OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פאביו פוריין

מקסי לי ריילס השני (באנגלית: Maxi Lee Ryles II; נולד ב-29 במרץ 1990), הידוע בשם הבמה פאביו פוריין (Fivio Foreign), הוא ראפר אמריקאי מניו יורק. פרץ לתודעה עם להיטו משנת 2019, "Big Drip", שזכה לרמיקס בהשתתפות ליל בייבי וקוואבו.

==ביוגרפיה==
ריילס נולד באזור הפלאטבוש המזרחי של ברוקלין. הוא החל את קריירת הראפ שלו תחת השם "Lite Fivio" בשנת 2011. בשנת 2013 שינה את שמו לפאביו פוריין והקים קולקטיב מוזיקלי בשם 800 פוריין סייד.<ref name=":0"></ref>

ריילס החל לצבור פופולריות לאחר צאת הסינגל "Big Drip". השיר נכלל במיני-אלבומים שלו משנת 2019, Pain and Love ו-800 B.C. בנובמבר, הוא חתם על חוזה תקליטים בשווי 750,000 דולר עם קולומביה רקורדס, בשיתוף עם חברת התקליטים של הראפר Mase, "ריץ'-פיש רקורדס".<ref name="RichFish"></ref><ref name=":0" />

במאי 2020, ריילס הכניס שני סינגלים למצעד הבילבורד הוט 100; "Demons" של דרייק ו-"Zoo York" של ליל טיג'יי. באותו החודש, השיק את הארגון ללא מטרות רווח Foreignside Foundation, שמטרתו "לספק משאבים ותוכניות מועילות לנוער בסיכון, חסרי בית, אנשים הקשורים בהווה ובעבר לכנופיות ואנשים בכלא".<ref></ref>

ב-11 באוגוסט 2020, ריילס נכלל ב-Freshman Class של מגזין XXL לשנת 2020.<ref></ref> במהלך השנה, הופיע במספר שירים של אמנים אחרים, בהם "Spicy" של נאז, "K Lo K" של טורי ליינז, רמיקס ל-"That's a Fact" של פרנץ' מונטנה ו-"I Am What I Am" של קינג וון.<ref name="Baddie"></ref> בנובמבר 2020, הוציא את הסינגל "Trust",<ref name="Baddie" /> ובדצמבר הוציא את שיר חג המולד "Baddie on My Wish List", כחלק מפרויקט החג של אפל מיוזיק "Carols Covered".<ref name="Baddie" />

בשנת 2021, הופיע באלבום Donda של קניה וסט בשירים "Off the Grid" לצד פלייבוי קרטי ו-"Ok Ok" לצד ליל יאכטי ורוגה.<ref></ref> ב-11 בפברואר 2022, הוציא את הסינגל המוביל מתוך אלבום הבכורה שלו, "City of Gods" בהשתתפות קניה וסט ואלישה קיז.<ref name=":1"></ref> ב-18 במרץ, יצא הסינגל השני מתוך האלבום, "Magic City" בהשתתפות קוואבו.<ref name=":1" /> ב-8 באפריל, יצא האלבום, שנקרא B.I.B.L.E. ומכיל הופעות אורח של אייסאפ רוקי, פולו ג'י, ליל יאכטי, ליל טיג'יי ועוד. האלבום נכנס למקום התשיעי במצעד הבילבורד 200, עם 29,000 יחידות שקולות לאלבום.

ב-21 בדצמבר 2023, ליל מאבו ופאביו פוריין פרסמו את השיר "Teach Me How To Drill".<ref></ref>

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
* 2022: B.I.B.L.E.

===מיני-אלבומים===
* 2019: Pain and Love
* 2020: 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1990
ג'ואנה מלוויץ

ג'ואנה מלוויץ (בגרמנית: Joana Mallwitz; נולדה ב־1986 בהילדסהיים) היא מנצחת ופסנתרנית גרמנייה.

==ביוגרפיה==
מלוויץ התחילה ללמוד נגינה בכינור בגיל 3, ונגינה בפסנתר בגיל 5. בגיל 14 היא הייתה לתלמידה של כריסטה-מריה הרטמן וקרל היינץ קמרלינג. היא המשיכה את לימודי המוזיקה שלה באוניברסיטת הנובר למוזיקה, תיאטרון ותקשורת, שם כללו מוריה את מרטין בראוס ואייג'י אואה, בניצוח, והיא המשיכה ללמוד פסנתר אצל קמרלינג ואצל ברנד גוצקה. בשנת 2004, היא קיבלה מלגת ניצוח מהקרן האקדמית של העם הגרמני.

בשנת 2006, מלוויץ הצטרפה לצוות המנצחים של התיאטרון והתזמורת של היידלברג, בהזמנתו של המנהל המוזיקלי הכללי דאז קורנליוס מייסטר. במהלך החודש השלישי של עבודתה בהיידלברג, הופעת הבכורה שלה בניצוח מקצועי הייתה בהיידלברג, שם נקראה לעלות לדוכן בהתראה של 6 שעות, בלילה הראשון של ההפקה החדשה של מאדאם באטרפליי. מ-2007 עד 2011, עבדה בהיידלברג כקאפלמייסטר שני ועוזרת למנהל המוזיקלי הכללי. בשנת 2009 זכתה מלוויץ בפרס החסות למוזיקה של פראטוריוס.

ביולי 2013, מונה מלוויץ לתפקיד מנהלת מוזיקלית כללית של תיאטרון ארפורט, המנצחת הראשונה שנקראה לתפקיד בתולדות המוסד. היא נכנסה רשמית לתפקיד בעונת 2014–2015, באותה תקופה, המנהלת המוזיקלית הכללית הצעירה ביותר של בית אופרה גרמני. היא סיימה את כהונתה בארפורט בתום עונת 2017–2018.

באוקטובר 2017, הודיע התיאטרון הממלכתי של נירנברג על מינויה של מלוויץ כמנהלת המוזיקלית הכללית החדשה שלו, החל בעונת 2018–2019, עם חוזה ראשוני ל-5 שנים. היא המנצחת הראשונה שנקראה לתפקיד בנירנברג. באוגוסט 2020 ערכה מלוויץ את הופעת הבכורה שלה בפסטיבל זלצבורג עם כך עושות כולן, המנצחת השלישית אי פעם שניצחה על הפקת אופרה בפסטיבל זלצבורג, והמנצחת הראשונה שנקבעה מראש על ידי פסטיבל זלצבורג להפקת אופרה. ביולי 2021, הודיע התיאטרון הממלכתי של נירנברג, כי מלוויץ התפטרה מהתפקידה כמנהלת המוזיקלית הכללית שלו בתום עונת 2022–2023.

מלוויץ ניצחה לראשונה על תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין בעונת 2020–2021. באוגוסט 2021, הודיעה התזמורת על מינויה של מלוויץ למנצחת הראשית והמנהלת האמנותית הבאה שלה, החל בעונת 2023–2024, עם חוזה ראשוני של חמש עונות. מלוויץ היא המנצחת הראשונה שזכתה לתואר המנצחת הראשית של תזמורת הקונצרטהאוס של ברלין.

מלוויץ נשואה לטנור הגרמני סיימון בודה, שהוא חבר אנסמבל באופרה של פרנקפורט. בשנת 2019, מגזין אופרנוולט בחר במלוויץ בתור 'מנצחת השנה'. בנובמבר 2020 קיבלה מלוויץ את הזונדרפרייס (הפרס המיוחד) של התרבות הבווארית.

== קישורים חיצוניים ==

*

קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:פסנתרנים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1986
קטגוריה:מנצחות
קטגוריה:פסנתרניות
Higher Than Heaven

Higher Than Heaven (בעברית: גבוה יותר מגן עדן) הוא אלבום האולפן החמישי של הזמרת-יוצרת האנגלייה אלי גולדינג. האלבום יצא לאור ב-7 באפריל 2023, על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

==רשימת רצועות==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Higher Than Heaven
!מדינה
!תאריך
!פורמט
!גרסה
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!rowspan="2" |כלל העולם
|7 באפריל 2023
|הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליט • קלטת שמע • מארז תקליטורים
|rowspan="2" |סטנדרטית • דלוקס
|פולידור רקורדס
|<ref>Release formats for Higher Than Heaven on November 24, 2022:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* </ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2023
קטגוריה:אלבומי אלי גולדינג
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת פולידור רקורדס
קטגוריה:אלבומים שהושפעו בעקבות מגפת הקורונה
Broken by Desire to Be Heavenly Sent

Broken by Desire to Be Heavenly Sent (בעברית: נשבר מהרצון העז להשלח לשמיים) הוא אלבום האולפן השני של הזמר הסקוטי לואיס קפלדי. האלבום יצא לאור ב-19 במאי 2023, על ידי חברות התקליטים קפיטול רקורדס, יוניברסל מיוזיק גרופ ו-ורטיגו רקורדס.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

==רקע והכרזה==
קפלדי הצהיר שההשראה שלו לכתיבת האלבום הייתה "לצאת ולהסתכל על העולם ומה החרא, ואז [הוא] היה כותב שירים הקשורים לזה".<ref></ref> בהודעה לעיתונות בעת צאת הסינגל המוביל "Forget Me", קפלדי הסביר שהוא לא רוצה להשמיע "סאונד חדש" עבור עצמו וגם לא "להמציא מחדש" את עצמו, וכי "השירים שהוא רוצה. לכתוב הם שירים רגשיים, על אהבה או אובדן".<ref name="Clash"></ref>

