OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רועי (ספר)

רועי הוא רומן אשר נכתב על ידי אסתר שטרייט-וורצל, יצא לאור בשנת 2003 והפך לרב-מכר.

==עלילה==
בספר מתוארים חייו של רועי, אשר גדל ללא אב. בנעוריה, אמו דליה הייתה המאהבת של רפי, מפקד בצה"ל - אביו הביולוגי של רועי.

בחלוף השנים, דליה נישאת לרופא בשם מייק. בעת טיול במדבר יהודה, דליה פוגשת את רפי ומוזמנת יחד עם מייק לארוחה משותפת. בתום הארוחה, מייק מגלה כי רפי הוא אביו הביולוגי של רועי, שאינו יודע דבר על כך. בנו של רפי, עמרי, מפתח קשר חברי עם רועי, ומזמין אותו לביקור במושב בעמק יזרעאל בו הוא גר עם משפחתו. הגילוי מעורר את זעמו של מייק, שרב עם דליה. מאותו הרגע יחסיהם של מייק ורועי משתנים, והופכים לקרים מאוד. למייק ודליה נולדים תאומים. מייק אוהב את ילדיו ומפנק אותם, מה שמדגיש את יחסו הרע לרועי.

כעבור שנתיים, רועי מקבל מכתב מעמרי, ומחליט לנסוע למושב. באותה עת, מייק מקבל הזמנה להשלים את לימודי הפרופסורה שלו בארצות הברית. הוא מסרב לקחת את רועי עמו, לאחר הידרדרות ביחסיהם. בעקבות כך, דליה מסרבת לטוס ביחד עם מייק, ומותירה את מייק לבדו. במהלך חופשת הפסח מייק חוזר לביקור, שנגמר בפתאומיות, כאשר מסתבר שהוא לקח את התאומים איתו לארצות הברית. דליה טסה לשם אך לא מצליחה להחזיר אותם לארץ. בינתיים רועי עובר לגור בקביעות עם סבו וסבתו, חיים ורות, אצלם נהג להתארח בזמן שמייק הגיע לביקוריו בארץ. בין היתר הוא פוגש את סמדר, נערה בבית ספר התיכון שבו הוא לומד, בה הוא מתאהב. אחרי כמה שנים מייק דליה והתאומים חוזרים לארץ.

בסיוע של חברתו, רועי מגלה את האמת אודות זהותו האמיתית של אביו הביולוגי, דבר אשר גורם למשבר במשפחתו של רפי. אשתו ובנותיו מתכחשות לקיומו של רועי. היוצרות מתהפכות, כאשר הוא מתפייס איתן. בינתיים, יחסיהם של דליה ומייק עולים על שרטון. לבסוף הם מתגרשים. דליה מוצאת נחמה בכך שתוכל להחזיר את רועי אליה. היא משלימה עם רפי ורעייתו.

במהלך הספר רועי מתאר את ההתרחשויות בארץ, ביניהם האינתיפאדה השנייה, אשר גובה מחירים רבים. חברו של רועי, ליאור, אשר גורש מביתו ועבר לפנימייה, נרצח על ידי מחבל, דבר המקשה על חייו של רועי. הוא וסמדר מחזיקים בדעות פוליטיות שונות אך הדבר אינו מעיב על מערכת היחסים שלהם.

==ערכי משפחה==
הספר מציג מערכות יחסים סבוכות בכל הרבדים. רועי גדל במשפחה חד הורית. אמו בחרה במערכת היחסים החדשה שלה, תוך כדי וויתור על בנה. מייק הוא גבר קנאי, וברגע שהכיר את רפי שינה את יחסו אל דליה ורועי. רועי גדל עם סבו וסבתו המשמשים עבורו כהורים. הוא מכיר נערה וחווה אהבה ראשונה. הוא אף חווה שכול. רועי פוגש את אביו ומשפחתו בטיול, ומיד חש קשר רגשי עמוק איתם, למרות שלא ידע מדוע. זהו מאפיין קבוע בספריה של אסתר, הזיקה החזקה למשפחה.

==קישורים חיצוניים==
*
* 

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי אסתר שטרייט-וורצל
קטגוריה:ספרי הוצאת עמיחי
באקכילידס

באקכילידס (יוונית עתיקה: Βακχυλίδης; 525 לפנה"ס, האי כיאוס - 450 לפנה"ס) היה משורר יווני ארכאי, קלאסי, בן תקופת המעבר של המאה הששית והחמישית לפנה"ס. כמשורר בעל רגישות חברתית ופוליטית חווה באקכלידס את חילופי המשטרים במרכז יוון, ממשטר אוליגרכי וטימוקרטי לדמוקרטי, ומעברי משטר אלה השפיעו על אופי כתיבתו.

==משורר הספורט והספורטאים==
באקכילידס מזכיר לא מעט את המשורר הידוע פינדארוס. פרט לרגישותו החברתית והפוליטית, נחשף באקכילידס, ממש כמו פינדארוס, לתופעה החינוכית-חברתית המעניינת ביוון - ובעיקר באתונה - של החינוך הגופני ותרבות הגוף ביוון העתיקה. באקכילידס ראה במו עיניו את המעבר העקרוני בתרבות היוונית בין אידיאל הכוח האתלטי לבין אידיאל העידון האתלטי, כשבמרכזו עומד ה"איידוס", המיתאם ההרמוני בין גוף לנפש.
בדומה לפינדארוס התענג באקכילידס בצפייה בתחרויות הספורטיביות, ובעיקר במיפגשים התחרותיים של מרכזי הקודש ביוון. בשיריו אפשר למצוא תיאורים קולחים וציוריים על תחרויות הספורט, על השיפוט והאימון, על חיי הספורטאי, בדידותו מחד וחברותיותו מאידך.

==משורר מוזמן==
באקכילידס חיבר יצירות ליריות רבות לשירי מקהלות, כמקובל בתרבות היוונית הקלאסית. הוא הוזמן אחר כבוד על ידי מועצות עירוניות של הפוליס, כגון אתונה, ארגוס ואף ספרטה, לכתוב עבור העיר קטעים ליריים. לצד שירי הלל והדר למנצחים בתחרויות הספורטיביות, חיבר בקכילידס שירים מרשימים ומרגשים על חגיגות מקודשים לאלי הפנתאון, לחגים ממלכתיים, לקדמוניותן של אותם ערים שהזמינו אותו ואף לשירי משתה ויין של אריסטוקרטים שונים.

==מוסר בין הטורים==
ניתן למצוא אצל בקכילידס, ולא במאמץ רב, אמירות מוסריות במישרין ובעקיפין, בעניין שקר ואמת, צדק ורשע, אנוכיות והומניזם ועוד. לעיתים שולבו אלה בשירי השבח למנצח האתלטי, כשהמחבר הציג אותן בזיקה למשפחת המנצח, העיר (פוליס) המיוצגת, המרכז התחרותי שבו השתתף ועוד. לעיתים הושפע באקכילידס מהתפתחות הדרמה והתיאטרון ביוון, ומתוך כך הציג באורח דרמטי חילופי דברים בין הדמות המרכזית, כגון מלך אתונה, לבין המקהלה, המייצגת עמדות מהותיות אנטי-מלוכניות.

==המעט ששרד==
חלק גדול מיצירותיו אבד. העובדה כי המעט שנותר הונצח על גבי פפירוסים במצרים, והעובדה שחלק מאמירותיו ושיריו מונצחים בכתבים רומיים, מלמדת עד כמה השפיע משורר חשוב ומרכזי זה על השירה הלטינית ומחשבתה.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://archive.org/search.php?query=%28%28subject%3A%22Bacchylides%22%20OR%20creator%3A%22Bacchylides%22%20OR%20description%3A%22Bacchylides%22%20OR%20title%3A%22Bacchylides%22%29%20OR%20%28%22516-451%22%20AND%20Bacchylides%29%29%20AND%20%28-mediatype:software%29 יצירות מאת או על באקכילידס] באתר ארכיון האינטרנט

קטגוריה:משוררי יוון העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
אגאלוך

אגאלוק (אנגלית: Agalloch) הייתה להקת אקסטרים מטאל מפורטלנד שבאורגון, ארצות הברית.

אלבומיה של אגאלוק הם בסגנון בלאק מטאל ובלאק מטאל אווירתי, אך היא משלבת סגנונות רבים במוזיקה שלה, כגון פוסט-מטאל ודום מטאל. הלהקה אימצה לעצמה צליל ייחודי שמורכב משירת בלאק מטאל עם אלמנטים של פולק ודום מטאל, מעברים אקוסטיים ואווירה מלנכולית ואפלה. האלבום השלישי יצא ב-2006. רבים הוגים את שמה של הלהקה כ"אגאלוך", אך ההגייה הנכונה היא "אגאלוק". הלהקה הודיעה על פירוקה במאי 2016, בעמוד הפייסבוק הראשי של אגאלוק.

==חברי ההרכב==
*ג'ון הוגם (שירה / גיטרה)
*דון אנדרסון (גיטרה)
*ג'ייסון ויליאם וולטון (בס)
*אייסופ דקר (תופים)

===חברים לשעבר===
*שיין ברייר (קלידים)
*כריס גרין (תופים)

==דיסקוגרפיה==

;אלבומי אולפן
* Pale Folklore 1999
* The Mantle 2002
* Ashes Against the Grain 2006
* Marrow of the Spirit 2010

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות בלאק מטאל
קטגוריה:פורטלנד
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1995
לוקה טוני

לוקה טוני (באיטלקית: Luca Toni; נולד ב-26 במאי 1977) הוא כדורגלן עבר איטלקי ששיחק בעמדת החלוץ במספר קבוצות בסרייה א' ובבונדסליגה.

