OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שור (קבוצת כוכבים)

שור היא קבוצת כוכבים המזוהה עם מזל שור, השני בגלגל המזלות, בין טלה לתאומים, שסמלו הוא ♉︎. השמש נמצאת בקבוצה זו מאמצע מאי עד לסוף יוני. הקבוצה בולטת בעיקר בזכות הכוכב אלדברן.

==כוכבים בולטים==
α בשור (אלדברן) הוא ענק כתום במרחק של כ-68 שנות אור ובעל בהירות נראית מדרגה 0.9. הוא מייצג את עין השור.

β בשור (אלנאת) הוא ענק כחול במרחק של כ-130 שנות אור ובעל בהירות נראית מדרגה 1.6. הוא מייצג את קרן השור.

λ בשור הוא כוכב כפול שבו שזוג כוכבים המקיפים זה את זה אחת לארבעה ימים. כאשר הכוכב העמום מבין השניים מסתיר את הבהיר, יורדת הבהירות הנראית של הכוכב מדרגה 3.4 לדרגה 4.1.

σ<sub>1</sub> בשור ו-σ<sub>2</sub> בשור הם זוג כוכבים לבנים בבהירות מדרגה 5 שניתן להפריד ביניהם במשקפת.

119 בשור עם רדיוס של 600 רדיוסי שמש הוא אחד מהכוכבים הגדולים הידועים לאנושות.

==גרמי שמיים בולטים נוספים==
M1 - "ערפילית הסרטן" היא שריד של סופרנובה משנת 1054 שהייתה בהירה כל כך עד שנראתה גם במשך שעות היום. כיום ניתן להבחין בה בעזרת טלסקופ כאליפסה מעורפלת בבהירות מדרגה 8. רק בצילום ארוך חשיפה ניתן להבחין במבנה דמוי צבתות הסרטן שהעניק לה את כינויה.

M45 - "כימה" או "הפליאדות" הוא אחד מצבירי הכוכבים היפים ביותר בשמים ובו מעל 1,000 כוכבים במרחק של 444 שנות אור. במקום חשוך ניתן לראות ללא ציוד עזר 6-7 כוכבים ובתנאים מיטביים 9–11 כוכבים.

צביר ההיאדות המכיל כ-300 כוכבים, מתוכם כ-12 נראים לעין ללא ציוד עזר, מרכיב את פני השור. הצביר נמצא במרחק של 150 שנות אור וקוטרו כחמש מעלות קשת. למרות שנראה כאילו אלדברן נמצא בתוך הצביר, הוא למעשה קרוב בהרבה - רק כמחצית המרחק אל הצביר.

==מיתולוגיה==

ייתכן הזיהוי של הקבוצה כשור מופיע בציורי מערות במערת לאסקו המתוארכים ל־15,000–13,000 שנים לפנה"ס.<ref></ref>
אוריון. ניתן לראות את רגל ימין של השור מושטת לאוריון, אך לא את חצי גופו התחתון (השקוע במים בחלק מהתיאורים)]]
במיתולוגיה היוונית מסופר שזאוס, שחשק באירופה, הפך את עצמו לשור כדי לפתות אותה. הוא הופיע כשור יפהפה בין עדרי הבקר של אביה בחופי פיניקיה, ולאחר שמתוך הפיתוי עלתה עליו, הוא חטף אותה לכרתים, שם הציג את עצמו לה בצורתו האמיתית ושכב עמה. בדיוניסיאקה מסופר שלאחר מכן, לצד קרסול העגלון הופיע זאוס השור בכוכבים, כפוף על ירכיו בעלותו על נתיבו: שקוע למחצה בים, מושיט את רגלו הימנית לאוריון, ובערב מחיש צעדיו בכיפת השמים וחולף על־פני העגלון העולה איתו בנתיבו.<ref>נונוס, דיוניסיאקה, 1.46–1.362 (ראו במקור עם תרגום וב[https://topostext.org/work/529 תרגום לאנגלית])</ref>

== הערות שוליים ==

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כוכבים
קטגוריה:48 קבוצות הכוכבים של תלמי
קטגוריה:שור בתרבות
Life In Cartoon Motion

Life in Cartoon Motion הוא אלבום הבכורה של הזמר הבריטי ממוצא לבנוני מיקה.
הופק על ידי גרג וולס ומיקה, יצא לאור על ידי איילנד רקורדס ב-5 בפברואר 2007 בממלכה המאוחדת וביוניברסל/מוטאון ב-27 במרץ 2007 בארצות הברית.

הסינגל "Grace Kelly" שהה במקום הראשון בממלכה המאוחדת למשך 5 שבועות רצופים. גם במדינות אחרות השיר הגיע למקומות הראשונים.

האלבום היה הראשון מבין המקומות הראשונים בממלכה המאוחדת שמכר 5.4 מיליון עותקים בעולם מאז ששוחרר.

עטיפת האלבום שימשה את הפרסומת של האייפוד טאץ'.

== רשימת רצועות ==

{| class="wikitable" border="1"
! #
! שם השיר
! זמן
|-
| 1.
| "Grace Kelly"
| 3:07
|-bgcolor="#EFEFEF"
| 2.
| "Lollipop"
| 3:03
|-
|3.
| "My Interpretation"
| 3:35
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 4.
| "Love Today"
| 3:55
|-
| 5.
| "Relax, Take It Easy"
| 4:30
|- bgcolor="#EFEFEF"
|6.
| "Any Other World"
| 4:19
|-
| 7.
| "Billy Brown"
| 3:14
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 8.
| <div style="direction: ltr;">
"Big Girl (You Are Beautiful)"
</div>
| 4:08
|-
| 9.
| "Stuck in the Middle"
| 4:08
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 10.
| "Happy Ending"
| 4:35/10:21
|-
|}

== סינגלים ==
{| class="wikitable" border="1"
! שנה
! שם השיר
! זמן
|-
| 2006
| ""Relax, Take It Easy""
| 4:30
|-bgcolor="#EFEFEF"
| 2007
| "Grace Kelly"
| 3:07
|-
| 2007
| "Lollipop"
| 3:03
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 2007
| "Love Today"
| 3:55
|-
| 2007
| "Big Girl (You Are Beautiful)"
| 4:08
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 2007
| "Happy Ending"
| 4:35
|-
| 2007
| "Relax, Take It Easy" / "Lollipop"
| 7:33
|}

==נתוני מכירות==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2007
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי גרג וולס
קטגוריה:אלבומי יהלום בצרפת
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בממלכה המאוחדת
חבצלת הנגב

==מורפולוגיה==
זהו גאופיט (צמח בצל או פקעת), שפורח בתחילת החורף- חודשים ספטמבר-אוקטובר.

פרחיו גדולים ובולטים על רקע הנוף הצחיח, בעלי שישה עלי עטיף אופייניים למשפחה, וקרום שמחבר ביניהם בבסיס עלי הכותרת. עלי העטיף ניכרים בפס ירוק בצידם החיצוני. 

עליו, המופיעים יחד עם הפרחים, סרגליים-צרים ואופייניים לחד-פסיגיים. בהמשך תקופת הצמיחה, העלים בחלק מהפרטים מסתלסלים. זוהי תגובה לתנאי יובש, שמטרתה לצמצם את שטח הפנים של העלים, וכך למנוע את התייבשות הצמח. תופעה זו קיימת אצל מיני דגניים ושושניים אחרים, אם כי באופן פחות בולט. 

'סלסול' זה של העלים יפה ומיוחד כשלעצמו, ומזכיר סרטים מסולסלים שנוהגים לעטוף בהם מתנות. הוא מאפיין את הצמח, לאחר הפריחה.

==הזרעים והפצתם==
זרעי חבצלת הנגב שחורים, וניכרים במקצועות שלהם- הזוויות החדות בין דפנות הזרע. הזרע אוורירי, תכונה שמקנה לו יכולת ציפה במים. 
הפצת הזרעים נעשית עם מי הנגר, ומנגנון זה מגדיל את הסיכוי שהזרע יגיע למקום לח בו הוא יוכל לנבוט ולהעמיד צאצאים פוריים.

==תפוצה==
זהו מין אנדמי לארץ ישראל, והוא מצוי במקומות בעלי תשתית חולית, באזור הנגב- באדמות חוליות, או בערוצים שבהם קיימת אדמת סחף גדולת-גרגר, גם באזורים שלא מאופיינים באדמות חוליות.

==קישורים חיצוניים==
 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1882
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אדמון בואסייה
קטגוריה:נרקיסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: נרקיסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אנדמיים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
יחיא הלוי

מארי יחיא (זכריה) בן אברהם אלשייך הלוי (נקרא גם: מהר"י הלוי, ה'שע"א – ה'תנ"ו, 1611 – 1696) היה חכם מחכמי יהדות צנעא במאה ה-17, דיין בבית הדין הגדול בצנעא, וראש הקהילה.

== ביוגרפיה ==
מארי יחיא נולד בשנת ה'שע"א (1611), בשכונת אלסאילה בצנעא שבתימן.

בשנת ה'תל"ט (1679) יצא יחד עם כל יהודי צנעא לגלות מוזע, ולאחר שחזרו והשתכנו בקאע אל-יהוד התמנה כדיין בהרכב הראשון של בית הדין הקבוע בקאע אל-יהוד בראשות מארי שלמה מנזלי.

נפטר בשנת ה'תנ"ו (1696).

נכדו הוא הנגיד מארי אברהם אלשייך הלוי.

== פועלו ==
היה נגיד הקהילה, ומשם הגיע כינויו "אלשייך". בתקופתו יהדות צנעא נדרשה לשיקום, לאחר הרס המוסדות בגלות מוזע.

הוא הקים את בית הכנסת הראשון בקאע אל-יהוד בצנעא, בית כנסת מהר"י הלוי, שנקראה בשם בית אלשיך החל מתקופת נינו מארי אברהם אלשייך. אל בית הכנסת שהקים העביר ספרים ושרידים אחרים ששרדו את הגלות.

