OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הגלקסיה הננסית עוף החול

הגלקסיה הננסית עוף החול היא גלקסיה לא-סדורה ננסית שנמצאת בקבוצת הכוכבים עוף החול במרחק של כ-1.35 מיליון שנות אור ממערכת השמש. הגלקסיה התגלתה בשנת 1976 על ידי הנס-אמיל שוסטר וריצ'רד מרטין וסט שחשבו שהיא צביר כדורי, אך תצפיות נוספות גילו בתוך כשנה, שמדובר למעשה בגלקסיה לא-סדורה ננסית. הגלקסיה נמצאת כ-4.25 מעלות ממזרח-דרום-מזרח לכוכב γ בעוף החול.

==מאפיינים== 
גודלה הזוויתי של הגלקסיה הוא כ-4.9 דקות קשת שממרחקה שקול לקוטר של כ-1,920 שנות אור. מסתה מוערכת בכ- מסות שמש, כמאה מיליוניות ממסת שביל החלב, אך מסת הכוכבים הנראים שבה היא רק כ- מסות שמש, ונראה שהיא מורכבת ברובה מחומר אפל שטיבו אינו ידוע. עוצמת ההארה הכוללת שלה היא פי 900,000 מעוצמת ההארה של השמש והמתכתיות של כוכבי הגלקסיה היא כ-4% בלבד מזאת של השמש, כך שרוב כוכבי הגלקסיה הם זקנים יחסית לכוכבי שביל החלב. למרות זה, יש בגלקסיה גם אוכלוסייה צעירה יותר של כוכבים שנמצאת בעיקר בחלק המערבי של מרכז הגלקסיה ונראה שבמרכז הגלקסיה יצירה של כוכבים חדשים נמשכת בקצב כמעט קבוע לאורך כל חיי הגלקסיה, בעוד שבהיקפה יצירת הכוכבים הפסיקה לפני מיליארדי שנים. ממערב לגלקסיה התגלה בשנת 1999 אזור H I גדול שמכיל מימן נייטרלי במסה שמוערכת בכ-5 מיליון מסות שמש. נראה שהענן הזה יצא מתוך הגלקסיה במהלך 100 מיליון השנים האחרונות, אך עדיין קשור אליה כבידתית, ומכיוון שאין גלקסיות נוספות בסביבתה, לא סביר שהסיבה לכך היא אינטראקציה עם גלקסיה אחרת. סיבה אפשרית ליציאת הענן מהגלקסיה היא הדף של מספר גדול של סופרנובות שהתרחשו בגלקסיה, מה שתואם את המקום ואת הזמן של התקופה האחרונה של יצירת כוכבים בגלקסיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצת הכוכבים עוף החול
עוף החול הננסית
עוף החול הננסית
מדברים על שלום

"מדברים על שלום" הוא סינגל מתוך אלבום הבכורה של הזמר מוקי, "שמע ישראל".

== רקע ==
השיר יצא לאור בשנת 2001 במהלך האינתיפדה השנייה והושמע פעמים רבות בתחנות הרדיו. השיר נפתח בציטוט מספר תהילים (פרק קיד, פס ג') .

לאחר מכן מופיע הפזמון:

ההשראה לפזמון לקוחה מהשיר Equal Rights של זמר הרגאיי הג'מייקני פיטר טוש. הציטוט במקור: "Everyone is crying out for peace, none is crying out for justice".

בריאיון שנערך ב־2022 סיפר הזמר: 

== הצלחה ==
השיר זכה להצלחה רבה ואף זכה בפרס שיר השנה של אקו"ם לשנת 2002.
בנוסף צעד במצעד השבועי העברי של רשת ג' 13 שבועות מ-18 בנובמבר 2001 ועד ל-24 בפברואר 2002 ודורג במקום הרביעי במצעד השנתי העברי לשנת ה'תשס"ב-2002.

== גרסאות כיסוי ==
*בשנת 2002 ביצע הבדרן אלי יצפאן את השיר במסגרת התוכנית יצפאן, כאשר הוא מגלם את יאסר ערפאת, שמעון פרס ואריאל שרון.
*ב-27 בנובמבר 2023, עומר אדם והראפר שרק הוציאו יחד שיר חדש בשם "השמחה / מדברים על שלום", אותו הקדישו לזכרם של משה ואלעד אוחיון, שנהרגו במהלך שחילצו את תושבי אופקים במהלך מתקפת הפתע על ישראל במהלך מלחמת חרבות ברזל. השיר הוא למעשה מאשאפ של השיר "מדברים על שלום" ו"השמחה" של צ'ולו.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL990040683140205171/NLI לדף השיר] באתר הספרייה הלאומית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2001
קטגוריה:סינגלים מ-2001
קטגוריה:שירי מוקי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
גיולה קלוגר

גיולה קלוגר (בהונגרית: Kluger Gyula; 15 בינואר 1914, שאטוראליאויהיי, האימפריה האוסטרו-הונגרית (כיום בהונגריה) – 23 בספטמבר 1994, בודפשט) היה שחמטאי יהודי-הונגרי.

==ביוגרפיה==
גיולה קלוגר נולד בשאטוראליאויהיי, שבעקבות מלחמת העולם הראשונה חולקה בין הונגריה לבין צ'כוסלובקיה. הוא השתתף במספר תחרויות שחמט בצ'כוסלובקיה ובשנת 1932 הוענקה לו דרגת "אמן צ'כוסלובקיה". במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 הוא השתתף בתחרויות שחמט בהונגריה וקיבל דרגת "אמן הונגריה".

לאחר מלחמת העולם השנייה גיולה קלוגר המשיך להשתתף בתחרויות שחמט בהונגריה. בשנת 1954 הוא זכה במקום השני באליפות המדינה. בשנת 1970 הוא חלק מקומות 3–4 באליפות הונגריה.

גיולה קלוגר היה שחמטאי פעיל עד לשנות ה-80 של המאה ה-20.

גיולה קלוגר השתתף במספר תחרויות כחבר בנבחרת הונגריה. בנוסף לאולימפיאדת השחמט, הוא השתתף באליפות אירופה לנבחרות ובשנת 1965 זכה במקום השלישי.

בשנת 1954 הוענק לו תואר אמן בינלאומי.

== גיולה קלוגר באולימפיאדת השחמט ==
בשנים 1954–1960 השתתף גיולה קלוגר ב-2 אולימפיאדות שחמט הראשונה:
{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="65%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| לוח || קבוצה|| מד כושר|| נקודות|| תוצאות|| %|| מקום
|-
| 1954|| ||הונגריה|| ||8 מ-15||6+ 4= 5-||53.3|| 6 קבוצתי, 13 אישי
|-
| 1960|| ||הונגריה|| ||6.5 מ-10||4+ 5= 1-||65.0|| 4 קבוצתי, 3 אישי
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחמטאים יהודים הונגרים
קטגוריה:אמנים בין-לאומיים
קטגוריה:נציגי הונגריה באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:שאטוראליאויהיי: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1914
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1994
הבוגאטירים (רוגבי)

סמל קובאן קרסנודאר בשנים [[2012-2020.]]
מועדון הרוגבי "הבוגאטירים" (ברוסית: Регби́йный клуб «Богатыри»; עד 2020 נקראה "קובאן" קרסנודאר, Регби́йный клуб «Куба́нь»; עד 2012 נקרא "דרום", Юг) הוא מועדון רוגבי מהעיר קרסנודר. נוסד בשנת 1996 ומתמודד באליפות רוסיה ברוגבי ובאליפות רוסיה ברוגבי שביעיות. נחשב לאחד ממועדוני הרוגבי הגדולים ברוסיה.
== היסטוריה ==
הקבוצה הוקמה ביוזמת איש העסקים אנטולי קיסליוב ושחקן הרוגבי פיודור מוסאטוב, ב-1996. הקבוצה הוקמה על בסיס בית הספר לספורט מספר 82 בקרסנודאר ובתוך זמן קצר הפכה לקבוצה המעוטרת ביותר בתחום רוגבי שביעיות.

הקבוצה נטלה חלק באליפות רוסיה ברוגבי שביעיות בעונת 2004 וסיימה במקום השלישי.

המיליארדר אולג דריפסקה היה נותן החסות של קובאן ומקור המימון העיקרי משנת 2015, שעזר לשלם חוב של 60 מיליון רובל, רכש ציוד אימונים לקבוצת הרוגבי וארגן רשת בתי ספר עם מחלקות רוגבי במחוז קרסנודר. עם זאת, בעיצומה של עונת 2019 אמר דריפסקה כי הוא לא יממן את קובאן יותר וממשלת מחוז קרסנודאר סירבה גם להקצות כספים לתחזוקת המועדון. בעקבות הפחתה חדה במימון, המועדון איבד למעשה את האצטדיון ואת חדרי הכושר שלו, בעוד השחקנים והמאמן פיליפ ורוהיקו יצאו לשביתה וסירבו להשתתף באחד המשחקים באליפות רוסיה.

בשנת 2020 המועדון אורגן מחדש תחת השם "הבוגאטירים" ועבר להתמודד באליפות רוסיה ברוגבי שביעיות.

