OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
זוראן טושיץ'

זוראן טושיץ (סרבית קירילית: Зоран Тошић) הוא כדורגלן סרבי, המשחק כקשר התקפי או קיצוני.

==קריירת מועדונים==
טושיץ' נולד בזרניאנין, סרביה, שהייתה אז חלק מיוגוסלביה. הוא החל את קריירת הכדורגל שלו במועדון המקומי פרולטר זרניאנין, לפני שעבר לקבוצת בודוצ'נט בנצקי דבור באמצע עונת 2005-2006. שני המועדונים הללו התאחדו יותר מאוחר למועדון באנאט זרניאנין, המשחק עד היום בליגת העל הסרבית. במהלך 25 המשחקים ששיחק טושיץ' בבאנאט הוא כבש שער פעמיים ועזר לקבוצתו להימנע מירידת ליגה.

הופעותיו של טושיץ' גם בזירה המקומית במדי באנאט וגם בזירה הבינלאומית במדי נבחרת סרביה גרמו למועדונים גדולים מרחבי יבשת אירופה לעקוב אחר השחקן. ב-6 באוגוסט 2007, טושיץ' חתם על חוזה לארבע שנים באחד המועדונים הגדולים בסרביה, בקבוצת פרטיזן בלגרד.

ב-22 בנובמבר 2008, פרסם העיתון האנגלי הדיילי מייל שנחתמה עסקה על צירופו של טושיץ' למנצ'סטר יונייטד במהלך חלון ההעברות של ינואר 2009. לביצוע העסקה הפריע חוסר זכאותו של טושיץ' לאשרת עבודה באנגליה בגלל שלא שיחק ב-75% ממשחקי נבחרתו במהלך אותה השנה, עובדה הנחוצה לקבלת אישור. ב-28 בנובמבר דווח בתקשורת באנגליה ובסרביה שטושיץ' השיג את אשרת העבודה, ושמעברו למנצ'סטר יתרחש בתחילת חלון ההעברות. למרות פרסומים שטושיץ' מתמהמה לחתום על חוזה בקבוצה, הושלם מעברו לבסוף ב-2 בינואר 2009, לאחר שהצטרף עם חברו מפרטיזן בלגרד אדם לייאיץ' למועדון האנגלי. טושיץ' קיבל את החולצה מספר 14.

טושיץ' זומן לראשונה לסגל הקבוצה ב-20 בינואר 2009, כאשר עלה כשחקן מחליף למשחק הגומלין של חצי גמר גביע הפוטבול ליג נגד קבוצת דרבי קאונטי. הוא ערך את הופעת הבכורה הרשמית שלו בקבוצה במהלך משחק הסיבוב הרביעי של גביע ה-FA נגד קבוצת טוטנהאם הוטספר ב-24 בינואר 2009, לאחר שעלה כמחליף בדקה ה-72 במקומו של כריסטיאנו רונאלדו. שער הבכורה שלו בליגה הגיע שלושה ימים לאחר מכן, ב-27 בינואר 2009, לאחר שנכנס כמחליף בדקה ה-77 במקומו של דימיטאר ברבאטוב, במשחק הניצחון הביתי 5-0 נגד קבוצת וסט ברומיץ' אלביון.

לאחר שהושאל לפ.צ. קלן חתם טושיץ' בצסק"א מוסקבה ל-5 שנים. ב-28 באוגוסט 2017 חתם לחמש שנים בפרטיזן בלגרד.

==קריירה בינלאומית==
טושיץ' ערך את הופעת הבכורה שלו עבור נבחרת סרביה עד גיל 21 ב-23 במרץ 2007, נגד בלגיה. 4 ימים לאחר מכן, שיחק גם במשחק נגד פורטוגל, בו גם כבש את שערו הבינלאומי הראשון. הוא שיחק במדי הנבחרת הסרבית הצעירה גם במהלך טורניר אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2007, שבו הגיעה סרביה לגמר שם הפסידה להולנד.

ב-31 באוגוסט 2007, קיבל טושיץ' את זימונו הראשון לסגל נבחרת סרביה הבכירה, לקראת משחקי המוקדמות של יורו 2008 נגד פורטוגל ופינלנד, על ידי מאמן הנבחרת חבייר קלמנטה, וערך את הופעת הבכורה שלו במשחק נגד פינלנד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סרבים
קטגוריה:קשרי כדורגל סרבים
קטגוריה:זרניאנין: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן בלגרד
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סרביה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1987
חלון פנורמי (סרט)

חלון פנורמי (באנגלית: Revolutionary Road) הוא סרט קולנוע מסוגת דרמה משנת 2008, שמבוסס על רומן משנות ה-60 של ריצ'רד ייטס. הסרט בוים על ידי סם מנדס ומשחקים בו לאונרדו דיקפריו וקייט וינסלט. זו הפעם הראשונה שדיקפריו ווינסלט משחקים ביחד מאז הסרט "טיטניק".

==עלילה==
העלילה מתרחשת בעיירה קטנה, בשנות החמישים בארצות הברית השמרנית של טרם המצאת הגלולה. אפריל היפה היא עקרת בית ואם לשניים ובעלה פרנק עובד בעבודה משעממת עד מוות אך מכניסה מספיק כדי לאפשר להם לרכוש בית בפרוורים. דווקא אפריל, הפשוטה כביכול מבין בני הזוג, מנסה למצוא בחיים משהו קצת מעבר לחיי הבורגנות שלא מצליחים להעניק לה משמעות. היא בטוחה שבבעלה יש שאר רוח ושמגיע לו (ובעקבות כך גם לה) חיים מעניינים יותר, "אמיתיים", בהם יוכלו להגשים את עצמם. לאחר משחק במחזה חובבני וכושל עולה בה הרעיון לעזוב הכול ולנסוע לפריז, שם היא תפרנס אותם ופרנק "ימצא את עצמו". בשלב הראשון פרנק משתף איתה פעולה אך ככל שהתוכנית הופכת ממשית הוא נתקף פחד. לאחר שמוצע לו קידום בעבודה, והפיתוי לוותר על תוכניתה של אפריל גדל, פרנק מנסה בעקיפין ובאמצעות מניפולציות לשכנע את אפריל לעזוב את הרעיון. בסופו של דבר את מחיר רצח החלום של אפריל תשלם המשפחה כולה כשאפריל מתה, יחד עם עוברה, כאשר היא מנסה להפיל בחודש מתקדם מידי בכוחות עצמה. פרנק עובר לגור במקום אחר וממשיך בחייו הזעיר-בורגניים העצובים יחד עם שני ילדיו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 2008
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
התנסות מקצועית

התנסות מקצועית (מכונה לעיתים סטאז או פרקטיקום) היא תיאור לתקופת לימודים ללא תשלום בארגון מקצועי, תוך כדי חניכה של אנשי התעשייה, שסטודנטים נדרשים לעשות כחלק מחובות הלימוד למקצוע. תפקידה ומטרתה של ההתנסות המקצועית היא להכשיר את הסטודנטים למקצוע שאותו הם לומדים, וזאת כדי לסייע ולהקל עליהם כאשר יסיימו את לימודי התואר או התעודה. 

עיקר ההתנסות המקצועית מתבצעת במקצועות ההוראה, עבודה סוציאלית, פסיכולוגיה, מקצועות פרא-רפואיים, חינוך, תקשורת, ייעוץ וכדומה.

התנסות מעשית מקנה מספר נקודות זכות המשתנות בהתאם למוסד האקדמי ולתחום הלימודים הנלמד. סטודנטים מגיעים למקום הקולט פעם-פעמיים בשבוע, ושם הם מתנסים במקצוע שאותו הם לומדים, כגון: טיפול באנשים, העברת שיעורים לתלמידים, ייעוץ והכוונה פרטנית, אינטראקציה עם צוות המקום ועוד. לאורך כל תקופת ההתנסות המקצועית, יש מדריך פדגוגי המלווה את הסטודנט. תפקידו לדאוג לצורכי הסטודנט, לעזור לו כשצריך, להדריך אותו בעבודתו ולוודא שהסטודנט מבצע את המטלות הנדרשות. כמו כן, הוא משפיע על הציון הסופי שיינתן לסטודנט במסגרת ההתנסות המקצועית.

== ראו גם ==
* מתמחה

קטגוריה:הכשרה מקצועית
אנגיוטנסין

אנגיוטנסין הוא פפטיד המשמש כהורמון, בעיקר בתחום משק הנוזלים בגוף. השפעתו המרכזית היא בהגדלת כמות הנוזלים בגוף.

הפפטיד הפעיל ביולוגית נקרא אנגיוטנסין II. תחילה, מופרש פפטיד שאינו פעיל (פרוקורסור), בעיקר מהתאים ההפטוציטים שבכבד, שנקרא אנגיוטנסינוגן (AGT). זהו סוג של גלובולין המורכב מ-452 חומצות אמינו. 

לפרוטאזה האספרטילית רנין המופרשת מתאי הכליה אתר חיתוך ספציפי בצד האמיני של AGT שלאחריו נשאר פפטיד בעל 10 חומצות אמינו בשם אנגיוטנסין I (ANG1). האנזים ACE חותך שתי חומצות אמינו מ-ANG1, וכך נוצר הפפטיד אנגיוטנסין II (ANG2) בעל 8 חומצות אמינו.

זמן מחצית חיים במחזור הדם הוא 30 שניות בעוד שברקמות יכול להגיע עד חצי שעה.
בפירוק ANG2 נוצרים פפטידים קצרים יותר בעלי פעילות נמוכה בהרבה. 

