OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שאזאמאט

שאזאמאט היא להקת היפ הופ, רוק ופאנק ישראלית אלטרנטיבית.

== היסטוריה ==
הלהקה החלה להתהוות ולהתגבש בשנת 2017 (כל חברי הלהקה המקוריים מאזור הצפון). ב-2018 הופיעה הלהקה בפסטיבל אינדינגב<ref></ref> (הופיעה פעם נוספת בפסטיבל ב-2022<ref></ref>). בשנת 2019 יצא האלבום הראשון של הלהקה, "רכב מפורק", בלייבל העצמאי מולו רקורדס. בשנת 2020, בהשפעת מגפת הקורונה, הוציאה הלהקה אלבום אי.פי בשם "בוא נרגע". באוקטובר 2021, הוציאה הלהקה אלבום קונספט בשם "התעוררנו מאוחר". האלבום נבחר לאחד מאלבומי השנה האלטרנטיביים של גלגלצ<ref></ref>. אחד השירים מתוך האלבום, "ליגה לאומית" נכנס לפלייליסט הלילה של התחנה. ב-2022, הסינגל "יושב עלי בול" נכנס לפלייליסט של גלגלצ<ref></ref><ref></ref>.

הלהקה מנגנת היפ הופ עם השפעות של רוק, פאנק וסגנונות נוספים, וזאת בשילוב מסרים חברתיים<ref></ref>. חברי הלהקה מופיעים תדיר לצד אמני היפ הופ מוכרים נוספים, לרבות טדי נגוסה<ref></ref> (מתארח בשיר ליגה לאומית), ג'ימבו ג'יי (מקריין באלבום "התעוררנו מאוחר"), אברהם לגסה, שרק וצוקוש (בשיר שלהם, "לצאת מהקופסה") ועוד. הלהקה הוציאה שלושה סינגלים מתוך האלבום השלישי שלהם שיצא בתאריך 19/07/2023 בשם "שיחת ליטופים", האלבום כולל 15 שירים.

== חברי הלהקה ==
* ניר "אשכן" אשכנזי (ראפר)
* גדעון "ז׳אק" טרגנו (ראפר)
* נמרוד ויאלגוס (גיטרה)
* ריף שפירא (קלידים)
* איתי "איתוי" גרינברג (תופים)
* אביעד דובדבני (בס) החל מ-2020
* שי קולבר (הפקה)

=== חברים לשעבר ===
* עומר ליבר (בס) 2017-2020

== דיסקוגרפיה ==
* 2019 - רכב מפורק
* 2020 - בוא נרגע (EP)
* 2021 - התעוררנו מאוחר
* 2023 - שיחת ליטופים

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להקות היפ הופ ישראליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2017
יחסי גרמניה–ניגריה

יחסי גרמניה–ניגריה הם יחסי החוץ בין גרמניה לניגריה.

== סקירה כללית ==
ניגריה מקדמת יציבות ודמוקרטיה באזור ובעלת פוטנציאל כלכלי ניכר. בשנת 2011 הוקמה הוועדה הבינתחומית הגרמנית-ניגרית המורכבת מקבוצות עבודה בתחומי העסקים, האנרגיה, הפוליטיקה, התרבות, החינוך וההגירה. מטרתה היא לחזק את סדר היום הרפורמי של ממשלת ניגריה.

במאבק נגד בוקו חראם, הממשלה הפדרלית מסייעת באימוני כוחות הביטחון הניגריים ומציידת אותם. יתרה מזאת, מתקיים פרויקט ייצוב רב לאומי שנועד לתמוך בניגריה, ניז'ר, צ'אד וקמרון במאבק האזרחי בטרור. בתגובה למשבר ההומניטרי באזור אגם צ'אד, בפרט בצפון מזרח ניגריה, גרמניה התחייבה בסך הכל 100 מיליון אירו בסיוע הומניטרי וכ-40 מיליון אירו עבור אמצעי ייצוב עד 2020.

== הגירה ==
שיתוף הפעולה בין גרמניה וניגריה בנושאי הגירה התגבר בשנים האחרונות. שיתוף פעולה מתקיים בשובם של מהגרים ניגרים, וכן גרמניה מסייעת לשירות ההגירה של ניגריה בתחומי איסוף הנתונים הביומטריים וניהול הגבולות.

== יחסים כלכליים ==
ניגריה היא שותפת הסחר השנייה בגודלה של גרמניה באפריקה שמדרום לסהרה. עדיפות אחת ליחסי הכלכלה היא שיתוף פעולה בתחום האנרגיה. המיקוד הוא בשיקום ופיתוח נוסף של ייצור אנרגיה בניגריה - במיוחד באמצעות אנרגיה מתחדשת ויעילות אנרגטית משופרת - כמו גם השתתפות רבה יותר של חברות גרמניות בהקמת מקורות אנרגיה בניגריה.

== שיתוף פעולה בפיתוח ==
העדיפויות של שיתופי פעולה עם ניגריה כוללות קידום עסקי בר-קיימא, תוך התמקדות במפעלים קטנים ובינוניים, הכשרה מקצועית והמגזר הפיננסי. הממשלה הפדרלית תומכת גם בניסיונות מוצלחים למיגור הפוליו בצפון ניגריה. מכיוון שלא דווח על דלקות פוליו חדשות מאז 2016, ניגריה תיחשב רשמית נטולת פוליו החל משנת 2021.

170,000 חקלאים קטנים זוכים לתמיכה בגידול אורז, תירס, מניהוט מצוי ותפוח אדמה באמצעות תוכנית מרכזי החדשנות הירוקה. גרמניה גם תורמת תרומה משמעותית להקמת בנק הפיתוח הניגרי בכספי Kreditanstalt für Wiederaufbau (KfW).

== נציגויות דיפלומטיות ==
* גרמניה מחזיקה בניגריה שגרירות באבוג'ה וקונסוליה כללית בלאגוס.
* ניגריה מחזיקה בגרמניה שגרירות בברלין וקונסוליה כללית בפרנקפורט.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.auswaertiges-amt.de/en/aussenpolitik/laenderinformationen/nigeria-node/nigeria/231746 יחסי גרמניה–ניגריה], באתר משרד החוץ הגרמני

== הערות שוליים ==
יחסי ניגריה–פולין

יחסי ניגריה–פולין הם היחסים הבילטרליים בין ניגריה לפולין.

== היסטוריה ==
ניגריה ופולין הן מדינות דמוקרטיות, בעלות ברית של ארצות הברית, עם שוק חופשי וכלכלות מתעוררות ביבשות.<ref></ref> לאחרונה ניגריה ופולין נקטו בצעדים להעמקת הקשר הבילטרלי בין שתי המדינות.<ref> Nigeria Trends</ref> 

<gallery class="center">
קובץ:Ambasada Nigerii w Warszawie.jpg|שגרירות ניגריה בוורשה 
קובץ:Polish Embassy, Abuja2.jpg|שגרירות פולין באבוג'ה 
</gallery>

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ניגריה מחזיקה בפולין שגרירות בוורשה.<ref>[https://www.nigeriaembassypoland.org/ Embassy of Nigeria in Waraaw]</ref>
* פולין מחזיקה בניגריה שגרירות באבוג'ה.<ref>[http://www.msz.gov.pl/en/p/abudza_ng_a_en/ Embassy of Poland in Abuja]</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
אצטדיון פלסטין

אצטדיון פלסטין הוא אצטדיון כדורגל הממוקם בעזה ברצועת עזה. זהו האצטדיון הבית של נבחרת פלסטין בכדורגל. באצטדיון יש כ־10,000 מושבים.

== היסטוריה ==
האצטדיון הופצץ על ידי ישראל ב־1 באפריל 2006 ומאז לא היה בשימוש עד 2019 בגלל המכתש אשר נוצר בו מהפיצוץ. פיפ"א הודיעה כי היא זו שתממן את עבודות התיקונים<ref></ref><ref></ref>. עם זאת המקום נהרס בשנית הופצץ בנובמבר 2012 במהלך מבצע עמוד ענן וזו לאחר טענה ישראלית כי ההפצצה האחרונה נבעה מהשימוש שביצעו חמושים במקום ואף נטען כי המקום שימש ירי רקטות לעבר ישראל<ref></ref>. גם אולם ספורט מקורה אשר היה בסמוך ספג נזקים גדולים<ref></ref>.

בשנת 2019 תוקן האצטדיון על ידי פיפ"א כפי שהבטיחו לפני כן<ref name="Asad2019"></ref> לאחר מכן אירח האצטדיון מספר אירועים<ref></ref><ref></ref>.

== הערות שוליים ==

פלסטין
פלסטין
קטגוריה:א-רימאל: מבנים
קטגוריה:רצועת עזה: ספורט
ביולוג נובוקובאנסק

ביולוג-נובוקובנסק (ברוסית: Био́лог-Новокуба́нск) הוא מועדון כדורגל רוסי מהכפר פרוגרס, שבמחוז נובוקובאנסקי במחוז קרסנודאר<ref></ref><ref></ref>. הישג השיא ברמה הלאומית הוא העפלה לשלב 32 האחרונות בגביע הרוסי בעונת 2016/17.

== היסטוריה ==
הקבוצה הוקמה לראשונה בשנת 1995 אך עד 2011 התמודדה במסגרות חובבניות באליפות קרסנודאר. 

בעונת 2011/2012 ביולוג-נובוקובאנסק החלה להתמודד בליגה השנייה<ref></ref>. קודם המועדון התמודד באליפות החובבנית ובאליפות מחוז קרסנודאר. 

