OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ויליאם גריסון

ויליאם פ. גריסון (באנגלית: William F. Garrison) הוא מייג'ור גנרל בדימוס בצבא ארצות הברית. שימש בין השאר כמפקד וכוח דלתא כמפקד כוח המשימה ריינג'ר בסומליה.

==קריירה צבאית==
גריסון החל את דרכו בצבא ארצות הברית ב-1966 כטוראי. הוא לחם במלחמת וייטנאם, השלים קורס קצינים ושירת בכוחות המיוחדים. במהלך המלחמה לקח גריסון חלק במבצעים מיוחדים במסגרת תוכנית פניקס. בין השנים 1985–1989 שירת כמפקד כוח דלתא.

לאחר מכן שימש כמפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים עד שנת 1994. במקביל לכך שימש בשנת 1993 כמפקד כוח המשימה ריינג'ר בסומליה, אשר כלל בתוכו את הגדוד ה-3 של חטיבת הריינג'רס ה-75, פלגה של כוח דלתא, ממסוקים וטייסים של מן הרגימנט האווירי למבצעים מיוחדים ה-160 וכוחות סיוע. גריסון פיקד על כוח זה במספר פשיטות ומבצעים מיוחדים כנגד המיליציות החמושות משבט חבאר-גידר, ובהם בין היתר בקרב מוגדישו. בתפקידו הבא שירת כמפקד בית הספר ללוחמה מיוחדת על שם ג'ון קנדי בפורט בראג. לאחר מכן השתחרר מן השירות.

==לקריאה נוספת==
* מרק באודן, "התרסקות במוגדישו", הוצאת משרד הביטחון, 2002

==קישורים חיצוניים==

* 
* טל טובי, [https://web.archive.org/web/20200222224130if_/http://maarachot.idf.il/PDF/FILES/8/112268.pdf האם עקרונות המלחמה מתאימים לכוחות למבצעים מיוחדים? - פעילות כוח משימה רנג"ר בסומליה כמקרה מבחן], מערכות גיליון 416, דצמבר 2007, עמודים 44–51
* יגאל אייל, [https://web.archive.org/web/20200222224130if_/http://maarachot.idf.il/PDF/FILES/8/110308.pdf לחימה אסימטרית במוגדישו], מערכות גיליון 381, דצמבר 2001, עמודים 90–93

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:מפקדי פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים
קטגוריה:הכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי כוח דלתא
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
סינקו דה מאיו

בית הלבן, 2007]]
סינקו דה מאיו (בספרדית: Cinco de Mayo) היא חגיגה שנערכת ב-5 במאי בארצות הברית ובמקסיקו, בעיקר במדינת פואבלה. פירוש השם הוא "5 במאי", התאריך בו נערך קרב פואבלה במלחמה הפרנקו-מקסיקנית. מקסיקניים וגם אמריקאים ממוצא מקסיקני, רואים לעיתים קרובות יום זה כמקור לגאווה אתנית.

התאריך מציין את ניצחון הצבא המקסיקני על כוחות צרפתים בקרב פואבלה ב-5 במאי 1862, תחת הנהגתו של הגנרל איגנאסיו סרגוסה .

בארצות הברית, נוטים לעיתים קרובות להתבלבל בין סינקו דה מאיו ויום העצמאות של מקסיקו, אשר נחגג ב-16 בספטמבר.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Nanci R. Vargus, [http://www.amazon.com/Cinco-Mayo-Rookie-Read-About-Holidays/dp/0516274899 Cinco De Mayo (Rookie Read-About Holidays)], Mary Dodson Wade, 2003
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חגים אמריקאיים
קטגוריה:מקסיקו: תרבות
קטגוריה:אירועים בחודש מאי
אורן שקדי

אורן שקדי (נולד ב-1978) הוא שחקן ובמאי טלוויזיה ותיאטרון ישראלי.

== ביוגרפיה ==
שקדי שירת בתור מדריך במגמת פיתוח הדרכה בחיל הקשר ופיקד על קורסי ייעודי לקצונה בשירותו בצה"ל. בוגר בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים בשנת 2004.

== קריירה ==

=== קריירת משחק ===
שקדי זכה במלגת קרן בשנים 2001, 2003 על משחקו.

לפני היותו במאי שיחק בתפקידים קטנים בכמה סדרות וסרטים, שיחק את עמית ב"הכל דבש" (2007), נועם ב"סרוגים" (2008) ואת ניב ב"אולי הפעם" (2008).

השתתף בנוסף בכמה הצגות ביניהם, "במקל בסרגל" שהופיע בתיאטרון הקאמרי בתפקידים שונים, "מזריץ" בתפקיד לאון שהופיע בצוותא תל אביב, "הלב" הצגת ילדים שם שיחק ושר ו"הזמיר", "בן המלך והעני", "מיכאל" שהם הצגות ילדים שהופיעו בתיאטרון "גושן".

השתתף גם בכמה פרסומות ביניהם, "גולסטאר", "סלקום", "קרייזי ליין" ועוד.

=== קריירת בימוי ===
בשנת 2007 החל את דרכו כבמאי, ביים וערך הרבה משדרים וסדרות טלוויזיה/אינטרנטיות ובניהם, ביים סדרת פרסומות אינטרנטית, ביים וכתב את הסרט הקצר "אין תפקידים קטנים" (בין שחקניו אוהד קנולר, סנדרה שדה וריקי בליך) וביים כמה קליפים לשירים ביניהם, "נעים בגב" ו"איש גדול מאוד".

בשנת 2007 היה עוזר במאי בסדרה "אולי הפעם" ובשנת 2008 ביים את הדרמה היומית של HOT, "חשופים". בשנים 2009–2010 ביים את סדרת הדוקו דרמה "גירושים נפלאים ששודרה ב-YES. ביים את צילומי החוץ של סדרת הנוער "האי" ששודרה בערוץ הילדים ובHOT.
בשנת 2010 עבד כבמאי יומי בעונה השנייה של תוכנית הריאליטי, "האח הגדול" בקשת. בשנים 2010–2011 היה במאי ראשי בקומדיית המצבים "השועלים" לצד ירון ארזי.
בנוסף גם היה עוזר במאי בסדרות "פרשת רות", "ראש גדול", "לאהוב את אנה" ועוד.

שקדי גם ביים את כל שלוש העונות של הסדרה "אליפים" ששודרה ב־YES, ערוץ הילדים וכללה 180 פרקים. בנוסף גם ביים שני סרטי מחול בשנים 2012–2013. בנוסף גם במאי שותף את העונה השנייה והשלישית של הסדרה "החממה".
בשנת 2014 החל לביים את סדרת הנוער של גיורא חמיצר, "שכונה" שמשודרת בניקלודיאון של HOT, ובנוסף גם שיחק תפקיד אורח בשנת 2015 בסדרה בתור ברק, המורה הפרטי של אגם.

ב־2016 החל לביים את הקומדיה "צפוף" בערוץ זום לילדי הוט בהשתתפות אלי פיניש ואת הסדרה הקומית "שוסטר ושוסטר" של היוצר ירון ארזי ביים עבור כאן חינוכית.

במהלך 2018 ו-2019 ביים אורן סדרות נוספות: "קופה ראשית" עם שחקנים כמו קרן מור, דב נבון וקומיקאים נוספים עבור "כאן", סיטקום בשם "שב"ס" בהשתתפות עם שקחנים כמו יגאל עדיקא, יגאל נאור, מנשה נוי וקומדיה בהשתתפות מירי מסיקה עבור קשת 12 שנקראת "זה לא הגיל". ב-2021 ביים את הקליפ המבוסס על תצלומים של אלכס ליבק לשיר "אין מספיק זמן" של הזמר יוחאי בלום ("יושי")<ref></ref>. בשנת 2024 ביים את הסדרה "אף אחד לא עוזב את פאלו אלטו".

== חיים אישיים ==
נשוי לדנה רוטנברג, רקדנית, כוריאוגרפית ויוצרת. לזוג שני ילדים והם מתגוררים בתל אביב.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים
קטגוריה:קופה ראשית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
מרדכי כרמי

רבי מרדכי כרמי (ה'תק"ט, 1749 - ה' בסיוון ה'תקפ"ה, 22 במאי 1825) היה רב ודיין בקרפנטראץ שבפרובנס. נודע בעיקר בזכות ספרו ההלכתי מאמר מרדכי.

==ביוגרפיה==
נולד בקרפנטרץ לרב אברהם כרמי שכיהן כדיין בבית הדין המקומי. אחיו היה הרב שלמה חיים כרמי, מחבר "חשק שלמה". אביו הדיין היה סוחר מצליח ובן למשפחה עשירה, והוא פירנס את ילדיו. הוא נישא בגיל 17 ולמד בחברותא עם הרב משה דרוקו מארטינו, בהשראת הלימודים הללו, כתב את ספרו "מאמר מרדכי" שבו הוא מרבה להשיג על ספרו של החיד"א, "ברכי יוסף". החיד"א שכתב הסכמה לספר "מאמר מרדכי" מבלי שראה את תוכנו (כפי שכותב בהסכמתו), התרעם על השגות אלו ועל לשונות שנתפסו בעיניו כמזלזלים בחכמים קדומים, לשם תגובה, החיש חיד"א את הדפסת הספר "מחזיק ברכה", בו החזיק בעמדותיו שבספרו הראשון והוסיף עליהן תוך התייחסות ספציפית לרבות מטענותיו של הרב כרמי. רבי מרדכי כרמי הגיב להערות שנמתחו בספר זה ובספרי אחרים מבני דורו על ה"מאמר מרדכי", בספרו "דברי מרדכי".

רבי ישראל מאיר הכהן מביא רבות את פסקיו ב"משנה ברורה".

