OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרנץ, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד

פרנץ, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד (בגרמנית: Franz Friedrich Anton Herzog von Sachsen-Coburg-Saalfeld; 15 ביולי 1750 – 9 בדצמבר 1806) היה דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד בין השנים 1800–1806.

==ביוגרפיה==
===ילדותו===
פרנץ נולד ב-15 ביולי 1750 בקובורג שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד, לארנסט פרידריך, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד, ולסופיה אנטוניה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל, בתו של פרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל.

בשנת 1775 יזם פרנץ הקמת ספריה של הדוכסות, שעם השנים גדלה מאוד, וכיום יש בה 300,000 פריטים.

בשנת 1793 לחם פרנץ לצד מדינות הקואליציה הראשונה נגד צרפת, והשתתף בכמה קרבות.

===שלטונו===
ב-8 בספטמבר 1800 מת ארנסט פרידריך, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד, ופרנץ עלה במקומו לשלטון.

ב-10 במאי 1803 חלה פרנץ באורח אנוש, ובנו ארנסט מילא את מקומו. ב-9 בדצמבר 1806 מת פרנץ, ובנו ארנסט עלה במקומו לשלטון.

==משפחתו==
ב-6 במרץ 1776 התחתן פרנץ עם סופיה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן
, אולם, ב-28 באוקטובר באותה שנה מתה סופיה ללא ילדים.

ב-13 ביוני 1777 התחתן פרנץ עם אוגוסטה, נסיכת רויס-אברסדורף. פרנץ כבר היה מאוהב בה קודם לכן, אולם נכפה עליו על ידי משפחתו להתחתן עם סופיה, אולם לאחר מותה הפתאומי התחתן עם אוגוסטה. לזוג נולדו 10 ילדים:
* סופיה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד (19 באוגוסט 1778 - 8 ביולי 1835), התחתנה עם עמנואל פון מנסדורף-פואילי.
* אנטוינטה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד (28 באוגוסט 1779 - 14 במרץ 1824), התחתנה עם אלכסנדר, דוכס וירטמברג.
* יוליאנה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד (23 בספטמבר 1781 - 15 באוגוסט 1860), התחתנה עם קונסטנטין פאבלוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה.
* בן (נולד מת 1782).
* ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-קובורג-גותה (2 בינואר 1784 – 29 בינואר 1844), התחתן עם לואיזה, נסיכת סקסוניה-גותה-אלטנבורג.
* פרדיננד, נסיך סקסוניה-קובורג-גותה (28 במרץ 1785 - 27 באוגוסט 1851), התחתן עם מריה אנטוניה קוהארי דה צ'אבראג.
* ויקטוריה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד (17 באוגוסט 1786 - 16 במרץ 1861), התחתנה עם הנסיך אדוארד אוגוסטוס, דוכס קנט וסטרת'רן.
* מריאנה שרלוטה, נסיכת סקסוניה-קובורג-זאלפלד (17 באוגוסט 1788 - 23 באוגוסט 1794).
* לאופולד הראשון, מלך בלגיה (16 בדצמבר 1790 - 10 בדצמבר 1865), התחתן עם לואיז, נסיכת אורליאן.
* פרנץ, נסיך סקסוניה-קובורג-זאלפלד (12 בדצמבר 1792 - 3 בינואר 1793).

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| פרנץ, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד בית וטין נולד:15 ביולי 1750 מת:9 בדצמבר 1806
|-
| rowspan="1" align="center"| ארנסט פרידריך
| rowspan="1" align="center"| דוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד 1800–1806
| rowspan="1" align="center"| ארנסט השלישי
|}

קטגוריה:דוכסי סקסוניה-קובורג-זאלפלד
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1750
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1806
פייטרו פאלאציני

פייטרו פאלאציני (באיטלקית: Pietro Palazzini; 19 במאי 1912, פיוביקו , איטליה – 11 באוקטובר 2000, רומא) היה כומר איטלקי, חשמן קתולי וחסיד אומות העולם.

==קורות חיים==
פאלאציני קיבל את הכשרתו בפילוסופיה ובתאולוגיה בפאנו וברומא. בשנת 1934 קיבל את סקרמנט הכמורה שלו. הוא היה מורה דת בקאלי . מ-1942 עד 1954 עבד במשרות דומות ברומא וכן הרצה במספר אוניברסיטאות ברומא. לאחר מכן מונה על ידי האפיפיורים פיוס השנים עשר ויוחנן העשרים ושלושה למספר משרות מזכירות בכירות בוותיקן. בין השנים 1962–1965 השתתף פאלאציני בוועידת הוותיקן השנייה. בשנת 1969 מונה לתפקיד חשמן. בשנת 1988 התפטר ממשרותיו עקב מחלה.

===פעילותו בתקופת השואה===
בספטמבר 1943 כבשו הגרמנים את צפון איטליה. ב-16 באוקטובר ריכזו הגרמנים את יהודי רומא. פאלאציני הציל יהודי בשם טליאקוצו (Tagliacozzo), שנמלט בעת הפעולה הגרמנית ואפשר לו להתחבא עד פברואר 1944, בסיועו של הכפוף לו, וינצ'נצו פג'ולו. כשחשדות הגרמנים התעוררו, נאלץ טליאקוצו לברוח שוב, עקב חשדות הגרמנים והפשיסטים האיטלקים, והסתתר אצל כומר פרוטסטנטי מכת הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי. באפריל נאלץ טליאקוצו לברוח שוב, ושוב הציל אותו פאלאציני במתחם הוותיקן. פאלאציני נחשד על ידי הפשיסטים האיטלקים בכך שהוא מסתיר יהודי, אך המשיך להסתיר את טליאקוצו בבזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו, שם הסתתר טליאקוצו עד שחרור רומא ביוני 1944.

ב-1983 העניק יד ושם לפאלאציני את התואר "חסיד אומות העולם" וכן לווינצ'נצו פג'ולו.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קצרמר אנשי דת נוצרים
קטגוריה:כמרים איטלקים
קטגוריה:איטלקים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: איטליה
קטגוריה:חשמנים איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1912
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2000
פרנטה וטייכר

ארתור פרנטה (שמאל) ולואיס טייכר, 1969
פֶרַנטֶה וטייכר (אנגלית: Ferrante & Teicher) היו צמד פסנתרנים אמריקאים שהתפרסמו מתחילת שנות ה-50 עד סוף שנות ה-80 בביצועים של קטעי מוזיקה קלאסית קלה, סרטים ומחזות.

ארתור פרנטה (Arthur Ferrante; 7 בספטמבר 1921 - 19 בספטמבר 2009) ולואיס טייכר (Louis Teicher; 24 באוגוסט 1924 - 3 באוגוסט 2008) נפגשו בראשונה כילדי פלא בבית הספר ג'וליארד. כבר בעת לימודיהם שם החלו להופיע כצמד פסנתרנים.
ב-1960 חתמו חוזה עם יונייטד ארטיסטס והחלו לנגן עיבודים מוצלחים שלהם עם ובלי ליווי תזמורתי. הביצוע שלהם לנעימת הסרט "אקסודוס" הפך ללהיט, וכן הביצועים למוזיקה מהסרטים "הדירה", "קאובוי של חצות", "סיפור הפרברים" ועוד.

כן ביצעו והקליטו יצירות של ג'ורג' גרשווין, קול פורטר, ריצ'רד רוג'רס, ג'רום קרן ועוד. הם ניגנו בפסנתרי כנף ארוכים וצמודים כשהם יושבים זה מול זה, ובנגינתם הרבו בביצועי גליסנדו.

במשך ארבעים שנה הם הקליטו 140 אלבומים מתוכם 23 אלבומי זהב ופלטינה, מכרו 90 מיליון תקליטים והופיעו ב-5200 קונצרטים עד שפרשו ב-1989. בהופעותיהם הם הוסיפו גימיקים שונים כגון ניגון פיציקטו במיתרי הפסנתרים.

הפופולריות שלהם בארצות הברית הייתה רבה, והם הוזמנו להופיע בבית הלבן לפני הנשיאים ג'ון קנדי, ריצ'רד ניקסון ורונלד רייגן.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.latimes.com/local/obituaries/la-me-arthur-ferrante21-2009sep21-story.html הספד לארתור פרנטה], לוס אנג'לס טיימס, 21 בספטמבר 2009
* [https://www.youtube.com/watch?v=c6wq0RB6wTU פרנטה וטייכר מנגנים את נעימת הנושא מתוך "אקסודוס"], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=xRvvzm-HYKw פרנטה וטייכר מנגנים את נעימת הנושא מתוך "הדירה"], באתר יוטיוב

קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:צמדים מוזיקליים אמריקאיים
אריה אלבני

האריה האלבני. תמונה מ-1932
אריה אלבני הוא פסל רומאי בדמות אריה המתוארך למאה ה-1. הפסל ירוק, עשוי מבזלת, עם גולת שיש צהובה מתחת כפתו הקדמית השמאלית של האריה. הפסל נמצא ב"אוסף אלבני" (על שם האוצר אלסנדרו אלבני), שבאגף דנון (the Denon Wing) שבמוזיאון הלובר בפריז, צרפת.

