OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ניחוח של סקנדל

ניחוח של סקנדל (באנגלית: A Breath of Scandal) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 1960 בבימויו של מייקל קורטיז, עם סופיה לורן וג'ון גאווין בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על המחזה "אולימפיה" של פרנץ מולנר משנת 1928.

הסרט צולם באתרים בווינה ובעיקר בארמון שנברון.

==תקציר העלילה==
שנת 1907, הנסיכה אולימפיה (סופיה לורן) היא אלמנה צעירה ויפה שהורחקה ממשפחתה בווינה על ידי הקיסר פרנץ יוזף בגלל התנהגות בלתי הולמת. אביה הוא הנסיך פיליפ (מוריס שבלייה) בעל תפקיד בכיר בחצר הקיסר ואמה היא הנסיכה יוג'ני (אליזבת ג'ינס) הדואגת לשמור על שמה הטוב של המשפחה מדודניתה הרכלנית, הרוזנת לינה (אנג'לה לנסבורי).

אולימפיה מבלה בטירה של קרובי משפחתה בצליפה וברכיבה על סוסים.

יום אחד היא מתנגשת במכונית בעת רכיבה, המכונית נהוגה בידי גבר צעיר ונאה. היא נופלת מהסוס והגבר חש לטפל בה ומציג עצמו כצ'רלי פוסטר (ג'ון גאווין), מהנדס מכרות מפיטסבורג שהגיע לאוסטריה לפתח את תעשיית האלומיניום. הוא מוצא חן בעיניה והיא מציגה עצמה בשם בדוי. הם נכנסים לבית ציידים ומבלים שם את הלילה. אף על פי שלא קיימו יחסים, יש בזה משום "ניחוח של סקנדל".

הם נפרדים וצ'רלי ממשיך את דרכו לווינה. אולימפיה מקבלת חנינה מהקיסר. הוא מעוניין להשיא אותה לנסיך הפרוסי רופרט (קרלו הינטרמן) כדי להדק את הקשר בין שתי המדינות ואולימפיה מסכימה אף על פי שהיא בקושי מכירה את החתן המיועד.

צ'רלי מגיע לארמון שנברון שם משרד של הנסיך פיליפ ומצליח לחדור למשרדו. הבחור הצעיר מוצא חן בעיני פיליפ והוא מבטיח להעביר את הצעתו המסחרית של צ'רלי לקיסר. באותו זמן נערכת במקום קבלת פנים לנסיך רופרט וצ'רלי רואה שם את אולימפיה ורק אז מתברר לו שהיא נסיכה ממעמד גבוה שעומדת לפני נישואי נוחיות. הוא מתחיל לחזר אחריה במרץ אך היא מחויבת למשפחתה. כל זה לא נסתר מהרוזנת לינה שמריחה "ריח של סקנדל" וביוזמתה נפתחת חקירה חשאית לבירור העניין.

הנסיכה יוג'ני בלחץ וצ'רלי אומר כי לא יגלה דבר בחקירה אם אולימפיה תסכים לבלות אתו יומיים במקום שבילו לראשונה. היא מסכימה מחוסר ברירה וללינה המרחרחת נאמר שאולימפיה בבידוד בגלל חצבת.

צ'רלי לא מנסה להתקרב לאולימפיה ומגיע למסקנה שזה אבוד. הם חוזרים לווינה והוא נפרד מהנסיך פיליפ ומתחיל לנסוע אבל ברגע האחרון אולימפיה משנה את דעתה, רצה אחריו ועולה על מכוניתו בדרך לפיטסבורג.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|סופיה לורן
|אולימפיה
|נסיכה
|-
|ג'ון גאווין
|צ'רלי פוסטר
|מהנדס מכרות
|-
|מוריס שבלייה
|פיליפ
|נסיך
|-
|אנג'לה לנסבורי
|לינה
|רוזנת
|-
|אליזבת ג'ינס
|הנסיכה יוג'ני
|אמה של אולימפיה
|-
|קרלו הינטרמן
|רופרט
|נסיך פרוסי
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=HWOEVncgwRA קדימון לניחוח של סקנדל], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=WyaTX6-UMUE כותרות הסרט עם נעימת הנושא], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=ZOWuT114zFo מוריס שבלייה שר את נעימת ניחוח של סקנדל], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1960
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטים רומנטיים
קרדורקס

הסמליל הקודם של החברה
קרדורקס (Credorax), המציגה עצמה מתחילת דצמבר 2021 במותג Finaro, היא חברת פינטק אמריקאית-ישראלית העוסקת בסליקת כרטיסי תשלום במסחר אלקטרוני.

==היסטוריה==
החברה נוסדה ב-2008 במסצ'וסטס שבארצות הברית על ידי בני נחמן, יוג׳ין וולקוב ומייקל פיינשטיין. בני נחמן היה מנכ"ל החברה עד דצמבר 2015. מינואר 2016 היה דירקטור בחברה, ובינואר 2020 מונה ליו"ר הדירקטוריון. מנכ"ל החברה מתחילת 2016 הוא יגאל רותם. בפברואר 2011 הוקמה קרדורקס ישראל בע"מ, שמשרדיה שוכנים בהרצליה וכוללים את מטה החברה ומרכז הפיתוח שלה. מרכז הפעילות הבנקאית של החברה שוכן בוולטה שבמלטה, ולה משרדי מכירות גם בהולנד ובהונג קונג.

בשנת 2010 קיבלה החברה רישיון למתן שירותי סליקת כרטיסי תשלום באיחוד האירופי. בשנת 2014 קיבלה החברה רישיון בנק מסחרי ביפן, ובשנת 2015 קיבלה רישיון לפעול כבנק מסחרי ב-32 מדינות האזור הכלכלי האירופי. בשנת 2019 סלקה החברה עסקאות בסך 4.211 מיליארד אירו.

עד 2014 גייסה החברה 130 מיליון דולר, מבלאמברג קפיטל וקרנות השקעה נוספות.

במרץ 2022 נרכשה החברה על ידי חברת סליקת כרטיסי התשלום האמריקאית תמורת 575 מיליון דולר.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות פינטק ישראליות
קטגוריה:הרצליה: חברות
קטגוריה:חברות ישראליות שעשו אקזיט
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2007
פיטר בנדה

פיטר בנדה (באנגלית: Peter Banda; נולד ב-22 בספטמבר 2000) הוא כדורגלן מלאווי המשחק בעמדת הקשר בסימבה.

==קריירה==
בנדה התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל המקומית ביג בולטס. ב-9 בפברואר 2021 הצטרף בהשאלה לשריף טירספול מליגת העל המולדובית. ב-29 באפריל 2021 הבקיע שלושער בניצחון 0-6 נגד באנדה היה שותף לזכייה של המועדון באליפות המדינה ולעלייה לשלב הבתים של ליגת האלופות.

ב-3 באוגוסט 2021 חתם בסימבה מליגת העל הטנזנית.

ב-26 במאי 2019 בנדה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מלאווי בניצחון 0-3 נגד .

==תארים==
; ביג בולטס
*ליגת העל המלאווית: 

; שריף טירספול
*ליגת העל המולדובית: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים מלאווים
קטגוריה:קשרי כדורגל מלאווים
קטגוריה:כדורגלני שריף טירספול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מלאווי
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:ספורטאים זרים במולדובה
קטגוריה:ספורטאים זרים בטנזניה
קטגוריה:מלאווים שנולדו ב-2000
Sofia Carson

Sofia Carson הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת האמריקאית סופיה קרסון. האלבום יצא לאור ב-25 במרץ 2021, על ידי חברת התקליטים הוליווד רקורדס.<ref></ref>

==רשימת רצועות==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Sofia Carson
!מדינה
!תאריך
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!עולם
|25 במרץ 2022
|הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה
|קולומביה רקורדס
|<ref></ref>
|-
!יפן
|5 באפריל 2022
|תקליטור
|יוניברסל מיוזיק גרופ
|<ref></ref>
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2022
קטגוריה:אלבומים באנגלית
ישראל בנבנישתי

שער ספר בית ישראל לרבי ישראל בנבנישתי
הרב ישראל בנבנישתי (השלישי<ref>הראשון - אביו של הרב חיים בנבנישתי (מחבר ספר כנסת הגדולה), השני - בנו של מחבר כנסת הגדולה.</ref>) היה רב, דיין ודרשן טורקי במאה ה-17.

נולד לרבי אליעזר ואשתו בשנת שע"ח בקושטא. אביו היה אחיהם הגדול<ref>ככל הנראה. עיין בהקדמת המו"ל לספר בית ישראל הוצאת שנת תשע"ד שהאריך בזה.</ref> של הרב חיים בנבנישתי והרב יהושע רפאל בנבנישתי.

הרב ישראל היה מחכמי ודייני קושטא, ותלמידו המובהק של דודו, הרב יהושע בנבנישתי בעל ספר שדה יהושע, ואף הוציא לאור את ספר הדרושים שלו, אוזני יהושע. דודו החבי"ב משבח אותו: "אור ישראל וקדושו, פאר הדור והדרו, אביר הרועים החכם השלם הדיין המצוין נשא ורם כמוהר"ר ישראל בנבנשת נר"ו"<ref>הקדמת דודו לספר בית ישראל.</ref>

נפטר בשנת ה'תמ"ח (1688).

== חיבורו ==
 - נדפס לראשונה בשנת התל"ח, ובו 52 דרשות על תורה, תשובה, צדקה, הספדים והספדי נשים. דפוס חדש, בשני חלקים<ref>חלק א' (דרשות) - https://beta.hebrewbooks.org/55866

חלק ב' (הספדים) - https://beta.hebrewbooks.org/55867</ref>, יצא בשנת ה'תשע"ד. דרשותיו מאופיינות במקוריות ושפע הרעיונות שבהם.

== לקריאה נוספת ==
* [https://www.hyomi.org.il/page.asp?id=791 חכם ישראל בנבנישתי], באתר [https://www.hyomi.org.il/ החכם היומי]
* ישראל בנבנישתי השלישי, אנציקלופדיה לחכמי טורקיה, ירושלים תשס"ו
* שם הגדולים, מערכת ספרים, אות ב [סג], בית ישראל

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
ישראל
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:איסטנבול: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:ילידי 1618
קטגוריה:נפטרים ב-1688
שני עצים לזכר המצי"ר

"שני עצים לזכר המצי"ר" (1973) הוא הדפס מאת אריה ארוך.
==תיאור==
העבודה "שני עצים לזכר המצי"ר" הוא חלק מסדרה של שלושה הדפסים, שיצר אריה ארוך בשנים 1974-1972 בסטודיו של דוד בן שאול בירושלים. ההדפס בוצע בטכניקה של הדפס אבן ובמהדורה בת 25 עותקים. בן שאול שב בראשית שנות ה-60 של המאה ה-20 מלימודי אמנות בפריז, שם התמחה בטכניקות גרפיות. ארוך ביצע כמה מתווים להדפס זה.

ההדפס מכיל פרופיל של ראש גבר, המתואר כדמות אנונימית, חסרת פרטים. מתחתיה מתוארות שתי צורות המאזכרות צורות של שני עצים שונים. כמו הראש, גם העצים משורטטים באופן מרומז, ללא גזע. לצד הדימויים, מופיעים שרבוטי צבע שונים בצבע שחור, סגול ובאדום-כחול. הדימויים מודפסים על רקע של משטח לבן, היוצר מסגרת פנימית לעבודה. בחלקו השמאלי של ההדפס מופיעה הכתובת בכתב יד - "שני עצים לזכר המצי"ר", המהווה את שמה של העבודה. המצי"ר הוא כינויו של המשורר העברי מרדכי צבי מאנה (1859–1886). בין היתר כתב מאנה חיבור שכותרתו "חכמת הציור בכלל ובין בני עמנו בפרט" (1881).

מרדכי עומר טען כי אחד המקורות לשימוש בדימויי העצים הוא באיורים לספר הלימוד לאמנים של כריסטיאן לודולף ריינהולד מ-1784, ששימש מקור לכמה עבודות אחרות של ארוך. גדעון עפרת הציע לזהות את דמות הפרופיל בהדפס הן עם דמות אביו של ארוך והן עם דמותו שלו. ההדפס מהווה על פיו "פיוס עצמי עם 'שדים' נפשיים של ארוס ואב, אך לא פחות מכך צוואה תרבותית של לב ומוח, שעניינם אחדות ניגודים כסוד היצירתיות בכלל, אך סודו של אמן יהודי".

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.ariearoch.com/solo.php?lang=Hebrew&id=489 שני עצים לזכר המצי"ר], באתר עזבון האמן
*"[https://benyehuda.org/read/5376 חכמת הציור בכלל ובין בני עמנו בפרט]" מאת מרדכי צבי מאנה באתר פרויקט בן יהודה
==הערות שוליים==

קטגוריה:אריה ארוך
קטגוריה:הדפס ישראלי
קטגוריה:יצירות משנת 1973
קטגוריה:מוזיאון תל אביב לאמנות: הדפסים
קטגוריה:מוזיאון ישראל: הדפסים
סשה קאייה

סשה קאייה (בספרדית: Sasha Calle הגייה: [ˈsaʃa ˈkaʝe];<ref></ref> נולדה ב-7 באוגוסט 1995)<ref name="CBS"></ref> היא שחקנית אמריקאית.

== ביוגרפיה ==
סשה קאייה נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס.<ref></ref> היא ממוצא קולומביאני.<ref></ref> יש לה אח צעיר יותר.<ref name="SOD"></ref> היא ואמה עברו לקולומביה כשהייתה בת עשר וחזרו לארצות הברית לאחר שנתיים.<ref name="SOD" /> קאייה היא בוגרת תואר ראשון באמנויות יפות באקדמיה האמריקאית למוזיקה ודרמה <small>(אנ')</small> בניו יורק.<ref name="socially"></ref>

== קריירה ==
בשנת 2017 החלה לשחק במספר סרטים קצרים וביניהם "18 Minutes", "Rogue Tiger", "The White Shoes", ו"Final Stop". באותה שנה שיחקה בסדרת הרשת "Socially Awkward" בדמותה של וירג'יניה.

בספטמבר 2018, קאייה לוהקה לתפקיד השפית לולה רוזלס באופרת הסבון "צעירים חסרי מנוח". על משחקה בסדרה היא הייתה מועמדת לפרס אמי לתוכניות טלוויזיה יומיות מבצע צעיר מצטיין בסדרת דרמה בשנת 2020.<ref name="emmy"></ref> השתתפותה האחרונה בסדרה הייתה ב-15 ביוני 2021. 

בפברואר 2021 לוהקה לתפקיד הקולנועי הראשון שלה, גיבורת-העל סופרגירל בסרטי היקום הקולנועי של DC, החל מהסרט "הפלאש", אשר אמור לצאת לאקרנים ביוני 2023.<ref name="DCEU"></ref> היא תהיה השחקנית הלטינית הראשונה שתגלם את התפקיד.<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable plainrowheaders"
! שנה
! סרט
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2022
| scope="row" |הפלאש
| סופרגירל
|
|-
| rowspan="2" | TBA
|סופרגירל: אשת המחר
|סופרגירל
|-
|On Swift Horses
|סנדרה
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable plainrowheaders sortable"
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2017
| scope="row" | Socially Awkward
| וירג'יניה
| סדרת רשת; 5 פרקים
|-
| 2018–2021
| scope="row" |צעירים חסרי מנוח
| לולה רוזלס
| 273 פרקים
|}

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable plainrowheaders"
! שנה
! עבודה מועמדת
! פרס
! קטגוריה
! תוצאה
|-
| style="text-align:center;" | 2020
| style="text-align:center;" | צעירים חסרי מנוח
|פרס אמי לבידור בשעות היום
| מבצע צעיר מצטיין בסדרת דרמה
| 
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא קולומביאני
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1995
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1995
מערב אוקראינה

המיקום של אזור מערב אוקראינה באוקראינה
לבוב
מערב אוקראינה (באוקראינית: Західна Україна) הוא אזור נרחב במערב אוקראינה. זהו האזור היחיד של אוקראינה אשר היה לאורך ההיסטוריה תחת שליטת מדינות אירופאיות שונות מלבד רוסיה (פולין, ליטא, הונגריה, רומניה, צ'כוסלובקיה וטורקיה) ומכאן תחת השפעה ניכרת של תרבות מרכז אירופה.

אזור מערב אוקראינה, בדומה למרבית שטחה של אוקראינה שלאחר מלחמת העולם השנייה, התפתח ממה שהיה במקור הישות הפוליטית רוס של קייב. לאחר ההיחלשות של רוס של קייב, ובעקבות ההתקפות מצד הממלכה המונגולית אורדת הזהב, המרכז התרבותי והפוליטי עבר מקייב מערבה ובשנת 1199 הוקמה מדינה מערבית אוקראינית חדשה - נסיכות האליץ'-וולין. החל משנת 1349 גם רוס של קייב וגם נסיכות האליץ'-וולין איבדו את עצמאותן, ושטחה של אוקראינה נכבש על ידי המדינות השכנות. בתחילה שולבה אוקראינה באיחוד הפולני-ליטאי, ומאוחר יותר חולקה אוקראינה בין מדינות האיחוד הפולני-ליטאי (מערב אוקראינה וחלק ממרכזה) והאימפריה הרוסית (מזרח אוקראינה ויתרת מרכז אוקראינה). לאחר חלוקת פולין, הייתה מערב אוקראינה לחלק מההאימפריה האוסטרו-הונגרית, בעוד שמרכז ומזרח אוקראינה נותרו תחת שליטה רוסית. בשנת 1918, לאחר מלחמת העולם הראשונה, האוקראינים שהיו תחת שליטה רוסית הכריזו על עצמאות, ונוסדה הרפובליקה העממית של אוקראינה, בעוד שהשטחים של מערב אוקראינה שהיו חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית הכריזו על עצמאותם, והפכו בעקבות כך לרפובליקה העממית של מערב אוקראינה. ב-22 בינואר 1919 שתי המדינות חתמו על חוק איחוד. עם זאת, בסופו של דבר המדינה האוקראינית העצמאית חולקה שוב בין פולין וברית המועצות. החלק הסובייטי של אוקראינה, שכונה "הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית" הפך באופן רשמי לאזור אוטונומי. מאוחר יותר, כתוצאה מהסכם ריבנטרופ–מולוטוב, ברית המועצות שילבה את מערב אוקראינה ברבפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית. רק ב-1991 במסגרת הכרזת העצמאות של אוקראינה זכתה אוקראינה בעצמאותה, והתפרקות ברית המועצות התרחשה זמן קצר לאחר מכן.

אזור מערב אוקראינה כולל מספר אזורים היסטוריים כמו טרנסקרפטיה, הליכינה כולל פוקוטיה (החלק המזרחי של גליציה המזרחית), מרבית אזור ווהלין, צפון בוקובינה ומערב פודוליה. ההשפעה התרבותית הרוסית במערב אוקראינה היא זניחה. מוסקבה השיגה את השליטה על אזור מערב אוקראינה רק במהלך המאה ה-20, כלומר, במהלך מלחמת העולם השנייה כאשר האזור סופח לברית המועצות לאחר חלוקת פולין. העיר לבוב היא המרכז התרבותי העיקרי של אזור מערב אוקראינה ולבוב הייתה גם הבירה ההיסטורית של נסיכות האליץ'-וולין. ערים חשובות נוספות הן בוצ'אץ', צ'רנוביץ, דרוהוביץ', האליץ', איוואנו-פרנקיבסק, חוטין, לוצק, מוקצ'בו, רובנו, טרנופול, אוז'הורוד ועוד.

== דמוגרפיה ==

אחוז האוקראינים בכל מחוז (לפי מפקד האוכלוסין של שנת 2001)
על פי סקר שבוצע במהלך שנת 2016 על ידי מרכז רזומקוב נמצא כי כ-93% מאוכלוסיית אזור מערב אוקראינה הצהירו שהם מאמינים בדת כולשהי, בעוד 0.9% הצהירו שהם לא מאמינים בשום דת, ו-0.2% הצהירו שהם אתאיסטים.

מכלל אוכלוסיית אזור מערב אוקראינה, 97.7% הצהירו שהם נוצרים (57.0% משתייכים לכנסייה האורתודוקסית המזרחית, 30.9% הם חברי הכנסייה היוונית-קתולית האוקראינית, 4.3% הם רק "נוצרים", 3.9% הם חברים בכנסיות פרוטסטנטיות שונות, ו-1.6% הם קתולים). 0.2% ציינו כי הם יהודים. כל יתר האנשים היוו כ-2.1% מאוכלוסיי מערב אוקראינה.

== ראו גם ==
* גליציה
* מערב בלארוס

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוקראינה: גאוגרפיה
פלייבי

פלייבי (באנגלית: Flybe) הייתה חברת תעופה בריטית לטיסות חסך. החברה נוסדה בשנת 1962 ונסגרה ב-2020.

==היסטוריה==

החברה נוסדה בשנת 1962 בתור Flybe airlines inc מאוחר יותר בשנת 1973 שנתה את שמה לשמה הנוכחי Flybe בשנת 2002 החברה החזירה את שמה לשם המקורי לכבוד 40 שנות פעילות. בשנת 2010 החברה נקלעה לקשיים כלכלים והכריזה על הליך פשיטת רגל. בשנת 2011 החברה נמכרה לתאגיד בריטיש איירוויז.

בשנת 2020, בעקבות משבר הקורונה, חדלה החברה מלטוס ופשטה את הרגל. כל מטוסיה עברו לחברת בריטיש איירוויז סיטי פלאייר.

==צי מטוסים==

צי המטוסים נכון לינואר 2020

{| class=wikitable
! מטוס
! בצי
|-
| סאאב 340B
| 4
|-
| אמבראר 195
| 15
|-
| בומברדייה דאש 8 - Q400
| 54
|-
| סך הכל
|73
|-
|Avro rj-146
|10
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חברות לטיסות חסך
קטגוריה:חברות תעופה בריטיות
תחנת הרכבת באקה אל גרבייה-ג'ת

תחנת הרכבת באקה אל גרבייה-ג'ת היא תחנת נוסעים מתוכננת של רכבת ישראל, התחנה צפויה לשרת את תושבי היישובים באקה אל-גרבייה, ג'ת ויישובי עמק חפר. והיא מתוכננת לקום לצד אזור התעשייה החדש של באקה אל-גרבייה ובסמוך לכביש 6. התחנה תמוקם על מסילת מנשה העתידית שתקשר את המסילה המזרחית אל מסילת העמק. התחנה צפויה לקום כחלק מתוכנית הפיתוח של רכבת ישראל.

== שירות רכבות בתחנה (בעתיד) ==
בעתיד צפויים לעבור דרך התחנה מספר קווי נוסעים כחלק מהתוכנית האסטרטגית של רכבת ישראל לשנת 2040, במסגרתה צפויים לעבור קווים ממרכז הארץ אל צפון הארץ, כאשר צפונית לתחנה הקווים ימשיכו לתחנת הרכבת בית שאן או לכיוון חיפה וצפונה ומדרום לתחנה הקווים ימשיכו לכיוון לוד דרך המסילה המזרחית החדשה וייתכן שגם לכיוון תל אביב דרך מסילת הירקון או דרך מסילת השרון.

== הערות שוליים ==

באקה אל גרבייה-גת
חוקת צרפת 1875

הקובץ המקורי של החוקים בדבר החוקה הצרפתית הנושא את האזכור "בשם העם הצרפתי" (Au nom du peuple français).

חוקת צרפת של 1875 או בשמה המוכר יותר החוקים בדבר החוקה של 1875 (בצרפתית: Lois constitutionnelles de 1875), הם סדרת חוקים שנחקקו בידי האספה הלאומית של צרפת בתקופת הרפובליקה השלישית ולמעשה היוו את בסיס החוקה הצרפתית של המשטר הרפובליקאי. החוקה עברה מספר תיקונים עד אשר משטר וישי למעשה נטרל את עיקרה. לאחר מלחמת העולם השנייה נכתבו חוקות רפובליקניות חדשות, אשר עיקרי סדרי השלטון שלהן בוססו על חוקת 1875.

החוקה הסדירה את הרכב הרשות המחוקקת עם בית מחוקקים בן שני בתים (עם סנאט שנבחר בעקיפין על בסיס מחאה שמרנית כמשקל נגד ללשכת בית הנבחרים, האספה הלאומית, הנבחרת בידי הציבור); מועצת שרים האחראית לאספה; ונשיא בעל סמכויות הדומות לאלו של מונרך חוקתי. חוקים אלו הותירו היבטים רבים של המבנה הממשלתי הצרפתי ללא שינוי.

בעיקרם, החוקים מבססים את מבנה המשטר הרפובליקאי בצרפת העומד עד היום בימי הרפובליקה החמישית. החוקים, המהווים למעשה חוקי יסוד, נחקקו באורח הדרגתי, לפי הסדר הבא:
* חוק ארגון הסנאט (l'organisation du Sénat) - 24 בפברואר 1875
* חוק ארגון הממשלה הצרפתית (l'organisation des pouvoirs publics) - 25 בפברואר 1875
* חוק יחסי הרשויות (les rapports entre les pouvoirs publics) - 16 ביולי 1875

שלושת החוקים הללו שונו מעט בהמשך. זו הפעם הראשונה והאחרונה שמשטר רפובליקאי בצרפת אינו מאורגן על ידי חוקה אמיתית (מוצהרת ומוחלטת בהרכבה), אף על פי שעם הזמן נקלט הכינוי, לשם הפשט, "החוקה של 1875".

החוקים לא בוטלו כדין עד פרסום החוקה של הרפובליקה הרביעית ב-27 באוקטובר 1946. עם זאת, תפעולם הושעה הלכה למעשה בין 10 ביולי 1940 - תאריך העברת סמכויות עריצות לידי המרשל פיליפ פטן, שאמור היה להציב, על פי תנאי העברת הסמכויות, חוקה חדשה, אשר מעולם לא ראתה אור - ועד לפרסום החוקה של הרפובליקה הרביעית. החוק החוקתי מ-2 בנובמבר 1945 הקים למעשה ממשלה זמנית לאחר שחרור צרפת, ששמרה על החוקים החוקתיים של 1875 דה-פקטו באי-אתחולם.

== ראו גם ==
* מועצת המדינה של צרפת
* הפרלמנט הצרפתי
* הצהרת זכויות האדם והאזרח

== קישורים חיצוניים ==
* , בוויקיטקסט 
* 
* [https://www.conseil-constitutionnel.fr/les-constitutions-dans-l-histoire/constitution-de-1875-iiie-republique חוקת צרפת 1875], המועצה החוקתית של צרפת 

קטגוריה:צרפת: חוק ומשפט
קטגוריה:צרפת: פוליטיקה
קטגוריה:צרפת: היסטוריה
קטגוריה:הרפובליקה הצרפתית השלישית
קטגוריה:חוקים היסטוריים
קטגוריה:חוקות
פיטר ברטרם

פיטר ברטרם (בדנית: Peter Bartram; נולד ב-4 במאי 1961) הוא גנרל דני בדימוס, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של צבא דנמרק בין השנים 2012–2017.

==ביוגרפיה==
ברטרם נולד ב-4 במאי 1961 באורהוס. ב-1981 הוא התגייס לצבא המלכותי הדני ועד 1985 למד בקורס להכשרת קצינים. באותה שנה הוא החל בשירות בכוחות השריון בדרגת לוטננט. בין השנים 1990–1991 הוא שימש כמפקד פלוגת חרמ"ש ולאחר מכן למד בקורס המטכ"ל עד 1993. ב-1994 הועלה לדרגת מיור, ועד 1997 שרת במטה הכללי. לאחר מכן שרת כקצין הכשרה במפקדת בעלות הברית בשלזוויג-הולשטיין ויוטלנד (כוח צבאי משותף של דנמרק וגרמניה). ב-1999 פורקה המפקדה. בין 2001–2003 שימש כמפקד גדוד בכוח קוסובו. ב-2006 הוא מונה למפקד הבריגדה הדנית ה-1. ב-2008 הוא הועלה לדרגת בריגדה גנרל וב-2010 הוצב בפיקוד הטרנספורמציה של בעלות הברית בנורפוק (וירג'יניה). ב-2012 מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-11 בינואר 2017 פרש ברטרם ומונה לסגן יו"ר JP/Politikens Hus ולסגן יו"ר Jyllands-Postens Fond.

ברטרם מתגורר בקופנהגן, נשוי ליוליאנה ברטרם ואב לבן.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.nato.int/cps/en/natolive/who_is_who_88316.htm פיטר ברטרם], באתר נאט"ו

קטגוריה:ראש ההגנה (דנמרק)
קטגוריה:ילידי 1961
קרחון צ'רבלאטי

רכס סנטינל]]
קרחון צ'רבלאטי (באנגלית: Cervellati Glacier) הוא קרחון הזורם במדרונות המזרחיים רכס סנטינל שבהרי אלזוורת', בארץ אלזוורת' שבאנטארקטיקה.

קרחון צ'רבלאטי ממוקם דרומית-מזרחית לקרחון פאטון.

קרחון צ'רבלאטי ממוקם צפונית-מערבית לקרחון ראמורינו.

אורכו של הקרחון 9 קילומטרים.

קרחון צ'רבלאטי זורם לכיוון צפון-מזרח בין רכס טיירי לבין רכס אפרלי.

הקרחון נשפך אל קרחון קרוסוול דרומית-מזרחית להר ברסקין.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 2006 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הקרחון נקרא על שם רוברטו צ'רבלאטי (Roberto Cervellati), שהיה נציג איטליה לוועדת המומחים של SCAR למידע גאוגרפי (the SCAR Expert Group on Geographic Information), בין השנים 1992–2006, וכן מנהל הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR באותן שנים.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20210602234643/https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:18835 קרחון צ'רבלאטי] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/display_name.cfm?gaz_id=135921 קרחון צ'רבלאטי] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://mapcarta.com/25606218 מפת אזור קרחון צ'רבלאטי]
* [https://geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=18835&fid=antgeo_128 תצלום לוויין של אזור קרחון צ'רבלטי]
* [https://justweather.org/Antarctica/Other/Cervellati-Glacier/ תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור קרחון צ'רבלאטי] (תחזית לפי שעות)

== הערות שוליים ==

צ'רברטי
גבינת עיזים

גבינת עיזים
גבינת עיזים היא גבינה העשויה מחלב עיזים.
== סוגים ==
=== גבינות רכות ===
*לָבַּנֶה
=== גבינות חצי קשות ===
*סנט מור
*רוקמדור
*פטה
=== גבינות קשות ===
* מחוררו .

== מאפיינים ==
גבינת עיזים מ[[ארמניה]]
לחלב פרה ולחלב עיזים יש תכולת שומן כללית דומה.<ref></ref> עם זאת, השיעור הגבוה יותר של חומצות שומן בעלות שרשרת בינונית בחלב עיזים (למשל חומצה קפרואית וחומצה קפרילית, שמקבלות את שמן מהמילה הלטינית capra, שמשמעותה "עז"<ref>[http://chemicalland21.com/industrialchem/organic/CAPRIC%20ACID.htm "Capric acid"], Chemical LAND21.com. Accessed 26 June 2008.</ref>) תורם לטעם החמוץ האופייני לגבינות עיזים.<ref></ref> תכונה נוספת שמבדילה בין חלב פרה וחלב עיזים היא שיעור הלקטוז הנמוך יותר בחלב עיזים.

גבינות עיזים הוכנו כבר כ-7,000 שנה לפני זמננו בחבל הבלקן.<ref></ref> בצורת ההכנה הפשוטה ביותר, מיוצרת גבינת העיזים באמצעות הקרשה טבעית של החלב הגולמי, שלאחריה מתבצע ניקוז ולחיצה של מי הגבינה. טכניקות אחרות משתמשות בחומצה (כגון חומץ או מיץ לימון) או באנזים הגבנה כדי להקריש את החלב. גבינות עיזים רכות מיוצרות במטבחים ברחבי העולם, כאשר טבחים תולים צרורות מלאים של בד גבינה במטבח החם במשך מספר ימים כדי לנקז את מי הגבינה. אם הגבינה אמורה להיות מיושנת, היא מומלחת לעיתים קרובות על מנת שתיווצר קליפה, ולאחר מכן מאוחסנת במערת גבינה קרירה במשך מספר חודשים.

גבינת עיזים מתרככת כאשר היא נחשפת לחום, אם כי היא נמסה בצורה שונה מזו שבה גבינות פרה רבות נמסות. גבינות עיזים קשות יותר עם קליפה נאפות לפעמים בתנור כדי ליצור מרקם רך וצמיגי יותר.

== ראו גם ==
* גבינת כבשים

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

*
עיזים
קטגוריה:עיזים
ישראל במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2022)

המשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2022) הם משחקי החורף הפאראלימפיים הראשונים בהם משתתפת משלחת ישראלית.

המשלחת הישראלית מונה ספורטאית יחידה, שיינא וספי, המתחרה בענף סקי אלפיני.

==ענפים==
===סקי אלפיני===
המשלחת הישראלית הייתה זכאית למכסה בודדת לנשים כמכסה ייצוגית. שיינא וספי הייתה הישראלית היחידה שעמדה בקריטריונים הטכניים להשתתפות במשחקים. במהלך המשחקים החליטה הוועדה המארגנת להקדים את מקצי הנשים בתחרות הסלאלום מיום ראשון ליום שבת לאור תנאי מזג האוויר הצפויים. בעקבות השינוי החליטה וספי, השומרת שבת, לא להתחרות בסלאלום. 

{| class="wikitable" style="font-size:90%; text-align:center"
|-
!rowspan="2"|שם
!rowspan="2"|מקצוע
!colspan="2"|סיבוב 1
!colspan="2"|סיבוב 2
!rowspan="2"|סך הכל
!rowspan="2"|מקום
|-
!תוצאה
!מקום
!תוצאה
!מקום
|-
!colspan="8"| נשים
|-
|align="right"|שיינא וספי
|align="right"|סלאלום ענק עמידה
|1:18.87 דקות || 19
|1:22.31 דקות || 15
|2:41.18 דקות || 15
|}

== ראו גם ==
* ישראל באולימפיאדת בייג'ינג (2022)
* ישראל במשחקים הפאראלימפיים

==הערות שוליים==

חורף 2022
קטגוריה:2022 בישראל: ספורט
קטגוריה:2022 ברפובליקה העממית של סין
קורניליה יאקובס

אנה קורניליה יאקובסדוטר סמואלסון (; נולדה ב-9 במרץ 1992), ידועה בשם הבמה שלה קורניליה יאקובס, היא זמרת-יוצרת שוודית. החלה את הקריירה המוזיקלית שלה לצד להקת הבנות "Love Generation", שהשתתפה במלודיפסטיבלן, הקדם השוודי לתחרות הזמר של האירוויזיון, בשנים 2011 ו-2012.<ref name="auto"></ref> שירן, "Dance Alone", הגיע למקום ה-26 במצעד הסינגלים השוודי.<ref></ref> היא חזרה לתחרות בשנת 2022 כזמרת יחידה, עם השיר "Hold Me Closer", שהעפיל לגמר. היא ניצחה בגמר, ונבחרה לייצג את שוודיה באירווזיון 2022 בטורינו, איטליה.<ref></ref> ב-12 במאי 2022 ביצעה יאקובס את "Hold Me Closer" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-14 במאי ביצעה את שירה בגמר התחרות. היא הגיעה למקום הרביעי עם 438 נקודות (258 מהשופטים ו-180 מהקהל).

בשנת 2020 הלחינה וכתבה את השיר "Weight of the World", שהפך לשיר הפסקול של הסדרה הנורדית "Björnstad", מבית היוצר של HBO.

== דיסקוגרפיה ==
=== סינגלים ===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! rowspan="2" scope="col" | שם
! rowspan="2" scope="col" | שנה
! colspan="1" scope="col" | מיקומי שיא
! rowspan="2" scope="col" | אלבום
|-
! scope="col" style="width:3em;font-size:85%;" | SWE
|-
! scope="row" | "Late Night Stories"
| rowspan="6" | 2018
| —
| rowspan="11" 
|-
! scope="row" | "All the Gold"
| —
|-
! scope="row" | "You Love Me"
| —
|-
! scope="row" | "Animal Island"
| —
|-
! scope="row" | "Shy Love"
| —
|-
! scope="row" | "Locked Into You"
| —
|-
! scope="row" | "Hanging On"
| 2019
| —
|-
! scope="row" | "Dream Away"
| rowspan="2" | 2020
| —
|-
! scope="row" | "Weight of the World"
| —
|-
! scope="row" | "Hold Me Closer"
| rowspan="2" | 2022
| 5
|-
! scope="row" | "Fine"
| —
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות-יוצרות שוודיות
קטגוריה:נציגי שוודיה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2022
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2011
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2012
קטגוריה:משתתפי מלודיפסטיבלן 2022
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1992
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1992
היאבקות בוץ

נשים נאבקות בבוץ באירוע "Mud Fest 2008"
היאבקות בוץ היא היאבקות אשר מתרחשת בבוץ. בדרך כלל, היאבקות הבוץ היא סוג של ספורט ארוטי, והיא מתרחשת בין שתי נשים בעלות לבוש מינימלי ורגליים יחפות. היאבקות הבוץ היא תחלופה להיאבקות אמיתית, שנועדה להיות מעין מחזה משעשע לצופה, ובדרך כלל מי שנחלש ראשון בהיאבקות, מפסיד.

== היסטוריה ==
הארגון הראשון אשר עסק בהיאבקות בוץ, הוקם באקרון, אוהיו בשנות ה-30 של המאה ה-20 על ידי מייקל ויטרוק וטיילר קרול. משחק הנשים הראשון התרחש שם ב-7 בינואר 1938, ותועד בספר LIFE שיצא באותה שנה.<ref></ref>

אנשים רבים טוענים שממציא היאבקות הבוץ היה פול בוש, מכוון שהוא רצה להוציא את הרעיון ולגרום לגאס זוננברג להרנם סינג להיאבק בבוץ בסיאטל, וושינגטון. הפופולריות שלו ענף הספורט בארצות הברית גדלה בשנות ה-80 של המאה ה-20, ולאחר מכן אף הגיעה למקומות אחרים בעולם.

היאבקות הבוץ זכתה לפופולריות בצרפת בתוכנית משחקי הטלוויזיה "Fort Boyard", בתוכנית ספרדית משנות ה-90 "El gran juego de la oca", בסרט שים פס על הפס ובעוד מקומות רבים.

בהמשך היו רבים שהחליטו להחליף את הבוץ בג'לטין, בתפוחי אדמה מרוסקים ובעוד חומרים שונים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ענפי ספורט
קטגוריה:היאבקות (ספורט)
יחסי הודו–קולומביה

כתב האמנתה לנשיא הודו ראם נאת' קובינד, 2017]]
יחסי הודו–קולומביה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של קולומביה לרפובליקה של הודו. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-10 בינואר 1960. קולומביה היא כיום נקודת הכניסה המסחרית לאמריקה הלטינית עבור חברות הודיות.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הודו לקולומביה כוננו ב-19 בינואר 1959. ב-14 ביולי 1970, קולומביה והודו חתמו על הסכם מסחרי, אך הוא לא התפתח בגלל ההגבלות הכלכליות על סחורות זרות שהיו לשתי המדינות וההבדלים הגאופוליטיים.<ref name="COLEMBIND">[http://www.embajadaindia.org/colEconomicas.htm# Colombian embassy in India] Accessed December 14, 2007.</ref> כך היה עד מרץ 1972 כשקולומביה פתחה שגרירות בניו דלהי, הודו. בשנה שלאחר מכן הקימה הודו שגרירות בבוגוטה ב-1973. השגרירות בבוגוטה נסגרה ב-1993, אך מאוחר יותר נפתחה מחדש ב-1994. שגרירות קולומביה בהודו מפקחת גם על היחסים הדיפלומטיים עם נפאל, סרי לנקה ובנגלדש, וכן מספקת סיוע קונסולרי לקולומביאנים הנמצאים במדינות אלה.

== קשרים מסחריים ==
קשרי שיתוף הפעולה הכלכליים וההדדיים השתפרו עם ביקורו של נשיא קולומביה אנדרס פאסטראנה אראנגו בהודו בין 4 ל-7 במרץ 2001. מכיוון שלקולומביה והודו היו כלכלות דומות והדמיון הזה משמש ליצירת שיתוף פעולה בין שתי המדינות.

בשנת 2006 השקיע תאגיד הנפט והגז הטבעי 437.5 מיליון דולר בהפקת נפט בקולומביה. החברה מתכננת להשתתף בשיפוט חוזים מתוך כוונה לחקור את אדמת קולומביה לצורך גז.

ב-23 באוגוסט 2007 דיווחה ממשלת קולומביה כי הסחר בין קולומביה להודו הולך וגדל. הודו הרוויחה מהיצוא לקולומביה כ-346 מיליון דולר ואילו קולומביה ייצאה להודו בשווי כ-62 מיליון דולר.

=== תחומי שיתוף פעולה עיקריים ===
* שימוש באנרגיה סולארית באזורי גבול המדינה.
* הסכמי שיתוף פעולה טכניים.
* פיתוח מלגות כולל בשטחים צבאיים.
* תפקוד כוח המשימה המשותף של תזכיר הבנת הטכנולוגיות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
יחסי ניו זילנד – קולומביה

יחסי ניו זילנד–קולומביה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של קולומביה לניו זילנד. שתי המדינות חברות באו"ם.

== היסטוריה ==
ב-1 במאי 1978 כוננו קולומביה וניו זילנד יחסים דיפלומטיים.<ref>[https://www.cancilleria.gov.co/en/node/392 Diplomatic relations between Colombia and New Zealand (in Spanish)]</ref> מאז תחילת היחסים הדיפלומטיים, היחסים בין שתי המדינות התקיימו בעיקר בארגונים רב לאומיים כמו באו"ם. במאי 2013 ביקר ראש ממשלת ניו זילנד ג'ון קי ביקור רשמי בקולומביה, והפך לראש ממשלת ניו זילנד הראשון שעשה זאת. במהלך ביקורו עם נשיא קולומביה חואן מנואל סנטוס, ראש הממשלה קי התחייב כי ניו זילנד תשקיע 3.4 מיליון דולר במשך ארבע שנים כדי לפתח חקלאות בקולומביה. כמו כן יתקיימו "התייעצויות" שנתיות בין פקידי שתי המדינות.<ref>[http://www.stuff.co.nz/national/8393686/Key-makes-headway-in-Colombia Key makes headway in Colombia]</ref>

בשנת 2016, קולומביה חתמה על הסכם שלום עם הכוחות המזוינים המהפכניים של קולומביה (FARC). ניו זילנד תרמה מיליון דולר למאמצים הומניטריים בקולומביה ועובדת עם קרן HALO כדי להשתמש בטכנולוגיה שפותחה בניו זילנד להסרה וסילוק מוקשים בבטחה.<ref>[http://www.elmercurio.com/inversiones/noticias/noticias/2018/03/16/nueva-zelanda-abre-embajada-en-colombia-y-promete-aumentar-relaciones-comerciales.aspx Nueva Zelanda abre embajada en Colombia y promete aumentar relaciones comerciales (in Spanish)]</ref>

מאז 2012, ניו זילנד הייתה משקיפה פעילה של הברית הפסיפית הכוללת את קולומביה, צ'ילה, מקסיקו ופרו. ניו זילנד פתחה במשא ומתן לקראת הסכם סחר חופשי (FTA) איכותי ומקיף עם הברית הפסיפית ביוני 2017. לאחר שהמשא ומתן יסתיים וה-FTA ייכנס לתוקף, ניו זילנד תהפוך למדינה קשורה של הברית הפסיפית. בשנת 2017 נחתם הסכם שירותי אוויר דו-צדדי בין שתי המדינות.<ref name="Relations">[https://www.mfat.govt.nz/en/countries-and-regions/latin-america/colombia/ New Zealand Foreign Affairs and Trade: Colombia]</ref> בפברואר 2018, ניו זילנד פתחה את שגרירותה בבוגוטה.<ref name="Relations" />

== ביקורים רמי דרג ==
ביקורים רמי דרג מקולומביה לניו זילנד
* סגנית שר החוץ פאטי לונדוניו (2013)

ביקורים רמי דרג מניו זילנד לקולומביה
* ראש הממשלה ג'ון קי (2013)
* שר הסחר טים גרוסר (2013)
* שר החוץ ג'רי בראונלי (2017)
* שר הסחר טוד מקליי (2017)
* תת-מזכיר החוץ פלטשר טבוטאו (2018)

== יחסי סחר ==
בשנת 2017, הסחר בין קולומביה לניו זילנד הסתכם ב-45 מיליון דולר. הייצוא העיקרי של קולומביה לניו זילנד כולל: קפה, תה, מאטה ותבלינים. הייצוא העיקרי של ניו זילנד לקולומביה כולל: ממתקים ומכשירים טכניים.<ref name="Relations" /> במהלך השנים, חברות ניו זילנד מכוונות להזדמנויות קולומביאניות בתחום החקלאות, עיבוד מזון, קמעונאות (מזון ומשקאות, דלק), בנייה, תעופה ובריאות.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* קולומביה מיוצגת בניו זילנד באמצעות שגרירותה בקנברה, אוסטרליה ובנוסף מחזיקה קונסוליה כללית באוקלנד.<ref>[https://auckland.consulado.gov.co/ Consulate-General of Colombia in Auckland]</ref>
* ניו זילנד מחזיקה בקולומביה שגרירות בבוגוטה.<ref>[https://www.mfat.govt.nz/en/countries-and-regions/latin-america/colombia/new-zealand-embassy/ Embassy of New Zealand in Bogotá]</ref>

== הערות שוליים ==
יחסי דרום אפריקה – קולומביה

שגרירת דרום אפריקה לינדיווה מסקו נפגשת עם נשיא קולומביה [[גוסטבו פטרו, 2023]]
יחסי דרום אפריקה–קולומביה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה של קולומביה לדרום אפריקה. שתי המדינות חברות באו"ם.

== היסטוריה ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1994, לאחר סיום שלטון האפרטהייד, שבמהלכו ממשלת דרום אפריקה מצאה את עצמה מבודדת על ידי הקהילה הבינלאומית.

== יחסי סחר ==
קולומביה מייצאת לדרום אפריקה בשווי כ-28 מיליארד דולר, כאשר היצוא העיקרי הוא פחם ומוצרי תעשייה קלה וחקלאות; בעוד שדרום אפריקה מייצאת לקולומביה בשווי כ-26 מיליארד דולר, כאשר היצוא העיקרי הוא מוצרים הקשורים למטלורגיה, כימיקלים בסיסיים ומכונות.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* קולומביה מחזיקה בדרום אפריקה שגרירות בפרטוריה.
* דרום אפריקה מיוצגת בקולומביה באמצעות שגרירותה בקראקס, ונצואלה, ובנוסף מחזיקה קונסוליית כבוד בבוגוטה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
יחסי איטליה–קולומביה

יחסי איטליה–קולומביה הם ההיחסים דו-צדדיים בין הרפובליקה של קולומביה לרפובליקה האיטלקית. שתי המדינות חברות באו"ם.

== היסטוריה ==
בשנת 1502, המגלה האיטלקי כריסטופר קולומבוס (בשירות ספרד) במסעו הרביעי נתקל באנשי גונה שאכלסו את קולומביה ופנמה של ימינו. זמן קצר לאחר מכן, הארץ כונתה על שם כריסטופר קולומבוס. בשנת 1819 קיבלה קולומביה את עצמאותה מספרד. ב-1864 כוננו קולומביה ואיטליה יחסים דיפלומטיים.<ref name="Relation">[https://www.cancilleria.gov.co/en/internacional/politica/regiones/europa/italia Relaciones diplomáticas Colombia-Italia (in Spanish)]</ref>

זמן קצר לאחר כינון היחסים הדיפלומטיים, החלו האיטלקים להגר לקולומביה. כמה אלפים הגיעו לארץ, רובם בתחילת המאה ה-20.<ref name="Migration">[http://www.scielo.org.co/pdf/esju/v13n2/v13n2a05.pdf La ciudadanía italiana y los descendientes de ciudadanos italianos emigrados en Colombia (in Spanish)]</ref> במהלך מלחמת העולם השנייה, ניתקה קולומביה את היחסים הדיפלומטיים עם מדינות הציר (הכוללות את איטליה).<ref name="Migration" /> זמן קצר לאחר המלחמה, שתי המדינות כוננו מחדש את היחסים הדיפלומטיים.

היחסים בין שתי המדינות נותרו הדוקים. בשנת 2012, קולומביה ופרו חתמו על הסכם סחר חופשי עם האיחוד האירופי (הכולל את איטליה). נערכו גם כמה ביקורים ומפגשים רמי דרג בין מנהיגי שתי המדינות. באוקטובר 2015, ראש הממשלה מתאו רנצי הפך לראש המדינה האיטלקי הראשון שביקר בקולומביה.<ref>[http://italia.embajada.gov.co/colombia/asuntos_economicos Asuntos Económicos y Comerciales entre Italia y Colombia (in Spanish)]</ref> בדצמבר 2016 ביקר נשיא קולומביה חואן מנואל סנטוס באיטליה. במהלך ביקורו, ממשלת איטליה הביעה את תמיכתה בתהליך השלום הקולומביאני בין ממשלת קולומביה ל-FARC.<ref>[http://es.presidencia.gov.co/noticia/161216-Agradecimiento-a-Italia-por-apoyo-al-proceso-de-paz-manifiesta-el-Presidente Agradecimiento a Italia por apoyo al proceso de paz manifiesta el Presidente (in Spanish)]</ref>

== הסכמים דו-צדדיים ==
שתי המדינות חתמו על מספר הסכמים כגון הסכם לחילופי מענקים דיפלומטיים (1933); הסכם לביטול אשרות בדרכונים דיפלומטיים ושירותים (1962); הסכם על שיתוף פעולה תרבותי (1963); הסכם לשיתוף פעולה טכני ומדעי (1971); הסכם למניעת כפל מס על הכנסה (1979); הסכם על שיתוף פעולה כלכלי, תעשייתי וטכני (1987); הסכם שיתוף פעולה לתמיכה בתהליך השלום והפיתוח האלטרנטיבי (2001) והסכם על שיתוף פעולה ביטחוני (2010).<ref>[https://ambbogota.esteri.it/ambasciata_bogota/it/i_rapporti_bilaterali/cooperazione_politica/accordi Trattati Italia-Colombia (in Italian)]</ref>

== נציגויות דיפלומטיות ==
* קולומביה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא וקונסוליה כללית במילאנו.<ref>[http://italia.embajada.gov.co Embassy of Colombia in Rome]</ref>
* איטליה מחזיקה בקולומביה שגרירות בבוגוטה.<ref>[https://ambbogota.esteri.it/ambasciata_bogota/it/ Embassy of Italy in Bogotá]</ref>
<gallery class="center">
קובץ:Q01 Flaminio via Luisa di Savoia palazzina Ravà (1911) PB170010.JPG|מעון שגרירות קולומביה ברומא
קובץ:Rom 2013 004 (fcm).jpg|הקונסוליה הכללית של קולומביה ברומא
קובץ:Bogotá Calle 93 B con carrera 9 embajada de Italia en Bogotá.JPG|שגרירות איטליה בבוגוטה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
סלומון קלאס

סלומון קלאס (Salomon Klass; 17 באפריל 1907, הלסינקי, הדוכסות הגדולה של פינלנד (האימפריה הרוסית) – 22 במרץ 1985, סטוקהולם, שוודיה) היה מפקד פלוגה בדרגת סרן בצבא הפיני ואחד משלושת היהודים שסירבו לקבל את עיטור צלב הברזל הגרמני שהוענק להם במלחמת העולם השנייה.

==קורות חייו==
סלומון קלאס נולד ב-1907 בהלסינקי לירחמיאל ובתיה-בריינה קלאס שהיגרו בסביבות שנת 1900 מלטביה. הוא התנדב לשירות במיליציית "המשמר הלבן" הלאומנית הפינית והגיע בה לתפקיד מפקד פלוגה. בשל גילויי אנטישמיות נאלץ ב-1933 לעבור מיחידתו. ב-1935 עלה לארץ ישראל ובה הצטרף לשורות האצ"ל.

ב-1939, עוד לפני פרוץ מלחמת העולם, נקרא לשירות מילואים בארץ הולדתו, וכך נקלע למלחמת החורף נגד ברית המועצות. במהלך הקרבות פיקד על יחידה שהגנה על אחד האיים בימת לדוגה וספגה אבדות כבדות. ב-24 בפברואר 1940 נפצע ואיבד את הראייה באחת מעיניו. למרות נכותו חזר בסתיו אותה שנה לשירות פעיל בהדרכת טירונים. עם פרוץ מלחמת ההמשך, שבה לקח חלק הצבא הגרמני, מונה קלאס למפקד פלוגה בגדוד חי"ר שהוכפף לפיקוד ארמיית נורווגיה של הוורמאכט.

קלאס, ששלט בגרמנית, בא במגע יומיומי עם חיילים גרמנים ואוסטרים. למרות יהדותו זכה ליחס הוגן. בזכרונותיו סיפר קלאס שבביקור פתע של מפקד גרמני נשאל למוצאו לשמע המבטא הגרמני שלו. קלאס ענה ששפת אימו היא יידיש, והקצין ענה "אין לי שום דבר אישי נגדך כיהודי", הצדיע במועל יד ועזב את האוהל.

ב-1942 נמנה סלומון קלאס עם המומלצים להענקת עיטור צלב הברזל הגרמני (דרגה 2), אך ביקש ממפקדו למחוק את שמו מהרשימה. תחת זאת הוענק לו עיטור מסדר צלב החירות הפיני (דרגה 3). שני יהודים נוספים מצבא פינלנד, קצין הרפואה רב-סרן ליאו סקורניק והחובשת דינה פוליאקוף (לימים דינה שטילר, תושבת ישראל), סירבו אף הם לקבל את העיטור הגרמני.

אחרי השחרור מהצבא בתום מלחמת העולם עקר קלאס לשוודיה שם עסק בפרוונות כאביו לפניו. הוא נפטר בסטוקהולם ב-1985.

סלומון קלאס העלה על הכתב את קורותיו במלחמה – "זיכרונות ממלחמת החורף וממלחמת ההמשך 1939–1945" (Minnen från Vinterkriget och Fortsättningskriget 1939–1945).

==ראו גם==
* יהדות פינלנד

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Hannu Rautkallio, "Cast into the Lion's Den: Finnish Jewish Soldiers in the Second World War", Journal of Contemporary History 29 (1), 1994, pp. 53–94
* John B. Simon, Strangers in a Stranger Land: How One Country's Jews Fought an Unwinnable War alongside Nazi Troops… and Survived, 2019, pp. 175–186 
</div>

==קישורים חיצוניים==
* בני מיכלסון, "[http://www.jwmww2.org/החיילים_היהודים_בצבא_פינלנד_במלחמת_העולם_השנייה החיילים היהודים בצבא פינלנד במלחמת העולם השנייה]", באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים פינים
קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מהגרים מפינלנד לשוודיה
קטגוריה:ילידי 1907
קטגוריה:נפטרים ב-1985
Club at the End of the Street

"Club at the End of the Street" (בתרגום חופשי מאנגלית: "מועדון בקצה הרחוב") הוא שיר של המוזיקאי הבריטי אלטון ג'ון, שהלחין אותו למילותיו של ברני טופין. הוא יצא באפריל 1990 כסינגל השלישי מתוך האלבום "Sleeping with the Past".

השיר מתאר בילוי לילי של זוג נאהבים במועדון לילה בעיר. בריאיון שהעניק ל"רולינג סטון" ב־2013 ציין ג'ון את השיר כאחד משיריו האהובים עליו. הוא ביצע אותו שלוש פעמים במהלך הופעות "One Night Only" ב־2000.

הווידאו קליפ של השיר מונפש, דבר שפינה זמן לג'ון, שהיה עסוק באותה עת במחלתו ובמותו של ריאן וייט, שבו ובמשפחתו תמך, ואותם ליווה.

== הוצאה והצלחה במצעדים ==
לסינגל הייתה הצלחה מתונה: בארצות הברית הוא נכנס ל־"30 הגדולים" במצעד בילבורד הוט 100, ובכמה מדינות אחרות הוא נכלל בצמרת "40 הגדולים".

== כתיבה ==
כאשר ג'ון וטופין יצרו את האלבום "Sleeping with the Past", הם התכוונו לשאוב השראה ממוזיקאי סול ו־R&B שאותם העריצו. בכתיבה נעשו מחוות (ואף ניסיונות חיקוי) למוזיקאים אלה. מרווין גיי ואוטיס רדינג מוזכרים במפורש במילות השיר. טופין אמר ש־"
Club at the End of the Street" הוא הדוגמה הטובה ביותר מן האלבום לניסיונותיו לכתוב בסגנון , וש"יש לו תחושה כמו [להיטם של 'הדריפטרס'] ". הוא הוסיף שבתחתית דפי השירים שמסר לג'ון הוא כתב הערות בנוסח "תחשוב דריפטרס" (ל"דריפטרס" עצמם היה שיר בשם "At the Club"). גם ג'ון אמר שהם ניסו לכתוב באלבום [גם] בסגנון "הדריפטרס", וש־"
Club at the End of the Street" "זה הכי קרוב שהגענו אליו אי-פעם". זמרי הליווי המונפשים בווידאו קליפ דומים מבחינת חזותם וסגנון הופעתם לזמרי "הדריפטרס".

== וידאו קליפ ==
חברת ההנפשה הלונדונית "Animation City" הפיקה את הווידאו קליפ, ודרק הייז, בעל החברה, ביים אותו. המוזיקה בגרסת הקליפ קצבית מעט יותר מזו שבגרסאות האלבום והסינגל.
* במאי: דרק הייז
* מפיק: מאדי ספארו
* מעצב: לין ג'מט
* אנימטורים: נוויל אסטלי, פול קוואן , ג'ימי פרינגטון, קווין גריפית'ס, אנדי גוף, מלקולם הרטלי, דרק הייז, אריקה ראסל
* הנפשה נוספת: 
* חברת הפקה: Animation City

== רשימת השמעה ==
סינגל 7 אינץ' / תקליטור
# "Club at the End of the Street" – 4:49
# "Give Peace a Chance" – 3:46
סינגל מקסי 12 אינץ
# "Club at the End of the Street" – 4:49
# "Give Peace a Chance" – 3:46
# "I Don't Wanna Go on with You Like That" (חי בוורונה שבאיטליה) – 5:37

== צד ב' ==
צד ב' של הסינגל היה גרסת כיסוי של ג'ון לשירו של ג'ון לנון "Give Peace a Chance". גרסת הכיסוי נכללה במארז האוסף של ג'ון .

== משתתפים ==
* אלטון ג'ון – קלידים, זמרה, קולות הרמוניה וזִמרת רקע
* גאי בבילון – קלידים
* — קלידים, אורגן חשמלי, גיטרה
* פיטר אייברסון – תכנות ואודיו
* – גיטרה, זִמרת רקע
* רומיאו ויליאמס — גיטרה בס
* – תופים
* וינס דנהאם – סקסופון

== מיקומי שיא במצעדים ==
=== מצעדים שבועיים ===

=== מצעדי סוף שנה ===

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.azlyrics.com/lyrics/eltonjohn/clubattheendofthestreet.html מלות השיר "Club at the End of the Street"] באתר azlyrics

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1989
קטגוריה:סינגלים מ-1990
קטגוריה:שירי אלטון ג'ון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים מונפשים
קטגוריה:שירי פופ רוק
נסטור ניז'אנקיבסקי

נסטור אוסטפוביץ' ניז'אנקיבסקי (באוקראינית: Не́стор Оста́пович Нижанкі́вський; באוגוסט 1893 – 10 באפריל 1940) היה מלחין, פסנתרן ומבקר מוזיקה אוקראיני. ניז'אנקיבסקי היה חלק מהאסכולה הלאומית של המלחינים האוקראיניים.

== ביוגרפיה ==
קברו של ניז'אנקיבסקי ב[[סטרי]]
נסטור ניז'אנקיבסקי נולד ב-31 באוגוסט 1893 בבז'ז'ני, אז תחת שלטון האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום באוקראינה). אביו היה המלחין, המנצח, והכומר היווני-קתולי אוסטאפ ניז'אנקיבסקי. משפחתו של ניז'אנקיבסקי עברה לסטרי ב-1900, ושם הוא סיים לימודיו בבית ספר ובגימנסיון. אחר כך, הוא החל ללמוד במכון הגבוה למוזיקה על שם מיקולה ליסנקו בלבוב.

במלחמת העולם הראשונה ניז'אנקיבסקי התגייס לצבא האוסטרו-הונגרי ב-1915, ואף נפל שבי לצבא הרוסי, שם שהה שלוש שנים, עד 1918. הוא קיבל תואר דוקטור מטעם אוניברסיטת וינה ב-1923, וב-1928 סיים לימודיו בקונסרבטוריון של פראג, בכיתת אמן של ויצ'סלב נובק .

ניז'אנקיבסקי שב לגליציה בכדי ללמד פסנתר ותיאוריה מוזיקלית במכון הגבוה למוזיקה על שם מיקולה ליסנקו בלבוב (בשנים 1931–39) והפך לאחד מהמייסדים וליושב הראש הראשון של איחוד המוזיקאים המקצועיים האוקראיניים. בנוסף, בשנים 1937–39 סייע בהוצאת המגזין "מוזיקה אוקראינית".

ניז'אנקיבסקי נפטר ב-10 באפריל 1940 בעיר לודז'. שרידיו הובאו לקבורה בבית הקברות של העיר סטרי ב-1993, ביוזמת בנו ובתמיכתה של ממשלת אוקראינה שם נקבר ליד קבר הוריו.

== לקריאה נוספת ==
* יורי בולקה, [https://uk.wikisource.org/wiki/Нестор_Нижанківський._Життя_і_творчість Нестор Нижанківський. Життя і творчість] ("נסטור ניז'אנקיבסקי. חייו ועבודתו"), 1997 (באוקראינית)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחינים אוקראינים
קטגוריה:מלחינים מהתקופה הרומנטית
קטגוריה:ילידי 1893
קטגוריה:נפטרים ב-1940
וולודימיר סטרוק

וולודימיר אלכסייביץ' סטרוק (באוקראינית: Володимир Олексійович Струк; 15 במאי 1964 – 2 במרץ 2022) היה פוליטיקאי אוקראיני. הוא היה חבר מפלגת האזורים, ובין השנים 2020–2022 שימש כראש עיריית קרמינה .

== ביוגרפיה ==
סטרוק, שהיה תחילה חבר במפלגת האזורים ולאחר מכן במפלגת פלטפורמת האופוזיציה – לחיים הפרו-רוסית, היה חבר במועצה העליונה בין השנים 2012–2014.

החל מה-25 באוקטובר 2020 ועד למותו שימש כראש עיריית קרמינה שברפובליקה העממית של לוהנסק.

== מותו ==
ב-2 במרץ 2022 נחטף סטרוק מביתו, ומאוחר יותר נמצא מת עם פצע ירי בלבו. לפי הדיווחים, הוא נרצח כתגובה לפעילותו הבדלנית הפרו-רוסית במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי עיריות באוקראינה
קטגוריה:פוליטיקאים אוקראינים
קטגוריה:חברי המועצה העליונה של אוקראינה
קטגוריה:אישים שנהרגו בפלישה הרוסית לאוקראינה
קטגוריה:אזרחים אוקראינים חללי לחימה
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות באוקראינה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1964
קטגוריה:אוקראינים שנפטרו ב-2022
קלאוס נאומן

קלאוס נאומן (בגרמנית: Klaus Naumann; נולד ב-25 במאי 1939) הוא גנרל גרמני בדימוס אשר שימש כמפקח הכללי (מקביל לתפקיד הרמטכ"ל) של הבונדסוור (צבא גרמניה) בין השנים 1991–1996. לאחר מכן שימש כיושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו עד 1999.

==ביוגרפיה==
נאומן נולד במינכן ב-25 במאי 1939. ב-1958 הוא התגייס לבונדסוור והוצב בגדוד ארטילריית השדה ה-41 בלנדסהוט. לאחר מכן הוא עבר הכשרה בבית הספר לתותחנים במינכן. בין 1970–1972 למד באקדמיה לפיקוד ומטה בהמבורג וזכה ב"פרס הגנרל הויזינגר" למשתתפים המצטיינים בקורס המטכ"ל. לאחר מכן הוצב בגדוד הארטילריה ה-51 באידר-אוברשטיין, ואז הפך למפקד סוללה בגדוד ה-135 בווצלר. לאחר מכן הפך לקצין מבצעים בבריגדת הפאנצר ה-15 בקובלנץ ואז למפקד גדוד הארטילריה ה-55 בהמבורג. ב-1981 הוא הועלה לדרגת אוברסט ונשלח לבריסל, שם שימש כראש המחלקה למדיניות צבאית, אסטרטגיה גרעינית ובקרת נשק בסגל הנציגות הצבאית הגרמנית בוועדה הצבאית של נאט"ו. ב-1983 סיים את לימודיו בקולג' המלכותי למדעי ההגנה בלונדון. בין השנים 1984–1986 שימש כמפקד בריגדת הפאנצרגרנדיר ה-30 באלוואנגן.

ב-1986 הוא הועלה לדרגת בריגדה-גנרל ומונה לראש מחלקת התכנון במטה הכללי. ב-1988 הוא הועלה לדרגת גנרל מיור ומונה לראש מחלקת המדיניות הצבאית. באפריל 1991 הוא הועלה לדרגת גנרל לוטננט מונה למפקד הזמני של הקורפוס ה-1 במינסטר. ב-1 באוקטובר של אותה שנה הועלה לדרגת גנרל ומונה למפקח הכללי (מקביל לתפקיד הרמטכ"ל) של הבונדסוור. הוא היה האדם הצעיר ביותר שהחזיק בתפקיד. ב-19 בנובמבר 1992 ביקר נאומן בישראל והיה לאורח הזר הראשון שנשא דברים במכללה לביטחון לאומי. בתקופתו השתתפה גרמניה במלחמת האזרחים בסומליה (קבוצת התמיכה הגרמנית בסומליה). בדצמבר 1994 נודע כי נאומן יחליף את הפילדמרשל הבריטי ריצ'רד וינסנט בתפקיד יושב ראש הוועדה הצבאית של נאט"ו. ב-14 בפברואר 1996 הוא עזב את תפקיד מפכ"ל הבונדסוור והפך ליו"ר הוועדה. בתפקיד זה הוא היה אחראי למעורבות נאט"ו במלחמת קוסובו. הוא כיהן בתפקיד עד 6 במאי 1999. מחליפו בתפקיד היה אדמירל איטלקי גווידו ונטורוני. הוא העיד לימים כנגד סלובודן מילושביץ' בבית הדין הפלילי הבינלאומי ליוגוסלביה לשעבר.

לאחר פרישתו מהתפקיד עמד בראש מספר ועדות אזרחיות שעסקו בביטחון לאומי ובינלאומי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&query=13268053X קלאוס נאומן], באתר הספרייה הלאומית הגרמנית
* [https://ata-dag.de/aktuelles/debatte/general-a-d-klaus-naumann-ueber-deutsche-krieger-und-die-entwicklung-der-bundeswehr/13607/ General a. D. Klaus Naumann über »Deutsche Krieger]
* [https://www.youtube.com/watch?v=2OzadZVHt2Q הגנרל קלאוס נאומן - הרהורים על אוסלו ורעיונות לפתרון עתידי]

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:המפקחים הכלליים של הבונדסוור
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:גרמנים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:קצינים גדולים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי אות האריה הלבן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1939
סלאח נמר

צלאח א-דין מחמוד נמר (בערבית: صلاح الدين محمود نمر; נולד ב-5 בפברואר 1992) הוא כדורגלן סודאני המשחק בעמדת הבלם באל-מריח'.

==קריירה==
נמר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הכדורגל אל-מריח' א-ת'אע'ר מהליגה השנייה במדינה. בשנת הצטרף לח'רטום מליגת העל הסודאנית.

במהלך עונת חתם באל-מריח'. בשנת זכה עם הקבוצה בדאבל.

ב-19 בנובמבר 2014 נמר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סודאן בהפסד 0–1 לרפובליקה של קונגו. כיום משמש כקפטן.

==תארים==
; אל-מריח'
*ליגת העל הסודאנית: , , 
*הגביע הסודאני: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סודאנים
קטגוריה:בלמי כדורגל סודאנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סודאן
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:סודאנים שנולדו ב-1992
הבריגדה הדנית

הבריגדה הדנית בשוודיה (בדנית: Den Danske Brigade i Sverige) או בקיצור הבריגדה הדנית (בראשי תיבות: DDB) הייתה בריגדה שהוקמה בשוודיה בימי מלחמת העולם השנייה, בידי גולים מדנמרק שנכבשה בידי גרמניה הנאצית ב-1940.

==היסטוריה==
ב-9 באפריל 1940 פלשה גרמניה הנאצית לדנמרק וכבשה אותה בסערה. ממשלת דנמרק הורתה לצבא המלכותי הדני להיכנע ולא להתנגד. מרבית יחידות הצבא מילאו אחר הפקודה. עם זאת, מפקד הרגימנט ה-4 הקולונל הלג בניקה סבר שהפקודה להיכנע נכפתה על הממשלה הדנית בידי הגרמנים והחליט לסגת עם אנשיו לשוודיה. בניקה לא חשש מחילול הנייטרליות השוודית מכיוון שהאמין שגם השוודים הותקפו בידי הגרמנים. בניקה ואנשיו הפליגו במעבורת מרוסקילדה לאלסינור וחייליו התמקמו בעיר כשגילו שלמעשה שוודיה לא הותקפה כלל. חלק קטן מהחיילים בחר לחזור לדנמרק הכבושה, אולם רובם בחרו לשמור על נשקם ולהישאר בשוודיה.

במטרה להעסיק את החיילים הדנים, וכן כדי להגן על שוודיה אם הגרמנים יחליטו בכל זאת לתקוף אותה, החליט ראש ממשלת שוודיה פר אלבין הנסון להקים בריגדה משטרתית שתורכב מהגולים הדנים. התכנית נתקלה בהתנגדות בממשלתו של הנסון, אולם בדצמבר 1943 הוקמה הבריגדה למרות זאת. 5,000 חייליו של בניקה שימשו כבסיס להקמת הבריגדה, ואליהם הצטרפו עוד 2,500 גולים דנים נוספים, ביניהם 750 יהודים. באופן רשמי הייתה הבריגדה כפופה לממשלה הדנית הגולה, אולם בפועל הופעלה בידי השוודים, שהעניקו לדנים נשק שוודי ואף הלוו להם 25 מיליון קרונות כדי לתחזק את הבריגדה. בתחילת 1944 החלו השוודים להכשיר לוחמים דנים כטייסים בחיל האוויר השוודי.

הדנים רצו לצאת ולהילחם בגרמנים, אולם השוודים היו נחושים לשמור על הנייטרליות וסירבו לאפשר זאת. גם לאחר פלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה, נמנע מהדנים להשתתף בשחרור ארצם. רק בימים האחרונים של המלחמה עזבו הדנים את שוודיה ונכנסו לדנמרק. הם נתקלו בהתנגדות מעטה בלבד. רק שלושה דנים נהרגו ו-26 נפצעו כאשר הבריגדה צעדה לתוך קופנהגן. חיילי הבריגדה הביאו לארצם את הדוקטרינה והניסיון הצבאי של הצבא השוודי וסייעו בהקמתו מחדש של הצבא הדני לאחר המלחמה.

==קישורים חיצוניים==
* Finsted, Per (19 April 2004). "[https://chakoten.dk/Den%20danske%20Brigade%20-%20Organisation.pdf Den danske Brigade - Organisation]" (PDF). Chakoten - Dansk Militærhistorisk Selskab.

קטגוריה:כוחות ההגנה של דנמרק: יחידות
קטגוריה:דנמרק במלחמת העולם השנייה