OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'ניפר סונדרס

ג'ניפר סונדרס (באנגלית: Jennifer Saunders; נולדה ב-6 ביולי 1958) היא שחקנית, קומיקאית ותסריטאית אנגלייה. את עיקר פרסומה קנתה כשגילמה את אדינה מונסון בסדרת הטלוויזיה "פשוט נהדרת", אותה כתבה ובה היא כיכבה כאשה בלתי אחראית, בלתי מוסרית ובלתי אפשרית.

==ביוגרפיה==
סונדרס למדה בבית הספר המרכזי לדרמה בלונדון, שם פגשה את דון פרנץ' ולאחר סיום הלימודים הופיעו השתיים יחד בקברט, בפסטיבלים ובסטנד-אפ. בשנות ה-80 המוקדמות בלטו השתיים בקהילה הקומית האלטרנטיבית באנגליה. הן יצרו תוכנית מערכונים מצליחה ל-BBC בשם "פרנץ' וסונדרס" המשודרת לעיתים בשידורים חוזרים. בסדרה הן שיחקו מגוון רחב של תפקידים פרודיים. הסדרה "פשוט נהדרת" התבססה לימים על פינה מהתוכנית - "אם ובת מודרניות".

סונדרס ופרנץ' ייסדו תוכנית טלוויזיה קומית בשם "קומיק סטריפ", שבה הופיעו יחד עם קומיקאים נוספים, ביניהם רובי קולטריין, ריק מייאל ואדריאן אדמונדסון - בעלה של סונדרס. כל פרק בסדרה הוא עצמאי ולא קשור לקודמיו. מקור השם "אדינה מונסון" הוא באחד הפרקים.

פרסומה הבינלאומי של סונדרס מגיע מהסדרה "פשוט נהדרת" שאותה יצרה, השתתפה בכתיבת התסריט שלה, וכיכבה בתפקיד אדינה מונסון: יחצ"נית נוירוטית בגיל העמידה שמנסה לשמר את חייה הבוהמיים משנות ה-60 תוך כדי מאבק, יחד עם ידידתה פטסי סטון (ג'ואנה לאמלי), בבתה סאפרון (ג'וליה סוואלה), באמה (ג'ון ויטפילד) ובשני בעליה לשעבר. הסדרה זכתה להצלחה רבה וכוכבים רבים התארחו בפרקיה. לסדרה חמש עונות שצולמו לאורך כ-10 שנים.

סונדרס הופיעה בתפקידי אורח בסדרות האמריקאיות "רוזאן" ו"חברים" ובסרטן של ה-"Spice girls". ב-2003 נבחרה על ידי ה"אובזרבר" כאחת מ-50 הקומיקאים הבריטים המצחיקים ביותר. ב-2004 נתנה את קולה לדמות הפייה הסנדקית בסרט האנימציה "שרק 2".

החל מ-2006 כותבת סונדרס את תסריטי הסדרה הקומית ג'אם וירושלים, שבה היא גם משחקת, יחד עם פרנץ', לאמלי ואחרים. ב-2007 שיחקה את התפקיד הראשי בסדרה הקומית "ויויאן וייל", שבה גם השתתפה בכתיבת התסריט. ב-2018 שיחקה בסרט הקומי "אהבה וכשכושים אחרים".

ב-2019 שיחקה בסרט הקומדיה הרומנטית "כמה רומנטי". 

בשנת 2020 שיחקה במיני-סדרה "אדם זר", אשר מבוסס רומן באותו שם מאת הרלן קובן. 

בשנת 2021 תרמה את קולה לסרט האנימציה "לשיר 2" בדמותה של ננה. גם ביצעה הופעת אורח בסדרה "רוחות רפאים" של ה-BBC One, בדמותה של לביניה. 

בשנת 2022 שיחקה בסרטו הבלשי של קנת בראנה "מוות על הנילוס". בהמשך השנה שיחקה בסדרת המערכונים "החמשושויה" שיצר מייק מאיירס עבור נטפליקס. 

==קישורים חיצוניים==

 
* [http://www.frenchandsaunders.com/ האתר של פרנץ' וסונדרס]
* 

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:מדבבות אנגליות
קטגוריה:קומיקאיות בריטיות
קטגוריה:תסריטאיות טלוויזיה בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1958
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1958
פצצת זרחן

ניסוי של פצצת זרחן אשר בוצע על ידי צבא ארצות הברית, 1921
ארגז [[צה"לי של פצצת מרגמה מסוג "עשן מתפוצץ"]]
פצצת זרחן היא פצצה המבוססת על זרחן לבן. הזרחן שבפצצה מתלקח כאשר הוא בא במגע עם חמצן וממשיך לבעור עד התכלותו כל עוד החומר בא במגע עם החמצן. במגע עם עור, גורם החומר לכוויות.

צבא ארצות הברית השתמש במתקפה על פלוג'ה שבעיראק בפצצות זרחן 155 מ"מ תוצרת ארצות הברית. עם פיצוצן באוויר שולחות פצצות הזרחן 116 "זרועות" של עשן דליק ברדיוס של 125 מטר. המגע עם החמצן גורם לעשן להידלק ולבעור בטמפרטורה של 816 מעלות צלזיוס. כאשר החומר הדליק פוגע בעור אנושי הוא שורף את העור וממשיך לבעור, עד העצם. קורבנות הפגיעה חווים כוויות קשות וכמעט בלתי ניתנות לטיפול, ובמקרים רבים מתים מהפצעים.

==שימושים==
לפצצות הזרחן מספר שימושים:
*הבערה
*סימון מטרות ויעדים
*יצירת מיסוך עשן מיידי
*פגיעה באויב

==סימני פגיעה==
סימנים לפגיעת זרחן:
*ריח של בשר שרוף
*כאבים עזים
*פגיעה מרסיס גדול – כתם ירוק, פגיעה מרסיס קטן – נקודות שחורות
*בחושך הפגיעה תזרח
*עשן לבן
* כוויות צהובות באזורים הנגועים וריח שום אופייני

=== טיפול ===
עזרה ראשונה המוגשת לנפגע זרחן נועדה למנוע מגע של החומר עם חמצן, וכוללת שטיפת האזור עם כמויות רבות של מים תוך חבישתו עם תחבושת ספוגה במים תוך הפשטה מלאה של הנפגע לזיהוי פגיעות נוספות.

==בחוק הבין-לאומי==
פצצת זרחן, גם זו המשמשת ליצירת עשן, היא "נשק תבערה" שחלות עליו המגבלות של הפרוטוקול השלישי של האמנה בדבר כלי נשק קונבנציונליים מסוימים. הפרוטוקול לא חל על פצצות עשן סטנדרטיות המשמשות למיסוך.

ישראל חתומה רק על הפרוטוקול הראשון והשני של האמנה. על הפרוטוקול השלישי, האוסר על שימוש בפצצות זרחן, חתמו 115 מדינות.

==השימוש בפצצות זרחן בצה"ל==
במשך שנים השתמש צה"ל בפצצות זרחן לצורך סימון ומיסוך. במהלך מבצע עופרת יצוקה צה"ל ירה כ-200 פצצות מרגמה זרחניות, בקוטר 81 מ"מ ו-120 מ"מ, בתוך שטח מיושב. 

ארגון Human Rights Watch פרסם תחקיר יסודי על השימוש הישראלי בזרחן לבן, וגם הארגון שוברים שתיקה פרסם עדויות של חיילי צה"ל שהעידו על "שימוש גדול בזרחן" לצורך ירי על בתים שחשודים כממולכדים. לאור הביקורת הוחלט בצה"ל להצטייד בתחמושת חליפית שאינה מכילה זרחן.
במלחמת חרבות ברזל פרסם העיתון וושינגטון פוסט כי על פי ניתוח שרידי פגזים מכפר בדרום לבנון, ישראל השתמשה במהלך המלחמה בפצצות זרחן במתקפות בדרום לבנון. בתגובה מסר צה"ל כי הוא משתמש בפצצות אלו לצורך מיסוך ולא לצורך תקיפה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

זרחן
קטגוריה:נשק תבערה
קטגוריה:חיל התותחנים הישראלי: אמצעי לחימה
קטגוריה:זרחן
גארי נוויל

גארי אלכסנדר נוויל (באנגלית: Gary Alexander Neville; נולד ב-18 בפברואר 1975) הוא כדורגלן עבר אנגלי. נוויל שיחק בעמדת המגן הימני והיה גם קפטן קבוצת מנצ'סטר יונייטד.

== קריירה ==
נוויל התחיל את הקריירה שלו ככדורגלן בוגר בפרמייר ליג כקשר אחורי במועדון הכדורגל מנצ'סטר יונייטד בשנת 1994. מאוחר יותר הוסט לתפקד כמגן ימני. משנה זו והלאה שימש נוויל כשחקן קבוע בהרכב של מנצ'סטר.

משחק הבכורה שלו בנבחרת אנגליה בכדורגל נערך ב-1994 במסגרת משחק ידידות נגד יפן. במסגרת הנבחרת השתתף נוויל ביורו 1996, מונדיאל 1998, יורו 2000, יורו 2004 ובמונדיאל 2006. נוויל החמיץ את טורניר מונדיאל 2002 כיוון ששבר את רגלו באותה עונה.

גארי הוא אחיו הגדול של שחקן הכדורגל פיליפ נוויל. השניים שיתפו פעולה במנצ'סטר יונייטד ובנבחרת אנגליה וכיוון ששניהם שיחקו באותה עמדה, לא פעם מצאו עצמם נאבקים זה בזה על מקום בהרכב הפותח.

משחקו האחרון של נוויל בקריירה היה בניצחון 2 : 1 על וסט ברומיץ' אלביון ב-1 בינואר 2011. ב-2 בפברואר הודיע על פרישה ממשחק פעיל, לאחר קריירה שנמשכה כ-20 שנים.

מאז פרישתו משמש כפרשן בטלוויזיה. כמו כן, משמש כיום כעוזר מאמן נבחרת אנגליה בכדורגל, כאשר תפקידו מתרכז בשיפור הקשר שבין השחקנים למאמן.

ב-2 בדצמבר 2015 נוויל מונה למאמן ולנסיה עד סוף העונה, אחיו פיל גם נכלל בצוות האימון. ב-30 במרץ 2016 פוטר מתפקידו.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.manutd.com/en/Players-And-Staff/Legends/Gary-Neville.aspx גארי נוויל] במדור השחקנים האגדיים של מנצ'סטר יונייטד
* [http://www.thefa.com/England/All-Teams/Players/N/Gary-Neville.aspx גארי נוויל] באתר התאחדות הכדורגל האנגלית

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:בורי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:מאמני ולנסיה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל האנגלי
קטגוריה:פרשני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ספורטאים אנגלים בספרד
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1975
פיל נוויל

פיליפ ג'ון "פיל" נוויל (באנגלית: Philip John "Phil" Neville; נולד ב-21 בינואר 1977) הוא כדורגלן עבר אנגלי. נוויל שיחק במועדון הכדורגל מנצ'סטר יונייטד רוב הקריירה הצעירה והבוגרת שלו ובקבוצת אברטון. לנוויל גם 59 הופעות בנבחרת אנגליה.
== קריירה ==
נוויל נולד בבורי שבאנגליה. בנעוריו שיחק בקבוצות הנוער של מנצ'סטר יונייטד. את הופעת הבכורה שלו בפרמייר ליג רשם במדי מנצ'סטר בשנת 1994. משנה זו והלאה שיחק נוויל באופן רציף בקבוצה למרות שלא היה שחקן הרכב ראשון. בשנת 1996 נתן נוויל את הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אנגליה בכדורגל נגד סין. נוויל זומן לסגל אנגליה בטורניר יורו 2004.

ב-4 באוגוסט 2005 עזב נוויל את יונייטד וחתם חוזה חדש עם אברטון לחוזה של 5 שנים. נכון ל-2009 משחק נוויל באברטון כקשר אמצעי או מגן לעיתים.

נוויל הוא אחיו הצעיר של המגן הימני המפורסם גארי נוויל. השניים שיתפו פעולה במנצ'סטר יונייטד ובנבחרת אנגליה, וכיוון ששניהם שיחקו באותה עמדה, לא פעם מצאו את עצמם נאבקים זה בזה על מקום בהרכב הראשון. פיל נוויל הוא גם אחיה התאום של שחקנית הנטבול בנבחרת אנגליה - טרייסי נוויל.

ב-24 במאי 2011 השתתף במשחק מחווה ידידותי במדי מנצ'סטר יונייטד נגד יובנטוס באולד טראפורד, לכבוד פרישתו ממשחק פעיל של אחיו גארי נוויל, ששיחק בתור קפטן מנצ'סטר יונייטד.

ביולי 2013 פרש נוויל ממשחק פעיל והצטרף לצוות האימון של מנצ'סטר יונייטד כדי לעזור למאמן הראשי דייוויד מויס, שהיה מאמנו באברטון.

בינואר 2018 מונה למאמן נבחרת אנגליה בכדורגל נשים.

בינואר 2021 מונה למאמן אינטר מיאמי. ביוני 2023 סיים את תפקידו במועדון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:מגני כדורגל אנגלים
קטגוריה:בורי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:ספורטאים אנגלים בספרד
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1977
פול סקולס

פול סקולס (באנגלית: Paul Scholes; נולד ב-16 בנובמבר 1974) הוא כדורגלן עבר אנגלי, ששיחק בעמדת הקשר המרכזי בקבוצת מנצ'סטר יונייטד. סקולס נמצא במקום הרביעי ברשימת שיאני ההופעות במדי מנצ'סטר יונייטד בכל המסגרות והוא אחד מארבעה שחקנים ברשימה זו עם למעלה מ-600 הופעות. סקולס נחשב לאחד מסמלי הקבוצה בעידן המנג'ר אלכס פרגוסון.

==קריירה==
סקולס הצטרף למנצ'סטר יונייטד כנער. ב-1992, עונתו הראשונה בקבוצת הנערים של המועדון, זכה עם קבוצתו באליפות הליגה. פריצת הדרך שלו הייתה בעונת כשכבש חמישה שערים ב-17 משחקים.

הופעת הבכורה שלו במדי נבחרת אנגליה הייתה בקיץ 1997, במשחק ידידות שנערך באולד טראפורד, בו ניצחה הנבחרת 2:1 את דרום אפריקה. סקולס היה חלק מנבחרת אנגליה למונדיאל 1998.

סקולס לא הצליח להתברג למקום קבוע בהרכב בשנותיו הראשונות ביונייטד, אך בעונת 1997/98 שיחק החל מהמחזור התשיעי, במקומו של רוי קין הפצוע.

בעונת היה סקולס שחקן מפתח בקבוצת היונייטד שזכתה ב"טרבל": אליפות, גביע ה-FA וליגת האלופות. הוא כבש את אחד משני שעריה מול ניוקאסל יונייטד בגמר הגביע ובליגת האלופות הבקיע שער חוץ מול אינטר מילאנו בשלב רבע. את משחק הגמר נגד באיירן מינכן החמיץ בגלל צבירת כרטיסים צהובים.

עד עונת שיחק בהרכב דרך קבע. מאז הלכו ופחתו מספר הופעותיו, אך הוא עדיין שימש את פרגוסון במשחקים מסוימים. כך היה במשחק הניצחון הביתי על ליברפול ב-22 באוקטובר 2006, שבפתחו כובד סקולס בצלחת לרגל הופעתו ה-500 בקבוצה הבוגרת, ובמהלכו הבקיע שער.

ב-15 שנים במנצ'סטר זכה סקולס ב-11 אליפויות אנגליה, שלושה גביעים אנגליים ושני גביעי ליגת האלופות. מנבחרת אנגליה פרש לאחר הכישלון האנגלי ביורו 2004.

ב-31 במאי 2011 הודיע על פרישה ממשחק ומעבר לתפקיד עוזר מאמן במועדון. אולם ב-8 בינואר 2012 הפך את החלטתו ושב לשחק בניצחון 3:2 נגד מנצ'סטר סיטי בגביע האנגלי. ב-14 בינואר רשם סקולס את משחק הליגה הראשון שלו לאחר הפרישה בניצחון 3:0 על בולטון וונדררס ואף כבש את אחד מהשערים לזכות קבוצתו.

ב-11 במאי 2013 הודיע סקולס על פרישה שנייה וסופית ממשחק.

==סגנון משחק==
סקולס היה ידוע כשחקן נמרץ ואגרסיבי, וזכה לכינוי "Ginger Ninja" ("הנינג'ה הג'ינג'י"), עקב משחקו הסוער והתיקולים החריפים שלעיתים היה מבצע. סקולס שיחק כקשר במרכז המגרש ומשם הנהיג את הקבוצה. בנוסף, הייתה לסקולס בעיטה טובה מרחוק, ועל אף שביצע עבודת הגנה במרכז השדה, כבש שערים רבים במהלך משחקיו במנצ'סטר יונייטד ובנבחרת אנגליה בכדורגל.

==תארים==
; עם מנצ'סטר יונייטד
*אליפות הפרמייר ליג (11)
**, , , , , , , , , , 
*גביע ה-FA: (3)
**, , 
*גביע הפוטבול ליג: (2)
** 
*מגן הקהילה: (5)
**, , , , 
*ליגת האלופות: (2)
**, 
*הגביע הביניבשתי: (1)
**
*אליפות העולם לקבוצות: (1)
**
* סקולס נכנס להיכל התהילה של הליגה האנגלית

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.manutd.com/en/Players-And-Staff/First-Team/Paul-Scholes.aspx פרופיל שחקן] באתר הרשמי של מנצ'סטר יונייטד 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל האנגלי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:אנגלים ממוצא אירי
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1974
מנהרת לינקולן

כניסה למנהרה
מנהרת לינקולן (באנגלית: Lincoln Tunnel) היא מנהרה באורך 2.4 ק"מ העוברת מתחת נהר הדסון ומחברת בין ויהוקן שבמדינת ניו ג'רזי לבין העיר ניו יורק במדינת ניו יורק שבארצות הברית.

==הקמת המנהרה==
עבודות הקמת המנהרה החלו בשנת 1934 והיא נפתחה לתנועה בשנת 1937. בשנים 1945 ו- 1957 נוספו שתי מנהרות מקבילות, והמנהרה כולה על שלוש מנהרותיה כוללת שישה נתיבי תנועה, כאשר אחד מהם משמש לתחבורה ציבורית.

==שימוש במנהרה==
במנהרה עוברים מדי יום 120,000 כלי רכב, ועל כן זו המנהרה בה עוברת התנועה העמוסה ביותר בעולם מדי יום.
נכון ליוני 2023, בכניסה למנהרה מכיוון ניו ג'רזי נגבת עמלת מעבר על סך של 17 דולר.

==טרור ==
בעבר הייתה המנהרה יעד לפיגועי טרור על ידי מפגעים אסלאמיים אשר ניסו לבצע פיגועי טרור ביעדים רבים בניו יורק אולם ניסיון זה נכשל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.panynj.gov/ רשות הנמלים של ניו יורק]
* [http://www.nycroads.com/crossings/lincoln/ מינהרת לינקולן]
* 

לינקולן
לינקולן
קטגוריה:נהר הדסון
קטגוריה:ניו ג'רזי: תחבורה
קטגוריה:ניו ג'רזי: מבנים
קטגוריה:מנהרות כביש
גשר רוברט פ. קנדי

גשר רוברט פ. קנדי ובשמו הקודם גשר טרייבורו (באנגלית: Robert F. Kennedy Bridge) הוא מבנה המורכב משלושה גשרים, המחברים את הרבעים השונים של העיר ניו יורק: הברונקס, מנהטן וקווינס. הגשר עובר מעל האי וורד והאי רנדל שהיו מצויים בין הרבעים ואוחדו יחד על ידי ייבוש הים.

הגשר עובר מעל תעלת הל גייט (חלק מאיסט ריבר), נהר הארלם, ולשון הים ברונקס.

==בניית הגשר==

גשר רוברט פ. קנדי תוכנן בשנת 1929 והכוונה הייתה לבנותו על ידי הנפקת איגרות חוב של העיר ניו יורק. אולם עם קריסת הבורסה בשנת 1929, לא היה ניתן לגייס כספים לבניית הגשר. עוזר מושל מדינת ניו יורק, רוברט מוזס, לקח על עצמו את פרויקט בניית הגשר והקים לצורך כך את רשות גשר טרייבורו. עבודות בניית הגשר החלו בשנת 1930. היחסים העכורים בין מוזס לנשיא ארצות הברית, פרנקלין רוזוולט איימו למנוע תמיכה פדרלית בפרויקט במסגרת הניו דיל, אולם לחץ בדעת הקהל שהציג את רוזוולט כפוליטיקאי קטן הכריחה אותו להעביר את הכספים והגשר נפתח לתנועה ב-11 ביולי 1936 במעמד הנשיא. עם השלמתו עברו הכנסות הגשר את הציפיות, והוא היה לפרויקט לדוגמה של הרשות לעבודות ציבוריות.

עלותו של הגשר עלתה על עלות הקמת סכר הובר. על מנת להקים את הגשר הובאו לעיר ניו יורק מלט ממפעלים צפוניים המצויים במדינת מיין ועד מפעלים דרומיים המצויים במדינת מיסיסיפי. כמו כן יער שלם במדינת אורגון נכרת על מנת לשמש פיגומים עבור הגשר.

==שימוש בגשר==
ההכנסות מהאגרה של המעבר בגשר מגיעות ל-933 מיליון דולר מדי שנה (נכון ל-2002) - וכיום משמש כמקור מימון עיקרי לרשות התחבורה העירונית של ניו יורק. עוברים בגשר כ-200,000 כלי רכב מדי יום.

===הגשר התלוי על איסט ריבר (כביש I-278)===
*אורך חלקו המרכזי של הגשר: 421 מטרים.
*אורך כל אחד מחלקיו הצדדיים של הגשר: 213 מטרים.
*אורכו הכולל של הגשר: 847 מטרים.
*רוחב הגשר: 30 מטרים.
*מספר נתיבי התנועה: 8.
*גובה המגדלים מעל פנים המים (בגאות): 96 מטרים.
*גובה מרכז הגשר מעל פני המים (בגאות): 44 מטרים.

===הגשר מעל נהר הארלם (דרך 900G)===
*אורך חלקו המרכזי של הגשר: 94 מטרים.
*אורך כל אחד מהחלקים הצדדיים: 70 מטרים.
*אורך מקצה אל קצה: 235 מטרים.
*גובה מגדלי הגשר: 64 מטרים.
*מספר נתיבי תנועה: 6.

===הגשר מעל לשון הים ברונקס (I-278)===
*אורך חלקו המרכזי של הגשר: 117 מטרים.
*מערך של חלקי הגשר התלויים: 371 מטרים.
*אורך מקצה לקצה: 488 מטרים.
*גובה מעל פנים הים (גאות): 17 מטרים.
*מספר נתיבים: 8.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20080424093739/http://www.mta.info/bandt/html/triboro.htm MTA גשר רוברט פ. קנדי]
* [http://www.nycroads.com/crossings/triborough/ גשר רוברט פ. קנדי - סקירה היסטורית]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ניו יורק: גשרים
קטגוריה:איסט ריבר: גשרים
רוברט פ. קנדי
קטגוריה:הארלם ריבר
קטגוריה:הברונקס
קטגוריה:מנהטן: מבנים
קטגוריה:קווינס: מבנים
רוקול

רוקול (באנגלית: Rockall) הוא איון בלב האוקיינוס האטלנטי בין בריטניה ואירלנד במזרח, איי פארו ואיסלנד בצפון. 
רוקול הוא בעצם צוק קטן הבולט מהים, בשטח של מספר מטרים רבועים. האי מהווה שריד גאולוגי של הר געש שכבה לפני אלפי שנים. כלי שיט רבים טבעו לאחר שהתנגשו באי.

בני אדם מעולם לא התיישבו על האי, אך למרות זאת ישנן מדינות אשר תובעות חזקה עליו:

*
* אשר קרובה יותר לאי מבריטניה עצמה מבחינה גאוגרפית
*
* שבשליטת דנמרק

==היסטוריה==
הסלע רוקול מזדקר לגובה של 17 מטרים ויש לו שטח כולל של 780 מטר מרובע. הוא ממוקם באוקיינוס האטלנטי כ-400 ק"מ ממערב לאירלנד ואין בקרבתו שום אי או סלע אחר. בעל החיים היחיד שמתקיים על האי הוא סוג נדיר של רכיכה והלובן בפסגתו נובע מלשלשת של ציפורי ים. פחות אנשים פסעו על פני רוקול מאשר על פני הירח.

עד שנת 1955 כמעט ולא היו לרוקול אזכורים ואנשים בודדים בלבד ידעו על קיומו. שתיים או שלוש ספינות עצרו לידו במהלך המאה ה-19, אחת מהן כמעט איבדה את הקפטן שלה, שטיפס לפסגה ואז אבד - ביחד עם האי, בערפל כבד. רוקול גם נזכר בשתי פואמות-ים מלנכוליות של העידן הרומנטי.
בשנת 1955, החליטה בריטניה לבצע ניסוי גרעיני שציר שיגור הטיל שלו היה מצוי קרוב לאי. הממלכה המאוחדת חששה שהרוסים יתצפתו על הניסוי מהאזור, ולכן החליטה לתבוע על רוקול בעלות. שני קציני צי בריטים ירדו אל פסגתו מהליקופטר ונעצו בה את דגל הממלכה המאוחדת וקבעו בראש הסלע לוחית המקדישה אותו להוד מלכותה אליזבת השנייה, "מנהיגת חבר המדינות, מגינת האמונה". בשנות התשעים הגיעו פעילים של ארגון הסביבה גרינפיס לרוקול והכריזו עליו כמדינה עצמאית ושמה Waveland. זאת, כחלק מקמפיין שנועד למשוך תשומת לב למצבו האקולוגי של האוקיינוס. ממשלת בריטניה הגיבה בהודעה לקונית, לפיה "כל מי שרוצה מוזמן להגיע לשם". אחד הפעילים של הארגון ששהו באי הסיר את השלט הבריטי ההיסטורי והבריג אותו בחזרה, עם הפנים למטה במטרה לשמר את השלט אך לעקרו כאות מחאתי. כעשור לאחר מכן - השלט כבר לא היה שם. אדם לא ידוע הצליח להסיר את השלט הזה, מלב האוקיינוס, מבלי שאיש ידע שביקר באי. בעקבות המקרה נדר לאומן בריטי בשם אנדי סטריינג'ויי לקבוע במקום שלט חדש ואף השיג למהלך את תמיכת מועצת האיים הסקוטית. סטריינג'ויי עדיין לא הצליח לממש את ההבטחה.

האקט הבריטי להלאמת רוקול הוביל ליצירת משבר טריטוריאלי, אף על פי שעד אותה עת אף ארץ אחרת לא תבעה בעלות על הסלע. הסכסוך נסב סביב הבעלות על זכויות הדיג של דג הבקלה הנובעות מכח הבעלות על המים הטריטוריאליים סביב האי. הסכסוך יושב רק בשנת 2014 ונפתח שוב בשנת 2017 בעקבות פרישת הממלכה המאוחדת מהאיחוד האירופי. החברות המשותפת של בריטניה ואירלנד באיחוד היא שפתרה ב-2014 את המשבר אך פרישה 'נוקשה' של בריטניה מהאיחוד עלולה לחסום גישת ספינות דיג איריות לכל נתח האוקיינוס שבין החוף הסקוטי לרוקול. מומחים מזהירים כי התוצאה יכולה ליצור תגובת שרשרת שתמוטט את הכלכלה של מחוזות שלמים באירלנד.

ב-2023 נעשה ניסיון של ההרפתקן כריס קמרון לשבור את שיא השהייה על האי. הוא הצליח לשהות על האי במשך 30 ימים, עד שתנאי מזג אוויר קשים גרמו לו לבקש הצלה. מטרתו הייתה לשבור את השיא שעדיין עומד על 45 ימים שנקבע לפני עשור, בכך שהתכוון לשרוד שם חודשיים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:איים באוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:חבלי ארץ במחלוקת
קטגוריה:דנמרק: איים לא מיושבים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: איים לא מיושבים
קטגוריה:איסלנד: איים לא מיושבים
קטגוריה:דנמרק: יחסי חוץ
לא (לוגיקה)

בלוגיקה מתמטית, לא או שלילה הוא קשר לוגי אונארי המתאים לכל פסוק או תבנית את הפסוק או התבנית ההפוכים במובנם ובתנאי האמת שלהם. 'לא' הוא אחד משני הקשרים הבסיסיים עליהם בנויה הלוגיקה הפורמלית (השני הוא אם-אז).

באלגברה בוליאנית, הקשר מוכר בשם NOT או שלילה, ומיוצג על ידי פעולה בוליאנית אונארית שתוצאתה "אמת" (true) רק כאשר האופרנד היחיד שלה הוא "שקר" (false).

בתחומים שונים נהוגות דרכים מגוונות לסמן פעולה זו:
* <span style="text-decoration: overline;">p</span>
* 
* 
* 
* 

== טבלת אמת ==
טבלת האמת של הפעולה הבוליאנית 'NOT' ושל הקשר 'לא' נתונה בטבלה הבאה:
{| border="1" summary="טבלת האמת של האופרטור"
! קלט !! תוצאה
|-
| 0 || 1
|-
| 1 || 0
|}

(כאשר 1 מייצג אמת, ו-0 מייצג שקר).

==שפות תכנות==
במרבית שפות התכנות קיים אופרטור למימוש NOT לוגי בביטויים לוגיים, המשמשים בפקודת IF ובפקודת השמה. הצורות המקובלות לכתיבת אופרטור זה:
* NOT: בשפות COBOL, Visual Basic
* not: בשפת Python
* ¬: בשפת PL/I
* !: בשפת C ובשפות הנובעות ממנה

== ראו גם ==
* לוגיקה
* אלגברה בוליאנית
* תחשיב הפסוקים
* Aufheben

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לוגיקה מתמטית
קטגוריה:לוגיקה בוליאנית
קטגוריה:מעגלים ספרתיים
קטגוריה:תכנות
קטגוריה:פעולות אונאריות
מאדאם דה מנטנון

פרנסואז ד'אובינייה, מרקיזת מנטנון (בצרפתית: Madame de Maintenon, 27 בנובמבר 1635 – 15 באפריל 1719), הייתה אשתו השנייה של לואי הארבעה עשר מלך צרפת.

==ביוגרפיה==
פרנסואז ד'אובינייה נולדה בעיר נירו שבחבל פואטייה, בבית כלא שבו ריצה אביה עונש מאסר. ב-1639 הוריה לקחו אותה לאי מרטיניק (אחד מאיי הודו המערבית). ב-1645 מת אביה, ואמה חזרה לצרפת עם ילדיה. ב-1649 נכנסה למנזר לנשים. ב-1651 נישאה לסופר פול סקרון שלקה בשיתוק ונזקק למטפלת. היא שירתה גם כמזכירתו וכמארחת של אנשי החוג הספרותי שהתקיים בביתו בפריז שבו השתתפו, בין היתר, מדליין דה סקודרי ומאדאם דה סבינייה. היא השתתפה בשיחה והוכיחה את חוכמתה. ב-1660 מת בעלה ופרנסואז קיבלה קצבה מן העוצרת אן מאוסטריה.

החל ב-1669 שימשה כמטפלת בילדיה של מאדאם דה מונטספאן, שהייתה מאהבתו של לואי הארבעה עשר. המלך התרשם ממסירותה לילדים ואמר: "היא יודעת לאהוב. יהיה זה טוב להיות אהוב שלה." ב-1678 פרנסואז סקרון הפכה למרקיזה ממנטנון, אחרי שרכשה את אחוזת מנטנון שליד העיר שארטר. ב-1680 שימשה כמטפלת בבנו היחיד של המלך, לואי, הדופן הגדול, מאשתו מריה תרסה, שמתה ב-1683. בחורף של 1686-1685, המלך נשא בסתר לאישה את המרקיזה ממנטנון שהפכה למאדאם דה מנטנון. ב-1686 ייסדה בסנט-סיר שליד ורסאי בית ספר לנערות אצולה שמשפחותיהן נהרסו בעקבות מלחמותיו של המלך, וב-1693 הפכה אותו למנזר לנשים. ב-1715, אחרי מות המלך לואי הארבעה עשר, פרשה למנזר סנט-סיר ומתה שם ב-1719.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

קטגוריה:ילידות 1635
מנטנון
קטגוריה:לואי הארבעה עשר, מלך צרפת
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-17
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-18
קטגוריה:נשים צרפתיות במאה ה-17
קטגוריה:נשים צרפתיות במאה ה-18
קטגוריה:נשות מלכים צרפתים
קטגוריה:נפטרים ב-1719
ניקולס גיין

ניקולס כריסטובל גיין בטיסטה (בספרדית: Nicolás Cristóbal Guillén Batista; 10 ביולי 1902 – 16 ביולי 1989) היה משורר קובני. כחבר המפלגה הקומוניסטית של קובה משנת 1937 השתתף גיין באורח פעיל בחיי התרבות של ארצו ובפוליטיקה שלה. גיין נחשב לדמות ראשונה במעלה בתרבות האפרו-אנטילית של המאה העשרים ולאחד מגדולי המשוררים שהצמיחו האיים הקריביים בזמננו. מעבר לעיסוק המתמיד בשאלות חברתיות, ובעיקר בבעיית העוני והקיפוח על רקע גזעי, ניכרת בשירתו ההתעניינות בשורשי התרבויות האפריקניות העממיות, ומקצביהן המוזיקליים זוכים לביטוי נאמן ברבות מיצירותיו.

==קורות חייו==
ניקולס קריסטובל גיין בטיסטה נולד ב-10 ביולי 1902 בקמגואיי המשמשת כבירת המחוז הנושא אותו שם. ניקולס הוא בנו של העיתונאי ניקולס גיין אורה וארחליה בטיסטה ארייטה. אביו חשף אותו למוזיקה אפרו-קובנית בגיל צעיר מאוד.

ב-1917 אביו מחה בכתביו על זיופים אלקטורליים וכתוצאה מכך חוסל על ידי חיילים בהתקוממות פוליטית ואימו הייתה צריכה לגדל אותו ואת אחיו בכוחות עצמה. לאורך גדילתו של גיין, הוא נחשף לגזענות רבה מכיוון החברה. 

ב-1919 גיין סיים את לימודי התיכון ושנה לאחר מכן הוא החל לפרסם את שיריו, ולעבוד עם עיתונים כמו "קמגאויי גרפיקו" ו"אורטו".

ב-1922 התחיל ללמוד משפטים באוניברסיטת הוואנה, ופרש בעקבות אכזבתו מהמצב של האוניברסיטה- דבר שהביא לידי ביטוי בשירו " מלבד ספרי הלימוד שלי" שיר סאטירי על חיי האוניברסיטה שלו.

גיין חזר לעיר הולדתו והתחיל לארגן ולנהל את המגזין ליס, שהחזיק מעמד זמן קצר. בקמגאווי גיין עסק בדברים שונים, הכוללים עבודה כמתקן הגייה ולאחר מכן כעורך בעיתון "הקמגאוייני". כמו כן, עבד בעיריית קמגאווי. בשנת 1937 הצטרף למפלגה הקומוניסטית. בשנים אלו סיקר כעיתונאי את מלחמת האזרחים בספרד. לאחר שסורב להיכנס לארצות הברית בשנת 1940, סייר באופן נרחב באמריקה הדרומית, סין ואירופה. בשנים אלו התגברו מאפיינים של דיאלקטיקה מרקסיסטית בשיריו. בשנת 1953 ממשל קובה בראשות פולחנסיו בטיסטה מנע מגיין מלחזור לקובה, והוא נאלץ לבלות שנים בגלות בצ'ילה. אחרי המהפכה הקובנית ב-1959, התקבל גילן בברכה על ידי הנשיא החדש, פידל קסטרו.

נפטר בגיל 87 ממחלת פרקינסון ונקבר בבית העלמין קולון שבהוואנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:משוררים קובנים
קטגוריה:אפרו-קובנים
קטגוריה:ילידי 1902
קטגוריה:קובנים שנפטרו ב-1989
דולוס מיקל

דולוס מיקל אי אבליה (בקטלאנית: Dolors Miquel i Abellà; נולדה ב-18 ביולי 1960) היא משוררת קטלאנית.

נולדה בעיר ליידה שבנפת סגריה (צפון-מערב קטלוניה).

מיקל עוסקת בכתיבה עיתונאית ובהוראה, סגנונה הייחודי מצטיין במיוחד בישירותו ובתפוצה הנרחבת של צורות לשוניות דיאלקטליות בשימוש הלשון. על ספר הביכורים שלה, "הרוח והבית הסגור", שראה אור בשנת 1990, זכתה היוצרת בפרס ע"ש רוזה לוורוני מטעם עיריית קאדאקס.

בין ספריה האחרים: "ספר הגברים" (1998), "שירי הייקו של נהג המשאית" (1999), "צוענייה רוק" (2002) ו"רוחות האדמה" (2004), שעליו זכתה בפרס עיריית ברצלונה.

בשנת 1992 פרסמה את קובץ סיפוריה היחיד.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.barcelonareview.com/14/e_dm_int.htm ריאיון עם המשוררת באנגלית]
* 

 

קטגוריה:משוררות קטלאניות
קטגוריה:ספרדיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1960
גאי גבריאל קיי

גאי גבריאל קיי (באנגלית: Guy Gavriel Kay; נולד ב-7 בנובמבר 1954) הוא סופר פנטזיה קנדי יהודי, הידוע בכך שהעולמות הבדיוניים שהוא יוצר מבוססים על מקומות אמיתיים במהלך תקופות היסטוריות אמיתיות, כמו קונסטנטינופול במהלך שלטונו של יוסטיניאנוס הראשון או ספרד בימי אל סיד. כתיבתו היא דוגמה לסוגת הפנטזיה ההיסטורית, אם כי קיי עצמו מעדיף להימנע מקטגוריזציה של עבודתיו. נכון ל-2019, קיי פרסם 14 רומנים וספר שירה, וספריו תורגמו ללמעלה מ-30 שפות.

== קורות חיים ==
נולד בוייבורן ססקצ'ואן וגדל בוויניפג בירת פרובינציית מניטובה. כסטודנט באוניברסיטת מניטובה, קאי יצר קשר עם כריסטופר טולקין, דרך קשרים משפחתיים - אשתו השנייה של כריסטופר, הייתה קנדית וקרובת משפחה של קיי. כאשר טולקין הזדקק לעזרה בעריכת עבודת אביו שלא יצאה לאור, הוא יצר קשר עם קיי, שלבסוף עבר לאוניברסיטת אוקספורד בשנת 1974 כדי לעבוד עם טולקין על עריכת "הסילמריליון". גאי לא מוכן לדבר המון על התהליך והיחסים עם כריסטופר, אולם מציין שהסיבות שטולקין בחר בו הן ההעדפה שלא להיעזר באקדמאי, אלא בקרוב משפחה. גאי הצהיר שהעבודה על ה"סילמריליון" הייתה מלמדת ומאירת עיניים עבורו, ככותב, שלמד שמלאכת הכתיבה לא מתחילה מגרסה סופית ומצוינת, אלא כרוכה בהרבה עבודת שכתוב, עריכה, מחיקה והוספה.
בתום השנה של קיי באוקספורד, הוא חזר לקנדה ב-1976 על מנת לסיים תואר במשפטים באוניברסיטת טורונטו, והחל להתעניין בכתיבת ספרים בדיוניים. הוא נעשה לכותב הראשי ולאחד המפיקים של סדרת רדיו קנדית, "מאזני הצדק".
ב-1984 יצא לאור ספר הפנטזיה הראשון שלו, "עץ הקיץ", שהיה הספר הראשון בטרילוגיה "מארג פיונאבאר".
קיי הגיע לישראל בשנת 2004 והיה אורח הכבוד של פסטיבל אייקון של אותה השנה.

==ספריו==
=== ספרים שתורגמו לעברית ===
כל הספרים תורגמו לעברית בהוצאת אופוס הוצאה לאור.
* מארג פיונאבאר, מסעם של חמישה אנשים מכדור-הארץ אל ממד אחר, בשלושה חלקים:
** עץ הקיץ (1984)
** האש הנודדת (1986), זכה בפרס אורורה 1987.
** הדרך האפלה מכול (1987)
* טיגאנה (1990), זכה בפרס אורורה 1991. עיר-מדינה המדוכאת בידי מכשף-עריץ, המבוססת באופן חופשי על איטליה של ימי-הביניים.
* אריות אל-ראסאן (1995), סיפורם של שני אסטרטגים צבאיים (אחד המבוסס על אל סיד) בעיר המבוססת באופן חופשי על ספרד של ימי-הביניים.
* הפסיפס הסרנטיני, אומן פסיפס בשירותו של הקיסר ואלריוס השני (המבוסס על יוסטיניאנוס הראשון) בסרנטיום (המבוססת באופן חופשי על קונסטנטינופול), בשני חלקים:
** הפלגה לסרנטיום (1998)
** אדון הקיסרים (2000)

=== ספרים שטרם תורגמו ===
* שיר לארבון (1992), מבוסס על מסע הצלב האלביגנזי בפרובאנס של ימי-הביניים.
* מבעד לבית אפל זה (2003), אוסף שירים.
* אורה האחרון של השמש (2004), סיפור המבוסס על פלישת הויקינגים לאנגליה וויילס במהלך שלטונו של אלפרד הגדול.
* איזבל (2007), פנטזיה אורבנית מודרנית המתרחשת בפרובאנס, אשר במרכזה נער מתבגר והתקלויותיו עם דמויות מן העבר הרחוק. הספר קשור באופן רופף לטרילוגיית "מארג פיונאבאר".
* מתחת לרקיע (2010), סיפור המתרחש בעולם דמוי סין תחת שושלת טאנג של המאה ה-8, ועוסק באירועים שהובילו למרד אן לושן.
* נהר הכוכבים (2013), המשך של "מתחת לרקיע", כארבע מאות שנה מאוחר יותר, בהשראת סין של שושלת סונג, על מלחמות ג'ין-סונג.
* ילדי הארץ והרקיע (2016), מתרחש באותו העולם של אריות אל-ראסאן, הפסיפס הסרנטיני ואורה האחרון של השמש, בהשראת קרואטיה של המאה ה-16.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים יהודים קנדים
קטגוריה:סופרי פנטזיה קנדים
קטגוריה:סופרי פנטזיה יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מניטובה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1954
ישיבת מעלות

ישיבת מעלות יעקב (על שם הרב ד"ר יעקב הרצוג) היא ישיבת הסדר השייכת למרכז ישיבות בני עקיבא. הישיבה ממוקמת בעיר מעלות-תרשיחא שבגליל המערבי. בראש הישיבה עומד הרב יהושע ויצמן.

==היסטוריה==
בשנת 1974 החליטה הממשלה על הקמת ישיבת הסדר נוספת. באוגוסט 1974 החליטה ועדה של משרד הדתות שהישיבה תוקם במעלות, כדי לחזק את המקום בעקבות הפיגוע במעלות. בינואר 1975, לאחר שהבטחת שר הדתות, יצחק רפאל, להקים ישיבת הסדר בקרית שמואל העלתה חשש שישיבה זאת תבוא על חשבון הישיבה המובטחת במעלות, הבטיח שר הדתות להעניק 100,000 ל"י לצורך הקמת הישיבה במעלות. בתחילת מרץ 1975 החליטה ועדת החינוך של הכנסת שתוקם ישיבה במעלות ולא בקריית שמואל, על פי הצעתו של חבר הכנסת יוסי שריד.

הישיבה הוקמה תחת מרכז ישיבות בני עקיבא בעזרת תלמידים מישיבות כפר הרא"ה, נתיב מאיר ועוד. בראשות הישיבה עמד בתחילה הרב מנחם גרינשפן, ולאחר מכן הרב שמואל דיקמן, שמונה באפריל 1977 לדיין בחיפה.

בשנת ה'תשל"ט התמנה לראשות הישיבה הרב חיים אליעזר מילר מקריית מוצקין. באותה תקופה לימד בישיבה בין היתר הרב ברוך גיגי.

בשנת ה'תש"ן התמנה לראשות הישיבה הרב יהושע ויצמן ומאז הוא עומד בראשה.

מנהל הישיבה בשנים תשל"ט–תשע"ה היה משה ברח"ד.

בשנת 2014 הוענק לישיבה ולרב ויצמן פרס היצירה התורנית ע"ש הרצי"ה.

== דרך חינוכית ==
הרב ויצמן מוביל בישיבה ובשלוחותיה גישה הנקראת 'תורת ארץ ישראל'. על פי דרך זו, המסתמכת על דברים שכתב הראי"ה קוק, לימוד הגמרא נעשה באופן של חיפוש והעמקה בקווים מחשבתיים המתחברים לפרטי הסוגיות ההלכתיות. בשיעוריו מבאר הרב ויצמן מחלוקות ראשונים בסוגיות הלכתיות בעזרת פסקאות מהזוהר, מכתבי הרב קוק, ומכתבי הגות ומחשבה נוספים. הרב ויצמן מסביר שזוהי דרכה של תורת ארץ ישראל, וקורא לכל לומדי התורה לאמץ את שיטתו הלימודית.

בישיבה פועלת "תוכנית חו"ל" המיועדת לבני התפוצות הבאים ללמוד בישיבות בארץ.

== ישיבות נוספות שהקימה הישיבה ==

בשנת ה'תשנ"ז הישיבה קיבלה על עצמה לשקם את ישיבת נוה דקלים (לשעבר ישיבת ימית אשר הוקמה במקור במקביל לישיבת מעלות, על מנת לחזק את חבל הארץ ימית), הרב ויצמן שלח לשם את הרב דוד גבריאלי, יחד עם שני ר"מים ועשרה תלמידים. מאלול ה'תשנ"ח חזרה ישיבת נוה דקלים להיות ישיבה עצמאית.

ארבע ישיבות הסדר נוספות הוקמו על ידי הישיבה:
* בשנת ה'תשס"א הוקמה ישיבת נתיב טפחות על ידי בוגרי הישיבה במטרה להוות מסלול ראשון מסוגו לבוגרי תיכונים דתיים אשר ממעטים להמשיך את לימודיהם בישיבות הסדר רגילות, בראש הישיבה עומד הרב אייל גריינר.
* ישיבת עכו "רוח צפונית" - בראשה עומד הרב יוסי שטרן חתנו של הרב ויצמן.
* ישיבת חולון בראשה עמדו בוגרי הישיבה עד לשנת תשפ"ב.
* ישיבת ההסדר נוף הגליל, הוקמה בשנת ה'תשע"א בנצרת עילית (כיום נוף הגליל), ועומד בראשה הרב דני סגליס.
הישיבות פועלות כיום באופן עצמאי.
*בנוסף פתחה הישיבה את מדרשת "תכלית" בעכו תחת ישיבת "רוח צפונית" ברשות הרבנית עפרה שטרן בתו של הרב ויצמן.

==קישורים חיצוניים==
* 
* ישי פרידמן, [https://web.archive.org/web/20131006190306/http://myim.co.il/main.php?mod=newsOpen&articleID=627 "הקוסמים" כתבה על בוגרי ישיבת מעלות מתנועת 'אל עצמי' בשבועון מעייני הישועה]
* 

==הערות שוליים==

*
מעלות
מעלות
קטגוריה:מעלות-תרשיחא
קטגוריה:הפיגוע במעלות
כתב עת

עמוד השער של עיתון "כלנוע", כתב עת העוסק בקולנוע
עמוד השער של עיתון "[[בגלל", כתב עת העוסק בספרות]]
שער מגזין ערוך למגזין גיטרות
כתב עת הוא דבר דפוס היוצא לאור, בדרך כלל, בתדירות קבועה ולפחות אחת לשנה בדפוס או באופן אלקטרוני. רוב כתבי העת מוקדשים לתחום עניין מסוים, כגון כתבי עת לספרות או כתבי עת אקדמיים.

כתבי עת מוצאים לאור על ידי גורמים שונים ובהם ארגונים שכתב העת משמש להם במה עבור חברי הארגון בנושא הקושר אותם יחד. במקרה זה נקרא כתב העת ביטאון, בהיותו מבטא דעות או עובדות המפורטות על ידי חברי הארגון או עבורם. מקובל לכנות כתבי עת גם על פי תדירות הפצתם.

==כתבי עת על פי תדירות==
*יומון: כתב עת שיוצא לאור מדי יום.
*שבועון: כתב עת שיוצא לאור פעם בשבוע.
*ירחון: כתב עת שיוצא לאור פעם בחודש.
*דו-ירחון: יוצא לאור מדי חודשיים.
* רבעון: יוצא לאור מדי שלושה חודשים.
*חצי-שנתון: יוצא לאור פעם בחצי שנה.
* שנתון : יוצא לאור אחת לשנה (ראו גם: אלמנך).
המילונאי ראובן אלקלעי הציע במילונו את החידוש שְׁנָתוֹנַאי במובן עורך שנתון (תפקיד שבו שימש בעצמו).

==הפצה==
עמוד השער של [[ביכורי העתים, כתב עת של תנועת ההשכלה בווינה]]
כתבי עת מופצים בשתי דרכים:
* מכירה בחנויות המיועדות לכך, ובחנויות המקדישות דוכן לכתבי עת בנוסף למוצרים אחרים הנמכרים בהן (בעיקר חנויות ספרים וחנויות מזון).
* הפצה למנויים באמצעות הדואר.
בשנים האחרונות מופצים כתבי עת גם (ולעיתים באופן בלעדי) באמצעות האינטרנט, הם נשלחים בדואר אלקטרוני או מועלים לאתר אינטרנט. כתב עת כזה קרוי כתב עת אלקטרוני. בעקבות הופעת כתבי עת אלקטרוניים, תפוצת כתבי עת רגילים פחתה ורבים מהם נסגרו. כך למשל בתחום המחשוב היו מופצים בישראל מספר כתבי עת, אחרון מהם נט מגזין נסגר בשנת 2006.

==כתבי עת מדעיים==

כתב עת מדעי מתאפיין במספר תכונות:
*מקורות – המאמרים בו כוללים ביבליוגרפיה.
*חדשנות – המאמרים בו מחדשים ולא רק מרכזים מידע קיים.
*שפיטות – המאמרים בו עוברים ביקורת עמיתים.

==ראו גם==
* כתב עת מדעי
* כתב עת תורני
* מגזין פורנוגרפי
* רשימה של כתבי עת

==קישורים חיצוניים==

*
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:תשתיות חינוך
איזר (נהר בצרפת)

איזר (Isère) הוא נהר העובר במזרח צרפת ומהווה את אחד מיובליו העיקרים של נהר הרון.

אורכו של האיזר הוא כ-290 ק"מ. מקורו באלפים, בסביבות הגבול בין צרפת לאיטליה. הנהר מתפתל ממקורותיו באלפים מערבה דרך העמקים טאראנטז וגראסיודאן ונשפך לנהר הרון מצפון לעיר ולנס. בין יובלי האיזר ניתן למנות את הנהרות ארק, וארלי ודראק. העיר החשובה ביותר השוכנת לגדותיו היא גרנובל.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:צרפת: נהרות
קטגוריה:אוברן-רון-אלפ: נהרות
אלינור הודג'מן פורטר

אלינור הודג'מן פורטר (באנגלית: Eleanor Hodgman Porter; 19 בדצמבר 1868 - 21 במאי 1920) הייתה סופרת אמריקאית.

== חייה ==
אלינור הודג'מן נולדה בליטלטון במדינת ניו המפשייר וחונכה להיות זמרת ואף הופיעה בקונצרטים ובמקהלות הכנסיות. היא למדה בקונסרבטוריון, אך מאוחר יותר עברה להיות סופרת, בעקבות סדרה של סיפוריה שפורסמה במגזינים פופולריים ובעיתונים. ההסבה המקצועית התבטאה בעיקר כשהוציאה את ספרה הראשון, "Cross Currents" ("זרמים מצטלבים").

בשנת 1892 נישאה לג'ון ליימן פורטר (ממנו קיבלה את שם משפחתה השני), ועברה למסצ'וסטס. 

הצלחה גדולה נוספת הגיעה בשנת 1911 כשהוציאה את "Miss Billy" (גברת בילי). אך ההצלחה האמיתית הייתה שנתיים לאחר מכן, בשנת 1913, כשהוציאה את הספר "פוליאנה". הספר קיבל תפוצה רחבה וכבר בשנתו הראשונה הודפסו ממנו מיליון עותקים. 

לאחר שנתיים כתבה פורטר ספר המשך שנקרא "פוליאנה וג'ימי" או "פוליאנה מתבגרת", שבו מטיילת הגיבורה באירופה וסוללת את דרכה החדשה.

בשנת 1916 הומחז סיפורה של פוליאנה בברודוויי, ולאחר מכן בסרט בשנת 1920.

בשנת 1960 (לאחר מותה של פורטר) נערך סרט על פי הספר בכיכובה של היילי מילס באולפני דיסני, והסרט פופולרי עד היום.

מלבד ספרי הילדים והנוער, כתבה גם ספרי מבוגרים רבים, ובניהם "סיפורו של מרקו", "רק דוד", "מרי מתחתנת", "שחר", "כסף, אהבה וקייט" ועוד.

פורטר נפטרה בקיימברידג', מסצ'וסטס ב-1920.

לאחר מותה הופיעו ספרים נוספים על דמותה של פוליאנה ואף ספרי המשך, אותם כתבו מחברים אחרים.

==ספריה==
* העלמה בילי (1911) — סיפורה הרגשני-אופטימי של נערה בת עיירה.
* החלטתה של העלמה בילי (1912)
* פוליאנה (1913. תר' אפרת כרמון, 1961; שולמית לפיד, 1977; יואב לביא, 1983; בינה אופק, 1992) — יתומה בת 11 מאמצת לעצמה "משחק עליז", למצוא בכל דבר את צדו החיובי, ובזכות רוחה הטובה וה"משחק" שלה מצליחה להפיח שמחת-חיים בליבם של אנשים קשי לב ומוכי גורל.
* נישואי העלמה בילי (1914)
* פוליאנה גדלה (1915. תר' אפרת כרמון בשם פוליאנה וג'ימי, 1964)
* רק דָּוִד (1916)
* הדרך להבנה (1916)
* חוות ששת הכוכבים (1916)
* הו, כסף! כסף! (1917)
* שחר (1919)
* מגדלו הקודר של קית (1919)
* סיפורו של מרקו (1920)
* מרי מתחתנת (1920)
* האחות סו (1921)
* החוטים הסבוכים (1923)
* כסף, אהבה וקייט (1924)
* מעבר לשנים (1924)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gutenberg.org/author/Eleanor_Hodgman_Porter עבודותיה של פורטר] בפרויקט גוטנברג.
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרות ילדים ונוער אמריקאיות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1868
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1868
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1920
קרח תשע

קרח תשע היא להקת רוק ישראלית שפעלה בשנים 1993–1999. שירי הלהקה הושפעו מסגנון הבריטפופ, שאפיין להקות בריטיות כגון סווייד ופאלפ, והיא נחשבת לחלוצה בסגנון זה בישראל.

חברי הלהקה הם נעם רותם (שירה וגיטרות), רועי הדס (גיטרה בס וקולות), אוהד קוסקי (גיטרות וקולות) ואורי מייזלמן (תופים ומצילות). את ההפקה המוזיקלית ערכו משה לוי ואסף תלמודי.

== רקע ==
קרח תשע הוקמה בשנת 1993 בכפר סבא, כשנעם רותם תקלט במסיבת פורים ופגש את אורי מייזלמן, אוהד קוסקי ורועי הדס. נעם היה בן 19 ושאר חברי הלהקה בני 16<ref>נעם רותם נולד ב-9 בינואר 1974. אוהד קוסקי ב-26 בדצמבר 1976. רועי הדס ב-6 במרץ 1977 ואורי מייזלמן ב-10 באפריל 1977.</ref>. שם הלהקה לקוח מספרו של קורט וונגוט "עריסת חתול", שבו "קרח תשע" הוא גביש הגורם לקפיאת כל המים שעימם הוא בא במגע. ב־1995 הקליטה הלהקה סקיצות בהפקתו של שי להב, חבר להקת מופע הארנבות של ד"ר קספר, ושימשה להקת חימום בהופעות של להקת מוניקה סקס. בין גרסאות הכיסוי שביצעה הלהקה הייתה גרסה ל"אני וסימון ומואיז הקטן" של יוסי בנאי.

ב-1996 הוחתמה הלהקה בחברת התקליטים "אן אם סי". ביולי 1997 הוציאה את אלבום הבכורה שלה, "תחילתם של החיים הנכונים", בהפקתם של משה לוי ושל אסף תלמודי. האלבום הניב כמה להיטי רדיו: "אמהות צעירות", "סרטים" ו"איתו לנצח", הנחשב לאחד מראשוני שירי הפופ ההומוסקסואליים המפורשים שנכתבו בעברית, מה שעורר התעניינות רבה בלהקה ובאלבום, שזכה להצלחה רבה. השיר "איתו לנצח" הגיע למקום ה-28 במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשנ"ז. הלהקה שימשה אז כלהקת החימום בסיבוב ההופעות של אביב גפן והתעויוט. ביוני של אותה שנה חיממה את אחת הלהקות שהשפיעו עליה - סווייד.

בינואר 1999 הוציאה הלהקה את אלבומה השני, "קרח תשע", גם הוא בהפקת לוי ותלמודי, שהניב את הלהיטים "שמש" ו"החברה שלי לשעבר". באלבום התארח שלומי שבן בנגינת פסנתר, בהקלטתו הראשונה באלבום שלא הכיל מוזיקה קלאסית. בשנת 2000 הוציאה הלהקה את להיטה האחרון, "אסף אמדורסקי", שעסק באישה המעריצה את הזמר. אסף אמדורסקי עצמו נהג לשלב את השיר בסיבוב ההופעות שליווה את אלבומו המצליח "מנועים שקטים". חודשים ספורים לאחר צאת הסינגל התפרקה הלהקה.

בתחילת 2001 התאחדה הלהקה למספר הופעות, ואף הקליטה שיר חדש ששמו "אין מספיק לילה". השיר לא הופץ רשמית מעולם, אך ניתן למצוא גרסת בוטלג שלו באינטרנט.

לאחר התפרקות הלהקה המשיך הסולן, נעם רותם, בקריירת סולו. הוא הוציא ארבעה אלבומים: "חום אנושי", "עזרה בדרך", "ברזל ואבנים" ו"נשורת". שאר חברי הלהקה חברו להרכב בשם "קוסקים", שסולנו היה אוהד קוסקי, הגיטריסט ב"קרח תשע". באלבום הבכורה של קוסקים, "נחים בעולמות זריזים", שותף נעם רותם בכתיבת חלק מהשירים ואף ניגן בגיטרה. בשנת 2005 הוציאו קוסקים את האלבום "אברמק", בשיתוף הנוער העובד והלומד.

בסוף שנת 2012 התאחדה קרח תשע שוב, והקליטה מחדש שיר מאלבומה השני, "אחד מהטובים". הסינגל יצא בראשית ינואר 2013, וב־6 בפברואר אותה שנה ערכה הלהקה מופע איחוד במועדון הבארבי.

==דיסקוגרפיה==
*תחילתם של החיים הנכונים (1997)
*קרח תשע (1999)
*"אסף אמדורסקי" (סינגל) 2000, מצורף כבונוס למהדורה מיוחדת לאלבום השני

==ראו גם==
* אברמק
* אל המשורר

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.facebook.com/kerach9 קרח תשע בפייסבוק]
* 

;ראיונות
* 
* 

;ביקורות
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי ישראליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1993
__NOTOC__
האיים הבריטיים

תרשים שמפרש את יחסי הכוחות בין האיים הבריטיים לבין האיים של בריטניה, ובין הממלכה המאוחדת לבין אירלנד.
האיים הבריטיים (באנגלית: British Isles, בריטיש איילס) הם קבוצת איים, ובהם חמש מדינות ושטחים תלויים במערב יבשת אירופה:
* הרפובליקה של אירלנד (בחרה להיפרד מהשלטון הבריטי, לפיכך המונח "האיים הבריטיים" לא מקובל באירלנד)
* הממלכה המאוחדת של בריטניה הגדולה וצפון אירלנד (אנגליה, ויילס וסקוטלנד ביחד עם צפון אירלנד)
* האי מאן (Isle of Man)
* גרנזי (Bailiwick of Guernsey)
* ג'רזי (Bailiwick of Jersey)

== האיים של בריטניה ==
מונח שונה, אך דומה באופן מבלבל – האיים של בריטניה (באנגלית: British Islands בריטיש איילנדס) – כולל רק מה שעדיין בשליטתה של הממלכה המאוחדת.

האיים הם:
* האי בריטניה הגדולה (מחולק לאנגליה, סקוטלנד, וויילס)
* האיים הצפוניים שבתחום סקוטלנד
**איי שטלנד (Shetland)
**פייר אייל (Fair Isle)
**אורקני (Orkney)
* רוקול (Rockall)
* ההברידים (Hebrides)
**ההברידים הפנימיים
**ההברידים החיצוניים
* האיים קלייד התחתונים הכוללים את האי אראן והאי בוטה
* האנגליסים הוולשים שבתחום ויילס
* לונדי
* האי וייט (Isle of Wight)
* איי סילי (Isles of Scilly)
* לינדיספראן
* האי אירלנד (רק צפון אירלנד נותר בממלכה המאוחדת, כששאר האי בחזקת הרפובליקה של אירלנד)
* איי אלסטר
* איי קונצ'ט
* איי לנסטר
* איי מנסטר
* איי התעלה
* האי מאן (Isle of Man)

== גלריה ==
<gallery>
British_Isles_all.svg|האיים הבריטיים
British_Islands.svg|האיים של בריטניה - חלקה של הממלכה המאוחדת באיים הבריטיים
</gallery>

== ראו גם ==
* ישויות הממלכה המאוחדת
* חלוקה מנהלית של אנגליה

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
קטגוריה:איים באוקיינוס האטלנטי
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: גאוגרפיה
קטגוריה:אירופה: אזורים
קטגוריה:אירלנד: גאוגרפיה
קטגוריה:אירופה: ארכיפלגים
טקס (לינוקס)

Tux כפי שצויר במקור על ידי לארי יואינג
טַקְס (Tux) הוא הדמות הרשמית של מערכת הפעלה גנו/לינוקס. טַקס, שנוצר על ידי לארי יואינג (Larry Ewing) בשנת 1996, הוא פינגווין שמנמן הנראה שבע רצון ומסופק.

הרעיון שה"קמע" של לינוקס יהיה פינגווין היה של לינוס טורבאלדס, היוצר של לינוקס. הוא רצה שהקמע יהיה של פינגווין, כי הוא ניסה למצוא משהו חמוד שיתקשר ללינוקס, וחשב על פינגווין שמנמן שזה עתה סיים לאכול ארוחה מלאה. פינגווין היא החיה האהובה על לינוס, למרות שהוא ננשך בעבר על ידי פינגווין קטן. האדם הראשון שהחליט לקרוא לטקס בשם זה הוא ג'יימס היוז (James Hughes). הוא טען שטקס הוא קיצור של "היוניקס של טורבאלדס" ("Torvalds' Unix").

טקס עוצב כחלק מהתחרות לעיצוב הלוגו של לינוקס. תמונות של מתחרים נוספים בתחרות ניתן למצוא באתר [http://www.cs.earlham.edu/~jeremiah/linux-pix/linux-logo.html התחרות לעיצוב הלוגו של לינוקס]. הלוגו המנצח נוצר על ידי לארי יואינג בעזרת GIMP (תוכנה חופשית לגרפיקה) והופץ תחת התנאי הבא:
:"הרשות להשתמש ו/או לערוך תמונה זו נתונה כל עוד ניתן קרדיט לי - lewing@isc.tamu.edu ול־GIMP, אם מישהו שואל".

ישנם משחקים רבים שבהם טקס הוא הדמות הראשית:
TuxRacer, SuperTuxKart, Tux Paint, Tux Typing, Tux of math command.

בחלק מהמשחקים הוחלט ליצור דמות נשית של טקס, כאשר לבסוף נוצרו שתי דמויות תחת השם גוון (Gown) או פני (Penny). גוון היא טקס בצבע ורוד, קצת פחות שמנה ממנו, לבושה בחצאיות קצרות ויש לה סרטים בשיער. פני, לעומת זאת, היא סגולה ולבנה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:לינוקס
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:בעלי חיים בדיוניים
קטגוריה:דמותגים
קצח תרבותי

Nigella sativa
זרעי הקצח
קצח תרבותי (שם מדעי: Nigella sativa) נקרא גם קצח הגינה, הוא צמח חד-שנתי עשבוני במשפחת הנוריתיים שמקורו בדרום-מערב אסיה. הקצח משמש כתבלין וכצמח מרפא.

==מאפיינים==
הקצח נפוץ בדרום אירופה, מערב אסיה, צפון אפריקה והודו. הוא לא גדל בר בישראל אולם ניתן למצוא אותו כפליט תרבות בשולי דרכים ושדות מעובדים.
הקצח מגיע לגובה של 60-80 ס"מ. ענפיו זקופים העלים בצבע ירוק-אפרפר, דומים לעלים מנוצים פעמיים, אבל העלעלים לא מופרדים לחלוטין. העלים צרים וארוכים אך לא דמויי חוט. 

הפרחים הם דו-מיניים, מופיעים בחודשים מרץ-מאי, עדינים, ובדרך כלל בצבע כחלחל או לבן, בעלי חמישה עד עשרה עלי כותרת. 

הפרי הוא הלקט גדול ומנופח בנוי משלוש עד שבע קשוות, כל אחת מכילה מספר רב של זרעים.
זרעי הקצח הם חומים עד שחורים, ניתנים לאיסוף בחודשים יולי עד ספטמבר ומשמשים בתור תבלין. בלשון העממית השם קצח מתייחס לזרעים אלו, ולא לצמח המניב אותם.

הקצח מתפתח בקרקעות דלות באקלים צחיח ובתנאי שמש מלאה והוא עמיד בכפור. בסביבתו לא יתפתחו צמחים ממשפחת הקטניות.

==בשימוש האדם==
הקצח משמש כתבלין וכצמח מרפא מזה למעלה מ-2,000 שנה.
הוא מוזכר בתנ"ך בספר ישעיהו פרק כ"ח פסוק כ"ה: "הלוא אם שוה פניה והפיץ קצח וכמון יזרק".

בתקופת המשנה והתלמוד היה נפוץ גידול הקצח בכל חלקי הארץ, וזרעיו שימשו הן כתבלין על הלחם. והן כתרופה יעילה כנגד מחלות לב.
על סגולותיו הרפואיות נאמר בתלמוד (מסכת ברכות, דף מ'): "אמר רב חמא בר' חנינא: הרגיל בקצח אינו בא לידי כאב לב".

הוא משמש זה מאות שנים (כמקור מזון ומקור להפקת שמן) באסיה, במזרח התיכון ובאפריקה לצרכים רפואיים.
באסיה הוא מוכר כ"זרעי בצל שחורים". השימוש המסורתי בו הוא לצרכים של בריאות הריאות, מערכת העיכול, תפקוד הכליות והכבד, מערכת זרימת הדם, שיפור ההרגשה הכללית, שלשול ועוד מחלות רבים.

לפי הנטורופתיה, הקצח משמש לאיזון לחץ הדם, בטיפול בכאבים וגזים במערכת העיכול וכתרופה נגד תולעים במערכת העיכול.

כמו כן הוא גם משמש כתבלין ללחם.

קיים מחקר רפואי המאשר כי לקצח התרבותי השפעות רפואיות. חושבים שרוב ההשפעות קשורות למרכיב בשם תיימוקוויינון (thymoquinone). ההשפעות שנמצאו כללו הורדת לחץ הדם ושיפור הנשימה.

לקצח טעם חזק ומריר, וריחו החלש מזכיר ריח תות שדה. בישראל משתמשים בו לרוב במוצרי מאפה, ובמקומות אחרים בעולם גם לייצור סוכריות וליקרים.

=== שמן קצח ===
שמן קצח טהור משמש בעיקר ברפואה אלטרנטיבית כנגד אלרגיות, אסתמה, מחלות עור כפסוריאזיס ודלקת עור אטופית, לחץ דם גבוה, בעיות במערכת העיכול, לאיזון המערכת החיסונית ולצרכים וטרינריים. את השמן המופק בכבישה קרה ניתן להשיג גם בצורת כמוסות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.starmed.co.il/HealingPlants/153 מידע על הקצח בעברית]
* [http://www.gamnon.net/AG-NewHerbal/Herbs19-Kof/Heb-Kof-Spices-BlackCumin.htm מידע מקיף], באתר גאמנון
* [http://www.ncbi.nlm.nih.gov/entrez/query.fcgi?cmd=Retrieve&db=PubMed&list_uids=12722128&dopt=Abstract תקציר מאמר על השפעה הרפואית של קצח], באתר NCBI 

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:צמחי מרפא
קטגוריה:תבלינים
קטגוריה:נוריתיים
קטגוריה:ארץ ישראל: נוריתיים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
דימיטרה כריסטודולו

דימיטרה כריסטודולו (ביוונית: Δήμητρα Χ. Χριστοδούλου; נולדה באתונה בשנת 1953) היא סופרת ומשוררת יוונייה.

==ביוגרפיה==

כריסטודולו למדה משפטים ולשון ועוסקת בהוראה. כריסטודולו, הנחשבת ליוצרת מקורית ורגישה פרסמה קבצים אחדים של שירה ושל סיפורים קצרים, אשר זכו להצלחה מרובה בקהל הקוראים ביוון. בין פרסומיה ניתן למנות את: "סוסיו של מִירוֹבְלִיטוֹס" (1974), "אדמה" (1985), "תפילת החוצפן" (1991), "הברוש של החרוצים" (1995) ו"חוף באור החורף" (1996).

בשנת 2008 היא זכתה בפרס ספרותי על יצירותיה.

חלק משיריה ומסיפוריה תורגמו לעברית על ידי רמי סערי.

==קישורים חיצוניים==
* [https://poets.gr/en/poets/christodoulou-dimitra קורות חיים]
* הסיפור "[https://www.ramisaari.com/xultsa-rexanit/ חולצה ריחנית]" בתרגום לעברית 
* הסיפור "[https://www.ramisaari.com/ha-raduf/ הרדוף]" בתרגום לעברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידות 1953
קטגוריה:סופרות יווניות
קטגוריה:משוררות יווניות
אוסוניוס

פסל של אוסוניוס
דקימוס מגנוס אוסוניוס (בלטינית: Decimius Magnus Ausonius; 310–395) היה משורר רומי.

== חייו ==
נולד בעיר בורדיגלה (כיום בורדו שבצרפת), אביו, יוליוס אוסוניוס, היה רופא ממוצא יווני ואמו, אמילה אאוניה (Aemilia Aeonia) ממוצא גאלו-רומי. קיבל חינוך משובח בלטינית, פילוסופיה ותורת הנאום. אחרי שסיים את חוק לימודיו שימש כפרקליט, אך העדיף להיות מורה. ב-334 הקים בית ספר לפילוסופיה בבורדו שבו שימש כפרופסור וזכה לפרסום רב. אחד מתלמידיו, פאוליניוס מנולה, הפך לבישוף בנולה ומקדושי הנצרות.

אחרי כ-30 שנות הוראה, הוזמן ב-367 על ידי הקיסר ולנטיניאנוס הראשון אל העיר טריר (כיום בגרמניה) כדי לשמש מורה פרטי לבנו גרטיאנוס. ב-368 וב-369 לקח חלק לצדו של הקיסר במערכה נגד האלמנים (שבט שעל שמו נקראת גרמניה). ב-375, אחרי מות הקיסר ולנטיניאנוס, ירש בנו גרטיאנוס את האימפריה הרומית המערבית ומינה את אוסוניוס למושל איליריה, איטליה, אפריקה וגליה בזה אחר זה. ב-379 מינה אותו לקונסול. ב-383 הצבא הבריטי בפיקודו של מגנוס מקסימוס הוביל מרד כנגד גרטיאנוס, שבמהלכו נרצח הקיסר סמוך לליון, ואוסוניוס שב לאחוזתו שליד העיר בורדו, ונשאר שם עד מותו ב-395.

==יצירתו==
יצירתו המפורסמת של אוסוניוס היא הפואמה "מוזלה", שכתב ב-371 בעת שהיה בדרכו מן העיר בינגן אל העיר טריר. בפואמה זו הוא מתאר את הנוף הכפרי של אזור הנהר מוזל, את הגבעות המכוסות בגפנים, את קריאותיהם של הרועים ואת הדייג המשליך חכתו למימי הנהר. כשפרש לאחוזתו בימי זקנתו המשיך אוסוניוס לכתוב שירה, ובין היתר תיאר את עבודת האדמה, ובמיוחד את גידול הגפנים, באזור מולדתו שבסביבות העיר בורדו, אזור המפורסם גם כיום בתרבות היין שלו.

שירתו של אוסוניוס כתובה בסגנון קל ושוטף, המזכיר את זה של ורגיליוס, ולמרות פרסומו, אוסוניוס לא נחשב מגדולי משוררי הספרות הלטינית. אדוארד גיבון כתב בספרו "שקיעתה ונפילתה של הקיסרות הרומאית", כי "תהילת שירתו של אוסוניוס היא גנאי לטעם דורו" (פרק 27 הערה 1).

אוסוניוס מתאר ב"מוזלה" טחנת מים על גדות יובלו של המוזל, קיל, ששימשה לניסור אבני שיש. אמנם אין זה התיאור הראשון לניצול תנועת המים לשימושים שונים (קדמו לו ויטרוביוס ב"על אודות האדריכלות" ופליניוס הזקן ב"תולדות הטבע"), אך זהו מהאזכורים הבודדים לכך בספרות הרומית.

==קישורים חיצוניים==

* 

אוסוניוס
קטגוריה:ילידי 310
קטגוריה:נפטרים ב-395
ריקי שרובר מרקוזה

ריקי (אריקה) שֶׁרוֹבֶר מַרְקוּזֶה (אנגלית: Ricky Sherover-Marcuse; 1938–1988) הייתה בלשנית יהודיה אמריקאית, פעילה למען זכויות האדם ונגד הגזענות בדרום קליפורניה, ארצות הברית.

== חייה ==
נולדה בניו יורק למיליונר ואיל הנפט היהודי מיילס שרובר ולאשתו הראשונה. 

שרובר נולדה בניו יורק, ועברה עם אמה ואחותה למקסיקו סיטי. בשנת 1947 שבה עם משפחתה לניו יורק, שם השלימה את לימודיה. מגיל צעיר גילתה עניין וערנות בלתי מצויים בנושאי השוויון, זכויות האדם והמלחמה נגד הגזענות. המשיכה את לימודיה בריוורדייל ואת לימודי הקולג' שלה עשתה באוברלין קולג', אוהיו.

בראשית שנות השישים שהתה בישראל, כמתנדבת בקיבוץ עין החורש. היא עבדה בענפי המשק השונים והתמסרה במיוחד לעבודה בפרדס ובכרם. מיילס שרובר העביר אז את ביתו לירושלים יחד עם אשתו השנייה, הנדבנית הידועה גיטה שרובר, שלימים הייתה בין התורמים והבונים הגדולים של ירושלים. 

את לימודי הבלשנות והפילוסופיה החלה ריקי שרובר באוניברסיטת ברנדייס. שם גם פגשה לראשונה את הפילוסוף היהודי גרמני המפורסם הרברט מרקוזה, מדמויות המפתח באסכולת פרנקפורט. ואחר כך למדה אצלו בסן דייגו בשנות השבעים. ההיכרות הקרובה ביניהם, חרף הפרש השנים הרב, כארבעים שנה, נמשכה ואף הפכה לנישואים. לאחר שהתאלמן מרקוזה מאשתו השנייה, נישאו בשנת 1976. הרברט מרקוזה נפטר זמן קצר לאחר נישואיהם, בשנת 1979.

ריקי שרובר מרקוזה שלטה היטב בכמה לשונות, ובהן ספרדית, צרפתית, גרמנית ועברית. הייתה גם זמרת חובבת, נגנית גיטרה וסטנדאפיסטית. ספרה הגדול בפילוסופיה עוסק במשנתו של מרקס הצעיר. מפעל חייה היה הקמת מרכז להבנה ולהכרה הדדית, בין אמריקאים והיספנים, שהוקם בדרום קליפורניה. נפטרה ממחלת הסרטן בשנת 1988. לאחר פטירתה בדמי ימיה, נקרא המוסד על שמה, ואחותה ממשיכה לנהל את המרכז.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:פעילות חברתיות אמריקאיות
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:פעילות חברתיות יהודיות
קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בלשניות ולשונאיות יהודיות
קטגוריה:בלשניות ולשונאיות אמריקאיות
קטגוריה:בלשנים ולשונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוברלין קולג'
קטגוריה:בוגרי אברלין קולג'
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברנדייס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1938
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1988
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1988