פרזיטים (סרט)

פרזיטים (בקוריאנית: 기생충; בכתב לטיני: Gisaengchung) הוא סרט קולנוע דרום קוריאני משנת 2019, בבימויו של בונג ג'ון-הו. הסרט זכה בארבעה פרסי אוסקר, לרבות הסרט הטוב ביותר, וכן בפרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר.

הסרט מסוגת קומדיה שחורה ומתח. התסריט לסרט נכתב על ידי בונג עם האן ג'ין-וון. בסרט משתתפים סונג קאנג-הו, לי סון-קיון, צ'ו יו-ג'ונג, צ'וי ווק-שיק ופארק סו-דאם. הסרט מגולל את סיפורה של משפחה ממצב סוציו-אקונומי נמוך אשר מתחזה לאנשים שונים כדי לעבוד בשירות משפחה עשירה.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הקולנוע בקאן ב-21 במאי 2019 והפך לסרט הדרום קוריאני הראשון שזוכה בפרס דקל הזהב, וכן לסרט הראשון שזכה בהצבעה גורפת מאז "כחול הוא הצבע החם ביותר" משנת 2013. "פרזיטים" הופץ בדרום קוריאה על ידי חברת ההפקות "CJ Entertainment" ב-31 במאי 2019, ובשאר העולם על ידי "Neon" בסוף אותה שנה. הסרט זכה לביקורות מהללות ברחבי העולם ואף להצלחה כלכלית עם הכנסות של מעל 125 מיליון דולר. נכון ל-2019, הסרט נחשב לאחד מ-20 הסרטים הכי רווחיים מדרום קוריאה, ולמצליח ביותר של בונג. המגזין "טיים" בחר בסרט כאחד מעשרת הסרטים הטובים ביותר לאותה שנה.

הסרט נבחר לייצג את דרום קוריאה בטקס פרסי אוסקר ה-92 בקטגוריית הסרט הזר הטוב ביותר. זה סרטו השני של בונג שמייצג את המדינה בטקס, אחרי הסרט "אמא" משנת 2009.

בטקס האוסקר שנערך ב-9 בפברואר 2020 זכה הסרט בפרסי אוסקר לסרט (הזוכה הראשון בקטגוריה שאינו בשפה האנגלית), לבמאי, לתסריט המקורי ולסרט הבינלאומי הטובים ביותר.

== תקציר העלילה ==
קים קי-טאק, אשתו, צ'אנג-סוק, ושני ילדיו, קי-וו וקי-ג'ונג, גרים בדירת מרתף קטנה. ארבעתם מובטלים וסובלים מעוני מחפיר. מצבם הקשה מתואר בסצנת הפתיחה, כאשר קי-וו וקי-ג'ונג מחפשים ברחבי הדירה נקודה ממנה ניתן להתחבר ל-Wi-Fi דרך השכנים או דרך החנויות הסמוכות. המשפחה עובדת בעבודות מזדמנות וניזונה מהיד לפה. חברו של קי-וו, מינג-יואק, הוא סטודנט שמתכנן ללמוד מחוץ לקוריאה. הוא בא להעניק למשפחה מתנה מסבו: אבן נוף גדולה, המסמלת עושר. מינג-יואק מציע לקי-וו לעבוד במקומו כמורה לאנגלית וללמד את בתם של אנשים עשירים, משפחת פארק. כבר מהשיעור הראשון קי-וו מתנשק ארוכות עם בתם, והקשר ביניהם מעמיק בהמשך. כדי להתקבל לעבודה מגיש קיי-וו תעודות מזויפות המציגות אותו כסטודנט. לאחר שהוא מקבל את המשרה, הוא מסייע לשאר בני משפחתו לקבל תפקידים שונים במשק הבית של משפחת פארק, מבלי שידעו שהם קרובי משפחה וחסרי ניסיון. קי-ג'ונג מתחזה למורה לאמנות שמלמדת את הבן, קי-טאק מועסק כנהג של אב המשפחה לאחר הפללת הנהג הקודם במעשים מיניים בתוך הרכב, וצ'אנג-סוק מחליפה את עוזרת הבית הוותיקה, מון-גוואנג, שמפוטרת מיידית לאחר שקי-טאק העליל עליה שהיא חולת שחפת.

משפחת קים משתלבת היטב בשירות משפחת פארק, וכשהאחרונה יוצאת ליום פיקניק בחיק הטבע, עורכת משפחת קים סעודה גדולה בסלון, שנהפכת להילולת שתייה.

בשעת לילה מצלצלת לפתע מון-גוואנג (עוזרת הבית הקודמת) בדלת ומבקשת להיכנס כדי לקחת דבר-מה שהשאירה במרתף בגלל פיטוריה החפוזים. צ'אנג-סוק מאפשרת לה להיכנס, ובמהרה מתגלה שמון-גוואנג יודעת על קיומו של מקלט סודי בבית, שבו היא מחביאה את בעלה, גיונג-סי. הוא מבוקש על ידי נושים אכזריים, ובמשך ארבע שנים שהה במקלט וקיבל אוכל מאשתו. מואנג-גוואנג מתחננת לפני צ'אנג-סוק שתאפשר לה להמשיך לטפל בבעלה לאחר פיטוריה, אבל האחרונה מתעקשת לדווח למשטרה על המסתור. בינתיים יורדים למקלט שאר בני המשפחה ותוך כדי כך מתגלה במקרה למואנג-גוואנג שהם בני משפחה אחת. כעת הכוח עובר לידיה, היא מצלמת אותם בטלפון הנייד ומאיימת לחשוף אותם. בין הצדדים מתפתח מאבק אלים, במהלכו מתקשרת גברת פארק לבית ומודיעה כי הפיקניק בוטל בגלל מבול ובני משפחת פארק ישובו לביתם בעוד דקות ספורות.

בני משפחת קים גוררים באלימות את עוזרת הבית לשעבר ובעלה אל המרתף ונועלים אותם. הם מנקים במהירות את הבית ומסתתרים בו כאשר משפחת פארק חוזרת הביתה. צ'אנג-סוק מגישה לגברת פארק אוכל, וזו מספרת לה על טראומת ילדות של בנה, שראה "רוח רפאים" עולה מהמרתף לפני כמה שנים ומאז פיתח חרדות. למעשה, הילד ראה את גיונג-סי, בעלה של עוזרת הבית אשר מתגורר במרתף בלי ידיעתם של בעלי הבית. שאר משפחת קים מסתתרים בסלון מתחת לשולחן ובאישון לילה הם בורחים מהבית בלי להיתפס.

