OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הליגה הלאומית הצרפתית השנייה בכדורסל

הליגה הלאומית הצרפתית השנייה (בצרפתית Ligue Nationale de Basket Pro B) הוא מפעל כדורסל צרפתי מקצועני בשיטת ליגה. הליגה, הידועה בשם פרו 2 היא הליגה השנייה בדרגתה במבנה ליגות הכדורסל בצרפת. יחד עם אליפות צרפת בכדורסל, מרכיבות השתיים את "ליגת הכדורסל הלאומית של צרפת", המפעילה את הליגות המקצועניות בצרפת. בליגה מתחרות 18 קבוצות, המתחרות על העפלה לליגה הראשונה וכנגד ירידה לליגה השלישית, שלא שייכת לליגות המקצועניות.

==רקע==
הליגה הוקמה ב-1932 לראשונה ונקראה "ליגת הכבוד", ב-1950 שונה שמה ל"ליגת המצוינות", ב-1964 שונה שמה ל"לאומית 2", ב-1987 שונה שמה ל"לאומית 1 ב' ", ב-1992 ל"לאומית 1 א' והחל מ-1993 נקראת הליגה בשמה הנוכחי.
===מבנה הליגה===
בליגה משחקות 18 קבוצות מקצועניות בשיטת ליגה של שני סבבים כ-34 משחקים בליגה הסדירה המתחילה בחודש אוקטובר ומסתיימת בחודש מאי, בתום העונה הסדירה, הקבוצה שסיימה במקום הראשון מעפילה באופן אוטומטי לאליפות צרפת בכדורסל היא הליגה הראשונה. הקבוצות שסיימו במקומות 2 עד 8 מעפילות לפלייאוף העלייה והקבוצות שסיימו במקומות 9 עד 16 מעפילות לגביע הליגה המשוחק בשיטת הטוב מ-3 ברבע, חצי וגמר והזוכה בגביע מעפילה לפלייאוף העליון ומשחקת נגד הקבוצה שסיימה במקום השני.

הפלייאוף העליון זהה בצורתו לגביע הליגה, סדרת הטוב מ-3 ברבע, חצי וגמר. כאשר ה-2 מארחת את זוכת גביע הליגה במשחקים 1 ו-3, ה-3 מארחת את ה-8, ה-4 את ה-7 וה-5 את ה-6. בסיום הפלייאוף הזוכה מצטרפת אל מוליכת הטבלה בליגה הסדירה ומעפילה לליגה הראשונה. שתי הקבוצות שסיימו במקומות 17 ו-18 בליגה הסדירה יורדות לליגה השלישית (התחרות הלאומית הראשונה).
==קבוצות הליגה==
===עונת 2020/21===
{| class="wikitable sortable" border="1"
! קבוצה !! עיר
|-
| אקס-לה-בן סבואה || אקס-לה-בן
|-
|שארקס דאנטיב|| אנטיב
|-
|בלואה 41||בלואה
|-
|דנן-וולטייר||דנן
|-
|אלם אוורה||אוורה
|-
|פוס פרובנס||פוס סור מאר
|-
|אוברהופן גריס||גריס על הריין
|-
|ליל מטרופול||ליל
|-
|סטייד לוריין נאנסי||נאנסי
|-
|הרמין נאנט||נאנט
|-
|מועדון הכדורסל פריז (לשעבר טולון)||פריז
|-
|פואטייה 86||פואטייה
|-
|ז'אן ד'ארק קמפר||קמפר
|-
|רואן מטרופול||רואן
|-
|סן שמון בסקט|| סן שמון
|-
|סן-קנטן||סן-קנטן
|-
|סופלהוויירסהיים אלזס באסקט||סופלהוויירסהיים
|-
|קלרמון מטרופול||קלרמון-פראן
|}

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:צרפת: כדורסל
אג'יק - מכון הנגב

אג'יק - מכון הנגב (בערבית: أجيك – معهد النقب) הוא ארגון ערבי-יהודי לשינוי חברתי אשר החל את פעילותו בנגב בשנת 2000 וכיום פועל בכל רחבי הארץ. הארגון הוקם בשנת 1998 על ידי ד"ר יהודה פז שהיה מייסד מכון הנגב, וד"ר אמל אלסנע אלחג'וג' שהייתה מייסדת אג'יק. הארגון עוסק בארבעה תחומים מרכזיים: קידום חיים משותפים לערבים ויהודים בכל רחבי הארץ, מנהיגות ומעורבות נוער וצעירים (גילאי 15-25), פיתוח קהילתי בחברה הערבית בישראל, וקידום בריאות ורווחת הילד.

משמעות השם אג'יק בערבית היא "אני בא לקראתך".

== פעילות ==
=== תעסוקה ===
על מנת לקדם תעסוקת נשים, ב-2004 הוקמו באג'יק מסגרות חינוכיות לגיל הרך. הקמת המסגרות מאפשרת לנשים לצאת לעבוד, והמסגרות עצמן מספקות תעסוקה לנשים שעובדות בהן. בשנת 2005 נפתחה תוכנית לקידום תעסוקת נשים והוקמו עסקים חברתיים. שני מיזמים בולטים שהוקמו על ידי הארגון, הם קייטרינג "אלסנאבל", שהוקם בשיתוף עם מועצת חורה ומספק תעסוקה לנשים נתמכות רווחה ביישוב,<ref></ref><ref></ref> ותוכניות "נשים רוקמות חלום" לפתיחת עסקים קטנים. 

התוכנית ג'וסור (גשרים בערבית), היא שיתוף פעולה בין אג'יק, ג'וינט תב"ת (תנופה בתעסוקה), והאגף הבכיר לפיתוח כלכלי חברתי בחברה הבדואית בנגב במשרד הכלכלה והתעשייה לשילוב אקדמאים בדואים במגזר הציבורי.<ref>התוכנית לשילוב צעירות וצעירים מהחברה הבדואית בנגב בשירות הציבורי, משרד הכלכלה והתעשייה. 22.06.2021</ref> 

=== תנועת נוער ===
ב-2014 הוקם ארגון הנוער "שביבת אג'יק" לילדים מכיתה ד' ועד י"ב. זהו כארגון הנוער הראשון והיחיד שצמח מתוך החברה הערבית בישראל.<ref></ref> ארגון הנוער של המכון הוכר כארגון נוער עצמאי על ידי משרד החינוך בשנת 2015. שביבת אג'יק פועל בפריסה ארצית נרחבת. נכון ל־2024, הארגון מפעיל 126 סניפים ב-25 יישובים, בכל רחבי הארץ ובארגון פעילים 10,000 חניכים.<ref></ref><ref></ref>

=== קידום בריאות ===
בשנת 2010 הוקמה המחלקה לקידום הבריאות בקרב הפזורה הבדואית בנגב והנגשת שירותי בריאות. בתקופת מגפת הקורנה, מתנדבי הארגון חילקו בדיקת קורונה.<ref></ref>

=== פיתוח קהילתי ===
תחום הפיתוח הקהילתי בנגב כולל בינוי קהילה בכפרים הבלתי מוכרים בנגב - עבודה מתוך הקהילה ואיתה, למיפוי צרכים, פיתוח מנהיגות מקומית וקידום צוותי חוסן קהילתי -צוותי התנדבות יישובים לטיפול במצבי חירום.

בנוסף, הארגון פועל המספר מישורים:

*קידום חינוך באזור, בדגש על נשים וילדים, תוך שיתוף פעולה עם מספר גורמים כגון תנועת הצופים וההחברה למתנ"סים
*קידום אורח חיים בריא 
* פרויקטים סביבתיים הנוגעים לישראל ולרשות הפלסטינית.
* הכשרות בינלאומיות בנושאי פיתוח עסקי וקואופרטיבי.

== הכרה ופרסים ==
בשנת 2014 המכון הוכר על ידי ברית הקואופרטיבים הבינלאומית כמכון הכשרה. בשנת 2016 לאות הנשיא למתנדב ושנתיים לאחר מכן במענק מקרן "פרס בראשית".<ref></ref> <ref></ref> בנובמבר 2022 העונק מגן שר הבריאות להתנדבות על יוזמות חדשות בתקופת הקורונה, על הקמת חדר מצב בתקופת הקורונה.<ref></ref>

משרדי המכון ממוקמים בבאר שבע. יו"ר הארגון הוא ח'יר אלבז והמנכ"לים של הארגון הם חיר סלימאן אלעמור ואריאל דלומי.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שותפות יהודית-ערבית בישראל
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:הנגב
קטגוריה:מקבלי אות הנשיא להתנדבות
חצרמוות (חבל ארץ)

כתב ערבי קדמון על חריטת אבן מחצרמוות
חצרמוות (בערבית: حضرموت, בתעתיק: חַצְ'רַמַוְּת, קרוב יותר להגייה חַדְרַמַוּת בעברית; בחצ'רמותית: 𐩢𐩳𐩧𐩣𐩩, בתעתיק: חצ'רמת) הוא חבל ארץ בדרום חצי האי ערב, כיום ברובו נמצא בשטח תימן, ובו מחוז חצרמוות (חצ'רמַוְּת) הנקרא על שמו.

בעבר השתמשו במחוז זה בשפה השמית הדרומית חצרמותית, שהשתמרה בכתב הדרום-ערבי העתיק על חרסים וחריטות אבן. אין עדות לשימוש בשפה זו מאז כיבושה בידי צבאות ממלכת סבא במאה ה-4 לספירה.

