OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מאזן אקטוארי

בגוף מבטח, כגון חברת ביטוח וקרן פנסיה, מאזן אקטוארי הוא מאזן המציג את הנכסים שבידי הגוף המבטח, כולל הכנסות עתידיות מדמי ביטוח, לעומת ההתחייבויות של הגוף המבטח למבוטחיו. ההפרש שבין הנכסים להתחייבויות הוא עודף אקטוארי (כאשר ההפרש חיובי) או גירעון אקטוארי (כאשר ההפרש שלילי). כאשר מתקיים שוויון בין הנכסים להתחייבויות, מתקיים איזון אקטוארי.

חישוב המאזן כולל הנחות והערכות אחדות, הן ביחס לצד הנכסים והן ביחס לצד ההתחייבויות, המשפיעות על תוצאות המאזן. בנסיבות אלה, חישוב המאזן מצריך אקטואריה, שתעריך את הבלתי ידוע. 

נמחיש זאת במאזן אקטוארי של קרן פנסיה, המקבלת מדי חודש דמי גמולים מעמיתיה, ובתמורה מבטיחה להם פנסיה חודשית לכל ימי חייהם, במקרה של נכות או פרישה מעבודה עם ההגעה לגיל פרישה, וכן מבטיחה פנסיה לשאירים של העמית או הפנסיונר. 

בצד הנכסים נדרשות הערכות אחדות:
* תזרים ההכנסות מדמי גמולים שמשלמים העמיתים. תזרים זה מושפע מגידול או קיטון במספר העמיתים, כמו גם שינוי בשכר המבוטח. דוגמה לשינוי קיצוני בתזרים ההכנסות ניכרת בגורלה של קרן הביטוח והפנסיה של פועלי בנין ועבודות ציבוריות - בשנות השבעים והשמונים חלה ירידה מהותית במספר הישראלים המועסקים בענף הבניין, ואלה הוחלפו בעובדים פלסטינים (ולאחר מכן בעובדים זרים), שלא בוטחו בביטוח פנסיוני, וכתוצאה מכך תזרים ההכנסות של הקרן התדלדל ביותר.
* התשואה על השקעתם של הנכסים. דוגמה להשפעתה של הנחה זו מופיעה בהערכת הגירעון האקטוארי של קרנות הפנסיה הגרעוניות, לפיה בסוף שנת 2001 עמד הגירעון האקטוארי שלהן על למעלה מ-137 מיליארד ש"ח (בהנחה שהן נהנות מריבית שנתית של 3.55% על השקעותיהן) או כ-120 מיליארד שקלים חדשים (בהנחת ריבית של 4%).

צד ההתחייבויות מושפע מגורמים בלתי ידועים רבים, בפרט בביטוח לטווח ארוך, כדוגמת ביטוח פנסיוני:
* תשלומים צפויים לפנסיית זקנה: גורם עיקרי הוא תוחלת החיים של המבוטחים. בקרן פנסיה, המבטיחה לעמיתיה גמלה לכל חייהם, גידול בתוחלת החיים פירושו גידול משמעותי בהתחייבויות.
* תשלומים צפויים לפנסיית נכות: סכום זה תלוי בשיעור העמיתים שייפרשו לפנסיית נכות.
* תשלומים צפויים לפנסיית שאירים: ההבטחה לפנסיית שאירים לבן הזוג מצריכה מידע על שיעור הפנסיונרים המותירים בן זוג, כמו גם תוחלת החיים של בני הזוג.

תקנה 51א לתקנות מס הכנסה (כללים לאישור ולניהול קופות גמל), התשכ"ד- 1964 מחייבת קופת גמל לקצבה להגיש מדי שנה דין וחשבון אקטוארי שיכלול מאזן אקטוארי.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שוק ההון
סמל מקאו

סמל מקאו הנוכחי הוכנס לשימוש ב-20 בדצמבר 1999, יום העברת ריבונותה מפורטוגל לרפובליקה העממית של סין, ונוכח כך נחשב לסמל מחוזי. 

הסמל דומה לדגל מקאו במבנה מעגלי: בטבעת הלבנה החיצונית מופיע שמה הרשמי של הטריטוריה בכתב סיני: "中華人民共和國澳門特別行政區" (בעברית: "האזור המנהלי המיוחד מקאו של הרפובליקה העממית של סין") ובאנגלית פשוטה: Macau ובפנים הטבעת מופיע הדגל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: סמלים לאומיים
מקאו

קטגוריה:מקאו
מקאו
הצבא הכחול

הצבא הכחול (Błękitna Armia) או צבא הלר (Armia Hallera), הוא כינוי שניתן ליחידות צבא פולניות שהתארגנו בצרפת, במהלך מלחמת העולם הראשונה וזמן קצר אחריה, במטרה להוות צבא עבור מדינה פולנית עתידית שתקום בשטחים מאוכלסים בפולנים.

הצבא הכחול כונה בשם זה בגלל המדים שלבשו חייליו, המדים הכחולים של צבא צרפת. בצבא הכחול היו חיילים פולנים מתנדבים שגויסו מקרב הפולנים ששהו בצרפת, חיילים ממוצא פולני שהיו חלק מיחידות הצבא הרוסי ששהו בטריטוריות צרפתיות, שבויים פולנים מבין החיילים שגויסו לצבא האוסטרו-הונגרי ולצבא הגרמני, סה"כ כ-35,000 חיילים. בנוסף לכך הצטרפו מגויסים מהפזורה הפולנית מרחבי העולם, כ-22,000 מארצות הברית וגם 300 מברזיל.
כרזת גיוס לצבא הפולני ב[[צרפת, שהופקה בארצות הברית]]
ב-1917, לאחר חתימת הסכם בין נשיא צרפת, רמון פואנקרה ובין המדינאי והפסנתרן הפולני איגנצי יאן פדרבסקי, הוחל בהקמת הצבא הכחול. בהתחלה הצבא היה תחת פיקוח מדיני צרפתי ובפיקוד הגנרל הצרפתי לואיז ארשינאר, אך לאחר 23 בפברואר 1918 הפיקוח על הצבא הכחול עבר למועצה הלאומית הפולנית. לאחר מהפכת אוקטובר והתפוררות הצבא הרוסי האימפריאלי, חיילים בני לאומים שונים, ששרתו במסגרתו, התחילו להתארגן ביחידות על בסיס לאומי וכך עשו גם החיילים הפולנים שהקימו את דיוויזיית הרובאים הרביעית ודיוויזיית הרובאים החמישית ושתיהן ראו את עצמן כחלק מהצבא הפולני שהתחיל להתארגן בצרפת.

ב-28 בספטמבר נחתם הסכם בין הפולנים ובין מדינות ההסכמה הלבבית ובמסגרתו הוכרו היחידות הפולניות שבצרפת כ"הצבא הפולני היחיד, העצמאי, בן ברית ושותף למלחמה". ב-4 באוקטובר מינתה המועצה הלאומית הפולנית את גנרל יוזף הלר (Józef Haller de Hallenburg) למפקד הצבא.

היחידה הפולנית הראשונה, שלקחה חלק בקרבות מלחמת העולם הראשונה, היה רגימנט הרובאים הראשון (1 pułk strzelców) שלחם ביולי 1918, במחוז שמפאן, בהרי ווסגוס, עד אוקטובר הצטרפו ללחימה באותה זירה כל יחידות דיוויזיית הרובאים הראשונה.

== הלחימה בפולין ==

טנקי FT-17 פולנים במהלך [[קרב דינבורג]]
קרבות מלחמת העולם הראשונה הסתיימו ב-11 בנובמבר 1918 עם חתימת הסכם הכניעה הגרמני, אך הצבא הכחול המשיך לגייס חיילים, מקרב שבויי המלחמה ממוצא פולני ובראשית 1919 מנה כ-65,000 חיילים מיומנים ומצוידים היטב. בין חודשי אפריל - יוני הועברו חיילי הצבא הכחול לפולין, שהוקמה מחדש, דרך נמל גדנסק.
הגנרל הלר

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20011107075738/http://www.geocities.com/hallersarmy/index.html יוזף הלר והצבא הכחול] באנגלית.
* [http://www.hallersarmy.com/ האתר של צבא הלר] באנגלית.

קטגוריה:יחידות צבא פולניות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:יחסי פולין–צרפת
It Won't Be Soon Before Long

It Wont Be Soon Before Long הוא אלבום האולפן השני של להקת הרוק/פופ האמריקאית מארון 5. האלבום יצא לאור ב-22 במאי 2007. שם האלבום מושפע מאמרה שהלהקה אימצה כדי להחדיר לעצמה מוטיבציה להמשיך להופיע למרות הקשיים.

== רקע ==
האלבום כולל 12 שירים ו-7 שירי בונוס בגרסה המלאה. בראיונות שונים, סיפרה הלהקה שלאלבום יש צליל שונה מהאלבום הראשון, Songs About Jane. האלבום לא מבוסס על מערכת יחסים אחת, והוא נוטה לכיוון אלקטרוני יותר. סולן הלהקה אדם לוין סיפר בראיונות כי באלבום הזה היה לו יותר ביטחון עצמי בכתיבת המילים, וכי האלבום מושפע מאמנים כמו מייקל ג'קסון ופרינס.

ב-8 ביולי 2008 יצאה מהדורה מיוחדת של האלבום, הכוללת את כל שירי האלבום, שירי הבונוס,
הופעה חיה ואת כל הקליפים.

