OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אביעד גליקמן

אביעד גליקמן (נולד ב-7 באוקטובר 1978) הוא עיתונאי ישראלי המשמש כתב לענייני משפט בחדשות 13.

== ראשית חייו ==
אביעד גליקמן נולד בירושלים למשפחה דתית. את שירותו בצה"ל עשה בגדוד צבר של חטיבת גבעתי. במהלך השירות הצבאי יצא בשאלה. הוא בוגר האוניברסיטה העברית בירושלים בתקשורת ובסוציולוגיה. לאחר שחרורו מהצבא עבד כמאבטח במשמר בתי המשפט במשך כ-5 שנים.

== קריירה ==
ב-2006 החל לעבוד בתקשורת במקומון ידיעות ירושלים מרשת מקומוני ידיעות אחרונות, שם שימש כתב פלילי ומשפט. בשנת 2007 השתתף בתפקיד אורח כניצב פעיל בסדרה האלופה וגילם כתב פורץ לחדר המתנה<ref></ref>. עם עם הקמת העיתון "כלכליסט" בתחילת 2008, עבר גליקמן לשמש בעיתון ככתב המשפט והפלילים. ביוני אותה שנה עבר ל-ynet, שם שימש כתב המשפט המרכזי של האתר במשך כארבע שנים וחצי.

ב-2012 מונה לכתב לענייני משפט של חדשות 10 בערוץ 10. גם לאחר מיזוג הערוץ עם "רשת" המשיך בתפקידו בחדשות 13. בין הישגיו ניתן למנות את חשיפת ההקלטות בין שולה זקן לראש הממשלה לשעבר אהוד אולמרט, את חשיפת תיעוד השחזור של רצח הנער מוחמד אבו חדיר, את חקירת המשטרה בעניינה של שרה נתניהו בעניין המטפלת הסיעודית של אביה.

ב-2023 קבע בית המשפט כי גליקמן הוציא את דיבתו של אסף דעבול, המשנה לראש עיריית ראשון לציון וחייב אותו בפיצוי, לאחר ש"מסר דיווח עיתונאי שהוא רחוק מדי מהמציאות ועל כן חוטא לאמת".
== חייו האישיים ==
גליקמן, המתגורר במודיעין, נשוי לעו"ד עדי שמחוביץ גליקמן. אשתו שימשה כעוזרת-דובר משרד המשפטים, ולכן, חתמה על הסדר ניגוד עניינים על רקע עבודתו.

לזוג שלושה ילדים.

== פרסים ==
זכה באות אביר איכות השלטון לשנת 2020 בקטגוריית תקשורת מטעם התנועה לאיכות השלטון<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://13news.co.il/writer/aviad-glickman אביעד גליקמן], באתר חדשות 13
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סגל ynet
קטגוריה:כתבים משפטיים ישראלים
קטגוריה:סגל ערוץ עשר
קטגוריה:סגל חדשות 13
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:זוכי אות אביר איכות השלטון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
ג'ק בניאל

ג'ק בניאל (נולד ב-1956) הוא פרופסור לאורולוגיה, מנהל האגף האורולוגי וסגן מנהל מרכז דוידוף לטיפול בסרטן בבית החולים בילינסון, מהמנתחים בישראל באמצעות רובוטיקה רפואית, על ידי מערכת כירורגית דה וינצ'י, וניתוחים זעירים פולשניים של הערמונית בטכנולוגית -ננו נייף

==ביוגרפיה==
[https://uromedic.co.il/ ג'ק בניאל] נולד בישראל. ב-1974 החל לימודי רפואה בבית ספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב, במסגרת העתודה האקדמית. את הסטאז' עשה בבית החולים בילינסון. שירת בצה"ל כרופא צבאי בחטיבת הצנחנים ובמחקר ופיתוח רפואי.

לאחר סיום השירות הצבאי ב-1985 התמחה באורולוגיה בבית חולים בילינסון. באמצע ההתמחות יצא לשנה וחצי מההתמחות באוניברסיטת ויטווטרסראנד שביוהנסבורג. עם סיום ההתמחות בישראל נסע שוב לאוניברסיטת אינדיאנה, שם השתלם בכירורגיה אורו-אונקולוגית מתקדמת לסרטן בדרכי השתן עם דגש מיוחד לכירורגיה של סרטן האשכים ושיחזור דרכי השתן.
ב-1994 שב כמומחה והקים את היחידה לאורו-אונקולוגיה בבית החולים בילינסון. ב-1997 מונה למנהל האגף האורולוגי בבילינסון. 
בשנת 2001 התמנה לפרופסור חבר קליני בכירורגיה אורולוגית באוניברסיטת תל אביב ובהמשך לפרופסור מן המנין.

מתלמידיו: פרופ' עופר יוספוביץ, פרופ' דוד מרגל

בניאל נשוי ואב לארבעה ילדים.

==ממחקריו==
בניאל מעורב בטיפול ניסיוני לסרטן הערמונית, אשר פותח במכון ויצמן למדע על ידי הפרופסורים אביגדור שרץ ויורם סלומון. באמצעות סיבים אופטיים ניתן להאיר את אזור הגידול הסרטני, זאת לאחר שמזריקים לווריד של החולה חומר שנקרא "טוקד", חומר שאינו רעיל לרקמות שסביב הנגע, אך חושף אותו לאור של הסיבים האופטיים. ההארה המדויקת הזו עשויה לעורר תגובת שרשרת שבסופה מחוסל כליל הגידול כולו בלי שום פגיעה בסביבה שלו.

היה מעורב בפרסום יותר מ-100 מאמרים בספרות הרפואית, כולל בעיתונים המובילים בעולם בתחומם ופרקים בספרי אורולוגיה. משמש כסוקר ברוב העיתונים המובילים באורולוגיה בעולם. שותף במספר מחקרים במדע בסיסי באוניברסיטת תל אביב ובמכון ויצמן למדע. חבר באגודות מחקר וועדות בינלאומיות למחקר קליני באורולוגיה אונקולוגית.

==עבודה קלינית==
בניאל ערך לטענתו מאות ניתוחי כריתה של שלפוחית השתן ושיחזור על ידי מעי.

בניאל מטפל בכריתה של גידולים מורכבים בכליה, בטיפול בסרטן האשכים, כולל כריתה של בלוטות הלימפה בבטן ובאגן בכריתה רדיקלית של הערמונית.

בנאל עוסק גם בניתוחי שיחזור דרכי השתן אחרי ניתוחים קודמים או מומים מולדים במבוגרים.

==ראו גם==
* מערכת כירורגית דה וינצ'י
* כירורגיה רובוטית

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=DCgJygt3kHY בלינסון - ניתוח רובוט על ידי ג'ק בניאל ] (8:07 דקות) יו-טיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:אורולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:סגל מרכז רפואי רבין
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
סם אורבאום

סָמוּאֶל "סַאם" אוֹרְבָּאוּם (אנגלית: Samuel "Sam" Orbaum; 22 במאי 1956 - 9 בדצמבר 2002) היה עיתונאי ישראלי ובעל טור ב"ג'רוזלם פוסט", הומוריסט ומחברם של ספרים ומאמרים. הוא ידוע גם בקהילת השבץ נא בישראל ובעולם כשחקן מקצועי וכמקימו של מועדון הסקראבל הירושלמי.

== ביוגרפיה ==
סאם אורבאום נולד באנגליה אך בילה את ילדותו במונטריאול, קנדה. בשנת 1981 עלה לישראל, ובשנת 1989 נישא לוונדי אלימן. לזוג נולדה שלישיית בנות. אורבאום נפטר בירושלים ממחלת הסרטן בשנת 2002, בגיל 46.

== עבודתו העיתונאית והספרותית ==
ב-1983 החל אורבאום לעבוד בג'רוזלם פוסט, תחילה במחלקת המודעות ואחר כך כעיתונאי, עורך וכותב טור. הוא החזיק במשרה זו עד יום מותו. סגנון הכתיבה השנון וההומוריסטי שלו קנה לו במהרה קוראים רבים. כלב בן דוד, עורך הג'רוזלם פוסט, אמר עליו: "סאם אורבאום ביטא בעזרת הומור את התלאות שעוברים עולים מארצות דוברות אנגלית, ובה בעת גם את המחויבות הציונית שלהם. הוא היה מרצה מבוקש בכל אירוע או טקס של קהילה זו". בעקבות מותו הפתאומי של אורבאום הוצף הג'רוזלם פוסט במכתבי קוראים שביקשו להביע את רגשותיהם ואת הערכתם. מקצת ממכתבים אלה נכללו במוסף מיוחד שהעיתון הקדיש לזכרו של אורבאום בשנת פטירתו.

