OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
החרב בעלת שלושת הלהבים

החרב בעלת שלושת הלהבים הוא הכינוי של חוליית ההתקפה האמריקאית שכיכבה בגביע העולם לכדורגל נשים שנערך ב-1991 בסין. חוליית ההתקפה, שהייתה חלק ממערך 4-3-3 שקבע המאמן אנסון דוראנס, כללה שלוש שחקניות: מישל אקרס כחלוצה מרכזית (Centre-forward) ואת אפריל היינריקס וקארין ג'נינגס כקיצוניות (Winger).

==היסטוריה==
===הקמה והזכייה בגביע העולם===
המשחק הבינלאומי הראשון של השלישייה נערך במינסוטה ב-7 ביולי 1987, במפגש ידידות נגד נבחרת קנדה. בשנים הראשונות שלהן יחדיו לא הצליחו השחקניות ליצור רושם מיוחד, כשהסיבה העיקרית לכך הייתה היעדרותה הממושכת של אקרס בעקבות זעזוע מוח שספגה בטורניר ההכנה של פיפ"א ב-1988. שנתיים לאחר מכן, חזרה אקרס לכושר משחק והשילוב בין השלוש צבר תאוצה. ב-25 ביולי 1990, בניצחון 0-4 על נורווגיה, כבשו שלושתן לראשונה באותו משחק. באותה שנה, הן אף היו אחראיות ל-18 שערים מתוך ה-26 שכבשה ארצות הברית בשישה משחקים.

במשחקי גביע הזהב שנערכו באפריל 1991 ושימשו כטורניר המוקדמות לגביע העולם, כבשה הנבחרת האמריקאית 49 שערים בחמישה משחקים בלבד, כאשר לרוב השערים הייתה אחראית השלישייה ההתקפית. במשחק הגמר גברו האמריקאיות 0-5 על קנדה, וארצות הברית העפילה כנציגה היחידה של CONCACAF לטורניר הגמר של גביע העולם.

בשלב הבתים הוגרלה ארצות הברית ביחד עם שוודיה, ברזיל ויפן. במשחק הראשון ניצחו האמריקאיות 2-3 את השוודיות, במשחק בו קארין ג'נינגס כבשה צמד. במשחק השני הן כבר הביסו 0-5 את ברזיל (צמד להיינריקס ושער אחד לאקרס וג'נינגס) ובמשחק השלישי גברו 0-3 על יפן, כאשר אקרס כובשת את שני השערים הראשונים. משחק רבע הגמר נגד טאיוואן היה תצוגה אישית של אקרס, בו היא כבשה חמישה שערים (שיא לשחקנית במשחק גביע העולם). בחצי הגמר גברה ארצות הברית 2-5 על גרמניה, במשחק בו ג'נינגס כבשה שלושער והיינריקס צמד. במשחק הגמר ההיסטורי, שנערך אל מול קהל של 63,000 צופים בגואנגג'ואו, ניצחה ארצות הברית 1-2 את נורווגיה וזכתה בטורניר. אקרס כבשה את שני השערים בגמר וסיימה כמלכת השערים של הטורניר, כשלזכותה עשרה כיבושים. בנוסף, היא קטפה את פרס "כדור הכסף", המוענק לשחקנית השנייה בטיבה במונדיאל. היינריקס, ששימשה כקפטנית הנבחרת, זכתה להיות הכדורגלנית הראשונה שמניפה את גביע העולם לנשים. ג'נינגס, שסיימה עם שישה שערים בטורניר, נבחרה לשחקנית המצטיינת. השלישייה הייתה אחראית ל-20 שערים מתוך ה-25 שכבשו האמריקאיות בזמן הטורניר, ובמהלכו הן זכו לכינוי "החרב בעלת שלושת הלהבים" מצד התקשורת הסינית.

===פירוק השלישייה===
אחרי השיא בגביע העולם, לא חזרה השלישייה לשתף פעולה. אפריל היינריקס נאלצה לפרוש ממשחק פעיל עקב פציעה בברך, כשלזכותה 37 שערים ב-47 משחקי נבחרת. בשנת 2000 היא חזרה לנבחרת ארצות הברית, אך הפעם כמאמנת ראשית, ושימשה בתפקיד זה עד 2005. עם פרישתה של היינריקס, החליט המאמן דוראנס, להעביר את מיה האם לחוד ההתקפה וליצור שלישייה התקפית חדשה. מהר מאוד הפכה האם לכוכבת החדשה של הכדורגל האמריקאי, ובהמשך הפכה לכדורגלנית עם הכי הרבה שערים בינלאומיים - 158.

ג'נינגס המשיכה לשחק עד אחרי אולימפיאדת אטלנטה ב-1996, בה כבר שימשה בעיקר כשחקנית מחליפה, ולאחר מכן הודיעה על פרישה. בתשע שנים בנבחרת ארצות הברית היא כבשה 56 שערים ב-119 הופעות. השריד האחרון של "החרב בעלת שלושת הלהבים" - מישל אקרס, המשיכה לשחק עד שנת 2000. בזמן הזה, הספיקה אקרס לזכות בפעם השנייה בגביע העולם (1999), בשתי מדליות אולימפיות והתבססה כאחת הכדורגלניות הטובות ביותר אי פעם. היא סיימה את הקריירה שלה עם 107 שערים ו-37 בישולים ב-155 משחקי נבחרת.

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגל נשים
קטגוריה:ארצות הברית: כדורגל
קטגוריה:נבחרות ארצות הברית
יאיר קארו

יאיר קארו (נולד ב-10 במאי 1953) הוא מתמטיקאי ואיש חינוך ישראלי, פרופסור מן המניין באוניברסיטת חיפה ונשיאה לשעבר של מכללת אורנים.

==ביוגרפיה==
יאיר קארו נולד וגדל בקבוצת גבע, למד מתמטיקה לתואר ראשון, שני ושלישי, אותם סיים בהצטיינות באוניברסיטת תל אביב. כמתמטיקאי עוסק קארו בקומבינטוריקה ותורת הגרפים. בצעירותו עבד בקיבוץ גבע בתחום המחשבים עד שהחל ללמד באוניברסיטת חיפה, בה מונה לפרופסור מן המניין בשנת 1996. בשנים 1991–1995 היה חבר בוועדת הוראה של חטיבת האוניברסיטה במכללת אורנים ובשנים 1992–1994 שימש כראש המחלקה למתמטיקה ולפיזיקה. בשנת 1997, בעקבות פניה של רחל יעקב, אחותו של יצחק רבין וחברת הנהלת מכללת אורנים, החל לכהן כנשיא מכללת אורנים ושימש בתפקיד זה עד שנת 2013.

קארו נמנה עם צאצאיו של יוסף קארו, מחבר השולחן ערוך, הוא נשוי ואב לארבעה, מתגורר בקיבוץ גבע.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: מתמטיקה
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:נשיאי מכללות בישראל
קטגוריה:קבוצת גבע: אישים
קטגוריה:בוגרי תיכון עמק חרוד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
בולוסן

בּוּלוּסַן (באנגלית: Bulusan Volcano) הוא שמו של הר געש באי לוזון שבפיליפינים. הוא ממוקם בסורסוגון שבאזור ביקול, כ-70 ק"מ דרומית-מזרחית להר הגעש מאיון וכ-250 ק"מ דרום-מזרחית למנילה.

הוא אחד מהרי הגעש הפעילים בפיליפינים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קצרמר גאולוגיה
קטגוריה:הפיליפינים: הרי געש
יורם לקס

מפקד [[בסיס אשדוד יורם לקס ליד סירה שנעצרה בחשד להברחה.]]
יורם (לונגו) לקס (נולד ב- 1963) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף. בתפקידו האחרון שימש כראש מספן המודיעין בחיל הים.

==ביוגרפיה==
יורם לקס נולד וגדל בשכונת רמות רמז שבחיפה. בוגר תיכון עיוני עירוני ג' בנווה שאנן חיפה. 
עם גיוסו לצה"ל בשנת 1981 התנדב לקורס חובלים בחיל הים, אותו סיים בשנת 1983. בקורס זכה לכינוי "לונגו הקטן" (להבדילו מ"לונגו הגדול" זאב ינובסקי). שירת כקצין בשייטת ספינות הטילים ומילא מספר תפקידי פיקוד בחיל ובהם מפקד אח"י רומח, מפקד פלגה 914, מפקד בסיס אשדוד ונספח חיל הים בארצות הברית. בנובמבר 2011 הוחלט על מינויו לראש מספן המודיעין, ובמהלך שנת 2012 נכנס לתפקידו. לקס שימש בתפקיד זה בין היתר במבצע חשיפה מלאה. בספטמבר 2015 סיים את תפקידו.

בעל תואר ראשון בכלכלה מאוניברסיטת חיפה (1993), בוגר מכללת המלחמה של הצי (2005), ובעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת סלבה ר'גינה ברוד איילנד (2011).
==קישורים חיצוניים==

* .
* .
* 
* 
* .

== הערות שוליים ==
 

 
קטגוריה:ראשי מספן המודיעין
קטגוריה:נספחי חיל הים בארצות הברית
קטגוריה:מפקדי בסיס אשדוד
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל הים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ג' (חיפה)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
מרי בורדן

מרי בורדן (באנגלית: Mary Borden; 15 במאי 1886, שיקגו, אילינוי, ארצות הברית – 2 בדצמבר 1968, וורפילד, בארקשייר, הממלכה המאוחדת) הייתה סופרת אמריקאית-בריטית במחצית הראשונה של המאה ה-20.