== הצלחה במצעדים ==
האלבום יצא ב-16 במאי 2007, והסינגל הראשון מתוכו היה Makes Me Wonder. הסינגל שבר את שיא כל הזמנים במצעד הבילבורד, שיא הקפיצה הגדולה ביותר למקום הראשון, כאשר השיר קפץ למקום הראשון ממקום 64. בנוסף, השיר זכה בפרס גראמי על "הופעת הפופ הטובה ביותר על ידי להקה".

הסינגל השני מהאלבום, Wake Up Call, הגיע למקום ה-33 במצעד הבריטי ולמקום ה-13 במצעד האמריקאי. הסינגל השלישי מהאלבום, Wont Go Home Without You, הגיע למקום ה-44 במצעד הבריטי ולמקום ה-48 במצעד האמריקאי. הסינגל הרביעי מהאלבום, If I Never See Your Face Again, בשיתוף פעולה עם הזמרת ריהאנה, הגיע למקום ה-28 במצעד הבריטי ולמקום ה-51 במצעד האמריקאי. הסינגל האחרון מהאלבום, Goodnight Goodnight, יצא ב-21 באוגוסט 2008.

האלבום הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד האמריקאי, ומכר כ-429,484 עותקים בשבוע הראשון ליציאתו.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.Maroon5.com האתר הרשמי של מארון 5]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2007
קטגוריה:אלבומי מארון 5
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
וישקוב

וישקוב (בפולנית: Wyszków) היא עיר בפרובינציית מזוביה שבפולין. העיר ממוקמת על גדת נהר הבוג המערבי, כ-50 קילומטרים צפונית מזרחית מוורשה, על הכביש המוביל לביאליסטוק.

כפר בשם וישקוב מוזכר לראשונה בכתובים בשנת 1203, וליישוב הוענקו זכויות עיר בשנת 1502. בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, סופחה העיר לפרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בתחומי פולין הקונגרסאית.

==יהודי וישקוב==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בווישקוב הוא מהמאה ה-17. במהלך המאה ה-19 גדל היישוב היהודי בעיר, והיווה כ-70% מכלל תושביה, כאשר צביון הקהילה בעיר היה חסידי.

בשנת 1918 פרעו ביהודי העיר יחידות הצבא הפולני שנכנסו אליה. בין מלחמות העולם התגברה הפעילות הציונית בעיר, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות ובית ספר עברי, לצד פעילות של אגודת ישראל. בשנים אלה נמנו בעיר למעלה מ-5,000 יהודים, רוב תושביה. בשנות השלושים נפגעו יהודי העיר מחרם פולני על עסקי יהודים בה, וממספר תקיפות, שאותן עודד הכומר המקומי.

===בשואה===
ב-9 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, לאחר שהופצצה מספר ימים. עד כניסת הגרמנים לעיר, נמלטו ממנה יהודים רבים מזרחה. עם כניסת הגרמנים ליישוב, רוכזו מאות מיהודיו בבית הכנסת המקומי, ושם נשרפו חיים, לאחר שהגרמנים הציתו עליהם את המבנה. לאחר מכן, נערך מצוד אחר הגברים היהודים בעיר, ובתי היהודים בה הועלו באש. במשך ארבעה ימים רצחו הגרמנים כ-1,000 מיהודי העיר, וקברו אותם בקברי אחים במספר אתרים בעיר ובסביבתה. יתר יהודי העיר שהצליחו להימלט ליישובי הסביבה, נספו לאחר מכן במחנות ההשמדה.

בשנת 1919 נולד בווישקוב מי שהיה לימים מפקד מרד גטו ורשה, מרדכי אנילביץ. על גדת הבוג, במקום בו עמד בית משפחת אמו, ובו נולד, הוצבה בשנת 2003 אנדרטה קטנה לזכרו.

בווישקוב הוקמה ב-1997 אנדרטה לזכר יהודי וישקוב שנרצחו בשואה. האנדרטה בנויה מאבני מצבות שנעקרו מבית העלמין היהודי בעיר עם כיבושה בידי הנאצים בשנת 1939, כדי להפכן לאבני מדרכה וחומרי בניין למפקדת הגסטאפו. בעיר גם קיימים שרידיו של בית העלמין היהודי.

בשנת 2018 הוקם בווישקוב פסל לזכר סטניסלב וולסקי, חסיד אומות העולם אשר כיהן כראש העיר של וישקוב בשנים 1930-1939. וולסקי ואשתו ווינסטינה הוכרזו על ידי יד ושם כחסידי אומות העולם על שהצילו שתי ילדות יהודיות, רחל וברוניה רובינוביץ'.

==לקריאה נוספת==
* ספר וישקוב, הוצא על ידי ארגוני יוצאי וישקוב בישראל ובחוץ לארץ, 1964.
*[http://tubawyszkowa.pl/aktualnosci/czytaj/9656-burmistrz-stanislaw-wolski-wrocil-do-wyszkowa The mayor Stanisław Wolski returned to Wyszków] - ידיעה בעיתון מקומי בווישקוב, 2018

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/665 וישקוב] ב [https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* [http://wyszkow.blogspot.com/ מדריך וישקוב]
* [http://www.jewishgen.org/Jri-pl/wyszkow.htm רשומות וישקוב]
* [http://www.bagnowka.com/search.php?surname=&town=Wyszkow&g=0 תמונות מווישקוב ב-bagnowka.com]
* 

קטגוריה:מזוביה: ערים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
טיילור הוקינס

אוליבר טיילור הוקינס (באנגלית: Oliver Taylor Hawkins; 17 בפברואר 1972 – 25 במרץ 2022) היה מוזיקאי אמריקאי, מתופף להקת הפו פייטרס.

== ביוגרפיה ==
הוקינס נולד בפורט וורת' שבטקסס. הוא בילה את רוב שנות נעוריו בקליפורניה.
המתופפים אשר השפיעו עליו הם פיל קולינס, רוג'ר טיילור מלהקת קווין, סטיוארט קופלנד מהפוליס וסטיבן פרקינס מג'יינז אדיקשן.<ref name=":0"></ref>
הוקינס החל את הקריירה שלו בלהקה מקומית, סילביה, ולאחר מכן שימש המתופף בסיבוב ההופעות של הזמרת אלאניס מוריסט במשך שנתיים.<ref name=":0" />

=== פו פייטרז ===
בשנת 1996 נוצרה מריבה בין המתופף ויליאם גולדסמית' לסולן הלהקה דייב גרוהל, ובעקבות זאת פרש גולדסמית' מהלהקה. גרוהל יצר קשר עם הוקינס כדי שימליץ לו על מתופף חדש. להפתעתו של גרוהל נידב הוקינס את עצמו כמתופף ללהקה. הוא נבחן ללהקה ולבסוף התקבל.
הוקינס ביצע את השיר "Cold Day in the Sun" מתוך האלבום "In Your Honor" ואת השיר "Sunday Rain" מתוך האלבום "Concrete and Gold". כמו־כן שר גרסת כיסוי לשיר "Shadow Dancing" של אנדי גיב בדי ג'יז, כינויה של פו פייטרס באלבום מיוחד שהוציאה לכבוד יום חנויות התקליטים.

=== פרויקטים נוספים ===
ב־2004 הקים הוקינס את פרויקט הצדדי "Taylor Hawkins & The Coattail Riders", שבו היה פעיל כזמר וכמתופף. להקה אחרת שלו נקראה "The Birds of Satan".
ב־2007 תופף באלבום "Good Apollo, I'm Burning Star IV, Volume Two: No World for Tomorrow" של להקת Coheed and Cambria.

==מותו==
ב־25 במרץ 2022 נמצא הוקינס מת בחדר בבית מלון בבוגוטה שבו שהתה הלהקה במהלך סיבוב הופעות.<ref name="twitter-death"></ref> בנתיחה לאחר המוות נמצאו בגופו עשרה סוגים שונים של סמים, בין השאר הרואין, נוגדי דיכאון, סמי הרגעה ומריחואנה.

לזכרו, ערכה הלהקה בשיתוף משפחתו שני מופעי מחווה גדולים, ב-3 בספטמבר 2022 באצטדיון וומבלי בלונדון, וב-27 בספטמבר באותה שנה בפורום קיה בלוס אנג'לס. במופעים אלו השתתפו מתופפים ומוזיקאים מפורסמים רבים, ביניהם בריאן מיי, רוג'ר טיילור, פול מקארתני, לארס אולריך, אלאניס מוריסט, מיילי סיירוס. ועוד. גם בנו של הוקינס, שיין, מתופף בעצמו, ניגן עם הלהקה שיר לזכרו של אביו.

==חייו האישיים==
הוקינס ואשתו אליסון התחתנו ב־2005. לזוג נולדו שלושה ילדים, והמשפחה התגוררה בקליפורניה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקאי גראנג'
קטגוריה:מוזיקאי רוק
קטגוריה:מתופפים אמריקאים
קטגוריה:פו פייטרס
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2022
אתר הנופש העכשווי של דיסני

לוגו האתר
אתר הנופש העכשווי של דיסני (באנגלית: Disney's Contemporary Resort) הוא בית מלון הממוקם לחוף לגונת שבעת הימים המלאכותית, בסמוך לפארק השעשועים ממלכת הקסם. המלון ממוקם בחלקו הצפוני של אתר הנופש דיסניוורלד באורלנדו שבמדינת פלורידה שבארצות הברית.
המלון נפתח ב-1 באוקטובר 1971 והיה הראשון מבין שני המלונות שנפתחו בדיסניוורלד (השני הוא אתר הנופש הפולינזי של דיסני).

