OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Creole Love Call

"Creole Love Call" (בעברית: "קריאת אהבה קריאולית") הוא סטנדרט ג'אז, המזוהה בעיקר עם להקת דיוק אלינגטון<ref>Williams, Iain Cameron, [https://www.amazon.com/Underneath-Harlem-Moon-Paris-Adelaide/dp/B005ZOLV7C Underneath A Harlem Moon ... the Harlem to Paris Years of Adelaide Hall], Chapter 8, Bloomsbury Academic, 2002. .</ref> ועם אדלייד הול .<ref>[https://web.archive.org/web/20210226182123/https://www.bloomsbury.com/us/underneath-a-harlem-moon-9780826458933/ "Underneath a Harlem Moon" page] at Bloomsbury Publishing.</ref><ref></ref>
== היסטוריה ==
כמחברי היצירה רשומים גם רודי ג'קסון ובאבר מיילי . רודי ג'קסון שהיה מיוזמי היצירה, הציע אותה לשם ביצוע לדיוק אלינגטון. אלינגטון ותזמורתו ביצעו את היצירה בפעם הראשונה במלון ניו ברנזוויק. (New Brunswick Hotel) ב-1927. אלינגטון העניק ליצירה את שמה כמחווה לאופרטה מאת רודולף פרימל , "קריאת אהבה אינדיאנית" (Indian Love Call). החצוצרן באבר מיילי העניק ליצירה את קטע הפתיחה שלה. סגנון הג'ונגל של התזמורת של אלינגטון שוכלל בחזרות בקיץ 1927 והוקלט בהקלטת אולפן ב-26 באוקטובר 1927. את התוספת הווקאלית לנעימה סיפקה אדלייד הול. אלינגטון שמע אותה בחזרות וביקש ממנה להצטרף להקלטה. בפעם הראשונה בג'אז, נעשה שימוש בקול אנושי לא לשם שירה אלא כחלק מכלי הנגינה, מהרפרטואר האינסטרומנטלי של היצירה.

החלק שאותו תרם רודי ג'קסון ליצירה הוא עיבוד של יצירתו של ג'ו "קינג" אוליבר, "Camp Meetin’ Blues". משגילה אלינגטון שג'קסון לקח מיצירתו של אוליבר בלא רשות, פיטר אלינגטון את ג'קסון, אם כי הפרת זכויות היוצרים לא הוכחה. לאחר שג'קסון פוטר, הצטרף ברני ביגרד לתזמורתו של אלינגטון כנגן קלרינט.

הסטנדרט נכנס למצעד השירים של "בילבורד" בארצות הברית בשנת 1928 במקום 29.<ref>[http://tsort.info/music/sht3ur.htm USA song chart entry] for "Creole Love Call" (1928).</ref>

בשנת 1988, במהלך ראיון רדיו עם העיתונאי ומנחה הרדיו מקס ג'ונס, הסבירה הול כיצד עלה בה הרעיון לנעימה הווקאלית בסגנון שירת סקאט המלווה את הקטע האינסטרומנטלי ביצירה "קריאת אהבה קריאולית". קטע מהראיון ניתן לשמוע במאמר של הספרייה הבריטית (פורסם ב-17 בדצמבר 2020) בבלוג הספרייה הבריטית שכותרתו "Oral History of Jazz" בבריטניה.

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
** A. H. Lawrence, Duke Ellington and His World (London: Routledge, 2001), p.&nbsp;112. ISBN 978-0-415-93012-3.
** Williams, Iain Cameron, [https://www.amazon.com/Underneath-Harlem-Moon-Paris-Adelaide/dp/B005ZOLV7C Underneath A Harlem Moon ... the Harlem to Paris Years of Adelaide Hall], Chapter 8. ISBN 0826458939.
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.jazzstandards.com/compositions-9/thecreolelovecall.htm "Creole Love Call"], באתר jazzstandards.com

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1927
קטגוריה:סינגלים מ-1927
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סטנדרטים בג'אז
גאורג סאוטר

גאורג סאוטר (בגרמנית: Georg Sauter; 20 באפריל 1866 – 20 בדצמבר 1937) היה צייר, ליטוגרף ושרטט גרמני-אנגלי.

== ביוגרפיה ==
בשנת 1880 החל גאורג סאוטר להתאמן כצייר בבית ואז עבד במינכן אצל אמן צייר. בהמשך למד שיעורי ציור, מאוקטובר 1884 בכיתה הוותיקה של האקדמיה המלכותית לאמנויות יפות במינכן. שם הוא היה תלמידו של צייר הנוף לודוויג פון לופץ (1845-1910) וגם קיבל הדרכה מאת צייר הדיוקנאות פרנץ פון לנבאך (1836-1904).

גאורג סאוטר ערך מסעות לימוד להולנד, בלגיה, צרפת ואיטליה, ואחריהם התגורר בלונדון משנת 1889 כצייר וליטוגרף, שם התחתן בשנת 1894 עם ליליאן גלסוורתי (1864–1924), אחותו של הסופר האנגלי ג'ון גלסוורתי. סאוטר נכנס לחוג האמנים שכלל את הציירים הוברט פון הרקומר, ג'ון לאברי וג'ורג' פרדריק ווטס, הסופר ג'וזף קונרד והמשורר ג'ון מספילד. הוא פגש גם את הציירים האמריקאים ג'וזף פנל וג'יימס אבוט מקניל ויסלר, שניהם הפכו לחברים קרובים. [3] עבודותיו מראות את השפעתו של ג'יימס ויסלר. ציורו "הכלה בבוקר", שהונפק בשנת 1909, זכה בפרס שני בתערוכה השנתית של המכון לאמנות קרנגי בפיטסבורג, פנסילבניה, אך גרם לשערורייה בגלל הנושא האירוטי.

עם תחילת מלחמת העולם הראשונה סאוטר, אף שהיה נשוי לאנגליה, נכלא כאויב בשנת 1916 בארמון אלכסנדרה וגורש מאוחר יותר. [5] תחילה נסע לינה בגרמניה. כאן קיבל תמיכה ממשפחותיהם של תעשיין הזכוכית אוטו שוט וחתנו היינריך גרלנד, עורך דין ופרופסור באוניברסיטת ינה. הידידות עם גרלנד נוצרה בשנת 1906, כאשר גרלנד, מלווה באשתו אווה, ערך מסע לימוד לאנגליה ופגש שם את האמן. סאוטר הפיק סדרת פורטרטים עבור משפחת שוט. בהמלצת גרלנד, יצר סאוטר סדרה של 30 פורטרטים של פרופסורים באוניברסיטת ינה בין השנים 1922 ל־1923, אותם ביצע כציורי פחם. על עבודתו מונה גאורג סאוטר לאזרח הכבוד של אוניברסיטת ינה בשנת 1936.

מקום מגוריו של סאוטר ברומא היה בתחילת שנות השלושים. במהלך שהותו בקלן בשנת 1930/31 תיאר סאוטר את ראש עיריית קלן קונרד אדנאואר ואת רעייתו השנייה. אדנאואר המליץ עליו אז למכרים אחרים, כולל התעשיין קרל דויסברג. הוא חזר לגרמניה והתיישב בשנת 1933 במושבת האמנים ברננבורג.

בשנת 1898 סאוטר היה אחד המייסדים וחבר המועצה של האגודה הבינלאומית לפסלים וציירים. הוא היה גם חבר מקביל לזצסיון הווינאי וב- Société Royale des Beaux Arts בבריסל וחבר באגודת האמנים הגרמנים.

גאורג סאוטר נישא בשנית ב-1926 לוואלדה ברוד (נפטרה בדצמבר 1937). בנו רודולף סאוטר (1895–1971) היה גם צייר פורטרטים, שרטט ואמן גרפי. בין היתר הוא אייר את עבודותיו של דודו ג'ון גלסוורתי.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="190">
File:Georg Sauter - Comrades 1890.jpg|ידידים

File:Georg Sauter - The Bridal Morning 1902.png|הכלה בבוקר

File:Georg Sauter - Maternity 1899.jpg|אמהות

File:Georg Sauter - Ada Galsworthy 1897.jpg|אדה גלסוורתי
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1866
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1866
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1937
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1937
אתי קארי

אתי קארי (נולדה ב-9 בינואר 1971 בשם אסתר יחזקאל) היא זמרת ישראלית.

==ביוגרפיה==
קארי הייתה חברה בלהקת צעירי תל אביב, בסוף שנות ה-80 וראשית שנות ה-90 החליפה את שלומית אהרון בלהקת "הכל עובר חביבי".

היא התמודדה בקדם אירוויזיון 1993 עם השיר "ישר לתוך עיניי" והגיעה למקום התשיעי. לאחר מכן ייצגה את ישראל בפסטיבל זמר בבולגריה.

היא דיבבה את הפיה בסרט "גן עדן לכלבים", את גלינדה המכשפה הטובה בסרט "בחזרה לארץ עוץ". בסרט "הרקולס" דיבבה ושרה את אחת מהמוזות. בסרט "החרב הקסומה - המסע לקמלוט", ביצעה את קטעי השירה של ג'וליאנה, אמה של הגיבורה קיילי. בנוסף, דיבבה דמויות בסדרה "כוח כריש" ששודרה בערוץ הילדים ובסדרה "אגדות קסומות" בה שימשה תקופה גם כבמאית הדיבוב.

