OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יחידת רימון (1970)

יחידת רימון (נקראת גם סיירת רימון) הייתה יחידה מובחרת בצה"ל הכפופה לפיקוד הדרום, אשר פעלה לסירוגין משנת 1970 עד 2005 ותפקידה העיקרי היה לחימה בטרור הפלסטיני ברצועת עזה.

==היסטוריה==
בשנת 1970 הטיל אלוף פיקוד הדרום, אריאל שרון, על סרן מאיר דגן, יוצא סיירת צנחנים ומפקד פלוגה באחד מגדודי החטיבה, להקים יחידה ללחימה בטרור ברצועת עזה. יחידה זו הייתה מודל מוקדם ליחידות המסתערבים (יחידת דובדבן וימ"ס) של היום וביצעה פעילות דומה. לימים העיד דגן כי לוחמי היחידה הוכשרו בירי מהיר באקדחים מסוגים שונים ואומנו להגיב מהר תחת אש. על חיילי היחידה הוטל לפעול בשטח הרצועה, בדגש על המרחבים האורבניים, יחד עם אנשי שב"כ, במטרה לאתר, לעצור ולחסל מחבלים. פעילות היחידה הייתה שנויה במחלוקת, על פי עדותו של דניאל עוקב. בשנת 1971 הוביל דגן את לוחמי היחידה במבצע "תעשייה", במהלכו התחזו הלוחמים לניצולי ספינת דיג טרופה שהגיעו מלבנון לרצועת עזה והצליחו להרוג את בכיר המחבלים ברצועת עזה באותה עת.

היחידה הועברה לחטיבה מרחבית הבקעה בזמן ארץ המרדפים בסוף שנות ה-70 של המאה ה-20 והמשיכה לפעול כמחלקת הסיור של החטיבה עד שנת 2005, אז הועברה לאחריות גדוד "נצח יהודה" (הנח"ל החרדי) ופעלה שם כמחלקת סיור.

בשנת 2010 הוקמה בפיקוד הדרום יחידה חדשה בשם "יחידת רימון", שנסגרה גם היא בשנת 2018 ולוחמיה שובצו והועברו ליחידות מגלן ודובדבן בחטיבת הקומנדו.

== שם היחידה ==
גרסה אחת למקור שמה של היחידה הוא באירוע בו מצאה היחידה מצבור של רימוני יד ששימשו את המחבלים. במקום לפוצץ אותם פיצוץ מבוקר או פשוט להחרימם, החליטו ביחידה למלכדם באמצעות קיצור פתיל ההשהייה של הרימונים מזמן של 5 שניות לשנייה אחת בלבד. כאשר המחבלים ניסו מאוחר יותר להשתמש ברימונים הללו כנגד כוחות צה"ל, רבים מהם התפוצצו להם בידיים. עם זאת, האלוף במיל' מאיר דגן, מקים היחידה ומפקדה, ציין כי הסיפור הוא רק מיתוס, והיחידה קרויה על שם עץ הרימון.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

רימון
רימון
קטגוריה:חיל הרגלים הישראלי
עין עבדת

עין עבדת הוא מעיין בהר הנגב, הנובע בנחל צין ומוגדר כגן לאומי.

==תיאור==
עין עבדת הוא מעיין הנובע כשלושה ק"מ דרומית למדרשת בן-גוריון וכארבעה ק"מ צפונית לחורבת עבדת. דרך יורדת ממדרשת בן-גוריון לגן הלאומי עין עבדת<ref></ref>. הנחל יוצר קניון צר ועמוק בסלע הקירטון הרך והלבן. מי המעיין יוצרים בדרכם פלג, מפל בגובה 15 מטר ובריכות. המפל נשפך לבריכה שעומקה שמונה מטר. בגדות הפלג ישנה צמחייה המושכת בעלי חיים ביניהם יעלים ונשרים. המקום הוא גן לאומי עם שתי כניסות לחלקו העליון ולחלקו התחתון, וניתן לבקר בו בשעות מוגדרות ומוגבלות כמו בכל גן לאומי לטובת בעלי החיים החיים באזור. בנחל צומחת חורשה של צפצפת הפרת, עץ הצומח בנאות מדבר ומתאפיין במגוון רחב של צורות עלים.

קניון עין עבדת בנחל צין מתחיל במקום בו הנחל עוזב את רמת עבדת ומתחבר בין הרמה ורכס חתירה. קניון עין עבדת הוא קניון טבעי בסלע הגיר הלבן ובו אבני צור שחורות וחומות. בקניון עין עבדת נובעים שלושה מעיינות: עין מעריף, עין עבדת ועין מור. עין עבדת הוא מעיין שכבה. מי הגשמים זורמים מתחת לאדמה על שכבה אטומה עד שהם מגיעים לפתח יציאה באזור הקניון. ליד עין מור צומחת אלה אטלנטית גדולה שגילה מוערך ב-250 שנים. המצאות האלה האטלנטית מרמזת על אפשרות שהאזור היה גשום יותר בעבר.

שביל המטיילים באתר עובר ליד מערות נזירים שהתגוררו והתבודדו במקום בתקופה הביזנטית. במערות ישנם חדרים וגומחות ששימשו כארונות. הנזירים גם חצבו את גרמי המדרגות כדי להקל את הגישה שלהם למים. מעל עין מעריף סמוך לראש השביל העולה מעיין עבדת נמצאים שרידים של מגדל מרובע אף הוא מהתקופה הביזנטית אשר שימש את הנזירים לתצפית ושמירה על החלקות החקלאיות שלהם. בראש הקניון מרפסת תצפית המשקיפה על מפל עין מעריף אשר גובהו כ-60 מטר מעל עין עבדת וסביבו צמחייה צפופה.

{| align=right
|<gallery widths="140px" heights="140px" perrow="4">
תמונה:Ein_Ovdat,_the_pools.JPG|הבריכות
תמונה:Ein Avdat Flood 1.JPG|שיטפון בנחל צין
תמונה:Ein Ovdat, from above.JPG|עין עבדת, המפל
תמונה:Ein Ovdat, from above3.JPG|מבט מלמעלה
תמונה:Ein Ovdat.JPG
תמונה:עין_עבדת_2.jpg
תמונה:משפחה בעין עבדת.jpg
המערה בעין עבדת.jpg| המערה בעין עבדת
 </gallery>
|}

==ראו גם==
* עבדת

== לקריאה נוספת ==
* אנציקלופדיה אריאל לידיעת הארץ מאת זאב וילנאי, הוצאת עם עובד.
* כל מקום ואתר תשל"ח 1978, משרד הביטחון – ההוצאה לאור וכרטא.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [http://www.trekker.co.il/israel-ovdat.asp עין עבדת באינדקס, פורטל התיירות לישראל]
* 
* 
* [https://jfc.org.il/news_journal/60929-2/97468-2/ שמורת הטבע עין עבדת] 1969, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הנגב: גנים לאומיים
עבדת
קונרד ויידט

הנס וולתר קונרד פיידט (בגרמנית: Hans Walter Conrad Veidt, בגרמנית פַייט; 22 בינואר 1893 – 3 באפריל 1943) היה שחקן גרמני אשר לאחר קריירה משגשגת בקולנוע הגרמני עבר להוליווד ושיחק במספר סרטים מצליחים, לרבות "קזבלנקה".

== ביוגרפיה ==
פיידט נולד בפוטסדם, גרמניה. במהלך קריירת המשחק שלו שיחק בלמעלה ממאה סרטים, חלקם סרטים קלאסיים. בין היתר בסרטי הקולנוע האקספרסיוניסטי הגרמני כגון "הקבינט של ד"ר קליגרי" (1919), סרט שהיווה פריצת דרך צורנית וסגנונית. ב-1919 שיחק בתפקיד הראשי בסרט "שונה מהאחרים", והיה בכך כנראה לראשון ששיחק דמות של הומוסקסואל בקולנוע. תפקידו כנבל בסרט "האיש שצוחק" (1928) היווה השראה לדמות הג'וקר בסדרת הקומיקס "באטמן" ובסרטים שנעשו על פיה. כן שיחק בסרט הגרמני המדבר הראשון "הארץ ללא נשים" ("Das Land ohne Frauen") אשר הוקרן לראשונה בשנת 1929.

פיידט היה נשוי שלוש פעמים, ואחת מנשותיו הייתה יהודייה. על אף שלא היה יהודי במוצאו, החשיב עצמו כיהודי, ובכל טופס בו נדרש למלא את דתו רשם "יהודי". בדעותיו התנגד לנאציזם, ומשעלה אדולף היטלר לשלטון בגרמניה בשנת 1933, התקבלה בגסטפו החלטה לרצוח אותו. ויידט חש כי חייו בסכנה ונמלט לבריטניה, שם המשיך בעשייתו הקולנועית. בין הסרטים הראשונים בהם הופיע היו "היהודי הנודד" (1933) ו"היהודי זיס" (1934) (על פי ספרו של ליון פויכטוונגר) סרטים פרו-יהודיים, אשר הביעו התנגדות לנאציזם. "היהודי זיס" בגרסתו הפרו-יהודית של ויידט תפס את תשומת לבו של יוזף גבלס, שר התעמולה הנאצי, אשר יזם הפקת גרסה נאצית שהיא אחד מסרטי התעמולה האנטישמיים החריפים שנוצרו אי פעם.

באנגליה חבר ויידט לבמאי מייקל פאואל. שיתוף פעולה זה יצר מספר סרטים מצליחים כ"מרגל בשחור" (1939), "הברחה" (1940) והסרט הקלאסי "הגנב מבגדד" (1940) שם שיחק את ג'עפר, הווזיר האכזר. לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה, תרם את מרבית רכושו לטובת מאמץ המלחמה הבריטי.

