OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סידני פריור הול

סידני פריור הול (באנגלית: Sydney Prior Hall; 18 באוקטובר 1842 – 15 בדצמבר 1922)<ref></ref> היה צייר ומאייר בריטי<ref></ref> ואחד מהאמנים המובילים בתקופה הוויקטוריאנית המאוחרת.

== ביוגרפיה ==
בנו של צייר בעלי החיים הארי הול,<ref></ref> סידני התחנך בבית ספר פרטי בעל מוניטין.

הוא החליט על קריירה כאמן באוניברסיטת אוקספורד והצטרף לצוות העיתון "הגרפיק", זמן קצר לאחר הקמתו בסוף 1869. הוא ביסס את שמו מיד עם סדרה של רישומים חיים שעשה בחזית בתקופת מלחמת צרפת-פרוסיה. <ref></ref>

כפי שנכתב The Art Journal, רישומיו של בישיבות ועדת פארנל היו בין ההישגים הטובים ביותר שלו בתחום העיתונות הגרפית: "הוא היה בבית המשפט כל הזמן, מתעד בעיפרון חושפני ומהיר ולא החמיץ שום דבר."

הוא אייר מספר ספרים, ביניהם "ימי בית הספר של טום בראון" (מקמילן, 1885) ו"טום בראון באוקספורד" מאת תומאס יוז.

הול התחתן עם אמה הולנד, בשנת 1877. נולד להם בן, הנרי ר' הול (1873–1930), שהפך לעובד מחלקת העתיקות המצריות והאשוריות במוזיאון הבריטי.

לאחר מות אשתו הראשונה, נישאה הול לציירת מרי גו (1851–1929), בשנת 1907.

הול נפטר בביתו בלונדון ב-15 בדצמבר 1922.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Order of the Garter investiture of King Haakon VII of Norway, by Sydney Prior Hall.jpg

File:Marriage of Princess Margaret of Connaught to Prince Gustavus Adolphus of Sweden, by Sydney Prior Hall.jpg

File:The Royal Barge at Lisbon (1876) - Sydney Prior Hall.png

File:Joseph ('Joe') Chamberlain; Arthur James Balfour, 1st Earl of Balfour by Sydney Prior Hall.jpg
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:מאיירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1842
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1922
הסקל כהן

הסקל כהן (באנגלית:Haskell Cohen; 12 במרץ 1914–28 ביוני 2000) היה מנהל הפרסום של ליגת ה-NBA במהלך שנות החמישים שנות השישים. יוזם משחק האולסטאר של ה-NBA. נכנס ליד לאיש הספורט היהודי על תרומתו המשתמשכת לכדורסל.

==קריירה==
כהן הצטרף לליגת ה-NBA כמנהל הפרסום של הליגה בשנת 1951, לצידו של מוריס פודולוף, ששימש כנציב הליגה. באותו הזמן עולם הכדורסל בארצות הברית סבל מצילה של פרשת הורדת הנקודות בליגת התיכונים. הוא הציע לקיים את משחק האולסטאר בו ייקחו חלק מיטב השחקנים בליגה, בדומה למשחק האולסטר של ליגת הבייסבול. פודולוף ומרבית בעלי הקבוצות בליגה היו פסימיים וחששו שהרעיון לא יצליח ויפגע בתדמית הליגה. וולטר בראון, הבעלים של קבוצת בוסטון סלטיקס, התלהב מהרעיון והסכים לארח את המשחק הראשון, תוך הבטחה שיכסה באופן אישי את כל ההפסדים הכספיים מהאירוע, במידה ויהיו כאלה. האירוע הראשון התקיים ב-2 במרץ 1951 בבוסטון גארדן וזכה להצלחה גדולה. 10,094 צופים הגיעו לאולם, לעומת ממוצע צופים עונתי של כ-3,500 איש במשחק. מאז הפך האירוע לחלק קבוע מעונת המשחקים.

לפני שהצטרף כהן ל-NBA הוא שיש ככתב ב"פיטסבורג קורייר" ושימש כסקאוט של קבוצת הכדורסל של אוניברסיטת דוקיין. כסקאוט גילה את פלטשר ג'ונס, שהפך לשחקן כדורסל מקצועני ובהמשך לרופא. בשנת 1958 חבר ג'ונס לכהן ויחד עם הכדורסלן ג'ק טוויימן ואיש העסקים מילטון קוטשר יזמו את משחק ההוקרה למוריס סטוקס. מטרת הערב הייתה לגייס כסף עבור סטוקס שסבל משיתוק עקב פגיעת ראש שספג במהלך משחק כדורסל. המשחק הפך למסורת שנתית בה לקחו חלק הכוכבים הגדולים של הליגה במטרה לגייס כספים לטובת צרכים שונים של שחקנים שפרשו.

לאחר הקמת מדינת ישראל את "הועד האמריקאי למען ספורט בישראל". הוועד מימן את השתתפותם של הספורטאים האמריקאיים באירועי ההמכביה. בין השנים 1961–1969 שימש כיושב ראש הוועד. בשנת 1981 מונה ליושב ראש הראשון של ועדת הבחירה ל"היכל התהילה של הספורטאים היהודים". הוא שימש בתפקיד עד לשנת 1989. בשנת 1991 נכנס להכיל התהליה על תרומתו המתמשכת ועל תרומה מיוחדת לספורט.

שימש במשך 17 שנים כעורך הספורט של סוכנות הידיעות היהודית (JTA), היה בחבר הנאמנים של היכל התהילה של הכדורסל, חבר ועד הכדורסל האלומיפי האמריקאי וארגון הכדורסל החובבני בארצות הברית.

==חיים אישיים==
כהן נולד למשפחה יהודית בווסטר, מסצ'וסטס. סיים תואר בעיתונאות באוניברסיטת בוסטון.

ב-28 ביוני 2000 נפטר בביתו בפורט לי, ניו ג'רזי בגיל 86. השאיר אחריו 2 בנות, 3 נכדים ו-21 נינים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1914
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2000
משה פרל

משה פרל (נולד ב-10 במאי 1960) הוא מנהל המכון לבנקאות ותיווך פיננסי ע"ש ויקי וג'וזף ספרא, מרצה בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל-אביב, סופר ופובליציסט. עד שנת 2019 כיהן בתפקיד מנכ"ל איגוד הבנקים בישראל, ולפני תפקידו זה היה מבכירי העיתונאים הכלכליים בישראל.

== ביוגרפיה ==
פרל נולד בחיפה, בנם של רבקה ודב פרל. סיים תואר ראשון בחוג לקולנוע וטלוויזיה, ותואר שני במנהל עסקים, שניהם באוניברסיטת תל אביב. בנוסף, הוא בוגר תוכנית מיוחדת ללימודי תקשורת באוניברסיטת ניו-יורק (NYU) וקורס גישור במסגרת לשכת עורכי הדין.

בשנת 1984 החל את הקריירה העיתונאית שלו בעיתון "חדשות" מקבוצת הארץ. הוא שימש כתב לענייני משפט ובהמשך כתב פרלמנטרי לענייני כלכלה. בשנת 1992 עבר לעיתון "מעריב", שימש ראש דסק במערכת הכלכלית ובהמשך מונה לעורך הכלכלי הראשי של העיתון ופרשנו לענייני כלכלה וחברה.

במסגרת עבודתו העיתונאית ייסד, ערך והגיש את מגזין הרדיו "התוכנית הכלכלית" בגלי צה"ל, ושימש פרשן כלכלי בחברת החדשות של ערוץ 10 ובתוכניות טלוויזיה שונות.

בשנת 2003 פרסם בהוצאת "כתר" את ספרו הראשון "בעיניים פקוחות", שעסק ביחסי הגומלין בין הפוליטיקה לבין הכלכלה. הספר מתאר את מנגנוני ההרס העצמי של המשק הישראלי בדגש על מדיניות פופוליסטית שפוגעת בשכבות החלשות במסווה של סיוע להן, ועל האופן שבו קבוצות אינטרס כלכליות פועלות בישראל.

בתחילת שנת 2007 מונה לתפקיד מנכ"ל איגוד הבנקים, וכיהן בתפקיד 12 שנים. במהלך כהונתו ספג ביקורת על עלות השכר הגבוהה שלו, וכן היה אחד מהאנשים נגדם פעל גוף המחאה החברתי "באים לבנקאים".<ref></ref>

מאז פרישתו מאיגוד הבנקים הוא מנהל את מכון המחקר - "המכון לבנקאות ותיווך פיננסי ע"ש ויקי וג'וזף ספרא" בפקולטה לניהול באוניברסיטת תל-אביב, מרכז את התוכנית ללימודי "עסקים, רגולציה ותקשורת" במסגרת התמחות אסטרטגיה בתואר MBA, ומרצה בפקולטה.

