OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יוהאן גאורג השני, נסיך אנהלט-דסאו

יוהאן גאורג השני, נסיך אנהלט-דסאו (בגרמנית: Johann Georg II. von Anhalt-Dessau; 17 בנובמבר 1627 – 7 באוגוסט 1693) היה נסיך גרמני מבית אסקניה, אשר שלט בנסיכות אנהלט-דסאו בין השנים 1660–1693. כמו כן, הוא היה חבר באגודה מניבת הפירות, ואף שימש כגנרל-פלדמרשל של ברנדנבורג-פרוסיה.

== ביוגרפיה ==
===ראשית חייו===
יוהאן גאורג נולד ב-17 בנובמבר 1627 בדסאו, ליוהאן קזימיר, נסיך אנהלט-דסאו ולאגנס מהסן-קאסל, בתם של מוריץ, רוזן הסן-קאסל ויוליאנה מנסאו-דילנבורג.

ב-9 בספטמבר 1659 התחתן יוהאן גאורג בחרונינגן עם הנרייטה קתרינה מנסאו, בתם של פרדריק הנדריק, נסיך אורנז' ואמליה מזולמס-בראונפלס, ממנה היו לו עשרה ילדים.

=== שלטונו ===
בשנת 1660 מת אביו, ויוהאן גאורג עלה לשלטון במקומו. הוא גם ירש את תביעת המשפחה על אשרסלבן, אשר הייתה בשליטת ברנדנבורג-פרוסיה מאז 1648.

יוהאן גאורג עשה את הקריירה הצבאית שלו בשירות הצבא הפרוסי, ובשנת 1670 העלה אותו פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג לדרגת גנרל-פלדמרשל. אחרי שצרפת פלשה לדוכסות קלווה, שהשתייכה לפרידריך וילהלם, ניהל יוהאן גאורג ביוני 1672, משא ומתן בווינה בין לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, ופרידריך וילהלם, שבו התחייב כל אחד לספק 12,000 חיילים לשמור על גבולות שלום וסטפאליה מפני תוקפנות הצרפתים. יוהאן גאורג נבחר להוביל את המערכה, אשר ברובה לא הייתה מוצלחת, ואף הובילה את גאורג פון דרפלינגר להתפטר באופן זמני כמחאה.

במהלך המערכה נגד הצרפתים על השליטה אלזס בשנת 1674, רוב הצבא הפרוסי נכנס למחנות חורף בשוויינפורט הפרנקונית. כמשנה לשליט (סטאדהאודר), יוהאן גאורג פיקד על החיילים הנותרים בברנדנבורג. לואי הארבעה עשר, מלך צרפת שכנע את קרל האחד עשר, מלך שוודיה לפלוש לברנדנבורג, אותה לא הצליח יוהאן גאורג למנוע עם כוחותיו הדלים, אולם בקיץ 1675 הוא לחם בקרב פהרבלין, שבו הביסו הפרוסים את השוודים.

בשנת 1683 יוהאן גאורג נסע לפסאו, כביכול על מנת לדון במעורבות ברנדנבורג במלחמה נגד העות'מאנים עם הקיסר לאופולד, למרות שמטרתו העיקרית הייתה לייעץ נגד מלחמה נוספת עם צרפת. בנוסף, הנסיך חזר ואישר את הברית של ברנדנבורג עם אוסטריה.

=== מותו ===
ב-7 באוגוסט 1693 מת יוהאן גאורג בברלין, ובנו לאופולד הראשון, נסיך אנהלט-דסאו עלה לשלטון במקומו.

== משפחתו ==
ב-9 בספטמבר 1659 התחתן יוהאן גאורג בחרונינגן עם הנרייטה קתרינה מנסאו, בתם של פרדריק הנדריק, נסיך אורנז' ואמליה מזולמס-בראונפלס, ממנה היו לו עשרה ילדים:
* אמליה לודוביקה, נסיכת אנהלט-דסאו (1660)
* הנרייטה אמליה, נסיכת אנהלט-דסאו (1662)
* פרידריך קזימיר, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו (1663–1665)
* אליזבת אלברטינה, נסיכת אנהלט-דסאו (1665–1706), התחתנה עם היינריך מסקסוניה-וייסנפלס, רוזן בארבי.
* הנרייטה אמליה, נסיכת אנהלט-דסאו (1666–1726), התחתנה עם היינריך קזימיר השני, נסיך נסאו-דיאץ.
* לואיזה סופיה, נסיכת אנהלט-דסאו (1667–1678)
* מריה אלאונורה, נסיכת אנהלט-דסאו (1671–1756), התחתנה עם הנסיך ייז'י ראדזיוויל, דוכס אוליקה.
* הנרייטה אגנס, נסיכת אנהלט-דסאו (1674–1729)
* לאופולד הראשון, נסיך אנהלט-דסאו (1676–1747)
* יוהנה שרלוטה, נסיכת אנהלט-דסאו (1682–1750), התחתנה עם פיליפ וילהלם, מרקיז ברנדנבורג-שוודט.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא הפרוסי
קטגוריה:ילידי 1627
קטגוריה:נפטרים ב-1693
מפצח אגוזים

פיצוח אגוזי לוז באמצעות מפצח אגוזים מודרני
מפצח אגוזים הפועל באמצעות סיבוב הבורג
השימוש במפצח אגוזים
מַפְצֵחַ אֱגוֹזִים הוא כלי שנועד לשבירת ופיצוח קליפת האגוז על מנת להגיע אל תוכנו. קיימים מפצחי אגוזים בעיצובים שונים, הכוללים מנופים, ברגים ומנגנונים שונים. קיימים גם מפצחים המעוצבים בצורה המדמה אדם אשר שיניו הן אלו המשמשות לפיצוח האגוז, אך מרביתם מיועדים לקישוט.

== היסטוריה ==
אגוזים פוצחו לאורך ההיסטוריה, באמצעות פטיש וסדן, שלעיתים קרובות היה עשוי מאבן. אגוזים מסוימים, כמו למשל אגוזי מלך, פוצחו על ידי החזקת האגוז בכף היד והפעלת לחץ עם כף היד או האגודל, או באמצעות אגוז נוסף. הכלים הראשונים ששימשו לפיצוח אגוזים הופיעו במאה הרביעית והשלישית לפני הספירה, והיו פרימיטיביים בהרבה מהמפצחים המודרניים. מפצחי האגוזים העתיקים פעלו בצורות שונות, וכללו גם מפצחי בורג, אשר עקרון פעולתם הוא לחץ המופעל על האגוז על ידי סיבוב הבורג.

מפצח האגוזים המודרני, הוא בדרך כלל דומה לצבת, אך נקודת הציר נמצאת בקצהו מעבר לאגוז, ולא באמצע. ייצור מפצחים הפועלים על עקרון של לחץ דרך ציר, החל ככל הנראה ביוון העתיקה. החומרים ששימשו לייצור נעו בין כסף, ברזל יצוק, ברונזה, ועץ (בעיקר בצרפת ואיטליה). לעיתים רחוקות יותר, יוצרו גם מפצחים מפורצלן. פעמים רבות מפצחים אלו עוצבו בצורות בני אדם ובעלי חיים.

בסיפורי קנטרברי מהמאה ה-14, מוזכרים מפצחי האגוזים.

בשנת 1913 רשם איש העסקים הנרי קוואקנבוש פטנט על מפצח אגוזים המבקע את הקליפה בצורה שאינה יכולה לגרום נזק לאגוז עצמו.

שימוש נוסף שנעשה בכלי, הוא פיצוח שריונם של סרטנים ולובסטרים על מנת להוציא את בשרם לחוץ.

==בתרבות==
בובות מפצחי אגוזים]]
בובות מפצחי אגוזים עתיקות במוזיאון מפצחי האגוזים בגרמניה
לפחות מאז המאה ה-15, קיימים מפצחי אגוזים מעץ המגולפים בצורת חייל, אביר, מלך או בני אדם בעלי תפקידים דומים. בגרמניה, מפצח אגוזים נחשב כסמל לסימן טוב. אגדת עם מספרת כי יצרנית בובות ניצחה אתגר פיצוח אגוזים, על ידי יצירת בובת מפצח אגוזים, אשר פיה שימש לפצח את האגוזים. מפצלי האגוזים האלה מעוצבים בצורת אדם עם פה גדול, אשר נפתח על ידי הרמת מנוף בחלקו האחורי של הפסלון. האגוז מוכנס לפיו של הפסלון ועל ידי הלחץ המופעל מהורדת המנוף, מתפצחת קליפת האגוז. מפצח אגוזים דומה היה בדמות אריה, שהאגוז הוכנס לפיו וזנבו שימש כמנוף לפיצוח. מפצח האגוזים המודרני בסגנון זה משמש לקישוט, בעיקר בחג המולד, כהוא משמש כחלק מסמלי החג. הבלט מפצח האגוזים של צ'ייקובסקי, קיבל את שמו על שם סמלי החג.

לאחר מלחמת העולם השנייה, מפצחי נוי דקורטיביים הפכו פופולריים בארצות הברית, בעקבות ההפקה הראשונה של הבלט " מפצח האגוזים" ב -1940 וחשיפת חיילים אמריקאים לבובות בזמן המלחמה.

כמה אמנים ביניהם מייק אולדפילד, השתמשו בצלילים שהושמעו על ידי מפצח אגוזים, כחלק מיצירותיהם.

