OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נסיכות נסאו-אוזינגן

נסיכות נסאו-אוזינגן הייתה רוזנות שהוקמה בשנת 1659 בתחומי האימפריה הרומית הקדושה, ובשנת 1688 שודרגה למעמד של נסיכות. בשנת 1806 צורפה הנסיכות ליצירת דוכסות נסאו, שהתקיימה כחלק מהקונפדרציה הגרמנית עד 1866, שאז סופחה לממלכת פרוסיה, בעקבות תבוסת האימפריה האוסטרית ובעלות בריתה (שהדוכסות הייתה חלק מהם) במלחמת אוסטריה–פרוסיה.

==היסטוריה==
בשנת 1640 מת וילהלם לודוויג, רוזן נסאו-זארבריקן, ובניו ירשו את נחלותיו, ובשנת 1659 הם חילקו את הנחלות; יוהאן לודוויג, רוזן נסאו-אוטוויילר קיבל את רוזנות נסאו-אוטוויילר, גוסטב אדולף, רוזן נסאו-זארבריקן קיבל את רוזנות נסאו-זארבריקן, ואילו ואלראד, רוזן נסאו-אוזינגן קיבל את רוזנות נסאו-אוזינגן.

בשנת 1688 קיבל ואלראד, רוזן נסאו-אוזינגן את התואר "נסיך האימפריה" מלאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, יחד עם הרוזנים האחרים מבית נסאו. בשנת 1728 איחד קרל, נסיך נסאו-אוזינגן תחתיו את רוזנויות נסאו-אוזינגן ונסאו-זארבריקן, שכבר כללה את נסאו-אוטוויילר ונסאו-אידשטיין, אולם בשנת 1735 הוא מסר לאחיו וילהלם היינריך, נסיך נסאו-זארבריקן את נסיכות נסאו-זארבריקן. בשנת 1783 חתם קרל וילהלם, נסיך נסאו-אוזינגן יחד עם שאר ראשי הענפים השונים של בית נסאו, על אמנה ולפיה במקרה של היכחדות אחד מענפי המשפחה, תעבור הנחלה לענפים האחרים.

==לאחר מכן==
ב-17 ביולי 1806 הצטרפו נסיכות נסאו-ויילבורג ונסיכות נסאו-אוזינגן לקונפדרציה של הריין, וב-30 באוגוסט 1806 התאחדו הנסיכויות לישות אחת - דוכסות נסאו. בראש הדוכסות הועמד פרידריך אוגוסט, נסיך נסאו-אוזינגן שהיה המבוגר מבין שני השליטים, ומכיוון שלא היו לו בנים נקבע שפרידריך וילהלם, נסיך נסאו-ויילבורג יירש אותו לאחר מותו.

לאחר תבוסת נפוליאון, הוחלט בקונגרס וינה לצרף לדוכסות גם את נסיכות אורנז'-נסאו, ובכך לאחד את כל נחלות בית נסאו תחת שליט יחיד. הדוכסות הצטרפה לקונפדרציה הגרמנית, ובשנת 1816 הועברה בירת הדוכסות לעיר ויסבאדן.

ב-9 בינואר 1816 מת פרידריך וילהלם, נסיך נסאו-ויילבורג מנפילה במדרגות, ובשל כך לאחר מות פרידריך אוגוסט, דוכס נסאו ב-24 במרץ 1816 ירש אותו וילהלם, דוכס נסאו בנו של פרידריך וילהלם. בשנת 1839 מת וילהלם, דוכס נסאו, ובמקומו עלה לשלטון בנו אדולף, דוכס נסאו.

בשנת 1866 הצטרפה הדוכסות לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, וב-20 ביולי נכבשה ויסבאדן על ידי הכוחות הפרוסים. בשלום פראג שנערך בסוף המלחמה, סופחה הדוכסות לממלכת פרוסיה, ונכללה בפרובינציית הסן-נסאו.

==שליטי נסאו-אוזינגן==
* ואלראד (1659–1702)
* וילהלם היינריך (1702–1718)
* קרל (1718–1775)
* קרל וילהלם (1775–1803)
* פרידריך אוגוסט (1803–1816)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.nassau-info.de/geschichte.htm היסטוריה של נסאו] 

קטגוריה:מדינות האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:בית נסאו
Never Give Up

"Never Give Up" (בעברית: לעולם אל תוותר) הוא שיר מאת הזמרת האוסטרלית סיה, הלקוח מתוך אלבום הפסקול של הסרט סארו - הדרך הביתה שבוים על ידי גארת' דייוויס. השיר נכתב על ידי סיה וגרג קורסטין ויצא ב-18 בנובמבר 2016.

השיר היה מועמד לזכייה בקטגוריות - "השיר הטוב ביותר שנכתב לסרט קולנוע, לטלוויזיה או למדיה ויזואלית אחרת", בטקס פרסי גראמי ה-60.

== ביקורות ==
ג'ון בילסטין ממגזין רולינג סטון כינה את השיר "המנון מעורר השראה". סאם מורפי מ"Music Feeds" אמר "סיה נכנסת אל תוך השורשים ההודיים של הסרט באמצעות יצירת אווירה בוליוודית תחת הקול שטוף השמש שלה". לארס ברנדל מבילבורד תיאר את השיר כמשמח ומלא עוצמה.
== וידאו קליפ ==
קליפ מתלווה עם מילות השיר יצא ב-3 בינואר 2017. הקליפ הופק על ידי המפיקה הישראלית חן ביטון, בוים על ידי הבמאי הישראלי ליאור מולכו וצולם על ידי הצלמת הישראלית דנית סיגלר. בהשראת עלילת הסרט, הקליפ סובב אחר ילד וילד מבוגר יותר ממנו שפניהם מכוסות והם חובשים פאה בלונדינית-שחורה (סימן ההיכר של סיה). בסרטון הם מחפשים אחד את השני בתחנת רכבת נטושה ומפחידה. בהמשך הסרטון השניים מתאחדים, עולים על קטר מברזל ועוקבים אחר הרכבות על מנת לצאת מהתחנה. מילות השיר מופיעות כמרוססות בספריי במקומות שונים בסרטון. בכתיבת משוב לסרטון, צוות המגזין "וייב" כתב שסיה "יוצרת מסע של תקווה ואמונה בין שתי נשמות תאומות בחוויה חזותית"

== מיקומי שיא ==
{| class="wikitable"
|-
!מצעד!!נקודת השיא
|-
!אוסטרליה (מצעד המוזיקה האוסטרלי)
|29
|-
!אוסטריה (Ö3 Austria Top 40)
|12
|-
!צ'כיה (Rádio Top 100)
|11
|-
!צרפת (SNEP)
|17
|-
!גרמניה (Official German Charts)
|8
|-
!גרמניה (Airplay Chart)
|1
|-
!הונגריה (Rádiós Top 40)
|6
|-
!הונגריה (Single Top 40)
|16
|-
!לוקסמבורג (בילבורד)
|3
|-
!הולנד (Dutch Top 40)
|22
|-
!הולנד (Single Top 100)
|77
|-
!נורווגיה (בילבורד)
|7
|-
!פולין (Polish Airplay Top 100)
|51
|-
!רומניה (מדיה פורסט)
|3
|-
!סלובקיה (Rádio Top 100)
|8
|-
!סלובניה (SloTop50)
|5
|-
!שווייץ (Schweizer Hitparde)
|33
|}

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|זהב
|35,000
|-
!צרפת (SNEP)
|זהב
|75,000
|-
!פולין (ZPAV)
|זהב
|10,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2016
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי סיה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי גרג קורסטין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סיה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי גרג קורסטין
קטגוריה:שירים על התאבדות
פריץ דרייפוס

פריץ דרייפוס (Dreyfuss; 23 במאי 1910, בוואריה, גרמניה – 22 בפברואר 1974, תל אביב) היה רופא פנימי ישראלי, מנהל מחלקה פנימית א' בבית החולים הדסה ירושלים, מנהל מחלקה פנימית ב' בבית החולים איכילוב, פרופסור מן המניין לרפואה פנימית באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב, ממקימי בית הספר לרפואה בתל אביב, דקאן בית הספר ללימודי המשך ברפואה בבית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב (1962-67).

בין התעניינותו ועיסוקיו של דרייפוס: קרדיולוגיה, המטולוגיה ורפואה פסיכוסומטית.

== קורות חיים ==
דרייפוס נולד בעיר פירת שבבוואריה, גרמניה. אביו, ד"ר אלברט דרייפוס, היה רופא כללי. דרייפוס למד רפואה בווירצבורג, מינכן ופרנקפורט, וסיים את לימודיו בבזל.

ב-1934, לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עלה דרייפוס לארץ ישראל. התיישב בירושלים. עבד במחלקתו של הפרופ' יוליוס קליברג תחילה כמתנדב ולאחר מספר חודשים כאיש סגל. בשנת 1947 יצא דרייפוס לארצות הברית, לניו יורק, השתלם בבית החולים מונטפיורי , בבית חולים הפרסביטריאני באוניברסיטת קולומביה ובית החולים מאונט סיני. עם חזרתו של דרייפוס לארץ, התמנה בשנת 1950 למנהל בפועל של מחלקה פנימית. בשנת 1955 הועלה לדרגת פרופסור חבר, ובשנת 1962 לפרופסור מן המניין. בשנת 1952 התמנה דרייפוס למנהל מחלקה פנימית א' שהייתה בעלת אוריינטציה קלינית ובה הושם הדגש על הכיוון הפסיכו-סומטי של הרפואה הפנימית

בשנת 1956 ייסד דרייפוס ביחד עם פרופ' דוד בירנבאום, פרופ' יוליוס קליברג, פרופ' הרמן שטייניץ וד"ר ברנדשטטר את החברה הישראלית לגסטרואנטרולוגיה. בשנת 1962 מונה דרייפוס למנהל מחלקה פנימית ב' (60 מיטות אשפוז) בבית החולים איכילוב בתל אביב. בשנות ה-60 הראשונות חבר לחיים שיבא, אנדרה דה-פריס, אפרים סיני ושמואל שור, להקמת בית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב. בשנת 1965 הועלה לדרגת פרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב.. משנת 1962-1967 מונה דרייפוס לדקאן בית הספר ללימודי המשך ברפואה, ומשנת 1971-1974 ראש החוג לרפואה פנימית.

דרייפוס נפטר מסרטן ב-22 בפברואר 1974, נקבר בבית העלמין קריית שאול בתל אביב. היה נשוי לעדינה ולהם שלושה בנים, בנו גדעון רופא פנימי.

==ממחקריו של דרייפוס==

דרייפוס וצוותו התמקדו במחקרם בשטחי הקרדיולוגיה, ההומאוסטאזיס, חקר הפקקת והאימונולוגיה הקלינית. המחקר הקרדיולוגי התבסס סביב למחלה הקורונרית תוך תשומת לב לגורמים פסיכוסוציאלים וביוסטטיסטים. כמו כן נחקרה התנהגות טסיות הדם במצב האוטם הטרי של שריר הלב ולאחריו, ובשבץ מוחי.

למחלקה הייתה מסונפת מעבדת מחקר ומעבדה משותפת של המחלקה לאלקטרוניקה של מכון ויצמן בראשותו של הפרופ' א. פריי.

==לקריאה נוספת==
* הרפואה, גיליון 90, 2 במאי 1975, עמוד 445
* "מרכז רפואי עירוני ממשלתי (איכילוב, הדסה, בית היולדות ע"ש אשרמן) תל אביב-יפו". ספר השנה 1971–1972, הוצאת המחלקה ליחסי -ציבור של בתי החולים העירוניים-ממשלתיים, העורך: אריה תורג'מן (מחלקה פנימית ב' - מנהל פרופ' פריץ דרייפוס), עמודים 134-138.
* [https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/?term=Dreyfuss+F מעבודות המחקר של פרופ' פ. דרייפוס] באתר PubMed

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי תל אביב ע"ש סוראסקי
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:רופאים יהודים גרמנים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:רופאים פנימיים ביישוב
קטגוריה:אימונולוגים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:גסטרואנטרולוגים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1910
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
הרמן, נסיך ויד

הרמן, נסיך ויד (בגרמנית: Wilhelm Hermann Karl Fürst von Wied; 22 במאי 1814 - 5 במרץ 1864), היה אביה של אליסאבטה, מלכת רומניה.

==ביוגרפיה==
הרמן נולד ב-22 במאי 1814 בנויוויד, דוכסות נסאו, ליוהאן אוגוסט קרל, נסיך ויד ולסופיה אוגוסטה, נסיכת זולמס-בראונפלס, בתם של וילהלם, נסיך זולמס-בראונפלס ואוגוסטה פרנציסקה, נסיכת זאלם-גרומבאך.

בשנת 1834 התגייס הרמן לצבא הפרוסי, והצטרף לרגימנט משמר הקירסירים. בשנת 1836 מת אביו יוהאן אוגוסט קרל, נסיך ויד, והרמן ירש את תאריו. בשנת 1839 הועלה הרמן לדרגת האופטמן, ובשנת 1845 הועלה לדרגת אוברסט, ומונה למפקד רגימנט הלנדווהר ה-29 (נויוויד ה-1).

בשנת 1842, ייסדו 20 אצילים גרמנים, את Adelsverein - החברה להגנה על מהגרים גרמניים בטקסס, ולאחר שהתארס הרמן עם מריה, נסיכת נסאו, בתו של וילהלם, דוכס נסאו, שעמד בראשות החברה, הצטרף אף הוא לחברה.

החברה הקימה את ניו ויד, טקסס, כמה קילומטרים מצפון לניו בראונפלס על נהר גואדלופה הממוקם בצד המזרחי של מחוז קומאל, וכן הקימה את ויד, טקסס במחוז לאבאקה, אולם בשנת 1846 יותר מ-300 מתיישבים גרמניים מתו באזור ניו בראונפלס ממגפה.

בשנת 1847 התברר כי בשל חובות וחילוקי דעות, יש לנקוט בגישה חדשה, כדי להציל את המוניטין וההשקעות של האצילים. בעקבות כך החל מנהל העסקים של הרמן, אוגוסט פון ביברה, להתערב באופן פעיל בענייני החברה. בשנת 1851 נבחר הרמן לנשיא החברה, ובעקבות כך השתלט ביברה באופן מלא על ניהול הארגון. ביברה נאבק יותר מעשר שנים לפרוע את חובות החברה, ולהחיות את תוכנית ההגירה.

בשנת 1858 הועלה הרמן לדרגת גנרל מיור, ובשנת 1861 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. ב-5 במרץ 1864 מת הרמן בנויוויד, ובנו וילהלם, נסיך ויד ירש את תאריו.

==משפחתו==
ב-20 ביוני 1842 התחתן הרמן עם מריה, נסיכת נסאו, בתם של וילהלם, דוכס נסאו ולואיזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* אליסאבטה, מלכת רומניה (1843–1916), התחתנה עם קרול הראשון, מלך רומניה
* וילהלם, נסיך ויד (1845–1907), התחתן עם מריה, נסיכת הולנד
* אוטו, נסיך ויד (1850–1862)

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.thepeerage.com/p11323.htm#i113228 הרמן, נסיך ויד] 
* 

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1814
קטגוריה:נפטרים ב-1864
קטגוריה:חברי הבית העליון של הלנדטאג של פרוסיה
מריה, נסיכת נסאו

מריה, נסיכת נסאו (גרמנית: Marie von Nassau, 29 בינואר 1825 - 24 במרץ 1902), הייתה אמה של אליסאבטה, מלכת רומניה.

==ביוגרפיה==
מריה נולדה בביטריך ב-29 בינואר 1825, לוילהלם, דוכס נסאו ולואיזה, נסיכת סקסוניה-הילדבורגהאוזן, בתם של פרידריך, דוכס סקסוניה-אלטנבורג ושרלוטה גאורגינה, דוכסית מקלנבורג-שטרליץ. בשנת 1839 מת אביה וילהלם, דוכס נסאו, ואחיה אדולף, דוכס נסאו עלה לשלטון במקומו. בשנת 1848 פרץ ברחבי הדוכסות מרד כחלק ממהפכות אביב העמים, ואחיה ואמה דיכאו אותו.

ב-20 ביוני 1842 התחתנה מריה עם הרמן, נסיך ויד, ממנו נולדו לה 3 ילדים. בשנת 1864 מת בעלה, ולאחר מותו קיימה מריה מערכת יחסים עם הפוליטיקאי פרנץ פון רוגנבאך. ב-24 במרץ 1902 מתה הלנה בביתה בנויוויד, והיא בת 77 שנים.

==משפחתה==
ב-20 ביוני 1842 התחתנה מריה עם הרמן, נסיך ויד, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
* אליסאבטה, מלכת רומניה (1843–1916), התחתנה עם קרול הראשון, מלך רומניה
* וילהלם, נסיך ויד (1845–1907), התחתן עם מריה, נסיכת הולנד
* אוטו, נסיך ויד (1850–1862)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20190425151557/http://www.thepeerage.com/p10885.htm#i108847 מריה, נסיכת נסאו]
* 

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1825
קטגוריה:נפטרות ב-1902
סוכנות ההגנה האירופית

סוכנות ההגנה האירופית, מכונה לפעמים EDA (ראשי תיבות של: European Defence Agency)או AED (בצרפתית: Agence européenne de défense) היא סוכנות של האיחוד האירופי שבסיסה בבריסל, בלגיה. הסוכנות הוקמה ב-12 ביולי 2004, ושמשה כגוף ליחסי חוץ וביטחון המדווח למועצת האיחוד האירופי. תפקידה העיקרי הוגדר כטיפוח שיתוף הפעולה האירופי בתחומי ההגנה.

על מנת להבין את משמעות קיומה של סוכנות ההגנה האירופית, כדאי להתייחס למצב בהווה בו העולם חווה טלטלה ועל סוכנות ההגנה מוטלת אחריות ביטחונית רבה המשליכה על כלל המדינות החברות כיום באיחוד האירופי. 

{| border="1" class="wikitable" style="margin-bottom: 34px;"
! שנה
! תקציב (€ מיליון)
!הוצאה (€ מיליון)
|-
| 2004
| 1.9
| 0.4
|-
| 2005
| 20.7
| 12.8
|-
| 2006
| 22.7
| 18.8
|-
| 2007
| 22.4
| 21.5
|-
| 2008
| 27.5
| 26.2
|-
| 2009
| 29.2
| 28.1
|-
| 2010
| 31.0
| 30.5 
|-
| 2011
| 30.5
| 30.5
|-
| 2012
| 30.5
| 30.5
|-
| 2013
| 30.5
| 30.5
|-
| 2014
| 30.5
| 30.5
|-
| 2015
| 30.5
| ?
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:האיחוד האירופי: צבא וביטחון
אדלהייד-מריה, נסיכת אנהלט-דסאו

אדלהייד-מריה, נסיכת אנהלט-דסאו (גרמנית: Adelheid Marie von Nassau, 25 בדצמבר 1833 - 24 בנובמבר 1916), הייתה אשתו של אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג.

==ביוגרפיה==
אדלהייד-מריה נולדה בדסאו ב-25 בדצמבר 1833, לפרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו ומריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל, בתם של וילהלם, נסיך הסן-קאסל ולואיזה שרלוטה, נסיכת דנמרק.

ב-23 באפריל 1851 התחתנה אדלהייד-מריה עם אדולף, דוכס נסאו, ממנו נולדו לה 5 ילדים. בשנת 1866 הצטרף בעלה לאימפריה האוסטרית במלחמת אוסטריה–פרוסיה, וב-20 ביולי נכבשה ויסבאדן על ידי הכוחות הפרוסים. בשלום פראג שנערך בסוף המלחמה, סופחה דוכסות נסאו לממלכת פרוסיה, ונכללה בפרובינציית הסן-נסאו.

בשנת 1890 מת וילם השלישי, מלך הולנד, שהיה בנוסף הדוכס הגדול של לוקסמבורג, והותיר אחריו את בתו וילהלמינה, מלכת הולנד. מכיוון שבלוקסמבורג נהג באותה העת החוק הסאלי, שלא התיר לבנות לרשת את אביהם, מונה אדולף שהיה בן דוד מדרגה 17 בקו זכרי לוילם השלישי, לדוכס הגדול של לוקסמבורג.

בשנת 1905 מת בעלה אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, ובנה וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג עלה לשלטון במקומו. בשנת 1912 מת גם בנה וילהלם הרביעי, ונכדתה-בתו מארי אדלייד, הדוכסית הגדולה של לוקסמבורג עלתה לשלטון במקומו. בשנת 1914 פרצה מלחמת העולם הראשונה ולוקסמבורג נכבשה על ידי צבא הקיסרות הגרמנית, וב-24 בנובמבר 1916 מתה אדלהייד-מריה בקניגשטיין אים טאורוס שבגרמניה.

==משפחתה==
ב-23 באפריל 1851 התחתנה אדלהייד-מריה עם אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
* וילהלם הרביעי, הדוכס הגדול של לוקסמבורג (1852–1912)
* פרידריך פאול וילהלם, נסיך נסאו (1854–1855)
* מריה בתילדיס וילהלמינה, נסיכת נסאו (1857)
* פרנץ יוזף וילהלם, נסיך נסאו (1859–1875)
* הילדה, נסיכת נסאו (1865–1947), התחתנה עם פרידריך השני, הדוכס הגדול של באדן

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1833
קטגוריה:נפטרות ב-1916
מריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל

מריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל (בגרמנית: Marie Luise Charlotte von Hessen-Kassel, 9 במאי 1814 - 28 ביולי 1895), הייתה אשתו של פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו וחמותו של אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג.

== ביוגרפיה ==
מריה לואיזה שרלוטה נולדה בקופנהגן ב-9 במאי 1814, לוילהלם, נסיך הסן-קאסל ולואיזה שרלוטה, נסיכת דנמרק, נכדתו של פרדריק החמישי, מלך דנמרק. בשנת 1817 נולדה אחותה לואיזה, נסיכת הסן-קאסל, שלימים התחתנה עם כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק. 

ב-11 בספטמבר 1832 התחתנה מריה לואיזה שרלוטה באופנבך, עם פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו, נכדו של לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו, ואחיו של לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט, ממנו נולדו לה 3 ילדים.

בשנת 1864 מת בעלה פרידריך אוגוסט, וב-28 ביולי 1895 מתה מריה לואיזה שרלוטה בלנגריס.

==משפחתה==
ב-11 בספטמבר 1832 התחתנה מריה לואיזה שרלוטה עם פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
* אדלהייד-מריה, נסיכת אנהלט-דסאו (1833–1916), התחתנה עם אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג
* בתילדיס, נסיכת אנהלט-דסאו (1834–1906), התחתנה עם וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה
* הילדה שרלוטה, נסיכת אנהלט-דסאו (1839–1926)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* [http://thepeerage.com/p10892.htm#i108911 מריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל]

קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:נסיכות הסן-קאסל
קטגוריה:ילידות 1814
קטגוריה:נפטרות ב-1895
הפיגוע בקניון ערים

הפיגוע בקניון ערים הוא פיגוע התאבדות שבוצע ב-4 בנובמבר 2002 בקניון ערים שבכפר סבא. בפיגוע נהרגו שני ישראלים וכ-70 נפצעו.

==הפיגוע==
ביום שני בשעה 18:10 ניסה מחבל מתאבד להיכנס לתוך קניון ערים בכפר סבא. בשל התראות שהתקבלו לביצוע פיגוע במקום, הוגברה בו האבטחה. הקניון שהוא קניון פתוח בעל כניסות רבות, אובטח באותה עת על ידי 24 מאבטחים. אחד המאבטחים במקום ששהה באזור אחת הכניסות זיהה את המחבל מנסה להיכנס למרכז הקניון. הוא ניגש אליו במהירות תוך כדי צעקות אזהרה לעוברים ושבים. כשהתקרב אליו פוצץ המחבל את המטען. מן הפיצוץ נהרגו שניים: המאבטח חוליו מגרם, ונער בן 15 שהיה עולה חדש מארגנטינה ותלמיד תיכון ברעננה, גסטון פרפיניאל, ששהה בסמוך, ונפגעו עוד כ-70 בני אדם, רובם נפגעי הלם.

כשבועיים לאחר הפיגוע קיבלו אמו ובת זוגו של המאבטח, תעודת הוקרה ממשטרת כפר סבא ומראש העיר כפר סבא יצחק ולד, על פעולתו לעצירת המחבל שהצילה חיי רבים.

==מבצעי הפיגוע ==
לאחר הפיגוע נטל ארגון הג'יהאד האסלאמי אחריות לפיגוע ומסר שהמחבל הוא נביל סוואלחה, בן 18, ממחנה הפליטים בלאטה שבאזור שכם.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.laad.btl.gov.il/Web/He/Victims/112.aspx?lastName=&firstName=&fatherName=&motherName=&place=&year=2002&month=11&day=&yearHeb=&monthHeb=&dayHeb=&region=כפר%20סבא&period=&grave= הנרצחים בפיגוע] באתר לזכר נפגעי פעולות האיבה
* 
* 

קטגוריה:האינתיפאדה השנייה
קניון ערים
קניון ערים
קניון ערים
קטגוריה:רצח ילדים באינתיפאדה השנייה
קולין וינג

קולין וינג (באנגלית: Colleen Wing) היא דמות בדיונית של גיבורת-על המופיעה בחוברות הקומיקס איירון פיסט ולוק קייג' ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Marvel Premiere #19 מנובמבר 1974 ונוצרה על ידי הכותב דאג מנץ' והמאיירים לארי האמה וניל אדמס.

קולין וינג היא נצר לשושלת סמוראים, דאימיו ולוחמים מצד אמה, שנהרגה בהתנקשות כשהייתה קולין קטנה. קולין גדלה עם סבה בהרי צפון הונשו, והוא חינך ואימן אותה לפי ערכי תורות הסמוראים במקביל לעבודתו כסוכן בשירות החשאי של יפן. סבה נרצח בידי כוחותיו של אדון פשע מקומי, וקולין מצאה את דרכה לניו יורק והחלה להתגורר עם אביה, פרופסור ללימודי המזרח באוניברסיטת קולומביה. בשהותה בניו יורק נקלעה קולין לקרב יריות, ממנו ניצלה בידי הבלשית מיסטי נייט. הן נעשו לידידות טובות, ולאחר החלפת זרועה של מיסטי בזרוע ביונית, פתחו יחדיו סוכנות חקירות פרטית. בשל יכולותיהן בקרב ומוצאה האסייתי של וינג, כונו הצמד "בנות הדרקון" בידי נחש הפלדה. וינג היא לוחמת וסייפת מיומנת, שמשתמשת בקטאנה עתיקה שירשה מאמה.

בהמשך, אביה שלח אותה להיפגש עם לוחם מקון-לון המכונה איירון פיסט, לאחר שנזיר מסתורי הודיע לו על בואו. קולין התיידדה עם איירון פיסט וסייעה לו במלחמה בפשע ובנבלים שונים, בהם קונסטריקטור וסייברטות'. כאשר מאסטר חאן ואנגר הצורח השתלטו על וינג ואילצו אותה להילחם באיירון פיסט, הוא השפיע על מוחה באמצעות אנרגיית הצ'י שלו, והעניק לה את הידע באמנויות-הלחימה של קון-לון נוסף ליכולת תמרון צ'י. וינג ונייט נעשו לבעלות ברית של איירון פיסט ולוק קייג', סייעו להם בקרבות שונים, ונראה כי לקייג' ו-וינג עניין רומנטי זה בזה. בהמשך נעשו וינג ומיסטי למנהיגות קבוצת גיבורים להשכרה החדשה, ששימשה כאוכפת חוק רישום העל-אנושיים לזמן מה. הקבוצה התפרקה בעקבות ריב בין וינג למיסטי, שנפרדו לדרכיהן השונות. קולין כיכבה בסדרת סולו כחלק מאירועי "ארץ הצל", במהלכה דרדוויל מבקש ממנה להוביל גלגול מחודש של קבוצת "הציפורן", שלוחת לוחמות של ארגון היד שהונהגה בעבר בידי אמה. מאוחר יותר נאלצה קולין להילחם בחברות הציפורן, והתאחדה עם מיסטי.

את דמותה של קולין וינג בסדרות הלייב אקשן "איירון פיסט", "דפנדרס" ו"לוק קייג'" מגלמת השחקנית ג'סיקה הנוויק. היא מוצגת כבעלים של דוג'ו המגייס תלמידים לארגון "היד", שנעשית למושא אהבתו של איירון פיסט ומפנה עורף לארגון כשהיא מגלה את כוונותיהם האמיתיות.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.marvel.com/characters/colleen-wing דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Colleen_Wing דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:דמויות מתוך קומיקס
קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו

פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו (בגרמנית: Friedrich August von Anhalt-Dessau, 23 בספטמבר 1799 - 4 בדצמבר 1864), היה חמיו של אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג.

== ביוגרפיה ==
פרידריך אוגוסט נולד בדסאו ב-23 בספטמבר 1799, לפרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו ואמליה, רוזנת הסן-הומבורג, בתם של פרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג וקרולינה, נסיכת הסן-דרמשטאדט. 

ב-11 בספטמבר 1832 התחתן פרידריך אוגוסט באופנבך, עם מריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל, בתם של וילהלם, נסיך הסן-קאסל ולואיזה שרלוטה, נסיכת דנמרק, ממנה נולדו לו 3 ילדים.

ב-4 בדצמבר 1864 מת פרידריך אוגוסט בדסאו, לאחר מותו חיה אשתו בבוואריה עד מותה בשנת 1895.

==משפחתו==
ב-11 בספטמבר 1832 התחתן פרידריך אוגוסט עם מריה לואיזה שרלוטה, נסיכת הסן-קאסל, בתם של וילהלם, נסיך הסן-קאסל ולואיזה שרלוטה, נסיכת דנמרק, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* אדלהייד-מריה, נסיכת אנהלט-דסאו (1833–1916), התחתנה עם אדולף, הדוכס הגדול של לוקסמבורג
* בתילדיס, נסיכת אנהלט-דסאו (1834–1906), התחתנה עם וילהלם, נסיך שאומבורג-ליפה
* הילדה שרלוטה, נסיכת אנהלט-דסאו (1839–1926)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:בית אסקניה
קטגוריה:ילידי 1799
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1864
ישיבת פחד יצחק

ישיבת פחד יצחק היא ישיבת קיבוץ ליטאית בשכונת הר נוף בירושלים. הישיבה נוסדה ב-1981 בידי הרב יונתן דייויד<ref></ref>, והיא נקראת על שם רבו וחמיו, הרב יצחק הוטנר מחבר ספר "פחד יצחק".

==היסטוריה==
נוסדה בשנת ה'תשמ"א בידי הרב יונתן דייויד, תלמידו וחתנו של הרב יצחק הוטנר שעל שמו נקראת הישיבה. כבר בשנת ה'תשכ"ה תכנן הרב הוטנר את הקמתה של הישיבה, אולם נפטר לפני שהספיק לבצע זאת.

בשנים ה'תשנ"ב - ה'תשנ"ג כיהן אף הרב גבריאל יוסף לוי כראש ישיבה, לבקשת הרב דייוויד, אך לאחר מכן פרש לשם הקמת ישיבת באר התורה.

בהמשך מינה הרב יונתן דייוויד את תלמידו הרב חיים יצחק קפלן לר"מ בישיבה, לימים נתמנה הרב קפלן למשגיח בישיבת חברון אך נותר אף בתפקידו זה<ref></ref>.

בתחילה הייתה הישיבה ככל ישיבה גדולה, המקבלת בחורים בסיום לימודיהם בישיבה קטנה, אך לאחר מכן שונתה ל"ישיבת קיבוץ" המקבלת רק בחורים שכבר למדו כמה שנים בישיבה גדולה.

הישיבה ממוקמת ברחוב הקבלן בהר נוף, ומונה כשבעים בחורים.

==סגנון הישיבה==
אופי הישיבה הוא כפי שהנהיג הרב הוטנר, המשלב את הרוח המקובלת בישיבות על פי הסבא מסלבודקה, עם עיסוק עמוק במחשבת ישראל, בדגש על משנת המהר"ל מפראג. הרב דייוויד מעביר מדי שבוע שיעור בספרי המהר"ל לאברכי הישיבה. מספר פעמים בשנה הוא מוסר "מאמר" בענייני המועד, על פי דרכו של מהר"ל.

סגנון הלימוד העיוני בישיבה שונה מרוב הישיבות הליטאיות, ושם דגש מיוחד על הבנה עמוקה בפשט הכתוב ודקדוק במילות הטקסט. כשהעיון בזה מבוכר על פני פלפולים רחבים ויצירת "מערכות".

הישיבה מתאפיינת במיוחד במרכזיות של מושגי "רב ותלמיד" שבה, הכוללים דגש רב על ההתלמדות מרב ועל כבודו, זאת כחלק ממורשת הוטנר. כך מדקדקים בישיבה, לדוגמה, שלא לצאת מחדרו של ראש הישיבה בגב אליו, לעמוד בעת כניסתו ויציאתו מבית המדרש, לכל אורך הדרך מהפתח אל מקומו וחזור, וכדומה. וככלל, ישנה בישיבה יראת כבוד נדירה וניכרת כלפי הרב דייוויד, המהווה הדמות הדומיננטית והמרכזית בישיבה.

כאמור, לישיבה מתכונת של "ישיבת קיבוץ", בנוסף, ישנם תלמידים שאינם עוברים ממקום לימודיהם אל הישיבה, אלא מגיעים אליה לתקופות מסוימות, במסגרת המכונה "חיזוק", ושבים לאחר מכן למקומם.

בישיבה אף קבוצת בני חוץ לארץ, בעיקר מצרפת, להם ישנו שיעור בפני עצמו.

בהיכל הישיבה שוכן הכולל מטעמה "אור אליהו" המונה כחמישים אברכים.

במבנה הישיבה נמצאת גם הישיבה הקטנה "זרע יצחק", ישיבה לצעירים שקרויה גם היא על שמו של הרב יצחק הוטנר, בראשות הרב חיים גרין והרב עקיבא בירנבוים. הישיבה השתייכה בעבר לישיבת האם "פחד יצחק", ב-2004 נפרדה מהישיבה גדולה כיום היא שוכנת באותו הבניין בשכירות ובמקביל בונה את בניינה החדש ברחוב חי טייב.

== קישורים חיצוניים ==
*

==הערות שוליים==

פחד יצחק
פחד יצחק
פחד יצחק
פחד יצחק
פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו

פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו (בגרמנית: Friedrich von Anhalt-Dessau, 27 בדצמבר 1769 - 27 במאי 1814), היה בנו של לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו, אולם מכיוון שמת קודם אביו לא ירש את השלטון בדוכסות.

== ביוגרפיה ==
פרידריך נולד בדסאו ב-27 בדצמבר 1769, ללאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו ולואיזה הנרייטה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט, בתם של פרידריך היינריך, מרקיז ברנדנבורג-שוודט ולאופולדינה מריה מאנהלט-דסאו.

בשנת 1788 התגייס פרידריך לצבא הפרוסי, ובשנת 1794 הועלה לדרגת גנרל, וקיבל את עיטור מסדר העיט השחור.

ב-12 ביוני 1792 התחתן פרידריך עם אמליה, רוזנת הסן-הומבורג, בתם של פרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג וקרולינה, נסיכת הסן-דרמשטאדט, ממנה נולדו לו 7 ילדים.

ב-27 במאי 1814 מת פרידריך בדסאו, ובשנת 1817 מת אביו לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו, ובנו לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט-דסאו עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-12 ביוני 1792 התחתן פרידריך עם אמליה, רוזנת הסן-הומבורג, בתם של פרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג וקרולינה, נסיכת הסן-דרמשטאדט, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
* אוגוסטה מאנהלט-דסאו (1793–1854), התחתנה עם פרידריך גינטר, נסיך שוורצבורג-רודולשטדט
* לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט (1794–1871)
* גאורג ברנהרד מאנהלט-דסאו (1796–1865)
* פאול כריסטיאן מאנהלט-דסאו (1797)
* לואיזה מאנהלט-דסאו (1798–1858), התחתנה עם גוסטב, רוזן הסן-הומבורג
* פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו (1799–1864)
* וילהלם, נסיך אנהלט-דסאו (1839–1926)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:בית אסקניה
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1769
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1814
מבאנזה קונגו

מבאנזה קונגו (בפורטוגזית: M'Banza Kongo) היא עיר בצפון-מערב אנגולה ובירת מחוז זאיר. העיר שוכנת על גבול הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו כ-300 ק"מ צפון-מזרחית לבירה לואנדה. העיר הייתה הבירה של ממלכת קונגו, שהתקיימה במשך מאות שנים והייתה אחת הממלכות החזקות באזור בתקופה שלפני הקולוניאליזם האירופי. לפי תחזית רשמית לשנת 2022 אוכלוסיית העיר מנתה 232,508 תושבים.

ב-2017 העיר הוכרזה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

ציור של העיר בסוף [[המאה ה-17]]

==היסטוריה==
העיר נוסדה בסוף המאה ה-15, זמן לא רב לפני בואם של הפורטוגזים לאזור, והיא הפכה לאחת הערים הגדולות והחשובות בו.

במאה ה-16, עם בואם של הפורטוגזים והמיסיונרים שלהם, הממלכה התנצרה. בהשפעת הפורטוגזים אפונסו הראשון, מלך קונגו, והמלכים שבאו אחריו, בנו חלקים נרחבים בעיר והקימו בה מספר כנסיות, בהם כנסיית סאו סלבדור דה קונגו , אחת הכנסיות הראשונות שהוקמו באפריקה שמדרום לסהרה. ב-1596 שודרג מעמד הכנסייה לקתדרלה. השם סאו סלבדור הפך גם לשמה של העיר בפי הפורטוגזים, והוא שרד עד קבלת העצמאות של אנגולה ב-1975, אז הושב שמה המקורי.

במחצית השנייה של המאה ה-17 העיר הותקפה ונבזזה מספר פעמים במהלך מלחמת האזרחים בקונגו , עד שב-1678 היא נחרבה וננטשה. ב-1705 העיר יושביה מחדש על ידי חסידיה של המטיפה קימפה ויטה וב-1709 פדרו הרביעי, מלך קונגו, השיב את בירת הממלכה לסאו סלבדור, תואר שנשמר עד כיבוש הממלכה באופן סופי על ידי פורטוגל, צרפת ובלגיה ב-1914.

==גאוגרפיה==
===אקלים===

==תחבורה==
את העיר משרת נמל התעופה מבאנזה קונגו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://whc.unesco.org/en/list/1511 מבאנזה קונגו, שרידים של בירת ממלכת קונגו העתיקה], באתר אונסק"ו 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנגולה: ערים
קטגוריה:אנגולה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:אפריקה: ערי בירה לשעבר
אמליה, נסיכת הסן-הומבורג

אמליה, נסיכת הסן-הומבורג (בגרמנית: Amalie von Hessen-Homburg; 29 ביוני 1774 – 3 בפברואר 1846), הייתה בתו של פרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג ואשתו של פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו.

==ביוגרפיה==
אמליה נולדה ב-29 ביוני 1774 בבאד הומבורג, לפרידריך החמישי, רוזן הסן-הומבורג, ולקרולינה, רוזנת הסן-דרמשטדט בתם של לודוויג התשיעי, רוזן הסן-דרמשטדט וקרולינה, רוזנת פפאלץ-צווייבריקן.

ב-12 ביוני 1792 התחתנה אמליה עם פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו, בנו של לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו, ממנו נולדו לה 7 ילדים. אמליה השקיעה מאוד בחינוך ילדיה, ובשנת 1797 קנתה אחוזה בפריוראו מהיינריך אוטו פון גרכן. בשנת 1800 הקדיש לה המשורר פרידריך הלדרלין את שירו Aus stillem Hauße senden - An eine Fürstin von Dessau.

בשנת 1814 מת בעלה פרידריך בדסאו, ובשנת 1817 מת חמיה לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו, ובנה לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט-דסאו עלה לשלטון במקומו. ב-3 בפברואר 1846 מתה אמליה בדסאו, והיא בת 71 שנים.

==משפחתה==
ב-12 ביוני 1792 התחתנה אמליה עם פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו, בנו של לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו, ממנו נולדו לה 7 ילדים:
* אוגוסטה מאנהלט-דסאו (1793–1854), התחתנה עם פרידריך גינטר, נסיך שוורצבורג-רודולשטדט
* לאופולד הרביעי, דוכס אנהלט (1794–1871)
* גאורג ברנהרד מאנהלט-דסאו (1796–1865)
* פאול כריסטיאן מאנהלט-דסאו (1797)
* לואיזה מאנהלט-דסאו (1798–1858), התחתנה עם גוסטב, רוזן הסן-הומבורג
* פרידריך אוגוסט, נסיך אנהלט-דסאו (1799–1864)
* וילהלם, נסיך אנהלט-דסאו (1839–1926)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* [http://thepeerage.com/p441.htm#i4406 אמליה, נסיכת הסן-הומבורג]

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:בית הסן
קטגוריה:ילידות 1774
קטגוריה:נפטרות ב-1846
לואיזה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט

לואיזה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט (גרמנית: Luise von Brandenburg-Schwedt; 24 בספטמבר 1750 - 21 בדצמבר 1811), הייתה אשתו של לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו.

==ביוגרפיה==
לואיזה נולדה ב-24 בספטמבר 1750 בשטולצנברג, לפרידריך היינריך, מרקיז ברנדנבורג-שוודט ולאופולדינה מריה מאנהלט-דסאו, בתם של לאופולד הראשון, נסיך אנהלט-דסאו ואנה לואיזה פהזה.

ב-25 ביולי 1767 התחתנה לואיזה בשרלוטנבורג עם בן דודה לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו, ממנו נולדו לה שני ילדים. לואיזה נחשבה למשכילה וקוראה היטב, ואף הייתה מוכשרת מבחינה אמנותית, והייתה ידידים של אמנים מפורסמים רבים, ביניהם אנג'ליקה קאופמן, שאף ציירה כמה דיוקנאות של לואיזה. בשנת 1775 ערכה לואיזה טיול באנגליה, ולאחר מכן בשווייץ ואיטליה.

ב-21 בדצמבר 1811 מתה לואיזה בדסאו, והיא בת 61 שנים.

==משפחתה==
ב-25 ביולי 1767 התחתנה לואיזה עם לאופולד השלישי, דוכס אנהלט-דסאו, ממנו נולדו לה שני ילדים:
* בת מתה (1768).
* פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו (1769–1814).

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1750
קטגוריה:נפטרות ב-1811
אליגו

אליגו (בצרפתית: aligot) הוא מאכל עשוי גבינה הממוזגת עם מחית תפוחי אדמה (לעיתים קרובות עם קצת שום) תוצרת , שב שבצרפת.

באופן מסורתי האליגו נעשה עם גבינת  אך ניתן להשתמש גם הגבינות אחרות כמו מוצרלה או קנטל. גבינת הלאיול מקנה למנה טעם מטוגן.

האליגו עשוי פירה מעורבב עם חמאה, שמנת, שום כתוש, וגבינה מותכת. המנה מוכנה כאשר היא מפתחת מרקם חלק וגמיש. בזמן שהמתכונים משתנים, "לארוס גסטרונומיק" מציינת במתכונה תפוחי אדמה, 500 גרם טום טרייה, גבינת לאיול (או גבינת קנטל), 2 שיני שום, 30 גרם חמאה, מלח, ופלפל.

מאכל זה הוכן עבור צליינים בדרך לסנטיאגו דה קומפוסטלה שעצרו ללילה באזור זה. במקור האליגו מוגשת עם לחם, שהוחלף לתפוחי אדמה זמן מה לאחר מכן. כיום, הוא מוגש בעיקר בהתכנסויות וחגיגות כמנה העיקרית. האליגו מקורו במחוזות Cantal, Aveyron and Lozère שבהם מיוצרת הגבינה Laguiole המסורתית למאכל זה. אליגו מוגש גם כמנה עיקרית וגם כתוספת לנקניק מקומי צלוי או בייקון צלוי בליווי יין אדום.

== ראו גם ==
* המטבח הצרפתי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאכלי גבינה
קטגוריה:המטבח הצרפתי
קטגוריה:מאכלי תפוח אדמה
פיליפ וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט

פיליפ וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט (גרמנית: Friedrich Wilhelm von Brandenburg-Schwedt; 19 במאי 1699 - 19 בדצמבר 1711), היה בנו של פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג ומרקיז ברנדנבורג-שוודט בין השנים 1692–1711.

== ביוגרפיה ==
פיליפ וילהלם נולד בקניגסברג ב-19 במאי 1699 לפרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג וסופיה דורותיאה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בתם של פיליפ, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג וסופיה הדוויג מסקסוניה-לאוונבורג.

בשנת 1688 מת אביו פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג, ואחיו פרידריך השלישי, הנסיך הבוחר מברנדנבורג עלה לשלטון במקומו. ב-3 במרץ 1692 עשה פיליפ וילהלם הסכם עם אחיו פרידריך השלישי, שהוא יקבל את האדמות וההכנסה מהם באזור שוודט על האודר והלברשטט, ובתוספת משכורתו הצבאית היה מדובר על 66,000 טאלרים, שבהם היה יכול להחזיק את חצרו.

במהלך מלחמת תשע השנים לחם פיליפ וילהלם כגנרל במערכות השונות נגד צרפת, ובשנת 1697 מונה למפקח הכללי של יחידות הארטילריה בצבא הפרוסי. בתקופה שכיהן פיליפ וילהלם כמושל מגדבורג, מסר לו אחיו את הפיקוד על כמה רגימנטים, ובנוסף הוא קיבל את התואר "Rector magnificentissimus” מאוניברסיטת האלה.

ב-19 בדצמבר 1711 מת פיליפ וילהלם בשוודט על האודר, ובנו פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט עלה לשלטון במקומו, אולם מכיוון שהיה קטין, שלטו פרידריך הראשון, מלך בפרוסיה, ולאחר מותו פרידריך וילהלם הראשון, מלך בפרוסיה כעוצרים עד לבגרותו.

==משפחתו==
ב-25 בינואר 1699 התחתן פיליפ וילהלם עם יוהנה שרלוטה, נסיכת אנהלט-דסאו, בתם של יוהאן גאורג השני, נסיך אנהלט-דסאו והנרייטה קתרינה, רוזנת נסאו, ממנה נולדו לו 6 ילדים:
* פרידריך וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט (1700–1771)
* פרדריקה דורותיאה הנרייטה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט (1700–1701)
* הנרייטה מריה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט (1702–1782), התחתנה עם פרידריך לודוויג, דוכס וירטמברג
* גאורג וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט (1704)
* פרידריך היינריך, מרקיז ברנדנבורג-שוודט (1709–1788)
* שרלוטה, מרקיזת ברנדנבורג-שוודט (1710–1712)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:בית הוהנצולרן
קטגוריה:ילידי 1669
קטגוריה:נפטרים ב-1711
אליפות ברזיל בכדורגל 2004

אליפות ברזיל בכדורגל 2004 הייתה הפעם ה-48 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-21 באפריל 2004 והסתיימו ב-19 בדצמבר 2004.

בתחרות השתתפו 24 קבוצות. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו פלמיירס ובוטפוגו.

המשחקים התקיימו בשיטת ליגה תוך מפגש כפול בין הקבוצות. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו.

בסוף העונה ארבע קבוצות ירדו לליגת משנה.

סנטוס זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השמינית בתולדות המועדון.

בסיום העונה לליגת משנה ירדו קריסיומה, גואנרי, ויטוריה וגרמיו. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו ברזיליינסה ופורטלזה.

==טבלה סופית של הליגה==
{| class="wikitable" width=70% style="font-size:100%"
!!width=10|מיקום
!קבוצה
!width=15|משחקים
!width=15|ניצחונות
!width=15|תיקו
!width=15|הפסדים
!width=15|שערי זכות
!width=15|שערי חובה
!width=15|הפרש שערים
!width=15|נקודות
!הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
| 1
| סנטוס || 46 || 27 || 8 || 11 || 103 || 58 || 89||45||זכייה בליגה העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#76EE00
| 2 || אתלטיקו פרנאאנסה || 46 || 25 || 11 || 10 || 93 || 56 || 37||86 || העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#76EE00
| 3 || סאו פאולו || 46 || 24 || 10 || 12 || 78 || 43 || 35|| 82 || העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#76EE00
| 4 || פלמיירס || 46 || 22 || 13 || 11 || 72 || 47 || 25||79 || העפלה לגביע ליברטדורס
|-
| 5 || קורינתיאנס || 46 || 20 || 14 || 12 || 54 || 54 || 0|| 74
|-
| 6 || גויאס || 46 || 21 || 9 || 16 || 81 || 68 || 13|| 72
|-
| 7 || ז'ובנטודה || 46 || 20 || 10 || 16 || 60 || 66 ||6-|| 70
|-
| 8 || אינטרנסיונל || 46 || 20 || 7 || 19 || 66 || 59 || 7 || 67
|-
| 9 || פלומיננסה || 46 || 18 || 13 || 15 || 65 || 68 ||3-|| 67
|-
| 10 || פונטה פרטה || 46 || 19 || 7 || 20 || 43 || 73 ||30-|| 64
|-
| 11 || פיגיירנסה || 46 || 17 || 12 || 17 || 57 || 59 ||2-|| 63
|-
| 12 || קוריטיבה || 46 || 15 || 17 || 14 || 53 || 48 || 5 || 62
|-
| 13 || קרוזיירו || 46 || 16 || 8 || 22 || 69 || 81 ||12-|| 56
|-
| 14 || פאיסנדו || 46 || 14 || 14 || 18 || 56 || 76 ||20-|| 56
|-
| 15 || פרנה || 46 || 15 || 9 || 22 || 52 || 73 ||21-|| 54
|-
| 16 || ואסקו דה גאמה || 46 || 14 || 12 || 20 || 64 || 68 ||4-|| 54
|-
| 17 || פלמנגו || 46 || 13 || 15 || 18 || 51 || 53 ||2-|| 54
|-
| 18 || סאו קייטנו || 46 || 23 || 8 || 15 || 65 || 49 || 16|| 53
|-
| 19 || אתלטיקו מיניירו || 46 || 12 || 17 || 17 || 60 || 66 ||6-|| 53
|-
| 20 || בוטפוגו || 46 || 11 || 18 || 17 || 62 || 71 ||9-|| 51
|- bgcolor=#F08080
| 21 || קריסיומה || 46 || 13 || 11 || 22 || 61 || 78 ||17-||50 ||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 22 || גוארני || 46 || 11 || 16 || 19 || 43 || 55 ||12-||49 ||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 23 || ויטוריה || 46 || 13 || 9 || 24 || 68 || 87 ||19-||48 ||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 24 || גרמיו || 46 || 9 || 12 || 25 || 60 || 80 ||20-||39 ||ירדה ליגה
|}

==שחקנים מצטיינים==
וושינגטון, שחקנה של אתלטיקו פרנאאנסה כבש 34 שערים וזכה בתואר מלך השערים של האליפות.

רוביניו שחקנה של סנטוס זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.rsssfbrasil.com/tablesae/br2004.htm נתונים מאתר rsssf]
* [https://web.archive.org/web/20171215013030/http://futpedia.globo.com/campeonato/campeonato-brasileiro/2004 נתונים מאתר futpedia]

ברזיל
קטגוריה:עונות באליפות ברזיל בכדורגל
ז'ובנטודה

ז'ובנטודה הוא מועדון כדורגל ברזילאי המייצג את העיר קשיאס דו סול שבברזיל. המועדון משחק בסרייה א', הליגה הבכירה בברזיל.

המועדון הוקם בשנת 1913 על ידי קבוצת מהגרים מאיטליה. הוא שיחק באליפות ריו גראנדה דו סול. בשנת 1994 הוא לראשונה העפיל לליגה הבכירה בברזיל. בשנת 1999 הוא זכה בגביע ברזיל ובעקבות כך העפיל לגביע ליברטדורס. בתחילת המאה ה-21 הקבוצה הדרדרה בהדרגה ובסוף ירדה לליגה הרביעית הברזילאית. בשנת 2013 הקבוצה שיחקה בליגה הרביעית, אך מאז השתקמה ועתה היא משחקת בליגת העל.

==כדורגלנים מפורסמים==
* אבראלדו 
* מרקוס סנה
* רוג'ר גריירו

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל ברזילאיות
קטגוריה:ריו גראנדה דו סול
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1913
מפעלי ההגנה הוונציאניים בין המאות ה-16 וה-17: סטטו דה טרה ומערב סטטו דה מאר

מפעלי ההגנה הוונציאניים בין המאות ה-16 וה-17: סטטו דה טרה ומערב סטטו דה מאר הוא שמו של אתר מורשת עולמית של אונסק"ו המרכז שש מערכות ביצורים שנבנו על ידי הרפובליקה של ונציה, הן בחלקה היבשתי הידוע בתור "סטטו דה טרה" (Stato da Terra, "מדינת היבשה") או "דומיני דה טראפרמה" (Domini di Terraferma, "המרחבים היבשתיים") , והן בשטחיה מעבר לים הידועים בשם "סטטו דה מאר" (Stato da Mar, "מדינת הים") , בין המאה ה-16 והמאה ה-17. שלושה מהאתרים שוכנים באיטליה, שניים בקרואטיה ואחד במונטנגרו.

ההכרזה על האתר התקיימה ב-2017.

==מערכות הביצורים==
להלן מערכות הביצורים הכלולות באתר לפי המספר הסידורי שלהן באונסק"ו:

{| class="wikitable"
|-
!מספר סידורי!!מערכת ביצורים!!מדינה!!מיקום!!קואורדינטות!!שטח (הקטאר)!!אזור חיץ (הקטאר)!!תמונה
|-
|1533-001||העיר המבוצרת של ברגמו ||||ברגמו||||align="right"|119.61||align="right"|446.07||
שער סן ג'אקומו בחומות
|-
|1533-002||העיר המבוצרת של פסקיירה דל גארדה ||||פסקיירה דל גארדה||||align="right"|36.67||align="right"|143.85||
שער ברשה במבצר
|-
|1533-003||עיר המבצר פלמנובה ||||פלמנובה ||||align="right"|193.73||align="right"|296.27||
תצלום אווירי של פלמנובה
|-
|1533-004||המערכת ההגנתית של זאדאר||||זאדאר||||align="right"|11.19||align="right"|240.45||
שער טראפרמה בזאדאר
|-
|1533-005||מבצר ניקולס הקדוש ||||שיבניק||||align="right"|0.85||align="right"|523.79||
מבצר ניקולס הקדוש
|-
|1533-006||העיר המבוצרת של קוטור ||||קוטור||||align="right"|16.32||align="right"|99.19||
החומה הוונציאנית של קוטור
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://whc.unesco.org/en/list/1533 מפעלי ההגנה הוונציאניים בין המאות ה-16 וה-17: סטטו דה טרה ומערב סטטו דה מאר], באתר אונסק"ו 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרפובליקה של ונציה
מבחן הוודאות הקרובה

מבחן הוודאות הקרובה הוא מבחן שנקבע לראשונה בבג"ץ קול העם שמטרתו היא לאזן בין אינטרסים מתחרים. המבחן בא לידי ביטוי כאשר הזכות לחופש הביטוי מתנגשת עם אינטרס מוגן אחר וזו תיאלץ לסגת אם מתקיימת וודאות קרובה לפגיעה ממשית ורצינית באינטרס מוגן האחר.

המבחן בוחן קיומה של אפשרות קרובה, ולאו דווקא וודאית, שיקרה דבר מה. מחד גיסא, מבחן זה מבטיח שלא יבוא דיכוי השקפותיהם של אחרים רק בגלל היותן מנוגדות או שאינן תואמות לאלה המוחזקות בידי אנשי השלטון, ומאידך גיסא, יש במבחן גם להגשים את המטרה של מניעת סכנה לשלום הציבור אליה חתר המחוקק. מבחן זה אינו מחייב לנבא נבואה בטוחה להתרחשותה של אחת התוצאות הנכללות בהגדרה של "סיכון לשלום הציבור", בשל מעשה פרסום ביטוי מסוים. דרושה לכל היותר הערכה בלבד, שאותו דבר עלול להתרחש. במילים אחרות, נדרשת הערכה לקיומה של אפשרות קרובה שיקרה דבר מה אם לא תימנע הבעת הדעה מראש. מלבד שימוש בעובדות חיצוניות - שביניהן לבין הפרסום נוצר קשר ישיר - מבחן זה מאפשר שימוש בפרמטרים נוספים כגון: מצב חירום נתון בו נמצאת המדינה בפרק זמן מסוים או מורכבות בינלאומית זו או אחרת השוררת באותה שעה.

מבחן של "וודאות קרובה", אינו מחייב שהסכנה לשלום הציבור עלולה להתרחש אך זמן קצר לאחר שנתפרסמו הדברים, ואינו מחייב בקרבת הסכנה מבחינת הזמן. עם זאת, יש לומר כי ככל שהמרחק בין הפרסום לסכנה לשלום הציבור גדול יותר, יש בו כדי להרחיק את האפשרות כי בכלל תתממש הסכנה ויש בכך כדי להחליש את הקשר בין הפרסום לסכנה הנובעת בגינו. 

לסיכום, ניתן לקבוע כי מקום בו לא קיימת אפשרות של גרימת נזק מידי ואף לא ודאי, לשלום הציבור, מוטב לשקול היטב את היקף סיכוי התרחשותה של הסכנה הנטענת מחמת פרסום של ביטוי מסוים.  

== לקריאה נוספת ==
* [https://www.nevo.co.il/Psika_word/elyon/5300073.pdf בג״ץ קול העם, עמ׳ 884-890].

קטגוריה:בית המשפט העליון
רודריגו וגבריאלה

רודריגו וגבריאלה (בספרדית: Rodrigo y Gabriela) הם צמד גיטריסטים מקסיקנים שגוף יצירתם משופע בעיקר מהז'אנרים פלמנקו, רוק והבי מטאל. ההקלטות של הצמד הן בעיקר דואטים של מוזיקה אינסטרומנטלית על גיטרה קלאסית. כרגע הם גרים במקסיקו סיטי הם התחילו את הקריירה שלהם בדבלין, אירלנד, במהלך שהות של שמונה שנים. הם הוציאו – חמישה אלבומי אולפן, שלושה אלבומים של הופעות חיות, ומיני אלבום אחד. בשנת 2011 הם יצרו יחד עם הנס צימר את הפסקול של שודדי הקאריביים: זרמים זרים, באותו זמן תרמו גם לפסקול של שרק החתול במגפיים. הם טיילו בעולם, ובמאי 2010 הם הופיעו בבית הלבן בנשיאותו של ברק אובמה.

==ביוגרפיה==
רודריגו סאנצ'ז (יליד 1974) וגבריאלה קווינטררו (ילידת 1973) נולדו למשפחות מהמעמד הבינוני במקסיקו סיטי. ההורים שלהם האזינו בעיקר לפלמנקו, ג'אז ורוק אבל הם נחשפו יותר להבי מטאל כמו מטאליקה, שהשפיעה רבות על רודריגו וגבריאלה.

רודריגו וגבריאלה נפגשו בגיל 15 ב'la casa de la cultura' (בית תרבות) במקסיקו סיטי שם אחיו של רודריגו עובד כבמאי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גיטריסטים מקסיקנים
קטגוריה:צמדים מוזיקליים
קטגוריה:זוכות פרס גראמי
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2000
פול אברלן

פול אברלן (בצרפתית: Paul Haeberlin; 24 בנובמבר 1923 – 10 במאי 2008) היה שף ומסעדן צרפתי. 
== קריירה ==
פול אברלן נולד בכפר אילהאוזן. סבו וסבתו פתחו פונדק קטן וקפה, שנקרא "ל'ארבר ור" (L’Arbre Vert), בעיר ב-1878. הוא התלמד ב"Hôtel de la Pépinière" בריבווילה, צרפת, כשמלאו לו ארבע עשרה שנים, אצל השף אדוארד וובר. הוא עבר לפריז שם עבד במסעדות כמו "פוקרדי" (Poccardi) ו"רוטיסייר פריגורדין" (Rôtisserie Périgourdine). 

אברלן גויס לצבא הצרפתי במלחמת העולם השנייה, תקופה בה לא עסק בבישול. הפונדק המשפחתי שלו, "ל'ארבר ור", אותו פתחו סביו ב-1878, נהרס בפצצה ממטוס ב-1945, בסמוך לסיום המלחמה. אחרי מלחמת העולם השנייה המשפחה בנתה מסעדה וקראה לה אוברז' דה ל'יל (Auberge de l’Ill). פול אברלן ואחיו, ז'אן-פייר אברלן, צייר ורשם במקצועו, בנו ביחד מבנה חדש למסעדה ב-1950.

המסעדה קיבלה כוכב ראשון במדריך מישלן האדום ב-1952, כוכב שני ב-1957, וכוכב שלישי ב-1967. היא המסעדה המחזיקה במספר השנים הרב ביותר בשלושה כוכבי מישלן, אחרי פול בוקיז שמחזיק בהם מ-1965.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שפים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1923
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2008
Give Me Everything

Give Me Everything (בעברית: תן לי הכל) הוא שיר שנכתב ובוצע על ידי הראפר האמריקאי פיטבול, זמר ה-R&B האמריקאי ני-יו, והדיג'יי ההולנדי אפרוג'ק, ונאייר. השיר הופק על ידי אפרוג'ק, הוא פורסם ב-18 במרץ 2011, בתור הסינגל השני מתוך אלבום האולפן השישי של פיטבול, Plant Pit.

בארצות הברית, Give Me Everything הפך לשיר הראשון של פיטבול הראשון שכבש את המקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. השיר גם הגיע למקום הראשון במצעדים של בלגיה, קנדה, אירלנד, הולנד, והגיע לחמישייה הפותחת ב-12 מדינות. השיר היה לשביעי הנמכר ביותר בהורדה דיגיטלית ב-2011 עם 11.2 מיליון עותקים ברחבי העולם, מה שהופך אותו לאחד מהסינגלים הנמכרים ביותר בכל הזמנים.

== וידאו קליפ ==
הקליפ הרשמי של השיר בוים על ידי דייוויד רולסיו. הוא פורסם בערוץ הרשמי של פיטבול ובVevo ב-6 במאי 2011. הסרטון צולם באזור מלון אלכסנדריה בלוס אנג'לס. הוא כולל הופעה של מיס האיטי 2010 סארוג' ברטין, חברת הלהקה Girlicious לשעבר נטלי מג'יה, זמרת הצ'יטה גירלס אדריאן ביילון והדוגמנית הרוסייה אווה סקייה.

"Give Me Everything" הוא הקליפ השלישי הנצפה ביותר ביוטיוב מתוך שיריו של פיטבול, אחרי "Timber" ו"Rain Over Me". נכון ליולי 2017, הקליפ נצפה מעל ל-640 מיליון פעמים ביוטיוב.

== רשימות כל הזמנים ==
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="margin-left: auto; margin-right: auto; border: none;"
!ארגון
!רשימה
!מיקום
!מקור
|-
|בילבורד
|500 שירי הפופ של כל הזמנים
|396
|<ref></ref>
|}

== מצעדים ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי נאייר
קטגוריה:שירי ני-יו
קטגוריה:שירי פיטבול
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בהונגריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ברומניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד קנדה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד: שירים
Stone Cold

"Stone Cold" (בעברית: קר כאבן) הוא שיר שבוצע על ידי הזמרת האמריקאית דמי לובאטו מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Confident (2015). השיר נכתב במשותף על ידי לובאטו עם גוסטב ת'ורן ולאלה פורקרים, ששימשה גם כמפיקת השיר. הוא שוחרר להורדה דיגיטלית ב-9 באוקטובר 2015 דרך הוליווד רקורדס ואיילנד רקורדס תחילה בתור סינגל שיווקי, שבוע לפני יציאת האלבום. הבלדה מתארת את הכאב שמעוררות מחשבות על העבר, ועוסקת בניסיון להמשיך הלאה ולהיות מאושרת עם מישהו אחר. בשיר משולבים השפעות פופ ומוזיקת נשמה, והוא מתרכז בפסנתר מלודי, עם הפקה מופשטת שמטרתה להדגיש את השירה של לובאטו. מספר מבקרים השוו את Stone Cold לסינגל "Skyscraper" של לובאטו שיצא ב-2011 ולעבודתה של הזמרת הבריטית אדל.

== הווידאו קליפ ==
וידאו "חי באולפן" בביצוע השיר הועלה לחשבון ה-Vevo של לובאטו ב-7 באוקטובר 2015 בתור קדם לשחרור השיר. ב-19 בפברואר פרסמה לובאטו בטוויטר סרטון טיזר עבור הקליפ הרשמי של השיר. הווידאו קליפ המלא, שבוים על ידי פטריק אקלסין, פורסם באמצעות הערוץ שלה ב-Vevo ב-19 בפברואר 2016. הקליפ צולם בפארק סיטי, יוטה.
הווידאו קליפ מציג את לובאטו במקומות שונים כגון הרים מושלגים ובאמבטיה, כאשר היא שרה את השיר. הווידאו מסתיים בסצנה בה לובאטו בשלג.

== מיקומי שיא ==

== תארים ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!עותקים
|-
! (RIAA)<ref></ref>
|20x20 פיקסליםפלטינה
|1,000,000
|-
! (BPI)<ref></ref>
|20x20 פיקסליםכסף
|200,000
|-
! (AFP)<ref></ref>
|20x20 פיקסליםזהב
|10,000<sup>^</sup>
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2015
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי דמי לובאטו
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:שירים על בגידה: מעילה באמון
קטגוריה:בלדות נשמה
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דמי לובאטו
קטגוריה:סינגלים בהוצאת איילנד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הוליווד רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סייפהאוס רקורדס
שמחה סורוקר

שמחה סורוקר (4 במאי 1928 – 4 במרץ 2004) היה הממונה על אגף התקציבים במשרד האוצר, ציר כלכלי בממלכה המאוחדת, מנכ״ל משרד התקשורת ומנכ״ל בנק איגוד.

==ביוגרפיה==
===נעוריו===
שמחה סורוקר נולד בירושלים וגדל ברחובות. הוא היה מפקד גדוד בתנועת המכבי הצעיר ברחובות. עסק בעבודות חקלאיות ובכך סייע בפרנסת משפחתו.

===השכלתו===
למד בגימנסיה גאולה בתל אביב, התחיל ללמוד כלכלה באוניברסיטה העברית בירושלים, אך לימודיו באוניברסיטה נעצרו בזמן מלחמת העצמאות, בה התגייס לגדוד מוריה של חטיבת עציוני. לאחר סיום המלחמה המשיך את לימודיו וסיים תואר שני בחוגו של דן פטינקין. במהלך לימודיו באוניברסיטה שימש כגזבר בהסתדרות הסטודנטים.

===כהונתו במשרד האוצר===
במקביל ללימודיו באוניברסיטה, סורוקר החל לעבוד במשרד האוצר והיה מראשוני העובדים באגף התקציבים. בשנת 1955 קיבל מלגה לנסיעה ומגורים בוושינגטון שם השתלם בנושא תקציבים. הוא התקדם באגף עד שבשנת 1958 התמנה לראש האגף. סורוקר היה מקורב לקברניטי הכלכלה הישראלית הצעירה בהם לוי אשכול ופנחס ספיר. במסגרת תפקידו היה חבר בוועדה שהמליצה על העברת הטלפוניה לחברה מסחרית, אך מסקנות הוועדה נגנזו על ידי שר הדואר והקמת בזק נדחתה בכ-22 שנה. 

החל משנת 1962 ביקש לעבור לתפקיד אחר. הוא ביקש להתמנות למנהל בתי זיקוק לנפט, אך הפסיד בהתמודדות למאיר גירון. בשנת 1964 מונה סורוקר לציר כלכלי בשגרירות ישראל בבריטניה, וגר בלונדון עם משפחתו במשך 4 שנים עד סיום כהונתו.

במהלך אותה תקופה עלה שמו כמועמד לתפקיד המפקח על מטבע זר ולתפקיד משנה למנכ"ל משרד המסחר והתעשייה. כן הוצע לתפקיד מנכ"ל בנק החקלאות לישראל, אך מינויו טורפד על ידי חיים הלפרין.

===כהונתו במשרד התקשורת===
ב-1968 התמנה למנכ״ל משרד הדואר. נבנו בזמן כהונתו כבלים תת-ימיים לאירופה ונחנכה תחנת הלוויינים בעמק האלה. בטקס חניכת הלוויינים הנ״ל שנוהל על ידו, לראשונה בהיסטוריית מדינת ישראל נוצר קשר טלפוני ישיר עם נשיא ארה״ב ריצ'רד ניקסון על ידי ראש הממשלה גולדה מאיר.

===תפקידים נוספים===
בתום כהונתו כמנכ״ל משרד התקשורת ב-1976 התמנה למנכ״ל בנק איגוד.
סורוקר היה בנוסף חבר הוועדה לתכנון ותקצוב במועצה להשכלה גבוהה, חבר הוועד המנהל של אוניברסיטת תל אביב וחבר הוועד המנהל של מכון ויצמן.

=== משפחתו ===
סורוקר היה נשוי לזיוה, והיה אב לבת ושני בנים - עו"ד נילי ארז סורוקר, עו"ד ערן סורוקר וד"ר למדעי המחשב דני סורוקר.

שמחה סורוקר נפטר ב-4 במרץ 2004 ונקבר בבית הקברות מורשה ברמת השרון.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.levi-eshkol.org.il/en/node/79 שמחה סורוקר] באתר עמותת יד לוי אשכול
* [https://web.archive.org/web/20151115203957/http://simcha-soroker.ad-olam.co.il/Obituary.aspx אתר הנצחה לשמחה סורוקר]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהלי בנקים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי משרד התקשורת
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי גימנסיה גאולה
קטגוריה:בוגרי המכבי הצעיר
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מורשה
קטגוריה:הממונים על התקציבים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
רשוואל סמאיי

רסוואל סמאיי (באנגלית: Ruswahl Samaai; נולד ב-25 בספטמבר 1991) הוא אתלט דרום אפריקאי, בעל מדליית ארד מאליפות עולם (לונדון 2017) ופעמיים אלוף אפריקה (דרבן 2016, אסבה 2018) בקפיצה לרוחק.

==ביוגרפיה==
סמאיי נולד בפארל שבדרום אפריקה, הוא גדל עם שלושת אחיו ואמו במשפחה חד-הורית. בנעוריו הצטיין ברוגבי ובאתלטיקה וזכה למלגה לבית הספר התיכון פארל גימנסיום בעל המסורת בטיפוח ספורטאים. 

ב-2011 התחרה לראשונה באליפות דרום אפריקה באתלטיקה וסיים במקום השלישי בקפיצה לרוחק. ההישג הביא לקבלת מלגה ללימודים באוניברסיטת יוהנסבורג שם חבר לראשונה למאמנו ג'ני קינגוול. הוא זכה באליפות אפריקה עד גיל 23 ב-2012 וב-2013.

ב-2014 קפץ לראשונה למרחק של מעל שמונה מטרים, כשבתחרות ביוהנסבורג רשם תוצאה של 8.10 מטר. במשחקי חבר העמים הבריטי באותה שנה זכה במדליית ארד בתוצאה של 8.08 מטר, ובמדליית ארד באליפות אפריקה באתלטיקה. באליפות העולם באתלטיקה 2015 לא העפיל לגמר כשקפץ למרחק של 7.79 מטר. הוא זכה באותה שנה באליפות דרום אפריקה בתוצאה של 8.38 מטר. 

באליפות העולם באתלטיקה באולם 2016 סיים חמישי וקבע שיא דרום אפריקה בתוצאה של 8.18 מטר. באליפות אפריקה שהתקיימה במרקש זכה במדליית זהב בתוצאה של 8.40 מטר עם רוח גבית מעל המותר. באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו העפיל לגמר בו סיים במקום התשיעי בתוצאה של 7.97 מטר.

באפריל 2017 קבע סמאיי את שיאו האישי 8.49 מטר בתחרות באצטדיון אוניברסיטת נורת'-ווסט בדרום אפריקה. באליפות העולם באתלטיקה 2017 זכה במדליית ארד בתוצאה של 8.32 מטר לאחר בן ארצו לובו מניונגה (8.48 מטר) והאמריקאי ג'ריון לוסון (8.44 מטר). במשחקי חבר העמים 2018 זכה במדליית ארד בתוצאה של 8.22 מטר.

באליפות העולם באתלטיקה 2019 סיים חמישי בתוצאה של 8.23 מטר. באולימפיאדת טוקיו קבע תוצאה של 7.74 מטר במוקדמות ולא העפיל לגמר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קופצים לרוחק
קטגוריה:אתלטים דרום אפריקאים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:דרום אפריקאים שנולדו ב-1991
קטגוריה:קופצים לרוחק באולימפיאדת טוקיו (2020)