השד"ר ר' יעקב ספיר כתב עליו:

== חיבוריו ==
*אגרת הבשורות – תקנות שתיקנו חכמי צנעא לאחר החזרה מגלות מוזע (פורסמו חלקים על ידי הרב יוסף צוברי).

== צאצאיו ==
היה ראש שושלת של תלמידי חכמים ומנהיגים ליהדות תימן, משפחת "אלשייך", שנקראה על שם תפקידו של נינו, מארי אברהם אלשיך בקהילה, נגיד ("שייך'").

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אחרוני תימן
קטגוריה:דיינים בבית דין צנעא
קטגוריה:ילידי 1611
קטגוריה:נפטרים ב-1696
אכסדרת אוקטביה

אכסדרת אוקטביה.
אכסדרת אוקטביה (בלטינית: Porticus Octaviae - "פורטיקוס אוקטביה", באיטלקית: Portico di Ottavia - "פורטיקו די אוקטביה") הוא מבנה אכסדרה שהיה ממוקם בשדה מרס שברומא העתיקה, כיום בתחום הרובע היהודי ('הגטו').

==היסטוריה ותיאור המבנה==
250px
האכסדרה נבנתה על ידי הקיסר אוגוסטוס להנציח את שמה של אחותו אוקטביה, ככל הנראה בשנת 27 לפנה"ס, במקום בו עמד קודם לכן אכסדרת מטלי. האכסדרה נשרפה בשנת 80 ושוקמה מחדש על ידי הקיסר דומיטיאנוס. המבנה נשרף שנית בשנת 203 ושוקם על ידי הקיסרים ספטימוס סוורוס וקרקלה. המבנה כלל מקדש, ספרייה שהוקמה על ידי אוקטביה לזכר בנה מרקוס קלאודיוס מרקלוס, קוריה (אשר שמשה את הסנאט הרומי בחלק מפגישותיו) ובית ספר.

אכסדרת העמודים הקיפה מספר מקדשים קדומים יותר לאלים יופיטר ויונו. אורכה של האכסדרה כ-120 מטרים ורוחבה כ-118 מטרים. הכניסה לחצר המוקפת על ידי האכסדרה הייתה בחזית הדרומית - מערבית של המבנה. האכסדרה כללה שורות עמודים קורינתיים עשויים שיש שחלקם הגיעו לגובה של 8.6 מטרים.

את יום תהלוכת הניצחון על יהודה שנערך ברומא בשנת 71 החלו טיטוס ואספסינוס לבושים בגדי חג בצעדה לאורכה של האכסדרה שבחזיתה הוקמה במה ועליה כיסא שן כפול לכבודם ושם נשמעה תרועת הברכה בפני השמנה והסולתה של רומא, נערכה תפילה וסעודה.<ref>יוסף בן מתתיהו, תולדות מלחמת היהודים עם הרומאים, מתוך הפרק החמישי בספר השביעי, מסדה, 1964</ref> תשע עשרה מאות לאחר מכן רוכזו בכיכר הסמוכה, ככר ה-16 באוקטובר 1943, על ידי הנאצים וסייעניהם הפשיסטים האיטלקים, אלפים מיהודי רומא, טרם שולחו להשמדה באושוויץ.

בימי הביניים שימש המבנה כשוק דגים אשר פעל במקום עד המאה ה-19.

==ראו גם==
* האכסדרה האוקטביאנית

==קישורים חיצוניים==

* [http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Gazetteer/Places/Europe/Italy/Lazio/Roma/Rome/_Texts/PLATOP*/Porticus_Octaviae.html סמיואל בול פלאטנר, מילון טופוגרפי של רומא העתיקה]
* [http://www.metmuseum.org/toah/hd/pira/hod_64.521.2.htm אכסדרת אוקטביה] (איור מעשה ידי ג'ובאני בטיסטה פיראנזי המוצג במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק)

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
קטגוריה:סנטאנג'לו
קטגוריה:אכסדראות
ז'אן קונפליקט

ז'אן קונפליקט הייתה להקת רוק ישראלית שפעלה בתחילת שנות השמונים. הלהקה הוציאה שני אלבומים, אחד מהם של אחת מהופעות האיחוד ב-1988, שאף צולמה בווידאו והופצה על ידי האוזן השלישית.

חברי הלהקה היו ז'אן ז'אק גולדברג (תופים), רמי פורטיס (גיטרה ושירה), רונן בן טל (סקסופון ושירה), יקי אבימור (בס) וגיל סמטנה. הלהקה הופיעה במועדון הפינגווין ובמועדונים אחרים בתל אביב ושרה באנגלית מעורבת בג'יבריש.

בן טל תיאר:<ref></ref>

== The Complete Record ==
בשנת 1988 יצא אלבומה של הלהקה: "The Complete Record". האלבום משלב מוזיקה מזרחית עם מוזיקת רוק אלטרנטיבי. האלבום זכה להצלחה רבה בישראל,<ref></ref> לאחר כמעט שנה של עבודת הקלטות. הלהקה היא להקה ישראלית, אך הם שרים בחלקו של האלבום באנגלית, ובחלקו השני בג'יבריש. באלבום קטעים מהופעות חיות, אך רובו הוקלט באולפן הקלטות. האלבום יצא מחדש תחת חברת התקליטים "זהב שחור" מבית האוזן השלישית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.discogs.com/artist/629085-Jean-Conflict ז'אן קונפליקט באתר המוזיקה דיסקוגס] - Discogs
* [http://www.third-ear.com/Article/2953/No-Title אלבומים חדשים כולל זהב שחור] - האוזן השלישית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי ישראליות
קטגוריה:להקות פולק ישראליות
קטגוריה:להקות פולק רוק
דגל טביליסי

דגל טביליסי הוא דגל בירתה של גאורגיה. הדגל הוא מלבני עם צלב נורדי בצבע כחול עם פסים בצבע ענבר בשפת הצלב. במרכז הצלב ניצב ריבוע עם הסמל של טביליסי מוקף בשבעה כוכבים בצבע זהב המקיפים את הריבוע בותו נמצא הסמל בצורת חצי סהר.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20070928123719/http://www.tbilisi.gov.ge/index.php?lang_id=ENG&sec_id=78 סמל טביליסי באתר הרשמי של העיר] 

קטגוריה:טביליסי: סמלים
טביליסי

טביליסי
אצטדיון מיכאיל מסחי

אצטדיון מיכאיל מסחי (בגאורגית: მიხეილ მესხის სახელობის სტადიონი), הידוע גם בשם אצטדיון לוקומוטיב, הוא אצטדיון רב-תכליתי בטביליסי, גאורגיה. עיקר השימוש באצטדיון הוא לתחרויות כדורגל, והוא מצויד גם לתחרויות אתלטיקה. זהו האצטדיון הביתי של קבוצת לוקומוטיב טביליסי ונבחרת גאורגיה בכדורגל.

האצטדיון נבנה בשנת 2001 עם תפוסה מקסימלית של 24,680 איש. רצפת האצטדיון היא מדשא טבעי. אצטדיון זה הוא השני בגודלו בטביליסי ובגאורגיה כולה, אחרי אצטדיון בוריס פאיצ'דזה. האצטדיון נקרא על שם שחקן הכדורגל הגאורגי מיכאיל מסחי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.worldstadiums.com/stadium_pictures/middle_east/georgia/tbilisi_meshki.shtml האצטדיון] ב-[http://www.worldstadiums.com/ World Stadiums]
* [https://web.archive.org/web/20110213192653/http://www.fussballtempel.net/uefa/GEO/Mikheil_Meshki.html האצטדיון] ב-[https://web.archive.org/web/20110213192653/http://www.fussballtempel.net/uefa/GEO/Mikheil_Meshki.html Fussballtempel]

קטגוריה:טביליסי: ספורט
קטגוריה:גאורגיה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:טביליסי: מבנים
מיכאיל מסחי
בית רוטשילד (סרט)

בית רוטשילד (באנגלית: The House of Rothschild) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1934. אורך הסרט 88 דקות והוא בוים על ידי אלפרד ורקר ונכתב בידי נונלי ג'ונסון, על פי מחזה מאת ג'ורג' וסטלי. הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר.

הסרט, בכיכובם של ג'ורג' ארליס, לורטה יאנג ובוריס קרלוף, תיאר את חייהם של משפחת רוטשילד מאז שחיו בגטו היהודי בפרנקפורט ועד שהגיעו לעמדות שליטה בצרפת, גרמניה, אוסטריה ובריטניה. הסרט נוצל על ידי המפלגה הנאצית ליצירת שני סרטי תעמולה אנטישמים: האחד "בשם הרוטשילדים" והשני "היהודי הנצחי" בו הוצגו קטעים רבים מהסרט ששיקפו את הרעיון שהיהודים השחיתו את הכלכלה והמסחר.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:הנצחת משפחת רוטשילד
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1934
אליפות צרפת בכדורסל

אליפות צרפת בכדורסל (צרפתית: Championnat de France de basket-ball) היא ליגת הכדורסל הבכירה בצרפת. הליגה נוסדה ב-1921 מאחר שהכדורסל לא היה ספורט פופולרי ולא נתמך על ידי הממשלה הצרפתית באותו זמן, עד לתחילת שנות ה-70, היו מספר ליגות אזוריות חצי-מקצועניות. בשנת 1987 הופכת הליגה למקצוענית ומנוהלת על ידי ליגת הכדורסל הלאומית של צרפת (Ligue Nationale de Basket) יחד עם ליגת המשנה (pro-B).

הליגה משחקת תחת חוקי הכדורסל של פיב"א ונחשבת כאחת הליגות הטובות באירופה ובעולם. במהלך העונה הסדירה כל קבוצה משחקת פעמיים נגד כל קבוצה אחרת בשיטה של בית וחוץ, הווה אומר שבעונה הסדירה יש בסך הכול 30 משחקים. 8 הקבוצות המסיימות ראשונות עולות לסדרות פלייאוף של הטוב מחמישה משחקים כאשר בסופן מוכתרת האלופה.