אליעזר בן-יהודה היציע את המילה "מַפְצֵעַ" במקום "מפצח אגוזים", אבל המילה לא נקלטה בשפה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלים ומכשירים (מזון)
קטגוריה:אגוז בתרבות
ניצוצות בחינוך

ניצוצות פותחים את השנה בבית הנשיאניצוצות היא עמותה שמפעילה תוכנית בשם "ניצוצות" בשיתוף פעולה עם משרד החינוך, ונכללת במאגר התוכניות החינוכיות החיצוניות של משרד החינוך, לצורך יצירת מוטיבציה פנימית אצל תלמידים.

== פעילות העמותה ==
ניצוצות הוקמה בשנת 2012 על ידי אורי שנער וד"ר יואב ארמוני, ופעילה בפריסה ארצית. על פי נתוני העמותה, בשנת 2019 השתתפו בתוכנית כ-7,000 תלמידים מכ-38 בתי ספר, מכיתות ז' עד י"א. במסגרת הפעילות נפגשים מנחים מתנדבים בעלי תחומי עניין מגוונים, אשר עברו הכשרה ועומדים בתנאי משרד החינוך. המפגשים מועברים בקבוצות קטנות (ממוצע 14 ילדים), רב-גיליות בימי שישי, אחת לשבוע לאורך כל השנה.

התוכנית מפגישה תלמידים עם בוגרים (מנחים) בעלי ניצוץ מתוך מטרה לסייע לתלמידים לגלות את תחומי העניין שלהם.

==מטרות העמותה==
משמעות - ליצור אצל התלמידים מוטיבציה ויכולת לאתר את הפעילויות המשמעותיות עבורם ולהפוך את מימושן לחלק מרכזי מחייהם לאורך כל מהלך החיים. על ידי חשיפת התלמיד לדמויות מעוררות השראה בתחומי דעת שונים, יחלו התלמידים לחפש את הפעילות המשמעותית עבור עצמם.

שילוב הקהילה - העמותה דוגלת בשילוב הקהילה של בית הספר בפעילות (40% מהמנחים באים מקהילת בית הספר - מורים, הורים, בוגרים).

התנדבות - כל המנחים של ניצוצות מתנדבים, חשיפת התלמידים למתנדבים מטמיעה את ערך ההתנדבות בקרב התלמידים.

מתאים לכולם - העמותה פועלת בכל המגזרים (ממלכתי, ממלכתי דתי, ממלכתי ערבי) ובכל הרמות הסוציואקונומיות.

מערכת החינוך הפורמלי - העמותה פעילת במסגרת מערכת החינוך הפורמלי במיזם משותף עם משרד החינוך.

== נושאי תפקידים==
יו"ר העמותה - אורי שנער

מנכ"לית - שרון יהושע

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.facebook.com/nitzotzot.education?fref=ts דף הפייסבוק של עמותת ניצוצות]
* [https://www.youtube.com/watch?time_continue=151&v=q8tA_sxXeOA כתבה בערוץ 2]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: עמותות
ניצוצות בחינוך
גרגורי לפס

גריגורי ויקטורוביץ' לפסברידזה (ברוסית: Григорий Викторович Лепсверидзе; נולד ב-16 ביולי 1962, ידוע בשם הבמה שלו גרגורי לפס), הוא זמר אסטרדה רוסי ממוצא גאורגי, אחד הזמרים הבולטים ברוסיה. ידוע בקול הבריטון הנמוך והחזק שלו.

==ביוגרפיה==
גריגורי לפס נולד ב-16 ביולי 1962 בסוצ'י במשפחה ממעמד הפועלים. לאחר הלימודים, בו לא נבדל בציונים גבוהים, גריגורי, המשיך בלימודים בבית הספר למוזיקה. אחר כך שירת בצבא, כשחזר ממנו החל לשיר במסעדות.
מאז ומתמיד נבדלו השירים של לפס לא רק על ידי מוזיקת שאנסון, אלא גם על ידי הקול המיוחד של המחבר. לאחר שהבין כי כישרון לא יתפתח במסעדות בסוצ'י, לפס נוסע למוסקבה. בשנת 1995, הוקלט אלבומו הראשון. השיר "נטלי" (Натали) מאלבום זה הפך למאוד פופולרי והביא ללפס פִּרסוּם רחב.

הקונצרטים של לפס פופולריים מאוד. האלבומים הבאים יצאו בשנת 1997 - "חיים שלמים", 2000 - "תודה, אנשים." לפס ביצע כמה שירים עם זמרים אחרים. אלגרובה ולפס שרו יחד את השיר "אני לא מאמין לך" (Я тебе не верю), עם סטס פייכה - השיר "היא לא שלך" (Она не твоя), עם ולרי מילדזה השיר - "תסתובב" (Обернитесь), עם אני לוראק - השיר "מראות" (Зеркала), עם טימטי - השיר "לונדון" (Лондон).

בשנת 2004 יצא אלבום חדש, "מפרש", שהפך לאחד הטובים של לפס. מיטב שירי האמן שוחררו בשנת 2006.

בשנת 2014 בטקס פרסי המוזיקה העולמית זכה לפס בפרס "האמן הרוסי הנמכר ביותר"<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים רוסים
קטגוריה:זמרים סובייטים
קטגוריה:זמרי פופ רוסים
קטגוריה:זמרי שאנסון רוסים
קטגוריה:שופטי The Voice
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה העולמי: רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1962
מישל קרמרמן

מישל קרמרמן דקל היא מנכ"לית הרשות השנייה. בעבר שימשה כמנכ"לית רדיו אקו 99FM.

== ביוגרפיה ==
ב-2007 מונתה למנכ"לית והעורכת הראשית של רדיו אקו 99FM, ואחראית על המיתוג של התחנה כתחנה ירוקה עם העברת הבעלות וקבלת הזיכיון המחודש של הרשות השנייה. ב-15 ביוני 2014 פרשה מהתפקיד (חגית קמין מונתה במקומו). בין היתר, שימשה כסמנכ"לית המיתוג בערוץ 10, סמנכ"לית השיווק והמיתוג בזכיינית ערוץ 2 'רשת מדיה', מנהלת קריאייטיב ראשית במשרד פרסום ראובני פרידן ובטמיר-כהן. ומרצה לשיווק ומיתוג באוניברסיטת אריאל.

קרמרמן הייתה חברה במועצת תאגיד השידור הציבורי, שבו כיהנה בוועדת הדיגיטציה, החדשנות והטכנולוגיה.

ב-14 באוקטובר 2018 החליט שר התקשורת איוב קרא למנותה למנכ"לית הרשות השנייה, אך הממשלה לא אישרה את המינוי.

קרמרמן היא בעלת תואר ראשון בקולנוע וייעוץ חינוכי מאוניברסיטת תל אביב, בוגרת לימודי תעודה בתקשורת ועיתונאות מאוניברסיטת בר-אילן והיא מוסמכת תואר שני במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו.

== חיים אישיים ==
מתגוררת בתל אביב.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אריאל בשומרון
קטגוריה:מנכ"לי הרשות השנייה לטלוויזיה ולרדיו
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרות הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:בוגרות החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:פרסומאיות ישראליות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אריאל בשומרון: בית ספר לתקשורת
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
נמל התעופה ז'שוב

נמל התעופה ז'שוב - יאסיונקה (באנגלית: Rzeszów–Jasionka Airport; בפולנית: Port Lotniczy Rzeszów-Jasionka) הוא נמל תעופה בינלאומי קטן, הממוקם כ-10 ק"מ ממרכז העיר ז'שוב בפולין.

הנמל הוא נמל התעופה השמיני בעומסו בפולין, ומשמש טיסות טראנס אטלנטיות לניוארק. נמל זה הוא הנמל האירופי הקטן ביותר אשר מבוצעות בו טיסות מעבר ליבשת.

כמו כן הנמל משמש את העולים לקבר הרב אלימלך מליז'ענסק מדי שנה.

== היסטוריה ==
הנמל נפתח לתנועה מסחרית ב-30 בנובמבר 1945 בעיקר לטיסות פנימיות. בשנת 1949 שופץ ונבנה מחדש.

חברת לוט מפעילה טיסות מהנמל לנמל התעופה הבינלאומי ניוארק ליברטי.

==מתקני הנמל==
נמל התעופה ז'שוב - יאסיונקה, הממוקם במרחק של כ-7.8 ק"מ מצפון לעיר ז'שוב, מכיל את מסלול הטיסה השלישי באורכו בפולין: 3,200 מ' × 45 מ' (10,499 רגל × 148 רגל).

== טיסות לישראל ==
חברת לוט הפעילה טיסה שבועית מהנמל התעופה לנתב"ג, הקו נסגר בנובמבר 2019.

==סטטיסטיקה==
רחבת חניה בנמל התעופה]]
פנים הטרמינל
{| class="wikitable" style="text-align:right;"
|+ תנועת נוסעים ומטוסים לפי שנה
|-
!
! נוסעים
! scope="col" width="75px" | תנועות מטוסים
|-
!2007
|279,996 || 612
|-
!2008
|323,838 || 9,662
|-
!2009
|383,184 || 8,806
|-
!2010
|454,203 || 10,919
|-
!2011
|491,325 || 12,357
|-
!2012
|564,992 || 12,355
|-
!2013
|589,920 || 13,508
|-
!2014
|601,070 || 10,656
|-
! 2015
|645,214 || 13,723
|-
!2016
|664,068 || 12,629
|-
!2017
|693,564 || 14,274
|-
| colspan="4" style="text-align:right;"|מקור: Jasionka w Rzeszowie
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* ו

ז'שוב
קטגוריה:פודקרפצקיה: מבנים
קרחון יאמן

קרחון יָאמֶן או קרחון יָמֶן (באנגלית: Yamen Glacier;בבולגרית: ледник Ямен; "לדניק יאמן") הוא קרחון ברמות גרומשין, בצידו המזרחי של רכס סנטינל, בצפון הרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.

