (שלמה חוחלובקין), תל אביב דפוס חוחלובקין 1938.
*תרגומים בתור סקיצות, תל אביב, דפוס חוחלובקין 1947.
*שירי הליל המוזר, שירים, תל אביב דפוס חוחלובקין 1955.
*קורט שירי מאיקובסקי, תרגם ש’ חוחלובקין, תל אביב 1955.
*כתמים נבחרים, יפו 1942.
*כתבים, שלמה חוחלובקין, הביאו לדפוס וערכו - אסתר חכלילי (חוחלובקין) ובנימין חכלילי, תל אביב 1983.
*זוטות, שלמה בן-בלוריה, (חוחלובקין), תל אביב 1947.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:פעילי תרבות ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978
גרשון קינגסלי

גרשון קינגסלי (באנגלית: Gershon Kingsley; 28 באוקטובר 1922 – 10 בדצמבר 2019) היה מלחין גרמני-אמריקאי יהודי. עיקר פרסומו הגיע בזכות הנעימה "פופקורן" שכתב, שזכתה לפופולריות עצומה.

==ביוגרפיה==
קינגסלי נולד בשם גֶץ גוסטב קסינסקי, בבוכום בגרמניה, לאב יהודי ולאם קתולית (שהתגיירה), וגדל בברלין. היה חבר בתנועת נוער ציונית, ובשנת 1938, כשהוא בן 15, עלה לארץ ישראל בעקבות התחזקות הנאצים בשלטון, ימים ספורים לפני ליל הבדולח. גר בקיבוץ עין חרוד, לימד את עצמו נגינה בפסנתר, ואחר כך החל להופיע כנגן ג'אז בתל אביב וירושלים. שירת כגפיר במשטרה הבריטית בא"י ולמד בקונסרבטוריום למוזיקה בירושלים. בשנת 1946 עבר לארצות הברית.

בגיל 24 החל ללמוד בלוס אנג'לס בקונסרבטוריום למוזיקה לתואר ראשון במוזיקה, תוך שהוא משלים את לימודיו התיכוניים בערבים. בשנת 1955 עבר לניו יורק, שם החל לשמש כמפיק מוזיקלי בהצגה בברודוויי. בשנת 1958 היה מועמד לפרס טוני למפיק מוזיקלי בזכות מחזה מצליח אותו הפיק.

בשנת 1966 שיתף פעולה עם המלחין הצרפתי ז'אן ז'אק פרי ביצירת אלבום הפופ האלקטרוני החלוצי "The In Sound from Way Out".

בשנת 1969 הוציא אלבום "Music to Moog By" על טהרת השימוש בסינתיסייזר מוג, שזכה לביקורות נלהבות. קינגסלי הפך לאחד מהיוצרים המרכזיים המשלבים מוזיקה אלקטרונית ומוג והוציא עוד מספר אלבומים בנושא.

בשנת 1970 חיבר את המוזיקה לסרט התמהוני של דן וולמן.

בשנת 1972 הקליטה להקה בשם "Hot Butter", שהקליטה גרסאות כיסוי אינסטרומנטליות, את הקטע "Popcorn" מאלבומו משנת 1969, "Music to Moog By". השיר הפך ללהיט גדול ונעשו לו אין ספור גרסאות כיסוי. נעשה בו תכופות שימוש במשחקי מחשב, במיוחד מסוג ארקייד, תוכניות טלוויזיה וסרטים. שמועה עקשנית, שתאמה את חוסר הידיעה בקרב הציבור בנוגע למוזיקה אלקטרונית והקשר בין האמן למחשב, גורסת כי השיר נכתב בידי תוכנת מחשב ייעודית, עם זאת אין ויכוח כי השיר כולו הולחן על ידי קינגסלי.

בעקבות הצלחתו של הקטע "פופקורן" שב קינגסלי לגרמניה, שם פעל במינכן בעיקר בתור מלחין סרטים ופרסומות. הוא הלחין בין היתר מנגינות נושא להפקות של ערוץ הטלוויזיה הגרמני ZDF. החל מסוף שנות ה-90 ועד למותו, הוא התגורר בניו יורק.

שורשיו היהודיים של קינגסלי השפיעו על יצירתו המוזיקלית. לאחר שעבר לארצות הברית ניגן במספר בתי כנסת בקליפורניה וניו יורק, ואף שימש כמנהל המוזיקלי בכמה מהם. באותה תקופה שיתף פעולה עם המלחין היהודי הידוע מקס הלפמן. הוא כתב והלחין במהלך השנים יצירות רבות בנושאים יהודיים, שאחת מהבולטות בהן היא "Shabbat For Today", קבלת שבת בסגנון אופרת מוג-רוק.

קינגסלי נפטר ב-10 בדצמבר 2019 בגיל 97 בניו יורק.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20170101235907/http://www.hasharat.co.il/html/article_7627.php גרשון קינגסלי והסיטיסייזר מוג], באתר השרת העיוור.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי משטרת היישובים העבריים
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלחיני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
שלמה לוי (רב)

הרב שלמה חיים לוי (נולד בשנת 1952) הוא ראש כולל לשעבר בישיבת הר עציון ונשיא ישיבת ההסדר קריית גת; מחבר ספרי הלכה ואחד ממחברי השאלות למבחני הסמיכה לרבנות של הרבנות הראשית לישראל.

==ביוגרפיה==
נולד בקזבלנקה (מרוקו) ועלה לישראל עם משפחתו כילד קטן. התחנך בבית הספר היסודי "תחכמוני" בבת ים ובישיבה התיכונית "נתיב מאיר" שבירושלים. בשנת תשכ"ט (1969) הצטרף לישיבת ההסדר הר עציון.

החל משנת תשל"ד (1974) החל לשמש כר"מ בישיבת הר עציון. העביר שיעורים גם בישיבת שבי חברון ובישיבת ברכת משה שבמעלה אדומים. הקים ועמד בראש כולל ההלכה בישיבת הר עציון, מעביר שיעורים בבית מורשה שבירושלים, ומשמש כדיין בבתי הדין לממונות שבאלון שבות. בשנת תשס"ו ייסד את ישיבת ההסדר קריית גת ועמד בראשה עד שנת תשע"ה, אז התמנה לתפקיד נשיא הישיבה ומינה את הרב שמעון פרץ לעמוד במקומו בראש הישיבה. משמש גם כאחד הבוחנים בתוכנית הלימוד ל'יועצות הלכה' של מדרשת נשמת.

בשנת תשס"ג (2003) יצא לאור ספרו שערי אורה, על הלכות נידה וטהרת המשפחה. מהדורה מעודכנת ומורחבת נדפסה בשנית בשנת ה'תשע"ד (2014).

בשנת ה'תשפ"ב, לרגל הגיעו לגיל 70, פרש מתפקידו כראש כולל ההלכה בישיבת הר עציון, והוא ראש כולל ערב לבעלי בתים בישיבה. במקביל, ממשיך לכהן כנשיא ישיבת קריית גת<ref></ref> וללמד במקומות נוספים.

== חיבוריו ==
* שערי אורה – הלכות נדה, אלון שבות ה'תשס"ג, מהדורה שנייה בהוצאת מגיד, ירושלים ה'תשע"ד.
* קונטרס ברכת הפת, אלון שבות, ה'תשמ"ט.