ייתכן שאריה אלבני הוא שחזור של פסל ארד עתיק יותר, ככל הנראה מתקופת יוון העתיקה.

== לקריאה נוספת ==
* Richard Delbrueck: Antike Porphyrwerke, ברלין/לייפציג 1932 (Studien zur spätantiken Kunstgeschichte 6), עמוד 60 (בגרמנית, קישורים ב-[http://books.google.se/books?hl=sv&id=UHPTNK8Y_WgC&q=l%C3%B6we#v=onepage&q=1355&f=false Google Books] ו-[http://arachne.uni-koeln.de/arachne/index.php?view%5Blayout%5D=objekt_item&search%5Bconstraints%5D%5Bobjekt%5D%5BsearchSeriennummer%5D=15297 uni-koeln.de])

== קישורים חיצוניים ==

* [http://cartelen.louvre.fr/cartelen/visite?srv=car_not_frame&idNotice=9498 האריה], באתר הלובר

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיסול רומי
קטגוריה:פסלי אריות
יבגני סדוב

יבגני ודימוביץ' סדוב (ברוסית: Евгений Вадимович Седов; נולד ב-29 בינואר 1996) הוא שחיין רוסי, הוא אלוף העולם לבריכת 25 מטר ושיאן עולם לבריכת 25 מטר במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי (דוחא 2014), אלוף אירופה לבריכת 25 מטר (נתניה 2015) במשחה ל-50 מטר חופשי ושיאן העולם לנוער במשחה ל-50 מטר פרפר.

== ביוגרפיה ==
סדוב נולד בוולגוגרד.

===2014===
====שיאן עולם לנוער====
באליפות רוסיה שנערכה במאי 2014 קבע סדוב במשחה ל-50 מטר פרפר שיא עולם חדש לנוער של 23.28 שניות (השיא הנוכחי, 2015).

====אלוף עולם (בריכת 25 מטר)====
באליפות העולם (בריכת 25 מטר) שנערכה בדוחא קטר בדצמבר אותה שנה זכה סדוב בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב, במשחה שליחים 4x50 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:22.60 דקות, לפני ארצות הברית (1:23.47 דקות) ואיטליה (1:24.56 דקות), כשחיין שני הוא שחה ב"זינוק שליחים" תוצאה של 20.37 שניות. מדליית כסף, במשחה שליחים משולב 4x50 מטר חופשי בשיא אירופה חדש של 1:29.13 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 1:28.57 דקות ולפני ברזיל שקבעה שיא דרום אמריקה חדש של1:29.17 דקות. כשחיין ראשון הוא קבע תוצאה של 20.59 שניות, תוצאה שהייתה מאפשרת לו לזכות במדליית הכסף במשחה זה (הוא לא שחה משחה זה). נוסף לכך, הוא שחה בשלב המוקדמות במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב וקבע עם חבריו שיא עולם חדש של 1:32.78 דקות, שיא שהחזיק מעמד 8 וחצי שעות ונשבר על ידי ברזיל (1:30.51 דקות).

===2015===
באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה במכון וינגייט, נתניה בדצמבר 2015 זכה סדוב ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף והיה לאחד השחיינים המצטיינים באליפות. מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר חופשי בתוצאה של 20.87 שניות, לפני מרקו אורסי מאיטליה (20.92 שניות) וסבסטיאן שצ'פנסקי מפולין (21.21 שניות) ובמשחה שליחים 4x50 מטר חופשי בתוצאה של 1:23.49 דקות, לפני איטליה (1:24.44 דקות) ובלארוס (1:25.01 דקות). כשחיין ראשון הוא קבע שיא אישי חדש של 20.70 שניות. מדליות כסף, במשחה שליחים 4x50 מטר מעורב בתוצאה של 1:32.17 דקות, אחרי איטליה שקבעה שיא אליפות חדש של (1:31.71 דקות) ולפני בלארוס (1:33.21 דקות), כשחיין רביעי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 20.40 שניות ובמשחה שליחים משולב 4x50 מטר חופשי בתוצאה של 1:29.59 דקות, אחרי איטליה שקבעה שיא אליפות חדש של 1:29.26 דקות ולפני הולנד (1:30.03 דקות).

== שיאים אישיים ==
===בריכה אולימפית===
* 50 מטר חופשי: 21.84 שניות (2015)
* 100 מטר חופשי: 49.23 שניות (2013)
* 50 מטר פרפר: 23.28 שניות (2014), שיא עולם לנוער

===בריכת 25 מטר===
* 50 מטר חופשי: 20.70 שניות (2014)
* 100 מטר חופשי: 47.21 שניות (2013)
* 50 מטר פרפר: 23.04 שניות (2014)

==ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחיינים רוסים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחייני פרפר
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:שיאני עולם רוסים: שחייה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1996
קרושנייוויצה

קרושנייוויצה (בפולנית: Krośniewice; ידועה גם כקרושנוביץ) היא עיירה במחוז קוטנו שבפרובינציית לודז' בפולין, על קו מסילת הברזל שבין ורשה ופוזנן, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
קרושנייוויצה נזכרת לראשונה בשנת 1355, ובתחילת המאה ה-15 הוענקו לה זכויות עיר. בשנת 1576 פגעה בעיירה שרפה קשה, ובאמצע המאה ה-17 נהרסה בידי השוודים. במשך השנים הייתה העיירה בבעלות משפחות אצולה פולניות.

==יהודי קרושנייוויצה==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בקרושנייוויצה הוא מהמאה ה-16. מהמחצית הראשונה של המאה ה-19 התקיימה בעיירה קהילה יהודית עצמאית.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,300 יהודים, למעלה משליש מתושביה, והתקיימה בה פעילות של הבונד, של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל.

===בשואה===
[[אנדרטה לזכר יהודי קרושנייוויצה שנספו בשואה, בבית העלמין קריית שאול]]
ב-15 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו מיד על יהודיה גזירות שונות, ובהן איסור ללבוש לבוש מסורתי או לגדל פאות, חובת תשלום סכומי כופר גבוהים וחובת ביצוע עבודות כפייה. בד בבד, נשדד רכוש היהודים בעיירה בידי הפולנים והגרמנים, הוחרמו עסקיהם, ספרי התורה של בית הכנסת המקומי חוללו, ותכולת בית המדרש הועלתה באש. כמו כן, יהודי העיירה הוכו ברחובותיה ובמבנה בית הכנסת בו רוכזו. עם הגעת פליטים יהודים לעיירה, הגיע מספר יהודיה בתחילת הכיבוש לכ-2,000 איש.

ב-10 במאי 1940 רוכזו יהודי העיירה בגטו צפוף שהוקם בה, בו סבלו היהודים מרעב כבד. במהלך שנת 1941 שולחו גברים יהודים רבים מהגטו למחנות עבודה באזור פוזנן, עד שבגטו נותרו בעיקר קשישים, נשים וילדים.

במרץ 1942 דרשו הגרמנים מיהודי הגטו להתרכז עבור גירוש לכאורה לבסרביה. למחרת אותו יום החל חיסול אלים של הגטו, שנמשך מספר ימים, ובמהלכו נרצחו יהודים רבים במקום, תוך השלכת ילדים קטנים מחלונות הבתים. כ-900 היהודים הנותרים הוסעו ברכבים למחנה ההשמדה חלמנו.

לאחר השואה שבו להתגורר בעיירה 8 יהודים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160731184449/http://moreshet.pl/he/node/1206 קרושנייוויצה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:לודז' (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:פרעות ופוגרומים בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהונצחו בבית העלמין קריית שאול
קריז'ופיל

קריז'ופיל (באוקראינית: Крижопіль; בפולנית: Krzyżopol; ברוסית: Крыжополь, קריז'ופול; ביידיש: קריזשאָפּאָל) היא עיירת מחוז במחוז ויניצה שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
העיירה נוסדה בשנת 1866 באתר של תחנת רכבת בקו קייב-אודסה, ותושביה הראשונים היו עובדי הרכבת. בשל מיקומו המרכזי, התפתחה כלכלת היישוב. במהלך מלחמת העולם הראשונה עבר בסמוך לעיירה קו החזית.

==יהודי קריז'ופיל==
כמו היישוב עצמו, גם הקהילה היהודית בו הייתה צעירה. בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה נערכו בעיירה שני פוגרומים, בהם נרצחו כ-60 יהודים בידי איכרים אוקראינים. בשנת 1926 נמנו בעיירה 1,538 יהודים, כמחצית מתושביה, ועד מלחמת העולם השנייה פעל בעיירה בית ספר יידי.

ב-22 ביולי 1941, חודש לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו רצחו בה בו ביום 14 יהודים, והעלו באש את מרכז העיירה. בהמשך, צוו היהודים לעבור לרובע מסוים, ולענוד טלאי צהוב.