לאחר שנת 1940 עבר להוליווד שם שיחק את תפקידו הזכור ביותר, המיור הנאצי היינריך שטראסר, המתאנה לגיבוריו החיוביים של הסרט, המפרי בוגארט ואינגריד ברגמן, בסרט "קזבלנקה" (1942). פיידט היה השחקן בעל המשכורת הגבוהה ביותר בצוות השחקנים ב"קזבלנקה". תפקידו זה הוא כנראה התפקיד הזכור ביותר בקריירה הקולנועית של פיידט, ולמעט סרט בשם "מעל לכל חשד" שצולם בשנת 1943 (ואשר אף בו שיחק את הנאצי האכזר) הייתה זו שירת הברבור הקולנועית שלו.

בשנת 1943 מת ויידט מהתקף לב בעת משחק גולף בלוס אנג'לס.

==ראו גם==
* ההתנגדות הגרמנית לנאציזם
*הצלת יהודים במהלך השואה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מתנגדים גרמנים למשטר הנאצי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה גרמנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני ראינוע

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1893
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1943
מרדכי בן-זאב

מרדכי בן זאב מימין ו[[זאב ברלינסקי בתיאטרון סמבטיון, 1956]]
מרדכי בן-זאב (2 ביולי 1916 – 19 בנובמבר 2010) היה שחקן תיאטרון, קולנוע וטלוויזיה ישראלי. ממייסדי תיאטרון חיפה.

==קורות חיים==
מרדכי בן זאב נולד כמרדכי גימיינר, בוורשה שבפולין.

ב-1923, כשהיה בן שש, עלה ארצה עם משפחתו ולמד בבית הספר תחכמוני.

עבד כמלח והיה מראשוני הספנים בנמל תל אביב.

בשנת 1936 נבחן על ידי צבי פרידלנד והתקבל לסטודיו שלו יחד עם עדה טל, בתיה לנצט, יצחק שילה, נחום בוכמן, אברהם ניניו ועוד. הוא שיחק בהבימה בתפקידים קטנים ופרש היות שהוותיקים לא נתנו לצעירים להתקדם. הוא הקים סטודיו דרמטי של המשמרת הצעירה ליד ההסתדרות בתל אביב והיה מראשוני התיאטרון הקאמרי בו שיחק בשנים 1945–1956.

בשנת 1954 נסע לניו יורק ולמד משחק אצל לי שטרסברג.

בשנת 1956 התפטר מהקאמרי ויסד ביחד עם זאב ברלינסקי את תיאטרון סמבטיון - בימה זעירה לסאטירה.

התיאטרון התקיים בשנים 1957–1960 ונסגר תוך הפסדים כבדים.

בן זאב עבר לשחק ביידיש ביחד עם שמעון דז'יגאן.

בשנת 1961 היה ממייסדי תיאטרון חיפה.

מתפקידיו החשובים על הבמה: הזקן קנדי ב"על עכברים ואנשים", ג'וקסר ב"יונו והטווס" של שון או'קייסי, חליסטקוב ב"רביזור" של ניקולאי גוגול, אדש ברדש ב"חפץ" של חנוך לוין בתיאטרון חיפה ועוד. כן הופיע במספר הצגות יחיד: "ידיה של אאורידיס" של הסופר המקסיקני פדרו בלוך, "יומו של משוגע" לפי גוגול ו"אהבה מאוחרת" לפי עמוס עוז.

בן זאב שיחק במספר סרטים, ובהם: "קללה לברכה", "מציצים" (בתפקיד אלטמן), "צ'רלי וחצי" (בתפקיד ארליך), "יופי של צרות" (בתפקיד מנדל), "דודה קלרה", "השועל בלול התרנגולות" ו"אדון לאון" (בתפקיד קלמן). 

הוא שיחק גם בתוכניות טלוויזיה: ב"דלת הקסמים" (בתפקיד דוקטור טוביה גוטמן) ובפרק בסדרת הטלוויזיה "עברית בסימן טוב" בתפקיד גולומבק, גונב הסמובר.

==משפחתו==
לבן זאב ולרעייתו בתיה, מורה במקצועה, נולדו שלושה ילדים: איש הרדיו והזמר דורי בן זאב, הפזמונאית חמוטל בן זאב והשחקן ערן בן זאב.

ב-1988 קיבל תואר "יקיר חיפה" וכן כתב אוטוביוגרפיה בשם "זאב במה".

בשנותיו האחרונות כונה "זקן שחקני ישראל", מאז שמת השחקן נתן כוגן שהיה מבוגר ממנו.

בן-זאב נפטר בגיל 94 ונקבר בזכרון יעקב.

== ספריו ==
*זאב במה, הוצאת נוצה וקסת, 1988
* סיפורי רחוב, הוצאת תמוז, 1993

==קישורים חיצוניים==

* ערן סויסה, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART2/180/227.html זקן השחקנים: מותו של אלטמן הגדול], באתר nrg, 21 בנובמבר 2010
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ביישוב
מרדכי
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (תל אביב)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
מערכת מידע ניהולי

מערכת מידע ניהולי (באנגלית: Management Information System, בקיצור MIS) היא מערכת מידע שנועדה לסייע למנהלים בדרג התפעולי (דרג הביניים) לקבל החלטות ביצועיות שוטפות, וכך לשפר את פעילות הארגון. מערכות מסוג זה משרתות את תחומי התכנון, קבלת ההחלטות והפיקוח על תהליכים מובנים אשר ניתן לבצע בצורה ממוחשבת. המערכות מסכמות נתונים בצורה סטטיסטית ומספקות מידע מנותח למנהלים. בניגוד ל-TPS שהאורינטציה שלה היסטורית, ה-MIS יכולה להשליך גם לגבי מגמות ונתוני מכירות בעתיד.

המערכת בנויה מאוסף של מודולים. חלק מהמודולים יכולים לפעול באופן אוטומטי לחלוטין. לדוגמה, מודול להזמנת חומר גלם, אשר מבצע אוטומטית תהליך של הזמנת מלאי כאשר הוא מזהה ירידה ברמת המלאי מתחת לסף שהוגדר לו מראש.

סוג נוסף של מודולים משמשים לבקרת תהליכים. מודולים אלו עוסקים בשליטה ובקרה ומוציאים התרעה כאשר מזוהה מצב לא תקין בתהליך. בעקבות ההתרעה, המנהל יכול להפעיל החלטה אנושית או להפעיל בעזרת התוכנה מודול נוסף של קבלת החלטות.

==ראו גם==
*מערכת תומכת החלטה (DSS)
*מערכת עיבוד תנועות (TPS)
==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכות מידע
ברנדי צ'סטיין

ברנדי צ'סטיין (באנגלית: Brandi Chastain; נולדה ב-21 ביולי 1968) היא כדורגלנית עבר אמריקנית וכיום שדרנית בערוצים ABC ו-ESPN.

== קריירה ==
צ'סטיין למדה בתיכון ארכיבישוף מיטי בסן חוזה שבקליפורניה, והובילה אותו לזכייה בשלוש אליפויות לאומיות.

ב-1986 החלה ללמוד באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, וזכתה בתואר רוקי העונה. לאחר מכן עברה ניתוח ברגליה והחמיצה את עונות 1987 ו-1988. ב-1989 עברה לאוניברסיטת סנטה קלרה, והובילה אותה לשני פיינל-פור של ה-NCAA.

את הופעת הבכורה שלה בנבחרת ארצות הברית ערכה ב-18 באפריל 1991 במשחק נגד נבחרת מקסיקו. צ'סטיין זכתה באותה שנה במקום הראשון בגביע העולם עם הנבחרת. ב-1993 סייעה לנבחרת לזכות בגביע הזהב שנערך בניו יורק.

ב-8 באוגוסט 1993 פרשה מהנבחרת האמריקנית, אך לקראת המשחקים האולימפיים של שנת 1996 חזרה לנבחרת ועזרה לה לזכות במדליית זהב.

שיא הקריירה של צ'סטיין היה בגביע העולם 1999. צ'סטיין כבשה בבעיטת עונשין את שער הניצחון בגמר נגד נבחרת סין. לאחר הבקעת השער צ'סטיין הורידה את חולצתה ונותרה לבושה בחזיית ספורט בלבד. בעקבות הצלחתה בטורניר זכתה למספר חוזי חסות, שהבולט מביניהם היה מטעם נייקי בסך מיליון דולר.

משחקה האחרון בנבחרת היה ב-6 בדצמבר 2004 אחרי אולימפיאדת אתונה. צ'סטיין הייתה ממייסדות ליגת ה-WUSA, ושיחקה בה מ-2001 ועד 2003.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://fifaworldcup.yahoo.com/03/en/t/pl/284.html גביע העולם בכדורגל - ברנדי צ'סטיין] 
* 

קטגוריה:מגנות כדורגל אמריקאיות
קטגוריה:כדורגלניות אמריקאיות
קטגוריה:מגני כדורגל אמריקאים
קטגוריה:כדורגלניות גולד פרייד
קטגוריה:כדורגלניות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:כדורגלניות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:כדורגלניות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: כדורגל
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית אמריקאיות: כדורגל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנטה קלרה
קטגוריה:חברות היכל התהילה הלאומי לכדורגל
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לכדורגל
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1968
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
אהבה זה כואב

אהבה זה כואב היא סדרה דרמה רומנטית ישראלית בתשעה פרקים, זוכת פרס האקדמיה לטלוויזיה, ששודרה בערוץ ישראל 10 בשנת 2004. בשנת 2008 נרכשו הזכויות לתבנית הסדרה על ידי רשת ABC האמריקאית, אך לא הגיעה לשלב ההפקה. הסדרה הוקרנה בשידור חוזר בערוץ "YES ישראלי".

