OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עמידה

חייל משמר המלך בטירת וינדזורתנוחת העמידה הזקופה היא תנוחה בה גוף האדם מוחזק במנח זקוף כאשר הוא נשען על כפות הרגליים בלבד. יכולת העמידה והתנועה על שתי הרגליים האחוריות יחד עם יכולת אחיזת חפצים ברגליים הקדמיות מאפיינות את המין האנושי והיו מהותיות להתפתחות האדם הנבון.<ref></ref>

בני האדם הם היונקים היחידים המסוגלים לשמור על שיווי משקל בעמידה זקופה למשך זמן בלתי מוגבל. בני האדם לומדים לעמוד בגילאים שבין 8 ל-12 חודשים.

יונקים אחרים כגון קופי אדם, קנגורים וסוריקטות מסוגלים לעמוד על רגליהם האחוריות לפרקי זמן קצרים בלבד.

קנגורים זכרים עומדים על רגליהם האחוריות בזמן הקרבות שהם מנהלים עם זכרים אחרים, או כדי להרשים את הנקבות. קנגורים מדלגים על רגליהם האחוריות במהירות שיכולה להגיע ל-40 קמ"ש, אך בשני המקרים הם נעזרים בזנב כדי לשמור על שיווי המשקל.<ref></ref>

שימפנזים נצפו עומדים על שתיים בעיקר בזמן התנועה בין ענפי העצים.<ref></ref>

אחד מסימני ההיכר המפורסמים של הסוריקטות הוא עמידה זקופה על המשמר, בעיקר בנקודות גבוהות בקרקע כדי לאתר טורפים וסכנות בזמן שחברי הקבוצה מחפשים מזון, אך עמידה זאת דומה יותר לישיבה.

== שמירה על שיווי המשקל ==
העמידה הזקופה דורשת איזון דינמי בו הגוף נע בצורה בלתי נראית לעין קדימה ואחורה על הקרסוליים בדומה לתנועת מטוטלת הפוכה. יציבה זקופה דורשת הפעלת שרירי הליבה והרגליים, שליטה במערכת העצבים ובמערכת שיווי המשקל.

=== מערכת העצבים והשרירים ===
מערכת העצבים מפקחת באופן רציף ולא רצוני על כיוון ועוצמת התנודות המעורבות בשמירה על שיווי המשקל ומפעילה את שרירי הירך, השוק והגב התחתון. המאמץ השרירי הנדרש לשמירה על מנח עמידה זקופה הוא מכריע אך מינימלי.

שרירי הליב התומכים בעמוד השדרה. הם מקשרים בין פלג הגוף התחתון לעליון ואחראים ליציבות הגוף.

== השלכות בריאותיות ==
שמירה על עמידה זקופה חשובה מאוד מבחינה בריאותית. היא מונעת כאבי גב ומקטינה את הסיכון לדלקות ולשינויים מבניים בעמוד השדרה ובמפרקים. יציבה נכונה מקרינה עוצמה וביטחון עצמי ומשדרת לסביבה הרגשה טובה.

יחד עם זאת, אצל אנשים מסוימים, עמידה ממושכת עלולה לגרום להפרעות בריאותיות כגון:

תת-לחץ דם תנוחתי המתאפיין בסחרחורת, כאב ראש, ראייה מטושטשת או עמומה והתעלפות, מכיוון שאספקת הדם למוח אינה תקינה.

הפרעה בזרימת הדם ברגליים אשר גורמת לקרישיות יתר תנוחתית, ורידים בולטים (דליות) <ref></ref> ודלקת בוורידי הרגליים ובצקת בכפות הרגליים.<ref></ref>

רעד תנוחתי המתבטא בעוויתות בשרירי השוק ותחושה של חוסר יציבות.

לחץ על הסחוסים הבין מפרקיים והבין חולייתיים הגורם לשחיקתם.
<gallery>
Känguru am Strand (31528786155).jpg|שני קנגורים זכרים עומדים (31528786155)
Voa Guinea chimpanzee picking 30jan08.jpg|שימפנזה מתהלכת על ענף
Meerkat (Suricata suricatta) with 3 young.jpg|סוריקטה עומדת על המשמר
Antibes rue des paveurs vue.JPG|אישה הולכת ברחוב
</gallery>
== ראו גם ==
* דו-רגליות
* אבולוציה של האדם
* תנוחות גוף

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תנוחות
קטגוריה:שליטה מוטורית
ג'בלה (נפה)

נפת ג'בלה (בערבית: منطقة جبلة) היא נפה הנמצאת בדרום-מערב מחוז לטקיה בסוריה. על פי מפקד האוכלוסין של 2004 מנתה האוכלוסייה 196,171 איש. העיר המרכזית בנפה היא העיר ג'בלה.

==חלוקה לגושים==

נפת ג'בלה מחולקת ל-6 תת-נפות ("נאחיות"; האוכלוסייה נכון לשנת 2004):

# נאחית ג'בלה (ناحية جبلة) - 107,064 איש.
# נאחיית עין אל-שרקייה (ناحية عين الشرقية) - 16,800 איש.
# נאחיית אל-קווטיליביה (ناحية القطيلبية) - 32,582 איש.
# נאחיית עין שיקאק (ناحية عين شقاق) - 16,031 איש.
# נאחיית דלייה (ناحية دالية) - 13,608 איש.
# נאחיית בית ישואות (ناحية بيت ياشوط) - 10,086 איש.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סוריה: נפות
דרווין (יחידת מידה)

דרווין היא יחידת מידה המודדת שינויים אבולוציוניים במאגר גנים ונקראת על שם צ'ארלס דרווין אשר הגה את תורת האבולוציה בספרו מוצא המינים. המידה הוגדרה על ידי ג'ון הלדיין בשנת 1949. דרווין אחד פירושו שינוי של e (קרוב ל-2.718) בווריאציות של פנוטיפ במשך מיליון שנה. פנוטיפ לצורך זה יכול להיות לדוגמה אורך ממוצע של שן של חיה מסוימת, ומידת דרווין תקבע לפי קצב השינוי בממדי השן. כמובן מאליו, איברים שונים עשויים לתת מדידת דרווין שונה. עם זאת, באין גנום מפורש של אותו בעל חיים, אין שיטה טובה יותר להערכת שינוי בגנוטיפ מאשר השינוי בפנוטיפ.

המידה שימושית במיוחד בפלאונטולוגיה, בה שינויים אבולוציוניים גדולים מושווים בין מאובנים. כך, שהמידה מאפשרת לקבוע עד כמה גדול היה השינוי לאורך פרקי זמן גדולים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אבולוציה
קטגוריה:יחידות מידה
קטגוריה:הנצחת צ'ארלס דרווין
הרי אנסריה

הרי אנסריה (בערבית: جبال النصيرية), הידועים גם בכינוי הרי אל-עלאווין (جبال العلويين; שני השמות מתייחסים לעלווים הנקראים גם "נֻצַירִים") או בשמם הסורי הרשמי - רכס הרי החוף (سلسلة الجبال الساحلية), הם רכס הרים בצפון-מערב סוריה (מצפון לדרום) המקביל לרצועת החוף. במקורות הקלאסיים נקראים הרי אנסריה בשם "ברגילוס" (Bargylus) ותחת שלטונם של החשישיון נקראו "ג'בל בהרה". ההיסטוריון עדיה חורון זיהה אותם עם הרי "שלח" או "שלחן" המוזכרים בשירת אוגרית,<ref></ref> וכיום זיהוי זה מקובל במיוחד לחלק הצפוני של ההרים.<ref></ref>

רוחבם הממוצע של הרי אנסריה הוא 32 ק"מ וגובהם הממוצע הוא 1,200 מטר, כאשר הפיסגה הגבוהה ביותר, נבי יוניס (מזרחית ללטקיה), מגיעה לגובה של 1,562 מטרים. בצפון גובה ההרים יורד ל-900 מטרים, ובדרום ל-600 מטרים. ההרים בנויים מסלעי גיר, ולהן תופעות קרסטיות הנגרמות מהמסת הגיר. כמות המשקעים השנתית היא 500 עד 1,000 מ"מ, והדבר מאפשר מגוון עשיר של גידולים חקלאיים, בהם: פירות, ירקות, טבק, סלק, סוכר ועוד. פסגות הרי אנסריה מכוסות בשלג בעונת החורף.

כפרים רבים, ביניהם סאפיתא, קדמוס, ענזה וסריה, שוכנים במורדות המערביים המתונים של ההרים. בחלקים המזרחיים התלולים של הרכס האוכלוסייה דלילה. כפרים רבים, ביניהם ספיתה, קדמוס, ענזה וסריה, שוכנים במורדות המערביים המתונים של ההרים. בחלקים המזרחיים, התלולים, של הרכס האוכלוסייה דלילה. בהרי אנסריה ממוקמים מספר כפרי נופש כמו סלנפה, קסאב, סלמה ועוד, אליהם מגיעים תיירים רבים בעיקר בתקופת הקיץ. נהר ארנת זורם צפונה במקביל לרכס בקצהו המזרחי בעמק הע'ב, לאחר מכן זורם גם באזור הצפוני של הרכס לפני שנשפך לים התיכון.

דרומה לעיר מסיאף ישנו העתק הסטה אופקית (סדק שנוצר בסלעים של קרום כדור הארץ) ההולך מכיוון צפון-מזרח לדרום-מערב ומפריד בין הרי אנסריה לבין הרי הלבנון ומול הלבנון.

הרי אנסריה היוו חלקים מהגבול של מדינת העלווים שהוקמה בסוריה בשנות ה-20.

