OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ברון זמו

ברון זמו (באנגלית: Baron Zemo) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס קפטן אמריקה ביקום מארוול קומיקס. ברון זמו הראשון הופיע לראשונה בחוברת The Avengers #6 ממרץ 1964 ונוצר על ידי הכותב סטן לי והמאייר ג'ק קירבי. ברון זמו השני הופיע לראשונה בחוברת Captain America #168 מדצמבר 1973, ונוצר על ידי הכותב טוני איזבלה והמאייר סאל בוסימה.

ד"ר היינריך זמו, הברון זמו ה-12, היה אחד המדענים המובילים שבמפלגה הנאצית. הוא נלחם גם בקפטן אמריקה וגם ביחידת הקומנדו המייללים שלו בתקופת מלחמת העולם השנייה. זמו - מבריק בגאונותו אך גם סדיסט - ייצר כלי נשק להשמדה המונית לצבאו של היטלר, ביניהם תותח קרן מוות, אקדח מפרק לגורמים וכן אנדרואידים חזקים אך פרימיטיבים. האינטליגנציה של זמו הייתה כאין וכאפס לעומת הסדיזם שלו - הוא ערך תכופות ניסויים בכלי הנשק הקטלניים שלו על אזרחים חפים מפשע - גם אסירי הרייך השלישי וגם אזרחיו. במהלך עימות חזיתי עם יחידת הקומנדו המייללים, זמו החליט לנסות את תותח קרן המוות על עיירה גרמנית קרובה. הקרן השמידה מאות אזרחים, מה שהפך את זמו לרוצח המונים. למרות שהוא האמין בשחצנותו הרבה כי יוכל להאשים את בעלות הברית במעשה, מנהל סוכנות S.H.I.E.L.D ניק פיורי ויחידת הקומנדו המייללים שלו חשפו את מעורבותו בהשמדת העיר, וזמו הפך לדמות מתועבת בכל רחבי אירופה, אפילו בקרב חבריו הגרמניים. כדי להשיג מידה מסוימת של אנונימיות, זמו החל לעטות ברדס סגול על פניו בעוד המשיך ליצור כלי נשק עבור הנאצים. במהלך קרב עם קפטן אמריקה, אשר ניסה למנוע מזמו לעשות שימוש בנשק המסוגל להדביק כל דבר העומד בדרכו, הקפטן שבר מיכל המאחסן בתוכו את הנשק וגרם לברדסו הסגול של זמו להידבק לפניו ללא כל יכולת להסירו.

מורשתו של היינריך הוחייתה מחדש בידי בנו, הלמוט ג'יי זמו, הברון זמו ה-13. הלמוט גדל בצל רעיונו של אביו כי הגזע העליון צריך לשלוט על העולם. מהנדס במקצועו, הלמוט זעם על דבר שובו של קפטן אמריקה, והשתמש בהון משפחתו כדי להמשיך את עבודתו של אביו. הוא נלחם בקפטן אמריקה בתלבושת זהובה תחת הכינוי "פניקס", ופניו הושחתו באופן קשה והוא נחשב למת בסיום הקרב. אמנם, הוא שב תחת מעטה ברדס סגול בדומה לאביו ושיתף פעולה עם נבלים דוגמת הגולגולת האדומה, סין, ארגון הידרה וקבוצות אדוני הרשע ות'נדרבולטס, אשר נוסדה על ידיו כמחליפים לקבוצת האוונג'רס וחבריה חזרו למוטב ונעשו לאויביו.

דמותו של ברון זמו השני מדורגת במקום ה-40 ברשימת נבלי-העל הגדולים של כל הזמנים, לפי אתר IGN.

==ביקום הקולנועי של מארוול==
דמותו של הברון זמו מופיעה גם ביקום הקולנועי של מארוול, בו ניתן לו סיפור רקע שונה לחלוטין. בסרט "קפטן אמריקה: מלחמת אזרחים" מוצג זמו כאזרח של סוקוביה, מדינה בדיונית המופיעה תכופות בפרסומים השונים של מארוול. בסרט מנסה זמו, שעדיין לא מוצג כברון, לחסל את הנוקמים כנקמה על מות משפחתו (במהלך אירועי הסרט "הנוקמים: עידן אולטרון") על ידי יצירת סכסוך פנימי ביניהם. בהמשך מופיעה דמותו בסדרה "הפלקון וחייל החורף" של שירות הסטרימינג דיסני+. ובה הוא מוצג כברון, ומופיע לראשונה בתלבושתו המסורתית, לרבות הברדס הסגול. את דמותו של הלמוט זמו מגלם השחקן דניאל בריהל.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.marvel.com/characters/baron-zemo-heinrich-zemo דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [http://marvel.wikia.com/Baron_Zemo דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

==הערות שוליים==

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:קפטן אמריקה
פארק תעשיות עמק חפר

פארק תעשיות עמק חפר הוא פארק תעשיות אשר נמצא בעמק חפר. הפארק הוקם בשנת 1992, ומשתרע כיום על שטח של כ–1200 דונם.

בפארק התעשיות פועלים כ-200 בתי עסק וחברות המעסיקים כ-5,000 עובדים. בתי העסק והחברות עוסקים במגוון רחב של תחומים כגון: תרופות, יין, קפה, גבינות, מזון בריאות, ריהוט, הלבשה והנעלה, ציוד לבריכות שחיה, טיהור מים, מתחם פעילות לשעות הפנאי, חברת גז לרכב, מוסכים ועוד. בין החברות בפארק: טיב טעם, יקבי רקנאטי, סנו, שפיר הנדסה, ובירה אלכסנדר.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:עמק חפר
קטגוריה:ישראל: אזורי תעשייה
בירה אלכסנדר

בירה אלכסנדר Green
בירה אלכסנדר היא מבשלת בירת בוטיק ישראלית. הבירה מיוצרת משנת 2008 בפארק תעשיות עמק חפר והיא אחת ממבשלות בירות הבוטיק הראשונות בישראל.

==היסטוריה==
מבשלת אלכסנדר הוקמה בשנת 2008 בפארק תעשיות עמק חפר ליד נחל אלכסנדר. מקים המבשלה הוא אורי שגיא, בעברו מפקד טייסת אפאצ'י בחיל האוויר, שלאחר בישול בירה בביתו החליט להפוך את התחביב למקצוע. בשנת 2008 למד טכנולוגיית ייצור בירה ב-Siebel Institute of Technology. הוא חבר לאביאם סלע, טייס ותיק בחיל האוויר, וארי ויורם ירזין, מבכירי המסעדנים בארץ, ובשנת 2010 הקימו את המבשלה. בשנת 2014 הצטרף שלמה ינאי למשקיעים במבשלה, כשרכש 10% מהבעלות עליה, בעלות של מיליון וחצי ש"ח. עוד שותפים במבשלה הלל קוברינסקי ויורם באומן.

בשנת 2014 זכתה הבירה בתחרות הבירות העולמית "World Beer Cup 2014" במקום הראשון בקטגוריית "Robust Porter".

המבשלה קרויה על שם נחל אלכסנדר, העובר בעמק חפר, מקום מושבה של המבשלה. הצבים הגדלים בנחל מופיעים בסמליל של המבשלה.

==ייצור הבירה==
ייצור הבירה נעשה בשני תהליכי תסיסה טבעיים: במכלי תסיסה ובבקבוקי הבירה עצמם. הבירה אינה מפוסטרת, מסוננת או כוללת חומרים משמרים.

בירה אלכסנדר מציעה כמה בירות תחת המותג אלכסנדר:
*אלכסנדר בלונד - בירה ממשפחת האייל, בסגנון הבלונד הבלגי. 5.3% כוהל בנפח.
*אלכסנדר Black - בירה כהה, עשירה בטעמי שוקולד מריר ואספרסו חזק. 7% כוהל בנפח.
*אלכסנדר אמברה - בירה ממשפחת האייל, בסגנון בלגי צרפתי. צבע הבירה הוא ענברי (בצרפתית = Ambrée) והוא נובע משימוש בלתתים מיוחדים, קלויים יותר. 5.7% כוהל בנפח.
*אלכסנדר Green - בירה בסגנון ה-IPA. ארומה פירותית: אשכולית, גויאבה, מנגו ופירות נוספים. 6% כוהל בנפח.
*אלכסנדר בלייזר - בירה ממשפחת האייל, זהובה עם ראש קצף לבן. 8% כוהל בנפח.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

אלכסנדר
אלכסנדר
בית ידידות מיין

חזיתו הצפונית של הבית ו[[כנסיית עמנואל]]
בית ידידות מיין (אנגלית Maine Friendship House) הוא מבנה היסטורי עשוי עץ ואבן במושבה האמריקאית-גרמנית ביפו, הניצב כיום ברחוב אורבך 10 פינת רחוב בר הופמן בתל אביב. המבנה ידוע גם בשם "בית פרנק" והוא משמש כ"מוזיאון המושבה האמריקאית". ממערב למבנה שוכנת כנסיית עמנואל שהוקמה בין השנים 1898–1904.

==היסטוריה==
ב-22 בספטמבר 1866 הגיעה לארץ ישראל קבוצה בת 157 איכרים, נגרים ובעלי מלאכה שונים ממדינת מיין שבארצות הברית, כדי להתיישב בארץ ולהכשיר את הקרקע לשיבת היהודים אליה, דבר שלאמונתם יביא לשיבת ישו ולבוא הגאולה. הבית הוקם בידי מרק וונטוורת' (Mark Wentworth), וכמו רוב בתי המושבה הטרומיים האחרים, הוא נבנה מעץ שהובא מארצות הברית. המבנה הוקם בסגנון הקוטג' שהיה מקובל באותה עת בניו אינגלנד: הוא התנשא לגובה של שתי קומות ומתחתיו נחפר מרתף. קשיים בירוקרטיים, סכסוכים אישיים בין המתיישבים ומחלות גרמו למרבית האמריקאים לעזוב את הארץ בין השנים 1867–1868.