אורכו של הקרחון 10 קילומטרים ורוחבו 4 קילומטרים.

הקרחון ממוקם צפונית מזרחית לקרחון ויצ'ה. 

הקרחון זורם לכיוון צפון מזרח, לצד המורדות הצפוניים של פסגת בראנישט, ונשפך אל זרם הקרח ראטפורד.

== היסטוריה ==
===גילוי הקרחון===
הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1961.

=== מקור השם ===
הקרחון נקרא על שם היישוב יאמן שבמערב בולגריה.

==לקריאה נוספת==
* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי של בולגריה] 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=137821 קרחון יאמן] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/display_name.cfm?gaz_id=137821 קרחון יאמן] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

==הערות שוליים==

יאמן
קטגוריה:בולגריה באנטארקטיקה
מצוק פורוס

מצוק פורוס או שלוחת פורוס (באנגלית: Foros Spur;בבולגרית: рид Форос) הוא מצוק המהווה את הקצה הדרום מזרחי של רמות גרומשין, במזרח רכס סנטינל בצפון הרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה. 

אורכו של המצוק 7.5 קילומטרים ורוחבו 5.7 קילומטרים.

ממזרח המצוק מצוי זרם הקרח ראטפורד, וממערב לו קרחון ויצ'ה. 

המצוק מצוי 12.96 קילומטרים ממזרח להר וורן, 9.6 קילומטרים מדרום מזרח לפסגת בראנישט, 11.3 קילומטרים צפונית מזרחית להר לאנינג שברמות סוסטרה.

המצוק מתנשא לגובה של 1,150 מטרים מעל פני הים בדרומו. 

== היסטוריה ==
=== גילוי המצוק ===

המצוק מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בשנת 1961.

=== מקור השם ===

המצוק נקרא על שם נקודת פורוס שבבולגריה, לחוף הים השחור.

==לקריאה נוספת==
* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי של בולגריה] 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/display_name.cfm?gaz_id=137823 מצוק פורוס] באתר הגאזט האנטארקטי ההשוואתי SCAR של ממשלת אוסטרליה

==הערות שוליים==

פורוס
פורוס
עיסא סיסוקו

עיסא סיסוקו (בצרפתית: Issa Cissokho; נולד ב-23 בפברואר 1985) הוא כדורגלן סנגלי-צרפתי המשחק בעמדת המגן.

==קריירה==
סיסוקו התחיל את הקריירה שלו בקבוצת לוהאן-סיוסו וכבר בגיל צעיר הצטרף לקבוצה הבוגרת. בקיץ חתם בגנגאן ושיחק בקבוצת הנוער שלה. אחרי שנתיים חתם בבלו ולאחר מכן שיחק גם בקרקפו.

ביוני סיסוקו חתם בנאנט מהליגה השנייה בצרפת. ב-15 באפריל 2011 סיסוקו ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה במשחק ליגה נגד דיז'ון. שבוע לאחר מכן, סיסוקו כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה במשחק הליגה נגד נים.

ב-20 ביולי 2015 סיסוקו חתם בגנואה מהסרייה א'. ב-27 בינואר 2016 הושאל לבארי עד לסיום העונה.

ב-1 בפברואר 2017 סיסוקו חזר לצרפת וחתם באנז'ה. בסיום עונת שוחרר מהמועדון.

ב-30 באוקטובר 2018 סיסוקו חתם במכבי פתח תקווה.

את עונת התחיל כשחקן חופשי ובינואר חתם בשולה.

סיסוקו הוא בן למהגרים מסנגל, לכן היה רשאי לייצג את הנבחרת הסנגלית. ב-7 בספטמבר 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0–1 נגד . לזכותו של סיסוקו, 3 הופעות בנבחרת.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים סנגלים
קטגוריה:מגני כדורגל צרפתים
קטגוריה:מגני כדורגל סנגלים
קטגוריה:פריז: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אורליאן
קטגוריה:כדורגלני נאנט
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני בארי
קטגוריה:כדורגלני אנז'ה
קטגוריה:כדורגלני אמיין
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סנגל
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בישראל
קטגוריה:ספורטאים סנגלים בישראל
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1985
קטגוריה:סנגלים שנולדו ב-1985
הר מוגנסן

הר מוגנסן (באנגלית: Mount Mogensen) הוא הר מכוסה שלג המצוי 9 קילומטרים צפונית מזרחית להר אלמר ברמת גרומשין במזרח רכס סנטינל, בצפון הרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.

גובהו של ההר 2,790 מטרים מעל פני הים; והוא מתנשא לגובה של 362 מטרים מעל סביבתו.

ההר מתנשא מעל זרם הקרח ראטפורד שממזרח לו, ומעל מוצאו של קרחון ויצ'ה שמדרום מערב לו.

== היסטוריה ==
=== גילוי ההר ===
ההר התגלה על ידי לינקולן אלזוורת', במהלך הטיסה חוצת אנטארקטיקה שלו ב-23 בנובמבר 1935. 

=== מקור השם ===
שמה של הפסגה ניתן לה על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקיים. 

הפסגה נקראת על שם פאלה מוגנסן (Palle Mogensen) שעמד בראש מחלקת המחקר בתחנה האנטארקטית אמודסן-סקוט בין השנים 1958–1957.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:10114 הר מוגנסן] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=9713&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR הר מוגנסן] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [http://peakbagger.com/peak.aspx?pid=12081 הר מוגנסן] באתר peakbagger

==הערות שוליים==

מוגנסן
קרחון האדמן

קרחון האדמן (באנגלית: Hudman Glacier) הוא קרחון המנקז את מורדותיו הדרומיים של הר לאנדולט, בין פסגת מארזה ופסגת מילר, ברמת פטוואר, בקצהו הדרומי של רכס סנטינל, בהרי אלזוורת' שבאנטארקטיקה.

הקרחון זורם לכיוון דרום מזרח ונשפך אל קרחון מינסוטה.

גובהו של הקרחון 589 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== גילוי הקרחון ===

הקרחון מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית, בהתבסס על סקרים על הקרקע ותצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בין השנים 1959- 1957.

=== מקור השם ===

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

הקרחון נקרא על שם קפטן רייברן א. האדמן (Rayburn A. Hudman) מחיל הנחתים של ארצות הברית, שנהרג בהתרסקות מטוס לוקהיד P2V-2n נפטון על מסלול הנחיתה במצר מקמרדו ב-18 באוקטובר 1956.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:7108 קרחון האדמן] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית

==הערות שוליים==

האדמן
האדמן
קטגוריה:ארצות הברית באנטארקטיקה
חולדת ענן חיוורת

חולדת ענן חיוורת (שם מדעי: Phloeomys cumingi) הוא מין מכרסם ממשפחת העכבריים המהווה את המין הגדול ביותר במשפחתו. מין זה אנדמי לאי לוזון שבתוך הפיליפינים. לצד חולדת הענן הצפונית (Phloeomys pallidus) מאותו האי, הם המינים היחידים של הסוג חולדת ענן.

המכרסם למרות שמו איננו חולדה אמיתית אך מראהו וגודלו מדמים אותו לחולדה. אורכו מגיע ל-44–48 ס"מ, אורך הזנב 32–35 ס"מ ומשקלו 1.45-2.1 ק"ג בממוצע. צבע החולדה חום בהיר ושחור והיא בעלת זנב ארך העוזר לאיזון. החולדה היא מטפסת מיומנת החיה בין הענפים וחללי גזעים. היא יוצאת בעיקר בלילות לחפש מזון. לרוב היא חיה בבדידות או בזוג עם צאצאים אך לעיתים נמצאים בקבוצות יותר גדולות.

החולדה ניזונה בעיקר מעלים אך תגוון גם בפירות שונים. שיניה הגדולות עוזרות לה לתלוש אותו מהעץ. היא אוכלת גם מוצרים חקלאיים כמו בטטות ופירות שאיוט.

היא ממליטה גור יחיד בשנה, בעיקר בעונת הגשמים המאוחרת (בין יוני לדצמבר) והוא נאחז באימו בפטמותיה וכך היא עוברת כשהוא לצידה.

חולדה זו נמצא בסכנה בטבע עקב פגיעה ביערות ועקב ציד לשם תרופות עממיות. פרטים בשבי הגיעו כבר לגיל 13 שנה, חיים ארוכים מאוד ביחס למכרסם.

חולדת הענן החיוורת מסווגת כמין פגיע, בשל ציד למטרות מזון ובשל פגיעה בבתי הגידול שלה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' רוברט וטרהאוס
קטגוריה:עכברים (תת-משפחה)
קטגוריה:הפיליפינים: מינים אנדמיים
קטגוריה:הפיליפינים: יונקים
חולדת ענן

חולדת ענן (שם מדעי: Phloeomys) הוא סוג מכרסמים ממשפחת העכבריים בתוכו שני מינים שהם הגדולים במיני המשפחה. הם אינם חולדות אמיתיות ושניהם מינים שוכני עצים החיים רק באי לוזון שבאיי הפיליפינים.

החולדות יכולות להגיע לאורך 48 סנטימטרים ולשקול מעל 2 קילוגרם במין חולדת ענן חיוורת. הם בעלי זנב ארוך העוזר להם לשמור על שיווי משקל. הם ניזונים בעיקר מעלים, פרחים ופירות שונים.

==מינים==
*חולדת ענן חיוורת (Phloeomys cumingi)
*חולדת ענן צפונית (Phloeomys pallidus)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1839
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' רוברט וטרהאוס
קטגוריה:עכברים (תת-משפחה)
יוהאן קזימיר, נסיך אנהלט-דסאו

יוהאן קזימיר, נסיך אנהלט-דסאו (בגרמנית: Johann Kasimir, Fürst von Anhalt-Dessau; 17 בדצמבר 1596 – 15 בספטמבר 1660) היה נסיך גרמני מבית אסקניה. הוא היה השליט של נסיכות אנהלט-דסאו בין השנים 1618–1660.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
יוהאן קזימיר נולד ב-7 בספטמבר 1596 בדסאו, ליוהאן גאורג הראשון, נסיך אנהלט-דסאו ודורותיאה, רוזנת פפאלץ-זימרן, בתו של יוהאן קזימיר, רוזן פפאלץ-זימרן.

לאחר הדרכה אצל מורים מקומיים במהלך השנים המוקדמות שלו, הוא למד עם בן דודו כריסטיאן השני, נסיך אנהלט-ברנבורג בז'נבה משנת 1608 עד 1609, והתחנכו בעיקר אצל ההופמייסטר מרקוס פרידריך ונדלין, והמורה פיטר פון סבוטנדורף .

מותו של אחיו הבכור יואכים ארנסט בשנת 1615 הפך אותו לנסיך הכתר של דסאו, ושנתיים מאוחר יותר, בשנת 1617, דודו לודוויג הראשון, נסיך אנהלט-קתן, צירף אותו לאגודה מניבת הפירות.

=== שלטונו ===
בשנת 1618 מת אביו, ויוהאן קזימיר עלה לשלטון במקומו, אם כי בתקופת שלטונו המשימות של הממשלה בוצעו לרוב על ידי ועדה של פקידים, כי הוא בילה את רוב זמנו בציד.

תאונת ציד ב-4 באוקטובר 1652 ריתקה אותו למיטה במשך כמה שנים. במהלך הזמן הזה, על מנת להסיח את דעתו, הוא העסיק בחצרו את המשורר והסופר המפורסם פיליפ פון צסן.

ב-15 בספטמבר 1660 מת יוהאן קזימיר בדסאו, ובנו יוהאן גאורג השני, נסיך אנהלט-דסאו עלה לשלטון במקומו.

== משפחתו ==
ב-18 במאי 1623 התחתן יוהאן קזימיר בדסאו עם אגנס מהסן-קאסל, בתו של מוריץ, רוזן הסן-קאסל, ממנה היו לו שישה ילדים:
* מוריץ, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו (1624)
* דורותיאה מאנהלט-דסאו (1625–1626)
* יוליאנה מאנהלט-דסאו (1626–1652)
* יוהאן גאורג השני, נסיך אנהלט-דסאו (1627–1693)
* לואיזה מאנהלט-דסאו (1631–1680), התחתנה עם כריסטיאן, דוכס בריג
* אגנס מאנהלט-דסאו (1644)

ב-14 ביולי 1651 התחתן יוהאן קזימיר בשנית בדסאו עם בת דודתו, סופיה מרגרטה מאנהלט-ברנבורג, בתו של כריסטיאן הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג, אך לא היו להם ילדים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:בית אסקניה
קטגוריה:ילידי 1596
קטגוריה:נפטרים ב-1660
עלובי החיים (מיני-סדרה, 2018)

עלובי החיים (בצרפתית: Les Misérables) היא מיני-סדרה בריטית בת שישה פרקים המופקת על ידי רשת "BBC". הסדרה מבוססת על הרומן הצרפתי התקופתי באותו השם מאת ויקטור הוגו, ונכתבה ונוצרה על ידי אנדרו דייוויס ובוימה על ידי הבמאי טום שאנקלנד, ומככבים בה דומיניק וסט, דייוויד אוילאו, אלי באמבר ולילי קולינס בתפקידים ראשיים.

הסדרה שודרה בישראל בערוץ "כאן 11" בחודשים פברואר–אפריל 2020.

==צוות השחקנים==

==הפקה==
בתחילה אולפני "The Weinstein Company" רכשו את זכויות ההפקה של הסדרה כמפיצים בארצות הברית וסין. עם זאת, האולפנים עזבו את הפרויקט בעקבות פרשת התקיפות המיניות של הארווי ויינסטין, בעלי האולפנים.

צילומי הסדרה החלו בפברואר 2018 בבלגיה ובצפון צרפת.

מכיוון שהסדרה מבוססת באופן ישיר על הרומן המקורי, היא אינה כוללת אף שיר מהעיבוד הבימתי של הרומן.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:עלובי החיים
קטגוריה:סדרות דרמה תקופתית בריטיות
קטגוריה:BBC: תוכניות וסדרות
יוהאן גאורג הראשון, נסיך אנהלט-דסאו

יוהאן גאורג הראשון, אנהלט-דסאו (בגרמנית: Johann Georg I. von Anhalt-Dessau; 9 במאי 1567 – 24 במאי 1618) היה נסיך גרמני מבית אסקניה. בין השנים 1586–1603 הוא שלט בנסיכות אנהלט במשותף עם האחים שלו. לאחר חלוקת הנסיכות ב-1603, הוא שלט בנסיכות אנהלט-דסאו בין השנים 1603–1618.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
יוהאן גאורג נולד בהארצגרודה ב-9 במאי 1567, והיה הבן הבכור של יואכים ארנסט, נסיך אנהלט-צרבסט ואשתו הראשונה אגנס מבארבי-מיהלינגן, בתו של וולפגנג הראשון, רוזן בארבי-מיהלינגן.

בשנת 1570 מת דודו האחרון ששרד, ברנהרד השביעי, נסיך אנהלט-צרבסט, ואביו הפך לשליט הבלעדי של כל מדינות אנהלט, אשר אוחדו לראשונה מאז פוצלו בשנת 1252.

=== שלטונו ===
יוהאן גאורג הראשון ואשתו השנייה דורותיאה, רוזנת פפאלץ-זימרן
בשנת 1586 מת אביו, ויוהאן גאורג ירש את נסיכות אנהלט המאוחדת, בשיתוף עם אחיו הצעיר כריסטיאן וחמישה אחים למחצה, ומכיוון שהם היו עדיין קטינים, שימש יוהאן גאורג כעוצר.

בשנת 1603 חולקה הנחלה בין האחים; יוהאן גאורג קיבל את אנהלט-דסאו, כריסטיאן את אנהלט-ברנבורג, אוגוסט את אנהלט-פלצקאו, רודולף את אנהלט-צרבסט ולודוויג. את אנהלט-קתן. כשליט, שמר יוהאן גאורג על מדיניות הרפורמציה במדינה שלו, ופעל במרץ לביטול המנהגים והליטורגיה המסורתית של הכנסייה הקתולית. יוהאן גאורג זכה להערכה רבה על ידי נתיניו, משום שנחשב למלומד, במיוחד במקצועות האסטרולוגיה והאלכימיה, בוסף, הייתה לו ספרייה עם מעל ל-3000 כרכים.

ב-24 באוגוסט 1617, במהלך הלוויית אחותם דורותיאה מריה, דוכסית סקסוניה-ויימאר, יוהאן גאורג ואחיו הצעיר של לואיס אנהלט-קתן ייסדו את האגודה מניבת הפירות, ולודוויג התמנה למנהיג הראשון.

=== מותו ===
ב-24 במאי 1618 מת יוהאן גאורג בדסאו, ובנו יוהאן קזימיר, נסיך אנהלט-דסאו עלה לשלטון במקומו.

== משפחתו ==
ב-22 בפברואר 1588 התחתן יוהאן גאורג עם דורותיאה ממנספלד-ארנשטיין, בתו של יוהאן אלברכט השישי, רוזן מנספלד-ארנשטיין, ממנה נולדו לו חמישה ילדים:
* סופיה אליזבת מאנהלט-דסאו (1589–1622), התחתנה עם גאורג רודולף, דוכס ליגניץ
* אנה מגדלנה מאנהלט-דסאו (1590–1626), התחתנה עם אוטו, נסיך הכתר של הסן-קאסל
* אנה מריה מאנהלט-דסאו (1591–1637)
* יואכים ארנסט, נסיך הכתר של אנהלט-דסאו (1592–1615)
* כריסטיאן מאנהלט-דסאו (1594)

ב-21 בפברואר 1595 התחתן יוהאן גאורג עם דורותיאה, רוזנת פפאלץ-זימרן, בתו של יוהאן קזימיר, רוזן פפאלץ-זימרן, ממנה היו לו אחד עשר ילדים:
* יוהאן קזימיר, נסיך אנהלט-דסאו (1596–1660)
* אנה אליזבת מאנהלט-דסאו (1598–1660), התחתנה עם וילהלם היינריך, רוזן בנטהיים-שטיינפורט
* פרידריך מוריץ מאנהלט-דסאו (1600–1610)
* אלאונורה דורותיאה מאנהלט-דסאו (1602–1664), התחתנה עם וילהלם, דוכס סקסוניה-ויימאר
* זיבילה כריסטינה מאנהלט-דסאו (1603–1686), התחתנה עם פיליפ מוריץ, רוזן הנאו-מינצברג, ולאחריו התחתנה עם פרידריך קזימיר, רוזן הנאו-ליכטנברג
* היינריך ולדמאר מאנהלט-דסאו (1604–1606)
* גאורג אריברט מאנהלט-דסאו (1606–1643)
* קוניגונדה יוליאנה מאנהלט-דסאו (1608–1683), התחתנה עם הרמן הרביעי, רוזן הסן-רוטנבורג
* סוזנה מרגרטה מאנהלט-דסאו (1610–1663), התחתנה עם יוהאן פיליפ מהנאו-ליכטנברג
* יוהנה דורותיאה מאנהלט-דסאו (1612–1695), התחתנה עם מוריץ, רוזן בנטהיים-טקלנבורג
* אווה קתרינה מאנהלט-דסאו (1613–1679)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:בית אסקניה
קטגוריה:ילידי 1567
קטגוריה:נפטרים ב-1618
פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט

פרידריך, נסיך הכתר של אנהלט (בגרמנית: Friedrich Prinz von Anhalt; 11 באפריל 1938 – 9 באוקטובר 1963) היה ראש בית אסקניה, משפחה אשר שלטה בדוכסות אנהלט עד 1918.

== ביוגרפיה ==
פרידריך נולד ב-11 באפריל 1938 בטירת באלנשטדט, ליואכים ארנסט, דוכס אנהלט ולאדה שרלוטה פון סטפני-מארוויץ.

בשנת 1947 מת אביו במחנה ה-NKVD המיוחד מס' 2 (לשעבר מחנה הריכוז בוכנוואלד), בהיותו בשבי ברית המועצות, ופרידריך ירש את תאריו. אולם, דודו אויגן, נסיך אנהלט טען שהוא צריך לקבל את ראשות הבית, מכיוון שיואכים ארנסט התחתן בנישואים מורגנטיים.

ב-9 באוקטובר 1963 מת פרידריך במינכן, לאחר שהיה מעורב בתאונת דרכים, ואחיו אדוארד, נסיך אנהלט ירש את תאריו.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בית אסקניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1938
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1963
סרדנה אווקסנטייבה

סרדנה ולדימירובנה אווקסנטייבה (ברוסית: Сардана Владимировна Авксентьева; נולדה ב-2 ביולי 1970, בעיירה צ'וראפצ'ה, שביאקוטיה) היא מדינאית ואשת ציבור רוסייה, שכיהנה כראש העיר יאקוטסק, מספטמבר 2018 עד ינואר 2021.

== ביוגרפיה ==
היא בוגרת הפקולטה למשפטים של אוניברסיטת יאקוטסק והייתה מרצה להיסטוריה ב-1993. ב-1998 — הייתה לבוגרת האקדמיה של המזרח הרחוק לשירות ציבורי עם התמחות בניהול עירוני וממלכתי.

היא החלה את הקריירה הפוליטית שלה כחברה בוועדה המחוזית של הקומסומול בעיר יאקוטסק.

בשנים 1993-1996 עבדה כמומחית המחלקה לענייני הנוער והספורט בעיריית יאקוטסק. ב-1996 עברה לעבוד במשרד לענייני נוער, תיירות, תרבות גוף וספורט של רפובליקת סאחה (יקוטיה), עבדה כראש מחלקה במשרד. מ-1998 עד 2000 כיהנה כראש מחלקת כוח אדם בחברת השידור הלאומי "סאחה".

בשנת 2000, התמנתה לתפקיד העוזרת הפרלמנטריתשל חבר הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית ויטלי באסיגיסוב. מ-2004 עד 2007 הייתה סמנכ"לית בחברת "יהלומי טויממאדה". מ-2007 עד 2012 עבדה כסגנית ראש העיר יאקוטסק — ראש סגל העירייה. משנת 2012 ועד 2018 — מנהלת חברת Aerotorgservis, חברת מניות משותפת המחזיקה בבעלות על נמל התעופה יאקוטסק.
==ראש עיריית יקוטסק==
בספטמבר 2018 נבחרה בבחירות לרשויות המקומיות ברוסיה, כשנבחרה לראש העיר יאקוטסק. סרדנה אינה חברת מפלגה, אך מועמדותה הוגשה על ידי הסניף האזורי של "מפלגת התחייה של רוסיה". היא ניצחה עם תמיכה של 39,98%, בעוד יריבה — נציג מפלגת "רוסיה המאוחדת" — גרף 31,70% מהקולות. עם בחירתה היא הפכה לאישה הראשונה לכהן כראש עירייה ביאקוטסק.

היא נכנסה לתפקיד ב-17 בספטמבר 2018 וכבר בחודשים הראשונים לכהונתה היא חשפה לציבור מספר מקרים של מעילה בכספי התקציב: היא מכרה את רכבי השטח היקרים של העירייה, סירבה לשלם למעצבת אירינה קרוטיקובה על פסטיבל פרווה מקומי (מאוחר יותר התשלום הגיע מכספים פרטיים ולא מכספי ציבור), היא החזירה את מנקי הרחובות וסירבה לחתום על חוזי שיפוץ כבישים מול קבלנים שלא הוכיחו את יעילות עבודתם והודיעה על יוזמה להורדת מחירי הנסיעה בתחבורה הציבורית בעיר.

ב־11 בינואר הודיעה בחשבון האינסטגרם שלה שהיא מתכוונת להתפטר מראשות העיר. היא נימקה זאת בצורך לטפל בבעיות הבריאות שלה, אם כי בתקשורת הרוסית הועלו גם השערות שהשלטון המרכזי של רוסיה לחץ עליה להתפטר על רקע התנגדותה לתיקונים לחוקת רוסיה ותמיכתה בפעיל האופוזיציה והשמאן אלכסנדר גבישב.<ref></ref> אווקסנטייבה הוחלפה ביבגני גריגורייב, חבר מפלגת רוסיה המאוחדת.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאיות רוסיות
קטגוריה:חברי הדומה הממלכתית
קטגוריה:מושלים וראשי עיריות ברוסיה
קטגוריה:ילידות 1970
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1970
האקריו

חברת האקריו - HackerU היא חברת הדרכה ישראלית בתחומי הסייבר, מקצועות הדיגיטל וטכנולוגיית המידע.

==היסטוריה==
החברה הוקמה בשנת 1997 על ידי גיל עדני, שמשמש כמנכ"ל וכיו"ר קבוצת ThriveDX. החברה היא חלק מקבוצת ThriveDX, חברת הדרכה עולמית.

בשנת 2023 מציעה החברה 14 מסלולי לימוד מתחומי הטכנולוגיה, אבטחת מידע, הסייבר, העיצוב, האנימציה והשיווק הדיגיטלי. אינדקס הקורסים של החברה כולל מאות קורסים נוספים. לחברה מרכז הדרכה ראשי במתחם הבורסה ברמת גן ולימודיי אונליין.

לחברה שיתופי פעולה בעולם (בארצות הברית, פולין, הודו, אוסטרליה, סינגפור ואפריקה ובפיליפינים). בקורסים של החברה משתתפים למעלה מ-4,000 איש כל שנה.

מרכז ההכשרה של החברה הוסמך מטעם חברת Autodesk העולמית, וכן מפעילה החברה מרכז בחינות בינלאומי מטעם חברת Pearson VUE.

לצד הכשרת הסטודנטים, מפעילה החברה מחלקת השמה. כמו כן, נותנת החברה, באמצעות HackerU-Pro, ייעוץ מקצועי לעסקים ולגופים ממשלתיים בנושאים טכנולוגיים מגוונים ונותנת הדרכה לעובדים בארגונים.

בשנת 2017 פתחה החברה סניף במוסקבה בו מרצים אנשי מקצוע מקומיים לצד מרצים ישראלים. בשנת 2018 חתמה קבוצת ThriveDX הסכם לשיתוף פעולה עם אוניברסיטת מיאמי, ומאז חתמה עם הסכמים עם כ-20 אוניברסיטאות ברחבי העולם.

בשנת 2021, רכשה החברה את סייבינט הישראלית בסכום שהוערך ב-50 מיליון דולר.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://thrivedx.com/ אתר קבוצת ThriveDX]
* [https://hackeru.pro/ אתר החברה] ברוסיה

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות ישראליות
קטגוריה:רמת גן: חברות
קטגוריה:ישראל: הכשרה מקצועית
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1997
פורד GT

פורד GT (באנגלית: Ford GT) היא דגם של מכונית-על בתצורת מכונית ספורט, 2 דלתות, 2 מושבים, אשר מיוצרת על ידי קונצרן הרכב פורד.

דור ראשון של הדגם יוצר בארצות הברית, דור שני של הדגם מיוצר בקנדה.

דגמי הדור ראשון של הדגם יוצר בין השנים 2004–2006 בשיתוף פעולה יצרנית מכוניות הספורט "Saleen" , דגמי הדור השני של הדגם מיוצרים משנת 2016 (שנת מודל 2017) ועד היום בשיתוף "Multimatic" .

==דורות==
===דור ראשון===
* יוצר בין השנים 2004-2006.
* יוצר על ידי "פורד" בשיתוף פעולה עם יצרנית מכוניות הספורט "Saleen" , בארצות הברית.
* יוצרו 4,038 יחידות.
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 3.9 שניות.
* 2 דלתות.
* 2 מושבים.
* מנוע הנעה אחורית.
* מכונית-העל Galpin GTR1 מתוצרת פורד התבססה על ה-"פורד GT" (דור ראשון).

===דור שני===

* הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית בז'נבה ב-3 במרץ 2015.
* מיוצר על ידי פורד בשיתוף פעולה עם "Multimatic" בקנדה.
* מיוצר משנת 2016 (שנת מודל 2017) ועד היום.
* תאוצה בין 0-100 קמ"ש היא 2.3 שניות.
* 2 דלתות מסוג "Butterfly doors" .
* 2 מושבים.
* מנוע הנעה אחורית.
* גוף המכונית בנוי מסיבי פחמן.
* מחיר היחידה - 420,000 - 450,000 שטרלינג.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:Dodgeball london to verdier (6796431918).jpg | "פורד GT" - דור ראשון 
קובץ:2005 Ford GT pic2.JPG | "פורד GT", שנת 2005 - דור ראשון 
קובץ:2005 Ford GT pic1.JPG | "פורד GT", שנת 2005 - דור ראשון 
קובץ:SC06 2005 Ford GT.jpg | "פורד GT", שנת 2005 - דור ראשון 
קובץ:Azalea Festival 2013 - Ford GT d.JPG | "פורד GT" - דור ראשון 
קובץ:Ford GT 2 - Flickr - Alan D.jpg | "פורד GT" - דור ראשון 
קובץ:Ford GT-01.jpg | "פורד GT" - דור ראשון 
קובץ:Ford GT-02.jpg | "פורד GT" - דור ראשון 
קובץ:Ford GT interior.jpg | "פורד GT" - דור ראשון, מבט לתא הנהג 
קובץ:2005 red Ford GT engine.JPG | "פורד GT", שנת 2005 - דור ראשון, מבט למנוע 
</gallery>

<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Edmonton Motor Show 2017 (34193950416).jpg | "פורד GT" - דור שני 
קובץ:Edmonton Motor Show 2017 (34103928031).jpg | "פורד GT" - דור שני 
קובץ:GOTTO.jpg | "פורד GT" - דור שני 
קובץ:Ford GT 2018 at Legendy 2018 in Prague.jpg | "פורד GT", שנת 2018 - דור שני 
קובץ:2015-03-03 Geneva Motor Show 3473.JPG | "פורד GT" - דור שני
קובץ:2017-03-07 Geneva Motor Show 0887.JPG | "פורד GT" - דור שני
קובץ:Ford GT bei der IAA 2015.JPG | "פורד GT" - דור שני
קובץ:Edmonton Motor Show 2014 (13815372543).jpg | "פורד GT" - דור שני, מבט למנוע
</gallery>

==ראו גם==
* מכונית-על
* פורד
* Galpin GTR1

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות ספורט
קטגוריה:מכוניות על
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2004
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2016
GT
קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
קטגוריה:מכוניות עשויות סיבי פחמן
טמשן המסיכה

טמשן המסיכה (שם מדעי: Heliopais personatus) הוא מין יחיד בסוגו של עוף מים ממשפחת הטמשניים החי בהודו ודרום-מזרח אסיה. המין מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב פגיעה בבית גידולו ועקב הפרעה מאנשים.

הטמשן קרוב למינים טמשן אפריקני וטבלן השמש מאמריקה הדרומית. אורכו 43–55 ס"מ וצורת גופו בנויה לחיים במים. צבעו אפור עם ראש כהה מוקף פסים לבנים המגיחים מגבותיו עד לצווארו. המקור ארוך וכתום והעיניים גדולות ובעלות טבעות גדולות. הרגליים בעלות קרומי שחייה וצבעם ירוק.

הטמשן חי בביצות ונהרות בטווח שבין הודו למלזיה ואינדונזיה וכן ביערות ואף בין מנגרובים. הוא מצוי בקרבת מים ומחפש בתוכם טרף הכולל חרקים שונים כמו חיפושיות, בריומאים ושפיריות, חלזונות, סרטנים, דו-חיים ודגים קטנים. הוא לוכד את טרפו בעזרת מקורו הארוך.

הטמשן הוא עוף נחבא אל הכלים החי בבדידות או בזוג. הנקבות מקננות בין סבכי הצמחייה של הביצות ובקן מטילה 3–7 ביצים. האפרוחים עוזבים בגיל מוקדם.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' רוברט גריי
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טמשניים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:מלזיה: עופות
קטגוריה:וייטנאם: עופות
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1849
מדבר דנקיל

מדבר דנקיל הוא מדבר השוכן בצפון-מזרח אתיופיה, דרום אריתריאה וחלק גדול משטחה של ג'יבוטי. כחלק ממשולש עפר, משתרע מדבר דנקיל על שטח יבש של 136,956 קמ"ר, אשר ידוע בשל פעילות הרי הגעש ומידות החום הגבוהות השוררות בו, כאשר בשעות היום מגיעה הטמפרטורה ל-50 מעלות צלזיוס. פחות מ-25 מ"מ של גשם יורדים בו בכל שנה. מדבר דנקיל הוא אחד מהמקומות הנמוכים והחמים ביותר על פני כדור הארץ וכולל בתוכו את שקע דנקיל. במדבר חיים העפרים, המתפרנסים מכריית מלח.

== גאולוגיה ==
הגאולוגיה המקומית מאופיינת בפעילות געשית וטקטונית, מחזורים אקלימיים שונים וסחיפה מקוטעת. המבנה הגאולוגי הבסיסי של האזור נגרם בשל תזוזת הלוחות, כאשר נפרדה אפריקה מאסיה. רכסי הרים נוצרו ונשחקו מחדש בעידן הפלאוזואיקון. הצפה על ידי הים גרמה ליצירת שכבות של אבן חול, ולשקיעה של שכבות אבן גיר מול החוף. כאשר חלה התרוממות נוספת של הקרקע התווספו שכבות נוספות של אבן חול מעל אבן הגיר. פעילות טקטונית נוספת גרמה ללבה לזרום דרך הסדקים שנוצרו ולכסות את שכבות הסלעים.

במדבר דנקיל יש מספר אגמים אשר נוצרו לאחר שזרימת הלבה חסמה עמקים שונים. ביניהם נמצא אגם אפררה (80 מטרים מתחת לפני הים), אשר לחופיו מצבורי מלח גדולים. את האזור מאגפים כלפי מזרח האלפים הדנקיליים (Danakil Alps) רכס הרים בעל מספר חרוטים געשיים, ששיאם בהר ראמלו (Ramlo) בגובה של 2,130 מטרים. מצבורי מלח בעובי של עד 800 מטרים ניתן למצוא גם בשטחים המישוריים באזור. בין הרי הגעש המפורסמים של האזור ניתן למנות את ארטה אלה, דבהאו (Dabbahu) ואפדרה (Afdera), השוכנים בצפון-מזרח אתיופיה.

== פעילות אנושית ==
העפרים עוסקים בכרייה של המלח, ענף המהווה חלק חשוב מכלכלתם. לאחר הכרייה מעמיסים את המלח על גבי גמלים, היוצאים בשיירות עם ליווי חמוש למסע בן יומיים אל מקום היישוב הקרוב. לרוב מועבר המלח שנכרה אל שוקי העיירות סנבט ובאטי שבתוככי אתיופיה. עד תחילת העשור הראשון של המאה ה-21 היו שיירות הגמלים מגיעות עם מטעני המלח עד לעיר מקלה בירת תיגראי, אך סלילתו של כביש חדש הביאה לסיומו של נוהג זה. בנוסף, מתוכננת הקמתם של כבישים נוספים לאזורי הכרייה.

== ראו גם ==
*משולש עפר
*שקע דנקיל

== קישורים חיצוניים ==

* 
<div style="direction:ltr;">
*Amy Yee, "[https://www.nytimes.com/2017/01/30/science/danakil-depression-ethiopia.html Gazing Into Danakil Depression’s Mirror, and Seeing Mars Stare Back]". The New York Times. 30 January, 2017
</div>

== הערות שוליים ==

דנקיל
קטגוריה:אתיופיה: גאוגרפיה
קטגוריה:ג'יבוטי: גאוגרפיה
קטגוריה:אריתריאה: גאוגרפיה
FMR Tg500

FMR Tg500 היא מכונית מיקרו בעלת מנוע מרכזי, מתוצרת יצרנית הרכב הגרמנית (Fahrzeug- und Maschinenbau GmbH, Regensburg (FMR. הדגם יוצר בין השנים 1958–1961 והבתסס על דגם התלת אופן Messerschmitt Kabinenroller .

יוצרו 320 יחידות.

הגוף הצר, ואזור החזית שהיה נמוך, הושג עם ישיבה "טנדם" (ישיבה בטור, נוסע מאחורי הנהג), אשר איפשר לגוף הרכב להתחדד כמו גוף מטוס. צורת הישיבה ריכזה את המסה של המכונית לאורך ציר האורך אשר, בשילוב עם מרכז הכובד הנמוך, המשקל נמוך, וגם מיקום הגלגלים בקצוות של הרכב, נתן את תכונות היציבות.

מרכז כובד של המכונית היה במושב האחורי, מה שאומר כי נוכחות או היעדרות של נוסע לא שינה את מאפייני הנסיעה של המכונית.

==דגמים==
* "FMR Tg500"
* "FMR 500 L"

=="FMR Tg500"==
* דגמי קופה.
* דגמי קבריולה.
* 2 מושבים (בטור, צורת הישיבה קרויה: "Tandem seating").
* מיקום המנוע: מנוע מרכזי - אחורי.
* מחיר היחידה בגרמניה בהשקה - 3,650 מארק גרמני.
== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:Kabinenroller 04.jpg | דגם "FMR Tg500"
קובץ:Kabinenroller 03.jpg | דגם "FMR Tg500"
קובץ:FMR TG500 (Messerschmidt Tiger) (16517914525).jpg | דגם "FMR Tg500"
קובץ:Messerschmitt Kabinenroller (01).jpg | דגם "FMR Tg500"
קובץ:FMR TG 500 Front.jpg | דגם "FMR Tg500"
קובץ:1958 Messerschmitt Renntiger TG500, 484ccm, 19hp, 140kmh pic4.JPG | דגם "FMR Tg500", שנת 1958
קובץ:1958 Messerschmitt Renntiger TG500, 484ccm, 19hp, 140kmh pic1.JPG | דגם "FMR Tg500", שנת 1958
קובץ:1958 Messerschmitt Renntiger TG500, 484ccm, 19hp, 140kmh pic5.JPG | דגם "FMR Tg500", שנת 1958
קובץ:2011-08-13 189 FMR TG 500.JPG | דגם "FMR Tg500"
קובץ:1960 FMR Tg500 rear.jpg | דגם "FMR Tg500", שנת 1960
קובץ:Messerschmitt tg500 01.jpg | דגם "FMR Tg500"
קובץ:2011-08-13 185 FMR TG 500, Sachs-Motor.JPG | מנוע מרכזי של דגם "FMR Tg500"
</gallery>

==ראו גם==
* מסרשמיט KR175

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות מנוע מרכזי
קטגוריה:מכוניות מיקרו
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1958
קטגוריה:כלי רכב גרמניים
פרנץ הלטאי

פרנץ הלטאי (1861-1913) (בהונגרית: Heltai Ferenc) היה ראש עיר, עורך דין, כלכלן, עיתונאי ופוליטיקאי יהודי הונגרי. נודע בעיקר בשל היותו ראש העיר של בודפשט.

== ביוגרפיה ==

פרנץ הלטאי נולד בסנטש שבהונגריה (אז חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית).

את השכלתו רכש באוניברסיטאות בבודפשט ובלייפציג.

בשנת 1884, כאשר היה בן 23, כתב הלטאי מאמר אשר הציע עריכה מחודשת של החוק התעשייתי בהונגריה. מאמר זה זיכה אותו בפרס האקדמיה ההונגרית לאמנויות ולמדעים, והשראה לאומית מעוררת השראה. כתוצאה מכך הוא גם נבחר לחבר בוועידת הכלכלה של האקדמיה.

בשנים 1886-1887 ערך את העיתון של הוועדה, "הסקירה הכלכלית" (בהונגרית: "Nemzetgazdasági Szemle").

הוא נעשה עורך כלכלי בכתבי העת "Ellenőr" ו-"Magyar Nemzet" ולאחר מכן שימש כעורך ראשי בעיתון התחבורה "[https://adtplus.arcanum.hu/hu/collection/VasutiKozlony/ Vasúti es Közlekedési Közlöny]".

בשנת 1891, הלטאי התמנה לחבר במועצת העיר של בודפשט, ולאחר מכן חבר בוועדת העבודות הציבוריות.

הוא סייע בארגון מחדש מוחלט של הממשל המחוזי של בודפשט.

בשנים 1896-1913 כיהן הלטאי בבית הנבחרים של הונגריה. הוא שיחק תפקיד חשוב בעלייה במצב הכלכלי של הונגריה כאחראי על כמה תשתיות ציבוריות ומחוקק.

הוא פרסם מאמרים רבים בנושא הכלכלה ואף הציג מספר הצעות מטעם ועדות פרלמנטריות כלכליות ופיננסיות.

בשנת 1913 התפטר הלטאי מחברותו בבית הנבחרים כאשר נבחר להיות ראש העיר של בודפשט. הקיסר פרנץ יוזף מינה אותו אז להיות חבר באולם העליון.

הלטאי נפטר בבאד אישל שבאוסטריה בשנת 1913.

== מקורות ==
* [http://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC05727/06214.htm לקסיקון ביוגרפי הונגרי 1000-1990]
* בית התפוצות
*מגלות היוחסין של משפחות יהודיות הונגריות- כרך ראשון עורך- מונקאטשי pg. 84
*אילן היוחסין הבינלאומי שלGeni

== קישורים חיצוניים ==

* [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0365.html לקסיקון יהודי הונגרי - Magyar Zsidó Lexikon - בעריכת פטר אוּיוָרי 1929 עמ' 357]

==הערות שוליים==
ולדימיר יאגליץ'

ולדימיר ולדימירוביץ' יאגליץ (ברוסית: Владимир Владимирович Яглыч; נולד ב-14 בינואר 1983) הוא שחקן טלוויזיה, תיאטרון וקולנוע רוסי.

== ביוגרפיה ==
ולדימיר יאגליץ' נולד ב-14 בינואר 1983 במוסקבה.

הוא למד בבית ספר 1411 במוסקבה עד שנת 2000. ב-2004 למד במכון לתיאטרון על שם שצ'וקין.

==קריירה==
הוא החל את קריירת המשחק שלה ב-2003 וגילם שלל תפקידים. ב-2013 השתתף בעונה הרביעית של התוכנית בערוץ 1 הרוסי "עידן הקרח" שבה זכה כשהשתתף עם הרקדנית אוקסנה דומנינה. ב-2014 הנחה את התוכנית "הארטיסט" בערוץ רוסיה-1.

אחד מתפקידיו הידועים הוא גילום דמותו של גריגורי פוטיומקין בסדרה יקטרינה. גילם גם דמות משנית בסדרה "חלקיק מהיקום" ובסדרה קטי המכוערת.

בשנת 2016 נטל חלק בצילומי הסרט אולג הנביא (ברוסית: Вещий Олег) בבימויו של ולדימיר קילבורג ובהפקת דמיטרי ליטווינוב על פי תסריט של טיכון קורנב. לצד יאגליץ' שיחקו גם אלכסנדר סוקולובסקי בתפקיד סלאבקו, דנילה יאקושב ויבה אנדרייב איטה. הסרט שתוכנן להיות מופץ על ידי Planeta Inform, הופק במימון חברת הקולנוע ניירון וחברת Golden Key Entertainment בתקציב של 500 מיליון רובלים (9 מיליון דולר), הסרט הופק כדרמה היסטורית המגוללת את קורות חייו של אולג מנובגורוד, נסיך קייב, מייסד רוס של קייב. לדברי המפיק "הפרויקט שלנו, לא היה כמותו בתולדות הקולנוע ההיסטורי הרוסי. אנו מתמקדים בפורמט, שנצרך על ידי הקהל הבינלאומי - כמו הסדרות "ויקינגים" ו" משחקי הכס". על פי העלילה, זה יהיה סיפור מבריק על אדם שהיה מפורסם בתקופתו, [כפי שהיה ב]סרטים כמו לב אמיץ וגלדיאטור, לפי הז'אנר, הסרט הוא אקשן, אך מובדל בעריכה דינמית ותכונות אחרות של קולנוע מודרני באיכות גבוהה. אבל הסיפור הזה שלנו, ולכן אנחנו צריכים לדאוג שיהיה מותאם הן לקהל שלנו והן לקהל הצופים הזרים. בחרנו בכוונה ללהק לתפקידים הראשיים כוכבים צעירים עולים, שרבים מהם מנסים את עצמם לראשונה בז'אנר ההיסטורי." עם זאת, למרות שצילומי הסרט הושלמו הסרט לא נכנס לשלב פוסט פרודקשן לאחר שבדצמבר 2018 נודע שחברת ההפקות התפרקה בשל פשיטת רגל וכי הסרט נגנז ולא ייצא לאקרנים.

חרף זאת, קיבל פרסום רב על תפקידים גם בקולנוע ומבין סרטיו הידועים הם הטיסה, משמרת לילה, המוליך, דרמת הספורט הלוחם לצדם של סבטלנה חודצ'נקובה ופיודור בונדרצ'וק, שגם הפיק והסרט ליגה פראית בו ככב לצדם של אדריאן פול ודמיטרי נזארוב.

בשנת 2019 גילם את אחת הדמויות הראשיות בסדרת הטלוויזיה "מוקד טלפוני", מבית Premier. בשנת 2020 יצאו לאקרנים סרטו "נשימה אחת", אודות עולם הצלילה החופשית והסרט "גוד ביי, אמריקה", אודות מהגרים רוסים בארצות הברית.

== חייו האישיים ==
הוא היה נשוי לשחקנית סבטלנה חודצ'נקובה בשנים 2005–2010. היה בקשר עם הרקדנית אוקסנה דומנינה עמה היה בקשר מדצמבר 2013 עד תחילת 2014. מאז 2015 הוא מנהל רומן עם אנטונינה פאפרנאיה. ביולי 2017 נולדה לשניים בת בשם אווה ובאפריל 2020 נולדה להם בת שנייה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1983
דוכסות אנהלט-ברנבורג

דוכסות אנהלט-ברנבורג הייתה נסיכות באימפריה הרומית הקדושה, אשר בשנת 1806 הועלתה על ידי נפוליאון למעמד דוכסות, ומאוחר יותר התאחדה עם דוכסות אנהלט-דסאו-קתן ליצירת דוכסות אנהלט.

==היסטוריה==
נסיכות אנהלט הוקמה בשנת 1218 על ידי היינריך הראשון, נסיך אנהלט, בנו של ברנהרד השלישי, דוכס סקסוניה, על שם טירת אנהלט, בית מושבה של בית אסקניה ליד הארצגרודה. לאחר מותו של היינריך בשנת 1252 חולקה הנסיכות בין בניו; היינריך השני, נסיך אנהלט-אשרסלבן, ברנהרד הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג וזיגפריד הראשון, נסיך אנהלט-צרבסט. בשנת 1315 מת אוטו השני, נסיך אנהלט-אשרסלבן, וברנהרד השני, נסיך אנהלט-ברנבורג טען לזכותו על הנחלה, אולם דודו אלברכט, בישוף הלברשטדט סיפח את הנחלות לתחומי בישופות הלברשטדט.

בשנת 1468 מת ברנהרד השישי, נסיך אנהלט-ברנבורג ללא ילדים, ודודנו גאורג הראשון, נסיך אנהלט-דסאו ירש את נחלותיו. בשנת 1561 מת יואכים הראשון, נסיך אנהלט-דסאו ללא יורשים, ואחיינו יואכים ארנסט, נסיך אנהלט ירש את נחלותיו. בשנת 1586 מת יואכים ארנסט, ובשנת 1603 חולקה נחלתו בין בניו; יוהאן גאורג הראשון, נסיך אנהלט-דסאו, כריסטיאן הראשון, נסיך אנהלט-ברנבורג, אוגוסט, נסיך אנהלט-פלצקאו, רודולף, נסיך אנהלט-צרבסט ולודוויג הראשון, נסיך אנהלט-קתן. במלחמת שלושים השנים נפגעו הנסיכויות, ובשנת 1635 נחתם הסכם בין הענפים השונים במשפחה, בשל הצורך באחדות כלפי האיומים השונים.

בנו הצעיר של כריסטיאן - פרידריך ייסד את נסיכות אנהלט-הארצגרודה בשנת 1635, שהתקיימה עד לשנת 1709. ויקטור אמדאוס, נסיך אנהלט-ברנבורג ירש את נסיכות אנהלט-פלצקאו בשנת 1665. עם מותו בשנת 1718 חולקה נחלתו בין בניו, ובנו השני לברכט, ייסד את נסיכות אנהלט-צייץ-הוים, אשר התאחדה עם אנהלט-ברנבורג בשנת 1812.

בשנת 1806 נתן נפוליאון מעמד של דוכסות לנסיכויות המשפחה, ובשנת 1815 אושר הדבר בקונגרס וינה. בשנת 1863 מת אלכסנדר קרל, דוכס אנהלט-ברנבורג ללא יורשים, ובעקבות כך אוחדו כל נחלות בית אנהלט לדוכסות אנהלט המאוחדת.

==שליטי אנהלט-ברנבורג==
===נסיכי אנהלט-ברנבורג (1396–1468)===
* ברנהרד הראשון (1252–1287)
* יוהאן הראשון (1287–1291)
* ברנהרד השני (1287–1323)
* ברנהרד השלישי (1323–1348)
* ברנהרד הרביעי (1348–1354)
* היינריך הרביעי (1354–1374)
* אוטו השלישי (1374–1404)
* ברנהרד החמישי (1404–1420)
* אוטו הרביעי (1404–1415)
* ברנהרד השישי (1420–1468)
סופח לאנהלט-דסאו בשנת 1468.

===נסיכי אנהלט-ברנבורג (1603–1807)===
* כריסטיאן הראשון (1603–1630)
* כריסטיאן השני (1630–1656)
* ויקטור אמדאוס (1656–1718)
* קרל פרידריך (1718–1721)
* ויקטור פרידריך (1721–1765)
* פרידריך אלברכט (1765–1796)
* אלקסיוס פרידריך כריסטיאן (1796–1807)
הועלה למעמד דוכסות.

===דוכסי אנהלט-ברנבורג (1807–1863)===
* אלקסיוס פרידריך כריסטיאן (1807–1834)
* אלכסנדר קרל (1834–1863)
איחוד נחלות בית אסקניה ליצירת דוכסות אנהלט.

==קישורים חיצוניים==

* [https://en.wikisource.org/wiki/1911_Encyclop%C3%A6dia_Britannica/Anhalt דוכסות אנהלט] באנציקלופדיה בריטניקה
* [http://www.hoeckmann.de/germany/saxony.htm מפת אנהלט בשנת 1789]

קטגוריה:מדינות הקונפדרציה של הריין
קטגוריה:מדינות הקונפדרציה הגרמנית
נסיכות אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים

נסיכות אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים (במקור אנהלט-צייץ-הוים) הייתה נסיכות גרמנית באימפריה הרומית הקדושה.

==היסטוריה==
לאחר שויקטור אמדאוס, נסיך אנהלט-ברנבורג, נפטר בשנת 1718, חולקה נחלתו בין בניו, ובנו השני לברכט, ייסד את נסיכות אנהלט-צייץ-הוים.

בשנת 1727 שונה שם הנסיכות לנסיכות אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים. בשנת 1812 נפטר פרידריך, נסיך אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים, ללא יורשים, ובעקבות כך חזרה הנסיכות לאנהלט-ברנבורג.

==שליטי הנסיכות==
=== נסיכי אנהלט-צייץ-הוים ===
* לברכט (1718–1727)
* ויקטור אמדאוס אדולף (1727)

שינוי השם לאנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים

=== נסיכי אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים ===
* ויקטור אמדאוס אדולף (1727–1772)
* קרל לודוויג (1772–1806)
* ויקטור קרל פרידריך (1806–1812)
* פרידריך (1812)

סופח לאנהלט-ברנבורג בשנת 1812

== הערות שוליים ==

אנהלט-ברנבורג-שאומבורג-הוים
עלה בקנה אחד

עָלָה בְּקָנֶה אֶחָד הוא ניב עברי שמקורו בספר בראשית, בחלום פרעה על השיבולים העולות בקנה אחד, ומשמעותו: 'הִתְאים', 'התיישב עם'. למשל: 'המשכורות הצנועות שניתנו באותן השנים עלו בקנה אחד עם ערכי הצניעות והשוויון'.

קנה הוא גבעול גבוה, עמוד חלול הנושא בצמחים מן הדגנים והגמאים את העלים והפרחים. שיבולים העולות בקנה אחד משלימות ותואמות זו את זו.

הניב השתרש בשפה העברית לתקופותיה, ומרבים להשתמש בו גם במאה ה-21, והיפוכו: "לא עלה בקנה אחד".

== מקור הביטוי ==
דף מתוך כתב-יד מפואר משנת 1299 של התנ"ך (מאוסף שכלל גם את [[תנ"ך קניקוט), המכיל את הסיפור על חלום פרעה. נמצא בספרייה הבודליאנית של אוניברסיטת אוקספורד]]
המלך המצרי, פרעה, חולם שני חלומות המבשרים את בואן של שנות שובע רב ואחריהן שנות רעב גדול שיפקוד את האזור. בחלומו השני, מספר המקרא ב:

רש"י מפרש "בקנה אחד"- טואיד"ל בלע"ז [גבעול], משמע, שבע השיבולים הבריאות והטובות עלו מגבעול אחד.

בעל הטורים מקשר את הקנה לקני המנורה שמפיצים אור. על כן השיבולים הבריאות עלו בקנה אחד, ואילו בשדופות לא נאמר: קנה אחד. "שהשובע הוא אור לעולם, ולכך ראה בטובות בקנה אחד ובשדופות לא ראה בקנה אחד"

מלבי"ם מסביר את הופעת "בקנה אחד" בשיבולים הטובות בדרך זו: "לפי ששבע שני השובע היו רצופים בזה אחר זה, ע"כ עלו בקנה אחד המצרפם", שנות השובע הגיעו ברצף, מה שאין כן בשנות הרעב. הסבר נוסף לקנה האחד, לדעתו, טמון בבריאותן של השיבולים היפות; קנה אחד יצמיח שבע שבולים טובות.

"תיאור שבע השיבולים המלאות הצומחות מקנה אחד, כלומר מגבעול אחד, הוא סימן לשפע, העתיד לאפיין את שבע השנים הטובות – שנות השובע". מסבירה האקדמיה ללשון העברית כל הפירושים הללו מניחים בבסיס דבריהם, ששיבולים העולות מקנה אחד הן דומות, תואמות.

== שימושי הביטוי בשפה ==
* הריטב"א, שחי בין השנים 1250–1330, כותב בפירושו לתלמוד, מסכת כתובות: "רשב"ג, היינו ת"ק, ורש"י ז"ל, היינו ר"ח, ושתי הגרסאות עולות בקנה אחד"
* במאמר בכתב עת "המאסף", דור המאספים, מספטמבר 1787 נכתב: "ומעתה אביא הראיות אשר עליהם בניתי מאמרים אלה, והם ממה שמצאתי בדברי חז"ל, על מקומות מפושרות בש"ס ובמדרשות, וכל דבריהם עולים בקנה אחד"
* בעיתון "הצפירה" משנת 1867 כותב בנימין צבי שיינפינקעל במדור ידיעות הטבע – מאמר בשם: "אודם הבושה", על מחקריו של דרווין: "על פני הקוף החלקים למשעי בלי שיער, יכיר כל רואה את האודם אם תאוה עזה תשתער בחבו. אבל ההתאדמות העדינה הבאה ממקור הבשת, לא תארח עליהם לעולם, אשר אמנם הדבר הזה עולה בקנה אחד עם טבעם ותכונתם, כי בני השחץ האלה בוש לא יבושו גם הכלם לא ידעו."
* במעריב מאוקטובר 1990 מתראיין אריאל רוזן-צבי, ואומר: "אבא [...] האמין שכביסה מלוכלכת מכבסים בבית. זו גישה פוליטית של מיעוט המתחייב בנאמנות לכיתה. אני השתחררתי ממנה. היא אינה עולה בקנה אחד עם תפישה דמוקרטית ומנציחה עוולות"

==קישורים חיצוניים==

* "[https://www.milononline.net/do_search.php?Q=%F2%E5%EC%E4%20%E1%F7%F0%E4%20%E0%E7%E3 עולה בקנה אחד]", מילון ספיר
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניבים וביטויים תנ"כיים