== ספריו ==
<div style="direction: ltr;">
* ISRAEL-NEVER A DULL MOMENT : The Amusing, Poignant and Memorable Stories Behind the Headlines (with David Rubinger) 1988
* But Seriously: a Selection of "the Jerusalem post" column 1998
* Eskimos of Jerusalem and Other Extraordinary Israelis 2001
</div>

== מועדון השבץ נא הירושלמי ==
כאשר הגיע סאם אורבאום לישראל הוא היה כבר שחקן שבץ נא מקצועי בעל דירוג בינלאומי. כשגילה שאין בישראל מועדוני שבץ נא, ארגן בשנת 1983 את טורניר השבץ נא הראשון של ישראל, ובעקבותיו קמו 11 מועדונים ברחבי המדינה. אורבאום עצמו שיחק במועדון הירושלמי, הטוען מאז ועד היום לתואר מועדון השבץ נא הגדול בעולם. לאחר מותו של אורבאום הוסב שם המועדון הירושלמי ל"מועדון הסקראבל הירושלמי על שם סאם אורבאום". מדי שנה נערך בישראל טורניר שבץ נא על שמו.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://jsc.org.il מועדון הסקראבל הירושלמי ע"ש סאם אורבאום]

מבחר מכתבותיו:
* [http://www.jpost.com/Features/Whats-in-a-word What’s in a Word?]
* [http://www.jr.co.il/humor/chanuk12.txt The Absolutely True Story of Hanukka]
* [http://www.jr.co.il/articles/adaylate.txt Right On Time, A Day Late]
* [http://www.jr.co.il/articles/live.txt I'd Rather Live in Israel]
* [http://www.jr.co.il/articles/politics/fifth.txt The Fifth Columnists]

קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:סגל הג'רוזלם פוסט
קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
700-709 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 709 - 700 לפנה"ס

== אירועים ומגמות ==
* 708 לפנה"ס - מורחבים המשחקים האולימפיים ביוון העתיקה, כך שכעת הם אינם כוללים רק תחרויות ריצה שונות, אלא גם תחרות היאבקות, תחרויות קפיצה, הטלת כידון וזריקת דיסקוס.
*708 לפנה"ס - תאריך מסורתי לייסוד העיר קרוטונה על ידי מתיישבים מאכאיה.
* 707 לפנה"ס - תאריך מסורתי לייסוד העיר טאראנטו בדרום איטליה על ידי מתיישבים ספרטנים.
* 707 לפנה"ס - סרגון השני מלך אשור מת.
* 705 לפנה"ס -  סנחריב מחליף את אביו, סרגון השני ומתמנה למלך אשור.
* 704 לפנה"ס - סנחריב מעביר את בירת אשור לעיר נינוה.
* 701 לפנה"ס -מסע סנחריב בלבנט - מסע עונשין של האימפריה האשורית החדשה בראשות סנחריב לארץ חֿתי (הלבנט) נגד קואליציה של מדינות כולל צידון, אשקלון, עקרון וערי יהודה בראשות המלך חזיקהו מדינות אלה בגיבוי ממלכת כוש, מרדו נגד סנחריב מלך אשור. סנחריב בוזז ערים ישראליות (וייתכן גם כמה מערי יהודה), אך נכשל בניסיון כיבוש ירושלים.
* 700 לפנה"ס - הסקיתים מתחילים להתיישב באזורים קימרים, מחליפים בהדרגתיות את התושבים המקומיים.
* 700 לפנה"ס - האופנישדות, טקסט הינדי קדוש נכתבים סביב זמן זה.
* 700 לפנה"ס - תקופת האגרטלים הגאומטרים  מסתיימת ביוון העתיקה.
* 700 לפנה"ס - הסיודוס כותב את "תאוגוניה" (מוערך).
* 700 לפנה"ס - 509 לפנה"ס - תקופת עליונות האטרוסקים בצפון איטליה מתחילה.
* 700 לפנה"ס - אחרי שנה זו, ערים החלו שוב להיראות בתת-היבשת ההודית, בייחוד בצפונה.

== אנשים משמעותיים ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:המאה ה-8 לפנה"ס לפי שנים
אסף בן דב

בן דב (2016)
אסף בן דב (נולד ב-14 ביולי 1968) הוא מנכ"ל יקב רמת הגולן. שימש בעבר כמנכ"ל המשביר לצרכן ומועדון הכדורגל מכבי חיפה.

==ביוגרפיה==
בן דב נולד בשנת 1968 בארצות הברית. אביו למד באוניברסיטת קולומביה ואמו עבדה בשגרירות. כשהיה בן שנתיים חזרו הוריו לישראל. תחילה התגוררו בירושלים אך עד מהרה שבו לגור בקריות ואת לימודי התיכון סיים בן דב באורט קריית ביאליק. את עיקר שירותו הצבאי עשה כקצין במנהל האזרחי בנפת ג'נין. לאחר שחרורו עבר לשב"כ שם עבד כרכז.

את דרכו במגזר העסקי החל ב-1996 כסגן מנהל סניף חדרה במשביר לצרכן, לאחר מכן מונה למנהל הסניף והתקדם עד לעמדת סמנכ"ל סחר ושיווק של הרשת. לאחר שסייע במכירת רשת המשביר לרמי שביט, עבר בן דב לנהל את חטיבת מוצרי היוקרה של חברת לוריאל בישראל. לאחר ארבע שנים בתפקיד, בשנת 2007, שב בן דב למשביר לצרכן כשמונה על ידי שביט למנכ"ל הרשת.

בסוף שנת 2015 סיים בן דב את תפקידו במשביר לצרכן וסוכם כי ימשיך לשמש יועץ חיצוני לרשת. 

במאי 2016 החליף את איתמר צ'יזיק בתפקיד מנכ"ל מועדון הכדורגל מכבי חיפה. בחודשים הראשונים לכהונתו בוצעו שינויים מקצועיים משמעותיים במועדון: לראשונה מונה מנהל ספורטיבי, טור-כריסטיאן קרלסן; בסמוך לפתיחת העונה פוטר מאמן הקבוצה רוני לוי ובמקומו מונה צוות מקצועי זר הכולל מאמן ראשי, עוזר מאמן ומאמן כושר. עם זאת, חוסר ההצלחה הוביל לפיטוריו של קרלסן ומאוחר יותר גם לפיטוריו של מחליפו, המנהל הספורטיבי ההולנדי מו אלאך. בדצמבר 2021 הודיע על כוונתו לסיים את תפקידו בקבוצה בסיום העונה.

במרץ 2022 מונה למנכ"ל יקב רמת הגולן.

בן דב נשוי לעידית והשניים מתגוררים עם שלושת ילדיהם בבנימינה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:בוגרי אורט קריית ביאליק
קטגוריה:מכבי חיפה: בעלי תפקידים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:עובדי המשביר לצרכן
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
אורלי מרקמן

אורלי מרקמן (נולדה ב-1969) היא קצינת צה"ל בדרגת אלוף, המכהנת כנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים ומפקדת יחידת בדי הדין הצבאיים. בפברואר 2022 הועלתה לדרגת אלוף והיא האישה השלישית שקיבלה את הדרגה בתולדות צה"ל אחרי אורנה ברביבאי ויפעת תומר ירושלמי, והראשונה המכהנת כנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים.

==ביוגרפיה==
מרקמן נולדה בישראל. גדלה בשכונה ב' בבאר שבע,<ref></ref> למדה בבתי הספר "יעלים" ו"נתיבות יורם" ובתיכון מקיף ד' בעיר.<ref></ref><ref></ref>

התגייסה לצה"ל במסגרת העתודה האקדמית וב-1991 סיימה תואר ראשון במשפטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים. ב-1993, הוסמכה כעורכת דין לאחר שסיימה התמחות בפרקליטות הצבאית. ב-1999 סיימה בהצטיינות תואר שני במשפטים מאוניברסיטת תל אביב.<ref name=":0" /><ref name=":1"></ref>

== קריירה מקצועית ==
מרקמן שירתה כתובעת צבאית באזור חבל עזה כעוזרת הסנגור הצבאי הראשי, סנגורית חיל האוויר וחיל הים, ועוזרת בכירה לתובע הצבאי הראשי.

קבלת דרגת אלוף ומינויה לנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים ב[[משכן הנשיא]]
בשנת 2000 מונתה לשופטת בבית הדין הצבאי המחוזי של פיקוד הדרום וזרוע היבשה. ב-2009 הועלתה לדרגת אלוף-משנה ומונתה לנשיאת בית הדין. ב-2010 מונתה לנשיאת בית הדין הצבאי המחוזי מטכ"ל ועורף. ב-2013 מונתה בנוסף לנשיאת בית הדין הצבאי המיוחד שדן בקצינים בכירים ובכתבי אישום שדינם מוות. בנובמבר 2016 הועלתה לדרגת תא"ל ובינואר 2017, לאחר מספר חודשים שבהם כיהנה במינוי בפועל, מונתה לשופטת ולמשנה לנשיא בית הדין הצבאי לערעורים.<ref name=":1" />

בפברואר 2022 הועלתה בדרגה לדרגת אלוף ומונתה לנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים.<ref></ref>

=== משפטים שבהם שפטה ===
* משפטו של חייל שאנס חיילת במחנה 80, נידון לארבע שנות מאסר ותשלום פיצוי בסך 20,000 ש"ח לנאנסת.
* כנשיאת בית הדין הצבאי של פיקוד הדרום בקסטינה:
** משפטם של שני חיילי חטיבת גבעתי שבמבצע עופרת יצוקה לקחו ילד פלסטיני ל"נוהל שכן". השניים הורשעו בחריגה מסמכות עד כדי סיכון חיים ובהתנהגות שאינה הולמת חייל, נידונו לשלושה חודשי מאסר על תנאי והורדה בדרגה מסמ"ר לסמל.
* כנשיאת בית הדין הצבאי המיוחד בקריה:
** משפטו של מפקד גדוד צבר של חטיבת גבעתי, סא"ל לירן חג'בי, שהורשע בהתנהגות שאינה הולמת כלפי שתי חיילות ששירתו תחת פיקודו, ונידון להורדה לדרגת רב-סרן ותשלום פיצוי בסך 5,000 ש"ח למתלוננת נגדו.
** משפטו של תא"ל אופק בוכריס.
מינויה של אורלי מרקמן לנשיאת בית הדין הצבאי לערעורים, והעלאתה בדרגה לדרגת אלוף

== חיים אישיים ==
מרקמן נשואה לעו"ד גלעד מרקמן, ולהם ארבעה ילדים. מתגוררת ברחובות.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצינות צה"ל בדרגת אלוף
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:שופטי בית הדין הצבאי לערעורים
קטגוריה:בוגרות העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:נשיאי בית הדין הצבאי לערעורים
קטגוריה:חברי המטה הכללי של צה"ל
קטגוריה:חברי המטה הכללי של צה"ל במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:שופטות בתי הדין הצבאיים
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף ד' (באר שבע)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
אנה צ'אנדי

אנה צ'אנדי (באנגלית: Anna Chandy; 4 במאי 1905–20 ביולי 1996) הייתה השופטת הראשונה בהודו הבריטית ובטרוונקור, ושימשה כשופטת בבית המשפט העליון של קרלה.

==ביוגרפיה==
אנה צ'אנדי נולדה ב-4 במאי 1905, למשפחה נוצרית-סורית, וגדלה בטריוונדרום. כשסיימה תואר שני ב-1926, היא הייתה לאישה הראשונה בטרוונקור עם תואר במשפטים. החל מ-1929 היא עבדה כעורכת דין, וגם יסדה וערכה כתב עת פמיניסטי במטרה לקדם את זכויותיהן של נשים עובדות בשם "שרימאטי" (Shrimati).

צ'אנדי, אשר נחשבת כחלק מהדור הראשון של פמיניסטיות הודיות, התמודדה בבחירות לרשות מקומית ב-1931. היא ספגה עוינות ותגובות מזלזלות הן מיריביה והן מהעיתונות, אך למרות זאת נבחרה ושירתה בין השנים 1932–1934.

ראש ממשלת טרוונקור ראמסוואמי אייר מינה את צ'אנדי לשופטת מקומית (מונסיף) בשנת 1937, והייתה השופטת הראשונה בהודו הבריטית. ב-1948 היא מונתה לשופטת מחוזית, וב-9 בפברואר 1959 היא מונתה לבית המשפט העליון של קרלה, השופטת הראשונה בבית משפט גבוה בהודו. היא נשארה בתפקיד זה עד 1967.

לאחר פרישתה, צ'אנדי ישבה בוועדת המשפט של הודו וכתבה אוטוביוגרפיה בשם Atmakatha (1973). 

צ'אנדי נפטרה ב-1996.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פמיניסטיות הודיות
קטגוריה:משפטנים הודים
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1905
קטגוריה:נפטרות ב-1996
קטגוריה:טרוונקור
ללא כותרת (מגן דוד שחור)

ללא כותרת או מגן דוד שחור (1992) הוא הדפס מאת האמן הישראלי משה גרשוני. 
==תיאור==
בשנת 1992 יצר גרשוני הדפס ובו ארבע מגיני דוד שחורים הממוקמים הארבעת קצוותיו של גיליון נייר בצבע צהוב. סביב מגיני הדוד מופיעה מעין הילה או אזור כהה יותר, שנוצר בתהליך ההדפסה. הרקע הצהוב הודפס בטכניקה של אקווטינטה, המעניק לו תחושה גרגירית, ואילו ארבעת מגיני הדוד נעשו בעזרת עפרון חשמלי, הצורב את הפלטת ההדפס, ומעניק לדימוי תחושה חומרית. העבודה הודפסה בידי שרון פוליאקין על נייר בגובה 76 ס"מ וברוחב 105 ס"מ ובמהדורה של 12 עותקים בסדנת ההדפס ירושלים. היא הוצגה במספר תערוכות ביניהן תערוכת היחיד של גרשוני (1993) במוזיאון לאמנות ישראלית ברמת גן, בתערוכה "חותם הדפס: 20 שנה לסדנת ההדפס ירושלים" (1995) שהוצגה במוזיאון ישראל ובתערוכת היחיד של גרשוני "ימי חיינו" בסדנת ההדפס ירושלים (2015). במקביל להדפס זה יצר האמן שני הדפסים נוספים של אותו דימוי. בראשון (T.1657) הודפס הדימוי על גיליון נייר בגובה 44 ס"מ וברוחב 63 ס"מ. בעבודה הנוספת הודפס הדימוי על פורמט גדול ממדים שצורף מארבעה גליונות נפרדים בגובה 76 ס"מ וברוחב 105 ס"מ כ"א. בשנת 2011 הודפס תצלום ההדפס הקטן יותר בקטלוג התערוכה הרטרוספקטיבית של גרשוני במוזיאון תל אביב לאמנות.

ההדפס מבוסס על מוטיב שהופיע כבר ביצירתו המוקדמת של גרשוני. בשנת 1970 יצר האמן עבודה ובה הדביק ארבעה כוכבים מתוך ערכת לטרסט בארבע פינותיו של דף נייר. באותה עת נתפסה עבודה זו, ועבודות דומות לה, כפעולה פוסט-מושגית העוסקת בסימון גבולות הפורמט. 

בהדפס זה בחר גרשוני ליצור את ההדפס על רקע צהוב, האופייני ליצירתו בהדפס באותה עת. הצבע הצהוב מהווה היפוך של מגמה זו לטובת ביטוי אקספרסיבי. הוא מאזכר את צבעו של הטלאי הצהוב בתקופת השואה, אולם גם מתייחס לחוויה דתית וביטוייה ביצירות אמנות דתיות בעלות רקע מוזהב.

==הערות שוליים==

קטגוריה:משה גרשוני: הדפסים
קטגוריה:סדנת ההדפס ירושלים
קטגוריה:תצריבים
קטגוריה:הדפס ישראלי
קטגוריה:יצירות משנת 1992
שיבה (שיר)

המשוררת רחל בלובשטיין-סלע
"שִׁיבָה" הוא אחת מארבע הטיוטות שכתבה רחל המשוררת.

== מבנה השיר ותכניו ==
השיר משולב בחריזה והוא בנוי מפתיח ושלושה בתים.

כפי שנהגה רחל בעוד משיריה, היא פותחת את השיר בציטוט מהתנ"ך. בשיר היא מוצאת לומר כי אף על פי שהלב עושה טעויות רבות, האדם יחזור בתשובה. רחל אומרת שטוב לה כשמצב רוחה נרגע בחושך. הלב מחפש ורוצה להיות רגוע. הלב הוא הפכפך. פעם אחת הוא מקשיב לרעיון ופעם אחרת הוא בוגד. פעם הוא רוצה להמריא ופעם אחרת הוא רוצה ליפול. תחושתה היא כי טוב לה לשהות בחדר אפל, שבו אף אחד לא ישים לב לבכי השקט שלה. בסופו של דבר, היא מבינה כי הלב ההפכפך שלה לא נדיר.

את השם "שִׁיבָה" בחרה רחל משום שלטעמה אחרי שהלב עושה טעות, האדם ישוב למצב הקודם לו. המשוררת בחרה דווקא לקשר את הפסוק ממגילת קהלת כי כמו שהלב הוא הפכפך וחוזר על עצמו, כך גם הרוח.

== קישורים חיצוניים ==

* רחל המשוררת, [http://benyehuda.org/rachel/tyuta4.html שיבה], באתר פרויקט בן-יהודה

קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רחל המשוררת
קטגוריה:שירים המבוססים על התנ"ך
קטגוריה:מגילת קהלת
יחסי קטר–שוודיה

היחסים שבין מדינת קטר לבין ממלכת שוודיה הם יחסים המבוססים על מסחר וכלכלה.

שוודיה מיוצגת בקטר באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה ברובע וסט ביי בעיר הבירה דוחה, השגרירות נפתחה ב-14 במאי 2014. קטר מיוצגת בשוודיה באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בעיר הבירה סטוקהולם, שגריר קטר בשוודיה הוא חמד בן ח'ליפה אאל ח'ליפה.

היחסים הכלכליים בין קטר לשוודיה הם יחסים המתבססים על שיתוף פעולה בין חברות שוודיות ציבוריות לבין חברות קטריות גדולות ופרטיות, בעיקר במגזר הנפט, האנרגיה, והגז הטבעי.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://lookieclothes.wixsite.com/sqfa-eng קרן הידידות שוודיה-קטר]

== הערות שוליים ==
המומיה מהרי סן פדרו

תמונות של המומיה וצילום רנטגן

המומיה מהרי סן פדרו (וגם "המומיה הקטנה מוויאומינג") היא מומיה שנמצאה במחוז קרבון שבוויאומינג באוקטובר 1932. שני חוצבים בשם ססיל מיין ופרנק קאר הטמינו מטעני נפץ באזור הרי סן פדרו בסלע שחסם את הערך לעבר עורק זהב. לאחר שמהטענים הופעלו הם גילו חדר קטן בגובה של כ-1.2 מטרים, רוחב זהה ועומק של כ-4.5 מטרים. בתוך חדרון זה הם מצאו מומיה של אדם ננס.

מומחים בחנו את המומיה הזעירה וצילומי רנטגן העלו כי מדובר באנאנצפלוס (עובר שנולד ללא מוח) והמום בגולגולתו הוא שהקנה לו מראה של "אדם בוגר מינאטורי". מומיה נוספת שנמצאה בחדר נבחנה באוניברסיטת וויאומינג על ידי האנתרופולוג ג'ורג' גיל ובית החולים לילדים על שם דנבר בשנת 1990, גם היא נמצאה כגופה של אנאנצפלוס. מבדיקות DNA נמצא שהמומיות הן ממוצא אינדיאני ותיארוך רדיואקטיבי גילה ששנת לידתם נעה סביב שנת 1700. 

כתבה שהופיעה בעיתון המקומי של קספר וויאומינג ביום 7 ביולי 1979 עוררה הדים, ובעקבותיה החלו ויכוחים בשאלה האם מדובר במתיחה, גופת תינוק או אדם-ננס אגדי. המומיה הועברה לעיר מיטיס והוצגה בבית מרקחת במשך מספר שנים, עד שנקנתה על ידי איוון ט. גודמן, איש עסקים מקספר. בהמשך המומיה הועברה לליאונרד ודלר, איש עסקים ניו-יורקי ומשם אבדו עקבותיה. על מנת להוכיח שתורת האבולוציה שגויה, הוצע במקומון של קספר פרס למוצא של המומיה בסך 10,000 דולרים.

קטגוריה:ויומינג: היסטוריה
קטגוריה:חנוטים
קטגוריה:ארצות הברית: ארכאולוגיה
כל המפרשים מעלה!

כל המפרשים מעלה! (ברומנית: !Toate pînzele sus) הוא ספר, שכתב הסופר הרומני ראדו טודוראן ב-1954. הספר נכתב כרומן לבני נוער, אך לאחר הופעתו הפך במהרה לרב-מכר לבני כל הגילים וזכה למהדורות נוספות רבות. הספר נכתב בהשפעת ספרו של ג'ושוע סלוקום, על מסעו סביב העולם ובהשפעת הרפתקאותיו של יוליוס פופר.

בשנת 1976 הפיקה הטלוויזיה הרומנית סדרת טלוויזיה עלילתית לפי הספר ולשם כך גם נבנתה ספינת מפרשים לפי התיאור המקורי. ב-1986 הופק, על בסיס הסדרה הטלוויזיונית, סרט קולנוע, שנשא את אותו שם.

==עלילה==
הספר עוסק בבנייתה של הסקונר Speranța (התקווה) והפלגותיה סביב לעולם ובהרפתקאות צוותה בראשות אנטון לופאן.

לופאן, יחד עם חברו ושותפו, פייר ואיין, תכנן מסע סביב העולם במסלולו של צ'ארלס דרווין, אך ספינתם, L'Esperance, בהפלגה המסחרית הראשונה שלה, בפיקודו של ואיין, נחטפה על ידי שודדי ים ונשרפה חלקית – ואיין נלקח בשבי. לופאן, שלא הצטרף להפלגה ולא ידע מה קרה, חיפש את הספינה ואת חברו במשך שנים. כעבור חמש שנים, במקרה, גילה את הספינה השרופה חלקית. הוא גייס צוות ויחד איתו שיפץ את הספינה ויצא איתה להפלגות.

== הדמויות ==
צוות האוניה כלל שישה גברים, אישה אחת וכלב אחד. בנוסף לצוות מוזכרות הדמויות של פייר ואיין, ספנו (שודד הים) והנוסע האמריקאי מרטין סטריקלנד.
* אנטון לופאן (ברומנית: Anton Lupan) הוא מהנדס רומני, שהיה שותף עם חברו, המהנדס הצרפתי פייר ואיין, בבעלות על אונייה, L'Esperance (התקווה). הספינה בפיקודו של ואיין אבדה יחד עם ויין. אנטון לופאן, שמצא את שרידי הספינה, משקם אותה, מגייס צוות ויוצא לאותן הפלגות שתכנן לעשות עם חברו האבוד.
* פייר ואיין (בצרפתית: Pierre Vaillant) הוא מהנדס צרפתי, נכדו של שודד ים צרפתי, שהיה הגאי בספינתו של צ'ארלס דרווין. ואיין הוא חברו של לופאן ושותפו בבעלות על האוניה L'Esperance, שיצאה בפיקודו להוביל מטען ונחטפה על ידי שודדי ים.
* קריסטאה בוסויוק (ברומנית: Cristea Busuioc) הוא שייט רפסודות על ביסטריצה וקיבל הזמנה מלופאן לספק לו גזעי עצים עבור תרני ספינתו. במקום לשלוח את גזעי העצים בהובלה יבשתית יצר בוסויוק רפסודה מגזעי העצים והפליג בה עד הים השחור. הוא הצטרף לצוות של לופאן.
* ירמיה (ברומנית: Iermia) הוא קלע מומחה, בעל ניסיון כנגר באוניה.
* הרלמביה (ברומנית: Haralambie) הוא בן דודו של ירמיה, צעיר נאה הכרוך אחר נשים.
* ישמעיל (ברומנית: Ismail) הטבח הטורקי, מוסלמי המדבר רומנית משובשת.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי 1954
קטגוריה:ספרים רומניים
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי הרפתקאות ומסעות
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרות ימית
עונת 1960 בגביע ליברטדורס

עונת 1960 בגביע ליברטדורס הייתה העונה הראשונה של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-19 באפריל 1960 ותחרות הסתיימה ב-19 ביוני 1960. בתחרות השתתפו 7 קבוצות.

התחרות הסתיימה בניצחון של פניארול, אלופת אורוגוואי.

==מתכונת התחרות==
לתחרות הוזמנו 10 קבוצות אך רק 7 השתתפו בתחרות. 

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות. במידה ולאף קבוצה לא היה יתרון בנקודות או בשערים לצורך ההכרעה הן היו נפגשות פעם נוספת.

==מהלך התחרות==
===שלבי הגמר===

===סדרת הגמר===

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/sacups/copa60det.html פרטים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1960
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
סמל רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית

סמל רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית הוא סמל רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית, מדינה לא מוכרת בצפון-מערב אפריקה, שהכריזה על עצמאותה בשנת 1976.

== כותרת ==
הסמל מורכב מזוג רובים מוצלבים, מכל אחד מהם יוצא דגל רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית. לצדי הרובים תומכים זוג עלי זית מוזהבים. המוטו של הסמל, הנמצא מתחת לרובים ולעלים הוא: "حرية ديمقراطية وحدة", חירות, דמוקרטיה, אחדות. מעל הסמל מוצבים כוכב וסהר אדומים.

== ראו גם ==
* דגל רפובליקת סהרה הערבית הדמוקרטית
2016 11
קטגוריה:אפריקה
סהרה המערבית
עונת 1961 בגביע ליברטדורס

עונת 1961 בגביע ליברטדורס הייתה העונה השנייה של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-2 באפריל 1961 והעונה הסתיימה ב-11 ביוני 1961. בתחרות השתתפו 9 קבוצות (התווספו נציגי פרו ואקוודור).

התחרות הסתיימה בניצחון של פניארול, אלופת אורוגוואי בפעם השנייה ברציפות.

==מתכונת התחרות==
לתחרות הוזמנו 10 קבוצות אך רק 9 השתתפו בתחרות. לאור כך נערך משחק מוקדם לקביעת 8 קבוצות שימשיכו בתחרות. כתוצאה מכך, ברצלונה ספורטינג קלוב מאקוודור הודחה.

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות. במידה ולאף קבוצה לא היה יתרון בנקודות או בשערים לצורך ההכרעה הן היו נפגשות פעם נוספת. למרות תקנה זו, כאשר היה צורך בעריכת משחק ההכרעה, CONMEBOL החליט על קידום הקבוצה ללא משחק הכרעה.

==מהלך התחרות==
===שלבי הגמר===

===סדרת הגמר===

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/sacups/copa61det.html פרטים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1961
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
מדינות אדומות וכחולות (ארצות הברית)

מדינות שהצביעו למפלגה הדמוקרטית בכל ארבע הבחירות האחרונות}}
מדינות כחולות ומדינות אדומות הם מונחים בפוליטיקה האמריקאית, המתייחסים להזדהות מדינות ארצות הברית עם המפלגה הדמוקרטית (כחול) או עם המפלגה הרפובליקנית (אדום). 40 מתוך 50 מדינות הצביעו לאותה מפלגה בכל מערכות הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנים 2000, 2004, 2008, 2012, 2016 ו-2020.

== תולדות המושג ==
לפני הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2000, קוד הצבעים המסורתי היה כחול לרפובליקנים ואדום לדמוקרטים, וזאת בניגוד לשאר העולם בו אדום משמש צבע של תנועות השמאל וכחול משמש צבע של תנועות הימין. 
תרשים המציין את ההצבעות של [[מדינות ארצות הברית במערכת הבחירות לנשיאות ארצות הברית 2008. בצד הכחול המדינות שהצביעו לברק אובמה ובצד האדום מדינות שהצביעו לג'ון מקיין.]]
במהלך הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1984, הציגה חברת החדשות האמריקאית CBS נוצר השימוש הראשון בפרדיגמת הצבעים כחול לדמוקרטים ואדום לרפובליקנים. במערכות הבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנים 1980 ו-1984 הציגה חברת החדשות ABC את המפלגה הדמוקרטית בצבע כחול ואת המפלגה הרפובליקנית בצבע אדום. אף אחת מן המפלגות לא ייחסה את הצבעים שיוחסו לה כצבעה הרשמי עד לבחירות 2000 לנשיאות ארצות הברית. בנוסף לצבעי הכחול והאדום המיוחסים לשתי המפלגות הגדולות, הצבע הצהוב מיוחס למפלגה נוספת שמתמודדת בבחירות או למועמד עצמאי. לדוגמה המפלגה הליברטריאנית מזוהה עם הצבע הצהוב, המפלגה הירוקה מזוהה עם הצבע הירוק ומפלגת החוקה מזוהה עם הצבע הסגול.

== מדינות ואזורים המזוהים עם צבעים ==
רוב המדינות מזוהות באופן מסורתי עם צבע אדום או כחול מבחינה פוליטית. לדוגמה, אזור ניו אינגלנד מזוהה עם המפלגה הדמוקרטית ועם הצבע הכחול, ודרום ארצות הברית מזוהה עם המפלגה הרפובליקנית והצבע האדום וכך גם מדינות המישור ומדינות ההר. מדינות כמו יוטה, ויומינג, טקסס, אלבמה, קנזס, אוקלהומה הן מדינות אדומות, ומדינות כמו קליפורניה, אורגון, וושינגטון הן מדינות כחולות (ואפילו מכונות בשל כך "החוף השמאלי") מלבדן, גם מרילנד, הוואי וניו יורק הן מדינות כחולות. 

== ראו גם ==
* דמוקרטים דרומיים
* אמריקה הסגולה
*המפלגה הירוקה
* המפלגה הרפובליקנית
* המפלגה הדמוקרטית
*הבחירות לנשיאות ארצות הברית

קטגוריה:טרמינולוגיה של הבחירות לנשיאות ארצות הברית
עונת 1962 בגביע ליברטדורס

עונת 1962 בגביע ליברטדורס הייתה העונה השלישית של התחרות הדרום-אמריקאית לקבוצות כדורגל והיא אורגנה על ידי CONMEBOL. המשחק הראשון התקיים ב-7 בפברואר 1962 ותחרות הסתיימה ב-30 באוגוסט 1962. בתחרות השתתפו 10 קבוצות.

התחרות הסתיימה בניצחון של סנטוס, אלופת ברזיל בפעם הראשונה בתולדות המועדון.

==מתכונת התחרות==
בתחרות השתתפו 10 קבוצות. החל משנה זו, מנצחת של העונה הקודמת קיבלה זכות להשתתף בתחרות ישירות משלב חצי הגמר. הקבוצות חולקו ל-3 בתים ומנצחת כל בית הייתה עולה למשחקי חצי הגמר. אם מספר קבוצות בבית זכו באותו מספר נקודות ההכרעה הייתה על ידי משחק נוסף. בהתאם לכך, לראשונה בתולדות התחרות היה צורך במשחק נוסף בסדרת הגמר, שנערך במגרש נייטרלי.

בכל השלבים נערכו משחק בית ומשחק חוץ. על הניצחון הוענקו שתי נקודות.

==מהלך התחרות==
===שלבי הגמר===

===סדרת הגמר===

בהתאם לתקנון נערך משחק נוסף

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rsssf.com/sacups/copa62det.html פרטים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1962
קטגוריה:עונות בגביע ליברטדורס
גאבור מרטון

גאבור מרטון (בהונגרית: Márton Gábor; נולד ב-15 בספטמבר 1966) הוא כדורגלן עבר הונגרי ששיחק בעמדת הקשר, וכיום מאמן כדורגל.

==קריירה כשחקן==
מרטון החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של הקבוצה המקומית בעיר הולדתו פץ', וב-1985 צורף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון, עמה זכה בגביע ההונגרי בעונת 1989/1990. לאחר הזכייה בגביע הוחתם מרטון בקבוצת ראסינג גנק מליגת העל הבלגית, ולאחר שנה וחצי בבלגיה חזר להונגריה וחתם בקבוצת בודפשט הונבד, עמה זכה באליפות הונגריה בעונת 1992/1993. לאחר הזכייה באליפות חתם מרטון בקבוצת קאן, ובמדיה ערך 17 הופעות בליגת העל הצרפתית. לאחר עונה אחת בצרפת חזר שוב לקבוצת נעוריו פץ' ובמדיה שיחק בעונת 1994/1995.
 
בקיץ 1995 הגיע מרטון לישראל וחתם בקבוצת הפועל כפר סבא מליגת העל, במדיה שיחק שנה וחצי וכבש חמישה שערים ב-38 הופעות בליגה. בינואר 1997 חתם בקבוצת הפועל פתח תקווה, במדיה שיחק שנתיים וכבש חמישה שערים ב-56 משחקי ליגה. בינואר 1999 חתם בקבוצת הפועל תל אביב, ואת שער הליגה היחיד שלו במועדון כבש בניצחון 2–0 בדרבי מול מכבי תל אביב. בנוסף כבש מרטון שני שערים בגביע המדינה, בו זכה עם הפועל תל אביב לאחר ניצחון על בית"ר ירושלים במשחק הגמר. בעונתו האחרונה בישראל שיחק מרטון בקבוצת עירוני ראשון לציון.

בקיץ 2000 חזר מרטון לקבוצת נעוריו פץ', ושיחק במדיה ארבע עונות נוספות. בשנת 2004 עבר למועדון האוסטרי SV גיסינג, ולאחר עונה אחת חזר להונגריה וחתם בקבוצת בארץ'. בשנת 2007 פרש מרטון ממשחק פעיל בגיל 38.

לזכותו של מרטון שער אחד ב-21 הופעות במדי נבחרת הונגריה.

==קריירה כמאמן==
לאחר הפרישה מונה מרטון למאמן קבוצת קוזארמישלני מהליגה השנייה בהונגריה, ולאחר מכן מונה למאמן קבוצת הנוער של פץ', וכן שימש לתקופה קצרה כמאמן הקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנת 2010 חזר לתפקיד מאמן קוזארמישלני למשך שנתיים וחצי. בינואר 2013 חזר לתפקיד מאמן פץ' בליגה הבכירה, וביולי 2014 מונה למאמן קבוצת קאפושווארי ראקוצי מהליגה השנייה. בשנת 2015 חזר לאמן את קבוצת פץ', לאחר שהורדה לליגה הרביעית עקב עבירות רישוי, ובנה את סגל הקבוצה מחדש. בשנת 2018 סיים את תפקידו במועדון, ובשנת 2019 שימש כמאמן שיופוק מהליגה השנייה.

==תארים==
;בודפשט הונבד
* אליפות הונגריה: 1992/1993

;פץ'
* הגביע ההונגרי: 1989/1990

;הפועל תל אביב
* גביע המדינה: 1998/1999

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים הונגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל הונגרים
קטגוריה:פץ': כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פצ'י
קטגוריה:כדורגלני ראסינג גנק
קטגוריה:כדורגלני בודפשט הונבד
קטגוריה:כדורגלני קאן
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הונגריה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים הונגרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים הונגרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים הונגרים באוסטריה
קטגוריה:מאמני כדורגל הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1966
אן אסטין

אן מארי אסטין (Anne Marie Astin) היא ביוכימאית אוסטרלית ומומחית לזיהוי פלילי. נוספה ל ב-2010, וקיבלה את (PSM) בשנת 2011. ראויה לציון עקב תרומתה לפיתוח מחלבות וחקיקת תקני בטיחות מזון.

==השכלה==
אסטין נולדה בדרהאם, וסיימה בהצטיינות תואר בוגר במדעים בכימיה ובביוכימיה בשנת 1973. את הדוקטורט בביוכימיה סיימה בהצטיינות ב-1976, כולם באוניברסיטת ליברפול. מאוחר יותר קיבלה הסמכה של עבור ניהול המגזר הציבורי.

==קריירה מוקדמת==
החלה את הקריירה שלה בתחום בעזרת תמיכתה של אמה, אשר דחפה אותה לאייש תפקידים שלא נתפסו כמתאימים לנשים בעיני החברה באותה התקופה. היא החלה ללמד באוניברסיטת מונאש. לאחר מכן, היא הפכה מומחית לזיהוי פלילי במשטרה, ומאוחר יותר הצטרפה לתעשיית החלב. בשנת 2013 היא התמנתה למנכ"לית הרשות לבטיחות מזון חלב ומוצריו, בסמכות ממשלת ויקטוריה. היא כיהנה בתפקיד זה עד שלנת 2016.

בשנת 2020 היא התקבלה למסדר אוסטרליה.

אסטין היא נשיאת (AIFST).

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.foodagility.com/people/dr-anne-astin תיאור פעילותה של אן אוסטין]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ביוכימאים אוסטרלים
קטגוריה:מדעניות אוסטרליות
קטגוריה:ביוכימאיות
קטגוריה:אוסטרליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1973
55 יום בפקינג

55 יום בפקינג (באנגלית: Days at Peking 55) הוא סרט מלחמה אפי אמריקאי משנת 1963 בהפקתו של סמואל ברונסטון ובבימוי של ניקולאס ריי, עם דייוויד ניבן, אווה גרדנר וצ'רלטון הסטון בתפקידים הראשיים.

הסרט מתאר את המצור שהוטל על רובע הצירות בבייג'ינג (אז, השם תועתק כפקינג) בעת מרד הבוקסרים בסין בשנת 1900 במשך 55 יום (20 ביוני 1900 - 14 באוגוסט 1900).

הבמאי ניקולס ריי מופיע בתפקיד קטן של ציר ארצות הברית בפקינג. 

הסרט צולם בעיר לאס רוזאס ליד מדריד בשיטת טכניקולור ויש בו סצנות רבות של מלחמה, הרוגים, פצועים, פיצוצים, שריפות ופירוטכניקה.

המלחין דימיטרי טיומקין היה מועמד לפרס אוסקר על המוזיקה לסרט ועל השיר המקורי "So Little Time" ,אך השיר "55 יום בפקין" בביצוע ארבעת האחים התפרסם יותר.

