OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
טברטקו קאלה

טברטקו קאלה דרשלר (בקרואטית: Tvrtko Kale Dreshler; נולד ב-5 ביוני 1974 בזאגרב) הוא כדורגלן קרואטי-ישראלי יהודי ששיחק בעמדת השוער, וכיום משחק בהפועל צפת.

==קריירה==
קאלה זכה בתואר שחקן השנה בקרואטיה לשנת 2004 כאשר שיחק בזאדאר. בסוף עונה זו חתם בקבוצת היידוק ספליט וזכה עמה באליפות בעונת . לאחר מכן עבר לשחק בשווייץ, ובשנת 2006 חתם במכבי תל אביב. קאלה הצטיין בשורותיה כ"שוער מסגרת", ועד למחזור האחרון, בו הפסידה הקבוצה 0–3 בדרבי מול הפועל תל אביב, לא ספג שער מחוץ לרחבה.

בעונת , לאחר ויכוחים כספיים עם קבוצתו, עזב את מכבי תל אביב וחתם בבית"ר ירושלים לשתי עונות. בתחילת העונה לא הרשים, עם שער שספג במשחק מוקדמות ליגת האלופות מול פ.צ. קופנהגן, והואשם על ידי רבים בשער זה, שהדיח את בית"ר ממוקדמות ליגת האלופות. במהלך העונה הוא הוכיח את עצמו והשתפר, ובעזרת אופיו הנוח הוא הפך לחביב הקהל הירושלמי. במשחק שמינית גמר גביע המדינה בעונת 2008/2007 עצר מספר בעיטות עונשין שמנעו מבית"ר להיות מודחת מהגביע. בגמר הגביע, לאחר תיקו מאופס בתום 120 דקות, הדף שני פנדלים גורליים, ובכך עזר לזכייתה של בית"ר ירושלים בגביע. באותה עונה בית"ר זכתה גם באליפות הליגה, ובכך הקבוצה השלימה זכייה בדאבל הראשון בתולדותיה. בעונת המשיך בבית"ר וזכה עמה פעם נוספת בגביע המדינה.

בקיץ 2009 עבר להפועל באר שבע. ב-10 באפריל 2010 כבש בדקה האחרונה את שער הניצחון (2–3) מול הפועל עכו, לאחר שהצטרף להתקפה בבעיטת קרן. ב-6 ביוני 2010 עבר קאלה להפועל חיפה, במדיה שיחק ארבע שנים. ב-23 בינואר 2013 זכה עמה בגביע הטוטו לאחר שעצר פנדל לקראת הסיום.

ב-23 במאי 2014 חתם לעונה אחת בהפועל פתח תקווה, העולה החדשה לליגת העל, ובתום העונה ירד עמה לליגה הלאומית.

ב-21 ביולי 2015 חתם לעונה אחת בעירוני קריית גת מהליגה הלאומית, שבתום העונה ירדה לליגה א'.

ב-19 ביוני 2016 הודיע על פרישה ממשחק פעיל, בגיל 42. בסוף אותה שנה החל לשמש מאמן שוערים במחלקת הנוער של בית"ר טוברוק.

במרץ 2017 מונה למאמן שוערים במחלקת הנוער של מכבי תל אביב.

ביולי 2018 מונה למאמן השוערים של הפועל כפר סבא.

==חיים אישיים==
קאלה נולד בזאגרב, אז ביוגוסלביה וכיום בירת קרואטיה. סבתו של קאלה מצד אימו היא יהודייה, ולכן על פי ההלכה הוא יהודי. ב-12 באוקטובר 2010 התחתן קאלה עם רונית ביטון. ב-9 ביוני 2010 שינה קאלה את שמו ל"קאלה דרשלר". בתחילת שנת 2012 קאלה קיבל תעודת זהות ישראלית

לקאלה ישנה חגורה שחורה דאן 2 בקראטה, ספורט שעסק בו בילדותו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:כדורגלנים קרואטים
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:שוערי כדורגל יהודים
קטגוריה:שוערי כדורגל קרואטים
קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:ספורטאים יהודים קרואטים
קטגוריה:זאגרב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיבה זאגרב
קטגוריה:כדורגלני הרוואטסקי דרגווליאץ
קטגוריה:כדורגלני רייקה
קטגוריה:כדורגלני אינטר זאפרשיץ'
קטגוריה:כדורגלני זאדאר
קטגוריה:כדורגלני היידוק ספליט
קטגוריה:כדורגלני נשאטל גזמאקס
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני הפועל חיפה
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני מכבי קריית גת
קטגוריה:ספורטאים קרואטים בשווייץ
קטגוריה:מאמני שוערים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי יוגוסלביה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
ודינג

רודולף וירכו.]]
ודינג (בגרמנית: Wedding) הוא רובע בצפון ברלין, בירת גרמניה. בשכונה מתגוררים כ-76 אלף בני אדם, נכון ל-2009. 

הרובע גובל במזרח בפרנצלאואר ברג, בצפון מזרח בפנקו, בצפון ברייניקנדורף, בדרום מערב בשרלוטנבורג, ובדרום בטירגארטן ובמיטֶה. ב-2001 במסגרת רפורמת הרבעים של ברלין, אוחדה רשמית ודינג עם מיטֶה וטירגארטן והרובע המאוחד קרויה "מיטה", שפירושו מרכז, אך המרחק בין המיזוג רשמית למיזוג דה-פאקטו עדיין גדול - ודינג וטירגארטן הם רבעים של המעמד הבינוני-נמוך בעוד מיטה הוא רובע תיירותוי, מפותח ויוקרתי ברובה.

בוודינג עוברים קווי הרכבת התחתית U6, U8 ו-U9.

לרובע ברית ערים תאומות עם מספר ערים בעולם, בהן העיר חולון שבמדינת ישראל.

==היסטוריה==
כנסיית נצרת שבנה קרל פרידריך שינקל.]]
במאה ה-13 אוזכר הכפר ודינג לראשונה כהתיישבות נטושה, במסמך המתאר מכירה של טחנה שפעלה במקום, למנזר בנדיקטי משפנדאו. רק במאה ה-18 נבנה המקום מחדש. במאה זו נקרא האזור "Gesundbrunnen" (בגרמנית: מעיין הבריאות; כיום קיימת בברלין שכונה בשם זה). האזור הכיל בית מרחץ ומעיינות מרפא ושימש כאזור השעשועים של העיר בהציעו משחקי מזל וזנות.

בסוף המאה ה-19 נבנה ודינג בצורה צפופה כרובע פועלים. מספר מקומות ברובע משמשים עד היום כדוגמה יחידה לבנייה צפופה בצורה קיצונית.

בזמן רפובליקת ויימאר הייתה ודינג מעוז מפלגות הפועלים ונקראה "ודינג האדומה" (Roter Wedding). ב-1 במאי 1929 הייתה התנגשות דמים בין המפגינים למשטרה.

אחרי מלחמת העולם השנייה השתייכה ודינג לחלק המערבי של העיר וצורפה לסקטור הצרפתי של ברלין. היא נשקה לחומת ברלין כאשר פרנצלאואר ברג הייתה מצידה המזרחי של החומה.

==אוכלוסייה==
הרובע מאוכלס במהגרים רבים, רובם טורקים וערבים ואוכלוסייה חלשה מבחינה סוציו-אקונומית. החל משנת 2015 עקב תהליכי ג'נטריפיקציה שעברה ברלין החלו לעבור לרובע גם המוני סטודנטים ואמנים שונים והחל להתפתח ברובע גם חיי לילה מגוונים שהובילו לכך שב 2019 הרובע זכה במקום רביעי על ידי מגזין טיים-אאוט כאחד הרבעים "הקוליים" בעולם<ref></ref> אחוז המהגרים בשכונה (נכון למאי 2005) עמד על 27.7% ואחוז התלמידים ממוצא זר עמד על 63.1% (האחוז הגבוה בברלין של תלמידים מהגרים).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ברלין: שכונות
דגל ויקטוריה

דגל ויקטוריה הוא הדגל הרשמי של מדינת ויקטוריה שבאוסטרליה. הדגל הוא נס כחול בריטי שעליו הצלב הדרומי ומעליו כתר אדוארד הקדוש. הכוכבים בצבע לבן, ומספר קצותיהם משתנה מחמישה קצוות לשמונה קצוות. הדגל אומץ רשמית בשנת 1877. נערכו בו מספר שינויים קטנים, האחרון שבהם בשנת 1953.

==דגלים קודמים==
הדגל הראשון של ויקטוריה אומץ בשנת 1870 - דגל זה אף הוא נס כחול בריטי שעליו הצלב הדרומי. אימוץ הדגל נעשה מאחר שוויקטוריה הייתה המושבה הראשונה של בריטניה לה הייתה ספינת מלחמה, ולכן, בהתאם לחוק ההגנה הימית הקולוניאלי משנת 1865 חייבת הייתה אונייה זו לשאת דגל המבדיל אותה מאוניות אחרות של בריטניה.

דגל זה שונה בשנת 1877 לדגל הנוכחי עם הוספת הכתר האימפריאלי. כתר זה שונה מספר פעמים, הראשונה לאחר עלייתו לשלטון של המלך אדוארד השני - הכתר הקיסרי הוחלף ב"כתר טיודור", והשנייה בשנת 1953 לבקשת המלכה אליזבת השנייה שהכתר הוחלף בכתר אדוארד הקדוש.