שלושת בני משפחת קים הבורחים, האב ושני ילדיו, מגיעים לדירת המרתף שלהם, ומגלים שכל הבית הוצף בגשמים, וכך גם כל שכונת מגוריהם. למחרת, משפחת פארק מחליטה לערוך מסיבת יום הולדת גרנדיוזית לבנם הקטן בחצר הבית. כחלק מתפקידם השקרי, בני משפחת קים נאלצים לקחת חלק במסיבה, הילדים כמוזמנים וההורים כעובדים. קי-וו יורד למרתף עם אבן הנוף שלו. הוא מגלה את מון-גוואנג, אשר מתה מפצעיה עוד קודם לכן. לפתע, גיונג-סי תוקף את קי-וו, ולאחר מרדף קצר הוא מטיח בראשו את אבן הנוף. כדי לנקום במשפחת קים על מות אשתו, עולה גיונג-סי אל החצר ומתפרץ אל מסיבת יום ההולדת של הילד פארק. הוא רוצח את קי-ג'ונג לעיני הנוכחים, ולאחר מאבק, צ׳אנג-סוק דוקרת ומנטרלת אותו. ילד יום ההולדת של משפחת פארק נכנס להתקף חרדה בעקבות המאורעות. מר פארק דורש מקי-טאק לעזוב הכול ולהסיע אותם אל בית החולים. קי-טאק, אשר כואב את מותה של בתו, זורק לו את המפתחות לרכב, ואלו נופלים על יד גיונג-סי הפצוע. מר פארק מתכופף להרים את המפתחות וסותם את אפו בגלל הסירחון שעולה מהאיש הגוסס, תנועה שביצע בעבר בזלזול גם כלפי קי-טאק. מרוב זעם, קי-טאק דוקר את פארק למוות ונמלט מהזירה.

לאחר זמן מה מתעורר קי-וו מהתרדמת שבה היה שרוי בעקבות פציעת הראש, ומגלה כי אחותו נרצחה ואביו עבריין נמלט. הוא ואמו נשפטים על מעשי המרמה שלהם אך לא נשלחים לכלא. חייהם של השניים נעשים עתה קשים אף יותר משהיו. יום אחד עולה קי-וו לתצפית שמשקיפה על בית משפחת פארק, שנמכר כבר למשפחה חדשה. לפתע הוא מגלה בעזרת איתותי קוד מורס מהבית, שאביו גר במרתף הבית ומסתתר בו, ולמעשה החליף את גיונג-סי. קי-וו כותב לאביו מכתב ונשבע שיקדיש את חייו כדי לקנות את הבית ולשחרר אותו מהחיים שאליהם נקלע.

למרות חזונו ושאיפותיו של קי-וו, הסרט נגמר בסצנה דומה לסצנת הפתיחה, שבה יושב הנער בדירת המרתף המוזנחת של משפחת קים.

== שחקנים ודמויות ==
* סונג קאנג-הו - קים קי-טאק (מר קים; 김기택; Gim Gitaek), אבי משפחת קים שעובד כנהגו של פארק דונג-יק.
*לי סון-קיון - פארק דונג-יק (נתן; 박동익; Bak Dongik, אבי משפחת פארק.
* צ'ו יאו-ג'ונג - צ'וי יאון-ג'יו (מאדם; 최연교; Choe Yeongyo), אם משפחת פארק.
* צ'וי וו-שיק - קים קי-וו (קווין; 김기우; Gim Giu), בן משפחת קים שעובד בתורה המורה לאנגלית של דא-היי. צ'וי וו-שיק אמר בראיונות כי הדמות אינטליגנטית אך אין לה את השקדנות כדי להצליח בבחינות<ref></ref>.
* פארק סו-דאם - קים קי-ג'ונג (ג'סיקה; 김기정; Gim Gijeong), בת משפחת קים שעובדת בתור מטפלת באמנות של דה-סונג.
* ג'אנג הייה-ג'ין - צ'אנג-סוק (박충숙; Bak Chungsuk), אם משפחת קים שעובדת כעוזרת הבית של משפחת פארק.
* לי יונג-און - גוק מון-גוונג (국문광; Guk Mungwang), עוזרת הבית של משפחת פארק, שעבדה גם אצל האדריכל והבעלים הקודם של הבית. בונג ג'ון-הו אמר שיחסיה עם האדריכל וחלקים מהסיפור שלה "שקורים בין הרצפים בסרט" ייבחנו בסדרת הספין-אוף<ref></ref>.
* פארק מיונג-הון - או-גיונג-סי (오근세; O Geunse), בעלה של מון-גואנג.
* יונג ג'י-סו - פארק דה-היי (박다혜; Bak Dahye, בת משפחת פארק.
* יונג היון-ג'ון - פארק דה-סונג (박다송; Bak Dasong), בן משפחת פארק.
* פארק קיון-רוק - יון (윤; Yun), הנהג של פארק דוג-יק.
* פארק סאו-ג'ון - מינג-יואק (민혁; Minhyeok), חברו של קי-וו<ref></ref>.
* ג'ונג אי-סאו - בעלת חנות פיצה.

== הפקה ==
=== פיתוח ===
הרעיון לפיתוח פרזיטים נולד בשנת 2013. בזמן העבודה על "Snowpiercer", בונג עודד חבר שחקן תיאטרון לכתוב מחזה. הוא היה מורה לבן למשפחה עשירה בסיאול בשנות ה-20 המוקדמות לחייו ושקל להפוך את הניסיון שלו להפקה בימתית<ref name=":0"></ref>. שם הסרט "טפיל" (באנגלית) נבחר על ידי בונג כיוון שיש לו משמעות כפולה, והוא נאלץ לשכנע את קבוצת השיווק של הסרט להשתמש בו. לדבריו, "מכיוון שהסיפור עוסק במשפחה הענייה שחודרת ומתגנבת לבית העשיר, נראה מאוד ברור ש"טפיל" מתייחס למשפחה הענייה, ואני חושב שבגלל זה צוות השיווק קצת התלבט. אבל אם מסתכלים על להפך, אתה יכול לומר שהמשפחה העשירה, הם גם טפילים בהסתכלות שונה".

=== כתיבה ===
לאחר השלמת Snowpiercer, בונג כתב תסריט בן 15 עמודים שעובד מאוחר יותר לחצי הראשון של פריזיטים, Han Jin-won (עוזר ההפקה שלו ב-Snowpierce) עיבד את התסריט לשלוש טיוטות שונות חדשות<ref name=":0" />. לאחר שסיים את "Okja", בונג חזר לפרויקט וסיים את התסריט. האן זוכה ככותב שותף<ref name=":0" />.

בונג אמר שהסרט הושפע מהסרט "הגותי הביתי" הקוריאני משנת 1960 - "עוזרת הבית", שבו יציבותה של משפחה ממעמד הביניים מאוימת על ידי דמות של עוזרת בית<ref></ref>. התקרית של כריסטין ולאה פאפין - שתי משרתות גרות שרצחו את מעסיקיהן בצרפת של שנות ה-30 של המאה ה-20 - נתנה לו השראה<ref>Jung, E. Alex (14 בינואר 2020).. עיט. בארכיון מהמקור ב-15 בינואר 2020. אוחזר ב-23 בינואר 2020.</ref>. בונג גם שימש כמורה פרטי למתמטיקה בעצמו עבור משפחה עשירה. לדבריו: "קיבלתי את ההרגשה שאני מסתנן לחייהם הפרטיים של זרים גמורים. כל שבוע הייתי נכנס לביתם, וחשבתי כמה כיף יהיה אם אוכל לגרום לכל החברים שלי להסתנן לבית אחד אחד.."<ref></ref>. בנוסף, האלרגיה של מון-גוונג לאפרסקים נוצרה בהשראת אחד מחבריו של בונג באוניברסיטה שסובל מאלרגיה זו<ref>אל-מחמוד, שרה (27 בפברואר 2020).. CinemaBlend. בארכיון מהמקור ב-15 באפריל 2021. אוחזר ב-15 באפריל 2021.</ref>.

דארסי פאקט, אמריקאי המתגורר בדרום קוריאה, תרגם את הכתוביות באנגלית, וכתב ישירות עם בונג<ref name=":1"></ref>. פאקט תיאר את Jjapaguri<ref name=":2">מותג ראמן קוריאני.</ref> או Chapaguri<ref name=":2" />, מאכל שבושל על ידי דמות בסרט, כ-"ram-don", כלומר ראמן - אודון. זהו שילוב של Chapagetti ו-Neoguri שמיוצר על ידי Nongshim. הגרסה האנגלית של הסרט מציגה אריזות המסומנות באנגלית "ramyeon" ו-"udon" כדי להדגיש לדוברי אנגלית כיצד השם נוצר<ref name=":3"></ref>. פאקט האמין שהמילה ראם-דון לא הייתה קיימת בעבר מכיוון שהוא לא מצא תוצאות בגוגל<ref name=":4"></ref>. בהזדמנות אחת, פאקט השתמש באוניברסיטת אוקספורד כמקור אסמכתא במקום באוניברסיטה הלאומית של סיאול, ובמקרה אחר השתמש בוואטסאפ כאפליקציית ההודעות במקום ב-KakaoTalk<ref name=":1" />. פאקט<ref name=":4" /> בחר באוקספורד על פני הרווארד בגלל זיקתו של בונג לממלכה המאוחדת, ומכיוון שפאקט האמין שהשימוש בהרווארד יהיה "ברור מדי". פאקט כתב, "כדי שההומור יעבוד, אנשים צריכים להבין אותו מיד. עם מילה לא מוכרת, ההומור הולך לאיבוד"<ref name=":4" />.

=== צילום ===
מיקום צילום פרזיטים במנהרת ג'המון ב[[סיאול.]]
הצילום הראשי של פרזיטים החל ב-18 במאי 2018<ref></ref><ref></ref> והסתיים ב-19 בספטמבר. הצילומים התרחשו ברחבי סיאול ובג'ונג'ו. במאי הצילום היה הונג קיונג-פיו, צלם קולנוע דרום קוריאני ידוע שעבד עם במאים ידועים אחרים<ref></ref>.

==== הבית של העשירים ====
הבית של משפחת פארק העשירה היה תפאורה שנבנתה במיוחד. קומת הקרקע והגן נבנו על מגרש חיצוני ריק, ואילו המרתף והקומה הראשונה נבנו על הסט<ref name=":5"></ref>. "בנינו את הקומה הראשית של הבית במגרש אחורי ובקומה השנייה הכל היה מסך ירוק בחוץ", הסביר העורך יאנג ג'ין-מו. "כאשר צילמנו כלפי חוץ מבפנים, כל מה שמעבר לגן היה כולו אפקטים מיוחדים"<ref></ref>.

כחלק מהתסריט, בונג עיצב גם את הפריסה הבסיסית של הבית. "זה כמו היקום שלה בתוך הסרט הזה. לכל דמות ולכל צוות יש חללים שהם משתלטים עליהם, שהם יכולים להסתנן, וגם חללים סודיים שהם לא מכירים". אדריכל בדיוני<ref name=":6"></ref>, Namgoong Hyeonja, נוצר כמעצב הבית והבעלים הקודם, ומעצב ההפקה לי הא-ג'ון שקל את הצורה והתפקוד של הבית על סמך האופן שבו Namgoong יעצב אותו<ref name=":5" />. הוא תוכנן ונבנה להיות לא רק יפה אלא "במה ששירתה את הצרכים המדויקים של מצלמתו, הקומפוזיציות והדמויות שלו, תוך שהיא מגלמת את הנושאים העשירים של סרטו"<ref name=":6" />.

לי אמר, "מכיוון שהבית של מר פארק נבנה על ידי אדריכל בסיפור, לא היה קל למצוא את הגישה הנכונה לעיצוב הבית... אני לא אדריכל, ואני חושב שיש הבדל באיך אדריכלים מדמיינים חלל ואיך מעצב-ייצור עושה עדיפות לחסימה וזוויות מצלמה בזמן שאדריכלים בונים חללים שאנשים יוכלו לחיות בהם, ולכן אני חושב שהגישה היא שונה מאוד<ref name=":6" />. לדוגמה, הא-ג'ון קבע שנמגוונג היה משתמש בסלון של הקומה הראשונה כדי להעריך את הגן, ולכן הוא נבנה עם חלון רחב יחיד ואפשרויות ישיבה ספרטניות בלבד לפונקציה זו<ref name=":5" />. חלק מיצירות האמנות הפנימיות בסט הבית היו של האמנית הדרום קוריאנית Seung-mo Park, כולל יצירות אמנות קיימות שלה וחלקן נוצרו עבור הסרט<ref name=":5" />. הצוות עיצב את הבית והפנים כדי להפוך את הסט לנגיש לצילומים ביחס גובה-רוחב של 2.35:1, תוך העדפת חדרים רחבים ועמוקים במקום גובה<ref name=":6" />.

לי אמר שהשמש הייתה גורם חשוב בבניית הסט החיצוני. "כיוון השמש היה נקודת שיקול מכרעת בזמן שחיפשנו מגרשים בחוץ", אמר. "היינו צריכים לזכור את מיקום השמש במהלך מסגרת הזמן הרצויה שלנו ולקבוע את המיקומים והגדלים של החלונות בהתאם. מבחינת תאורה מעשית, ל-DP [Hong Kyung-pyo] היו בקשות ספציפיות לגבי הצבע. הוא רצה תאורה עקיפה מתוחכמת והחום ממקורות אור טונגסטן לפני בניית הסט, ה-DP ואני ביקרנו במגרש כמה פעמים כדי לבדוק את תנועת השמש בכל פעם, והחלטנו יחד על מיקום הסט"<ref name=":6" />.

==== הדירה של בני הזוג קימס ====
גם דירת המרתף למחצה של בני הזוג קימס והרחוב שלה נבנו חלקית על הסט, מתוך הכרח לסצינות ההצפות<ref name=":6" />. לי הא-ג'ון ביקר וצילם כמה כפרים ועיירות נטושים בדרום קוריאה המתוכננים להריסה כדי לסייע בעיצוב התפאורה. הוא גם יצר סיפורים עבור השכנים של בני הזוג קימס והוסיף פרטים של אותם תושבים לאורך הרחוב כדי לשפר את האותנטיות של מראה הרחוב<ref name=":5" />.

=== עריכה ===
לפי העורך יאנג ג'ין-מו, בונג בחר לצלם את הסרט ללא "סיקור מסורתי"<ref>סיקור מסורתי הוא תכנון מקדים של הבמאי, היכן כל דמות תעמוד ומה יראו בסצנה, על מנת למקסם את הליך הצילום. בונג בחר שלא להשתמש בשיטה זו במהלך צילומי "פרזיטים".</ref>. כדי לתת להם אפשרויות עריכה נוספות עם צילומים מוגבלים, לפעמים הם חיברו יחד צילומים שונים של אותה סצנה ממצלמות שונות. יאנג ערך את הסרט באמצעות Final Cut Pro 7<ref></ref>, תוכנה שלא עודכנה מאז 2011<ref></ref>.

הסרט הופק לאקרנים בצבע. בנוסף, גרסה בשחור-לבן הופקה לפני הבכורה העולמית בקאן, עלתה לראשונה ב-26 בינואר 2020 בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ברוטרדם, והוקרנה מחדש בין ה-29 ל-31 בינואר<ref></ref><ref></ref>. סרט זה גם קיבל מהדורה מוגבלת בחלק מהמדינות.

=== מוזיקה ===
הפרטיטורה, מאת המלחין הדרום קוריאני יונג ג'אי-איל, כללה "קטעי פסנתר מינימליסטיים, מנוקדים בכלי הקשה קלים", וקבעו את "האווירה המתוחה" של הסרט<ref name=":7"></ref>. היה לו גם מרקם בארוק עם קטעים מהאופרה רודלינדה של הנדל ומהשיר האיטלקי " In ginocchio da te " מ-1964 מאת ג'אני מורנדי<ref name=":7" /><ref></ref>. הוא הוקלט בעיקר באמצעות צלילי מחשב<ref></ref>.

הפסקול פורסם ושוחרר בקוריאה, בפורמטים דיגיטליים ופיזיים, על ידי Genie Music ו-Stone Music Entertainment ב-30 במאי 2019<ref></ref>. להפצה בינלאומית הוא שוחרר ב-11 באוקטובר 2019 על ידי Milan Records<ref></ref>. הוא שוחרר בכותרים באנגלית<ref></ref>, אך השמות ושמות העצם שונים מהכתוביות באנגלית כפי שתורגמו על ידי פאקט<ref></ref>. ב-14 בפברואר 2020, הוא שוחרר בוויניל כפול על ידי Sacred Bones Records (חטיבה של חברת הפקת הסרטים האמריקאית Neon) ו-Waxwork Records, בגרסאות רב-צבעוניות<ref>דמרטינו, כריס (דצמבר 2019).. סטָטִי. מהמקור ב-29 בספטמבר 2020. אוחזר ב-10 באוגוסט 2020.</ref>.

שיר מקורי, " Soju han jan " (בקוריאנית: 소주 한 잔, <small>תרגום </small> 'A Glas of Soju', כוס סוג'ו - עברית), שנכתב על ידי בונג ובוצע על ידי Choi Woo-shik, המגלם את Ki-woo, נשמע במהלך הקרדיטים הסיום של הסרט<ref name=":8"></ref>. לצורך שיווק הפרסומים הדיגיטליים הבינלאומיים של הפסקול, השיר הוצג באנגלית בשם "Soju One Glass" [ sic ]; מאוחר יותר הוא שונה לכותר נכון מבחינה דקדוקית כדי להירשם לקטגוריית השיר המקורי הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-92<ref name=":8" /><ref></ref>.

== נושאים ופרשנויות ==
הנושאים העיקריים של פרזיטים הם הבדלי מעמדות, אי שוויון חברתי ופער בעושר<ref name=":9"></ref><ref></ref>. מבקרי קולנוע ובונג ג'ון-הו עצמו החשיבו את הסרט כשיקוף של הקפיטליזם בשלב מאוחר, וחלקם קשרו אותו למונח "גיהנום ג'וסון " (קוריאנית: 헬조선), ביטוי סאטירי הטוען שחיים בגיהנום דומים לחיים בדרום קוריאה המודרנית<ref></ref><ref></ref>. קדנציה זו נוצרה בשל שיעורי האבטלה הגבוהים של צעירים, הדרישות האינטנסיביות של לימוד השכלה גבוהה, משבר סבירות הבית והפער החברתי-כלכלי הגובר בין העשירים לעניים. ב-Coronavirus Capitalism Goes to the Cinema, כותב נלמן שהמילה "טפיל<ref>שם הסרט באנגלית.</ref>" התייחסה במקור ל"אדם שאוכל בשולחן של אחר", המתרחשת בסצנה אחת של הסרט. נולמן גם מציין את הקשר בין טפילים לבין ציטוט קרל מרקס :<blockquote>הקפיטליסט ... הוא רק הון באישיות. הנשמה שלו היא נשמת ההון. אבל להון יש כוח מניע יחיד, הדחף לייעל את עצמו, ליצור ערך-עודף, לגרום לחלק הקבוע שלו, אמצעי הייצור, לספוג את הכמות הגדולה ביותר האפשרית של עודף עבודה. הון הוא עבודה מתה אשר, כמו ערפד, חיה רק על ידי מציצת עבודה חיה, וחיה ככל שיותר עבודה היא יונקת. </blockquote>הסרט מנתח גם את השימוש בקשרים ובכישורים כדי להתקדם, עבור משפחות עשירות ועניות כאחד<ref name=":11"></ref>. יש הטוענים כי הדיון במעמד מתייחס למושג ההביטוס של פייר בורדייה.

בונג התייחס לטפיל כאל קומה למעלה/למטה או "סרט מדרגות", שבו גרמי מדרגות משמשים כמוטיב לייצג את עמדות המשפחות בבתיהם של הקימס והפארקים, כמו גם את הבונקר במרתף<ref></ref>. דירת המרתף למחצה של בני הזוג קימס אופיינית לתושבי סיאול עניים יותר בשל שכר הדירה הנמוך שלה, למרות שיש לה בעיות כמו עובש וסיכון מוגבר למחלות. שיטפונות מונסון<ref name=":9" /> כמו זה המתואר בסרט בדרך כלל פוגעים בסוגי מגורים אלו הכי הרבה<ref name=":11" />. הסרט מציג מעמד במונחים מרחביים המדברים על היררכיה, לפי נלמן<ref></ref>.

לטענת בונג, הסוף מרמז ש-Ki-woo לא יוכל להרוויח את הכספים הדרושים לקניית הבית, שכן הצילום האחרון מראה אותו עדיין בדירת המרתף ומזכיר את הסצנה הראשונה; הוא תיאר את הצילום הזה כ"הרג בטוח" (확인사살), בהתייחסו להמתת חסד כדי לגרום למוות וודאי. שיר הסיום מתייחס לקי-וו שעובד כדי להרוויח כסף כדי להשיג את הבית. צ'וי וו-שיק העריך שייקח כ-564 שנים עד שקי-וו יוכל להרוויח מספיק כסף כדי לרכוש את הבית. למרות זאת, הוא היה אופטימי: "אני די בטוח שקי-וו הוא אחד מהילדים המבריקים האלה. הוא יעלה איזה רעיון, והוא פשוט ייכנס לבית של המשפחה הגרמנית, ואני חושב שהוא יציל את אביו"<ref name=":12"></ref>. אבל לפי פרשנויות רבות, החלום הזה מצטרף למנטליות של אתחול וספק אם יושג; בנוסף, "זה לא מטפל בבעיה היסודית שעל הפרק. אפילו בתרחיש פנטזיה זה, קי-טאק עדיין יהיה כלוא בבית מידי מערכת משפטית שתבקש להעמידו לדין ולאסרו<ref name=":12" /><ref name=":13" />. הכוחות שיצרו ושמרו על הפרידה של משפחת קים לא יבוטלו, אלא רק יותאמו"<ref></ref>.

המבקרים התייחסו גם לנושאים של קולוניאליזם ואימפריאליזם. לדברי ג'ו-היון פארק, הסרט מתרחש במסגרת "הסדר הכלכלי הקפיטליסטי שנחנך ומתומך בקוריאה על ידי הכיבוש הקולוניאלי", והשימוש באנגלית בסרט מציין יוקרה בתוך מערכת זו<ref name=":12" />. פארק דה-סונג אובססיבי ל"אינדיאנים" ובבעלותו צעצועים בנושא אינדיאני והעתקים לא אותנטיים<ref></ref><ref></ref>. נולמן יוצר את הקישור בין משפחת פארק ה"ילידים" לבין הפולשים: בני הזוג קימס, המביאים איתם טפילים קטלניים שאין לילידים חסינות אליהם. נולמן מצביע על תאוריית המיאזמה של ריח נושא מחלות: חשבו שהילידים יכולים לחטוף מחלות רק על ידי ריח האוויר המזיק שנישא על ידי מתיישבים ספרדים. זה מתחבר לנושא הסרט סביב ההבחנה המעמדית של ריח. בונג ציין: "לא הייתי מרחיק לכת ואומר שזה פרשנות על מה שקרה בארצות הברית, אבל זה קשור במובן זה שהמשפחה הזו מתחילה להסתנן לבית והם כבר מוצאים משפחה שגרה שם אז אתה יכול לומר שזה בדיחה בהקשר הזה, אבל באותו זמן, לאינדיאנים יש היסטוריה מאוד מורכבת וארוכה, אבל במשפחה הזו, הסיפור הזה מצטמצם לתחביב ולקישוט של הילד אמא מזכירה את האוהל כמוצר מיובא של ארצות הברית, ואני חושב שזה כמו חולצות צ'ה גווארה שאנשים לובשים. הם לא מכירים את החיים של הדמות המהפכנית, הם פשוט חושבים שזו חולצה מגניבה. זה מה שקורה בזמננו הנוכחי: ההקשר והמשמעות מאחורי הדברים הממשיים הללו קיימים רק כדבר ברמת פני השטח"<ref></ref>.

כמה מבקרים מציינים את החשיבות של סולידריות מעמד הפועלים כפי שמוצגת בסרט. הבעיות של בני הזוג קימס הן תוצאה של חוסר סולידריות מעמדית עם המשפחה העניה האחרת, גאון-סאה ומון-גואנג. בשיאו של הסרט, קי-טאק הופך מודע לזהותו המעמדית כאשר מר פארק נגעל מהריח של גאון-סאה. אחרים אמרו כי פרזיטים חשף את חוסר המזל של קורבנות עניים וחסרי כוחות של עולם אדיש, אשר הופכים לשחרור באמצעות האפקט הקומי של טבח המוני<ref></ref>.

== הפצה ==
=== תיאטרלי ===
חברת ניאון ("Neon") רכשה את זכויות ההפצה של הסרט בארצות הברית וקנדה בשוק הסרטים האמריקאי 2018<ref></ref><ref></ref>. Darcy Paquet, מבקר קולנוע וסופר אמריקאי, סיפק תרגומים לאנגלית להפצת הסרט הבינלאומית. זכויות הסרט נמכרו מראש גם לטריטוריות דוברות גרמנית (Koch Films), לטריטוריות דוברות צרפתית (הג'וקרים) וליפן (Bitters End).
במאי וקאסט פרזיטים (סרט) בשנת 2019
הסרט הוצג בהצגת בכורה עולמית בפסטיבל קאן ב-21 במאי 2019<ref></ref><ref></ref>. הוא שוחרר בדרום קוריאה ב-30 במאי 2019<ref></ref>.

הוא שוחרר באוסטרליה ובניו זילנד על ידי Madman Films ב-27 ביוני 2019 (הפך גם לסרט הקוריאני הרווחי ביותר באזור וגם לסרט שאינו בשפה האנגלית הרווחי ביותר של המפיץ ב - אוסטרליה)<ref></ref>. הוא הוקרן בפסטיבל הסרטים הבינלאומי של טורונטו בטורונטו, קנדה, בספטמבר 2019 והוקרן בדרך כלל בארצות הברית ובקנדה, ב-11 באוקטובר 2019. הסרט היה אמור להיות במקור להיות מוקרן כסרט חותם בפסטיבל הסרטים הבינלאומי הראשון שינינג בסין ב-28 ביולי 2019<ref></ref>, אך ב-27 ביולי הודיעו מארגני פסטיבל הסרטים כי ההקרנה בוטלה "מסיבות טכניות"<ref></ref>.

הוא קיבל רישיון עבור הממלכה המאוחדת ואירלנד על ידי Curzon Artificial Eye בקאן, והקרנות מקדימות היו בבתי קולנוע ברחבי בריטניה עם ראיון עם בונג ששותף בשידור חי בטלוויזיה ב-3 בפברואר 2020, ואחריו יצא הסרט לאקרנים ב-7 בפברואר<ref></ref>.

ניאון הרחיבה את מספר בתי הקולנוע בצפון אמריקה המקרינים את הסרט מ-1,060 ל-2,001 החל מסוף השבוע של 14 בפברואר 2020, בעקבות ההכרה של הסרט בטקס פרסי האוסקר<ref></ref>, למרות שהסרט כבר שוחרר בווידאו ביתי באזור<ref></ref>. רימאסטר מיוחד של IMAX הוצג בבתי קולנוע בצפון אמריקה מוגבל במהלך השבוע של 21 בפברואר 2020<ref></ref>.

=== מדיה ביתית ===
עד דצמבר 2019, הסרט הרוויח הכנסה נטו של 90 מיליון דולר מבידור ביתי, טלוויזיה ומכירות בינלאומיות<ref></ref>. ב-28 בינואר 2020, פרזיטים שוחרר ב-Blu-ray וב - DVD על ידי Neon, עם הפצה על ידי Universal Pictures Home Entertainment, וב-2 ביוני הוא שוחרר ב-Ultra HD Blu-ray. ב-13 בפברואר 2020, הוכרז שהסרט ישוחרר במדיה הביתית על ידי The Criterion Collection<ref></ref>. ב-15 ביולי 2020, The Criterion Collection הכריזה על תאריך היציאה של 27 באוקטובר 2020, הכולל את הגרסה המיוחלת לשחור-לבן<ref></ref>.

ב-24 בפברואר 2020, שירות הסטרימינג מבוסס המנוי Hulu הודיע כי השיג זכויות בלעדיות להפצת הסרט בארצות הברית, החל מ-8 באפריל 2020<ref></ref>. אמזון פריים וידאו החל להפיץ את הסרט מחוץ לארצות הברית ב-28 במרץ 2020<ref></ref>. בבריטניה, זה היה הסרט הנמכר ביותר בשפה זרה בשנת 2020 בפורמטים פיזיים של וידאו ביתי<ref></ref>.

=== מהדורת שחור ולבן ===
גרסת מונוכרום מיוחדת של הסרט, "פריזיטים: גרסת שחור-לבן", הייתה בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ברוטרדם בינואר 2020, והיא שוחררה בבתי קולנוע בכמה ערים בארצות הברית באותו חודש<ref name=":14"></ref>.

הוא שוחרר ב-24 ביולי 2020 בבריטניה ובאירלנד על ידי Curzon Artificial Eye בבתי קולנוע ועל פי דרישה בו זמנית<ref></ref>, ושוחרר ב-27 באוקטובר 2020, בארצות הברית ובקנדה על ידי The Criterion Collection ב-DVD ובלו-ריי דיסק, כחלק מההוצאה המחודשת של המהדורה המיוחדת שלהם<ref></ref>. ההמרה לשחור-לבן של הסרט נוהלה על ידי בונג והצלם הונג קיונג-פיו<ref name=":14" />.

== תגובות וביקורות ==
=== הכנסות ===
הסרט הכניס 71.4 מיליון דולר בקוריאה הדרומית, 53.4 מיליון דולר בארצות הברית ובקנדה ו-133.9 מיליון דולר במדינות אחרות. סך כולל של 258.7 מיליון דולר<ref></ref><ref></ref>. זה קבע שיא חדש עבור בונג, והפך לראשון בסרטיו שהכניס למעלה מ-100 מיליון דולר ברחבי העולם. "Deadline Hollywood" חישבה את הרווח הנקי כ-46.2 מיליון דולר.

בדרום קוריאה, פרזיטים גרף 20.7 מיליון דולר בסוף השבוע הפתיחה שלו. הוא סגר את הקופה שלו עם 72.2 מיליון דולר ויותר מ-10 מיליון כניסות, השווים בערך לחמישית מאוכלוסיית המדינה ודורג ראשון בין חמשת הסרטים המובילים של השנה<ref></ref><ref></ref>.

בסוף השבוע של הקרנת הסרט בארצות הברית, הוא הכניס 376,264 דולר משלושה בתי קולנוע<ref></ref>. הממוצע שלו לכל מקום של 125,421 דולר היה הטוב ביותר מאז לה לה לנד ב-2016, והטוב ביותר אי פעם לסרט בינלאומי<ref></ref>. הוא התרחב ל-33 בתי קולנוע בסוף השבוע השני שלו, והרוויח 1.24 מיליון דולר, ולאחר מכן הרוויח 1.8 מיליון דולר מ-129 בתי קולנוע בשלישי<ref></ref>. הסרט הרוויח 2.5 מיליון דולר בסוף השבוע הרביעי שלו ו-2.6 מיליון דולר בחמישי<ref></ref>. ספירת ההקרנות הראשונית שלה הגיעה לשיא בסוף השבוע השישי שלה ב-620, כאשר היא הרוויחה 1.9 מיליון דולר. הוא המשיך להחזיק הרבה בסופי השבוע הבאים, והרוויח 1.3 מיליון דולר ולאחר מכן מיליון דולר<ref></ref>.

בשבוע העשירי ליציאתו הסרט חצה את רף 20 מיליון הדולר (הישג נדיר לסרט זר), והרוויח 632,500 דולר מ-306 בתי קולנוע<ref></ref>. במהלך סוף השבוע של טקס פרסי האוסקר ה-96, הסרט הרוויח 1.5 מיליון דולר מ-1,060 בתי קולנוע בסכום כולל של 35.5 מיליון דולר<ref></ref>. לאחר הכפלת ההקרנות של חברת "ניאון" בשבוע שאחרי פרסי האוסקר, הסרט הרוויח 5.5 מיליון דולר בהכנסות מארצות הברית וקנדה, אחת מהפריצות הגדולות כסרט הטוב ביותר מאז נער החידות ממומביי ב-2009 והגדולה ביותר מזה עשר שנים<ref></ref>.

ב-5 בפברואר, פרזיטים הפך לסרט הקוריאני הראשון מזה כמעט 15 שנה שעבר על מיליון צופי קולנוע ביפן<ref></ref>. בבריטניה, הוא שבר את השיא לסוף שבוע הפתיחה של סרט שאינו בשפה האנגלית, והרוויח 1.4 מיליון ליש"ט (1.8 מיליון דולר) כולל תצוגה מקדימה בסוף השבוע הראשון שלו, מ-135 מסכים<ref></ref>, ובאוסטרליה הוא הניב יותר מ-1.9 מיליון דולר. בסוף השבוע שלאחר הזכייה באוסקר<ref></ref>, הוא הרוויח 12.8 מיליון דולר מ-43 מדינות, מה שהביא את הסכום הבינלאומי שלו ל-161 מיליון דולר ואת הרווח העולמי שלו ליותר מ-200 מיליון דולר<ref></ref>.

בעקבות הצלחת פרסי האוסקר, פרזיטים זכה לסינון ועריכה מחודשת משמעותית, והניב הכנסות משמעותיות נוספות. סוכנות הידיעות AP דיווחה על "אפקט האוסקר" הגדול ביותר מאז 2001 לאחר שגלדיאטור זכה בסרט הטוב ביותר<ref></ref>. הכנסות הקופות של פרזיטים עלו ביותר מ-230% בהשוואה לשבוע הקודם, והכניסו 2.15 מיליון דולר ביום אחד. הוא גם דורג במקום הראשון ביפן, הסרט הקוריאני הראשון שעשה זאת מזה 15 שנה. איגוד מפיצי הסרטים של אוסטרליה הודיע שכרטיסי קולנוע בשווי 749 אלף דולר נמכרו בסוף שבוע בודד, כשהסרט נכנס שוב ל-10 הגדולים בקופות המקומיות יותר משישה חודשים לאחר עלייתו בבכורה בבתי הקולנוע באוסטרליה. פרזיטים גם זינק בחזרה למקום הרביעי בקופות של דרום קוריאה על ידי משיכת יותר מ-80,000 צופים<ref></ref><ref></ref>.

=== ביקורות ===
באתר Rotten Tomatoes, המאגד ביקורות על סרטים, קיבל הסרט 99 אחוזי תמיכה על בסיס 474 ביקורות, עם ציון ממוצע 9.4 מתוך 10<ref></ref>. בקרב המבקרים שאת ביקורותיהם איגד אתר מטקריטיק, 52 זוהו כביקורות חיוביות, מה שהעניק לסרט ציון 96 מתוך 100, כלומר "הערכה עולמית"<ref></ref>. באותו אתר, הסרט דורג כסרט הטוב ביותר של שנת 2019<ref></ref>.<ref name=":13"></ref>

=== פרסים ומועמדויות ===
{| class="wikitable" style="font-size:90%; line-height:1.2"
|+
|-
! פרס
! קטגוריה
! מועמד/ים
! תוצאה
|-
! פסטיבל הקולנוע בקאן
|פרס דקל הזהב
|בונג ג'ון-הו
| 
|-
! rowspan="7" | פרסי מבקרי הקולנוע
| הסרט הטוב ביותר
|
|
|-
| הבמאי הטוב ביותר
| בונג ג'ון-הו
| 
|-
| האנסמבל הטוב ביותר
|
|
|-
| התסריט המקורי הטוב ביותר
| בונג ג'ון-הו והאן ג'ין-וון
|
|-
|הפקת התפאורה הטובה היותר
|לי הא-ג'ון
|
|-
|עריכה הטובה ביותר
|יאנג ג'ין-מו
|
|-
|הסרט הזר הטוב ביותר
|
| 
|-
! rowspan="3" |פרס גלובוס הזהב
|הבמאי הטוב ביותר
|בונג ג'ון-הו
|
|-
|התסריט הטוב ביותר
|בונג ג'ון-הו והאן ג'ין-וון
|
|-
|הסרט הזר הטוב ביותר
|
|
|-
! rowspan="6" |פרס אוסקר
|הסרט הטוב ביותר
|בונג ג'ון-הו, קואק סין-אה
|
|-
|הסרט הבינלאומי הטוב ביותר
|בונג ג'ון-הו
|
|-
|הבמאי הטוב ביותר
|בונג ג'ון-הו
|
|-
|התסריט המקורי הטוב ביותר
|בונג ג'ון-הו, האן ג'ין-וון
|
|-
|עיצוב ההפקה הטוב ביותר
|לי הא-ג'ון, צ'ו וון-וו
|
|-
|העריכה הטובה ביותר
|יאנג ג'ין-מו
|
|-
!פרס אינדפנדנט ספיריט
|הסרט הזר הטוב ביותר
|
| 
|-
!פרס גילדת שחקני המסך
|צוות השחקנים הטוב ביותר בסרט קולנוע
|
|
|-
|}

== תשבחות ==
[[בונג ג'ון-הו זכה בפרס האוסקר לבמאי הטוב ביותר בשנת 2020.]]
פריזיטים זכה בדקל הזהב בפסטיבל קאן 2019. הוא הפך לסרט הדרום קוריאני הראשון שעשה זאת, כמו גם לסרט הראשון שזכה בהצבעה פה אחד מאז כחול הוא הצבע החם ביותר בפסטיבל קאן 2013<ref></ref><ref></ref>. בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-77, הסרט היה מועמד לשלושה פרסים, כולל "הבמאי הטוב ביותר" ו"התסריט הטוב ביותר", וזכה בסרט הזר הטוב ביותר, והפך לסרט הדרום קוריאני הראשון שהגיע להישג זה<ref></ref><ref></ref>.

הוא הפך לסרט הבינלאומי השני אי פעם שהיה מועמד לפרס גילדת שחקני המסך על משחק יוצא דופן של שחקן בסרט מאז החיים יפים (1997), ובסופו של דבר זכה בקטגוריה, מה שהפך אותו לסרט הבינלאומי הראשון שזכה בפרס<ref></ref><ref></ref>. פרזיטים היה מועמד גם לארבעה פרסים בטקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-73 - הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, התסריט המקורי הטוב ביותר והסרט הטוב ביותר שאינו בשפה האנגלית, בהיותו הסרט הדרום קוריאני הראשון שקיבל מועמדויות אחרות מאשר הסרט הטוב ביותר שלא בשפה האנגלית, והמשיך לזכייה בתסריט המקורי הטוב ביותר ובסרט הטוב ביותר שלא בשפה האנגלית<ref></ref><ref></ref>.

פרזיטים הוגש בתור המועמד הדרום קוריאני לסרט העלילתי הבינלאומי הטוב ביותר לטקס פרסי האוסקר ה-92, ונכנס לרשימה הקצרה של דצמבר<ref></ref><ref></ref><ref></ref>. הוא המשיך וזכה בארבעה פרסים - הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר, התסריט המקורי הטוב ביותר והסרט הבינלאומי הטוב ביותר.

פריזיטים הפך לסרט הלא-אנגלי הראשון בתולדות פרסי האוסקר שזכה בסרט הטוב ביותר. פריזטים הפך גם לסרט הדרום קוריאני הראשון שהיה מועמד לסרט הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ולסרט המזרח אסיה השני שקיבל מועמדות לסרט הטוב ביותר מאז נמר, דרקון (2000)<ref></ref>, ובונג ג'ון-הו הפך לאסייתי הרביעי שקיבל מועמדות לפרס האוסקר לבמאי הטוב ביותר, והפך לשני שזוכה, אחרי אנג לי. הוא גם קיבל מועמדויות לעריכת הסרט הטוב ביותר ולעיצוב ההפקה הטוב ביותר<ref></ref><ref></ref><ref></ref>. הסרט הוא גם הסרט השני שזוכה גם בפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר וגם בדקל הזהב בקאן תחת שמו של האחרון ב-65 שנים מאז מרטי<ref></ref>, בהיותו הסרט השלישי. לזכות בשני הפרסים הגדולים לאחר הקודם וסוף השבוע האבוד<ref></ref>.

בטקס פרסי הפעמון<ref>פרסי הפעמון הגדול (בקוריאנית: 대종상 영화제 ; RR : Daejongsang Yeonghwajae), הידוע גם בתור פרסי הקולנוע של Daejong, הוא טקס פרסים המוענק מדי שנה על ידי איגוד הקולנוע של קוריאה למצוינות בקולנוע בדרום קוריאה. </ref> ה-56, פרזיטים זכה ב-11 מועמדויות מובילות, עם חמש זכיות (הכי הרבה עבור התוכנית): הסרט הטוב ביותר, הבמאי הטוב ביותר (לבונג), שחקנית המשנה הטובה ביותר (ללי יונג-און), התסריט הטוב ביותר (עבור בונג והאן ג'ין-וון), והמוזיקה הטובה ביותר (עבור ג'ונג ג'אי-איל)<ref></ref>. <blockquote>"כשהייתי צעיר ולמדתי קולנוע, הייתה אמירה שחצבתי עמוק בלב שלי, והיא ש'הכי אישי זה הכי יצירתי". (בונג ג'ון-הו בנאום הזכייה כבמאי הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-92, כפי שייחס למרטין סקורסזה)<ref></ref>.</blockquote>במהלך נאום הקבלה של בונג בטקס האוסקר, הוא עצר כדי להודות למרטין סקורסזה, במאי שותף מועמד, שבונג הכיר בו כבעל חשיבות היסטורית להיסטוריה של הקולנוע, מה שהביא למחיאות כפיים ספונטניות מהקהל. למחרת, סקורסזה שלח לבונג מכתב ברכה, שעליו דיווח בונג בזמן שנכח בהקרנת הסרט בלינקולן סנטר, אם כי בונג אמר שהוא לא יכול לשתף את המכתב המלא בשל אופיו האישי. עם זאת, הוא שיתף את מסקנת המכתב, ואמר שסקורסזה אמר לו: "הצלחת. עכשיו תנוח. אבל אל תנוח יותר מדי זמן". לאחר מכן הוסיף בונג כי סקורסזה סיים את מכתבו באומרו "איך הוא ובמאים אחרים חיכו לסרט הבא שלי"<ref></ref>.

סוכנות הידיעות AP העירה שלמרות שהאקדמיה לאמנויות ומדעי הקולנוע (AMPAS) נכשלה בעבר בזיהוי נאות של יוצרי קולנוע במועמדויות לפרס האוסקר, הפעם היא הכירה בגיוון. הוול סטריט ג'ורנל כתב גם כי נראה שהסרט מבטיח "אוסקר כולל יותר" שדרשו מי שביקרו בעבר את AMPAS<ref></ref>.AP ציינה כי ניצחון הסרט, כסרט זר זוכה אוסקר בקטגוריית האקדמיה הרגילה, פתח את הדלת להוליווד לעבור שינוי קיצוני וקידמה מסוג אחר, כספקן שחשש שאם "פרזיטים ינצח" את האוסקר לסרט הבינלאומי הטוב ביותר, הוא כנראה לא יזכה באף פרסים חשובים אחרים"<ref></ref>. "האקדמיה נתנה את התמונה הטובה ביותר לתמונה הטובה ביותר בפועל", כתב ג'סטין צ'אנג מהלוס אנג'לס טיימס, והוסיף כי גוף פרסי הסרט "נבהל... מתוך הכרה שלאף קולנוע במדינה אין מונופול על גדלות"<ref></ref>. בשנת 2021, איגוד התסריטאים האמריקאי דירג את התסריט של פרזיטים כרביעי בגודלו של המאה ה-21 עד כה<ref></ref>.

ב-28 במרץ 2023, נשיא פסטיבל קאן, תיירי פרמו, חשף שאחרי שהכל בכל מקום בבת אחת, דרמה קומית מדע בדיוני משנת 2022, הכוללת גם צוות אסייתי בעיקר, זכה באוסקר הסרט הטוב ביותר בטקס האוסקר ה-95, הוא התחיל לתהות האם הזכייה בסרט הטוב ביותר עבור פרזיטים הייתה ראויה מספיק, ואמר "איך יכול סרט לא אמריקאי לזכות באוסקר לסרט הטוב ביותר מכיוון שזהו טקס לכבוד הקולנוע האמריקאי? פרזיטים זכה, זה נהדר, אבל זה סרט קוריאני"<ref></ref>.

== מורשת ==
=== סדרת טלוויזיה ספין-אוף ===
סדרה מוגבלת של שש שעות של HBO המבוססת על הסרט, עם בונג ואדם מקיי כמפיקים בפועל, הוכרזה בפיתוח מוקדם בינואר 2020<ref></ref>. בונג אמר שגם זה הסדרה תיקרא פרזיטים, ותחקור סיפורים "שקורים בין הקטעים בסרט"<ref></ref>. בפברואר 2020, עלו שמועות כי מארק רופאלו יככב וטילדה סווינטון אושרה שלוהקה לתפקיד ראשי<ref></ref><ref></ref><ref></ref>. אבל באוקטובר 2022, סווינטון הודיעה שהיא לא מעורבת יותר בסדרה. לא היו הודעות פומביות על הסדרה מאז עזיבתה של סווינטון<ref></ref>.

=== תוכניות לתיירים ===
הממשלה מקומית בדרום קוריאה (עיר גויאנג) מתכננת לשחזר את סט הסטודיו לצילומים מיוחדים של גויאנג אקווה, שבו הופק פרזיטים, ולהשתמש בו כ"מתקן לתיירות חווית סרטי פריזטים". בנוסף, העיר גויאנג הודיעה כי תשקיע 150 מיליון דולר בפיתוח מתחם תרבות הקולנוע גויאנג עד שנת 2026 כדי להכיל מתקני תיירות חווית קולנוע, אולפנים מקוריים נוספים, מתקני הפקת סטים חיצוניים, מרכזי תוכן וידאו בין-קוריאניים, חקר תמונות וחברות פיתוח<ref></ref><ref></ref><ref>Bae Bae Hyun (14 בפברואר 2020). [מחלוקת על "פורנוגרפיה גרועה" שנקראה על ידי הממשל המקומי "טפיל" לפיתוח קורס תיירות]. הנקיורה (בקוריאנית). מהמקור ב-15 בספטמבר 2020.</ref>. נמתחה ביקורת על מסחור אזורים הידועים בעוני בדרום קוריאה כיעדי תיירות מבלי שננקטו צעדים קונקרטיים לטיפול בבעיות<ref></ref><ref></ref>.

=== תיירות עיר ואוכל ===
Doijissal Supermarket, חנות נוחות המשמשת כמקום צילום. בסרט היא זכתה לשם 'סופרמרקט וורי'.
ארגון התיירות של סיאול (STO) זכה לביקורת מצד מפלגת האופוזיציה של דרום קוריאה ותושבי סיאול על כך שהציגו מסלול סיור הכולל אתרי צילום וסיפורים מהסרט. מפלגת הצדק טוענת שהיא התפרסמה בשל ההכרה האוניברסלית באי-השוויון העולמי<ref></ref>, אך רואה בפיתוח אטרקציה תיירותית המבוססת על הסרט בסיאול ניצול נוסף של העוני<ref></ref>. על פי הדיווחים, תושבי אתרי הצילום של פרזיט התלוננו על תחושת מבוכה ואי נוחות עקב עלייה במספר התיירים המבקרים בשכונותיהם ומצלמים את סביבתם, מה שגורם להם להרגיש כמו "קופים בגן חיות"<ref></ref>. בתגובה, הממשלה המקומית של סיאול הודיעה כי המימון הממשלתי ייתן עדיפות ל-1,500 משפחות מעוטות הכנסה המתגוררות ביחידות האירוח מסוג מרתף למחצה המופיעות בסרט<ref></ref>.

אנשים החלו לפרסם סרטונים על איך להכין ג'אפגורי (המכונה "ram-don" בכתוביות באנגלית של הסרט) ביוטיוב לאחר הפצת הסרט. נונגשים, יצרנית Chapagetti ו-Neoguri, החלה גם היא להפיץ מוצר יחיד מסוג "Chapaguri" בשל הפופולריות של השילוב מהסרט<ref name=":3" /><ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
ביקורות
* 
* יעל שוב, [https://timeout.co.il/פרזיטים-ביקורת/ ב"פרזיטים": סרט בלי ז'אנר הפך לאירוע הקולנועי המדובר של השנה], באתר Time Out תל אביב, 12 באוגוסט 2019
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי דרמה קומית
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה
קטגוריה:סרטים דרום קוריאניים
קטגוריה:סרטים בקוריאנית
קטגוריה:זוכי פרס דקל הזהב
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הזר הטוב
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט הזר הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס גילדת שחקני המסך - סרטים
קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטים זוכי פרסי איגוד מבקרי הקולנוע של לוס אנג'לס
קטגוריה:סרטים זוכי פרס סאטורן: בינלאומי/עצמאי