==ביוגרפיה==
מרי בורדן נולדה למשפחה אמידה בשיקגו. היא למדה במכללת ואסר, והשלימה תואר ראשון בשנת 1907. שנה לאחר מכן, נישאה בורדן לג'ורג' דאגלס טרנר. לזוג נולדו שלושה ילדים: ג'ויס (1909), קאמפרט (1910), ומרי (1914). בורדן התגוררה באנגליה בפרוץ מלחמת העולם הראשונה, והקימה וציידה מכספה שלה בית חולים שדה קרוב לחזית, ושימשה בו אחות רחמניה בעצמה, משנת 1915 עד תום המלחמה.

שם פגשה בבריגדיר גנרל אדוארד לואיס ספירס, ונישאה לו בינואר 1918, זמן קצר לאחר תום נישואיה הראשונים. על אף מחויבויותיה החברתיות כאשתו של דיפלומט בכיר, המשיכה בורדן בקריירת כתיבה מצליחה. בזמן המלחמה חיברה שירה כגון "The Song of the Mud" ("שיר הבוץ"). יצירתה מאותה תקופה כוללת רשימות וסיפורים קצרים שקובצו תחת השם The Forbidden Zone ופורסמו בשנת 1929, שבה פורסמו שני ספרים נוספים על מלחמת העולם הראשונה שהטביעו חותם: שלום ולא להתראות (Goodbye to All That) מאת רוברט גרייבס, ובמערב אין כל חדש מאת אריך מריה רמרק. אפילו בהקשר של התקופה ושל היצירות הללו, לא מעט קוראים בני הזמן הזדעזעו מן העובדה שטקסטים בעלי אופי כה מפורש ולעיתים מסויט נכתבו בידי אישה.

בשנת 1937 פרסמה רומן בשם Action for Slander, שעובד לסרט קולנוע באותה שנה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, נמשכה בורדן לצרפת, שם קיוותה להקים מרכז סיוע דומה לזה שהפעילה במלחמת העולם הראשונה. בעזרת כסף שתרם סר רוברט האדפילד באמצעות אשתו, הקימה בורדן את יחידת האמבולנסים האדפילד-ספירס, ששכנה בחבל לורן עד שהבליצקריג הגרמני אילץ אותם לסגת לאורך צרפת עד שפונו מארקשון ביוני 1940. היחידה התארגנה מחדש באנגליה וזכתה למימון נוסף מאגודה בניו יורק בשם British War Relief Society. במאי 1941 סופחה יחידת האמבולנסים לצבא צרפת החופשית במזרח התיכון, וליוותה אותו לאורך צפון אפריקה, איטליה, וצרפת. לאחר שובה של בורדן לפריז, בשנת 1946, חיברה ספר בשם Journey Down a Blind Alley ("מסע בסמטה ללא מוצא"), על תולדות יחידת האמבולנסים ועל אכזבתה מכך שהצרפתים לא הצליחו להתנגד לפלישה ולכיבוש הגרמני.

מאוחר יותר, ביקרה בארצות הברית וסייעה לקרוב משפחתה עדלי סטיבנסון במרוץ לנשיאות ארצות הברית, ואף חיברה כמה מנאומיו.

היא הלכה לעולמה בדצמבר 1968, באנגליה.

==לקריאה נוספת==
* בכרך יד' של כתב העת דחק (2022) הוקדש מדור התוודעות נרחב ליצירתה של בורדן ובו נכללו הכתבים הבאים:
**"הקול הנשכח של המלחמה" – שיחה עם פול או'פרי (מראיין: יהודה ויזן)
**מרי בורדן – שיר הבוץ (מאנגלית: יותם בנשלום)
**מרי בורדן – איה יה? (נוסח עברי: צור ארליך)
**מרי בורדן – בלתי־מזוהה (מאנגלית: עודד וולקשטיין)
**מרי בורדן – הבתולה של אלברט (מאנגלית: יהודה ויזן)
**מרי בורדן – מתוך 'האזור האסור' (מאנגלית: אלינוער ברגר)
**מרי בורדן – מתוך 'האזור האסור' (מאנגלית: יהודה ויזן)
* Jane Conway, A Woman of Two Wars: The Life of Mary Borden (Munday Books, 2010)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי מכללת ואסר
קטגוריה:בוגרות מכללת ואסר
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1886
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1886
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1968
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1968
אוריון (הוצאת ספרים)

אוריון היא הוצאה לאור ישראלית עצמאית.
עטיפת הספר "ענוג הוא הלילה" שיצא לאור ב[[הוצאת אוריון בשנת 2016 בתרגומה של חוה כפרי.]]
==היסטוריה ==
"אוריון" הוקמה על ידי אורלי לוי, עורכת ספרים במקצועה, שבצעירותה שימשה במשך שנים מורה להוראת שפה העברית. בראשית דרכה בתחום הספרים שימשה לוי עורכת בהוצאות לאור כמו "לדורי" ו"כנרת", וכן כעורכת בעיתון הכלכלי "טלגרף" שהפסיק פעילותו בשנת 1996. ההוצאה החלה את פעילותה בחולון בשנת 1999 כהוצאה לאור לספרי ביכורים וספרי משפחה. במרוצת הזמן הרחיבה את פעילותה וכיום מוציאה לאור כ-100 ספרים בשנה, בתוכם ספרי עיון, ספרות מקור ישראלית, ספרי שירה, ספרי ילדים, ספרי בישול, ספרי תיעוד, ספרי הדרכה וספרות מתורגמת.

עד שנת 2005 ההוצאה פעלה תחת השם "אורלי לוי הוצאה לאור".

הוצאת אוריון שמה לה למטרה להיות במה ספרותית ראויה לכותבים בראשית דרכם, כמו גם לסופרים מנוסים. בשנת 2011 נוכח המצב בשוק הספרים, לקחה על עצמה ההוצאה לנסות להקים איגוד או קואופרטיב של סופרים למציאת פתרונות חדשים למצוקתם.

בנוסף על פעילות ההוצאה בתחום הספרות היא גם הפיקה עיתונים לחברות שונות.

===כותרים וסדרות===
קטלוג ההוצאה כולל, נכון לתחילת 2021, 800 כותרים. בין ספריה המתורגמים של ההוצאה, שניים מספריו של הפילוסוף מישל דה מונטן, "מבחר מסות" ו"סנגוריה על רמון סבונד" – שניהם בתרגומו של דרור דורי. כמו כן, פרסמה ההוצאה בשנת 2011 תרגום ראשון בעברית למקבץ שיריו של המשורר הפרסי סופי חאפז (חפיז).

מהסדרות הבולטות בהוצאה: סדרת ספרי הילדים "טנתא", העוסקת ברגשות, אשר נכתבה בידי תיקי וידס ונדפסה בכמה מהדורות, וסדרת הספרים "הארגמן, ספרים לנשמה", שכתבה מיכל בוקר. ספרי הסדרה הודפסו בכמה מהדורות, חלקם אף עוררו עניין בקרב מו"לים בחו"ל ויצאו לאור באנגלית בהוצאת "Adams" שבארצות הברית ובספרדית בהוצאת Edef ממדריד.

בשנת 2014 יצא לאור בהוצאת אוריון "אליס בארץ הפלאות לקטנטנים" בתרגומו של אלון טרייטמן. זהו התרגום הראשון לעברית של גרסת הפעוטות של ספר הילדים המוכר והאהוב "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" מאת לואיס קרול. הספר מלווה באיורים המקוריים של סר ג'ון טניאל, שצבע במיוחד לגרסה זו איורים נבחרים מאלו שאייר ל"הרפתקאות אליס בארץ הפלאות".

בשנת 2016 יצא לאור בהוצאת אוריון הספר "ענוג הוא הלילה" מאת הסופר האמריקאי פרנסיס סקוט פיצג'רלד, בתרגום חדש של חוה כפרי. תרגום זה מוער וכולל מבוא על התקופה, על "הדור האבוד" ועל הקשר בין סקוט וזלדה פיצג'רלד לדמויות גיבורי הספר, דיק וניקול דייבר. 

כמו כן, התפרסמו ב-2016 שני כותרים מאת סופרת הילדים דליה בר-אל: "איך אתם מרגישים" ו"גיבורים על מפלצות".

בשנת 2020 יצא לאור בהוצאת אוריון הספר "תחת עץ היער" מאת הסופר והמשורר האנגלי תומאס הרדי בתרגום לעברית של רון אגמון. 

בשנת 2021 נכנס למצעד הספרים של משרד החינוך הספר "שמלת החג של טרויה" מאת טוביה מדהני גבייאו בהוצאת "אוריון".

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.orion-books.co.il Orion-Books.co.il] - אתר האינטרנט של ההוצאה לאור
*[https://web.archive.org/web/20131015080526/http://www.indexdfus.co.il/node/293914 האור של אוריון], באתר דפוס גרף

== הערות שוליים ==

אוריון
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1999
אמיר בוחבוט

אמיר בוחבוט (נולד בשנת 1974) הוא כתב, עיתונאי ופרשן ישראלי. משמש ככתב ופרשן לענייני צבא וביטחון של "וואלה". בעל דוקטורט במדע המדינה מאוניברסיטת בר-אילן. 

== ביוגרפיה ==
החל משנת 1996 שימש בוחבוט ככתב "מעריב" בנגב לענייני פלילים ומשפט. בהמשך שימש כעורך המקומון "זמן הנגב". במקביל ושימש ככתב תחקירים למוסף "סופשבוע" של "מעריב". בשנת 2003 החל לשמש ככתב הצבאי של "nrg" ובשנת 2006 ככתב הצבאי של "מעריב". במקביל הגיש תוכניות אקטואליה ברדיו דרום. בשנת 2011 מונה לכתב הצבאי של אתר "וואלה".

אמיר סיקר בהרחבה את תחקירי מבצע חומת מגן, מבצע ימי תשובה עליו פרסם תחקיר עצמאי בשני פרקים, מבצע קשת בענן, ומבצע פרשי הפלדה. עוד סיקר בהרחבה את ביצוע תוכנית ההתנתקות והיה בג'יפ האחרון שיצא מרצועת עזה עם מפקד החטיבה המרכזית אל"ם מוטי כידור שסגר את השער בקצה ציר כיסופים. מאוחר יותר סיקר את מבצע גשמי קיץ, מלחמת לבנון השנייה, ומבצע עופרת יצוקה במהלכו הצטרף לכוחות הלוחמים בפיקודו של מח"ט חטיבת הצנחנים הרצי הלוי.

בשנת 2012 סיקר בהרחבה את מבצע עמוד ענן, מבצע שובו אחים לאיתור שלושת הנערים החטופים וליווה את כוחות היחידה המיוחדת מגלן. בראשית מבצע צוק איתן הצטרף למפקד חטיבת הנח"ל אורי גורדין בבית חנון שבצפון רצועת עזה וחשף את הפעילות הצבאית של החמאס בחסות מתקנים רגישים.

אמיר ידוע ככתב ופרשן שמרבה לסייר בשטחים ולאורך גבולות המדינה אך גם מתעמק בסיקור האימונים של צה"ל, תיאוריות צבאיות, המטה הכללי של צה"ל, יחידות עלית, מודיעין ומבצעים חשאיים. 

אמיר מתמחה בקהילת המודיעין הישראלית (שב"כ, המוסד ואמ"ן), מבצעים מיוחדים, יחידות עלית, היסטוריה צבאית, חדשנות צבאית, פיקוד העורף ותקשורת במצבי חירום (crisis communication), תעשיות ביטחוניות ומערכות נשק. 

לבוחבוט תואר ראשון בתקשורת ממכללת ספיר ותואר שני באוניברסיטת בר-אילן במסלול תזה אותו סיים בהצטיינות. המחקר בתזה ערך השוואה בין המודיעין של מלחמת לבנון ה-2 למבצע עופרת יצוקה. בוחבוט קיבל תואר דוקטור מטעם אוניברסיטת בר-אילן על מחקרו בנושא: . בין השנים 2017–2021 היה חלק ממאבק ציבורי להעברת בסיסי מודיעין מהמרכז לנגב והקמת קריית המודיעין של אגף המודיעין בצה"ל בצומת ליקית בנגב חרף התנגדות בכירים בצמרת צה"ל ופוליטיקאים. 

אמיר הוא נכדו של מאיר בוחבוט ממנהיגי העדה המרוקאית בבאר-שבע בשנות החמישים והשישים, מקים בית הכנסת מגן דוד, ומייסד, בהתנדבות מלאה, מרכז טהרה וקבורה לפי קו ההלכה הספרדי.

== ספריו ==
* יעקב כץ ואמיר בוחבוט, "קוסמי הנשק", כנרת זמורה ביתן, 2017

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* אמיר בוחבוט, [https://news.walla.co.il/item/3663652 אמל"ח העתיד? גלנט הנחה לפתח נשק מסוג שאף אחד לא מכיר ושאין כמוהו בעולם], באתר [https://www.walla.co.il/ וואלה], 12 במאי 2024

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרשנים צבאיים ישראלים
קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים חוקרים ישראלים
קטגוריה:סגל וואלה!
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
קטגוריה:להבים: אישים
קרל ארנשטיין

קרל ארנשטיין (בגרמנית: Carl Ehrenstein; 9 בספטמבר 1892 – 10 בינואר 1971), היה סופר, משורר ומתרגם יהודי-אוסטרי.

==קורות חיים==
קרל נולד בווינה ב-1892. הוא אחיו הצעיר של אלברט ארנשטיין. לאחר סיום לימודיו בבית הספר למד כלכלה במכללה בעיר הולדתו. הוא עבד במספר חברות ביטוח ובנקים. במקביל, בהשראת אחיו אלברט כתב טקסטים ספרותיים. בתיווכו של אחיו פרסם ארנשטיין את הפרסום הראשון שלו "Klagen eines Knaben" ("תלונותיו של נער") אצל המו"ל קורט וולף בלייפציג.

בימי מלחמת העולם הראשונה ארנשטיין העמיד פנים שאיבד את שפיותו, וכך שוחרר משירות בצבא האוסטרו-הונגרי.

במהלך שנות העשרים גר ארנשטיין בברלין ועבד כמבקר תרבות בעיתון מקומי בשם "Die Welt am Abend" ("העולם בערב"). באותו הזמן החל ארנשטיין לתרגם טקסטים מאנגלית לגרמנית, וחיפש אחר מו"לים גרמנים שיפרסמו תרגומים של ספרות אנגלית לגרמנית.

בינואר 1928 נסע ארנשטיין ללונדון כדי למצוא ספרים אנגליים שיוכל לתרגם לגרמנית. הביקור התארך וארנשטיין נשאר בלונדון.

בזמן שהותו בלונדון עבד ארנשטיין עם מו"לים אנגליים, קרא ספרים רבים וכתב עליהם ביקורות, וכך סייע להחלטה האם לתרגם את הספרים. הוא אף החל לחבר שירים באנגלית, אך לא הוציאם לאור.

בשנת 1933 נפל לידיו ספרו של המחבר הגרמני הנס פאלאדה, ממנו התלהב ארנשטיין. בשנים שלאחר מכן כתב ביקורות חיוביות על ספריו של פאלאדה ואף התכתב איתו באופן שוטף, כך למעשה הכניס ארנשטיין את כתביו של פאלאדה לקהל הבריטי.

ארנשטיין נפטר בלונדון בשנת 1970.

==מבחר מספריו==
<div style="direction: ltr;">
* 1913. Klagen eines Knaben.
* 1921. Bitte um Liebe.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://www.nli.org.il/he/a-topic/987007290903105171 מגוון פריטים על קרל ארנשטיין באתר הספרייה הלאומית]
* 
* 
* 

קטגוריה:משוררים יהודים אוסטרים
קטגוריה:סופרים יהודים אוסטרים

קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1892
קטגוריה:נפטרים ב-1971
ארמדיל שעיר האנדים

ארמדיל שעיר האנדים (שם מדעי: Chaetophractus nationi) הוא סוג של ארמדיל דרום אמריקאי מהסוג ארמדיל שעיר, שחי בהרי האנדים בבוליביה, צ'ילה, פרו וצפון ארגנטינה. הוא חיית יום מתבודדת. ניזון מפרוקי-רגליים, בעיקר נמלים וטרמיטים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אולדפילד תומאס
קטגוריה:ארמדיליים
קטגוריה:בוליביה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים בהרי האנדים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1894
קפה ג'מייקה בלו מאונטיין

קפה ג'מייקה בלו מאונטיין
קפה ג'מייקה בלו מאונטיין הוא מין בסוג קפה שגדל בהרים הכחולים של ג'מייקה. הקפה ידוע בטעמו העדין ובחוסר המרירות שלו. בעשורים האחרונים, צבר המוניטין של הקפה תאוצה והביקוש לו גדל ובכך הפך לאחד מהיקרים והנחשקים ביותר בעולם. למעלה מ-80% מכלל הקפה מיוצא ליפן שם יש קהילה של צרכני קפה שמוכנה להשקיע בהשגת סוגי קפה משובחים ואקזוטיים. פולי הקפה משמשים גם להכנת ליקר הקפה "טיה מריה".

קפה ג'מייקה בלו מאונטיין הוא כינוי מקור ורק קפה שמוכר על ידי מועצת תעשיית הקפה של ג'מייקה יכול לקבל את תו הקפה ולסמן את מוצריו כקפה ג'מייקה בלו מאונטיין.

ההרים הכחולים ממוקמים בין הבירה קינגסטון בדרום המדינה ולבין פורט אנטוניו אשר בצפונה. ההרים מתנשאים לגובה 2,300 מטרים (7,500 רגל), והם בין רכסי ההרים הגבוהים ביותר ב. האקלים באזור קר, ערפילי ועתיר גשמים. האדמה באזור עשירה ובעלת ניקוז מצוין, שילוב שנחשב לאידיאלי לגידול קפה.

== אסדרה בתעשיית הקפה בג'מייקה ==
בשל הביקוש הרב לקפה, הסדירה ממשלת ג'מייקה את תעשיית הקפה המקומית בכל האמור באילו סוגי קפה יכולים לשאת כינוי מקור של קפה ג'מייקה בלו מאונטן.

בהגדרה רחבה, רק קפה שנקטף במחוזות סיינט אנדרו, סיינט תומאס, פורטלנד, סיינט מארי יכול להחשב לקפה בלו מאונטן.
באופן מסורתי, רק קפה שגדל באזור פסגות ההרים, בגובה של בין 3,000 ל-5,000 רגל (1,700 מטרים) נקרא קפה ג'מייקה בלו מאונטן. קפה שגדל בגבהים בין 1,500 ל-3,000 רגל (910 מטרים) נקראים ג'מייקה היי מאונטיין וקפה שגדל בגבהים הנמוכים מ-1,500 רגל (460 מטרים) נקראים ג'מייקה סוּפּרים או ג'מייקה לואו מאונטיין.

ההרים הגבוהים מ-5,500 רגל הם יערות שמורים ועל כן לא מגדלים בהם קפה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

ג'מייקה בלו מאונטיין
קטגוריה:ג'מייקה: חקלאות
קטגוריה:מותגי קפה
ארמדיל מצטנף דרומי

ארמדיל מצטנף דרומי (שם מדעי: Tolypeutes matacus), ידוע גם בשם ארמדיל שלוש-חגורות דרומי, הוא מין דרום אמריקאי של ארמדיל מהסוג ארמדיל מצטנף. הוא חי בארגנטינה, דרום-מערב ברזיל, פרגוואי ובוליביה בגבהים של עד 770 מטר מעל פני הים.
ארמדיל מצטנף בפעולה
הארמדיל המצטנף הדרומי והארמדיל המצטנף הצפוני, הם המינים היחידים של ארמדיל שיכולים להתקפל לכדור מושלם למטרות הגנה עצמית. שלוש החגורות שלו מאפשרות לו מספיק גמישות על מנת להצמיד את הראש והזנב שלו, מה שמאפשר לו להגן על הגפיים שלו, על העיניים האף והאזניים מטורפים. השריון שלו בנוי מקרטין, אותו חומר ממנו עשויות ציפורניים של בני אדם. הצבע שלהם הוא חום-צהבהב. הם בין הארמדילים הקטנים יותר, עם אורך של ומשקל של . בניגוד לרוב הארמדילים הם לא חופרים מחילות ולא מותאמים לחיים במחילות, אך לעיתים הם משתמשים במחילות נטושות של דוב נמלים ענק.

לארמדיל המצטנף יש לשון ארוכה ודביקה דמוית קשית, שמאפשרת לו לאסוף ולאכול מגוון רחב של חרקים וחסרי חוליות אחרים, בעיקר נמלים וטרמיטים. הם אוכלים לעיתים גם שורשים, פירות וירקות.

האיום העיקרי עליו הוא הרס סביבת המחיה שלו, מישורים יבשים, למטרות חקלאות, ולכידה ומכירה כחיית מחמד או כמזון.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1804
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנסלם גאייטאן דמארה
קטגוריה:ארמדיליים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:פרגוואי: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים בסראדו
ז'ואאו ז'ילברטו נול

ז'ואאו ז'ילברטו נול (בפורטוגזית: João Gilberto Noll; 15 באפריל 1946 - 29 במרץ 2017) היה סופר ברזילאי.

==ביוגרפיה==
ז'ואאו ז'ילברטו נול נולד בפורטו אלגרה בשנת 1946, רביעי מבין שישה אחים. הוא למד בבית ספר קתולי ולאחר מכן ספרות באוניברסיטת ריו גראנדה דו סול. הוא הפסיק את לימודיו כדי לעבוד כעיתונאי, וסיים אותם לבסוף באוניברסיטה הקתולית האפיפיורית של ריו דה ז'ניירו. הוא התמחה בשירה לירית, אך כתיבתו היא פרוזה.

נול נפטר במרץ 2017 בפורטו אלגרה.

==יצירתו==
נול החל לפרסם סיפורים כבר בשנת 1970, אך זכה לפרסום רק ב-1980, עם צאת ספר הבכורה שלו "העיוור והרקדנית" (O cego e a dançarin), עליו זכה בשלושה פרסים ספרותיים. נול פרסם כ-20 ספרים וסיפורים רבים וזכה להצלחה רבה במכירות ובפרסים ספרותיים. יצירות של נול עובדו חמש פעמים לסרטי קולנוע ופעמיים לתיאטרון. בשנת 2013 תורגמה נובלה פרי עטו לעברית.

על יצירותיו הוא זכה 3 פעמים בפרס ספרותי ברזילאי "פרס ז'אבוטי" - בשנים 1981, 1994 (לצד אוטו לרה רסנדה) ו-1997.

==כתביו בעברית==
* פושטקים, מפורטוגזית: מיכל שלו, הוצאת זיקית, 2013

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:סופרים ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-2017
אברהם ארלנגר (רב)

הרב אברהם ארלנגר (ו' בטבת ה'תרצ"ב, 16 בדצמבר 1931 – ה' בחשוון ה'תשפ"ב, 11 באוקטובר 2021) היה מראשי ישיבת קול תורה בירושלים ומחבר סדרת הספרים "ברכת אברהם".

== ביוגרפיה ==
נולד בלוצרן שבשווייץ, לרב שמשון רפאל ארלנגר, בנו של אברהם ארלנגר מראשי היהדות האורתודוקסית בשווייץ. אחיו הוא המקובל הרב חיים אריה ארלנגר.

היה נשוי למרים, בת הרב חיים יוסף יעקבוביץ, שהיה ר"מ בישיבת פרנקפורט. עם עלייתו של חמיו ארצה, בשנת תרצ"ד, החל חמיו לכהן כר"מ בישיבת קול תורה.

היה מתלמידיו הראשונים של רבי יוסף דב סולובייצ'יק, ולמד גם מאביו הרב יצחק זאב סולובייצ'יק.

לאחר מות חמיו, התמנה בראשית שנת תשי"ז כאחד מראשי ישיבת קול תורה והעביר בה שיעורים במשך עשרות שנים. בהגיעו לגיל שבעים פרש (שלא כמקובל בישיבות במגזר החרדי), על מנת לעסוק במסכתות הש"ס שאינן בסדר הלימודים הישיבתי. לאחר פרישתו הוציא לאור את ספריו על מסכת שבת ומסכת מגילה. על אף פרישתו, שמר הרב ארלנגר על קשר עם הישיבה והמשיך למסור בה שיחות מוסר לקבוצות קטנות ("ועדים") מדי שבועיים ולקראת החגים, וכן הרצה מחידושיו לפני קבוצות בחורים שבאו לביתו. בלילות שבת העביר שיחות מוסר בישיבת קמניץ הסמוכה למקום מגוריו. אחת לתקופה מסר שיחות בישיבת מיר.

בתשע"ח נפטרה בתו דינה ברענדל, אשת הרב שמעון פרג.

נפטר בה' בחשון תשפ"ב, ונקבר בחלקת הרבנים החדשה (חלקה יט) בהר המנוחות. כמעט לשנתיים לאחר מכן בח' בתשרי תשפ"ד נפטרה אלמנתו הרבנית מרים.

== משפחתו ==
גיסיו הם הרב יצחק יחיאל יעקבוביץ, הרב אורי שרגא קלרמן, הרב אברהם עמרם קוך (שכונה 'הצדיק מחיפה') והרב צבי ובר.

דודו הוא רופא העיניים הד"ר משה יהושע ארלנגר, שהיה רופא העיניים היהודי הראשון בארץ ישראל.

;מבניו:
* הרב יצחק זאב - ראש ישיבת 'מדרש יחיאל' ביתר עילית, כיהן בעבר כראש ישיבת 'תורת אבות' הספרדית ברכסים, ראש ישיבת כתר תורה וכר"מ בישיבת קול תורה לצעירים
* הרב חיים יוסף - ר"מ בישיבת משכן ישראל
* הרב אליהו - מראשי ישיבת נועם התלמוד
* חתנו הרב שמעון פרג - משמש כר"מ בישיבת מיר
* חתנו הרב רפאל שווב - משמש כר"מ בישיבת כנסת יצחק (מודיעין עילית)

==מספריו==
הרב ארלנגר הוא מחבר סדרת הספרים ברכת אברהם על מסכתות רבות ממסכתות הש"ס. מדי תקופה נהג להוציא מהדורה חדשה של ספריו, כשכל מהדורה שונה באופן ניכר מקודמותיה, כבר בחייו של המחבר ספריו קיבלו מעין מעמד של ספר קדום.

הרב ארלנגר הוא גם מחברם של ספרי מוסר דוגמת ספר מאור השער על שערי תשובה לרבינו יונה, וספר מאור המסילה על מסילת ישרים, וכן ברכת אברהם מאמרים והדרכות שלושה חלקים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
*[http://forum.otzar.org/viewtopic.php?f=19&t=57593 ברוך דיין אמת - הגאון הצדיק רבי אברהם ארלנגר זצ״ל] אשכול בפורום אוצר החכמה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תלמידי רבי יצחק זאב סולובייצ'יק
קטגוריה:משפחת ארלנגר
קטגוריה:רבני ישיבת קול תורה
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:מחברי ספרי מוסר ומחשבה
קטגוריה:ישראלים ילידי שווייץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
אברהם נח גרבוז

הרב אברהם נח גרבוז (י"ב בשבט ה'תרצ"ג, 8 בפברואר 1933 – ט"ו בסיוון ה'תשפ"ד, 20 ביוני 2024) היה ראש כולל הר אפרים, מחבר סדרת הספרים מנחת אברהם.

== ביוגרפיה ==
נולד בירושלים בשכונת בתי נייטין לרב אפרים זאב גרבוז, מראשי ישיבת אהל תורה ומחבר הספרים הר אפרים, ולבילא מרים בת הרב אברהם נח פאליי. למד בישיבת חברון ואחר כך היה מתלמידיו הראשונים של רבי יוסף דב סולובייצ'יק. בתקופת לימודיו אצל הרב סולובייצ'יק, למד גם מפי אביו הרב מבריסק.

נשא את שרה בתו של הרב בן ציון ברוק, מתלמידי הסבא מנובהרדוק, שייסד והקים את ישיבת נובהרדוק בירושלים. לאחר נישואיו התמנה על ידי חמיו לכהן כראש ישיבת נובהרדוק, במשרתו זו שימש עד פטירתו של חמיו; בין תלמידיו באותן שנים: הרב ראובן אלבז חבר מועצת חכמי התורה.

לאחר פטירת חמיו הקים את כולל הר אפרים בו הוא מסר את שיעוריו, במקביל מסר שיעורים בסדר קדשים לקבוצות מישיבת חברון, מישיבתו של הרב משולם דוד סולובייצ'יק, וכן בכולל פוניבז', בכולל של ישיבת מיר בירושלים, ובכולל עטרת שלמה במודיעין עילית.

הרב גרבוז הוא מחבר סדרת הספרים "מנחת אברהם" על מסכתות מסדר קדשים וכן על מסכת יומא שענייניה שייכים לסדר קדשים. ספר נוסף בסדרה זו כולל ביאורים וחידושים על תורת כהנים, ונכון לשנת 2015 יצאו ממנו לאור שלושה כרכים על פרשת ויקרא.

==משפחתו==
* בנו הרב בנימין גרבוז, משמש כדיין בבית דינו של הגאון רבי ניסים קרליץ ומו"צ בשכונת אור החיים בבני ברק ור"מ בישיבת ברסלב ב"ב
* בנו הרב צבי גרבוז, ר"מ בישיבת סלבודקה (בני ברק), מחבר הספרים "אור יקרות"
* בנו הרב אפרים זאב גרבוז, ר"מ בישיבת "מאור התורה", מחבר ספר "שדה אפרים".בערב חג השבועות תשפב מונה לראש ישיבת "הנגב שכר שכיר" להחליף את גיסו הרב צבי יהודה גרשונוביץ שנפטר
* בנו הרב איתמר גרבוז, ראש ישיבת ארחות תורה, מחבר הספרים "משנת השבת", "שחיטת חולין" ו"משנת טהרות". חתנו של הרב גרשון אדלשטיין.
* בנו הרב אריה גרבוז, ר"מ בישיבת מיר מודיעין עילית, מחבר הספרים "ביאורי עניינים". חתנו של הרב ישראל מאיר וייס.

==מספריו==
* מנחת אברהם על תורת כהנים (ג' חלקים)
* מנחת אברהם על מסכת זבחים (ג' חלקים), מסכת מנחות (ב' חלקים), מסכת בכורות, מסכת יומא (ג' חלקים), מסכת תמורה

==קישורים חיצוניים==
* [http://beinenu.com/rabbis/הרב-אברהם-נח-גרבוז שיעוריו לצפייה בערוץ בינינו].
* 

קטגוריה:תלמידי רבי יצחק זאב סולובייצ'יק
קטגוריה:רבנים חרדים ישראלים
קטגוריה:פרשני ספרות חז"ל
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:משפחת גרבוז (אפרים זאב)
קטגוריה:עזרת תורה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
ג'ובאנה מאיטליה, מלכת בולגריה

ג'ובאנה מאיטליה, מלכת בולגריה לבית סבויה (באיטלקית: Giovanna di Savoia, Zarina consorte di Bulgaria, בבולגרית: Йоанна Савойска, царица на България; 13 בנובמבר 1907, רומא, ממלכת איטליה – 26 בפברואר 2000, אסטוריל, פורטוגל) הייתה הצאריצה (מלכה רעיה) של ממלכת בולגריה בין 1930 ל-1943.

==ביוגרפיה==
ג'ובאנה נולדה ב-1907 ברומא, לויטוריו אמנואלה השלישי, מלך איטליה והנסיכה אלנה ממונטנגרו, בת רביעית לאחר שלוש בנות ובן שלימים הפך לאומברטו השני, מלך איטליה. ב-1930 נישאה לבוריס השלישי, מלך בולגריה. לזוג נערכו שני טקסי נישואים, האחד ברומא כמנהג הקתולים והשני בסופיה כמנהג הנוצרים אורתודוקסים. לזוג נולדו שני ילדים יורש העצר סימאון והנסיכה מריה לואיזה.

ב-1943 הלך בוריס השלישי לעולמו. ב-9 בספטמבר 1944 התחוללה בבולגריה הפיכה שהובלה על ידי חזית המולדת של בולגריה והשלטון הפרו-מלוכני הודח. בהדרגה החלו הקומוניסטים להשתלט על בולגריה וב-1946 בוטלה המלוכה לאחר משאל עם והוכרזה הרפובליקה העממית הבולגרית. בני משפחת המלוכה הצטוו לעזוב תוך 48 שעות את בולגריה, והם נמלטו לאלכסנדריה ובהמשך גלו למדריד.

ב-1962 לאחר נישואי בנה סימאון עברה לאסטוריל שבפורטוגל. ב-1993 ערכה ביקור קצר בבולגריה ובמהלכו עלתה לקבר בעלה בוריס השלישי. ג'ובאנה לבית סבויה הלכה לעולמה באסטוריל ב-2000 והיא בת 92 שנים. היא הובאה לקבורה ברומא ונטמנה בבזיליקה של פרנציסקוס הקדוש מאסיזי.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בית סבויה
קטגוריה:מלכות רעיות
קטגוריה:בית סקסה-קובורג-גותה
קטגוריה:משפחת המלוכה הבולגרית
קטגוריה:משפחת המלוכה האיטלקית
קטגוריה:ילידות 1907
קטגוריה:נשים בולגריות
קטגוריה:נפטרות ב-2000
קטגוריה:נפטרים ב-2000
אוקאקורה קאקוזו

אוקאקורה קאקוזו (ביפנית: 岡倉 覚三; 14 בפברואר 1862 – 2 בספטמבר 1913), הידוע מחוץ ליפן בשם אוקאקורה טנשין (岡倉 天心), היה חוקר, מבקר אומנות וסופר יפני שתרם רבות להתפתחות האמנות המודרנית ביפן, ניסוח עקרונות ומושגים לחשיבה על אמנות יפנית לאומית (כנפרד מאמנות אסיה ככלל), ובהפצת הידע וההערכה לתרבות והאמנות היפנית בעולם, לאחר פתיחתה של יפן למערב במאה ה-19. הוא ידוע בעיקר בשל "ספר התה": חיבור ארוך שכתב ובו שטח את עיקרי תפיסתו בזכות האסתטיקה והאמנות האסייתית וייחודה, והעמידה במנוגד לתפיסות אסתטיות במערב. ספר זה חוזק במספר כתבים נוספים בהם הדגיש את אחדותה של אסיה (כולל הודו, סין ויפן - תוך התעלמות מקוריאה). כתיבה זו היוותה את הבסיס למדיניות הפוליטית של פאנ-אסייתיות שקודמה על ידי השלטון הלאומני ביפן במהלך שנות ה-30 וה40, כך שכתיבתו של אוקאקורה נתפסת כיום ככזו שהייתה לה השפעה שלילית ביותר, תוך שהיא עזרה ועודדה את המרצת הלאומניות, האימפריאליזם, והקולוניאליזם היפני באסיה.

== ביוגרפיה ==
אוקאקורה נולד ביוקוהמה להוריו שהגיעו במקור ממחוז פוקוי שעל חוף ים יפן. הוא למד אנגלית בבית ספר שנוהל על ידי המיסיונר הנוצרי ד"ר קרטיס הפבורן. בגיל 15 התקבל לאוניברסיטה הקיסרית בטוקיו ולמד תחת פרופסור ארנסט פנולוסה. ב-1889 ייסד, יחד עם אינטלקטואלים אחרים, את כתב העת קוקה (Kokka 國華, ביפנית: פרח האומה), שהיה כתב-עת פורץ דרך ביפן, הן טכנולוגית (בשל רמת הדפוס המתקדמת) והן בשל תכניו, שחשפו את הקהל היפני לאמנות מערבית. ב-1887 היה לאחד המייסדים של בית הספר הגבוה לאמנויות בטוקיו (東京美術学校). ב-1904, הוזמן אוקאקורה לכהן כראש המחלקה הראשון לאמנות אסייתית במוזיאון בוסטון לאמניות (Boston Fine Arts Museum). אוקאקורה הוזמן לארצות הברית על ידי ויליאם שטורגיס ביגלו, רופא ואספן אמנות אמריקאי שעמל לשימור התרבות והאמנות היפנית בעידן בו יפן עצמה הייתה בעיצומו של תהליך מודרניזציה אינטנסיבי שגרם, במקרים מסוימים, להרס התרבות היפנית המסורתית.

== ראו גם ==
* אוקאקורה, קאקוזו. ספר התה (תרגום: יורם קניוק), הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1996

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.gutenberg.org/ebooks/authors/search/?query=Okakura,+Kakuzo עבודות מאת אוקאקורה קאקוזו], באתר פרויקט גוטנברג
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חוקרי אמנות
קטגוריה:סופרים יפנים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1862
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1913
ארז פרן

ארז פרן (נולד בשנת 1985), הוא אלוף ישראל ושיאן ישראל בשחייה, בעל 3 מדליות כסף מהמכביות.

== ביוגרפיה ==
פרן שחה בקבוצת הפועל ירושלים.

בתחרויות השחייה של הגימנסיאדה שנערכו בקאן, צרפת במאי 2002 זכה פרן במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש לגילאי 17 של 2:04.53 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2002 זכה פרן במדליית כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:04.78 דקות, אחרי חברו לאגודה מיקי חליקה (2:04.04 דקות) ולפני רון פוגל מהפועל מועצה אזורית גוש זבולון (2:05.13 דקות).

באליפות הפועל שנערכה בווינגייט באפריל 2003 קבע פרן במשחה ל-200 מטר פרפר שיא ישראלי חדש לגילאי 18 בתוצאה של 2:03.02 דקות, התוצאה השלישית בטיבה לשחיין ישראלי בכל הזמנים. באליפות העולם לבתי ספר תיכוניים שנערכה באותה שנה הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר.

===אלוף ישראל===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2004 זכה פרן במדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:02.25 דקות, לפני מיקי חליקה (2:02.39 דקות) ונדב כוכבי ממכבי קריית אונו (2:02.40 דקות).

===שיאן ישראל===
בתחרות שנערכה בזאגרב, קרואטיה ביוני 2005 זכה פרן במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראל חדש של 2:00.64 דקות, שיפור לשיאו בן ה-5 שנים של יואב מאירי (2:00.83 דקות). חודש לאחר מכן, בתחרויות השחייה של המכביה ה-17 הוא זכה בשתי מדליות כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בצוותא עם נדב כוכבי בתוצאה של 55.96 שניות, אחרי דניאל מדווד מארצות הברית שקבע שיא מכביה חדש של 54.51 שניות ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:01.31 דקות, אחרי דניאל מדווד שקבע שיא מכביה חדש של 1:58.15 דקות ולפני מקס ג'ייבן מארצות הברית (2:03.18 דקות). שבועיים לאחר מכן, באליפות העולם שנערכה במונטריאול, קנדה הוא סיים במקום 20 במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא ישראלי חדש של 2:00.33 דקות, במקום 34 במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 55.36 שניות ובמקום 45 במשחה ל-50 מטר פרפר בשיא אישי חדש שנוסף של 25.47 שניות. נוסף לכך, הוא סיים במקום 13 במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם יואב גת, תום בארי ושי לבנת בתוצאה של 3:48.20 דקות. הוא קבע ב"זינוק שליחים" במשחה ל-100 מטה פרפר תוצאה של 55.09 שניות. 

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2005 זכה פרן בשתי מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.55 שניות ובמשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:00.39 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2007 סיים פרן במקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:04.14 דקות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2008 סיים פרן במקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:03.51 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 55.86 שניות.

באליפות ישראל בשחייה שנערכה בשנת 2009 זכה פרן במדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:03.33 דקות, אחרי גל נבו (1:58.32 דקות) ולפני גלעד ברונפמן (2:04.81 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום רביעי במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 55.10 שניות.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.swimrankings.net/index.php?page=athleteDetail&athleteId=4048370 ארז פרן] באתר swimrankings 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייני פרפר ישראלים
קטגוריה:אלופי ישראל בשחייה
קטגוריה:שיאני ישראל בשחייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
ארמדיל שעיר צווחני

ארמדיל שעיר צווחני (שם מדעי: Chaetophractus vellerosus; ידוע גם בשמות ארמדיל מייבב וארמדיל שעיר קטן) הוא מין של ארמדיל דרום אמריקאי. הוא חי במרכז ודרום דרום אמריקה. מקור שמו הוא ממנהגו להשמיע צווחות כשהוא חש מאוים או כשמרימים אותו.
==טקסונומיה==
הארמדיל תואר לראשונה על ידי דוקטור ג'ון אדוארד גריי בשנת 1865 באוסף במוזיאון הבריטי מבוליביה.

== תיאור פיזי ==
הארמדיל השעיר הצווחני הוא אחד הארמדילים הקטנים ביותר בסוגו, אך יש לו אוזניים ארוכות יותר מלארמדילים השעירים האחרים. אורכו של הארמדיל הזכר הוא בין 32 ל-40 סנטימטר, ואורכה של הנקבה הוא בין 26 ועד 41 סנטימטר. הזכר שוקל בין קילוגרם וחצי לחצי קילוגרם, והנקבה בין 0.2 קילוגרם ל-1.2 קילוגרם. יש להם יותר שיער מארמדילים אחרים, והשריון שלהם מורכב מ-18 חגורות, מתוכן 6–8 ניתנות להזזה.

== תפוצה ==
הארמדיל חי במחילות באזורים יבשים בגבהים משתנים. תחום תפוצתו כולל את המדינות ארגנטינה, בוליביה ופרגוואי. קיימת גם אוכלוסייה מבודדת בפרובינציית בואנוס איירס בארגנטינה.

== התנהגות ==
בקיץ פעיל הארמדיל בלילה ובחורף פעיל בשעות היום. הארמדיל מסוגל לחיות תקופות ארוכות ללא מים, והוא נוהג להתחפר בעיקר ליד שיחים ומרבדי דשא המספקים לו הסוואה. לארמדיל יש מספר מחילות בטריטוריה שלו, ולכל אחת יכולה להיות יותר מיציאה אחת. הקוטר של יציאה נע בין 20 ל-38 סנטימטר, ואורך המחילה מגיע למספר מטרים. שטח הטריטוריה של הארמדיל יכול להגיע ל-8 עד 34 דונם.

== תזונה ==
הארמדיל מעביר את רוב זמנו בחיפוש אחר מזון. הוא אוכל כל וניזון מחרקים ופרוקי רגליים, בעיקר נמלים וטרמיטים, ומצמחים, בעיקר פקעות. הוא אוכל גם חולייתנים קטנים, כמו ציפורים, צפרדעים, לטאות ועכברים. בחורף הוא מעלה את משקלו בכ-10% ויוצר שכבה של שומן תת-עורי בעובי של סנטימטר או שניים. כשהוא ניזון הוא אוכל הרבה חול, שיכול להגיע ל-50% מנפח קיבתו בזמן העיכול.

== רבייה ==
ההריון נמשך 60–75 ימים. הארמדילים מגיעים לבגרות מינית בגיל 9 חודשים ומולידים שתי המלטות בשנה.

== איומים מצד האדם ==
הארמדיל ניצוד בשביל בשרו, ניצוד ונאכל על ידי כלבים באזורים חקלאיים בהם הוא נחשב למזיק, והוא גם נפגע מפעילות של מכרות. באזורים מסוימים הוא נתפס למטרת ייצור צ'רנגות משריונו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:ארמדיליים
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1865
ארמדיל שעיר הררי

ארמדיל שעיר הררי (שם מדעי: Chaetophractus villosus), ידוע גם בשמות ארמדיל גדול (לא לבלבל עם ארמדיל ענק) וארמדיל שעיר גדול הוא מין של ארמדיל דרום אמריקאי, והוא אחד ממיני הארמדילים הגדולים ביותר. 
הארמדיל נפוץ מצפון פרגוואי ודרום בוליביה ועד לדרום ארגנטינה. בית גידולו במדבריות למחצה ובשטחים פתוחים, כגון הפמפס. 
אורך גופו של הארמדיל נע בין 22 ל-40 סנטימטר, והוא שוקל 2 קילוגרם. זנבו מגיע לאורך של 17-9 סנטימטר. על גבו של הארמדיל מצויה שכבה כפולה המורכבת מחומר קרני ועצמות המשמשת להגנה. היא מגנה על הכתפיים, הגב וצידי הגוף מפני טורפים ופגיעות גוף. שכבה זו מחולקת ללוחיות ו"חגורות" המוקפות בעור גמיש. ישנן 18 "חגורות", שמתוכן 8-7 "חגורות" ניידות, המאפשרות תזוזה וכיפוף. לארמדיל גם שריון קטן על הראש שמגן על אזור האוזניים ועל העורף. אזור הבטן מכוסה בעור רך ובפרווה דלילה. צבע פרוותו נע בין אפור-חום ללבן. גם על הזנב יש טבעות שריון שמגינות עליו.

המבנה החברתי הוא יחידאי. ההריון של הנקבה נמשך בין 75-65 יום והוולד בלידתו שוקל כ-155 גרם. הוא נולד עירום, עם עור רך וורוד ההולך ומתקשח עם הזמן. בהמלטה ישנם בין 3-1 ולדות. הוולד פוקח עיניו רק לאחר כשלושה שבועות. 

הארמדיל הוא אוכל כל, וניזון מחרקים ופרוקי-רגליים אחרים, מכרסמים, זוחלים, נבלות ומזון צמחי. הוא נוהג להתחפר מתחת לנבלות כדי להשיג רימות וזחלים, המשמשים כתוספת חלבונים. התחפרות היא הפעילות הדומיננטית אצל הארמדיל. 
בעזרת טפרים ארוכים וחזקים הוא מתחפר בכל סוג של אדמה על מנת לברוח מטורפים, כדי לחפש מזון וכדי לצנן את טמפרטורת גופו בימים חמים במיוחד. יכולתו להתחפר מסייעת לו להימלט מטורפים. כאשר הוא חש מאוים הוא מכניס את רגליו מתחת לשריון ומשתטח על האדמה כך שרק שריונו נשאר חשוף. תוחלת חייו של הארמדיל בשבי מגיעה ל-30 שנים.

הארמדיל יכול להזיק לגידולים חקלאיים וניצוד למזון על ידי האדם, ועל כן הוא בסיכון קל במרבית אזורי תפוצתו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנסלם גאייטאן דמארה
קטגוריה:ארמדיליים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1804
קטגוריה:ארגנטינה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים בפמפס
אמריקן איירליינס סנטר

האמריקן איירליינס סנטר (באנגלית: American Airlines Center), הוא אולם ספורט בדאלאס שבטקסס, ארצות הברית. אולם זה מארח את קבוצת הכדורסל דאלאס מאבריקס מה-NBA ואת הדאלאס סטארס מליגת ה-NHL.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אולמות כדורסל בארצות הברית
קטגוריה:דאלאס: ספורט
קטגוריה:טקסס: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:דאלאס מאבריקס
דובי נמלים גדולים

דובי נמלים גדולים (שם מדעי: Myrmecophagidae) היא משפחה של דובי נמלים שחיים במרכז ודרום אמריקה, מדרום מקסיקו עד צפון ארגנטינה.

== מיון ==
המשפחה כוללת שני סוגים ושלושה מינים:
*סוג ומין יחיד דוב נמלים ענק (Myrmecophaga tridactyla)
*סוג טמנדואה (Tamandua)
**דוב נמלים מקסיקני (Tamandua mexicana)
**דוב נמלים בינוני (Tamandua tetradactyla)
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:דובי נמלים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1825
מדד מיקום מרכזי

בסטטיסטיקה, מדד מיקום מרכזי (או מדד מרכז) הוא ערך מייצג של התפלגות (נקרא גם ערך מרכזי). אף על פי שהמושג אינו מוגדר פורמלית, הממוצע החשבוני, החציון והשכיח הם הדוגמאות הנפוצות ביותר למדדי מיקום מרכזי. בסטטיסטיקה תאורית בוחרים את מדד המרכז בהתאם לסוג המשתנה. משתנה איכותי ניתן לתיאור בעזרת השכיח; משתנה אורדינאלי ניתן לתיאור גם בעזרת החציון; ומשתנה בסולם מדידה שבו אפשר להשוות הפרשים – ניתן לתיאור גם בעזרת ממוצע.

מדד מרכז יכול להיות מחושב עבור קבוצה סופית של ערכים (תצפיות במדגם) או עבור פונקציית התפלגות נתונה, כגון ההתפלגות הנורמלית הסטנדרטית. בדרך כלל כהשלמה למדדי מרכז יוצגו גם מדדי פיזור שונים, דוגמת שונות וטווח בין רבעוני.

==מדדי מרכז נפוצים==
* ממוצע חשבוני – סכום התצפיות מחולק במספר התצפיות.
* ממוצע משוקלל – עבור כל תצפית במדגם נגדיר משקל, כך שסכום המשקלות יהיה אחד. הממוצע המשוקלל יהיה סכום המכפלות של כל תצפית במשקל שלה. נשים לב כי ממוצע חשבוני הוא למעשה ממוצע משוקלל עם משקלות זהות לכל התצפיות.
* חציון – הערך אשר בדיוק חצי מכמות הערכים גדולים ממנו, ומחציתם קטנה או שווה לו. ניתן לחשב ערך זה גם למשתנים אורדינאליים.
* שכיח – הערך שמופיע הכי הרבה פעמים במדגם. ניתן לחישוב גם עבור משתנה נומינלי.
* ממוצע גאומטרי/הנדסי – השורש ה-n של מכפלת כל התצפיות כאשר n הוא מספר התצפיות.
* אמצע הטווח – ממוצע חשבוני של ערכי המקסימום והמינימום במערכת נתונים.

==מדדי מרכז ופונקציות הפסד==

הממוצע, החציון והשכיח מתקבלים באופן טבעי כאשר מסתכלים על בעיה של מזעור פונקציית הפסד עבור אוסף נתון של תצפיות:

הממוצע יתקבל בתור הערך שממזער פונקציית הפסד ריבועית: <math>L_2(m)=\sum_{i=1}^n (X_i-m)^2</math> כאשר <math>X_i, i=1,\dots,n</math> הן התצפיות.

באופן דומה החציון הוא הממזער של פונקציית הפסד של ערך מוחלט <math>L_1(m)=\sum_{i=1}^n |X_i-m|</math>.

השכיח הוא הממזער של פונקציית ההפסד הבאה: <math>L_0(m)=\sum_{i=1}^n I_{m}(X_i)</math> כאשר <math>I_m(X_i)=\begin{cases} 1 & \text{if }m=X_i \\ 0 & \text{else} \end{cases}</math>.

פונקציות אלו הן חלק ממשפחה של פונקציות הפסד (נורמות) בשם פונקציות <math>\ell_p</math>.

==ראו גם==
* ממוצע
* חציון
* שכיח

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">
* Weisberg H.F (1992) Central Tendency and Variability, Sage University Paper Series on Quantitative Applications in the Social Sciences, p.2
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://lo.cet.ac.il/player/?document=5accb517-4d99-47fc-a3d1-9672d100b010&language=he מדדי מרכז], באתר המרכז לטכנולוגיה חינוכית

*
מריה לואיזה, נסיכת בולגריה

מריה לואיזה, נסיכת בולגריה (בבולגרית: Княгиня Мария Луиза Българска; נולדה ב-13 בינואר 1933, סופיה, ממלכת בולגריה) היא בתם של בוריס השלישי, מלך בולגריה וג'ובאנה מאיטליה, מלכת בולגריה ואחותו של סימאון סקסקובורגותסקי.

==ביוגרפיה==
מריה לואיזה נולדה בסופיה, בתם הבכורה של בוריס השלישי, מלך בולגריה ורעייתו ג'ובאנה מאיטליה, מלכת בולגריה. בשנת 1946, לאחר ביטול המלוכה וכינון הרפובליקה העממית הבולגרית נמלטה עם משפחתה לאלכסנדריה שבמצרים ובהמשך עברה לספרד. בשנת 1957 נישאה לקרל, נסיך ליינינגן שהיה נכדה של ויקטוריה מליטה, נסיכת אדינבורו וסקסה-קובורג-גותה מצד אימו. לזוג נולדו שני ילדים, אולם בשנת 1968 התגרשו בני הזוג.

בשנת 1969 היא נישאה בשנית לברוניסלאב צ'רובוק, ונולדו לה שני ילדים נוספים. היא מתגוררת בניו ג'רזי.

בשנת 2012 העניק לה אחיה סימאון סקסקובורגותסקי את התואר "נסיכת קוהארי".

הנסיכה מריה-לואיזה היא חברה במועצת הנאמנים של האוניברסיטה האמריקאית בבולגריה. ב -13 במאי 2012, בטקס השמונה עשרה, קיבלה הנסיכה מריה-לואיזה תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה האמריקאית בבולגריה.

==משפחתה==
ב-14 בפברואר 1957 התחתנה מריה לואיזה עם קרל, נסיך ליינינגן, ממנו נולדו לה שני ילדים:
* בוריס, נסיך ליינינגן (נולד ב-1960)
* הרמן פרידריך, נסיך ליינינגן (נולד ב-1962)

ב-16 בנובמבר 1969 התחתנה מריה לואיזה עם ברוניסלאב צ'רובוק, ממנו נולדו לה שני ילדים:
* אלכסנדרה, נסיכת קוהארי (נולדה ב-1970)
* פאבל, נסיך קוהארי (נולד ב-1972)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בית סבויה
קטגוריה:בית סקסה-קובורג-גותה
קטגוריה:משפחת המלוכה הבולגרית
קטגוריה:סופיה: אישים
קטגוריה:ילידות 1933
קטגוריה:בולגרים שנולדו ב-1933
טייפון נואול

טייפון נוֹאוּל (באנגלית: Typhoon Noul) נקרא בפיליפינים "דודונג" (Typhoon Dodong) הוא הסופה השישית, והטייפון השלישי שקיבל שם במהלך 2015. הוא החל ב-30 באפריל בשקע ברומטרי, התפתח לטייפון חלש בתחילת מאי והפך ב-10 במאי לציקלון טרופי בקטגוריה 5, הגבוהה ביותר, עם רוחות במהירות של 260 קמ"ש ומשבים של עד 315 קמ"ש.

== מסלול ==

ב-10 במאי, בחמש בערב (09:00 UTC), הוא עבר מעל לקצה הצפוני של הפיליפינים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אסונות טבע ב-2015
מריה לואיזה, נסיכת בורבון-פארמה

מריה לואיזה, נסיכת בורבון-פארמה לבית בורבון (באיטלקית: Maria Luisa di Borbone-Parma, Principessa di Bulgaria, בבולגרית: Мария-Луиза Бурбон-Пармска, българска княгиня; 17 בינואר 1870, רומא, מדינת האפיפיור – 31 בינואר 1899, סופיה, נסיכות בולגריה) הייתה נסיכה רעייה של בולגריה בין השנים 1893–1899.

==ביוגרפיה==
מריה לואיזה נולדה ב-17 בינואר 1870 ברומא, לרוברטו הראשון, דוכס פארמה ולרעייתו הראשונה, מריה פיה, נסיכת בורבון-שתי הסיציליות, בתם של פרננדו השני, מלך שתי הסיציליות ומריה תרזה, ארכידוכסית אוסטריה. מריה לואיזה הייתה הבכורה מתוך 12 ילדים, ובשנת 1882, נפטרה אמה של מריה לואיזה במהלך לידה. ב-20 באפריל 1893 התחתנה מריה לואיזה בנישואים פוליטיים לפרדיננד הראשון, נסיך בולגריה, ממנו נולדו לה 4 ילדים. נישואי השניים לא היו מוצלחים, והיו להם הרבה מריבות במהלך חייהם.

ב-31 בינואר 1899 מתה מריה לואיזה מיד לאחר לידת בתה נדז'דה, ונקברה בקתדרלה על שם לואי הקדוש בפלובדיב.

==משפחתה==
ב-20 באפריל 1893 התחתנה מריה לואיזה עם פרדיננד הראשון, מלך בולגריה, ממנו נולדו לה 4 ילדים:
* בוריס השלישי, מלך בולגריה (1894–1943), התחתן עם ג'ובאנה מאיטליה, מלכת בולגריה
* קיריל, נסיך בולגריה (1895–1945)
* אבדוקיה, נסיכת בולגריה (1898–1985)
* נדז'דה, נסיכת בולגריה (1899–1958), התחתנה עם אלברכט אויגן, דוכס וירטמברג

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלכות רעיות
קטגוריה:בית סקסה-קובורג-גותה
קטגוריה:משפחת המלוכה הבולגרית
קטגוריה:ילידות 1870
קטגוריה:נשים בולגריות
קטגוריה:נפטרות ב-1899
גן בירה

גן בירה במינכן
גן בירה בווינה, 1902
גן בירה (בגרמנית: Biergarten (בגרמניה) או Gastgarten (באוסטריה)) הוא מקום בילוי תחת כיפת השמיים, בצל עצים, בו מוגשת בירה ומזון מסורתי גרמני המוכן במקום. הריהוט בגן בסיסי וכולל שולחנות עץ וספסלים, פעמים רבות צבועים לבן ולבוש המבלים אינו רשמי. גני בירה רבים מאפשרים למבלים בהם להביא את מזונם עמם. מקורו של גן הבירה בבוואריה והוא התפשט לרחבי העולם עם גלי מהגרים מגרמניה לארצות הברית, לאוסטרליה ולמדינות נוספות. הגן יכול להיות קטן, כגון בחצר פאב, או מקום ציבורי רחב-ידיים. גן הבירה הגדול בעולם, ההירשגארטן (Hirschgarten), נמצא במינכן ויכול לאכלס 8,000 מבלים. פתיחת גני הבירה היא תקופתית, בימי הקיץ והאביב וישנם גני בירה הפתוחים רק בימי שבתון בשעות הצהריים או במהלך ירידים.

== היסטוריה ==
מבשלת בירה מייצרת חום רב. עקב כך אירעו בתקופת הקיץ מקרים רבים בהם פרצו שרפות באתרי מבשלות בירה. עקב כך הורו תקנות בממלכת בוואריה החל מן המאה ה-16 שאין לייצר בירה בין יום ג'ורג' הקדוש (23 באפריל) ליום הקדוש מיכאל (29 בספטמבר). על מנת לספק בירה בימי הקיץ הוקמו לגדות הנהר איזר מאגרי בירה בתוך מרתפים סמוכים לנהר, כך שהמים הקרירים ישמרו את הבירה צוננת ומעליהם ניטעו עצי ערמון נותני-צל. בראשית המאה ה-19 התפתח מנהג להגיש את הבירה במקום, בצל חורשות הערמונים. על מנת להילחם במגמת הצרכנים לעבור לגני הבירה, דחקו בעלי מסעדות וברים בממשל לתקן תקנות לפיהן נאסר על הגשת מזון בגני הבירה. בתגובה התירו בעלי גני הבירה לציבור המבקרים להביא את מזונם עמם, נוהג מקובל עד היום.

== תפריט ==
הבירה המוגשת היא תמיד בירה מקומית ולרוב בירה בהירה, פעמים רבות בירת חיטה, המתאימה לשתייה בימים חמים. הכמויות הנמזגות גדולות ובדרך כלל הכוס הקטנה ביותר היא של חצי ליטר. 

תפריט המזון הוא מסורתי ופשוט ומתבסס על הכנה טרייה במקום. התפריט כולל בעיקר נקניקים ונקניקיות, בשר צלוי על הגריל, בְּרֶצֶל (בייגלה), שפצלה (איטריות מטוגנות), גבינות וסלטים כגון סלט כרוב וסלט צנון.

== ברחבי העולם ==
גני בירה נפוצים בטווח ההשפעה הגרמני-אוסטרי במרכז אירופה (כולל דנמרק, צ'כיה, סלובקיה, הונגריה, קרואטיה צפון איטליה ועוד).

גני בירה פופולריים ביפן וממוקמים בדרך כלל על גגות של חנויות כלבו ובפארקים.

בבריטניה מוצמדים בדרך כלל גני בירה קטנים לצידם של פאבים, הם פופולריים מאוד בחודשי הקיץ ותפריטם נסמך על הפאב הסמוך. בניגוד לפאב, בגן מותר העישון.

לארצות הברית הגיעה תרבות גני הבירה עם המהגרים הגרמנים והצ'כים. בראשית המאה ה-20 היו בניו יורק 800 גני בירה. פריסת הגנים וזמני הפתיחה שלהם קשורים באופן הדוק לחוקי הרישוי של מכירת וצריכת אלכוהול תחת כיפת השמיים במדינות השונות.

==ראו גם==
* בר (עסק)
* טברנה
* פאב

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://thedrinknation.com/articles/read/7000-A-Brief-History-of-Beer-Gardens/ ההיסטוריה של גני הבירה]
* [http://www.munichbeergardens.com/Main_Page גני הבירה במינכן]
* [http://www.praguebeergarden.com/pubs/category/beer-gardens/ גני בירה בפראג]
* [http://www.nycmagazine.com/nyc-guide/new-york-city-beer-gardens/ גני בירה בניו יורק]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוואריה: תרבות
קטגוריה:ברים ופאבים
בירה
קטגוריה:בירה
עודה בשאראת

עודה בשאראת (בערבית: عودة بشارات; נולד ב-1958) הוא עיתונאי וסופר ערבי-ישראלי תושב יפיע.

== ביוגרפיה ==
בשאראת הוא בן למשפחה עקורה מכפר מעלול. הוא נשוי ולו שני בנים ובת. כיהן כראש הוועד הארצי לתלמידי התיכון הערבים וכראש ועד הסטודנטים הערבים באוניברסיטת חיפה, שימש כמזכיר תנועת חד"ש בתחילת המאה ה-21 ומפרסם טורי פובליציסטיקה בעיתונים "הארץ" ו"אל-איתיחאד". בשאראת חבר הנהלה בארגון עדאלה ובוועד המנהל של הקרן החדשה לישראל.

==ספריו==
* "חוצות זתוניא", יצא לאור בשנת 2009 במסגרת "ספריה לעם" של הוצאת עם עובד, בתרגום המחבר ובשיתוף משה רון.
* "אל תגנבו לי את התור", ספר ילדים, יצא לאור בשנת 2018 בהוצאת כתר.
* "דוניא" - רומן, יצא לאור בשנת 2019 בהוצאת עם עובד.
* "תמאם מַכְּחוּל המנוחה", יצא לאור בשנת 2022 במסגרת "ספריה לעם" של הוצאת עם עובד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.am-oved.co.il/page_538 עודה בשאראת], באתר עם עובד
* 
* [http://hagada.org.il/author/עודה-בשאראת/ מאמריו של עודה בשאראת], באתר "הגדה השמאלית"
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=jnX2rfr_VXI&ab_channel=גלחד״ש שיחה עם בשאראת] בפודקאסט "גל חד"ש", 30 באוגוסט 2020
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ערבים ישראלים
קטגוריה:פובליציסטים ערבים ישראלים
קטגוריה:פובליציסטים ערבים
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל הקרן החדשה לישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:זוכי אות אמיל גרינצוויג
קטגוריה:פעילי חד"ש
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
אבדוקיה, נסיכת בולגריה

אֶבְדוֹקִיָּה, נסיכת בולגריה (בבולגרית: Евдокия; 5 בינואר 1898, סופיה, נסיכות בולגריה - 4 באוקטובר 1985, פרידריכסהאפן גרמניה המערבית) הייתה נסיכת בולגריה.

==ביוגרפיה==
אבדוקיה נולדה בסופיה ב-5 בינואר 1898, ילדתם השלישית של פרדיננד הראשון, נסיך בולגריה דאז, ורעייתו, מריה לואיזה, נסיכת בורבון-פארמה, אחות לבוריס. בשנת 1946, לאחר ביטול המלוכה בבולגריה וכינון הרפובליקה העממית הבולגרית, נמלטה עם משפחתה מבולגריה לאלכסנדריה שבמצרים, ובהמשך עברה לספרד. מאוחר יותר היגרה לגרמניה המערבית וחיה לצד אחותה, נדז'דה. היא נפטרה ב-4 באוקטובר 1985 בגיל 87 שנים.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ילידות 1898
קטגוריה:בית סקסה-קובורג-גותה
קטגוריה:משפחת המלוכה הבולגרית
קטגוריה:נפטרות ב-1985
סנגליה

סנגליה (שם מדעי: Senegalia) הוא סוג צמח פורח ממשפחת הקטניות. הסנגליה מונה פחות מ-200 מינים של צמחים, רובם ככולם היו מסווגים כמינים של שיטה עד שנת 2005, בה הוגדר הסוג החדש. לפיכך כל מיני הסנגליה נחשבו בעבר למיני שיטה. הסוג עדיין נחשב פוליפילטי ולא מן הנמנע שיפולג למספר סוגים בעתיד.

המין המייצג של הסוג הוא סנגליית סנגל (בעבר שיטת סנגל), העץ שמגודל לרוב למען הפקת גומי ערבי משרפו.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1838
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין סמואל רפינסק
קטגוריה:מימוסיים
נדז'דה, נסיכת בולגריה

נדז'דה, נסיכת בולגריה (בבולגרית: Княгиня Надежда; 30 בינואר 1899, סופיה, נסיכות בולגריה - 15 בפברואר 1958, שטוטגרט, גרמניה המערבית) הייתה בתם של פרדיננד הראשון, מלך בולגריה ומריה לואיזה מבורבון-פארמה, נסיכת בולגריה ואחותו של בוריס השלישי, מלך בולגריה.

==ביוגרפיה==
נדז'דה, נסיכת בולגריה נולדה בסופיה, כילדתם הרביעית של פרדיננד הראשון, נסיך בולגריה ורעייתו מריה לואיזה. אימה נפטרה מיד לאחר הלידה. ב-1924 היא נישאה לנסיך אלברכט אויגן, דוכס וירטמברג, בנו השני של אלברכט, דוכס וירטמברג ולזוג נולדו 5 ילדים. פרדיננד אויגן (1925), מרגרטה לואיז (1928), אויגן אברהרד (1930), אלכסנדר אויגן (1933), סופיה (1937).

הנסיכה נדז'דה הלכה לעולמה בשטוטגרט ב-1958 והיא בת 58 שנים.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* [https://edinzavet.wordpress.com/pridvorni/ferdinand/nadejd/ נדז'דה, נסיכת בולגריה ומשפחתה], באתר edinzavet.wordpress.com 
* 

קטגוריה:בית סקסה-קובורג-גותה
קטגוריה:משפחת המלוכה הבולגרית
קטגוריה:סופיה: אישים

קטגוריה:ילידות 1899
קטגוריה:נסיכות
קטגוריה:נפטרות ב-1958