== מקור השם ==
מקור השם חצ'רמות לא הובהר. בכתובות שנמצאו באזור, בשפה החצ'רמותית ובכתב הדרום-ערבי העתיק, השם הוא 𐩢𐩳𐩧𐩣𐩩, ובתעתיק "חצ'רמת". המקום זוהה עם "חֲצַרְמָוֶת" המקראי (בעברית), וגם בערבית האטימולוגיה העממית היא חַצַ'ר ("הגיע") + "מוות". מנגד, כיוון שבכתובות בחצ'רמותית שם המקום הוא "חצ'רמת" 𐩢𐩳𐩧𐩣𐩩, ללא ו', ושתושבי המקום דברו שפות שמיות דרומיות ולא עברית (צפון-מערביות) או ערבית (שמיות מרכזיות), ההיסטוריון הלבנוני כמאל סליבי טען כי למעשה הבסיס הוא השם "חצ'רם" 𐩢𐩳𐩧𐩣, ואילו הסופית -וּת (בין אם נכתבה ב"ת" או ב"ות") היא סופית מקום נפוצה, ועל כן "חצ'רמות" הוא למעשה "המקום של חצ'רם". הוא הציע שהשם "חצ'רם" נגזר מהשורש ח-צ'-ר שמשמעותו "ירוק", שכן האזור מלא נאות מדבר לאורך הוואדיות ושפכיהן לאוקיינוס ההודי,<ref></ref> ועל כן המשמעות המקבילה תהיה מעין "נוה ירק".

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תימן: גאוגרפיה
מוזיאון נורמן רוקוול

מוזיאון נורמן רוקוול (באנגלית: Norman Rockwell Museum) הוא מוזיאון לאמנות בסטוקברידג', מסצ'וסטס, המוקדש ליצירתו האמנותית של האמן נורמן רוקוול. זהו ביתו של האוסף הגדול בעולם של אמנות רוקוול המקורית.

== היסטוריית המוזיאון ==
המוזיאון נוסד בשנת 1969 בסטוקברידג', מסצ'וסטס, שם התגורר רוקוול ב-25 השנים האחרונות לחייו.<ref name="nrmAbout"></ref> במקור ממוקם ברחוב הראשי בבניין המכונה בית הפינה העתיקה,<ref></ref> המוזיאון עבר למיקומו הנוכחי כעבור 24 שנים, ונפתח לציבור ב-3 באפריל 1993.<ref></ref> בניין המוזיאון הנוכחי תוכנן על ידי חתן פרס דריאהוס לשנת 2011, האדריכל רוברט א. מ. שטרן.

== אוסף המוזיאון ==
בנוסף ל-574 יצירות אמנות מקוריות של רוקוול, נמצא במוזיאון "ארכיון נורמן רוקוול" ובו אוסף של למעלה מ-100,000 פריטים שונים, הכוללים תצלומים, דואר מעריצים ומסמכים עסקיים שונים. בשנת 2014 תרם בית הספר לאמנים מפורסמים את ארכיונו, כולל רישומי תהליכים של יצירתו של רוקוול, שהיה אחד מחברי הסגל המייסדים שלו בשנת 1948, למוזיאון.<ref></ref>
"הרחצה אסורה" מאת רוקוול (1921)
עבודותיו של רוקוול במוזיאון כוללות:<ref></ref>
* "ילד עם עגלת תינוק", 1916
* "הרחצה אסורה", 1921
* "ארבע חירויות", 1943
** "חופש מפחד"
** "חופש ממחסור"
** "חופש הביטוי"
** "חופש הפולחן"
"חופש הפולחן" ציור מעשה ידי רוקוול המוצג במוזיאון
* "הולך ובא" 1947
* "שובה הביתה לחג המולד", 1948
* "יום בחייה של ילדה קטנה", 1952
* "נערה במראה", 1954
* "מבקר אמנות", 1955
* "רישיון נישואין", 1955
* "הבריחה", 1958
* "אילן יוחסין", 1959
* "הבעיה שכולנו חיים איתה", 1963
* "חיל השלום (מורשתו של ג'ון פיצג'רלד קנדי)", 1966
* "בית לחג המולד (סטוקברידג' מיין סטריט בחג המולד)", 1967

== פרסים ומענקים ==
הסטודיו של נורמן רוקוול
בשנת 2008 קיבל המוזיאון את המדליה הלאומית למדעי הרוח מטעם הקרן הלאומית למדעי הרוח.<ref></ref><ref></ref> בשנת 2016 קיבל המוזיאון מענק של 1.5 מיליון דולר מהקרן המשפחתית ג'ורג' לוקאס, אשר משמשת את "חטיבת הלמידה והמעורבות הדיגיטלית של המוזיאון ליצירת חוויות מולטימדיה".<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נורמן רוקוול
קטגוריה:זוכי מדליית מדעי הרוח
קטגוריה:מוזיאונים ביוגרפיים
קטגוריה:ארצות הברית: מוזיאונים לאמנות מודרנית
קטגוריה:מסצ'וסטס: תרבות
פיאט 514

פיאט 514 (באיטלקית: Fiat 514) היא מכונית משפחתית, בתצורת טורפדו, שהורכבה במגוון תצורות נוספות מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית פיאט אשר יוצרה בין השנים 1929–1932 באיטליה.

יוצרו 38,428 יחידות.

בנוסף, יוצרו 300 מכוניות מדגמי "פיאט 514" בספרד על ידי Hispano-Suiza בשיתוף פעולה של "Fiat Hispania" .

==תצורות==
* 4 דלתות – סדאן (טורפדו).
* 2 דלתות – סדאן (טורפדו).
* 2 דלתות – רודסטר (ספיידר). (דגמים: "514 S" (2 מושבים), "514 CA" (2 מושבים), "514 mm" (2 מושבים)
* 2 דלתות – קבריולה.
* 4 דלתות – קבריולה.
* 3 דלתות – מסחרית (דגם "514F").
* מיניבוס (דגם "Diligenza").

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="80">
קובץ:Fiat120 TrojaPalace B07. FIAT 514.jpg | "פיאט 514"
קובץ:Fiat 514 Sedan 1929.jpg | "פיאט 514" סדאן, 2 דלתות
קובץ:Fiat 514.jpg | "פיאט 514"
קובץ:Hispano 514.jpg | "פיאט 514" שיוצרה בספרד
קובץ:FIAT 514.jpg | "פיאט 514" - קבריולה
קובץ: | "פיאט 514"
קובץ:Fiat 514 S (1929) Solitude Revival 2022 1X7A0227.jpg | "פיאט 514 S", שנת 1929 - מכונית מרוץ
קובץ:Fiat 514 S 1929.jpg | "פיאט 514 S", שנת 1929 - ספיידר
קובץ:1931 fiat type 514 mm autoworld brussels.jpg | "פיאט 514 mm", שנת 1931
קובץ:Fiat 514 CA 1929.jpg | "פיאט 514 CA", שנת 1929
קובץ:Fiat 514 interior.jpg | "פיאט 514" - מבט לתא הנהג ולוח מחוונים
קובץ:Fiat 514 Van LWB 1929.jpg | "פיאט 514F" - מסחרית
קובץ: Fiat 514 Diligenza front.jpg| "פיאט 514" דגם "Diligenza" - אוטובוס (היום מיניבוס)
קובץ:Fiat 514 Diligenza.jpg | "פיאט 514" דגם "Diligenza" - אוטובוס (היום מיניבוס)
</gallery>

==ראו גם==
* פיאט 521
* פיאט 522
* פיאט 524
* פיאט 527

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1929
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות מסחריות
קטגוריה:מיניבוסים
514
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בספרד
פורבו

פורבו (בפינית: Porvoo), או בורגו (בשוודית: Borgå), היא עיר על חופה הדרומי של פינלנד, כ-35 ק"מ מזרחית לקצה הלסינקי וכ-50 ק"מ ממרכזה. זוהי אחת משש הערים הפיניות הקיימות מימי הביניים, שהוזכרה לראשונה בטקסטים מהמאה ה-14. בפורבו שוכנת הדיוקסיה של בורגו דוברת השוודית, השייכת לכנסייה האוונגליסטית לותרנית הפינית .

העיר העתיקה מהווה יעד תיירותי פופולרי, הידוע במבנים שמורים היטב מהמאה ה-18 וה-19, ובקתדרלת פורבו מהמאה ה-15. העיר העתיקה ועמק נהר פורבו מהווים אתרים חשובים היסטורית ותרבותית בפינלנד.

השפות הרשמיות בפורבו הן פינית ושוודית. ב-2014 דיברו 64.6% מתושבי העיר פינית כשפת אם, 30.1% דיברו שוודית ו-5.4% שפה אחרת.

שמה של העיר מגיע משמה של מצודה שוודית מימי הביניים השוכנת על גדות נהר פורבו, שזורם דרך העיר. השם פורבו מהווה את הגרסה הפינית של שם המצודה "בורגו" (Borgå), כאשר borg משמעו "טירה" ו-å "נהר".

==קישורים חיצוניים==

*
* 

קטגוריה:פינלנד: ערים
קטגוריה:פינלנד: ערי חוף
בית פליקס נוסבאום

בית פליקס נוסבאום (בגרמנית: Felix Nussbaum Haus) הוא מוזיאון לאמנות באוסנבריק, גרמניה, ובו מוצגות יצירות האמנות של הצייר הגרמני-יהודי פליקס נוסבאום שנרצח באושוויץ. בבניין נמצא גם חלל תצוגה, המתמקד בנושא גזענות ובחוסר סובלנות.

== מקורות ==
בשנות השמונים ביקשו במועצת העיר אוסנאבריק, גרמניה, להנציח את נוסבאום, בן העיר. תערוכה מיצירותיו, אורגנה במוזיאון היהודי בניו יורק בשנת 1985.<ref></ref> זמן קצר לאחר מכן, המוזיאון להיסטוריה של התרבות בעיר אוסנבריק הקדיש שני חדרים לתערוכת קבע ליצירותיו.<ref name="riding"></ref> בשנת 1991 החליטה מועצת העיר אוסנבריק להקדיש מוזיאון לאחד מבני העיר, פליקס נוסבאום, צייר יהודי שנרצח בשואה. בשנת 1996, הצעתו של האדריכל דניאל ליבסקינד, שכותרתה "מוזיאון ללא יציאה", זכתה בתחרות לעיצוב בשנת 1998.<ref></ref> המוזיאון החדש נחנך על ידי גרהרד שרדר, אז ראש ממשלת סקסוניה התחתונה ואחר כך קנצלר גרמניה. המוזיאון היה הפרויקט הראשון שהושלם של ליבסקינד.<ref></ref>

== עיצוב המוזיאון ==
המוזיאון החדש, שמחובר לבניין בסגנון נאו-קלאסי שבו שוכן המוזיאון באוסנבריק, הוא מבנה מודרני שמורכב משלושה אגפים (עשויים מעץ, מתכת, ובטון) שיוצרים היקף של משולש סגור, תכנון שזיכה את הבניין בתואר "המוזיאון ללא מוצא" משום שהוא בנוי כמסדרון אחד מקיף. בכך התכוון ליבסקינד שהמבנה ישקף את התסכול וחוסר התקווה שמאפיינים את ציוריו של נוסבאום. בניית ההרחבה הסתיימה בשנת 1998.
באגף האלון שוכנים יצירות האמנות של נוסבאום לפני המלחמה. האגף השני, החותך את האגף הראשון, עשוי מבטון ומכיל את הציורים שנוסבאום צייר כשהוא מסתתר מפני הנאצים. הוא מכונה "כנופיית נוסבאום", ומטרתו לעורר בלב המבקר את הרבעים הצפופים בבריסל, בהם צייר נוסבאום את יצירותיו האחרונות. האגף השלישי, אגף המתכת מציג את ציוריו של האמן שהתגלו לאחרונה.<ref></ref> בפנים המוזיאון מבוך ושבילים רבים המובילים למבוי סתום.<ref></ref> צדי המוזיאון פונים לשלוש ערים בהן למד נוסבאום אמנות: ברלין, רומא והמבורג. הצד הרביעי פונה למחנה הריכוז בו נהרג. הגלריות מאכלסות כ-160 מיצירותיו של נוסבאום.

== ביקורות ותגובות ==
על פי הטיימס, המוזיאון, ש"המנהרה הצרה והתאורה המאופקת שלו כופים אווירה של דיכוי, משתמש בבירור בדימויים של עקירה, אובדן וחוסר הבנה."<ref></ref> ג'ונתן גלנסי, מהגרדיאן, כינה זאת "יצירת מופת ... בדיאלוג אדריכלי עם הציורים התלויים על קירותיה." המלעיזים, לעומת זאת, טענו כי יצירתו של נוסבאום חזקה מספיק בפני עצמה והיא הייתה מרוויחה יותר מהצגתה במרחב נייטרלי.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיאונים ביוגרפיים
קטגוריה:אוסנבריק
קטגוריה:גרמניה: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:מבנים שתכנן דניאל ליבסקינד
רכס קלאפ (אנטארקטיקה)

רכס קלאפ או מצוק קלאפ (באנגלית: Clapp Ridge) הוא רכס צר או מצוק צר בהרי ויקטורי, באזור חוף בורכגרווינק של ארץ ויקטוריה, שבאנטארקטיקה.

אורכו של הרכס 17 קילומטרים.

הרכס מהווה את הגדה הצפונית של קרחון הנד.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הרכס ===

הרכס מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע, ועל תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1960–1964.

=== מקור השם ===

שמו של הרכס ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הרכס נקרא על שמו של ג'יימס ל. קלאפ (James L. Clapp), ששירת במחלקת חקר הקרחונים שנשלחה לחקור את האי רוזוולט מטעם התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית, בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) 1967–1968.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:2814 רכס קלאפ] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://www.adam.antarcticanz.govt.nz/nodes/view/19304 רכס קלאפ] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=123579 רכס קלאפ] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=2710&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR רכס קלאפ] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=2814&fid=antgeo_105 תצלום לוויין של אזור רכס קלאפ]
* [http://distancebetween.info/clapp_ridge מחשבון מרחקים - המרחק מרכס קלאפ לאתרים סמוכים]

== הערות שוליים ==

קלאפ
קלאפ
וילה ליברמן

וילה ליברמן (בגרמנית: Liebermann-Villa) היא מעון הקיץ לשעבר של הצייר היהודי-גרמני מקס ליברמן. היא ממוקמת על שפת אגם ואנזה בברלין. הוילה פתוחה לציבור מאז 30 באפריל 2006 ובה מוצג אוסף הציורים של ליברמן, ציורי הווילה שלו וגינת המבנה.

== היסטוריה ==
וילה ליברמן בקיץ
גן המשקיף לכיוון אגם ואנזה
שלט לזכרו של ליברמן בווילה שלו בברלין

=== מקס ליברמן ===
מקס ליברמן (1847–1935) היה מייסד, יושב ראש הזצסיון הברלינאי וראש האקדמיה הפרוסית לאמנויות ("Preußische Akademie der Künste"). הוא הודח על ידי הנאצים בשנת 1933 ונאסר. הוא צייר בווילה שלו כ-200 ציורי גן, חלקם מוצגים בסטודיו הקודם שלו בקומה העליונה.

=== הוילה ===
בשנת 1909 ליברמן קנה פיסת אדמה צרה עם גישה ישירה לחופי אגם ואנזה כדי להימלט מרעשי העיר ברלין. הוא התגורר שם במהלך הקיץ, משנת 1910 ואילך. הווילה נבנתה על ידי האדריכל פול אוטו באומגרטן. ליברמן כינה אותה "הטירה הקטנה שלו ליד האגם". הבנייה הושלמה באפריל 1910.

=== גן ===
הגן הארוך מחולק לשניים על ידי הווילה עצמה. ממרכז הווילה נשקף נוף של הדשא אל אגם ואנזה. יש טרסת גן מול הבית, המשקיפה לעבר ואנזה. מצד אחד של הדשא, יש שביל של עצי ליבנה. בצד השני, ישנם שלושה גנים מגודרים. בחלק האחורי של הווילה נמצא בית הגן וחלקת ירקות.

== מוזיאון ==
=== תערוכה קבועה ===
בסטודיו לשעבר, בקומה העליונה, ישנם כ 40 ציורים הקשורים לגן ולווילה. בקומת הקרקע מתועדים ההיסטוריה של משפחת ליברמן והבית, כולל האופן בו הנאצים אילצו את אשת ליברמן, מרתה למכור את הווילה, במחיר מוזל, שלא תאם את ערכו באותה תקופה וזאת שעות לפני שהייתה אמורה להיות מגורשת למחנה הריכוז טרזיינשטט, היא התאבדה במקום להסתכן במוות בידי הנאצים.

=== תפיסת המוזיאון ===
ציורי הגן והווילה מוצגים בתערוכת קבע במוזיאון. מיצג מולטימדיה מאת הייקו דקסל ואינגבורג פולפ פותח מבט רחב יותר עם מסמכים היסטוריים, תצלומים, הקלטות קול וסרטים אל תוך 100 שנות ההיסטוריה הסוערת של הבית והגן. כך המבקרים יכולים לחוות את השלווה והרוח התרבותית של הווילה כפי שעשה ליברמן כשגר וצייר שם.

==ראו גם==
* מקס ליברמן

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ברלין: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:מוזיאונים ביוגרפיים
פורבו (אתר)

פורבו (באנגלית: Forvo) הוא אתר המהווה מאגר של קטעי אודיו של הגיית מילים שונות ושמות שונים, במגוון שפות, במטרה להוות בסיס ללימוד שפות. את הרעיון לאתר הגה ב-2007 איסראל רונדון (Israel Rondón) הספרדי, והוא נוסד בשנת 2008. האתר Forvo.com נמצא בבעלות פורבו מדיה (Forvo Media SL) שבסיסה בסן סבסטיאן, ספרד. לפי עמוד ה"אודות" של פורבו, האתר מהווה את מדריך ההגייה הגדול ביותר באינטרנט. בשנת 2013 מגזין טיים כלל את פורבו ברשימת "50 האתרים הטובים ביותר של השנה".

קטעי האודיו באתר נוצרים על ידי המשתמשים, שיכולים גם להצביע הצבעה חיובית או שלילית על כל קטע אודיו, כדי לאפשר הופעת קטעי אודיו מאיכות גבוהה יותר – גבוה יותר ברשימת התוצאות. קטעי ההגייה עוברים גם ביקורת ועריכה על ידי צוות עורכים בהתנדבות.

האתר חושף גם API כדי שאתרים אחרים יוכלו לשלב בהם קטעים הגייה מהמאגר.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2008
קטגוריה:חברות ספרדיות
נרולי

שמן נרולי בבקבוק זכוכית שקוף
שמן נרולי הוא שמן אתרי, המופק מפריחת עץ החושחש. הריח שלו מתוק, דבש ומתכתי משהו עם פנים ירוקות וחריפות. פריחת התפוז מופקת גם היא מאותה פריחה ושתי התמציות משמשות באופן נרחב לבישום. ניתן לתאר את פריחת התפוז כריח מתוק, חם ופרחוני יותר מנרולי. ההבדל בין אופן הריח של נרולי לפריחת התפוז ומדוע מכנים אותם בשמות שונים, הוא תוצאה של תהליך המיצוי המשמש להשגת השמן מהפריחה. נרולי מופק על ידי זיקוק קיטור ופריחת תפוז מופקת באמצעות תהליך enfleurage (טכניקת ייצור שכללה טבילת חומרי גלם בחומר שומני לספיגת הריחות. היו שני סוגים שונים של enfleurage: enfleurage חם וקר. טכניקה זו הייתה בשימוש נרחב בעבר אך כיום היא נזנחה במידה רבה)

== הפקה ==
הפריחה נאספת, בדרך כלל ביד, בסוף אפריל עד תחילת מאי וצריך 1,000 ק"ג פרחים כדי להפיק ליטר אחד של השמן, לכן מחירו גבוה מאוד. השמן מופק באמצעות זיקוק אדים. תוניסיה היא היצרנית הגדולה ביותר של שמן נרולי ואחריה מרוקו.

== היסטוריה ==
זן העץ ככל הנראה התגלה במאה ה-10. בסוף המאה ה-17 אן מארי אורסיני, הדוכסית מברצ'יאנו ונסיכת נרולה שבאיטליה, הציגה את תמצית עץ החושחש כניחוח אופנתי על ידי שימוש בו לבישום כפפותיה ואמבטיה. מאז נעשה שימוש במונח "נרולי" לתיאור מהות זו. לנרולי ניחוח חריף מרענן ומובחן עם תווים מתוקים ופרחוניים.

== שימוש ==
זהו אחד השמנים הפרחוניים הנפוצים ביותר בבישום. כמו כל השמנים האתרים, נרולי גורם לרגישות והוא אלרגן ידוע בגלל התכולה הגבוהה של טרפנים ארומטיים כמו לינלול, לימונן, פרנסול, גרניול וציטראל. הוא משתלב היטב עם כל שמן הדרים, מוחלטים פרחוניים שונים ורוב הרכיבים הסינתטיים הקיימים בשוק. שמן נרולי הוא אלמנט קלאסי בעיצוב ניחוחות ואחד הנפוצים בתעשייה.

יש לו גם שימוש מוגבל בטעמים. על פי הדיווחים, שמן נרולי הוא אחד המרכיבים במתכון הסודי השמור היטב למשקה קוקה-קולה. זהו מרכיב טעם של מתכוני קולה עם קוד פתוח, אם כי יש גרסאות הרואות אותו כאופציונלי, בשל העלות הגבוהה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארומתרפיה
קטגוריה:שמנים אתריים
אלכסנדר קוציס

אלכסנדר קוציס (בפולנית: Aleksander Kotsis; 30 במאי 1836 – 7 באוגוסט 1877) היה צייר פולני. הוא יצר נופים, דיוקנאות וסצינות ז'אנריות בשילוב סגנון רומנטי וריאליסטי. רוב ציוריו קטנים.

== ביוגרפיה ==
הוא גדל סמוך לקרקוב, שם הייתה למשפחתו חווה קטנה. הם עברו לקרקוב בשנת 1846 כדי להפוך לסוחרים והוא החל את לימודיו בשנת 1850 באקדמיה לאמנויות יפות אצל וויצ'ך שטאטלר וולדיסלב לושקביץ'. אביו לא תמך בלימודיו ולכן נאלץ להמשיך לעבוד בחנותם ולקחת את שיעוריו לסירוגין.<ref></ref> בשנת 1857 החל להציג עם אגודת ידידי האמנויות. לבסוף מכר כמה ציורים ובסיוע סטטלר השיג מלגה מטעם משרד הדת והחינוך שאיפשר לו להירשם לאקדמיה לאמנויות יפות בווינה, שם למד בין היתר אצל פרדיננד גיאורג וולדמולר.

הוא חזר לקרקוב בשנת 1862 והיה מעורב בקבוצה פטריוטית שנפגשה בסטודיו של הפסל, פריס פיליפי, שהיה ממוקם בכנסיית סנט פרנסיס מאסיזי. אף שקבוצה זו התערבה במרד ינואר, קוציס בילה את רוב השנים 1862 עד 1864 בציור ציורי קיר של הכנסייה.<ref></ref>

לאחר שקיבל מלגה נוספת בשנת 1866, עבר לוורשה, ואז לפריז בשנת 1867, ואחריה לבריסל. כשחזר הביתה, הקים סטודיו ועבד ללא הרף ובילה את הקיץ בציור באוויר הפתוח בהרי הטטרה. הוא החל גם להציג באופן נרחב ברחבי פולין וצפון אירופה. לאחר 1870 הוא נסע לעיתים קרובות, ובשנת 1871 עד 1875 התגורר בעיקר במינכן, שם הציג לעיתים קרובות. הוא חלק סטודיו עם פרנץ שטריט ואנטוני קוזקייביץ' ולעיתים קרובות יצא איתם למסעות ציור בהרי בוואריה.

הוא חלק סטודיו עם חבריו אנטוני קוז'קביץ' ופרנץ שטריט ויצא איתם לטיולי ציור לאלפים הבוואריים.

בשנת 1875 הוא קיבל הצעה לקתדרה פרופסור, אך באותה שנה אובחן כחולה הפרעה מוחית חשוכת מרפא. הוא נאלץ לסרב לתפקיד ולא היה מסוגל להמשיך לעבוד.

הוא נפטר שנתיים לאחר מכן.

== גלריה ==
<gallery mode=packed heights="180">
File:W swieto MB Zielnej.jpg
File:Aleksander Kotsis - Pod wieczór.jpg
File:Aleksander Kotsis - Bachantka 1873.jpg
File:Aleksander Kotsis - Juhas na pastwisku 1868.jpg
File:Aleksander Kotsis - Nucenia wiosenne 1864.jpg
File:AleksanderKotsis.MatulaPomarli.1868.ws.jpg
File:Aleksander Kotsis - Pod wieczór.jpg
File:Aleksander Kotsis - Matula umarli.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1836
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1877
איגוד הסרטים של אמריקה

איגוד הסרטים של אמריקה (באנגלית: Motion Picture Association) הוא מוסד ללא כוונת רווח המייצג את חמשת אולפני הקולנוע הגדולים בארצות הברית ואת חברת נטפליקס, אשר הוקם בשנת 1922 כ"ארגון מפיקי הסרטים והמפיצים של אמריקה". מטרתו המקורית של האיגוד הייתה לפעול למען צמיחת תעשיית הקולנוע המקומי. בשנים 1930–1968 הפעיל האיגוד את קוד הייז אשר היווה למעשה מעין צנזורה פנימית בתעשיית הקולנוע המקומית. בשנים האחרונות הארגון פועל למען זכויות יוצרים בקולנוע ומאבק בשיתוף קבצים פיראטי.

בארגון חברים חברת נטפליקס והאולפנים סרטי יוניברסל, האחים וורנר, חברת וולט דיסני (שכוללים את אולפני המאה ה-20), סרטי פרמאונט וסרטי סוני (הכוללים גם את סרטי קולומביה). בעבר גם אולפני יונייטד ארטיסטס ו-RKO היו חברים באיגוד.

כיום עומד בראש האיגוד צ'ארלס ריבקין.

== ראו גם ==
* Entertainment Software Rating Board

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:קולנוע בארצות הברית
קטגוריה:וושינגטון די. סי.: ארגונים
קונסטנטי לאשצ'קה

קונסטנטי לאשצ'קה (בפולנית: Konstanty Laszczka; 3 בספטמבר 1865 – 23 במרץ 1956) היה פסל, צייר, גרפיקאי פולני, פרופסור ורקטור האקדמיה לאמנויות יפות של יאן מטייקו בקרקוב.

== ביוגרפיה ==

=== ראשית חייו ===
לאשצ'קה נולד למשפחה חקלאית גדולה במסוביה, בנם של אנטוני לאשצ'קה ואשתו קטרז'ינה, מכפר קופצה. כישרונו התגלה לראשונה על ידי בעלי האדמות, שנתנו חסות ללימודי האמנות בוורשה בשנת 1885 בהדרכתם של יאן קרינסקי ולודוויק פירוביץ'.

זמן קצר מאוחר יותר קיבל לאשצ'קה מלגה מטעם ה"אגודה הפולנית לאמנות חזותית" ונסע לפריז בשנת 1891. בעודו בצרפת, הוא למד באקדמיה לאקול נשיונל סופייר דה ביו-ארט. הוא קיבל הוראות מאמנים כמו ז'אן-אנטואן מרסי וז'אן ליאון ז'רום. הוא היה מעורב גם בתנועת האמנויות של פולוניה הצרפתית. בשנת 1897 חזר לאשצ'קה לפולין והפך למורה בוורשה.

בשנת 1899, בהזמנתו של הצייר יוליאן פלאט, התיישב לאשצ'קה בקרקוב שם הפך לפרופסור באקדמיה לאמנויות. בשנים 1900–1935 הוא היה מנהל מחלקת הפיסול שם.

=== קריירה מקצועית ===
בהיותו בקרקוב, קונסטנטי לאשצ'קה התיידד עם סטניסלב ויספיאנסקי וליאון ויצ'ולקובסקי. הוא היה אחד החברים המייסדים של אגודת האמנים הפולנים אגודת שטוקה, עם הפילוסופיה האסתטית של תנועת פולין הצעירה. בין תלמידיו היו: סטניסלב ג'קובסקי, בולסלאב ביגאס, פרנצ'ישק מנצ'ינסקי ואולגה נייבסקה, בין היתר. בשנים 1900–1910 הוא גם שיתף פעולה כמעצב גרפי ופסל עם מפעל הקרמיקה של יוזף נידויצקי בדבניקי הסמוכה. בנו, בוגדן לאשצ'קה, הפך לאדריכל ופעיל של חברת הטטרה הפולנית.

לאשצ'קה נפטר בקרקוב בסוף התקופה הסטליניסטית ונקבר שם בבית הקברות ברקוביצקי.

בעבודתו קונסטנטי לאשצ'קה הלך אחרי מורו הפסל הצרפתי אוגוסט רודן. <ref></ref> ההשפעה ניכרת ביותר בסדרה של פיסולי עירום נשי, מפוסלים סביב תחילת המאה ומבוססים על נושאים סימבוליים. הפסל הקדום ביותר שנקרא "זימה" נוצר בשנת 1895. מאוחר יותר, לאשצ'קה יצר יותר עירומים נשיים המביעים רגשות, כמו "צער"בשנת 1901, ו"זסמוקונה "(המום בעצב) 1901–1902.

הקשר שלו עם תנועת האר-נובו נבע מפסלים כמו "לנצח" בין השנים 1896–1897, "נוסטלגיה" (1903) ו - בהשראת אדוורד מונק - "הצעקה" מ -1902. הוא התמקד בעיקר בפיסול, אך גם צייר דיוקנאות, עיצב מדליות, מדליות דיוקנאות ולוחות מדי פעם.

בתקופה המאוחרת של הקריירה האמנותית שלו הוא התחיל להתעניין בקרמיקה, עם נושאים השואבים נושאים דתיים, עממיים ובעלי חיים.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">

File:Anioł Zemsty.jpg | מלאך הנקמה
File:European bison (relief), 1936 designed by Konstanty Laszczka, 7 Komorowskiego street, Krakow, Poland.jpg | ביזון ארופאי
File:Konstanty Laszczka.jpg | האמן והפסל
File:Studenci i studentki w pracowni profesora Konstantego Laszczki.jpg | שעור בפיסול
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסלים פולנים
קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:ילידי 1865
קטגוריה:נפטרים ב-1956
קתי לי קרוסבי

קתי לי קרוסבי (באנגלית: Cathy Lee Crosby; נולדה ב-2 בדצמבר 1944, בלוס אנג'לס, קליפורניה) היא שחקנית אמריקאית.

== ביוגרפיה ==
קרוסבי נולדה ב-2 בדצמבר 1944, בלוס אנג'לס, קליפורניה. אביה היה תסריטאי ופזמונאי ואמה הייתה שחקנית. היא האמצעית מבין שלושה ילדים. בילדותה הצטיינה בטניס, ספורט אותה למדה מגיל שתים עשרה.

ב-1968 היא סיימה את הלימודים באוניברסיטת דרום קליפורניה עם תואר בפסיכולוגיה.

== קריירה ==
כטניסאית מקצועית היא שיחקה באליפות וימבלדון, אך לאחר זמן מה היא עזבה תחום זה. הופעתה הראשונה הייתה בסדרה . בין השנים 1980 ו-1984 הגישה, ביחד עם ג'ון דייווידסון ופראן טארקנטון תוכנית בשם זה לא יאומן! . הופיעה בתפקידי אורח בסדרות, כגון הוואי חמש-אפס והרדקסל ומקורמיק . 

=== חיים אישיים ===
בגיל 21 התחתנה, אבל התגרשה בתוך שנתיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:טניסאיות אמריקאיות
קטגוריה:מיזורי: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1944
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
ב.מ.וו Z4

ב.מ.וו Z4 (באנגלית: BMW Z4) היא מכונית ספורט בתצורת קופה ורודסטר שמיוצרת על ידי יצרנית המכוניות הגרמנית ב.מ.וו. היא הוצגה לראשונה בשנת 2003.<ref></ref> היא גם הדור הרביעי בסדרת Z של ב.מ.וו.

== דורות ==
=== הדור הראשון E85 ו-E86 ===
הדור הראשון של ב.מ.וו Z4 היה ידוע כ-E85 בצורת רודסטר ו-E86 בצורת קופה. הוא תוכנן על ידי מעצב ה-ב.מ.וו הדני אנדרס ווארמינג.

העיצוב של ה-Z4 התייחס לביקורות רבות על ה-Z3 הקודם, היא הייתה גדולה יותר והציגה שלדה קשיחה ומשמעותית. ה-Z4 היה זמין בתחילה כרודסטר בלבד, אך גרסת קופה הושקה רשמית בשנת 2006. הדגם האחרון יצא מקו הייצור ב-27 באוגוסט 2008 במפעל בספרטנבורג.

=== הדור השני E89 ===
הדור השני של ה-Z4 הוכרז ב-13 בדצמבר 2008 והופיע לראשונה בתערוכת הרכב של דטרויט בחודש שלאחר מכן.<ref></ref> זהו הדגם הראשון מסדרת Z שהשתמש בכיסוי קשיח נשלף ומשמעותו שכבר לא היו גרסאות רודסטר וקופה נפרדות של המכונית. החלק העליון עשוי מעטפת אלומיניום קלה משני חלקים ונדרש 20 שניות להפעלה הגג. הייצור הועבר מספרטנבורג שבארצות הברית לרגנסבורג שבגרמניה.

=== הדור השלישי G29 ===
ה-G29 Z4 הוא הדור השלישי והנוכחי של ה- Z4 ונחשף ב-23 באוגוסט 2018.<ref></ref> הוא עושה שימוש חוזר בגג הממיר הרך שנמצא ב-E85 Z4 במקום בקשיח, נשלף בתוך 10 שניות. ה-G29 Z4 חולק גם את הפלטפורמה שלו עם הדור החמישי של טויוטה סופרה ומיוצר באותו מפעל כמו הסופרה. בשנת 2019 היא הגיעה לישראל החל מ-359,000 שקל.<ref></ref>

== גרסאות מרוץ ==
לב.מ.וו Z4 יש שתי גרסאות מרוץ:

=== ב.מ.וו GT3 Z4 ===
היה מודל שיוצר בין השנים 2010–2015 בשביל מרוצים, הספק המנוע שלו מגיע ל-384 כ"ס. והוא זכה בכמה אליפויות בעולם.

=== ב.מ.וו GTE Z4 ===
יוצר בין השנים 2013–2015 כדי להתחרות בסדרת המרוצים האמריקאית לה מאן.

== ראו גם ==
* ב.מ.וו
* ב.מ.וו סדרה Z

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

Z4
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2002
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בארצות הברית
אלכסנדר לסר

אלכסנדר לסר (בפולנית: Aleksander Lesser; 13 במאי 1814 – 13 במרץ 1884) היה צייר, מאייר, מבקר אמנות וחוקר חובב עתיקות יהודי-פולני.<ref></ref>

== קורות חייו ==
אלכסנדר לסר נולד בוורשה בשנת 1814 ללוי לסר (1791–1870), סוחר ובנקאי מפורסם, ורוזה לונשטיין (1790–1840). לימודיו הרשמיים של לסר בציור החלו בליסאום בוורשה בהנהלת אלכסנדר קוקולר לפני שהמשיך בפקולטה לאמנויות באוניברסיטה המלכותית בוורשה בשנים 1830–1831 בהנהלת אנטוני ברודובסקי, הצייר הרומנטי הפולני.<ref></ref>

אוניברסיטה זו נסגרה על ידי השלטונות הרוסיים האימפריאליים לאחר המרד הפולני בשנת 1831.

לכן בין השנים 1832–1835 המשיך לסר את לימודיו באקדמיה לאמנויות בדרזדן, שם למד אצל מוריץ רטש וקרל כריסטיאן פוגל פון פוגלשטיין. בין השנים 1836–1846 למד לסר במינכן אצל פטר קורנליוס, היינריך הס ויוליוס שנור פון קרולספלד. אנשים אלה היו נציגים בולטים של הרומנטיקה הגרמנית שקראו לעצמם תנועת הנצרתיים.

== קריירה ==
לסר חזר לוורשה בשנת 1846, שם זכה לשבחים רבים על התייחסותו לנושאים היסטוריים ודתיים (בעיקר נוצרים), וכן על דיוקנאותיו וסצינות הז'אנר שלו. רבים מציוריו, כולל "ההגנה על טרמבובלה" 1840, פורשו על ידי המבקרים והציבור כאלגוריות על המאבק הפולני לעצמאות.

לסר החל לתת מקום חשוב יותר לנושאים היהודיים ביצירתו בשנות ה-60 של המאה ה-19, ובכך הפך לאחד האמנים הראשונים שצייר סצנות מההיסטוריה היהודית המודרנית של פולין. בנוסף, לסר החל לצייר ולשרטט סצינות מההיסטוריה היהודית הפולנית בעידודו של יואכים ללוול, היסטוריון ותומך בעצמאות פולין שחי בגלות.<ref></ref>

בשנת 1860 היה לסר מייסד שותף של החברה לעידוד האמנויות היפות, ארגון שמטרתו לקדם אמנות בין האמנים והחברה הרחבה (הארגון פועל גם בהווה). לסר היה חבר בוועד הפועל של ארגון זה בין השנים 1864–1883, והוא כיהן בוועדה לתולדות האמנות באקדמיה לאמנויות ומדעים בקרקוב החל משנת 1878.

לסר נפטר בשנת 1884 בגיל 69.

עבודותיו ממוקמות בעיקר במוזיאון הלאומי בוורשה (יותר מ־436 פריטים), במוזיאון הלאומי בקרקוב ובאוספים בפוזנן ולבוב.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Aleksander Lesser - Jadwiga przypatrująca się wjazdowi Jagiełły na zamek krakowski.jpg
File:Aleksander Lesser - Kopernik na łożu śmierci.jpg
File:Aleksander Lesser - Młodość Bolesława Krzywoustego.jpeg
File:Burial of victims of Polish patriotic manifestations in Warsaw 1861.PNG
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים יהודים
קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:ילידי 1814
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1884
שלמה גינוסר (עיתונאי)

שלמה גינוסר (1935–2007) היה עיתונאי ישראלי.

==ביוגרפיה==
גינוסר נולד בכפר סבא, למד בבתי הספר "אוסישקין" ו"כצנלסון". היה חבר בתנועת השומר הצעיר והתגייס לנח"ל. למד היסטוריה ויחסים בין-לאומיים באוניברסיטה העברית בירושלים והחל לעבוד כעיתונאי ב"על המשמר". בין משימותיו הראשונות הייתה נסיעה לברית המועצות, כחלק מן המשלחת הישראלית לפסטיבל הנוער והסטודנטים השישי, שנערך במוסקבה.

בשנת 1970 עבר לעבוד בעיתון "דבר", תחילה מונה לכתב באירופה כשמרכז עבודתו בלונדון, שם פגש את רעייתו, שלומית. בין היתר נסע ככתב לצפון אירלנד בימי שיא הסכסוך במקום. אחר כך שימש כתב פרלמנטרי בכנסת, כתב מדיני, ועורך המוסף לשבת, ועבד בעיתון עד לסגירתו ב-1995. בשנת 1979 קיבל את פרס סביסלצקי על עבודה עיתונאית פרלמנטרית. 

בתחילת שנות ה-2000 חלה בסרטן, הוא טופל בתרופה שעיכבה את התפשטות הסרטן והאריכה את חייו, שהייתה בסל הבריאות, אבל לא לחולים מסוגו. קופת-החולים ומשרד הבריאות סירבו לבקשותיו לממן לו את התרופה, והוא נאלץ לשלם על הטיפול מכיסו. הוא יצא למאבק משפטי בו זכה, אך המדינה וקופת חולים כללית הגישו ערעור על פסק הדין. גינוסר נפטר במרץ 2007.

לאחר מותו, בשנת 2008, יצא לאור בהוצאת כרמל ספר בשם "ברית מילים" ובו מבחר מרשימותיו.

==ממאמריו==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==
* דניאל בלוך, [https://dannybloch.wordpress.com/2007/03/31/שלמה-גינוסר-זל-–-עיתונאי-גנטלמן-ולוחם/ שלמה גינוסר ז"ל – עיתונאי, ג'נטלמן ולוחם אמיץ], 31 במרץ 2007

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי תיכון כצנלסון
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל דבר
קטגוריה:סגל על המשמר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
וינטון קלי

וינטון צ'ארלס קלי (באנגלית: Wynton Kelly; 2 בדצמבר 1931 – 12 באפריל 1971) היה פסנתרן ומלחין ג'אז אמריקאי. הוא היה ידוע בנגינה ה"תוססת" שלו, בהשפעות הבלוז, וכאחד המלווים הגדולים בתולדות הג'אז וההארד בופ בפרט.

== ביוגרפיה ==
קלי החל לנגן באופן מקצועי בגיל 12. כשהיה בן 19 בערך הפך להיות מוכר יותר כמלווה של הזמרת דיינה וושינגטון וכחבר בהרכב של החצוצרן האגדי דיזי גילספי. התקדמות הקריירה שלו נקטעה בעקבות שירותו בצבא ארצות הברית למשך שנתיים. לאחר מכן קלי חזר לוושינגטון ולגילספי, וניגן עם מנהיגי הרכבים אחרים. במהלך השנים הבאות, ליווה את הנגנים קנונבול אדרלי, ג'ון קולטריין, האנק מובלי, וס מונטגומרי, סאני רולינס, ואת הסולניות בטי קרטר, בילי הולידיי ואבי לינקולן.

קלי משך את תשומת לב במסגרת פעילותו בהרכב של מיילס דייוויס משנת 1959 והשתתף בהקלטת האלבום "Kind of Blue", המוזכר לעיתים קרובות כאלבום הג'אז הנמכר ביותר בכל הזמנים.<ref name="Light">Light, Alan (January 27, 2010) [http://www.time.com/time/2006/100albums/0,27693,Kind_of_Blue,00.html "All-Time 100 Albums: Kind of Blue"]. Time.</ref> לאחר שעזב את דייוויס בשנת 1963 ניגן קלי עם הטריו שלו, שהקליט בכמה לייבלים והופיע ברחבי ארצות הברית והעולם. מאז הקריה שלו החלה לדעוך, והוא התקשה למצוא עבודה. קלי, שהיה ידוע כחולה אפילפסיה, נפטר בחדר מלון בקנדה בעקבות התקף, הוא היה בן 39 במותו.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.jazzdisco.org/wynton-kelly/ דיסקוגרפיה], באתר jazzdisco.org
* [https://web.archive.org/web/20120415175628/http://www1.icnet.ne.jp/au_discography/wk.htm דיסקוגרפיה עם תמונות]
* [http://www.wyntonkelly.com/ וינטון קלי בסמלי הג'אז] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקאי ג'אז
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:נפטרים מאפילפסיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1971
Selena Remembered

Selena Remembered (סלינה מוזכרת) הוא אלבום וידאו של הזמרת המקסיקנית-אמריקאית סלינה, אשר יצא לאור ב-1 באפריל 1997 בגרסת VHS וכמה שנים מאוחר יותר יצא גם כ-DVD.<ref></ref> בווידאו מספר הבמאי והמפיק אדוארד ג'יימס אולמוס על הרגעים המיוחדים ועל הדברים שעזרו לסלינה וללהקתה לפרוץ באמריקה הצפונית.

בנוסף, ה-DVD יצא גם בגרסת דיסק הכוללת את כל תוכן הווידאו בגרסת אודיו.

== רשימת רצועות ==
{| class="wikitable"
|-
! style="text-align:center;"|#
! style="text-align:center;"|Title
|-
|1
|Music Legend
|-
|2
|The Beginning
|-
|3
|Tejano Superstar
|-
|4
|The Label Deal
|-
|5
|Evolution
|-
|6
|Entre A Mi Mundo
|-
|7
|The Breakthrough
|-
|8
|Amor Prohibido
|-
|9
|Selena's World
|-
|10
|Dreaming of You
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי וידאו מ-1997
קטגוריה:אלבומי סלינה
קטגוריה:אלבומי אוסף וידאו קליפים
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי א.ב. קינטנייה
קטגוריה:אלבומי חברת EMI לטין
בדל של אור

בדל של אור הוא שמו של אלבומם המשותף של דודו טסה וברי סחרוף, אשר יצא ב-11 בדצמבר 2020, במהלך מגפת הקורונה.

== רקע ==
האלבום הוא אלבום הפתעה שהופץ ללא הודעה מוקדמת ומבלי שפורסמו סינגלים מתוכו קודם ליציאתו. יום לפני שיצא רשמית, פרסם דודו טסה בעמוד הפייסבוק שלו פוסט שבו תייג את ברי סחרוף, וכתב: "הלו ברי, ער?". בתגובה השיב לו סחרוף "אהה".<ref></ref> הפוסט שימש למעשה טיזר לאלבום שיצא למחרת ב-11 בדצמבר 2020.

את האלבום פותחת רצועה אינסטרומנטלית בשם "קרטאש" על שמה של אחת מהשכונות היהודיות באיזמיר שבטורקיה, עיר הולדתו של סחרוף. שאר שירי האלבום אינם אינסטרומנטליים, ומילותיהם נכתבו בידי גלעד כהנא ("ראי איזה פלא", "כל שנוצץ (בר סיכון לנפילה)" ו"מה אספר לך") ואלי אליהו ("הכי קרוב שיש", "הרגעים האחרונים של האור" ו"לעת ערב") במשותף עם טסה. "על פי הבאר" שחותם את האלבום נכתב בידי אהוד בנאי שאף מתארח בסיומו. אל שמונת הקטעים המקוריים צורפה גרסת כיסוי לשיר בערבית "יא בא לא" (يابا لا) שכתבו האחים מנסור ועאסי רחבאני עבור הזמרת הלבנונית פיירוז.

האלבום הוקלט ברובו בישראל, באולפן של טסה ("הטריטוריה של באנדי") כשאל סחרוף וטסה הצטרפו בנגינה דן מאיו (תופים), ניר מימון (בס ב"ראי איזה פלא"), אריאל קסיס (סינתיסייזר ב"קרטאש" והרמוניום ב"מה אספר לך" ו"על פי הבאר"), ספי ציזלינג (חצוצרה ב"כל שנוצץ", "הרגעים האחרונים של האור" ו"על פי הבאר"), יוני דרור (חליל ב"יא בא לא"), ישי דנוך (סינתיסייזר ב"יא בא לא") ואפרת בן צור בקולות (בשירים "הכי קרוב שיש" ו"לעת ערב"). בנוסף, הוקלטה תזמורת כלי מיתר טורקית באיסטנבול.<ref></ref>

ב-15 בדצמבר יצא הסינגל "ראי איזה פלא" בליווי וידאו קליפ מונפש.

ב-2 בפברואר 2021, יצא הסינגל השני מהאלבום "הכי קרוב שיש". הסינגל יצא בליווי קליפ בכיכובו של ששון גבאי, ובנו, אדם גבאי.

שם האלבום נלקח משורה מהשיר "הרגעים האחרונים של האור": "מעל ראשי בדל של אור, לאן הולכים מכאן".

== ביקורות ==
כבר בצאתו, זכה האלבום לביקורות חיוביות ממבקרי המוזיקה. אמיר שוורץ מ-ynet טען כי האלבום הוא "כנראה המתנה הכי גדולה שחובבי הרוק הישראלי יכלו לבקש – וגם לקבל - לחג האורים". דודי פטימר ממעריב אונליין תיאר את האלבום כ"האלבום הכי טוב שיצא השנה" ו"אחד האלבומים הטובים בכל הזמנים". נדב מנוחין מוואלה! NEWS אמר כי האלבום הוא "מרשים וגדול מסך חלקיו, אפקטיבי ומהנה מאוד, ובאיזשהו מקום - פשוט מתנה להתנחם בה בשלהי השנה האיומה שמתקרבת סוף-סוף אל תומה", אך "לא מאוד מפתיע". מיקי נירון ממאקו כתב כי "אפשר לקבוע די בקלות שמדובר באלבום הישראלי הכי טוב שיצא כאן השנה".

יוסי חרסונסקי העניק לאלבום ארבעה וחצי כוכבים ואמר: "שני יוצרים שהשאירו אגואים מחוץ לאולפן, וחברו למוזיקה שנותנת את התמצית של שניהם במעין לכידות אומנותית עילאית."<ref></ref>

== רשימת שירים ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!עולם
|11 בדצמבר 2020
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
| rowspan="2" |נענע דיסק • הליקון
|<ref></ref>
|-
!ישראל
|מאי 2021
|תקליט
|<ref></ref><ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2020
קטגוריה:אלבומי ברי סחרוף
קטגוריה:אלבומי דודו טסה
קטגוריה:אלבומי הפתעה
קטגוריה:אלבומים משותפים
קטגוריה:אלבומי חברת נענע דיסק
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון
בית הכנסת של ורליץ

בית הכנסת של ורליץ הוא בית כנסת ששוכן על גבעה מלאכותית בקצה המזרחי של ממלכת הגנים של דסאו-ורליץ. בית הכנסת הוא אתר מורשת עולמית של אונסק"ו משנת 2000.
== היסטוריה ==
הדוכס לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו, חסיד עידן הנאורות, הקים את בית הכנסת בשנת 1790 כביטוי למדיניות הסובלנות הדתית שלו, אך גם כקישוט לגינותיו. בית הכנסת הקודם נהרס במהלך שיפוצה של ורליץ. בית הכנסת היה היחיד בעיירה הזעירה ורליץ, ושימש את הקהילה היהודית שלה בעידן בו יהודים התגוררו בנסיכויות הגרמניות באישורו של הנסיך (במקרה זה: דוכסות אנהלט-דסאו).

בית הכנסת תוכנן על ידי פרידריך וילהלם פון ארדמנסדורף, אדריכל החצר של הדוכס, שעיצב אותו על פי העתיק בטיבולי שבאיטליה.

שנים עשר פילסטרים מעטרים את החלק החיצוני. דלת אחת הובילה לקומת הקרקע אל החדר שמול ארון הקודש והשנייה לגלריה החצי עגולה שנתמכה על ידי שישה עמודים בסגנון הסדר הדורי. הבימה הייתה במרכז הבניין. יש שנים עשר חלונות עגולים מתחת לקו הגג. הגג הוא חרוטי. המרתף הכיל מקווה ותנור לחימום המים.

בית הכנסת הוכרז כאנדרטה לאומית בשנת 1937. למרות שהמבנה ניזוק קשות במהלך פוגרום ליל הבדולח הנאצי בשנת 1938, הצליח הנס הלרווורדן, מנהל הפארק, להציל אותו מהרס, ואיבד עקב כך את מקום עבודתו. בשנת 2003 החל שיחזור של בית הכנסת וכיום הוא משמש כמוזיאון קטן המציג את ההיסטוריה של הקהילה היהודית בוורליץ.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרמניה: בתי כנסת
קטגוריה:גרמניה: מוזיאונים להיסטוריה
קטגוריה:סקסוניה-אנהלט
בית הכנסת בלוקסמבורג

בית הכנסת בלוקסמבורג (בלוקסמבורגית: Synagog Stad Lëtzebuerg) הוא בית כנסת יהודי בעיר לוקסמבורג, לוקסמבורג. בית הכנסת בעיר נהרס על ידי הנאצים בזמן השואה. מבנה חדש נבנה לאחר המלחמה.

== היסטוריה ==
=== בית הכנסת הראשון ===
בית הכנסת הראשון בעיר לוקסמבורג נוסד בשנת 1823 ברחוב דו פטיט-סמינייר (כיום רחוב דה לה קונגרס).<ref>J. Goedert 2001 S. 44</ref> הרב שמואל הירש כיהן כרב הראשי הראשון בשנת 1843. בית הכנסת עבר למיקום אחר בשנת 1891 והוחלף על ידי הקונגרס דה נוטרדאם.<ref>Laurent Moyse 2011, S. 145. De Verkafspräis louch bei 20.000 Lëtzebuerger Frang.</ref> במקום זה הותקנה אנדרטה לזכר שואת יהודי לוקסמבורג ב־17 ביוני 2018.

=== בית הכנסת השני ===
בית הכנסת השני (1894–1943).
בשנת 1894 הוקם בית כנסת חדש בפינת רחוב נוטרדאם ורחוב אלדרינגן.<ref>Den Deel vun der Ënneschtgaass dee vum Boulevard Royal bis bei d'Chimaysgaass geet, huet deemools rue Marie-Thérèse geheescht - net ze verwiessele mat der avenue Marie-Thérèse. De weideren Deel vun der Ënneschtgaass bis bei d'Kathedral war d'rue Notre-Dame. Dat gesäit een ë.&nbsp;a. gutt op dësem Plang vun 1890.</ref> הוא תוכנן על ידי האדריכלים הגרמנים לודוויג לוי וצ'ארלס ארנדט, שפיקחו גם על הבנייה. בית הכנסת נבנה בסגנון נאו-מורי בדומה לבית הכנסת הגדול של פירנצה. היה בו מקום ל-300 אנשים, 150 למתפללים גברים, 120 למתפללות ו-30 מושבים למקהלה ולתלמידי בית הספר. הוא נפתח ב-28 בספטמבר 1894 על ידי הרב הראשי יצחק בלומנשטיין, חברי הממשלה וחברי מועצת העיר.<ref name=":0">Plack (2018) op der Fassade vum Ministère de l'éducation nationale et de la formation professionnelle</ref> במאי 1941 בית הכנסת חולל על ידי הגסטפו ונהרס בהדרגה עד 1943. הקהילה התקשתה למצוא חברה שתהיה מוכנה לעשות את התיקונים הדרושים.<ref>Laurent Moyse 2011, S. 186.</ref>
מצעד [[נאצי ליד בית הכנסת בלוקסמבורג ב-1941. בית כנסת זה נהרס בשנת 1943.]]
=== בית הכנסת השלישי ===
לאחר מלחמת העולם השנייה תוכניות לבניית בית כנסת שלישי הוגשו על ידי האדריכלים ויקטור אנגלס ורנה מאילייט. חלונות בית הכנסת תוכננו על ידי פרנץ קינן.

הבנייה החלה ב-12 ביוני 1951 בשדרת מונטריי. בית הכנסת נחנך ב-28 ביוני 1953 על ידי הרב הראשי צ'ארלס לרמן בנוכחות ז'אן, דוכס לוקסמבורג.

בנובמבר 2018 הוצב לוח הנצחה במקום בו עמד בית הכנסת שנהרס ברחוב נוטרדאם.<ref></ref>

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

לוקסמבורג
קטגוריה:לוקסמבורג (עיר): מבנים
לוקסמבורג
קטגוריה:זיכרון השואה
פתאום אבא

פתאום אבא (בספרדית: Soltero con hijas) היא טלנובלה מקסיקנית, משנת 2019 בכיכובם של ונסה גוזמן וגבריאל סוטו.

ניקו הוא רווק שלא מאמין באהבה ובנישואים. שכנתו ויקטוריה רוצה להקים משפחה, אבל היא אינה יכולה ללדת, וצערה גובר כשבעלה לעתיד מבטל את חתונתם יום לפני האירוע.