ב-1997 הוציאה את ספר השירים "הרומן שלי עם האהבה".

היא הופיעה במספר מחזות בתיאטרון וביניהם "כריתת ראש" של חנוך לוין ו"קול נדרי", וגם העלתה מופע בבית ליסין.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.avivarozenfeld.co.il/אתי-קארי.html אתי קארי באתר אביבה רוזנפלד הפקות]

קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:מדבבות ישראליות
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:חברי להקת צעירי תל אביב
קטגוריה:מתמודדות קדם-האירוויזיון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1971
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
וילהלם זאוטר

וילהלם זאוטר (בגרמנית: Wilhelm Sauter; 1 באפריל 1896 – 27 ביוני 1948) היה צייר גרמני, שנודע במיוחד בזכות ציורי המלחמה שלו.<ref>Wilkendorf, Fritz: Der Kriegsmaler Wilhelm Sauter (The war painter Wilhelm Sauter), in: Ekkhart - Jahrbuch für den Oberrhein (Ekkhart – Almanac for the Upper Rhine area), Volume 24, G. Braun Publishing, Karlsruhe 1943, p. 26–37</ref>

== ביוגרפיה ==
לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר נסע להיידלברג בשנת 1913 במטרה להיות מורה לחינוך באמנות.

לאחר פרוץ מלחמת העולם הראשונה הוא הפך לחייל בגדוד החי"ר הגרמני מספר 169 בלהאר בשנת 1915. שנה לאחר מכן, הוא הוצב בסום ליד סרה. הוא נקבר בחיים על ידי פגז ארטילרי ואיבד חלקית את חוש השמיעה. חוויות המלחמה שלו הפכו מאוחר יותר לבסיס ליצירותיו המפורסמות ביותר.

לאחר שהות בבית החולים הצבאי הוא הועסק בבית הספר היסודי בברוכסל. בשנים 1918 עד 1920 למד בבית הספר לאמנויות בקרלסרוהה. בין מוריו היו קרל אייט, אוגוסט גרו, וולטר קון ופרידריך פהר.

לאחר סיום לימודיו היה מורה בבית ספר בוילינגן, ברוכסל, קרלסרוהה, ויינהיים ולדנבורג. ביוזמתו של הנס תומה התקיימה התערוכה הראשונה של עבודותיו של זאוטר במוזיאון האמנות של קרלסרוהה.

בשנות העשרים וילהלם זאוטר התחתן.

== יצירה ==
וילהלם זאוטר יצר הרבה דיוקנאות, קטעי אמנות נוף ותמונות של חיילים במצבים שונים. הוא השתמש בטכניקת הציור וכן בציור תחריטים. ציורי המלחמה שלו משכו את תשומת ליבם של הנאצים. תמונותיו הוצגו בתערוכות שונות, כמו בתערוכת האמנות הרואית בברלין בשנת 1935, בתערוכת התרבות של מחוז באדן בשנת 1937, מספר פעמים בתערוכת האמנות הגרמנית הגדולה במינכן או בביאנלה בוונציה בשנת 1942. ציורי המלחמה שלו בתקופה זו פחות עגומים אך הרואיים יותר מיצירותיו הקודמות.

המוזיאון הצבאי באדן בקרלסרוהה רכש כמה מעבודות של זאוטר, כמו גם אדולף היטלר ופריץ טוד.

בשנת 1939 הוענק לווילהלם זאוטר פרס התרבות המחוזית.

בשנת 1941 מונה לפרופסור באקדמיה לאמנויות יפות, בקרלסרוהה, הוא עבד שם עד 1945.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1896
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1948
מלחמת עמלק

[[אהרון וחור תומכים בזרועות משה בעת הקרב נגד עמלק ברפידים, בפסל של הפסל כריסטיאן דניאל ראוך.]]
מלחמת עמלק היא אירוע מקראי, המתואר ב, בסוף פרשת בשלח. המלחמה התקיימה ברפידים זמן קצר אחרי יציאת מצרים. היה זה אירוע הלחימה הראשון שבו השתתפו בני ישראל.

בעקבות האירועים שהובילו למלחמה, הפך המאבק בעמלק לנושא חשוב במסורת היהודית. מאבק זה מתבטא במצווה זכור את אשר עשה לך עמלק ובמצוות מחיית זכר עמלק.

פרשת מלחמת עמלק היא הקריאה בתורה בבוקר פורים.

==הסיפור המקראי==
בזמן ששהו ישראל ברפידים, כחודש אחרי יציאת מצרים, הגיע עמלק והתחיל להילחם בהם. בפרשת כי תצא מתואר שהוא זינב בנחשלים, כלומר תקף את החלשים יותר שהלכו בסוף המחנה.

משה שלח את יהושע לאסוף אנשים ולהילחם בעמלק, ובעצמו עלה לראש הגבעה הסמוכה. בכל פעם שהרים משה את ידיו ישראל היו גוברים על עמלק, וכאשר היה מניח את ידיו עמלק היו מתגברים. כאשר כבדו ידיו של משה הוא התיישב על אבן, ואהרן וחור תמכו בידיו, כדי שיחזיק אותן למעלה. בסופו של דבר מתואר: . הפרשנים נחלקו האם הכוונה שהביס אותם (רשב"ם), הרג את החזקים שבהם והותיר את החלשים (רש"י), או שהצליח להחליש אותם, אך לא להרוג (חזקוני על פי המדרש).

===אחרי הקרב===
בעקבות המלחמה הצטווה משה לכתוב את סיפורו לזיכרון ולומר גם ליהושע שה' ימחה את זכר עמלק מתחת השמים. משה בנה מזבח וקרא לו "ה' נסי", ואמר שלה' יש מלחמה נצחית בעמלק.

בספר דברים צווה עם ישראל במצוות זכירת מעשה עמלק:

כמו כן צווה עם ישראל במצוות מחיית עמלק:
.

== מלחמת שאול ודוד ==

בספר שמואל נשלח שאול להילחם בעמלק ולהכרית את זרעם, כנקמה על המלחמה במדבר. שאול מילא את הציווי אך לא בשלמות, ובעקבות כך הודח ממלכותו ().

גם על דוד מוזכר שנלחם בעמלק:

== במדרש ==
המשנה מסבירה את הרמת הידיים של משה כסימן לאמונתם של בני ישראל בה':

המדרש קושר בין הסיפור הקודם, תלונות העם והבקשה למים, לבין מלחמת עמלק, ואומר שמלחמת עמלק הייתה עונש של בני ישראל על חוסר אמונתם: "משל לאדם שהרכיב בנו על כתפו ויצא לדרך. היה אותו הבן רואה חפץ ואומר: 'אבא טול חפץ זה ותן לי', והוא נותן לו, וכן שנייה וכן שלישית. פגעו באדם אחד, אמר לו אותו הבן: 'ראית את אבא?' אמר לו אביו: 'אינך יודע היכן אני?' השליכו מעליו, ובא הכלב ונשכו".

מדרש נוסף מסביר את חומרת פשעו של עמלק, מלבד ההיטפלות לחלשים וחוסר יראת האלוהים, בכך שהוא גרם לחולשה בתדמיתו של עם ישראל. אחרי יציאת מצרים כל העולם פחד מישראל, ועמלק הפך את המלחמה בישראל לאפשרות ריאלית: "משל לאמבטי רותחת שאין כל בריה יכולה לירד בתוכה. בא בן בליעל אחד, קפץ וירד לתוכה. אף על פי שנכוה, הקרה אותה בפני אחרים".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:עמלק
קטגוריה:פרשת בשלח
קטגוריה:נדודי בני ישראל במדבר
קטגוריה:מלחמות בתנ"ך
קטגוריה:יהושע בן נון
ניק גלפוס

ניקולס 'ניק' גלפוס (באנגלית: Nicholas "Nick" Gehlfuss; נולד ב-21 בינואר 1985) הוא שחקן אמריקאי, המוכר בעיקר מתפקידו בתור ד"ר וויל הלסטד בסדרה "שיקגו MED" <small>(2015–2023)</small>.

== חיים אישיים ==
גלפוס נולד בקליבלנד, אוהיו וגדל שם בשכונה איטליה הקטנה <small>(אנ')</small> ובעיירה צ'סטרלנד <small>(אנ')</small>, אוהיו. יש לו שני אחים צעירים ממנו, וינסנט וג'יליאן.