== תארים ==
* אלופת רוסיה ברוגבי שביעיות (5): 2008, 2009, 2010, 2013, 2015
* מחזיקת גביע רוסיה ברוגבי שביעיות (5): 2007, 2009, 2010, 2013, 2014
* מחזיקת גביע אירופה לאלופות ברוגבי שביעיות (1): 2016
* אלופת טורניר International Defence Forces - Rugby Sevens Tournament (1): 2004

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קבוצות רוגבי רוסיות
קטגוריה:קרסנודאר: מועדוני ספורט
קובאן קרסנודאר (הוקי קרח)

"קובאן" (ברוסית: Хоккейный клуб „Кубань“) הוא מועדון הוקי קרח רוסי מקרסנודאר, שהתקיים בשנים 2012–2015. המועדון התמודד בכל שנות קיומו בליגת VHL, השנייה בחשיבותה ברוסיה והופעל כקבוצת הבת של ויטיאז פודולסק ושיתפה פעולה עם מועדון סוצ'י מליגת KHL.
== היסטוריה ==
הרעיון להקמת הקבוצה הועלה על ידי ממשלת מחוז קרסנודאר כבר ביולי 2007, אך הרעיון לא יושם עד דצמבר 2011.

הקבוצה נרשמה ב-19 בינואר 2012 ובמרץ אותה שנה הגישה בקשה להצטרף לליגת VHL.

בעונת הבכורה הקבוצה סיימה במקום 17 בעונה הסדירה ולא הצליחה להעפיל לפלייאוף. בעונת 2014/15 סיימה במקום 14.

ב-29 ביוני 2015 נודע שהקבוצה לא תתמודד בעונת 2015/16 בשל קשיים פיננסיים שעמדו בפניה.

== מאמנים ==
* אנדריי פיטאנוב (13 באפריל 2012 — 13 בנובמבר 2012)
* אנטולי סטפאנישצ'ב (ממלא מקום; 13 בנובמבר — 14 בנובמבר 2012)
* ולדימיר קולפאקוב (14 בנובמבר 2012 — 30 באפריל 2015)
== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.sports.ru/tags/3164150.html קובאן באתר sports.ru]
* [http://www.vhlru.ru/teams/20791/ הקבוצה] באתר ליגת VHL
==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות הוקי קרח רוסיות
קטגוריה:קרסנודאר: מועדוני ספורט
שלמה סמילטינר

שלמה סמילטינר (27 בנובמבר 1915, ליטא - 13 באוגוסט 2015) היה שחמטאי ישראלי בדרגת אמן (דרגה ישראלית). מהבולטים בשחמטאי ישראל משנת 1933.

==ביוגרפיה==
שלמה סמילטינר נולד ליעקב סמילטינר ולרחל רבקה סמילטינר (לבית סלוחין). סמילטינר עלה לישראל בשנות ה-30 של המאה ה-20. היו לו אח ואחות.

השתתף תשע פעמים בגמר אליפות ישראל. בשנת 1955 הוא חלק מקום 2–4 (במשותף עם יוסף פורת ויצחק אלוני) באליפות ישראל. שנים רבות היה עמוד התווך של קבוצת "רטי" ת"א בימי זוהרה.

ב-1966 זכה סמילטינר באליפות "לסקר" ת"א לפני אלוף ישראל, יצחק אלוני, וסגנו, שמעון כגן.

השתתף בתחרויות עד תחילת המאה ה-21.

שנים רבות היה מנהלה של מבשלת בירה בנתניה.

סמילטינר היה נשוי לשושנה ואב לשתי בנות. נפטר שלושה חודשים לפני יום הולדתו ה-100, ונקבר בקיבוץ עינת.

מאז מותו התקיימו תחרויות שחמט לזכרו בתל אביב ובכפר סבא.

== שלמה סמילטינר באולימפיאדת השחמט ==
בין השנים 1956 ל-1966 השתתף סמילטינר ב-3 אולימפיאדות שחמט:
{| class="sortable" border="1" cellspacing="0" cellpadding="1" width="65%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
| שנה|| לוח || קבוצה|| מד כושר|| נקודות|| תוצאות|| %|| מקום
|-
| 1956||2 עת ||ישראל|| ||4 מ-8||3+ 2= 3-||50.0|| 12 קבוצתי
|-
| 1958||4 ||ישראל|| ||9.5 מ-15||8+ 3= 4-||63.3|| 17 קבוצתי, 9 אישי
|-
| 1966||2 עת || ישראל || ||5 מ-9||3+ 4= 2-||55.6|| 19 קבוצתי
|}

==קישורים חיצוניים==

* אביטל פלפל, [http://jewishchesshistory.blogspot.co.il/2015/09/shlomo-smiltiner-1915-2015.html שלמה סמילטינר 1915-2015], בבלוג היסטוריית שחמט יהודי, 17 בספטמבר 2015 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נציגי ישראל באולימפיאדת השחמט
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בעינת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1915
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
בעיית הדוויגר–נלסון

בעיית הדוויגר–נלסון היא בעיה פתוחה במתמטיקה השואלת מהו המספר הקטן ביותר של צבעים שבו ניתן לצבוע את כל הנקודות במישור, אם אסור לצבוע באותו צבע שתי נקודות שמרחקן זו מזו הוא 1. בלשון טכנית, השאלה היא מהו המספר הכרומטי <math>\chi</math> של גרף מרחקי היחידה במישור האוקלידי.

את הבעיה הציג אדוארד נלסון ב-1950, לאחר שהוגו הדוויגר דן בבעיה דומה ב-1945. בתוך זמן קצר הוברר שמספר הצבעים מקיים <math>4 \leq \chi \leq 7</math>. את ריצוף חלת הדבש של המישור (במשושים משוכללים) אפשר לצבוע בשבעה צבעים, וזה מוכיח שאכן <math>\chi \leq 7</math>. מאידך, מכיוון ש"הפלך של מוזר" הוא גרף מרחקי יחידה (בן 7 קודקודים) שהמספר הכרומטי שלו 4, מתקיים גם <math>4 \leq \chi</math>.

לפי תוצאה כללית של ניקולאס חוברט דה ברויין ופול ארדש (1951), אם המספר הכרומטי של גרף הוא לפחות k, אז יש לו תת-גרף סופי כזה. לכן, כל חסם תחתון על <math>\ \chi</math> יתקבל מהצגת גרף מרחקי יחידה בעל מספר כרומטי מתאים. ב-1998 הראה פריטיקין (Pritikin) שגרף מרחקי יחידה בעל מספר כרומטי 5 הוא בן 13 קודקודים לפחות; וגרף מרחקי יחידה בעל מספר כרומטי 6 (אם יש כזה) הוא בן 6,198 קודקודים לפחות.

ב-1981 הראה פלקונר (Falconer) שאם כל קבוצות הצבע הן מדידות, אז מספר הצבעים הוא לפחות 5. ב-2018 מצא אוברי דה גריי גרף מרחקי יחידה (בן 1,581 קודקודים) שהמספר הכרומטי שלו הוא 5, ובכך שיפר את החסם ל-<math>5 \leq \chi</math>.

== הכללות ==

שאלה דומה אפשר לשאול עבור גרף מרחקי היחידה במרחב התלת-ממדי, שגם המספר הכרומטי שלו אינו ידוע. הבעיה נחקרה גם עבור "גרף מרחקי ה-d" בספירה ובמישור ההיפרבולי, שם המספר הכרומטי עלול להיות תלוי ביחידת המרחק d.

== ראו גם ==
* בעיית ארבעת הצבעים

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תורת הגרפים
קטגוריה:בעיות פתוחות במתמטיקה בדידה
טיביה רומחית

טיביה רומחית או טיביה מחטנית (שם מדעי: Tibia fusus) הוא מין של חילזון ימי בסוג טיביה במשפחת הסטרומביים. באנגלית שמה העממי הוא Spindle Tibia או Shinbone Tibia. הקונכייה של חילזון גדול זה (אורכה (או גובהה) נע בין 15 ל-31 ס"מ) היא פריט אספנות מבוקש. חילזון זה נפוץ במזרח האוקיינוס ההודי ובמערב האוקיינוס השקט וניתן למצאו מדרום יפן ועד אוסטרליה.

== תיאור ==

המאפיין הבולט של חילזון זה היא הקונכייה המרשימה שלו. אורכה נע בין 15 ל-31 סנטימטרים כאשר האורך הממוצע הוא . כמחצית מאורכה תופס ה"רומח", שהוא למעשה התארכות של תעלת הסיפון, מעין "מרזב" גירני המאפשר לחילזון להוציא החוצה את קנה הנשימה - איבר צינורי דמוי סיפון המשמש לנשימה ופליטת מים. מרזב זה מחודד ודומה לרומח צבאי, ומכאן שם המין. החלק של הקונכייה עצמה (ללא המרזב) הוא בצורת בורג מגדלי גבוה וצר. פיתוליו קמורים והם מופרדים בידי תפר בולט המודגש בצבע בהיר. הפתח אליפטי ובשפה החיצונית בולטות 6 "שיניים" (או "אצבעות") קטנות. צבע הקונכייה נע בין אדום-כתום לחום ובז'.

בשל גודלה וצורתה המרשימה, הפכה הקונכייה לפריט אספנות מבוקש. פרטים שבהם תעלת הסיפון (ה"רומח") שלמה הם בעלי ערך רב.