בסוף ימיו תכנן לעלות לארץ ישראל, ולשם כך החל להתלבש בסגנון הלבוש של חכמי ירושלים הספרדים, והחל לגדל את זקנו. הוא נפטר בערב חג השבועות, ה' בסיוון ה'תקפ"ה, 22 במאי 1825, באקס-אן-פרובאנס.

==ספריו==
* מאמר מרדכי, שני חלקים על שולחן ערוך, חלק אורח חיים (ליוורנו תקמ"ד)
* דברי מרדכי (ליוורנו תקמ"ז)

==קישורים חיצוניים==
* 	
* 	
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים פרובנסלים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:ניסיונות עלייה לארץ ישראל
קטגוריה:יהודים אורתודוקסים צרפתים
קטגוריה:פרשני השולחן ערוך
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1749
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1825
המכללה הלאומית לשוטרים

המכללה הלאומית לשוטרים, חזית
[[השר לביטחון הפנים יצחק אהרונוביץ' (מימין), המפכ"ל יוחנן דנינו (משמאל) וראש אגף משאבי אנוש במשטרה ניצב ירון בארי בטקס חנוכת המכללה הלאומית לשוטרים]]
אנדרטת הזיכרון החדשה לחללי משטרת ישראל במכללה הלאומית לשוטרים
המכללה הלאומית לשוטרים היא האקדמיה הלאומית לשוטרים ומרכזת את פעילות ההדרכה וההכשרה במשטרת ישראל. המכללה נמצאת בשטח העיר בית שמש ונחנכה בסוף 2014.
==היסטוריה==
על מנת לאחד את מערך ההדרכה ולסנכרן את ההכשרות באופן אחיד ומקצועי הוחלט להקים את המכללה הלאומית לשוטרים. עד להקמת המרכז פעלו תחת מערך ההדרכה של המשטרה מעל ל-20 בתי ספר, שהיו פזורים ברחבי הארץ והיוו למעשה מרכזים מחוזיים, אגפיים וארציים ושתי מכללות – המרכז ללימודי משטרה בקריית אתא והמכללה לקצינים בכירים בנעורים (צפונית לנתניה). 

התכנון החל בשנת 1992 ואבן הפינה הונחה בשנת 1996. לאחר הקפאת הפרויקט בשנת 2001 המשרד לביטחון הפנים, משטרת ישראל ומשרד האוצר פרסמו ב-2007 את המכרז להקמת והפעלת מרכז הדרכה חדש למשטרת ישראל. בינואר 2011 נבחרה זוכה במכרז: קבוצת 'פוליסיטי' המורכבת מהחברות שיכון ובינוי ו-G4S (חברת השמירה),, שגברה על קבוצת אפריקה ישראל ואלביט מערכות. המרכז כולו תוכנן על ידי משרד פיטלסון שילה יעקובסון אדריכלים בראשות האדריכל שמואל שילה. הזוכה במכרז מימנה חלק ניכר מעלויות הקמתו, בתמורה לחוזה לתפעול המרכז במשך 22 שנים, שבמהלכן תקבל תשלומים של כ-105 מיליון ש"ח לשנה בתוספת כ-30 מיליון ש"ח לשנה לכיסוי עלויות משתנות. 

מרכז ההדרכה שהוקם בבית שמש משרת את כל יחידות משטרת ישראל, משתרע על פני שטח של 230 דונם שבהם כ-42,000 מ"ר בנוי, וכן מתקני אימונים מתקדמים, מטווחים, מתקני ספורט ועוד. עלויות הקמת המתחם, שהוקם על ידי סולל בונה, נאמדות בכ-600 מיליון ש"ח ועלויות הפרויקט כולו בכ-2 מיליארד ש"ח.

במכללה נבנה גם מוזיאון המשטרה החדש בבית מורשת משטרת ישראל על שם רב ניצב יוסף נחמיאס ובו מוצג סיפורה של משטרת ישראל החל בארגוני השמירה ועד לתקופה הנוכחית. לידו הוקמה אנדרטה חדשה להנצחת חללי המשטרה מ-1948 עד ימינו וכן תיאטרון פתוח ובמה לאירועים.

המכללה נפתחה בסוף דצמבר 2014, מפקדה הראשון היה אלון אסור. מפקד המכללה הנוכחי הוא תנ"צ כורש ברנור.

שלב ב' של הפרויקט יכלול הקמת מתחם צמוד בגודל של כ-50 אלף מטר בנוי שישמש את משמר הגבול והיחידות המיוחדות של המשטרה. מתחם זה יתופעל גם הוא על ידי חברת פוליסיטי.

ב-2020, לכבוד יום העצמאות, ובעקבות הסגר שהוטל למניעת התפרצות נגיף הקורונה בישראל, אפשרה המכללה לבצע סיור וירטואלי בה באמצעות אתר האינטרנט של המשטרה.

== מבנה המכללה ==
המכללה מספר מתקנים הכוללים בין היתר מתקני הדרכה ולימוד :

* קריית אימונים - מבני קבע שונים המאפשרים הדרכה, אימון והכשרה
* מוזיאון לתולדות המשטרה ואתר הנצחה ומורשת - פתוח לקהל הרחב ללא תשלום
* מתחמי הדרכה ייחודיים - מתחמים להפעלת בעלי חיים, לחבלה ולזיהוי פלילי
* קריית מטווחים- 9 מתחמי מטווחים
* מתחמי סימולציה- סימולטור ירי משוכלל לשיפור ביצועי ירי
* אמפיתיאטרון
* אודיטוריום
* מתקני ספורט ואימון ובריכת שחייה

== מפקדי המכללה ==
מפקד המכללה הוא קצין בדרגת תת-ניצב.
* כורש ברנור (ממרץ 2019)
* חיים בלומנפלד (2016-2019)
* אלון אסור (2015-2016)
* תנ"צ כורש ברנור(2021-היום)
==קישורים חיצוניים==

* יעל ערד, [http://www.police.gov.il/articlePage.aspx?aid=4345 המכללה הלאומית לשוטרים יוצאת לדרך], אתר משטרת ישראל, 15 בינואר 2015
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות משטרת ישראל
קטגוריה:בית שמש: מוסדות חינוך
קטגוריה:מיזמי שותפות ציבורית-פרטית בישראל
קטגוריה:בית שמש: מבנים
חוק חניה לנכים

חוק חניה לנכים, התשנ"ד-1993 הוא חוק במדינת ישראל, שנחקק בשנת 1993, על מנת להעניק מעמד חוקי לתג נכה, אשר מונפק לנכים על ידי רשות הרישוי במשרד התחבורה, ולקבוע את זכויות החניה שתג מעניק לבעליו.

==הזכאים לתג נכה לרכב==

בעלי נכות 60% ומעלה מביטוח לאומי
בעלי תעודת עיוור
נכות ילדים
כל אדם שיש לו מגבלה רפואית יכול להגיש בקשה<ref></ref><ref></ref>.

==חניה (המותרת לנכים) במקום שאין החניה מותרת בו (לרכב רגיל)==
סעיפים 2 ו-3 לחוק מתירים לנכה להחנות את רכבו במקום שאין החניה מותרת בו בתנאי שכל התנאים הבאים מתקיימים:
*"בסמוך למקום האמור אין מקום חניה מוסדר לנכים או שהוא לא היה פנוי בזמן החניה"
*"בסמוך למקום האמור לא מצוי מקום אחר שהחניה בו מותרת או שהוא לא היה פנוי בזמן החניה"
*"החניה נעשית באופן שאין בה סיכון לעוברי דרך ואין היא מונעת מעבר חופשי להולכי רגל, לעגלות ילדים או לעגלות נכים"
*"החניה אינה גורמת להפרעה ממשית לתנועה"
בית המשפט העליון קבע שגם חניה במקום המיועד לפריקה ולטעינה בלבד כפופה לדרישות אלו.

==פטור מתשלום בעד חניה במקום ציבורי (תיקון מס' 4) תשס"ה-2005==
סעיף 4ב לחוק, אשר נחקק בשנת 2005, מעניק לבעל תג נכה החונה במקום ציבורי, פטור מתשלום בשני תנאים:
*הגישה הנגישה היחידה למקום הציבורי לאדם עם מוגבלות, היא דרך חניה במקום הציבורי הכרוכה בתשלום,
*נדרש לאדם עם המוגבלות מקום חניה.

==חניה לנכה סמוך למקום מגוריו (תיקון מס' 7) תשע"ז-2017==

==חניה לנכים בשטח פריקה וטעינה (תיקון מס' 6) תשע"ז-2017==
על רשות תימרור מקומית לסמן מקומות חניה לכלי רכב הנושאים תג נכה, בשטח פריקה וטעינה, במועדים שאינם מיועדים לפריקה ולטעינה, ובלבד ששטח הפריקה והטעינה אינו נתיב נסיעה; מספר מקומות החניה שיסומנו כאמור יהיה לפי הגבוה מבין אלה:
(1) מקום חניה אחד;
(2) מספר מקומות החניה שניתן לכלול במחצית משטח הפריקה והטעינה.

==נעילה או גרירה רכב של נכה==
על אף האמור בחוק בנוגע לרשות לנעול או לגרור רכבים על ידי המוסמכים לכך, אסור לשוטר או גורר מורשה, כך כלפי גלגלי רכב הנושא תג נכה גם אם הרכב חונה בניגוד להוראות סעיף 0א לחוק התעבורה, אולם רשאים הם להזיז את הרכב, ובמידת הצורך גם לגררו, אם אופן חנייתו מסכן עוברי דרך או גורם הפרעה ממשית לתנועה.

==עונשין==
===החוסם את הכניסה אל רכב הנכה במקומות המיועדים לחניית נכים===

===החונה שלא כדין בחניית נכה===

===המשתמש שלא כדין בתג נכה לרכב===

==מכירת תגי נכה==
בפברואר 2024 פורסם כי ישנן חברות המוכרות תגי נכה. התגים מאפשרים הנחה גדולה באגרת הרישוי לרכב וכן חניה בתנאים מיטיבים מיוחדים. בכתבה הוצגה פרסומת המבטיחה תג לכל אזרח שישלם. קורה לא אחת שלרכב עם כיסא גלגלים אין מקום חניה, כי כל המקומות תפוסים וגם על המדרכה הנכה אינו יכול לעבור, כי היא חסומה על ידי מכוניות חונות. עד כה ניתנו 613,000 תגים. קשה לבדוק האם ברכב החונה אכן נסע נכה. ממשרד התחבורה נמסר כי הוקמו ועדות. בינתיים הוחלט לבטל את האישור האוטומטי לשני תגים לכל נכה.

==ראו גם==
* ניידות (נגישות)
*נגישות תחבורה
*חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20150817020713/http://he.mot.gov.il/index.php?option=com_content&id=940:tag-hanay-alih-kabala-a&Itemid=95 הסבר על הליך קבלה וחידוש תג חניה לנכה] באתר משרד התחבורה
* [https://www.gov.il/BlobFolder/news/2020_tamrur/he/18-6.pdf תקנות והנחיות להצבת תמרורים], מעמ' 208, 2022, משרד התחבורה.

==הערות שוליים==
קטגוריה:הכנסת השלוש עשרה: חקיקה
קטגוריה:נגישות
קטגוריה:נכות בישראל
קטגוריה:ישראל: חקיקת תחבורה
ג'יי. סי. צ'נדור

ג'פרי "ג'יי. סי." מקדונלד צ'נדור (באנגלית: Jeffrey McDonald "J. C." Chandor; נולד ב-24 בנובמבר 1973) הוא תסריטאי ובמאי קולנוע אמריקאי. כתב וביים את הסרטים "התמוטטות", "הכל אבוד", "שנה קשוחה מאוד" ו"משולש הגבולות".

== ביוגרפיה ==
צ'נדור נולד וגדל בניו ג'רזי ובלונדון, אביו היה בנקאי השקעות בחברת מריל לינץ' ואמו יועצת אמנות. ב-1996 סיים תואר ראשון בלימודי תרבות וקולנוע במכללת ווסטר באוהיו, תואר שבנה בעצמו הוא למד הפקת קולנוע באוניברסיטת ניו יורק. עבד בצילום פרסומות טלוויזיה וסרטים דוקומנטריים, בהם סדרה בת שישה חלקים המתעדת הופעות של הזמרים סטינג, אלטון ג'ון, רד הוט צ'ילי פפרז. כמו כן עבד כמתווך נדל"ן ובחברת אנרגיית רוח. ב-2004 כתב, הפיק וביים את הסרט הקצר Despacito.

הוא כתב וביים את הסרט "התמוטטות" שיצא ב-2011. הסרט עוסק בעובדים בבנק השקעות במהלך המשבר הכלכלי העולמי. בסרט הופיעו שחקנים מנוסים בהם קווין ספייסי, ג'רמי איירונס, פול בטאני, דמי מור, סיימון בייקר, פן בדג'לי, מרי מקדונל, סטנלי טוצ'י וזאכרי קווינטו. הסרט התאפיין בכך שהתנהל בעיקר באמצעות שיחות בין גיבוריו. צ'נדור היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר וזכה בפרסים לסרט הבכורה הטוב ביותר מטעם איגוד מבקרי הקולנוע ואינדפנדנט ספיריט.

סרטו הבא שכתב וביים, "הכל אבוד", היה שונה בתכלית. הסרט שיצא ב-2013 בכיכובו של רוברט רדפורד, כלל רק שחקן אחד וכלל לא הכיל דיאלוגים. הסרט זכה לשבחים, היה מועמד לפרס אינדפנדנט ספיריט לסרט הטוב ביותר וצ'נדור היה מועמד לפרס הבמאי הטוב ביותר.

ב-2014 יצא סרטו השלישי שכתב וביים, "שנה קשוחה מאוד", סרט פשע בכיכובם של אוסקר אייזק וג'סיקה צ'סטיין. הסרט זכה בפרס איגוד מבקרי הקולנוע.

בשנת 2018 הפיק את הסרט "הבריטים באים" שביים וכתב ג'יימס אוקלי ומככבים בו אומה תורמן, טים רות' וסופיה ורגרה.

הוא החל לכתוב ולביים סרט העוסק בשעות האחרונות של עובדי אסדת הקידוח Deepwater Horizon לפני שקיעתה במצולות, אך עזב את ההפקה בטרם הושלמה.

ב-2019 ייצא לאקרנים סרט הפשע "משולש הגבולות" שבבימויו, שיופץ בשיתוף פעולה עם נטפליקס.

בסוף 2024 עתיד לצאת סרטו "קרייבן הצייד"; סרט גיבורי על המבוסס על דמות באותו שם מבית מארוול קומיקס.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nytimes.com/2014/11/02/movies/j-c-chandors-a-most-violent-year-tests-the-american-dream.html?action=click&contentCollection=Movies&module=RelatedCoverage&region=Marginalia&pgtype=article Another Movie Means Another Crisis], הניו יורק טיימס, 30 באוקטובר 2014
* [https://web.archive.org/web/20150104211320/http://www.spiritawards.com/spiritawardnominee/j-c-chandor/ J.C. Chandor] באתר פרס אינדפנדנט ספיריט
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת ווסטר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:זוכי פרס ACTAA: התסריטאי הטוב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
אוותנדיל צ'קואסלי

אוותַנדיל צ'קוּאסֵלי (בגאורגית: ავთანდილ ჭკუასელი, ברוסית: Автандил Ноевич Чкуасели; 31 בדצמבר 1931 - 12 בספטמבר 1994) היה כדורגלן גאורגי בתקופת ברית המועצות; הוא שיחק בעמדת חלוץ; אחרי סיום קריירת המשחק היה מנהל בוועד הספורט של גאורגיה הסובייטית, וכן מרצה ומנהל קתדרה במכון לחינוך גופני.

==ביוגרפיה==
אוותנדיל צ'קואסלי נולד בשנת 1931 בטביליסי, בירת גאורגיה הסובייטית; בשנת 1946 הוא סיים את לימודיו בבית הספר לכדורגל מס' 35 של טביליסי.

בשנת 1949 צ'קואסלי החל לשחק בקבוצת דינמו טביליסי ונשאר בה עד סוף קריירת המשחק בשנת 1959; בשנים 1951 ו-1953 הוא זכה עם הקבוצה במדליית כסף על סגנות אליפות ברית המועצות. בשנת 1952 צ'קואסלי הוכר כחלוץ שמאלי קיצוני השלישי בטיבו באותה עונת אליפות סובייטית (נכלל ברשימת 33 מצטייני העונה כסגן שני של החלוץ השמאלי הקיצוני שבין 11 המצטיינים); בסך הכול, צ'קואסלי הופיע במדי הקבוצה ב-84 משחקים והבקיע 29 שערים לזכותה.

ב-18 ביוני 1952 צ'קואסלי ערך את משחק הבכורה שלו במדי נבחרת ברית המועצות; היה זה במשחק ידידות מול נבחרת בולגריה, שהסתיים בתיקו 2:2; ב-22 ביולי הוא ערך את הופעתו השנייה והאחרונה בנבחרת - הפעם במשחק רשמי במסגרת אולימפיאדת הלסינקי, שבו הסובייטים נוצחו בתוצאה 3:1 על ידי נבחרת יוגוסלביה.

בשנת 1955, באמצע קריירת המשחק שלו בדינמו טביליסי, צ'קואסלי הושאל לקבוצת לוקומוטיב טביליסי; הוא הופיע במדי הקבוצה השנייה בשבעה משחקים והבקיע שער יחיד לזכותה.

בשנת 1956 צ'קואסלי זכה עם נבחרת הכדורגל של גאורגיה הסובייטית במדליית כסף בספַּרטַקיאדת עמֵי ברית המועצות (אליפות הנבחרות של הרפובליקות הסובייטיות).

עם סיום קריירת המשחק שלו בשנת 1959, צ'קואסלי פתח בקריירת ניהול, שבשיאה הגיע אל צמרת מִנהלת הכדורגל בוועד הספורט הממלכתי של גאורגיה הסובייטית - מאוקטובר 1974 עד מרץ 1976 שימש כסגן יו"ר המִנהלת, ואילו בהמשך עמד בראשה (בין אפריל 1976 לפברואר 1984, ושוב מפברואר 1987 עד נובמבר 1988).

בשנת 1976 צ'קואסלי זכה בתואר מאמן נכבד של גאורגיה הסובייטית.

בשנים 1984 - 1994 צ'קואסלי ניהל את הקתדרה לכדורגל במכון הממלכתי לחינוך גופני של גאורגיה הסובייטית, ושימש גם כמרצה (לא ברציפות).

אוותנדיל צ'קואסלי מת בשנת 1994 בטביליסי.

==פרסים==
דינמו טביליסי

*שתי מדליות כסף על סגנות אליפות ברית המועצות: 1951, 1953
*שתי מדליות ארד על מקום שלישי באליפות ברית המועצות: 1950, 1959

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גאורגים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:טביליסי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו טביליסי
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב טביליסי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:ילידי 1931
קטגוריה:גאורגים שנפטרו ב-1994
פלייד קמרי

פְּלַייְד קָמְרִי (בוולשית: Plaid Cymru, "המפלגה הוולשית"; באנגלית: Plaid Cymru - The Party of Wales) היא מפלגה ולשית הקוראת למתן עצמאות לוויילס ולחיזוק השפה והתרבות המקומיות. היא קמה ב-1925 וזכתה במושב הראשון שלה בבית הנבחרים הבריטי בבחירות 1966. בבחירות הכלליות בבריטניה (2017) היא קיבלה ארבעה מושבים (ו-164,466 קולות) בבית הנבחרים, מתוך ארבעים מחוזות הבחירה הוולשיים. יש לה עשרה מתוך שישים ב. כמו כן, יש לה שני נציגים בבית הלורדים. המנהיגה הנוכחית, מאז 2012, היא ליאן ווד. 

המצע של פלייד קמרי קורא לחיזוק המוסדות המקומיים הוולשיים ולקבלת עצמאות הדרגתית, כחברה מלאה באו"ם, תוך היוותרות באיחוד האירופאי; לכלכלת רווחה המבוססת על גישה סוציאל-דמוקרטית מתונה; ולשימור וחיזוק השפה והתרבות הוולשיות, תוך שאיפה לדו-לשוניות מלאה, בפועל ולא רק מכח חוק, עם האנגלית השלטת.

==היסטוריה==
המפלגה הוקמה ב-5 באוגוסט 1925 מאיחוד שתי תנועות לאומיות, "התנועה הוולשית" ו"הצבא לשלטון עצמי לוויילס". המזכיר הכללי הראשון היה יו רוברט-ג'ונס, והנשיא היה לואיס ולנטיין. דמות בולטת נוספת לצדם הייתה המשורר והמחזאי הוולשי סאונדרס לואיס. הם היו סיעה זעירה וכמעט ולא גרפו קולות בנסיונותיהם המועטים להיכנס לפרלמנט. בנשיאותו של גווינבר אוואנס, שנכנס לתפקיד ב-1945, הפכה פלייד לכח משמעותי יחסית בזירה הוולשית. ב-1959 היא התמודדה על רוב המושבים במדינה וזכתה ב-5.2% מהקולות (77,571 מצביעים); ב-1966 הצליח אוואנס עצמו להיבחר לפרלמנט בבחירות חוזרות, לאחר שנכשל בכלליות, והיה לחבר הראשון מטעמה בווסטמינסטר. 

ב-1970 העמידה פלייד מועמדים בכל המחוזות הוולשיים וגרפה 11.5% מהמצביעים (175,016 איש, המספר הגבוה ביותר עד 2001). בבחירות הכלליות בפברואר 1974 הכניסה לראשונה נבחרים ישירות לבית הנבחרים, שני מושבים. כשנערך סיבוב נוסף כעבור שמונה חודשים, עקב השוויון בין הלייבור והשמרנים, זכתה בשלושה. המפלגה ספגה מהלומה כשהציבור דחה ברוב גדול את ההצעה להקמת אספה לאומית במשאל-עם ב-1979. אוואנס הוחלף ב-1981 ופלייד קמרי ערכה בחינה-מחדש של יעדיה, שהתבטאה גם באימוץ מצע סוציאליסטי מתון במהלך העשור. בבחירות 1992 הגיעה המפלגה לשיא כוחה, ארבעה מושבים, הישג שהצליחה לשמר בסיבובים של 1997 ו-2001. באחרון הגיעה למספר הגבוה ביותר של קולות אי-פעם, 195,893. ב-1997 הושג רוב דחוק של 50.3% במשאל עם נוסף על הקמת אספה לאומית, ובבחירות הראשונות אליה הייתה פלייד קמרי לשנייה בגודלה אחרי הלייבור, עם 17 מושבים. ב-1999 הצליחה - לאחר שנכשלה בכך מאז 1979 - להיכנס לפרלמנט האירופי וזכתה בשני מקומות מהחמישה השמורים לוויילס. כוחה באספה הלאומית פחת ל-12 בבחירות 2003, עלה ל-15 ב-2007. בבחירות ב-2011 היא התדרדרה ל-11 מושבים ולמעמד השלישית בגודלה בלבד. היא חברה בקבוצת "הברית האירופאית החופשית", המקדמת מיעוטים לאומיים שונים בפרלמנט האירופי.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: מפלגות
קטגוריה:ויילס: פוליטיקה
קטגוריה:קארדיף

קטגוריה:תנועות בדלניות
מסטלאן

מסטלאן (בספרדית: Mazatlán ) היא עיר במדינת סינלואה במקסיקו. מסטלאן נמצאת בדרום סינלואה, בחוף האוקיינוס השקט.

==היסטוריה==
ספרד כבשה את אזור מסטלאן ב-1531, אך הוא ננטש על ידי הספרדים כעבור זמן קצר. ב-1576 ספרד שוב השתלטה על האזור.

בשלב מסוים במאות שלאחר מכן מסטלאן נוסדה ככפר דייגים קטן. ב-1821 הוחלט להקים במסטלאן נמל. באזור 1830 הגיע לאזור בנקאי בשם חואן נפומוסנו מצ'דו אשר השקיע בנמל ובמסטלאן. בעקבות פעולותיו נמל מסטלאן הפך לאחד החשובים בחוף המערבי של מקסיקו ומסלטאן גדלה לכדי עיירה.

ב-1847, במהלך מלחמת ארצות הברית–מקסיקו, צבא ארצות הברית כבש את מסטלאן והחזיק בה עד 1848. ב-1864, במהלך ניסיון ההשתלטות של צרפת על מקסיקו, צבא צרפת כבש את מסטלאן תוך הפצצה כבדה על העיר שגרמה לנזקים רבים. המקסיקנים כבשו בחזרה את מסטלאן ב-13 בנובמבר 1866.

ב-1914, במהלך המהפכה המקסיקנית, ונוסטיאנו קרנסה השתלט על העיר. במהלך ההשתלטות קרנסה שלח מטוס כדי להפציץ את העיר ומסטלאן הייתה אחת הערים הראשונות בהיסטוריה שהופצצו על ידי מטוס.

==כלכלה==
כלכלת מסטלאן מתבססת כיום בעיקר על תיירות ודיג.

ארצות הברית מקיימת סוכנות קונסולרית בעיר, בנוסף לשגרירות ארצות הברית במקסיקו סיטי

==תחבורה==
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי חנרל רפאל בואלנה, המציע טיסות ליעדים בתוך מקסיקו וכן ליעדים בארצות הברית וקנדה.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:מקסיקו: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1821
משמעת מפלגתית

משמעת מפלגתית או משמעת סיעתית היא היכולת של סיעה ברשות המחוקקת לוודא כי חבריה יתמכו במדיניות של הנהגת מפלגתם. בדמוקרטיה ליברלית, משמעת מפלגתית מתייחסת לשליטה שיש למנהיגי המפלגה על חברי סיעתם בבית המחוקקים. במדינות בעלות שלטון מרקסיסטי-לניניסטי, משמעת מפלגתית מתייחסת לסנקציות מנהליות כמו קנסות או גירוש שהמפלגה הקומוניסטית יכולה לכפות על חבריה שביצעו פעולות כמו שחיתות או אי-הסכמה עם המפלגה.
שבירת משמעת מפלגתית בעת הצבעה בבית המחוקקים יכולים להוביל למספר עונשים על החבר ששבר את המשמעת. עונשים אלה כוללים אי-קידום לתפקיד בכיר במפלגה או בבית המחוקקים, איבוד או השהייה של הטבות המוענקות לנבחר ציבור. המחלוקת של שוברי המשמעת המפלגתית עם מפלגתם יכולה להיות כל כך חזקה עד שהיא תוביל אותם לעבור למפלגה אחרת או לפרוש למעמד של סיעה עצמאית. בהרבה מערכות פוליטיות ממונה חבר במפלגה באופן רשמי לתפקיד שמטרתו לאכוף את המשמעת המפלגתית.
בדמוקרטיה פרלמנטרית קיימת גם משמעת קואליציונית אשר זהה למשמעת סיעתית אבל חלה על כלל הסיעות החברות בקואליציה ולרוב מעוגנת בהסכמים קואליציוניים ונאכפת על ידי יושב ראש הקואליציה. משמעת אופוזיציונית חלה על כלל הסיעות החברות באופוזיציה ועל מנת לבצעה נדרשת הסכמה של כלל ראשי הסיעות הנמצאות באופוזיציה.

== משמעת מפלגתית חזקה ==
משמעת מפלגתית נוטה להיות חזקה מאוד במדינות דמוקרטיות פרלמנטריות כמו בריטניה, קנדה, אוסטרליה, ניו זילנד והודו שבהן הצבעה של מחוקק כנגד הממשלה מובילה לפיזורה על בסיס הצעת אי-אמון. במצבים אלה, זה מאוד נדיר שחבר מפלגה יצביע כנגד רצונה של מפלגתו. מנהיגי מפלגה במדינות כאלה לעיתים קרובות בעלי סמכות לפטר חבר מפלגה המפר את הקו המפלגתי מתפקידו אבל לא מחברותו בבית הנבחרים.<ref></ref>

== משמעת מפלגתית חלשה ==
משמעת מפלגתית חלשה היא בדרך כלל יותר תכופה באסיפות נכבדים מאשר במפלגות פופוליסטיות. למפלגה הרדיקלית בצרפת לא הייתה משמעת מפלגתית, גם לא לאף אחת מהמפלגות הימניות בתקופת הרפובליקה הצרפתית השלישית (1871-1940). משמעת מפלגתית חלשה נמצאת גם במדינות דמוקרטיה נשיאותית כמו ארצות הברית. בבתי מחוקקים אלה, מצוי שאחד המחוקקים יחצה קווים מפלגתיים בעת הצבעה נתונה, בדרך כלל בעקבות אינטרס של האזור אותו הם מייצגים או בעקבות חברים אחרים בקבוצה גבולית בתוך מפלגתם.

==ראו גם==
* צנטרליזם דמוקרטי
* הצבעת מצפון

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קצרמר מדע המדינה
קטגוריה:הכנסת
קטגוריה:ממשל ומדיניות
אריה לייב "הארוך" מקראקא

רבי אריה לייב "הארוך" מקראקא (ביידיש: דער הויכער ר' לייב; נפטר ט"ו באייר תל"א, 25 באפריל 1671) היה רב פולני במאה ה-17, רבן של פשמישל וקראקא. מגדולי דורו, חותנם ומחותנם של אחדים מגדולי רבני פולין.

==ביוגרפיה==
נולד לרבי זכריה מענדל קלויזנער שכונה "ר' זכריה הנביא". למד אצל רבי יהושע העשיל בעל "מגיני שלמה" ו"שו"ת פני יהושע". נישא ליוטא בתו של רבי אפרים פישל רבה של לבוב, שימש כדיין ומו"ץ בקראקא, ואחר כך שימש ברבנות פשמישל עד פטירת ר' העשיל מקראקא בכ' בתשרי תכ"ד, 21 באוקטובר 1663. לאחר פטירתו ירש את מקומו והתמנה כרבה של קראקא, משרה בה החזיק עד פטירתו בט"ו באייר תל"א, 25 באפריל 1671.

הוא לא הדפיס מחידושי תורתו, אולם כמה מחידושיו ומתשובותיו ההלכתיות שרדו בכתבי בני דורו. קונטרס ביידיש המכיל ליקוט של דברי מוסר, נדפס בשנת תכ"ו בשם "תיקוני תשובה ארץ צבי", שזכה להסכמתו יוחס בדיעבד לנתן העזתי.

הוא נקבר בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב, על יד מחותנו הרב ר' העשיל מקראקא.

==משפחתו==
משפחתו של רבי אריה לייב, הייתה ממשפחות הרבנים החשובות בפולין. אחיו היו: רבי צבי הירש קלויזנר ורבי דוד טביל מבריסק וגיסם היה רבי יהודה ב"ר ניסן (מהריב"ן), רבן של אולקוש, טומשוב לובלסקי, קאליש וערים נוספות.

בנו, רבי זכריה מנדל, היה מחשובי רבני פולין שנודע בצדקותו, מחבר הספר "באר היטב" על יורה דעה וחושן משפט, ונקרא בפי ההמון "רבי זכריה הנשיא". מלבדו, ידועים בשמם שלושה בנים נוספים: אפרים פישל מלודמיר, אלעזר, וחיים מיברוב.

שלוש בנותיו נישאו לרבנים חשובים: בתו גיטל נישאה לרבי שמואל מפיורדא, מחבר "בית שמואל" על שולחן ערוך אבן העזר. פעריל נישאה לרבי יחזקיה יהושע פייבל תאומים, רבן של פרמיסלה וברסלאו; ודבורה נישאה לרבי שאול, בנו של רבי השיל מקראקא.

==לקריאה נוספת==
*
* 
* רפאל הלפרין, אטלס עץ חיים, בערכו. (חלק ז, בני ברק תשמ"ב, עמ' 123).
* מאיר וונדר, אלף מרגליות, ירושלים תשנ"ג. (מס. 666). עמ' 462–463.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://www.nli.org.il/he/articles/RAMBI000607770/NLI אברהם מנחם הורוויץ, לתולדות הגאון ר' ארי' ליב הגבוה, ישורון כרך ל"ג], באתר הספרייה הלאומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרקוב: רבנים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות היהודי העתיק בקרקוב
*
קטגוריה:פשמישל: רבנים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:נפטרים ב-1671
זכריה מנדל בן אריה לייב

רבי זכריה מנדל בן אריה לייב (נפטר תס"ו, 1706 בערך) היה רב, פרשן ה"שולחן ערוך", מחכמי יהדות פולין בתקופת האחרונים. רבה של בלז וראש הישיבה בה. מראשי ועד ארבע ארצות, מחבר הספר "באר היטב" על חלקי יורה דעה וחושן משפט שבשולחן ערוך.

==ביוגרפיה==
בנו בכורו של הרב אריה לייב בן זכריה מנדל, רבה של קראקא. סבו מצד אמו היה רבי פישל, רבה של קראקא. גיסיו היו רבנים נודעים: רבי שמואל מפיורדא, מחבר הספר "בית שמואל", רבי יחזקיה יהושע פייבל תאומים ורבי שאול בן רבי השיל מקראקא שנשאו את שלוש אחיותיו. לאחר פטירת אביו בט"ו באייר תל"א, 25 באפריל 1671, התמנה לרבו של בית הכנסת הגבוה של עדת בוהמיה בקראקא. מקראקא עבר לטורבין, ובשנת תמ"ט (1689) התמנה כרבה של בלז, משרה בה החזיק כשבע עשרה שנה עד פטירתו.

==משפחתו==
מלבד יחוסו למשפחה רבנית מפורסמת, התפרסמו גם רבים מצאצאיו כמלומדים ומנהיגי ציבור. בניו ובנותיו חתניו וכלותיו היו:
* רבי משה בן זכריה מנדל, שמילא את מקומו כרבה של בלז לאחר פטירתו.
* רבי אריה לייב.
* רבי יצחק, רבה של סקול. ואשתו חנה בת הרב חיים מייזלש.
* מלכה. בנה היה הרב יששכר בר רמרז, רבה של סקול, חמיו של רבי שלום רוקח מייסד שושלת חסידות בעלז.
* פריידא. בתה הייתה רבקה הענא אמו של רבי שלום רוקח.
* פייגא. על מצבת בעלה רבי אייכל נכתב שהיה "ראש סנהדרי קטנה בפולין"
* מירל. בעלה היה רבי אריה ליב בן נתן נטע מחכמי פולין, רבה של טרנינגרד, ורבו של הרב אריה לייב הלוי אפשטיין "בעל הפרדס". ובניה: והרב נתן נטע בן אריה לייב, אב"ד ברודי, והרב יעקב בן אריה לייב, מחבר "כֹּכב יעקב" ורבה של לוצק, אביו של ר' משה יהושע ראביטש חתנו של ר' צבי הירש מטשורטקוב.
*לאחר כמה מאות שנים, גם צאצאיו נשואים לרבנים גדולים וחשובים, וביניהם הרב קנייבסקי

==לקריאה נוספת==
* רפאל הלפרין, אטלס עץ חיים, בערכו. (חלק ז, בני ברק תשמ"ב, עמ' 137).
* מאיר וונדר, אלף מרגליות, ירושלים תשנ"ג. (מס. 684). עמ' 476–477.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:בלז: רבנים
קטגוריה:משפחת רבי אריה לייב הארוך
קטגוריה:נושאי כלים של שולחן ערוך
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:ילידי 1700
קטגוריה:נפטרים ב-1706
יועצת הנקה

יועצת הנקה מתמחה בניהול הקליני של הנקה ומסייעות לאם ברכישת מיומנות ההנקה הנכונה, שכן זו אינה בהכרח מבוצעת היטב אינטואיטיבית. יועצות הנקה עובדות הן במגזר הציבורי (בתי חולים, מרפאות רופאים או מיילדות, תוכניות לבריאות הציבור, תחנות לבריאות המשפחה) והן במגזר הפרטי. יועצות הנקה מוסמכות לתפקידן על ידי הוועד הבינלאומי לבוחני יועצי הנקה (IBLCE).

יועצות הנקה הן לרוב אחיות, דיאטניות, רופאות, מיילדות, תומכות לידה ועובדות סוציאליות שעברו הכשרה ובחינה להסמכה למקצוע, ותפקידם לסייע לאימהות משלב הטרום ־ לידה, דרך שלב ההנקה (בנושאים הקשורים לאם, לחלב ולתינוק) ועד לסיום ההנקה. ניתן למצוא יועצת הנקה בחדרי ההנקה במחלקות היולדות בבתי החולים, והן אלה שמלמדות את האימהות הטריות כיצד להניק, ועולות על בעיות אם יש. במקרים בהם נדרשת עזרה ניתן גם להיעזר בליגת לה לצ'ה שהיא ארגון של מתנדבות שמנסות לעזור לנשים להניק.

הנקה היא פעולה שעלולה להיות מורכבת. לפעמים אין התאמה בין התינוק לשד, לפעמים יש בעיות פיזיולוגיות המונעות הנקה תקינה, כמו לשון קשורה של תינוק. הנקה לא טובה גורמת לכאבים ואף זיהומים בשד. מלבד ההנקה עצמה שיכולה להיות מאתגרת על היולדת לישון, לאכול, ולטפל בעצמה. יועצת הנקה מאבחנת את מצבה של האישה, ואת ההנקה, על מורכבותה ולייעץ בהתאם. תקופת משכב הלידה, היא תקופה לא קלה עבור האם, וקשיים בהנקה עלולים להיות מאוד מאתגרים לנשים, רגשית ופיזיולוגית. יועצת הנקה טובה יכולה להרגיע, ולעודד את האם המניקה, כמו גם לפתור את הבעיות הגורמות להנקה. נשים רבות נעזרות באיזה שהוא שלב ביועצת הנקה, כיוון שמדובר בתהליך מורכב.

בישראל, יועצות הנקה מאוגדות תחת האיגוד הישראלי ליועצות הנקה מוסמכות. קיימת זכות חוקית להיוועץ עימה בימים לאחר הלידה והייעוץ מכוסה בקופות החולים גם לאחר מכן.
==ראו גם==
* הנקה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iblce.org|אתר הוועד הבינלאומי לבוחני יועצי הנקה]
* [http://www.iaclc.org.il/ אתר הבית] של האיגוד הישראלי ליועצות הנקה מוסמכות
* [https://www.health.gov.il/Subjects/infants/feeding/Pages/breastfeeding-counselling.aspx מאגר יועצות הנקה (מורשות לעסוק בסיעוד יועצות הנקה)] באתר משרד הבריאות
==הערות שוליים==

קטגוריה:הנקה
קטגוריה:מקצועות הבריאות
קטגוריה:תזונה בינקות
יהודה אשכנזי (טיקטין)

רבי יהודה אשכנזי (נפטר ה'תק"ג, 1743) היה רב פולני במחצית הראשונה של המאה ה-18. ממחבריו הראשונים של הספר באר היטב על השולחן ערוך. כיהן כרב ודיין בטיקטין.

==ביוגרפיה==
רבי יהודה נולד בפרנקפורט לרב שמעון סופר מפרנקפורט. אביו היה סופר סת"ם בפרנקפורט. פירושו לשולחן ערוך, "באר היטב", בא כהרחבה והשלמה לפירוש בשם זהה שנכתב בידי רבי ישעיה ב"ר אברהם, והוא נדפס לראשונה בשנת תק"ב באמשטרדם, ואף צורף למהדורות השולחן ערוך בדפוס אמשטרדם תקי"ג ותק"כ. בשל התקבלות חיבורו זה, נדחה למעשה הספר המקורי של רבי ישעיה ב"ר אברהם. ובמהדורות השולחן ערוך הנפוצות מודפסת בחלק אורח חיים מהדורתו של רבי יהודה אשכנזי מטיקטין.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:טיקטין: רבנים
קטגוריה:פרשני השולחן ערוך
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשוני האחרונים
קטגוריה:נפטרים ב-1743
אלון אסור

אלון אסור (נולד ב-12 בספטמבר 1964) הוא קצין בדימוס בדרגת ניצב במשטרה אשר כיהן בתפקידו האחרון בתפקיד סגן מפכ"ל המשטרה. 

== ביוגרפיה ==
אסור התגייס למשטרת ישראל ביולי 1995. שירת ביחידת המרכזית של מרחב השרון, הדריך בקורס קציני משטרה, שימש ראש מחלק החקירות בתחנת המשטרה בנתניה, סגן מפקד התחנה וראש לשכת מפקד מחוז. פיקד על תחנת המשטרה בראש העין, ביולי 2009 מונה למפקד תחנת המשטרה בפתח תקווה ושירת בתפקיד עד ינואר 2012. בתפקידו הבא שירת כקצין אג"ם של מחוז מרכז.

באוגוסט 2012 מונה לראש פרויקט מרכז ההדרכה בבית שמש ובמהלך כהונתו נפתחה בדצמבר 2014 המכללה הלאומית לשוטרים והוא מונה למפקדה הראשון. בפברואר 2016 מונה למפקד מחוז הצפון.

ביוני 2019 מונה לתפקיד סגן מפכ"ל המשטרה.

בינואר 2021 הודיע על פרישתו מהמשטרה.

== חיים אישיים והשכלה ==
אסור נשוי ואב לשני ילדים ומתגורר בבנימינה. בעל תואר ראשון במשפטים, פילוסופיה ותולדות עם ישראל ותואר שני בתולדות עם ישראל.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:מפקדי מחוז הצפון במשטרת ישראל
קטגוריה:סמפכ"לי משטרת ישראל
קטגוריה:בנימינה-גבעת עדה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
יהודה אשכנזי (רב טורקי)

רבי יהודה אשכנזי (ה'תפ"ז - ט"ז בטבת ה'תקכ"א) היה רב באיזמיר, טורקיה, פרשן התלמוד הבבלי ומחבר ספרים תורניים פורה.
שער הספר יד יהודה

== ביוגרפיה ==
הגיע לאזמיר בן ארבע עשרה שנה בלבד, בערך בשנת התק"ב ביחד עם אביו, הרב רבי יוסף אשכנזי, מאחת ממדינות מרכז או מזרח אירופה. אביו, שהגיע לעיר בענייני מסחר, ראה שהעיר מלאה בחכמים ורבנים והחליט להשתקע בה. השאיר את בנו יהודה, שהיה אז בן ארבע עשרה שנה, בידי מארחו, הגביר רבי יהושע חיים צונצין, והוא נסע בחזרה למדינת מושבו כדי לחזור אל העיר עם שאר משפחתו, מה שלא עלה בידו.

באזמיר, נשא רבי יהודה את בתו של רבו רבי ברזילי יעבץ, מגדולי חכמי אזמיר ומחבר "לשון ערומים" ו"לשון למודים". העמיד תלמידים הרבה, בהם ר' חיים יהודה אליעזר, ר' רפאל יצחק מאיו ור' יום טוב דאנון. בנו רבי רפאל אשכנזי, מחבר "מראה הנוגה", כיהן ברבנות העיר. נכדו הוא רבי ניסים אברהם אשכנזי. הרב חיים פאלאג'י מעיד עליו: 

נפטר בשנת תקכ"א,<ref>מחזור "משאת שלמה חיים", עמ' 789.</ref> בגיל שלושים וארבע. חיבוריו הודפסו בידי בנו הרב רפאל אשכנזי, שבפטירת אביו היה כבן שש או שבע. מלבד ספריו, מצוטטים חידושים מפיו גם בכתבי רבני איזמיר וטורקיה בני זמנו, כמו רבי יצחק נוניש בילמונטי מחבר "שער המלך". תלמידו, רבי יצחק מאיו, מעיד עליו: 

==מתלמידיו==
* רבי יהושע יהודה אמאדו, מחבר "אהלי יאודה" (שאלוניקי תקפ"א)
* רבי אליקים גאטינייו, מחבר "אגורה באהליך" (שאלוניקי תקמ"א); "יצחק ירנן" (שאלוניקי תקמ"ו); ו"תועפות ראם" (איזמיר תקנ"ז)
* רבי חננאל חביף, מחבר "מגדל חננאל" (שאלוניקי תקע"ט)
* רבי יצחק מאיו, מחבר "שרשי הי"ם"

==ספריו==
* 	
* 	
* 	
* 	
* 

== לקריאה נוספת ==

* נאה להודות על תהלים, מבוא

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:פרשני השולחן ערוך
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:נפטרים ב-1790
טוני רוולורי

אנטוני רוולורי (באנגלית: Anthony Revolori; נולד ב-28 באפריל 1996) הוא שחקן אמריקאי. הוא ידוע בעיקר בשל תפקידו כזירו מוסטפא בסרטו של וס אנדרסון "מלון גרנד בודפשט", וכפלאש תומפסון בסרטים "ספיידרמן: השיבה הביתה", "ספיידרמן: רחוק מהבית" ו"ספיידרמן: אין דרך הביתה".

==ביוגרפיה==
רוולורי נולד בשם אנתוני ג'יי קיניונס (Anthony J. Quiñonez) וגדל באנהיים, קליפורניה. בנם של סוניה ומריו קיניונס, ילידי גואטמלה. אביו היה שחקן בצעירותו. אחיו הגדול, מריו רוולורי גם הוא שחקן. שיחק מגיל שנתיים במספר פרסומות.

== קריירה ==
את קריירת המשחק שלו החל רוולורי ב-2004, עם תפקיד ראשי בסרט הקצר "נברסקה". מאז הופיע במספר סרטים, והשתתף בתפקידי אורח קטנים בסדרות הטלוויזיה "היחידה", "הפמליה", "קוראים לי ארל", "הבנים של טוסון" ו"חסרי בושה".

את התפקיד הגדול הראשון שלו קיבל ב-2014 כאשר גילם את דמותו של זירו מוסטפא בצעירותו, בסרט הדרמה הבריטי "מלון גרנד בודפשט" של הבמאי וס אנדרסון. בשנת 2017 הופיע בתפקיד משנה בסרט "ספיידרמן: השיבה הביתה", בתור פלאש תומפסון, ושיחק בקומדיה הפרועה "קח את ה-10" לצד ג'וש פק. 

בשנת 2019 חזר לגלם את דמותו של פלאש תומפסון בסרט ההמשך "ספיידרמן: רחוק מהבית".

==פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2009
|המשחק המושלם
|פידל רואיז
|
|-
|2014
|מלון גרנד בודפשט
|זירו מוסטפא
|
|-
| rowspan="2" |2015
|אומריקה 
|לאלו בבגרותו
|
|-
|דופ
|ג'יימס "ג'יב" קאלדונס
|
|-
| rowspan="2" |2016
|הגל החמישי
|דמבו
|
|-
|אומנות הרכב
|צ'וי הררה
|
|-
| rowspan="4" |2017
|סע על כביש 10
|צ'סטר
|
|-
|שולחן 19
|רנזו אקברג
|
|-
|ספיידרמן: השיבה הביתה
|פלאש תומפסון
|
|-
|המתיני בבקשה
|נימו
|
|-
|2018
|The Long Dumb Road
|ניית'ן
|
|-
| rowspan="2" |2019
|צלילי השקט
|סמואל דיאז
|
|-
|ספיידרמן: רחוק מהבית
|פלאש תומפסון
|
|-
|2020
|אמאל'ה
|ברוקלין בוי
|
|-
| rowspan="2" |2021
|הכרוניקה הצרפתית
|מוזס רוזנטאלר (בצעירותו)
| 
|-
|ספיידרמן: אין דרך הביתה
|פלאש תומפסון
|
|-
| rowspan="3" |2023
|צעקה 6
|ג'ייסון קארביי
|
|-
|אסטרואיד סיטי
|ג'ן
|
|-
|הילד והאנפה
|תוכי
|דיבוב
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2006
|היחידה
|ילד
|פרק: "True Believers"
|-
|2007
|הפמליה
|בן
|פרק: "Welcome to the Jungle"
|-
|2009
|קוראים לי ארל
|הונאהו
|פרק: "My Name is Alias"
|-
|2010
|הבנים של טוסון
|פאקו
|פרק: "Family Album"
|-
|2013
|חסרי בושה
|סאנצ'ז
|פרק: "The American Dream"
|-
|2016
|בנו של זורן
|סקוט שמידט
|5 פרקים
|-
|2017
|עובדים מצטיינים
|דוגי
|פרק: "Party Gawds"
|-
|2018–2017
|אוקיי קייאו! בואו נהיה גיבורים 
|צ'יימליאון ג'וניור / דולף פין
|דיבוב; 2 פרקים
|-
|2021–2019
|סרבנט
|טובי
|תפקיד חוזר; 10 פרקים
|-
| rowspan="2" |2020
|Royalties
|תאו
|תפקיד ראשי; 9 פרקים
|-
|קרייג של הנחל
|נייט מוגר השלישי
|דיבוב; פרק: "Pencil Break Mania"
|-
|2022–הווה
|מונסטר היי
|דוס גורגון
|דיבוב; 14 פרקים
|-
|2023–2022
|ווילו והנסיכה
|
|תפקיד ראשי; 8 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקנים ילדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גואטמלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996
הרלך

הרלך (בוולשית: Harlech) היא עיירת חוף וקהילה במחוז גוויניד' בחוף המערבי של ויילס מדרום לחצי האי ל'ין. העיירה כוללת, נכון לשנת 2011, 1,762 תושבים. היא שוכנת בתוך גבולות הפארק הלאומי סנודוניה.

==אודות==
מקור השם הרלך הוא שיבוש של השם הארדלך (שהיה נפוץ עד המאה ה-19), אשר ככל הנראה נובע מצירוף המילים אַרד (ardd; גבוה) ו-לאך (llech; סלע), כלומר "סלע גבוה", מתוך התייחסות לסלע עליו ממוקמת טירת הרלך. הסבר נוסף טוען שמקור השם הוא מצירוף המילים הארד (hardd; נאה) ולאך, כלומר "סלע נאה". כיום רוב כלכלת העיירה סובבת סביב תיירות עם טירת הרלך, רצועת החוף ומיקומה בשטחי הפארק הלאומי. העיירה מחולקת לשכונה הוותיקה הממוקמת סביב הטירה בשטח גבוהה יותר ושכונה חדשה יותר שהוקמה ממערב בקרב רצועת החוף.

===שיא גינס===
אחד הרחובות בעיירה הוכר ב-2019 על ידי ספר השיאים של גינס, כרחוב התלול בעולם. ואולם לאחר שינוי שיטת המדידה, חזרה הבכורה ב-2020 לרחוב בולדווין בעיר דנידין אשר בניו זילנד.

==תמונות==
<gallery>
Harlech-Low tide at Harlech.jpg|רצועת החוף של הרלך
SDJ Harlech Castle Gatehouse.jpg|שער הכניסה לטירת הרלך
Lower Harlech - geograph.org.uk - 594258.jpg|שכונת הרלך התחתונה
Castle Hotel Harlech - geograph.org.uk - 1555100.jpg|מלון הטירה הרלך
</gallery>

==ראו גם==
* טירת הרלך

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20181002011709/http://www.secretsnowdonia.co.uk/ עמותת התיירות של הרלך].
* 

קטגוריה:ויילס: עיירות
קטגוריה:גוויניד'
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ערי חוף
קטגוריה:סנודוניה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
לוס מוצ'יס

לוס מוצ'יס (בספרדית: Los Mochis) היא עיר במדינת סינלואה במקסיקו. העיר שוכנת בצפון-מערב מקסיקו, במרחק קצר מחוף האוקיינוס השקט.

==היסטוריה==
לוס מוצ'יס נוסדה ב-1893 כמושבה על ידי חבורת סוציאליסטים אוטופיסטים אמריקאים בהנהגת המהנדס האזרחי אלברט קינסי אוון. אוון ביצע מספר עבודות באזור במהלכן הוא הוקסם ממנו והוא פיתחו חזון להקמת עיר נמל בעלת חשיבות בינלאומית שתקושר ברכבות לשאר מקסיקו. על בסיס החזון הזה הוקמה המושבה. המושבה התקיימה במשך 30 שנים וכיום החזון של קינסי מוגשם בעיירת הנמל טופולבמפו הנמצאת בקרבת לוס מוצ'יס.

כעבור כמה שנים הגיע לאזור איש העסקים האמריקאי בנג'מין ג'ונסטון. ג'ונסטון הגיע לאחר ששמע על המושבה של קינסי והחליט להקים בתי חרושת לעיבוד קנה סוכר מהאזור. בהמשך הוא פעל להכרזה על לוס מוצ'יס כעיר נפרדת מהמושבה של קינסי, ששמה שונה לטופולבמפו ב-20 באפריל 1903. כעבור זמן קצר לוס מוצ'יס גדלה והפכה למרכז הכלכלי של האזור.

==כלכלה==
בעשורים הראשונים לקיומה כלכלת לוס מוצ'יס נשעה בעיקר על תעשיית עיבוד הסוכר, אך כיום הכלכלה המקומית מתבססת גם על תעשיות נוספות ועל נמל טופולבמפו.

==גאוגרפיה==
===אקלים===
לוס מוצ'יס נמצאת באזור בו שורר אקלים סמי-ארידי. הקיצים חמים מאוד כאשר הטמפרטורה הממוצעת המרבית מתקרבת ל-40 מעלות צלזיוס וגם החורפים חמים למדי כשהטמפרטורה הממוצעת המרבית העב בסין 20 ל-30 מעלות. מרבית המשקעים יורדים בקיץ ובממוצע יורדים כל שנה כ-330 מילימטרים של משקעים.

==תחבורה==
את העיר משרת נמל התעופה הבינלאומי הפדרלי ואייה דל פוארטה, הנמצא במרחק של 18 קילומטרים מלוס מוצ'יס.

לוס מוצ'יס מקושרת במסילת צ'יוואווה-פסיפיק לעיר צ'יוואווה, בירת מדינת צ'יוואווה השוכנת בצפון-מרכז מקסיקו.

==ערים תאומות==
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקסיקו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1893
ישיבת רבינו חיים ברלין

ישיבת רבינו חיים ברלין - מוסד גור אריה (באנגלית: Mesivta Yeshiva Rabbi Chaim Berlin; Gur Aryeh Institute) היא ישיבה חרדית ליטאית בברוקלין ניו יורק. הוקמה בשנת 1904 כ"ישיבת תפארת בחורים" והיא הישיבה הוותיקה ביותר בברוקלין. לפי הצעתו של הרב מאיר ברלין (בר-אילן), נקראה על שמו של אחיו, הרב חיים ברלין, הרב הראשי של מוסקבה שעבר לירושלים והיה אחד מגדולי רבניה בעת מותו.

בישיבה לומדים קרוב לאלפיים תלמידים, במסגרת גן ילדים, בית ספר יסודי ("ישיבה קטנה"), בית ספר תיכון ("מתיבתא"), ישיבה גדולה וכולל אברכים בשם "כולל גור אריה".

הרב יצחק הוטנר כיהן כראש הישיבה משנת ה'תרצ"ט (1939) ועד פטירתו. הרב אהרן שכטר כיהן כראש הישיבה עד פטירתו בשנת ה'תשפ"ג (2023).

ראש הישיבה הנוכחי הוא הרב שלמה חי דוד חליווה חתנו הספרדי של הרב אהרן שכטר.

נשיא הישיבה הוא הרב יונתן דייויד, חתנו של הרב הוטנר השוהה בישיבה תקופות קבועות בשנה בהן הוא מגיע לניו יורק.

==בוגרים בולטים==
* הרב יונתן דייויד - ראש ישיבת פחד יצחק
* הרב חיים וואלקין - משגיח ישיבת עטרת ישראל
* הרב אליעזר ולדמן - ראש ישיבת ניר בקריית ארבע
* הרב אהרן ליכטנשטיין - ראש ישיבת הר עציון
* הרב יעקב פרלוב - האדמו"ר מנובומינסק
*הרב שלום ברגר – רב ומחנך ישראלי
* הרב שלמה קרליבך - לימים משגיח הישיבה
* הרב אהרן שכטר - ראש הישיבה לשעבר
* הרב מאיר אליהו- מחבר הספרים מרכבות ארגמן ועוד.
* הרב הלל בלסקי מנהל סמינר עטרת בנות ירושלים

==קישורים חיצוניים==
* אלי בן דוד, [http://www.jdn.co.il/news/238996 תמונות מהישיבה], Jdn
* 

רבי חיים ברלין
רבי חיים ברלין
רבי חיים ברלין
יוסטין קלימן

יוסטין קלימן (1903 – 20 בדצמבר 1976) היה ראש המועצה הראשון של כפר שמריהו, בשנים 1950 עד 1951.

קלימן נולד בווירצבורג בגרמניה, והצטרף בנעוריו לתנועת נוער ציונית. את רעייתו לילי פגש בגרמניה ונישא לה בשווייץ. ב-1936 עלה יחד רעייתו לארץ ישראל.

קלימן התיישב עם אשתו בחיפה ולאחר מכן הם עברו הכשרה חקלאית. לאחר כשנה התיישבו בכפר שמריהו, ונמנו עם 53 המשפחות הראשונות שהתיישבו בו. בכפר ניהלו הזוג משק מעורב, שבו קיימו רפת ולול תרנגולות, וגידלו ירקות ועצי פרי. קלימן היה חבר שנים רבות בוועד המושבה ויו"ר הוועד. לאחר מכן נבחר להיות היו"ר הראשון של המועצה המקומית בשנם 1950-1951. בשנים שלאחר מכן היה חבר המועצה. 

היה פעיל באגודה החקלאית, בחברה קדישא ובבית הכנסת של הכפר. הוא ניהל את סוכנות הדואר, ונמנה עם מייסדי ארגון יוצאי מרכז אירופה והמפעל לעזרה הדדית. בבחירות לאספה המכוננת הוא הוצב במקום ה-62 ברשימת המפלגה הפרוגרסיבית. 

נפטר ב-20 בדצמבר 1976. את הבית שבו גר יחד עם רעייתו, ברח' הזורע 24 בכפר שמריהו, תרמה לילי למועצה המקומית בערוב ימיה, להנצחת דור המייסדים ומורשתם. בביתם הוקם מוזיאון "בית ראשונים". רהיטי הבית, שאותם הביאו עמם מגרמניה והיו בבית במשך כל חייהם, שמורים בחדרים יחד עם חפציהם האישיים. כמו כן שומרו הרפת ומחסן הכלים של המשק. בין היתר המוזיאון כולל את ארכיון הכפר.

==לקריאה נוספת==
* כפר שמריהו - 60 שנה: 1937 - 1997, ספר מטעם המועצה המקומית כפר שמריהו, 1997

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.kfar-shemaryahu.muni.il/?CategoryID=314&ArticleID=203 יוסטין קלימן], באתר המועצה המקומית כפר שמריהו
* [http://www.weilcenter.org.il/?CategoryID=401&ArticleID=573 רשימת המייסדים], באתר מוזיאון בית ראשונים
* [http://www.weilcenter.org.il/?CategoryID=411&ArticleID=585 אודות בית ראשונים], באתר מוזיאון בית ראשונים

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי מועצת כפר שמריהו
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם המפלגה הפרוגרסיבית
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות בכפר שמריהו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1976
זאור קלואב

זַאוּר קַלוֹאֵב (בגאורגית: ზაურ კალოევი זַאוּר קַלוֹאֵבִי, ברוסית: Заур Григорьевич Калоев; 24 במרץ 1931 - 23 בדצמבר 1997) היה שחקן כדורגל גאורגי ממוצא אוסטי בתקופת ברית המועצות; הוא שיחק בעמדת חלוץ.

==ביוגרפיה==
זאור קלואב נולד בשנת 1931 בטביליסי, בירת גאורגיה הסובייטית; קבוצת הבוגרים הראשונה שבה שיחק הייתה ספרטק טביליסי; הוא הופיע במדיה בשנים 1952-1950, שבמהלכן שיחק ב-26 משחקים והבקיע 13 שערים.

בשנת 1953 קלואב עבר לקבוצת דינמו טביליסי; באותה עונה הוא זכה עם קבוצתו החדשה במדליית כסף על סגנות אליפות ברית המועצות; אחרי 67 הופעות במדיה והבקעת 23 שערים לזכותה, בשנת 1957 הוא עזב ללוקומוטיב מוסקבה; בסוף אותה עונה, קלואב זכה עם קבוצתו החדשה בגביע ברית המועצות. קלואב נשאר בקבוצה הרוסית עד סוף עונת 1958; בסך הכול, הוא שיחק במדי "לוקומוטיב" ב-21 משחקים והבקיע שבעה שערים לזכותה.

בשנת 1959 קלואב חזר לשחק בדינמו טביליסי; באותה שנה הוא הפך למלך השערים של ליגת העל הסובייטית, וגם הוכר כחלוץ המרכזי השני בטיבו של עונת האליפות (נכלל ברשימת 33 מצטייני העונה כסגן ראשון של החלוץ המרכזי שבין 11 המצטיינים); בשנת 1959 קלואב גם זכה עם קבוצתו במדליית ארד על מקום שלישי באליפות ברית המועצות והוזמן לנבחרת האולימפית של ברית המועצות, שבמדיה ערך שלוש הופעות.

בשנת 1960 קלואב צורף לנבחרת ברית המועצות לקראת השתתפותה באליפות אירופה הראשונה; הוא לא שותף במשחקי הטורניר, אך זכה בתואר אליפות אירופה יחד עם הנבחרת הסובייטית; באותה שנה הוא המשיך להיות המבקיע המוביל בדינמו טביליסי והוכתר שנית כמלך השערים של ליגת העל הסובייטית (קלואב הצטיין במיוחד בנגיחת כדורים לרשת).

בשנת 1962 קלואב זכה במדליית הארד השנייה שלו עם דינמו טביליסי - על מקום שלישי באליפות ברית המועצות; בשנת 1963 הוא זכה בתואר "אמן ספורט נכבד של ברית המועצות".

בשנת 1964 קלואב זכה עם דינמו טביליסי באליפות ברית המועצות הראשונה שלה; בסוף אותה עונה הוא סיים את קריירת המשחק שלו.

מאז חזרתו לדינמו טביליסי בשנת 1959 ועד פרישתו בשנת 1964, קלואב שיחק במדי הקבוצה ב-138 משחקים והבקיע 75 שערים לזכותה; בסיכום שתי תקופות המשחק שלו בקבוצה, הוא הופיע במדיה ב-205 משחקים והבקיע לזכותה 98 שערים (תוצאותיהם של שלושה מאותם 205 משחקים בוטלו בדיעבד, כך שרשמית, קלואב שיחק במדי דינמו טביליסי ב-202 משחקים והבקיע 96 שערים לזכותה).

בשנת 1996 קלואב זכה בעיטור הכבוד של גאורגיה.

זאור קלואב מת בשנת 1997 בטביליסי; נכון לשנת 2014, הוא ניצב במקום ה-24 במועדון המבקיעים של גריגורי פדוטוב, עם 139 שערים (המועדון הלא-רשמי מהווה רשימת דירוג של כדורגלנים סובייטים ורוסים, שהבקיעו 100 שערים ויותר במשחקים רשמיים בכול המסגרות).

==תארים ופרסים==

לוקומוטיב מוסקבה

*גביע ברית המועצות: 1957

דינמו טביליסי

*אליפות ברית המועצות: 1964
*מדליית כסף על סגנות אליפות ברית המועצות: 1953
*שתי מדליות ארד על מקום שלישי באליפות ברית המועצות: 1959, 1962

אישיים 
*מלך השערים של ליגת העל הסובייטית: 1959, 1960

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גאורגים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:טביליסי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו טביליסי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלני יורו 1960
קטגוריה:ילידי 1931

קטגוריה:נפטרים ב-1997
חימנה אקרדי

מריה חימנה דה לוס מילאגרוס אקרדי (בספרדית: María Gimena de los Milagros Accardi, נולדה ב-27 במאי 1985; בואנוס איירס, ארגנטינה), המוכרת בשם חימנה אקרדי, היא שחקנית ודוגמנית ארגנטינאית. הידועה במיוחד מהטלנובלה הארגנטינאית ׳כמעט מלאכים׳ שם שיחקה את ׳מלווינה בדוג׳ה אגווארו׳.

ידועה בעיקר בתפקידה בטלנובלות "כמעט מלאכים" ו"אלמה פיראטה".

==ביוגרפיה==
בשנת 2000, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "אהבה אסורה" של היוצר אנריקה אסטבנס, בה גילמה את דמותה של ג'סיקה סנטנה.

בשנת 2003, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של היוצרת והמפיקה כריס מורנה, "המורדים", בה גילמה את דמותה של סברינה.

בשנת 2006, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של כריס מורנה, "אלמה פיראטה", בה גילמה את דמותה של ברנרדה דה מרקו.

בשנת 2007, שיחקה בסרט הקולנוע הארגנטינאי "Cartas para Jenny" ("מכתבים לג'ני") שצולם בסן לואיס, ארגנטינה, ולאחר מכן בישראל. בסרט, גילה אקרדי את דמותה של השחקנית הראשית, ג'ני.

בשנים 2007–2008 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית של כריס מורנה, "כמעט מלאכים", בה גילמה את דמותה של מלווינה.

בשנת 2009, שיחקה בסרט הארגנטינאי "Papá por un día" ("אבא ליום אחד"), בה גילמה את דמותה של ססיליה.

בשנת 2010, שיחקה בשנית בטלנובלה הארגנטינאית של כריס מורנה, "כמעט מלאכים", בה גילמה את דמותה של מלווינה.

בשנים 2011–2012 שיחקה בסדרת הטלוויזיה הארגנטינאית "Los unicòs" ("היחידים"), בה גילמה את דמותה של דולורס. באותן השנים, שיחקה גם בטלנובלה הארגנטינאית "Herederos de una venganza" ("יורשי הנקמה"), בה גילמה את דמותה של צ'ינה.

בשנים 2012–2013 שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Sos mi hombre" ("אתה הגבר שלי"), בה גילמה את דמותה של ברנדה.

בשנת 2013, שיחקה בסדרה ארגנטינאית מיוחדת שהופקה לכבוד יום האיידס העולמי, בשם "Una vida posible" ("חיים אפשריים"), בה גילמה את דמותה של קרלה. באותה השנה, שיחקה בטלנובלה הארגנטינאית "Solamente vos" ("רק את"), בה גילמה את דמותה של קנדלה.

בשנת 2014 הופיעה אקרדי בוידאוקליפ של הזמר הארגנטינאי אקסל , לשירו "Afinidad", יחד עם השחקן ניקולס ואסקס.

בשנת 2018 שיחקה לצד נטליה אוריירו בסרט הקומדיה "סופר משוגעת. באותה שנה כיכבה בטלנובלה "Mi hermano es un clon" לצד בנחמין רוחאס. 

בשנת 2020 שיחקה בטלנובלה "Separadas" את דמותה של קרולינה פרננדז, לצדם של מרסלה קלוסטרבואר ואגוסטינה צ'רי.

==חיים אישיים==
משנת 2007, מנהלת אקרדי מערכת יחסים עם השחקן הארגנטינאי ניקולס ואסקס, אשר הופיע לצדה בטלנובלה הארגנטינאית "כמעט מלאכים".

ב-2013 דווח שאקרדי הרתה, אולם היא עברה הפלה טבעית.

ב-10 בדצמבר 2016, נישאו ואסקס ואקרדי. ב-16 בדצמבר 2016, כ-6 ימים לאחר נישואיה עם ואסקס, גיסה ואחיו של בן זוגה, השחקן הארגנטינאי סנטיאגו ואסקס, נפטר בפתאומיות בחופשה ברפובליקה הדומיניקנית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.instagram.com/gimeaccardi/ הדף של חימנה אקרדי] באינסטגרם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ארגנטינאיות
קטגוריה:דוגמניות ארגנטינאיות
קטגוריה:ארגנטינאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:ארגנטינאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1985