OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בילי ברמנר

ויליאם ג'ון "בילי" ברמנר (באנגלית: William John "Billy" Bremner; 9 בדצמבר 1942 - 7 בדצמבר 1997) היה כדורגלן סקוטי ששימש כקפטן והיה משחקניה הבולטים ביותר של קבוצת הכדורגל לידס יונייטד בשנות השישים והשבעים. כמו כן שימש כקפטן נבחרת סקוטלנד, והיה מן השחקנים המובילים בה באותה תקופה.

== קריירה ==
ברמנר נולד בסטירלינג, סקוטלנד. הוא צד את עינם של מגלי הכישרונות של לידס יונייטד בגיל 17 בעת ששיחק כדורגל בבית הספר, והוחתם בקבוצה בשנת 1959. הוא ערך את הופעת הבכורה בלידס ב-1960 ושיחק בקישור הקבוצה במשך כ-16 שנה בתקופת הזוהר של המועדון תחת שרביט האימון של מאמנה המצליח והמפורסם ביותר בכל הזמנים, דון ריווי, במהלכן זכה עימה בשתי אליפויות אנגליה, בגביע האנגלי ובגביע הליגה, ובשני גביעי ערי הירידים, והיה שותף להופעתה ההיסטורית של לידס בגמר גביע אירופה למחזיקות גביע מול מילאן ב-1973, ובגמר גביע אירופה לאלופות 1975 מול באיירן מינכן.

הפסל לזכרו של בילי ברמנר ב[[אלנד רואד]]
ברמנר נודע כשחקן קשוח ולא מתפשר, וניחן בתזמון ובדיוק מעולים. הוא הצטיין במעמדים גדולים, וכבש כמה מן השערים המכריעים עבור המועדון במשחקים מסוג זה. לאחר פרישתו ממשחק שב ללידס באמצע שנות השמונים, הפעם כמאמן בניסיון להעלות את הקבוצה שבילתה כ-8 שנים מן העשור בליגת המשנה. ברמנר הצליח להביא את הקבוצה לגמר הפלייאוף בעונת 1986–1987, אך היא נוצחה במעמד זה על ידי צ'רלטון אתלטיק.
הוא פוטר מלידס בעונת 1988, ושימש לאחר מכן כמנג'ר קבוצת הכדורגל של דונקסטר רוברס, שם סיים את תפקידו ב-1991.
ברמנר הוא סגן שיאני ההופעות במדי לידס יונייטד (במקום הראשון ניצב ג'ק צ'רלטון) עם כ-772 הופעות, אחת פחות מלצ'רלטון.

ברמנר היה בנוסף גם שחקן מפתח בנבחרת סקוטלנד המשתפרת של שנות השבעים. הופעת הבכורה שלו בנבחרת הייתה ב-1965 מול נבחרת ספרד, וב-1967 שיחק בניצחון נבחרתו (2–3) על אלופי העולם, נבחרת אנגליה באצטדיון ומבלי. ב-1974 שימש כקפטן הנבחרת במסגרת טורניר מונדיאל 1974 שנערך במערב גרמניה.

ברמנר נפטר בביתו שבדונקסטר כתוצאה מהתקף לב, יומיים לפני יום הולדתו ה-55.

לאחר מותו הנציחה הנהלת הקבוצה את זכרו, והציבה בשערי אלנד רואד פסל ברונזה של השחקן שהפך לאגדה ולסמל בתנוחה אופיינית, כשידיו מונפות מעלה בתנועת ניצחון.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כדורגלנים סקוטים
קטגוריה:קשרי כדורגל סקוטים
קטגוריה:כדורגלני לידס יונייטד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סקוטלנד
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1974
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה בליגה האנגלית (התאחדות עיתונאי הכדורגל)
קטגוריה:מאמני כדורגל סקוטים
קטגוריה:מאמני דונקסטר רוברס
קטגוריה:מאמני לידס יונייטד
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל האנגלי
קטגוריה:כדורגלני האל סיטי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1942
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1997
גיזברן

גיזברן (באנגלית: Gisborne) היא עיר נמל הנמצאת בניו זילנד, בחלק החוף הצפוני של מפרץ פוברטי, אשר נמצא בחוף המזרחי של האי הצפוני. סביב העיר ישנו אזור חקלאי עשיר ופורה, אשר מגדלים בו חזירים, כבשים ועצי הדרים. תושבי העיר מתפרנסים בעיקר מענף הדיג ומתיירות.

אוכלוסיית העיר נכון ל-2013 מונה 34,800 תושבים.

בסביבת העיר נמצאת הנקודה בה ג'יימס קוק ירד לחוף ניו זילנד במעמד גילוי האי.

== דמוגרפיה ==

{| class="wikitable"
|-
! colspan="4" | פריסת אוכלוסיית גיזברן
|-
| 
}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:ניו זילנד: ערים
קטגוריה:ניו זילנד: ערי נמל
קטגוריה:ניו זילנד: ערי חוף
קטגוריה:האי הצפוני
ארקוברדה

ארקוברדה (בפורטוגזית: Arcoverde) היא מועצה אזורית () קטנה במדינה הברזילאית פרנמבוקו בעלת אוכלוסייה של 67,458 תושבים נכון ל-2008. פירוש השם הוא "קשת ירוקה". העיר שוכנת במרחק של כ-250 ק"מ ממערב לעיר הגדולה רסיפה והיא משתרעת על שטח של 353 קמ"ר בגובה של 663 מטר מעל גובה פני הים.

באזור היו קיימים מספר כפרים שהוזכרו כבר בשנת 1812. אמנם התפתחות הייתה איטית. בשנת 1912 באזור נבנתה מסילת רכבת וזה תרם לפיתוח האזור. בשנת 1928 הוקמה רשמית המועצה הנוכחית. היישוב נקרא על שם קרדינל ז'ואקים ארקוברדה שהיה יליד ברזיל ונפטר בשנת 1930.

כלכלת העיר מבוססת בעיקר על מסחר ומתן שירותים לתושבי האזור. היא מהווה מרכז רפואי אזורי ומדי יום מגיעים לטיפול מאות תושבי הסביבה.

==אשלים==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פרנמבוקו: ערים
קטגוריה:ברזיל: מועצות אזוריות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1928
אטורה מסינה

אטורה מסינה (באיטלקית: Ettore Messina; נולד ב-30 בספטמבר 1959 בקטניה) הוא מאמן כדורסל איטלקי, המשמש כמאמן קבוצת הכדורסל אולימפיה מילאנו. היה בעברו מאמן נבחרת איטליה. מסינה נחשב לאחד מבכירי המאמנים בכדורסל האירופי מאז שנות ה-90.

==קריירת אימון==
מסינה החל את קריירת האימון שלו כעוזר מאמן וירטוס בולוניה, ושש שנים לאחר מכן קיבל את שרביט המאמן הראשי. השנה המוצלחת ביותר בקדנציה הראשונה של מסינה בווירטוס בולוניה הייתה בשנת 1990, שבה זכה בגביע האיטלקי ובגביע ספורטה.

בשנת 1993 מסינה עבר לאמן את נבחרת איטליה. הישגו הגדול ביותר עם נבחרת איטליה היה זכייה במקום השני באליפות אירופה 1997.
לאחר אליפות זו חזר מסינה לאמן את וירטוס בולוניה ואימן אותה עד שנת 2002, כשבשנים אלו הוא הוביל את קבוצתו לשלוש זכיות בליגה האיטלקית, לזכייה אחת בליגה האיטלקית ולזכייה ביורוליג (2001).
אטורה עזב את וירטוס עקב בעיות כלכליות וחתם בבנטון טרוויזו כשהוא מחליף את המאמן מייק ד'אנטוני.
לאחר שלש שנים בטרביזו, מסינה חתם בצסק"א מוסקבה, בתפקידו הראשון שאינו בקבוצה איטלקית. כבר בעונתו הראשונה בקבוצה מסינה זכה ביורוליג כשבגמר הוא מנצח את מכבי תל אביב 73:69, ובעונתו השנייה הוביל שוב את צסק"א לגמר היורוליג, אך הפסיד לאובראדוביץ' ופנאתינייקוס.

בשנת 2009 חתם מסינה בקבוצה הספרדית ריאל מדריד, אותה אימן עד התפטרותו במרץ 2011.

בקיץ 2011 התמנה ליועץ בכיר בקבוצת לוס אנג'לס לייקרס מליגת ה-NBA. לאחר עונה לא מוצלחת, במהלכה פוטר המאמן מייק בראון, עזב מסינה את המועדון.

בקיץ 2012 חזר לקדנציה שנייה בצסק"א מוסקבה. בסיומן של שנתיים בקבוצה, במהלכן לא הצליח לזכות שוב ביורוליג, ולאחר פרסומים רבים על יחסים רעועים עם שחקניו, הסכימו הצדדים על פרידה.

בקיץ 2014 חתם בליגת ה-NBA כעוזר מאמן בשורות האלופה, סן אנטוניו ספרס.

ב-11 ביוני 2019 חתם כמאמן ראשי בקבוצת הכדורסל אולימפיה מילאנו.

