OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גחן דקלים חום

גחן דקלים חום (שם מדעי: Paradoxurus jerdoni) הוא מין של טורף ממשפחת הגחניים שאנדמי להרי גהט המערביים שבדרום הודו. הוא קרוב משפחתו של גחן דקלים אסייתי.

אורכו של גחן זה 43-62 ס"מ ומשקלו 3.6-4.3 ק"ג. הוא בעל פרווה חומה חזקה והיא די אחידה לאורך הגוף כולל הזנב והראש. הלסת קצרה והעיניים בולטות יחסית. כמו לרוב הגחניים גם לגחן זה יש גוף מואר, רגליים קצרות וזנב ארוך.

מזון: מזונו העיקרי של גחן הדקלים הוא פירות שונים או פירות יער שונים מהסוגים: Palaquium ,Elaeocarpus ,Holigarna ,Knema ,Cullenia וSyzygium שמהווים 97% מתזונתו. הוא מגוון את זה עם חסרי חוליות או חולייתנים קטנים.

אזור מחיה: גחן הדלקים חי ביערות גשם, יערות נמוכים יותר ויערות הרריים. לעיתים הם גם מגיעים לביצות מנגרובים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

על ענף בדרום הודו

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם תומאס בלנפורד
קטגוריה:גחניים
קטגוריה:הודו: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:הודו: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1885
גחן דקלים זהוב

גחן דקלים זהוב (שם מדעי: Paradoxurus zeylonensis) הוא מין ממשפחת הגחניים האנדמי לאי סרי לנקה שליד הודו והוא נמצא בסכנת הכחדה בטבע, עקב פגיעה בשטחי האוכלוסיות והיפרדותם אחת מהשנייה עקב אכלוס האי.

גחן זה מזכיר בממדיו את קרובו גחן הדקלים האסייתי. כמו שמשתמע מהשם צבע הפרווה שלו הוא חום-זהוב ולעיתים הוא יכול להופיע כחום-כהה. הוא מזכיר את קרובו הנפוץ - גחן דקלים אסייתי וכמותו הוא חי בעיקר על עצים שונים. הפנים שחורות והאוזניים מעוגלות ושחורות מאחורה. מין זה יוצא בלילה מהמאורה בה הוא מצוי ביום ומחפש מזון כמו חרקים, פירות שונים, עלים ולעיתים גם חולייתנים קטנים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://conabio.inaturalist.org/taxa/41586-Paradoxurus-zeylonensis גחן הדקלים בinaturalist]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1778
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן כריסטיאן דניאל פון שרבר
קטגוריה:גחניים
קטגוריה:סרי לנקה: מינים אנדמיים
קטגוריה:סרי לנקה: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של תת-היבשת ההודית
יויו (סדרת ספרים)

יויו היא סדרת ספרים קומיים לילדים שכתבה סמדר שיר ומכיל בין השאר שירים פארודיים על שירים עבריים ידועים. הסדרה אוירה על ידי המאייר יעקב "יקי" קאופמן.

במוקד הסדרה יונתן, ילד משכונת "נופים" בכפר סבא, שאוהב לחרוז שירים מפוברקים על מנגינות מפורסמות. בעקבות מלחמת המפרץ הוא טען שבעקבות המשימות שהוטלו עליו ללא הרף הוא מרגיש כמו יו-יו, ומאז כך כונה על ידי חבריו.
==דמויות ראשיות==
*אורי ורותי: ההורים של יויו. רופא ופסיכולוגית, שחושבת שצריך לעודד יצירה אצל ילדים גם אם היא הזויה.
*גלעד ושרון: האח הבכור והאחות הקטנה של יויו.
*נדב: החבר הטוב ביותר של יויו. גרוע בלימודים ושונא בנות.
*ליאת: חברה של יויו.
*הילה: חברתם לכיתה של יויו, ליאת ונדב. משמשת עיקרית כמוקד לשנאה של נדב לבנות.
==ספרים בסדרה==
#איך הצעתי חברות בזכות החדר האטום: יויו מתחבר לליאת בעקבות מחרוזת השירים הפארודיים שלו על מלחמת המפרץ
#איך הברחנו אורחים פורחים לעולמים: חבורת עשירים מגיעה עם קבלן כדי לבנות גורד שחקים, ויויו מגייס את השכונה למלחמת פסיכולוגיה הפוכה.
#איך ערכנו מבחנים למועדון הכייפנים
#איך מצאנו אוצר מצ'ופר שלא נגמר
#איך החופשה תמה במסיבת פיג'מה: יויו מעליב את בת דודה של הילה ועורך מסיבת פיוס.
#איך מצאנו כלה לבעל הבטן הגדולה (לא יצא עדיין)

קטגוריה:סדרות ספרים בעברית
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי סמדר שיר
גחן הכף

גחן הכף (שם מדעי: Genetta tigrina) הוא מין של גחן גדול ממשפחת הגחניים החי בטבע בדרום אפריקה ביערות ואזורים לחים שונים.

הוא גדול יחסית אך דומה בצורתו לשאר הגחניים. צבע פרוותו צהוב-אפרפר מנוקד ובעל ראש גדול עם עיניים ואוזניים גדולות. כמו רוב מיני הגחנים יש לו בלוטות ריח גדולות שמשמשות לתקשורת. אורכם הממוצע 460–580 ס"מ ומשקלם 1.3-1.8 ק"ג.

==אקולוגיה==
הם נפוצים ברחבי הכף המערבי עד לקוואזולו-נטאל, בדרום אפריקה בסוואנות, אזור אחו צפופים ואזורי סלעים והם מעדיפים להימצא באזורי מים זורמים.
הם יוצאים לצוד בלילה ומזונם העיקרי הוא יונקים קטנים כמו חולדות, עכברים, עופות קטנים, חיפושיות, צרצרים, עכבישים, עקרבים ולעיתים גם דגים. הם צדים הן על העצים והן על הקרקע כשהם מחטטים בין פסולת העלים אחר טרף.

הם עצמם עלולים להיטרף על ידי נמרים, פיתונים, ינשופים וצבועים או תנים. להגנה הם בורחים אל בין העצים. הם ניצודים גם על ידי שבטים מקומיים ונתפסים במלכודות שלהם. עם זאת הם אינם בסכנת הכחדה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.biodiversityexplorer.info/mammals/carnivora/genetta_tigrina.htm גחן הכף], באתר Biodiversity explorer

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן כריסטיאן דניאל פון שרבר
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1778
קטגוריה:גחניים
קטגוריה:דרום אפריקה: יונקים
קטגוריה:דרום אפריקה: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:יונקים בסוואנה האפריקנית
גחן סרוולניה

גחן סרוולניה (שם מדעי: Genetta servalina) הוא מין של גחן ממשפחת הגחניים והוא חי בטבע ביערות וערבות עשב באפריקה שמדרום לסהרה. הוא נפוץ יחסית ואיננו בסכנת הכחדה.

בניגוד לרוב הגחניים פרוותו היא חומה-אדמונית עם כתמים שחורים על הצוואר, הגב וצידי הגוף. הוא בעל זנב ארוך ושחור וטבעות לבנות עליו. אורכו של הגחן 490–510 ס"מ, אורך הזנב 368–485 ס"מ. הוא חי בעיקר בין העצים ויוצא בלילות לחפש מזון.

הגחן חי בטבע מנהר סנגה בקמרון, לאורך אגן הניקוז של נהר הקונגו ומזרחה עד לאוגנדה ולטנזניה.

== תת-מינים ==
לגחן סרוולניה חמישה תת-מינים:
*Genetta servalina archeri
*Genetta servalina bettoni
*Genetta servalina lowei
*Genetta servalina schwarzi
*Genetta servalina servalina

בעבר נחשב גם המין גחן מצוייץ כתת-מין שלו.

==ראו גם==
*גחן מצוי
*זבד אפריקאי
*גחניים

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'אק פושרן
קטגוריה:גחניים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1855
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: יונקים
קטגוריה:קמרון: יונקים
קטגוריה:גבון: יונקים
קטגוריה:הרפובליקה של קונגו: יונקים
גבאלה (כדורגל)

גבאלה פוטבול קלאב (אזרית: Qəbələ Futbol Klubu) הוא מועדון כדורגל אזרי שנוסד בשנת 2005. קבוצת הכדורגל ממוקמת בעיר גבאלה שבאזרבייג'ן.

==היסטוריה==
המועדון נוסד בשנת 1995 תחת השם "גויגול", העיר בה התמקמה הקבוצה. כעבור 10 שנים עברה הקבוצה לעיר גבאלה ושם הקבוצה שונה ל"גבאלה". בעונת נרשמה העונה הטובה ביותר של המועדון בתולדותיו כאשר סיים במקום ה-3 שנתן למועדון כרטיס למוקדמות הליגה האירופית והגיע לגמר הגביע האזרי.

ב-27 באוגוסט 2015 העפיל המועדון לשלב הבתים של הליגה האירופית לראשונה בתולדותיו לאחר שעבר את כל שלבי המוקדמות בהם ניצח את דינמו טביליסי, צ'וקריצ'קי, אפולון לימסול ופנאתינאיקוס והוגרל לבית ג' ביחד עם בורוסיה דורטמונד, פאוק סלוניקי וקרסנודאר.

== קישורים חיצוניים ==
 
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל אזריות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1995
גחן

גחן (שם מדעי: Genetta) הוא סוג של טורפים קטנים ממשפחת הגחניים שחיים ביבשת אפריקה ומין אחד - גחן מצוי חי גם באירופה ובמזרח התיכון ובעבר גם בישראל. 

