OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גנג'ו גולן

גֶנְג'וֹ גולן (בטורקית: Genco Gülan; ) הוא אמן קונספטואלי עכשווי ותאורטיקן, שמתגורר ועובד באיסטנבול. עבודתו משתמשת בטכניקות שונות הכוללת ציור, רדי מייד, רישום, פיסול, צילום, ביצועים ווידאו. עבודתו עוסקת לעיתים קרובות בנושאים פוליטית, חברתיים ולעיתים עם מסרים תרבותיים. הוא דוחה את התיוג של כאומן מודרני או מינימלי. הוא מתאר את עבודתו כאמנות רעיון.

== ביוגרפיה ==
גולן למד מדע המדינה ואמנות באוניברסיטת הבוספורוס (Boğaziçi Üniversitesi) באיסטנבול, וקיבל תואר שני בניו מדיה בניו סקול, ניו יורק. גולן הציג במוזיאונים שונים ברחבי העולם. במהלך השנים זכה בפרסים מאת בי פי, ליונס (BP, Lions). הוא מלמד באקדמיה מימאר סינאן (Mimar Sinan Academy) ובאוניברסיטת הבוספורוס (Boğaziçi Üniversitesi).

עבודותיו כוללות יצירות פיסול מודרני ו-וידאו ארט מדיה חדשה, אמנות מושגית, אמנות עכשווית ומיצגים שונים, תוך שימוש בחומרים יוצאי דופן כגון מנורות.
גולן מאמין שהעתיד של האומנות מתקשר עם ביו-טכנולוגיה, בינה מלאכותית ותקשורת דיגיטלית.

עבודות האמנות הקונספטואליות שלו חוקרות את היחס בין חברה לתרבות דרך ציור, פיסול, מדיה חדשה ואמנות מיצג. בנוסף לאמנות קלאסית, כתאורטיקן מוצלח, הוא כתב ספר, הוא מפרסם מאמרים ומתן הרצאות

גנג'ו גולן הקים "איסטנבול מוזיאון לאמנות עכשווי" כפרויקט אמנות בשנת 1997. הפרויקט הוא מוזיאון אינטרנט עצמאי שהתפתח במשך שנים מאז הקמתו. לאחרונה הוא הציג בברלין ב"Erste Lebende Kunst המוזיאון" (המוזיאון לאמנות החי הראשון) לצד טים אולריך (Tim Ulrich).

==לקריאת נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Graf, Marcus. Concepual Colors of Genco Gulan, Revolver Publishing, 2012. 
* Gulan, Genco. De-constructing the Digital Revolution, LAP, 2009. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20120315195648/http://www.galeriartist.com/en/index.php?cmd=sanatcilar&id=30&sn=bio Galerie Artist], Berlin
* [https://web.archive.org/web/20140223045744/http://www.banffcentre.ca/faculty/faculty-member/2874/genco-gulan/ Banff Centre], Canada
* [https://web.archive.org/web/20150503095532/http://rhizome.org/profiles/gencogulan/ Rhizome], New Museum, NY. NY.
* [http://jip.javamuseum.org/jipblog/?page_id=64 Java Museum], Cologne
* [http://pgartgallery.com/#I-Love-You Pg Art Gallery], Istanbul
* [https://web.archive.org/web/20120506084144/http://www.sovereignartfoundation.com/art-prizes/europe/gallery/?year=2011 Sovereign Art], הונג קונג

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמני פופ ארט
קטגוריה:אמני וידאו ארט
קטגוריה:אמנים טורקים
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1969
חוסיין פתאל

ברוס וושינגטון (אנגלית: Bruce Washington; 3 באפריל 1973- 10 ביולי 2015), הידוע יותר בשם הבמה שלו, חוסיין פתאל (Hussein Fatal), היה ראפר אמריקאי וחבר בקבוצת אאוטלוז אותה הנהיג הראפר טופאק שאקור.

==ביוגרפיה==
החל לכתוב שירי ראפ בגיל צעיר, ובמקביל עסק במכירת סמים. פגש את הזמר טופאק שאקור דרך חבר מבית הספר, יאקי קדאפי, חבר בקבוצת אאוטלוז של שאקור. שאקור, שהעניק לכל חבר בקבוצה כינוי של רודן צבאי ידוע, נתן לוושינגטון את הכינוי "חוסיין פתאל", על שם נשיא עיראק, סדאם חוסיין. במסגרת הפעילות בקבוצה השתתף פתאל בשירים של שאקור, בהם השיר "Hit 'Em Up" (1996).

לאחר רצח שאקור ב-7 בספטמבר 1996, חזרו קראפי ופתאל לניו ג'רזי. חודשיים מאוחר יותר נרצח קדאפי. פתאל חזר לסחור בסמים. לאחר לידת בתו הראשונה ב-1997, הפסיק את עסקי הסמים וחתם בחברת התקליטים "Relativity". אלבומו הראשון, "In the Line of Fire", יצא ב-1998. חברת התקליטים נקלעה לקשיים כלכליים והאלבום לא זכה לקידום מכירות; ההתעניינות בו מצד קונים ומבקרים הייתה נמוכה.

פתאל עבר לחברת התקליטים "Rap-a-Lot Records" והחל לעבוד על תקליטו השני, לצד ראפרים ידועים, אך נעצר ב-1999 באשמת תקיפה שהתרחשה שלוש שנים לפני כן. הוא שוחרר למעצר בית ב-2001, וזכה לחנינה ב-2002. בסוף אותה שנה הוציאה חברת התקליטים את אלבומו השני, "Fatal".

ב-2003 התארח פתאל בארבעה שירים באלבומו של ג'ה רול. בנוסף התארח בשיר של אשנטי. בהמשך הקים לייבל עצמאי משלו והוציא דרכו מספר מיקסטייפים וכן את אלבומו השלישי, "Born Legendary". ב-2010 התאחד עם חבריו לקבוצת אאוטלוז ויחד הוציאו מספר אלבומים משותפים.

פתאל נהרג בתאונת דרכים ב-10 ביולי 2015.

==דיסקוגרפיה==

;אלבומי סולו
*In the Line of Fire - יצא ב-31 במרץ 1998
*Fatal - יצא ב-19 בנובמבר 2002
*Born Legendary - יצא ב-16 ביוני 2009

;אלבומים משותפים
*Thug in Thug Out - עם יאנג נובל, יצא ב-11 בספטמבר 2007
*Outkasted Outlawz - עם Nutt-So, יצא ב-2010
*Killuminati 2k10 - עם אאוטלוז, יצא ב-2010
*Killuminati 2k11 - עם אאוטלוז, יצא ב-2011
*Perfect Timing - עם אאוטלוז, יצא ב-2011

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.hiphopdx.com/index/features/id.864/title.hussein-fatal-remembering-tupac Hussein Fatal: Remembering Tupac]

קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
גדאל סאלסקי

גדאל סָאלֶסקי (Gdal Saleski; 11 בפברואר 1888 – 8 באוקטובר 1966) היה צ'לן, מלחין וסופר יהודי אמריקאי ממוצא רוסי (אוקראיני).

== קורות חיים ==
סאלסקי נולד בעיר קייב שבדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה). בנעוריו שר בבית כנסת בעיר. ב-1904 התקבל לבית הספר המלכותי למוזיקה של האגודה המוזיקלית של רוסיה בקייב ולמד נגינה בצ'לו בהדרכת פרידריך וילגֶלמוביץ' מוּלֶרט (Мулерт). ב-1905, בעקבות הפוגרומים, היגר משפחתו לגרמניה והתיישב בלייפציג. שם למד בבית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג נגינה בצ'לו אצל יוליוס קלֶנגֶל, קומפוזיציה אצל מקס רֶגֶר ותזמור אצל שטפל קרֶהל (Krehl).

לאחר שזכה במלגת פרס מנדלסון, ניגן בתזמורת הגוונדהאוס שבלייפציג בניצוחו של ארתור ניקיש. ב-1910 התפרסם כצ'לן-הסולן של התזמורת הפילהרמונית של קייב בניצוחו של גאורג שנפויגט, ובעקבות זאת הוזמן לנגן בערי רוסיה וגרמניה, והתקרב לאלכסנדר גלאזונוב. מ-1915 התגורר בסקנדינביה וניגן בעריה.

ב-1922 היגר לארצות הברית והתיישב בניו יורק. בסוף שנות ה-20 עבד להוליווד, שם שימש כצ'לן הראשון של יונייטד ארטיסטס. בסוף שנות ה-30 שב לניו יורק. במשך שנים ניגן כצ'לן ראשון בתזמורת הפילהרמונית של רוצ'סטר בניו יורק. כן היה סולן בהתזמורת הסימפונית של רשות השידור הלאומית שבניצוח ארתורו טוסקניני מעת ייסודה ב-1937. בנוסף ניגן כנגן אורח בתזמורות שונות, בהן התזמורת הפילהרמונית של לוס אנג'לס, בהרכבים שונים של מוזיקה קאמרית, וכן הופיע ברסיטלים רבים (כמה בקרנגי הול).

סאלסקי חיבר יצירות שבוצעו: לתזמורת מיתרים, יצירות סולו לפסנתר, דואט לצ'לו וכינור ועוד.

בשנת 1927 פרסם את הספר "מוזיקאים נודעים מגזע נודד: רשימות ביוגרפיות של אנשי שם מצוינים ממוצא יהודי בעולם המוזיקה", וב-1949 הוציא מהדורה מורחבת שלו, תחת הכותרת "מוזיקאים נודעים ממוצא יהודי". בספר זה הביא מבחר ביוגרפיות של מוזיקאים יהודים, כאשר הקריטריון הוא אתני, ולא השתייכות דתית או לאומית.

ב-1951 חזר מערבה ללוס אנג'לס. בספטמבר אותה שנה נישא לאיזבל רוס (Ross) (1901–1968), שלה היה נשוי עד מותו.

סאלסקי נפטר כתוצאה ממחלת לב בסתיו 1966 בלוס אנג'לס, בגיל 78. נקבר במאונט סיני ממוריאל פארק (Mount Sinai Memorial Parks) שבשכונת הוליווד הילס בלוס אנג'לס.

==ספרו==
<div class="mw-content-ltr">
* Famous Musicians of a Wandering Race: Biographical Sketches of Outstanding Figures of Jewish Origin in the Musical World, New York: Bloch Pub. Co., 1927.
** מהדורה מורחבת: Famous musicians of Jewish origin, New York: Bloch Pub. Co., 1949.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.worldcat.org/identities/lccn-no99-7011 גדאל סאלסקי] באתר WorldCat Identities
* (על ספרו "מוזיקאים מפורסמים ממוצא יהודי")
<div class="mw-content-ltr">
* [http://select.nytimes.com/gst/abstract.html?res=F1071EFD3859177B8EDDA00894D8415B868AF1D3 GDAL SALESKI, 74, CELLIST, IS DEAD; Instrumentalist in Leading Groups Also Composed], הניו יורק טיימס, October 9, 1966 (נקרולוג) (צפייה מלאה בתשלום)
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:צ'לנים יהודים רוסים
קטגוריה:צ'לנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים יהודים אוקראינים
קטגוריה:מלחינים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי מוזיקה יהודית
קטגוריה:אנציקלופדיסטים יהודים
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:ילידי 1888
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1966
יציאת חירום

דלת יציאת חירום במטוס נוסעים
יציאת חירום היא פתח במבנה, שטח פתוח מגודר או כלי תחבורה, אשר מיועד לאפשר לאנשים השוהים בו לפנות את המקום במהירות במקרה של סכנת חיים. 

זהו אמצעי בטיחות אשר נועד למנוע פגיעות בנפש באסונות או מצבי חירום שונים, במיוחד בעת שרפה. יציאת החירום סגורה בעיתות שגרה, ועליה להיפתח או להיפרץ בזמן סכנה.

==סוגי יציאות חירום==
חלון המשמש כיציאת חירום - במקרה הצורך יש לשבור את השמשה.

על פי רוב יציאת החירום היא דלת או שער אשר יועדה במיוחד למטרה זו, אך גם חלון יכול לשמש למטרה זו. 

דלת אש - היא דלת שנועדה לסייע במניעת התפשטות שרפה במבנה ולאפשר לאנשים להיחלץ ממנו בקלות.

במקרים בהם ישנו חשש שיתגלה קושי בפתיחת החלון המשמש כיציאת חירום, מותקן לידו פטיש ביטחון המיועד לשבירת השמשה.
במבנה רב-קומות שבו החלונות משמשים כיציאות חירום מותקנות לרוב מדרגות חירום בסמוך עליהם, אשר מאפשרות להגיע לקומת הרחוב בצורה בטוחה. שירותי כבאות והצלה יכולים להשתמש במדרגות אלו כדי להגיע לאנשים הלכודים בבניין, אשר אינם יכולים לצאת ממנו בכוחות עצמם.

==הכוונה ליציאת החירום==
שלט מואר ליציאת החירום - לשימוש בתנאי חושך או ראות לקויה
יציאת חירום לרוב מסומנת באופן בולט, כדי שיהיה קל למצוא אותה במקרה הצורך. הסימון יכול להיעשות על ידי תמרור מתאים וחצים המסמנים את הדרך מאזורים רחוקים יותר. זאת משום שבמקרה חירום עלולה להתעורר בהלה ואף היסטריה המונית, אשר יכולות לפגוע בשיקול הדעת. כמו כן במקרים של שרפה העשן יכול לפגוע ביכולת הראייה. שימוש בחומרים הזוהרים בחושך נעשה למקרה של פגיעה במערכת החשמל בשעות הלילה, ובשלטים המשמשים להכוונה מותקנת סוללה עצמאית על מנת שהשלט יואר גם בזמן הפסקת חשמל.

בבית מלון נהוג לתלות מפה המתארת את הגישה ליציאת החירום בצד הפנימי של הדלת אשר פונה לחדר.

במטוסים אחראי צוות האוויר לתדרך את הנוסעים בנוגע לנוהלי הבטיחות, אשר כוללים את מיקומם של פתחי החירום במטוס למקרה של נחיתת חירום.

==ראו גם==
* השרפה בתיאטרון אירוקווי - שרפת התיאטרון הקטלנית ביותר בארצות הברית, בה התגלו ליקויים ביציאות החירום והאיצה התקנת ידיות חירום בדלתות
* השרפה במועדון קוקונט גרוב - בעקבות האסון נחקק בארצות הברית החוק ליציאת חירום המסדיר את כמות היציאות מהבניין, מאפייני דלת החירום ועוד
* בטיחות וגיהות בתעסוקה
* בטיחות בתחבורה
* הדרכת אוכלוסייה לשעת חירום (צה"ל)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בטיחות
קטגוריה:חירום
קטגוריה:דלתות
קטגוריה:חלונות
הנרי למברט

הֶנְרִי לֶמְבֶּרְט (באנגלית: Henry Lambert; ? - 4 בינואר 1813) היה קצין בצי המלכותי הבריטי שהשתתף במלחמות המהפכה הצרפתית, המלחמות הנפוליאוניות ומלחמת 1812. במהלך הקריירה הארוכה שלו שירת למברט באוניות רבות, ונטל חלק בפעולות קרביות אחדות ובהן כיבוש האי הצרפתי ראוניון באוקיינוס ההודי. הוא זכור בעיקר כקפטן של הפריגטה "ג'אווה", שהוכנעה לאחר קרב עקוב־דם במלחמת 1812 על ידי הפריגטה האמריקנית "קונסטיטושן". למברט נפצע אנושות בקרב ומת ימים אחדים אחר כך בסלבדור שבברזיל.

==שירותו בצי==
למברט היה בנו של קפטן רוברט למברט, והצטרף לצי בגיל צעיר, ב-1795. האונייה הראשונה בה החל את שירותו הייתה אה"מ "קאמברלנד" (74 תותחים), שהוצבה בים התיכון, עימה השתתף בקרב איי ייר (îles d'Hyères). בשש השנים הבאות הוסיף למברט לשרת בים התיכון באוניות "וירג'ין (44 תותחים) ו"סאפוק" (74 תותחים), וב-1801 הועלה לדרגת לפטננט. הוא עבר אל אה"מ "ויקטוריוס", וב-1802 – השנה בה נחתם שלום אמיין – אל אה"מ "סנטוריון".

כשהתחדשה המלחמה, ב-1803, הועלה למברט לדרגת קומנדר וקיבל את הפיקוד על אה"מ "וילהלמינה". שנה אחר כך קיבל דרגת פוסט קפטן ואת הפיקוד על אה"מ "סן פיורנצו" (38 תותחים) בתחנת הצי בתת-היבשת ההודית. בפברואר 1805 לכד למברט את הפריבטיר הצרפתי "פסישה" (Psyché, 36 תותחים), וביוני אותה שנה שב לאנגליה. ב-1808 נמסר לו הפיקוד על הפריגטה "אִיפִיגֶ'נָאיה" (36 תותחים), שהוצבה תחילה בקוויבק ואחר כך הועברה אל האוקיינוס ההודי. אונייתו צורפה אל השייטת בפיקודו של ג'וסייאס רולי שהטילה מצור על איל בונפרט (ראוניון) ואיל דה פראנס (מאוריציוס), וביולי 1810 השתתף למברט בנחיתה בחוף והתקפה על איל בונפרט. חודש אחר כך יצאה "איפיג'נאיה" עם אוניות נוספות להתקפה על מעגן גרנד פורט באיל דה פרנס. הפעולה, בפיקודו של סמיואל פים, נחלה כישלון צורב כתוצאה מאי ידיעה מדויקת של המקום. האוניות עלו על שרטונות, שתי פריגטות טבעו ושתיים אחרות ובהן "איפיג'נאיה" ניזוקו קשות ונפלו לידי האויב. למברט ואנשיו שוחררו מן השבי לאחר התקפה מוצלחת על איל דה פראנס. הוא עמד בפני בית דין צבאי כנהוג במקרה של אובדן אונייה, ולאחר חקירה זוכה מכל אשמה. "איפיג'נאיה" עצמה חולצה משבייה.

ב-1812 ניתן ללמברט הפיקוד על אה"מ "ג'אווה" (38 תותחים), פריגטה ישנה שנתפסה שלל במערכה במאוריציוס. ב-29 בדצמבר נתקלה "ג'אווה" בחופי ברזיל ב"קונסטיטושן", פריגטה אמריקנית גדולה וחזקה ממנה פי כמה. לאחר קרב מר ועקוב־דם נכנעה "ג'אווה" ונפלה לידי האויב. למברט עצמו נפצע אנושות בחזהו מכדור מוסקט. הרופא של "קונסטיטושן" ניסה להצילו, אך הוא מת מפצעיו ב-4 בינואר 1813 בסלבדור ונקבר למחרת היום.

==מקורות==
* הערך Lambert, Henry בתוך: J. K. Laughton . Oxford Dictionary of National Biography.

קטגוריה:קציני הצי המלכותי הבריטי
קטגוריה:אנשי צבא במלחמות נפוליאון
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1813
תחנת כיבוי אש

תחנת כיבוי אש עם כבאיות.

תחנת כיבוי אש היא אתר המשמש את מערך שירותי כבאות והצלה כנקודת הזנקה לאירועים אליהם הם נקראים.

בישראל ובארצות מתוקנות רבות קיימות מספר תחנות כיבוי אש, אשר נועדו לתת מענה עבור העיר או הרשות המקומית שנמצאות בשטח האחריות שלהן.

תחנת כיבוי האש מיועדת לאחסן ולתחזק את הציוד והכבאיות המשמשים את צוות מכבי האש.
בנוסף לכיבוי שרפות, הכבאים עוסקים גם בשאיבת מים מבתים שהוצפו, בחילוץ ובתקלות אחרות.

בכל תחנת כיבוי ראשית נמצא חדר מבצעים תחת אחריות מוקדן בכפיפות לקצין המשמרת.
צוותי כיבוי האש עובדים במשמרות כך שהתחנה תהייה מאוישת לאורך כל שעות היממה. על כן עליה להכיל חדרים לשימוש העובדים, כגון מטבחון וחדר לינה למשמרות הלילה.

בישראל משמשת תחנת הכיבוי גם עבור צופי אש, שהם בני נוער, המתנדבים בשירותי הכבאות וההצלה לצד הכבאים. 
המכללה הלאומית לכבאות והצלה מיועדת להכשיר את הכבאים כיצד להשתמש בכל הציוד אשר נמצא בתחנה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.102.gov.il/Pages/home.aspx האתר הרשמי של הרשות הארצית לכבאות והצלה בישראל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כיבוי אש
זרח הכושי

זֶרַח הַכּוּשִׁי מוזכר במקרא כשר צבא שיצא למלחמה באסא ונחל תבוסה קשה:
. אסא התפלל לה': . לאחר התפילה, אסא רדף את הכושים והכה אותם עד גרר, לקח מהם הרבה שלל, ובזז את הערים שהיו בדרכו.

==זיהוי==
המונח "כושי" מתפרש בדרך כלל כמתייחס לממלכת כוש או לנוביה שהתקיימו באזור סודאן של ימינו. יש המפרשים שזרח עצמו היה ממוצא נובי אך היה פרעה או שימש כשר צבא מצרי, והצבא המתואר בפלישה היה הצבא המצרי .
לפי תיארוך אפשרי של זמן הפלישה, ישנם חוקרים המזהים את זרח עם אוסורקון הראשון או אוסורקון השני , שניהם פרעונים במצרים. ידוע כי אוסורקון II פלש לממלכת יהודה עם צבא גדול ב-835 לפנה"ס, אך מבלי לתקוף את יהודה אלא רק בדרכו להילחם בכוחות אשוריים. זיהוי זה בעייתי מבחינת תאריכים כשמלכותו של אסא הסתיימה ב-873 לפנה"ס. בנוסף, בספר מלכים, בו לא מוזכרת המלחמה בין אסא לזרח, צבאו של אסא מתואר כחלש ביותר כזה שאינו יכול להתמודד עם צבא מצרי. אמנם, לא ידוע על קשר של מי מהפרעונים האלה לכוש.

סברות אחרות שוללות את היחס לממלכת כוש. יש הסוברים כי הכוונה היא אל הכשים. סברה שלישית מייחסת את הפלישה לשבטים ערביים בנגב (המכונים "כושים") ושגודל הצבאות הוערך בגוזמה.

==במורשת ישראל==
במדרש אסתר רבה, פרשה א, פרק יב "על כיסא מלכותו" אומר רבי שמואל בר נחמן כי כיסא שלמה המלך נגזל בידי שישק, ממנו נלקח על ידי זרח הכושי, והוחזר לירושלים בידי אסא. (ואחר המשיך להתגלגל ברחבי העולם עם הכיבושים השונים). בדומה לכך אומר רבי שמעון במסכת פסחים כי שישק מלך מצרים לקח את הרכוש שהוציאו ישראל ממצרים, משם הוא עבר לזרח, ומשם לאסא, וכן הלאה.

במדרש איכה רבה פתיחתא ל' (כלומר הפתיחה השלושים למגילת איכה) מביא זבדי בן לוי ארבעה מלכים ממלכי יהודה שיכולת הלחימה שלהם יורדת. אחד מהמלכים הוא אסא שרדף את זרח הכושי אך הניצחון הסופי היה ניסי.

==ראו גם==
* מלחמת אסא והכושים

==לקריאה נוספת==
* בוסתנאי עודד, [http://books.google.co.il/books?id=A5r4KD1hBroC תולדות עם ישראל בימי בית ראשון, כרך ב], יחידה 4 פרק 4.6.2 "המלחמה בזרח הכושי" בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה
* [http://www.daat.ac.il/daat/toshba/ester/1a-2.htm#8 מדרש רבה, מגילת אסתר] באתר דעת

==הערות שוליים==

קטגוריה:כושים
קטגוריה:אישים בספר דברי הימים
נחום שרון

thumb

נחום שרון (שטרכמן) (1912 – 1976) היה איש ציבור חבר מפ"ם, מאנשי תנועת השומר הצעיר במזרח אירופה וסופר מתעד.

== ביוגרפיה ==
שרון (שטרכמן עד לשנת 1959) נולד בלוצק שבאוקראינה. מילדות החל בלימודי עברית ובקריאת ספרות עברית. ב-1927 הצטרף לתנועת השומר הצעיר בעירו. ב-1934 יצא לצ'נסטוחובה, להכשרה של חיי עבודה ושיתוף בארץ ישראל. בשנים שלאחר מכן ריכז וניהל מחוזות שונים מטעם התנועה. ב-1937 צורף כחבר ההנהגה הראשית של השומר הצעיר בפולין. בהמשך גויס לשירות חובה של שנה וחצי בצבא הפולני, שם שירת בחיל הרגלים. ב-1939 מונה לגזבר ההנהגה הראשית של השומר הצעיר, והתגורר בוורשה. השתתף במסגרת "המשרד הארץ-ישראלי" בארגון הפגנות אנטי-בריטיות כמחאה על רדיפת המעפילים, ופעל למען עלייה בלתי ליגאלית. היה למנהל האחרון, עם יוסף שמיר, של מושבת המנהלים המרכזית בהרי הקרפטים.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה קיבל שרון צו מילואים וחזר ללוצק, בה החל לפעול משטר סובייטי קומוניסטי זמן קצר אחר כך. הוא הצטרף למחתרת הציונית, אך ברח לאחר שנתגלה בידי ה-נ.ק.וו.ד. עם תחילתו של מבצע ברברוסה גויס לצבא האדום ושירת במסגרתו כחמש שנים, תחילה בחזית, אך בעיקר באזור קירגיזסטן. ב-1946 חזר שרון לתקופת השיקום. פעל למען ארגון שארית הפליטה ולעלייתה ארצה, וכן לצמיחתם של הארגונים היהודיים והציוניים והתנועה החינוכית. פרסם ב"מוסטי", עיתון השומר הצעיר. היה בין מייסדי מפלגת הפועלים השומר הצעיר, ועמד בראשה כמזכיר הכללי בתקופה שבטרם האיחוד עם מפלגת פועלי ציון. המשיך בפעילות מפלגתית גם במסגרת המפלגה המאוחדת. עלה לישראל בסוף 1949, לאחר עליית המפלגה הקומוניסטית לשלטון וסגירת הפעילות הציונית.

בישראל היה שרון לחבר המרכז והוועדה המדינית של מפ"ם. היה נציג מפ"ם במועצת פועלי חולון, כמזכיר פועלי דחק ופועלים חקלאיים. עבד גם בברית העולמית של מפ"ם. בשנים 1959-¬1962 ביצע שליחות בקובה כנציג המחלקות לארגון ולעלייה של הסוכנות היהודית, ושימש גם כמזכיר הפדרציה הציונית במשך שנה וחצי. לאחר השליחות היה בין מייסדי אגודת ידידות ישראל-קובה, וכמו כן שב לעבוד במרכז לתרבות ולחינוך של הסתדרות העובדים הכללית, בו היה חבר מ-1956. היה חבר המזכירות, מנהל האגף לאמנות וחבר הנהלה בגופי "מפעלי תרבות" השונים. היה חבר מערכת "בשער", ביטאונה הרעיוני של מפ"ם, ופרסם מאמרים ותגובות בעיקר ב"בשער" וב"על המשמר". עסק בניהול בבית אגודת סופרי ועיתונאי יידיש בישראל. פרסם ביידיש ב"נייוועלט" וב"ישראלשטימע". עבד גם בארכיון יד ושם, ובין השאר תרגם מיידיש, מפולנית ומרוסית. 

ב-1976 נפטר באופן פתאומי. בשנה שלאחר מותו יצא ספרו "קיץ 1942".

== מספריו ==

* ישראל: פראבלעמען און פארטייען, הוצאת מרכז מפ"ם, 1958.
* (עורך), ספר לוצק, הוצאת ארגון יוצאי לוצק, 1961.
* לקחו של מחקר אחד: מתוך סקר על יעילות ההרצאות בעיירות פיתוח, הוצאת ההסתדרות הכללית של העובדים העברים בארץ-ישראל: הוועד הפועל – המרכז לתרבות ולחינוך – המחלקה למחקר ולסטטיסטיקה, 1964.
* עמנואל רינגלבלום: ההיסטוריון והלוחם, הוצאת יד ושם, 1972. 
* קיץ 1942, הוצאת המרכז לתרבות ולחינוך ומרכז מפ"ם, 1977.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:פעילי מפ"ם
קטגוריה:ציונים סוציאליסטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1976
תנועת הנוער 6 באפריל

תנועת הנוער 6 באפריל (בערבית: شباب 6 ابريل, "נערי שישה באפריל") היא קבוצת פייסבוק, שהוקמה תחילה בשביל לתמוך בשביתת הפועלים מאל-מחלה אל-כוברא במצרים בְ-6 באפריל 2008, מאוחר יותר הייתה ממובילי ההפיכה במצרים.

שני היוזמים של הקבוצה הכירו ממסע הבחירות של מפלגת אל-ע'ד בשנת 2005. אך הם נטשו את הפעילות הפרלמנטרית, אחרי שיו"ר המפלגה, איימן נור, נעצר ונכלא למשך ארבע שנים.
דרך פייסבוק הם קראו לשביתה כללית. בזמן קצר הם אספו יותר מ-70,000 תומכים. ההפגנות דוכאו באלימות, עם פצועים רבים וגם שני הרוגים.

בתחילת ינואר 2011 הייתה התנועה גורם מוביל להתגייסות שהובילה למהפכה, בין היתר דרך וידאו של אסמאא' מחפוז שבו היא קראה להתקוממות. הקבוצה תמכה במוחמד אל-בראדעי והייתה מועמדת לפרס נובל לשלום.

== ראו גם==
* מפלגת אל-ע'ד
* האביב הערבי
* כפאיה

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.youtube.com/watch?v=SgjIgMdsEukה הווידאו של אסמאא מחפוז]
* [https://web.archive.org/web/20111118071956/http://www.etgar.info/he/article__480/%D7%AA%D7%A0%D7%95%D7%A2%D7%AA_%D7%94%D7%94%D7%AA%D7%A0%D7%92%D7%93%D7%95%D7%AA_%D7%94%D7%9E%D7%A6%D7%A8%D7%99%D7%AA על התנועה]
* [https://web.archive.org/web/20160304052638/http://www.commongroundnews.org/article.php?id=30579&lan=he&sp=0 מאמר מאת שזיה כמאל על מקומן של הנשים במהפכה]
* 

קטגוריה:פעילי אינטרנט
קטגוריה:מצרים: היסטוריה
קטגוריה:האביב הערבי
קטגוריה:אתרי אינטרנט שצונזרו
קטגוריה:המהפכה במצרים (2011)
Spring Framework

תשתית התוכנה ספרינג (באנגלית: Spring Framework; להלן: ספרינג) היא שלד תוכנה בקוד פתוח ומנגנון להיפוך שליטה (Inversion of Control) עבור הפלטפורמה של ג'אווה.

ניתן להשתמש ביכולות הליבה של ספרינג בכל יישום Java, אבל קיימות גם הרחבות לבניית יישומי רשת על גבי פלטפורמת ה-Java EE. למרות שספרינג אינה כופה עבודה לפי פרדיגמת תכנות מסוימת, היא הפכה פופולרית בקהילת ה-Java כאלטרנטיבה או אפילו כתוספת למודל ה-(Enterprise JavaBeans (EJB.

== מודולים ==
ספרינג מורכבת מכמה מודולים המספקים מגוון שירותים:

* היפוך שליטה (Inversion of Control container): קונפיגורציה של רכיבי היישום וניהול מחזור החיים של אובייקטים של ג'אווה, מבוצע בעיקר באמצעות הזרקת תלויות (dependency injection).
* תכנות מוכוון-היבטים (Aspect-oriented programming): מאפשר טיפול בדרישות חותכות (Cross-cutting concerns).
* גישה לנתונים (data access): עבודה עם בסיסי נתונים יחסיים באמצעות JDBC וכלים למיפוי אובייקטי-רלציוני (ORM) ועבודה עם בסיסי נתונים מסוג NoSQL.
* ניהול טרנזקציות (transaction management): מאחד כמה ממשקי תכנות יישומים (APIs) לניהול טרנזקציות ומתאם טרנזקציות עבור אובייקטים של ג'אווה.
* Model-View-Controller: תשתית מבוססת HTTP ו-servlets המספקת אפשרויות להרחבה והתאמה של יישומי ווב ו-web services מבוססי REST.
* גישה מרחוק (remote access framework): ייבוא וייצוא של אובייקטי ג'אווה דרך רשת מחשבים, בסגנון RPC. תומך בפרוטוקולים CORBA ,RMI ופרוטוקולים מבוססי HTTP, כולל web services מבוססי SOAP.
* Convention over configuration: פתרון לפיתוח יישומים מהיר עבור יישומי enterprise מבוססי ספרינג, מוצע במסגרת המודול Spring Roo.
* עיבוד באצווה (batch processing): תשתית לעיבוד נפחים גדולים, כולל פונקציות ניתנות לשימוש חוזר, ניהול טרנזקציות, סטטיסטיקות של עיבוד עבודות, אתחול ודילוג על עבודות וניהול משאבים.
* אימות זהות והרשאות (authentication and authorization): תהליכי אבטחה ניתנים לקונפיגורציה, התומכים במגוון של סטנדרטים, פרוטוקולים, כלים ושיטות, דרך תת-הפרויקט Spring Security.
* ניהול מרוחק (remote management): חשיפה וניהול של אובייקטי ג'אווה לצורך קונפיגורציה מקומית או מרוחקת באמצעות JMX.
* העברת מסרים (Messaging): רישום אובייקטים שתפקידם להאזין למסרים, לצריכת מסרים שקופה מתוך תורי מסרים באמצעות JMS. שיפור האפשרויות לשליחת מסרים באמצעות APIs סטנדרטיים של JMS.
* בדיקות (testing): תומך במחלקות לכתיבת בדיקות יחידה ובדיקות אינטגרציה.

== ראו גם ==
* היפוך שליטה
* תכנות מוכוון-היבטים
* הזרקת תלויות
* מיפוי אובייקטי-רלציוני
* Hibernate
* Enterprise JavaBeans

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.youtube.com/playlist?list=PLC97BDEFDCDD169D7 Spring Framework] - סדרת מדריכי וידאו באתר YouTube 
* [http://www.youtube.com/playlist?list=PLE37064DE302862F8 Spring AOP] - סדרת מדריכי וידאו באתר YouTube 
* [http://www.youtube.com/playlist?list=PL1A506B159E5BD13E Spring Data Support] - סדרת מדריכי וידאו באתר YouTube 

קטגוריה:Java
חיי אהבה

חיי אהבה (בגרמנית: Liebesleben) הוא סרט מ-2007 בבימויה של מריה שרדר. הסרט הוא קו-פרודוקציה ישראלית-גרמנית שצולמה בישראל, והוא מבוסס על רומן באותו שם מאת צרויה שלו. התסריט נכתב על ידי שרדר ושלו. הסרט זכה בשני פרסי קולנוע הבווארי 2008 לצילום הטוב ביותר והמוזיקה הטובה ביותר. הסרט גם זכה בפרס הסרט הגרמני 2008 עבור הצילום הטוב ביותר.

==שחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שחקנ/ית !! דמות
|-
| נטע גרטי || יערה
|-
| רדה זרבדג'ה || אריה
|-
| ישי גולן || יוני
|-
| אסי דיין || פרופסור דין רוס
|-
| אריה מוסקונה || בוש
|-
| קלרה ח'ורי || שירה
|-
| נתן נתנזון || דוד אלכס
|}

==ביקורות==
הסרט זכה לביקורות שליליות בעיקר.
יאיר רוה כתב על הסרט:
:
מאיר שניצר כתב על הסרט:
:

לעומת זאת, מאמרי ביקורת בגרמניה עשו חסד רב עם הסרט, וניתן לקרוא זאת במאמר: "ביקורות משבחות לסרט "חיי אהבה" בגרמניה".

<gallery>
קובץ:Love Life Jara (Netta Garti) auf der Fahrt nach Akko.jpg|יערה (נטע גרטי) בעכו
קובץ:Love Life two.jpg|יערה (נטע גרטי)
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://jfc.org.il/movie/26211-2/ הסרט המלא לצפייה בתשלום] ב[https://jfc.org.il/ אתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים]
* [http://www.transfax.co.il/?CategoryID=272 "חיי אהבה"] באתר חברת טרנספקס
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטים גרמניים
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:ירושלים בקולנוע
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2007
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2008
אה"מ ג'אווה (1811)

אוניית הוד־מלכותו "ג'אווה" (באנגלית: HMS Java) הייתה פריגטת מפרשים בת 38 תותחים של הצי המלכותי הבריטי. האונייה, שהושקה ב-1805, הייתה במקורה פריגטה צרפתית מדגם Pallas בת 40 תותחים בשם "רֶנוֹמִי" (Renommée), שנשבתה על ידי הבריטים ב-1811 במהלך קרב טמאטאווה. היא מפורסמת בעיקר בשל הקרב אונייה-מול-אונייה שניהלה ב-29 בדצמבר 1812 משך שלוש שעות נגד הפריגטה האמריקנית "קונסטיטושן", בסופו הוכנעה, נפלה בשבי והועלתה באש.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אוניות מלחמה בריטיות
קטגוריה:פריגטות של הצי המלכותי הבריטי
קטגוריה:אוניות מלחמה צרפתיות
קטגוריה:אוניות מלחמה במלחמת 1812
קוואדראטוס

אוּמידיוּס קוואדראטוּס, היה נציב רומאי בפרובינקיה סוריה באמצע המאה הראשונה.

שמו נזכר על ידי יוסף בן מתתיהו בספרו "מלחמות היהודים" בהקשר להתערבותו בהתקוממויות שאירעו בין היהודים לשומרונים תחת נציבותו של ונדיטיוס קומאנוס ביהודה.

== פרשת השומרונים==
במהלך תקופת נציבותו של קומאנוס ביהודה (48-52 לסה"נ) התגברו החיכוכים בין האוכלוסייה היהודית ביהודה ובין השומרונים.

אנשי הגליל היו עוברים בארצם של השומרונים בדרכם לעלות לרגל לירושלים בחגים. פעם אחת יצאו שומרונים מהכפר גינַי (בסביבת ג'נין של ימינו) והרגו בהם. ראשי הקהילה היהודית בגליל פנו לנציב קומאנוס ודרשו שיינקום את דם המתים, אולם הוא זלזל בהם שכן שוחד קודם לכן על ידי השומרונים. בתגובה, הגליליים שדדו ושרפו כמה כפרים שומרונים. כששמע על כך קומאנוס, יצא בראש צבאו ודיכא את המהומה.

מסופר כי השומרונים פנו אז לנציב פרובינקיה סוריה, אומידיוס קוואדראטוס, שהיה באותה עת בצור והתלוננו על היהודים. היהודים, לעומתם, טענו בפניו על אשמתם של השומרונים ועל אשמתו של קומאנוס ששוחד על ידם. קוואדראטוס דחה את החלטתו עד שיגיע ליהודה. בהגיעו לשומרון לשמוע את הפרשייה הבין כי השומרונים היו אשמים בה. למרות זאת הורה על תלייתם של היהודים שהיו אחראיים על המרדת הגליליים. לאחר מכן הגיע ללוד שם הורה על הוצאתם להורג של 4 מורדים יהודים נוספים.

כדי לפתור את הבעיה שלח קוואדראטוס לרומא את קומאנוס, את הטריבון הצבאי קֶלֶר ואת ראשי היהודים (ובראשם חנניה הכהן הגדול) והשומרונים שיתייצבו לבירור וחקירה בפני הקיסר. מכיוון שחשש ממרידה הגיע בעצמו לירושלים, מצאה חוגגת ורגועה וחזר לאנטיוכיה. בהתערבותו של אגריפס השני, הכריע הקיסר קלאודיוס לטובת היהודים, והורה להוציא להורג את ראשי השומרונים ולהגלות את קומאנוס.

ההיסטוריון טקיטוס מזכיר גם הוא את האירועים הללו בספרו "ספרי השנים". הוא מאשר את מרבית תיאוריו של יוסף בן מתתיהו אך אינו מזכיר כלל את עולי הרגל היהודים שנרצחו בשומרון, אלא תולה את סיבת הסכסוך באיבה ששררה בין הגליליים לבין השומרונים. על פי גרסת טקיטוס, היה קוואדראטוס השופט, אשר דן את הנציבים בהרשאתו של קלאודיוס, ולא קלאודיוס עצמו, כפי שטען יוסף בן מתתיהו.

==ראו גם==
*ונטידיוס קומאנוס

== הערות שוליים ==

קטגוריה:התקופה הרומית בארץ ישראל
קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-1
תיאטרו מאסימו

תיאטרו מאסימו ויטוריו אמנואלה (באיטלקית: Teatro Massimo Vittorio Emanuele, ידוע בשמו המקוצר – תיאטרו מאסימו) הוא בניין אופרה בפלרמו, איטליה. זהו בניין האופרה הגדול ביותר באיטליה והשלישי בגודלו באירופה (אחרי האופרה הלאומית של פריז והאופרה של וינה). התיאטרון מכיל 1,387 מושבים וידוע בזכות האקוסטיקה המצוינת שבו.

בשנת 1864 מועצת העיר פלרמו הכריזה על תחרות בין-לאומית לבניית בניין אופרה. הבניין תוכנן על ידי האדריכל האיטלקי ג'ובאן בטיסטה פליפה באזילה בשנת 1874 אך הופסקה בשנת 1882 למשך שמונה שנים, עד 1890. שנה לאחר מכן מת ג'ובאן באזילה 1891 והפרויקט הועבר לידי בנו, ארנסטו באזילה . הבניה הושלמה בשנת 1897. ב-16 במאי באותה שנה, 22 שנים אחרי ששמו את אבן הפינה נחנך בניין האופרה בהפקת פלסטף של ורדי<ref></ref>.

ג'ובאן באזילה קיבל השראה מהאדריכלות הסיציליאנית הקלאסית. חלקו החיצוני של הבניין נבנה בסגנון ניאוקלאסי וכלל אלמנטים מהאדריכלות היוונית.
פסל [[ג'וזפה ורדי מחוץ לתיאטרון מאסימו]]

המבנה תוכנן להכיל 3,000 מושבים אך כיום מכיל 1,387 מקומות. 

בשנת 1974 נסגר לצורך שיפוצים על מנת לעמוד בתנאי הבטיחות המודרניים אך בגלל העלות הגבוהה של השיפוץ, שחיתות ומאבקים פוליטיים גרמו לדחיה של 23 שנים. תיאטרו מאסימו נפתח שוב רק בשנת 1997. 

הסצנה האחרונה של הסנדק 3 צולמה בתיאטרון.

המנהל המוזיקלי של התיאטרון הוא המנצח הישראלי עומר מאיר ולבר.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איטליה: בתי אופרה
קטגוריה:פלרמו: מבנים
חסן אבו זייד

חסן אבו זייד (בערבית: حسن أبو زيد; נולד ב-4 בפברואר 1991) הוא כדורגלן פלסטיני–ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בשבאב אל-ח'ליל מליגת העל הפלסטינית. 

== קריירה ==
אבו זייד נולד בלוד, ישראל, למשפחה ערבית-ישראלית, המגדירה עצמה גם כפלסטינית. גדל במחלקת הנוער של בני יהודה תל אביב, ובעונת ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-30 באוקטובר 2010 כבש את שער הבכורה שלו בליגת העל הישראלית, בניצחון בני יהודה תל אביב 2–0 על בני סכנין. בסך הכל שיחק אבו זייד שלוש שנים במועדון משכונת התקווה.

בתחילת עונת 2012/2013 עבר אבו זייד למכבי תל אביב. אבו זייד לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהרכב בעונה זו, אך היה חלק מסגל הקבוצה שזכתה באליפות. בתחילת עונת 2013/2014 הושאל להפועל רמת השרון, בה ערך 13 הופעות ליגה, ובינואר 2014 הושאל לא.א.ק. לרנקה מליגת העל הקפריסאית.

לאחר חצי עונה בקפריסין, חזר אבו זייד לישראל, וב-9 ביולי 2014 הושאל למכבי פתח תקווה. אבו זייד שותף בשלושה משחקי גביע הטוטו וכן במחזור הראשון של ליגת העל, אך לאחר מכן החליטה הקבוצה לשחררו, וב-22 בספטמבר 2014 הוא הושאל להפועל פתח תקווה. ב-28 בספטמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בהפסד 1–3 נגד מכבי חיפה. בסך הכל הבקיע שלושה שערים בעונה זו, ובסופה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-19 באוגוסט 2015 חתם אבו זייד לשנתיים בטורפדו ארמאוויר מליגת המשנה הרוסית, ובמדיה שיחק חצי שנה וערך חמש הופעות בליגה.

ב-3 בפברואר 2016 חזר אבו זייד לקבוצת נעוריו, בני יהודה תל אביב. לקראת עונת 2016/2017 מונה לקפטן הקבוצה הבוגרת, ולאחר מכן טען כי סרט הקפטן נלקח ממנו מנסיבות גזעניות.

ב-16 בינואר 2017 חתם אבו זייד לעונה וחצי בהפועל תל אביב, וכבר באותו יום ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשפתח בהרכב בהפסד 0–1 בדרבי מול מכבי תל אביב. בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגה הלאומית.

ב-3 ביולי 2017 חתם אבו זייד במכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית, ובמדיה כבש שישה שערים בעונת 2017/2018. ב-11 ביוני 2018 חתם בהפועל אכסאל, העולה החדשה לליגה הלאומית. אבו זייד ערך רק הופעה אחת במועדון, נגד קבוצתו לשעבר מכבי אחי נצרת בגביע הטוטו, וב-13 באוגוסט 2018 חתם בהפועל חדרה, העולה החדשה לליגת העל, ובמדיה שיחק חצי עונה וכבש שער אחד, בניצחון 1-0 על הפועל חיפה במחזור הרביעי.

ב-3 בינואר 2019 חתם אבו זייד בהפועל בני לוד.

בינואר חתם בשבאב אל-ח'ליל מליגת העל הפלסטינית.

==תארים==
;מכבי תל אביב
* אליפות: 2012/2013

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:לוד: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני א.א.ק. לרנקה
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני הפועל אכסאל
קטגוריה:כדורגלני הפועל חדרה
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלני שבאב אל-ח'ליל
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בקפריסין
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים ברוסיה
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בליגת העל הפלסטינית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
בובונרו

מחוז בובונרו (בטטום: Bobonaro) הוא אחד מ-13 המחוזות של המדינה מזרח טימור. האוכלוסייה במחוז מונה 83,034 אנשים שחיים על שטח של 1,368 קמ"ר. בירת המחוז היא העיר מליאנה שהיא גם העיר הרביעית בגודלה במזרח טימור וחיים בה 13,200 אנשים.

==גזרות==
המחוז מחולק ל-7 גזרות מרכזיות והן:
* אטבה (באנגלית: Atabae)
* בליבו (באנגלית: Balibó)
* בובונארו (באנגלית: Bobonaro)
* קאילאכו (באנגלית: Cailaco)
* לולוטוי (באנגלית: Lolotoi)
* ונילאלי (באנגלית: Venilale) (ידוע גם בתור לולוטוא (באנגלית: Lolotoe))
* מליאנה (באנגלית: Maliana)

==ראו גם==
* מחוזות מזרח טימור

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

בובונרו
הצתה

וונואטו]]
הצתה היא פעולה יזומה של הבערת אש (להבדיל מהתלקחות ספונטנית).

שימוש האדם הקדמון באש החל אצל ההומו ארקטוס או בתחילת ימיו של ההומו סאפיינס. השגת יכולת זו הייתה נקודת מפנה באבולוציה האנושית החברתית והתרבותית שאפשרה לבני האדם להתרבות במהירות בשל הוספת חלבונים ופחמימות מבושלים לתזונה, הרחבה של הפעילות האנושית לשעות הלילה, והגנה מפני טורפים.

חיכוך הוא הדרך הפרימיטיבית המקובלת ביותר להצתת אש. דרכים שונות להצתת אש באמצעות חיכוך היו ידועות עוד בתקופת האבן הקדומה, ועודן משמשות בימינו. הקשה באבני צור ופלדה הייתה דרך נפוצה נוספת להצתת אש.

שיטות מודרניות להצתת אש, המבוססות גם הן על חיכוך, הן שימוש בגפרור או במצית המבוסס על דלק. להצתה ללא דלק משמש גביש פיזואלקטרי, כלומר חומר המגיב ללחץ ביצירת זרם חשמלי ויוצר ניצוץ. הצתת אש בכוונה רעה היא פשע.

== דרכי הצתה ==
הדרך הוותיקה ביותר להצתת אש היא חיכוך בין שני עצים, אבני צור או פלדה, דרך בה משתמשים עד היום ומשמשת בסיס למצית ולגפרורים. בנוסף קיימות עוד שתי דרכים ותיקות להבערת אש. האחת היא שימוש בעדשה כדי לרכז את קרני השמש עד להדלקת אש. השנייה היא שימוש בבוכנת אש שבה דוחסים במהירות אוויר במזרק מתכת שתחתיתו חומר דליק. עליית הטמפרטורה כתוצאה מדחיסת האוויר מציתה את החומר.
כיום הדרך הנפוצה ביותר להצתת אש היא בגפרורים (מקלות עץ או קרטון) המצופים בקצה שלהם בזרחן וחמצן שעל ידי חיכוך שלהם על משטח מתאים, ניצתת אש.

עוד דרך נפוצה כיום להצתת אש היא במצית, המצית פועל על חיכוך של גלגל מאבן צור בברזל אשר יוצר ניצוץ אש המדליק דלק שיש בתוך המצית. כיום ישנם מציתים שבמקום גלגל מאבן צור ישנו גביש פיאזואלקטרי, כלומר במקום חומר שמגיב לחיכוך ישנו חומר המגיב ללחץ ביצירת זרם חשמלי שמובל אל קצה המצית ויוצר ניצוץ בין שני מוליכים חשופים, הניצוץ מדליק את הדלק. ניתן להצית אש על ידי "ערבוב" של חומרים כימיים שהריאקציה הכימית ביניהם אקסותרמית מספיק כדי להעלות את הטמפרטורה מעל טמפרטורת ההתלקחות. על רעיון זה התבססו כל הגפרורים הכימיים.

== תהליך ההצתה בגפרור ==
הרכב ראש הגפרור
הרכב משטח הקופסה
עד להמצאת הגפרור הייתה הבערת האש משימה לא פשוטה שדרשה מיומנות מיוחדת ומאמץ. בשנת 1827 המציאו באירופה את גפרור הזרחן – קיסם עץ שראשו מצופה בתערובת של זרחן לבן, שעווה, גופרית וחומרי דבק. כשהיו משפשפים את הגפרור בכל משטח, הזרחן היה נדלק ומצית את כל שאר החומרים, כולל הקיסם. אולם לגפרור זה היו שני חסרונות גדולים. ראשית, הוא היה נדלק מכל שפשוף בכל משטח אחר, כך שלפעמים היה נדלק מעצמו אפילו בתוך הקופסה עקב החיכוך בגפרורים אחרים. ושנית, הזרחן הלבן שבו השתמשו הוא חומר רעיל ביותר. די בכמות של 0.1 גרם זרחן לבן כדי להרוג אדם בוגר. זרחן מגיב בצורה מתונה עם החמצן שבאוויר אפילו בטמפרטורת החדר (לכן הוא זורח בחושך), ומתלקח לחלוטין כבר ב-34 מעלות צלזיוס. שלושים שנה מאוחר יותר, בסביבות אמצע המאה ה-19, הופיעו לראשונה בשוודיה גפרורים לא מסוכנים שלא כללו זרחן לבן בכלל. גפרורים אלה, שמכונים גם "גפרורי ביטחון" (Safety matches) הם הגפרורים שבהם אנו משתמשים היום. במקום זרחן לבן הם מכילים זרחן אדום – שהועבר מראש הגפרור למשטח השפשוף של הקופסה ובכל מקרה אינו רעיל. ברגע שהתהליך מתחיל נוצרת אש שמספקת את האנרגיה להמשך התהליך ולהבערת קיסם העץ. ספק האנרגיה להדלקת הגפרור הוא השפשוף של ראש הגפרור במשטח שעל הקופסה - חיכוך היוצר את אחד המרכיבים להם האש זקוקה, חום. בנוסף לחום האש זקוקה גם לחומר בעירה ולחמצן.

==ראו גם==
*שריפות מכוונות מעשה ידי אדם
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אש
האוניברסיטה הקתולית של הלב הקדוש

האוניברסיטה ב[[שנות ה-50 של המאה ה-20]]
שיעור באוניברסיטה
האוניברסיטה הקתולית של הלב הקדוש (באיטלקית: Università Cattolica del Sacro Cuore) היא אוניברסיטת מחקר פרטית הממוקמת במילאנו שבאיטליה. האוניברסיטה הוקמה ב-1921, ונחשבת לאחת מהאוניברסיטאות הפרטיות הגדולות באירופה. בנוסף לקמפוס המרכזי במילאנו, ישנן שלוחות של האוניברסיטה גם בערים רומא, ברשה, פיאצ'נצה, קרמונה וקמפובאסו.

==בתי ספר ==
לאוניברסיטה הקתולית של מילאנו 14 בתי ספר בתחומים שונים:
*בית הספר לחקלאות, פיאצ'נזה-קרמונה (נוסד ב-1951)
*בית הספר לאמנות ופילוסופיה (נוסד ב-1923)
*בית הספר למדעי הבנקאות, הפיננסים והביטוח (נוסד ב-1990)
*בית הספר לכלכלה (נוסד ב-1947)
*בית הספר לכלכלה, פיאצ'נזה-קרמונה (נוסד ב-1990)
*בית הספר לחינוך (נוסד ב-1936)
*בית הספר למשפטים (נוסד ב-1923)
*בית הספר למשפטים, פיאצ'נזה-קרמונה (נוסד ב-1995)
*בית הספר למתמטיקה, פיזיקה ומדעי הטבע, ברשה (נוסד ב-1968)
*בית הספר לרפואה, רומא (נוסד ב-1958)
*בית ספר לשפות וספרות זרה (נוסד ב-1968)
*בית הספר למדעי המדינה (נוסד ב-1926)
*בית הספר לפסיכולוגיה (נוסד ב-1999)
*בית הספר לסוציולוגיה (נוסד ב-2001)

==הפוליקליניקה האוניברסיטאית אגוסטינו ג'מלי==

הפוליקליניקה האוניברסיטאית אגוסטינו ג'מלי הוא בית חולים בתפוסה של 1,850 מיטות, הממוקם ברומא. בית חולים זה אף משמש כבית הספר לרפואה של האוניברסיטה הקתולית של הלב הקדוש. אגוסטינו ג'מלי (באיטלקית: Agostino Gemelli, 1878-1959) היה מנדיקנט פרנציסקני, רופא ופסיכולוג, אשר כיהן כרקטור הראשון של האוניברסיטה הקתולית וב-1961 ייסד את בית החולים ברומא.

האפיפיור יוחנן פאולוס השני טופל בבית החולים לאחר שנפצע קשה בניסיון ההתנקשות בחייו ב-1981.

==בוגרים בולטים==
*רומנו פרודי
*צ'יריאקו דה מיטה
*אוסקר לואיג'י סקאלפרו

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.unicattolica.it/ אתר האוניברסיטה] 

האוניברסיטה הקתולית של הלב הקדוש
קטגוריה:מילאנו
קטגוריה:אוניברסיטאות קתוליות
קטגוריה:איטליה: דת
שוש וייץ

שושנה (שוש) וייץ (1 בפברואר 1939 – 24 בספטמבר 2000) הייתה ד"ר לתיאטרון, חוקרת ומבקרת תרבות ותיאטרון.

==ביוגרפיה==
וייץ נולדה ב-1 בפברואר 1939. למדה הוראה, לימדה בעפולה ולאחר מכן הייתה שנים רבות מורה ומרצה לתיאטרון בסמינר הקיבוצים, באוניברסיטת תל אביב ובתיכון חדש. פרסמה טורי ביקורת בעיתון "ידיעות אחרונות" והייתה מבקרת התיאטרון של קול ישראל. בשנת 1976 קיבלה תואר שני מאוניברסיטת תל אביב, (עבודה הגמר הייתה בנושא "דרכי הכנה לקראת הצגות תיאטרון") נושא עבודת הדוקטור שלה, שאותה הגישה ב-1980, היה מחזותיו של חנוך לוין.

וייץ הקימה את מרכז המידע לתרבות ישראלית במשרד החינוך ופרסמה מאמרים ומחקרים על הרגלי צריכת התרבות בישראל.

בתה (ילידת 1959) היא העורכת ובמאית הטלוויזיה ענת זלצר. בנה הוא המלחין והמוזיקאי ערן וייץ. בשנת 1992 נדרס בנה השני, אסף, למוות בתאונת דרכים בגיל 16, דבר שהוביל להסתגרותה.

וייץ נפטרה בסתיו 2000 ממחלת הסרטן, בת 61 במותה. נקברה בבית העלמין קריית שאול.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20160303180645/http://www.b4ever.co.il/Memo.asp?b_Ind=736 מידע ביוגרפי בלוח זיכרון]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מבקרות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:סגל סמינר הקיבוצים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: תיאטרון
קטגוריה:חוקרות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:חוקרי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראליות שנפטרו מסרטן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2000
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
פאול באומגרטנר

פאול באומגרטנר (בגרמנית: Paul Baumgartner 21 ביולי 1903 – 19 באוקטובר 1976) היה פסנתרן שווייצרי.

== קורות חייו ==
באומגרטנר נולד באלשטטן שבשווייץ. הוא למד פסנתר והלחנה אצל ואלטר בראונפלס בבית הספר הגבוה למוזיקה ותיאטרון במינכן ואצל אדוארד ארדמן בקלן, שם גם לימד בהמשך. עם עליית הנאצים לשלטון חזר לשווייץ והשתקע בבזל, שם לימד בקונסרבטוריון.

באומגרטנר היה פסנתרן מעולה, מן הבאים בחוג מקורביו של הצ'לן פבלו קזאלס, וניגן בפסטיבל קזאלס הראשון. עם זאת, כיום הוא זכור בעיקר כמורה, שמנה בין תלמידיו את אלפרד ברנדל, קרל אנגל, אריה ורדי והמנצח גינתר ואנד.

בשנת 1962 קיבל באומגרטנר את פרס האמנות של העיר סנט גאלן. 

הוא מת ב-1976 בלוקרנו שבשווייץ.

== קישורים חיצוניים ==

<div class="mw-content-ltr">
* [https://web.archive.org/web/20070806045033/http://www.sonybmgmasterworks.com/artists/paulbaumgartner/ Discography at SonyBMG Masterworks]
</div>

קטגוריה:פסנתרנים שווייצרים
קטגוריה:מוזיקאים שווייצרים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1903
קטגוריה:נפטרים ב-1976
קרן בת שבע דה רוטשילד

קרן בת שבע דה רוטשילד היא קרן למחקר מדעי. יעדיה הם לקדם את המדע בישראל למען תושבי ישראל. הנהלת הקרן מונה חמישה חברים, ואת "פעילותה המדעית מכוון חבר יועצים המורכב ממדענים ישראלים בכמה תחומי דעת. נשיא הקרן הוא נשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים".

הקרן הוקמה על ידי הברונית בת שבע דה רוטשילד, לאחר שנוכחה לדעת בצורך בקרן מחקר מדעי בישראל, בעקבות מפגשים ושיחות שקיימה עם פרופ' אפרים קציר ומדענים ישראלים נוספים, בביקוריה בישראל בשנות החמישים של המאה ה-20. דה רוטשילד ייסדה את "קרן בת שבע דה רוטשילד" כ"קרן פרטית שמורה" בניו יורק בשנת 1958. בשנת 1965 נרשמה הקרן גם בישראל. ובשנת 1993 העבירה דה רוטשילד את הקרן לניהולה של האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

בראשית המאה ה-21, תומכת הקרן במגוון תחומי מחקר, כגון מחקר מחקר רפואי, מחקר גנום האדם, השפעות קרינה ומחקר כדור הארץ. הקרן תומכת גם בתוכניות מפגשי מדענים בישראל, הקרויות על שמה, בהם: "סמינרי בת שבע" ו"סדנאות בת שבע"; בהזמנת מדענים מחוץ לארץ להרצות בארץ בתוכנית "עמיתי בת שבע"; וב"מלגות אהרן ואפרים קציר" למדענים במכון ויצמן.

פעילות הקרן הופסקה באופן זמני, ולא יפורסם קול קורא של קרן בת שבע לפעילויות לשנת 2024.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20151122110235/http://www.academy.ac.il/hp.asp?file=asp%2Fprojects_new%2Fprojects.asp%3Ftxt%3D1%7C%7C23 קרן בת-שבע דה רוטשילד] באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
== הערות שוליים ==

קטגוריה:קרנות למחקר מדעי
קטגוריה:הנצחת משפחת רוטשילד
קארינה קאפור ח'אן

קארינה קאפור ח'אן (בהינדית:करीना कपूर, נולדה ב-21 בספטמבר 1980) היא שחקנית הודית שמופיעה בסרטי בוליווד. קאפור נולדה במומביי שבהודו, בת למשפחת קאפור. היא בתם של השחקנים בביטה (Babita) ורנדהיר קאפור, אחותה של קאריסמה קאפור ונכדתו של ראג' קאפור. זוכת שישה פרסי פילמפייר.

== קריירה ==
בשנת 2001 השתתפה קאפור בסרט "Kabhi Khushi Kabhie Gham..." לצדו של ריטיק רושאן, שזכה להצלחה רבה בהודו ומחוצה לה. והוא אחד מההצלחות המסחריות הגדולות ביותר שלה עד היום. לאחר שקבלה ביקורות שליליות לשורה של תפקידים, קאפור קבלה תפקידים תובעניים כדי להציג גמישות רבה יותר כשחקנית. התיאור של עובדת סקס ב-2004 בסרט "Cameli" התברר כנקודת המפנה בקריירה שלה, והיא המשיכה בהופעותיה בסרט "Dev" שזכה לשבחי הביקורת בשנת 2004, ובסרט "Omkara" בשנת 2006.

בשנת 2009 גילמה את סים בקומדיה הרומנטית "אהבה מדהימה" לצידו של אקשאיי קומאר, וכן גילמה את פיה בסרט המצליח "שלושה אידיוטים" של אביג'אט ג'ושי.

בשנת 2011 כיכבה לצד סלמאן ח'אן בסרט "שומר ראש" של הבמאי סידיק.

בשנת 2023 כיכבה בסרט המותחן של נטפליקס, "חשודה X" <small>(אנ')</small> המבוסס על הרומן משנת 2005, "נאמנותו של החשוד x" <small>(אנ')</small> מאת הסופר היפני קייגו היגשינו <small>(אנ').</small>

בשנת 2024 כיכבה לצדן של קריטי סנון וטאבו בקומדיית השוד "דיילות אוויר" בשפה ההינדית.

== חיים אישיים ==
קאפור חאן נשואה לשחקן סייף עלי ח'אן, איתו יש לה שני בנים. חייה מחוץ למסך הם נושא לסיקור נרחב בהודו. היא ידועה בהיותה גלויה ואסרטיבית ומוכרת בזכות הסגנון האופנתי שלה. לצד משחק קולנועי, קאפור משתתף במופעי במה, מנחה תוכנית רדיו ותרם ככותב, שותפה לשני זיכרונות אוטוביוגרפיים ושני ספרי מדריכי תזונה. היא פתחה קו משלה של ביגוד וקוסמטיקה לנשים, ועבדה עם UNICEF מאז 2014 כדי לתמוך בחינוך בנות וחינוך איכותי בהודו.

== פרסים ==
קאפור קיבל שישה פרסי פילמפייר מתוך חמש עשרה מועמדויות. על תפקידה ב-Refugee, זכתה קאפור בתואר השחקנית הנשית הטובה ביותר בשנת 2000. היא זכתה בהכרה מיוחדת של חבר השופטים עבור Chameli (2003), ובשני פרסי מבקרים לשחקנית הטובה ביותר עבור Dev (2004) ו-Omkara (2006). מאוחר יותר קיבלה קאפור את פרס השחקנית הטובה ביותר ושחקנית המשנה הטובה ביותר עבור Jab We Met (2007) ו-We Are Family (2010) בהתאמה.<ref name="Awards"></ref><ref name="Awards1"></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה הודיות
קטגוריה:צמחוניות
קארינה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מומבאי
קטגוריה:צמחונים הודים
קטגוריה:זוכי פרס פילמפייר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מומבאי
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה הודים
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1980
קטגוריה:הודיות שנולדו ב-1980
סלופ

מערך המעטה של סלופ ברמודי
סְלוּפּ (באנגלית: sloop; מהולנדית: sloep או מצרפתית: chaloupe) הוא סוג של סירה או ספינת מפרשים בעלת תורן יחיד ומעטה אורכי, הכולל מפרש ראשי ומפרש קדמה אחד. קאטר, לשם השוואה, מניף מפרש ראשי ושני חלוצים לפחות, ותורנו מותקן קרוב יותר לירכתיים מאשר בסלופ.

מערך המעטה הנפוץ ביותר של מפרשיות כיום הוא מערך סלופ-ברמודה (Bermuda sloop) או בקיצור מערך ברמודי (Bermuda rig). מפרשית מסוג סלופ בת ימינו מניפה מפרש ראשי עם מנור ומפרש קדמה ללא מנור (חלוץ או חלוץ גנואה).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מפרשיות
קטגוריה:אוניות וספינות מפרשים
קטגוריה:מערכי מפרשים וחלקיהם
אוגר סיני

אוגר סיני (שם מדעי: Cricetulus griseus) הוא מין במשפחת האוגריים, שמקורו במדבריות הצפוניים של סין ומונגוליה.

==תיאור==
אורכו של אוגר סיני בוגר נע בין 82 עד 127 מ״מ, כולל הזנב שאורכו 20–33 מ"מ). משקלו בלידה כ-1.7 גרם, ובבגרותו בין 35—40 גרם. האוגר הסיני חי בממוצע 2–3 שנים. 

בהשוואה לאוגרים אחרים, גופו של האוגר הסיני ארוך ודק וזנבו ארוך. אשכיהם של הזכרים גדולים יחסית, ולכן בדרך כלל מגדלים כחיות מחמד רק את הנקבות, והזכרים משמשים בעיקר לרבייה ומחקר.

צבעם של אוגרי הבר הוא חום עם גוונים שחורים ואפורים, עם פס שחור במורד עמוד השדרה ובטן לבנה. גוונים אלו, בשילוב עם המבנה הגמיש שלהם והזנב ארוך, גורמים להם להיראות כ"עכבריים" בעיני חלק מהצופים, ואכן, הם חברים בקבוצה שנקראת אוגרי עכברוש. זן נוסף הוא האוגר הלבן המנוקד הסיני, אשר לעיתים קרובות הוא אפרפר-לבן כולו, עם פס כהה בודד על הגב.

מזגם יכול להיות די סוער, אך הטיפול בהם קל מאוד; אחת מהתכונות החביבות עליהם היא היצמדות לאצבע עם ארבע רגליהם כמו עכברון הקציר על גבעול תירס. האוגרים הסיניים עשויים להיות די עצבניים בצעירותם, וכשמתבגרים ונעשים יותר ממושמעים, הם יכולים להיות עדינים יותר עם אופי חברותי.

בעבר, האוגרים הסיניים היו חיות מעבדה נפוצה, עד שהוחלפו על ידי העכבר והחולדה הנפוצים אשר קלים יותר לשימור.

==מוטציות צבע==
רק שלוש מוטציות צבע ידועות נמצאות באוגרים סיניים, סוג רגיל / פראי, מכותם הדומיננטי, ולבנים שחורי עין. נורמלי ודומיננטי זמינים בסחר חיות המחמד ברחבי הממלכה המאוחדת (בריטניה), ואילו לבן שחור עיניים הוא נדיר מאוד, ורק מעטים מהם בבעלות מגדלים חובבים בבריטניה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=18219 / יצירת חלבון תרופתי בחלב]

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1867
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנרי מילנה-אדואר
קטגוריה:אוגריים
קטגוריה:חיות מחמד
קטגוריה:סין: יונקים
מרקוריוס, שליט טרנסילבניה

מרקוריוס (בלטינית: Mercurius, מאה ה-11–12) היה, ככל הנראה, שליט (ווייבוד) (בהונגרית vajda – וויידה) של טרנסילבניה בשנים 1113–1111, אף על פי שבאותה תקופה עדיין אין תיעוד לקיום תואר זה.

שמו מוזכר כ-Mercurius, principes Ultrasilvanus ("מרקוריוס, נסיך הארץ שמעבר ליערות") בתעודה שהונפקה על ידי המלך קלמן של הונגריה בשנת 1111 ובתעודה נוספת משנת 1113.
בירתה הייתה אלבה יוליה (או בליגרד או, בהונגרית, גיולאפהרוואר).
בתעודה משנת 1097 מצוין שמו של וינקוריוס כ"רוזן של בליגרד" (Vincurius comes Bellegratae), ובספרים מסוימים נכתב שם זה בטעות Mercurius, מה שהביא להשערה השגויה שמדובר באותה דמות היסטורית.
. לגבי סמכויותיו, עדיין לא ידוע בתקופתו על השימוש בתואר "ווייבוד", המוזכר לראשונה רק מאוחר יותר, בצ'רטר משנת 1199. לכן עדיין לא ברור אם הוא היה באמת שליט של חבל הארץ או רק אחד מבעלי האחוזות הגדולים בה.
בשנת 1111 מצוין גם שם הבישוף הקתולי הראשון של טרנסילבניה, סימון "אולטראסילבאנוס".
על חייו ומעשיו של מרקוריוס אין פרטים כלשהם.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20120309020806/http://www.istoriatransilvaniei.ro/vol1/v1c4.pdf היסטוריה של רומניה. טרנסילבניה, כרך א, פרק 4 מאת ד"ר יון אוארל פופ - הווייבודות של טרנסילבניה ופארטיום מהמאה -12 ועד 1541, קלוז'-נפוקה, הוצאת ג'ורג'ה באריציו, 1997 עמ' 2] 
*[http://mek.oszk.hu/03400/03407/html/70.html רוזנויות מלכותיות בטרנסילבניה ב"היסטוריה של טרנסילבניה" מאת לאסלו מאקאי ואנדראש מוצי, עריכה כללית: בלה קפצי, בתרגום לאנגלית, הוצאת אוניברסיטת קולומביה, ניו יורק, 2001]
* Gaufredus Malaterra De Rebus gestis RogeriiCalabriae et Siciliae Comitis et Roberti Guiscardi Ducis fratris eius עמ' 103

==הערות שוליים==

קטגוריה:שליטי טרנסילבניה
מכרות המלך שלמה (ספר)

מכרות המלך שלמה (באנגלית King Solomon's Mines) הוא רומן הרפתקאות מאת הנרי ריידר הגרד, שיצא לאור בשנת 1885.

== תקציר העלילה ==
הספר מספר על שלושה בריטים, אלן קווטרמיין - צייד פילים, ג'ון גוד - קצין לשעבר והנרי קרטיס, שיוצאים למסע בעקבות היעלמות אחיו של קרטיס ובתקווה למצוא את היהלומים האגדיים במכרות המלך שלמה. אליהם מצטרפים משרתים אפריקאים, אחד מהם העונה לשם אומבופה. כל המשרתים, מלבד אומבופה, מתים בדרך למכרות בערבות המסע המסוכן.

כאשר מגיעה המשלחת לעובי היער הם נתקלים בשלוחה של שבט הקוקואנה. גוד מרשים את השבט עם המראה שלו, שעבורם נדמה מוזר (יש לו משקף מזכוכית על אחת מעיניו, חצי מפניו מגולחות, יש לו שיניים תותבות וצבע עורו לבן מאוד) והם מאמינים כי שלושת הגברים הבריטים הם רוחות נעלות שהגיעו מן הכוכבים. הם נלקחים אל מלך השבט - טוואלה שמתגלה כמלך אכזר המושפע ממכשפה העונה לשם גאגול.

לאחר שחזה באכזריותו של טוואלה, אומבופה מחליט לחשוף בפני המשלחת כי שמו בעצם איגונסי והוא המלך החוקי של שבט הקוקואנה. חצי משלוחות השבט מוכנות להילחם בשמו של איגנוסי ואילו אלה הנאמנים לטוואלה נלחמים בשמו. הפרקים הבאים מתארים מלחמה עקובה מדם וטבח של אלפי בני שבט הקוקואנה. לבסוף, איגנוסי מנצח כשידו על העליונה. קרטיס מחסל את המלך טוואלה בשם המלך החדש, איגנוסי.

לאחר ניצחונו, מציע איגנוסי לחברי המשלחת הבריטיים גישה לכל האוצרות של מכרות המלך שלמה. היחידה שמכירה את המעברים למכרות היא גאגול שמתאבלת על מותו של המלך האכזר. לאחר שגאגול נדחקת לפינה ומסכימה בלית ברירה לקחת אתם למכרות, נכנסת המשלחת הבריטית למכרות הסבוכים ולוקחת איתם את אחת מבנות השבט, פולאטה, שמטפלת ומאוהבת בגוד. לאחר שמצאו את המטמון, גאגול בוגדת בהם, רוצחת את פולאטה ומנסה ללכוד את החבורה. הם נאבקים בה, ובעקבות המאבק, גאגול נמחצת למוות על ידי דלת הסתרים עשוית הסלעים ולמעשה מצליחה ללכוד את המשלחת.

בעקבות תושייתם, מצליחה המשלחת להיחלץ מחדר המטמון. לפני שנמלטו הצליח קווטרמיין לחלץ חופנים של יהלומים. בדרכם חזרה הביתה בתור גברים אמידים מאוד, הם מוצאים את אחיו של קרטיס ובכך משלימים את שליחותם.

==תרגומים לעברית==
* תרגם מנחם זלמן וולפובסקי, שטיבל, 1935
* תרגם מרדכי גלדמן, מסדה, 1971
* תרגם שרגא גפני, הוצאת שלגי, 1979
* תרגם אוריאל אופק, סדרת כתרי, כתר, 1987
* תרגם יהודה אטלס, הרפתקה: סופרים מתרגמים קלאסיקה, הוצאות אוקיינוס ומודן, 2012

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.archive.org/details/kingsolomonsmin00hagggoog מכרות המלך שלמה (מהדורת 1901)] באתר ארכיון האינטרנט 
* [http://www.gutenberg.org/etext/2166 מכרות המלך שלמה] באתר פרויקט גוטנברג 
* 
* 
*[https://harpatka.net/guide/%d7%9e%d7%9b%d7%a8%d7%95%d7%aa-%d7%94%d7%9e%d7%9c%d7%9a-%d7%a9%d7%9c%d7%9e%d7%94/ מכרות המלך שלמה] במדריך הרפתקה לספרי נוער
* 

קטגוריה:ספרי 1885
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרי הוצאת שלגי
קטגוריה:ספרי הוצאת מסדה
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
קטגוריה:ספרי סדרת הרפתקה