==תקציר העלילה==
ברובע הדיפלומטי בפקינג ב-1900 היו צירויות של 11 מדינות. כל צירות כללה את הציר ומשפחתו, אנשי הצירות וחיילי הגנה. סה"כ היו כאלף חיילים ואזרחים ברובע. הרובע היה מוקף בחומה ובשער. בכל בוקר הונפו דגלי המדינות בזה אחר זה כשתזמורת מנגנת את ההמנונים.

בתחילת הסרט נכנס לרובע מייג'ור מאט לואיס (צ'רלטון הסטון) רכוב על סוסו בראש פלוגת חיילי מארינס. הוא נפגש עם הציר הבריטי סיר ארתור רובינסון (דייוויד ניבן) ועם ברונית רוסית יפהפייה אלמנה בשם נטליה איבנוב (אווה גרדנר). בין לואיס והברונית מתפתח קשר רומנטי ובנשף הכללי של הצירויות כולם מתבוננים בזוג החדש והיפה.

כאשר הציר הגרמני נרצח על ידי הבוקסרים, מגיעים לואיס ורובינסון לארמון המלכותי בעיר האסורה ומתלוננים בפני הקיסרית האלמנה צה שי (פלורה רובסון) משושלת צ'ינג התומכת בחשאי בבוקסרים. היא מייעצת להם לפנות את הרובע בהקדם. בשובם נערכת הצבעה ורוב הצירים מצביעים על פינוי פרט לבריטי. לבסוף כולם "מתיישרים" ומחליטים להישאר ולהגן על המקום עד שיגיע צבאו הבינלאומי של גנרל סידני וישחרר אותם.

הם מבצרים את הרובע ומתכוננים להתקפה. אלפי סינים חמושים ברובים ונשק קל תוקפים את הרובע אך מגיניו עושים בהם שמות בעזרת רובים, תותח מיושן ומכונת ירייה. הסינים מנסים לעלות על החומה בחבלים אך המגינים מעלים אותם באש.

הברונית הופכת לאחות ועוזרת לרופא המטפל בפצועים הרבים. המצור מתארך בגלל קושי של הצבא לפרוץ את הדרך לפקינג. יש מחסור בתחמושת, אוכל וציוד רפואי. הברונית מצליחה לצאת מהרובע, למכור את הענק היקר שלה ובכסף לקנות את המצרכים החיוניים אך בכניסה לרובע היא נורית, נפצעת קשה ומתה.

לואיס ורובינסון מיואשים. לואיס מציע לפשוט על מחסן התחמושת של הסינים. דרך תעלות הביוב הם מצליחים לצאת מהרובע להגיע למחסן ולפוצץ אותו. הפיצוץ נשמע בכל פקינג לחרדתם של הסינים והקיסרית.

המצור וההתקפות נמשכים עד לבואו של צבאו של גנרל סידני ב-14 באוגוסט 1900 המסלק את התוקפים ומסיר את המצור.

בסוף רואים את הארמון השומם ובו משוטטת הקיסרית ואומרת "השושלת גמורה".

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=WELir2gFXFQ קדימון לסרט 55 יום בפקינג], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=6Dio9zhx5tY השיר 55" יום בפקינג" בביצוע ארבעת האחים], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=j51HN3sRBr8 השיר "כל כך קצת זמן" מהסרט 55 יום בפקינג], בביצוע אנדי ויליאמס

קטגוריה:סרטי 1963
קטגוריה:סרטי מלחמה
קטגוריה:סרטי מלחמה אפיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:מרד הבוקסרים
נתן שולמן

הרב נתן צבי שולמן (י"ד בסיוון ה'תר"ץ, 10 ביוני 1930 - י"ח בחשוון ה'תשע"ז, 19 בנובמבר 2016) היה ראש ישיבת סלבודקה בבני ברק.

==קורות חייו==
נולד בקובנה שבליטא לרב מרדכי שולמן, שהיה ר"מ בישיבת כנסת ישראל (סלובודקה) ולרבנית חיה מרים שהייתה בתו של ראש הישיבה שם הרב יצחק אייזיק שר.

בפרוץ מלחמת העולם השנייה אביו שהה בארצות הברית למטרת גיוס כספים לישיבה. אמו הייתה בגטו קובנה לבדה, איתו ועם שתי אחיותיו. במהלך שהותה בגטו נרצח אחיה הרב יוסף שר, ובתו עדינה (לימים הרבנית עדינה לנדו אשתו של הרב דוב לנדו) נוספה למשמרתה. היא החביאה את ארבעת הילדים במקומות שונים בגטו ובסופו של דבר מסרה את שתי הילדות הגדולות למנזר מקומי בו שהו עד סיום המלחמה ואת הילד נתן צבי עזרו לה להסתיר מקומיים ופרטיזנים. בסיום המלחמה בו בעת שהרבנית עסקה בפעולות הצלה לנשארים בגטו ביקשה מהרב מרדכי פוגרמנסקי ומהרב מרדכי צוקרמן שילמדו עם הנער משניות וגמרא כדי להשלים במעט את הפער שנוצר אצלו בשנות המלחמה.

בחשון תש"ו 1946 התאחדה המשפחה ועלתה לארץ ישראל. לאחר עלייתם, נכנס ללמוד בישיבת כנסת ישראל בחברון. בשנת תש"ז, כשהקימו אביו וסבו את ישיבת סלבודקה בבני ברק, עבר ללמוד בה ונמנה עם שלושת תלמידיה הראשונים. החל משנת תש"י היה מתלמידיו הקרובים של החזון איש, ואף למד עמו בחברותא.

בחשוון תשי"ד נשא לאשה את לאה, בתו של הרב יחיאל מיכל שלזינגר, ראש ישיבת קול תורה. לאחר נישואיו התגורר בירושלים ולמד בכולל שבישיבת מיר.

בראשית שנות ה-60 התמנה לר"מ בישיבת סלובודקה, והתווה את דרכה בהתאם לדרכו של רבו החזון איש אשר מתאפיינת: א - בלימוד "סוגיות", (כלומר הלימוד הוא לפי נושאים נבחרים במסכת ולא לפי סדר הדפים), המקרבים את הלימוד הישיבתי לפסיקה בסוגיה. ב - בדקדוק הלכה לעשות כמו ה"לכתחילה" שבהלכה ולא רק את ה"בדיעבד". התוויה זו נשארה עד היום בישיבה, ומאפיינת את רוב בוגריה.

לאחר פטירת אביו בה'תשמ"ב, התמנה לעמוד בראשות ישיבת סלובודקה לצד גיסיו: הרב עמרם יצחק זקס והרב משה הלל הירש.

באמצע שנות ה-80 פרש מן הישיבה. הסיבה לפרישתו לא התפרסמה, היו שתלו זאת ברצונו למנוע חילוקי דעות עם גיסיו ראשי הישיבה האחרים והיו שתלו זאת בסיבות אישיות או בריאותיות. תחילה פתח ישיבה בבית וגן לתלמידיו הקרובים (ישיבת טיקטין, על שם עירו של אביו הרב מרדכי שולמן שהיה יליד טיקטין) ולאחר זמן קצר ירד מהארץ והתיישב בשטרסבורג שבמזרח צרפת, בקהילתו של הרב אליהו אביטבול. בשנת תשע"ה שב לבני ברק להיות לצד ילדיו בעת זקנתו. לרב שולמן חמישה בנים וארבע בנות, בנו הרב חיים יצחק משמש כראש כולל סלבודקה.

נפטר בי"ח בחשוון ה'תשע"ז, 19 בנובמבר 2016.

לקראת יום השנה הראשון לפטירתו יצא לאור ספר ברכת נתן המאגד חידושים מכתביו ומסיכומי שיעורים שמסר על סוגיות במסכתות שבת ויומא, כולל קונטרס ענייני מזוזה.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.yadvashem.org/yv/he/exhibitions/museum_photos/children_ghetto.asp הרב שולמן כילד בגטו קובנא], תצלומי תצוגת המוזיאון לתולדות השואה ביד ושם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:תלמידי החזון איש
קטגוריה:ראשי ישיבת סלבודקה (בני ברק)
קטגוריה:בני ברק: רבנים
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:משפחת פינקל
קטגוריה:משפחת שלזינגר
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לצרפת
קטגוריה:שטרסבורג: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
קטגוריה:בוגרי ישיבת סלבודקה (בני ברק)
הרווי בורדוביץ

הרווי בורדוביץ (באנגלית: Harvey Bordowitz; נולד ב-6 ביוני 1947) הוא מנצח ישראלי.

==קורות חיים==
בורדוביץ נולד בניו יורק, שם סיים תואר ראשון בספרות, צרפתית ובתנ"ך ותואר שני בניצוח אצל קארוי קיפה ובמוזיקולוגיה. הוא המשיך בלימודי אופרה אצל פרנק קורסארו, בוריס גולדובסקי וסר רודולף בינג.

עבד כמנצח ובמאי אופרות, מחזות ומחזות זמר, כולל הפקות בתיאטרון האופרה "רג'ינה" בניו יורק. היה עוזר למנהל האמנותי והמנצח על הפרמיירה העולמית של האופרה פנטאגלייז מאת רוברט סטארר. מגוון עבודתו כבמאי כולל יצירות מאת מולייר, לורקה ויונסקו, וניסיונו כמנצח אופרה כולל יצירות החל ממונטוורדי, דרך מוצרט, וכלה בורדי וקורט וייל.

