OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אאודיקינודון

אאודיקינודון (שם מדעי: Eodicynodon; מילולית: "דיקינודון השחר") הוא סוג של זוחל מקבוצת התראפסידה שחי במשך אמצע עד סוף הפרם שלפני 266 עד 260 מיליון שנה בדרום אפריקה. הוא היה קרוב לדיקטודון והדיקינודון, אך מעט גדול יותר.

סוג זה תואר למדע ב-1974 והוא הכיל מין יחיד - Eodicynodon oosthuizeni, הקרוי לכבוד אחד ממגלי המאובנים שלו שבמדבר קארו, כף התקווה הטובה - החקלאי הדרום אפריקאי רוי אוסטהויזני, כשהממצאים ידועים בעיקר משרידי הגולגולת החלקית שהייתה ללא לסת תחתונה. הסוג נחשב ליחיד במשפחה Eodicynodontidae.

האאודיקינודון הוא הדיצינודונט העתיק והפרימיטיבי ביותר שידוע מממצאים. היה זה אוכל צמחים קטן יחסית שהגיע לפי ההערכות לאורך של כ-450 מ"מ וגובה של כ-150 מ"מ. הוא היה בעל גפיים חסונות, גוף חביתי וראש עבה בעל מקור קרני וניבים בולטות שכנראה שימשו לתלישת צמחייה ואולי גם לחפירה. מספר מאפיינים של הלסתות שלו מרמזים על קירבה אפשרית שלו לפליקוזאורים או לאנומודונטים (Anomodontia), אך לפי מבנה ראשו היה זה דימונודונט אמיתי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דיצינודונטים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בפרם באפריקה
קטגוריה:סינאפסידים שחיו בפרם
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1974
הכל אגדה

הכל אגדה - המחזמר הוא מחזמר ישראלי לילדים, המבוסס על אגדות האחים גרים: סינדרלה, שלגיה, הנסיכה על העדשה, היפהפייה הנרדמת, וזהבה ושלושת הדובים. המחזמר נכתב על ידי המחזאי אורי פסטר והשתתפו בו מיכל ינאי, יאיר לוטן, בנות פסיה ועוד. את הכוריאוגרפיה יצר קלוד דדיה.

המחזמר עלה לראשונה בחג החנוכה והוצג בסינרמה בתל אביב בשנת 1997. המחזמר זכה בפרס התיאטרון הישראלי בקטגוריית המחזמר של השנה 1997. 

למחזמר הופקו קלטת/דיסק שמע וווידאו לצפייה. בנוסף הופקה גרסה באנגלית של המחזה.

המחזות "הכל אגדה" ועיבודיו של פסטר ל"פיטר פן" ו"הקוסם" אוחדו על ידו ל"ספר מחזות הזמר" בהוצאת כנרת ושיצא ב-1999, ואשר משמש מורים לדרמה בהפקת הצגות סוף שנה בבתי ספר יסודיים וחטיבות ביניים.

על כתיבה ובימוי מחזות זמר לכל המשפחה, ובהם מחזה זה, זכה אורי פסטר בעיטור כבוד על שם אנדרסן הבינלאומי.

בשנת 2022 עלה פעם נוספת המחזה בכל רחבי הארץ בביצוע של עדי ביטי, רועי ניב, עמית זיתון, טירל יגוני ועוד. באותה שנה עלתה רצועת שירי המחזה בעיבודן המחודש לערוץ היוטיוב.

==עלילה==

הנסיכה ממי והנסיך מהממי מספרים סיפור באמצעות חמש אגדות מפורסמות.

==שחקנים==
===1997===
*הנסיכה ממי - מיכל ינאי
*הנסיך מהממי - יאיר לוטן
*בנות פסיה
:*ממיממה - איציק כהן
:*מלכה - אלחי לויט
:*בטי - גיל צ'רנוביץ
:*קטי - בועז פייפר
*מכשקשישה - נורית כהן

===2022===
*הנסיכה ממי - עדי ביטי
*הנסיך מהממי - רועי ניב
*ממיממה - טירל יגוני
*מלכה - עמית זיתון
*משתתפים נוספים - מור כץ ולירון כרמיאל

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://www.youtube.com/playlist?list=PL2yeeJJKIFiJtfswSaw3MuYJz4UB1jXzH הכל אגדה|כל שירי המחזמר], גרסת שירי המחזה 2022, בערוץ ירח קורט הפקות, באתר יוטיוב.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הצגות חנוכה
קטגוריה:מחזות זמר ישראליים
קטגוריה:הצגות שזכו בפרס התיאטרון הישראלי
קטגוריה:מחזות משנות ה-1990
ג'ון דאגמן

ג'ון דאגמן (באנגלית: John Daugman; נולד ב-17 בפברואר 1954) הוא חוקר בתחום הראייה הממוחשבת באוניברסיטת קיימברידג'.

== ביוגרפיה ==
דאגמן נולד לאם שוודית ולאב לטבי. סיים דוקטורט באוניברסיטת הרווארד ולאחר מכן לימד באוניברסיטה. הצטרף לסגל קיימברידג' שם לימד ראייה ממוחשבת ותורת האינפורמציה.

ב-1991 פיתח את האלגוריתם לזיהוי קשתית (שנרשם כפטנט), אשר הופץ לראשונה בסוף שנות התשעים, המזהה בני אדם באופן אוטומטי ובזמן אמת על ידי קידוד מבנה קשתית העין שלהם ממרחק מסוים. דאגמן פרסם את מאמריו הראשונים בנושא וביצע הדגמה חיה. לרעיון מאחורי ההמצאה יש היסטוריה ארוכה והיום יש מדענים רבים התורמים בתחום זה.

דאגמן זכה בפרס מטעם הקרן הלאומית למדע של ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.cl.cam.ac.uk/~jgd1000/ ג'ון דאגמן], באתר של אוניברסיטת קיימברידג' 
* [https://www.cst.cam.ac.uk/people/jgd1000 ג'ון דאגמן], באתר של אוניברסיטת קיימברידג' 

קטגוריה:מדעני מחשב בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:זיהוי קשתית
קטגוריה:אישים ממוצא שוודי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1954
מרד הגליל (67)

מרד הגליל התרחש בשנת 67, כאשר המצביא הרומי אספסיאנוס פלש לגליל בארץ ישראל בהוראת הקיסר נירון במטרה לסיים את המרד הגדול בפרובינקיה יהודה, שהיה הראשון מבין מרידות יהודה ברומא.

== המרד ==
לאחר תבוסת צבאו של קסטיוס גאלוס בקרב בית חורון בשנת 66, מינה הקיסר נירון את הגנרל אספסיאנוס, במקום גאלוס, על מנת שישים סוף למרד הגדול ביהודה.

אספסיאנוס, יחד עם הלגיון העשירי פרטנסיס והלגיון החמישי מקדוניקה, הגיעו בתחילה לפטולמאיס (עכו) באפריל 67. בפטולמאיס הצטרף אליהם טיטוס, שהגיע לשם מאלכסנדריה יחד עם הלגיון החמישה עשר אפולינריס, וכן צבאותיהם של בעלי ברית מקומיים שונים, כולל צבאו של המלך אגריפס השני.

אספסיאנוס, אשר פיקד על מעל ל-60,000 חיילים, החל לשעבד את אזור הגליל.<ref name=rocca>Rocca S. 2008. The Forts of Judea 168 BCE – CE 73. Osprey, Wellingborough, pp. 37–39, 47–48.</ref> יישובים רבים ברחבי הגליל נכנעו לרומאים באופן מיידי ללא שום קרב, אם כי ביישובים אחרים הרומאים נאלצו להשתמש בכוח על מנת להכניעם. יוספוס סיפק בכתביו תיאורים מפורטים בעיקר על המצור שערכו הרומאים בגמלא וביודפת.

עד שנת 68 לספירה הוכנעה לחלוטין ההתנגדות של האוכלוסייה היהודית בחלק הצפוני של ארץ ישראל על ידי הרומאים, אספסיאנוס הפך את קיסריה למפקדתו, והוא המשיך באופן שיטתי לטהר את אזור רצועת החוף של ארץ ישראל, תוך הימנעות מעימות ישיר עם המורדים בירושלים.

על פי יוספוס פלאוויוס, הכיבוש הרומאי של אזור הגליל גרם לכך, שכ-100,000 יהודים נרצחו או נמכרו לעבדות.<ref name=jvl>[https://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/Judaism/revolt.html "Ancient Jewish History: The Great Revolt (66 – 70 CE)"] Jewish Virtual Library</ref><ref></ref><ref></ref>

== ראו גם ==
* המרד הגדול
* המצור על גמלא
* המצור על יודפת

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המרד הגדול
קטגוריה:המזרח התיכון: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה הרומית: קרבות
קטגוריה:67
טליאטלה

טליאטלה (באיטלקית: Tagliatelle; מהמילה tagliare - "לחתוך") הוא סוג של פסטה מסורתי מאזור אמיליה-רומאניה ומארקה שבאיטליה. חתיכות בודדות של טליאטלה הן סרטים ארוכים ושטוחים, הדומים בצורתם לפטוצ'יני, ובאופן מסורתי הם ברוחב של כ-6 מילימטרים.<ref name="Hazan">The Classic Italian Cookbook, 1973 by Marcella Hazan</ref> ניתן להגיש טליאטלה עם מגוון רטבים, אם כי באופן מסורתי היא מוגשת עם רוטב בשר או רוטב בולונז.