== עלילה ==
הסדרה עוקבת אחר דנה (דנה מודן), מנחת טלוויזיה מצליחה של תוכנית בידור ובישול בשם "תעשי ממנו קציצות", שבן זוגה, אדי (אוהד קנולר), נוטש אותה במפתיע. חברתה מיקה (דורית בר-אור), מייעצת לדנה המדוכדכת לנסות להתאושש מן הפרידה בקיום יחסי מין עם האדם הראשון שתפגוש. דנה מיישמת את העצה ושוכבת עם המוסכניק המטפל במכוניתה, אורן (אסי כהן). אירוע זה מוביל לרומן בין השניים, מבעדו נחשפים המתחים והכאבים המלווים קשר רומנטי בין שני אנשים שרקעם שונה מאוד. בין השאר מעוררת האהבה בין דנה לאורן תגובות מהם ומהסובבים אותם לשוני במוצא העדתי, להבדל בגישה לאהבה בין גברים לנשים, ולרומן בין אישה מבוגרת יותר, ובעלת מעמד, לגבר צעיר יותר, שמעמדו המקצועי אינו ברור.

==הפקה==
הסדרה בוימה על ידי רם נהרי, נכתבה על ידי דנה מודן ונערכה על ידי שבי גביזון. "אהבה זה כואב" הוקרנה כאשר מעמדו של ערוץ 10 במידרוג היה בשפל. הסדרה לוותה בשפע קדימונים, קצרה הצלחה רבה במדרוג, והייתה לסדרה המשמעותית הראשונה של ערוץ 10 שערערה את שליטתו המוחלטת של ערוץ 2 במדרוג. כמו כן, פרק הבכורה של הסדרה שודר בערוץ 10 ללא פרסומות, באופן חריג.

הסדרה הייתה ניסיון ראשון בתחום הדרמה, בהיקף זה, למודן, והציגה את כהן, שהיה ידוע עד אז בעיקר כחבר בצמד הקומי "אסי וגורי", כשחקן מוכשר ורב-פנים. הסדרה זכתה בפרס "הדרמה הטובה ביותר" לשנת 2004 בטקס הטלוויזיה של קרן מקור, בפסטיבל הקולנוע הבינלאומי של חיפה ובטקס האקדמיה לטלוויזיה ישראלית, בו זכה כהן בקטגוריית השחקן הטוב ביותר בסדרת דרמה ישראלית.

על אף התגובות החיוביות לסדרה בקרב הצופים, הביקורות והפרסים בהם זכתה, הודיעה היוצרת דנה מודן כי לא תופק לה עונה נוספת. לאחר סיום הסדרה שודרה תוכנית של "מאחרי הקלעים" על הפקת הסדרה. התוכנית זכתה לכ-13% מדרוג (רייטינג) בממוצע.

== דמויות ==

=== דמויות ראשיות ===
מתוך "אהבה זה כואב"
* דנה (דנה מודן): מנחת תוכנית טלוויזיה מצליחה, בת 32, המתגוררת במרכז תל אביב.
* אורן (אסי כהן): מוסכניק בן 26 המתגורר בדרום תל אביב (במקור מאשדוד), שמעולם לא חווה מערכת יחסים זוגית.
* מיקה (דורית בר-אור): חברתה התל אביבית בת ה-30 של דנה.
* עמי (עמי סמולרצ'יק): עובד במוסך בן 25, וידידו הטוב של אורן.

=== דמויות נוספות ===
* אדי (אוהד קנולר): תל אביבי בן 33 הנוטש את דנה, אך בהמשך שב ומנסה לחדש את הקשר עמה.
* רמי (גל זייד): גבר נשוי ומבוגר, הבוגד באשתו בקביעות, בין השאר עם מיקה.
* סמדר (דורית לב-ארי): אשתו של רמי וידידתן של דנה ומיקה, שאינה מודעת לבגידותיו של בעלה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20051220002301/http://msn.10.tv/love/ אהבה זה כואב] - אתר הבית של הסדרה
* פרקים מלאים של "אהבה זה כואב" לצפייה ישירה ב[http://vod.walla.co.il/tvshow/1773699/love-hurts -וואלה! VOD] 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות דרמה רומנטיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ עשר: תוכניות וסדרות
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תוכניות וסדרות
ככה לא מתנהגים

"ככה לא מתנהגים" היא סדרה מוקומנטרית בכיכובו של גורי אלפי, ששודרה בשנת 2005 בערוץ 2, במסגרת זכיינית השידור רשת. הסדרה עלתה לאוויר ביום השידורים הראשון לאחר המעבר לשידור של שתי זכייניות, קשת ורשת, בערוץ 2 וזכתה לרייטינג גבוה. 

הסדרה עוקבת אחר חיפושו של אלפי אחר תשובות לשאלות הנוגעות להתנהגות בני האדם. נושאיהם של ששת פרקי הסדרה היו: פחד, תחרותיות, ניקיון, שקר, עצבנות ומציצנות. אלפי, אשר מנחה את התוכנית, מעניק פן הומוריסטי בחקירת העניינים. הנושאים השונים נבחנים על ידי מומחים, סופרים וחוקרים, ומשודרים בתוכנית בעזרת שחקנים ובדרנים רבים, ביניהם רותם אבוהב, מריאנו אידלמן, עינב גלילי, נתי קלוגר, שי אביבי וליאור שליין. בשנת 2005 היא נכנסה יחד עם "השמינייה" לרצועת השידור של הערוץ הישראלי בארצות הברית ובאירופה.

== ראו גם ==
* מה זה השטויות האלה?!

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
מה זה השטויות האלה?!

מה זה השטויות האלה?! היא סדרה דוקו-קומית ישראלית בכיכובה של הקומיקאית עדי אשכנזי. הסדרה שודרה בערוץ 2, במסגרת "שידורי קשת", ואחר כך שודרה בקשת 12, בהפקת חברת מטר הפקות.
בשנת 2008 רשת השידור האמריקאית "CBS" רכשה את התוכנית וכן רשתות הטלוויזיה באיטליה, בספרד ובמדינות נוספות רכשו גם את הפורמט.

כל פרק בסדרה עוסק בנושא מסוים בחברה האנושית בכלל והישראלית בפרט. אשכנזי, אשר מעניקה לתוכנית פן הומוריסטי, עוברת מצבים מסוימים הכלולים בנושא הכללי, ומתחקרת מומחים, אנשי מקצוע וחברים לעולם הבידור, בשילוב קטעי סטנד-אפ ממופעה הקשורים לנושא. העונה הראשונה זכתה למדרוג (רייטינג) ממוצע גבוה, והיא המשיכה לעונות בקשת.

העונה הרביעית עלתה לשידור ב-14 במאי 2010, וב-1 בספטמבר 2016 עלתה לשידור העונה חמישית.
אחרי שלושה פרקים בלבד הופסק שידור העונה החמישית ללא כל הסבר. רק בחודש מאי 2017 שבה התוכנית ללוח השידורים ושודרו עוד 3 פרקים בעונה המקוצרת.

במרץ 2018 החל שידורה של העונה השישית בערוץ קשת 12. בעונה זאת השתנה מעט הפורמט ומלבד קטעי הסטנד-אפ המצולמים, מראיינת עדי אשכנזי זוגות שונים הנשאלים על ניסיונם בנושאי הפרקים השונים אך ללא צילום סיטואציות קומיות כבעונות הקודמות, אם כי לעיתים נכללו סרטונים ביתיים שצילמה. עונה זו נקראת "שיטת אשכנזי". בתום העונה נוסף פרק שליקט חלקים מקטעי הסטנד-אפ מפרקי העונה יחד עם צילומים מבימוי הסטנד-אפ שלא הופיעו בפרקים עצמם.

ביולי 2021 החל שידורה של העונה השביעית בקשת 12 וגם היא נקראה "שיטת אשכנזי".

==ראו גם==
* ככה לא מתנהגים

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mako.co.il/ChannelTagit?tagName=עדי%20אשכנזי&vgnextoid=3280f8e4874a5110VgnVCM1000004801000aRCRD עדי אשכנזי בתוכניות קשת], באתר mako
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תוכניות וסדרות
צרמט

צרמט (בגרמנית: Zermatt) היא עיירת נופש בשווייץ, הנמצאת למרגלות הר המטרהורן בקנטון ואלה שבדרום מערב שווייץ, כ-10 קילומטרים מהגבול עם איטליה. רוב תושבי הכפר הם נוצרים-קתולים דוברי גרמנית. צרמט מוכרת בעיקר בזכות היותה אתר סקי המושך אליו גולשי סקי מכל רחבי העולם בשל גובהו הרב (3,820 מטר), המאפשר גלישה על קרחון לאורך כל השנה, הנוף המרהיב, וכן בזכות הקרבה להר מטרהורן המפורסם. 

האוכלוסייה הקבועה בצרמט כוללת בסביבות 4,000 אנשים, אף על פי שמספר התושבים משתנה במידה ניכרת במשך עונות השנה בשל תיירים, מטפסי הרים, וגולשי סקי הפוקדים את המקום ומשמשים בה כמקום לינה. הכפר ממוקם בתוך עמק בין כמה הרים, ובגובה 1620 מטרים.

כלכלתה של צרמט מושתתת כמעט כולה על תיירות, והיא מוכרת כאתר סקי ונופש. 

ההעפלה הראשונה לפסגת המטרהורן בוצעה בשנת 1865 על ידי משלחת בראשותו של מטפס ההרים הבריטי אדוארד וימפר.

