OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אור-נמו

אור נמו (יושב)
אוּר-נַמּוּ היה מלך שומרי של העיר אור.<ref name=":0">Department of Ancient Near Eastern Art, [http://www.metmuseum.org/toah/hd/zigg/hd_zigg.htm “Ur: The Ziggurat.”] In Heilbrunn Timeline of Art History, New York: The Metropolitan Museum of Art, 2000</ref> לפי הכרונולוגיה התיכונה הוא שלט בין השנים 2094–2111 לפני הספירה. הוא היה מייסד שושלת אור 3 ושלט על שומר ואכד.

== היסטוריה ==
במהלך מאות שנים במסופוטמיה שלטו אכדים וגותים. מושל העיר ארך אותו-ח'גל מרד בהם בעזרת מושלים שומריים אחרים. בתקופת שלטונו של אותו-ח'גל אור נמו היה מושל של אור. השתמרה כתובת שבה אור נמו מבקש חיים ארוכים לאותו-ח'גל. בסוף אור נמו מרד באותו-ח'גל והפך למלך ארץ שומר ואכד.

כשהוא הפך למלך ארץ שומר ואכד הוא העביר לאור את מרכז השלטון, מה שהפך את אור לעיר המרכזית של מסופוטמיה. הוא נהרג במלחמה נגד עם הגותי לאחר שצבאו נטש אותו. בנו שולגי ירש את השלטון.

==מפעל בנייה==
בהתאם למסורת של מלכים קודמים, אור נמו בנה מקדשים, כולל זיקורתים בערים דרום מסופוטמיות שהיו תחת שליטתו: אור (הזיקורת הגדול של אור), ארידו, ארך וניפור.<ref name=":0">Department of Ancient Near Eastern Art, [http://www.metmuseum.org/toah/hd/zigg/hd_zigg.htm “Ur: The Ziggurat.”] In Heilbrunn Timeline of Art History, New York: The Metropolitan Museum of Art, 2000</ref> הוא נפטר טרם השלמת הזיקורת באור (בנו שולגי השלים את הבניה). בזמן חפירות בארך, ביסודות של המקדש נמצא לוח שבו כתוב שאור נמו בנה מקדש לכבוד האל ננה. לבנים עם חותמת של אור נמו נמצאו בארידו, ניפור ואומה.

ארידו העיר של אל אנכי, עניינה אותו כמרכז דתי וכנמל חשוב. הוא ציווה לחפור תעלה מאור לארידו, התעלה שימשה גם להשקיה וגם לחיבור אור עם המפרץ הפרסי.

בניפור הוא התחיל לשקם את המקדש של האל אנליל, זה גרם לשיפור יחסים בין אור נמו לבין הכוהנים.

אור נמו שיפר את תעלות ההשקיה הקיימות ובנה תעלות חדשות.

==פוליטיקה פנימית==
אור נמו המשיך בצורת השלטון של האכדים. הוא מינה את המושלים, לעיתים מקרב מקורביו. יוצאים מן הכלל היו אזורים מרוחקים וכן העיר הקדושה ניפור, שם תפקיד אנסי המשיך לעבור בירושה מאב לבן.

אור נמו ארגן מחדש את הצבא. הוא חיבר קודקס חוקים, שנקרא במחקר חוקי אור-נמו, ממנו נשמר עד ימינו חלק קטן והוא נחשב לעתיק ביותר שנותר.

== ראו גם ==
*תקופת אור 3
*שומר
*רשימת המלכים השומרית
*חוקי אור-נמו

{| class="standard" cellpadding="5" cellspacing="0" align="center" style="border: black solid 1px"
|-
| colspan=3 align="center" style="background:Lavender;"|מלכי שומר
|-
| align="center" width="30%"|<small>הקודם:</small><br />אותו-ח'גל
| align="center" style="background: Gold;" width="40%"|שושלת אור 3<br />2111-2094 לפנה"ס
| align="center" width="30%"|<small>הבא:</small><br />שולגי
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:מלכים בשומר
איגור נטו

איגור אלכסנדרוביץ' נטו (ברוסית: Игорь Александрович Нетто; 9 בינואר 1930 – 30 במרץ 1999) היה כדורגלן סובייטי-רוסי ששיחק בעמדת הקשר, ונחשב לאחד מגדולי הכדורגלנים הסובייטים בכל הזמנים. נטו החל את הקריירה שלו כמגן שמאלי, אך בשל יכולות הכדרור והטכניקה המרשימה שהפגין הוסט בהמשך לקישור.

== ביוגרפיה ==
נטו החל את הקריירה שלו בקבוצת ספרטק מוסקבה ב-1949, ושיחק בה במשך כל הקריירה. הוא הבקיע 37 שערים ב-367 משחקי ליגה, וסייע לקבוצתו לזכות בחמש אליפויות של ליגת העל הסובייטית בשנים 1952, 1953, 1956, 1958 ו-1962, ובשלושה גביעי ברית המועצות. בעקבות היכולת המרשימה שהפגין במדי ספרטק, קיבל נטו את סרט הקפטן של נבחרת ברית המועצות ב-1954, ושימש בתפקיד עד לסיום הקריירה שלו.

נטו הוביל כקפטן את נבחרת ברית המועצות לזכייה במדליית הזהב בטורניר הכדורגל של אולימפיאדת מלבורן ב-1956. כעבור שנתיים נכלל בסגל הנבחרת למונדיאל 1958, אך בשל פציעה החמיץ את כל משחקי הטורניר, למעט המשחק השלישי בשלב הבתים מול נבחרת ברזיל. באליפות אירופה בכדורגל הראשונה שנערכה ב-1960, הוביל נטו את ברית המועצות לזכייה, לאחר ניצחון על נבחרת יוגוסלביה במשחק הגמר. במהלך הטורניר המוצלח הוא ניהל את משחקה של הנבחרת במרכז המגרש לצידו של יורי וובינוב. במונדיאל 1962 סייע נטו לנבחרתו להעפיל לרבע הגמר, שם הודחה על ידי נבחרת צ'ילה. במהלך משחק נגד אורוגוואי הפגין הגינות יוצאת דופן: איגור צ'יזלנקו הצליח להכניס את הכדור לשער, אך היה זה דרך חור ברשת החיצונית; נטו עדכן את שופט המשחק בכך על מנת שיפסול את השער.

ב-1966 פרש נטו ממשחק, ומאוחר יותר הפך למאמן הוקי קרח. ב-1967 החל לעבוד גם כמאמן כדורגל, ושימש כמאמנן של אומוניה ניקוסיה, שיניק ירוסלבל, נבחרת איראן, פאניוניוס ונפצ'י באקו. ב-1957 הוענק לו עיטור לנין על הישגיו בספורט.

אצטדיון קבוצת המילואים של ספרטק מוסקבה נושא את שמו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://russiateam.com/legends/netto.html איגור נטו] באתר נבחרת רוסיה
* [https://web.archive.org/web/20170629232735/http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/ne/igor-netto-1.html איגור נטו] באתר Sports-Reference
* 

קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:כדורגלני ספרטק מוסקבה
קטגוריה:מוסקבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:אלופים אולימפיים סובייטים: כדורגל
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת הלסינקי (1952)
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1958
קטגוריה:כדורגלני יורו 1960
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1962
קטגוריה:מאמני כדורגל סובייטים
קטגוריה:מאמני אומוניה ניקוסיה
קטגוריה:מאמני נבחרת איראן בכדורגל
קטגוריה:מאמני נפטצ'י באקו
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין וגנקובסקויה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1930
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1999
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1999
מוזיאון תכנון העיר של שאנגחאי

מוזיאון תכנון העיר של שאנגחאי (סינית: 上海 城市 规划 展览馆; פין-יין: Shànghǎi Chéngshì Guīhuà Zhǎnlǎn Guǎn). הוא מרכז תערוכות בן 6 קומות עם 2 קומות מרתף הממוקם בכיכר העם בשאנגחאי סמוך לבניין הממשל העירוני ומציג את הפיתוח והתכנון העירוני. המוזיאון מציג בין השאר דגמים בהתפתחות ההיסטורית של העיר שאנגחאי.

== המבנה ==
הבניין תוכנן על ידי האדריכל לינג בנלי מהמכון לעצוב אדריכלות ומחקר של מזרח סין (ECADI). המבנה הוקם בדמות תיאטרון גדול ומצופה באלומיניום. גג המבנה הוקם בדמות סמלית של ממברנה. גובהו של המבנה הוא 43 מטר.

== המוזיאון ==
האולם המרכזי של המוזיאון הוא דגם גדול של העיר שאנגחאי ובו מצויים כל מבני העיר כולל מבנים שעדיין לא הוקמו ונמצאים בתהליכי הקמה. המבקרים באולם יכולים לראות את דגם העיר מן הצד או לעלות קומה ולצפות בו מלמעלה.

הדגם נועד לייצג את שאנגחאי ולכלול את כל ההתפתחויות המתוכננות של העיר. עם זאת עקב גודלו של הדגם עוברים בו כמה עמודים המסתירים את תצוגת המבנים בו.

לצד האולם המרכזי ישנו אולם קטן בו מוקרנים סרטים ב-360 מעלות. בנוסף לכך הצופים באולם מרגישים כמו בבית קולנוע תלת־ממדי עם כיסאות זזים ובו מוקרנים גם סרטים על העיר שאנגחאי כולל סרטון על תערוכת אקספו 2010.