במקביל לפעילותו האקדמית הוא מפרסם טורי פובליציסטיקה בידיעות אחרונות.

בחודש אוקטובר 2021 פרסם את ספרו השני, "מסע בשביל הכסף", בו הוא עוסק בהשפעת הכסף על עיצוב העולם.

==חיים אישיים==
פרל נשוי לאורית ואב ליובל, יעל ורוני.

== פעילות ציבורית ==
* יושב ראש "מרכז הספר והספריות בישראל".

== קישורים חיצוניים ==

* [https://youtu.be/I4Tzy8GGtJ0 הוועידה הכלכלית], כלכליסט, סרטון ביוטיוב, 28 באוגוסט 2013
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1960
BBC Radio 1's Live Lounge 2016

BBC Radio 1's Live Lounge 2016 הוא אלבום אוסף, המורכב הן מגרסאות כיסוי והן משירים מקוריים, שבוצעו בתוכנית הלייב לאונג' של קלרה אמפו. האלבום יצא ב-17 בנובמבר 2016,<ref></ref> והוא ה-12 בסדרת אלבומי לייב לאונג'. בסמוך ליציאתו, הגיע האלבום למקום השישי במצעד האייטונס הבריטי ובהמשך, עלה למקום השלישי.<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.bbc.co.uk/programmes/articles/2gq9pChKKxJVVljmkWwY4CK/live-lounge-month-2016-in-full BBC Radio 1's Live Lounge 2016] באתר BBC Radio 1

==הערות שוליים==

 

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-2016
קטגוריה:אלבומי הופעה מ-2016
קטגוריה:לייב לאונג'
קטגוריה:אלבומי גרסאות כיסוי
קטגוריה:אלבומי חברת יוניברסל מיוזיק גרופ
קטגוריה:אלבומי חברת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט
אסמאעילה סאר

אסמאעילה סאר (בצרפתית: Ismaïla Sarr; נולד ב-25 בפברואר 1998 בסן-לואי שבסנגל) הוא כדורגלן סנגלי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת קריסטל פאלאס ובנבחרת סנגל.

== קריירת מועדונים ==
סאר החל את הקריירה המקצוענית שלו במץ מליגת העל הצרפתית, במדיה ערך 31 הופעות ליגה והבקיע חמישה שערים.

ב-26 ביולי 2017 חתם סאר בסטאד רן, גם היא מליגת העל הצרפתית. הוא שיחק במועדון במשך שתי עונות, בהן ערך 59 הופעות ליגה והבקיע 13 שערים.

ב-8 באוגוסט 2019 חתם סאר על חוזה לחמש עונות בווטפורד מהצ'מפיונשיפ.

ב-24 ביולי 2023 חזר לצרפת וחתם באולימפיק מרסיי.

== קריירה בינלאומית ==
ב-3 בספטמבר 2016 ערך סאר את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סנגל, בניצחון 0–2 על נבחרת נמיביה במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2017. ב-8 בינואר 2017 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1–2 על נבחרת לוב במשחק ידידות.

נכלל בסגל נבחרת סנגל לטורניר מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת סנגל לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

== תארים ==
;סטאד רן
* הגביע הצרפתי (1): 2018/2019
;נבחרת סנגל
* גביע אפריקה לאומות (1): 2021

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים סנגלים
קטגוריה:קשרי כדורגל סנגלים
קטגוריה:כדורגלני מץ
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני קריסטל פאלאס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סנגל
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:ספורטאים סנגלים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים סנגלים באנגליה
קטגוריה:סנגלים שנולדו ב-1998
הד (סרט)

הד הוא סרט דרמה ישראלי שיצא לאור בשנת 2018 ובוים על ידי עמיקם קובנר ואסף שניר.

==עלילה==
אבנר הנשוי לאלה והורה לשני ילדים חושד שאשתו אלה בוגדת בו. הוא מצותת לשיחותיה. לאחר מכן אלה נהרגת בתאונת דרכים. גם לאחר מותה אבנר מנסה לאתר מיהו המאהב שהוקלט בשיחותיה.

==שחקנים==
* יורם טולדנו - אבנר, מהנדס מנהרות במקצועו
* יעל אבקסיס - אלה, בעלת קליניקה פסיכיאטרית, רעייתו של אבנר
* צחי הלוי - עמיתו לעבודה של אבנר
* גורי אלפי - עורך דין לענייני משפחה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2018
אחמד סוהיל

אחמד סוהיל סאבר אל-חמוונדי (בערבית: أحمد سهيل صابر الحموندي, בתעתיק: אחמד סוהיל צאבר אלחמונדי; נולד ב-8 בפברואר 1999 בעיראק) הוא כדורגלן קטרי יליד עיראק המשחק בעמדת הבלם בקבוצת אל-ערבי מליגת העל הקטרית, בהשאלה מא-סד, ובנבחרת קטר.

== חיים אישיים ==
סוהיל הוא בנו של כדורגלן נבחרת עיראק לשעבר, סוהיל סאבר. אחיו הוא הכדורגלן ראמי סוהיל.
== קריירת מועדונים ==
סוהיל החל את הקריירה המקצוענית שלו בא-סד מליגת העל הקטרית. ב-19 בנובמבר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–4 על אום סלאל במסגרת המחזור השמיני בליגה לעונת .

ב-1 בדצמבר 2018 הושאל סוהיל למשך חצי עונה לאל-אהלי, גם היא מליגת העל הקטרית. הוא ערך שש הופעות ליגה במועדון, בהן הבקיע שער אחד. בעונת הושאל למשך עונה לאל-וכרה מליגת העל הקטרית, במדיה ערך 13 הופעות ליגה.

בעונת שיחק סוהיל בא-סד, וזכה עמה באליפות קטר.

ב-9 בספטמבר 2021 הושאל למשך עונה אחת לאל-ערבי מליגת העל הקטרית.

== קריירה בינלאומית ==
ב-4 ביולי 2021 ערך סוהיל את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קטר, בניצחון 0–1 על נבחרת אל סלוודור במשחק ידידות.

הוא היה חלק מסגל הנבחרת לטורניר גביע הזהב 2021, אך לא זכה לשחק בטורניר.

== תארים ==
;א-סד
* אליפות קטר (1): 2020/2021
* גביע הליגה הקטרית (1): 2019/2020
* גביע אמיר קטר (1): 2020
* הגביע הקטרי (1): 2021

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים קטרים
קטגוריה:בלמי כדורגל קטרים
קטגוריה:כדורגלני א-סד
קטגוריה:כדורגלני אל-אהלי (דוחה)
קטגוריה:כדורגלני אל-וכרה
קטגוריה:כדורגלני אל-ערבי (קטר)
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קטר
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2023
קטגוריה:קטרים שנולדו ב-1999
פליקס אודווקאי

פליקס אוהיס אודווקאי (בגרמנית: Felix Ohis Uduokhai; נולד ב-9 בספטמבר 1997 באנברג-בוכהולץ שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני המשחק בעמדת הבלם בקבוצת בשיקטש מליגת העל הטורקית בכדורגל.

== קריירת מועדונים ==
אודווקאי גדל במחלקת הנוער של מינכן 1860, ובעונת שיחק עם הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת הבונדסליגה השנייה.

בחודש יוני 2017 חתם אודווקאי על חוזה לחמש עונות בוולפסבורג מהבונדסליגה.

ב-28 באוגוסט 2019 הושאל אודווקאי למשך עונה אחת לאאוגסבורג מהבונדסליגה.

ב-4 ביוני 2020 חתם אודווקאי באאוגסבורג באופן קבוע.

בקיץ 2024 הושאל אודוואקאי מאאוגסבורג לבשיקטש לעונה אחת, עם אופציה לרכישה.

== קריירה בינלאומית ==
אודווקאי שיחק בנבחרות הצעירות של גרמניה. אודווקאי רשאי לייצג את נבחרת גרמניה או את נבחרת ניגריה. ב-6 בנובמבר 2020 זומן לראשונה לסגל נבחרת גרמניה הבוגרת.

אודווקאי היה חלק מסגל נבחרת גרמניה לטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו בשנת 2020, וערך שלוש הופעות בטורניר, בהן הבקיע שער אחד.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:בלמי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני מינכן 1860
קטגוריה:כדורגלני וולפסבורג
קטגוריה:כדורגלני אאוגסבורג
קטגוריה:כדורגלני בשיקטש
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1997
2018 בפיג'י

אירועים בשנת 2018 בפיג'י.