לאחר העברת העיירה לחבל טרנסניסטריה הרומני ב-1 בספטמבר 1941, הועברו אליה מאות מגורשים יהודים מבוקובינה ומבסרביה, אשר שוכנו יחד עם יהודי העיירה בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, בו הועסקו בעבודות כפייה. בד בבד, שימשה העיירה כתחנת מעבר לאלפים מהיהודים שגורשו לטרנסניסטריה, תוך שאלו הוחזקו בצפיפות רבה במחנות שהוקמו בסביבת העיירה, בהם רבים מהם מתו ממגפות. גם בגטו שבעיירה פרצו מגפות, ובתחילת 1943 עוד נמצאו בו כ-1,300 יהודים.

בקיץ 1943 הוציאו הרומנים להורג כמה משפחות יהודיות מהגטו המקומי באשמת קשר עם יחידות פרטיזנים. לאחר שליחת רבים מיושבי הגטו החל מאביב 1943 למחנות עבודה גרמניים, נותרו בו באוגוסט 1943 כמה עשרות יהודים בלבד.

ב-17 במרץ 1944 שוחררה העיירה בידי הצבא האדום.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: עיירות יהודיות
קטגוריה:טרנסניסטריה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1866
קריצ'ב

קריצ'ב (בבלארוסית: Крычаў, קריצ'או; ברוסית: Кричев; בפולנית: Krzyczew) היא עיר מחוז במחוז מוהילב שבמזרח בלארוס, על גדת נהר סוז' ובסמוך לגבול רוסיה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
קריצ'ב נזכרת לראשונה בשנת 1136, ובשנת 1633 הוענקו לה זכויות עיר. בחלוקת פולין בשנת 1772 נכללה העיר בתחום האימפריה הרוסית.

==יהודי קריצ'ב==
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיר 2,566 יהודים, קרוב למחצית מתושביה. בתקופה הסובייטית הצטמצמה האוכלוסייה היהודית בעיר, ופעל בה בית ספר יידי.

ב-17 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, ועל יהודיה הוטלו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב. כחודש לאחר מכן רוכזו יהודי העיר בגטו שהוקם בה, בו הועסקו בעבודות כפייה, ללא אספקת מזון. בתחילת נובמבר 1941 רצחו חיילי איינזצגרופן את 1,213 היהודים שנותרו בגטו שבעיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מחוז מוהילב: ערים
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז מוהילב: עיירות יהודיות
קרסאווה

קרסאווה (בלטבית: ) היא עיירה בחבל לטגליה שבמזרח לטביה, בסמוך לגבול רוסיה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
אתרה של קרסאווה היה מיושב מהמאה ה-8. בשנת 1763 נבנתה ביישוב כנסייה, ועם חיבורו לקו מסילת הברזל שבין וילנה וסנקט פטרבורג הואץ פיתוחו. בשנת 1928 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

==יהודי קרסאווה==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-800 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, כאשר חלק מחברי תנועת השומר הצעיר בעיירה עלו ארצה. עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בשנת 1940 נסגרו בעיירה המוסדות היהודיים, והולאמו בה עסקים פרטיים. עם נסיגת הסובייטים מהעיירה בפרוץ מבצע ברברוסה, נלוו אליהם כמחצית מיהודי היישוב, כאשר רבים מהם נפלו לאחר מכן בשורות הצבא האדום.

ב-3 ביולי 1941 נכנסו הגרמנים לעיירה, ורצחו בה תוך זמן קצר 25 יהודים. על יהודי היישוב, והפליטים היהודים שהגיעו אליו, הטילו הגרמנים גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה משפילות, וביצעו בהם מעשי התעללות, שוד ורצח.

בסוף יולי 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. ב-21 באוגוסט 1941 הועברו בין 400 ל-450 היהודים שנותרו בגטו למקום ריכוז, ממנו נלקחו בקבוצות לגבעה בסמוך לבית העלמין היהודי המקומי, שם נרצחו עירומים בידי שוטרים גרמנים ולטבים בבורות ירי. באביב 1944 פתחו הגרמנים את קבר האחים, וציוו על קבוצת אסירים לשרוף את גופות הנרצחים כדי לטשטש את עקבות הטבח.

מ-800 יהודי קרסאווה שרדו את השואה 4 אנשים.

==קישורים חיצוניים== 

* 
* 
* 

קטגוריה:לטביה: ערים
קטגוריה:יהדות לטביה
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1928
פוליני (יישוב)

פוליני (באוקראינית: Пулини; בשנים 1935-2016: Червоноармійськ, צ'רבונוארמיסק; ברוסית: Червоноармейск, צ'רבונוארמייסק; בפולנית: Pułyny) היא עיירה במחוז ז'יטומיר שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
העיירה נזכרת לראשונה באמצע המאה ה-12. במהלך המאה ה-14 הייתה העיירה בשליטת הדוכסות הגדולה של ליטא, ומהמאה ה-16 הייתה בבעלות אצילים פולנים.

בחלוקת פולין בשנת 1793 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ומהמחצית השנייה של המאה ה-19 הוקמו מספר מפעלי תעשייה ביישוב.

באזור הייתה התיישבות גרמנית משמעותית. בשנים 1923-1935 העיירה הייתה מרכז של "ריאון לאומי גרמני של פוליני" שכלל 18 מועצות מקומיות גרמניות, 8 מועצות אוקראיניות, 2 מועצות פולניות ומועצה יהודית.ראיון מנהלי זו בוטל בשנת 1935.

ב-1935 שונה שם היישוב מפוליני לקראסנוארמייסק (ברוסית: Красноармейск), אשר שונה בהמשך לצ'רבונוארמיסק. ב-2016, כחלק ממהלך כולל לשינוי שמות מקומות הקשורים לשלטון הקומוניסטי באוקראינה, שמה של העיירה הושב לפוליני.

==יהודי היישוב==
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה כ-1,168 יהודים, כשליש מתושביה. בתקופה הסובייטית עזבו את העיירה רבים מיהודיה, והנותרים נאלצו לזנוח את המסחר הפרטי בה.

ב-10 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את כ-500 היהודים שנותרו בה בגטו צפוף ומוקף גדר תיל, בו נצטוו לענוד טלאי צהוב.

בסוף ספטמבר 1941 רצחו הגרמנים 274 יהודים מהגטו בבורות ירי שאולצו לחפור בעצמם, בסמוך ליישוב ליסאיה גורה (Lysaia Gora). בסוף נובמבר שלאחר מכן רוכזו היהודים הנותרים מהגטו, לאחר שהופצו בקרבם שמועות כי הם מועברים לארץ ישראל. ממקום הכינוס נלקחו היהודים לבית העלמין המקומי, ונרצחו בו, לאחר שנשדדו בידי שוטרים ותושבים אוקראינים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז ז'יטומיר: יישובים
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:בורות ירי בשואה
חולדת הרעמה

חולדת הרעמה (שם מדעי: Lophiomys imhausi) היא מין של מכרסם אפריקני בעל פרווה מרשימה וזנב שעיר ביותר. למרות השם חולדה, המכרסם משתייך למשפחת האוגריים והוא המין היחידי בתת המשפחה Lophiomyinae.

== מאפיינים ==
אורכה הממוצע של החולדה 15-30 ס"מ ומשקלה עד 750 גרם. חולדת הרעמה מזוהה בעיקר בזכות הפרווה הארוכה שלה ומזכירה מעט בואש. הרעמה בולטת מעל ראשה וגם מצדו התחתון של הגוף והיא שחורה ומוקפת בלבן. במרכז הגוף ישנה שכבה של רצועת פסים חומים מוקפים פסים לבנים ושחורים, שמכסה על רקמת עור בלוטות. הרקמה עוברת מאחורי העורף, לאורך רוב צדדי הגוף. בצד האחורי של הגוף ישנה פחות פרווה בצבע כהה והכפות בעלות טפרים ברגליים הקדמיות. הפנים מפוספסות בפסים כהים מעט. הראש כבד ובעל שיניים חזקות יותר מרוב המכרסמים.

לחולדה ישנה בלוטת עור גדולה בצבע חום מצידי הגוף, והיא נפרשת מאחורי השערות כאשר החולדה מאוימת. השערות סביבה הן ספוגיות ורטובות והחולדה יכולה לשפשף אותן מול צמחים ממשפחת ההרדופיים, כדי למרוח אותן ברעל קטלני שנספג בבלוטה ועוזר לה להתגונן מטורפים ולעיתים אפילו להרוג אותם<ref></ref>. 

החולדה חיה בטבע בעיקר במזרח אפריקה באתיופיה, סומליה, דרום סודאן, סודאן, טנזניה, אוגנדה וקניה ומאובניה נמצאו צפונה עד לישראל. היא חיה בעיקר באזורי סלעים או באזורים מיוערים. 

החולדה היא יצור לילי ויחידאי היוצא בלילה לחפש צמחים שונים, עלים, פירות וכו' ובשבי הם אוכלים גם בשר, חרקים או ירקות. הם אוכלים את מזונם בעמידה על 2 וייתכן שקיבתם בעלת מדורים המזכירים באופן שטחי את מעלי הגירה. ייתכן שיש לה גם חיידקים העוזרים לה לעכל את העלים המורכבים לעיכול.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלפונס מילנה-אדוארד
קטגוריה:אוגריים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:סודאן: יונקים
קטגוריה:טנזניה: יונקים
קטגוריה:קניה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1867
קרסנופוליה (בלארוס)

קרסנופוליה (בבלארוסית: Краснапольле, קרסנפוליה; ברוסית: Краснополье; ביידיש: קרסנופולה. נקראה גם מלסטובקה) היא עיירה במחוז מוהילב שבמזרח בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
העיירה נזכרת מראשית המאה ה-18, ובשנת 1754 הוענקה לה זכות לקיום ירידים שנתיים. בחלוקת פולין בשנת 1772 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית. בשנת 1938 הוענק ליישוב מעמד של עיר.

==יהודי קרסנופוליה==
בתחילת המאה ה-20 נמנו בעיירה כ-2,700 יהודים, כ-80% מתושביה. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה קולחוז יהודי ובית ספר יידי, ובד בבד הצטמצמה האוכלוסייה היהודית בה.

ב-15 באוגוסט 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו תוך זמן קצר את היהודים שלא הספיקו להימלט ממנה בגטו שהוקם בה, תוך החרמת רכושם.

ב-20 באוקטובר 1941 נרצחו כ-250 מיהודי הגטו ביער סמוך לעיירה, ובסוף נובמבר שלאחר מכן נרצחו כ-350 היהודים האחרונים מהגטו בסמוך לבית העלמין המקומי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז מוהילב: עיירות יהודיות
קרסניסטב

קרסניסטב (בפולנית: Krasnystaw; ביידיש: קראַסניסטאַוו) היא עיר מחוז בפרובינציית לובלין שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
לקרסניסטב הוענקו זכויות עיר בשנת 1394, ובין השנים 1490 ו-1826 הייתה בבעלות הבישוף מחלם. באמצע המאה ה-17 נהרסה העיר והמצודה שנבנתה בה בידי השוודים.

בחלוקת פולין השלישית, בשנת 1795, נכללה העיר בתחום ממלכת הבסבורג, ובשנת 1815 נכללה בתחום פולין הקונגרסאית. במהלך מרד ינואר במחצית השנייה של המאה ה-19 אירעו בעיר ובסביבתה מספר קרבות בין המורדים הפולנים לגייסות הרוסיים.

מבחנה מנהלית העיר מהווה מרכז נפה שכוללת בנוסף לעיר עוד 9 מועצות אזוריות: קרסניסטב, איזביצה, ז'ולקייבקה-אוסאדה, פאיסביצה, סייניצה-רוזנה, וופניק-גורני, קראשניצ'ין, גוז'קוב ורודניק.

==יהודי קרסניסטב==
המבנה בו שכן בית הכנסת של קרסניסטב.
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בעיר הוא מסוף המאה ה-15, אולם באמצע המאה ה-16 הוענק לעיר כתב זכויות האוסר על מגורי יהודים בה. איסור זה נמשך עד סוף המאה ה-18, אך גם בתחילת התקופה הרוסית, הגבילו האחרונים את מגורי היהודים ביישוב.

הקהילה היהודית בעיר התפתחה מהמאה ה-19, ואלו נטלו חלק פעיל בפיתוחה התעשייתי. בית כנסת נבנה בעיר עוד בשנת 1799, ובשנת 1870 נחנך בה בית כנסת חדש, וקודש בה בית עלמין. בתום מלחמת העולם הראשונה פרעו ביהודי העיר חיילי הצבא הכחול.

בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-1,700 יהודים, כחמישית מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות היהודיות השונות, תוך קיום תלמוד תורה וקיבוצי הכשרה. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי העיר מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים.

===בשואה===
עם כיבוש העיר בידי הגרמנים באמצע ספטמבר 1939, הוציאו בה אלו להורג 7 גברים יהודים, ובזזו בתי עסק של יהודים. 6 יהודים נוספים מהעיר נהרגו לאחר מכן כבני ערובה בקרב עם שרידי כוחות פולניים באזור. כעבור זמן מה נכנסו לעיר הסובייטים, אך אלו נסוגו ממנה בהתאם להסכם ריבנטרופ מולוטוב.

בתחילת 1940 הטילו הגרמנים גזירות שונות על יהודי העיר, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, ואוגוסט 1940 רוכזו כ-1,200 יהודי העיר בגטו שהוקם בה, אליו הובאו כ-500 יהודים נוספים מיישובי הסביבה, וממנו שולחו היהודים למחנות עבודה, בהם חלקם נספו. בקיץ 1941 ביצעו כוחות צבא גרמניים מעשי שוד ורצח ביהודי העיר, כאשר עברו דרכה, ובד בבד, נחטפו יהודי העיר לעבודות כפייה. בחורף 1942-1941 הובאו לגטו שבעיר פליטים יהודים ממערב פולין ומצ'כיה.

ב-12 באפריל 1941 פשטו על הגטו שבעיר אנשי ס"ס וכוחות עזר אוקראיניים, ושילחו את שארית יושביו לאיזביצה, ממנה שולחו כעבור זמן מה למחנה ההשמדה בלז'ץ. קבוצה של עובדי כפייה יהודים שהושארו בעיר לאיסוף רכוש המגורשים נרצחה לאחר מכן.

==לקריאה נוספת==
* מ. צאנין, הרובישוב - לווארטוב - טישוויץ - קראסנוסטב בתוך: תל עולם: מסע על פני מאה קהילות נחרבות, תל אביב: המנורה, 1962. עמ' 72–79 (תיאור של המקום מיד לאחר מלחמת העולם השנייה ומבט האוכלוסייה המקומית על חיסול היהודים והשימוש בשללם)

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160801043820/http://moreshet.pl/he/node/1218 קרסניסטב] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
מוספלהיים

מוספלהיים (בנורדית עתיקה: Múspellsheimr) הוא אחד העולמות אשר נמצאים בעץ יגדראסיל אשר במיתולוגיה הנורדית. מוספלהיים אשר נמצא בדרום מערב הוא ארצם של ענקי האש אשר נמצאים בהנהגת מלכם סורט, שברגנרוק ינהיג את ענקי האש לעבר שדה הקרב. חרבות האש אותן יניפו ישרפו את כל העומד בדרכם, ויכלו את רובו של הייקום.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מיתולוגיה נורדית
נאמפו

אזור נאמפו מהחלל
נאמפו (בקוריאנית: 남포시) היא עיר מיוחדת (עיר שאינה חלק ממחוז כלשהו, יש לה אותן סמכויות כמו למחוז) בדרום מערב קוריאה הצפונית. העיר שוכנת על גדתו הצפונית של נהר טאדונג, 15 קילומטרים משפך הנהר. נאמפו הייתה כפר דייגים קטן, ובשנת 1897 הפכה לנמל סחר עם מדינות אחרות. לאחר מלחמת העולם השנייה, בשנת 1945, הנמל שופץ, הורחב, והפך לנמל מודרני. בתקופת הכיבוש היפני בקוריאה (1910-1945), נקראה העיר נאמופו. בנאמפו מפעלי תעשייה רבים בתחומים שונים, כגון בניית ספינות, ייצור מכוניות, ייצור זכוכית, דגים ועוד. נאמפו היא מרכז חשוב בתעשיית ייצור הספינות בקוריאה הצפונית. בצפון העיר נמצאים מסופי מטען, ומפעל מלח ים.
נאמפו היא העיר הרביעית בגודלה בקוריאה הצפונית (אחרי פיונגיאנג, המהונג, וצ'ונגג'ין).

== סכר נאמפו ==
תמונה פנורמית של חלק מסכר נאמפו
כ-15 קילומטר ממערב לעיר, בשפת נהר טאדונג, נמצא סכר נאמפו. סכר נאמפו הוא מערכת של 36 סכרים ו-3 תאי שיט, באורך של 8 קילומטרים. סכר נאמפו הוקם משתי סיבות רשמיות:
* מניעת חדירת מי ים לנהר טאדונג, וכך פתרון בעיית המליחות של מי הנהר בקרבת הים.
* השקייה של קרקע נוספת באמצעות המים ש"ייאגרו" בנהר, והגדלת השטח החקלאי באזור.
הסכר נחשב הישג גדול לקוריאה הצפונית, ומשמש לעיתים רבות כרקע בשידורי החדשות בטלוויזיה הצפון קוריאנית. העלות המשוערת של הקמת הסכר היא 4 מיליארד דולר.

== השכלה גבוהה ==
בנאמפו מוסדות רבים להשכלה גבוהה:
* אוניברסיטת נאמפו
* אוניברסיטת סוהא
* מכללת סמגוונג
* מכללת סונהווא
* מכללת נאמפו לספנות
* מכללת נאמפו לחומרי בניין
* מכללת נאמפו לדיג

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קוריאה הצפונית: ערים
סוורה האסל

סוורה הלגה האסל (בנורווגית: Sverre Helge Hassel 30 ביולי 1876 - 6 ביוני 1928) היה חוקר קטבים נורווגי ואחד מחמשת האנשים הראשונים שהגיעו אל הקוטב הדרומי במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן, ב-14 בדצמבר 1911.

== חייו ==
סוורה האסל נולד בכריסטיאניה, נורווגיה, וברגע שהגיע לגיל המתאים, יצא לים וקיבל תעודת חובל. בין 1898 ל-1902, השתתף האסל במסע של אוטו סוורדרופ, שניסה להקיף את גרינלנד.

האסל היה שוטר במחנה הצי בשנת 1904, לפני שנשכר כעוזר ברשויות המכס בקריסטיאנזנד. בשנת 1922 התמנה האסל למפקח מכס ומנהל משרד בגרימסטאד.
 
יחד עם הלמר האנסן, נבחר האסל כמומחה לנהיגת כלבי מזחלת במשלחת הקוטב הדרומי של רואלד אמונדסן, בשנים 1912-1910. ב-14 בדצמבר 1911, היה האסל, יחד עם אמונדסן, האנסן, אולאף ביאלאנד ואוסקר ויסטינג לאנשים הראשונים שהגיעו אל הקוטב הדרומי. על השתתפותו במשלחת, קיבל את מדליית הקוטב הדרומי (Sydpolsmedaljen), אות ההוקרה הנורווגי שקבע המלך הוקון השביעי ב-1912 כגמול למשתתפים במשלחתו של רואלד אמונדסן. 
מדליית הקוטב הדרומי

סוורה האסל מת ב-1928 במהלך ביקור אצל אמונדסן.

== מורשתו ==
* מאונט האסל: צוק נישא בקצה הצפון-מזרחי של מקשה ההרים בשיאו של קרחון אמונדסן, בהרי המלכה מוד, אנטארקטיקה.
* מצר האסל: מצר ימי בין האי אמונד רינגנס לאי אלף רינגנס בצפון קנדה
* כף סוורה: הקצה הצפוני של האי אמונד רינגנס, שאותו הקיף בשנת 1900.

== לקריאה נוספת ==
* רואלד אמונדסן כתב על המשלחת ב-Sydpolen, שיצא לאור בשני כרכים בשנים 1913-1912. הספר תורגם לאנגלית בידי א. ג. צ'אטר ויצא לאור בשם The South Pole: An Account of the Norwegian Antarctic Expedition in the "Fram," 1910–1912
* Rainer-K Langner, "Scott & Amundsen, Duel in the Ice", Haus Publication, London 2007, English translation T. Beech
isbn978-1-905791-08-8

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנטארקטיקה: מגלי היבשת
קטגוריה:מגלי ארצות נורווגים
קטגוריה:משלחת הקוטב הדרומי
קטגוריה:ילידי 1876

קטגוריה:נורווגים שנפטרו ב-1928
מסגד הנביא

מסגד הנביא (בערבית: المسجد النبوي, בתעתיק מדויק: אלמסג'ד אלנבוי) הוא מסגד הממוקם בעיר מדינה שבערב הסעודית. זהו המסגד השני בחשיבותו באסלאם, אחרי מסגד אל-חראם במכה. הוא הוקם במקור על ידי מוחמד, והיה המסגד השני שנבנה מאז ומעולם. מתחת לכיפה הירוקה של המסגד נמצא קברו של מוחמד. המבנה הנוכחי הוא אחד המסגדים הגדולים בתבל והוא פתוח ברציפות יום ולילה בכל ימות השנה.

המסגד הוא תחת שליטתו של האפוטרופוס של שני המסגדים הקדושים במכה ובמדינה. מסגד הנביא ממוקם במה שהיה באופן מסורתי מרכז העיר, ושווקים ישנים נמצאים בקרבת מקום.

המסגד משמש כאתר חשוב לעלייה לרגל. עולי רגל מוסלמים רבים הממלאים את מצוות החג' בעיר מכה נוהגים ללכת גם למדינה לביקור במסגד שמילא מקום כה מרכזי בחייו של מוחמד ובו הוא קבור. בעיר ישנם מלונות רבים שנועדו לספק מקומות לינה למבקרים הרבים.

==תולדות המסגד==
האתר היה במקור בסמוך לביתו של הנביא מוחמד. הוא התיישב שם לאחר ההג'רה, מעברו לעיר מדינה בשנת 622 לספירה. הוא השתתף בעבודת הבנייה. המסגד המקורי שימש גם כמרכז קהילתי, בית משפט, ובית ספר דתי. בו עמדה במה מוגבהת לאנשים שלימדו את הקוראן.

בתקופה מאוחרת יותר נקברו במסגד גם שני הח'ליפים הראשונים אבו בכר ועומר בן אל-ח'טאב. שליטים אסלאמיים לאחר מכן הרחיבו מאוד את הבניין המקורי והפכוהו למסגד ענק. בשנת 1279 כיפת עץ נבנתה מעל קברו של מוחמד. הכיפה הנוכחית נוספה בשנת 1818 על ידי הסולטן העותמאני מהמוט השני, היא נצבעה בצבע ירוק בשנת 1837, ומכאן שמה "הכיפה הירוקה".

לאחר הקמתה של ממלכת ערב הסעודית בשנת 1932, המסגד עבר שינויים גדולים. בשנת 1951 המלך אבן סעוד הורה על בניית אגפים חדשים ממזרח וממערב לאולם התפילה. הצריחים הישנים הוחלפו על ידי שני צריחים בסגנון התחייה הממלוכית. שני צריחים נוספים הוקמו בצפון-המזרח וצפון-מערב למסגד וספרייה נבנתה לאורך הקיר המערבי.

פרויקט ענק להגדלת השטח של מתחם המסגד הוכרז בספטמבר 2012 כדי שיוכל להכיל 1.6 מיליון בני אדם. בתי מלון ובתים נוספים נהרסו כדי לאפשר את פרויקט ההרחבה.

==ארכיטקטורה==
המבנה שונה והורחב פעמים רבות במהלך ההיסטוריה. מתחת לאזור הכיפה הירוקה מצוי קברו של מוחמד שסביבותיו מכוסים בשטיח ירוק בעוד שאר המסגד מכוסה בשטיח אדום. ליד קברו של מוחמד מצויים קברי הח'ליפים הראשונים אבו בכר ועומר בן אל-ח'טאב. קבר רביעי שמור לעיסא, שעל פי האמונה, הוא יחזור וייקבר באתר. אזור הקברים הוא החלק החשוב ביותר במסגד, ואליו משתדלים עולי הרגיל להגיע. האזור יכול להכיל רק כמאה אנשים בו-זמנית. ישנה מסורת לפיה תחינות ותפילות שנאמרו באזור זה יתקבלו.

אולם התפילה שנבנה בתקופה העות'מאנית פונה לכיוון דרום. עליו גג מרוצף שטוח המכוסה בכיפות קטנות שניצבות על בסיסים מרובעים. חלקים מחצר המסגד מוצלים בעזרת מטריות על עמודים.

== גלריה ==
<gallery mode="packed">
קובץ:Halaqah Qur'an (cropped).jpg|לימודי הלכה אסלאמית במסגד 
קובץ:Flickr - omar chatriwala - Greeting the prophet.jpg|קברו של הנביא מוחמד
</gallery>
<gallery mode="packed">
קובץ:Madina Haram at evening.jpg|תצלום פנורמי של רחבת הכניסה למסגד הנביא 
</gallery>

==ראו גם==
*מסגד
*מסגד אל-חראם
*מוחמד
*אמנות מוסלמית
==קישורים חיצוניים== 

* [https://www.youtube.com/watch?v=ZxpdDnvb9jA מסגד הנביא במבט מלמעלה]
* 

נביא
קטגוריה:ערב הסעודית: אתרי עלייה לרגל (אסלאם)
קטגוריה:אל-מדינה
*
מרקו בודה

מרקו בודה (בגרמנית: Marco Bode, נולד ב-23 ביולי 1969 באוסטרודה אם הרץ שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בוורדר ברמן ובנבחרת גרמניה בעמדת הקשר. בודה מכהן כיום כיושב ראש מועדון הכדורגל ורדר ברמן.

==קריירת מועדונים==
בודה שיחק לאורך כל קריירת הבוגרים שלו בוורדר ברמן, ונחשב לאחד מגדולי שחקני המועדון. בודה שיחק 13 שנים בקבוצה הבכירה של ורדר ברמן, בהן כבש 101 שערים ב-379 הופעות בבונדסליגה. נכון לשנת 2015, בודה נחשב לשיאן השערים של ורדר ברמן בכל הזמנים, וממוקם במקום הרביעי בטבלת שיאני ההופעות בורדר ברמן. בודה אף ידוע כשחקן הוגן במיוחד, שצבר עשרה כרטיסים צהובים בלבד לאורך כל הקריירה שלו, ומעולם לא ספג כרטיס אדום. 