כדי למנוע זיהום אוויר שיהרוס את התדמית הנאה של הכפר והאזור, אין כלל אפשרות להיכנס עם מכוניות לצרמט. התנועה בתוך הכפר היא ברכבים המונעים על חשמל המיוצרים בשטח הכפר על ידי חברת STIMBO וכרכרות סוסים. 
אפשר להגיע לצרמט עם רכבת שיניים העושה דרכה מהעיר ויספ (Visp) או לחנות בכפר הסמוך טש (Täsch) ומשם להגיע ברכבת או בהסעות.

אתר הסקי של צרמט מציע מסלולים באורך 185 ק"מ. הוא מקושר לאתר הסקי האיטלקי צ'רוויניה, ויחד הם מציעים מסלולים באורך 313 ק"מ. האתר מורכב משלושה אזורי גלישה - קליין מטרהורן, גורנרגרט ורוטורן פרדייז. באזור קליין מטרהורן יש קרחון המאפשר גלישה לאורך כל השנה. אל אזור גורנרגרט מגיעים בנסיעה ברכבת שיניים.
הרכבלים לקליין מטרהורן ולרוטורן פרדייז ורכבת השיניים לגורנרגרט פועלים כל השנה, ומשרתים בקיץ את המטיילים הרבים המגיעים לצרמט.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://wikitravel.org/en/Matterhorn מידע מפורט על צרמט בוויקיטיולים] 
* 
* 
* 
* 

בתי צרמט והמטרהורן ברקע

קטגוריה:אתרי סקי בשווייץ
קטגוריה:אזורים ללא מכוניות
קטגוריה:ואלה: ערים
Concerto for Group and Orchestra

Concerto for Group and Orchestra הוא אלבומה הרביעי של להקת דיפ פרפל. ונחשב לאלבום פורץ דרך בתחום החיבור בין סגנונות המוזיקה השונים אשר שולבו בו: מוזיקה קלאסית תזמורתית עם להקת רוק המנגנת על כלים חשמליים. את היצירה עצמה שחולקה לשלושה חלקים: אלגרו, אנדנטה ופרסטו, הלחין קלידן הלהקה המוזיקאי ג'ון לורד, שהתנסה כבר בנושא יחד עם הלהקה באלבומיה הקדומים של דיפ פרפל ביצירות קצרות כדוגמת Anthem ו-April.

היצירה היא אינסטרומנטלית ברובה, למעט שני קטעים בהם שולב גם סולן הלהקה איאן גילן. התזמורת שנבחרה לנגן את היצירה הייתה התזמורת הפילהרמונית המלכותית בניצוחו של המלחין המודרני מלקולם ארנולד. היצירה נוגנה בפני קהל ב"רויאל אלברט הול" שבלונדון וזכתה לביקורות נלהבות. ההופעה תועדה באלבום ובסרט. שנה לאחר מכן הקליטה דיפ פרפל יצירה שנייה בשם Gemini Suite, אשר ירדה ברמתה מיצירה מקורית זו, וסיימה תקופה בלהקה בה שולבו יצירות קלאסיות לצד רוק באלבומיה ובהופעותיה.
האלבום כולל, לבד מהיצירה המרכזית, שני קטעים מהרפורטואר של הלהקה: הקטע האינסטרומנטלי Wring That Neck ו-Child in Time.
מספר שנים לאחר ההופעה, כאשר ג'ון לורד ביקש לנגנה שוב, נתגלה כי כל תווי הנגינה ליצירה אבדו. מעריץ נלהב של היצירה, מוזיקאי בעצמו, נטל על עצמו את מלאכת השחזור של התווים בסיועו של ג'ון לורד, והיצירה שוחזרה לחלוטין בשנת 1999.

==השירים באלבום==

==מבצעים==
חברי להקת דיפ פרפל
*ג'ון לורד - קלידים
*ריצ'י בלקמור - גיטרה
*איאן גילן - שירה
*רוג'ר גלובר - גיטרה בס
*איאן פייס - תופים

סולנים אורחים
*מילר אנדרסון
*רוני ג'יימס דיו
*סאם בראון

משתתפים נוספים
*Steve Morse Band
*דייס לארו - גיטרה בס
*רוד מורגנשטיין - תופים
*

== קישורים חיצוניים ==

* [http://lyrics.rockmagic.net/lyrics/deep_purple/conceto_for_group_and_orchestra_1970.html מילות השיר שביצירה]
* [http://www.musicweb-international.com/arnold/lord.htm מאמר מקיף על היצירה]
* [http://www.thehighwaystar.com/rosas/jouni/discos/video01.html פרטים על היצירה שנוגנה בשנת 1969]
* [http://www.thehighwaystar.com/rosas/jouni/discos/live06.html פרטים על היצירה באתר "thehighwaystar"] שנוגנה מחדש בשנת 1999

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-2003
קטגוריה:אלבומי דיפ פרפל
קטגוריה:אלבומי הופעה באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת וורנר רקורדס
דגל אוטווה

דגל אוטווה הוא דגלה של המטרופולין אוטווה, בירתה של קנדה. הוא מעוצב בצורת שני צבעים - ירוק וכחול המופרדים ביניהם בעיצוב הכולל במרכזו את האות "O", המעוצבת בצורה המכונה לעיתים על ידי מבקרי הדגל כ"שירותים", ולידה עיצוב מודרני של עלה עץ האדר - סמלה של קנדה. 

הדגל אומץ עם הפיכתה של אוטווה למטרופולין ב-1 בינואר 2000. שני הצבעים נבחרו על מנת לסמל את העיר החדשה - הכחול את נהרות העיר; והירוק את היערות שמסביבה ואת איכות החיים. 

דגלה הקודם של העיר היה בעיצוב דגל תלת-צבעי ובו הצבעים סגול, אדום וכחול: הסגול סימל את המלוכנים בעיר, האדום את הליברליסטים, והכחול את הטורים. דגל זה אומץ בשנת 1901 וקודם להחלפתו היה הדגל העירוני העתיק ביותר בקנדה, כמו כן לא היה פופולרי בקרב אוכלוסיית העיר. בשנת 1987, בניסיון להפוך את הדגל לפופולרי, הוטען סמל העיר במרכזו.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.ottawa.ca/city_hall/visual_id/flag_en.html דגל אוטווה] באתר עיריית אוטווה 

קטגוריה:אוטווה
אוטווה

קטגוריה:אונטריו: סמלים
מרטין אנדרסן נקסה

מרטין אנדרסן נקסה
מרטין אנדרסן נקסה (בדנית: Martin Andersen Nexø; 26 ביוני 1869 - 1 ביוני 1954) היה סופר דני. 

==ביוגרפיה==
נקסה נולד למשפחה גדולה בשכונה ענייה מאוד של קופנהגן, דנמרק. משפחתו עברה לנקסה (משם לקח את שמו השני) בשנת 1877. בצעירותו סבל משחפת, אך הצליח להירפא ממנה. אחרי קריירה קצרה כפועל למד בתיכון עממי ומאוחר יותר עבד כעיתונאי. באמצע שנות ה-90 של המאה ה-19 סייר במסעותיו בדרום אירופה, וספרו Soldage (משנת 1903) מבוסס במידה רבה על מסעות אלה.

כאיש הספרות היפה היה נקסה נתון בתחילה, כמוהו כיוהנס ו. ינסן, להשפעת הפסימיזם של סוף המאה (Fin de siècle), אך במשך הזמן אימץ נקודת השקפה מוחצנת יותר והצטרף לתנועה הסוציאל-דמוקרטית. מנקודה זו ואילך בלטה הנטייה החברתית בספריו. ספרו המוכר והמתורגם ביותר הוא, קרוב לוודאי, פלה הכובש, שהכרך האחרון שלו הושלם בשנת 1910. חלקו הראשון של הספר היה נושאו של הסרט "פלה הכובש", שהופק בשנת 1987. יצירתו הגדולה השנייה היא דיטה בת-אדם (1917–1921), ספר המעלה על נס את האישה העובדת והקרבתה העצמית כאם לזולתה. סרט דני, גרסה של החלק הראשון של ספר זה, הופק בשנת 1946. בשנותיו האחרונות, בין 1944 ל-1956, כתב טרילוגיה, שלא הושלמה מעולם. הטרילוגיה הייתה בחלקה המשך ל"פלה הכובש", ובחלקה אוטוביוגרפיה מוסווית. 

נקסה הירבה לכתוב על מעמד הפועלים, והיה בעל עמדות קומניסטיות שהשתקפו בספרים שכתב. הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית הדנית, אם כי לא ניתק לגמרי את קשריו עם הסוציאל-דמוקרטים עד 1933. תמיד תמך בלב שלם בברית המועצות, ועמדתו זו השפיעה במובנים רבים על הדורות הבאים של סופרים שמאלנים. המשטרה הדנית אסרה אותו כקומוניסט בשנת 1941, בתקופת הכיבוש הנאצי, אך הוא השתחרר ועבר לשוודיה הנייטרלית. משוודיה נסע לברית המועצות, משם שידר ברדיו לדנמרק ולנורווגיה (שהייתה אף היא תחת הכיבוש הנאצי).

אחרי המלחמה עבר לדרזדן, שהייתה אז בגרמניה המזרחית, שם קיבל תואר אזרח כבוד. בין השאר, קרוי על שמו בית ספר תיכון בדרזדן.

נקסה מת בדרזדן בשנת 1954 ונקבר בקופנהגן.