== גלריה ==

<gallery>

תמונה:Shanghai cityplan1.JPG|דגם מוקטן של גורדי שחקים בשאנגחאי המוצב בכניסה למוזיאון
|מודל העיר שאנגחאי
תמונה:Donghai Bridge model 3.JPG|דגם מתוכנן של איים באזור שאנגחאי
תמונה:Urban planning museum Shanghai.jpg|דגם של העיר שאנגחאי
</gallery>

== ראו גם ==
* מוזיאון תכנון העיר של בייג'ינג

== קישורים חיצוניים ==

* 

תכנון העיר
קטגוריה:מוזיאונים לאדריכלות
קטגוריה:מוזיאונים לתכנון ערים ואזורים
סק"א רוסטוב

200px
מועדון הכדורגל סק"א רוסטוב על הדון (ברוסית: Футбольный клуб СКА Ростов-на-Дону) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר רוסטוב על הדון. הישג השיא של הקבוצה הוא הזכייה בגביע הסובייטי ב-1981 והיותה סגנית האלופה ב-1966.

יריבתה הגדולה הייתה קבוצת רוסטוב, והמשחקים ביניהם מכונים הדרבי של רוסטוב.
==היסטוריה==
===תור הזהב: התקופה הסובייטית===
המועדון הוקם כמועדון ספורט צבאי בקיץ 1937 בשם "רודקה סקב"ו" (קבוצה של בית הקצינים הפיקודי). שמו הנוכחי הוענק לו ב-1960. הקבוצה העפילה לליגה הסובייטית הראשונה ב-1958. עד אז הקבוצה התמודדה רק בטורנירים אזוריים.

ב-1958 העפילה לליגה הבכירה ונותרה בה עד שנת 1973. בשנים 1959, 1960, וב-1963 ו-1964 הקבוצה סיימה במקום הרביעי בליגה, אך הישג השיא שלה היה מקום שני בעונת 1966 כשהוכתרה לסגנית האלופה באותה עונה, שבה זכתה דינמו קייב.

בשנות השבעים והשמונים הקבוצה התנדנדה בין הליגה הבכירה לליגת המשנה הסובייטית והופעתה האחרונה בליגה בכירה הייתה בשנת 1985.

ב-1980 היא זכתה בגביע ובשל זכייתה בגביע, ב-1981 הקבוצה קיבלה את הזכות להשתתף במשחקי גביע המחזיקות.

סק"א שיחקה מול אנקרגיוז'ו הטורקית: במשחק הראשון סק"א ניצחה 3:0 ובמשחק הגומלין הביסה 0:2 והעפילה לשלב שמינית הגמר, בו שיחקה מול איינטרכט פרנקפורט הגרמנית. המשחק הראשון הסתיים בניצחון 0:1 לרוסים, אך במשחק הגומלין בפרנקפורט הרוסים התקשו מאוד והפסידו 2:0, תוך שהם מאבדים את הסיכוי להעפיל לרבע הגמר מול טוטנהאם.

בשנים 1990–1991 הודחה לליגה השנייה.

===הצניחה החופשית: התקופה הפוסט סובייטית, תחייה ופירוק===
למרות הצלחתה המזהירה בעת הסובייטית, לאורך שני העשורים הראשונים לקיומה של הליגה הרוסית הקבוצה התנדנדה בין הליגה הראשונה והשנייה ושיחקה מספר עונות בליגה החובבנית. היא מתקשה לשחזר את הישגיה ההיסטוריים והישג השיא שלה בתקופה הפוסט-סובייטית הוא מקום 13 בליגת המשנה הרוסית בעונת 2008. באותה עונה העפילה לשמינית גמר הגביע הרוסי בכדורגל.

ביולי 2019 נודע שהראפר הרוסי באסטה גייס משקיעים לקבוצה על מנת לסייע לתחייתה המחודשת. ברם בשנות תקופתו, הקבוצה צברה חובות רבים ובינואר 2024 הראפר הודיע על עזיבתו והקבוצה נכנסה לפשיטת רגל והליך פירוק.

הקבוצה אורגנה מחדש כקבוצה חובבנית שתתמודד בליגת המדיה MFL, שמורכבת מקבוצות חובבניות שמשחקים בהן בלוגרים ואנשי שואו-ביזנס רוסיים.

==סק"א במפעלים האירופיים==
;גביע המחזיקות
{| class="wikitable"
! עונה
! שלב
! מדינה
! יריבה
! משחק בית
! משחק חוץ
! בסיכום הכולל
|-
|rowspan=2|1981/82
|סיבוב ראשון
|
|אנקרגיוז'ו
|3–0
|2–0
|5–0
|-
|סיבוב שני
|
|איינטרכט פרנקפורט
|1–0
|0–2
|1–2
|-
|}

==תארים==
 בברית המועצות:
;ליגת העל הסובייטית בכדורגל
* סגנות: 1966
;הגביע הסובייטי בכדורגל
* זכייה: 1981
* סגנות: 1969, 1971

==כדורעף==
למועדון היה גם מחלקת כדורעף שזכתה בגביע הסובייטי בכדורעף בעונת 1983.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://xn----7sbh3awamefk.xn--p1ai אתר האינטרנט הישן]

==הערות שוליים ==

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל רוסיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל סובייטיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה בברית המועצות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1937
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
איסתרא בלגינא קיש קיש קריא

ירקרק-תכלכל נוצר בשל תגובת המתכת לחומרים בקרקע ובאוויר; מראה אופייני (צולם 2009)]]
"אִסְתְּרָא בִּלְגִינָא קִישׁ קִישׁ קָרְיָא" הוא פתגם בארמית שמופיע בתלמוד הבבלי. פירושו המילולי של הפתגם הוא 'מטבע בכד קורא "קיש קיש"', כלומר, מרעיש יותר מכד מלא מטבעות, והוא משל לאדם טיפש המתפאר במעט החוכמה שיש לו. הטיפש משול בכך לכד ריק מתוכן, לעומת הפיקח, המלא בחוכמה.

"איסתרא" היה מטבע פעוט ערך של המושבה היוונית אִיסטרוֹס שליד הדלתה של הדנובה בים השחור, שהונפק בסביבות המאה ה-5 לפנה"ס. הפתגם מופיע בתלמוד בבלי, מסכת בבא מציעא, שם מבואר במשל הגלום בפתגם זה הפסוק מספר משלי: . הפסוק מתפרש באמצעות משל זה, שבעוד החכמה הנמצאת בלב חכם - תנוח, הרי שזאת המצויה בלב הכסיל, הטיפש, תיוודע ותפורסם. בילקוט שמעוני על ספר משלי (רמז תתקנז), מוזכר הפתגם בהקשר של הפסוק .

על אף שבדרך כלל נאמר פתגם זה על טיפש שמעורר מהומה, הרי שהגמרא מבחינה באמצעות פתגם זה בין תלמיד חכם בנו של תלמיד חכם לבין תלמיד חכם שאביו עם הארץ.

הפתגם העברי המקביל הוא הפתגם אילני סרק – קולם הולך; כלומר, עצי סרק מרעישים בעליהם (קולם נשמע) יותר מעצי פרי, שהם שקטים יותר. מקורו של פתגם זה בבראשית רבה:

== בשפות ובתרבויות אחרות ==
*באנגלית: Empty Barrels Make the Most Noise (חביות ריקות עושות את הרעש הרב ביותר)
*בצרפתית: "Les tonneaux vides sont ceux qui font le plus de bruit" (חביות ריקות עושות את הרעש הרב ביותר)<ref></ref>

== שימושים בשפה ==
* נחום סוקולוב מאשים, בשנת 1901, בעיתון הצפירה אשר בעריכתו, את התקשורת, שברצונה, מחליטה להאדיר, וברצונה מחליטה להקטין. "אפשר בידי מכה"ע [מכתבי העת] לקרוא קיש קיש, על ידי איסתרא בלגינא, ואפשר להם להקטין גם את הדבר הגדול בגדולים"
*חיים נחמן ביאליק: "שָׁחָה נַפְשִׁי לֶעָפָר / תַּחַת מַשָּׂא אַהֲבַתְכֶם; / אַלְלַי, כִּי הָיִיתִי / אִסְתְּרָא בִלְגִינַתְכֶם!" (מתוך: "שחה נפשי", מאת ח"נ ביאליק).<ref></ref>
*מנדלי מוכר ספרים, מתוך "בישיבה של מעלה ובישיבה של מטה", "כל השומע יצחק לו לאמור: חבת קבצן למה היא ומאי עבידתה? החבה נודעת במעשה: בחיל ובכח ידיים, בעבודת הצדקה ובפזור ממון לצורכי-הצבור, וכיוצא בזה – וחבתך הרי כל כחה אינה אלא בפה, היא איסתרא בלגינא, אך קיש קיש קריא ואין לי ממנה כלום! ולא עוד אלא שאתה עושה אותה קרדום לחפור בה וחובב להנאת עצמך."
*אהרן מגד, עשהאל, "הילדים הפריעו, שרה “התנכרה” לה, פנחס, בעלה של אראלה, פלט הלצות ריקות, “איסתרא בלגינא קיש קיש קריא”".
* בוגי יעלון מגיב על הדחתו מתפקיד שר הביטחון ומינויו של אביגדור ליברמן: "אני משוכנע שהרוב השפוי לא שם, אבל איסתרא בלגינא קיש קיש קריא, כלומר אבן קטנה בחבית ריקה עושה רעש גדול"
* רון חולדאי, על התבטאותו של יאיר נתניהו בעניין כיעורה של העיר תל אביב: "איסתרא בלגינא קיש קיש קריא".