אלו קבוצה של טורפים קטנים ומוארכים החיים על עצים ביערות ובסוואנות ויוצאים לשוטט בלילות. הם טובים בטיפוס על עצים וגם חיים על הקרקע. הם אוכלי כל האוכלים יצורים קטנים וצמחים ואף נבלות.

בסוג זה 14 מינים:

*גחן אבסיניקה (Genetta abyssinica)
*גחן אנגולי (Genetta angolensis)
*גחן בורלון (Genetta bourloni)
*גחן מצוייץ (Genetta cristata)
*גחן מצוי (Genetta genetta)
*גחן ג'ונסטון (Genetta johnstoni)
*גחן פנתרי (Genetta maculata)
*גחן פארדין (Genetta pardina)
*גחן מיימי (Genetta piscivora)
*גחן מלכותי (Genetta poensis)
*גחן סרוולניה (Genetta servalina)
*גחן האוסה (Genetta thierryi)
*גחן הכף (Genetta tigrina)
*גחן ענק (Genetta victoriae)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1816
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
קטגוריה:גחניים
סקיילר נגד המפלצת

סקיילר נגד המפלצת (באנגלית: Girl vs. Monster) הוא סרט מקורי של ערוץ דיסני ששודר לראשונה ב-12 באוקטובר 2012 בערוץ דיסני. השחקנית הראשית היא אוליביה הולט הידועה מעוד סדרות בערוץ דיסני.

בערוץ דיסני ישראל הסרט שודר לראשונה ב-9 בדצמבר 2012.

==עלילה==
סקיילר מגלה שהוריה הם ציידי מפלצות. אחרי שהיא משחררת בטעות כמה מפלצות כלואות, היא וחבריה צריכים ללכוד את המפלצות ולהציל את הוריה.

==שחקנים==
* אוליביה הולט - סקיילר
* ברנדן מאייר - הנרי (חבר של סקיילר)
* קריס דורסי - סיידי (חברה של סקיילר)
* לוק בנוורד - ראיין (חבר של סקיילר, מאוהב בה)
* קתרין מקנמרה - מירה (האקסית של ראיין)
* טרסי דוסון - המפלצת האישית של סקיילר
* אנה גאלווין - המפלצת האישית של סיידי
* סטפנו גיוליאנטי - המפלצת האישית של הנרי
* ג'ניפר אספן - אמא של סקיילר
* בראין פלרמו - אבא של סקיילר
* אדם צ'אמברס - קוב (חבר של סקיילר)
* קארט אוסלאנד - הבריון של הנרי

==שירים==
* אוליביה הולט - Fearless
* אוליביה הולט, לוק בנוורד, קתרין מקנמרה - Had Me @ Hello
* אוליביה הולט - Nothing's Gonna Stop Me Now
* לוק בנוורד - Had Me @ Hello
* צ'יינה אן מקליין - I Got My Scream On
* קתרין מקנמרה - Nothing's Gonna Stop Me Now

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable plainrowheaders" style="font-size: 95%;"
|-
! שנה
! פרס
! קטגוריה
! המועמד
! תוצאה
|-
| 2013
| פרסי המוזיקה רדיו דיסני
| השיר הכי קליט
| אוליביה הולט, לוק בנוורד, קתרין מקנמרה (Had Me @ Hello)
| 
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי פנטזיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על ליל כל הקדושים
קטגוריה:ערוץ דיסני: סרטי מקור
זבד הודי מלברי

זבד הודי מלברי (שם מדעי: Viverra civettina) הוא מין של זבד מהסוג זבד הודי ששייך למשפחת הגחניים והוא טורף בינוני המצוי בסכנת הכחדה קריטית. הוא חי רק בהרי גהט המערביים בהודו ובייחוד בחבל מלבר שנתן לו את שמו. בטבע חיים היום פחות מ-250 פרטים המאוימים מכריתת יערות וציד בלתי חוקי.
== מאפיינים ==
הזבד מגיע לאורך 76-77 ס"מ ולמשקל 6.6-8.4 ק"ג. הפרווה אפורה כהה ומנוקדת בכתמים לאורך הגוף והזנב שחור. הוא מזכיר את הזבד ההודי הענק. הוא יצור גדול עם חוטם רחב ו"מסיכה" מסביב לעיניים. 

הזבד נדיר מאוד ולא ידוע עליו הרבה. הוא חי בערות של הרי גהט המערביים וצד בלילות מכרסמים, עופות וחסרי חוליות וכן ניזון מפירות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד בליית
קטגוריה:גחניים
קטגוריה:הודו: יונקים
קטגוריה:הודו: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים בהרי גהט המערביים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1862
זבד מלאי

זבד מלאי או זבד אוריינטלי (שם מדעי: Viverra tangalunga) הוא מין של זבד מהסוג זבד הודי ששייך למשפחת הגחניים והוא חי בטבע בדרום-מזרח אסיה במדינות המזרחיות: מלזיה ואינדונזיה ובעיקר באיים סומטרה, בורנאו, באנקה ובארכיפלג ריאה וכן מצוי גם בפיליפינים. הוא בין המינים יחידים בסוגו שאינם נמצאים בסכנה.

הוא יכול לחיות ביערות גשם, יערות נשירים ואזורי הרים עד גובה 900 מ', באזורים אלה הוא נפוץ בעיקר באינדונזיה.

הוא מזכיר במראו את הזבד ההודי הענק וכמוהו בעל פרווה צהובה מנומרת. הוא מגיע לאורך 38–42 ס"מ ובעל זנב ארוך מפוספס בשחור-לבן.

כמו רוב בני המשפחה הוא יוצא בלילות ואוכל בעיקר יונקים קטנים, עופות, זוחלים ומספר מיני צמחים. הוא יודע לטפס אך מעדיף לשוטט על הקרקע. יש לו מעט מאוד טורפים בטבע והוא יכול להתגונן מהם בנשיכה ובתוקפנות ואף לפלוט ריח מסריח שמרחיק את הטורף.

לעיתים הוא ניצוד גם על ידי אנשים אך מצב השימור שלו הוא "ללא חשש".

==קישורים חיצוניים==

<gallery>
קובץ:Malay Civet (Viverra tangalunga) (14427339168).jpg
קובץ:Malaiische Zibetkatze.jpg
</gallery>
== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:גחניים
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
קטגוריה:מלזיה: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1832
קייזר פרמננטה

קייזר פרמננטה (באנגלית: Kaiser Permanente) היא חברת ביטוח הבריאות הגדולה בארצות הברית.

קייזר פרמננטה היא קונסורציום (מאגד) לניהול-טיפול (בדומה לקופת חולים או חברה לביטוח בריאות), שבסיסה באוקלנד, קליפורניה, בארצות הברית. הקונסורציום נוסד בשנת 1945 על ידי התעשיין הנרי ג'יי קייזר והרופא סידני גארפילד. קייזר פרמננטה מורכב משלוש קבוצות נפרדות של גופים הפועלים בתלות הדדית: תוכנית ביטוח הבריאות של קרן קייזר והחברות-בנות התפעוליות-אזוריות שלה; בתי החולים של קרן קייזר; והקבוצות הרפואיות האזוריות של פרמננטה. 

== היקף הפעילות ==
נכון לשנת 2014, קונצורסיום קייזר פרמננטה פועל בשמונה מדינות בארצות הברית ובמחוז קולומביה (DC), והוא ארגון ניהול-הטיפול (מבטח הבריאות) הגדול בארצות הברית. לארגון 9.6 מיליון מבוטחים בביטוח הבריאות, 177,445 עובדים, 17,791 רופאים, 49,778 אחיות, 38 מרכזים רפואיים, ו-620 מרפאות. בשנת 2014, תוכנית ביטוח הבריאות של קרן קייזר ובתי החולים שלה, שהם מוסדות ללא כוונת רווח (מלכ"ר), דיווחו יחד על 3.1 מיליארד דולר הכנסות נטו, על 56,400,000,000 $ הכנסות תפעוליות. 

כל קבוצה רפואית של פרמננטה פועלת באופן עצמאי, באזור שלה, כשותפות למטרות רווח או כתאגיד מקצועי. אף על פי שאף אחת מהן אינה מדווחת ציבורית על הישגיה הפיננסיים, ידוע שכל קבוצה כזו ממומנת בעיקר על ידי התשלומים וההחזרים מתוכנית ביטוח הבריאות של קרן קייזר, ביחס למבוטחיה שבאותו אזור. 

תוכנית ביטוח הבריאות של קרן קייזר היא אחד המלכ"רים הגדולים בארצות הברית.

== ביקורת ==
כלפי קייזר פרמננטה הועלו במשך השנים טענות מצד איגודי העובדים שלה, האשמות פליליות ואזרחיות על "סילוק מבוטחים" (Patient dumping), ביקורת וסנקציות מצד הרגולטורים על איכות הטיפול שסופק, במיוחד בתחום בריאות הנפש, וביקורת על גודל עתודות המזומנים של הקונסורציום.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות ביטוח
גחן מיימי

גחן מיימי (שם מדעי: Genetta piscivora) הוא מין של גחן ממשפחת הגחניים והוא טורף קטן המתמחה בחיים בקרבת מים והוא חי בטבע רק ברפובליקת קונגו. הוא אחד מהטורפים האפריקאים הנדירים ביותר. הוא שונה מעט מבני הסוג שלו ולעיתים הוא נחשב למין יחיד בסוגו בסוג osbornictis.