==תארים==
* יורוליג - 1998 ,2001, (קינדר בולוניה); 2006, 2008 (צסק"א מוסקבה).
* גביע ספורטה - 1990 (קינדר בולוניה).
* אליפות איטליה - 1992–1993, 1997–1998, 2000–2001 (וירטוס בולוניה); 2002–2003 (בנטון טרוויזו).
* אליפות רוסיה - 2005–2006, 2006–2007 (צסק"א מוסקבה).
* הגביע האיטלקי - 1990, 1999, 2001, 2002 (וירטוס בולוניה); 2003, 2004, 2005 (בנטון טרוויזו); 2021, 2022 (ארמאני מילאנו).
* הגביע הרוסי - 2006, 2007 (צסק"א מוסקבה).
* הסופרקאפ האיטלקי - 2002 (בנטון טרוויזו).
* משחקי הים התיכון - 1993 (נבחרת איטליה).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.euroleague.net/competition/coaches/showcoach?pcode=WAF דף המאמן באתר היורוליג]
==הערות שוליים==

קטגוריה:מאמני כדורסל איטלקים
קטגוריה:מאמני צסק"א מוסקבה בכדורסל
קטגוריה:מאמני ריאל מדריד בכדורסל
קטגוריה:מאמני בנטון טרוויזו
קטגוריה:מאמני נבחרת איטליה בכדורסל
קטגוריה:זוכי פרס מאמן השנה ביורוליג
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1959
קוד שתיים-מתוך-חמש

בתקשורת נתונים, קוד שתיים-מתוך-חמש הוא קידוד בינארי של מספרים עשרוניים, אשר בו:

# כל ספרה עשרונית מיוצגת על ידי רצף של חמש סיביות, אשר בדיוק שתיים מהן שווה לערך 1, ושלוש האחרות שוות לערך 0.
# בדרך כלל הסיביות ממושקלות (שוות ערך) על פי 0-1-2-3-6. עם זאת, כדי לשמור על הכלל הראשון, הספרה העשרונית אפס מקודדת כ"01100"; במובן הצר, המישקול לעיל 0-1-2-3-6 מהווה רק עזר זיכרון ולא חלק מהמבנה הממשי של הקוד.

המרחק המינימלי בין מילות הקוד הוא 2, כלומר כל שתי מילים שונות זו מזו בלפחות שתי סיביות ולכן הקוד מסוגל לזהות שגיאה אחת, אך לא לתקן אותה. 

== שימוש בדואר האמריקאי ==
ברקוד של Postnet והספרות המתאימות לברקוד
הברקוד "POSTNET" של שירות הדואר האמריקאי משתמש בקוד שתיים-מתוך-חמש כאשר הערך 1 מיוצג על ידי קווים ארוכים, וקווים קצרים מייצגים את הערך 0. ברקוד זה משמש לייצוג המיקוד הפנים-ארצי לציוד מיון וניתוב דואר אוטומטי.
במקרה הזה, הסיביות ממושקלות בצורה מעט שונה: 0-1-2-4-7. כמו כן, האפס מקודד כ"11000" בינארי.

== שימוש במחשבי IBM ==

המחשבים IBM 7070, IBM 7072 ו-IBM 7074, שייצורם החל בשנת 1958, השתמשו אף הם בקוד שתיים-מתוך-חמש. הסיביות לא היו ממושקלות, ומוספרו רק לצורך סידורן: 0-1-2-3-4. לכל מילת מידע יכולה להיות מסומנת ב"סימנים" פלוס ומינוס עבור מילת מידע שמייצגת מספר, או A כדי לציין שמדובר במילה שמערבת ספרות וסימנים. "סימן" זה יוצג בעזרת הסיביות במקומות 0,3 ו-4 בלבד.

== מימושים שונים של הקידוד ==

הטבלה הבאה מציגה את הקידודים של הספרות 0-9 בווריאציות שונות של קוד שתיים-מתוך-חמש.

{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
! ספרה/סימן
! תקשורת נתונים <br /> 01236
! דואר ארצות הברית <br /> 74210
! IBM 7070, 7072, 7074 <br /> 01234
|-
! 0
| 01100
| 11000
| 01100
|-
! 1
| 11000
| 00011
| 11000
|-
! 2
| 10100
| 00101
| 10100
|-
! 3
| 10010
| 00110
| 10010
|-
! 4
| 01010
| 01001
| 01010
|-
! 5
| 00110
| 01010
| 00110
|-
! 6
| 10001
| 01100
| 10001
|-
! 7
| 01001
| 10001
| 01001
|-
! 8
| 00101
| 10010
| 00101
|-
! 9
| 00011
| 10100
| 00011
|-
! A
| N/A
| N/A
| 1––10
|-
! -
| N/A
| N/A
| 1––01
|-
! +
| N/A
| N/A
| 0––11
|}

שתיים-מתוך-חמש
קטגוריה:תורת הקודים
יילנה טידר

יִילֶנֶה טידר (בשוודית: Gyllene Tider; "זמנים מוזהבים" או "תור הזהב") הייתה להקת פופ שוודית. שירה "Sommartider" ("עיתות קיץ") הפך למעין המנון-קיץ עבור סקנדינבים רבים והוא מתנגן ברדיו מדי שנה בשלהי האביב ובמהלך הקיץ הקצר. הלהקה קנתה את הכרתה והצלחתה הודות לפזמונים שמחים עם מילים פשוטות מאוד. בשוודיה היא נחשבת למעין מקבילה של הביטלס או הביץ' בויז.

== תולדות הלהקה ==
בשנת 1977 פגש פר גסלה את מאטס פרסון, שהיה חבר בלהקה Audiovisuellt Angrepp ("מִתקפה אודיו-ויזואלית"). השניים הקימו את ההרכב Grape Rock. בהמשך, הצטרפו מיק אנדרסון, אנדרס הֵרלין ויֶרַאן פריצוֹן והחמישייה הפכה ליילנה טידר.

בשנת 1978 הפכו חברי הלהקה לסלבריטאים בעקבות קונצרטים שקיימו בעיר האלמסטד. בהמשך הוציאו תקליט בשם "Billy", ובשנת 1980 הוציאו לראשונה אלבום בשם "Gyllene Tider". הלהיט הגדול של אותו אלבום היה "Flickorna på TV2" ("הבחורות מערוץ 2").

ב-1981 יצא האלבום השני - Moderna Tider ("זמנים מודרניים"), שהיה להצלחה אף הוא. הלהקה יצאה לסיבוב הופעות ברחבי שוודיה. בשנה שלאחר מכן יצא האלבום Puls ("פעימה"), ואיתו הסינגלים "Sommartider" ו-"Flickan i en Cole-Porter-sång" ("נערה משיר של קול פורטר").

ב-1984 ניסתה הלהקה לפרוץ לשוק האמריקני עם האלבום "Heartland". האלבום נכשל לאחר שנמכרו ממנו 8,000 עותקים בלבד. גרסה של אלבום זה, "The Heartland Café", יצאה בשוודיה תחת שם-ההרכב "רוקסט" (Roxette). הייתה זו הפעם הראשונה שפר גסלה השתמש בשם זה, לפני שפצח בקריירה משותפת לצידה של מארי פרדריקסון והפך את השם רוקסט למשהו אחר לגמרי.

ב-1985 התפרקה יילנה טידר רשמית. במרוצת השנים יצאו, עם זאת, מספר אוספים ונעשו איחודים, אחד המצליחים בהם זה של 1996, תחת השם "Återtåget" ("הרכבת חזרה").

בשנת 2004 ציינה הלהקה את יום הולדתה ה-25 עם האלבום הראשון מזה 20 שנה וסיבוב הופעות שהתקיים בחודשים יולי ואוגוסט; סיבוב ההופעות - "GT25", היה הצלחה מרשימה, והיה הגדול ביותר שנערך בסקנדינביה והשני בגודלו באירופה. יילנה טידר סחפה מעריצים מכל רחבי שוודיה. כשהתאספו חברי הלהקה באצטדיון בגטבורג, הריעו להם שם 59 אלף איש.

==דיסקוגרפיה==
*1978 Gyllene Tider (מיני-אלבום) "Billy", "The Yellow EP"
*1980 Gyllene Tider
*1981 Moderna Tider
*1982 Puls
*1984 Heartland (בשוודיה יצא בשם "The Heartland Café", תחת שם המבצעים "רוקסט")
*1990 (הופעה חיה ב-1981)
*1997 Återtåget (הופעה חיה ב-1996)
*2004 
*2004 (הופעה חיה מאותה שנה; יצא גם ב-DVD)

===אוספים===
*1989 Instant Hits + Pers Garage
*1993 Samlade Tider
*1995 Halmstads Pärlor (פנינים מהקונצרט בהאלמסטד)
*1997 Ljudet av ett annat hjärta/En samling
*1997 !Återtåget - Gyllene Tider live
*2000 ...Konstpaus - samtliga inspelningar från 90-talet och lite till
*2004 GT25! Samtliga Hits
*2004 !GT25 Live

===DVD===
*1997 Återtåget (דוקומנטרי, ראיונות והופעה חיה)
*2004 !Karaoke Hits
*2004 Parkliv (דוקומנטרי, צולם ב-1981)
*2004 !GT25 Live (הופעה חיה באצטדיון אולווי)

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות שוודיות
קטגוריה:רוקסט
קטגוריה:להקות פופ
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1977
לפת

לפת (שם מדעי: Brassica rapa) היא ירק ממשפחת המצליבים, המשמש למאכל וכמספוא. זהו צמח תרבותי, שהיה ידוע ביוון וברומא העתיקה, בסין ובמצרים העתיקה וגם בישראל ועל כך מעידים המקורות שבמשנה.