==משפחתו==
אביו הוא ח"כ לשעבר דניאל יצחק לוי. אחיו הם השר לשעבר הרב יצחק לוי ופרופסור יהודה לוי. נשוי לנצחיה, בתו של הרב חיים דוד הלוי, לשעבר הרב הראשי לתל אביב-יפו. מתגורר בנווה דניאל שבגוש עציון.

בנו הרב אליהו הוא מנהל התלמוד תורה "תורת חיים" (בנשיאות הרב יצחק גינזבורג), שליח חב"ד בשכונת גבעת שאול, משפיע בישיבת "תום ודעת" בירושלים. ביתו אפרת נשואה לרב אודי שוורץ המשמש כרב בישיבת הר עציון וראש ענף הלכה ברבנות הצבאית.

==רבותיו==
* הרב יהודה עמיטל
* הרב אהרן ליכטנשטיין
* הרב חיים דוד הלוי, חמיו

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://etzion.org.il/he/publications/books-yeshiva-faculty/publications-talmud/קונטרס-ברכת-הפת קונטרס ברכת הפת], בבית המדרש הווירטואלי של ישיבת הר עציון
* [http://www.etzion.org.il/he/authors/rav-shlomo-levy מאמרי הרב שלמה לוי] בבית המדרש הווירטואלי של ישיבת הר עציון
* 
* 
* שיעורים בווידאו ב[https://www.youtube.com/playlist?list=PLdRUE7P9zJSJZyBtCaIrawtK2a0UZF62X&spfreload=10 ערוץ ישיבת ההסדר קריית גת ב-You Tube] ו[https://www.yeshivakg.co.il/c/וידאו/שיחות-הרב-שלמה באתר הישיבה]
* [https://www.inn.co.il/tags/%D7%94%D7%A8%D7%91_%D7%A9%D7%9C%D7%9E%D7%94_%D7%9C%D7%95%D7%99 הרב שלמה לוי - מאמרים וכתבות], באתר ערוץ 7

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (בת ים)
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:רבני ישיבת שבי חברון
קטגוריה:רבני ישיבת הר עציון
קטגוריה:רבני ישיבת ברכת משה
קטגוריה:משפחת ועקנין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
סרט טארטן

Tartan Ribbon צילום הצבע הראשון בהיסטוריה שצילם [[ג'יימס קלרק מקסוול, בעזרתו של הצלם תומאס סוטון, 1861. (תמונה זו הופקה מאוחר יותר כנראה לאחר הקרנת שלוש השקופיות של הצילום המקורי)]]

סרט טארטן (באנגלית: Tartan Ribbon טארטן - דוגמה של אריג) הוא שמו של צילום הצבע הראשון בהיסטוריה שצולם בשנת 1861, על ידי המדען והפיזיקאי ג'יימס קלרק מקסוול. מקסוול, המוכר כיום בזכות ניסוח תאוריית הקרינה האלקטרומגנטית ופיתוח מחקרים מרכזיים על התנהגות גזים, הוכיח כבר בשנות החמישים והשישים של המאה ה-19 שניתן לצלם ואחר כך להקרין על מסך עצם צבעוני בעזרת מסננים בצבעי אדום, ירוק וכחול. לגילוייו הגיע בעת שעסק בפיתוח תורת שלושת הצבעים של חוקר הטבע תומאס יאנג ואחריו, של הפיזיולוג והפיזיקאי הרמן פון הלמהולץ.

יאנג, ובעקבותיו הלמהולץ, פיתחו תאוריה על אופן קליטת הצבע על ידי העין האנושית. לטענתם יש להפריד בין תפיסת הצבע על ידי העין ובין הצבע הפיזי-ממשי של האובייקט. האור, טען יאנג כבר ב-1801, מורכב משלושה צבעים ראשוניים, והם אלו שגורמים את תחושת הצבע בעין. כל אובייקט גוון שנקלט על ידי העין ניתן להרכבה מעירוב נכון של שלושת הצבעים הראשוניים. 

במהלך ניסוייו וניסיונותיו לפתח את תאוריית שלושת הצבעים, ולתאר במדויק את רגישות העין לצבעי הספקטרום, נעזר מקסוול בצילום. בהנחייתו צילם הצלם תומאס סוטון (Thomas Sutton) סרט בד טארטן סקוטי. האובייקט צולם כשלוש פעמים על גבי לוחות צילום שחור-לבן מזכוכית, אך בכל פעם צולם דרך מסנן בצבע שונה שהונח לפני עדשת המצלמה: מסנן אדום, ירוק וכחול. כל מסנן העביר רק את הצבע שלו, כלומר, המסנן הכחול חסם את האור מאזורי הצבע האדומים והירוקים, והעביר אל הנגטיב אור מהאזורים הכחולים באובייקט בלבד. פעולה דומה עשו שאר המסננים. כתוצאה מכך נוצרו שלושה נגטיבים בגווני שחור ולבן, אך בעלי טווח גוונים שונה. לאחר שפותחו והודפסו על גבי חומר שקוף, הוקרנו שלושת הדימויים דרך שלושה מקרנים שונים, כשעל כל מקרן הושם מסנן בגוון בו צולם הדימוי אותו הקרין, (כלומר, התמונה שצולמה עם מסנן כחול הוקרנה כעת דרך מסנן כחול, וכן הלאה). שלושת המקרנים יצרו שלוש הקרנות בצבעים שונים של אותו הדימוי, וכאשר אחדו את שלוש ההקרנות יחדיו, זו על זו, נוצר דימוי רב-צבעים, ששחזר את צבעי האובייקט המקורי.

מקסוול הציג את תצלומו בפני החברה המלכותית בעת שנשא שם הרצאה על תאוריית קליטת הצבעים על ידי העין האנושית, ופרסם את ממצאיו במאמר מאותה שנה: <div dir=ltr align=left>
 "On the Theory of Three Primary Colours", British Journal of Photography, vol. 8, no. 147, 1861, pp. 270-71. </div>

שלושת לוחות-הצילום נמצאים כיום במוזיאון קטן ברחוב אינדיה מספר 14, באדינבורו, בבית בו נולד מקסוול.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.edinphoto.org.uk/1_P/1_photographers_maxwell.htm ג'יימס קלרק מקסוול] (לרבות שלושת לוחות הצילום של צילום הצבע הראשון), באתר EdinPhoto
* ראו בפרק: האיש שצילם את תמונת הצבע הראשונה
קטגוריה:היסטוריה של הצילום
קטגוריה:תצלומים
קטגוריה:1861
יוסף שילינגר

== חייו ==
יוסף שילינגר נולד ב-1895 בחרקוב אוקראינה (אז בתחומי האימפריה הרוסית),
החל מ-1914 למד פסנתר, הלחנה וניצוח בקונסרבטוריון למוזיקה של פטרוגרד אצל ניקולאי צ'רפנין, וסילי קלפאטי ויאזפס ויטולס. בימי השלטון הסובייטי בשנים 1918–1922 לימד שילינגר בקונסרבטוריון של חרקוב וניצח לזמן מה על התזמורת הסימפונית האוקראינית
אותה הפך ל"תזמורת הבמה הסימפונית של אוקראינה", שנחשבה לראשונה בעולם הג'אז הסימפוני.
לימד אחר כך הלחנה במכללה המוזיקלית פטרוגרד (טכניקום). נודע כמייסד ומנצח של תזמורת הג'אז הסובייטית הראשונה וערך מחקרים אתנומוזיקליים בגאורגיה.
הרפסודיה הסימפונית שלו "אוקטובר" נבחרה ב-1927 על ידי הוועד הממלכתי למוזיקה סימפונית וקאמרית כיצירה הטובה ביותר של העשור הראשון של רוסיה הסובייטית ובחגיגות הרשמיות למלאת עשור למהפכת אוקטובר נוגנה אך ורק מוזיקה שלו ושל בטהובן.