בודה החל לשחק בקבוצת המילואים של ורדר ברמן בשנת 1988, וכעבור שנה השתלב בקבוצה הבכירה, כשבתחילה שיחק בה ובמקביל בקבוצת המילואים, ובשנת 1990 ביצע את המעבר הסופי לקבוצה הבכירה, לאחר שמאמן הקבוצה אוטו רהאגל התרשם מכישוריו. בודה זכה באליפות היחידה שלו עם ורדר ברמן בעונת 1992/93, בשלושה גביעים מקומיים ובשלושה סופר קאפ. גם בזירה האירופית בודה נחל הצלחה, כאשר זכה בשנת 1992 בגביע אירופה למחזיקות גביע, לאחר ניצחון 2-0 במשחק הגמר מול מונקו, בו שיחק 90 דקות, אך הפסיד באותה שנה בסופר קאפ האירופי במפגש כפול לברצלונה. בשנת 1998 זכה בודה עם ברמן בטורניר האינטרטוטו, זכייה שהעניקה לקבוצה כרטיס לגביע אופ"א באותה עונה. 

לאחר מונדיאל 2002 פרש בודה ממשחק פעיל בגיל 33, לאחר שבחר להישאר נאמן לוורדר ברמן לאורך כל הקריירה, אף על פי שקיבל הצעות ממועדונים בכירים כמו באיירן מינכן.

==קריירה בינלאומית==
בודה החל לשחק בנבחרת גרמניה בשנת 1995, והשתתף עם הנבחרת בשלושה טורנירים גדולים. הטורניר הראשון היה יורו 1996, כאשר בודה שימש בעיקר כמחליף, ושיחק במשחק הגמר בו החליף במחצית את חברו לוורדר ברמן, דיטר איילטס. במשחק זה נבחרת גרמניה ניצחה 2-1 את נבחרת צ'כיה משער זהב של אוליבר בירהוף, וזו הייתה הזכייה הראשונה של בודה בתואר עם הנבחרת. הטורניר השני בו בודה השתתף עם נבחרת גרמניה היה יורו 2000, בו לא צלחה הנבחרת את שלב הבתים, והטורניר השלישי היה מונדיאל 2002, בו הפסידה הנבחרת הגרמנית 2-0 במשחק הגמר לנבחרת ברזיל, במשחק בו פתח בודה בהרכב. בודה הבקיע במונדיאל 2002 שער במשחק המכריע של נבחרת גרמניה בשלב הבתים מול נבחרת קמרון לאחר שנכנס כמחליף, במצב בו גרמניה סבלה מחסרון מספרי עקב הרחקתו של קארסטן ראמלו, ובדיעבד סייע לנבחרת הגרמנית להעפיל לשמינית הגמר, במשחק בו הייתה חייבת לנצח. בודה צבר בנבחרת גרמניה 40 הופעות, בהן הבקיע תשעה שערים, ובגמר מונדיאל 2002 ערך את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת.

==תארים==
עם ורדר ברמן:
* אליפות הבונדסליגה: 1993
* הגביע הגרמני (3): 1991. 1994, 1999
* הסופר קאפ הגרמני (3): 1988, 1993, 1994
* גביע אירופה למחזיקות גביע: 1992

עם נבחרת גרמניה:
* אליפות אירופה בכדורגל: 1996

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1969
ונלפאקסין

ונלפאקסין (Venlafaxine) היא תרופה נוגדת דיכאון מקבוצת ה-SNRI. התרופה יצאה לשוק לראשונה על ידי Wyeth בשנת 1993, ומשווקת כעת על ידי פייזר, דקסל פארמה וטבע. ידועה גם בשמות המסחריים אפקסור (Effexor) ו-ויאפקס (Viepax)<ref></ref>. 

==שימושים רפואיים==
התרופה משמשת בעיקר לטיפול בדיכאון קליני, הפרעת חרדה מוכללת, הפרעת פאניקה וחרדה חברתית. במינונים נמוכים (פחות מ-150 מ"ג) התרופה פועלת על הנוירוטרנסמיטור סרוטונין, ובמינונים בינוניים (מעל ל-150 מ"ג) היא עובדת גם על הנוירוטרנסמיטור נוראדרנלין. במינונים גבוהים (מעל ל-300 מ"ג) התרופה עובדת על הנוירוטרנסמיטורים סרטונין, נוראדרנלין ודופמין.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:SNRI
בלדסרה פרוצי

בלדסרה טומסו פרוצי (באיטלקית: Baldassare Tomasso Peruzzi) (7 במרץ 1481, אנצ'יאנו, ליד סיינה, טוסקנה – 6 בינואר 1536, רומא), צייר, ארכיטקט ומעצב תפאורות איטלקי. פעל בתקופת שיא הרנסננס ונחשב ממבשרי המנייריזם.

==קורות חייו==
פרוצי נולד ב-7 במרץ 1481 בעיירה אנצ'יאנו שבקרבת סיינה שבטוסקנה, לאביו ג'ובני פרוצי שהיה אורג. הוא היה שוליה בסדנה לארכיטקטורה של ברנרדינו פונגאי (Bernardino Fungai) ופרנצ'סקו די ג'ורג'יו (Francesco di Giorgio). עבודתו כאמן מתועדת לראשונה ב-1501, באישור על תשלום שקיבל בעבור עבודה בבפטיסטריום של קתדרלת סיינה. בשנת 1503 עבר לעבוד ברומא, בעידודו של אגוסטינו קיגי בנקאי עשיר יליד סיינה אף הוא. בשנים 1509 עד 1511 בנה שם את וילה פארנזינה. ב-1520, עם מותו של רפאל, פרוצי החליף אותו בתפקיד הארכיטקט של בזיליקת סן פייטרו בותיקן. בשנים 3 - 1522 פרוצי עבד בבולוניה, לאחר מכן חזר לרומא. ב-1527, בעקבות ביזת רומא חזר לסיינה לתפקיד "הארכיטקט של הרפובליקה של סיינה" (Architetto della Repubblica). במקביל שימש גם כארכיטקט הקתדרלה של סיינה. ב-1532 חזר לרומא שם גם נשאר עד מותו.
בנו סלוסטיו ג'ובאני פרוצי, היה אף הוא ארכיטקט וצייר.
פרוצי נפטר ברומא ב-6 בינואר 1536, ונקבר שם בפנתיאון.
ביוגרפיה של בלדסרה פרוצי נכללת בספרו של ג'ורג'ו וזארי חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר.

==פעילותו כארכיטקט==
.
הפרויקט הארכיטקטוני החשוב הראשון של פרוצי הייתה וילה פארנזינה ברומא, אותה בנה, בשנים 1506 - 1511 עבור אגוסטינו קיגי. בשנים 1520 עד 1535 (למעט השנים 1527 - 1532 בהן חזר לעבוד בסיינה) היה הארכיטקט של בזיליקת סן פייטרו בותיקן. בשנים 1527 עד 1532 שימש בתפקיד "הארכיטקט של הרפובליקה של סיינה" (Architetto della Repubblica). בתפקידו זה חיזק את ביצורי העיר והעיירות שבתחום שלטונה. בשובו לרומא בנה את "ארמון מסימו של העמודים" (Palazzo Massimo alle Colonne ) עבור משפחת מסימו, במקום שלושה מבנים שנשרפו במהלך "ביזת רומא".
פרוצי עסק רבות בתיעוד מבנים רומיים עתיקים. על פי הציורים שלו כתב תלמידו סבסטיאנו סרליו את "שבעת ספרי הארכיטקטורה" sette libri dell'architettura) שהיוו את ספר הארכיטקטורה הנפוץ ביותר במחצית השנייה של המאה ה-16.

==פעילותו כצייר==
מוזות רוקדות עם אפולו, פרסקו בוילה פארנזינה.
פרוצי הושפע מאמני סיינה המובילים בתקופת נעוריו: סודומה שהיה שייך לשיא הרנסאנס ופינטורקיו (Pinturicchio) שהיה מנייריסט. מיצירותיו המוקדמות היו פרסקאות בקפלת יוחנן המטביל בקתדרלה של סיינה. ובכנסיית Sant'Onofrio ברומא. מיצירותיו היותר מפורסמות הן הפרסקאות בוילה פארנזינה, ביניהן "המוזות הרוקדות עם אפולו", פרסקאות בכנסיית Santa Maria della Pace ברומא, ביניהן "הצגת מרים במקדש". עוד פרסקאות שלו נמצאות בכנסיית סן רוקו ברומא, ובארמונות שונים.

==קישורים חיצוניים==

* בלדסרה פרוצי ב"חיי אישים" של וזארי 
* [https://web.archive.org/web/20160407204746/http://members.efn.org/~acd/vite/VasariPeruzzi.html בלדסרה פרוצי ב"חיי אישים" של וזארי] 
* [http://www.artcyclopedia.com/artists/peruzzi_baldassare.html גישה ליצירות פרוצ'י באוספים השונים באמצעות אתר artcyclopedia (באנגלית)]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר
קטגוריה:אדריכלים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:אדריכלים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:ילידי 1481
קטגוריה:נפטרים ב-1537
עונת 1957/1958 בליגה הלאומית

עונת 1957/1958 בליגה הלאומית הייתה העונה השלישית של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל.

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. במידה והיה שוויון בנקודות, נקבע הדרוג בטבלה על פי יחס שערים. הליגה כללה 12 קבוצות. העונה החלה ב-7 בדצמבר 1957 והסתיימה ב-10 במאי 1958. בתום העונה סיימה מכבי תל אביב במקום הראשון וזכתה באליפות. המבקיע המצטיין של העונה היה רפי לוי ממכבי תל אביב שכבש 14 שערים. בעונה זו לא היו ירידות ליגה.

==טבלת הליגה==

{| class="wikitable sortable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|נקודות
|-bgcolor="#ffff99"
||1||מכבי תל אביב||22||13||9||0||50||12||35
|-
||2||הפועל פתח תקווה||22||15||4||3||50||21||34
|-
||3||מכבי חיפה||22||12||3||7||42||24||27
|-
||4||מכבי נתניה||22||5||11||6||21||23||21
|-
||5||הפועל תל אביב||22||6||8||8||29||40||20
|-
||6||הפועל רמת-גן גבעתיים||22||6||8||8||21||33||20
|-
||7||הפועל חיפה||22||7||5||10||33||32||19
|-
||8||מכבי יפו||22||8||3||11||24||34||19
|-
||9||בית"ר תל אביב||22||8||3||11||30||51||19
|-
||10||הפועל ירושלים||22||6||6||10||20||28||18
|-
||11||מכבי פתח תקווה||22||7||3||12||30||37||17
|-
||12||הפועל כפר סבא||22||6||3||13||30||45||15
|}

==ראו גם==
* גביע העשור

קטגוריה:1957 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1958 בישראל: כדורגל
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1957
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1958
טנדם

סוסי פוני רתומים לכרכרה בתצורת טנדם]]
[[RPG-29 עם רש"ק חלול טנדם]]
[[אופני טנדם]]
[[מסרשמיט KR200 קבריולה בתצורת טנדם]]
טַנְדֶם (באנגלית: Tandem) הוא מושג המתאר סידור בו קבוצה של מכונות, חיות, אנשים או תצורה אבסטרקטית, בה הפרטים מסודרים זה אחר זה, עם פנים באותו הכיוון.

משמעה של המילה טנדם בלטינית הוא "באריכות" או "לבסוף" והיא התפתחה למילה באנגלית אשר שימשה כמה תחומים מצומצמים, ולאחר מכן התפתחה לשימוש אבסטרקטי של תיאור התצורה. השימוש הקדום ביותר היה כנראה למושכות טנדם בהן סוסים היו רתומים לעגלה בזה אחר זה (בניגוד לתצורה נפוצה נוספת של רתמה של סוסים זה לצד זה). שימושים נפוצים נוספים כוללים: אופני טנדם, רש"ק טנדם, מושבי טנדם (של רכב או מטוס), ציריית טנדם (נפוצה במשאיות כאשר יש שתי ציריות זו אחר זו עבור הגלגלים האחוריים) ושיטה לרכישת שפה.

==ראו גם==
אופני טנדם

קטגוריה:עיצוב
ג'נארו ורולינו

ג'נארו ורולינו (באיטלקית: Gennaro Verolino; 1906, נאפולי – 2005, רומא) היה כומר איטלקי, בישוף קתולי וחסיד אומות העולם.

==קורות חיים==
===פעילותו בתקופת השואה===
בשנת 1944 היה האב ורולינו מזכירו של אנג'לו רוטה, שליח הוותיקן להונגריה. רוטה היה בין החותמים על מכתב המחאה שהגישו נציגי המדינות הנייטרליות במלחמת העולם השנייה למשטר הפשיסטי ההונגרי, בנושא המדיניות האנטישמית של המשטר. המכתב, ומכתבי מחאה נוספים שבאו בעקבותיו, קראו להפסקת הטרנספורטים ותבעו הגנה על ילדים יהודים.

בתחילת קיץ 1944, ובאוקטובר 1944, הנפיק רוטה, בסיועו של ורולינו, מכתבי הגנה על היהודים. פר אנגר, נציג שוודי בבודפשט ועוזרו של ראול ולנברג, העיד לאחר המלחמה על הסיוע שנתן ורולינו באספקת מזון, תרופות וסיוע רפואי ליהודים ששהו בבתים מוגנים (בתים שמעליהם הונף דגל של מדינה נייטרלית, כגון ספרד, שווייץ ושוודיה, וכך היו מוגנים בחסינות דיפלומטית מפני פעילות צלב החץ): "ורולינו היה בסכנה מתמדת מבריונים נאצים בלתי מרוסנים".

בסוף 1944 פרצו אנשי צלב החץ למוסד קתולי בבודפשט שאיכסן כשמונים יהודים. זאת עשו למרות שהיה זה בית שאמור היה להיות מוגן עקב היותו תחת חסות הוותיקן. רוטה וורולינו התערבו בנעשה תוך סיכון חייהם ויצרו קשר עם שר החוץ ההונגרי בדרישה להחזרתם של היהודים לבניין המוגן. כמו כן נתן ורולינו מחסה ליהודי בשם גיורגי אדם מקומרנו שברח מבניין בו חסה, לאחר שבניין זה הופצץ, והגיע אל משכן הנציגות האפיפיורית בבודפשט. ורולינו נתן לאדם תעודת זהות מזויפת, ולאחר מספר ימים - אישור על כך שאדם הוא עובד שגרירות הוותיקן, ומשמש שם פקיד.

כל בוקר עזבו ורולינו ואדם את הבניין כדי להפיץ מכתבי הגנה עליהם חתם רוטה. הם נסעו אל הגבול הצפון מערבי של הונגריה כדי להציל יהודים שנשלחו בצעדות מוות לאוסטריה.

===אחרי מלחמת העולם השנייה===
אחרי המלחמה מונה ורולינו לתפקיד בישוף העיר קורינתוס ביוון. בשנת 1951 מונה ורולינו לתפקיד נונציו והיה שגריר הוותיקן באל סלוודור וגואטמלה. לאחר מכן היה נציג הוותיקן בקוסטה ריקה וכן השתתף בוועידת הוותיקן השנייה. בשנת 1983 השתתף בעדכון המשפט הקאנוני הכנסייתי.

===הכרה===
ב-2007 העניק יד ושם לוורולינו את התואר "חסיד אומות העולם".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כמרים איטלקים
קטגוריה:איטלקים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: הונגריה
קטגוריה:נונציו (שגרירים אפיפיוריים)
קטגוריה:שגרירים באל סלוודור
קטגוריה:שגרירים בגואטמלה
קטגוריה:שגרירים בקוסטה ריקה
קטגוריה:בישופים קתולים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1906
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2005
רוני גלבפיש

רוני גלבפיש (נולדה ב-1 באוגוסט 1969, י"ז באב ה'תשכ"ט) היא סופרת, מתרגמת ומאיירת ישראלית.

== ביוגרפיה ==
רוני גלבפיש נולדה בקיבוץ ברור חיל ואחר כך נדדה עם משפחתה ברחבי הארץ. אביה, גבי בשן, היה עיתונאי כלכלי. היא למדה בבית הספר אשל הנשיא והתגוררה בבאר שבע. נשואה ואם לשלושה. מתגוררת בזכרון יעקב. ב-2023, לאחר מתקפת הפתע על ישראל, בין השאר על קיבוץ הולדתה, כתבה והתראיינה על כך שאירועי הדמים גרמו לשבר בתפיסת עולמה, ושהיא כבר לא שמאלנית, אלא מחפשת את דרכה מחדש<ref></ref><ref></ref>.

== קריירה ==
לאחר שירותה הצבאי עבדה במספר תפקידים ביניהם טכנאית הקלטות, מתכנתת ומוכרת בחנות ספרים.

במהלך השנים כתבה בעיתונים: "דבר", "על המשמר", "טלגרף", "מעריב" ו"גלובס", ובאתרי האינטרנט וואלה, nrg ו-ynet. ברוב העיתונים כתבה כתבות מגזיניות וביקורות ספרים. ב-ynet שימשה כשליחת האתר בניו יורק, וב"גלובס" סיקרה את תחומי ההיי-טק, התיירות והאנרגיה.

בשנת 2001 עזבה את העיתונות לטובת עבודה כלקטורית, מתרגמת ועורכת תרגום עצמאית במספר הוצאות ספרים, ובמקביל עסקה בסקירת ספרים בתוכנית "חדש על המדף" ברשת א'.