פסטת הטליאטלה מיוצרת באופן מסורתי מבצק המכיל ביצים, היחס הנהוג הוא ביצה אחת למאה גרם קמח.<ref></ref>

== היסטוריה ==
על פי אגדה עממית, לכאורה נוצרה הטליאטלה על ידי שף מלכותי מוכשר, שקיבל השראה מהתסרוקת של לוקרציה אסטה לרגל נישואיה לאניבל בנטיווגליו השני, ב-1487. בפועל, זו הייתה כנראה בדיחה, שהמציא ההומוריסט אוגוסטו מג'אני ב-1931.

השימוש במילה טליאטלה נמצא בשימוש עוד במאה ה-16, על ידי הסטיוארד כריסטופורו דה מסיבוגו , אשר פרסם בשנת 1549 את ספר המתכונים Banchetti compositioni di vivande, et apparecchi generale.<ref></ref> המתכון לטליאטלה נקרא "lasagnuolle overo tagliatelle tirate" ומרמז על מקור משותף עם הלזניה.

ב-1593 תוארה הטליאטלה כצורת הפסטה בשימוש הרחב ביותר על ידי הסופר האיטלקי, יליד אמיליה רומאניה, תומאזו גרזוני.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

קופסת זכוכית בלשכת המסחר של בולוניה מכילה העתק שלם של חתיכת טליאטלה העשוי זהב, המדגים את הרוחב הנכון של 8 מילימטרים לאחר בישול,<ref></ref> השווים ערך ל-7 מילימטרים לפני הבישול, תלוי בקשיחות הבצק.<ref></ref>

== רטבים והגשה ==
מרקם הפסטה נקבובי ומחוספס, מה שהופך אותה לאידיאלית עבור רטבים סמיכים, העשויים בדרך כלל עם בשר בקר, עגל או חזיר (כמו רוטב בולונז), ולעיתים עם בשר ארנבת. רטבים אחרים פחות עשירים וצמחוניים נפוצים גם הם, אם כי לא כמו הרטבים הבשריים, כגון כמו briciole e noci (פירורי לחם ואגוזים), uovo e formaggio (רוטב ביצים וגבינה), או פשוט עם עגבניות ובזיליקום.<gallery widths="200" heights="200">
קובץ:Hand-cutting-pasta.jpg|חיתוך ידני מסורתי של טליאטלה
קובץ:Fatte in casa.jpg|טליאטלה טרייה שהוכנה בעבודת יד
קובץ:Heston Blumenthal's Perfect Tagliatelle Bolognese.jpg|טליאטלה מוגשת עם רוטב בשרי
קובץ:Tagliatelle ragù bolognese 01.jpg|טליאטלה ברוטב ראגו (Tagliatelle al ragù), בולוניה
</gallery>

== ראו גם==
* פפרדלה
* פטוצ'יני
* טליוליני

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוגי פסטה
קטגוריה:פסטה רחבה
פול סקאלי-פאואר

פול סקאלי-פאואר (באנגלית: Paul Desmond Scully-Power; נולד ב-28 במאי 1944, סידני) הוא אסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א, יליד אוסטרליה הראשון שטס לחלל.

==קורות חיים==
פול סקאלי-פאואר נולד בעיר סידני וסיים לימודי בית ספר בעירו. בשנת 1966 הוא סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת סידני. לאחר סיום הלימודים הוא הצטרף שורות הצי המלכותי האוסטרלי. סקאלי-פאואר עבד בצי עד לשנת 1972. באותה שנה פול סקאלי-פאואר עבר לעבוד בצי ארצות הברית במסגרת חילופי מדענים. בשנים 1974–1975 הוא שב לאוסטרליה. באוקטובר 1977 הוא חזר לארצות הברית וקיבל משרה במרכז מחקר של הצי האמריקאי בו עבד מספר שנים ובשנת 1982 קיבל אזרחות אמריקאית.

==שירות בנאס"א==
בשנת 1984 פול סקאלי-פאואר נבחר לקבוצת אסטרונאוטים של נאס"א. כבר באוקטובר 1984 הוא טס לחלל במסגרת משימה STS-41-G כמומחה מטען על מעבורת החלל צ'לנג'ר.

==לאחר פרישה מנאס"א==
תוך מספר שנים סקאלי-פאואר עזב את נאס"א וחזר למחקרים בתחום חקר האוקיינוסים. בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 הוא חזר לאוסטרליה. בשנת 2004 הוא מונה למנהל Tenix Group, חברה אוסטרלית בתחום טכנולוגיה וביטחון. בשנת 2007 הוא מונה ליושב ראש של SensorConnect Inc חברה שמבוססת בעמק הסיליקון. בנוסף לכך היה חבר דירקטוריון בחברות נוספות.

בתחום המדע סקאלי-פאואר פרסם כ-60 מאמרים מדעים והשתתף ב-13 מסעות לחקר האוקיינוס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.saxton.com.au/speakers/paul-scully-power קורות חיים]

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:מדענים אוסטרלים
קטגוריה:אוקיינוגרפים
קטגוריה:מסדר אוסטרליה: חברים
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של הצי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סידני
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1944
חיים דוד כהנא

הרב חיים דוד כהנא (ה'תרפ"ב, 1922 – ו' בכסלו ה'תשי"א, 15 בנובמבר 1950) היה רב מחנה המעצר גילגיל של גולי אצ"ל ולח"י בקניה, ולאחר הקמת המדינה כיהן למשך כשנה כרבה הראשון של מגדל גד (אשקלון).

==תולדות חייו==
נולד ברומניה בסביבות 1922 לאסתר חיה והרב מנחם כהנא. אביו כיהן כרב בטרגו ניאמץ ולימים כרב בחיפה. בגיל 18 בערך נסמך להוראה. עלה ארצה בגפו, למד בישיבת מרכז הרב<ref>ראו: , עמ' 11</ref>, והיה פעיל בתנועת המזרחי. ביולי 1947 נשלח מטעם הרבנות הראשית לשמש כרבם של גולי אצ"ל ולח"י במחנה המעצר גילגיל בקניה. הוא דאג לצורכי הדת של הגולים, שימש כשוחט וכן דאג להעברת מכתבים וידיעות מהם לבני משפחותיהם בארץ ולהפך. הוא ניהל חליפות מכתבים עם דמויות בכירות ביישוב ובהנהגתו כמו משה שרתוק, הרב אריה לוין, זרח ורהפטיג ומספר ראשי ערים בעניינים שונים הנוגעים לצורכי הגולים ולהעלאתם ארצה. לאחר כשנה וחצי בקניה, שב עם הגולים למדינת ישראל שזה עתה הוקמה. הוא קיבל הצעה מהרב לואיס יצחק רבינוביץ לכהן כרב בדרום אפריקה, אך סירב. בשובו ארצה החל לכהן כרב באחד מבתי הסוהר.

בנובמבר 1949 התמנה על ידי הרבנות הראשית לישראל לכהן כרב בעיירת העולים החדשה מגדל גד (לימים, העיר אשקלון).
ב-13 בדצמבר נשא לאשה את הניה אפשטיין מירושלים (אחותה של מנוחה חרל"פ. גיסיו היו הרבנים יצחק מאיר חרל"פ ומרדכי זמל). 

במהלך כהונתו כרב, התגלעה מחלוקת חריפה בינו לבין השוחטים בני העדה התימנית, לאחר שפסל את שחיטתם משום שמצא פגם בסכיני השחיטה שלהם. השוחטים מצדם טענו כי לפי מנהגי יהדות תימן פגמים אלו אינם פוסלים את הסכין. הרב הראשי לישראל בן ציון מאיר חי עוזיאל והרבנים כתריאל פישל טכורש ויצחק ליברזון (מנהל מחלקת הבשר ברבנות הראשית) בדקו אף הם את הסכינים וגיבו את עמדתו של הרב כהנא. הוויכוח קיבל גוון פוליטי, כאשר הרב כהנא והחזית הדתית המאוחדת הואשמו מעל דפי עיתון "דבר" ברדיפה פוליטית של שוחטים חברי ההסתדרות
ואילו עיתון "הצופה" האשים את מפא"י בהכשלת הציבור.

הוא העיד בפני ועדת החקירה לענייני חינוך במחנות העולים, על כך שהמבנה שהוקצה לבית ספר דתי במגדל גד אינו מתאים לצורכי המקום, ולטענתו הדבר נעשה כדי לעודד את העולים לשלוח את ילדיהם לבית הספר של זרם העובדים.

===מותו===
ב-15 בנובמבר 1950, נמצא הרב כהנא תלוי ללא רוח חיים בבית נטוש בעירו. שמועות שונות התהלכו בשאלה האם מדובר ברצח או בהתאבדות. גופתו נלקחה לבדיקה בבית החולים בסרפנד (צריפין). חלק מהעיתונים שיערו שמדובר בהתאבדות, וחלקם כתבו שהרב כהנא נרצח.

חברת הכנסת אסתר רזיאל-נאור (שבעלה יהודה היה מגולי האצ"ל) הגישה שאילתא לשר המשטרה בכור שלום שיטרית, ותשובת המשטרה הייתה שבדיקת הרופא העלתה בוודאות שהרב כהנא שם קץ לחייו.

נטמן בבית העלמין ברחובות. על שמו רחוב בשכונת כוכב הצפון באשקלון.

==קישורים חיצוניים==
* [https://isheiisrael.wordpress.com/2022/11/23/רבי-חיים-דוד-כהנא/ רבי חיים דוד כהנא], אתר "אשי ישראל".
* [http://www.jabotinsky.org/ארכיון/חיפוש-פשוט/פריט-ארכיון/?itemId=116203 מחנות מעצר אפריקה, המחנה בגילגיל, קניה - רב המחנה, הרב חיים דוד כהנא - התכתבות עם שונים], בארכיון מכון ז'בוטינסקי.
* 
* [https://billiongraves.com/grave/%D7%93%D7%95%D7%93-%D7%9B%D7%A8%D7%A0%D7%90/21511816 קברו], באתר BillionGraves.