==ראו גם==
* דגל אוסטרליה
* סמל ויקטוריה
* דגלי אוסטרליה

==קישורים חיצוניים==

*
* [http://www.ausflag.com.au/victoria.asp ויקטוריה] באתר Ausflag 
* 

קטגוריה:ויקטוריה (אוסטרליה): סמלים לאומיים
ויקטוריה

ויקטוריה
ויקטוריה
ויקטוריה
מיטה (שכונה)

המוזיאון הישן]]
[[הקתדרלה של ברלין]]
צילום צבע של קו הרקיע של העיר, [[1834.]]
אנדרטת היינריך היינה הניצבת בשכונה]]
מִיטֶה (בגרמנית: Berlin-Mitte, ברלין-מרכז) היא השכונה המרכזית ביותר בברלין, בירת גרמניה. היא נמצאת ברובע מיטה.
== גאוגרפיה ==
בשכונה גרים כ-75 אלף בני אדם והיא גובלת בפרנצלאואר ברג בצפון, פרידריכסהיין במזרח, קרויצברג בדרום, טירגארטן במערב וודינג בצפון.

השכונה כוללת חלק נכבד מאתרי התיירות של ברלין והיא נחשבת כשכונה יוקרתית ביותר. בשכונה נמצאים גם חלק גדול מהשגרירויות וכן הפרלמנט הגרמני (הבונדסטאג והבונדסראט).
בשנת 2001, אוחדה מיטה היוקרתית רשמית עם ודינג וטירגארטן החלשות. השכונה המאוחדת קרויה גם היא מיטה, אך האיחוד הוא רשמי בלבד, וההבדל בין השכונות ניכר מאוד; התושבים והמבקרים המתייחסים למיטה מתכוונים לשכונה הישנה, ולא למאוחדת.

היסטוריית מיטה כרוכה בעקביות בהיסטוריה של ברלין. ברלין הישנה התחילה באזור הקרוי קלן (Cölln, לא קשור לעיר קלן). הדייגים הראשונים התיישבו על גדות נהר השפרה (Spree). בשכונה נבנו כנסיות ומוזיאונים רבים. בזמן גרמניה המזרחית נבנו בשכונה גם מגדל הטלוויזיה המפורסם של ברלין (Fernsehturm, המבנה הגבוה ביותר בגרמניה) והפרלמנט המזרח גרמני (Palast der Republik).

שכונת מיטה נחשבת כשכונה יוקרתית ברובה. במיוחד האזורים הקרובים לאונטר דן לינדן ורחוב פרידריך נחשבים יוקרתיים ויקרים, ובתי מלון יוקרתיים רבים הוקמו בהם. האזור הגובל בפרנצלאואר ברג נחשב צעיר ואופנתי. עם זאת, ישנם אזורים בהם בניינים גבוהים חדשים רבים מתקופת גרמניה המזרחית, והם אזורי מגורים ממוצעים מבחינת חוזק האוכלוסייה.

==אתרי תיירות==

מבנים:
* מגדל הטלוויזיה של ברלין (Berliner Fernsehturm)
* שער ברנדנבורג (Brandenburger Tor)
* אוניברסיטת הומבולדט (Humboldt Universität)
* בית העירייה האדום
* ארמון הרפובליקה (בניין הפרלמנט המזרח גרמני; נהרס)
* בית הכנסת הישן של ברלין ברחוב אורניינבורג (Jüdische Synagoge)
* מכלאת הדובים של ברלין
* האקשה הפה (Hackesche Höfe)

כנסיות:
* הקתדרלה של ברלין 
* כנסיית ניקולאי ורובע ניקולאי 
* כנסיית ציון
* הכנסייה הקתולית של ברלין
* כנסיית רובע

מוזיאונים:
* המוזיאון הגרמני להיסטוריה (Deutsches Historisches Museum)
* מוזיאון פרגמון (Pergamonmuseum)
* הגלריה הלאומית הישנה (Alte Nationalgalerie)
* המוזיאון הישן (Altes Museum)
* המוזיאון החדש (Neues Museum)
* מוזיאון הטבע (Museum für Naturkunde)
* מוזיאון בודה (Bodemuseum)
* מוזיאון Märkisches Museum
* מוזיאון גרמניה המזרחית

תיאטראות:
* האנסמבל של ברלין (Berliner Ensemble)
* התיאטרון הגרמני
* תיאטרון מקסים גורקי (Maxim Gorki Theater)
* פולקסבינה (Volksbühne)
* האופרה הלאומית באונטר דן לינדן (Staatsoper Unter den Linden)
* האופרה הקומית (Komische Oper)
* התיאטרון הקטן (Kleines Theater Berlin-Mitte)
* בית השחקנים (Schauspielhaus)
* קברט Kabarett Die Distel 
* פרידריכשטאטפאלאסט

רחובות וכיכרות:

* אלכסנדרפלאץ (Alexanderplatz)
* ז'נדרמנמרקט (Gendarmenmarkt)
* אונטר דן לינדן (Unter den Linden)
* רחוב פרידריך (Friedrichstraße)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ברלין: שכונות
M109

M109 (מ-Messier 109 או NGC 3992) היא גלקסיית מוט ספירלית הנמצאת במרחק של כ-45 מיליון שנות אור מכדור הארץ בקבוצת הכוכבים הדובה הגדולה. היא הוספה לקטלוג מסיה רק בשנת 1953, 172 שנים אחרי גילוייה, על ידי האסטרונום פייר משן.

==היסטוריה==
ב-12 במרץ 1781 צפה עוזרו של שארל מסיה, האסטרונום הצרפתי פייר משן, בערפילית ליד הכוכב פקדא ודיווח על כך למסיה. מסיה צפה בה ככל הנראה ב-24 במרץ כאשר צפה בערפילית הינשוף (M97) וב-M108, אך הוסיף לקטלוג רק את M97 וציין לגבי M109 שהיא התגלתה על ידי משן ושהיא נמצאת באותה עלייה ישרה כמו פקדא ומעלה אחת דרומה. מסיבה לא ידועה מסיה חישב את מיקומה המדויק של M109 רק אחרי פרסום הקטלוג ולכן היא לא נכללה בו, אך מסיה רשם את הקואורדינטות שלה על גבי עותק פרטי של הקטלוג. הקואורדינטות שמסיה רשם לא תואמות את המיקום של הערפילית כפי שתואר על ידי מאשן, כך שככל הנראה מאשן ומסיה לא צפו באותו העצם. במכתב ששלח מאשן בשנת 1783 ליוהאן ברנולי השלישי הוא סיפר על גילויה של M109, וציין את מיקומה בסמוך לפקדא, אך ככל הנראה העצם שבו צפה הוא הגלקסיה NGC 3953 הסמוכה שנמצאת כמעלה ושליש דרומית לפקדא. (γ בדובה הגדולה) ויליאם הרשל צפה בגלקסיה ב-12 באפריל 1789 בלי שידע על גילויה המוקדם יותר על ידי מסיה, ותיאר אותה כבהירה למדי, מאורכת בכיוון צפון-דרום ושמרכזה בהיר יותר משוליה ויש לה שתי זרועות חיוורות. ג'ון הרשל צפה בה בשנת 1831 ותיאר אותה כערפילית בהירה וגדולה ועם מרכז שנעשה בהיר בפתאומיות. רק ב-1953 גילה אוון גינגריץ' את הזהות של הקואורדינטות שרשם מסיה ושל המיקום של NGC 3992 והוסיף את M109 לקטלוג מסיה.

עד היום נצפתה ב-M109 סופרנובה אחת, SN 1956A, מסוג I שהגיעה לדרגת בהירות 13.

==תצפית== 
M109 נמצאת כ-40 דקות קשת ממזרח-דרום-מזרח לכוכב פקדא וכ-4.5 מעלות מדרום-מערב לכוכב מגרז. עם בהירות נראית מדרגה 9.8 קשה לצפות בה באמצעות משקפת ונדרשת משקפת איכותית ותנאי תצפית מיטביים על מנת להבחין בה. בטלסקופ חובבים קל לאתר אותה אבל למעשה ניתן לראות רק את מרכזה הבהיר. נחוץ צילום ארוך חשיפה כדי לראות את המוט המרכזי ואת זרועותיה שחיוורים בהרבה ממרכזה. במרחק של כ-1.2 מעלות מדרום-דרום-מזרח ל-M109 נמצאת NGC 3953 שלה דרגת בהירות דומה לשל M109 ושאותה ככל הנראה גילה פייר מאשן, כ-6.5 מעלות בכיוון מערב-צפון-מערב ל-M109 נמצאת ערפילית הינשוף וכ-7 מעלות מדרום-דרום-מזרח לה נמצאת M106.

==תכונות==
מישור הדיסקה של M109 נטוי ב-33 מעלות לקו הראייה אליה כך שהיא נראית אליפטית. אורכה הזוויתי הוא כ-7.6 דקות קשת שממרחק של 45 מיליון שנות אור שקול לקוטר של כ-100,000 שנות אור. מהירות הסיבוב של החומר בשוליה היא כ-260 קילומטר בשנייה כך שניתן להעריך את מסתה בכ- מסות שמש. מסת המימן הנייטרלי שבה מוערכת בכ- מסות שמש. את M109 מקיפות לפחות שלוש גלקסיות לווייניות, אך בהירותן קטנה בהרבה ונדרש טלסקופ מקצועי על מנת להבחין בהן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://messier.seds.org/m/m109.html M109] בדפי מסיה של SEDS
* 

== הערות שוליים ==

109
109
קטגוריה:קבוצת הכוכבים הדובה הגדולה
נחל תקוע

אפיק נחל תקוע
חורבות ה[[לאורה "סוקה" בנחל תקוע]]
הקפלה של סוזכים במפגש נחל עמוס ונחל תקוע
נַחַל תְּקוֹעַ הוא יובלו הראשי של נחל דרגה במדבר יהודה. הנחל יורד מאזור בית לחם, ומתחבר לנחל דרגה ברמת מדבר יהודה, סמוך לכניסתו לתחום במת השוליים המזרחיים של מדבר יהודה.

== גאוגרפיה ==
אורכו של נחל תקוע כ-30 ק"מ, והוא למעשה היובל הגדול ביותר של נחל דרגה, גדול אפילו מיובלו הראשי של נחל דרגה העליון עצמו.