בשנת 1928 הוא עבר לארצות הברית. בארצות הברית שימש כמורה פרטי וקיבץ תחתיו תלמידים מפורסמים רבים. בין 1932 ל-1936 ג'ורג' גרשווין למד אצל שילינגר תוך כתיבת האופרה פורגי ובס.

"שיטת ההלחנה שילינגר" הקרויה על שמו מנתחת את כל האלמנטים המוזיקליים ניתוח מתמטי, ובעצם מעבירה את מגרש המשחקים אל המתמטיקה. שילינגר חזה שיטות ניתוח והלחנה רבות כדוגמת Set Theory שרק מאוחר יותר פותחה מחדש על ידי אלן פורטה ומילטון בביט. שילינגר החל הרבה לפני יאניס קסנאקיס לעבוד עם אלגוריתמים של שיטות הלחנה.
בתחום המוזיקה האלקטרונית שילינגר שיתף פעולה עם לב טרמין, ממציא התרמין. שילינגר הלחין סוויטה ראשונה "אירפונית" עבור תרמין שניגן בבכורה שלה ב-1929 בכלי שהמציא יחד עם תזמורת קליבלנד בניצוחו של ניקולאי סוקולוף. 

בישראל המשיך את דרכו תלמידו הישיר צבי קרן, ששימש כראש המחלקה למוזיקולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. בין תלמידיו של פרופ' קרן נמנים גם אריאל זילבר ואלברט פיאמנטה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:מוזיקולוגים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקולוגים יהודים
קטגוריה:תאורטיקאי מוזיקה אמריקאים
קטגוריה:תאורטיקאי מוזיקה יהודים
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1895
קטגוריה:נפטרים ב-1943
יזדגרד הראשון

מטבע מתקופת יזדגרד הראשון הנושא את דיוקנו
יזדגרד הראשון (בפרסית: یزدگرد یکم) היה מלך פרס (399–421, ד'קנ"ט–ד'קפ"א) מהשושלת הסאסאנית לאחר רציחתו של אחיו, בהראם הרביעי. שניהם היו בניו של המלך שאפור השלישי.

יזדגרד השתדל להשתחרר מהשפעתם של בעלי ההון ושל כמרי האמגושים. בני המעמד הגבוה נענשו על ידו בחומרה כאשר ניסו לנהוג בעריצות. האמגושים (כוהני דת פרסיים) כינוהו חוטא בשל סובלנותו הרבה כלפי בני דתות אחרות, היהודים והנוצרים. הוא התיר בניית כנסיות וקיום פולחן נוצרי, והיו לו יחסים טובים גם עם היהודים. בתלמוד (בבלי, זבחים יט ע"א) מוזכר יזדגרד כמי שהיה ביחסי חיבה עם ראש הגולה, רב הונא בר נתן, שהיה כפוף לרב אשי ואף נישא לבתו, שושנדוחט.

בימיו היה שלום בין הממלכה הפרסית לבין האימפריה הרומית, ובשל כך הוזכר לשבח ביצירותיהם של אומנים ביזנטיים.

יזדגרד מת במפתיע ואחריו מלך בנו, בהראם החמישי.

{| align="center" cellpadding="2" border="2"
|-
| width="30%" align="center" | לפניו:<br /> בהראם הרביעי
| width="30%" align="center" | אחריו:<br /> בהראם החמישי
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלכי פרס
קטגוריה:האימפריה הסאסאנית
קטגוריה:נפטרים ב-421
מטה בטורינה

מטה בטורינה (בקרואטית: Mate Baturina; נולד ב-1 באוגוסט 1973 ביוגוסלביה) הוא כדורגלן עבר קרואטי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי.

בטורינה שיחק במספר קבוצות בקרואטיה, ביניהן היידוק ספליט, ובאמצע עונת עבר לקבוצת גראסהופרס ציריך השווייצרית. בשנת 2003 הגיע לישראל, וחתם בקבוצת בני יהודה תל אביב, במדיה שיחק ארבע שנים. בשנת 2007 חזר לקרואטיה, וכעבור שנה פרש ממשחק פעיל.

לזכותו של בטורינה הופעה אחת בנבחרת קרואטיה, במשחק מול נבחרת מצרים בשנת 1999.

==קישורים חיצוניים==

* [http://bneiyehuda.co.il/?p=3442 איפה הם היום: מטה בטורינה], באתר בני יהודה

קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:קשרי כדורגל קרואטים
קטגוריה:כדורגלני שיבניק
קטגוריה:כדורגלני נ.ק. זאגרב
קטגוריה:כדורגלני היידוק ספליט
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני זאדאר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קרואטיה
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בשווייץ
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בישראל
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ילידי 1973
מכון שבות עם

שבות עם הוא מכון לזהות יהודית בראשות הרב מנחם ולדמן. בעבר המכון היה חלק מכפר הנוער ימין אורד, ובהמשך הפך לעמותה עצמאית.

==תחומי פעילות==
המכון פועל בקרב שתי אוכלוסיות עיקריות: בני נוער מכל העולם המעוניינים להתגייר (חלקם ממוצא יהודי שאינם יהודים מבחינה הלכתית), וכן בקרב קהילת "פרס מורה" שנותרה באתיופיה וחבריה עולים בשנים האחרונות לישראל. קבוצה זו עוברת הליך של "השבה ליהדות", בהתאם למעמדם ההלכתי. המכון מדריך ומלווה את בני הנוער ואת העולים החדשים בתהליך הגיור או ההשבה ליהדות.

==אנשי המכון==
בראש המכון עומד הרב מנחם ולדמן אשר פועל כבר שנים רבות למען עליית היהודים מאתיופיה וחיזוק זהותם היהודית בארץ. במהלך השנים פרסם הרב ולדמן מספר ספרים ומאמרים הלכתיים העוסקים בהיסטוריה של יהודי אתיופיה.
מתנדבי מכון שבות עם בפעולה
מרבית פעילות המכון מתבצעת בידי כמה מאות מתנדבים (מרבית סטודנטים, בחורי ישיבה ובנות מדרשה) במרכזי קליטה שונים ברחבי הארץ (צפת, טבריה, חיפה, מבשרת ציון, קיבוץ איילת השחר, כפר הנוער ניצנה ועוד). בנוסף, הארגון פועל גם בשכונות הקבע אליהן עוברים העולים לאחר שהייתם במרכז הקליטה.