==הערות שוליים==

קטגוריה:גולי אפריקה
קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:רבני הציונות הדתית בישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:אשקלון: רבנים
קטגוריה:מתאבדים ישראלים
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:משפחת יצחק אפשטיין
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1950
גרה (הונגריה)

גרה (בהונגרית: Gara) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד לשואת יהודי הונגריה הייתה בו קהילה יהודית.

כמו יישובים רבים באירופה, גם בגרה אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה מתמדת. כך, בשנת 1930 חיו בכפר 4,124 תושבים, בשנת 1990 חיו בכפר 2,893 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 2,196 תושבים.

שמו של הכפר גרה הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1290. 

לאחר מלחמת העולם השנייה, חלק נכבד מתושבי הכפר דוברי הגרמנית גורשו לברית המועצות, או התיישבו מחדש בגרמניה, במקומם הגיעו הונגרים שגורשו מיוגוסלביה, מבוקובינה ומשפחות הונגריות נוספות.

== יהודי גרה ==
יהודים חיו בעיירה במאה ה-19 ובמאה ה-20. עד שנת 1944 היו יהודי הכפר תחת חסות קהילת באיה, רוב יהודי העיירות בסביבה נרצחו בשואת יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|12
|
|-
|1880
|69
|4,051
|-
|1910
|36
|
|-
|1920
|1
|
|-
|1930
|4
|
|-
|1941
|3
|4,473
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
הרצגסאנטו

הרצגסאנטו (בהונגרית: Hercegszántó) הוא כפר בנפת באיה שבמחוז באץ'-קישקון בדרום־מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית.

כמו יישובים רבים באירופה, גם בהרצגסאנטו אוכלוסיית היישוב נמצאת בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 2,493 תושבים ובשנת 2022 חיו בו רק 1,918 תושבים.

שמו של הכפר הרצגסאנטו הוזכר במסמכים לראשונה בשנת 1419.

== יהודי הרצגסאנטו ==
יהודים חיו בעיירה במאה ה-19 ובמאה ה-20. בשנת 1944 נרצחו יהודים רבים מהכפר במהלך שואת יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|25
|
|-
|1880
|75
|3,111
|-
|1910
|61
|
|-
|1920
|35
|
|-
|1930
|44
|
|-
|1941
|55
|3,493
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ליאו גודמן

ליאו אריה גודמן (באנגלית: Leo Aria Goodman; 7 באוגוסט 1928 – 22 בדצמבר 2020) היה סטטיסטיקאי אמריקאי. גודמן נודע במיוחד בפיתוח שיטות סטטיסטיות למדעי החברה, כולל שיטות סטטיסטיות לניתוח נתונים קטגוריים ונתונים מסקרים סטטיסטיים.

== חייו ==
גודמן נולד בברוקלין ניו יורק. הוא למד בבית הספר התיכון Stuyvesant<ref></ref> ולאחר מכן המשיך לקבל תואר ראשון בהצטיינות מאוניברסיטת סירקיוז ב-1948, בהתמחות במתמטיקה וסוציולוגיה. הוא היה מצטיין בכיתתו. לאחר מכן עבר לפרינסטון לעבודה לתואר שני בסטטיסטיקה מתמטית, וקיבל את התואר השני והדוקטורט שלו ב-1950.<ref></ref>

המחקר של גודמן התמקד בפיתוח שיטות סטטיסטיות לניתוח נתונים חברתיים והתנהגותיים מורכבים. הוא ידוע בעיקר בזכות עבודתו על דגימת סקרים, שבה פיתח שיטות להערכת מאפייני אוכלוסייה ממדגם מייצג של נתונים. תרומותיו לתחום זה כוללות את פיתוח שיטת השכפול החוזר והמאוזן (BRR - balanced repeated replication) להערכת שונות, הנמצאת בשימוש נרחב במחקר סקרים.
לאורך הקריירה שלו, גודמן היה מורה ומנטור מסור, והוא הכשיר תלמידים רבים שהמשיכו לתרום תרומה משמעותית לתחום הסטטיסטיקה. הוא גם תמך בעוצמה בשימוש בשיטות סטטיסטיות במדעי החברה וההתנהגות, ופעל לקידום ההבנה והיישום של מושגים סטטיסטיים במגוון רחב של בעיות בעולם האמיתי.

== פרסים והצטיינות ==
גודמן נבחר כעמית של האגודה האמריקאית לסטטיסטיקה ב-1956, הפך חבר באקדמיה האמריקאית למדעים ב-1973, חבר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית ב-1974, בחברה הפילוסופית בשנת 1976 והיה חבר באקדמיה האמריקאית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סטטיסטיקאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סירקיוז
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
מיטל נר

מיטל נר (נולדה ב-18 בספטמבר 1989) היא שחקנית ישראלית.

==ביוגרפיה==
נר נולדה וגדלה בראשון לציון. היא בוגרת בית הספר לאומנויות הבמה בסמינר הקיבוצים בהצטיינות. כיום מתגוררת בתל אביב.

עם תום לימודיה בסמינר הקיבוצים הצטרפה ב-2015 לאנסמבל השחקנים הצעירים "החיפאית" בתיאטרון חיפה. במסגרת האנסמבל שיחקה בהצגת הילדים "הרפתקאות חמור שכולו תכלת",<ref></ref> "אקווריום",<ref></ref> ליל העשרים מאת יהושע סובול, בבימויה של נועה רבן<ref></ref> ו"הלילה השנים עשר" מאת ויליאם שייקספיר, בבימויים של רוני ברודצקי ויואל רוזנקיאר.

במקביל לעבודתה בתיאטרון חיפה, שחקה נר בהצגות "חיי המתים" מאת חנוך לוין בבימויה של נעה וגנר בתיאטרון הערבי-עברי ביפו,<ref></ref> בהצגה "גאולה" מאת חנוך לוין בתיאטרון הקאמרי בבימויה של טל ברנר<ref></ref> ובהצגה "שמחה ותוגה" במסגרת פסטיבל "תיאטרון קצר" של צוותא בבימויו של אלון נוימן.<ref></ref>

ב-2021 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "תל אביב"<ref></ref><ref></ref> וביימה את הקליפים Lame של רומי חנוך ולהקת פאוורסנאפ<ref></ref><ref></ref>, Battleships של עדי קשת כהן.<ref></ref> ו-Digital Owl של עומר לוז.<ref></ref>

== תיאטרון==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!הצגה
!תיאטרון
!במאי/ת
!תפקיד
|-
| 2019
| הלילה השנים עשר
| תיאטרון חיפה
| רוני ברודצקי ו-יואל רוזנקיאר
| ויולה
|-
| 2017
| שמחה ותוגה
| צוותא
| אלון נוימן
| שמחה
|-
| 2016
| ליל העשרים
| תיאטרון חיפה
| נועה רבן
| מרים
|-
| 2016
| אקווריום
| תיאטרון חיפה
| רוני ברודצקי
| מצילה
|-
| 2015
| גאולה
| תיאטרון הקאמרי
| טל ברנר
| מחולל הניסים
|-
| 2015
| חיי המתים
| תיאטרון יפו
| נעה וגנר
| האיש המת
|-
| 2015
| הרפתקאות חמור שכולו תכלת
| תיאטרון חיפה
| שי פיטובסקי
| מזל
|-
| 2014
| זה תלוי
| תמונע
| נעה לב
| המרצה
|}

== קולנוע==
{|class="wikitable"
|-
! שנה !! סרט !! במאי !! תפקיד
|-
| 2022
| סוניה
| שירה שניידר
| סוניה
|-
| 2021
| תל אביב
| מרט פרחומובסקי
| דנה
|-
|2021
|איך נתת לזה לקרות
|איתמר לפיד ויאיר אשר
|עדי
|-
|2018
|לאבלי קריצ'ר
|שירה שניידר ואורי בריגר
|
|-
|2018
|ראדיקל במדבר
|אלון המר
|
|}

==טלוויזיה==
{| class="wikitable"
!שנה
!סדרה
!במאי
!תפקיד
|-
|2013
|פרופיל 64
|איתן צור
|דנה
|}

== קישורים חיצוניים ==

}
* [http://old.ht1.co.il/?CategoryID=194&ArticleID=38835 מיטל נר] באתר תיאטרון חיפה
* 
;ראיונות
* [https://www.youtube.com/watch?v=PClq-w506zc&ab_channel=CinemaAction ראיון על הסרט תל אביב] בתוכנית הרדיו סינמאקשן
* [https://www.facebook.com/watch/?v=1332418440116772 ראיון על ההצגה ליל העשרים] בתוכנית בוקר אור בערוץ 10

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות סמינר הקיבוצים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:בוגרות בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשחק של סמינר הקיבוצים
2022 12
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1989
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
דרושה שותפה רווקה

דרושה שותפה רווקה (באנגלית: Single White Female) הוא מותחן פסיכולוגי ארוטי משנת 1992 בבימויו של ברבט שרדר, עם ברידג'ט פונדה, ג'ניפר ג'ייסון לי וסטיבן ובר בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על רומן המתח דרושה שותפה רווקה של ג'ון לוץ משנת 1990. SWF הם ראשי תיבות של Single White Female.

בשנת 1993 ג'ניפר ג'ייסון לי זכתה בפרס הקולנוע של MTV לנבל הטוב ביותר.