כסופר יצא שמו לתהילה בעולם, ועד קריסת הקומוניזם במזרח אירופה המשיך להיחשב לסופר דגול שם. מעמד זה עתיד מן הסתם לדעוך שם בשנים הבאות, אך אין ספק שמקומו של נקסה מובטח בין הסופרים החברתיים החשובים של אירופה, כמו מקסים גורקי.

==תרגומים לעברית==
*דיטה בת אדם, ספריית פועלים, הדפסה ראשונה 1947, הדפסה רביעית 1987, תרגום מנשה לוין
*פלה הכובש

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים דנים
קטגוריה:מרקסיסטים
קטגוריה:אמנות והגות במפנה המאה העשרים
קטגוריה:חולי שחפת
קטגוריה:ילידי 1869

קטגוריה:דנים שנפטרו ב-1954
בורסק

בורסק (ברומנית: Borsec, בהונגרית: Borszék) - היא עיירה במחוז חרגיטה כמאה ק"מ מצפון מזרח לעיר טרגו מורש. העיירה הייתה ידועה בעבר כעיירת נופש וקיט, אך כיום מקור התעסוקה העיקרי של בני המקום הוא מפעל המים המינרליים של בורסק ומכרות הפחם בקרבת מקום, ונושא התיירות הוזנח לחלוטין. רוב תושבי המקום ממוצא הונגרי.

==דמוגרפיה==
אוכלוסיית בורסק מונה 2,585 נפש (מיפקד 2011), מתוכם 1,975 (76.8%) ממוצא הונגרי.

== היהודים בבורסק ==
היהודים הראשונים התיישבו בבורסק בשנות ה-70 של המאה ה-19 עם התפתחות המקום עקב גילוי המים המינרליים.
היהודים רכשו במקום וילות להשכרה לנופשים (הן עומדות כיום בשיממונן), ניהלו בתי הארחה והסעדה כשרים ועסקו במסחר ובמלאכה.
בקצה העיירה המרוחק מהמעיינות המינרליים הוקמו מנסרות עצים ובתי מלאכה לתעשיית העץ, ואף היה במקום מפעל לפסנתרים בבעלות יהודית.
בין שתי מלחמות העולם התווספו למקום יהודים ממרמורש שעסקו בתעשיית העץ ובמסחר בבקר.
במקום הוקם בית כנסת גדול יחסית (כמאה מושבים) ביחס לאוכלוסייה היהודית והוא שימש גם את הנופשים היהודים במקום.
בתקופת מלחמת העולם השנייה, עם כניסת ההונגרים למקום, עזבו רבים מיהודי בורסק את המקום והנותרים גורשו מאוחר יותר לגטו רגין וביוני 1944 הועברו משם לאושוויץ.
כיום אין יהודים במקום.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.romaqua-group.ro/ האתר של מפעל המים המינרליים של בורסק]
* [https://web.archive.org/web/20060103123039/http://www.borsec-turism.ro/ אתר התיירות של בורסק]

קטגוריה:רומניה: עיירות
קטגוריה:טרנסילבניה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
היכל התרבות (תוכנית טלוויזיה)

היכל התרבות היא תוכנית בידור הומוריסטית ישראלית, בכיכובם של אדיר מילר ושלישיית מה קשור, ששודרה בערוץ 2, במסגרת זכיינית השידור רשת בשנים 2005–2006.
==פורמט ==
התוכנית, הדומה בסוגה ל"רק בישראל", "שידורי המהפכה" ו"ארץ נהדרת", עוקבת אחר חדשות עולם הבידור בצורה סאטירית ופרודית, בעזרת פאנל דמויות רחב, בהנחייתו של אדיר מילר. בין הדמויות המפורסמות בתוכנית ניתן למצוא חיקויים של נינט טייב, רונאלדיניו, שירי מימון, רינו צרור, גיל ריבה, פיני חדד ונתי לוי, בנוסף לדמויות פיקטיביות, כמו כתבת הרכילות רננה או כתבי השטח חליל וג'אבר.

פורמט התוכנית "היכל התרבות – מגזין התרבות של ישראל", ששודרה ב"רשת" נוצר על ידי אדיר מילר, שכיכב בה לצד "שלישיית מה קשור". הרביעייה הציגה מדי שבוע פרודיה מושחזת ועדכנית על עולם הבידור הישראלי ועל המתרחש בו, בעזרת מערכונים וקטעי אולפן. אל צוות התוכנית הצטרפו כותבים רבים אשר הביאו למסך מערכונים, דמויות חדשות, ועושר תוכניתי רב.

==הפקה ושידור==
התוכנית עלתה לשידור בספטמבר 2005 בימי ראשון, אך עברה לימי רביעי כדי להימנע מפגיעה ברייטינג של התוכנית כתוצאה משידור משחקי ליגת העל בכדורגל באותו יום בערוץ 10.

פרק הבכורה זכה לרייטינג של 23.1%.

הסדרה שודרה גם ברשת פרטנר תקשורת, לקוחות שירות 3G, לפני שידורה בטלוויזיה.

החל מ-2011 התוכנית שודרה בשידורים חוזרים בערוץ HOT קומדי סנטרל.
== קישורים חיצוניים ==

* "[http://reshet.tv/Shows/Dating_In_The_Dark/video/.aspx?bo=9961 היכל התרבות] " - האתר הרשמי
ביקורות
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
פוליטיקה של כווית

כווית היא אמירות חוקתית דמוקרטית באופן חלקי הנשלטת בידי בית סבאח מאז 1752.<ref name="wsj"></ref><ref></ref><ref></ref> המערכת הפוליטית משלבת בית מחוקקים נבחר וממשל ממונה.<ref name=wsj/><ref></ref><ref></ref>

החוקה, שאושרה ופורסמה בנובמבר 1962, קוראת לבחירות ישירות, חופשיות והוגנות למועצה הלאומית.

בניגוד לאמור בחוקה, כווית אינה דמוקרטיה מובהקת כיוון שראש ממשלתה אינו נתון לבחירה. למרות זאת, כווית נהנת מחופש אזרחי ופוליטי רב משל מדינות לא דמוקרטיות אחרות. הפרלמנט הכוויתי הוא בעל העוצמה הרבה ביותר מבין הממלכות השוכנות במפרץ הפרסי. כווית גאה במיעוט האלימות הפוליטית בתוכה, במיוחד לאור חוסר היציבות הפוליטית השורר בחלקים מן העולם הערבי.

==האמיר==
סמכותיו של האמיר מוגדרות בחוקה. בכוחו של האמיר למנות את ראש-הממשלה, לפזר את הפרלמנט, לפרסם חוקים, להעביר מיסים לעיונו המחודש של הפרלמנט ולמנות את בכירי הצבא. לפי החוקה, האמיר הוא חסין הן מהאשמות פליליות כנגדו והן ממחלוקות בדבר מעמדו. לכן אסורה ביקורת כלפיו במדינה ובמיוחד בתקשורת.

במקרה של מות האמיר יורש אותו נסיך הכתר. האמיר החדש בוחר בעת הכתרתו את יורש הכתר לאחר שקיבל את הסכמת המשפחה המלכותית לצעד. כל המועמדים לכתר צריכים להיות צאצאים ישירים לבית המלכותי מצד האב עד למובארק הגדול. לפי החוקה, הפרלמנט הוא האחראי לנושא זה. מאז קבלת העצמאות נקטעה השושלת פעמיים ב-1965 וב-1978.

==הממשלה==
החוקה נותנת לאמיר את הסמכות למנות ראש-ממשלה. ראש הממשלה קובע את הרכב שרי הממשלה, בכפוף לאישורו של האמיר.
הממשלה החדשה אינה זקוקה לאמונו של הפרלמנט ואינה תלויה בו. בממשלה מספר תיקים: שר החוץ, שר הפנים ושר הביטחון - מוחזקים בידי בני המשפחה המלכותית על אף שהחוקה אינה דורשת זאת. ראש הממשלה, כמנהג, נבחר מקרב בני המשפחה המלכותית. לפחות שר אחד בממשלה חייב להתמנות מקרב הפרלמנט.

כל חברי הקבינט הממשלתי, בין אם שנבחרו או שלא נבחרו, בעלי מושבים בפרלמנט. גודלו של הקבינט מוגבל לכשליש ממספר המושבים בפרלמנט.

==הפרלמנט (המועצה הלאומית)==
מספר מושבי הפרלמנט הוא 65.

מספר קטן של מושבים נתונים לבחירת העם למשך כהונה של כארבע שנים. בנוסף, חברי הקבינט הממשלתי גם יושבים בפרלמנט.

מכיוון שמושבי הקבינט בפרלמנט אינם נבחרים - יכול ראש-הממשלה לקבוע את אופי החברים בו. אף על פי שלאמיר נתונה המילה האחרונה במדיניות הממשלה, הפרלמנט מקבל באופן עצמאי את החלטותיו. בכוחו לחוקק חוקים, לתשאל את שרי הממשלה ולהביע מחאה על תפקודו של שר זה אחר.

==מפלגות==
החוק הכוויתי אוסר על קיומן של מפלגות. למרות זאת, מספר קבוצות של פוליטיקאים מתפקדות כמפלגות בעת הבחירות, ויש גם קבוצות בתוך הפרלמנט עצמו. קבוצות הפוליטיקאים הללו מתפקדות כמפלגה לכל דבר: מיסחור, פעולות של סונים ושל שיעים, נטייה לחילוניות, נטייה לשמאל ונטייה ללאומנות.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www2.gsu.edu/~polmfh/database/database.htm הפוליטיקה של כווית] 
*שאול ינאי, [https://www.regthink.org/articles/התרבות-הפוליטית-בכווית-בין-מסורת-למודרנה התרבות הפוליטית בכווית: בין מסורת למודרנה], באתר הפורום לחשיבה אזורית, 8 בפברואר 2018

==הערות שוליים==

*
כווית
מלאכי חזקיה

מלאכי חזקיה (נולד ב-1 ביוני 1951) הוא קריין החדשות בתחנת הרדיו "קול ישראל".