== הנהגה ==
* נשיא: ג'ורג' קונורוט
* ראש ממשלה: פרנק ביינימראמה

== אירועים ==
הציקלון גיטה בעוצמת שיא מדרום לפיג'י ב-14 בפברואר
* 13 בפברואר – פיג'י נפגעת על ידי הציקלון גיטה
* 14 בנובמבר – נערכות הבחירות הכלליות של פיג'י

== אנשים שנפטרו ==
* 27 בינואר – מרוני ויבוסה, ספורטאי (נולד ב-1951).<ref></ref>
* 4 באוקטובר – קוניסי יאבאקי, 77, פוליטיקאי, שר הדייג והיערות 2001 – 2006.<ref>[http://fijisun.com.fj/2018/10/08/ex-minister-dies/ Ex-Minister Dies]</ref>

== הערות שוליים ==

פיג'י
יוהאן גסטיאן

יוהאן גסטיאן (בצרפתית: Johan Gastien; נולד ב-25 בינואר 1988) הוא כדורגלן מקצועי שמשחק בקלרמון פוט מליגת העל הצרפתית בכדורגל בעמדת הקשר.

== קריירה ==
גסטיאן התחיל את הקריירה במועדון הביתי שלו ניור וערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1–2 על ליבורן-סן-סורין כשעלה כמחליף במקומו של רונן ביגר. את שערו הראשון הוא הבקיע בניצחון 0–1 על טולוז פונטיין אך הורחק מאוחר יותר באותו משחק, בסה"כ כבש במדיה 14 שערים ב-140 הופעות על פני שש עונות.

ב-25 במאי 2013 הודיע גסטיאן כי חתם על חוזה בדיז'ון מליגת העל הצרפתית בכדורגל לעונת 2013–2014.

== חיים אישים ==
יוהאן הוא בנו של פסקל גסטיאן מאמנה של קבוצתו קלרמון פוט.

== נתונים ==
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|+מעודכן ל-1 ביולי 2019
|-
! rowspan="2" |מועדון
! rowspan="2" |עונה
!
! colspan="2" |ליגה
! colspan="2" |גביע
! colspan="2" |גביע הליגה
! colspan="2" |סך הכל
|-
!מפעל
!הופעות!!שערים!!הופעות
!שערים
!הופעות
!שערים
!הופעות!!שערים
|-
| rowspan="4" |ניור
|2010/2011
| rowspan="2" |הליגה הצרפתית השלישית
| 33
| 4||0||0
|0
|0
|33||4
|-
|2011/2012
|32
|3||2||0
|0
|0
|34||3
|-
|2012/2013
|ליגת המשנה הצרפתית
|34
|4||1||0
|2
|0
|37||4
|-
! colspan="2" |סה"כ
!99
!11!!3!!0
!2
!0
!104!!11
|-
| rowspan="5" |דיז'ון
|2013/2014
| rowspan="3" |ליגת המשנה הצרפתית
|30
|7
|2
|0
|1
|0
|33
|7
|-
|2014/2015
|30
|2
|2
|0
|2
|0
|34
|2
|-
|2015/2016
|35
|0
|0
|0
|2
|0
|37
|0
|-
|2016/2017
|ליגת העל הצרפתית
|15
|0
|1
|0
|1
|0
|17
|0
|-
! colspan="2" | סה"כ
!110
!9
!5!!0
!6
!0
!121
!9
|-
| rowspan="3" |ברסט
|2016/2017
| rowspan="2" |ליגת המשנה הצרפתית
|16
|1
|0
|0
|0
|0
|16
|1
|-
|2017/2018
|24
|0
|0
|0
|1
|0
|25
|0
|-

|-

|-
! colspan="2" |סה"כ
!40
!1
!0
!0
!1
!0
!41
! colspan="2" |1
|-
|-
|ברסט ב
|2017/2018
|הליגה הצרפתית החמישית
|4
| 0||0||0
|0
|0
|4||0
|-
|קלרמון פוט
|2018/2019
|ליגת העל הצרפתית
|32
|0
|0
|0
|2
|0
|37
|0
|-
|-
! colspan="3" |סה"כ בקריירה
!285
!21
!11
!0
!11
!0
!307
!21
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:מגני כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני שאמו ניור
קטגוריה:כדורגלני דיז'ון
קטגוריה:כדורגלני ברסט
קטגוריה:כדורגלני קלרמון פוט
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1988
גרייס קינסטלר

גרייס קינסטלר (באנגלית: Grace Kinstler; נולדה ב-4 באוגוסט 2001) היא זמרת, כותבת שירים ואישיות טלוויזיה אמריקאית. היא התפרסמה בעקבות הופעותיה בעונה ה-19 של אמריקן איידול בשנת 2020, בעונה שבו העפילה עד לגמר וסיימה במקום השלישי.<ref>[https://musicmayhemmagazine.com/grace-kinstler-talks-life-since-american-idol-upcoming-debut-album-dream-collab-with-demi-lovato-more/ Grace Kinstler Talks Life Since ‘American Idol,’ Upcoming Debut Album, Dream Collab With Demi Lovato & More]</ref>

== ביוגרפיה ==
גרייס נולדה ב-4 באוגוסט 2001 באילינוי, שיקגו, ארצות הברית. אמה היא שרי קינסטלר ואביה הוא מיטשל שהלך לעולמו בשנת 2019 בגיל 64 עקב דימום במערכת העיכול. יש לה גם שני אחים.

גרייס סיימה את לימודי התיכון בתיכון Crystal Lake Central. בשנת 2022 סיימה את לימודיה במכללת ברקלי למוזיקה שבבוסטון.<ref>[https://www.berklee.edu/berklee-now/news/berklees-grace-kinstler-wins-third-place-on-american-idol Student Grace Kinstler Wins Third Place on American Idol]</ref>

=== אמריקן איידול ===
גרייס החלה את דרכה בהופעתה בעונה ה-19 של תוכנית הטלוויזיה אמריקן איידול. באודישן הראשון לתוכנית, הופעתה נשפטה על ידי לוק בריאן, קייטי פרי וליונל ריצ'י. לאודישנים שלה היא שרה שני שירים בשם Midnight Train to Georgia ו-A Natural Women שריגשו את לוק בריאן. הופעתה הייתה אהובה על השופטים וגם על הקהל. היא קיבלה שלוש תגובות חיוביות מהשופטים וזכתה בכרטיס זהב לשלב הבא של אמריקן איידול. היא גם נהגה להעלות סרטוני מוזיקה ברשתות החברתיות שלה ונהגה להשתתף בפעילויות בית הספר שלה. גרייס קינסטלר הגיעה כאחת מחביבות הקהל מאז תחילת התכנית והגיעה לגמר בו סיימה במקום השלישי.

== חיים אישיים ==
גרייס נמצאת במערכת יחסים עם ג'וזף ויטלי. ג'וזף ידוע בכישורי ביטבוקס כשהוא מפרסם סרטונים ברשתות החברתיות. בני הזוג יוצאים מאז 2019. תומכת בתנועת הגוף החיובי.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומים===
* Lavender
* Remember the People

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרות פופ אמריקאיות
קטגוריה:זמרות-יוצרות אמריקאיות
קטגוריה:פמיניסטיות אמריקאיות
קטגוריה:מפיקות מוזיקליות אמריקאיות
קטגוריה:משתתפים בתוכניות מציאות אמריקאיות
קטגוריה:מלחינות אמריקאיות במאה ה-21
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:מתחרות אמריקן איידול
קטגוריה:בוגרות מכללת ברקלי למוזיקה
קטגוריה:בוגרי מכללת ברקלי למוזיקה
קטגוריה:אילינוי: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-2001
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2001
פרסי המוזיקה של MTV אירופה 1994

פרסי המוזיקה של הראשונים של MTV אירופה התקיימו ב-24 בנובמבר 1994, בשער ברנדנבורג, ברלין, גרמניה, חמש שנים לאחר נפילת חומת ברלין וארבע שנים לאחר האיחוד מחדש. הטקס, בהנחיית טום ג'ונס, כלל הופעות של אירוסמית', ביורק, רוקסט, טייק ד'את וג'ורג' מייקל. בין מגישי הפרסים נכללו איסט 17, ז'אן-פול גוטייה, נעמי קמפבל, פמלה אנדרסון והדוגמנית הלנה כריסטנסן, שנישקה את מייקל האצ'נס מ- בשידור חי על הבמה.

== מועמדים וזוכים ==
הזוכים הם בטקסט מודגש.
{| class="wikitable" style="width="
! style="background:#EEDD85; width=50%" |השיר הכי טוב
! style="background:#EEDD85; width=50%" | הבמאי הטוב ביותר
|-
| valign="top" | יוסו נ'דור וננה צ'רי – ""
* אירוסמית' – ""
* בק – "Loser"
* ביורק – "Big Time Sensuality"
* בלר – "Girls & Boys"
| valign="top" | מארק פלינגטון (וייל – "Hobo Humpin' Slobo Babe")
* ג'וליין טמפל (אניגמה – "Return to Innocence")
* ספייק ג'ונז (ביסטי בויז – "Sabotage")
* סטפן סדנאוי (אם סי סולאר – "Nouveau Western")
* וים ונדרס ומארק נייל (U2 – "")
|-
! style="background:#EEDD85; width=50%" | הזמרת הטובה ביותר
! style="background:#EEDD85; width=50%" |הזמר הטוב ביותר
|-
| valign="top" | מריה קארי
* ביורק
* מרושה
* ננה צ'רי
* טורי איימוס
| valign="top" | בריאן אדמס
* ברוס ספרינגסטין
* אם סי סולאר
* פרינס
* סיל
|-
! style="background:#EEDD85; width=50%" |הלהקה הטובה ביותר
! style="background:#EEDD85; width=50%" | אמן פורץ דרך
|-
| valign="top" | טייק ד'את
* אירוסמית'
* ביסטי בויז
* קראודד האוס
* Rage Against the Machine
| valign="top" | קראש טסט דאמיס
* בק
* דאוס
* ת'ראפי?
* וייל
|-
! style="background:#EEDD85; width=50%" |הריקוד הטוב ביותר
! style="background:#EEDD85; width=50%" |אמן הרוק הטוב ביותר
|-
| valign="top" | הפרודיג'י
* 2 Unlimited
* די רים
* ג'אן אנד ספון
* ריל 2 ריל
| valign="top" | אירוסמית
* מטאליקה
* זעם כנגד המכונה
* Soundgarden
* ת'ראפי?
|-
! style="background:#EEDD85; width=50%" |העטיפה הטובה ביותר
! style="background:#EEDD85; width=50%" | גיבור מקומי <ref>[https://books.google.com/books?id=ZQgEAAAAMBAJ Billboard], December 10, 1994, page 41</ref>
|-
| valign="top" | גאן – ""
* אייס אוף בייס – "Don't Turn Around"
* ביג מאונטיינן – "Baby, I Love Your Way"
* פט שופ בויז – "Go West"
* Wet Wet Wet – "Love Is All Around"
| valign="top" |
אלן בשונג (צרפת)An Emotional Fish (אירלנד)בראבו (רוסיה)דאוס (בלגיה)דיבושן (נורווגיה)דה מונו (פולין)E-Type (שוודיה)H-Blockx (גרמניה)איירין גרנדי (איטליה)אואזיס (בריטניה)ריטה (ישראל)ונסה (צ'כיה)ואן דיק האוט (הולנד)
|-
! colspan="2" style="background:#EEDD82; width=50%" |Free Your Mind
|-
| colspan="2" style="text-align: center;" | אמנסטי אינטרנשיונל
|}

== הופעות ==
* ג'ורג' מייקל — "Freedom! '90"
* אירוסמית' — "Walk on Water" & "Cryin'"
* רוקסט — "Sleeping in My Car"
* טייק ד'את — "Sure"
* ביורק עם פלוק — "Big Time Sensuality"
* אניו מרקטו
* ארוס רמאצוטי — "Cose della vita"
* ת'ראפי? — "Die Laughing"
* אייס אוף בייס — "Living in Danger"
* טום ג'ונס — "If I Only Knew"
* ג'ורג' מייקל — "Jesus to a Child"
* פרינס — "Peach"

==הערות שוליים==

1994
קטגוריה:1994 בגרמניה
אדוארד גלייזר

אדוארד גלייזר (באנגלית: Edward Glaeser; נולד ב-1 במאי 1967) הוא כלכלן אמריקאי החוקר כלכלה עירונית; חבר סגל באוניברסיטת הרווארד.

== ביוגרפיה ==
גלייזר נולד במנהטן ללודוויג ואליזבת גלייזר. אביו, יליד ברלין, היה אדריכל ודוקטור להיסטוריה של האמנות ועבד כהיסטוריון של אדריכלות במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק. אמו הייתה כלכלנית באקסון מוביל ובדלויט.

גלייזר קיבל את התואר הראשון שלו בכלכלה מאוניברסיטת פרינסטון ודוקטורט בכלכלה מאוניברסיטת שיקגו. ב-1992 הצטרף לסגל אוניברסיטת הרווארד שם הוא חבר במחלקה לכלכלה. נכון ל-2021 הוא מכהן כראש המחלקה לכלכלה. במסגרת כהונתו בהרווארד לקח חלק במספר מכוני מחקר בנושאי כלכלה עירונית. הוא עורך של סיטי ג'ורנל ובעבר היה עורך של ה-Quarterly Journal of Economics.

=== מחקריו האקדמיים ===
עיקר כתיבתו של גלייזר היא בנושא כלכלה עירונית וערים. בפרט, עבודתו בוחנת את ההתפתחות ההיסטורית של מרכזים כלכליים, כמו מנהטן ובוסטון, וכיצד זו השפיעה על הכלכלה ועל הגאוגרפיה העירונית. עבודתו של גלייזר משתמשת בתאוריה כלכלית לנתח התנהגות כלכלית חברתית והתפתחות של ערים. מחקריו מנתחים נתונים מהעולם האמיתי ומאמתים את מימושם של המודלים הכלכליים התאורטיים.

גלייזר כתב טורים גם בעיתונות ובין היתר כתב בניו יורק סאן, הבוסטון גלוב, הניו יורק טיימס והניו ריפבליק.

במחקריו המוקדמים גלייזר הראה כיצד גיוון תעשייתי תורם יותר לצמיחה כלכלית מאשר התמחות בענפי תעשייה ספציפיים. במחקרו על אי-שוויון מ-1997 יחד עם דייוויד קטלר הם הראו איך להפרדה גזעית השפעות שליליות על אפרו-אמריקאים בארצות הברית, לרבות אבטלה, שכר נמוך, גישה לחינוך והיריון בגיל נעורים.

במחקרו מ-2000 בנושא השיעור הגבוה יחסית של עניים בערים, ביחס לפרוורים, טען גלייזר שעניים נמשכים לערים בשל ההזדמנויות הכלכליות וזמינות השירותים (כדוגמת תחבורה ציבורית) בערים וזאת בניגוד לתאוריות שגרסו שערים הן אלה שיוצרות אוכלוסייה יותר ענייה.

במחקר מ-2002 הסביר את עליית מחירי הדיור בארצות הברית בעליית תשומות הבנייה ובעיקר במגבלות על היתרי הבנייה שהגבילו את היצע הדירות. גם במחקריו מ-2008 ו-2011 ראה באיזור ורגולציה ממשלתית בנושא כגורם הגורם לעלייה במחירי הנדל"ן הפוגע בנגישות לדיור של אוכלוסיות מסוימות שהשוק אינו יכול לספק להן מענה.

== ספרו שתורגם לעברית ==
* ניצחון העיר: כיצד הטיבה העיר את חיי האנושות, הוצאת מודן, 2012

== קישורים חיצוניים ==

* [https://scholar.harvard.edu/glaeser Edward Glaeser], באתר אוניברסיטת הרווארד 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלכלנים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
קטגוריה:סגל בית הספר לממשל באוניברסיטת הרווארד
פסגת פגמטייט

פסגת פגמטייט או פסגת פגמטיט (באנגלית: Pegmatite Peak) היא פסגה, באמצע המרחק שבין פסגות מדינה לבין הר סולסברי בהרי המלכה מוד, באזור חוף אמונדסן של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

גובה הפסגה 790 מטרים מעל פני הים.

הפסגה ממוקמת מצידו המערבי של קרחון קורוויץ.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הפסגה ===

הפסגה מופתה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960 – 1964.

=== מקור השם ===

שמה של הפסגה ניתן לה על ידי משלחת הסקר הגאולוגי האנטארקטי של ניו זילנד, אשר חקרה את האזור בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1969 – 1970.

השם תיאורי.

במצוקי הסלע, שבמדרונות הדרום - מזרחיים של הפסגה, מצויים סלעי פגמטיט - סלע יסוד בעל גבישים גדולים שצבעם לבן.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20210602223532/https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:11518 פסגת פגמטייט] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=11025&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR פסגת פגמטייט] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

פגמטייט
פגמטייט
פגמטייט
שלומית עוזיאל

שלומית עוזיאל (נולדה ב-29 בינואר 1970) היא עורכת, מחברת ומרצה ישראלית בתחום הלשון העברית.

== ביוגרפיה ==
נולדה ב-1970, בת לגילה רז ולטייס הקרב זאב רז. למדה באוניברסיטה העברית (BA בביולוגיה) ובמכון כהן באוניברסיטת תל אביב (MA בהיסטוריה ופילוסופיה של המדע). במקביל למדה לשון ובלשנות באוניברסיטה העברית ובאוניברסיטה הפתוחה.

כיהנה כעורכת גליליאו – כתב עת למדע ולמחשבה (2006–2008) וכעורכת ביואינפורם, כתב עת לקהילת מדעי החיים והביוטכנולוגיה בישראל (2010–2011). עורכת בהוצאת למדא עיון של האוניברסיטה הפתוחה, ועורכת, עורכת מדעית וכותבת במכון דוידסון לחינוך מדעי ובקרן הלאומית למדע (ISF).

ספרה "מוציאה לשון: הפתעות מהמגירה הסודית של העברית" ראה אור בשנת 2021 בהוצאת עם עובד.

כותבת ומגישה את הפינה "מוציאה לשון", העוסקת בסוגיות לשוניות בספרות, ב"מה שכרוך", מגזין הספרות היומי של רדיו "כאן תרבות".

עורכת סדרת "למדא מארחת" – הרצאות וימי עיון בתחום השפה ומלאכת הספר באוניברסיטה הפתוחה.

כותבת הבלוג "הקוראת הראשונה", העוסק בשפה, בלשון העברית ובעריכה.

== חיים אישיים ==
מתגוררת בתל אביב עם בן זוגה, הכותב, היוצר והעורך אוהד עוזיאל (בנו של העיתונאי והסופר מאיר עוזיאל), ועם שני ילדיהם.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.am-oved.co.il/עוזיאל_שלומית שלומית עוזיאל] באתר עם עובד
* אריאל שנבל, [https://www.makorrishon.co.il/judaism/383073/ "האם העברית בימינו מידרדרת, או שהקינות על מצב הלשון הן מסורת ותיקה? ארבעה מומחים לעברית מספרים על הטעויות שמכעיסות (או משעשעות) אותם במיוחד, ומציעים דרכים לשפר את העברית של הישראלים"], באתר מקור ראשון, 8 באוגוסט 2021
* [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=23963 שלומית עוזיאל ב"מה שכרוך"], תוכנית הרדיו הספרותית של תאגיד השידור הישראלי בהגשת מיה סלע ויובל אביבי, 27 ביולי 2021
* [https://pninat-tarbut.co.il/שלומית-עוזיאל-מסביב-לעולם-ב-80-מילים/ שלומית עוזיאל ב"פנינת תרבות"], אתר הרצאות ואירועי תרבות לספריות
* [https://hakoret-harishona.com/ הקוראת הראשונה], הבלוג של שלומית עוזיאל העוסק בשפה, בלשון העברית ובעריכה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עורכות ישראליות
קטגוריה:בלשניות ולשונאיות ישראליות
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:בלשנים ולשונאים ישראלים
קטגוריה:בלוגריות ישראליות
קטגוריה:בלוגרים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:עורכות ספרותיות ישראליות
קטגוריה:עורכי כתבי עת ישראלים
קטגוריה:עורכות כתבי עת ישראליות
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
חואן פרס דה מונטאלבן

חואן פרס דה מונטאלבן (בספרדית: Juan Pérez de Montalbán; 1602 – 25 ביוני 1638) היה סופר, מחזאי וכומר ספרדי.

==ביוגרפיה==
חואן פרס דה מונטאלבן נולד במדריד. אביו היה מוציא לאור וספק ספרים לחצר המלך. בגיל 18 חואן פרס דה מונטאלבן סיים לימודי תאולוגיה והחל בקריירה במוסדות הכנסייה.

במקביל הוא התחיל לכתוב מחזות בהדרכת לופה דה וגה. בשנת 1624 הוא פרסם את השירה הראשונה שלו El Orfeo en lengua castellana. בשנת 1625 הוא פרסם מחזה שמבוסס על חייה של קטלינה דה אראוסו. הוא המשיך לכתוב בעיקר מחזות שזכו להצלחה. חלק מהם אף תורגמו לאנגלית והועלו על הבמה באנגליה.

חואן פרס דה מונטאלבן היה מעריץ של לופה דה וגה ובשנת 1636 פרסם את הביאוגרפיה של המחזאי.

חואן פרס דה מונטאלבן הושפע נפשית ממות לופה דה וגה ונפטר במדריד בשנת 1638.

==קישורים חיצוניים==

* [https://en.wikisource.org/wiki/Encyclopædia_Britannica,_Ninth_Edition/Montalvan,_Juan_Perez_de קורות חיים]
* [https://openlibrary.org/authors/OL71948A/Juan_Pérez_de_Montalván יצירות של חואן פרס דה מונטאלבן]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרים ספרדים
קטגוריה:מחזאים ספרדים
קטגוריה:כמרים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1602
קטגוריה:נפטרים ב-1638
קמלה (כפר)

קמלה (בהונגרית: Kömlő) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.

האזור מיושב לסירוגין מהמאה ה-13 עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1261.

== יהודי קמלה ==
יהודים חיו בקמלה במאה ה-18 ובמאה ה-19.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|44
|2,560
|-
|1910
|27
|
|-
|1920
|24
|
|-
|1930
|26
|
|-
|1941
|5
|3,450
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
פיי (כפר)

פיי (בהונגרית: Pély) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה. עד לשואה הייתה בו קהילה יהודית.

כמו יישובים רבים באירופה גם בפיי מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,646 תושבים ובשנת 2021 רק 1,357 תושבים.

האזור מיושב לסירוגין מהמאה ה-13 עד ימינו, היישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1234.

== יהודי פיי ==
יהודים חיו בפיי במאה ה-18 ובמאה ה-19, החל משנת 1885 היו יהודי הכפר תחת קהילת הווש. בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|51
|2,200
|-
|1910
|29
|
|-
|1920
|6
|
|-
|1930
|6
|
|-
|1941
|3
|2,715
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
תנ"ך פרארה

תנ"ך פרארה, 1553
תנ"ך פרארה היא מהדורה התנ"ך שהודפסה בפרארה בשנת 1553 בלאדינו. 

המהדורה הוכנה על-ידי יום-טוב בן לוי אטיאס, בן למשפחת אנוסים מפורטוגל שחזרה ליהדות. את התרגום ללאדינו ביצע יצחק אברהם בן סלומון.

הספר יצא לאור בו זמנית בשתי מהדורת, המוקדשות כל אחת לאישיות אחרת: האחת ל, דוכס פרארה, והשנייה לפילנתרופית הידועה דונה גרציה נשיא, שככל הנראה מימנה את ההוצאה. אחד הטפסים של מהדורה זו נתרם בשנת 1958 לספרייה החופשית בפילדלפיה. בין עותקי התנ"ך השונים קיימים הבדלים, וייתכן כי הוא תוקן במהלך הדפסות חוזרות.

הספר נדפס בשפת הלאדינו לפי כללי התחביר העברי, באותיות לטיניות.

תנ"ך פרארה היה בסיס לתרגומים נוספים בשפת הלאדינו של מהדורות שתורגמו והודפסו במקומות שונים באיטליה, אמסטרדם והאימפריה העות'מאנית.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.larramendi.es/i18n/catalogo_imagenes/grupo.do?path=1001869&presentacion=pagina&posicion=1&registrardownload=0 תנ"ך פרארה, מהדורה מקוונת.]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מהדורות של התנ"ך
קטגוריה:דפוס
קטגוריה:דפוס בלט
קטגוריה:ספרי המאה ה-16
קטגוריה:תרגומי המקרא
שורש 66

שורש 66, או פּוּ בּוּ (בסינית: 攴部, פיניין: Pū bù) הוא השורש השישים ושישה של הכתב הסיני. פירושו "נקישה" או "מכה" והוא אחד מתוך 34 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מארבעה קווים.

במילון קאנגשי יש 296 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. הוא משמש גם לייצוג כיסא מתקפל.

== התפתחות ==
<gallery>
קובץ:攴-oracle.svg|השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
קובץ:攴-bronze.svg|השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
קובץ:攴-bigseal.svg|השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
קובץ:攴-seal.svg|השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
</gallery>

== דמויות נגזרות ==
{| class="wikitable"
!מספר קווים נוספים
! תווים
|-
| +0
| style="font-size: large;" |攴攵
|-
| +2
| style="font-size: large;" |收攷(=考<small>->老</small>)
|-
| +3
| style="font-size: large;" |攸改攺(= 改)攻攼
|-
| +4
| style="font-size: large;" |攽放敌<sup>SC</sup> (= 敵)
|-
| +5
| style="font-size: large;" |政敀敁敂敃敄故
|-
| +6
| style="font-size: large;" |敆敇效敉敊敋敏<sup>JP</sup>敖<sup>SC וריאנט</sup>
|-
| +7
| style="font-size: large;" |敍<sup>HK</sup> (=敘)敎<sup>קאנגקסי / KO</sup> (=教)敏<sup>SC / TC / KO</sup>敐救敒敓敔敕敖<sup>TC וריאנט</sup>敗敘教敚<sup>SC</sup> (=敓)敛<sup>SC</sup> (=斂)敢<sup>וריאנט SC</sup>
|-
| +8
| style="font-size: large;" |敜敝敞敟敠敡敢<sup>TC וריאנט</sup>散敤敥敦敧敨敩<sup>SC</sup> (=斆)敪敬<sup>SC / JP וריאנט</sup>
|-
| +9
| style="font-size: large;" |敫敬<sup>TC וריאנט</sup>敭敮敯数<sup>SC / JP</sup> (=數)
|-
| +10
| style="font-size: large;" |敱敲敳
|-
| +11
| style="font-size: large;" |敵敶敷數敹敺敻
|-
| +12
| style="font-size: large;" |整敼敽敾敿
|-
| +13
| style="font-size: large;" |厳<sup>JP</sup> (=嚴<small>->口</small>)斀斁斂
|-
| +14
| style="font-size: large;" |斃
|-
| +15
| style="font-size: large;" |斄
|-
| +16
| style="font-size: large;" |斅斆(= 斅)
|}

== לקריאה נוספת ==
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.unicode.org/cgi-bin/GetUnihanData.pl?codepoint=6534 מאגר Unihan - U+6534]

קטגוריה:שורשים (כתב סיני)
תומאס קריין

תומאס קריין (באנגלית:Thomas Crane; 1843 – 1903) היה מאייר ומנהל אמנותי בהוצאה לאור - מרקוס וורד ושות'. הוא ידוע באיור ספרי ילדים צבעוניים וכרטיסי ברכה דקורטיביים, בהם שולבו לעיתים קרובות מוטיבים פרחוניים.

== ביוגרפיה ==
קריין היה בנם הבכור של תומאס קריין (האב) (1808–1859), צייר ומיניאטוריסט הידוע בפורטרטים שלו של דמויות מפורסמות, ומארי קריין (לבית קרסלי), בתו של יצרן מאלט משגשג. מלאכתו ומיומנותו של אביו השפיעו על תומאס הצעיר, כמו גם על אחיו הצעיר וולטר קריין, שלימים הפך לאחד ממאיירי הילדים המשפיעים בדורו.

קריין התחנך בבית ספר פרטי, ולאחר מכן למד עריכת דין, ועבד מספר שנים במשרד הדואר הכללי לפני שהתמסר לקריירה באמנויות.

בשנות 1860–1870 הוא עיצב כריכות ספרים עבור הוצאת ג'יימס ברן ושות'. מאוחר יותר הפך למנהל העיצוב במשרד מרקוס וורד ושות' בלונדון, שם עיצב את החנות ופיקח על תפוקה גדולה של כרטיסי ברכה לחג המולד ולעיצוב ספרים, שאת חלקם הוא גם אייר.

במהלך כהונתו של קריין כמנהל אמנותי, הוצאת מרקוס וורד הפיקו מספר יצירות מפורסמות של וולטר קריין וקייט גרינאווי. כרטיסי חג המולד של מרקוס וורד היו ידועים באיכותם, ובמהלך המאה ה-19 הם היו מבוקשים בקרב אספני אמנות.

מבקר האמנות גליסון ווייט ייחס את הפופולריות שלהם לעיצוב והפיקוח של קריין. וייט כתב כי קריין פיקח על "סדרת כרטיסי הברכה אשר - מלבד איכות תמונותיהם הם היו מעוטרים בעיטור מעודן ביותר בשוליהן ובגבן….הצבעים המייחדים את סוג העיטור הזה היו עליזים בצורה יוצאת דופן. כיתוב כחול חיוור על רקע ירוק היו בשימוש רב. כפי שהם שימשו את האסתטיקה של רהיטים באותה תקופה."

קריין היה ידוע בעבודת האיור שלו, שכללו עיצובים מיוחדים ודגמי פרחים. הוא גם היה בין כמה אמנים, כולל ויליאם מוריס, אדוארד ברן-ג'ונס וולטר קריין, שנשכר על ידי בית הספר המלכותי לאמנות התפירה לעיצוב דפוסי בדים כחלק משיפור של אמנות רקמת נוי. הוא ואחיו תרמו גם איורים להרצאות של אחותם לוסי קריין, סופרת וחוקרת אמנות. בשנים מאוחרות יותר הוא חזר לציור נוף, וחלק מעבודות הנוף שלו הוצגו באקדמיה המלכותית.

לאחר שנפגע משיתוק, מת קריין ב -27 במאי 1903 בגיל 59 ונקבר בבית הקברות קנסל גרין בלונדון.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Abroad39.jpg
 File:Abroad2.jpg
File:Abroad32.jpg

File:Art Embroidery 1878 03.jpg

File:At Home 1881 0018.jpg

File:At Home 1881 0011.jpg

File:St. Valentine's Day - At Home 1881 - J. G. Sowerby Thomas Crane.jpg
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאיירים בריטים
קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:ילידי 1843
קטגוריה:נפטרים ב-1903
תומאס קריין (האב)

תומאס קריין (האב) (באנגלית: Thomas Crane; 1808 – 1859) היה אמן וצייר פורטרטים אנגלי.

== ביוגרפיה ==
קריין נולד בצ'סטר בשנת 1808 לתומאס קריין, מוכר ספרים. תומאס הצעיר היה במשפחה עם שש אחיות ושלושה בנים. בשנת 1824, לאחר שהראה נטייה לאמנות, נסע ללונדון והצטרף לבית הספר של האקדמיה המלכותית. שם הוא נשאר שנתיים וקיבל בשנת 1825 מדליה לרישומים שהכין.

כשחזר לצ'סטר, החל את מקצועו כצייר מיניאטורות, ולא הרבה זמן לאחר מכן פרסם, יחד עם אחיו, כמה איורים של דמויות מפורסמות מצפון ויילס, כולל ליידי אלינור באטלר ומיס פונסונבי, האקסצנטרית. בשנת 1832 הציג בפעם הראשונה באקדמיה של ליברפול, והמשיך להציג שם שנים רבות. בשנת 1835 נבחר לעמית האקדמיה, ובשנת 1838 כחבר מן המניין. בשנה שלאחר מכן התחתן, וחזר ללונדון, שם התגורר זמן מה, אך מצא את הבירה לא מתאימה לו, בשל נטייתו למחלות ריאה. לאחר שניסה את לימינגטון ומקומות אחרים, עבר לליברפול, ובשנת 1841 נבחר לגזבר האקדמיה שם.

מצב בריאותו השברירי גרם לו לעבור שוב, לטורקווי, שם התגורר שנים עשר שנים, ולפעמים חזר לצפון מערב אנגליה, כדי לקבל עבודות משתלמות יותר. בריאותו השתפרה ככל הנראה, הוא עבר לבייסווטר בלונדון בשנת 1857. אולם מחלתו חזרה והוא מת ביולי 1859 והותיר אלמנה וארבעה ילדים.

ההספד שלו תיאר אותו כ"צייר פורטרטים של אנשים מפורסמים פרובינציאליים, שלא היה ידוע ולא מוערך בלונדון."

בתו לוסי קריין הייתה סופרת ומבקרת אמנות, בעוד שבנו הבכור, ששמו גם הוא תומאס קריין, היה מאייר ומנהל אמנותי במרקוס וורד ושות' בנו השני וולטר קריין, היה אחד המאיירים הפוריים והמשפיעים ביותר בתקופתו.

== יצירה ==
קריין, על פי הספד שלו, "התמחה בדיוקנאות של נשים וילדים, הן בצבעי שמן והן בצבעי מים; ההתייחסות שלו לנושאים האלה הייתה אלגנטית ומלאת הדר עד שכמעט הפכה אותם ליצירות אידיאליות."

בנוסף לעבודה כצייר פורטרטים, הוא צייר גם נושאים עלילתיים כגון "לחישת האהבה הראשונה", "הכפר המדברי", "הסנדלר", "הרומנטיקה הישנה", שרובם הוצגו באקדמיה המלכותית.

הוא אייר מספר ספרים, כולל ספר חרוזי ילדים בשם "ההיסטוריה של מר חזיר ומיס קריין", שיצא לאור בשנת 1836.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
קובץ:Thomas Crane - Portrait of a young woman holding a posy, a landscape beyond.jpg
קובץ:Thomas Crane - Sisters.jpg
קובץ:Walter Crane as a Child by Thomas Crane.jpg
קובץ:Mr. Pig and Miss Crane 006.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:ילידי 1808
קטגוריה:נפטרים ב-1859
שורש 67

<small>[[סמליל המייצג תרגום</small>]]
שורש 67, או ון בּוּ (בסינית: 文部, פיניין: Wénbù) הוא השורש השישים ושבעה של הכתב הסיני. פירושו "ספרות" או "תסריט" והוא אחד מתוך 34 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים מארבעה קווים.

במילון קאנגשי יש 26 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה. 

השורש גם משמש בסמלילים שמשמעם תרגום, יחד עם האות הלטינית A. 
__NOTOC__
== התפתחות ==
<gallery>
קובץ:文-oracle.svg|השורש בכתב עצמות הניחוש, (甲骨文, גְ'יָאגוּוֶן, פיניין: Jiǎgǔwén) מלפני 3,500 שנה
קובץ:文-bronze.svg|השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
קובץ:文-bigseal.svg|השורש בכתב החותם הגדול (דָאגְ'ווָאן; 大篆; פיניין: Dàzhuàn) לפני מעל 2,000 שנה
קובץ:文-seal.svg|השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
</gallery>

== תווים נגזרים ==
{| class="wikitable"
!מספר קווים נוספים
! תווים
|-
| +0
| style="font-size: large;" |文
|-
| +2
| style="font-size: large;" |齐<sup>SC</sup> (=齊<small>->齊</small>)刘<sup>SC</sup> (=劉<small>->刀</small>)
|-
| +4
| style="font-size: large;" |斉<sup>JP</sup> (=齊<small>->齊</small>)
|-
| +6
| style="font-size: large;" |斊斋<sup>SC</sup> (=齋<small>->齊</small>)
|-
| +7
| style="font-size: large;" |斍(=覺<small>->見</small>)斎<sup>JP</sup> (=齋<small>->齊</small>)斏
|-
| +8
| style="font-size: large;" |斌斐斑
|-
| +9
| style="font-size: large;" |斒
|-
| +12
| style="font-size: large;" |斓<sup>SC</sup> (= 斕)
|-
| +15
| style="font-size: large;" |斔
|-
| +17
| style="font-size: large;" |斕
|-
| +19
| style="font-size: large;" |斖
|}

== לקריאה נוספת ==
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.unicode.org/cgi-bin/GetUnihanData.pl?codepoint=6587 מאגר Unihan - U+6587]

קטגוריה:שורשים (כתב סיני)
עאישה בן אחמד

עאישה בן אחמד (בערבית: عائشة بن أحمد; נולדה ב-7 בפברואר 1989) היא שחקנית תוניסאית ששיחקה בסרטים, בסדרות טלוויזיה, ועל הבמה. היא נהייתה מפורסמת בתוניסיה כאשר הופיעה ב-2012 בסדרה "לעיני קתרין". ב-2016, בזכות הופעתה בסרט "נשמה יקרה", היא זכתה בפרס השחקנית הטובה בפסטיבל הסרטים של אל-חוכיימה במרוקו.

==ביוגרפיה==
בן אחמד נולדה ב-7 בפברואר 1989 בתוניס, בירת תוניסיה. אביה היה טייס בחברת התעופה תוניסאייר, ולכן היא קיבלה טיסות בחינם וטיילה הרבה. בצעירותה, היא רקדה בקבוצת סיהם בלקהודג'ה ואחר מכן למדה אומנות גרפית ופרסום בבית ספר לאומנות בתוניס.

הקריירה שלה כשחקנית החלה בשנת 2010, כאשר השתתפה בסרט "סיפורים תוניסאיים" בבימוי נאדה אלמזני חפיד. שנה לאחר מכן, היא השתתפה בסרט הסורי "החבר האחרון שלי" בבימוי ג'וד סעיד. בשנת 2012, גילמה את נדיה, בסדרת הטלוויזיה "לעיני קתרין" והתפרסמה בתוניסיה. ב-2013 היא גילמה את זוהרה בסרט התוניסאי "ערב יום חמישי".

בן אחמד עברה למצרים בשנת 2015 כדי לשחק בסדרת הטלוויזיה "אלף לילה ולילה", אליה נבחרה במיוחד לגלם את התפקיד של חולת אמנזיה קאמר זאמן. ב-2016, בזכות הופעתה בסרט "נשמה יקרה", היא זכתה בפרס השחקנית הטובה בפסטיבל הסרטים של אל-חוכיימה במרוקו. היא גם הופיעה בסרט "זיזו" של פריד בוגדיר שזכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל קהיר. בשנת 2017, בן אחמד גילמה את נוהא בסרט "התא" של טארק אלעריאן.

==פילמוגרפיה==
===סרטים===
* סיפורים תוניסאיים (2011)
* החבר האחרון שלי (2012)
* נשמה יקרה (2015)
* זיזו (2016)
* אוגוסטין, בן דמעותיה (2017)
* התא (2017)
* Flèches filantes (2017)
* הכסף (2019)
* חבר נפש (2020)

===טלוויזיה===
* לעיני קתרין (2012)
* כוכבי לילה (עונה 4) (2013)
* אלף לילה ולילה (2015)
* תעודת לידה (2016)
* חצים נוכלים (2018)
* צפון מצרים (2018)
* דלתות של ספק (2018)
* אבו ג'אבל (2019)
* המשחק של ניוטון (2021)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה תוניסאיות
קטגוריה:ילידות 1989
קטגוריה:תוניסאים שנולדו ב-1989
Own It

Own It הוא שיר של הראפר האנגלי סטורמזי, בהשתתפות הזמר-יוצר האנגלי אד שירן והזמר הניגרי בורנה בוי. השיר יצא לאור ב-22 בנובמבר 2019, על ידי חברות התקליטים ואטלנטיק רקורדס, כסינגל הרביעי מתוך אלבום האולפן השני של סטורמזי, Heavy Is the Head.<ref></ref> זהו שיתוף הפעולה השני של סטורמזי ואד שירן בשנת 2019, לאחר "Take Me Back to London".<ref></ref> בינואר 2020, הגיע השיר למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי, והפכה לשיר השלישי של סטורמזי שהגיע לראש מצעד זה, והשני כאמן מוביל.

== רקע וכתיבה ==
במגזין American Songwriter תואר "Own It" כ"עוד רצועה חלקלקה ביותר" של סטורמזי, ונכתב כי "הזרימה הדרום-לונדונית שלה הופכת להפקה בעלת גוונים של דאנסהול".<ref name="AS"></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי פורסם ב-22 בנובמבר 2019, יום יציאתו של הסינגל.<ref></ref> הקליפ בוים על ידי נתן ג'יימס טטי, וצולם במקומות שונים ברחבי לונדון.<ref name="AS"/>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| זהב
| 35,000
|-
! ברזיל (Pro-Música Brasil)
| זהב
| 20,000
|-
! דנמרק (IFPI Danmark)
| פלטינה
| 90,000
|-
! פורטוגל (AFP)
| זהב
| 5,000
|-
! בריטניה (BPI)
| פלטינה ×2
| 1,200,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
! scope="row"| עולם
| rowspan="4"| 22 בנובמבר 2019
| הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
| • אטלנטיק
|<ref></ref>
|-
! scope="row"| אוסטרליה
| rowspan="2"| רדיו להיטים עכשוויים
| אטלנטיק • וורנר
|<ref></ref>
|-
! scope="row" rowspan="2"| הממלכה המאוחדת
| rowspan="2"| • אטלנטיק
|<ref></ref>
|-
| רדיו עכשווי אורבני
|<ref></ref>
|-
! scope="row"| איטליה
| 6 בדצמבר 2019
| רדיו להיטים עכשוויים
| וורנר
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי אד שירן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אד שירן
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
Cross Me

Cross Me (בעברית: חצה אותי) הוא שיר של הזמר-יוצר האנגלי אד שירן, בהשתתפות הראפרים האמריקאים צ'אנס הראפר ו-PnB רוק. השיר יצא לאור ב-24 במאי 2019, על ידי חברות התקליטים אטלנטיק רקורדס, כסינגל השני מתוך אלבום האולפן הרביעי של שירן, No.6 Collaborations Project,<ref></ref><ref></ref> שבועיים לאחר יציאתו של הסינגל המוביל מתוך האלבום, "I Don't Care", בהשתתפות הזמר הקנדי ג'סטין ביבר.

== רקע וכתיבה ==
שירן חשף את שם השיר ב-20 במאי 2019, תוך שמחק את שמות האמנים המשתתפים בשיר, ואתגר את המעריצים לנחש מי הם. הוא רמז על זהותם כאשר חבש כובע של צ'אנס הראפר ותיק של PnB Rock.<ref></ref><ref></ref> בנוסף, הוא רמז על תאריך יציאת הסינגל כאשר קבע שיהיו "עוד דברים חדשים" בקרוב.<ref></ref>

שירתו של PnB Rock נכללת דרך סימפול של שירו "Pressure", מתוך האלבום Catch These Vibes.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-21 ביוני 2019, והוא מכיל אפקטים סגולים מיוחדים.<ref></ref>

== קרדיטים ==
הקרדיטים שלהלן לקוחים מטיידל.<ref></ref>
* אד שירן - שירה, כתיבה
* צ'אנס הראפר - שירה, כתיבה
* PnB Rock - שירה, כתיבה
* פרד אגיין - קולות רקע, הפקה, כתיבה, תכנות, קלידים, גיטרה, בס, תופים, הנדסה
* PARISI - סינתיסייזרים, עיצוב
* גייב ג'סקוביאק - הקלטה
* מני מארוקין - מיקסינג
* כריס גאלנד - הנדסת מיקס
* רובין פלורנט - עוזר הנדסת מיקס
* סקוט דסמארייז - עוזר הנדסת מיקס

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| פלטינה ×2
| 140,000
|-
! קנדה (Music Canada)
| פלטינה ×2
| 160,000
|-
! דנמרק (IFPI Danmark)
| פלטינה
| 90,000
|-
! ניו זילנד (RMNZ)
| זהב
| 15,000
|-
! פולין (ZPAV)
| פלטינה
| 50,000
|-
! פורטוגל (AFP)
| זהב
| 5,000
|-
! בריטניה (BPI)
| פלטינה
| 600,000
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| זהב
| 500,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
! scope="row"| עולם
| 24 במאי 2019
| הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה
| rowspan="3"| אטלנטיק
|
|-
! scope="row"| הממלכה המאוחדת
| 25 במאי 2019
| rowspan="2"| רדיו להיטים עכשוויים
|<ref></ref>
|-
! scope="row"| ארצות הברית
| 8 ביוני 2019
|<ref name="Radio1 USA"></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2019
קטגוריה:סינגלים מ-2019
קטגוריה:שירי אד שירן
קטגוריה:שירי צ'אנס הראפר
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אד שירן
חולופניצ'י

חולופניצ'י (בבלארוסית: Халопенічы, חלופניצ'י; ברוסית: Холо́пеничи; ביידיש: חאלאפעניץ) היא עיר במחוז המשנה קרופקי שבמחוז מינסק, בבלארוס.

== מיקום גאוגרפי ==
היישוב ממוקם כ-27 ק"מ צפונית לעיירה קרופקי. 22 ק"מ דרומית-מערבית לעיר נובולוקומל, ו-129 ק"מ צפונית-מזרחית לבירת המדינה מינסק.

== היסטוריה ==
=== הדוכסות הגדולה של ליטא ===
באמצע המאה ה-15, העיר הייתה בשטח מחוז אורשה בדוכסות הגדולה של ליטא, ובבעלות הנסיך פיודור דובגובד. לאחר מותו של דובגובד, עברה העיר לרשות הנסיך הגדול קז'ימייז' הרביעי. האזכור הראשון בכתב של חולופוניצ'י מתוארך לשנת 1451, כאשר מסר אותה קז'ימייז' כמחוות הוקרה לקנצלר מיכאיל קזגילוביץ' יחד עם מספר כפרים במחוז לוקומל. בשנת 1476 עברה חולופניצ'י לרשות אחיינו של קזגילוביץ', ניקולס ונותרה בידי צאצאיו.

לאחר חלוקת פולין הראשונה בשנת 1772, שבעקבותיה הפכה אורשה לחלק מהאימפריה הרוסית, קיבלה חולופניצ'י זכויות עיר והיא הפכה להיות בירת שרידי מחוז אורשה.

=== האימפריה הרוסית ===
כתוצאה מחלוקת פולין השנייה בשנת 1793, הפכה חולופניצ'י לחלק מהאימפריה הרוסית, והייתה אז למרכז חולופניצ'י ברובע בוריסוב.

בשנת 1844 היו בחולופניצ'י 586 צמיתים, 5 משפחות אצילים, 6 משפחות בורגניות, 105 משפחות יהודיות, 2 בתי ספר יהודיים, כנסייה, בית כנסת. בשנת 1897 היו בחולופניצ'י 2,254 תושבים, היו בית כנסת וכנסייה, בית ספר ציבורי, בית חולים, משרד דואר וטלגרף, 15 חנויות ושני ירידים שנתיים.

בשנת 1900 היו ביישוב 255 משקי בית, 2,193 תושבים. בשנת 1917 היו 413 משקי בית, 1,923 תושבים. בפברואר–נובמבר 1918, במהלך מלחמת העולם הראשונה, נכבשה העיר על ידי כוחות גרמנים.

=== ברית המועצות ===
ב-1 בינואר 1919 הפכה העיירה לחלק מהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית, במחוז בוריסוב שבמחוז מינסק.<ref name="at">150 пытанняў і адказаў з гісторыі Беларусі / Уклад. Іван Саверчанка, Зьміцер Санько. — Вільня: Наша Будучыня, 2002.— 238 с. .</ref> בשנת 1923 היו 413 משקי בית, 1923 תושבים.

במהלך מלחמת העולם השנייה, בין 1 ביולי 1941–29 ביוני 1944, הייתה חולופניצ'י תחת כיבוש גרמני. היישוב שוחרר ב-29 ביוני 1944. בחזיתות נהרגו 137 בני אדם, במאבק הפרטיזני נהרגו 24. לאחר השחרור הוקם מחדש בית החולים. בשנת 1944 נהרסה כנסיית ההנחה חלקית מירי ארטילריה של כוחות סובייטים. לאחר המלחמה המשיכה הכנסייה להידרדר. בשנות ה-50 החלו לפעול כבול ומאפייה. מאז 20 בינואר 1960 כחלק ממחוז קרופסקי, מרכז מועצת הכפר וחוות המדינה "חולופניצ'י".

==הקהילה היהודית==

יהודי העיירה הוכנסו לגטו ובספטמבר 1941 נורו.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://ru.wikisource.org/wiki/ЕЭБЕ/Холопеничи חולופניצ'י], ביברייסקיה אנציקלופדיה 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחוז מינסק: ערים
שורש 166

שורש 166, או לי בּוּ (בסינית: 里部, פיניין: Lǐ bù) הוא השורש המאה שישים-ושישה של הכתב הסיני. פירושו "כפר" או "לי (יחידת מרחק סינית מסורתית)" והוא האחרון מתוך 20 (מתוך סך הכל 214 שורשי הקאנגשי) שורשים המורכבים משבעה קווים.

במילון קאנגשי יש 290 תווים (מתוך 49,030) שניתן למצוא תחת שורש זה.

בסינית מפושטת, 裏 או 裡 שפירושן "בתוך" או "פנימי" היא מוזג אל ונמצא בשימוש נפוץ במשמעות זו.

== התפתחות ==
<gallery>
קובץ:里-bronze.svg|השורש בכתב כתובות הברונזה, (גִ'ין וֶן; 金文; פיניין: Jīn wén) מלפני 2,500-3,000 שנה
קובץ:里-seal.svg|השורש בכתב החותם הקטן (שְׂיָאוגְ'ווָאן, 小篆, xiǎozhuàn)
</gallery>

== תווים נגזרים ==
{| class="wikitable"
!מספר תווים נוספים
! תווים
|-
| +0
| style="font-size: large;" |里(גם טופס SC של裏/裡<small>->衣</small>)
|-
| +2
| style="font-size: large;" |重
|-
| +4
| style="font-size: large;" |野
|-
| +5
| style="font-size: large;" |量
|-
| +11
| style="font-size: large;" |釐
|}

== לקריאה נוספת ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.unicode.org/cgi-bin/GetUnihanData.pl?codepoint=91CC מאגר Unihan - U+91CC]

קטגוריה:שורשים (כתב סיני)