עד לעונת 2015/2016 העפילה האלופה באופן אוטומטי לשלב הבתים של היורוליג, הקבוצות שסיימו במקומות 2-4 בהתאמה, התמודדו במוקדמות היורוליג ובהמשך ביורוקאפ. הקבוצה שסיימה במקום החמישי וזוכת הגביע הצרפתי התמודדו במוקדמות היורוקאפ, ובהמשך במסגרת היורוצ'לנג'. הקבוצות שסיימו במקומות 7-6 נכנסו אוטומטית לשלב הבתים של היורוצ'לנג'. זוכת הסופרקאפ השתתפה באופן אוטומטי בשלב הבתים של היורוצ'לנג'. בינואר 2016 הודיעה התאחדות הכדורסל הצרפתית שהחל מעונת 2016/2017 ישחקו קבוצות צרפתיות במפעלי פיב"א בלבד, כך שקבוצות צרפתיות לא ישחקו עוד במפעלי יול"ב השונים כגון היורוליג והירוקאפ. עם זאת, ב-2017 החליטו מספר קבוצות צרפתיות לחזור בעונה הבאה ליורוליג, גם אם המהלך לא התקבל בברכה על ידי ההתאחדות.

== קבוצות הליגה בעונת 2020-21 ==

== היסטוריית אלופות ==

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.lnb.fr האתר הרשמי של הליגה]
* [http://www.lequipe.fr/Portfolio/Basket/PORTFOLIO_EQUIPES_TITIREES.html ההיסטוריה של הליגה (עם גלריית תמונות)]

==הערות שוליים==

צרפת
קטגוריה:תחרויות כדורסל בצרפת
סיד אבו אל-אעלא מודודי

סַיִד אבו אל-אעלא מַודוּדי (באורדו: ابو الاعلی مودودی; 25 בספטמבר 1903 אוראנגאבאד, הודו - 22 בספטמבר 1979 באפאלו, ניו יורק; נקבר בלאהור שבפקיסטן) היה איש דת מוסלמי-סוני, פוליטיקאי והוגה דעות מדיני שפעל בהודו ולאחר מכן בפקיסטן.
== ביוגרפיה ==
מודודי, שמשפחתו מקורה משושלת קדושים סופים, קיבל חינוך מסודר בביתו. בגיל 14 תרגם מכתביו של קאסם אמין לשפת אורדו. בגיל 15, בעקבות מות אביו והשארת המשפחה ללא מפרנס, החל מודודי לעבוד ועסק בעיתונות ובתחום ההגות. מאוחר יותר עסק גם בכתיבת שירה ומדעים באנגלית.

בגיל 38, בשנת 1941, הקים את התנועה הפוליטית "גַ'מַעאת-א-אסלאמי" (באורדו: جماعتِ اسلامی), תנועה המעודדת ערכים אסלאמיים ושמירת הדת. לאחר חלוקת הודו והתפרקות הראג' הבריטי, חולקה התנועה לשתיים: זו שבחלק ההודי וזו שבחלק הפקיסטני. מאוחר יותר הוקמו לתנועה סניפים גם בבנגלדש, בקשמיר ובסרי-לנקה. מודודי כיהן כראש התנועה עד שנת 1972, אז פרש מראשותה מסיבות בריאותיות. מתוקף תפקידו זה, היה שותף בכתיבת החוקה הפקיסטנית בשנת 1956.

מודודי היה בעל השפעה רבה על ההגות האסלאמית במאה ה-20, ונחשב לאביהם הרוחני של סייד קוטב ושל שורה ארוכה של ארגוני אסלאם קיצוניים. הוא קרא למאבק בכוח נגד המורדים בשלטון אללה - כלומר, כל העולם הלא-מוסלמי, ושלל את כל הזכויות הפוליטיות והשלטוניות של לא-מוסלמים.

== ראו גם ==
* אסלאמיזם

==קישורים חיצוניים==

* [http://adigabisman.net/files/book_islam_principles.pdf ספר עקרונות האסלאם] מאת: אבו אל-אעלא מודודי, תרגום מערבית: הארון תחאוכו
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פקיסטנים
קטגוריה:פקיסטן: דת
קטגוריה:אנשי דת מוסלמים סונים
קטגוריה:ילידי 1903
קטגוריה:נפטרים ב-1979
קוסטה זמראלדה

ליד קפריצ'יולי
קוסטה זמראלדה (באיטלקית: Costa Smeralda - "חוף הבָּרֶקֶת") היא רצועת חוף באורך 55 ק"מ בצפון-מזרח האי סרדיניה. היא משתרעת על שטח של 88 קמ"ר, המוקדשים לנופש, וכולל מגוון מקומות אירוח וחופי-רחצה. כפרי נופש ובצדם בתי מלון מפוארים מאפיינים את האזור, והאחרונים מושכים אליהם אוכלוסייה אמידה מארצות אירופה ומהמזרח התיכון.

הערים והכפרים הידועים באזור הם ארזקנה (Arzachena), אולביה (Olbia), פורטו צ'רבו (Porto Cervo), לישה די ואקה (Liscia di Vacca), קפריצ'יולי (Capriccioli) ורומצינו (Romazzino). בין אתרי העתיקות באזור ידוע "טומבה דיי ג'יגאנטי" (Tomba dei Giganti - "קבר הענקים"). פיתוח האזור החל בשנת 1962 ומומן על ידי קבוצת חברות, בראשותו של הנסיך כארים אגא חאן.

==תמונות מחוף אולביה==
<gallery>
קובץ:Olbia32IMG 0004 bordercropped.jpg|אולביה בשקיעה

קובץ:Olbia Isola di Tavolara.jpg|האי טבולארה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.costasmeraldaitalia.com/ אודות האזור (איטלקית)]
* [http://www.sardiniatourism.com/porto_cervo.php מידע על פורטו צ'רבו]
* [https://archive.today/20130131164022/www.porto-cervo-realestate.com/images/map-cs.jpg מפת האזור]
* [https://web.archive.org/web/20081212031534/http://www.sardegnaturismo.it/en/territori/gallura.html תמונות מאתר משרד התיירות]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפת אולביה-טמפיו
תג (גופן)

אותיות האלפבית הלטיני עם סריף
לוגו [[קיה עם אותיות בעלות סריפים]]

בתחום הקליגרפיה, תג או סֶרִיף הוא פרט משיכת קו האות בגופן. התגים נראים כתוספת צורנית בלתי חיונית לקריאת האות בתחילתו או סופו של קו המרכיב את האות. סגנון כתב ללא סריף, המקובל בעיקר בדפוס המודרני, נקרא סנס-סריף (sans serif – בצרפתית "ללא סריף").

מקורו של התג הוא בטכניקות כתיבה קליגרפיות בעט או משיכת מכחול, אשר בעזרת תגים משיגות דיוק רב יותר ומראה אסתטי יותר של האות. בשימוש בעט נובע קליגרפי לדוגמה, אם העט נמשך לאורך קו, נעצר ואז מורם, עלול להישאר כתם דיו קטן בסוף הקו. משיכת הקו הקלה בסוף הקו, היוצרת את התג, מונעת את הכתם ויוצרת סיומת יפה לאות. השימוש בתגים בקליגרפיה אופייני במיוחד בשימוש בראש עט קווי.

==תגיות בשפות שונות==
תגיות קיימות בגופנים של כתבי רוב השפות לרבות עברית.

{| class="wikitable"
|סריף עברי בגופן פרנק
{|
|dir=rtl style="font-family:guttman frank, serif; font-size:20pt; line-height:1em; background-color:white; border:1px solid #cfcfcf; margin:0px;"|וַתָּבֹא אֵלָיו הַיּוֹנָה לְעֵת עֶרֶב, וְהִנֵּה עֲלֵה־זַיִת טָרָף בְּפִיהָ; וַיֵּדַע נֹחַ, כִּי־קַלּוּ הַמַּיִם מֵעַל הָאָרֶץ.
|}סנס-סריף עברי בגופן אריאל
{|
|dir=rtl style="font-family:FreeSans, Arial, sans-serif; font-size:18pt; line-height:1em; background-color:white; border:1px solid #cfcfcf; margin:0px;"|וַתָּבֹא אֵלָיו הַיּוֹנָה לְעֵת עֶרֶב, וְהִנֵּה עֲלֵה־זַיִת טָרָף בְּפִיהָ; וַיֵּדַע נֹחַ, כִּי־קַלּוּ הַמַּיִם מֵעַל הָאָרֶץ.
|}<span style="padding:2px; font-size:.85em;">דוגמה לטקסט עברי עם סריף ובלעדיו</span>
|}

<gallery>
תמונה:Bodoni sample.svg|גופן סריף לטיני מסוג בודוני
תמונה:Garamond sample.svg|גופן סריף לטיני מסוג גארמאונד
תמונה:Times New Roman sample.svg|גופן סריף לטיני מסוג Times New Roman
תמונה:Rockwell sample.svg|גופן סריף לטיני מסוג רוקוול
תמונה:Pi uc lc.svg|האות היוונית פאי עם סריף
תמונה:Chinese typefaces.svg|כתב סיני עם סריף וכתב סן-סריף
</gallery>

==תגים בכתב סת"ם==

התגין הם סימני ההיכר הבולטים ביותר של כתב סת"ם שבו נכתבים ספרי התורה ספרי הנביאים והמגילות. לפי ההלכה היהודית יש שני סוגי אותיות מתוייגות, יש אותיות שמתוייגות בשלושה תגין ויש אותיות המתוייגות בתג אחד בלבד. בהלכה מובא הכלל הבא: האותיות שעטנ"ז ג"ץ מתוייגות בשלושה תגין, בעוד שהאותיות חי"ה בד"ק מתוייגות בתג אחד בלבד.

אחד מהדברים המורכבים שנדרש מסופר הסת"ם לדייק בהם היא כתיבת התגין באופן שלא יגעו אחד בשני.
ביטוי מפורסם המבוסס על מטלה זו הוא הביטוי: "מדקדק על קוצו של יוד" שפירושו שסופר הסת"ם נדרש לדקדק עד לפרט הקטן ביותר שזה התג היחיד של האות יו"ד (אחת מאותיות חי"ה בד"ק).

==גופנים ללא תגים==
גופנים ללא תגים, המכונים גופני סנס-סריף (sans serif) התפתחו למעשה רק בעידן הדפוס המודרני. גופנים ללא תגים, המכונים גם "גותיים" מתחלקים למספר קבוצות: גרוטסקיים, נאו-גרוטסקיים, הומניסטים וגאומטרים.

<gallery>
תמונה:Helvetica.svg|כתב גרוטסקי מסוג הלווטיקה
תמונה:Frutiger.svg|כתב הומניסטי מסוג פרוטיגר
תמונה:Futura.svg|כתב גאומטרי מסוג פוטורה
</gallery>

==ראו גם==
* עיצוב גופנים

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טיפוגרפיה
קטגוריה:גופנים
גלן גראנט

אזור: ספייסיד

גלן גראנט (אנגלית: Glen Grant) היא מזקקה בספייסייד שבסקוטלנד, המייצרת סינגל מאלט ויסקי בעל אותו השם. מכירתו בבקבוקים בסקוטלנד החלה בעשור הראשון של המאה ה-20. גלן גראנט הוא מותג הסינגל מאלט השני בגודלו בעולם(אחרי גלנפידיך) והוא הנמכר ביותר באיטליה.

== רקע היסטורי ==
המזקקה הוקמה בשנת 1834 על ידי האחים ג'יימס וג'ון גראנט, שהיו עד אותה תקופה מזקקים לא חוקיים ומבריחי שיכר. המזקקה נהנתה מתנאי שטח מעולים (הקרבה לנהר הספיי ומפרץ גרמאוס).

אזור התפעול של המזקקה (חלק מהמבנים המקוריים עדיין קיימים), ממוקם בחצר קטנה ובה מגדלים גמלוניים מעוצבים בסגנון הסקוטי "הברוני" שהוקמו בשנת 1880 ושימשו כמשרדים.

בשנת 1872, לאחר שנפטרו מייסדי המזקקה, ירש את המזקקה ג'יימס גראנט הצעיר (נולד ב-1847) שהיה בעל חוש עסקי מפותח.

בשנת 1931 נפטר גם גראנט הבן והוריש את המזקקה, שהפכה באותה תקופה למפורסמת בעולם, לנכדו, דאגלס מק'קזאק.

בשנת 1972 התאחדו גלנליווט וגלן גראנט עם איגוד המערבלים של היל', תומסון ושות', והפכו ל"איחוד המזקקים גלנליווט". בשנת 2006 רכשה קבוצת קמפרי את גלן גראנט.

== ראו גם ==
* ויסקי

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.glengrant.com/ אתר הבית של גלן גראנט]

קטגוריה:ויסקי סקוטי
קטגוריה:סינגל מאלט ויסקי
הרכס המרכז-אטלנטי

אנימציה המדגימה את הפרדות [[פנגיאה ליבשות המוכרות כיום]]
הרכס המרכז-אטלנטי הוא רכס מרכז אוקייני, רכס תת-ימי ברובו, המשתרע באוקיינוס האטלנטי ובאוקיינוס הקרח הצפוני, מיאן מאיין בצפון, כ-333 ק"מ דרומית לקוטב הצפוני, ועד לאי בובה בקו רוחב 54° דרום. הפסגות הגבוהות של הרכס בולטות מעל פני הים ויוצרות איים, שהגדול שבהם הוא איסלנד. איים אחרים לאורך הרכס הם האיים האזוריים, ארכיפלג פטרוס הקדוש ופאולוס הקדוש, סנט הלנה, אסנשן וטריסטן דה קונה.

הרכס המרכז-אטלנטי הוא חלק ממערכת הרכסים המרכז-אוקייניים בעולם, וכמותם גם הוא גבול פתיחה ותוצר של תהליך היפרדות היבשות, שהחל לפני כ-180 מיליון שנה. תהליך זה, הנמשך גם כיום, מביא להתרחקותם של הלוח האפריקאי מהלוח הדרום-אמריקאי ושל הלוח הצפון-אמריקאי מהלוח האירו-אסיאתי, וזאת בקצב של כ-2.5 ס"מ בשנה.

מתיו מורי (Matthew Fontaine Maury) הסיק את קיומו של הרכס המרכז-אטלנטי בשנת 1850, והשערה זו זכתה לאישוש ב-1872 כאשר קבוצת מדענים בראשות צ'ארלס תומסון (Charles Wyville Thomson), אשר עסקה בחיפוש תוואי מתאים להנחת כבל טלגרף בין-יבשתי, גילתה רכס תת-ימי באמצעיתו של האוקיינוס האטלנטי. ב-1925, המשלחת הגרמנית לאוקיינוס האטלנטי איששה את קיומו של הרכס באמצעות סונאר. במהלך 1926 המשלחת ביצעה את המיפוי הדרומי ביותר, בו מצאה כי הרכס ממשיך מעבר לכף התקווה הטובה אל האוקיינוס ההודי.

בשנות ה-50, מיפוי קרקעית האוקיינוס שבוצע בידי ברוס היזן, מוריס יואינג, מארי ת'ארפ ואחרים הוביל להבנה כי הרכס המרכז-אטלנטי הוא חלק ממערכת עולמית של רכסים תת-ימיים, גילוי שהוביל לאישוש תאוריית נדידת היבשות וגיבוש תאוריית טקטוניקת הלוחות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070928212654/http://www.noc.ac.uk/gg/classroom@sea/JC007/about.html Drilling the Mid-Atlantic Ridge]
* 

קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:טקטוניקה
קטגוריה:האוקיינוס האטלנטי
הארצות הקטלאניות

הארצות הקטלאניות
ציור קיר בארז'נטונה: "למען אחדות השפה והארצות הקטלאניות"
סניירה בתוספת כוכב, נחשב לעיתים קרובות לדגל הארצות הקטלאניות]]
גרסה נוספת של האסטרלאדה הנפוצה יותר כיום
הארצות הקטלאניות (בקטלאנית: Països Catalans או PPCC) הוא הכינוי הרווח לאזורים בהם מדוברת השפה הקטלאנית. למושג אין גבולות מדיניים ברורים, והוא עשוי להתייחס רק לאזורים בהם הקטלאנית מדוברת בפועל על ידי כל האוכלוסייה או רובה, או לכל מקום בו לשפה יש מעמד רשמי כלשהו. אף שלכאורה מדובר במושג תרבותי-לשוני גרידא, נודעת לו קונוטציה פוליטית עמוקה. המונח נקשר לעיתים מזומנות לנטיות בדלניות של התומכים בפרישת קטלוניה מספרד או בהרחבת היקף האוטונומיה ממנו היא נהנית, ולעיתים גם לשאיפות רחבות אף יותר של איחוד הארצות הקטלאניות על בסיס שפתם המשותפת.

==תיחום גאוגרפי==
בהגדרה הצרה ביותר, מתייחס המושג לאזורים בהם מדוברת השפה הקטלאנית בפועל, ואלה הם:
* בספרד:
** הקהילה האוטונומית של קטלוניה (ובירת קטלוניה ברצלונה), למעט ואל ד'אראן בו מדוברת אוקסיטנית - לשפה מעמד רשמי לצד ספרדית וקטלאנית.
** "הרצועה המערבית" (La Franja de Ponent) של הקהילה האוטונומית אראגון - ללא מעמד רשמי.
** הקהילה האוטונומית של האיים הבלאריים - מעמד רשמי לצד ספרדית.
** הקהילה האוטונומית של ולנסיה שם מכונה השפה ולנסית, וזאת למעט בחלקה המערבי של הקהילה - מעמד רשמי לצד ספרדית.
** אזור אל קרשה בקהילה האוטונומית של מורסיה - ללא מעמד רשמי.
* באנדורה - קטלאנית היא השפה הרשמית היחידה.
* באיטליה:
** העיר האיטלקית אלגרו בצפון-מערב סרדיניה, שם מכונה השפה אלגרס - מעמד רשמי לצד איטלקית וסרדו.
* בצרפת:
** רובו של מחוז פירנה-אורינטאל (Pyrénées-Orientales) המכונה בקטלאנית "קטלוניה הצפונית" (Catalunya del Nord) ובצרפתית "הארץ הקטלאנית" (le Pays Catalan) - לקטלאנית אין מעמד רשמי במחוז, אך זה הכיר בה ב-10 בדצמבר 2007 כשפה מדוברת בפועל.

==שיתוף פעולה==
מספר ארגונים כגון מכון רמון ליול ומכון ז'ואן ליואיס ויוס עוסקים בקשרים בין המוסדות האקדמאים בשפה הקטלאנית, כמו גם ארגונים רשמיים, ובראשם ממשלת קטלוניה, מעודדים את שיתוף הפעולה התרבותי בין הארצות הקטלאניות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20080403010809/http://www.freecatalonia.com/fc/main.asp?opc=3&idi=eng אודות הארצות הקטלאניות באתר קטלוניה החופשית]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:קטלאנית
קטגוריה:לאומיות
קטגוריה:אירופה
מועצת העיר טביליסי

בניין מועצת העיר טביליסי
מועצת העיר טביליסי (בגאורגית: თბილისის საკრებულო, תבּיליסיס סַקרֶבּוּלוֹ) היא ועדה נבחרת המנהלת את ענייני העיר טביליסי, גאורגיה. היא ידועה גם כאספת טביליסי. מועצת העיר אחראית לבחירת ראש העיר של טביליסי, שלפנה הקמתה התמנתה על ידי נשיא גאורגיה. 

== הרכב המועצה == 

חברי מועצת העיר נבחרים באמצעות שיטות בחירה מעורבות. מתוך 37 המושבים במועצה, 25 נבחרים באמצעות בחירות ישירות, מדי ארבע שנים, ברבעים המקומיים. יתר 12 המושבים נבחרים על ידי המפלגות הפוליטיות על פי חלקן היחסי של המפלגות . ישיבות המועצה מתקיימות מדי שלושה חודשים. הבחירות האחרונות נערכו ב-5 באוקטובר 2006 וחברי המועצה הנבחרים יכהנו עד לאוקטובר 2010. ברוב הקולות זכתה מפלגת השלטון בגאורגיה, התנועה הלאומית המאוחדת, ובראשה גיגי אוגולאווה, שהוא ראש העיר המכהן של טביליסי כיום, עם 66.53% מהקולות - 24 מושבים, המפלגה הרפובליקנית של גאורגיה עם 12.04% מהקולות, מפלגתה העבודה הגאורגית עם 10.65% מהקולות והאופוזיציונרים הימנים זכו ב-6.02% מהקולות. ליושב ראש מועצת נתמנה זַאַל (סוסו) בֶּגאשווילי, תפקיד בו כיהן גם נשיא גאורגיה, מיכאיל סאקשווילי מינואר 2002 ועד לינואר 2004.

ארבעה מתוך חברי המועצה הן נשים, כולם ממפלגת השלטון הגאורגית, התנועה הלאומית המאוחדת.

== סמכויות == 
למועצת העיר יש את הסמכות לאשר את תקציב העיר וכל השינויים המתחייבים מכך, למנות ראש עיר ולקבוע את המיסים המקומיים. ראש העיר ופקידים אחרים אחראים כלפי מועצת העיר ויכולים להיות מוחלפים על ידי רוב מיוחד (גדול יותר מ-50%) של המועצה. 

== קישורים חיצוניים == 

* 
* [https://web.archive.org/web/20071107024430/http://www.tbilisi.gov.ge/index.php?lang_id=ENG מועצת העיר טביליסי באתר הרשמי של טביליסי], 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:טביליסי: שלטון מקומי
קטגוריה:גאורגיה: פוליטיקה
טביליסי

ka:თბილისის თვითმმართველობა#მერია
ארה (נהר)

נהר ארה (גרמנית Aare ; צרפתית ואיטלקית Aar) הוא יובל של הריין. בהיותו הנהר הארוך ביותר הזורם בתחומי שווייץ בלבד, נחשב הארה ל"נהר הלאומי" של המדינה.

אורכו של הארה הוא 293 ק"מ והוא מנקז שטח של 17,779 קמ"ר במערבה ובצפונה של המדינה, 43% משטחה של שווייץ. מוצאו של הנהר בגובה של 1,876 מטר בקרחוני ארה באגמים אובראר (Oberaarsee) וגרימזל (Grimselsee) בהרי האלפים בדרום-מזרחו של קנטון ברן. הוא זורם לכיוון צפון-מערב ולאחר מכן לכיוון צפון-מזרח, ונשפך לריין סמוך לעיר קובלנץ בגובה של 311 מטר.

==מסלול הנהר==
תעלות ההטיה של הארה
מוצא הארה בקרחוני ארה שבאלפים הברניים בתחום קנטון ברן מערבית למעבר גרימזל. בתחילת מסלולו לארה אופי הררי והוא זורם דרך "נקיק הארה" (Aareschlucht) סמוך לעיירה מיירינגן. לאחר מכן הוא מתרחב ויוצר את אגם ברינץ בגובה של 564 מטר, ומנקודה זו הוא משמש גם כציר שיט. הארה נשפך מהאגם וחולף דרך אזור ביצתי סמוך לעיר אינטרלאקן, וסמוך לאחר מכן הוא מתרחב שוב לאגם תון בגובה של 558 מטר. לאחר שהנהר נשפך מהאגם הוא זורם לכיוון צפון-מערב וחוצה את העיר ברן.

צפונית-מערבית לברן, עובר הארה דרך תעלת האגנק (Hagneckkanal) אשר הוקמה במאה ה-19 כדי להתגבר על בעיית ההצפות התדירות שפקדו את האזור. תעלה זו היטתה את הנהר והובילה את מימיו אל אגם ביל. תעלה נוספת, תעלת בירן-נידאו (Nidau-Büren-Kanal), נחפרה כדי לאפשר את המשך זרימתו של הנהר לכיוון צפון-מזרח, ולאחר מרחק קצר היא שבה ומתאחדת עם ערוץ הארה המקורי. הארה חוצה את קנטון זולותורן ואת קנטון ארגאו, ונשפך אל הריין.

==נקיק הארה==

[[נקיק הארה]]
נהר הארה בצאתו מהנקיק אל העמק.
נקיק הארה הוא קטע לאורך הארה ליד העיר מיירינגן (Meiringen), בו התחפר הנהר באבן הגיר בסוף תקופת הקרח לפני כ-10,000 שנים. אורכו של הנקיק הוא כ-1,400 מטר, גובהו מגיע עד 50 מטר, והמרחק בין הצוקים נע בין 30 מטרים למטר אחד בלבד. ב-1889 הוכשר שביל הליכה העובר דרך הנקיק, העובר, בין היתר, על גשרים עשויים מעץ הצמודים אל דפנות הנקיק ובמנהרות.

==ראו גם==
* קנדר (נהר)
* לימאט

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.aareschlucht.ch/ נקיק הארה]

קטגוריה:שווייץ: נהרות
קטגוריה:זולותורן (קנטון)
קטגוריה:הרמה הברנית: נהרות
קטגוריה:יובלי הריין
כביש 1 (אוסטרליה)

המגן הישן של כביש 1 באוסטרליה. קיימים שלטים חדשים עם סמלים שונים
מפת הכביש
כביש הנסיכים, שהוא חלק מכביש 1, במורויא ב[[ניו סאות' ויילס]]
כביש 1 באוסטרליה הוא כביש לאורך חופה של היבשת אוסטרליה, המקיף אותה ומקשר בין הערים העיקריות בכל המדינות. אורכו של הכביש יותר מ-24 אלף ק"מ, והוא הכביש הלאומי הארוך בכל העולם. קיים כביש נפרד במערכת כביש 1 באי טסמניה.

==היסטוריה==
המערכת למספור כבישים לאומיים באוסטרליה נקבע ב-1955. כביש 1 היה הכביש הלאומי האמיתי היחיד, אבל לא תמיד הדרך הקצרה בין שתי עיירות. רוב הכבישים הלאומיים האחרים הם ענפים של כביש 1.
בשנות ה-1990, מדינות ויקטוריה ודרום אוסטרליה שינו את שמות רוב הכבישים לאותיות, אך השאירו את כביש 1 על מספרו יחד עם האות M, A, B, C, או D לפי תנאי הכביש במקומות השונים.

==תוואי הכביש==
הכביש מקשר בין הערים בריזביין, סידני, מלבורן, אדלייד, פרת' ודרווין. הכביש כולל כבישים אזוריים עיקריים, ביניהם כביש ברוס מצפון לבריזביין, כביש פסיפיק מבריזביין לסידני, כביש הנסיכים מסידני למלבורן ומשם לאדלייד, וכביש איר.

הכביש מתחיל בסידני והולך דרומה למלבורן ומשם לאדלייד על כביש הנסיכים. משם הוא ממשיך מערבה לפרת' על דרך פורט וייקפילד וכביש איר, כביש קולגרדי-אספרנס, כביש החוף הדרומי, וכביש הדרום-מערבי. מפרת' הכביש יוצא לדרווין על כביש ברנד, כביש החוף הצפוני-מערבי, כביש הצפוני הגדול, כביש ויקטוריה וכביש סטוארט.

==תנאי הכביש==
באזורים המיושבים, כביש 1 הוא דרך דו-מסלולית עם כמה נתיבים, אבל במקומות שכמעט אין בהם תושבים, למשל בקצה הטריטוריה הצפונית, הכביש הוא חד-מסלולי או אפילו רק דרך עפר.

==תיירות==
ניתן לטייל ולהגיע בכביש 1 לרוב האתרים התיירותים באוסטרליה. מי שיקיף את אוסטרליה דרך כביש 1 יחד עם פנייה לאולורו וחזרה שוב לכביש 1 יוכל לראות את רוב האתרים המעניינים באוסטרליה.

==ראו גם==
*כביש 1 (איסלנד)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דרכים וכבישים
קטגוריה:אוסטרליה: תחבורה
ציפי בלי הפסקה

ציפי בלי הפסקה היא סדרת טלוויזיה ישראלית לילדים שהופקה בשנת 1990. הסדרה שודרה בערוץ הראשון כסדרת ספיישל במסגרת מחלקת התוכניות לילדים ונוער, והיא בעלת 5 פרקים. לאורך השנים שודרה הסדרה בשידורים חוזרים בערוץ הראשון.

העלילה מתמקדת בילדה שובבה בשם ציפי, תלמידת בית ספר יסודי, אשר איננה לומדת אלא עוסקת במעשי קונדס סביב מנהל בית הספר, השומר, בעל הקיוסק והמורים.
בסדרה גילמה השחקנית והבדרנית ציפי שביט שלל דמויות מלבד הילדה, ובהן מורה, אמא ומנקה, וכמו כן ביצעה שביט כמה משיריה, כולל שיר הפתיחה של הסדרה.

בדרנים נוספים השתתפו בסדרה ובהם: דודו דותן, אבי קושניר, נתן דטנר, מוני מושונוב, דב רייזר ודורון צפריר.

לאור הצלחת הסדרה חלק מהפרקים שלה שווקו על גבי קלטות וידאו בהפצת קלסיקלטת.

את שיר הפתיחה של הסדרה כתב והלחין עוזי חיטמן וביצעה ציפי שביט.

== דמויות ==
* הילדה ציפי (ציפי שביט) – ילדה קטנה ושובבה
* המחנכת יהודית (ציפי שביט) – המורה של ציפי
* המנקה לבנה (ציפי שביט) – המנקה של בית הספר
* המורה לבלט (ציפי שביט)
* המורה למשחק (ציפי שביט)
* המורה לבישול (ציפי שביט)
* המורה לבעלי חיים (ציפי שביט)
* אח של ציפי (ציפי שביט)
* ברונקה (ציפי שביט) – אמה הפולניה של ציפי
* סטשק (דב רייזר) – אביה של ציפי
* האחות (דב רייזר) – האחות הגברית של בית הספר
* השרת שבתאי (ספי ריבלין) – השומר בבית הספר
* אדריאן (ספי ריבלין) – מנהל הקיוסק של בית הספר
* המנהל (חנן גולדבלט)
* המנהל השני (דב גליקמן)
* המורה למתמטיקה עזרא (עזורי) (דב גליקמן)
* המורה למוזיקה (נתן נתנזון)
* סגן מנהל בית הספר (דורון צפריר)
* מדריך הטיולים צחי (מוני מושונוב)
* אבי (אבי קושניר) – חבר בכיתה של ציפי
* דודו (דודו דותן) – חבר בכיתה של ציפי
* נתיק (נתן דטנר) – חבר בכיתה של ציפי

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:כאן חינוכית: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ציפי שביט
אולביה-טמפיו

נפת אולביה-טמפיו (באיטלקית: Provincia di Olbia-Tempio; סרדו Provìntzia de Terranòa-Tèmpiu) הייתה נפה במחוז האוטונומי סרדיניה. בתחומיה 26 עיריות שבהן כ-160,000 תושבים (נכון ל-2015) עם שטח של 3,397 קמ"ר שהם 14.1% משטח המחוז.

הנפה כוללת שלושה אזורים:
* האזור ההיסטורי "גאלורה" (Gallura) שהיה חלק מארבעת ה"ג'ודיקאטי" בתקופת ימי הביניים.
* קוסטה זמראלדה (Costa Smeralda) - "חוף הבָּרֶקֶת" רצועת חוף בצפון-מזרחו של האי אשר זכתה לפיתוח בתור אתר תיירות משנת 1992. מרכזו של האזור הוא פורטו צ'רבו.
* לה מדלנה (La Maddalena) ארכיפלג, קבוצת של שבעה איים, אף הוא בתהליך פיתוח לאזור נופש.

הערים המרכזיות הן: אולביה (Olbia) - 45,400 תושבים, טמפיו פאוסנה (Tempio Pausania) - 14,000 תושבים, "ארצ'אנה" (Arzachena) - 12,000 תושבים ולה מדלנה (La Maddalena) - 11,400 תושבים.

בצד השימוש בשפה האיטלקית רווחת בנפה שימוש בניב של השפה הקורסית אשר מכונה גלורזה (Gallurese) - התושבים של האזור: Sardinian logudorese.

באזורי התעשייה של הערים טמפיו פאוסנה וקלנגיאנוס מצויה מרבית תעשיית השעם של סרדיניה. ייצור השעם באי אינו גדול בהיקפו, ועומד על סך של 12,000 טון מתוך 300,000 טונות בעולם לשנה. ארצות הייצור העיקריות הן פורטוגל, צרפת וצפון אפריקה. עצי השעם גדלים גם באזורים נוספים באי וכן בצפון איטליה. העצים גדלים באופן טבעי ואין מטעים שניטעו בידי האדם. השיטה לכריתת קליפת הגזע נהוגה בסרדיניה מאז המאה ה-19 כאשר מטעי השעם התגלו על ידי הצרפתים והספרדים. מאז לא חל שינוי בשיטות העבודה. לאור המחיר הגבוה של הקליפות, השימוש בשעם מסרדיניה הוא רק לייצור פקקים לבקבוקים מובחרים ולמוצרים עדינים לקישוט הבית.

חומר הגלם המופק באי מספק רק שני שלישים מצרכי התעשייה המקומית. השאר מיובא מארצות ייצור אחרות של השעם. מלבד ייצור פקקים לבקבוקי המשקאות התעשייה התמחתה גם בבנית דגמים לייצור מוצרי הנעלה ופנלים לבנייה במקרים שדרוש בידוד איכותי. המחקר המדעי של השעם וחקר היישומים האפשרי מתבצע בתחנת הניסיונות בטמפיו פאוסניה בסרדיניה.

==גלריית תמונות==
<gallery>
תמונה:Porto Cervo Bucht.jpg|פורטו צ'רבו
תמונה:Capo di testa.jpg|קאפו די טסטה
תמונה:Sughero material.jpg|שעם גולמי
תמונה:Sughero production.jpg|פס ייצור של שעם
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.sitos.regione.sardegna.it/entilocali/pianificazione_territoriale/olbtemp.htm נתונים על היישובים]
* [http://web.tiscali.it/consultagallurese/ על העם הגלורזי]
* [http://www.labeltula.it/ על תולדות טמפיו פאוסנה]
* [http://web.tiscali.it/accadlinguagallurese/ האקדמיה לשפה הגלורזית ]
* [https://web.archive.org/web/20080130025512/http://www.ilgallurese.it/ על הגלורזה]
==הערות שוליים==

*
קטגוריה:סרדיניה: נפות
קטגוריה:איטליה: נפות לשעבר
ארנסט לודוויג קליין

ארנסט לודוויג קליין (בגרמנית: Ernest Ludwig Klein; 1910–1990), שחמטאי יהודי-אוסטרי-בריטי ומחבר ספרי שחמט.

קליין נולד בווינה למשפחה יהודית, והיגר לאנגליה בשנות השלושים. בשנת 1930 חלק מקום שלישי-רביעי בתחרות גיור (ניצח: יצחק קשדן), הפסיד דו-קרב לסבלי גריגורייביץ' טרטקובר 1:3.

בתחרות מרגייט בפריז בשנת 1935, הגיע קליין למקום הרביעי-חמישי עם 4.5/9, וסיים בתיקו עם שלושת המנצחים בתחרות.

:{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|+ תחרות מרגייט 1935
 
! !! !!01!!02!!03!!04!!05!!06!!07!!08!!09!!10!!תוצאה
|-
| 1||align=right|שמואל רשבסקי
|x||1||½||½||1||1||1||½||1||1|| 7.5
|-
| 2||align=right|חוסה ראול קפבלנקה
|0||x||1||½||1||1||½||1||1||1|| 7
|-
| 3||align=right|ג'ורג' אלן תומאס 
|½||0||x||½||1||½||½||1||½||½|| 5
|-
| 4||align=right|ארנסט לודוויג קליין
|½||½||½||x||½||0||1||0||1||½|| 4.5 
|-
| 5||align=right|אדוארד סרג'נט
|0||0||0||½||x||½||½||1||1||1|| 4.5 
|-
| 6||align=right|בריין פטריק ריילי
|0||0||½||1||½||x||1||½||0||½|| 4
|-
| 7||align=right|ויליאם פיירהורסט
|0||½||½||0||½||0||x||½||1||1|| 4 
|-
| 8||align=right|סטיוארט מילנר ברי
|½||0||0||1||0||½||½||x||0||1|| 3.5 
|-
| 9||align=right|ורה מנצ'יק 
|0||0||½||0||0||1||0||1||x||0|| 2.5
|-
|10||align=right|ז'ק מיזס
|0||0||½||½||0||½||0||0||1||x|| 2.5 
|-
|}

קליין היה עוזרו הבלתי רשמי של אלכסנדר אלכין בדו-קרב לקביעת אלוף העולם נגד מקס אויבה.

קליין חלק מקום חמישי-שישי בתחרות הייסטינגס 1938/39 (ניצח: לאסלו סאבו) וחלק מקום שני עם סאלו פלור בתחרות בורנמוט בשנת 1939 (ניצח: מקס אויבה).

לאחר מלחמת העולם השנייה חלק מקום תשיעי-עשירי בתחרות בירמניגהם 1951 (תחרות לזכרו של הווארד סטאונטון ניצחו: פטר טריפונוביץ' ווסיה פירץ). קליין ניצח באליפות אנגליה בשנת 1951.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S065438000000151000000000016310100 מידע כללי]

קטגוריה:שחמטאים יהודים בריטים
קטגוריה:שחמטאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:מחברי ספרי שחמט יהודים
קטגוריה:אנגלים ממוצא יהודי-אוסטרי
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1910
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1910
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1990
מתרחצים באנייר

"מתרחצים באנייר" (בצרפתית: Une Baignade, Asnières) הוא ציור שמן מאת הצייר ז'ורז' סרה.

ציורו של סרה מתאר קטע מגדת נהר הסן הזורם באַנְיֶיר, פרוור בדרום מזרחה של העיר פריז. על גדת הנהר נראים שישה גברים, העוסקים בפעילות פנאי. חלקם נחים או משתזפים על הגדה ושניים מתוכם שוחים בנהר. ברקע מופיעה גדת הנהר הנגדית, סירות מפרש וסירת חתירה וכן בתיה של העיר.

הקומפוזיציה של הציור בנויה על פי פרופורציות "יחס הזהב". הבד נחתך על ידי שני קווים מרכזיים היוצרים את גדת הנהר ואת קו האופק. סרה צייר את היצירה בעזרת "פוינטיליזם", שיטת ציור בה הצבע מונח בנקודות קטנות על הבד, באופן שהעין האנושית קולטת אותן כצורה אחידה.

== קישורים חיצוניים ==

* "[https://web.archive.org/web/20080929071537/http://www.nationalgallery.org.uk/cgi-bin/WebObjects.dll/CollectionPublisher.woa/wa/work?workNumber=NG3908 מתרחצים באנייר]", הציור באתר הגלריה הלאומית (לונדון).

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:אוספי הגלריה הלאומית (לונדון)
קטגוריה:גברים בציור
קטגוריה:ז'ורז' סרה
ג'ונתן ריצ'מן

ג'ונתן ריצ'מן, סביבות 1984
ג'ונתן ריצ'מן (באנגלית: Jonathan Richman; נולד ב-16 במאי 1951) הוא זמר, גיטריסט ומחבר שירים אמריקאי. בשנות ה-70 הנהיג ריצ'מן את להקת ה-"Modern Lovers", להקת פרוטו פאנק, ומאז קריירת הסולו שלו מתאפיינת במוזיקה אקוסטית או עם ליווי קל, ומכתיבה וסגנון הומוריסטי, ילדותי ותמים.

== חייו ==
ריצ'מן נולד במסצ'וסטס שבארצות הברית והושפע בצעירותו מ"הוולווט אנדרגראונד". לאחר ניסיון כושל להתחיל קריירה מוזיקלית בניו יורק, הקים את ה-"Modern Lovers" בבוסטון. ב-1972 הקליטו אלבום בהפקת ג'ון קייל, שכלל את השירים "Roadrunner", מחווה לשיר "Sister Ray" של הוולווט אנדרגראונד (ובוצע לאחר מכן על ידי ה"סקס פיסטולס"), ו"פאבלו פיקאסו", שבוצע לאחר מכן על ידי אמנים רבים, כולל קייל עצמו (באלבום "Hellen of Troy") ודייוויד בואי (באלבום "Reality"). בהשפעת תקופה בה ה-Lovers ניגנו במלון בברמודה, החל ריצ'מן לנדוד לסגנון מוזיקלי פשוט וקליל יותר, דבר שתרם בסופו של דבר להתפרקות הלהקה.

בשנות השמונים והתשעים המשיך ריצ'מן בסגנון הקליל, וכלל אלבומים בספרדית ובסגנון קאנטרי. בהופעותיו כלל לעיתים קרובות שירים בשפות שונות, כולל איטלקית, צרפתית ואפילו עברית.

ב-1998 הופיע ריצ'מן בסרט "משתגעים על מרי", כשהוא תורם קטעים מוזיקליים אשר אפיינו את העלילה.

ריצ'מן השפיע על אמנים רבים, כולל כאמור בואי, קייל והסקס פיסטולס. מנהיג ה"פיקסיז" לשעבר, פרנק בלאק, כתב שיר על שמו, "The Man Who Was Too Loud".

== קישורים חיצוניים ==

* [http://jojofiles.blogspot.com/2009/07/remember-when-i-told-you-to-go-to-san.html הופעה משותפת] של ג'ונתן ריצ'מן ורועי צ'יקי ארד.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
קטגוריה:אמני וורנר רקורדס
ליל כוכבים מעל הרון

ליל כוכבים מעל הרון הוא יצירה של הצייר וינסנט ואן גוך מספטמבר 1888. היצירה מתארת את גדת הנהר רון בעיר ארל שבצרפת ואת שמי הלילה שמעליה. היצירה דומה באופייה ובנושאה ליצירות "לילה" אחרות של הצייר, דוגמת מרפסת בית הקפה בלילה שצויר קודם לכן באותו חודש, וליל כוכבים המאוחר יותר.

הציור מצויר מנקודת מבט מרוחקת, מהגדה המזרחית של הנהר לעבר הגדה המערבית, שאפשרה לוואן גוך להציג את תאורת הרחוב המופעלת בגז כשהיא משתקפת בנהר, כאשר נקודות האור בציור החשוך הן הכוכבים (בעיקר הדובה הגדולה), מנורות הרחוב, והשתקפות אורן בנהר. כמו כן ניתן לראות זוג מטייל על גדת הנהר. תאורות הרחוב הותקנו בעיר זמן קצר קודם לכן, והיו באותה עת אטרקציה חדשנית.

הציור מתאר את עיקול הנהר, וניתן לזהות בו מספר מבנים בעיר, מגדלי כנסיית סן ז'וליאן וסן טרופים.

היצירה הוצגה לראשונה בתערוכה השנתית של איגוד האמנים העצמאיים ("Société des Artistes Indépendants") בפריז.

== בתרבות ==
בסצנה האחרונה בסרט "לאהוב את וינסנט", נראים הדוור ג'וזף רולין ובנו ארמנד רולין מסתכלים על הכוכבים, מאותה זווית בה כביכול מצוירת התמונה.

==ראו גם==
* ליל כוכבים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:וינסנט ואן גוך: ציורים
קטגוריה:מוזיאון ד'אורסה: יצירות אמנות
קטגוריה:קבוצת הכוכבים הדובה הגדולה
דניאלה מאניני

דניאלה מאניני (Daniele Mannini; נולד ב-25 באוקטובר 1983 בעיירה ויארג'ו, איטליה) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בקבוצת פונטדרה האיטלקית.

== קריירה ==

בשנותיו הראשונות שיחק מאניני בקבוצת הכדורגל של עיר הולדתו ויארג'ו. ב-2003 הצטרף לפיזה בה שיחק עונה אחת בטרם עבר לקבוצת ברשה ששיחקה באותם ימים בסרייה א'. בעונתו הראשונה כבש מאניני 3 שערים ב-30 משחקים אך ברשה ירדה בתום העונה לסרייה ב'. מאניני הפך לאחד מכוכבי הקבוצה. 

בינואר 2008 רכשה קבוצת נאפולי את כרטיס השחקן שלו תמורת 7.5 מיליון אירו. מאניני הצטרף בכך למארק האמסיק ופביאנו סנטקרוצ'ה שהגיעו לנאפולי גם כן מברשה.

מאניני, שיכול לשחק בשני האגפים, השתלב היטב בקבוצה. מאניני שיחק בשורות הנבחרת עד גיל 21 בין השנים 2004–2005.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:קשרי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני פיזה
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני ברשה
קטגוריה:כדורגלני סמפדוריה
קטגוריה:כדורגלני סיינה
קטגוריה:כדורגלני לצ'ה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1983
פביאנו סנטקרוצ'ה

פביאנו סנטקרוצ'ה (באיטלקית: Fabiano Santacroce; נולד ב־24 באוגוסט 1986 בקמאסארי, ברזיל) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת וירטוס ורנה מהליגה השלישית באיטליה. סנטקרוצ'ה הוא בן לאב איטלקי ואם ברזילאית.

== קריירה ==
סנטקרוצ'ה החל לשחק במסגרת מקצוענית בקבוצת קומו ושיחק בשורותיה שתי עונות. בשנת 2005 עבר לברשה. בעונתו הראשונה שיחק רק 2 משחקים אך בעונתו השנייה בברשה הפך לשחקן הרכב חשוב. יכולתו הגבוהה הביאה לצירופו לנבחרת עד גיל 21 של איטליה ולרכישת כרטיס השחקן שלו בינואר 2008 על ידי נאפולי תמורת 5.5 מיליון אירו. הוא הצטרף למארק האמשיק ודניאלה מאניני שעברו גם הם מברשה לנאפולי באותה העונה. בתחילת עונת 2011/2012 הושאל לקבוצת פארמה ושימש כמגן. בעונת 2012/2013 נרכש על ידי הקבוצה באופן קבוע ושוחרר מנאפולי. בעונת הושאל לפדובה מהסרייה ב' ובתום העונה שב לפארמה, וממנה שוחרר בתום עונת .

=== נאפולי ===
סנקרוצ'ה הובא לקבוצה כדי לפתור את בעיית ההגנה ממנה סבלה נאפולי וכחלק מבניית סגל של שחקנים צעירים כדוגמת אסקיאל לאבסי ומארק האמסיק. סנטקרוצ'ה הפך לשחקן הרכב משמעותי ואף כונה "אלסנדרו נסטה הבא".

=== נבחרת ===
סנטקרוצ'ה שיחק בנבחרות הצעירות של איטליה. ב-5 באוקטובר 2008 זומן בפעם הראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת יחד עם חברו לקבוצה כריסטיאן מאג'ו.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:בלמי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני קומו
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני ברשה
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני פדובה
קטגוריה:כדורגלני טרנאנה
קטגוריה:איטלקים ממוצא ברזילאי
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1986
כור תרבית

הרכבת כור תרבית ב[[איידהו, 1951]]
כור תרבית (או כור דוגר) הוא כור גרעיני המייצר איזוטופים בקיעים בכמות גדולה או שווה לכמות שהוא צורך. איזוטופים אלה יכולים לשמש דלק להפעלת כורים חדשים.

כור תרבית צריך להיות מתוכנן באופן כזה שתגובת השרשרת מייצרת נייטרונים עודפים בכמויות גדולות. בגרעין הכור או מסביבו צריכים להימצא איזוטופים בני-תרבית כגון אורניום-238 או תוריום-232. איזוטופים אלו הופכים על ידי בליעת נייטרונים לאיזוטופים הבקיעים פלוטוניום-239 ואורניום-233, בהתאמה, שיכולים לשמש כדלק גרעיני או לבניית פצצות גרעיניות. בנוסף לעודף נייטרונים, דרישות נוספות הן שהנייטרונים יפגעו בחומרים בני-התרבית במהירות האופטימליות בשביל להגדיל את הסיכויים לבליעה וכן שלא יבלעו יותר מדי נייטרונים במבנה הכור, חומרי הקירור, מוטות בקרה וכדומה. תגובות דומות מתרחשות בכל כור גרעיני אולם הכמות של חומר בקיע חדש שמיוצר בדרך כלל קטנות, יחסית.