== קורות חייו ==
נולד בשם מלאכי חזקיהו ברמלה לשמואל וצילקה חזקיהו. בשנת 1973 השתתף בקורס קריינים בקול ישראל, ולאחר מכן השתלב בעבודה ברדיו. באותה תקופה שינה את שם משפחתו לחזקיה. הגיש את מצעד הפזמונים של קול ישראל ברשת ב' וברשת ג'. כעבור זמן עבר לתחום קריינות החדשות. בשנת 1991 הגיש את מהדורת החדשות בה נשמעה קריאת "נחש צפע", עם מטח הטילים הראשון על ישראל במלחמת המפרץ.

חזקיה דיבב דמויות בסדרת ילדים על אגדות האחים גרים ששודרה בערוץ 2 הניסיוני, ולאחר מכן גם בערוץ ג'וניור. דיבב את פתיחת הסדרה "ספיידרוומן" ששודרה בערוץ הילדים. קריין בפרסומות רבות ברדיו ובטלוויזיה.

ב-2016 עבר לבצע את אותה עבודה בתאגיד השידור הישראלי והיה למגיש הראשון של השידור הראשון בתאגיד, כששידר את מהדורת החדשות הראשונה בשעה 06:00 בבוקר עם פתיחת שידורי התאגיד במאי 2017 עד שב-31 בדצמבר 2020 יצא לגמלאות.

עובד גם כקריין פרסומות. בין היתר מקריין גם את הפרסומות של מחסני חשמל.

חזקיה נשוי לדורית ואב לארבעה ילדים, בהם הבדרן והסטנדאפיסט אוֹרי חזקיה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הרדיו
קטגוריה:קרייני חדשות ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
בנדיקטוס השנים עשר

בנדיקטוס השנים עשר
בנדיקטוס השנים עשר (בלטינית: Benedictus XII; בערך 1285 – 25 באפריל 1342), היה אפיפיור מ-30 בדצמבר 1334 עד מותו.

ז'אק פורנייה היה בנו של אופה. נולד בסברדון שבחבל הפירנאים הצרפתיים. הפך לנזיר ואחר כך למד באוניברסיטה של פריז, וקיבל תואר דוקטור לתאולוגיה. ב-1311 נתמנה לאב מנזר, והתפרסם בשל תבונתו וכושרו הארגוני. ב-1317 נתמנה לבישוף העיר פמייה, שבחבל מולדתו, שם לחם עד חורמה במינים האלביגנזים, זכה על כך למחמאות מצד הכנסייה הקתולית, אך עורר את זעמה של האוכלוסייה המקומית. ב-1327 נתמנה לקרדינל על ידי האפיפיור יוחנן העשרים ושניים, וזכה בכינוי "הקרדינל הלבן" משום שהשתייך למסדר הנזירים הסיסטרציאנים ולבש גלימה לבנה כמנהגם. ב-1334, אחרי מות האפיפיור יוחנן העשרים ושניים, נבחר לאפיפיור בשם בנדיקטוס השנים עשר. מספרים כי אחרי שנבחר אמר: "בחרתם לאפיפיור חמור גרם."

לחם בשחיתות במושב האפיפיורים בעיר אביניון, כגון: מינוי קרובי משפחה למשרות בחצר האפיפיור ומכירת משרות שהיו כרוכות בזכויות להכנסות מנחלות הכנסייה (סימוניה). הוקיע את השחיתות ואת מתן השוחד בכל מוסדות הכנסייה הקתולית. פרסם תקנות שהחזירו ליושנו את אופיו הרוחני והצנוע של מסדר הסיסטרציאנים. ערך רפורמה במסדרי הקבצנים הקתוליים ובהם מסדר הפרנציסקנים. שלח בחזרה למחוזותיהם אנשי דת שנוכחותם באביניון לא הייתה הכרחית. ב-1339 החל בבניית ארמון האפיפיורים באביניון, שסביבו התגוררו שליחים, פרקליטים, כמרים, סוחרים, אמנים, חיילים, קבצנים ופרוצות. הזמין לאביניון את סימונה מארטיני שצייר ציורי קיר בארמון האפיפיורים.

הגיע לפשרה עם לודוויג הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וניסה לפשר בין צרפת ואנגליה במלחמת מאה השנים, על מנת לאפשר את חידוש מסעי הצלב. הקדיש את זמנו ללימוד בעיות התאולוגיה הנוצרית, התנגד לעמדותיו של קודמו, וערך ויכוחים עם אנשי דת נודעים של תקופתו ובהם ויליאם איש אוקאם.

בנדיקטוס השנים עשר נפטר ברומא ב-1342, ובמקומו נבחר לאפיפיור קלמנס השישי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אבות מנזרים
קטגוריה:אפיפיורים צרפתים
קטגוריה:צרפתים במאה ה-14
קטגוריה:צרפתים במאה ה-13
קטגוריה:אפיפיורים במאה ה-14
קטגוריה:נפטרים ב-1342
פארקים וגנים בעיר ניו יורק

בעיר ניו יורק, מדינת ניו יורק, ארצות הברית, מספר רב של שמורות טבע, גנים ציבוריים ופארקים.
הפארקים והשטחים הירוקים העיקריים שבעיר ניו יורק: 1) [[סנטרל פארק, 2) פארק ואן קורטלנד, 3) פארק ברונקס, 4) פארק פלהאם ביי, 5) פארק פלאשינג מדוז, 6) פארק פורסט, 7) פארק פרוספקט, 8) שדה פלוייד בנט, 9) מפרץ ג'מייקה, A) פארק ג'ייקוב רייס ו-פורט טילדן, B) פורט ודסוורת', C) שדה מילר, D) פארק גרייט קילז]]

==עשרת הפארקים הגדולים בעיר ניו יורק לפי שטחם==
:1. פארק מפרץ פלהאם, הברונקס, 11.2 קמ"ר.
:2. החגורה הירוקה של סטטן איילנד, סטטן איילנד, 7.2 קמ"ר.
:3. פארק פלאשינג מדוז, קווינס, 5.1 קמ"ר.
:4. פארק ואן קורטלנד, הברונקס, 4.6 קמ"ר.
:5. סנטרל פארק, מנהטן, 3.4 קמ"ר.
:6. פארק פרש קילז, סטטן איילנד 3.3 קמ"ר.
:7. פארק מרין, ברוקלין, 3.2 קמ"ר.
:8. פארק ברונקס, הברונקס, 2.9 קמ"ר.
:9. פארק אלי פונד, קווינס, 2.7 קמ"ר.
:10. טיילת פרנקלין ד. רוזוולט, סטטן איילנד, 2.6 קמ"ר.

==הפארקים בעיר ניו יורק בחלוקה לפי רבעים==
===הברונקס===
*פארק ברונקס
*פארק הנרי הדסון
*פארק ואן קורטלנד
*פארק יוליוס ריצ'מן (בעבר נקרא פארק אקו)
*פארק מפרץ פלהאם
*פארק קרוטונה
*פארק מיל פונד

===ברוקלין===
*פארק אוולס הד
*פארק מרין
*פארק מקקארן
*פארק סאנסט
*פארק פרוספקט
*פארק פורט גרין
* פארק הזיכרון לשואה

===מנהטן===
*האי רנדלס
*האי וורד
*היי ליין
*כיכר יוניון
*כיכר מדיסון
*סנטרל פארק
*פארק בולינג גרין - הפארק העתיק בעיר ניו יורק.
*פארק בטרי
*פארק בנט
*פארק בריינט
*פארק ג'. הוד רייט
*פארק גבעת אינווד
*פארק ג'ון ג'יי
*פארק גרמרסי
*פארק הזיכרון מרקוס גארבי
*פארק הדסון ריבר
*פארק היי ברידג'
*פארק כיכר וושינגטון
*פארק כיכר טומפקינס
*פארק מורנינגסייד
*פארק איסט ריבר
*פארק סטובסאנט
*פארק סיטי הול
*פארק סנט ניקולס
*פארק פורט וושינגטון
*פארק פורט טריון
*פארק פיילי
*פארק ראלף באנץ'
*פארק ריוורסייד
*פארק קולקט
*פארק קרל שורז
*פארק שרה ד. רוזוולט

===קווינס===
*פארק אלי פונד
*פארק אסטוריה
*פארק ג'ייקוס רייס
*פארק פורסט
*פארק פלאשינג מדוז
*פארק קיסנה
*פארק קנינגהאם

===סטטן איילנד===
*החגורה הירוקה של סטטן איילנד
*טיילת פרנקלין ד. רוזוולט
*כיכר אמונדסן
*פארק אוסטן האוס
*פארק בלו הרון
*פארק בראדיס
*פארק וילוברוק
*פארק וולפס פונד
*פארק למון
*פארק סילבר לייק
*פארק פרש קילז
*פארק קונפרנס האוס
*פארק קלואוב לייק

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20050910075205/http://www.nycgovparks.org/sub_your_park/interactive_maps/park_map.php מחלקת הפארקים והנופש של ניו יורק- מפה אינטראקטיבית]

*
קטגוריה:ניו יורק
פראנס אמיל סילנפא

פראנס אמיל סילנפא (בפינית: Frans Eemil Sillanpää; 16 בספטמבר 1888 – 3 ביוני 1964), סופר פיני זוכה פרס נובל לספרות.