==הערות שוליים==

אנסריה
קרדאחה (נפה)

נפת קרדאחה (בערבית: منطقة القرداحة) היא נפה במרכז מחוז לטקיה שבסוריה. העיירה קרדאחה היא העיירה המרכזית בנפה, ובה נולד נשיא סוריה לשעבר, חאפז אל-אסד. על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2004 התגוררו בנפה 74,644 איש.

==חלוקה לנאחיות==

הנפה מחולקת ל-4 תת-נפות (נאחיות; נתוני האוכלוסייה לשנת 2004):

# נאחיית קרדאחה (ناحية القرداحة) - 44,510 איש.
# נאחיית ארף אל מסיאתרה (ناحية حرف المسيترة) - 6,669 איש.
# נאחיית פאקורה (ناحية الفاخورة) - 18,357 איש.
# נאחיית ג'וובת בורגל (ناحية جوبة برغال) - 5,743 איש.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סוריה: נפות
אפרוג'ק

ניק ואן דה וול (באנגלית: Nick van de Wall, נולד ב-9 בספטמבר 1987) הידוע בעיקר בשם הבמה שלו אפרוג'ק (Afrojack) הוא תקליטן ומפיק מוזיקלי ממוצא הולנדי.

==קריירה==
אפרוג'ק נולד וגדל בעיר ספייקניסה שבהולנד.

בשנת 2011, דורג אפרוג'ק במקום השביעי ברשימת התקליטנים הטובים בעולם של המגזין הבריטי "DJ Mag", בשנת 2012 ירד בדירוג כאשר דורג במקום התשיעי, בשנת 2013 נשאר באותו מיקום ובשנת 2014 דורג במקום השנים עשר. בשנת 2015 עלה למקום השמיני.

אלבום הבכורה של אפרוג'ק הנקרא "Forget The World" יצא ב-19 במאי 2014. הסינגל הראשון היה "As Your Friend" שהיה שיתוף פעולה עם כריס בראון. לאחר מכן יצא השיר "The Spark" אשר שימש כסינגל השני מהאלבום. ב-3 בפברואר 2014 יצא הסינגל השלישי שהיה "Ten Feet Tall", אחריו יצא הסינגל "Do or Die" אשר היה גרסת רמיקס לשיר של הלהקה "30 Seconds to Mars". הסינגל החמישי מהאלבום שוחרר ב-17 באפריל והיה "Dynamite".

ב-17 במרץ 2015 שוחרר הלהיט "Hey Mama" של דייוויד גטה ובו שותף אפרוג'ק (יחד עם ניקי מינאז' וביבי רקסה). ב-27 ביולי שחרר את המיני-אלבום "NLW" תחת שם הבמה NLW, איתו שחרר מאז מספר שירים נוספים.

ב-31 באוגוסט 2018 שוחרר המיני-אלבום "Press Play" והוא סימן חזרה לסגנון ה"דאץ' האוס" (האוס הולנדי, מעין שילוב בין אלקטרו האוס לפרוגרסיב האוס) אשר אפרוג'ק נחשב לאחד ממייסדיו והמפיק המפורסם ביותר שלו. שם המיני-אלבום הוא רמיזה לביקורת על תקליטנים לפיה כל עבודתם היא ללחוץ על כפתור ה-Play.

אפרוג'ק מנהל חברת תקליטים בשם "Wall Recordings" ובה מככבים שמות כגון Apster ו-D-wayne. החברה החלה ב-2007 כחברת בת של Spinnin' Records עד ל-2016 אז פעלה באופן עצמאי לתקופה מסוימת, והחל מ-2017 היא חברת בת של Armada Music.

אפרוג'ק הופיע מספר פעמים בישראל. בשנת 2012 ביטל את הופעתו ברגע האחרון במסיבת ראש השנה בגני התערוכה בתל אביב עקב מחלה, אך חזר כפיצוי לצמד הופעות בהאומן 17. מאז הופיע בישראל פעמיים נוספות, ב-2015 בפארק הירקון וב-2018 בהאנגר 11.

==דיסקוגרפיה==
אפרוג'ק בהופעה, 2018
===אלבומי אולפן===
* 2014: Forget the World

===מיני-אלבומים===
* 2009: Lost & Found
* 2011: Lost & Found 2
* 2013: It's a Matter Of...
* 2015: NLW
* 2018: Press Play

== קישורים חיצוניים ==

* 

* האתר של [http://www.afrojack.co.il אפרוג'ק בישראל]
* הופעתו של [http://www.youtube.com/watch?v=QGVYbgKABb4 אפרוג'ק בטומורולנד 2013]

==הערות שוליים==

קטגוריה:Spinnin' Records
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים הולנדים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:אמנים הולנדים הידועים בשם במה
קטגוריה:תקליטנים הולנדים
קטגוריה:הולנדים ממוצא סורינאמי
קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1987
אנדרו לי פוטס

אנדרו לי פוטס (באנגלית: Andrew-Lee Potts; 29 באוקטובר 1979) הוא שחקן בריטי. מוכר בעיקר בזכות תפקידו כקונר טמפל בסדרה "בראשית".

==חיים אישיים==
פוטס נולד בברדפורד שבמערב יורקשייר לאלן וסוזן פוטס והוא אחיה הצעיר של השחקנית שרה ג'יין פוטס . הוא למד ב-Intake (בית ספר גבוה לאמנויות), והחל את הקריירה שלו בתיאטרון מוזיקלי. הוא הופיע בסדרות טלוויזיה בריטיות רבות, ביניהן: המחלקה לילדים, דפיקות לב, המוזר, מלחמתו של פויל, חברים שמנים, רוז ומלונים ומטרה.

==קריירה==
פוטס הופיע בסדרה "אחים לנשק" בתור טוראי ג'קסון, שנהרג מפציעה מהרימון שלו. הוא גם מופיע בעיבוד קולנועי לספר של סטיבן קינג 1408. וגם בסרט ההמשך בגרסה מחודשת של "הבית על הגבעה הרדופה", שכותרתו "לחזור לבית על הגבעה הרדופה" ב-1999. פוטס כיכב בסרט מפולת: טבע משתחרר ב-2004. הוא גם שותף בהפקות קולנוע עצמאיות בקבוצת 'מחזיק מפתחות' וכן כתב וביים כמה סרטים קצרים כמו דם על יתרונות, אני רוקד!, וצבע עיוור. יש לו תפקיד חוזר בסיטקום "אידיאלי", כמו לי מסומם החוצה, חצי אחד שוערי הסיליקון להקת רוק קלים (מאוד). לאחרונה הוא שיחק בגרסה הישנה יותר של מארק, בדרמה של ה-BBC 1 אישה לוהטת, שככבה גם בילי פייפר. בשנת 2009 הוא שיחק את התפקיד של כובען במיני סדרת טלוויזיה אליס. שיחק בסדרה בראשית בשנים 2007-2010 בתפקיד קונור טמפל, תפקיד אליו חזר בסדרת הבת "בראשית: עולם חדש" בתפקיד אורח.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1979
אמריקן פאי מציגים: המייל העירום

אמריקן פאי מציגים: המייל העירום (באנגלית: American Pie Presents: The Naked Mile) הוא קומדיית נעורים משנת 2006, השני בסדרת "אמריקן פאי מציגים".

==עלילת הסרט==
אריק סטיפלר מתקשה לעמוד בשם המשפחתי אשר יצרו סטיב ומאט בני דודיו כאשר הוא הסטיפלר היחידי שעומד לסיים את לימודיו בתיכון שהוא בתול. הוא נשאר בבית כדי לאונן אך כאשר סבתו מפתיעה אותו היא מתה מהתקף לב. אריק מתוסכל מחברתו סטייסי אשר לא מוכנה לקיים איתו יחסי מין. אריק וחבריו הטובים נוסעים לבקר את בן דודו דוויט באוניברסיטת מישיגן שם מתרחש מרוץ המייל העירום. אריק וחבריו פוגשים בחורות שמשכנעות אותם לרוץ בעירום בסוף המרוץ אריק מתנשק עם ברנדי והנשיקה מופיעה בחדשות. סטייסי רואה את זה ובעידוד חברותיה משתכנעת לוותר על בתוליה. אריק מחליט לחזור כי הוא אוהב את סטייסי שבסופו של דבר מחליטה לשמור את עצמה והשניים עושים סקס בפעם הראשונה.

==הדמויות==
* ג'ון ווייט- אריק סטיפלר.
* ג'סי סקראם- סטרייסי סטרלינג.
* סטיב טאלי- דוויט סטיפלר.
* יוג'ין לוי- נוח לוינשטיין.
* ג'ייק סיגל- מייק קוזמן.
* רוס תומאס- ריאן גרים.
* ג'ורדן פרנטיס- רוק.
* קנדיס קרוסלק- ברנדי.
* דן פטרוניוביץ'- בול.
* אנג'ליקה לואיס- אלקסיס.
* ג'קס סמית'- ג'יל.
* כריסטופר מקדונלד- מר סטיפלר.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטים קנדיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
אל-חפה

אל-חפה (בערבית: الحفة) היא עיירה בצפון־מערב סוריה, במחוז לטקיה, 33 ק"מ מהעיר לטקיה.
== גאוגרפיה ==
זוהי העיירה המרכזית בנפת אל-חפה, אחת מ-4 הנפות שבמחוז לטקיה. גובהה הממוצע הוא 310 מטרים מעל פני הים, ואוכלוסייתה מונה 4,298 איש (על פי מפקד האוכלוסין לשנת 2004); ביחד עם הכפרים שמסביבה המשתייכים כולם לנאחיה של אל-חפה (19,049 איש), האוכלוסייה כולה מגיעה ל-23,347 איש (נכון לשנת 2004). רוב אוכלוסיית העיירה, בערך 90%, הם סונים והשאר הם נוצרים. שתי הקהילות, של הסונים ושל הנוצרים, חיו ביחד באל-חפה במשך מאות שנים. 

רבים מהתושבים עוסקים בחקלאות; היבולים כוללים סוגים רבים של פירות, למשל תמרים, תאנים, רימונים, תפוחים ואגסים. 

אל-חפה מוקפת בהרים וממוקמת 7 ק"מ מערבית למצודת צלאח א-דין. הפיניקים התיישבו לראשונה באל-חפה. בהמשך שימשה אל-חפה כנקודה בעלת חשיבות אסטרטגית לפלישות הצלבנים.

הגאוגרף הסורי יאקות אל-חמאווי ביקר באל-חפה בתחילת המאה ה-13 בתקופת שלטון האיובים וציין בכתביו שהמקום ממוקם מערבית לחלב ויש בו כפרים רבים, וכן שבגדים הקרויים "ח'פייאה" מקורם כאן.

בשנת 1919 אל-חפה לקחה חלק במיני-מרד שהנהיג עומר אל-בילטר כנגד המנדט הצרפתי. בערך באותו הזמן פרץ גם מרד אותו הנהיג סאלח אל-עלי שהיה בעל בריתו של אל-בילטר.

בין ה-5 ל-13 ביוני 2012 אל-חפה נטלה חלק במלחמת האזרחים הסורית (קרב אל-חפה) כנגד המשטר של בשאר אל-אסד וכמעט כל תושבי העיירה נמלטו ממנה. אל-חפה נהייתה מאז לעיר רפאים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סוריה: יישובים
בונסקור

בונסקור (צרפתית: Bonsecours) היא קומונה במחוז סן-מריטים שבחבל נורמנדי שבצרפת.

שטח הקומונה ואוכלוסייתו עומדת (נכון ל-2011) על 6,469 תושבים. בשטח הקומונה נמצאת כנסיית נוטרדאם דה בונסקור, מהמאה ה-19 (היא נבנתה על יסודות כנסייה בעלת שם זהה מהמאה ה-14).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נורמנדי עילית: ערים
שביל אורגון

מפת השביל משנת [[1907 בידי עזרא מיקר]]
אבן דרך משנת 1906 באחד מקטעי השביל בויומינג
שביל אורגון (באנגלית: Oregon Trail) הוא דרך היסטורית בת 3,200 קילומטר המשתרעת בין נהר המיזורי ועמקי מדינת אורגון שבארצות הברית. הדרך משתרעת על מה שכיום הן מדינות ארצות הברית (ממזרח למערב): מיזורי, קנזס, נברסקה, ויומינג, איידהו ואורגון.

ראשיתו של השביל במשלחת לואיס וקלארק שחצתה את אמריקה הצפונית עד חוף האוקיינוס השקט. המשלחת, שנתמכה על ידי ממשלת ארצות הברית, גרמה לפריצת דרך היסטורית בכל הקשור לידע האירופאי על מערב ארצות הברית, והוכיחה כי הדרך אפשרית וקיים פוטנציאל להתיישבות באזור. הבהלה לזהב בקליפורניה תרמה אף היא נתח מכריע לחשיבות והתפתחות השביל. הצורך בדרך מהירה, בטוחה ומוכרת מערבה, הפכה את השביל לפופולרי.

השביל נוצר על ידי סוחרי פרוות וציידים במהלך ראשית ההתיישבות האירופאית במערב היבשת. בתחילה השביל היה עביר רק ברגל או על גב סוסים. אולם ב-1836 יצאה מערבה שיירת עגלות של מתיישבים מאינדפנדנס, מיזורי והגיעה באמצעות השביל עד לפורט האל באיידהו. מאוחר יותר השביל הפך לעביר בעגלות עד סופו בעמק וילאמט (Willamette Valley) באורגון. מוערך כי בין השנים 1846–1869 עברו בשביל כ-400,000 אנשים בדרכם מערבה.

למעשה, נתיבו של השביל היה גמיש והשתנה מעת לעת בעקבות גשרים, נתיבים חדשים והרחבת הידע על גאוגרפיית האזור. לדוגמה: ג'ים ברידג'ר, אחד מגדולי הסיירים ומורי הדרך באותה תקופה, גילה מעבר חדש בהרי הרוקי, מעבר ברידג'ר, במקום נקודת החצייה המקובלת, ובכך קיצר את מסלול השביל בכ-90 ק"מ. אולם, נתיבו הכללי של השביל נשמר במרוצת השנים ושימש חיבור בין קצוות היבשת, ובשל כך חשיבותו הרבה להתיישבות האדם הלבן במערב ארצות הברית.

השימוש בשביל נזנח עם השלמת קו הרכבת חוצה היבשת הראשון בשנת 1869 על ידי חברת יוניון פסיפיק, שהפך את הדרך מערבה לקצרה, מהירה, בטוחה וזולה הרבה יותר. כבישים כמו כביש בין-מדינתי 80 (מניו יורק לסן פרנסיסקו) עוקבים אחרי מסלולו של השביל ההיסטורי, וחוצים עיירות שנבנו במקור לאורך השביל ובגללו.

===בתרבות הפופולרית===
סיפורו של השביל והשפעתו המכרעת על התיישבות האדם הלבן במערב אמריקה, היווה השראה ליוצרים רבים. בין השאר ניתן למנות את משחק הווידאו בעל השם הזהה שנוצר בשנת 1974, והיה פופולרי מאוד בארצות הברית ובעולם כולו באותה תקופה, ומספר משחקי המשך ("שביל אורגון 2", "שביל יוקון" ו"שביל האמזונס") יצאו לו. חברת משחקי הווידאו Gameloft הוציאה בשנת 2008 גרסאות עדכניות לטלפונים חכמים.

סדרת טלוויזיה בעלת שם זהה עלתה לאוויר בשנת 1977 ברשת NBC, אולם בוטלה אחר שישה פרקים. הסדרה כולה (כולל שבעה פרקים שלא שודרו) יצאה ב-DVD בשנת 2010.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארצות הברית: שמורות טבע
קטגוריה:פולקלור אמריקאי
קטגוריה:אמריקה: היסטוריה
קרסטן ניבור

[[מנזר סנטה קתרינה בסיני; ציור של קרסטן ניבור מ-1762]]
קארסטן ניבוהר (בגרמנית: Carsten Niebuhr; 17 במרץ 1733 – 26 באפריל 1815) היה מתמטיקאי, קרטוגרף ומגלה ארצות גרמני-דני, נודע בזכות השתתפותו במשלחת הדנית למיפוי המזרח התיכון בשנים 1761–1767.

==קורות חייו ופועלו==
ניבור גדל בחווה קטנה בלודינגוורת' (כיום בסקסוניה התחתונה), קיבל מעט מאוד השכלה פורמלית ובצעירותו עבד כחוואי. עם זאת, רכש הכשרה כמודד והתעניין במתמטיקה.

בשנת 1760 יזם פרדריק החמישי, מלך דנמרק משלחת לחקר המזרח התיכון (בפרט לסוריה, ערב ומצרים). ניבור, שרצה להצטרף למשלחת, למד במשך שנה וחצי מתמטיקה ואף מעט ערבית. המשלחת יצאה ב-4 בינואר 1761 מקופנהגן לאלכסנדריה. במהלך מסע המשלחת ביקר ניבור בהר סיני, ג'דה, מכה, צנעא, מומבאי, מאסקט, בושהר, שיראז, פרספוליס (שם ביצע העתקים מכתובות בכתב יתדות - הראשון שהעתיק בצורה מקיפה ומדויקת טקסטים בכתב זה), בגדאד, מוסול, חלב, קפריסין, ארץ ישראל, חצה את הרי הטאורוס לכיוון בורסה, והגיע בפברואר 1767 לקונסטנטינופול (איסטנבול). בנובמבר אותה שנה, יותר משש שנים אחרי צאתו לדרך, יצא משם בחזרה לקופנהגן. במרבית המסע היה ניבור לבדו, אחרי שחבריו לדרך מתו.

ניבור נישא בשנת 1773 ושירת שנים אחדות בצבא הדני. ב-1776 התקבל כחבר האקדמיה המלכותית השוודית למדעים. ב-1778 קיבל משרה ממשלתית בהולשטיין (שהייתה באותה תקופה בשליטת ממלכת דנמרק) ושם התגורר עד מותו ב-1815.

בשנת 1817 פרסם בנו, ההיסטוריון הגרמני-דני ברתולד גיאורג ניבור, חלק מזיכרונות אביו.

כתביו ומפותיו של ניבור היו במשך שנים רבות מקור המידע המדויק ביותר על גאוגרפיית המזרח התיכון בכלל, ועל עתיקותיו בפרט, והם תורגמו לשפות שונות ונדפסו שוב ושוב.

== ראו גם ==
* סרביט אל-ח'אדם

==קישורים חיצוניים==

* אביבה קליין-פרנקה, [https://www.ybz.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/Article_18.4%281%29.pdf המשלחת המדעית הראשונה לדרום-ערב כמקור לתולדות יהודי תימן], פעמים, יד בן צבי.
* 
* נח גרבר, [http://www.bhol.co.il/forums/topic.asp?topic_id=2299317&forum_id=19317 אקדמות לגילוי האתנוגרפי של יהדות תימן].
* [http://aleph.nli.org.il/F/P7T8IAJSARG3KBJ8G8SD1HTS8BYRNJNEH9Q8LYI45XKCJ1U61K-01507?func=short-sort&set_number=000983&sort_option=01---A03---A רשימת פרסומים ומפות מאת ניבור], אוסף המפות ע"ש ערן לאור, הספרייה הלאומית
* 
* 

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:מגלי ארצות גרמנים
קטגוריה:קרטוגרפים גרמנים
קטגוריה:חוקרי ארץ ישראל
קטגוריה:חוקרי יהדות תימן
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים במאה ה-18
קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים במאה ה-19
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1733
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1815
Dream Theater (אלבום)

Dream Theater הוא האלבום ה-12 של להקת הפרוגרסיב מטאל האמריקאית באותו השם, האלבום יצא ב-24 בספטמבר 2013 על ידי Roadrunner Records.
האלבום מגוון ומכיל סגנונות מוזיקה שונים. מלבד סגנונות מטאל מתקדם, רוק מתקדם והארד רוק, יש בו גם סגנונות כמו רוק סימפוני, מטאל סימפוני, פופ, ארנה רוק, רוק קל ומוזיקה קלאסית.

==רקע==
הלהקה הודיעה שתכתוב חומרים לאלבום חדש בסיבוב ההופעות לקידום האלבום הקודם A Dramatic Turn of Events בשנת 2012. במהלך בדיקת הסאונד בהופעה הלהקה אלתרה רעיונות שהובילו ללחנים החדשים שרובם נכתבו על ידי גיטריסט הלהקה, ג'ון פטרוצ'י. הלהקה לא נכנסה לאולפן ההקלטות עד ינואר 2013, והקליטה את האלבום באולפן Cove City Studios בגלן קוב, ניו יורק, בו הקליטו את האלבום הקודם. הקלטת האלבום הסתיימה במאי, וב-6 ביוני, הלהקה הודיעה ששם האלבום יישא את שם הלהקה, ותאריך יציאתו נקבע ל-24 בספטמבר. בראיון על האלבום, פטרוצ'י אמר: 

==כתיבת האלבום==
האלבום הוא השני בו משתתף המתופף מייק מנג'יני, והראשון בו מנג'יני לוקח חלק בכתיבה וביצירת האלבום בניגוד לאלבום הקודם בו ניגן רק את חלקי התופים שפטרוצ'י כתב. על השותפות של מנג'יני, הגיב פטרוצ'י: פטרוצ'י גם ציין שה"אס בחור" של האלבום החדש הוא מייק מנג'יני.

באלבום יש קטעים אינסטרומנטליים, האלבום הראשון של הלהקה מאז האלבום Train of Thought שיצא בשנת 2003. כמו האלבומים הקודמים של הלהקה, לכל הקטעים ניתנו שם זמני במהלך יצירת האלבום.

ב-3 באוגוסט 2013, הלהקה הכריזה בדף הפייסבוק שלה שהשיר "The Enemy Inside" הוא הסינגל הראשון מהאלבום. האתר USA Today הפך את השיר לזמין לשמיעה, ב-5 באוגוסט.

ב-6 בספטמבר 2013, הלהקה הכריזה כי שהשיר "Along For The Ride" יהיה הסינגל השני מהאלבום, וב-9 בספטמבר, השיר הפך לזמין לשמיעה באתרים שונים.

== השירים באלבום ==

==סגל==
*ג'ון פטרוצ'י – גיטרות, מפיק
*ג'ון מיונג – גיטרת בס
*ג'ורדן רודס – קלידים, קונטינום
*ג'יימס לאברי – זמר
*מייק מנג'יני – תופים, כלי הקשה
*ריצ'רד שיקי – מהנדס קול ומיקסינג
*ארן בושבייג – תזמור
*יו סיים – עטיפה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 2013
קטגוריה:אלבומי דרים ת'יאטר
אורורה (קולורדו)

אורורה (באנגלית: Aurora) היא עיר במדינת קולורדו שבארצות הברית. באורורה התגוררו 386,261 תושבים ב-2020, והיא הייתה העיר השלישית הכי מאוכלסת בקולורדו.

==היסטוריה==
העיר הוקמה במהלך שנות ה-80 של המאה ה-19, כאשר איש עסקים בשם דונלד פלטשר הקים את העיירה, וקרא לה על שמו. חיסרון במקורות מים כמעט והביאו לנטישת העיירה, אך העיירה התאוששה, ובשנת 1907 החליטה לשנות את שמה ל"אורורה" (זהר הקוטב באנגלית).

בעבר, העיר נחשבה כפרבר של דנוור הסמוכה, אולם עם צמיחתה המואצת של העיר במחצית השנייה של המאה ה-20 (האוכלוסייה בשנת 1950 הייתה 11,421 ובשנת 1990 האוכלוסייה גדלה ל-222,417 תושבים), הפכה העיר למרכזית בפני עצמה - אם כי התלות בדנוור הגדולה ממנה פי שניים עדיין קיימת.

שטח העיר עומד על 401 קילומטר רבוע. גובהה הרשמי 1,611 מטר מעל גובה פני הים, אך עם גדילת העיר והתרחבותה התווספו חלקים גבוהים אף יותר.

שמה של העיר התפרסם בעקבות פיגוע הירי באורורה בשנת 2012, כאשר צעיר מעורער בנפשו פתח בירי בקולנוע בעיר במהלך הקרנת הבכורה של הסרט "עלייתו של האביר האפל".

== ערים תאומות ==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קולורדו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1891
Shocking Blue

Shocking Blue (בתרגום חופשי: כחול מזעזע) הייתה להקת רוק הולנדית מהאג. נודעה בעיקר בעקבות הלהיט "ונוס", אשר הגיע למקום הראשון בבילבורד.

==היסטוריה==
הלהקה הוקמה על ידי רובי ון לאוון ב-1967. לאחר תקופה של הצלחה מצומצמת, הפכה מריסקה ורס להיות הזמרת הראשית, והלהקה הוציאה ב-1969 את הלהיט Venus אשר זכה להצלחה מידית וזינק לראשות מצעדי הפזמונים ברחבי העולם המערבי (בישראל, צעד השיר במקום ראשון במצעד הלועזי של קול ישראל במשך 9 שבועות). בנוסף ל-Venus, הלהקה הוציאה בין השנים 1968–1970 מספר להיטים נוספים: "Send Me a Postcard", "Long and Lonesome Road", "Mighty Joe" ו-"Never Marry a Railroad Man". הלהקה זכתה להצלחה גדולה גם בישראל והופיעה בישראל ביום העצמאות ב-1971. (יחד עם להקות "כריסטי" ו"מונגו ג'רי") באמפי-תיאטרון של הפארק הלאומי ברמת גן. האמנים הגיעו לבמה באמצעות סירה מהצד השני של האגם. אנקדוטה מפורסמת בזמנו בעניין זה: מריסקה ורס החליקה בעליה מהסירה לבמה.

שירים מאוחרים יותר, זכו להצלחה מקומית בעיקר באירופה, אמריקה הלטינית ואסיה. ב-1974, עזבה ורס את הלהקה לטובת קריירת סולו, דבר שהוביל להתפרקות הלהקה.

ב-1986 חידשה להקת הבנות בננהרמה את "Venus", הביצוע זכה להצלחה גדולה, והחזיר את השיר ואת הלהקה לתודעה הציבורית. ב-1988 חידשה להקת נירוונה את השיר "Love Buzz" באלבומם "Bleach".

==דיסקוגרפיה==
* (1968) Shoking Blue
* (1969) At Home
* (1970) Scorpio's Dance
* (1971) Third Album
* (1972) Inkpot
* (1972) Live in Japan
* (1972) Attila
* (1973) Dream on Dreamer
* (1974) Good Times

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:להקות רוק הולנדיות
סאלח אל-עלי

השייח' סאלח אחמד אל-עלי (בערבית: الشيخ صالح أحمد العلي; נולד באל-שייח' באדר, 1884 - מת בטרטוס, 1950) היה מנהיג סורי עלווי חשוב והמפקד של המרד העלווי של 1919 מהמרידות הראשונות כנגד המנדט הצרפתי על סוריה לפני המרד הסורי הגדול.

סאלח אל-עלי נולד בשנת 1884 למשפחת נכבדים עלווים בעיר אל-שייח' באדר שבהרי אנסריה, צפון מערב סוריה. על פי מה שנמסר, הוא לחם כנגד העות'מאנים ב-1918 לפני שנסוגו מסוריה.

==המרד העלווי של 1919==

בשנת 1918 כבשה צרפת את אזור החוף של סוריה והחלה להתקדם לפנים הארץ. ב-15 בדצמבר 1918 כינס אל-עלי את כל נכבדי העלווים החשובים בעיר אל-שייח' באדר. אל-עלי הזהיר את הנוכחים שהצרפתים כבר כבשו את אזור החוף במטרה להפריד את האזור משאר המדינה, ושכנע אותם להתקומם ולגרש את הצרפתים מסוריה. השלטונות הצרפתיים ששמעו על הכינוס שלחו כוח צבאי לאל-שייח' באדר על מנת לאסור את אל-עלי. אל-עלי ואנשיו ארבו לכוח ותקפו אותו, והכוח הצרפתי הובס וספג 35 אבדות.

לאחר הניצחון הראשון אל-עלי ארגן את המורדים לצבא ממושמע, עם מפקדים משלו והיררכיה צבאית. המורדים נתמכו על ידי האוכלוסייה המקומית, והיו נשים שסיפקו להם מזון ושתייה ואף החליפו אותם בעבודה בשדות. אל-עלי כרת ברית עם איברהים חנאנו שהנהיג מרד בחלב, עם שבט הדנדשי שמרד בתלכלח' ועם סובחי ברכאת שהנהיג את המרד באנטיוכיה. כמו כן, קיבל אל-עלי עזרה כספית ותחמושת מכמאל אטאטורק שהיה גם הוא במלחמה נגד צרפת.

היושבים משמאל לימין: [[שוכרי אל-קוותלי (הנשיא לעתיד), סעדאללה אל-ג'בירי (ראש הממשלה לעתיד), ריידא אל-שורבג'י (מייסד הגוש הלאומי), השייח' סאלח אל-עלי. העומדים: חאג' אדיב ח'יר ואיברהים חנאנו (מפקד המרד בחלב)]]

ביולי 1919, כנקמה על תקיפות הצרפתים כנגד עמדות המורדים, אל-עלי תקף מספר כפרים איסמאעילים שהיו בעלי בריתם של הצרפתים. הסכם הפסקת אש הושג בין שני הצדדים, אך הצרפתים הפרו אותו בכיבוש ושריפת הכפר קאף אל-ג'ז. אל-עלי נקם בתקיפת העיר אל-קדמוס, משם ניהלו הצרפתים את המלחמה נגדו.

מאזן הכוחות החל לנוע לטובת הצרפתים לאחר שהם כבשו את דמשק ב-24 ביולי 1920, כשהם מביסים את הצבא הארעי הסורי בקרב מייסלון. בנובמבר תכנן הגנרל אנרי גורו מערכה נגד אל-עלי ואנשיו בהרי אנסריה. הצרפתים נכנסו לאל-שייח' באדר ועצרו נכבדים עלווים רבים; אל-עלי עצמו נמלט צפונה, אך הצרפתים תפסו את כל העמדות שלו ואל-עלי נאלץ להמשיך להסתתר. בית דין צבאי שכונס בלטקיה פסק לו עונש מוות.

אל-עלי נותר במסתור עד שהגנרל גורו הכריז ב-1922 על חנינה כללית, ואל-עלי חזר לביתו ופרש מכל פעילות פוליטית עד למותו ב-13 באפריל 1950 בטרטוס.

סאלח אל-עלי נעשה לדמות מוערצת לאחר עצמאותה של סוריה. אל-עלי, בהופעתו הפומבית הראשונה לאחר 1922, היה אורח הכבוד של הנשיא שוכרי אל-קוותלי בחגיגות יום העצמאות הסורי ב-17 באפריל 1946.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

עלי, סאלח אל
קטגוריה:עלווים
קטגוריה:ילידי 1884
קטגוריה:נפטרים ב-1950
ג'ון פרי

ג'ון ר. פרי (באנגלית: John R. Perry; נולד ב-16 בינואר 1943) הוא פרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת סטנפורד. הוא מוכר בזכות מחקריו הנודעים בפילוסופיה, בתחומי הלוגיקה, פילוסופיה של הלשון, מטאפיזיקה ופילוסופיה של הנפש.

==ביוגרפיה==
פרי נולד בלינקולן, נברסקה ב-16 בינואר 1943. קיבל תואר ראשון בפילוסופיה ממכללת דואיין שבנברסקה ב-1964, ודוקטורט מאוניברסיטת קורנל ב-1968. הוא קיבל את פרס ז'אן ניקו לשנת 1999, והוא חבר באקדמיה הנורווגית למדעים וללשון.

בנוסף לעבודתו כפרופסור הוא מגיש (משנת 2004) יחד עם קנת' טיילור, תוכנית רדיו בשם "Philosophy Talk" ("שיחת פילוסופיה", או "דיבור פילוסופי"), שהמוטו שלה הוא: "התוכנית שמפקפקת בהכל - חוץ מהאינטליגנציה שלכם". כמו כן הוא ראש מכון מחקר עצמאי שהקים.

==עבודתו==

===זכייה באיג נובל===
בשנת 1995, פרסם פרי מאמר הומוריסטי הנקרא "מבנה הדחיינות" ("Structured Procrastination"), בו נקבע:

על מאמר זה, זכה פרי בפרס איג נובל לספרות בשנת 2011.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילוסופים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס איג נובל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
תומאס הגרטי

תומאס ג'יי הגרטי (באנגלית: Thomas J. Hagerty; 1862 - ?1920) היה כומר נוצרי-קתולי אמריקאי ומארגן איגוד מקצועי בפדרציית הכורים המערבית. הוא נודע גם בזכות היותו פעיל מרכזי בייסוד ארגון פועלי התעשייה של העולם. הגרטי היה אחד מששת המייסדים הראשונים של ה-IWW אשר חיבר את ההקדמה המפורסמת של חוקת הארגון ויצר את "גלגל הגרטי", תיאור סכמטי של יחסי ההיררכיה ב-IWW בין ההנהגה המרכזית לשאר סניפי הארגון והאיגודים החברים.

== חייו ==
אין מידע על שנות ילדותו ונעוריו של הגרטי, ורק למן תחילת פעילותו ככומר יש תיעוד. ישנה סברה שאולי הגרטי היה בעל הכשרה רפואית, עקב שימוש בטרמינולוגיה רפואית בחלק מכתביו, ופנייתו של דניאל דה ליאון אליו בשאלה רפואית אותה הוא שואל דווקא את הגרטי כ"רופא". אולם סברה זו אינה מוכחת או מאומתת עם מידע קיים אודותיו. לאחר 3 שנות פעילות אינטנסיבית בזירת תנועת העבודה האמריקאית (בין 1902-1905), נעלם הגרטי במפתיע והפסיק לפעול במסגרות סוציאליסטיות שונות. לאחר עזיבתו את ה-IWW דיווחים מעטים התקבלו אודותיו, בעיקר במכתבים של חברים לשעבר שנתקלו בו במקרה ברחובות שיקגו, רובם מתארים אדם אשר חי בעוני רב אולם לא איבד את תפיסתו האידיאליסטית.
הגרטי ככל הנראה אימץ את השם הבדוי "ריקרדו מורנו" לאחר עזיבתו את ה-IWW. תחת השם "מורנו" החל הגרטי לעבוד בהוראת לספרדית וכרופא עיניים באזור שיקגו. למן שנות ה-20, הגרטי חי ככל הנראה בעוני רב ברחובות שיקגו, ומותו או מקום קבורתו אינם ידועים.

==פתיח לחוקת ה-IWW==
הפתיח לחוקת ה-IWW אשר נוסח על ידי הגרטי, נותר עד היום הפתיח של הארגון:

גלגל הגרטי, המתאר את יחסי הגומלין של חברי ה-IWW

== מכתביו ==
<div class="mw-content-ltr">
* Socialism and Freedom of Conscience. <small>—Title listed among Hagerty's works in Economic Discontent, no known copies.</small>
* Why Physicians Should Be Socialists. Terre Haute, IN: Standard Publishing Co., 1902.
* Economic Discontent and Its Remedy. Terre Haute, IN: Standard Publishing Co., 1902.
* "Socialism Versus Fads," International Socialist Review [Chicago], vol. 3, no. 8 (February 1903), pp. 449–453.
</div>

==ראו גם==
* IWW

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פעילים בארגוני עובדים בארצות הברית
קטגוריה:IWW

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1862
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1925
Vine

Vine הייתה רשת חברתית מקוונת לפרסום סרטוני וידאו. הסרטונים היו חייבים להיות קצרים במיוחד, באורך של עד 6.5 שניות לכל היותר. ההסרטה התבצעה דרך האפליקציה. המצלמה צילמה במהלך הלחיצה על המסך, וניתנה אפשרות להוסיף אפקטים של סאונד. סרטונים שהועלו התנגנו בלולאה. את הסרטונים היה ניתן לפרסם ברשתות חברתיות ובדואר האלקטרוני. כמו כן, היה ניתן לעקוב אחר חשבונות, לסמן לייק או "Revine" שמציג את הסרטון בפיד.

החברה נרכשה על ידי חברת Twitter באוקטובר 2012 בעסקה שמוערכת בכ-30 מיליון דולר. באוקטובר 2016 הודיעה חברת טוויטר על סגירת Vine.

== היסטוריה ==
ביוני 2012 הוקמה Vine על ידי דום הופמן, עומר בונגרי, רוס יוסופוב וקולין קרול.

Vine יצאה לשוק ב-24 בינואר 2013 כאפליקציה חינמית למכשירי iOS. האפליקציה זמינה למכשירי Android מ-3 ביוני 2013 כאפליקציה חינמית, בדומה לאפליקציות האייפון.

ב-27 באוקטובר 2016 הודיעה טוויטר כי בכוונתה להפסיק לתחזק את Vine כבר בחודשים הקרובים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפליקציות מובייל
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2012
ParaWorld

ParaWorld הוא משחק אסטרטגיה בזמן אמת ששוחרר למחשב בתאריך 25 בספטמבר 2006. המשחק פותח על ידי החברה הגרמנית SEK שנמצאת בברלין. המשחק כולל יותר מ-50 חיות פרה-היסטוריות כאשר יש התמקדות ספציפית בדינוזאורים.

==משחקיות==
הקונספט של המשחק דומה לקונספט של Age of Empires, שגם כן משחק אסטרטגיה בזמן אמת. ParaWorld כולל בתוכו מאפיינים כמו אוכל, עצים, אבנים ומשאבים נוספים. אוכל יכול להילקח מהצמחים, לצוד חיות, לדוג דגים, או להיות חוואי. האבנים נמצאות במקורות מוגבלים, ועצים נכרתים ממקורות מתחדשים.

הסיפור לוקח מקום ביקום דמיוני, שבו החיות הפרה היסטוריות קיימות לצד הציוויליזציה האנושית, שאינם מתקדמים בטכנולוגיה. כתוצאה מכך, הדינוזאורים לוקחים חלק משמעותי בחיי הטבע ובמשחק. דינוזאורים שחיים בטבע יכולים לשמש כאוכל, אף על פי שיש מספר דינוזאורים אגרסיביים ואימפולסיביים שיתקפו אתכם אם תתקרבו יותר מדי. יש גם חיות פרה היסטוריות נוספות שקיימות במשחק כמו ממותות.

==פלגים==
* סקנדינבים: מבוסס על הויקינגים, הסקנדינבים הם לוחמים. הם מסתמכים על שריון כבד במיוחד. הם בעלי הכוח הגדול ביותר בקרבות פנים-אל-פנים.
* Dustribes: מבוססים על תרבויות אפריקאיות. פלג זה מורכב מנוודים, ברמה כזו שאצלם הבניינים הם הלכה למעשה יחידות ניידות. עוד יתרון בפלג זה הוא שניתנת להם אפשרות להרוס את הבניין שלהם ולהחזיר את כל המשאבים שלהם. בנוסף לכך, היחידות הצבאיות שלהם יכולים לבנות.
* דרגון קלאן: מזוהים עם תרבות המזרח הרחוק. הקלאן מתקדם טכנולוגית בהרבה משאר הפלגים וניתנת לו האפשרות גם בשימוש של אבק שרפה. הם מומחים במלכודות סודיות, ומומחים במכונאות, וכן ביחידות לטווח הרחוק.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2006
קטגוריה:משחקי אסטרטגיה ממוחשבים (זמן אמת)
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בגרמניה
רום ברנע

רום ברנע (נולד ב-1 באוקטובר 1989) הוא שחקן ישראלי.

== ביוגרפיה ==
ברנע נולד וגדל במושב בן שמן. בנם של השחקנית איריס ברנע ועודד ברנע, ואחיהם הקטן של השחקנים עומר ברנע ואיתי ברנע. 

הוא למד בבית הספר הפתוח הדמוקרטי ביפו, במגמת קולנוע. שירת בצה"ל כצלם וראש מדור צילום וידאו וסיקור ביחידת ההסרטה של דובר צה"ל. הוא בוגר תלמה ילין, במגמת קולנוע. במסגרת לימודיו ביים וכתב את תסריט הסרט "אנשי הפלדה", שזכה בפסטיבל הרצל הזהב לסרטים צעירים.

== קריירה ==
חשיפתו הטלוויזיונית הראשונה הייתה בשנת 2001 כאשר השתתף בתוכנית "ההיסטוריה המטורפת של ערוץ הילדים", ששודרה בערוץ הילדים. בשנת 2005 הנחה את התוכנית "זאפ לראשון", לצדה של עדן הראל. בשנת 2006 הגיש וכתב פינה בתוכנית "אקזיט". באותה שנה כתב, הפיק, שיחק וביים (יחד עם אחיו עומר ברנע) את הסרט "יצורי החולות". בשנת 2008 גילם את דמותו של "טוהר" בסדרה "משמורת" ששודרה בערוץ 2.

בין השנים 2010-2011 שיחק בסדרת הדרמה "חסמבה דור 3" ששודרה ב-HOT3, לצדם של יהודה לוי, דורית בר-אור, גבי עמרני, זאב רווח ושחקנים נוספים. במהלך השנים 2011-2012 שיחק בשתי עונות של סדרת הדרמה "ילדי ראש הממשלה", פרי עטם של נעה רוטמן ושחר מגן. בשנת 2012 גילם את דמותו של "גיא קליין", בסדרת הדרמה "עניין של זמן".

בין השנים 2012-2013 שיחק בשתי עונות של סדרת הנעורים "יומני החופש הגדול", בערוץ דיסני ישראל ללקוחות yes. בשנת 2015 החל לשחק בסדרת דרמת הפעולה של זכיינית ערוץ 2, רשת, "המדרשה". במהלך השנים 2015-2016 שיחק בסדרת הנעורים "גאליס", בה גילם את דמותו של איתן במשך שתי עונותיה האחרונות. 

בשנת 2021 שיחק בסדרת הנוער "מקיף מילאנו", בה גילם את דמותו של נייטרו הראפר.

== חיים אישיים ==
בשנים 2015–2016 היה בזוגיות עם הדוגמנית והמנחה מי-רן מנקס.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:גאליס
קטגוריה:חיילי דובר צה"ל
קטגוריה:בן שמן (מושב): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
אורי וינברג (סופר)

אורי וינברג (נולד ב-20 באוגוסט 1952) הוא פסיכולוג קליני וסופר ישראלי.

== ביוגרפיה ==

אורי וינברג, נשוי ואב לשלושה, בן להורים ירושלמיים ילידי הארץ (דור שישי מצד אמו), נולד בתל אביב וגדל בבני ברק. דודו הוא הסופר דוד שחר.

למד פסיכולוגיה לתואר ראשון באוניברסיטת בר-אילן, שם הכיר את אשתו עירית. סיים את התואר השני באוניברסיטה העברית, ומשנת 1993 הוא מדריך מומחה בפסיכותרפיה ופסיכודיאגנוסטיקה מטעם משרד הבריאות. כיום הוא הפסיכולוג הראשי של המינהל לחינוך התיישבותי במשרד החינוך. במסגרת זו הוא מייעץ למנהלים וצוותים חינוכיים וטיפוליים של מוסדות פנימייתיים.

בנובמבר 1970 התגייס להנדסה קרבית. שירת תחילה כמדריך טירונים ומפקדי כיתות, ואחר כך בגדוד 601. השתתף במלחמת יום הכיפורים בגזרה המצרית. בחלק משנות המילואים שלו, עבד כפסיכולוג מאבחן בלשכת גיוס ירושלים, כחבר בוועדה רפואית מיוחדת לבדיקת מועמדים לגיוס, וכפסיכולוג במפקדה לשיקום עורפי של נפגעי הלם קרב.

בשנת 1998 יצא לאור הרומן הראשון מפרי עטו, תולעי משי אדומות, בהוצאת הקיבוץ המאוחד. הרומן זכה בפרס יצירת ביכורים לשנת תשנ"ח. בכתיבתו, עוסק וינברג בהוויה הישראלית, כפי שהיא משתקפת בעיקר בנופי ירושלים ובדמויות מיוחדות, מכל העדות והדתות, שעורכות עם עצמן חשבון נפש אישי ואידאי. ספריו מייצגים תחקיר עומק, היסטורי, רעיוני ופסיכולוגי של הדמויות, של העלילה ושל זירת התרחשותה.

== ספריו ==
* תולעי משי אדומות (הקיבוץ המאוחד-1998)
* ימים של אור וצל (אמציה-2013)

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.youtube.com/watch?v=uDKRNY5IPHc ריאיון עם אורי וינברג ברשת ב'] (13 ביוני 2013), עם המראיינת איריס לביא, לרגל צאת ספרו ימים של אור וצל.

קטגוריה:פסיכולוגים ישראלים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:חיילי חיל ההנדסה במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:עובדי משרד החינוך, התרבות והספורט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
נפת זסטפוני

נפת זסטפוני (בגאורגית: ზესტაფონის მუნიციპალიტეტი, זֶסטַפּוֹנִיס מוניציפליטי) היא נפה במרכז מחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת תרג'ולה, בצפון-מערב בנפת צ'יאתורה, מדרום-מערב בנפת חרגאולי, מדרום-מזרח בנפת בר'דתי.

עד שנת 1930 נכללה בפלך כותאיסי ("הגוברניה של כותאיסי") באוייזד שורפני. לאחר 1930 נקראה הראיוֹני של זסטפוני וכיום הוחלף שמה למוניציפליטי של זסטפוני.

העיר זסטפוני מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. יישוב עירוני (דאבא) נוסף בנפה הוא העיירה שורפני. כמו כן ישנן 13 תמי: בּוֹסלֶווִי, דִילִיקָאוּרִי, אוֹלֶמִי, קְווַאלִיתִי, קְלְדֶאֶתִי, מֶאוֹרה סְווִירִי, רוֹדִינָאוּלִי, סָנַחְשִירֶה, כּווֵדָה סָזַנוֹ, כּווֵדָה סָכַּרָה, שְרוֹשָה, צְחְרָאצְקַארוֹ ודזִירוּלָה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

זסטופני
קטגוריה:אימרתי
תאודור קרנר (סופר)

קרל תאודור קֶרנֶר (בגרמנית: Carl Theodor Körner; 23 בספטמבר 1791 – 26 באוגוסט 1813) היה משורר וחייל גרמני. לאחר שהות בווינה, שבה חיבר מספר קומדיות קלות ועבודות נוספות עבור הבורגתיאטר, הוא הפך לחייל והצטרף לליצו פרייקור בהתקוממות הגרמנית נגד נפוליאון בונפרטה. במהלך תקופה זו הפגין אומץ אישי בקרבות רבים, ועודד את חבריו לנשק בעזרת שירים פטריוטיים יוקדים שכתב, אחד מהם הוא ה-"Schwertlied" (שיר החרב), שנכתב במהלך הפוגה בלחימה מספר שעות בלבד לפני מותו, והולחן על ידי פרנץ שוברט. הוא כונה לעיתים קרובות "טירטאוס הגרמני", כמחווה למשורר היווני. ציטוט מפורסם שלו: "רק כוח יוצא דופן צריך לשאוף ליוצא דופן" (Nur ungewöhnliche Kraft darf nach Ungewöhnlichem streben).

==יצירות==
כרך השירים הראשון שלו פורסם תחת הכותרת Knospen (הוצאת באדס, 1810). מבין הקומדיות שלו, Die Braut (הכלה, 1812), ו-Der Grüne Domino (המסיכה הירוקה, 1812) זכו להצלחה רבה, ו-Der Nachtwächter (שומר הלילה, 1812) היה ראוי לציון. הדרמה Zriny (צריני), טרגדיה היסטורית, היא השאפתנית ביותר מבין יצירותיו. רבים מהשירים מהשנים בצבא הולחנו על ידי קרל מריה פון ובר. 

מבחר משירי הקרב שלו נערך על ידי אביו ופורסם תחת הכותרת Leier und Schwert (ברלין, 1814). כל יצירותיו פורסמו בהוראת אימו, ונערכו על ידי הוצאת שטרקפוס (כרך אחד, ברלין, 1834; ארבעה כרכים, 1838).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:משוררים גרמנים
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:אנשי צבא פרוסים
קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:גרמנים במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1791
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1813
שמואל אדלמן

שמואל אדלמן (נולד ב-29 באוגוסט 1951) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע ישראלי.

==ביוגרפיה==
במהלך השנים השתתף אדלמן במספר סרטים וסדרות טלוויזיה. בשנת 1989 שיחק בסרטו של יוסי זומר "רסיסים" ובסרט "שדות ירוקים" בבימויו של יצחק צפל ישורון. 

בשנת 1990 שיחק בסרט "שורו", את דמותו של "שלומי". 

בשנת 1995 עשה את תפקידו בסרטו האוטוביוגרפי של הבמאי והתסריטאי דוד קריינר "ב-72 לא הייתה מלחמה".

ב-1997 התארח בסדרת הטלוויזיה ״כסף קטלני״ גילם רופא. באותה השנה שיחק בסדרת הטלוויזיה "מרחב ירקון״ בתור פזנר.

ב-1999 שיחק בסרט הטלוויזיה "גופה בחולות".

בשנת 2001 התארח במספר פרקים בודדים בעונה הראשונה של הסדרה ״הילדים מגבעת נפוליאון״ ששודרה בערוץ הילדים גילם את עו"ד אדלמן.

בשנת 2003 שיחק בסרט הקולנוע "האסונות של נינה" וב"הדמעות של אמסלם". כמו כן באותה השנה גם התארח בסדרת הטלוויזיה ״שבתות וחגים״ בתפקיד גדי גליק. 

בשנת 2004 שיחק בסרט "אור", בבימויה של קרן ידעיה. באותה שנה השתתף אדלמן בסרט הקולנוע "אהבה קולומביאנית".

בשנת 2007 התארח במספר פרקים בודדים בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "הבורר" גילם את ישראל בוכניק. 

בשנת 2008 שיחק בסדרה ״חשופים״ בתפקיד יהושע ינאי. באותה השנה גם השתתף בסדרת הטלוויזיה ״סרוגים״ שיחק את גבאי. כמו כן באותה השנה גם הופיע בסדרת הטלוויזיה ״המקום״ בתפקיד יוסי רפאלי. 

בשנת 2009 הוקרן סרטו של אורי רביד, "אילי ובן", בו השתתף. באותה השנה גם התארח בסדרת הטלוויזיה ״לאהוב את אנה״ בתפקיד רופא. כמו כן באותה השנה גילם גם את וילנסקי בסדרת הטלוויזיה ״ראש גדול״. 

בשנת 2011 התארח בעונה השלישית של הסדרה הקומית של נאור ציון שנקראת ״החברים של נאור״ גילם את מר אפל.

בשנת 2012 שיחק בסדרת הטלוויזיה "ילדי ראש הממשלה", פרי עטם של נעה רוטמן ושחר מגן. 

בשנת 2014 שיחק בסדרה עממיות את דמותו של מר אפל.

ב-2018 השתתף בסרטו של יצחק צפל ישורון "אלסקה".באותה שנה השתתף גם בסרט "הצלילה".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
פיטר ולר

פיטר ולר (באנגלית: Peter Weller; נולד ב-24 ביוני 1947) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון ובמאי טלוויזיה אמריקאי, וכן דוקטור להיסטוריה.

== קריירה ==
ולר ידוע בעיקר בשל תפקידו כרובוקופ בשני סרטי הקולנוע הראשונים בסדרה, כדמות הראשית באקארו בנזאי בסרט הפולחן הקלאסי "The Adventures of Buckaroo Banzai Across the 8th Dimension" וכן בגין תפקידו בסרט "Naked Lunch". ב-1984 שיחק בסרט הדרמה "בן בכור", לצד שרה ג'סיקה פרקר. הוא זכה למועמדות לפרס אוסקר בשנת 1993 על הסרט הקצר "Partners", אותו ביים ובו כיכב. 

בשנת 1995 שיחק בסרטם המשותף של וים ונדרס ומיכלאנג'לו אנטוניוני "מעבר לעננים", לצד אנסמבל שחקנים כמו אירן ז'קוב, ג'ון מלקוביץ' וסופי מרסו, ז'אן רנו ומרצ'לו מסטרויאני וכן בסרטו של וודי אלן, "אפרודיטה הגדולה".

כמו כן, הוא הינחה את התוכנית "Engineering an Empire" בערוץ ההיסטוריה וגילם את דמותו של סטן לידי בעונה 5 של הסדרה "דקסטר" של רשת שואוטיים.

בשנת 2005 שיחק בסרט "איש של אלוהים", לצד ניקי ריד. פיטר ולר זכור גם בשל משחקו לאחרונה (2013) בסרט "האויב בתוכנו – סטארטרק" בתור אדמירל מרקוס אשר שולח את צוות האנטרפרייז לתפוס את קאן.

בשנים 2012–2013 דובב את באטמן בסרט האנימציה "האביר האפל חוזר".

בשנים 2013-2014 הופיע בסדרת הטלוויזיה "ילדי האנרכיה". בשנת 2018 גילם מטייל מסתורי בסדרת הטלוויזיה הקומית "פוראבר" ברשת פריים וידאו, ובעונה השלישית של סדרת הטלוויזיה "מקגייוור" ברשת CBS.

בשנת 2023 גילם את קרואולי בסדרת מותחן הריגול "מחילת הארנב" של שירות הזרמת המדיה "פרמאונט+".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:במאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת צפון טקסס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סירקיוז
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בוגרי האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
טורקיסטן (עיר)

תמונת לוויין של טורקיסטן
טורקיסטן (בקזחית: Түркістан; באוזבקית: Turkiston; ברוסית: Туркестан - טורקסטן) היא עיר בדרום קזחסטן ובירת המחוז הקרוי על שמה. העיר שוכנת ליד נהר הסיר דריה, כ־160 ק"מ צפון־מערבית לשימקנט, על נתיב בין בצפון לטשקנט בדרום. על פי אומדן רשמי מתאריך 1 בינואר 2023 אוכלוסיית העיר מנתה 220,159 בני אדם.

==היסטוריה==
טורקיסטן נמנית עם הערים ההיסטוריות של קזחסטן. נחשפו בה עדויות ארכאולוגיות שהמוקדמות בהן מקורן במאה הרביעית לספירה.

טורקיסטן אף מהווה זיהוי אפשרי של בֵיְטַן, שבמהלך תקופת שושלת האן שימשה בירת הקיץ של ממלכת קאנג'ו העתיקה, שמוזכרת בהאנשו (הספר של האן).

היא הייתה למרכז סחר לאחר דעיכתה של אורטר, עיר מימי הביניים שחורבותיה שוכנות על גדת הסיר דריה הדרום־מזרחית. במשך מרבית תקופת ימי הביניים וראשית העת החדשה נודעה העיר בשמות "יאסי" או "שאבגר", ולאחר המאות ה-16 וה-17 בשמות "טורקיסטן" או "חזרט"; שני השמות מקורם בתואר "חזרט-י טורקיסטן", שמשמעותו המילולית "הקדוש (או המבורך) של טורקיסטן", שמתייחס לקוז'ה אחמט יסאווי, השייח' הסופי מטורקיסטן, שהתגורר בה במהלך המאה ה-11 ושקבור בעיר.

בשל השפעתו הרבה של קוז'ה אחמט יסאווי על העיר והנצחתו בה, הפכה טורקיסטן למרכז רוחני ומרכז ללימוד האסלאם בעבור תושבי הערבות הקזחיות. בשנות ה-90 של המאה ה-14 הקים טימור לנג, שליט האימפריה הטימורית, מאוזוליאום רב-מידות מעל קברו של אחמט יסאווי, שנותר עד היום כאחד מהמונומנטים האדריכליים החשובים של קזחסטן, שצויר על גב השטרות הלאומיים של קזחסטן עד שנת 2006.

אתרים היסטוריים חשובים אחרים בעיר הם בית מרחץ מימי הביניים וארבעה מבני מאוזוליאום אחרים, אחד מהם מוקדש לנכדתו של טימור לנג ושלושת האחרים לח'אנים קזחים.

לפני שהרוסים הגיעו לאזור במאה ה-19, שכנה טורקיסטן על הגבול עם תרבות נווה המדבר של טראנסאוקסאניה הפרסו-אסלאמית בדרום, ועל הגבול עם חבל העמים הנוודים הטורקו-מונגולים שבערבות בצפון. היו תקופות שבהן הייתה מרכז פוליטי סמלי של קזחסטן, אך בראשית המאה ה-19 כבר הייתה לעיר גבול שולית, תחת שלטון הח'אנים האוזבקים, לאחרונה תחת ח'אנות קוקנד.