החל בשנת 1868 רכשו חברי כת הטמפלרים את בתי המושבה כדי להקים בה מושבה משל עצמם. בית וונטוורת' נרכש בידי משפחת פרנק, ובשנת 1892 נוסף לו אגף דרומי בנוי אבן, ששימש כ"מלון פרנק". פרנק הוסיף למבנה גג רעפים משופע, והוא רכש את מראהו הנוכחי. המושבה הגרמנית ביפו שגשגה עד פרוץ מלחמת העולם השנייה, עת גורשו יושביה מהארץ על ידי שלטונות המנדט הבריטי.

בשנת 1948 שוכנו בבית עולים חדשים, ובמסגרת הסכם השילומים עם גרמניה המערבית, רכשה מדינת ישראל את הבעלות בו. המבנה היה בשימוש עד שנת 1970, ולאחר מכן ננטש ומצבו התדרדר. בסופו של דבר, בשנת 2001, יועד המבנה להריסה, אך בשנת 2002 רכשו אותו בני הזוג ג'יין וריד הולמס (Jean and Reed Holmes) ממיין, אשר שחזרו ושימרו אותו. בשנת 2005 פתחו בני הזוג את בית הידידות של מדינת מיין ובו מוזיאון העוסק בתולדות המושבה האמריקאית ביפו. בשנת 2004 העניק ארגון השימור של מיין (Maine Preservation) תעודת הוקרה לבני הזוג הולמס על פועלם, והבית הוכר כמבנה לשימור.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:המושבה האמריקאית-גרמנית ביפו
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז תל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: מוזיאונים
קטגוריה:תל אביב-יפו: מבנים לשימור
יהושע לצמן

יהושע לַצמַן (ביידיש: לאַצמאַן; בכתיב יידיש סובייטי: יעשוע לאצמאנ; 2 במרץ 1906 – 16 במרץ 1984) היה משורר יידי ומורה יהודי ליטאי.

==קורות חיים==
לצמן נולד בשנת 1906 בעיירה פוקרוי שבצפון-מערב האימפריה הרוסית (ליטא), 35 ק"מ ממזרח לעיר המחוז שאוולי, במשפחה בת עשרה ילדים (רק שתי אחיותיו שרדו את השואה ועלו לישראל). בבגרותו התגורר בעיר קובנה, הבירה בפועל של ליטא העצמאית. ב-1926 סיים את לימודיו בסמינר למורים העברי בקובנה ושימש כמורה בעיר. פרסם שירים ומאמרים ספרותיים ביומוני קובנה "די אידישע שטימע", "דאָס וואָרט" ו-"פֿאָלקסבלאַט", במאספים הספרותיים הקובנאיים "מיר אַליין" (1930), "שליאַכן" (1932), "בריקן" (1937) ועוד. כן פרסם ספר שירים: "לידער און פּאָעמעס" (קובנה 1939).

נישא לחיה קליניצקאי, והיה אב לבת ובן: לילי ודניאל. לאחר מכן הכיר בגימנסיה הריאלית העברית בקובנה שבהנהלת ד"ר צמח פלדשטיין את פרידה פֶּלֶר, מורה לליטאית, נישא לה בנישואים שניים ובני הזוג היו הורים לבת, רות.
במלחמת העולם השנייה נמלט לפנים ברית המועצות, לאלמטי, בירת קזחסטן הסובייטית. אשתו פרידה גורשה עם הכיבוש הנאצי בקיץ 1941 לגטו קובנה, ולאחר חיסול הגטו הועברה למחנה הריכוז שטוטהוף, שם נספתה. בתו לילי חייתה בשנות המלחמה בבית יתומים בקזחסטן. בנו בן התשע דניאל נספה בגטו. בתו רות גדלה אצל משפחה מאמצת ליטאית ושרדה אף היא את השואה. הוכשרה כמנהלת חשבונות ועבדה בליטא, ולימים עלתה לישראל.
בקזחסטן הכיר לצמן את לינה, שהייתה לאשתו. בני הזוג היו הורים לבן, לאופולד לוי לצמן. לאחר המלחמה שבו לליטא הסובייטית, והתגוררו בווילנה. בשנת 1948 נאסר למשך מספר שנים. בשנת 1971 עלה לישראל. פרסם שירים ומאמרים בכתבי העת "סאָוועטיש היימלאַנד" (מוסקבה) וב"פֿאָלקס-שטימע" (ורשה), ומעת עלייתו בכתב העת הישראלי "ביַי זיך". בארץ הופיע ספר שיריו "תהילים-געזאַנגען" (תל אביב 1979).

בשנים האחרונות לחייו סבל ממחלה. נפטר בראשון לציון ב-1984, בגיל 78.

==ספריו==
* לידער און פּאָעמעס, קובנה 1939.
* תהלים-געזאַנגען: אַ ליד צום לעבן, מיט א פֿאַרטרויערט הארץ, פּאָעמעס, תל אביב: פארלאג י"ל פרץ, תשל"ט.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Rut Latzman-Peer, 'Twenty-Six Years of Expectation,' in: S. Abramovich and Y. Zilberg (Eds.), Smuggled in Potato Sacks: Fifty Stories of the Hidden Children of the Kaunas Ghetto, London: Vallentine Mitchell, 2011, pp. 365-370. (סיפורה של בתו, רות פאר)
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

מפרי עטו:
* [http://archive.org/details/nybc212684 תהלים-געזאנגען], בארכיון האינטרנט

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים ליטאים
קטגוריה:משוררים יהודים ליטאים
קטגוריה:סגל די אידישע שטימע
קטגוריה:עיתונאים יהודים ליטאים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1984
סופרייז

סופרייז (באנגלית: Surprise) היא עיר במדינת אריזונה, בארצות הברית. היא שוכנת כ-32 קילומטרים צפונית מערבית לפיניקס. העיר משתרעת על פני שטח של 180 קילומטר רבוע ומתגוררים בה כ-117,500 תושבים. 

העיר נוסדה בשנת 1938 על ידי פלורה מא סטטלר, שקראה לה בשם זה (Surprise משמעו הפתעה) מכיוון ש"היא תהיה מופתעת אם העיירה תהיה חשובה או משמעותית אי פעם". מאז גדלה העיירה והוכרזה כעיר ב-1960. שיעור הגידול של אוכלוסיית העיר בעשורים האחרונים הוא מהגדולים באריזונה.

בעיר קיים בית ספר אזורי ואקדמיה לאומנות. בעיר ממוקמים מגרשי האימונים של קבוצות הבייסבול טקסס ריינג'רס וקנזס סיטי רויאלס. 

סופרייז היא העיר בעלת אחוז הפשיעה הנמוך ביותר באזורה. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20130117025354/http://chamberorganizer.com/northwestvalleychamber/mem_surprisehistory Surprise Historical Society]

קטגוריה:אריזונה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1938
פוקינג (מחוז לינץ)

פוקינג (בגרמנית: Pucking) היא עיירה קטנה במרכז אוסטריה עילית במחוז לינץ. בעיירה מתגוררים 3,740 תושבים (נכון ל-2012).

== היסטוריה ==
העיר הוקמה בתקופה הרומית, בסמיכות לדרך הסלולה, אך האזכור הראשון של העיר בכתב הוא משנת 1289. במהלך המלחמות הנפוליאוניות נכבשה העיר מספר פעמים. בשנת 1918, הוקמה אוסטריה עילית, ושטחה כלל גם את העיר. העיר נכבשה באנשלוס ב-13 במרץ 1938, והשתייכה לגאו "דנובה עילית". לאחר סיום מלחמת העולם השנייה, הוקמה שוב אוסטריה עילית, ופוקינג בכללה.

העיר מושכת תיירות אליה, בעיקר בזכות המנזר הבניימי שבה. בעיר כמו כן תחנת כוח הידרו-אלקטרית הגדולה מסוגה באוסטריה. כמו כן בעיר אגם מלאכותי שנוצר במהלך שנות ה-70.

== קישורים חיצוניים == 

* 

קטגוריה:אוסטריה עילית: יישובים
גאו (חלוקה מנהלית)

גאוּ (בגרמנית: Gau) היא יחידה מנהלית גרמנית שהייתה נהוגה בימי הביניים ובתקופת השלטון הנאצי. משמעות השם היא יחידה מנהלית בתוך מדינה, והוא מקביל למונח "מחוז".

המונח "גאוּ" נכלל בשמות ערים רבות ובאזורים רבים במרחב הגרמני, לדוגמה: מחוזות ארגאו ותורגאו בשווייץ.

==בגרמניה הנאצית==
אחרי שנים רבות בהן המונח לא היה בשימוש, החייתה אותו המפלגה הנאצית ב-1920, כאשר כינתה את מחוזות המפלגה בשם "גאו". חוקת המפלגה הנאצית מ-1926 מיסדה את השימוש במונח ככינוי לכל אחד מ-32 המחוזות המנהלתיים של המפלגה, בראש כל מחוז כזה עמד הגאולייטר (Gauleiter).