רוב מהלכו של הנחל ברמת מדבר יהודה, אפיקו רדוד. אך בשלושה מקומות יוצר הנחל קניונים עמוקים. הקניון העליון הוא בקטע בו חוצה הנחל את מדרגת הכפיפה העליונה במדבר יהודה, ואת קמר מעון-מקוע. אורכו של קניון זה כ-4 ק"מ. הקניון השני הוא בקטע בו חוצה הנחל את קמר קרן אל חג'ר, אורכו כ-2 ק"מ.

הקניון התחתון בנחל תקוע, הוא בקטע בו נכנס הנחל לאזור במת השוליים המזרחיים של מדבר יהודה, אורכו כ-600 מטר. אחרי קטע זה, נשפך נחל תקוע לנחל דרגה.

יובלו החשוב ביותר של נחל תקוע הוא נחל עמוס.

בערוץ קצר הנשפך לנחל תקוע, סמוך למפגש נחל תקוע ונחל דרגה, נובע מעיין קטן הנקרא עין פרחאן (המעיין השמח). נביעתו דלה מאוד, אך היא נובעת כל השנה ומימיה מתוקים וטובים לשתייה. מעיין זה, הוא אחד מבין שני המעיינות היחידים ברמת המדבר. המעיין השני נמצא מתחת למנזר מר סבא.

בקניון העליון של נחל תקוע (שמתחתר בין היישובים תקוע ונוקדים) נמצאת לאורה עתיקה, היא הלאורה "סוקה" של הנזיר הידוע חריטון. בסמוך לחורבות הלאורה הזו נמצאת מערת חריטון – המערה הקרסטית הגדולה בתחומי מדינת ישראל. בנוסף, בקניון זה נובעים שני מעיינות קטנים – מעין א-נטוף ועין א-ס'חרי. לקראת סוף הקניון נמצא מנזר "סלע הצלבים" מהתקופה הביזנטית. 

מעל מפגש הנחלים תקוע ועמוס, נמצאת קפלה נזירית קטנה. הקפלה בנויה אבן גיר, על פתחה של מערה. מידותיה של הקפלה 4*3.6 מטר, ובקצה ישנה ירידה לכעין מרתף קטן. המבנה מקורה בכיפה יפה. קפלה זו, היא הקפלה המוזכרת במקורות עתיקים רבים כ"הקפלה של סוזכים", בה חי נזיר בשם סיריאקוס. הבדואים קוראים למבנה זה "אל קוסייר" – הארמון הקטן.

שמו של הנחל לקוח משמו של היישוב תקוע, הסמוך לקניון העליון של הנחל. שמו הערבי של הנחל הוא ואדי מעלק (נחל התלוי). הקטע העליון של הנחל, עד למפגשו עם נחל עמוס, נקרא על שם הקפלה הקטנה – ואדי אל קוסייר.

==ארכאולוגיה==
במאי 2022 מצאו חוקרים מאוניברסיטת בר-אילן ומהאוניברסיטה העברית מטבע כסף, הנחשב לנדיר, מתקופת מרד בר כוכבא במערה בנחל תקוע. זהו המטבע הראשון מתקופה זו הנמצא במערות נחל תקוע. צדו האחד של המטבע נושא חזית של בית המקדש, וצדו השני נושא את השם ״שמעון״, על שם מפקד המרד נגד הרומאים. ממצא זה מעיד, לפי החוקרים, על פעילותם של המורדים היהודים באזור המערה. טענה זו מתכתבת עם הקשר בין המורדים למבצר הרודיון, השוכן בסמוך לנחל תקוע, ששימש כמקום שלטוני עבור פקודיו של בר כוכבא.

==גלריה==
<gallery mode="packed">
קובץ:Nahal Tekoa (34548666452).jpg|alt=
קובץ:Haritons-Cave-188.jpg|alt=
קובץ:120323 021a.jpg|alt=
קובץ:Tekoa's river (11387551496).jpg|alt=
קובץ:Tekoa'a river from the other side (11387575646).jpg|alt=
קובץ:Haritons-Cave-267.jpg|alt=
קובץ:Nahal-Tkoa-track-2854.jpg|alt=
קובץ:Haritons-Cave-204.jpg|alt=
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

תקוע
קטגוריה:תקוע
קרלוס קלייבר

קרלוס קלייבר (גרמנית: Carlos Kleiber; 3 ביולי 1930 - 13 ביולי 2004) היה מנצח ארגנטינאי ממוצא אוסטרי.
== חייו ==
הוא נולד בשם קרל לודוויג בוניפציוס קלייבר (Karl Ludwig Bonifacius Kleiber) בברלין, בנו של המנצח אריך קלייבר. בשנת 1935 היגר עם אביו, שהתפטר ממשרתו באופרה של ברלין במחאה על מדיניות המפלגה הנאצית, לבואנוס איירס, ושמו שונה לקרלוס. הוא הלחין, שר וניגן בפסנתר וטימפני כנער, ואביו, שהיה ער לכשרונותיו המוזיקליים, ניסה בכל זאת להניא אותו מקריירה מוזיקלית. כאשר הודיע לאביו כי הוא רוצה להיות מנצח ענה לו האחרון במשפט קלייבר אחד זה מספיק והוא נאלץ ללמוד כימיה בציריך, לימודים מהם פרש לאחר שנה אחת בלבד, לטובת הניצוח. הוא המשיך בהשתלמות מוזיקלית בבואנוס איירס והיה מנצח חזרות בתיאטרון גרטנרפלאץ במינכן בשנת 1952 והתמנה לקאפלמייסטר בפוטסדאם בשנת 1954. בין 1958 ל-1964 כיהן כקאפלמייסטר בדויטשה אופר אם ריין בדיסלדורף-דואיסברג, ואחר באופרה בציריך, משנת 1964 עד 1966. בין 1966 ל-1973 היה קאפלמייסטר ראשון בשטוטגרט, ומאז לא החזיק עוד בשום משרה קבועה. במהלך השנים הבאות נראה לעיתים קרובות בדות של האופרה הממלכתית של בוואריה במינכן.

הופעתו הראשונה בבריטניה הייתה בשנת 1966 בניצוח על "וויצק" של אלבן ברג בפסטיבל אדינבורו. אביו ניצח על יצירה זו בהצגת הבכורה שלה בשנת 1925. בפסטיבל ביירוית ניצח לראשונה בשנת 1974, על "טריסטן ואיזולדה" של וגנר. הופעת הבכורה שלו בארצות הברית הייתה בשנת 1978 בקונצרט עם התזמורת הסימפונית של שיקגו, ובשנת 1988 הופיע עם המטרופוליטן אופרה ב"לה בוהם" של פוצ'יני, עם לוצ'אנו פאבארוטי ומירלה פרני בתפקידים הראשיים. בשנת 1989, לאחר פרישת הרברט פון קאראיאן מן הפילהרמונית של ברלין, פנתה ההנהלה אל קלייבר בהצעה לתפוס את מקומו, אך הוא סירב.

קלייבר התרחק על פי רוב מעין הציבור. אחרי התפטרותו מן האופרה הממלכתית של בוואריה, פחתה תדירות הופעותיו
יותר ויותר, והוא מיעט בהקלטות. עם זאת, כמעט כל ההקלטות שעשה נחשבות למעולות, בייחוד הגרסאות שלו לביצוע הסימפוניות החמישית והשביעית של בטהובן עם הפילהרמונית של וינה. הקלטות מרשימות אחרות הן הסימפוניה הרביעית של ברהמס והסימפוניות השלישית והשמינית ("הבלתי גמורה") של שוברט, גם הן עם הפילהרמונית הוינאית, הקלטות של "הקלע החופשי" מאת ובר, "העטלף" של יוהאן שטראוס, לה טרוויאטה של ורדי ו"טריסטן ואיזולדה" של וגנר.

סגנון הניצוח הייחודי של קלייבר הונצח בווידאו בכמה וכמה הופעות: הסימפוניות הרביעית והשביעית של בטהובן עם תזמורת הקונצרטחבאו באמסטרדם, "העטלף" ממינכן, "אביר הוורד" של ריכרד שטראוס הן ממינכן והן מווינה, הסימפוניה מס' 36 של מוצרט והשנייה של ברהמס עם המוזיקפריין בווינה והפתיחה "קוריולאן" של בטהובן, ה-33 של מוצרט והרביעית של ברהמס ממינכן. פעמיים ניצח על קונצרט השנה החדשה בווינה של הפילהרמונית הווינאית - ב-1989 וב-1992. שני הקונצרטים שמורים גם הם בווידאו.

קלייבר קבור בסלובניה לצד אשתו סטאנקה ברזובאר, רקדנית בלט, שמתה שבעה חודשים לפניו. השאיר אחריו בן ובת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים
קטגוריה:מוזיקאים ארגנטינאים
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-2004
1896 בספורט

== אולימפיאדת אתונה (1896) ==
מדליות אולימפיות
האולימפיאדה הראשונה בעת החדשה נערכה באתונה שביוון, 6-15 באפריל ביוזמתו של הברון פייר דה קוברטן. 
*241 ספורטאים מ-14 מדינות, כולם גברים, השתתפו ב-43 תחרויות ב-9 ענפי ספורט.
*ב-6 באפריל זכה ג'יימס קונולי האמריקני בתחרות קפיצה משולשת, ובכך הפך לאלוף האולימפי הראשון מזה למעלה מ-1500 שנה.
* בעת המשחקים קיבלו המנצחים מדליית כסף וענף עץ זית. המסיימים במקום השני קיבלו מדליית ארד וענף עץ ער אציל. המסיימים במקום השלישי, לא קיבלו מדליה או פרס.