בשל האחוז הנמוך של האיזוטופ הבקיע אורניום-235 באורניום טבעי הדעה השלטת בשנות השישים והשבעים הייתה שכורי תרבית הכרחיים על מנת לספק מספיק דלק לכורים גרעיניים עתידיים על ידי הפיכת האיזוטופ הנפוץ אורניום 238 לדלק גרעיני (פלוטוניום). לשם כך הושקעו משאבים רבים בפיתוח כורי תרבית. לאחר שבניית כורים גרעיניים חדשים כמעט נעצרה בשנות השמונים עקב השינויים בדעת הקהל נגד אנרגיה גרעינית, צריכת הדלק הגרעיני ירדה. מקורות האורניום הקיימים בתוספת חומרים בקיעים מפצצות גרעיניות שפורקו לאחר סוף המלחמה הקרה מספיקים לעת עתה. השימוש העיקרי של המספר הקטן של כורי תרבית שפעלו או פועלים בעולם הוא ייצור פלוטוניום לצורך בניית נשק גרעיני.

בשנות האלפיים החלה בהדרגה חזרה לבניית כורים גרעיניים עקב הדאגה מפליטת פחמן דו-חמצני ממקורות האנרגיה המקובלים אשר עשויה להוביל להתחממות גלובלית. לשם אספקת דלק לכורים אלה צפוי שיהיה בסופו של דבר צורך לחזור ולבנות כורי תרבית וזאת למרות החשש שהדלק שמיוצר בהם יכול לשמש גם לבניית נשק גרעיני.

== קישורים חיצוניים ==
*א' אברהם - [http://www.snunit.k12.il/heb_journals/mada/305296.html השימוש בכורי התרבית והסיכונים הכרוכים בכך], "מדע", ל' 5.
* 

תרבית, כור
קטגוריה:טכנולוגיה צבאית
קבוצת ברן

קבוצת ברן (BARAN) נוסדה בשנת 1979 והיא חברת ההנדסה הגדולה בישראל<ref></ref>.

המחזור הכספי של החברה נאמד בלמעלה ממיליארד ש"ח. לקבוצת ברן משרדים בישראל, מזרח אירופה ומערבה, צפון אמריקה, מרכזה ודרומה, דרום אפריקה ומרכזה וכן דרום-מזרח אסיה.

== פעילות הקבוצה ==
החברה מתמחה במתן מגוון שירותים הנדסיים. פעילות החברה מחולקת בין שני תחומים עיקריים:

ברן ישראל

ניהול פרויקט, ביצוע סקרים, תכנון, תיאום תכנון, ניהול ביצוע וביצוע בפועל של מגוון רחב של פרויקטים:
*בינוי: משרדים; מתקני ספורט ובילוי; שטחי קמעונאות; מרכזים לוגיסטיים; שירותי בריאות; חניונים; מוסדות חינוך; מחנות צבא;
*תחבורה: כבישים; רכבת קלה; גשרים; מסילות רכבת; נמלי ים; נמלי אוויר.
*ייצור: קווי ייצור; מפעלי מתכת ותעשיית המוליכים למחצה, חדרים נקיים ועוד;
*תקשורת: תשתיות רשתות סלולריות כולל תחנות בסיס ומתגים; תשתיות סיבים אופטיים ותמסורות מיקרוגל; התקנת תשתיות לוויין; מערכות אבטחת גבולות ותצפית;
*תעשייה תהליכית: מפעלי כימיקלים; תעשיית המזון; פרמצבטיקה ובתי זיקוק;
*אנרגיה: תחנות כוח; קוגנרציה; אנרגיות חלופיות בתחומי אנרגיה סולרית, (CPV ,PV, תרמו) רוח, אתנול ועוד;
*תעשיית הפטרוליום: הולכת גז טבעי; בתי זיקוק ומפעלים פטרוכימיים; אחסנת LPG;
*טיפול במים: התפלה ומפעלי טיפול במים;
*ביוב: מתקני טיפול בשפכים, פסולת מוצקה ופסולת רעילה; מתקני פסולת תעשייתית; פסולת כימית;

ברן אינטרנשיונל

בפעילותה של הקבוצה בחו״ל, החברה מתמחה במתן שירותי מלאים בפרויקטים, turn key או Epc, לרבות תכנון, ביצוע, מימון, רכש ותפעול. בין פרויקטי הקבוצה ניתן למצוא פרויקטי תשתיות מים באפריקה, מפעלים בדרום-מזרח אסיה, תשתיות תקשורת במרכז אירופה, תשתיות תחבורה באסיה וכו׳.

== חברות בנות ==
*קל בנין - חברת ביצוע בעלת סיווג ג-5.
*כפיר קידוחים - חברת ביצוע המתמחה בקידוחי עומק.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
ברן
קטגוריה:עומר: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1979
ליאור כפיר רפאל

ליאור כפיר רפאל (נולד ב-16 באוקטובר 1970) הוא תסריטאי, מפיק ובמאי ישראלי. חבר "האקדמיה הישראלית לקולנוע וטלוויזיה".

==ביוגרפיה==
כפיר רפאל נולד בדימונה, גדל והתחנך בניו יורק, ז'נבה והרצליה.
בצה"ל שירת כקצין בתותחנים. לאחר שירותו הצבאי, למד לתואר ראשון במגמת הפקה ותסריטאות בחוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1998 (יחד עם חברו לכתיבה אמיר בן-סירה) התקבל ככותב ראשי לתוכנית "אברהם ויעקב", תוכניתם של אברי גלעד וקובי מידן ששודרה בערוץ 2 ומשם דרכו לעולם התסריטאות החלה להסלל. בין שלל יצירותיו ניתן למנות גם את:
* התוכנית הקומית, "חלומות בהקיציס", בכיכובם של איל קיציס וטל פרידמן, ששודרה בערוץ 2.
* תוכנית האירוח הקומית, "יצפאן", בכיכובו של אלי יצפאן ששודרה ב-HOT3 בחברת HOT.
* התוכנית הקומית, "המופע המרכזי", בעריכת גורי אלפי.
* הסדרה הקומית, "אחד העם 1".
* התוכנית, "המצב", בהגשת אברי גלעד ועלמה זק ששודרה בערוץ 2.
* התוכנית הסאטירית, "משחק מכור", עם ליאור שליין, גורי אלפי ועינב גלילי.
* הסדרה, "השיר שלנו", ששודרה ב-YES ובערוץ 2.
* הסרט, "ברונו מאוהב", עבור הפרויקט "סרטים מכאן", פרויקט סרטי המקור של חברת הוט.
*"אחד העם 101"
* התוכנית הסאטירית, "ארץ נהדרת".

משנת 2005 יוצר, מביים וגם כותב את הסדרה הקומית, "מה זה השטויות האלה?", בכיכובה של הקומיקאית עדי אשכנזי, שמשודרת בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת. בשנת 2008 הסדרה אף נמכרה לרשת הטלוויזיה "CBS" האמריקאית והפורמט של הסדרה נמכר גם לרשתות הטלוויזיה של איטליה, ספרד ורשתות נוספות ברחבי העולם.

בשנת 2008 החל רפאל להשתתף בפאנל התוכנית הלילית, "טינופת", המשודרת בערוץ הוט 3.

משנת 2009 הצטרף לצוות הכותבים של התוכנית הסאטירית, "ארץ נהדרת", המשודרת בערוץ 2 וכיום בקשת 12.

משנת 2011 החל לכתוב לתוכנית הבידור, "מועדון לילה", תוכנית המשודרת בערוץ 2.

בשנת 2013 היה שותף לכתיבת התסריטים של התוכנית הקומית, "בובה של מדינה", ששודרה בערוץ 10.

בשנת 2017 יצר וכתב את הסדרות "נופלות על הרגליים" ו"בית הכלבים".

ב-2019 יצר וכתב את סדרת הדרמה "בת אל הבתולה".

משנת 2020 כותב בתוכנית "הצחוקייה".

==חיים אישיים==
כפיר רפאל נשוי ואב לארבעה ילדים. מתגורר עם משפחתו בזכרון יעקב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי אורט טכניקום
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל קשת
קטגוריה:ארץ נהדרת: אישים
קטגוריה:זכרון יעקב: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
ערך מוסף בייצור

ערך מוסף בייצור (באנגלית: Value Added by Manufacturing) הוא מדד פריון העבודה המשמש כבסיס לחישוב תגמול עובדים בשיטת השתתפות ברווחים. השיטה העושה שימוש במדד זה קרויה "תוכנית רקר" (Rucker Plan), שהיא אחת ממספר שיטות תגמול עובדים להגברת פריון העבודה.

הערך המוסף בייצור הוא ההפרש בין ערך המכירה בתקופה הנמדדת לבין ההוצאות "החיצוניות" ליצירת ערך זה. ההוצאות החיצוניות כוללות את חומרי הגלם, הוצאות ייצור שאינן שכר העבודה ועלויות תקורה. 

בשנות השלושים של המאה העשרים מצא החוקר אלן וו. רקר (Alan W. Rucker) שהיחס בין הוצאות על שכר העבודה לערך המוסף נוטה להיות קבוע לאורך זמן - סטנדרט רקר. ממחקרים שבוצעו בארצות הברית נמצא כי היחס הממוצע היה כ-39.4%. 

על בסיס השערה זו נבנתה תוכנית תמריצים להגברת פריון הייצור. על פי התוכנית, הבונוס המחולק לעובדים מחושב על פי היחס שבין עלות השכר בפועל לשכר המחושב על פי סטנדרט רקר. ככל שעלות השכר נמוכה בהשוואה לסטנדרט כן זוכים העובדים לתמריץ גבוה יותר. יתרונה של שיטה זו שהיא מתגמלת את העובדים על השגת יעילות והורדת עלויות בכל מרכיבי העלות. אולם חסרונה בכך שהיא תלויה במרכיבים שאינם בהכרח בשליטה של העובדים - הן בצד ההכנסות והן בצד ההוצאות.

== לקריאה נוספת ==
יוסי חדד, חקר עבודה והנעת עובדים, הוצאת לוגיק, 2001.

קטגוריה:תגמול עובדים