<gallery widths=600 heights=350>
File:Tibia-fusus-0002.jpg|מבט רב-זוויתי על הקונכייה של טיביה רומחית
</gallery>

== תפוצה ובית גידול ==
קונכיות טיביה רומחית/מחטנית במוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט באוניברסיטת תל אביב.]]
חילזון זה נפוץ במזרח האוקיינוס ההודי ובמערב האוקיינוס השקט וניתן למצאו מדרום יפן, דרך ים סין המזרחי וים סין הדרומי, הפיליפינים ועד ים בנדה, אינדונזיה, אוסטרליה ואוקיאניה.

הם חיים בקרבת חופים חוליים בימים טרופיים, בעומקים של 5 עד 50 מטר.

בישראל ניתן לראות קונכיות של טיביה רומחית/מחטנית במוזיאון הטבע ע"ש שטיינהרדט באוניברסיטת תל אביב.

== לקריאה נוספת ==
* ס. פיטר דאנס, Smithsonian Handbooks: Shells, הוצאת דורלינג קינדרסלי (DK)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חלזונות עילאיים
קטגוריה:בעלי חיים באוקיינוס השקט
קטגוריה:בעלי חיים ימיים בצפון אוסטרליה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
סלוני

סלוני (בקרואטית: Slunj; בהונגרית: Szluin, סלואין; שמה הישן בגרמנית בגרמנית: Sluin, שלואין; בלטינית: Slovin, סלובין) היא עיירה בקרואטיה, בחלק ההררי של מרכז המדינה, בנתיב חשוב המוביל לים האדריאטי, דרומית לעיר קרלובץ וצפונית לפארק הלאומי אגמי פליטביצה. סלוני יושבת על מפגש הנהרות קוראנה (korana) וסלוניצ'יצה (Slunjčica).

סלוני היא המרכז התרבותי של אזור קודרון בקרואטיה. מבחינה אדמיניסטרטיבית, משתייכת סלוני למחוז קרלובץ.

==היסטוריה==

סלוני נבנתה במהלך המלחמה עם הטורקים, והוזכרה לראשונה בכתובים במאה ה-12. המבצר בעיר היה רכושה של משפחת פרנקופאן האריסטוקרטית מאז המאה ה-15. במאה ה-16 העיר נהרסה במהלך המלחמה נגד העות'מאנים, אך בסוף המאה ה-17 נבנתה מחדש. בתקופת השלטון הצרפתי הקצר שהיה באזור משנת 1809 ועד 1813, חוותה סלוני פריחה כלכלית. רחובות ,מבני אחסון ומפעלים נבנו, וכרמים ומטעי תות ננטעו בה.

סלוני הוזכרה לראשונה בכתובים על ידי ההיסטוריון יוהאן וייקרד פון ולוואסור בשנת 1689. הציור הראשון של טחנות המים של רובע ראסטוקה (Rastoke) צויר ב-1789.

עד לשנת 1918 סלוני הייתה חלק מממלכת הבסבורג, ועם ייסודה של ממלכת יוגוסלביה הייתה לחלק ממנה. לאחר מלחמת העולם השנייה הייתה סלוני לחלק מהרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה. מאז מלחמת העצמאות של קרואטיה סלוני היא חלק ממדינת קרואטיה.
 
על פי מפקד אוכלוסין שנערך ב-2011, בסלוני יש כ-1,700 תושבים, וכ-5,000 תושבים בכלל הרשות המקומית הכוללת את סלוני וישובים קטנים נוספים. על פי נתוני 2011, 87.9% אחוז מהאוכלוסייה הם קרואטים, ו-10.5% סרבים.

==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.europeanwaterfalls.com/waterfalls/rastoke-slunj-slapovi/ Rastoke-Slunj Slapovi] באתר europeanwaterfalls

קטגוריה:קרואטיה: ערים
עץ ירוק מפלסטיק

תמונה מהקליפ שצולם עבור השיר
"עץ ירוק מפלסטיק" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית מרגלית צנעני. הוא יצא לאור ב-17 במרץ 2009, כסינגל הראשון מתוך אלבומה ה-12 והאחרון, דווקא היום (2009).

השיר זכה להצלחה רבה, כאשר בשיאו הצליח ב-3 במאי 2009 לכבוש את פסגת המצעד העברי של מדיה פורסט למשך שבוע, ולהיות השיר המושמע ביותר בכל תחנות הרדיו בישראל לשנת 2009, עם כ-1095 השמעות. בנוסף לכך, השיר נכנס למצעד העשור של ערוץ 24 ומאקו, והתברג שם במקום ה-51.

הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר זכה בפרס - "קליפ השנה" של שנת 2009, מטעם ערוץ 24.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי אסף אטדגי, הולחן על ידי ישראל קמחי ויוני אמבר, והופק על ידי נדב ביטון. השיר הוא בלדת נשמה, ומילותיו מספרות סיפור על שני אנשים המעניקים אהבה אחד כלפי השני, אך ללא הצלחה, היוצרת תחושה מרירה וקודרת כלפי שניהם.

כשנשאלה צנעני מה היא חושבת על השיר היא אמרה "כששמעתי את השיר הזה בפעם הראשונה, התעלפתי עליו, והחלטתי לשיר אותו".

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הנלווה של השיר צולם בשנת 2009, אך הועלה לערוץ היוטיוב של צנעני בשנת 2011. בקליפ השתתף שחקן הקולנוע עמוס לביא, אשר נפטר שנה לאחר צאתו. תחילה, ניתן לראות את לביא ואת צנעני יושבים על ספסל, ואת צנעני מתחילה לשיר.

לאורכו של הקליפ ניתן לראות את לביא, כשהוא מסתכל עליה במבטים נואשים ועצובים, ואותה נועצת בו מבטים קודרים בחזרה, כמילות השיר עצמו.

== גרסאות כיסוי ==
לשיר בוצעו עשרות גרסאות כיסוי בידי אמנים רבים, כשהבולטות ביותר מביניהן הן; גרסת הכיסוי של עדן בן זקן, אשר הוקלטה כבר בשנת 2009, גרסתו של עומר אדם אשר יצאה בשנת 2014, וגרסתם של אוהד שרגאי ואדר גולד אשר בוצעה בכוכב נולד בשנת 2010.

בשנת 2011, ביצע אייל גולן את השיר בעצמו גם כן, ביחד עם אסף אטדגי. בנוסף לכך, בשנת 2012, ביצעה דניאל מקירה את השיר באודישן שלה בתוכנית The Voice ישראל.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2009
קטגוריה:סינגלים מ-2009
קטגוריה:שירי מרגלית צנעני
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אסף אטדגי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יונתן אמבר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי ישראל קמחי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי נדב ביטון
קטגוריה:שירי אהבה בעברית
קטגוריה:בלדות נשמה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד העברי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ביג בוס רקורדס
אלברט גודמונדסון

אלברט גודמונדסון (באיסלנדית: Albert Guðmundsson; נולד ב-15 ביוני 1997) הוא כדורגלן איסלנדי המשחק בפיורנטינה ובנבחרת איסלנד בעמדת הקיצוני.

==קריירת מועדונים==
גודמונדסון התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנערים של KR. בגיל 16 עבר להולנד והצטרף להירנפיין וכעבור שנתיים הצטרף לפ.ס.וו. איינדהובן.

ב-25 בספטמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בצעירי פ.ס.וו. בתיקו 1-1 נגד אמן. ב-11 במרץ 2016 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 1-1 נגד טלסטר.

ב-20 באוגוסט 2017 גודמונדסון ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה בניצחון 1–4 נגד נאק ברדה.

בקיץ גודמונדסון חתם בא.ז. אלקמאר.

ב-31 בינואר 2022 חתם בגנואה.

ב-16 באוגוסט 2024 הושאל לפיורנטינה.

==קריירה בינלאומית==
ב-10 בינואר 2017 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת איסלנד בניצחון 1–2 נגד במסגרת גביע סין. ב-14 בינואר 2018 הבקיע שלושער במשחק ידידות נגד שנגמר בניצחון 1–4 לאיסלנד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים איסלנדים
קטגוריה:קשרי כדורגל איסלנדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל איסלנדים
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני א.ז. אלקמאר
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איסלנד
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ילידי 1997
מריה, נסיכת יוון ודנמרק

מריה, נסיכת יוון ודנמרק (ביוונית: Πριγκίπισσα Μαρία της Ελλάδας; 3 במרץ 1876 - 14 בדצמבר 1940), הייתה נסיכה יוונית, בתו של מלך יוון גאורגיוס הראשון, ונכדתו של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק (וצאצאית לשושלת האצולה הגרמנית-דנית בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג).

== ביוגרפיה ==
מריה נולדה באתונה ב-3 במרץ 1876, לגאורגיוס הראשון, מלך היוונים ואולגה קונסטנטינובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, בתם של קונסטנטין ניקולאייביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ואלכסנדרה, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג. מריה הייתה אחותם של קונסטנטינוס הראשון, מלך היוונים ואנדראס, נסיך יוון ודנמרק, אביו של הנסיך פיליפ, דוכס אדינבורו. משפחת המלוכה היוונית לא הייתה אמידה בקנה מידה של משפחות המלוכה, והם חיו בפשטות. אביה המלך גאורגיוס היה אדם שתקן, אבל בניגוד לגישה הכללית של התקופה, הוא האמין שילדים צריכים להיות רעשניים ושמחים. המסדרונות הארוכים של בית המלוכה באתונה שמשו את מריה ואחותה ברכיבה על אופניים, רולרבליידס, סקייטבורד, ולפעמים אף רכבו יחד עם אביהם. מריה ואחיה גודלו על ידי מטפלות בריטיות, ואנגלית הייתה השפה הראשונה שלמדו, אבל הם דברו יוונית בינם לבין עצמם, ובנוסף למדו גרמנית וצרפתית.

ב-30 באפריל 1900 התחתנה מריה בקורפו עם גאורגי מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, בן דודה מצד האם. גאורגי רדף אחרי מריה, שזכתה לכינוי "מיני היוונית" כדי להבדילה מ"מיני" הבכורה (הקיסרית מריה פיודורובנה), אולם היא סירבה להינשא לו, אלא אם כן יובטח מקומה בסדר הירושה לכתרים היווניים והדניים. בנוסף, היא הבהירה כי אינה מאוהבת בגאורגי כאשר נישאה לו, אך הוא קיווה שהרגשות שלה כלפיו יתגברו עם הזמן. לבני הזוג היו שתי בנות, אולם כשהתבגרה, ניצלה מריה את ההזדמנות לבלות יותר זמן בחו"ל, כביכול לצורך בריאות בנותיה, אבל גם כדי לבלות זמן רב יותר רחוק מבעלה. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הייתה מריה בבריטניה, והיא בחרה לא לחזור לרוסיה, אלא נשארה לגור בהארוגייט, שם הייתה פטרון של שלושה בתי חולים צבאיים, אותם מימנה בנדיבות ואף טיפלה בחולים.

היא הפכה לאלמנה ב-28 בינואר 1919, כאשר בעלה נרצח על ידי הבולשביקים. ב-16 בדצמבר 1922 התחתנה מריה בשנית עם האדמירל פריקלס יוהאנידס בוויסבאדן, וב-14 בדצמבר 1940 היא מתה באתונה במהלך מלחמת איטליה–יוון. בתה קסניה התגוררה במשך שנים בלונג איילנד, ואף הייתה נשואה למיליונר ויליאם לידס, בנה של ננסי סטיוארט וורטינגטון לידס, וחורגו של אחיה של מריה - כריסטופר, נסיך יוון ודנמרק.

== משפחתה ==
ב-12 במאי 1900 התחתנה מריה עם גאורגי מיכאילוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה, נכדו של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה, ממנו נולדו לה שתי בנות:
* נינה גאורגייבנה, נסיכת רוסיה (1901–1974)
* קסניה גאורגייבנה, נסיכת רוסיה (1903–1965)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אצולה יוונית
קטגוריה:בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
קטגוריה:שושלת רומנוב

קטגוריה:ילידות 1876
קטגוריה:נפטרות ב-1940
איתי אלקסלסי

איתי אלקסלסי (נולד ב-15 ביוני 1988) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת הקשר האחורי בהפועל אשדוד.

==קריירה==
אלקסלסי החל לשחק כדורגל כבלם במחלקת הנוער של בית"ר טוברוק, וכשהיה בן 15 עבר למחלקת הנוער של הפועל תל אביב והוסב לעמדת הקשר האחורי. אלקסלסי היה חלק מסגל קבוצת הנוער של המועדון שזכתה בגביע המדינה לנוער בשנת 2006, כשלצידו משחקים ביברס נאתכו וערן זהבי, ובהמשך גם שימש קפטן קבוצת הנוער. ב-28 בפברואר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של הפועל תל אביב, בתיקו 0–0 נגד בית"ר ירושלים במסגרת גביע הטוטו. ב-29 בספטמבר 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל, בתיקו 1–1 נגד הפועל כפר סבא.

בקיץ הושאל אלקסלסי לעונה אחת להפועל כפר סבא מהליגה הלאומית. בקיץ הושאל להפועל רעננה מליגת העל.

בקיץ שוחרר מהפועל תל אביב וחתם בהפועל ראשון לציון, עמה עלה לליגת העל, ובעונת 2011/2012 ירד עמה בחזרה לליגה הלאומית.

בקיץ חתם אלקסלסי בהפועל ניר רמת השרון, אך במדיה ערך רק שתי הופעות בליגת העל, ובספטמבר חזר להפועל ראשון לציון. ב-19 באוקטובר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה, בהפסד 1–2 להפועל פתח תקווה.

בקיץ חתם בהפועל פתח תקווה, עימה חזר בתום העונה לליגת העל אחרי שנתיים של היעדרות. אלקסלסי שיחק רק משחק אחד בליגת העל עם הקבוצה, ובספטמבר חזר לקדנציה שלישית בהפועל ראשון לציון.

בקיץ חתם בהפועל עפולה, ובמהלך העונה עבר למכבי אחי נצרת, במדיה שיחק שנה וחצי. בקיץ חזר להפועל כפר סבא לאחר שירדה לליגה הלאומית, ובינואר חזר לקדנציה רביעית בהפועל ראשון לציון.

ביוני חתם אלקסלסי במ.ס. כפר קאסם מליגה א'.

ב-18 בינואר 2021 חתם אלקסלסי בהפועל כפר שלם.

באוגוסט חתם בהפועל אשדוד.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:נתניה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני הפועל ראשון לציון
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט כפר קאסם
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר שלם
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשדוד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
מדינה אזאהרה

מדינת א-זהרא (בערבית: مدينة الزهراء, העיר הזוהרת; בספרדית: Medina Azahara, נהגה "מֶדִ֫ינַה אַסַאַ֫רַה") היא חורבה של מתחם מבוצר ענק הכולל ארמון ועיר מימי הביניים ליד קורדובה שבספרד. העיר נבנתה בשנים 936–940 על ידי עבד א-רחמן השלישי, האמיר והח'ליף הראשון של בית אומייה בקורדובה הנחשב לגדול שליטי אל-אנדלוס (ספרד המוסלמית). העיר ממוקמת לרגלי רכס סיירה מורנה, 6.4 ק"מ מערבה לקורדובה ושימשה בפועל כבירת אל-אנדלוס.
חורבת המסגד המרכזי
ב-2018 העיר הוכרזה כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו.

==האתר והמבנים==
העיר נבנתה על שלושה מפלסים לרגלי הרכס עם הארמון במפלס העליון, צפתה על עמק הנהר גואדלקיביר ומבצרה שלט מעל קורדובה. העיר הייתה בעלת תכנון מלבני בכיוון צפון-דרום של 1,500 על 750 מטר (בניגוד לתכנון העירוני ה"מבוכי" הנפוץ יותר בערי האסלאם). העיר כללה אולמות קבלה רשמים, מסגדים, משרדי מנהל ושלטון, גנים, מִטבָּעָה, סדנאות, מחנה צבאי, מבני מגורים ומרחצאות. המים למתחם סופקו על ידי אמות מים אך האמה הרומית המקורית הייתה נמוכה כמה מטרים ממפלס הארמון ולכן נבנתה שלוחה חדשה גבוהה יותר והאמה המקורית הוסבה לשימוש כצינור לביוב - ונמצאו בה שאריות מזון וחרסים רבים.

המתחם כלל לפחות שלושה גנים: גן קטן ("גן הנסיך") לשימוש האצולה במפלס העליון, גן נוסף ובמרכזו ביתן מוקף ארבע ברכות מלבניות במזרח המפלס האמצעי הוביל לאולם הקבלה, וגן נוסף במערב המפלס התחתון.
קשתות פרסה]]
בית ג'פאר - השר הראשי
אולם הבסיליקה העליון (דאר אל ג'ונג) כנראה שימש למנהלה

==היסטוריה==
לפי האגדה המתחם הוקם כמחווה לא-זהרא – פילגשו האהובה של המלך ופסל שלה עמד בכניסה. למעשה העיר נבנתה בעיקר ממניעים אידאולוגים פוליטיים כדי לחזק את מעמדו של הח'ליף אל מול יריביו – הפאטימים של צפון אפריקה והעבאסים בבגדאד. זהרא[א] הוא שמה המקובל של פאטמה בת מוחמד והפאטימים הרבו להקים מבנים ואף ערים על שמה (בשל היות זהראא ידועה כמלומדת נקראת על שמה האוניברסיטה של קהיר – אל-אזהר).

הבנייה הראשונית הייתה זריזה ביותר – היא החלה בשנת 936 או 940, המסגד הוקם ב-941, בשנת 945 הח'ליף כבר עבר לארמון וב-947 הועברה גם המטבעה. הבנייה, שכללה מבנים נוספים, החלפת תוכניות ושיפוצים המשיכה עוד כמה עשרות שנים אחר כך. המתחם הורחב בימי שלטון אל-חכם השני (בנו של עבד א-רחמן השלישי) אך לאחר מותו פסק לשמש כמעון הראשי של הח'ליפים. בשנת 1010 נבזז המתחם במהלך מלחמת אזרחים ואחר כך נזנח ורבים משרידיו שימשו לבנייה במקומות אחרים.

ההריסות הטמונות החלו להיחפר ב-1910 לערך, אך בינתיים נחפרו רק כ-10 אחוז מ-1.11 הקמ"ר של המתחם כולו. החלק המשוקם והנגיש לציבור כולל את האזור המרכזי עם שני מתחמי מגורים של הח'ליף הכוללים מרחצאות, אזורי שירות, משמר ומנהלה, אולם קבלה, גנים ומסגד ציבורי. המתחם כולל גם מוזיאון שנבנה נמוך כדי לא לפגום בנוף האתר.

==ראו גם==
* אדריכלות אסלאמית
* אלהמברה
* בית אומיה
* קורדובה (ספרד)

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.medinaazahara.org/en/ האתר הרשמי של מדינת א-זהרא] 
* [http://whc.unesco.org/en/list/1560 עיר הח'ליפות של מדינת א-זהרא], באתר אונסק"ו 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:אדריכלות אסלאמית
קטגוריה:אנדלוסיה: מבנים
קטגוריה:אל-אנדלוס
קטגוריה:קורדובה (ספרד)
Thermosbaenacea

Thermosbaenacea היא סדרה של סרטנאים החיים ליד מעיינות חיים, מים מתוקים ומים מליחים.

==מיני מערת איילון==
במערת איילון התגלו שני מינים מסדרה זו:

* טתיסבאנה (Tethysbaena) - סרטן באורך של 2 מ"מ. סרטנים אלה נמצאו בארץ במיקוות המים: חמי זוהר בקרבת נווה זוהר, עינות סמר על השפה הצפון מערבית של ים המלח ועין נור בטבחה. ייחודם של הסרטנים הוה בכך שהם נושאים את ביצי הרבייה בצידי הגוף ולא צמוד לבטן או לגב כמו שאר הסרטנים.

* סומית איילון (Typhlocaris ayyaloni) - אורכו של הסרטן הוא 5 ס"מ. הוא חסר פיגמט. יש לו שלושה זוגות מחושים, העוזרים לו לחוש כל תנודה במים.

הסרטנים האלה התגלו במקומות המזוהים עם שולי האוקיינוס הקדום טתיס, אשר החלק שנותר ממנו היום הוא הים התיכון. במערת האיילון, בעומק בקרקע - 100 מטר וחום קבוע של 29 מעלות ולחות קרובה ל-100% נמצאו פרטים חיים של סרטנים אלה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטנים עילאיים
הקורפוס ה-14 (האימפריה הגרמנית)

הקורפוס ה-14 (באדן) (בגרמנית: XIV. Armee-Korps) היה קורפוס של צבא באדן, אשר היה חלק מצבא הקיסרות הגרמנית, ולחם במלחמת צרפת–פרוסיה ובמלחמת העולם הראשונה, ופורק עם סיומה.

==היסטוריה==
הקורפוס הוקם ב-30 בספטמבר 1870 לקראת המצור על שטרסבורג במהלך מלחמת צרפת–פרוסיה, והועמד תחת פיקודו של גנרל חיל הרגלים אוגוסט פון ורדר. לאחר נפילת שטרסבורג, השתתף הקורפוס במצור על בלפור ובקרב וילרסקסל. ב-15 בינואר 1871 תקף גנרל שארל דניס בורבאקי את הקורפוס לאורך נהר ליסאיין, אולם לאחר קרב בן שלושה ימים הוא נסוג עם צבאו לשווייץ. במרץ 1871 פורק הקורפוס, אולם ב-1 ביולי אותה שנה הוא הוקם מחדש, והצטרף לצבא הקיסרות הגרמנית כקורפוס ה-14.

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה הקורפוס חלק מהארמייה השביעית ולחם בחזית המערבית, ונטל חלק בקרב מילוז ולאחר מכן בקרב לורן. בסוף ספטמבר הועבר הקורפוס תחת פיקוד הארמייה השישית באזור אראס, ולחם בקרב אראס (1914). לאחר מכן הועבר הקורפוס לשמפאן, שם נטל חלק בקרב שמפאן השני בשנת 1915, ובשנת 1916 הוא השתתף לתקופה קצרה בקרב על הסום. בהמשך השתתף הקורפוס בקרב איפר השלישי ובמתקפת האביב הגרמנית כחלק מהארמייה השנייה. לאחר מכן לחם הקורפוס כחלק מהארמייה הראשונה, ובמהלך מתקפת מאה הימים הוא נלחם כחלק מהארמייה ה-18.

==מפקדים==
* גנרל חיל הרגלים אוגוסט פון ורדר (30 בספטמבר 1870 - 14 באפריל 1879)
* גנרל חיל הרגלים הוגו פון אוברניץ (15 באפריל 1879 - 19 באוגוסט 1888)
* גנרל חיל הרגלים זיגיסמונד פון שליכטינג (20 באוגוסט 1888 - 1 בינואר 1896)
* גנרל חיל הפרשים אדולף פון בילו (2 בינואר 1896 - 26 בינואר 1902)
* גנרל חיל הרגלים מקס פון בוק אונד פולאך (27 בינואר 1902 - 10 בספטמבר 1907)
* גנרל חיל הרגלים ארנסט פון הוינינגן (11 בספטמבר 1907 - 31 באוגוסט 1914)
* גנרל לוטננט תאודור פון ואטר (1 בספטמבר 1914 - 9 במרץ 1915)
* גנרל לוטננט קרל היינריך פון האניש (10 במרץ 1915 - 11 באוגוסט 1916)
* גנרל לוטננט מרטין צ'אלס דה בוליו (12 באוגוסט 1916 - 4 בספטמבר 1917)
* גנרל לוטננט אלפרד פון בוקמן (5 בספטמבר 1917 - 1 בנובמבר 1917)
* גנרל לוטננט פרידריך פון גונטרד (2 בנובמבר 1917 - 28 ביוני 1919)

==קישורים חיצוניים==

14
Talkie Walkie

<span>Talkie Walkie (מצרפתית: ווקי טוקי)</span> הוא אלבום האולפן השלישי של צמד המוזיקאים הצרפתי אייר, שיצא לאור ב-21 בינואר 2004. השיר "Alone in Kyoto" נכלל בפסקול הסרט אבודים בטוקיו בשנת 2003, והשיר "Run" הופיע בסדרה ורוניקה מארס בפרק "אף אחד לא שם תינוק בפינה", ובשנת 2004 בסרט הצרפתי לילה אומרת.

נכון לשנת 2006, האלבום מכר 161,000 עותקים בארצות הברית על פי Nielsen SoundScan. בשנת 2004 דיווחה חברת ההקלטות וירג'ין רקורדס שבאותו זמן יוצאו כ-450,000 עותקים מחוץ לצרפת.

== ביקורת ==

האלבום קיבל דירוגים גבוהים מאוד ממבקרים. רוב שפילד מרולינג סטון כינה את האלבום "מצוין", וכתב כי אייר "חזרה למה שהם עושים הכי טוב: פסקול אלגנטי ואווירתי עבור סרטים דמיוניים." המבקר פירס מרטין מ-NME כתב, "זה קליל ונעים, כמובן, אבל עדין ורומנטי, סינתטי וגם מלא רגש. זה נשמע, לא מתאמץ, חדש ושונה, טרי וממוקד, נקי ושלו, ללא ספק כתוצאה מהחלטתם של גודה ודונקל לנגן ולתכנן בכל הכלים ולבצע את כל השירה בתקליט בעצמם בפריז ללא כל סיוע חיצוני...". שבח ניתן גם למגע העדין של המפיק ניגל גודריץ' ולמעבד המוזיקלי מייקל קולומביאר שככל הנראה הצטרף לאלבום בשלבו הסופי,, וכתיבת השירים האישית והמתוחה יותר.

פיצ'פורק כינו את האלבום "האלבום העשרים הטוב ביותר של 2004", והוא דורג אצלם במקום מספר 191 ברשימה של 200 האלבומים הטובים ביותר של שנות ה-2000.

== רשימת השמעה ==

== סינגלים ומיני-אלבומים ==

* "Cherry Blossom Girl", סינגל שיצא ב-16 בפברואר 2004
* "Surfing on a Rocket", סינגל שיצא על ידי וירג'ין רקורדס ב-19 באפריל 2004
**12 אינץ' (VST1871)
**#"Surfing on a Rocket" (גרסת אלבום)
**#"Surfing on a Rocket" (ג'ואן מקליאן רמיקס)
**#"Surfing on a Rocket" (ג'אוקים רמיקס)
**#"Surfing on a Rocket" (זונגמין רמיקס)
**#"Surfing on a Rocket" ( Nomo Heroes רמיקס)
*"Alpha Beta Gaga", סינגל שיצא על ידי וירג'ין רקורדס ב-9 באוגוסט 2004
**תקליטור (VSCDX1880)
**#"Alpha Beta Gaga" (עריכה)
**#"Alpha Beta Gaga" בהשתתפות ריימפסט (רמיקס ערוך של מארק רונסון)
**#"Alpha Beta Gaga" (מארק רונסון דאב)
**#"Alpha Beta Gaga" (ג'קסון רמיקס)
**#"Cherry Blossom Girl" (מיקס רדיו)
**12 אינץ' (VST1880)
**#"Alpha Beta Gaga" (עריכה)
**#"Alpha Beta Gaga" (ג'קסון רמיקס)
**#"Alpha Beta Gaga" בהשתתפות ריימפסט (רמיקס ערוך של מארק רונסון)
**#"Alpha Beta Gaga" (מארק רונסון דאב)
*Surfing on a Rocket", מיני-אלבום שיצא ב-19 באוקטובר 2004 על ידי Astralwerks

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2004
קטגוריה:אלבומי אייר
קטגוריה:אלבומי חברת וירג'ין רקורדס
אנדריאן קורדון

אנדריאן קורדון (נולד ב-1977) הוא ג'ודוקא עבר ישראלי, אשר התחרה בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג. קורדון מחזיק במדליית ארד מאליפות אירופה משנת 2005 ומדליית זהב מאליפות אירופה לנבחרות באותה שנה, וזכה ארבע פעמים באליפות ישראל בג'ודו.

==קריירה==
באליפות ישראל בשנת 2002, קורדון זכה במדליית הזהב בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג. בשנת 2004 הוא התחרה באליפות אירופה שנערכה בבוקרשט וסיים במקום השביעי.

באליפות אירופה 2005 שנערכה ברוטרדם שבהולנד, קורדון התחרה בקטגוריית המשקל מעל 100 ק"ג וזכה במדליית הארד. בקרב הראשון קורדון ניצח את איברו מילאדין מבוסניה באיפון תוך שתי דקות ו-41 שניות, ברבע הגמר הפסיד לאלוף העולם לשעבר אלכסנדר מיכאילין הרוסי ועבר לקרבות בית הניחומים שם גבר באיפון על מתיאס סראיי הסלובני ואיוון אילייב הבולגרי. בקרב על מדליית הארד קורדון פגש את בארנה בור ההונגרי ולאחר חמש דקות הקנו לו השופטים את הניצחון ביתרון של 'וואזארי' ו'קוקה' מול 'וואזארי' בלבד של בור. לאחר הזכייה אמר קורדון: "עבדתי קשה בחצי השנה האחרונה ואני לא מופתע, חשבתי לפני התחרות על זכייה במדליית כסף או זהב, וציפיתי לפחות להשיג את הארד".

בספטמבר קורדון התחרה באליפות העולם שנערכה בקהיר וסיים במקום השביעי. בקרב הראשון הוא ניצח באיפון לאחר 40 שניות את קירק הופמן האמריקאי, בשמינית הגמר ניצח שוב באיפון את קדבאטר מונקבטר המונגולי, ברבע הגמר הפסיד לפאולו ביאנצ'סי האיטלקי ועבר לקרבות בית הניחומים שם ניצח את וולטר סנטוס הברזילאי והפסיד לפייר רובין הצרפתי.

ב-22 באוקטובר 2005, השתתפו קורדון ונבחרת הגברים של ישראל באליפות אירופה לנבחרות שנערכה בדברצן שבהונגריה וזכו במדליית הזהב. באליפות השתתפו ארבע הנבחרות שהגיעו להישגים משמעותיים באליפות אירופה ליחידים ובהם הונגריה, צרפת ורוסיה. בחצי הגמר ישראל גברה 4:2 על צרפת כאשר קורדון הפסיד בקרב שלו לפייר רובין. בגמר ישראל פגשה את הנבחרת ההונגרית המקומית ולאחר שישה קרבות התוצאה הייתה 3:3, בקרב האחרון והמכריע ניצח קורדון את זולטן קשיזמדיה. באותה השנה הוא זכה בפעם השנייה באליפות ישראל שנערכה בתל אביב לאחר שגבר בגמר על ליס רוסטיק.

באליפות ישראל בשנים 2006 ו-2007, זכה קורדון במדליית הזהב.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.judoinside.com/judoka/7046/Andrian_Kordon/judo-career אנדריאן קורדון] באתר JudoInside
* [https://www.the-sports.org/andrian-kordon-judo-spf26049.html אנדריאן קורדון] באתר TheSports.org

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'ודוקא ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
הספרייה הלאומית של לטביה

הספרייה הלאומית של לטביה (בלטבית: Latvijas Nacionālā bibliotēka) היא מוסד תרבותי לאומי מטעם משרד התרבות הלטבי.

הספרייה נוסה ב-29 באוגוסט 1919, כשנה לאחר קבלת עצמאות המדינה. מנהל הספרייה הראשון הביא את אוסף הספרים הפרטי שלו כבסיס לספרייה וכבר בשנת 1920 הכילה כ-250,000 פריטים.

החל משנת 1920, כל מוציא לאור בלטביה מחויב במסירת עותק של כל יצירה שמפרסם לספרייה הלאומית.

בשנים 1939 ו-1940 אוסף הספרייה גדל משמעותית, כשנוספו אליו פריטים שהתקבלו מגרמנים-בלטים, שרבים מהם התיישבו בלטביה בתקופת הרייך הגרמני. בין פריטים אלו נכלל חומר ספרותי מ"המוסד להיסטוריה וארכאולוגיה של רוסיה הבלטית". במהלך הכיבוש הגרמני של לטביה, שונה שמה ל"ספריית המדינה", על מנת שלא יהיה אזכור לעצמאותה של לטביה. בשנת 1956 עברה הספרייה לבניין חדש.

מאז הכרזת עצמאות לטביה בשנת 1991, הספרייה נקראת בשם "הספרייה הלאומית הלטבית". בשנים 1995–2016, קיבלה הספרייה תרומה קבועה מ"הספרייה הבלטית של אוטו בונג", ספרייה ללימודי היסטוריה בלטית ושפות בלטיות.

ב-2006 הצטרפה הספרייה לשירות המקוון של הספרייה האירופית .

==קישורים חיצוניים==

* 

לטביה
קטגוריה:ריגה: מבנים
קטגוריה:לטביה: חינוך
קשת פרסה

קשת פרסה היא סוג של קשת מבנית דמוית פרסה, המכונה גם לעיתים "קשת מורית" או "קשת חור-מנעול". קשת הפרסה הייתה אלמנט אדריכלי נפוץ באדריכלות אסלאמית ובמיוחד באדריכלות המורית של ספרד וצפון אפריקה החל מהמאה ה-8 בתקופת ספרד המוסלמית. בקשת פרסה הבסיס צר יותר מהאזור הרחב של חצי העיגול של הקשת. הקשת עצמה יכולה להיות עגולה, מחודדת, או בעלת אונות.
קשת פרסה

==היסטוריה==
חזית כנסיית אולליה הקדושה מלוגו בספרד – המאה ה-2 לספירה
קשתות פרסה נבנו גם לפני התקופה האסלאמית, למשל בבפטיסטריום מהמאה ה-2 על שם יעקב הקדוש בנציבין שבסוריה. קיימות קשתות פרסה גם במבני הויזיגותים, הנוצרים ששלטו בספרד לפני הכיבוש המוסלמי של ספרד, ויש המשערים שחלק מקשתות אלה נבנו בתקופה הרומית של ספרד או אף לפניה. כך למשל בכנסייה על שם הקדושה אולליה שבלוגו בספרד הכוללת שרידי מקדש רומי עם קשת פרסה (ראו איור).

למרות הדוגמאות שלמעלה, היה זה בספרד שקשת הפרסה נפוצה ביותר והתפתחה לצורתה האופיינית החל מהמאה ה-8. קשת הפרסה אומצה ופותחה תחת השלטון המוסלמי של בית אומייה בספרד, אשר הקצינו את עקמומיות הפרסה והדגישו אותה גם לעיתים על ידי שימוש בצבעים מתחלפים לאורך הקשת. ניתן לראות זאת בקנה מידה גדול למשל במחראב שבמסגד קורדובה (ראו צילום).
קשת פרסה עם צבעים מתחלפים ב[[מחראב שבמסגד קורדובה. למעלה קשתות פרסה עם אונות בצורת תלתן.]]

סגנון זה של קשת פרסה התפשט אחר כך בכל אל-אנדלוס והאזור ואומץ גם על ידי האמירויות המוסלמיות של ספרד שבאו אחר כך - כולל בשושלות המוסלמיות של טאיפה, מוראביטון, אל-מוואחידון, ובממלכת גרנדה תחת שושלת בנו-נאסרי (למרות שהמשיך השימוש גם בקשתות רגילות ואחרות). המוזערבים (נוצרים תחת שלטון האסלאם בספרד או צאצאיהם) השתמשו בקשתות פרסה גם כאמצעי קישוטי בכתבי קודש מאוירים. 

קשתות פרסה במסגד הגדול ב[[קירואן שבתוניסיה]]
השימוש בקשת פרסה התפשט גם אל מעבר לאל-אנדלוס ונעשה בה שימוש למשל במסגד הגדול בקירואן שבתוניסיה (המחראב משנת 862), מסגד אבן טולון בקהיר משנת 879, ובמסגד מוחמד אבן חאירון משנת 866 גם בקירואן, שבו קשת הפרסה מקבלת צורה מעט מחודדת. סגנון אמנות מודחאר (מודחאר הם מוסלמים שנשארו בלי להתנצר בספרד שלאחר הרקונקיסטה) שהתפתח במאות ה-12 עד ה-17 המשיך במסורת של קשת הפרסה.

קשתות פרסה התפשטו אל מעבר לעולם המוסלמי והיו נפוצות בסגנון ה"תחייה המורית" (סגנון אדריכלי אקזוטי בעקבות התלהבות כללית מהמזרח באמצע המאה ה-19), שהיה גם בשימוש נרחב בבתי-כנסת של התקופה. קשתות פרסה חדרו גם לשימוש באדריכלות אינדו-אסלאמית בהודו, כמו בשער של מתחם קוטוב בדלהי מהמאה ה-13, ואחר כך בסגנון ה"תחייה האינדו-אסלאמית" תחת השלטון הבריטי בהודו במאה ה-19.

==ראו גם==
* אדריכלות אסלאמית
* אמנות מוזערבית
* קשת (מבנה)
* אדריכלות מורית

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20170708023138/http://islamic-arts.org/ Islamic Arts and Architecture] – אתר על אמנות ואדריכלות אסלאמית

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדריכלות אסלאמית
פרסה
קטגוריה:אנדלוסיה: מבנים
אלאונורה מריה יוזפה מאוסטריה

אלאונורה מריה יוזפה מאוסטריה (בגרמנית: Eleonore Maria Josefa von Österreich; 21 במאי 1653 - 17 בדצמבר 1697), הייתה אשתו של מיכל הראשון, מלך פולין, ולאחר מכן אשתו של קרל החמישי, דוכס לורן.

==ביוגרפיה==
אלאונורה נולדה ברגנסבורג ב-21 במאי 1653, לפרדיננד השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה ולאשתו השנייה אלאונורה גונזאגה, בתם של קרלו גונזאגה השני, דוכס נוור ורתל ומריה גונזאגה, דוכסית מונטפראט.

ב-27 בפברואר 1670 התחתנה אלאונורה עם מיכל הראשון, מלך פולין, למדה פולנית והתלוותה למיכל במסעותיו. לבני הזוג לא נולדו ילדים, אלאונורה ילדה ולד מת ולאחר מכן לא הצליחה להיכנס שוב להריון. בשנת 1673 מת מיכל, ולאחר מכן היא המשיכה להתגורר למשך תקופה בפולין. ב-6 בפברואר 1678 התחתנה אלאונורה עם קרל החמישי, דוכס לורן, ממנו נולדו לה שישה ילדים, והשניים התגוררו באינסברוק. בשנת 1690 מת בעלה קרל החמישי, וב-17 בדצמבר 1697 מתה אלאונורה בווינה.

==משפחתה==
ב-6 בפברואר 1678 התחתנה אלאונורה מריה יוזפה מאוסטריה עם קרל החמישי, דוכס לורן, ממנו היו לה 6 ילדים:
* לאופולד, דוכס לורן (1679-1729)
* קרל יוזף מלורן (1680-1715)
* אלאונורה מלורן (1682)
* קרל פרדיננד מלורן (1683-1685)
* יוזף אינוצנט עמנואל מלורן (1685-1705)
* פרנץ אנטון יוזף מלורן (1689-1715)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית הבסבורג
קטגוריה:ילידי 1653
קטגוריה:נפטרים ב-1697
צב נהר מרי

צב נהר מרי (שם מדעי: Elusor macrurus) הוא מין בסכנת הכחדה של צב קצר-צוואר אשר אנדמי לנהר מרי בדרום-מזרח קווינסלנד, אוסטרליה.

המין תואר לראשונה בצורה רשמית ב-1994. הסוג Elusor הוא סוג מונוטיפי המייצג שושלת עתיקה של צבים שנעלמו מההיסטוריה האבולוציונית של אוסטרליה.
== מאפיינים ==
צב נהר מרי הוא אחד הצבים הגדולים באוסטרליה. אורכו של השריון מגיע ל-400 מ"מ. צבע השריון עשוי לנוע מאדמדם לחום או כמעט שחור. חלקו התחתון של השריון בעל צבע בהיר יותר של קרם או ורדרד. צבע העור דומה לשריון ולרוב ורדרד בקצותיו וזנבו. להם נשימה בימודלית, ומסוגלים לקלוט חמצן דרך פתח ביב כאשר נמצאים מתחת למים. עם זאת הם עולים לפני השטח כדי לנשום אוויר בצורה רגילה.

מאפיין ייחודי של הזכרים הוא הזנב שאורכו עשוי להיות שני שלישים מאורך השריון. בזנבו יש עצם קשתית (Haemal arch) שאינה מצויה בצבים מודרניים אחרים, שתפקידה אינו ידוע. מאפיין ייחודי נוסף של צב נהר מרי הוא בינים ארוכים במיוחד מתחת ללסת התחתונה.

צב נהר מרי חי בנהרות זורמים ואזורים עשירים בחמצן באזור הנהר מרי. צבים זכרים עשויים להיות תוקפניים כלפי זכרים אחרים או צבים ממינים אחרים. הוא אוכל-כול וניזון מחומרים צמחיים כדוגמת אצות ומבעלי חיים קטנים כדוגמת צדפות.

בשנות ה-60 וה-70 של המאה ה-20 היה צב נהר מרי חיית מחמד פופולרית באוסטרליה, ובמשך תקופה של כ-10 שנים נשלחו כ-15,000 פרטים מדי שנה לחנויות. המין מוגדר כמין בסכנת הכחדה על פי חוק 1992 לשמירת הטבע של קווינסלנד ובהתאם לחקיקה הפדרלית של חוק הגנת הסביבה ושמירת המגוון הביולוגי. איגוד השימור העולמי IUCN כולל את המין ברשימה האדומה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוסטרליה: זוחלים
קטגוריה:נטויי-צוואר
קטגוריה:זוחלים יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1994
אצטדיון שיניק

אצטדיון שיניק (ברוסית: Шинник) הוא אצטדיון כדורגל בעיר ירוסלבל בככר העמל, המהווה את מגרש הבית של מועדון הכדורגל מועדון "שיניק". האצטדיון מחזיק באישור אופ"א לאירוח משחקים בינלאומיים ושימש כמגרש אימונים בתקופת מונדיאל 2018.

== היסטוריה ==
האצטדיון נפתח בשנת 1957.

בשנת 2002 הוצב באצטדיון מסך וידאו שהיה הגדול ביותר באותו הזמן ברוסיה.

ביוני 2008, תוכנן לבצע שיפוץ, אשר צפוי היה להסתיים ב-2010, עבור חגיגות האלף לעיר ירוסלבל. תוכנית האב כללה תוכנית להוספת גג מעל כל היציעים, כל היציעים תוכננו להיות דו-קומתיים, למעט היציע המזרחי. מסלולי האתלטיקה שסביב לדשא תוכננו להישמר. אך עד סתיו 2010 שופץ רק היציע הדרומי. ב-22 מאי 2011 האצטדיון אירח את גמר הגביע הרוסי בכדורגל 2011.

בשנת 2012 עיריית יארוסלבל התמודדה על מכרז לארח חלק מהמשחקים בגביע העולם 2018; תוך תכנון להשלמת שיפוץ מחדש של האצטדיון, אך לבסוף יארוסלבל לא נכללה ברשימה הסופית של הערים המארחות.

בקיץ 2017, האצטדיון נסגר לצורך שיפוצים לקראת מונדיאל 2018 על מנת שישמש כבסיס אימונים עבור אחת הנבחרות. עד להשלמת השיפוץ שיניק אירחה את משחקיה באצטדיון "יבולים" שבכפר קרבאייבו שבמחוז קוסטרומה.

ביולי 2020 הועבר האצטדיון לבעלות הקבוצה, לאחר שהיה מצוי קודם בבעלות העירייה.

== היציעים ==

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.shinnik.com/club/infrastructure/stadion עמוד האצטדיון באתר שיניק]
==הערות שוליים==

קטגוריה:אצטדיוני כדורגל ברוסיה
קטגוריה:ירוסלבל: ספורט
מזראטי מקסיקו

מזראטי מקסיקו (באיטלקית: Maserati Mexico) היא מכונית ספורט, בתצורת קופה מתוצרת יצרנית הרכב האיטלקית מזראטי
אשר יוצרה בין השנים 1966–1972.

יוצרו 482 יחידות.

==דגמי "מזראטי מקסיקו"==

* 4.2 ליטר
* 4.7 ליטר - הדגם בנוי על פי מרכב מזראטי 5000GT

=="מזראטי מקסיקו"==
,
* "מזראטי מקסיקו" הוצגה לראשונה בסלון המכוניות הבינלאומי בטורינו באוקטובר 1965. הדגם נמסר לנשיא מקסיקו אדולפו לופס מטאוס ומכאן קיבל את שמו "מזראטי מקסיקו"
* 2 דלתות
* 4 מושבים
* הנעה אחורית
* מכל דלק - 95 ליטר (מנוע 4.7 ליטר)
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 7.9 שניות (מנוע 4.2 ליטר, תמסורת ידנית, שנת 1966)
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 8.6 שניות (מנוע 4.2 ליטר, תמסורת אוטומטית, שנת 1967)
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 7.8 שניות (מנוע 4.2 ליטר, תמסורת ידנית, שנת 1969)
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 7.5 שניות (מנוע 4.2 ליטר, תמסורת ידנית, שנת 1972)

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Maserati Mexico 2014-09-07 13-52-58.jpg | "מזראטי מקסיקו"
קובץ:Maserati Mexico (1497696539).jpg | "מזראטי מקסיקו"
קובץ:1968 Maserati Mexico - white - int (4637649374).jpg | "מזראטי מקסיקו" שנת 1968 - מבט לתא הנהג
קובץ:1969 Maserati Mexico, Dutch licence registration LF-81-TK, pic3.JPG | "מזראטי מקסיקו" שנת 1969
קובץ:1969 Maserati Mexico, Dutch licence registration LF-81-TK, pic1.JPG | "מזראטי מקסיקו" שנת 1969
קובץ:Rétromobile 2015 - Maserati Mexico Frua Prototype - 1968 - 005.jpg | "מזראטי מקסיקו" שנת 1968
קובץ:Rétromobile 2015 - Maserati Mexico Frua Prototype - 1968 - 002.jpg | "מזראטי מקסיקו" שנת 1968
קובץ:Rétromobile 2015 - Maserati Mexico Frua Prototype - 1968 - 003.jpg | "מזראטי מקסיקו" שנת 1968
קובץ:Maserati Mexico (8544173303).jpg | "מזראטי מקסיקו"
קובץ:Maserati BW 2016-04-30 13-55-51.jpg | "מזראטי מקסיקו"
</gallery>

==ראו גם==
* מזראטי 3200GT
* מזראטי 3500GT
* מזראטי אינדי
* מזראטי בורה
* מזראטי מיסטרל
* מזראטי קריף

==לקריאה נוספת==
* [https://www.google.co.il/search?q=Maserati+Mexico&tbm=isch&source=iu&ictx=1&fir=7xyHAQDLHV10iM%253A%252CWSu2XqHtirPFKM%252C_&usg=__ghZ3uTVavpA1tcg6gqHHl14boA0%3D&sa=X&ved=0ahUKEwjrjIn3gLfaAhVIYVAKHfLtACcQ9QEIKzAC#imgrc=7xyHAQDLHV10iM: "מזראטי מקסיקו" - תמונות]

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1966
מקסיקו
קטגוריה:כלי רכב איטלקיים
Be Careful

Be Careful (בעברית: תיזהר) הוא סינגל שהוקלט על ידי הראפרית האמריקאית קארדי בי, מתוך אלבום הבכורה שלה, Invasion of Privacy. השיר יצא לאור ב-29 במרץ 2018, כסינגל השלישי מתוך האלבום, כאשר קודמו הוא, "Bartier Cardi".

השיר הגיע למקום ה-11 במצעד הבילבורד הוט 100, וה-24 במצעד הסינגלים הבריטי.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי קארדי בי, בוי-1דה, אנדרסון הרננדז, אדם פיני, ירדן ת'ורפ, מרילין ברגמן, אלן ברגמן, רוברט דיגס, לורן היל, קליפורד סמית' וכולי והופק על ידי בוי-1דה, וינילרננדז ופרנק דוקס גם כן. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לשיר את תואר הפלטינה המשולשת, על מכירות של למעלה משלושה מיליון עותקים במדינה.<ref></ref>

עם כמה משירי האלבום הופיעה קארדי ב-"סאטרדיי נייט לייב", שם נודע גם כי היא נכנסה להיריון מהראפר אופסט.

== וידאו קליפ ==
טרם הוציאה את הווידאו קליפ המלא של השיר, העלתה קארדי בי לערוץ ה-Vevo שלה אודיו של השיר, המציג את עטיפתו של הסינגל.<ref></ref> האודיו זכה לוויראליות רבה, ונכון לדצמבר 2019, מונה הצפיות שלו עומד על למעלה מ-55 מיליון צפיות.

במאי באותה השנה, פרסמה קארדי בי את הקליפ הרשמי של השיר. הקונספט שלו הוא חתונה ומוות.

== מיקומי שיא ==
בארצות הברית הצליח השיר להגיע אל המקום ה-11 ובכך הפך לחמישי של קארדי בי שעשה זאת.

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!ארצות הברית (RIAA)
|פלטינה 3×
|3,000,000<small></small>
|-
!בריטניה (BPI)
|כסף
|200,000<small></small>
|-
!קנדה (Music Canada)
|זהב
|40,000<small></small>
|-
| colspan="3" |<small> מכירות + הזרמת מדיה בלבד</small>
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
|29 במרץ 2018
|הורדה דיגיטלית
|אטלנטיק
|
|-
!ארצות הברית
|24 באפריל 2018
|רדיו שירים אורבניים עכשוויים
|אטלנטיק • KSR
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2018
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי קארדי בי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קארדי בי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי פרנק דוקס
קטגוריה:שירים על בגידה: זוגיות
קטגוריה:שירי היפ הופ אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
אליזבת שארלוטה, נסיכת הפפאלץ

אליזבת שארלוטה, נסיכת הפפאלץ (בגרמנית: Liselotte von der Pfalz; 27 במאי 1652 - 8 בדצמבר 1722), הייתה אשתו של פיליפ הראשון, דוכס אורליאן.

==ביוגרפיה==
ליזלוטה נולדה בהיידלברג ב-27 במאי 1652, לקרל הראשון לודוויג, הנסיך הבוחר מפפאלץ ושארלוטה, רוזנת הסן-קאסל, בתם של וילהלם החמישי, רוזן הסן-קאסל ואמליה אליזבת, רוזנת הנאו-מינצברג. בהיותה בת 5 נשלחה ליזלוטה להנובר, שם גרה אצל דודתה סופיה מהנובר, אשתו של ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג. בשנת 1663 נאלצה ליזלוטה לחזור להיידלברג, שם התגוררה עם אמה החורגת מריה לואיזה פון דגנפלד ועם אחיה קרל השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ ושאר אחיה ואחיותיה. ליזלוטה רצתה להתחתן עם וילם השלישי, נסיך אורנז', אולם משפחתה החליטו להשיא אותה עם פיליפ הראשון, דוכס אורליאן, שהיה נשוי קודם לכן לדודניתה הנרייטה אן, נסיכת אנגליה.

ב-16 בנובמבר 1671 התחתנו פיליפ הראשון, דוכס אורליאן וליזלוטה, שהמירה את דתה לקתוליות, והשניים היו מאושרים מאוד בשנים הראשונות לנישואיהם. ביוני 1673 ילדה אליזבת את ילדם הראשון, לואי אלכסנדר אשר קיבל את התואר דוכס ולואה, אולם, הוא מת בשנת 1676. בשנת 1674 נולד בנם השני, פיליפ השני, שמאוחר יותר שימש כעוצר הכתר הצרפתי בתקופת לואי החמישה עשר. בשנת 1676, נולדה בתם אליזבת שארלוט ד'אורליאן. במכתביה לדודתה, סופיה מהנובר, סיפרה אשתו השנייה של פיליפ כי אחר לידה זו עברה לחדר שינה נפרד וקיבלה בשקט את יחסיו עם מאהביו הרבים. היא גידלה את ילדיו מנישואיו הראשונים כאילו היו ילדיה שלה.

אליזבת שארלוטה לא אהבה את ילדיו הבלתי חוקיים של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, ובשל כך כעסה מאוד כאשר בנה פיליפ החליט להתחתן עם פרנסואז מארי דה בורבון, בתם של לואי הארבעה עשר ומאדאם דה מונטספן.

בשנת 1685 מת אחיה קרל השני, הנסיך הבוחר מפפאלץ ללא יורשים, וקרוב משפחתה פיליפ וילהלם, רוזן פפאלץ-נויבורג עלה לשלטון במקומו. אולם אליזבת שארלוטה שהייתה נשואה לפיליפ הראשון, דוכס אורליאן טענה אף היא לזכותה לשלטון, ובעקבות כך פרצה בשנת 1688 מלחמת הירושה הפלטינית.

בשנת 1715 מת לואי הארבעה עשר, מלך צרפת בגיל 77 בארמון ורסאי, ובצוואתו הוא חילק את זכויות היתר של קרובי משפחה וחצרנים, והקצה לבנו הלא חוקי, לואי אוגיסט, דוכס מיין, אפוטרופסות על המלך החדש, לואי החמישה עשר, שהיה בן חמש. הפרלמנט של פריז ביטל את הצוואה, והפך את בנה של אליזבת שארלוטה - פיליפ השני לעוצר הממלכה.

ב-8 בדצמבר 1722 מתה אליזבת שארלוטה בשאטו דה סן-קלו, והיא בת 70 שנים. היא ובעלה היו המייסדים של בית אורליאן, ועל צאצאיה נמנו פרנץ הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, מארי אנטואנט, מלכת צרפת, לואי פיליפ, מלך הצרפתים ופדרו השני, קיסר ברזיל.

==משפחתה==
ב-16 בנובמבר 1671 התחתנה אליזבת שארלוטה עם פיליפ הראשון, דוכס אורליאן, ממנו נולדו לה 3 ילדים:
* אלכסנדר לואי, דוכס ולואה (1673–1676)
* פיליפ השני, דוכס אורליאן (1674–1723)
* אליזבת שארלוט ד'אורליאן, נסיכת קומרסי (1676–1744), התחתנה עם לאופולד, דוכס לורן

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:נסיכות גרמניות
קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:ילידות 1652
קטגוריה:כותבות מכתבים מהמאה ה-18
קטגוריה:נפטרים ב-1722