== תכנון ועיצוב ==
המבנה המרכזי של המלון, המכונה "המגדל העכשווי" (the Contemporary Tower) נבנה על בסיס של בטון בצורת האות A. המבנה תוכנן בשיתוף פעולה של חברת וולט דיסני ושל תאגיד הפלדה של ארצות הברית, והאדריכל וולטון בקט מלוס אנג'לס. סביב בסיס המבנה ותמוכותיו העשויים פלדה הותקנו 500 חדרי המלון שנבנו במקום אחר והובאו למיקום המלון. באותה עת נבנה בסמוך אתר הנופש הפולינזי של דיסני באותו אופן. 

במרכז המבנה המשולש נבנו לובי המלון, מסעדותיו וחנויות. כמו כן עובר דרך מרכז המלון המונורייל המוביל את המבקרים אל פארק השעשועים. קירות פנים האולם המרכזי רחב הידיים עוטרו בפסיפס מעשה ידי האמנית מרי בלייר.

מגדל נוסף בחלקו הדרומי של המלון נבנה בשלב השני ובו 250 חדרים, וכן ב-11 בנובמבר 1991 נבנה מרכז כנסים ששטחו 8,300 מ"ר בסמוך למלון. בראשית 2007 נהרס האגף הצפוני של המלון על מנת להקים אתר דירות נופש חדש.

חדרי המלון עוצבו בסגנון מודרני, בסגנון האמנות המודרנית שהייתה נפוצה בארצות הברית בשנות ה-60 וראשית שנות ה-70 של המאה ה-20. בשנת 2006 שופצו חדרי המלון תוך ניסיון לשמור על עיצוב מודרני מחד אולם שיזכיר את שנות ה-70 ותקופת הקמת המלון מאידך. 

<gallery>
Disneys-contemporary-resort-mosaic-closeup.jpg|פרט של הפסיפס
Disneys-contemporary-resort-monorail.jpg|תחנת המונורייל במרכז המלון.
Disneys-contemporary-resort-mickeywatch.jpg|גני המלון.
South-councourse.jpg|המונורייל עובר דרך המלון.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://allearsnet.com/acc/g_contm.htm תמונות של אתר הנופש באתר AllEarsNet]
* [http://www.bigfloridacountry.com/contemporary.htm תמונות של אתר הנופש]

קטגוריה:דיסניוורלד
קטגוריה:דיסני: בתי מלון
קטגוריה:פלורידה: מבנים
גבריאל בר

גבריאל בֶּר (13 בינואר 1919 – 22 בספטמבר 1982) היה היסטוריון ומזרחן ישראלי, יהודי יליד גרמניה, פרופסור להיסטוריה וחוקר אסלאם ישראלי.

==ביוגרפיה==
בר נולד בברלין בירת גרמניה. דודו מצד אמו היה חוקר תולדות האמנות גרשם קורט פרייער. עלה לארץ ישראל ב-1933, ולמד בבית הספר הריאלי בחיפה. את לימודיו האקדמיים עשה באוניברסיטה האמריקנית בביירות ובאוניברסיטה העברית בירושלים, בה קיבל תואר מוסמך ב-1952 ותואר דוקטור ב-1957. עבודת הדוקטורט שלו, בהדרכתו של ד"ר אלפרד בונה, עסקה בנושא "הרכוש הקרקעי במצרים המודרנית, 1800–1950" ובה ניתח את תהליך ההפרטה של קרקעות המדינה והשפעתן על המעמדות במדינה והכלכלה במצרים. מחקריו שילבו ידע במזרחנות לצד תובנות סוציולוגיות וכלכליות, ובשנים מאוחרות יותר הוא עסק בחקר הווקף והשפעתו על פיתוח כלכלי.

בר לקח חלק בכתיבת האנציקלופדיה לנושאי אסלאם. עבודותיו זכו להתעניינות רבה בעיתונות בלבנון ובמצרים, וספריו תורגמו לשפה הערבית ונלמדו באוניברסיטאות דוברות השפה הערבית. הוא עמד בראש החברה המזרחית הישראלית, וייסד את הכנס הבינלאומי שלה. באוניברסיטה העברית שימש ראש המכון ללימודי אסיה ואפריקה. כמו כן הוא ערך את ביטאון האגודה "המזרח החדש", ובשנת 1965 התפרסם ביוזמתו לראשונה הביטאון [https://www.meisai.org.il/publications/new_east_archive/%D7%90%D7%A8%D7%9B%D7%99%D7%95%D7%9F-asian-and-african-studies/ Asian and African Studies].

לאחר חתימת הסכם השלום בין ישראל למצרים, יזם בר את הקמת המרכז האקדמי הישראלי בקהיר.

בשנת 1976 הוענק לבר פרס ישראל לבלשנות ערבית. בשנת 1990 נוסד באוניברסיטת תל אביב "הפורום על שם גבריאל בר" לדיון אקדמי בנושאים הקשורים בחברות מזרח תיכוניות ואסלאמיות.

נפטר בירושלים ב-1982.

==כתב עת לזכרו==
* המזרח החדש: מוקדש לגבריאל בר ז"ל, כרך ל', תשמ"א/1981, [https://web.archive.org/web/20140807073308/http://www.meisai.org.il/wp-content/uploads/2013/07/new.east1981-A.pdf חוברת 4-1 (120-117)].

==מפרסומיו==
* הרכוש הקרקעי ושאלת הריפורמה האגררית במצרים, 1957.
* מקורות לתולדות המזרח התיכון החדיש, 1960.
* "כניעות" הפלאח הערבי: לתולדות המרידות האגראריות במצרים, 1962.
* מבנה הגילדות הטורקיות: ומשמעותו להיסטוריה החברתית העות’מאנית, 1970.
* מבוא לתולדות היחסים האגראריים במזרח התיכון: 1800-1970, 1972.
* המוח’תאר הכפרי בארץ ישראל: תולדות מעמדו ותפקידיו, 1979.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס ישראל לבלשנות
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: לימודי האסלאם והמזרח התיכון
קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:חוקרי אסלאם ישראלים
קטגוריה:מזרחנים ישראלים
קטגוריה:היסטוריונים כלכליים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:משפחת פרייער
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1982
הוגט דרייפוס

הוגט דרייפוס (בצרפתית: Huguette Dreyfus; 30 בנובמבר 1928 – 16 במאי 2016) הייתה צ'מבליסטית צרפתייה.

== קורות חייה ==
הוגט דרייפוס, ילידת מילוז, אלזס, החלה ללמוד נגינה בפסנתר בגיל ארבע. בשנת 1946 התחילה לעבוד עם המורה ידוע השם לפסנתר לאזאר לוי. בשנת 1950, כשנודע לה שהמוזיקולוג נורברט דיפורק יעביר קורס מיוחד על המוזיקה של יוהאן סבסטיאן באך (לציון שנת המאתיים למות באך) בקונסרבטואר של פריז, נרשמה לקורס ונשארה ללמוד בקונסרבטואר למשך ארבע שנים. נוסף לשיעורי פסנתר, למדה גם צ'מבלו באקדמיה צ'יאניה דה סיאנה אצל רוג'רו ג'רלין, מי שהיה תלמידה של מחדשת מסורת הצ'מבלו, ונדה לנדובסקה. כעבור שנים, ב-1956, זכתה דרייפוס בתחרות הצ'מבלו הבינלאומית בז'נבה, שווייץ, ניצחון שהציב אותה בחזית עולם המוזיקה העתיקה של הרנסאנס והבארוק וכדמות בולטת בהשבת הצ'מבלו לצרפת.

כלי הנגינה החביב עליה היה צ'מבלו מעשה ידיו של היינריך המש, בונה צ'מבלו גרמני. הכלים המשובחים ביותר שלו נבנו בפריז במאה ה-18 ולעיתים קרובות משווים אותם עם אלה שבנה בלאנשה, גם הוא בונה צ'מבלו ידוע-שם.

דרייפוס לימדה בסקולה קאנטורום, בסורבון בפריז ובקונסרבטוריון הלאומי למוזיקה ומחול בליון. כמו כן הייתה בצוות המורים באקדמיה הבינלאומית לעוגב ולמוזיקה עתיקה ובאקדמיה וילקרוז למוזיקה. באשר למעמדה כמורה, רמתם הגבוהה ומספרם הרב משמעותית של הצ'מבליסטים המזדהים עם תלמודה, כגון כריסטוף רוסה, אוליביה בומון, יאניק דה גאיאר, נואל שפיט וז'ורי ויניקור, מדברים בעד עצמם. דרייפוס ישבה דרך קבע בחבר השופטים בתחרות הצ'מבלו הבינלאומית בפריז.

הקונצרטים הרבים שלה, כיתות האמן וההקלטות שערכה הביאוה לעבוד עם מספר רב של אישים ידועים בעולם המוזיקה, בהם פייר בולז, ברונו אמאדוצ'י, האנס ירג לאנגה, ז'אן-פייר רמפל ועוד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נגני צ'מבלו
קטגוריה:נגנים צרפתים
קטגוריה:מורים למוזיקה בצרפת
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1927
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1927
קטגוריה:צרפתיות שנפטרו ב-2016
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2016
אתר הנופש הפולינזי של דיסני

לוגו אתר הנופש
אתר הנופש הפולינזי של דיסני (באנגלית: Disney's Polynesian Village Resort) הוא בית מלון הממוקם לחופי לגונת שבעת הימים המלאכותית, בסמוך לפארק הנושא ממלכת הקסם. המלון ממוקם בחלקו הצפוני של אתר הנופש דיסניוורלד במדינת פלורידה שבארצות הברית.

המלון נפתח ב-1 באוקטובר 1971, והיה אחד משני המלונות שנפתחו בעת הקמת אתר הנופש (השני היה אתר הנופש העכשווי של דיסני). המבנה נבנה בתמה פולינזית ואוקיאנית, ונועד ליתן למבקרים בו אשליה של שהות באיי הים הדרומי.

==עיצוב המלון ותכנונו==
בדומה למבנה אתר הנופש העכשווי של דיסני, המלון תוכנן על ידי ולטון בקט והוקם על ידי חברת תאגיד הפלדה של ארצות הברית. חדרי המלון נבנו באתר אחר והובאו לאתר המלון. במרכז המלון הוקם מבנה שכונה "המבנה הטקסי הגדול" (Great Ceremonial House) -שעוצב על פי מבנה האספה המלכותי של טהיטי. במבנה מרכזי זה מוקמו הלובי של המלון, אתרי ההסעדה והחנויות. בסמוך למבנה המרכזי הוקם יער טרופי ובו 75 זנים של צמחים האופייניים ליער טהיטי, וכן מספר מפלי מים. בעת הקמתו היו במלון 492 חדרים אשר מוקמו ב-8 מבנים ארוכים שנקראו: באלי היי, בורה בורה, פיג'י, הוואי, מאווי, סמואה, טהיטי וטונגה (שמות איים באוקיינוס השקט) . באותה עת סברו שניתן יהיה לשפץ את המלון על ידי הוצאת החדרים ממקומם והחלפתם, אולם לימים התברר שלא ניתן להוציא את החדרים מבלי לערער את המבנה, והחדרים שופצו באופן קונבנציונלי. 

בדומה למלון העכשווי, במלון הפולינזי הוקמה תחנה של המונורייל אשר הובילה את אורחי המלון לפארק השעשועים הסמוך. כמו כן מערכת של סירות הובילה מבקרים אל פארק השעשועים. כיום, מערכת של אוטובוסים מקשרת את המלון לייתר פארקי השעשועים שנבנו.

בשנת 1978 הורחב המלון בראשונה ונבנה בית ארוך נוסף (שנקרא על שם האי אוהאו). בשנת 1985 נוספו שני מבנים ארוכים נוספים למלון (שנקראו על שם מואוראה ופאגו פאגו), וכיום במלון 847 חדרים. 

בשנת 1999 שונו שמות האגפים - ובמקום להיקרא על שם איי הוואי, נקראים כיום המבנים על שם איים באזור פולינזיה: באלי היי שינה שמו לטונגה, בורה בורה לניווה, הוואי לסמואה, מאורי לררוטונגה, מואוראה לטהיטי, אוהאו לטוקלאו, פאגו פאגו לרפה נוי, סמואה לטובלו, טהיטי לאאוטארואה, וטונגה להוואי.

חדרי המלון הם הגדולים ביותר בחדרי מלונות דיסני - כ-50 מ"ר רבועים לכל חדר.

בעת הקמת המלון יכלו המבקרים להתרחץ בלגונת שבעת הימים המלאכותית, שחופי חול נבנו סביבה, ומתקני גלים הוצבו בה על מנת ליצור אשליה של אוקיינוס. בדיעבד התברר שמכונות הגלים גורמות לארוזיה (שחיקה) של קו החוף והן הוסרו. כיום אורחי המבנה רוחצים בבריכות שנבנו בתמה פולינזית, ובסמוך לבריכה שנבנתה בשנת 2001 הוקם מבנה דמוי הר געש ובו מפלי מים ומגלשות מים.

== גלריה ==
<gallery>
Poly Tuvalu-Beach.jpg|אגף טובלו של המלון
Waterfall at the Polynesian.jpg|במבנה המרכזי של המלון אתר המדמה יער טרופי האופייני לפולינזיה
POLY_NaneaPool.jpg|בריכת המלון ו"הר הגעש" הסמוך לה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.imagineeringdisney.com/blog/2012/7/22/wdw-construction-polynesian-village-resort.html תצלומי בניית האתר]

==הערות שוליים==

קטגוריה:דיסניוורלד
קטגוריה:דיסני: בתי מלון
קטגוריה:פלורידה: מבנים
לאזאר לוי

לאזאר לוי עם [[התזמורת הסימפונית NHK, אוקטובר 1950]]
לאזאר לוי (בצרפתית: Lazare Lévy; מוכר יותר בצורה ממוקפת: כלאזאר-לוי; 18 בינואר 1882 – 20 בספטמבר 1964) היה פסנתרן, מלחין ומורה יהודי-צרפתי, שהופיע במסעות קונצרטים ברחבי אירופה, בצפון אפריקה, בישראל, בברית המועצות וביפן.

==קורות חיים==

לאזאר לוי נולד בשנת 1882 בבריסל שבבלגיה להורים צרפתים. הפדגוג ווירטואוז הפסנתר לואי דיאמר (1843–1919) לקח את הילד המוכשר תחת חסותו בקונסרבטואר של פריז, ולוי זכה בפרס הראשון של הקונסרבטואר בשנת 1898. נוסף ללימודי הפסנתר למד גם הרמוניה וקונטרפונקט. בין חבריו ללימודים ולנגינה בצוותא היו אלפרדו קאזלה, אלפרד קורטו, ג'ורג'ה אנסקו, פייר מונטה, מוריס ראוול וז'אק טיבו. בגיל עשרים הופיע לוי בקונצרט הבכורה שלו בתזמורת קולון, בנגינת הקונצ'רטו בלה מינור של רוברט שומאן בניצוח אדואר קולון. לאזאר-לוי, פדגוג ברוך-השפעה, מלחין, נגן עוגב ופסנתרן וירטואוז, ניגן בביצועי בכורה יצירות מאת מלחינים צרפתיים בני זמנו, בהם פול דיקא ודריוס מיו. כמו כן היה מתומכיו המוקדמים של איסק אלבניס, שאת "איבריה" שלו (הספר הראשון) ניגן בשנת 1911.

ברסיטלים הראשונים של לוי היה נוכח קאמי סן-סנס, שחיווה את דעתו מן השורה הראשונה, כי לוי מחונן "בשילוב הנדיר של שלימות טכנית ומוזיקליות".

בשנתו העשרים וחמש היה לוי שותף לכתיבת Méthode Supérieure לפסנתר בהוצאת דיאמר (שלוי היה לעוזרו), אף כי בשנים הבאות המליץ על טכניקת פסנתר אישית וחדשנית בהרבה, שהייתה כרוכה במידה רבה יותר בטכניקת יד וזרוע מאשר בטכניקת אצבעות צרופה, כשכריות האצבעות לוחצות לעומק על הקלידים.

לוי היה פרופסור מכובד להוראת הפסנתר בקונסרבטואר של פריז, תחילה כמורה זמני (1914-16 ו-1921-23) ובהמשך כמחליפו של קורטו (1923-40; התמנה מחדש 1944-53).

כיהודי בצרפת הכבושה במלחמת העולם השנייה, היו חייו תלויים על בלימה, אך הוא שרד הודות לתנועה מתמדת, ערנות בלתי פוסקת, ישיבה במחבוא, חיים בשמות לא-לו ובמסמכים מזויפים. משרתו בקונסרבטואר נמסרה למרצ'ל קיאמפי ולא הושבה לו. בנו הצעיר, פיליפ, לוחם מחתרת בולט, הוסגר לגסטאפו בידי שני משתפי פעולה נאצים צרפתים, נאסר ונשלח למחנה הריכוז דראנסי, שם זוהה כיהודי ועונה בידי קצין האס-אס אלויס ברונר.

בין תלמידיו היו קלרה הסקיל, סולומון קוטנר, מוניק האס, לוקס פוס, ג'ון קייג', קזימייז' סרוצקי, מרסל דופרה ועוד וירטואוזים רבים, המוכרים בעיקר בצרפת של ימינו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים יהודים צרפתים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים צרפתים
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטואר של פריז
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:מורים למוזיקה בצרפת
קטגוריה:נגני עוגב צרפתים
קטגוריה:נגני עוגב יהודים
קטגוריה:נגנים יהודים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1882
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1964
שלמה אלכסנדר

שלמה אלכסנדר בצעירותו במעבדה
שלמה אלכסנדר (3 בספטמבר 1930 - 6 באוגוסט 1998) היה פיזיקאי, חתן פרס ישראל למדעים מדויקים.

==ביוגרפיה==
אלכסנדר, בנו של ארנסט אלכסנדר, נולד בפרייבורג שבגרמניה, וגדל בירושלים. הוא למד לתואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים. במסגרת עבודת דוקטורט, בהנחיית שאול מייבום ממכון ויצמן למדע, הוא בנה ספקטרוסקופ לתהודה מגנטית גרעינית שהיווה לימים את הבסיס לשיטת דימות תהודה מגנטית והיה הישג טכנולוגי בינלאומי. באמצעות מכשיר זה הוא חקר מבנה נוזלים ופיתח שיטות למחקר תגובות כימיות.