בשנת 1976 עלה לישראל, ומאז הוא פעיל בניצוח ובהוראת המוזיקה. בשנים 1977–1982 לימד בבית הספר התיכון לאמנויות ע"ש תלמה ילין בגבעתיים, שם ניצח על הפקות מוזיקליות והדריך הרכבים קאמריים.

בשנת 1981 הקים את התזמורת הקאמרית הרצליה, והיה מנהלה המוזיקלי ומנצחה הקבוע עד לפרישתו בשנת 2012. עם פרישתו נסגרה התזמורת, וכעבור חודשים אחדים הודיעה העירייה על הקמתה של התזמורת הסימפונית החדשה הרצליה, בניהולו המוזיקלי של המנצח גיל שוחט.

קונצרטים בניצוחו משודרים בקול ישראל ובקול המוסיקה. היה מרצה-אורח בכיר ומנצח בטכניון חיפה, ביצע כיתות אמן לתזמורות סימפוניות, והוא מרצה מבוקש. כיהן כמנצח-אורח בארצות הברית, ברוסיה, בסלובקיה, בגרמניה, ברומניה, באנגליה, בוויילס, באוקראינה, בטורקיה, בהונגריה, בסין ובפולין.

===חייו האישיים===
בורדוביץ נשוי ואב לשלושה, מתגורר במושב אביחיל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.habama.co.il/Pages/ArtPerson.aspx?Subj=3&Area=4&PeopleID=1875 הרווי בורדוביץ] באתר "הבמה"

קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מנצחים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל תלמה ילין
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:אביחיל: אישים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
רונאן ראפטרי

רונן ראפטרי (באנגלית: Ronan Raftery; נולד ב-9 בדצמבר 1990) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אירי.

== ביוגרפיה ==
נולד בדבלין, אירלנד ב-9 בדצמבר 1990.הוא סיים את לימודיו באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה בלונדון.

== תפקידים טלוויזיוניים ==
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת
! התפקיד
! פרק
|-
| 2010
| רופאים
| קארל המחוזי
| פרק: "יום אפס"
|-
| 2012
| Fresh Meat
| דילן שיילס
| החוזר מטיל
|-
| 2012-15
| מון בוי
| דיזי
|
|-
| 2013-14
| Crossing Lines
| קולין מק'קונל
|
|-
|2018
|האימה
|ג'ון אירווינג
|
|-
|2019
|הגשר
|רוברט ג'סטאט
|מיני-סדרה
|-
|2023–הווה
|בודקין
|אמרסון סטפורד
|
|}

== תפקידים בסרטים ==
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! כותרת
! התפקיד
|-
| 2011
| קפטן אמריקה: הנוקם הראשון
| הצבא הקלר
|- 
| 2011
| מותו של גיבור על (Death of a Superhero)
| ג'ף
|-
| 2011
| מחיקת אמילי (Deleting Emily)
| סטיב
|-
| 2014
| מעלית המגרש (The Elevator Pitch)
| ז'אק קליין / את עצמו
|-
| 2016
| המצור של ג'דוטוויל (The Siege of Jadotville)
| ג'ון גורמן
|-
| 2016
| בינארי (Binary)
| פרנקי
|-
| 2016
|חיות הפלא והיכן למצוא אותם
| לנגדון שו
|-
|2017
|מנועי התמותה (Mortal Engines) 
|ביוויס רוד
|}

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אירים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אירים
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1990
מוד בוני

מוד בוני על מטוסה, [[11 באפריל 1933]]
מוד רוז "לורס" בוני (באנגלית: Maude Rose "Lores" Bonney; 20 בנובמבר 1897 – 24 בפברואר 1994) הייתה הטייסת האוסטרלית והאישה הראשונה שטסה טיסת סולו מאוסטרליה לאנגליה, וכן האישה הראשונה אשר הקיפה את אוסטרליה בטיסה. בוני היא חברת מסדר האימפריה הבריטית, וחברת מסדר אוסטרליה.

==קורות חיים==
מוד רוז רובנס נולדה בפרטוריה שבדרום אפריקה. לימים אימצה את השם "לורס". משפחתה עברה קודם לאנגליה ולאחר מכן לאוסטרליה. התחנכה במלבורן, ולאחר מכן למדה בבית ספר לנימוסים והליכות בגרמניה, שם פגשה והתחתנה עם הארי ברינגטון בוני, יצרן מוצרי עור, בשנת 1917. לאחר נישואיהם הזוג עבר לבריסביין, שבקווינסלנד, אוסטרליה.

===קריירת הטיסה===
בשנת 1928 פגשה בוני את ברט הינקלר, בן דודו של בעלה, הארי בוני, שהיה הטייס הראשון שטס טיסת סולו בין אנגליה ואוסטרליה. בוני, שהתלהבה מהישגיו של הינקלר החליטה ללמוד טיס. את שיעורי הטיסה הראשונים עשתה בסתר, אך לאחר שסיפרה עליהם לבעלה הוא קנה לה מטוס מדגם דה האבילנד DH.60 שכונה "עש צועני" עמו החלה בשבירת שיאי טיסות:

{| class="wikitable"
| 1931:
| DH 60G VH-UPV || בריזביין-וואנגאראטה, ויקטוריה ||1,600 ק"מ
|-
| colspan="4" |הטיסה הארוכה ביותר שבוצעה על ידי טייסת ביום אחד.
|-------------
| 1932:
| DH 60G VH-UPV || הקפת אוסטרליה ||12,800 ק"מ
|-
| colspan="4" style="border-bottom:3px solid grey;" |האישה הראשונה שהקיפה את אוסטרליה בטיסה
|-------------
| 10 באפריל 1933:
| DH 60G VH-UPV || בריזביין-קרוידון, אנגליה ||20,000 ק"מ
|-
| colspan="4" style="border-bottom:3px solid grey;" |האישה הראשונה שטסה טיסת סולו מאוסטרליה לאנגליה.
|-------------
| 1937:
| Klemm L32-V VH-UVE || בריזביין-קייפ טאון, דרום אפריקה ||16,826 ק"מ
|-
| colspan="4" style="border-bottom:3px solid grey;" |האישה הראשונה שטסה טיסת סולו מאוסטרליה לדרום אפריקה.
|}

פרוץ מלחמת העולם השנייה שם קץ לתוכניתה לטוס מסביב העולם, דרך יפן, אלסקה וארצות הברית. מטוסה נהרס בשריפה בשנת 1939, עת שחנה בהאנגר מטוסים, לאחר שעוקל על ידי ממשלת אוסטרליה לטובת המאמץ המלחמתי.

בוני נפטרה בביתה במיאמי שבקווינסלנד ב-1994, בגיל 96.

==תוארי כבוד==
בשל טיסתה מאוסטרליה לאנגליה זכתה בוני בתואר חברת מסדר האימפריה הבריטית מאת המלך ג'ורג' החמישי.

איגוד טייסות אוסטרליה יסד פרס על שמה של בוני.

בוני התקבלה כחברה באיגוד "תשעים ותשע", האגודה האמריקנית של נשים טייסות שהיו חלוצות בתחום התעופה. ושמה של בוני מוצג על קיר הכבוד בקליפורניה, בקפלת הטייסים, לצד שמם של צ'ארלס לינדברג, צ'ארלס קינגספורד סמית', ואמיליה ארהארט.

אוניברסיטת גריפית שבקווינסלנד, העניקה לבוני תואר דוקטור לשם כבוד בשל הישגיה בתחום התעופה.

==פרסים אותות הוקרה==
* 1934 - חברה במסדר האימפריה הבריטית
* 1991 - חברה במסדר אוסטרליה
* [https://www.google.com/doodles/maude-lores-bonneys-122nd-birthday בשנת 2019, גוגל עשתה דודל מיוחד לציון 122 שנה מהולדתה של מוד בוני]

<br />

== ראו גם ==
* יעל רום, הטייסת הראשונה שעברה קורס טיס צבאי מלא במסגרת חיל האוויר הישראלי

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טייסות (נשים)
קטגוריה:מסדר אוסטרליה: חברים
קטגוריה:חברים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:נשים זוכות פרסים
קטגוריה:ילידות 1897
קטגוריה:חלוצות התעופה
קטגוריה:נפטרות ב-1994
דוניס אבדייאי

דוניס ג'מה אבדייאי (באלבנית: Donis Xhemë Avdijaj, נולד ב-25 באוגוסט 1996 באוסנבריק, גרמניה) הוא כדורגלן המשחק בעמדת הקשר בקבוצת TSV הארטברג מהבונדסליגה האוסטרית.

==קריירת המועדונים==
לאחר שהבקיע 78 שערים ב-77 משחקים במדי הקבוצות הצעירות של שאלקה 04 צורף אבדייאי לסגל הקבוצה הבוגרת. ב-17 בספטמבר 2014 נכלל בסגל הקבוצה במשחק מול קבוצת צ'לסי במסגרת שלב הבתים של בליגת האלופות, אך לא שותף במשחק. הוא שותף במספר משחקים בקבוצת המילואים של הקבוצה, אך לא בקבוצה הבוגרת.

בינואר 2015 הושאל לקבוצת שטורם גראץ האוסטרית ל-18 חודשים. ב-21 בפברואר ערך את הופעת הבכורה במשחק רשמי, כשעלה כמחליף בדקה ה-81 במשחק נגד קבוצת וינר נוישטט. שתי דקות לאחר שנכנס למשחק בישל שער, שהעלה את הקבוצה ליתרון זמני. חודש לאחר מכן הבקיע את שער הבכורה במשחק נגד קבוצת אדמירה וואקר. בעונתו הראשונה תופקד בעיקר כשחקן באגף השמאלי. הוא השתתף ב-17 משחקים, בהם הבקיע 6 שערים.