==קריירה==
טוני החל את הקריירה המקצועית שלו בקבוצת הכדורגל מודנה מהליגה האיטלקית השלישית בעונת 1994/1995. בעונה זו הבקיע שני שערים בשבעת המשחקים בהם שיחק. בעונתו הבאה במודנה הוא כבש חמישה שערים ב-25 הופעות, והקבוצה נאבקה על העלייה לליגה השנייה.

בקבוצת לציאלה מהליגה השלישית הבקיע טוני 15 שערים, ובכך עורר עניין בקבוצת טרוויזו. טוני עבר לטרוויזיו מהסרייה ב' בעונת 1999/2000, והבקיע 15 שערים ב-35 משחקים. הצלחתו סללה את דרכו להחתמתו בקבוצת הכדורגל ויצ'נצה מהסרייה א', ולאחר מכן בקבוצת הכדורגל ברשה, שם שיחק למשך שתי עונות יחד עם רוברטו באג'ו.

בעונת 2003/2004 הצטרף טוני לקבוצת הכדורגל פלרמו ועזר לקבוצה לזכות באליפות הסרייה ב' ולעלות ליגה, כשהבקיע 30 שערים בעונתו הראשונה וזכה בתואר מלך השערים של הליגה במשותף עם כריסטיאן לוקרלי. בעונה שלאחר מכן כבש טוני 20 שערים ב-35 משחקים ועזר לקבוצתו להשיג מקום בגביע אופ"א. 

בזכות יכולתו המרשימה בפאלרמו, טוני זכה להופעה ראשונה בנבחרת הלאומית, וביולי 2005 חתם טוני בפיורנטינה תמורת 10 מיליון אירו. ב-7 בספטמבר 2005 הפך לשחקן פיורנטינה הראשון אשר הבקיע שלושער במשחק של הנבחרת האיטלקית, במוקדמות מונדיאל 2006. 

בעונת 2005/2006 כבש לוקה טוני 31 שערים, שהקנו לו את תואר מלך השערים באירופה כולה - נעל הזהב האירופית. בכך היה טוני לשחקן הראשון מאז שנת 1958 שכבש מעל 30 שערים בעונה אחת בסרייה א'.

בשנת 2007 עזב טוני את פיורנטינה לבאיירן מינכן הגרמנית תמורת 11 מיליון אירו. במינכן שימש טוני כחלוץ העיקרי של הקבוצה, ועזר לקבוצה לזכות באליפות הבונדסליגה ובגביע הגרמני, עם 24 שערים בליגה. ב-31 בדצמבר 2009, לאחר שהסתכסך עם לואי ואן חאל, מאמן באיירן מינכן, הושאל טוני לרומא עד סוף העונה. בעונת 2010/2011 עבר לגנואה, אך בחלון ההעברות בחודש ינואר 2011 עזב את הקבוצה וחתם על חוזה לעונה וחצי ביובנטוס. בשנת 2012 חתם טוני בקבוצת א-נסר מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות.

ביולי 2013 חתם בהלאס ורונה מהליגה האיטלקית.

ב-6 בדצמבר 2015 הודיע על פרישה בסיום העונה.

במשחקו האחרון בהלאס ורונה הבקיע טוני נגד יובנטוס שער בפנדל אשר העניק לקבוצתו ניצחון.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני מודנה
קטגוריה:כדורגלני אמפולי
קטגוריה:כדורגלני ויצ'נצה
קטגוריה:כדורגלני ברשה
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני א-נסר (דובאי)
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני פלרמו
קטגוריה:כדורגלני הלאס ורונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איטליה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2009
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של איטליה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1977
חולות עגור

חולות עגור היא שמורת טבע ואזור דיונות במערב הנגב, החלק המרכזי של אזור חולות חלוצה.

==גבולות השמורה==
שמורת חולות עגור גובלת בצפון ובצפון-מזרח בשטחי אש של המרכז הלאומי לאימונים ביבשה, במזרח בשמורת חולות שונרה, בדרום בהר קרן ושלוחת קרן ובמערב בסיני וגבול ישראל-מצרים.

==גאוגרפיה==
מקורם של החולות הוא בבליית הרי גרניט במזרח אפריקה, שהוסעו לאורך הנילוס לעבר הים התיכון, ונישאו על ידי הרוח לפנים הארץ מצפון סיני. תהליך זה נעצר עם הקמת סכר אסואן בשנת 1962.

בשנת 2002 אישרה הוועדה המקומית לתכנון ובניה רמת נגב את הכרזתה של שמורת טבע בחלק מחולות חלוצה, על מנת למנוע בנייה שתפגע בשטחי הטבע שבהם נמצאים בעלי חיים וצמחים מוגנים. השטח הוכרזו בסוף 2010 כשמורת טבע בשם "חולות עגור" ששטחה כ־176,000 דונם.

===חולות עגור צפון===
השמורה נמצאת בתהליך אישור להרחבתה לכיוון צפון עד לאזור יישובי חבל שלום.

חולות עגור

==קישורים חיצוניים==

* ערן היינס, [https://www.youtube.com/watch?v=SOdBNVsWLlA שמורת חולות עגור - שמורה חדשה באזור], YouTube
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הנגב
קטגוריה:ישראל: גאוגרפיה
עגור
אורוות שלמה

מפת הר הבית
אורוות שלמה
בתוך מסגד מרואן
אורוות שלמה הוא מבנה תת-קרקעי קדום בפינה הדרום-מזרחית של הר הבית, המורכב מקמרונות. גודלו 60 על 80 מטר, ומפלסו 12 מטר מתחת למפלס הנוכחי של ההר. בתחילת שנות התשעים ביצע וקף עבודות שיפוץ וחפירה בלתי חוקיות במבנה, אך לאחר מהומות מנהרת הכותל ניתן אישור רטרואקטיבי לעבודות אלה, ובשנת 1996 חנכו הווקף והתנועה האיסלאמית במבנה מסגד על שם מרואן, שהיה ח'ליף מבית אומיה (אביו של עבד אל-מלכ שהקים את כיפת הסלע).

==מבנה אורוות שלמה==
שורות האומנות באורוות שלמה מורכבות מאבנים בעלות סיתות-שוליים, האופייניים לבניה ההרודיאנית; אבנים אלו מצויות בשימוש משני כיום, ולא ברור אם היו גם חלק מהמבנה המקורי בימי הבית השני . במרכז המבנה מצוי מוצא של קשת גדולה, ועל פי מיקום הקשת יש המשערים שהייתה חלק ממכלול הסטיו המלכותי שהיה בדרום הר הבית בתקופת הבית השני.

==בניית אורוות שלמה==
רוב החוקרים סוברים שהמבנה נוסד על גבי חורבות של שרידים מתקופת הבית השני. בתחילת המחקר הארכאולוגי של הר הבית הוצע שהמבנה עצמו נוסד בימי בית המקדש השני. אומנות המבנה מורכבות מאבנים עם סיתות שוליים בסגנון ההרודיאני, וככל הנראה מקורם באבני הכותל הדרומי שהתמוטטו. בצד אחד של האבנים מופיע הסיתות המקורי מימי הבית השני, ואילו בשלוש הפאות הנוספות של האבנים נעשה סיתות שמחקה את הסיתות הקדום. מרבית החוקרים היום מתארכים את המבנה לתקופה האומאית.

לדעת חוקר המקדש הרב זלמן מנחם קורן, האזור הדרומי של הר הבית לא היה מכוסה בעפר בימי הורדוס, אלא כוסה רק בתקופה הביזנטית או המוסלמית הקדומה. זאת הוא מסיק מהחפירות שנערכו על ידי הערבים במקום, ושגילו שלמבנה היה שער מסותת במקום שבו היה מכוסה עד כה בעפר, מה שמוכיח לדעתו שכל האזור הדרומי לא הוגבה בעפר על ידי הורדוס, וכי מבנה אורוות שלמה היה מבנה עלי במקורו. ראיה נוספת לדבריו מוצא הרב קורן בשרידי שער בכותל המזרחי של הר הבית, בפינה הדרומית, שנמצא באותו מפלס גובה של שערי חולדה (בקרקעית אורוות שלמה), אך מעל לפני השטח בצד החיצוני של הכותל, כך שהיה צורך במדרגות כדי להגיע לשער. מכיוון שאין טעם ליצור שער שחציו יהיה מדרגות וחציו יהיה תת-קרקעי (עד למפלס העליון), מסתבר מכאן שהשער לא היה תת-קרקעי, מכיוון שהאזור לא היה מכוסה. זאת לעומת קשת וילסון, המוליכה בדרום למפלס בגובה שאר ההר (ולא באופן תת-קרקעי), ושלדעתו הובילה לשטח מוגבה צר בלבד, בדרך להר הבית המקורי, שלפני ההרחבה.

המבנה ואתו כל המבנים האחרים בדרום הר הבית, ניזוקו עקב רעידת האדמה הגדולה של שנת 1033; לאחר מכן, ככל הנראה באותה תקופה (התקופה הפאטימית), שוקם המבנה והקמרונות נבנו מחדש.

==שימושים==
כשהצלבנים כבשו את ההר, הוחזק המבנה בידי האבירים הטמפלרים של מקדש שלמה (כך כונה בפיהם המקום), ושם נהגו לקשור את סוסיהם, ומכאן שמו "אורוות שלמה". בשנת 1187 המצביא האיובי צלאח א-דין כבש את ירושלים מידי הצלבנים, וסתם את פתחיו הצפוניים של המבנה, במטרה להוציאו משימוש — אולי כחלק ממדיניות כיבושיו שבה לא רצה להשאיר כל זכר לכיבוש הנוצרי. מאז ועד לשנים האחרונות, שבהן המבנה הפך למסגד, לא היה כל שימוש במבנה זה.