ספרה הראשון, "סיפור קטן ומלוכלך", יצא בשנת 2010 וזכה בפרס רמת גן לספרות ביכורים בשנת 2011. ספרה השני, "אגם הצללים", יצא בשנת 2015 וזכה בפרס דףדף לספרות ילדים, בעיטור הצטיינות של כתב העת המקוון "הפנקס", בפרס "גריפון הזהב" של אתר "הספרייה הפנטסטית" ובפרס גפן לשנת 2016.

בנוסף שימשה גלבפיש כמנהלת תוכן בחברת הספרות הדיגיטלית [https://www.getbooks.co.il/ גטבוקס]. כיום בנוסף לכתיבתה גלבפיש גם מלמדת סדנאות כתיבה למבוגרים ולנוער ופוגשת קוראים במסגרות שונות והחלה לעסוק באיור.

== מספריה ==
* סיפור קטן ומלוכלך (2010), הוצאת זמורה ביתן
* אגם הצללים (2015), דג זהב הוצאה לאור
* בית מלאכה לכתיבה (2020), הוצאת מודן
* בהקיץ (2022), הוצאת דג זהב

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://gelbfish.com/ בית מלאכה לכתיבה] - אתר הסופרת רוני גלבפיש
* 
* [http://merhav.nli.org.il/primo_library/libweb/action/search.do?&tab=default_tab&srt=rank&ct=search&mode=Basic&dum=true&indx=1&fn=search&vid=NLI&vl(freeText0)=רוני%20גלבפיש רשימת הפרסומים של רוני גלבפיש], באתר הספרייה הלאומית
* 
* דפנה לוי, [https://thedaphna.wordpress.com/2010/11/23/הסיפור-הקטן-והמלוכלך-של-רוני-גלבפיש/ הסיפור הקטן והמלוכלך של רוני גלבפיש - ראיון לרגל צאת הספר] במדור הספרים של ״לאשה״ וגם בבלוג ״המדור לאיבוד קרובים״, נובמבר 2010
* 
* [https://gelbfish.wordpress.com/ הבלוג "אם תרצי"]
* [https://www.facebook.com/gelbfish/about רוני גלבפיש] ב - Facebook
* דפנה לוי, [https://anchor.fm/daphna-lewy/episodes/38-e1kd3v1 ראיון אישי עם רוני גלבפיש בפודקאסט ״על החיים ועל המוות״], 24 ביוני 2022

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:זוכות פרס רמת גן לספרות
קטגוריה:זוכי פרס רמת גן לספרות
קטגוריה:סופרים ויוצרים זוכי פרס גפן
קטגוריה:סופרות פנטזיה ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון אזורי אשל הנשיא
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי אשל הנשיא
קטגוריה:ברור חיל: אישים
קטגוריה:זכרון יעקב: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1969
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
פיזיקה יישומית

ניסוי בלייזר צבאי
פיזיקה יישומית היא פיזיקה המיועדת לטכנולוגיה מסוימת או שימוש מעשי. מתייחסים אליה בדרך כלל כגשר בין פיזיקה והנדסה.

״יישומית״ מובדל מפיזיקה ״טהורה״ על ידי שילוב עדין של גורמים כגון מוטיבציה, גישה והטבע של מערכת היחסים של החוקרים אל הטכנולוגיה או המדעים שעלולים להיות מושפעים בידי העבודה. היא בדרך כלל נבדלת מהנדסה כך שפיזיקאי יישומי לא בהכרח מתכנן משהו מסוים, אלא משתמש או עורך מחקר בפיזיקה עם הכוונה לפתח טכנולוגיה חדשה או לפתור בעיה הנדסית. גישה זו דומה לשל מתמטיקה שימושית. במילים אחרות, פיזיקה יישומית מושרשת במושגים הבסיסיים ובאמיתות היסוד של מדע הפיזיקה אבל היא מתעסקת בניצול עקרונות אלה לטובת מערכות וכלים שימושיים.

פיזיקאים יישומיים מתעניינים בשימוש של פיזיקה גם למחקר מדעי. למשל, תחום פיזיקת האצה (accelerator physics) יכול לתרום למחקר בפיזיקה תאורטית על ידי כך שהוא מאפשר תכנון ובנייה של מאיצי חלקיקים בעלי אנרגיה גבוהה.

דוגמה נוספת היא המחקר של סופר מוליכים – חומר המוליך חשמל ללא התנגדות מתחת לטמפרטורה מסוימת.

מחקר מקיף נערך בתחומים מתפתחים שונים כגון סיבים אופטים לתקשורת, מוליכים למחצה ובאקוסטיקה.

המראה של מעבורת ה[[קולומביה]]

== דוגמאות לתחומי מחקר בפיזיקה יישומית ==
* הטרנזיסטור, אשר הומצא לראשונה על ידי הפיזיקאים ג'ון ברדין, וולטר ברטאיין וויליאם שוקלי בשנת 1947.
* לייזרים, כגון Vertical-cavity surface-emitting lasers.
* גבישים פוטוניים.
* אופטיקה קוואנטית
* דימות חישובי – computational imaging 
* מוליכים למחצה.
* מאיצי חלקיקים.
* סיבים אופטים.
* אסטרופיזיקה.
* אקוסטיקה.

==ראו גם==
*אלקטרואופטיקה
*הנדסה
*מדע שימושי
*מתמטיקה שימושית
*פיזיקה

==קישורים חיצוניים==

*[https://aph.huji.ac.il/ אתר המחלקה לפיזיקה יישומית באוניברסיטה העברית בירושלים]

* [http://www.wisegeek.com/what-is-applied-physics.htm#didyouknowout על פיזיקה יישומית]

== הערות שוליים ==
 

קטגוריה:הנדסה
קטגוריה:פיזיקה
קטגוריה:מדע שימושי
גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג

גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג (בגרמנית: Georg Wilhelm, Kurfürst von Brandenburg und Herzog von Preußen; 13 בנובמבר 1595 – 1 בדצמבר 1640), היה הנסיך הבוחר של ברנדנבורג ודוכס פרוסיה בין 1619 ל-1640.

==ביוגרפיה==
===ילדותו===
גאורג וילהלם נולד ב-13 בנובמבר 1595 בברלין ליוהאן זיגיסמונד, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ולאנה מפרוסיה, בתו של אלברכט פרידריך, דוכס פרוסיה.

===שלטונו===
בשנת 1619 עלה גאורג וילהלם לשלטון, לאחר מות אביו. מכיוון שהיה וסאל של מלך פולין, נשבע גאורג וילהלם בשנת 1621 אמונים לזיגמונט השלישי, מלך פולין, ובשנת 1633 נשבע שוב אמונים לולדיסלב הרביעי, מלך פולין.

במהלך מלחמת שלושים השנים, ניסה גאורג וילהלם לשמור על נייטרליות, אך לבסוף נאלץ על ידי גיסו גוסטב השני אדולף, מלך שוודיה בשנת 1626 להצטרף לפרוטסטנטים. אזור ברנדנבורג סבל מאוד בעקבות המלחמה, ושני הצדדים בזזו ושדדו את האזרחים. לעומת זאת, פרוסיה נשארה שקטה, עקב היותה הרחק מאזורי הקרבות.

גאורג וילהלם שמר על בריתו עם השוודים, עד שהובסו בקרב נורדלינגן בשנת 1634. בשנת 1635 חתם גאורג וילהלם על שלום פראג עם פרדיננד השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1637 עבר לגור באחוזותיו בפרוסיה.

ב-1 בדצמבר 1640 מת גאורג וילהלם בקניגסברג, ובמקומו עלה לשלטון בנו פרידריך וילהלם.

==משפחתו==
בשנת 1616 התחתן גאורג וילהלם עם אליזבת שרלוטה מפפאלץ, בתם של פרידריך הרביעי, הנסיך הבוחר מפפאלץ ולואיזה יוליאנה, רוזנת נסאו, ונולדו להם 3 ילדים:
* לואיזה שרלוטה (13 בספטמבר 1617 - 28 באוגוסט 1676), התחתנה עם יאקוב קטלר, דוכס קורלנד.
* פרידריך וילהלם (16 בפברואר 1620 - 29 באפריל 1688), התחתן עם לואיזה הנרייטה מנסאו.
* הדוויג סופיה (14 ביולי 1623 - 26 ביוני 1683), התחתנה עם וילהלם השישי, רוזן הסן-קאסל.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

{| class="wikitable" align="center" style="margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| גאורג וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג בית הוהנצולרן נולד:13 בנובמבר 1595 מת:1 בדצמבר 1640
|-
| rowspan="1" align="center"| יוהאן זיגיסמונד
| rowspan="1" align="center"| נסיכות הבוחר מברנדנבורג דוכסות פרוסיה 1619–1640
| rowspan="1" align="center"| פרידריך וילהלם
|}

קטגוריה:נסיכים בוחרים מברנדנבורג
קטגוריה:בית הוהנצולרן
קטגוריה:קלוויניסטים ורפורמים
קטגוריה:ילידי 1595
קטגוריה:נפטרים ב-1640