האלבום הוקלט במערך פשוט, "רק ממשק קטן, מחשב נייד, רמקולים ומיקרופון ווקאלי של Shure SM7B", וכותבי שירים ומפיקים שעבדו על האלבום הראשון של קפלדי - TMS, פיל פלסטד, ניק אטקינסון ואד הולוואי — כשקפלדי הצהיר "לפחות אחד מהם מופיע כמעט בכל שיר". קפלדי ציין כי הוא "הרגיש כאילו [הוא] נשמע טוב יותר כי [הוא] פשוט היה רגוע בגופו של עצמו".<ref name="Clash"/>

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

=== מצעדים שנתיים ===

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Broken By Desire To Be Heavenly Sent
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|19 במאי 2023
|תקליטור • הורדה דיגיטלית • קלטת שמע • תקליט • הזרמת מדיה
|קפיטול • יוניברסל • ורטיגו
|
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2023
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האירי
קטגוריה:אלבומי זהב בקנדה
קטגוריה:אלבומי חברת יוניברסל מיוזיק גרופ
תכילתן ההרנוג

תְּכִלְתַּן הַהַרְנוּג (שם מדעי: Iolaus glaucus, שם עברי קודם: כחליל ההרנוג) הוא פרפר קטן ממשפחת הכחליליים. הוא נפוץ בישראל, ירדן, מערב ערב הסעודית, עומאן, תימן, אתיופיה וסומליה. הצמח הפונדקאי של תכילתן ההרנוג הוא הצמח הטפיל הרנוג השיטים, מכאן גם נגזר שמו העברי.

בישראל פרפר זה מעופף לאורך קו הבקע הסורי-אפריקני, מאילת לאורך בקעת ים המלח, חצבה ונחל פרת, היכן שצמחו הפונדקאי נפוץ. הוא מעופף בארץ במרבית חודשי השנה מאפריל עד נובמבר ומקים מספר דורות בשנה.

== תיאור ==
מוטת הכנפיים של תכילתן ההרנוג בוגר היא כ-3 ס"מ. גוף הפרפר ורגליו בצבע לבן. מרכז הכנפיים הקדמיות העליונות כחול ומסביב שוליים שחורים-אפורים עבים. הכנפיים הקדמיות התחתונות בעלות מרכז כחול קטן יותר והשאר אפור-שחור. פס כהה יותר תוחם את גבולות הכנפיים הקדמיות ושולי הכנפיים לבנים. הכנפיים האחוריות בצבע לבן קרמי עם פס שחור בולט. פס שחור בולט פחות נמצא קרוב לגבול השחור הדק בקצה הכנף, בין שני הפסים, בקרבת הקודקוד התחתון של הכנף, אזור תכלכל הנמצא בין שני כתמים שחורים קטנים. האזור התכלכל מלווה בפס צהוב-כתמתם דק, הצמוד לפס הרחוק מהשוליים.

בקצה הכנפיים התחתונות שני זנבות מפוצלים אשר לעיתים בעלי אורך גדול יותר מהמחושים. הזנב התחתון יותר ארוך מהזנב העליון. זנבות אלה, יחד עם הכתמים השחורים בקצה הכנפיים מדמים ראש ומספקים הגנה מפני טורפים. מין זה אינו מקיים דו-צורתיות זוויגית. ניתן להבדיל בין הזכר והנקבה על ידי כתם בעלי קשקשי ריח (המפרישים פרומונים) המופיע אצל הזכר.

מין זה מאוד ייחודי ולא דומה למינים אחרים במראהו.

== מחזור חיים ==
הנקבה מטילה את הביצים על עלי הרנוג השיטים, הביצה בגודל 0.5 מ"מ ומזכירה בצורתה מעין חצי כדור גולף. הזחל בוקע לאחר כ-5 עד 6 ימים וצבעו זהה לצבע העלים, תכונה המשמשת עבורו הגנה טובה מטורפים, עם גדילתו צבעו הופך לחום והוא עובר לחיות בקרב הענף או בסיס בסיס העלה עד ההתגלמות. צבע הגולם חום כצבע הענף והוא מסווה היטב.

== טקסונומיה ==
ב-1884, הפרפר הובא ללונדון, בריטניה, על ידי האנטומולוג וחוקר הפרפרים ג׳ון ויליאם ירבורי. הפרפר היה חלק מאוסף פרפרים שהביא איתו מעדן בתימן, יחד עם אוסף נוסף מרצועת החוף בסומליה אותם אסף באביב של אותה השנה. במהלך כנס של החברה הזואולוגית של לונדון שבהם נבחנו תגליותיו, המין תואר לראשונה.

השם המדעי של הסוג ושל המין נגזר מהמיתולוגיה היוונית, הסוג קרוי על שם איולאוס, אחיינו של הרקולס ושם המין קרוי על שם האל גלאוקוס.

קיימים שני תת-מינים למין זה:
*Iolaus glaucus glaucus
*Iolaus glaucus jordanus – תת-המין הנפוץ בישראל.

== לקריאה נוספת ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כחליליים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרפראים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1886
החי במצרים

[[עיט ערבות – החיה הלאומית של מצרים]]
[[אריה ברברי – ככל הנראה נכחד מן המדינה]]
[[סלעית שחורת בטן]]
[[קוברה מצרית]]
דגים במפרץ אילת
עולם החי במצרים כולל את כל בעלי החיים החיים בשטחה של מצרים. בעבר חיו בה מינים גדולים כמו היפופוטמים, פילים ואריות, אך עם הזמן הם נכחדו מן האזור. כמו כן, מצרים נמצאת בנתיב נדידת עופות מרכזי בין אירואסיה ומזרח אפריקה וכמאתיים מינים של מינים חולפים עוברים בה פעמיים בשנה, כשתועדו בה בסך הכל עד היום כ-480 מינים של עופות.

כמו כן, למצרים רצועות חוף ארוכות במיוחד בים התיכון ובים סוף, ובמהלך השנים נצפו בהם בעלי חיים רבים.

== גאוגרפיה ==

== החי במצרים ==
=== יונקים ===
ציורי קברים עתיקים במצרים מציגים ג'ירפות, היפופוטמים, תנינים ויענים, ופטרוגליפים בסילווה בהרי שבנילוס העליון מציגים פיל סוואנה אפריקאי, קרנף רחב שפה, צבי ג'ירפי ויענים – עולם חי הדומה לזה של מזרח אפריקה של ימינו. כמו כן, אין במצרים מינים אנדמיים רבים, אלה כוללים את הסמור המצרי, גרביל חיוור, גרביל מקיליגין (העשוי להתפרש גם אל תוך סודאן) ועוד.

מספר יונקי המדבר המערבי התמעט עם השנים, והדישון וראם הסהרה נכחדו מן המדינה, וכן, גם האריה הברברי ככל הנראה נכחד מן האזור. היונקים הנותרים כוללים את: צבי רים, צבי הנגב, כבש הרעמה, שועל החולות, ירבוע מצוי וגרביל. 

למדבר המזרחי במצרים יש מגוון שונה למדי של בעלי חיים ויש לו הרבה מן המשותף עם חצי האי סיני, מה שמראה על חשיבותו של הנילוס הרחב בהפרדה בין שני אזורי המדבר. באזור זה ניתן למצוא את: הצבוע המפוספס, היעל הנובי, יפה זנב, קוצן זהוב, שועל צוקים ושועל חולות. להרים הסלעיים הגבוהים של גבל אלבה בדרום יש מגוון ייחודי של בעלי חיים, כולל צבועון הרעמה, בואש אפריקני, גחן מצוי וייתכן כי חי עדיין באזור זה הערוד.

=== עופות ===
עופות מצוים בשפע במצרים במיוחד בעמק הנילוס ובאזור הדלתא של הנילוס. העופות הדורסים כוללים נשרים, עיטים, נצים, בזים וינשופיים. עופות אחרים כוללים חסידות, פלמינגואים, אנפות, שקנאים, שלווים וצופייתים. עד היום תועדו במצרים כ-480 מינים של עופות, כאשר בסכנת הכחדה עולמית נמצאים ברנטה אדומת-חזה, צחראש לבן, רחם, נשר דרומי, בז ציידים ועוד. 

מצרים נמצאת בנתיב נדידת עופות מרכזי בין אירואסיה ומזרח אפריקה וכמאתיים מינים של מינים חולפים עוברים פעמיים בה בשנה.

עופות בולטים במדבר המערבי במצרים כוללים את קטה סנגלית, אלימון ואת סלעית שחורת בטן.

=== זוחלים ===
כשלושים מיני נחשים חיים במצרים, כמחציתם ארסיים. אלה כוללים את הקוברה המצרית, נחש כיפה ועכן. ישנם גם מינים רבים של לטאות. מעל סכר אסואן, חופי אגם נאצר עקרים ברובם, אך באגם אכן חיים תניני היאור האחרונים שנותרו במצרים וכן גם הצב הרך האפריקאי.

=== דגים ===

למעלה ממאה מיני דגים חיים באזור הנילוס והדלתא של הנילוס. למצרים יש גם תעשיית חקלאות ימית גדולה המגדלת אמנון בבריכות דגים.

== הכחדה ומאמצי שימור ==

== בתרבות ==
החיה הלאומית של מצרים היא עיט הערבות.