כבתר-דוקטורנט עבד אלכסנדר במעבדות בל בארצות הברית, לצד פיל אנדרסון, ועסק בחקר תכונות מגנטיות של מתכות ובחקר מוליכי על. עם חזרתו למכון ויצמן הוא הקים מעבדה ניסיונית לחקר תכונות מוצקים ושלבי המעבר בין מצבי צבירה.
לאחר מותו של יואל רקח עבר אלכסנדר לאוניברסיטה העברית בירושלים. בשנים אלו הוא זכה לפרסומו העיקרי, כתאורטיקן בתחום הפיזיקה של החומר המעובה. הוא המשיך בתחום זה גם לאחר חזרתו למכון ויצמן, בשנת 1989. בשנת 1995 הוא פרש ממחקר פעיל.

אלכסנדר זכה להוקרה בינלאומית, היה חבר האקדמיה האירופית למדעים ושימש פרופסור בקולג' דה פרנס. בישראל הוא היה חבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים וחתן פרס ישראל למדעים מדויקים לשנת 1993.
בשנת 1998 נהרג אלכסנדר בתאונת דרכים והותיר את רעייתו, אסתר ושלושת ילדיהם.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20041101050605/http://www.weizmann.ac.il/ICS/booklet/1/pdf/lezihram.pdf שלמה אלכסנדר - האיש שלא חדל מלשאול]
* [http://scitation.aip.org/getpdf/servlet/GetPDFServlet?filetype=pdf&id=PHTOAD000051000012000073000002&idtype=cvips&prog=normal הספד לשלמה אלכסנדר] ב-Physics Today
* 

קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה 
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: פיזיקה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל למדעים מדויקים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: פיזיקה
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1998
לשוננו

לשוננו הוא כתב עת מדעי לחקר הלשון העברית והתחומים הסמוכים לה. הוא יוצא לאור על ידי האקדמיה ללשון העברית. כתב העת נוסד בשנת 1929 ועורכו הראשון היה ד"ר אברהם צפרוני.

== היסטוריה ==
כתב העת יצא לראשונה בשנת 1929 על ידי ועד הלשון העברית (הגוף שקדם לאקדמיה ללשון העברית). מטרתו עם ייסודו הייתה לשמש במה "לחקירות הלשון והסגנון על ידי בלשנים מומחים, המבקשים דרכים לשכלול לשוננו ושיפורה" (מתוך ההקדמה לכרך הראשון).

כתב העת נוסד בשעה שהלשון העברית עדיין נלחמה על מקומה ועל עיצובה, וחלק מהמאמרים בו הוקדשו להצעות שינוי ותיקון עניינים הנוגעים לשימוש היומיומי בשפה. בכרך הראשון, למשל, פורסמה רשימת חידושי לשון עבור שמות צמחים ומחלותיהם, וכן הועלתה ההצעה (שלא נתקבלה) לסמן את הדגש החזק באמצעות סימן הדגש הערבי, כדי להבחינו מן הדגש הקל.

עם הזמן שינה "לשוננו" את סגנונו והפך לכתב עת מדעי, המשמש במה למחקרים אקדמיים. לשם פרסום מאמרים בעלי אופי עממי יותר הקימה האקדמיה כתב עת אחר בשם לשוננו לעם (שמו הנוכחי: "העברית"), הנחשב ל"אח הקטן" של "לשוננו".

המאמרים המתפרסמים ב"לשוננו" עוסקים בלשון העברית על כל רבדיה (לשון מקרא, לשון חז"ל, לשון ימי הביניים, עברית ישראלית), וכן בלשונות שמיות קרובות (בעיקר הארמית לניביה). לכתב העת יש נטייה מסוימת לכיוון הפילולוגיה הקלאסית בשונה מהבלשנות התאורטית. כל המאמרים עוברים שיפוט לפני פרסומם.

מבין כתבי העת האקדמיים העוסקים בלשון העברית (כגון: מחקרים בלשון, מסורות, בלשנות עברית, חלקת לשון, דעת לשון ועוד) זוכה "לשוננו" ליוקרה רבה ביותר, בישראל ומחוצה לה.

== עורכים ==
במשך השנים ערכו את כתב העת אנשים שונים. להלן שמות עורכי כתב העת לפי סדרם הכרונולוגי:
* אברהם צפרוני (תרפ"ט-תרצ"ד),
* נפתלי הרץ טור-סיני (תרצ"ד-תשי"ד),
* זאב בן-חיים (תשט"ו-תשכ"ה),
* יחזקאל קוטשר (תשכ"ו-תשל"ו),
* שרגא אברמסון (תשל"ג-תש"ם),
* יהושע בלאו (תשמ"א-תשנ"ט),
* משה בר אשר (תש"ס-תשע"ט).
* אהרן ממן (מאז תש"ף).

== קישורים חיצוניים ==
* [https://hebrew-academy.org.il/קטלוג-הפרסומים/ על "לשוננו"], באתר האקדמיה ללשון העברית
* 
* [http://merhav.nli.org.il/primo-explore/search?query=lsr12,exact,%D7%9C%D7%A9%D7%95%D7%A0%D7%A0%D7%95.%20%D7%99%D7%A8%D7%95%D7%A9%D7%9C%D7%99%D7%9D&vid=NLI_Rambi&lang=iw_IL מאמרים שפורסמו ב"לשוננו"], באתר רמב"י
* 
* משה בר-אשר, "לשוננו: שמונים שנה שבעים כרכים", לשוננו ע, 2008. 
קטגוריה:האקדמיה ללשון העברית
קטגוריה:ישראל: כתבי עת מדעיים
קטגוריה:עברית
קטגוריה:ישראל: כתבי עת למדעי היהדות
טוארג

אזורים שבהם חיה אוכלוסייה גדולה של בני הטוארג
טוארג בתצוגה הקולוניאלית ב[[מרסיי, 1907]]
תלבושת טוארג אופיינית, בעיירה [[ריסאני שבדרום מרוקו]]
בני טוארג ב[[מאלי]]
הטוארג הם שבטי רועים נודדים המתגוררים בעיקר במדבר סהרה שבצפון אפריקה.
בני שבטי הטוארג מכנים עצמם "קל טאמאשק" או "קל טאמג'אק" - דוברי שפת הטאמאשק , אימוהח', אימאזאח'ן או אימאשאג'ן (האנשים החופשיים). השם טוארג ניתן להם על ידי מגלי ארצות והיסטוריונים מימי ליאו אפריקנוס. 

כיום הטוארג נפוצים בעיקר במערב אפריקה. יש להם כתב עתיק אשר שימש אותם במשך מאות שנים אשר נקרא תיפינאג.

==אטימולוגיה==
מקור השם "טוארג" ומשמעותו נידונו רבות. ככל הנראה המילה Twārəg היא כינוי הרבים של Tārgi, שמשמעותה בעבר הייתה "תושב טארגה" - אזור המיוחס לאזור פאזן שבלוב.
בני הטוארג לובשים בעיקר גלימות כחולות ולכן מכונים גם האנשים הכחולים.

==היסטוריה==
הטוארג הם צאצאי הברברים שחיו באזור של לוב של ימינו. הרודוטוס הזכיר בכתביו עם עתיק באזור זה שנקרא "גרמנטים". עדויות ארכאולוגיות לכך נמצאו בחורבות גרמה. עם זה התפשט אחר כך דרומה אל הסאהל. 

במשך אלפיים שנה הפעילו הטוארג את מסחר השיירות באמצעות גמלים במדינות שמדרום לסהרה. הם קישרו בין הערים הגדולות של דרום הסהרה לחוף הדרומי של הים התיכון באמצעות חמישה נתיבי סחר מדבריים.

הטוארג אימצו את תרבות הנוודות מרועי גמלים ערביים והסתמכו על גמלים כמקור תנועה, מזון ומשאבים. שבויים שנלקחו במהלך פשיטות או מלחמות היו הופכים לעבדים שהיוו את כוח העבודה העיקרי.

טרום הפלישה הצרפתית לאפריקה היו שבטי הטוארג מאורגנים במספר קונפדרציות אשר כל אחת מהן כללה כתריסר שבטים. לכל קונפדרציה היה מנהיג מסורתי שנקרא "אמנוקל" שעמד בראש מועצת ראשי השבטים. שמות הקונפדרציות: "קל אחגר", "קל אג'ר", "קל אייר", "אדראר אנ פוגאס", "איוולמדן" ו"קל גרס".

בסוף המאה ה-19 התנגדו הקונפדרציות לפלישה הצרפתית למולדתם במרכז הסהרה כחלק מהפרויקט הקולוניאליסטי הצרפתי. החרבות רחבות הלהב של הטוארג לא הצליחו להתמודד עם הנשק הטכנולוגי של הצרפתים ולאחר מספר מקרי טבח משני הצדדים,, הוכנעו הטוארג ואולצו לחתום על אמנה במאלי ב-1905 ובניז'ר ב-1917. בדרום אלג'יריה נתקלו הצרפתים בהתנגדות הגדולה ביותר מקונפדרציית האחגר. האמנוקל, מוסה אק אמאסטאן, נלחם מספר רב של קרבות בהגנה על האזור. לבסוף, הצרפתים הצליחו להשתלט על אדמות הטוארג והקונפדרציות השבטיות פורקו ואורגנו מחדש תחת השלטון הצרפתי. 

עצמאותן של המדינות האפריקאיות בשנות השישים של המאה ה-20 הביאו לחלוקה מלאכותית של שטחי הטוארג למדינות המודרניות ניז'ר, מאלי, אלג'יריה, לוב ובורקינה פאסו.

==ריבוד תרבותי מסורתי==
חברת הטוארג היא היררכית ומחולקת לפי אצולה ואריסות. כל שבט (טוואשט) בנוי ממספר חמולות ומונהג על ידי הצ'יפים המאחדים אותם הנקראים "אמגאר". סדרה של שבטים יכולים להתאגד תחת אמנוקאל וליצור קונפדרציית "קל". 

===אצולה===
עבודת המרעה יוחדה והוגבלה בהתאם למעמד החברתי. האצולה הגבוהה הייתה של לוחמים אריסטוקרטיים אשר ניהלו את הגנת השבטים, את ההתקפות ואת המסחר ארוך הטווח. תחתיהם היו מעמדות הביניים בעלי משלחי היד והמלאכות.

==שטחי הטוארג==
בני הטוארג מכסים שטח גדול הכולל את רוב מרכז ומערב המדבר סהרה וחלקו המרכזי של צפון הסאהל. בני הטוארג אינם רואים את הסהרה כמדבר אחד אלא כמדבריות רבים ולכן הוא נקרא על ידם "טינאריוון" (המדבריות).

== ראו גם ==
* קהינה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עמי אפריקה
קטגוריה:ברברים
קטגוריה:עמים מוסלמיים
אבחזיה עילית

ממוזער
אַבְּחַזְיָה עִלִּית (בגאורגית: ზემო აფხაზეთი; באבחזית: Аҧсны хыхьтəи) הייתה חלקה הצפון-מזרחי של אבחזיה שנותר לאחר מלחמת אבחזיה (1992-1993) בשליטת גאורגיה. מספטמבר 2006 ועד לאוגוסט 2008 ישבה הממשלה הגולה של אבחזיה בכפר הראשי צ'חאלתה, אולם מצב זה השתנה עם פלישת רוסיה לקודורי ולמערב גאורגיה באוגוסט 2008, כאשר אבחזיה עילית נכבשה על ידי צבא הממשלה הבדלנית של אבחזיה, ובכך השלימה הממשלה הבדלנית את שליטתה המלאה בכל חלקי אבחזיה.

== גאוגרפיה ==
שקיעה חורפית בכפר אז'רה
אבחזיה עילית גבלה מצפון בפדרציה הרוסית, ממזרח במחוז הגאורגי סמגרלו וסוואנתי עילית (או במחוז ההיסטורי סוואנתי) וממערב ומדרום בשטחי אבחזיה שנשלטו על ידי הבדלנים האבחזים.

מבחינה גאוגרפית כללה אבחזיה עילית את עמק קודורי, רכס צ'חאלתה ומעבר מארוחי (მარუხი) בגבול רוסיה-גאורגיה. אוכלוסיית האזור מנתה בשנת 2002 1,956 איש, רובם סוואנים, קבוצה אתנית של גאורגים. שטח אבחזיה עילית היווה כ-17% מסך שטחה של אבחזיה, ומקומה היה בנקודה אסטרטגית חשובה בגובה. היא קרובה יחסית לבירת המחוז הבדלני, סוחומי, ולערים אחרות.

== היסטוריה ==

המונח אבחזיה עילית נכנס לשימוש לאחר הצלחת המבצע הגאורגי לייצוב השליטה הגאורגית בקודורי ביולי 2006, והיה בשימוש בעיקר על ידי פקידים רשמיים של גאורגיה והמדיה. אף על פי שלגאורגים לא הייתה שליטה יציבה בעמק קודורי קודם לכן, לא הצליחו הבדלנים האבחזים לכבוש את האזור, ומאז 1994 שלט באזור הלוחם המקומי אמזר קוויציאני, שסולק במבצע המשטרתי ב-2006. כוח המשקיפים של האו"ם בגאורגיה (UNOMIG) נשלח למחוז כדי לפקח על פירוז האזור.

מקום מושבו של [[הממשל דה יורה של אבחזיה באבחזיה עילית מה-27 בספטמבר 2006]]
ב-27 בספטמבר 2006, ביום השנה ה-13 לנפילת סוחומי לידי הבדלנים האבחזים ובעלי בריתם מצפון הקווקז, שינתה הממשלה הגאורגית את שם האזור לאבחזיה עילית והכריזה עליו כ"מרכז מנהלתי זמני" של אבחזיה והמטה של הממשל דה יורה של אבחזיה. למרות מחאות הבדלנים האבחזים, נחנך באותו יום המשרד החדש של הממשל הגולה על ידי משלחת רמת דרג מטביליסי: נשיא גאורגיה, מיכאיל סאקשווילי, והפטריארך הגאורגי איליה השני.

האזור זכה לתוכנית שיקום גדולה שכללה שיקום תשתיות ותגבור שירותי הביטחון. ועדת הבחירות המרכזית של גאורגיה ייסדה את מחוז הבחירה של אבחזיה עילית, דבר שאפשר לתושבים, בפעם הראשונה בהיסטוריה של גאורגיה, להצביע בבחירות לרשויות המקומיות בגאורגיה ב-5 באוקטובר 2006..
שלט אבחזיה עילית (ზემო აფხაზეთი) בדרך המובילה אליה
ב-12 באוגוסט 2008 השלים צבא אבחזיה את השתלטותו על אבחזיה עילית במהלך פלישת רוסיה לגאורגיה. המערכה באזור אבחזיה החלה עם כיבוש עמק קודורי בתחילה והמשיכה לכיבוש חלקים במערב גאורגיה גופא. בכך השלימו האבחזים את השתלטותם על אזור הרפובליקה האוטונומית הסובייטית הסוציאליסטית של אבחזיה לשעבר.

== ראו גם ==
* אבחזיה הקטנה

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.youtube.com/watch?v=6NZQLCHAVZY הפצצת אבחזיה עילית], 17.5.2007, יוטיוב
== הערות שוליים ==

קטגוריה:אבחזיה: פוליטיקה
קטגוריה:אבחזיה: גאוגרפיה
קטגוריה:הסכסוך האבחזי-גאורגי
קטגוריה:אזורים מפורזים
התאחדות התעשיינים בישראל

התאחדות התעשיינים בישראל היא הארגון היציג של מגזרי התעשייה בישראל.

== היסטוריה ==
התאחדות התעשיינים נוסדה בשנת 1921 בשם "התאחדות בעלי התעשייה ונותני העבודה". ארבע שנים לאחר מכן התפרקה שותפות זו והוקמה מחדש בשם "התאחדות בעלי התעשייה בארץ-ישראל", ששמה שונה לימים ל"התאחדות התעשיינים". מטרת התאחדויות אלו הייתה בגיוס כספים עבור קיום המפעלים בארץ ישראל, התמודדות מול האיגודים המקצועיים שהוקמו באותה עת (ובראשם הסתדרות העובדים הכללית), וכן גיבוש מדיניות אחידה אל מול הרשויות בנושאי מכס והגבלות ייבוא וייצוא.

באמצע שנות השלושים הוקם על ידה ביוזמת נשיאה הראשון, אריה שנקר, "הבנק הארצישראלי לתעשייה" שבהמשך שונה שמו ל"הבנק הישראלי לתעשייה".

בשנת תשס"ח (2008) הוענק להתאחדות פרס ישראל על מפעל חיים - תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה. ועדת השופטים נימקה זאת באמרה: 

== ארגון ==
התאחדות התעשיינים נמנית כיום על שלושת הגופים המרכזיים המשפיעים ביותר על עיצוב משק מדינת ישראל, לצד ממשלת ישראל והסתדרות העובדים הכללית. בהתאחדות חברים למעלה מ-2,000 חברים ממגזרי התעשייה השונים: הפרטית, הציבורית, הממשלתית והקיבוצית.

בהתאחדות חברים:
* איגוד ההיי-טק הישראלי
* איגוד תעשיות הטקסטיל והאופנה
* איגוד הכימיה, הפרמצבטיקה ואיכות הסביבה
* איגוד תעשיות מוצרי בנייה וצריכה
* איגוד תעשיות המזון
* איגוד תעשיות מתכת, חשמל ותשתית
*איגוד התעשייה הקיבוצית

ההתאחדות מייצגת את המעסיקים אל מול ההסתדרות והממשלה ונשיא ההתאחדות משמש גם כנשיא נשיאות המגזר העסקי בישראל.

==פרסים ומעורבות חברתית==
התאחדות התעשיינים לוקחת חלק בתחרויות ופעילויות חינוכיות שביניהן ניתן למנות את:
* פרס התעשייה - ניתן לתעשיינים בכירים וותיקים, עבור תרומתם הגדולה לתעשייה ולחברה הישראלית.
* תחרות הממציא הצעיר (ע"ש אסף שני ז"ל) - תוכנית חינוכית בשיתוף מפעל חוד מתכות, המתקיימת מדי שנה ומזמינה תלמידי בית ספר לשלוח את המצאותיהם על מנת לעודד יזמות ומחשבה.