אורכו של הגחן 44–50 ס"מ ומשקלו עד 1.5 ק"ג. הפרווה של הגחן היא כתומה-ערמונית ובניגוד לקרוביו חסרת כתמים או פסים, כך שהוא מזכיר יותר את מיני הזבד. הראש חום עם לסת תחתונה לבנה ובין העיניים יש 2 פסים לבנים אנכיים. האוזניים קטנות, האף מעוגל ומשופם והזנב שחור ועבה.

גחן זה הוא יצור חשאי שקשה לצפות בו בטבע והוא חי ביערות הגשם של אגן הקונגו וליד הנהרות שלהם. הוא צד ליד גדות הנהר. מזונו העיקרי הוא דגים קטנים כמו שפמנוניים, בינית (ברבוס), קרפיונים וגם סרטנים, אותם הוא מוצא עם שפמו ותופס עם טפריו ושיניו החדים. לא ידועים פרטים רבים על הרגלי חייהם.

==ראו גם==
*גחן מצוי
*זבד אפריקאי
*גחניים

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ואל אסף אלן
קטגוריה:גחניים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם האפריקאים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1919

קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
גחן פנתרי

גחן פנתרי (שם מדעי: Genetta maculata) הוא מין של גחן ממשפחת הגחניים והוא חי בטבע בערבות עשב במרבית אפריקה שמדרום לסהרה.

מין זה מזכיר את קרוביו בצורתו ובממדיו (אורכו הממוצע 41-52 ס"מ) וכמוהם הוא בעל פרווה צהובה מנומרת. כמו כן הוא בעל זנב ארוך בצבע שחור העוזר לו לאיזון.

הוא נפוץ בסוואנות וביערות שונים לאורך היבשת והוא יוצא לציד בלילות וביום נח במאורתו שבין העצים או הסלעים. הוא ניזון מטרף קטן כמו יונקים קטנים, עופות ופרוקי-רגליים.

יש לו 5 תת-מנים:
*Genetta maculata maculata
*Genetta maculata letabae
*Genetta maculata mossambica
*Genetta maculata zambesiana 

בשל תפוצתו הנרחבת הוא אינו בסכנת הכחדה.

==ראו גם==
*גחן מצוי
*זבד אפריקאי
*גחניים

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.manimalworld.net/pages/viverridae/genette-panthere.html גחן פנתרי באתר manimalworld]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1830
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:גחניים
קטגוריה:קניה: יונקים
קטגוריה:הרפובליקה המרכז-אפריקאית: יונקים
קטגוריה:יונקים בסוואנה האפריקנית
גחן מצוייץ

גחן מצוייץ (שם מדעי: Genetta cristata) הוא מין של גחן ממשפחת הגחניים החי האנדמי ליערות הגשם של מערב אפריקה במדינות ניגריה וקמרון והוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע. בעבר הוא נחשב למין של גחן סרוולניה אך עתה הוא מין עצמאי.

הוא מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב פגיעה באזורי המחיה שלו, הפניה של נהר קרוס לאורי ניקוז חקלאיים. כמו כן ישנם קידוח נפט בדלתת הניז'ר והזיהום משפיע על היער סביבה.

==תיאור==
פרוותו של הגחן בצבע צהוב-אפרפר והוא מנומר בכתמים שחורים. כפי ששמו מרמז הוא בעל ציצת שיער מאחורי אוזניו הארוכות ולאורך עורפו. אורך הגוף מגיע ל 49 - 62 ס"מ ויש לו זנב כמעט באורכו של הגוף.

כמו רוב הגחנים הוא אוכל כל שניזון מיצורים קטנים ומצמחים. הוא עצמו עלול להיטרף על ידי נמרים, עופות דורסים, נחשים וצבועים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://wizzley.com/crested-genets-genetta-cristata-ringtails-of-nigeria-and-maybe-still-of-cameroon-congo-and-gabon הגחן המצוייץ באתר וויזלי] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רוברט ויליאם היימן
קטגוריה:גחניים
קטגוריה:בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:ניגריה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1940
סיפור על אהבה וחושך (סרט)

סיפור על אהבה וחושך (באנגלית: A Tale of Love and Darkness) הוא סרט דרמה ישראלי-אמריקאי משנת 2015. סרטה הראשון של נטלי פורטמן בתור הבמאית. הסרט מבוסס על ספרו האוטוביוגרפי של הסופר עמוס עוז "סיפור על אהבה וחושך" שיצא לאור בשנת 2002.

==עלילה==
הסרט מגולל את סיפור חייו של עמוס עוז כילד בירושלים בימים שלפני הקמת המדינה. הבמאית נטלי פורטמן מציגה את הדמויות השונות בחייו של עמוס, אביו אריה (גלעד כהנא) סופר חכם המנסה ללא הצלחה לפרסם את ספריו ולפתח את הקריירה כסופר. ואת אמו פניה (נטלי פורטמן) אישה יהודייה הסובלת ממחלה ודיכאון, ניתן לראות שלאמו של עמוס יש השפעה רבה עליו, על הדרך שבה הוא מתמודד עם החיים ואת הרגישות הרבה שיש ביניהם.

==שחקנים==
* נטלי פורטמן – פניה קלוזנר, אמא של עמוס.
* גלעד כהנא – אריה קלוזנר, אביו של עמוס.
* אמיר טסלר – עמוס עוז הצעיר.
* מוני מושונוב - מקריין את קולו של עמוס עוז המבוגר.
* נטע ריסקין - חיה, אחותה של פניה.
* דינה דורון - אמו של אריה.
* תומר קאפון - "החלוץ", דמות המהווה את התשוקה של פניה לארץ המובטחת. מופיע בסוף הסרט גם כדמות המדמה את "המוות".
* מכרם ח'ורי - אל חלאווני, מיליונר ירושלמי ממוצא ערבי.
* אוהד קנולר - ישראל זרחי, חברו הטוב של אריה ואביה של נורית זרחי.
* גרא סנדלר - סטאז'ק, בעלה של מלכה וחבר של פניה ואריה.
* סילביה דרורי - מלכה, רעייתו של סטאז'ק וחברה של פניה ואריה.
* הנרי דוד - חייל המופיע בזיכרון ילדותה של פניה.
* רותם קינן - צבי, בן הזוג של חיה, אחותה של פניה.
* ולדימיר פרידמן - קבצן ברחוב המגורים של המשפחה בירושלים.
* אלכס פלג - עמוס עוז המבוגר.
* יונתן שיראי - עמוס עוז הנער.

== הפקה ==
פורטמן צוות ההפקה והשחקנים בפסטיבל קאן 2015
ב-2007 רכשה השחקנית את זכויות היוצרים על הספר באמצעות חברת ההפקה החדשה של "Handsomecharlie", יחד עם חברת מובי פלוס הפקות. הסרט נתמך בידי קרן הקולנוע של הרשות לפיתוח ירושלים, קרן רבינוביץ' לאמנויות ת"א, שידורי קשת, קרן גשר לקולנוע רב תרבותי, קרן אבי חי, מפעל הפיס המועצה לתרבות ואמנות והקרן לעידוד הסרט הישראלי.

צילומי הסרט נערכו בין השאר גם בירושלים ובקיבוץ חולדה.

הסרט הוקרן בהקרנת בכורה בפסטיבל הקולנוע בקאן במאי 2015 ויצא לאקרנים בישראל בספטמבר של אותה שנה.

==הקרנות בישראל==
על פי דו"ח שפרסם אמציה סמקאי, יו"ר עמותת "בצדק", במהלך שנת 2015 צפו בסרט זה 63,616 צופים, ב-35 מסכים בבתי קולנוע ברחבי ישראל.

==קישורים חיצוניים==

*

כתבות וביקורות:
* 
* 
* 
* 
* יעל שוב, [https://web.archive.org/web/20151110030437/http://timeout.co.il/המדריך/סרטים/סיפור-על-אהבה-וחושך "סיפור על אהבה וחושך": נטלי פורטמן מתגלה כבמאית מבטיחה], באתר Time Out תל אביב, 3 בספטמבר 2015

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:עמוס עוז
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים תקופתיים
קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:ירושלים בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים על פי ספרי עמוס עוז
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2015
גחן פארדין

גחן פארדין (שם מדעי: Genetta pardina) הוא מין של טורף קטן ממשפחת הגחניים והוא חי בטבע באפריקה שמדרום לסהרה.

==תיאור==
הפרווה של הגחן אפורה-צהבהבה עם חברבורות שחורות והוא בעל זנב ארוך, רגליים קצרות וטפרים חדים העוזרים לו לטפס ולנוע ברחבי העצים ביערות הלחים של אפריקה המערבית.

אורכו הממוצע 410–550 ס"מ, והזכרים גדולים מהנקבות. הזכר כמעט באותו אורך: 420–450 ס"מ. הוא יצור יחידאי היוצא בשעות בין הערביים והלילה ממאורתו לחפש יצורים קטנים כמו עכברים, עופות וחרקים ולעיתים אוכל גם פירות.

הגחן נפוץ בטבע מסנגל ומזרחה לעבר גאנה עד לנהר. הם חיים ביערות גשם, יערות נשירים ויערות לחים וכן במטעים קטנים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי איזידור ז'ופרואה סנט-אילר
קטגוריה:גחניים
קטגוריה:סנגל: יונקים
קטגוריה:גאנה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1832
גחן מלכותי

גחן מלכותי (שם מדעי: Genetta maculata) הוא מין גדול של גחן גדול ממשפחת הגחניים והוא חי בטבע ביערות גשם במערב אפריקה בקונגו, גינאה המשוונית, ליבריה, גאנה וחוף השנהב.

מין זה לא תועד מאז שנת 1946, ולא קיימים מספיק נתונים על מצבו בטבע. 

זהו מין גדול יחסית שאורכו הממוצע 40-60 ס"מ ומשקלו 2-2.5 ק"ג. הוא מזכיר בצורתו וצבעיו את מרבית הגחנים בפרווה צהובה-אפרפרה מנומרת וזנב ארוך ושחור.

הוא יוצא בשעות החשיכה לאכול וצד על העצים או על הקרקע יצורים קטנים שונים וגם אוכל פגרים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://wizzley.com/king-genets-genetta-poensis-ringtails-in-congo-equatorial-guinea-ghana-ivory-coast-and-liberia גחן מלכותי באתר וויזלי] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' רוברט וטרהאוס
קטגוריה:גחניים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם האפריקאים
קטגוריה:ליבריה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1838
לינסנג אסייתי מפוספס

לינסנג אסייתי מפוספס (שם מדעי: Prionodon linsang) הוא מין של טורף דמוי חתול הנראה כמו גחן, אך שייך דווקא למשפחה ייחודית הקרויה לינסנגים אסייתיים.

תפוצתו בטבע היא בדרום-מזרח אסיה: בחצי האי המלאי, ובאיים בורנאו, סומטרה וג'אווה.

הוא חי ביערות הגשם וחי בעיקר בין הענפים השונים. אורכו הממוצע 74 סנטימטרים ומשקלו כ-1.5 קילו, הוא בעל מבנה גוף מוארך וזנבו גדול ושחור בקצהו. צבע הפרווה צהוב חיוור עם 4–5 פסים כהים. יש לו טפרים ושיניים חדות והוא גדול ונדיר מעט מקרוב משפחתו - לינסנג אסייתי מנומר (Prionodon pardicolor) שדומה לו אך מנומר ולא מפוספס וכן יותר קטן.

הלינסנג הוא אוכל בשר בעיקר וטורף יונקים קטנים, עופות, חרקים, עכבישים ועקרבים ולעיתים גם פירות. הוא איננו נפוץ מאוד, אך גם אינו בסכנת הכחדה.

==ראו גם==
*לינסנג אפריקני
*לינסנג אסייתי
*לינסנג אסייתי מנומר

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1821
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי תומאס הארדוויק
קטגוריה:לינסנגים אסייתיים
קטגוריה:תאילנד: יונקים
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
לינסנג אסייתי מנומר

לינסנג אסייתי מנומר (שם מדעי: Prionodon pardicolor) הוא מין של טורף דמוי חתול הנראה כמו גחן, אך שייך דווקא למשפחה ייחודית הקרויה לינסנגים אסייתיים.

תפוצתו בטבע היא בנפאל, סיקים ואסאם שבהודו, חבל בנגל, בהוטן, צפון מינמאר, צפון תאילנד, לאוס, צפון וייטנאם ומחוזות סצ'ואן, יונאן, גוויג'ואו וגואנגשי בסין.

== מאפיינים ==
הוא חי ביערות הגשם וחי בעיקר בין הענפים השונים. אורכו הממוצע 36–38 ס"מ ומשקלו כ-1.5 קילו, הוא בעל מבנה גוף מוארך וזנבו גדול ושחור בקצהו ובאמצע בעל טבעות לבנות-שחורות. צבע הפרווה צהוב חיוור ומכוסה בכתמים. יש לו טפרים ושיניים חדות והוא קטן מעט מקרוב משפחתו - לינסנג אסייתי מפוספס.

הוא יצור גמיש היודע לנוע בזריזות בין העצים ביער הגשם. הוא יוצא לצוד בחשיכה וניזון מיונקים קטנים, עופות, חרקים, עכבישים ועקרבים ולעיתים גם פירות.

תפוצתו של הלינסנג נרחבת והוא אינו בסכנת הכחדה.

==ראו גם==
*לינסנג אפריקני
*לינסנגים אסייתיים
*לינסנג אסייתי מפוספס

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1842
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי בריאן הוטון הודג'סון
קטגוריה:לינסנגים אסייתיים
קטגוריה:סין: יונקים
קטגוריה:הודו: יונקים
קטגוריה:נפאל: יונקים
קטגוריה:מיאנמר: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
ברוק (עיירה)

ברוק (בפולנית: Brok) היא עיירה במחוז אוסטרוב מזובייצקה שבפרובינציית מזוביה בפולין, על גדת נהר בוג, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
התיעוד הראשון ליישוב הוא משנת 1203, ובשנת 1501 קיבל זכויות עיר. באמצע המאה ה-17 נהרס היישוב כתוצאה מפלישת האימפריה השוודית. לאחר מכן שוקם, והיה למקום קיט מועדף על כמרי האזור.

במחצית השנייה של המאה ה-19 ניטלו מהיישוב זכויות העיר שלו בעקבות מרד ינואר, אך אלה הושבו לו בשנת 1922. מהמאה ה-19 ועד ימינו משמשת העיירה כמוקד תיירות ונופש אזורי.

==יהודי ברוק==
תחילת התיישבות היהודים בעיירה הייתה במאה ה-17, ואלו הגיעו אליה בעיקר מפלוצק. עם פיתוח היישוב במאה ה-19, השתלבו יהודי העיירה בתעשיית הקיט המקומית. כמו כן, נודעה העיירה בתעשיית ייצור המצות שבה, אשר נמכרו בערי פולין הגדולות. בסוף המאה ה-19 נבנה בעיירה בית כנסת מעץ, ופעלו בה שלושה בתי מדרש.

בין מלחמות העולם פעלו בעיירה המפלגות הציוניות השונות, וכן תנועות הנוער השומר הצעיר, הנוער הציוני, השומר הדתי ובית"ר. לצד אלו, פעלה בעיירה אגודת ישראל, שהורכבה ברובה מחסידי גור. בתקופה זו נמנו בעיירה כ-1,000 יהודים, כשליש מסך תושביה.

ב-8 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו בהצתת בתיה, שהיו בנויים מעץ, כאשר כתוצאה מכך נספו כ-40 יהודים. לאחר מכן, ביצעו הגרמנים בסיוע פולנים מקומיים מעשי התעללות, רצח ושוד ביהודי העיירה. בעקבות זאת, נמלטו יהודי העיירה לאוסטרוב מזובייצקה, והנותרים בה נרצחו במקום. בסוכות ת"ש צוו הפליטים מברוק שהגיעו לאוסטרוב מזובייצקה לעזוב את העיר, ולעבור לשטח שבשליטת ברית המועצות. שם רובם נספו לאחר פרוץ מבצע ברברוסה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/294 ברוק] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:שואת יהודי פולין: קהילות
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
AG

Atuagagdliutit / Grønlandsposten (בדרך כלל מכונה AG), הוא אחד משני עיתונים אשר מופצים בפריסה ארצית בגרינלנד. העיתון יוצא לאור פעמים בשבוע בימי שלישי וחמישי. העיתון הוא מיזוג של עיתון בגרינלנדית (Atuagagdliutit) ועיתון בדנית (Grønlandsposten) וכל המאמרים מודפסים כעת בשתי השפות 
== Atuagagdliutit ==
Atuagagdliutit נוסד בשנת 1861 על ידי הגאולוג הדני, היינריך יוהנס רינק, שחשב שאוכלוסיית האינואיט של גרינלנד מאבדת את זהותה התרבותית ועיתון עשוי לעורר את המסורת הגרינלנדית שבעל פה על ידי יצירת ההזדמנות להדפיס ולפרסם סיפורים על חיים ארציים. העיתון פורסם בתחילה באופן בלעדי בגרינלנדית ודן בעיקר בזהות האינואיט. העיתון היה במשך שנים רבות גם הצוהר היחיד לעולם החיצון עבור רוב אוכלוסיית האינואיט. העיתון טען כי איור צבע שפורסם ב־Atuagagdliutit בשנת 1861, חיתוך עץ המראה את הצי האמריקאי שביקר בנוק, היה איור הצבע הראשון שפורסם בעיתון כלשהו אי פעם. במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20, העיתון השתנה בהדרגה מהתמקדות בסיפורים להתמקדות בבעיות חברתיות וחדשות רגילות אחרות

== Grønlandsposten ==
במהלך מלחמת העולם השנייה, גרינלנד הייתה מבודדת במידה רבה מהעולם החיצוני, ולכן עיתון בדנית בשם Grønlandsposten הופץ בבירת גרינלנד נוק. העיתון הפך לפופולרי מספיק כדי להיות מופץ לאחר תום מלחמת העולם השנייה והוא הופץ עד שנת 1952 כאשר שני העיתונים התמזגו

== הפצה ==
Atuagagdliutit פורסם במשך שנים רבות פעם בחודש, ומשנת 1960, העיתון פורסם כל שבועיים
, ובתוך כמה שנים, העיתון פורסם פעם בשבוע, ולאחר מכן פעמיים בשבוע, ולאחר מכן שלוש פעמים בשבוע. בשנת 1993, העיתון יצא לאור שוב רק פעמיים בשבוע, בעיקר בגלל בעיות הפצה

== מיזוג 2010 == 
בשנת 2010 Atuagagdliutit / Grønlandsposten התמזג עם Sermitsiaq, עיתון גרינלנדי אחר. האתרים של שני העיתונים מפנים כעת לאתר Sermitsiaq.AG המשולב.

==קישורים חיצוניים==
* [http://sermitsiaq.ag/ Atuagagdliutit/Grønlandsposten homepage] (בגרינלנדית ודנית)

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרינלנד: עיתונים
ג'ונסון סיטי

ג'ונסון סיטי (באנגלית: Johnson City) היא עיר במחוז וושינגטון (אם כי חלקים ממנה נמצאים בתחומי המחוזות קרטר וסאליבן) במדינת טנסי בארצות הברית. העיר נמצאת בצפון-מזרח טנסי והיא העיר הראשית במשולש הערים (Tri-cities) של טנסי, הכולל גם את קינגספורט ובריסטול. בעיר מתגוררים 63,152 תושבים (נכון ל-2010), ובמטרופולין שלה מתגוררים 198,716 תושבים.

==היסטוריה==
ב-1856 אדם בשם הנרי ג'ונסון הקים תחנת רכבת באזור וקרא לה "ג'ונסון'ס דיפו" (Johnson's Depot), אשר הפכה תוך שנים ספורות למרכז רכבות אזורי. בהדרגה החלה להיווצר התיישבות סביב העיירה.

בתקופת מלחמת האזרחים האמריקנית שם ההתיישבות שונה להיינסוויל למשך זמן קצר, כהוקרה ללנדון קרטר היינס, שהיה סנאטור מטעם טנסי בסנאט של קונפדרציית המדינות של אמריקה. לאחר המלחמה השם שונה לג'ונסון סיטי, שנוסדה רשמית ב-1869, והנרי ג'ונסון הפך לראש העיר הראשון שלה. העיר פרחה וגדלה ב-20 השנים שלאחר מכן.

במהלך תקופת היובש, בעיקר בשנות ה-20 של המאה ה-20, ג'ונסון סיטי הייתה מרכז אזורי גדול של הרשת של אל קפונה להפצת משקאות חריפים בניגוד לחוק.

==חינוך==
בעיר נמצאים מספר מוסדות להשכלה גבוהה, בהם אוניברסיטת המדינה מזרח טנסי.

==תחבורה==
את אזור משולש הערים משרת נמל התעופה האזורי משולש הערים, הנמצא בבלונטוויל.

העיר נמצאת על מסלול כביש בין-מדינתי 26, המקשר בין צ'ארלסטון בקרוליינה הדרומית ובין קינגספורט.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טנסי: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1869
המיטב של האירוויזיון

המיטב של אירוויזיון (Grand Prix Hitliste) הייתה תחרות ייחודית, שנערכה בהמבורג שבגרמניה ב-20 במאי 2006 בין היתר לציון 50 שנה לתחרות. למרות זאת, מטרתה העיקרית הייתה לקבוע את השיר הטוב ביותר בתולדות התחרות, באמצעות סקר דעת קהל.

==המדינות המשתתפות==
{| class="wikitable sortable" style="font-size:90%; text-align: right;"
|- bgcolor="#CCCCCC"
! שנה
! מדינה
! שפה
! מבצע
! שיר
! תרגום לעברית
! מקום
! נקודות
|-
| 1960
| צרפת
| צרפתית
| ז'קלין בואייה
| "Tom Pillibi"
| "טום פיליבי"
| 19
| 6208
|-
| 1972
| גרמניה
| גרמנית
| מרי רוס
| "Nur die Liebe läßt uns leben"
| "רק האהבה מאפשרת לנו לחיות"
| 11
| 8423
|-
| 1972
| לוקסמבורג
| צרפתית
| ויקי לאנדרוס
| "Après toi"
| "אחרייך"
| 3
| 57514
|-
| 1973
| לוקסמבורג
| צרפתית
| אן-מארי דוד
| "Tu Te Reconnaîtras"
| "אתה תכיר את עצמך"
| 17
| 6278
|-
| 1974
| שוודיה
| אנגלית
| אבבא
| "Waterloo"
| "ווטרלו"
| 6
| 21659
|-
| 1977
| צרפת
| צרפתית
| מארי מרים
| "L’oiseau Et L’enfant"
| "הציפור והילד"
| 16
| 6287
|-
| 1979
| rowspan="2" | גרמניה
| גרמנית
| ג'ינגיס חאן
| "Dschinghis Khan"
| "ג'ינגיס חאן"
| 15
| 7321
|-
| 1981
| גרמנית
| לנה ולייטיס
| "Johnny Blue"
| "ג'וני בלו"
| 9
| 13506
|-
| 1981
| בריטניה
| אנגלית
| באקס פיז
| "Making Your Mind Up"
| "החלטה"
| 8
| 15011
|-
| 1982
| rowspan="2" | גרמניה
| גרמנית
| ניקול
| "Ein bisschen Frieden"
| "מעט שלווה"
| 12
| 8092
|-
| 1985
| גרמנית
| ווינד
| "Träume sind für alle da"
| "חלומות הם עבור כולם"
| 13
| 7821
|-
| 1985
| נורווגיה
| נורווגית
| בוביסוקס!
| "La Det Swinge"
| "תן לסווינג"
| 14
| 7420
|-
| 1986
| בלגיה
| צרפתית
| סנדרה קים
| "J'aime La Vie"
| "אוהבת את החיים"
| 18
| 6227
|-
| 1993
| גרמניה
| גרמנית
| מונכנר פריהייט
| "Viel zu weit"
| "יותר מדי רחוק"
| 10
| 10225
|-
| 2003
| טורקיה
| אנגלית
| סרטאב ארנר
| "Everyway that I can"
| "בכל דרך שאני יכולה"
| 2
| 63958
|-
| 2004
| גרמניה
| טורקית, אנגלית
| מקס
| "Can't Wait Until Tonight"
| "לא יכול לחכות עד הלילה"
| 5
| 24084
|-bgcolor="GOLD"
| 2004
| אוקראינה
| אוקראינית, אנגלית
| רוסלנה
| "Wild Dances"
| "ריקוד פראי"
| 1
| 71209
|-
| 2005
| גרמניה
| אנגלית
| גראציה
| "Run and Hide"
| "רוץ והתחבא"
| 7
| 19157
|-
| 2005
| יוון
| אנגלית
| הלנה פפאריזו
| "My number one"
| "מספר אחד שלי"
| 4
| 51960
|}

* המיטב של האירוויזיון
קטגוריה:2006 במוזיקה
קטגוריה:המבורג: תרבות
קטגוריה:2006 בגרמניה
אחת, שתיים, שלוש

אחת, שתיים, שלוש (אנגלית: One, Two, Three) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת הקומדיה משנת 1961 בבימויו של הבמאי בילי ויילדר. עלילת הסרט, הבולטת בקיצבה המהיר, מתרחשת בברלין המערבית על רקע המלחמה הקרה, קודם להקמת חומת ברלין. כוכבי הסרט הם ג'יימס קאגני, הורסט בוכהולץ, פמלה טיפין (Pamela Tiffin) וארלין פרנסיס (Arlene Francis). מלחין המוזיקה לסרט היה אנדרה פרווין.

==עלילה==
ס.ר. מקנמרה, המכונה מק (ג'יימס קאגני), הוא מנהל שלוחת חברת קוקה-קולה בברלין המערבית. חלומו הגדול הוא להחדיר את קוקה-קולה למזרח אירופה, ובפרט לשוק הגדול של ברית המועצות, ובאמצעות כך להתקדם בחברה, לשוב לארצות הברית ולקבל תפקיד בכיר במטה החברה באטלנטה. אשתו הסרקסטית פיליס (ארלין פרנסיס) מצפה לשוב לארצות הברית בהקדם האפשרי, ובכך מוסיפה ללחץ עליו להצליח במשימתו. הממונה על מק, ו.פ. הזלטיין, היושב באטלנטה, מצלצל אליו כדי להודיע שבתו בת ה-17 של הזלטיין, סקרלט (פמלה טיפין), מגיעה לביקור בן שבועיים בברלין, ומטיל על מקנמרה לארח אותה.

ביקורה של סקרלט קלת הדעת מתארך לחודשיים, ומק מגלה לחרדתו כי הסיבה לכך הם נישואיה בסתר של סקרלט למזרח-גרמני הצעיר אוטו פיפל (Otto Piffl), קומוניסט ואנטי-קפיטליסט נלהב (הורסט בוכהולץ). סקרלט מכריזה כי פני הזוג הם למגורים במוסקבה. כיוון שהזלטיין ואשתו עומדים להגיע כדי לקחתה הביתה, על מק למנוע זאת ויהי מה. בעזרת אנשי צוותו הגרמנים הצייתנים והנוקשים (בעקביהם) ומספר תכסיסים הוא "תופר תיק" לפיפל, הנופל בידי המשטרה המזרח-גרמנית. פיפל נחקר ותחת עינוי ההאזנה החוזרת ונשנית לשיר פופ אמריקאי הוא מודה בהיותו מרגל עבור ארצות הברית.

תחת לחץ מצד פיליס, ולאחר שמתברר לו שסקרלט הרה, מחלץ מק את פיפל ממזרח ברלין. בתוך יום אחד הוא בונה לו הופעה של בן אצילים גרמני קפיטליסט, לשביעות רצונו של הזלטיין שזה עתה נחת בברלין. החותן המאושר מקדם את חתנו לתפקיד מנהל הפעילות האירופית של החברה, ואילו מק ממונה לסגן נשיא לענייני רכש במטה החברה שבאטלנטה. מק מתפייס עם אשתו רגע לפני שהיא וילדיהם עומדים לעלות לטיסה העוזבת את ברלין. בסצנת הסיום מחלק מק לילדיו בקבוקי משקה שהוציא ממכונת ממכר של קוקה-קולה בשדה התעופה, ומגלה לזוועתו כי אלו הם בקבוקי פפסי קולה.

הסרט צולם בברלין המערבית וצילומיו התקיימו גם ביום בו החלה הקמת חומת ברלין. בעקבות זאת נאלצה ההפקה להעביר את הצילומים למינכן שבגרמניה המערבית. מקצת הסצנות צולמו באולפני בוואריה שם.

==תגובות לסרט==
הסרט לא זכה להצלחה קופתית לאחר צאתו לאקרנים, בין השאר בשל הניגוד בין עלילתו הקלילה לבין הקמת חומת ברלין תוך כדי הפקתו. עם זאת, ב-1985 הוא הוקרן מחדש בגרמניה המערבית ובצרפת ואז זכה להצלחה קופתית גדולה, במיוחד בברלין המערבית.

בפינלנד נאסרה הקרנת הסרט מ-1962 ועד 1986 מחשש לפגיעה ביחסי המדינה עם ברית המועצות. 

הסרט היה מועמד בין השאר לפרסים הבאים:
*פרס אוסקר לצילום הטוב ביותר;
*פרס גלובוס הזהב לסרט הקומדיה הטוב ביותר; פרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1961
קטגוריה:סרטי המלחמה הקרה
קטגוריה:ברלין בקולנוע
גרשון תנחום ממינסק

רבי גרשון תנחום ממינסק (ראשי תיבות: הרג"ת; ה'תקס"ב, 1802 - ט"ו באדר א' ה'תרמ"א, 14 בפברואר 1881) היה ראש ישיבה, רב ופוסק הלכה ליטאי. בסוף ימיו היה הסמכות ההלכתית העליונה במינסק.

==ביוגרפיה==
נולד לרב אליהו בנימין, בן בנו של ר"י בן רבי שמואל שמלקא מאוסטרהא, בנו של מהר"ם ז"ק אב"ד ור"מ לבוב. למד אצל רבי הירשל מסלנט ורבי אלי'נקה רגולר.

כיהן כראש הישיבה בקלויז בלומקה'ס במינסק, ישיבה שהוקדשה בידי אשה בשם בלומקה (בלומה) שעלתה לעת זקנה לארץ ישראל. ישיבה זו הייתה המפורסמת ביותר באזור מינסק, ונחשבה כמכינה לקראת לימודים גבוהים בישיבת וולוז'ין. מתלמידיו היו: הרב שלמה אלישיב (הלש"ם); רבי אברהם, ראש הישיבה בקלויז בלומקה'ס במינסק; הרב חיים שלום שחור, רב בקהילות שונות בפרוסיה ובארצות הברית; הרב אליהו סטאמלער, מו"צ בפרבר נובוגרוד בווילנה והרב אברהם יעקב גרשון לסר, רב בכמה עיירות בליטא ואחר כך בשיקגו, ונשיא אגודת הרבנים דארצות הברית וקנדה.

בשנות ה-40 של המאה ה-19 עשה תקופה בגרמניה בשל מחלה, ואת מקומו במסירת שיעורים בישיבה מילא יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, אז בחור בישיבת וולוז'ין, שנישואיו הראשונים התקיימו בזמן שכיהן כממלא מקום ראש הישיבה במינסק. רבי גרשון תנחום היה מעורב בפעילות ציבורית ושותף בשנות ה-50 של המאה ה-19 לפעילות הרבנית בנושא גזירת הראזריאדים וגזירת הגדלת מכסות הגיוס לצבא הצאר, לצד אחרים מגדולי רבני האימפריה הרוסית, כמו: רבי ישראל מסלנט, רבי אליהו לוינזון מקרטינגה (ר' אלי' קרטינגר), רבי יעקב באריט, רבי יוסף פיימר והאדמו"ר הצמח צדק מלובביץ'. בשל בריאותו הלקויה נאלץ במשך השנים לשוב מספר פעמים למרחצאות מרפא במערב אירופה ויצר בשהותו שם קשרים עם אישים מרכזיים ביהדות מערב אירופה כמו האחים הירש מהלברשטט, עקיבא וצבי הירש להרן מאמסטרדם, ושמעון זאב בן קלמן קרל רוטשילד "הברון הצדיק מפרנקפורט" (חמיו של הנדיב הידוע). הם סייעו לו בהמשך בהדפסת ספריו ועירבו אותו בפעילות ציבורית בנושאי שמרנות יהודית.

בעת פולמוס אתרוגי קורפו פרסם חוות דעת הלכתית ב"הלבנון" להיתר אתרוגי קורפו, בתוספת עדות לפיה רבי עקיבא איגר ורבי יעקב ברוכין מקרלין נהגו לברך בקביעות על אתרוגים אלו. הוא עמד לצד רבני מנטובה המחמירים בעת פולמוס יום טוב שני של גלויות שהתעורר באיטליה.

מאז פטירתו של רבי דוד טביל, לא מונה רב במשרה רשמית למינסק, שקהילתה מלאה בתלמידי חכמים מופלגים. רק לאחר פטירתו בט"ו באדר א' ה'תרמ"א ופטירתם של תלמידי חכמים נוספים, הוחלט למנות רב רשמי לעיר, לאחר דחיות חוזרות ונשנות של המשרה בידי הרב דוד פרידמן, נבחר לתפקיד הרב ירוחם יהודה ליב פרלמן.

חתניו היו: הגביר בצלאל טְרֶפֶל, והרב אברהם מאיר אפשטיין, מחבר "מנחה בלולה".

==ספרו==
ספרו אילנא דחיי נחלק לשלושה חלקים:
* חלק א: על הטור והשו"ע או"ח. הלברשטאט: ירוחם פישל, תר"ך 
* חלק ב: שו"ת על הלכות חמץ ומצה ועל הלכות לולב. ווילנא: ש"י פין וא.צ. ראזענקאנץ. תרכ"ה 1864 
* חלק ג: שו"ת על כבוד יום טוב ראשון ויום טוב שני של גלויות. ווילנא: אברהם יצחק דווארעץ. תרכ"ה 1865

==לקריאה נוספת==
* משה צינוביץ, מיר: תולדות ישיבת מיר, תל אביב תשמ"א, רבי גרשום תנחום, עמ' 18–20

==קישורים חיצוניים==
* 
* מ. צינוביץ, רבנים ילידי מיר גדולי־התורה בחו"ל: הגאון ר' גרשון תנחום, בתוך: ספר מיר, ירושלים תשכ"ג, 439–440 ( תמונה מס. 224)
;ספרו
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:מינסק: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:ילידי 1802
קטגוריה:נפטרים ב-1881
דינה בן-יהודה

רבקה דינה בן יהודה (נולדה ב-4 ביוני 1953) היא רופאה ישראלית מומחית להמטולוגיה. מכהנת כפרופסור בקתדרה על שם נורמן גרין להמטולוגיה בפקולטה לרפואה של האוניברסיטה העברית בירושלים, ומנהלת המערך ההמטולוגי במרכז רפואי הדסה בירושלים. כיהנה כדיקן הפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית החל משנת הלימודים תשע"ח עד סוף שנת הלימודים תשפ"ג. קיבלה את צל"ש הרמטכ"ל על פועלה במלחמת יום הכיפורים.

==ביוגרפיה==
בן יהודה נולדה וגדלה בחיפה, בתם של יחיאל ומרי זלץ. ב-1971 סיימה את לימודי התיכון בבית הספר הריאלי. בצה"ל שירתה כקצינת ח"ן בחטיבה 14 של חיל השריון. במלחמת יום הכיפורים הטיל עליה מפקד החטיבה, אמנון רשף, את הטיפול באיתור ובמעקב אחר הפצועים, ההרוגים והנעדרים של החטיבה. היא ריכזה את המידע הקשור לנפגעים ולמשפחותיהם במהלך המלחמה ואחריה, ופעולותיה היוו את התשתית להקמת מערך הנפגעים של צה"ל. על פועלה קיבלה את צל"ש הרמטכ"ל ב-1976.

לאחר שחרורה מצה"ל למדה רפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת בן-גוריון בנגב. את ההחלטה להיות רופאה קיבלה כבר כילדה לאחר שאחיה הבכור נפטר ממחלת הסרטן. היא התכוונה להתמחות בכירורגיה אך שוכנעה על ידי פרופסור אליעזר רחמילביץ להתנסות במחלקה להמטולוגיה במרכז רפואי הדסה ובעקבות כך החליטה להישאר במחלקה. בשנים 1981–1985 התמחתה ברפואה פנימית ובהמטולוגיה במרכז רפואי הדסה. השלימה את עבודת המחקר שלה במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג בניו יורק. בשובה לישראל הקימה מעבדת מחקר לפיתוח בדיקות מולקולריות לאבחון מחלות המטולוגיות ממאירות.

ב-1997 מונתה לפרופסור באוניברסיטה העברית. באפריל 2002 מונתה למנהלת המחלקה להמטולוגיה במרכז הרפואי הדסה וב-2006 מונתה לראש המערך ההמטולוגי בהדסה, הכולל את מחלקת ההמטולוגיה בבית החולים הדסה הר הצופים, מחלקת ההמטולוגיה בבית החולים הדסה עין כרם, השתלות מח עצם, בנק הדם ונוירו-אונקולוגיה. היא עוסקת במחקרים בנושא טיפול בתאים ממאירים באמצעות ננו-חלקיקים של חלבון מעכב תמותה. בשנת 2017 מונתה לדיקן הפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.

כיהנה כיו"ר הוועדה הציבורית המייעצת לקידום תרומת איברים מן המת בישראל וכחברת ועדת סל התרופות. בספטמבר 2022 מונתה לראש ועדת סל התרופות לשנת 2023. היא יושבת ראש האיגוד להמטולוגיה ועירויי דם, הייתה ממקימי הקבוצה הישראלית למיאלומה ושימשה יו"ר הקבוצה.

בשנת 2023 קיבלה תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה הפתוחה.

בן יהודה נשואה לפרופסור אריה בן יהודה, מנהל האגף לרפואה פנימית בהדסה, ובעברו מנהל מחלקה פנימית ג' ויחידת הגריאטריה בבית החולים הדסה עין כרם, ולהם שלוש בנות. בתה אור ליבני-בן יהודה היא האישה הראשונה שפיקדה על פלוגה בקורס קציני יבשה, ולימים האישה הראשונה שפיקדה על גדוד חי"ר בחיל הגנת הגבולות, נפצעה בעת היתקלות עם מחבלים על גבול מצרים במהלך שירותה בגדוד קרקל וזכתה בצל"ש אלוף ממפקד פיקוד הדרום.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.hadassah.org.il/details/ben_yehuda_dina.aspx דינה בן יהודה באתר בית חולים הדסה]
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:רופאות ישראליות
קטגוריה:המטולוגים ישראלים
קטגוריה:מעוטרי צל"ש הרמטכ"ל במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:בוגרות בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה הפתוחה
קטגוריה:ירושלים: רופאים
קטגוריה:חוקרות סרטן ישראליות
קטגוריה:חוקרי סרטן ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קומפלקס בתי הכנסת הקראים ביבפטוריה

הכניסה לקומפלקס בתי הכנסת הקראים, 2014
קומפלקס בתי הכנסת הקראים ביבפטוריה, השוכן בחצי האי קרים, משמש כמרכז הרוחני של קהילת קראי קרים. גודלו של הקומפלקס הוא כ-0.25 הקטאר, והוא מורכב משני בתי כנסת, גדול וקטן, וכן בית מדרש, בית תמחוי ומתקנים נוספים. 

קראים החלו להתיישב ביבפטוריה החל מהמאה ה-16, והיא מכונה בשם "גוזלוב" או "גוזלוו" במקורות יהודים ישנים, לפי שמה בשפה הטטרית. בשנת 1807 נבנה בית הכנסת הגדול, ושמונה שנים לאחר מכן, בשנת 1815, נבנה בית הכנסת הקטן. 

בשנת 1835 נבנה החצר המקשרת בין שני בתי הכנסת. בשנת 1900 נבנה קשת הכניסה למתחם, ובשנת 1907 נבנה בית המדרש. המתחם הוחרם על ידי השלטונות הסובייטים בשנת 1927, ושימש כמוזיאון, בית ספר ומרכז בספורט. 

המתחם הוחזר לקהילה הקראית רק בשנת 1994. בשנת 2005 נפתח מחדש לתפילה. מנהיג הקהילה הוא החזן דוד טריאקי.

בית הכנסת הגדול

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Valentin I. Kefeli, "Complex of Karaite kenassas in Eupatoria and other kenassas around the world", Slippery Rock, PA ; Simferopol, Ukraine : 2006.
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://karaim.institute/narod-ru:kenassa-gallery:kenassa-russia-eupatoria-htm תמונות מבית הכנסת]
* [http://in360.ru/panoblog/karaitekenesa/ סיור וירטואלי ב-360 מעלות]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בתי כנסת קראים
בית הכנסת הקראי בני ישראל

בית הכנסת הקראי בני ישראל (באנגלית: Congregation B'nai Israel), הנמצא בעיר דאלי סיטי שבקליפורניה, הוא בית הכנסת הקראי היחיד הפועל ביבשת אמריקה.

בית הכנסת שוכן באזור אזור מפרץ סן פרנסיסקו, שם נמצא הריכוז הגדול ביותר של יהודים קראים בארצות הברית, רובם הגדול ממוצא מצרי. בשנת 1991, רכש ארגון יהודים הקראים בארצות הברית (Karaite Jews of America) דירה באזור הסאנסט דיסטריקט שבסן פרנסיסקו, אשר שימשה כבית כנסת ומרכז קהילתי. הארגון היה מעוניין להגדיל את המתחם, אולם בעקבות התנגדות השכנים הוחלט להעביר את בית הכנסת למתחם חדש. ביוני 1994 רכש הארגון את בית הכנסת "בני ישראל" בדאלי סיטי, אשר היה בית כנסת לא קראי.

מנהיג הקהילה כיום בבית הכנסת הוא ג'ו פסח (Joe Pessah).

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://forward.com/culture/qa/11315/playing-the-part-of-rav-for-san-francisco/ Playing the Part of ‘Rav’ for San Francisco’s Karaite Community], פארווערטס

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארצות הברית: בתי כנסת
קטגוריה:בתי כנסת קראים
קטגוריה:קליפורניה: מבנים
בית הכנסת הקראי באיסטנבול

בית הכנסת הקראי באיסטנבול
בית הכנסת הקראי באיסטנבול, המכונה גם "קול הקודש קושטה", שוכן ברובע הסקוי (Hasköy), באזור בייאורלו, שבצד האירופאי של העיר איסטנבול.

תאריך הבניה של בית הכנסת אינו ידוע, יש המתארכים אותו מוקדם עד לתקופה הביזנטית. בית הכנסת נהרס במאה ה-16, ונבנה מחדש בשנת 1536. בשנת 1726 נחרב בשריפה, נבנה מחדש ונהרס בשנית בשריפה בשנת 1774. בין השנים 1776 ו-1780 נבנה מחדש ובשנת 1842 נעשה בו שיפוץ. בשנת 1918 נהרס פעם נוספת בשריפה ונבנה מחדש.

במאות ה-19 וה-20, הגיעו לטורקיה קראים רבים מרוסיה, ובית הכנסת שימש אותם. כיום חיים באיסטנבול קראים מעטים בלבד, ובית הכנסת נפתח אך ורק ביום שבת.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

איסטנבול
קראי
בית הכנסת הקראי ברמלה

בית הכנסת הקראי המרכזי ענן הנשיא ברמלה הוא אחד מבתי הכנסת הקראיים הגדולים במדינת ישראל, ומשמש כמרכז העדה בישראל.

אבן הפינה לבית הכנסת הונחה באוגוסט 1961 והוא נחנך בליל חג השבועות בשנת 1963. בית הכנסת שוכן ברחוב קלאוזנר 16. בית הכנסת קרוי על שם ענן בן דוד, שנחשב לאחד מהמייסדים של הקראות. בית הכנסת הוקם בעזרת תרומות של בני הקהילה הקראית, ומימון מעיריית רמלה ומשרד הדתות, וביוזמתו ועזרתו של נשיא מדינת ישראל, יצחק בן-צבי. 

בסמוך לבית הכנסת המרכזי נמצא בניין "היכל שלמה", הקרוי לזכרו של הרב הראשי לשעבר שלמה בן שבתי נונו. בניין זה משמש את המועצה העליונה של עמותת היהדות הקראית העולמית, ושוכן בו גם "מרכז ההסברה של היהדות הקראית" הפתוח למבקרים. בנוסף בבניין ישנו אולם לאירועים וכנסים, מטבח, מרכז לימוד, ספריה, משרדי אב בית הדין ומשרד הרב הקראי הראשי.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.karaite.org.il/community/ramla בית הכנסת הקראי ברמלה], באתר היהדות הקראית

==הערות שוליים==

רמלה
ארקדי ובוריס סטרוגצקי

בוריס סטרוגצקי, 2006
האחים ארקדי (ברוסית: Аркадий; 28 באוגוסט 1925 – 12 באוקטובר 1991) ובוריס (ברוסית: Борис; 14 באפריל 1933 – 19 בנובמבר 2012) סטרוגצקי (ברוסית: Стругацкий) היו סופרי מדע בדיוני רוסים שכתבו במשותף.

== חייהם ועבודתם ==
סיפור של סטרוגצקי שהופיע ב-[[Amazing Stories ב-1959]]
האחים סטרוגצקי היו בניהם של נתן סטרוגצקי, מבקר אמנות יהודי, ואשתו אלכסנדרה, מורה. עבודותיהם המוקדמות נכתבו בהשראת איוואן יפרמוב וסטניסלב לם. מאוחר יותר יצרו סגנון מדע בדיוני ייחודי משלהם. עבודותיהם המוקדמות שנכתבו בשנות "ההפשרה" הפוסט-סטליניסטית, כגון "צהריים, המאה ה-22", היו מלאות אופטימיות ותיארו יקום שבו הסוציאליזם הוא השיטה הכלכלית והפוליטית המנצחת. אותה אופטימיות נעלמה מיצירותיהם המאוחרות יותר והתחלפה בטונים אפלים יותר ובנושאים כגון דיכוי פוליטי וטרור.

ספרם הידוע ביותר (והיחיד שגם תורגם לעברית) הוא "פיקניק בשולי הדרך". במאי הקולנוע הרוסי אנדריי טרקובסקי ביים את סרטו "סטאלקר" (Stalker) ב-1979 בהשראת הספר.

==== ארקדי ====
ארקדי נתנוביץ' סטרוגצקי נולד ב-25 באוגוסט 1925 בעיר בתומי, ומאוחר יותר עבר עם משפחתו ללנינגרד. בינואר 1942 פונה יחד עם אביו מהעיר הנצורה, אך אביו לא שרד את המסע ומת בהגיעו לעיר וולוגדה. מאוחר יותר גויס לצבא הסובייטי. תחילה התאמן בבית הספר לארטילריה בעיר אקטיובינסק, ולאחר מכן במכון הצבאי לשפות זרות במוסקבה, שם סיים את לימודיו ב-1949 כמתורגמן באנגלית וביפנית. הוא עבד כמורה ומתורגמן בשירות הצבא עד 1955, אז החל לעבוד כעורך וסופר. ב-1958 החל בשיתוף הפעולה עם אחיו בוריס, שנמשך עד מותו, ב-12 באוקטובר 1991.

==== בוריס ====
בוריס נתנוביץ' סטרוגצקי נולד ב-14 באפריל 1933. הוא נשאר עם אמו בלנינגרד בעת המצור על העיר במלחמת העולם השנייה. הוא סיים לימודי אסטרונומיה באוניברסיטת לנינגרד ב-1955, ועבד כאסטרונום וכמהנדס מחשבים עד 1966, אז הפך לסופר במשרה מלאה. 

הוא היה אתאיסט אגנוסטי. הוא מת בסנקט פטרבורג ב-19 בנובמבר 2012.

== עבודותיהם ==
=== עבודות שתורגמו לעברית ===
* פיקניק בשולי הדרך (הוצאת זמורה ביתן, 1999)
* קשה להיות אל מרוסית: דוד ישראל ארונשטם (הוצאת קתרזיס, 2023)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20150930190935/http://soviethistory.msu.edu/1968-2/strugatsky-brothers/ ביקורת סיפרותית]
* [https://web.archive.org/web/20150905231627/http://www.theparisreview.org/blog/2015/05/11/give-me-that-old-time-socialist-utopia/ תיאור פעילות ספרותית של האחים]
<div class="mw-content-ltr">
* 

* 
* 

</div>

קטגוריה:סופרי מדע בדיוני רוסים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני סובייטים
קטגוריה:סופרים יהודים סובייטים
קטגוריה:אחאים
קטגוריה:סופרים כותבי רוסית
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1991
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2012
בית הכנסת הקראי בווילנה

צילום חזית בית הכנסת, 2007
בית הכנסת הקראי בווילנה, אשר נחנך בשנת 1923, הוא בית הכנסת הקראי היחידי בעיר.

הקראים החלו להתיישב בווילנה במאה ה-19. בשנת 1911 הקהילה הייתה מבוססת מספיק, והחלה העבודה על בית כנסת, שנבנה בסגנון נאו-מורי, ותוכנן על ידי האדריכל מיכאיל פרוזורוב (Михаил Михайлович Прозоров). העבודה על בית הכנסת הסתיימה רק בשנת 1923, לאחר תום מלחמת העולם הראשונה, והוא נחנך ב-9 בספטמבר. בשנת 1949, בעקבות הכיבוש הסובייטי של העיר, נסגר בית הכנסת, ושימש כמחסן וארכיון עבור משרדי ממשל. בשנת 1989 הוחזר בית הכנסת לקהילה הקראית, ובשנת 1993 נפתח מחדש לשימוש לאחר שיפוץ.

בשנת 2014 הונצח בית הכנסת בבול רשמי של דואר ליטא.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

וילנה
וילנה
בית הכנסת הקראי
קטגוריה:וילנה: מבני דת
בית הכנסת הקראי בקהיר

בית הכנסת הקראי בקהיר על שם משה דרעי, שוכן בשכונה עבאסיה שבעיר ונחנך בשנת 1931. במשך השנים נעזב בעקבות התמעטות הקראים בקהיר והוזנח, ובשנת 2010 נערך בו שיפוץ גדול.

== היסטוריה ==
קראים התגוררו במצרים במשך מאות שנים. במשך שנים התפללה הקהילה הקראית בקהיר בבית הכנסת הקראי העתיק "רב שמחה" ששכן בשכונת היהודים הקראים ("חארת אל-יהוד אל-קראין"), אשר שכנה בצמוד לשכונה היהודית הרבנית.

אולם בתחילת המאה ה-20 החלו יותר ויותר קראים להתבסס כלכלית וחברתית ולעזוב את הרובע היהודי עבור שכונות אחרות, אשר היו מרוחקות מבית הכנסת הישן, דבר שהקשה על הצעידה אליו בימי שבת וחג, ולכן החלה הקהילה לאסוף כספים לבניית בית כנסת קראי חדש. הבניה של בית הכנסת החלה בשנות ה-20, בהנהגתו של החכם הראשי של קראי מצרים, אברהם (איברהים) כהן. בית הכנסת ממוקם ברחוב סביל אל-כאסנדר שבשכונת עבאסיה (العباسية), והוא נועד לשמש את הקראים שהתגוררו בשכונות עבאסיה, אל דאהיר וגאמרה.

בשנת 1931 הסתיימה הבניה ובית הכנסת החדש נחנך. בשנת 1943 נקרא בית הכנסת על שם משה (מוסא) דרעי, שהיה רופא ומשורר קראי-מצרי מימי הביניים. ההחלטה לשינוי השם הייתה של החכם הראשי באותה עת, טוביה לוי בבוויץ, שהיה במקור מחצי האי קרים.

מבחינה סגנונית, בית הכנסת מזכיר את הבניה העות'ומאנית של מסגדים, ובכך שהוא כולל כיפה גדולה, הנתמכת על ידי עמודים, המכסה על אזור התפילה המרכזי. בנוסף כלל בית הכנסת חצר וספריה גדולה, שכללה כ-4,000 ספרים, ואשר שימשה כבית הדין של הקהילה.

נכון לשנת 2005, בית הכנסת נמצא במצב של הזנחה קשה ורבים מאוצרותיו נבזזו. בית הכנסת סגור, ומפתחות אליו נמצאים בידי הקהילה היהודית הרבנית. בשנת 2010 שופץ בית הכנסת באופן חלקי על ידי הממשלה המצרית.

==לקריאה נוספת==
* יורם מיטל, [https://kotar.cet.ac.il/KotarApp/Viewer.aspx?nBookID=8032254 אתרים יהודיים במצרים], ירושלים: מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, 1995

== קישורים חיצוניים ==

*
* [https://www.facebook.com/media/set/?set=a.928939393815436.1073741836.917743884934987&type=3 אלבום תמונות] של בית הכנסת, לאחר השיפוץ בשנת 2010
* [https://www.facebook.com/Egyptian.Jews/photos/a.814022041949206.1073741828.813872015297542/1003445969673478/ תמונה ישנה של בית הכנסת]

==הערות שוליים==

קהיר
קטגוריה:קהיר: בתי כנסת
מצר אוריפוס

מצר אוריפוס (ביוונית: Πορθμός του Ευρίπου) הוא מצר צר במרכז יוון, המפריד בין האי אוויה ליבשת (שניהם שוכנים ביחידה האזורית אוויה ), ומחבר בין שני חלקיו של מפרץ אוויה (שבים האגאי) – הצפוני (מצפון-מערב) והדרומי (מדרום-מזרח).

רוחבו של המצר בנקודה הצרה ביותר או במקום שבו חוצה אותו הגשר המתרומם או "הישן" (גשר אוריפוס), המקשר בין שני חלקי העיר כלקיס, הוא כ-40 מטרים בלבד, מה שהופך אותו למצר הצר בעולם. בשוליה הדרומיים של העיר חוצה את המצר גשר מיתרים "החדש" באורך של כ-215 מטרים ורוחבו של המצר מתחתיו הוא 160 מטרים.

התופעה הבולטת ביותר בסביבת הגשר הישן היא זרמי גאות ושפל חזקים המשנים את כיוון זרימתם כמה פעמים ביום. לפי המסורת העממית, במקום זה הטביע אריסטו את עצמו משום שלא הצליח לפענח את חידת הזרמים המשנים את כיוונם.

==לקריאה נוספת==

== קישורים חיצוניים ==

הגשר הישן ב[[כלקיס (נבנה ב-1962 במקום מבנה הגשר הקודם, ושופץ ב-1998)]]

* 

==הערות שוליים==

אוריפוס
קטגוריה:הים האגאי
אנדרטת הזיכרון ליהודי לוב

אנדרטת הזיכרון ליהודי לוב שוכנת ביער בן שמן על הדרך בין מצפה מודיעין לתל חדיד.

האנדרטה נחנכה ב-13 באוגוסט 2013 והיא מוקדשת להנצחת יהודי לוב שנפלו בפרעות, בשואה ובמערכות ישראל.

האנדרטה עוצבה על ידי האמן דניאל קיש והיא מורכבת משישה עמודי גיר בגובה שונה היוצרים צורה של מגן דוד. משני צידי האנדרטה נמצאים שלטי מתכת עם הסבר על יהודי לוב בעברית, אנגלית ואיטלקית. במקום יש מתקן מסבירן על יהודי לוב בעברית, איטלקית, אנגלית וערבית (בניב לובי).

במקום נערך מדי שנה בין יום הזיכרון לשואה ולגבורה ליום העצמאות טקס אזכרה לחללי קהילת לוב. חלקת היער סביב לאנדרטה הוכשרה לקבלת קהל, עם שולחנות פיקניק ושבילים סלולים. היא נקראת "יער יהודי לוב".

== ראו גם ==
* שואת יהודי לוב
* פרעות טריפולי (1945)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.eyarok.org.il/trip.aspx?id=1837 אנדרטת ההנצחה והזיכרון ליוצאי קהילת לוב], באתר e ירוק

יהודי לוב
יהודי לוב
קטגוריה:יהדות לוב
קטגוריה:יער בן שמן