== ראו גם ==
* החי בארץ ישראל

== הערות שוליים ==

*
גאורג פון בקשי

גיאורג פון בקשי (בהונגרית: Békésy György, מבוטא ; 3 ביוני 1899 - 13 ביוני 1972) היה ביופיזיקאי הונגרי-אמריקאי.

על מחקריו בתחום תפקוד השבלול באיבר השמיעה של היונקים, הוענק לו ב-1961 בפרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nobelprize.org/prizes/medicine/1961/bekesy/facts/ ביוגרפיה של בקשי] ומידע על עבודתו, באתר פרס נובל
* 
* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:ביופיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל הונגרים
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:מדענים הונגרים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1899
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1899
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1972
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1972
ישיבת פאפא

ישיבת עץ חיים - פאפא נוסדה בעיר פאפה בהונגריה בראשית המאה ה-19 על ידי הרב בנימין וולף רפופורט. לאחר מלחמת העולם הראשונה נפתחה הישיבה מחדש על ידי הרב עזריאל נפתלי גשטטנר, עד שחדלה להתקיים בעת מלחמת העולם השנייה.

== היסטוריה ==
הכנסת ספר תורה בפאפה בשנת 1934
רבי יעקב יחזקיה גרינוולד בחברת תלמידיו, פאפא, הונגריה
הישיבה בפאפה נוסדה לראשונה בידי הרב בנימין וולף רפופורט שכיהן כרב העיר בין השנים 1781-1837. ישיבה זו המשיכה להתקיים לסירוגין על ידי רבנים שונים בקהילה. ביניהם הרב שלמה זלמן ברויאר והרב משה אריה ראטה. החינוך בישיבה התנהל ברוח היהדות ההונגרית האשכנזית.

לאחר שהרב ראטה הביע את תמיכתו בציונות, הרבנים האורתודוקסים של אותה תקופה איימו על תלמידיו והרחיקו אותם מהישיבה. כתוצאה מכך פסקה פעילות הישיבה.

אחרי פטירתו של הרב ראטה בשנת תרס"ו (1906) נותרה משרת הרבנות של פאפה פנויה במשך כמה עשורים, מה שגרם שבמשך תקופה ארוכה לא התקיימה הישיבה.

חיי הישיבה בפאפה חודשו רק לאחר מלחמת העולם הראשונה, אז נפתחה הישיבה מחדש על ידי הרב עזריאל נפתלי גשטטנר, בסיועו של הרב אברהם דירנפלד. שניהם הנהיגו יחד את הישיבה. באותו זמן פעלה הישיבה במתכונת של ישיבה קטנה.

כאשר הרב שמואל גוטליב התמנה לרבה הראשי של פאפה בשנת תרפ"ז (1927), הוא פתח שם ישיבה גדולה. ישיבה אשכנזית זו פעלה כשנתיים ולאחר מכן חדלה להתקיים עם פטירתו של הרב גוטליב.

בשנת תרפ"ט (1929) התקבל כרבה של פאפה הרב יעקב יחזקיה גרינוולד והוא ייסד במקום ישיבה חסידית. הישיבה התפרסמה ומשכה תלמידים רבים שמספרם הגיע לכ-300 תלמידים. היא הייתה באותם ימים מהישיבות הגדולות והחשובות בהונגריה.

הרב גרינוולד נפטר בשנת תש"א (1941), ואת מקומו מילא בנו, הרב יוסף גרינוולד, ברבנות ובראשות הישיבה.

בזמן השואה חוסלה הישיבה בפאפה. רק קומץ תלמידים שרדו את המלחמה.

לאחר מלחמת העולם השנייה שב הרב יוסף גרינוולד לפאפה בניסיון לשקם את חיי הקהילה, אולם לאחר שנכשלו מאמציו עזב את הונגריה יחד עם עשרות תלמידי הישיבה.
בשנות ה-50 עבר להתגורר בברוקלין, ניו יורק, שם כונן את "קהלת יעקב - פאפא" וייסד בה מחדש את ישיבתו.

== הערות שוליים ==

2022 10
קטגוריה:ישיבות במזרח אירופה
קטגוריה:יהדות הונגריה: ארגונים
שיהאן קרונטילאקה

שיהאן קרונטילאקה (באנגלית: Shehan Karunatilaka; נולד ב-1975) הוא סופר סרי לנקי. ספרו משנת 2010, "סיני: האגדה של פראדיפ מת'יו" , זיכה אותו בפרס חבר העמים הבריטי , פרס DSC ובפרס גרטיאן . ספרו משנת 2022, "שבעת הירחים של מעלי אלמיידה" , זיכה אותו בפרס בוקר. 

שיהאן קרונטילאקה נולד בשנת 1975 בעיר גאלה שבסרי לנקה, וגדל בבירה קולומבו. למד בניו זילנד והתגורר בלונדון, באמסטרדם ובסינגפור. 

למד ספרות אנגלית ומנהל עסקים באוניברסיטת מאסי בניו זילנד.

עבד במשרדי הפרסום מקאן, Iris ו-BBDO , וכתב מאמרים בכתבי עת, בהם הגארדיאן, ניוזוויק, רולינג סטון, GQ ועוד. ניגן בלהקות רוק בסרי לנקה.

==ספריו==
* Chinaman: The Legend of Pradeep Mathew (סיני: האגדה של פראדיפ מת'יו), 2010, רומן. זוכה פרס חבר העמים הבריטי, פרס DSC ופרס גרטיאן.
* Please Don't Put That In Your Mouth (בבקשה אל תשים זאת בפיך), 2019, ספר ילדים
* Chats with the Dead (שיחות עם המתים), 2020, רומן. 
* The Seven Moons of Maali Almeida (שבעת הירחים של מעלי אלמיידה), 2022, רומן. זוכה פרס בוקר לשנת 2022.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים
קטגוריה:זוכי פרס בוקר
קטגוריה:סרי לנקאים שנולדו ב-1975
באייר לברקוזן (כדורגל נשים)

קבוצת הנשים של המועדון באייר 04 לברקוזן (בגרמנית: Bayer 04 Leverkusen Frauenfußball) היא קבוצת כדורגל נשים גרמנית מהעיר לברקוזן שבמדינת נורדריין-וסטפאליה, המשחקת בבונדסליגה לנשים, ליגת הנשים הבכירה בגרמניה. הקבוצה הוקמה בשנת 2008, ומשחקת את משחקיה הביתיים במרכז מופעי הנוער קורטקוטן שבקלן. המועדון ממומן על ידי חברת באייר, אחת מחברות התרופות הגדולות בעולם, שמשרדיה הראשיים נמצאים בעיר.

==היסטוריה==
===ברגיש גלדבאך (עד 1996)===
המועדון בו החל הפרויקט של קבוצת הנשים של באייר לברקוזן הוא ברגיש גלדבאך, שבשנות ה-80 וה-90 היה המועדון הדומיננטי בכדורגל הנשים בגרמניה. באותה תקופה זכה המועדון בתשע אליפויות גרמניה, שיא בו מחזיק המועדון נכון לעונת 2022-23. לצד זאת זכה המועדון בגביע הגרמני שלוש פעמים. עם הקמת הבונדסליגה לנשים ב-1990 החלה התדרדרות בביצועי המועדון, מה שבסופו של דבר הוביל לירידת המועדון לליגה השנייה.

===מועדון ההתעמלות והספורט קלן (1996 עד 2008)===
ב-1996 עבר ניהול הקבוצה מברגיש גלדבאך למועדון ההתעמלות והספורט קלן. במהלך תקופת הקבוצה בקלן, שיחקה הקבוצה בעיקר בליגה השנייה וכן מספר עונות בליגה השלישית. נקודת השיא של הקבוצה באותן שנים הייתה הופעה בחצי הגמר של הגביע הגרמני בעונת 2007-08. למרות זאת, לא עלה ביד המועדון להשיג חסות מסחרית שיסייעו לפתח את הפוטנציאל הטמון בקבוצה, ולנסות לגרום לקבוצה לעלות חזרה לבונדסליגה.

===באייר 04 לברקוזן (מ-2008)===
במקביל, באותה תקופה בה קלן לא הצליחו למצוא נותני חסות עבור הקבוצה, הביע מועדון הספורט באייר לברקוזן את רצונו לפתוח קבוצת כדורגל נשים משלו. ב-28 ביולי 2008 התפרקה קבוצת הנשים של המועדון קלן וקמה מחדש כקבוצת כדורגל הנשים של באייר לברקוזן.

בעונתה הראשונה של הקבוצה סיימה היא במקום ה-7 בגזרת דרום של הבונדסליגה השנייה לנשים. בעונה שלאחר מכן, עונת 2009-10, זכתה הקבוצה באליפות הבונדסליגה השנייה, מה שהקנה לה את העלייה לבונדסליגה. בעונתה הראשונה בבונדסליגה סיימה הקבוצה במקום ה-8.

בעונת 2011-12 סיימה הקבוצה במקום ה-11 המוביל לירידת ליגה, אך ניצלה מהירידה בעקבות ההודעה על פירוק קבוצת כדורגל הנשים של המועדון המבורג. לאחר התפטרות המאמן תומאס אובליירס ב-2017, ירדה הקבוצה חזרה לבונדסליגה השנייה. לקראת עונת 2018-19 עלתה בחזרה לבונדסליגה.