==ראשי ההתאחדות==

{|
|-
|width=50% valign=top|
:נשיאי ההתאחדות:
# אריה שנקר (1930–1959)
# יהודה בר-נתן (1960–1962)
# אברהם קליר (1962–1963)
# יואל אוגוסטו לוי (1963–1965)
# זלמן סוזאיב (1965–1969)
# מרק מושביץ (1969–1975)
# אברהם (בומה) שביט (1975–1981)
# אלי הורביץ (1981–1986)
# דב לאוטמן (1986–1993)
# דן פרופר (1993–1999)
# עודד טירה (1999–2005)
# שרגא ברוש (2005–2012)
# צביקה אורן (2012–2015)
# שרגא ברוש (2015–2020)
# רון תומר (2020–
|width=50% valign=top|
:מנכ"לי ההתאחדות:
# יוסף ליינקרם (1957–1968)
# פלג תמיר (1968–1980)
# שאול רוזוליו (1981–1982)
# ארנון טיברג (1982–1990)
# יורם בליזובסקי (1990–2006)
# יהודה שגב (2006–2011)
# אמיר חייק (2015-2011)
# יהודה שגב (2015-2016)
# רובי גינל (2016 כיום)
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=-pS43GF2i8I&t=88 אספה כללית של התאחדות בעלי התעשייה], יומני כרמל, ינואר 1949 <small><small>(התחלה 1:28)</small></small>
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*לירון וילנסקי וקובי סודרי, [https://www.glz.co.il/גלצ/תוכניות/חמש-בערב/חמש-בערב23-04-2020-1701/עובדים-עלינו-בעיניים-נשיא-התאחדות-התעשיינים-נגד-משרד-הבריאות ], גלי צה"ל, 23 אפריל 2020
* 
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:התאחדות התעשיינים בישראל
קטגוריה:ארגוני מעסיקים בישראל
קטגוריה:ארגונים ומוסדות ביישוב
קטגוריה:זוכי פרס ישראל על תרומה מיוחדת לחברה ולמדינה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 2008
קטגוריה:אגודות עות'מאניות
בנימין אלג'ם

בנימין (בני) אלג'ם (באנגלית: Binyamin "Beny" Alagem; נולד ב-1953) הוא יזם ואיש עסקים ישראלי-אמריקאי.

==ביוגרפיה==
בני אלג'ם נולד בישראל בשנת 1953, ושירת בצה"ל כנהג טנק.

בשנות ה-70 של המאה ה-20 הקים אביו של אלג'ם, בשיתוף עם אריה גבעוני, את חברת "אלג'ם את גבעוני", שיצרה תנורי חימום הפועלים בגז. אלג'ם היגר לארצות הברית. בשנת 1986 ורכש יחד עם שני שותפים ישראלים-אמריקאים את "פאקרד-בל" האמריקנית, מותג של יצרני טלוויזיות ומכשירי רדיו שהוקם בשנת 1933. הוא פתח חברה חדשה בשם מותג זה שהפכה ליצרן מחשבים-אישיים מוזלים, בדומה לחברת קומודור בראשית אותו עשור. בנוסף, אלג'ם היה הראשון להציע לרוכשי המחשבים תמיכה טלפונית בחינם.

החברה נחלה הצלחה, ובשנת 1994 הייתה ליצרן המחשבים הגדול בארצות הברית, והרביעי בגודלו בתבל. אולם, חברת קומפאק החלה לנגוס בנתח השוק שלה באמצעות מחירי היצף, ובתגובה מיזג אלג'ם את פאקרד-בל עם חברת NEC היפנית בשנת 1996, ונותר בתפקיד נשיא חטיבה בחברה המאוחדת. בספטמבר 1997 לקה אלג'ם באוטם שריר הלב ושנה לאחר מכן, כשברקע עומדים ההפסדים המאמירים, עזב אלג'ם את החברה. בהצהרה הרשמית על העזיבה היא הוסברה בנסיבות בריאותיות, אך מאוחר יותר סיפר אלג'ם כי הגורם היה אי-הסכמות עם משקיעים ומנהלי החברה האחרים.

בינואר 1999 ניסה אלג'ם לשוב אל הענף, ברוכשו את שם המותג AST מחברת סמסונג. AST נמנתה עם חמשת גדולי יצרני המחשבים בראשית שנות התשעים, אך אלג'ם, שתכנן למכור מחשבים-אישיים באופן ישיר ובמחירי רצפה, לא הצליח לשחזר את הצלחותיו משנות השמונים באקלים העסקי הקשה של שנת 1999, ועד לקיץ 2001 התפוגג שמה של AST משוק המחשבים האמריקאי.

בדצמבר 2003 רכש אלג'ם את בית-המלון "בוורלי הילטון" מהיזם ואיש הטלוויזיה האמריקאי מרב גריפין. שווי העסקה הוערך ב-130 מיליון דולר. אלג'ם הוסיף להשקיע בנדל"ן ובמגוון מיזמי טלקומוניקציה. בשנת 2004 עמד אלג'ם בראשות קבוצה שניגשה למכרז השליטה בבזק, אך הפסיד לקבוצתו של יזם ישראלי-אמריקאי אחר, חיים סבן.

אלג'ם מתגורר בקליפורניה ונחשב למקורב של מי שהיה מושל המדינה, ארנולד שוורצנגר, ואף סייע בארגון ביקורו של האחרון בישראל. אלג'ם משקיע בישראל באמצעות חברת אלקמינו-קפיטל-גרופ שבבעלותו, ונציגו בישראל הוא שאול קוברינסקי.

==ראו גם==
* פאקרד בל (מחשבים)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.allbusiness.com/company-activities-management/company-structures-ownership/6818403-1.html כתבה על עזיבת אלג'ם את נק] באתר הביזנס ווייר
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה יהודים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה הפוליטכנית של מדינת קליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
פוקר (תעופה)

פוקר ספין - המטוס הראשון של פוקר
[[פוקר איינדקר]]
מטוס האימון [[פוקר S-11 אינסטרוקטור]]
פוקר F50 בשרות KLM
פוקר F100 - אחרון ההצלחות
פוקר (Fokker) הייתה חברה הולנדית לייצור כלי טיס ומוצרי חלל, שנקראה על שם מייסדה אנתוני פוקר.

תחילתה של החברה בגרמניה בשנת 1912, והיא עברה להולנד ב-1919. שיא פריחתה היה בשנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, שבהן שלטה בשוק התעופה האזרחית. פוקר פשטה את הרגל בשנת 1996.

תחילת דרכה של החברה הייתה כאשר אנתוני פוקר בן ה-20 ייצר את המטוס ההולנדי הראשון שטס בארצו, בשם ספִּין (spin - עכביש). פוקר עבר לברלין, ובה ייסד את חברת Fokker Aeroplanbau. מאוחר יותר עבר לשוורין בחבל פומרניה, שבה ייסד ב-22 בפברואר 1912 חברה בשם Fokker Aviatik GmbH.

==במלחמת העולם הראשונה==
פוקר החל לצבור הון כאשר מכרה מספר מטוסי "ספין" לממשלת גרמניה. עד מהרה הוקם מפעל על אדמת גרמניה, שהחל בייצור מטוסים עבור חיל האוויר הגרמני. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, עשתה גרמניה שימוש רב במטוסי הפוקר, וביולי 1915 הגיע לחיל האוויר הגרמני מטוס ה"פוקר איינדקר", שעשה שמות בחילות האוויר של הממלכה המאוחדת וצרפת.

ייחודו של מטוס זה היה בשילוב של מקלע שפנדאו כמכונת ירייה של המטוס, שבה ירה הטייס בין להבי המדחף הקדמי. עקרון ההמצאה היה צרפתי, אך הוא היה מגושם ולא יעיל, וכשנפל מטוס צרפתי עם מנגנון זה בשטח גרמניה, למד פוקר את שיטת הפעלתו ושכלל אותה, כך שהירי יהיה מסונכרן עם סיבובי המדחף ולא יגרום לו נזק. פוקר התגאה באוטוביוגרפיה שלו, שמטוסו היה מטוס הקרב המודרני הראשון, בכך שמערכת הירי שלו הייתה משולבת אינטגרטיבית עם שאר מערכות המטוס.

הבריטים התקשו להתמודד עם כלי יירוט מסוכן זה, ורק יותר משנה לאחר מכן הצליחו להכניס לזירה מטוסים בעלי יכולת ירי שיכלה להתמודד עם זו של הפוקר. דגמים חדשים של פוקר יצאו בהמשך הדרך, אך חלקם נחשבו לאכזבות והופנו לזירה הרוסית, המאתגרת פחות. לקראת תום המלחמה כבר פינה הפוקר את מקומו במרכז הזירה לטובת מטוסים מתוצרת יצרנים אחרים.

==בין שתי מלחמות העולם==
לאחר מלחמת העולם הראשונה, עבר מפעלו של פוקר להולנד, וחילות אוויר נוספים רכשו את מטוסיו. בין השאר יוצר הפוקר DC.I, שנרכש על ידי חיל האוויר של הולנד. למטוס היו שתי מכונות ירייה שנשלטו על ידי הטייס, בנוסף לשני רובים שנשלטו על ידי איש צוות נוסף.

מטוס שנחשב לטוב במיוחד היה ה-C.V., שבו הוחלפו הכנפיים והמנועים, קלות הטיפול בו שופרה לאין ערוך, וטייסים אהבו לטוס בו עקב נוחות התפעול שלו. מטוס זה שירת ביותר מעשרה חילות אוויר שונים.

==בחיל האוויר הישראלי==
בתחילת דרכו, בחן חיל האוויר הישראלי את מטוסי הפוקר S-11 אינסטרוקטור כמטוסי אימון. המטוס היה בשימוש בשנים 1952–1953, במקביל למטוסי הסטירמן. המטוס נדחה לבסוף עקב מורכבות מערך המכשירים שלו, מנועו הייחודי ובעיקר כן הנסע שלו שהיה שביר ונטה להתפרק לעיתים קרובות. ב-1953 עברו המטוסים לטייסת הקלה, וב-1954 נמכרו עשרת המטוסים.

==ראו גם==
* פוקר איינדקר
* פוקר DR.I

==קישורים חיצוניים==

* 
* ענר גוברין, [http://www.iaf.org.il/1017-18438-HE/IAF.aspx פוקר זה לא משחק], בטאון חיל האוויר

*
קטגוריה:יצרני מטוסים
קטגוריה:חברות הולנדיות
קלנגלה

מחוז קלנגלה (באנגלית, בסוואהילי: Kalangala; מכונה גם: Ssesse, בעברית: ססה) הוא אחד ממחוזותיו האדמיניסטרטיביים של האזור המרכזי במדינת אוגנדה. בדומה למחוזות נוספים במדינה, המחוז נקרא על שם העיר הראשית שלו, קלנגלה.

== רקע ==
=== היסטוריה ===
בשנת 1989 עוד היה המחוז נפה במחוז מאסאקה. בשנת 1996 התפצל המחוז והפך למחוז עצמאי.

מחוז קלנגלה הוא ארכיפלג בצפון מערב אגם ויקטוריה. הארכיפלג מונה 84 איים הנקראים איי ססה, מתוכם רק 43 איים מיושבים. 4.8% משטח המחוז הם יבשה והשאר מכוסה מים.

מכיוון שהמחוז אינו מחובר יבשתית לשאר המדינה, קיים מערך סירות ומעבורות שמאפשר גישה בין המחוז לשאר חלקי המדינה<ref></ref>.

=== גאוגרפיה ===
המחוז גובל במחזות ואקיסו ומפיגי מצפון, במחוז מוקונו מצפון מזרח, בטנזניה מדרום, במחוז ראקאי מדרום מערב, במחוז מאסאקה ממערב ובמחוז קלונגו מצפון מערב. מטה המחוז יושב במחוז ואקיסו. עיר הבירה של המחוז יושבת באי הגדול ביותר במחוז, בוגלה, שגודלו 296 קמ"ר.

=== כלכלה ===
רוב כלכלת המחוז נשענת על דיג, כאשר דייגי המחוז מהגרים אחרי התזוזות העונתיות של הדגים. ענפי כלכלה מרכזיים נוספים של תושבי המחוז הם תיירות, בזכות החופים השקטים ויערות הגשם הטרופיים של המחוז, המהווים גורם משיכה לתיירים מקומיים וזרים, וחקלאות, בדגש על סחר בעצים. המשק החי במחוז מורכב מעזים, צאן, עופות, ברווזים וחזירים.

=== אקלים ===
במחוז קלנגלה יש מזג-אוויר לח. כמות הגשם השנתית היורדת במחוז היא בין 1,125 ל-2,250 מ"מ. עונת הגשמים מגיעה לשיאה בחודשים מרץ עד מאי, ואוקטובר עד נובמבר.

=== דמוגרפיה ===
קצב גידול האוכלוסייה הוא 6.8% בשנה<ref></ref>. בדומה למדינות נוספות ביבשת אפריקה, שכיחות נגיף האיידס במחוז גבוהה, וככה"נ כשליש מתושבי האי נושאים את הנגיף<ref></ref>.
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!אומדן אוכלוסייה
|-
|1991
|16,400
|-
|2002
|34,800
|-
|2012
|66,300
|}

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="134">
קובץ:Africa Uganda Kalangala Island.jpg|רחוב במחוז
קובץ:A garden on Lutoboka landing site in Kalangala.JPG
קובץ:Africa Uganda Scenic Kalangala Beach.jpg|שקיעה בחופי עיר הבירה, קלנגלה
קובץ:Africa Uganda Kalangala Island Scenic.jpg
קובץ:A fisherman in a boat in Kalangala.JPG|סירת דיג
קובץ:Fishermen in Kalangala drying silver fish.JPG|הכנת ציוד דיג
קובץ:Chest of fish hooks for fishing nile perch in Kalangala.JPG
קובץ:Silver fish in Kalangala.JPG|דגי כסף, מהדגים הנפוצים בשטח הימי של המחוז
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.ugandatravelguide.com/kalangala-sseseisland.html מחוז קלנגלה], מדריך התיירות של אוגנדה

== הערות שוליים ==

קלנגלה
קטגוריה:אגם ויקטוריה
אברהם דורון

שלט במבואת [[בית הספר לעבודה סוציאלית, האוניברסיטה העברית]]
אברהם דורון (1929 – 20 ביוני 2021) היה פרופסור לעבודה סוציאלית באוניברסיטה העברית בירושלים. חתן פרס ישראל בחקר העבודה הסוציאלית לשנת תשס"ד (2004). 

==ביוגרפיה==
דורון נולד בראדום שבפולין, ניצול שואה שהוריו ואחיו נספו במלחמת העולם השנייה. בשנת 1946 הוא עלה לארץ ישראל וכעבור שנה הצטרף לארגון ההגנה. עם קום המדינה שירת דורון בצה"ל בין השנים 1948–1950, ונטל חלק בקרבות על ירושלים במלחמת העצמאות. לאחר שחרורו הוא הצטרף לבית הספר לעבודה סוציאלית של האוניברסיטה העברית בירושלים והוסמך כעובד סוציאלי (1951). לאחר מכן המשיך דורון בלימודים כלליים בסוציולוגיה ובהיסטוריה (1951–1954), ובשנים 1959–1961 למד באוניברסיטת שיקגו, שאותם סיים כמוסמך במינהל שירותי רווחה.

בשנת 1963 הצטרף דורון לסגל בית הספר לעבודה סוציאלית של האוניברסיטה העברית. בשנים 1965–1967 הוא יצא ללימודי דוקטורט בבית הספר הגבוה לכלכלה ולמדע המדינה בלונדון שבאנגליה. עבודת הדוקטורט שלו עסקה בנושא הפן החברתי הנלווה להתפתחות הביטוח הלאומי במדינת ישראל. בשובו לישראל הוא חזר לבית הספר לעבודה סוציאלית והתקדם בו בדרגי ההוראה, בהיותו מרצה בכיר (1973), פרופסור חבר (1978), מנהל בית הספר לעבודה סוציאלית (1979–1981) ופרופסור מן המניין משנת 1989. במקביל הוא הוזמן לשמש פרופסור אורח באוניברסיטת מרילנד (1976–1977, 1989–1990) ובאוניברסיטת טורונטו (1985–1987).

דורון עסק בנושא הרווחה והביטוח הלאומי מהשנים הראשונות לקיום המדינה, וצבר ניסיון וידע רב בנושאים אלו. בשנים 1963–1965 הוא היה חבר הוועדה לקביעת צרכיו של נזקק. מאוחר יותר הוא כיהן בוועדה לתכנון חוק ביטוח סיעוד (1980–1983) ושימש יועץ למוסד לביטוח לאומי בנושא חוק הבטחת הכנסה (1977–1979). בשנים מאוחרות יותר היה דורון חבר המועצה לתכנון חברתי שבמשרד ראש הממשלה (1986–1988), חבר הצוות לקידום האוכלוסייה הערבית בשירות הציבורי (1993–1996) וחבר ועדת ההיגוי של המועצה הלאומית לצמצום פערים חברתיים והמלחמה בעוני (1997).

בשנת 1970 פרסם עם יונה רוזנפלד וד"ר רפאל מוזס מחקר על האוכלוסייה במחנות הפליטים בגדה המערבית ועזה.

בשנת 1987 הוענק לדורון הפרס על שם יצחק קנב לחקר מדיניות הרווחה, ובשנת 1999 הוענק לו אות פאול ברוואלד לשירות מצטיין. דורון היה חתן פרס ישראל לחקר העבודה הסוציאלית לשנת תשס"ד 2004.

דורון היה נשוי לחוה לבית בלוי, ולהם בת ובן. בנם הוא פרופסור ישראל (איסי) דורון, משפטן וגרונטולוג, ראש המרכז לחקר ולימוד הזיקנה באוניברסיטת חיפה.

נפטר ביוני 2021.

==מפרסומיו==
* עובדים בשכר נמוך וסבסידיות לשכרם, 1976 (עם רפאל רוטר).
* מדינת הרווחה בעידן של תמורות, הוצאת מאגנס, 1985.
* בזכות האוניברסליות – האתגרים של המדיניות החברתית בישראל, הוצאת מאגנס, 1992.
* מדינת הרווחה בישראל, הוצאת אשכולות, 1992 (עם פרופסור רלף קרמר).

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://ofakim.org.il/zope/home/he/show_author_articles?author=1111738083_auto&lang=he מאמרים של אברהם דורון] באתר "אופקים חדשים"

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:יהודים בשואה: רומניה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:עובדים סוציאליים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: עבודה סוציאלית
קטגוריה:זוכי פרס ישראל בחקר העבודה הסוציאלית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רסקו: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021