בעונת 2015/2016 המשיך לשחק בקבוצה האוסטרית ותופקד במרכז השדה. במהלך חודש אוקטובר סבל מפציעות בירך ובמותניים, פציעות שהשביתו אותו עד לתחילת חודש פברואר. עד לסיום העונה שותף ב-25 משחקים והבקיע שלושה שערים.

לאחר סיום ההשאלה חזר אבדייאי לשאלקה. במהלך סיבוב משחקים שעשתה הקבוצה בסין כהכנה לעונה נפצע במניסקוס.

בינואר 2018 הושאל אבדיאיי לרודה ההולנדית עד לתום עונת 2017/18. בקיץ 2018 סיים אבדיאיי את החוזה בשאלקה וחתם בוילם II מליגת העל ההולנדית. בסיום העונה חתם בקבוצת טרבזונספור על חוזה לעונה אחת.

==נבחרת לאומית==
באוקטובר 2014 הודיע אבדייאי על סירובו לשחק בנבחרת הצעירה של גרמניה בשל רצונו לייצג את אלבניה. ב-10 בנובמבר 2016 הצטרף לסגל נבחרת קוסובו לקראת משחקה מול נבחרת טורקיה, עקב בעיות בהגשת המסמכים נמנעה ממנו ההשתתפות במשחק.

ב-24 במרץ 2017 אבדייאי ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים קוסובנים
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:קשרי כדורגל קוסובנים
קטגוריה:כדורגלני שאלקה 04
קטגוריה:כדורגלני שטורם גראץ
קטגוריה:כדורגלני רודה
קטגוריה:כדורגלני וילם II
קטגוריה:כדורגלני טרבזונספור
קטגוריה:כדורגלני הארטס
קטגוריה:כדורגלני אמן
קטגוריה:כדורגלני א.א.ל. לימסול
קטגוריה:כדורגלני הארטברג
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. ציריך
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קוסובו
קטגוריה:ספורטאים זרים באוסטריה
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בסקוטלנד
קטגוריה:ספורטאים זרים בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים זרים בשווייץ
קטגוריה:ספורטאים קוסובנים בטורקיה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1996
קטגוריה:קוסובנים שנולדו ב-1996
פאבל פלווה

פאבל אדמוביץ' פלווה (; 30 ביוני 1850 - 28 במרץ 1916) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על ארמיות במלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
פלווה נולד ב-30 ביוני 1850 בעיר מוסקבה שהשתייכה אז לאימפריה הרוסית. בשנת 1868 התגייס לצבא האימפריה הרוסית הוא למד במכללת חיל הפרשים ובתום לימודיו ב-1870, והוצב ברגימנט האולאנים של המשמר. בשנת 1877 הוא סיים את האקדמיה לפיקוד ומטה, ונשלח עוד באותה שנה להילחם במלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) כקצין מטה בקורפוס ה-13. הוא חזר לרוסיה עם החתימה על חוזה השלום ב-1878, ונשלח לנסיכות בולגריה שזה עתה הוקמה, לסייע בארגונו של הצבא הבולגרי. הוא שירת בתפקידי מטה שונים בצבא הבולגרי, וב-1880 הוחזר לרוסיה. בשנת 1890 קיבל פיקוד על רגימנט הפרשים ה-12, וב-1893 הועבר למטכ"ל המחוזי בווילנה. ב-1895 מונה למפקד בית הספר לפרשים ניקולאי, וב-1899 מונה למפקד דיוויזיית הפרשים ה-2. ב-7 במרץ 1905 מונה למפקד המבצר בוורשה, אבל ב-4 ביולי של אותה שנה הועבר לפקד על הקורפוס ה-13. ב-1906 מונה לסגן מפקד חיל המצב של וילנה, וב-6 בדצמבר 1907 הועלה לדרגת גנרל חיל הפרשים. ב-17 במרץ 1909 מונה למושל המחוז הצבאי של מוסקבה.

===מלחמת העולם הראשונה===

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914, מונה פלווה למפקד הארמייה החמישית. הארמייה שתחת פיקודו פלשה לגליציה שהייתה תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית. הארמייה לחמה בקרב גליציה ובכלל זה בקרב קרשניק, ובקרב קומרוב שבו ספגה אבדות כבדות, אולם לאחר מכן נחלה הצלחה גדולה בקרב רווה, והשתתפה בהדיפת הכוחות האוסטרים אל מעבר לנהר הסן. בהמשך השתתפה הארמייה בקרב על הוויסלה, ובקרב לודז', אשר במהלכו קיבל פלווה את הפיקוד על כל הכוחות הרוסיים בלודז' וסביבותיה. על חלקו בקרב גליציה קיבל את עיטור גאורגי הקדוש. בהמשך פיקד פלווה על הארמייה במסגרת הנסיגה הגדולה משטחי פולין וגליציה. ב-14 בינואר 1915 קיבל פיקוד על הארמייה ה-12 ולחם עמה בקרב השני על האגמים המזוריים. במהלך הקרב, ארגן פלווה מתקפת נגד מוצלחת אשר בלמה את המתקפה של צבא הקיסרות הגרמנית. ב-8 ביולי 1915 הוחזר לפקד על הארמייה החמישית עד 6 בדצמבר של אותה שנה עת הועבר לפקד על החזית הצפונית. בשל מצבו הבריאותי המעורער, שוחרר מהצבא ב-6 בפברואר 1916.

פלווה מת בביתו שבמוסקבה ב-28 במרץ 1916, בגיל 65 ושרידיו קבורים בבית הקברות לחללי מלחמת העולם הראשונה בעיר.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.grwar.ru/persons/persons.html?id=202 פאבל פלווה] 

קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מקבלי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מפקדי ארמיות רוסיות
קטגוריה:מפקדי ארמיות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1850
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1916
קודי הול

קודי טיילור הול (באנגלית: Cody Taylor Hall; נולד ב-31 במאי 1991), הידוע יותר בשם הבמה שלו, קודי הול הוא מתאבק אמריקאי, המופיע בארגון ההיאבקות היפני Pro Wrestling Noah.

==תחילת קריירת ההיאבקות==

קודי החל להתאמן בין השנים 2010–2012 כמתאבק מקצועי במטרה להמשיך את צעדיו של אביו, סקוט הול, והוא אחד הגורמים שעזרו לו להתחיל להתאבק.

==קריירת היאבקות מקצועית==
===ארגונים עצמאיים (2012–2014)===

הקרב הראשון של קודי נערך ב-14 ביולי 2012, כאשר הוא מנצח את ג'וש הס. במשך השנים הול התאבק בכמה ארגונים עצמאיים, לרוב בקרבות זוגות עם קווין נאש או שון וולטמן, שניהם חברים טובים של אביו. שנתיים לאחר מכן קודי זכה באליפות במשקל כבד של הארגון המקומי בג'ורג'יה בשם SFCW.

===NJPW (2015–2017)===
הול כחלק מקבוצת Bullet Club בפברואר 2015

בתחילת שנת 2015 קודי החל להתאבק בארגון היפני המוכר NJPW. קודי ערך את הופעת הבכורה שלו כ"טירון" בקבוצה Bullet Club. את הקרב הראשון שלו בזירה ערך חודש לאחר מכן בקרב המרכזי 5 על 5 עם חברי קבוצתו, קרב שאותו קבוצתו נחלה הפסד. את הקרבות הראשונים שלו בזירה הוא הפסיד כחלק מקרבות רבי משתתפים (עם חברי קבוצת ה-Bullet Club) כאשר בכל המקרים הוא זה שמוצמד. את הניצחון הראשון שלו השיג ב-24 אפריל בקרב זוגות, שהוא שוב בעצם לא הגורם המצמיד. במשך השנה הול שימש בעיקר כמאבטח של הצמד "יאנג באקס". את ניצחון הבכורה שלו בקרב יחידים השיג ב-2 באפריל 2016 כאשר הוא מכניע את היראי קוואטו. קודי נפצע יותר מאוחר אותו החודש ונשאר מחוץ לפעילות עד ינואר 2017, כשהפרופיל שלו נמחק מהאתר הרשמי של הארגון.

===Pro Wrestling Noah (2017–2019)===

ב-13 במרץ הארגון היפני Noah הודיע שהול יחל לעבוד עבורם ב-11 באפריל. בחודש זה הול חבר לרנדי ריין בטורניר גלובל טאג ליג, כשהם מסיימים במאזן של ארבעה ניצחונות ושלושה הפסדים וכושלים לעלות לשלבים הבאים. הול וריין קיבלו הזדמנות להילחם על אליפות הזוגות ב-4 ביוני, אך נוצחו על ידי טניגוצ'י ומרפוג'י. ב-1 באוקטובר איתגר את איליי דרייק לקרב על האליפות הגלובלית של GFW, אך לא הצליח לנצח אותו ולזכות בתואר.

==חיים אישיים==

הודות לחברות הטובה בין אביו, קווין נאש ושון וולטמן, קודי מחשיב את האחרונים לדודים. קודי שירת בחיל האוויר של ארצות הברית ואף המשיך את שירות כשירות חובה עד שהחליט ללכת בדרך סקוט אביו, ולהיות מתאבק כמוהו.

==אליפויות והישגים==

* הישגים במגזין ההיאבקות Pro Wrestling Illustrated - PWI
** PWI דירג אותו במקום ה-317 מתוך 500 המתאבקים הטובים ביותר לשנת 2018

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מתאבקים מקצוענים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991