==סגל הקבוצה==
;נכון ל-21 באוגוסט 2022

 (בהשאלה ממנצ'סטר יונייטד)

==תארים==
* הבונדסליגה השנייה: 2010
* גביע האלן של ההתאחדות הגרמנית לכדורגל: 2015

==קבוצות בת==
===באייר 04 לברקוזן ||===
קבוצת המילואים של לברקוזן שיחקה בין השנים 2008-2010 בליגת ההתאחדות של הריין התיכון. בעונת 2010-11 עלתה הקבוצה לליגה השלישית המערבית. בתום עונת 2017-18 ירדה הקבוצה לליגת ההתאחדות של הריין התיכון.

===קבוצות נוער===
קבוצת הנוער של לברקוזן היא חלק מהבונדסליגה לנוער מאז הקמתה. מאז 2010, הקבוצה לוקחת חלק בטורניר האולמות של גוטרסלוה, טורניר כדורגל האולמות הגדול ביותר בגרמניה לקבוצות נוער, ובשנים 2018 ו-2019 אף זכתה בטורניר.

מעונת 2013-14, קבוצת נערות ג' משחקת בליגה האזורית עד גיל 17. החל מעונת 2018-19, קבוצת נערות ד' משחקת בליגת הביצועים לנוער במחוז ברג.

==אצטדיונים==
* קורט-רייס-אנלגה (2008-2011)
* אצטדיון אולריך-האברלנד (2011-2016)
* מרכז מופעי הנוער קורטקוטן (2016-)

==מאמנים==
* 2008-2012: דורין מאייר
* 2012-2016: תומאס אובליירס
* 2017: מאלטה דרזן
* 2017-2019: ורנה הגדרון
* 2019-2022: אכים פייפל
* 2022- רוברט דה פאו

== קישורים חיצוניים ==

* 

2022 10
המשמרות האדומים (רוסיה)

כרטיס חבר במשמרות האדומים
המשמרות האדומים (ברוסית: Красная гвардия) היו ארגון פרה-צבאי המורכב בעיקר מפועלי המפעלים הרוסים במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה.

יחידות של המשמרות האדומים היו צורת הארגון העיקרית של הבולשביקים במהלך ההכנה והיישום של מהפכת אוקטובר 1917. ליחידות המשמרות האדומים לא היה פיקוד כל-רוסי, נוצרו ופורקו על ידי החלטות של גופים מפלגתיים וסובייטיים בשטח. המשמרות האדומים הם השלב המוקדם ממנו צמח הצבא האדום של הפועלים והאיכרים.

מבשרי הצבא האדום היו פלוגות המשמרות האדומים, אשר בתורם נוצרו על המודל של חוליות הפועלים הקרביים של המהפכה של 1905–1907. הביטוי "המשמרות האדומים" הפך נפוץ ברוסיה בגלל החלטת הלשכה של הוועד המרכזי של הבולשביקי "על הממשלה הזמנית" שפורסמה ב-26 במרץ 1917. מועמדים למשמרות האדומים גויסו בהמלצת קולקטיבי עבודה, מועצות מקומיות, איגודים מקצועיים ותאים בולשביקים. למשמרות האדומים לא היו מדים אחידים, הם שירתו בבגדים אזרחיים ולצורך זיהוי הונפקו להם תעודות זהות ותגים או סרטי זרוע.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הצבא האדום
קטגוריה:קומוניזם
קטגוריה:מלחמת האזרחים ברוסיה
האיש שבקיר (סרט)

האיש שבקיר הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 2015 שיצא לאקרנים בשנת 2018 בבימויו של יבגני רומן, עם תמר אלקן וגלעד כהנא בתפקידים הראשיים.

הסרט צולם במשך שישה ימים בדירה אחת בתל אביב והוא מתאר מה שקורה שם במשך 12 שעות לאישה שבעלה נעלם לפתע ובמהלך הלילה מגיעים אנשים שונים לביקור במפתיע ונחשפות סיבות אפשריות להיעלמותו.

במרכז הסרט - השיר "האיש שבקיר" של יהודה פרדיס ומאיר הרניק, בעיבוד נועם ענבר ובביצועו עם ההרכב GREEDYADAM.

תמר אלקן הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר וזכתה בפרס השחקנית הטובה ביותר בפסטיבל הקולנוע באודסה.

יבגני רומן היה מועמד לפרס אופיר לתסריט המקורי הטוב ביותר, היה מועמד לפרס חג'אג' על הסרט העלילתי הטוב ביותר בפסטיבל הקולנוע ירושלים וזכה בפרס הבמאי הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי ברוטרדם.

==תקציר העלילה==
שיר (תמר אלקן) מתעוררת ביום שישי בערב מדפיקות בדלת. שכן דתי (זאב שמשוני) מביא את הכלב "ברונו" ומתלונן כי הכלב עשה את צרכיו בכניסה לבית. שיר תוהה היכן נמצא בעלה רמי (גלעד כהנא) שיצא לטיול עם הכלב וטרם חזר. היא מתנצלת בפני השכן.

שיר מגלה שרמי השאיר את הטלפון הנייד ואת חפציו האישיים ומתקשרת למשטרה בתואנת שקר על כך שבעלה נעלם לאחר שהכה אותה. היא גם מתקשרת לחברו הקרוב דודי (יואב דונט) אך הוא אינו יודע היכן רמי.

בינתיים מגיעים לדירה נדב (רוי מילר) וחברתו עדי (רות רסיוק) שהייתה חברתו הקודמת של רמי. הם שותים יין ושיר מספרת להם על רמי שנעלם. כשהם יוצאים מגיעים שני שוטרים (אמיתי יעיש בן אוזיליו ושלומי אברהם) שהוזעקו למקום. הם נוזפים בה על ההודעה השקרית שלה ומגלים לה כי לרמי נפתח בעבר תיק על תקיפת חברתו עדי.

כשהם יוצאים מגיע דורון (אלי גורנשטיין), אביו של רמי ומגלה לה שרמי לווה ממנו לאחרונה 20,000 שקל. כשהוא יוצא מגלה שיר סמים שהשאיר רמי, מתחילה לעשן, שמה תקליט עם ביצוע של "האיש שבקיר", מתחילה לרקוד והוזה שיחה שלה עם אמה המנוחה (עלית קרייז).

למקום מגיע גם המאהב שלה טומי (רודיה קוזלובסקי) והם מתנים אהבה. הם מופרעים על ידי דודי הנסער, הדורש משיר שתצא אתו מיד לחפש את רמי. טומי מסתתר בחדר ודודי מבחין בבגדי גבר זר, מבין ועוזב.

שיר מתקשרת לאישה בשם אלה שמופיעה הרבה בטלפון של רמי. אלה (תום אנטופולסקי) מגיעה ומסתבר שהיא ספקית הסמים של רמי.

לבסוף מגיע רמי בהפתעה ומסתבר שעשה לה תרגיל היעלמות ורישת את הדירה במיקרופונים ומצלמות. היא מתנפלת עליו בכעס והוא כמעט חונק אותה. היא מודיעה לו שהיא עוזבת והוא בולע קופסה שלמה של כדורי שינה.

שיר מרחמת עליו, עוזרת לו להקיא ולקראת הבוקר הוא מתאושש ויוצא החוצה עם הכלב כששיר שקועה בשינה בסלון כמו בהתחלת הסרט.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|תמר אלקן
|שיר ליפין
|
|-
|גלעד כהנא
|רמי
|
|-
|אלי גורנשטיין
|דורון
|אבא של רמי
|-
|רות רסיוק
|עדי
|חברה לשעבר של רמי
|-
|רוי מילר
|נדב
|חבר של עדי
|-
|שלומי אברהם
|
|שוטר צעיר
|-
|אמיתי יעיש בן אוזיליו
|
|שוטר
|-
|זאב שמשוני
|
|שכן
|-
|יואב דונט
|דודי
|חבר של רמי
|-
|רודיה קוזלובסקי
|טומי
|מאהב של שיר
|-
|תום אנטופולסקי
|אלה
|סוחרת סמים
|-
|עלית קרייז
|
|אמא של שיר
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
*[https://www.youtube.com/watch?v=pqHbN96qVEQ קדימון לאיש שבקיר], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=3SHQIZ32zv8 נועם ענבר ולהקת greedadam מי מכיר את האיש שבקיר], באתר יוטיוב
*[https://nfct.org.il/blog/movies/האיש-שבקיר האיש שבקיר], באתר קרן הקולנוע הישראלי

קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2018
כרים חלף

כרים חלף (בערבית: كريم خلف; 1937 – 30 במרץ 1985) היה עורך דין ופוליטיקאי פלסטיני, שכיהן כראש עיריית רמאללה בשנים 1972–1982. חלף נפצע קשה בפיגוע של המחתרת היהודית ב-1980.

== ראשית חייו וקריירה ==
חלף נולד למשפחה פלסטינית נוצרית עשירה מרמאללה. אביו, חנא חלף, היה איש עסקים שהיגר לארצות הברית ב-1921 ועבד בה מספר שנים לפני שחזר בסופו של דבר לרמאללה. חלף למד באוניברסיטת קהיר במצרים, שם קיבל תואר במשפטים, לאחר מכאן עבד כפרקליט המחוזי ברמאללה. במאי 1972 נבחר לראש עיריית רמאללה, לאחר שראש העיר הקודם, נדים אל־זארו, הודח בידי ישראל. עם בחירתו פעל למען הקמת אוניברסיטה בעיר. אחר כך היה חבר הנהלת אוניברסיטת ביר זית.