;חלק מההשפעות הפיזיולוגיות של אנגיוטנסין II:
* הגברת הפרשת אלדוסטרון מבלוטות יותרת הכליה
* עידוד הפרשת ADH מהנוירוהיפופיזה
* הגברת תחושת הצמא
* דיכוי הפרשה של רנין מתאי הכליה
*כיווץ כלי דם להעלאת לחץ דם

;מבנה אנגיוטנסין II:

Asp-Arg-Val-Tyr-Ile-His-Pro-Phe

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תרכובות ביוכימיות
קטגוריה:הורמונים
בורובץ

בורובץ (בבולגרית: Боровец) הוא אתר סקי ונופש, בגובה 1350 מ' מעל פני הים, הנמצא בהרי רילה שבבולגריה.

בורובץ, השייך למחוז סופיה, מהווה מוקד תיירות, בעיקר תיירות חורף (סקי).

בורובץ שוכנת כ-73 ק"מ מסופיה (בירת בולגריה), והיא היישוב העתיק ביותר בהרי רילה. 
את המקום גילה הנסיך פרדיננד שהפך את האזור לאתר ציד מלכותי ובנה כאן מספר מבנים. בעקבותיו הגיעה האצולה שגילתה את השלג ובסוף המאה ה-19 נפתח מסלול הסקי הראשון.
כיום אין במקום יישוב של ממש, אלא מרכז נופש, עם בתי מלון גדולים ושירותי תיירות נוספים, המשרתים את התיירים הרבים המגיעים לנפוש בקיץ ולאתר הסקי בחורף.

תיירות הקיץ היא של מטיילים ומטפסי הרים, היוצאים מבורובץ אל פסגת מוסלה (2,925 מטרים) הסמוכה ומסלולים נוספים, ושל נופשים הבאים לנוח וליהנות ממזג האוויר הקריר ומיערות עצי המחט. אחד מרכבלי הסקי פועל גם בשיא עונת התיירות בקיץ, ומעלה את המטיילים לבקתת יאסטרבץ, ובכך מקצר מאוד את הטיפוס למוסלה.

== אתר הסקי בורובץ ==
בורובץ הוא אתר הסקי השני בגודלו בבולגריה, אחרי בנסקו, והוותיק מבין אתרי הסקי. גובהו המקסימלי 2,550 מ' והוא יורד לגובה 1,350 מ'. כיום יש בו 19 מסלולי סקי, באורך כולל של 58 ק"מ.
האתר זוכה לתנופת פיתוח מאסיבית. נבנים בו בתי מלון ענקיים והוא צפוי לעבור הרחבה בשנים הקרובות. 
גולשי סקי רבים, המחפשים מחיר זול, מגיעים לאתר ממדינות אירופה וגם מישראל.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 	
* [https://web.archive.org/web/20090319125618/http://www.borovets-bg.com/main/index.php?lang=en אתר תיירות] 

קטגוריה:אתרי סקי בבולגריה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1896
הכוחות המזוינים של נורווגיה

הכוחות המזוינים של נורווגיה (נורווגית: Forsvaret, "הגנה") כוללים את צבא נורווגיה (זרועות היבשה, הים והאוויר), את משמר החופים (המוכל בתוך חיל הים) ואת משמר המולדת (מעין משמר לאומי סדיר) יחידת המודיעין ולוחמת הסייבר. צבא נורווגיה, שהוא הכוח העיקרי, מונה בשגרה 30,000 אנשים, בהם חיילים ואזרחים.

על פי הערכה משנת 2009, ימנו הכוחות המזוינים של נורווגיה בגיוס מלא כ-83,000 לוחמים. בנורווגיה מופעל חוק גיוס חובה שבמסגרתו מחויבים כל הגברים במדינה לשרת שירות של בין שישה לשנים-עשר חודשים בצבא. גם נשים מחויבות להתגייס לצבא.

הצבא הנורווגי פועל בצפון נורווגיה, באפגניסטן וגם במזרח אירופה. הצבא הוא הבכור מבין ענפי השירות והוקם כארגון צבאי מודרני ב-1628. הצבא השתתף במלחמות במאות ה-17, ה-18, וה-19. 

הבריגדה הצפונית היא היחידה הגדולה של הצבא ומיועדת לפעילות מעבר לחוג הארקטי.

== ארגון ==

כוחות הצבא הנורווגיים מורכבים משלושה עשר זרועות וארגונים, בנוסף למטה ההגנה והנציג הצבאי בנאט"ו.<ref></ref>

* ראש ההגנה (אייריק כריסטופרסן משנת 2020)
** ראש מטה ההגנה
** ראש המפקדות המשולבות 
** ראש שרות המודיעין
** ראש נציגות נורווגיה בנאט"ו
* זרועות ואגפים משותפים:
** ראש צבא היבשה (Hæren)
** ראש חיל האוויר המלכותי (Luftforsvaret)
** ראש חיל הים המלכותי הנורווגי (Sjøforsvaret)
*** הצי המלכותי הנורווגי (Kongelige Norske Marines)
*** משמר החופים הנורווגי (Kystvakten)
** ראש משמר הבית הנורווגי (Heimevernet)
**ראש פיקוד המבצעים המיוחדים 
**מפקד הגנת הסייבר 
**ראש ארגון הלוגיסטית 
**מפקד שירותי הרפואה המשולבים 
**ראש מכללת אוניברסיטת ההגנה 
**ראש מרכז כוח האדם והגיוס 
**מפקד שירותי התמיכה המשולבים

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
נורווגיה
נורווגיה
נישואים ביהדות בוכרה

נישואים ביהדות בוכרה הם בדרך כלל פנים-עדתיים, בין יהודים בוכרים לבין עצמם. המנהגים הכרוכים בנישואים אלו מתקיימים בישראל והתקיימו בעבר, בבוכרה ההיסטורית (מרכז אסיה).

לנישואים קודם שידוך, ונהוג שהורי החתן שולחים שדכן להורי הכלה. כאשר שני הצדדים מגיעים להסכם, מתבצע טקס האירוסין, ה-"שירין-חורי" או ה-"ק'אן-חורי" (מילולית: אכילת ממתקים/סוכריות). לאחר מכן מתבצע טקס הנישואין – ה"קידוש".

בימי קדם קיימו יהודי בוכרה, כשאר עדות ישראל, את מנהגי הייבום והחליצה ("חליצו"). 

לפני שלטון הסובייטים במרכז אסיה, הרוב המוחלט של הנישואין היו מונוגמיים, למרות שהיו מקרים של גברים שנשאו שתי נשים. בדרך כלל אלה היו גברים עשירים או כאלה שהאישה הראשונה שלהם הייתה עקרה.

בימים עברו, היו מקיימים אירוסין בגילאים מוקדמים, ואף מארסים ילדים בעריסתם.

לאחר האירוסין, התקיים טקס ה"ק'ודו-ביני", מפגש הורי החתן והכלה, שם החתן ראה לראשונה את פני הכלה, "רו-בינוטי" (ראיית הפנים). בשבת שלפני החתונה סקרו את הנדוניה של הכלה ונערכה מסיבה לכבוד הכלה. משפחת החתן נתנה מוהר עבור הכלה, "קאלין", אך הנדוניה הייתה בדרך כלל גדולה יותר מהמוהר. ביום ראשון הכלה נלקחה למקווה, וביום שני התבצע טקס ה"ק'וש-צ'ינון", סידור הגבות של הכלה בפעם הראשונה. ביום שלישי נכתבה הכתובה (ה-"כתובו"). ביום רביעי התבצע טקס הנישואין עצמו, על ידי רב, תחת החופה (ה-"חופו"). מיד לאחר מכן התקיימה ה-"טוי", מסיבת החתונה. במרכז אסיה מסיבת החתונה הייתה נפתחת ב"אלאנגא" - מדורה לא גבוהה - לקראת כניסתה הראשונה של הכלה לבית החתן. בשבת שלאחר החתונה חגגו את "שבת חתן", באירוח אצל משפחת החתן.

בעלי השמחה ומקורביהם לבשו בדרך-כלל את הג'ומה, ז'קט מרשים ועשיר העשוי לרוב בעבודת יד, עשוי מבד קטיפה בצבע בוהק וחזק ועליו רקום עיטורי זהב.

יחס הקהילה לנישואים בין עדתיים: מכובדי, זקני ורוב בני הקהילה הבוכרית רואים בנישואים בין עדתיים ומחוץ לעדה הבוכרית כדבר שלילי שאינו מתקבל בקהילה, ולרוב זוכה להתנגדות וביטול מצד ההורים. בנוסף, כיום נישואים בין בני-דודים בקהילה עדיין נחשבים לדבר מקובל.

==לקריאה נוספת==
* דן בניה סרי, חתונה בוכרית, הוצאת כתר, 2006

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.asia-israel.com/%D7%9E%D7%A1%D7%95%D7%A8%D7%AA.html מסורת של יהודי בוכרה] מתוך ספרו של רוברט פנחסוב "יהודי בוכרה" (מאמרים), אתר אסיה-ישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות בוכרה
קטגוריה:נישואים ביהדות
קרול פילץ

קרול פילץ (בפולנית: Karol Piltz; 7 בפברואר 1898 – ספטמבר 1939) היה שחמטאי פולני.

השתתף במלחמה הפולנית-סובייטית בשנת 1920 ועם שחרורו מהצבא בשנת 1921 התחיל את לימודיו במכון הפוליטכני בוורשה.

פילץ ייצג את פולין באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השח הבלתי רשמית בפריז בשנת 1924, שם חלק מקום 21-31 בתחרות הניחומים עם 6 נקודות (ניצח: קארל הרומאדקה), [http://www.olimpbase.org/1924x/1924fb.html].