== מאפיינים ==
הלפת גדלה בייחוד בארצות של אקלים נח וממוזג. נזכרה במשנה בין ירקות הגינה: "הטומן לפת וצנונות תחת הגפן, אם היו מקצת עליו מגלין, אינו חושש לא משום כלאים, ולא משום שביעית, ולא משום מעשרות, ונטלים בשבת" (משנה כלאים א ט).

בתקופת המשנה נחשב הלפת למאכל עניים ושימש גם כמספוא, ובמסכת ברכות מד ב' נאמר: "אוי לבית שהלפת עוברת בתוכו".

לפת טרייה מכילה 30 קלוריות ל-100 גרם ולפת מבושלת 28 קלוריות ל-100 גרם. הלפת היא אשרוש עם שושנת עלים בראשו והוא דומה לצנון בחיצוניותו ובאופן גידולו. גם הלפת היא גידול חד-שנתי חורפי. ידועים זנים כדוריים, עגולים-פחוסים ושיפודיים. הוא גידול רב-שימושי הנאכל טרי או כבוש והעלים הירוקים מבושלים כתרד. במטבח העיראקי יש אף שימוש של לפת כקינוח חם ומתוק עם או בלי תמרים (שלרם - מקורה במילה הפרסית ללפת شلغم).<ref></ref><ref></ref>

במזרח אסיה קיימים שני זנים של לפת שנהוג להשתמש בעליהם, ולא בשורשיהם, למטרות קולינריות. לזנים אלו מספר שמות בשפות שונות. בארץ התקבעו השמות פאק צ'וי וכרוב נאפה לתיאור שני הזנים.

<gallery mode="packed" heights="190"> 
Brassica_rapa_turnip.jpg|אשרושי לפת
לפת.JPG|דוכן לפת בשוק
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירקות
צומת ספרים

צומת ספרים היא רשת חנויות ספרים ישראלית.

== הרכב הבעלות ==
178px
180px
"צומת ספרים 2002 שותפות מוגבלת" החלה בפעילותה בחודש דצמבר 2002.

השותפות היא מיזוג של שתי רשתות ספרים:
* רשת "יריד הספרים" (חברת א.ש. אורי בע"מ), שנוסדה בשנת 1981 ובעת האיחוד מנתה 15 סניפים ברחבי הארץ.
* רשת "צומת ספרים" (חברת צומת ספרים בע"מ), שנוסדה בשנת 1996 ומנתה בעת האיחוד 14 סניפים בפריסה ארצית. 
באוגוסט 2005 נכנסה הוצאת מודן שבבעלות עודד מודן כשותפה שלישית ברשת הממוזגת.

רשת "צומת ספרים" נמצאת בבעלות של אבי שומר, יורם רוז, ערן זמורה ועודד מודן. 
אבי שומר מכהן כמנכ"ל החברה.

== היסטוריה ==
בבסיס הרעיון של "צומת ספרים" ניצבה ההתמודדות עם מחסני הספרים של ההוצאות. קשה להוצאות לחזות את כמות העותקים שיימכרו מכל מהדורה. מצד שני שטחי המדף בחנויות הספרים מוגבלים ויש למלא אותם תדיר בספרים חדשים. על כן נותרים לעיתים במחסני ההוצאה ספרים רבים ללא דורש. חנות צומת ספרים הוקמה לראשונה על ידי הוצאת זמורה-ביתן במחסן ליד קיבוץ גבעת ברנר ב-1996 במטרה "לפנות את המחסנים" על ידי מכירה של עותקים (חלקם פגומים) במחירים שהיו נמוכים בכ-30% ממחירי ספרים חדשים. הצלחת המודל הייתה אדירה בשעתה.

== מאפיינים מרכזיים ==
חנות של "צומת ספרים" ב[[קניון שבעת הכוכבים בהרצליה]]
הרשת ידועה בסניפיה הגדולים, בהם הסניפים בגעש וברגבה. בחלק מסניפיה משולבים בתי קפה, פינות ילדים ושולחנות עיון. סניף הדגל של הרשת, הנושא את השם "הספרייה", נפתח בתחילת 2006 בדיזנגוף סנטר בתל אביב. סניף "הספרייה" מתאפיין בעיקר בגודלו (500 מ"ר), ובשולחנות הקריאה הארוכים המוצבים בו. בסניף זה נערכים אירועים ספרותיים: ערבי קריאה, השקת ספרים חדשים, מפגשי סופרים ומשוררים, שעות סיפור לילדים ועוד. בקניון חיפה חנות הספרים פתוחה ומשולבת לתוך מרחב של מסעדה פתוחה (כ-250 מ"ר). בגרנד קניון (חיפה) החנות גדולה ומציעה מבצעים על שטח חיצוני.

הרשת היא חלוצה ישראלית בתחום המכונות האוטומטיות למכירת ספרים. כמו כן היא מפעילה אתר אינטרנט למכירת ספרים.

הרשת מונה, נכון לשנת 2020, 100 סניפים ברחבי ישראל, כולם בבעלותה המלאה. במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 הגדילה הרשת משמעותית את נפח פעילותה. מחזור המכירות של החברה עומד על 350 מיליון ש"ח לשנה, המהווה כ- 35% מנתח שוק חנויות הספרים בישראל.

רשת "צומת ספרים" מתחרה ברשת הוותיקה ממנה, "סטימצקי", באמצעות מבצעי הוזלה ובחנויות גדולות יותר.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חנויות ספרים בישראל
קטגוריה:רשתות שיווק בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2002
הר גודרים

הר גודרים הוא שלוחת הר הסמוכה להר אדיר והר סאסא שגובהה 762 מטר מעל פני הים, צפונית־מערבית ליישוב דוב"ב, בסמוך לגבול ישראל–לבנון. ההר קרוי על שם הגודרים שעסקו בהקמת גדר הצפון שעברה בסמוך. 

מרבית השטח הוא שמורת טבע, השמורה מאופיינת בריכוז פרחי יקינתון רבים ועצי עוזרר חד- גלעיני ואפשר למצוא בו גם סחלבים. כמו כן את ההר חותך נחל צוער. במדרון המזרחי של ההר אפשר לראות עץ אלה אטלנטית ענקית. 

על ההר גם נמצא גם כרם דובב וגדל בו זן ענבים הנקרא ארגמן שהוא הכלאה מקומית ולכן הוא זן ענבים ישראלי.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://cms.education.gov.il/EducationCMS/Units/Tiyulim/maslulim/GalilElyon/GalilElyon1/ms320.htm שמורת סאסא - שמורת הר גודרים] באתר מנהלת הטיולים

גודרים
שמואל אלבז

שמואל אלבז (נולד בשנת 1966) הוא מוזיקאי, מנצח, מעבד, מתזמר ונגן מנדולינה ישראלי.

== ביוגרפיה ==
אלבז נולד וגדל בבאר שבע. הוא בוגר הקונסרבטוריון העירוני באר שבע, האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים בפקולטות לביצוע וניצוח, והאקדמיה למוזיקה באמסטרדם.

השתלם אצל המנצחים מנדי רודן, סטנלי ספרבר, ליאור שמבדל, פטר אטווש, דויד פורסליין ורולנד קיפט. ניצח על התזמורת הקאמרית החדשה של אמסטרדם ועל התזמורת הסימפונית של הארלם.

בין השנים 2002–2014 שימש כמנהל המוזיקלי והמנצח הראשי של התזמורת האנדלוסית הישראלית, יחד איתה הוא זכה בשנת 2006 בפרס ישראל על תרומה לחברה ולמדינה בתחום התרבות. בין השנים 2016–2021 שימש אלבז בתפקיד מנהל אמנותי עמית של תזמורת נתניה הקאמרית הקיבוצית.

אלבז מופיע כמנצח וכסולן במנדולינה במדינות רבות בעולם וכן עם מרבית התזמורות החשובות בישראל, בהן התזמורת הפילהרמונית הישראלית, התזמורת הקאמרית הישראלית, התזמורת הסימפונית ירושלים, אנסמבל המאה ה-21, התזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, תזמורת האופרה הקאמרית, סימפונט רעננה, תזמורת הבמה הישראלית ועוד.

אלבז עוסק כמעבד ומתזמר בהפקות מוזיקליות ובהקלטות רבות עבור תזמורות, זמרים ואמנים רבים. אלבז הקים וניהל מוזיקלית את רביעיית המנדולינות רביעיית קרמן. באוגוסט 2003 זכה בפרס ראשון עם רביעייתו בתחרות בינלאומית יוקרתית להרכבי כלי פריטה, שנערכה בלה ריוחה, ספרד. אלבז הקליט את הסונטות והפרטיטות לכינור סולו מאת יוהאן סבסטיאן באך בהקלטת בכורה עולמית, במנדולינה, וכן מחזור של סונטות לכינור מאת מוצרט בהקלטת בכורה עולמית במנדולינה. ההקלטות זכו להתעניינות ולהשמעות רבות בתחנות רדיו ברחבי העולם. בשנת 2000 יזם אלבז את "הפסטיבל הבינלאומי לכלי פריטה" בבאר שבע, ושימש גם כמנהלו האמנותי. בשנת 2007 זכה בפרס באר שבע למצוינות בתחום המוזיקה. אלבז עוסק במקביל לעבודתו כמוזיקאי, גם בחינוך מוזיקלי בבתי ספר, קונסרבטוריונים ומכללות.