אחרי 1938 נעשו התאמות ונוצרה חפיפה בין מחוזות המדינה לבין המחוזות המנהלתיים של המפלגה. כאשר סיפחה גרמניה שטחים ממדינות שכנות, הוקמו בשטחים אלו מחוזות רייך חדשים - הרייכסגאו (Reichsgau). באוסטריה שלאחר האנשלוס שונתה החלוקה מ-7 מדינות (Länder) ל-7 רייכסגאו תוך חלוקה שונה במקצת של השטח הגאוגרפי. למשל, הורחב השטח של רייכסגאו וינה לעומת שטח וינה האוסטרית. גם השטחים שסופחו מצ'כוסלובקיה ומפולין אורגנו כרייכסגאו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גרמניה: חלוקה מנהלית
קטגוריה:גרמניה הנאצית: ממשל
אדווין דרייק

דגם של הבאר של דרייק שהוקם באתר
אדווין לאורנטין דרייק (באנגלית: Edwin Laurentine Drake; 29 במרץ 1818 - 9 בנובמבר 1880) היה האדם הראשון שקדח ושאב נפט בארצות הברית. כונה "קולונל דרייק", למרות שלא שירת בצבא.

== תולדות חייו ==
דרייק נולד בניו יורק ועבד כפקיד ופקח בחברת הרכבות של ורמונט. ב-1858 פרש מעבודתו, עם תנאים שכללו זכות לנסיעה חופשית ברכבות, והתיישב בטיטוסוויל, פנסילבניה.

באותה עת היה האזור ידוע בנביעה טבעית של נפט, עד כדי כך שכורי מלח התלוננו שבעת קידוחים לשם יצירת מכרות מלח זורם נפט אל הקידוח ומזהם את המלח. לנפט היה שימוש מוגבל ביותר באותה תקופה כחומר גלם ממנו זוקק קרוסין, ששימש כשמן למנורות וכתחליף טוב לשמן לווייתנים היוצר פחות עשן בעת בעירתו. בפנסילבניה פעלה חברה להפקת וזיקוק נפט בשם סנקה אויל (Seneca Oil). ראשי החברה ביקשו לאתר נביעות נפט נוספות, על מנת לענות על הביקוש הגובר לקרוסין.

דרייק שמע באקראי על כך ש"סנקה" מחפשת אדם שיוכל לאתר מקורות נפט והבין שהוא האדם המתאים לעבודה, בהיותו מובטל ובעל יכולת-תנועה בלתי מוגבלת ברכבת. לאחר מספר כישלונות באיתור נביעות על פני הקרקע או בעומק חפירת שוחה, החליט דרייק ללכת בעקבות כורי המלח המתוסכלים ולקדוח באופן מכוון על מנת להפיק נפט. הוא השיג ציוד, אך "סנקה" התנערה ממנו ומן המיזם וסירבה לממן את הקידוח. לפיכך, מימן דרייק את הקידוח באמצעות הלוואות שנטל על עצמו. בשלב מסוים פיר הקידוח החל לקרוס ודרייק הגה את הרעיון להשחיל קנה מתכת שיתמוך את דפנות הבור העמוק, שיטה בה משתמשים עד היום בקידוחי נפט, אלא שהוא לא רשם פטנט על ההמצאה.

לאחר קידוח של למעלה מ-20 מטרים, רוב העוסקים במלאכה התייאשו והחלו לראות בדרייק משוגע. ב-27 באוגוסט 1858, לאחר יום קידוח בו הגיעו הקודחים לעומק של 21 מטרים, עזבו הפועלים את השטח. למחרת התפלא הפועל הראשן שהגיע בבוקר לראות את הנוזל הכהה עולה בצינור הקידוח. הבאר הפיקה 25 חביות נפט ביום. דרייק החליט להשקיע את כל ההון שהרוויח ממכירת הנפט ל"סנקה" במניות נפט, כיוון שחזה לתחום הצלחה רבה. אולם, חקיינים רבים קמו והחלו לקדוח בכל רחבי האזור, תוך שימוש בהמצאתו של דרייק, תוך הפקת כמות נפט שעלתה הן על הביקוש לקרוסין והן על יכולת הזיקוק. ב-1863 התפוצצה בועת מניות הנפט ודרייק הפסיד את כל הונו.

רק פנסיה בסך 1,500 דולר אותה החליטה ממשלת פנסילבניה להקציב לדרייק ב-1872 הצילה אותו מעוני מרוד.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.drakewell.org/ מוזיאון באר דרייק]
* [http://www.pbs.org/wgbh/theymadeamerica/whomade/drake_lo.html אודות דרייק] באתר PBS
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפט
קטגוריה:פנסילבניה: אישים
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1819
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1880
שמואל צבי דנציגר

רבי שמואל צבי דנציגר (תר"כ, 1860 - כ"ט בתשרי תרפ"ד, 9 באוקטובר 1923) היה האדמו"ר השלישי בשושלת חסידות אלכסנדר, הוא כיהן כאדמו"ר בין השנים תר"ע - תרפ"ד (1910 - 1923) נחשב בזמנו לאחד מגדולי אדמור"י פולין, וחסידיו נאמדו בעשרות אלפים.

==ביוגרפיה==
נולד בעיירה טורצ'ין שבווהלין (כיום אוקראינה) לרבי יחיאל דנציגר, ממלא מקומו של רבי דוב בעריש מביאלה שהיה ממלא מקומם של רבי מנחם מנדל מוורקא ורבי יצחק מוורקא.

לאחר פטירת אחיו הישמח ישראל בשנת תר"ע (1909) ללא ילדים, הוכתר על ידי רוב חסידי אחיו לאדמו"ר.

עד הכתרתו כאדמו"ר, השתדל להסתיר את מעשיו, אך לאחר שהחל לכהן כאדמו"ר רבים הסתופפו בצילו. התאפיין בהנהגה רחימאית, היה ידוע כאוהב ישראל ועניו, תפילותיו היו ברגש רב בבכי ובתחנונים, ועשרות אלפי חסידי אלכסנדר שהיו פזורים בכל פולין קיבלו עליהם את הנהגתו. יסד את 'ישיבת בית ישראל' (על שם אחיו) באלכסנדר (אלכסנדרוב בשמה הפולני). ישיבה זו הייתה הראשונה מרשת הישיבות שנפתחו לאחר פטירתו על ידי בנו ברחבי פולין. ייסוד ישיבה לבחורים היה חידוש בזמנו, ועד אז היה נהוג בפולין שהבחורים לומדים ב'שטיבלאך'. 

נפטר ביום שלישי כ"ט בתשרי תרפ"ד, ולמחרת הובא לקבורה בעיירה אלכסנדר לצד אביו ואחיו.

דברי תורתו נדפסו בספר "תפארת שמואל" על התורה ומועדים. הספר נלקט מהמאמרים שנאמרו בעריכת שולחנו בליל שבת ובסעודה שלישית. בשונה מספרו של אחיו, ספרו מבוסס על דרך חסידות פשיסחה, ובו דברי חסידות עמקניים המבוססים על תורת הקבלה, אבל גם נדפס בשפה פשוטה ומותאמת להמון עם.

לאחר פטירתו הוכתר בנו הבכור רבי יצחק מנחם מנדל דנציגר כאדמו"ר הרביעי בשושלת חסידות אלכסנדר, וכיהן עד מלחמת העולם השנייה, בה נרצח בטרבלינקה. 

=== בנו רבי שרגא פייבל מראדום ===
בנו בכורו היה רבי שרגא פייבל מראדום. בעת מלחמת העולם הראשונה בשנת תרע"ד, התקדם הצבא הגרמני עד לקרבת העיר ראדום, בליל מוצאי שבת אחד, לקח רבי שרגא פייבל סידור ונר ויצא ביחד עם עוד חסידים למרפסת דירתו לקידוש לבנה, שכנים נוצרים העלילו עליהם לפני מפקדי הצבא הרוסי, שהם איתתו כביכול לאויב הגרמני, וקלגסי הצאר הרוסי עצרו אותם מיד. משנודע הדבר בעיר החלה השתדלות פעילה של אנשים נכבדים אצל השלטונות הרוסיים כאשר כולם העידו כי העצורים הם אנשים חפים מכל פשע, ומושלה הצבאי של העיר הבטיח לחקור בדבר, והיהודים חשבו שישמור את דברו ולא פנו לערכאה גבוהה יותר. אולם אותו רשע לא עמד בדיבורו. השכם בבוקר הובאו השלשה בפני בית דין צבאי שמצאם אשמים בריגול, ונשפטו למוות בתליה, ופסק הדין הוצא לפועל מיד באותו יום, יום ה' כי תצא י״ב אלול<ref>ספר עשר זכיות עמ' מו, ובספר רועה נאמן עמ' רעז</ref>.

==משפחתו== 
*בנו בכורו רבי שרגא פייבל מראדום נרצח בצעירותו. 
*בנו רבי יצחק מנחם, ממלא מקומו, העקידת יצחק.
*בנו רבי אברהם חיים, מראשי הישיבה באלכסנדר, נרצח אף הוא בשואה.
*בנו רבי יעקב בונם, נרצח אף הוא בשואה, היה מהרבנים שבפורים תש"ג הסתתרו בבונקר עם רבי שלמה אלימלך רבינוביץ מזוויירצ'ה (בנו של האדמו"ר מקרימילוב).
*חתנו היה הרב יצחק מאיר זינגר, אב"ד העיר אלכסנדר.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.mytzadik.com/tzadik.aspx?id=599 אדמו"ר רבי שמואל צבי דנציגר מאלכסנדר], באתר My Tzadik
* 

==הערות שוליים==

שמואל
קטגוריה:רבנים פולנים

קטגוריה:ילידי 1860
קטגוריה:נפטרים ב-1923
בית רולה פלויד

בית רוֹלָה פלויד הוא מבנה היסטורי עשוי עץ במושבה האמריקאית-גרמנית ביפו, הניצב כיום ברחוב בר הופמן 17 בתל אביב. המבנה ידוע גם בשם "בית תיאודור זנדל" על שם דיירו השני. ממזרח למבנה שוכנת כנסיית עמנואל שהוקמה בין השנים 1898–1904.

==היסטוריה==
הכיתוב על הקיר בחזית הבית, המעיד על כך שזהו ביתו של רולה פלויד.
ב-22 בספטמבר 1866 הגיעה לארץ ישראל קבוצה בת 157 איכרים, נגרים ובעלי מלאכה שונים ממדינת מיין שבארצות הברית, כדי להתיישב בארץ ולהכשיר את הקרקע לשיבת היהודים אליה, דבר שיביא לשיבת ישו ולבוא הגאולה. הבית הוקם בידי רולה פלויד, אחד מאנשי הקבוצה, וכמו רוב בתי המושבה הטרומיים האחרים, הוא נבנה מעץ שהובא מארצות הברית. המבנה הוקם בסגנון הקוטג' שהיה מקובל באותה עת בניו אינגלנד והתנשא לגובה של שתי קומות. הוא מוקף במרפסות ונושא גג רעפים. קשיים בירוקרטיים, סכסוכים אישיים בין המתיישבים ומחלות גרמו למרבית האמריקאים לעזוב את הארץ בין השנים 1867–1868. רולה פלויד ואשתו תיאודוציה נמנו עם מיעוט המהגרים אשר נותרו בארץ, אך הם עקרו לירושלים.

החל בשנת 1868 רכשו חברי כת הטמפלרים את בתי המושבה כדי להקים בה מושבה משל עצמם. בית פלויד נרכש בידי האדריכל תיאודור זנדל שהתגורר בו עד 1880 ולאחר מכן עבר לירושלים. אל המבנה נכנסו דיירים אחרים מבני התנועה הטמפלרית, והוא ננטש עם גירוש הטמפלרים מארץ ישראל במלחמת העולם השנייה. לימים נרכש הבית ושופץ בידי האמנית סופי יונגרייז המתגוררת בו כיום.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.yaffo.co.il/article_y.asp?id=1342 המבנה בפורטל יפו]
* 

קטגוריה:המושבה האמריקאית-גרמנית ביפו
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז תל אביב
מלון ירושלים

ממוזער
המבנה לאחר שיפוצו
המבנה בעת שיפוצו
מלון ירושלים הוא מבנה היסטורי במושבה האמריקאית-גרמנית ביפו, הניצב ברחוב אורבך 6 בתל אביב.

==היסטוריה==
ב-22 בספטמבר 1866 הגיעה לארץ ישראל קבוצה בת 157 איכרים, נגרים ובעלי מלאכה שונים ממדינות מיין, ניו-המפשייר ומסצ'וסטס אשר בארצות הברית. הקבוצה הייתה חלק מזרם פרוטסטנטי שהאמין כי שיבת העם היהודי לארצו ויישוב ארץ ישראל יקדמו את חזרתו של המשיח אשר יקים את "מלכות אלף השנים" ובתוך כך יכירו היהודים בישו כמשיח ותבוא הגאולה. רוב בתי המושבה נבנו כבתי עץ טרומיים, למעט מבנה המלון שהוקם בידי האחים דריסקו, וזכה לשם "גראנד הוטל" (Grand Hotel). המלון נבנה מאבן והתנשא לגובה של שלוש קומות. קשיים בירוקרטיים, סכסוכים אישיים בין המתיישבים ומחלות גרמו למרבית האמריקאים לעזוב את הארץ בין השנים 1867-1868.

החל בשנת 1868 רכשו חברי כת הטמפלרים את בתי המושבה כדי להקים בה מושבה משל עצמם. מבנה הגראנד הוטל נרכש בשנת 1870 בידי ארנסט הרדג, בנו של גיאורג דוד הרדג , ממנהיגי הטמפלרים בארץ. הרדג שיפץ את המלון ופאר אותו, והסב את שמו ל"מלון ירושלים". הוא הוסיף על גגו שורת שינות וגמלון קטן שבמרכזו חלון טרפויל, וקבע מעל הכניסה אליו פסוק מספר ישעיהו באנגלית ובגרמנית, לאמור:

למבנה נוסף אגף חדש בצידו האחורי בתחילת המאה ה-20, וחדרי האירוח שבו נקראו על שמות נביאים והשליחים. המלון נחשב לאחד הטובים בארץ, וארתור רופין הגדיל והעיד עליו ב-1906 כי הוא הטוב שבהם. הוא שימש את מרבית הנוסעים המכובדים אשר בקרו בארץ בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, וב-27 באוקטובר 1898, בעת ביקורם בארץ ישראל, השתכנו הקיסר הגרמני וילהלם השני ורעייתו במלון הפארק של הברון פון-אוסטינוב, הצמוד למלון ירושלים מדרום (רחוב אורבך 8); בעוד שפמלייתם שוכנה במלון ירושלים עצמו.

במלחמת העולם השנייה גורשו הטמפלרים מארץ ישראל בידי שלטונות המנדט הבריטי, והמבנה ומרתפיו שימשו את הבולשת הבריטית לחקירת עצירים, בהם אנשי האצ"ל והלח"י. לאחר הקמת המדינה שימש המבנה את משרד החינוך, ולאחר מכן ננטש ומצבו התדרדר. מאז שנת 2012 נמצא המבנה בשיפוצים העתידים להשיב לו את הדרו המקורי.

לימים, קבוצת משקיעים החלה את שימור ושיפוץ המלון על שני בנייניו והסבתו למלון יוקרתי "מלון דריסקו". המלון נפתח בחודש יוני 2018 והחזיר לחייו את המבנה ההיסטורי. מלון היוקרה The Drisco הוא חלק מקבוצת מלונות היוקרה הבינלאומית - The Leading Hotels of The World

== גלריה ==
<gallery>
Amerika kolonya 213.jpg|חזית המלון לפני השיפוץ
חזית מלון דריסקו-ירושלים.jpg|חזית המלון אחרי השיפוץ
הכיתוב מעל שער המלון.jpg|שער הכניסה לבניין
שער הכניסה למלון.JPG|הכיתוב מתוך ישעיהו ס,יח באנגלית ובגרמנית מעל שער המלון
תולדות מלון ירושלים-דריסקו.jpg|תולדות המקום כפי שהן מוצגות ברחבת הכניסה
ציור קיר במדרגות למרתף היין של מלון ירושלים.JPG|ציור קיר במדרגות היורדות אל מרתף היין של המבנה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.yaffo.co.il/article_y.asp?id=1319 המבנה בפורטל יפו]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:המושבה האמריקאית-גרמנית ביפו
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז תל אביב
ירושלים
סרגיי קמנייב

סרגיי קמנייב (ברוסית: Сергей Сергеевич Каменев (4 באפריל 1881 - 25 באוגוסט 1936) קצין בצבא האימפריה הרוסית, מראשי הצבא האדום במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה ואחריה.

סרגיי קמנייב נולד למשפחת מהנדס צבאי בקייב. בשנת 1898 הוא סיים פנימייה צבאית בקייב ועבר להמשך לימודים בבית הספר לקצינים במוסקבה. בשנת 1900 הוא הועבר לשירות בצבא. בשנת 1907 קמנייב סיים את הלימודים באקדמיה של המטה הכללי. לאחר הלימודים הוא חזר להמשך שרות ליחידתו. לקראת תחילת מלחמת העולם הראשונה, קמנייב שירת במטה של פיקוד צבאי ווילנה. במהלך המלחמה הוא שירת בתפקידי מטה שונים וקודם לדרגת קולונל. בהתאם לעדותו, בשנת 1917 הוא קרא ספר של ולדימיר לנין וגרגורי זינובייב ושינה את השקפת עולמו. ב-4 באפריל 1917 הוא נבחר למפקד גדוד בחיל רגלים. במהלך משבר יולי הוא נעצר ביחד עם לאון טרוצקי. לאחר שחרור, קמנייב חזר לצבא.

==מלחמת האזרחים ברוסיה==
קמיינב הצטרף לצבא האדום באפריל 1918. בתמיכת לאון טרוצקי הוא מונה למספר תפקידי מפתח ובאוגוסט 1918 מונה למפקד החזית המזרחית. הוא כיהן בתפקיד זה עד ליולי 1919 ופיקד על הלחימה נגד אלכסנדר קולצ'ק. ב-8 ביולי 1919 קמיינב מונה למפקד העליון של הצבא האדום וכיהן בתפקיד זה עד לשנת 1924. בהיותו בתפקיד הוא פיקד על מבצעי הצבא בפולין, חצי האי קרים ודיכוי מרד האיכרים ברחבי רוסיה. הוא עיבד תוכנית פעולה של המלחמה הפולנית-סובייטית שלא יצאה לפועל עקב התנגדות של אלכסנדר יגורוב ויוסיף סטלין.

==לאחר מלחמת האזרחים==
באפריל 1924 קמנייב מונה לתפקיד מבקר בצבא ובמרץ 1925 למפקד המטה הכללי. באוגוסט 1926 קמנייב החל ללמד באקדמיה צבאית במוסקבה. במאי 1927 הוא מונה לסגן שר הביטחון.

במרץ 1934 בעקבות ארגון מחדש של משרד הביטחון, תפקיד שכיהן בו קמנייב בוטל. בעקבות כך הוא מונה למנהל מנהלת חיל נגד מטוסים שמעשית היה הורדה בתפקיד. בשנת 1935 קמניב קיבל דרגת קומנדארם מדרגה ראשונה, וזאת לעומת 5 קצינים ששירתו תחתיו במהלך מלחמת האזרחים וקיבלו דרגת מרשל ברית המועצות.

קמנייב עסק בחקר הארקטיקה ותמך במשלחות מדעיות לאזור. הוא גם כתב מספר ספרים על מהלך מלחמת האזרחים

ב-25 באוגוסט 1936 קמנייב נפטר מהתקף לב. הוא הוטמן בבית העלמין של חומת הקרמלין.

במהלך הטיהורים הגדולים, קמנייב שכבר לא היה בחיים הואשם בפעילות נגד השלטון, ספריו הוצאו מהספריות ושמו נמחק מכל ספרי ההיסטוריה. בשנות ה-50 שמו טוהר מכל אשמה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ראשי המטה הכללי של צבאות רוסיה וברית המועצות
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי צבא סובייטים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1881
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1881
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1936
יחסי אפגניסטן–ישראל

יחסי אפגניסטן–ישראל מתייחסים ליחסים הדיפלומטיים בין האמירות האסלאמית של אפגניסטן לבין מדינת ישראל. בין המדינות לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים כלל, בעוד אפגניסטן מעולם לא הכירה בישראל.

==היסטוריה==
בשנות ה-80 שיתפה ישראל פעולה עם ארצות הברית ומדינות נוספות במסגרת מבצע ציקלון, בו סיפקה בעקיפין חימוש למוג'אהדין האפגני שנלחם בממשלת אפגניסטן שנשלטה על ידי ברית המועצות כממשלת בובות וכן בכוחות ברית המועצות עצמה, בעת הפלישה הסובייטית לאפגניסטן בין השנים 1979-1989, כחלק מתמיכת ישראל בארצות הברית במהלך המלחמה הקרה במאבקה נגד התפשטות הקומוניזם הסובייטי. על פי הדיווחים, אלפי לוחמי מוג'אהידין בפרט מארגון חיזב א איסלאמי, אשר היה בהנהגת ג'ולבודין הקמטיאר, אומנו על ידי מדריכים ישראליים.

באוקטובר 2005 נערך ראיון על ידי עיתונאי מידיעות אחרונות עם נשיא אפגניסטן חאמיד כרזאי, בו רמז כרזאי על רצון לכונן יחסים דיפלומטיים עם ישראל.
בראיון אמר כרזאי "כאשר תהיה התקדמות בתהליך השלום במזרח התיכון, והפלסטינים יקבלו מדינה משלהם, אפגניסטן תשמח לכונן יחסים מלאים עם ישראל". בראיון גילה כרזאי שהוא פגש את שמעון פרס מספר פעמים, וכינה אותו "איש יקר, לוחם אמיתי לשלום".

במהלך מבצע עופרת יצוקה בו נלחמה מדינת ישראל בממשלת החמאס ברצועת עזה, חתמו בקאבול כ-50,000 אפגנים על עצומה סמלית להילחם בישראל. בתקופת המבצע נערכו הפגנות רבות נגד ישראל, ובשנת 2009 הגדיר כרזאי את המבצע כ-"ברברי" והשווה אותו לפלישה הסובייטית לאפגניסטן.

זבולון סימן-טוב, שחי בקאבול וניהל את בית הכנסת היחיד שנותר באפגניסטן, נחשב ליהודי האחרון שעדיין נותר במדינה עד לאותה שנה. עם זאת, זמן קצר לאחר השתלטות הטליבאן על אפגניסטן ב-2021, התגלה כי קרובת משפחתו האבודה, טובה מוראדי, הייתה למעשה היהודייה האחרונה באפגניסטן, לאחר שאיש העסקים הישראלי-אמריקאי מרדכי כהנא הוביל את פינויו של סימנטוב לישראל ב-7 בספטמבר 2021 בה מתגוררת משפחתו מאז 1998. מוראדי עלתה גם כן לישראל ב-29 באוקטובר 2021<ref></ref>.

לאחר השתלטות הטליבאן על אפגניסטן, הצהיר דובר הטליבאן סוהיל שאהין בראיונו לסוכנות הידיעות הרוסית ספוטניק, "כמובן שלא יהיו לנו שום קשר עם ישראל. אנחנו רוצים לקיים יחסים עם מדינות אחרות, ישראל לא בין המדינות האלה. נרצה לקיים יחסים עם כל מדינות האזור והמדינות השכנות, וכן עם מדינות אסיה"<ref></ref>.

== ראו גם ==

* יהדות אפגניסטן

==הערות שוליים==
לורד פינס

לורד פינס (באנגלית: Lord Finesse) הוא שם הבמה של רוברט הול (Robert Hall), ראפר ומפיק מהברונקס, ניו יורק ,ארצות הברית. ידוע כהמנהיג וכמייסד של ההרכב D.I.T.C, והפיק שירים לראפרים ידועים כמו: ד"ר דרה והנוטוריוס בי. איי. ג'י..

==קריירה==
בשנת 1989 הוא והשותף שלו לשעבר DJ Mike Smooth הוחתמו בלייבל Wild Pitch Records, שהוא הבית לעוד אמני היפ הופ מצליחים כמו:או.סי. ,Main Source ,Chill Rob G ,Percee P ו-גאנג סטאר. בשנת 1990 הצמד הוציא לאור את האלבום הראשון שלהם Funky Technician. האלבום הופק על ידי המפיקים DJ Premier, Diamond D ו-Showbiz שמאוחר יותר הפכו לבין המפיקים המובילים בתעשייה.
תקופה קצרה אחרי זה פינס הרכיב את ההרכב שלו D.I.T.C, ביחד עם
Diamond D ו-.Showbiz and A.G. הם גייסו מספר חברים חדשים להרכב: Buckwild, ביג אל, או.סי. ו-פאט ג'ו.

בשנת 1992 פינס חזר עם אלבום סולו Return of the Funky Man. האלבום אירח את Percee P ו-A.G והסינגל הראשון Return of the Funky Man זכה להצלחה גדולה בניו יורק. האלבום כלל מספר ביטים שפינס הכין בעצמו וזאת הייתה ההתחלה של קריירה מוצלחת ומכובדת כמפיק. בשנת 1994 פינס הפיק באלבומו הקלאסי של הנוטוריוס בי. איי. ג'י. Ready to Die את השיר Suicidal Thoughts.
בשנת 1995 פינס הפיק חלק גדול מאלבומו הראשון של Big L ששמו Lifestylez Ov Da Poor & Dangerous, כולל את הסינגל M.V.P.
בשנת 1996 הוא חזר לראפ והוציא לאור סינגל על ווניל בשם Check The Method שהיה דיס על Lords Of The Underground. תקופה קצרה אחרי זה הוא הוציא לאור את The Awakening אלבומו השלישי שהפיק את כולו בעצמו. פינס הביא הרבה אורחים באלבום החדש כמו: או.סי., KRS-One, MC Lyte, Akinyele,.Showbiz and A.G, Diamond D ו Kid Capri. הסינגל המחתרתי Actual Facts שאירח את Sadat X, Grand Puba ו-Large Professor היה שיר בונוס ניסתר באלבום.

מאז פינס לא הוציא עוד אלבומי סטודיו אבל המשיך בקריירת המפיק שלו. בשנת 1997 הוא הפיק את השיר Jewelz בשביל הראפר או.סי. והשיר Channel 10 מאלבומם הראשון של Capone-n-Noreaga ששמו The War Report.
בשנת 1999 הוא הפיק את השיר The Message לאלבום 2001 של ד"ר דרה.

בשנות ה-2000 פינס הוציא לאור הרבה וונילים של חומרים לא משוחררים שלו, רמיקסים וגרסאות נדירות ואוריגינליות לשירים שכבר שוחררו. הבולט מכל הפרויקטים היה From The Crates To The Files ששוחרר על דיסקים ולא רק וונילים.
הוא המשיך גם לעבוד על מספר אלבומים של D.I.T.C שגם כללו הרבה חומרים שלא הושמעו בעבר וגרסאות שונות.

בשנת 2008 פינס וD.I.T.C הוציא לאור אלבום חדש, The Movement, עם חומרים חדשים שהוקלטו שכלל גם מספר הפקות ממנו. ב-2012 הוציא לאור פינס את אלבומו החמישי Funky Man: The Prequel.

==דיסקוגרפיה==
* 1990 - Funky Technician
* 1992 - Return of the Funky Man
* 1996 - The Awakening
* 2003 - From The Crates To The Files
* 2012 - Funky Man: The Prequel

ביחד עם D.I.T.C:
* 2000 - (D.I.T.C.(Worldwide
* 2000 - The Official Version
* 2001 - DITC Presents Wild Life (EP)
* 2007 - Rare & Unreleased
* 2008 - Unreleased Production
* 2008 - The Movement

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:מפיקי היפ הופ אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
רדיה סלטאנה

קברה של רזיה סלטאנה בבולבול-אי-ח'אן (Bulbul-i-Khan), דלהי
רצ'יה (או רזיה) בנת אלתותמיש (באורדו: رضیہ سلطانہ; 1205 - 13 באוקטובר 1240), הידועה בתואר ג'לאלת א-דין סלטאנה, שלטה בדלהי בשנים 1236–1240 והייתה האישה הראשונה מבין שלוש נשים ששלטו בשמן בעולם המוסלמי בימי הביניים. 

רצ'יה עלתה לשלטון לאחר מות אביה, שמס אל-דין אלתותמש. בנו הבכור נאצר א-דין מחמוד נפטר, ובנו הצעיר רוכן א-דין עלה לשלטון ב-30 באפריל 1236. כיוון שהיה שליט רופס (שהיה למעשה כלי בידיה של אלמנת אלתותמיש) ונהנתן, הוא הופל לאחר שבעה חודשים על ידי הממלוכים שלו, ב-9 בנובמבר. אז מונתה רצ'יה לשליטה, וקבלה את התואר סלטאנה.

רצ'יה שלטה כמצביאה מוצלחת, ולמדה לרכוב על סוס וללבוש שריון של גבר. היא גם הייתה פוליטיקאית ממולחת וידעה לאזן את מאבקי הכוח בין הממלוכים, למנות את נאמניה, גם אם מוצאם לא היה מן הממלוכים, והנהיגה מדיניות שאיפשרה למתאסלמים-מקרוב להתקדם במעלה הסולם הפוליטי וכן הנהיגה סובלנות כלפי ההינדואיזם. היא ניהלה יחסים אישיים קרובים, עד כדי טענות לקשר רומנטי, עם עבד חבשי בשם יאקות, ודבר זה היה לצנינים בעיני הממלוכים, או לפחות עילה בידם להתקומם נגדה, וזאת בשל מעמדם הנחות של שחורים אפריקנים בראייה הבינימית.

בהנהגת מושל חבל הפנג'ב, מלכ אלטוניה, המרד נגד רצ'יה התגבר ומחשש למרד, היא ויאקות יצאו בראש צבא מדלהי ונפגשו עם יריבם לקרב נטוי. אפס הקרב נטה לתבוסתם ויאקות נפל במהלכו. רצ'יה נשבתה ולבסוף נאלצה להתחתן עם אלטוניה וכך למעשה לאפשר לו לעלות לשלטון בדלהי. אבל שלטונם המשותף לא ארך זמן רב בטרם התקומם אח נוסף של רצ'יה, בהראם א-דין, ונטל את כס השלטון. ניסיונם של רצ'יה ואלטוניה להחזיר לידם את השלטון כשל והם ניגפו בפני שערי העיר וצבאם נסוג עד קיתהאל, שם ערקו מעליהם שרי הצבא והם נהרגו מידי שודדי דרכים ממוצא ג'אטי ב-13 באוקטובר 1240.

אחרי ככלות הכל, הייתה תקופת שלטונה של רצ'יה טובה, ולא קצרה במיוחד מזו של שליטים אחרים בשושלת הממלוכית שהייתה בעלת נטייה כאילו טבעית לחתרנות תחת השליט. במיוחד חשובה העובדה שהיא ירשה את אביה ואחיה ונורשה על ידי אחיה האחר, לאחר שכל שליט אחר בתולדות השושלת עד ימיה ואף אחריה לא הצליח להוריש את שלטונו לצאצאיו. עובדת היותה אישה חשובה אף יותר, אך לא בראייה הפמיניסטית המודרנית, שכן רצ'יה עצמה אימצה את הסגנון הגברי של העולם המסלמי ובין השאר לבשה שריון קרב של גברים. 

בשל נסיבות מותה, מקום קבורתה המדויק של רצ'יה לא נודע. קבר אחד המיוחס לה נמצא בסיואן שליד מקום הירצחה בקיתהאל, אתר אחר נמצא בדלהי הישנה, שייתכן שגופתה הועברה לשם כדי להיקבר לצד אחותה, שאזיה, וקבר נוסף המיוחס לה וליאקות, נמצא בטונק שברג'יסתאן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סולטנות דלהי
קטגוריה:בני מלוכה הודים
קטגוריה:ילידי 1205
קטגוריה:נפטרים ב-1240
קטגוריה:מלכות המאה ה-13
קטגוריה:נשים באסלאם
הודעות (אפל)

הודעות (באנגלית: Messages) הוא יישום מסרים מיידיים שמפותח על ידי חברת אפל. היישום הופץ למערכות ההפעלה macOS ו-iOS.

הודעות החליף את iChat בתור תוכנת מסרים מיידיים ברירת מחדל ב-macOS Mountain Lion ביולי 2012. אומנם היישום ירש את רוב התוכנות מ-iChat, הודעות גם כוללת תמיכה ב-iMessage, שירות מסרים מיידיים של אפל למערכת ההפעלה iOS.

==גרסת iOS==
במקור, הודעות תוכנן להיות יישום לאייפון בלבד, עם הגבלה של שליחה וקבלת מסרונים בלבד. לאחר מכן, בגרסת iOS 3.0, נוספה תמיכה ב-Multimedia Messaging Service, ושמו של היישום שונה להודעות. בגרסת iOS 5, ליישום נוספה תמיכה ב-iMessage ועברה פורט לאייפד ול-אייפוד טאץ'.

==גרסת macOS==
היישום הוכרז ב-16 בפברואר 2012 כחלק מגרסת המפתחים של macOS Mountain Lion. עם השחרור של היישום, הודעות החליפה את iChat בתור תוכנת מסרים מיידיים ב-macOS. גרסת בטא חופשית של הודעות הייתה זמינה להורדה ל-macOS ליאון מהאתר של אפל עד יוני 2012.
===תכונות===
כמו בקודמו, ליישום יש הודעות טקסט, אודיו, ויכולות שיתוף מסך. היישום כולל גם תמיכת שיחת וידאו, ניצול אפשרות שיחות וידאו ביישום FaceTime כשאפשר. עם זאת, הוא שומר על יכולות וידאו להתממשקות עם לקוחות מסרים מיידיים אחרים.

היישום תומך ב-iMessage של אפל, שירות מסרים מיידיים חינמי האפשרי רק לבעלי מכשירים המריצים iOS 5. הוא גם תומך בשני הפרוטוקולים, Extensible Messaging and Presence (XMPP) (מוצג ביישום תחת השם "Jabber") ו-AOL Instant Messenger (AIM). בנוסף, ביישום מציע התחברות ישירה ליאהו! מסנג'ר ולגוגל טוק.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אפליקציות בסיסיות במכשירי חברת אפל
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2007
אבן ח'ורדאדבה

אבו אל-קאסם עוביידאללה אבן ח'ורדאדבה (בפרסית: ابوالقاسم عبیدالله ابن خردادبه) (בערך 820 – 912 לספירה) היה גאוגרף פרסי. כתב את הספר הגאוגרפי הראשון בשפה הערבית "כתאב אל-מסאליכ ואל-ממאליכ". 
היה בן למשפחה פרסית עשירה מצפון איראן. מונה למנהל הדואר במחוז ג'יבאל בצפון מערב איראן תחת הח'ליף העבאסי אל-מעתמד (שלט בין השנים 869–885 לספירה). בתפקיד זה שימש אבן ח'ורדאדבה גם כמנהל דואר כללי וגם כרב המרגלים האישי של הח'ליף במחוז זה. מלבד ספרו הגאוגרפי המפורסם אבן ח'ורדאדבה כתב גם ספרים נוספים בנושא תרבות פרס ומוזיקה.

==כתאב אל-מסאליכ ואל-ממאליכ==
 
אבן ח'ורדאדבה כתב את הספר "כתאב אל-מסאליכ ואל-ממאליכ" ("ספר הדרכים והממלכות") בין השנים 846-847. בספר זה הוא מתאר עמים שונים שחיו בפרובינציות של הח'ליפות העבאסית.
יחד עם מפות, הספר כולל גם תיאור של הארץ, האנשים והתרבות של חופי דרום אסיה לרבות בראהמאפוטרה, איי אנדמן, מלזיה והאי ג'אווה. הארצות של שושלת טאנג הסינית, שילה המאוחדת (קוריאה) ויפן מוזכרות בעבודתו.
הספר הוא אחד מהמקורות היחידים ששרדו שמתארים סוחרים יהודים הידועים בשם "רדהנים".
על הרדהנים כתב: "סוחרים אלה מדברים ערבית, פרסית, יוונית, לשון הפרנקים, האנדלוסים, והסלאבים. עוברים הם ממערב למזרח וממזרח למערב, ועושים דרכם בים וביבשה. הם מביאים מן המערב סריסים, עבדים ושפחות, חרבות, עורות הביבר והנמייה".

קטגוריה:גאוגרפים פרסים
קטגוריה:ילידי 820
קטגוריה:נפטרים ב-912
שמעון הרוש

שמעון הרוש (נולד ב-20 בפברואר 1987) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי בקבוצת הפועל קריית ים.

==קריירה==
הרוש גדל במחלקת הנוער של הפועל חיפה ובשנת 2006 זכה עם קבוצת הנוער של המועדון באליפות ליגת העל לנוער, תחת הדרכתו של המאמן שלומי דורה ולצידם של רן יצחק, רן אבוקרט ואושרי רואש. לאחר מכן עלה לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון ושיחק עמה בליגה הלאומית. בשנת 2007 היה הרוש חלק מסגל הנבחרת הצעירה של ישראל, במדיה רשם 4 הופעות.

בקיץ 2008 הושאל הרוש לקבוצת מכבי אחי נצרת וסייע לה להעפיל לליגת העל. בתום העונה הוחתם בקבוצת הפועל באר שבע, וב-22 באוגוסט 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 1-2 על הפועל רעננה באצטדיון וסרמיל. ב-17 באפריל 2010 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל, בניצחון 4–0 על מכבי נתניה. בעונה שלאחר מכן הושאל הרוש לקבוצת הפועל עכו, וכעבור שנה חזר לבאר שבע ושיחק במדי הקבוצה בעונת 2011/2012, אך לרוב הועדף על פניו המגן הצעיר אופיר דוידזאדה, והרוש לא הצליח לתפוס מקום בהרכב הקבוצה.

לקראת עונת 2012/2013 הושאל הרוש לקבוצת בני סכנין, ובמהרה הפך לשחקן מפתח בקבוצה. בחצי הראשון של העונה כבש שני שערים במדי בני סכנין, ובחלון ההעברות של חודש ינואר הוחתם בקבוצת הפועל תל אביב. ב-27 בינואר 2013 ערך הרוש את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה, כשפתח בהרכב במשחק מול מכבי חיפה בקריית אליעזר. ב-18 בינואר 2014 כבש את שערו היחיד במדי הקבוצה, בניצחון 4–1 על הפועל רעננה, ובסוף העונה שוחרר מהפועל תל אביב לאחר שנה וחצי במועדון.

ב-11 ביוני 2014 חתם הרוש בקבוצת מכבי נתניה, העולה החדשה לליגת העל. ב-18 באוקטובר 2014 כבש הרוש את שער הבכורה שלו בקבוצה, בהפסד 2–3 להפועל חיפה במסגרת המחזור הרביעי של ליגת העל. בסך הכל שיחק שנתיים במועדון, וערך 37 הופעות בליגת העל בהן כבש שני שערים, ובסוף עונתו השנייה ירדה הקבוצה לליגה הלאומית. ב-19 בספטמבר 2016 חתם הרוש בקבוצת הפועל רובי שפירא חיפה, העולה החדשה לליגה א'.

ב-28 ביוני 2017 חתם הרוש בקבוצת עירוני נשר מהליגה הלאומית, אך בנובמבר 2017 עזב את המועדון וחתם בהפועל אכסאל מליגה א'. הרוש כבש חמישה שערים ב-14 הופעות עד תום העונה, וסייע לקבוצה להעפיל לליגה הלאומית. בעונת 2018/2019 ערך ארבע הופעות במדי הקבוצה בליגה הלאומית, ובינואר 2019 חתם בהפועל באקה אל-גרבייה מליגה א', אך לא שיחק עד תום העונה. בתחילת העונה שלאחר מכן ערך הרוש ארבע הופעות במדי הקבוצה, ובדצמבר 2019 חתם במכבי טמרה מליגה א'.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רובי שפירא חיפה
קטגוריה:כדורגלני עירוני נשר
קטגוריה:כדורגלני הפועל אכסאל
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני טמרה
קטגוריה:קריית מוצקין: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1987
קול ג'י ראפ

נת'ניאל תומאס וילסון (באנגלית: Nathaniel Thomas Wilson; נולד ב-20 ביולי 1968), הידוע בכינויו קול ג'י ראפ (Kool G Rap), הוא ראפר אמריקאי מקווינס, ניו יורק, ארצות הברית. קול ג'י היה מוערך ומכובד בסצנת ההיפ הופ ונחשב למשפיע חזק על תקופת הזהב של ההיפ הופ ול"סנדק של עולם ההיפ הופ".

==קריירה==
נתנאל גדל בשכונת העוני קורונה קווינס בניו יורק, באותה שכונה גדל אתו גם המפיק Eric B, לאחר שקול ג'י עזב את Eric B, הוא חיפש לעצמו די ג'יי לעבוד אתו.
מארלי מארל (Marley Marl), מפיק ג'ויס קרו (Juice Crew), שהכיר את DJ Polo הזמין את קול ג'י לסטודיו שלו להקליט את הדמו הראשון שלהם,
הם כתבו והקליטו את השיר "It's Demo" בלילה אחד, מארל, שהתרשם מהר מאוד מהצמד מיהר להחתים את השניים כחברים
בג'ויס קרו.
החשיפה הראשונה באה כאשר יצא לאור השיר "it's demo" כסינגל והושמע בתוכנית הרדיו של מארל, בנוסף יצאו כמה סינגלים נוספים ביניהם גם השיר "I'm Fly".

לאחר מכן קול ג'י ראפ ו-DJ Polo הוציאו שלושה אלבומים: Road to the Riches שיצא ב-1989, Wanted: Dead or Alive שיצא ב-1990 ו-Live and let Die שיצא ב-1992. אלבומים אלו נחשבים עד היום לקלאסיקות היפ הופ. ב-1993 נפרדו דרכי הצמד וקול ג'י החל בקריירת הסולו שלו שנתיים לאחר מכן.

את קריירת הסולו שלו החל ב-1955 עם האלבום 4,5,6 עם הפקות של Buckwild והופעות אורח של נאז, MF Grimm ועוד.
ולאחר מכן הוציא את האלבום Roots pf Evil ב-1998, שנתיים לאחר מכן היה אמור לצאת לאור האלבום The Giancana Story, אך בגלל בעיות בלייבל האלבום נדחה ובסופו של דבר פורסם רק ב-2002. ב-2007 הוציא לאור את האלבום Half a Klip וב-2011 הוציא את האלבום Riches, Royalty, Respect.

ב-2012 ערך הראפר הישראלי סגול 59 ריאיון עם קול ג'י שבו קול ג'י אמר:"תראה, אני לא מאלה שחושבים שהכל זבל, אתה מבין? ואני בהחלט כן שומע ברדיו חבר'ה עם כישרון. היום, בניגוד למה שקוראים "תור הזהב" של ההיפ הופ, יש הצפה בכמות הראפרים וקשה למצוא את אותו דרייב להצטיינות שהיה בתקופה שאני התחלתי. יש הרבה ראפרים טובים, אבל אין להם במי להתחרות. בתקופה ההיא, אם ראקים הוציא אלבום, ידענו שצריך להיות לפחות טוב כמו זה. אם ביג דדי קיין, צ'אק די או
KRS-One הוציאו משהו, ידענו שצריך להתחרות בזה מבחינת איכות. אותו דבר עם דברים שאני הוצאתי. הייתה תחרות טובה בין אמ.סי'ז שניסו להשתפר ולעבור את המתחרים. היום אני לא רואה את זה. ראפרים מנסים להתבלט ולהיראות יותר אופנתיים ונוצצים מכל היתר, אבל בזמני היית קודם כל צריך להיות טוב עם הליריקה, לעבוד קשה על המילים וההגשה שלך. ולהיות שונה, עם סטייל ייחודי, כדי להתחרות עם האחרים. סוף האייטיז, תחילת הניינטיז... או, מאן. זאת באמת הייתה תקופה מרגשת".

באוגוסט 2012 התארח קול ג'י בשיר Westerns של הראפר הישראלי סגול 59.

==דיסקוגרפיה==
===עם DJ Polo===
* 1989 - Road to the Riches
* 1990 - Wanted:Dead Or Live
* 1992 - Live and let Die

===סולו===
* 1995 - 4,5,6
* 1998 - Roots of Evil
* 2002 - The Giancana Story
* 2007 - Half a Klip
* 2011 - Riches, Royalty, Respect
* 2017 - Return of the Don

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160303204748/http://israblog.nana10.co.il/blogread.asp?blog=417580&blogcode=13216431 הראיון של קול ג'י עם סגול 59]

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
אל-אצמעי

עבד אל-מלכ אל-אצמעי (בערבית: أبو سعيد عبد الملك ابن قريب الأصمعي; בתעתיק לעברית: אבו סעיד עבד אלמלכ אבו קֻרַיְבּ אלאצמעי) (בערך 740–828 לספירה) היה פילולוג ואיש מדע ערבי. היה אחד מהפילולוגים המובילים באסכולה הבצרית של הדקדוק הערבי. היה תלמידו של הפילולוג הערבי ומייסד האסכולה הבצרית של הדקדוק הערבי, אבו אל-עמר אבן אל-עלא ושל אל-ח'ליל בן אחמד. בלימודיו אל-אצמעי רכש ידע נרחב בערבית הקלאסית ובשירה הקדם-אסלאמית. בין היתר עסק גם בתחום מדעי החיים והזואולוגיה. הוא נחשב למדען המוסלמי הראשון שחקר בעלי חיים באופן מעמיק.

==יצירתו==
אל-אצמעי כתב יצירות רבות, ביניהם:

כתאב אל-ח'יל (ספר הסוסים), כתאב אל-איביל (ספר הגמלים), כתאב אל-פארק (ספר על בעלי חיים נדירים), כתאב אל-וחוש (ספר על חיות בר), כתאב אל שאת (ספר הכבשים) וכתאב ח'לק אל-אנסאן (ספר יצירת האדם) שמספק מידע מפורט על האנטומיה האנושית.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:פילולוגים עיראקים
קטגוריה:ביולוגים עיראקים
קטגוריה:ילידי 740
קטגוריה:נפטרים ב-828
תזכורות (יישום)

תזכורות (באנגלית: Reminders) הוא יישום במערכת ההפעלה iOS שמאפשר למשתמשים ליצור תזכורות ורשימות לעצמם. היישום נוסף במערכת ההפעלה iOS 5 למכשירי הiOS, ובמערכת ההפעלה OS X 10.8 "Mountain Lion" למחשבי המקינטוש.

==תכונות==
היישום יכול ליצור כמה רשימות של תזכורות שנוצרו על ידי המשתמש. לכל תזכורת יש כותרת והיא יכולה להיות מסומנת כ"מבוצעת" ואז היא אוטומטית מוסתרת. בנוסף לכך, כל תזכורת יכולה להיות בעלת האפשרויות הבאות:
* עדיפות, מ"נמוך" ל"גבוה".
* הערה אודות התזכורת.
* שעון שמצלצל בזמן מסוים ובתאריך מסוים שנקבעו. הצלצול יכול לחזור כל יום, שבוע, שבועיים, חודש או שנה.
* התרעה שמופעלת בעת עזיבת תחום מסוים ("כשאני יוצא מהמסיבה" או "כשאגיע הביתה").

== דרך Siri ==

במערכת ההפעלה iOS 5, נוספה מערכת הזיהוי הקולי Siri. בעקבות כך, הפעולות הבסיסיות במכשיר יכולות להתבצע באופן קולי על ידי המשתמש. לדוגמה, המשתמש יכול לבקש מ-Siri ליצור תזכורת בשעה מסוימת, על ידי נתינת הפקודה: Remind me at 7 o'clock pm to go to the party., והתזכורת תיווצר; או תזכורת בעזיבה או הגעה אל מקום מסוים על ידי הפקודה: Remind me to go to the supermarket when I leave my home. כדי לאפשר את האפשרות של תזכורת כאשר משתמש עוזב או מגיע אל מקום מסוים, יש להפעיל שירותי מיקום ליישום התזכורות, אחרת היישום לא יוכל להזכיר למשתמש.

קטגוריה:אפליקציות בסיסיות במכשירי חברת אפל
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2011
סימור קאסל

סימור ג'וזף קאסל (באנגלית: Seymour Joseph Cassel; 22 בינואר 1935 – 7 באפריל 2019) היה שחקן קולנוע אמריקאי. היה מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1968 על הופעתו בסרט "פנים".

==ביוגרפיה==

קאסל נולד בדטרויט, מישיגן למנסרטיה אן ולסימור ג'וזף קאסל.
התחיל את דרכו כשחקן לצידו ותחת בימויו של במאי סרטי האינדי ג'ון קסאווטס בסרטים "מיני ומוסקוביץ" לצידה של ג'ינה רולנדס, "רציחתו של סוכן הימורים סיני" ו"פנים" בתפקיד איש העסקים צ'אט עליו הועמד קאסל לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר.
שיחק בסרטים "ולנטינו" בתפקיד סוכן הכישרונות ג'ורג' אולמן המגלה את השחקן האיטלקי רודולף ולנטינו (רודולף נורייב) ובקומדיית הפעולה "שיירה" בתפקיד המושל ג'רי האסקינס.

בשנות ה-90 שיחק בעיבוד הקולנועי לקומיקס "דיק טרייסי" בתפקיד סם קאצ'ם שותפו של הבלש דיק טרייסי (וורן בייטי), בעיבוד הקולנועי לספר "פנג הלבן", בקומדיות "בתוך המרק" בתפקיד מוערך מאוד לצידו של סטיב בושמי, "המרוץ לצמרת של מקס פישר" בתור ברט אביו של הנער מקס פישר (ג'ייסון שוורצמן), "זה יכול לקרות לך", "ירח דבש בלאס וגאס" ובדרמות "יומן של רוצח שכיר" בכיכובו של פורסט ויטאקר, ו"הצעה מגונה" בתפקיד מר שקלפורד. בשנת 1996 שיחק בתפקיד ראשי בסיטקום "חברה טובה" ברשת CBS, בכיכובה של לורן גרהאם.

בשנת 2000 הופיע בסרטו של סטיב בושמי "מפעל החיות" בתפקיד לוטננט סימן.
ב-2001 השתתף בקומדיה "משפחת טננבאום" בתפקיד מפעיל המעליות דאסטי חברו של רויאל טננבאום (ג'ין הקמן).
ב-2005 שיחק בפעם השלישית תחת בימויו של סטיב בושמי בדרמה הקומית "ג'ים הבודד" בתור דון אביו של הסופר ג'ים (קייסי אפלק).
ב-2007 השתתף בעיבוד הקולנועי למשחק המחשב פוסטל.
ב-2009 שיחק בהפקה של לוק בסון "סטטן איילנד" בתפקיד החירש המבוגר ג'ספר סביאנו.

קאסל נפטר בלוס אנג'לס, קליפורניה ב-7 באפריל 2019. היה אב לשני ילדים, אחד מהם הוא העורך מתיו קאסל, בנה של אשתו השחקנית, אליזבת דירינג.

== פילמוגרפיה ==

== טלוויזיה ==
*הדון האחרון (1997)
*לאקי (2003)
*שוד (2006)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
Caravan (אלבום)

Caravan הוא אלבום הבכורה של להקת הרוק המתקדם הבריטית, קרוואן. האלבום יצא לאור בשנת 1968.

==היסטוריה==
האלבום היה תוצאה של הלהקה כשהם שאלו כלי נגינה מסיבוב ההופעות של סופט מאשין כשנאמר: "הצהרה מוזיקלית יוצאת דופן ובוגרת". האלבום יצא על מונו וסטריאו בבריטניה ובארצות הברית, אך לא הצליח מאוד ולא מכר עותקים במספר "רציני", ולכן חברי הלהקה בקושי שרדו ובתקופה מסוימת אף נאלצו לחיות באוהל. ואז גם התקליט נעלם כאשר החלק הבריטי של חברת MGM (שהיא בעלת חברת ההקלטות verve) נסגר.

== רשימת הקטעים באלבום ==

כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דויד סינקלייר, ריצ'רד סינקלייר, פאי הסטינגס וריצ'רד קוהלן, למעט "Where but for Caravan Would I?" שנכתב בנוסף אליהם גם על ידי בריאן הופר.

==הוצאה מחודשת==
ההוצאה המחודשת על גבי תקליטור כללה שתי גרסאות של האלבום במונו המקורי, ובגרסת הסטריאו, יחד עם רצועת בונוס "Hello Hello" (3:12) שהיה לסינגל.

==ביצוע==
*פאי הסטינגס - גיטרה, שירה, גיטרה בס
*דויד סינקלייר - עוגב, פסנתר
*ריצ'רד סינקלייר - בס, שירה, גיטרה
*ריצ'רד קוהלן - תופים

משתתפים נוספים
*ג'ימי הסטינגס - חליל צד בקטע "Love Song With Flute"
*טוני קוקס - הפקה מוזיקלית
*קית' דייוויס - עיצוב עטיפה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1968
המרכז לשתילת מפרקים

המרכז האורתופדי לשתילת מפרקים (Center for Implant Surgery) הוקם במסגרת בית חולים רוטשילד - בני ציון בחיפה ב-1980 ושרת את תושבי חיפה והמדינה כולה בטפול במחלות המפרקים הגדולים עם משתלים מלאכותיים. 

==הקמת המרכז==
הקמת המרכז, כחלק מעולם האורתופדיה, הייתה פתיחתה בארץ של תקופה פורצת דרך מחקרית וקלינית שהקדימה את ענפי הכירורגיה האחרים בחזית הטכנולוגית והרפואית.

עם מענק של נשיא איגוד המוציאים לאור מר מורו ברנשטיין, עידוד של שר הבריאות אליעזר שוסטק וגיבוי של מנהל בית החולים ד"ר דב גולן הוקם ונוהל המרכז לשתילת מפרקים על ידי ד"ר דוד מנדס. תוך זמן קצר שימש אבן שואבת לחולים עם בעיות מפרקים למיניהן מרחבי המדינה ומחוצה לה. לצוות המרכז נוספו עמיתי מחקר מחו"ל וביניהם לראשונה גם עמית מצרי. חסות מיוחדת למרכז ניתנה על ידי כל שרי הבריאות בשנות פעילותם וראש העיר אריה גוראל ועוזרו ישראל סביון. השר מוטה גור עזר בתכנון תיירות רפואית, השרה שושנה ארבלי-אלמוזלינו הכריזה על המרכז 'כמרכז ארצי' והשר חיים רמון תמך בפעילות הקלינית.

==פעילות==
צוות המרכז בדיון

פעילות המרכז במשך 25 שנים הקנתה לו מוניטין שהתבטא בשיתוף פעולה של צוותי מחקר בינלאומיים ומענקי מחקר מאישים ומוסדות. המרכז פתח בפני חוקרים ורופאים אפשרויות חדשות שתוצאותיהן היו פרויקטים מחקריים וקליניים בעלי חשיבות וזכו להערכה בקהילה האורתופדית הבינלאומית.

משנת 1979, אחת לשנה, התקיים כנס בינלאומי שנוהל על ידי צוות המרכז, ונערך בקביעות בימי הפסח מדי שנה במשך 15 שנים. לכל כנס הוגדר אחד מהנושאים הייעודיים של יחידות המרכז, הוזמנו מרצים מבכירי האורתופדים המובילים בנושא הספציפי ממדינות שונות, וזכה לפרסום בעלון 'האקדמיה האמריקאית לכירורגים אורתופדים' (American Academy of Orthopaedic Surgeons). בשנים של רגיעה ביטחונית השתתפו בו גם אורתופדים מעזה ומשכם.

==פעילות מחקרית ופעילות קלינית==
הפעילות של מחקר קליני ומעבדתי התבססה על מפגשים חודשיים של סיעור מוחות עם מדענים מפקולטות רבות של הטכניון ושתוף פעולה של חברות תעשייה רבות כמו רפא"ל, התעשייה האווירית, תע"ש, אלסינט, אלביט בנושאים של בעיות כירורגיות וחומרים ביו-רפואיים. השילוב של תעשיינים, אנשי היי-טק ורופאים הולידה סינרגיה יצירתית אשר הניבה מגוון פרויקטים רחב.

==ראו גם==
* תרגילי תפילה

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.mendes-david.co.il/page_13385 מאמרים ופרויקטים]

קטגוריה:חיפה: בתי חולים
קטגוריה:אורתופדיה