==ראו גם==
* פרויקט סינון עפר הר הבית

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדריכלות אסלאמית
קטגוריה:מקדש הורדוס
קטגוריה:הר הבית
קטגוריה:ירושלים: מבנים
קטגוריה:ירושלים: מסגדים
מות המחבר

מות המחבר (בצרפתית: La mort de l'auteur) היא גישה ביקורתית בתורת הספרות המודרנית, שהגה מבקר הספרות רולאן בארת במאמר הקצר "מות המחבר" שפורסם בשנת 1967. טקסט קצר זה הוא אחת מאבני הדרך בשיח הספרותי הפוסטמודרניסטי. לפי גישה זאת, קיימת לגיטימציה לקורא המודרני לפרש לפי אמונתו והבנתו של כל טקסט כתוב, אף אם לא זו הייתה כוונת המחבר. העמדה היסודית של המאמר "מות המחבר" היא עמדה אנטי-הגמונית, המנסחת את היעלמות המחבר מן השיח הביקורתי על הספרות ואת החלפתו בקורא עצמו. משמע, על הקורא להתעלם מקיומו של המחבר בקונטקסט תרבותי והיסטורי מסוים, כדמות המאחדת את יצירת הספרות, כדי שייפתחו לפניו אפשרויות פרשנות בלתי סופיות. 

לפי בארת, הקורא החדש של הטקסט הספרותי הוא האחראי על שחרור הפוטנציאל החתרני של הספרות אל העולם. אליו מועברת החובה להביא אל המציאות את האופי הסרבני והאנטי-סמכותני של הספרות. הוא טען כי ברגע שיצירה פורסמה, היא התנתקה מכוונותיו של המחבר ופתוחה לפרשנות מחודשת תמידית על ידי קוראים, המשתמשים בקריאתם בהקשרים שונים. לטענתו: "לתת לטקסט מחבר פירושו להטיל גבול על הטקסט הזה, לספק לו סימן סופי, לסגור את הכתיבה." עבור בארת, ופוסט-סטרוקטורליסטים אחרים כמו ז'אק דרידה, כוונות המחבר אינן ידועות ואינן רלוונטיות לפרשנויות המשתנות ללא הרף של הטקסט שמפיקים הקוראים.

קדם לחיבורו של בארת המאמר כשל הכוונה (The Intentional Fallacy, 1954), שקבע את המונח "כשל הכוונה" על ידי מחבריו, ויליאם קורץ וימסט ומונרו קרטיס ברדסלי, חלוצי ה-anti-intentionalism ("אנטי-התכוונות"), שפרחה במחצית השנייה של המאה ה-20. גישתם שוללת שימוש בביוגרפיית המחבר ובכוונתו בבואנו לקרוא ולפרש טקסט כלשהו.

== ראו גם ==
* מהו מחבר?
* תאוריית האוטר (תאוריית המחבר)
* כשל הכוונה
* לימודי תרבות
* תאוריית ההשפעה

== קישורים חיצוניים ==

* [https://ebooks.psik.io/book?book_id=3270 לקריאת הספר המלא ב"פסיק, הספרייה הדיגיטלית"] (זמין חינם לסטודנטים וחוקרים).

קטגוריה:תורת הספרות
קטגוריה:חיבורים אסתטיים

es:La muerte del autor#Roland Barthes. La muerte del autor

fr:Roland Barthes#Œuvres
ציפורי (מושב)

בכניסה לציפורי
ציפורי (צִפּוֹרִי) הוא מושב בגליל התחתון, בקרבת העיר נצרת, כחמישה קילומטר מזרחית למחלף המוביל. הוא נמצא בתחום השיפוט של המועצה האזורית עמק יזרעאל. היישוב שוכן במקום בו שכן היישוב העתיק ציפורי ונקרא על שמו.

המושב נוסד בשנת 1949, על אדמות הצמודות לעיר העתיקה ציפורי (מושב הסנהדרין). בנוסף, על אדמות המושב שכן הכפר הערבי ספוריה שנכבש במבצע דקל, על ידי חטיבת כרמלי. חלק מתושבי ספוריה גורשו מעבר לגבול והיתר גורשו לעילוט. אדמות הכפר שהיו שייכות לתושביה ניתנו למושב החדש ולקיבוץ הסוללים. 

היישוב נוסד בסיוע הסוכנות היהודית ותנועת המושבים, ומייסדיו, עולים מטורקיה ומבולגריה, עזבוהו ברובם אחרי תקופה קצרה. בראשית שנות ה-50 הגיעו אליו עולים מרומניה שתקעו יתד ונשארו. 

במשך השנים גדל המושב, ובשנת 2000 החל בהקמת שכונת הרחבה קהילתית, בה נקלטו הן בני המושב והן תושבים חדשים. כיום מונה המושב כ-180 משפחות, מהן 70 בעלות משקים חקלאיים ו-110 משפחות של תושבים שאינם חקלאים. 

בנוסף לחקלאות קיימים במושב שירותי לינה כפרית ועסקים קטנים בתחומים מגוונים: צמחי מים, צמחי מרפא, חוות סוסים, ציפורי נוי, ספא כפרי ועוד.

במושב שוכן מוסד ילדים נוצרי וצמוד לו שרידי כנסיית סנט אנה, הקרויה על שם חנה אם מרים. ישנה מסורת הטוענת כי כאן התגוררה חנה עם בעלה יהויכין ולכן הקימו כאן הצלבנים כנסייה ששלושת האפסיסים שלה שרדו. 

במושב מערכת חינוך המפעילה רשת גנים. ילדי היסודי לומדים בבית הספר "רעים" ביישוב שמשית, בבית הספר בהרדוף ובבית הספר הדמוקרטי בנהלל. תלמידי התיכון לומדים בבית הספר האזורי בנהלל. 

בקצה המושב נמצא קבר המיוחס לרבי יהודה נשיאה, נכדו של רבי יהודה הנשיא, אתרים שכנים אחרים: נחל ציפורי, יער האלונים, והגן הלאומי ציפורי. בסמוך למושב עובר שביל ישראל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.parks.org.il/ParksAndReserves/zippori/Pages/default.aspx גן לאומי צפורי] באתר רשות הטבע והגנים
* [http://www.romgalil.org.il/cds/469/ ציפורי] באתר הרשות לפיתוח הגליל
* מיכאל יעקובסון: [http://michaelarch.wordpress.com/2013/05/26/סיבוב-בעמק-יזרעאל-בין-ציפורי-כפר-יהושע/ על שרידי כנסיית סנט אנה במושב ציפורי], אתר 'חלון אחורי', 26.5.13
* [https://www.youtube.com/watch?v=s_ZA0E-gnDw שלושים לציפורי] - קישור לסרטון שהופק לרגל 30 שנה למושב ציפורי באתר יוטיוב
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
נחל ציפורי

נַחַל צִיפּוֹרִי הוא נחל איתן הזורם מהרי נצרת לנחל קישון. הנחל, שאורכו 32 ק"מ, מתחיל את דרכו ביישוב ריינה, עובר בגבעות יער אלונים הסמוכות לשפרעם, ומתנקז אל נחל קישון (שמתנקז בהמשך אל מפרץ חיפה על חוף הים התיכון). הוא ניזון מעינות ציפורי, עינות יפתחאל ועין יבקע, וממספר רב של מעיינות אכזב כמו עין רני, עין אבינועם, עין מהיל, עין גת חפר, עין אמת אבל, עין לפידות ועין תורעאן. במפות ישנות כגון במפות ז'אקוטן מ-1799 ומפות PEF נקרא הנחל Nahar wadi melik על שם הוואדי שבו הוא זורם. כיום השם ואדי מילק מיוחס לוואדי אחר. בסמוך לשפך הנחל לנחל קישון ליד כפר חסידים נמצא תל רגב.

ישנן עדויות מלפני אלפי שנים להתיישבות במקום ולאורך הנחל טחנות קמח ושרידי יישובים עתיקים. לאורכו של הנחל מתגוררים מספר שבטי בדואים בכפרים זרזיר, כעביה-טבאש-חג'אג'רה, ח'וואלד וחילף. שביל ישראל עובר בגדה הצפונית של הנחל.

==טחנות עליל==
טחנות עליל (טחנות ראס עלי או טחנות מרפוקה), הן שתי טחנות קמח עות'מאניות השוכנות על הגדה הדרומית של הנחל, סמוך ליישוב ראס עלי. שתי הטחנות הממוקמות זו מעל זו, הונעו על ידי מימיו של מעיין עין יבקע השוכן במעלה הנחל במרחק של כשלושה קילומטרים מהן. המים הגיעו אל הטחנות באמצעות אמת מים. לרגלי מבנה הטחנה התחתונה התגלו שרידים צלבניים מוקדמים יותר. את הטחנות מאפיינת ארובה בגובה של 12 מטר, שהיא הגבוהה בכל טחנות הקמח הידועות בארץ ישראל. הטחנה העליונה הייתה בשימוש עד שנות ה-30 של המאה ה-20, והתחתונה עד 1946.

==טחנת הנזירים==

טחנת הנזירים
טחנת הנזירים שוכנת במרחק של כשני קילומטרים מערבית למעיין עין יבקע, וגם היא נבנתה בתקופה העות'מאנית. שמה של הטחנה בא לה מהנזירים הכרמליטים להם הייתה שייכת מאז אמצע המאה ה-19. הטחנה פעלה עד סוף שנות ה-20 של המאה ה-20 ולאחר מכן ננטשה. המקום עדיין שייך לכנסייה הקתולית, אשר החכירה אותו לישראלים. אלה שפצו את המבנה ופתחו במקום בית הארחה. ליד הטחנה גשר אבן שלו שתי קשתות הנטוי מעל הנחל.