הוא בוגר תואר ראשון באמנויות ממכללת מריאטה <small>(אנ')</small> וסיים לימודי תואר שני באמנויות באוניברסיטת מיזורי-קנזס סיטי <small>(אנ')</small>.<ref></ref>

== קריירה ==
בשנת 2014 היה לגלפוס תפקיד חוזר בעונה הרביעית של הדרמה הקומית "חסרי בושה".<ref name="Shameless alum"></ref> בשנת 2015 התארח בתפקיד ד"ר תומאס גאלן בדרמת האימה קצרת הימים של רשת NBC, "קונסטנטין" בפרק הלפני אחרון "מלאכים ושרים של חסד".<ref></ref>

מאוחר יותר באותה שנה, לוהק גלפוס לדרמה הרפואית של NBC, "שיקגו MED" בתפקיד ד"ר וויל הלסטד. הדמות בגילומו הופיעה לראשונה בדרמת המשטרה "שיקגו PD" ולאחר מכן, בדרמה "שיקגו FIRE".<ref></ref>

== חיים אישיים ==
ב-13 במאי 2016 התחתן גלפוס עם אשת השיווק ליליאן מצודה.<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
===קולנוע===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סרט
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2009
| Sam Steele and the Junior Detective Agency
| מרטינסון
| דיבוב 
|-
| 2013
| In Lieu of Flowers
| מיץ'
|
|-
| 2014
| אהבה וחסד
| ברוס ג'ונסטון
|
|-
| 2016
| Equity
| גייב
|
|-
| TBA
| Butterfly in the Typewriter
| ג'ואל פלטשר
|
|-
|}

===טלוויזיה===
{| class="wikitable sortable"
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2010
| נשות קבע
| סמל ג'ו קורי
| פרק: "Murder in Charleston"
|-
| rowspan="3" | 2011
| האישה הטובה
| ג'סי
| פרק: "Breaking Up"
|-
| The Wingman
| ניק
| פרק: "Nick"
|-
| שוטרים בדם
| ג'ימי
| פרק: "Thanksgiving"
|-
| 2012
| מבוקש
| ג'ק יוז
| פרק: "Masquerade"
|-
| rowspan="3" | 2013
| הגליידס
| רנדי דילארד
| פרק: "Glade-iators!"
|-
| ריזולי ואיילס 
| ג'ק רוברטס
| פרק: "No One Mourns the Wicked"
|-
| חדר החדשות
| רוס קסלר
| 4 פרקים
|-
| rowspan="4" |2014
| חסרי בושה
| רובי פראט
| 6 פרקים
|-
| רופא להשכיר
| לאנס
| פרק: "Smoke and Mirrors"
|-
| לונגמייר
| קמרון מדוקס
| 3 פרקים
|-
| רצח מדרגה ראשונה
| מארק שטראוס
| 3 פרקים
|-
| rowspan="4" | 2015
| פילדלפיה זורחת
| שון
| פרק: "The Gang Group Dates"
|-
| קונסטנטין
| ד"ר תומאס גאלן
| פרק: "Angels and Ministers of Grace"
|-
|Power
| לי
| 2 פרקים
|-
| The Mystery of Matter
| גלן סיבורג
| פרק: "Into the Atom"
|-
| rowspan="2" |2015–2023
| שיקגו MED
| rowspan="3" |ד"ר וויל הלסטד
| תפקיד ראשי (עונות 8-1); 163 פרקים
|-
| שיקגו PD
| 21 פרקים
|-
|2015–2022
| שיקגו FIRE
| 18 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיזורי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
בארלו (אי, איי שטלנד הדרומיים)

מפה טופוגרפית של האי סמית'; האי בארלו ממוקם בפינה הימנית העליונה של המפה.
האי בארלו (באנגלית: Barlow Island) הוא אי קטן שאינו מכוסה קרח הממוקם למול החוף הצפוני של האי סמית' באיי שטלנד הדרומיים, בטריטורייה הבריטית האנטארקטית, שבאנטארקטיקה.

אורכו של האי 380 מטרים; רוחבו של האי 160 מטרים.

שטחון של האי 52.8 דונמים (0.0528 קילומטרים רבועים).

האי ממוקם 2.14 קילומטרים מערבית - צפון-מערבית מכף סמית'; 1.06 קילומטרים מערבית - צפון-מערבית מהאי אלפאוס; 2.42 קילומטרים צפונית - מזרחית מפסגת מאטוצ'ינה; 2.48 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת דליאן; ו-11.33 קילומטרים צפונית-מזרחית מנקודת גרגורי.

== היסטוריה ==
=== מיפוי האי ===

האי מופה על ידי סוקרים בריטיים 1957, על ידי צ'יליאנים בשנת 1962, על ידי ארגנטינים בשנת 1991, ועל ידי בולגרים בשנת 2009.

=== מקור השם ===

האי נקרא על שמו של הפיזקאי והמתמטיקאי הבריטי פיטר בארלו (Peter Barlow). 

משלחת חקר משנת 1829 בפיקודו של קפטן הנרי פוסטר, קראה לכף בצידו המזרחי של האי סמית' בשם "כף בארלו". 

בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1951- 1952, מופה האי סמית' על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד.

במסגרת המיפוי התגלה כי פוסטר עשה טעות במיפוי, והכף אינה קיימת. ועל מנת לשמר את השם, נקרא האי בשם זה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=GNISPQ:5:::NO::P5_ANTAR_ID:981 האי בארלו] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=122202 האי בארלו] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=908&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR האי בארלו] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-62.34325577457513,-62.8697577973004,14&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור האי, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix
* [https://mapcarta.com/25620922 מפת אזור האי בארלו]
* [https://www.meteoblue.com/en/weather/current/barlow-island_antarctica_6637622 מזג אוויר נוכחי עדכני באי בארלו]
** [https://www.meteoblue.com/en/weather/14-days/barlow-island_antarctica_6637622 תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור באי בארלו]
** [https://www.meteoblue.com/en/weather/archive/yearcomparison/barlow-island_antarctica_6637622 נתוני מזג אוויר היסטוריים עבור באי בארלו]

== הערות שוליים ==

בארלו
דוד יהלומי

דוד יהלומי הוא איש ניהול ישראלי. מכהן כמנכ"ל הקרן לעידוד ופיתוח ענף הבניה בישראל, אשר נוסדה על ידי התאחדות בוני הארץ והסתדרות עובדי הבניין והעץ. כיהן כמנכ"ל המשרד להגנת הסביבה החל בשנים 2020-2021, כיושב ראש הקרן לשמירת הניקיון ויו"ר הקרן למניעת זיהום ים במשרד להגנת הסביבה.

הישגים בולטים במשרד להגנת הסביבה: 

ניהול 650 עובדים, ניהול תקציב שנתי שוטף בהיקף של 4 מיליארד ש״ח, ניהול הקרן לשמירת ניקיון בהיקף של 3.5 מיליארד ש״ח. יו"ר ועדת ההיגוי של אסטרטגיית הפסולת החדשה של ישראל, שהובילה חזון של הפרדה במקור, טיפול בפסולת האורגנית ומחזור בהיקף כספי של 6.5 מיליארד ש"ח. מאבק בתחנות כוח מזהמות שהוביל לביטול הקמת תחנות כוח לייצור חשמל בגז, בחינה ויישום הכללת הבקבוקים הגדולים בחוק הפקדון, הקמת ועדת מנכ"לים, במסגרת החלטת ממשלה, לפינוי מפרץ חיפה ממפעלים מזהמים פטרוכימיים עד שנת 2031. יו"ר ועדת מנכ"לים לדרכי ההתמודדות עם תרחישי אסון ימיים, פרסום תזכיר חוק האקלים לאיפוס פליטות הפחמן ומעבר ל-100% אנרגיות מתחדשות עד לשנת 2025.

== ביוגרפיה ==
בילדותו גדל באור יהודה עד גיל 13, ולאחר מכן עבר לפנימיית הדסים עד גיל 18. שירת בצה"ל בפיקוד הנח"ל כקצין כ"א סדיר, קצין הדרכה וביקורת פיקודי, ושליש גדוד 903. תואר ראשון בחוג למדעי המדינה מאוניברסיטת תל אביב, תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת רייכמן.

בשנת 2002 ייסד את פרויקט "נוער חושב מחר" (יחד עם איציק דבש וגילי מזן). פרויקט משותף לסוכנות היהודית, לאוניברסיטת רייכמן ולנציב הדורות הבאים בכנסת (דאז). התכנית כללה תחרות ארצית בקרב יותר מ־1,000 בתי ספר לכתיבת החזון של מדינת ישראל במאה ה-21. פרויקט רב-שנתי לקידום תרבות של חזון, חשיבה לקיימות ולאחריות חברתית.

היה שליח מטעם הסוכנות היהודית בארצות הברית, ועסק בהדרכות בישראל במשלחות של ה- U.J.A.

בשנים 2003–2004 שימש כמשנה למנכ"ל במיזם להב"ה במשרד האוצר ולאחר מכן בין השנים 2004–2009 שימש כיועץ אסטרטגי עסקי וניהולי בכיר במגזר הפרטי.

בין השנים 2009–2018, במקביל להיותו מרצה בבית הספר הגבוה למנהל כספי לרשויות המקומיות בישראל, שימש כגזבר ברשות המקומית גדרה. היה שותף בהקמת תאגיד מים וביוב אזורי והיה חבר בתאגיד.
במהלך 2019–2020 כיהן כראש המטה של השרה במשרד לשוויון חברתי וביוני 2020 מונה לתפקיד מנכ"ל המשרד להגנת הסביבה.

יהלומי גר ברמת השרון, אב ל-3 ילדים.

קטגוריה:מנכ"לי המשרד להגנת הסביבה
קטגוריה:בוגרי פנימיית הדסים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
טום ברוקו

טוֹם ברוקו (באנגלית: Tom Brokaw; נהגה: ) ובשמו המלא תומאס ג'ון ברוקאו (באנגלית: Thomas John Brokaw; נולד ב-6 בפברואר 1940) הוא סופר, עיתונאי ואיש טלוויזיה אמריקאי.

במשך 22 שנים (1982–2004) היה ברוקו העורך הראשי של מהדורת חדשות הערב הפופולרית של רשת NBC. ונמנה עם "שלושת הגדולים" ששלטו בחדשות בטלוויזיה האמריקאית בשנות ה-80 וה-90 של המאה ה-20 ובראשית שנות האלפיים, לצד מתחריו פיטר ג'נינגס (ABC) ודן ראד'ר (CBS).

בשנים האחרונות הוא משמש כתב מיוחד לחדשות NBC, מחבר ספרים ועובד על תוכניות תעודה.

ב-22 בינואר 2021 הודיעה רשת NBC כי ברוקו יפרוש משירות פעיל ברשת לאחר 55 שנים ברציפות באותה רשת חדשות.

ברוקו טבע את המונח "הדור הגדול ביותר" (The Greatest Generation) כשהתייחס לדור של האנשים שנולד וגדל בתקופת השפל הגדול (1929-1939) בארצות הברית ולחם או לקח חלק אקטיבי במלחמת העולם השנייה (1945-1939).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:עיתונאים אמריקאים
קטגוריה:סגל NBC
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דקוטה הדרומית
קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
נירפרסניה

נירפרסניה (בהונגרית: Nyírparasznya) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

==יהודי נירפרסניה==
בנירפרסניה חיו יהודים בתקופות זמן שונות, יהודים רבים מהכפר נרצחו בשואה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|35
|
|-
|1880
|104
|634
|-
|1910
|58
|
|-
|1920
|50
|
|-
|1930
|34
|
|-
|1941
|36
|1,010
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ויליאם הנרי הריסון מילר

ויליאם הנרי הריסון מילר (באנגלית: William Henry Harrison Miller; ) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כתובע הכללי של ארצות הברית בממשלו של הנשיא בנג'מין הריסון.
==ביוגרפיה==
ויליאם מילר נולד בעיירה אוגוסטה שבמדינת ניו יורק. ב-1861 הוא סיים את לימודיו בקולג' המילטון. בעת לימודיו שם הוא היה חבר באחוות דלתא-אפסילון. הוא למד משפטים במשרדו של נשיא בית המשפט העליון של ארצות הברית מוריסון וייט וב-1865 התקבל ללשכת עורכי הדין בפרו, אינדיאנה. מילר עסק בעריכת דין במשך זמן קצר בעיר זו וכן היה בוחן של בתי הספר של המחוז. בשנים 1884–1885 הוא שימש כנשיא לשכת עורכי הדין של אינדיאנפוליס.

במשך שנים רבות, ובמיוחד במהלך הבחירות לנשיאות של 1888, הוא היה יועץ הסתרים של בנג'מין הריסון. ב-1889, לאחר שנבחר לנשיאות, מינה הריסון את מילר כתובע הכללי של ארצות הברית. בתפקיד זה הוא כיהן עד לתום נשיאותו של הריסון ב-1893.

ויליאם הנרי הריסון מילר נפטר באינדיאנפוליס ב-25 במאי 1917 ונטמן בבית הקברות קראון היל שבעיר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.justice.gov/ag/bio/miller-william-henry-harrison ויליאם הנרי הריסון מילר] באתר מחלקת המשפטים של ארצות הברית 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:התובעים הכלליים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל בנג'מין הריסון
קטגוריה:בוגרי מכללת המילטון
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1840
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1917
אקריטופילפש

אקריטופילפש (בהונגרית: Ököritófülpös) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

בדומה ליישובים רבים באירופה, גם באקריטופילפש נמצא מספר התושבים בירידה. כך, בשנת 1990 היה מספר התושבים 1,971 ובשנת 2020 רק 1,772 תושבים.

הכפר הוקם בשנת 1950 כאיחוד של שני כפרים פילפש (Fülpös) וסטמארקריטו (Szatmárököritó)

==יהודי אקריטופילפש==
===יהודי סטמארקריטו===
יהודים התיישבו בסטמארקריטו לראשונה בסוף המאה ה-18. רובם עסקו ברוכלות ומלאכה. בזמן הקרע ביהדות הונגריה בקונגרס של יהודי הונגריה הצטרפה הקהילה לזרם האורתודוקסי (שסרב לקבל עליו את תקנות הקונגרס). לקהילה היו בית קברות יהודי ובית כנסת.

באפריל 1944, כחודש אחרי כניסת הצבא הגרמני להונגריה הועברו היהודים לגטו מאטסלקה בו רוכזו כ-18,000 איש, הם הוחזקו בתנאי צפיפות ורעב ובמאי 1944 שולחו כולם למחנה ההשמדה אושוויץ.

בתום מלחמה שרדו 22 מבני הקהילה. חמישה מהם חזרו לכפר, אך עזבו תוך זמן קצר.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|18
|
|-
|1880
|120
|1,368
|-
|1910
|121
|
|-
|1920
|128
|
|-
|1930
|126
|
|-
|1941
|113
|2,141
|-
|}

===יהודי פילפש===
יהודים חיו בפילפש בתקופות זמן שונות, ויהודים רבים מהכפר נרצחו בשואה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|22
|
|-
|1880
|11
|274
|-
|1910
|14
|
|-
|1920
|25
|
|-
|1930
|22
|
|-
|1941
|29
|508
|-
|}

==לקריאה נוספת==
* [https://books.google.co.il/books?id=M60JAQAAIAAJ&lpg&hl=iw&pg=PA400#v=onepage&q=Ny%C3%ADrbog%C3%A1t&f=false סאטמאראוקוריטו] בפנקס הקהילות הונגריה, עמוד 400-401
* סאטמאר-או'קו'ריטו, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 278. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)
* פילפש, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 339. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
אלפאוס (אי)

האי אלפאוס (באנגלית: Alfeus Island; בבולגרית: остров Алфеус) הוא אי סלעי הממוקם בסמוך מצפון לאי סמית' באיי שטלנד הדרומיים, אנטארקטיקה.

אורכו של האי 310 מטרים (בכיוון מערב - דרום-מערב); רוחבו של האי 120 מטרים.

האי ממוקם 660 מטרים מערבית - צפון-מערבית מכף סמית'; 3.7 קילומטרים מזרחית - צפון-מזרחית מנקודת דליאן; ו-1.06 קילומטרים מזרחית - דרום-מזרחית מהאי בארלו.

== היסטוריה ==
=== מיפוי האי ===

האי מופה על ידי סוקרים בולגריים בשנת 2009, ובשנת 2018.

=== מקור השם ===

האי נקרא על שם ספינת הדיג אלפאוס, שהייתה בבעלות החברה הבולגרית "דיג האוקיינוסים - בורגס" (בבולגרית: Океански риболов – Бургас), שאוניותיה דגו בסמוך לאיי ג'ורג'יה הדרומית, איי קרגלן, איי אורקני הדרומיים, איי שטלנד הדרומיים וחצי האי האנטארקטי בין השנים 1970 וראשית שנת 1990. הדייגים הבולגרים, יחד עם דייגים מברית המועצות, פולין וגרמניה המזרחית היו חלוצי תעשיית הדיג המודרנית באנטארקטיקה.

== לקריאה נוספת ==


* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=139095 האי אלפאוס] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=139095&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR האי אפלאוס] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-62.34325577457513,-62.8697577973004,14&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור האי, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix

== הערות שוליים ==

אלפאוס
אלפאוס
וילהלם שירמר

אוגסט וילהלם פרדיננד שירמר (בגרמנית: August Wilhelm Ferdinand Schirmer 6 במאי 1802 – 8 ביוני 1866) היה אמן נוף גרמני.<ref>Chisholm, Hugh, ed. (1911). "Schirmer, Friedrich Wilhelm". Encyclopædia Britannica (11th ed.). Cambridge University Press.</ref>

== ביוגרפיה ==
שירמר נולד בברלין. כנער צייר שירמר פרחים במפעל החרסינה המלכותי. לאחר מכן הוא הפך לתלמידו של וילהלם פרידריך שדו באקדמיה בברלין, אך את לימוד האמנות שלו הוא חייב בעיקר לאיטליה. בשנת 1827 נסע לאיטליה, שם שהה שלוש שנים. הוא הפך לתלמידו של בן ארצו יוזף קוך, שצייר נוף היסטורי וקיבל השראה מוילהלם טרנר.

בשנת 1831 התבסס שירמר באולפן ציור בברלין. לאחר שובו לברלין הפך הסטודיו שלו תוך זמן קצר למוקד של קבוצת סטודנטים גדולה. במהלך תקופה זו עבד עם הנסיך הרמן פון פיקלר-מוסקאו לצורך האיורים בהתייחסותו לעיצוב נוף.

בין השנים 1839 עד 1865 היה פרופסור לנוף באקדמיה.

בשובו הביתה מנסיעה לאיטליה, נפטר וילהלם שירמר בניון שעל אגם ז'נבה ביוני 1866 בגיל 64. הוא נקבר בבית העלמין העתיק בסנט מתיו בשונברג ליד ברלין.

== יצירה ==
מקומו של שירמר בתולדות האמנות הוא ייחודי. הרישומים שלו באיטליה היו יותר מציורים. הוא למד התבוננות בטבע במטרה לחבר נופים היסטוריים ופואטיים. עם השלמת מוזיאון העתיקות בברלין הגיעה ההזדמנות שלו. על קירות המוזיאון הוא צייר אתרים ומקדשים קלאסיים, והבהיר את האוספים בנוף שאליו הם נקשרו היסטורית.

מטרתו של שירמר הייתה להפוך את האמנות שלו לפרשנות הפואטית של הטבע והוא ראה את הטכניקה כמשנית לאידיאה. תמונותיו מושכות את הנפש על ידי הרעיונות שהם מגלמים, על ידי יופייה של הצורה, ההרמוניה של הקו, והמשמעות של אור וצבע. בנוף קונסטרוקטיבי זה מבקרים גרמנים מגלים, משמעות פנימית, סובייקטיבית, אידיאלית.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="170">
File:August Wilhelm Ferdinand Schirmer - View of the Porta Angeli.jpg

File:Schirmer, August Wilhelm Ferdinand Potsdam, Römische Bäder.jpg

File:Schirmer, August Wilhelm Ferdinand - A Southern Valley with a Water Mill - Lempertz-1047-202.jpg

</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1802
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1866
פרדיננד כהן

פרדיננד יוליוס כהן (בגרמנית: Ferdinand Julius Cohn; 24 בינואר 1828 – 25 ביוני 1898) היה ביולוג גרמני ממוצא יהודי. ממייסדי הבקטריולוגיה והמיקרוביולוגיה המודרניים.

==קורות חיים==
כהן נולד ברובע היהודי של ברסלאו בפרובינציית שלזיה בפרוסיה (כיום ורוצלב, פולין).<ref name="autogenerated1">Chung, King-Thom. [http://www.pnf.org/compendium/Ferdinand_Julius_Cohn.pdf Ferdinand Julius Cohn (1828-1898): Pioneer of Bacteriology]. Department of Microbiology and Molecular Cell Sciences, The University of Memphis.</ref><ref name="microbeworld1"></ref> אביו, אייזיק כהן, היה סוחר ויצרן מצליח. בגיל 10 פרדיננד סבל מירידה בשמיעה מסיבה לא ידועה. החל מגיל 16 למד בוטניקה אצל היינריך גופרט באוניברסיטת ברסלאו. בשל הרקע היהודי של כהן נמנע ממנו מלהיבחן בבחינות התואר האחרונות בברסלאו.<ref>[http://biography.yourdictionary.com/ferdinand-cohn Ferdinand Cohn Facts]. Biography.yourdictionary.com (2014-06-20). Retrieved on 2014-06-29.</ref> לאחר מכן עבר לאוניברסיטת הומבולדט של ברלין. בגיל 19, בשנת 1847, קיבל תואר בבוטניקה בברלין. הוא המשיך ללמוד בוטניקה בברלין עוד שנתיים, שם בא במגע עם רבים מבכירי המדענים של זמנו.

בשנת 1849 חזר לאוניברסיטת ברסלאו שם נשאר למשך שארית דרכו כמורה וחוקר. כאשר חזר לברסלאו בתחילת שנות העשרים לחייו, אביו קנה לו מיקרוסקופ גדול ויקר מתוצרת סיימון פלוסל. מיקרוסקופ זה, שלא היה קיים באוניברסיטת ברסלאו ובמרבית האוניברסיטאות, היה כלי המחקר העיקרי של פרדיננד כהן בשנות ה-50 של ה-19. בתקופה זו הוא חקר את הגדילה והחלוקה של תאי הצמח. בשנת 1855 הוא פרסם חיבורים בנושא המיניות של אצות ירוקות מסוג Sphaeroplea annulina ומאוחר יותר globator Volvox. 
בשנות ה-60 של המאה ה-19 הרחיב את השכלתו בפיזיולוגיה של צמחים. משנת 1870 ואילך הוא למד בעיקר על חיידקים. 

כהן ביסס את השימוש בתרביות סטריליות וגילה מחדש את הגן הבוטני של לורנץ שולץ פון רוזנאו בברסלאו. הוא פרסם למעלה מ-150 דוחות מחקר במהלך חייו. אוניברסיטת ברסלאו הפכה למרכז חדשני לפיזיולוגיה של צמחים ולמיקרוביולוגיה בזמן שהותו בה.

כהן היה הראשון שסיווג אצות כצמחים, והגדיר מה מבדיל אותם מצמחים ירוקים. סיווג החיידקים שלו לארבע קבוצות על פי צורה (כדורים, מוטות קצרים, חוטים וספירלות) נמצא בשימוש עד היום. בין השאר כהן היה הראשון שהראה שבצילוס יכול לעבור למצב נבג כאשר הוא נתון לסביבה מזיקה.

בשנת 1885 זכה במדליית לוונהוק.

==קישורים חיצוניים==

* [http://jewishencyclopedia.com/view.jsp?artid=641&letter=C הערך אודות פרדיננד כהן], באנציקלופדיה היהודית
* [http://biography.yourdictionary.com/ferdinand-cohn פרדיננד כהן], באנציקלופדיה לביוגרפיה עולמית, הוצאת קבוצת גייל (2010).
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיקרוביולוגים יהודים
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:עמיתים יהודים בחברה המלכותית
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:בוטנאים יהודים
קטגוריה:בוטנאים גרמנים
קטגוריה:מיקרוביולוגים גרמנים
קטגוריה:מדענים יהודים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1828
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1898
לאופולד שמוצלר

לאופולד שמוצלר (בגרמנית: Leopold Schmutzler; 29 במרץ 1864 – 20 ביוני 1940) היה צייר גרמני, יליד בוהמיה. הוא התמחה בפורטרטים, דמויות נשיות וסצינות ז'אנריות בסגנון רוקוקו. בשנותיו המאוחרות יותר הוא נקשר למפלגה הנאצית.

== ביוגרפיה ==
הוא נולד בסטריבו. הוא היה בנו של בעל פונדק, שגם העביר לו שיעורי רישום ראשונים. במקור, הוא תכנן ללמוד בבית הספר למוזיקה בפולה, אך נדחה בגלל ראייה ירודה. בין השנים 1880–1882 למד באקדמיה לאמנויות יפות בווינה אצל כריסטיאן גריפנקרל (האדם שדחה אחר כך את בקשתו של היטלר לאקדמיה). לאחר מכן עבר לאקדמיה לאמנות יפה במינכן.<ref></ref>

הוא התיישב שם לאחר סיום לימודיו בשנת 1885. הוא בילה גם תקופות לימוד קצרות ברומא ובפריז.

בתחילת המאה הוא הפך לאחד מציירי הדיוקן העמוסים במינכן. הוא קיבל עבודות חשובות ממשפחת המלוכה הבווארית, אך גם הציג תמונות של רקדנים וושחקנים פופולריים אחרים. אחת הדיוקנאות הידועים ביותר שלו היה של השחקנית לילי מרברג (1876–1962) בתפקיד סלומה.<ref></ref>

הסגנון שלו היה בדרך כלל ריאליסטי עם אלמנטים של אר דקו. הוא תמיד הקדיש תשומת לב רבה לבגדי הנושא שלו. בו זמנית צייר הרבה דמויות בעירום. בשנות השלושים הוא הפך לתומך בנאצים ויצר סדרה של יצירות שמשקפות את האידאולוגיה של "דם ואדמה".

בשנת 1940, זמן לא רב לפני מותו, הציור "נערות לאחר העבודה" זכה בפרס מרכזי ב"תערוכת האמנות הגרמנית הגדולה ונרכשה על ידי היטלר תמורת 7,000 רייכס מרקים.<ref></ref>

הקשר שלו עם המשטר הנאצי השמיד את הקריירה שלו מחוץ לגרמניה, ואת המוניטין שלאחר מותו, אם כי עדיין ניתן לראות את יצירותיו בכמה מוזיאונים, כולל במוזיאון פריי לאמנות בסיאטל שמייסדו, צ'ארלס פריי (1858–1940), היה מעריץ גדול של עבודתו לפני שהתחבר לנאצים.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Leopold Schmutzler Mädchen mit Lyra.jpg|נערה ונבל

File:Schmutzler-farmgirls.jpg|חוזרות מהעבודה

File:Schmutzler 02.jpg|לילי מרברג כסלומה

File:Schmutzler 01.jpg|עירום

File:The flamenco dancer (Leopold Schmutzler).jpg|רקדנית פלמנקו

File:Léopold Schmutzler - Ekstase (2).jpg|אקסטזה

</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גרמנים
קטגוריה:ציירים נאצים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1864
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1940
אייזיאה רשאד

אייזיאה רשאד מקליין (באנגלית: Isaiah Rashad McClain; נולד ב-16 במאי 1991) הוא ראפר אמריקאי מצ'טנוגה שבטנסי.

== ביוגרפיה ==
אייזיאה רשאד מקליין נולד בצ'טנוגה שבטנסי. הוא גודל בעיקר על ידי אימו, שהיא מעצבת שיער. כשהיה צעיר, אביו של רשאד היה נותן לו להישאר ער עד שעה מאוחרת בזמן שהם האזינו לטו שורט וסקארפייס .<ref name="thefader1"></ref> לאחר מכן, כשרשאד היה בן שלוש, עזב אותו אביו.<ref name="complex1"></ref> לרשאד היו שאיפות להיות מטיף, עד שאחיו החורג השאיל לו עותק של האלבום ATLiens של אאוטקאסט בחטיבת הביניים, ומחשבתו הוסטה. זמן קצר לאחר מכן, רשאד החל לבלות את רוב זמנו בביצוע ראפ.<ref name="thefader1" />

רשאד החל להתייחס לראפ באופן מקצועי בכיתה י', שם הוא וחבריו הקליטו שירים במחשבים הניידים.<ref name="xxlmag1"></ref> בשנים הבאות בילה באולפני הקלטות מקומיים.<ref name="xxlmag12"></ref> ההופעה הגדולה הראשונה שלו הייתה בשנת 2012, עם הראפרים ג'וסי ג'יי, ג'ואי באדאס וסמוק DZA , בין היתר, בסיבוב הופעות הנקרא "Smoker's Club Tour".<ref></ref> בנוסף, רשאד היה גם אחד ממקימי קולקטיב ההיפ הופ מצ'טנוגה, "The House", יחד עם חבריו, הראפרים YGTUT, מייקי-די, כריס פי ובריאן בראון.

במרץ 2013 חתם רשאד בחברת התקליטים העצמאית "טופ דואוג אנטרטיינמנט".<ref></ref> ב-24 בינואר 2014 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Cilvia Demo להורדה דיגיטלית.<ref></ref><ref></ref> האלבום זכה לשבחים נרחחבים ממבקרי המוזיקה והגיע למקום ה-40 במצעד הבילבורד 200.<ref name="cilvia200"></ref> על רקע השבחים שקיבל על הוצאת המיני-אלבום, רשאד נבחר להופיע ברשימת ה-Freshman Class השנתית של XXL.<ref></ref><ref name="xxlmag.com"></ref>

ב-2 בספטמבר 2016 הוציא את אלבום האולפן השני שלו, The Sun's Tirade, שזכה לשבחים ממבקרי המוזיקה והגיע בשיאו למקום ה-17 במצעד הבילבורד 200.<ref></ref><ref></ref> בינואר 2017 החל רשאד סיבוב הופעות בשם "Lil Sunny Tour" לתמיכה באלבום, שכלל הופעות ב-24 ערים שונות.<ref></ref>

ב-30 ביולי 2021 יצא אלבום האולפן השלישי שלו, The House Is Burning.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
* 2014: Cilvia Demo
*2016: The Sun's Tirade
*2021: The House Is Burning

===מיני-אלבומים===
* 2009: Fly Times, Cool Places

===מיקסטייפים===
*2013: Welcome to the game

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:פזמונאים אמריקאים
קטגוריה:טנסי: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1991
איליין לוריא

איליין לוריא (באנגלית: Elaine Luria; נולדה ב-15 באוגוסט 1975) היא פוליטיקאית יהודייה-אמריקאית, חברת המפלגה הדמוקרטית שכיהנה כנציגת המחוז השני של וירג'יניה בבית הנבחרים של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
לוריא נולד בברמינגהאם שבאלבמה בתם של מישל והרברט לוריא. ב-1997 סיימה תואר ראשון בפיזיקה ומתמטיקה מהאקדמיה הימית של ארצות הברית, ב-2004 סיימה תואר שני בניהול הנדסי מאוניברסיטת אולד דומיניון וב-2012 לימודי תעודה ממכללת המלחמה של הצי.

היא שירתה עד 2017 בצי האמריקאי והשתחררה בדרגת קומנדר. הצבתה הראשונה הייתה במשחתת "USS O’Brien" שנשלחה למזרח התיכון במשימה לסייע באכיפת סנקציות הנפט על עיראק. בשנת 2000 הייתה לאישה הראשונה שמסיימת קורס הכשרה לספינות מונעות גרעין בצי והוצבה בנושאת המטוסים "הארי טרומן (CVN-75)". ב-2002 הוצבה כעוזרת מפקד הצי השישי של ארצות הברית כקצינה ב-"(USS Blue Ridge (LCC-19" שהוצבה ביפן. בשנים 2005 עד 2008 שירתה במשחתת "USS Mason" ובנושאת המטוסים אנטרפרייז (CVN-65) והשתתפה במלחמת עיראק ובמלחמת אפגניסטן. לאחר מכן הוצבה בנושאת המטוסים דווייט אייזנהאואר (CVN-69). ב-2013 מונתה לסגנית מפקדת של סיירת הטילים המונחים "(USS Anzio (CG-68" וב-2014 מונתה למפקדת יחידת ACU-2 בווירג'יניה.

ב-2018 התמודדה מטעם המפלגה הדמוקרטית בבחירות לנציגות המחוז השני של וירג'יניה בבית הנבחרים של ארצות הברית וגברה על חבר הקונגרס המכהן סקוט טיילור ברוב של 51%. בבחירות 2020 גברה על טיילור ברוב דומה. היא מכהנת כחברת ועדת בית הנבחרים לכוחות המזוינים ובוועדה לענייני חיילים משוחררים. בבחירות 2022 הפסידה לוריא לנציגת המפלגה הרפובליקנית ג'ן קיגאנס.

לוריא נשואה מ-2005 לרוברט בלונדין ולהם בת אחת משותפת. הם חברי קהילת בית הכנסת "חוף שלום" בנורפוק.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://luria.house.gov/ איליין לוריא], באתר בית הנבחרים
*[https://elaineforcongress.com/about/ אתר רשמי]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מווירג'יניה
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-116 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-117 של ארצות הברית
קטגוריה:יהודיות חברות בית הנבחרים של ארצות הברית
קטגוריה:קצינים וחוגרים יהודים בצי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרות האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אולד דומיניון
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
ברוך בן שמואל מפינסק

ר׳ ברוך בן שמואל מפינסק (נרצח בשנת 1834) היה הרפתקן ורופא. מתלמידי ר׳ ישראל משקלוב (מנהיג עדת הפרושים תלמידי הגאון מווילנא בצפת).

==ביוגרפיה==
ברוך נולד בפינסק, עלה לארץ ישראל בשנת 1819 והתיישב בצפת. דיווחיו של השד״ר שיצא מצפת לתימן וחזרה בשנת 1825, נתנו דרור לאגדות פלאיות על יהודי משבט דן, שלכאורה הכיר השליח בתימן, וכן סיפורים על בני משה ועל עשרת השבטים. קהילת צפת החליטה לשלוח שד״ר ליהודים רחוקים אלו ולבקשם לבוא לעזרת אחיהם שבארץ ישראל. אנשי צפת בחרו את ר׳ ברוך, שלדעתם החזיק ביכולות הנדרשות עבור משימה קשה זו. הם נתנו בידו איגרת עבור עשרת השבטים והשביעו אותו להקדיש את כל כוחותיו לשליחות זו.

ר׳ ברוך התחיל את מסעו ב-1831. במסעותיו עבר בדמשק, חלב, כורדיסטן, מסופוטמיה, בגדד, בצרה, בושהר, מסקט ועדן. לקראת סוף 1833, ר׳ ברוך הגיע לתימן. רבני צנעא קיבלוהו בלבביות (מארי יוסף קארה הנחה אותו כיצד להישמר מהתושבים המוסלמים, אך הוא לא שעה לעצותיו) ואחד מחברי הקהילה (מארי יחיא אל-אביץ' הדיין) ליווה אותו לחיידאן, בקצה הצפוני של תימן, היכן, שלפי השמועה, חי שבט דן. ר׳ ברוך ומלווהו עשו את דרכם למדבר, שם פגשו רועה צאן שנדמה בעיניהם לאחד מבני שבט דן. הם נתנו לו את האיגרת והוא הבטיח להחזיר להם תשובה בחיידאן. אחר כך, ר׳ ברוך ומלווהו מיהרו חזרה לצנעא לרגל חגי תשרי. יהודי חידאן הבטיחו להעביר את התשובה המיוחלת לצנעא, אך זאת לעולם לא הגיעה.

כשר׳ ברוך חזר לצנעא, הציעו לו לרפא את האימאם החולה של תימן, אלמהדי. עקב כך, ר׳ ברוך קיווה לגייס את האימאם לעזרתו בהשלמת משימתו. לאחר החלמתו, מינה האימאם את ר׳ ברוך לרופא החצר. ר׳ ברוך החל להתנשא מעל המוסלמים ולפיכך עורר את איבתם וקנאתם. ב-1834, איברהים פאשה ממצרים, תקף את תימן וכבש את מוח׳א. ר׳ ברוך הבטיח לאימאם שאם הוא ייתן לו צבא הוא יסלק את הכובש בתנאי שאחר כך הוא ימונה למושל העיר. הצעה זו שימשה כעילה לאויבי ר׳ ברוך, על מנת להאשימו בריגול למען מצרים. האימאם האמין להאשמה שקרית זו ובפברואר 1834, בזמן הטיול היומי בגן עם ר׳ ברוך, האימאם ירה ברופאו. ר׳ ברוך הגוסס חזה שהאימאם ומשפחתו יאבדו את מלכותם. תחזיתו התממשה תוך פחות משנה.

== לקריאה נוספת ==
* יעקב ספיר, אבן ספיר, כרך א׳ (1866), עמ׳ 83-86.
* אריך בראואר, Ethnologie der jemenitischen Juden (1934), עמ׳ 42-44.
* אברהם יערי, שלוחי ארץ ישראל, עמ׳ 147.
*אברהם יערי, אגרות ארץ ישראל, עמ’ 342–357.
*אברהם יערי, שליחים מארץ–ישראל לעשרת השבטים, סיני, שנה ג‘, חוב’ י“ב–י”ג.

== קישורים חיצוניים ==
* הערך [https://www.encyclopedia.com/religion/encyclopedias-almanacs-transcripts-and-maps/baruch-ben-samuel ברוך בן שמואל מפינסק] באנציקלופדיה יודאיקה, נכתב על ידי פרופ׳ יהודה רצהבי.
*יעקב ספיר, מסע תימן, פרק כח׳: [https://benyehuda.org/read/5091#ch475 מעשה ר' ברוך מצפת שליח לבני משה ועשרת השבטים], באתר פרויקט בן-יהודה.
קטגוריה:תלמידי הגר"א
קטגוריה:חוקרי יהדות תימן
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:נפטרים ב-1834
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קפה נח'לה אדום

קפה נח'לה או קפה נח'לה אדום (להבדיל מקפה אל נח'לה "הירוק") הוא מותג קפה ערבי ישראלי, שנוסד בשנות ה-70 בידי סובחי נח'לה, והוא חלק משינויי הרגלי שתיית הקפה בקרב ערביי ישראל והמעבר מקפה שקולים וטוחנים אותו בבית, ובהמשך - קפה לא ממותג שנטחן עבור הלקוח, לקפה מסחרי ממותג וארוז.

הקפה נמכר גם בשוק היהודי, בתור קפה שחור עם הל או בלי הל, וכן קפה לאספרסו.

מפעל החברה נמצא בשפרעם. אך בשל התרחבותו של המפעל ומצוקת אזורי התעשייה במגזר הערבי עבר המפעל לאזור התעשייה בר לב.

==היסטוריה==
 ראשיתה של החברה בתחילת שנות ה-70 בעסק משפחתי מצליח של סובחי נח'לה לקליית וטחינת קפה, שכעבור 20 שנה הפך למפעל בהשקעה של למעלה משני מיליון דולר.

בסמוך להקמת המפעל, רפיק נח'לה - אחיו של סובחי - הקים עסק מתחרה בשם קפה אל נח'לה, דבר שגלש לעימות משפטי ולקרע משפחתי.

חרף התחרות הפנים משפחתית, קפה נח'לה אדום נחשב למותג הקפה המוביל במגזר הערבי, בעיקר בצפון הארץ.

בתחילת שנות ה-2000 דחה סובחי נח'לה הצעה מעלית לרכוש את הבעלות על החברה, על רקע ניסיונה לחדור לשוק הקפה הערבי. במקביל התקשתה חברת קפה נח'לה לחדור לשוק היהודי ולרשתות השיווק הגדולות (בטרם הצליחה בסוף שנות ה-2010).

בשנת 2020 החליטה הנהלת החברה להעביר את המפעל לפארק תעשיות בר-לב שבמשגב.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: מותגי משקאות
קטגוריה:מותגי קפה
קטגוריה:שפרעם
ליסה מונקו

ליסה מונקו (באנגלית: Lisa Monaco; נולדה ב-25 בפברואר 1968) היא עורכת דין אמריקאית המכהנת כמשנה ליועץ המשפטי לממשלה בממשלו של ג'ו ביידן. בעבר כיהנה כיועץ לביטחון המולדת בממשלו של הנשיא ברק אובמה.

==ביוגרפיה==
מונקו נולדה בבוסטון. היא סיימה ב-1990 תואר ראשון בהיסטוריה של ארצות הברית וספרות מאוניברסיטת הרווארד ועבדה כחוקרת במכון וודרו וילסון וכעוזרת מחקר עבור ועדת המשפט של הסנאט בתקופה בה ג'ו ביידן עמד בראשה.

ב-1997 סיימה תואר JD במשפטים מאוניברסיטת שיקגו. בתקופת לימודיה התמחתה בבית המשפט העליון, במחלקת המשפטים ובמשרד היועץ המשפטי של הבית הלבן. לאחר לימודי המשפטים עבדה כעוזרת לשופטת ג'יין רות' בית המשפט הפדרלי השלישי לערעורים של ארצות הברית וכעוזרת לתובעת הכללית של ארצות הברית ג'אנט רינו. לאחר מכן עבדה בפרקליטות המדינה ועסקה בתביעה נגד אנרון וכעוזרת של ראש ה-FBI רוברט מולר. ב-2009 מונתה לעוזרת המשנה לתובע הכללי של ארצות הברית.

ב-2011 מונתה על ידי הנשיא ברק אובמה לעוזרת התובע הכללי לעניין ביטחון לאומי. ב-2013 מונתה ליועצת לביטחון המולדת במקומו של ג'ון ברנן שמונה לראש ה-CIA. היא כיהנה בתפקיד עד כניסתו של דונלד טראמפ לתפקיד הנשיא. לאחר מכן כיהנה כמרצה שלא מן המניין בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ניו יורק, כעמיתה בכירה בבית הספר לממשל ע"ש ג'ון פ. קנדי באוניברסיטת הרווארד, כשותפה בפירמת עורכי דין "O’MELVENY" ובסגל מכון אספן.

לאחר בחירתו של ביידן לנשיא ארצות הברית, מונתה על ידו לשמש כיועצת לענייני אבטחה ולוחמה בטרור לקראת השבעתו. כמו כן הכריז ביידן על כוונתו למנות את מונקו למשנה לתובע הכללי. ב-21 באפריל 2021 החלה את כהונתה כמשנה לתובע הכללי של ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://its.law.nyu.edu/facultyprofiles/index.cfm?fuseaction=profile.biography&personid=46333 ביוגרפיה], באתר אוניברסיטת ניו יורק

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשיאות ברק אובמה: אישים
קטגוריה:יועצים משפטיים
קטגוריה:סגל הבית הלבן
קטגוריה:נשיאות ג'ו ביידן: אישים
קטגוריה:משנים לתובע הכללי של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרות בית הספר למשפטים באוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1968
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
מארי בופה

מארי רייצ'ל יודוקסי בופה (בצרפתית: Marie Rachel Eudoxie Bouffa נולדה בקומבלאן-או-פונט, 19 בינואר 1882 – ראוונסבריק, 1 בפברואר 1945) הייתה חברת תנועת ההתנגדות הבלגית במהלך מלחמת העולם השנייה והוכרה כחסידת אומות העולם.

== ביוגרפיה ==
מארי רייצ'ל בופה הייתה בתם של ניקולה ג'וזף אדולף וקלריס קתרין ז'וזף אנטואן.<ref name=":0"></ref>

בשנת 1942, רווקה ובת 58, החזיקה והפעילה בופה בית הארחה בשם "לה פרמה דה לה צ'אפל" (חוות הקפלה), שהיה חלק מאחוזתה הגדולה בבלגיה. ב־15 בספטמבר אותה שנה נשלח שליח על ידי פיקוד הארמייה החשאית של בלגיה לקהילה שלה, לה ריד, ליד לייז', בבקשה להקים קבוצה מקומית שתתנגד לכוחות הגרמנים הכובשים. בופה, הפכה לחברה הראשונה בארמייה החשאית ב-1 בדצמבר 1942.<ref name=":1"></ref>

בופה עזרה למגוון אנשים שנמלטו מהדיכוי. היא הייתה ידועה בין לוחמי ההתנגדות כמי שמספקת מחסה, לאלה שנמלטו מעבודות הכפייה, אסירים נמלטים ואף טייסים שנמלטו מציפורני הצבא הנאצי. בנוסף לכך שסיפקה מקום מסתור בטוח, היא סיפקה מסמכים מזויפים ועזרה בזיהוי נתיב בריחה. היא גם הפיצה הודעות של העיתונות המחתרתית, העבירה הודעות מוצפנות ואחסנה נשק ותחמושת.

החל מאוגוסט 1942 הסתירה בופה במשך שנתיים גם משפחה יהודית, שבעת בני משפחת סלוצ'ני, שברחו מביתם באנטוורפן, בלגיה לאחר שהרשויות החלו לגרש את היהודים. המשפחה התגוררה עם בופה כשיום אחד סיפרה לה שכנה שהגסטפו בדרך לחפש במקום. היא העבירה את המשפחה במהרה לכפר סמוך, קוו דו-בויס, ואחרי שהסכנה המיידית חלפה, היא החזירה את המשפחה לאחוזה. הם הסתתרו בבניין מאחורי החומה הגדולה באחוזתה. ב-17 בפברואר 1944 פשטה המשטרה על האחוזה במטרה לחפש נמלטים. המשפחה היהודית הצליחה להימלט מהפשיטה, ועברה למקומות מסתור אחרים, אך בופה נתפסה ונעצרה על ידי הגסטפו.

בופה גורשה למחנה הריכוז ראוונסבריק, שם הוצאה להורג ב-1 בפברואר 1945.<ref></ref>

== הכרה ==
ב-30 ביולי 2008 ארגון יד ושם הכיר בה כחסידת אומות עולם.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלגיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מתנגדים לנאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז ראוונסבריק
קטגוריה:חסידי אומות העולם שנרצחו
קטגוריה:מצילים בשואה: בלגיה
קטגוריה:ילידות 1882
קטגוריה:נפטרות ב-1945
יחסי אסוואטיני–גרמניה

יחסי אסוואטיני–גרמניה הם היחסים הדו-צדדיים בין ממלכת אסוואטיני לבין גרמניה.

== יחסי סחר ==
מסוואטי השלישי, מלך אסוואטיני, הורה על קניית שמונה לימוזינות של חברת מרצדס-בנץ הגרמנית עם לוחיות זיהוי מצופות זהב עבור הצי האישי שלו, אשר הוטסו במשלוח אווירי מגרמניה.

== סיוע בפיתוח ==
גרמניה סיפקה סיוע בפיתוח בתחום החקלאות, בשיפוץ של הפארק התעשייתי מאצאפה (Matsapha) ליד מנזיני, ובתחום הבריאות בכפרים. בין השנים 1968–2000 היא סיפקה לסווזילנד סך של 112.5 מיליון אירו בסיוע פיתוח. מתוכם, 59.8 מיליון אירו הועברו לשיתוף פעולה פיננסי ו-32.2 מיליון אירו לשיתוף פעולה טכני, 9.7 מיליון אירו הועברו לכנסיות, קרנות וארגונים פרטיים, 3.1 מיליון אירו שימשו למלגות ו-7.7 מיליון אירו, בין היתר, לסיוע במזון.

לאחר מכן הופסקה התמיכה הישירה מכיוון שסווזילנד סווגה כ"מדינת הכנסה בינונית נמוכה" על פי נתוני הבנק העולמי. עם זאת, המדינה ממשיכה ליהנות ממשאבים כספיים מגרמניה באמצעות האיחוד האירופי וקרן הפיתוח האירופית. בנוסף, פרויקטים בודדים ממומנים על ידי שגרירות גרמניה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* גרמניה מיוצגת באסוואטיני באמצעות שגרירותה בפרטוריה, דרום אפריקה.
* אסוואטיני מחזיקה בגרמניה קונסוליות בברלין ובדיסלדורף.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.auswaertiges-amt.de/de/aussenpolitik/laender/eswatini-node/bilaterales/226244 יחסי אסוואטיני–גרמניה], באתר משרד החוץ הגרמני
קוף עכביש לבן-פנים

קוף עכביש לבן-פנים (שם מדעי: Ateles belzebuth) הוא מין של פרימט מהמשפחה קופי עכביש, החי ביערות הגשם הטרופיים של צפון אמריקה הדרומית. הוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב ציד והרס בית גידולו המיוער.

קוף זה הוא שוכן עצים מובהק בעל מבנה גפיים גמישות הנעות ביעילות בין ענפי העצים, נוסף על זנב לופת ייחודי. צבע פרוותו הוא חום כהה עד שחור, בעיקר מאחורי הראש ובגפיים, הפנים אפורות בהירות עם כתב צהוב על המצח והבטן לבנה ומעט צהובה. אורך הקוף 34 עד 58 סנטימטרים, אורך הזנב הארוך 61 עד 88 סנטימטרים, ומשקלו 7 עד 10 קילוגרם, כשהזכרים מעט יותר גדולים מהנקבות.

קוף העכביש הוא אוכל כל, אך הוא ניזון בעיקר מפירות וזרעי פירות טרופיים, שהוא מסייע לפזר ברחבי היערות בהם הוא חי. בין הענפים אין לו הרבה טורפים, אך כשהוא יוצא מהסבך הוא עלול להיטרף בידי יגואר, פומה, אנקונדות והרפיות רעבות.

קוף זה נמצא בסכנה ובאזורים מסוימים נעלמה 50% מהאוכלוסייה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אטיין ז'ופרואה סנט-אילר
קטגוריה:קופי עכביש
קטגוריה:קולומביה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1806
CAP theorem

בתאוריה של מדעי המחשב, CAP theorem (נקראת גם התאוריה של ברואר על שמו של המדען אריק ברואר) קובעת כי עבור מאגר נתונים מבוזר אי אפשר להבטיח יותר משתיים מבין שלוש התכונות הבאות:
* עקביות (Consistency) – בכל קריאה ממסד הנתונים מתקבל המידע העדכני ביותר שנכתב או שגיאה.
* זמינות (Availability) – בכל קריאה ממסד הנתונים מתקבלת תשובה (אך לא בהכרח של המידע העדכני ביותר).
* יכולת חלוקה (Partition tolerance) – המערכת ממשיכה לתפקד גם במקרים בהם אובדות או מתעכבות מספר הודעות בין מאגרי הנתונים בגלל בעיות תקשורת.

כאשר יש בעיה בהעברת הנתונים בין מאגרי המידע ישנן שתי אופציות כיצד להגיב לקריאה מהמערכת:

# אישור הבקשה מה שמבטיח זמינות אבל פוגע בעקביות.
# דחיית הבקשה על מנת לשמור על עקביות אך גורם לפגיעה בזמינות.

התאוריה קובעת שבעת שימוש במאגר מידע מבוזר יש לבחור בין עקביות וזמינות ואי אפשר להבטיח את שניהם.

קטגוריה:מדעי המחשב
קטגוריה:מסדי נתונים
קטגוריה:אחסון נתונים
Libera Folio

עותקים מודפסים של המגזין שחולקו לבאי קונגרס האספרנטו העולמי ב-2003
Libera Folio (תרגום מילולי: הדף החופשי) הוא מגזין אינטרנטי עצמאי באספרנטו, שהושק באפריל 2003. המגזין פועל באופן עצמאי ובילתי תלוי באגודת האספרנטו העולמית, והוא אחד מאתרי האספרנטו הנקראים ביותר, שאינם שייכים לארגוני האספרנטו ה'רשמיים'. מטרתו להוות במה לדיון פתוח וביקורתי על ההתפתחויות בתנועת האספרנטו העולמית.

האתר הוקם על ידי איסטבן ארטל ההונגרי-צרפתי (István Ertl, שערך בעבר גם את מגזין אספרנטו) וקל קניאיבילה (Kalle Kniivilä) הפיני, המשמש גם כעורך. יאן אולריך הסקה (Jan-Ulrich Hasecke) שימש כמנהל טכני בין השנים 2004 ל-2016. בספטמבר 2016 החליף יוקה פיאטיליינן (Jukka Pietiläinen) את קניאיבילה כעורך האתר, וב-2020 שב קניאיבילה לערוך אותו.

הרעיון להקמת מגזין אספרנטו עצמאי שאיננו מקושר לארגונים הממוסדים של התנועה עלה בתחילת אפריל 2003, לאחר שמזכיר וועדת הקונגרס של אגודת האספרנטו העולמית, ניקולה ראשיץ, פרש במחאה כחלק מוויכוח פנימי בתנועה. ההתפתרות הציפה את התחושה שבתנועה חסרה במה המספקת מידע אמין ובילתי מתווך, ופרשנויות על האירועים השונים והוויכוחים הפנימיים בה. כשבוע לאחר שהרעיון עלה, ב-11 באפריל, הושק האתר עם שלושה מאמרים בנושא העזיבה של ראשיץ. תאריך ההשקה הרשמי היה 12 באפריל, אז החל השיווק והפרסום אודות המגזין המקוון החדש, והקמתו אף סוקרה בעיתונות האספרנטו ה'רשמית' של הארגונים השונים.

לאורך השנים נמתחה מעל דפי המגזין ביקורת לא אחת על נושאי תפקידים באגודת האספרנטו העולמית ועל ארגונים שונים בתנועת האספרנטו, ומנגד - עורכי האתר עצמו וכותביו הוחרמו לא אחת על ידי אישים וקבוצות בקהילת דוברי השפה שנפגעו מהסיקור.

בדצמבר 2003 כבר מספר הכניסות היומי לאתר את ה-3000 לראשונה. במאי 2012 פרסם האתר כי מספר הכניסות החודשי שלו עומד על כ-70 אלף כניסות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אספרנטו
קטגוריה:כתבי עת מקוונים
קטגוריה:כתבי עת באספרנטו
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2003