OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
וינסנט ויולה

וינסנט ויולה (באנגלית: Vincent Viola; נולד ב-1956) הוא איש עסקים אמריקני.

==ביוגרפיה==
ויולה נולד וגדל בניו יורק למשפחת מהגרים מאיטליה. אביו לחם בשורות צבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה. הוא עצמו בחר להתגייס לצבא לאחר שסיים את לימודיו בתיכון בברוקלין. הוא החל את דרכו בצבא ארצות הברית עם הרשמו למכללה הצבאית ווסט פוינט. לאחר שסיים את חוק לימודיו ב-1977 והוסמך כקצין בדרגת לוטננט התגייס לצבא ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני חי"ר, קורס סיירים והסמכה כצנחן. מילר שירת כמפקד מחלקה בדיוויזיה המוטסת ה-101 ולאחר מכן במספר תפקידי מטה. לאחר מכן השתחרר מן הצבא אולם הוסיף לשרת במילואים ועלה לדרגת מייג'ור. בשנת 2003 הקים את המרכז ללוחמה בטרור בווסט פוינט.

לאחר שחרורו פנה ללימודי משפטים והוא בעל דוקטורט בתחום מטעם בית הספר למשפטים של ניו-יורק. בהמשך פנה לעסקים והקים את חברת ההשקעות "וירטו", המוערכת בשווי של 1.8 מיליארד דולרים. בנוסף הוא בעליה של קבוצת ההוקי פלורידה פנתרס.

ויולה היה מועמדו של הנשיא דונלד טראמפ לתפקיד מזכיר הצבא של ארצות הברית, אך נאלץ לפרוש לאחר שעלו דאגות אתיות ממינויו.

ויולה, נשוי ואב לשלושה בנים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מיליארדרים אמריקאים
קטגוריה:יזמי נדל"ן אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים של ניו יורק
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
דוכסות סקסוניה-קובורג-אייזנך

דוכסות סקסוניה-קובורג-אייזנך (גרמנית: Sachsen-Coburg-Eisenach, נהגה "זקסן-קובורג-אייזנך") הוא שמה של דוכסות גרמנית בתורינגיה, שהתקיימה למשך תקופה קצרה, ופוצלה אחרי כן לדוכסות סקסוניה-קובורג ולדוכסות סקסוניה-אייזנך.

==היסטוריה==
בית וטין החזיק בנחלות נרחבות בסקסוניה, סקסוניה-אנהלט, ותורינגיה. בשנת 1485 פוצלה הנחלה בין בניו של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה; ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה קיבל את החלק המערבי (תורינגיה), ואילו אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את החלק המזרחי (סקסוניה). בשנת 1547 ויתר יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה. לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין בניו; יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את אזור גותה. 

בשנת 1566 ירש יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר את אחיו, אך בשנת 1572 שוב פוצלה הדוכסות בין יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר לבין אחייניו יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך. בתחילה שלטו האחים בשותפות, אולם בשנת 1596 חילקו את הנחלה ביניהם; יוהאן קזימיר קיבל את אזור קובורג ויוהאן ארנסט קיבל את אזור אייזנך. בשנת 1633 מת יוהאן קזימיר ללא ילדים, ויוהאן ארנסט ירש את נחלתו, אולם בשנת 1638 מת גם הוא ללא ילדים, והנחלה פוצלה בין דוכסות סקסוניה-ויימאר לדוכסות סקסוניה-אלטנבורג. הדוכסויות לא התאחדו שוב במהלך החלוקות השונות, עד להקמתה של תורינגיה בשנת 1920.

==שליטי סקסוניה-קובורג-אייזנך==
* יוהאן קזימיר (1572–1596)
* יוהאן ארנסט (1572–1596)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.friesian.com/germany.htm גנאלוגיה של משפחות האצולה הגרמניות]

קטגוריה:בתי מלוכה
קטגוריה:דוכסויות גרמניות
סקסוניה
קטגוריה:סקסוניה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות האימפריה הרומית הקדושה
ספורטק כפר סבא

ספורטק כפר סבא הוא מתחם ספורט הממוקם ברחוב דרך קדומים 1, בשכונת הדרים שבכפר סבא. המתחם הוקם בשנת 2000, ומשמש כמקום לאימוני ספורט וכושר גופני, וכן למפגשים חברתיים.
== פעילות ==
בספורטק מגרשים ומתקנים המיועדים לענפי ספורט שונים, ובהם כדורעף חופים, כדורגל, קט רגל, "מיני פיץ" (גרסה למשחק הכדורגל שבה משתמשים בשערים קטנים), כדורסל וטניס שולחן. כמו כן, במקום מצויים מתקני כושר המיועדים למבוגרים, וכן מתקני ישיבה ונופש. מתקני הכושר מוצבים בקרבת מסלול הליכה וריצה באורך 3,500 מטר הממוקם לאורך רחוב בן-יהודה בכפר סבא, במגמה לאפשר למשתמשי המסלול לגוון את פעילותם הספורטיבית באמצעות שימוש במתקנים.

בשנת 2011 הוחלט להקים בספורטק אזור ובו סלים בגבהים שונים, במטרה להסיר חסמים המגבילים ילדים ובני נוער במשחק הכדורסל.

בכל קיץ מתקיים בספורטק פסטיבל שנתי, העוסק בפעילויות ספורט ואקסטרים, והמציע לקהל הרחב אטרקציות כגון הופעות קרקס, מתקני שעשועים מתנפחים, הרקדות ומשחקי כדור.

== ראו גם ==
* ספורטק הרצליה
* ספורטק נשר

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כפר סבא: ספורט
קטגוריה:כפר סבא: מבנים
קטגוריה:ישראל: אצטדיונים ומתקני ספורט
קומפני מן

קומפני מן (באנגלית: The Company Men) הוא סרט דרמה אמריקאי שנכתב ובוים על ידי ג'ון וולס, בכיכובם של בן אפלק, קווין קוסטנר, כריס קופר וטומי לי ג'ונס.

הסרט הוצג לראשונה בפסטיבל סאנדנס ה-26, שהתקיים בינואר 2010, ויצא לאקרנים במהלך ינואר 2011. עם זאת, עוד בטרם יציאתו הרשמית לאקרנים, הסרט הורץ למשך שבוע אחד במהלך דצמבר 2010, על מנת שיוכלל ברשימת המתמודדים לפרס האוסקר לאותה שנה.

== עלילה ==
הסרט מתרחש על רקע המשבר הכלכלי העולמי של שנת 2008, כאשר תאגיד גלובלי העוסק בבניית ותפעול מספנות, בשם GTX, עובר צמצומים בעיצומו של המיתון, מה שגורר גל פיטורים נרחב. בין המפוטרים נכלל בובי ווקר (בן אפלק), הגיבור הראשי, המוצג כעובד צווארון לבן טיפוסי, נשוי ואב לשני ילדים.

הסרט מציג את התמודדותו של ווקר עם פיטוריו הפתאומיים, כאשר עקב התדרדרות הדרגתית במצבו הכלכלי, וחוסר הצלחתו למצוא עבודה חדשה, הוא נאלץ להיפרד ממספר סמלי סטטוס, כדוגמת מכונית הפורשה שבבעלותו, מנוי במועדון הגולף המקומי, ולבסוף, בית מגוריו. בסופו של דבר, ועל אף סירובו הראשוני, ווקר נאלץ להסכים לקבלת עבודת כפיים פיזית, המוצעת לו מצד גיסו ג'ק (קווין קוסטנר), במטרה לסייע למשפחתו להתמודד עם אובדן הכנסתם.

במקביל, הסרט עוקב אחר שני עובדים נוספים בתאגיד, סמנכ"ל הכספים ג'ין מק-קלרי (טומי לי ג'ונס), ומנהל זוטר בחברה פיל וודוורד (כריס קופר), אשר מצאו עצמם אף הם מפוטרים מהחברה כתוצאה מהקיצוצים.

אופן ההתמודדות של כל אחד מהשלושה עם פיטוריהם, המוצגים כסוג של "גזירה משמים", ומערערת את יסודות עולמם, היא הבסיס לסרט, כמו גם ניסיונם לחזור ולהשיג שליטה בגורלם על רקע המיתון הכלכלי בארצות הברית באותה התקופה.

== שחקנים ==
* בן אפלק, בתור בובי ווקר
* טומי לי ג'ונס, בתור ג'ין מק-קלרי
* כריס קופר, בתור פיל וודוורד
* קווין קוסטנר, בתור ג'ק דולן
* רוזמרי דה ויט, בתור מגי ווקר
* מריה בלו, בתור סאלי וילקוקס
* קרייג טי. נלסון, בתור ג'יימס סלינג'ר, מנכ"ל החברה
* אימון ווקר, בתור דני
* ננסי וילון, בתור דיאן לינדסטרום
* טום קמפ, בתור קונאל דוהרטי
* דנה אסקלסון, בתור דיאדרה דולן
* פטריסיה קלמבר, בתור סינתיה מק-קלרי
* קיידי הופמן, בתור ג'ואנה
* אנתוני אולארי, בתור דרו ווקר
* אנג'לה רזה, בתור קרסון ווקר
* קנט שוקנק, בתור הרב ריטנוור
* טוניה פטנו, בתור ג'ויס רוברטסון
* קאטי הארון, בתור קרן
* לאנס גרין, בתור דיק לנדרי
* מריאן פלאנקט, בתור לורנה

== ביקורות ==
עם יציאתו לאור, הסרט זכה בדרך כלל לביקורות חיוביות. באתר עגבניות רקובות, 67% מכלל הביקורות על הסרט היו חיוביות, בהתבסס על 162 ביקורות, עם ציון ממוצע של 6.4/10.

מבקרים רבים שיבחו את הסרט על ניסיונו לשקף את האקלים הכלכלי של ארצות הברית בעשור הראשון של שנות ה-2000. הסרט אף תואר כאחד מהסרטים הטובים ביותר של שנת 2010 על ידי דייוויד דנבי, כתב הניו יורקר.

==קישורים חיצוניים==
* 

=== ביקורות ===
* [http://cinemascope.co.il/archives/6022 "קומפני מן", ביקורת], באתר "סינמסקופ", 23 בינואר 2011
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
עונת 1941/1942 בלה ליגה

עונת 1941/1942 הייתה העונה ה-11 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-28 בספטמבר 1941 והסתיימה ב-5 באפריל 1942. 

הליגה כללה 14 קבוצות. 

לאור הגדלת הליגה מליגת המשנה עלו גרנדה, דפורטיבו לה קורוניה, קאסטיון וריאל סוסיאדד.

ולנסיה זכתה בתואר בפעם הראשונה בתולדות המועדון.

מונדו סוארס מוולנסיה שכבש 27 שערים ב-25 משחקים זכה בתואר מלך השערים.

ריאל סוסיאדד והרקולס ירדו לליגת משנה בסוף העונה.ברצלונה וריאל אוביידו שיחקו במשחקי מעבר ולאחר ניצחון נותרו בליגה הבכירה.

==כדורגלנים מצטיינים==
בהתאם לנתונים הרשמיים של LFP אדמונדו סוארס מולנסיה כבש 27 שערים ב-25 משחקים. הוא זכה בתואר מלך השערים. 

חואן אקוניה מדפורטיבו לה קורוניה היה השוער הטוב של העונה. הוא ספג 37 שערים ב-26 משחקים.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-align="center" bgcolor="D0F0C0"
|1|| ולנסיה||26||18||4||4||85||39|| 46||40||זכייה בתחרות 
|-align="center" 
|2|| ריאל מדריד||26||14||5||7||65||43|| 22||33||
|-align="center"
|3|| אתלטיק אוויאסיון קלוב||26||14||5||7||50||44|| 6||33||
|-align="center" 
|4|| דפורטיבו לה קורוניה||26||12||4||10||36||37|| 1-||28||
|-align="center"
|5|| סלטה ויגו||26||11||6||9||53||58|| 5-||28||
|-align="center" 
|6|| סביליה||26||10||7||9||58||45|| 13||27||
|-align="center"
|7|| אתלטיק בילבאו||26||10||7||9||55||41|| 14||27||
|-align="center" 
|8|| קאסטיון||26||10||6||10||54||63|| 9-||26||
|-align="center"
|9|| אספניול||26||10||6||10||49||42|| 7||26||
|-align="center" 
|10|| גרנדה||26||10||5||11||64||52|| 12||25||
|-align="center" bgcolor="#FFDDDD"
|11|| ריאל אוביידו||26||8||7||11||42||63|| 21-||23||משחקי המבחן
|-align="center" bgcolor="#FFDDDD"
|12|| ברצלונה||26||8||3||15||57||66|| 9-||19|| משחקי המבחן זכייה בגביע גנרליסימו
|-align="center" bgcolor="FFCCCC"
|13|| הרקולס||26||6||5||15||42||71|| 29-||17|| ירדה ליגה 
|-align="center" bgcolor="#FFCCCC"
|14|| ריאל סוסיאדד||26||5||2||19||31||77|| 46-||12|| ירדה ליגה
|}

== סטטיסטיקה ==
=== מלכי השערים ===
{| class="wikitable"
|+
!#
!שחקן
!קבוצה
!שערים
|-
|1
| אדמונדו סוארס
|ולנסיה
|27
|-
|rowspan="2" |2
| ססאר רודריגס אלברס
|גרנדה 
|rowspan="2"|23
|-
| מנואל אלדיי
|ריאל מדריד 
|-
|4
| דל פינו
|סלטה ויגו 
|22
|-
|rowspan="2" |5
| פאקו קמפוס 
|אתלטיקו אוויאסיון קלוב 
|rowspan="2"|20
|-
| גיירמו גורוסטיסה
|ולנסיה
|-
|7
| באסיליו
|קאסטיון
|19
|-
|8
| מריאנו מרטין
|ברצלונה
|18
|-
|9
| קמפנאל 
|סביליה 
|17
|-
|rowspan="2" |10
| תלמו סארה
|אתלטיק בילבאו 
|rowspan="2"|15
|-
| ויסנטה אסנסי
|ולנסיה 
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tabless/spanhist3949.html#4142 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [http://www.bdfutbol.com/en/t/t1941-42.html נתונים מפורטים מאתר bdfutbol]

קטגוריה:עונות בלה ליגה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1941
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1942
דוכסות סקסוניה-אייזנברג

דוכסות סקסוניה-אייזנברג (גרמנית: Sachsen-Eisenberg, נהגה "זקסן-אייזנברג") הוא שמה של דוכסות גרמנית בתורינגיה, שהתקיימה במשך תקופה קצרה, וצורפה לאחר מכן לדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד.

==היסטוריה==
בית וטין החזיק בנחלות נרחבות בסקסוניה, סקסוניה-אנהלט, ותורינגיה. בשנת 1485 פוצלה הנחלה בין בניו של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה; ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה קיבל את החלק המערבי (תורינגיה), ואילו אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את החלק המזרחי (סקסוניה). בשנת 1547 ויתר יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ, הנסיך הבוחר מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה. לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין בניו; יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את אזור גותה. בשנת 1566 ירש יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר את אחיו, אך בשנת 1572 שוב פוצלה הדוכסות בין יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר לבין אחייניו יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך. לאחר מותו של פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר בנו של יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1602, חולקה הדוכסות בין אחיו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר ובין בנו יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג. בשנת 1640 נתן וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר את חלק מנחלתו לאחיו הצעיר ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה, שירש בשנת 1672 את דוכסות סקסוניה-אלטנבורג. לאחר מותו בשנת 1675 שלטו בניו במשותף, ובשנת 1680 פוצלה הדוכסות בין שבעת בניו; פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד, כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-זאלפלד. כריסטיאן הקים את חצרו באייזנברג, ובכך הפכה נחלתו לדוכסות סקסוניה-אייזנברג. בשנת 1707 מת כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, והתעוררה מחלוקת ירושה שהתקיימה עד לשנת 1735, אך לבסוף הוחלט לצרף חלק ניכר מאדמותיו לדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד.

==שליטי סקסוניה-אייזנברג==
* כריסטיאן (1680–1707)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.friesian.com/germany.htm גנאלוגיה של משפחות האצולה הגרמניות]

קטגוריה:בתי מלוכה
קטגוריה:דוכסויות גרמניות
קטגוריה:מדינות לשעבר בתחומי גרמניה
קטגוריה:סקסוניה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות האימפריה הרומית הקדושה
דוכסות סקסוניה-רמהילד

דוכסות סקסוניה-רמהילד (גרמנית: Sachsen-Römhild, נהגה "זקסן-רמהילד") הוא שמה של דוכסות גרמנית בתורינגיה, שהתקיימה במשך תקופה קצרה, וצורפה לאחר מכן לדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד.

==היסטוריה==
בית וטין החזיק בנחלות נרחבות בסקסוניה, סקסוניה-אנהלט, ותורינגיה. בשנת 1485 פוצלה הנחלה בין בניו של פרידריך השני, הנסיך הבוחר מסקסוניה; ארנסט, הנסיך הבוחר מסקסוניה קיבל את החלק המערבי (תורינגיה), ואילו אלברכט השלישי, דוכס סקסוניה קיבל את החלק המזרחי (סקסוניה). בשנת 1547 ויתר יוהאן פרידריך מסקסוניה על תואר הנסיך הבוחר לאחיינו מוריץ, הנסיך הבוחר מסקסוניה, בעקבות המלחמה השמלקלדית, וקיבל את התואר דוכס סקסוניה. לאחר מותו פוצלה הדוכסות בין בניו; יוהאן פרידריך השני, דוכס סקסוניה קיבל את אזור אייזנך וקובורג, יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר קיבל את אזור ויימאר, ואילו יוהאן פרידריך השלישי, דוכס סקסוניה-גותה קיבל את אזור גותה. בשנת 1566 ירש יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר את אחיו, אך בשנת 1572 שוב פוצלה הדוכסות בין יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר לבין אחייניו יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-אייזנך. לאחר מותו של פרידריך וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר בנו של יוהאן וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר בשנת 1602, חולקה הדוכסות בין אחיו יוהאן השני, דוכס סקסוניה-ויימאר ובין בנו יוהאן פיליפ, דוכס סקסוניה-אלטנבורג. בשנת 1640 נתן וילהלם הראשון, דוכס סקסוניה-ויימאר את חלק מנחלתו לאחיו הצעיר ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-גותה, שירש בשנת 1672 את דוכסות סקסוניה-אלטנבורג. לאחר מותו בשנת 1675 שלטו בניו במשותף, ובשנת 1680 פוצלה הדוכסות בין שבעת בניו; פרידריך הראשון, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג, אלברכט החמישי, דוכס סקסוניה-קובורג, ברנהרד הראשון, דוכס סקסוניה-מיינינגן, היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד, כריסטיאן, דוכס סקסוניה-אייזנברג, ארנסט השלישי, דוכס סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ויוהאן ארנסט, דוכס סקסוניה-זאלפלד. היינריך הקים את חצרו ברמהילד, ובכך הפכה נחלתו לדוכסות סקסוניה-רמהילד. בשנת 1710 מת היינריך, דוכס סקסוניה-רמהילד, והתעוררה מחלוקת ירושה שהתקיימה עד לשנת 1735, אך לבסוף הוחלט לצרף את רוב אדמותיו לדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד, בעוד ששאר הנחלה התחלקה בין האחים האחרים.

בשינויים שחלו במדינות תורינגיה בשנת 1826, לאחר מותו של פרידריך הרביעי, דוכס סקסוניה-גותה-אלטנבורג ללא יורשים, אוחדו כל אדמות סקסוניה-רמהילד תחת דוכסות סקסוניה-מיינינגן.

==שליטי סקסוניה-רמהילד==
* היינריך (1680–1710)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.friesian.com/germany.htm גנאלוגיה של משפחות האצולה הגרמניות]

קטגוריה:בתי מלוכה
קטגוריה:דוכסויות גרמניות
סקסוניה
קטגוריה:סקסוניה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות האימפריה הרומית הקדושה
Nikto

ניקטו (באנגלית: Nikto) היא תוכנת קוד פתוח, המשמשת לסריקה ואיתור פגיעויות של שרתי אינטרנט. היא מופעלת דרך שורת הפקודה וזמינה להורדה עבור מערכות הפעלה שונות: הפצות לינוקס, חלונות ומערכות הפעלה MAC OS.

ניקטו נכתבה על ידי כריס סולו בשפת התכנות פרל, ושוחררה בתאריך 17 בדצמבר, 2012 (גרסה 2.1.5).

התוכנית בעלת יכולות סריקה ומעקב אחר שרתים ושירותי אינטרנט שונים ובעלת מסד נתונים רחב שבעזרתו יכולה לזהות התקפות שונות, הזרקות סקריפטים, פגיעויות פופולריות, טעויות תכנות, קבצים מסוכנים ובין היתר גם יכולת התראה על ניסיונות כניסה שגויים וקבצים חשודים.

ניקטו מותקנת באופן מובנה בהפצת קאלי לינוקס תחת הנתיב הבא:
<syntaxhighlight lang="text">
Kali Linux > Vulnerability Analysis > Misc Scanners > Nikto
</syntaxhighlight>

== פקודות בסיסיות ==
Nikto
* בדיקת מסד נתונים: nikto -dbcheck
* עדכון התוכנה: nikto -update
* בדיקת גרסה: nikto -Version
* בדיקת תוספים: nikto -list-plugins
* בדיקת פגיעות אתר: <nikto -h <domain name
* לאחר התקנת התוכנה ניתן לצפות בכל אפשרויות התוכנה, בשורת הפקודה יש להקליד nikto -help

==== מצבים ====
* d - מצב איתור באגים (Debug Mode)
* e - מדווח שגיאות (Errors Reporting)
* p - מדווח התקדמות (Progress Reporting)
* r - תצוגת הפנית (Redirect) 
* c - תצוגת עוגיית (Cookies)
* q - יציאה (Quit)
* N - מארח הבא (Next Host)
* P - הפסקה (Pause)

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://github.com/sullo/nikto מידע על ניקו - אתר גיטהאב (אנגלית)]

קטגוריה:תוכנות אבטחת מחשבים
עונת 1942/1943 בלה ליגה

עונת 1942/1943 הייתה העונה ה-12 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-17 בספטמבר 1942 והסתיימה ב-4 באפריל 1943. 

הליגה כללה 14 קבוצות. 

מליגת המשנה עלו סרגוסה וריאל בטיס.

אתלטיק בילבאו זכתה בתואר בפעם החמישית בתולדות המועדון. בנוסף לכך, היא זכתה בגביע חנרליסימו.

סרגוסה וריאל בטיס ירדו לליגת משנה בסוף העונה (לאחר שנה בודדת).גרנדה ואספניול שיחקו במשחקי המבחן ולאחר ניצחון נותרו בליגה הבכירה.

==כדורגלנים מצטיינים==
בהתאם לנתונים הרשמיים של LFP מריאנו מרטין מברצלונה כבש 30 שערים ב-26 משחקים. הוא זכה בתואר מלך השערים. בהתאם לנתוני עיתון ספורט MARCA הוא כבש 32 שערים.

חואן אקוניה מדפורטיבו לה קורוניה היה השוער הטוב של העונה. הוא ספג 31 שערים ב-25 משחקים.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-align="center" bgcolor="D0F0C0"
|1|| אתלטיק בילבאו||26||16||4||6||73||38|| 35||36||זכייה בתחרות ובגביע חנרליסימו
|-align="center" 
|2|| סביליה||26||15||3||8||63||47|| 16||33||
|-align="center"
|3|| ברצלונה||26||14||4||8||77||50|| 27||32|| 
|-align="center"
|4|| קאסטיון||26||13||5||8||41||43|| 2-||31||
|-align="center"
|5|| סלטה ויגו||26||14||2||10||52||50|| 2||30||
|-align="center" 
|6|| ריאל אוביידו||26||12||4||10||53||63|| 10-||28||
|-align="center"
|7|| ולנסיה||26||10||7||9||58||45|| 13||27||
|-align="center" b
|8|| אתלטיק אוויאסיון קלוב||26||11||5||10||54||44|| 10||27||
|-align="center"
|9|| דפורטיבו לה קורוניה||26||7||12||7||35||32|| 3||26||
|-align="center"
|10|| ריאל מדריד||26||10||5||11||52||50|| 2||25||
|-align="center" bgcolor="#FFDDDD"
|11|| אספניול||26||9||6||11||45||51|| 6-||24||משחקי המבחן
|-align="center" bgcolor="#FFDDDD"
|12|| גרנדה||26||9||4||13||56||68|| 12-||22||משחקי המבחן
|-align="center" bgcolor="FFCCCC"
|13|| סרגוסה||26||2||9||15||25||57|| 32-||13|| ירדה ליגה 
|-align="center" bgcolor="#FFCCCC"
|14|| ריאל בטיס||26||2||6||18||28||74|| 46-||10|| ירדה ליגה
|}

== סטטיסטיקה ==
=== מלכי השערים ===
{| class="wikitable"
|+
!#
!שחקן
!קבוצה
!שערים
|-
|1
| מריאנו מרטין
|ברצלונה
|30
|-
|2
| אדמונדו סוארס
|ולנסיה 
|23
|-
|rowspan="2" |3
| באסיליו
|קאסטיון
|rowspan="2"|22
|-
| חוסה ג'ונקוסה
|אספניול
|-
|4
| תלמו סארה
|אתלטיק בילבאו
|17
|-
|rowspan="4" |6
| מריאנו אוסדה
|אתלטיקו אוויאסיון קלוב
|rowspan="4"|16
|-
| מנואל אלדיי
|ריאל מדריד
|-
| פרנסיסקו רויג
|סלטה ויגו
|-
| פפילו
|סביליה
|-
|rowspan="2" |10
| פאקו קמפוס
|אתלטיקו אוויאסיון קלוב
|rowspan="2"|15
|-
| דל פינו
|סלטה ויגו
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tabless/spanhist3949.html#4243 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [http://www.bdfutbol.com/en/t/t1942-43.html נתונים מפורטים מאתר bdfutbol]

קטגוריה:עונות בלה ליגה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1943
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1942
קורט טיד

קורט וולטר טיד (באנגלית: Kurt Walter Tidd; נולד ב-26 במרץ 1956) הוא אדמירל בדימוס בצי ארצות הברית, בתפקידו האחרון שירת כמפקד פיקוד דרום של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
טיד הוא בנם של מרגרט ואמט טיד. אביו היה תת-אדמירל בצי ארצות הברית ואחיו הגדול מרק שירת כאדמירל משנה ושימש הכומר הראשי של הצי. ב-1974 סיים את לימודיו בתיכון בצ'ארלסטון שבקרוליינה הדרומית.

ב-1978 סיים תואר ראשון באקדמיה הימית של ארצות הברית, ב-1986 סיים תואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת בורדו בצרפת והוא בוגר המכללה לפיקוד ומטה של המטות המשולבים.

בתום לימודי באקדמיית הצי התגייס לצי ארצות הברית. הוא שירת כקצין קשר ומכונות במשחתת הטילים המונחים USS Semmes, כקצין מכונות בנושאת המטוסים USS America, סגן מפקד קבוצת המשחתות והסיירות 8, קצין מבצעים במשחתת USS Deyo, קצין מטה במשחתת USS Leftwich, בשנים 1997–1998 פיקד על המשחתת USS Arthur W. Radford. בשנים 2004–2005 פיקד על פלגת המשחתות 50, על כוח המשימה 55 ועל המבצעים הימיים במפרץ הפרסי. בשנים 2008–2009 פיקד על קבוצת התקיפה 8 כמפקד נושאת המטוסים דווייט אייזנהאואר. בשנים 2011–2012 פיקד על הצי הרביעי של ארצות הברית ומפקדת כוחות הצי של פיקוד דרום. 

תפקידי המטה שלו כללו שירות כמתכנן אסטרטגי בלשכת ראש המבצעים הימיים ובמפקדת נאט"ו, שירות בחטיבת התכנון והאסטרטגיה של הצי במחלקת ההגנה, אנליסט בלשכת מזכיר הצי של ארצות הברית, בשנים 1998–2001 שימש עוזר לענייני מבצעים במפקדת הצי בפיקוד מרכז של ארצות הברית והצי החמישי. לאחר פיגועי 11 בספטמבר ב-2001 היה סגן לענייני מבצעים בכוח התכנון "DEEP BLUE" למלחמה בטרור שהוקם במפקדת ראש המבצעים הימיים ושירת בתפקיד עד 2003. בשנים 2005–2007 שירת כראש תחום מלחמה בטרור וראש תחום מדיניות יכולות אסטרטגיות במטה המועצה לביטחון לאומי. ביולי 2012 מונה לראש אגף מבצעים במטות המשולבים ובאוקטובר 2013 מונה לעוזר יושב ראש המטות המשולבים.

בינואר 2016 מונה למפקד פיקוד דרום של ארצות הברית. שירת בתפקיד עד נובמבר 2018 ופרש משירות הקבע.

במהלך שירותו עוטר פעמיים במדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה, במדליית השירות המצוין של הצי, מדליית השירות העילאי של מחלקת ההגנה וארבע פעמים באות לגיון ההצטיינות. כמו כן עוטר באות לגיון הכבוד מממשלת צרפת. מיוני 2015 ועד פרישתו נשא טיד בתואר "Old salt" כקצין הימי בעל הוותק הרב ביותר בצי.

לאחר שירותו משמש עמית בכיר באוניברסיטה לביטחון לאומי, חבר בוועדה המייעצת של ארגון "Spirit of America" ויושב ראש תוכנית המלגות אולמסטד.
==קישורים חיצוניים==

* [https://www.navy.mil/navydata/bios/bio.asp?bioID=349 ביוגרפיה] באתר צי ארצות הברית
* [http://www.defense.gov/About-DoD/Biographies/Biography-View/Article/643347/admiral-kurt-w-tidd ביוגרפיה] באתר מחלקת ההגנה של ארצות הברית
* [http://www.miamiherald.com/news/nation-world/world/americas/guantanamo/article41253297.html President Obama chooses diplomatic admiral to lead Southern Command], מיאמי הרלד, 23 באוקטובר 2015

קטגוריה:אדמירלים בצי ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של הצי
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מפקדי פיקוד דרום של ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי הצי הרביעי של ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
פרדריקה וילהלמינה, נסיכת פרוסיה

פרדריקה וילהלמינה, נסיכת פרוסיה (בגרמנית: Frederica Wilhelmina von Preußen; 30 בספטמבר 1796 – 1 בינואר 1850), הייתה בתו של פרידריך וילהלם השלישי, מלך פרוסיה ורעייתו של לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט.

== ביוגרפיה ==
פרדריקה וילהלמינה נולדה ב-30 בספטמבר 1796 בברלין ללודוויג קרל, נסיך פרוסיה ופרדריקה, נסיכת מקלנבורג-שטרליץ, בתם של קרל השני, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ ופרדריקה, נסיכת הסן-דרמשטדט. חודשיים לאחר לידתה מת אביה, ולאחר מכן התחתנה אמה פעמיים, ואף ילדה את אחיה למחצה גאורג החמישי, מלך הנובר.

ב-18 באפריל 1818 התחתנה פרדריקה וילהלמינה עם לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט-דסאו, כאות למדיניותו הפרו-פרוסית של לאופולד, ממנו נולדו לה 6 ילדים.

ב-1 בינואר 1850 מתה פרדריקה וילהלמינה בביתה שבדסאו, והיא בת 53 שנים.

==משפחתה==
ב-18 באפריל 1818 התחתנה פרדריקה וילהלמינה עם לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט. לזוג נולדו 6 ילדים:
* אוגוסטה (1819–1822).
* אגנס, נסיכת אנהלט-דסאו (1824–1897), התחתנה עם ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-אלטנבורג.
* בן מת (1825).
* בן מת (1827).
* פרידריך הראשון, דוכס אנהלט (1831–1904).
* מריה אנה, נסיכת אנהלט-דסאו (1837–1906), התחתנה עם פרידריך קרל, נסיך פרוסיה.

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:נסיכות פרוסיה
קטגוריה:ילידות 1796
קטגוריה:נפטרות ב-1850
עונת 1943/1944 בלה ליגה

עונת 1943/1944 הייתה העונה ה-13 של לה ליגה שהיא הליגה הספרדית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-26 בספטמבר 1943 והסתיימה ב-9 באפריל 1944. 

הליגה כללה 14 קבוצות. 

מליגת המשנה עלו סבאדל וריאל סוסיאדד.

ולנסיה זכתה בתואר בפעם השנייה בתולדות המועדון.

אדמונדו סוארס מולנסיה שכבש 27 שערים ב-26 משחקים זכה בתואר מלך השערים וזאת בפעם השנייה בקריירה.

ריאל סוסיאדד וסלטה ויגו ירדו לליגת משנה בסוף העונה. דפורטיבו לה קורוניה ואספניול שיחקו במשחקי מעבר ולאחר ניצחון נותרו בליגה הבכירה.

==כדורגלנים מצטיינים==
בהתאם לנתונים הרשמיים של LFP אדמונדו סוארס מולנסיה כבש 28 שערים ב-26 משחקים. הוא זכה בתואר מלך השערים וזאת בפעם השנייה בקריירה. בהתאם לנתוני עיתון ספורט MARCA הוא כבש 27 שערים.

איגנסין איסגירה מולנסיה היה השוער הטוב של העונה. הוא ספג 32 שערים ב-26 משחקים.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-align="center" bgcolor="D0F0C0"
|1|| ולנסיה||26||18||4||4||73||32|| 41||40||זכייה בתחרות
|-align="center"
|2|| אתלטיק אוויאסיון דה מדריד||26||15||4||7||66||49|| 17||34||
|-align="center"
|3|| סביליה||26||12||8||6||60||46|| 14||32||
|-align="center" 
|4|| ריאל אוביידו||26||12||5||9||71||47|| 24||29||
|-align="center"
|5|| קאסטיון||26||13||3||10||42||36|| 6||29||
|-align="center" 
|6|| ברצלונה||26||10||8||8||59||46|| 13||28||
|-align="center"
|7|| ריאל מדריד||26||11||6||9||48||38|| 10||28||
|-align="center" 
|8|| גרנדה||26||9||8||9||41||46|| 5-||26||
|-align="center"
|9|| סבאדל||26||11||3||12||53||60|| 7-||25||
|-align="center" bgcolor="#D0F0C0"
|10|| אתלטיק בילבאו||26||10||5||11||47||51|| 4-||25|| זכתה בגביע חנרליסימו
|-align="center" bgcolor="#FFDDDD"
|11|| אספניול||26||9||5||12||42||50|| 8-||23||משחקי המבחן
|-align="center" bgcolor="#FFDDDD"
|12|| דפורטיבו לה קורוניה||26||6||7||13||35||64|| 29-||19||משחקי המבחן
|-align="center" bgcolor="FFCCCC"
|13|| ריאל סוסיאדד||26||5||7||14||34||54|| 20-||17|| ירדה ליגה
|-align="center" bgcolor="#FFCCCC"
|14|| סלטה ויגו||26||2||5||19||23||75|| 52-||9|| ירדה ליגה
|}

== סטטיסטיקה ==
=== מלכי השערים ===
{| class="wikitable"
|+
!#
!שחקן
!קבוצה
!שערים
|-
|1
| אדמונדו סוארס
|ולנסיה
|28
|-
|2
| אסטבן אצ'בריה
|ריאל אוביידו 
|25
|-
|3
| מריאנו מרטין
|ברצלונה
|24
|-
|4
| דל פינו
|סלטה ויגו
|21
|-
|5
| סבינו בארינאגה
|ריאל מדריד
|20
|-
|rowspan="2" |6
| פאקו קמפוס
|אתלטיקו אוויאסיון קלוב
|rowspan="2"|17
|-
| חואן ארסה
|סביליה
|-
|8
| גיירמו גורוסטיסה
|ולנסיה
|16
|-
|9
| באסילו
|קאסטיון
|15
|-
|10
| הרריטה
|ריאל אוביידו
|14
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tabless/spanhist3949.html#4344 נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [http://www.bdfutbol.com/en/t/t1943-44.html נתונים מפורטים מאתר bdfutbol]

קטגוריה:עונות בלה ליגה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1943
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1944
אביזר אופנה

מגוון אביזרי אופנה
אביזר אופנה (מכונה גם אקססורי או ברבים אקססוריז) הוא פריט המשמש להוסיף על המראה הכללי של אדם מעבר ללבושו, ולהשלמתו על מנת להשיג הופעה אופנתית. כאביזרי אופנה יכולים לשמש חפצים בעלי ערך תועלתי כגון משקפיים, שעון, תיק יד, מקל הליכה ועוד, או סוגי לבוש העשויים באורח בולט, כז'קטים, מגפיים ונעליים. אך גם חפצים שכל מהותם היא נראותם, כגון תכשיטים, פאות או פרטי ביגוד שאינם בהכרח חיוניים כגון עניבות וכובעים. לעיתים אביזרי אופנה אף מהווים נטל על הלובש אותם כמו למשל במקרים מסוימים של נעלי עקב גבוהות.

חברות אופנה רבות מייצרות קו מוצרים הכולל פרטי ביגוד ואביזרים נלווים המיועדים להשלים אלו את אלו וליצור אצל הלובש אותם מראה מסוים. עטיית 'מראה אופנתי' של חברות יוקרה מהווה סמל סטטוס.

אביזרי אופנה נחלקים לשני סוגים עיקריים: אביזרים נלבשים ואביזרים נישאים.
בין האביזרים הנישאים: ארנקים ותיקים, מניפות, חרבות טקסיות, דורבנות.
בין האביזרים הנלבשים: ז'קטים, מגפיים ונעליים, צווארונים, עניבות, כובעים, מצנפות, מטפחות, פאות, צעיפים, שאלים, חגורות, כתפות, כפפות, ידוניות, שעוני יד, אבנטים, שרוכים.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:אופנה
הנאהבים מעין סח'רי

הנאטופי מעֵין סַח'רי (נחל תקוע במדבר יהודה); אוסף המוזיאון הבריטי]]"הנאהבים מעֵין סַח'רִי" הוא כינויו של פסלון פרהיסטורי המתאר זוג בני אדם במעשה אהבים. הפסלון, שגובהו 10.2 ס"מ, מגולף בחלוק נחל מאבן קלציט. הוא מיוחס לתרבות הנאטופית של התקופה האפיפלאוליתית, שהתקיימה כ-15,000–11,700 שנים לפני זמננו. הפסלון התגלה ככל הנראה בסביבות נחל תקוע (ואדי חריטון) במדבר יהודה.

הפסלון נמצא בידי בדואי משבט תעמרה והתגלגל לאוסף העתיקות של אנשי מסדר 'הלב הקדוש של אבות בית-ארם' בבית לחם. בעת ביקורם במקום ב-1933 הבחינו חוקר האמנות הפרהיסטורית האב אנרי בריי ועמו קונסול צרפת בירושלים, הפרהיסטוריון רנה נוויל, בערכו של הפסלון. אחרי חקירה ודרישה נודע שמקורו במערת עין ס'חרי שבמצוק נחל תקוע.

פסלון "הנאהבים מעין סח'רי" הוא יצירת האמנות הקדומה ביותר המתארת משגל. בני הזוג חבוקים בזרועותיהם וברגליהם, פנים אל פנים; פרטי פניהם אינם ברורים, וגם מינם אינו מוגדר. מראה הפסלון משתנה בהתאם לזווית הצפייה בו, וכך ניתן לראות בחלקיו השונים דימויים של אברי רבייה [http://www.britishmuseum.org/research/collection_online/collection_object_details/collection_image_gallery.aspx?partid=1&assetid=512085001&objectid=1358965#more-views] – פין, פות, שדיים או זוג אשכים, ומכאן האפשרות להגדירו כאיקונין של פוריות.

אחרי מותו של רנה נוויל הועמדו פריטים מעזבונו למכירה פומבית בסותבי'ס, והפסלון נרכש ב-1958 על ידי המוזיאון הבריטי.

פסלון הנאהבים מעין סח'רי הוצג במוזיאון ישראל בירושלים בתערוכה "בראשית: הסיפור האמיתי, הולדת המיתולוגיה" (יוני 2005 – אפריל 2006) ובה כונה בשם "אדם וחוה". הפסלון נדון בתוכניתו של ניל מקגרגור , "תולדות העולם במאה חפצים" , ששודרה ב-BBC בינואר 2010.
== ראו גם ==
* צלמיות במזרח הקרוב ובעולם האגאי הקדום

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* René Neuville, "Statuette érotique du désert de Judée", L'Anthropologie, XLIII (1933), pp. 558-560
* Brian Boyd and Jill Cook, "A reconsideration of the 'Ain Sakhri' figurine", Proceedings of the Prehistoric Society, 59 (1993), pp. 399–405
</div>
* תמר יזרעאלי-נוי, "צמד דמויות אדם מעין א-סח'רי, מדבר יהודה", דמות האדם באמנות בארץ-ישראל, מוזיאון ישראל והחברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, 1999, עמ' 28

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנות פרהיסטורית
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:ארץ ישראל: פרהיסטוריה
קטגוריה:התרבות הנאטופית
קטגוריה:התקופה האפיפלאוליתית
קטגוריה:אוספי המוזיאון הבריטי
Economic Order Quantity

EOQ (לפעמים נקרא "מודל שיני המסור") מתאר מודל ניהול הזמנות מלאי המוצא כמות אופטימאלית להזמנה בהינתן מספר הנחות ומשתנים.

== הנחות ==
* חידוש המלאי מבוצע מיידית
* ניתן להזמין ולספק את כל הכמות במנה אחת
* הדרישה עבור המוצרים היא קבועה ויציבה 
* עלות ההזמנה אינה תלויה בכמות המוזמנת
* אסור חוסר 

== משתנים ==
*<math>P</math> = עלות הפריט
*<math>Q</math> = כמות להזמנה
*<math>Q^*</math> = הכמות האופטימלית להזמנה
*<math>D</math> = דרישה \ ביקוש
*<math>K</math> = עלות קבועה להזמנה או דרישה לייצור
*<math>r</math> = עלות אחזקת המלאי

== מציאת כמות ההזמנה האופטימלית Q* ==

מציאת עלות ההזמנה האופטימלית מתוך שלוש הפונקציות הבאות

* עלות הרכישה: <math> P*D </math> 
* עלות ההזמנה: <math> K* D/Q </math>
* עלות אחזקת המלאי: <math> r* Q/2 </math>

<math>TC = PD + {\frac{DK}{Q}} + {\frac{rQ}{2}}</math>

על מנת למצוא את המינימום של העלות הכוללת (TC) - נגזור לפי Q (כל שאר המשתנים ייחשבו כקבועים)
ונשווה את השיפוע ל -0

<math>{0} = -{\frac{DK}{Q^2}}+{\frac{r}{2}}</math>

בפתרון למשוואה זו נקבל את Q* = הכמות האופטימלית להזמנה

<math>Q^{*2}={\frac{2DK}{r}}</math>

<math> Q^* = \sqrt{\frac{2DK}{r}} </math>

== שימושים ==
מודל זה אינו מתחשב בשינויים בדרישה, שינויים בריבית, הנחת כמות.

ניתן לבצע הערכה כללית לגבי הכמות האופטימלים להזמנה במידה וחלק מהפרמטרים מתקיימים. 

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.logisitik.com/learning-center/inventory-management/item/466-economic-order-quantity-eoq-model.html תיאור מפורט של המודל], באנגלית

קטגוריה:לוגיסטיקה
קטגוריה:ניהול מלאי
לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט

לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט (בגרמנית: Leopold IV. von Anhalt; 1 באוקטובר 1794 – 22 במאי 1871), היה דוכס אנהלט-דסאו בין השנים 1817–1863, ולאחר מכן דוכס אנהלט עד לשנת 1871.

==ביוגרפיה==
לאופולד נולד ב-1 באוקטובר 1794 בדסאו, לפרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו ואמליה, רוזנת הסן-הומבורג, בתם של פרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג וקרולינה, נסיכת הסן-דרמשטדט.

בשנת 1817 מת סבו לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו, ובמקומו עלה לאופולד לשלטון. בשנת 1847 מת היינריך, דוכס אנהלט-קתן ללא יורשים, ולאופולד ירש את נחלתו, ובשנת 1853 איחד את הנחלות לדוכסות אנהלט-דסאו-קתן. במהלך מהפכות אביב העמים נאלץ לאופולד לתת חוקה חדשה לנתיניו, אולם לאחר מכן ביטל אותה, ובשנת 1859 נתן חוקה אחרת לדוכסות. בשנת 1863 מת אלכסנדר קרל, דוכס אנהלט-ברנבורג ללא יורשים, ולאופולד ירש אותו, ובעקבות כך אוחדו כל נחלות בית אנהלט לדוכסות אנהלט המאוחדת.

בשנת 1866 הצטרפה הדוכסות בראשות לאופולד לפרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשנת 1867 הצטרפה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הדוכסות לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הדוכסות לאימפריה הגרמנית.

בשנת 1871 מת לאופולד, ובנו פרידריך הראשון, דוכס אנהלט עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-18 באפריל 1818 התחתן לאופולד עם פרדריקה וילהלמינה, נסיכת פרוסיה, בתם של לודוויג קרל, נסיך פרוסיה ופרדריקה ממקלנבורג-שטרליץ. לזוג נולדו 6 ילדים:
* אוגוסטה (1819–1822).
* אגנס, נסיכת אנהלט-דסאו (1824–1897), התחתנה עם ארנסט הראשון, דוכס סקסוניה-אלטנבורג.
* בן מת (1825).
* בן מת (1827).
* פרידריך הראשון, דוכס אנהלט (1831–1904).
* מריה אנה, נסיכת אנהלט-דסאו (1837–1906), התחתנה עם פרידריך קרל, נסיך פרוסיה.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

Deutsche Biographie, Leopold Friedrich - Deutsche Biographie, [https://www.deutsche-biographie.de/sfz50412.html?language=de www.deutsche-biographie.de] (בגרמנית)
{| class="wikitable" align="center" style="margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט בית אסקניה נולד:1 באוקטובר 1794 מת:22 במאי 1871
|-
| rowspan="1" align="center"| לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו
| rowspan="1" align="center"| דוכסות אנהלט-דסאו 1817–1853
| rowspan="1" align="center"| איחוד עם דוכסות אנהלט-קתן
|-
| rowspan="1" align="center"| היינריך, דוכס אנהלט-קתן
| rowspan="1" align="center"| דוכסות אנהלט-קתן 1847–1853
| rowspan="1" align="center"| איחוד עם דוכסות אנהלט-דסאו
|-
| rowspan="1" align="center"| איחוד הדוכסויות אנהלט-דסאו ואנהלט-קתן
| rowspan="1" align="center"| דוכסות אנהלט-דסאו-קתן 1853–1863
| rowspan="1" align="center"| איחוד עם דוכסות אנהלט-ברנבורג
|-
| rowspan="1" align="center"| אלכסנדר קרל, דוכס אנהלט-ברנבורג
| rowspan="1" align="center"| דוכסות אנהלט-ברנבורג 1863
| rowspan="1" align="center"| איחוד עם דוכסות אנהלט-דסאו-קתן
|-
| rowspan="1" align="center"| הקמה חדשה
| rowspan="1" align="center"| דוכסות אנהלט 1863–1871
| rowspan="1" align="center"| פרידריך הראשון, דוכס אנהלט
|}

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:בית אסקניה
קטגוריה:ילידי 1794
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1871
מחוזות חד-נציגיים

<div style="direction: rtl;">מחוז חד נציגי הוא מחוז בחירה הבוחר נציג יחיד לגוף בעל מספר חברים כגון בית מחוקקים. שיטה הצבעה זאת נקראת לעיתים גם שיטת המנצח לוקח הכל. שיטות בחירה חלופיות הן מחוזות רב נציגיים או שיטת בחירה חד אזורית רב נציגית.</div>

מספר שיטות בחירה משתמשות במחוזות בחירה חד נציגיים, ביניהם שיטות רוביות, שיטת הקול האלנטרנטיבי שיטת רוב דו שלבי, אישור ההצבעה, Borda count, שיטות קונדורסה (כגון שיטת שולץ). ועוד.

במספר מדינות, כגון אוסטרליה והודו, חברי הבית התחתון של הפרלמנט נבחרים מתוך מחוזות חד נציגיים; ואילו חברי הבית העליון נבחרים מתוך מחוזות רב נציגיים. בכמה מדינות נוספות כמו סינגפור, חברי הפרלמנט יכולים להיבחר במחוזות בחירה רב נציגיים כאשר הם מתמודדים כחלק מקבוצה (סיעה) של מספר מועמדים.

== היבטים ==

=== אחריותיות כלפי הבוחרים ===
התומכים במחוזות בחירה חד נציגיים טוענים כי השיטה מעודדת קשר חזק ומחויבות בין הנציגים לבין המחוז הבוחר. כאשר במדינות בעלות שיטת בחירות רב נציגית כדוגמת ישראל, בה הנציגים נבחרים מתוך רשימות, הקשר הישיר בין הבוחר לנבחר אינו קיים.

מצד שני, רוב הבוחרים מצביעים היום למועמדים המייצגים מפלגה מסוימת או כדי להשפיע על מי יעמוד בראש המדינה או הממשלה, יותר מאשר בעקבות עמדתם ביחס למועמד עצמו. לדוגמה בשנת 1989 בקנדה, נבחרה מחדש ממשלת אלברטה אבל בגלל חוסר שביעות רצון מאופן ההנהגה שלו, איבד ראש הממשלה ומנהיג המפלגה השלטת, את מושבו.

=== מיעוט מפלגות ===
לפי חוק דוברז'ה מערכות בחירות אזוריות נוטות ליצור מערכת דו מפלגתית עם אפשרות למפלגות לוויין קטנות. לתהליך זה מאפיינים חיוביים כדוגמת יציבות שלטונית גבוהה יותר כיוון שלקבוצות מיעוט אין יכולת לערער על הקואליציה. יתרון נוסף של מערכת דו מפלגתית הוא דחיקת השפעה של מפלגות קיצוניות וחתירה למרכז מצד המפלגות המתמודדות. מצד שני מערכת דו מפלגתית מציעה לבוחרים פחות אפשרויות והתמקדות בנושאים השנויים במחלוקת במחוזות המתנדנדים בין המפלגות. בנוסף מערכת דו מפלגתית אינה מונעת מצב של קיפאון בפרלמנט כתוצאה משוויון בין שתי המפלגות.

=== תת-ייצוג ===
מחוזות חד נציגיים יוצרים לעיתים מציאות של תת-ייצוג וחוסר תחרותיות. כאשר לנציג מסוים נתון רוב מוחלט של בוחרים למועמד מטעמם מובטחת זכייה באופן כמעט ודאי ולכן למיעוט אין שום השפעה על הנבחרים ולנבחר אין מחויבות ייצוגית כלפי המיעוט.

== ראו גם ==
* חוקי דוברז'ה
* בחירות אזוריות
* שיטת בחירות
* בחירות בשיטה היחסית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שיטות בחירות
אדריאן צ'יופלנקה

אדריאן מיכאי צ'יופלנקה (ברומנית: Adrian Mihai Cioflâncă, נולד ב-31 באוגוסט 1974, בפיאטרה ניאמץ) הוא היסטוריון רומני, מנהל המרכז לחקר היסטוריה של יהודי רומניה.

== לימודיו ==
צ'יופלנקה נטה ללימודי היסטוריה החל מכיתה ח', אך בהמשך נמשך גם לספורט ולפילוסופיה. באוניברסיטה יאשי הוא למד היסטוריה בשנים 1993–1997 וסיים עם עבודה בשם Construcția simbolică a autorității. Începutul domniei lui Mihail Sturdza (1834-1837) (הבנייה סמלית של הסמכות. תחילת שלטונו של מיכאיל סטורדזה 1834 - 1837). הוא המשיך ללימודי מאסטר בתחום היחסים הבינלאומיים באותה אוניברסיטה בשנים 1997 - 1998.

מ-2011 הוא דוקטורנט באוניברסיטת יאשי, בפקולטה למדעי המדינה בנושא Antisemitism și violență colectivă. Pogromul de la Iași (iunie 1941) (אנטישמיות ואלימות קבוצתית. פרעות יאשי ביוני 1941).

== עבודתו ==
ב-2003, בהמלצתו של פרופסור מיכאל שפיר, התקבל להיות החבר הצעיר ביותר בוועדת ההיסטוריונים, שכינס נשיא רומניה לבירור סוגיית שואת יהודי רומניה. צ'יופלנקה פעל במסגרת הוועדה עד נובמבר 2004, כולל השתתפות בכינוסים בוושינגטון, בירושלים ובבוקרשט. מינואר 2005 סומן על ידי משרד החוץ הרומני כמומחה הרומני בארגון Task Force for International Cooperation on Holocaust Education, Remembrance and Research, ארגון הנושא כעת את השם International Holocaust Remembrance Alliance. במסגרת פעילות זו השתתף בכינוסים בוורשה, בבודפשט, בפראג, בלינץ, בווינה, בטרונדהיים, בירושלים, בסטוקהולם, בפריז, בחיפה, באמסטרדם, במכלן, בלייז', בטורונטו, בלונדון, במנצ'סטר ובדברצן.

== בור היהודונים ==
שמועות וסיפורים על רצח יהודים בסביבה הכפרית הקרובה ליאשי נפוצו מזה זמן רב, אך לא נבדקו כלל. באביב 2010 הטיל מכון אלי ויזל על אדריאן צ'יופלנקה את המשימה לבדוק שמועות אלה ולנסות לאסוף עדויות. צ'יופלנקה הגיע לאזור פופריקאן (Popricani) וכאן שמע מכפריים זקנים עדויות על כך שבקיץ 1941 ראו קבוצות וטורים רבים המובלים תחת משמר לתוך יער וולטורי (Vulturi), שמעו יריות והחיילים חזרו לבדם. חלק מהעדים זיהו בין המובלים יהודים, שהכירו מכפרים סמוכים או מיאשי. הכפריים סיפרו שהצבא הטיל על איש אחד בשם שטפאן קלים (Ştefan Clim) למכור את בגדי הנרצחים והוא נראה מוביל בגדים בעגלתו.

ביער וולטורי יש שקע המכונה "בור היהודונים" ומבדיקת ארכאולוג נראה שחפרו בו. הכפריים סיפרו על עד לרציחת היהודים שם ולאחר שהעד זיהה את המקום, צ'יופלנקה ואנשיו חפרו במקום ומצאו שרידי שלדים. מבדיקות המעבדה של שרידי השלדים נקבע שהיו שם 36 שלדים, 12 שלדי ילדים, 15 שלדי גברים ו-9 שלדי נשים. הילד הצעיר ביותר במותו היה כבן שלוש והגבר הזקן ביותר היה כבן 80. שרידי הגופות הועברו לבית העלמין היהודי ביאשי, שם נטמנו בקבר משותף ומעליו מצבה המספרת את תולדותיו.

==קישורים חיצוניים ==
* [http://adevarul.ro/locale/iasi/iasi-portret-adrian-cioflanca-istoricul-pas-scoala-occidentala-1_50abace97c42d5a6637e446e/index.html Iaşi: PORTRET: Adrian Cioflâncă, istoricul în pas cu şcoala occidentală] 
* [https://web.archive.org/web/20161221235851/http://www.cnsas.ro/documente/membrii/2015.11.11%20-%20Cioflanca%20CV%202015.pdf CURRICULUM VITAE ] 

קטגוריה:היסטוריונים רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1974
פרידריך הראשון, דוכס אנהלט

פרידריך הראשון, דוכס אנהלט (בגרמנית: Friedrich I. von Anhalt; 29 באפריל 1831 - 24 בינואר 1904) היה דוכס אנהלט בין השנים 1871 - 1904.

==ביוגרפיה==
פרידריך נולד ב-29 באפריל 1831 בדסאו, ללאופולד הרביעי, דוכס אנהלט-דסאו ופרדריקה וילהלמינה, נסיכת פרוסיה, בתם של לודוויג קרל, נסיך פרוסיה ופרדריקה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ. בשנת 1851 התגייס פרידריך לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט המשמר ה-1. במהלך מלחמת שלזוויג השנייה לחם פרידריך תחת פיקודו של גיסו פרידריך קרל, נסיך פרוסיה, ובמלחמת צרפת–פרוסיה השתתף פרידריך בדרגת גנרל מיור, ולחם בקרבות טול וסדאן. לאחר מכן השתתף פרידריך בטקס ההכרזה על הקמת הקיסרות הגרמנית בארמון ורסאי, כשליח מטעם אביו.

בשנת 1871 מת אביו לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט, ופרידריך עלה לשלטון במקומו. בשנת 1876 מינה אותו וילהלם הראשון, קיסר גרמניה למפקד הכבוד של רגימנט הרגלים ה-93 (אנהלט), ובשנת 1879 הועלה פרידריך לדרגת גנרל חיל הרגלים. בנוסף עוטר פרידריך בעיטור אביר מסדר העיט השחור ובעיטור מסדר העיט האדום עם חרבות, וכן עוטר בעיטור הצלב הגדול של עיטור מסדר לאופולד. ב-24 בינואר 1904 מת פרידריך בעיר באלנשטדט, ובנו פרידריך השני, דוכס אנהלט עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-22 באפריל 1854 התחתן פרידריך עם אנטוינטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של אדוארד, נסיך סקסוניה-אלטנבורג ואמליה, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן, ונולדו לו ממנה 6 ילדים:
* לאופולד, נסיך הכתר של אנהלט (1855–1886)
* פרידריך השני, דוכס אנהלט (1856–1918)
* אליזבת, נסיכת אנהלט (1857–1933), התחתנה עם אדולף פרידריך החמישי, הדוכס הגדול של מקלנבורג-שטרליץ
* אדוארד, דוכס אנהלט (1861–1918)
* אריברט, נסיך אנהלט (1866–1933)
* אלכסנדרה, נסיכת אנהלט (1868–1958), התחתנה עם זיצו, נסיך שוורצבורג

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" align="center" style="margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| פרידריך הראשון, דוכס אנהלט בית אסקניה נולד:29 באפריל 1831 מת:24 בינואר 1904
|-
| rowspan="1" align="center"| לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט
| rowspan="1" align="center"| דוכסות אנהלט 1904–1918
| rowspan="1" align="center"| פרידריך השני, דוכס אנהלט
|}

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:בית אסקניה
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1831
קטגוריה:נפטרים ב-1904
זולטן זבסקן

זולטן זבסקן (בגרמנית: Zoltán Sebescen, בהונגרית: Sebestyén Zoltán, נהגה שבשצ'ן, נולד ב-1 באוקטובר 1975 באהינגן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ממוצא הונגרי ששיחק בעמדות המגן הימני והקשר הימני, והצליח בעיקר בבאייר לברקוזן, עמה השתתף בגמר ליגת האלופות 2002. לזבסקן הופעה אחת במדי נבחרת גרמניה.

==קריירת מועדונים==
זבסקן החל את הקריירה בשטוטגרטר קיקרס, בה שיחק מאז שהיה בן שבע. בשנת 1994 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של שטוטגרטר קיקרס, ששיחקה אז בליגה השלישית בגרמניה. בעונת 1995/96 העפיל זבסקן עם שטוטגרטר קיקרס לבונדסליגה השנייה. זבסקן שיחק שלוש עונות נוספות עם שטוטגרטר קיקרס בבונדסליגה השנייה, אך לא הצליח להעפיל עם הקבוצה לבונדסליגה. בקיץ 1999 עזב זבסקן את שטוטגרטר קיקרס, בה שיחק 17 שנים, וחתם בוולפסבורג מהבונדסליגה. עונת הבכורה של זבסקן בוולפסבורג, 1999/00, הייתה מוצלחת במיוחד, כאשר הוא הבקיע שישה שערי ליגה וסייע לקבוצתו לסיים במקום השביעי המפתיע, כשהוא משתף פעולה עם אנדז'יי יוסקוביאק, ג'ונתן אקפובורייה, דורינל מונטאנו ויורגן רישה. בעונת 2000/01 הבקיע זבסקן ארבעה שערי ליגה, וקבוצתו סיימה במקום התשיעי. 

בקיץ 2001, לאחר שתי עונות בוולפסבורג, חתם זבסקן בבאייר לברקוזן שהייתה באותן שנים המתחרה העיקרית של באיירן מינכן בצמרת הבונדסליגה, ושיתף פעולה בקישור עם מיכאל באלאק, ברנד שניידר, זה רוברטו, קארסטן ראמלו ויילדיריי בשטורק. עונת הבכורה של זבסקן בבאייר לברקוזן, 2001/02, הייתה מוצלחת מאוד עבורו מבחינה אישית, כאשר הוא ערך 25 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים. עם זאת, עונה זו הסתיימה במפח נפש עבור באייר לברקוזן, שאיבדה את כל התארים על אף שהייתה קרובה אליהם. זבסקן ובאייר לברקוזן איבדו את ההובלה בבונדסליגה במחזור האחרון, והפסידו הן בגמר הגביע הגרמני בתוצאה 4-2 לשאלקה 04, במשחק בו זבסקן לא שיחק, והן בגמר ליגת האלופות 2002 לריאל מדריד. בגמר זה זבסקן פתח בהרכב, והוחלף בדקה ה-65 במצב של 2-1 לריאל מדריד על ידי אולף קירסטן, אך התוצאה נשארה בעינה. בעונת 2002/03 ערך זבסקן שבע הופעות ליגה בלבד במדי לברקוזן, מאחר שסבל מפציעות רבות בברכיו, שנגרמו בין השאר כתוצאה ממחלת ליים. הופעתו האחרונה של זבסקן בבונדסליגה נערכה בפברואר 2003, בהפסד באייר לברקוזן בתוצאה 2-1 לבוכום. באוגוסט 2005 הצהיר זבסקן על פרישתו ממשחק פעיל באופן סופי בגיל 29 בלבד, לאחר שלא שיחק תקופה ארוכה.

==קריירה בינלאומית==
זבסקן הוא השחקן הראשון בהיסטוריה של מועדון הכדורגל וולפסבורג ששיחק בנבחרת גרמניה. משחקו היחיד של זבסקן בנבחרת גרמניה היה בהפסד 2-1 מול נבחרת הולנד במשחק ידידות. זבסקן פתח בהרכב במשחק זה והוצב בעמדה זרה לו. הופעתו של זבסקן במשחק זה הייתה חלשה, כאשר כשל בשמירתו על ההולנדי בודווין זנדן, והוחלף במחצית המשחק. לאחר משחק זה, לא זומן זבסקן שוב לנבחרת. לזבסקן שלוש הופעות בנבחרת המשנה של גרמניה.

==לאחר הפרישה==
החל מיולי 2007 זבסקן מועסק במועדון נעוריו שטוטגרטר קיקרס כמתאם נוער.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגני כדורגל גרמנים
קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני שטוטגרטר קיקרס
קטגוריה:כדורגלני וולפסבורג
קטגוריה:כדורגלני באייר לברקוזן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1975
פרידריך השני, דוכס אנהלט

פרידריך השני, דוכס אנהלט (גרמנית: Friedrich II. von Anhalt; 19 באוגוסט 1856 - 21 באפריל 1918) היה דוכס אנהלט בין השנים 1904–1918.

==ביוגרפיה==
פרידריך נולד ב-19 באוגוסט 1856 בדסאו, לפרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו-קתן ואנטוינטה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של אדוארד, נסיך סקסוניה-אלטנבורג ואמליה, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן. בצעירותו יצא פרידריך לטיול עם אחיו לאופולד, נסיך הכתר של אנהלט, וביקרו בז'נבה, בון ומינכן. לאחר מכן התגייסו השניים לצבא האימפריה הגרמנית, ושירתו בו עד לשנת 1883. בשנת 1886 מת אחיו לאופולד, ופרידריך מונה לנסיך הכתר, והחל להתוודע לצורכי הממשל במדינה. ב-2 ביולי 1889 התחתן פרידריך עם מריה, נסיכת באדן, בתם של וילהלם, נסיך באדן ומריה מקסימיליאנובה, נסיכת לויכטנברג, אך לא היו לו ילדים ממנה.

בשנת 1904 מת אביו פרידריך הראשון, דוכס אנהלט, ופרידריך עלה לשלטון במקומו. פרידריך אהב מאוד מוזיקה, ובמהלך שלטונו טיפח מאוד את התיאטרון במדינה. פרידריך קיבל את תואר אביר מסדר העיט השחור, ובמהלך מלחמת העולם הראשונה הקים את עיטור צלב פרידריך. ב-21 באפריל 1918 מת פרידריך בעיר באלנשטדט, ואחיו אדוארד, דוכס אנהלט עלה לשלטון במקומו.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" align="center" style="margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| פרידריך השני, דוכס אנהלט בית אסקניה נולד:19 באוגוסט 1856 מת:21 באפריל 1918
|-
| rowspan="1" align="center"| פרידריך הראשון, דוכס אנהלט
| rowspan="1" align="center"| דוכסות אנהלט 1904–1918
| rowspan="1" align="center"| אדוארד, דוכס אנהלט
|}

קטגוריה:דוכסים גרמנים
קטגוריה:בית אסקניה
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1856
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1918
אנג'לה ארנטס

אנג'לה ארנטס (באנגלית: Angela Ahrendts; נולדה ב-7 ביוני 1960) היא מנהלת אמריקאית. כיהנה כסמנכ"לית בכירה לקמעונאות ומכירות אונליין בחברת אפל וכמנכ"לית חברת האופנה ברברי.

==ביוגרפיה==
ארנטס נולדה בעיירה באינדיאנה. ב-1982 סיימה תואר ראשון בשיווק מאוניברסיטת המדינה בול באינדיאנה. עבדה בחברת ההלבשה התחתונה "וורנאקו" (Warnaco), בשנים 1989–1996 עבדה בחברת האופנה של דונה קארן והתקדמה עד לתפקיד נשיאת החברה. בשנים 1996–1998 עבדה ברשת חנויות האופנה "הנרי בנדל" (Henri Bendel) בניו יורק. ב-1998 הצטרפה לחברת האופנה של ליז קלייבורן, ב-2001 מונתה לסגנית נשיא החברה האחראית לפיתוח זכינויות מותגי החברה וב-2002 קיבלה אחריות לפיתוח כל מוצרי ושירותי החברה.

ב-2006 מונתה למנכ"לית חברת האופנה הבריטית ברברי ועברה לאנגליה. היא פעלה לניעור מותגי החברה, מיצובה כבית אופנה יוקרתי וביטלה את שיטת הזכיינויות למותגיה בה פעלה החברה עד לבואה. בעקבות המיתון העולמי שהחל ב-2008 וירידה של 14% בהכנסות ברבעון אחד, נאלצה ארנטס להקפיא את תוכניתניותיה להתפתחות החברה וליישם תוכנית הבראה שכללה הקפאת משכורות, פיטורי 10% מכוח האדם, שינוי בשיטת השילוח וקיצוץ בהוצאות ההנהלה וכלליות. לאחר ייצוב החברה קידמה שינויים טכנולוגיים ואסטרטגיה דיגיטלית שעשתה שימוש ברשתות חברתיות לקידומה. ניהולה הביא לצמיחה חדה בפעילות החברה, ובעקבותיה לפתיחת עשרות חנויות חדשות בעיקר בסין ובארצות הברית. שווי השוק של החברה צמח בתקופת כהונתה מ-2 מיליארד פאונד ל-7 מיליארד פאונד.

במאי 2014 מונתה לסמנכ"לית בכירה לקמעונאות ומכירות אונליין בחברת אפל. היא אחראית למערך חנויות אפל וכן למכירות דרך אינטרנט ולמרכזי השירות של החברה. שכרה השנתי הסתכם בכ-83 מיליון דולר באותה שנה. היא סיימה את כהונתה באפריל 2019.

ארנטס הייתה חברה במועצה המייעצת לראש ממשלת בריטניה. היא זכתה לתואר הכבוד גבירה מפקדת במסדר האימפריה הבריטית על תרומתה לכלכלה הבריטית. זכתה בתואר דוקטור לשם כבוד אוניברסיטת המדינה בול, זכתה בתואר עמיתת כבוד של מכללת שנקר ומאז 2006 נכללת ברשימת הנשים החזקות ביותר של מגזין פורבס.

==חיים אישיים==
ארנטס נשואה לגרג ואם לשלושה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

* 
* 
* [http://www.forbes.com/profile/angela-ahrendts/?list=power-women אנג'לה ארנטס] באתר פורבס

==הערות שוליים==

קטגוריה:גבירות מפקדות במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:עובדות אפל
קטגוריה:עובדי אפל
קטגוריה:מנכ"ליות אמריקאיות
קטגוריה:מנכ"לים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של בול
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1960
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
מאיר ציפסר

הרב מאיר ציפסר, 1858
הרב מאיר ציפסר (בכתיב יידי: ציפסער; ח' באב ה'תקע"ה, 14 באוגוסט 1815 - ו' בטבת ה'תר"ל, 10 בדצמבר 1869) היה רב והיסטוריון הונגרי. בראשית דרכו היה מזוהה עם האורתודוקסים, אך במהלך הקריירה הרבנית שלו נטה לנאולוגים.

==ביוגרפיה==
נולד בבלשג'רמט. למד בישיבות שונות, בין רבותיו: רבי בנימין זאב וולף בוסקוביץ ורבי מאיר איזנשטטר. הוא רכש השכלה כללית באופן עצמאי ובסיוע הרב הנאולוגי ליב שוואב.

משנת 1843 כיהן כרב בסקשפהרוואר (בשמה הגרמני: שטול-ווייסנבורג). ב-1849 פרץ סכסוך בעיר, כאשר הנפיק גט לאישה במקום בניגוד לנוהג שלא לעשות כן, בגלל שמה הסבוך של העיר. הרב ציפסר ניסה להסביר את עמדתו בפמפלט "מי השילוח" (פשט תרי"ג) בהסכמת הרב ליב שוואב, אך ללא הועיל, הרב ידידיה גוטליב פישר מתלמידי החת"ם סופר וסוחר מצליח (לימים רבה האורתודוקסי של העיר), פרסם את החיבור "דלתים ובריח" נגד הסבריו של הרב ציפסר, והוא אולץ להתפטר. במקומו התמנה הרב יוסף גוגנהיים, חתנו של רש"ר הירש.

בעקבות הפרשה, סומן הרב ציפסר כנאולוג. הכתב סופר כינה אותו במליצה במכתבים לרבני הערים הסמוכות: "סורר ומורה לעדתו" (מכתב לרבה של שרבוגראד, אברהם צבי אבלס); "רב החובל פרוץ ומקולקל" (מכתב לרבה של קמרן, פנחס ליב פרידן). בחוברת "דלתים ובריח" שזכתה להסכמתם של רבנים ידועי שם כמו הרב חיים יוסף פולק, האריך המחבר בהקדמתו למצוא רמזים בכתביו הלועזיים של ציפסר לכך שהוא "מכת החדשים אשר מקרוב באו".

הרב ציפסר עבר לכהן כרבה של רכניץ, שבה כיהן למעלה מעשור עד לפטירתו בשנת 1869.

==לקריאה נוספת==
* נתנאל קצבורג, ההיסטוריוגרפיה היהודית בהונגריה, סיני, מ, תשי"ז. הפרק על 'מאיר ציפסר', עמ' קכ-קכא.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים הונגרים
קטגוריה:רבנים נאולוגים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1815
קטגוריה:נפטרים ב-1869