==לקריאה נוספת==
* מנחם ולדמן, מאתיופיה לירושלים - יהודי אתיופיה בעת החדשה מבחר תעודות ומקורות, משרד החינוך, ה'תשנ"ב.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090901074831/http://shvut-am.org.il/ אתר מכון שבות עם] בארכיון האינטרנט
* 
* מנחם ולדמן, [http://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/sinay/haravkuk-4.htm הרב קוק זצ"ל ויהודי אתיופיה], באתר "דעת" - מידע לגבי תמיכת רבני ארץ ישראל בפעילותו של פייטלוביץ'
* מנחם ולדמן, [http://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/sinay/kol-4.htm "קול קורא" למען יהודי אתיופיה ("הפלאשים"), הרב עזריאל הילדסהיימר], באתר "דעת"

קטגוריה:מוסדות יהודיים
קטגוריה:ארגונים למען יהודי אתיופיה
קטגוריה:ציונות דתית: חינוך
קטגוריה:גיור
קוראים לי ארל

קוראים לי ארל (באנגלית: My Name Is Earl) היא קומדיית מצבים אמריקאית זוכת פרס אמי, שנוצרה על ידי גרג גרסיה. הסדרה שודרה בארצות הברית ברשת NBC במשך ארבע עונות, בשנים 2009-2005.

בישראל שודרה הסדרה בערוץ Yes Stars בלוויין.

== עלילה ==
ארל היקי, המגולם על ידי ג'ייסון לי, הוא נוכל בריון שזוכה ב-100,000 דולר בהגרלת הלוטו ומיד לאחר מכן נפגע ממכונית, מאבד את הכרתו וגם את כרטיס הלוטו. בזמן שהוא שוכב בבית החולים, מפתח ארל אמונה בקארמה. ארל מחליט לשנות את חייו מקצה לקצה ומכין רשימה של כל הדברים הרעים שאי פעם עשה. כאשר כרטיס הלוטו מגיע חזרה לידיו של ארל הוא רואה זאת כאות ומחליט לעשות מעשים טובים כדי לכפר על כל המעשים הרעים שעשה בעברו, ובכך למחוק אחד אחר השני את כל הדברים הרעים אותם כתב ברשימתו.

בין שחקני הסדרה נמנים גם השחקנים ג'יימי פרסלי כג'וי - גרושתו של ארל, אית'ן סופלי כרנדי - אחיו רפה השכל התמים של ארל (שמשמש כסיידקיק של ארל), נדין ולסקז כקטלינה - העוזרת במלון שארל ורנדי מתגוררים בו וחשפנית לעת מצוא, ואדי סטיפלס - כדרנל "איש הסרטנים" טרנר, בעלה החדש של ג'וי (שילדה לו ילד שחור בזמן שהייתה נשואה לארל הלבן) והטבח (בין השאר של הסרטנים האהובים על ארל) בבר שכולם מסתובבים בו.

{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן !!שם של הדמות !! תפקידה
|-
| ג'ייסון לי || ארל היקי||ארל רוצה לכפר על המעשים הרעים שעשה במהלך חייו ומאמין שכל פעם שיעשה מעשה טוב, הקארמה תביא לו מזל.
|-
| אית'ן סופלי ||רנדי היקי || אחיו של ארל אשר עוזר לו במהלך המשימה שלו. אחיו הוא אדם תמים וילדותי אשר נעזר באחיו
|-
|נואה קרופורד
|ארל היקי בצעירותו
|ארל בצעירותו
|-
|ג'יימי פרסלי || ג'וי || גרושתו של ארל אשר התחתנה איתו כשהיה שיכור והיא הייתה בהריון. בגדה בו עם דרנל ואף נולד להם ילד שחור.
|-
|אדי סטיפלס || דרנל "איש הסרטנים" טרנר|| בעלה של ג'וי, בעל עבר פלילי, עובד בבר ומאוד קשור לצב שלו מיסטר טרטל.
|-
| נדין ולסקז || קטלינה || קטלינה היא עובדת זרה מקסיקנית לא חוקית אשר עובדת במוטל ובמועדון החשפנות, בעונה השנייה מתחתנת עם רנדי כדי לקבל אשרת שהייה.
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 

קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: בימוי קומדיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: ליהוק לקומדיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: עריכת קומדיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: תסריט לקומדיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
הלן היימן

הלן היימן
הלן ואלרי היימן (באנגלית: Hélène Valerie Hayman; נולדה ב-26 במרץ 1949 בוולברהמפטון) הנושאת בתואר הברונית היימן (באנגלית: Baroness Hayman) היא הלורד יושבת הראש לשעבר של בית הלורדים – הבית העליון של פרלמנט הממלכה המאוחדת.

היימן כיהנה כחברת פרלמנט מטעם מפלגת הלייבור בין השנים 1974–1979, והפכה ללורד לכל ימי חייה בשנת 1996. בשנת 2006 מונתה לתפקיד הלורד יושבת הראש, החברה הבכירה בבית הלורדים, הראשונה. היימן כיהנה בתפקיד עד 2011.

==קורות חיים==
הלן נולדה למוריס ומוד מידלוויק (Maurice Middleweek ו-Maude Middleweek) והתחנכה בבית הספר לבנות וולברהמפטון. הלן קיבלה תואר במשפטים במכללת ניוהם שבקיימברידג' בשנת 1969. בין השנים 1969–1971 עבדה בעמותת הצדקה "שלטר" (Shelter), ובשנים 1971–1974 עבדה במחלקת העבודה הסוציאלית של רובע קמדן שבלונדון. בשנת 1974 נישאה למרטין היימן (Martin Hayman). לבני הזוג היימן ארבעה בנים.

בשנת 1974 נבחרה היימן כחברת הפרלמנט הבריטי מטעם מחוז ולווין והטפילד (Welwyn and Hatfield). בעת בחירתה הייתה הצעירה בחברי בית הנבחרים (ונותרה הצעירה שבהם עד בחירתו של דייוויד אלטון בשנת 1979, וכן הייתה האישה הראשונה שהניקה את ילדיה בבניין הפרלמנט הבריטי. בבחירות 1979 איבדה את כיסאה בפרלמנט ובמקומה נבחר נציג המפלגה הקונסרבטיבית.

בין השנים 1982–1997 כיהנה בוועדת האתיקה של הקולג' המלכותי של הגניקולוגים וכן בוועדות האתיקה של הקולג' האוניברסיטאי של לונדון ובית הספר לרפואה של הקולג' האוניברסיטאי (University College Hospital), כמו כן כיהנה היימן בשנים 1992–1997 כחברת המועצה של האוניברסיטה.

בשנת 1996 הוענק לה תואר האצולה לכל ימי חייה – הברונית היימן (Baroness Hayman) של דארטמאות' פארק שברובע קמדן. לאחר ניצחון מפלגת הלייבור בבחירות 1997 כיהנה כשרה זוטרה במשרד לאיכות הסביבה והתחבורה, וכן במשרד הבריאות. ביולי 1999 מונתה לתפקיד שרת המדינה במשרד החקלאות, הדגה והמזון. בשנת 2001 מונתה לחברה במועצת המלך אולם התפטרה מהתפקיד באותה שנה על מנת לכהן כיושבת ראש קרן חקר הסרטן בריטניה (Cancer Research UK). כמו כן בשנת 2005 החלה היימן לכהן כיושבת ראש רשות האיברים האנושיים (Human Tissue Authority) וכנאמנה של הגנים הבוטניים המלכותיים בקיו.

ב-4 ביולי 2006 נבחרה מתוך תשעה מועמדים לתפקיד "הלורד יושבת הראש" (Lord Speaker) – יושב ראש בית הלורדים – ובכך הייתה גם לראשונה להיבחר לתפקיד זה (שנוצר בעקבות חוק הרפורמה החוקתית 2005). היא כיהנה בתפקיד במשך כחמש שנים, עד 31 באוגוסט 2011.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20060708195001/http://www.dodonline.co.uk/engine.asp?lev1=4&lev2=38&menu=81&biog=y&id=26604 קורות חייה באתר Dod's Parliamentary Companion online]
* [http://news.bbc.co.uk/1/hi/uk_politics/5146024.stm כתבה המתארת את בחירתה של היימן ללורד ספיקר], אתר חדשות ה-BBC, 4 ביולי 2006
* [http://www.parliament.uk/documents/upload/SpeakershipElectionResult.pdf תוצאות הבחירות לתפקיד הלורד יושב הראש] (PDF)

קטגוריה:פוליטיקאיות בריטיות
קטגוריה:לורדים לימי חייהם
קטגוריה:חברות מפלגת הלייבור (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:חברי מפלגת הלייבור (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:יושבי ראש של פרלמנטים
קטגוריה:חברי בית הלורדים הבריטי
קטגוריה:חברות הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1974–1979)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1974–1979)
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1949
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1949
טרי ווגן

סר מייקל טרנס ווגן, הידוע יותר בכינויו טרי ווגן (באנגלית: Terry Wogan; 3 באוגוסט 1938 – 31 בינואר 2016) היה שדרן טלוויזיה ורדיו ברשת השידור הציבורית הבריטית BBC. מוכר במיוחד כפרשן לשעבר של הרשת בתחרות האירוויזיון - תחרות הזמר השנתית של איגוד השידור האירופי. שימש בתפקיד זה בקביעות מאז 1980 ועד 2008, ואף הנחה את התחרות יחד עם אולריקה ג'ונסון כשהתקיימה בברמינגהאם שבאנגליה ב-1998. הוא ליווה את התחרות בפרשנות הומוריסטית ואף סרקסטית, דבר שהפך אותה לפופולרית גם בקרב צופים מחוץ לבריטניה. במקרים אחדים עוררו דבריו כעס בתחנות השידור האירופיות שאירחו את התחרות.

בבריטניה ידוע ווגן גם כמי שהגיש את תוכנית הבוקר הרדיופונית Wake up to Wogan ברשת BBC2, וכמי שהנחה את מבצע ההתרמה השנתי של BBC Children in Need.

==ביוגרפיה==
ווגן נולד ב-3 באוגוסט 1938 בעיר לימריק באירלנד, הבכור מבין שני ילדים. אביו היה מנהל ברשת מרכולים בלימריק. הוא למד בית ספר של מסדר הישועים, מגיל שמונה. וחווה חינוך דתי נוקשה, מאוחר יותר העיר ששטפו לו את המוח כדי להאמין באיום שילך לגיהנום. למרות זאת, הוא הביע לא פעם את חיבתו לעיר הולדתו, והעיר בהזדמנות אחת כי "לימריק מעולם לא עזבה אותי, מה שזה לא יהיה, הזהות שלי היא לימריק". 

בגיל 15, לאחר שאביו קיבל קידום, עבר ווגן לדבלין עם משפחתו. בבית הספר התיכון הוא השתתף בחוג דרמה וגילה אהבה לרוקנרול. לאחר שסיים את לימודיו ב-1956, לווגן הייתה קריירה קצרה כבנקאי, שהצטרף לבנק המלכותי של אירלנד. בעודו בשנות העשרים לחייו, הוא הצטרף לרשות השידור הלאומית של אירלנד, RTÉ (Raidió Teilifís Éireann), כקריין לאחר שראה פרסומת בעיתון לתפקיד.

===קריירה===
ווגן ערך ראיונות והציג סרטים דוקומנטריים במהלך השנתיים הראשונות שלו ב-Raidió Teilifís Éireann, לפני שעבר למחלקת הבידור הקל כתקליטן ומנחה של חידוני טלוויזיה. כאשר תוכנית בה עבד ירדה משידור בשנת 1967, ווגן פנה ל-BBC עבור עבודה נוספת. הוא החל לעבוד ב-BBC Radio, בתחילה שידר מדבלין. אחר כך הוא הגיש את מהדורת יום שלישי של Late Night Extra במשך שנתיים ב-BBC Radio 1, ונסע מדי שבוע מדבלין ללונדון. 

באפריל 1972, הוא החל להגיש את תוכנית הבוקר ב-BBC Radio 2, והחליף מקום עם ג'ון דאן, שהנחה לזמן קצר את תוכנית אחר הצהריים. ווגן השיג שיא של 7.9 מיליון מאזינים.

בדצמבר 1984, ווגן עזב את תוכנית הבוקר שלו ברדיו, כדי להמשיך בקריירה במשרה מלאה בטלוויזיה והוחלף על ידי קן ברוס. בטלוויזיה הגיש במשך כ-25 שנה בעיקר תוכניות אירוח ובידור. בין האורחים הישראלים בתוכניתו היו אורי גלר, והשדכנית הלנה עמרם.

בשנת 1998 הנחה את תחרות האירויזיון שנערכה בבירמינגהם והעניק לישראל את הפרס הזוכה בתחרות. בשנה לאחר מכן התארח בתחרות האירויזיון בירושלים כנציג הBBC הסוקר את התחרות.

==חיים אישיים==
בשנת 1965 נישא להלן ונולדו להם ארבעה ילדים.

בשנת 2005 קיבל ווגן אזרחות בריטית בנוסף לאזרחותו האירית, ולכן היה זכאי להשתמש בתואר "סר" לפני שמו, כאשר הוענק לו תואר אבירות באותה שנה.

==הנצחה==
רשת BBC קראה על שמו את בית השידור Western House של BBC Radio 2 ,הנמצא בשכונת פיצרוביה בלונדון, ל Wogan House.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה בריטים
קטגוריה:אבירים מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:BBC: אישים
קטגוריה:מנחי האירוויזיון בממלכה המאוחדת
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1938
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2016
משה מטראצ'ינה

משה מטראצ'ינה (טראצ'ינו) (1555- 1623) היה מחכמי איטליה במאה ה-17, רב בקהילת פרארה (Ferrara) ונחשב כפוסק מרכזי באיטליה. 

== המשפחה ==
משפחתו הייתה מפורסמת בתלמידי חכמים. מוצא המשפחה הוא מהעיר טראצ'ינה (Terracina) בחופה המערבי של איטליה, בין רומא לבין נאפולי. בזמן השלטון הספרדי במאה ה-15 גורשו היהודים תושבי העיר: חלקם עברו לרומא - מדינת הכנסייה, אך הרוב העדיפו לעבור לצפון איטליה.

ר' מנחם מטראצינה הזמין סופרים שיכתבו עבורו ספרי קודש. היה זה תחליף לדפוס כאשר מדובר היה בהעתקות בודדות.
באחד הספרים כותב הסופר:

מנחם בן משולם מטרצינה מופיע בראש כת"י של תנ"ך שנכתב בפיזה בשנת רנ"ו (1496), וכך נכתב:

== רבנות בפרארה ==
רבי משה היה מחשובי רבני קהילת פרארה במשך עשרים וחמש שנה לפחות.

בשנת שנ"ח (1598) פסק הלכה בקשר לכשרות המקווה בקהילת רוויגו. המחלוקת ידועה ונכתבו אודותיה ספרים לכאן ולכאן. בסופו של דבר מופיעה בספר פלגי מים הפיסקה הבאה : <BR>

בשנת שס"א (1600) פסק בסכסוך בין בנקאי מנטובה לבין בעלי המלאכה והסוחרים של אותה קהילה.

בשנת ש"ע (1610) התבקשה הסכמה לפסק דין של הרמ"ע מפאנו, וכה הוא כתב בראש התשובה ובסופה: <BR>

לפסק הדין ניתנה הסכמה של "משה בכמר מנחם זלה"ה מטראצינה.

סמוך לשנת ש"ף (1620) התעוררה בפירארה מחלוקת בעניין הזכות להלוות בריבית לגויי הסביבה. המוחזקים בכך לא רצו להניח למשפחה נוספת להצטרף לעיסוק זה. לפני כמה שנים פרסם הרב דניאל שוורץ כרוז ובו דעות הרבנים שאסרו להשיג את גבולם של המוחזקים בהלוואות.בכרוז סוכמו דבריהם של הרבנים בקיצור, אך הם כתבו תשובות מפורטות. אחד המוזכרים בכרוז הוא "האלוף כמהר"ר משה טירצינה".

== משיב ==
נוסף לנושאים שנהפכו למחלוקות ציבוריות, שהוזכרו לעיל, השיב רבי משה ופסק בכל תחומי ההלכה: ריבית, נידה, כתובה, ארבעה אבות נזיקין הלכות דיינות, ועוד.

בכתב יד אחד, שבו מקובצות תשובות של כמה חכמי איטליה מאותה תקופה, נמצאות תשובות של רבי משה מטראצינה, כתובות בכתב ידו בנושאים הבאים:
* בעניין מכירת בית במשכנתא, וצוואה בעש"ג (=ערכאות של גויים) וחרם לגלות שטרותיו.
* בעניין נאמנות הבוררים לומר שטעו בקביעת התאריך המוזכר בפסק.
* שאנשי הוועד הנבחר אינם צריכים להתחשב בתקנות הקודמות שנשכח זכרם.
* בעניין חיוב המשלח בנזקי השליח.
* בדין שכיר-שותף שנגרם נזק בפשיעתו.

== לקריאה נוספת ==
הרב ישראל מרדכי פלס הגאון כמה"ר משה מטריצינה, המעין, הוצאת מוסד יצחק ברויאר, כרך מה גל' ג [ניסן תשס"ה] עמ' 70-79.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבנים איטלקים
קטגוריה:פרארה: רבנים
בית הבטון

בית הבטון
בית הבטון הוא בית משאבות בן שתי קומות במקורות הירקון סמוך לכפר הבפטיסטים, אבן ראשה בהיסטוריה של הפרדסנות בישראל. נקרא כך מפני שבבנייתו נעשה השימוש הראשון בבטון בארץ ישראל לבניית בית. המבנה נבנה בשנת 1912 על ידי חברת "פלשתינה" בבעלותו של בצלאל יפה, על מנת לספק מים לפרדסי המושבה פתח תקווה והסביבה.

==היסטוריה==
===חברת פלשתינה===
בשנת 1911 חתם בצלאל יפה על חוזה עם ועד המושבה פתח תקווה לאספקת מים. לאחר מכן הקים את חברת "פלשתינה".
היזם דניאל ליכטנשטיין, שהיה הראשון שהביא לארץ ישראל ב-1910 את שיטת הבנייה בבטון, ועל כן זכה לתואר אבו צמנטה בפי הערבים, שכנע את יפה להקים את בית המשאבה מבטון. עוד קודם לכן חדש ליכטנשטיין בריכות אגירת מים ותעלות הולכת מים יצוקות בטון כחלופה לאבני הכורכר שאובדן המים דרכן עקב חִלְחוּל היה גדול. בשנת 1912 החלה בניית המבנה. אדריכל המבנה היה גדליהו וילבושביץ, שלמרות יעודו התעשייתי של המבנה, תכנן אותו בסגנון האקלקטי כהצהרה מודרנית וחדשנית.
===מנוע דיזל===
חידוש נוסף בבית הבטון, מלבד השימוש בבטון, היו המשאבות הצנטריפוגליות ומנועי הדיזל החדשים אותם הביא לארץ ישראל נתן שיפריס עובד החברה.

המחסור בנפט עקב פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914 גרם להפסקת פעילות בית המשאבות זמן קצר לאחר הפעלתו.
===ירקון חברה להשקאה בע"מ===
לאחר מותו של בצלאל יפה נמכר המבנה ל"ירקון חברה להשקאה בע"מ" שהייתה חברת בת של "חברת החשמל לארץ ישראל" ובעלת הזיכיון הבלעדי לשאיבה מרכזית של מי הירקון. בשיא תפוקתה, בשנות ה-40 של המאה ה-20, השקתה 'ירקון' כ-6000 דונם חקלאיים לאורך נחל הירקון, כ-40% מכלל השטח המעובד באזור וספקה מי שתייה לכמה משכונות פתח תקווה. שאר השטח הושקה במי בארות מקומיות. לאחר קום המדינה כדי למנוע חפיפה בין פעילות חברת החשמל לחברת מקורות עברה 'ירקון' לאחריות מקורות. מכון השאיבה בבית הבטון היה פעיל עד שנות ה-70 של המאה ה-20 ומאז ננטש. כיום, ניתן להבחין בו לצידו הדרומי של כביש 5. כמו כן, מסלול שביל ישראל עובר בסמוך אליו.

== ראו גם==

*היישוב

== קישורים חיצוניים ==

*[https://web.archive.org/web/20180507054256/http://www.yarqon.org.il/פנאי-ונופש/אתרים-לאורך-הירקון/ אתרים לאורך הירקון] אתר רשות נחל הירקון
*[http://lib.cet.ac.il/Pages/item.asp?item=13952 רקע היסטורי] - ספריית מט"ח
*[https://web.archive.org/web/20151212173224/http://old.parks.org.il/BuildaGate5/general2/data_card.php?Cat=20~40~~637937100~Card1~&ru=&SiteName=parks&Clt=&Bur=28818401 מסלול טיול] - אתר רשות הטבע והגנים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מבנים ביישוב
קטגוריה:התקופה העות'מאנית: מבנים
קטגוריה:פתח תקווה: מבנים
קטגוריה:פתח תקווה: היסטוריה
קטגוריה:נחל הירקון
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז מרכז
קטגוריה:ישראל: מבנים שוממים
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:פרדסנות בארץ ישראל ובמדינת ישראל
GIGO

GIGO (ראשי התיבות של: Garbage In, Garbage Out, בתרגום חופשי: "קלט זבל, פלט זבל") מונח מעולם מדעי המחשב המתייחס למצב בו קלט שגוי שהוזן לתוכנית מחשב או לפונקציה מבלי לוודא את נכונותו יוביל לפלט שגוי.

המונח משמש בהשאלה גם לתיאור של קבלת החלטות שגויות על בסיס מידע שגוי או חסר.

בתחום התוכנה, על מנת להימנע מהתופעה מקובל לבצע בדיקות תקינות והגבלות על נתוני הקלט בכניסה לפונקציה.

==אטימולוגיה==
המונח מבוסס על משקל של מונחים מוכרים.

מתחום מדעי המחשב:
*נכנס ראשון יוצא ראשון – FIFO
*נכנס אחרון יוצא ראשון – LIFO

מתחום הבקרה:
*מערכות מרובות קלט פלט – MIMO
* לכל קלט חסום פלט חסום – יציבות BIBO

==דוגמאות== 
* סוג המשתנה – פונקציית חיבור שמקבלת כקלט שני איברים וסוכמת אותם. לדוגמה עבור קלט 1 ו-2 תחזיר 3. אם תקבל כקלט ספרה ותו – היא תספק פתרון מספרי בהתאם להמרת ASCII על אף שאין לזה משמעות מתמטית. למשל עבור 1+a תחזיר 98.

* סימן – פונקציית העברת כסף מחשבון בנק של לקוח לחשבון בנק של פלוני – מקבלת כקלט את סכום העברה ואישור הלקוח על העברה. בהתאם מחסירה את הסכום מחשבון הלקוח ומוסיפה לפלוני. במידה והייתה מקבלת כקלט סכום בסימן שלילי, דוגמת (100-), הייתה הפונקציה מחסירה סכום שלילי מחשבונו כלומר מוסיפה לו כסף ומוסיפה סכום שלילי לפלוני כלומר מחסירה לחשבון פלוני כסף וללא רשותו.

*יחידות מידה – התרסקות החללית מקפת האקלים של מאדים (Mars Climate Orbiter) ב-1998 – מחשבי המקפת קיבלו נתוני דחף ביחידות ליברה בעוד היא תוכנתה לקבל נתוני דחף ביחידות ניוטון. זה גרם למקפת להיכנס למסלול נמוך מהמתוכנן וכתוצאה מכך היא נשרפה מהחיכוך באטמוספירה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:תכנות
קטגוריה:לוגיקה
קטגוריה:קבלת החלטות
קטגוריה:מונחים בתוכנה
אושקר קרמונה

אַנְטוֹנְיוֹ אוֹשְׁקָר פְרַאגוֹזוֹ קַרְמוֹנָה (פורטוגזית: António Óscar Fragoso Carmona; 24 בנובמבר 1869 - 18 באפריל 1951) היה נשיא ייצוגי של פורטוגל משנת 1933 עד 1951. בשנת 1923 מונה לשר המלחמה של פורטוגל ובשנת 1926, בעקבות מהפכת ה-28 במאי, נתמנה לראש ממשלת פורטוגל. בשנת 1933 נתמנה לנשיא טקסי של פורטוגל, אך היה חסר השפעה פוליטית אמיתית, שכן הכוח היה בידי הרודן אנטוניו דה אוליביירה סלזאר.

==ביוגרפיה==
קרמונה נולד בליסבון, בירת פורטוגל, כאח הבכור בין חמישה אחים. קרמונה שירת בצבא הפורטוגזי ועלה בדרגותיו לאורך הקריירה שלו עד שהיה לקצין רב השפעה על השיח הפוליטי בתוך ההנהגה הצבאית. כתוצאה מהמחסור בקצינים נאמנים למשטר הרפובליקני הוא עלה במהירות בין הדרגות. בהיותו שר המלחמה פעל קרמונה בניסיון להסתיר קשרים במעגלים פנימיים בצבא נגד הממשל. היה זה תפקידו כתובע צבאי במשפט "סאלה דו רישקו" נגד קושרי קשר אנטי-רפובליקנים אשר הביא אותו לידיעת הציבור הלאומי. במהלך המשפט, שבו ייצג את הרפובליקה, הביא את הנאשמים לסרב לקבל את הטענה ש"הרפובליקה היא כאדם חולה" וש"נדרש מנתח לטפל בה." בהמשך התמנה קרמונה לשר החוץ הפורטוגזי, גם כן בחסות ממשלה רפובליקנית. כאשר הגנרל מנואל גומש דה קושטה הואשם בתאוריית קשר נגד הרפובליקה והועבר ממשרתו הצבאית למשרה משנית, קרמונה התפטר מתפקידו כשר החוץ ועורר שערורייה שלטונית אשר הוסיפה לפגוע ביציבות המשטר הרפובליקני.

בשנת 1926 קרמונה שיתף פעולה עם גומש דה קושטה וקצינים נוספים בארגון הפיכת ה-28 במאי בפורטוגל אשר הדיחה את הממשלה הרפובליקנית והחליפה אותה במשטר צבאי שבתורו החל את תקופת הדיקטטורה הלאומית בפורטוגל. הממשל הצבאי החדש נאבק כקודמו הרפובליקני במשבר הכלכלי הממושך שבו הייתה פורטוגל שקועה. לאחר הדחתו של גומש דה קושטה ממשרת נשיא פורטוגל החליף אותו קרמונה, שבאותה העת כיהן גם כראש ממשלת פורטוגל, במשרה הנשיאותית. קרמונה התחקה אחר הפרופסור לכלכלה פוליטית, אנטוניו דה אוליביירה סלזאר מאוניברסיטת קוימברה, אשר יצא נגד מדיניותה הכלכלית של הממשלה. קרמונה הזמין את סלזאר לקחת את משרת שר האוצר ותוך זמן קצר יחסית התגלה סלזאר כנכס עבור המשטר. בהמשך תמך קרמונה בסלזאר במאבקיו של האחרון מול שאר שרי הממשלות הצבאיות השונות. לבסוף, ב-1932, קרמונה מינה את סלזאר לראש הממשלה הפורטוגזי החדש ואפשר לו יד חופשייה בניהול המדינה. קרמונה נשאר בעל המשרה הנשיאותית הייצוגית ברובה עד לפטירתו ב-1951.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:נשיאי פורטוגל
קטגוריה:מרשלים
קטגוריה:אנשי צבא פורטוגזים
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:ילידי 1869
קטגוריה:נפטרים ב-1951
מסת"ב

[[ברקוד של דאנאקוד. הדאנאקוד בן 7 ספרות, והברקוד מייצג גרסה בעלת 12 ספרות (אשר אינה מסת"ב).]]
מסת"ב (ראשי תיבות של מספר ספר תקני בין-לאומי) הוא המונח העברי ל-ISBN (ראשי תיבות של International Standard Book Number), שהוא קוד מזהה בין-לאומי, ייחודי למהדורה של ספר. בדרך כלל הוא מודפס על כריכתו האחורית של הספר, בספרות ובברקוד, כך שניתן לקרוא אותה בקופה רושמת באמצעות קורא ברקוד. כאשר ספר יוצא בשני סוגי כריכות, כריכה קשה וכריכה רכה, מקבל כל סוג מסת"ב משלו.

הקוד משמש בעיקר בקטלוגים מסחריים ובקטלוגים של ספריות.

== היסטוריה ==
השיטה נוצרה בבריטניה בשנת 1966 על ידי רשת חנויות הספרים WH Smith, וכונתה בתחילה SBN) Standard Book Number). השיטה אומצה כתקן בין-לאומי ISO 2108 בשנת 1970. מזהה דומה, ה-ISSN) International Standard Serial Number), משמש לזיהוי כתבי עת.

בארבעים שנותיו הראשונות כלל המסת"ב עשר ספרות, והחל מ-1 בינואר 2007 הוא הוגדל ל-13 ספרות.