פילץ חלק מקום 3-7 באליפות השחמט הראשונה של פולין שהתקיימה בורשה בשנת 1926 (ניצח: דויד פז'פיורקה) [https://web.archive.org/web/20141020171910/http://polbase.w.interia.pl/warszawa26c.htm] וחלק מקום 17-18 בתחרות יורטה בשנת 1937 (אליפות פולין הרביעית, ניצח: סבלי גריגורייביץ' טרטקובר) [https://web.archive.org/web/20120505165317/http://polbase.w.interia.pl/jurata37c.htm]

פילץ, ביחד עם חברי קבוצת השחמט של ורשה זכה במדליית זהב בתחרות הראשונה לקבוצות שהתקיימה בפולין בשנת 1929. יתר חבריו לקבוצה היו משה בלאס, רפאל פיינמסר, פאולינו פרידמן, סטניסלב קון, ליאון קרמר, הנריק פוגוריאלי.

פילץ מת במהלך המצור על ורשה בחודש ספטמבר 1939.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחמטאים פולנים
קטגוריה:שחמטאים שהשתתפו באולימפיאדת השחמט

קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1939
סטניסלב קון

סטניסלב קון (בפולנית: Stanisław Kohn; 1895–1940) היה שחמטאי יהודי-פולני.
== קריירה ==
קון ייצג את פולין באולימפיאדת השחמט 1924, אולימפיאדת השח הבלתי רשמית בפריז בשנת 1924, שם חלק מקום 21-31 בתחרות הניחומים עם 6 נקודות (ניצח: קארל הרומאדקה).

בשנת 1925 ניצח קון באליפות ורשה בשחמט. בשנת 1926 חלק מקום 3-7 אחרי דויד פז'פיורקה ופאולינו פרידמן באליפות השחמט הראשונה של פולין. בשנת 1927 חלק מקום 5-7 בתחרות לודז, אליפות פולין השנייה (ניצח: עקיבא רובינשטיין) וחלק מקום ראשון עם ליאון קרמר באליפות ורשה. 

קון, ביחד עם חברי קבוצת השחמט של ורשה זכה במדליית זהב בתחרות הראשונה לקבוצות שהתקיימה בפולין בשנת 1929. יתר חבריו לקבוצה היו משה בלאס, רפאל פיינמסר, פאולינו פרידמן, קרול פילץ, ליאון קרמר, הנריק פוגוריאלי.

היה רופא במקצועו.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחמטאים יהודים פולנים
קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:שחמטאים שהשתתפו באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1895
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1940
צ'וגוקו

צ'וגוקו (ביפנית: Chūgoku-chihō - 中国地方, משמעות השם היא 'המדינות המרכזיות') או סאנין סניו הוא חבל ארץ ביפן שנמצא במערב האי הונשו. 

החבל מחולק לחמישה מחוזות: הירושימה, אוקיאמה, שימאנה, טוטורי וימאגוצ'י. החבל גובל בים יפן, באוקיינוס השקט ובחבלים: קיושו וקנסאי. הערים המרכזיות בחבל הן הערים: הירושימה ואוקיאמה.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:יפן: חבלי ארץ
אנדרה לה נוטר

אנדרה לה נוטר (בצרפתית: André Le Nôtre; 12 במרץ 1613 – 15 בספטמבר 1700) היה אדריכל נוף צרפתי והגנן של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת בין השנים 1645 - 1700. 

לה נוטר עיצב את גני ארמון ורסאי ואת גני טווילרי, אשר תכנונם לכיוון מערב היווה לימים את ראשיתה של שדרת שאנז אליזה. עבודתו הנופית נחשבת מופת של סגנון הגנים הצרפתי הרשמי.

לה נוטר שיתף פעולה עם לואי לה וו ושארל לה ברן בתכנון גני טירת וו-לה-ויקומט.

==קורות חיים ==
תוכנית [[גני ארמון ורסאי.]]
גני טירת וו-לה-ויקומט (Vaux-le-Vicomte).
לה נוטר נולד למשפחת גננים. אביו ז'אן לה נוטר, היה הגנן המלכותי. ז'אן ואביו (סבו של לה נוטר) היו ממתכנני גני ארמון הטווילרי, וקלוד מולה, בעלה של סנדקיתו, היה אחד הגננים הידועים ביותר באותה תקופה.
לה נוטר למד מתמטיקה, ציור ואדריכלות, והתמחה אצל סימון וואה (Simon Vouet), הצייר המלכותי של המלך לואי השלושה-עשר. לה נוטר למד אדריכלות אצל פרנסואה מאנסאר, חברו של שארל לה ברן. 

בשנת 1640 נשא לה נוטר לאישה את פרנסואז לאנגלואה (Françoise Langlois).
בשנת 1643 מונה לה נוטר למתכנן הגנים של אן מאוסטריה, ובין השנים 1645–1646 עיצב את גני טירת פונטנבלו. בין השנים 1656–1661 תכנן לה נוטר את גני טירת וו-לה-ויקומט עבור ניקולה פוקה, יחד עם שארל לה ברן ולואי לה וו. עיצוב זה הפך את לה נוטר לאדריכל נוף מבוקש וידוע.

ב-10 בספטמבר 1661 (שלושה שבועות לאחר שהמלך לואי ה-14 ביקר בגנים) נאסר ניקולה פוקה, ושלושת אומניו נלקחו לעבוד על ארמון ורסאי עבור המלך. לה נוטר נשכר על מנת לתכנן את גני הארמון. בנוסף, לה נוטר תכנן את העיר ורסאי.
בשנת 1662 תכנן לה נוטר את פארק גריניץ' עבור צ'ארלס השני, מלך אנגליה.
בין השנים 1662–1684 תכנן לה נוטר את גני טירת שאנטילי. לה נוטר תכנן גנים בגורדון בדרום צרפת.

בשנת 1675 קיבל לה נוטר תואר אצולה ממלך צרפת בשל עבודתו עבורו.

בשנת 1692 תכנן לה נוטר את גני טירת מארלי, ובשנת 1694 את גני ארמון שארלוטנבורג וטירת קאסל בגרמניה. בשנת 1698 תכנן את גני טירת וינדזור עבור ויליאם השלישי, מלך אנגליה.

לה נוטר נפטר בספטמבר 1700, בהיותו בן 87, ונקבר בכנסיית סן-רוש.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lenotre.culture.gouv.fr/ קורות חיים באתר משרד התרבות של צרפת]
* [https://web.archive.org/web/20061016222342/http://www.gardenvisit.com/b/notre.htm ביוגרפיה של לה נוטר]
* 

לה נוטר
קטגוריה:ילידי 1613
קטגוריה:נפטרים ב-1700
בת אל לזמי סוחניצקי

בת אל לזמי (נולדה ב-11 בספטמבר 1986 בישראל) היא כדורסלנית ישראלית ששיחקה בקבוצת אליצור חולון, בעמדת הפוינט-גארד (נכון ל-2009). הגובה של לזמי הוא 1.70 מטר.
== קריירה ==
לזמי החלה את דרכה במחלקת הנערות של מ.ס אבן יהודה (אליפות) ובמקביל שיחקה בליגת התיכונים.
בשנת 2004 זכתה עם קבוצת ויצו הדסים אבן יהודה באליפות ליגת העל לתיכונים.

בשנת 2005 החלה לשחק בליגת העל בכדורסל נשים בקבוצת אס"א ירושלים שירדה באותה עונה לליגה הלאומית. בעונת 2006 עברה לקבוצת מכבי אשדוד. ובתחילת עונת 2009/10 חתמה בקבוצת אליצור חולון.

הממוצע שלה הוא: 5.7 נק' למשחק, אך תרומתה נמדדת בעיקר בשמירת לחץ ובחטיפת כדורים רבים.

בשנת 2012 נשאה לאורי סוחניצקי.
== נבחרת ישראל ==
לזמי משתייכת לסגל הרחב של הנבחרת והייתה שותפה בזכיית נבחרת העתודה של ישראל באליפות אירופה דרג ב' שנערכה בליטא ב-2005.

==קישורים חיצוניים==
* [https://ibasketball.co.il/שחקן/38-בת-אל-לזמי-סוחניצקי/ נתונים אישיים]

קטגוריה:כדורסלניות אס"א ירושלים
קטגוריה:כדורסלניות מכבי אשדוד
קטגוריה:כדורסלניות אליצור חולון
קטגוריה:בוגרות פנימיית הדסים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1986
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1986
קינדרלעך

קינדרלעך (ביידיש: "ילדים") הייתה להקת ילדים ישראלית שפעלה בין השנים 2005–2024.

הוקמה על ידי ישי לפידות ששימש כמנהל המוזיקלי והמפיק דוד פדידה.

הייתה פופולרית בעיקר במגזר הדתי, אך חלק משיריה פונים גם למגזר הישראלי הכללי.

הלהקה ספגה ביקורת בעיתונות החרדית, בטענה שהיא מהווה מודל של התקרבות לתרבות החילונית. כמו כן הושמעה ביקורת על הכוריאוגרפיה המוחצנת של הלהקה, המזכירה אמנים כמו מייקל ג'קסון.

== היסטוריה ==
אלבום הבכורה של הלהקה יצא לאור בתחילת שנת 2006 זכה להצלחה גדולה ומכר אלפי עותקים, השיר הבולט מאלבום זה היה "משיח".

האלבום השני יצא בשנת 2012 ונמכר אף הוא באלפי עותקים.

בנוסף הוציאה הלהקה שני אלבומי dvd מהופעות חיות ברידינג 3 ובארצות הברית.

ביולי 2013 הוציאה הלהקה את אלבומה השלישי. לאלבום נערך מופע השקה באולמי ראסל ברמת גן ובו התארחו אוהד מושקוביץ, ישי לפידות, ליפא שמלצר, שי אברמסון, בן סנוף, יוסי גרין, דניאל אהביאל ואיתן איים ששימש בעבר כחבר בלהקה. במופע נחשפו שבעה חברים חדשים שהצטרפו ללהקה.

הלהקה השתתפה במחזמר "שירים ונפלאות בבית הכנסת", "שירים ונפלאות בבית הספר" ו"שירים ונפלאות בממלכת החלומות" שהועלו בחנוכה בשנים תשע"א–תשע"ט (דצמבר 2010–2019).

בין בוגרי הלהקה הבולטים ששימשו כסולנים: יונתן שינפלד ואבישי רוזן. בין בוגרי הלהקה גם בני משפחות מוזיקליות שבהן זמרים ידועים במוזיקה החסידית, כמו אביאל פרנס (בנו של ישראל פרנס), ונתנאל זינגבום (אחיינם של הזמרים החסידיים מוטי ויעקב זינגבוים). חבר הלהקה אליהו פנחסי מוכר גם ככוכב רשת באמצעות ערוץ היוטיוב שלו "מקריטה" העומד על 170,000 רשומים.

הלהקה מופיעה בישראל ובקהילות יהודיות ברחבי העולם וזוכה להצלחה. כמו כן, הלהקה מופיעה בחתונות של בני העשירון העליון, לרוב מחו"ל, שבאים להינשא בישראל.

בערוץ הראשון שודר סרט דוקומנטרי בבימויה של הבמאית ליאת מר על הלהקה<ref></ref> ובערוץ 24 שודר פרק בסדרה "זמר חתונות" של הלהקה<ref></ref>.

הלהקה מחליפה את כל חבריה פעם בשלוש שנים לערך, במגמה של דיסק לכל מחזור ובדרך כלל שבעה חברים בכל קדנציה.

באוגוסט 2013 קנה פדידה את חלקו של לפידות בקינדרלך והפך למנהלה היחיד.

במאי 2017 סירבה הלהקה להתארח בתוכניתו של ליאור שליין "גב האומה" בערוץ 10 בעקבות טקסט מזלזל בחרדים.

בדצמבר 2017 התארחה הלהקה בתוכנית הסאטירה "ארץ נהדרת". הם השתתפו פעם נוספת בפברואר 2020.

בשנת 2024 הלהקה סיימה את פעילותה.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=dgruMtB25XY סרט תיעודי על להקת הקינדרלעך], אינדקס - בידור ובמה
* [https://www.mako.co.il/mako-vod-music24/wedding_singer-s1/VOD-974c935d5c45521004.htm פרק בסדרה "זמר חתונות"] בערוץ 24
* [http://www.kikar.co.il/232338.html הקינדרלעך ילעגו לחרדים? בכיכר השבת]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות חסידיות ישראליות
קטגוריה:מקהלות ילדים ונערים
קטגוריה:אמני FDD
צמח מלכודת

צמחי מלכודת הם צמחים המשמשים חלק ממערכת אקולוגית בחקלאות, במטרה לטפל במזיקים. השימוש בצמחי מלכודת היה נפוץ לפני השימוש בחומרי הדברה סינתטיים. 

להבדיל מצמחים טורפים אשר תופסים והורגים חרקים, צמחי מלכודת משמשים כחלק מאסטרטגיה של חקלאים וגננים, שמגינים על הגידול העיקרי שלהם הן מפני חרקים ומזיקים, והן מפני צמחים טפילים באמצעות עיצוב המערכת האקולוגית, כך שהגידול העיקרי יהיה פחות אטרקטיבי וצמח המלכודת יהיה יותר מושך, או שהגידול העיקרי לא יהיה נגיש, בגלל דחייה מצמחי המלכודת שנמצאים בקרבת הגידול העיקרי.

אחת ההגדרות המקצועיות לצמחי המלכודת היא "צמחים אשר מגדלים במטרה למשוך חרקים או מזיקים אחרים על מנת למנוע פגיעה בגידול העיקרי שנובעת ממתקפת המזיקים. זאת על ידי מניעת הגעתם לגידול העיקרי או על ידי ריכוזם בחלק מסוים של השדה בו ניתן לטפל בהם". 

בימינו חוזר השימוש בצמחי המלכודת ומתגבר עקב החשש מחומרי הדברה המזיקים לאדם ולסביבה, מקרים של פיתוח עמידות ושיקולים כלכליים וחקלאיים. 

== שיטת ה-Push-pull ==
אחת הדרכים לשימוש בצמחי המלכודת היא שיטת ה-Push-pull. שיטה זו משתמשת בהתנהגות החרקים המזיקים ואויביהם הטבעיים דרך יצירת גירוי הגורם לגידול העיקרי להיות פחות מושך, ובלתי מתאים למזיק (Push) תוך כדי פיתויים למקור משיכה (pull), אשר ממנו יוסרו המזיקים. שיטה זו אינה משתמשת ברעלים, ולכן היא משמשת כשיטה לצמצום אוכלוסיות, בעיקר בהדברה ביולוגית, ומורידה את הצורך להסתמך על מדבירי חרקים. כל אחד מחלקי השיטה אינו יעיל לגמרי כמדביר מזיקים, אולם שימוש מקביל במשיכה ובדחייה מגביר את היעילות. בשיטה זו יש להבין את הביולוגיה של ההתנהגות והאינטראקציה עם כל מזיק
.
דחייה ומשיכה של המזיקים הרחק מהגידול העיקרי ואל המלכודת, מתבצע בין השאר, באמצעות סימנים ויזואליים, חומרים נדיפים של הפונדקאי, פרומוני התקבצות ומין, גירויים להטלה או אי-הטלת ביצים וחומרים המסמנים את מקור ההאכלה.

==שתילה היקפית==
בשיטה זו נשתלים צמחי המלכודת סביב גידול המטרה ומשמשים כגבול אשר מעכב את הגעת המזיק אליו.
==שיטות נוספות ==

== דוגמאות ==
* תמכה משמש כצמח מלכודת שדוחה חשופיות.
* שיפון מגן על פולי סויה מפני חרקים.
* פטוניה מגינה על סולניים כמו עגבניות וצמחי טבק מפני רחפניים ופשפשאים נושאי וירוס צהבון האמיר.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הדברה
קטגוריה:צמחים והאדם
סביונטה

סביונטה (באיטלקית Sabbioneta) היא עיר במחוז לומברדיה, בצפון איטליה, בנפת מנטובה. העיר שוכנת 30 ק"מ צפונית לפארמה, על הגדה הצפונית של נהר הפו. היא הוכרזה כאתר מורשת עולמית בשנת 2008, יחד עם העיר מנטובה.

Galleria degli Antichi גלריה של האמנים העתיקים

==על העיר==

העיר הנוכחית נוסדה בשנת 1591 על ידי הדוכס וספזיאנו הראשון לבית גונצגה (Vespasiano I Gonzaga). היא הוקמה בצד הדרך הרומאית העתיקה "ויה ויטליאנה" (Via Vitelliana).
מיקום העיר הוא אסטרטגי, והיא חולשת על צדו המזרחי של עמק הפו הפורה והמאוכלס.

העיר הוקמה בתור מצודה של הדוכס ובני-ביתו וכך היא גם נראית היום. העיר מוקפת חומה גבוהה יחסית עם חפיר לפניה. רחובות ישרים של בתי מגורים מקיפים את ארמון הדוכס בצורת מרובע. העיר הוקמה לפי העקרונות של ה"עיר האידיאלית" כפי שנתפסה בתקופת הרנסאנס. סביונטה כונתה "אתונה הקטנה של דוכסות גונצגה".

בין המבנים המרכזיים בעיר ניתן למנות את:
* ארמון הדוכס - היום מושב העירייה.
* התיאטרון, אשר נוספה לו חזית מודרנית.
* גלריות (מדרכות מקורות) ברחובותיה המרכזיים של העיר.
* ארמון גן לנוי ולשעשועים.
* הכנסייה

בזכות המבנה האדריכלי שלה היא נבחרה לאתר מורשת עולמית.

==מורשת יהודית==
עיריית סביונטה החליטה להקדיש תשומת לב לשימור המורשת היהודית של העיר, על מנת להגביר את התיירות אליה. כך נותר בה אזכור לדפוס העברי, הדפוס של טוביה בן אליעזר ממשפחת פואה. הדפוס החל לפעול בשנת 1551 בהדפסת ספרו של יוסף שלוש "מרכבת המשנה" וסיים את פעולתו בשנת 1559 בהדפסת חושן משפט של יעקב בן הרא"ש. הודפסו בו ספרים נוספים כגון משנה תורה לרמב"ם וסידור לבני רומי. על כל ההדפסות הוטבע סמל המשפחה ובתוכו מגן דוד. בעיר היה גם בית דפוס נוסף של סלומון פורטי (Salomone Forti).

לאחר האשמות כי בית הדפוס מדפיס ספרים העלולים לפגוע בנצרות, הוא עבר לבעלות נוצרית. הספרים שהיו בתהליך הדפסה הושלמו בבתי הדפוס העבריים בערים השכנות.

היהודים, שהיו בעלי אחוזות באזור פורה זה של המדינה, גרו במקום החל משנת 1446, עוד לפני הקמת העיר. בשנת 1773 היו בה 63 יהודים ובשנת 1821 - 113. הכיבוש האוסטרי הביא לעזיבת היהודים לעיר מנטובה השכנה.

כיום אין בעיר קהילה יהודית. בית הכנסת המקומי שוחזר והיה למוזיאון ליהדות. מתקיימות בו תערוכות קבע בנושאי יהדות ומדינת ישראל. הנהגת יהדות מנטובה מנהלת את האינטרסים היהודים בעיר, כולל החזקת בית הקברות העתיק. בית הכנסת נסגר עקב מצבו הרעוע.

==הדפסות עיקריות מבית הדפוס העברי בעיר==
* [http://www.hebrewbooks.org/21711 חמישה חומשי תורה] - עם "אותות הקפיטולי". ההדפסה החלה בסביונטה ב-1557 והסתיימה בסוונוטו (Sevonoto).
* הרמב"ם, מורה נבוכים, 1553.
* יעקב בן אשר, אבן העזר (שחיבר יעקב בן הרא"ש), 1553.
* יהודה חייא בן שמואל ליירמה הספרדי, לחם יהודה, פירוש מסכת אבות, 1554.

==תמונות מהעיר ==
<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
קובץ:Sabbioneta Porta Imperiale.jpg|שער העיר
קובץ:Sabbioneta muro4.jpg| חומת העיר
קובץ:Sabbioneta.jpg|סימטה בעיר
קובץ:Sabbioneta Synagoge.JPG|בית הכנסת - היום מוזיאון ליהדות
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://jewishencyclopedia.com/view.jsp?artid=19&letter=S על המורשת היהודית של העיר]
* [https://web.archive.org/web/20080617004239/http://www.mosaico-cem.it/ebrei_sabbioneta.php על העבר היהודי בבאטון מורשת של יהודי מילאנו]

קטגוריה:לומברדיה: ערים
קטגוריה:מנטובה
טג'אן

טֶגַ'אן (הנגול: 대전광역시, הנג'ה: 大田廣域市, IPA: [tɛd͡ʑʌn]) היא עיר מטרופוליטנית בקוריאה הדרומית. על פי מפקד האוכלוסין האחרון משנת 2020 אוכלוסיית העיר מנתה כ-1.488 מיליון תושבים והיא העיר החמישית בגודלה במדינה (אחרי סיאול, פוסאן, אינצ'ון ודאיגו). העיר שוכנת על צומת תחבורה ראשי, שבו נפגשות מסילות הברזל קְיַאנְגְבּוּ ופוֹנַאם, והכבישים המהירים המקבילים להם. בתחומי העיר נמצאת "טֵדאק, עיר המדע" בה שוכנים מעל 200 מכוני מחקר.

==היסטוריה==

האזור בו שוכנת טג'אן כיום נודע בשם "האנבאט" (한밭), שמשמעותו "שדה גדול", מאז תקופת שושלת צ'וסאן. למעשה, "טג'אן" הוא ביטוי אותה משמעות בהאנג'ה.

עד תחילת המאה ה-20 הייתה טג'אן כפר קטן ולא משמעותי, שגדל והתאכלס במהירות עקב הפיכתו לצומת דרכים: בשנת 1905 נחנכה מסילת הברזל קיאנגבו, שמחברת בין סיאול לפוסאן, ובטג'אן נקבעת תחנת רכבת. מאוחר יותר, בשנת 1926 נפתחה מסילת הברזל פונאם, שמחברת את מוֹקְפְּהוֹ למסילת קיאנגבו בתחנת טג'אן.

ב-1932 הפכה טג'אן לבירת מחוז דרום צְ'הוּנגצְ'הַאנג, במקום גונגג'ו, ונעשו שינויים גדולים בתחומי השיפוט של העיר, שאיפשרו לה "לבלוע" את העיירה הסמוכה, טדאק, בשנת 1983. בשנת 1995 ניתן לטג'אן מעמד של "עיר מטרופולין" בעלת מנהל עצמאי ממחוז דרום צ'הונגצ'האנג. בשנת 1997 הושלמה בניית קומפלקס מבנים ממשלתיים כחלק מתוכנית להעביר חלק ממשרדי הממשלה מסיאול הצפופה לערים מרכזיות אחרות בקוריאה הדרומית.

כיום, קצב צמיחת האכלוסייה בטג'אן שני רק לסיאול הבירה.

==גאוגרפיה==

טג'אן ממוקמת במרכז הגאוגרפי של קוריאה הדרומית, היא גובלת במחוזות צפון צ'הונגצ'האנג ודרום צ'הונגצ'האנג ממזרח ומדרום-מערב בהתאמה, בעיר המיוחדת האוטונומית סג'ונג מצפון ובמרחק כמעט-שווה מהערים החשובות של קוריאה הדרומית: 144 ק"מ דרום-מזרחית לבירה סיאול, 199 ק"מ מפוסאן ו-137 ק"מ מקוואנגג'ו.

סביב לטג'אן נמצאים מספר הרים וממערבה משתרע פארק לאומי קְיֵרוֹנְג. את העיר חוצים מדרום לצפון שלושת יובליו של נהר גִים: קאפּ, יוּדִינג וטג'אן, הם מתמזגים בתחומה של העיר.

==חלוקה מנהלית==
מחוזות טג'אן
טג'אן מחולקת ל-5 מחוזות (구 - קוּ):
*טדאק (대덕)
*טוֹנג (동)
*צ'ינג (중)
*סַה (서)
*יוּסאנג (유성)

==חינוך==

כחלק מאפיונה של טג'אן כ"עמק הסיליקון של קוריאה הדרומית" נמצאים בה מכוני מחקר מסחריים וממשלתיים רבים, כמו מעבדות LG, סמסונג ואוניברסיטת קוריאה למדעים וטכנולוגיה. בעיר ממוקמת גם האוניברסיטה הלאומית צ'הונגנאם, אחת האוניברסיטאות הלאומיות הגדולות בקוריאה הדרומית, ואוניברסיטת פֵצֵ'ה, מהוותיקות שבאוניברסיטאות הפרטיות במדינה.

==תחבורה==

טג'אן יושבת בצומת תחבורה מרכזי בו נפגשות דרכים המחברות בין סיאול, פוסאן ומוקפהו. במרחק של כחצי שעה נסיעה ברכב לצפונה של טג'אן שוכן שדה התעופה הקרוב ביותר אליה, שדה התעופה צ'האנגג'ו.

בעיר עתידה לפעול גם רכבת תחתית בעלת חמישה קווים. נכון ל-2009, הושלמה בנייתו של קו אחד המחבר בין תחנת הרכבת הבין-עירונית, שנמצאת במרכז המקורי של העיר, לחלקים מודרניים יותר של העיר, דוגמת אזור בניין העירייה ומשרדי הממשלה.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי מיליונים
קטגוריה:קוריאה הדרומית: ערים
שוב בן 17

שוב בן 17 (באנגלית: 17 Again) הוא סרט קולנוע קומי משנת 2009 בבימויו של בר סטירס.

==תקציר העלילה==
הסרט מתחיל בשנת 1989, בהצגת מייק אודונל (זאק אפרון), התלמיד המקובל ביותר בבית הספר, ובנוסף הטוב ביותר בכדורסל. ביום של משחק כדורסל חשוב חברתו הודיעה לו שהיא בהריון ממנו, והוא עוזב את המשחק אשר היה יכול להבטיח את עתידו בתור שחקן מבטיח, במטרה להתחתן עם אהובתו. לאחר עשרים שנה, מייק (מת'יו פרי) אב לשניים, הוא מאוכזב מחיי המשפחה, והקריירה שלו מדשדשת. מייק עומד להתגרש מאשתו, ובהחלטה של רגע הוא מגיע לבקר את התיכון בו הוא למד, ולהיזכר בימי התהילה שלו. כשהוא מציץ בתמונת קבוצת הכדורסל שלו, הוא נפגש עם שרת בית הספר, אשר שואל אותו אם היה עובר הכול מהתחלה, ונענה בחיוב מצידו של אודונל. בדרך חזרה לביתו, הוא רואה את השרת עומד לקפוץ מגשר. מייק בא לקראתו אבל מחליק מהגשר ובדרך מפתיעה חוזר הישר לגיל 17. הוא נרשם לתיכון בו לומדים ילדיו ומנסה להתחבר אליהם, ותוך כדי, הוא מבין את אהבתו לאשתו.

== צוות שחקנים ==
* זאק אפרון בתפקיד מייק אודונל, התלמיד המקובל ביותר בבית הספר .
* מת'יו פרי בתפקיד מייק אודונל המבוגר .
* לזלי מאן בתפקיד סקארלט אשתו של מייק
* מישל טרכטרברג בתפקיד מגי, בתו של מייק ומאוהבת במייק הצעיר, ללא הידיעה שהוא אביה
* סטרלינג נייט בתפקיד אלכס בנו של מייק.
* האנטר פאריש בתפקיד סטאן מלך השכבה, חבר של מגי ויריבו של מייק.
* תומאס לנון בתפקיד נד, חברו טוב של מייק.
* קתריה גרהאם בתפקיד ג'יימי ומאוהבת במייק
* מלורה הארדין בתפקיד מנהלת בית הספר ומנהלת רומן עם נד.
* אדם גרגורי בתפקיד דום

==קישורים חיצוניים==

* 

* סוכנויות הידיעות, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART1/880/679.html זאק אפרון שובר קופות], באתר nrg, 20 באפריל 2009

קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי נעורים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
כתובת מצודת רבת עמון

הכתובת
כתובת מצודת רבת עמון היא כתובת עמונית, שנמצאה בשימוש משני במבנה במצודת רבת עמון. בכתובת שמונה שורות, מתוכן ניתן לקרוא שבע. על פי הפענוח, הכתובת מתוארכת בין אמצע המאה ה־9 לפנה"ס לתחילת המאה ה־8 לפנה"ס. נושאה הוא מלך עמון, שמלכם האל מצווה עליו לבנות "מבואות־סובבות", ככל הנראה שערים, פרוזדורים, שיפועים או מדרגות המקיפים את המזבח, ומבטיח לו להכחיד (להכניע ולהשמיד) את אויביו ולהשליט צדק. הכתובת שמורה כיום במוזיאון לארכאולוגיה של ירדן, המוזיאון הלאומי לארכאולוגיה ברבת עמון.

== הכתובת ==
הכתובת ידועה בסימון KAI 307. כל x בתעתיק מסמל אות שאינה ברורה.

תעתיק הכתובת עם השלמות על פי שמואל אחיטוב (הניקוד לא משקף את ההגייה המקורית אלא נועד להקל על הקורא המקורב לעברית המקראית)<ref></ref>:

== ראו גם ==
*כתובות עמוניות
* כתובת בקבוק תל סיראן
* רשימת כתובות כנעניות וארמיות

==לקריאה נוספת==
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.kchanson.com/ANCDOCS/westsem/citadel.html The Amman Citadel Inscription] (כולל ביבליוגרפיה)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כתובות בעמונית
קטגוריה:כתובות KAI
קטגוריה:כתובות ארכאולוגיות בעלות זיקה למקרא
קטגוריה:עמאן
קטגוריה:ירדן: עתיקות
AZCA

אזור העסקים AZCA
AZCA (ראשי תיבות של Asociación Mixta de Compensación de la Manzana A de la Zona Comercial de la Avenida del Generalísimo - אגודה שיתופית להקמת אזור עסקים בשדרת גנרליסימו) הוא אזור עסקים במדריד, בירת ספרד.

אזור העסקים AZCA ממוקם במרכז מדריד, לאורך שדרת קסטיאנה (לשעבר שדרת גנרליסימו) החוצה את העיר מצפון לדרום. הקמת אזור העסקים עלתה בתוכנית הניהול הכללית של מדריד שאושרה בשנת 1946, במסגרתה נקבע גם שמו של האזור. מטרת התוכנית הייתה להקים אזור בנייני משרדים מודרני שיהיה נגיש באמצעות רכבת תחתית ורכבת רגילה, ושימוקם בסמוך לאצטדיון סנטיאגו ברנבאו ולמתחם הממשלתי החדש נואבוס מיניסטריוס.

לאחר עיכובים רבים, החלה בניית המתחם בשנות ה-70. כיום המתחם כולל כמה מגורדי השחקים המודרניים והגבוהים במדריד, ובהם מגדל פיקאסו, מגדל אירופה ומגדל בנק בילבאו. עד שנת 2005 ניצב באזור גם מגדל וינדזור, שעלה באש ונהרס מאוחר יותר. תוכנית הבניה המקורית כללה גם הקמתם של גן בוטני, ספרייה ובית אופרה, אך אלו לא נבנו מעולם.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.emporis.com/en/wm/zo/?id=100103 AZCA באתר גורדי השחקים העולמי Emporis (אנגלית)]

קטגוריה:מדריד
אליפות אירופה בכדורסל 1947

אליפות אירופה בכדורסל 1947, הידועה גם בשם יורובאסקט 1947, הייתה האליפות החמישית המאורגנת על ידי פיב"א אירופה.

14 נבחרות השתתפו בטורניר, אותו אירחה צ'כוסלובקיה בעיר פראג.

אליפות זו הייתה הראשונה בהשתתפות נבחרת , שהייתה בין הנבחרות הדומיננטיות באירופה ובעולם עד לפירוקה בשנות ה-90 של המאה ה-20. נבחרת ברית המועצות אף זכתה באליפות לאחר שניצחה בכל משחקיה בטורניר.

==דירוג סופי==
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#
#

==מהלך התחרות==
הטורניר כלל שלב מוקדם, בו ארבעה בתים: שניים בני ארבע נבחרות ושניים בני שלוש נבחרת. כל נבחרת שיחקה פעם אחת מול כל נבחרת אחרת בבית שלה, ושתי הקבוצות הראשונות בכל בית העפילו לשלב חצי הגמר והתמודדו על מקומות 1–8. יתר הקבוצות התמודדו במשחקי הדירוג על מקומות 9–14.

בשלב חצי הגמר חולקו שמונה הנבחרות לשני בתים בני ארבע נבחרות כל אחד. כל נבחרת שיחקה פעם אחת מול כל נבחרת אחרת בבית שלה. הנבחרות שסיימו ראשונות התמודדו במשחק הגמר, הנבחרות שסיימו במקום השני בבתים התמודדו במשחק על המקום השלישי, הנבחרות שסיימו במקום השלישי בבית התמודדו במשחק על המקום החמישי והקבוצות שסיימו במקומות האחרונים התמודדו במשחק על המקום השביעי.

באופן דומה, הנבחרות שהתמודדו על מקומות 9–14 חולקו לשני בתים בני שלוש נבחרות כל אחד. כל נבחרת שיחקה פעם אחת מול כל נבחרת אחרת בבית שלה. הנבחרות שסיימו ראשונות התמודדו במשחק על המקום התשיעי, הנבחרות שסיימו במקום השני התמודדו במשחק על המקום ה-11 והנבחרות שסיימו במקום האחרון התמודדו במשחק על המקום ה-13.

==שלב מוקדם==
===בית א'===

===בית ב'===

===בית ג'===

===בית ד'===

==שלב חצי הגמר==
===מקומות 1–8===
====בית 1====

====בית 2====

===מקומות 9–14===
====בית 3====

====בית 4====

==שלב הגמר==
===מקום 13===

===מקום 11===

===מקום 9===

===מקום 7===

===מקום 5===

===מקום 3===

===גמר===

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.fibaeurope.com/cid_KNce8jInH7Qj1EsyH5rjn2.season_1947.compID_qMRZdYCZI6EoANOrUf9le2.html האליפות] באתר פיב"א אירופה

קטגוריה:אליפויות אירופה בכדורסל
קטגוריה:1947 בספורט
קטגוריה:פראג: תחרויות ספורט
כדורסל
מאסטרינג

מאסטרינג (באנגלית: Mastering) הוא שלב סופי של בקרה והפקת המאסטר הסופי של קטע או רצף של קטעים מוזיקליים המיועדים ליצור תקליט או תקליטור, וזאת לאחר שלב ההקלטה. המאסטר הסופי מופק לשם שכפול וייצור העתקים לצורך ההוצאה לאור. לעיתים קרובות יש צורך בשלב המאסטרינג בטיפול בצלילים או במרווחים בין הקטעים במיוחד בהפקת אלבומי אוסף כשהקטעים המוזיקליים מגיעים ממקורות שונים ומגוונים. המאסטרינג עדיין עושה שימוש במערכות אנלוגיות בשילוב עם מערכות דיגיטליות.

==היסטוריה==
בתחילת תעשיית הקלטות המוזיקה, ההקלטה נעשתה ישירות ממכשיר איסוף הצליל, אל מערכת אשר חרטה את האנרגיה האקוסטית שהועברה על פלטת מאסטר ממתכת רכה או משעווה.

בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20, לאחר המצאת המיקרופון, נעשה התהליך אלקטרו-מכני אך עדיין ההקלטה נעשתה ישירות לפלטת המאסטר. כך שעד להמצאת מכשירי ההקלטה של הסרט המגנטי, כל ההקלטות נעשו כבהופעה חיה. כניסת הרשמקול המגנטי בסוף שנות הארבעים של אותה מאה יצרה מהפכה בתחום ההקלטות בכך שאפשרה חיתוך בין קטעים שונים וחיבור בין קטעים אחרים. כניסת רשמקול עם מספר ערוצים אפשר להקליט כל כלי או זמר בנפרד ורק לאחר סיום ההקלטות, חיבורם יחדיו בעזרת מערבל אותות (Mixer) לדיסק מאסטר עם ערוץ אחד (Mono) או שני ערוצים (Stereo).

לפני הקלטת המיקס לדיסק המאסטר החלו לעיתים טכנאי המאסטרינג לטפל בצלילים. במהרה נמצא כי טיפול באיזון הצלילים ועוצמתם יכול ליצור אופטימיזציה של איכות המוזיקה במיוחד למוזיקת פופ. מאסטרינג הפך למקצוע הדורש מיומנות גבוהה במיוחד והוכר שביכולתו של המאסטרינג להפוך תקליט להצלחה או לכישלון.

בתקופת הפריחה של מוזיקת הפופ בין השנים 1950–1980, אומני המאסטרינג הפכו למאוד מבוקשים.

==העידן הדיגיטלי==
עם כניסת הטכנולוגיה הדיגיטלית בשנות התשעים עבר תחום המאסטרינג שינוי ואומני המאסטרינג החלו להשתמש במערכות הדיגיטליות החדשות אשר אפשרו מגוון חדש נוסף לטיפול בצלילים. עם זאת, עד היום משתמשים אמני המאסטרינג באקולייזרים וקומפרסורים אנלוגיים ודיגיטליים גם יחד.

==תהליך המאסטרינג==
המוזיקה עוברת תהליך של איזון (איקווליזציה), קימפרוס, הדגשה או הפחתה של תדרים מסוימים, הפחתת רעשים והגבלת עוצמה. טיפול טוב במאסטרינג יעניק לדיסק גוון אחיד וייחודי. בשלב זה נקבעים סדר השירים וסוג החיתוך ביניהם (fade in - Fade out). בסופו של התהליך, המוזיקה מוקלטת למדיה דיגיטלית או אופטית שתשמש כמאסטר שאיתה ישוכפלו העתקים.

== קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090314040749/http://glenbrook.k12.il.us/GBSSCI/PHYS/class/sound/soundtoc.html לומדה על הפיזיקה של הצלילים (באנגלית)]

קטגוריה:אקוסטיקה
קטגוריה:מוזיקה
קטגוריה:עיבוד אותות
יגאל כהן (חוקר)

יגאל כהן (נולד ב-1940) הוא פרופסור אמריטוס לפיתופתולוגיה באוניברסיטת בר-אילן. חתן פרס ישראל לחקר החקלאות.

כהן פיתח זן קנאביס עמיד למחלות, אשר אינו מצריך הדברה בעת גידולו, ולכן הוא בריא יותר לשימוש. [https://www.biu.ac.il/article/8916]. בעבודה אחרת, היה שותף לפיתוח של זן ריחן מצוי העמיד למחלת הכשותית [https://www.hayadan.org.il/saving-the-basil-1110182]. 

==ביוגרפיה==
כהן סיים לימודי תואר ראשון בחקלאות (1963) ותואר שני בפתולוגיה של צמחים (1965) במסגרת הפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1969 הוסמך כדוקטור והצטרף כמרצה למחלקה למדעי החיים של אוניברסיטת בר-אילן. בשנים 1972–1973 ערך פוסט-דוקטורט באוניברסיטת מקגיל שבקנדה. בשובו לישראל קודם באוניברסיטת בר-אילן לדרגת מרצה בכיר (1974), דרגת פרופסור חבר (1977) ודרגת פרופסור מן המניין (1980). ב-2009 פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס

בשנים 1977–1979 שימש כהן דקאן הפקולטה למדעי הטבע, ומשנת 1980 הוא חבר סנאט האוניברסיטה. כפרופסור אורח שימש באוניברסיטת קנטקי (1979–1980) ואוניברסיטת קליפורניה בריוורסייד (1984). כמו כן שימש כהן נשיא האגודה הישראלית לפיתופתולוגיה (1986–1988), היה חבר מערכת בביטאונים המקצועיים "Phytopathology" ו-"Phytoparasitica" (1985–1988), ומשנת 1990 משמש עורך “Phytoparasitica”.

בשנת 1999 הוענק לכהן פרס ישראל לחקר החקלאות.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.biu.ac.il/faculty/ycohen/ אתר הבית של פרופ' כהן] באתר אוניברסיטת בר-אילן, ובו רשימת תרומותיו המדעיות ופרסומיו

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אגרונומים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: הפקולטה לחקלאות
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לחקלאות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: מדעי החיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
ספר האותיות

ספר האותיות הוא ספר ילדים שכתב ש"י עגנון בשנת 1919, על פי הזמנת שלמה זלמן שוקן, ויצא לאור רק כעבור 64 שנה, בשנת 1983, לאחר פטירתו של עגנון. בספר 22 שירים, אחד לכל אחת מ-22 אותיות האלפבית העברי. 

בשנת 1919 החליטה ועדת התרבות של ההסתדרות הציונית, בראשותו של שלמה זלמן שוקן, על הפקת ספר מאויר לילדים העוסק באותיות האלפבית העברי. שוקן הטיל על עגנון את כתיבת הטקסט, ועל תום פרויד - את האיור, והשניים עסקו בכך במינכן בשנת 1920. השניים הסכימו על פרויקט משותף נוסף - ספר אגדות. 

בסופו של דבר, "ספר האותיות" של עגנון ופרויד לא יצא לאור. כתב היד של הטקסט נותר אצל שוקן, והאיורים הוחזרו לפרויד. תום פרויד התאבדה בשנת 1930 לאחר שאיבדה את אביה, אחיה, ובעלה. 

בנוסף לגרסה זו של הספר, נותרו לו עוד שתי גרסאות בארכיונו של עגנון: אחת בכתב ידו, ואליה צורף דף עם הערות ותיקונים, ואחת בכתב ידה של אשתו אסתר, שאחריה חיזר עגנון בעת כתיבת "ספר האותיות", לאחר שבאה למינכן כדי ללמוד באקדמיה לציור. 

בשנת 1983 יצא הספר לאור בהוצאת שוקן עם איורים חדשים מאת יוני בן שלום. 

== לקריאה נוספת ==
* אוריאל אופק, "'ותן לילדים פירות מתוקים', על 'ספר האותיות' לש"י עגנון", מעריב, 2 בדצמבר 1983

==קישורים חיצוניים==
* נחמה בן אדרת, [https://www2.biu.ac.il/JS/li/aj/ISSUE-1%20PDF/articles/benaderet.pdf "אני קטן ושר לילדים קטנים": על ספר האותיות מאת ש"י עגנון], עי"ן גימ"ל, 2011
* [http://www.schocken.co.il/?CategoryID=161&ArticleID=628 ספר האותיות], באתר של הוצאת שוקן

קטגוריה:כתבי ש"י עגנון
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
ארתור אברונין

ארתור אברונין (נולד ב-6 באוגוסט 1982 בליטא) הוא כדורסלן ישראלי ששיחק בעמדת הסנטר. גובהו 2.12 מטרים.

==ביוגרפיה==

אברונין גדל במחלקת הנוער של הפועל חולון, והגיע עמה עד גמר הפלייאוף, שבו הפסידה לבני הרצליה. במקביל, שיחק בליגות לבתי הספר עם קריית שרת חולון. בגיל 18 עבר לבוגרים של הפועל גליל עליון. את משחק הבכורה שלו שיחק במדי קבוצת הפועל גליל עליון נגד עירוני חדרה.

הישגו הבולט ביותר עד כה הוא העפלה בעונת 2002 עם עירוני רמת גן לגמר פלייאוף, חצי גמר גביע המדינה ורבע גמר גביע קוראץ'.

במהלך עונת המשחקים 2002/3, שהייתה השנייה שלו במכבי רמת גן, היה אברונין מעורב בתקרית אלימה במועדון שבה נקרע גיד ברגלו וגם שריר ארבעת הראשים נפגע. באמצע עונת 2008/09 חתם בקבוצת עיר מגוריו, מכבי אשדוד.

בתחילת עונת 2009/10 החליט לחזור להליגה הארצית וחתם בקבוצת הפועל גליל עליון/קצרין. עונה לאחר מכן חתם בנצרת עילית. במהלך עונת 2010–2011 עבר לשחק במכבי פתח תקווה בליגה הארצית. בתחילת עונת 2012/13 חתם בקבוצת מכבי גדרה.

בספטמבר 2012 פרש השחקן מכדורסל.

==נבחרת ישראל==
אברונין שיחק בצעירותו בנבחרות השונות של ישראל. בנבחרת הנוער (מקום 10 אליפות אירופה 2000). ובנבחרת העתודה (מקום 10 אליפות אירופה 2002).

==משפחה==
ארתור עלה לישראל עם הוריו מליטא בשנת 1991. ומאז הוא מתגורר באשדוד.
אביו, איגור אברונין, הוא שיאן ישראל בזריקת דיסקוס והיה שיאן ישראל בהדיפת כדור ברזל. אחותו אנג'לינה אברונין הייתה אלופת ישראל לנוער בזריקת דיסקוס וחברת נבחרת ישראל.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני הפועל גליל עליון
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורסלני הפועל אילת
קטגוריה:כדורסלני מכבי רחובות
קטגוריה:כדורסלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורסלני מכבי אשדוד
קטגוריה:אשדוד: כדורסלנים
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
שיטות חלוקה

שיטות חלוקה במתמטיקה הוא שם כולל לשיטות מידול גאומטרי הנפוצות מאוד בתכנון גאומטרי מבוסס מחשב (CAGD).
הרעיון הוא ליצור מידול לעקומים ומשטחים בעזרת חוקי עידון היוצרים נקודות חדשות מתוך נקודות בקרה ראשוניות.

==כללי==
התהליך הרקורסיבי יוצר נקודות המהוות בסיס לשלב העידון הבא.
בכל שלב נוצר עקום/משטח על ידי חיבור בין הנקודות, בדרך כלל בעזרת פולינום ליניארי למקוטעין.
כעבור מספר לא רב של עידונם אמור להתקבל עקום/משטח הנראה כחלק.

==סוגים שונים==
אנו יודעים להבחין, באופן גס, ב 2 סוגים עיקריים: מקרבים ואינטרפולטוריים.
האחרונים ישמרו על נקודות הבקרה הראשוניים בכל שלבי העידון.
סיווג מקובל נוסף הוא לשיטות ליניאריות ולא ליניאריות וכן לשיטות קבועות בכל רמות העידון וכאלה שאינם קבועות.

===דוגמה פשוטה===
תהליך "חיתוך הפינות" של צ'יקין (1969) הוא תהליך היוצר מידול של פולינום B-ספליין ממעלה 2.

תיאור התהליך : בהינתן נקודות בקרה {f<sub>0</sub>} המפוזרות על השלמים נבצע את חוקי העידון הבאים :

(f<sup>k+1</sup>(2j)=3/4*f<sup>k</sup>(j)+1/4*f<sup>k</sup>(j+1 

(f<sup>k+1</sup>(2j+1)=1/4*f<sup>k</sup>(j)+3/4*f<sup>k</sup>(j+1 

k מייצג את רמת העידון הנדרשת ו- j את מיקום הנקודה בסדרת הנקודות.
על הישר הנקודה ה-j-ית נמצאת במקום ה-j*2<sup>-k</sup> .

את חוקי העידון קל לממש במחשב וביצועם כולל זמן ריצה ליניארי לגודל הקלט-קרי מספר הנקודות בקרה.

==ראו גם==
*תכנון בעזרת מחשב
*אינטרפולציה
*אלגוריתם קירוב

קטגוריה:אלגוריתמים
קטגוריה:גאומטריה חישובית
קטגוריה:תכנון בעזרת מחשב
מירה (כוכב)

השובל של מירה בתחום העל-סגול, כפי שצולם על ידי [[טלסקופ החלל גלקס]]
מירה (או ο (אומיקרון) בלווייתן) (ο Ceti) הוא הכוכב המשתנה הראשון שזוהה ואחד הכוכבים המשתנים שהשתנותם היא הבולטת ביותר לעין. 

הכוכב משנה את בהירותו במחזוריות של 332 יום ונע בין דרגה 2, אז ניתן לראותו בעין, לדרגה 10, אז ניתן לראותו באמצעות טלסקופ בלבד. פרוש שמו הוא "המדהים" או "המופלא" והוא מהכוכבים הבודדים שיש להם שם על אף שבחלק מהזמן לא ניתן לראותו בעין רגילה.

==היסטוריה==
על אף שהופעתם של "כוכבים חדשים" והיעלמותם לאחר מכן (נובות וסופרנובות) תועדה על ידי טיכו ברהה כבר ב-1572 (ועל ידי הסינים עוד בשנת 1054), מירה הוא הכוכב הראשון שתועד כמופיע ונעלם לסירוגין ושבהירות נראיתו אינה קבועה (ייתכן שהשתנותו של אלגול זוהתה עוד קודם, אך אין לכך תיעוד אמין).

השתנותו של מירה התגלתה בשנת 1596 על ידי האסטרונום ההולנדי דוד פבריציוס, שהשתמש בו כנקודת יחוס למדידת תנועתו של כוכב חמה. פבריציוס שם לב שבהירותו של הכוכב עלתה בדרגה שלמה בתקופה של שלושה שבועות וחודשיים לאחר מכן נעלם הכוכב. פבריציוס שיער שמדובר בנובה, אך זיהה את הכוכב שנית בשנת 1609. בשנת 1638 זיהה האסטרונום יוהאן הולוורדה שמירה משתנה במחזוריות של כ-11 חודשים וב-1662 קבע האסטרונום הצרפתי איסמאל (ישמעאל) בוּליאלדוּס את זמן מחזור ההשתנות על 333 ימים, קרוב לידוע כיום (ייתכן שזמן המחזור משתנה מעט). באותה השנה טבע האסטרונום יוהנס הווליוס את השם מירה - "מדהים" או "מופלא" בשל תכונותיו הייחודיות.

==מאפיינים==
מירה הוא למעשה כוכב זוגי במרחק של כ-420 שנות אור, המורכב מענק אדום ומבן זוג עמום יותר, ככל הנראה כוכב הסדרה הראשית מסוג K, המקיפים זה את זה במרחק של כ-65 יחידות אסטרונומיות ובזמן הקפה של לפחות 400 שנים.

מירה A הוא ענק אדום בשלב התפתחות מתקדם מאוד. רדיוסו משתנה באופן מחזורי ואתו גם הטמפרטורה וכתוצאה מכך נגרמים שינויים גדולים בעוצמת הארתו. כאשר הכוכב מתכווץ, השכבות החיצוניות של הכוכב, המגיעות לרדיוס של יותר מ-500 רדיוסי שמש, מתקררות ובולעות חלק ניכר מהקרינה באור נראה ופולטות קרינה בתחום התת-אדום בלבד. כתוצאה מכך ההשתנות של עוצמת ההארה בתחום התת-האדום קטנה בהרבה מההשתנות בתחום הנראה - כשתי דרגות בהירות בלבד. ביחד עם התחום התת-האדום, עוצמת ההארה הממוצעת של מירה הוא פי 8,500 משל השמש בעוד שבתחום הנראה עוצמת ההארה נעה בין פי 1.5 ועד לפי 2,000 מהשמש. השינויים בספקטרום הקרינה גם משנים את הסיווג הספקטרלי של מירה בין M5 ל-M9.

בדומה לענקים אדומים אחרים, מירה פולט לחלל הבין־כוכבי חומר בקצב גבוה פי 10 מיליון מרוח השמש. כמו כן, הוא נע במהירות גבוהה יחסית - כ-130 ק"מ לשנייה, ובשל כך הוא משאיר מאחוריו "זנב" גז באורך של כ-13 שנות אור, שניתן להבחין בו על ידי צילום בתחום העל-סגול.

מירה סיים כבר מזמן את תהליכי ההיתוך של מימן להליום והוא נמצא בשלבי הסיום של התכת הליום לפחמן וחמצן. כשתהליכים אלו יסתיימו הוא צפוי להפוך לננס לבן כאשר שכבותיו החיצוניות יהפכו לערפילית פלנטרית.

===מאפייני מירה B===
מירה B הוא כוכב הסדרה הראשית מסוג K עם מסה משוערת של כ-0.7 מאסות שמש. בשל קרבתו למירה A, הוא סופח אליו גז מהשכבות החיצוניות של בן הזוג הענק וכתוצאה מכך גם בהירותו משתנה, אך לא באופן סדיר. מעבר הגז בין הכוכבים נעשה דרך דיסקת ספיחה שייתכן שנוצרים בתוכה כוכבי לכת.

==קישורים חיצוניים==

* [http://stars.astro.illinois.edu/sow/mira.html מירה באתר של ג'ים קלר]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ענקים מסוג M
קטגוריה:כוכבים כפולים
קטגוריה:משתני מירה
קטגוריה:קבוצת הכוכבים לווייתן
צ'ק פוסט

מחלף הקריות (מכונה גם: מחלף צ'ק פוסט) הוא שמו של מחלף מרכזי במזרחה של חיפה. זהו מחלף כניסה מרכזי לחיפה ממזרח, והוא מנקז גם חלק מהתנועה המגיעה לעיר מצפון. הוא מקשר בין כביש 4 (שדרות ההסתדרות), הממשיך צפונה לכיוון הקריות, עכו, ועד נהריה וראש הנקרה, וכביש 752 (דרך בר-יהודה) המוביל מזרחה לנשר – ומערבה לעיר התחתית, שם הוא הופך לציר התנועה הראשי שלה. בדצמבר 2010 נפתח המוצא המזרחי של מנהרות הכרמל (כביש 23) בקרבת המחלף, וקצהו של כביש האגרה מתחבר עם שדרות ההסתדרות.

בימי השלטון הבריטי בארץ ישראל היה מפגש דרכים זה צומת T פשוט. הוא קיבל את הכינוי "Check Post" שמשמעותו באנגלית הוא עמדת בדיקה, על שם מחסומי ביקורת שנהגו הבריטים לפרוס בצומת כדי לאתר לוחמי מחתרות. למרות שכיום שמו הרשמי הוא "מחלף הקריות", נשאר שמו הישן בפי תושבי המטרופולין.

בשנות ה-50 נקבע בו מעגל תנועה, ששני עשורים אחר כך הוחלף במערכת רמזורים. במפנה המאה ה-21, על מנת להקל על גודש התנועה המאמיר, נבנה גשר המעביר את התנועה מחיפה צפונה מעל לצומת המרומזר, והצומת הפך למחלף.

בעבר שימש כביש 752 כעורק הבין־עירוני הראשי שקישר את חיפה עם נצרת והעמקים; אך דרך העמקים הועברה כמחצית הקילומטר צפון-מזרחה, שם נחנך מסוף האוטובוסים "מרכזית המפרץ", ונכון להיום הצ'ק פוסט משמש בעיקר תנועה לעיר נשר. לפנים היה בסמיכות לצומת גם צומת של רכבות, שכן רכבת העמק ההיסטורית חלפה בו, ושרידי מסילת הרכבת שנותרו בצומת מהווים עדות דוממת לפעילותה בעבר. כיום נמצאת בקרבת מקום תחנת הרכבת מרכזית המפרץ.
===רכבלית===

בסמוך למחלף נפתחה תחנת החלפה תחנה B של הרכבל נוסעים שמקשר את הצ'ק-פוסט לטכניון ולאוניברסיטת חיפה ונפתחה באפריל 2022. 

מאז חנוכתה של "מרכזית המפרץ", פחתה חשיבותו של הצ'ק פוסט מבחינת תחבורה ציבורית. חלק ניכר מתחנות האיסוף וההורדה שהיו משלושת עברי הצומת בוטלו ורוב תנועת הנוסעים מתנקזת אל מרכזית המפרץ ואל התחנה שבצומת קישון. מאז פתיחתו של כביש 22 פוחת גם השימוש במחלף מבחינת התחבורה הפרטית הבאה מצפון.
הכביש העולה לגשר מחלף הקריות בעלייה. צולם מכיוון צפון לדרום

== הצ'ק פוסט כאזור עירוני ==

בסמוך למחלף נמצא מתחם גדול של מסחר ותעשייה קלה, הידוע כאזור הצ'ק פוסט. הוא כולל עשרות חנויות רהיטים, מוסכים, אולמות אירועים, מועדונים ועוד. קניון לב המפרץ ("סינמול"), מהקניונים הראשונים בצפון, גם הוא חלק מאזור זה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://engineering.org.il/Uploads/Files/1541.pdf מרכז תחבורה מפרץ]
* [http://www1.haifa.muni.il/apps/project/economic/checkpost.asp תוכנית עיריית חיפה לשיקום וחידוש אזור הצ'ק פוסט]
* מיכאל יעקובסון: [http://www.xnet.co.il/architecture/articles/0,14710,L-3097939,00.html על תחנת רכבת הצ'ק פוסט ורכבת העמק], 23 באוקטובר 2012, Xnet

קטגוריה:כביש 4: מחלפים
קטגוריה:חיפה: צמתים ומחלפים
קטגוריה:רובע המפרץ
אזור שירות

אזור השירות "דה לוכט" משני צדדיו של כביש A2 ב[[הולנד]]
מגל" בכביש 6 בישראל]]
אזור שירות הוא מתקן ציבורי הממוקם לצדו של כביש מהיר ושבו מתאפשרת עצירת כלי רכב מבלי לעזוב את הכביש המהיר. המונח שמור בדרך כלל לאזורים בהם נמצאים נותני שירותים נוספים, כגון תחנות דלק, מוסכים, מסעדות או מקומות המציעים אפשרויות לינה. לעומת זאת, שטח לצד הכביש המיועד רק לעצירה ולמנוחה, או שבו שירותים בסיסיים בלבד, כגון בתי שימוש או שולחנות פיקניק, מכונה בדרך כלל בשם "אזור מנוחה". 

בישראל קיימים נכון לשנת 2009 רק ששה אזורי שירות, כולם לצד כביש 6 - שניים ליד נען, שניים ליד להבות חביבה, אחד ליד בית קמה והאחרון ליד קריית טבעון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דרכים וכבישים
קטגוריה:תחבורה