OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מכל גז

צמד מכלי גז
מכל גז (קרוי גם בלון גז, המונח המקצועי הוא גליל מיטלטל לגז) הוא כלי קיבול נייד המשמש לאחסון גז מעל ללחץ האטמוספירי.

== מבנה ==

מכל גז עשוי מחומר מתכתי, לרוב מסגסוגת אלומיניום או מפלדה. גוף המכל צורתו גליל סגור מצדו התחתון. לתחתית הגליל מחוברת רגל להעמדה יציבה של המכל.

לחלקו העליון של הגליל מחוברת כתף בצורת חרוט מעוגל, המסתיימת בצוואר צר עם תבריג חיצוני. בתוך הצוואר מורכב שסתום המאפשר את הזרמת הגז אל תוך המכל וממנו. בנפרד מהמכל קיים מכסה בטיחות (בדרך כלל מחומר פלסטי) המוברג על צוואר המכל בעת שזה לא בשימוש.

לעיתים מוסיפים למכל "כתר" בחלקו העליון על מנת להגן על השסתום מפגיעות פיזיות.

בישראל חייבים מכלי גז לעמוד בתקן ת.י. 712: גלילים מיטלטלים לגזים.

== שימושים ==
* מכלי גז פחמימני מעובה המשמש למשל לבישול והסקה.
* בשימוש רפואי, עבור חמצן בריכוזים גבוהים ובלחץ רב עבור חולים הסובלים מבעיות נשימה.
* בצלילה משמשים לאחסון אוויר או תערובות אוויר (כגון נייטרוקס).
* גזים לשימוש תעשייתי כגון למבערים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

גז
קטגוריה:גזים
איוואן קלאייב

איוואן קלאייב בגיל 18
איוואן קלאייב (ברוסית: Иван Платонович Каляев; 24 ביוני 1877 - 10 במאי 1905) היה משורר רוסי, מהפכן וחבר במפלגה הסוציאל-רבולוציונרית. קלאייב התנקש בחייו של סרגיי אלכסנדרוביץ' רומנוב והוצא להורג על כך.

==ביוגרפיה==
קלאייב נולד כבן לקצין משטרה בוורשה. החל משנת 1897 הוא למד באוניברסיטת סנקט פטרבורג והשתתף במחאות הסטודנטים. הוא נכלא, גורש מהאוניברסיטה וגורש ליקטרינוסלב. עם חזרתו הצטרף למפלגת הפועלים הסוציאל-דמוקרטית הרוסית, שאז עוד לא היו מחולקים לבולשביקים ומנשביקים, אבל עזב את המפלגה, כי לא הייתה מהפכנית מספיק לטעמו. הוא עבר ללבוב ולמד באוניברסיטה שם. הוא חיפש קשר עם מהפכנים שהגיעו מרוסיה. זמן קצר לאחר מכן הוא נעצר בברלין בגלל אחזקת ספרות מהפכנית שהייתה מיועדת לרוסיה. ממשלת גרמניה הסגירה אותו לרוסיה, שם ישב שוב בכלא וגורש לירוסלבל. שם הוא הכיר את הסוציאל-רבולוציוניים והשתכנע שמעשי טרור יקדמו את מטרתו. הוא פגש את יונה אזף ושכנע אותו, שהוא מוכן לפעולה. 

קלאייב השתתף בהתנקשות בשר הפנים ויאצ'סלב פלבה, והקורבן הבא תוכנן להיות סרגיי אלכסנדרוביץ' רומנוב. ההתנקשות תוכננה ל-15 בפברואר 1905. רומנוב נסע להופעה בתיאטרון בולשוי, ועל קלאייב הוטל להשליך פצצה לכרכרה כשרומנוב יתקרב לתיאטרון. שניות ספורות לפני הטלת הפצצה הוא הבחין באשתו אליזבת, נסיכת הסה ובילדים בכרכרה וביטל את תוכניתו. יומיים לאחר מכן הוא הרג אותו ואת הרכב קרוב לקרמלין. הוא נעצר מיד, כי לא התכוון להינצל. כמה ימים לאחר מכן ביקרה אותו אלמנתו של רומנוב. היא ניסתה לשכנע אותו להתחרט על מעשיו, אך הוא סירב. בבית המשפט הוא אמר:

"איני מואשם, אני שבוי. אנחנו במלחמה. אתם נציגי ההון והכוח, אני נוקם העם, סוציאליסט ומהפכן."

קלאייב הוצא להורג במבצר שליסלבורג ב-23 במאי. 
ההתנקשות ובעיקר ההיסוס בניסיון הראשון היוו השראה עבור אלבר קאמי ברומן "הצודקים" (1949).

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררים רוסים
קטגוריה:מהפכנים רוסים
קטגוריה:מתנקשים פוליטיים רוסים
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג ברוסיה וברית המועצות
קטגוריה:מורשעים ברצח
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1877
קטגוריה:נפטרים ב-1905
רונלד הארווד

רונלד הארווד CBE (באנגלית: Ronald Harwood; 9 בנובמבר 1934 – 8 בספטמבר 2020) היה מחזאי, שחקן, תסריטאי ומפיק יהודי-בריטי.

== ביוגרפיה ==
הארווד נולד בקייפטאון שבדרום אפריקה כבן למהגרים היהודים יצחק הורביץ ואיזובל פפר ובגיל 17 היגר ללונדון כדי להיות שחקן. אחרי שלמד ב-RADA הוא התקבל על בסיס המלצתו של סיר דונלד וולפיט ללהקה השייקספירית המלכותית. בשנים 1953–1958 היה עוזרו האישי של וולפיט, ואת חוויותיו איתו עיבד במחזה "המלביש".

הארווד הרבה לעסוק בנושאים הקשורים למלחמת העולם השנייה. בשנת 2001 הוא כתב את "מחיר הניצחון" על וילהלם פורטוונגלר, ובשנת 2002 כתב את הסרט המפורסם ביותר שלו "הפסנתרן" בו זכה בפרס האוסקר בקטגוריית "התסריט המעובד הטוב ביותר".

בן-דודו הוא השחקן אנטוני שר גם הוא הגיע מדרום-אפריקה ללונדון.

הארווד נפטר ב-8 בספטמבר 2020.

== מחזות מתורגמים לעברית ==
* המלביש
* המנצח
* בושת המשפחה
הארווד כתב עוד כעשרים מחזות שלא תורגמו לעברית.

== תסריטים ==
<div class="mw-content-ltr">
* Private Potter (1962)
* A High Wind in Jamaica (1965)
* Diamonds for Breakfast (1968)
* Eyewitness (1970)
* One Day in the Life of Ivan Denisovich (1971)
* Operation Daybreak (1975)
* The Dresser (1983) (also producer) המלביש
* מנדלה (1987) - סרט טלוויזיה של HBO
* The Doctor and the Devils (1985) (from a script by Dylan Thomas)
* מגע של ניאוף (1991)
* The Browning Version (1994) גרסת בראונינג
* Cry, the Beloved Country (1995)
* Taking Sides (2001)
* The Pianist (2002) הפסנתרן
* The Statement (2003)
* Being Julia (2004) להיות ג'וליה
* Oliver Twist (2005) אוליבר טוויסט
* Love in the Time of Cholera (2007)
* The Diving Bell and the Butterfly (2007)
* Australia (2008)
</div>
כמו כן כתב רומנים, נובלות וסיפורים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:במאי קולנוע יהודים בריטים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים בריטים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים בריטים
קטגוריה:יהודים דרום אפריקאים
קטגוריה:חברי האגודה המלכותית לספרות
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לתסריט המעובד הטוב ביותר
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-ליטאי
קטגוריה:מהגרים מדרום אפריקה
קטגוריה:מהגרים לממלכה המאוחדת
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1934
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2020
איזאק דויטשר

איזאק דויטשר (Isaac Deutscher, 3 באפריל 1907, כשאנוב, גליציה – 19 באוגוסט 1967, רומא) היה סופר יהודי מרקסיסטי והיסטוריון של הקומוניזם.

==ביוגרפיה==
איזאק דויטשר גדל בבית יהודי שומר מצוות. הוא למד בחדר ואף התעניין בציונות. בערך בגיל בר-המצווה הוא איבד את האמונה באלוהים, כשהוא אכל מזון לא-כשר ביום כיפור על קבר צדיקים, כדי "לבדוק את אלוהים", ולא קרה שום דבר. אז הפך להיות אתאיסט. בגיל 16 הוא התחיל לפרסם שירים ביידיש ובפולנית ותרגם מעברית, מלטינית, מגרמנית ומיידיש לפולנית. בשנת 1926 הוא הצטרף למפלגה הקומוניסטית של פולין, שבזמן שלטונו של יוזף פילסודסקי הייתה מחוץ לחוק. בשנת 1932 הוא גורש משורות המפלגה, כי הוא "הגזים בסכנת הנאצים" ו"הפיץ פאניקה בקרב הקומוניסטים".

בשנת 1936 הוא הפיץ חוברת על משפטי מוסקבה וחשף את השיטה מאחורי המשפט. הוא הצליח לעזוב את פולין באפריל 1939 בתור כתב של עיתון פולני ללונדון. הוריו ושני אחים נרצחו על ידי הנאצים.
בשנת 1947 הוא התחתן עם העיתונאית תמרה פרימר והחל לכתוב מחקרים היסטוריים רחבים. הביוגרפיה שלו על סטלין תורגמה ל-12 שפות.

==תורתו==

== יחסו ליהדות ולציונות ==
דויטשר בתחילה התנגד לציונות כמו גם ליידישיזם, מתוך גישתו המרקסיסטית השוללת את הלאומנות. הוא הגדיר את עצמו כהומניסט יהודי כאתאיסט וכאזרח העולם, ותבע את המונח "non-Jewish Jew" (תרגום חופשי: יהודי שאינו שותף ליהדות) עבור אנשים מסוגו. הוא החשיב את אלישע בן אבויה כמודל לחיקוי.

אחרי השואה הוא שינה את דעתו וקבע שהקמת מדינה יהודית היא חובה היסטורית. אבל ברבות השנים הוא נהיה למבקר של המדינה שקמה ושל יחסה לפלסטינים וחשב שהניצחון ב-1967 יביא אסון לישראל.

דויטשר סיכם את הסכסוך בין ישראל לפלסטינים כך:

==ספרו בעברית==
*סטאלין ביוגרפיה פוליטית. הוצאת כתובים, 1951.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סופרים יהודים פולנים
קטגוריה:מרקסיסטים
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-פולני
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1907
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1967
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1967
סכין יפנית

סכין יפנית לצד להבי החילוף
סכין יפנית לצד להב החילוף
סכין יפנית

עיצוב הסכין הוצג לראשונה בשנת 1956 על ידי חברת "אולפה" היפנית, ומכאן גם מקור הכינוי בישראל (באנגלית המותג קרוי Olfa cutter), כאשר השם הכללי לסכין הוא Utility Knives. הרעיון לסכין נולד אצל שני אחים יפנים שעבדו בתעשיית הדפוס ונזקקו לסכין לחיתוך נייר. הם נזכרו בסיפורים אודות שימוש שנעשה בעבר ביפן בשבר זכוכית לחיתוך נייר, תוך כדי שבירתו מחדש בעת שקהה ובשבירת טבלאות השוקולד שהגישו להם חיילי צבא ארצות הברית לאחר כיבוש יפן במלחמת העולם השנייה, ושילבו את שני הרעיונות לכדי סכין חיתוך חדש.

הסכינים והלהבים מיוצרים כיום על ידי יצרנים רבים בעולם, בדרך כלל בשני גדלים סטנדרטיים: 9 ו-18 מילימטר, אולם ישנם גם דגמים נוספים.

==קישורים חיצוניים==

יפן
קטגוריה:יפן: המצאות
סן מרינו במשחקים הפאראלימפיים

סן מרינו השתתפה לראשונה ב בלונדון (2012), כששלחה למשחקים ספורטאי יחיד. במשחקי החורף לא נטלה סן מרינו חלק מעולם.

המתחרה אותו שלחה סן מרינו לתחרויות 2012, כריסטיאן ברנארדי, התחרה בתחרות הדיפת כדור ברזל אך לא הצליח להגיע להישגים ספורטיביים משמעותיים, וסיים אחרון במקצה שלו עם תוצאה של 4.54 מטרים בלבד.

==ראו גם==
* סן מרינו במשחקים האולימפיים

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:סן מרינו: ספורט
דן נגד העולם

דן נגד העולם (באנגלית: .Dan vs) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית ששודרה בערוץ Hub Network בארצות הברית ובערוץ הילדים בישראל. הסדרה שודרה לראשונה ב-1 בינואר 2011.

== סיפור רקע ==
הסדרה מתמקדת באדם בשם דן שבטוח שכל העולם נגדו. בכל פרק נגרם לו עוול כלשהו והוא מחליט להתנקם במשהו או במישהו שכביכול גרם לזה, כמו: איש זאב, ניו מקסיקו ודברים רבים אחרים, ביחד עם חברו כריס. למרות שברוב הפרקים בסוף דן צדק.

== דמויות ==
*דן (קורטיס ארמסטרונג) - הדמות הראשית בסדרה, הוא בדרך כלל עצבני ואין לו כוח לכלום, מלבד נקמה. בתחילת כל פרק רואים אותו צועק נגד מה הוא מתכנן לנקום. הוא מחזיק רשימה שחורה ובה הוא רושם את האנשים או הדברים שהוא מתכנן לנקום בהם. יודע דברים משונים. אלרגי ללקטוז
*כריס (דייב פולי) - החבר הטוב ביותר של דן שלרוב חושב רק על אוכל. בכל פרק הוא יוצא עם דן למסע נקמה אחר, ובדרך כלל העבודה השחורה מוטלת עליו. נשוי לאליס.
*אליס (פאג'ט ברוסטר) - אשתו של כריס והדמות השפוייה היחידה בסדרה. דן שונא אותה. היא עובדת בתור סוכנת חשאית בארגון ממשלתי סודי ולא ידוע.
*מר מאמבלס (פאג'ט ברוסטר) - חתול המחמד של דן שהוא מצא באחד הפרקים. למעשה הוא חתולה, אבל דן לא ידע את זה הרבה זמן וגם אז הוא ממשיך לכנות אותה ממין זכר.
* דן *(המתחזה) (ג'ון מקגינלי) - איש לא ידוע שטען שהוא דן וניסה לגנוב לדן את הזהות על ידי שימוש בזהותו רק בתור אדם נחמד יותר. נשלח לכלא בעקבות תרגיל של דן המקורי. חזר בהמשך הסדרה בתור איש מכירות שנדנד לדן.
* קראנצ'י (טום קני) - היפי. אחת מדמויות הרקע הבולטות בסדרה. עובד במקומות שדן עושה עליהם נקמה.
* דון (מייקל גרוס) - אבא של אליס. שונא את כריס.
* אליס סיניור (מרדית' בקסטר) - אמא של אליס. חברה במאפיה כלשהי.
* דייב הנינג'ה (אריק באוזה) - הנינג'ה האחרון מקבוצת קושוג'י. נשבע לא להכין עוגיות לעולם וגנב עוגיות מדן, דבר שגרם לו לרצות לעשות עליו נקמה. אחרי דו-קרב עם אליס הוא פתח חנות עוגיות שמופיעה הרבה בהמשך הסדרה.
* בן (אריק באוזה) - אחיה של אליס. אלרגי לחתולים.

== פרקים ==
{| class="wikitable"
|-
! עונה !! פרקים !! שידור בכורה !! סיום עונה
|-
| 1 || 22 || 1 בינואר 2011 || 9 ביולי 2011
|-
| 2 || 18 || 19 בנובמבר 2011 || 23 ביוני 2012
|-
|3
|13
|
|
|}
*הערה: הטבלה היא על פי תאריכי שידורי העונות (לא כולל שידורים חוזרים) בארצות הברית בלבד.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://dan-vs.wikia.com/wiki/Dan_Vs._Wiki הוויקי של הסדרה] 
* [https://web.archive.org/web/20130515223248/http://www.hubworld.com/dan-vs/shows/dan-vs דף הסדרה באתר של הערוץ The Hub] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
אפריל פירסון

אפריל ג'נט פירסון (באנגלית: April Pearson; נולדה ב-23 בינואר 1989) היא שחקנית אנגלייה, ידועה מהופעתה כמישל ריצ'רדסון בדרמת הנעורים של רשת E4 "סקינס".

== ביוגרפיה ==
בגיל שלוש בלבד, הייתה פירסון חלק מקבוצת תיאטרון שפעלה בבריסטול. במהלך ילדותה כיכבה בכמה הצגות, במסגרת קבוצת הדרמה שהייתה בה, וכן במסגרת בית הספר.

בשנת 1998 היא הופיעה לראשונה בטלוויזיה, בסדרה "Casualty". את פריצתה הגדולה ביצעה כשהשתתפה בתפקיד מישל ריצ'רדסון בסדרת הדרמה הבריטית "סקינס". היא לוהקה לסדרה לאחר שהשתתפה, בעצת מורתה לדרמה, באודישנים אליה שהתקיימו בבית ספרה. היא שיחקה בשתי העונות הראשונות של הסדרה המצליחה, בהתאם לנוסחה שדוגלת בהחלפת שחקניה בכל שתי עונות.

ב-2008 הופיעה פירסון פעם נוספת בסדרה "Casualty" כבת נוער בשם קארן, ושנה לאחר מכן בסרט "Tormented", לצד מי ששיחקה לצדה בעבר ב"סקינס", לריסה וילסון. הסרט קיבל לרוב ביקורות חיוביות.

חזרה לתיאטרון בשנת 2009 כשהיא מככבת בהצגות "Suspension" ו"Negative Space".

==פילמוגרפיה==
* 1998; 2008; 2011 - Casualty
* 2007—2008; 2013 - סקינס
* 2009 - מעונה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:שחקניות ילדות אנגליות
קטגוריה:אנגליות שנולדו ב-1989
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1989
איי הבתולה של ארצות הברית במשחקים הפאראלימפיים

איי הבתולה של ארצות הברית השתתפו לראשונה ב בלונדון (2012). הנציגה היחידה של האיים באולימפיאדה זו הייתה לי פרוולי, שהתחרתה ברכיבה. פרולי נולדה וגדלה באיי הבתולה של ארצות הברית, אך נכון ל-2012 היא מתגוררת בבריטניה.

==ראו גם==
* איי הבתולה של ארצות הברית במשחקים האולימפיים
* איי הבתולה של ארצות הברית במשחקים האולימפיים לנוער

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.paralympic.org/us-virgin-islands איי הבתולה של ארצות הברית] באתר הוועד הפאראלימפי הבינלאומי

קטגוריה:איי הבתולה של ארצות הברית: ספורט
קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
איי שלמה במשחקים הפאראלימפיים

איי שלמה השתתפה פעם אחת ב בלונדון (2012), כששלחה למשחקים ספורטאית יחידה. במשחקי החורף לא נטלה איי שלמה חלק מעולם.

המתחרה אותו שלחה איי שלמה, הלן סאוהגה, התחרתה בתחרות הדיפת כדור ברזל אך לא הצליחה להגיע להישגים ספורטיביים משמעותיים, ולא זכתה במדליה כשסיימה עם תוצאה של 5.23 מטרים בלבד, ובמקום ה-15 במקצה שלה.

==ראו גם==
* איי שלמה במשחקים האולימפיים
* איי שלמה במשחקים האולימפיים לנוער

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדינות במשחקים הפאראלימפיים
קטגוריה:איי שלמה: ספורט
מייק ביילי

מייקל ג'יימס ביילי (באנגלית: Michael James Bailey; נולד ב-6 באפריל 1988) הוא שחקן וזמר אנגלי, במקור מבריסטול, שידוע מתפקידו כסיד ג'נקינס בשתי העונות הראשונות של סדרת הנעורים הבריטית סקינס.

==ביוגרפיה==
בפרק האחרון של העונה הראשונה של סקינס שר ביילי, לצד שאר שחקני הסדרה, את השיר "Wild World" של קט סטיבנס. בנוסף, כמו גם שאר שחקני שתי העונות הראשונות של הסדרה, הוא לא שב אליה בעונתה השלישית. במאי 2009 הופיע בדרמה 1066 The Battle for Middle Earth בתפקיד טופי.

במרץ 2012 הצטלם בברמינגהאם לסרט הנעורים We Are The Freaks בבימויו של ג'סטין אדגר ובהפקתו של אלכס אוסבורן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:זמרים בריטים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1988
איינרו (מחוז)

מחוז איינרו (בטטום: Ainaru) הוא אחד מתוך 13 המחוזות של מזרח טימור, המחוז ממוקם בחלק הדרום המערבי של המדינה. האוכלוסייה במחוז מונה 52,476 אנשים שחיים על שטח של 797 קמ"ר. בירת המחוז היא העיר איינרו, עיירה הררית קטנה.
המחוז זהה בגודלו למחוז שהיה קרוי באותו השם בתקופת הכיבוש הפורטוגזי במזרח טימור למעט שינוי קטן שחל בשנת 2003.

המחוז גובל במחוזות אילאו בכיוון צפון, מנופני מדרום, קובה-לימה מדרום מערב, בובונרו ממערב, וארמרה מצפון המערב.

באיינרו יש שפע גדול של נהרות ושטחים פורים לחקלאות. יש לו אזור של חוף, בים טימור, וגם אזורים הרריים, כולל הנקודה הגבוהה ביותר במזרח טימור, ההר רמלו הידוע גם בשם טטמיילו, הנמצא בסמוך לגבול עם ארמרה. מבחינה היסטורית, המחוז שימש כמעוז מרכזי וחשוב להתנגדות לכיבוש האינדונזי במזרח טימור.

נוסף לשפות הרשמיות של המדינה (טטום ופורטוגזית), מספר גדול של תושבי איינרו מדברים בשפה מליו-פולינזיים. התושבים כוללים קתולים, פרוטסטנטים, ואף מעט מוסלמים.

==גזרות==
המחוז מחולק ל-4 גזרות מרכזיות והן:
* איינרו (באנגלית: Ainaro)
* האטו אודו (באנגלית: Hato-Udo)
* האטו ביליקו (באנגלית: Hatu Builico)
* מאוביסה (באנגלית: Maubisse)

==ראו גם==
* מחוזות מזרח טימור

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

איינרו
הקידמה האמריקאית

הקידמה האמריקאית (באנגלית: American Progress) הוא ציור שמן מאת ג'ון גאסט משנת 1872 המהווה הבעה אמנותית של רעיון הייעוד הגלוי, האמונה שהאמריקאים חייבים לכבוש את המערב במצוות האל.

== תיאור התמונה ==
בתמונה נראית דמות-הענקים של קולומביה, האנשה אלגורית של הרוח האמריקאית (בתנוחה המזכירה את מריאן בציורו של אז'ן דלקרואה, "החירות מובילה את העם") הנעה ממזרח למערב כשעל מצחה "כוכב האימפריה", תוך שהיא נושאת את סמלי הקדמה.

בידה הימנית היא אוחזת ספר המייצג את ההשכלה והנאורות ובידה השנייה היא פורסת קו טלגרף באמצעות סליל התלוי על זרועה הימנית. לרגליה נראות רכבות וכרכרות-קרון של מתיישבים. ליד ברכה הימנית מצויר פרש של שירות הדואר "פוני אקספרס". מפניה נמלטים שבטי אינדיאנים וחיות פרא כדב ועדר ביזונים ובעקבותיה באים חקלאים וכורים על מנת ליישב את השממה. גם אור השמש הזורחת מאיר ממזרח ומגרש את ענני הבערות והפראות המחשיכים את המערב.

הרחק במזרח (סמוך לקצה הימני של התמונה, מעט מעל קו האמצע הרוחבי שלה) ניתן להבחין במתארו של גשר ברוקלין, שבנייתו אמנם החלה בתקופה בה צויר הציור, אך הוא הושלם רק ב-1882.

אין בתמונה כל רמז למלחמת האזרחים האמריקנית שאך הסתיימה או לדמויות אפרו-אמריקאים.

== על הצייר ==
ג'ון גאסט (1842–1896) היה צייר שפעל בברוקלין, ניו יורק לאחר שהיגר לארצות הברית מפרוסיה.

== לקריאה נוספת ==
* משה רון, [https://www.korebasfarim.com/2014/02/17/סיפור-קצר-התרחשות-בגשר-נחל-הינשוף-מאת/ מבוא לספר] הסיפור האמריקאי הקלאסי, עם עובד והמפעל לתרגום ספרות מופת, 2012, עמ' 8–9

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.johnhorse.com/highlights/keyimgs/08.htm הסבר על הציור], ניתן לקבל הסברים לפי אזורים בתמונה
* [https://web.archive.org/web/20130301002846/http://faculty.txwes.edu/csmeller/human-experience/ExpData09/01ModCulMatrix/ModPICs/05Realism/Gast/GastExp1872AmProg444.htm על הציור]
* [https://web.archive.org/web/20140615021554/http://picturinghistory.gc.cuny.edu/item.php?item_id=180 John Gast, American Progress, 1872]
* [https://web.archive.org/web/20111111032939/http://www.colorado.edu/AmStudies/lewis/west/gastap.htm הסבר על התמונה], אוניברסיטת קולורדו

קטגוריה:ציור אמריקאי
קטגוריה:ארצות הברית: היסטוריה פוליטית
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:ציורים

de:John Gast#Werk
יום פורטוגל

אנדרטה לזכרו של לואיש דה קמואש, גדול משוררי השפה ה[[פורטוגזית בליסבון, פורטוגל (צולם במאי 2005)]]
יום פורטוגל (בפורטוגזית: Dia de Portugal, de Camões e das Comunidades Portuguesas) הוא היום הלאומי הרשמי של פורטוגל הנחגג מדי שנה בתאריך 10 ביוני. היום נערך לזכרו של גדול הסופרים הפורטוגזים לואיש דה קמואש שנפטר בתאריך זה בשנת 1580.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פורטוגל: תרבות
פורטוגל
פורטוגל
תובע (משפט פלילי)

תובע או קטגור, בהקשר של המשפט הפלילי, הוא בא כוח המאשימה במשפט הפלילי.

== מקור השם ==
מקור המונח קטגור במילה ביוונית העתיקה κατήγορος קטגורוס במשמעות 'מי שמאשים' (מהרעיון 'לדבר מול קהל נגד מישהו', מהמילים κᾰτᾰ קאטא 'נגד' וἀγορεύω אגוראו 'לדבר מול קהל', מἀγορά אגורא 'קהל').

== במשפט הישראלי ==
במשפט הישראלי יכול התובע להיות עורך דין, לרוב איש פרקליטות המדינה, או יחידת התביעות של משטרת ישראל. בכתבי אישום המוגשים בשל עבירות על חוק התכנון והבנייה או חוק רישוי עסקים, חוקי איכות הסביבה וכיוצא בזה, המוגשים, אם על ידי רשות מקומית או על ידי רשות מרשויות הממשלה - משרד ממשלתי או רשות ממשלתית, יכול התובע להיות עורך דין פרטי, המקבל לשם כך הסמכה מהיועץ המשפטי לממשלה.

כאשר מוגשת קובלנה פלילית, יכול התובע להיות אף אדם פרטי, או עורך דין פרטי, המייצג את הקובל.

== ביהדות ==
===במשפט עברי===
במשפט עברי יש להבחין בין שני סוגי משפט, דין אזרחי (משפט פלילי) ודיני ממונות. בדיני ממונות התובע יכול להיות רק מי שנוגע בדבר, או בא כוחו הממונה בתנאים מדויקים באמצעות הרשאה, בעוד שכנגד אדם אחר יכול הנתבע לומר "לאו בעל דברים דידי את".

בדין הפלילי קשה להגדיר מי התובע ונראה שאין לכך התייחסות מספקת. בהלכה נצרך שיעידו שני עדים כנגד הנאשם, ונראה שהם התובעים.

===באגדה===
בבית דין של מעלה, תפקיד הקטגור מיוצג על ידי השטן. תפקיד זה מבוטא בפסוק בספר זכריה: . חז"ל דרשו: , ולפי אבחנה זו ממשיכים לדרוש את התפקיד המשולש שלו:

חז"ל המשילו את העבירה לקטגור ואת המצוות לסנגור. ובכך הסבירו את הסיבה שהכהן גדול ביום הכיפורים כאשר הוא נכנס לקודש הקודשים, אין הוא לובש את בגדי כהן גדול כי אם בגדי לבן: היות שיום הכיפורים נועד לכפר על חטא העגל, שנעשה מזהב, אין ראוי שייעשה הקטגור - סנגור. ולכן לובש הכהן הגדול את בגדי הלבן.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפט פלילי
בראון (חברה)

משרדי החברה בקרונברג
בראון GmbH (בגרמנית: Braun), לשעבר בראון AG, היא חברה גרמנית הממוקמת בקרונברג. משנת 1984 ועד שנת 2005 הייתה בראון חברת-בת בבעלותה המלאה של חברת ג'ילט שרכשה שליטה בחברה בשנת 1967. כיום בראון היא בבעלותה המלאה של חברת פרוקטר אנד גמבל שרכשה את חברת ג'ילט בשנת 2005.

==מוצרים==
* גילוח וטיפוח (גילוח חשמלי, מכונות תספורת, מכונות להסרת שיער)
* מוצרים עבור הגיינת הפה.
* טיפולי יופי (טיפוח שיער ואפילציה)
* הכנת אוכל ושתייה (מכונות קפה, מטחנות קפה, טוסטרים, בלנדרים, מסחטות)
* מגהצים
* שעונים, שעוני יד ומחשבונים.

==היסטוריה==
מקס בראון, מהנדס מכונות, הקים חנות קטנה בפרנקפורט בשנת 1921. בשנת 1923 הוא החל לייצר רכיבים למקלטי רדיו. בשנת 1928 החברה התרחבה באופן משמעותי בין השאר בשל שימוש בחומרי פלסטיק מסוימים, והחנות עברה לבניין חדש בIdsteiner Strasse.

8 שנים לאחר שפתח את חנותו החל בראון לייצר מקלטי רדיו שלמים. זמן קצר לאחר מכן הפך בראון לאחר היצרנים המובילים בתעשיית יצור הרדיו של גרמניה. התרחבות זו המשיכה עם ההשקה של מכשיר משולב של רדיו ופטיפון הראשון בשנת 1932.

בשנת 1932 הוצג המותג בראון, והלוגו המוכר עם ה-A העולה עוצב. ביריד העולמי בפריז בשנת 1937 בראון קיבל פרס על הישגיו המיוחדים בפונוגרפיה. בשנת 1944 מפעלי פרנקפורט נהרסו כמעט לחלוטין, ומקס בראון החל לבנות מחדש את החברה שלו, עם 150 עובדים.

לאחר מכן, בראון המשיך לייצר מכשירי רדיו מתקדמים וציוד אודיו ובמהרה הפוך ידוע בשל הרדיו והפטיפונים שלו בעלי איכות גבוהה (High Fidelity). ב-1954 החלה החברה לייצר גם מקרני שקופיות, עמוד התווך של העסק במהלך 40 השנים הבאות. 

בשנת 1962 הפכה בראון ל-בראון AG, חברה ציבורית בשנת 1963 החלה החברה בהפצת מיקרופונים בגרמניה של היצרן האמריקאי Shure.

בשנת השבעים של המאה העשרים החלה בראון להתמקד במכשירי חשמל ביתיים כמו מכונות גילוח, מכונות קפה, סכיני גילוח, שעונים ומכשירי רדיו. קו היצור של מקרני שקופיות וסרטים הופסק. בשנת 1998 הפכה בראון AG לחברה בבעלות פרטית.

בשנת 1981 ייצור האודיו וחטיבת ה-hi-fidelity שצמחו מתוך ליבת העסקים הקודמת של ייצור מכשירי הרדיו, פטיפונים, מוצרי השמע בעלי ה-hi-fidelity פוצלו לבראון אלקטרוניק GmbH, חברת בת עצמאית של ג'ילט. 

בשנת 1984 הפכה בראון לחברת בת בבעלותה המלאה של ג'ילט.

באמצע שנות התשעים של המאה העשרים החזיקה בראון בעמדה מובילה בקרב יצרני המכשירים הביתיים בעולם, אך חששות רווחיות החלו לעלות על פני השטח. רבים מהמתחרים של בראון חיקו את עיצובי בראון וייצרו במדינות בעלות כוח עבודה זול יותר. התביעות המשפטיות של בראון כנגד מפירי זכויות היוצרים עלו לה סכומים נכבדים.

ג'ילט נרכשה בשנת 2005 על ידי חברת פרוקטר אנד גמבל, מה שהפך את זו האחרונה לבעליה המלאים של חברת בראון.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חברות גרמניות
קטגוריה:פרוקטר אנד גמבל
אופוס (מקודד)

הלוגו של אופוס
אופוס (Opus) הוא תקן אינטרנטי למקודד קול מאבד נתונים. הוא יכול לשמש להעברה יעילה של דיבור וגם להעברה איכותית של קול ומוזיקה. מעבר להיותו מקודד קול איכותי שיכול לעבוד במגוון תנאים, אופוס תוכנן להיות חופשי וללא מגבלות פטנטים. מפתחיו העיקריים הם ז'אן מארק ואלין (במקור עובד Octasic וחבר בקרן Xiph, בהמשך עבר לקרן מוזילה) וקואן ווס מחברת סקייפ. אופוס הוא, בין השאר, מקודד הקול הסטנדרטי של תקן WebRTC לשיחות קול ווידאו אינטראקטיביות בדפדפן.

==היסטוריה==
אופוס הוא תוצאתה של קבוצת עבודה של ה־IETF שנוצרה בעקבות אכזבה ממקודדי הקול הקיימים. מקודדי הקול הפופולריים בתעשייה, כגון G.729 ו־AMR היו עם מגבלות פטנטים. למקודדים חופשיים כגון Speex ו־Vorbis היו בעיות מעשיות שונות. כמו כן לא הייתה מאחוריהם קבוצת חברות גדולה מספיק והיה ברור שלשם כך צריך ליצור תקן. תקנים למקודדי קול נוצרו בעבר באיגוד הטלפוניה העולמי (ITU) או ב־3GPP, אולם היחס של שני הארגונים הללו לפטנטים הוביל את היוזמים לעבוד עם ה־IETF. בין היוזמים היו קרן Xiph, שעומדת מאחורי המקודדים Vorbis ו־Speex, וכן חברת סקייפ, אשר פיתחה את מקודד הקוד SILK. הוחלט על הקמת קבוצת עבודה במסגרת ה־IETF שתשקול מקודדים קיימים ותנסה, במידת האפשר לשפר אותם.

לקבוצת העבודה הוצעו מספר מקודדים. מהם נבחרו שני מקודדים עיקריים כבסיס: CELT של קרן Xiph ו־SILK של סקייפ. סקייפ שחררה את קוד המקור שלו והתחייבה שמרגע שיאושר התקן, היא תספק רישיון חופשי לשימוש לפטנטים הנוגעים למימושו. אחד המועמדים הנוספים שהוצע לקבוצת העבודה היה Broadvoice של יצרנית השבבים Broadcom. נעשה שימוש גם בחלקים קטנים מהקוד שלו באופוס.

בשנת 2010 ניתן למקודד השם אופוס (לאחר שימוש זמני בשם Harmony) למרות שבמקרה לחברת אוקטסיק יש מוצר עם אותו השם.

התקן אושר סופית בתאריך 11 בספטמבר 2012.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פורמטים דיגיטליים
קטגוריה:תוכנה חופשית
קשובית

קַשׁוּבּית היא שפה סלאבית מערבית ממשפחת , המהווה ניב של פולנית המדובר באזור פומרניה. משמשת כלשון החינוך במספר ערים באזור פומרניה. השפה נכתבת באלפבית הקשובי המבוסס על האלפבית הלטיני.

==ראו גם==
*שפות סלאביות מערביות

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20100529021029/http://ec.europa.eu/education/languages/archive/languages/langmin/euromosaic/pol3_en.html הסבר על השפה באתר על שפות אירופה], באתר Education and Training 
*[http://www.kaszubi.pl האתר הרשמי של השפה הקשובית], באתר Kaszubi 
דף מהמילון הקשובי של סטפן רמולט, פורסם בקראקוב, 1893

 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שפות סלאביות מערביות
פומרניה
קטגוריה:שפות
כריסטופר סטיבנס

ג'ון כריסטופר (כריס) סטיבנס (באנגלית: John Christopher "Chris" Stevens; נולד ב-18 באפריל 1960 - 12 בספטמבר 2012) היה דיפלומט אמריקני שכיהן כשגריר ארצות הברית בלוב לאחר המהפכה בשנת 2011. ב-11 בספטמבר 2012 נחנק סטיבנס למוות במתקפה על הקונסוליה האמריקאית בבנגזי כשזו עלתה באש. סטיבנס היה בן 52 בהירצחו.

== קורות חייו ==
סטיבנס נולד ב-18 באפריל 1960 בקליפורניה, בשנת 1982 קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, ותואר במשפטים בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת קליפורניה. בין השנים 1983–1985 שירת בחיל השלום והוצב במרוקו ולאחר מכן היה עורך דין בוושינגטון די. סי.

בשנת 1991 הצטרף לשירות החוץ של ארצות הברית וכיהן כדיפלומט במדינות המזרח התיכון, הוא כיהן בתפקיד בכיר בקונסוליה האמריקאית בירושלים, כמו כן כיהן בתפקידים שונים במצרים, סעודיה, סוריה ואיראן. את שירותו בלוב החל בשנת 2007 כסגן ראש המשלחת ובמהלך ההתקוממות בלוב שימש ממרץ 2011 כנציג מיוחד של ארצות הברית למועצת המעבר הלאומית. במאי 2012 הוא מונה כשגריר ארצות הברית בלוב.

=== הרצח ===
קברו של סטיבנס ב[[קליפורניה]]
ב-11 בספטמבר 2012 תקפו מחבלים את בניין הקונסוליה האמריקנית בבנגזי בה שהה סטיבנס והציתו אותו. בעת המתקפה על הבניין, התבצר סטיבנס בחדר המאובטח ושם נחנק כתוצאה משאיפת עשן בשל השרפה שאחזה בבניין הקונסוליה. כעבור שעתיים, בשעה 00:30 חולץ סטיבנס על ידי מקומיים כשהוא מחוסר הכרה והוסע לבית חולים מקומי, שם הרופא קבע את מותו לאחר 90 דקות של ניסיונות החייאה. בתחילה נטען כי ההתקפה על השגרירות באה בעקבות פרסום הסרט תמימותם של מוסלמים בה מוצג מוחמד באור שלילי, אולם מאוחר יותר גרסו חוקרי ביטחון כי הייתה זו התקפה מתוכננת של גורמי טרור המזוהים עם אל-קאעידה שביקשו לנצל את התאריך הסמלי במלאת 11 שנה לפיגוע במגדלי התאומים.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים של אוניברסיטת קליפורניה
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית בלוב
קטגוריה:חללי טרור אמריקאים
קטגוריה:דיפלומטים שנרצחו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2012
נשימה מעגלית

נשימה מעגלית (באנגלית: Rebirthing) היא שיטת רפואה אלטרנטיבית המבוססת על תרגול נשימה שמטרתה היא טיפול בבעיות רגשיות, שחרור מתחים, שינוי דפוסי התנהגות וכדומה. השיטה מתבססת על ההנחה שבעיות רגשיות רבות נובעות מזיכרונות מודחקים מתקופת הלידה והילדות המוקדמת. אלו יוצרים, לטענת העוסקים בשיטה, "חסימות" שתהליך הנשימה המעגלית מאפשר "פתיחה" שלהן. בשנים האחרונות השיטה צוברת פופולריות ברחבי העולם כחלק מגל הניו אייג'. יחד עם זאת, אין מחקרים מבוקרים שמעידים על יעילותה והיא נחשבת לפסאודו-מדע.

==היסטוריה==
לאונרד אור וסונדרה ריי פיתחו את שיטת הנשימה המעגלית בשנת 1974. לאונרד אור חווה הארה אשר נגרמה, לטענתו, על ידי צורת נשימה שונה. באותה הארה הוא חווה מחדש, לטענתו, זיכרונות מלידתו. אור האמין שעל ידי חזרה לחוויית הלידה תוך כדי ביצוע נשימה מעגלית ניתן לבצע ריפוי של "טראומת הלידה".

==עקרונות השיטה==
נשימה מעגלית היא נשימה מודעת בה נשמר הרצף בין קצה השאיפה וקצה הנשימה. ההימנעות מהפסקות יוצרות "עיגול" ו"רצף" של הנשימה. לדעת המטפלים, טכניקת הנשימה מביאה את המתרגל למצב בו התנגדויות והגנות האופייניות להתנהגותו נחלשות, דבר המאפשר העלאת זיכרונות, רגשות ותחושות שנסתרות מ"התודעה המודעת" שלו. לדעתם, השילוב של רגיעה עמוקה, פתיחות של הגוף והרוח, וקליטה מוגברת של חמצן, מסייע בטיפול בדברים שחוסמים את "הזרימה הטבעית" של הגוף. 

מבחינה ביולוגית כאשר הנשימה המעגלית מהירה, היא מעוררת את מערכת העצבים הסימפתטית (תת-מערכת במערכת העצבים האוטונומית, האחראית על התמודדות עם מצבי דחק). העוררות שנוצרת במערכת מביאה לתגובות רגשיות וגופניות אינטנסיביות, אשר בהמשך מביאות לפורקן רגשי מרפא לטענת מטפלים מהתחום. הפורקן הרגשי בשילוב עם מעבר לנשימה איטית ו"רכה" יותר מביא להפעלה של המערכת הפאראסימפתטית (תת-מערכת במערכת העצבים האוטונומית - האחראית על הרגעה, שגשוג ושימור).

== לקריאה נוספת ==
* תמי דגים- נוימן, ריברסינג: עוצמת נשימת החיים.
* אור חנה, כמו אוויר לנשמה, הוצאת אסטרולוג משכל.
* Orr Leonard and Ray Sondra. “Rebirthing in the New Age”, Celestial Arts, Berkeley, CA, 1977

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.rebirthingbreathwork.com/ האתר של לאונרד אור] 

קטגוריה:רפואה אלטרנטיבית
קטגוריה:נשימה
משה רום

משה רום (13 באוקטובר 1938 – 17 במאי 2007) היה ראש עיריית חולון הרביעי (ראש העיר הנבחר השלישי).

== ביוגרפיה ==
רום נולד בחולון להורים מעולי העלייה החמישית. שירת בצה"ל בפיקוד ההדרכה והשתתף כאיש מילואים במלחמת ששת הימים. הוא למד משפטים, הוסמך כעורך דין ושימש כתובע צבאי. אחר כך הקים משרד עצמאי ועסק בתחום הפלילי. בין השאר ייצג את רוצחי עמוס אוריון ואת יחזקאל אסלן.

נבחר כחבר במועצת העיר חולון מטעם המפלגה הליברלית הישראלית והליכוד והיה יושב ראש האופוזיציה בה. במאי 1988 נבחר כמועמד הליכוד לראשות עיריית חולון, לאחר מתיחות רבה בסניף הליכוד בעיר ומול מועמד חרות, אורי אלמוג שלבסוף הוצב במקום השני.

בבחירות לרשויות המקומיות שנערכו ב-28 בפברואר 1989 זכה רום ונבחר לראש עיריית חולון. במקביל היה גם סגן יושב ראש מרכז השלטון המקומי בישראל. לאחר הבחירות לא הצליח להקים קואליציה עירונית יציבה. באפריל 1990 הצליח לשכנע שישה מנציגי המערך להצטרף לקואליציה תמורת תפקידים שונים בעירייה כולל מינוי 4 סגני ראש עיר, למרות שלפי הכללים מותר היה למנות רק 3 בחולון.
 
לאחר הבחירות העירוניות של שנת 1993, בהן ניצח מוטי ששון, חזר רום לפעילותו כעורך דין. בבחירות לרשויות המקומיות בשנת 2003 התמודד שוב על ראשות העירייה. רום הפסיד שוב למוטי ששון ורשימתו הייתה היחידה שלא עברה את אחוז החסימה.

רום נפטר ב-2007.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.holon.muni.il/HolonCity/History/Lists/List/CustomDispForm.aspx?ID=4 עו"ד משה רום], באתר עיריית חולון

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריית חולון
קטגוריה:עורכי דין פליליים ישראלים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם הליכוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
ריי ג'קנדוף

ריי ג'קנדוף (באנגלית: Ray Jackendoff; נולד ב-23 בינואר 1945) הוא בלשן יהודי אמריקאי, מרצה לפילוסופיה ומראשי המרכז ללימודים קוגניטיביים באוניברסיטת טאפטס.

== ביוגרפיה ==
ג'קנדוף עוסק בקו התפר שבין הבלשנות הגנרטיבית לבלשנות הקוגניטיבית, ומחקריו, אף כי אינם דוחים את קיומו של דקדוק אוניברסלי מולד, מבקשים להציע תיאור של השפה העומד בקנה אחד עם ההבנה המדעית של התודעה והקוגניציה האנושית. הוא היה תלמידם של נועם חומסקי ומוריס האלה במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס (MIT), שם השלים את לימודי הדוקטורט ב-1969.

מחקריו של ג'קנדוף עוסקים בסמנטיקה של השפה ובביטויים הלקסיקליים והתחביריים שלה. העיסוק שלו בסמנטיקה מושגית התפתח לכלל תאוריה רחבת היקף של יסודות השפה. הוא יצא נגד ההתמקדות המופרזת של תאוריית הדקדוק הגנרטיבי בתחביר, והציע שגם הסמנטיקה והפונולוגיה הם יסודות גנרטיביים. לשיטתו, המשמעות היא מערכת עצמאית, שאינה כפופה לחלוטין לתחביר אלא משיקה לו. מאידך גיסא, בניגוד לחלק מחסידי הסמנטיקה הגנרטיבית, ג'קנדוף מדגיש שגם התחביר איננו כפוף לחלוטין לסמנטיקה. התאוריה שלו עוסקת בממשק שבין הסמנטיקה לתחביר, מתוך ניסיון לעמוד על החוקיות והמבניות של הקשרים ביניהם.

ג'קנדוף היה אחד הבלשנים הראשונים שהתייחסו לחוש הראייה כאל מרכיב חשוב בתיאור המשמעות והשפה. נוסף למחקריו הבלשניים, הוא פרסם עם המלחין והתאורטיקן פרד לרדהל (Lerdahl) מחקר העוסק במבנים הגנרטיביים של המוזיקה ומבקש להעמיד מעין "דקדוק מוזיקלי".

==מפרסומיו==
<div class="mw-content-ltr">
* Jackendoff, Ray (1972). Semantic Interpretation in Generative Grammar. Cambridge, MA: MIT Press.
* Jackendoff, Ray (1977). X-Bar Syntax: A Study of Phrase Structure. Cambridge, MA: MIT Press.
* Jackendoff, Ray (1983). Semantics and Cognition. Cambridge, MA: MIT Press..
* Lerdahl, Fred & Ray Jackendoff (1983). A Generative Theory of Tonal Music. Cambridge, MA: MIT Press.
* Jackendoff, Ray (1987). Consciousness and the Computational Mind. Cambridge, MA: MIT Press.
* Jackendoff, Ray (1990). Semantic Structures. Cambridge, MA: MIT Press.
* Jackendoff, Ray (1992). Languages of the Mind: Essays on Mental Representation. Cambridge, MA: MIT Press.
* Jackendoff, Ray (1993). Patterns in the Mind: Language and Human Nature. New York, NY: Harvester Wheatsheaf.
* Jackendoff, Ray (1997). The Architecture of the Language Faculty. Cambridge, MA: MIT Press.
* Jackendoff, Ray (2002). Foundations of Language: Brain, Meaning, Grammar, Evolution. Oxford: Oxford University Press.
* Culicover, Peter W. & Ray Jackendoff (2005). Simpler syntax. Oxford: Oxford University Press.
* Jackendoff, Ray (2007). Language, Consciousness, Culture: Essays on Mental Structure (Jean Nicod Lectures). Cambridge, MA: MIT Press.
* Jackendoff, Ray (2010). Meaning and the Lexicon: The Parallel Architecture 1975–2010. Oxford: Oxford University Press.
 </div>

==ראו גם==
* יחס תמטי (בלשנות)

==קישורים חיצוניים==
* [http://ase.tufts.edu/philosophy/people/jackendoff.shtml ג'קנדוף באוניברסיטת טאפטס]
* [http://ase.tufts.edu/cogstud/ המרכז ללימודים קוגניטיביים]
* [http://thesciencenetwork.org/programs/cogsci-2011/interview-with-ray-jackendoff שיחה עם ריי ג'קנדוף] (וידאו)

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בלשנים ולשונאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס רומלהארט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
פרנץ גרילפרצר

אנדרטת פרנץ גרילפרצר מאת [[קרל קונדמן ורודולף ווייר בפולקסגארטן, בווינה]]
פרנץ גרילפרצר (Franz Grillparzer, 15 בינואר 1791, וינה - 21 בינואר 1872, וינה) היה מחזאי וסופר אוסטרי, שנחשב גם למשורר הלאומי של אוסטריה.

== חייו ==
גרילפרצר למד משפטים. אחרי גמר לימודיו בשנת 1811 הוא עבד כמורה ופקיד, עד שלבסוף קיבל משרה במשרד האוצר, שם עבד עד ליציאתו לגמלאות בשנת 1856. שנים רבות היה מאורס לקתרינה פרוליך, מבלי לשאת אותה לאישה. הוא ערך נסיעות לאיטליה, גרמניה, פריז, אתונה וקונסטנטינופול

==יצירתו==
ביצירתו הושפע גרילפרצר הן מהמהפכה הצרפתית והן מהיוזפיזיזם על שם קיסר יוזף, סוג של אבסולוטיזם נאור. אך מחזהו הראשון עדיין מושפע מהרומנטיקה, והוא סוג של טרגדיית גורל. במחזה "ספפו" הוא כבר פיתח את סגנונו האישי. ב"גלי הים והאהבה" הוא עסק במיתוס של הרו ולאנדרוס. שני המחזות הם מהחשובים ביותר ביצירתו.
חלק מיצירותיו צונזרו, למרות שנאמנותו לאוסטריה הייתה מעל לכל ספק.

== התייחסות אליו ביצירות אחרות ==
הרומן "העולם על פי גארפ" עוסק בין היתר בו וביחסו לווינה.

== יצירות מתורגמות לעברית ==
* תרגומים מיצירותיו: אוטוביוגרפיה ; היהודיה מטולדו ; ספפו ; אסתר ; גלי הים והאהבה. 2002. הוצאת ירון גולן.

==גלריית תבליטים מאת רודולף ווייר בהשראת מחזותיו באנדרטה לזכרו בווינה ==
<gallery>
Des Meeres und der Liebe Wellen at Grillparzer monument, Vienna.jpg|"גלי הים והאהבה" 
Sappho at Grillparzer monument, Vienna.jpg|"ספפו" 
Der Traum ein Leben at Grillparzer monument, Vienna.jpg|"החלום כחיים" 
Die Ahnfrau- Grillparzer monument, Vienna.jpg| "האב הקדמון" 
Wien Grillparzerdenkmal Relief Medea.jpg|"מדיאה" 
Wien Grillparzerdenkmal Relief König Ottokars Glück und Ende.jpg|"המזל והסוף של המלך אוטוקאר" 
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים אוסטרים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של היצינג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וינה
קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1791
קטגוריה:נפטרים ב-1872
אל-מיאסה בנת חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני

השייח'ה אל-מיאסה בנת חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני (בערבית: الشيخة المياسة بنت حمد بن خليفة آل ثاني; נולדה ב-1983) היא בתו ה-14 של חמד בן ח'ליפה אאל ת'אני, האמיר לשעבר של קטר. היא בתו הבכירה של האמיר מאשתו השנייה, אחותו של האמיר הנוכחי תמים בן חמד אאל ת'אני. היא תוארה כ"אישה המשפיעה ביותר בעולם האמנות".

==השכלה וקריירה==
לשייח'ה אל-מיאסה יש תואר ראשון במדע המדינה וספרות מאוניברסיטת דיוק, אותו קיבלה ב-2005. בזמן שלמדה באוניברסיטת דיוק היא כיהנה כסגנית נשיא של האגודה הבינלאומית, סגנית נשיא של החזית העיראקית לדיאלוג לאומי והייתה נציגת במודל האו"ם בין השנים 2001-2000.

בין השנים 2004-2003 היא למדה באוניברסיטת פריז-1 (פנתאון-סורבון) והמכון למדע המדינה פריז.

עם סיום לימודיה הקימה את עמותת "Reach Out To Asia", ארגון פילנתרופי המגיש סיוע לקורבנות אסונות הטבע האחרונים באסיה על ידי מתן חינוך איכותי. אל-מיאסה מכהנת גם בראש רשות המוזיאונים של קטר ומכון קולנוע דוחה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:ילידות 1983
קטגוריה:נשים קטריות
קטגוריה:קטרים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:קטרים שנולדו במאה ה-20
מרצדס-בנץ SL-קלאס

מרצדס-בנץ SL-קלאס (Mercedes-Benz SL-Class) היא מכונית ספורט גראן טוריסמו המיוצרת על ידי החברה הגרמנית מרצדס החל משנת 1954.

ראשי התיבות של SL הוא Sport Leicht.

בשנת 1990 זכה דגם "מרצדס-בנץ SL-קלאס" במקום השני בפרס מכונית השנה באירופה. דגם סיטרואן ZX דורג במקום הראשון, ופורד פיאסטה דורגה במקום השלישי.

==היסטוריה וגרסאות==

==גרסאות==
*(1954-1963) סדרת ה־300SL ו־190SL
*(1963-1971) סדרת ה־W113
*(1972-1989) סדרת ה־R107
*(1989-2002) סדרת ה־R129
*(2002-2011) סדרת ה־R230
*(2012-הווה) סדרת ה־R231

<gallery widths="125px" heights="125px" perrow="6">
קובץ:Mercedes 300SL Coupe vr silver EMS.jpg|סדרת ה-300SL
קובץ:71-Mercedes-Benz-280SL-1.jpg|280SL מסדרת ה-W113
קובץ:Merc.280sl.arp.jpg|280SL מסדרת ה-R107
קובץ:MB SL 500 SILVER ARROW.JPG|SL500 מסדרת ה-R129
קובץ:Mercedes-Benz SL500.jpg|SL500 מסדרת ה-R230
קובץ:2013 Mercedes-Benz SL 550 vf.jpg|SL550 מסדרת ה-R231
</gallery>

==במשטרת דובאי==
דגם "מרצדס-בנץ SL-קלאס" מופעל כ-ניידת משטרה במשטרת דובאי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

SL-קלאס
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1954
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
ג'ון וינטר קרופוט

ג'ון וינטר קרופוט (באנגלית: John Winter Crowfoot 1873–1959) היה ארכאולוג אנגלי, חפר בירושלים בעיר דוד ובעיר שומרון, היה נשיא הקרן לחקר ארץ ישראל.

==קורות חיים==
קרופוט נולד באנגליה את השכלתו האקדמית רכש באוניברסיטת אוקספורד. בשנת 1897 היה סטודנט בבית הספר הבריטי לארכאולוגיה באתונה ובין השנים 1900-1899 שימש כמרצה ללימודים קלאסיים באוניברסיטת ברמינגהאם. בשנת 1901 הצטרף לשירות המדינה המצרי כעוזרו של האחראי על החינוך. ב-1903 קיבל את משרת סגן מנהל מכללת גורדון בחארטום שבסודאן. בשנת 1909 חזר למצרים ושימש כמפקח משרד החינוך. בשנת 1914 הוא חזר לסודאן לתפקיד מנהל מכללת גורדון ובמקביל מונה למנהל מחלקת העתיקות של סודאן. בתפקידיו אלה שימש עד לפרישתו בשנת 1926 משירות המדינה של סודאן.

לאחר פרישתו הגיע לארץ ישראל לתפקיד מנהל בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בירושלים. בהיעדר מקורות מימון, הוא יצר שיתוף פעולה עם בית הספר האמריקאי לחקר המזרח שהעמיד לרשותו ולרשות תלמידיו את מתקני בית הספר והספרייה.

במסגרת פעילותו שיתף פעולה עם הקרן לחקר ארץ ישראל, במסגרת זו חפר בשנת 1927 ביחד עם הארכאולוג ג'רלד פיצ'ג'רלד (Fitzgerald) בעיר דוד. זו הייתה החפירה האחרונה שנעשתה באזור זה בתקופת המנדט הבריטי. בין השנים 1930-1928 חפר ביחד עם אוניברסיטת יל בג'רש בירדן. בין השנים 1935-1931 היה מנהל החפירה של העיר שומרון, בחפירה התברר כי העיר חרבה פעמים רבות, ובכל פעם שנבנתה מחדש פורקו כל בנייניה והיא נבנתה מחדש על הסלע באמצעות אבנים מהבניינים הישנים, דבר שהקשה על הבחנה בין השכבות השונות. במסגרת חפירה זו נמצאה הקבוצה השנייה של חרסי שומרון.

בשנת 1945 חזר לאנגליה והפך למנהל הקרן לחקר ארץ ישראל. הוא שימש בתפקידו זה עד שנת 1950. בשנה זו מונה ליו"ר בית הספר הבריטי לארכאולוגיה בירושלים, ובשנת 1953 מונה לנשיא בית הספר. הוא שימש בתפקידו זה עד יום מותו.

בתו של קרופוט הייתה דורותי קרופוט הודג'קין שזכתה בפרס נובל לכימיה.

==מספריו==
<div style="direction: ltr;">
* [http://openlibrary.org/works/OL12653699W/The_buildings_at_Samaria The buildings at Samaria] by J.W.Crowfoot, Kathleen M.Kenyon,E.L.Sukenik, Palestine Exploration Fund, 1942
* [http://openlibrary.org/works/OL12653700W/The_island_of_Meroe%CC%88 The island of Meroë] by J.W. Crowfoot and Meroitic inscriptions. Published 1911 by Egypt Exploration Fund in London
* [http://openlibrary.org/works/OL12653701W/The_objects_from_Samaria The objects from Samaria] by J.W. Crowfoot, G.M. Crowfoot, Kathleen M. Kenyon; Published 1957 by Palestine Exploration Fund
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20111207095111/http://yourarchives.nationalarchives.gov.uk/index.php?title=Crowfoot,_John_Winter_(1873-1959)_Educational_Administrator_Archaeologist ג'ון קרופוט בוויקי הארכיב הבריטי]
* [https://web.archive.org/web/20150615013621/http://www.pef.org.uk/profiles/john-winter-crowfoot-1873-1959 ג'ון וינטר קרופוט] באתר הקרן לחקר ארץ ישראל

קטגוריה:ארכאולוגים בריטים
קטגוריה:ארץ ישראל: ארכאולוגים
קטגוריה:חופרים בעיר דוד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1873
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1959
נמל התעופה הבין-לאומי אנטבה

שקיעה מעל אנטבה
מסוף הנוסעים
נמל התעופה הבין-לאומי אנטבה (באנגלית: Entebbe International Airport) הוא נמל התעופה הבינלאומי העיקרי של אוגנדה. המטה הראשי של רשות התעופה האזרחית של אוגנדה נמצא בשדה תעופה זה.

==מיקום==
שדה התעופה נמצא סמוך לעיירה אנטבה, על חוף אגם ויקטוריה, 41 ק"מ דרומית-מערבית לרובע העסקים המרכזי של קמפלה, בירת אוגנדה, והעיר הגדולה ביותר במדינה.

==היסטוריה==
שדה התעופה נבנה ב-1928-1929. המטוסים הראשונים שהשתמשו בשדה התעופה החדש היו של חיל האוויר המלכותי, שהשתמשו במסלול דשא באורך של 900 מטרים, בתאריך 17 בפברואר 1929. בינואר 1932 החלו להשתמש בשדה לשם שירותי דואר בין אנטבה לקהיר. בשנת 1935 שופץ המסלול וב-1944-1945 המסלול הראשי (12/30) נסלל והוארך לאורך של 1,600 מטרים. ב-10 בנובמבר 1951 שדה התעופה נפתח מחדש באופן רשמי לאחר שהמסלולים הורחבו עוד יותר (מסלול 12/30 הוארך לכדי 3,300 מטרים).
מסוף הנוסעים נבנה בשנות ה-70 המאוחרות.

===מבצע אנטבה===

ב-27 ביוני 1976 (כ"ט בסיון ה'תשל"ו) נחטף מטוס איירבוס A300 של חברת התעופה הצרפתית אייר פראנס, בטיסה 139 מנמל התעופה בן-גוריון לפריז, לאחר שערך חניית ביניים באתונה. במטוס שהו באותה עת 248 נוסעים ו-12 אנשי צוות.
במבצע של סיירת מטכ"ל חולצו השבויים שהוחזקו בשדה והושבו לישראל. נזקים רבים נגרמו לשדה התעופה במבצע, כך שפתיחתו המחודשת של הטרמינל הייתה רק לאחר שנים מספר.

==תאונות ותקריות==
* בשנת 1976, טיסה 139 של חברת התעופה אייר פראנס מתל אביב לפריז נחטפה ונלקחה לאנטבה. קומנדו ישראלי חילץ את בני הערובה במבצע אנטבה.
* ב-9 במרץ 2009, טיסה של חברת ארוליפט מסוג איליושין Il-76-S9 SAB התרסקה לתוך אגם ויקטוריה לאחר המראה מנמל התעופה של אנטבה, אוגנדה, והרג את כל 11 האנשים שהיו על הסיפון מכיוון ששניים מהמנועים עלו באש בהמראה. המטוסים היו חכורים על ידי דינקרופ מטעם אמיסון. התאונה נחקרה על ידי משרד התחבורה של אוגנדה, שקבע כי כל ארבעת המנועים זמנם פג וארוליפט חיזקו אותם בעבודה רשלנית ללא אישורים אך טענה זו לא ניתנת להוכחה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

אנטבה
קטגוריה:אוגנדה: מבנים
קטגוריה:אנטבה
קטגוריה:מבצע יונתן
המאורעות בוואחאקה (2006)

ממוזער
המאורעות בוואחאקה שבמקסיקו החלו במאי 2006 והתעצמו ונמשכו עד דצמבר של אותה שנה. מנהיגיה דרשו את התפטרותו של המושל אוליסס רואיס אורטיס בטענה שזייף את הבחירות.

==רקע==
ואחאקה היא אחת מ-32 מדינות מקסיקו, שטחה כ-94,000 קמ"ר ומספר התושבים בה בשנת 2006 היה כשלושה וחצי מיליון איש. זו מדינה חקלאית ברובה. היא נמצאת בדרומה של מקסיקו וגובלת לאוקיינוס השקט. אוכלוסייתה דומה למדינה השכנה צ'יאפס, וגם התפתחות השביתה הושפעה מהמרד בצ'יאפס.

==התפתחות השביתה==
כבשנים רבות, דרשו המורים באמצעות האיגוד המקצועי שלהם ב-1 במאי העלאה של המשכורות, שיפור התנאים הפיזיים בבתי הספר ותוספות נוספות כמו ארוחת בוקר לילדים, שמגיעים רעבים לבית הספר. המושל רואיס הסית ותקף את המורים. ב-22 במאי פרצה שביתת המורים הגדולה. המורים התבצרו בכיכר המרכזית של ואחאקה, עיר הבירה של המדינה.

ב-14 ביוני, בשעה שלוש וחצי לפנות בוקר ניסו 3,000 שוטרים בעזרת מסוקים ואנשי כיבוי אש לכבוש את הכיכר, כשמולם עומדים 30,000 מפגינים. בעקבות הקרבות הוקם "ארגון הגג של העמים של ואחאקה" (APPO) שהרחיב את הביצורים ברחבי העיר. אחת הססמאות הבולטות הייתה: "איננו זקוקים למנהיגים בשביל לפתור את הבעיות שלנו."
האופוזיציה טענה לזיוף הבחירות. ב-1 באוגוסט כבשו השובתים את תחנות הרדיו והטלוויזיה. באוגוסט הגיע העימות להסלמה עם הרוגים.

ב-20 בספטמבר יצאה שיירה לכיוון מקסיקו סיטי כדי לדון עם הממשלה המרכזית. אחרי שבועיים של דיונים הגיעו הצדדים להסכמות שהיו יכולות להפסיק את השביתה. אך באוקטובר הסלים העימות ביוזמת המשטרה המקומית, דבר שהוביל להתערבות של המשטרה הפדרלית של מקסיקו. העימות הגיע למקסיקו סיטי.

מה-14 בנובמבר עד ה-17 בנובמבר ערכה ה-APPO הפגנה במטרה לייסד חוקה חדשה לוואחאקה. החל מה-27 בנובמבר פתחה המשטרה הפדרלית של מקסיקו במתקפה מאסיבית, שדיכאה את ההתקוממות לבסוף.

בעימות נהרגו יותר מ-100 בני-אדם עם אלפי פצועים ואלפי עצורים.

==משמעות בינלאומית==
אחרי רצח העיתונאי האמריקאי בראד ויל ב-27 באוקטובר התעורר עניין בינלאומי במהומות, ואישים רבים חתמו על עצומה התומכת ב-APPO, ביניהם נועם חומסקי, אדוארדו גלאנו, מייקל הרט, נעמי קליין, מייקל מור, אנטוניו נגרי, ארונדהטי רוי, הווארד זין ואחרים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מהומות
קטגוריה:מקסיקו: היסטוריה
קטגוריה:2006
קטגוריה:הפגנות
פאלאצו דיי נורמני

ממוזער
פאלאצו דיי נורמני (באיטלקית: Palazzo dei Normanni) או גם הארמון המלכותי (Palazzo Reale) הוא ארמון מהתקופה הנורמנית בעיר פלרמו, במחוז סיציליה באיטליה. הארמון שימש כמקום מושבם של בזמן שלטון הנורמנים. לאחר מכן שימש כמושב השלטון העיקרי לשליטי סיציליה הבאים. מאז שנת 1946 הוא משמש כמקום המושב של . הבניין הוא בית המלוכה העתיק ביותר באירופה; והיה מקום מגוריהם הפרטי של שליטי ממלכת סיציליה, והמושב הקיסרי של פרידריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה וקונראד הרביעי, מלך גרמניה.

==היסטוריה==
הארמון עומד במה שהיה המקום הגבוה ביותר במרכז עיר העתיקה, במרחק קצר מעל ההתיישבות הפונית הראשונה.

הבניין הראשון, אל-קאסר (בערבית القصر, טירה או ארמון), ככל הנראה, התחיל במאה התשיעית על ידי האמיר של פלרמו. חלקים מהבניין המוקדם הזה עדיין נראים ביסודות ובמרתפים, בהם יש קמרונות ערביים טיפוסיים. לאחר שהנורמנים כבשו את סיציליה בשנת 1072 (6 שנים בלבד לאחר שכבשו את אנגליה) וייסדו את פלרמו כבירת החדשה, נבחר הארמון כמקום מגוריהם העיקרי של המלכים. המלכים הנורמנים הפכו את הארמון הערבי לשעבר למתחם רב תכליתי ששימש למטרות מנהל ומגורים כאחד. כל הבניינים נקשרו זה לזה באמצעות ארקדות והוקפו בגנים, שתוכננו על ידי מיטב הגננים של המזרח התיכון. בשנת 1132 הוסיף המלך רוג'רו השני למתחם את קפלה פלאטינה המפורסמת.

בתקופת שלטונם של הקיסרים השוואבים, הארמון שמר על תפקידיו הניהוליים, והיה מרכז לשירה סיציליאנית, אך לעיתים רחוקות שימש כמקום מושב קבוע לשלטון, במיוחד בתקופת .

המלכים מ וממלכת אראגון העדיפו מקומות אחרים. הארמון חזר לתפקיד אדמיניסטרטיבי חשוב במחצית השנייה של המאה השש-עשרה, כאשר המושלים מטעם ספרד בחרו בו כמקום מגוריהם הרשמי, ובצעו שיפוצים חשובים, המכוונים לצרכיהם הייצוגיים והצבאיים, תוך יצירת מערכת של באסטיונים.

השליטים מטעם בנו חדרי קבלה נוספים (לה סאלה רוסה, לה סאלה ג'אלה ולה סאלה ורדה, בהתאמה האולם האדום, הצהוב והירוק) ושחזרו את סאלה ד'ארקולה (אולם הרקולס), שנקרא כך על שם ציורי הפרסקו המתארים את הגיבור המיתולוגי הרקולס.

משנת 1946 משמש הארמון כמקום המושב של . האגף המערבי (עם הפורטה נואבה) הוקצה לצבא איטליה והוא מקום מושבה של מפקדת האזור הצבאי הדרומי.

במהלך שנות השישים בוצע בארמון שיקום מקיף בניהולו של רוזריו לה דוקה (Rosario La Duca).

הארמון הוא גם מקום מושבו של .

הארמון מכיל את קפלה פלאטינה, ללא ספק הדוגמה הטובה ביותר ל"" שהיה נפוץ בסיציליה של המאה ה-12. הפסיפסים הנפלאים, גג העץ, מהוקצע ומצויר בפרוטרוט, וציפוי השיש בחלק התחתון של הקירות והרצפה בוצעו בקפדנות. מהארמון עצמו החלק הגדול נבנה מחדש והורחב בתקופת שלטון ממלכת אראגון, אך נותרו כמה חלקים מקוריים מהבניין של רוג'רו השני, במיוחד האולם שנקרא סאלה נורמנה ("האולם הנורמני").

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:איטליה: ארמונות
קטגוריה:פלרמו: מבנים
האיגוד האמריקאי למחקר מעבר לים

האיגוד האמריקאי למחקר מעבר לים (באנגלית: The American Society of Overseas Research; בראשי תיבות: ASOR) נקרא בעבר בית הספר האמריקאי לחקר המזרח (באנגלית: American Schools of Oriental Research), הוא איגוד אמריקאי ללא מטרת רווח, שבסיסו בעיר אלכסנדריה, וירג'יניה שבארצות הברית. מטרת האיגוד היא ליזום, לעודד ולתמוך במחקר והבנה ציבורית של התרבויות וההיסטוריה של המזרח הקרוב הקדום מן הזמנים הקדומים ביותר ועד ימינו. האיגוד מעניק לחוקרים ולסטודנטים, מלגות ומענקי מחקר להשתתפות בעבודת שטח ופרסי הוקרה בתחומי המחקר השונים.

האיגוד נוסד בשנת 1900 בשם "בית הספר האמריקאי למחקר ולימודי המזרח בפלשטינה" (The American School of Oriental Study and Research in Palestine), ומטהו הראשון היה בירושלים.
עשרים ואחד קולג'ים, אוניברסיטאות ובתי ספר תאולוגיים הקימו את ASOR, בעוד שלושה ארגונים תמכו ופיקחו על ייסודו: המכון לארכאולוגיה של אמריקה , האגודה לספרות מקראית והאגודה האוריינטלית האמריקאית. בשנת 1921 הארגון התאגד בארצות הברית והחל להשתמש בשם "בתי הספר האמריקאים לחקר המזרח" (The American Schools of Oriental Research). בשנת 2021, האיגוד קיבל את שמו הנוכחי.

באיגוד חברים כ־60 מוסדות וכ־2,100 חברים בודדים והוא תומך בשלושה מוסדות מחקר מחוץ לארצות הברית:
* מכון אולברייט למחקר ארכאולוגי היושב בירושלים. המכון נוסד בשנת 1900 בתחילה בשם בית הספר האמריקאי לחקר המזרח, בשנת 1970 שונה לשמו הנוכחי לכבודו של הארכאולוג האמריקאי ויליאם פוקסוול אולברייט. תפקיד המכון לחקור את ההיסטוריה, הספרות, והתרבות של המזרח הקרוב מהעת העתיקה ועד ראשית התקופה האִסלאמית הקדומה. המכון סייע בפרסומים הראשונים של מגילות מדבר יהודה.
* המכון האמריקאי למחקר ארכאולוגי של קפריסין (Cyprus American Archaeological Research Institute), שמושבו בניקוסיה.
* המרכז האמריקאי לחקר המזרח שמושבו בעמאן.

המכונים מעבר לים תומכים בחוקרים הפועלים במזרח התיכון המתמקדים בארכאולוגיה של המזרח הקרוב, שפות שמיות, היסטוריה, לימודי מקרא ומגוון תחומים אחרים. המכונים חברים במועצת מרכזי המחקר האמריקאים מעבר לים .

אחת לשנה מקיים האיגוד בארצות הברית כנס שנתי. הכנס מתחיל שמונה ימים לפני חג ההודיה. בשנת 1997, התקיים הכנס הראשון בעיר נאפה, קליפורניה. בשנת 2008 התקיים הכנס בבוסטון והשתתפו בו 730 חוקרים מרחבי העולם. הכנס ב־2020 נערך באורח מקוון והכנס ב־2021 התקיים בשיקגו.

==כתבי עת==
האיגוד מפרסם שלושה כתבי עת מדעיים, שניים מתוכם הם כתבי עת אקדמאים. הוצאת אוניברסיטת שיקגו החלה לפרסם את כל שלושת כתבי העת בשנת 2019:
* Bulletin of the American Schools of Oriental Research – הידוע בשם BASOR - מפרסם מאמרים העוסקים בארכאולוגיה, היסטוריה ואפיגרפיה של המזרח הקרוב.
* Journal of Cuneiform Studies - נוסד בבגדאד בשנת 1947 ומפרסם מאמרים באנגלית, בגרמנית ובצרפתית, העוסקים בשפה ובהיסטוריה של מסופוטמיה בעת העתיקה.
* הרבעון Near Eastern Archaeology – כתב עת המיועד לקהל הרחב.

== קישורים חיצוניים==
* 

* [http://aiar.org אתר מכון אולברייט לארכאולוגיה] 
* [http://www.bu.edu/acor אתר המרכז האמריקאי לחקר המזרח] 
* [http://www.caari.org אתר המכון לארכאולוגיה של קפריסין] 

קטגוריה:מכוני מחקר אמריקאיים
קטגוריה:ארכאולוגיה
קטגוריה:בוסטון: חינוך
קטגוריה:מכוני מחקר לארכאולוגיה
קטגוריה:ארגוני מחקר לארץ ישראל
קטגוריה:המזרח הקרוב הקדום