בשנת 2011 השכיר מנזר הכרמליטים את טחנת הנזירים לרשות ניקוז ונחלים קישון הפועלת לשיקום נחל ציפורי. רשות ניקוז ונחלים קישון מקדמת תוכנית להפיכת מתחם הטחנה למרכז ההדרכה הראשון בארץ לנושא של שיקום נחלים. בשנת 2014 הוצתה הטחנה על ידי אלמונים.
<gallery mode="packed" heights="150">
קובץ:RTzipori 026.jpg|גשר הקשתות העתיק מעל הנחל ליד טחנת הנזירים
קובץ:RTzipori 008.jpg|המראה מראש הארובה של הטחנה העליונה בטחנות עליל
קובץ:RTzipori.jpg|שרידי טחנת עליל והכפר ראס עלי
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הגליל התחתון: נחלים
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:טחנות מים
תמי לוי נחום

תמי לוי נחום (נולדה ב-1970) היא סופרת ישראלית.

== קורות חייה ==
לוי נחום בעלת תואר ראשון בכימיה מאוניברסיטת בר-אילן, ותארים שני ושלישי בהוראת הכימיה מטעם מכון ויצמן למדע. היא עוסקת בהוראת המדעים כ-25 שנה, בין היתר בגימנסיה הראלית בראשלצ, חוקרת ומכשירה מורים.<ref></ref>

לוי נחום כתבה שלושה ספרי ילדים, שני ספרי שירה וספר בתחום עולם המדעים.<ref name=":0"></ref>

ב-1998 זכתה בתחרות "הסיפור המומלץ", במסגרת תחרות הסיפור הקצר של "הארץ".

== ספריה ==
* 1998 - הסיפור על האיש הקטן<ref name=":0" />
* 1999 - יומיומי - שירה<ref name=":0" />
* 2003 - גרבי הלילה של רות<ref name=":0" />
* 2003 - אלבר: פואמה<ref name=":0" />
* 2006 - אני לא אוהבת חושך<ref name=":0" />
* 2006 - יחסים וקשרים בעולם המדעים (יחד עם יעל שוורץ וזיוה בר-טוב)<ref name=":0" />

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:זוכי תחרות הסיפור הקצר של "הארץ"
קטגוריה:זוכות תחרות הסיפור הקצר של "הארץ"
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
גבעת חיים

ילדים בקיבוץ גבעת חיים, [[1935]]
גידול סוסים בגבעת חיים, 1 בינואר 1941
גבעת חיים היה קיבוץ, כחמישה ק"מ מדרום לחדרה, שהוקם בשנת 1932 על ידי חברי "קיבוץ ג'" שפרשו ממנו על רקע אידאולוגי. לאחר רצח ארלוזורוב נקרא הקיבוץ על שם חיים ארלוזורוב.

בסוף שנות ה-30 הוקם בקיבוץ תיאטרון הבובות "הבובטרון של הונזו". ההצגה הראשונה שהועלתה הייתה "המלך בור" והתיאטרון יצא להופעות ברחבי היישוב.

ב-25 בנובמבר 1945 כותר הקיבוץ על ידי כוחות בריטיים. שמונה מפגינים יהודים שבאו לעזרת הקיבוץ הנצור נהרגו, ו-42 נפצעו.

בשנת 1952, בעקבות הפילוג בתנועה הקיבוצית, התפלג לשני קיבוצים:
* גבעת חיים מאוחד, שנותר במקום הישן של הקיבוץ ונותר בקיבוץ המאוחד.
* גבעת חיים איחוד, שהוקם בקרבת מקום והצטרף לאיחוד הקבוצות והקיבוצים.

==ראו גם==
* המצור על גבעת חיים

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=BXnWAc1fHG8#t=94 שחזור ההתקפה הבריטית על גבעת חיים] מנובמבר 1945. יומני כרמל, דצמבר 1948 <small><small>(התחלה 1:34)</small></small>
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1932
*
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:הנצחת חיים ארלוזורוב
קטגוריה:יישובים ישראליים לשעבר
אלקאיוס

אלקאיוס (יוונית: Ἀλκαῖος; 620 לפנה"ס – 570 לפנה"ס לערך) היה משורר יווני לירי יליד העיר מיטילנה אשר באי לסבוס האגאי.
במיטילנה חיה ופעלה המשוררת היוונית האגדית סאפפו, ויכול מאוד להיות שאלקאיוס היה ידידה הקרוב ואף מאהבה. הלה החליף מספר יצירות עם סאפפו ואף הקדיש לה את אחד משיריו.

==פעילותו הצבאית והפוליטית==

אלקאיוס נטל חלק פעיל, כמו משוררים אחרים, במלחמה שניטשה בין עירו לבין אתונה בין השנים 608 ו-606 לפנה"ס. הוא השתייך למעמד האריסטוקרטי שבמיטילנה, מה שסיבך אותו לא פעם במצבים עדינים ומורכבים. הוא התבצר בעמדתו מול הסיעה הטיראנית, הספק-דמוקרטית, שבעיר, זו שהגדירה עצמה כקולו של העם, ובשל כך נאלץ, כמו רבים אחרים, לצאת לגלות.
בתקופת גלותו שירת אלקאיוס כלוחם שכיר בצבאות זרים, ובדומה לו, אחיו. ואף השתתף בניסיון פיזי-צבאי של קבוצת הגולים לשוב בחזרה למיטילנה. מהלך זה זכה לביטוי בכמה מיצירותיו, שם הוא תוקף את השליט המיטילני פיתאקוס, אשר הכשיל את ניסיונו לשוב לעיר מולדתו.

==יצירתו==
יצירותיו נתפרסמו מציטטות שנודעו בחיבוריהם של יוצרים שונים, כגון המשפט: "ההגנה המבוצרת ביותר של עיר הפוליס היא חזית הלוחמים האזרחים שבה".

נושאי יצירותיו היו מגוונים, וביניהם נמצא שירי הלל לאלים, מכתמים פוליטיים, לעיתים בעלי גוון אישי מאוד, וכן שירי אהבה ויין, כאלה שהוקראו בקול וברגש ב"סימפוסיום" האפלטוני.

מיצירותיו נותרו רק קטעים בודדים, ואלה מצאו ביטוי בכתביהם של יוצרים מאוחרים וכן בפפירוסים שונים, כמו עשר המגילות שנמצאו באלכסנדריה ההלניסטית.

אלקאיוס פיתח משקל לירי שנקרא על שמו, "המשקל האלקיאי" והורטיוס, המרבה להביא ציטטות מאלקאיוס, להללו ולהתייחס ליצירתו כמודל לחיקוי, מחמיא למשקל זה.

====פרגמנט בפפירוס שנמצא באוקסירינכוס====
בכתביו של אלקאיוס מופיע האזכור הוודאי הראשון בספרות היוונית הקלאסית של מקום כלשהו בארץ ישראל. פרגמנט פגום מפפירוס מהמאה ה-2 לספירה שנמצא באוקסירינכוס שבמצרים, מזכיר את העיר הפלשתית אשקלון. מצבו הגרוע של הפפירוס אינו מאפשר לדעת את תוכנו המדויק של השיר, אולם בשורה הקודמת לאזכור אשקלון, נזכר שמה של "בבל הקדושה", וברור כי השיר כולל התייחסות לפעולות צבאיות של הצבא הבבלי נגד העיר. קטע זה מתוך השיר כנראה מתייחס לאחיו של אלקאיוס, אנטימנידס (Antimenidas), שכפי הידוע מתוך שיר אחר של אלקאיוס, שירת בצבא הבבלי. ייתכן ושובו מהשירות הצבאי לביתו בלסבוס סיפק את ההזדמנות לכתיבת השיר, משום שבשיר הקודם אנו קוראים כי אנטימנידס הגיע מקצה העולם, שם נלחם לצד הבבלים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יוונים בתקופה ההלנית
קטגוריה:משוררי יוון העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
אנרי פירן

אנרי פירן (Henri Pirenne; 23 בדצמבר 1862 - 25 באוקטובר 1935) היה היסטוריון בלגי הידוע כהוגה "תיזת פירן".

עד לפרסומה של תיזת פירן, סברו רוב ההיסטוריונים בני זמנו כי הגורם לדעיכה בימי הביניים היה חדירת שבטים גרמאניים לתחומי האימפריה הרומית, ובעקבותיה קריסתה של אימפריה זו.

פירן הדגיש את העובדה כי הים התיכון היווה את לב הקיסרות הרומית, חשיבותו הייתה כה גדולה עד שהרומאים כינו אותו "הים שלנו" (mare nostrum). באמצעות הים סחרו זו עם זו כל התרבויות שצמחו בעולם העתיק במזרח התיכון. הים איפשר את חיי הכלכלה מהעולם העתיק ונשאר נתיב הסחר המרכזי של הקיסרות הביזנטית. חדירת האסלאם לאגן הים התיכון, כבר במהלך המאה ה-7, היא נקודת מפתח במהלך ההיסטוריה. סגירתו, ולו החלקית, של הים התיכון לתנועת סחורות הביאה לאבדן חשיבותה של אירופה הדרומית, לדעיכת המסחר הבינלאומי ולהתפוררות התרבות הקלאסית. אחד הגורמים אשר מערערים כיום את התיזה של אנרי פירן הם מסמכים אשר נמצאו בגניזת קהיר ואשר מוכיחים כי סחר ברחבי הים התיכון המשיך גם לאחר השתלטות המוסלמים על הים התיכון. אולם עדיין מקובלת דעתו כי עקב השינוי במערכת היחסים בין חלקי האימפריה והשינויים הפוליטיים בצפון אירופה ובחצי האי האיברי ירדה חשיבותו של הים התיכון והסחר בו.

אחת הביקורות על פירן היא העובדה שהרדהנים עסקו בסחר בין אסיה לאירופה וקישרו בין העולם המוסלמי לנוצרי, כך שהסחר היה יכול להמשיך להתקיים.

==לקריאה נוספת==
* אנרי פירן, ערי ימי הביניים, פרקים א-ב; מוחמד וקרל הגדול, חלק ראשון, מסקנות, חלק שני, פרקים א, ג; בתוך: ראשיתה של אירופה: מערב אירופה בימי הביניים המוקדמים, האוניברסיטה הפתוחה, 2003, כרך ד, יחידה 9 (עורכות: איריס שגריר ואורה לימור), עמ' 157–194.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:היסטוריונים
קטגוריה:ואלונים
קטגוריה:מדענים בלגים
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1862
קטגוריה:נפטרים ב-1935
גשר ג'ורג' וושינגטון

גשר ג'ורג' וושינגטון (באנגלית: George Washington Bridge) הוא גשר תלוי מעל נהר הדסון ומקשר בין האי מנהטן שבעיר ניו יורק, במדינת ניו יורק, לבין פורט לי שבמדינת ניו ג'רזי שבארצות הברית.

בשנת 2016 עברו על הגשר 289,827 כלי רכב בממוצע ביממה, כ-106 מיליון כלי רכב בשנה.

==הקמת הגשר==
עבודות הקמת הגשר החלו ב-21 באוקטובר 1927 על ידי רשות הנמלים של ניו יורק וניו ג'רזי. המהנדס אשר פיקח על הפרויקט היה אותמר אמאן.

הגשר נחנך ב-24 באוקטובר 1931 ונפתח לציבור למחרת. במקור נקרא הגשר "גשר נהר הדסון" אולם שמו שונה על מנת לציין את שמו של ג'ורג' וושינגטון, הנשיא הראשון של ארצות הברית, אשר הגן על העיר ניו יורק מפני הכוחות הבריטיים שניסו לכבוש אותה בשנת 1776, במהלך המהפכה האמריקאית. כוחותיו עשו זאת ממצודת וושינגטון, הנמצאת במנהטן, בקרבת הגשר, וממצודת לי, הנמצאת בקרבת הגשר בצד ניו ג'רזי.

בעת בניתו, היה זה הגשר התלוי הארוך בעולם. אורך החלק התלוי של הגשר 1,067 מטרים - כפול מהגשר הקודם שהחזיק בשיא זה (גשר אמבסדור שאורכו 564 מטרים). אורכו הכולל של הגשר 1,451 מטרים.

בעת הקמתו היו על הגשר שישה נתיבים. בשנת 1946 נוספו לו שני נתיבים נוספים. מפלס תחתון, שתוכנן על ידי אותמן אך לא נבנה בעת הקמת הגשר, נוסף בשנת 1962 ונפתח לציבור ב-29 באוגוסט אותה שנה.

הסיפון התחתון הוסיף שישה נתיבים נוספים. כיום על הגשר 14 נתיבים והוא הגשר התלוי היחיד בעולם עם מספר נתיבים כה רב.

על פי תוכניתו של אותמן, היה הגשר אמור להיות מצופה בלוחות גרניט, אולם בשל קשיים תקציביים בתקופת השפל הכלכלי הגדול וכן משיקולים אסתטיים שהביע הציבור, הוחלט להשאיר את שלד הגשר חשוף.

==פיגועי 11 בספטמבר==
בעקבות פיגועי 11 בספטמבר, נאסר צילום הגשר מחשש שהתצלומים יסייעו לטרוריסטים להזיק לגשר.

==דגל ארצות הברית==
מהמגדל שנמצא בצד ניו ג'רזי של הגשר, נהוג להניף את דגל ארצות הברית הגדול בעולם. אורכו של הדגל 27.43 מטרים, רוחב כל פס 1.5 מטרים, וקוטר כל כוכב 1.2 מטרים.
הדגל מונף מהגשר בחגים הלאומיים של ארצות הברית: יום מרטין לותר קינג, יום הנשיא, יום העצמאות של ארצות הברית, יום העבודה, יום קולומבוס ויום ותיקי המלחמות.

==דרכים המובילות לגשר==
הגשר מחבר בין כביש בין-מדינתי 95 , דרך ראשית ארצות הברית 1 ודרך ראשית ארצות הברית 9 לדרך המהירה טרנס מנהטן שבאי מנהטן.

== הגשר באמנות ==
מראה הגשר מהאוויר
הגשר הופיע לראשונה בסרט "Ball of Fire" בשנת 1941. לאחר מכן הופיע בסרטים רבים נוספים, בהם הסרט "Cop Land" משנת 1997 שצולם בחלקו על הגשר שהיווה מוטיב חשוב בסרט.

בניית הגשר מתוארת בספר הילדים משנת 1942: "המגדלור האדום הקטן והגשר האפור הגדול: מאת הילדגאד סוויפט. בו חושש המגדלור האדום הקטן כי בשל אורות הגשר יהפוך לבלתי נחוץ, אולם בסוף מובהר לו שאורות מגדלי הגשר נועדו למטוסים ולא לספינות.

אף שבספר הקומיקס "ספיידרמן" נחטפת חברתו של ספיידרמן על ידי הגובלין הירוק לראש המגדל שבגשר, בקומיקס צויר למעשה גשר ברוקלין ובסרט "ספיידרמן" מצולם גשר קווינסבורו.

המלחין ויליאם שומאן כתב את היצירה הקונצרטית "גשר ג'ורג' וושינגטון" בשנת 1950.

הגשר מופיע בספריו של סטיבן קינג "המגדל האפל".

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nycroads.com/crossings/george-washington/ גשר ג'ורג' וושינגטון]
* 

קטגוריה:נהר הדסון
וושינגטון
קטגוריה:ניו ג'רזי: תחבורה
קטגוריה:הנצחת ג'ורג' וושינגטון
וושינגטון
קטגוריה:ניו ג'רזי: מבנים
וושינגטון
יורם ניסינוביץ'

יורם ניסינוביץ (נולד ב-24 באוגוסט 1965) הוא משורר ישראלי.

==ביוגרפיה==
יורם ניסינוביץ' יליד אשדוד, למד בישיבה תיכונית ובישיבת הסדר בנווה דקלים, שירת בצה"ל בחטיבת גבעתי. בהמשך למד במרכז האקדמי בית מורשה בירושלים, כמו כן למד ולימד בבית המדרש "אלול" בירושלים ובמוסדות אחרים.

בשנת 1994 היה שותף להקמת משיב הרוח - כתב עת לשירה יהודית-ישראלית, והוא משמש גם כיום כאחד מעורכיו הבכירים וערך עשרות מגליונות כתב העת בין השאר את האנתולוגיה "ליקוטי שירות - אסופת שירה בעקבות רבי נחמן מברסלב" (הוצאת ידיעות אחרונות, 2011). ואנתולוגיה לשירה מתורגמת מיידיש.

ספר שיריו "השולחן הנמוך של הישועה" נבחר למפעל קסת לספרות ביכורים והופיע בשנת 2008 בהוצאת אבן חושן, ובעריכת דוד וינפלד. הספר זכה בפרס הפסטיבל הבינלאומי לשירה "שער" של כתב העת "הליקון". בנימוקי מתן הפרס נכתב: "שיריו של יורם ניסינוביץ' מצטיינים בעולם פנימי עשיר, מעניין, ובמורכבות המבע. עולמו השירי המתרחב מן האישי – דרך המציאות בה אנו נתונים – אל האנושי והאוניברסלי, נמזג לתוך שפה בשלה, מודעת היטב לעצמה ומדויקת".

ב-2019 העלה "אנסמבל תקוע" הצגה שנכתבה בהשראת עבודת מחקר של ניסינוביץ' על האדמו"ר מיבלונה יחזקאל טאוב: "האדמו"ר האחרון – אודיסאה חסידית".

ב 2022 יצא ספרו 'חטבנו את החושך המוטל בתוכנו כחלום' בהוצאת כרמל

== חיים אישיים ==
ניסינוביץ נשוי ואב לשניים, מתגורר ביישוב תקוע.

==קישורים חיצוניים==
* בכל סרלואי על הספר 'חטבנו את החושך המוטל בתוכנו כחלום' https://www.makorrishon.co.il/shabbat/547545/?fbclid=IwAR0yWN7cvpKx1Y3x4qK1N7SmsxegkXqfOYC_aivQgc9arzppDWmN2PV47UQ_aem_AXTdvWqd6PkEilxWunbD5l1L7u_UUAAdZA5UiaUsosvHE5L_8GSQa_TDROU_-r1zGNAsYkPmVvfHb2LVvXwuWad7
* אילן ברקוביץ על כתיבתו של ניסינוביץ https://www.haaretz.co.il/literature/poetry/.premium-1.2815667
* חוה פנחס-כהן, [http://www.evenhoshen.co.il/?CategoryID=156&ArticleID=219 "שריטות עושות בגופה כמיהות"], (על הספר "השולחן הנמוך של הישועה")
* [http://nillydagan.com/סופ-ש-שירה-39/825-יורם-ניסינוביץ יורם ניסינוביץ' באנתולוגיה מקוונת לשירה עברית באתר של נילי דגן]
* [https://soundcloud.com/search?q=יורם%20ניסינוביץ יורם ניסינוביץ' קורא משיריו] במיזם שירה עברית
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:בוגרי ישיבות תיכוניות
קטגוריה:תלמידי הרב שג"ר
קטגוריה:תקוע: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
גשר מארין פארקוויי גיל הודג'ס ממוריאל

ממוזער
גשר מארין פארקוויי גיל הודג'ס ממוריאל (באנגלית: Marine Parkway- Gil Hodges Memorial Bridge) הוא גשר מעלית המחבר בין חצי האי רוקאוויי שברובע קווינס לבין רובע ברוקלין שבעיר ניו יורק.

הגשר נבנה בשנת 1937 והוא כולל ארבעה נתיבי כלי רכב.

הגשר נמצא בבעלות העיר ניו יורק ומנוהל על ידי רשות גשר ומנהרת טריבורו.

==קישורים חיצוניים==

* 

מארין פארקוויי גיל הודג'ס ממוריאל, גשר
מנהרת ברוקלין בטרי

מנהרת ברוקלין בטרי (באנגלית: Brooklyn-Battery Tunnel) היא מנהרה החוצה את האיסט ריבר ומחברת בין רובע ברוקלין לרובע מנהטן בעיר ניו יורק.

המנהרה עוברת מתחת לגברנרז איילנד אך לא מאפשרת יציאה אל האי.

המנהרה מורכבת משתי מנהרות צמודות, שאורך כל אחת מהן הוא 2,779 מטרים, ובכל אחת שני נתיבים לכלי רכב. המנהרה היא הארוכה במנהרות כלי הרכב שבצפון אמריקה.

==הקמת המנהרה==
לאחר שרוברט מוזס, ראש רשות גשר טריבורו איחד את הרשות עם רשות המנהרות והפך אותן לרשות אחת, הציע להקים קישור באמצעות גשר בין ברוקלין ומנהטן והתנגד להקמת מנהרה. לחץ ציבור רב הופעל נגד הקמת הגשר מחשש לפגיעה בקו הרקיע של מנהטן, אולם לבסוף הכריע את הכף הנשיא פרנקלין דלאנו רוזוולט שאסר על הקמת גשר מחשש שהדבר יפריע למבדוקי צי ארצות הברית הסמוכים.
המנהרה הוקמה בשנת 1950, לאחר עיכוב ממושך לאורך כל תקופת מלחמת העולם השנייה. 

המנהרה בבעלות העיר ניו יורק ומנוהלת על ידי רשות המנהרות וגשר טריבורו.

==שם המנהרה==
שם המנהרה מתייחס לרובע אליו היא מתחברת, ולפארק בטרי המצוי בקצה הדרומי של האי מנהטן.

==המנהרה בתרבות פופולרית==
המנהרה מאוזכרת בסרט "גברים בשחור" משנת 1997 - בו משמש המאוורר של המנהרה ככניסה למפקדת הגברים בשחור.

במשחק Call of Duty: Modern Warfare 3 התעלה קורסת בשל ההתקפה הרוסית על ניו יורק. 

==קישורים חיצוניים==

ברוקלין
ברוקלין
קטגוריה:איסט ריבר
קטגוריה:מנהרות כביש
קטגוריה:מנהטן תחתית
מנהרת קווינס מידטאון

מנהרת קווינס מידטאון (באנגלית: Queens Midtown Tunnel) היא מנהרת אגרה המקשרת בין רובע קווינס לרובע מנהטן בעיר ניו יורק, בעוברה תחת איסט ריבר.

==הקמת המנהרה ומבנה==
המנהרה נבנתה בשנת 1940 והיא מורכבת משתי מנהרות מקבילות, שבכל אחת שני נתיבי כלי רכב.

המנהרה בבעלות העיר ניו יורק ומנוהלת על ידי רשות המנהרות וגשר טרייבורו.

==המנהרה באמנות==
בשנת 1997 הופיעה המנהרה בסרט "גברים בשחור" בסצנה בה נוסעים טומי לי ג'ונס וויל סמית' על תקרת המנהרה.

==קישורים חיצוניים==

קווינס מידטאון
קווינס מידטאון
קטגוריה:איסט ריבר
קטגוריה:כבישי אגרה
קטגוריה:מנהרות כביש
עין חוד

עֵין חַוּד (בערבית: عين حوض מילולית בהוראת: 'אגן-המעיין'), הוא כפר ערבי בהרי הכרמל בקרבת חיפה המשתייך למועצה אזורית חוף הכרמל.

תושבי עין חוד הם בני חמולת אבו אל-היג'א. נכון לסוף שנת 2022, אוכלוסיית היישוב מונה 325 תושבים.<ref></ref>

==היסטוריה==
הכפר המקורי שכן במקום בו שוכן היום כפר האמנים עין הוד. בעקבות פרסום הספר הלבן (1939) נכלל עין חוד באזור א' בו נאסרה מכירת קרקעות ליהודים. על פי סקר הכפרים משנת 1945 נאמד מספר התושבים ב-650 איש, והשטח בבעלות הכפר היה 12,605 דונם טורקי, מתוכם 5,949 שטחים ציבוריים. באמצע מאי 1948 כבשו אנשי ההגנה את הכפר, לאחר שהגיע מידע על אנשי כנופיות שנכנסו אליו. תושבי הכפר ברחו במהלך מלחמת העצמאות, חלקם אל הרי הכרמל, וקרקעות הכפר, שהוכרזו כנכסי נפקדים נמסרו לקיבוצים עין כרמל, בית אורן וניר עציון. בשנת 1953 שימשו בתי הכפר הנטושים להקמת כפר אמנים.

חלק מתושבי הכפר המקוריים (משפחת אבו חלמי) שבו לכפר בשוך הקרבות, אך לא הורשו להישאר בו ועל כן הקימו בקרבת מקום כפר חדש, שלא הוכר על ידי השלטונות והיה לכפר בלתי חוקי.

בשנת 2005, לאחר מאבק ארוך, הוכר הכפר רשמית כיישוב. ביולי 2007, חובר לראשונה הכפר למערכת החשמל בישראל. שנה וחצי לאחר מכן נסללו הכבישים הראשונים ביישוב שחיברו אותו לצירי התחבורה באזור.

ב-2 בדצמבר 2010 פונה הכפר זמנית בגלל השרפה בכרמל וב-6 בדצמבר חזרו תושביו למקום.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים ערביים בישראל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1948
קטגוריה:רכס הכרמל: יישובים
קטגוריה:עין הוד
עלות השחר

השמיים בהירים לאחר שקיעת השמש, באופן דומה נראים השמים בעלות השחר.
זריחת השמש
עלות השחר או עַמּוּד הַשַׁחַר הוא זמן תחילת היום בהלכה. זמן עלות השחר נקבע לפי הופעת אור השמש על פני השמים, בעוד שהשמש עצמה איננה נראית ועודנה מתחת לאופק. בספרות חז"ל מצוי גם הביטוי איילת השחר, ויש שרצו לייחס לו את ראיית כוכב הלכת נוגה המופיע לעיתים לפני זריחת השמש.

==קביעת עלות השחר==
בתלמודהובאה מחלוקת האם זמן עלות השחר הוא כזמן הליכה של 4 או של 5 מיל לפני הזריחה - בתקופת ניסן ותשרי בהם היום והלילה שווים. כמו כן, בסוגיא זו תלויה מחלוקת נוספת: מהו השיעור של זמן הליכת מיל.
ובפוסקים הראשונים והאחרונים נחלקו כמי נפסקה ההלכה.
לפי מנהג רוב קהילות הספרדים, זמן עלות השחר מוקדם להנץ החמה ב-72 דקות (4 מיל * 18 דקות). רוב הנוהגים בשיטה זו, מחשבים 72 דקות מהנץ החמה אחורה, וזהו זמן עלות השחר בין בקיץ ובין בחורף. אך הרבה פוסקים סוברים שצריכים לחשב על פי מעלות, שכן הופעתו של אור אינו שוה בכל השנה ובכל מקום, ולפי זה משתנה הפער בין עלות השחר להנץ החמה לפי עונות השנה ולפי המקום (בקיץ הפער גדול יותר, ובחורף יותר גדול מאשר באביב ובסתיו, ובמקומות יותר רחוקים מקו המשווה, הפער מאריך יותר).

לפי מנהג האשכנזים בירושלים (וכך כתב בלוח ארץ ישראל לרב יחיאל מיכל טוקצינסקי) זמן עלות השחר הוא 90 דקות (4 מיל * 22.5 דקות) לפני הנץ החמה, והוא מחשב זמן זה לפי מעלות.

מאידך גיסא, הוכיח רבי אברהם חיים נאה, שלדעת רוב הראשונים והרבה אחרונים זמן עלות השחר הוא 120 דקות לפני הנץ החמה (5 מיל * 24 דקות).
העיקר להלכה בין לאשכנזים ובין לספרדים הוא כ-72 דקות לפי מעלות.
הלוחות החדשים משתמשים בנוסחאות המתפרסמות באלמנך של הצי האמריקאי, כדי לחשב את מיקום השמש מתחת לאופק במעלות קשת, בזמן עלות השחר בימי השוויון, ומכך להסיק על הזמן המדויק בשאר עונות השנה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.yeshiva.org.il/calendar/ לוח עם זמני היום], באתר "ישיבה"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמני היום בהלכה
קטגוריה:שחר
לה בוקה

לה בוקה () היא שכונת מצוקה בבירה הארגנטינאית בואנוס איירס בקרבת הנמל לחופו של הנהר ריו דה לה פלטה. פירוש שם השכונה בספרדית הוא "השפך", והוא מתייחס לשפך נהר הריאצ'ואלו (Riachuelo) הסמוך לשכונה. זהו מוקד תיירותי המאופיין בבתים צבעוניים וברחובו הראשי - הקמיניטו ובמועדוני הטנגו שבו. בעבר הייתה השכונה שכונת מהגרים, בעיקר איטלקים, והבתים הדלים העשויים עץ ופח של הרחוב הראשי שופצו ונצבעו כדי לשנות את תדמיתה ושיוכה ובעיקר כדי למשוך תיירים. השכונה נצבעה (במקור) על ידי תושביה אשר עבדו בנמל והביאו אל השכונה את שאריות הצבע של האניות ועל כן הצבעים השונים.
למרות השיפוץ, אופייה של השכונה נשאר דל ועני, ועדיין קיימת בה סכנת שוד עקב הפשיעה הרבה.

שכונת לה בוקה מזוהה רבות עם קבוצת הכדורגל המזוהה עם השכונה - בוקה ג'וניורס - אחת מקבוצות הכדורגל המובילות בארגנטינה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בואנוס איירס: שכונות
אוואנטי!

אוואנטי (באיטלקית: Avanti; קדימה!) הוא עיתון יומי בשפה האיטלקית שהיה עיתונה של המפלגה הסוציאליסטית האיטלקית מסוף המאה ה-19 עד לשנת 1993.

== היסטוריה ==
הגיליון הראשון של העיתון יצא לאור ברומא ב-25 בדצמבר 1896, בעריכתו של הסוציאליסט לאונידה ביסולטי. העיתון הציע מבחר של מאמרים וכן חדשות פנים וחוץ, וזכה לתפוצה נרחבת.

ב-1911 עברה מערכת העיתון למילאנו. בימי מלחמת העולם הראשונה תמך העיתון בתחילה בקו של נייטרליות מוחלטת של איטליה במלחמה, אך לאחר מינויו של בניטו מוסוליני לעורך העיתון, תמך העיתון בהצטרפות למדינות ההסכמה. בשל נקיטת קו מערכתי זה פוטר מוסוליני מעריכת העיתון, ולאחר מכן גורש מן המפלגה הסוציאליסטית האיטלקית. מוסוליני החל בעריכת עיתון משלו "איל פופולו ד'איטליה" בשנת 1914.

בשנת 1926 הורתה המפלגה הפשיסטית בראשות מוסוליני על סגירת העיתון, ומשרדיו נשרפו על ידי פורעים פשיסטים ב-31 באוקטובר 1926. העיתון יצא לגלות, והחל מופיע בפריז ובציריך.

בשנת 1943 לאחר נפילת שלטונו של מוסוליני החל העיתון להופיע שוב באיטליה, אך בשנים שלאחר מלחמת העולם השנייה ירדה תפוצתו, והוא לא שב לתפוצה ולהשפעה שהיו לו בשנים שלפני עליית הפאשיזם לשלטון. בשנות השמונים נהג מזכיר המפלגה הסוציאליסטית, בטינו קראקסי לכתוב את מאמרי המערכת של העיתון תחת השם ג'ינו די טאקו (דמות היסטורית הידועה בשל הופעתה בספר "דקמרון" של בוקאצ'יו).

המשבר במפלגה הסוציאליסטית האיטלקית, במסגרתו נחשד קראקסי בפרשיות שחיתות, הביא לבסוף לסגירת העיתון בשנת 1993. מזה מספר שנים החל העיתון לצאת מחדש, והוא משמש כעיתונה של "המפלגה הסוציאליסטית האיטלקית החדשה" פלג של המפלגה הסוציאליסטית האיטלקית, תחת הכינוי "עיתון ליברל סוציאליסטי".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:איטליה: עיתונים
רחבי-מקור

רחבי-מקור (שם מדעי: Eurylaimidae) היא משפחה של ציפורי שיר השוכנות באזורים הטרופיים של דרום-מזרח אסיה, עם מינים ספורים החיים גם באפריקה.
== מאפיינים ==
לרחבי-המקור גוף בינוני-קטן וראש גדול בעל מקור רחב. הם ניכרים בצבעיהם הבוהקים, בגווני ירוק, כחול ואדום. עם זאת, הם שוכנים בעיקר ביערות גשם בעיקר בצמרות העצים, כך שלמרות צבעיהם הבולטים קשה לצפות בהם.
הם ניזונים מפירות ומחרקים אותם הם תופסים באוויר.

מעט ידוע על הרגלי הרבייה של רחבי מקור. משערים כי חלקם מונוגמיים וחלקם פוליגמיים. בשעת חיזור ובתצוגות ראווה, הם משמיעים קולות גבוהים שנשמעים למרחק רב. מרבית המינים חברותיים.

==מיון==
* משפחה רחבי-מקור (Eurylaimidae)
** תת-משפחה Smithornithinae
*** סוג Smithornis - בו רחב-מקור אפריקני
** תת-משפחה Pseudocalyptomeninae
*** סוג ומין יחיד Pseudocalyptomena graueri
** תת-משפחה Calyptomeninae - לעיתים מופרדת למשפחה עצמאית
*** סוג Calyptomena - בו המין רחב-מקור ירוק
**תת-משפחה Eurylaiminae
*** סוג Sapayoa
*** סוג מין יחיד Corydon sumatranus
*** סוג ומין יחיד Cymbirhynchus macrorhynchos
*** סוג Eurylaimus
*** סוג Sarcophanops
*** סוג ומין יחיד Psarisomus dalhousiae
*** סוג ומין יחיד Serilophus lunatus

בעבר היו שייכים למשפחה גם המין ספיואה רחב-מקור (Sapayoa aenigma) שכיום שייך למשפחה עצמאית - ספיואות (Sapayoidae) וכן המשפחה צווחני מדגסקר (Philepittidae).

==קישורים חיצוניים==

* 
זוג מהמין Corydon sumatranus

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
נדודי שינה (ספר)

נדודי שינה (באנגלית: Insomnia) הוא ספר פרי עטו של סטיבן קינג שיצא לאור בשנת 1994.

עלילת הספר מתרחשת בעיר דרי שבמדינת מיין בארצות הברית.
ספר זה עוסק ברעיונות של מציאויות שמעבר, של חיים ומוות, גורל, תכלית ומקריות, ושל היכולת של בני אדם, גם כשהם זקנים וסובלים מנדודי שינה קשים, לעשות את הבלתי יאומן, מה שנבצר מכוחות עליונים יותר לעשות. בספר מוזכרים מושגים רבים האופייניים לעלילות של סטיבן קינג כגון המגדל של הקיום סדרת (המגדל האפל), מלך הארגמן (בית שחור) ואורות המתים (זה).

== עלילה ==
העלילה עצמה עוקבת אחר ראלף ולויס הסובלים מנדודי שינה עד כדי טשטוש בין עולם החלומות והערות, והרחבת התפיסה לעולם אחר הנמצא מסביב ובתוך העולם שלנו, מה שמכונה "עולם ההילות" או ה"היפר מציאות" (משם הגיע פניווייז ה"ליצן" בספר "זה").

בהמשך מגייסים כוחות מהעולם ההוא את ראלף ולוויס כדי למנוע אסון שיתרחש בעולם הרגיל וישפיע באופן מרחיק לכת על העולמות שמעבר, כשאד דיפנו המתומרן בידי כוחות שמעבר להבנתו מאותן מציאויות, משמש בתפקיד מפתח להוציא את אותו אסון אל הפועל.

העלילה סובבת אחר מספר דמויות מפתח:
* ראלף רוברטס, אדם זקן שהחל לסבול מנדודי שינה לאחר מות אשתו קרוליין מגידול בראשה.
* לויס צ'ייס, זקנה נוספת שסבלה מנדודי שינה במקביל.
* אד דיפנו, שכנו של ראלף, צעיר, חביב ונעים הליכות שעובד ככימאי אשר החל להשתגע עד שהכה את אשתו כמעט עד מוות.
* הלן דיפנו, אשתו של אד דיפנו שהוכתה בידו וברחה עם ביתה למעון לנשים.
* נטלי דיפנו, בתם הקטנה של הלן ושל אד.
* ג'ון ליידקר, בלש משטרה המתיידד עם ראלף רוברטס.
* סוזן דיי, פמיניסטית מפורסמת המגיעה לדרי לנאום בעד ההפלות ומעוררת את הסערה שמהווה את הרקע של תחילת הסיפור.

הספר מתחבר לסדרת המגדל האפל. ישות הקרויה "מלך ארגמן" מעוניינת בחיסולו של ילד מסוים. הילד הוא במקרה בנה של אחד מהשוהות במעון לנשים מוכות, שמופיע בעקיפין בספרים האחרונים בסדרת המגדל האפל.

==קישורים חיצוניים==
*
* 

קטגוריה:ספרי סטיבן קינג
קטגוריה:ספרי אימה
קטגוריה:ספרי 1994
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
אנרכו-פרימיטיביזם

הדגל האנרכו-פרימטיבסטי
אנרכו-פרימיטיביזם הוא זרם באנרכיזם המבקר את מקורות והתפתחות הציוויליזציה. פרימיטיביסטים טוענים שהמעבר מצייד וליקוט לחקלאות מסורתית גרם להיווצרות המעמדות, לכפייה ולניכור. הם תומכים בחזרה לצורת החיים שלפני הקמת הציוויליזציה על ידי ביטול התעשייה, ביטול חלוקת העבודה וההתמקצעות, ונטישת הטכנולוגיה. עם זאת, ישנו מספר רב של זרמים פרימיטיביסטים שאינם אנרכיסטים, ולא כל האנרכו-פרימיטיביסטים מצביעים על אותה התופעה כמקור הבעיות של התרבות המודרנית. חלקם, רואים רק את המהפכה התעשייתית כבעיה, אחרים מצביעים על פיתוחים שונים בהיסטוריה כגון הדתות המונותאיסטיות, המצאת הדפוס, הפטריארכיה, השימוש בכלי ברזל ועוד.