חלף אימץ עמדות מתונות במידה רבה בנוגע לישראל ואף נפגש עם משה דיין בביקור במועצת העירייה; הוא תמך במדיניות של אי שיתוף פעולה עם הכיבוש הצבאי של הגדה המערבית, אך היה בין פקידי הציבור הפלסטינים הראשונים שדגלו בפתרון שלום של שתי מדינות. בשנותיו הראשונות כראש עיר, חלף לא שש להתמודד עם יאסר ערפאת ועם הארגון לשחרור פלסטין. עם זאת, כאשר עמד בפני בחירה מחדש ב-1976, החל להיווצר פיצול בין פוליטיקאים תומכי ומתנגדי אש"ף בעיריות הפלסטיניות. בשלב זה החל חלף לתאם מגעים עם אש"ף ולקדם את הארגון ככלי הטוב ביותר של הפלסטינים למשא ומתן לשלום. בין השאר סירב להשתתף במשלחת ירדנית לועידת ז'נבה, בטענה שאש"ף הוא המיצג את הפלסטינים. שינוי גישה זה אפשר לחלף לזכות בקדנציה שנייה; בשנה שבה פקידים רבים בגדה המערבית הודחו מתפקידם על כך שלא תמכו כראוי בערפאת ובמטרותיו. הוא זכה בקדנציה שלישית ב-1980.

בשנת 1978 היה בין מייסדי הוועדה להכוונה לאומית, ועדה של מנהיגים פלסטינים שהוקמה במטרה להיאבק באמצעים פוליטיים נגד תוכנית האוטונומיה של הסכמי קמפ דייוויד.

עם הקמת המנהל האזרחי בסוף 1979, סירב חלף לשתף אתו פעולה.

== ניסיון התנקשות ==
ב-2 במאי 1980 נרצחו בחברון שישה תלמידי ישיבה ישראלים על ידי חמושים פלסטינים. המחתרת היהודית, שקמה באותה עת החליטה לנקום את מותם. במאי הטמינה הקבוצה מטעני נפץ בכלי רכב השייכים לכמה מנהיגים פלסטינים בולטים, כולל רכב בקדילאק סדאן של חלף. מהמטענים נפצעו קשה בסאם א-שכעה, ראש עיריית שכם, וחלף. שניהם אושפזו במצב אנוש, והאירוע גרם לכך ששעכה איבד את שתי רגליו. חלף איבד את רגלו הימנית בפיגוע. הוא הועבר לארצות הברית לטיפול רפואי, הוא חזר לרמאללה לאחר כחצי שנה, והשתמש בתותבת ובמקל הליכה למשך שארית חייו. ישראל התירה לו לחזור לתפקיד ראש העירייה אך נאסר עליו לעסוק בפעילות פוליטית.

השב"כ פתח בחקירת הפיגועים, אך המחתרת היהודית לא התגלתה במשך כמה שנים. שלושה מחברי המחתרת היהודית נידונו למאסר עולם והיתר לעונשים של שבע שנות מאסר ומטה. הנשיא חיים הרצוג נתן לרובם לבסוף חנינה או קיצר את עונשם.

== הדחה מתפקיד ומותו ==
במרץ 1982 הדיחה ממשלת ישראל את חלף מתפקידו כראש העירייה, בשל סירובו לשתף פעולה עם הממשל הצבאי בגדה המערבית ובשל פעילותו בוועדה להכוונה לאומית שפעילותה נאסרה על ידי ישראל. נאסר עליו לעזוב את הגדה, הוא הוגלה לבית החורף שלו ביריחו והוחלף במושל צבאי ישראלי. אחר כך היה חבר המועצה המרכזית הפלסטינית כנציג השטחים.

חלאף מת מהתקף לב ב-1985.

== ראו גם==
* פלסטינים נוצרים
* ההתנקשות בראשי הערים הפלסטינים

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* - ריאיון עם כרים חלף
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נוצרים פלסטינים
קטגוריה:רמאללה: אישים
קטגוריה:נפגעי התנקשויות
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1935
קטגוריה:נפטרים ב-1985
איינשפנר

אַיינשפֶּנֶר (בגרמנית: Einspänner) הוא משקה קפה אוסטרי, חלק מתרבות בתי הקפה הווינאים. האיינשפאנר הוא וריאציה של המוקה, ונהוג להגיש אותו בכוס זכוכית עם חלב ובתוספת קצפת.

== רקע ==
מקור השם "איינשפנר" הוא במרכבה הרתומה לסוס אחד, אשר בגרמנית נקראת איינשפנר ().

נהגי מרכבות איינשפנר נהגו להחזיק את הקפה שלהם ביד אחת, ואת המושכות ביד השנייה. בזכות השכבה העבה של הקצפת הסמיכה, נשמר בידוד תרמי, כך שהקפה נשאר חם במשך זמן רב וניתן היה לשתות אותו בהפסקות.

== הכנה ==
נהוג להכין איינשפאנר בכוס זכוכית, עם או בל ידית. מוזגים לתוכה מנת מוקה או אספרסו רותחת, מוסיפים חלב, ומכסים בכמות נכבדת של קצפת. נהוג לפזר מעל הקצפת מעט אבקת סוכר.

כדי להכין "דופלטה איינשפנר", פשוט מוסיפים מנה כפולה של מוקה.

באופן מסורתי, את האיינשפנר לא מערבבים, ושותים את הקפה החם דרך הקצפת הקרה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קפה
קטגוריה:וינה
קטגוריה:משקאות חלב
קטגוריה:המטבח האוסטרי
פתית שלג (גורילה)

פתית שלג (בקטלאנית: Floquet de Neu; בספרדית: Copito de Nieve; 1964 – 24 בנובמבר 2003) היה הגורילה הלבקן הידוע היחיד בעולם עד כה. הוא הוחזק בגן החיות של ברצלונה בברצלונה, קטלוניה, ספרד משנת 1966 ועד מותו ב-2003.

== היסטוריה ==
פתית שלג נלכד באזור "ריו מוני" בגינאה הספרדית (כיום גינאה המשוונית) ב-1 באוקטובר 1966 על ידי החוואי בניטו מאניה מהקבוצה האתנית פנג. מאניה הרג את שאר קבוצת הגורילות של פתית שלג (שלא היו לבקנים), והחזיק את פתית שלג בביתו במשך ארבעה ימים, עד שהעביר אותו לבאטה, שם הוא נרכש על ידי הפרימטולוג ג'ורדי סבאטר פי.

פתית שלג כונה על ידי החוואי Nfumu Ngui (בשפת הפנג: "גורילה לבנה"), מאוחר יותר כונה Floquet de Neu (בקטלאנית "פתית שלג קטן") על ידי שומרו, ג'ורדי סבאטר פי.

== מאפיינים ==
פתית שלג היה גורילה מתת-המין גורילת שפלה מערבית שלקה בלבקנות כוללת. ראייתו הייתה לקויה, אם כי בדיקות שנעשו כדי לקבוע האם יש לו נקודה עיוורת מרכזית לא מצאו כזו. חקר הגנום של פתית שלג קבע שלהוריו היה 12% מה-DNA במשותף, מכך הסיקו החוקרים שהוריו היו דוד ואחיינית. אותו המחקר גילה שהלבקנות שלו נגרמה ממוטציה של הגן SLC45A2. פתית שלג קיבל את הגן הרצסיבי משני ההורים, מה שגרם ללבקנות שלו.

== החיים בברצלונה ==
פתית שלג נח במתחם שלו
ממוזער
עם הגעתו לברצלונה בנובמבר 1966, הוא זכה לקבלת פנים רשמית על ידי ראש עיריית ברצלונה. הוא התפרסם בשם שניתן לו על ידי סבאטר כאשר נשיונל ג'יאוגרפיק הציג אותו על השער במרץ 1967, עם השם באנגלית "Snowflake" ושם זה התפשט בקרב העיתונות. סבאטר עצמו קרא לגורילה "Copi" או "Floquet", ובשנים מאוחרות יותר "Nfumu". הוא נודע גם כ"חמאה קטנה" וכ"גורילת ווניל".

בתחילה, גן החיות של ברצלונה לא היה מודע לכך שפתית שלג הוא ייחודי והם ביקשו מסבאטר שישלח להם עוד גורילות לבנות. מאוחר יותר קיווה גן החיות לייצר זן גנטי ומשפחה שלמה של גורילות לבנות באמצעות רבייה סלקטיבית. גן החיות תכנן לחתוך את אשכיו של פתית שלג עם מותו ולהקפיא אותן כדי לשמור את האפשרות להביא ממנו צאצאים נוספים בעתיד. בשנת 1986 הזמין גן החיות של ברצלונה את הווטרינר הבריטי של גן החיות דייוויד טיילור לנסות לאסוף זרע מפתית שלג לצורך הזרעה מלאכותית והניסיון לא צלח.

=== צאצאים ===
פתית שלג הוליד 22 צאצאים משלוש נקבות שונות, מהם שישה שרדו עד לבגרות. אף אחד מצאצאיו לא לבקן.

נכון לספטמבר 2021, לפתית שלג יש בסך הכול 21 נכדים (11 שרדו) ושמונה נינים (כולם חיים). לאחד מנכדיו יש אצבעות ורודות, מה שמרמז אולי על לבקנות חלקית.

== מותו ==
בשנת 2001 אובחן פתית שלג כחולה בסוג חריג של סרטן העור, שקשור כמעט בוודאות ללבקנותו. מצבו הידרדר והוא החל לאבד עניין בפעילויותיו הרגילות. הוא התבודד מגורילות אחרות, והפגין סימני כאב, עד שב-2003 החליטו בגן החיות להרדים אותו. ההחלטה פורסמה בספטמבר 2003. אלפי אנשים ביקרו את פתית שלג בגן החיות של ברצלונה לפני שהוא הורדם ב-24 בנובמבר 2003. בזמן מותו, הוערך גילו של פתית שלג בין 38 ל-40 שנים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יונקים מפורסמים
קטגוריה:גורילות
נווה ברבור

נווה ברבור היא שכונה בתל אביב שנקראת על שם וולוורת ברבור וממוקמת בחלק הדרום מזרחי של העיר.

נווה ברבור נבנתה בשנות ה-70, יחד עם שכונות דומות, לאחר שחלקים מכפר שלם (סלמה) פונו מאוכלוסייתם היהודית. בניגוד לכפר שלם השכנה, נווה ברבור היא שכונה של בניינים רבי קומות.

==גאוגרפיה==
שכונת נווה ברבור ממוקמת בקצה המזרחי של תל אביב, כ-4 קילומטרים מחופי הים התיכון, בגובה של כ-40 מטרים מעל פני הים. היא גובלת בצפון בשכונות יד אליהו ותל חיים, במערב בנווה צה"ל, בדרום בנווה כפיר ובמזרח בכפר שלם.

==השכונה==
שטח השכונה גובל בצפון ברחוב דרך ההגנה, בדרום ברחוב מחל, במזרח ברחוב הרב אלנקווה ובמערב בשדרות דרך משה דיין. לפיתוח השכונה יש אופי של בנייה צפופה למגורים ברב קומות. בשנת 2007 התגוררו בנווה ברבור 4,403 תושבים. בשנת 2012 התגוררו בשכונה 4,950 תושבים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.tel-aviv.gov.il/Transparency/DocLib4/נוה%20ברבור%20,%20כפר%20שלם%20מערב.docx נווה ברבור וכפר שלם מערב], המרכז למחקר כלכלי וחברתי תל אביב יפו

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תל אביב-יפו: שכונות
דגנית סנקר-לנגה

דגנית סנקר־לנגה (נולדה ב-21 בינואר 1968) היא מנהלת ישראלית בנושאי קליטה, עלייה ושילוב חברתי. הייתה מנכ"לית משרד העלייה והקליטה מיוני 2022 ועד פברואר 2023.

== ביוגרפיה ==
דגנית סנקר נולדה בנהורה שבחבל לכיש לרותי לבית מחלב, עולה מעיראק (מנהלת בית ספר) וליוסף, עולה מהודו שהיו ממקימי החבל. למדה בתיכון כפר סילבר.

בצה"ל שירתה כקצינה בתפקידי בניהול משאבי אנוש ותקציב, בין היתר כראש ענף תכנון ובקרה בזרוע היבשה, שבמסגרתו הובילה עבודות מטה, כמו הורדת גיל המשרתים במילואים, פעילות תכנון ובקרה של תוכנית העבודה במערך משרתי קבע לוחמים, פיקוח על תקציב השכר בזרוע. השתחררה מצה"ל בדרגת סגן אלוף.

סנקר־לנגה בעלת תואר ראשון בסוציולוגיה, כלכלה ומדע המדינה מאוניברסיטת בר-אילן (1993) ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת בן-גוריון בנגב (1999). היא בוגרת המדרשה הלאומית למנהיגות, ממשל וניהול, מחזור ז'.

=== חיים אישיים ===
נשואה לאלחנן ומתגוררת בגבעת שמואל עם ארבעת ילדיהם.

הקימה בעיר בית מדרש קהילתי לנשים חילוניות ודתיות.

== קריירה ציבורית ==
===במשרד העלייה והקליטה===
החל משנת 2012 שימשה בתפקידי ניהול במשרד העלייה והקליטה, בהם מנהלת תחום קליטה וקהילה במחוז תל אביב והמרכז, סמנכ"לית עידוד עלייה ותושבים חוזרים (2017–2022) וממלאת מקום בחטיבת רשויות, ארגונים וקהילה (2019–2022). הייתה אחראית על סיוע בקליטה הראשונית של עולים בישראל וביצירת רצף הטיפול בעולה. הייתה שותפה להקמת חברת "אופק ישראלי" - פרויקט לאומי לעידוד עלייה (חל"צ בבעלות הסוכנות היהודית וההסתדרות הציונית העולמית).

===מנכ"לית משרד העלייה והקליטה===
ביוני 2022 מונתה על ידי השרה פנינה תמנו שטה למנכ"לית משרד העלייה והקליטה.

כמנכ"לית הובילה את מבצע עולים הביתה, נוכח גל העלייה הגדול שהגיע בעקבות מלחמת אוקראינה–רוסיה וקליטת הפליטים מאוקראינה בישראל. כמו כן, עסקה בהמשך העלאתם של צאצאי יהודי אתיופיה במבצע צור ישראל. בעקבות הקמת ממשלת ישראל ה-37, בפברואר 2023 הסתיימה כהונתה במשרד העלייה והקליטה.

עם הקמתה של מנהלת תקומה לשיקום יישובי עוטף עזה מונתה בה סנקר-לנגה למנהלת צוות אדם וקהילה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.gov.il/he/departments/people/dganit_sanker דגנית סנקר-לנגה], באתר משרד העלייה והקליטה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי התיכון החקלאי כפר סילבר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:מנכ"לי המשרד לקליטת עלייה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
קטגוריה:יישובים קהילתיים: אישים
איתן בורג

איתן בורג-בטלר (נולד ב-4 בספטמבר 2002) הוא כדורסלן ישראלי, המתנשא לגובה 1.91 מטר ומשחק בעמדת הרכז בבני הרצליה מליגת העל בכדרוסל.

==ביוגרפיה==
בורג-בטלר נולד במושב משמר השבעה, החל לשחק במחלקת הילדים של מכבי בית דגן ובכיתה ט' עבר לשחק במחלקת הנוער של מכבי ראשון לציון ובליגת התיכונים במדי תיכון הגימנסיה הריאלית בעיר, עמה זכה באליפות ליגת העל לתיכונים בעונת 2019/20 ונבחר לשחקן המצטיין של העונה.
את דרכו בקבוצת בוגרים החל במכבי שוהם מהליגה הארצית בכדורסל ועונת 2021/22 החל לשחק באליצור נתניה מהליגה הלאומית, בעונתו הראשונה בקבוצה העמיד ממוצעים של 13.5 נק', 3.1 ריבאונדים ו-2.4 אסיסטים בסיום העונה העפיל עם הקבוצה לשלב הפלייאוף אך הקבוצה הודחה בשלב רבע הגמר לאחר הפסד 3–1 להפועל חבל מודיעין, בסיום העונה נבחר לשחקן ה-6 של העונה.

לקראת עונת 2022/23 חתם על חוזה לעונה נוספת באליצור נתניה. בעונה זו העמיד ממוצעים של 18.2 נק', 4.6 ריבאונדים, 4.3 אסיסטים ו-1.4 חטיפות ב-29.2 דק'.

ביולי 2023 חתם בבני הרצליה

==נבחרת העתודה==
בקיץ 2022 זומן לסגל המצומצם של נבחרת העתודה לקראת אליפות אירופה שנערכה במונטנגרו, במהלך האליפות שותף ב-7 משחקים בהם העמיד ממוצעים של 6.6 נק' ו-1.7 ריבאונדים ב-18.7 דק'.
===חיים אישים===
בורג-בטלר הוא בנו של הזמר אדי בטלר ואורלי בורג, אחותה של הזמרת גלית בורג.
==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אליצור מכבי נתניה
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:משמר השבעה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2002
הכוכב הירוק

הכוכב הירוק (באנגלית: The Green Planet) היא סדרת-טבע תיעודית, שהופקה על ידי ה-BBC ב-2022, העוסקת בצמחים ובמערכת היחסים שלהם עם בעלי חיים, בני האדם והסביבה. הסדרה מלווה בהסבריו וגם בהנחייתו של דייוויד אטנבורו.

תוך שימוש בצילום הילוך מהיר, בצילום אוויר ובאסדות מצלמה שתוכננו במיוחד בשם "Triffids", סדרה זו שמה לה למטרה להראות את תנועת הצמחים לאורך תקופות ממושכות, אך מאיצה אותם לזמן אמת. הסדרה בת 5 פרקים, שכל פרק עוסק בעולם צומח ייחודי, שבו הצמחים מנסים לשרוד וכיצד הם עוזרים לסביבתם לשגשג.

==פרקי הסדרה==
# עולמות טרופיים: הפרק הראשון חושף את חייהם התחרותיים הקשים של הצמחים הטרופיים.
# "עולמות מים: הפרק השני מתמקד בצמחי מים והשפעתם על הסביבה הימית.
# עולמות עונתיים: הפרק השלישי בוחן כיצד מיני צמחים שונים מסתגלים לשינויים עונתיים בסביבתם.
# עולמות מדבריים: הפרק הרביעי מתרכז בצמחי מדבר, ויכולות ההסתגלות שלהם לסביבות קשות.
# עולמות האדם: הפרק החמישי והאחרון מתמקד ביחסים בין בני אדם לצמחים. הוא חוקר את ההשפעה הסביבתית השלילית של התפתחות האדם, והדרכים שבהן הצמחים הסתגלו לשינויים אלו. הפרק בוחן גם מאמצים ליצור שטחים ירוקים עינויים ולקדם אחריות סביבתית.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:תוכניות תעודה של ה-BBC
קטגוריה:דייוויד אטנבורו
קטגוריה:סדרות על צמחים
חטא (דובאי)

חטא (בערבית: حتا) הוא אזור תיירות ונופש באמירות דובאי שבאיחוד האמירויות. בעבר השטח היה חלק מעומאן אך הבעלות עליו הועברה לדובאי בבסביבות 1850. חטא שוכנת מדרום-מזרח לטריטוריה הראשית של דובאי ונמצאת כ-134 ק"מ מזרחית לעיר דובאי. הוא ממוקם גבוה יחסית בהרי חג'ר, גובל בעומאן במזרח ובדרום, עם אג'מאן ממערב, ועם ראס אל-ח'ימה בצפון.

הגורם הכלכלי העיקרי של חטא הוא תיירות ומים. מבחינה היסטורית האזור הצליח לגדל תמרים; הפרות שימשו כמקור מזון, ואילו העץ שימש לחומר בניין. באזור כפר מורשת פופולרי, כולל אוסף של בתי מגורים מסורתיים הרריים משוחזרים והוא פופולרי עבור חופשות סוף שבוע, גם בקמפינג בעיקר בחודשי החורף וגם במלון חטא פורט שנמצא רק במרחק של 2.7 ק"מ מסכר חטא. סכר חטא עצמו נבנה בשנות ה-90 כדי לספק לאזור חשמל ומים והוא מקום מועדף לשיט קיאקים באיחוד האמירויות. במקביל רשות החשמל והמים של דובאי (DEWA) בונה תחנת כוח הידרואלקטרית שתאפשר שימוש בטכנולוגיה של אנרגיה שאובה, תוך שימוש ב-880 מיליון ליטר מים ופערי גובה של 300 מטר מעל סכר נמוך יותר.

חטא, שנקראה בעבר חג'ריין, הפכה חלק מדובאי בתקופת שלטונו של חשר בן מקתום לאחר שהסולטאן העומאני טורקי בן סעיד העביר את השטח לדובאי לאחר שמצא שהוא עצמו אינו מסוגל להגן עליה מפני נסיכות בוריימי (כיום חלק מעומאן), אשר התיישבה במספוט השכנה (היום חלק מהאמירות של אג'מאן). הכפר העתיק חטא כולל שני מגדלים צבאיים בולטים משנות ה-80 של המאה ה-19, מבצר מ-1896 ומסגד ג'ומה, שנבנה ב-1780 ומהווה את המבנה העתיק ביותר בחטא. בחלק המזרחי של הכפר ניתן למצוא כמה חדרי קבורה של אבות מתקופת חפית (3200-2500 לפנה"ס). מכיוון שהוא ממוקם בהרים, באופן מסורתי זה היה מעון הקיץ של משפחות מדובאי שנמלטו מהחום והלחות של החוף. מאז שנות ה-80 המוקדמות, חטא היא יעד פופולרי לחופשה בקרב יוצאי המערב ומשפחות מקומיות כאחד.

ב-8 בנובמבר 2016, הכריז מוחמד בן ראשד על תוכנית בסך 1.3 מיליארד אירו להפוך את העיר ההררית חטא ליעד תיירותי ברמה עולמית, עם למעלה מ-40 פרויקטים במגזרים כלכליים, חברתיים ותרבותיים. התכנית כללה 400 בתים לאמירתיים בחטא, שטחים ירוקים לספורט חורף ומסלול מסלול הרים.

חטא הוא ביתו של מועדון הכדורגל חטא. מאז 2009, מועצת הספורט של דובאי מתמקדת בהחייאת חטא עם פעילויות ספורט וחוץ, כגון טיולי הליכה, יוגה, חתירה, חתירה ושייט קיאקים, כדי לשייך את האזור לפעילויות כאלה.

בשל הגובה הגבוה של חטא, האקלים בו קריר בהרבה ממרכז דובאי. לחטא יש נוף וטמפרטורה צחיחה, המגיעים בקיץ ל-55 מעלות צלזיוס; עם זאת, הוא פחות לח מדובאי והרבה יותר קר בחורף.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:דובאי
גורד האיטי

רפובליקת האיטי, 10 גורדים (1827).
גורד (צרפתית) או גאוד (קריאולית) הוא ההילך החוקי של האיטי. קוד ה-ISO 4217 שלו הוא HTG, והוא מחולק ליחידות משנה של 100 סנטימס (צרפתית) או סנטים (קריאולית).

מקור השם "גורד" הוא במטבעות הדולר הספרדי שנקראו "pesos gordos" (ידועים באנגלית כ"חתיכות של שמונה" ובצרפתית כ"piastres fortes espagnoles") שהיו המטבע העיקרי באזורים שהיו תחת שליטה ספרדית ובהם ננקבו חלק ניכר מהעסקאות.

== היסטוריה ==
=== הגורד הראשון, 1813–1870 ===
הגארד הראשון הושק ב-1813 והחליף את הליברה ההאיטיאנית בשיעור של 8 ליברות וחמש סו לגורד.

==== מטבעות ====
המטבע הוטבע לראשונה בערכים של 6, 12 ו25 סנטים והיה עשוי כסף. ב-1827 הוטבעו מטבעות בערכים של 50 ו-100 סנטים. ובהמשך הוטבעו מטבעות בערכים של סנט בודד, שני סנטים, 6.25 סנטים ו6 סנטים. ב-1863 הוטבעו במטבעת היטון שבברגמינהאם מטבעות ברונזה בערכים של 5, 10 ו-20 סנט, ואלו היו המטבעות האחרונים של מטבע הגורד הראשון.

==== שטרות ====
ממשלת האיטי הנפיקה שטרות נייר בערכי גורד בודד, 2, 5, 10, 20, 25, 50, 100, 500 ואלף גורד.

=== הגורד השני, 1870–1872 ===
ב-1870 בוצע פיחות מטבע בשיעור של 10 ל-1, לא הונפקו מטבעות, הממשלה הנפיקה שטרות בערך של 10 ו-25 גורד.

=== גורד שלישי, 1872 עד ימינו ===
המטבע עבר פיחות שוב ב-1872, בשיעור של 300 ל-1. כמו במטבע הקודם, בתחילה לא הונפקו מטבעות ונעשה שימוש בשטרות נייר בלבד (שלעיתים נקראו פיאסטר), ב-1881 הוחלט להצמיד את ערך הגארד לערך הפרנק צרפתי ביחס של גארד אחד שווה 5 פרנקים, והאיטי חזרה להנפיק מטבעות.

ב-1919, בעקבות הפלישה האמריקנית להאיטי, הוחלט להצמיד את הגארד לדולר האמריקאי, בשיעור של 5 גארד לדולר בודד. ב-1989 בוטלה ההצמדה לדולר והגארד כיום הוא בעל שער חליפין גמיש.

==== דולר האיטי ====
בעקבות ההצמדה לדולר עד היום חמש גורד מכונה לעיתים "דולר האיטי" ו5 סנטים נקראים "פני האיטי". הדבר יוצר בלבול רב, בעיקר בקרב תיירים, משום שבמקומות רבים המחיר ננקב בדולרים האיטים, ועל הלקוח להכפיל את המחיר ב5 כדי להמירו למחיר בגורדים. התופעה נשארה למרות הניוד של שער הגורד, והמנהג לכנות חמישיית גורדים בשם דולר לא חלף לחלוטין.

== שער חליפין ==

== ראו גם ==
* בנק האיטי
* הברית הבוליברית

== קישורים חיצוניים ==

* [https://shulit.com/ghost-money-haiti-dollar/ רשומה], בבלוג תועלת שולית על השימוש ב"דולר האיטי"
* [https://www.brh.ht/ אתר הבנק המרכזי של האיטי]
* [https://www.brh.ht/moyens-de-paiements/billets-images-et-caracteristiques/ תצלומי שטרות מהאיטי], באתר הבנק המרכזי
* [https://en.numista.com/catalogue/haiti-1.html מידע נומיסמטי על מטבעות האיטי], באתר "נומיסטה"

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האיטי: כלכלה
קטגוריה:מטבעות אמריקה הלטינית
קטגוריה:מטבעות אמריקה
אובה הויג-גילדברג

אובה הויג-גילדברג
אובה הויג-גילדברג (בדנית: Ove Høegh-Guldberg; 1 בספטמבר 1731 – 7 בפברואר 1808) היה היסטוריון ומדינאי דני. שימש כמנהיג בפועל של דנמרק במהלך תקופת שלטונו של כריסטיאן השביעי.

==ביוגרפיה==
גילדברג נולד בהורסנס שביוטלנד. הוא היה בנם של יורגן פדרסן הוג (1683–1751) ושל הלנה דורותיאה גילדברג (1697–1742). בעידוד אחי אמו שהיה כומר, החל גילדברג ללמוד תאולוגיה. הוא קיבל תואר בתאולוגיה בשנת 1753. מאוחר יותר הוא הפך להיסטוריון ובשנת 1761 הפך לפרופסור באקדמיית סורו. ב-1764 שכרה אותו המלכה יוליאנה מריה כמחנך עבור בנה הנסיך פרדריק. הוא התבלט בחצר המלוכה הדנית כלאומן, שמרן ומלוכן הדוק.

גילדברג הוביל את האופוזיציה לשלטונו של יוהאן פרידריך שטרואנזה, וב-1771 הנהיג את הקשר שבמהלכו הודח שטרואנזה מהשלטון ובסופו של דבר הוצא להורג. בעקבות נפילתו של שטרואנזה, הפך גילדברג למנהיג בפועל של דנמרק. למשך תקופה קצרה הוא לא החזיק בתואר רשמי, ורק ב-1773 הוענק לו התואר שמאי משרד האוצר. בשנת 1774 מונה למזכיר המלך ובשנת 1776 הפך למזכיר המדינה. בשנת 1780 קיבל את התואר מזכיר המועצה. כמו שטרואנזה לפניו, גילדברג שלט בעיקר באמצעות צווים מלכותיים שעליהם החתים את המלך כריסטיאן השביעי הלוקה בנפשו. תקופת שלטונו התאפיינה במדיניות חוץ מתונה שנועדה להבטיח יחסי שלום עם כל שכנותיה של דנמרק. מדיניות הפנים שלו לעומת זאת, התאפיינה בלאומנות רבה. הוא חוקק חוק שאסר על זרים להיות מעורבים בשלטון בדנמרק. לאחר תקופה ארוכה בה נשלטה דנמרק בידי פקידים גרמנים (ברנסטורף ואחריו שטרואנזה), חוק זה הפך אותו לפופולרי מאוד בקרב המוני העם בדנמרק. כמו כן נקט גילדברג בקו ריאקציונרי נוקשה. הוא ביטל את כל הרפורמות הנאורות של שטרואנזה, וחיזק באופן משמעותי את כוחן של קופנהגן וערי מרכז הארץ על חשבון ערי הפריפריה ומעמד האיכרים.

שלטונו של גילדברג היה איתן כל עוד על כס המלכות ישב כריסטיאן השביעי הלוקה בנפשו. מתוך חשש מהיום שאחרי, גילדברג עמל לשמור על מעמדו של בן טיפוחיו, אחיו למחצה של המלך, הנסיך פרדריק, כיורש העצר המיועד. זאת על חשבון בן המלך שנקרא אף הוא פרדריק. בן המלך חונך בזמנו בידי שטרואנזה והשקפותיו היו מושפעות מהנאורות. באפריל 1784 ביצע בן המלך הפיכה והכתיר את עצמו כיורש העצר וכשליט הממלכה בפועל. הוא נאלץ להתפטר מכל תפקידיו אולם נותר פקיד בכיר עד 1802, אז פרש לאחוזת האלד ליד ויבורג שם התגורר עד מותו ב-7 בפברואר 1808.

==לקריאה נוספת==
* Sven Cedergreen Bech, 1965 Politikens Danmarkshistorie, vol. 9
* Jens Vibæk, 1964 Politikens Danmarkshistorie, vol. 10
* Ole Feldbæk, 2003 Gyldendal og Politikens Danmarkshistorie, vol. 9
* Edvard Holm, 1906 Danmark-Norges Historie vol. 5

==קישורים חיצוניים==

* [http://runeberg.org/nfbl/0127.html אובה הויג-גילדברג] באתר Nordisk familjebok
* 

קטגוריה:פוליטיקאים דנים
קטגוריה:היסטוריונים דנים
קטגוריה:ילידי 1731
קטגוריה:נפטרים ב-1808
דמיטרי מליקוב

דמיטרי יורייביץ' מליקוב (ברוסית: Дмитрий Юрьевич Маликов; נולד ב-29 בינואר 1970) הוא זמר סובייטי ורוסי, מלחין, פסנתרן, מפיק, שחקן תיאטרון וקולנוע, מנחה טלוויזיה; אמן העם של הפדרציה הרוסית (2010).

==ביוגרפיה==
דמיטרי מליקוב נולד ב־29 בינואר 1970 במוסקבה. אבא - יורי פיודורוביץ' מליקוב , מוזיקאי ומלחין, מייסד ומנהיג הלהקה הסובייטית הפופולרית VIA "סמוצבטי" .

אמא - לודמילה מיכאילובנה ויונקובה, רקדנית, סולנית היכל המוזיקה של מוסקבה, ולאחר מכן (מ-1984 ועד תחילת שנות ה-90) סולנית VIA "סמוצבטי". אחותו הצעירה היא הזמרת אינה מליקובה .

דמיטרי בילה את ילדותו ברובע קרסנוסלסקי במוסקבה. מגיל 5 החל ללמוד מוזיקה בכיתת פסנתר. בוגר בית ספר למוזיקה.

בשנת 1994 סיים בהצטיינות את הקונסרבטוריון של מוסקבה בפסנתרנות.

מליקוב החל לעסוק בפעילות יצירתית בגיל 15. אחד השירים הראשונים שכתב ביצעה הזמרת לריסה דולינה.

על פי תוצאות מצעד הלהיטים "זבוקובאיה דורוז'קה" של העיתון "הקומסומולץ המוסקבאי" לשנת 1988, דמיטרי הפך ל"תגלית השנה".

בשנים 1989 ו-1990 הוכר כ"זמר השנה". בנובמבר 1990 ערך מליקוב את קונצרטי הסולו הראשונים שלו במתחם הקונצרטים הראשי של המדינה - בקומפלקס הספורט אולימפיסקי.

בשנת 1995 בטקס פרסי המוזיקה העולמית זכה מליקוב בפרס "האמן הרוסי הנמכר ביותר".

דמיטרי מליקוב הוא המלחין הרשמי ומשתתף של הפסטיבל הבינלאומי השנתי "קרוג סבטה" שנערך במוסקבה<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים רוסים
קטגוריה:זמרי פופ רוסים
קטגוריה:מלחינים רוסים
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה העולמי: רוסים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:רוסים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1970
רוני (שיר)

"רוני" הוא שיר שכתב והלחין דני סנדרסון וביצעה להקת "גזוז". הוא נכלל באלבומה השני של הלהקה, "גלגול שני" (1979). הסולנים היו גידי גוב ומוטי דיכנה.

השיר היה להיט שהגיע למקום השלישי במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' ומקום שני במצעד הפזמונים השבועי של גלי צה"ל.

== רקע ==
כשסנדרסון עסק בהכנת השיר, ב־1978, הוא התאמן על שתי גרסאות של הפזמון (שהשליכו גם על שם השיר): "נעמי" ו"רוני". "נעמי" היה גם שמה של רעייתו הטרייה של סנדרסון (ללא כל קשר לשיר). הוא סיפר שפחות אהב את הגרסה עם "רוני" בפזמון, משיקולים פונטיים: הנו"ן נשמעה לו יותר טוב מהרי"ש, שהיא אות גרונית. עם זאת, לבסוף הוא בחר ב"רוני". לסנדרסון היו שתי גרסאות לסיבה לבחירה הסופית. ב־2015 סיפר שפחד שבחירה ב"נעמי" תגרום לו לבעיות בחיי הנישואים: . ב־2022 סיפר שרצה לחסוך לו , ולכן שינה את הפזמון ל"רוני".

הסולנים בשיר היו גידי גוב ומוטי דיכנה (בסיסט הלהקה). עיבודי כלי הנשיפה נעשו על ידי אילן מוכיח ודני סנדרסון. השיר הוקלט בשמונה טייקים, ולבסוף נבחר הטייק הראשון, באחת הפעמים הבודדות שבהן נבחר בהקלטות הלהקה הטייק הראשון.

מהשיר "רוני" התגלגל הרעיון ללהקת "דודה". סנדרסון וגוב העלו את הרעיון להקים להקת רוק לאחר הופעה באוניברסיטת בן-גוריון בבאר שבע ב־1979, הופעה שהייתה אחת מההופעות המאוחרות של תקופת "גזוז", אז ביצעו את "רוני" בעיבוד רוקיסטי יותר וקיבלו ביקורות טובות מהקהל: 

== יחס הביקורת ==
יוסי חרסונסקי כתב: .
חרסונסקי הוסיף: .

במאמר על יצירתו של סנדרסון נתן יאיר ניצני כמה דוגמאות ל"הברקות המילוליות" של סנדרסון שהן "מלאכת מחשבת". בהקשר ל"רוני" ציין איך סנדרסון "משתעשע בביטוי 'תרגום בגוף הסרט'" בשיר: "לא רוצה כל ערב לצאת ולחפש / תרגום בגוף אחרת / רוני אל תלכי". ארי קטורזה תיאר את השיר במילים .

בן שלו מ"הארץ" התייחס לנישואיו הטריים של סנדרסון בכתיבתו על השיר, בתוך מכלול כתיבתו של היוצר: .

== הצלחה ==
הסינגל נכנס למצעד רשת ג' ב־26 בספטמבר 1979, זכה להצלחה וצעד 14 שבועות, עד 9 בינואר 1980. בשיאו הגיע למקום השלישי במצעד, ב־14 בנובמבר 1979.

=== מיקומי שיא ===

== קישורים חיצוניים ==

* [https://youtu.be/k632oS9un-c "רוני" – הופעה בערוץ הראשון], באתר יוטיוב

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1979
קטגוריה:סינגלים מ-1979
קטגוריה:שירי גזוז
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דני סנדרסון
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי דני סנדרסון
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי