OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גלקטיקה 1980

גלקטיקה 1980 (באנגלית: Galactica 1980) היא סדרת דרמה טלוויזיונית מסוג מדע בדיוני משנת 1980, העוסקת בספינת החלל גלקטיקה הנמלטת מפני גזע הרובוטים - הסיילונים, ומגיעה לכדור הארץ שם נמצאים השבט ה-13 של בני האדם. בגלקטיקה יודעים שבני האדם לא יוכלו להתגונן מפני הסיילונים ולכן מנסים בחשאי לעזור בהגנה בעזרת טכנולוגיה מקומית.

==תקציר עלילה==
כדור לאחר הסדרה המקורית, ובהתאם לפרק האחרון "The Hand of God", הגלקטיקה והצי המונה כ-220 ספינות חלל אזרחיות, מגיעות לכדור הארץ בשנת 1980 ומגלים כי השבט ה-13 אינו מתקדם מבחינה מדעית וטכנולוגית ואינו יכול להגן על עצמו מפני מתקפה סיילונית, כפי שקיוו. עקב כך, צוותים של לוחמי הצי נשלחים במסווה אל הכוכב כדי לעבוד עם הקהילות המדעיות כדי לשפר את הטכנולוגיה שלהם.

קומנדר אדאמה וקולונל בומר שקודם להיות סגנו שולחים את קפטן טרוי - בנו המאומץ של אפולו, ביחד עם דילון לצפון אמריקה, על פי עצתו של דוקטור זי - ילד פלא המשמש כיועצו של אדאמה. דילון וטרוי מתלווים לכתבת טלוויזיה בשם ג'יימי המילטון. לאחר שבתחילה הגיעו אל גרמניה הנאצית בשנת 1944 כדי לעצור את קומנדר אקסבייר שניסה לשנות את העתיד כדי לשפר את מגננות כדור הארץ, שלושת החברים הוגים דרכים כדי לעזור למדענים ולגבור על הסיילונים. בינתיים, אדאמה שולח קבוצת ילדים מהצי אל כדור הארץ כדי להתערות באוכלוסייה, ברם, בשל שוני בכבידה ובפיזיולוגיה בין הגלקטיקה לארץ, הילדים צריכים להתמודד עם כוחות כמעט על-אנושיים בכדור הארץ.

==פערים בעלילה==
גורלן של עשרות דמויות מן הסדרה המקורית אינו ברור. אפולו כנראה מת, סטארבאק ננטש על כוכב מדברי וניצל בידי תושבי "ספינת האור" בפרק שלא צולם.

==הפקה==
לאחר שהסדרה המקורית - "בטלסטאר גלקטיקה" (1978) בוטלה, מעריצי התוכנית הציפו את משרדי ABC במכתבים המבקשים להחזיר אותה שוב למרקע. ב-ABC פנו לגלן לארסון וביקשו ממנו להחיות מחדש את התוכנית, אך בפורמט זול יותר. בהמשך לפרק האחרון בסדרה, נכתב פרק ראשון חדש המסביר את היעלמותן של דמויות משנה שהגדילו את עלויות ההפקה ורק הדמויות המרכזיות נשארו.

הפרויקט לא האריך ימים ורבים מכוכבי הסדרה המקורית לא יכלו להשתתף, הכוכב ריצ'רד האץ' החליט לא להשתתף מפני שלא הבין מה יקרה לקפטן אפולו עכשיו כשהדמויות שונו, לכן בקו הזמן של הסדרה עברו כ-30 שנים.

הסדרה ידועה בשל התערבותם החריגה של מפיקי ABC שעוררה זעם כבד בקרב המעריצים. באותה תקופה הסדרה שודרה ברצועה המשפחתית בשעות אחר הצהריים שלרוב כללה סדרות קומדיה. הדבר הכריח את יוצרי הסדרה לשנות את קו העלילה מהתסריט, להוריד את רמת האלימות, ולכלול הרבה הומור שיתאים לצופים צעירים. התוכנית קיבלה אחוזי רייטינג נמוכים, ובוטלה לאחר 10 פרקים בלבד.

==חידושים==
בשנת 2003 הסדרה הופקה מחדש כמיני סדרה טלוויזיונית בשם "בטלסטאר גלקטיקה", ושנה לאחר מכן הופקה סדרה טלוויזיונית חדשה בשם "בטלסטאר גלקטיקה", שהחזיקה מעמד עד 2009. שתי ההפקות הללו עברו שינוי מעמיק בקווי העלילה ובדמויות רבות לעומת הסדרה המקורית. כל הרעיונות והעלילות בסדרה "גלקטיקה 1980" נשכחו לחלוטין שכן הסדרה תוארה כמתאימה לילדים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:יוניברסל טלוויזיה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:מסע בזמן בטלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
הלגונה הכחולה (מרחצאות)

רוחצים בלגונה הכחולה על רקע המפעל הגאותרמי שיצר את האגם
מראה באתר
הלגונה הכחולה (באיסלנדית: Bláa lónið – "בלאוה לואוניד'") היא אתר מרחצאות גאותרמיים השוכן באגם ליד העיירה גרינדוויק (Grindavík) שבחצי האי רייקיאנס, בדרום-מערבה של איסלנד. המרחצאות נחשבים לאחד מאתרי התיירות הפופולריים במדינה, בין היתר בזכות קרבתם לבירה רייקיאוויק, הנמצאת כ-39 ק"מ צפונית-מזרחית להם, ולנמל התעופה הבינלאומי קפלוויק הנמצא כ-13 ק"מ צפונית-מערבית מהם. 

==היווצרות האתר==
האגם בו שוכנים המרחצאות נוצר כתוצאה מפעילותו של מפעל האנרגיה הגאותרמית "סווארטסנגי" (Svartsengi) אשר הוקם ב-1978. המפעל שואב מים מעומק של כשני קילומטרים, אשר חומם במעבה האדמה מגיע ל-240 מעלות צלזיוס. מים אלה הם עירוב של מים מתוקים (כ-30%) ומי ים (כ-70%), ולאחר הנעת טורבינות ייצור החשמל, הם מוזרמים אל פני שדה הלבה המקיף את האתר. עם היווצרות האגם החלו תושבי הסביבה לרחוץ בו, ובהמשך מוסד המקום והוקמו בו המרחצאות, אשר הורחבו בשנת 2008. 

==האתר==
האגם בו שוכנים המרחצאות משתרע על-פני שטח של חמישה דונם, וטמפרטורת מימיו נעה בין 37–42 מעלות צלזיוס. ריכוז המלחים בו מגיע לכ-2.58% (כ-25.8 מיליגרם לקילוגרם מים) והעיקריים שבהם הם כלור (15.7 מ"ל/ק"ג) נתרן (7.6 מ"ל/ק"ג), סידן (כ-1.2 מ"ל/ק"ג) ואשלג (1.1 מ"ל/ק"ג). האגם מתאפיין בגווני כחול ולבן, הנוצרים כתוצאה מפעילותן של כ-200 מיני אצות ממחלקת הצורניות, רובן אנדמיות לאתר. מי האגם מתחלפים אחת ל-40 שעות. 

מי המרחצאות נחשבים כיעילים בטיפול בפסוריאזיס ובמחלות עור אחרות, אולם המרחצאות שאינם מקורים הפכו לאטרקציה גם בזכות איכויות הבילוי בהן, בין היתר בחורף, כאשר מזג האוויר מושלג. באתר שוכנים גם סאונה, חמאם, חדרי עיסוי, מסעדה, בית קפה, בית מלון קטן וכן חנות לממכר מוצרי יופי ובריאות. הלגונה הכחולה הופיעה בסרט הוסטל: חלק 2.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://wayback.vefsafn.is/wayback/20101120093600/www.visitreykjavik.is/desktopdefault.aspx/tabid-124/596_read-1634/ האתר בלשכת התיירות של רייקיאוויק]
* [https://web.archive.org/web/20120927074926/http://live.mila.is/english/lonid/ מצלמת רשת של הלגונה הכחולה]
* [http://www.icelandvirtualtour.com/blue-lagoon-spa.html סיור וירטואלי פנורמי באתר]
* [http://wayback.vefsafn.is/wayback/20070502151329/www.islandsmyndir.is/html_skjol/sudvesturland/Blaa-Lonid_Heilsulind/sv-Blaa-Lonid-Heilsulind_01.htm תמונות מהמקום]
* 

קטגוריה:מקומות מרפא
קטגוריה:איסלנד: גאוגרפיה
קטגוריה:איסלנד: מבנים
קטגוריה:איסלנד: גאולוגיה
טוכארית

קטע טקסט בטוכארית
טוֹכָארִית היא שפה הודו-אירופית שנכחדה. עדויות לשימוש בשפה התגלו בנווי המדבר באגן טארים, בשינג'יאנג שבצפון מערב סין. דוברי הטוכארית מכונים טוכארים.

זוהו שתי שפות טוכאריות: טוכארית א' או טוכארית מזרחית, שכתביה התגלו בסביבות טורפאן וטוכארית ב' או טוכארית מערבית, שכתביה התגלו בסביבות קוצ'ה.

לשפה חשיבות רבה לשם שיחזור השפה הפרוטו-הודו-אירופית.

== גילוי, תיאור ותיעוד ==
כתבים בשפה התגלו לראשונה ב-1907 על ידי הארכאולוג אורל שטיין באתר מערות מוגאו. הכתבים שנמצאו כתובים בכתב הבראהמי, שהגיע לאזור אגן טארים מצפון הודו במאה הראשונה לאחר הספירה. רובם המכריע של הכתבים היו תרגומים של טקסטים בודהיסטים מסנסקריט, לעיתים בטקסט דו-לשוני שהקל מאוד על הפענוח. השפה זוהתה כשפה הודו-אירופית על ידי הבלשן פרידריך מילר (Friedrich W. K. Müller), שאף העניק לה את שמה. בשנת 1908 פורסם בברלין הספר Tocharisch, die Sprache der Indo skythen ("טוכארית, לשונם של ההודו-סקיתים") על ידי אמיל זיג ווילהלם זיגלינג (Emil Sieg, Wilhelm Siegling), שהיווה תיאור מקיף ראשון שלה וכלל הנחות מפליגות וחסרות ביסוס ביחס למקור העם שדיבר בה.

אוצר המילים והתצורות בשפה מזכיר יותר שפות הודו-אירופיות מערביות כגון החיתית, הקלטית ושפות בלטו-סלאביות מאשר שפות איראניות, הקרובות גאוגרפית לאגן טארים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.wordgumbo.com/ie/cmp/toch.htm מילון טוכארי]
* [http://www.omniglot.com/writing/tocharian.htm אלפאבית טוכארית]
* [https://web.archive.org/web/20031011101115/http://www.oxuscom.com/eyawtkat.htm "כל מה שרצית לדעת על טוכארית"]
* [https://web.archive.org/web/20150629170309/http://www.utexas.edu/cola/centers/lrc/eieol/tokol-0-X.html טוכארית אונליין]
* 

קטגוריה:שפות הודו-אירופיות
קטגוריה:שפות נכחדות
קטגוריה:שפות עתיקות
הטרקטור בארגז החול

הטרקטור בארגז החול הוא ספר ילדים שכתב מאיר שלו ואייר יוסי אבולעפיה.

==עלילה==
"הדוד אהרון", טרקטוריסט ותיק, נהג מזה שנים רבות לבצע את מלאכתו עם טרקטור שליווה אותו לאורך כל הקריירה. אולם השניים מזדקנים ומתעייפים וכבר לא מסוגלים לעבוד כבעבר. הדבר מוביל למינויו של טרקטוריסט חדש, צעיר, ולבואם של טרקטורים משוכללים יותר. הטרקטור הוותיק איבד לחלוטין את יעילותו ואת יכולת המלאכה שלו והובא לגן ילדים כדבר-שעשוע. "הדוד אהרון", שהיה אמנם כבר בא בימים וחלש, יכול היה להגיע שוב ושוב אל גן-הילדים ולטפל בטרקטור כפי שעשה בעבר. לבסוף הטרקטור הוותיק שב להיות בעל תועלת: "הדוד אהרון" והוא נהגו להסיע את ילדי הכפר אל גן-הילדים ובחזרה לבתי מגוריהם. בנוסף הם נהגו, כפעמיים בשבוע, לקחת אותם לטייל ולראות היכן עבדו בצעירותם. בנוסף, מדי פעם, הם נסעו לשדות ללא מישהו נוסף מלבדם.

דמותו של הדוד אהרון מבוססת על אהרון יצהר, דודו של מאיר שלו.

== עיבוד לתיאטרון ==
* 2011: התיאטרון הנודד של אסף, עיבוד לבמה ומשחק: אסף אלברשטיין

== לקריאה נוספת ==
* נעמי בן גור, "הטרקטור כמשל", מאזנים, 1995, גיליון ע (2), עמ' 45–46. ([http://merhav.nli.org.il/primo-explore/fulldisplay?docid=TN_jstor_archive_2423942479&context=PC&vid=NLI&search_scope=PCI&tab=pci&lang=iw_IL קישור מקוון דרך קטלוג הספרייה הלאומית])

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
*אסתי הלפרין-מימון, [http://www.yekum.org/2018/12/ייצוגים-של-מוות-בספרות-ילדים-ישראלית-ק/ ייצוגים של מוות בספרות ילדים ישראלית: קריאה בספרה של רינת הופר ‘אלטע זאכן’ ובספרם של מאיר שלו ויוסי אבולעפיה ‘הטרקטור בארגז החול’], באתר יקום תרבות

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי ילדים של מאיר שלו
קטגוריה:ספרי 1995
קטגוריה:הוצאת עם עובד: ספרי ילדים
קטגוריה:הזדקנות
הצלחת שמתחת

הצלחת שמתחת הוא ספר ילדים מאת מאיר שלו. את הספר אייר יוסי אבולעפיה, שמאייר באופן קבוע את ספרי הילדים מאת שלו. הספר ראה אור בהוצאת עם עובד בשנת 2008.

==עלילה==
הספר מחולק לשני חלקים: החלק הראשון בו גיבורת הספר, אפרת, היא ילדה, והחלק השני בו היא אמא.
בחלק הראשון, כשניתנת לראשונה לאפרת האפשרות לעזור בעריכת השולחן לארוחת הערב היא נענית ל"בקשתה" של אחת הצלחות בארון המטבח: הצלחת מתלוננת שמשום שהיא התחתונה בערימת הצלחות אף פעם לא לוקחים אותה אל השולחן. לאחר מכן מחליטה אפרת על שוויון בקרב כל כלי המטבח, כך שהכלים "ישתתפו" בארוחות באופן שווה.

בחלקו השני של הספר מסופר על כך שהשוויון נשמר בביתה של אפרת גם כשהפכה לאם ואף התרחב אל תחומים אחרים בביתה, וכך מתחשבים בחפצים דוממים רבים אחרים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ספרי ילדים של מאיר שלו
קטגוריה:הוצאת עם עובד: ספרי ילדים
לבון ארוניאן

לבון ארוניאן (בארמנית: Լևոն Գրիգորի Արոնյան, נולד ב-6 באוקטובר 1982 בירוואן) הוא שחמטאי ארמני בדרגת רב-אמן ממוצא יהודי.

== קריירת שחמט ==
לבון ארוניאן נולד בשנת 1982 בירבאן לאם ארמנית ואב יהודי. הוא למד לשחק שחמט בגיל 9.

בשנת 1996 ארוניאן ניצח באליפות העולם לנוער עד גיל 14 (דמיטרי בונצמן סיים במקום השני).

ארוניאן זכה ב-2005 בגביע העולם בשחמט, והוביל את נבחרת ארמניה בשחמט למדליית זהב באולימפיאדת השחמט בשנים 2006, 2008 ו-2012, וכן לזכייה באליפות העולם לקבוצות בשנת 2011. היה אלוף העולם בשחמט 960 בשנים 2006 ו-2007, אלוף העולם בשחמט מהיר ב-2009 ואלוף העולם בשחמט בזק ב-2010. זכה בסבב הגרנד פרי הראשון (2008–2010).

ב-2006 הוא ניצח בתחרות השחמט לזכר טל (קטגוריה 20) ביחד עם רוסלן פונומריוב ופטר לקו.

באליפות העולם בשחמט 2007 הוא סיים במקום השביעי. באליפות העולם בשחמט 2012 הוא הודח ברבע הגמר. בשנת 2009 הוא ניצח בתחרות העל בבילבאו (קטגוריה 20).

ב-2010 הוא ניצח בתחרות השחמט לזכר טל (קטגוריה 21) ביחד עם סרגיי קריאקין. ב-2011 הוא סיים במקום השני בתחרות השחמט לזכר טל (קטגוריה 22).

בשנת 2013 בתחרות המועמדים הוא סיים במקום הרביעי. בשנת 2013 הוא ניצח בתחרות העל בבילבאו (קטגוריה 21).

בשנת 2014 בתחרות המועמדים הוא סיים במקום השישי. בשנת 2016 בתחרות המועמדים הוא סיים במקום החמישי.

בשנת 2017 הוא ניצח בתחרות העל בנורווגיה.

ב-2017 זכה ארוניאן בפעם השנייה בגביע העולם בשחמט. באותה שנה הוא ניצח גם בתחרות העל גרנקה קלאסיק. דירוג השיא שלו היה שני בעולם, לפי מד כושר.

בשנת 2021 הוא עבר לארצות הברית והחל לייצג אותה בתחרויות בין-לאומיות.

==מבחר תחרויות בהן השתתף==
*תחרות העל בבילבאו בשנים:
: 2011, 2012
* תחרות המועמדים לאליפות העולם בשנים:
: 2013, 2014, 2018
* תחרות העל טאטא סטיל בשנים:
: 2013, 2017
*תחרות העל בציריך בשנים:
: 2014, 2016
* גביע העל סינקפילד בשנים:
: 2014, 2016, 2017
* תחרות העל בלונדון 2012
* תחרות שחמט לזכר אלכין 2013
* תחרות העל בנורווגיה 2015
* תחרות השחמט לזכר טל 2016
* גביע העולם בשחמט 2017

== באולימפיאדת השחמט ==
בין השנים 1996 ל-2022 השתתף לבון ארוניאן ב-9 אולימפיאדות שחמט:
{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="65%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| לוח || קבוצה|| מד כושר|| נקודות|| תוצאות|| %|| מקום
|-
| 1996||2 עת ||ארמניה - 2|| 2390||3.5 מ-7||3+ 1= 3-||50.0|| 50 קבוצתי, 36 אישי
|-
| 2004||2 ||ארמניה|| 2675||8 מ-12||4+ 8= 0-||66.7|| 3 קבוצתי, 10 אישי
|-
| 2006||1 ||ארמניה|| 2756||7 מ-11||4+ 6= 1-||63.6|| 1 קבוצתי, 20 אישי
|-
| 2008||1 ||ארמניה|| 2757||5.5 מ-10||2+ 7= 1-||55.0|| 1 קבוצתי, 13 אישי
|-
| 2010||1 ||ארמניה|| 2783||7.5 מ-10||5+ 5= 0-||75.0|| 7 קבוצתי, 1 אישי
|-
| 2012||1 ||ארמניה|| 2816||7 מ-10||5+ 4= 1-||70.0|| 1 קבוצתי, 1 אישי
|-
| 2014||1 ||ארמניה|| 2805||6.5 מ-10||3+ 7= 0-||65.0|| 8 קבוצתי, 7 אישי
|-
| 2018||1 ||ארמניה|| 2780||5.5 מ-10||2+ 7= 1-||50.0|| 8 קבוצתי
|-
| 2022||2 ||ארצות הברית || 2775||3.5 מ-7||1+ 5= 1-||50.0|| 5 קבוצתי
|}

==מד כושר==

== חיים אישיים ==
בשנת 2017 התחתן עם השחמטאית הפיליפינית-אוסטרלית אריאן קאוילי. השניים התגוררו בארמניה מ-2013 ועד מותה של קאוילי בתאונת דרכים בשנת 2020.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחמטאים ארמנים
קטגוריה:רבי-אמנים
קטגוריה:באקו: אישים
קטגוריה:אלופי עולם בשחמט בזק
קטגוריה:ארמנים שנולדו ב-1982
הרומן הזעיר

הרומן הזעיר הייתה הוצאה לאור שפעלה בישראל כשלושה עשורים, בין השנים 1939–1961. מבית ההוצאה יצאו לאור קרוב ל-1000 חוברות שכללו סיפורים מתורגמים, בדרך כלל מהונגרית. הסיפורים נכללו בז'אנר פופולרי שהיה מקובל לכנותו בשם: "רומנים למשרתות". ספרי ההוצאה יצאו לאור החל משנת 1952 תחת השם: "הקולמוס".

==היסטוריה==
את ההוצאה הקימה משפחת פרגו (Faragó), בהונגריה בשנות ה-30. הם פרסמו ספרונים בפורמט של חוברות – כל חוברת הכילה סיפור אחד שנכתב והתפרש על פני כ-60 עמודים. במשך שנים אחדות היו ספרי ההוצאה פופולריים מאוד ומשכו אליהם סופרים צעירים רבים שהחלו בה את דרכם. בשלהי העשור, עקב התגברות החוקים האנטישמיים בהונגריה, נאלצה משפחת פרגו לצמצם את פעילותה.

בשנת 1946, האב ומייסד ההוצאה, מיקלוש פרגו, עלה לארץ וחבר לבניו אברהם וישראל (אנדראש ואישטוואן) פרגו שהעפילו לארץ בתחילת מלחמת העולם השנייה, כשהם נוטלים עימם חוברות וגלופות דפוס. הבנים הקימו בארץ את ההוצאה לאור שהפיקה סדרת חוברות במתכונת דומה למתכונת המקורית בהונגריה. רוב הסיפורים תורגמו מהונגרית על ידי האחים פרגו ששינו את שמות המחברים לשמות עט, וגם שמות הגיבורים הותאמו לנוחיות הקורא העברי.

==הקולמוס==
ב-1952, בתקופת הצנע הכלכלי, ובלחץ של גופים רשמיים, התבקשו האחים לשנות את כותרת הסדרה לשם עברי מכובד יותר, והם בחרו בשם: "הקולמוס". עם הכותרת העברית שהייתה למותג חדש המשיכו האחים פרגו להוציא לאור חוברות שכללו אותו הז'אנר הספרותי.

==הרומנים והסיפורים בתרבות הישראלית==
סדרת הרומן הזעיר כללה כותרים רבים בעלי שמות כמו: "בערפילי לונדון", "רגב רווי דם" "וכסף תעשה לך" "אהבה בלבן", "עוד תזרח השמש", בין היתר של הסופר היהודי-הונגרי ינה רייטו (Rejtő Jenő) שנספה בשואה.
החוברות של הרומן הזעיר, כמו גם החוברות של "הקולמוס", נחשבו לספרות זולה, אך זכו לתפוצה רבה. חנויות ספרים רבות סירבו להחזיק על מדפיהן את החוברות והן זכו לתפוצה נרחבת בקיוסקים ברחובות הערים.

==לקריאה נוספת==
*גבריאל רוזנבאום, "הרומן הזעיר" ו"הקולמוס": ספרות פופולרית הונגרית מבודפשט לתל אביב", קשר 26 (1999), עמ' 88–107.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nostal.co.il/Site.asp?table=Terms&option=single&serial=12877&subject=%F1%F4%F8%E5%FA%20%E6%E5%EC%E4&portal=%F1%F4%F8%E5%FA%20%F0%E5%F1%E8%EC%E2%E9%FA הרומן הזעיר באתר נוסטלגיה און ליין]
*Rachel Leket-Mor, [https://ajlpublishing.org/jl/vol16/iss1/4/ IsraPulp]: The Israeli Popular Literature Collection at Arizona State University.
*

קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קארה קויונלו

קארה קויונלו (בטורקית: qara - שחור, qoyun - כבש: מילולית "בעלי הכבש השחור"; באזרית: Qaraqoyunlu; בפרסית: قراقویونلو) היה איחוד של שבטי אוע'וז נוודים טורקיים ושושלת טורקית שהתקיימו בין המאות 14 - 15 בדרום-מערב אסיה.

כל עוד היו וסאלים של הסולטנות הג'לאירית שלטו בבגדאד, תבריז, מוסול והראט נחשבה לעיר הבירה שלהם. כשיצאו משליטת הג'לאירים, הם יצרו ברית אסטרטגית נגד טימור לנג שלמרות זאת כבש את האזור וגרם לשליט קארה קויונלו קארה יוסוף לברוח ולהסתתר אצל הממלוכים במצרים. רק ב-1406 הצליח קארה יוסוף להחזיר לעצמו את השלטון בתבריז ורק ב-1410 החזיר את השליטה בבגדאד.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:איראן: היסטוריה
קטגוריה:אזרבייג'ן: ימי הביניים
קטגוריה:עיראק: היסטוריה
קטגוריה:ארמניה: היסטוריה
קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות טורקיות לשעבר
קטגוריה:שושלות מוסלמיות
קטגוריה:שושלות טורקיות
קטגוריה:מוסלמים שיעים
קטגוריה:מדינות לשעבר במזרח התיכון
קטגוריה:מדינות לשעבר באסיה
טוכארים

נסיכים טוכאריים, [[פרסקו מן המאה ה-6 במערות קיציל]]
טוכארים הם דוברי השפה הטוכארית שחיו במאות לפני הספירה ובמאות הראשונות לאחר הספירה (עד המאה ה-7) בנווי המדבר באגן טארים, בשינג'יאנג שבצפון מערב סין. לפי הגדרות שונות וזיהויים שונים, מדובר בעם, תרבות או שבט. את השטח בו חיו הטוכארים ירשו האויגורים.

== מקור השם ==
בראשית המאה ה-20 התגלו על ידי הארכאולוג אורל שטיין באגן טארים כתבים בשפה הודו-אירופית ופריטי תרבות חומרית כגון אריגים וחפצי קרמיקה. הבלשן פרידריך מילר (Friedrich W. K. Müller) פענח את השפה וכינה אותה "טוכארית"' בעקבות הכינוי שטבע סטראבון עבור שבטים סקיתים שישבו ממזרח לפקיסטן של ימינו (ביוונית עתיקה: Τόχαροι).

== תרבות ==
הטוכארים חיו על נתיב דרך המשי ונחשפו לתרבויות ממזרח וממערב (מסין, פרס, הודו, טורקיה וטורקמניסטן). במאה הראשונה אחר הספירה אימצו את הדת הבודהיסטית ואת הכתב הבראהמי מצפון הודו.

היסטוריונים סינים תיעדו בתקופת המאה הראשונה לספירה את שבטי היו-סון (Yu-sun) והיואה-צ'י (Yueh-chi או Yuezhi), שמקובל לזהותם במחקר עם הטוכארים.

=== מומיות ===
באזור אגן טארים, בהקשר למקומות בהם נמצאו כתבים בטוכארית, התגלו מומיות חנוטות מסביבות שנת 1800 לפנה"ס של גברים ונשים בעלי מאפיינים אירופאים-קווקזיים (גולגולות מוארכות, אף צר, שפתיים דקות, עיניים עמוקות בארובותיהן ושיער בלונדיני). בשנת 1985 התגלתה גופת אשה חנוטה בגובה של 1.80 מטר. האשה, שמתה בגיל 58 בשנת 1,000 לפנה"ס לערך הייתה בעלת בגדים צבעוניים (חולצה, חצאית, חותלות), מגפיים, כובע ותכשיטים, כולם בדגמים שמקורם איננו במרכז אסיה אלא באזור הים השחור.

התברר כי שבטים הודו-אירופיים פלשו לאזור שינג'יאנג של היום לפני כ-4,500 שנה מאזור עמקי הנהרות של מזרח אירופה (דון, וולגה, דנייפר) המזוהה עם אוקראינה ודרום רוסיה (הערבה האירואסייתית). שבטים אלו, המזוהים עם המצאת החקלאות, ביות הסוס והמצאת הגלגל, נקראו "Kurgan" והיו מזוהים עם תרבות Yamna. זהו ה-Urheimat, הבית הקדום ביותר של העמים ההודו-אירופיים; חמושים בהמצאות טכנולוגיות אלו הם הגרו לכיוון סין, שם נלחמו עם בני האן. מילים ממוצא הודו-אירופי כמו דבש (Mead), כלב (Canine), סוס, גלגל (Kwuklo="wheel") זוהו בשפה הסינית. ידוע שהמיתולוגיה הסינית הושפעה מאוד מהטוכארים והיא דומה מאוד בבסיסה למיתולוגיה המשותפת של העמים ההודו-אירופיים בתקופה הפגאנית. השלדים שזוהו עם המראה הנורדי מעיד על מוצא אירופי קרוב מאוד לסקיתים ולעמי מזרח אירופה של היום. מסתבר שהטוכארים דיברו שפה שונה מההודו-איראנים. מנהגים אחרים כמו קעקוע, שימוש בקנביס (hemp) ושתיית אלכוהול ושיכר המקובלים על עמי אירופה המודרניים היו נהוגים בקרבם.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.pbs.org/wgbh/nova/chinamum/taklamakan.html המומיות ממדבר טקלה מקאן]
* [https://web.archive.org/web/20150629170309/http://www.utexas.edu/cola/centers/lrc/eieol/tokol-0-X.html טוכארית אונליין]
* [http://depts.washington.edu/silkroad/exhibit/religion/buddhism/tarim/tarim.html נווי המדבר של צפון אגן טארים]
<div class="mw-content-ltr">
* Hitch, Doug, [https://web.archive.org/web/20160304033116/http://www.ynlc.ca/ynlc/staff/hitch/review_of_Beckwith.pdf "Empires of the Silk Road: A History of Central Eurasia from the Bronze Age to the Present". Journal of the American Oriental Society 130 (4): 654–658]
</div> 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עמי אסיה
קטגוריה:מרכז אסיה
קטגוריה:עמים קדומים
דזי בארמור

דזי בארמור (באנגלית: Desi Barimore; נולד ב-22 במאי 1960) הוא כדורסלן עבר אמריקאי-ישראלי.

בארמור בוגר אוניברסיטת המדינה של קליפורניה בפרזנו, עמה זכה בטורניר ה-NIT (National Invitation Tournament). נבחר בדראפט ה-NBA 1983 על ידי קבוצת ניו יורק ניקס בבחירה ה-151 (סיבוב שביעי).

==בישראל==
בליגה הישראלית החל בארמור את דרכו בעונת 1984/85 בקבוצת הפועל חולון, בה שיחק במשך 6 עונות רצופות. בעונת 1985/86 הגיע עם חולון עד לגמר גביע המדינה, בו הפסידו למכבי תל אביב. לאחר מכן נדד לקבוצות כגון הפועל גליל עליון, מכבי רמת גן, ובעונת 1993/94 במכבי ראשון לציון.

בעונת 1994/95 שיחק בארמור בקבוצת בני הרצליה והיה שותף לעונה חלומית של המועדון. הקבוצה ניצחה בחצי גמר גביע המדינה את מכבי תל אביב, במשחק הגמר ניצחה את הפועל חולון (77–88) וזכתה בגביע. בעונה שלאחר מכן, חזר למכבי רמת גן ושיחק בה עונה אחת. בסך הכל קלע בארמור 4179 נקודות ב-12 עונות בליגת העל (מקום 31 בכל הזמנים).

בעונת 1997/98 שיחק במכבי אשדוד ועזר לה להעפיל לליגה לאומית ב'.

===בנבחרת ישראל===
בארמור התאזרח בישראל בתחילת שנות ה-90, בין היתר שיחק עם נבחרת ישראל באליפות אירופה בכדורסל 1993. בסך הכל שיחק בנבחרת 9 משחקים, בהם קלע 86 נקודות (9.6 בממוצע).

===חיים אישיים===
בארמור נישא לישראלית וקיבל אזרחות ישראלית. ב-1998 פרש מכדורסל וחזר לארצות הברית, שם נישא בשנית. נכון ל-2017 מתגורר בפיניקס, ומשמש כיועץ חינוכי לנוער בסיכון.
בנו, דזי בארמור ג'וניור, הוא כדורסלן ששיחק בקבוצת סן ברנרדינו, בליגת המכלליות המשנית, והחל מ-2017 בישראל. תחילה בהפועל באר שבע ואחר-כך במכבי מעלה אדומים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.basket.co.il/StatsPage_PlayersPoints.asp?SText=%E3%E6%E9+%E1%E0%F8%EE%E5%F8&cYear=0&TeamId=0&search=+%E7%F4%F9+&lang=&PlayerId=0 פרופיל שחקן] באתר מנהלת הליגה
* 

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני הפועל גליל עליון
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלני בני הרצליה
קטגוריה:כדורסלני מכבי אשדוד
קטגוריה:אלבמה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
יוהאן גאורג לאהנר

יוהאן גאורג לאהנר (בגרמנית: Johann Georg Lahner) (13 באוגוסט 1772 - 23 באפריל 1845) נחשב לממציא "נקניקיית וינה". יצר ויכוח בין העיר פרנקפורט לווינה לגבי הבעלות על ההמצאה.

לאהנר הגיע לווינה ופתח חנות בשר בה מכר נקניקיות להן קרא "נקניקיות פרנקפורט". ידוע כי בעיר פרנקפורט סוג כזה של בשרים היה מוכר מימי הביניים, אך רק בנקניקיות הווינאיות נוספה התערובת של בשר בקר וחזיר הנמכרת ברחבי אירופה.

==קישורים חיצוניים==
214x214 פיקסלים
* 

קטגוריה:ממציאים אוסטרים
קטגוריה:ילידי 1772
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1845
ולדימיר לרין

לרין ולימיר ניקולייביץ (ברוסית: Ларин, Владимир Николаевич; 8 במאי 1939 - 9 באוקטובר 2019) היה גאולוג, כימאי, פיזיקאי וקוסמולוג. הוא העלה בעבודתו תאוריה מהפכנית לגבי מבנה כדור הארץ, בה נטען כי המבנה הפנימי של כדור הארץ מורכב מסגסוגות של מתכות הלוכדות בתוכן כמויות גדולות של מימן. תאוריה זו נשענת על לימודים ונתונים אמפיריים האומרים שמבנה כדור הארץ נבנה כך מיד לאחר ההיווצרות וההתפתחות של מערכת השמש, כאשר נוצרה סביב כדור הארץ עננה גדולה של יונים שמנעו חדירת חמצן וכתוצאה מכך כמות החמצן קטנה מכמות המימן.

את התאוריה הזו העלה לרין בשנת 1989 בפני מושב מיוחד של מדעני הארץ באקדמיה הסובייטית. הקבוצה שבחנה את התאוריה, כללה גאולוגים, כימאים ופיזיקאים, והשתכנעה מהנתונים שהוצגו בפניה.

כתוצאה מכך החליט המושב להגיש המלצה בפני ממשלת ברית המועצות לקדוח באר של עד 12 ק"מ באזור טונקה שליד ימת באיקל לגילוי המימן, דבר אשר עתיד היה לשנות כל מושג לגבי מקורות האנרגיה: המימן הוא מקור אנרגיה נקי ובעל איכויות בעירה גבוהות מפחמנים. במחקר שנערך באוניברסיטת נובוסיבירסק ב-1990 הוברר כי 10 ק"מ של קידוחי מימן לפי תפישה זו שווים למציאת כמויות אנרגיה דומות באזור גדול פי 10 בקידוחי נפט או גז וכתוצאה ערך המימן מבחינת ניצולו ועלותו רב בהרבה ממקורות פחמניים.

בשנת 1990 פרסם לרין במוסקבה את הספר "כדור הארץ המימני", התואם את הדוקטורט שלו. הספר תורגם לאנגלית על ידי הגאולוג הקנדי סי. וורן האנט מקלגרי, ושמו "Hydridic Earth".

לרין טוען עוד כי המימן נמצא במעמקי כדור הארץ - בעומק של יותר מ-300 ק"מ, אולם "לשונות" של הסגסוגות האלה מגיעות עד לפני קליפת הארץ בעיקר באזורי שברים גאולוגיים - אזור אגם באיקל, מדבר נבאדה בארצות הברית ובדרום קרוליינה - ובאזור השבר הסורי-אפריקי, במיוחד בנגב. בביקורים רבים בנגב מצא לרין הוכחות אמפיריות רבות לתאוריה ואף בצע עבודה סייסמולוגית שהצביעה על המצאות "לשונות" אלה במספר מקומות. הנתונים הוגשו למשרד התשתיות של מדינת ישראל.

בתחילת שנת 2012 נמצא בועה גדולה של מימן ליד במקו - בצורה עליה דיבר לרין. המימן מנוצל להפעלת תחנת חשמל.

==ספרו==
<div class="mw-content-ltr">
* Larin, V.N., 1993, HYDRIDIC EARTH, Polar Publishing, Calgary 
</div>

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Charles Warren Hunt, [http://www.eearthk.com/article03/ Dual Geospheres of the Expanding Hydridic Earth]
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:כימאים רוסים
קטגוריה:גאולוגים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1939
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2019
בוניפקיוס התשיעי

בוניפקיוס התשיעי (בלטינית: Bonifacius IX; בערך 1350 – 1 באוקטובר 1404) היה האפיפיור ה-203, שכיהן מ-2 בנובמבר 1389 עד מותו.

==ביוגרפיה==
בוניפקיוס התשיעי נולד בשם פיירו טומצ'לי בממלכת נאפולי.

באוקטובר 1389 מת ברומא אורבנוס השישי, האפיפיור שקדם לו, כתוצאה מנפילה (יש אומרים כתוצאה מהרעלה), ובמקומו נבחר לאפיפיור בוניפקיוס התשיעי. שלט האצולה שלו היה בדוגמת לוח שחמט.

בשנת 1391 הקים באיזיט הראשון מבצר סמוך לקונסטנטינופול בצד האסייתי של מצר בוספורוס, שכונה אנאדולו היסארי. באותה שנה הוא שם מצור על בירת האימפריה הביזנטית, קונסטנטינופול, והאפיפיור בוניפקיוס התשיעי קרא למסע צלב נגדו. לקריאה נענו זיגמונד, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, מספר דוכסים צרפתיים, הרפובליקה של ונציה, הרפובליקה של ג'נובה ומסדר אבירי רודוס; סך הכל כ־100,000 איש. הצבא הצלבני שם מצור על ניקופול בשנת 1396, והכריח את באיזיט לצאת לעזרת העיר. ב־25 בספטמבר לחמו הצבאות זה בזה. למרות שבאיזיט סבל אבדות כבדות מהצבא הצלבני, הצלבנים נטשו לבסוף את שדה הקרב. 

בוניפקיוס התשיעי תמך בהקמתן של אוניברסיטת פרארה ואוניברסיטת פאביה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אפיפיורים איטלקים
קטגוריה:אפיפיורים בימי הביניים
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-14

קטגוריה:נפטרים ב-1404
אפרים ארדה

אפרים אֶרדֶה (Ephraim Erde; 1905 – 24 בנובמבר 1986) היה צלם ישראלי, מחלוצי הצילום בתל אביב לצד רודי ויסנשטיין
וממשיכי דרכו של אברהם סוסקין.

==ביוגרפיה==
אפרים ארדה נולד בכפר בגליציה המזרחית (לימים בגבול אוקראינה ופולין). בהכשרה של השומר הצעיר בפולין פגש בשנת 1929 צלם, שלימד אותו את יסודות הצילום.
בשנת 1933 עלה לארץ ישראל, תחילה התיישב בקיבוץ עין המפרץ ומשם עבר כעבור זמן קצר לתל אביב. בתקופה הראשונה צילם תושבים ברחובות תל אביב, ואחר פתח ברחוב ליליינבלום, ליד קולנוע עדן, סטודיו בשם "פוטו עדן", ואחר, בשנות ה-40, פתח ברחוב אלנבי 55 פינת רחוב ברנר 1 (ליד גלידה ויטמן) את "פוטו ארדה", סטודיו שכלל גם חנות לצורכי צילום, והיה מוסד תל אביבי מוכר. רבים מן הצילומים התבצעו בחצר הבית, שם היה עץ תות גדול ששימש כרקע. צילומיו של ארדה עסקו בנושאים שונים ומגוונים: דיוקנאות סטודיו, אישים ומבנים, ארץ ישראל ותל אביב, חתונות, רפרודוקציות לציירים, ספורט ומחול, הן בתחום הפרטי והן בתחום המוסדי (לתנועות נוער, אגודות ספורט ועוד).

בסוף שנות ה-70 סגר ארדה את חנותו והעביר את ארכיון תצלומיו לביתו שבשדרות בן ציון בתל אביב.
ב-14 בדצמבר 1978 נפתחה בספריית בית אריאלה תערוכת "50 שנות צילום" של ארדה.
הארכיון שהותיר אחריו כולל כמיליון תשלילים, שהדרך היחידה לזהותם היא ברישומים של ארדה בכתב ידו על קופסאות הקרטון.
לאחר פטירתו הועבר הארכיון לידי עיריית תל אביב, וכיום הוא שמור במוזיאון ארץ ישראל.

ארדה נפטר ב-1986, בגיל 81. נקבר בבית העלמין הדרום לצד אשתו מרים, שנפטרה ב-1982.
הותיר שלושה ילדים ונכדים.

בנו רן ארדה הוא צלם אדריכלות ואמנות.

==לקריאה נוספת==
* אפרים ארדה: אישים פנים ונוף: חמישים שנות צילום, תל אביב: ספריית שער ציון, 1978. (קטלוג תערוכה רטרוספקטיבית מארכיון אפרים ארדה, 1928–1978)
* גיא רז, 'ארכיון: אפרים ארדה – קינתו של ארון מתכת II', סטודיו 124 (2001), 6–9.
* 'אפרים ארדה', בתוך: גיא רז, צלמי הארץ: מראשית ימי הצילום ועד היום, תל אביב: מפה - מיפוי והוצאה לאור, 2003, עמ' 88.
*׳אפרים ארדה׳, בתוך: ורד נבון, [https://verednavon.com/project/the-boulevard/ השדרה - שדרות ירושלים בעיני הצלמים], הוצאת [https://verednavon.com/ ורד נבון], מהדורה שנייה, אוגוסט 2021, עמ׳ 37-36.

== קישורים חיצוניים ==

* פרטים על אפרים ארדה ב
* 
* 
* (עם פתיחת התערוכה בבית אריאלה)
* 
* 
* 
* גיא רז, [https://web.archive.org/web/20151211040555/http://www.avforum.org.il/eMall/content.asp?cc=103701 קריאה להצלת אוסף ארדה במוזיאון ארץ ישראל], הפורום לשימור הזיכרון האודיו-ויזואלי בישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
קייטי פיטרסטון

קייטי דיאן פיטרסטון (באנגלית: Katie Dianne Featherston; נולדה ב-20 באוקטובר 1982) היא שחקנית קולנוע אמריקאית. ידועה בעיקר על הופעתה כשחקנית הראשית ב"סדרת סרטי פעילות על טבעית".

== ביוגרפיה ==
פיטרסטון נולדה בטקסס. היא למדה בבית הספר התיכון ג'יימס בואי בארלינגטון, שם השתתפה בחוגי משחק. לאחר מכן למדה משחק בקולג' באוניברסיטה המתודיסטית הדרומית. סיימה את לימודיה ב-2005 עם תואר ראשון לאמנויות הבמה ועברה ללוס אנג'לס.

פיטרסטון מגלמת את קייטי בסרט "פעילות על טבעית", שיצא בשנת 2009 לקולנוע, וכן בשלושת סרטי ההמשך שלו.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
! שנה !! שם הסרט !! תפקיד !! הערה
|-
| 2005 || חיים פרטיים || שאנון ||
|-
| 2006 || מוטציה || מליסה ||
|-
| 2009 || פעילות על-טבעית || קייטי || שחקנית ראשית
|-
| 2010 || ניסוי מדיום || אלספת תומפסון || מופיעה רק בסצנות הפתיחה והסיום של הסרט
|-
| 2010 || פעילות על-טבעית 2 || קייטי ||
|-
| 2011 || פעילות על-טבעית 3 || קייטי ||
|-
| 2012 || פעילות על-טבעית 4 || קייטי ||
|-
| 2013 || פעילות על טבעית 5 || קייטי ||
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|-
! שנה !! שם התוכנית !! תפקיד !! הערה
|-
| 2012 || הנהר || רוזטה רביט פישר || 3 פרקים
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה המתודיסטית הדרומית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה המתודיסטית הדרומית
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1982
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
הבלוג של החיים שלי

הבלוג של החיים שלי (באנגלית: My Life Undecided) הוא ספר משנת 2011 שנכתב בידי ג'סיקה ברודי, העוסק בנערה בגיל ההתבגרות בעלת קשיים חברתיים ונפשיים שפותחת בלוג ומספרת בו על הקשיים היומיומיים שלה.

== תקציר העלילה ==
עלילת הספר מתמקדת בנערה בשם ברוקלין פירס, המכונה ברוקס, אשר לה קשיים חברתיים ונפשיים, כמו בחירת בן זוג לנשף מבין שני בנים, מריבות נמשכות עם חברה טובה ועוד. בנוסף, יש לה בעיה מיוחדת - כל החלטה שלה גרועה ובסופה מסתבכת או שמסתיימת בכך שמשהו נהרס.

ברוקס ושיין, חברתה הטובה ביותר, ערכו מסיבה בבית של הוריה של ברוקס. בזמן שההורים שלה היו בחופשה הבית שלהם נשרף, ולאחר מכן לקחו אותן לתחנת המשטרה ושיין הבטיחה לה שהן ביחד בזה. אחרי 7 שעות בתחנה שחררו את ברוקס. ההורים שלה באו לקחת אותה ואמהּ הענישה אותה בריתוק. כשהיא חזרה הביתה היא ניסתה להשיג בטלפון את שיין והיא לא ענתה לה. וביום שני אמור להיות משפט. בבית-המשפט אמרו לה שהיא צריכה לעבוד 200 שעות בעבודות שירות בבית אבות, למחרת ברוקס הבינה שהיא "איבדה" את חברתה בעקבות השרפה, והלכה להתבודד בספריה. היא מחליטה לכתוב בלוג שהאנשים יחליטו בשבילה החלטות והיא תלך לפיהם. בהתחלה היא הלכה לפי ההחלטות שלהם, ויותר מאוחר התחרטה מהבחירות שלהם והיא הבינה שהיא עשתה טעות והיא שילמה על כך. בעבודות שירות שלה היא פגשה את גברת מודי שאף אחד לא באה לבקר אותה, וכדי שהיא לא תרגיש בודדה היא הקריאה לה את הספר: "סיפור לבחירתכם".לבסוף היא מתפייסת עם שיין, ולאחר מכן שיין, ברוקס והחבר של שיין נסעו בלימוזינה למועדון, ברוקס הבינה ששיין שיקרה אותה. ברוקס קפצה מהאוטו והלכה לחבר שלה במועדון אחר, שבגדה בו בעקבות ההיצמדות שלה לשיין. היא עמדה במרכז המסעדה והתוודה בקול רם על האהבה שלה כלפיו והם השלימו, ונהפכו לחברים טובים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.ybook.co.il/%D7%94%D7%91%D7%9C%D7%95%D7%92_%D7%A9%D7%9C_%D7%94%D7%97%D7%99%D7%99%D7%9D_%D7%A9%D7%9C%D7%99 הבלוג של החיים שלי], באתר "ידיעות ספרים"
* [http://readbooks.co.il/my-life-undecided/ הבלוג של החיים שלי מאת ג'סיקה ברודי / בעיות נעורים = בלוג לקבלת החלטות], באתר "ספרים"
* ציפי גוריון מורדי, [https://web.archive.org/web/20200528064917/http://saloona.co.il/blog/%d7%a7%d7%9c%d7%95%d7%9c%d7%a1-%d7%9b%d7%95%d7%aa%d7%91%d7%aa-%d7%91%d7%9c%d7%95%d7%92/ קלולס כותבת בלוג], באתר "סלונה", 28 באוגוסט 2012
* [http://www.jessicabrody.com/books/teen-fiction/my-life-undecided/about-the-book/ My Life undecided], באתר של ג'סיקה ברודי 

קטגוריה:ספרי 2011
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
מסקרנאוס רמוטוס

מסקרנאוס רמוטוס (שם מדעי: Mascaraneus remotus) הוא מין יחיד בסוג מסקרנאוס השייך למשפחת הפרווניתיים.

המין תואר לראשונה בשנת 2005 על ידי הביולוג ריצ'רד ס. גלון

==תפוצה==
מדובר במין שתפוצתו מוגבלת מאוד, והוא אנדמי לאי הנחשים במאוריציוס שבאוקיינוס ההודי. שמו, רמוטוס, בא מהמילה הלטינית המתארת מרחק, עקב בידודו של המין.

==התנהגות==
הרמוטוס חיה בנקיקים שבסלעים געשיים הפזורים באי. עיקר מזונה הוא כפי הנראה לטאות קטנות.

בניגוד ליתר המינים בתת-המשפחה Eumenophorinae, לרמוטוס אין איברים יוצרי קול הנמצאים בדרך כלל בבסיס הרגליים. ההשערה היא כי על האי אין יונקים שהם טורפים טבעיים של הרמוטוס, ולכן איברים אלה התנוונו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.birdspiders.com/gallery/index.php/Tarantulas/birdspiders_0662 אתר ובו תמונה של הרמוטוס]

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרווניתיים
קטגוריה:מאוריציוס: מינים אנדמיים
קטגוריה:פרוקי רגליים יחידים בסוגם
קטגוריה:מזרח אפריקה: עכבישים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2005
שלג בשרב

"שלג בשרב" הוא אלבום הסולו השלישי של הזמרת שירי מימון. האלבום שיצא לאור ב-30 באוגוסט 2012, הופק מוזיקלית על ידי תומר בירן. על האלבום החלה מימון לעבוד בשנת 2009 ואספה חומרים בעזרתו של יעקב גלעד. בין היוצרים באלבום ניתן למנות את יואב גינאי, קובי אפללו, איה כורם, רמי קלינשטיין, עידן רייכל ועוד. 

הסינגל הראשון, ששמו זהה לשם האלבום, יצא ב-6 ביוני 2012 והיה לשיר המושמע ביותר בתחנות הרדיו בימים הראשונים ליציאתו. מימון סיפרה ששיר זה מוקדש לבן זוגה וכי אף ביצעה את השיר בחתונתם. הסינגל השני מהאלבום, "מחכה שתשוב" יצא ב-24 ביולי באותה שנה, והקליפ יצא ב-30 באוגוסט. בשבועיים הראשונים של צאת הסינגל הוא היה לשיר המושמע ביותר בתחנות הרדיו. הסינגל השלישי, "בסוף יום" יצא ב-9 בספטמבר, הרביעי "לאישה שהייתה" יצא ב-11 בנובמבר, והחמישי "כמה את יפה" יצא ב-5 בפברואר 2013. 

מימון עצמה אף כתבה שיר אחד באלבום, "אשאר אותך לספר" ללחן של תומר מתנה.

==רשימת השירים==

==אמנים משתתפים==
עיבודים והפקה מוזיקלית: תומר בירן
<br />
ניהול רפרטואר: יעקב גלעד
<br />
גיטרות, מנדולינות: אבי סינגולדה
<br />
תופים: גלעד שמואלי
<br />
פסנתר, קלידים, תכנותים, תזמור: תומר בירן
<br />
בס: אבי יפרח
<br />
כלי מיתר: Eugine Orchestra 
<br />
כלי הקשה: רוני עיברין
<br />
קולות רקע: קובי אפללו (בשיר "כמה את יפה")

==סינגלים==

==קליפים==
*שלג בשרב (הופעה חיה בתיאטרון קיסריה, עריכה: אביטל דווידזון) 
*מחכה שתשוב (בימוי: שגיא דהרי)

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120917185415/http://www.yosmusic.com/article.asp?id=10325&xyz=100 ביקורת אלבום באתר "יוסמיוזיק"]
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי שירי מימון
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי תומר בירן
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
XNU

XNU היא ליבת מערכת הפעלה חופשית ומבוססת קוד פתוח של חברת אפל. שמה הוא ראשי תיבות של "X is Not Unix" ("X אינה יוניקס"). הליבה היא חלק ממערכת הפעלה של אפל הנקראת Darwin, שהיא תוכנה חופשית, שעל בסיסה בנויות שתי מערכות ההפעלה הקנייניות הנוכחיות של אפל: macOS (לשעבר Mac OS X) ו-iOS.

פותחה במקור על ידי NeXT עבור מערכת ההפעלה NeXTSTEP אולם שמה ניתן לה רק לאחר הכללתה כבסיס למערכת ההפעלה Mac OS X.

XNU היא ליבה היברידית המבוססת על מיקרו ליבה Mach. הגרסה המקורית שלה התבססה על גרסה 2.5, שפותחה במקור על ידי אוניברסיטת קרנגי מלון, בתוספת רכיבים מ-BSD 4.3 וממשק תכנות יישומים הנקרא Driver Kit, המשמש לכתיבת מנהלי התקנים.

לאחר שאפל רכשה את NeXT, שודרגו רכיבי ליבת Mach לגרסה 3.0, רכיבי BSD שודרגו מקטעי קוד של מיזם FreeBSD, ו-Driver Kit הוחלפה בממשק מבוסס C++ שנקרא "I/O Kit".

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מערכות הפעלה מבית אפל
קטגוריה:אפל
קטגוריה:תוכנה חופשית
בטלסטאר גלקטיקה (1978)

בטלסטאר גלקטיקה (באנגלית: Battlestar Galactica) היא סדרת דרמה טלוויזיונית מסוג מדע בדיוני משנת 1978. היא עוסקת בספינת חלל הנקראת גלקטיקה, הנמלטת מפני גזע רובוטים - הסיילונים, יחד עם 220 ספינות אזרחיות, ומחפשת את כדור הארץ לאחר שואה גרעינית שביצעו הסיילונים ב-12 המושבות של בני האדם.

==עלילה==
במערכת כוכבים רחוקה, הגיעה לקצה מלחמה שנמשכה כ-2,000 שנה בין 12 המושבות של בני האדם ובין הסיילונים - לוחמים רובוטיים שנוצרו על ידי גזע דמוי לטאה שנכחד זה מכבר, לכאורה, בידי הסיילונים עצמם. בני האדם הובסו בידי מתקפת פתע של הסיילונים על עולמם. הסיילונים הסתייעו בבוגד - הרוזן באלטר (ג'ון קוליקוס). תחת הגנתה של ספינת המלחמה האחרונה שנותרה - ה"גלקטיקה", הניצולים נמלטים בכל כלי טיס העומד לרשותם. מפקד הגלקטיקה הוא אדאמה (לורן גרין), המוביל צי של 220 ספינות בחיפוש אחר בית חדש. הם מתחילים במסע כדי למצוא את השבט ה-13 האבוד של בני האדם שהתיישבו על כוכב הלכת האגדי - "ארץ". הסיילונים ממשיכים לדלוק אחריהם ללא לאות ברחבי הגלקסיה.

==זמן העלילה==
לא ידוע במדויק באיזו נקודה בזמן מתרחשת עלילת הסדרה. בתחילתה נאמר כי התאריך הוא במילניום השביעי של הזמן, אך לא ידוע על נקודות התאמה להיסטוריה של כדור הארץ. בפרק האחרון של הסדרה מתגלה כי המושבות קלטו שידור טלוויזיה של הנחיתה של אפולו 11 ביולי 1969 על הירח.

==הפקה==
אף על פי שהתוכנית זכתה לפופולריות רבה ולאחוזי צפייה מרשימים, היא בוטלה לאחר עונה אחת בשנת 1979 על ידי רשת ABC, בשל עלויות הפקה גבוהות. לאחר ביטולה זרמו אל משרדי הרשת מכתבים התובעים להחזירה. ABC התייעצה עם גלן א. לארסון - הוגה הסדרה, והחליטה להחיות מחדש את התוכנית, אך בפורמט זול יותר. סדרת ההמשך נקראה "גלקטיקה 1980" ועסקה בתקופה שלאחר שהגלקטיקה הגיעה אל כדור הארץ. גם סדרה זו בוטלה, לאחר עונה אחת בלבד, הפעם בשל אחוזי רייטינג נמוכים.

בשנת 1999 הפיק ריצ'רד האץ' סרט קצר באורך 30 דקות בשם בטלסטאר גלקטיקה - ההתגלות השנייה שהיווה פיילוט לסדרת טלוויזיה שתהווה המשך ל"בטלסטאר גלקטיקה" (1978) תוך התעלמות מוחלטת מגלקטיקה 1980. האץ' אפילו הפיק פרומו באורך ארבע דקות בניסיון לשכנע את אולפני יוניברסל לתת לפרויקט שלו אור ירוק. הוא הצליח להשיג כמות נכבדת מן הליהוק המקורי אך האולפנים לא הסכימו לפרויקט.

בשנת 2003 הופקה הסדרה מחדש כמיני סדרה טלוויזיונית בשם בטלסטאר גלקטיקה על ידי רונלד ד. מור, ושנה לאחר מכן הופקה סדרת טלוויזיה בשם זה (בטלסטאר גלקטיקה), ששודרה עד 2009. שתי ההפקות הללו עברו שינוי מעמיק בקווי העלילה ובדמויות רבות לעומת הסדרה המקורית וסדרת ההמשך שקדמו להן.

==ראו גם==
* בטלסטאר גלקטיקה (מיני סדרה)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:יוניברסל טלוויזיה: סדרות טלוויזיה
בארי טאף

בארי טאף הוא כלכלן ישראלי, ששימש כיועץ בכיר לנגיד בנק ישראל וכחבר בוועדה המוניטרית.

==ביוגרפיה==
נולד בארצות הברית. עלה לישראל בשנת 1975. בעל תואר שני בהצטיינות במנהל עסקים מהאוניברסיטה העברית.

החל את דרכו בבנק ישראל ב-1980 במחלקת המחקר. שימש כמנהל מחלקת המט"ח בשנים 2002–2008.

טאף ניהל את חטיבת השווקים בבנק ישראל בשנים 2008–2011. במסגרת תפקיד זה היה אחראי, בין היתר, לניהול יתרות המט"ח של הבנק.

בשנת 2011 מונה ליועץ בכיר לנגיד לענייני מדיניות מוניטרית ולחבר בוועדה המוניטרית של בנק ישראל.

במסגרת עיסוקיו בבנק ישראל הוא שימש גם כדירקטור בבורסה לניירות ערך וכחבר המועצה הלאומית לתשלומים ולסליקה. משמש כיועץ מומחה בקרן המטבע הבינלאומית משנת 1994, במקביל לעבודתו בבנק ישראל.

בשנת 2013 פרש מבנק ישראל, לאחר שעבד בו כ-30 שנה.

טאף מתגורר בירושלים נשוי ואב לארבעה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:עובדי בנק ישראל
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:חברי הוועדה המוניטרית של בנק ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
טאנגה

אולם הקונצרטים של טאנגה בשנת 1906

טאנגה (באנגלית: Tanga) היא עיר נמל בטנזניה, על חוף האוקיינוס ההודי, בקרבת הגבול עם קניה. טאנגה היא בירת מחוז טאנגה ומרכז מסחרי וכלכלי חשוב בטנזניה. נכון לשנת 2002 התגוררו בטאנגה 243,580 תושבים.

== היסטוריה ==
ב-1889 השלטונות הגרמניים של מזרח אפריקה הגרמנית בחרו בטאנגה כבסיס צבאי ומכאן החלה ההתפתחות שלה. באזור זה נערך במלחמת העולם הראשונה קרב טאנגה בין כוחות בריטיים ובין המגינים הגרמנים - הבריטים נהדפו. בסוף מלחמת העולם הראשונה, בהתאם להסכמי ורסיי, חבל ארץ זה עבר לידי האימפריה הבריטית וקיבל את השם טנגניקה, שנגזר משם העיר טאנגה. בתקופת הדה-קולוניזציה טנגנייקה הייתה למדינה עצמאית ולאחר איחוד עם זנזיבר שינתה את שמה לטנזניה.
== ערים תאומות ==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:טנזניה: ערי חוף
קטגוריה:טנזניה: ערי נמל
קטגוריה:טנזניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1891
הקיץ גווע

גן ציבורי בסתיו בעיר [[אודסה בה חי ביאליק רוב ימיו הבוגרים]]
הקיץ גווע הוא שיר מאת חיים נחמן ביאליק שנכתב בשנת ה'תרס"ה (1904–1905), ומספר על נקודת המעבר בין תום הקיץ לתחילת הסתיו. השיר מציג שתי עמדות כלפי העולם: הראשונה היא עמדה רגשית-רומנטית המתפעלת מיופי העולם, ולעומתה הגישה המעשית המתמקדת במטלות היום יום. 

השיר נמצא בתוכנית הלימודים בישראל לבחינת הבגרות בספרות. בשנת 2023 יצא השיר כסינגל בהפקתו וביצועו של מיקי גבריאלוב.

==השיר==
ביאליק מספר על הצבעים בסתיו המזרח-אירופי, ובתיאורו הוא מתאר את תום הקיץ כתקופה מרהיבה אך מורבידית. לאחר מכן, ביאליק מתמקד בפרדס המתרוקן, כשרק אנשים מעטים מטיילים בו, ומביטים אל החסידות הנודדות לאקלים חמים יותר. אנשים מעטים בלבד יוצאים לטייל עתה כדי להביט ביופיו של ההווה. האחרים כנראה כבר טרודים בהכנות ליום המחר.

הבית האחרון נצבע כבר בצבעים אפרוריים, כאשר הסגרירות שבחוץ פורצת אל תוך הבית. האנשים הפשוטים לא יכולים להרשות לעצמם לראות את היופי שבסתיו, והם צריכים לבדוק אם נעליהם טובות להליכה בשלג, לתפור טלאים על בגדיהם ולהכין מזון לחורף, במקרה זה תפוחי אדמה, משום שהיו מזון יסוד במזרח אירופה.

===פירוש השיר===
אמנם הסתיו יפה, אבל אחריו בא החורף, שאתו מזג אוויר קר וקשה להיות זמן רב מחוץ לבתים. לכן נצבע הנוף היפה של הסתיו בצבעי מוות וגסיסה. לכן גם "מתייתם הלב", כלומר ישנה תחושה של דיכאון, עצב, פחד ובדידות בחורף.

בתי השיר מציגים תהליכי מעבר: התחלפות העונות - הקיץ גווע, הסתיו נוכח והחורף מתקרב; התקרבות מהכללי אל הפרטי - מהטבע, לפרדס ולבסוף לבית, כמטפורה לעצבות שמתגברת.

הקריאה בסוף השיר מציגה את הדילמה העומדת בבסיסו. האם אפשר ומותר לתפוס בעמדה רומנטית כלפי העולם, או שיש להתרכז בצד המעשי של החיים היומיומיים?

==לקריאה נוספת==
* יוסף האפרתי, "ביאליק, "הקיץ גווע": עיון בעיצובו של שיר אוירה", מולד ב (תשכ"ח), 85–93. (התפרסם גם בתוך: גרשון שקד (עורך), ביאליק – יצירתו לסוגיה בראי הביקורת: אנתולוגיה, ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"ד, עמ' 161–173; מהדורה ב' מורחבת: תשנ"ב, עמ' 194–206 ().
* חמוטל בר-יוסף, ""הקיץ גווע" של חיים נחמן ביאליק", בספרה טעמי הקריאה: רשימות ביקורת ספרותית, מבשרת ציון: צבעונים, 2006, עמ' 27–28.
* זיוה שמיר, [https://www.zivashamir.com/post/%D7%90%D7%93%D7%A8%D7%AA-%D7%94%D7%90%D7%A8%D7%92%D7%9E%D7%9F-%D7%A9%D7%94%D7%A4%D7%9B%D7%94-%D7%9C%D7%90%D7%93%D7%A8%D7%AA-%D7%98%D7%9C%D7%90%D7%99%D7%9D אדרת הארגמן שהפכה לאדרת טלאים- עיון בשיר הסתיו של ביאליק "הקיץ גווע"], פרק 14 בספרה "הניגון שבלבבו: השיר הלירי הקצר של ח"נ ביאליק", תל אביב, ספרא, 2011

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי חיים נחמן ביאליק
קטגוריה:שירי שנות ה-1900
אמנון וולמן

אמנון ווֹלמן (נולד ב-20 באפריל 1955) הוא מלחין ומורה ישראלי, אשר שימש בעבר כמנהל האמנותי של אנסמבל מוזיקה נובה. כמו כן הוא פרופסור לקומפוזיציה המלמד באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים.

== יצירתו ==
וולמן מחבר מוזיקה וטקסטים לכלים שונים, לרבות מחשב. מכלול יצירותיו כולל מוזיקה סימפונית, ווקאלית וקאמרית להרכבים שונים לצד מוזיקה ממוחשבת, מוזיקה לסרטים, לתיאטרון ולמחול. יצירותיו שנוגנו לא מכבר בביצועי בכורה כוללות את "אתר פיקניק", לכוריאוגרפיה שיצרו טרישה בראון וסטיב פאקסטון לביאנלה של ליון; "דרך מתפצלת" לחליל ואלקטרוניקה למריו קארולי בפסטיבל TRAIETTORIE בפארמה, איטליה; "הנסיעה אסורה כשהאורות מהבהבים" למקהלת גיי גותאם ב"בית גריניץ'" בניו יורק; ו"ומחשבתה נעה על פני דממה", לצ'מבלו וצלילים אלקטרוניים, לוויויאן ספיטרי בטורונטו, קנדה. היינץ הוליגר, צ'ארלס ניידיץ' והתזמורת הקאמרית הישראלית, בין השאר, הזמינו יצירות אצל וולמן. הפרטיטורות שלו יוצאות לאור במכון למוזיקה ישראלית ובמרכז למוזיקה ישראלית. וולמן לימד באוניברסיטת נורת'ווסטרן, באוניברסיטת תל אביב, באוניברסיטת סטנפורד, בברקלי ובברוקלין קולג', שם היה חבר בסגל המורים להלחנה ומנהל המרכז למוזיקה ממוחשבת של ברוקלין קולג'.

