OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חיים מרדכי מרגליות

הרב חיים מרדכי מרגליות (בסביבות תק"מ, 1780-ט"ז בשבט תקפ"ג 1823), היה רב בדובנו, מחבר שערי תשובה על השולחן ערוך.

== קורות חיו==

נולד לרב מנחם מאניש מרגליות, אב"ד ויטקוב, דינוביץ', לכוביץ וגריידינג. אחיו היה הרב אפרים זלמן מרגליות. למד אצל דודו הרב אלכסנדר סנדר מרגליות. נשא את בת אחיו ר' אליקים גציל פשקס מרגליות שהיה מחכמי הקלויז בברודי והצטרף ללימוד בקלויז. בתק"ס מונה כראב"ד ברסטצ'קה (ביסטריצקי) ואחר כך עבר לכהן כרב של קהילת דובנו שבה יסד בית דפוס.

==שערי תשובה ==

הוא תכנן להדפיס מהדורה חדשה של שולחן ערוך עם החיבור באר היטב שמלקט את פסקי האחרונים שקמו מאז כתיבת השו"ע עד ימיו, חיבור משלו בשם "שערי תשובה" המביא את דברי הפוסקים שלא הובאו ב"באר היטב" כולל רבים מחכמי הספרדים, והגהותיו של אחיו ר' אפרים זלמן לשו"ע בשם "יד אפרים". יש אומרים שאחיו סייע לו בכתיבת חיבורו כפי שרואים במספר מקומות בחיבור שמפנה ל"יד אפרים".

הכרך הראשון של שולחן ערוך אורח חיים, עם שערי תשובה נדפס לראשונה בדובנא בשנת תק"פ. בהקדמות שנכתבו על ידי המחבר ואחיו, נראה שמדובר בחיבור שאמור היה לכלול את כל ארבעת חלקי השולחן ערוך. 

אולם בסופו של דבר יצא לאור שערי תשובה על חלק אורח חיים בלבד. בהקדמה לפתחי תשובה על יורה דעה, כותב המחבר רבי אברהם צבי הירש אייזנשטט כי הגאון הרב חיים מרדכי לא הספיק להשלים את החיבור על שאר חלקי השו"ע "כי לקח אותו אלוקים ואיננו".

מסופר כי באמצע ההדפסה פרצה שרפה בבית הדפוס שכילתה הרבה מהציוד והספרים. ר' חיים מרדכי שקיווה לשלם את חובותיו ממכירת הספרים, עזב את דובנא בלב שבור ועם חובות גדולים ושב לברודי שבה נפטר בשנת תקפ"ג. לאחר פטירתו, המשיך אחיו את ההדפסה על חלק אורח חיים, שהושלם בשנת תקפ"ה (1825). ה"שערי תשובה" מודפס ברוב המהדורות של שו"ע או"ח, כולל במהדורות עם המשנה ברורה.

סבו היה ר' מרדכי מרגליות שנפטר בגיל צעיר מאוד, ייתכן שהוא נקרא על שמו, בתוספת השם חיים, כנהוג להוסיף שם, בקריאה על שמו של אדם שנפטר בצעירותו. 

כרב תיקן תקנות שונות לבני הקהילה. עסק במסחר כדי לא להתפרנס מהרבנות. השתתף בוועידות רבנים שונות שנערכו ברוסיה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

 

קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:נושאי כלים של שולחן ערוך
קטגוריה:ילידי 1780
קטגוריה:נפטרים ב-1823
סטרטיגרפיה (ארכאולוגיה)

סטרטיגרפיה (באנגלית: Stratigraphy) או הִשתַכּבוּת היא תורת השכבות הארכאולוגיות. העיקרון המנחה הוא בידוד שכבות האתר על מנת שניתן יהיה להבחין בממצא הארכיטקטוני והחומרי שנמצא בכל שכבה ושכבה. הממצאים שהתגלו מאפשרים לאפיין את התקופה והתרבות המקובלים באותו אזור בתקופה שבה השכבה הנידונה הייתה השכבה העליונה של אתר החפירות. כאשר מתקבלת או נמצאת ההגדרה המתאימה לממצאים, ניתן להגדיר את שמה של השכבה הארכאולוגית, ובהתאם לכך את התאריך המשוער בו נוצרו השכבות הארכאולוגיות.

העיקרון הסטרטיגרפי מניח כי שרידים מעשי ידי אדם מצטברים באתר זה על גבי זה, לפי סדר הזמנים, כך שהשרידים הקדומים מצויים מתחת לשרידים המאוחרים להם. שרידי יישוב שהתקיים בתקופה מסוימת, נותרים באתר כ"שכבה" של שרידים.

הארכאולוג חופר בתל העתיק מראשו של התל כלפי מטה. הוא חופר, אפוא, בסדר הפוך לסדר הצטברות השרידים בתל במהלך תקופת קיומו. השרידים מרובדים בתל העתיק שכבה על גבי שכבה, בדומה להתרבדות שכבות סלע גאולוגיות (שיכוב). על הארכאולוג לחשוף את שרידיה של שכבה מסוימת, לבודד אותם בחפירה זהירה משרידיהן של השכבות הסמוכות לה מתחתיה ומעליה, דהיינו משכבות השרידים שנותרו מן התקופות שהתקיימו באתר לפני ואחרי התקופה שהותירה את השכבה הנדונה.

לאחר שנחפרה ונחשפה שכבה אחת ושרידיה תועדו, מפרק הארכאולוג את השרידים, מסירם מן האתר, וממשיך לחפור ולחשוף את שכבת השרידים המצויה מתחת לשכבה שזה עתה סיים את חפירתה. תהליך זה חוזר על עצמו לפי מספר השכבות בתל או לפי רצונו של הארכאולוג לחשוף אותן. 

אם הקפיד הארכאולוג בכל פעם לחשוף ולתעד שרידים השייכים לשכבה אחת בלבד, יקבל בסופה של החפירה נתונים הנוגעים לרצף השכבות וגם ידע, אל נכון, את התיארוך היחסי של השכבות האחת ביחס לשכנתה, מי מוקדמת או מאוחרת למי. זוהי הכרונולוגיה היחסית של השכבות ושל השרידים המרכיבים אותן. הכרונולוגיה היחסית של השכבות יכולה להיקבע רק בעת העבודה בשדה תוך כדי חפירת השכבות. לאחר תום עבודת השדה, יהיה לארכאולוג מושג על זמנם של השרידים זה ביחס לזה, אך עדיין אין לו מידע על תאריכם המוחלט (הנמדד בשנים לפני הספירה המקובלת או בשנים לפני ימינו).

==יחסים סטרטיגארפיים==
למרות שהעיקרון הכללי של ההשתכבות ברור - שכבה עליונה מאוחרת לשכבה תחתונה - אין זה עניין של מה בכך לברר את הדברים באתר תוך כדי החפירה, מפני שהאתר לא התרבד לו בצורה אידיאלית כמו 'עוגת שכבות' אלא נוצרו במהלך הדורות שינויים בבנייה, הפרעות שונות, פירוק של מבנים וכדומה. כאן נכנסים לפעולה הבחנות מדוקדקות בין מרכיבי האתר, ובעיקר בין המרכיבים האנכיים, הם הקירות, ובין המרכיבים האופקיים, הן הרצפות, החצרות, הרחובות וכדומה, שעליהם חיו ופעלו בני האדם. ניתן להבחין בשלושה סוגי יחסים סטרטיגראפיים בסיסיים בין המרכיבים האלה:
* קירות ורצפות הניגשים ונצמדים אלה לאלה. מרכיבים אלה הם איפוא בני זמן זהה.
* קירות ורצפות המכסים קירות ורצפות אחרים. מרכיבים אלה הם אפוא מאוחרים לאלה המכוסים על ידם.
* קירות שיסודותים 'חותכים' רצפות וקירות שקדמו להם.

יחסים אלה מובחנים תוך כדי חפירה, וחלק מן הפרטים האלה נותרים כעדות בפניהם המאונכים של מחיצות העפר אותן מותירים בשולי ריבועי החפירה.

==ראו גם==
*חתך ארכאולוגי

== קישורים חיצוניים ==

* בני אליהו, [https://web.archive.org/web/20131119205152/http://www.bibleage.com/dictionary/archeology.html לקסיקון ארכאולוגי] - עידן התנ"ך

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מונחים בחפירה ארכאולוגית
קטגוריה:שיטות תיארוך
מוזיקת אמביינט

מוזיקת אמביינט (באנגלית: Ambient music) הוא סגנון של מוזיקה אלקטרונית אווירתית היוצר אווירה מבלי לדרוש את ריכוז השומע.

== היסטוריה ==
מוזיקת אמביינט התפתחה מתחילת המאה העשרים מהמוזיקה האימפרסיוניסטית של אריק סאטי והמינימליזם של טרי ריילי ופיליפ גלאס. את המונח "מוזיקת אמביינט" טבע באמצע שנות ה-70 בריאן אנו, הנחשב אבי הסגנון. התפתחויות מאוחרות יותר של הז'אנר שילבו את האלמנטים הלא-ליניאריים של מוזיקת האמביינט עם המוזיקה הקצבית העכשווית - מוזיקה אשר מושמעת לרוב בחדרי צ'ילאאוט במסיבות רייב.

במהלך שנות התשעים נהייתה מוזיקת האמביינט למוזיקה פופולריות בזכות אמנים כגון: מאסיב אטאק, פורטיסהד ו-KLF.

מוזיקת הצ'יל אאוט מקושרת בדרך כלל לתרבות המועדונים ולעיתים גם משמשת כמונח כללי הכולל תחתיו את מוזיקת האמביינט כתת-סגנון, אף על פי שרוב השירים בסגנון הצ'יל אאוט בעלי קצב ושונים בסגנונם ממוזיקת האמביינט. לאורך העשורים האחרונים נעשה שימוש רב במוזיקת האמביינט בתוכניות טלוויזיה ובסרטי קולנוע שונים.

== ראו גם ==
* מוזיקת אווירה
* לווארקייס

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ambientmusicguide.com המדריך למוזיקת אמביינט]
* [http://www.soundonsound.com/sos/1995_articles/mar95/ambienttechno.html מאמר על אמביינט טכנו]
* [http://www.ambientmusic-radio.com רדיו מוזיקת אמביינט] תחנת רדיו מקוונת המנגנת אמביינט בלבד
* [https://web.archive.org/web/20161220142733/https://www.yellow-pages-israel.com/radiostations/b91/תחנת+רדיו+רדיו+אמביאנט+בראשון+לציון/ רדיו - אמביינט]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
תצורה (גאולוגיה)

תצורה (באנגלית: Formation) היא יחידת סלעים בסיסית בחלוקה סטרטיגרפית יחידה ליתוסטרטיגרפית המשמשת למטרת מיפוי גאולוגי. התצורה הגאולוגית מורכבת מסלעים, הנראים לעין, אשר להם זיקה בשלבי יצירתם, והנבדלת משכנותיה על ידי גבולות סלע ברורים. לתצורה הגאולוגית יש תפוצה גאוגרפית מסוימת.

הכינוי אותו מקבלת תצורה מורכב משתי מילים. סוג הסלע העיקרי הבונה את התצורה ושם המקום בו מצויה התצורה. לדוגמה "דולומיט יגור" בהר הכרמל. אם אין בתצורה סוג סלע אחד בולט נוהגים להשמיט את שם הסלע ולהסתפק בשם המקום כשלפניו מוסיפים את המילה תצורה. לדוגמה: "תצורת חתירה".

התצורה יכולה להתחלק בחלוקת משנה לפרטים (Members) הנבדלים מהחלקים הקרובים אליהם בתצורה. חלוקה זו נהוגה רק כשיש לה מטרה מועילה. רק חלק מהתצורה יכול להיות מורכב מפרטים, כאשר פרט יכול להשתרע על יותר מתצורה אחת. בתוך התצורה יכולים להופיע גם יחידות קטנות יותר המכונות עדשה או לשון (Lense או Tongue). אוסף של תצורות גאולוגיות מכונה חבורה.

דוגמה לכך היא תצורת ורדים הכלולה בחבורת יהודה. היא מורכבת מסלעים ממוצא דומה סלעי משקע מסביבת היווצרות ימית – הדולומיט והקירטון. בתצורה זו נוצרה מערת שורק וכן מערת שמשון ומערת התאומים שמצפון ומדרום לה. ניתן ללמוד מהעובדה שהן כולם בתצורה אחת כי תהליך יצירת שלוש המערות היה דומה.

כמה תצורות מוכרות:
*תצורת הל קריק (Hell Creek Formation), צפון אמריקה
*תצורת ג'ודית ריוור (Judith River), צפון אמריקה
*תצורת מוריסון (Morrison Formation), צפון אמריקה
*תצורת צ'ניני (Chenini Formation), אפריקה
*שכבות טנדגורו (Tendaguru Beds), אפריקה
*הצוקים הבוערים (The Flaming Cliffs), מונגוליה

== לקריאה נוספת ==
*

== קישורים חיצוניים ==

* שלמה שובאל, [https://web.archive.org/web/20200621154946/https://www.openu.ac.il/ לימודי הגאולוגיה באוניברסיטה הפתוחה], ראו שם גם הגדרות נוספות
* [ftp://ftp.gsi.gov.il/250k_maps/legend2.jpg רשימת התצורות], המכון הגיאולוגי לישראל – במקרא למפה גאולוגית

*
קטגוריה:סטרטיגרפיה
דה אקדמי איז...

דה אקדמי איז... (באנגלית: ) הייתה להקת אינדי רוק משיקגו, אילינוי, ארצות הברית שהוקמה ב-2003. תחילה, הם נקראו "דה אקדמי", אבל הוסיפו את ה"איז" רק ב-2004 כדי להימנע מסכסוכים עם להקות אחרות בעלות אותו השם.

== היסטוריה ==
הסולן ויליאם בקט והגיטריסט מייקל קארדן הקימו את הלהקה ביחד בשנת 2002. הם צירפו ללהקה את אדם טי. סיסקה כבסיסט, אדריאן להטראס הבן כגיטריסט משני ואת מייק דלפרינסיפ כמתופף.

ב-2004, הם הקליטו מיני אלבום שנקרא על שמם, "דה אקדמי", בשביל חברת התקליטים "LLR Recordings".
המיני אלבום הוקלט בוילה פארק, על ידי המפיק בריאן זיסקה. פיט ונץ מפול אאוט בוי שמע את המיני אלבום והתרשם כל כך עד ששכנע את הלייבל שלו, Fueled by Ramen, לטוס ולשמוע אותם. הלייבל החתים באופן מיידי את הלהקה.

ב-2004 חברי הלהקה טסו לפלורידה כדי להקליט ב-Fueled by Ramen את אלבום הבכורה שלהם, "Almost Here" שהופק על ידי ג'יימס פאול וויסנר. אחרי הקלטות וסיבוב הופעות בקיץ הלהקה ביצעה מספר שינויים בהרכב הלהקה. טום קונרד, החליף את להטראס בגיטרה המשנית ובקולות רקע ואנדי מורטק החליף את דלפרנסיפ כמתופף. הלהקה התפרסמה כאשר יצאה לסיבובי הופעות עם פול אאוט בוי, Something Corporate, Midtown, Matchbook Romance, Motion City Soundtrack ו-Armor for Sleep.

אלבום הבכורה יצאה ב-8 בפברואר 2005. בקיץ 2005, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות ראשון כלהקה ראשית לצדם של פליין וייט טיז, Days Away ו- June.

חברי הלהקה הופיעו בקליפ של פול אאוט בוי לסינגל " A Little Less Sixteen Candles, a Little More 'Touch Me'", לצד חברי להקת פאניק! אט דה דיסקו וג'ים קלאס הירוס. בקט גם שר בשיר של פול אאוט בוי " Sophomore Slump Or Comeback Of The Year" מהאלבום " From Under the Cork Tree".
בקט גם שר את הפזמון של פסקול הסרט "נחשים על מטוס" שמבוצע על ידי הלהקה קוברה סטארשיפ.

ב-2006, הקליטה הלהקה את אלבומה השני "Santi", אשר יצא ב-3 באפריל 2007.

הלהקה נבחרה על ידי הרולינג סטון כאחת מעשר הלהקות שכדאי לצפות בהם.

ב-2007, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות אשר נקרא "Honda Civic Tour" עם הלהקות פול אאוט בוי, +44, קוברה סטארשיפ ופול וול. באוגוסט 2007, הופיעה הלהקה באוסטרליה וסינגפור עם קוברה סטארשיפ.

ב-8 באוקטובר 2011 הלהקה הכריזה על התפרקותה בעמוד הפייסבוק שלה.<ref>הפוסט שפורסם ב[https://www.facebook.com/theacademyis חשבון הפייסבוק של הלהקה] בו הם מודיעים על פירוק הלהקה:
ממוזער
</ref>

אדם נהפך לבסיסט להקת "Say Anything" ואילו ויליאם בחר בקריירת סולו.

==דיסקוגרפיה==

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות פופ פאנק
אברהם לבנבראון

אברהם לבנבראון (24 ביוני 1916 - 25 באוגוסט 1987), היה חבר הכנסת מטעם סיעת רק"ח וחד"ש.

==ביוגרפיה==
נולד בשטפנשט שברומניה למשפחה יהודית ובגיל צעיר התייתם מאב.
אברהם הצטרף לתנועת "השומר הצעיר" ובסיום בית הספר התיכון, בשנת 1938, עלה לארץ ישראל והצטרף לקיבוץ רוחמה, בו היה חבר עד 1944 ושימש כמזכירו, בתקופה זו כתב בעלון הקיבוץ מאמר ביקורת על תפיסת אדמות מעובדות של פלאחים ערבים וגירושם על ידי היישוב היהודי בצורה מלגלגת: "עכשיו אני מבין מה זו אחוות עמים. הערבים זורעים ואנחנו קוצרים". על רקע זה עזב את הקיבוץ ועבר להתגורר במגדל שם עבד כנהג.
לאחר מכן ב-1948 עבר לחיפה שם עבד כמנופאי במפעל "דשנים וחומרים כימיים" והיה פעיל בוועד העובדים ואף נבחר למזכיר הוועד.

תחילה לבנבראון היה חבר מפ"ם עד שבשנת 1954 עזב את המפלגה והצטרף למק"י, בפילוג שהתרחש במק"י בשנת 1965 צידד בפלג המיעוט בראשות מאיר וילנר שדגל בנאמנות בלתי מסויגת לברית המועצות והצטרף אליו כשזה עזב את מק"י והקים את רק"ח. ב-16 בפברואר 1972 נבחר לכנסת השביעית מטעם רק"ח ובהמשך נבחר מטעמה לכנסת השמינית והתשיעית, ממנה פרש ב-30 ביוני 1981. המשיך להיות חבר הוועד המרכזי של המפלגה עד 1985 וגם נציג המפלגה בהסתדרות.

בנו של אברהם, רמי ליבנה, היה מחברי הארגון מצפן ממנו פרש ל-הברית הקומוניסטית המהפכנית (מאבק). הוא היה מנאשמי רשת הריגול היהודית-ערבית שבה היה חבר גם אודי אדיב. ליבנה נעצר יחד עם חברו לארגון מלי לרמן ואחרים ב-1973 והורשע בקיום מפגש עם אנשי אש"ף ונידון ל-10 שנות מאסר. לאחר ערעור קוצר עונשו ל-4 שנים והוא שוחרר ב-1977.

==קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160303231822/http://www.defeatist-diary.com/index.asp?p=memories_new456 דברים לזכרו]
* [https://www.nli.org.il/he/newspapers/?a=q&hs=1&r=1&results=1&txq=%D7%90%D7%91%D7%A8%D7%94%D7%9D+%D7%9C%D7%91%D7%A0%D7%91%D7%A8%D7%90%D7%95%D7%9F&dafyq=&datyq=&req=&laq=&puq=&ssnip=img&oa=1&e=-------he-20--1--img-txIN%7CtxTI--------------1 פרטי עיתונות היסטוריים על אברהם לבנבראון] באתר עיתונות יהודית היסטורית

קטגוריה:קומוניסטים ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם רק"ח
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חד"ש
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:אתאיסטים ישראלים
קטגוריה:חברי הכנסת השביעית
קטגוריה:חברי הכנסת השמינית
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:רוחמה: חברי הכנסת
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1987
נדב יעקבי

נדב יעקבי (משמאל) עם [[מריו זגאלו וסלבה ברזילאי; פריז, 1994]]
נדב יעקבי (נולד ב-11 בינואר 1961) הוא עיתונאי ישראלי, בעל טור בתחום הספורט בעיתונים "גלובס" ו"בלייזר", שדרן ספורט ופרשן כדורגל בערוץ הספורט משנת 1991.

==ביוגרפיה==
יעקבי נולד וגדל בשכונה ה' בבאר שבע ומילדותו אהד את הקבוצה המקומית הפועל באר שבע. החל לכתוב בעיתון "מעריב" בשנת 1982, והחל משנת 1984 כתב במשך שלוש שנים בעיתון "חדשות". היה סגן עורך המקומון "ערים" בשנים 1987–1990, והחל משנת 1988 כתב עבור "הארץ". בשנת 1990 עבר לכתוב ב"ידיעות אחרונות", ועד 2002 שימש ראש דסק הספורט העולמי במדור הספורט של העיתון. לאחר מכן היה בעל טור ב"גלובס" וב"העיר", ומשנת 2001 הוא כותב ב"בלייזר".

יעקבי משמש כשדרן ופרשן בערוץ הספורט מ-1991. הוא ידוע כמומחה לכדורגל עולמי, בעיקר בליגות הלטיניות באירופה ובדרום אמריקה (דוגמת ספרד, פורטוגל, ארגנטינה, ברזיל ואורוגוואי), ולהיסטוריה של הכדורגל. כמו כן הגיש תוכנית ספורט ברדיו תל אביב. יעקבי גם מרצה בקורס "פוטבולוגיה" של האוניברסיטה הפתוחה.

ביורו 2012 השתתף כפרשן בשידורי צ'רלטון, לאחר שקיבל אישור מיוחד מערוץ הספורט להופיע אצל המתחרים. במונדיאל 2014 שידר משחקים עבור הערוץ הראשון, שוב באישור מיוחד מערוץ הספורט. ב-2015 שידר לראשונה את גמר ליגת האלופות. ב-2019 משדר את משחקי מוקדמות היורו של נבחרת ישראל בכדורגל והמשיך לשדר את משחקי הנבחרת גם במוקדמות מונדיאל 2022 (לצד הפרשן אורי אוזן), בכאן 11.

בפברואר 2013 השתתף יעקבי בתוכנית "כלוב הזהב" בערוץ 2 של רשת, יחד עם עמיתו לערוץ הספורט אלי סהר.

לקראת מונדיאל 2014 הוציא יעקבי ספר בשם "ספר המונדיאל".

בשנת 2014 מונה למנהלה המקצועי של מכללת ספורט פאנל - המכללה למקצועות הספורט.

לקראת מונדיאל 2018 הוציא יעקבי ספר שני בסדרת ספרי המונדיאל המסקר את המונדיאל ב-2018. באותה שנה נדב יעקבי שימש בתור צ'ייסר אורח בתוכנית "המרדף" בערוץ כאן 11.

בשנת 2019, נדב יעקבי התארח באולפני עמותת אלמנארה - העמותה לקידום אנשים עם מוגבלות בחברה הערבית, בפודקאסט "בין חברים" בהגשתו של עבאס עבאס.

ביולי 2021 הוציא יעקבי ספר בשם "לא היה כדבר הזה", שבו הוא מתאר ומספר על חוויות שלו במשחקים מנסיעות למדינות שונות בעולם, ועל סיקורים של משחקים בגביע העולם ובאליפות אירופה בכדורגל ובליגת האלופות בהם הוא מתאר את החוויות אשר עבר.

בשנת 2022 עזב יעקבי את ידיעות אחרונות לאחר שנים ארוכות והצטרף לישראל היום. באותה שנה שוב נבחר לשדר מטעם כאן 11 במונדיאל 2022, והפעם היה השדר המוביל בטורניר ושידר לראשונה את משחק הגמר.

==חיים אישיים==
יעקבי מתגורר כיום ברחובות. נשוי ואב לשניים. 

ידוע באהדתו לקבוצות אתלטיקו מדריד והפועל באר שבע.

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://www.sport5.co.il/Author/נדב_יעקבי כתבות ופרשנויות של נדב יעקבי] באתר ערוץ הספורט
*[https://www.israelhayom.co.il/writer/נדב-יעקבי כתבות ופרשנויות של נדב יעקבי] באתר ישראל היום
*[http://www.ynet.co.il/tags/נדב_יעקבי כתבות ופרשנויות של נדב יעקבי] באתר ynet

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאי ספורט ישראלים
קטגוריה:שדרני ספורט ישראלים
קטגוריה:פרשני כדורגל ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף ג' (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל גלובס
קטגוריה:סגל העיר
קטגוריה:סגל רדיו תל אביב
קטגוריה:סגל ערוץ הספורט
קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
הלוחשת לרוחות

הלוחשת לרוחות (באנגלית: Ghost Whisperer) היא סדרת דרמת מתח אמריקאית נוסחתית, בכיכובה של ג'ניפר לאב יואיט שעלתה לאקרנים ב-23 בספטמבר 2005 בערוץ CBS. הסדרה מגוללת את סיפורה של מלינדה גורדון, אישה צעירה אשר לה יכולת לתקשר עם רוחות. ב-21 במאי 2010 תמו שידוריה של סדרה זו לאחר חמש עונות.

בישראל היא שודרה בערוץ Yes Stars Action שבעבר נקרא yes stars 2, ולאחר מכן בערוץ "yes sci-fi" בלוויין ובכבלים היא שודרה בערוץ סטאר וורלד עד 2009. בשנת 2013 נוספו כל עונות הסדרה לספריית ה-HOT VOD בכבלים.

==תקציר העלילה==
מלינדה גורדון היא אישה צעירה, אשר לה יכולת לתקשר עם רוחות של אנשים שנפטרו. היא חיה יחד עם בן זוגה, ג'ים קלאנסי, בעיירה גרנדוויו. כל פרק בסדרה מתמקד במפגש של מלינדה עם רוח רפאים אחת או יותר, אשר אינן יכולות לעבור לעולם הבא עד שיפתרו את הבעיות שמפריעות להן להמשיך הלאה. לשם כך, הן נעזרות ביכולותיה של מלינדה.

לצד עלילות הפרקים, שכל אחד פורש בפני הצופים סיפור מרכזי העוסק ברוח אחת או כמה שסיפורן נשזר יחדיו, העלילה מתמקדת גם בנרטיב כללי העוסק במאבקיה של מלינדה מול כוחות אחרים המבקשים לשאוב את הרוחות לצד האפל ובכך למנוע מהן את המעבר לעולם הבא.

== דמויות ראשיות ==
* מלינדה גורדון (ג'ניפר לאב יואיט) - הדמות המרכזית בסדרה. למלינדה יכולת לתקשר עם רוחות כבר מילדותה. היא בעלת חנות עתיקות קטנה, נשואה לג'ים ובמהלך הסדרה היא הופכת אם לילד, איידן, לו כוחות אף גדולים משלה.
* ג'ים קלאנסי (דייוויד קונרד) - ג'ים נשוי למלינדה ומודע ליכולותיה על אף שלעיתים הוא מסתייג מיכולות אלו כיוון שהוא חושש לביטחונה. ג'ים נהרג במהלך הסדרה, אך רוחו השתלטה על גוף אחר בשל אהבתו העזה למלינדה. הגם שבתחילה סבל משכחה, ג'ים חזר לעצמו ויחסיו עם מלינדה שבו לתקנם.
* אנדריאה מרינו (איישה טיילר) - השותפה של מלינדה בחנות וחברתה הטובה ביותר. נהרגה בסוף העונה הראשונה. מלינדה עזרה לה לחצות לצד השני.
* ריק פיין (ג'יי מוהר) - פרופסור באוניברסיטה וידיד של מלינדה המרותק ליכולותיה ואף מסייע לה בהעברת הרוחות לעולם הבא.
* דיליה בנקס (קמרין מנהיים) - חברתה הטובה של מלינדה ומי שעבדה איתה בחנות העתיקות. היא ספקנית באשר לנושא התקשור עם רוחות ובעיקר מגוננת על בנה נד מפני נושא זה.
*נד בנקס (טיילר פטריק ג'ונס / קריסטופר סנדרס) - בנה של דיליה. למרות ספקנותה של אמו, מגלה סקרנות רבה באשר ליכולת התקשור של מלינדה ואף רצון לסייע לה בכך.
* איליי ג'יימס (ג'יימי קנדי) - ידיד של מלינדה ופרופסור באוניברסיטה. לאחר חוויית סף מוות שעבר, החל לשמוע רוחות ולדבר איתן, אך בניגוד אל מלינדה הוא אינו יכול לראותן.
* איידן (קונור גיבס) - בנם של מלינדה וג'ים. הוא נולד בעונה החמישית והתגלה בכבעל כוחות גדולים משל אמו, מה שמסכן אותו ואת משפחתו.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.freewebs.com/ghostwhisperer88/ אתר מעריצים]- אתר לא זמין יותר
קטגוריה:CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:אולפני ABC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות דרמה המשכיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות מתח אמריקאיות
קטגוריה:סדרות פנטזיה אמריקאיות
גגאוזית

השפה הגגאוזית היא שפה טורקית המדוברת על ידי הגגאוזים ומשמשת שפה רשמית במחוז גגאוזיה במולדובה. השפה מדוברת על ידי כ-150,000 דוברים. לכתיבת השפה השתמשו במקור באלפבית יווני אך החל מ-1957 הוחלף הכתב באלפבית קירילי וכיום משתמשים באלפבית לטיני המבוסס על הכתיב הטורקי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שפות טורקיות
קטגוריה:שפות
קטגוריה:מולדובה: תרבות
צללית

Wilhelm Groß (Künstler)}}
גרסת צלליות של [[מצעד הקדמה]]
[[אדוארד גריג, צללית מאת אוטו בהלר]]
תמונות של צלליות תלויות על קיר מאחורי הקריקטוריסט [[סבסטיאן ג'ון רוס ]]
צללית (בלועזית: סִילוּאֶט, Silhouette) היא הצגת נושא כלשהו בהיטל צד, כאשר רק קווי המתאר של העצם נראים וכל החלל שביניהם מלא בצבע אחיד וללא פרטים. צלליות היו פופולריות כדרך איור לספרי ילדים ומיניאטורות, כמו גם דיוקנאות זולים ופופולריים, אך אמנים רבים השתמשו בהם באמנות גבוהה.

==היסטוריה==
המונח הלועזי סילואט, המייצג את המונח צללית בשפות אירופאיות רבות, נגזר משמו של אטיאן דה סילואט, שר האוצר של לואי החמישה עשר, מלך צרפת. האגדה טוענת כי בעקבות גזירותיו הכלכליות החריפות, הפך שמו לשם שני לכל דבר שנעשה בחופזה וללא השקעה על מנת להוזיל את מחירו.

==דרכי יצירה==
צלליות ניתן ליצור בדרכים רבות, אך שתי הדרכים המקובלות הן על ידי איורי דיו על נייר, ומגזרות נייר כהה המודבקות על נייר בהיר.

==תיאטרון צלליות==

אחת מהדרכים הפופולריות ביותר להשתמש בצלליות היא על ידי הטלת צל בצורות שונות על משטח בהיר. כך למשל ניתן להציג מחזה באמצעות לא יותר מאצבעות הידיים, ובאמצעות כיפוף ותזוזה ליצור על היטלים של דמויות, חיות ועוד.

==ראו גם==
* קו רקיע
* צל

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ציור
יחידה ליתוסטרטיגרפית

יחידה ליתוסטרטיגרפית - (lithostratigraphic unit) מכונה גם יחידת סלע - (rock unit). היחידה משמשת לתיארוך רצף סלעים הקיים באזור מסוים, זאת על-פי המסלע ומיקומו בטור הסלעים. כלומר, היא מציינת את סוג הסלע שהורבד באזור מסוים בפרק זמן נתון ואת מיקומו בחתך. 
יחידות הסלע מחולקות:
* לחבורות-על (Supergroup)
* לחבורות (Group)
* לתצורות (Formation)
* לפרטים (Memeber)
* ולעדשות (Len)
בהכנת מפות גאולוגיות מקומיות ומפורטות נעשה שימוש ביחידות הסלע.

==דוגמה לשימוש במושגים==
באתר הספרייה הווירטואלית של מטח מופיע הקטע הבא של ד"ר אבי בורג ופרופ' יהושע קולודני בנושא סטרטיגרפיה בהרי יהודה. באמצעותו נבהיר את המושגים:
הסלעים אלה החשופים במערבה של ירושלים, מאוגדים יחדיו בתוך יחידה ליתוסטרטיגרפית המכונה חבורת יהודה. החבורה מחולקת בחלוקת משנה לתצורות, כאשר כל תצורה מתאפיינת בסוג סלע אחר משכנתה.
מעל חבורת יהודה מונחת חבורה נוספת – חבורת הר הצופים. זו בנויה בעיקרה מסלעים רכים – קירטון, חוואר ואולם גם משכבות צוֹר קשה וכהה. גם חבורה זו מחולקת לתצורות, כאשר כל תצורה מתאפיינת בסוג סלע שולט אחר. בחלק העליון של החבורה תצורת ע'רב ותצורת טקיה סלעי הקירטון והחוואר עשירים בחומר אורגני – פצלי שמן. חבורת עבדת מונחת על חבורת הר הצופים והיא מורכבת שוב מסלעי גיר וקירטון. כל הסלעים שתוארו עד כה שקעו בסביבה ימית ולכן מכילים מאובנים ימיים. מעליהם מופיע רצף של חולות וחלוקים ששקעו באגמים ובנחלים, כלומר בסביבה יבשתית.

==מקורות==
* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=10522 סטרטיגרפיה בהרי יהודה]

קטגוריה:סטרטיגרפיה

en:Lithostratigraphy#Types of lithostratigraphic units
ג'ינג'י (סדרת טלוויזיה)

ג'ינג'י היא סדרת טלוויזיה ישראלית בת 14 פרקים המבוססת על סדרת ספרים מצליחה בעלת אותו שם מאת גלילה רון־פדר-עמית אך עם שינויים מהספרים המקוריים. הסדרה הופקה על ידי חברת "פרופיל הפקות" ובוימה בידי אריה בן ציון ויצחק חלוצי. הסדרה שודרה בערוץ הראשון בין השנים 1995- 1996.

==עלילת הסדרה==
הסדרה מתמקדת בילד בשם אודי שחר, המכונה בפי חבריו "ג'ינג'י". ג'ינג'י גר בשכונת תלפיות בירושלים ויש לו שני אחים – יורם וגילי. הוא מנהיג החבורה שלו שכוללת את טל, דן, מושיק, שגית ויפעת. חברו הטוב ביותר הוא מושיק.

האויבת המושבעת של חבורתו של אודי היא שכנתו ששמה דנה פישמן. דנה אוהבת להציק לילדי החבורה בכל הזדמנות, ומתנכלת אף לאודי עצמו, אותו היא מאשימה בכל מיני תעלולים, ועל כך הוא סופג עונשים רבים על אף שלא הוא ביצע אותם. ג'ינג'י לא מסתדר גם עם אחיו הגדול יורם, ומתעמת עמו לעיתים קרובות.

==הדמויות והשחקנים==
*אודי שחר (ג'ינג'י) – עומר גורן
*מושיק גורביץ – תמיר הבר
*טל אלדר – אושרי כהן
*דן אלדר – רן בכור
*שגית פדר – שני עמיחי
*יפעת רוזן – אהרונה תגר
*דנה פישמן – תמר ברסטוביסקי
*גדי, אבא של אודי – פיני מיטלמן
*שרי, אמא של אודי – פביאנה מיוחס
*יורם שחר – אסף זמיר
*גילי שחר – יותם שטיינברג
*אמא של דנה פישמן – שירלי לאו
*אבא של דנה פישמן – ישראל טרייסטמן

=== הבדלים בין הסדרה לספרים ===
*בספר, דנה פישמן היא דתייה. לעומת זאת בסדרה דנה היא חילונית, וכמו כן בספר יש לדנה אח בשם יוסי ובסדרה היא בת יחידה.
*בספר, החבורה גרה בשכונת תלפיות בירושלים. לעומת זאת, בסדרה החבורה גרה בשיכון ותיקים ברמת גן.
*בספר, למושיק גורביץ יש מבטא רוסי, אולם בסדרה אין לו מבטא רוסי (למרות שידוע כי עלה מרוסיה).

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ג'ינג'י
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות נעורים ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:ירושלים בתרבות ובאמנות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה המבוססות על ספרים
קטגוריה:גלילה רון־פדר-עמית
קוויריקה הרביעי, מלך קאחתי

[[מנזר זדאזני שנכבש על ידי דוד הבנאי בשנת 1101]]
קוויריקה הרביעי (בגאורגית: კვირიკე IV) (נפטר ב-1102) היה מלך הממלכה המזרח גאורגית - ממלכת קאחתי-הרתי משנת 1084 ועד למותו בשנת 1102.

קוויריקה ירש את אביו, אר'סרתן הראשון, עם מותו, בשנת 1084. בתקופת שלטונו הייתה ממלכתו כפופה לסלג'וקים והעלתה לה מס. כמו אביו, הוא התנגד למלך הגאורגי האנגרטי, דוד הבנאי, מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, ששאף להגמוניה על כל הקווקז. קוויריקה הצליח לשמור על כל השטחים שהוריש לו אביו מלבד מנזר זדאזני, שאותו הפסיד לדוד הבנאי.

קוויריקה נפטר בשנת 1102 ובנו אר'סרתן ירש אותו.

== מקורות ==

* סיריל טואומנוף (רומא, 1976), Manuel de Généalogie et de Chronologie pour le Caucase chrétien (Arménie, Géorgie, Albanie). 
* וחושטי, [https://web.archive.org/web/20100905231600/http://www.vostlit.by.ru/Texts/rus6/Wachushti/text5.htm История царства грузинского. Возникновение и жизнь Кахети и Эрети. Ч.1]

קטגוריה:ממלכת קאחתי-הרתי
קטגוריה:מלכי גאורגיה
קטגוריה:נפטרים ב-1102
סו נוראז'י די ברומיני

סו נוראז'י די ברומיני בחורף
סו נוראז'י די ברומיני (סרדו Su Nuraxi di Barumini - "הנוראגי של ברומיני") הוא אתר נוראגה (יחיד Nuraghe, רבים Nuraghes או Nuraghi) של התרבות הנוראגית, הממוקם סמוך ממערב לעיירה ברומיני במרכז סרדיניה, והנחשב לאתר הנוראגי הידוע, הגדול והחשוב ביותר באי. 

האתר הוא מצודה גדולה הבנויה על גבעה (Bruncu su Nuraxi) בגובה של 238 מטר והשולטת על המישור המקיף אותה. הוא נבנה מבזלת וקומותיו העליונות נבנו מאבן חול ומחוואר כדי לא להכביד על משקל המבנים. הבנייה נעשתה במשך תקופות שונות, בין המאה ה-15 לפנה"ס למאה ה-11 לפנה"ס, סביב מגדל מרכזי שהגיע לגובה של 18.5 מטר ובו שלוש קומות. המגדל עצמו נבנה בין המאה ה-15 לפנה"ס למאה ה-14 לפנה"ס. אל המגדל הוביל מסדרון באורך של 3 מטר שלצידו הייתה עמדת שמירה. בתוך המגדל ממוקם גרם מדרגות המתחיל בגובה של 4.2 מטר מעל לרצפה ושאל תחילתו ניתן היה להגיע בעזרת סולם או חבל. 

סביב למגדל המרכזי ניצבים ארבעה מגדלים נוספים בגובה של 12 מטר ובכל אחד מהם שתי קומות. מגדלים אלה מאוחרים למגדל המקורי בכ-200 שנים, והם חוברו זה לזה בחומה ויצרו חצר מרכזית שבה נמצאת באר מים שעומקה 15 מטר. מאוחר יותר, בין המאה ה-10 לפנה"ס והמאה ה-8 לפנה"ס הוקם באתר מערך ביצורים נוסף ובו חומה ושלושה מגדלים נוספים בגובה של 10 מטר כל אחד. 

סביב מתחם מרכזי זה השתרע כפר ובו כ-50 בקתות שנבנו מאבנים גדולות וכוסו בענפים שהונחו על קונסטרוקציות בצורת חרוטים העשויות מעץ. במאה ה-6 לפנה"ס חרב האתר ונבנה שוב בתקופת השלטון הקרתגיני. המחקרים שנערכו באתר בין השנים 1949 ו-1956 אישרו כי היה נושב עד למאה ה-1 לפנה"ס, דהיינו לאחר שהאי נכבש על ידי הרומאים, אם כי נמצאו מספר עדויות להתיישבות שהמשיכה במקום עד המאה ה-3. 

סו נוראז'י די ברומיני הוכרז כאתר מורשת עולמית בשנת 1997.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20071109184448/http://www.neroargento.com/nuraxi_gallery.htm תמונות מהאתר]
*[https://sketchfab.com/3d-models/su-nuraxi-barumini-italy-17th-century-bce-b8fb1df0d3bb428a88b6245b2c67fc14 מודל תלת-מימד של האתר]

קטגוריה:מבנים עתיקים
קטגוריה:איטליה: אתרי מורשת עולמית 
קטגוריה:איטליה: מבנים 
קטגוריה:סרדיניה
נוראגה

מראה פנימי של הנוראגה בארוביו
הנוראגה בלוסה
נוראגה לצד קפלה נוצרית בסילנוס
נוראגה (סרדו יחיד Nuraghe או Nuraxi; רבים Nuraghes או Nuraxis בהתאמה) הוא סוג של מבנה מגליתי פרהיסטורי עגול הנפוץ באי סרדיניה שבאיטליה.

לא ברור מתי בדיוק הוקמו הנוראגים הראשונים, כנראה בסביבות שנת 1800 לפנה"ס. שיאם של הנוראגים היה בתקופת הברונזה, בין 1500 ל-1100 לפנה"ס. בתקופת הברזל, החל משנת 900 לפנה"ס לערך, לא הוקמו נוראגים חדשים, אך אלה הקיימים המשיכו להיות בשימוש עד הכיבוש הרומי במאה ה-2 לפנה"ס ואף אחריו.

הנוראגים הוקמו בדרך כלל בנקודות שולטות, על גבעה, בקצה רמה או בפתחו של עמק. המבנה המרכזי, ולעיתים היחיד, הוא מגדל עגול, שמגביה בצורה חרוטית ומגיע לגובה של עד 20 מטר. המגדל נבנה מגושי אבן או בזלת ללא חומר חיבור, ושמר על יציבותו מכוח משקלן של האבנים בלבד. לבניית הקומות הגבוהות במגדלים נעשה לעיתים שימוש באבן חול או בחוואר כדי להקטין את משקלו של המבנה. החומה שסביב הנוראגים הגיעה לעובי של 4 או 5 מטר, והיקפם של האתרים נע בין 20 ל-50 מטר.

ברחבי סרדיניה פזורים כיום בין 7,000 ל-8,000 נוראגים, ובעבר הגיע מספרם ליותר מ-20,000 וייתכן שאף קרוב ל-30,000. תפקידם של הנוראגים אינו ידוע בוודאות. חוקרים סבורים כי נוראגים שניצבו בראשי הגבעות וכללו מגדל בלבד היו חלק מרשת של מוצבים שקיימו ביניהם קשר עין. הנוראגים הגדולים, שכללו מערכת של מגדלים וביצורים, שימשו ככל הנראה כמרכזים חברתיים של התרבות הנוראגית שפרחה בסרדיניה והתפשטה גם לקורסיקה. ייעודים אפשריים נוספים כוללים מקדש לפולחן דתי, מקום מגורים, מקום אספה, בסיס צבאי, או מקום מגורים לשליט הכפר.

הנוראגה הידוע והגדול ביותר בסרדיניה הוא סו נוראז'י די ברומיני (Su Nuraxi di Barumini - הנוראגה של ברומיני), שהוכרז בשנת 1997 כאתר מורשת עולמית. הנוראגים נותרו סימן ההיכר הידוע ביותר הן של התרבות הנוראגית הקדומה והן של סרדיניה המודרנית.

==ראו גם==
* סו נוראז'י די ברומיני
* אלגרו

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110720203930/http://faculty.ed.umuc.edu/~jmatthew/naples/nuraghipage.htm אודות הנוראגים בסרדניה]
* [https://www.bbc.com/travel/article/20221017-nuraghi-sardinias-mysterious-beehive-towers Sardinia's mysterious beehive towers] - מאתר ה-BBC

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארכאולוגיה
קטגוריה:איטליה: מבנים
קטגוריה:סרדיניה
אר'סרתן השני, מלך קאחתי

אר'סרתן השני (בגאורגית: აღსართან II) היה מלך הממלכה המזרח גאורגית – ממלכת קאחתי-הרתי משנת 1102 ועד למותו בשנת 1105.

אר'סרתן ירש את אביו קוויריקה הרביעי עם מותו בשנת 1102. הרשומות הגאורגיות מימי הביניים מתארות אותו כאדם קל דעת ושליט בור, שגרם לאצילים גאורגים רבים להפוך לאופוזיציה לשלטונו.

בשנת 1105 נעצר אר'סרתן בידי הווסאלים שלו בראשות הנסיך ארשיאני מהרתי, והוסגר לידי דוד הבנאי, מלך הממלכה הגאורגית המאוחדת, שסיפח סופית את ממלכת קאחתי-הרתי ואיחד אותה עם ממלכתו.

== מקורות ==

* סיריל טואומנוף (רומא, 1976), Manuel de Généalogie et de Chronologie pour le Caucase chrétien (Arménie, Géorgie, Albanie). 
* וחושטי, [https://web.archive.org/web/20100905231600/http://www.vostlit.by.ru/Texts/rus6/Wachushti/text5.htm История царства грузинского. Возникновение и жизнь Кахети и Эрети. Ч.1]

קטגוריה:ממלכת קאחתי-הרתי
קטגוריה:מלכי גאורגיה
מגדן (מחוז)

מחוז מגדן (ברוסית: Магаданская область; תעתיק: מגדנסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המזרח הרחוק הרוסי, על שפת ים אוחוצק והאוקיינוס השקט. המחוז הוקם ב-3 בדצמבר 1953. יש בו יערות ביצה, וטייגה של ליבנה ואשוח, אך רוב פני השטח הם טונדרה.

המחוז מתאפיין בתנאים אקלימיים קשים במיוחד: חורף קשה במשך כ-8–9 חודשים עם טמפרטורה של עד 50 מעלות מתחת לאפס. בקיץ הטמפרטורה עולה עד לכ-12 מעלות. כ-75% משטח המחוז מכוסה בטונדרה.

מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-8 אזורים.

==דמוגרפיה==
זהו המחוז הכי פחות מאוכלס ברוסיה. מעל 50% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בעיר הבירה - מגדן (כ-100 אלף תושבים). הרוסים מהווים כ-81% מאוכלוסיית המחוז. קבוצות אתניות נוספות הן אוקראינים (6%) ועמי הצפון השונים (אבן, למוט, יוקאגיר, סאקה, יקוט)- (כ-2%), העוסקים בעיקר בגידול עדרי איילים, בדיג ובציד.

התיישבות רוסית באזור החלה במאה ה-17. בזמן סטלין האזור היה אחד המרכזים הגדולים של גולאג.

המחוז סובל מנשירת אוכלוסייה מתמדת - בשנת 1989 התגוררו בו כ-542 אלף תושבים, פי 4 מכיום.
==כלכלה==
בשטח המחוז התגלו זהב, כסף, טונגסטן, בדיל, נחושת, מוליבדן, נפט וגז טבעי. הכלכלה מבוססת בעיקר על מרבצי זהב והדגה בים.

גילוי מרבצי זהב בשנות ה-20 של המאה ה-20 נתן דחיפה לפיתוח האזור. החל משנות ה-30 היקף הזהב המופק גדל בהתמדה. באותה תקופה הוקמו במחוז מספר מחנות גולאג והוקם העיר מגדן. 

הקשר עם "האדמה הגדולה" מבוסס על קשר ימי (נמל מגדן) ותעופה (שדה תעופה בקרבת מגדן).

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

מגדן
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1953
בלגן

[[מטבח מבולגן]]
חדר מבולגן
כלב מבלגן ריפוד של כרית
בָּלָגָן (או בלאגן) הוא שם עצם בסלנג בעברית ישראלית ופירושו אי-סדר, מהומה וגם אנדרלמוסיה, הן במובן פיזי והן במובן מנטלי. משם העצם נגזר שורש מרובע: בלג"ן, ממנו נוצרו פעלים בבניינים שונים, כגון: מְבֻלְגָּן, בִּלְגֵּן, הִתְבַּלְגֵּן.

== אטימולוגיה ==
מקורה של המילה בפרסית (, נהגתה: "בָּאלָא-חָ'אנֶה") במשמעות מרפסת או עליית גג<ref>[https://dsal.uchicago.edu/cgi-bin/app/steingass_query.py?qs=بالا%20خانه&searchhws=yes מילון פרסית].</ref>. המילה נקלטה בטורקית (ונהגתה: "בלה האן") וממנה גם ברוסית, במשמעות מחסן, ובהגייה "בלגן". החל מהמאה ה-18 שימשו מחסנים כאלו להצגות תיאטרון מבדחות, שכונו אף הן "בלגן", ומהן הורחב השימוש במילה לתיאור מצבי אי סדר. בשפות סלאביות המילה או השתלשלויותיה קיימות במשמעות המקורית (מרפסת, עליית גג) או במשמעות המאוחרת (אי סדר).
המילה בלגן במשמעות אי סדר הגיעה לעברית עם העליות הראשונות. מילה נרדפת בסלנג הישראלי היא ברדק, שגם מקורה ברוסית.

== משמעות ==
אי סדר הוא מושג יסודי בתפיסה האנושית, החל מנוכחותו במיתוסי בריאת העולם כדוגמת ה"תוהו ובוהו" התנ"כי והכאוס במיתולוגיה היוונית וכלה במושגי האנטרופיה והכאוס בתאוריות פיזיקליות מודרניות.

בחיי היומיום הבלגן הוא פעמים רבות גם מקור ללכלוך, שכן קשה לנקות אזור מבולגן, ולכן בלגן שנותר על כנו זמן רב גורר הצטברות לכלוך. סידור הבלגן הביתי הוא מטלה שיש שמתמודדים עמה באופן שגרתי, ויש שמתייחסים אליה בדחיינות. ביצוע מטלה זו נתפס פעמים רבות כמתאים לילדים מגיל צעיר כחלק מהמאמץ המשפחתי לתחזוקת משק הבית, ואי ביצועה מוביל לעיתים לעימות של הורים עם ילדיהם.

== בתרבות ==
בתרבויות רבות תחילת עונת האביב נתפסת כמבשרת התחדשות, וככזו היא מעוררת מוטיבציה לשינוי וטיהור פיזי ורוחני, המיושמת לעיתים בניקיון יסודי - ניקיון האביב. ביהדות, ההכנות לפסח, חג האביב, מוּנעות מסורתית על ידי הצורך להכשיר את הבית מחמץ ומספקות גם הן עילה לניקיון וסדר יסודי.

יש המאמינים כי משרד או שולחן עבודה מבולגן מעיד על בלגן מנטלי או חוסר מקצועיות של בעליו. סברה מנוגדת היא כי הבלגן מעיד על יצירתיות ודינמיות. עשוי להתקיים גם "בלגן מאורגן" שבעליו מתמצא בו היטב, וסידורו עלול להשפיע לרעה על תפקוד יוצרו.

תורת הפנג שווי הניו אייג'ית רואה בבלגן מכשול שיש לטפל בו.

שיאני הבלגן הם אספני גרוטאות כפייתיים (תסמין של טורדנות כפייתית) הממלאים את בתיהם עד אפס מקום בחפצים ובאשפה.

לתיאור בלגן קיצוני משמשים הביטויים "בלגן אטומי" ו"בלגן אימים".

==ראו גם==
* ארגון (פעולה)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* נעמה בר-און, [http://www.amalnet.k12.il/MADATEC/articles/B7_00003.asp מנגנונים של סדר כאוטי], באתר פורטל מדע וטכנולוגיה של משרד החינוך
* מיכאל קגן, [http://www.nrg.co.il/online/15/ART1/072/964.html בין אי סדר לסדר], באתר nrg; מתוך "בין אי-סדר לסדר, מה יִשתַּנֶּה הלילה הזה? - חוויה הוליסטית לליל הסדר", בהוצאת אורים.
* יעל קליינר, [https://web.archive.org/web/20071106050043/http://www.ima-adama.co.il/religions/fengshui/feng-shui_yael_kleiner3.htm טיהור אי סדר], אודות תפיסת אי סדר בפנג שואי, מאתר "אמא אדמה"
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סלנג עברי
קטגוריה:התנהגות
קטגוריה:בית מגורים
קטגוריה:הפרעת קשב
מרדכי ריצ'לר

מרדכי ריצ'לר, CC (Mordecai Richler; 27 בינואר 1931 – 3 ביולי 2001) היה סופר ותסריטאי יהודי-קנדי, מחבר הרומן "חניכותו של דודי קרביץ" וספרים נוספים שעלילתם מתרחשת על רקע חיי הקהילה היהודית במונטריאול. על עבודתו הספרותית זכה לפרס המושל הכללי של קנדה.

== חייו ==
דיוקנו של ריצ'לר על בניין בעיר מונטריאול
ריצ'לר נולד במונטריאול שבקנדה, להורים יהודים. אביו, אייזק מוזס ריצ'לר היה בעל מגרש גרוטאות ואמו, לילי הייתה בתו של הרב יהודה יודל רוזנברג. הוא גדל בשכונת מייל אנד, שכונה יהודית בעיר, אותה תיאר לאחר מכן בספריו, מנציח את החיים היהודיים בשכונה שממזרח לפארק מאונט רויאל בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים.

למד אנגלית בקולג' סיר ג'ורג' ויליאמס (כיום אוניברסיטת קונקורדיה במונטריאול), אך לא השלים את לימודיו. בשנת 1950, בגיל 19, עבר לפריז. לאחר חזרה לתקופה קצרה לקנדה ב-1952, בה עבד בשירות השידור הקנדי (CBC) עבר ב-1954 להתגורר בלונדון. רק בשנת 1972 חזר למונטריאול עיר הולדתו.

ריצ'לר היה נשוי לקתרין, קנדית-צרפתייה. התגרש ונישא בשנית לפלורנס. לזוג חמישה ילדים, שחלקם עוסקים בכתיבה ספרותית או עיתונאית.

== עבודתו ==
פרסומו הרב של ריצ'לר נבע בעיקר מהרומן הרביעי שפרסם, רב המכר "חניכותו של דודי קרביץ" שיצא לאור ב-1959. הספר מספר על נער יהודי יליד מונטריאול ועל דרכו הבלתי מוסרית וחסרת המעצורים להתעשר. בספר תיאור צבעוני של החיים היהודיים במונטריאול בשנות השלושים והארבעים של המאה העשרים.

ב-1974 יצא לאקרנים הסרט "המרוץ לצמרת של דודי קרביץ" בכיכובו של ריצ'רד דרייפוס שהתבסס על הספר. ריצ'לר נטל חלק בכתיבת התסריט, והיה מועמד יחד עם ליונל צ'טוינד לפרס האקדמיה האמריקאית לקולנוע בקטגוריית תסריט מעובד. הסרט נחשב לאחד הסרטים הקנדיים המצליחים ביותר בכל הזמנים וזכה בפרס דוב הזהב בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין.

כתב תסריטים לקולנוע וטלוויזיה.

כתב גם סיפורים קצרים ומאמרים עיתונאיים (בין היתר בניו יורקר), בהם נקט לשון חריפה ועמדות לעומתיות.

כתב את סדרת ספרי הילדים "Jacob Two-Two", שעובדה לסדרת האנימציה "קובי קובי".

== מספריו ==
*בנו של גיבור קטן (1955)
*חניכותו של דודי קרביץ (1959), תרגם אהרן אמיר, הוצאת עם עובד, 1976.
*הפרש מסנט אורביין (1971), תרגם אהרן אמיר, הוצאת זמורה ביתן מודן, 1980.
*יהושע אז ועכשיו (1980), תרגם חיים גליקשטיין, הוצאת זמורה-ביתן, 1987.
*סולומון גורסקי היה כאן (1989), תרגם משה זינגר, הוצאת זמורה-ביתן, 1994.
*הסיפור על-פי בארני (1997) - עובד בשנת 2010 לסרט בבימויו של ריצ'רד לואיס ובכיכובו של פול ג'יאמטי.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.robertfulford.com/MordecaiRichler.html מאמר הספד על מרדכי ריצ'לר], 4 ביולי 2001
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים יהודים קנדים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יהודים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים קנדים
קטגוריה:מונטריאול: אישים
קטגוריה:נפטרים מסרטן הכליה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1931
קטגוריה:נפטרים ב-2001
נחל נוקד

נַחַל נוֹקֵד הידוע בעיקר כנחל עץ, הוא נחל בנגב היורד ברכס חלוקים. הנחל ידוע בעיקר בעץ שיטת הנגב הגדול שנמצא בו, ומכאן קיבל גם את שמו נחל עץ. העץ נמצא כקילומטר לכביש 40 וכביש 204. העץ מהווה את תחילתו של מסלולי הטיול בנחל.

הנחל נשפך לנחל בוקר, וממנו לנחל הבשור.

בסביבת הנחל ישנן שתי חורבות בנות כ-3,000 שנים אשר נמצאו בהן שרידים המתוארכים לתקופה.

באביב ישנה פריחה של צבעונים על מדרונות הנחל, והוא מושך אליו מטיילים רבים. המסלול בנחל מותאם להליכה רגלית ולאופניים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הנגב: נחלים
ממברנה חדירה למחצה

תיאור סכמטי של ממברנה חדירה למחצה בזמן [[המודיאליזה. דם מסומן באדום, הנוזל המבצע דיאליזה בכחול, והממברנה בצהוב]]
ממברנה חדירה למחצה (ידועה גם בשמות "ממברנה חדירה סלקטיבית" או "ממברנה חדירה חלקית"), היא ממברנה המאפשרת למולקולות או יונים מסוימים לעבור דרכה בתהליך של דיפוזיה, או בתהליך של דיפוזיה מסתייעת. קצב המעבר תלוי בלחץ, ריכוז וטמפרטורת המולקולות או המומסים בשני צידי הממברנה, ובחדירות הממברנה לכל סוג מומס. בהתאם לממברנה ולמומס, החדירות יכולה להיות תלויה בגודל המומס, מסיסותו, תגובות כימיות של החומר ועוד. דוגמה לממברנה חדירה למחצה היא דו-שכבה ליפידית, עליה מבוסס קרום התא בתאים ביולוגיים. קיימים חומרים טבעיים ומלאכותיים רבים חדירים למחצה, בעלי עובי רב מעובי ממברנה מסוג זה. דוגמה נוספת לכך היא הקרום הדק בצידה הפנימי של ביצה.

סוג אחד של דו-שכבה ליפידית מבוסס על פוספוליפידים (המורכבים מראש פוספט ושני זנבות חומצת שומן), המסתדרים בשכבה כפולה, כאשר הפוספטים ההידרופיליים חשופים לתמיסה המימית בתוך התא ומחוצה לו, והזנבות השומניים ההידרופוביים פונים אחד לשני באמצע השכבה הכפולה. שכבת הפוספוליפידים חדירה ביותר למומסים קטנים ולא טעונים. בשכבת הפוספוליפידים צפות תעלות חלבונים ותעלות יונים.

בתהליך אוסמוזה הפוכה, משתמשים בממברנה דקות מרוכבות (TFC או TFM), המיוצרות בעיקר לתהליכי טיהור והתפלת מים. הן משמשות גם ביישומים כימיים אחרים, כמו סוללות ותאי דלק. ביסודו, החומר TFC הוא מסננת מולקולרית, בצורת קרום דק הבנוי משתי שכבות (או יותר) של חומרים שונים. ממברנות לאוסמוזה הפוכה מיוצרות בעיקר מפוליאמיד (פולימר עשיר בקבוצות אמיד), שנבחר למטרה זו בזכות חדירות גבוהה למים, ונמוכה למגוון זיהומים מומסים, כמו מלחים ומולקולות קטנות אחרות, שמצליחות לעבור תהליך סטנדרטי. 

==ראו גם==
* אוסמוזה
* דיאליזה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הנדסה כימית
קטגוריה:ביוכימיה
קטגוריה:תא
תאובלד בהם

תאובלד בהם (בגרמנית: Theobald Böhm; 9 באפריל 1794 – 25 בנובמבר 1881) היה ממציא ומוזיקאי בווארי, ששכלל את החליל ועיצבו ככלי אשר נפוץ כיום. בנוסף לכך, היה חלילן וירטואוז ונגן החצר הבווארית, ומלחין לחליל.

==ביוגרפיה==
בהם נולד בבוואריה ולמד את אומנות הצורפות של אביו. אחרי שבנה לו חליל משלו, התמחה בנגינה במידה שאפשרה לו לנגן בתזמורת בגיל שמונה-עשרה ובגיל עשרים ואחת היה חלילן ראשון בתזמורת המלכותית של בוואריה. 

במקביל, ערך ניסויים בבניית חלילים מחומרים שונים ומגוונים, כמו מיני עץ טרופי קשה (בדרך כלל עץ גרנאדילה), כסף, זהב, ניקל ונחושת ובמקביל בחן אפשרויות שונות למיקום פתחי הטון בחליל. ב-1832 הוציא פטנט ראשון על שיטת האצבוע החדשה שהמציא (הקרויה "מנגנון בהם"). אחרי מחקר באקוסטיקה באוניברסיטת מינכן המשיך בהם לעבוד על שכלול החליל, עד שבשנת 1847 סיים לעבוד על המודל הסופי, הזהה כמעט לחלוטין לחליל המודרני הנפוץ כיום. החליל החדש הוצג לראשונה ב-1851 בתערוכה של לונדון. 

בשנת 1871 פרסם בהם את ספרו "החליל והנגינה בחליל" (Die Flöte und das Flötenspiel) - מחקר בהיבטים האקוסטיים, הטכניים והאמנותיים של החליל לפי שיטת בהם.

==ראו גם==
*התפתחות החליל המודרני

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חלילנים גרמנים
קטגוריה:ממציאים גרמנים
קטגוריה:מלחינים גרמנים
חליל
חליל
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1794
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1881
אפונסו השישי, מלך פורטוגל

אפונסו השישי (Afonso VI de Portugal, 21 באוגוסט 1643 - 12 בספטמבר 1683), הידוע בכינויו "המנצח" (o Vitorioso), היה מלך פורטוגל ואלגארבה השני לבית ברגנסה.

==ביוגרפיה==
אפונסו השישי נולד בליסבון ב-21 באוגוסט 1643, לז'ואאו הרביעי, מלך פורטוגל ולואיסה דה גוסמן, בתם של חואן מנואל פרס דה גוסמן, דוכס מדינה-סידוניה השמיני וחואנה לורנצה גומז דה סנדובל אי לה סרדה.

בגיל שלוש אפונסו, שהיה ידוע בילדותו כדוכס ברגנסה, חלה במחלה שהשאירה אותו משותק בכל הצד השמאלי של גופו ומעורער נפשית לשארית חייו. בגיל 10, עם מותו של אחיו הבכור תאודוסיו, אפונסו הפך ליורש העצר לכס המלוכה הפורטוגלי וקיבל את התואר נסיך ברזיל.

בשנת 1656, כשאפונסו היה בן 13, מת אביו, ז'ואאו הרביעי, מלך פורטוגל, אך משום גילו הצעיר אימו, לואיסה דה גוסמן, מלכה במקומו כעוצרת. אולם גם כאשר אפונסו הגיע לבגרות אימו המשיכה למלוך בשמו בשל מצבו הנפשי ואי התעניינותו בפוליטיקה.
אולם בשנת 1662 הפוליטיקאי לואיש, רוזן קסטלו מלור, ניסה להגביר את כוחו על ידי התחברות עם אפונסו. הוא הצליח לשכנע את המלך הצעיר שאמו מנסה לגזול ממנו את הכתר ולהגלות אותו מפורטוגל. כתוצאה מכך אפונסו גירש את אמו למנזר והחל למלוך בעצמו, בעודו ממנה את לואיש לראש הממשלה.

במהלך תקופת שלטונו הפורטוגלים השיגו שני ניצחונות חשובים על הספרדים שגרמו לספרד להכיר לראשונה בעצמאותה של פורטוגל בשנת 1668. באותה תקופה פורטוגל הפסידה את מושבותיה בבומביי וטנג'יר לידי האנגלים, כחלק מהנדוניה של אחותו של אפונסו, קתרינה, עם הינשאה לצ'ארלס השני, מלך אנגליה. עם עזרתם של האנגלים ההולנדים הכירו בשלטון הפורטוגלי בברזיל בתמורה ליציאתה של פורטוגל מסרי לנקה.

אפונסו נישא בשנת 1666 למריה פרנצ'סקה מסבויה, בתו של קרלו אמדאו, דוכס נמור, אך לאחר שנה בלבד מריה ביקשה מהכנסייה לבטל את הנישואים בשל אי-אונו של המלך. הכנסייה העניקה למארי את הביטול והיא נישאה לאחיו הצעיר של אפונסו, פדרו (לימים פדרו השני, מלך פורטוגל). באותה השנה פדרו השיג מספיק תמיכה כדי להכריח את המלך לוותר על השלטון ולהגלות אותו לאיים האזוריים לשבע שנים. פדרו מונה לעוצר הממלכה עד למותו של אפונסו בשנת 1683.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מלכי פורטוגל
קטגוריה:בית ברגנסה
קטגוריה:ילידי 1643
קטגוריה:נפטרים ב-1683
כיאן, נוכחים

כיאן, נוכחים (ערבית: كيان) היא תוכנית טלוויזיה בהפקת הטלוויזיה החינוכית שדנה ביחסי יהודים-ערבים במדינת ישראל. שידורי התוכנית התחילו בשנת 2007 בערוץ הראשון, בערוץ 2 ובערוץ 23, מנחי התוכנית הם יואב שטרן, עיתונאי "הארץ", ועביר בַּכּר, משפטנית ועורכת דין.

כל תוכנית דנה בסוגיה אחרת הקשורה למרקם היחסים היהודים-ערבים בישראל, כגון: המישור הסוציו אקונומי, התחום החינוכי, התחום הכלכלי וכדומה. בתוכנית מתארחים חוקרים ואישי ציבור מקרב ערביי ישראל.

==פינות בתוכנית==
התוכנית ערוכה על פי סדר מסוים וקבוע:
* פתיחה: הצגת הנושא הנידון בתוכנית וכן את קורות חייו של אורח התוכנית.
* ריאיון: החלק המרכזי בתוכנית, בו המנחים שואלים את המרואיין שאלות הקשורות בנושא הנידון ומקיימים דיון ערכי, תוך הצגת עמדות שונות.
* פינת השאלות: בה ניתנת אפשרות לאורחים הצופים בדיון מהצד להציג שאלות בפני האורח בתוכנית ולקבל עליהן תשובות.
* פינת "מאחורי האורח": בה האורח נשאל שאלות אינטימיות על חייו, דעותיו ומחשבותיו. על המרואיין להשיב על כמה שיותר שאלות במשך 2 דקות.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.23tv.co.il/268-he/kiyan.aspx התוכנית באתר הטלוויזיה החינוכית]

קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית
מורמנסק (מחוז)

מחוז מורמנסק (ברוסית: Мурманская область; תעתיק: מורמנסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי הצפון-מערבי.
המחוז גובל עם פינלנד ונורווגיה.

המחוז הוקם ב-28 במאי 1928.
המחוז נמצא בשטח של חצי האי קולה, וברובו מעבר לחוג הקוטב הצפוני. המחוז נמצא על שפת הים הלבן וים ברנץ.

מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-6 אזורים וכ-20 אזורים עירוניים.

שטח חצי האי קולה היה במחלוקת בין נורווגיה לבין רפובליקת נובגורוד. בהתאם להסכם משנת 1326 השליטה באזור עברה לרוסים. בהמשך השטח היה חלק מנסיכות מוסקבה. לאור ריחוקה ממרכז המדינה ותנאי אקלים קשים אוכלוסיית האזור הייתה דלה. תנופת הפיתוח חלה בתחילת המאה ה-20 עם הקמת מסילת רכבת לכיוון סנקט פטרבורג והחלטה על הקמת נמל חדש באזור מורמנסק של היום.

==דמוגרפיה==
הרוסים מהווים כ-89% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך, ניתן לציין את האוקראינים (4.8%). עמי הצפון (קרלים ופינים) מהווים כ-0.3% מאוכלוסיית המחוז. העיר הגדולה - מורמנסק ובה מתגוררים כ-317 אלף תושבים.

כ-90% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים.

==כלכלה==
בשטח המחוז נמצאים מרבצים של אפטיט, ברזל, ניקל, ונחושת. בים ברנץ נמצאים שדות נפט וגז טבעי.

בשטח המחוז נמצאת תחנת כוח גרעינית הצפונית בעולם.
בעיר מורמנסק יש נמל חשוב המהווה גם בסיס של הצי הרוסי.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

*
מורמנסק
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1938
חוד עקב

חוד עקב הוא הר משאר שנמצא במצוק הצינים. צורת ההר חרוטית, וגובהו הוא כ-576 מטרים מעל פני הים. ההר הוא חלק מרמת עבדת.

חוד עקב, מבט מנחל עקב
הירידה לעבר בקעת צין
ההר קיבל את שמו מנחל עקב ומעין עקב הסמוכים, מקור השם במילה הערבית כּעבּ (كَعْب).

מראש ההר ישנה תצפית רחבה, על נחל עקב, רמת בוקר ובקעת צין. העלייה אל ההר בצדו הצפוני דרך שביל ישראל תלולה ביותר, וכוללת טיפוס בעזרת יתדות ברזל.

קטגוריה:שביל ישראל
חוד עקב
ניז'ני נובגורוד (מחוז)

מחוז ניז'ני נובגורוד (ברוסית: Нижегородская область; תעתיק: ניז'גורודסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטחו של המחוז הפדרלי של הוולגה.

המחוז הוקם ב-14 בינואר 1929.

מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז כולל 48 אזורים ו-28 אזורים עירוניים.

המחוז נחצה על ידי נהר וולגה. העיר ניז'ני נובגורוד והסביבה סופחו לנסיכות מוסקבה במהלך המאה ה-15. לפני כן הייתה זו נסיכות עצמאית.

==דמוגרפיה==
הרוסים מהווים כ-94% מאוכלוסיית המחוז. בנוסף לכך, יש לציין את הטטרים (1.3%). עיר הבירה של המחוז היא העיר הרביעית בגודלה ברוסיה.

כ-85% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים.

==כלכלה==
המחוז מתאפיין בתעשייה מפותחת. בשטח הוקמו מפעלי תעשייה גדולים לבניית מכוניות, ספינות, מטוסים ומכונות שונות אחרות.

במהלך המאה ה-19 שימשה העיר ניז'ני נובגורוד כמקומו של יריד התעשייה הגדול ברוסיה.

==יהודים==
בשנת 1840 לאחר גיוס יהודים לשירות צבאי על פי צו המלך ניקולאי הראשון מה שידוע בשם: גזרת הקנטוניסטים החלה ההתיישבות היהודית בניז'ני זאת מכיוון שהחיילים נשארו לגור במקום שירותם הצבאי והפכו לתושבי העיר או לסוחרים, הם היו אלו שהקימו את הקהילה היהודית בניז'ני אשר מנתה 300 איש בשנת 1850 ו-3000 איש בשנת 1913, לקהילה הייתה בית כנסת, תלמוד תורה, חברה קדישא, קופת גמ"ח, ובראשה עמד רב וגבאי.
במלחמת העולם הראשונה והשנייה החלו להגיע גלי פליטים לניז'ני ובכך גרמו לעליית מספר היהודית בעיר.
במשך כל שנות הקומוניזם בית הכנסת היה סגור לתפילות אולם ברחבי העיר התקיימו מניינים בבתים פרטיים של יהודים.

בהקמת הקהילה מחדש הוחל בשנת 1989, כאשר נאספו מספר יהודים בעלי מעמד בעיר והקימו מועדון תרבות יהודית, וכעבור זמן מה הוקם קהילת יהודית דתית רשמית, הקהילה החלה לפעול למען החזרת הביכנ"ס (שקיים כבר למעלה מ-120 שנה) לידי היהודים, לאחר מאמצים מרובים הוחזר הביכנ"ס ב-18 במאי 1991 לידי הקהילה, בספטמבר 1991 נפתח לראשונה בית ספר יום ראשון וב-17 באפריל 2000 התקיים טקס חגיגי של פתיחת ביכנ"ס לאחר שיפוצו.

ב-1999 הגיע הרב שמעון ברגמן מטעם חב"ד לניז'ני והתמנה לרב ראשי, תחת הנהגתו הקהילה המשיכה לפרוח ונפתחו מוסדות יהודיים רבים: בית ספר, גן ילדים, ישיבה, מועדון צעירים, מחנות קיץ ומידי חג מתקיימים אירועים ופעילות יהודית. כעבור שנתיים נבנה אף מקווה לנשים. בעיר ישנם גם סניפים של ארגונים יהודיים אחרים, הסוכנות היהודית, הג'וינט -המפעיל את "חסד".

ע"פ נתונים רשמיים רשומים במחוז ניז'ני למעלה מ-12,000 יהודים אם כי בקהילה היהודית מעריכים שהמספר יותר גדול.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.nn.ru www.nn.ru אתר מרכזי של העיר ניז'ני]
* [http://www.evreinn.ru www.evreinn.ru אתר של הקהילה היהודית בניז'ני נובגורוד - רוסיה] (האתר זמין בשפות: עברית, אנגלית ורוסית)

*
ניז'ני נובגורוד
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1929
עין עקב

עין עקב הוא שמם של שני מעיינות הבוקעים על ערוץ נחל עקב שברמת עבדת בנגב התיכון, דרומית-מזרחית ליישוב הקהילתי מדרשת בן-גוריון וסמוך לנחל צין ועין עבדת. מקור השם בשם הערבי למקום - עין אֻם כַּעְבּ, שפירושו מעיין העקב. האבן שעל שמה נקרא המעיין היא אבן צור שחורה שנמצאת בעין עקב עליון, והיא שונה מאוד מסביבתה הלבנה.

עין עקב העליון הוא נביעה קטנה הנמצאת בחלק העליון של נחל עקב. מים נובעים אל בריכת סלע צרה, ומשם ממשיכים לזרום בערוץ הנחל עוד קטע קצר. רוב המים מוסתרים בקנים הגדלים שם. 

עין עקב התחתון הוא המעיין העיקרי המזין את נחל עקב, והוא מסוג מעיין שכבה. במורד הנחל נובעים המים שוב למפל שגובהו כעשרה מטרים, הנופל לבריכה שעומקה כשבעה מטרים וקוטרה כעשרה מטרים, המלאה כל ימות השנה. מי הבריכה מליחים ומשקים את הצמחייה ובעלי החיים שבאזור. באזור המעיין גדלים צמחי מים מתוקים וצמחיית גדות: שערות שולמית מצויות, קנה מצוי, סוף מצוי, סמר חד, אשל ועוד.

לעין עקב תחתון ניתן להגיע רגלית ממדרשת שדה בוקר, או בשביל המסומן בירוק המתחיל כחצי ק"מ דרומית לנחל חווארים וכ-1 ק"מ לפני הכניסה לגן לאומי עין עבדת. השביל עולה במעלה דיבשון ויורד כעבור כ-4 ק"מ אל עין עקב. הגישה לרכב שטח אפשרית בדרך המיועדת לרכב 4X4 המתחילה בחניון לילה שליד שפך נחל חווארים לנחל צין, ומסתיימת כעבור כ-6 ק"מ בחניה סמוך למעיין.

<gallery>
Arabian Green Bee-eater (Merops cyanophrys), Ein Akev, Israel.jpg
Ein akev pool3.JPG
Ein Akev Tahton 03.jpg
En Akev.jpg|מטיילים בסביבת עין עקב עליון
En Akev2.jpg|דקל בסמוך לעין עקב תחתון
</gallery>

==ראו גם==
* גב צנונית

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.tiuli.com/track_info.asp?track_id=121 עין עקב] - מסלול טיול מפורט מאתר [http://www.tiuli.com טיולי - תיירות בארץ]
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=rOZW68roFoE עין עקב] - סרטון טיול ברכב שטח אל עין עקב

קטגוריה:הנגב: מעיינות
קטגוריה:שביל ישראל