במסת"ב 10, הספרות מפוצלות לארבע קבוצות. גודל הקבוצות אינו קבוע. במסת"ב 13 נוספת בתחילת המספר קבוצה בת 3 ספרות.
* במסת"ב 13: 978 או 979.
* שפת המדינה אליה משתייך המו"ל:
: 0 - ספרים היוצאים לאור בארץ דוברת אנגלית (בריטניה, ארצות הברית, קנדה וכו')
: 2 - צרפתית, 3 - גרמנית, 4 - יפנית, 88 - איטלקית
: 965 - ספרים היוצאים לאור בישראל
* זיהוי המו"ל
* מספר סידורי לכותר אצל המו"ל
* ספרת ביקורת (זו יכולה להיות לעיתים גם האות X).

== בישראל ==
בכל מדינה יש נציג האחראי על הקצאת המסת"ב, המהווה נציג של סוכנות ISBN העולמית, הממוקמת בלונדון. בישראל נעשה הדבר על ידי המרכז לספריות וספרות בישראל. הנציג מקצה לכל מו"ל מספר מזהה, ואת המספר הסידורי של הכותר נותן המו"ל בעצמו.

השימוש במסת"ב אינו מחייב, והמספרים ניתנים תמורת תשלום. יש מו"לים שמעדיפים לא לרכוש מספרים אלו.

המרכז לספריות וספרות בישראל הוא הנציג הבלעדי של הארגונים הבין-לאומיים לאספקת מספרים לפי התקן הבין-לאומי: ISBN לספרים ו-ISMN ליצירות מוזיקליות.

=== דאנאקוד ===

בענף המו"לות הישראלי נפוץ השימוש גם בקוד אחר, הקרוי "דאנאקוד", והוא אינו קשור למסת"ב. חברת "ד.א.נ.א. מערכות", שהוקמה ב-1981, מנהלת ומקצה קודים אלה תמורת תשלום. לצד הקוד כתוב במילים "מסת"ב", "ISBN" או "דאנאקוד", כדי להסיר ספק באשר לסוגו. באמצעות הקוד האחיד מתאפשר שיתוף מידע בין מוציאים לאור לגופים אחרים העוסקים בסחר בספרים.

בנוסף, יוצרת החברה קטלוג ספרים עבריים בו משתמש כל גוף המעוניין בו, בין אם הוא מסחרי או לא. גם הספרייה הלאומית משתמשת במאגר שנוצר על ידי החברה כדי לקבל פרטים ראשוניים על הספרים העבריים החדשים היוצאים לאור.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.icl.org.il/isbn מסת"ב ISBN], ו-[https://www.icl.org.il/isbn/ismn ISMN] באתר [https://www.icl.org.il/ המרכז לספריות וספרות בישראל]
*[http://www.danacode.co.il/home ד.א.נ.א] אתר חברת ד.א.נ.א
* 
* 

קטגוריה:ספר
קטגוריה:תקני ISO
קטגוריה:קוד מזהה בין-לאומי
קטגוריה:שיטות ותקנים בספרנות
המאות השחורות

תהלוכת תמיכה במאות השחורות ב[[אודסה, 1905]]
תהלוכה של המאות השחורות, 1907
המאות השחורות (ברוסית: Черносотенцы) הוא שם כללי לארגוני הימין הקיצוני הריאקציוני בתחילת המאה ה-20 ובעיקר אחרי 1905, שפעלו באימפריה הרוסית וזכו לתמיכת שלטון הצאר, התאפיינו בארגון קרבות רחוב נגד דמוקרטים וסוציאליסטים ופוגרומים ביהודים.

לתנועה השתייכו מספר ארגוני הימין הקיצוני: "המפלגה המונרכיסטית הרוסית", "ברית העם הרוסי", "ברית מלאך מיכאיל" ועוד. באוקטובר 1906 נערכה במוסקבה ועידה שמטרתה הייתה איחוד התנועות השונות לארגון אחד. הארגון אכן הוקם, אך תוך שנה התפרק.

ממנהיגי התנועה הבולטים:
* ולדימיר פורישקביץ' - ממייסדי "ברית העם הרוסי" ו"ברית מלאך מיכאיל". חבר דומה ובין מארגני רצח גריגורי רספוטין.
* אלכסנדר דוברובין - ממייסדי "ברית העם הרוסי"
* ניקולאי מרקוב - ממייסדי "ברית העם הרוסי"
* אנטוני חרפוביצקי - מראשי הכנסייה האורתודוקסית הרוסית הגולה

==פרעות המאות השחורות==
בעקבות מהפכת 1905, שבה נאלץ הצאר להעניק זכויות אזרחיות ופוליטיות לעם (מניפסט הצאר), התנקמו אנשי הריאקציה ביהודים על המפלה שנחלו מידי אנשי המהפכה. הכוחות הריאקציוניים ארגנו קבוצות המכונות "המאות השחורות" (או "המאה השחורה"; ברוסית: Чёрная сотня), אשר כללו כ-100 חברים כל אחת, ואלו ערכו בשנים 1905–1906 פוגרומים ביהודים. עיירות וערים יהודיות רבות הותקפו ומאות יהודים נהרגו.

באותו זמן התחזקה התעמולה האנטי יהודית, ואווירת הטרור שלטה בערים רבות בתחום המושב ומעבר לו. הממשלה נתנה לעיתונות הריאקציונית יד חופשית לעסוק בהסתה אנטי-יהודית, בניסיון להסיט את זעם ההמונים לעבר היהודים ולצייר את התנועה המהפכנית כתוצאה של "מזימות יהודיות".

פוגרומים פרצו ב-660 ערים באזורים הדרומיים ודרום מזרחיים של תחום המושב (מרבית שטחי אוקראינה של ימינו). לעומת זאת, לא היו פוגרומים בשטחי פולין או ליטא של ימינו. היו גם מעט מקרים בבלארוס או ברוסיה עצמה. 24 פוגרומים התקיימו מחוץ לתחום המושב, אך אלו היו מופנים למהפכנים ולא יהודים.

המספר הגדול ביותר של פוגרומים נרשם במחוז צ'רניגוב בצפון אוקראינה. הפוגרומים שם באוקטובר 1905 גבו את חייהם של 800 יהודים, עם נזקים לרכוש המוערכים ב-70,000,000 רובל. פוגרום אודסה היה הקשה ביותר, במסגרתו נרצחו 400 יהודים. מעל 150 יהודים נרצחו ברוסטוב על הדון, 67 ביקטרינוסלב, 54 במינסק, 30 בסימפרופול ומעל 30 באורשה. הפוגרומים המשיכו בשנת 1906, בינואר - בהומל, ביוני – פוגרום גדול בביאליסטוק (מעל ל-80 הרוגים), ובאוגוסט - בשדלץ (כ-30 הרוגים), כשאנשי המשטרה ואנשי הצבא היו בין המבצעים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.encyclopediaofukraine.com/display.asp?linkpath=pages%5CB%5CL%5CBlackHundreds.htm Black Hundreds] 
* 

קטגוריה:יהדות האימפריה הרוסית
מאות
קטגוריה:האימפריה הרוסית: פוליטיקה
קטגוריה:רוסיה וברית המועצות: אנטישמיות
קטגוריה:1905 ברוסיה
קטגוריה:1906 ברוסיה