==תקציר העלילה==
אליסון "אלי" ג'ונס (ברידג'ט פונדה) היא מעצבת תוכנות אופנה הגרה בניו יורק יחד עם ארוסה סם רוסון (סטיבן ובר). לילה אחד היא מגלה שסם שכב עם גרושתו ומסלקת אותו מדירתה. כעת היא מחפשת שותפה רווקה לדירתה ולאחר כמה שנפסלות היא בוחרת בהדרה "הדי" קרלסון (ג'ניפר ג'ייסון לי). הדי מספרת לה שהייתה לה אחות תאומה שמתה בלידה.

אלי שמה לב שהדי רוכשת בגדים הדומים לשלה, הדי לוקחת אותה למספרה ועושה לעצמה תספורת כמו לאלי, כעת הן נראות דומות וכתאומות זהות. אלי עובדת עם בית האופנה של מיצ'ל (סטפן טובולסקי) שמנסה לתקוף אותה מינית. אלי מספרת זאת להדי והיא מתקשרת למיצ'ל ומאיימת עליו. הדי קונה גור כלבים ולאחר שהיא מבחינה שהגור אוהב יותר את אלי היא גורמת למותו על ידי השלכתו משכבת החלון שלא תוקנה טוב בידי סם.

סם ואלי מתפייסים והוא עומד לחזור לדירה. הדי מתלבשת כאלי, מגיעה לחדרו במלון אטרטון, מקיימת איתו יחסים כשהוא ישנוני וכשהוא מתעורר ורואה אותה הוא מתכונן להודיע לאלי ואז היא הורגת אותו במכת עקב נעלה בעינו.

גרהם (פיטר פרידמן) הוא שכן סמוך לדירתה ואלי מתייעצת אתו מה לעשות עם הדי. הוא אומר לה שהדי מטורפת ועליה לזרוק אותה מיד. הדי שומעת זאת דרך מערכת האוורור של הבניין, מגיעה לדירתו וחובטת בו במוט ברזל והוא מאבד הכרתו.

אלי צופה בדיווח טלוויזיוני אודות הרצח של סם. היא מחטטת בקופסה של הדי ומגלה מסמכים שמראים ששמה האמיתי הוא בכלל אלן בש וכי אחותה התאומה טבעה בגיל תשע כשהיו ביחד בפיקניק בבריכה.

כעת מתעמתת אלי עם הדי. הדי גוברת עליה, קושרת אותה ומכריחה אותה לכתוב מכתב התאבדות. קודם לכן היא מחקה את כל החשבונות של בית האופנה וכשמיץ' מגיע לדירה כדי לשחרר את אלי, היא מכה בו בפסל והורגת אותו בירי דרך כרית. כעת מתחיל קרב אכזרי בין אלי להדי שמתחיל במעלית ונמשך במרתף עד שאלי מצליחה לנעוץ מברג חד בהדי ולהרוג אותה.

בסוף הסרט אלי מספרת שהיא סלחה להדי על שהרגה את סאם ושכעת היא מנסה לסלוח לעצמה על שהרגה את הדי, כדי שלא לסיים כמו הדי שמעולם לא סלחה לעצמה על מות אחותה התאומה.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|ברידג'ט פונדה
|אליסון "אלי" ג'ונס
|
|-
|ג'ניפר ג'ייסון לי
|הדרה "הדי" קרלסון
|
|-
|סטיבן ובר
|סם רוסון
|ארוס של אדי
|-
|פיטר פרידמן
|גרהאם
|שכן
|-
|סטפן טובולובסקי
|מיצ'ל
|בעל בית אופנה
|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=ROg4MoaAXvY קדימון לדרושה שותפה רווקה], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=IePTZiBkE6E אלי מחפשת שותפה ובוחרת בהדי], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=PJo7WdHSxoI המאבק הסופי בין אלי והדי], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:מותחנים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי מותחן פסיכולוגיים
קטגוריה:סרטי מותחן ארוטיים
קוג'אק

קוג'אק (באנגלית: Kojak) היא סדרת דרמה-פשע-פעולה אמריקנית בכיכובו של טלי סוואלס אשר גילם את לוטננט תיאודופוליס "תיאו" קוג'אק אשר הוא בלש (משטרה) במשטרת העיר ניו יורק. הסדרה שודרה במקור בערוץ CBS בין השנים 1973 עד 1978, וכן שודרה במדינות נוספות ובהן ישראל.

בשנת 1999 המגזין TV Guide דירג את דמותו של תיאו קוג'אק במקום ה-18 ברשימת 50 דמויות הטלוויזיה הגדולות בכל הזמנים.

== הדמויות הראשיות ==
* טלי סוואלס בתפקיד לוטננט תאודופולוס "תיאו" קוג'אק
* דן פרייזר בתפקיד קפטן פרנסיס "פרנק" מקניל, הבוס של קוג'אק
* קווין דובסון בתפקיד הבלש רוברט "בובי" קרוקר
* ג'ורג' סוואלס בתפקיד הבלש דמוסתנס "קורלי" סטברוס
* מארק ראסל בתפקיד הבלש פרסי ספרשטיין
* וינס קונטי בתפקיד הבלש ליונל ריזו

טלי סוואלס בתפקיד לוטננט תאודופולוס "תיאו" קוג'אק

== גרסת אתחול לסדרה ==
במרץ 2005 עלתה לשידור לראשונה גרסת אתחול לסדרה קוג'אק בערוץ הכבלים האמריקני USA Network ובמקביל בערוץ ITV4 הבריטי. בגרסה המחודשת של הסדרה גילם את דמותו של קוג'אק השחקן האפרו-אמריקאי וינג ריימס. הסדרה לא חודשה לאחר סיום העונה הראשונה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שירדו משידור ועלו שוב
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:יוניברסל טלוויזיה: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:סדרות משטרה ופשע
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: סדרות
רותם שני

רותם שני יזמות והשקעות בע"מ (הידועה בשם רותם שני) היא חברת נדל"ן ישראלית, העוסקת בייזום והשבחת נכסים בתחום הנדל"ן. החברה היא חברה ציבורית הנסחרת ב.

פעילות החברה מתמקדת בייזום, תכנון והקמה של פרויקטים למגורים ומסחר בישראל, באמצעות עסקאות קומבינציה, תמורות והתחדשות עירונית (פינוי בינוי, תמ"א 38/1 ותמ"א 38/2).

החברה מחזיקה בחברת בת, רותם שני אלה בע"מ, המתמחה בקידום פרויקטי תמ"א 1/38 ותמ"א 38/2 במטרופולין תל אביב.

==היסטוריה==
חברת רותם שני הוקמה בשנת 1996, על ידי אבי טוריסקי ודידי (יהודה) ידידיה, המנהלים אותה.

ב-21 בינואר 2021 הונפקו ניירות הערך של החברה בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

במרץ 2021 גייסה החברה 101 מיליון ש"ח בהנפקה של איגרות חוב.

החברה מחזיקה בהיקף פרויקטים של כ-4,500 יחידות דיור, לצד 200 אלף מ"ר (עיקרי) לתעסוקה ומסחר (נכון לרבעון השלישי של שנת 2022).

החברה נבחרה לרשימת 100 החברות הצומחות בישראל בין השנים 2018 ל-2021 של גלובס ולרשימת Dun's 100.

==תחומי פעילות==
===ייזום בתחום הנדל"ן ===
מאז הקמתה, רותם שני יזמה והקימה מתחמי מגורים באזורי הביקוש במרכז הארץ.

====מתחמי מגורים ופרויקטים נבחרים====
*גני תקווה, גנים צפון – 426 יח"ד
*קריית שחקים הרצליה מסחר – כ-200 אלף מ"ר עיקרי למסחר ותעסוקה
* קריית שחקים הרצליה מגורים – 307 יח"ד
*יפו תל אביב – 52 יח״ד ו-880 מ״ר של שטחי מסחר
*פתח תקווה, הקריה האקדמית – 85 יח"ד
*תל אביב, הירקון – 55 יח"ד
*רעננה, מגדלי רותם שני – 305 יח"ד
*אבן יהודה, צפון - 93 יח"ד
*בת ים, כיכר המגינים - 107 יח"ד וכ- 7,800 מ"ר (ברוטו) למסחר ותעסוקה

===התחדשות עירונית ===
חברת רותם שני מובילה פרויקטים בהתחדשות עירונית מאז 1998, שנים טרם כניסתה לתוקף של תמ"א 38. לחברה ניסיון מוכח בכל המתווים להתחדשות עירונית:
* פינוי בינוי
* תמ"א 38/2 – הריסה ובנייה
* תמ"א 38/1 – רותם שני אלה התחדשות עירונית במטרופולין תל אביב

====מתחמי מגורים ופרויקטים נבחרים בהתחדשות עירונית====
* נתניה, הרצוג – 206 יח"ד (פינוי בינוי)
* בית שמש, הסביון – 542 יח"ד (פינוי בינוי)
* בנימינה, גבעת חן – 424 יח"ד (פינוי בינוי)
* רעננה, הגדוד העברי – 219 יח"ד (תמ"א 38/2)
* תל אביב, גבעת הפרחים – 95 יח"ד (פינוי בינוי)
* רעננה, ברנדייס – 136 יח"ד (פינוי בינוי)
* גבעתיים, רחל – 56 יח"ד (תמ"א 38/2)
* תל אביב, "ביירון 13" – 12 יח"ד (תמ"א 38/1)

==גלריה==
<gallery heights="120" mode="packed">
מגדלי רותם שני רעננה.jpg|מגדלי רותם שני רעננה
רותם שני הירקון תל אביב.jpg|רותם שני הירקון תל אביב
רותם שני ברנדייס רעננה.jpg|רותם שני ברנדייס רעננה
רותם שני גני תקווה.jpg|רותם שני גני תקווה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 
* 
* [https://www.duns100.co.il/רותם_שני_יזמות_והשקעות_בעמ רותם שני יזמות והשקעות בע"מ], באתר Dun's 100
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות נדל"ן ובנייה ישראליות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1996
קטגוריה:גליל ים: חברות
אולה ברינהילדסן

אולה ברינהילדסן (בנורווגית: Ola Brynhildsen; נולד ב-27 באפריל 1999 בנורווגיה) הוא כדורגלן נורווגי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת מיידטלנד מליגת העל הדנית ובנבחרת נורווגיה.

