OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קרל בלשן

קרל אדוארד פרדיננד בלשן (בגרמנית: Carl Eduard Ferdinand Blechen ; 29 ביולי 1798 – 23 ביולי 1840) היה צייר נוף גרמני ופרופסור באקדמיה לאמנויות, ברלין. סגנונו הייחודי אופייני לאידיאלים הרומנטיים של יופי טבעי.

== ביוגרפיה ==
אביו היה פקיד מיסים זוטר מרגנסבורג. הוריו לא יכלו להרשות לעצמם לשלם עבור השכלה אמנותית ולכן הוא היה פקיד בנק ועסק במקצוע זה עד 1822, אז התעניינותו ההולכת וגוברת באמנות הובילה אותו לאקדמיה בברלין.<ref>Paul Ortwin Rave (1955), "Blechen, Karl", Neue Deutsche Biographie (NDB) (in German), 2, Berlin: Duncker & Humblot, pp. 295–295; (full text online)</ref>

לאחר נסיעה קצרה בדרזדן ובשווייץ הסקסונית, חזר לברלין וקיבל תפקיד של מעצב בתיאטרון המלכותי באלכסנדרפלאץ. אבל מאוחר יותר באותה שנה הוא פוטר מהתיאטרון בגלל סכסוך מתמשך עם הזמרת הנרייט סונטאג.

הוא התחתן בשנת 1824 והיה חבר באגודת האמנים בברלין בשנת 1827.

לאחר מכן, הוא ניסה לפרנס את עצמו כאמן עצמאי. בשנת 1828 הוא ערך מסע לימודי לים הבלטי, ואחריו נסיעה לאיטליה שהפיקה מאות רישומים שעובדו אחר כך בסטודיו שלו בברלין. הוא התרשם עמוקות מהנופים שם ושינה את כל אופן הציור שלו כדי לשקף את מה שראה.

== שנים אחרונות ==
בשנת 1831, על פי המלצתו של קארל פרידריך שינקל, הוא מונה לפרופסור לציור נוף באקדמיה בברלין. למרות מינוי זה, המלך פרידריך ויליאם השלישי הזמין את בלשן לצייר את פנים בית הדקלים ליד פוטסדאם, סצנה פנימית ולא נוף חיצוני.

בשנת 1835 הוא הפך לחבר מלא באקדמיה ויצא למסע לימודים לפריז ואז הופיעו הסימפטומים הראשונים למחלת הנפש שלו.

מצבו התדרדר והוא סבל מהתקפי דיכאון קשים שאילצו אותו לצאת לחופשה מהאקדמיה בשנת 1836. בשנה שלאחר מכן הוא נאלץ להתאשפז בבית חולים. הוא הצליח לעשות טיול אחרון לדרזדן, שם יצר את הציורים האחרונים שלו.

הוא נפטר כעבור ארבע שנים, במצב של מחלת נפש מוחלטת. הוא נקבר בבית העלמין אך המיקום המדויק לא ידוע. הוא מונצח בלוחית על קיר בית העלמין.

== הנצחה ==
רחוב, פארק ובית ספר יסודי בקוטבוס נקראו על שמו. בשנת 2008 הפך מבנה בית הספר לחלק ממרכז קניות מרכזי.

מרבית עבודותיו נמצאות באוספים פרטיים. הוא היה אחד הציירים האירופאים הראשונים שייצג את התיעוש המוקדם כחלק מנופיו.<ref>Vignau-Wilberg, Peter. "Das ‚Walzwerk in Eberswalde’ von Carl Blechen und die frühe Industriedarstellung,"in Carl Blechen (1798 - 1840): Grenzerfahrungen - Grenzüberschreitungen, Vogel, Gerd-Helge and Barbara Baumüller, eds.. Greifswald: Steinbecker Verlag, 2000.</ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="190">
File:Carl Blechen (zugeschr.) - Landschaft mit Eremit (ca.1822).jpg

File:Carl Blechen 003.jpg

File:1833 Blechen Palmenhaus Pfaueninsel anagoria.JPG

File:Carl Blechen - Bathers in Terni Park - WGA2257.jpg

File:1830 Blechen Walzwerk Neustadt-Eberswalde anagoria.JPG

File:Carl Blechen - Stormy Weather over the Roman Campagna - WGA2241.jpg

File:Carl Blechen - Waldweg bei Spandau - Google Art Project.jpg

File:Carl Blechen - View of Rooftops and Gardens - WGA2255.jpg

</gallery>
== קישורים חיצוניים ==
 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1798
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1840
2020 בנפאל

אירועים בשנת 2020 בנפאל.

== בעלי תפקידים ==
* נשיא: בידהיה דווי בהנדארי
* סגן נשיא: Nanda Kishor Pun
* ראש הממשלה: חדגה פרסאד אולי
* שופט ראשי: כולנדרה שומשר רנה 
* יו"ר בית הנבחרים: אגני סאפקוטה 
* יו"ר האספה הלאומית: גאנש פרסאד טימילסינה 

== אירועים ==
* 23 בינואר – בחירות חלקיות להאספה הלאומית (18 מקומות)<ref></ref>
* 24 בינואר – מקרה ראשון של קורונה במדינה.<ref></ref>
* 5 בפברואר – הרשות למלחמה בשחיתות שלטונית החלה בחקירה נגד 175 אנשים לרבות 3 שרים לשעבר.<ref></ref>
* 24 במרץ – הכרזה על מצב חרום וסגר במדינה.<ref></ref>
* 16 במאי – מקרה ראשון של מוות מקורונה במדינה.<ref></ref>
* 18 במאי – הממשלה אישרה מפה חדשה של המדינה תוך הוספת 335 קמ"ר בצפון-מערב.<ref></ref>
* 18 במאי – בעקבות הגשמים הזים נהרגו 132 אזרחים ו-53 נעדרים.
* 20 בדצמבר – לאור החלטת יו"ר בית הנבחרים להתחיל בהליך הצבעת אי-אמון ראש הממשלה מפזר אותו. תחילת מהומות ברחבי המדינה.
* 31 בדצמבר – מספר המאומתים מנגיף קורונה הגיע ל-260,593 מהם 1,856 נפטרו.

== אנשים שנפטרו ==
* 21 בספטמבר - אנג ריטה (נולד ב-1948), מטפס הרים, שהעפיל עשרים ושתיים פעמים לפסגת האוורסט, מתוכן עשר פעמים ללא מכלי חמצן.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

נפאל
קטגוריה:נפאל: היסטוריה
2020
תפסיר אל-מאתורידי

תפסיר אל-מאתורידי (בערבית: تفسير الماتريدي) הידוע גם כתאווילאת אל-קוראן (בערבית: تأويلات القرآن) וגם גם תאווילאת אהל אל-סונה (בערבית: تأويلات أهل السنة) הוא אחד מספרי התפסיר הקלאסיים באסלאם, אשר נכתב על ידי האימאם הפרסי מהאסכולה החנפית אבו מנצור אל-מאתורידי.

== ראו גם ==
* תפסיר א-טברי
*תפסיר אל-ג'לאלין
*עולום אל-תפסיר

קטגוריה:ספרים בערבית
קטגוריה:אסלאם
יוזף בלוך (צייר)

יוזף בלוק ( בגרמנית: Josef Block; 27 בנובמבר 1863 – 20 בדצמבר 1943) היה צייר יהודי-גרמני, חבר הזצסיון הברלינאי.<ref>Lorenz, Detlef: Zur Biographie des schlesischen Malers Josef Block. In: Jahrbuch der Schlesischen Friedrich-Wilhelms-Universität zu Breslau 42-44 (2001-2003) [2003], 709-714.</ref>

== קורות חייו וקריירה ==
בלוך נולד בבורנשטדט בשלזיה הפרוסית. הוא למד באקדמיה לאמנות בברסלב (ורוצלב), שם נוצרה ידידותו עם המחזאי הגרמני גרהרט האופטמן. הוא המשיך את לימודיו באקדמיה לאמנות יפה במינכן. בסטודיו של המורה שלו פרופסור ברונו פיגלהיין, בלוך היה מעורב בציור הפנורמה הירושלמית של פיגלהיין.<ref></ref>

ב־29 בפברואר 1892 הוקמה אגודת האמנים החזותיים במינכן באולפן שלו בטרזינשטראסה במינכן, מה שהפך לבסיס לזצסיון במינכן – תנועה של אמנים שחשבו שהאמנות אינה מספיק מודרנית ופתוחה. האירוע התרחש לקראת התערוכה הקולומביאנית העולמית 1893 בשיקגו, שם זכה בלוק במדליה על ציורו 'דמדומים'.

בשנת 1895 התחתן בלוק עם אלזה אופנהיים, בתו של הבנקאי ויועץ המסחר הוגו אוטו אופנהיים וצאצא של הבנקאי יוזף מנדלסון.

לאחר שגר במינכן עד 1896 עבר לברלין. הוא המשיך לצייר נושאים היסטוריים ותנ"כים, ציורי ז'אנר ריאליסטיים, דיוקנאות וטבע דומם, ומכר ציורים בגרמניה ובארצות הברית.

תערוכות נוספות כולל תערוכת האמנות הגדולה בברלין וגלריית פאול קסירר. בלוך היה גם מייסד שותף של הזצסיון הברלינאי, תנועה הדומה לזצסיון במינכן. חברים אחרים בזצסיון הברלינאי כוללים את לוביס קורינת, מקס ליברמן ואדוורד מונק. בלוק אהב לטייל והיה צלם חובב.

בלוק נרדף על ידי הנאצים בשנת 1933, בגלל מוצאו היהודי, ונאלץ למכור ציורים מהאוסף שלו. דירתו ברחוב דרפלינגר 16 בברלין נתפסה על ידי Generalbauinspektor בפיקודו של אלברט שפר.<ref>Tschörtner, Heinz Dieter: Gerhart Hauptmanns letzter Jugendfreund Josef Block aus Bernstadt (1863-1943). In: Jahrbuch der Schlesischen Friedrich-Wilhelms-Universität zu Breslau 38/39 (1997/1998) [1998], 773-781.

Wikimedia Commons has media related to Josef Block.</ref>

בלוק נפטר בברלין בשנת 1943.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Josef Block - Der verlorene Sohn 1890.jpg
File:Josef Block - Die Brotsuppe 1890.jpg
File:Glaspalast München 1891 082b.jpg
File:Glaspalast München 1891 082b.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים יהודים גרמנים
קטגוריה:יהודים חברי הזצסיון הברלינאי
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1863
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1943
הרעב הגדול של הר לבנון

הרעב הגדול של הר הלבנון (בערבית: مجاعة لبنان; בטורקית: Dağı'nın Büyük Kıtlığı) היה תקופה של רעב המוני במהלך מלחמת העולם הראשונה, בין השנים 1915–1918, שגרמה למותם של כ־200,000 בני-אדם, באזור הר הלבנון, שהיה באותה תקופה תחת שליטה צרפתית.
גבר וילדים נראים גוועים ברעב בהר הלבנון
הרעב נוצר כתוצאה משילוב גורמים שונים ובניהם אסונות טבע וגורמים כלכליים בעקבות מלחמת העולם הראשונה. כוחות בעלות הברית הטילו מצור על מזרח הים התיכון, כפי שעשו עם האימפריה הגרמנית באירופה, כדי לחנוק את כלכלתם. המצור פגע קשות בכלכלה הלבנונית ויצר אבטלה בשיעור גבוה במדינה, מכיוון שכלכלתה הייתה מבוססת במידה רבה על גידול משי לשווקים האירופאים. המצב הוחמר אף יותר כאשר ג'מאל פאשה, מפקד הארמייה הרביעית של האימפריה העות'מאנית, מנע כניסה של יבולים מסוריה השכנה לתוך הר לבנון, והצבא העות'מאני תעדף את המזון שהיה לו לטובת אנשי הצבא. בנוסף לזאת, שנת 1915 הייתה שנה שחונה בגשמים, ומכת ארבה קשה תקפה את כל אזור הלבנט.

היסטוריונים שונים מעריכים, כי בסביבות 200,000 בני אדם גוועו ברעב, בזמן שאוכלוסיית הר לבנון נאמדה אז בכ-400,000 איש. הרעב בהר לבנון גרם לשיעור ההרוגים הגבוה ביותר מקרב אוכלוסייה אזרחית במהלך מלחמת העולם הראשונה. גופות נערמו ברחובות, וגם דווח כי אנשים ניזונו מחיות רחוב מחוסר ברירה, ואף יש עדויות לקניבליזם<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==
* כתבה בעיתון מעריב על [https://www.maariv.co.il/news/world/Article-670453 הרעב הגדול בלבנון לציון 100 שנים לסוף מלחמת העולם הראשונה] 
* כתבה באנגלית בעיתון The National על [https://www.thenationalnews.com/world/lebanon-s-dark-days-of-hunger-the-great-famine-of-1915-18-1.70379 הרעב הגדול בלבנון].

==הערות שוליים==

קטגוריה:רעב המוני
קטגוריה:הזירה המזרח תיכונית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:לבנון: היסטוריה
קנמה

קנמה (באנגלית: Kenema) היא עיר במחוז המזרחי , סיירה לאון.

== גאוגרפיה ==
העיר ממוקמת כ-235 ק"מ מבירת סיירה לאון, פריטאון. בנוסף, העיר נמצאת ליד הנהר מואה , ובאזור העיר נמצא הפארק הלאומי של יערות הגשם של גולה .

== אקלים ==
הטמפרטורה הממוצעת היא 22 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא פברואר (24 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא אוגוסט (20 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 3,025 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש הגשום ביותר (321 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש היבש ביותר (5 מ"מ גשם).

==ממשל==
העיר קנמה היא אחת משש העיריות של סיירה לאון והיא מנוהלת באמצעות צורת ממשל של מועצת העיר, שבראשה עומד ראש עיר, שהסמכות הביצועית נתונה לו. ראש העיר אחראי על הניהול הכללי של העיר. ראש העיר נבחר ישירות על ידי תושבי קנמה בבחירות מוניציפליות המתקיימות אחת לארבע שנים. ראש העיר הנוכחי של קנמה הוא ג'וזף סמבה קיפאלה, חבר במפלגת העם של סיירה לאון (SLPP), שניצח בבחירות לראשות עיריית קנמה ב-2012 עם 74.99%, והביס את יריבו העיקרי, אישמעיל סיסאי מה-APC, שזכה ב-19.36%. קנמה היא מעוז פוליטי של מפלגת SLPP, מפלגת האופוזיציה העיקרית בסיירה לאון.

בבחירות לנשיאות, קנמה הצביע למפלגת העם של סיירה לאון ברוב מכריע של למעלה מ-70%.

==דמוגרפיה==

קנמה היא העיר השלישית בגודלה בסיירה לאון. אחת הערים המגוונות ביותר מבחינה אתנית בסיירה לאון. העיר היא ביתם של כל הקבוצות האתניות במדינה, אם כי אנשי מנדה מהווים את הקבוצה האתנית הגדולה ביותר.

== תנועה ותחבורה ==
העיר נמצאת ליד כביש בו–קנמה. בנוסף, באזור העיר נמצא שדה התעופה קנמה .

==חינוך==
כמו בשאר סיירה לאון, לקנמה יש מערכת חינוך עם שש שנות בית ספר יסודי (כיתה 1-6), ושש שנות בית ספר תיכון (טופס 6-12); בתי ספר תיכוניים מחולקים עוד יותר לחטיבת ביניים (טופס 1-3) ולתיכון (טופס 4–6). בתי ספר יסודיים מתחילים בדרך כלל מגיל 6 עד 12, ובתי ספר תיכוניים מתחילים בדרך כלל מגיל 13 עד 18. החינוך היסודי הוא חינמי וחובה בבתי ספר ציבוריים בחסות הממשלה. בתי ספר בולטים בקנמה כוללים את בית הספר התיכון ממשלתי קנמה (GSSK), בית הספר התיכון השילוש הקדוש, בית הספר התיכון אחמדיה, בית הספר התיכון הקדוש, בית הספר התיכון האיסלאמי, ובית הספר הבינלאומי הקמבוי הלבנוני.

האוניברסיטה הטכנית המזרחית (ETU) הממוקמת בכביש קומבמה הראשי היא מוסד הלימוד הגבוה ביותר בעיר, המציע תעודות וקורסי תואר.

==בריאות==
קנמה ובו הם אזורים אנדמיים לקדחת דימומית טרופית מדבקת ביותר המכונה קדחת לאסה. בית החולים הממשלתי של קנמה הוא המרכז של מאמץ בינלאומי להילחם במחלה בתמיכת ארגון הבריאות העולמי (WHO) ו-UNAMSIL. מעבדות חדשות לשיפור האבחון המהיר מותקנות בבית החולים, שמקבל בין 250 ל-500 מקרים חשודים בשנה.

בשנת 2020, ארגון הבריאות העולמי השיג מענק של 500,000 אירו מהחברה הגרמנית לשיתוף פעולה בינלאומי להגדלת יכולת הבדיקות של COVID-19 בסיירה לאון, שכבר התקיימה בבית החולים הממשלתי בקנמה. התגובה ל-COVID-19 בבית החולים היא מאתגרת, בגלל מחסור בציוד מגן לעובדים ובשל שביתות עבודה של עובדי בית החולים שלא קיבלו משכורת.

==ספורט==
כמו בשאר המדינה, כדורגל הוא ללא ספק הספורט הפופולרי ביותר בקנמה. מועדון הכדורגל הפופולרי ביותר בעיר הוא קמבואי איגלס שמשחק בליגת העל הלאומית של סיירה לאון, ליגת הכדורגל הבכירה במדינה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סיירה לאון: ערים
מאקני

מאקני (באנגלית: Makeni) היא עיר במחוז הצפוני , סיירה לאון. באזור העיר, נמצא אוניברסיטת מאקני .

== גאוגרפיה ==
העיר ממוקמת כ-138 ק"מ מבירת סיירה לאון, פריטאון.

== אקלים ==
הטמפרטורה הממוצעת היא 21 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מרץ (24 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא ספטמבר (18 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 3,039 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש הגשום ביותר (569 מ"מ גשם), וחודש פברואר הוא החודש היבש ביותר (1 מ"מ גשם).

== תנועה ותחבורה ==
העיר נמצאת ליד כביש לונסאר –מאקני.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סיירה לאון: ערים
קואידו

קואידו (באנגלית: Koidu; ידועה גם בשם Sefadu – ספאדו) היא עיר במחוז המזרחי , סיירה לאון.

== גאוגרפיה ==
העיר ממוקמת כ-250 ק"מ מבירת סיירה לאון, פריטאון, וכ-38 ק"מ מגבול גינאה–סיירה לאון .

== אקלים ==
הטמפרטורה הממוצעת היא 20 מעלות צלזיוס. החודש הכי חם הוא מרץ (23 מעלות צלזיוס), והחודש הקר ביותר הוא אוגוסט (17 מעלות צלזיוס). כמות המשקעים הממוצעת היא 2,503 מילימטרים בשנה. חודש ספטמבר הוא החודש הגשום ביותר (444 מ"מ גשם), וחודש ינואר הוא החודש היבש ביותר (2 מ"מ גשם).

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סיירה לאון: ערים
לב שבור (סדרת טלוויזיה)

לב שבור היא סדרת טלוויזיה תיעודית, המשודרת ב-HOT 8 החל מפברואר 2021.

== רקע ==
את הסדרה מובילים יורם יובל, פרופסור, פסיכואנליטיקאי וחוקר מוח, והזמר והיוצר עברי לידר. יוצרי הסדרה מגדירים אותה כ"מסע מדעי-מוזיקלי". הסדרה עוסקת בנושאים הקשורים לאהבה נכזבת, תסמונת הלב השבור, יצירה בנושאי פרידות ועוד<ref></ref>.

בסדרה מארחים יובל ולידר אמנים ישראלים, בין היתר: מארינה מקסימיליאן, עדן חסון, ארקדי דוכין, אברהם טל ועוד, בראיונות בנושאי ההיבטים הנפשיים והמדעיים של תופעת שברון הלב. האמנים מספרים את הסיפורים מאחורי להיטיהם שעוסקים באהבה נכזבת, מספרים על החוויות האישיות שלהם ותהליך היצירה מתוך שברון לב ומבצעים ביחד עם לידר גרסאות של השירים שכתבו בעקבות חוויית אבדן.

כמו כן מרואיינים ב"לב שבור" גם מומחי תוכן בנושאים שונים, בין היתר אנאבלה שקד, שאול לב-רן ועוד.

הסדרה מספרת את סיפורם של אמנים שמתארים את הכאב שחוו בעקבות פרידה, אהבה שלא התממשה ועוד<ref></ref>.

את הסדרה יצרו מנכ"לית ערוץ הוט 8 רינת קליין וליאת המנחם. את הניהול מוזיקלי ביצע נועם פיינגולד<ref></ref>.

=== פרק 1 ===
מה זה "לב שבור"?

הפרק הראשון עוסק בהיבטים הפסיכולוגיים הרגשיים והרפואיים של התופעה. אמנים אורחים: ארקדי דוכין ומרינה מקסימיליאן.

=== פרק 2 ===
זה ממכר

הפרק מסביר את הקשר שבין התמכרות ל"לב שבור" ויעסוק בהשפעה של הרשתות החברתיות על עוצמת הכאב. אמנים אורחים: אברהם טל ועדן חסון.

=== פרק 3 ===
איך יוצאים מזה

הפרק מוקדש להחלמה - איך מטפלים ב"לב שבור" ומה הכלים להחלמה ממנו. אמנים אורחים: דניאל סלומון ומיכה שטרית<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=8cTg1E78Tjw&feature=youtu.be הפרק הראשון בסדרה], יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=U0JjbfJ8pJ4 קדימון הסדרה לב שבור], יוטיוב
* [https://yovell.co.il/תקשורת/ הסדרה לב שבור] באתר האינטרנט של יורם יובל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2021
קטגוריה:HOT: תוכניות וסדרות
קטגוריה:עברי לידר
היינריך ברלינג

היינריך כריסטוף גוטליב ברלינג (בגרמנית: Heinrich Christoph Gottlieb Breling; 14 באוקטובר 1849 – 6 בספטמבר 1914) היה צייר ז'אנר והיסטוריה גרמני ומייסד שותף של מושבת האמנים פישרהודה.

== ביוגרפיה ==
היינריך ברלינג העביר את ילדותו בפישרהודה כבן לשומר בווילהלמהאוס. בין השנים 1863 עד 1869 למד במרכז הטכני בהנובר. משנת 1872 היה תלמידו של וילהלם פון דיז במינכן. בשנת 1883 מונה לפרופסור באקדמיה לאמנויות יפות במינכן. החל משנת 1884 היה היינריך ברלינג צייר החצר של המלך לודוויג השני של בוואריה וצייר כמה ציורי צבעי מים של המלך ובתי מגוריו, וכן היה מעורב בקישוט ארמונות הרנכימיזה ולינדרהוף.

בשנת 1892 עבר היינריך ברלינג לפישרהודה עם אשתו אמאלי, לבית מאייר (1856–1933) ושש בנותיהם.

בשנת 1908 הקים את הסטודיו החדש שלו באוטרסברג, שעדיין שימש את נכדו טים ונכדתו. נכדתו מאותם הנישואים, קאטו ואן ביק, הוצאה להורג ב־5 באוגוסט 1943 בברלין-פלוטזני כחברה במחתרת "התזמורת האדומה" הידועה.

בתו הבכורה השנייה, לואיזה מודרזון-ברלינג (1883–1950), הייתה נשואה לצייר הנוף הגרמני אוטו מודרזון (1865–1943). נכדו מנישואין אלה הוא הצייר כריסטיאן מודרזון. בתו אמלי ברלינג (1876–1966) הפכה למורה בהנובר, ציירת, פסלת וקרמיקאית.

היינריך ברלינג התפרסם כצייר ז'אנר והיסטוריה, ותיאורי מלחמות וקרבות היו נושא חשוב ביצירתו. עבודתו המאוחרת יותר, התקרבה לאימפרסיוניזם, נעלמה במידה רבה.

הוא נפטר בגיל 64 ונקבר בבית העלמין פישרהודה (מחוז ורדן).

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Heinrich Breling - Reiter (1875).jpg

File:Heinrich Breling - Edelmann mit junger Bäuerin (1883).jpg

File:Heinrich Breling - Soldaten zu Pferd.jpg

File:Heinrich Breling - Reitender Ulan in winterlicher Landschaft.jpg

File:Heinrich Breling, Kornernte (1912).jpg

File:Heinrich Breling - Interieur met Dronkaard.jpg

File:Heinrich Breling Das Festmahl.jpg

File:Heinrich Breling Das Soldatenlager.jpg

</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1849
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1914
יהלומים (סדרת טלוויזיה)

יהלומים (באנגלית: Rough Diamonds) היא סדרת דרמת פשע ישראלית-בלגית שנוצרה על ידי רותם שמיר ויובל יפת. יפת שימש כתסריטאי הראשי ושמיר ביים את פרקי הסדרה לצד הבמאית הבלגית ססיליה ורהיידן. הסדרה עלתה לשידור ב-21 באפריל 2023 וכללה שמונה הפרקים.

הסדרה היא הפקה משותפת בין קשת לבין חברת ההפקה הבלגית De Mensen, והיא עלתה לשידור בנטפליקס ובתאגיד השידור הבלגי Eén .<ref name=":0" /> הסדרה נכללה ברשימה העולמית של עשר הסדרות הנצפות ביותר בנטפליקס, בימים הראשונים לשידורה.

== עלילה ==
הסדרה מגוללת את סיפור תעשיית היהלומים שנאבקת על הישרדותה. הסדרה עוקבת אחר מאבקה של משפחת וולפסון החרדית, אחת המשפחות המשפיעות ביותר ברובע היהלומים של אנטוורפן שבבלגיה. לאחר שבן הזקונים במשפחה מתאבד, חוזר אחיו שיצא בשאלה, נח (קווין יאנסנס), מלונדון לאנטוורפן בניסיון לשמר את העסק המשפחתי. לצורך כך הוא משתמש בשיטות שאינן מקובלות במגזר.

== דמויות ושחקנים ==
{| class="wikitable"
|-
!דמות
!שחקן/ית
!הערות
|-
|נח וולפסון
|קווין יאנסנס
|<ref name=":1"></ref>
|-
|קירה מקקייב
|טינה יאושטרה
|
|-
|עדינה גלייזר
|איני מאסז
|<ref name=":1" />
|-
|אלי וולפסון
|רובי קליירן
|<ref name=":1" />
|-
|
|ג'רואן ואן דר ון
|<ref name=":1" />
|-
|גילה וולפסון
|מארי וינק
|<ref name=":1" />
|-
|המחותן מנדי
|אמיתי קדר
|<ref name=":1" />
|-
|עזרא וולפסון
|דודו פישר
|<ref name=":1" />
|-
|שרה וולפסון
|יונה אליאן
|<ref name=":1" />
|-
|מנשה שפייר
|מנדי כהאן
|<ref name=":1" />
|-
|טומי מקקייב
|קספר קנופף
|
|-
|גיום
|קורנטין לובט
|
|-
|כמאל
|איסם מסעודי
|
|-
|דייגו
|פרנסיסקו פונסקה
|
|-
|יאנקי וולפסון
|ינסנט ואן סאנדה
|
|}

== הפקה ==
ההפקה פותחה על ידי קשת אינטרנשיונל ונמכרה לנטפליקס.<ref name=":0" />

הצילומים החלו בקיץ 2021 ונמשכו עד חודש דצמבר של אותה שנה, עם כ-80 ימי צילום.<ref name=":0" /> בנובמבר 2021 התמקדו הצילומים במרכז הרובע היהודי-חרדי באנטוורפן, שם שכרה ההפקה דירה לצורך הצילומים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בלגיות
קטגוריה:סדרות דרמת פשע ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2023
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
CoviVac

CoviVac (ברוסית: КовиВак) הוא חיסון נגד COVID-19, המבוסס על נגיף לא פעיל, שפותח על ידי מרכז צ'ומאקוב ברוסיה.

== היסטוריה ==
בשנת 2020 מרכז צ'ומאקוב החל בפיתוח חיסון נגד COVID-19<ref></ref>. זהו חיסון המבוסס על נגיף SARS-CoV-2 מושבת עם אלומיניום הידרוקסידי כאדג'וונט<ref>[https://meduza.io/feature/2020/11/24/absolyutno-ischerpyvayuschiy-i-postoyanno-obnovlyaemyy-putevoditel-meduzy-po-vaktsinam-ot-koronavirusa Абсолютно исчерпывающий (и постоянно обновляемый) путеводитель «Медузы» по вакцинам от коронавируса]</ref>. החל מדצמבר 2020, נערכו ניסויים פרה-קליניים והחלו ניסויים קליניים<ref>[https://tass.ru/obschestvo/10364723 Центр им. Чумакова может быстро развернуть массовое производство своей вакцины] // 28.12.2020. «ТАСС».</ref>.

== יעילות ==
על פי נתונים ראשוניים שהמרכז פרסם, החיסון יעיל ב־75 אחוזים. החיסון הוא חיסון דו-מרכיבי. המרווח בין שתי מנות החיסון הוא שבועיים. עם זאת, אי אפשר להשתמש בתרופה זו יחד עם חיסונים אחרים, מכיוון שאין נתונים על תאימותם. ישנן מספר התוויות נגד לשימוש בחיסון. בעיקר כשמדובר בסיבוכים עקב שימוש בחיסונים אחרים, הריון והנקה, תסמינים חריפים של ARVI והחמרת מחלות זיהומיות כרוניות. כמו כן, התרופה אסורה לחיסון של אנשים מתחת לגיל 18. אלו שיש להם מחלות זיהומיות חריפות ולא זיהומיות יכולים להתחסן 2–4 שבועות לאחר ההחלמה.

== רישום והפצה ==
החיסון נרשם על ידי משרד הבריאות של הפדרציה הרוסית ב-20 בפברואר 2021<ref>[https://rg.ru/2021/01/28/golikova-vakcinu-kovivak-centra-chumakova-zaregistriruiut-v-seredine-fevralia.html Вакцину "КовиВак" центра Чумакова зарегистрируют в середине февраля] // Статья от 28.01.2021 г. «Российская газета». Г. Мисливская.</ref><ref>[https://russian.rt.com/russia/news/834464-tretya-vakcina-registraciya Зарегистрирована третья российская вакцина от коронавируса — «КовиВак»] // Статья от 20.02.2021 г. «RT на русском».</ref>. בהמשך תבוצע בקרת איכות המנות שכבר שוחררו, כאשר במרץ 2021 כ-100 אלף מנות של חיסונים יעברו למחזור אזרחי. לדברי סגן המנכ"ל לפעילות הפרויקטים וחידושים במרכז, קונסטנטין צ'רנוב, התכנון הוא לייצר כ-10 מיליון מנות חיסון בשנה<ref>[https://www.kommersant.ru/doc/4672450 Первая партия вакцины Центра имени Чумакова поступит в гражданский оборот в марте], "Коммерсант", 02.02.2021.</ref>.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מגפת הקורונה ברוסיה
קטגוריה:חיסונים נגד COVID-19
פורטו פליפ

פּוֹרְטוֹ פליפּ (באנגלית: Porto Flip) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי, המבוסס על פורט וברנדי, עם חלבון ביצה.

==הכנה==
את הקוקטייל מכינים בשייקר, אליו מוזגים את כל הרכיבים ומנערים עם קרח. לאחר מכן מוזגים לתוך כוס מרטיני דרך מסננת ומפזרים אגוז מוסקט מגורד מעל.

==היסטוריה==
פורטו פליפ מתועד לראשונה ב-1862 בספרו של ג'רי תומאס The Bartender’s Guide: How to Mix Drinks; A Bon Vivant’s Companion. הקוקטייל מוזכר בפרק "קוקטייל קפה" בשל מראו החיצוני, אף על פי שלא מכיל קפה.

היסטורית פורטו פליפ הוא וריאציה של קוקטייל ממשפחת פליפ , משפחת קוקטיילים בריטיים עתיקים המורכבים מביצה, משקה אלכוהולי וסוכר. במקרה של פורטו פליפ, פורט עצמו משמש כממתיק.

==וריאציות==
המתכון מפורסם אחר מ-1939 המוצע על ידי צ'ארל בייקר בספרו The Gentleman's Companion היה שונה מעט והכיל בנוסף סוכר, שמנת ושארטרז.

בנוסף, קיימת גרסה מודרנית מפורסמת, שהיא מעט יותר מתוקה ומכילה תוספת של סירופ סוכר וביצה שלמה (לא רק חלבון)

==קישורים חיצוניים==

* [https://iba-world.com/iba-official-cocktails/porto-flip/ פורטו פליפ], באתר איגוד הברמנים הבינלאומי

==הערות שוליים==

קטגוריה:קוקטיילים
תשאלו את ויקטור

תשאלו את ויקטור (בצרפתית: Les Kikekoi, באנגלית: The Why Why Family) היא סדרת טלוויזיה מונפשת צרפתית בת 26 פרקים ו-5 קטעים בכל פרק, אשר שודרה בשנת 1996.

הסדרה הופקה על ידי חברות Saban International Paris ו-Saban Entertainment ושודרה במקור בערוץ France 3 בצרפת ובכל שאר אירופה בערוץ Fox Kids.

בישראל הסדרה שודרה בשנת 1998 בדיבוב עברי בערוץ הילדים ובשנת 2001 בערוץ Fox Kids.

== תקציר ==
בתחילת כל פרק ויקטור מספר על מה כל אחד מבני משפחתו יראו לו במהלך הפרק, אשר מתפצל לחמישה חלקים. בכל חלק ויקטור שואל שאלה את אחד מבני משפחתו, והם עונים לו על השאלה בדרך מדעית.

לפני סוף כל פרק, מקס שואל את ויקטור "ובכן ויקטור, מה למדת היום?" והוא אומר "המון דברים חשובים" ומספר על כל הדברים שלמד במהלך הפרק. מקס עונה "נשמע שהיה לך יום גדול" וויקטור עונה גם "נכון, אבל יש לי עוד מלא שאלות לפעם הבאה".

== דמויות הסדרה ==
* ויקטור (איילת לוין) – תינוק סקרן אשר שואל שאלות ובני המשפחה עוזרים לו.
* מקס (חן חגי) – אביו של ויקטור, מכונאי ומתקן העוסק בטכנולוגיה ואלקטרוניקה.
* ונילה (אורית אמיר) – אמו של ויקטור, עוסקת בבוטניקה וזואולוגיה.
** קוויק וקוואק – הציפורים של ונילה, נוהגים לריב זה עם זה.
* ארת'ה (אורנה כץ) – סבתא של ויקטור, עוסקת בגאוגרפיה, גאולוגיה ומטאורולוגיה
** בסלט (תומר יוסף) – הדרקון של ארת'ה, בעל מבטא בריטי, חמדן, ויכול לשנות צורה לכל מיני כלי רכב.
* מיקרו וסקופו (דור צויגנבום וניר רון) – הדודים של ויקטור, הדמויות הקומיות בסדרה, עוסקים בביולוגיה וגוף האדם. מיקרו הוא קטן וחכם בעל כובע של בוקר וסקופו הוא גדול ומטורף.
* מייטיק (איציק סיידוף) – סבו של ויקטור, עוסק באסטרונומיה והיקום.
** זייגו (שי זורניצר) – כלבו של מייטיק.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה צרפתיות
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:פוקס קידס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סבן אנטרטיינמנט: תוכניות וסדרות
ארנולד שבשטין

ארנולד שבשטין (במקור סטרו-Stroh, בהונגרית: Sebestyén Arnold; קלוצ'ה, 24 ביולי 1883<ref></ref> – בודפשט, 3 ביוני<ref></ref> 1930) היה עיתונאי יהודי-הונגרי, מוציא לאור של עיתון.

== ביוגרפיה ==
ארנולד שבשטין נולד במשפחה יהודית כבנם של מוריץ סטרו ושל מריה קאופמן. הוא למד משפטים באוניברסיטת בודפשט ולאחר מכן הפך לאחד מראשי המינהל של "מגזין היזמים" (בהונגרית: Vállalkozók Lapja, היה העיתון הרשמי למחצה בנושא בנייה, תחבורה, נושאים טכניים ותעשייה בין השנים 1879–1944). מיום הקמתו של העיתון על ידי אנדור מיקלוש בשנת 1910, הוא היה המנכ"ל ההוצאה של עיתוני אשט ואחר כך גם מנכ"ל כל קבוצת העיתונים בשם אשט. פעילותו העיקרית הייתה הארגון העסקי של הפצת העיתונים והפרסום בהם.<ref>http://krk.szabolorinc.hu/04/36c.htm lábjegyzet</ref> אף על פי שבין היתר הוא דאג לפיטוריו של לרינץ סאבו מהעיתונים של אשט, סאבו הקדיש לזכרו של שבשטין את שירו "גם אז לא או רק אז".<ref>http://krk.szabolorinc.hu/03/45d06.htm</ref>

ב-8 ביוני 1910, בטרזווארוס, בודפשט, נשא שבשטין לאישה את יולאן מיקלוש, בתם של שמואל מיקלוש ורוזליה שנפלד.<ref>[https://familysearch.org/ark:/61903/3:1:S3HY-6GKQ-VWW?mode=g&i=61&cc=1452460 A házasságkötés bejegyezve a Budapest VI. kerületi állami házassági akv. 720/1910. folyószáma alatt.]</ref> ילדיהם היו : אנדראש, ורוניקה, ז'וז'אנה.

שבשטין נפטר בטרם עת בגיל 46 והובא למנוחת עולמים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט.

== לקריאה נוספת ==
* [http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC13280/13687.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי]. עורכת ראשית: אגנש קניירש. 1969
*[https://peoplepill.com/people/sebestyen-arnold ארנולד שבשטין]
*ארקנום- [https://www.arcanum.hu/en/online-kiadvanyok/Lexikonok-magyar-eletrajzi-lexikon-7428D/s-778D5/sebestyen-arnold-77A6C/ ארנולד שבשטין]
* גזה לנדיאל: טייקוני עיתונים הונגריים (1963).
* [https://adtplus.arcanum.hu/hu/collection/AzEst/ adtplus.arcanum.hu]
* [http://krk.szabolorinc.hu/04/36c.htm] [http://krk.szabolorinc.hu/04/36c.htm] זכרונות לרינץ סאבו על ארנולד שבשטין
* [http://krk.szabolorinc.hu/03/45d06.htm גם אז לא רק לא]

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים יהודים הונגרים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:מו"לים יהודים הונגרים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב קוזמה בבודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1883
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1930
דב הוז – התיכון החברתי תל אביב-יפו

דב הוז – התיכון החברתי תל אביב-יפו הוא בית ספר מקצועי של רשת "דרור בתי חינוך", השוכן ביפו. נפתח בשנת הלימודים תשפ"א (2020) במבנה בו פעל משנת 1980 התיכון המקצועי דב הוז ומיועד לתלמידים מכיתות ט'–י"ב.

בתיכון קיימות שלוש מגמות לימוד: אקו חקלאות עירונית, סאונד והפקה מוזיקלית, תקשורת חברתית.

== היסטוריה ==
בית-הספר פועל ברוח הפדגוגיה החברתית<ref></ref> שפותחה ברשת "דרור בתי חינוך", במרכזה עיסוק בשאלות הנוגעות לקשר בין היחיד לחברה. הלמידה בתיכון היא דרך פרויקטים (PBL) בעלי זיקה חברתית לחברה ולקהילה ומתוך מטרה ליצור שינוי חברתי.

הלמידה בתיכון מתבצעת בקבוצות קטנות (עד 25 חניכים), כל אחת מלווה בשני מחנכים. 

בשנת 2022 עבר התיכון ליפו והחל לפעול בשני מבנים: בית מרכז האמנויות (יפו) ובית אבולעפיה הסמוך. 

== קישורים חיצוניים ==

* 

* .
* [https://portal.macam.ac.il/masa-keyword/%D7%A4%D7%93%D7%92%D7%95%D7%92%D7%99%D7%94-%D7%97%D7%91%D7%A8%D7%AA%D7%99%D7%AA/ פדגוגיה חברתית] בפורטל "מסע" של מכון מופת.
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:חינוך
קטגוריה:חינוך בלתי פורמלי
קטגוריה:תל אביב-יפו: תיכונים
קטגוריה:תנועות נוער
בננמן

בננמן (באנגלית: Bananaman) היא סדרת הנפשה בריטית קומית לילדים, אשר מבוססת על דמות קומיקס בעלת אותו שם. הסדרה עוקבת אחר הרפתקאותיו של בננמן הלוחם בפשע.

הסדרה שודרה במקור בבריטניה בערוץ BBC באנגלית בריטית בשנים 1983–1986. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב עברי בשנת 1995 בערוץ הילדים. לסדרה הופקו 3 עונות ו-40 פרקים באורך 5 דקות.

== תקציר העלילה ==
אריק טווינגל (בקומיקס נקרא אריק ווימפ) הוא תלמיד בית ספר שבכל פעם שאוכל בננה הוא משתנה לגיבור על בשם בננמן אשר נלחם בפשע וגם מציל את אהובתו, פיונה כתבת החדשות אשר נוהגת לכנות אותו "מר נהדר".

== מדבבים ==
=== דיבוב מקורי ===
* טים ברוק טיילור – אריק
* גרהאם גארדן – בננמן
* ביל אודי – עורב
* ג'יל שילינג – פיונה כתבת החדשות

=== דיבוב עברי ===
* אלי לולאי – אריק / בננמן
* שי זורניצר – עורב / מספר
* מוטי דיכנה – גנרל בליית'
* מיכה אוזין סליאן
* יסמין גמליאל – פיונה כתבת החדשות

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:סדרות קומדיה בריטיות
קטגוריה:BBC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:סדרות טלוויזיה שמבוססות על קומיקס
מרדכי פוירשטיין

מרדכי (מוקה) פוירשטיין (1949 – 16 ביולי 2014) היה כדורסלן ישראלי, ששיחק בעמדת הקלע ומזוהה עם הפועל חיפה.

==ביוגרפייה==
פוירשטיין נולד בחיפה לבנימין ופירחה, בצעירותו שיחק בקבוצות הנוער של הפועל חיפה בכדורגל ובכדורסל ובעונת 1965/66 כאשר היה בן 16 הצטרף לקבוצת הבוגרים של הפועל חיפה בכדורסל ששיחקה אז בליגה הבכירה, בעונה זו שותף פוירשטיין ב-7 משחקים בהם קלע 3.9 נק' בממוצע והקבוצה סיימה בצמרת הליגה במקום ה-3. בעונתו השנייה בקבוצה שותף ב-3 משחקים וקלע 2.5 נק' בממוצע (ושיחק במקביל בקבוצת הנוער), בעונה זו שיתף פעולה עם מולי אבישר, יצחק מזרחי ויואב כץ שנחשבו לקלעים מצטיינים. בעונתו השלישית במועדון עונת 1967/68 החל לקבל יותר דק' משחק ושותף ב-12 משחקים בהם קלע 9 נק' בממוצע, משחק השיא שלו באותה עונה היה בניצחון על הפועל גבעת ברנר כאשר קלע 20 נק', במהלך אותה עונה שיתף פעולה עם משה אנגל ורני כהנא, כאשר גם בעונה זו הגיעה הקבוצה להצלחה וסיימה במקום ה-3 בליגה. בעונתו הרביעית בקבוצה הרבה פוירשטיין לשחק ושותף בכ-20 משחקים בהם העמיד ממוצע של 11.6 נק' למשחק, בעונה זו קבע שיא אישי חדש כאשר קלע 29 נק' במחזור הסיום נגד גבעת ברנר, בעונה זו סיימה הקבוצה במקום הרביעי בצמרת הליגה. בעונתו החמישית בקבוצה, [עונת 1969/70, הרבה פוירשטיין לשחק ושותף ב-21 משחקים בהם העמיד ממוצע של 11.4 נק'. באותה עונה הקבוצה נחלשה עד מאוד וסיימה במקום ה-10 בשייון נקודות עם היורדות הפועל ירושלים והפועל בית אלפא. בעונתו השישית בקבוצה שיפר פוירשטיין באופן משמעותי את יכולת הקליעה, כאשר העמיד ממוצע של 14.8 נק' בממוצע ב-22 משחקים, באותה עונה גם קבע את שיא הקרירה האישי שלו כאשר קלע 30 נק' בניצחון על הפועל אשדות יעקב, בעונה זו הקבוצה סיימה במרכז הטבלה במקום ה-6. בעונתו השביעית בקבוצה עונת 1971/72 שיפר במעט את ממוצעיו כאשר קלע 16.9 נק' ב-19 משחקים, אך עונה זו הייתה לכישלון עבור הקבוצה שסיימה במקום האחרון וירדה לליגת המשנה. בעונתו השמינית במועדון שיחקה הקבוצה בליגת המשנה, בסיום אותה עונה שבה הקבוצה לליגה הבכירה. בעונתו התשיעית במועדון מונה לקפטן הקבוצה הבוגרת וב-17 משחקים העמיד ממוצע של 15.7 נק', בעונה זו שיתף פעולה עם הלל גלבוע, שרי בן צבי, ישראל רוב ועופר צלנר. בעונה זו שבלטה בפערי האיכות בין הקבוצות השונות בליגה סיימה הקבוצה במקום ה-7 במרכז הטבלה. עונתו העשירית הייתה גם האחרונה במדי הפועל חיפה, בעונה זו לא הרבה לשחק ושותף כקפטן הקבוצה ב-5 משחקים בלבד בהם העמיד ממוצע של 5.5 נק'. בעונת 1975/76 עבר לשחק בהפועל קריית חיים שירד עונה קודם לכן לליגת המשנה, במועדון שיחק כשנתיים ושימש בו גם כמאמן עד לפרישתו ממשחק פעיל, בקריית חיים שיתף פעולה עם אחיו הקטן יצחק.

===סטטיסטיקה===
פוירשטיין שיחק בליגת העל 9 עונת בהן שיחק 126 משחקים וקלע 1553 נק', הוא ממוקם במוקם ה-10 בקלעי כל הזמנים של הפועל חיפה.

==לאחר הפרישה==
לאחר שבפרש ממשחק פעיל החל לעסוק בתחום נדל"ן, בשנות ה-90 שימש כנותן החסות הראשי של הפועל חיפה בכדורסל.

פוירשטיין הלך לעולמו בשנת 2014 היה נשוי ואב לשני בנים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://basket.co.il/player.asp?PlayerId=3567 עמוד השחקן], באתר מנהלת ליגת העל בכדורסל

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורסלני הפועל קריית חיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
לואיזה מודרזון-ברלינג

לואיזה מודרזון-ברלינג (בגרמנית: Louise Modersohn-Breling; 3 במרץ 1883 – 17 בספטמבר 1950) הייתה זמרת וציירת גרמנייה.

== ביוגרפיה ==
לואיזה מודרזון-ברלינג הייתה הבת השנייה מבין שש בנותיהם של הצייר מפישהרודה היינריך ברלינג (1849–1914) ורעייתו אמלי, מאייר (1856–1931). לואיזה ברלינג גדלה במינכן-שלייסהיים עד שמשפחתה עברה להנובר ולבסוף לפישרהודה בשנת 1892. בתחילה התאמנה כזמרת אופרה והופיעה בהאגן, הנובר וברלין משנת 1904 ואילך.<ref>Rainer Noeres: Modersohn-Breling, Louise (Lolo). In: Heike Schlichting (Hrsg.): Lebensläufe zwischen Elbe und Weser. Ein biographisches Lexikon, Bd. III, Landschaftsverband der Ehemaligen Herzogtümer Bremen und Verden, Stade 2018, S. 215–218.</ref>

בשנת 1909 התחתנה עם הצייר אוטו מודרזון (1865–1943) בפישרהודה, שאשתו השנייה פאולה מודרזון-בקר נפטרה בשנת 1907. היא ויתרה על קריירת השירה שלה. הבנים אולריך (1913–1943) וכריסטיאן (1916–2009) נולדו מנישואיהם של לואיזה מודרזון-ברלינג ואוטו מודרזון.<ref name=":0"></ref>

לאחר שהייה של שנה בנסיעת לימודים בצרפת, התגוררה המשפחה שוב בפישרהודה משנת 1917. באותה תקופה פנתה לואיזה מודרזון-ברלינג לציור והחלה לצייר בני משפחה וחברים. היא התרשמה מאקספרסיוניסטים גרמנים כמו קרל שמידט-רוטלוף, שכתבה לו במכתב גלוי בשנת 1920 לאחר ביקורה בתערוכה שלו. היא פיתחה את סגנון הציור שלה בריאליזם אקספרסיבי. כאשר הואשמה כי החתימה את עבודותיה בדומה לחתימה של פאולה מודרזון-בקר במטרה ליהנות מתהילתה לאחר מותה, היא נקטה צעדים משפטיים נגד המלעיזים.

בני הזוג מודרזון יצאו למספר נסיעות לימוד. בשנת 1922, הם נסעו לורטהיים עם פרידריך אהלרס-הרמן ואלכסנדרה פובורינה, שם ציירה לואיזה מודרזון-ברלינג תמונות רחוב. בשנים שלאחר מכן הם נסעו לוירצבורג ושוב לורטהיים. בשנת 1925 הם נסעו להולנד. מאוחר יותר הם נסעו לעיתים קרובות לאלגאו ובשנת 1930 רכשו לבסוף בית חווה בגיילנברג. לואיזה מודרזון-ברלינג שהתה שם כל השנה וציירה תמונות של ההרים ותושביהם.

לואיזה מודרזון-ברלינג נפטרה בשנת 1950 מסיבוכים מאירוע מוחי.

מוזיאון אוטו מודרזון בפישרהודה מחזיק בחלק מיצירותיה, כמו גם שניים מתוך שלושת הדיוקנאות שאוטו מודרזון צייר אותה בין השנים 1913–1918.<ref name=":0" />

יצירות נוספות שלה מוצגות במוזיאון גרפשאפטס ורטהיים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות גרמניות
קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:זמרות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1883
קטגוריה:נפטרות ב-1950
גיזלה-מיכאלה דאקס

ג'יזלה דקס (נולדה ב-2 ביוני 1963) היא עיתונאית וחוקרת תקשורת גרמנייה, פרופסור חבר באוניברסיטה העברית בירושלים.

==ביוגרפיה==
דקס נולדה ב-1963 בבאד קצטינג , גרמניה.

היא מלמדת במרכז DAAD ללימודי גרמנית ובפורום אירופה באוניברסיטה העברית בירושלים. היא בעלת תואר שני ודוקטורט מן המחלקה לתקשורת באוניברסיטת תל אביב, בנושא צריכת מדיה חדשותית ושייכות בקרב מהגרים. המומחיות התקשורתית שלה מבוססת גם על הקריירה הארוכה שלה כעיתונאית מקצועית.

היא עבדה באופן בלעדי יותר מעשרים שנה בשבועון הגרמני הנודע DIE ZEIT, תחילה כעורכת פוליטית בהמבורג ולאחר מכן ככתבת בישראל. לפני כן החלה את דרכה כעיתונאית ביומון הצרפתי Libération בפריז, וכתבה בין היתר על נפילת חומת ברלין והשלכותיה. היא הייתה מנחה את תוכנית השיח Transit עבור ערוץ הטלוויזיה הגרמני-צרפתי ARTE. כיום היא כותבת בעיתון השווייצרי NZZ am Sonntag, ובעיתון הגרמני [https://www.derhauptstadtbrief.de/ HAUPTSTADTBRIEF], מברלין.

היא חיברה מספר ספרים על ישראל והמזרח התיכון, ומרצה לעיתים קרובות על נושאים אלה באירופה. היא לימדה במרכז הבינתחומי הרצליה (IDC) בנושא 'עיתונות חוצה גבולות' ו"איך להיות כתב זר" ובאוניברסיטת תל אביב בנושא "מדיה והגירה".

מאז 2001 היא משמשת כעורכת הראשית של "Jüdischer Almanach" של מכון ליאו בק ירושלים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://ef.huji.ac.il/people/example-staff-2 גיזלה דאקס] באתר המכון ללימודים גרמניים של האוניברסיטה העברית
* [https://ef.huji.ac.il/book/personal-webpage-dr-gisela-dachs העמוד האישי] של גיזלה דאקס באתר האוניברסיטה העברית
* 

2021 02
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:עיתונאיות גרמניות
קטגוריה:חוקרי תקשורת המונים
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1963
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1963
מצעד אלבומי הקומדיה

לוגו מגזין הבילבורד
מצעד אלבומי הקומדיה (באנגלית: Comedy Albums) הוא מצעד מוזיקה המפורסם על ידי מגזין בילבורד, הכולל בתוכו את "אלבומי הקומדיה המדוברים והנמכרים ביותר" בכל שבוע בארצות הברית, לפי דירוג נתוני המכירות שנאספים על ידי נילסן סאונדסקאן. המצעד נוסד לראשונה בשם Top Comedy Albums, באוקטובר 2004 (במקביל למצעד אלבומי הראפ) ופורסם באתר האינטרנט ובמגזינים של בילבורד בלבד.<ref name=":0"></ref>

== היסטוריה ==
האלבום הראשון שכבש את פסגת מצעד היה Lord, I Apologize, מאת לארי איש הכבלים.<ref></ref><ref name=":0" /> משנת 2006, מתפרסמים גם מצעדים שנתיים הכוללים בתוכם את אלבומי הקומדיה המצליחים ביותר לפי שנה בארצות הברית<ref></ref>. בין השנים 2010-2015 דורג במצעד הסאטיריקן הישראלי-אמריקאי רוקה רוקה עלי במגוון שירי סינגלים ואלבומים ובשנת 2010 אף החזיק לזמן קצר ב-5 מתוך 10 המקומות הראשונים במצעד הרצועות הדיגיטליות של בילבורד בקטגוריה זו<ref></ref><ref></ref>. ב-16 במאי 2014, ייסד מגזין הבילבורד את מצעד "20 אלבומי הקומדיה הנמכרים ביותר", הכולל בתוכו את עשרים אלבומי הקומדיה הנמכרים ביותר בארצות הברית לפי שבוע<ref></ref>.

== ראו גם ==
* בילבורד 200

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

אלבומי קומדיה
צבי סקולר

צבי סקולר (באנגלית: Zvee Scooler; 1 בדצמבר 1899 – 25 במרץ 1985) היה שחקן ופרשן רדיו אמריקאי יליד רוסיה. נולד בקמניץ-פודולסקי (כיום אוקראינה). הוא הופיע ביידיש ובאנגלית, על הבמה, בטלוויזיה ובקולנוע. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידיו בכינור על הגג, כששיחק את הפונדקאי בהצגה בברודוויי ואת הרב בגרסת הסרט. הוא הופיע כסבו של דאדי בסרט "המרוץ לצמרת של דאדי קרביץ" משנת 1974. עוד אחד מתפקידיו הבולטים יותר היה זה של אביו של בוריס בסרט "אהבה ומלחמה" של וודי אלן.

== קריירה ==
הוא היה ידוע בתור גרמייסטר ב-WEVD, תחנת רדיו יידישאית בניו יורק. מדי יום ראשון הציג סקולר קטע בן עשר דקות בתוכנית הרדיו "שעה קדימה", שהיה חדשות ופרשנויות בחרוזים.<ref>[http://www.yiddishradioproject.org/gems/24/ Yiddish Radio Project]</ref><ref>[http://www.yiddishradioproject.org/gems/12/ Yiddish Radio Project "Vacation in the Mountains"]</ref> הוא נפטר בעיר ניו יורק ב-25 במרץ 1985, בגיל 85.

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable"
! שנה
! כותר
! דמות
! הערות
|-
| 1932
| דוד מוזס
| צ'רלי
|
|-
| 1965
| אנדי
| מר צ'אדאקיס
|
|-
| 1968
| אין דרך לטפל בגברת
| איש זקן
| ללא קרדיט
|-
| 1969
| חלום מלכים
| זנואטיס
|
|-
| 1971
| כנר על הגג
| רב
|
|-
| 1973
| ליידי אייס
| תכשיטן
|
|-
| 1973
| הרפתקאותיו של רבי יעקב
| הרב הניו יורקי
| ללא קרדיט
|-
| 1974
| המרוץ לצמרת של דאדי קרביץ
| סבא
|
|-
| 1975
| רחוב הסטר
| רב
|
|-
| 1975
| אהבה ומלחמה
| אבא
|
|-
| 1977
| גנבים
| איש זקן
|
|-
| 1978
| מלך הצוענים
| פורו
|
|-
| 1979
| טיילת
| רב
|
|-
| 1981
| הנבחר
| בעל קורא
|
|-
| 1983
| שינויים עצומים ברגע האחרון
| אבא
|
|-
| 1984
| מעל גשר ברוקלין
| אדמו"ר
| (תפקיד קולנועי אחרון)
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אוקראיני-יהודי
קטגוריה:שחקני תיאטרון יידיש
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1899
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985
נלי הפילה

נלי הפילה (באנגלית: Nellie the Elephant) היא סדרת הנפשה בריטית בעלת 2 עונות ו-30 פרקים, אשר הופקה לשידור בשנים 1990–1991. הסדרה מבוססת על שיר הילדים "Nellie the Elephant".

== תקציר העלילה ==
הסדרה עוקבת אחרי פילה ורודה בשם נלי, אשר רוצה לחזור לביתה במנדליי לאחר שברחה מהקרקס. לאורך הסדרה היא עוברת במקומות שונים ופוגשת דמויות חדשות וחברים חדשים.

דמות נוספת הוא מנהל הקרקס אשר מנסה לתפוס את נלי ולהחזירה לקרקס.

== דמויות ==
* נלי הפילה – פילה ורודה אשר רצתה לחזור לביתה במנדליי.
* קפטן ג'ק – רב חובל עם סירה קטנה ותוכי עם עין אחת בשם נלסון. חבר טוב של נלי.
* מר מאק ומר טוש – שניי חייטים מצחיקים אשר מנהלים חנות שבה נלי מבקרת.
* מנהל הקרקס – הנבל בסדרה, מנסה לתפוס את נלי ולהחזירה לקרקס אך ללא הצלחה.
* החקלאי סטיילס – חקלאי טוב לב אשר עוזר לנלי במסעה, היא עוזרת לו למצוא כבשה אבודה והוא ואשתו הודו לה בארוחה גדולה.

== דיבוב ==
* לולו – נלי הפילה / דמויות נשיות
* טוני רובינסון – דמויות גבריות

=== דיבוב עברי ===
את גרסת הדיבוב העברי ביימה גיתית שובל אשר דיבבה גם את נלי הפילה ואת דמויות הנשים בסדרה. את דמויות הגברים בסדרה דיבב טל פרידמן. זו הייתה הסדרה הראשונה שדובבה באולפני "תומיתות".

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה בריטיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
מצעד אלבומי הילדים

לוגו מגזין הבילבורד
מצעד אלבומי הילדים (נודע בעבר כ-Top Kid Audio) הוא מצעד מוזיקה המפורסם על ידי מגזין בילבורד, הכולל בתוכו את "אלבומי הילדים המצליחים והנמכרים ביותר" בכל שבוע בארצות הברית, לפי דירוג נתוני המכירות שנאספים על ידי נילסן סאונדסקאן. המצעד הראשון פורסם ב-9 בספטמבר 1995.<ref name=":0"></ref> בהתחלה, כלל בתוכו 15 מקומות, אך לאור הצלחתו התרחב ל-25 מקומות בסך הכול.<ref name=":0" /> המצעד כולל בתוכו אלבומים מסוגת מוזיקת הילדים, תוך שאלבומי אולפן, מיני-אלבומים, אלבומי אוסף ופסקולים רשאים להיכלל בו גם כן.<ref name=":0" />

האלבום הראשון שכבש את פסגת מצעדי אלבומי הילדים היה Classic Disney, Vol. 1, שיצא לאור על ידי חברת התקליטים וולט דיסני רקורדס.<ref name=":0" />

== ראו גם ==
* בילבורד 200

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

אלבומי ילדים
רוברט אלטר

רוברט (אורי) אלטר (בשם מלא באנגלית: Robert Bernard Alter; נולד ב-2 באפריל 1935) הוא פרופסור יהודי-אמריקאי לספרות עברית והשוואתית באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, שם הוא מלמד מאז 1967
.
בשנת 1986 הוא נבחר כחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים

אלטר נחשב מגדולי החוקרים העוסקים ב, וספרו העיקרי בתחום, "אמנות הסיפור במקרא", הופיע בעברית בשנת 1987. בשנת 2018 פרסם תרגום חדש ומודרני לאנגלית של התנ"ך, בסגנון ספרותי, עליו עמל משך יותר מ-30 שנה.

==ביוגרפיה==
אלטר קיבל תואר ראשון באנגלית (אוניברסיטת קולומביה, 1957), ותואר שני (1958) ודוקטורט (1962) בספרות השוואתית מאוניברסיטת הרווארד.

הוא החל את דרכו ככותב מאמרים ואחר כך כעורך בירחון קומנטרי (Commentary). הוא כתב עשרים ושלושה ספרים, ואת תרגומו של כל התנ"ך לאנגלית. הוא מרצה בנושאים שונים מהמקרא ועד המודרניזם של פרנץ קפקא והספרות העברית.

תרומתו העיקרית לחקר המקרא היא זיהוי ותיעוד מושג סצנת דפוס בתנ"ך. כאשר הדוגמה המרכזית שעליה הוא מבסס את ספרו "אמנות הסיפור במקרא" (1987) היא סצנת הדפוס של "הפגישה ליד הבאר". סצנות דפוס נוספות שסקר כוללות את "הבשורה על הולדת בן גיבור לאישה עקרה", את "מינוי השליח", את "הברכה או הצוואה על ערש דווי" ואת "הסכנה במדבר ומציאת באר".

בשנת 2001 יצא לאור בעברית ספרו "הנאות הקריאה", בו נרתם להגנת הספרות והכוח הייחודי הגלום בה, במיוחד בעידן שבו אנשים מוקפים אמצעים אלקטרוניים, המסיחים את הדעת. בנוסף יצאה נגד אינטלקטואלים שהכריזו לדעתו מלחמה על הקריאה, על הקאנון, ועל מושג הספרות עצמו (דוגמת אנשי הסטרוקטורליזם, הפוסט-סטרוקטורליזם והנאו-מרקסיסטים).
.

אלטר הוא חבר הפורום הבינלאומי של הספרייה הלאומית של ישראל.

==מספריו==
===פרסומים בעברית===
* אמנות הסיפור במקרא, תרגום: שושנה צינגל, מולי מלצר; עריכה: רונית קליין; אדם מוציאים לאור, תשמ"ח.
* הנאות הקריאה בעידן אידאולוגי, תרגום מאנגלית - דוד שחם, עריכה: אבנר הולצמן, הוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה, תשס"א/ 2001.
;מאמרים בעברית
* 
* 
* 
* 
* 

===תרגומי התנ"ך===

=== עיונים במקרא ===

=== ספרים נוספים ===

==קישורים חיצוניים==

* 
** 
* 
* 
* 
* 
* 
* [https://www.commentary.org/author/robert-alter-2/ המאמרים של] רוברט אורי אלטר באתר קומנטרי (Commentary) 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חוקרי ספרות יהודים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי ספרות עברית
קטגוריה:מתרגמים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמים מעברית לאנגלית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:חוקרי מקרא בגישה ספרותית
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מתרגמי התנ"ך
קטגוריה:חוקרי יהדות יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
אבו סלמאן

אבו סלמאן ידוע גם בשם עזבת אבו סלמאן, או עזבת סלמאן (בערבית: أبو سلمان) הוא כפר פלסטיני בשומרון, השוכן 7 ק"מ מדרום לקלקיליה. בכפר חיים 899 תושבים. הכפר צמוד ליישוב אורנית מצידה הצפוני.

==היסטוריה==
מיקומו המקורי של הכפר היה על ראש גבעה, כ-700 מטר ממערב, בשם "ח'רבת זכור". בתקופת המנדט הבריטי השתייך הכפר לנפת טולכרם. לפי תוכנית החלוקה, שהתקבלה ברוב קולות בעצרת הכללית של האו"ם ב-29 בנובמבר 1947, הכפר היה אומר להיכלל בשטח המדינה הערבית. אך במסגרת הסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות ב-1949, הוסכם שקו הגבול בין ישראל לירדן ("הקו הירוק") יעבור ממזרח לכפר. תושבי הכפר קיבלו את האפשרות להישאר בשטח ישראל או לעבור לצד הירדני. מאחר שרוב האדמות החקלאיות שלהם נכללו בשטח ירדן, הם החליטו לעבור ולהקים את הכפר מחדש על האדמות שהחזיקו. אדמות פוריות שממוקמת סמוך לתוואי נחל קנה שהכפר הוקם בגבעה שמעליהם.

לפי עדויות ארכאולוגיות "ח'רבת זכור" הייתה מיושבת כמעט ברציפות מאז תקופת הברונזה הקדומה. במקום נערכו מספר חפירות וסקרים ארכאולוגים. השרידים הקדומים ביותר נתגלו במערות קבורה. עיקר השרידים במקום הם מהתקופה הביזנטית בארץ ישראל והתקופה המוסלמית המוקדמת בארץ ישראל וכוללים מבני מגורים, מצודה, בית בד, בורות מים רבים וגתות. על אדמות "ח'רבת זכור" ניטע יער חורשים והוקמו היישובים קיבוץ חורשים בינואר 1955, ונירית ב-1981.
===לאחר 1967===
מאז מלחמת ששת הימים ב-1967, אבו סלמאן נמצאת תחת שלטון ישראלי. בשנת 1983 החלה הקמת של ההתנחלות אורנית מדרום לכפר, על ידי יזמים פרטיים שלטענתם רכשו קרקעות באזור. בשל מחלוקת על הבעלות על הקרקעות הם נרשמו אחר כך כאדמות מדינה.

לאחר הסכם אוסלו, השטח הבנוי של הכפר סווג כשטח B אך כל האדמות החקלאיות שלו סווגו כשטח C, בשליטה ישראלית מלאה.

בזמן האינתיפדה השנייה בשנת 2002, החלה ישראל בהקמתה של גדר הפרדה, שתחצוץ בין השטחים שבהם מתגוררים הפלסטינים ביהודה ושומרון ובין השטחים הישראלים. ב-5 בספטמבר 2002, השאירו חיילי צה"ל במסגד הכפר מפה וצו תפיסת אדמות לצרכים צבאיים. הצו הודיע רשמית לתושבי הכפר כי גדר ההפרדה תעבור באדמותיהם, ולצורך כך הופקעו כמה מאות דונם של תושבי הכפר. כדי לכלול את שטח אורנית מצדה המערבי של הגדר, באזור אבו סלמאן היא נבנתה בין 1 ל-3 ק"מ ממזרח, כך ששטחים חקלאיים נרחבים של תושבי אבו סלמאן נמצאים ממערב לגדר, והגישה אליהם לא מתאפשרת רוב הזמן, כולל מטעי זיתים שדות וחממות שפורקו. בינואר 2004 אשרה מועצת התכנון העליונה במנהל האזרחי את תוואי כביש 5250 שצפוי להיסלל על אדמות הכפר, ככביש גישה נוסף להתנחלות אלפי מנשה.

לצורך, מעבר לשטחים החקלאיים שמצידה המערבי של הגדר, הוקם סמוך לכפר "מחסום אבו סלמאן – 1419" הנפתח בבוקר ובערב לכ-15 דקות כל פעם לצורך מעבר.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.phr.org.il/המרפאה-הניידת-בכפר-עיזבת-סלמאן/ המרפאה הניידת בכפר עיזבת סלמאן], באתר רופאים לזכויות אדם, 18 ביוני 2016

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפת קלקיליה
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קורין סוטר

קורין סוטר (בגרמנית: Corinne Suter; נולדה ב-28 בספטמבר 1994) היא גולשת סקי אלפיני שווייצרית,אלופה אולימפית מאולימפיאדת בייג'ינג (2022), אלופת עולם, בעלת שתי מדליות כסף ומדליות ארד באליפויות העולם בסקי אלפיני.

סוטר, זכתה ב-3 ניצחונות במסגרת גביע העולם, ובגביע העולמי בסופר G ובגלישה במורד בשנת 2020.

== ביוגרפיה ==
סוטר נולדה בשציץ, השוכנת בקנטון.
באליפות העולם שנערכה באורה בפברואר 2019 היא זכתה בשתי מדליות, אחת מכסף ואחת מארד. מדליית כסף בגלישה במורד אחרי אילקה שטואץ מסלובניה ולפני לינדזי וון מארצות הברית ומדליית ארד בסופר g אחרי סופיה גוגיה מאיטליה ומיקיילה שיפרין מארצות הברית שזכתה בזהב.
באליפות העולם שנערכה בקורטינה ד'אמפצו בפברואר 2021 היא זכתה בשתי מדליות זהב בגלישה במורד לפני קירה ויידל מגרמניה ולארה גוט-בהראמי משווייץ ובמדליית הכסף בסופר g אחרי גוט ולפני שיפרין.

== דירוג עונה בגביע העולם ==
{| class=wikitable style="text-align:center"
|-
! עונה !! גיל !! כללי !! סלאלום !! סלאלום ענק !! סופר G !! גלישה במורד !! משולב
|-
|-
| 2015 || 20 || 117 || — ||— || 54 || 48 || —
|-
| 2016 || 21 || 29 || — || | — ||| 18 || 9 || | —
|-
| 2017 || 22 || 34 || — || — || | 13 || | 15 || —
|-
| 2018 || 23 || 34 || — || — ||| 15 || 20 || —
|-
| 2019 || 24 || 18 || — || — || 16 || 6 || —
|-
| 2020 || 25 || 4 || — || — || style="background:gold;"| 1 || style="background:gold;"| 1 || —
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:גולשות סקי שווייצריות
קטגוריה:אלופות אולימפיות: גלישת סקי
קטגוריה:גולשות סקי אלפיני באולימפיאדת פיונגצ'אנג (2018)
קטגוריה:אלופות עולם בספורט
קטגוריה:ילידות 1994