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.safa-ivrit.org/milon/istra.php איסטרא בלגינא], במילון השפה העברית
==ראו גם==
* אמור מעט ועשה הרבה

==הערות שוליים==

קטגוריה:מילים וביטויים בארמית
קטגוריה:מטבעות
פרס נפתלי למדעי הכלכלה והחברה

בתקופת המועצה התשיעית של עיריית תל אביב-יפו הוחלט להעניק פרס עירוני על שם פרץ נפתלי לעידוד המחקר במדעי הכלכלה והחברה.

== זוכי הפרס ==
להלן רשימת זוכי פרס נפתלי לפי שנת זכייתם
{| class="wikitable"
|-
! שנה !! שם הזוכה !! סיבה
|-
| 1964 || ד"ר חיים דרין-דרבקין || על ספרו "החברה האחרת"
|-
| || עו"ד מאיר חת || על ספרו "המוסדות הבנקאיים בישראל"
|-
| 1967|| דוד כנעני || עורך ראשי של אנציקלופדיה למדעי החברה, עם הופעת כרך ג'
|-
| || פרופ' מריון מושקט || על ספרו "שיתוף פעולה בינלאומי ומוסדות בינלאומיים"
|-
| 1970 || ד"ר נדב הלוי וד"ר רות קלינוב-מלול || על ספרם "ההתפתחות הכלכלית של ישראל"
|-
| || עו"ד מאיר חת || על ספרו "זרמי הכספים במשך הישראלי, 1959-1966"
|-
| 1973 || פרופ' אשר אריאן || על ספרו "העם הבוחר"
|-
| || ד"ר אריה לודביג געתון || על ספרו "פיריון כלכלי בישראל"
|-
| 1977 || פרופ' שלמה אבינרי || על ספרו "תורת המדינה של הגל"
|-
| || פרופ' מיכאל מיכאלי || על ספרו "מדיניות סחר החוץ ופיתוח כלכלי-ישראלי"
|-
| 1981 || פרופ' חיים ברקאי || על ספרו "התפתחות המשק הקיבוצי"
|-
| || ד"ר עמיה ליבליך || על ספרה "חיילי בדיל על חוף ירושלים" 
|-
| 1984 || ד"ר יוחנן אשל וד"ר זאב קליין || על מחקרם המשותף בספר "אינטגרציה של בתי ספר בירושלים"
|-
| 1987 || פרופ' יצחק גל-נור || על ספרו "ראשיתה של הדמוקרטיה בישראל"
|-
| || ד"ר תקוה דרוויש-לקר || על ספרה "יהודי עיראק בכלכלה"
|-
| 1993 || ד"ר לב גרינברג || על ספרו "Split Corporatism in Israel"
|-
| || פרופ' יעקב מצר ומר עודד קפלן || על חיבורם המשותף "משק יהודי ומשק ערבי בארץ ישראל - תוצר תעסוקה וצמחייה בתקופת המנדט"
|-
| || אילן שחורי || בעבור מחקרו ההיסטורי על תולדות תל אביב בספרו "חלום שהפך לכרך"
|-
| 2005 || ד"ר שלמה סבירסקי || כאות הוקרה לעבודה במרכז אדוה
|-
| || פרופ' חיה שטייר ||
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ישראל: כלכלה
קטגוריה:מדעי החברה
נפתלי
נפתלי
עדה לזורגן

עדה לזורגן (נולדה בברלין בשנת 1957) היא מאפרת אופנה ובעלת בית ספר לאיפור בתל אביב.

== חייה ==
עדה לזורגן נולדה בברלין למשפחת ניצולי השואה. הם התקשו למצוא פרנסה ועדה גדלה במנזר. לפני שאביו המשפחה נעצר פעם נוספת הם ברחו מגרמניה המזרחית לישראל. גם בישראל הם התקשו ועברו לארצות הברית. לזורגן גדלה והתחנכה בארצות הברית. ב-1976 סיימה את לימודיה בבית הספר לקוסמטיקה של אליזבת ארדן במנהטן, והחלה לעבוד בחנות איפור.

בראשית שנות ה-80 עברה לתל אביב, והפכה למאפרת אופנה ודוגמניות. באותה תקופה איפרה דוגמניות בישראל, בהן תמי בן עמי ואילנה שושן, ועבדה עם צלם אופנה בהם יקי הלפרין ומיכה קירשנר.

באמצע שנות ה-80, בעקבות משבר מניות הבנקים חזרה עם משפחתה לגור בניו יורק. במהלך שהותה רבת השנים שם שימשה כמאפרת האישית של מריה קארי, סינדי לאופר, הסקורפיונז, ושל להקות הבי מטאל רבות. עבודות האיפור שלה הופיעו תכופות במגזין האופנה "הרפרס בזאר", בערוץ MTV, בתצוגות אופנה ברחבי העולם, וכן שלוש פעמים על שער המגזין "ווג".

באמצע שנות ה-90 שבה לישראל, הייתה למאפרת הראשית של שחקניות בהן מילי אביטל, סנדי בר ומיכל ינאי, וכן למאפרת הראשית בכמה מתוכניות הטלוויזיה בישראל, דוגמת "כוכב נולד", "רוקדים עם כוכבים" וטקסי מלכת היופי.

בשנת 1999 הקימה את בית הספר "סטודיו עדה לזורגן" וכן סוכנות מאפרים.

לזורגן נשואה לרמי ואם לשני בנים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מאפרות ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות גרמניה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
סרחיו אסנחו

סרחיו אסנחו אנדרס (בספרדית: Sergio Asenjo Andrés; נולד ב־28 ביוני 1989) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת השוער בקבוצת ריאל ואיאדוליד.

== קריירה ==
אסנחו נולד בפלנסיה, קסטיליה ולאון, החל לשחק בריאל ואיאדוליד, ועד מהרה בלט במועדון. הוא התחיל את עונת עם קבוצת המילואים של ויאדוליד, בליגה השלישית של ספרד, כאשר הקבוצה ניצלה מירידת ליגה בעונה שלפני זו. עם זאת, בעקבות הופעות מאכזבות של שוערי הקבוצה הבוגרת קיבל אסנחו את ההזדמנות הראשונה שלו בלה ליגה, נגד ויאריאל, ב-12 בדצמבר 2007. המשחק נגמר בניצחון 2:0 לוויאדוליד, כאשר אסנחו שמר על רשת נקייה.

בעקבות הופעותיו המוצלחות של אסנחו בחמשת המשחקים הראשונים שלו, נשאר אסנחו בשער ויאדוליד עד סיום העונה, והיה השוער הצעיר בליגה, בן 19 בלבד. בסיום עונה זו חתם אסנחו על החוזה המקצועני הראשון שלו, כאשר חתם עד סוף עונת .

בעונת שמר אסנחו על מעמדו כשוער הראשון של הקבוצה, אך החמיץ שלושה חודשים בעקוצה פציעה בברכו, פציעה טורדנית שחזרה על עצמה בהמשך הקריירה של השוער.

ב -8 ביולי 2009, עבר אסנחו לאתלטיקו מדריד תמורת סכום של 5 מיליון אירו, כאשר חתם על חוזה לארבע שנים. אסנחו החל את העונה כשוער הראשון, אך לאחר מספר טעויות משמעותיות של השוער בחודש נובמבר 2009, ולאחר שזומן למשחק הנבחרת הצעירה של ספרד, איבד את מעמדו לטובת השוער הצעיר דויד דה חאה.

ב-8 במאי 2010 לאחר עונה בה המעיט אסנחו להופיע, נפצע השוער, שנית בברך, כאשר זאת הייתה פציעה רצינית שהשביתה אותו עד חודש נובמבר אותה שנה. לאחר שחזר מהפציעה, הושאל אסנחו למאלגה, לאחר שלא מצא את מקומו בהרכב אתלטיקו.

ב-6 בפברואר 2011, במשחק של מלאגה מול סביליה, נפצע פעם נוספת באותה הברך, פציעה שהשביתה אותו עד לסיום העונה.

בעונות ו- מצא עצמו אסנחו כשוער שני באתלטיקו, כאשר השוער הבלגי הצעיר טיבו קורטואה הגיע בהשאלה מצ'לסי.

בתחילת עונת הושאל אסנחו לוויאריאל, העולה החדשה ללה ליגה. ב-28 ביוני 2014 חתם באופן קבוע בוויאריאל לחמש שנים.

ב-26 במאי 2021 זכה עם ויאריאל בליגת האירופית לאחר שקבוצתו ניצחה בפנדלים את קבוצת מנצ'סטר יונייטד.

ב-7 ביולי 2022 חזר לאחר 13 שנה לריאל ואיאדוליד.

==קריירה בינלאומית==
בשנת 2006 אסנחו זומן לנבחרת ספרד עד גיל 17, לקראת טורניר אליפות אירופה לנבחרות עד גיל 17. הנבחרת זכתה בטורניר, כאשר בכל המשחקים פתח אסנחו בהרכב.

אסנחו זומן לנבחרת ספרד עד גיל 19 באליפות אירופה לנבחרות 2007. תפקידו בנבחרת בטורניר זה היה חסר משמעות, כאשר שימש כשוער מחליף. אך זה השתנה בחצי הגמר נגד צרפת. אחרי 0-0 במשחק ובהארכה, המשחק הוכרע בקרב בעיטות עונשין. אסנחו הציל שני פנדלים, וספרד עלתה לגמר נגד יוון. בגמר הראה אסנחו תצוגת שוערות מצוינת, וספרד ניצחה 1:0 והוכתרה כאלופת אירופה עד גיל 17 לשנת 2007.

אסנחו שיחק לראשונה בנבחרת הצעירה של ספרד אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2009, שם פתח בכל המשחקים. בנוסף הוא גם שיחק בנבחרת ספרד עד גיל 20 באליפות העולם לנבחרות, שנערכה באותה שנה במצרים.

אסנחו ערך את הופעת הבכורה שלו ב-29 במאי 2016, בניצחון 1–3 על במשחק ידידות.

==תארים==
;אתלטיקו מדריד
*הליגה האירופית (2): 2009/2010, 2011/2012
*הסופר קאפ האירופי (2): 2010, 2012
*גביע המלך הספרדי: 2012/2013
;ויאריאל
*הליגה האירופית: 2020/2021
;נבחרת ספרד עד גיל 19
**אלופת אירופה עד גיל 19: 

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:שוערי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל ואיאדוליד
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו מדריד
קטגוריה:כדורגלני מאלגה
קטגוריה:כדורגלני ויאריאל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1989
שירת צלילים עיליים

שירת צלילים עיליים (או שירת אוברטונים) היא אופן שירה שבו הזמר יוצר תחושה של הפקת יותר מגובה צליל אחד ברגע נתון.
בעזרת בקרה על מעבר האוויר מהריאות, דרך מיתרי הקול, חלל הפה, חלל האף והשפתיים, יכול הזמר לשלוט על התהודה (או הפורמנט) של גלי קול שהוא מפיק. באופן כזה, מתאפשרת הגברתו של צליל עילי מסוים ומתקבל אפקט הנשמע כמו מספר צלילים שונים (זאת אף על פי שבפועל מופק תדר יסודי אחד ממיתרי הקול).

שירת צלילים עיליים קיימת במסורות רבות, לעיתים כאמצעי מדיטטיבי.

קיימות טכניקות שונות להפקת צלילים עיליים בשירה, חלקן גרוניות - כמו בשירת גרון אינואיטית או שירה טיבטית, ואחרות מסתמכות על התהודה בחלל האף.
==ראו גם==
*חומאי
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אקוסטיקה
קטגוריה:זמרה
שבועת החובש

{| cellpadding="1" style="float: left; border: 1px solid #8888aa; background: #f7f8ff; padding: 10px; font-size: 95%; margin: 8px 25px 8px 2px;"
| style="background: #ccf; text-align: center;" | <big>שבועת החובש</big>
|-
|
אני, חייל בחיל הרפואה של צבא ההגנה לישראל
נשבע היום הזה - 
להושיט יד עוזרת לכל פצוע ולכל חולה,
אם נקלה ואם נכבד, אם אוהב ואם אויב - 
ולכל אדם באשר הוא אדם.

אני נשבע להביא מרפא וצרי לגוף ולנפש,
לשמור סוד, אמונים וכבוד, ולשקול את מעשי
בתבונה, בתושיה, ובאהבת אנוש.
שומר אחי אהיה תמיד - אם בקרב, אם באלונקה
ואם ליד מיטת החולי.

אני נשבע כי על ליבי יהיה חרוט לעד
הדיבר העליון של ההקרבה -
לא להשאיר פצוע בשדה
בזאת אני נשבע!
|}

שבועת החובש היא שבועה אותה נשבעים החובשים בחיל הרפואה של צבא ההגנה לישראל, עם סיום הכשרתם המקצועית.

במסגרת שבועה זו החובש מתחייב לערכים של שוויון וצדק במתן טיפול כלפי אוהב וכלפי אויב, וכן היא מדגישה את המחויבות האישית של החובש ללוחמים הפצועים, שמעבר למחויבות הרגילה של כל איש צוות רפואי למטופליו, כפי שמשתקף במשפט "אני נשבע כי על ליבי יהיה חרוט לעד הדיבר העליון של ההקרבה - לא להשאיר פצוע בשדה". עיקרון זה מרכזי באתוס של דמות החובש, ומשתקף בשירו של דן אלמגור "בלדה לחובש", המספר אודות חובש שהקריב את חייו למען הצלת חיים של לוחם.

שבועה זו אינה מחייבת באופן פורמלי את החובשים, אך היא מהווה קוד אתי ויש לה משמעות נורמטיבית להתנהגות החובש. כך לדוגמה, בפסיקת בית הדין הצבאי לערעורים שעסקה בחובש שאנס מטופלת, נכתב כי "חילל המערער את שבועת החובש עד זוב דם". קוד אתי זה הושאל גם לניב ישראלי נפוץ: "לא משאירים פצועים בשטח", המשמש כביטוי נגד נטישת אדם בעת צרה.

קיים מתח בין לשון השבועה העוסק במודל אידיאלי של מתן טיפול לאויב כמו לאחים לנשק, בדומה למדי ללשון שבועת הרופא, לבין העובדה כי לחובש, כלוחם מן השורה, מחויבות קודמת כלפי לוחם פצוע.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתיקה רפואית
קטגוריה:חיל הרפואה
הספר הירוק

הספר הירוק (בערבית: الكتاب الأخضر, בתעתיק: אלכתאב אלאח'צ'ר) הוא ספר שפרסם שליט לוב, מועמר קדאפי ב-1975, ובו פרש את משנתו הפוליטית. שמו ניתן לו על שום כריכתו הירוקה, בדומה לספר האדום של מאו. הירוק היה צבע דגלה של לוב החל מ-1977 בזמן שלטונו של קדאפי ועד לנפילת משטרו ב-2011. הצבע הירוק מזוהה עם האסלאם.

הספר מחולק לשלושה חלקים. החלק הראשון עוסק ב"פתרון בעיית הדמוקרטיה". קדאפי מביע גישה לפיה הדמוקרטיה הייצוגית לא מאפשרת את ביטוי רצונו של העם, ומעדיף דמוקרטיה ישירה, אותה יש לבסס באמצעות ועדות עממיות. החלק השני עניינו "פתרון בעיית הכלכלה", ובו מאמץ קדאפי את הסוציאליזם. בחלק השלישי מניח קדאפי את היסודות לתאוריה הבינלאומית השלישית, הדוחה הן את הקומוניזם והן את הקפיטליזם, ומהווה שילוב בין סוציאליזם מוסלמי לבין לאומיות ערבית. החלק התאורטי שלה מבוסס גם על רעיונות המובעים בקוראן.

הספר התפרסם תחילה בשפה הערבית, ובהמשך תורגם גם לשפות אחרות.

== ראו גם ==
*אינדוקטרינציה
*ממשנתו של מאו דזה-דונג
*סוציאליזם אסלאמי
*סוציאליזם ערבי
*רוחנמה

==קישורים חיצוניים==

*
* 

קטגוריה:לוב: פוליטיקה
קטגוריה:ספרות פוליטית
קטגוריה:ספרי 1975
קטגוריה:ספרים שנכתבו על ידי פוליטיקאים
קולה (בולגריה)

קוּלָה (בבולגרית: Кула) היא עיירה בצפון מערב בולגריה, השלישית בגודלה מבחינת כמות האוכלוסין במחוז וידין ושוכנת כ-149 ק"מ מהבירה סופיה, 30 ק"מ מבירת המחוז וידין ו-13 קילומטרים מגבול סרביה. משמעות השם קולה היא צריח (מגדל שמירה).

==היסטוריה==
ראשית ההתיישבות האנושית במקום מתוארכת לתקופת האבן החדשה. העיר בנויה בסמיכות למבצר מתקופת האימפריה הרומית שנקרא קסטרה מארטיס והיה חלק ממערך מצודות דרכים שהגנו על פרובינציית מואסיה של האימפריה. בהמשך הווה האזור זירת לחימה בין הרומים לדאקים וידע פשיטות נרחבות של שבטים גותים. ב-408 נכבשה המצודה על ידי ההונים. ב-586 החריבו האווארים את המצודה והיא שוקמה רק במהלך המאה ה-13, תקופת האימפריה הבולגרית השנייה.

ב-1396 נכבש האזור על ידי האימפריה העות'מאנית אשר כינו את המצודה בשם אָדְלִיֶה שמשמעו בטורקית עות'מאנית צריח בהתייחס לשרידי המצודה הרומית. העות'מאנים ביצעו טרנספר אוכלוסיות בכל הבלקן וישבו במקום צ'רקסים. הגאוגרף האוסטרו-הונגרי יהודי פליקס פיליפ קאניץ שסייר במקום באמצע המאה ה-19 תיאר עיירה בעלת צביון מוסלמי ובה 4 מסגדים.

החל מאמצע המאה ה-19 החלו להתיישב במקום תושבים ממוצא סרבי ובולגרי. הכפר שוחרר במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) והפך חלק מנסיכות בולגריה. באמצע המאה ה-20 החל תהליך תיעוש ביישוב, אך לקראת סוף המאה החל תהליך מואץ של הגירת עבודה וכמות האוכלוסין ירדה משמעותית.

==כלכלה==
בעיירה מפעל לייצור מוצרי גומי, נעליים וטקסטיל. באזור הרשות המקומית קיימת חקלאות זעירה שעיקרה גידולי ירקות ודגן. מראשית המאה ה-21 ממצבת העיירה את עצמה כיעד תיירותי כאשר מגוון ממצאים ארכאולוגיים מוצגים במוזיאון ההיסטורי. כמו כן בעיירה גלריה לאמנות ותיאטרון.

==אקלים==
בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעות מקצינות מכיוון הרי הבלקן. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 11.2<sup>o</sup>c וערכי הקיצון נעים ממינוס 1.7<sup>o</sup>c בינואר ועד 23.1<sup>o</sup>c ביולי. כמות המשקעים השנתית הממוצעת עומדת על 750 מילימטרים וישנם 50 ימים מושלגים בממוצע בשנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי מחוז וידין
נסטיה צ'ך

נסטיה צ'ך (בסלובנית: Nastja Čeh; נולד ב-26 בינואר 1978) הוא כדורגלן עבר סלובני ששיחק בעמדת הקשר. במהלך הקריירה שיחק במספר רב של קבוצות, ביניהן גם בני סכנין ומכבי פתח תקווה, ולזכותו 46 הופעות במדי נבחרת סלובניה.

==קריירה==
צ'ך נולד בפטוי שביוגוסלביה (כיום בסלובניה), והחל את הקריירה בקבוצה המקומית דראווה. הוא שיחק לראשונה בקבוצת הבוגרים בגיל 17, במסגרת הליגה השנייה של סלובניה. בעונת עבר צ'ך למריבור. בעונת עבר לקבוצת אולימפיה ליובליאנה, שם שיחק במשך עונה אחת, שלאחריה חזר למריבור.

בשנת נענה צ'ך להצעה מקלאב ברוז', וחתם שם ל-5 עונות. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע הבלגי. בעונתו השנייה,זכתה ברוז' באליפות ליגת העל הבלגית, ה-12 במספר של המועדון. בשנת נמכר צ'ך לאוסטריה וינה. 

בשנת היה קרוב לחתימה במכבי חיפה, אך לבסוף חתם צ'ך בחימקי. ב-5 בינואר 2009 חתם צ'ך בפאנסראיקוס היוונית, ולאחר חצי עונה, עבר לרייקה הקרואטית.

בינואר 2010, לאחר חצי עונה ברייקה, שבה לא שותף כמעט במשחקים, החליט לחתום בבני סכנין לחצי עונה. בקיץ 2010 האריך את חוזהו בסכנין ל-3 עונות נוספות. ביולי 2011 החל להתאמן במכבי פתח תקווה, ובאוגוסט חתם סופית על חוזה לעונה אחת במועדון. במהלך העונה שוחרר מהמועדון ועבר לשחק בקבוצת PSMS מידאן מאינדונזיה. בשנת 2013 חתם צ'ך בטאן הואה מווייטנאם. לאחר שנה חזר לעיר הולדתו וחתם בדרבה פטוי מהליגה השלישית בסלובניה.

צ'ך הוא שחקנה לשעבר של נבחרת סלובניה, במדיה רשם 46 הופעות והבקיע שישה שערים. צ'ך רשם שתי הופעות כמחליף במונדיאל 2002. בתום שנת החליט צ'ך לפרוש מהנבחרת.

==תארים==
;מריבור
* אליפות סלובניה – , 

;קלאב ברוז'
* אליפות בלגיה – , 
* הגביע הבלגי – , , 
* הסופר קאפ הבלגי – , , , 

;אוסטריה וינה
* אליפות אוסטריה – 
* הגביע האוסטרי – 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים סלובנים
קטגוריה:קשרי כדורגל סלובנים
קטגוריה:כדורגלני מריבור
קטגוריה:כדורגלני אולימפיה ליובליאנה
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני אוסטריה וינה
קטגוריה:כדורגלני חימקי
קטגוריה:כדורגלני פאנסראיקוס
קטגוריה:כדורגלני רייקה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סלובניה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:ספורטאים סלובנים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים סלובנים באוסטריה
קטגוריה:ספורטאים סלובנים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקרואטיה
קטגוריה:ספורטאים סלובנים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים באינדונזיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בווייטנאם
קטגוריה:סלובנים שנולדו ב-1978
לירון כהן

לירון כהן (נולדה ב-5 באוגוסט 1982 בירושלים) היא כדורסלנית עבר ישראלית, לשעבר קפטנית נבחרת ישראל, כיום משמשת כמאמנת נבחרת ישראל בכדורסל נשים 3x3

==הקריירה==
כהן החלה את הקריירה שלה בקבוצת מכבי רעננה, וזכתה עמה פעמיים בגביע המדינה (2000 ו-2001). בהמשך שיחקה במשך שתי עונות באליצור רמלה, וזכתה עמה בדאבל בעונת . בעונה שלאחר מכן הצטרפה לאפולון פטולמאידוס מהליגה היוונית, ולאחר מכן שבה לישראל, לקבוצת אנדה רמת השרון, עמה זכתה בגביע המדינה בשנת 2006.

בעונת יצאה כהן מחוץ לישראל בפעם השנייה, לקבוצה הספרדית CB סן חוסה מהעיר לאון. כהן העפילה עם הקבוצה לגמר גביע המלכה, ואף שקבוצתה הפסידה, נבחרה לשחקנית המצטיינת במשחק. בנוסף, הייתה לאחת מחמש השחקניות שנבחרו לחמישיית העונה של הליגה הספרדית באותה עונה. בקיץ אותה שנה שיחקה במחנה האימונים בקבוצת לוס אנג'לס ספארקס ב-WNBA, אך לא נכללה בסגל הקבוצה הסופי.

את העונה הבאה פתחה כהן במקסימה ברוקר קושיצה מהליגה הסלובקית, וזכתה עמה בגביע המקומי. במהלך שהותה בסלובקיה בחר בה אתר "יורובאסקט" לגארדית האירופאית הטובה ביותר לשנת 2008. בהמשך, שיחקה גם בבשיקטש מהליגה הטורקית, ולקראת עונת עברה לקבוצה החמישית מחוץ לישראל, ויסלה קרקוב. במדי קבוצה זו זכתה בגביע הפולני, וכן העפילה לשלב הפיינל פור של היורוליג, בו סיימה הקבוצה במקום הרביעי.
במאי 2010 חתמה לירון כהן בסגנית אלופת איטליה סקיו.

במאי 2013 חתמה לירון כהן באוניברסיטת איסטנבול הטורקית.

ב-21 בדצמבר 2014 הודיעה על פרישה ממשחק.

==בנבחרת==
כהן שיחקה בנבחרת ישראל מ-2005–2015. לקראת משחקי מוקדמות אליפות אירופה שנערכו בשנת 2010, נבחרה לשמש כקפטנית הנבחרת. בסיום המשחקים דורגה כהן ראשונה בין הקלעיות בטורניר כולו (20.8 נקודות במשחק), ראשונה בין מוסרות האסיסטים (6.7 במשחק) ורביעית באחוזי העונשין (92.9% בממוצע). נכון לדצמבר 2014 היא שיאנית הסלים בכל הזמנים של נבחרת ישראל עם 1,729 נקודות, וכמו כן היא השחקנית בעלת מספר ההופעות הגדול ביותר בנבחרת - 171 משחקים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלניות אליצור רמלה
קטגוריה:כדורסלניות רמת השרון
קטגוריה:כדורסלניות נבחרת ישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1982
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
האודיטוריום של טנריפה

האודיטוריום של טנריפה (בספרדית: Auditorio de Tenerife) הוא אודיטוריום שנפתח בספטמבר 2003 ומשמש כמרכז לאמנויות הבמה של טנריפה. הבניין שעוצב על ידי הארכיטקט הידוע סנטיאגו קלטרווה עשוי בטון לבן ומשובץ באריחי קרמיקה. חזותו של הבניין דומה לנחשול ענק העומד להתנפץ לתוך העיר. אגף הבטון, המתנשא לגובה ובעל צורה לא קונבנציונלית, מכיל אולם בן 428 מקומות להופעות של מוזיקה קאמרית, וכן אולם תיאטרון בן 1,616 מקומות המיועד לקונצרטים ולהופעות על הבמה (האולם החדש של התזמורת הסימפונית של טנריפה).

האודיטוריום ממוקם בעיר סנטה קרוס דה טנריפה (בירת האי) והפך לסמל העיר והאי. זהו אחד המבנים המסמלים את האדריכלות המודרניסטית הספרדית.

== המבנה ==
המבנה נמצא במרכז העיר, סמוך לשדרת החוקה, לנמל העיר, לתחנת הרכבת ולמגדלים התאומים של סנטה קרוס - המבנים הגבוהים ביותר באיים הקנריים. האודיטוריום ושני המגדלים הם האתרים המצולמים ביותר בעיר סנטה קרוס דה טנריפה. המבנה עומד על מגרש ששטחו 23,000 מ"ר, כאשר החלל, המחולק לשני אולמות, משתרע על שטח של 6,471 מ"ר. באולם הראשי ישנם 1,616 מושבים. עיצובו של האולם שונה מעיצובים מסורתיים, ותוכנן להקיף את המאזין במקורות קול.

== תאורה ==
האודיטוריום של טנריפה בלילה
המבנה בדרך כלל מואר בלילה בצבע לבן בוהק, אך באירועים מיוחדים המבנה מואר בתאורה צבעונית. למשל, בערב השנה החדשה 2007–2008 המבנה הואר בצבעים לבן וצהוב והשעון היה מושלך על כנף אחת של הבניין כדי לסמן את השעות. האודיטורים גם משתתף בשעת כדור הארץ שבו כל העולם מכבה את האורות לשעה אחת.

== ביקורות ==
המבנה ספג ביקורות בגלל מספר סיבות: שינוי מיקומו, בעיות מבניות שונות, עליית התקציב והפרה לכאורה של כללי בטיחות. למרות הביקורת, המבנה משמש כסמל העיר והאי, וכאטרקציה תיירותית מובהקת.

== ראו גם ==
* בית האופרה של סידני

== קישורים חיצוניים ==

* 

אודיטוריום
קטגוריה:ספרד: בתי אופרה
קטגוריה:מבנים שתכנן סנטיאגו קלטרווה
לאגוואט

קתדרלת סנט אריאן במרכז העיר

לאגוואט (בערבית: الأغواط, תעתיק: אלאע'ואט; בצרפתית: Laghouat) היא עיר בצפון אלג'יריה. העיר היא בירתה של מחוז לאגוואט. היא שוכנת מדרום להרי האטלס ומצפון למדבר סהרה, במרחק 400 ק"מ דרומית לבירה אלג'יר. הנהר "ואדי דג'אדי" זורם ליד העיר.

==היסטוריה==
העיר מוזכרת לראשונה במאה ה-11 (לפי ההיסטוריון אבן ח'לדון) והייתה תחת שלטון מרוקאי ועות'מאני. בשנת 1852 כבשו הצרפתים את העיר. 
צבא של 6,000 חיילים, תחת פיקודו של שלושה גנרלים, (פליסייר, יוסוף ובואוסקרן) - הטילו מצור על העיר לאגוואט. הקרב החל ב-21 בנובמבר, עד 4 בדצמבר של אותה שנה, העיר לאגוואט הייתה סוערת. היה חיסול שיטתי של האוכלוסייה לפי פקודה, יותר משני שלישים נהרגו. שאר אוכלוסיית העיר ניצלו בקושי באמצעות כניעה. הצרפתים הרסו שכונות שלמות ובנו במקומם בתים חדשים ומודרניים.

מאז 1962, לאגוואט היא תחת שלטונה של אלג'יריה העצמאית. בשנת 1974 לאחר החלוקה המנהלית המחודשת, לאגוואט החזירה לעצמה את מעמדה כעיר בירה של המחוז.

==דמוגרפיה==
אוכלוסיית העיר לאגוואט מנתה 170,693 תושבים במפקד האוכלוסין שהתקיים ב-2012. העיר מהווה חלק ממחוז לאגוואט, שאוכלוסייתו הכוללת היא כ-480,000 תושבים. גרף האוכלוסייה מתייחס לכמות האוכלוסייה בעיר בעידן אלג'יריה העצמאית:

==הדיוקסיה של לאגוואט==
מאז 14 בספטמבר 1955 העיר היא מקום מושבה של "הדיוקסיה של לאגוואט" (בלטינית: Dioecesis Laghuatensis), שהוקמה ב-19 ביולי 1901. ב-10 ביוני 1948 ביקרה במקום נציגות האפיפיור. הדיוקסיה כפופה ישירות לכס הקדוש והיא מקום מושבו של הארכיבישוף של אלג'יריה. בדיוקסיה יש כ-300,000 מאמינים. בשנת 2004 שירתו במקום 1,916 כמרים ו-61 נזירות.

==חינוך==
בעיר קיימת אוניברסיטת "עאמר טלידג'י".

==תחבורה==
העיר ממוקמת על ציר תחבורה ראשי (N1) החוצה את המדינה מצפון לדרום.
במזרח העיר קיים נמל תעופה בינלאומי גדול, "אל-מקרארג". ותחנת רכבת המקשרת את העיר עם שאר המדינה.

60 ק"מ דרומית לעיר נמצא שדה הגז "חאסי ראמל", שהוא הגדול ביותר בצפון אפריקה.

==יהודים==
עד לסוף 1948 הייתה בעיר קהילה גדולה. בעיר היו בתי כנסת ובית ספר המלמד עברית. כל יהודי העיר עזבו בעקבות הרב המקומי שעלה לישראל.

==קישורים חיצוניים==

[https://web.archive.org/web/20140531013128/http://www.laghouatinfo.net/news/ אתר מידע של העיר]
* 

קטגוריה:אלג'יריה: ערים
אבא דוד גולדפיין

הרב אַבָּא דָּוִד גוֹלְדְפַיְן (ה'תרל"ד - י"ט באייר ה'תרצ"ו, 11 במאי 1936) היה רבה הראשי של מוסקבה.

== ביוגרפיה ==
נולד ליהודה גולדפיין, בעיר בראדייק, שבמחוז קובנה שבליטא. למד בתלמוד תורה מקומי, וכן בישיבת וולוז'ין, שם התקרב אל ראש הישיבה, רבי חיים סולובייצ'יק, ובישיבת סלבודקה. הוא התפרסם בבחרותו בכינוי "העילוי מאוטיאן".

נשא לאשה את חנה, בתו של רבי יוסף רוזין, "הגאון מרוגוטשוב". על שידוך זה מסופר, שפעם עבר דרך עירו של הרב רוזין, דווינסק, ושמע שיעור ממנו. במהלך השיעור הקשה כמה קושיות חזקות. לאחר השיעור הציע לו הרב רוזין את בתו. לאחר נישואיו התמנה לרב של בית כנסת בדווינסק. בתרע"ה עבר להתגורר במוסקבה, ולאחר זמן קצר נתמנה לרב העיר.

תלמידיו מעידים שהיה בקי בתלמוד בבלי ובתלמוד ירושלמי, וכן במשנה תורה לרמב"ם עם הפירוש משנה למלך, בעל פה.

מקצת חידושי התורה שכתב נדפסו בספר חותנו, "צפנת פענח" (חלק ראשון), בשם "קונטרס אחרון". כמו כן נדפס ממנו קונטרס של חידושי תורה בארצות הברית, וכן תשובות בשו"ת "יחווה דעת" מהרב צבי מקובסקי (ירושלים ה'תרצ"ה).

שני כרכים בכתב יד של חידושיו על הרמב"ם בשם "פתח בית דוד" נמצאים בידי מכון ירושלים, וכרך נוסף בספריית חב"ד.

== מתלמידיו ==
* הרב משה צבי נריה
* הרב דוד חנזין

==הערות שוליים==

קטגוריה:דאוגבפילס: רבנים
קטגוריה:מוסקבה: רבנים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
מרסל כהן (בלשן)

מרסל סמואל רפאל כהן (בצרפתית: Marcel Samuel Raphaël Cohen; 6 בפברואר 1884 - 5 בנובמבר 1974) היה בלשן יהודי צרפתי, מגדולי החוקרים של השפות השמיות ובעיקר הענף האתיופי שבה.

== חייו ==
כהן נולד בפריז למשפחה יהודית, ולמד בתיכון קונדורסה (Lycée Condorcet). הוא שמע הרצאות של הבלשן אנטואן מייה אשר גילה את כישרונו ועודד אותו לחקור את השפות השמיות. בשנים 1909-1905 למד במכון הלאומי לשפות ותרבויות המזרח , שם התמחה בערבית מדוברת, וכתב תזה בנושא הדיאלקט הערבי של יהודי אלג'יריה.

בשנים 1910–1911 נסע בעזרת מלגה ממשרד החינוך לאתיופיה לערוך מחקר לשוני. בשנת 1916 מונה למרצה במכון הלאומי לשפות ותרבויות המזרח, ובשנת 1926 לפרופסור מן המניין. בין תלמידיו המובהקים נמנה הבלשן וולף לסלאו.

==עבודות עיקריות==
<div style="direction: ltr;">
* 1924: Système verbal sémitique et l’expression du temps.
* 1931: Études d'éthiopien méridional.
* 1936: Traité de langue amharique.
* 1947: Essai comparatif sur le vocabulaire et la phonétique du chamito-sémitique.
* 1950: Histoire d’une langue, le français.
* 1956: Pour une sociologie du langage.
* 1959: La grande invention de l'écriture et son évolution.
</div>

קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1884
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1974
גותים (מסופוטמיה)

אזור הגותים ממזרח לבבל במאה ה-18 לפנה"ס
השבטים הגותים ו[[האימפריה האכדית]]
הגוּתים היו עם נוודי שמקורו במערב פרס. במאה ה-23 לפנה"ס פלשו הגוּתים למסופוטמיה ושדדו אותה ואת ערי-המדינה בתדירות גבוהה עד שאותו-ח'גל שליט העיר אור גירש אותם.

== היסטוריה ==
הגוּתים ניהלו מלחמות נגד מלכי אכד עד שהשתלטו על רוב מסופוטמיה.

צורת השלטון של הגותים הייתה שונה מאלו של שומרים ואכדים. תואר המלך לא עבר בירושה מאב לבן, אצל הגותים כל מנהיג שבט היה יכול להכריז על עצמו כמלך.

בסביבות שנת 2200 לפנה"ס מלך גותי בשם ארידופיזיר הביס בקרב את מלך אכד נרם-סין, השתלט על העיר סיפר והכריז על עצמו מלך "ארץ שומר ואכד". בהמשך האכדים הצליחו למנוע את התפשטותם של הגותים. שני יורשים של ארידופיזיר הובסו על ידי האכדים והמלך הגותי סרלגב אפילו נשבה על ידי המלך האכדי שאר קאלי שארי. לאחר מותו הגותים הביסו את צבאות האכדים והשתלטו על רוב מסופוטמיה. 