המועדון פועל בחסות חברת ארמוויר ביופבריקה, כשמנהל המפעל, יבגני סוסקי, הוא נשיא המועדון. בשנת 2010 הקבוצה זכתה באליפות הדרום של הליגה השלישית וסיימה במקום השלישי בטורניר הגמר של הליגה החובבנית ומאז 2011 מתמודדת בליגה המקצוענית. 
== צבעי מועדון ==
{| border="1" cellspacing="0"
| style="background:Yellow;color:Black;padding:2em" | צהוב 
| style="background:Blue;color:Black;padding:2em" | כחול 
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.footballufo.ru/biolog.htm "ביולוג נובוקובאנסק"] , באתר footballufo.ru
* [https://web.archive.org/web/20110410221730/http://www.2liga.ru/season/biolognovokubansk "ביולוג נובוקובאנסק"], באתר הליגה השנייה
* [https://www.transfermarkt.ru/biolog-novokubansk/startseite/verein/33535 "ביולוג נובוקובאנסק"], באתר Transfermarkt.ru

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל רוסיות
לגיון דינמו מחצ'קלה

לגיון (ברוסית: Легион) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר מחצ'קלה. המועדון נוסד ב-1 באוקטובר 2015 בשם "לגיון". בשנים 2016–2022 נקרא ״דינמו-לגיון״.

התמודד באליפות PFL, הליגה השלישית בחשיבותה במדינה, במשך כמה עונות.

== היסטוריה ==
המועדון הוקם בשנת 2015 על ידי כדורגלן אנז'י מחצ'קלה לשעבר שאמיל לאחייאלוב. בשנה הראשונה לקיומה, הקבוצה, שכונתה במקור "לגיון", זכתה במספר טורנירי חובבניים, כולל גביע דגסטן וגביע העיר מחצ'קלה<ref name="legion"></ref>.

ביוני 2016 המועדון עבר רישוי והוכרז כמועדון מקצועני והחל להשתתף באליפות הליגה השנייה של רוסיה באזור "דרום" החל מעונת 2016/2017<ref name="zayavka"></ref><ref name="New"></ref>. החל מ-1 ביולי אותה שנה החל המועדון להיקרא "לגיון דינמו", שכן הקבוצה קיבלה את ההזדמנות לשחק את משחקי הבית שלה באצטדיון הרפובליקני "דינמו".

בעונת הבכורה 2016/17 הקבוצה הצליחה לשמור על מקומה בליגה רק במחזור האחרון, בזכות ניצחון על סק"א רוסטוב ומאז משתתפת ברציפות בליגה המקצוענית. בעונת 2020/2021 תוכנן שהקבוצה תיקרא בפשטות דינמו מחצ'קלה<ref></ref><ref></ref> אך היוזמה נזנחה בהמשך והוחלט במקום זאת לארגן מחדש את מחצ'קלה כקבוצת דינמו מחצ'קלה החדשה.

בתום עונת 2022/2023 איבד המועדון את מעמדו כמועדון מקצועני.
== הישגים לפי עונה ==
{| class="wikitable"
! colspan="9" | אליפות רוסיה
! rowspan="2" | הגביע הרוסי
! rowspan="2" | הערות
|-
! עונה
! ליגה
! מיקום
! משחקים
! ניצחונות
! שוויונות
! הפסדים
! יחס שערים
! ניקוד
|-
| 2016/17
| rowspan="6" align="Center"| הליגה השנייה
| 15 מתוך 16
| 30
| 6
| 6
| 18
| 22-52
| 24
| 1/32
| -
|-
| 2017/18
| 9 מתוך 17
| 32
| 11
| 10
| 11
| 32-29
| 43
| 1/128
| -
|-
| 2018/19
| 7 מתוך 15
| 28
| 11
| 9
| 8
| 30-21
| 42
| 1/128
| -
|-
| 2019/20
| 5 מתוך 16
| 19
| 7
| 6
| 6
| 18-21
| 27
| 1/128
| -
|-
| 2020/21
| 4 מתוך 17
| 27
| 14
| 12
| 1
| 51-17
| 54
| 1/64
| -
|-
| 2021/22
| 
| 
| 
| 
| 
| 
| 
| 1/32
| -
|-
|}

== אצטדיון הקבוצה ==
אצטדיון דינמו, [[מחצ'קלה.]]
הקבוצה עורכת את משחקי בית באצטדיון דינמו במחצ'קלה, שמכיל 15,200 מושבים. לעיתים היא מארחת גם באצטדיון טרוד הקטן יותר ומכיל 5,600 מושבים.

== ראו גם ==
*דינמו מחצ'קלה (כדורגל)
== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://www.transfermarkt.ru/legion-dinamo-makhachkala/startseite/verein/55013 "לגיון דינמו מחצ'קלה"], באתר Transfermarkt.ru

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצות כדורגל רוסיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2015
קטגוריה:מחצ'קלה: ספורט
פארק המים המשוגע

פארק המים המשוגע (בערבית: الحديقة المائية المجنونة) היה פארק מים ברצועת עזה ששימש את המשפחות העשירות ברצועה<ref name="aptorch">[http://www.jpost.com/Headlines/Article.aspx?id=188554 Gaza water park torched after shuttered by Hamas], Associated Press 19-09-2010 (reprinted in the Jerusalem Post)</ref>. הפארק נפתח במאי 2010 אך נשרף על ידי רעולי פנים בספטמבר 2010 וזאת זמן קצר לאחר שנסגר על ידי ממשלת חמאס בטענה כי אפשר לגברים ונשים להתערבב ולשהות בצמוד אחד לשני.

== היסטוריה ==
פארק המים שכן ממערב לעיר עזה והיו בו כ־3 בריכות שחייה, תעלה באורך 100 מטר, כ־3 מגלשות מים, מסעדה ואף בית קפה<ref name="Habib">[http://thestar.com.my/news/story.asp?file=/2010/6/21/nation/6511226&sec=nation <nowiki>[1]</nowiki>]"People relax at newly opened theme park," Shahanaaz Habib, May 21, 2010, The Malaysia Star.</ref><ref name="TheAge">[http://www.theage.com.au/world/seaside-in-gaza-the-dress-codes-almost-as-dangerous-as-the-surf-20100730-10zu5.html " Seaside in Gaza: the dress code's almost as dangerous as the surf]
July 31, 2010, The Age.</ref>. הפארק הוקם בעזרת חומרים שהובאו דרך מנהרות הברחה ממצרים, העבודות על הקמת המקום הסתיימו בתוך חצי שנה.

עלות הקמתו של הפארק הייתה כ־2 מיליון דולרים<ref name="Reuters1">[https://www.nytimes.com/reuters/2010/08/02/test/life-us-palestinians-hamas-investment.html?emc=eta1 "New Gaza Leisure Projects Focus on Fun Not Hardship"] August 2, 2010, Reuters, New York Times.</ref>, כמו כן בפארק עבדו כ־106 עובדים וכן כ־80 ספקים שסיפקו את הסחורה והמזון של המקום.

באותם ימים הפארק היה אחד מתוך מספר פארקי שעשועים. בהם זהרת אל-מדיין, אתר הנופש אל-בוסתאן והכפר התיירותי ביסאן סיטי.

בתחילת ספטמבר 2010, רשויות חמאס סגרו את הפארק לתקופה בת כ־21 יום, יחד עם אתרי פנאי נוספים ברצועה<ref name="xitorch">[http://news.xinhuanet.com/english2010/world/2010-09/19/c_13520023.htm Gunmen torch Gaza resort], 19-09-2010</ref>.

ב־19 בספטמבר 2010 נשרף פארק המים על ידי קבוצה של כ־40 אנשים רעולי פנים. אחד מבעלי המקום שהיה בעבר שר בממשלת חמאס, העיד כי ראה את קבוצת האנשים קושרים את השומרים, מציתים מבנה מנהלי של הפארק, השרפה התפשטה והגיעה בשלב מסוים למסעדת הפארק ולבסוף ציין כי מספר מאנשי הקבוצה גם השליכו בנזין סביב מגלשות הפלסטיק ולבסוף הציתו אותם<ref name="afptorch">[https://www.google.com/hostednews/afp/article/ALeqM5jDblV3atUSJnUtMzkDDINQ_QWltQ Gunmen torch Gaza beach club shuttered by Hamas], AFP 19-09-2010</ref><ref name="hatorch">[http://www.haaretz.com/news/diplomacy-defense/gaza-water-park-vandalized-by-armed-men-1.314603 Militants torch Gaza water park shut down by Hamas], Haaretz 19-09-2010</ref>.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פארקי מים
קטגוריה:רצועת עזה: מבנים
קטגוריה:מבנים לשעבר
תחנת משטרת רמת גן

250px
תחנת משטרת רמת גן היא מצודת טגארט שהוקמה ברמת גן (ברחוב ז'בוטינסקי) בתחילת שנות ה-40 של המאה ה-20 ושימשה כתחנה של משטרת המנדט. לאחר הקמת מדינת ישראל הפכה לתחנה של משטרת ישראל: תחנת בני ברק-רמת גן ומרחב דן.

==היסטוריה ==
בניגוד למרבית מצודות טגארט, שנבנו באזורים פתוחים או בשולי הערים, מצודה זו נבנתה בלב רמת גן, על הכביש הראשי שבין תל אביב לפתח תקווה. בשתי פינות נגדיות של המבנה נבנו מגדלי שמירה שבהם חרכי ירי. החלק הפונה לרחוב של המצודה שימש למינהלה והחלק האחורי כלל חדר אוכל, מגורים, ומוסך. כל אחד משני האגפים כלל חצר פנימית. 

ב-23 באפריל 1946 הייתה תחנת המשטרה יעד להתקפה של האצ"ל. כוח של האצ"ל נכנס לתחנה עם משאית, לשם שוד של מחסן הנשק של התחנה: מקלעים כבדים, תת-מקלעים, רובים, מדוכות (מטולי רימונים מוברגים על רובים) וארגזי תחמושת. שלושה מאנשי האצ"ל נהרגו בהתקפה, ורביעי, דב גרונר, נפצע ונפל בשבי, ובהמשך הוצא להורג. יתר הפורצים נמלטו עם המשאית העמוסה והבריטים לא הצליחו לתפוס אותם. מול המשטרה הוקמה האנדרטה לזכר דב גרונר של חנה אורלוף המציגה את "גור אריה יהודה" הקטן הנאבק ב"אריה הבריטי" הגדול. לוחית זיכרון לזכר ההתקפה נמצאת בכניסה למבנה.

בחצר התחנה הוקמה אנדרטה לזכר השוטרת יונה קוממי, שנרצחה בשנת 1965 ברמת גן בעת מילוי תפקידה.

על חלק ממתחם התחנה החלה בשנת 2017 הקמתו של מגדל מגורים בן 34 קומות. כחלק ממיזם זה החל בשנת 2018 תהליך שימור של מבנה התחנה, והוא צפוי להסתיים ב-2022.

==פעילות התחנה==

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצודות טגארט
קטגוריה:רמת גן: היסטוריה
רמת גן
קטגוריה:כביש 481
קטגוריה:מחוז תל אביב (משטרה)
ארפאד אורבאן

אַרְפַּאד אוֹרְבַּאן (בהונגרית: Orbán Árpád; גיור, 14 במרץ 1938 – גיור, 26 באפריל 2008) היה שחקן נבחרת הונגריה בכדורגל יהודי-הונגרי, זוכה מדליית זהב אולימפית באולימפיאדת טוקיו (1964) בכדורגל ומאמן כדורגל.

==קורות חיים==
ארפאד אורבאן החל לשחק כדורגל בקבוצתו של "הדוורים של גיור" בשנת 1953. הוא השיג את ההצלחה הגדולה הראשונה שלו כאן כשהפך לאלוף נוער ארצי בשנת 1956. בשנת 1959 הוא עבר למועדון הכדורגל של גיור (בהונגרית: ETO FC Győr), מועדון כדורגל מקצועני הונגרי. המאוחר יותר עבר ל-Rába ETO, שם בילה את השנים המוצלחות ביותר בקריירה שלו. בין המאמנים שלו היו שני כדורגלנים מצוינים לשעבר, נאנדור הידגקוטי, שחקן נבחרת הזהב ההונגרית ופרנץ סוסה.

הוא זכה בשנת 1963 עם קבוצתו באליפות הליגת העל ההונגרית בהפתעה גדולה, לאחר מכן הפך לחבר בנבחרת האולימפית של הונגריה כמגן. בטורניר הכדורגל האולימפי בטוקיו בשנת 1964, היה אחד השחקנים המרכזיים בנבחרת הונגריה שזכתה במדליית זהב אולימפית. בין 1965 ל--1967 זכה שלוש פעמים בגביע הרפובליקה העממית ההונגרית. בשנת 1967 הגיע עם קבוצתו לרבע הגמר בגביע אירופה למחזיקות גביע. הוא פרש ממשחק פעיל בשנת 1972. לאורך הקריירה שלו, שיחק ב-285 משחקי ליגת העל ההונגרית, וכבש שמונה שערים. הוא שיחק אחת עשרה פעמים בנבחרת האולימפית.

== לאחר פרישתו ==
אורבאן סיים תואר מאמן אמן במכללה לחינוך גופני בבודפשט. בשנת 1975 מונה לאחראי על מתקני הספורט של מעדון ETO של ראבה, ומשנת 1985 עד 1990 עבד כמאמן קבוצת המתבגרים של ETO. בשנת 1991 מונה למנכ"ל המתקנים ב-ETO, תפקיד אותו מילא עד 1994. בשנת 1998 נבחר לחבר כבוד של נשיאות ההתאחדות לכדורגל של מחוז גיור-מושון-שופרון.

== משפחה ==
בתו, צ'ילה אורבאן, הייתה שחקנית נבחרת הונגריה בכדוריד בשנות ה-80 של המאה ה-20.

== לקריאה נוספת ==
* מי ומי בחיי הספורט של הונגריה. 
* לאסלו רוז'הליגטי: לקסיקון אולימפי הונגרי 
* [https://web.archive.org/web/20071104142917/http://www.eto.hu/index.php?op=content&sel=165 דף נתונים באתר ETO FC בגיור]
* [https://web.archive.org/web/20121016103025/http://www.mob.hu/engine.aspx?page=MOB_bajnokaink_olimpiai דף נתונים באתר MOB (עמוד 10)]
* אישטוואן רמייני דיינש: האם אנו מכירים אותם? הונגרים מפורסמים ממוצא יהודי (2000) 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגני כדורגל יהודים
קטגוריה:מגני כדורגל הונגרים
קטגוריה:כדורגלני גיור
קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:מאמני כדורגל יהודים
קטגוריה:מאמני כדורגל הונגרים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: כדורגלנים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מהונגריה
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:גיור (עיר): אישים
קטגוריה:ניצולי השואה: הונגריה
קטגוריה:ילדים בשואה: הונגריה
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת טוקיו (1964)
קטגוריה:ספורטאים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגריה: אישים בספורט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1938
קטגוריה:נפטרים ב-2008
אותלו (סרט, 1906)

אותלו (באיטלקית: Otello) הוא סרט אילם איטלקי משנת 1906 המבוסס על האופרה באותו שם מאת ג'וזפה ורדי, שמבוסס על המחזה "אותלו" מאת ויליאם שייקספיר. את הסרט ביים מריו קסריני, וגם כיכב בו לצדה של אשתו מריו קסריני. הסרט נחשב לעיבוד הקולנועי הראשון של המחזה. הוא יצא לאקרנים באיטליה ב-30 באוקטובר 1906.

==צוות השחקנים==
* אובלדו מריה דל קולה – אותלו
* מריה קסריני – דזדמונה
* מריו קסריני – יאגו
* פרננדה נגרי פוגט

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים המבוססים על אותלו
קטגוריה:סרטי 1906
קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן איטלקיים
קטגוריה:סרטים אילמים
ריאזאן (כדורגל)

לוגו "זבזדה ריאזאן", [[2010-2014.]]
ריאזאן (ברוסית: Футбольный клуб «Рязань») הוא מועדון כדורגל מקצועני רוסי מעיר באותו שם. המועדון הוקם בנובמבר 2009 בשם "זבזדה" לאחר פירוקה של קבוצת כדורגל קודמת באותו שם. משנת 2010 מתמודדת בליגה השנייה, השלישית בחשיבותה ברוסיה.

== היסטוריה ==
=== ספרטק ריאזאן ===
בשנת 1949 הוקמה קבוצת "ספרטק ריאזאן" שייצגה את העיר באליפויות ברית המועצות, בעיקר ב ובליגת הכדורגל המקצוענית והישג השיא הוא מקום שני בעונת 1992.
=== לפני הקמת הקבוצה ===
בשנת 1995 הוקמה קבוצת הכדורגל "ריאזאן", שהתמודדה באליפויות המחוז והישג השיא שלה היה מקום 2 בליגה השנייה בעונת 2005. היא נתמכה על ידי עיריית ריאזאן עד שפורקה בשנת 2010.
=== לאחר הקמת זבזדה ===
זבזדה ריאזאן הוקמה במקום קבוצת "ריאזאן" ההיסטורית והתמודדה בליגה השנייה. בתום עונת 2010 סיימה במקום 11, כאשר איליה בורודין הפך למלך השערים של הקבוצה עם 15 שערים. הקבוצה סיימה את עונת 2011/2012 במקום 12 והתבססה כאחת הקבוצות היציבות בליגה.

זבזדה סיימה את עונת 2012/2013 במקום ה11.<ref>[http://www.ftables.ru/europe/russia/second-league/center/473/ Статистика команды в сезоне 2012—2013]</ref><ref>[http://footclubs.ru/index/zvezda_rjazan/0-269 Статистика по всем сезонам]</ref> בעונת 2013/2014, לראשונה בתולדותיה, זבזדה העפילה לשמינית גמר הגביע הרוסי בכדורגל, כשניצחה את טורפדו מוסקבה בשלב 32 האחרונות בתוצאה 2:1, ובשלב 16 האחרונות ניצחה בדו-קרב פנדלים את קובאן קרסנודאר 4:2 (אחרי שהמשחק הסתיים בשוויון 2:2). בשמינית הגמר הקבוצה פגשה את קרסנודאר והפסידה 2:3.

בשנת 2014 זבזדה שינתה את שמה ל"ריאזאן" והמשיכה להתמודד בליגה המקצוענית. בתום עונת 2020/2021 הייתה קרובה להעפיל לליגת הכדורגל הלאומית של רוסיה, אך סיימה לבסוף במקום השני בבית שלה ולא עלתה.