===טבלת מדליות חלקית===
{| class="wikitable" border="1"
|- bgcolor="#efefef"
! מקום
! מדינה
| bgcolor="gold" | זהב 
| bgcolor="silver" |כסף
| bgcolor="CC9966" |ארד
! סך הכל 
|-align=center
| 1 ||align=right| ארצות הברית || 11 || 7 || 2 || 20
|-align=center bgcolor=ccccff
| 2 ||align=rightיוון (מארחת)|| 10 || 17|| 19 || 46
|-align=center
| 3 ||align=right| גרמניה || 6 || 5 || 2 || 13
|-align=center
| 4 ||align=right| צרפת || 5 || 4 || 2 || 11
|-align=center
| 5 ||align=right| בריטניה || 2 || 3 || 2 || 7
|}

== החלקה על הקרח ==
9-10 בפברואר – נערכה אליפות העולם הראשונה בהחלקה אמנותית על קרח בסנקט פטרבורג, רוסיה

==טניס==
===אליפות וימבלדון===
* אליפות וימבלדון 1896

==כדורגל==
===כדורגל לפי מדינות===

====ארגנטינה====
* ליגת העל הארגנטינאית – "לומאס אקדמי" מבואנוס איירס זוכה באליפות

===קבוצות שנוסדו===
* אודינזה – 
* הנובר 96 – 
* ויבורג – 
* וינטרטור – 
* פ.צ. ציריך – 

== נולדו ==
*18 בינואר – וילה ריטולה, אתלט () (נפטר ב-1982)
*2 באפריל – איבן סטדמן, שחיין () (תאריך פטירה לא ידוע)
*2 במאי – נורמן רוס, שחיין () (נפטר ב-1953)

== ראו גם ==
*1896

==קישורים חיצוניים==

*
מגב

מגב רצפות
מגב חלונות
מגבי מכונית
מַגֵּב הוא כלי בעל להב גומי חלק, המשמש לשליטה או עצירה של זרימת נוזל על משטח חלק. המגב משמש לניקוי משטחים ולהדפסה. מקורו של המגב הוא כלי עשוי עץ ששימש דייגים לקרצוף סיפוני סירותיהם. המגב המודרני בעל הלהב היחיד נרשם כפטנט על ידי אטור סתקון בשנת 1936. זה היה מכשיר קל משקל בעל להב גומי גמיש וחד מאוד. "חברת מוצרי אטור" היא עדיין המובילה ביצור מגבים.

==מגב רצפות==
למגב המשמש לניקוי רצפות ידית ארוכה ודומה במעט למטאטא שבקצהו להב גומי ולא מברשת. ניתן להשתמש בו לאחר שהרצפה נשטפה במים או במי סבון, כדי לגרוף את המים לפתחי ניקוז. ניתן גם לכרוך עליו סחבה שנטבלה במי סבון ובאמצעותה לשטוף את הרצפה או ליבש את הרצפה לאחר שטיפתה באמצעות סחבה יבשה.

==מגב חלונות==
מגב החלונות משמש בעיקר להורדת נוזלי הניקוי והקצף המלוכלך מחלון הזכוכית שנוקה. בתחילת המאה ה-20, מנקי חלונות התחילו להשתמש במגב שיקגו, כלי מגושם בעל שני להבי גומי כבדים. החלפת הלהבים דרשה שחרור של שנים עשר ברגים נפרדים.

== הדפסה ==
בהדפס משי משתמשים במגב כדי שהדיו יתפרס באופן שווה על גב השכפול, כך שנוצרת תמונה חלקה על משטח ההדפסה. למגבי מסכי משי יש להבים דקים יותר ופחות גמישים ממגבי החלונות. מגב דומה (המכונה "שפכטל") משמש ליישור טיח בריצוף או ריעוף.

המגב משמש גם בחדר חושך, בהדפסת תמונה, לייבוש נייר הצילום לאחר השטיפה ולפני הייבוש, למניעת קמטים.

==ראו גם==
* מגב שמשה
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי ניקוי
חמאית

חמאית (שם מדעי: Pinguicula), צמח טורף ממשפחת הנאדידיים שמונה כ-80 מינים. המינים נפוצים ברובם בחצי הכדור הצפוני ומרביתם מצויים במקסיקו ובאירופה.
== מאפיינים ==
החמאית, בדומה לטללית, משתמשת במלכודת דבק כדי ללכוד את טרפה, המורכב בעיקר מיתושים, זבובים וחרקים קטנים נוספים. פני העלה של החמאית מכוסים בבלוטות המפרישות דבק לכידה ובכאלה המפרישות אנזמי עיכול המעכלים את הטרף הנדבק לעלים.

המין חמאית האלפים גדל באזורים שונים על פני כדור הארץ; מהרי האלפים והפירנאים שבאירופה ועד להרי ההימאלאיה שבמזרח אסיה (צפון הודו, נפאל והרי טיבט). בתקופת הקרח האחרונה לפני כ-10000 שנה, חמאית האלפים (pinguicula alpina), הייתה נפוצה לאורך כל יבשות אירופה ואסיה מהפירנאים ועד להרי ההימאליה ונפאל. אולם עקב התחממות האקלים נכחד הצמח מכל אזור הביניים שבין מערב אירופה לצפון הודו ונפאל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:נאדידיים
הלרסדורף

הלרסדורף (בגרמנית: Hellersdorf) היא שכונה במזרח ברלין, בירת גרמניה.
השכונה גובלת בשכונת מרצאן (Marzahn) במערב, בקפניק (Köpenick) במערב ובמדינת ברנדנבורג במזרח ובצפון. כתוצאה מרפורמת השכונות של ברלין ב-2001, אוחדה השכונה רשמית עם מרצאן ויצרה את שכונת מרצאן-הלרסדורף, אך בקרב התושבים עדיין נשמרת ההפרדה.
== גאוגרפיה ==
השכונה מורכבת משלושה אזורים: קאולסדורף (Kaulsdorf), מאלסדורף (Mahlsdorf) והלרסדורף.

הלרסדורף, בדומה למרצאן והוהנשנהאוזן נבנתה בחלקה הגדול במחצית השנייה של שנות השמונים על ידי ממשלת גרמניה המזרחית, אז נבנו עשרות אלפי יחידות דיור בבניינים גבוהים חסרי ייחוד, הקרויים "Plattenbauten" (בנייני פלטה), כיוון שהם מורכבים מפלטות שיוצרו במפעל. עם זאת השכונה משופעת גם בשטחים פתוחים וישנם מספר אגמים קטנים המשובצים בשטחה.

בשכונה גרים 251,000 בני אדם. שיעור האבטלה הוא גבוה, גם ביחס לברלין, ועומד על כ-21 אחוזים מכוח העבודה, כמו כן הרמה הסוציו-אקונומית של השכונה אף היא נמוכה למדי. האוכלוסייה היא גרמנית רובה ככולה וכמעט ואין ריכוזי מהגרים בשכונה. התמיכה בשכונה במפלגות הימין הקיצוני גבוהה יחסית.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.berlin.de/ba-marzahn-hellersdorf/derbezirk/geschichte/hellersdorf.html התפתחות היסטורית של השכונה] 

<div style="text-align: center;">
מבט על חלק מהשכונה
</div>

קטגוריה:ברלין: שכונות
וילמרסדורף

מבתי השכונה
כנסיית אאואן (Auenkirche)]]
וילמרסדורף (בגרמנית: Wilmersdorf) הוא רובע בדרום-מערב ברלין, בירת גרמניה. הרובע גובל בשרלוטנבורג בצפון, בשנברג במזרח, בשטגליץ-צלנדורף בדרום ובשפנדאו במערב.

וילמרסדורף מורכבת מהאזורים גרונוולד (Grunewald), האלנזה (Halensee) ושמארגנדורף (Schmargendorf). בעקבות רפורמת הרבעים של ברלין בשנת 2001, הוא אוחד רשמית עם שרלוטנבורג לישות מנהלתית אחת לכדי רובע שרלוטנבורג-וילמרסדורף, אך בקרב התושבים ההפרדה נשמרת.

== היסטוריה ==

וילמרסדורף ושמארגנדורף נוסדו כבר בשנת 1220 והרובע נזכר לראשונה בתעודות משנת 1293. המתיישבים באו מדרום גרמניה, משוואבן (Schwaben) וגם מהמדינות של ימינו תורינגיה (Thüringen) ווסטפאליה.

באמצע המאה ה-18 רכשו ברלינאים עשירים רבים אדמות באזור ובנו לעצמם בתי קיץ, בעיקר על אגם וילמרסדורף (Wilmersdorfer See) ואזורים פתוחים לספורט שמאוחר יותר אוחדו תחת השם "פארק וילמרסדורף". אחרים קנו לעצמם אדמות ובנו אחוזות ומשקי חקלאות גדולים. משפחה עשירה אחת אף הגדילה לעשות ובנתה בית יתומים לקהילה, בו פועלים היום גני ילדים ומרכז קהילתי.

בשנת 1880 מכרה ממשלת פרוסיה, בהתערבות אישית של הקאנצלר אוטו פון ביסמרק, חלקת יער בשטח של 2,340 דונם לקונסורציום בנקאי, שבנה על השטח שכונת וילות שמאוחר יותר נודעה בשם "שכונת המליונרים", ובשמה הרשמי גרונוולד. ביצה שהייתה באזור יובשה חלקית וממנה נוצרו ארבעה אגמים, שסביבם שכנו הווילות. גדת הביצה לא נבנתה, והיא הפכה לגינות פרטיות של היזמים והקונים, שהיו בנקאים, בעלי חברות, פרופסורים ואמנים, שעקרו למקום בהמוניהם.

בשנת 1907 הוכרזה וילמרסדורף כעיר עצמאית, וכתוצאה מחוק ברלין-רבתי, צורפה ב-1920 כרובע אל העיר ברלין. 

בזמן רפובליקת ויימאר יהודים רבים התגוררו ברובע. אחוז היהודים שגרו ברובע (שאז הייתה רובע עצמאי) עמד על 13.5% והיה הגבוה ביותר ברובעי ברלין. ברובע היו מספר בתי כנסת שחלקם הותקף ונשרף בליל הבדולח.