המלך הגותי האחרון טיריגן (לפי המקורות הוא שלט רק 40 יום) הובס בסביבות שנת 2109 לפנה"ס על ידי שליט העיר ארך אותו-ח'גל. צבאו נמלט והוא נשבה והוצא להורג. 

== שפה ==
לגבי השפה יש שתי גישות, חלק מן החוקרים טוענים שהיא שייכת לקבוצת השפות הקווקזיות וחלק אחר טוען שהיא שייכת לקבוצת השפות ההודו-אירופיות.

== מלכים גותיים במסופוטמיה ==

{| class="nowraplinks" cellspacing="0" cellpadding="3" width="600px" rules="all" style="background:#fbfbfb; border-style: solid; border-width: 1px; font-size:90%; empty-cells:show; border-collapse:collapse"
|- bgcolor="#F6E6AE"
! המלך !! התואר !! שררה !! תארוך !! הערות
|-
| colspan="3" | || בערך 2230-2109 לפנה"ס ||
|-
| ארידופיזיר || || 28 שנים ||2230-2202 לפנה"ס ||
|-
| אימטה || || 5 שנים ||2202-2197 לפנה"ס ||
|-
| אינקישוש || || 6 שנים ||2197-2191 לפנה"ס ||
|-
| סרלגב|| || 6 שנים ||2191-2185 לפנה"ס ||
|-
| שולמה || || 6 שנים ||2185-2179 לפנה"ס ||
|-
| אלולו-מש || || 6 שנים ||2179-2173 לפנה"ס ||
|-
| אינימבגש || || 5 שנים ||2173-2168 לפנה"ס ||
|-
| איגשאוש || || 7 שנים ||2168-2161 לפנה"ס ||
|-
| ירלגב || || 15 שנים ||2162-2147 לפנה"ס ||
|-
| איבטה || || 3 שנים ||2147-2144 לפנה"ס ||
|-
| ירלנגם || ||3 שנים ||2144-2141 לפנה"ס ||
|-
| קורום || || שנה||2141-2140 לפנה"ס ||
|-
| חבילקין || || 3 שנים ||2140-2137 לפנה"ס ||
|-
| לארבום || || 2 שנים ||2137-2135 לפנה"ס ||
|-
| איררום || || 2 שנים ||2135-2133 לפנה"ס ||
|-
| איברנום || || שנה||2133-2132 לפנה"ס ||
|-
| חבלום || || 2 שנים ||2132-2130 לפנה"ס ||
|-
| פוזור-סין || || 7 שנים ||2130-2123 לפנה"ס ||
|-
| ירלגנדה || || 7 שנים ||2123-2116 לפנה"ס ||
|-
| סיאום || || 7 שנים ||2116-2109 לפנה"ס ||
|-
| טיריגן || || לפי המקורות שלט רק 40 יום||2109 לפנה"ס ||הובס על ידי אותו-ח'גל.
|}

==ראו גם==
*שומר
*מסופוטמיה
*האימפריה האכדית

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:שומר
קטגוריה:מסופוטמיה
U.S. News & World Report

U.S. News & World Report הוא מגזין חדשות אמריקאי אשר נוסד בשנת 1933. הוא נחשב למגזין השלישי בתפוצתו לאחר מגזין Time וניוזוויק. נחשב בעל עמדה שמרנית. ביוני 2008 הוכרז כי המגזין יצא מדי שבועיים ולא מדי שבוע. בנובמבר 2008 הוחלט כי המגזין יצא פעם בחודש.

העיתון United States News הוקם על ידי דייוויד לורנס (1888 - 1973) בשנת 1933, ובשנת 1946 ייסד את העיתון המתמקד בחדשות חוץ World Report. בשנת 1948 איחד לורנס את שני העיתונים לכדי עיתון אחד. בשנת 1984 נרכש העיתון על ידי מורטימר צוקרמן, בעלי הניו יורק דיילי ניוז.

מטה החברה שוכן בוושינגטון הבירה. משנת 1983 מפרסם המגזין את America's Best Colleges, רשימת הקולג'ים הכי טובים באמריקה אשר נחשב לאחד מהרשימות בעלות הכי הרבה השפעה. כך גם לגבי America's Best Hospitals report, רשימת בית החולים הכי טובים בארצות הברית.

== קישורים חיצוניים ==

*

* 

קטגוריה:ארצות הברית: כתבי עת
אברהם יעקב זלזניק

רבי אברהם יעקב זלזניק (ט"ו בכסלו ה'תרע"ג, 1912 – כ"א באלול ה'תש"ע, 31 באוגוסט 2010) היה ראש ישיבת עץ חיים בירושלים וחבר מועצת גדולי התורה של דגל התורה.

== ביוגרפיה ==
נולד בירושלים בט"ו בכסלו ה'תרע"ג לרב שלמה זלמן זלזניק, ראש ישיבת עץ חיים. לאחר פטירת אביו, בשנת תשל"ה מונה תחתיו כאחד מראשי הישיבה.

נישא לאיטה בתו של הרב ישראל שלום לוריא מירושלים. התגורר כל ימיו בשכונת כרם בירושלים.

בשנת ה'תשל"ז מונה לכהן במועצת גדולי התורה. במשך כל השנים היה מחברי המועצה שסרו למרותו של הרב שך, וכשהרב שך פרש ממועצת גדולי התורה של אגודת ישראל בתחילת שנת ה'תשמ"ט וייסד את תנועת דגל התורה, הצטרף אליו הרב זלזניק, ועבר לכהן במועצת גדולי התורה של התנועה החדשה.

נפטר בירושלים בכ"א באלול ה'תש"ע, בגיל 98.

אחיו הרב שמעון זלזניק, שימש כר"מ בישיבת ההסדר שעלבים. אח נוסף, הרב אפרים היה אף הוא תלמיד חכם בולט, כיהן בראשות ישיבת עץ חיים והיה תלמידם של רבי יצחק זאב סולובייצ'יק ושל הרב יוסף דב סולובייצ'יק. גיסיו הם הרב חיים גריינימן, הרב אברהם יעקב ויינר (מחבר ספרי "שארית יעקב"), הרב יוסף ליס והרב חיים אהרן טורצ'ין, ראש "הישיבה למצוינים".

חתנו הרב יוסף קפלן, נכדו של הרב ירוחם ליבוביץ, כיהן כראש כולל "בית אשר" בירושלים.

==ספריו==
* אור יעקב על מסכתות הש"ס.

==קישורים חיצוניים==
* הרב אליהו דיכובסקי, [http://beta.hebrewbooks.org/reader/reader.aspx?sfid=53509#p=327&fitMode=fitheight&hlts=&ocr= קוים לדמותו של רבי אברהם יעקב זלזניק], ישורון כו, תשע"ב, עמ' שכה - שסג
* [https://web.archive.org/web/20100902062328/http://www.bhol.co.il/news_read.asp?id=19489&cat_id=2 הגאון רבי אברהם יעקב זלזניק זצ"ל], אתר בחדרי חרדים

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל
קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה של דגל התורה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:רבני ישיבת עץ חיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2010
עיריית מוסקבה

מתחם מבנים של ממשלת מוסקבה ב[[רחוב ארבאט החדש, בניין מזכירות המועצה לסיוע כלכלי לשעבר.]]
עיריית מוסקבה (ברוסית: Мэрия Москвы; באופן רשמי מכונה גם ממשלת מוסקבה, Правительство Москвы) היא הגוף הניהולי העליון בעיר מוסקבה, העומד בראש המערכת של רשויות השלטון של מוסקבה. את העירייה מנהל ראש העיר שהוא גם "ראש ממשלת מוסקבה". ראש העיר הנוכחי הוא סרגיי סוביאנין.

על פי חוקת הפדרציה הרוסית, מוסקבה נחשבת לסובייקט עצמאי של הפדרציה הרוסית, עיר פדרלית. העיר מנוהלת על ידי ראש עיריית מוסקבה, ולו שבעה סגנים, שני ראשי מחלקות במעמד שר הכפופים לראש העיר, ושבעה ראשי מחלקות במעמד שר הכפופים לסגני ראש העיר.

העיר מחולקת ל-12 מחוזות אדמיניסטרטיביים, כשבראש כל מחוז עומד פקיד אחראי הנושא את התואר פרפקט ואחראי לניהול המחוז. מחצית ממחלקות העירייה יושבת בבניין קומקון (המכונה כיום "בניין ממשלת מוסקבה").

==ראשי עיריית מוסקבה מאז 1990==

*גברייל פופוב (1990 - 1992)
*יורי לוז'קוב (6 ביוני 1992 - 28 בספטמבר 2010)
*ולדימיר רסין (29 בספטמבר - 21 באוקטובר 2010), ממלא מקום
*סרגיי סוביאנין (21 באוקטובר 2010 - ואילך)

==ראו גם==
* חלוקה מנהלית של מוסקבה
* הדומה העירונית של מוסקבה
* הערים הפדרליות של רוסיה
* מגדל סוחארב

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20090804004019/http://www.mgportal.ru/mgp_portal/ru/ הפורטל העירוני המוסקבאי]

קטגוריה:רוסיה: עיריות
קטגוריה:מוסקבה: ממשל
קטגוריה:מוסקבה: פוליטיקה
אלישע נתניהו

אלישע נתניהו (21 בדצמבר 1912 – 3 באפריל 1986) היה מתמטיקאי ישראלי, מומחה לאנליזה מרוכבת ופרופסור בפקולטה למתמטיקה בטכניון.

== ביוגרפיה ==
נתניהו נולד בוורשה שבפולין (תחת שליטת האימפריה הרוסית) לשרה ולרב נתן מיליקובסקי שהיה נואם ופעיל ציוני נודע. בשנת 1920 עלתה משפחתו לארץ ישראל. הוא למד בבית הספר הריאלי בחיפה, וסיים את לימודיו שם בשנת 1930. בשנת 1935 חזר לבית ספר זה כמורה למתמטיקה.

למד באוניברסיטה העברית בירושלים, שם השלים תואר ראשון, תואר שני (1935) ודוקטורט (1942), בהנחיית בנימין אמירה ומיכאל פקטה. הוא התגייס לצבא הבריטי כמתנדב, ושירת במצרים ובאיטליה כקצין ביחידת הנדסה צבאית, שם התמחה בהכנת מפות, ובתפקיד זה השתתף מאוחר יותר גם במלחמת העצמאות.

בשנת 1946 החל ללמד בטכניון כמרצה. בשנת 1953 יצא לשבתון באוניברסיטת סטנפורד. בשנת 1958 הועלה לדרגת פרופסור. בטכניון הוא שימש בתפקידים ניהוליים, בין השאר כראש המחלקה למתמטיקה, דיקן הפקולטה למדעים ודיקן הפקולטה למתמטיקה. בנוסף, עזר להקמת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. לנתניהו מספר ארדש 1.

מדי שנה מתקיימת לזכרו הרצאה בטכניון, הניתנת על ידי מתמטיקאי בכיר.

==חיים אישיים==
אלישע נתניהו היה אחיו של בנציון נתניהו, אביו של ראש ממשלת ישראל התשיעי, בנימין נתניהו.

בשנת 1949 נישא לשושנה נתניהו, לימים שופטת בבית המשפט העליון. בניהם הם נתן נתניהו (יליד 1951), פרופסור למדעי המחשב, ודן נתניהו (יליד 1954), מומחה למערכות מידע, מנכ"ל חברת IACS.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.math.technion.ac.il/Site/people/inmemoriam/Elisha-Netanyahu/ דף לזכרו] באתר הטכניון
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
אלישע
קטגוריה:סגל הטכניון: מתמטיקה
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות חוף הכרמל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1986
אוניברסיטת מקמסטר

אוניברסיטת מקמסטר (באנגלית: Mcmaster University) היא אוניברסיטת מחקר ציבורית בעיר המילטון באונטריו, קנדה.

נכון לשנת 2022, באוניברסיטה יש למעלה מ-32,000 סטודנטים לתואר ראשון ולמעלה מ-5,000 סטודנטים לתארים מתקדמים. בוגרים וסטודנטים לשעבר מתגוררים ברחבי קנדה וב-139 מדינות.

האוניברסיטה קרויה של שמו של הסנטור וילהלם מקמסטר, שתרם לאוניברסיטה את ההון הראשוני להקמתה. בית המחוקקים של אונטריו הכריז על הקמתה בשנת 1887. הלימודים התקיימו בבניין אולם מקמסטר בטורונטו. תארים ראשונים הוענקו בשנת 1894. בשנת 1930 עברה האוניברסיטה מטורונטו לעיר המילטון.

מבחינת איכות המחקר נחשבת האוניברסיטה כאחת הטובות בקנדה. שלושה מבין בוגרי וחוקרי האוניברסיטה זכו בפרסי נובל: דונה סטריקלנד, כלת פרס נובל בפיזיקה לשנת 2018, סיימה תואר ראשון בהנדסת פיזיקה (B.Eng) בשנת 1981,
מיירון שולס, חתן פרס נובל בכלכלה לשנת 1997, סיים תואר ראשון בכלכלה בשנת 1964, וברטרם ברוקהאוז, חתן פרס נובל בפיזיקה לשנת 1964 היה פרפסור לפיזיקה באוניברסיטה. תחומים שנחשבים לחזקים במיוחד באוניברסיטה הם רפואה והנדסה. 

האוניברסיטה חברה בארגון האוניברסיטאות העולמי של אונסק"ו.
האוניברסיטה חברה ברשת אוניברסיטאס 21 ובקבוצת אוניברסיטאות המחקר הקנדי U15.
אוניברסיטת מקמסטר מחזיקה בארכיון האישי של הפילוסוף הבריטי ברטרנד ראסל.

== פקולטות ==
באוניברסיטת מקמסטר שש פקולטות<ref></ref>:

* הפקולטה למדעי החברה: בפקולטה מחלקות כגון כלכלה, אנתרופולוגיה, פוליטיקה, לימודי עבודה, פסיכולוגיה, סוציולוגיה, עבודה סוציאלית.
* הפקולטה למדעי הרוח: נלמדים מקצועות כגון היסטוריה, לימודים קלאסיים, תולדות האמנות, בלשנות, פילוסופיה ועוד.
* הפקולטה להנדסה: ניתן ללמוד הנדסה אזרחית, הנדסה כימית, הנדסת חומרים, הנדסת חשמל, הנדסת מכונות.
* הפקולטה למדעים: מוצעים לימודי ביולוגיה, כימיה, פיזיקה, מדעי סביבה, מתמטיקה, סטטיסטיקה ועוד.
* הפקולטה למדעי הבריאות: שבו מוצעים לימודי רפואה בהתמחויות שונות.
* בית הספר למנהל עסקים

== דירוגים ==
==== דירוג בין-לאומי ====
* דירוג שאנגחאי: מקום 98 (2023)
* Times Higher Education: מקום 103 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 189 (2024)

==== דירוג אזורי - קנדה ==== 
* דירוג שאנגחאי: מקום 5 (2023)
* Times Higher Education: מקום 4 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 9 (2024)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים ==

מקמסטר
קטגוריה:אוניברסיטאס 21
קטגוריה:קבוצת אוניברסיטאות המחקר הקנדי U15
קטגוריה:אוניברסיטת מקמסטר
אריה ים דרום-אמריקאי

אריה ים זכר בגן חיות
אריה ים דרום-אמריקני (שם מדעי: Otaria flavescens), הנקרא גם אריה הים הדרומי ואף אריה ים פטגוני וכן אוטריה, הוא מין יונק בתת-המשפחה אריות ים שבמשפחת האוטריים, החי בחופי צ'ילה, פרו, אורוגוואי וארגנטינה. זהו המין היחיד בסוג Otaria.

== תיאור כללי ==
הזכר ניכר בראש גדול במיוחד עם רעמה מפותחת, המשווה לו את המראה הקרוב ביותר לאריה מבין חברי משפחת האוטריים. גופו שוקל כפליים מזה של הנקבה, שכמותו, צבעה כתום וחוטמה סולד. רעמת הזכרים בהירה מזו של הנקבות, ופרוות הראש והצוואר של הנקבות בהירה מזו של הזכרים. הגורים נולדים שחורים או חומים כהים, וגונם מבהיר בהמשך.

גודלו ומשקלו של ארי הים הדרום-אמריקני משתנה באופן ניכר מפרט לפרט. זכר בוגר יכול להגיע ליותר מ-2.73 מטרים ולשקול עד 350 ק"ג, בעוד שהנקבה הבוגרת תגיע עד לכ-1.9 מטר ותשקול כחצי מהזכר. חיות אלה מקיימות את הדו-צורתיות הזוויגית הגדולה ביותר מבין חמשת מיני אריות-הים הקיימים.

== תחום תפוצה ==
כפי שמצביע שמו, אריה הים הדרום-אמריקני מצוי לאורך חופי אמריקה הדרומית ועל האיים הסמוכים לחופים. מושבות רבייה חשובות מונות את האי לוֹבּוֹס באורוגוואי, חצי האי ואלדס שבארגנטינה, מצר ביגל שבארץ האש, ואיי פוקלנד. פרטים צעירים עשויים לנדוד הרחק צפונה, לעיתים עד לדרומה של אקוודור – אם כי הם אינם מתרבים שם. אריה הים מעדיף להתרבות על חופים חוליים, אולם יתרבה גם על קרקע של חצץ או חלוקי-אבן. הוא נצפה גם על סלעים שטוחים עם מִקווי-שפל. המושבות מפוזרות בעיקר על חופים סלעיים, כאשר במזג אוויר חמים ושמשי הן מקפידות על יצירת מרווחים בין פרט לפרט.

== מזון ==
מזונם של אריות הים הוא מגוון של דגים, אם כי הם אוכלים גם רכיכות כמיני דיונונים ותמנונים. הם אף נצפו טורפים פינגווינים, שקנאים וכלבי ים. הם לרוב צדים במים רדודים במרחק של פחות מ-8 קילומטרים מהחוף, ותרים אחר טרף איטי סמוך לקרקעית הים. משנתפס, מנוער הטרף בעוצמה ונקרע לגזרים.

אריה הים עצמו משמש טרף לקטלנים ולכרישים.

==ראו גם==
* אריה ים
* טורפים ימיים

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

אריות ים צוללים בפרו

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' שו
קטגוריה:אוטריים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים באיים הסאב-אנטארקטיים
קטגוריה:בעלי חיים באמריקה שלחופי האוקיינוס השקט
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס הדרומי
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1800