OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מערת הקריסטלים

גבישי סלניט ממכרה נאיקה
מערת הקריסטלים (בספרדית: Cueva de los Cristales) היא מערה המחוברת למכרה נאיקה 300 מטר מתחת לפני האדמה בנאיקה, במדינת צ'יוואווה שבמקסיקו. האולם המרכזי מכיל גבישי סלניט ענקיים (גבס, CaSO4·2 H2O), מהגבישים הטבעיים הגדולים ביותר שנמצאו אי פעם. הגביש הגדול ביותר שנמצא במערה הוא באורך 11 מטר, בקוטר 4 מטרים ומשקלו 55 טון. המערה חמה בצורה קיצונית והטמפרטורות בה מגיעות ל-58 מעלות צלזיוס עם 90 עד 99 אחוזי לחות. תנאים אלה מקשים על חקר המערה. ללא ציוד הגנה מתאים אנשים מסוגלים לסבול כ-10 דקות חשיפה בלבד.

קבוצת מדענים בשם "פרויקט נאיקה" מעורבת בחקר המערות באזור המכרה.

==היווצרות הגבישים==
מכרה נאיקה שוכן באזור געשי. מתחת למערה רוחשת מגמה אשר מחממת אותה. במשך כחצי מיליון שנה הייתה מערה מלאה מים אשר רוויים במינרלים שונים כולל כמויות גדולות של גבס. בזמן הזה, שררה במערה טמפרטורה של מעל 50 מעלות צלזיוס, מה שאיפשר לגבישים להיווצר ולגדול לממדים ענקיים.

==גילוי==
בשנת 1910 כורים גילו מערה מתחת לעבודות הכרייה בנאיקה, מערת החרבות (Cueva de las Espadas). המערה ממוקמת 120 מטר מעל מערת הקריסטלים ומכילה גבישים קטנים ומרהיבים (באורך של כמטר אחד). הגבישים לא גדלו מעבר לכך מפני שהטמפרטורה במערה זו אינה גבוהה מספיק.

מערת הקריסטלים התגלתה בשנת 2000 על ידי כורים שחפרו מעבר חדש. המערה היא חור בצורת פרסת סוס בתוך סלע הגיר. הרצפה שלה מכוסה בגושי גבישים שטוחים. גבישי ענק יוצאים מבלוקים אלו ומרצפת המערה. הגישה למערה אפשרית כיום מכיוון שחברת הכרייה שואבת את המים ומונעת מהם למלא את המערה. לו השאיבה הייתה נעצרת, המערה הייתה מתמלאת מחדש. הגבישים נהרסים במגע ממושך עם אוויר, לכן פרויקט נאיקה מנסים לתעד ויזואלית את הגבישים לפני שיהרסו.

אולם נוסף התגלה בחפירות בשנת 2009. המערה החדשה, בשם ארמון הקרח, מצויה בעומק של 150 מטר ואיננה מוצפת, והגבישים בה קטנים בהרבה.

==סגירה עתידית==
המערה הוצגה בערוץ דיסקברי בתוכנית "נאיקה: מאחורי מערת הקריסטלים" בפברואר 2011. בתוכנית נרמז כי קיימים אולמות נוספים, אך חקר נוסף יצריך הריסה של גבישים. נאמר שם שהמערה לבסוף תסתם מחדש ושפני המים בה יעלו מחדש.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.masa.co.il/article/5155/מערת-הקריסטל-במקסיקו מערת הקריסטלים באתר מסע אחר]
* [https://web.archive.org/web/20110225180318/http://naica.com.mx/english/index.htm Naica Project אתר פרויקט נאיקה]
* [http://news.bbc.co.uk/2/hi/8466493.stm כתבה באתר של ה-BBC]
* [http://www.canyonsworldwide.com/crystals/mainframe3.html כתבה על המערה בערוץ הדיסקברי]
* [http://news.nationalgeographic.com/news/2007/04/070406-giant-crystals.html כתבה על המערה בערוץ הנשיונל ג'יאוגרפיק]

קטגוריה:מערות נטיפים
קריסטלים
קטגוריה:צ'יוואווה
מכתש לוכנאגר

מכתש לוכנאגר (באנגלית: Lochnagar Crater) הוא מכתש פיצוץ המצוי באזור הנהר סום בצפון צרפת. הוא נוצר בעקבות פיצוץ מטען ענק של חומר נפץ על ידי הצבא הבריטי ביום הראשון לקרב על הסום, 1 ביולי 1916. המכתש, שקוטרו 91 מטרים ועומקו 21 מטרים, השתמר מאז ועד היום ומהווה אתר זיכרון לקרב.

==הפיצוץ==
המכתש שוכן בקרבת הכפר לה בואסל (La Boisselle) הסמוך לנהר הסום, כ-140 קילומטרים מצפון לפריז. הוא נוצר על ידי פיצוצו של מוקש גדול (למעשה מטען חומר נפץ), הגדול מבין 17 מוקשים שהופעלו על ידי הצבא הבריטי בבוקר היום הראשון לקרב על הסום. 

המוקש, שנקרא מוקש לוכנאגר, הוטמן במנהרות שנחפרו בתנאים קשים על ידי פלוגות המנהרות מס' 185 ו-179 של חיל ההנדסה הבריטי. הן נחפרו תחת קטע מקו ההגנה הגרמני המבוצר באותה גזרה במטרה להשמידו לפני תחילת ההסתערות הבריטית. המוקש קיבל את שמו מן העובדה שמוצא המנהרות שבהן הוטמן היה מחפירה בריטית שקיבלה את השם "רחוב לוכנאגר" (Lochnagar Street). הוא הכיל 27 טונות של חומר נפץ מסוג אמונל, שהוטמן בעומק של 16 מטרים מתחת לפני הקרקע, בשני מטענים שהיו מרוחקים זה מזה כ-18 מטרים. 

המוקש הופעל ב-1 ביולי 1916 בשעה 7:28 בבוקר. תיאר את הפיצוץ סגן-משנה ססיל ארתור לואיס מחיל האוויר המלכותי הבריטי:

התפוצצות המוקש השמידה קטע של חפירות גרמניות מבוצרות באורך של 90 עד 120 מטרים, שהיו מלאות ככל הנראה בחיילים. גם חיילים בריטים אחדים, שהמתינו בשטח ההפקר לתחילת ההתקפה של אותו בוקר, נפגעו מן השברים שפיזרה ההתפוצצות. 

למרות התוצאות הפיזיות הגדולות שחוללה לא סייעה ההתפוצצות באופן ניכר להסתערות הבריטית באותה גזרה, והדיוויזיה ה-34, שלחמה שם, איבדה באותו יום יותר מ-6,000 הרוגים ופצועים.

==המכתש==
הכניסה לאתר המכתש והאנדרטה
ממדיו הנוכחיים של המכתש שנוצר עקב ההתפוצצות הם קוטר של 91 מטרים ועומק של 21 מטרים, כולל שפה בהיקף המכתש בגובה של 4.5 מטרים.

הצעות למלא את המכתש בעפר נדחו. במשך חמישים שנים הוא נותר כשהיה והחל לשמש לנסיעות אופנוענים בתוכו וכמטמנה לאשפה. בסופו של דבר נרכשה הקרקע בה נמצא המכתש בשנת 1978 על ידי הבריטי ריצ'רד דאנינג (Richard Dunning) על מנת להבטיח את שימורו כאתר הנצחה.

כיום מבקרים במכתש כ-200,000 איש בשנה, והוא אחד האתרים המתוירים ביותר בחזית המערבית לשעבר.

אנדרטה שבה משולב צלב עץ גדול הוקמה ליד שפת המכתש. מדי שנה מאז 1979 נערך טקס זיכרון באתר, ב-1 ביולי בשעה 7:28, בנוכחות קהל שהגיע עד לכ-1,500 איש.

באוקטובר 1998 נתגלו בנקודה הסמוכה לשפת המכתש שרידי גופתו של חייל בריטי. הגופה זוהתה לפי חפצים שנמצאו בצדה כגופתו של טוראי ג'ורג' נג'נט (George Nugent), בן 28, שהוכרז כנעדר בקרב מאז ה-1 ביולי 1916. הוא הובא לקבורה בטקס צבאי בבית קברות צבאי בריטי סמוך למכתש ב-1 ביולי 2000. על מצבתו נחרתו המילים "אבד, נמצא, אך מעולם לא נשכח." צלב עץ ועליו לוחית זיכרון מסמן מאז בצד המכתש את המקום בו נתגלתה גופתו.

==ראו גם==
*פלוגות המנהרות הבריטיות במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.youtube.com/watch?NR=1&feature=endscreen&v=fsVGZZ8bvBA סרטון וידאו על המכתש] באתר YouTube
* [http://www.cwgc.org/search-for-war-dead/casualty/806749/NUGENT,%20GEORGE%20JAMES ג'ורג' נג'נט] באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה

קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:צרפת: אנדרטאות למלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:צרפת: אתרי הנצחה
קטגוריה:מוקשים
קטגוריה:לוחמת מנהרות
קטגוריה:פיקרדי
קטגוריה:בריטניה במלחמת העולם הראשונה: אנדרטאות
קטגוריה:1916 בצרפת
אורחון (נהר)

נהר אורחון (במונגולית: Орхон гол) הוא נהר בצפונה של מונגוליה, שמקורו בהרי חנגאי בגובה של 3,179 מטרים, ונשפך לנהר סלנגה סמוך לגבולה של מונגוליה עם רוסיה. אורכו של הנהר הוא 1,124 ק"מ והוא הארוך בנהרות המדינה. אולן בטור, בירת מונגוליה, שוכנת לגדות הנהר טול, יובלו של האורחון.

לאורך הנהר שוכנים שרידיה של חאר בלגאס ששימשה כבירת חאנות אויגור ושל חרחורין שהייתה בירת האימפריה המונגולית למשך שלושים שנים. קטע מעמק הנהר המשתרע על-פני שטח של 122 קמ"ר מוכרז כאתר מורשת עולמית. 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מונגוליה: גאוגרפיה
קטגוריה:אסיה: נהרות ונחלים
גרטרוד בינג

גרטרוד בינג (בגרמנית: Gertrud Bing; 7 ביוני 1892 – 3 ביולי 1964) הייתה היסטוריונית של האמנות ופילוסופית יהודייה גרמנייה.

== ביוגרפיה ==
בינג הייתה נולדה בהמבורג לסוחר יהודי. ב-1912 סיימה את לימודי ההוראה ועד 1915 הייתה מורה בבית ספר יסודי.
בינג למדה פילוסופיה, פסיכולוגיה וגרמניסטיקה באוניברסיטת מינכן עד 1916 ואחרי כן פילולוגיה וגרמניסטיקה באוניברסיטת המבורג. לאחר שסיימה את עבודת הדוקטור שלה ב- 1921 אצל ארנסט קסירר החלה ב-1922 לעבוד אצל אבי ורבורג; תחילה כספרנית בהדרכתו של פריץ זקסל ומ-1924 כעוזרתו האישית של ורבורג. לאחר מותו ערכה את כתביו ב-1932. בינג עזרה להציל את ספריית ורבורג מהנאצים בהעברתה ללונדון.

בלונדון היא עזרה למהגרים אחרים. היא כיהנה כמנהלת מכון ורבורג אחרי זקסל והנרי פרנקפורט מ-1955. ב-1959 פרשה לגמלאות.

בינג עבדה במשך שנים רבות על כתיבת ביוגרפיה של ורבורג אך היא לא סיימה אותה בשל מצבה הבריאותי.

גרטרוד בינג הלכה לעולמה ב-1964 בלונדון.
== לקריאה נוספת ==

<div style="direction: ltr;">
* Ernst Gombrich: Gertrud Bing, 1892-1964. In: Gertrud Bing in Memoriam. The Warburg Institute 1965, S. 1-3.
* Ernst Gombrich: Gertrud Bing zum Gedenken. Jahrbuch der Hamburger Kunstsammlungen. Bd. 10 (1965), S. 7-12.
* Karen Michels (Hrsg.): Aby Warburg. Mit Bing in Rom, Neapel, Capri und Italien. Karen Michels auf den Spuren einer ungewöhnlichen Reise. CORSO, Hamburg 2010. 
* Hans-Michael Schäfer: Bing, Gertrud in: Institut für die Geschichte der deutschen Juden (Hrsg.): Das Jüdische Hamburg – ein historisches Nachschlagewerk, Göttingen 2006 S. 36 f
* Werner Gramberg, In Memoriam Gertrud BingAuthor. In: Mitteilungen des Kunsthistorischen Institutes in Florenz, 11. Bd., H. 4 (Sep., 1965), pp.293-295
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20101127085832/http://dictionaryofarthistorians.org/bingg.htm Gertud Bing]
* [http://www.dasjuedischehamburg.de/inhalt/bing-gertrud גרטרוד בינג]

קטגוריה:היסטוריוניות גרמניות
קטגוריה:חוקרות תולדות האמנות
קטגוריה:היסטוריונים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1892
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1892
קטגוריה:נפטרות ב-1964
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1964
חאנות

חאנות (גם: ח'אנות; טורקית Kağanlık או Hanlık; אזרית Xanlıq; מונגולית Xанлиг) היא ישות פוליטית, בדרך כלל של עמים טורקים או מונגולים, הנשלטת בידי חאן. חאנויות התקיימו לאורך השנים בערבה האירואסייתית. 

==חאנויות טורקיות==
*גקטורקים
*אווארים
*השושלת הקרא-ח'אנית
*ממלכת הכוזרים
*בולגריה הישנה
*בולגריה של הוולגה

==חאנויות מונגוליות==
*השושלת האילח'אנית
*צ'אגאטאי
*אורדת הזהב
*חאנות אסטרחן
*חאנות קאזאן

==חאנויות פוסט-מונגוליות==
*חאנות קרים
*חאנות קוקנד
*חאנות סיביר
===חאנויות בקווקז תחת השושלת הקאג'ארית===
*חאנות דרבנט
*חאנות נחצ'יבאן
*חאנות קרבאך

==ראו גם==
* חאנים מונגולים
* חאן (תואר)
* כגן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מדע המדינה
Fstab

fstab (קיצור של File Systems Table - טבלת מערכות קבצים) הוא קובץ הגדרות הקיים בדרך כלל במערכות הפעלה דמויות יוניקס, בסולאריס (שם הוא נקרא vfstab), וכן בלינוקס כחלק מחבילת util-linux המגיעה עם מערכת מרב המערכות. הקובץ אחראי על פעולות שונות הנוגעות בין היתר לעיגון ההתקנים והגדרת הרשאות עליהם. הקובץ ממוקם בנתיב /etc/fstab.

== תוכן הקובץ ==
בקובץ קיימות הגדרות המכילות רשימת התקנים במחשב (כגון דיסק קשיח, התקן אחסון נייד, כונן תקליטורים, וכדומה), וכן את חלוקת המחיצות בהן, מערכות הקבצים שעליהן, אופן עיגון המחיצות (אוטומטי או ידני), מקום עיגונן על פני מערכת הקבצים ופרטים נוספים. להגדרות אלו משמעות בהקשר לפקודה mount, האחראית על עיגון מערכות קבצים.

== מבנה הקובץ ==
הקובץ הוא קובץ טקסט פשוט, אשר כל שורה בו מציינת התקן שונה, ומכילה חמישה ערכים משתנים אודות ההתקן.
#שם ההתקן או מזהה ייחודי אחר שלו כגון UUID.
#נקודת העגינה - המקום בו יעוגן ההתקן אל מערכת הקבצים.
#סוג מערכת הקבצים, או אלגוריתם אשר תפקידו לפרש את מערכת הקבצים.
#אפשרויות שונות, כולל האם יתבצע עיגון של מערכת הקבצים בעת אתחול מערכת ההפעלה.
#הגדרות מנגנון המטפל בלוח הזמנים של המחיצה.
#הגדרות הנוגעות לפעולת fsck, הסורקת את מערכת הקבצים מתקלות.

== ראו גם ==
*תקן היררכיית מערכת הקבצים
*df (פקודה)

קטגוריה:יוניקס
אבי שומר

אבי שומר (נולד ב-21 בפברואר 1956) הוא המנכ"ל ואחד הבעלים של רשת "צומת ספרים".

==ביוגרפיה==
שומר נולד בירושלים, גדל בשכונת בית וגן ולמד בתיכון בויאר. לאחר שירותו הצבאי למד שנתיים באוניברסיטה העברית בירושלים (יחסים בינלאומיים ומדע המדינה).

ב-1981, בגיל 25, פתח שומר את חנות הספרים הראשונה שלו, "המקור", בשכונת רמות אשכול. בהמשך פתח חנויות נוספות והקים את רשת "יריד הספרים".

בשנת 2002, כשרשת "יריד הספרים" מנתה 17 סניפים, היא התמזגה עם רשת "צומת ספרים", שמנתה 14 סניפים. ומאז שומר הוא מנכ"ל החברה המאוחדת, והפך אותה לרשת ספרים מהגדולות בישראל, עם יותר מ-90 סניפים. הרשת בניהולו בלטה במבצעים למכירת ספרים מוזלים, כגון "4 במאה" (ארבעה ספרים במאה ש"ח). מבצעי הוזלה אלה עוררו זעם בקרב חלק מהמו"לים, שחשו אנוסים להוריד את מחירי ספריהם.

על התחרות במתחרה העיקרית, רשת "סטימצקי", אמר שומר: 
:"מיתגנו את הרשת, שיפרנו את התדמית, הקמנו חנויות יפות, התחלנו לקיים מפגשים עם סופרים בסניפים, פתחנו חנויות משותפות עם רשת קפה גרג שמעניקות חוויית קנייה ובילוי, התחברנו לפייסבוק והפכנו למובילי שוק. נדרשו להם 5 שנים להבין ולהגיב, וזה הפך אותם ממובילי שוק לנגררים. הרשת לא התאימה את עצמה למתרחש בשוק ואני מניח שזה בא לידי ביטוי בכל הפרמטרים העסקיים שלה".

שומר מעורב בפעילות פילנתרופית ויושב בחבר הנאמנים של עמותת חיים - למען ילדים חולי סרטן בישראל.

שומר נבחר על ידי איגוד המפרסמים בישראל לאיש השיווק של חודש ינואר 2008.

שומר נשוי ואב לשניים.

==קישורים חיצוניים== 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון בויאר
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:עובדי צומת ספרים
קטגוריה:בית וגן: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
מעגל אפולוניוס

הגדרת המעגל לפי אפולוניוס. לכל נקודה P היחס d<sub>1</sub>/d<sub>2</sub> קבוע.
מעגל אפולוניוס של זוג נקודות הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות שהיחס בין מרחקיהן אל הנקודות הנתונות הוא קבוע.

המעגל קרוי על שמו של אפולוניוס מפרגה, גאומטריקן מיוון העתיקה.

==הגדרה==
נתונות שתי נקודות A, B. מעגל אפולוניוס הוא המקום הגאומטרי של כל הנקודות P המקיימות <math>AP/BP=k</math> כאשר k קבוע חיובי השונה מ-1 (עבור k=1 מתקבל האנך האמצעי לקטע AB).

==שקילות למעגל==
נוכיח שבמקרה ש-k שונה מ-1, מעגל אפולוניוס הוא מעגל:

תהיינה C,D הנקודות המקיימות את התנאי ונמצאות על הישר AB, כמודגם באיור (כאן נכנסת הדרישה ש-k שונה מ-1. במקרה k=1 יש רק נקודה אחת כזו על הישר, מרכז הקטע AB). תהי P נקודה נוספת על מעגל אפולוניוס. לפי הנתון <math>AP/BP=AC/BC=AD/BD</math>. לכן ממשפט חוצה הזווית ההפוך למשולש <math>\triangle APB</math> נובע ש-PC חוצה את הזווית הפנימית ב-P ו-PD חוצה את הזווית החיצונית ב-P. מכיוון שסכום הזווית הפנימית והחיצונית הוא 180 מעלות, הזווית <math>\angle CPD</math> היא זווית ישרה. כלומר <math>\triangle CPD</math> הוא משולש ישר-זווית החסום במעגל שהקוטר שלו הוא CD. לכן כל P על מעגל אפולוניוס נמצאת על המעגל הנ"ל. באותו אופן ניתן להראות שכל נקודה על המעגל שקוטרו CD נמצאת על מעגל אפולוניוס.

==תכונות==
* מרכז המעגל נמצא על הישר AB.
* כל מעגל שעובר דרך הנקודות A ו-B מאונך למעגל אפולוניוס (כלומר, המשיקים שיוצאים מנקודות החיתוך שלהם מאונכים זה לזה).
* אם מבצעים אינוורסיה יחסית למעגל אפולוניוס, A עובר ל-B ולהפך.
* לכל נקודה K הנמצאת על המעגל, אם הישר AK חותך את המעגל בנקודה M והישר BK חותך אותו בנקודה L, אזי M ו-L סימטריות ביחס לישר AB (כלומר הוא האנך האמצעי שלהן).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מעגל
קטגוריה:הוכחות
יעקב שפרינגר

יעקב שְפְּרינגֶר (ד' בסיוון ה'תרפ"א, 10 ביוני 1921 – כ"ז באלול ה'תשל"ב, 6 בספטמבר 1972) היה מאמן נבחרת ישראל בהרמת משקולות ושופט וכן חבר משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (1972), מקורבנות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן.

==ביוגרפיה==
יעקב שפרינגר נולד בעיר קאליש שבפולין. למד באקדמיה לחינוך גופני בוורשה, הוסמך כמורה לחינוך גופני והיה גם מתאגרף מצטיין. בפולין זכה להסמכה כשופט בינלאומי בהרמת משקולות והודות לכישוריו ולהצטיינותו, מונה כאחראי על מדור האתלטיקה הכבדה (איגרוף, היאבקות והרמת משקולות) במיניסטריון לספורט בפולין. הוא אף ייצג את פולין בשתי אולימפיאדות: בשנת 1952 ובשנת 1956.

בשנת 1957 עלה לישראל והתגורר בבת ים, שם לימד חינוך גופני בבית ספר תיכון רמות והיה מורה לספורט בבית הספר היסודי ראשונים. במקביל, שימש כרכז ספורט במועדון קהילתי ביפו ועשה עבודה חינוכית חשובה עם נוער במצוקה.

שפרינגר ייסד בארץ את ענף הרמת המשקולות, על ידי כך שארגן קורסים להכשרת שופטים בינלאומיים במקצוע וייסד ליגה. כמו כן, שימש כמאמן נבחרת ישראל בהרמת משקולות במשך 15 שנים. במהלך השנים בהן היה פעיל, חולל מהפכה של ממש בענף הרמת המשקולות. הוא ייצג את ישראל כשופט בינלאומי וכמאמן נבחרת ישראל. בזכות פועלו, קם דור שלם של ספורטאים, מאמנים ושופטים בישראל. שניים מהם, זאב פרידמן ויוסף רומנו, נרצחו יחד עמו באולימפיאדת מינכן.

המשחקים האולימפיים במינכן העניקו לשפרינגר את העיגול החמישי, כשופט בינלאומי באולימפיאדה החמישית שלו. ימים ספורים לפני הרצח שימש כשופט בתחרות בה נקבעו שני שיאי עולם.

==נסיבות מותו==

אור לבוקר יום שלישי 5 בספטמבר 1972 פרצו מספר מחבלים לכפר האולימפי במינכן ונכנסו לבניין בו התגוררו חברי המשלחת הישראלית לאולימפיאדה. המחבלים התפרצו לאחד החדרים בו שהו שישה ישראלים, ביניהם שפרינגר, ודרשו מהם להובילם לחדרים נוספים בהם ישנו באותה עת ספורטאים. הנחטפים הצביעו על חדר בו שהו שישה ישראלים נוספים ונכנסנו פנימה. בעודם יורדים במדרגות ניסו שניים מהישראלים להימלט. האחד, משה ויינברג, נורה ונהרג והשני הצליח להימלט לחופשי.

בין המחבלים, שהחזיקו 10 בני ערובה, לבין הרשויות הגרמניות נפתח משא ומתן מתיש, שנמשך יום שלם. במהלכו ירו המחבלים בחטוף נוסף, מרים המשקולות יוסף רומנו.

אחרי משא ומתן ארוך ומתיש הוסכם בין המחבלים לכוחות הביטחון הגרמנים שבני הערובה, יחד עם המחבלים, יועברו במסוקים לנמל התעופה הצבאי של מינכן ומשם ימריאו בקהיר. כל בני הערובה הועלו על שני מסוקים, שנחתו בנמל התעופה הצבאי, שם נעשה ניסיון חילוץ כושל על ידי כוחות משטרת בוואריה. במהלך הקרב רצחו המחבלים את כל תשעה בני הערובה.

יעקב שפרינגר היה בן 51 במותו והותיר אחריו אישה ושני ילדים. הוא הובא למנוחות בבית העלמין הדרום בחולון.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20131012013014/http://sites.one.co.il/Olympic/Munich.aspx?id=33&siteid=2 דף לזכרו], באתר הוועד האולימפי בישראל
* [http://www.wingate.org.il/Index.asp?ArticleID=931&CategoryID=267 דף לזכר הניספים], באתר מכון וינגייט
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:מרימי משקולות ישראלים
קטגוריה:חללי אולימפיאדת מינכן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
Trem das Onze

Trem das Onze (מפורטוגזית: הרכבת של 11) הוא שיר סמבה שנכתב והולחן בידי אדונירן ברבוזה בשנת 1964. זהו אחד משירי הסמבה המפורסמים ביותר והוא דוגמה טובה לסמבה של סאו פאולו. 

השיר מספר על נער המסביר לאהובתו מדוע אינו יכול להישאר איתה. הוא חייב להספיק לחזור לביתו ברכבת של שעה 11, כיוון שהוא גר בפרברים וזו הרכבת האחרונה באותו יום. הוא בן יחיד ואינו יכול להשאיר את אמו לבד. לשיר ביצועים רבים, ביניהם של Demônios da Garoa (הביצוע המקורי משנת 1964) ושל גל קוסטה (1973). 

עיבוד עברי ראשון לשיר נעשה ב-1981 על ידי "הפרברים", לאלבומם "הפרברים טרופיקל". השיר נקרא "רכבת הלילה" ותורגם על ידי יעקב שבתאי בהפקתו המוזיקלית של מתי כספי. גרסה מאוחרת יותר, מ-1987 היא של מתי כספי באלבומו "ארץ טרופית משגעת", יחד עם הזמרת הברזילאית סילביניה אסקפה. המילים לגרסה זו, שנקראה "אפילו דקה", תורגמו על ידי אהוד מנור. 

השיר בביצועה של גל קוסטה היה האות המוזיקלי לסיום תוכנית הצהריים של אלי ישראלי בגלי צה"ל בשנות ה-80.

==קישורים חיצוניים==

* [https://youtu.be/QHjX92g4LbU הגרסה העברית "אפילו דקה" מתי כספי וסילבינה מתוך "ארץ טרופית משגעת", 1987 (תרגום: אהוד מנור)], באתר יוטיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירים בפורטוגזית
קטגוריה:שירי 1964
קטגוריה:שירי מתי כספי
קטגוריה:שירי סמבה
קטגוריה:שירים שתורגמו לעברית
יוסף גוטפרוינד

שמאל
יוסף (קורט) גוטפרוינד (כ"א בחשוון תרצ"ב, 1 בנובמבר 1931 – כ"ז באלול תשל"ב, 6 בספטמבר 1972) היה מאמן היאבקות ושופט וחבר משלחת ישראל באולימפיאדת מינכן (1972), מקורבנות טבח הספורטאים באולימפיאדת מינכן.

==ביוגרפיה==
יוסף גוטפרוינד נולד בטרנסילבניה, רומניה, ומנעוריו היה פעיל בספורט ההיאבקות. לאחר לימודיו התיכוניים למד רפואה וטרינרית ורצה לעסוק בתחום, אך האהבה לספורט ניצחה.

בגיל 17 הוא עלה לארץ עם משפחתו, התגורר בירושלים ולפרנסתו עסק במסחר של מוצרי חשמל לאזור יהודה ושומרון. הוא הצטרף לאגודת ההיאבקות של הפועל ירושלים והצטיינותו בענף הובילה אותו גם לתחום השיפוט והוא אף שימש כשופט באולימפיאדת טוקיו 1964 ובאליפויות העולם בהודו ובבולגריה.
הוועדה המארגנת של האולימפיאדה העשרים במינכן הזמינה אותו לשמש כשופט במשחקים.

ביום 1.4.2024, נחנך רחוב על שמו של יוסף גוטפרוינד בשכונת בית הכרם בה התגורר בירושלים.

==נסיבות מותו==
אור ליום שלישי 5 בספטמבר 1972 פרצו מחבלים לבניין בו התגוררו חברי המשלחת הישראלית לאולימפיאדת מינכן. הם נקשו על הדלת וגוטפרוינד, שהתעורר ראשון משנתו, פתח את הדלת וזיהה מיד שמדובר במחבלים, בגבורתו נשען בגופו על הדלת וצעק: "חבר'ה, תברחו!" וכך ניצל חבר המשלחת טוביה סוקולסקי (שנפטר בשנת 2017) ששבר את החלון וברח אל מחוץ למבנה והעיד על המקרה מספר פעמים. הוא לא הצליח לעצור את המחבלים בגופו והם פרצו לחדר, בו שהו שישה ישראלים. המחבלים דרשו מהישראלים ללוות אותם לחדרים של שאר חברי המשלחת ובדרך אספו עוד שישה ספורטאים ישראלים.

המחבלים הכריחו את 12 הספורטאים לרדת איתם במדרגות. בעודם יורדים ניסו שניים להימלט. אחד, משה ויינברג, נורה ונהרג והשני הצליח להימלט. בין המחבלים, שהחזיקו עשרה בני ערובה, לבין הרשויות הגרמניות נפתח משא ומתן מתיש שנמשך יום שלם. במהלכו ירו המחבלים בחטוף נוסף, מרים המשקולות יוסף רומנו.

בסופו של היום הוסכם בין המחבלים לגרמנים, שבני הערובה והמחבלים יועברו במסוקים לנמל התעופה הצבאי של מינכן ומשם ימריאו לקהיר. תשעת בני הערובה הועלו על שני מסוקים שנחתו בנמל התעופה הצבאי, שם נעשה ניסיון חילוץ כושל על ידי כוחות משטרת בוואריה. במהלך הניסיון רצחו המחבלים את תשעת בני הערובה, וביניהם גם את גוטפרוינד.

הובא למנוחות בבית העלמין "הר המנוחות" בירושלים.

יוסף גוטפרוינד היה בן 40 במותו. הותיר אחריו אישה ושתי בנות. נכדתו היא אשת התקשורת לירון שמם, ממגישות תוכנית הבוקר "הבוקר של קשת".

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20131012012932/http://sites.one.co.il/Olympic/Munich.aspx?id=28&siteid=2 דף לזכרו באתר הוועד האולימפי בישראל]
* [http://www.wingate.org.il/Index.asp?ArticleID=931&CategoryID=267 דף לזכר הנספים באתר מכון וינגייט]
* [http://www.mako.co.il/video-blogs-weekend/Article-bbc39b3f5cdb831006.htm&sCh=3d385dd2dd5d4110&pId=1363207701 לירון שמם על סבא יוסף גוטפרוינד]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חללי אולימפיאדת מינכן
קטגוריה:מתאבקים ישראלים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:מאמני ספורט ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:בית הכרם: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
משפחת מידלטון

שלט האצולה למשפחת מידלטון]]
משפחת מידלטון היא משפחת אצולה בריטית הידועה בעיקר עקב נישואי בת המשפחה קתרין, נסיכת ויילס לויליאם, נסיך ויילס, הם צאצאי אליזבת קנוליס (1549–1605) שהייתה בת דודה מדרגה שנייה של אליזבת הראשונה מלכת אנגליה.

עושרם של בני מידלטון אשר נבע מחברה לאספקת ציוד לאירועים, פורסם בכלי התקשורת עקב השתתפותם בחתונת בתם המלכותית.

==היסטורית בית מידלטון==

בני משפחתה של קתרין, נסיכת ויילס הם: אביה מייקל מידלטון, אמה קרול מידלטון (נולדה בשם קרול גולדסמית'ס), אחיה ג'יימס מידלטון, ואחותה פיפה מידלטון.

===מקור השם===

מקור שמם של בני מידלטון הוא ממקורות שונים בסקוטלנד ואנגליה, זמן התאריך המוקדם לשמם מגיע עוד משנת 1166. שושלתו של מייקל מידלטון מגיעה מלידס, לדורות של עורכי דין מחלק זה של אנגליה.

===בני משפחה היסטוריים ידועים===

אבותיהם של בני משפחת מידלטון כוללים את סר תומאס לייטון (חי בשנים 1530–1610), שהיה מושל גרנזי בשנים 1570–1609,
ואשתו אליזבת קנוליס (1549–1605) שהייתה בת דודה של אליזבת הראשונה מלכת אנגליה.

אחד מצאצאי המשפחה בתקופה מאוחרת יותר הוא הכומר "תומאס דייוויס" (Thomas Davis 1766 - 1844) שהיה מחבר המזמורים של הכנסייה האנגליקנית; נכדתו, אוליביה כריסטיאנה לופטון, הייתה אחת הסבתות של מייקל מידלטון, אביה של קתרין.

===שיוך גנאלוגי===

הגנאלוג הידוע ויליאם אדמס רייטווייזנר (William Addams Reitwiesner) גילה כי שושלת בית מידלטון מקושרת ללורד "סר תומאס פיירפאקס גילינג" (1475–1520) אשר היה אחד מאבותיה הקדומים של דיאנה הנסיכה מוויילס, דבר אשר עושה את קתרין, נסיכת ויילס וויליאם, נסיך ויילס בני דודים מדרגה חמש עשרה.

בת משפחה נוספת מצד סבתו של מייקל מידלטון היא אוליביה לופטון, בתם של פרנסס והרייט לופטון צאצאי אדוארד השלישי, מלך אנגליה. קרול מידלטון, אמה של קתרין, נסיכת ויילס, היא בת למשפחת גולדסמית, משפחה ממעמד הפועלים, אשר בניה עבדו במשך כמה דורות ככורים במכרות של סנדרלנד במחוז דורהאם.

==קישורים חיצוניים==

* 

מידלטון
קטגוריה:קתרין, נסיכת ויילס
*
בועת הנדל"ן ביפן

בועת הנדל"ן ביפן (ביפנית: バブル景気, מילולית: כלכלת בועה) הייתה בועה כלכלית ביפן, שהתקיימה מ-1986 עד 1991, במהלכה הרקיעו מחירי המקרקעין והמניות. התפוצצותה של הבועה נמשכה מעל עשור, ולאחר שמחירי המניות הגיעו לשיא שלילי ב-2003, הם המשיכו לצנוח במהלך המשבר הכלכלי העולמי של 2008. הכלכלן פול קרוגמן טען שבמהלך שנות העשור האבוד, כפי שמכונות שנות המיתון, נפלה יפן למלכודת הנזילות.

==היסטוריה==
בעשורים שלאחר מלחמת העולם השנייה, אימצה ממשלת יפן מדיניות כלכלית קפדנית, שעודדה את התושבים לחסוך כסף. כשלבנקים היה כסף רב כתוצאה מכך, הם נתנו הלוואות ואשראי בקלות, ועם היווצרות עודפי מסחר, התחזק הין לעומת מטבעות זרים. זה איפשר לחברות יפניות להשקיע כסף רב יותר, וכתוצאה מכך ירדו מחירי המוצרים היפניים, דבר שהגביר את העודף המסחרי. במקביל, עליית ערכו של הין גרם לעליית ערכם של נכסים כלכליים.

כסף רב הפנוי להשקעות, בשילוב עם חוסר פיקוח כלכלי, ביטחון יתר ואופוריה בכל הנוגע לעתיד הכלכלי הביא להעצמת הספקולציות, בעיקר בבורסה לניירות ערך בטוקיו ובשוק הנדל"ן. מדד ניקיי 225 הגיע לשיאו ב-29 בדצמבר 1989, ועמד על 38,957.44, לפני שנסגר ב-38,915.87 באותו יום.

מחירי הנדל"ן הגיעו לשיאם ב-1989, כשמטר רבוע אחד בשכונת גינזה שבטוקיו נמכר ב-30 מיליון ין (215,000 דולר), ושווי שטחי הנדל"ן של טוקיו כולה היו שווים יותר מפי שניים סך שטחי הנדל"ן בארצות הברית כולה. לעומת זאת, בשנת 2004 צנחו מחירי הנכסים ברובע העסקים של טוקיו לכדי אחוז אחד ממחירם בשיא, אם כי עדיין דורגו כאחד האזורים היקרים בעולם. המחירים שבו לעלות ב-2007, אז שבו וצנחו בעקבות המשבר הכלכלי של 2008.

בעקבות המשבר הכלכלי, החלו משקיעים לעזוב את יפן, ותחת זו השקיעו במקומות אחרים, דבר שגרם לאובדן הבכורה של התעשייה היפנית בתחומים מסוימים, וליצירת מתחרים במדינות אחרות. בתגובה הוריד הבנק המרכזי של יפן את הריביות לאפס אחוז, אך הצעד לא הצליח למנוע את הדפלציה.

האשראי הבנקאי שניתן בקלות, וסייע להתנפחות הבועה המשיך להוות בעיה, ובשנים הראשונות של השבר המשיכו הבנקים לתת הלוואות מסוכנות. הבנקים עמדו לקרוס ושרדו הודות לסיוע ממשלתי, צעד שהביא ליצירת "חברות זומביות", כלומר חברות שאינן מסוגלות להתקיים בזכות עצמן ונשענות על סיוע חיצוני.

==ראו גם==
*כלכלת יפן
*בועת נדל"ן

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Krugman, Paul R. [https://web.archive.org/web/20120112125852/http://www.econ.ku.dk/okocg/VM/Artikler-VM/Krugman_1998_BrookingsEA.pdf It's Baaack: Japan's Slump and the Return of the Liquidity Trap]. Brookings Papers on Economic Activity, Vol. 1998, No.2(1998)
* Wegner, Michael. Tokyo's land market and its impact on housing and urban life, in Philip Shapira, Ian Masser and David Edingtion (eds.) Planning For Cities And Regions In Japan. Liverpool University Press, 1994. .
</div>

==קישורים חיצוניים==
*שיגנורי שירצוקה, [http://www.imes.boj.or.jp/english/publication/edps/2003/03-E-15.pdf Asset Price Bubble in Japan in the 1980s: Lessons for Financial and Macroeconomic Stability] , אתר בנק יפן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יפן: כלכלה
קטגוריה:בועות כלכליות
גנזך הציונות הדתית

גַּנְזַךְ הציונות הדתית הוא ארכיון תעודות, מסמכים, כתבי יד ודברי דפוס שאסף ד"ר יצחק רפאל במסגרת מוסד הרב קוק בירושלים, אשר נושאו העיקרי הוא תולדות הציונות הדתית. רפאל יזם את הקמתו בשנת ת"ש 1940, אולם פתיחתו נתעכבה עד שנת תשי"ד 1954. בשל אוצרותיו הרבים נעזרים בו חוקרים של הציונות, תנועת המזרחי והפועל המזרחי, ובחקר תולדות היישוב.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20120827094548/http://www.mosadharavkook.com/store/ginzach.php גנזך הציונות הדתית], באתר mosadharavkook

קטגוריה:ארכיונים לתולדות עם ישראל
קטגוריה:ציונות דתית
קטגוריה:מוסד הרב קוק
בין העתים

בין העתים היא רשת חברתית מקוונת של יד ושם ללימוד השואה ולהוראתה. באמצעות הרשת ניתנת למורים האפשרות לבטא את עצמם ולשתף את חברי הרשת בסיפורים האישיים שלהם מהבית ומההתמודדות שלהם עם הנושא בכיתה. הרשת מציעה פלטפורמה לשיתוף תמונות, קבצים, קישורים, מערכי שיעור וחומרי לימוד שפותחו על ידי המשתמש.

כמו בכל רשת חברתית, האתר מציע אפשרויות נרחבות של עריכת פרופיל, הוספת תגובות, עדכון "סטטוס", קשרי חברות וירטואליים והתארגנות בקבוצות עניין. כמו כן, מוסד יד ושם מעודד את החברים ברשת לכתוב בלוגים – אישיים ומקצועיים כאחד, החל מ:"כיצד אני מתמודד עם הנושא בכיתה" ועד סיפורי התמודדות אישיים מהבית כדור שני או שלישי לניצולי שואה.

מלבד היותה של "בין העתים" רשת חברתית, צוות אנשי החינוך של מגמת התקשוב של יד ושם מעלה מדי שבוע כתבות המעוררות חשיבה ומעודדות שיח בין המשתתפים, סרטים מתוך ערוץ היוטיוב של יד ושם ומערכי שיעור שפיתחו אנשי תוכן בעלי רקע וניסיון רב.

כיום מחוברים לרשת אנשי חינוך, דור שני ושלישי לניצולי שואה ומתעניינים בנושא. 

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20120322110125/http://education.yadvashem.org/ דף השער של בין העתים], באתר יד ושם בארכיון האינטרנט

קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:יד ושם
ישראל חבס

ישראל חבס קודם עלייתו לארץ ישראל
ישראל חבס (שבט תרכ"ח, 1868, אליטא, האימפריה הרוסית (כיום ליטא) - ח' באב ת"ש, 12 באוגוסט 1940, תל אביב) היה פעיל ציבור, מעסקני הציונות הדתית בסוף המאה התשע עשרה ותחילת המאה העשרים בארץ ישראל.

==ביוגרפיה==
חבס נולד באליטא שבליטא (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית), בנו של הרב שמחה זיסל, ממשפחת "היסו"ד" ("יהודה ספרא ודיינא"), סוחר וחובב ציון ומעסקני היישוב הישן בירושלים וממנהלי מושב זקנים; ובתיה ממשפחת הרב חיים מוולוז'ין.

למד בחדרים ובישיבות איישישוק, וולוז'ין וסלבודקה, והושפע עמוקות מהרב נתן צבי פינקל ("הסבא מסלבודקה") והרב יצחק בלאזר. הוסמך לרבנות.

נישא לנחמה דבורה בת נחמן שלזינגר, ממשפחת הגר"א. באותה עת החל חבס לעסוק במסחר עורות. במקביל עסק חבס בפעילות ציונית נרחבת, רכש אדמות בארץ ישראל, והקים חברה להפצת השפה העברית. עם הקמת תנועת "המזרחי", בשנת ה'תרס"ב, עמד בקשר עם הרב יצחק יעקב ריינס.

בשנת תרס"ז עלתה ארצה משפחת חבס, ובשנת תרע"א פתח בית מסחר בעורות, בשם "י. חבס ובניו". 

נפטר בתל אביב בשנת ת"ש.

==פעילות ציבורית==
חבס היה מעסקני "המזרחי", חבר ועד קהילת יהודי יפו ותל אביב במשך 25 שנה, מהן 13 שנה כיהן כסגן יושב ראש הוועד וממלא מקומו. כאחד משלושת חברי ועדה שנתמנתה מטעם ועד הקהלה לבחור ברב ראשי ראשון אחרי מלחמת העולם הראשונה, בחר ברב שלמה אהרונסון. סידר שיעורים והרצאות לנוער בעברית מטעם ועד בית-הכנסת הגדול ובמשך תקופה ארוכה היה מרצה בעצמו בכל שבת בבית-הכנסת הגדול בעניינים תורניים.

השתתף ביסוד ישיבת היכל התלמוד ומוסדות-תורה אחרים בתל אביב ובפעולה להחזקתם. היה מעורכי קובץ "התרבות הישראלית" יחד עם הסופר אז"ר, בשנת תרע"ג.

השתתף בגאולת חלק גדול של הקרקע לבנין המושבה בני ברק וברכישת האדמה לצורכי בית הקברות נחלת יצחק, שהייתה רשומה בתחילה על שמו.

==עיתון היסוד==
החל משנת תרצ"א ערך והוציא את השבועון החרדי הבלתי-מפלגתי "היסוד", העיתון הציג קו המקפיד על מסורת ישראל, מתוך מגמה לאומית ברורה. העיתון היה "בלתי מפלגתי", והעורך נקט בדרך עצמאית בלי להימשך אחרי מוסכמות שלא נראו לו. מאמרים רבים של הרב קוק ראו אור לראשונה ב"היסוד".

==ילדיו==
* חמדה, אשת שמואל פלנט.
* בת שבע, אשת דב לונץ. 
* יעקב, היה שותף בעסק המשפחתי (נפטר: 1944). 
* ברכה - סופרת, חברת מערכת "דבר".
* הרצל. היה שותף בעסק המשפחתי, ולימים הקים את חברת "הרצל חבס בע"מ" לסחר בעורות. בניו הם יזמי הנדל"ן ברוך ואברהם חבס.
* נחמן. היה שותף בעסק המשפחתי, ולימים הקים את חברת "נעלי ירושלים". 
* שרה, אשת זאב יוסיפון (יוסקוביץ').

==לקריאה נוספת==
* הרב צבי יהודה הכהן קוק, [http://jpress.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=HZH%2F1940%2F08%2F20&id=Ar00303&sk=F4739609 הקנאי הטהור: לזכרו של ר' ישראל חבס ז"ל], הצופה, 20 באוגוסט 1940, עמ' 3
*ברכה חבס (הכהן), סיפור בית אבי: קטעי זכרונות על ישראל חבס ומשפחתו, 1969.
* הרב יוסף ברמסון, [http://www.beit-harav.org.il/images/my/my130.pdf ר' ישראל חבס], "מגד ירחים" (עלון חודשי להנחלת משנת הראי"ה ומורשתו בהוצאת בית הרב), גיליון 130, מנחם אב תש"ע, עמ' 4 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:ציונות דתית: אישים
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:גואלי אדמות בארץ ישראל
קטגוריה:משפחת חבס
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1868
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1940
תא צמח

תא הצמח הוא תא איקריוטי בעל כמה מאפיינים שונים לעומת תאים של אורגניזמים איקריוטיים אחרים.
מבנה תא הצמח
בנוסף לאברוני תאים אחרים תא צמח מכיל גם:
* חלולית (וקואולה) מרכזית גדולה - אברון מלא מים המוקף בקרום הנקרא טונופלסט. תפקידו לשמור על לחץ טורגור בתא, לשלוט על תנועת מולקולות בין הציטוזול למוהל (sap), לאגור חומרים מועילים ולפרק חלבונים ואברונים מיותרים.
* דופן תא המורכבת מצלולוז והמיצלולוז, פקטין, ובמקרים רבים גם ליגנין - מופרשת על ידי הפרוטופלאסט על צידו החיצוני של קרום התא. דופן התא בצמחים שונה מדופן התא בפטריות אשר בנויה מכיטין, ומדופן התא בחיידקים אשר בנויה מפפטידוגליקן.
* פלסטידות, כאשר הבולטים שבהן הם הכלורופלסטים אשר מכילים כלורופיל - פיגמנט ירוק המשמש לספיגה של אור השמש ולהמרתו לאנרגיה כימית עבור הצמח בתהליך הנקרא פוטוסינתזה. סוגים אחרים של פלסטידות כוללים את האמילופלסטים המתמחים באגירת עמילן, אליאופלסטים המתמחים באגירת שומן, וכרומופלסטים המתמחים בסינתזה ואגירה של פיגמנטים. כמו במיטוכונדריון הכולל גנום המקודד 37 גנים, גם הפלסטידות מכילות גנומים משלהן המקודדים לכ-100–120 גנים ייחודיים. משערים כי הפלסטידות התפתחו בתהליך אנדוסימביוזה בו תאים פרוקריוטיים החלו לחיות בתוך תאים איקריוטיים שהיו האבות הקדומים של צמחי עובר ואצות.

==ראו גם==
* פיטופריטין

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תא
קטגוריה:פיזיולוגיה של הצמח
מעורבות ציבורית

בכלכלה המונח מעורבות ציבורית (באנגלית: Economic interventionism בגרמנית Staatsinterventionismus כלומר התערבות המדינה) מתייחס לפעולות שננקטות על ידי ממשלה או מוסד בינלאומי בכלכלת שוק או בכלכלה מעורבת שמטרתם להסדיר את המגזר הפרטי, למטרות פוליטיות והן למטרות כלכליות כגון קידום הצמיחה הכלכלית, הגדלת התעסוקה, העלאת השכר, העלאת או הקטנת המחירים, קידום השוויון, ניהול אמצעי התשלום ושיעורי הריבית, הגדלת הרווחים, או כתגובה לכשל שוק. 

== צורות התערבות ==
ההתערבות יכולה ללבוש צורות רבות: 
* בניין תשתית ציבורית עליה לממשלה מונופול, כגון כבישים.
* הצלת עסקים כושלים באמצעות מענק כספי, השמטת חובות ולעיתים אף הלאמת חברות פושטות רגל.
* סובסידיות ישיר של ענפי ייצור או ספקי שירותים שאינם ריווחיים.
* רכישה ממשלתית של עודפי סחורות מסוימות ומכירתם בשלבים מאוחרים יותר כדי להעלות את המחיר ובכך לשמור על רמת מחירים קבועה.
* חסימת הכניסה לשוק באמצעות רישוי תחת קריטריונים מסוימים בלבד כדי להגן על עסקים קטנים מארגונים גדולים וחזקים בהרבה.
* העברת כספים לשווקים באמצעות תמיכה כספית (כגון דמי אבטלה).
* השימוש במערכת שמטרתה לא רק לגיוס כספים עבור תקציב המדינה אלא גם כדי לשלוט על שוק בידול כגון שיעורי המס במגזרים שונים של הכלכלה או הקלה להשקעות.
* רגולציית הגבלים עסקיים. 
* קביעת מכסות ייצור וניהול מערך השיווק כגון באמצעות מועצת החלב, מועצת הדבש או מועצת הצמחים.
* בעלות מלאה או חלקית על מפעלים ובנקים.
* מכסי מגן.

== מקרים בולטים של מעורבות ציבורית ==
דוגמאות בולטות של מעורבות ציבורית בהיסטוריה: 
* מדיניות הניו דיל של ארצות הברית במהלך השפל הגדול בשנות ה-30 של המאה ה-20.
* המדיניות של גרמניה הנאצית בשנות ה-30 של המאה ה-20.
* תוכנית מרשל, שהנהיגה ארצות הברית לשיקום אירופה לאחר מלחמת העולם השנייה.
* כלכלת האיחוד האירופי

==מעורבות ציבורית בישראל==

הממשלה מעורבת בפיתוח בתעשייה והיא תומכת בה בדרכים שונות.

== ראו גם ==
* רגולציה
* פרוטקציוניזם
* דוקטרינת מונרו

קטגוריה:כלכלה פוליטית
קתדרלת פטרופבלובסקיה

קתדרלת פיוטר ופאבל או פֶּטְרוֹפַּבְלוֹבְסקיה (ברוסית: Петропавловский собор) היא קתדרלה פרבוסלאבית הממוקמת בתוך מבצר פטרופבלובסקיה בסנקט פטרבורג, רוסיה. הקתדרלה נחשבת לאחת מנקודות הציון העירוניות הוותיקות ביותר בעיר. היא נבנתה בשנים 1712–1733 ב"אי הארנבים" לאורך נהר הנייבה.

הקתדרלה והמבצר בתוכו שוכנת נבנו בתקופת שלטונו של פיוטר הגדול ותוכננו על ידי דומניקו טרזיני. מגדל הפעמונים של הקתדרלה הוא מגדל הפעמונים הגבוה ביותר בעולם המשתייך לכנסייה אורתודוקסית ומכיוון שמגדל הפעמונים אינו עומד בפני עצמו, אלא מהווה חלק בלתי נפרד ממבנה הקתדרלה עצמה לעיתים הקתדרלה מתארת בתור הכנסייה האורתודוקסית הגבוהה בעולם.

משנת 1733 ועד 2013 הייתה הבניין הגבוה ביותר בסנקט פטרבורג.

== הקתדרלה ==
הקתדרלה מוקדשת לפטר הקדוש ופול הקדוש (פטרוס ופאולוס), הפטרונים של המבצר; פטר הקדוש נחשב גם לפטרון של העיר עצמה. הכנסייה הנוכחית היא השנייה שנבנתה במקום לאחר הראשונה, שנבנתה על ידי פיוטר הגדול לאחר שייסד את העיר סנקט פטרבורג וקודשה על ידי הארכיבישוף של נובגורוד באפריל 1704.

מבנה הכנסייה הנוכחי היה בזמנו מבנה האבן הראשון בעיר ועוצב על ידי דומניקו ג'ובאני טרזיני ונבנה בשנים 1712–1733. צריח הזהב שלו מתנשא לגובה של 123 מטר ונראה למרחק רב בעיר. בקדקוד הצריח ישנו פסל קטן של מלאך האוחז בצלב. מלאך זה הוא אחד מסמליה החשובים ביותר של סנקט פטרבורג.

אדריכלות הכנסייה מציגה איקונוסטאזיס ייחודי. בנצרות האורתודוקסית, האיקונוסטאזיס הוא בדרך כלל קיר שטוח או מסך עם 3 דלתות, כשהדלת האמצעית היא הקדושה ונפתחת רק באירועים חגיגיים ושתי הדלתות הצדיות משמשות את הכמורה האורתודוקסית. בכנסיית פטר ופול, האיקונוסטאזיס עולה כמעין מגדל מעל המקום הקדוש בכנסייה.

בקתדרלה קבורים כל הצארים והקיסרים הרוסיים החל מפיוטר הגדול ועד לניקולאי השני, פרט לפיוטר השני (שקבור בקתדרלת המלאך מיכאל במוסקבה) ואיוואן השישי (ששרידיו קבורים במבצר שליסלבורג על ימת לדוגה).

בקתדרלה נמצא קריון אופייני, מתנה מהעיר הפלמית מכלן שבבלגיה.

ב-28 בספטמבר 2006, 78 שנים לאחר מותה, נקברה שנית בקתדרלה נסיכת דנמרק, מריה פיודורובנה דאגמאר, קיסרית רוסיה. מריה פיודורובנה, אשתו של אלכסנדר השני ואמו של ניקולאי השני, מתה ב-13 באוקטובר 1928 בגלות בדנמרק ואז נקברה בקתדרלת רוסקילדה. בשנת 2005 ממשלות רוסיה ודנמרק הסכימו ששרידי הקיסרית יוחזרו לסנקט פטרבורג בהתאם לדרישתה להיקבר לצד בעלה.

עד שנת 1859 היה מושבו של הבישוף של סנקט פטרבורג בקתדרלה, עד שהפכה קתדרלת איסק הקדוש לקתדרלה הרשמית של העיר. כיום קתדרלת קאזאן משמשת בתור הקתדרלה הרשמית של העיר.

הקתדרלה נסגרה בשנת 1919 והפכה למוזיאון ב-1924. בשנת 2000 חודשו הטקסים הדתיים בקתדרלה וזו ממשיכה לשמש במקביל כמוזיאון. כמרי הקתדרלה אחראים לתחזוקת הקברים ומנהלים טקסי תפילה לכבוד הצארים הקבורים בקתדרלה.

== גלריה ==
<gallery heights="200px">
Peter and Paul Cathedral Angel.jpg|קצה הצריח המחודד של הקתדרלה
Neva-StPetersburg2.JPG|מבט על הקתדרלה ועל מבצר פטרופבלובסקיה על אי הארנבים מכיוון נהר הנייבה
Petropavlovsk Graves.JPG|קברי משפחת הצאר ניקולאי השני בתוככי הקתדרלה
Banknote 50 rubles 2004 front.jpg|הנצחת הקתדרלה על שטר של 50 רובל
</gallery>

== ראו גם ==
* מבצר פטרופבלובסקיה
* סנקט פטרבורג

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סנקט פטרבורג: כנסיות
פטרופבלובסקיה
פטרופבלובסקיה
הייקו זימנס

הייקו זימנס (בגרמנית: Hayko Siemens, נולד ב-1954) הוא מנצח ונגן עוגב גרמני, שהתמחותו היא במוזיקה כנסייתית.

== ביוגרפיה ==
זימנס נולד בשלזוויג-הולשטיין ולמד אצל הנס גבהרד, ולטר קראפט, מיכאל שניידר ומארי-קלייר אלן. בקונצרט הבכורה שלו הופיע בגיל 16 בברלין. את דרכו המוזיקלית החל זימנס בכנסיית הגואל בבאד הומבורג, שם ייסד את פסטיבל העוגב "פוגאטו", הנערך מדי שנתיים, שבראשו הוא עומד עד היום. מאז 1998 פעיל זימנס בכנסיית סנקט מתאוס במינכן ומשנה זו הוא גם מנצחה ומנהלה של מקהלת המוטטים של מינכן. 

ב-3 באפריל 2012 ניצח הייקו זימנס בתל אביב על הביצוע הראשון המלא בישראל של האורטוריה "יורם" של פאול בן-חיים, בהשתתפות סולנים מגרמניה, מקהלת המוטטים של מינכן והתזמורת הפילהרמונית הישראלית.

==דיסקוגרפיה ==
* סזר פרנק - כל יצירות העוגב

== קישורים חיצוניים ==

<div class="mw-content-ltr">
* [https://web.archive.org/web/20120414005003/http://www.muenchner-motettenchor.de/Hayko_Siemens/hayko_siemens.html Onlinebiographie und Porträt] auf den Seiten des Münchner Motettenchors
* [http://www.orgelfestival-fugato.de/images-main/user-images/fugato/Texte/Hayko_Siemens.pdf Hayko Siemens] auf den Seiten des Orgelfestivals Fugato, Bad Homburg
</div>

קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:נגני עוגב גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1954
פייב פינגר דת' פאנץ'

פייב פינגר דת' פאנץ (באנגלית: Five Finger Death Punch - או בקיצור FFDP/5FDP) היא להקת הבי מטאל מלאס וגאס, נבדה, אשר מנגנת תערובת של הארד רוק מודרני, מטאל אלטרנטיבי וגרוב מטאל. שם הלהקה לקוח מסרט הקונג פו: The Five Fingers of Death.

== היסטוריה ==
הלהקה הוקמה בשנת 2005 על ידי הסולן איוון מודי, הגיטריסט זולטן באתורי, הגיטריסט קיילב אנדרו בינגהאם, הבסיסט מאט סנל והמתופף ג'רמי ספנסר. בינגהאם הוחלף על ידי הגיטריסט דארל רוברטס בשנת 2006, שהוחלף על ידי ג'ייסון הוק בשנת 2009. הבסיסט מאט סנל עזב את הלהקה ב-2010 והוחלף על ידי כריס קאל

אלבום הבכורה של ffdp שנקרא the way of the fist שוחרר ב-2007 ומכר למעלה מ-500,000 עותקים ב-2009 שוחרר האלבום השני שניקרא war is the answar שגם היה פופולרי מאוד ומכר מעל מיליון עותקים האלבום השלישי של הלהקה שנקרא American Capitalist יצא ב 11 באוקטובר 2011 אחריו יצאו עוד שלושה אלבומים ( (The Wrong Side of Heaven and the Righteous Side of Hell, Volume 1 (2013) and The Wrong Side of Heaven and the Righteous Side of Hell, Volume 2 (2013), and Got Your Six (2015 שגם נחלו הצלחה מסחררת מה שהפך את ffdp לאחת מלהקות המטאל המצליחות בעשור עקב ההצלחה הלהקה הוזמנה לנגן בפסטיבלים בינלאומיים ביניהם פסטיבל Mayhem ב 2008, 2010 ו 2013, ו פסטיבל הורד 2009, 2010, 2013, 2015, ו 2017. לא מזמן שחררה הלהקה את אלבומה השביעי justice for none.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות מטאל
קטגוריה:להקות הארד רוק
קטגוריה:להקות מטאל אלטרנטיבי
קטגוריה:להקות גרוב מטאל
רצח תמר ברז

פרשיית רצח תמר ברז הייתה פרשיית אונס ורצח שהתרחשה ב-17 בספטמבר 1997 על ידי יגאל אקסלרוד. גופתה של תמר ברז נמצאה מגולגלת בשטיח על גג בניין סניף "ביתילי" ברמת גן עשרה ימים לאחר הרצח.

==הרצח==
תמר ברז שהייתה בת 33, הגיעה ב-17 בספטמבר 1997 לסניף של רשת "ביתילי" לרהיטי בית וגינה על מנת לחפש ריהוט גן. עובד מטעם "קלאסי-גן" שהועסק ברשת "ביתילי", יגאל אקסלרוד, בעל הרשעות פליליות בגין גנבת נשק וניסיונות אונס, עקב אחרי תמר, וכאשר הגיעה ברז לגג החנות כדי לראות ריהוט גן התנפל עליה אקסלרוד וניסה לאנוס אותה, ומשהתנגדה אקסלרוד דקר אותה בחזה והתעלל מינית בגופתה. לאחר שסיים לבצע בגופה את זממו גלגל אקסלרוד את גופתה של ברז בשטיח, וכיבה את הטלפון הסלולרי שהיה ברשותה. בבית המשפט טען "רציתי לעשות לה מה שראיתי בסרטים הכחולים".

משפחת ברז והמשטרה חיפשו אחרי תמר במשך כשבועיים, ובמקביל לאחר הרצח לקוחות ברשת "ביתילי" התלוננו על ריח רע בחנות, וב-27 בספטמבר 1997 אקסלרוד הזמין ריסוס וטען שהריח נגרם מחתול מת, ואותו מרסס שהגיע לסניף מצא את השטיח ובתוכו את גופתה של ברז כשהיא במצב ריקבון מתקדם.

==לאחר הרצח==
בשנת 1998 הקימה אורה ברז, אמה של תמר ארגון בשם "ארגון משפחות נרצחים ונרצחות", שחבריו הם בני משפחה של קורבנות רצח ללא עבר פלילי. הארגון מסייע למשפחות הנרצחים בליווי וייעוץ משפטי, סיוע נפשי, רפואי וסוציאלי. הארגון הביא לחקיקת "חוק זכויות נפגעי עבירה".

===תביעות אזרחיות===

לאחר מציאת הגופה, הסכימה המשפחה לניתוח שלאחר המוות; אך ב-2002 כחמש שנים לאחר הרצח התברר למשפחה בעקבות ועדת חקירה שמינה שר הבריאות דאז רוני מילוא לבדיקת פעילות המכון לרפואה משפטית כי מגופתה של תמר הוצאו הלסתות, עצם, שריר, צלעות ורקמות. ב-2003 תבעה משפחת ברז את משרד הבריאות, את המכון לרפואה משפטית ואת מנהל המכון, פרופסור יהודה היס. המשפחה טענה כי האיברים הוצאו ללא ידיעתה, הושארו במכון למשך 4 שנים, ונקברו בבית הקברות בקרית שאול בעוד בתם קבורה בבית העלמין בחולון.

בתביעה אחרת שהוגשה נגד הרוצח, קבע בית המשפט שעל הרוצח שמרצה עונש מאסר עולם, לפצות את המשפחה בכ-6 מיליון ש"ח.

תביעה אחרת הוגשה על ידי המשפחה ב-2004, נגד הגופים הפרטיים והעסקיים שהיו מעורבים במיקום הרצח. ב-7 באפריל 2010 קבע בית המשפט כי "ביתילי", "קלאסי-גן" ו"כרמל החזקות" יפצו את משפחת ברז ב-2.5 מיליון שקל בגין ניהול לקוי, סבל וקיצור תוחלת חיים. עורכות הדין של משפחת ברז טענו כי פסיקתה של השופטת דליה גנות "מהווה אבן דרך בהקשר של הרחבת האחריות הנזיקית על גופים פרטיים ועסקיים, וברעיון של שינוי חברתי באמצעות המשפט הפרטי". בערעור החברות לבית המשפט העליון הוחלט, על דרך הפשרה, להפחית את סכום הפיצוי ב-50%.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
*יגאל אקסלרוד, [https://isracourt.com/%D7%A4%D7%A1%D7%A7%D7%99-%D7%93%D7%99%D7%9F/%D7%99%D7%92%D7%90%D7%9C-%D7%90%D7%A7%D7%A1%D7%9C%D7%A8%D7%95%D7%93-%D7%A0-%D7%A9%D7%A8%D7%95%D7%AA-%D7%91%D7%AA%D7%99-%D7%94%D7%A1%D7%95%D7%94%D7%A8-3/ יגאל אקסלרוד נ. שרות בתי הסוהר], באתר ישראקורט, 1 ביוני 2020

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרשיות רצח בישראל
קטגוריה:1997 בישראל
קטגוריה:פרשיות אונס בישראל
קטגוריה:אלימות נגד נשים: ישראל
פייר דוהם

פייר דוהם (; 9 ביוני 1861 - 14 בספטמבר 1916), היה פיזיקאי, מתמטיקאי ופילוסוף של המדע.

==פילוסופיה של המדע==
פילוסופית המדע של דוהם היא רשתית במובן זה שלטענתו אי אפשר לבודד טענה מדעית ולאמת אותה (כמו בשיטתו של ויטגנשטיין המוקדם או של קארנפ), וגם לא להפריך אותה (למשל, בשיטת קרל פופר). זאת משום שכל טענה מדעית תאורטית קשורה ברשת עמוקה של משמעויות לעובדות. וכל עובדה קשורה לרשת של תאוריות. לכן אין עובדות. בכך, דוהם הקדים את תומאס קון בתובנה שגם המדע וגם הדת מבוססים על אמונה. בכך, דוהם העמיד בסימן שאלה את שיטות המחקר הן של ניוטון והן של דקארט.

במידה רבה, דוהם פיתח את פילוסופיית המדע שלו כדי שתהווה בסיס למהפכה שביקש לחולל בתחום הפיזיקה.

==פיזיקה ==
הפיזיקה של דוהם היא אנטיתיזה לפיזיקה של ג'יימס קלרק מקסוול. מקסוול המציא את האלקטרו-דינמיקה כהסבר לפיזיקה האלקטרומגנטית השונה מהפיזיקה המכנית של ניוטון. דוהם טען שהתרמודינמיקה של החשמל עדיפה על פני האלקטרודינמיקה. לפיזיקה הכוללת שלו, דוהם קרא "אנרגטיקה". אנרגטיקה יכולה להסביר לא רק את כל התופעות החשמליות, אלא גם את כל התופעות הכימיות, וכל התופעות המכניות.

==מורשת==
* חתן פרס נובל לשנת 2005, תומאס שלינג, הצליח להסביר תופעות סוציולוגיות, כלכליות, וחברתיות, באמצעות מושגי יסוד תרמודינמיים, ובכך ייסד את התחום החדש של הסוציו-פיזיקה, המסבירה בין השאר רשתות חברתיות בכלי הפיזיקה.
* המתמטיקאי והלוגיקן וילארד קוויין הסתמך על דוהם ב"תיזת קווין-דוהם", כדי לקעקע בשנת 1951, את שתי הדוגמות של האמפיריציזם: ההבחנה בין לוגי לאמפירי, והרדוקציוניזם. על כך התבסס פייראבנד בספרו הנבואי "נגד שיטה: תאוריה אנרכיסטית של האפיסטמולוגיה". בספרו זה פיירבאנד קרא לא רק להפריד את הדת מהמדינה, אלא גם להפריד את המדע מהמדינה.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Schelling T. C. 1971 "Models of Segregation", The American Economic Review, 59/2.
* Quine W.O. 1951 "Two Dogmas of Empiricism" The Philosophical Review 60.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==
 

קטגוריה:פיזיקאים צרפתים
קטגוריה:פילוסופים של המדע
קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:היסטוריונים של המדע
קטגוריה:בוגרי אקול נורמל סופרייר
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1861
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1916
אלעד גבאי

אלעד גבאי (נולד ב-15 בנובמבר 1985) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני וכיום מאמן קבוצת הנוער של בני יהודה.

==קריירת מועדונים==
גבאי נולד בראשון לציון. החל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של בני יהודה תל אביב בגיל שש כקיצוני ימני, שם התגלה כישרונו. בגיל 19 אמור היה לעלות לבוגרים של בני יהודה, אך מאמן בני יהודה דאז, ניצן שירזי, החליט להשאיל אותו לשנה ומחצה להפועל מרמורק מהליגה הארצית. במרמורק הציג יכולת גבוהה עם 10 בישולים ו-15 שערים. בתום תקופת ההשאלה שוחרר מבני יהודה וחתם, בקיץ 2006, בהפועל בני לוד לארבע שנים. בלוד עבר לשחק בעמדת המגן הימני וצבר 157 הופעות.

ב-2010 הסתיים חוזהו בלוד וגבאי עבר לעירוני קריית שמונה לשנתיים על תקן מגן מחליף לברק בכר. בתחילת העונה נפצע בכר, ולכן קיבל גבאי מקום בהרכב של רן בן שמעון. עד מהרה הפך לשחקן חשוב במערך של הקבוצה, שסיימה את העונה במקום החמישי ואף זכתה בגביע הטוטו.

בעונתו השנייה בקריית שמונה סייע לה לזכות בפעם השנייה ברציפות בגביע הטוטו, ובתום העונה זכה עם הקבוצה באליפות הראשונה בתולדותיה.

בעונת 2012/2013 העפיל עם קבוצתו לגמר גביע המדינה הראשון בתולדות המועדון. הוא פתח בהרכב במשחק הגמר, אך קבוצתו נכנעה להפועל רמת גן בדו-קרב בעיטות עונשין.

ב-11 ביוני 2013 חתם בקבוצת מכבי חיפה לארבע עונות. ב-25 ביולי 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0–8 על חזר לנצ'ראן במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. בעונתו הראשונה בקבוצה נאבק על מקומו בהרכב עם אייל משומר, ושותף ב-14 משחקי ליגה. בעונת שותף ב-13 משחקי ליגה. ב-21 ביולי 2015 שוחרר ממכבי חיפה.

ב-6 בספטמבר 2015 חתם לעונה אחת עם אופציה לעונה נוספת בבית"ר ירושלים. ב-27 בספטמבר 2015, ערך גבאי הופעת בכורה במדי בית"ר ירושלים בניצחון 3-1 על הפועל כפר סבא. ב-22 בנובמבר 2015 כבש את שער הניצחון של בית"ר בניצחון 0–1 על הפועל עכו בדקה האחרונה של המשחק. גבאי אף נבחר לכדורגלן החודש בליגת העל בחודש זה.

ב-1 ביולי 2016 חתם בהפועל רעננה.

ב-3 ביוני 2017 חתם על חוזה בהפועל אשקלון.

ב-12 בספטמבר 2018 חתם על חוזה בהפועל פתח תקווה, אך בינואר שוחרר מהקבוצה.

ב-24 ביוני 2019 חתם במכבי יבנה.

== נבחרת ישראל ==
יכולתו הטובה של גבאי הובילה לזימון בכורה לנבחרת ישראל הבוגרת, על ידי המאמן הלאומי אלי גוטמן. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ערך גבאי ב-29 בפברואר 2012, במשחק ידידות מול אוקראינה.

בשנים 2012–2013 ערך שש הופעות במדי הנבחרת הלאומית.

== תארים ==
;עירוני קריית שמונה
*אליפות (1): 
*גביע הטוטו (2): 2010/11, 2011/12

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:ראשון לציון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל מרמורק
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני מכבי יבנה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
זהבה קור

זהבה קור (נולדה ב-18 בדצמבר 1957) היא סופרת ישראלית.

== קורות חייה ==
קור נולדה בשנת תשי"ח במושב ניר גלים לשרה ודוד (דוגו) לייטנר. אביה ניצול השואה מהונגריה (התפרסם בעקבות "מבצע דוגו", עליו כתבה את הספר "הסיפור של דוגו") ואמה היא ילידת הארץ, ממשפחה ירושלמית של חסידי גור. הוריה היו ממקימי המושב. בבית הספר היסודי למדה בקבוצת יבנה הסמוכה. בסיום לימודי התיכון התגייסה לעתודה האקדמית ולמדה ספרות אנגלית באוניברסיטת תל אביב. 

בשנה הראשונה ללימודיה באוניברסיטה פגשה את אבשלום קור, שהיה באותה עת מרצה צעיר. השניים נישאו בט"ו באב תשל"ט (1979), ונולדו להם שישה ילדים. הזוג התגרש בשנת 2011. אחת מבנותיה היא העיתונאית מוריה קור. 

קור התגוררה שנים רבות בתל אביב, ולאחר גירושיה חזרה למושב נעוריה, ניר גלים.
נישאה בשנית באפריל 2014 לד"ר רפאל זר.

== קריירה ==
קור העידה על עצמה שהחלה לכתוב מאז שלמדה לקרוא ולכתוב.
בשנת 1987 נוסד עיתון הילדים והנוער "אותיות" על ידי אורי אורבך, שבו כתבה קור סדרה בהמשכים בשם "דפי זהבה" שעסקה בחוויותיה כאם צעירה. במשך השנים המשיכה לכתוב ב"אותיות" סדרות וסיפורים נוספים, וכיום היא כותבת בו רק לעיתים ולא באופן קבוע.

בהמשך כתבה מופע בשם "דור שני מספר דור ראשון" יחד עם חברתה תמר קאופמן, שגם אביה הוא ניצול השואה מהונגריה. במופע מספרות הנשים על האירועים הקשים אותם חוו הוריהן בשואה. המופע מועלה בפני תלמידי תיכון כהכנה למסע לפולין, בפני סטודנטים ועוד. 
קור כתבה ספר בשם "הסיפור של דוגו", המתאר את ילדותו של אביה בתקופת השואה. הספר תורגם לשפות הונגרית ואנגלית.

נכון לשנת 2017 פרסמה קור שמונה ספרים לבני נוער, שחלקם היו לרבי מכר. רובם התפרסמו קודם כסיפורים בהמשכים בעיתון "אותיות". אחד הספרים, "עלילות לוט" שמו, נכלל ברשימת מומלצי 'מצעד הספרים' של משרד החינוך.
כיום זהבה קור מדריכה בבית העדות להנחלת זיכרון השואה בניר גלים.

== ספריה ==
* עלילות לוט (דני ספרים, 1999) 
* אבא בחופשת לידה (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2001) 
* ג`ינג`י שכזה (דני ספרים, 2002) 
* צנחן וחצי (ידיעות ספרים, 2002) 
* הסיפור של דוגו (ידיעות ספרים, 2005) 
* לבן-גוריון ובחזרה (ידיעות ספרים, 2011) 
* מִסְפָּר (ידיעות ספרים, 2015) 
* Dugo's Story (הוצאת המחברת, 2016) 
* הפרה עם הלב (הוצאת המחברת, 2017) 
* [https://morning-sale.page/DugoFalafel הפלאפל של דוגו] (הוצאת המחברת, 2024)

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 
* [https://archive.today/20130107202935/www.argawoman.co.il/47799/%D7%A8%D7%90%D7%99%D7%95%D7%9F-%D7%A2%D7%9D-%D7%96%D7%94%D7%91%D7%94-%D7%A7%D7%95%D7%A8 ריאיון עם זהבה קור באתר ארגמן]
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרות העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:ניר גלים: אישים
קטגוריה:משפחת קור
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957