בשנים 2005-2002 שימש כמרצה באוניברסיטת חיפה בחוג למוזיקה ובחוג ללימודים רב תחומיים, ועסק בהוראת מקצועות תורת המוזיקה ותיזמור. בשנת 2004 הקים את בית הספר למוזיקה בנתיבות, ומאז מנהל אותו. עוסק בחינוך למצוינות ובטיפוח מרכזי מצוינות בנגב. אלבז קיים הרצאות ביחידה למצוינות בחינוך באוניברסיטת בן-גוריון בנגב, משנת 2011 הוא מרצה וחבר סגל בחוג לאומנויות הקול והמסך במכללה האקדמית ספיר.

== חיים אישיים ==
אלבז נשוי ואב לשניים, מתגורר בגבעות בר.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.youtube.com/results?search_query=shmuel+elbaz&oq=shmuel+elbaz&gs_l=youtube.12...2467.8506.0.12119.13.11.0.2.2.0.163.1456.1j10.11.0...0.0...1ac.1.11.youtube.1fiWtbfhF1g שמואל אלבז] ב-YouTube

קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:באר שבע: אישים
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:מוזיקאי אנדלוסית
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:יישובים קהילתיים: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף ג' (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון העירוני באר שבע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
גזע (עץ)

גזע עץ לבנה
גזע עץ קטלב
גזע העץ הוא החלק של העץ המופיע מעל לפני האדמה. הגזע הבודד (בניגוד למספר גזעים בשיחים, למשל) והרכבו הייחודי הם המאפיינים העיקריים של העצים.

הגזע מקביל לגבעול אשר ניתן לראות ברוב הצמחים האחרים, אלא שבגזע העץ העצה - רשת העורקים המעבירים מים ומינרלים מהשורש אל שאר חלקי הצמח - והשיפה - הרשת המעבירה תרכובות אורגניות - התעבו והתקשו בצורה ניכרת, עד שהפכו לרקמה העצית המוכרת לנו. העצה המעובה הידועה כ"עץ" קרויה בבוטניקה "עצה שניונית"; הכוונה ב"שניונית" לרקמה צמחית הגדלה לרוחב, כלומר - מתעבה; רקמות ראשוניות צומחות לגובה. התפתחותן האבולוציונית של העצה והשיפה השניוניות היא זו שאיפשרה הופעתם של צמחים גבוהים כדוגמת העצים; רקמות אלו מבטיחות את העברת המים והמזון עד לצמרת העץ, ובעיקר מקנות לעץ את החוזק לעמוד זקוף למרות הרוח, כוח המשיכה של כדור הארץ וגורמים נוספים. העצה השניונית, כאמור, מרכיבה את החומר עץ, ואילו השיפה המשנית מהווה חלק מהקליפה (ראו בהמשך).

==מבנה הגזע==
קליפה של גזע בפארק הכרמל

העצה והשיפה השניוניות נוצרות מרקמה של תאים עובריים הקרויה קמביום (Cambium). הקמביום יוצר טבעת בפנים הגזע ותאיו מתחלקים; תאים הנדחפים לכיוון פנים הגזע הופכים לעצה שניונית, ואילו תאים הנדחפים אל החוץ יוצרים שיפה שניונית. תאי העצה בפנים הגזע דוחפים במשך הזמן את הקמביום ואת השיפה כלפי חוץ ומגדילים את קוטרם של האחרונים; רובו של הגזע עשוי עצה שניונית. תאי העצה הפנימיים ביותר מתים ודחוסים מאוד. ברוב העצים מפסיק הקמביום להתחלק בעונת החורף; בחלק מהעצים הטרופיים נמשכת חלוקת הקמביום במשך כל השנה.

השכבה החיצונית ביותר של הגזע היא האפידרמיס (Epidermis). ברוב המקרים נסדק האפידרמיס עקב התרחבות הגזע ומתקלף מעצמו. בין האפידרמיס והשיפה מצויה רקמה נוספת, הפרידרם (Periderm), אשר מתפתחת בדרך כלל במשך השנה הראשונה לחיי העץ. רוב הפרידרם מורכב מתאים מתים של שעם; תאים אלו מפרישים שעווה ההופכת את הפרידרם לבלתי-חדיר למים ולאוויר. היות שתאי הגזע זקוקים לחילוף גזים לשם קיום המטבוליזם שלהם, מתפתחים בפרידרם פתחים קטנים המכונים עדשיות, המאפשרים זרימת גזים אל השכבות הפנימיות של הגזע. לעיתים מופיעות העדשיות בצורת פסים רוחביים. עדשיות מופיעות לעיתים גם בפירות (ניתן לראותן בקליפתם של תפוחים ואגסים, למשל). הודות לשכבת השעם, המנתקת את קליפת העץ מאספקה של גזים, מזון ומים המגיעים מהשיפה ומהעצה שבפנים הגזע, מורכבת הקליפה מתאים מתים בלבד.

קליפת הגזע מוגדרת ככלל הרקמות המצויות בצד החיצוני של הקמביום. הקליפה כוללת, לפיכך, את האפידרמיס, את הפרידרם ואת השיפה. הפרידרם מופיע בדרך כלל במספר שכבות, והאופן שבו הן מונחות האחת על השנייה קובע את המראה החיצוני של הגזע. במספר גזעים מופיעים קשקשים, באחרים טבעות, אך קליפות רוב הגזעים נראות כ"פשרה" בין הקשקשים והטבעות. שכבת הגזע הפנימית ביותר, הליבה, מורכבת מתאים גדולים המשמשים להובלה ולאחסון פחמימות, בעיקר.

===שכבות הגזע===
להלן סיכום של כל שכבות הגזע, מן החוץ אל הפנים:
* קליפת העץ - קליפת העץ כוללת את השכבות הבאות:
** אפידרמיס
** שכבה אחת או יותר של פרידרם ובתוכו שעם
** שיפה ראשונית
** שיפה שניונית
* קמביום
* עצה שניונית
* עצה ראשונית
* ליבה

== ראו גם ==
* גבעול

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מורפולוגיה של צמחים
השקעות דיסקונט

סמליל החברה עד 2017
חברת השקעות דיסקונט בע"מ, הקרויה בקיצור דסק"ש (ראשי התיבות של שמה הקודם "דיסקונט השקעות") היא חברת החזקות ישראלית. ניירות הערך של החברה נסחרים בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

על רקע ירידת שווי החזקות מרכזיות של החברה (בפרט סלקום, שופרסל, וקרדיט סוויס) נסחרו האג"חים של החברה (באוגוסט 2012) בתשואה לפדיון של בין 20% ל-25% אשר שיקפו חשש מהותי לחדלות פירעון של החברה.

==היסטוריה==
החברה נוסדה בשנת 1961. מקור שמה הוא בתקופה בה בעלי השליטה בחברה ובקבוצת אי די בי היו בני משפחת רקנאטי, שהיו גם בעלי בנק דיסקונט. בעבר הייתה שותפה בחברות ישקר ובטמבור.

בשנים 1985–1999 היה מנכ"ל החברה דב תדמור, שהוביל את החברה לצמיחה ניכרת - עם כניסתו לחברה היה שווי השוק שלה 50 מיליון דולר, ועם פרישתו הגיע שווי השוק שלה ל-1.4 מיליארד דולר.

במאי 2003 רכשה חברת גנדן השקעות שבשליטת נוחי דנקנר, יחד עם משפחות מנור ולבנת, ממשפחות רקנאטי וקרסו, את השליטה באי די בי חברה לפיתוח, בעלת השליטה ב"השקעות דיסקונט". בשנת 2005 רכשה "דיסקונט השקעות" את חלקיהן של מתחרותיה בסלקום. ביוני 2011 רכשה חברת "דיסקונט השקעות" כ-61% ממניות "מעריב החזקות" בהשקעה כוללת של 147 מיליון ש"ח. רכישה זו גרמה הפסדים ל"דיסקונט השקעות", וב-20 בספטמבר 2012 נחתם הסכם למכירת "מעריב" (יחד עם יתר כתבי העת של הקבוצה ואתר האינטרנט nrg מעריב) למו"ל שלמה בן-צבי. תביעה שהוגשה נגד 13 הדירקטורים של "דיסקונט השקעות", בעיקר על רקע רכישת "מעריב", הסתיימה בפשרה שבה התחייבו הדירקטורים לשלם ל"דיסקונט השקעות" 100 מיליון ש"ח. ב-17 בדצמבר 2013 איבד דנקנר את השליטה באידיבי פיתוח.

== תחומי פעילות ==
* נדל"ן: חברה לנכסים ולבנין (76.45%), שהיא החברה האם של חברת גב-ים לקרקעות.
* תקשורת: סלקום (35.6%). נמכרה במאי 2024 לקבוצה בראשות קרן פורטיסימו קפיטל.
* השקעות: אלרון (50.32%)
* מהדרין בע"מ - חברה העוסקת בנטיעה, עיבוד, אריזה ושיווק של מטעים ופרי הדר, נכסים מניבים ומתן שירותי אחסנה בקירור.
*שוק ההון - אפסילון בית השקעות (68.75%)

==בעלי עניין==
כ-29.9% ממניות החברה מוחזקות על ידי החברה הציבורית מגה אור החזקות שבשליטת איש העסקים צחי נחמיאס. 29.8% ממניות החברה הנוספות מוחזקות על ידי קבוצת אלקו שבשליטת האחים זלקינד. ועוד 10.8% מהמניות מוחזקות על ידי רשת המרכולים רמי לוי שיווק השקמה.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:חברות החזקות ישראליות
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
קטגוריה:חברות משפחתיות לשעבר בישראל
קטגוריה:השקעות דיסקונט
קטגוריה:קבוצת אלקו
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1961
יחידה 731

צילום של המתקן ששימש את יחידה 731. במבנה המרכזי נמצאים שני בתי כלא
יחידה 731 הייתה יחידה צבאית סודית של הצבא הקיסרי היפני בפיקודו של שירו אישיאי שעסקה במחקר ופיתוח של נשק ביולוגי, ניסויים רפואיים וניסויים בבני אדם במהלך מלחמת סין–יפן השנייה (1937-1945) ובזמן מלחמת העולם השנייה. פשעי המלחמה שביצעה היחידה הם מהקשים ביותר שבוצעו על ידי הצבא היפני הקיסרי, והם כללו בין היתר ניתוחים מחקריים באנשים חיים , בחלק מהמקרים ללא הרדמה. ליחידה היה כפוף אתר לייצור נשק ביולוגי וכימי בשם יחידה 516.

היחידה עבדה במסווה של יחידה לטיהור מים. בסיס היחידה היה בפינגפנג סמוך לעיר חרבין בצפון מזרח סין, באזור שבאותה העת היה תחת ממשלת הבובות של מנצ'וקו. מקורות שונים מעריכים שבין 3,000 ל-12,000 אזרחים ושבויי מלחמה סינים, קוריאנים, מונגולים, רוסים וממדינות בעלות הברית נרצחו באופן ישיר או עקיף מניסוייה של היחידה.

רבים מן המדענים ששירתו ביחידה 731, לרבות מפקדה מסאג'י קיטאנו, המשיכו לקריירות בולטות בתחומי הפוליטיקה, האקדמיה והעסקים. ארצות הברית העניקה חנינה שאיפשרה למדענים שלא לעמוד לדין בתמורה למידע שמסרו על פעילותם.

היחידה עסקה בפיתוח נשק ביולוגי וביצעה ניסויים על אסירים בגחלת, דבר, כולרה, טולרמיה, אבעבועות שחורות, בוטוליזם ומחלות אחרות. בנוסף יחידה 731 הדביקה כפרים שלמים בסין הכבושה במחלות שונות כדי לבדוק את מידת השפעתן בשביל פיתוח נשק. היא החזיקה חיל אוויר קטן ופיזרה מעל כפרים מסוימים פרעושים הנגועים במחלות כגון דבר כולרה וטיפוס. לא ידוע על מספרי הקרבנות המדויקים כי לפני הכיבוש הורה מפקד היחידה על השמדה של מסמכים מפלילים, אך היסטוריונים מעריכים את מספר הנפגעים באזור ה-400,000.

==ראו גם==
* נשק ביולוגי
* מעבדת נובוריטו
*יחידה 1644
* התקיפה בנשק ביולוגי על נינגבו
* ניסויים רפואיים בבני אדם בתקופת השואה
* מבצע פריחת הדובדבן בלילה
* יחידה 1855

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פשעי מלחמה של יפן במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מלחמת סין–יפן השנייה
קטגוריה:גופי ניסוי
קטגוריה:אתיקה רפואית
קטגוריה:הצבא היפני הקיסרי
קטגוריה:נשק ביולוגי
קטגוריה:סין במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ניסויים בבני אדם
קטגוריה:ניסויים רפואיים בבני אדם
קטגוריה:יפן: נשק להשמדה המונית
סומק (איפור)

אישה מורחת סומק
סומק הוא מוצר קוסמטי לצביעת הלחיים בגוונים שונים ומטרתו היא בדרך כלל להקנות לפנים מראה ערני ונקי יותר. סומק מיוצר כקרם, נוזל ואף אבקה<ref></ref>.

== היסטוריה ==
המצרים הקדמונים היו ידועים ביצירת מוצרי קוסמטיקה קדומים ובמיוחד ביצירת מוצרים בעל דמיון לסומק המודרני, בציורים מתקופת מצרים העתיקה נראים גברים ונשים משתמשים בסומק. כיום סומק משמש בעיקר נשים, אך לעיתים רחוקות הוא בשימוש על ידי גברים<ref name=":1"></ref>.

במאה ה-16 באירופה נשים היו משתמשות בסומק לבן כדי להבהיר את פניהן.

הסומק המודרני מורכב במרבית המקרים מאבקה אשר מורכבת מטלק ובדרך כלל נמרחת בעזרת מברשת איפור.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:איפור
קטגוריה:לחיים
צינור אודצ'ניה

המכרה הפתוח אודצ'ניה
צינור אוּדַצְ'נָיָה (ברוסית: тру́бка Уда́чная, שמשמעו "צינור מוצלח" או "צינור המזל") הוא מרבץ יהלומים גדול בסאחה (יקוטיה) שברוסיה. הוא נמצא בחוג הקוטב, בשדה קימברליט דלדיין ועומקו 530 מטר.

אודצ'ניה הוא מרבץ היהלומים הגדול ביותר ברוסיה ואחד מהגדולים בעולם. הוא גם אחד המכרות הפתוחים הגדולים בעולם. אודצ'ניה מורכב משני גופים, מזרחי ומערבי, שבשניהם כורים יהלומים. המכרה הניב יהלומים קריסטליים גדולים רבים. הוא מופעל על ידי חברת היהלומים הממשלתית של רוסיה אלרוסה.

בשנת 2001 הסתיימו בדיקות של שדה קימברליט נוסף בעומק של 1400 מטר והחלו עבודות בתכנון המכרה. המכרה החל לפעול בשנת 2014.

==גילוי המרבץ==
אודצ'ניה התגלה ב-15 ביוני 1955 על ידי הגאולוג הסובייטי ולדימיר שצ'וקין וצוותו, יומיים בלבד לאחר גילוי מכרה היהלומים הסובייטי מיר.

==ראו גם==
* צינור הזנה

==קישורים חיצוניים==

* [http://maps.google.com/maps?ll=66.435421,112.314606&spn=.127002,.449444&t=k&hl=en תמונת לוויין של צינור אודצ'ניה]
* [https://www.israelidiamond.co.il/ויקידיאמונד/כריה/מכרה-היהלומים-אודצנאיה/ צינור אודצ'ניה] באתר מכון היהלומים הישראלי
* [http://udachny.ru/ האתר הרשמי של העיר אודצ'ניה שליד הצינור] - מאמרים רבים והיסטוריה על הצינור (ברוסית)

קטגוריה:מכרות
קטגוריה:ברית המועצות: כלכלה
קטגוריה:רוסיה: כלכלה
קטגוריה:סאחה
קטגוריה:יהלום
ארכיטקטורת תוכנה

ארכיטקטורת תוכנה היא התחום העוסק בתכנון מערכות תוכנה. המונח ארכיטקטורה בהנדסת תוכנה פירושו ייצוג היבטים שונים של התוכנה באופן מופשט. ארכיטקטורה של מערכות תוכנה היא לפיכך תכנון מופשט של ההיבטים השונים של התוכנה, היחסים בין המרכיבים השונים של התוכנה והחוקים החלים עליהם.

==חשיבותה של ארכיטקטורה==
מחקרים ראשונים בתחום זה נעשו כבר בשנות ה-60 של המאה ה-20, אבל חשיבותו עלתה מאוד החל משנות ה-90 בשל הגודל והמורכבות של מערכות התוכנה (ראו גם משבר התוכנה). ארכיטקטורה של מערכת תוכנה עוסקת לעיתים גם בהגדרת מבנה התוכנה בקנה מידה בינוני וקטן, אך לרוב מתמקדת בהגדרת המבנים העיקריים, הממשקים החיצוניים והתהליכים העיקריים של התוכנה. עדיין אין הסכמה בתעשייה באשר להיבטים השונים של התוכנה הנדרשים להכלל כחלק מהארכיטקטורה, אם כי יש דרך תקנית לתיאור חלק מההיבטים באמצעות שפת המידול המאוחדת UML.

==דיסצפלינות הארכיטקטורה==
* ארכיטקטורת יישומים היא הדיסציפלינה העוסקת במבנה הפנימי של התוכנה, תתי-המערכות והרכיבים המרכיבים אותה, היחסים השונים ביניהם והממשקים החיצוניים של התוכנה.
* ארכיטקטורת אינטגרציה היא הדיסציפלינה העוסקת בחיבור וקישוריות של מערכות תוכנה, הפעלה-הידודית, הגדרה ותיחום שירותים וניהול תהליכים עסקיים.
* ארכיטקטורה ארגונית
* ארכיטקטורת תקשורת
* ארכיטקטורת אבטחת מידע
* ארכיטקטורה תפעולית

==סגנונות בארכיטקטורה==
* ארכיטקטורה מוכוונת שירותים (SOA).
* ארכיטקטורה רב-שכבתית
==הסמכה==
העוסקים בתחום, נוסף על היותם מהנדסי תוכנה נקראים גם "ארכיטקטים של מערכות תוכנה". לרוב מדובר במהנדסי תוכנה בעלי ניסיון של לפחות 10 שנים בפיתוח תוכנה. הסמכה בינלאומית בתחום זה ניתנת על ידי ה-Open Group. נוסף על כך, לחברת IBM יש תוכנית הסמכה בינלאומית המוכרת על ידי ה-Open Group.

== ראו גם ==
* ארכיטקט תוכנה

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090919083743/http://www.opengroup.org/itac תוכנית ההסמכה של ה-Open Group]
* [http://www.laputan.org/mud/ Big Ball of Mud] - דיון בנושאי עיצוב וארכיטקטורת תוכנה

קטגוריה:הנדסת תוכנה
יהושע אשל

יהושע אייזיק (אשל) (13 במאי 1900 – 30 בינואר 1966) היה איש ההגנה, ומפקד שירות האוויר של ההגנה, שהפך לאחר מכן, עוד בתקופתו, לחיל האוויר של צה"ל.

== חייו ==
אשל נולד בפולין, עלה לארץ בשנת 1913, ולמד בגימנסיה העברית "הרצליה". בתקופת מלחמת העולם הראשונה גורש על ידי הטורקים מארץ ישראל, ולקראת סוף המלחמה התנדב לגדודים העבריים. אחרי המלחמה המשיך אשל לעסוק בענייני ביטחון. הוא הצטרף לדגניה ב' וארגן את הגנת עמק הירדן. ב-1937 פיקד על כוח הנוטרים שהקימו את גדר הצפון. במרץ 1945 קיבל עליו אשל את המשימה לאחד ולרכז את נושאי התעופה. הוא הקים גוף אזרחי בשם "המועצה הכללית לתעופה" שהיה מסווה לפעילות צבאית.

===בשירות האוויר===
ב-10 בנובמבר 1947 הוקם "שירות האוויר" של ההגנה, ואשל היה למפקדו. בתפקיד זה שימש עד אפריל 1948. בין היתר היה אשל הוגה רעיון הקמת בית ספר לצניחה, וב-31 במרץ 1948 הוסב מגדל מים בפרדס חנה למתקן ללימודי צניחה. הדבר נותר בגדר תוכנית, ולא יצא אל הפועל.

במהלך אפריל 1948, בשלהי תקופתו של אשל, החל השם "חיל האוויר" להחליף בהדרגה את השם "שירות האוויר", מבלי שיצאה הודעה רשמית על כך. אשל החל לחתום על מכתביו כ"ראש החיל". ניתן לאמר שאשל היה מפקדו הראשון של החיל לכל דבר ועניין, למעט התואר. כך חשבו בכירי חיל האוויר ואף הרמטכ"ל הראשון, רב-אלוף יעקב דורי, ובתעודת הוקרה שהעניקו לאשל אחרי סיום תפקידו, על אף שבספירה "הרשמית" מוגדר ישראל עמיר כראשון מפקדי החיל. 

בהמשך מלחמת העצמאות היה אשל ל"קצין התיישבות" באגף המבצעים במטכ"ל.

===בשנות המדינה===
אחרי שחרורו מצה"ל חזר אשל לעבודתו האזרחית כמנהל פרדסים בחברת יכין חק"ל. הוא הנהיג שיטה חדשה לנטיעת שתילים, שהגדילה את אחוזי הקליטה שלהם ותרמה לחיסכון במים ובימי עבודה. בשנותיו האחרונות היה יושב ראש ארגון חברי ההגנה.

אשל נפטר בינואר 1966 בזמן שהספיד את חברו רפאל לב באזכרה שנערכה ביום השלושים למותו ונקבר בבית הקברות נחלת יצחק. אחרי מותו הוענק לו פרס העבודה.

==משפחתו==
אשל נישא לשלומית גולומב (1979-1904), אחותו של אליהו גולומב. בנם, רב החובל נמרוד אשל, התפרסם כמנהיג שביתת הימאים (1951). לאשל היו שני ילדים נוספים, נגה ואילן.

==לקריאה נוספת==
*עדו אמבר, אלי איל, אבי כהן, שורשי חיל האוויר - התפתחות התעופה הביטחונית בארץ ישראל עד הקמת המדינה, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1997.
*אבי כהן, חיל האוויר במלחמה לעצמאות, כרך א', 2004.
*זאב שיף, צה"ל בחילו - חיל האוויר. אנציקלופדיה לצבא וביטחון, עמ' 15.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:לוחמי הגדודים העבריים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:ישראלים במלחמת העצמאות
קטגוריה:מפקדי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:משפחת גולומב
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:סגני-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1966
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות נחלת יצחק
נבי יושע

א-נבי יושע (בערבית: النبي يوشع) היה כפר ערבי שיעי בגליל העליון, ובו מאוזוליאום ובית קברות מוסלמי. כיום שוכן במקום היישוב רמות נפתלי.
== היסטוריה ==
הכפר היה אחד משבעת הכפרים המתואלים, ונכון לשנת 1945 שכנו בו כ-70 תושבים, ושטח אדמותיו היה 3,617 דונם. בכפר התקיימה הילולה שנתית ב-15 לחודש השעבאן, בדומה להילולה שנהגה בנבי רובין. במלחמת העצמאות, במהלך מבצע יפתח, ב־17 במאי 1948, נכבש הכפר על ידי כוחות ההגנה ותושביו עזבוהו. רובם הגיעו למחנות פליטים בלבנון ובסוריה. 

זיהוי הקבר המרכזי במאוזוליאום שנוי במחלוקת. יש הרואים בו את קבר יהושע בן נון, ויש המתנגדים לכך. המתנגדים מסתמכים על תיאור מותו של יהושוע בתנ"ך, שם כתוב שהוא נקבר בנחלת שבט אפרים: . נחלת שבט אפרים נמצאת במרכז ארץ ישראל ולא בצפונה.

מול בית הקברות בנו הבריטים בשנת 1938 את מצודת כ"ח, אחת ממצודות גדר הצפון. עוד קודם לכן הייתה במקום תחנת משטרה בלתי מבוצרת.

== גלריה ==
<gallery heights="150" mode="packed">
קובץ:NebiYushaMihrab2009.JPG|המחראב, בקיבלה, הקיר הפונה אל מכה, בנבי יושע, 2009
קובץ:NebiYushaDetail2009.JPG|פרט ממבנה נבי יושע, 2009
קובץ:NebiYushaInterior2009.JPG|קמרון צולב בנבי יושע, 2009
קובץ:Nebi yosha david raviv.jpg|נבי יושע (ינואר 2009)
קובץ:87443 nabi yehoshua PikiWiki Israel.jpg|alt=
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארץ ישראל: קברים ובתי קברות
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:הגליל העליון: קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
גאורגיוס ציטאס

גאורגיוס ציטאס (יוונית: Γεώργιος Τσίτας; 1872 – ?) היה מתאבק יווני שהתחרה באולימפיאדת אתונה (1896).

בסיבוב הראשון של תחרות ההיאבקות האולימפית, שנערכה בסגנון יווני-רומי, עבר ציטאס מעבר אוטומטי לסיבוב הבא. בחצי הגמר, ניצח ציטאס את היווני סטפנוס כריסטופולוס. בגמר, נאבק ציטאס נגד הגרמני, קארל שומאן. הקרב הופסק לאחר 40 דקות, מכיוון שירדה חשיכה על האצטדיון. הקרב הומשך ביום המחרת ולאחר כרבע שעה, ניצח שומאן את המאבק, וציטאס הסתפק במדליית כסף.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ספורטאים יוונים
קטגוריה:מתאבקים בסגנון יווני-רומי
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת אתונה (1896)
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים יוונים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1872
קטגוריה:יוונים שנפטרו ב-1940
צעירי תל אביב

צעירי תל אביב היא להקת נוער ישראלית אשר הוקמה בשנת 1984 על ידי אגף התרבות, המחלקה למופעים בעיריית תל אביב-יפו במסגרתו היא פועלת עד היום.

== היסטוריה ==
הבמאי הראשון של הלהקה היה דני ליטאי ממובילי הלהקות הצבאיות בעבר, ומנהלה המוזיקלי היה צביקה כספי, המנהל המוזיקלי של להקת הגבעתרון באותה עת. תחילה עבדה הלהקה על שירים ברוח התרנגולים מתוך כוונה לצאת מהר ככל האפשר להופעות ייצוגיות באירועים (תוכנית ב'), ובמקביל להתחיל לעבוד על הצגה מקורית לנוער באורך מלא. בנסיבות אישיות נאלץ ליטאי לקטוע את החזרות, ואת מקומו של המנהל המוזיקלי כספי תפס אילן גלבוע שגם הלחין את שירי המופע הראשון. תמלילי השירים לאותו מופע נכתבו בידי מרדכי (מוטי) גלזר. 

המופע הראשון של הלהקה נקרא "כיתה י"א 2" והועלה במאי 1984 בבימויו של שוקי ווגנר. גם את הצגתם השנייה, "קם ב-7" ב-1986 ביים ווגנר, ובחודש יוני באותה השנה התחלף הבמאי לאורי פסטר.
 
לאחר מכן במשך שלוש שנים, הלהקה הופיעה בפינה קבועה בתוכנית "זהו זה!" שנקראה "בראש פתוח". 

ב-1989 עלתה לאוויר סדרת טלוויזיה בהשתתפות חברי הלהקה שנקראה "החופש האחרון", אשר כללה שמונה פרקים. בעקבות הצלחת הסדרה, הופקו שלוש סדרות טלוויזיה נוספות בהשתתפות חברי הלהקה שנקראו: "לא כולל שירות", "תלויים באוויר" ו"צעירים בדרך". 
הסדרה שזכתה לפופולריות הרבה ביותר מבין אותן ארבע הסדרות היא הסדרה "לא כולל שירות" ששודרה במשך שלוש עונות בין השנים 1990- 1993, וכן הובילה גם למופע של הלהקה שנוצר בעקבות הצלחת הסדרה ב-1991. 

לרגל חגיגות המאה לתל אביב תוכנן איחוד של חברי הלהקה, אך הוא לא יצא לפועל, ולבסוף לרגל חגיגות המאה לעיר שודרה בערוץ הראשון בשנת 2009 סדרה בשם "ציון מאה" בכיכובם של חברי הלהקה באותה שנה, והסדרה הורכבה מ-30 פרקים קצרים בני דקות אחדות העוסקים בנקודות היסטוריות וסמלים שונים של העיר תל אביב.

רבים מחברי הלהקה התגייסו ללהקות צבאיות וחלקם התפרסמו, בהם: דורון אורן, ניר פרידמן, אסף פריינטא, שי פלד, עידו מוסרי, ליאת אחירון, אלינור אהרון, יעל פוליאקוב, שיר גוטליב, אוהד חיטמן, אורלי ויינרמן, אורן שבו, איריס מרטינז, אורי בנאי, שרית וינו-אלעד, טל מוסרי ודנה דבורין.

כיום מנהל הלהקה הוא יותם חוטא, המנהל המוזיקלי הוא אילן גלבוע, ובמאי הלהקה הוא מיקי יוסף. הלהקה ממומנת חלקית על ידי אגף התרבות בעיריית תל אביב-יפו.

הלהקה קיימת בהרכב שונה וממשיכה להופיע במסגרת עירונית באירועי תל אביב-יפו השונים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תל אביב-יפו: מוזיקה
קטגוריה:להקות נוער ישראליות
קטגוריה:עיריית תל אביב-יפו
קטגוריה:מתמודדי קדם-האירוויזיון
ג'ון פיוס בולאנד

ג'ון מארי פיוס בולאנד (באנגלית: John Mary Pius Boland;
16 בספטמבר 1870 – 17 במרץ 1958) היה פוליטיקאי אירי והאלוף האולימפי הראשון בטניס.

בולאנד למד משפטים בדבלין ואוניברסיטת אוקספורד ונוסף על כך, למד גם בבון, שם הוא היה חבר באגודת סטודנטים שנקראה "בוואריה בון".

בשנת 1896 נסע בולאנד לאתונה כדי לבקר את חברו היווני, טרסיואלוס מנאוס. מנאוס, חבר בוועדה המארגנת של המשחקים האולימפיים, החליט להכניס את בולאנד לטורניר הטניס האולימפי. בולאנד זכה בקלות במדליית הזהב לאחר שניצח מתחרים מגרמניה, מיוון וממצרים.

בולאנד החליט להשתתף גם בטורניר הטניס לזוגות, וגם בו זכה במדליית הזהב. בן הזוג שלו היה הגרמני פרידריך טראון שהשתתף גם בריצת 800 מטר. בגמר ניצחו השניים את היווני פטרוקוקינוס ואת המצרי קסדגליס.

בין 1900 ל-1918 היה בולאנד חבר הפרלמנט הבריטי מטעם המפלגה הפרלמנטרית האירית המייצג את מחוז דרום קרי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קצרמר אירלנד

קטגוריה:טניסאים בריטים
קטגוריה:פוליטיקאים אירים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מבריטניה
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת אתונה (1896)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1900–1906)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1906–1910)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1910)
קטגוריה:חברי הפרלמנט של הממלכה המאוחדת (1910–1918)
קטגוריה:ילידי 1870

קטגוריה:נפטרים ב-1958
פאול נוימן

פאול נוימן (גרמנית: Paul Neumann; 13 ביוני 1875 – 9 בפברואר 1932) היה שחיין יהודי-אוסטרי ורופא. הוא האלוף האולימפי הראשון של אוסטריה, שהתחרה באולימפיאדת אתונה (1896).

==קורות חיים==
נוימן נולד בווינה בירת האימפריה האוסטרו-הונגרית לאב רופא בעל שם עולמי. הוא זכה בשנת 1892 באליפות אוסטריה בשחייה בנהר. בשנת 1894 הוא זכה באליפות אוסטריה בשחייה במשחה ל-500 מ' חופשי כשקבע זמן של 9:24.2 דקות (למעשה המרחק היה 510 מ').

באולימפיאדת אתונה השתתף נוימן במקצים 500 ו-1,200 מטרים חופשי. במקצה ה-500 מטרים, ניצח נוימן בתוצאה של 8:12.6 דקות, הרבה בזכות פרישתו של אלפרד האיוש ממקצה זה. האיוש, שהיה עייף ממקצה ה-100 מטרים, החליט לוותר על מקצה ה-500 מטרים ולנוח עד למקצה ה-1,200 מטרים. נוימן, שכמעט ולא הספיק לנוח בין מקצה ה-500 למקצה ה-1,200, לא הצליח לסיים את המירוץ והגיע במקום האחרון.

לאחר ההצלחה במשחקים האולימפיים הוא היגר לארצות הברית שם למד בקולג' הגרמני לרפואה בשיקגו. בשנת 1897 הוא עבר לאוניברסיטת פנסילבניה שם שיחק כדורמים. הוא הפך לרופא ובנוסף קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה.

בשנת 1897 הוא קבע שיאי עולם במשחים לשניים, שלושה, ארבע וחמישה מיילים, כששחה עבור התאחדות האתלטיקה של שיקגו. אותה שנה הוא זכה באליפות ארצות הברית וקנדה בשחייה. בשנת 1898 הוא זכה באליפות קנדה בשחייה במשחה ל 880 יארד.

ב-1984 הונצח נוימן ביד לאיש הספורט היהודי במכון וינגייט, מוזיאון המנציח יהודים שזכו להישגים ספורטיביים יוצאי דופן.

בשנת 1986 זכה נוימן להיכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחיינים אוסטרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: שחיינים
קטגוריה:שחיינים אולימפיים יהודים
קטגוריה:ספורטאים יהודים אוסטרים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:אלופים אולימפיים מאוסטריה
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת אתונה (1896)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: אוסטרים

קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1875
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1932
היינריך, נסיך פרוסיה (1862–1929)

היינריך, נסיך פרוסיה (בגרמנית: Heinrich von Preußen, נולד בשם אלברט וילהלם היינריך; 14 באוגוסט 1862 - 20 באפריל 1929) היה בנו של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה ואחיו הצעיר של וילהלם השני. הנסיך היינריך היה קצין בצי הגרמני הקיסרי והגיע לדרגת גרוס-אדמירל.

==ביוגרפיה==
=== ילדות ומשפחה ===
הנסיך אלברט וילהלם היינריך נולד בברלין ב-14 באוגוסט 1862, ילדם השלישי ובנם השני של פרידריך, נסיך הכתר של גרמניה (לימים הקיסר פרידריך השלישי) ורעייתו ויקטוריה, בתה הבכורה של ויקטוריה, מלכת הממלכה המאוחדת. היינריך היה צעיר בשלוש שנים מאחיו הבכור, וילהלם.

ב-24 במאי 1888 נישא היינריך לאירן, נסיכת הסן, בתו של לודוויג הרביעי, הדוכס הגדול של הסן ורעייתו אליס, נסיכת הממלכה המאוחדת, שהייתה דודתו של היינריך. הנישואים היו מאושרים ולבני הזוג נולדו שלושה בנים:

* ולדמאר (1889-1945) - כמו רבים מצאצאיה של המלכה ויקטוריה סבל ממחלת ההמופיליה ומת בשנת 1945 כתוצאה מאיבוד דם, לאור מחסור במנות דם בסופה של מלחמת העולם השנייה.
* זיגיסמונד (1896-1978) - נישא לשרלוטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג. לאחר מלחמת העולם הראשונה, בה שירת בצבא הגרמני, עבר עם משפחתו לקוסטה ריקה.
* היינריך (1900-1904) - מת בצעירותו ממחלת ההמופיליה.

=== קריירה צבאית ===
הנסיך התחנך בעיר קאסל ובגיל 15 הצטרף לצי הגרמני הקיסרי. חינוכו הצבאי כלל מסע של שנתיים מסביב לעולם וכן שנתיים באקדמיה הימית. בשנת 1887 קיבל פיקוד על ספינתו הראשונה ובשנת 1897 פיקד על שייטת שלמה במזרח אסיה שהייתה אחראית על שמירת הקולוניות הגרמניות במזרח סין. במהלך שירותו באסיה הוא היה לנסיך האירופאי הראשון בהיסטוריה שהתקבל רשמית בחצר המלוכה הקיסרית הסינית. בשנת 1903 חזר לפקד על שייטות בים הבלטי ובשנת 1906 הוכרז כמפקד צי הים הפתוח. בשנת 1909 קודם לדרגת גרוס-אדמירל, הדרגה הגבוהה ביותר בצי הקיסרי.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה פיקד היינריך על הצי הבלטי הגרמני. למרות שהצי שבפיקודו היה חלש יותר מהצי הבלטי הרוסי בו נלחם, הוא הצליח לדחוק את הצי הרוסי הקיסרי למצב הגנתי ומנע מהם לתקוף את החוף הגרמני. לאחר סיום המלחמה וביטול המלוכה בגרמניה סיים הנסיך את שירותו הצבאי.

לאחר פרישתו בילה הנסיך את שארית חייו עם משפחתו באחוזתם המלמרק שבשלזוויג-הולשטיין. תחביביו כללו מכוניות וסירות והוא השתתף במרוצי סירות רבים אפילו בגיל מבוגר. הנסיך מת מסרטן הגרון (אותה מחלה שהרגה את אביו) ב-20 באפריל 1929.

מכונית ספורט מפוארת ווקסהול פרינס הנרי שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הבריטית ווקסהול מוטורס בין השנים 1911–1915 בבריטניה הייתה קרויה לכבודו של הנסיך.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:פרוסיה
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות זרים
קטגוריה:וילהלם השני, קיסר גרמניה
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:נסיכי פרוסיה
קטגוריה:ימאי הצי הקיסרי הגרמני
קטגוריה:האימפריה הגרמנית: אישים
קטגוריה:אבירי מסדר הפיל
קטגוריה:מעוטרי אות מסדר הבז הלבן
קטגוריה:מקבלי עיטור אנדריי הקדוש
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מסדר כוכב רומניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1862
קטגוריה:נפטרים ב-1929
וידאודרום

וידאודרום (באנגלית: Videodrome) הוא סרט קולנוע שביים דייוויד קרוננברג בשנת 1983. בסרט מככבים ג'יימס וודס ודבי הארי, סולנית להקת בלונדי, בתפקידה הקולנועי הראשון.

==תקציר העלילה==
הסרט מספר את סיפורו של מקס ראן, מנהל ערוץ טלוויזיה בכבלים המשדר סרטי פורנו. עובד שלו מעלה תוכנית, המראה סדרת עינויים בבחורה צעירה עד מוות. שניהם מתלהבים מהרעיון של הפקה זולה, פשוטה וריאליסטית. לאחר ניסיון התחקות של מקור השידור, מקס מגיע אל פרופסור אובליביון. הסיפור מסתבך כאשר מתברר שהפרופסור אינו בחיים, אך השאיר ספריה ענפה של הקלטות עצמיות ובתו היא שמדברת בשמו, בעזרת הקלטות. מקס מתחיל להזות, וככל שהוא רואה יותר את וידאודרום, כך הופכות ההזיות לאלימות יותר ויותר. מקס מבין שיש קשר בין ההזיות לשידורים, הוא מגלה גידול בראשו שנגרם כתוצאה ישירה של אותות הטלוויזיה שמוקרנות מתוכניות הווידאודרום. הגידול מתגלה כאיבר חדש הנוצר בגופו. הגידול נשלט על ידי ידיד חברה בשם ספקטור אופטיקל. חברה אשר מנסה בעזרת וידאודרום ליצור עולם חדש. וכך מוצא עצמו מקס בין אנשי הרוח אשר מזהירים נגד שידורי הטלוויזיה, שהם פרנסתו של מקס, לבין חברות ענק שמנסות להפוך את עורו לרוצח, ועומדים בצד אחד עם תוכניות סנאף המשודרות לעולם.

הסרט מחולק לשלוש מערכות.
במערכה הראשונה מתוודע הצופה למקס החלקלק והתעניינותו במין סאדו-מזוכיסטי (BDSM). בחלק הראשון, מודגש התעניינותו של מקס במציצנות, ובמערכה השנייה, ההזיות שתוקפות אותו בעקבות הצפייה בסרטי סנאף.
המערכה הסופית והאחרונה שנפתחת בסצנה שבו נפער בבטנו פות, ומודעות לגופו החדש. מקס מתפתח ליצור חדש. על מנת להשלים את התהליך הוא חייב להתאבד.

==ביקורת והמשכים ==
עלות ההפקה הייתה כ-6 מיליון דולר, והסרט הכניס רק 2 מיליון. הוא היה כישלון בקופות וגם אצל המבקרים: "וידאודרום אינו ראוי להיקרא מדע בדיוני, ועל אף מאמציו הנואשים של יוצריו, הוא גם אינו ראוי להיכלל בקטגוריית של פורנו סאדו מזוכיזם" (טוביה מנדלסון, דבר, 1989).

בשנת 1999 ביים קרוננברג את הסרט אקזיסטנז שיש הרואים בו המשך לווידאודרום, אך הפעם מדובר בעולם משחקי המציאות המדומה.

==קישורים חיצוניים==
*[https://open.spotify.com/episode/0WABxE2ooFUnJMztIcvxaf?si=JyIVHeetRlSYKw753mUGuQ "וידאודרום"] - פרק בפודקאסט "טראשטוק", בהגשת גילי פורת ושני קיניסו

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1983
קטגוריה:סרטי אימה מ-1983
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי אימה קנדיים
קטגוריה:סרטי פעולה קנדיים
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני
קטגוריה:סרטי דייוויד קרוננברג
קטגוריה:BDSM בקולנוע
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-1983
אבוד בין כוכבים

אָבוּד בֵּין כּוֹכָבִים (באנגלית: Lost in the Stars) הוא מחזמר אמריקאי משנת 1949 מאת מקסוול אנדרסון (מילים) וקורט וייל (לחנים), המבוסס על ספרו של הסופר ולוחם זכויות השחורים בדרום אפריקה אלן פטון, "זעקי, ארץ אהובה".

המחזמר מספר על הכומר סטפן קומאלו, שבנו, אבשלום, נוסע לעיר הגדולה יוהנסבורג לחפש את מזלו. הוא מסתבך שם ברצח ונידון למוות. אביו נוסע ליוהנסבורג בניסיון שווא להצילו.

באחד השירים הידועים מופיעות המילים:

בישראל הועלה המחזמר בתיאטרון הבימה<ref></ref> עם אהרן מסקין בתפקיד הכומר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחזות זמר מבוססי ספרים
קטגוריה:מחזות זמר
ליטקס לובץ'

ליטקס לובץ (בבולגרית: &lrm;"ПФК Литекс" Ловеч) היא קבוצת כדורגל בולגרית מהעיר לובץ', שמשחקת בליגה הבולגרית השנייה. הקבוצה מארחת את משחקיה באצטדיון לובץ', בעל קיבולת של 8,100 מקומות.

==היסטוריה==

מועדון הכדורגל של העיר לובץ' נוסד בשנת 1921, תחת השם "היסאריה". משחקה הרשמי הראשון של הקבוצה התקיים בשנת 1923.

בשנת 1994 סיימה הקבוצה, שנקראה אז "לקס", במקום הראשון בליגת המשנה, ועלתה לראשונה בתולדותיה לליגת העל הבולגרית, אך נקודת המפנה הייתה דווקא בשנת 1996, לאחר שירדה לליגת המשנה. עם הירידה קנה את הקבוצה איש העסקים גרישה גנצ'ב ושינה את שמה ל"ליטקס". רוב השחקנים שוחררו, ובמקומם הוחתמו שחקנים ברמה גבוהה. הקבוצה סיימה ללא קושי את העונה במקום הראשון והעפילה שנית לליגת העל הבולגרית.

מיד לאחר חזרתה לליגת העל, בעונת , זכתה ליטקס באליפות בולגריה. חלוץ הקבוצה, דימצ'ו בליאקוב, היה מלך השערים של הליגה עם 21 שערים, והקשר סטויצ'קו סטוילוב זכה בתואר השחקן המצטיין של העונה. בעונת זכתה ליטקס שנית באליפות.

לאחר שסיימה במקום השלישי בעונת , זכתה הקבוצה להשתתף בשלב הראשון של מוקדמות גביע אופ"א. בשלב זה ניצחה את קופר הסלובנית, ובשלב המוקדמות השני ניצחה את אומוניה ניקוסיה והעפילה לשלב הראשון של גביע אופ"א, בו הוגרלה לשחק נגד מכבי חיפה, אלופת ליגת העל הישראלית. לאחר שוויון 1-1 במשחק הראשון בין הקבוצות, שהתקיים בהולנד משום שבזמן מלחמת לבנון השנייה שללה אופ"א מהקבוצות הישראליות את הזכות לארח משחקים במדינתן, ניצחה חיפה 3-1 בגומלין והדיחה את ליטקס מהמשך הטורניר.

בעונת סיימה הקבוצה את הליגה במקום הרביעי והעפילה לגביע אופ"א בעונת . בסיבוב המוקדמות הראשון ניצחה את קבוצת סלימה וונדררס ממלטה. בסיבוב המוקדמות השני ניצחה את קבוצת בסה קביה מאלבניה. בסיבוב הראשון הפסידה לקבוצת המבורג מגרמניה והודחה מהטורניר. עונה לאחר מכן שוב השתתפה בגביע אופ"א, והודחה בסיבוב הראשון על ידי אסטון וילה.

בעונת 2009/10 זכתה הקבוצה באליפות השלישית בתולדותיה וזכתה בפעם היחידה בסופרקאפ הבולגרי כשניצחה את קבוצת ברואה סטארה זאגורה. בעונת 2010/11 זכתה הקבוצה באליפות הרביעית.

בשנים 2001, 2004, 2008, 2009 זכתה הקבוצה בגביע הבולגרי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל בולגריות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1921
*