OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בית הכנסת בגזיאנטפ

בית הכנסת הריק
בית הכנסת גזיאנטפ (באנגלית:Gaziantep Synagogue; בטורקית: Gaziantep Sinagogu), הידוע גם כבית הכנסת הגדול של גזיאנטפ, הוא בית כנסת נטוש השוכן בעיר גזיאנטפ שבאזור הדרום מזרחי של טורקיה מצפון לגבול טורקיה–סוריה. בית הכנסת נסגר לאחר שחברי הקהילה היהודית של גזיאנטפ עזבו את העיר בשנות ה-70 של המאה העשרים ומאז הוא הוזנח. בשנת 2012 שיקם צוות של הקהילה היהודית בטורקיה והממשלה את בית הכנסת. בשנת 2014 הוא נפתח למבקרים. בדצמבר 2019 נערכה חגיגת חנוכה עם 200 חוגגים.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

בית הכנסת הגדול של גזיאנטפ כולל שתי קומות, ויכול היה להכיל כמה מאות מתפללים. התאריך המדויק של בנייתו אינו ידוע.<ref>Joel A. Zack, The Historic Synagogues of Turkey, American Sephardi Foundation, New York, 2008, pp. 117, 179-181</ref> בסיס האבן של הבימה באמצע בית הכנסת ניתן לזיהוי בקושי. השרידים האחרונים של החופת ומעקות עץ עדיין במקום. ארון הקודש מעוטר בלוחות אבן וכתב עברי מצויר. עזרת הנשים ממוקמת על גבי שלוש קשתות אבן; חלק ממעקה העץ שרד.

== ראו גם ==
* רשימת בתי הכנסת בטורקיה
* גזיאנטפ
* יהדות טורקיה

== קישורים חיצוניים ==

* [https://search.cjh.org/primo-explore/search?query=any,contains,Gaziantep%20Synagogue&tab=default_tab&search_scope=CJH_SCOPE&vid=beta&offset=0 אוסף תמונות מקוריות של בית הכנסת גזיאנטפ, באתר מרכז היסטוריה יהודית]
* [https://web.archive.org/web/20070513104859/http://www.musevicemaati.com/ הרבנות הראשית לטורקיה]
* [https://web.archive.org/web/20071017023123/http://www.salom.com.tr/Default.aspx עיתון שלום - העיתון היהודי הראשי בטורקיה]
* [https://www.salom.com.tr/salomTurkey/haber/113053/gaziantep_synagogue_opened_its_doors_after_40_years כתבה בעיתון "שלום" של הקהילה היהודית בטורקיה לרגל פתיחה בית הכנסת בגזיאנטפ כעבור 40 שנה לאחר שננטש]
* [https://www.google.com/maps/@37.0644033,37.3814802,3a,47.6y,161.56h,90.23t/data=!3m9!1e1!3m7!1s6zUX-_lxCgTBr5kqN6kFVA!2e0!7i16384!8i8192!9m2!1b1!2i44?hl=iw בית הכנסת בגזיאנטפ כפי שהוא נראה בגוגל Street View - באפריל 2020]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גזיאנטפ
קטגוריה:טורקיה: בתי כנסת
דברים שאמרנו

דברים שאמרנו הוא סינגל שהוקלט על ידי הצמד המוזיקלי הישראלי אילן ואילנית. את השיר הוציאה לאור בשנת 1973 חברת התקליטים התקליט חיפה, והוא נכלל כרצועה השמינית באלבומו השמיני של הצמד, ישראל שלי חוגגת.

== על השיר ==
"דברים שאמרנו" נכתב והולחן על ידי גלעד בן שך ונתן כהן, והופק על ידי אילן מוכיח. ב-5 במרץ 1973 נכנס לראשונה למצעד הפזמונים השבועי של קול ישראל במקום ה-16. הוא המשיך לצעוד בדירוג שישה שבועות רצופים עד שב-9 באפריל התמקם במקום החמישי, ורשם את המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע. ב-28 במאי, לאחר עשרה שבועות צעידה רצופה, יצא מהדירוג השבועי.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1973
קטגוריה:סינגלים מ-1973
קטגוריה:שירי אילן ואילנית
קטגוריה:שירים בעברית
יחסי הונגריה–קזחסטן

יחסי הונגריה–קזחסטן הם יחסי החוץ בין הונגריה לקזחסטן. היחסים הדיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-2 באפריל 1992.<ref name=":0"></ref> בשל התכונות ההיסטוריות, התרבותיות והלשוניות המשותפות, הפכה המדינה לאחת השותפות החברתיות-כלכליות החשובות ביותר של הונגריה.

== היסטוריה ==
הונגריה הכירה בעצמאות קזחסטן בשנת 1992.<ref name="strategy2050.kz"></ref>

קזחסטן פתחה את הקונסוליה הראשונה שלה בקרצג בפברואר 1998. העיירה חשובה מכיוון שהיא מרכז האזור שבו חיים רוב צאצאי קונס, קבוצה אתנית בעלת הקשרים הקרובים ביותר לקיפצ'קים הקזחים. הקונסוליה מקדמת את האינטרס של קזחסטן, מספקת שירותים אדמיניסטרטיביים לאזרחים קזחים ומשתפת פעולה הן עם השגרירות הקזחית והן עם העיר קרצג.

== ביקורים רמי דרג ==
* פברואר 2015 - שר החוץ פיטר שייארטו נפגש עם ראש הממשלה כרים מאסימוב<ref></ref>
* מרץ-אפריל 2015 - ראש הממשלה ויקטור אורבן ביקר בקזחסטן יחד עם כמה שרים ופקידי ממשלה בכירים ונפגש עם הנשיא נורסולטן נזרבייב ועם ראש הממשלה קארים מזימוב
* אוקטובר 2015 - שגריר הונגריה בקזחסטן אנדראש בראני מסר את מכתב האמנה שלו לנשיא נורסולטן נזרבייב<ref></ref>
* אפריל 2016 - זסולט צ'וטורה, סגן עוזר מזכיר המדינה האחראי על הפתיחה המזרחית ביקר באסטנה<ref></ref>
* אוקטובר 2016 - שר האוצר מיהאלי ורגה יחד עם משלחת רשמית גדולה ו-30 נציגים של חברות הונגריות ביקרו בפורום עסקי באסטנה<ref></ref>

== הסכמים בילטרליים ==
אזרחים הונגרים יכולים להיכנס לקזחסטן ללא ויזה לנסיעות שלא יעלו על 30 יום מאז 2017.<ref></ref>

== נציגויות דיפלומטיות ==
* הונגריה מחזיקה בקזחסטן שגרירות באסטנה וארבע קונסוליות כבוד באטיראו, אקטובה, סימקנט ואלמטי.
* קזחסטן מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט.

== הערות שוליים ==
אתבעל השני

אתבעל השני (באשורית: tu-ba-il)<ref name=":0"></ref> היה מלך צור בן המאה ה־8 לפנה"ס. על שלטונו ידוע רק כי הוא העלה מנחה למלך האשורי תגלת־פלאסר השלישי, כנראה בשנת 738 לפנה"ס. באותה שנה או בשנה הבאה ירש אותו חירם השני, שהמשיך את מתן המנחה לאשורים.<ref name="Lipinski2006">Edward Lipiński, [https://books.google.co.il/books?id=837DDbYsxAoC&printsec=frontcover&hl=iw&source=gbs_ge_summary_r&cad=0#v=onepage&q&f=false On the Skirts of Canaan in the Iron Age: Historical and Topographical Researches], Orientalia Lovaniensia Analecta 153, Peeters, 2006, pp. 185–188.</ref><ref></ref>

יוסף בן מתתיהו, ההיסטוריון בן המאה ה־1 לספירה, סיפק בכתביו רשימת מלכים צוריים הכוללת תארוך, המתבססת על ההיסטוריון הצורי מנאנדרוס מאפסוס (תחילת המאה ה-2 לפנה"ס).<ref>יוסף בן מתתיהו, נגד אפיון, 1.18 – לפי מנאנדרוס מאפסוס; בין המלך האחרון ברשימה שם למלך המוזכר בקדמוניות היהודים, [https://www.sefaria.org.il/The_Antiquities_of_the_Jews.9.14.2?lang=he 9.14.2] נמצא הפער.</ref> הרשימה לא שלמה, ונמצא בה פער בין שנת 773 לפנה"ס בערך עד לתקופת שלטון אתבעל השני. ייתכן אפוא שמלכות אתבעל התחילה כמה עשורים לפני התיעוד האשורי משנת 738 לפנה"ס. אדוארד ליפינסקי הציע ששלטונו החל כבר בסביבות 760, או שמלך לפניו מלך נוסף ששמו לא שרד. חיים תדמור הציע שהכתובת האשורית המתעדת את מנחת אתבעל לתגלת־פלאסר יכולה לתעד מנחה שהוגשה עוד ב־740 לפנה"ס.<ref>Edward Lipiński, [https://books.google.co.il/books?id=SLSzNfdcqfoC&printsec=frontcover&hl=iw&source=gbs_ge_summary_r&cad=0#v=onepage&q&f=false Itineraria Phoenicia], Orientalia Lovaniensia Analecta 153, Studia Phoenicia 18, Peeters, 2004, p. 47.</ref>

במהלך המאה ה־8 לפנה"ס (לפחות עד סוף המאה) חלשה צור בהגמוניות על האי קפריסין, רובו ככולו, ואף סיפוח חלקים גדולים מהלבנט – תוך הכפפת צור לאשור – בימי תגלת־פלאסר והמרידות של המלכים אחרי אתבעל לא ערערו שליטה זאת.<ref name=":194"></ref> השם האשורי "ידננה" (הנגזר מהדנונה האכאים) והתיעוד מימים אשוריים מתחילת המאה הבאה מעידים שהצורים שלטו על האי כשמלכיו וחלק ניכר מאוכלוסייתו היה איוני, והדבר מדגים את עוצמת הכוח הצבאי של הצי הצורי ותפקידו המוביל בסחר הימי במזרח הים התיכון במאה ה־8 לפנה"ס.<ref name=":192"></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלכים פיניקים
קטגוריה:צור
קטגוריה:שליטים תחת האימפריה האשורית החדשה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-8 לפנה"ס
ידע סמוי

ידע סמוי או ידע חבוי – בניגוד לידע גלוי – הוא ידע שקשה לבטא או לזקק, ולכן קשה יותר להעבירו לאחרים באמצעות כתיבתו או תמלולו. זה יכול לכלול חוכמה, ניסיון, תובנה ואינטואיציה.<ref name=":2"></ref>

לדוגמה, הידיעה שלונדון נמצאת בבריטניה היא פיסת ידע גלויה ומפורשת; הנמען יכול לרשום אותו, להעביר אותו ולהבין אותו. לעומת זאת, היכולת לדבר שפה, לרכוב על אופניים, ללוש בצקים, לנגן בכלי נגינה או להשתמש בציוד מורכב – דורש ידע שלא תמיד ידוע באופן גלוי ובמפורש, ושקשה או בלתי אפשרי להעביר באופן מפורש לאנשים אחרים.

== דוגמאות ==
* אחת הדוגמאות המשכנעות ביותר לידע סמוי היא זיהוי פנים: ניתן לזהות פנים של אדם אחר ולהבדילם מפנים של אנשים אחרים די בקלות. את הזיהוי הזה לא ניתן לתאר במילים.<ref>Polanyi, Michael. [1966] 1983. The Tacit Dimension. Gloucester: Doubleday & Company Inc. p. 4.</ref>
* דוגמה נוספת לידע סמוי היא הרעיון של שפה טבעית: לא ניתן ללמוד שפה רק על ידי לימוד כללי הדקדוק. דובר שפת אם קולט אותה בגיל צעיר, וכמעט לחלוטין לא מודע לדקדוק הפורמלי שאותו ניתן ללמד באופן מפורש בגיל מאוחר יותר.
* דוגמאות נוספות הן איך לרכוב על אופניים או כמה חזק לקשור תחבושת. אלו דברים שניתנים ללמידה בעיקר באמצעות ניסויים אישיים.
* תהליך בסמר הוא דוגמה נוספת: הנרי בסמר מכר פטנט על תהליך ייצור הפלדה המתקדם שלו ולאחר מכן נתבע על ידי הרוכשים לאחר שלא הצליחו לגרום לו לעבוד. בסופו של דבר, בסמר הקים חברת פלדה משלו כי הוא ידע לעשות זאת, למרות שלא הצליח להעביר זאת למשתמשי הפטנטים שלו.<ref>Gordon, J.E. The new science of strong materials. Penguin books. November 2020 </ref>

== ראו גם ==
* תורת ההכרה (אפיסטמולוגיה)
* זיכרון מרומז
* מפת מושגים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסיכולוגיה קוגניטיבית
קטגוריה:ניהול ידע
קטגוריה:ידע
קרחון האוורד

קרחון האוורד או קרחון האווארד או קרחון האוארד (באנגלית: Howard Glacier) הוא קרחון הממוקם בעמקים היבשים מקמרדו, בסמוך ממערב לגבעות קוקרי, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.

מוצאו של קרחון האוורד בגבעות קוקרי; קרחון האוורד נשפך אל עמק טיילור.

== היסטוריה ==
=== גילוי וחקר הקרחון ===

קרחון האוורד נחקר בדצמבר 1957 (במהלך הקיץ האנטארקטי) על ידי הגאולוג האמריקאי ט. ל. פיווי (T.L. Pewe).

=== מקור השם ===

פיווי קרא לקרחון על שם ארתור ד. האווארד (Arthur D. Howard), שהיה חוקר תצורת קרחונים באוניברסיטת סטנפורד, וכן היה חוקר קרחונים באנטארקטיקה, במהלך מבצע קפיצה לגובה של צי ארצות הברית, שנערך בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבין השנים 1946 - 1947.

== קישורים חיצוניים ==

האוורד
האוורד
יחסי ברזיל–קזחסטן

יחסי ברזיל–קזחסטן הם היחסים הנוכחיים וההיסטוריים בין הרפובליקה הפדרטיבית של ברזיל לרפובליקה של קזחסטן. שתי המדינות חברות באו"ם.

== היסטוריה ==
זמן קצר לאחר פירוק ברית המועצות, הכירה ברזיל בעצמאותה של קזחסטן ב-26 בדצמבר 1991.<ref name="Relations">[https://www.gov.kz/memleket/entities/mfa-brazil/activities/1969?lang=en Kazakhstan-Brazil relations]</ref> היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-22 בספטמבר 1993.<ref name="Relations" /> בתחילה, היה מגע דיפלומטי מועט בין שתי המדינות, כאשר נציגי שתי המדינות נפגשו רק בפורומים בינלאומיים כמו באו"ם.

באוגוסט 2006 פתחה ברזיל שגרירות באסטנה (היום נור-סולטן).<ref name="Bilateral">[http://antigo.itamaraty.gov.br/index.php?option=com_content&view=article&id=4917&Itemid=478&cod_pais=KAZ&tipo=ficha_pais&lang=pt-BR Relations between Brazil and Kazakhstan (in Portuguese)]</ref> בשנת 2007 ערך נשיא קזחסטן נורסולטן נזרבייב ביקור רשמי בברזיל.<ref name="Bilateral" /> הביקור זכה לגומלין עם הגעתו של נשיא ברזיל לואיז אינסיו דה סילבה לקזחסטן בשנת 2009.<ref name="Bilateral" /> באוקטובר 2012, קזחסטן פתחה שגרירות בברזיליה.

ברזיל וקזחסטן חולקות עמדות דומות בנושאים גלובליים, כגון נושאים הקשורים לפיתוח בר-קיימא ולשימור הסביבה. ברזיל תמכה בכניסתה של קזחסטן לארגון הסחר העולמי וקיבלה תמיכה קזחית לתביעתה לקבל מושב קבוע במועצת הביטחון של האו"ם.<ref name="Embassy">[http://astana.itamaraty.gov.br/pt-br/relacoes_brasil-cazaquistao.xml Relações Brasil-Cazaquistão (in Portuguese)]</ref>

ישנן כמה חברות ברזילאיות הפועלות בקזחסטן, וכמה חברות ברזילאיות אחרות מעוניינות ליצור נוכחות במדינה לייצור ויצוא לשווקים של המדינות החברות במדינות חבר המדינות. חברת התעופה הקזחית הראשית, אייר אסטנה, מחזיקה ומפעילה יותר מעשרה מטוסי Embraer מתוצרת ברזיל.

== ביקורים רמי דרג ==
ביקורים רמי דרג מברזיל לקזחסטן
* הנשיא לואיז אינאסיו לולה דה סילבה (2009)
* שר החוץ אלויסיו נונס (2018)

ביקורים רמי דרג מקזחסטן לברזיל
* הנשיא נורסולטן נזרבייב (2007)
* שר החוץ ארלן אידריסוב (2013)

== הסכמים בילטרליים ==
ב-2018, שתי המדינות חתמו על הסכמים על הסגרה; העברה של מורשעים; וסיוע הדדי בתיקים פליליים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ברזיל מחזיקה בקזחסטן שגרירות באסטנה.<ref>[http://astana.itamaraty.gov.br/pt-br/ Embassy of Brazil in Nur-Sultan]</ref>
* קזחסטן מחזיקה בברזיל שגרירות בברזיליה.<ref>[https://www.gov.kz/memleket/entities/mfa-brazil?lang=en Embassy of Kazakhstan in Brasília]</ref>

== הערות שוליים ==
נייבה (קולומביה)

נייבה (בספרדית: Neiva) היא בירת מחוז וילה שבקולומביה עם כ-357,392 תושבים.
== היסטוריה ==
נייבה נוסדה בשנת 1539 על ידי חואן דה קבררה אך ננטשה בשנת 1550 ונהרסה על ידי שבטים ילידים בשנת 1560. העיר נוסדה במיקומה הנוכחי בשנת 1612 על ידי דייגו דה אוספינה אי מדינילה. נייבה הפכה חשובה בתקופת הקולוניאליזם בגלל מיקומה האסטרטגי בנתיב הסחר בין מלכות המשנה של פרו לבוגוטה וקראקס.

ב-1967 נפגעה העיר קשות מרעידת אדמה בדרגה של 7.2 בסולם ריכטר. רעידת האדמה הרסה מספר מבנים בעיר ובהם בניין המושל.

מבחינה כלכלית, נייבה מהווה מרכז הפצה לאומי של מוצרי צריכה רבים כגון אורז, קפה, בקר, חלב, עור ומוצרים חקלאיים אחרים. בסמוך לנייבה פועל נמל התעופה בניטו סלאס המפעיל טיסות ליעדים מקומיים בקולומביה.

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Catedral de Neiva.jpg|קתדרלת נייבה
קובץ:Gobernacion.jpg|משרד ממשלתי בנייבה
קובץ:Iglesia San Jorge, Neiva - panoramio.jpg|כנסיית סנט ג'ורג' בנייבה
קובץ:Office building in Neiva.jpg|בניין משרדים בנייבה
קובץ:On the main street.jpg|הרחוב הראשי בעיר
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:מחוזות קולומביה: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1612
הפארק הלאומי חופי פמברוקשייר

הפארק הלאומי חופי פמברוקשייר (באנגלית: Pembrokeshire Coast National Park; בוולשית: Parc Cenedlaethol Arfordir Penfro) הוא פארק לאומי המתפרס על פני רוב רצועת החוף במחוז פמברוקשייר, דרום-מערב ויילס.

הפארק הלאומי מתפרס על פני רצועת חוף של כ-420 ק"מ, בנוסף למספר איים סמוכים (כולל סקומר), אזור יבשתי נרחב בעומק כ-20 ק"מ המכיל מספר רב של אתרים פריהיסטוריים בין פישגרד וגבעות פרֵסֶלי, ושטחים נחבים סביב אזור הניכוז של נהר הקלד'או ד'י הנשפך לתעלת מילפורד הייבן. הפארק היה השני להיווסד בווילס (אחרי סנודוניה) והוא היחיד מבין הפארקים הלאומיים בבריטניה להתבסס כמעט לחלוטין על רצועת חוף, בנוסף הוא מוגדר על ידי ה-IUCN כאזור לשימור בקטגוריה V.

הפארק הלאומי מנוהל על ידי רשות הפארק הלאומי חופי פמברוקשייר האמונים על מאמצי שימור, הדרכה ושיווק הפארק למבקרים. בתחומי הפארק כ-1,000 קילומטרים של שבילים ציבוריים עם למעלה מ-200 מסלולי הליכה מוגדרים, מה שהפך אותו למזוהה במיוחד עם חובבי טיולים ושטח.

==אתרים נבחרים==
<gallery>
Green Bridge of Wales 1 - Pembrokeshire (2010).jpg|"השער הירוק"
Lilly Ponds Bosherston - panoramio.jpg|אזור אגמי בושרסטון
Gateholm 1.JPG|האי גייטהולם
Pentre Ifan burial chamber - geograph.org.uk - 384085.jpg|אתר הקבורה פנטה איוון
Penrhyn_MarloesLB08.JPG|חצי האי מרלוז
Barafundle Bay - panoramio (3).jpg|מפרץ בראפנדל
</gallery>

==בעלי חיים בפארק==
<gallery>
Puffin (Fratercula arctica).jpg|תוכי ים אטלנטי באי סקומר
Guillemot (Uria aalge) in flight.jpg|אוריה מצויה באי סקומר
800,Manx shearwater.jpg|יסעור אטלנטי
Razorbill (Alca torda) pair.jpg|אלקה חדת-מקור
Bottlenose dolphins (8272134504).jpg|דולפינן מצוי
Grampo.jpg|גרמפוס אפור
Common seal (Phoca vitulina).jpg|פוקת המפרץ
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.pembrokeshirecoast.wales/ האתר הרשמי] של רשות הפארק הלאומי.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ויילס: גאוגרפיה
קטגוריה:פמברוקשייר
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: פארקים לאומיים
יובאנה דמיאנוביץ'

ג'ובאנה דמיאנוביץ (בסרבית-קירילית: Јована Дамњановић; נולדה ב-24 בנובמבר 1994) היא כדורגלנית סרבית, המשחקת בעמדת החלוצה בבאיירן מינכן מהבונדסליגה לנשים ובנבחרת סרביה.
== כותרת ==
תוכן הכותרת.

==קריירת מועדונים==
===הכוכב האדום בלגרד===
דמיאנוביץ' החלה את קריירת הכדורגל שלה במועדון הנוער פרספקטיבה מאזור מגוריה. לקראת עונת 2012-13, הצטרפה לקבוצת הנשים של הכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית. את עונה זו סיימה דמיאנוביץ' יחד עם קבוצתה במקום השני בליגה. בנוסף, הובילה דמיאנוביץ' את הקבוצה לגמר הגביע הסרבי, בו הפסידה 2:1 לקבוצת הנשים של ספרטק סובוטיצה.

===וולפסבורג===
בקיץ 2013 חתמה דמיאנוביץ' במועדון וולפסבורג מהבונדסליגה לנשים. ב-7 בספטמבר 2013 ערכה את הופעת הבכורה שלה בבונדסליגה, בתיקו 1:1 מול באיירן מינכן.

בעונת 2013-14 זכתה יחד עם וולפסבורג בבונדסליגה וכן בליגת האלופות. בזכייתה, הפכה לכדורגלנית הסרבית הראשונה בהיסטוריה שזוכה בתואר. בעונת 2014-15 זכתה בגביע הגרמני יחד עם וולפסבורג.

===זאנד===
SC Sand}} ב-2016
בקיץ 2015 עברה החלוצה למועדון זאנד מהבונדסליגה, במדיו שותפה ב-32 משחקי ליגה בהם הבקיעה 8 שערים.

===באיירן מינכן===
ב-10 במרץ 2017 חתמה דמיאנוביץ' בבאיירן מינכן מהבונדסליגה. את הופעת הבכורה בבאיירן ערכה ב-5 בנובמבר 2017 בניצחון 3:1 על דואיסבורג. בעונת 2020-21 זכתה יחד עם באיירן באליפות הבונדסליגה.

ב-5 ביוני 2022 האריכה את חוזה במועדון עד 2025.

==קריירה בינלאומית==
ב-23 בפברואר 2010, כשהיא בת 15 בלבד, ערכה דמיאנוביץ' את הופעת הבכורה שלה בנבחרת סרביה בהפסד 1:0 לנבחרת הונגריה.

דמיאנוביץ' השתתפה יחד עם סרביה באליפות אירופה עד גיל 19 שנערכה ב-2012 בטורקיה, אך הודחה מהטורניר בתום הסיבוב המקדים. במוקדמות אליפות אירופה עד גיל 19 ב-2013, דמיאנוביץ' כבשה 14 שערים אך סרביה לא העפילה לסיבוב האחרון.

==הישגים ותארים==
וולפסבורג
* בונדסליגה: 2013-14
* ליגת האלופות: 2013-14
* הגביע הגרמני: 2014-15

באיירן מינכן
* בונדסליגה: 2020-21

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

2022 11

קטגוריה:חלוצות כדורגל
קטגוריה:כדורגלניות סרביות
קטגוריה:כדורגלניות וולפסבורג
קטגוריה:כדורגלניות באיירן מינכן
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1993
שמעון גואטה

שמעון גואטה (נולד ב-1955) הוא ראש המועצה האזורית מעלה יוסף מאז 2012. מזוהה עם מפלגת ש"ס<ref name=":0"></ref>.

==ביוגרפיה==
כיהן כסגן ראש המועצה הדתית מעלה יוסף, לאחר מכן בשורת תפקידים בהסתדרות הכללית, במטה הארצי בתל אביב ובאזור הצפון.

ב-1996 נבחר לראש המועצה הדתית מעלה יוסף, במקומו של יצחק וקנין שנבחר לכנסת, וכיהן בתפקיד זה 16 שנה.

ב-2012 התמודד על ראשות מועצת מעלה יוסף במקומו של אבי קרמפה שפרש. הוא גבר על לי-את כהן ממצפה הילה, מורדי ביטון ממנות ואופיר בן בוחר מחוסן, ונבחר לראש המועצה<ref></ref><ref name=":0" />.

לאחר הבחירות נדרש גואטה להשיב את מימון הבחירות שקיבל מהמדינה עקב אי הגשת דו"ח כספי למבקר המדינה.

נבחר לכהונה שנייה בבחירות לרשויות המקומיות ב-2018, כשגבר על יוסי אדוני, יוסי כמיסה וצחי בן עיון.

בפברואר 2021 נחקר במשטרה בחשד לביצוע מעשה מגונה.

במהלך מלחמת חרבות ברזל נדרש להתמודד עם ירי של רקטות, פצצות מרגמה וטילי נ"ט לעבר יישובי המועצה, בהם רקטה שנפלה סמוך לביתו.

==חיים אישיים==
נשוי לאביבה ואב לחמישה. גר במושב גורן. בנו ששון גואטה משמש מ-2023 חבר הכנסת.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:ראשי מועצות דתיות בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:ראשי המועצה האזורית מעלה יוסף
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם ש"ס
יוחנן הרביעי לסקריס, קיסר האימפריה הביזנטית

יוחנן הרביעי לסקריסוס (ביוונית: Ἰωάννης Δ΄ Δούκας Λάσκαρις) היה קיסר ניקאי (אחת ממדינות האימפריה הביזנטית המחולקת) הוא מלך משנת 1258 עד לשנת 1261.

== ביוגרפיה ==
הוא היה בנם הראשון של הקיסר תאודורוס השני שמלך לפניו ואשתו הנסיכה הלנה מבולגריה. עוד בהיותו בן שמונה הוכתר, עקב מותו של אביו תאודורוס השני. ג'ורג' מוזלון מונה לעוצר בשל היותו ידיד המקורב ביותר אל המלך, עד להתבגרותו של יוחנן אבל עד מהרה זה נרצה כי בכך שהיה סנו על העצולה. יוחנן היה האחרון מהשושלת הלסקרנית ועשה רבות לשיקום האימפריה הביזנטית "המפורקת". לאחר כיבוש קונסטנטינופול בידי הצלבנים במסע הצלב הרביעי.

בשנת 1261 כבש מיכאל פלאולוגוס את קונסטנטינופול והכריז על עצמו כקיסר קונסטנטינופול וניקאה; הוא עיוור את יוחנן כדי ליצור בו מום שימנה ממנו את הרשות להמשיך להחזיק בטוהר קיסר ולאחר מכן כלא אותו בטירה ליד ים מרמרה.

לימים יכיר יוחנן באנדרוניקוס השני בנו של מיכאל פלאולוגוס כקיסר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:קיסרי האימפריה הביזנטית
אמה גומץ

[[לוחית זיכרון ברחוב קנסבקשטראסה 17 בברלין-שרלוטנבורג שבברלין, ביתם של אמה ופרנץ גומץ.]]
אמה גומץ (בגרמנית: Emma Gumz; 1 בדצמבר 1899 – 5 בינואר 1981, ברלין) הייתה חסידת אומות העולם שהצילה בין היתר את אינגה דויטשקרון.

==קורות חייה==
גומץ ובעלה פרנץ (1945-1899) התגוררו בברלין-שרלוטנבורג ברחוב קנסבקשטראסה 17 (Knesebeckstraße 17). הם הפעילו בבית זה מכבסה, שהשתייכה לפני כן לאביה של אמה, קארל, ופעלה לפני כן ברחוב גרולמנשטראסה (Grolmanstraße). בין לקוחותיהם היו תושבי השכונה, קצינים, פקידי ממשל ואנשי האופרה "דויטשה אופר ברלין" הסמוכה. פרנץ גומץ היה מעדי יהוה והיה ממתנגדי המשטר הנאצי.

===הצלת יהודים בתקופת השואה===
בשנת 1933 עברה משפחת דויטשקרון היהודיה לשרלוטנבורג והפכה ללקוחה של מכבסת הזוג גומץ. מרטין דויטשקרון נמלט ב-1939 לבריטניה. אשתו אלה ובתם אינגה נותרו בברלין. אמה ופרנץ דאגו מתחילת מלחמת העולם השנייה לספק מצרכי מזון לאלה ואינגה, וכן ליהודים אחרים, ואפשרו להם להקשיב בסתר לתחנות רדיו אנטי-נאציות (Feindsender) שפעלו מחוץ לגרמניה ושידרו בין היתר אל גרמניה.

בסוף 1941 החל גירוש יהודי גרמניה למזרח אירופה. אמה הפצירה באלה לא לצאת עם הטרנספורטים, והציעה לה את עזרתה. אמה למדה על גורל היהודים המפונים למזרח מעדותו של חייל, בן של שכנים, ששירת בשורות הצבא הגרמני בפולין. ב-15 בינואר 1943 נכנסו אלה ואינגה למסתור בחדר קטן בדירה ששימשה בתור המכבסה של בני הזוג גומץ. לאחר שסביבתם של בני הזוג גומץ החלה לחשוד בהם, עברו אלה ואינגה למסתור אחר, עם מצילים אחרים. גם במקום ההצלה הבא המשיכה אמה להעביר לאלה ולאינגה מזון.

==לאחר המלחמה==

פרנץ גומץ מת בסוף 1945. בשנת 1971 הוכרה אמה גומץ כחסידת אומות העולם על ידי יד ושם. בשנת 2004 הוצבה לוחית זיכרון על ביתם של פרנץ ואמה גומץ, לציון מעשה ההצלה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://righteous.yadvashem.org/?search=gumz&searchType=righteous_only&language=en&itemId=4015154&ind=0 סיפור ההצלה שביצעה אמה גומץ], באתר יד ושם 

קטגוריה:גרמנים חסידי אומות העולם
קטגוריה:גרמניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: גרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1899
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1899
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1981
קטגוריה:גרמניות שנפטרו ב-1981
ג'ו מורל

ג'ו מורל (באנגלית: Joe Morrell; נולד ב-3 בינואר 1997) הוא כדורגלן ולשי-אנגלי המשחק בעמדת הקשר בפורטסמות'.

==קריירת מועדונים==
מורל התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של בריסטול סיטי. ב-8 באוקטובר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1–2 לוויקומב וונדררס. באוגוסט הושאל לסוטון יונייטד לחודש אחד. ב-13 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 1–3 נגד לינקולן סיטי. ב-24 בפברואר 2017 הושאל למרגייט לחודש.

ב-30 באוגוסט 2017 לצ'לטנהאם טאון עד לינואר . במשחק הליגה נגד מאנסיפלד טאון בניצחון 0–3 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה.

ב-27 ביוני 2019, מורל הושאל ללינקולן סיטי עד למאי ואף נבחר לכדורגלן העונה של הקבוצה.

ב-15 באוקטובר 2020 שוחרר ללוטון טאון במדיה שיחק עונה אחת.

ב-9 באוגוסט 2021 חתם לשלוש שנים בפורטסמות' מהפוטבול ליג הראשונה.

==קריירה בינלאומית==
מורל נולד באיפסוויץ' שבאנגליה, אך החליט לייצג את ויילס בא נולדה אימו. מורל שיחק בכל הנבחרות הצעירות של המדינה.

ב-9 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ויילס במשחק ידידות נגד . נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2020 ומונדיאל 2022.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ולשים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ולשים
קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני בריסטול סיטי
קטגוריה:כדורגלני לינקולן סיטי
קטגוריה:כדורגלני לוטון טאון
קטגוריה:כדורגלני פורטסמות'
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ויילס
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:אנגלים ממוצא ולשי
קטגוריה:ולשים שנולדו ב-1997
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1997
פאל נויבאואר

פאל נויבאואר (בהונגרית: Neubauer Pál; ואגאויהיי , 28 בספטמבר 1891<ref></ref> – פוניוד, 4 במאי 1945)<ref></ref> היה סופר יהודי-הונגרי מאזור מערב סלובקיה של היום, עיתונאי, מבקר מוזיקה, מתרגם ספרותי.

== ביוגרפיה ==
פאל נויבאואר נולד במשפחה יהודית כבנם של שאנדור נויבאואר, בעל מבשלת בירה ושל צציליה פופר. הוא למד משפטים בבודפשט ולאחר מכן הפך לפקיד בנק. במהלך מלחמת העולם הראשונה, החל את דרכו כעיתונאי ביומון בבודפשט בשפה הגרמנית הפסטר לויד במהלך מלחמת העולם הראשונה, כקצין בחזית, הוא כתב מאמרים עבור העיתון. ב-1919 כתביו פורסמו ב"דגל האדום" (Vörös Lobogó). לאחר מכן התגורר בפראג מ-1919 ושוב בבודפשט מ-1938 לאחר כניסת גרמניה הנאצית לחבל הסודטים ולאחר מכן לכל צ'כיה. בין השנים 1924 לבין 1938, הוא היה עובד שכיר של ה"עיתון ההונגרי" של פראג. הוא כתב את הרומנים הראשונים שלו בגרמנית, לאחד מהם סטפן צווייג ורומן רולן כתבו הקדמה. הוא יצר פרוזה אינטלקטואלית מודרנית שבה התמודד עם שאלות של אנושיות ומוסר, עם אלימות וחוסר אנושיות.

== יצירותיו ==
* 1922 Wohin? (בגרמנית)
* Hubay Jenő Egy Élet Szimfóniája Képekkel,fotókkal illusztrált. וינה 1924
* 1928 Marie (בגרמנית)
* 1935 Was geht es mich an? (בגרמנית)
* מה אכפת לי? רומן, הוצאת פרנקלין, בודפשט, 1936 (בהונגרית)
* 1938 Das fehlende Kapitel (בגרמנית) הוצאת הליקון, בודפשט, 1942
* הנבואה. רוֹמָן, בודפשט, 1944
* הנבואה. מאדאץ', ברטיסלאבה, 1981 (סופרים הונגרים בצ'כוסלובקיה)
* הנבואה. הוצאת קראטר, פומאז, 2012

== לקריאה נוספת ==
* [http://adatbank.sk/lexikon/neubauer-pal/ לקסיקון ההונגרים ב(צ'כו)סלובקיה מאז ייסוד צ'כוסלובקיה ועד היום]
* [http://www.szmit.sk/modules.php?name=Lexicon&op=personid&id=807 אגודת הסופרים ההונגרים בסלובקיה]
* מריאטה סאבו : [http://www.fss.ukf.sk/hu/2013/02/22/szabo-marietta-neubauer-pal-krisztus-arca-cimu-novellajanak-ertelmezese/ פרשנות לסיפור הקצר של פאל נויבאואר "פניו של ישו".]
* שאנדור צ'נדה 1968/1982 : דור ראשון
* זולטאן פונוד 1993/2002: הודעה
* לאיוש טורצל 1997: פורטרטים וזיכרונות
* 2004 לקסיקון הספרות ההונגרית בצ'כוסלובקיה 1918–2004. עורך ראשי: זולטן פונוד
* אישטוואן פריד 2004: [http://epa.oszk.hu/00100/00181/00006/24.htm פאל נויבאואר בין ספרויות/תרבויות.] [http://epa.oszk.hu/00100/00181/00006/24.htm ברטיסלאבה]
* 1994 לקסיקון ספרותי הונגרי חדש 1–3. עורך ראשי: לאסלו פטר. בודפשט

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.arcanum.com/hu/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyar-eletrajzi-lexikon-7428D/n-ny-76F7D/neubauer-pal-770DD/ פאל נויבאואר-ביוגרפיה] באתר Arcanum
* [https://bookline.hu/szerzo/neubauer-pal/88327?page=1 ספרי פאל נויבאואר]
* [https://csemadok.sk/jeles-felvideki-szemelyisegek/neubauer-pal/ ביוגרפיה של פאל נויבאואר באתר הסופרים ההונגרים בסלובקיה]
* [https://adatbank.sk/lexikon/neubauer-pal/ פאל נויבאואר באתר הנתונים של סופרים הונגרים בסלובקיה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:משפטנים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1891
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1945
הירי במועדון הלילה בקולורדו ספרינגס

בשעה 11:57 לערך ב-19 בנובמבר 2022, לפחות חמישה בני אדם נרצחו ושמונה-עשר נפצעו בירי המוני בקולורדו ספרינגס, קולורדו. החשוד בירי נפצע ופונה לבית חולים מקומי.<ref></ref> הירי אירע בגיי בר בשם "קלאב קיו" ("Club Q").<ref></ref><ref></ref><ref name=":0"></ref> ממשטרת קולורדו ספרינגס נמסר: "החשוד מטופל, אך נמצא במעצר".<ref name=":0" />

לפי הצהרה שפורסמה מטעם המועדון ברשתות החברתיות, נאמר: "אנו כואבים והרוסים מהמתקפה חסרת ההיגיון על הקהילה שלנו".<ref></ref><ref></ref><ref name=":0" />

== רקע ==
החשוד זוהה כאנדרסון לי אולדריץ' בן ה-22 (יליד 2000), אזרח מקומי מקולורדו ספרינגס.<ref name=":1"></ref><ref name=":2"></ref>

לא היה ידוע אם הוא התגורר בקולורדו ספרינגס לאורך חייו, אך ביוני 2021, הוא נעצר בגין איום בפצצה באזור שכונת לורסון ראנץ' בעיר.<ref name=":2" /><ref name=":1" />

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלימות נגד להט"ב בארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: פיגועי ירי
קטגוריה:פשע בקולורדו
קטגוריה:ירי המוני בארצות הברית
אלכס זילברג

אלכס זילברג (נולדה ב-15 בנובמבר 2000) היא שחקנית ישראלית.

== ביוגרפיה ==
זילברג נולדה וגדלה בשכונת רמת אביב שבעיר תל אביב.<ref></ref> היא נכדתו של הבמאי הישראלי יואל זילברג ובתם של יאנה קלמן, מלכת היופי של ישראל לשנת 1995 ודור זילברג, רופא ועורך דין.<ref name=":0"></ref> היא למדה בבית הספר אליאנס תל אביב.<ref name=":0" />

ב-24 באפריל 2022 עלתה לאוויר המיני-סדרה "כל עוד בלבב" בה זילברג מגלמת את דמותה של שני. באותה השנה גילמה את דמותה של בל בעונתה השנייה של סדרת הנוער "בת השוטר".<ref></ref>באותה שנה היא גילמה את לו קדר בסדרת הדוקו-דרמה, "מינכן 72".<ref name=":0" />

בשנת 2023 שיחקה בסדרות "מלאך משחית" ו"מג"ב".

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!פרויקט
!תפקיד
!ערוץ
!הערות
|-
| rowspan="2" |2022
|כל עוד בלבב
|שני
|כאן חינוכית
|מיני סדרה; תפקיד ראשי
|-
|מינכן 72
|לו קדר
|
|סדרת דוקו דרמה
|-
|2022–2024
|בת השוטר
|בל מון-לייט/ יהודית זוסמן
|TeenNick ביס
|עונות 2–3
|-
| rowspan="2" |2023
|מלאך משחית
|שוטרת
|כאן 11
| rowspan="2" |תפקיד משני
|-
|מג"ב
|
|HOT3
|}

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!עבודה מועמדת
!תוצאה
|-
!2022
!פרסי נבחרי השנה של פרוגי
|פריצת השנה במשחק
|כל עוד בלבב, בת השוטר
|
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2000
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
בורנאו הבריטית

ממוזער
בורנאו הבריטית כללה את ארבעת החלקים הצפוניים של האי בורנאו, שהם כיום מדינת ברוניי, שתי מדינות מלזיה, סבה וסראוואק, והשטח הפדרלי של מלזיה, לבואן.<ref></ref><ref></ref> בתקופת השלטון הקולוניאלי הבריטי לפני מלחמת העולם השנייה, סראוואק נודעה בשם הראג' של סראוואק (1841–1946), סבה נודעה הכצפון בורנאו (1881–1946), ולבואן נודעה בתור מושבת הכתר של לבואן (1848–1946). בין מלחמת העולם השנייה לעצמאותם מבריטניה, הפכה סראוואק למושבת הכתר של סראוואק (1946–1963), בעוד שסבה ולבואן חברו ויצרו את מושבת הכתר של צפון בורנאו (1946–1963). ממלכת ברוניי (1888/1906–1984) הייתה מדינת חסות של הממלכה המאוחדת מאז הסכם הפרוטקטורט של 1888/1906, והייתה ידועה כמדינת הפרוטקטורט הבריטית של ברוניי.<ref></ref>

== מיסיונרים קתולים ==
בשנת 1687 האב Ventimiglia, תיאטין, הוזמן על ידי האפיפיור אינוקנטיוס האחד עשר להטיף לנצרות בבורנאו. אין אנדרטאות למשימה זו, שלא הותירה עקבות באי למרות שהמיסיונר הכריז שאלוהים בירך את פועלו.

הקהילה לבשורת העמים הכריזה ב-27 באוגוסט 1855 על הקמת החלק הצפוני של האי בורנאו למחוז עצמאי של צפון בורנאו ולבואן והפקידה אותו בידי הכומר. קרלוס קוארטרוני, ספרדי. האב קוארטרוני היה במקור קפטן ים ונשבע, לאחר שנמלט מסכנה גדולה, להתמסר לבשורה של בורנאו. הוא נחת בלבואן ב-1857, יחד עם כמה מיסיונרים שנטשו אותו ב-1860. אף על פי שהיה לבדו באי לבואן, האב קוארטרוני המשיך באומץ את עבודתו. לבסוף, משראה שהבידוד הפך אותו לחסר אונים, הוא נסע לרומא ב-1879 כדי לבקש להטיל את המשימה כאחראית על מכון. מרומא נסע האב קוארטרוני לספרד, שם נפטר עד מהרה.

לאי לבואן שטח של ומכיל 6,800 תושבים; זוהי תחנת שילוח חשובה בין סינגפור להונג קונג. השליח האפוסטולי גר בלבואן. התחנות המשרתות הן Labuan וקוצ'ינג (סראוואק), שתי העיירות החשובות ביותר. מחוץ לשני המקומות הללו שבהם התגוררו המיסיונרים נכללו עוד עשר תחנות: Sibu, Kanovit, Igan, Oya, Mukah, Baram, Papar, Jesselton, Putatan ו-Sandakan. על פי "המשימות-אטלס" של פ' שטרייט, הנתונים הסטטיסטיים של המיסיון הקתולי בתחילת המאה ה-20 היו: 19 כמרים רגילים, 2 אחים הדיוטים, 15 אחיות; 8 כנסיות; 20 קפלות; 16 קטכיסטים; 14 בתי ספר עם 740 תלמידים; 2,600 טבילות; כ-1,000 קטקומנטים.

== השלטון הבריטי ==
הבריטים כבשו את האי לבואן ב-1846; הם הרחיבו בהדרגה את כוחם על השליטים הקטנים של החלק הצפוני של בורנאו עד שבשנת 1888, מדינת החסות הבריטית של צפון בורנאו הוכרה רשמית. מיסיונרים דוברי אנגלית שהיו רצויים בחלק הבריטי של בורנאו, העבירו את השליחות של צפון בורנאו ולבואן לחברה למשימות זרות של מיל היל, מאנגליה. השליח הראשון שמונה תחת הממשל החדש היה הכומר תומאס ג'קסון. החברה המשיכה באחריות על המשימה.

במהלך מלחמת העולם השנייה, הבריטים הבינו שהם אינם מסוגלים להגן על המושבה מפני הצי הקיסרי היפני החזק. הם הרסו את שדות התעופה, ובמיוחד את שדות הנפט שם ובברוניי לפני נחיתת היפנים ב-16 בדצמבר 1941. הכוחות הבריטים הקטנים נכנעו. בשנת 1943, האוכלוסייה הסינית שמנתה כ-50,000 מרדה ביפן וכבשה כמה עיירות. עד מהרה המרד דוכא ורבים שהוצאו להורג. אוסטרליה שלחה כוחות מבצע מיוחד, שאימנו וחימשו יחידות מיליציה מקומיות וסייעו להנחתה של דיוויזיה אוסטרלית ביוני 1945. הכוחות היפניים מנו כ-31,000, והחזיקו מעמד עד אוקטובר 1945, הרבה אחרי שהקיסר נכנע.<ref>I.C.B Dear, ed, The Oxford Companion to World War II (1995) p 163</ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ברוניי: היסטוריה
קטגוריה:מושבות האימפריה הבריטית באסיה
קטגוריה:אסיה: מושבות לשעבר
חבורת כירכוכ

חבורת כירכוכ (בערבית: جماعة كركوك; תעתיק מדויק: ג'מאעת כּרכּוכּ) הייתה חבורה ספרותית שקיבצה משוררים, סופרים, מחזאים ואמנים פלסטיים בני העיר כירכוכ, בצפון עיראק.

החברים בחבורה, כורדים, טורקמנים, ערבים ואשורים הכירו בשנות לימודיהם בבית הספר בעיר ובפעילות המפלגה הקומוניסטית בכירכוכ ונהגו להיפגש בבתי קפה ובספריה העירונית כדי לקרוא יחד מספרות העולם וכן לקרוא ולבקר זה את כתביו של זה.<ref></ref>

החבורה, ובעיקר המשוררים שיצאו ממנה, נודעו כבר מראשית דרכם כפורצי-דרך בכתיבת השירה הערבית המודרנית והיו מזוהים ככמה מן המחדשים המרכזיים של כתיבת השירה המודרנית בערבית, החופשיה לחלוטין ממשקל, מחרוז וממבני שירה מסורתיים.<ref></ref>

כל המשוררים בחבורה עזבו לימים את עיראק בשל פעילותם הפוליטית והתנגדותם לשלטון מפלגת הבעת' העיראקית והיו מוכרים במקומות גלותם השונים ככמה מגדולי המשוררים של השירה הערבית במאה ה-20.<ref></ref>

על משוררי החבורה נמנו סרגון בולוס, פאדל אל-עזאווי, סלאח פאיק, ג'אן דמו, מואייד א-ראווי, האב יוסף סעיד, אנוור אל-גסאני ואחרים.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חבורות ספרותיות
קטגוריה:כירכוכ
ישיבת אונסדורף

ישיבת אונסדורף הייתה ישיבה בעיירה Huncovce (Hunsdorf בגרמנית) בהרי סלובקיה.
הכניסה לבית הכנסת באר שמואל ב[[קריית אונסדורף בירושלים, על שם רבי שמואל רוזנברג]]
הישיבה עמדה תחת נשיאות הרב שמואל רוזנברג (1825–1918), רבה של אונסדורף.

הישיבה מתוארת על ידי אנו – מוזיאון העם היהודי כשנייה בחשיבותה באירופה אחרי ישיבת פרשבורג.<ref>[https://dbs.anumuseum.org.il/skn/en/c6/e128315/Place/Huncovce The Jewish Community of Huncovce] – dbs.anumuseum.org.il ("The yeshiva was the second most important in Europe, after the Yeshiva of Pressburg.")</ref>

הישיבה הוכרה כמוסד להשכלה גבוהה על ידי השלטונות ההונגריים וגם על ידי הרפובליקה הצ'כוסלובקית. בשנים 1908–1910 למדו בה 300 תלמידים מכל העולם. כאשר עזב הרב יוסף הורוביץ, ראש הישיבה, את העיר בשנת 1931, נסגרה הישיבה.<ref>[https://dbs.anumuseum.org.il/skn/en/c6/e128315/Place/Huncovce The Jewish Community of Huncovce] – dbs.anumuseum.org.il </ref>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://dbs.anumuseum.org.il/skn/en/c6/e128315/Place/Huncovce הקהילה היהודית של הונקובצ'ה] (באנגלית)
* [https://vilnacollections.yivo.org/?ca=((item.php!id__rg-31-s2-ss7*col__v הורוביץ, רבי יוסף יונה] (באנגלית)
* [https://www.jüdische-gemeinden.de/index.php/gemeinden/h-j/2450-hunsdorf-huncovce-slowakei הונסדורף/הונקובצ'ה (סלובקיה)] (בגרמנית)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהדות סלובקיה
אונסדורף
קטגוריה:סלובקיה: חינוך
רמת הרשל

רמת הרשל (באנגלית: Herschel Heights) היא מקבץ של נונאטאקים. הרמה ממוקמת דרומית-מערבית לנונאטאקי אנקלדוס, בסמוך לראשו (מוצאו) של קרחון סאטורן בדרום-מזרח האי אלכסנדר, בארץ אלכסנדר שבאנטארקטיקה.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הרמה ===

הרמה התגלתה ב-23 בנובמבר 1935, עת שהחלק המזרחי של הרמה צולם מהאוויר על ידי לינקולן אלזוורת', במהלך הטיסה הטרנס-אנטארקטית שביצע.

הרמה מופתה בהתבסס על תצלומי אוויר אלה על ידי וולפגנג לואיס גוטפריד יוארג.

=== מקור השם ===

שמה של הרמה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה, עת שניתנו שמות קשורים נוספים קשורים (כגון שמם של נונאטאקי אנקלדוס).

שמה של הרמה ניתן לה, עת שניתן השם לקרחון סאטורן (הקרוי על שם כוכב הלכת שבתאי, בדומה לאתרים רבים נוספים ברמת פלאנט הסמוכה הנקראים על שמות גורמים במערכת השמש). אנקלדוס הוא ירח של כוכב הלכת שבתאי.

הרמה נקראת על שם סר ויליאם הרשל, האסטרונום הבריטי שגילה בשנת 1789 את הירחים מימס ואנקלדוס (ירחים של שבתאי).

== ראו גם ==
* רמת דביסי
* רמת פלאנט
* רמת סאטון
* רמת גנימד

הרשל
מגדלי לגוּן

מגדלי לגוּן (Lagoon) הם צמד גורדי שחקים המשמשים למגורים שממוקמים בשכונת נוף הטיילת שבנתניה.
עבודות הבנייה החלו ב- 2011 עם תחילת בנייתו של המגדל הצפוני והסתיימו עם השלמת בנייתו של המגדל הדרומי בשנת 2017. המתחם משתרע על שטח של 8.8 דונם, וכולל 33 אלף מ"ר המוקצים למגורים ולמלונאות.

צמד המגדלים תוכנן על ידי משרד יסקי-מור-סיוון אדריכלים, ועל בניית הפרויקט היו אחראיות חברת תדהר וחברת אלקטרה.

המגדלים נמצאים בבעלותה של חברת דיזנגוף סחר בע"מ.

המגדל הדרומי - הכולל 40 קומות ומתנשא לגובה של 142.36 מטרים<ref></ref> - הוא הבניין הגבוה בעיר, והשני בגובהו בישראל מחוץ לגוש דן (אחרי מגדלי K באשדוד), והמגדל הצפוני, הכולל 36 קומות וגובהו 129.85 מטרים<ref></ref> הוא הבניין השני בגובהו בעיר.

== ראו גם ==
* גורד השחקים הגבוה בישראל

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

2022 11
קטגוריה:נתניה: מבנים
קטגוריה:ישראל: מגדלי מגורים
וואנג אין-באום

וואנג אין-באום (בקוריאנית: 황인범; נולד ב-20 בספטמבר 1996) הוא כדורגלן דרום קוריאני המשחק בעמדת הקשר בכוכב האדום בלגרד.

==קריירת מועדונים==
וואנג התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער טג'ן סיטיזן. בשנת ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל של קוריאה הדרומית וב-30 במאי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד פוהאנג סטילרס והפך לכדורגלן הצעיר בהיסטוריה של המועדון שכובש לזכותו.

וואנג זכה להתעניינות רבה בהמבורג, אך ב-20 בינואר 2019 חתם לשנתיים בונקובר ווייטקאפס מה-MLS עם אופציה לשנתיים נוספות. ב-2 במרץ ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד מינסוטה יונייטד. כחודש וחצי לאחר מכן כבש את שערו הראשון במועדון בניצחון 0-1 נגד לוס אנג'לס. במחזור ה-30 של הליגה סיפק שלושה בישולים משחק הליגה נגד לוס אנג'לס גלאקסי ונבחר לכדורגלן השבוע.

ב-14 באוגוסט 2020 וואנג חתם ברובין קאזאן מליגת העל הרוסית. בתחילת עונתו הראשונה בקבוצה היה שחקן הרכב פותח, אך בהמשך איבד את מקומו בהרכב לאחר שנדבק בקורונה ונפצע בעקבו לאחר מכן. ב-3 באפריל 2022 החליט להשהות את חוזהו בקבוצה דבר שהתאפשר על ידי פיפ"א בעקבות הפלישה הרוסית לאוקראינה וכעבור יומיים חתם בסיאול.

ב-29 ביולי 2022 וואנג חתם באולימפיאקוס מליגת העל היוונית. ב-18 באוגוסט 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד אפולון לימסול בו גם כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה.

בספטמבר חתם בכוכב האדום בלגרד מליגת העל הסרבית.

==קריירה בינלאומית==
בצעירותו, וואנג שיחק בנבחרות הצעירות של קוריאה הדרומית והיה שותף להעפלה שלה למשחקי אסיה 2018. בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 0-2 נגד . ב-16 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 2-2 נגד .

נכלל בסגל נבחרת קוריאה הדרומית לטורניר גביע אסיה 2023.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים דרום קוריאנים
קטגוריה:קשרי כדורגל דרום קוריאנים
קטגוריה:כדורגלני ונקובר וייטקאפס
קטגוריה:כדורגלני רובין קאזאן
קטגוריה:כדורגלני סיאול
קטגוריה:כדורגלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורגלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוריאה הדרומית
קטגוריה:ספורטאים זרים בקנדה
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים בסרביה
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1996
מילאן פאבקוב

מילאן פאבקוב (בסרבית: Милан Павков; נולד ב-9 בפברואר 1994) הוא שחקן כדורגל סרבי המשחק בעמדת החלוץ באל פאייח בליגת העל הסעודית.

== קריירת מועדונים ==
=== הכוכב האדום בלגרד ===
בתחילת 2017, עבר פבקוב לכוכב האדום בלגרד בעסקה של שנתיים וחצי תמורת עמלה של 300,000 אירו בשני תשלומים. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במקום דמיאן לה טאלק בדקה ה-85 של המשחק מול נובי פזאר ב-18 בפברואר 2017.

לאחר שהחמיץ את שאר העונה בגלל פציעה, חזר פאבקוב בהרכב לעונה הבאה. פאבקוב ערך את הופעתו הראשונה, בעונה החדשה, במשחק הראשון של סיבוב המוקדמות הראשון לליגה האירופית 2017–18, והחליף את ריצ'מונד בואקיה בדקות האחרונות של המשחק מול פלוריאנה.

ב-27 ביולי 2017, עבר פאבקוב בחזרה לרדניקי ניס בחוזה הלוואה לשנה אחת. ב-13 במאי 2018, הורחק פאבקוב במהלך משחק החוץ מול ספרטק סובוטיקה, שהיה הכרטיס האדום הראשון בקריירה המקצועית שלו. במהלך קמפיין הסופרליגה הסרבית 2017-2018, פאבקוב כבש 23 שערים ב-33 משחקים, והפך את עצמו לכובש השני של העונה, אחרי אלכסנדר פשיץ'.

כשחזר לכוכב האדום ב-2018, פבקוב העביר את כל עונת קדם הקיץ עם המועדון בהדרכת המאמן ולאדן מילוייביץ'. לאחר שאלכסנדר פשיץ' עזב את המועדון, פבקוב נבחר לסגל של 20 השחקנים למשחק הראשון של סיבוב המוקדמות הראשון לקמפיין ליגת האלופות 2018-2019, נגד ספרטקס יורמלה. הוא הצטרף לאותו משחק כמחליף של ניקולה סטויקוביץ' הפצוע בדקה ה-18 של המשחק. ב-12 באוגוסט 2018, פבקוב עשה את הפתיחה הראשונה שלו עבור הכוכב האדום, כאשר כבש פעמיים בניצחון 3–0 על ספרטק סובוטיקה. ב-6 בנובמבר, הוא כבש את שני השערים בניצחון 2–0 מול ליברפול בשלב הבתים של ליגת האלופות. ב-12 בדצמבר 2018, חתם פבקוב על הארכת חוזהו עם הכוכב האדום לדצמבר 2022.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:כדורגלני הכוכב האדום בלגרד
קטגוריה:כדורגלני וויבודינה נובי סאד
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1994
אריה כהן (ראש מועצה)

אריה כהן (נולד ב-14 בינואר 1960) הוא ראש מועצה אזורית מגילות ים המלח מאז נובמבר 2015.

==ביוגרפיה==
נולד באיסטנבול, ועלה ארצה בגיל 10. למד בבית הספר התיכון של רשת אליאנס. שרת כחובש בנח"ל. למד מינהל עסקים באוניברסיטה העברית וב-INSEAD. בשנת 1970 היה ממייסדי קיבוץ מצפה שלם, שבו הוא חבר עד היום.

ממייסדי חברת הקוסמטיקה AHAVA, ובשנים 2004–2014 עמד בראשה. הוא הרחיב את פעילותה לכ-25 מדינות ברחבי העולם. שימש כמנכ"ל חו"ל של חברת סליקר וכידרקטור ב"משקי הנגב". ייעץ לעסקים שונים, והיה מלווה כלכלי לעמותות ומיזמים חינוכיים, בין השאר דרך עמותת נובה. חבר בוועד המנהל של עמותת "אור למשפחות" המלווה משפחות של חללי צה"ל.

ב-11 בנובמבר 2015 גבר על גבי פלקסר מקליה בבחירות לראשות המועצה האזורית מגילות ים המלח, במקומו של מרדכי (מוצי) דהמן שהתפטר בשל מעורבותו בפרשת השחיתות בישראל ביתנו. הוא החל, לראשונה בתולדות המועצה, לשתף פעולה עם מועצת יש"ע, ולהשתתף בישיבותיה.

בעבר היה חבר מפלגת העבודה. בשנת 2017 הצטרף למפלגת יש עתיד

==חיים אישיים==
ב-1984 נישא לאסתי (נפטרה ב-2022). לזוג נולד בן אחד,
, שנהרג בשעותיה הראשונות של מלחמת לבנון השנייה בעת שפיקד על הכוח שניסה לחלץ את אהוד גולדווסר ואלדד רגב, לאחר שנחטפו בגבול לבנון, וזכה על כך בצל"ש מח"ט הנח"ל, ובן מאומץ נוסף.

==קישורים חיצוניים==

* 
* אריה כהן, [https://magazine.isees.org.il/?p=26976 מדרום תבוא הטובה?], אתר "אקולוגיה וסביבה".
* [https://youtu.be/z5IkXSQtT7w היבטים ואתגרים של המועצה האזורית מגילות ים המלח], סרטון באתר YouTube.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי טורקיה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מייסדי התנחלויות
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:ראשי המועצה האזורית מגילות ים המלח
קטגוריה:פעילי יש עתיד
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
יחסי אוזבקיסטן–מונגוליה

יחסי אוזבקיסטן–מונגוליה הם יחסי החוץ בין אוזבקיסטן למונגוליה.

== סקירה כללית ==
אוזבקיסטן הייתה חלק מברית המועצות, ולאחר פירוק ברית המועצות כוננה יחסים דיפלומטיים עם מונגוליה ב־25 בינואר 1992. כיום, אוזבקיסטן חברה בארגון חבר המדינות, בעוד מונגוליה היא משקיפה בארגון, ושתי המדינות חברות בארגון המדינות הבלתי מזדהות. משנת 1977 עד 1994 פעלה בטשקנט הקונסוליה הכללית של מונגוליה, אך עקב ההידרדרות במצבה הכלכלי של מונגוליה, נסגרה הקונסוליה הכללית. כיום, היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות מתבצעים באמצעות שגרירות מונגוליה ברפובליקה של קזחסטן. ב־11–13 בפברואר 1996 ביקרה משלחת מונגולית ברפובליקה של אוזבקיסטן ונחתם פרוטוקול על שיתוף פעולה והתייעצויות בין משרדי החוץ של אוזבקיסטן ומונגוליה. הסחר בין הרפובליקה של אוזבקיסטן למונגוליה התקיים, אם כי בקנה מידה קטן. בשנת 1998 עמד המחזור בין שתי המדינות על 1.8 מיליון דולר. בשנים 1999–2002 נמשכו חילופי הסחורות.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* אוזבקיסטן מיוצגת במונגוליה באמצעות שגרירותה בבייג'ינג, סין.
* מונגוליה החזיקה באוזבקיסטן בעבר שגרירות בטשקנט, אולם כיום אינה מיוצגת בה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.

== הערות שוליים ==
כוכב השחר (סרט)

כוכב השחר הוא סרט מוזיקלי ישראלי משנת 1980 בבימויו של עקיבא ברקין, עם נועם קניאל ואשר צרפתי בתפקידים הראשיים.

עלילת הסרט מתרכזת סביב נועם קניאל שהיה אז מפורסם בישראל והוא שר בסרט שישה שירים שהולחנו על ידי אביו, אלי קניאל, למילים של אליעוז רבין.

הסרט צולם ביפו העתיקה ובעיקר בנמל יפו.

הסרט והשירים שבו לא זכו להצלחה. זה סרטו היחיד של נועם קניאל בישראל.

==תקציר העלילה==
אבי (נועם קניאל) הוא נער בגיל ההתבגרות בעל כישרון זמרה. הוא גר בדירה קטנה ביפו עם אביו הדייג שמעון (אשר צרפתי) ואמו סטלה (ז'ניה פונטיין). אבי עוזר לאביו בדיג בלילות ובשווק הדגים ועקב זה הוא מידרדר בלימודים למורת רוחה של אמו.

שמעון ודייגים נוספים מאוימים על ידי חבורת עבריינים שבראשם לוסיין (נסים זוהר) וסמי (יוסף שילוח) שהוא אחיה של סטלה. העבריינים דורשים שכל הדגים ישווקו למפעל שלהם. שמעון מסרב ובתגובה מפוצצים ושורפים את סירת הדייג שלו "כוכב השחר".

שמעון שוקע בשתיית אלכוהול ויושב כל הזמן במסעדה של אליאס (אריה אליאס), משחק קלפים ושותה לשוכרה. המצב בבית מידרדר וסמי מציע לסטלה שתעזוב את בעלה ותעבור עם אבי לגור אצלו. לבסוף היא עוברת לאחיה אך אבי מחליט להישאר ולתמוך באביו. מי שמעודד את אבי הוא ג'ימי (ריפעת טורק) שעובד כדייג וכשחקן כדורגל ומיודד עם אתי (גלית רוטמן).

אבי מחליט לעזור לאביו להשתקם ומתחיל לנצל את כשרון הזמרה שלו כשהוא מופיע בבתי קפה. אליאס מבחין בכושר השירה ומציג אותו לפני אמרגן (יונה אטלס). אבי מצליח ומתפרסם כל הכנסותיו מוקדשות לקניית סירה חדשה לאביו ביחד עם ג'ימי.

סמי מצליח כמעט לשכנע את שמעון לחתום על חוזה לשווק את הדגים למפעל שלו אך ברגע האחרון מצליח אבי לגלות שהוא קשור לעבריינים ושמעון מסרב.

האמרגן מחתים את אבי על חוזה בהסכמת אביו. סטלה שומעת את אבי ברדיו טרנזיסטור ומחליטה לחזור למשפחתה. בסצנה האחרונה אבי, ג'ימי ושמעון עובדים על הסירה החדשה כשמגיעה סטלה ושמעון יוצא לקראתה ומחבק אותה - סוף שמח.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|נועם קניאל
|אבי
|
|-
|אשר צרפתי
|שמעון
|אבא דייג
|-
|אריה אליאס
|אליאס
|בעל מסעדה
|-
|יוסף שילוח
|סמי
|דוד
|-
|ז'ניה פונטיין
|סטלה
|אמא
|-
|ג'ימי טורק
|ג'ימי
|דייג וכדורגלן
|-
|גלית רוטמן
|אתי
|חברה של ג'ימי
|-
|מלי גולד
|סווטלנה
|זמרת
|-
|נסים זוהר
|לוסיין
|עבריין
|-
|יונה אטלס
|
|אמרגן
|-
|גברי בנאי
|
|
|-
|משה איבגי
|
|
|-

|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=G03aQ6AK4Us כל שירי כוכב השחר בביצוע נועם קניאל + קדימון], באתר יוטיוב
*[https://cinemaofisrael.co.il/כוכב-השחר/ כוכב השחר], בספר הקולנוע הישראלי
*[https://www.ishim.co.il/m.php?s=כוכב+השחר כוכב השחר], באתר אישים

קטגוריה:סרטי 1980
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים מוזיקליים ישראליים
אליפות ישראל בשחמט 2021

אליפות ישראל בשחמט 2021 הייתה אליפות ישראל ה-33 בשחמט, שהחלה ב-7 במרץ והסתיימה ב-15 במרץ 2021 בחיפה. בגלל אירועי מגפת הקורונה האליפות נדחתה משנת 2020.

התחרות אורגנה על ידי האיגוד הישראלי לשחמט בשיתוף ובתמיכת מפעל הפיס, והועברה בשידור ישיר באתר האיגוד.

באליפות הנשים זכתה יוליה שוויגר (שדורגה ראשונה גם בתחילת התחרות), בעלת דרגת אמן בינלאומי, שצברה 7 נקודות מ-9 אפשריות. זה היה הניצחון השני ברציפות של שוויגר.

האליפות הפתוחה הסתיימה בניצחונו של רב-אמן ויקטור מיכלבסקי (שדורג חמישי בתחילת התחרות לפי מד כושר) שצבר 8 נקודות מ-9 אפשריות. זה היה הניצחון השני של מיכלבסקי באליפויות ישראל.

==כללי==
באליפויות הפתוחה התקיימו 9 סיבובים לפי השיטה השווייצרית.

קצב המשחקים היה: 40 מסעים ראשונים ל-90 דקות ועוד 30 דקות לסיום המשחק, עם תוספת של 30 שניות לכל מסע, החל מהמסע הראשון.

התרת שוויון הנקודות התבצעה לפי שיטת בוכהולץ.

==אליפות הנשים==
===משתתפות===
בתחרות השתתפו 14 שחמטאיות.

===תוצאות התחרות===
טבלת התוצאות בצמרת התחרות :

{| border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;border:1px #aaa solid;" class="sortable"
|- style="background:#aaccff;"
! מס' !! שם !! דרגה !! מד כושר || רמת ביצועים || מספר נקודות
|-
| 1 || יוליה שוויגר || אמן בינלאומי || 2319 ||2305 || 8
|-
| 2 || נדז'דה רפרון || || 2070 || 2138 || 6
|-
| 3 || מישל קטקוב ||אמן בינלאומי לנשים || 2174 ||2099 || 5.5
|-
| 4 || עדי פדרובסקי || || 2045 || 2103 || 5.5
|-
| 5 || נגה אורין || || 186 || 2045 || 5
|}

==התחרות הפתוחה==
===משתתפים===
עם 32 המשתתפים בתחרות הפתוחה נמנו 10 רבי אמנים. בתחרות הפתוחה השתתפו מספר שנים: מרסל אפרוימסקי (סיימה במקום ה-23 ) ומיכל להב (סיימה במקום ה-25 )

===תוצאות התחרות===
טבלת הנקודות בצמרת התחרות (מד הכושר נכון ל-1 בדצמבר 2018):
{| border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;border:1px #aaa solid;" class="sortable"
|- style="background:#aaccff;"

! מס' !! שם !! דרגה !! מד כושר || דירוג בתחילת התחרות ||רמת ביצועים|| מספר נקודות
|-
| 1 || ויקטור מיכלבסקי || רב-אמן || 2538 || 2689 ||7
|-
| 2 || עידו גורנשטיין || אמן || 2411 ||2629 || 6.5
|-
| 3 || תמיר נבאתי || רב-אמן || 2630 || 2635 || 6.5
|-
| 4 || אביטל בורוחובסקי || רב-אמן || 2564 || 2602 || 6
|-
| 5 || אורי קובו || רב-אמן || 2496 || 2567 || 6
|-
| 6 || דוד גורודצקי || אמן בינלאומי || 2525 || 2555 || 5.5
|-
| 7 || נתן בירנבוים || אמן בינלאומי || 2412 || 2548 || 5.5
|-
| 8 || יאיר פרחוב || אמן בינלאומי || 2443 || 2531 || 5.5
|-
| 9 || איליה סמירין || רב-אמן || 2643 || 2480 || 5.5
|-
| 10 || יבגני פוסטני || רב-אמן || 2612 || 2464 || 5.0
|}

==קישורים חיצוניים==
* [https://chess.org.il/Tournaments/TournamentPage.aspx?Id=32463 תוצאות התחרות הפתוחה], באתר האיגוד הישראלי לשחמט
* [https://chess.org.il/Tournaments/TournamentPage.aspx?Id=32464 תוצאות אליפות הנשים]
* [http://chess-results.com/tnr540682.aspx?lan=1&turdet=YES תוצאות תחרות הנשים באתר צ'ס רזאלטס]

קטגוריה:תחרויות שחמט ב-2021
קטגוריה:אליפויות ישראל בשחמט
קטגוריה:2021 בישראל: ספורט
קטגוריה:חיפה: תחרויות שחמט
ארמון אל-עאשק

ארמון אל-עאשק (בערבית: قصر العاشق) הוא מבנה היסטורי המתוארך לתקופה העבאסית, בקרבת העיר סמארה, עיראק. הוא ניצב על גדתו המערבית של החידקל.

== היסטוריה ==
הארמון נבנה במצוות הח'ליף העבאסי ה-15 אל-מועתמיד, ובנייתו נמשכה בין השנים 877–882.
יאקות אל-חמאווי מציין כי עלי בן יחיא אל-מונאג'ם ומועז אל-דוולה יזמו את תחילת העבודות. האמיר עמאד אל-דוולה כתב שיר העוסק בארמון אל-עאשק.
בימי הביניים המבנה נקרא "אל-מעשוק", כלומר "האהוב". חפירות ארכאולוגיות התקיימו במתחם בשנות ה-60 של המאה העשרים ולאחריהן הוא שוחזר במהלך שנות ה-80.

== ארכיטקטורה ==
ארמון אל-עאשק הוא דוגמה בולטת לארמון בסגנון אדריכלי עבאסי. המבנה המלבני מורכב משתי קומות; קומה אחת שימשה כקטקומבות ועבור חדרי אחסון. סביב הארמון חצרות גדולות המוקפות בחומות. מחוץ לחומות קיים חפיר ארוך, בו זורמים מים מערוץ תת-קרקעי המתחיל ברמות המערביות.

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:قصر العاشق 02.JPG|תקריב
קובץ:قصر العاشق 03.JPG|האכסדרה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיראק: ארמונות
גראנד צ'ס טור

גראנד צ'ס טור (באנגלית: Grand Chess Tour, GCT) הוא סבב של תחרות על בשחמט שבסופו מוכרז מנצח על בסיס כלל התחרויות של השנה.

על קיום הסבב הראשון הוכרז בשנת 2015. באותה שנה הסבב כלל 3 תחרויות בהם השתתפו 10 מתחרים - 9 קבועים ומשתתף נוסף שנבחר על ידי הוועדה המארגנת של התחרות. סך הפרסים היה 1.05 מיליון $. על המיקום של המשתתף בכל תחרות מוענקות נקודות. מנצח הסבב הוא שחמטאי שצבר מרב נקודות במהלך השנה. 

החל משנת 2017 משולבות תחרויות בשחמט מהיר. שחמטאים רשאים להשתתף כ"קבוצה" כשאר הם מתחלים בהשתתפו בתחרות רגילה ותחרות שחמט מהיר/בליץ.

בשנים 2018 ו-2019 לאחר סבב של תחרויות אורגנה תחרות מיוחדת של 4 שחמטאים מובילים בשיטת חצי הגמר וגמר. תחרויות אלו היו תחרות העל בלונדון של אותה שנה.
==תוצאות==
{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="60%"
|+
! width="7%"|שנה !! width="7%"|מס' תחרויות
|width=130 style="background:gold;" |מקום ראשון
|width=130 style="background:silver;"|מקום שני
|width=130 style="background:#cc9966;"|מקום שלישי
|-
|2015|| 3|| מגנוס קרלסן - 26 נקודות 215 אלף $|| אניש גירי - 23 נקודות 155 אלף $|| לבון ארוניאן - 22 נקודות 145 אלף $
|-
|2016|| 4|| וסלי סו - 36 נקודות 295 אלף $|| היקארו נקמורה - 24.5 נקודות 144 אלף $|| פביאנו קרואנה - 23.75 נקודות 109 אלף $
|-
|2017|| 5|| מגנוס קרלסן - 41 נקודות 245 אלף $|| מקסים ושייה-לגראב - 38 נקודות 208 אלף $|| לבון ארוניאן - 29 נקודות 91 אלף $
|-
|2018|| 4|| היקארו נקמורה - 34.5 נקודות 105 אלף $|| לבון ארוניאן - 34 נקודות 95 אלף $|| מקסים ושייה-לגראב - 31 נקודות 80 אלף $
|-
|2019|| 7|| מגנוס קרלסן - 67.5 נקודות 243 אלף $|| דינג לירן - 43.8 נקודות 145 אלף $|| לבון ארוניאן - 37.5 נקודות 121 אלף $
|-
|2021|| 5|| וסלי סו - 36.6 נקודות 243 אלף $|| מקסים ושייה-לגראב - 35 נקודות 206 אלף $|| שחריאר ממדיארוב - 26.5 נקודות 152 אלף $
|-
|2022|| 5|| עלי רזא פירוזג'א - 36.5 נקודות 272 אלף $|| וסלי סו - 30 נקודות 190 אלף $|| מקסים ושייה-לגראב - 29 נקודות 165 אלף $
|-
|2023|| 5|| || || 
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תחרויות העל בשחמט