== קריירת מועדונים ==
ברינהילדסן גדל במחלקת הנוער של סטאבק. הוא ערך 57 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הנורווגית, בהן הבקיע 12 שערים.

ב-10 ביוני 2020 חתם ברינהילדסן על חוזה לשנתיים וחצי במולדה מליגת העל הנורווגית.

ב-1 בספטמבר 2023 חתם לארבע שנים במיידטלנד הדנית לארבע שנים.

== קריירה בינלאומית ==
ב-17 בנובמבר 2022 ערך ברינהילדסן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת נורווגיה, בניצחון 2-1 על נבחרת אירלנד במשחק ידידות.

== תארים ==
;מולדה
* אליפות נורווגיה (1): 2022
* הגביע הנורווגי (1): 2021/2022

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים נורווגים
קטגוריה:חלוצי כדורגל נורווגים
קטגוריה:כדורגלני סטאבק
קטגוריה:כדורגלני מולדה
קטגוריה:כדורגלני מיטיולן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת נורווגיה
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1999
טקסי (סדרת טלוויזיה)

טקסי (באנגלית: Taxi) היא קומדיית מצבים אמריקאית ששודרה במקור בערוץ ABC מ-12 בספטמבר 1978 עד 6 במאי 1982 ובערוץ NBC מ-30 בספטמבר 1982 עד 15 ביוני 1983. הסדרה שודרה במדינות נוספות ובהן ישראל.

עלילת הסדרה מתמקדת בחיי היומיום של קומץ נהגי מוניות במנהטן שבעיר ניו יורק. הסדרה הופקה על ידי חברת ג'ון צ'ארלס וולטרס, בשיתוף עם חברת Paramount Network Television, ונוצרה על ידי ג'יימס ל. ברוקס, סטן דניאלס, דייוויד דייוויס ואד וינברגר.

במשך רוב עונות הסדרה האנסמבל של הסדרה כלל את נהגי המוניות אלכס ריגר (ג'אד הירש), בובי וילר (ג'ף קונאוויי), איליין נרדו (מרילו הנר), טוני באנטה (טוני דנזה), ו"הכומר" ג'ים איגנטובסקי (כריסטופר לויד), בנוסף ללואי דה פלמה (דני דה ויטו) והמכונאי לאטקה גראבאס (אנדי קאופמן).

הסדרה זכתה להצלחה ביקורתית ומסחרית, הייתה מועמדת ל-31 פרסי אמי וזכתה מתוכם ב-13 פרסי אמי, כולל שלושה פרסי אמי בקטגוריית סדרת הקומדיה הטובה ביותר.

למרות שמדובר בקומדיה, הסדרה מתמודדת לעיתים רבות עם סוגיות חיים דרמטיות כמו התמכרות לסמים, הורות חד הורית, עיוורון, השמנת יתר , הפרעת זהות דיסוציאטיבית, התעללות בבעלי חיים, הומוסקסואליות, גזענות, בני נוער שברחו מבתיהם , גירושין, מלחמה גרעינית, הטרדה מינית, הפרעות דיספוריות קדם וסתיות, התמכרות להימורים, ואבל.

== שחקנים ודמויות ראשיות ==
* ג'אד הירש בתפקיד אלכס ריגר
* ג'ף קונאוויי בתפקיד בובי וילר
* דני דה ויטו בתפקיד לואי דה פלמה
* מרילו הנר בתפקיד איליין אוקונור נארדו
* טוני דנזה בתפקיד אנתוני מארק "טוני" באנטה
* אנדי קאופמן בתפקיד לאטקה גראבס
* רנדל קארבר בתפקיד ג'ון ברנס
* כריסטופר לויד בתפקיד הכומר ג'ים "איגי" איגנטובסקי
* קרול קיין בתפקיד סימקה גראבס

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:אולפני CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: קומדיה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שירדו משידור ועלו שוב
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:הערוץ הראשון - תוכניות רכש
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: סדרות
פטר בראט

פטר בראט (בהונגרית: Péter Baráth; נולד ב-21 בפברואר 2002 בקישווארדה שבהונגריה) הוא כדורגלן הונגרי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת פרנצווארוש מליגת העל ההונגרית ובנבחרת הונגריה.

== קריירת מועדונים ==
בראט גדל במחלקות הנוער של קישווארדה ודברצן ו.ס.ק.. בשנת 2020 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של דברצלן ו.ס.ק. במסגרת ליגת העל ההונגרית.

== קריירה בינלאומית ==
ב-17 בנובמבר 2022 ערך בראט את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונגריה, בתיקו 2-2 נגד נבחרת לוקסמבורג במשחק ידידות.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים הונגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל הונגרים
קטגוריה:כדורגלני דברצן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הונגריה
קטגוריה:ילידי 2002
הפיגוע בעין עופרים

הפיגוע בעין עופרים היה פיגוע דקירה שבוצע על ידי חוליית פדאיון פלסטינית בליל יום רביעי, 12 בספטמבר 1956, ובו נרצחו שלושה ישראלים. בעקבות הפיגוע נערך מבצע גוליבר.

== הפיגוע ==
בליל יום רביעי, 12 בספטמבר 1956, חדרה חוליית פדאיון פלסטינית מירדן לישראל. המחבלים תקפו את מחנה קידוחי הנפט עין עופרים הממוקם בסמוך למושב חצבה.

התוקפים נעו במהירות ודקרו למוות שלושה שומרים דרוזים ששהו במקום. 
המחבלים גנבו את רוביי השומרים, ונמלטו בחזרה דרך גבול ישראל-ירדן.<ref></ref>

שלושת הנרצחים הם (בן 25), (בן 25) ו (בן 23). השלושה נקברו בכפר בו נולדו - סמיע.

== בעקבות הפיגוע ==
ישראל האשימה את ירדן בכך שהיא שלחה את החוליה לישראל, ובעקבות זאת נערך מבצע גוליבר. במהלך המבצע נהרגו בין 9 ל-13 שוטרים ירדנים ואנשי יחידת סיור גמלים מדבריים, יחד עם שני אזרחים ירדנים. במבצע נהרג גם חייל צה"ל אחד ו-12 חיילי צה"ל נפצעו. תחנת המשטרה ומבנים סמוכים נהרסו במבצע.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: פיגועי דקירה
קטגוריה:טרור פלסטיני
קטגוריה:חצבה
קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-1956
קטגוריה:הנגב: פיגועים
קטגוריה:אירועי דקירה המוניים
עקומת הילברט

שש האיטרציות הראשונות של עקומת הילברט

עקומת הילברט היא עקומה רציפה של מילוי חלל פרקטלי שתוארה לראשונה על ידי המתמטיקאי דויד הילברט בשנת 1891. זוהי עקומה בעלת דמיון עצמי המבקרת בכל נקודה בתוך מרחב דו-ממדי, וממלאת אותו לחלוטין מבלי לחצות את עצמה.

העקומה נבנית על ידי התחלת קטע קו ישר ולאחר מכן החלפתו באופן איטרטיבי בתבנית של ארבעה קטעים קטנים יותר המסודרים בריבוע. לאחר מכן, הדפוס חוזר על עצמו בקנה מידה קטן יותר בכל אחד מהמקטעים הללו, והתהליך נמשך ללא הגבלת זמן. התוצאה היא עקומה שמתפתלת בכל החלל, שעוברת דרך כל נקודה פעם אחת בדיוק.

== שימושים ==
לעקומות הילברט מספר תכונות שימושיות, מה שהופך אותן לפופולריות בתחומי מחקר שונים. במדעי המחשב, הם משמשים לעיתים קרובות למיפוי נתונים דו-ממדיים על מרחב חד-ממדי, המאפשרים אחסון ומניפולציה יעילה של נתונים. הם משמשים גם בקרטוגרפיה ליצירת מפות המשמרות את הקשרים הטופולוגיים בין מיקומים, ובדחיסת תמונה כדי לשפר את היעילות של אחסון ושידור נתונים.

בנוסף ליישומים המעשיים שלהם, עקומות הילברט נחקרה גם בשל התכונות האסתטיות והמתמטיות שלה. היא מהוווה דוגמה לעקומת מילוי חלל, בטופולוגיה ובגאומטריה, וגם שימשה לחקר המאפיינים של פונקציות רציפות ולחקור את מושג הממדיות.

== דוגמה ==
בנוסחה של עקומת הילברט, ישנם שני פרמטרים: n ו-p.

הפרמטר n מייצג את סדר העקומה, הקובע את קנה המידה של העקומה ומספר האיטרציות המשמשות בבנייתה. ערך גבוה יותר של n מביא לעקומה מפורטת יותר עם מספר גדול יותר של נקודות.

הפרמטר p מייצג את המיקום של נקודה על העקומה. הערך של p קובע את המיקום הספציפי של נקודה על העקומה בסולם נתון. לדוגמה, אם n הוא סדר העקומה ו-p הוא המיקום של נקודה על העקומה, אז H(n, p) מייצג את הקואורדינטות של אותה נקודה.

בנוסחה של עקומת הילברט, H(n, p) מוגדר רקורסיבי, כלומר הוא מוגדר במונחים של עצמו. באופן ספציפי, H(n,p) מוגדר במונחים של H(n-1, p) ו-H(n-1, p+2^(2n-2)), אשר בעצמם מוגדרים במונחים של H(n- 2, p) ו-H(n-2, p+2^(2(n-2)-2)), וכן הלאה. הגדרה רקורסיבית זו מאפשרת לבנות את העקומה בצורה איטרטיבית, החל מקטע קו ישר ולאחר מכן להוסיף עוד ועוד פרטים עם כל איטרציה.

דוגמה אחת לעקומת הילברט היא "עקומת הילברט בסדר n", הנבנית באמצעות התהליך הבא:

- התחל עם קטע קו ישר.

- מחלקים את הקטע לארבעה חלקים שווים, ומסדרים אותם מחדש ליצירת ריבוע, כאשר קטע הקו המקורי הוא האלכסון של הריבוע.

- חזור על התהליך בכל אחד מארבעת הקטעים, ויוצרים ריבוע קטן יותר בכל אחד.

- המשך בתהליך ללא הגבלת זמן, תוך יצירת ריבועים קטנים יותר ויותר בכל איטרציה.

- תהליך זה יכול להיות מיוצג מתמטית באמצעות הנוסחה הבאה:

H(n, p) = (H(n-1, p), H(n-1, p+2^(2n-2)))

כאשר n הוא סדר העקומה ו-p הוא מיקום הנקודה על העקומה.

לדוגמה, אם ברצוננו לבנות עקומת הילברט בסדר 2 כדי לבנות משושה, נוכל להשתמש בנוסחה לעיל כדי ליצור את הנקודות על העקומה באופן הבא:

H(2, 0) = (H(1, 0), H(1, 2)) = ((0,0), (1,0))

H(2, 1) = (H(1, 1), H(1, 3)) = ((1,0), (1,1))

H(2, 2) = (H(1, 2), H(1, 0)) = ((1,1), (0,1))

H(2, 3) = (H(1, 3), H(1, 1)) = ((0,1), (0,0))

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פרקטלים
קטגוריה:דויד הילברט
יונתן מישרקי

יונתן (יוני) מישרקי (נולד בי"ט באב ה'תשמ"ד, 17 באוגוסט 1984) הוא חבר הכנסת מטעם מפלגת ש"ס, המכהן כיו"ר ועדת הבריאות של הכנסת.

==ביוגרפיה==
נולד וגדל בירושלים, והוא בן העדה התימנית.

בצעירותו למד בישיבות 'שערי בינה' ו'מיר'. בעל תואר ראשון במשפטים.

===קריירה פוליטית===
מישרקי החל את דרכו בעשייה הציבורית כראש ש"ס בירושלים (מנהל הסיעה המקומית בירושלים), שימש כיועץ בכיר וכראש הלשכה של כמה מסגני ראש העיר מטעם ש"ס. כיהן גם כראש מנהל החינוך המקומי.

עם התמנות אריה דרעי לשר הפנים והשר לפיתוח הפריפריה, הנגב והגליל בינואר 2016, מונה מישרקי לעוזר אישי.

ב־2015 הוצב במקום הסמלי 72 ברשימת מפלגת ש"ס שזכתה לבסוף ל־7 מנדטים, במערכות הבחירות הבאות (מאז 2019) הוצב במקום לא ריאלי אך מקומו עולה בהדרגה: 17 (פעמיים), 16 ובהמשך 15 (המפלגה זכתה אז ל־8–9 מנדטים).

מישרקי נכנס לכנסת העשרים וחמש ב-3 בינואר 2023 עם התפטרותו של השר יואב בן צור, במסגרת החוק הנורווגי.

ב-12 באוקטובר 2023, עם מינוי של אוריאל בוסו לשר הבריאות, החליף אותו מישרקי כיו"ר ועדת הבריאות של הכנסת.

==חיים אישיים==
מישרקי נשוי ואב לשניים. הוא מתגורר בירושלים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.knesset.tv/knesset-members/48695/ יונתן מישריקי], באתר ערוץ בכנסת

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (ירושלים)
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וחמש: חברי כנסת מכהנים במסגרת החוק הנורווגי
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ש"ס
קטגוריה:ירושלים: חברי הכנסת
קטגוריה:עובדי עיריית ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
The Human Radio

"The Human Radio" הוא שיר של להקת הרוק האמריקאית, שיינדאון. השיר יצא לאור כסינגל שיווקי, והיה השיר השני שנחשף מאלבום האולפן השישי שלהם, Attention Attention. הוידאו קליפ שליווה את השיר יצא לאור ב-6 באפריל 2018, במקביל לשיר.

==מסר==
השיר מהווה אזהרה מפני הסכנות הטמונות בטלפונים החכמים. סולן הלהקה, ברנט סמית, הסביר בראיון:

==וידאו קליפ==
הווידאו קליפ מתרחש בשתי זירות במקביל. באחת מופיעה הלהקה במתחם סגור, שבמרכזו דמות אישה שמתבוננת במכשיר הסלולרי שלה באדיקות, לא ערה לכאורה ללהקה שמנגנת ושרה סביבה, כשלפעמים היא לבושה ולעיתים עירומה, והלהקה ממוקמת סביבה. המתחם חשוך, אך כל אחת מהדמויות מוארת באור חזק וממוקד.

זירת ההתרחשות השנייה היא רחוב, בו צועדת אותה אישה כשהיא לבושה בשמלה צהובה שצבעה זהה לזה של עטיפת האלבום Attention Attention. האישה צועדת בשיירה עם אנשים רבים נוספים שכולם צועדים כשעיניהם נעוצות במכשירים הניידים שלהם, באוזניהם אוזניות שמחוברת למכשיר, והם אינם ערים למתרחש סביבם. בשלב מסוים האישה מרימה את עיניה מהמכשיר שבידה, ומתחילה לשים לב למתרחש סביבה. היא צועדת בינות לאנשים ומביטה בהם, מבינה שכולם נועצים את עיניהם במסך גם ברגעים אינטימיים של בילוי עם בני זוגם או עם משפחתם, במקום להיות ערים לחברה האנושית הסובבת אותם. לקראת סוף הסרטון מצטרפים אליה עוד ועוד אנשים שעוזבים את הטלפונים הניידים שלהם, שולפים את האוזניות מהאוזניים ומתחילים להביט סביבם. האישה, ובעקבותיה אנשים נוספים, מתחילה לצעוד לעבר שלט אזהרה צהוב וגדול שצבעו צהוב (כצבע שמלתה של האישה) ובמרכזו סימן קריאה שחור (למעשה, עטיפת האלבום). היא והאנשים שצועדים אחריה משליכים את הטלפונים החכמים שלהם.

בסיום הקליפ נראית האישה במתחם הסגור כשהיא משליכה את הטלפון ונמלטת מהמתחם הסגור, משאירה את הלהקה מאחוריה.

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2018
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי שיינדאון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על סוגיות חברתיות
קטגוריה:שירי מטאל
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
יהדות קרתגו

קרתגו (הנקודה השחורה)
ישנם מספר מקורות עתיקים שעל פיהם משערים חוקרים בני זמננו שייתכן כי מספר קהילות יהודיות חיו בעיר קרתגו.

== מספר השערות לגבי הקהילה היהודית ==
* השערה אחת גורסת כי לאחר חורבן בית ראשון קבוצות יהודים שגלו מארץ ישראל השתקעו באי ג'רבה. לפי יוסף בן מתתיהו היהודים תושבי ג'רבה והסביבה סייעו לפיניקים להקים את קרתגו, או לחלופין, יתיישבו לצידם עקב קשריהם הטובים בארצות האם שלהם, כפי שמתואר גם במקרא. 
לאחר מכן, כאשר חרבה קרתגו במלחמה הפונית השלישית, התגיירו רוב תושביה הפיניקים. תאוריה זו מתרצת את סיבת היעלמותם התמוהה של תושבי קרתגו הפיניקים מן האזור.<ref></ref><ref name=":0"></ref><ref></ref>
* לפי ספר יוסיפון, טיטוס יישב כ-50,000 יהודים בצפון אפריקה, ואבן ח'לדון (1332–1406), בן תוניסיה בעצמו, ציין כי נתקל במספר שבטים ברברים שהתגיירו.
* בתלמוד הירושלמי מופיעים ארבעה רבנים שהיו רבני העיר קרתגו. אם כי קיימת טענה כי התלמוד התכוון להזכיר את הרבנים של הקהילות היהודיות בספרד הסמוכה. 
* אלפרד לואי דלאטר, ארכאולוג צרפתי, חשף נקרופוליס בו נתגלו סממנים יהודיים (דוגמת שופר, מנורה, ואתרוג) המתוארכים לתחילת המאה ה-3, בעיירה בתוניסיה.<ref></ref>
* מקורות נוספים טוענים כי כשגייסריק מלך הונדלים בזז את רומא, הוא לקח את כלי המקדש אל בירתו החדשה קרתגו.<ref></ref>

קרתגו אף מוזכרת בתלמוד הירושלמי:

== תרשיש ==
סברה נוספת היא כי תרשיש המוזכרת בתנ"ך היא העיר קרתגו. לטענה זו יש מספר התנגדויות מפי חוקרים הטוענים כי העיר תרשיש הייתה באזור חצי האי האיברי.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קרתגו
קטגוריה:יהדות צפון אפריקה
גלובוס הזהב על שם קרול ברנט

הפרס על שם קרול ברנט הוא פרס גלובוס הזהב למפעל חיים, שמחולק על ידי איגוד העיתונאים הזרים בהוליווד. הפרס מוענק לאישים שהטביעו חותם משמעותי בתעשיית הטלוויזיה וחולק לראשונה בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-76 בשנת 2019. הזוכה הראשונה היה קרול ברנט, ומכאן שמו של הפרס.

הזוכה הצעיר ביותר בפרס היה היוצר ראיין מרפי, שבשנת זכייתו (2023) היה בן 57. הזוכה המבוגר ביותר היה המפיק נורמן ליר, בגיל 98 ב-2021. נכון לשנת 2023, ארבעה אישים קיבלו את הפרס: שתי נשים ושני גברים.

== רשימת זוכים ==
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="text-align:center;"
|+שנת הטקס, שם הזוכה, הלאום ונימוקי הזכייה הרשמיים
! scope="col" width="1%" |שנה
! scope="col" class="unsortable" width="1%" |תמונה
! scope="col" width="5%" |זוכה
! scope="col" width="5%" |לאום
!תיאור
|-
|2019
|120x120 פיקסלים
! scope="row" |קרול ברנט
|
|"אייקון טלוויזיה, ברנט היא שחקנית, קומיקאית, זמרת וסופרת אמריקאית, שהקריירה שלה משתרעת על פני שבעה עשורים של טלוויזיה. היא ידועה בעיקר בזכות תוכנית המגוון הקומית פורצת הדרך שלה, "המופע של קרול ברנט". היא האדם המעוטר ביותר בקטגוריות הטלוויזיה של גלובוס הזהב, עם שש זכיות מתוך 17 מועמדויות". הפרס הוגש לה על ידי סטיב קארל.
|-
|2020
|120x120 פיקסלים
! scope="row" |אלן דג'נרס
|
|"מהסיטקומים שלה, דרך סטנד אפ ועד הפיכתה למוצר ביתי בשעות היום, היא חלוצה שכבשה את הקהל כבר כמעט 25 שנה עם הקסם והשנינות שלה. בנוסף להצלחתה בטלוויזיה, היא עורכת דין ופילנתרופית, משאילה את קולה למי שאין לו, ומפיצה חסד ושמחה". הפרס הוגש לה על ידי קייט מקינון.
|-
|2021
|120x120 פיקסלים
!נורמן ליר
|
|"נורמן ליר הוא מהיוצרים הפוריים ביותר של הדור הזה. הקריירה שלו נמשכה מתור הזהב ועד עידן הסטרימינג. גישתו המתקדמת לנושאים שנויים במחלוקת באמצעות הומור, גרמה לשינוי תרבותי שאיפשר לנושאים חברתיים ופוליטיים לבוא לידי ביטוי בטלוויזיה. עבודתו חוללה מהפכה בתעשייה". הפרס הוגש לו על ידי איימי פולר.
|-
|2022
! colspan="4" scope="row" style="text-align:center;" |לא הוענק
|-
|2023
|<center>120x120 פיקסלים</center>
!ראיין מרפי
|
|"תסריטאי, במאי ומפיק, זוכה גלובוס הזהב ושש מועמדויות". הפרס הוגש לו על ידי בילי פורטר.
|-
|2024
! colspan="4" scope="row" style="text-align:center;" |לא הוענק
|-
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרס גלובוס הזהב
קטגוריה:פרסי מפעל חיים
אשליות חיוביות

אשליות חיוביות (באנגלית: Positive Illusions) הן תפיסות ואמונות חיוביות ולא מציאותיות שיש לאנשים כלפי עצמם או כלפי האנשים הקרובים אליהם.<ref name=":0"></ref> אשליות חיוביות הן סוג של הונאה עצמית או האדרה עצמית, והן מונעות מהצורך של הפרט לשמור על הערכה עצמית חיובית ככל האפשר, או להימנע מאי-נוחות זמנית. ישנן שלושה אשליות כלליות: אפקט מעל הממוצע, הטיית תגובה אופטימית, ואשליית השליטה. המונח "אשליות חיוביות" נטבע לראשונה על ידי טיילור ובראון בשנת 1988.<ref name=":0" />

כמו תפיסות אנושיות רבות, התפיסה העצמית נתונה לאשליות. אשליות חיוביות נתפסות בדרך כלל כאחת ההשפעות של האדרה עצמית, וכפונקציה של חיזוק ההערכה העצמית.<ref name=":1"></ref> ייתכן שהדבר נובע מהרצון של הפרט לראות את עצמו בצורה חיוביות יותר בהשוואה לקבוצת השווים שלו. מחקרים מצאו כי לסביבה המוקדמת יש תפקיד חשוב בהתפתחותן של אשליות חיוביות, וכי אנשים שגדלו בסביבות מטפחות נתונים יותר לאשליות מאשר אלו שגדלו בסביבות קשות.<ref name=":1" /> ממצאים אלה שוכפלו על פני הקשרים רבים ונמצא כי האשליות עמידות מאוד בפני טיפול. למרבה האירוניה, כאשר אנשים מתוודעים לקיומן של אשליות אלה, הם בדרך כלל נוטים להחשיב את עצמם כפחות פגיעים אליהם בהשוואה לאחרים.<ref></ref>

בספרות המקצועית קיימת מחלוקת בין גישות הרואות אשליות חיוביות כתופעה שכיחה ונורמלית ומדגישות את החלק החיובי וההסתגלותי שבה, לבין גישות המדגישות כי באשליות חיוביות קיים אספקט שלילי של עיוות מציאות, הנתפס כפוגע בהסתגלות.<ref name=":0" /><ref></ref>

== ראו גם ==
* תאוריית ההשוואה החברתית
* אפקט ביטחון יתר
* ריאליזם נאיבי (פסיכולוגיה)
* תאוריית התפיסה העצמית
* האדרה עצמית
* גרנדיוזיות

== הערות שוליים ==

2022 12
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
2023 במוזיקה

ג'אז בשירות הפארקים הלאומיים (NPS National Park Service) בחגיגת יום הקמת השירות בשנת 1916.
בערך זה מצוינים אירועים שהתרחשו במהלך 2023 ונוגעים לעולם המוזיקה.

== להקות שהוקמו ==

== להקות שהתאחדו ==

* הבאגלז
* בלר
* קריד
* אן סינק

== להקות שהתפרקו ==

* אנטי-פלאג
* פאניק! אט דה דיסקו
* קיס

== להקות בהפסקה זמנית ==

* The Mamas
* Walk the Moon

== נפטרו ==

* 10 בינואר – ג'ף בק, גיטריסט רוק (נולד ב-1944)
* 12 בינואר – ליסה מארי פרסלי, זמרת-יוצרת (נולדה ב-1968)
* 15 בינואר – וחטנג קיקבידזה, זמר (נולד ב-1938)
* 18 בינואר – דייוויד קרוסבי, זמר-יוצר רוק ופולק (נולד ב-1941)
* 28 בינואר – טום ורליין, זמר ומוזיקאי (נולד ב-1949)
* 8 בפברואר – ברט בכרך, פסנתרן ומלחין (נולד ב-1928)
* 2 במרץ – ויין שורטר, סקסופוניסט ומלחין ג'אז (נולד ב-1933)
* 27 במרץ – אמהוי צגה-מרים גברו, פסנתרנית ומלחינה (נולדה ב-1923)
* 2 באפריל – סימור שטיין, מנהל מוזיקלי (נולד ב-1942)
* 16 באפריל – אחמד ג'מאל, פסנתרן ג'אז (נולד ב-1930)
* 19 באפריל – יהונתן גפן, משורר ופזמונאי (נולד ב-1947)
** מונבין, זמר (נולד ב-1998)
* 20 באפריל – משה שטרן, חזן (נולד ב-1935)
* 25 באפריל – הארי בלפונטה, מוזיקאי (נולד ב-1927)
* 1 במאי – גורדון לייטפוט, זמר פולק ופזמונאי (נולד ב-1938)
* 5 במאי – כריס סטראכוויץ, מפיק מוזיקלי (נולד ב-1931)
* 6 במאי – מנחם פרסלר, פסנתרן (נולד ב-1923)
* 19 במאי – אנדי רורק, מוזיקאי (נולד ב-1964)
* 24 במאי – טינה טרנר, זמרת (נולדה ב-1939)
* 27 במאי – מרדכי רכטמן, מוזיקאי, נגן בסון, מעבד, מנצח ומורה למוזיקה (נולד ב-1926)
* 2 ביוני – מנשה לב-רן, מנהל מוזיקלי ומנצח תזמורת (נולד ב-1946)
* 5 ביוני – אסטרוד ז'ילברטו, זמרת ג'אז (נולדה ב-1940)
* 12 ביולי – אנדרה ואטס, פסנתרן ופרופסור למוזיקה (נולד ב-1946)
* 16 ביולי – ג'יין בירקין, זמרת (נולדה ב-1946)
* 21 ביולי – טוני בנט, זמר (נולד ב-1926)
* 26 ביולי – שינייד או'קונור, זמרת (נולדה ב-1966)
* 8 באוגוסט – סיקסטו רודריגז, זמר-יוצר פולק (נולד ב-1942)
* 9 באוגוסט – רובי רוברטסון, מוזיקאי, זמר-יוצר, מלחין וכותב מילים (נולד ב-1943)
* 16 באוגוסט – רנאטה סקוטו, זמרת אופרה (נולדה ב-1934)
* 22 באוגוסט – טוטו קוטוניו, זמר, מלחין וכותב (נולד ב-1943)
* 1 בספטמבר – ג'ימי באפט, מוזיקאי, זמר רוק, פופ וכותב שירים (נולד ב-1946)
* 4 בספטמבר – סטיב הארוול, מוזיקאי (נולד ב-1967)
* 6 בספטמבר – ריצ'רד דייוויס, בסיסט ג'אז (נולד ב-1930)
* 11 בספטמבר – דדי גראוכר, זמר חסידי (נולד ב-1961)
* 12 בספטמבר – רוג'ר ויטאקר, זמר, פזמונאי ומוזיקאי (נולד ב-1936)
* 22 בספטמבר – פטר הורטון, זמר, כותב, מלחין וגיטריסט (נולד ב-1941)
* 16 באוקטובר – גנאדי גלדקוב, מוזיקאי (נולד ב-1935)
* 17 באוקטובר – קרלה בליי, מוזיקאית ג'אז חופשי, מלחינה, פסנתרנית, מעבדת מוזיקלית ומובילת הרכבי ביג בנד (נולדה ב-1936)
* 26 באוקטובר – גואה גיל, מוזיקאי, תקליטן ורמיקסר (נולד ב-1951)
* 2 בנובמבר – יורי טמירקאנוב, מנצח (נולד ב-1938)
* 18 בנובמבר – דייוויד דל טרדיצ'י, מלחין (נולד ב-1937)

== פרסים מוזיקליים ==

=== טקס פרסי גראמי ה-65 ===

* הקלטת השנה: "About Damn Time" – ליזו
* אלבום השנה: Harry's House – הארי סטיילס
* שיר השנה: "Just Like That" – בוני רייט
* תגלית השנה: סמארה ג'וי

=== האירוויזיון ה-67 ===

* מקום 1: לורן – "Tattoo" 
* מקום 2: קרייה – "Cha Cha Cha" 
* מקום 3: נועה קירל – "Unicorn" 
* מקום 4: מרקו מנגוני – "Due vite" 
* מקום 5: אלסנדרה – "Queen of Kings" 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שנים במוזיקה
יעל ארליך מורג

יעל ארליך מורג (נולדה ב-16 בנובמבר 1958) היא בובנאית, במאית תיאטרון וציירת ישראלית, מייסדת ומנהלת "בית 9" בחיפה.

== ביוגרפיה ==
נולדה בשם יעל ניצן ב-1958 וגדלה בראשון לציון. אביה הוא מאיר ניצן, לימים ראש עיריית ראשון לציון, ואמה היא נעמי ניצן לבית שניידר. אחותה, דורית ניצן, היא רופאה בכירה בארגון הבריאות העולמי, המתגוררת בקופנהגן.

בסוף שנות ה-80 עברה להתגורר עם בעלה הראשון במצפה חרשים שבגליל ועבדה כמורה לספרות, ואז החלה ליצור בובות תיאטרון לילדיה וכמתנות לחברים.

בעידוד בעלה השני נסעה לפראג ללמוד לגלף בובות מעץ, למדה בימוי ומשחק במכללת אורנים<ref name=":0" /> ותואר שני בדרמתרפיה באוניברסיטת לסלי. לדבריה, הלימודים אפשרו לה להעמיק את ההצגות וליצור בובות והצגות בשיתוף ילדים עם הפרעות נפשיות.<ref name=":0" />

לאחר שלימדה בובנאות במכללת הגליל המערבי הקימה ארליך מורג בשנת 2005 את "בית 9" בחיפה, שם היא מלמדת קורסים בהכשרת בובנאים, וגילוף ופיסול בעץ. קבוצת התיאטרון של בית 9 מעלה מדי שנה הפקות תיאטרון בבימויה של ארליך מורג.

לצד עבודתה בתחום התיאטרון ארליך-מורג גם מציירת בצבעי מים ומעבירה סדנאות בתחום. ב-2015 השתתפה בתערוכה "הייתי פעם ילד", וב-2021 הציגה תערוכה של ציוריה בבית אמני ראשון לציון.

== קריירה מקצועית ==
=== יצירה ===
* פרח המדבר – סיפור מאבקם של שבטי המדבר הנודדים בבימויו של אשלי טוביאס (2003)
* מסכות מסכסכות – הצגה במסגרת תערוכת מסכות יפניות במוזיאון טיקוטין (2007)
* אור ראשון – הצגת יחיד במסגרת פסטיבל תיאטרון הבובות בחולון 2009

=== בימוי ===
* אנשים קטנים – הצגה של סנדרה נזרוב ובביצועה (2014)<ref name=":2"></ref>
* ילד עוגיה – הצגה של חן מיליונר ובביצועה (2014)<ref name=":2" />
* עיראקלה – הצגה של עירית שלו ובביצועה (2014)<ref name=":2" />
* דוד הקטן והסוד הגדול – הצגה של הדס האוזמן-אגמון בהשראת הסיפור "סודו של דוד הקטן" מאת דוד ל. הריסון (2015)
* חד ושתיים – עיבוד מקורי של רינה פינצ'ובר והדס צדיק לאגדת היפהפייה הנרדמת (2017)
* סבא כוכבים – הצגה בהשראת השיר עץ הכוכבים (2019)
* קסם הנייר – עיבוד של טליה פרל ל"הקוסם מארץ עוץ" (2020)
* שווה זהב – הצגה של סמדר עשת בהשתתפות הקהל (2021)
* בלשים ביער – מופע תיאטרון בובות בחיק הטבע של השחקנית חן מיליונר, שבו הצופים הילדים לוקחים חלק בפתרון תעלומה בלשית (2022)
* מה באמת? – הצגה של שרון אלפרט בהשראת הסיפור "שום דבר" מאת מיריק שניר (2022)

== חיים אישיים ==
הייתה נשואה לאורי ארליך, אביהם של שלושת ילדיה, ולטוביה מורג שהלך לעולמו ב-2010.<ref name=":1" />

מתגוררת כיום בחיפה. בנה הוא הדי ג'יי אודי ארליך, ששותף גם הוא במיזם "בית 9".

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאיות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:בובנאיות ישראליות
קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:מועצה אזורית משגב: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1958
אשליית השליטה

אשליית השליטה (באנגלית: Illusion of control) היא הנטייה לאשליה עצמית שיש קשר בין מעשים ובין התוצאות, גם כשתוצאות אלו מושפעות מגורמים חיצוניים שבפועל אין שליטה עליהם.<ref name=":0"></ref> המונח נטבע לראשונה על ידי פרופ' אלן לנגר והיא נטייה שנחשבת כבעלת השפעה על התנהגות הימורים ואמונה בעל-טבעי.<ref name=":1"></ref><ref></ref> יחד עם אפקט מעל הממוצע והטיית תגובה אופטימית, אשליית השליטה נחשבת לאחת האשליות החיוביות.<ref name=":0" />

תופעת ההימורים זכתה להתייחסות מחקרית מקיפה, ובין השאר ביקשו חוקרים לעמוד על המשמעות של ההימור עבור האנשים. חלק מההסברים מתמקדים במוטיבציה של המהמר לעמוד מול המערכת ולהתגבר עליה, ואילו אחרים דנו בחוויית קבלת ההחלטות שמניעה את המהמר, ויש שעסקו בסיכונים של המהמר כביטוי לתכונות אופי שונות.<ref name=":2"></ref> נוסף על המשתנים הכלכליים, הפסיכולוגיים, החברתיים והחוקיים, שרלוונטיים להימורים באשר הם, להימורי הספורט ניתן להוסיף את תחושת המומחיות של אוהדי ספורט בסטטיסטיקה וחדשות, היוצרת אשליה של שליטה בתוצאה.<ref name=":2" /> כלומר, אוהדי ספורט מרגישים כי שלא כמו בהימורים קלאסיים יש להם ידע שיוכל להפוך את הניחוש מהימור מוחלט לניבוי מושכל.<ref name=":2" /> ממצאים אלה הם חיזוק למחקר של לנגר שהראה שאנשים נוטים להתנהג כאילו הם יכולים להפעיל שליטה במצב שבו נוכחים "סממני מיומנות".<ref name=":1" /><ref name=":3"></ref> בסממני מיומנות, לנגר התכוונה למאפיינים הקשורים לתחרותיות, היכרות עם הגירוי, ומעורבות בהחלטות. למשל, במשחק שולחן הקראפס (Craps) בבתי קזינו, מהמרים נוטים לזרוק את הקוביות חזק יותר בציפייה למספרים גבוהים, ובצורה חלשה בציפייה למספרים נמוכים. כך, מהמרים סבורים שהתוצאה שהם משיגים תלויה באופן שהם משליכים את הקובייה, במצב רוחם, במיומנותם, בניסיונם האישי וביריב העומד מולם.<ref name=":1" /><ref name=":3" />

בניסוי מעבדה אחד נדרשו הנבדקים ללחוץ על אחד משני כפתורים כדי לנסות ולשלוט בשתי נוריות המסומנות "ניקוד" ו"אין ניקוד". בגרסה אחת של ניסוי זה, הנבדקים יכלו ללחוץ על אחד משני הכפתורים.<ref></ref> בגרסה אחרת היה כפתור אחד, שנבדקים החליטו אם ללחוץ עליו או לא.<ref name=":4"></ref> למרות שהבהירו החוקרים כי אין קשר בין פעולות הנבדקים לבין הנוריות, אפילו כאשר הבחירות של המשתתפים לא שינו דבר, המשתתפים העריכו בביטחון כי הייתה להם שליטה מסוימת על האורות. בפועל, ההערכות הללו לא היו קשורות למידת השליטה שהייתה להם, אלא היו קשורות לשכיחות שבה נדלקה נורית ה"ניקוד".<ref name=":4" />

== ראו גם ==
* אשליות חיוביות
* אפקט מעל הממוצע

== הערות שוליים ==

2022 12
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית