OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סמל אנדורה

סמל אנדורה קיים מזה מאות שנים, אך אומץ על ידי המדינה באופן רשמי רק בשנת 1969. הסמל מפר את הכלל ההרלדי הבסיסי המוכר כחוק הטינקטורה, ולפיו "אין לשים מתכת על גבי מתכת, או צבע על גבי צבע". בסמל ארבעה לוחות:

:הלוח הראשון, מצנפת בישוף זהובה עם קווי כסף ומאחוריה מטה כמורה (עבור La Seu d'Urgell).
:הלוח השני, שלושה מוטות אדומים על זהב (עבור Foix).
:הלוח השלישי, שתי פרות אדומות על זהב (עבור Béarn).
:הלוח הרביעי, ארבעה מוטות אדומים על זהב (עבור אראגון).

מתחת ללוחות מופיע בלטינית המוטו של אנדורה: "Virtus Unita Fortior" שתרגומו "מעלות מאוחדות חזקות יותר".

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנדורה: סמלים לאומיים
אנדורה
אנדורה
קטגוריה:פרות בתרבות
האופרה הקלה בנגב

200px
"המלך ואני" 2008
האופרה הקלה בנגב (LOGON - The Light Opera Group of the Negev) היא קבוצת תיאטרון הפועלת בנגב, המעלה מדי שנה מחזמר באנגלית ומופיעה איתו בבאר שבע וברחבי הארץ.

הקבוצה נוסדה בשנת 1981, כאשר העלתה בעומר את האופרטה הקצרה "משפט המושבעים" של צמד היוצרים הבריטי גילברט וסאליבן. בהמשך הועלו אופרטות נוספות של הצמד כמו "הפיראטים מפנזאנס" ו"המיקאדו" . משנת 1996 ואילך מעלה הקבוצה מחזות זמר אמריקנים מפורסמים כמו "כנר על הגג", "אוקלהומה!", "שיר אשיר בגשם", "אנני אוקלי אשת לפידות", "נשקיני, קייט", "הלו, דולי!", "ברנשים וחתיכות", "גבירתי הנאווה", "אנני", "אל תוך היער", "צלילי המוסיקה" ועוד.

אף על פי שהקבוצה כוללת גם כמה צברים ואנשים שמוצאם מארצות שונות, רוב חברי הקבוצה באים מארצות דוברות אנגלית והחזרות, כמו ההופעות, נערכות באנגלית. החזרות להצגות מתחילות בסוף אוגוסט, וההפקות עצמן עולות בפברואר-מרץ. בנוסף לבאר שבע, מציגה האופרה הקלה בנגב גם בתל אביב, נתניה, חיפה, ירושלים, אור עקיבא, מודיעין, כפר סבא, רחובות וערים נוספות. ארגוני צדקה שונים משתמשים במופעי האופרה הקלה למטרות גיוס כספים.

==קישורים חיצוניים==
* 
אופרה
קטגוריה:הנגב
קטגוריה:באר שבע: תיאטראות
כלכלת חוף השנהב

כלכלתה של חוף השנהב מבוססת על חקלאות. כ-70% מהאוכלוסייה עוסקים בחקלאות ובשירותים הנלווים למגזר זה. חוף השנהב היא מהמגדלות והמייצאות הגדולות בעולם של פולי קפה, קקאו (40% מהתוצרת העולמית), בננות ומוצרי דקל, כולל שמן דקלים.

בשל המרכיב הגבוה של החקלאות בהכנסות ממט"ח ובתוצר, קיימת רגישות רבה לתנודות במחירי הקפה והקקאו בעולם. מאמצי הממשלה לגוון את הכלכלה ולחזק מגזרים אחרים לא זכו להצלחה רבה.

חוף השנהב מייצאת בעיקר מוצרי חקלאות, קורות עץ לפני עיבוד, ואת מחצב המנגן שמצוי בה. כמו כן היא מייצאת דגים, בעיקר טונה. היא מייבאת נפט, גז טבעי, כימיקלים חקלאיים, מוצרי פלסטיק, מוצרי טלקומוניקציה ומחשוב, וכן אורז.

==מגמות כלכליות==
במשך תקופה ארוכה כמעט שלא צמח התוצר הממוצע לנפש, בעיקר בגלל הגידול המהיר באוכלוסייה. עם זאת התוצר היום במונחי כוח קניה הוא כפול מאשר בשנות השבעים.

מבחינה כלכלית חוף השנהב היא עדיין מדינת עולם שלישי ואיננה מוגדרת כמדינה מתפתחת. אחד מיעדי הממשלה הוא להביא לצמיחה שנתית דו-ספרתית, אך תרחיש כזה צפוי רק אם יתקיימו תנאים אופטימליים, מחירי יצוא יציבים, וגידול בהשקעות חוץ ובסיוע חוץ. חוף השנהב עדיין אינה צפויה להצטרף למגמת הצמיחה המהירה של חלק ממדינות העולם השלישי בשנים הקרובות, אך צפויה להגיע לקצב של כ-7% - 8%.

בסך הכול עומדת חוף השנהב בקריטריונים שקבעה לה קרן המטבע הבינלאומית, לשם קבלת סיוע חוץ. האינפלציה נמוכה, כ-2.5% לשנה, התקציב הממשלתי מאוזן, והמטבע יציב יחסית. כמו כן, ניכרת התפתחות רבה בענפים לא-מסורתיים, במגזר הפיננסי ובמגזר השירותים, כמו גם שיפור בתהליכי עיבוד מוצרי תעשייה.

בשנת 1996 הייתה האינפלציה עדיין 32%, וירדה תוך מספר שנים לאינפלציה חד ספרתית, וזאת בזכות פיקוח הדוק על העלאות שכר וצמצום הדרגתי של הסקטור הציבורי.

==נתונים כלכליים עיקריים==
*תוצר לאומי גולמי, במונחי כוח קניה: 26 מיליארד דולר.
*קצב צמיחה שנתי: כ- 5% לשנה.
*תוצר לנפש: 1,600 דולר
*חלוקה למגזרים: חקלאות 38%, תעשייה 18%, שירותים 44%. 
:חקלאות ושירותים נלווים לחקלאות - 70%.
*פער חברתי, צריכה לפי עשירונים: עשירון תחתון 2.8%, עשירון עליון 28% .
*אינפלציה שנתית: 2.5%
*יצוא: 3.9 מיליארד דולר, מתוכם 37% יצוא קקאו.
*מדינות יצוא עיקריות: צרפת 17%, הולנד 12%, ארצות הברית 9%, איטליה 6%.
*יבוא: 2.6 מיליארד.
*מטבע מקומי: פרנק CFA, מחולק ל-100 סנט.

==הבורסה של חוף השנהב==
בשנת 1974 הוקמה בורסה בעיר אביג'אן, וזו החלה לפעול בשנת 1976. היא נסגרה בשנת 1997 ובמקומה הוקמה הבורסה האזורית של מערב אפריקה (בצרפתית: bourse regional de valeures), שמושבה אף הוא באביג'אן.

הבורסה משמשת את המדינות החברות ב-WAMU) West African Monetary Union), האיחוד המונטארי של מערב אפריקה). האיחוד הוקם ב-14 בנובמבר 1973 ומאגד בתוכו את בנין, חוף השנהב, בורקינה פאסו, מאלי, ניז'ר, סנגל וטוגו, ומשנת 1991 גם גינאה ביסאו. 
 
מרבית המניות בבורסה זו הן של חברות מחוף השנהב.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070928113039/http://www.firstglobalselect.com/scripts/cgiip.exe/WService=globalone001/globalone/htm/country_home.r?vcountry-id=375&vdate=01%2F21%2F05%2F תוצאות המסחר בבורסה האזורית באביג'אן]
* [http://www.brvm.org/ הבורסה המערב אפריקאית באביג'אן] - האתר הרשמי

*
חוף השנהב, כלכלת
קטגוריה:חוף השנהב
סטיוארט קולין

סטיוארט קולין (באנגלית: Stewart Culin; 13 ביולי 1858–8 באפריל 1929), אתנוגרף וסופר אמריקאי שתחום התמחותו היה במשחקים ואמנות. ביסס תאוריה שלפיה הדמיון בין משחקים שונים בחברות שונות הוא הוכחה לקשר בין תרבותי עולמי. ידוע בתור האנתרופולוג הראשון שדיווח על משחק המא-ג'ונג.

==ביוגרפיה==
קולין, בנם של ג'ון קולין ומינה באראט, נולד בפילדלפיה שבארצות הברית וגדל בפנסילבניה. לקולין לא היה חינוך רשמי בנושא האנתרופולוגיה.
 
ב-1889 פרסם קולין את דיווחו הראשון על המשחקים של פועלים סינים באמריקה; ב-1890 פרסם מאמר שנושאו היה בובות תיאטרון איטלקיות, שנכתב לאחר שקיבל השראה מביקור בתיאטרון בובות בניו יורק.

ב-1891 הוא עבד בתערוכה העולמית של שיקגו (1893), על תערוכת "משחקים בעולם". באותה שנה הוא פרסם גם שני מאמרים שנושאם היה משחקי רחוב של ילדים עירוניים, ומשחקי הימורים סיניים. במהלך היריד הוא נפגש עם ג'ורג המילטון, אנתרופולוג נודע, והשניים התחברו ולקחו על עצמם ליצור תיעוד מצטבר ראשון על המשחקים בעולם.

ב-1892 הפך קולין למנהל מוזיאון פנסילבניה לארכאולוגיה ופלאונטולוגיה.

ב-1893 כתב דיווח על תערוכת המשחקים שהתקיימה ביריד העולמי בשיקגו. ב־8 במרץ באותה שנה התחתן עם הלן באנקר. ב-1894 פרסם מאמר על המשחק האפריקאי מנקלה.

ספרו הראשון של קולין יצא לאור ב-1895, ונושאו היה משחקים קוריאניים. הספר נכתב בהשראת חברו המילטון, שהיה באותו זמן חבר במחלקה האתנית של מוזיאון וושינגטון. קולין החל להתעניין במשחקי קלפים ובשחמט, ובשנה שלאחר הוצאת ספרו פרסם מאמר בנושאים אלה.

קולין והמילטון החלו לעבוד על משחקי חץ וצורותיהם השונות באמריקה ובמזרח, אולם המילטון חלה וקולין סיים ופרסם את עבודתם לבד, בתור שלושה מאמרים מקושרים: "משחקים של אינדיאנים אמריקאים" ב-1898, "משחקים הוואיים" ב-1899, ו"משחקים פיליפיניים" ב-1900. המילטון מת ב-1900. מהדורה מתוקנת של "משחקים של אינדיאנים אמריקאים" פורסמה ב-1903

ב-1903 התפטר קולין מאוניברסיטת פנסילבניה והתמנה כאוצר האתנוגרפי של המוסד לאמנות ומדעים של מוזיאון ברוקלין בניו יורק. הוא החל לצאת לשורה של מסעות חקר ואיסוף למטרת מחקר של ילדי אמריקה בצפון מערב אמריקה, החוף הדרום מזרחי, ובקליפורניה. מאוחר יותר הוא יצא למטרות מחקר לארצות אסיה ומזרח אירופה.
ממצאיו ורכישותיו במסעות אלה למען המוזיאון קוטלגו באופן קפדני לפי שם היוצר, שימושו של המוצג, מעמדו החברתי של המוכר, נסיבות הרכישה ומקורה.

ב-1907 איחד וריכז קולין את כל עבודתו במשך 14 השנים האחרונות בספר מרכזי אחד, "המשחקים של האינדיאנים האמריקאים", שבו חילק את המשחקים לשתי קטגוריות, "משחקי מזל" ו"משחקי כישרון".

לאחר פרסום ספרו המקיף הזה החל להראות עניין הולך וגובר באמנות דקורטיבית שכללה לבוש, אופנה וריהוט, וכתב מספר מאמרים בנושא. קולין יצר במוזיאון ברוקלין, בשיתוף עם מגזין האופנה "בגדי נשים" תערוכה של אופנה בת זמנו, ויצר מספר חדרים במוזיאון לחקר טקסטיל ועיצוב. בנוסף הוא יצר גם שורה של תערוכות נודדות בנושא.

ב-1920 פרסם קולין עוד ארבעה מאמרים נוספים בנושא המשחקים האסייתיים, ופרש ממוזיאון ברוקלין. 

קולין נפטר בשנת 1929.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אנתרופולוגים אמריקאים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1858
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1929
1300

== אירועים ==
* כסף מפירנצה, איטליה, נעשה מטבע בינלאומי
* המלך פיליפ הרביעי מצרפת מנסה לספח את פלנדריה
* יובל לאפיפיור בוניפקיוס השמיני
* אמסטרדם מוכרזת כעיר
* הקמת עיר בילבאו.
* מפקד אוכלוסין בסין מסתכם ב-60 מיליון איש. 20 מיליון פחות מהמפקד הקודם כתוצאה מפלישת המונגולים.
*הגיבור הגרמני טיל אוילנשפיגל נולד לפי הסיפור

== נולדו ==
*טיל אוילנשפיגל - הגיבור הגרמני.
*ז'אן בורידן - פילוסוף צרפתי.

== נפטרו ==
*גבידו קבלקנטי - משורר איטלקי.

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1299

== אירועים ==
* עות'מאן הראשון מכריז על עצמאות נסיכות אוסמנאואולו מהסלג'וקים. הנסיכות היא הבסיס לאימפריה העות'מאנית
* הסקוטים מטילים מצור על טירת סטירלינג וכובשים אותה מידי האנגלים
* הוקון החמישי מעביר את בירת נורווגיה מברגן לאוסלו
* אדוארד הראשון מלך אנגליה מעניק צ'ארטר מלכותי לעיר האל
* מושב המיטרופוליט של קייב מועבר לולדימיר
* המונגולים פושטים על סוריה וארץ ישראל

== נולדו ==
* אלפונסו הרביעי מלך ארגון (נפטר ב-1366)
* דמיטרי מטבר, נסיך ולדימיר (הוצא להורג ב-1326)

== נפטרו ==
* יאקות אל-מסתעצם, הווזיר הגדול הטורקי של אל-מסתעצם

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
קרלסרוהה

קרלסרוהה (בגרמנית: Karlsruhe) היא עיר בגרמניה שהייתה בעבר בירת מחוז באדן. העיר שוכנת בצפון מדינת באדן-וירטמברג, על גדות נהר הריין, סמוך לגבול גרמניה-צרפת. אחרי שטוטגרט ומנהיים קרלסרוהה היא העיר השלישית בגודלה במדינת באדן-וירטמברג, עם שטח של כ-173 קמ"ר.

קרלסרוהה היא הבירה ההיסטורית של מדינת באדן. בעיר שוכן בית המשפט העליון של גרמניה ובית המשפט החוקתי הפדרלי של גרמניה.

משמעות השם קרלסרוהה הוא "מנוחת קרל", על שם מייסד העיר, המרקיז קרל וילהלם. על-פי האגדה, העיר נוסדה לאחר שקרל וילהלם התעורר משינה במהלך מסע ציד, כשבחלומו ראה את הקמת העיר במקום. העיר תוכננה כדי לשמש כעיר הבירה של מרקיזות באדן.

קו הרוחב 49° צפון עובר בעיר, ומסומן בקו צבע ואבן המסמנת את מיקומו בגן העיר (Stadtgarten).

העיר תוכננה כשמגדל הארמון במרכזה, ו-32 רחובות יוצאים ממנו, כחישורי גלגל או צלעות מניפה. דבר שהעניק לעיר את כינויה: "עיר המניפה" (Fächerstad), רוב הרחובות הללו עדיין קיימים. תכנון זה היווה מקור השראה לוושינגטון די. סי., שאף היא עוצבה בצורה זו.

== יהודי קרלסרוהה ==

הקהילה היהודית בקרלסרוהה קיימת מתחילת המאה ה-18. בתחילת המאה ה-20 הייתה בקרלסרוהה קהילה יהודית גדולה, מפוארת ומבוססת, שכללה מעל 3,300 תושבים יהודים (נכון לשנת 1925). כ-50 אחוזים מהתושבים היהודים נרצחו על ידי הנאצים ועוזריהם בתקופת השואה. לאחר המלחמה חזרו היהודים להתיישב בעיר באיטיות, וכיום יושבים בה כ-900 יהודים. כן ישנו בה בית חב"ד שמשרת את יהודי האזור.
כיכר עירונית
[[ארמון קרלסרוהה]]

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

* 
* [http://www.synagoge-karlsruhe.de בית חב"ד בקרלסרוהה] 

קטגוריה:באדן-וירטמברג: ערים
*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1715
גבס

גבס הוא מינרל רך מאוד המורכב מסידן וסולפט, והרכבו הכימי הוא CaSO<sub>4</sub>•2H<sub>2</sub>O.

כאשר מחממים את הגבס מעל ל-150 מעלות צלזיוס מתאיידים 75% מהמים האגורים במבנה הכימי שלו על פי הנוסחה הבאה:
<div style="direction: ltr;">
CaSO<sub>4</sub>•2H<sub>2</sub>O + חום → CaSO<sub>4</sub>•½H<sub>2</sub>O + 1½ H<sub>2</sub>O (משתחרר כקיטור)
</div>
והגבס רוכש תכונות אנהידריטיות (חסרי מֵי-גֶּבֶשׁ). בצורה הזאת הוא נקרא טיח פריז. לכן מלט העשוי טיח פריז או המכיל אותו נוטה להתקשות במים, ומכאן נובע השימוש בו לקיבוע איברי גוף שבורים. גבס רך נמס במים בתגובה אקסותרמית.

ברוב המקרים הגבס הוא משקע הנוצר כאשר מים מתאדים בלגונות ימיות או באגמים סגורים. באזורים מדבריים נוצר הגבס כקרום מעלייה נימית של מי תהום מלוחים.

ישנן כמויות מעטות של גבס הנוצרות ממוצא געשי כאשר הגזים העשירים במימן גופרתי מתרכבים עם הסלעים הסידניים שבסביבת ההתפרצות.

כמויות מסחריות של גבס מצויות באנגליה, קנדה, ובניו יורק, מישיגן, איווה, קנזס, ניו מקסיקו, קולורדו ויוטה בארצות הברית.

==תכונות הגבס==
גבס מבודד היטב טמפרטורה ורעש. הוא מתמוסס במים ועל כן קל לאחות בין חלקים ישנים לחדשים. הוא עביד ביותר – כאשר יוצקים אותו לתוך תבנית הוא מקבל פרטים דקים מאוד משום שהתמיסה זורמת וממלאת כל נקב בתבנית. קל לשלוט על משקלו המרחבי של הגבס הקשוי – משקל זה תלוי בכמות הנקבוביות שבו וכמות זו היא תוצאה של כמות המים בתמיסה (בתעשייה מתייחסים ל"יחס מים/גבס"). 

דרגת הקשיות של הגבס היא 2 (מתוך 10) בסולם מוס. 

עקב תכונותיו אלה, בנייה בגבס נפוצה מאוד, בייחוד בקירות פנימיים.

==לקריאה נוספת==
* סורוקה, יצחק. חומרי מליטה, מלט ובטון. הטכניון – התחנה לחקר הבנייה, 1989, תשמ"ט. פרק שלישי – "גבס". עמ' 31–52.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tapuz.co.il/tapuzforum/main/articles/article.asp?forum=505&a=28018&c=3447&sc=0&ssc=0 יציקות גבס], מפורום אמנות שימושית בתפוז אנשים
* 
* 

קטגוריה:מינרלים סולפטיים
קטגוריה:מינרלים יוצרי סלעים
קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:סולפטים
קטגוריה:סידן: תרכובות
מרכז יוון

מרכז יוון הוא שמו של אזור מנהלתי שמהווה את אחד מ-13 המחוזות של יוון. המחוז ממוקם במזרח יוון, ונתחם על ידי תסליה בצפון, הים האגאי במזרח, חצי האי אטיקה ומפרץ קורינתוס בדרום, ואטוליה במערב.

המחוז מתחלק ל-5 יחידות מנהלתיות: אבריטניה, פוקיס, פתיאוטיס, בויאוטיה, והאי אוויה.

אף על פי שהמחוז המנהלתי לא חופף בשלמות לאזור הגאוגרפי, מרכז יוון מהווה ברובו יחידה גאוגרפית אחת. האזור הגאוגרפי מוגבל מצדדיו הצפון מזרחיים והדרומיים על ידי מפרץ קורינתוס ומפרץ אוויה, במערבו הוא מופרד מאטוליה על ידי שרשרת ההרים ורדוסיה, ובדרומו הוא מופרד מאטיקה על ידי שרשרת הרי פרניס.

במרכז האזור ישנה שורה של אגנים סגורים שמנוקזים על ידי נהר קיפסוס, ששימשה מאז ימי קדם כמעבר ראשי בין אתיקה ותסליה מצפון לדרום, ובין המפרצים של אוויה וקורינתוס ממזרח למעבר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יוון: גאוגרפיה
קטגוריה:יוון: מחוזות
מרכז מקדוניה

מרכז מקדוניה הוא אזור מנהלתי שמהווה אחד מ-13 המחוזות של יוון. המחוז ממוקם במרכז חבל מקדוניה היוונית בצפון מזרח יוון מצפון לים האגאי, ומכיל בתחומיו את חצי האי כלקידיקי.

מרכז מקדוניה מחולק לחמש יחידות האזוריות: כלקידיקי, אימאתיה, קילקיס, פלה, פיאריה, סרה, סלוניקי. בנוסף, קיים בתחומו המחוז האוטונומי של הר אתוס, המהווה מדינת מנזרים בעלת שלטון עצמי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:יוון: גאוגרפיה
קטגוריה:יוון: מחוזות
כלורמפניקול

כלורמפניקול (באנגלית: Chloramphenicol) היא תרופה אנטיביוטית בקטריוסטטית. בישראל היא מוכרת בעיקר בשמות המסחריים סינטומיצין, תרוצידין ותריאולון. מקורה בחיידק Streptomyces venezuelae. התרופה בודדה לראשונה על ידי דייוויד גוטליב. השימוש הקליני בתרופה החל בשנת 1949.

כלורמפניקול היא האנטיביוטיקה הראשונה שיוצרה באופן סינתטי בקנה מידה גדול. היא יעילה נגד מגוון רחב של מיקרואורגניזמים. התרכובת נקשרת לתת-יחידה 50S של הריבוזום ומעכבת את האנזים הריבוזומי פפטידיל-טרנספראז (peptidyl transferase), האחראי ליצירת הקשר הפפטידי בין החומצה האמינית הקשורה ל-RNA מוביל (t-RNA) המצטרפת לפוליפפטיד, לבין החומצה האמינית האחרונה בפוליפטטיד הנבנה בריבוזום. בעבר נהגו להשתמש בכלורמפניקול גם בטיפול טיפול סיסטמי, אך מאחר שהתרופה עלולה לגרום (לעיתים נדירות) לדיכוי מח העצם כמעט חדל השימוש בתרופה זאת בשימוש סיסטמי. התרופה זולה מאוד לייצור ולכן עדיין משמשת במדינות מתפתחות כטיפול סיסטמי למגוון רחב של זיהומים. במערב תרופה זו משמשת כיום בעיקר לטיפול בזיהומי עיניים וזיהומי עור, כגון פיסטולה, בריכוזים של 5% ו-3% בהתאמה, בצורת משחה.

תדירות השימוש בטיפות או במשחה משתנה בהתאם לרמת הזיהום ולצורתו ונקבעת על ידי רופא.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנטיביוטיקה
קטגוריה:רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי
קטגוריה:משחות
טנהויזר

טנהויזר וונוס בוונוסברג
טנהויזר (בגרמנית: Tannhäuser) היא אופרה מאת ריכרד וגנר ודמות באגדה גרמנית. אופרה בת שלוש מערכות זו שייכת לתקופת הביניים של יצירתו של וגנר. הליברית של האופרה נכתב על ידי וגנר עצמו, כמו בשאר האופרות שיצר, ובהשראת שירו של המשורר היהודי גרמני היינריך היינה המבוסס על אגדה גרמנית מימי הביניים. האופרה הועלתה לראשונה בשנת 1845.

צלילי הפתיחה של האופרה הושמעו בטקס הפתיחה של הקונגרס הציוני העולמי השני ב-1898.

== סיפור העלילה ==
=== מערכה I ===
הגיבור הראשי בעלילה הוא טנהויזר, אביר ומשורר אשר מצא את ונוסברג, משכנה התת-קרקעי של האלה הרומית ונוס. לאחר ששהה שם במשך כשנה כמאהבה של ונוס, נמלא טנהויזר חרטה על מעשיו וגעגועים אל הארץ, והוא משתחרר מכבלי האהבה של ונוס. ההר נמצא בגרמניה בסמיכות לטירת וורטבורג.

בהמשך המערכה, כשטנהויזר עוזב את ונוסברג, הוא שומע שיר של נער על בוא מאי, ואת שירת הצליינים היוצאים לעליית רגל לרומא, וכך הוא מתוודע שהגיע בבטחה אל הארץ. חבורת אצילים, גם הם מינזינגר (טרובדורים גרמנים) עוברים במסע צייד ומגלים שם את חברם היינריך טנהויזר, הם שמחים על הימצאו לאחר ההיעלמות הארוכה ושואלים אותו היכן שהה כל הזמן הזה; טנהויזר עונה כתשובה כי "נדד בארצות רחוקות" והוא ירצה להמשיך בנדודיו, ושיעזבו אותו במנוחה (כנראה משום שהוא יודע כי שהותו בונוסברג נחשבת לחטא), אך כשטנהויזר מתוודע לכך שהנסיכה אליזבת (שהייתה מאוהבת בו עוד לפני כן) שקעה בצער מאז שנעלם, הוא מחליט לחזור אליה, לטירת וורטבורג.

=== מערכה II ===
טנהויזר מגיע אל טירת וורטבורג, מקום מושבה של אליזבת, בת המושל הרמן, שהייתה מאוהבת בו כל השנים. אליזבת מקבלת בשמחה את טנהויזר ויחד אתו הולכת לתחרות שירה שנערכת במקום. סצנת הכניסה לתחרות וקבלת הפנים למשתתפים מלווה בשירת מקהלה נהדרת. טנהויזר שמשתתף בתחרות, שומע את שירי שאר המתמודדים, על אהבה, אושר וגן-עדן ומתמלא בזעם, על כך שהמשוררים שרים על נושאים שמעולם לא חוו את חוויתם, ופורץ בשירה על צביעותם ועליבותם של שאר המשוררים, וכך הוא חושף את סיפור אהבתו לוונוס. הדבר נחשב לחטא נורא, ורק התערבותה של אליזבת מצילה את טנהויזר מחרבותיהם של האבירים. שוב נשמעת שירת הצליינים וטנהויזר מסכים לעלות לרגל לרומא יחד עמם ולבקש את מחילתו של האפיפיור.

בתחרות השירה משתתפות דמויותיהם של מינזינגר מימי הביניים כגון ולטר פון דר פוגלווידה.

=== מערכה III ===
אליזבת מחכה לשובו של טנהויזר כשהיא מלווה בחברו הטוב וולפראם פון אשנבאך (גם הוא מינזנגר ודמות היסטורית). גם וולפראם מאוהב בה. נשמעת המקהלה המפורסמת של עולי הרגל השמחים לחזור למולדתם האהובה. אליזבת הולכת ביניהם כדי למצוא את טנהויזר, אך הוא לא חזר. ביאושה היא מתה. וולפראם שר את הסרנדה המפורסמת על "כוכב הלילה" בה הוא מתפלל על נשמתה. רק אז מגיע טנהויזר כשבגדיו קרועים. האפיפיור אורבן החמישי לא סלח לו אלא קילל אותו לנצח. הוא אמר שרק אם המטה שבידו (ביד האפיפיור) יפרח, תהיה גאולה לחוטא. טנהויזר רוצה לחזור לונוסברג ולהתנתק מן הארץ ורואה חזיונות של ונוסברג ואת קריאותיה של ונוס לשוב אליו, אך הוא מצליח להתגבר עליהם כשהוא קורא בשמה של אליזבת. כשהוא רואה את לווית אליזבת, הוא מתרפק על גופתה ומבקש שתבקש בעבורו מחילה מאלוהים. הוא מת ותוך כדי כך המלווים והצליינים מכריזים על נס - המטה שבידי האפיפיור פרח. טנהויזר נגאל.

== ראו גם ==
* שער טנהאוזר

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אופרות בגרמנית
קטגוריה:אופרות מאת וגנר
ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר

בית המרחץ הטורקי ([[1862), שמן על בד, מוזאון הלובר]]
ז'אן-אוגוסט-דומיניק אַנְגְר (בצרפתית: Jean Auguste Dominique Ingres; ) היה צייר צרפתי ותלמידו המצטיין של ז'אק-לואי דויד. הנהיג את אסכולת דויד והתנועה הנאו-קלאסית לאחר מותו.

ז'אנר ציוריו כולל ציורים היסטוריים, מיתולוגיים, דיוקנאות ועירום נשי. הוא הקדיש הרבה מחייו לעירום הנשי וניסה להקנות לו יופי אידיאלי המודגש בציוריו בכך שהיה "מוותר" על פירוט אנטומי מדויק של גופן של הנשים ("האודליסק הגדולה" 1814, "המרחץ הטורקי" 1862).

ב-1801 זכה בפרס רומא על הציור "שגרירי אגממנון באוהל אכילס", אשר נתן לו את ההזדמנות לעזוב את פריז לאיטליה, אך עזב רק ב-1806 לאחר שהציג חמש יצירות ב"סלון" הצרפתי. הקהל הרחב התלהב מעבודותיו, אך מבקרי האומנות הצליפו בו קשות כשטענו שיצירות מאופיינות בקווים נוקשים מדי, שהצבעוניות מאופקת ושפירוט גוף האדם נראה מעוות.

ב-1824 חזר לפריז והקים סטודיו לתלמידים, כדי לעורר שוב את המוניטין הטוב שלו התחיל להתערבב עם אנשי החברה הגבוהה בכך שצייר את דיוקנאותיהם.
בשנים 1834–1841 אף כיהן כראש אקדמיית צרפת ברומא.
ב-1850 עזב את האקדמיה בעקבות מות אשתו.

== מודל היופי הנשי ביצירותיו של אנגר ==
על פי אנגר, מודל היופי קרוב במהותו ליופי הקלאסי. האמן הושפע רבות מהז'אק-לואי דויד, אבי הסגנון הנאו קלאסי ויוהאן יואכים וינקלמן, היסטוריון תולדות האמנות אשר כתב במאה ה-18 בגרמניה אודות יופיים של האנשים והאמנות בימי יוון ורומא העתיקים אשר הגיעה לתמצות אידיאל היופי. וינקלמן טען כי על האומנות הנאו-קלאסית לשאוף ולחקות את אומנות יוון ורומא מכיוון שאמנות זו נעלה יותר מטבע עצמו. נשותיו של אנגר התאפיינו בפנים אובליות ובהירות, עיני שקד גדולות, גבות עגולות ומשורטטות, סנטר קטן וצוואר ארוך וענוג. דוגמאות בולטות לכך הן ביצירותיו: "הברונית רוטשילד" 1848, ו"העלמה ריווייר" 1806. גם מבחינת תיאור גוף נשי נהג אנגר לתאר נשים ענוגות, ארוכות, חלקות וחסרות קמטים וזוויות. מכיוון ששאף לשמור על קו יפה וזורם כמנהג אמני הנאו קלאסיקה לעיתים נהג להוסיף חוליות ולהאריך את גב הדוגמניות או לטשטש את מרפקן. בולטת במיוחד היא יצירתו: "המעיין" 1856 המציגה אידיאל יופי של אישה חלקה, נטולת שיער ערווה, נראית כפסל שיש מימי יוון ורומא. זהו אינו תיאור של אישה בשר ודם, אלא אידיאל נשי חף מפגמים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:קצינים גדולים בלגיון הכבוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:ילידי 1780
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1867
קטגוריה:זוכי פרס רומא
המפרץ הסרוני

המפרץ הסרוני או מפרץ אגינה הוא שמו של מפרץ בדרום יוון המפריד בין חצי האי פלופונסוס לחצי האי אטיקה.

המפרץ ואייו מאוחדים לפעמים עם מפרץ ארגוליס בשם המפרץ הארגו-סרוני, והאיים שבתוך כל מפרץ ובין שני המפרצים מכונים האיים הארגו-סרונים.

גבולותיו הם; בצפון מצר קורינתוס, בצפון מזרח חצי האי אטיקה, במזרח ובדרום הים האגאי (שהמפרץ הסרוני מהווה שלוחה שלו) ובמערב הפלופונסוס.

על רוב קווי המפגש של המפרץ עם היבשה נוצרו חופים מתונים, כאשר באזורו הצפון מזרחי ישנו ריכוז גבוה של קו חוף שבור ומצוקי. מספר מפרצונים יוצאים מתוך המפרץ הסרוני לתוך אטיקה, מצר קורינתוס וחופי ארגוליס. תעלת קורינתוס מחברת בינו לבין מפרץ קורינתוס.

המפרץ מרכז אליו את רוב המים מחופיו, מאגני הניקוז של אטיקה האתונאית, מפרץ מגארה ומשני נהרות בשם "קאפיסוס" שנשפכים אליו.

המפרץ מכיל בתוכו מספר איים, המכונים האיים הסרוניים שהחשובים בהם הם אגינה, סלמיס ופורוס.

ב-4 בינואר 2005 בשעה 16:00 לפי שעון מקומי, חלה רעידת אדמה בדרגה של 4.9 בסולם ריכטר במפרץ הסרוני. הרעידה טלטלה את איגינה ואת העיר נַאפְפְּלִיוֹ והשפעותיה הורגשו עד לקלמטה שבמסניה.

==ערים חשובות במפרץ==
*אתונה
*פיראוס
*קורינתוס
*מגארה
*אלבסיס

== קישורים חיצוניים ==

* 

סרוני
סרוני
טבח בוסטון

ציון הקבר של טבח בוסטון
מצבת הזיכרון לנפגעי הטבח בפארק [[בוסטון קומון]]
טבח בוסטון (באנגלית: Boston Massacre) הוא הכינוי שניתן לאירועי יום שני, 5 במרץ 1770, שהיו לאחד מהאירועים שבישרו את מלחמת העצמאות של ארצות הברית. המתח בין המתיישבים לבין כוחות הצבא הבריטי בבוסטון הגיעו לשיא כאשר חיילים ירו לעבר מפגינים.

שוליה צעיר בשם אדוארד גריש ניגש לקצין בריטי בליל 5 במרץ ברחוב קינג כדי לקבל תשלום שהגיע למעבידו. כשהוויכוח עלה לטונים גבוהים, עזב שומר בריטי בשם טוראי וויט את משמרתו מחוץ לבית המכס והכה בנער באלה. גריש שנפגע חזר אחר כך עם קבוצה של נערים שהטילו לעבר וויט כדורי שלג, קרח ופסולת.

ההמולה הזעיקה את הקצין התורן, קפטן תומאס פרסטון, שבא לסייע לטוראי וויט יחד עם רב-טוראי ושמונה חיילים נוספים. מנגד, הלך וגדל קהל המפגינים והם המשיכו להטיל חפצים לעבר החיילים הבריטים. כשהתקרבו הניצים זה לזה, פתחו החיילים הבריטים באש. מהירי נהרגו חמישה אמריקאים, בהם קריספוס אטוקס , אדם שחור שנחשב להרוג הראשון של המהפכה האמריקאית (אם כי עדויות מאוחרות יותר סותרות קביעה זו). שישה אנשים נוספים נפצעו מהירי.

האירוע תועד על ידי החרט פול רוויר שגר בסמוך. בתחריט ישנן מספר טעויות עובדתיות: האירוע לא היה מטווח כל כך קרוב, בתמונה אין שלג, קריספוס אטוקס מופיע בכלל כאדם לבן, והמפקד הבריטי עומד מאחורי חייליו. באופן אירוני משהו, בשלט המתנוסס על בית המכס כתוב "Butcher's Hall" - "אולם הקצב". כריסטיאן רמיק, שצבע את התחריט, הוסיף וטעה בכך שצבע אותו כאילו האירוע התרחש בשעות היום תחת שמים כחולים ובהירים (אם כי סהר מופיע בו).

המשפט שנערך לאחר ה"טבח" נערך בבית דין אזרחי עם חבר מושבעים מקרב המתיישבים, כשג'ון אדמס, בצעד לא פופולרי בקרב המתיישבים, שימש כפרקליטם של הנאשמים. שישה חיילים זוכו בידי חבר המושבעים, ושניים, אלו שהוכח שירו הישר לתוך ההמון, הורשעו בהריגה ונידונו לקיעקוע של האות "M" (מהמילה Murder) על פרק האצבע ולגירוש חזרה לבריטניה. הקצין, קפטן פרסטון, זוכה, שכן חבר המושבעים לא הצליח להכריע בשאלה האם הורה לחייליו לפתוח באש. החלטות חבר המושבעים משקפות את דעתם שהמפגינים התגרו בחיילים שהיו נתונים בסכנה, אך הזדרזו יתר על המידה להשתמש בנשקם. ארבעה אזרחים בריטים שהיו במקום והואשמו בהשתתפות בירי, זוכו עקב חוסר ראיות.

סמואל אדמס כינה את האירוע "טבח בוסטון" והשתמש בו למטרות תעמולה. הוא טען שהחשיבות לא נעוצה במספר ההרוגים, אלא במעורבותם של אמריקאים מן השורה באירוע מהפכני חשוב. לאחר לוויות חמשת ההרוגים, שהייתה האירוע הגדול ביותר בתולדות צפון אמריקה עד אז, התכנסו תושבי בוסטון בכנסייה הדרומית הישנה (Old South Church) ותבעו את סילוק החיילים הבריטים מהעיר.

המקום בו אירע הטבח הוא אחד מהאתרים במסלול התיירות שביל החירות. בנוסף הוקמה מצבת זיכרון לקרבנות בפארק בוסטון קומון.

==קישורים חיצוניים==

* 

בוסטון
קטגוריה:המהפכה האמריקאית
קטגוריה:בוסטון: היסטוריה
קטגוריה:היסטוריה קולוניאלית של ארצות הברית
חובסגול

חובסגול (במונגולית: Хөвсгөл аймаг) הוא אחד מ-21 האיימאגים (מחוזות) של מונגוליה. האיימאג ממוקם בצפון המדינה ובירתו היא מורון. ב-19 בדצמבר 2001, נרשם בעיר טוסונטסנגל במחוז לחץ אטמוספירי של 1085.6, הגבוה ביותר שנרשם אי פעם.

המחוז מאוכלס בקבוצות אתניות רבות ומהווה את מרכזם של אנשי הצאטאן (אנשי 'איל ההרים').
ישנם כמעט כ-400 נהרות קטנים וגדולים בשטח האזור ומספר גדול של מעיינות חמים וקרים.
באזור מגוון גדול של בעלי חיים נדירים: אייל ההרים, דישון, יעל, דוב חום, זאב ועוד.

ישנם כשלוש מאות אגמים קטנים וגדולים בשטח המחוז, הגדול שבהם הוא אגם חובסגול הנקרא גם The Dark Blue Pearl. האגם מפורסם במימיו הצלולים ובצוקים תלולים המתנשאים מצדדיו המזרחי והמערבי.

==סומים (תת מחוזות)==
* אלג-ארדנה (Alag-Erdene)
* ארבולג (Arbulag)
* ביינזורח (Bayanzürh)
* בורנטוגטוח (Bürentogtoh)
* צ'נדמני-אונדור (Chandmanĭ-Öndör)
* ארדנבולגן (Erdenebulgan)
* גלט (Galt)
* חלח (Halh)
* חטגל (Hatgal)
* איח-אול (Ih-Uul)
* ג'רגלנט (Jargalant)
* מורון (Mörön)
* רשנט (Rashaant)
* ריונצ'ינלחומבה (Ryönchinlhümbe)
* שין-אידר (Shin-Ider)
* טריאלן (Tarialan)
* טומורבולג (Tömörbulag)
* טוסונצנגל (Tosontsengel)
* צגנור (Tsagaannuur)
* צגן-אול (Tsagaan-Uul)
* צגן-אור (Tsagaan-Üür)
* צצרלג (Tsetserleg)
* טונל (Tünel)
* אולן-אול (Ulaan-Uul)

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.fallingrain.com/world/MG/13/ ערים בחובסגול - מפות ונתונים]

קטגוריה:מונגוליה: מחוזות
אורחון (מחוז)

אורחון (במונגולית: Орхон аймаг) הוא הקטן מבין 21 האיימאגים (מחוזות) של מונגוליה. האיימאג ממוקם בצפון המדינה ובירתו היא ארדנט, העיר השנייה בגודלה במדינה. רוב תושבי המחוז, כ-64 אלף, חיים בעיר הבירה.

75.37 קמ"ר משטחו של העמק הוכרזו בשנת 2004 כאתר מורשת עולמית. האזור המוכרז משתרע משני צידיו של נהר האורחון וכולל מספר אתרים ארכאולוגיים המתוארכים למאה ה-6, וכן את בירתו של ג'ינגיס חאן בחרחורין מהמאה ה-13 וה-14.

==סומים (תת מחוזות)==
* ביין-אונדור (Bayan-Öndör)
* ג'רגלנט (Jargalant)

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.fallingrain.com/world/MG/25/ ערים באורחון - מפות ונתונים]

קטגוריה:מונגוליה: מחוזות
נגד רגיש לאור

פוטורזיסטור
נגד רגיש לאור (LDR) הוא רכיב חשמלי העושה שימוש באפקט הפוטואלקטרי על מנת לבקר את הזרם החשמלי העובר ברכיב.

על אופי תפקודו ניתן להקיש מראשי התיבות באנגלית של שמו: LDR, קיצור של Light-dependent resistor, מילולית נגד תלוי־אור, כלומר רכיב חשמלי המגיב לאור.

משום כך הוא נקרא גם פוטורזיסטור או פוטו-צל (פוטוצל) 

לבו של הפוטורזיסטור הוא חומר מוליך למחצה, שכתוצאה מפגיעת פוטונים בו משנה את מוליכותו החשמלית ומאפשר מעבר זרם דרך התא.

פוטורזיסטורים נבדלים ביניהם בעיקר בסוג המוליך למחצה ממנו מורכבת הליבה. הבדל זה קובע את סוג האור אליו מגיב התא ועוצמתו. המוליך למחצה הנפוץ ביותר (והזול ביותר) בו נעשה שימוש הוא מסוג קדמיום-גופרית (CdS).

== שימושים עיקריים ==

פוטורזיסטורים משמשים במגוון רחב של תחומים. תאים מסוג קדמיום-גופרית ניתן למצוא בגלאי אור על גבי מצלמות, גלאי אזעקה, פיקוד לדלתות חשמליות, פיקוד לתאורת רחובות ועוד. במוליכים למחצה יקרים יותר, כגון גרמניום-נחושת נעשה שימוש לגילוי אור תת-אדום לצורך מתקני ראיית לילה וטלסקופים אסטרונומיים.

== ראו גם ==
* טרנזיסטור
* אלקטרואופטיקה
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רכיבים חשמליים
קטגוריה:אלקטרואופטיקה
אולבני

אולבני (באנגלית: Albany) היא בירת מדינת ניו יורק בארצות הברית. אולבני שוכנת 233 ק"מ צפונית לעיר ניו יורק מדרום למפגש הנהרות מוהוק והדסון. אולבני היא גם עיר המחוז של מחוז אולבני.

אף על פי שאולבני היא בירת מדינת ניו יורק, העיר הגדולה ביותר במדינה היא ניו יורק.

==היסטוריה==
האירופאי הראשון שהגיע לאזור היה הנרי הדסון בשנת 1609, כאשר חקר עבור חברת הודו המזרחית ההולנדית.

אולבני ידועה כיישוב האירופי השני שנוסד במה שעתיד להיות 13 המושבות הראשונות של ארצות הברית, אחרי ג'יימסטאון בווירג'יניה. ב-1614 נבנה במקום מבצר על ידי ההולנדים שקראו למקום "ניו אורנז'" על שם בית המלוכה ההולנדי, בית אורנז'.

ב־1664 נכבש האזור על ידי הבריטים, והעיר נקראה מחדש אולבני על שם הדוכס של יורק ושל אולבני - שהפך יותר מאוחר למלך ג'יימס השני (בית מלוכה אחד מלך באנגליה ובסקוטלנד; התואר "דוכס אולבני" הוא התואר המסורתי של בנו הצעיר של מלך סקוטלנד). והייתה לחלק ממושבת ניו יורק.

בשנת 1754 התכנסו בעיר נציגים מהמושבות האמריקאיות. נציג מפנסילבניה, בנג'מין פרנקלין הציע לראשונה בהיסטוריה מעין איחוד של המושבות. אמנם הצעה זו אף פעם לא הוכרה באופן רשמי, אך היא השפיעה על חוקת ארצות הברית, שנכתבה כ-33 שנה מאוחר יותר. בשנים אלו התרחשה מלחמת הצרפתים והאינדיאנים, דבר שהקשה על פיתוח העיר. בזמן מלחמת העצמאות של ארצות הברית, חל בעיר גל צמיחה אדיר. לעיר הגיעו מהגרים רבים, בעיקר מורמונט ומקונטיקט. אולבני הפכה בירת מדינת ניו יורק בשנת 1797.

בשלהי המאה ה-18 ותחילת המאה ה-19 הפכה העיר למרכז תחבורתי. בתקופה זו הייתה העיר גם העיר העשירית (ולעיתים גם התשיעית) בגודלה במדינה, דבר שלא חזר שוב. בנוסף על היותה מרכז תחבורתי עצום, הייתה אולבני גם מרכז סחר ותעשייה. במהלך המאה ה-19 הייצוא העיקרי של העיר כלל פרוות, חיטה, בשר ועץ. בנוסף על אלו, הוקמו בעיר בנקים וחברות פיננסיות רבות, כאשר הידועה שבהן היא אמריקן אקספרס שהוקמה בעיר בשנת 1850.

אולבני היא העיר הראשונה בארצות הברית ואחת מהערים הראשונות בעולם שפתחה נמל תעופה, בשנת 1908. נמל התעופה הועבר ממקומו בשנת 1928. למרות תוכניות פיתוח רחבות, מרבית מהאוכלוסייה עזבה בשנות ה-50 וה-60 כתוצאה מתהליכי פרוור.

בשנת 1969 נבנה גשר דאן ממוריאל, גשר חדש מעל הנהר הדסון.

==מוסדות חינוך==
באולבני נמצאות אוניברסיטת אולבני ואוניברסיטת מדינת ניו יורק. כמו כן נמצאות בעיר מספר מכללות.

== דמוגרפיה ואוכלוסייה ==
נכון לשנת 2015, האוכלוסייה מוערכת בכ-98 אלף נפש. לאורך כל שנות קיומה אוכלוסיית אולבני הייתה מגוונת מאוד. כיום 52.3% מהאוכלוסייה היא לבנה, 27% אפרו-אמריקאים, 7.4% אסייתים, והשאר ממיעוטים אחרים.

הזרם הדתי הדומיננטי בעיר הוא הנצרות הקתולית, המונה כ-47% מאוכלוסיית העיר. כ-12% מהאוכלוסייה משתייכים לזרמים נוצריים אחרים.

בעיר יש קהילה יהודית חזקה מאז שנת 1658. בעיר יש בתי כנסת רבים מכל הזרמים, ואף אחד מבתי הכנסת הקראיים היחידים שמחוץ לישראל. כיום, חיים בעיר כ-12,000-13,000 יהודים, שמהווים כ-4.2% מאוכלוסיית העיר.

== פוליטיקה וממשל ==
מועצת העיר מורכבת מראש העיר ומחמישה עשר נציגים הנבחרים אחת לארבע שנים מחמישה עשר מחוזות בחירה.

מבחינה ארצית, המפלגה הדמוקרטית דומיננטית בעיר מאז שנות ה-20 של המאה ה-20.

==התושבים הבולטים==
*ישראל צבייגאנבאום

==ערים תאומות==
לאולבני חמש ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* [http://www.albanyny.org/ העיר אולבני]
* [http://www.timesunion.com אולבני טיימס יוניון - העיתון היומי של אולבני]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינת ניו יורק: ערים
קטגוריה:מדינות ארצות הברית: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1614
הלוטים

ההֶלוֹטים (ביוונית קלאסית: Εἵλωτες) היו צאצאי התושבים המקוריים שישבו בלאקדמון לפני פלישת הדורים וצאצאי האוכלוסייה שספרטה כבשה במסניה. מעמד ההלוטים היה דומה למעמד הצמיתים, הם ביצעו את כל העבודות החקלאיות והגופניות בספרטה, כאשר הספרטנים השקיעו את כל זמנם באימונים ושירות צבאי. ההלוטים היוו את רוב אנשי ספרטה (כ-85% מתושבי ספרטה היו הלוטים). 

במקרי חירום גויסו ההלוטים מצאצאי הלאקונים לצבא (לדוגמה במהלך המלחמה הפלופונסית) והובטח להם שאם יצטיינו בקרב יוכלו להשתחרר מצמיתותם. ההלוטים של מסניה היו מוקד תסיסה מתמיד וכמעט כל שנה יצאו הספרטנים במסע צבאי נגדם. 

למרות הדיכוי הקשה שהפעילו על ההלוטים, נותרו הספרטנים חוששים ממרד מצידם ונמנעו משליחת צבאם למרחקים. עם זאת, אמצעי הדיכוי לא הספיקו וההלוטים אכן מרדו בשלטון הספרטנים כמה פעמים (מרד גדול בשנת 464 לפני הספירה), אך מרידותיהם דוכאו.

== מקור השם ==
לפי הגאוגרף היווני פאוסאניאס, מקור השם "הלוטים" בעיר הילוס, שאותהּ כבשו הדורים ושאת אוכלוסייתה שעבדו. לפי דעה אחרת השם גזור מן השורש היווני "הל", שפרושו "לתפוס" או "לקחת בשבי".

== ראו גם ==
* קריפטיה - המשטרה החשאית בספרטה שעיקר תפקידה היה פיקוח על האוכלוסייה ההלוטית
* מותאקס

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יוון העתיקה: חברה וחיי יומיום
קטגוריה:ספרטה
קטגוריה:עבדות
מרחב פשוט קשר

הספרה היא דוגמה למרחב פשוט קשר מכיוון שניתן לכווץ כל לולאה לנקודה באופן רציף.]]
מרחב פשוט קשר הוא מרחב טופולוגי קשיר מסילתית, שבו אפשר לכווץ כל לולאה סגורה לנקודה אחת, באופן רציף. זוהי הדרך הפורמלית לנסח את הדרישה שבמרחב לא יהיו חורים שאפשר לאתר אותם באמצעים חד־ממדיים. מרחבים כאלה הם מן העצמים היסודיים בטופולוגיה אלגברית.

== הגדרה ==
מרחב טופולוגי הוא פשוט קשר אם הוא קשיר מסילתית וגם כל לולאה רציפה במרחב הומוטופית לאפס. כלומר, כל פונקציה רציפה <math>S^1 \rightarrow X</math> אפשר להרחיב לפונקציה רציפה <math>D^2 \rightarrow X</math> (כאשר <math>D^2 = \{ (s,t) \in \mathbb{R}^2 \mid s^2 + t^2 \le 1 \}</math> הוא עיגול היחידה). מן ההגדרה נובע שמרחב קשיר הוא פשוט קשר אם ורק אם החבורה היסודית <math>\pi_1(X)</math> היא טריוויאלית.

== דוגמאות ==
הטורוס אינו פשוט קשר. ניתן לראות שבלתי אפשרי לכווץ באופן רציף את הלולאות בתמונה לנקודה]]
המישור האוקלידי הוא פשוט קשר, משום שכל לולאה אפשר לכווץ בהדרגה לנקודה אחת. לעומת זאת, אם מוציאים מן המישור נקודה אחת, הוא מפסיק להיות פשוט קשר – את המסילה המקיפה את הנקודה החסרה אי אפשר לכווץ. כזה הוא המצב כל עוד הקבוצה שמוציאים היא חסומה. אם מוציאים ממישור קרן, התוצאה היא שוב מרחב פשוט קשר, מכיוון שאי אפשר להקיף את הקרן החסרה בלולאה שתאבחן את חסרונה. אם מוציאים מהמישור ישר שלם, הוא מתפרק לשני מרכיבי קשירות, שכל אחד מהם פשוט קשר. 

הכדור התלת-ממדי הוא פשוט קשר. אם עושים בו גומה, הוא נותר פשוט קשר, אלא אם הגומה הופכת לחור מפולש העובר בכדור מצד לצד. במקרה כזה אפשר, כמקודם, לעטוף את החור בלולאה שלא ניתן לכווץ לנקודה. אם מוציאים מכדור את הליבה שלו, שצורתה גם היא כדורית, מתקבל מרחב פשוט קשר – את החור שנוצר אי אפשר לאתר באמצעים חד־ממדיים (כאן נדרשת חבורת ההומולוגיה השנייה, <math>H^2</math>).

הטורוס, טבעת מביוס ובקבוק קליין הם דוגמאות למרחבים שאינם פשוטי קשר.

== תכונות ==

תנאי הכרחי לכך שמרחב יהיה פשוט קשר הוא שהמרחב יהיה קשיר מסילתית, ובפרט קשיר. במרחבים שאינם קשירים מסילתית, ניתן לבדוק בנפרד האם כל רכיב קשירות מסילתית הוא פשוט קשר בפני עצמו.

== הכיסוי האוניברסלי ==
למרחבים טופולוגיים מסוימים (ובהם כל היריעות) קיים מרחב כיסוי אוניברסלי, שהוא מרחב קשיר מסילתית ופשוט קשר, המכסה אותם באופן נוח במיוחד. מרחבים כאלה אפשר לתאר כמרחבי מנה של מרחב הכיסוי, ביחס לחבורה היסודית. מן ההגדרה נובע מיד שהחבורה היסודית של מרחב פשוט קשר היא טריוויאלית.

==קישורים חיצוניים==
* 

== ביאורים ==

פשוט קשר

de:Zusammenhängender Raum#Einfach zusammenhängend
אומנוגובי

אומנוגובי (במונגולית: Өмнөговь аймаг) הוא הגדול מבין 21 האיימאגים (מחוזות) של מונגוליה, עם שטח של מעל 165,000 קמ"ר. האיימאג ממוקם בדרום המדינה ופירוש שמו "דרום גובי", מכיוון שהוא ממוקם בחלקו הדרומי של מדבר גובי. בירת המחוז היא דלנזדגד. מחוז אומנוגובי עשיר במחצבים, במיוחד בזהב ונחושת.

==סומים (תת מחוזות)==
* ביינדלאי (Bayandalay)
* ביין-אובו (Bayan-Ovoo)
* בולגן (Bulgan)
* דלנזדגד (Dalanzadgad)
* גורוונטס (Gurvantes)
* חנבוגד (Hanbogd)
* חנחונגור (Hanhongor)
* חורמן (Hürmen)
* מנדל-אובו (Mandal-Ovoo)
* מנלאי (Manlay)
* נומגון (Nomgon)
* נויון (Noyon)
* סווריי (Sevrey)
* צוגט-אובו (Tsogt-Ovoo)
* צוגטצצי (Tsogttsetsiy)

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.fallingrain.com/world/MG/14/ ערים באומנוגובי - מפות ונתונים]

קטגוריה:מונגוליה: מחוזות
אלדהיד

אלדהיד. האות R מייצגת כל שרשרת פחמנית שהיא

אלדהידים (Aldehydes) הם קבוצת תרכובות אורגניות. בקבוצה חומרים ידועים רבים, בהם החומר המשמר פורמלין, פחמימות רבות ובפרט גלוקוז, וכן חומרים רבים הנותנים לפירות את טעמם וריחם.

מקור המילה "אלדהיד" בלטינית: זהו קיצור של אלכוהול דהידרוֹגֵנָטוּם, "כוהל נטול מימן".

כל האלדהידים מכילים קבוצה פונקציונלית משותפת שעל שמה הם קרויים, קבוצת האלדהיד (CHO, אטום פחמן הקשור בקשר כפול לאטום חמצן ובקשר יחיד לאטום מימן). קבוצה זו מורכבת בעצם מקבוצת קרבוניל, הנמצאת בכל הקטונים, ומאטום מימן. הקבוצה נכתבת תמיד CHO ולא COH כדי למנוע בלבול עם קבוצת ההידרוקסיל, הנמצאת בכוהלים.

על מתן שמות לאלדהידים, ראו מונחון IUPAC. נסכם בקצרה: שמו של אלדהיד מורכב מתחילית המציינת את מספר אטומי הפחמן במולקולה, ומהסופית -אָל. קבוצת האלדהיד נקראת לעיתים פורמיל, במיוחד כשבמולקולה קיימות קבוצות פונקציונליות אחרות.

האלדהיד הפשוט ביותר הוא מֵתָנָל (Methanal), המורכב מקבוצת אלדהיד הקשורה לאטום מימן, ונוסחתה היא HCHO. מתנל משמש לשימור גופים ביולוגיים כדי שלא ירקיבו, והוא ידוע יותר בשמותיו הטריוויאליים פורמאלדהיד ופורמלין.

האלדהידים הבאים בסדרה הם אֵתָנָל (שני אטומי פחמן; ידוע יותר בשמו הטריוויאלי אצטאלדהיד), פּרוֹפּנָל, בּוּטָנָל וכן הלאה. 

הנוסחה הכללית: <big>C<sub>n</sub>H<sub>2n</sub>O</big>

== הפקת אלדהידים ==
* חימצון של כוהל ראשוני נותן אלדהיד. התגובה מבוצעת בדרך כלל בנוכחות זרזים אי-אורגניים, כגון כרום (IV) חמצני:

:CH<sub>3</sub>OH → HCHO + H<sub>2</sub>

:התגובה הספציפית המתוארת לעיל היא השיטה העיקרית להפקת מֵתָנָל, ובאמצעותה מפיקים מיליוני טונות של חומר זה בכל שנה בעולם. את התגובה יש לבצע בהיעדר מים, שכן אז מתרחש חמצון נוסף ומתקבל דיול (כוהל בעל שתי קבוצות הידרוקסיל) ולאחר מכן חימצון נוסף, לקבלת חומצה קרבוקסילית.

:תגובה זו מסבירה את רעילותו של הכוהל מתנול, אשר מתחמצן בגוף למתנל הרעיל. לתגובה זו נקודה ביולוגית נוספת: אחד התהליכים החשובים המתרחש כמעט בכל האורגניזמים בעלי חוש ראייה זה או אחר הוא החמצון של ויטמין A (כוהל ראשוני) לאלדהיד רֵטינַל. לפרטים על תפקידו של רטינל בראייה ראו: סטריאוכימיה.
* אוזונוליזה (תגובה עם אוזון, O<sub>3</sub>) של אלקֵן מפרקת אותו לקטון ולאלדהיד (או לשני קטונים).
==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קבוצות פונקציונליות
קטון

נוסחת מבנה כללית לקטונים; האותיות R מייצגות כל שרשרת פחמנית שהיא

קֵטוֹנים (Ketones) הם קבוצה של תרכובות אורגניות, שכולן מכילות את הקבוצה הפונקציונלית קרבוניל (C=O, אטום פחמן הקשור בקשר כפול לאטום חמצן). בין הקטונים חומרים ידועים רבים, אשר הידוע מכולם הוא הממס האורגני אצטון, והוא גם הקטון בעל המבנה הפשוט ביותר, והוא אשר הקנה לקבוצה את שמה: השם "קטון" הוא שיבוש של "אצטון", שמקורו מהמילה הלטינית: אצטוּם, שפירושה "חומץ". קטונים רבים נותנים לפירות את טעמם וריחם.

בתרכובות שהן קטונים ואלדהידים כאחד (בהן קיימת קבוצת קרבוניל לצד קבוצת אלדהיד), מקבלת קבוצת הקרבוניל את השם אוֹקסוֹ.

על מתן שמות לקטונים, ראו מונחון IUPAC. בקצרה: שמו של קטון מורכב מתחילית המציינת את מספר אטומי הפחמן במולקולה, מהסופית -אָנוֹן, ומספרה המציינת את מיקומה של קבוצת הקרבוניל במולקולה.

הקטון הפשוט (והידוע) ביותר הוא פּרוֹפּנוֹן (אצטון, Propanone, Acetone), המכיל שלושה אטומי פחמן. 

אצטואצטט ואצטון נוצרים בכבד בתהליך פירוק חומצות שומן ונקראים גם גופי קטו.

==הפקת קטונים==

*חמצון של כוהל שניוני נותן קטון. בכדי לחמצן כהל ראשוני לקטון יש להשתמש ב-PCC בתנאים יבשים. באופן כללי התגובה מבוצעת בדרך כלל בנוכחות זרזים אי-אורגניים, כגון כרום (IV) חמצני.
*אוזונוליזה (תגובה עם אוזון, O<sub>3</sub>) של אלקן מפרקת אותו לשני קטונים (או לקטון ולאלדהיד).
*הידרציה (מיום, סיפוח מולקולת מים) של אלקין נותנת קטון. בתגובה הבאה מגיב פרופין עם מים לקבלת פּרוֹפּנוֹן (אצטון):

: <math> \ \mathbf{C_3H_4 + H_2O \rightarrow CH_3COCH_3} </math> 
==קישורים חיצוניים==

*
המול

המול (באנגלית: The Mall או בפי העם והתקשורת: The National Mall) הוא השדרה המרכזית של העיר וושינגטון בארצות הברית. השדרה תוכננה כחלק מהתכנון המקורי של העיר על ידי האדריכל הצרפתי פייר שארל ל'אנפן, במטרה ליצור אזור פתוח (להולכי רגל) של עצים, דשא ומונומנטים, אשר יהווה את חוט השדרה המרכזי של העיר. לאורכו של המול ובשוליו ממוקמים מרבית המבנים המרשימים והחשובים ביותר של העיר וושינגטון, האנדרטאות הלאומיות לגדולי הנשיאים ולמלחמות ארצות הברית, המוזיאונים הלאומיים וכמה מחשובי מוסדות הממשל. הקמתה של שדרה זו הוליד את המושג "שדרה לאומית" (להבדיל מכיכר לאומית).

השדרה משמשת את הציבור האמריקאי למטרות תיירות ונופש, וכן היא משמשת כאתר המרכזי והחשוב ביותר לקיום הפגנות ומחאות פוליטיות.

המול מתחיל מאנדרטת לינקולן במערב, דרך אנדרטת וושינגטון ועד הקפיטול במזרח.

==אתרי המול==
תצלום אוויר של המול - 2002
# אנדרטת וושינגטון
# המוזיאון הלאומי להיסטוריה אמריקנית
# המוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע
# הגלריה הלאומית לאומנות של פסלי הגן
# הבניין המערבי של הגלריה הלאומית לאומנות
# הבניין המזרחי של הגלריה הלאומית לאומנות
# הקפיטול
# אנדרטת יוליסס ס. גרנט
# הגן הבוטני של ארצות הברית
# מוזיאון האינדיאנים הלאומי (בתצלום עדיין בבנייה)
# מוזיאון האוויר והחלל הלאומי
# מוזיאון הירשהורן
# מוזיאון התעשייה
# בניין הסמית'סוניאן - ה"טירה"; ובחזיתו גן אניד א. הופט
# גלריית פריר
# גלריית ארתור מ. סקלר
# המוזיאון הלאומי לאומנות אפריקאית

אנדרטת מלחמת העולם השנייה (בתחתית התמונה) ועד אנדרטת לינקולן ונהר הפוטומק]]

לחלקו המערבי של המול - ראו פארק הפוטומק.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.nps.gov/nama/ NPS המול]
* [http://www.usbg.gov/ הגנים הבוטניים של ארצות הברית]
* [http://www.nationalgarden.org/national_garden.html הגן הלאומי החדש]

*
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: פארקים
קטגוריה:ארצות הברית:אתרים הרשומים במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים
דגל פיג'י

דגל פיג'י אומץ ב-10 באוקטובר 1970. הדגל מבוסס על הנס הכחול הבריטי, אך הרקע שלו הוא בצבע תכלת. הדגל נותר בלא שינוי כאשר פיג'י הכריזה על עצמה כעל רפובליקה בשנת 1987.

הדגל דומה בעיצובו לדגל המושבה בתקופה שקדמה לעצמאותה - דגל בו הנס הכחול היה בעל צבע כחול מסורתי.

ישנן מפלגות באי הקוראות להסרת היוניון ג'ק מהקנטון (הרביע העליון הקרוב לניצב הדגל). אחרים תומכים בהשארת דגל בריטניה מטעמים היסטוריים. הבדל נוסף הוא שבדגל הקולוניאלי היה מלוא סמל האיים ואילו בדגל הנוכחי מופיע המגן בלבד. מועצת ראשי השבטים של פיג'י קוראת להחזרת מלא הסמל לדגל - וזאת ברצותם לראות את שני הלוחמים הפיג'ים ואת מוטו האיים: "Rerevaka na kalou ka doka na tui" (פחד מהאל וכבד את המלכה) על הסמל.

==דגלים נוספים של פיג'י==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

פיג'י
פיג'י
קטגוריה:פיג'י: סמלים לאומיים
פיג'י
פיג'י
קטגוריה:אריות בתרבות
קטגוריה:יוניים בתרבות
ברבודה

ברבודה (באנגלית: Barbuda) הוא אי במזרח בים הקריבי. האי הוא חלק ממדינת אנטיגואה וברבודה ואוכלוסייתו מונה כ-1,500 איש כאשר כ-900 חיים בעיר הראשית קודרינגטון.

האי ברבודה ממוקם צפונית לאי אנטיגואה, במרכז איי ליווארד. האיים מונטסראט ו-גוואדלופ ממוקמים דרומית לברבודה, בעוד שצפונית לו נמצאים האיים סנט קיטס, סן מרטן ו-נוויס.

שטחו של האי הוא כ-161 קמ"ר.

ברבודה נהנה ממעמד של אזור חסות של אנטיגואה וברבודה ביחד עם האי רדונדה הבלתי מיושב.

== אסונות טבע ==
בברבודה פגעו מספר סופות טרופיות לאורך השנים. בספטמבר 1995 פגע באי ההוריקן לואיס וגרם למותם של 3 בני אדם ואף לנזק רב לאדם ולרכוש; 165 נפצעו כתוצאה מהסופה ורוב הבתים נהרסו. הנזק של הסופה הטרופית הזו נאמד בלמעלה מ-100 מיליון דולר<ref></ref>.

הוריקן אירמה, שפגע באי בספטמבר 2017, גרם לפגיעה ב-95% מהמבנים וכלי הרכב במקום וכן נגרם נזק רב לתשתיות האי. כ-1,800 תושבים פונו מברבודה אל אנטיגואה<ref></ref>. 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

* 

קטגוריה:האנטילים הקטנים
קטגוריה:אנטיגואה וברבודה: חלוקה מנהלית
ברוש מצוי

ברושים בבית הקברות הישן ב[[רחובות|שמאל]]
ברוש מצוי (שם מדעי: Cupressus sempervirens) הוא מין הברוש הידוע ביותר בארץ ישראל והיחיד הגדל בה בר. המין נפוץ בכל מזרח הים התיכון מצפון לוב, דרום יוון (כרתים וקורפו), דרום טורקיה, קפריסין, מערב סוריה ולבנון ויש גם אוכלוסייה קטנה באיראן.

== תיאור ==
העלווה היא דמוית קשקשים, אורכה 2–5 מ"מ וצבעה ירוק כהה. האצטרובלים עגולים, 25-40 מ"מ קוטרם עם 10–14 קשקשים המכסים את הזרעים, האצטרובלים מבשילים 20–24 חודשים לאחר ההפריה, בתחילה צבעם ירוק ולאחר מכן הופך צבעם לאפור-חום.

העץ יכול לחיות שנים רבות, וידועים פריטים בעולם שהם בני למעלה מ-1000 שנה.

לברוש המצוי שני זנים בעלי צורות שונות:
*ברוש מצוי צריפי (Cupressus sempervirens stricta או pyramidalis) - הצורה הידועה ביותר, ענפיו קצרים וצמודים לגזע ויוצרים צורה דמוית חרוט צר. מגיע לגובה 20 -30 מטר.
*ברוש מצוי אופקי (Cupressus sempervirens horizontalis) שענפיו ארוכים וחסונים יותר ויוצרים נוף רחב ופרוע.

זן הבר מגדל נוף פרוע ומסועף, והטיפוס החרוטי הצר איננו אלא זן תרבותי. 

בארץ שרדו, כנראה, רק שתי אוכלוסיות בר - האחת במרומי החרמון במורדות הפונים לאגן דמשק והשנייה במורדות נחל בצת שם נמצא פרט יחיד.נכון להיום זהו הברוש בר היחידי הידוע ששרד בגליל ובישראל כולה. לצד העץ נמצא גזע ערער כרות בן 689 שנה<ref></ref>.

אזור ידוע אשר נחשב ליפה ביותר, בו מצויה אוכלוסיית בר של ברושים הוא האזור ההררי של האי כרתים.

ככלל, הברוש נוטה להיות עץ יחסית צר וקטן בהיקפו. בפארק אלונה ליד הר חורשן ישנו עץ ברוש גדול ועבה במיוחד, וככל הנראה מדובר בברוש העבה ביותר בישראל.

<gallery widths="200" heights="250">
קובץ:Cypress.JPG|ברוש מצוי
קובץ:Nesher Old Quarry 079.JPG|ברוש מצוי במחצבת נשר הישנה. בין הברושים רכס הר הכרמל
</gallery>

==ה"ברוש" במקרא==
במקרא מופיע עץ בשם "ברוש", שאף השתמשו בו בבניין מקדש שלמה, אך לדעת רוב החוקרים אין זה ה-Cupressus. לדעת עמנואל לב מדובר ב-Juniperus (ערער). לדעת אהרון אהרונסון מדובר ב-Juniperus drupacea (ערער גלעיני), ולדעת מנחם זהרי מדובר ב-Juniperus excelsa (ערער ברושי).

עמנואל לעף, יהודה פליקס ועוד חוקרים קיבלו את הזיהוי של התאשור עם הברוש המצוי. לשיטת פליקס, עץ זה הוא גם עץ הגופר המקראי שממנו בנה נח את התיבה.

לפי התלמוד<ref></ref>, העץ הנקרא במקרא בשם ברוש, וכן העץ הנקרא תאשור, נכללים בתוך עשרה מיני הארזים, כלומר עצי סרק שהאדם מחשיב את השימוש בענפיהם או גזעיהם, כארז.

==בתרבות==
מאז העת העתיקה היה הברוש סמל למוות ולאבלות, והוא העץ העיקרי הניטע, עד ימינו, בבתי קברות הן בעולם המוסלמי והן באירופה. כך, למשל, מקושר הברוש לקבורה בשורה בשיר אנחנו לא צריכים שכתב אבי קורן. דוגמה נוספת היא השורה: "עם שחר הבאנו אותו מן הקרב. הברוש צמרתו אט הרכין". מתוך השיר "דודו" של חיים חפר. הברוש נקשר למוות משום שאינו מתאושש היטב מכריתה. באתונה היו ענפי ברוש מוצבים בבתי אבלים וברומא היו מקשטים בהם פסלים של פלוטו אל השאול. אובידיוס תיעד במטמורפוזות את המיתוס של קיפריסוס שהפך לעץ ברוש כשביקש להתאבל לנצח על שהרג בטעות את צבי טיפוחיו. 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ארץ ישראל: עצי בר
קטגוריה:ארץ ישראל: ברושיים
קטגוריה:ברושיים
קטגוריה:עצים ים תיכוניים
קטגוריה:צמחי בר בסכנת הכחדה בישראל
קטגוריה:פרחים בלתי בולטים בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אלרגניים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
הרחק מהמון מתהולל

הרחק מהמון מתהולל (באנגלית: Far from the Madding Crowd) הוא רומן שנכתב על ידי הסופר והמשורר האנגלי בן המאה ה-19, תומאס הרדי, ויצא לאור ב-1874.

==עלילה==
רומן זה נחשב ליצירתו המעולה הראשונה של הרדי. שם הספר הוא אירוני מאחר שחייה של גיבורת הרומן, בת־שבע אברדין, החיה בעיירה הכפרית השלווה ות'רברי, משובשים תדיר על ידי ה"המון הסוער". אחרי שדחתה את הגבר הראשון שגילה את אהבתו אליה, הרועה גבריאל אוק, היא מחוזרת על ידי שני גברים אחרים: בולדווד - בעל האחוזה השכנה, הקודר והמתבודד, וטרוי - הסמל רב הקסם, אך הבוגדני. 

הסוף הטוב לגיבורים של "הרחק מהמון מתהולל" עומד בניגוד לסופם העגום והאובדני של רומנים מפורסמים אחרים של הרדי ג'וד האלמוני, ראש העיר קסטרברידג' וטס לבית דרברויל. רומן זה יכול להחשב גם, אולי, כאחת מהיצירות הפמיניסטיות המוקדמות, מאחר שהוא עוסק בתיאור חייה של אישה עצמאית.

שמו של הרומן לקוח משורה מתוך אלגיה מאת המשורר הבריטי בן המאה ה-18 תומאס גריי:
<div style="direction: ltr;">
:Elegy Written in a Country Churchyard
:Far from the madding crowd's ignoble strife
:Their sober wishes never learned to stray
:Along the cool sequestered vale of life
:They kept the noiseless tenor of their way
</div>

הספר תורגם לעברית על ידי אמציה פורת ויצא לאור בהוצאת "עם עובד" ב-1987.
==עיבודים==
בשנת 1967 יצא למסכים סרט בבימויו של ג'ון שלזינגר על פי ספרו של הרדי (בעברית הסרט נקרא: "הרחק מן ההמון הסוער") בכיכובם של ג'ולי כריסטי, אלן בייטס, פיטר פינץ' וטרנס סטאמפ. בשנת 2015 יצא סרט נוסף המתבסס על הספר בכיכובם של קארי מאליגן, מת'יאס שונאהרטס ומרטין שין. 

עיבוד מודרני של הספר, המעביר את מועד התרחשות העלילה לתחילת המאה ה-21 נעשה ברצועת הקומיקס השבועית "תמרה דרו" מאת פוזי סימונדס, שאף יצאה לאור כרומן גרפי. לאחר מכן כתבה על פיה מוירה בופיני את התסריט לסרטו של הבמאי סטיבן פרירס "תמרה דרו" משנת 2010.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי תומאס הרדי
קטגוריה:ספרי 1874
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרים שעובדו לבמה
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
קטגוריה:יצירות משנת 1874
אובורחאנגאי

אובורחאנגאי (במונגולית: Өвөрхангай аймаг), הוא אחד מ-21 האיימאגים (מחוזות) של מונגוליה. פירוש השם: "חאנגאי התחתונה". האיימאג ממוקם בדרום המדינה ובירתו היא ארבאיחר.
העיר חרחורין, שנקראה בעבר קארקורום והייתה בירת האימפריה המונגולית, נמצאת בסום באותו שם במחוז זה.

==סומים (תת מחוזות)==
* ארבאיחר (Arvayheer)
* ברונביין-אולן (Baruunbayan-Ulaan)
* בט-אולזי (Bat-Ölziy)
* ביינגול (Bayangol)
* ביין-אונדור (Bayan-Öndör)
* בוגד (Bogd)
* בורד (Bürd)
* גוצ'ין-אוס (Guchin-Us)
* חרחורין (Harhorin)
* חיירחנדולן (Hayrhandulaan)
* חוג'ירט (Hujirt)
* נרינטל (Nariynteel)
* אולזיט (Ölziyt)
* סנט (Sant)
* טרגט (Taragt)
* טוגרוג (Tögrög)
* אויינגה (Uyanga)
* יוסונזויל (Yösönzüyl)
* זונביין-אולן (Züünbayan-Ulaan)

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20050306091929/http://gate1.pmis.gov.mn/uvurkhangai/ האתר הרשמי של האיימאג (במונגולית)]
* [http://www.fallingrain.com/world/MG/15/ ערים באובורחאנגאי - מפות ונתונים]

קטגוריה:מונגוליה: מחוזות