==אוכלוסייה==

ב-2008 מנתה וילמרסדורף 93,000 תושבים בקירוב. גם כיום, מתגוררת בה אוכלוסייה חזקה מאוד, בדומה לשכונה הצמודה, צלנדורף. השכונה מורכבת ברובה מבתים פרטיים וגם האזורים הבנויים ביתר צפיפות מתאפיינים באוכלוסייה מבוססת. גרים בה אנשי עסקים, בעלי חברות ומקצועות חופשיים ושגרירים רבים.

==ראו גם==
* שאוביהנה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ברלין: שכונות
קטגוריה:שרלוטנבורג-וילמרסדורף
אריך קלייבר

אריך קלייבר (בגרמנית: Erich Kleiber; 5 באוגוסט 1890 – 27 בינואר 1956) היה מנצח ארגנטינאי יליד אוסטריה.

== ביוגרפיה ==
קלייבר נולד בווינה ולמד בפראג. בשנת 1923, אחרי שניצח על הופעה מרגשת של "פידליו" מאת בטהובן באופרה של ברלין, התמנה למנהלו המוזיקלי של מוסד זה.

קלייבר נודע בפרשנויותיו לרפרטואר הסימפוני והאופראי המקובל, בד בבד עם העידוד שנתן ליצירות חדשות. בשנת 1925, למשל, ניצח על הצגת הבכורה של האופרה "ווצק" מאת אלבן ברג. כאשר המפלגה הנאצית הטביעה חותם "מוזיקה מנוונת" (Entartete Musik) על האופרה השנייה של ברג, "לולו", התפטר קלייבר ממשרתו באופרה של ברלין במחאה (קלייבר לא היה יהודי). ב-1939 ביטל גם חוזה עם בית האופרה האיטלקי הנודע 'לה סקאלה' משום שהוא מנע השתתפות יהודים במופעי האופרה, עקב חוקי הגזע שנתקבלו באיטליה הפאשיסטית לאחר חיזוק הברית עם גרמניה הנאצית. בהמשך היגר לבואנוס איירס, שם עבד בתיאטרון קולון, והיה למנהלו המוזיקלי. כאן התמחה ברפרטואר האופראי הגרמני, בעיקר ביצירות וגנר. היוקרה הכרוכה בשמו משכה אל ה"קולון" מאורות גדולים כמו עמנואל ליסט, קירסטן פלגסטד וסט סוואנהולם. כמה מהקלטותיו מתקופה זו זמינות על גבי תקליטורים באיכות משתנה, בהתאם לתנאים שבהם נערכו ההקלטות המקוריות.

אריך קלייבר היה לאזרח ארגנטינה בשנת 1938.

אחרי מלחמת העולם השנייה הוצעה לו משרתו הקודמת באופרה של ברלין, שנמצאה עכשיו באזור הרוסי של העיר, אבל אחרי שגילה, שהקומוניסטים אינם לטעמו יותר משהיו הנאצים, התפטר בלי לנצח ולו על הצגה יחידה. הוא היה למנצח אורח משוטט ושוב לא החזיק בשום משרת ניצוח קבועה.

==מותו==
קברו של קלייבר ורעייתו רות גודריץ' (1900–1967) בבית הקברות של Hönggerberg בציריך.
נסיבות מותו שרויות בערפל מסוים. הוא נפטר ב-1956, זמן קצר לאחר שבית האופרה של וינה החליט שלא למנותו למנצחו הקבוע, וסיבת המוות הרשמית הייתה התקף לב. ואולם, בנו קרלוס קלייבר (שלימים נעשה מנצח ידוע שם ונכבד בזכות עצמו) צוטט כמי שהעיד שאביו נמצא באמבט כשהוא מדמם למוות, ובכך פתח פתח להשערה כי הלה התאבד. ואולם, טענה זו לא הוכחה מעולם.

==סגנונו המוזיקלי==
קלייבר ידוע כמנצח עתיר עוצמה, שהעדיף בדרך כלל טמפו מהיר וצליל חיוני ו'צבעוני' על פני ברק וליטוש ממושטרים. דרכו זו בולטת במיוחד בביצועיו לבטהובן. מן הבחינה הזאת היו שהציבו אותו לצד מנצחים דוגמת ארטורו טוסקניני, ובהנגדה למנצחים דוגמת הרברט פון קאראיין. סגנון ניצוח זה יצא מן האופנה במחצית השנייה של המאה העשרים, אך לקראת סופה של מאה זו החלו רבים להתגעגע אליו, והקלטותיו של קלייבר נעשו יותר ויותר מבוקשות ומוערכות.

==לקריאה נוספת==
* נתן דונביץ, מאסטרו - גדולי המנצחים בכל הזמנים, הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 2006, הפרק "קלייבר: האב, הבן והחידה", עמ' 202–219.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מנצחים אוסטרים
קטגוריה:מוזיקאים ארגנטינאים
קטגוריה:מוזיקאים שעזבו את גרמניה הנאצית
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: תרבות: אישים
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1890
קטגוריה:נפטרים ב-1956
מצילות

מצילות הוא רומן שנכתב על ידי הסופרת הישראלית תמר לזר.

הספר ראה אור בשנת 2017. נערך על ידי דפנה שחורי.

הספר מצילות הוא אחד משני הזוכים בפרס רמת גן בקטגוריית הסיפורת לשנת 2018, והספר הראשון בהוצאה עצמית שזוכה בפרס ספרותי מרכזי.

במרכז ספרה של לזר גיבורה בשנות השלושים לחייה שנושאת צלקות נפשיות של פגיעה מינית.

הספר מגולל את סיפורה של הדס שנפגעה קשה בילדותה וחווה פוסט טראומה מתמשכת בבגרותה. הספר מתאר את ניסיונותיה של הדס לאחות את פצעי נפשה באמצעות מדיטציה וסדנאות ויפאסאנה שבסופו של דבר רק מחמירות את מצבה הנפשי.

==עלילה==
מצילות מביא את סיפורה של הדס, אישה צעירה שחוותה פגיעה קשה בילדותה ואינה מסוגלת להתגבר עליה בבגרותה. בגיל 31 הדס עדיין מתגוררת עם תרצה אמה בבית ילדותה בגבעתיים ואינה מצליחה להגיע לעצמאות כלכלית ונפשית. היא מעבירה את זמנה בעבודה חלקית במירוק חרוזים עבור חברתה התכשיטנית של אמה, העושה לה טובה בהעסקתה. בה בעת, היא מקיימת זוגיות בלתי מספקת עם סטודנט עדין בשם עמית.
עולמה הפנימי של הדס סובב סביב ניסיונות חוזרים ונשנים למצוא את עצמה ולשרוד בסביבה הנחוות כמכאיבה ומנוכרת. אחת הדרכים המרכזיות שלה לנסות לחלץ את עצמה מזיכרונות העבר היא באמצעות מדיטציה אינטנסיבית. אלא שדווקא הכניסה לעולם זה מתחילה להשתלט על אישיותה, ולהעמיק את השסע הנפשי ממנו היא סובלת.

הספר מצילות מהווה תקדים בכך שזכה בפרס וקיבל שבחים רבים אף על פי שראה אור בהוצאה עצמית. החלטתה של לזר להוציא את הספר בהוצאה עצמית לא נובעת דווקא מהעובדה שהספר לא התקבל בהוצאות השונות, אלא מחששות שהתעוררו בה לצד ניסיון העבר: "גיבורת הספר הפכה לחלק ממני והרגשתי שאינני מסוגלת לתת לה ולספר לעבור את אותו מסלול (שעבר ספרה הקודם, ע"ק), ובכל זאת שלחתי אותו לכמה מהן מכוח ההרגל (...) נודע לי, שמאות עותקים מספרי הקודם נגרסו על ידי ההוצאה. לכן החלטתי להוציא לאור את 'מצילות' בעצמי. הזכייה בפרס רמת גן חיזקה את הביטחון שלי בספר הזה ובשיטת ההוצאה העצמאית, והוכיחה שאיכות ספרותית אינה תלויה בהוצאה או בשם גדול ומוכר, וכי יש דרכים מגוונות ליצור ספרות טובה ולהגיע לקהל הקוראים".

== קישורים חיצוניים ==
* [http://beta.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH004052647/NLI הספר מצילות] בקטלוג הספרייה הלאומית
* [https://web.archive.org/web/20181020223755/https://www.ramat-gan.muni.il/community/ramat_gan_prize_for_literature/ הספר מצילות] באתר עיריית רמת גן ברשימת זוכי פרס רמת גן לספרות
*[https://indiebook.co.il/shop/מצילות הספר מצילות] באתר אינדיבוק

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רומנים בעברית
קטגוריה:ספרי 2017
טירגארטן

ביצה בטירגארטן]]
טִירגַארְטן (בגרמנית: Tiergarten) הוא רובע בברלין בירת גרמניה, הגובל בוודינג בצפון, מיטה במזרח, קרויצברג בדרום-מזרח, שנברג בדרום ושרלוטנבורג במערב.
== היסטוריה ==
כתוצאה מרפורמת הרבעים של ברלין, אוחד הרובע רשמית בשנת 2001 עם ודינג ומיטה לישות מנהלתית אחת. הרובע המאוחד נקרא גם הוא מיטה, אך האיחוד הוא רשמי בלבד, ובפועל ההבדל בין מיטה העשירה והגרמנית, לוודינג וטירגארטן העניות בהן שוכנים זרים רבים, נשאר כשהיה.

השם טירגארטן נובע מהפארק הגדול טירגארטן שבשטחה של השכונה (שיש מכנים אותו "הסנטרל פארק" של ברלין). משמעות השם בגרמנית הוא "גן חיות", אך בפארק אין ולא היה מעולם גן חיות אלא אזור ציד. בתוך הפארק אגמים ושבילים רבים, יערות קטנים, אזורי דשא ופרחים והוא גובל בשער ברנדנבורג במזרחו. במרכז הפארק נמצא כיכר הכוכב הגדול (Großer Stern), כיכר ובאמצעה עמוד הניצחון, עמוד בגובה 67 מטרים, שבראשו אלת הניצחון במיתולוגיה הרומית, ויקטוריה והוא נבנה לזכר ניצחון גרמניה ב-1864 במלחמתה עם דנמרק. בפארק נמצא גם בית תרבויות העולם ומשכנה של התזמורת הסימפונית של ברלין וברחוב המקשר בין שער ברנדנבורג וכיכר הכוכב הגדול, רחוב ה-17 ביוני עוברות תהלוכות ופסטיבלים רבים, הידוע בהם הוא מצעד האהבה השנתי (Love Parade).

קרוב לפארק נמצאות גם המשרדים החדשים של קנצלר גרמניה, שגרירויות רבות, ביניהן השגרירות המאוחדת של מדינות סקנדינביה המורכבת מבניין אחד כלפי חוץ כאשר בפנים ישנם בניינים נפרדים לכל מדינה וכן הגלריה הלאומית החדשה ובגבולה גם הרייכסטאג, בניין הפרלמנט הגרמני. גם אזור כיכר פוטסדאם, בנייני המשרדים (ביניהם המרכז האירופי של דיימלר-קרייזלר וסוני) ומרכזי הקניות שבו נמצאים בתחומי השכונה.

מדרום לפארק, ברחוב קורפירסטן (Kurfürstenstraße), מתנהלת סצנת ההרואין והזנות של ברלין, שעליה נכתב הספר וצולם הסרט "אני, כריסטיאנה אף". מצפון, בחלק הגובל עם ודינג, נמצאים רבעים מוזנחים וחסרי ייחוד המאוכלסים בצפיפות במהגרים רבים ומהווה אזור עני במרכזה הגאוגרפי של העיר. 

האזור בו שוכן כיום רובע הנזה (Hansaviertel) נחרב כליל במלחמת העולם השנייה וב-1957 הזמינה עיריית ברלין ארכיטקטים בעלי שם לתכנן את הרובע וכל אחד מהם תכנן בניין אחד. התוצאה הייתה רובע יוקרתי של בתי קומות בסגנונות שונים, אך עם השנים לא נוצרה סימביוזה בין חלקי הרובע והוא ירד מגדולתו והוזנח.

==ראו גם==
* רחוב טירגארטן

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ברלין: שכונות
מעבורת החלל אקספלורר

מעבורת החלל אקספלורר (כינוי מקצועי: OV-100) היא העתק מדויק של מעבורת חלל, שנבנתה לשם הצגתה במוזיאון נאס"א. האקספלורר כוללת בתוכה גם את החלוקה הפנימית לאזורים, כמו במעבורות פעילות. היא נמצאת במרכז החלל קנדי כך שתיירים ומבקרים יכולים לראותה.

האקספלורר מוצגת לצד כן שיגור (שכולל מעלית לשם נגישות), והמבקרים במוזיאון יכולים לראות את החלק שבו מוכנס המטען למעבורת, חליפת חלל כתומה שאותה לובשים האסטרונאוטים ואת תא הטייס עם המכשירים השונים. בנוסף, מוצג מכל הדלק החיצוני כשלצידו שני הטילים.

כל המכשירים המוצגים בתוך מעבורת אינם מודל מדויק של המכשירים הנמצאים במעבורות הפעילות, אך גודלו ונפחו של תא המטען מדויק.

מבחינה חיצונית, מערכת המגנים התרמיים (אריחי הקרמיקה) מזויפים, כלומר אינם מסודרים בסדר נכון, אינם ממוספרים ואינם מחוזקים באותם חומרי הדבקה לגוף המעבורת כמו במעבורות פעילות.

האקספלורר מוקמה על מספר כלונסאות בטון ומחוזקת אליהם בכבלי פלדה כדי למנוע את נפילתה.

ישנה כניסה אחת למעבורת ולא ניתן להיכנס אליה מפתחים אחרים.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:SpaceShuttleExplorer.JPG|מעבורת החלל אקספלורר
קובץ:Space_Shuttle_mockup_Explorer_at_the_Kennedy_Space_Center.jpg|האקספלורר מזווית נוספת
</gallery>

==ראו גם==
* משימות מעבורות החלל

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מעבורות חלל אמריקאיות
קטגוריה:תוכנית מעבורות החלל
טריכלורואתילן

ציור קווי של הטריכלורואתילן
מבנה תלת־ממדי של טריכלורואתילן

טריכלורואתילן (Trichloroethylene) הוא נוזל שקוף ולא דליק שתרכובתו הכימית היא C<sub>2</sub>HCl<sub>3 </sub> או בכתיב פתוח ClCH=CCl<sub>2</sub> ושמו בקיצור באנגלית הוא TCE והוא בעל ריח מתוק.

שמו של הטריכלורואתילן על-פי ארגון הIUPAC הוא "טריכלורואתֵן", ובשוק, הוא נמכר בשמות רבים.
למשל, ברפואה, הטריכלורואתילן מוזכר בשם "טרילן" וגם "טרימר" בזמן שימושו כמרדים כללי.

==הפקה==
===בעבר===
לפני שנות ה-70, רוב הטירוכלורואתילן היה מיוצר על ידי שני שלבים מאצטילן.

בשלב הראשון, שמים את האצטילן בסביבת Cl<sub>2</sub> ובעזרת הזרז ברזל III כלורי FeCl<sub>3</sub> בטמפרטורה של 90 מעלות צלזיוס כדי להפיק טטראכלורואתאן C<sub>2</sub>H<sub>2</sub>Cl<sub>4</sub> לפי המשוואה הכימית הבאה:

:HC≡CH + 2 Cl<sub>2</sub> → Cl<sub>2</sub>CHCHCl<sub>2</sub>

לאחר מכן, הטטראכלורואתאן עובר תהליך דיהידרוכלורוזציה לקבלת טריכולואתילן.
דבר זה יכול להתרחש על ידי תגובה עם סידן הידרוקסיד לפי המשוואה הבא:

:2 Cl<sub>2</sub>CHCHCl<sub>2</sub> + Ca(OH)<sub>2</sub> → 2 ClCH=CCl<sub>2</sub> + CaCl<sub>2</sub> + 2 H<sub>2</sub>O

או על ידי חימום לטמפרטורה של 300–500 צלזיוס על גבי משטח של בריום כלורי (BaCl<sub>2</sub>) או סידן כלורי (CaCl<sub>2</sub>) כזרזים:

:Cl<sub>2</sub>CHCHCl<sub>2</sub> → ClCH=CCl<sub>2</sub> + HCl

===כיום===
כיום, רוב הטריכלורואתילן מיוצר מאתילן.

בשלב הראשון, האתילן עובר תהליך כלוריזציה שבו הוא נהפך לדוכלורואתאן על מצע של ברזל (III) כלורי (FeCl<sub>3</sub>) לפי הנוסחה הבאה:

:CH<sub>2</sub>=CH<sub>2</sub> + Cl<sub>2</sub> → ClCH<sub>2</sub>CH<sub>2</sub>Cl

בשלב השני, מחממים את האתאן די כלוריד לחום של 400 מעלות צלזיוס עם תוספת גז Cl<sub>2 </sub> ליצירת הטריכלורואתילן:

:ClCH<sub>2</sub>CH<sub>2</sub>Cl + 2 Cl<sub>2</sub> → ClCH=CCl<sub>2</sub> + 3 HCl

לתגובה זו הרבה זרזים אך לרוב משתמשים בתערובת של אשלגן כלורי ואלומניום כלורי.

==שימושים==
הטריכלורואתילן הוא ממס מצוין למספר רב של תרכובות אורגניות.
כאשר החל שימוש רחב בחומר בשנות ה-20 של המאה ה-20, השימוש העיקרי של הטריכולרואתילן היה בעיקר הפקה של שמן צמחים, מסויה קוקוס ועוד.

שימוש אחר שלו הוא הוצאת הקפאין מהקפה וגם הכנה של תמציות תבלינים.
בנוסף, הטריכלורואתילן משמש כממס לניקוי יבש אף על פי שטטראכלורואתילן נפוץ יותר בתחום.

בגלל דאגות לגבי רעילותו של החומר הוא נאסר לשימוש בתעשיית המזון והתרופות בשנות ה-70.

==השפעות בריאותיות==
תרכובות אורגנוכלורידיות כגון טריכלורואתילן מציגות השפעות סביבתיות חמורות בגלל רעילותן הרבה.

כאשר נשאף, הטריכלורואתילן פוגע במערכת העצבים המרכזית והסימפטומים של הפגיעה דומים לסימפטומים של הרעלת אלכוהול, כגון, כאבי ראש, סחרחורות, ובלבול עד כדי איבוד הכרה ומוות.

חשוד כגורם מסרטן (קרצינוגן). ניתן לטהר אוויר מטריכלורואתילן בעזרת שיח דרקונית מופשלת

==ראו גם==
*דוכלורואתאן

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.atsdr.cdc.gov/HEC/CSEM/tce/ רעילות וקרצינוגניות הטריכלורואתילן]
*[https://web.archive.org/web/20060616161713/http://www.tceblog.com/ בלוג אתר הTCE]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלקנים
קטגוריה:גורמים מסרטנים
מוסתערבים

מוּסְתערבּים (בעברית: מִסְתַּעַרְבִים, בערבית: اليهود المستعربة) היה כינוי לקהילות יהדות ארצות האסלאם העתיקות ודוברות הערבית שחיו במזרח התיכון, ובארץ ישראל, אשר ישבו בארצות אלו לפני המאה ה-15. הכינוי נטבע על ידי יהודים ספרדים (וגם מפורטוגל) דוברי-לאדינו שהשתכנו בארצות ערב לאחר גירוש ספרד, המשפט בערבית מוסתא-ערבי משמעותו "אלו שחיים בין הערבים" ובא לתאר אזרחים שאורחות חייהם ערביים אבל לא מוסלמים.

בתחילה חיו אלה לצד אלה בקהילות ובבתי כנסת נפרדים אך הנטייה הטבעית של שתי הקהילות היהודיות הללו להיטמע אחת בשנייה הביאה לכך שבסופו של דבר יהודי ספרד ויהודי המזרח החלו להתערבב אלה באלה, וגם לאחד בין הלכותיהם, אף על פי שנשתמרו בעיקר נוסח התפילה ומנהגיהם של יהדות ספרד.

עדויות לכך אפשר למצוא ברוב המדינות דוברות הערבית דאז.

==בארץ ישראל==
בארץ ישראל נמצאו מוסתערבים בירושלים ובצפת ובישובים בגליל כמו פקיעין, עלמא, סכנין וכפר יסיף, שהיישוב היהודי בהם לא פסק מימי חורבן בית שני. אחרי חורבן הבית נשארו בארץ ישראל "כפרים עבריים רבים ויושביהם עיבדו את האדמה". הם החזיקו מעמד בתקופות הערבית והצלבנית. רק בתקופה העות'מאנית הוכרחו חלק מהיהודים לעזוב את הכפרים ונאלצו למכור את אדמתם לשכניהם הערבים.

האזכור הראשון העוסק ביחסים שבין המוסתערבים לבין עדות אחרות בארץ ישראל, נמצא בשו"ת מהר"י איסרלן, רב בנוישטאדט שליד וינה. אל רב זה נשלחה שאלה על ידי יהודי שנדר לעלות לארץ-ישראל, חזר בו וביקש התרה מהנדר, בטענה העולה מדברי תשובתו של הרב:

לפי המחקר, מערביים אלו אינם יהודים מוגרבים, אלא מוסתערבים שבקשו לשמור על מעמדם והבלעדיות שהייתה להם באותה תקופה כנציגי היהודים אל מול השלטון הממלוכי.

בשלהי התקופה הממלוכית היו המוסתערבים רוב מכריע באוכלוסייה היהודית.

בעת התעוררות היישוב היהודי בירושלים ובצפת, בשנת 1516, אחת העדות בעיר הייתה של מוסתערבים ובראשם שייח' (זקן) יצחק. יחד עמם מוזכרות העדות הנוספות: רב הספרדים - ר' דוד שושן, רב האשכנזים - יוסף קולון. אזכורים מאותה התקופה מציינים מחלוקות בין המוסתערבים לעדות האחרות, בעיקר עדת הספרדים על רקע כלכלי וייצוג נאות מול השלטונות.

העדות האחרונה הקיימת על ההגמוניה של המוסתערבים בירושלים היא משו"ת לוי בן חביב (הרלב"ח) מ-1524.

רבה של קהילת המערבים בצפת, רבי יששכר אבן סוסאן, מספר כי בדורות שקדמו לו אירע בעיר מיזוג בין המערבים - יוצאי צפון אפריקה - לבין המוסתערבים יושבי הארץ הקדמונים:

על קיומם בגליל מעיד רבי משה באסולה, מחכמי איטליה, שעלה לרגל לארץ ישראל ושהה בה ובסביבתה (סוריה וקפריסין) למעלה משנה ומחצה (1521-1523) וחגג את חג הפסח של שנת רפ"ב (1522) בצפת ובסביבתה. בח' בניסן הגיע לצפת, "ולקחתי בית מעין זייתון ואשב שם". בחול המועד טייל במקומות הקדושים שבקרבת צפת, והיה בכפר ענאן, שם מצא כ-30 משפחות של "קהל מסתערבים" (יושבי הארץ מדור דור).

בראשית ההתיישבות היהודית המתחדשת בארץ הופיעו במושבות יהודים בלבוש ערבי, שדיברו ערבית שוטפת והציגו עצמם בתור יהודים. ביניהם היה אחד מששת השומרים הראשונים של פתח תקווה, דאוד אבו יוסוף.

לאחר הקמת מדינת ישראל, נעשו מספר יוזמות, מצד יצחק בן-צבי והאדריכל ואיש משרד הפנים שמחה יום טוב, להנציח את המורשת היהודית בכפרים שהייתה בהם קהילה מוסתערבית (בעיקר פקיעין, כפר יאסיף ושפרעם) או ליישב בהם אוכלוסייה יהודית.

==ראו גם==
* תושבים
* רומניוטים

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ארץ ישראל: דמוגרפיה
קטגוריה:תולדות עם ישראל בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ-ישראלים
קטגוריה:יהדות ארצות האסלאם
קטגוריה:יהדות מרוקו
מאיר בן דב

מאיר בן דב (נולד ב-1935), הוא ארכאולוג ישראלי.

== ביוגרפיה ==
נולד במטולה, בן לעטרה לישנסקי, הבת הראשונה שנולדה במושבה מטולה, ולגרשון קוסקובצקי, איש העלייה השנייה, שהיה ממגיני תל-חי ויושב-ראש ועד המושבה. דודו אברהם היה נציג בקונגרס הציוני השישי (בו נדונה תוכנית אוגנדה). סבו, מאיר לישנסקי, איש העלייה הראשונה, היה ממייסדי המושבה והיה גם המוכתר שלה במשך 18 שנה.

בן דב למד בתיכון חוגים בחיפה וסיים את לימודי הארכאולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים.

השתתף בחפירות ברמת רחל, מצדה, תל-ערד, אשדוד ותל זרור. בשנים 1966-1967 ניהל את חפירת המבצר הצלבני "בלוואר" (Belvoir) בכוכב הירדן.

ב-1968 מונה לסגן מנהל החפירות הארכאולוגיות שליד הר הבית לצידו של בנימין מזר. בשנת 1976 החליף את מזר והיה האחראי לשימור ולשחזור האתר עד 1986. במהלך חפירות אלו יצר קשרים טובים עם אנשי הווקף (הגוף האדמיניסטרטיבי המוסלמי האחראי על הר הבית) והמנהיגות המקומית במזרח ירושלים. בן דב אף הזמין את סרי נוסייבה, שהיה אז סטודנט צעיר, לעבוד בחפירות. הקשרים שיצר אפשרו לבן דב לקבל גישה למתחם הר הבית לבצע סקרים ארכאולוגיים וחפירות בדיקה גם בתוך מתחם הר הבית. בין השאר חשף את השרידים שמדרום להר הבית (שקיבלו את השם - הגן הארכאולוגי ירושלים), חשף וחקר את מנהרות הכותל ואת האולם ההרודיאני שבהם (שהיה ידוע בטעות בשם "אולם החשמונאים"). ביולי 1969 הותקף על ידי חרדים שהתנגדו לחפירות ארכאולוגיות סמוך לכותל והר הבית. בשנת 1971, הסתייע לראשונה במחשב, בשיתוף עם חוקרים של המכון הגיאופיסי לישראל, כדי לסקור ולהאריך את גודל המבנים ועובי הקירות של השרידים בשטח.
 
במסגרת החפירות של נחמן אביגד ב ניהל את שטח החפירה של הפינה הדרומית-מזרחית של כנסיית הניאה הבולטת מתחום העיר העתיקה דרומה, כנסייה שרובה מצוי ברובע היהודי.

ניהל חפירה ברמלה בה נחשפו ב-1979 שרידי ארמון בית אומיה.

בסוף 1986 התמנה לאוצר ראשי של מוזיאון ארץ ישראל.

באוגוסט 2004 ביקר בן דב בהר הבית כדי לבדוק ערימות עפר ופסולת בניין שנערמו בחלקה המזרחי של רחבת מסגדי הר הבית, שמקורם בעבודות ניקויי של החללים התת-קרקעיים המכונים אורוות שלמה. יחד עם אנשי רשות העתיקות הוא בדק את הערימות והם קבעו שאין בהן שום ממצאים חשובים. לאחר שערימות העפר ופסולת הבניין פונו יזם הארכאולוג גבריאל ברקאי את פרויקט סינון העפר מהר הבית. בן דב מתח ביקורת על הפרויקט וטען שאין לו שום ערך מדעי, ואי אפשר ללמוד מסינון העפר דבר. בין הסיבות שמנה בן דב היו שחלק מאדמת המילוי שהוצאה מהר הבית, הובאה לשם מהרובע היהודי ואינה במקור מההר. וגם בנחל קדרון, שם שפכו אנשי הווקף את העפר לפני שפנה לטובת הפרויקט, התערבבה בו אדמה ממקומות אחרים.

==מספריו==
* הכותל (עם מרדכי נאור וזאב ענר), הוצאת משרד הביטחון, 1981 
* חפירות הר הבית, בצל הכתלים ולאור התגליות, כתר ספרים, 1982
* ביצורי ירושלים - החומות, השערים והר הבית, זמורה ביתן מודן, 1983
* אדם ואבן בירושלים, מודן הוצאה לאור, 1989
* בתי כנסת בספרד ומורשתם, הוצאת דביר, 1989
* אטלס כרטא - ירושלים בראי הדורות, הוצאת כרטא, 2000

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארכאולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון חוגים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מטולה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
טמפלהוף

כנסיית הכפר בטמפלהוף בנויה על חומות המבצר הטמפלרי לשעבר
חלק מטרמינל בשדה התעופה טמפלהוף
שדה התעופה לשעבר טמפלהוף
כיכר הרכבת האווירית
טמפלהוף (בגרמנית: Tempelhof) הוא רובע בדרום ברלין, בירת גרמניה. ברובע, הקרוי על שם מסדר הטמפלרים שהתיישבו במקום, גרים כ-200 אלף בני אדם.

הרובע גובל בקרויצברג (Kreuzberg) בצפון, בנויקלן (Neukölln) במזרח, בשטגליץ (Steglitz) בדרום-מערב, בשנברג (Schöneberg) בצפון-מערב ובדרום היא גובלת במדינת ברנדנבורג.

כבר ב-1220 הוקמה כנסיית הכפר בטמפלהוף (Dorfkirche Tempelhof) שבנויה מאבנים שנמצאו בשדות (Feldsteine), היא אחת מהעתיקות בכל אזור ברנדנבורג. אחרי התפזרות המסדר הטמפלרי במקום, עבר המקום לרשות המסדר היואניטי וב-1435 נמכר השטח למדינת ברלין.

בשנת 2001 אוחד הרובע במסגרת רפורמת הרבעים של ברלין עם רובע שנברג. הרובע המאוחד נקרא טמפלהוף-שנברג, אף שבפועל מקובל השימוש בשמות הישנים. הרובע מורכב מהאזורים מריינדורף (Mariendorf), מריינפלדה (Marienfelde), ליכטנראדה (Lichtenrade) וטמפלהוף. יש לה ברית ערים תאומות עם נהריה.

== שדה התעופה טמפלהוף ==

חלק מהרובע שימש כשדה אימונים וצעדות עבור פרידריך השני מלך פרוסיה וב-1897 שימש השדה להמראת ספינת האוויר הראשונה בעולם, על ידי דוד שוורץ. ב-1909, אורוויל רייט קבע שיא עולמי בטיסת גובה, כשהמריא מהשדה לגובה של 172 מטרים וב-1923 נקבע המקום כשדה תעופה, אחד מהראשונים בעולם. בשנת 1930 נחתה ספינת האוויר (הצפלין) גראף צפלין במקום לאחר חציית האוקיינוס האטלנטי. ב-1939 נפתח על ידי הנאצים שדה התעופה המרכזי של טמפלהוף (Zentralflughafen Tempelhof). שדה התעופה הברוטליסטי מתאפיין בארכיטקטורה שהייתה אופיינית לתקופה הנאצית ולאדריכל אלברט שפר. 

בזמן הסגר על ברלין הטיסו בעלות הברית המערביות אל העיר ברכבת אווירית למעלה מ-2.3 מיליון טון מזון ומצרכים בסיסיים. מרבית מטוסי הרכבת האווירית הגיעו לשדה התעופה טמפלהוף. על שם המבצע נקראות הכיכר שמול שדה התעופה וכן תחנת המטרו במקום Platz der Luftbrücke (כיכר הרכבת האווירית).

לאחר איחוד ברלין היה טמפלהוף הקטן מבין שלושת שדות התעופה של העיר. ייחודו היה במיקומו במרכז העיר, אך מגבלות הרעש שהלכו והתרחבו הותירו המראה ונחיתה של מטוסים קטנים. בשנת 2008 הופסקה הפעילות האווירית במקום, כחלק מתהליך הדרגתי של סגירת כל שלושת שדות התעופה והחלפתם בנמל התעופה הבינלאומי ברלין ברנדנבורג.

== אוכלוסייה ==
רוב אוכלוסיית השכונה היא ממעמד הביניים, בעיקר משפחות ועובדי עירייה. בשכונה אין אתרי תיירות ראויים לציון פרט לשדה התעופה. אזור טמפלהוף מאופיין בבתי קומות והאזורים האחרים מאופיינים בעיקר בבתים פרטיים של המעמד הבינוני.

==ערים תאומות==
* .
* .
* 

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ברלין: שכונות
ג'מיני 5

ג'מיני 5 (או ג'מיני V) הייתה משימה מאוישת של נאס"א בשנת 1965 והיוותה חלק מתוכנית ג'מיני.

ג'מיני 5 הייתה המשימה השלישית המאוישת בתוכנית, המשימה ה-11 המאוישת של ארצות הברית עד אותה תקופה והמשימה ה-19 של כל הזמנים.

זו גם הייתה הפעם הראשונה שבה משימה מאוישת אמריקאית החזיקה בשיא של אורך המשימה, שנשבר ב-26 באוגוסט 1965. עד לתאריך זה אחזה בתואר ווסטוק 5 הסובייטית.

==צוות==
* טייס: גורדון קופר
* טייס משנה: פיט קונראד

===צוות גיבוי===
* טייס: ניל ארמסטרונג
* טייס משנה: אליוט סי

==מטרת המשימה==
המשימה, ששוגרה ב-21 באוגוסט 1965, הקיפה את כדור הארץ במשך 120 הקפות ונמשכה 190 שעות ו-56 דקות, שיא חדש לאותה תקופה. המשימה נועדה להראות כי האסטרונאוטים יכולים לשרוד בחלל לשהות הנדרשת כדי לטוס לירח ובחזרה. קופר היה האסטרונאוט הראשון ששב לחלל בטיסה מסלולית. קופר וקונארד התאמנו לבצע מפגש (rendezvous) עם פוד שנפרס מהחללית אולם עקב בעיות הספק חשמל הם אולצו להחליף ל"מפגש דמה", שכלל תמרון של החללית למיקום שנקבע מראש בחלל. בנוסף, קופר וקונראד צילמו צילומים ברזולוציה גבוהה בשביל משרד ההגנה האמריקאי. בעיות בתאי הדלק המספקים את האנרגיה והבעיות במערכת המפגש מנעו ביצוע חלק מהניסויים. על כן לאסטרונאוטים היה זמן פנוי.

==טלאי משימה==
טלאי המשימה הרשמי, עם הכיתוב המכוסה
לכבוד טיסת ג'מיני 5 ביקש קופר לעצב טלאי משימה ייעודי למשימה. עד לטיסה זו לא היו טלאי משימה. קופר היה הראשון שעיצב את הטלאי יחד ען פיט קונארד. הטלאי היה בד לבן עליו נרקמו שמו שלו ושמו של קונראד, עגלה מכוסה, והכיתוב "Days or Bust 8" (8 ימים או כלום) שהתייחס למשך המשימה. מנהל נאס"א דאז, ג'יימס ווב, אישר את העיצוב של קופר אך דרש להסיר את הכיתוב מהגרסה הרשמית של הטלאי. טלאי המשימה, שנקרא טלאי קופר, נתפר למדי האסטרונאוטים על החזה מצד ימין, מתחת ללוחית עם שמם ומול סמל נאס"א (שנתפר לשמאל החזה).

==ראו גם==
* תוכנית ג'מיני

==קישורים חיצוניים==

* [http://nssdc.gsfc.nasa.gov/database/MasterCatalog?sc=1965-068A מידע באתר נאס"א]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/gemini-5.htm תיאור המשימה]
* [https://web.archive.org/web/20090621231438/https://mira.hq.nasa.gov/history/ws/hdmshrc/all/main/DDD/39985.pdf מידע לעיתונות]

==הערות שוליים==

ג'מיני 05
קטגוריה:1965 בארצות הברית
איכר

[[ציור של איכרים ברוסיה מאת , שנת 1913 בערך.]]
המונח אִיכָּר (Peasant) מתייחס כיום לאדם העובד בחקלאות בחברה לא מתועשת, ובייחוד לאנשים שעסקו בחקלאות בתקופת ימי הביניים תחת משטרים פיאודליים. המילה "איכרים" משמשת כיום פעמים רבות כשם קולקטיבי לאוכלוסייה הכפרית במדינות העניות והלא מפותחות של העולם.

אנשים העובדים בחקלאות בחברות מתועשות מכונים חקלאים.

== היסטוריה ==
ברוב המכריע של החברות הפרה-תעשייתיות האיכרים היוו את חלק הארי של האוכלוסייה. בחברות הפיאודליות של ימי הביניים נאלצו האיכרים לבצע עבודות שונות במשק. הם חיו באזורים כפריים והרכיבו כמות גדולה של אוכלוסייה. רוב האיכרים לא ידעו לקרוא או לכתוב. בדרך כלל האיכרים לא קיימו אינטראקציה כולשהי עם בני המעמד הגבוה, אלא אם כן היה צורך בכך במסגרת עבודתם. חלקם היו צמיתים (serfs), כלומר הם לא היו חופשיים לעזוב את אדמות אדוניהם.

מעמדם היחסי של האיכרים במערב אירופה השתפר מאוד לאחר שהסתיימה מגפת המוות השחור אשר גרמה למותם של רבים מתושבי אירופה בימי הביניים, וכתוצאה מכך גדל כוחם הכלכלי והפוליטי של אותם האיכרים שהיו בני מזל לשרוד את המגפה.

== ראו גם ==
* פאודליזם

== גלריה ==
<gallery>
1794_Morgenstern_Bauernhof_anagoria.JPG|איכרים בחווה ב-1794
Byzantinischer Mosaizist des 5. Jahrhunderts 002.jpg|פסיפס של איכר
Plow_medieval.jpg|איכרים בימי הביניים
Pieter Bruegel the Elder - Peasant Wedding - Google Art Project.jpg|חתונת האיכרים של פיטר ברויגל האב (1568)
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* בנקר רוי, [http://www.ted.com/talks/lang/he/bunker_roy.html#.Tr1cKGTX2Qw.facebook ללמוד מהיחפנים], הרצאה על יצירת מנגנון קהילתי להכשרה מקצועית עבור ועל ידי כפריים הודים, TED 
* 
* 

קטגוריה:מקצועות החקלאות
קטגוריה:היסטוריה חברתית
פוטוגניות

פוטוגניות (מאנגלית: Photogenic - מהמילה Photography, צילום) הוא מושג כללי המשמש לתיאור מושא, בדרך כלל אדם, המופיע כנאה בצילומים. תיאור אדם כפוטוגני או לא פוטוגני הוא סובייקטיבי בהכרח.

אדם המתואר כפוטוגני לא בהכרח נראה נאה במציאות, ואף להפך. "תופעת" הפוטוגניות נגרמת גם בשל אפקט הניגוד בין הדו-ממד והתלת-ממד, ויכולה להסביר מדוע אדם נראה "טוב יותר" בדו-ממד מאשר בתלת-ממד או להפך. לכן אדם המתואר כפוטוגני, נראה לעיתים טוב יותר בדו-ממד מאשר בתלת-ממד.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070311073157/http://mymoney.nana.co.il/Article/?ArticleID=402687&TypeID=1&sid=130 לייף האקר: 6 דרכים להפוך ליותר פוטוגנים] - באתר נענע

קטגוריה:צילום
קטגוריה:אסתטיקה