כאשר נפלה טורקיסטן לידי הרוסים ב-1864, היא נכללה באובלסט סיר דריה שתחת המושל הכללי של טורקסטן הרוסית. כאשר נפל משטר הצאר ב-1917-18 נכללה העיר לתקופה קצרה ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוטונומית טורקסטן לפני שנכללה ברפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הקזחית ב-1924.

===עלייה לרגל===
העיר מושכת אלפי עולים לרגל בשנה. לפי מסורת מקומית, שלושה עולים לרגל לטורקיסטן שקולים לחג' אחד למכה. העיר נודעה בכינוי "המֶכָּה השנייה של המזרח", דימוי שסייע לעצב את הזהות הרוחנית של המוסלמים בקזחסטן. עם זאת, אין תמיכה בקוראן או בחדית' לקדושת המקום או לכך ששלושה עולים לרגל לטורקיסטן שקולים לחג' אחד למכה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קזחסטן: ערים
קטגוריה:אתרי עלייה לרגל (אסלאם)
מגן רקיע

מגן רקיע היא מערכת הגנה אקטיבית רכה מסוג DIRCM, להגנת כלי טיס אזרחיים מפני טילים, שפותחה על ידי אל-אופ (שייכת לאלביט מערכות). המערכת משלבת לייזר-סיב מתקדם עם טכנולוגיית דימות תרמי מתוצרת אלביט ומייצרת אות שיבוש חזק במספר אורכי גל, הגורם לטילי כתף מתבייתי אינפרא אדום לסטות ממסלולם ומהמטרה אליה שוגרו.

מחירה של מערכת אחת הוא כמיליון דולר. במקביל מפתחת אלביט מערכת "מיני מיוזיק", שמבוססת על מערכת C-MUSIC, שמיועדת להגן על מטוסי מנהלים ומסוקים מפני טילי כתף.

==פיתוח==
ההחלטה לפתח מערכת להגנה על כלי טיס אזרחיים נתקבלה לאחר ירי שני טילי כתף מדגם SA-7 אל עבר טיסה 582 של ארקיע, במומבסה בשנת 2002. בשנת 2009 הודיע שר התחבורה ישראל כץ, כי חברת "אלביט מערכות" תספק למשרד התחבורה מערכות הגנה מפני טילי כתף עבור התעופה האזרחית בעלות של יותר מ-76 מיליון דולר, ובתוך שלוש שנים יוחל בהתקנת המערכת בכל המטוסים של חברות התעופה הישראליות.

במשך תקופה ארוכה הייתה מחלוקת בין אל על לאגף התקציבים במשרד האוצר, בנוגע למימון ההוצאות השוטפות של המערכת, דבר שגרם לעיכוב בפיתוח וההצטיידות במערכת.

בקיץ 2013 נערך ניסוי מוצלח בהפעלת המערכת. בניסוי נורו טילים חיים לעבר כלי טיס עליו הותקנה המערכת, והמערכת זיהתה את השיגור ובאמצעות קרן לייזר הסיטה את הטיל ממסלולו. בפברואר 2014 הודיעו חברת "אלביט מערכות" ומשרד הביטחון כי השלימו בהצלחה סדרת ניסויים במערכת.

המערכת שזוכה לביקוש רב גם בקרב חברות תעופה זרות, הוצגה בקיץ 2013 בסלון האווירי בפריז. המערכת הוצגה שם לראשונה בשנת 2011.

==תפעול==

בישראל החליט משרד התחבורה בשנת 2013, בהתייעצות עם אנשי שב"כ והמטה ללוחמה בטרור, להתחיל לצייד מיד את מטוסי החברות הישראליות במערכת לטיסות חוץ ולטיסות פנים.

מאז תום שלב הניסויים נמצאת המערכת בשימוש במטוסי אל על, ועל מטוסים אחרים בהם מטוסו של נשיא צרפת ומטוס ראש הממשלה.

המערכת מותקנת בתחתית זנב המטוס. המערכת מגדילה את צריכת הדלק ומגבילה את כושר הנשיאה של המטוס, ולכן היא מותקנת במטוסי "אל על" רק בהתאם להערכת גורמי ביטחון, לפי יעד הטיסה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.talniri.co.il/marketnews/article.asp?mp=93&cat=4&id=55382 אלביט מערכות חושפת בסלון האווירי בפאריז:mini-MUSIC™] באתר טלנירי
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טכנולוגיה צבאית: תעופה
קטגוריה:ישראל: המצאות
קטגוריה:ישראל: מערכות הגנה נגד טילים
קטגוריה:יישומי לייזר
קטגוריה:תעופה אזרחית
קטגוריה:ישראל: תעופה
נפת טקיבולי

נפת טקִיבּוּלִי (בגאורגית: ტყიბულის მუნიციპალიტეტი, טקִיבּוּלִיס מוּניציפַּליטֵטי) היא נפה בצפון מחוז אימרתי שבגאורגיה. הנפה גובלת מצפון-מזרח בנפת אמברולאורי, בצפון-מערב ומערב בנפת צקאלטובו, מדרום ודרום-מזרח בנפת תרג'ולה וממזרח בנפת צ'יאתורה.

העיר טקיבולי מהווה המרכז המנהלתי של הנפה. בנפה ישנן 7 תמי: גוּרְנָה, קוּרסֶבִּי, אוֹרפִּירִי, סָאצִירֶה, סוֹצְ'חֶתִי, חְרֶסִילִי וג'ווַארִיסָה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

טקיבולי
קטגוריה:אימרתי
ז'יל גד

ז'יל בזיל גֵד (בצרפתית: Jules Basile Guesde; 11 בנובמבר 1845 - 28 ביולי 1922) היה עיתונאי ומנהיג סוציאליסטי צרפתי. למרות שהנהיג פלג מרקסיסטי של המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית במסגרת האינטרנציונל השני, גינו מרקס ואנגלס את פרשנותו לתורתם ומרקס אף כתב שאם גד מרקסיסט הרי שלפיכך הוא-עצמו איננו מרקסיסט.

== תולדות חייו ==
נולד באיל סן לואי בפריז. בצעירותו עבד כפקיד וערך את העיתון לזכויות האדם (Les Droits de l'Homme). ב-1871 פרסם בעיתונו מאמר שהגן על הקומונה הפריזאית, דבר שהוביל לתביעה נגדו, בשלה נמלט לז'נבה, שם הכיר את "הקפיטל" של מרקס. עקב חוסר שליטתו בגרמנית השיג רק ידיעה שטחית בספר. עם שובו לצרפת ב-1876, היה לראשי התועמלנים למרקסיזם. ב-1878 נכלא בכלא לשישה חודשים עקב מעורבותו בכינוס הראשון של "האינטרנציונל השני" בפריז. באותה עת ערך את העיתון "הסוציאליסט" (Le Socialiste) ואת השבועון "שוויון" (Égalité).

ב-1880 חבר לפול לאפארז' (חתנו של קרל מרקס) והציג בכינוס מפלגת הפועלים הצרפתית בלה הבר תוכנית להפיכתה לגוף מרקסיסטי-מהפכני הדוגל במלחמת המעמדות. המרקסיזם הפשטני שהציגה המפלגה, ושנקרא "גדיזם", קרא למהפכה של הפרולטריון כנגד הבורגנות, ללא ניתוח דיאלקטי-תאורטי של מבנה הכלכלה הצרפתית. הגדיסטים, שסירבו לכל פשרה או שיתוף פעולה עם הבורגנות, פילגו את המפלגה, שהתפלגה לפלג גדיסטי, פלג בלאנקיסטי ופלג פשרני-רפורמיסטי (למעשה ניצן הסוציאל-דמוקרטיה) בראשות ז'אן ז'ורס שהוביל אפשרות של השגת מטרות סוציאליסטיות ללא מהפכה ומלחמת מעמדות (אותו כינה גד "אופורטוניסטי" ו"בורגני"). הפלג הגדיסטי זכה להצלחה מקומית במספר עיריות ומועצות מקומיות. הגדולה והיציבה ביותר מבחינת התמיכה בזרם זה הייתה בעיר רובה).

גד עצמו נבחר לבית התחתון של מועצת העם כנציג ליל ב-1894, איבד את מושבו ב-1902. ב-1905 שבו הפלגים הסוציאליסטים השונים והתאחדו תוך יצירת המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית או "הסניף הצרפתי של האינטרנציונל הסוציאליסטי" ( SFIO), אך גד המשיך להתבדל בראש הפלג הלוחמני השמאלי של המפלגה. ב-1906 שב ונבחר לפרלמנט כנציג המפלגה המאוחדת.

ב-1914, במהלך מלחמת העולם הראשונה היה גד חבר בממשלת החירום בראשותו של רנה ויויאני (René Viviani) כשר בלי תיק. הוא המשיך בתפקידו עד 1916 ובאותה תקופה נראה שנואש מן ה"סולידריות של הפרולטריון" (ברוח הסיסמה המרקסיסטית שהכזיבה, פועלי כל העולם, התאחדו!) ואימץ קו פטריוטי ואף לאומני.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.marxists.org/archive/guesde/index.htm כתבי גד בארכיון המרקסיסטי באינטרנט]
* [https://web.archive.org/web/20130719101221/http://www.spartacus.schoolnet.co.uk/FRguesde.htm ביוגרפיה באתר "ספרטקוס"]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים צרפתים
קטגוריה:סוציאליסטים צרפתים
קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1845
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1922