== הישגים לפי עונה ==
{| class="wikitable"
! align="center" | עונה
! ליגה
! מיקום
! משחקים
! ניצחונות
! שוויונות
! הפסדים
! יחס שערים
! ניקוד
! גביע
|-
| 2010
| rowspan="10"|הליגה השנייהאזור "מרכז"
| 11
| 30
| 12
| 6
| 12
| 37-49
| 42
| 32 האחרונות
|-
| 2011/12
| 12
| 39
| 11
| 9
| 19
| 44-60
| 42
| —
|-
| 2012/13
| 11
| 30
| 10
| 9
| 11
| 47-36
| 39
| 1/256
|-
| 2013/14
| 11
| 30
| 7
| 12
| 11
| 20-30
| 33
| שמינית גמר
|-
| 2014/15
| 2
| 30
| 21
| 6
| 3
| 51-13
| 69
| 16 אחרונות
|-
| 2015/16
| 3
| 26
| 10
| 10
| 6
| 19-15
| 40
| 1/128
|-
| 2016/17
| 8
| 24
| 7
| 10
| 7
| 29-25
| 31
| 1/128
|-
| 2017/18
| 3
| 26
| 24
| 4
| 8
| 37-23
| 46
| 1/128
|-
| 2018/19
| 10
| 26
| 8
| 7
| 11
| 26-31
| 31
| 64 האחרונות
|-
| 2019/20
| 6
| 17
| 6
| 6
| 5
| 29-26
| 24
| 32 האחרונות
|-
| 2020/21
| הליגה השנייה, בית 3
| 2
| 24
| 16
| 2
| 6
| 43-21
| 50
| 1/256
|-
| 2021/22
| הליגה הרוסית השנייה
|
|
|
|
|
|
|
| ?
|-
|}

== מאמנים ראשיים ==
{| class="toccolours"
! bgcolor="silver" | שם
! bgcolor="silver" | שנים
|-
| סרגיי מושטרוב
| 2010—2011
|-
| ולדימיר וולקוב 
| 2011—2013
|-
| גרניק אבליאן
| 2013—2019
|-
| ויקטור נבוצ'נקו
| 2019—הווה
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורגל רוסיות
קטגוריה:ריאזאן
קטגוריה:2010 ברוסיה
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2010
יוז'נופורטובי

נפת יוז'נופורטובי (ברוסית: Южнопортовый район) היא נפה במחוז הדרום-מזרחי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 4.53 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 74,841 תושבים (2020).

שמה נובע מנמל הנהר הדרומי () שנמצא בשטחה של נפת פצ'אטניקי השכנה, כמו גם מרחוב יוז'נופורטובאיה (; מילולית: רחוב "הנמל הדרומי"), העובר בגבול הנפה. בשטח הנפה ממוקמות תחנות המטרו "דוברובקה" ו"קז'וחובסקאיה", ועל גבול הנפה – תחנות "וולגוגרדסקי פרוספקט","קרסטיאנסקאיה זאסטבה" ו"פרולטארסקאיה".

מפעל הצמיגים במוסקבה ומפעל המסבים הממלכתי הראשון נמצאים בשטח הנפה.
== אתרים ראויים לציון ==
* קניון "מוזאיקה"
* קניון "דוברובקה"
* תחנת "דוברובקה" של הטבעת המרכזית של מוסקבה

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוסקבה: נפות
חימיק נובומוסקובסק

חימיק נובומוסקובסק הידוע כקבוצת חימיק-ארסנל הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר נובומוסקובסק, שבמחוז טולה המתמודדת באליפות PFL ומהווה קבוצת מילואים של מועדון ארסנל טולה.
== שמות הקבוצה ==
* 1954—1955, 1959—1960: שחטאר
* 1958: טרוד
* 1993—2009: דון
* 1961—1992, 2010—2019: חימיק
* 2019—ואילך: חימיק-ארסנל
== היסטוריה ==
המועדון נוצר לראשונה בסטלינוגורסק בשנים שלאחר המלחמה וההישג הגבוה ביותר בגביע ברית המועצות היה רבע הגמר בעונת 1961, כשהיא מצליחה לגבור על דינמו מוסקבה בשלב מוקדם יותר<ref>[http://fc-dynamo.ru/cup/prot.php?id=171200 Шахтёр (Сталиногорск) — Динамо (Москва) 2:0]</ref>.

בשנת 1979, "חימיק" סיימה במקום 24 מבין 25 קבוצות הליגה הסובייטית השנייה ופורקה. מאוחר יותר נובומוסקובסק יוצגה רק באליפות האזורית. המועדון הוקם מחדש רק בשנת 1993, תחת השם "דון". שנתיים לאחר מכן, המועדון זכה באליפות הליגה השלישית והעפיל לליגה השלישית בחשיבותה, ליגת הכדורגל המקצוענית. בעונת 2007 המועדון סיים במקום ה-16 והאחרון בליגה השנייה ואיבד את מעמדו כמועדון מקצועני ובשנת 2009 סירב פורק בשל בעיות כלכליות.

בשנת 2010, הקבוצה הוקמה מחדש כמועדון "חימיק" באליפות "צ'רנוזמיה" של ליגת הכדורגל החובבנית של רוסיה. בתום עונת 2010 "חימיק" קיבלה את ההזדמנות להעפיל לליגה המקצוענית<ref>[http://www.fchimik.ru/?p=329 А. Золотарёв: «Сейчас готовим документы для 2 лиги»]</ref>, עם זאת, עקב השיפוץ המתוכנן של האצטדיון ובהיעדר אצטדיון ראוי הקבוצה נותרה בליגה החובבנית.

בשנת 2016, המועדון זכה בגביע הרוסי לקבוצות חובבניות<ref></ref>.

ביוני 2017 המועדון הפך לקבוצת מילואים של קבוצת ארסנל טולה מליגת העל הרוסית<ref>[https://arsenaltula.ru/news/novosti-kluba/u-pfk-arsenal-poyavilsya-farm-klub/ У ПФК «Арсенал» появился фарм-клуб]</ref>. ביולי 2017 הקבוצה קיבלה רישיון להתמודד בליגה המקצוענית והחלה להשתתף באליפות המרכז של ליגת הכדורגל המקצוענית.

בעונת 2019/20 הקבוצה קיבלה את השם "חימיק-ארסנל"<ref>[https://www.soccer.ru/news/1124624/himik-arsenal?sort_by=date «Химик» из Новомосковска стал фарм-клубом тульского «Арсенала»]</ref>.
== תארים ==
;הליגה השלישית, אזור 3
* זכייה (1): 1995

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://news.sportbox.ru/Vidy_sporta/Futbol/Himik-Novomoskovsk-Futbol חימיק נובומוסקובסק], באתר sportbox.ru
* [http://wildstat.ru/p/2008/club/RUS_Don_Novomoskovsk חימיק נובומוסקובסק (רוסיה)], באתר Wildstat.ru
* [http://wildstat.ru/p/2008/club/URS_Himik_Novomoskovsk חימיק נובומוסקובסק (ברית המועצות)], באתר Wildstat.ru
* [http://www.klisf.info/numeric/index.app?cmd=comm&lang=ru&id=164739055209448472974325356750 נתונים סטטיסטיים], באתר klisf.info
* [http://www.redwhite.ru/Images/stadiums/2divizion/centr/don/stadiumdon.html אצטדיון הקבוצה]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארסנל טולה
קטגוריה:קבוצות כדורגל רוסיות
קטגוריה:מחוז טולה
קטגוריה:1954 בברית המועצות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1954
קטגוריה:קבוצות כדורגל סובייטיות
מטאלורג וידנויה

מטלורג-וידנויה (ברוסית: Металлу́рг-Ви́дное) הוא מועדון כדורגל רוסי מהעיר וידנויה. נוסד בשנת 2020 ומתמודד החל מעונת 2020/21 באליפות PFL<ref>[https://vk.com/wall-193085550_33 Футбольный клуб «Металлург-Видное» прошел лицензирование РФС на участие в ПФЛ]</ref>, השלישית בחשיבותה במדינה.

המועדון מארח את משחקי הבית באצטדיון מטאלורג בעיר המכיל 1,030 מושבים<ref>[https://vk.com/wall-126153812_526 В Видном появился профессиональный футбольный клуб «Металлург».]</ref>.
== היסטוריה ==
=== עד 2020 ===
מטאלורג הוקמה במקומה של קבוצת הכדורגל וידנויה שהתמודדה בעבר בליגת הכדורגל החובבנית והוקמה בשנת 2002 על בסיס שלושה מועדונים קודמים: מועדון מטאלורג, נוסורוגי ומועדון רוסיץ' (שבהמשך הופרד והמשיך להתקיים עצמאית).

למעט שתי עונות, הקבוצה התמודדה בליגה החובבנית, הרביעית בחשיבותה והישג השיא בגביע הוא שלב 64 האחרונות בעונת 2004/2005.
=== מטאלורג המחודשת ===
בשנת 2020 הוקם מועדון מטאלורג ובסיוע עיריית וידנויה נרשם להתמודדות בליגת הכדורגל המקצוענית. באותה עונה התמודד גם בטורניר הגביע הרוסי בכדורגל 2020/2021, אך הודח כבר בסיבוב הראשון כשהפסיד לקבוצת סאליוט בלגורוד.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://www.transfermarkt.com/metallurg-vidnoe/startseite/verein/83289/ מטאלורג וידנויה], באתר Transfermarkt

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחוז מוסקבה: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-2020
קטגוריה:קבוצות כדורגל רוסיות
הינשוף והחתלתולה (סרט)

הינשוף והחתלתולה (באנגלית: The Owl and the Pussycat) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית משנת 1970 בבימויו של הרברט רוס, עם ברברה סטרייסנד וג'ורג' סיגל בתפקידים הראשיים.

התסריט של באק הנרי מבוסס על מחזה בשם זה מאת ביל מנהוף . המחזה הועלה ב-1996 בתיאטרון החאן. העלילה היא על היחסים בן גבר לאישה השונים זה מזו. הוא איש יציב, משכיל וחכם ("ינשוף") והיא לא יציבה ומתנהלת בין עבודה כדוגמנית, שחקנית פורנו וזונה ("חתלתולה").

==תקציר העלילה==
פליקס שרמן (ג'ורג' סיגל) עובד בחנות ספרים בניו יורק ומנסה את כוחו בכתיבת ספר שנדחה על ידי הוצאה לאור. הוא גר בדירה קטנה בבניין דירות. מדירה מתחתיו בוקע רעש מחריש אזניים ממכשיר טלוויזיה. הוא מתבונן במשקפת ורואה את שכנתו דוריס (ברברה סטרייסנד) מנהלת יחסים עם לקוח שמשלם לה. הוא מדווח לאב הבית שמגרש את דוריס מהדירה באמצע הלילה. היא מגיעה אליו ומאשימה אותו בגירוש שלה. הוא מסכים שתישאר אצלו עד הבוקר.

כשהוא נכנס להתרחץ היא רואה אותו בעירום, מתחילה לצחוק ומקבלת התקף שיהוק. כדי להפסיק את ההתקף היא מבקשת ממנו שיפחיד אותה. הוא לובש בגד עם ציור של שלד מהלואין. היא נבהלת, מתחילה לצעוק וההתקף עובר אך הצעקות מעירות את כל תושבי הבניין ואב הבית מגרש את שניהם.

פליקס מגיע לבית ידידו, בארני (רוברט קליין) העובד אתו באותה חנות. פליקס רוצה לישון אך דוריס מעסיקה אותו כל הלילה. הם מתחילים להכיר זה את זו ומקיימים יחסים אך בבוקר נפרדים שוב בריב.

דוריס חוזת להיות "נערת גו-גו", לשחק בסרטים פורנוגרפים ולקבל לקוחות. פליקס צופה בסרט פורנו בו היא משחקת וזה כואב לו. למרות הניתוק הם נמשכים זה לזה. היא מעריכה אותו על השכלתו והוא מעריך אותה על דרכה העצמאית. לבסוף היא שולחת את חברתה אלינור (רוז קלי) לחנות הספרים כדי שתמסור לפליקס היכן היא מחכה לו. הם נפגשים ופליקס מתרשם מההתקדמות שלה בידע ובשפה. היא מראה לו את הספר ממנו למדה.

פליקס לוקח אותה לדירה מהודרת ומגלה לה שזאת הדירה של הורי ארוסתו אותה הכיר עוד בלימודיו ואיתה הוא עומד להתחתן. הוא עדיין נמשך לדוריס שנותנת לו להסניף. הם מקיימים יחסים ונכנסים לאמבטיה שם מגלה אותם ארוסתו והוריה והם נזרקים שוב.

הם מטיילים בסנטרל פארק ודוריס מצטטת קטע של פרנץ קפקא הם ממשיכים בוויכוח ופליקס אומר לה ששמו האמיתי הוא פרד וכי כנראה אינו סופר טוב והוא זורק את מכונת הכתיבה. לבסוף הם מתפייסים.

==פרסים==
* ברברה סטרייסנד הייתה מועמדת לפרס גלובוס הזהב לשחקנית הטובה ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי. היא הייתה מעמדת גם ל-Laurel Award לשחקנית הטובה ביותר בקומדיה.
* באק הנרי היה מועמד לפרס גילדת הכותבים של אמריקה על התסריט המעובד הטוב ביותר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=uD4UT26qnpk&t=5s קדימון לינשוף ולחתלתולה], באתר יוטיוב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1970
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים על סופרים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:זנות בקולנוע
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
קטגוריה:סרטי ברברה סטרייסנד
קטגוריה:ינשופיים בתרבות
קטגוריה:חתולים בתרבות
מערות העכביש

מערות העכביש (בספרדית: Cuevas de la Araña) הן קבוצה של מערות במועצה המקומית בקהילה האוטונומית ולנסיה במזרח ספרד. המערות נמצאות בעמק הנהר אסקלונה (Escalona), בשמורה הלאומית קסה דה קורטס (Reserva Nacional de Caza Muela de Cortes), כ-60 קילומטרים דרומית-מערבית לעיר ולנסיה. המערות שימשו תושבים פרהיסטוריים שהותירו מאחוריהם אמנות סלע. המערות ידועות בתמונות מצוירות של ציד עזים בחץ וקשת ובסצנה המתארת דמות אנושית, "האיש מביקורפ". דמות של ציד המטפס על שיחים מטפסים להשיג דבש מדבורי הבר. תיארוך של אמנות כזו שנוי במחלוקת, אך אומרים כי ציור רדיית הדבש המפורסם הוא מהתקופה האפיפלאוליתית והערכה שהציור הוא כבן 8,000 שנים.

==גילוי ותיארוך==
ציור סלע מזוליתי של צייד הרודה דבש ושעווה מקן דבורים בעץ
המערות התגלו בראשית המאה העשרים על ידי מורה מקומי, חיימה גארי אי פוץ' (Jaime Garí i Poch).

פרופסור הרננדס פאצ'קו (Hernández Pacheco) פרסם בשנת 1924 מחקר על ציורי מערות העכביש, יצירה מהפכנית לאותה תקופה שקראה תיגר על התזה של אנרי בריי, פרהיסטוריון צרפתי שנחשב לבר סמכא הבכיר ביותר במחקר על ציורי מערות, וקבע כרונולוגיה שהייתה אחרי התקופה הפלאוליתית באמנות הסלע הלבנטינית (אמנות הסלע במזרח ספרד). עבור כרונולוגיה חדשה זו הוא התבסס על ציורים שנצבעו זה על גבי זה, מידת הניוון של הציורים וגודל הדמויות במערת העכביש.

==אתר מורשת עולמית==
ביולי 1998 נכללו המערות באתר המורשת העולמית "אמנות הסלע באגן הים התיכון באיבריה" של ארגון אונסק"ו. המערות מחולקות לשלושה אתרים:
*מערת העכביש – מחסה סלע I (מספר אתר 394–874)
*מערת העכביש – מחסה סלע II (מספר אתר 396–874)
*מערת העכביש – מחסה סלע III (מספר אתר 397–874)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמנות פרהיסטורית
העכביש
קטגוריה:ולנסיה (קהילה אוטונומית)
אוקראינה (ערוץ)

אוקראינה (באוקראינית: Україна) הוא ערוץ טלוויזיה לאומי אוקראיני, המהווה חלק מחברת ההחזקות "Media Group Ukraine" שבבעלות האוליגרך רינאט אחמטוב. הערוץ משדר תוכניות טלוויזיה, סרטים וסדרות, הפקה מקומית וזרה כאחד והוא אחד מערוצי הטלוויזיה הגדולים באוקראינה.

ערוץ הטלוויזיה "אוקראינה" משדר ל-93.4% מכלל משקי הבית באוקראינה. העברת האות מתבצעת באמצעות רשת שידור אנלוגית, רשתות כבלים, רשת T2 המשדרת דיגיטלית ודרך לוויין. הסיקור הטכני של ערוץ הטלוויזיה הוא 95% משטחי אוקראינה.

== היסטוריה ==
הערוץ הוקם בדונייצק במרץ 1993 כחברת שירות בבעלות המדינה בשם Doka-TV. הערוץ נתמך על ידי מועצת העיר דונייצק והחל לשדר בדונייצק.

בסוף שנות ה-90 חברת הטלוויזיה ASKET נקנתה על ידי רינאט אחמטוב ובמרץ 2001 יזם את הקמת "אוקראינה", חברת מדיה, שקיבלה רישיון לשדר על רשת 6 TVKs בדונייצק.

בשנת 2001, קבוצת SCM של אחמטוב הפכה רשמית לבעלת המניות העיקרית של ערוץ הטלוויזיה "אוקראינה", שבאותה עת שלטה על 75% ממניות ערוץ הטלוויזיה (בהמשך בשנת 2007, SCM כבר הפכה לבעלת 99% מהמניות ובשנת 2010 כבר החזיקה בבעלות מלאה של 100% מכלל המניות).

בשנים 2002–2003 המשיכה החברה בפיתוח פעיל, לאחר שקיבלה יותר ממאה תדרי טלוויזיה ברחבי אוקראינה, כולל 11 ערוצי טלוויזיה בקייב, עליהם החל הערוץ לשדר ביוני 2003. בשנת 2003, הערוץ מתחיל גם לשדר באמצעות לוויין. באפריל 2003, אוקראינה נכנסה נכללה בחבילת הטלוויזיה של מפעילת הכבלים בקייב "ווליה" ובשנת 2004 הערוץ קיבל מעמד כערוץ לאומי.

ערוץ הטלוויזיה "אוקראינה" מבחינת תוכנו ואיכות תוכני התוכנית היה חלש למדי בהשוואה לרשויות השידור מקייב. אך הערוץ משך צופים באמצעות שידור משחקי כדורגל, בייחוד של קבוצת הפאר שחטאר דונצק.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:1993
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה אוקראיניים
הכפר התיירותי ביסאן סיטי

הכפר התיירותי ביסאן סיטי הוא גן תענוגות ששוכן בצפון העיר עזה.

גודל הכפר התיירותי הוא כ־270 דונם והוא כולל מגרשי כדורגל, בריכת שחייה אולימפית, גן חיות בן 19 דונם, גני שעשועים ומסעדות. כ־6,000 איש מגיעים למקום מדי סוף שבוע, חלקם מגיעים בעזרת אוטובוסים שסובסדו על ידי הממשלה. המקום נבנה על אדמות שנמצאות בבעלות ממשלתית (בעבר היה למעשה שטח הכפר התיירותי מזבלה בפיקוחו וכן בבעלותו של משרד הפנים של החמאס) ועלות הקמתן הייתה כ־1.5 מיליון דולר והקמת גן התענוגות נעשתה תחת פיקוחו של פתחי חמאד, שר הפנים של חמאס<ref name="Yaghi"></ref><ref name="Reuters1"></ref>.

לפי העיתונאית המצרית אשרף אבו אל-הול, כתבת בעיתון המצרי אל-אהראם, הכפר התיירותי הוא אחד מהקבוצה הצומחת במהירות של פארקי שעשועים בעזה, כולל אצטדיון אל-ירמוכ, קניון עזה, אתר הנופש אל-בוסתאן וכן פארק המים המשוגע.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רצועת עזה: מבנים
קטגוריה:פארקי שעשועים באסיה
קטגוריה:רצועת עזה: תיירות
קבוצת המדיה אוקראינה

קבוצת המדיה אוקראינה (באוקראינית: Медіа Група Україна; באנגלית: Media Group Ukraine) היא חברת מדיה אוקראינית בבעלות היזם רינאט אחמטוב באמצעות חברת SCM. 

החברה הוקמה ב-4 באוקטובר 2010 והיא כללה את ערוצי הטלוויזיה "אוקראינה", "כדורגל", "דונבאס", בית המכירות "שותפות מדיה" (האחראית למכירת פרסום בכל ערוצי הטלוויזיה של SCM) וחברת ההפקהDigital Ventures<ref></ref>. איחוד נכסי המדיה של SCM הושלם בפברואר 2013, אז הפך בית ההוצאה לאור 'Segodnia Multimedia' (שהנכס הגדול ביותר שלו היה העיתון הלאומי Segodnya<ref></ref>) לחלק מחברת SCM.

== נכסים ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות החזקות
קטגוריה:אוקראינה: טלוויזיה
קטגוריה:חברות תקשורת אירופאיות
כדורגל 1 (אוקראינה)

גלגולי סמל הערוץ.
ערוץ הטלוויזיה "כדורגל 1" הוא ערוץ טלוויזיה אוקראיני המוקדש אך ורק לכדורגל והוא הראשון מסוגו במדינה. הערוץ משדר אליפויות וגביעי עולם, אירופה, אוקראינה, משחקי נבחרות לאומיות, טורנירי אופ"א ופיפ"א וכן תוכניות בהפקה מקורית והוא ערוץ הספורט הגדול והפופולרי במדינה. הערוץ זמין בחבילה של מפעיל הטלוויזיה בלוויין Xtra TV, כמו גם בחבילות של מפעילי כבלים אחרים בשידור IPTV באיכות SD ו-HD. "כדורגל 1", יחד עם הערוצים "כדורגל 2" ו"כדורגל 3" הם חלק מקבוצת המדיה אוקראינה, שבעלת המניות שלה היא SCM בבעלות רינאט אחמטוב. 

ב-18 בנובמבר 2008 החל לשדר את השידור הראשון שלו במשחק בין הנבחרות הלאומיות של אוקראינה ובלארוס במסגרת מוקדמות גביע העולם 2010, כשהשידור החי הראשון היה המשחק בין אוקראינה לנורווגיה. ב-1 במרץ 2011, הופיע ערוץ הטלוויזיה "כדורגל+" וב-30 בנובמבר 2013 שונו ערוצי "כדורגל" ו"כדורגל+" ל"כדורגל 1" ו"כדורגל 2" והערוצים נכללו בחבילה יחידה של מפעילי טלוויזיה. העיצוב הגרפי של שידורי ערוצי הטלוויזיה הפך לאחיד.

בקיץ 2014 הערוץ, יחד עם "כדורגל 2" ו"כדורגל 3" הפכו לערוצים המשדרים הרשמיים של מונדיאל 2010, ובסתיו הם החלו לשדר את משחקי המוקדמות של אליפות אירופה 2016 - בפרט, את משחקי נבחרת אוקראינה. כמו כן, ערוצי הטלוויזיה "כדורגל 1" ו"כדורגל 2" הם רשתות השידור הרשמיות באוקראינה של ליגת האלופות והליגה האירופית (בספטמבר 2014 זכו הערוצים במכרז לשידור גביעי אירופה, והפכו לבעלים הבלעדיים של הזכויות באוקראינה לעונות 2015–2018). 

בשנת 2020 הושק ערוץ הטלוויזיה "כדורגל 3"<ref>[https://footballua.tv/news/75401-telekanal-futbol-3-v-efire-s-2020-goda Телеканал «Футбол 3» — в эфире с 2020 года!]</ref> שהחל לשדר ב-1 בפברואר 2020.<ref>[https://ua.tribuna.com/football/1082897917.html Телеканал «Футбол 3» начал вещание]</ref>

== אליפויות וטורנירים המשודרים בערוץ ==
* הסופר קאפ האוקראיני
* ליגת העל האוקראינית 
* ליגת האלופות 
* הליגה האירופית 
* הסופר קאפ האירופי 
* משחקי נבחרת ומוקדמות אירו 
* אליפות איטליה בכדורגל (סרייה א) 
* גביע אוקראינה 
* אליפות בלגיה

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוקראינה: כדורגל
קטגוריה:ערוצי ספורט
קטגוריה:2008 במדע
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה אוקראיניים
יחסי סודאן–רוסיה

יחסי סודאן–רוסיה הם היחסים הדו-צדדיים בין רוסיה לסודאן.

== היסטוריה ==
במשך עשרות שנים קיימו רוסיה וסודאן שותפות כלכלית ופוליטית אסטרטגית חזקה. בשל הזדהות עם ארצות הברית וגם עם ברית המועצות ועם בעלות בריתם של שתי המדינות, סודאן הצהירה על נייטרליות ובמקום זאת בחרה להשתייך לארגון המדינות הבלתי-מזדהות לאורך המלחמה הקרה. היחסים בין המדינות נפגעו קלות כאשר בשנת 1971 ניסו חברי המפלגה הקומוניסטית הסודאנית להתנקש בנשיא, ג'עפר נומיירי, ונומיירי הפיל את האשמה על ברית המועצות, ובכך חיזק את יחסי סודאן עם המערב ונפגעו שוב כשסודאן תמכה במוג'אהדין באפגניסטן כשברית המועצות פלשה אליה בשנת 1979. שיתוף הפעולה המדיני בין שתי המדינות השתפר באופן דרמטי במהלך שנות ה-90 ותחילת שנות ה-2000, כאשר ולדימיר פוטין נבחר לנשיא, ולאחר מכן לראש ממשלת רוסיה, ויחד עם נשיא הרפובליקה העממית של סין, חו ג'ינטאו עמדו בניגוד לכוחות שמירת השלום של האו"ם בדארפור. רוסיה תומכת בתוקף בשלמות הטריטוריאלית של סודאן ומתנגדת להקמת מדינה עצמאית בדארפור. כמו כן, רוסיה היא שותפת ההשקעות החזקה ביותר של סודאן (באירופה) ובעלת ברית פוליטית באירופה, ורוסיה ראתה בסודאן שוב ושוב משמעותית כבעלת ברית גלובלית חשובה ביבשת אפריקה. במשך עשרות שנים לומדים סטודנטים ממכללות סודאניות באוניברסיטאות ברוסיה.<ref></ref>

במהלך ההתקפה ב-2008 על אומדורמן וח'רטום, מורדים מתנועת הצדק והשוויון מדארפור הרגו טייס שכירי חרב רוסי על ידי הפלתו של מטוסו כשניסה לתקוף אותם.<ref></ref><ref></ref>

ב-SIPRI מדווחים כי רק 8 אחוזים מהנשק הסודאני הם מסין, וכי הנשק הרוסי מהווה למעשה את הרוב - 87 אחוז. רוסיה היא ספקית הנשק העיקרית לסודאן.<ref></ref>
[[ולדימיר פוטין ועומר אל-בשיר, 2017]]
אמנסטי אינטרנשיונל תקף את רוסיה על שבירת אמברגו הנשק של האו"ם על דארפור. הרוסים מכרו כלי נשק כמו מסוקי Mi-24, מטוסי אנטונוב 26, מכירות הנשק הרוסית לסודאן הסתכמו ב-21 מיליון דולר. דווח כי אמצעי לחימה אלה שימשו לשחיטת אזרחי דארפור. בדו"ח נמסר כי רוסיה "לא הייתה יכולה להיות מודעת לדיווחים על הפרות חמורות של זכויות האדם והחוק ההומניטרי של כוחות הביטחון הסודאנים, אולם בכל זאת המשיכו לאפשר העברת ציוד צבאי לסודאן." על רוסיה דווח כי "היו צריכים להיות מודעים, כמה סוגים של ציוד צבאי, כולל מטוסים, נפרסו על ידי הכוחות המזוינים הסודאנים לצורך התקפות ישירות על אזרחים והתקפות חסרות הבחנה בדארפור." הג'נג'אוויד השתמש גם בזרועות קטנות ברוסיה כדי לרצוח ולבזוז, הנשק הרוסי הזה התפשט לצ'אד השכנה. בשנת 2005 נמכרו מסוקים מרוסיה לסודאן תמורת 7 מיליון ליש"ט.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== נציגויות דיפלומטיות ==
* רוסיה מחזיקה בסודאן שגרירות בח'רטום.
* סודאן מחזיקה ברוסיה שגרירות במוסקבה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
ספורט 1 (אוקראינה)

ספורט 1 הוא ערוץ טלוויזיה אוקראיני המשדר שידורי ספורט שונים בענפים שונים. הערוץ מופעל על ידי חברת Poverkhnost והוא אחד מערוצי הספורט הגדולים באוקראינה.

== היסטוריה ==
הערוץ נוצר בדצמבר 2005, יחד עם ערוץ טלוויזיה ארציי נוסף בשם "ספורט 2" ששודרו באמצעות מתחם שידור לווייני. הערוץ החל לשדר ב-1 בדצמבר 2005. התוכן העיקרי של הוא מוצרי הטלוויזיה הנרכשים בעולם ובאירופה. ב-26 ביוני 2015 הושבתה זמנית שידורי הלוויין של ערוצי הטלוויזיה ספורט 1 וספורט 2.<ref></ref>

== שידורים ==
* ליגת האלופות האסייתית (מאז 2021)
* ליגת האלופות (משחקי מוקדמות בלבד)
* מוקדמות מונדיאל 2022
* גביע אסיה 2023
* ליגת העל האוקראינית
* הליגה הפורטוגזית
* אליפות שווייץ
* אליפות הונגריה
* גביע הכדורגל ההונגרי
* אליפות בלארוס בכדורגל
* גביע בלארוס
* אליפות לטביה
* אליפות ליטא
* אליפות מולדובה

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערוצי טלוויזיה אוקראיניים
קטגוריה:ערוצי ספורט
קטגוריה:2005
ג'וזף ווקר בר

ג'וזף ווקר בר (באנגלית: Joseph Walker Barr; 17 בינואר 1918 – 23 בפברואר 1996) היה איש עסקים ופוליטיקאי אמריקאי מאינדיאנה. הוא כיהן תקופת כהונה אחת בבית הנבחרים של ארצות הברית וכמזכיר האוצר של ארצות הברית בחודש האחרון לנשיאותו של לינדון ג'ונסון. הוא היה חבר המפלגה הדמוקרטית.

==קורות חייו==
ג'וזף בר נולד בביקנל, אינדיאנה כבנם של אוסקר לין בר ושל סטלה פלורנס ווקר. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת דה-פאו. ב-1939 הוא נשא לאישה את בת' אן ויליסטון. לזוג נולדו חמישה ילדים. הוא היה חבר באחוות "פי-קאפא-פסי" וב-1941 הוא סיים לימודי תואר שני בכלכלה באוניברסיטת הרווארד.

במלחמת העולם השנייה הוא שירת בשנים 1942–1945 בצי ארצות הברית על סיפון של ספינת ציד צוללות בים התיכון. הוא עוטר בכוכב הארד על הטבעת צוללת ליד חוף אנציו.

לאחר המלחמה הוא עבד בעסקי ממגורות דגן, תיאטרון, מקרקעין והוצאה לאור.

==קריירה פוליטית==
ב-1958 ניצח בר את צ'ארלס ב. ברונסון בהתמודדות למושב בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הבחירה ה-11 של אינדיאנה, שהיה מעוז רפובליקני. הצלחתו נבעה מהישגי המפלגה הדמוקרטית שהרוב שלה בבית הנבחרים גדל במערכת בחירות זו מ-35 ל-129 מושבים. בתקופת כהונתו בבית הנבחרים, הוא התיידד עם הסנאטור ג'ון פיצג'רלד קנדי. בר כיהן בבית הנבחרים תקופת כהונה אחת בלבד לפני שהובס בניסיונו להיבחר מחדש ב-1960.

לאחר הפסדו בבחירות, מינה אותו הנשיא קנדי כעוזר מזכיר האוצר ליחסים עם הקונגרס. ב-1963 הוא מונה כיושב ראש התאגיד הפדרלי לביטוח פיקדונות. בשנים 1965–1968 הוא שימש כתת-מזכיר האוצר, בתקופת נשיאותו של לינדון ג'ונסון. בדצמבר 1968, כאשר הנרי האמיל פאולר התפטר מתפקידו כמזכיר האוצר, מינה ג'ונסון את בר במקומו כמינוי פגרה עד לתום נשיאותו. 31 הימים בהם הוא כיהן בתפקיד היו תקופת הכהונה הקצרה ביותר מכל מזכיר האוצר של ארצות הברית לדורותיהם. בשל כהונתו הקצרה בתפקיד, הופיעה חתימתו רק על שטר של דולר אחד.

==שנותיו האחרונות==
לאחר סיום תפקידו בקבינט מונה בר כסגן יושב ראש חברת American Security and Trust Company. לאחר מכן הוא כיהן כנשיא וכיושב הראש של החברה עד 1974. בשנים 1977–1981 הוא שימש כיושב ראש שלוחת אטלנטה של הבנקים הפדרליים להלוואות ביתיות .

ג'וזף ווקר בר נפטר מהתקף לב ב-23 בפברואר 1996 בפלאיה דל כרמן שבמקסיקו. הוא ניטמן בבית הקברות האפיסקופלי שביום, וירג'יניה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://home.treasury.gov/about/history/prior-secretaries/joseph-w-barr-1968-1969 ג'וזף ווקר בר] באתר מחלקת האוצר של ארצות הברית 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזכירי האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל לינדון ג'ונסון
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מאינדיאנה
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דפאו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1996
מצוקי רורינג

מצוקי רורינג (באנגלית: Roaring Cliffs) הם מצוקי סלע גבוהים ותלולים באזור חוף אמונדסן, בהרי המלכה מוד, בשטח חסות רוס שבאנטארקטיקה.

המצוקים מצויים בסמוך מצפון לפסגת קוצ'ין, בצידו המערבי של מישור נילסן.

גובהם של המצוקים 2,446 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== גילוי המצוקים ===

משלחת החקר הגאולוגית של התוכנית האנטארקטית של ארצות הברית חקרה את האזור בעונת המחקר (הקיץ האנטארקרטי) 1963–1964.

=== מקור השם ===

שמם של המצוקים הוצע על ידי ויליאם לונג (William Long), שהיה חבר המשלחת הגאולוגית.

זהו שם תיאורי המתאר את קולה של הרוח הנושבת בסמוך למצוקים, בניגוד לעמק הסמוך בו אין הרוח ובו שקט מאד. לונג מתאר את הרוח השואגת, כקולה של רכבת מתקרבת.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:12697 מצוקי רורינג] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=12200&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR מצוקי רורינג] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://mapcarta.com/25594112 מפת אזור מצוקי רורינג]

== הערות שוליים ==

רורינג
רורינג
יחסי מצרים–סודאן

יחסי מצרים–סודאן הם היחסים הדו-צדדיים בין סודאן ומצרים.

== היסטוריה ==
סודאן ומצרים נהנו מקשרים היסטוריים מורכבים ארוכי שנים, שבמרכזם חפיפות היסטוריות בעת העתיקה כאשר ממלכות נוביות (נובטיה, מקוריה ואלודיה) בסודאן שלטו במצרים, ושושלות מצריות פלשו לסודאן, כמו גם קשרים תרבותיים והחתירה של מצרים לשליטה על מימי הנילוס. לפני העצמאות הסודאנית בשנת 1956, סודאן שולבה במצרים בשנת 1821 דרך פלישת שושלת מוחמד עלי וכיבוש סודאן, ואחריה המהפכה הלאומית המהדיסטית הסודנית בשנת 1885 והכיבוש מחדש של סודאן תחת השלטון הבריטי בשנת 1899.

קשריהם ההיסטוריים חוזרים למצרים העתיקה, שם התבססו שתי האומות לאורך נהר הנילוס. לאורך כל השנים מצרים הייתה בעיקר יותר משגשגת, עם זאת, היבטים דתיים ותרבותיים רבים של מצרים אומצו מהנוביאנים (המבוססים על סודאן המודרנית) כמו בניית הפירמידות וחיים שלאחר המוות.

סודאן הייתה אחת משלושת חברות הליגה הערבית שהפגינה הזדהות עם מצרים ביוזמות השלום שלה בקמפ דייוויד עם ישראל בסוף שנות ה-70.

סכסוך גדול בין סודאן ומצרים הוא סביב משולש חלייב: סודאן טוענת כי מדובר באזור השייך לה, אם כי מצרים כבשה אותו צבאית מאז 1995, ומצרים מסרבת להפנות את המחלוקת לבוררות בינלאומית. מחלוקת נוספת היא סביב סכרים באתיופיה, ובמיוחד סכר הרנסאנס האתיופי הגדול, שסודאן רואה בו לגיטימי ותועלת אזורית ואילו מצרים רואה בו איום על ביטחון המים שלה.

המדיניות של מצרים בסודאן היא לטובת סודאן מאוחדת. כיוון שכך, מצרים לא הייתה מעורבת ישירות בתהליך השלום בסודאן שהתארח בקניה בחסות הרשות הבין - ממשלתית לפיתוח (IGAD) וזה העניק לעמי דרום סודאן את הזכות לפרוש ולהקים מדינה עצמאית בשנת 2011 לאחר מלחמת האזרחים הסודאנית הארוכה שנמשכה במצטבר למעלה מ-40 שנה והרגה למעלה משני מיליון איש.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* מצרים מחזיקה בסודאן שגרירות בח'רטום ו-2 קונסוליות בפורט סודאן בוואדי חלפה.
* סודאן מחזיקה במצרים שגרירות בקהיר וקונסוליה כללית באסוואן.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

*
עונת 1999/2000 בליגת כדורגל נשים

עונת 1999/2000 בליגת כדורגל נשים הייתה העונה השנייה של ליגת כדורגל הנשים בישראל תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל. 

הליגה כללה 12 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 11 מחזורים כל אחד - 22 מחזורים בסך הכל. 

אס"א תל אביב זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדותיה.

== טבלת הליגה הסדירה בסיום העונה ==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
! width="20" |שערי זכות
! width="20" |שערי חובה
! width="20" |הפרש שערים
! width="20" |נקודות
!הערות
|-
|1
|אס"א תל אביב
|22
|20
|1
|1
|175
|4
|171
|61
|העפילה לשלב המוקדמות של ליגת האלופות בכדורגל נשים
|-
|2
|הפועל תל אביב
|22
|19
|2
|1
|151
|13
|138
|59
|
|-
|3
|מכבי חיפה
|22
|17
|2
|3
|127
|13
|114
|53
|
|-
|4
|מכבי תל אביב
|22
|15
|3
|4
|89
|22
|67
|48
|
|-
|5
|מכבי אחי נצרת
|22
|12
|0
|10
|31
|68
|37-
|36
|
|-
|6
|בנות רמלה
|22
|9
|4
|9
|32
|45
|13-
|30
|
|-
|7
|הפועל אשקלון
|22
|9
|2
|11
|34
|50
|16-
|29
|
|-
|8
|בית"ר ירושלים
|22
|6
|1
|15
|26
|109
|81-
|19
|
|-
|9
|הפועל מרמורק
|22
|4
|4
|14
|22
|114
|92-
|15
|
|-
|10
|הפועל עירוני פתח תקווה
|22
|3
|4
|15
|22
|86
|64-
|13
|
|-
|11
|מכבי חולון
|22
|3
|3
|16
|13
|104
|91-
|12
|
|-
|12
|מכבי נתניה
|22
|1
|2
|19
|17
|113
|96-
|5
|
|}

*לבנות רמלה והפועל מרמורק הופחתה נקודה אחת.

== מלכת השערים ==
הטבלה לא כוללת שערים משבעת משחקי ההשלמה.
{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
!מקום
!שם
!קבוצה
!שערים
|-
|align="center"|1
| סילבי ז'אן
|הפועל תל אביב
|align="center"|65
|-
|rowspan=2, align="center"|2
| שרית שנער
|אס"א תל אביב
|rowspan="2" align="center"|44
|-
| תמרה קוצ'ן
|אס"א תל אביב
|-
|align="center" |4
| רויטל אמויל
|הפועל תל אביב
|align="center"|40
|-
|align="center" |5
| נתי חג`ג`
|מכבי חיפה
|align="center"|25
|-
|rowspan=2, align="center"|6
| אורלי נבעה
|מכבי חיפה
|rowspan="2" align="center"|18
|-
| מיטל דיין
|מכבי חיפה
|-
|rowspan=2, align="center"|8
| אילנית מסיקה
|מכבי תל אביב
|rowspan="2" align="center"|17
|-
| ענת מימוני
|אס"א תל אביב
|-
|align="center" |10
| דיאנה עויסאת
|מכבי תל אביב
|align="center"|16
|}

==ראו גם==
* גביע המדינה בכדורגל נשים 1999/2000

==קישורים חיצוניים==
* [http://rsssf.com/tablesi/isra-wom00.html Israel (Women) 1999/2000], טבלה מאמצע העונה בליגת נשים לעונת 2000–1999 מאתר RSSSF
* [http://www.mhaifafc.com/newsPage.asp?newsID=12407 קבוצת הנשים - מכבי חיפה], באתר הרשמי מכבי חיפה
* [https://web.archive.org/web/20091027052820/http://www.geocities.com/Colosseum/Base/6617/leumit/majzor-22/T-22.html טבלת הליגה הלאומית לכדורגל נשים - עונה 1999/2000 - מחזור 22], מתוך ארכיון האינטרנט, במקור מאתר כדורגל נשים בישראל ב-geocities

==הערות שוליים==

קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל נשים בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1999
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2000
קטגוריה:1999 בישראל: כדורגל
קטגוריה:2000 בישראל: כדורגל
עונת 1998/1999 בליגת כדורגל נשים

עונת 1998/1999 בליגת כדורגל נשים הייתה העונה הראשונה של ליגת כדורגל הנשים בישראל תחת אחריות הההתאחדות לכדורגל בישראל.

הליגה כללה 12 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 2 סיבובים בני 11 מחזורים כל אחד - 22 מחזורים בסך הכל.

מכבי חיפה זכתה באליפות הראשונה בתולדותיה ובתולדות התחרות. אחריה בדירוג היו הפועל תל אביב, אס"א תל אביב ומכבי תל אביב.

== הקבוצות שלקחו חלק בעונה הראשונה של ליגת הנשים ==
* מכבי חיפה
* הפועל תל אביב
* אס"א תל אביב
* מכבי תל אביב
* מכבי אחי נצרת
* בנות רמלה
* הפועל אשקלון
* בית"ר ירושלים
* הפועל ירושלים
* הפועל מרמורק
* הפועל עירוני פתח תקווה
* מכבי נתניה

==שחקניות העונה==
לשחקניות העונה נבחרו סילבי ז'אן מהפועל תל אביב ונתי חג'ג' ממכבי חיפה.

==ראו גם==
* גביע המדינה בכדורגל נשים 1998/1999

==קישורים חיצוניים==
* [http://rsssf.com/tablesi/isra-wom99.html Israel (Women) 1998/1999], פירוט מספר מחזורים ודירוג סופי חלקי בליגת נשים לעונת 1999–1998 מאתר RSSSF
* [https://web.archive.org/web/20021127135915/http://geocities.com/k_nashim/toldot.htm תולדות כדורגל הנשים בישראל], מתוך אתר כדורגל נשים בארכיון האינטרנט
* [http://www.mhaifafc.com/newsPage.asp?newsID=12407 קבוצת הנשים - מכבי חיפה], באתר הרשמי מכבי חיפה

קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל נשים בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1998
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1999
קטגוריה:1998 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1999 בישראל: כדורגל
יונדאי בלו-וויל

יונדאי בלו-וויל (באנגלית: Hyundai Blue-Will) היא מכונית קונספט קומפקטית בעלת הנעה היברידית, בתצורת מכונית משפחתית הצב'ק מתוצרת יצרנית הרכב יונדאי מוטור אשר הוצגה בשנת 2009.

==ממאפייני "יונדאי בלו-וויל"==

* דגם "יונדאי בלו-וויל" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות ("Seoul Motor Show" ) בסיאול בשנת 2009.
* הנעה היברידית: מנוע בעירה פנימית + מנוע חשמלי.
* מנועים קדמיים.
* סוג הנעה: הנעה קדמית 4x2.
* 5 דלתות, דלתות אחוריות "דלתות התאבדות" ("Suicide door" ), ציר פתיחת הדלת מנוגד לכיוון התנועה.
* 4 נוסעים.
* מערכת היגוי בתצורה "כונן באמצעות חוט" ("Drive by wire" ).
* מכל הדלק של מנוע הבעירה הפנימית ממוקם מתחת למושב האחורי שם הוא צרור לצד סוללת הפולימר ליתיום-יון ("Lithium polymer battery" ) כדי לספק מרחב מזוודות מרבי מאחור.
* טעינה באמצעות זרם ביתי.
* טווח נסיעה: 652 מייל (1,049.2 ק"מ), טווח נסיעה באמצעות מנוע חשמלי בלבד: 40 מייל (64.37 ק"מ).
* טיפול פני השטח החלק של הדגם משתרע עד למרכבה התחתונה, שם הותקן כיסוי באורך מלא כדי למזער גרירה אווירודינמית המסייע לחיסכון בצריכת הדלק. בנוסף לסיוע להפחתת צריכת הדלק, הפלסטיק מחוזק על ידי סיבי פחמן וננו-קומפוזיטים הוחל על אדני הצד, יציקות והפגושים להפחתת המשקל.
* פנים הדגם כולל מספר תוספות היי-טק כמו גם אלמנטים ידידותיים לסביבה. הרכיבים הפנימיים מיוצרים מתמציות צמחיות ביו-מתכלות ומביולוגיות אחרות של ביופלסטיק.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Hyundai Blue Will (5490577179).jpg | "יונדאי בלו-וויל"
קובץ:Hyundai Blue Will (5490575727).jpg | "יונדאי בלו-וויל"
קובץ:Hyundai Blue Will (5490574295).jpg | "יונדאי בלו-וויל"
קובץ:Hyundai Blue-Will Concept (HND-4) (14317516459).jpg | "יונדאי בלו-וויל"
קובץ: Hyundai Blue Will Hybrid Concept.jpg| "יונדאי בלו-וויל"
קובץ:Hyundai Blue Will (5491171480).jpg | "יונדאי בלו-וויל" - מבט למערכת ההיגוי ("סטיק")
קובץ:Hyundai Blue-Will Concept (HND-4) (14317657197).jpg | "יונדאי בלו-וויל"
קובץ:Hyundai Blue-Will rear view.jpg | "יונדאי בלו-וויל"
</gallery>

==ראו גם==
* יונדאי מוטור
* יונדאי אינטראדו
* יונדאי קליקס
* יונדאי נוביס

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות קונספט
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות היברידיות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בקוריאה הדרומית
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2009
בלו-וויל