== ביוגרפיה ==
סילנפא נולד בכפר "המנקיריו" (Hämeenkyrö) למשפחה ענייה מאוד, אך למרות זאת נשלח ללימודים בטמפרה (Tampere) ולאחר מכן עבר להלסינקי ללימודי רפואה. כבר בצעירותו החליט להתמסר לכתיבה ספרותית ובשנת 1913 עזב את הלסינקי וחזר לביתו הישן בכפר כדי להקדיש עצמו לכתיבה. סילנפא נחשב לגדול הסופרים הפינים במאה ה-20 ועל הכבוד שרוחש לו עמו ניתן ללמוד מכך שאסטרואיד שהתגלה על ידי אסטרונום פיני בשם Yrjö Väisälä נקרא על שמו 1446 Sillanpaa. הוא הלך לעולמו בגיל 76 בהלסינקי.

סילנפא הוא הבולט בדור הסופרים הפינים שכולל גם את קוסקניאמי, לארין, יוהאני, ליננקוקסקי אקו וקיוסטי.

בשנת 1939 הוענק לו פרס נובל לספרות "על הבנתו העמוקה ואמונתו המיוחדת במינה בתיאור חיי האיכרים והטבע של ארצו ועל תיאור ההשפעה ההדדית ביניהם".

== יצירתו ==
סילנפא פרסם שמונה רומנים וקבצים של מסות וסיפורים קצרים. כתיבתו מצטיינת בתיאורי הנוף המרהיבים והיא בעלת אופי אוטוביוגרפי. הוא מצטיין בתיאורים של ילדים ושל אנשים זקנים ואהדתו נתונה תמיד לחלשים, לסובלים, ל"מפסידנים". רק לעיתים נדירות מצליחים גיבוריו במעשיהם, לרוב הם כלי משחק בידי הגורל. כוחו רב בתיאור מצבי רוח של גיבוריו.

הספרים העיקריים הם "העוני התמים", "דרך גבר", "השפחה סיליה" שהביאה לו את עיקר פרסומו, "המתים הצעירים" ו"אנשים בליל קיץ".

הרומן "השפחה סיליה" הוא על תולדותיה של נערה שלאחר מות אביה הולכת לעבוד כפועלת חקלאית שכירה ואינה מאריכה חיים בגלל מחלה ממארת.

== ספריו ==
* שמש החיים Elämä ja aurinko יצא לאור בשנת 1916.
* Ihmislapsia elämän saatossa יצא לאור בשנת 1917
* הירושה הדלה Hurskas kurjuus יצא לאור בשנת 1919.
* העוני התמים Rakas isänmaani יצא לאור בשנת 1919.
* Hiltu ja Ragnar יצא לאור בשנת 1923.
* Enkelten suojatit יצא לאור בשנת 1923.
* Omistani ja omilleni יצא לאור בשנת 1924.
* Maan tasalta יצא לאור בשנת 1924.
* Töllinmäki יצא לאור בשנת 1925.
* Rippi יצא לאור בשנת 1928.
* Kiitos hetkistä, Herra... יצא לאור בשנת 1930.
* השפחה סיליה Nuorena nukkunut יצא לאור בשנת 1931.
* דרך גבר Miehen tie יצא לאור בשנת 1932.
* Virranpohjalta יצא לאור בשנת 1933.
* אנשים בליל קיץ Ihmiset suviyössä יצא לאור בשנת 1934.
* המתים הצעירים Viidestoista יצא לאור בשנת 1936.
* Elokuu יצא לאור בשנת 1941.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:סופרים פינים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:זוכי פרס נובל פינים

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:ילידי 1888
קטגוריה:נפטרים ב-1964
סטטלר ווולדורף

סטטלר (ימין) ווולדורף (שמאל)
סטטלר ווולדורף (באנגלית: Statler and Waldorf) הם דמויות בדיוניות – זוג קשישים זעפנים שהופיעו בסדרת הטלוויזיה החבובות כשהם מעירים הערות ציניות כלפי שאר המשתתפים ממושביהם ביציע. השניים מופיעים בשיר הפתיחה של המופע בדיאלוג בו הם תוהים מדוע בכלל באו למופע ואף משווים את הצפייה בו לעינוי. הצמד הופיע כמעט בכל פרק של הסדרה. כאשר באחד הפרקים הם הנחו את המופע וקרמיט ופוזי היו על המרפסת שלהם. בסדרת ההמשך Muppets Tonight, שהתבססה על תוכנית טלוויזיה ולא על הופעה באולם, הם הופיעו כשהם צופים בתוכנית בטלוויזיה בבית אבות, כאשר הם ממשיכים במנהגם להעיר הערות ציניות לעבר המסך. הם זכו לפופולריות רבה מהמעריצים וזו הביאה לתוכנית אינטרנט בכיכובם ב-2005 שהופיעה במשך שנה בשם "סטטלר ווולדורף מהמרפסת" ומציגה את סטטלר ווולדורף צופים בסרטי קולנוע חדשים, לועגים להם בצורה קיצונית והומוריסטית ומעריכים אותם לטובה או לרעה.

סטטלר ווולדורף נקראים על שמם של שני מלונות מפוארים בניו יורק: "סטטלר" ו"וולדורף-אסטוריה". אשתו של וולדורף, אסטוריה, היא אחותו של סטטלר (והופיעה בסדרה כבובה של סטטלר לבושה בגדי נשים), ועל כן השניים הם למעשה גיסים.

בפרק הפיילוט של החבובות דיבבו את סטטלר ווולדורף ג'רי נלסון וג'ים הנסון. במהלך שידור הסדרה החליף ריצ'רד האנט את נלסון. מאז הסרט "חג המולד של החבובות" (1992) מדבבים את השניים ג'רי נלסון ודייב גואלז, למעט הסרט מ-2011 בו הוחלף ג'רי נלסון בסטיב וייטמייר.

סטטלר ווולדורף הופיעו (כמבוגרים) בסדרה המצוירת "חבובוטף", שם הופיעו בקולו של דייב קולייר. בניגוד לשאר דמויות המבוגרים, בסדרה המצוירת הוצגו פניהם של השניים, ככל הנראה מפני שהדמויות הללו לא נוצרו במיוחד עבור הסדרה אלא היו קיימות קודם לכן והיו להן פנים מוכרות. בגרסת האתחול של ה"חבובוטף" הם גרים בבית אבות שסמוך לבית החבובוטף ומעירים הערות דרך המרפסת שצופה לחצר הבית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://muppet.wikia.com/wiki/Statler_and_Waldorf סטטלר ווולדורף בוויקי-חבובות]

קטגוריה:החבובות: דמויות
פארק מפרץ פלהאם

פארק מפרץ פלהאם או פארק פלהאם ביי (באנגלית: Pelham Bay Park) הוא פארק מרכזי בעיר ניו יורק הממוקם בקצהו הצפון מזרחי של רובע הברונקס. הפארק הוא הגדול שבפארקי העיר (גודל הפארק - פי שלושה מגודלו של סנטרל פארק המצוי באי מנהטן) והוא כולל שטחי קרקע נרחבים המשתרעים משתיי גדות נהר הטצ'ינסון, וכן את שטח האי האנטר במפרץ לונג איילנד.

הפארק גובל בצפונו בכפר פלהם מנור שנמצא בוסטצ'סטר שבמדינת ניו יורק, וכן בשכונות הברונקס "קאונטרי קלאב", פלהאם ביי, קו אופ סיטי וסיטי איילנד.

בדרום הפארק נמצאת אחוזת ברטו פל - אחוזה הבנויה בחיקוי של הסגנון היווני הקלאסי.

==היסטוריה==
במקום בו נמצא כיום הפארק, התרחש בעבר ניסיון ההתיישבות שלא צלח של אן האטצ'ינסון - מושבה אנגלית שהתיישבה במקום בהיותו תחת שלטון הולנדי, והושמדה בשנת 1643 במתקפה של אינדיאנים משבט סיוואנוי שנקמו רצח באינדיאנים שבוצע על ידי ויליאם קיפט ביוזמת חברת הודו המערבית ההולנדית. בשנת 1654 רכש אנגלי בשם תומאס פל 200 קמ"ר משבט סיוואנוי ובנה עליו את אחוזת פלהאם מכוח צו מלכותי משנת 1666 של המלך צ'ארלס השני.

במהלך המהפכה האמריקאית היה השטח שטח הפקר בין העיר ניו יורק שנשלטה על ידי הבריטים, לבין מחוז ווסטצ'סטר שנשלט על ידי המורדים, ונערך בו קרב נקודת בל בה עצרה המיליציה של מסצ'וסטס את התקדמות החיילים האנגלים.

הפארק הוקם בשנת 1888 ביוזמת מחלקת הפארקים של הברונקס. ועם איחודה עם העיר ניו יורק, הועבר הפארק לאחריות מחלקת הפארקים של העיר.

בשנות ה-30 של המאה ה-20 הוקם בפארק חוף רחצה פופולרי, וב-1941 הוקם במקום מטווח.

==ראו גם==
* [http://www.bartowpellmansionmuseum.org/ מוזיאון אחוזת ברטו פל]

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20040808214334/http://www.nycgovparks.org/sub_your_park/vt_pelham_bay_park/vt_pelham_bay_park.html מחלקת הפארקים של העיר ניו יורק- סיור וירטואלי בפארק מפרץ פלהאם]

מפרץ פלהאם
אישטוון קרטס

אישטוון קרטס (בהונגרית: Kertész István; 28 באוגוסט 1929 – 16 באפריל 1973) היה מנצח יהודי-הונגרי, מומחה במידה שווה לאופרה ולמוזיקה קונצרטנטית.

==ביוגרפיה==
קרטס נולד בבודפשט. הוא החל ללמוד נגינה בכינור בגיל שש. בהגיעו לגיל 12, החל לנגן גם בפסנתר. גם בתקופת המלחמה התמיד בלימודי הנגינה וההלחנה. עם פלישת הגרמנים להונגריה במלחמת העולם השנייה והבנת הקורות את היהודים באירופה, נכנסה המשפחה למחבוא. רוב בני משפחתו המורחבת של קרטס שולחו לאושוויץ בשנת 1944 ונספו בשואה.

אחרי המלחמה חידש קרטס את לימודי המוזיקה הסדירים ובשנת 1947 התקבל במלגת לימודים באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בבודפשט. בין מוריו היה זולטאן קודאי. הוא פיתח עניין בניצוח והיה לתלמידם של יאנוש פרנצ'יק ולאסלו שומוגי. בתקופת לימודיו פגש קרטס את אשתו, זמרת הסופרן אדית גברי. מבחינה מוזיקלית הושפע מברונו ולטר ואוטו קלמפרר, אז מנהל האופרה של בודפשט.

משנת 1953 עד 1955 ניצח אישטוון קרטס בגיור, ומשנת 1955 עד 1957 על תזמורת האופרה בבודפשט. אחרי ההפיכה, בשנת 1957, עזב את הונגריה והשתקע בגרמניה המערבית, שם התמנה למנהל האופרה של אאוגסבורג. הוא השתלם בניצוח באקדמיה הלאומית למוזיקה סנטה צ'צ'ילה ברומא אצל פרננדו פרוויטלי ואדית גברי שרה באופרה של ברמן.

אחרי שהשלים את לימודיו ברומא, הוזמן כמנצח אורח לתזמורת המבורג והאופרה הממלכתית של המבורג, כמו גם לויסבאדן והאנובר. הוא קצר שם הצלחה בהפקות של "פידליו" ו"לה בוהם".

במרץ 1960 הוזמן אישטוון קרטס לכהן כמנהל מוזיקלי כללי של האופרה של אאוגסבורג, שם ניצח על חליל הקסם, החטיפה מן ההרמון, כך עושות כולן ונישואי פיגארו של מוצרט. אלה הקנו לו מוניטין של אחד מטובי הפרשנים ליצירות מוצרט. הוא הצטיין גם בניצוח על אופרות של ורדי וריכרד שטראוס. בשנת 1961 הוזמן לפסטיבל זלצבורג לנצח על החטיפה מן ההרמון ובשנת 1963 על חליל הקסם. בתקופה זו גם ניצח על הקונצרט הראשון מרבים בפילהרמונית של ברלין ועל התזמורת הפילהרמונית הישראלית, בין השאר. בשנת 1964 התמנה למנהל האופרה של קלן, שם ניצח על הביצוע הראשון בגרמניה של האופרה בילי באד מאת בנג'מין בריטן. בין השנים 1965 ו-1968 היה המנצח הראשי בתזמורת הסימפונית של לונדון, ובאותה תקופה ניצח בהופעות אורח בבית האופרה המלכותית, קובנט גארדן.

אישטוון קרטס היה אורח תדיר בתזמורת הפילהרמונית הישראלית, בפילהרמונית של וינה, בתזמורת פילדלפיה, בתזמורת הסימפונית של שיקגו ובעוד רבות אחרות.

בשנת 1973 התמנה למנצח באמברגר סימפוניקר, אך זמן קצר אחר כך, כשבא לסדרת קונצרטים של התזמורת הפילהרמונית הישראלית, יצא לשחייה בחוף הרצליה וטבע בים, בערב פסח, 16 באפריל 1973. בסדרה זו מילא את מקומו המנצח סטנלי ספרבר. בתקופה סביב מותו הטרגי עסק בהקלטת "וריאציות על נושא של היידן" ומכלול הסימפוניות של ברהמס. כמחווה לזכרו, השלימה הפילהרמונית של וינה את ההקלטות לאחר מותו.

בין הקלטותיו הרבות, הקלטה מלאה ראשונה של "חסדו של טיטוס", האופרה האחרונה של וולפגנג אמדיאוס מוצרט, שנכתבה לאחר שרוב "חליל הקסם" היה כתוב כבר.

==ראו גם==
רשימת הקלטותיו בוויקיפדיה האנגלית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מנצחים יהודים הונגרים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:מנצחים הונגרים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1929
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1973
הורסט וסל

הוֹרְסְט לודוויג וֶסֶל (בגרמנית: Horst Ludwig Wessel; 9 בספטמבר 1907, בילפלד – 23 בפברואר 1930, ברלין) היה חבר המפלגה הנאצית בגרמניה, מפקד בדרגת שטורמפיהרר (סגן) באס אה, אשר חיבר את השיר "Die Fahne hoch" (הדגל מונף אל על) הידוע כ"שיר הורסט וסל", ששימש כהמנון המפלגה הנאצית. וסל נרצח בקטטה בשנת 1930, ובמשך שנות קיום המשטר הנאצי הונצח כמרטיר של המפלגה.

==ביוגרפיה==

וסל היה בנו של כומר. הוא עזב את לימודי המשפטים בשנת 1926 על מנת להצטרף אל ארגון האס אה, הזרוע הצבאית של המפלגה הנאצית בימיה האחרונים של רפובליקת ויימאר. וסל משך את תשומת לבו של יוזף גבלס, והלה שלח אותו לווינה בשנת 1928 על מנת לארגן את תנועת הנוער הנאצית שם.

וסל היה אדם אינטליגנטי וחריף, אך בעל נטייה לאלימות. עם שובו לגרמניה הוא ארגן התקפה על הסניף המקומי של המפלגה הקומוניסטית בשכונת פרידריכסהיין בברלין, שבמהלכה נפצעו ארבעה עובדים פצעים קשים.

ב-14 בפברואר 1930 היה וסל מעורב בוויכוח שהתלהט עם בעלת הבית שלו, שהייתה אלמנתו של חבר המפלגה הקומוניסטית. פרטי האירוע לאשורו אינם ידועים, אך נראה כי האלמנה דרשה העלאה בשכר הדירה, וסל סירב, וכן סירב לשלם עבור ידידה שגרה עמו ועסקה בזנות. האלמנה פנתה אל ידידים קומוניסטים בבית מרזח סמוך כדי שיסייעו לה. הקומוניסטים ראו בכך הזדמנות לנקום בווסל. שני אנשים – אלי הוהלר, בריון יהודי קומוניסטי בעל קשרים בעולם התחתון, וארווין רוקרט, חבר המפלגה הקומוניסטית, ניגשו לדירתו של וסל, ומשפתח להם את הדלת, ירה בו הוהלר בראשו. וסל גסס מספר ימים בטרם מת מפצעיו.

הנאצים והקומוניסטים ניצלו את התקרית לצורכי תעמולה. הקומוניסטים תיארו את וסל כסרסור, בעוד הנאצים טענו כי הציל את הנערה שגרה עמו מחיי זנות, והציג בפניה את ערכיה הטהורים של המפלגה הנאצית. גבלס ארגן הלוויה פומבית גדולה, ושלושים אלף איש הלכו אחר ארונו של וסל ברחובות ברלין. בנוכחות הרמן גרינג ואוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה (בנו של הקייזר וילהלם השני אשר היה חבר האס אה) נשא גבלס הספד נלהב. במהלך שנות קיומו של הרייך השלישי היה וסל מושא להערצה, וזכרו צוין בספרי זיכרון, עצרות עם וסרטי תעמולה. שכונת פרידריכסהיין בברלין נקראה בימי התקופה הנאצית "הורסט וסל", אך לאחר תום מלחמת העולם השנייה בוטל שם זה. בשנת 1936 נקראה ספינת אימונים של הצי הגרמני בשם "הורסט וסל". מאז שנת 1945 משרתת ספינה זו את משמר החופים של ארצות הברית תחת השם "איגל" (USCGC Eagle).

מספר חודשים לפני מותו כתב וסל שיר בשם "הדגל מונף אל על", ופרסם אותו בעיתון הנאצי "דר אנגריף" (Der Angriff, "ההתקפה"). השיר נשא לאחר מכן את שמו וכונה "שיר הורסט וסל". לשיר הותאמה מנגינת שיר לכת ידוע (אם כי יש הסבורים כי מקור המנגינה שונה). ב-1931 היה השיר להמנונה הרשמי של המפלגה הנאצית, והושר לצד ההמנון הלאומי "גרמניה מעל לכל" באירועים רשמיים. כיום אסורה שירתו של השיר על פי סעיפים 86 ו- 86A לקוד הפלילי הגרמני.

==לקריאה נוספת==
* אורי אבנרי, צלב הקרס, הוצאת דע, 1961.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%201151.pdf ביוגרפיה קצרה], באתר "יד ושם"
* [http://www.thirdreichruins.com/berlin2.htm תמונות קברו של הורסט וסל]
* 
* 

קטגוריה:נאצים שנרצחו
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1907
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1930
פונץ' (משקה)

פונץ (באנגלית: Punch) הוא משקה אלכוהולי על בסיס רום. מקור השם במילה ההינדית פאנץ', שפירושה "חמש", על שם חמשת המרכיבים מהם עשוי פונץ' באופן מסורתי: אלכוהול, סוכר, מים, לימון ותה או תבלינים.

את הפונץ' מכינים מערבוב רום, מים וסוכר עם מיץ סחוט מפרי הדר או מאננס. אפשר להוסיף גם תמצית תה, שמשנה את צבעו.

ניתן גם להכין פונץ' ללא אלכוהול על ידי עירוב יתר המרכיבים.

את הפונץ' אפשר להגיש קר או חם, לפי הטעם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים