OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ספר יום הדין (רומן)

ספר יום הדין (באנגלית: Doomsday Book) הוא רומן מדע בדיוני מאת הסופרת האמריקאית קוני ויליס שיצא לאור בשנת 1992. הספר יצא בעברית בהוצאת אופוס בשנת 1999, בתרגומה של עידית שורר. הספר זכה בפרס הוגו ובפרס נבולה, ונחשב לאחת מיצירות המדע הבדיוני הטובות ביותר. הספר שייך לסוגת מסע בזמן, חלק מסדרת המסע בזמן של ויליס, וחלק מהדמויות המופיעות בו מופיעות גם בספרים ובנובלות אחרות מפרי עטה.

== תקציר עלילה ==
עלילת הספר מתרחשת באמצע המאה ה-21 (שנת 2054) ובמקביל באנגליה של המאה ה-14. הספר עוקב אחר ההיסטוריונית קיווירין אנג'ל, סטודנטית באוניברסיטת אוקספורד, במסגרת פרויקט של מסע בזמן אל תקופת היסטוריות וחקירת אורח החיים באותן תקופות.

קיווירין המתמחה בימי הביניים נוסעת בזמן אל המאה ה-14 על אף התנגדות המנחה שלה, פרופסור ג'יימס דנוורת'י. הסיבה להתנגדותו היא החשש מסכנות התקופה. קיווירין היא ההיסטוריונית הראשונה הנוסעת לתקופה זו הנחשבת למסוכנת.

בשל טעות בהכנסת הקואורדינטות נשלחת קיווירין, במקום אל שנת 1320, אל שנת 1348 - השנה בה הגיעה המגפה השחורה אל אזור אוקספורד. מגפת שפעת שפורצת פתאום וההיסטריה הציבורית בעקבותיה מביאה לכיבוי מכונת הזמן, ובכך אובד התאריך המדויק אליו נשלחה קיווירין. טכנאי המכונה חולה בשפעת ומאבד את ההכרה, ועל העיר אוקספורד של המאה ה-21 מוטל הסגר.

קיווירין חולה אף היא בשפעת, מיד לאחר שהיא מגיעה אל העבר. בשל הזיות החום היא אינה זוכרת את מקום הנחיתה המדויק שלה (אליו היא צריכה לשוב לאחר שלושה שבועות). קיווירין מתגלה על אם הדרך על ידי תושבי כפר סמוך, החושבים שהיא נשדדה, ונלקחת אל בית אחוזה כפרי. בשל הזיותיה, ההיסטוריונית מדברת אנגלית מודרנית (שפה שהמקומיים אינם מבינים) וכן לטינית ותושבי המקום לומדים שהיא יודעת לקרוא ומסיקים שהיא נזירה אשר ברחה ממנזר סמוך. קיווירין מתיידדת עם הכומר המקומי, האב רוש, (לאחר פגישתם הראשונה בה חשבה שהוא שודד דרכים), ומנסה לסייע לתושבי האחוזה הכפרית בהכנת ארוחת חג המולד ומיסת חג המולד, בעודה ממתינה לשובו של אחד מתושבי האחוזה אשר טען שהוא זה שמצא אותה ביער.

ביום חג המולד פורצת בכפר המגפה השחורה ותוך מספר ימים נדבקים מרבית תושבי האחוזה והכפר. האב רוש מנסה לטפל בתושבים ולקברם, וקיווירין מסייעת לו. רק זמן קצר לפני מותו של האב רוש מהמגפה היא מגלה שהוא האדם שמצא אותה על אם הדרך, והאמין כל העת שהיא קדושה אשר נשלחה לעזור להם בתקופת המגפה. עם מותו של רוש מבינה קיווירין שלא תוכל לשוב למקום המפגש (הידוע רק לרוש).

במקביל עוקבת עלילת הספר אחר אוקספורד המודרנית, שם מתגלה שמקורה של המגפה בחפירה ארכאולוגית בה התגלה קבר של אביר שמת ממגפת השפעת (נגיף השפעת שרד בתוך הקבר והדביק את החופרים, בהם קיווירין וטכנאי מכונת הזמן בדרי). עם גילוי מקור הנגיף, מופעלת מכונת הזמן ומתגלה התאריך אליו נשלחה קיווירין - בשל הזיות החום של מפעיל המכונה שינה המפעיל את התאריך אליו היא נשלחה. דנוורת'י נוסע בזמן ומוצא אותה בכפר זמן קצר לאחר מותו של האב רוש, ומחזיר אותה אל המאה ה-21.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.scifi.com/sfw/issue430/classic.html תיאור הספר במגזין Science Fiction Weekly]
* 
* [https://www.isfdb.org/cgi-bin/title.cgi?2087 ספר יום הדין] באתר isfdb

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי קוני ויליס
קטגוריה:ספרי מדע בדיוני
קטגוריה:יצירות זוכות פרס נבולה
קטגוריה:יצירות זוכות פרס הוגו לרומן הטוב ביותר
קטגוריה:מגפות באמנות
קטגוריה:ספרי 1992
קטגוריה:מסע בזמן בספרות
קטגוריה:ספרי מדע בדיוני: מסע בזמן
קטגוריה:רומנים על מסע בזמן
בית משפט לענייני משפחה

בישראל, בית משפט לענייני משפחה הוא בית משפט בישראל שמוסמך לדון בסכסוכים בין בני משפחה, בעיקר דיני משפחה, כמו הסדרי גירושין, הסדרי זמני שהות, משמורת ילדים, אפוטרופסות, ועוד, אך גם תביעות אחרות, למשל בנושאים כלכליים ואף בדיני נזיקין, שחלק מהותי בסכסוך נובע מקשרי משפחה. בית משפט לענייני משפחה הוא בית משפט השלום, שהוכשר והוסמך לדון בענייני משפחה על פי חוק בית המשפט לענייני משפחה, התשנ"ה-1995. הדיונים בבית המשפט לענייני משפחה מתנהלים לרוב בדלתיים סגורות היות שברוב המקרים הדיונים נוגעים בצנעת הפרט, למרות שהדבר פוגע בעקרון פומביות הדיון. 

==סמכות==
בית משפט לענייני משפחה מוסמך לדון ב"סכסוך משפחתי". חוק בית משפט לענייני משפחה מונה כבני משפחה: בני זוג, כולל ידועים בציבור, ילדים, הורים, סבים, נכדים ואחים ובני זוגם. חוק מניעת אלימות במשפחה מוסיף על בני המשפחה את צאצאי בן\בת הזוג, אחיינים וקטין הגר עם אדם האחראי עליו. 

באוגוסט 2000 פסק בית המשפט העליון שסמכות בית המשפט לענייני משפחה משתרעת גם על סכסוכים עסקיים שברקעם יחסי משפחה עכורים. בפברואר 2020 פסק בית המשפט העליון שתביעת נזיקין של בת נגד אביה, בטענה שהאב פגע בה מינית תידון בבית המשפט לענייני משפחה.

==כלים==
לאור האופי המשפחתי של הסכסוכים, בית המשפט רשאי לסטות מסדרי דין ודיני ראיות, והשופט יכול לקבל כל ראיה הנראית לו לצורך קידום העניין, למעט בתובענה בעניין ירושה שאינה נובעת מסכסוך משפחתי ובתובענה לפי חוק החזרת ילדים חטופים. בניגוד לערכאות רגילות של בית משפט השלום, אין הגבלה על סכום התביעה שבית משפט לענייני משפחה יכול לדון בו. 

לצד בית המשפט פועלת יחידת סיוע המורכבת מעובדים סוציאליים ופסיכולוגים המסייעת לבית המשפט וכפופה לו. התביעות בבית המשפט לענייני משפחה נדונות לרוב בדלתיים סגורות כדי לשמור על חסיון של המתדיינים. 

מלבד הכרעה בנושאים אזרחיים, יש לבית המשפט סמכות להוציא צו הרחקה.

השופטים בבית המשפט לענייני משפחה הם בעלי הכשרה לטיפול בענייני משפחה. 

==היסטוריה==
טרם הקמת בית המשפט לענייני משפחה, היה נוצר לעיתים מזומנות מצב של פיצול סמכויות בין בתי המשפט השונים, כאשר בני זוג היו מוצאים עצמם מתדיינים בכמה ערכאות במקביל, כאשר כל ערכאה דנה בפן שונה של הסכסוך. בית המשפט למשפחה פתר בעיה זו על ידי ריכוז ההתדיינויות ומתן כתובת אחת לכל הצדדים בסכסוך, למעט סוגיית מרוץ סמכויות שעדין קיים בין בתי המשפט לענייני משפחה ובתי הדין הרבניים.

בני זוג יהודיים שרוצים להתגרש חייבים לעשות זאת דרך בית הדין הרבני. אולם את שאר העניינים הנלווים לגירושין (כגון חלוקת רכוש, מזונות ומשמורת) הם יכולים לרכז בבית המשפט לענייני משפחה.

==ערעור==
בית המשפט המחוזי דן בערעורים על פסקי דין של בית המשפט לענייני משפחה. ברוב הערעורים דן בית המשפט בהרכב של שופט אחד, אולם בענייני משמורת ילדים ונושאים משיקים, כמו קביעת אבהות ואמהות, אימוץ והחזרת קטין חטוף על פי האמנה בדבר ההיבטים האזרחיים של חטיפה בינלאומית של ילדים דן בית המשפט המחוזי בהרכב של שלושה שופטים.

==פרוצדורה==
כל בקשה המוגשת במסגרת תיק משפחה, מלבד מזונות וצו הגנה, כרוכה באגרה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://shared-parenting.co.il/family-court/ בית משפט לענייני משפחה - הליכים ותהליכים] באתר עמותת הורות משותפת=טובת הילד.
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

משפחה
משפחה
קטגוריה:ישראל: חקיקת דיני משפחה
בית משפט למשפחה

בית משפט למשפחה הוא בית משפט שדן בדיני משפחה, כגון משמורת ילדים ואפוטרופסות.

בישראל עוסק בכך בית משפט השלום, בשבתו כבית משפט לענייני משפחה.

==קישורים חיצוניים==

* 

משפחה
טליה לבני

טליה לבני (נולדה ב-1943) היא עורכת דין ישראלית, כיהנה כיו"ר נעמת משנת 2002 ועד שנת 2012. 

==ביוגרפיה==
לבני נולדה בתל אביב למשפחת פועלים. לאחר לימודי תואר ראשון במשפטים ופילוסופיה באוניברסיטת תל אביב הוסמכה כעורכת דין בשנת 1967.

החלה לעבוד כיועצת משפטית ברשות לפיתוח אמצעי לחימה. כעבור שנתיים יצאה בשליחות הסוכנות היהודית והייתה שליחת עלייה בארצות הברית. עם שובה לארץ, בשנת 1975, הצטרפה למחלקה המשפטית של משרד הביטחון. בין תפקידיה במשרד לבני הייתה משנת 1984 סגנית בכירה ליועץ המשפטי במשרד ומשנת 1992 מנהלת היחידה לכוח אדם והדרכה.

במקביל לעבודתה, בשנת 1990 סיימה לימודי תואר שני במדע המדינה באוניברסיטת חיפה, מטעם המכללה לביטחון לאומי.

בשנת 1996 עברה לשמש יועצת המשפטית להסתדרות, תפקיד במסגרתו הייתה שותפה לייזום חקיקה ומאבקים בנושאים חברתיים.

בשנת 2002 נבחרה ליו"ר תנועת הנשים "נעמת" וכהונתה נמשכה עד מאי 2012, שאז הוחלפה על ידי גליה וולוך. התנועה בתקופתה הובילה את המאבק הציבורי להחלת חינוך חינם לגיל הרך, ולהתאמת עולם העבודה להורות. מאבקה התמקד בהשגת מעמד כלכלי שווה לנשים ולגברים, בצמצום הפערים בשכר, בקידום נשים בתפקידים ניהוליים וייצוגיים ובניצול הקשר הטוב והזיקה להסתדרות להובלת קמפיין ארצי למניעת אלימות במשפחה באמצעות מקומות העבודה. 

לבני יזמה והביאה לידי מימוש אמנה בעניין התאמת עולם העבודה להורות ולקידומם ועידודם של עובדים, המשלבים בין עולם עבודה תחרותי לבין הקמת משפחה וגידול ילדים. האמנה נחתמה באפריל 2007 על ידי עופר עיני, יו"ר ההסתדרות, ושרגא ברוש, יו"ר לשכת התיאום של הארגונים הכלכליים. יוזמה נוספת שלה מתבססת על הדרישה לשלב נשים בצוותי משא ומתן מדיניים.

מדצמבר 2006 היא חברה בדירקטוריון של חברת לומניס.

לבני היא גרושתם של אשר ידלין ושל השחקן יאיר (קויה) רובין, אבי בנם גיורא (גיגי).

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.youtube.com/watch?v=WFYdg7OT6yw&t=55s טליה לבני עם אשר ידלין], בעת הרשעתו, בסרט על היחידה הארצית לחקירות הונאה (אתר יוטיוב) 
* [https://web.archive.org/web/20140108005226/http://www.engineers.org.il/Index.asp?ArticleID=4731&CategoryID=1781&Page=2 ביקור טליה לבני בארגון המהנדסים הארצי] (אתר הארגון, שנת 2008, כולל תמונתה בביקור זה)
* [https://web.archive.org/web/20131010010059/http://naamat.org.il/news.php?cat=214&incat=&read=261 ביקור אצל נשיא המדינה שמעון פרס], של מועצת ארגוני הנשים בישראל בראשות טליה לבני (אתר נעמת, 2008)
* (כולל תמונתה העדכנית, בעת המאמר)

קטגוריה:יועצות משפטיות ישראליות
קטגוריה:יועצים משפטיים ישראלים
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:יו"ר נעמת
קטגוריה:דירקטוריות ישראליות
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:יקירות תל אביב-יפו לשנת 2015
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
פרויקט יום הדין

[[צילום מסך של הפרויקט]]
פרויקט יום הדין של ה-BBC (באנגלית: BBC Domesday Project) היה פרויקט חינוכי שנעשה בשיתוף פעולה ובמימון ה-BBC והחברות אייקורן מחשבים בע"מ, פיליפס ולוג'יקה וכן בהשתתפות של הנציבות האירופית ותוכנית אספיריט של האיחוד האירופי, לציון 900 שנים לכתיבת ספר יום הדין במאה ה-11. הפרויקט ניסה ליצור קובץ דיגיטלי המתאר את החיים בבריטניה בשנות ה-80 של המאה ה-20.

==תיאור הפרויקט==
בין השנים 1984–1986 נאספו קטעי מידע רבים שהוכנו על ידי תלמידי בתי ספר בכל רחבי הממלכה המאוחדת. התלמידים הכינו מידע גאוגרפי, היסטורי וסוציאלי על מקום מגוריהם ותיאורים של חייהם היומיומיים. מידע זה צולם והותאם למיקום מגורי הילדים על גבי המפות. המידע כלל נוסף על קטעי וידאו גם תצלומים סטטיים, מידע סטטיסטי, ו"סיורים וירטואליים". למעלה ממיליון משתתפים תרמו את המידע עבור הפרויקט.

== אחסון המידע ==
המידע נשמר על גבי לייזרדיסקים בשיטת LV-ROM אשר הכילה את קטעי הווידאו (בפורמט אנלוגי), תמונות ומידע דיגיטלי. כל דיסק הכיל כ-300 מגהבייט של מידע. מחשבים ייעודיים שנבנו (Philips VP415 "Domesday Player") איפשרו את הצגת המידע.

הפרויקט נשמר על גבי שני דיסקים: 
* "דיסק הקהילה" (Community Disc) אשר הכיל מידע על חיי הקהילה בבריטניה. הניווט במידע זה התאפשר על ידי בחירת האזור על גבי מפה גאוגרפית של בריטניה. המדינה חולקה לאזורים שגודלם 4 ק"מ על 4 ק"מ, ולכל אזור הוצמד תיאור המכיל עד שלוש תמונות ומספר סרטי וידאו המתארים את החיים באזור.
* "הדיסק הלאומי" (National Disc) המכיל מידע ממפקד האוכלוסין של שנת 1981 וכן תצלומים רבים של המדינה. המידע בדיסק זה אורגן בצורה היררכית וכן ניתן היה לאחזר מידע באמצעות מילות מפתח.

== שיקום ושימור המידע ==
בשל התדרדרות מצב המדיה המגנטית עליה נשמר הפרויקט, החלו בשנת 2002 בפעולות של הורדת המידע מהדיסקים. בעיה נוספת התעוררה בשל צורת שמירת המידע, ובשל העובדה שהתמונות נשמרו בצורת וידאו אנלוגי ולא כ-JPEG.

פרויקט CAMiLEON של ה-BBC בשיתוף אוניברסיטת לידס ואוניברסיטת מישיגן אפשר גישה למידע השמור על גבי דיסקי לייזר, הורדת המידע והקלטתו מחדש בצורה דיגיטלית. הורדת המידע ושינוי אופן שמירתו אפשרה העלאתו והצגתו ברשת האינטרנט.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.domesday1986.com/ אתר אינטרנטי של הפרויקט]
* [http://www.nationalarchives.gov.uk/preservation/research/rescue.htm מידע על הפרויקט באתר הארכיב הלאומי הבריטי (ה-National Archives)]
* [http://www.ariadne.ac.uk/issue36/tna/ ההיסטוריה של הפרויקט ושיקומו]
* 
קטגוריה:BBC
קטגוריה:ספריות דיגיטליות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: חינוך
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תרבות
קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
נבוריה

בית הכנסת בנבוריה
בית הכנסת בחורבת נבוריה
נבוריה או ח'ירבת נרבתין, היה יישוב יהודי על הר ביריה שהתקיים בימי בית ראשון, תקופת בית שני, ועד לתקופה הביזנטית ובו שרידי בית כנסת עתיק המתוארך לסוף המאה ה-1. במקום נובע מעיין, עין נבוריה. כיום אתר שקק"ל שיפצה ופתוח לציבור ביער ביריה.

באתר נמצאו שרידים ליישוב מתקופת הברזל ומימי הבית הראשון. הכפר, אשר התגלה כבעל אוכלוסייה יהודית שגשג בתקופת בית שני, בעת שהתחברו ספרי המשנה והתלמוד. הוא מזוהה עם כפר נבוריא, מולדתם של אמוראים מדור רביעי, בהם רבי יהודה איש כפר נביריא. מכאן יצא גם רבי יעקב איש כפר נבוריא, שלימד בצור וקיסריה בניגוד להלכות, ועל כך הלקו אותו ונזפו בו הרבנים.

היישוב ננטש מיושביו בתקופה הערבית הקדומה. שמו הערבי של המקום, ח'ירבת נברתין, שימר את צליל שמו של היישוב הקדום.

חפירה ראשונה באתר ערכו היינריך קוהל וקרל ואצינגר בשנת 1905, במסגרת הסקר המקיף שלהם על בתי הכנסת בגליל. בחפירות שערכה משלחת מארצות הברית נחשף בית כנסת, חדרי מגורים, מתקני מלאכה ועדויות לקיומה של מערכת מסתור תת-קרקעית. החופרים גילו באתר כלים מחרס, מאבן ומזכוכית, האופייניים לימי המשנה והתלמוד. בשוליים המערביים של הגבעה נמצאים קברים עתיקים.

==בית הכנסת==
משקוף בית הכנסת כאשר במרכזו [[המנורה - היום בגן מוזיאון ישראל. נוסח הכתובת: למספר ארבע מאות ותישעים וארבע שנה לחרבן (שנת 563 לספירה), הבית ניבנה בסרר חנינא בן ליזר ולוליאנא בר יודן]]
עין נבוריה
בית הכנסת הוא מבנה קטן, מידותיו 11.5 X 16 מטרים, נתמך בשתי שורות של עמודים ולאורכן שתי שורות של ספסלי אבן. עמודי הגיר לאורך בית הכנסת מקוטעים. הם נועדו לתמוך בגג מעל לאולם התפילה המרכזי. בין שרידי בית הכנסת אבן מעוטרת בתבליט של גביע על דליות של גפן. באמצע המאה ה-3 הורחב בית הכנסת, כנראה בעקבות גידול היישוב, אך הוא חרב ברעידת אדמה בשנת 363. במקום נמצאו תחריטים וכתובות המתוארכים לשנת 563.

== קברי הצדיקים במקום ==
במקום נמצאו קברים המיוחסים על פי המקורות לתנאים ואמוראים, כרבי אלעזר המודעי ורבי יעקב איש כפר נבוריא, רבי חיים ויטאל מציין במקום גם את קברי רבי יונתן בן הרכינס ורבי יצחק בן אלישיב. כיום לא נמצא מקום קבורתם.

==עין נבוריה==
באתר מעיין הנושא את השם עין נבוריה. זה היה המעיין של היישוב הקדום נבוריה. המעיין נובע מתוך מערה קטנה, הנמצאת בלב משטח גדול ומבהיק של סלע קירטון לבן, בו נחצבו שקתות ששימשו להשקיית צאן ולכביסה. קק"ל בנתה כאן טרסות, נטעה עצי בוסתן והפכה את המקום [http://www.kkl.org.il/kkl/hebrew/nosim_ikaryim/yeharot/parkimveyearot/north/birya.x לאתר טיולים]. לפי ספי בן-יוסף, המעיין הוא אחד המקומות שבשלוליות שלו ניתן להבחין בסלמנדרות צעירות. הן מצויות בגממיות, גומות ושקעים, בסלעים מסביב למעיין, אשר בהם צמחו צמחי מים.

==ראו גם==
* בית הכנסת העתיק בנבוריה

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://holyland-pictures.com/category/upper-galilee/naburia/ תמונות של ביכ"נ נבוריה]
* 
* שמוליק מגל, [https://web.archive.org/web/20071019174114/http://www.archaeology-classic.com/Israel_H/nevoraia.html נבוריה] - Archaeological World in Roman & Greek period - באתר תמונות נוף מהאתר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארץ ישראל: בתי כנסת עתיקים
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת בית שני
קטגוריה:יישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופת המשנה והתלמוד
קטגוריה:הגליל: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:קהילות ויישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופה הביזנטית
כופח

כופח הוא מתקן קטן לאפייה ובישול מזמן התנאים.
במקורות התנאיים מתואר המתקן כמשמש לחלופין לבישול או לאפייה, ניתן להניח עליו או בתוכו קדירה, ולאפות בו מין מאפה – "מאפה כופח". המתקן עשוי חרס, והוא בעל פתח – "עין של כופח". ממיעוט המקורות המתייחסים לכופח, ומסדר הופעתו במקורות, נראה שהיה משני בחשיבותו לכירה ולתנור, אולם חשוב יותר ממתקני האפייה 'רעפים' ו'יורות הערבים'. 

==זיהוי==
כבר בזמן האמוראים זהות הכופח הייתה עמומה, ובתלמוד ביארו שמדובר בכירה קטנה עליה ניתן להניח קדרה אחת בלבד, ולא שתי קדרות כבכירה רגילה, ובאופן זה פרשו המפרשים. 
החוקרים בדורות האחרונים הציעו כמה זיהויים אפשריים לכופח. ג. דלמן זיהה את הכופח עם הטאבון המשמש במשק הבית הערבי המסורתי. ר. פרנקל סבר כי היו שני סוגי כופח – אחד המשמש לאפייה, והשני לבישול, ושניהם מתקנים ניידים. ט. דיקשטיין הציעה לזהות את הכופח עם אחד משני טיפוסי מתקנים שנמצאו בסמוך לתנור בחפירות מצדה. הראשון – מתקנים שכונו על ידי הארכאולוג "תנורי אפיה קטנים (טאבון)", הדומים בצורתם לתנור, אך ניתן לשפות על גבם גם קדרה. למתקנים אלו יש "עין" בצידם הקדמי. השני – כירות עגולות שנמצאו במצדה ובבית השרוף. כירות אלה מיועדות ככל הנראה לקדרה אחת. יש להן 'פטפוטים' (בליטות שנועדו להחזיק את הקדרה), וכאשר מכסים את הפתח הן יכולות לשמש לאפייה. לכירות אלה פתח עליון בלבד, ללא 'עין', אך ייתכן שה'עין' במקרה זה היא הפתח העליון, אותו מכסים או מגלים לפי הצורך.

==הלכותיו==
במשנה בשבת נקבע שכאשר מסיקים אותו ב'קש ובגבבא' (גבעולים וזרדים) דינו ככיריים – שדינם חמור פחות מתנור לעניין השהייה בשבת. ואילו כאשר הוא מוסק בגפת (פסולת הזיתים) ובעצים – דינו כתנור שמחמירים בו מפאת חומו הרב.
לדעת המפרשים, חלוקה זו נוצרת מכיוון שחומו של הכופח הוא באמצע – בין חום התנור הרב (בגלל צורתו (קונוס)) ובין חום הכירה שכתוצאה מרוחבה – הבלהּ מועט.
ולכן כשמסיקים אותו בגפת ועצים – שבוערים זמן רב ולא מתכלים ויש חשש שיחתה בהם אזי החמירו בו לעשות דינו כתנור, משא"כ כשמסיקו בקש וגבבא – שנשרפים מהר ללא השארת גחלים שניתן לחתות בהם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמצעי חימום והכנת מזון
מלמד

מלמד ב[[סמרקנד, 1910. צילום: סרגיי פרוקודין-גורסקי]] 
מְלַמֵּד (נהגה בהברה אשכנזית, במלעיל: "מְלַ֫מֵּד", לפעמים "רבי"; ביהדות תימן, "מארי") הוא המורה של התלמידים בחדר המסורתי, המכונים תינוקות של בית רבן. הוא מלמד את התלמידים את התפילות על ניגוניהן, לימודי קודש: פרשת השבוע, חמישה חומשי תורה ומשנה. הוא אף יוצא עימם לטיולים קצרים בחיק הטבע.

תחילת הלימודים בחדר אצל המלמד היא בגיל שלוש, בהתאם לכתוב: . ההמשך כבר נקבע לפי מסכת אבות: .

המלמד מתמנה לתפקידו על ידי הורי התלמידים, על דעת הרב המקומי. ההורים מממנים את שכרו ומהווים, יחד עם הרב, את הרשות המפקחת על פעולותיו.

רבים מגדולי התורה היו מלמדי תינוקות, ביניהם האמורא רב שמואל בר שילת ועוד, וכן הבעל שם טוב לפני התגלותו.

==ה'מלמד' בתלמוד==
לפי המסורת, הראשון שמיסד את תפקיד ה'מלמד', היה יהושע בן גמלא. מובא בתלמוד: זכור אותו האיש לטוב, ויהושע בן גמלא שמו, שאלמלא הוא נשתכחה תורה מישראל. שבתחילה מי שיש לו אב - מלמדו תורה, מי שאין לו אב - לא היה למד תורה. התקינו שיהיו מושיבין מלמדי תינוקות בירושלים... התקינו שיהיו מושיבין בכל פלך ופלך.... עד שבא רבי יהושע בן גמלא ותיקן שיהיו מושיבין מלמדי תינוקות בכל מדינה ומדינה ובכל עיר ועיר, ומכניסין אותם כבן שש, כבן שבע.

בתלמוד מובא מעשה המתאר את מעלתו של מלמד התינוקות האידיאלי: האמורא רב נקלע למקום שהייתה בו עצירת גשמים, גזר תענית אך היא לא הועילה. אולם כאשר שליח הציבור ירד לפני התיבה ואמר "משיב הרוח" - מיד נשבה רוח, אמר "מוריד הגשם" - ובא המטר. אמר לו: מאי מעשיך? אמר לו: מלמד תינוקות אני, ומלמד אני בני עניים כבני עשירים, וכל שלא יכול לשלם לי אינני נוטל ממנו מאומה. ויש לי מחילות של דגים, וכל מי שאינו לומד כהלכה - אני 'משחד' אותו בהן ומפייס אותו, עד שלומד כהלכה.

==ה'מארי' בתימן==
על תוכנית הלימודים של המלמד בחדר בתימן ("כניס"), המכונה "מארִי", כותב רבי אברהם אלנדאף, מן הבודדים שתיאר את סדר לימודם של בני התורה בתימן, בספר "זכור לאברהם":
* וכשהייתי בן שלש שנים התחלתי ללמוד א"ב בחדר של חיים מחבוב;
* ואחר שנה נכנסתי ללמוד אצל ר' אברהם עפגין ז"ל, מקרא עם נקודות וטעמים;
* בשנת תרל"ג [כבן שבע] נכנסתי ללמוד תורה בבית מדרשו של ר' יוסף הכהן... ללימוד מקרא ותרגום אונקלוס... עד חצות היום... ואחה"צ נביאים...
* וכך היה עד שהייתי בן עשר שנים. ואז נוסף לי בלמוד תפסיר רס"ג (רבי סעדיה גאון) ומשנה עם רבינו עובדיה ושיעור בשולחן ערוך;
* עד שנת אחת עשרה... [אז] הכניס אותי [אדוני אבי] ללמוד אצל ר' אברהם אלקארה ז"ל... ללמוד שיעור בתלמוד... ואחר השיעור... הולכים החברים... ואני יושב ולומד תנ"ך, עין יעקב, משנה עם פירוש רבינו עובדיה;
* והיו איזה תלמידים גדולים מבן חמש עשרה שנה, שהיו לומדים ש"ס שתים שלש שעות עם פירוש רש"י, והייתי לומד עמהם..."
לאור כמות הספרים הקטנה בכניס, התלמידים היו לומדים בזוגות כאשר האחד קורא בספר כרגיל והשני היה יושב מולו ולמעשה, היה קורא את הספר הפוך. מיומנות זו עדיין קיימת בקרב עולי תימן המבוגרים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תארים ותפקידים יהודיים
קטגוריה:חינוך יהודי
קטגוריה:מוסדות לימוד תורניים
חקלאות ופיתוח

חקלאות ופיתוח הייתה מפלגת מיעוטים שהיוותה, כמו כלל המפלגות הערביות בשנות המדינה הראשונות, מפלגת לוויין של מפא"י.

המפלגה התמודדה בבחירות לכנסת השנייה, ופארס חמדאן נבחר לנציגה היחיד בכנסת. בכנסת השלישית והרביעית שמרה המפלגה על כוחה. לאורך שנות כהונתה בכנסת הייתה המפלגה חברה בקואליציה, אך ללא ייצוג בממשלה.

לקראת הבחירות לכנסת החמישית ב-1961 לא התמודדה המפלגה בעקבות פילוגיה ופיצוליה, ולאחר מכן לא שבה עוד אל המפה הפוליטית.

==נציגי המפלגה בכנסת==
הכנסת השנייה (1951)<br>
מנדט אחד: פארס חמדאן
לרשימת מועמדים מלאה ראו[https://web.archive.org/web/20160304061456/http://www.idi.org.il/media/512542/כנסת%202-%20רשימת%20החקלאות%20והפיתוח.pdf]

הכנסת השלישית (1955)<br>
מנדט אחד: פארס חמדאן
לרשימת מועמדים מלאה ראו [https://web.archive.org/web/20160303172641/http://www.idi.org.il/media/512706/כנסת%203-%20המפלגה%20הפרוגרסיבית.pdf כאן]

הכנסת הרביעית (1959)<br>
מנדט אחד: מחמוד א-נאשף
לרשימת מועמדים מלאה ראו [https://web.archive.org/web/20131018132828/http://www.idi.org.il/media/513055/כנסת%204-%20חקלאות%20ופתוח.pdf כאן]

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:ישראל: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:מפלגות ערביות בישראל
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-3
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-4
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-5
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-6
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-7
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-8
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-9
איגור, נסיך קייב

איגור (ברוסית: Игорь; 878–945) היה הנסיך הראשון של נסיכות קייב (912–945).

אין מידע רב אודות איגור, אך שמו ידוע גם ממקורות ביזנטיים. איגור היה בנו של רוריק, המלך הראשון של רוס של קייב. אביו מת בעודו צעיר ומינה באופן זמני את קרוב משפחתו, אולג, כמושל נובגורוד וכאפוטרופוס על בנו איגור. תחת שלטונו של אולג נכבשה קייב מידי מושליה הקודמים, אסקולד ודיר.

לאחר מותו של אולג קיבל לידיו איגור את השלטון. בשנת 914 נלחם נגד הדרבליאנים וניצחם. כעבור שנה כרת ברית עם הפצ'נגים שהגיעו לעיר מהאימפריה הביזנטית, אך היחסים ביניהם הסלימו לידי לחימה ב-920 וזו הסתיימה בעבור תשלום כופר מצידם. בין השנים 941–945 ערך איגור מסע לקונסטנטינופול.

איגור ויועציו נרצחו על ידי הדרבליאנים בגין המיסים שהטיל עליהם, מותו תואר על ידי כרוניקנן ביזנטי, הרוצחים כופפו שני עצי שדר וקשרו את איגור לשניהם וכך כשהעצים יישרו את עצמם איגור נקרע לגזרים. אלמנתו, אולגה מפסקוב, נקמה את מותו והענישה את הדרבליאנים. הכרוניקה הראשית אשר מתארת את חייו מאשימה את מותו בתאוות הבצע שלו. לאחר מותו אולגה שינתה את מערכת גביית המיסים במה שנחשב לאחד מהרפורמות מס הראשונות במזרח אירופה.
מותו של איגור
רוסים רבים נקראים בשמו עד היום. על שמו נקרא שיר הגבורה "משא מלחמת איגור", וכן האופרה "הנסיך איגור" של בורודין ש"מחולות פולובציים" הוא הקטע הידוע ממנה. 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נסיכי קייב
קטגוריה:ילידי 877
קטגוריה:נפטרים ב-945
קידמה ועבודה

קידמה ועבודה הייתה מפלגת מיעוטים ששימשה, בדומה לשאר המפלגות הערביות בזמנה, מפלגת לווין של מפא"י.

המפלגה זכתה למנדט אחד בבחירות לכנסת השנייה, והייתה חברה בקואליציה.
בבחירות לכנסת השלישית הגדילה המפלגה את כוחה לשני מנדטים, והייתה שוב חברה בקואליציה.

לקראת הבחירות לכנסת הרביעית פרש סאלח-חסן ח'ניפס מהמפלגה והקים את מפלגה "סיעה עצמאית לערביי ישראל", שקיבלה 3,818 קולות ולא עברה את אחוז החסימה. מפלגת קידמה ועבודה אף היא התמודדה לכנסת ה-4 וקיבלה 4,651 קולות, וגם היא לא עברה את אחוז החסימה.

לקראת הבחירות לכנסת החמישית התמודדה המפלגה שוב וקיבלה 3,561 קולות ושוב, לא עברה את אחוז החסימה.

==נציגי המפלגה בכנסת==
הכנסת השנייה (1951)<br>
מנדט אחד: סאלח-חסן ח'ניפס
לרשימת מועמדים מלאה ראו [https://web.archive.org/web/20160303194217/http://www.idi.org.il/media/512576/כנסת%202-%20רשימת%20הקידמה%20והעבודה.pdf כאן]

הכנסת השלישית (1955)<br>
2 מנדטים: סאלח-חסן ח'ניפס, צאלח סלימאן
לרשימת מועמדים מלאה ראו [https://web.archive.org/web/20160303185859/http://www.idi.org.il/media/512712/כנסת%203-%20הקידמה%20והעבודה.pdf כאן]

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* לרשימת מועמדים מלאה לכנסת הרביעית ראו [https://web.archive.org/web/20131018132848/http://www.idi.org.il/media/513034/כנסת%204-%20הקידמה%20והעבודה.pdf כאן]
* לרשימת מועמדים מלאה לכנסת החמישית ראו [https://web.archive.org/web/20131018132356/http://www.idi.org.il/media/513177/כנסת%205-%20קדמה%20ועבודה.pdf כאן]

קטגוריה:ישראל: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:מפלגות ערביות בישראל
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-3
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-4
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-5
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-6
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-7
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-8
שיתוף ופיתוח

שיתוף ופיתוח הייתה סיעה קצרת ימים שכיהנה בכנסת השישית.

הסיעה נוצרה ביולי 1966 כאיחוד בין המפלגות הערביות שיתוף ואחווה וקידמה ופיתוח. שתי המפלגות היו חברות בקואליציה ללא ייצוג בממשלה בטרם האיחוד, ומצב זה נשאר על כנו גם לאחריו. בינואר 1967 חזרו ונפרדו המפלגות לשתי סיעות נפרדות.

==נציגי הרשימה בכנסת==
{| class="wikitable" border="1"
! style="width:10%;" | כנסת
! style="width:45%;" | חברי כנסת
! style="width:45%;" | הערות
|-
| 4 מנדטים
|
*קידמה ופיתוח: סיף א-דין א-זועבי, אליאס נח'לה
*שיתוף ואחווה: ג'בר מועדי, דיאב עובייד
| הסיעה נוצרה ב-5 ביולי 1966 כאיחוד בין המפלגות קידמה ופיתוח ושיתוף ואחווה. ב-1 בינואר 1967 התפרקה הסיעה המשותפת.
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:מפלגות ערביות בישראל
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-13
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1966
רוברט שו (שחקן)

רוברט שו (באנגלית: Robert Shaw; 9 באוגוסט 1927 - 28 באוגוסט 1978) היה שחקן, סופר ומחזאי בריטי.

==חייו הפרטיים==
שו נולד בווסטהוטון, לנקשייר. אביו הרופא התאבד כשהיה בן 12. 

שו היה נשוי שלוש פעמים והיו לו עשרה ילדים מכל נשותיו. נפטר מהתקף לב בהיותו בן 51 בלבד.

==קריירת המשחק==
שו למד באקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה.
קריירת התיאטרון של שו הייתה קצרה, אך לעומת זאת, בקולנוע התבלט מיד בהופעתו המרשימה וביכולתו לגלם הן גיבורים והן נבלים.

ב-1955 השתתף בתפקיד קטן של טייס בסרט פורצי הסכרים.

בין סרטיו הבולטים: "וינסטון הצעיר", "מרוסיה באהבה", "מלתעות", "יום לפני הכניעה" (Battle of the Bulge), "חטיפת פלהם 123", "העוקץ", "הציד המלכותי של השמש", "אדם לכל עת" ורבים אחרים.

שו ביקר בישראל באמצע שנות ה-70, ושיחק בתפקיד הראשי בסרטו של מנחם גולן, "יהלומים".

==הקריירה כסופר ומחזאי==
בצד הקריירה הבינלאומית שלו כשחקן, היה שו סופר ומחזאי.

===מספריו===
*"מקום מחבוא"
*"רופא השמש"
*"האיש בתא הזכוכית" - על יהדות ונאציזם; עובד גם להצגה ידועה וסרט קולנוע
*"הדגל"
*"קלף מרוקאי"

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:מנחי האוסקר
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה

קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1927
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1978
פרק שירה

פרק שירה (נקרא גם פרקי שירה, ברייתא דפרק שירה או שירת הבריאה) הוא חיבור קצר (ברייתא) המסוגנן בלשון חז"ל. הפרק מכיל בתוכו קטעי שירה אותם שרות כל הבריות בשבח הקב"ה. מרבית הקטעים הם פסוקים הלקוחים מהתנ"ך, חלקם הגדול מספר תהלים. דוגמה:
:

== היסטוריה ==
יש במסורת היהודית שייחסו חיבור זה לדוד המלך (כמשתמע מפתיחת החיבור), וכך כתב גם המבי"ט, ויש המוסיפים גם את שלמה המלך שחיברו עם אביו במשותף. רבי משה תקו התייחס לחיבור בביקורתיות וטען שהוא אינו אלא זיוף פסבדוני.

מלאכי בית אריה, שפרסם מהדורה מדעית (דיפלומטית) של החיבור, שיער כי פרק שירה הוא חלק מספרות ההיכלות, שהתפתחה בתקופת התנאים ובראשית בתקופת האמוראים, והוא מן הקבצים הקדומים ביותר בספרות זו, וחובר בתקופת התנאים, במאה השלישית.

ככל הנראה, עד המאה השלוש עשרה המדרש היה ידוע בעיקר בחוגים מיסטיים. מהמאה השלוש עשרה והלאה הוא החל להופיע במחזורים, קובצי תפילה, וסידורים. בתחילה בעיקר בקשר לתפילות בעלות גוון מיסטי, ובמחזורי מקובלים, ובהמשך גם הופיע גם בסידורים של חוגים רבניים שלא היו בעלי נטייה למיסטיקה.

תוכנו של המדרש, המייחס פרסוניפיקציה (האנשה) קיצונית לכל דבר בבריאה, דבר הנראה לכאורה זר ליהדות, עורר עליו במהלך הדורות ביקורות חריפות, ואף טענות לזיוף. כתגובה, נתחברו למדרש פירושים והסברים שונים, על דרך הקבלה, הפילוסופיה, הדרשנות, ועוד.

== התייחסות לתוכן הפרק ==
לדעת רבי יוסף אלבו עיקרו של פרק שירה הוא מחשבת הלב הלומד חכמה ומוסר מכל נברא:

===מי הם האומרים את השירה===
בעין יעקב למסכת עבודה זרה מביא בשם הריטב"א שאין הכוונה שהיצורים אומרים את השירה המיוחסת להם, אלא שאילו הייתה לחיה יכולת דיבור היה ראוי שתאמר את השירה: .

לעומת זאת החיד"א כותב ששירה זו המלאך הממונה על אותו נברא אומרה: .

בדומה לזה כתוב בנפש החיים: .

ובאור החיים כתב: .

== מבנה פרק השירה ==
* קטעי פתיחה - שלושה קטעים המנוסחים כברייתות העוסקות במעלת אמירת פרק שירה, וברייתא נוספת המתארת את פגישתו של דוד המלך עם צפרדע אחת
* שישה פרקי שירה - שישה פרקים בהם מתוארת השירה של כל בריה
* קטע סגירה - קטע המנוסח כברייתא על ר' ישעיה תלמידו של רבי חנינא בן דוסא

== לקריאה נוספת ==
* מלאכי בית אריה, פרק שירה: מבואות ומהדורה ביקורתית, עבודת דוקטור, 1966

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.tfilah.org/perek_shira/ פרק שירה]
* [https://play.google.com/store/apps/details?id=heb.apps.perekshira אפליקציית פרק שירה לאנדרואיד]
* [http://x.2all.co.il/PerekShira/ פרק שירה המבואר]
* 
* 
* 
*[https://breslevcity.co.il/פרק-שירה/ פירוש לפרק שירה] מאת הרב אליעזר שלמה שיק זצ"ל - אתר ברסלב סיטי
*[https://www.bodysong.co.il/שירת-הגוף פרק שירה - שירת הגוף]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי מדרשים
קטגוריה:ברייתות
קטגוריה:ספרי שירה בעברית
איגנאץ הירשלר

פרופסור איגנץ הירשלר (בהונגרית: Hirschler Ignác; 1823–1891) היה רופא עיניים ופרופסור לרפואה, נשיא הקהילה היהודית של פשט ויושב ראש הקונגרס של יהדות הונגריה בשנים 1868–1869, בתקופה בה התרחש הקרע ביהדות הונגריה. חבר נספח של האקדמיה ההונגרית למדעים.

בשנת 1866, בפשט, טיפל בצייר ההונגרי מיהאי מונקאצ'י והאחרון העניק לו כאות תודה את הציור "קדרה הפוכה".

בשנת 1885, ממשלת הונגריה העניקה לו חברות בבית העליון של הפרלמנט.

בן אחיו היה אגושטון הירשלר רופא פנימי, חבר האקדמיה ההונגרית למדעים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://semmelweis.0catch.com/hirschlk.html אתר המציג את תמונתו של איגנץ הירשפלד] 
* [http://merhav.nli.org.il/primo-explore/fulldisplay?docid=NNL_ARCHIVE_AL004342362&context=L&vid=NLI&search_scope=Local&tab=default_tab&lang=iw_IL אוספו הפרטי של איגנץ הירשלר], מאופי הארכיון המרכזי לתולדות העם היהודי.

קטגוריה:רופאים יהודים הונגרים
קטגוריה:חברי הבית העליון ההונגרי
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט ההונגרי
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה ההונגרית למדעים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות היהודי ברחוב שלגוטאריאני
קטגוריה:רופאי עיניים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1823
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1891
רשימה דמוקרטית לערביי ישראל

רשימה דמוקרטית לערביי ישראל הייתה מפלגת מיעוטים ששימשה כמפלגת לווין של מפא"י, בדומה לשאר המפלגות הערביות בשנות המדינה הראשונות.

המפלגה נבחרה לכנסת השנייה והשלישית, ובשתיהן הייתה חברה בקואליציה אך ללא ייצוג בממשלה.
בבחירות לכנסת הרביעית קיבלה הרשימה 3,369 קולות, לא עברה את אחוז החסימה, ולאחר מכן לא שבה עוד אל המפה הפוליטית.

לימים שבו שניים מנציגיה אל הכנסת במסגרת מפלגות אחרות: ג'בר מועדי נבחר לכנסת החמישית במסגרת מפלגת שיתוף ואחווה, ואילו סיף-אלדין אל-זועבי שב לכנסת השישית במסגרת מפלגת קידמה ופיתוח. ב-1966 במהלך הכנסת השישית אף התאחדו השניים לזמן קצר בעת הקמתה של סיעת שיתוף ופיתוח שהייתה איחוד של שתי המפלגות, אז זו התפרקה לאחר חודשים ספורים. לקראת הבחירות לכנסת השביעית הצטרף מועדי לרשימת קידמה ופיתוח, ובכנסת השביעית והשמינית כיהנו אל-זועבי ומועדי כנציגיה הבלעדיים בכנסת.

==נציגי המפלגה בכנסת==
{| class="wikitable" border="1"
! style="width:10%;" | כנסת
! style="width:45%;" | חברי כנסת
! style="width:45%;" | הערות
|-
|הכנסת השנייה (1951)
|3 מנדטים: סיף א-דין א-זועבי, ג'בר מועדי, מסעד קסיס
| לרשימת מועמדים מלאה ראו [https://web.archive.org/web/20160303233934/http://www.idi.org.il/media/512521/כנסת%202-%20הרשימה%20הדימוקרטית%20לערביי%20ישראל.pdf כאן]
|-
|הכנסת השלישית (1955)<br>
|2 מנדטים: סיף א-דין א-זועבי, מסעד קסיס, ג'בר מועדי
| ב-13 בפברואר 1956 פרש מהכנסת סיף-אלדין אל-זועבי. החליף אותו ג'בר מועדי.
*לרשימת מועמדים מלאה ראו [https://web.archive.org/web/20160304105856/http://www.idi.org.il/media/512715/כנסת%203-%20הרשימה%20הדמוקרטית%20לערביי%20ישראל.pdf כאן]
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: מפלגות היסטוריות
קטגוריה:מפלגות ערביות בישראל
קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-3
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-4
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-5
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-6
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-7
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-8
טורקיז (צבע)

מי ראש הנקרה בגוון טורקיז

טורקיז הוא גוון שמתקבל מערבוב מסוים של הצבעים ירוק ותכלת. שמו ניתן על בסיס שמה של אבן חן יקרה למחצה, טורקיז, שזהו גם שם צבעה.

קיימים גוונים רבים בין ירוק לכחול שאינם טורקיז. הציאן, המשמש במכונות דפוס, מתקבל מערבוב כמויות שוות של כחול וירוק. הטורקיז מתקבל מערבוב כמות גדולה יותר של ירוק, ובנוסף הוא כהה יותר (כלומר, נוטה יותר לשחור). גוונים אחרים זכו לשמות שונים, כגון ירוק בקבוק או כחול פרוסי.

השם הופיע לראשונה במסמך מתועד באנגלית ב-1573, בספר "A Dictionary of Color" מאת מיירז ופול (Maerz and Paul). בין לוחות הצבעים המודפסים הופיע בעמוד 73 לוח של טורקיז (גוון ירוק).

יש המזהים את הצבע "כרתי" המוזכר במשנה (למשל, ברכות א, ב) עם גוון הקרוב לצבע טורקיז<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

כיפת המסגד פו-י-קליין

==הערות שוליים==

קטגוריה:צבעים
ישראל קצובר

ישראל קצובר (נולד בשנת 1946) הוא עיתונאי ישראלי. כיום משמש כפרשן הצבאי והמדיני של עיתון המודיע (בשם העט א. פאר).

== ביוגרפיה ==
קצובר נולד לזוג ניצולי שואה במחנה-עקורים אוסטריה. אחיו הבכור שלמה ברוך נעלם בשואה, ובגיל שנה עלתה משפחתו לישראל. מגיל 3 החל ללמוד ב"חדר" של חסידות סאטמר, אך הוריו שלא היו מרוצים בעקבות מכות שספג מהמלמד, העבירו אותו לבית ספר דתי סמוך לביתו. הוא דילג על כיתה א' והתחיל את לימודיו בכיתה ב'. 

בגיל 16 החל לכתוב ב"ידיעות ירושלים", בנושאי דת. בשנות ה-70 היה מראשי המדור להווי ומסורת יהודית בקול ישראל וערך תוכניות דת ומסורת, בהן התוכנית "קבלת שבת" ששודרה מדי יום שישי ו"מצעד הזמירות החסידי". במקביל שימש עיתונאי בעיתון שערים, ביטאונה של תנועת פא"י, שבו כיסה את התחום הצבאי. התפרסם בשנת 1976, כאשר חשף את העובדה כי הטקס לציון הגעתם של מטוסי ה-F-15 הראשונים של חיל האוויר יגרום לחילול שבת של המשתתפים בו. חשיפה זו הובילה להצעת אי-אמון שהוגשה בכנסת ב-14 בדצמבר 1976 על ידי החזית הדתית התורתית (אגודת ישראל ופועלי אגודת ישראל), צעד שגרם לתרגיל המבריק של יצחק רבין והוביל בעקיפין למהפך בבחירות 1977. כשנשאל קצובר על ידי מנחם בגין מה יוכל להעניק לו לכשיבחר לראש ממשלה תחת רבין, ביקש כי יעניק לו את הראיון הראשון שלו כראש ממשלה, וכך היה. 

בשנות ה-80 ייסד וערך (יחד עם יצחק נחשוני) את העיתון "ערב שבת", ששינה את שמו בהמשך ל"יום השישי".<ref></ref> בשנות ה-90 הצטרף לסגל הכותבים בעיתון "המודיע", והוא משמש כפרשנו הצבאי והמדיני. 

בריאיון רדיו אמר קצובר: ".

=== חיים אישיים ===
נשוי לאיטה (מייזליש) ואב לחמישה. מתגורר בירושלים.

== לקריאה נוספת ==

* נחמן סלצר, אינסיידר (Insider), 2021<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

*
*רדיו תל אביב, [Https://soundcloud.com/roykatz/gqb8adxrj3xe "תעודת עיתונאי" עם ישראל קצובר], רועי כ"ץ, 11 ספטמבר 2015
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל המודיע
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:כתבים צבאיים ישראלים
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
שלמה יצחק שטמפפר

ראש העיר שלמה שטמפפר ובנו בנימין בפרדס שטמפפר בפתח-תקווה, שנות השלושיםשלמה יצחק שטַמפּפֶר (7 ביולי 1877 – 13 במרץ 1961) היה ראש העיר הראשון של פתח תקווה.

==ביוגרפיה==
בנו של יהושע שטמפפר, ממייסדי פתח תקווה. למד במחזור הראשון של בית הספר נצח ישראל בפתח תקווה, ובצעירותו נסע להונגריה כדי ללמוד תורה במקום שלמד אביו.

כאשר חזר לפתח תקווה ניהל את עסקי "פרדס שטמפפר", הפרדס הראשון שניטע בפתח תקווה, והקדיש את עצמו במסירות ובדאגה לצורכי המושבה ותושביה.

במלחמת העולם הראשונה היה ביתו פתוח לכל נצרך, ובעיקר לפליטי הרעב ששרר בירושלים ולמגורשים מיפו ומכפר סבא.

אחרי המלחמה החליף את פנחס מאירי במשרת ראש הוועד. בהיותו בראש הוועד נמנה עם הגוש האזרחי, אולם בניגוד לחבריו שהתנגדו ב-1934 להפיכת פתח תקווה לעיר הוא תמך במהלך, דבר שיצר קרע בינו ובין חבריו וקרב אותו למפלגות הפועלים. בסופו של דבר קיבלה פתח תקווה מעמד של עיר ב-1937, ושטמפפר היה לראש העיר הראשון שלה. ביולי 1940 התקיימו בחירות למועצת העיר והפעם שטמפפר התמודד במסגרת רשימת החרדים. בבחירות בתוך המועצה לראשות העיר שטמפפר הודיע שלא יתמודד על התפקיד בגלל שהשלטונות אינם רואים בו מועמד. במקום זאת נבחר שטמפפר לתפקיד סגן ראש העיר. הוא עצמו הצביע בעד נציג סיעות הפועלים, מאיר גרבובסקי, לראשות העיר, אולם יוסף ספיר זכה לבסוף בתפקיד. שטמפפר היה בין המתנגדים לאחריות של עירית פתח תקווה על גני הילדים. 

לאחר מכן כיהן מספר שנים כיו"ר המועצה הדתית.

היה פעיל במוסדות ציבור ובהם בהנהלת "החקלאי", קופת מלווה חקלאית, וכן פעל להקמת מוסדות חינוך כלליים ודתיים. עודד יוזמות כלכליות והקמת מפעלי תעשייה.

שטמפפר היה איש ספר ותלמיד חכם. ביתו שהיה צריף עץ בדמי מפתח (כדי לא ליהנות מכספי ציבור), היה בית ועד לחכמים. האיר פנים לכל אדם והיה ידוע בטוהר כפיו, בצניעותו, ביושרו ובמעשי הצדקה שעשה.

נפטר ב-13 במרץ 1961 ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.

==משפחתו==

אשתו הראשונה, אסתר-איטה שטמפפר, הייתה בת של גולדה רוזנטל, מרַפאה ומיילדת בירושלים (אחותו של הצלם צדוק בסן) ולזוג נולדו שישה ילדים. לאחר פטירתה נישא לשרה פייגה. 

שנים מילדיו נישאו לילדיו של הרב צבי פסח פרנק: אליהו דוד שטמפפר (רב באקרון שבמדינת אוהיו) נישא לנחמה פרנק, ושושנה שטמפפר נישאה לשמואל תנחום פרנק.

בנו בנימין שטמפפר היה ממייסדי נתניה, ובתו יהודית הייתה מחלוצות העבודה הסוציאלית בארץ. בין נכדיו: פרופ' יהושע בן אריה (בן בתו רבקה). בין נינייו: הראש הישיבה דוד כהן וההיסטוריון פרופ' שאול שטמפפר.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://petah-tikva.rishonim.org.il/people/founderpage/?itemId=190 שלמה-יצחק שטמפפר], מוזיאון הראשונים פתח תקווה

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי בית הספר נצח ישראל (פתח תקווה)
קטגוריה:ראשי עיריית פתח תקווה
קטגוריה:ראשי מועצות דתיות בישראל
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:משפחת שטמפפר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1876
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
דימום מהאף

דימום מהאף או אפיסטקסיס (מיוונית: ἐπιστάζω (אפיסטזו) לדמם מהאף: ἐπί (אפי) עלית – "מעל", "על" + στάζω (סטאזו) – "לטפטף מהנחיריים") הוא תופעה של דימום המופרש מהנחיריים שאינה בהכרח תסמין למחלה. דימום מהאף הוא נפוץ יחסית, בדרך כלל שמים לב כאשר הדם מנקז החוצה דרך הנחיריים. ישנם שני סוגים: קדמי (הנפוץ ביותר), ואחורי (פחות שכיח, דורש טיפול רפואי). במקרים חמורים יכול הדם להתנקז החוצה מן העין. דם טרי ודם קרוש יכולים גם לזרום למטה לקיבה ולגרום לבחילות והקאות.

== סיבות לדימום ==
לדימום מהאף סיבות אפשריות רבות:
* יובש הרירית אשר גורם להיסדקותה ולפגיעה בנימים
* פגיעה פיזית באף (קינוח אף, מכה, חבלות חוזרות עקב חיטוט באף, חדירת עצם וכיוצא באלה)
* אלרגיה
* בעיות בקרישת דם
* מחלת הצפדינה הנגרמת ממחסור בוויטמין C
זיהומים מקומיים:
* דלקת הפרוזדורים
* סינוסיטיס (דלקת הגַּת)

הפרעות הנגרמות מנטייה לדימומים:
* אנמיה אפלסטית
* לוקמיה
* ספירה נמוכה של טסיות
* מחלות כבד
* הפרעות תורשתיות בדם, כגון המופיליה
* דימום כתוצאה מהתרחבות תורשתית של כלי דם קטנים

== הפתופיזיולוגיה ==
דימום מהאף נגרם כתוצאה מקרע של כלי דם בתוך רירית האף. קרע יכול להיות ספונטני או כתוצאה מטראומה. 60% מהאוכלוסייה מדווחים על דימום מהאף עם שכיחות שיא באלה מתחת לגיל עשר ומעל גיל 50 ומופיע אצל גברים יותר מאשר נשים. עלייה בלחץ דם נוטה להאריך את משך הזמן של דימום מאף ספונטני. תרופות והפרעות של קרישת דם נוגדות קרישה יכולים לקדם ולהאריך את הדימום. דימום ספונטני מהאף הוא שכיח יותר אצל קשישים כי רירית האף הופכת להיות יבשה ודקה ולחץ דם נוטה להיות גבוה יותר. גם משך זמן הדימום אצל הקשישים הוא ארוך כי כלי הדם שלהם הם פחות מסוגלים להצר ולשלוט בדימום.

== דרך טיפול ==
ברוב המקרים, הדם מגיע מאזור קיסלבך, המצוי בחלק הקדמי של החיץ והמכיל כלי דם רבים. בדרך כלל אפשר להשתלט על הדימום ולהפסיק אותו על ידי לחיצה על שני צידי האף במשך לפחות חמש דקות ועד 20 דקות; הטיית הראש קדימה (מטה) תעזור להקטין את הסיכוי של בחילה וחסימה בדרכי הנשימה, בליעת דם עודף יכולה לגרות את הקיבה ולגרום להקאות.

תרופות oxymetazoline או phenylephrine שהן תרסיסים לאף שמיועדים לטיפול בנזלת אלרגית, ועשויים גם לשמש למטרה זו. אם אמצעים פשוטים אלה לא עובדים אז ייתכן שיש צורך בהתערבות רפואית כדי לעצור את הדימום על ידי כווייה כימית של כל כלי הדם הקדמיים של האף. טיפול זה נעשה אך ורק על ידי איש מקצוע רפואי. זהו הליך כירורגי וצריך להזריק חומר הרדמה ברירית האף, רצוי בתוספת של אדרנלין אקטואלי להפחית דימום נוסף.

למניעת הישנות דימום קדמי, רופאי אא״ג ממליצים לעיתים על מריחת שכבה דקה של וזלין בחלק הקדמי של המחיצה.<ref></ref>

== חברה ותרבות ==
בקומיקסים יפניים, כגון אנימה ומאנגה, דימום פתאומי מהאף מצביע בדרך כלל על כך שהאדם מגורה מבחינה מינית. תיאור זה מבוסס על אמונה עממית יפנית לפיה דימום מהאף הוא סימן לריגוש מיני.

אמונה רווחת בפיליפינים היא שדימום מהאף נובע מהיתקלות של האדם בבעיה מורכבת, בדרך כלל קשיים בדיבור באנגלית. דוגמאות אחרות יכולות להיות בחינה, ראיון, או ניתוח דו"ח שמשתמש במונחים טכניים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תסמינים וסימנים הקשורים למערכת הנשימה ולמערכת ההובלה
קטגוריה:אף אוזן וגרון
המפטי דמפטי

המפטי דמפטי בציור מ-1904
הַמְפְּטִי דַּמְפְּטִי (באנגלית: Humpty Dumpty) הוא דמות המופיעה בשיר ערש אנגלי פופולרי.

== הופעות ==
=== בשיר ===
המפטי-דמפטי המופיע בשיר זה הוא ביצה שעברה האנשה, כך שעובדת היותה ביצה אינה נאמרת במפורש בשיר. במסגרת ההאנשה, לביצה יש שם, והיא ישבה על החומה. בכל זאת נשמרה בהמפטי דמפטי תכונה של הביצה: לאחר שנפלה ונשברה, איש לא יכול להחזירה לקדמותה.

בגרסתו המודפסת הראשונה, שפורסמה בשנת 1810, הופיע השיר כחידה, שהמונח "המפטי-דמפטי" מופיעה בה כהטעייה, משום שבסלנג האנגלי של המאה ה-18 היה זה כינוי לאדם גוץ - נמוך וכרסתן.

==== מילות השיר ====
*המקור באנגלית:

<div style="direction: ltr;">

</div>
*תרגומה של ורדה לבני-אבלס, מתוך אמא אווזה:

:
*תרגומו של אהרן אמיר, מתוך עליסה בארץ המראה:

:
*תרגומו של רפאל ספורטה, מתוך היה הייתה לי גפן:

:
*תרגומו של אוריאל אופק, מתוך ילדי העולם שרים:

:
*תרגומו של אורי סלע, מתוך אמא אווזה של ארנולד לובל:

:
*תרגומה של רנה ליטוין, מתוך מבעד למראה ומה אליס מצאה שם של לואיס קרול:

:
*תרגומו של צבי אבן פז, מתוך מִתָּמִיד וּמֵאָז, שִׁירֵי אִמָּא אֲוָזָה:

:
* תרגומו של יואב איתמר, מתוך הפייסבוק:
:
* תרגומו של יורם שובל, מאתר התרגומים טטואבה:

:
* תרגומו של עצמון יניב מתוך הפייסבוק:

:

=== מלחמת האזרחים ===

יש הטוענים ש"המפטי-דמפטי" היה כינויו של תותח כבד שהיה בשימוש המלוכנים בזמן מלחמת האזרחים האנגלית בשנים 1642 - 1649 והוצב על החומה ליד כנסיית מרי הקדושה בקולצ'סטר. תותח של כוחות הפרלמנט ירה לעבר המפטי-דמפטי ופער חור בחומה אשר מתחתיו. כתוצאה מכך נפל התותח המגן. לשם הרמתו התגייסו כלל אנשי וחיילי המלך ולא הצליחו להרימו.

=== מבעד למראה ומה אליס מצאה שם ===

השם צבר פרסום רב בעקבות הספר "מבעד למראה ומה אליס מצאה שם", שבו מקיימת אליס דו-שיח עם יצור בשם המפטי-דמפטי הדומה לביצה. זהו יצור יהיר במיוחד, המתייחס לשיחה כאל משחק. המפטי-דמפטי היה מיומן מאוד לשונית, וייחס למילים מובן שונה מהמקובל. המפטי-דמפטי ישב על חומה ואסור היה לו ליפול שכן אם יפול מהחומה עליה הוא יושב, המלך ישלח את כל חילו וכל פרשיו כדי להחזירו לשם.

=== החתול של שרק ===

בסרט החתול של שרק, המפטי דמפטי מוצג כיריב של החתול במגפיים כבר שנים, מאז שהמפטי בגד בו ונתן לחיילים לתפוס אותו, אך בכל זאת החתול במגפיים משתף אותו איתו. בסוף הסרט אווזת ענק לוקחת אותו. הוא מאבד את אישיותו המואנשת והופך לביצה רגילה, ונראה כי ליבו הוא זהב.

=== הופעות נוספות ===
משמעות הסלנג של "המפטי-דמפטי", הוא כינוי למשקה אלכוהולי מבוסס על ברנדי. יש פירושים נוספים למשמעות השם, אך מרביתם הם בגדר אטימולוגיה כוזבת.

בסרט הקוסם מארץ עוץ יש אזכור להמפטי דמפטי.

המילונאי ראובן אלקלעי הציע לעברת את שם הדמות במילה בֵּיצָן, שחידש בהשראת המילה ליצן.

בסדרה "נקודות בצבעים" ובסדרת המקור שלה "Polka Dot Door" ישנם זוג אחים שקוראים להם "המפטי" ו"דמפטי", שמראם דמוי ביצה. באחד הפרקים נראים ששניהם יושבים על חומה שהם עשו מקוביות.

==קישורים חיצוניים==

* שיר המפטי דמפטי (באנגלית) בערוץ [https://www.youtube.com/channel/UCLsooMJoIpl_7ux2jvdPB-Q Super Simple Songs] באתר יוטיוב
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:לואיס קרול
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:שירים על דמויות גבריות בדיוניות
הכנסייה האפיסקופלית (ארצות הברית)

שלט האצולה של הכנסייה האפסיקופלית כולל גם את [[צלב גאורגיוס הקדוש וגם את צלב אנדראס הקדוש המורכב מתשעה צלבונים.]]
הכנסייה האפיסקופלית או "הכנסייה האפיסקופלית של ארצות הברית" (באנגלית: The Episcopal Church, ולעיתים בקיצור TEC) היא כנסייה בנצרות המשתייכת לזרם האנגליקני, שמרכז פעילותה בארצות הברית.

הכנסייה האפיסקופלית הייתה לארגון עצמאי זמן קצר לאחר המהפכה האמריקנית, כאשר חויבה לנתק את קשריה עם הכנסייה של אנגליה, הכפופה להלכה למלך בריטניה. בכך הייתה לכנסייה האנגליקנית האוטונומית הראשונה מחוץ לאיים הבריטיים. מקור השם במילה הלטינית Episcopus שמשמעה בישוף.

כנסיות אנגליקניות וכן מתודיסטיות נוספות, מחוץ לארצות הברית, כוללות בשמן את התואר "אפיסקופלית". (למשל הכנסייה האפיסקופלית של ירושלים והמזרח התיכון).

הקהילות מאורגנות בדיוקסיות, שבראש כל אחת מהן עומד בישוף. לכנסייה משתייכות מעל 7500 קהילות, שבראש כל אחת מהן עומד ועד מנהל, אשר בוחר (בכפוף להסכמת בישוף הדיוקסיה) את כהני הדת של הקהילה: כמרים ודיאקונים. הקהילות משתייכות ל-110 דיוקסות הפרושות בארצות הברית, וכן בטאיוואן ובחלק ממדינות דרום אמריקה והאיים הקריביים. נוסף לכך קיים ארגון של הקהילות באירופה, שמעמדו דומה לזה של דיוקסיה. הדיוקסות שבארצות הברית מאורגנות בתשע פרובינציות.

מבחינת האמונה הדתית, מחשיבה הכנסייה את עצמה כמצויה בדרך הביניים שבין נצרות קתולית ופרוטסטנטיות. הן מבחינה ליטוּרגית והן מבחינה אמונית קיימים הבדלים גדולים בין קהילות שונות המשתייכות לכנסייה. שני נושאים שעמדו במוקד מחלוקת נוקבת בכנסייה בשנים האחרונות היו היחס להומוסקסואליות ושאלת קבלתן של נשים לתפקידים בהיררכיה הכנסייתית. בשנת 2006 נבחרה אשה, קת'רין ג'פרטס סצ'ורי, לתפקיד הבישוף העליון של הכנסייה, בחירה שעוררה ביקורת בקרב גורמים שמרנים בעולם האנגליקני בכלל. מרבית הדיוקסיות, אך לא כולן, מקבלות נשים לתפקידי כמורה ובישוֹפוּת.

ב-2010 נמנו כ-2.12 מיליון חברים רשומים בקהילות הכנסייה האפיסקופלית, מתוכם כ-1.95 מיליון בארצות הברית. מספר החברים הגיע לשיא של כ-3.4 מיליון באמצע שנות השישים, ונמצא בירידה הדרגתית בעשורים האחרונים, בדומה למצב בכנסיות אחרות מן הזרם המרכזי. [[הקתדרלה הלאומית של וושינגטון שייכת לכנסייה האפיסקופלית]] האפיסקופלים בארצות הברית מהווים חלק גדול מאוד בפוליטיקה בכלכלה ובאקדמיה יחסית לגודלם באוכלוסייה הכללית. כקבוצה, אפיסקופלים אמריקאיים נוטים להיות משכילים יותר ולהרוויח יותר מאשר אמריקאים בכללותם. בנוסף, רבות מהדמויות הבולטות בארצות הברית, כמו בנקאים, אנשי תעשייה ועסקים ומשפחות ותיקות עשירות הם חברים בכנסייה האפיסקופלית, ומספר של המשפחות האמריקאיות העשירים ואמידים ביותר, כגון משפחת ואנדרבילט, משפחת אסטור, משפחת רוקפלר, משפחת דו פונט, משפחת רוזוולט ומשפחת פורבס הם אפיסקופלים. בעוד שמשפחת רוקפלר היא בעיקר בפטיסטים, חלק מהרוקפלרים היו חברים בכנסייה האפיסקופלית.<ref></ref> מדד נוסף להשפעת הכנסייה האפיסקופלית הוא העובדה שיותר מרבע מנשיאי ארצות הברית היו אפיסקופלים.<ref></ref> מבחינה היסטורית, אפיסקופלים היו מיוצגים יתר על המידה בקרב האליטה המדעית האמריקאית וזוכי פרס נובל.<ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:ארצות הברית: נצרות
קטגוריה:נצרות: זרמים
אפיסקופלית
פיום שופכה

פיום שופכה (אורתרוסטומיה) הוא הליך כירורגי במהלכו פוערים פתח בשופכה.

הליך כירורגי זה בוצע מאות שנים בידי חברות שבטיות כחלק מטקס החניכה של נערים והכנסתם לעולם המבוגרים. כיום, הקבוצות האחרונות המקיימות טקס פיום שופכה מתגוררות באוסטרליה. 

בשנים האחרונות עולה מספר הגברים העוברים הליך זה בצורה וולונטרית, ומבלי שתהיה לו עבורם משמעות תרבותית. על פי רוב, כאשר הליך זה מבוצע מחוץ להקשר התרבותי שלו, הוא מבוצע על מנת להשיג עונג מיני מוגבר או לשם אסתטיקה, כחלק ממגמת ה-Body modification.

ניתוח פיום שופכה מתבצע לעיתים גם לצרכים רפואיים, כאשר יש היצרות של השופכה עד כדי חסימה מלאה או כמעט מלאה.

חסרונות פיום השופכה כוללים את הסיכון שבניתוח (המבוצע לעיתים על ידי צוות שאינו מקצועי, או על ידי האדם עצמו כחלק מהטקס). איבר מין שעבר פיום שופכה הוא בסיכון מוגבר להעברת מחלות מין, והיכולת לעבר מופחתת. 
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסי מעבר
קטגוריה:אורולוגיה: פעולות כירורגיות
קברניתיים

קברניתיים (שם מדעי: Silphidae) היא משפחת חרקים מסדרת החיפושיות.

במשפחה כ-200 מינים, מרביתם טורפים - מספר סוגים הם ציידי חלזונות כמו ציידת השבלולים, אחרים ניזונים מרקבובית או מפגרים, כמו הקברנית הטומנת.

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1807
הגשה ללא מענה (טניס)

[[אנדי רודיק הידוע בהגשות ללא מענה הרבות שלו במהלך חבטת הגשה]]
בטניס, הגשה ללא מענה או אייס (באנגלית: Ace) היא הגשה של אחד השחקנים שנכנסה לתחום "ריבוע ההגשה" של השחקן היריב, ואותו שחקן לא הצליח אפילו לגעת עם המחבט בכדור בתגובה.

בטניס המקצועני ההגשות ללא מענה הן דבר שכיח מאוד אשר כמעט תמיד מבוצע במהלך ההגשה הראשונה של השחקן לה הוא יכול להוסיף את עוצמתו המרבית ללא חשש שיאבד את הנקודה במידה שיחטיא (מכיוון שיש לו עוד ניסיון במידה וייכשל).
רובן המוחלט של החבטות ללא מענה נחבטות בשתי צורות: הראשונה היא הגשה ישרה (אופקית) בעלת עוצמה חזקה מאוד המכוונת לנקודת האמצע של "ריבוע הגשה" (נקודת ה-T). חבטה זו מאופיינת על ידי שחקנים גבוהים אשר קל להם לחבוט אותה עם עוצמה חזקה וזווית טובה. הצורה השנייה היא הגשה מסובבת (עם חיתוך קל) אשר "דוחפת" את היריב מחוץ למגרש ובכך מקשה עליו מאוד להחזיר את הכדור או לגעת בו.

==שיאים==
את ההגשות ללא מענה החלו למנות באופן רשמי רק משנת-1991; לכן, השיאים הם רק ממשחקים שנערכו רק לאחר שנה זו.

===סבב ה-ATP===
השחקן המחזיק בשיא ההגשות ללא מענה במשחק אחד בסבב ה-ATP הוא ג'ון איזנר עם 113 הגשות ללא מענה. השיא הושג במשחק הארוך בתולדות הטניס, שבו שיחק נגד ניקולס מאהו באליפות וימבלדון בשנת 2010. מאהו מחזיק במקום השני עם 103 הגשות ללא מענה שהשיג באותו משחק. איסנר מחזיק גם במקום השמיני ברשימה עם 52 חבטות ללא מענה. במקום השלישי נמצא איבו קרלוביץ' הקרואטי עם 78 הגשות ללא מענה במשחק שנערך בשנת 2009; קרלוביץ' נמצא גם במקום הרביעי, השישי, השביעי והתשיעי ברשימה עם 61, 55, 53, 51 הגשות ללא מענה, בהתאמה. במקום החמישי ברשימה נמצא אלבנו אוליווטי עם 56 הגשות ללא מענה. במקומם התשיעי נמצאים יואכים יוהנסון השוודי, איבו קרלוביץ' וגילס מולר עם 51 הגשות ללא מענה במשחק.

השחקנים איבו קרלוביץ', ג'ון איסנר וגורן איוואנישביץ' הגישו מעל 1000 הגשות ללא מענה במשך עונה אחת ארבע פעמים; מילוש ראוניץ' עשה זאת פעמים.

===סבב ה-WTA===
השחקנית המחזיקה בשיא ההגשות ללא מענה במשחק אחד בסבב ה-WTA היא קריסטינה פליסקובה עם 31 הגשות ללא מענה. במקום השני נמצאת סבינה ליזיקי עם 27 הגשות ללא מענה. במקום השלישי נמצאות קאיה קאנפי וסרינה ויליאמס עם 24 הגשות ללא מענה כל אחת.

==חובטי הגשות ללא מענה מצטיינים==

השחקנים הקרואטים איבו קרלוביץ', איבן ליוביצ'יץ' ומאריו אנצ'יץ' הם מחובטי ההגשות ללא מענה הטובים ביותר כיום בסבב ה-ATP, בנוסף לאנדי רודיק האמריקאי.

השחקן המזוהה ביותר בתחום ההגשות ללא מענה הוא גורן איוואנישביץ', גם הוא שחקן קרואטי אשר מחזיק בשיא של כמות ההגשות ללא מענה בשנה אחת עם 1477 הגשות בשנת 1996. שחקן בולט נוסף בתחום זה הוא אנדי רודיק אשר מחזיק ביציבות בלתי רגילה עם נתון של בין 17 ל-26 הגשות ללא מענה בממוצע למשחק עד היום והוא גם השחקן היחידי אשר הוכר כ"שחקן אשר הצלחותיו נובעות מההגשה" לאחר תקופת איוואנישביץ'.
* ג'ון איסנר
* רוג'ר פדרר
* פיט סמפראס
* איבן ליוביצ'יץ'
* אנדי רודיק
* איבו קרלוביץ'
* ג'ון מקנרו
* גורן איוואנישביץ'
* מאריו אנצ'יץ'
* מילוש ראוניץ'

קטגוריה:חבטות טניס