ג'ים קורייר

ג'יימס ספנסר "ג'ים" קורייר ג'וניור (באנגלית: James Spencer "Jim" Courier, Jr; נולד ב-17 באוגוסט 1970) הוא טניסאי עבר אמריקאי. דורג במקום הראשון בעולם בטניס, במשך 58 שבועות (זמן מצטבר), מקום 11 בכל הזמנים (2013).

במהלך קריירת הטניס שלו, זכה קורייר ב-26 תארים ביחידים ו-6 תארים בזוגות, מהם 4 תארים ביחידים בטורנירי גראנד סלאם. הוא זכה פעמיים ברציפות באליפות אוסטרליה הפתוחה (1992, 1993) ופעמיים ברציפות באליפות צרפת הפתוחה (1991, 1992). הוא הגיע לשלבי הגמר בווימבלדון (1993), באליפות ארצות הברית הפתוחה (1991) ובאליפות סבב המאסטרס העולמי (1991 ו-1992).

קורייר מחזיק בשיא, לאחר שהגיע למשחקי הגמר בכל ארבעת טורנירי הגראנד סלאם (הישג שרק 7 טניסאים הצליחו להגיע אליו), בגיל 22 ובכך היה לטניסאי הצעיר ביותר שזכה להישג זה עד כה (2013).

בשנים 1992 ו-1995 זכה קורייר בגביע דייוויס עם נבחרת ארצות הברית.

בשנת 2005 זכה קורייר להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי לטניס.

== ביוגרפיה ==
קורייר נולד בסנפורד, פלורידה וגדל בדייד סיטי שבפלורידה. הוא התאמן באקדמיית הטניס של ניק בולטיירי. בשנים 1986 ו-1987 זכה בטורניר היוקרתי לנוער, דאנלופ אורנג' בול שנערך במיאמי ביץ' שבפלורידה ובשנת 1987 בטורניר זוגות נערים באליפות צרפת הפתוחה. 

בשנת 1988 הצטרף קורייר לסבב המקצוענים.

===1991===
בשנת 1991 זכה קורייר באליפות צרפת הפתוחה (דורג 9 בעולם). בטורניר הוא ניצח את בשלב רבע הגמר את סטפן אדברג משוודיה (1 בעולם), בשלב חצי הגמר את מייקל שטיך מגרמניה (12 בעולם) ובמשחק הגמר ניצח את חברו לאקדמיית הטניס בן ארצו אנדרה אגאסי (4 בעולם) ב-5 מערכות (3–6, 6–4, 2–6, 6–1, 6–4).

בהמשך אותה שנה הוא דורג במקום 4 בעולם והפסיד במשחק הגמר באליפות ארצות הברית הפתוחה לסטפן אדברג (2 בעולם) ב-3 מערכות (6–2, 6–4, 6–0). בשלב רבע הגמר הוא ניצח את חברו לאקדמיית הטניס בן ארצו פיט סמפראס (6 בעולם) ב-3 מערכות. 

בסוף השנה, באליפות סבב המאסטרס העולמי הפסיד קורייר במשחק הגמר לפיט סמפראס ב-4 מערכות (3–6, 7–6(5), 6–3, 6–4).

===1992===
בשנת 1992 זכה קורייר (2 בעולם) באליפות אוסטרליה הפתוחה לאחר ניצחון במשחק הגמר על סטפן אדברג (1 בעולם) ב-4 מערכות (6–3, 3–6, 6–4, 6–2). בשלב רבע הגמר הוא ניצח את עמוס מנסדורף מישראל ב-3 מערכות. 

ב-20 בפברואר 1992 הגיע קורייר למקום הראשון בעולם, ובכך היה לטניסאי העשירי שדורג במקום זה מאז 1973. הוא סיים את השנה במקום הראשון בעולם.

בהמשך השנה הגן קורייר על תוארו באליפות צרפת הפתוחה לאחר ניצחון במשחק הגמר על פטר קורדה מצ'כוסלובקיה (7 בעולם) ב-3 מערכות (7–5, 6–2, 6–1). בשלב רבע הגמר הוא ניצח את גוראן איווניסביץ' מקרואטיה (8 בעולם) ובשלב חצי הגמר הוא ניצח את אנדה אגאסי (11 בעולם).

באולימפיאדת ברצלונה (1992) הגיע קורייר לסיבוב השלישי, בו הספיד למרק רוסה משווייץ ב-3 מערכות (4-6, 2-6, 1-6), שגם זכה לבסוף במדליית הזהב. בסיבוב השני הוא ניצח את גלעד בלום מישראל ב-3 מערכות.

בסוף השנה, באליפות סבב המאסטרס העולמי הגיע קורייר (1 בעולם) למשחק הגמר בפעם השנייה ברציפות, אך הפסיד שוב, הפעם לבוריס בקר מגרמניה (7 עולם) ב-3 מערכות (6–4, 6–3, 7–5).

===1993===
בשנת 1993 באליפות אוסטרליה הפתוחה הגן קורייר על תוארו לאחר שניצח במשחק הגמר את יריבו סטפן אדברג (2 בעולם) ב-4 מערכות (6–2, 6–1, 2–6, 7–5). 

בהמשך השנה הגיע קורייר למשחק הגמר (2 בעולם) בפעם השלישית ברציפות, באליפות צרפת הפתוחה אך הפסיד לסרגיי ברוגרה מספרד (10 בעולם) ב-5 מערכות (6–4, 2–6, 6–2, 3–6, 6–3).

ביוני אותה שנה הגיע קורייר (3 בעולם) למשחק הגמר בווימבלדון והפסיד לפיט סמפראס (1 בעולם) ב-4 מערכות (7–6(7–3), 7–6(8–6), 3–6, 6–3). בשלב חצי הגמר הוא ניצח את סטפן אדברג (2 בעולם) ב-4 מערכות (6-4, 4-6, 2-6, 4-6).

===2010===
ב-27 באוקטובר 2010 התמנה קורייר לקפטן נבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית, אחרי שהחליף בתפקיד את פטריק מקנרו. קורייר פרש מתפקיד זה לאחר התבוסה לקרואטיה בחצי הגמר בשנת 2018. במהלך כהונתו כקפטן, קורייר הוביל את הנבחרת עם שיא של 10-8 ושתי השתתפויות בחצי הגמר<ref></ref>.

== חיים אישיים ==
בשנת 2010 נישא קורייר לסוזנה לינגמן.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:טניסאים אמריקאים
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות אוסטרליה הפתוחה
קטגוריה:טניסאים זוכי אליפות צרפת הפתוחה
קטגוריה:טניסאים אולימפיים אמריקאים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:טניסאים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:זוכי פרס ESPY: טניסאי השנה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970