==פרסים ואותות הוקרה==
* התחרות הבינלאומית של קווינ'ס קולג', אוקספורד לשנת 2000
* אות כבוד בתחרות מוזיקה נובה בפראג
* פרס ראשון בתחרות הבינלאומית למוזיקה חדשה (NewComp) לשנת 1988
* מלגות לימודים מקרנות שונות, בהן קרן איסטמן, רוקפלר, קרן התרבות אמריקה-ישראל ועוד.

פסקולי הסרטים של וולמן הוצגו בפסטיבלי סרטים באירופה ובארצות הברית בין השנים 1981 ל-2000 וזכו במדליות.

במאי 2006 חזר וולמן לישראל והחל לעסוק בהוראה, בין השאר באקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים. מאז 2008 הוא עומד בראש אנסמבל מוזיקה נובה הישראלי.

==משפחתו==
וולמן הוא בנו של הפרופ' משה וולמן ואחיו של הבמאי דן וולמן

==קישורים חיצוניים==

* 
<div class="mw-content-ltr">
* [http://amnonwolman.org/ Amnon Wolman]
* [http://www.bc-ccm.org Brooklyn College Center for Computer Music (BC-CCM)]
</div>
* [http://www.qube.co.il/ency_band.asp?e=4797&cat=29 אתר קיוב] 29 באוגוסט 2012
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-21
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:מלחיני מוזיקה אלקטרונית ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:מלחיני קולנוע
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:סגל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:משפחת וולמן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
שירה סתיו

שירה סתיו (כ"ב בכסלו תשל"ב, 10 בדצמבר 1971) 
היא משוררת ומבקרת ספרות ישראלית. מרצה בכירה במחלקה לספרות עברית באוניברסיטת בן-גוריון בנגב.

==ביוגרפיה==
נולדה בחולון למשפחת צדקה הנמנית עם הקהילה השומרונית בעיר. בצעירותה עזבה את משפחתה וקהילתה ושינתה את שם משפחתה ל"סתיו".
בשנת 2009 קיבלה תואר דוקטור לספרות עברית מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב, על עבודה שכותרתה "אבא אני כובשת: יחסי אבות ובנות בשירה העברית בשנות השישים על פי שירתן של דליה רביקוביץ, תרצה אתר ויונה וולך". עבודתה עובדה לספר שיצא לאור בשנת 2014.

שיריה החלו להתפרסם בכתבי עת ומוספי ספרות ושירה ובשנת 2007 זכתה בפרס "טבע" לשירה במסגרת פסטיבל המשוררים במטולה. זכתה ב-2009 בפרס ברנשטיין בתחום ביקורת ספרותית בעיתונות יומית על פרסום מאמריה בעיתון "הארץ". בשנת 2010 התפרסם בהוצאת הקיבוץ המאוחד הספר "פתאום כבו כל האורות" אותו ערכה סתיו, המכנס את יצירת הפרוזה של תרצה אתר. ב-2012 התפרסם ספר שיריה הראשון "לשון אטית" בעריכת יגאל שוורץ. הספר זכה בפרס ברנשטיין לשירה לשנת 2013. בשנת 2014 מספר שירים מתוך הספר "לשון איטית" הוצגו בתערוכה "גזר דין גוף" בגלריה החדשה במוסררה.

סתיו נשואה לבלשן, פרופ' עידן לנדו, ולהם בת ובן. מתגוררת בתל אביב.

==ספריה==
* ג'וזף לדו: המוח הרגשי: התשתית המסתורית של חיי הרגש, תרגום: שירה סתיו, הוצאת עם עובד, 2005
* תרצה אתר: פתאום כבו כל האורות: פרקי פרוזה, עריכה: שירה סתיו, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2010
* לשון אטית, הוצאת דביר, 2012
* אבא אני כובשת: אבות ובנות בשירה העברית החדשה, הוצאת דביר ומכון הקשרים, 2014.
*שרון אולדס: קרקעית חיינו (שירים), תרגום:שירה סתיו. הוצאת אפיק, 2018.
*שריר הלב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2019.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* מנחם בן, [https://www.makorrishon.co.il/nrg/app/index.php?do=blog&encr_id=eb681a54e5fab943de3637e1d1cb52f4&id=3474 הווידויים של שירה סתיו. הטור הספרותי], מעריב, 9 במרץ 2012
* שירה סתיו, [http://maritbenisrael.wordpress.com/2011/06/12/shira-stav-acconci-grossman/ על "כשדויד גרוסמן פגש את ויטו אקונצ'י"], באתר "עיר האושר", 12 ביוני 2012
* עידן לנדו, [http://idanlandau.com/2012/04/10/slow-tongue-shira-stav/ שיחה עם שירה סתיו בעקבות הוצאת "לשון אטית"], בבלוג של עידן לנדו, 10 באפריל 2012
* 
* 
* 

על כתביה:
* 
* 
* יואב עזרא, [http://www.mysay.co.il/articles/ShowArticle.aspx?articlePI=aaayqs המשוררת שירה סתיו: לשון איטית], 1 באפריל 2012
* אלי הירש: [http://elihirsh.com/?p=3593 שירה סתיו, לשון איטית], באתר "אלי הירש קורא שירה", 2 במרץ 2012
* 
* נטע עמית, [http://blog.nli.org.il/mussach_6_masa/ הרהורים על השיר 'סוד' מאת שירה סתיו בביצוע רות דולורס וייס], באתר הספרייה הלאומית, יוני 2017
* 

קטגוריה:מתרגמות לעברית
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:עורכות ספרותיות ישראליות
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:מחברות ספרי עיון ישראליות
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:פובליציסטיות ישראליות
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:מבקרות ספרות ישראליות
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:זוכות פרס ברנשטיין
קטגוריה:זוכי פרס ברנשטיין
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: ספרות עברית
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
עמק קוקורה

מבט על עמק הקוקורה
דקלי שעווה הייחודיים לעמק
עמק קוקורה (בספרדית: Valle de Cocora), הידוע גם בכינויו "עמק הקפה", הוא עמק במחוז קינדיו בקולומביה. הוא ממוקם בתוך הקורדילרה סנטרל שבהרי האנדים. השם קוקורה היה שמה של נסיכה, בתו של צ'יף מקומי של שבט קימבאיה (Quimbaya), ופירושו "כוכב של מים" (בספרדית: Estrella de Agua). העמק הוא חלק מהפארק הלאומי הטבעי לוס נוואדוס, שהוקם בשנת 1985. זהו המקום העיקרי של העץ הלאומי וסמל של קולומביה, דקל שעווה קינדיו (Ceroxylon quindiuense), כמו גם מגוון רחב של חי וצומח אשר מוגנים כולם תחת סטטוס לאומי. העמק והעיירה הקרובה לה, סלנטו, הם בין אתרי התיירות הפופולריים ביותר בקולומביה.

==מיקום==
העמק ממוקם בחלקו העליון של נהר קינדיו, הנהר הראשי של מחוז קינדיו, בגובה של 1,800 עד 2,400 מטרים. העמק ממוקם כ-24 ק"מ צפון מזרחית לבירת המחוז ארמניה, וניתן להגיע אליו דרך הכביש המהיר ארמניה-פריירה. רכבים יכולים לנוע לאחר מכן 11 ק"מ במעלה העמק עד ל"קוקורה", אזור שהוא אוסף של מסעדות ומחנות. חלקים אחרים של העמק ניתן לעשות בהליכה או על גבי סוסים.

עמק הקוקורה הוא חלק מהפארק המורחב, הפארק הלאומי הטבעי לוס נוואדוס (בספרדית: Parque Nacional Natural de Los Nevados). הפארק משתרע על פני 580 קמ"ר, כולל החלק הצפון-מזרחי של קינדיו.

==אקלים==
העמק מאופיין באקלים ממוזג, הודות לגובה שלו. הרוחות המערביות מהאוקיינוס השקט נעצרות על ידי האנדים, דבר היוצר סביבה לחה המתאימה לגדילה של יער עננים בגובה רב יותר. גשם יורד כמעט מדי יום. הטמפרטורות משתנות בצורה דרסטית, אפילו במהלך היום. הטמפרטורה הממוצעת היא 15 מעלות צלזיוס, עם מקסימום של 25 מעלות ומינימום של 2- מעלות.

==תיירות==
מבט פנורמי על העמק
העמק הוא אתר פופולרי בקרב התיירים בקולומביה. מרבית המבקרים מגיעים ליום טיול מסלנטו, או שמגיעים לתקופה ארוכה יותר תוך ניצול המחנות הרבים הקיימים ואפשרויות ההליכה הרבות שבעמק ובפארק הלאומי. אטרקציות שכיחות אחרות בתוך הפארק הם צפרות, רכיבה על אופניים, רכיבה על סוסים, רפטינג, טיסות נוף ושחייה בנהרות. המסעדות המקומיות מתמחות בהכנת טרוטה, המצוי שם בשפע.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110707053719/http://www.parquesnacionales.gov.co/PNN/portel/libreria/php/decide.php?patron=01.020208 האתר הרשמי של הפארק הלאומי לוס נוואדוס]

קטגוריה:קולומביה: גאוגרפיה