ניקו קשור לאחותו כריסטינה ולשלוש בנותיה(קמילה, אלכסה וסופיה). כאשר אחותו ובעלה נהרגים בתאונת דרכים ניקו, בן משפחתן היחיד, לוקח אותן אליו. אין לו מושג כיצד לעשות זאת וויקטוריה עוזרת לו. ניקו לומד בדרך זו על ערכן של משפחה ואהבה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.facebook.com/vivatv.il/posts/965034623931103/ פתאום אבא], בערוץ ויוה

קטגוריה:טלנובלות מקסיקניות
קטגוריה:סדרות ערוצי ויוה וויוה פלוס
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בשפה הספרדית
לאופולד לופלר

לאופולד לופלר, (בפולנית: Leopold Löffler; 27 באוקטובר 1827 – 6 בפברואר 1898) היה צייר ריאליסטי פולני של התקופה הרומנטית המאוחרת. הוא היה צייר פופולרי במחצית השנייה של המאה ה-19 כשפולין הייתה מחולקת ותחת שלטון זר.<ref></ref>

== ביוגרפיה ועבודתו ==
לאופלר נולד ב־27 באוקטובר 1827 בז'שוב בזמן השליטה האוסטרית, בנו של קצין מינהלי יאן לופלר ואשתו דומיסלה לבית דוברובסקה. אביו היה מנהל משרד בעיר לפני שהעביר את משפחתו ללבוב במטרה להיכנס לתפקיד מזכיר המחוז. ליאופולד למד בבית הספר ברדימנו, שם היה דודו פיליפ לופלר מנהל. עם סיום לימודיו הוא נרשם למחלקה לפילוסופיה של אוניברסיטת לבוב. בערך באותה תקופה הוא גילה מחדש את התעניינותו בציור ובשנת 1845 עזב את פולין המחולקת לווינה, כדי להמשיך בלימודיו באקדמיה לאמנויות שם.<ref name=":0"></ref>

במשך 30 השנים הבאות גר לופלר מחוץ לפולין, בעיקר באוסטריה, אך גם במינכן ובפריז, שם המשיך את לימודיו באקדמיות המקומיות לאמנות.

גליציה, בה התגוררה משפחתו, הפכה למחוז המזרחי ביותר של האימפריה ההבסבורגית. לופלר החל קריירה מצליחה כאמן, וצייר סצינות קרב עבור הארכידוכס רודולף בין שאר המשימות היוקרתיות. עבודתו זכתה להערכה רבה על ידי אנשי החצר של פרנץ יוזף הראשון מאוסטריה. בשנת 1866 הפך לחבר באקדמיה לאמנויות בווינה. עם זאת, לופלר עזב את בירת האימפריה לקרקוב בשנת 1877, לאחר שהוזמן על ידי יאן מטייקו לכהן כפרופסור בבית הספר לאמנויות יפות. המוסד התרחב בשנת 1873 כמוסד עצמאי להשכלה גבוהה. בין תלמידיו הבולטים היו אמני העתיד של תנועת פולין הצעירה, כולל סטניסלב ויספיאנסקי, ליאון קובלסקי וּויצ'ך וייס.

הוא נפטר בקרקוב ב־6 בפברואר 1898 בגיל 70.

== מחלוקת ==
אף על פי שליאופולד לופלר החשיב את עצמו כתומך גדול בחופש ובריבונות לאומית, לפחות חלק מעבודותיו שצוירו לחצר המלכות האוסטרית מהללות גם את הניצחונות הצבאיים של ההבסבורגים על מדינות פחות ברות מזל.<ref name=":0" />

בשנת 1860 הפיק לופלר ציור זירת קרב עבור הארכידוכס רודולף, שהראה את הקיסר המנצח רודולף הראשון מגרמניה בשנת 1278, שהשמיד את השליט הצ'כי אוטוקאר השני של בוהמיה בקרב על מרצפלד.<ref></ref> הקרב הוכרע עקב מתקפה מהמארב, מעשה לא מכובד לפי כללי האבירות.

ההפסד לקח את תקוות החופש הצ'כית במשך מאות שנים.

תיאורים אמנותיים כאלה, המונעים אידאולוגית של ההיסטוריה האימפריאלית של אוסטריה-הונגריה לא תרמו לפופולריות של לופלר בארץ מולדתו תחת שליטה זרה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="170">
File:Anna Dorota Chrzanowska in Trembowla.JPG
File:Leopold Löffler-Radymno Die Braut.jpg
File:Leopold Löffler Edler von Radymno - Rudolf von Habsburg in Lebensgefahr - 3712 - Kunsthistorisches Museum.jpg
File:Po napadzie Tatarow.jpg
 File:Leopold Loeffler Dziewczynka z ksiazka.jpg
File:Leopold Loeffler - Portret kobiecy 1851.jpg
File:Casimir the Great by Leopold Löffler.PNG
File:Leopold Löffler Der Fliegenfänger 1858.jpg
File:Leopold Loeffer - Artist at work 1.jpg

</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים פולנים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1827
קטגוריה:נפטרים ב-1898
רותם חטואל

רותם חטואל (נולד ב-12 באפריל 1998) הוא כדורגלן ישראלי, המשחק בעמדת הקיצוני והחלוץ בהפועל באר שבע מליגת העל ובנבחרת ישראל.

== קריירת מועדונים ==
חטואל נולד וגדל בחצור הגלילית, כבן למשפחה בת ארבעה ילדים. מגיל תשע עד גיל 14 גדל והתחנך בקבוצת הנוער של מכבי חיפה, ממנה עבר לקבוצת הנוער של עירוני קריית שמונה. ב-22 באפריל 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בהפסד 2–3 להפועל רעננה. ב-30 ביולי הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה, בניצחון 0–4 על הפועל עכו במסגרת גביע הטוטו.

ב-29 בינואר 2019 עבר בהשאלה להפועל עכו מהליגה הלאומית.

ב-8 באוגוסט 2019 חתם חטואל בהפועל רמת השרון, אך כחודש וחצי לאחר מכן שוחרר וחתם בהפועל אום אל-פחם. ב-6 בפברואר 2020 חתם במכבי אחי נצרת, ובאותה עונה הבקיע שמונה שערים בכל המסגרות.

ב-12 באוגוסט 2020 חזר חטואל לליגת העל כאשר חתם בהפועל באר שבע. במהלך העונה היה שותף לעלייתה של הקבוצה בשלב הבתים בליגה האירופית והבקיע את שער הניצחון במשחק מול הקבוצה הצרפתית ניס. ב-20 ביוני 2022 האריך את חוזהו בקבוצה בשלוש שנים נוספות.

== נבחרות ישראל ==
חטואל רשם חמש הופעות במדי נבחרת נוער ב' של ישראל עד גיל 18, ושתי הופעות במדי נבחרת הנוער עד גיל 19.

ב-25 בספטמבר 2022 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל הבוגרת על-ידי המאמן הלאומי אלון חזן, וב-27 בספטמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה כשפתח בהרכב במשחק הידידות מול מלטה, שהסתיים בהפסד בחוץ 1–2.

== תארים ==
;הפועל באר שבע
* גביע המדינה: 2021/22
* אלוף האלופים: 2022

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:חצור הגלילית: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998
לוק נוריס (שחקן)

לוק נוריס (באנגלית: Luke Norris; נולד ב-3 ביוני 1985) הוא שחקן אנגלי, הידוע בעיקר מהופעתו בתפקיד ד"ר דווייט אניס בסדרה "פולדארק".

==ביוגרפיה==
נוריס נולד ברומפורד שבצפון לונדון. הוא נשוי לשחקנית ג'ואנה הורטון, ולהם שני ילדים.

ב-2008 הופיע נורטון בתפקיד קטן בסרט "הדוכסית". בטלוויזיה השתתף בתפקידי אורח בסדרות כגון "קרועים", "סקינס" ו-"Our World War". ב-2015 החל לגלם את דמותו של הרופא ד"ר דווייט אניס בסדרה "פולדארק", והופיע בה עד שנת 2019.

==פילמוגרפיה==
===קולנוע===
{| class="wikitable"
! שנה
! סרט
! תפקיד
! הערות
|-
| 2008
| הדוכסית
| משרת
|
|-
| 2016
|FirstBorn
| ג'יימס
|
|-
| 2018
| עבר זמן רב
| בארני
|
|-
|2021
|The Colour Room
|גיא שורטר
|
|}
===טלוויזיה===
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| 2008
| קרועים
| dir="ltr" | The Inbetweeners
| חבר של ג'יי
| סדרת טלוויזיה (פרק אחד)
|-
| 2009
| סקינס
| dir="ltr" | Skins
| דוני
| סדרת טלוויזיה (פרק אחד)
|-
| 2012
| טיטניק
| dir="ltr" | Titanic
| המלח הולמס
| סדרת טלוויזיה (פרק אחד)
|-
| 2014
|
| dir="ltr" | Our World War
| לוטננט מולד
| סדרת טלוויזיה (פרק אחד)
|-
| 2015–2019
| פולדארק
| dir="ltr" | Poldark
| ד"ר דווייט אניס
| תפקיד ראשי
|-
| 2016
|
| dir="ltr" | Sunday Brunch
| בתפקיד עצמו
| סדרת טלוויזיה (פרק אחד)
|-
| 2018
|
| dir="ltr" | Zoe Ball on...
| בתפקיד עצמו
| סדרת טלוויזיה (פרק אחד)
|}

==תפקידים בתיאטרון==
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| 2011
| המטבח
| dir="ltr" | The Kitchen
| מייקל
| התיאטרון הלאומי בשידור חי
|-
| 2015
| מראה מעל הגשר
| dir="ltr" | A View from the Bridge
| רודולפו
| התיאטרון הלאומי בשידור חי
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1985