האנרכו-פרימיטיביסטים מהווים מיעוט בקרב הזרמים האנרכיסטים המסורתיים, אשר דוחים ביקורת שכזו על הציוויליזציה, בעוד אחרים מאמצים אותה אך אינם מגדירים את עצמם כפרימיטיביסטים. אנרכו-פרימיטיביסטים ייחודיים בדגש שהם שמים על הפרקסיס שבהשגת מצב פראי (שחרור מביות). חלקם גם ייתמכו בחזרה מוחלטת לטבע, בו ביגוד הוא אפשרות בלבד.

==אמונות ועקרונות==

האנרכו-פרמיטיביסטים מצביעים על כך שלפני המצאת החקלאות, בני האדם חיו בשבטים קטנים ונודדים שהיו שוויוניים מבחינה חברתית, פוליטית וכלכלית. עקב כך ששבטים אלו חיו ללא היררכיה, הם נראים לעיתים כתקדימים לאנרכיזם.

בנוסף, הם מחזיקים בדעה שכתוצאה מהחקלאות, חברות נעשו מחויבות להתקדמות טכנולוגית ומבני כוח מופשטים שקמו עקב חלוקת העבודה ויצירת ההיררכיה (לדוגמה, פיאודליזם). כמו כן, הם טוענים שחקלאות וביות של צמחים ובעלי חיים מובילים ליצירתו של רכוש פרטי ולהרס כדור הארץ.

הפרימיטיביסטים חלוקים בדעתם על רמת עיבוד האדמה שתהיה בחברה אנרכיסטית, כאשר חלקם מציעים שיטות של פרמהקלצ'ר וחזרה לקיום פרה-תעשייתי, בעוד אחרים תומכים בחזרה מוחלטת לסגנון חיים של ציידים-לקטים.

==מקורות==
פרימיטיביסטים מסתמכים רבות על אנתרופולוגיה תרבותית ועל ארכאולוגיה. ב-50 שנה האחרונות, חברות שבעבר נחשבו לברבריות, הוערכו מחדש על ידי אקדמאים, אשר רבים מהם מחזיקים כעת בדעה שבני האדם הקדמונים חיו בשלום ושגשוג יחסי. לדוגמה, פרנק הול, מומחה לחקלאות קדמונית וקנט פלאנרי, מומחה לתרבות מסו-אמריקאית, ציינו ש"אין קבוצה על כדור הארץ שנהנתה מיותר זמן לפנאי מאשר הציידים-לקטים. את זמן זה בילו בעיקר במשחק, שיחה והרגעות".

אקדמאים אחרים תארו את השיטה הכלכלית של חברות פרימיטיביות ככלכלת מתנות בה העריכו את הסחורה על פי מידת השימושיות שלה ועל פי יופייה, ולא על פי עלות. סחורות הוחלפו על בסיס צורך, ולא על בסיס הערך שלהן בשוק. הסחורה חולקה בחברה ללא התייחסות לעבודה שהשקיעו בה חבריה. העבודה התבצעה ללא הרעיון של שכר או רווח אישי, ולמעשה ללא המושג "עבודה" בכלל.

==ראו גם==
*אנטי צרכנות

==לקריאה נוספת==
* אברהם יסעור (עורך), אנרכיזם - אנתולוגיה, הוצאת רסלינג, 2004.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אנרכיזם
קטגוריה:חיים פשוטים
מפל מרצ'יסון

מפל מרצ'יסון, הקרוי גם מפל קבלגה, הוא מפל גדול על נהר הנילוס. המפל נמצא בקטע של נילוס ויקטוריה, שמוצאו באגם ויקטוריה, במערב אוגנדה, בפארק הלאומי מרצ'יסון פולס, הקרוי על שמו. הנילוס פורץ דרך פתח ברוחב 7 מטרים בלבד בראש המפל, נשפך אל בסיס המפל בהפרש גובה של 43 מטרים, וממשיך בזרימתו מערבה אל אגם אלברט. במפל זורמים כ-300 מטרים מעוקבים של מים מדי שנייה.

מגלה הארצות הבריטי סמואל בייקר, האירופי הראשון שהגיע למפל (ב-1864), קרא לו על שמו של רודריק מרצ'יסון, נשיא החברה הגאוגרפית המלכותית באותה עת. שליט אוגנדה אידי אמין שינה את השם לקָבַּלֵגָה, על שמו של אחד ממלכי בוניורו, אך השם הוחזר עם נפילת משטרו של אמין.

תנינים רבים מתקהלים בבסיס המפל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.kilimanjaro.com/uganda/mfnp.htm הפארק הלאומי "מפל מרצ'יסון"]
* [http://www.galenfrysinger.com/murchison_fall_national_park.htm תמונות המפל וחיי הבר בסביבתו]
* 

מרצ'יסון
קטגוריה:אוגנדה: גאוגרפיה
האנטילים ההולנדיים

האנטילים ההולנדיים (בהולנדית: ) הם שישה איים שהיוו חלק מהאנטילים הקטנים של האיים האנטילים אשר שוכנים בים הקריבי. היו מחוז אוטונומי של ממלכת ארצות השפלה. בעבר האיים נקראו האיים ההולנדיים של הודו המערבית או איי הודו המערביים ההולנדיים.

==היסטוריה==
האוטונומיה של האנטילים ההולנדיים הוקמה בשנת 1954.
ב-1 בינואר 1986 פרשה ארובה מיתר איי האנטילים ההולנדיים והפכה למרכיב אוטונומי נפרד בממלכת ארצות השפלה ובכך סללה את הדרך לסדרה של משאלי העם באיים שנותרו באיחוד בנוגע לעתידם במסגרת ממלכת ארצות השפלה אשר בסופם הוחלט כי ב-8 באוקטובר 2010 חדלו האנטילים ההולנדיים להתקיים כישות מדינית אחת.

האיים קוראסאו וסנט מארטן קיבלו כל אחד מעמד עצמאי במסגרת ממלכת ארצות השפלה בדומה לארובה.
האיים בונייר, סאבא וסנט אוסטתיוס הפכו לרשויות מוניציפליות מיוחדות השייכות להולנד והמכונות הולנד הקריבית.
בשנים הקרובות מעמדם של האיים יישאר "מדינות וטריטוריות מעבר לים" לעניין חברותם באיחוד האירופי וזאת מכח חברותה של הולנד באיחוד. לאחר מכן עשוי האיחוד האירופי לשנות את מעמדם המשפטי במסגרת האיחוד.

==גאוגרפיה==
האנטילים ההולנדיים הם שתי קבוצות איים: איי ליורד (רוקסו ובוניר) השוכנים 100 ק"מ מצפון לחוף ונצואלה, ואיי וינדוורד (סבה, סנט יוסטשיוס ודרום סן מרטן) השוכנים 800 ק"מ צפונה-מזרחה משם, בקצה הצפוני של האנטילים הקטנים. כלל שטחם 800 קמ"ר.
האקלים טרופי ימי, טמפרטורות אחידות למדי כל השנה. וילמסטט: פברואר 27.7 מעלות צלזיוס, אוגוסט 29 מעלות צלזיוס, 500 מ"מ גשם בשנה.

==האיים==
האנטילים ההולנדיים אינם מופרדים כלל למחוזות או מחוזות אוטונומיים כאלה או אחרים, למרות שלכל אי ישנו ממשל עצמאי משלו.
מפת האיים
מפת האי סנט מארטן

האיים מחולקים לשתי קבוצות:
*הקבוצה הצפונית (אנגלית: Windward Islands, הולנדית: Bovenwindse Eilanden) — חלק מ-איי ליווארד (מזרחית לפוארטו ריקו ואיי הבתולה) אך בשפת המקום הם "ווינדוורד"
** החלק הדרומי של האי סנט מארטן (החלק הצפוני הוא תחת שלטון צרפת)
** סאבא
** סנט אוסטטיוס
*הקבוצה הדרומית (אנגלית: Leeward Islands, הולנדית: Benedenwindse Eilanden) — חלק מ-Leeward Antilles בקרבת חופה של ונצואלה
** ארובה
** בונייר (כולל את האי הקטן קליין בונייר (בונייר הקטנה))
** קוראסאו (כולל את האי הקטן קליין קוראסאו (קוראסאו הקטנה))

{| border="1" cellspacing="0" style="border-collapse:collapse;" class="wikitable sortable"
|-
| אי|| עיר מרכזית|| שם בשפת המקור || אוכלוסייה נכון לשנת 2004||שטח
|-
| בונייר||קרלנדיק|| Eilandgebied Bonaire||14,006 ||294
|-
| קוראסאו||וילמסטאד|| Eilandgebied Curaçao ||140,796 ||444
|-
| סאבא||הבוטום|| Eilandgebied Saba ||1,424 ||13
|-
| סנט אוסטטיוס||אורניסטאד|| Eilandgebied Sint Eustatius ||3100 ||21
|-
| סנט מארטן||פיליפסבורג|| Eilandgebied St. Maarten ||35,000 ||21
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gov.an הפורטל הממשלתי הרשמי]
* 

==הערות שוליים==

*
האנטילים ההולנדיים
קטגוריה:איים בים הקריבי
קטגוריה:האימפריה ההולנדית
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות אנגלית
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות הולנדית
קטגוריה:פדרציות לשעבר