OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דוד טברסקי (עיתונאי)

דוד טברסקי (אנגלית: David Twersky; 19 בפברואר 1950 - 16 ביולי 2010) היה עיתונאי יהודי-אמריקאי, פעיל ציוני. כתב בעיתונים ניו יורק סאן ופארווערטס.

== ביוגרפיה ==
נולד בשנת 1950 בניו יורק ברובע ברונקס. אביו היה עובד טקסטיל ופעיל שמאל. אמו עדה נפטרה כשהיה בן 8. הוא למד בבית הספר האורתודוקסי Ramaz School. בנעוריו היה פעיל בתנועת הנוער הציונית הבונים והיה למנהיג הארצי של התנועה. הוא למד ב-City College of New York. בשנת 1970 היה ליו"ר השני של ארגון הסטודנטים היהודי "North American Jewish Students Network" והיה עורך של שירות הידיעות היהודי לסטודנטים "Jewish Student Press Service". 

בשנת 1974 עלה לישראל עם תנועת הבונים והיה מהמייסדים שהקימו מחדש את קיבוץ גזר, שם התגורר. בישראל היה העורך של שדמות ושל הירחון האנגלי החודשי של תנועת העבודה Spectrum. הוא הצטרף למפלגת העבודה ועבד עם אבא אבן והיה לאחראי לקשרים בינלאומיים של המפלגה וכן שימש כעוזר פרלמנטרי. הוא שירת בחיל התותחנים הישראלי במלחמת לבנון הראשונה.

בשנת 1986 חזר לארצות הברית עקב בעיות בריאות של אביו. בשנת 1990 החל העיתון היהודי האמריקאי "פארווערטס" (The Forward) לפרסם עיתון באנגלית וטברסקי שימש כעורך משנה במשרד בוושינגטון די.סי. כעורך בעיתון פרסם כתבת תחקיר אודות ג'ונתה קול (Johnnetta B. Cole), אשר הייתה מועמדת על ידי הנשיא ביל קלינטון לתפקיד שרת החינוך. במאמר חשף כי קול הייתה חברה בוועד של ארגון שלפי החשד היה קשור לממשלו של פידל קסטרו בקובה ובכך סיכל את המינוי. 

לאחר שעזב את ה"פארווערטס" היה העורך של העיתון היהודי של ניו ג'רזי New Jersey Jewish News. אחר כך הצטרף לעיתון The New York Sun כעורך חוץ ובעל טור.

הוא נישא לעיתונאית הישראלית גיני מדבדב והיה אב לשני בנים. הוא נפטר בשנת 2010 כשהוא בן 60.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.nysun.com/editorials/david-twersky/87027/ ביוגרפיה] בעיתון ניו יורק סאן
* [http://www.forward.com/articles/129413/ ביוגרפיה] בעיתון פארווערטס, ג'יי ג'יי גולדברג
* [http://www.lukeford.net/profiles/profiles/david_twersky.htm ביוגרפיה]
* [http://jta.org/news/article/2010/07/20/2740119/calling-and-remembering-david-twersky זוכרים את טברסקי]
* בראדלי בורסטון, [http://www.haaretz.com/blogs/a-special-place-in-hell/american-jews-without-israel-israel-without-u-s-jews-1.302841 American Jews without Israel, Israel without U.S. Jews], הארץ

קטגוריה:עיתונאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי הסיטי קולג' של ניו יורק
קטגוריה:גזר (קיבוץ): אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1950
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
מרואן דווירי

מרואן דווירי (בערבית: مروان دويري) (נולד ב- 1953) הוא פסיכולוג ערבי-ישראלי, פרופסור מן המניין לפסיכולוגיה במכללת אורנים.

== ביוגרפיה ==
בשנת 1975 סיים דווירי תואר ראשון בפסיכולוגיה וחינוך מאוניברסיטת חיפה. בשנת 1978 סיים תואר שני בפסיכולוגיה קלינית ובשנת 1991 סיים תואר דוקטור מהפקולטה לרפואה בטכניון. עבודת הדוקטורט שלו, בהנחיית פרופסור הלל פרת, הייתה בנושא "שימוש בפוטנציאלים מעוררים לבדיקת הקשב, ההכחשה, והסחת הדעת בקרב רפרסיביים וסנסטיביים בזמן ציפייה לאיום פיזי".

בין השנים 1990 ל-1994 היה מרצה במחלקה להוראת המדעים בטכניון. בין השנים 1994 ל-1997 היה מרצה לפסיכולוגיה ב-Nova Southeastern University בפלורידה. בין השנים 2000 ל-2005 היה מרצה לייעוץ חינוכי בפקולטה לחינוך באוניברסיטת חיפה. בשנת 2000 החל ללמד במכללת אורנים, בשנת 2005 קיבל דרגת פרופסור חבר וב-2012 קיבל דרגת פרופסור מן המניין. 

במחקר שנעשה ב 2008 באוניברסיטת קולומביה בארצות הברית התברר שפרופ' דווירי היה בין 10 החוקרים התורמים ביותר בעולם למחקר בפסיכולוגיה הבין-תרבותית. 

דווירי הוא פסיכולוג קליני מומחה ומדריך בפסיכולוגיה רפואית, חינוכית והתפתחותית. הוא מפעיל קליניקה ומקבל מטופלים בנצרת. תחומי המחקר שלו כוללים פסיכולוגיה בין תרבותית, הערכה פסיכולוגית והורות. כתב מספר ספרים ועשרות מאמרים בכתבי עת מדעיים.

משנת 2004 דווירי הוא חבר בהנהלת ארגון עדאלה ובשנת 2005 נבחר לתפקיד יושב ראש הארגון. בשנת 2007 היה בין החותמים על הצהרת חיפה. בשנת 1990 הקים את ארגון העובדים הערבים בבריאות הנפש.

ב-2005 קיבל דרגת פרופסור חבר, וב-2012 קיבל דרגת פרופסור מן המניין על תרומתו לפסיכולוגיה.

== מספריו ==
<div style="direction: ltr;">
* Dwairy, M. (1998).Cross-cultural counseling: the Arab-Palestinian case, Haworth Press., 1998
* Dwairy, M. (2006).Counseling and psychotherapy with Arabs and Muslims: a culturally sensitive approach, Teachers College Press, 2006
* Dwairy, M. (2015). From psycho-analysis to culture-analysis. London, Palgrave Macmillan Press.  
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20160303232331/http://www.oranim.ac.il/personal/marwan_d/default.aspx דף אישי] באתר מכללת אורנים
* [http://books.google.co.il/books?id=p4x14kcRb5sC&dq=Counseling+and+psychotherapy+with+Arabs+and+Muslims:+a+culturally+sensitive+...&printsec=frontcover&source=bn&hl=iw&ei=bfJbTMPqDMamsQax05Vh&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=4&ved=0CCQQ6AEwAw#v=onepage&q&f=false ספרו של דווירי "Counseling and psychotherapy with Arabs and Muslims"], באתר Google books

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסיכולוגים ערבים ישראלים
קטגוריה:סגל הטכניון: חינוך למדע וטכנולוגיה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: חינוך
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:סגל אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:אנשי אקדמיה ערבים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
מטאטא כבישים

מודיעין]]
מטאטא רחוב קטן ב[[מקסיקו סיטי]]

מטאטא כבישים (או כפי שהוא נקרא בסקטור התעשייתי: "מכונת טיאוט" או "רכב טיאוט") הוא כלי רכב מנועי (תת סוג של משאית) המשמש לניקוי כבישים ורחובות. רכבים מסוג זה נפוצים בערים, ומופעלים על ידי העירייה המקומית, אך משמשים גם ארגונים גדולים בעלי קרקעות נרחבות לצורכי תחזוקה. 

== היסטוריה ==
בשנת 1840 הפכה העיר מנצ'סטר שבאנגליה לעיר המתועשת הראשונה, והכילה את מערכת רכבות הנוסעים הראשונה בעולם ואת אחת מתעשיות הטקסטיל הגדולות ביותר. במהרה קיבלה מנצ'סטר מוניטין של "העיר הכי מזוהמת באנגליה". בתגובה למצבה התברואתי של העיר, המציא ג'וזף ויטוורת' את מטאטא הרחובות המכני הראשון.

מטרתו של המטאטא הראשון הייתה טיפול בחלקי פסולת גדולים בלבד, והוא השאיר אחריו את חלקי הפסולת הקטנים. היות שחלקי הפסולת הקטנים נשטפו בקלות בגשמים (אשר פוקדים את אנגליה תדירות), לא נתפסה עובדה זו כבעייתית עד שנות ה-70 של המאה ה-20, אז החלו לשקול טיפול גם בבעיית זיהום המים שגורמת הפסולת הנשטפת בגשמים.

== ראו גם ==
* מכונה לשטיפת רצפות

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כלי רכב
קטגוריה:פינוי פסולת
בנימין מונטר

בנימין מונטר {{תמונה להחלפה}}
בנימין מונטר (1894 – 1 במרץ 1920) היה חלוץ ומנהיג פועלים איש העלייה השנייה, אחד מן הלוחמים לצדו של יוסף טרומפלדור בתל חי.

== חייו ותפיסת עולמו ==
מונטר נולד בלודז' בפולין למשפחה שומרת מצוות. בהיותו בן 19, לאחר הכשרה עצמאית, עלה לארץ ישראל חרף התנגדות הוריו. בהיותו באוניה חלה, אך למרות זאת סירב להפצרות הוריו לשוב, ולו על מנת להירפא, באומרו: "ארץ ישראל היא מקום הבראה לכל עמנו ואף אני אבריא כאן". לאחר שהבריא, עבר לפתח תקווה, שם יסד את קבוצת "עמל".<br />
מונטר היה פציפיסט לפי השקפת עולמו, והתנגד להתנדבות לגדודים העבריים. עם זאת, האמין כי עליו לשאת נשק מגן, וכך הגיע לתל חי. תפיסתו זו של מונטר, אשר שילבה בין הסלידה מצבא, מלחמה ונשק, לבין לאומיות, ציונות והכרה בכורח ההגנה העצמית, הייתה תפיסת עולם מוצהרת של רבים מן החלוצים בארץ ישראל בני דורו; ופותחה בשנות העלייה השנייה והשלישית בכתביו של ההוגה א"ד גורדון. תפיסתו הציונית הובילה אותו לכתוב את המשפט: "אם אתה רוצה לדעת מה שלומי – שאל לשלומה של ארץ-ישראל"<ref>מצוטט במוזיאון חצר תל חי</ref>.<br />
בשנות מלחמת העולם הראשונה גויס מונטר בעל כורחו, כמו רבים מאישי היישוב היהודי בארץ, לעבודת כפייה (עמלִיָה) בצבא הטורקי. הוא נמלט ונתפס. עמדו להוציאו להורג, ואז עבר מטוס של חיל האוויר המלכותי הבריטי אשר הטיל פצצה והוא הצליח להימלט.<br />
לאחר הכיבוש הבריטי בארץ ישראל, מונטר עבד זמן מה בחולדה, וארגן שם קבוצה ששאפה להתיישבות שיתופית. הוא עלה עם חבריו למטולה בי"א באדר תר"ף 1920, בדרכו לכפר גלעדי להביא בעלי חיים. כאשר נשמעו יריות בתל חי. הוא רץ למקום יחד עם יוסף טרומפלדור והופקד על החדר העליון בחצר תל חי. בנימין נהרג מהרימון שהושלך לחדר זה, יחד עם שרה צ'יזיק, דבורה דרכלר וזאב שרף.

== עיצוב הזיכרון ==
יש סבורים כי הדמות השלישית באנדרטה ביער חולדה של הפסלת בתיה לישנסקי, לצד דמויותיהם של אפרים ושרה צ'יזיק, היא דמותו המגוננת של בנימין מונטר.

== לקריאה נוספת ==
* קונטרס, כ"ט, כ"ב אדר ה'תר"ף
* שולמית לסקוב, טרומפלדור: סיפור חייו, חיפה: שקמונה, (1972), ירושלים: הוצאת כתר, 1982, 1995
.

==קישורים חיצוניים==
* תמר אגמון, [http://www.text.org.il/index.php?book=0710035 שדות אדומים: עד תל חי, חיי בנימין מונטר], [עורכת: נאורה יהב], הוצאת כרמל, תשס"ז 2007

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חללי תל חי
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1920
ראזי פלאח

ראזי פלאח (בערבית: غازي فلاح) הוא פרופסור לגאוגרפיה בדואי, המלמד באוניברסיטת אקרון באוהיו, ארצות הברית. 

== אודות ==
פלאח נולד בכפר רומת אל-הייב שבגליל התחתון. הוא למד לתואר ראשון ושני באוניברסיטה העברית ואת הדוקטורט סיים באוניברסיטת דרהאם באנגליה בשנת 1982. הוא לימד אחר כך תקופה באוניברסיטת תל אביב ובאוניברסיטת א-נג'אח שבשכם. בין השנים 1991 ל-1993 היה עמית פולברייט ומרצה באוניברסיטת צפון איווה. בין השנים 1995 ל-1997 לימד באוניברסיטת למפטר שבוויילס. בין השנים 1996 ל-2001 לימד באוניברסיטת טורונטו. החל משנת 2001 מלמד באוניברסיטת אקרון שבאוהיו. בשנת 1993 קיבל אזרחות קנדית. בשנת 1998 ייסד את כתב העת האקדמי Arab World Geographer, ומאז הוא משמש כעורך שלו. 

בשנת 1987 ייסד פלאח את "מרכז הגליל למחקר חברתי" ועמד בראשו במשך כמה שנים. הוא כתב מאמר משותף עם דייוויד ניומן בנושא הגבולות.

בחודש יולי 2006, במהלך מלחמת לבנון השנייה, הגיע לישראל כדי לבקר את אמו חולת הסרטן אשר אושפזה בבית החולים רמב"ם בחיפה. במהלך ביקורו הגיע לאזור נהריה וראש הנקרה וערך מספר צילומים. הוא נעצר על ידי השב"כ בעת שצילם אנטנה צבאית. לטענתו, את הצילומים לקח למטרות מחקר והוא לא ידע כי האנטנה היא מתקן צבאי, ובלאו הכי היא גלויה לכל. במשך 18 ימים הוטל על הפרשה, כולל על עצם מעצרו, צו איסור פרסום, והוא הוסר בעקבות עתירה של עיתון הארץ. במהלך אותם ימים נמנעה ממנו פגישה עם עורך דין. פלאח שוחרר לאחר שלושה שבועות של מעצר בלא שהוגש נגדו כתב אישום. בתום החקירה האשים פלאח את השב"כ בהתעללות במהלך חקירתו. בעקבות מעצרו חתמו מאות אנשי אקדמיה מהעולם על עצומה הקוראת לשחרורו.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20100727164053/http://www3.uakron.edu/geography/faculty_staff/faculty_vitae/falah_vitae.htm דף אישי] באתר אוניברסיטת אקרון

 

קטגוריה:בדואים ישראלים
קטגוריה:גאוגרפים ערבים
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לקנדה
קטגוריה:מוסלמים קנדים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרהאם
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אקרון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת א-נג'אח
LATAM אקוודור

LATAM אקוודור בעבר: LAN אקוודור היא חברת תעופה אקוודורית המהווה חלק מחברת LATAM. בסיסה הראשי של החברה נמצא בנמל התעופה הבינלאומי חוסה חואקין דה אולמדו שבעיר גואיאקיל. החברה מפעילה טיסות סדירות פנימיות באקוודור וכן טיסות בינלאומיות ליעדים בדרום אמריקה, צפון אמריקה ואירופה.

== תולדות החברה ==
החברה נוסדה ביולי 2002. הטיסות הראשונות שלה נערכו ב-28 באפריל 2003 ליעדים בינלאומיים בלבד.

בתחילת שנת 2009 LAN אקוודור קיבלה את האישור מהרשויות המקומיות להפעלת טיסות פנימיות באקוודור.

==צי המטוסים ==
צי המטוסים של החברה, נכון ליולי 2018:

{|class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center"
|+ 
|- style="background:#000080;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | <font style="color:white;">כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | <font style="color:white;">בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | <font style="color:white;">בהזמנה
! colspan="3" class="unsortable" | <font style="color:white;">נוסעים
! rowspan="2" style="width:200px;" | <font style="color:white;">הערות
|- style="background:#000080;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים"> <font style="color:white;">C</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים"> <font style="color:white;">Y</abbr>
! style="width:40px;" | <center><font style="color:white;">סה"כ
|-
|איירבוס A319-100
|5
|—
|—
|168
|168
|
|-
!סה"כ
!5
!—
!colspan=4|
|}

== קישורים חיצוניים ==
 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות אקוודוריות
קטגוריה:אקוודור: תחבורה
אקוודור
אילן בוגר

אילן בוגר (נולד ב-10 בדצמבר 1966) הוא תת-אלוף במילואים בצה"ל, כיהן כראש להק כוח האדם בחיל האוויר הישראלי.

== חייו ==
נולד בבסיס תל נוף, שבו שירת אביו, הרצל בודינגר. התחנך בפנימייה הצבאית לפיקוד בתל אביב והתגייס לקורס טיס מספר 111 ב-1984 אותו סיים במגמת קרב ב-1986. שירת בטייסת 102 בה טס על מטוסי A-4 סקייהוק וכפיר, עבר הסבה למטוסי F-16 ושובץ בטייסת 110. מילא תפקיד ראש מדור במחלקת אמצעי לחימה של מטה חיל האוויר, וכמדריך ומפקד קורס בבית הספר לטיסה בחצרים.

בשנת 2000 מונה למפקד טייסת 105, טייסת העקרב, בשנים 2003 עד 2005 כיהן כראש ענף לוחמים בלהק כוח האדם ואחר כך שירת כראש מחלקת הדרכה בלהק האוויר. בשנת 2007 מונה למפקד בסיס רמת דוד ופיקד עליו במהלך מבצע עופרת יצוקה. בספטמבר 2009 מונה על ידי מפקד החיל, עידו נחושתן, לעמוד בראש ועדת חקירה לנסיבות התאונה בה נהרג טייס הקרב אסף רמון, בנו של אילן רמון. ביולי 2010 מונה לראש להק כוח האדם בדרגת תת-אלוף, שירת בתפקיד עד נובמבר 2013 והשתחרר משירות הקבע.

בספטמבר 2012 פורסם כי תתי-האלופים אילן בוגר וזיו לוי, מפקד בסיס חצרים, התקרבו בניגוד לנהלים למרחק של 100 מטר בלבד, במהלך תרגול קרב אווירי בדרום.

משנת 2014 ועד 2016 שימש כמנכ"ל חברת הסטארט-אפ Double Cool והחל משנת 2018 חבר בצוות הנהלת הטייסת - מתחם סימולטורי טיסה שנמצא במבנה סינמה סיטי גלילות.

בעל תואר ראשון בלוגיסטיקה ובכלכלה מאוניברסיטת בר-אילן, בוגר המכללה לביטחון לאומי ובעל תואר שני מאוניברסיטת חיפה. נשוי לעו"ד טל אייל-בוגר, ולהם ארבעה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://dover.idf.il/IDF/announcements/10/08/0102.htm תת-אלוף אילן בוגר מונה היום (ג'), לתפקיד ראש להק כוח האדם בחיל-האוויר], אתר צה"ל, 1 באוגוסט 2010
* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:מפקדי בסיס רמת דוד
קטגוריה:ראשי להק כוח אדם
קטגוריה:בוגרי הפנימייה הצבאית לפיקוד תל אביב
קטגוריה:תתי אלופים בצה"ל בוגרי הפנימיות הצבאיות לפיקוד
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ראשי להק ומחלקת ההדרכה בחיל האוויר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
פתח הריגה

פתחי הריגה בשער כניסה לטירה
פתחי הריגה בתקרת מעבר בשער טירה
המחשה של שימוש בפתח הריגה בטירה בריטית
פתח הריגה (אנגלית: Murder-hole; צרפתית: Meurtrière או Assommoir) הוא פתח בתקרת מעבר מקורה במצודה, בדרך כלל בתקרת מעבר בשער דרכו יכולים לוחמי חיל המצב לירות חיצים, להשליך חפצים או לשפוך נוזלים על אויב שפרץ את דלתות השער החיצוני. 

פתחים מיוחדים שנקבעו מעל שער הכניסה החיצוני ובמגדלים איפשרו למגינים לכסות באש את קו החומה ונקראים משיקולי.

==ראו גם==
* מבצר
* ביצורים
* טירה

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* David Nicolle. Crusader Castles in the Holy Land 1097-1192 (Fortress) Osprey Publishing 2004
* David Nicolle. Crusader Castles in the Holy Land 1192-1302 (Fortress) Osprey Publishing 2005
* Adrian J. Boas Archaeology of the Military Orders. Taylor & Francis, Inc. 2006
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ביצורים
קטגוריה:תקרות
טחנה (משחק)

במצב זה של המשחק, גם אם תורו של שחור לשחק, הניצחון מובטח ללבן, המזיז את החייל שלו מצומת e3 לצומת d3 ובחזרה, ועושה זאת שוב, ובכך נוטל ארבעה מחיילי השחור ומותיר אותו עם שני חיילים בלבד
טחנה (או "טחנות") הוא משחק אסטרטגיה מופשט לשני שחקנים, ששורשיו בעת העתיקה. 

באנגלית המשחק ידוע במספר שמות, בהם Mill ו־Mills (כלומר "טחנה" או "טחנות", כמו בעברית), שהנפוץ ביניהם הוא Nine Men's Morris ("מוריס של תשעה חיילים", כמספר הכלים על הלוח). למעשה מדובר במשפחה של משחקים שההבדל ביניהם הוא בגודל לוח המשחק ומספר הכלים על הלוח, וידועים בשמות מוריס של שלושה חיילים, מוריס של שישה חיילים ומוריס של 12 חיילים (הידוע בדרום אפריקה בשם מורַבַרַבה).

המשחק מוזכר במחזהו של ויליאם שייקספיר, "חלום ליל קיץ", שבו אומרת טיטניה: "The nine men's morris is fill'd up with mud"; בתרגומו של אפרים ברוידא: "ריבוע הפסיפסים כוסה ברפש", ובתרגומו של אהרן קומם: "משחק האבנים מושבת מרוב בוץ".

==לוח המשחק==
המשחק נערך על גבי לוח המכיל 24 צמתים המצוירים על הלוח על ידי 3 ריבועים בגדלים שונים המחוברים על ידי 4 קווים היוצאים ממרכז צלעות הריבועים. מטרת המשחק היא להותיר בידי היריב פחות מ-3 חיילים או לחסום את היריב מלבצע מהלכים. 

==מהלך המשחק==
המשחק מתחיל בלוח ריק. בשלב ראשון מניח כל שחקן בתורו חייל בצומת פנוי. כאשר שחקן יוצר רצף של שלושה חיילים שלו באחד מהקווים הישרים שעל הלוח (רצף הקרוי "טחנה"), הוא מסיר מהלוח חייל של היריב (אם ניתן, יש להסיר חייל שאינו בטחנה). חייל זה יוצא מהמשחק. לאחר שכל שחקן הניח על הלוח תשעה חיילים, מתחיל השלב השני של המשחק בו השחקנים מזיזים, כל אחד בתורו, חייל אחד. הזזת חייל נעשית מהצומת בו הוא נמצא לצומת סמוך פנוי. גם בשלב זה שחקן שיצר טחנה מסיר מהלוח חייל של היריב. שחקן שנותר עם פחות משלושה חיילים או שאינו מסוגל לזוז בהגיע תורו מפסיד במשחק.

מקורו של המשחק איננו ידוע ולוחות משחק חרוטים באבן נחשפו באתרים שונים באזור אגן הים התיכון. המשחק היה פופולרי בתקופת האימפריה הרומית. המשחק צבר פופולריות באירופה בימי הביניים ולוחות משחק חרוטים נמצאו בקלויסטרים של מנזרים באנגליה, בגרסאות אלו נוקבו חורים בלוח המשחק על מנת לייצג את העמדות של כלי המשחק. 

<gallery>
קובץ:Nine Men's Morris board.svg|לוח משחק של מוריס של 9 חיילים
קובץ:Jeu du moulin.jpg|משחק מוריס, ציור משנת 1270.
קובץ:Nine Men's Morris with dice in Libro de los juegos.jpg|משחק מוריס. ציור משנת 1283.
קובץ:Beyt-Govrin-378.jpg|לוח מוריס חרוט במצודה הצלבנית בבית גוברין.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי לוח
קטגוריה:משחקי אסטרטגיה
מוחמד חאג'-יחיא

מוחמד מחמוד חאג'-יחיא (בערבית: محمد حاج يحيى; נולד ב-1957 בטייבה) הוא חוקר ופרופסור מן המניין המכהן בקתדרה על-שם גורדון בראון בבית הספר לעבודה סוציאלית ולרווחה חברתית ע"ש פאול ברוואלד, באוניברסיטה העברית בירושלים.

== ביוגרפיה ==
חאג' יחיא נולד בטייבה, למשפחה ערבית-מוסלמית. הוא סיים את לימודי תואר בוגר והמוסמך באוניברסיטה העברית בירושלים, וסיים דוקטורט בעבודה סוציאלית באוניברסיטת מינסוטה בשנת 1991. לימד עבודה סוציאלית באוניברסיטת בית לחם ובאוניברסיטת אל-קודס. משנת 1994 החל ללמד באוניברסיטה העברית ובשנת 2004 מונה לפרופסור חבר. בשנת 2010, מונה לדרגת פרופסור מן המניין. בשנת 2009 העניקה לו אוניברסיטת מינסוטה פרס על מנהיגות מצטיינת.<ref></ref>

חאג' יחיא נחשב כפורץ דרך בתחומי המחקר העיקריים שלו והם אלימות נגד נשים, פגיעה בילדים והזנחתם, המשפחה הערבית בתהליכי מעבר ושינוי, השלכות חשיפתם של ילדים ובני נוער לאלימות בקהילה ולאלימות פוליטית, גורמי החוסן הממתנים את ההשלכות הללו וההקשר הסוציו-תרבותי של החינוך לעבודה סוציאלית.

בשנת 2021 נבחר לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20100611223505/http://www.international.umn.edu/awards/leader/2009/hajyahia.php אודות] באתר אוניברסיטת מינסוטה
* [http://www.huji.ac.il/cgi-bin/dovrut/dovrut_search.pl?mesge119598745405872560 הטיפול בנשים מוכות מחברות קולקטיביסטיות צריך להיות מותאם לחברה בה הן חיות]
* [http://www.adalah.org/newsletter/heb/nov05/fet.pdf אלימות נגד נשים, המקרה של החברה הפלסטינית], פרופ' מוחמד חאג' יחיא
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערבים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: עבודה סוציאלית
קטגוריה:מוסלמים
קטגוריה:טייבה: אישים
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת מינסוטה
קטגוריה:חוקרי עבודה סוציאלית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
ליאו קופר

ליאו קופר (באנגלית: Leo Kuper; 24 בנובמבר 1903 - 23 במאי 1994) היה סוציולוג אמריקאי ממוצא יהודי, פרופסור באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס ומחלוצי המחקר בתחום הג'נוסייד.

== קורות חיים ==
קופר נולד למשפחה יהודית שומרת מסורת ממוצא ליטאי ביוהנסבורג שבדרום אפריקה. הוא למד משפטים באוניברסיטת ויטווטרסראנד ושימש כעורך דין בדרום אפריקה עד למלחמת העולם השנייה; עסק במקרים של זכויות אדם וזכויות שחורים. במלחמה שירת כקצין מודיעין בארמייה השמינית של הצבא הבריטי. בשנת 1948 הוא החל ללמוד סוציולוגיה באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל שבארצות הברית, ואחר כך באוניברסיטת בירמינגהם באנגליה, שם כתב מחקר בנושא תכנון עירוני, שהתפרסם כ-"Living in towns" על בסיס מחקר בעיר קובנטרי.

בשנת 1952 חזר קופר לדרום אפריקה ושימש כראש החוג לסוציולוגיה באוניברסיטת נטל (University of Natal) בדרום אפריקה. היה פעיל פוליטי והפך ליו"ר סניף נטל של המפלגה הליברלית. הוא פרסם שני ספרים ובהם מחקרים על החברה בדרום אפריקה, אשר צונזרו על ידי הממשל. עקב התנגדותו למשטר האפרטהייד בדרום אפריקה, עזב את המדינה. בשנת 1961 הצטרף למחלקה לסוציולוגיה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, שם המשיך עד לפרישתו בשנת 1977. במשך מספר שנים שימש כמנהל המרכז ללימודים אפריקאיים באוניברסיטה.

בשנת 1981 יצא בהוצאת אוניברסיטת ייל ו"פינגווין" ספרו "ג'נוסייד: השימוש הפוליטי שלו במאה ה-20" (Genocide: Its Political Use in the 20th Century), אשר נחשבת לעבודתו המובילה, בה הוא מביא תיאור מחקרי של פשעי ג'נוסייד שהתרחשו במאה העשרים. עבודתו זכתה לשבחים רבים; הפרופסור מייקל בנטון כתב ב"The Times Literary Supplement" כי "לו היה פרס נובל לשלום לסוציולוגים, היה קופר מקבל אותו".

קופר היה מהמייסדים של המרכז לחקר השואה ורצח-עם בירושלים בשנת 1979.

היה נשוי להילדה קופר, סוציולוגית ואנתרופולוגית, ואב לג'ני קופר, עורכת דין המתמחה בזכויות אדם, ומארי קופר, פסלת. לזכרו הוקמה "קרן ליאו קופר".

== קישורים חיצוניים ==
* [http://content.cdlib.org/view?docId=hb5g50061q&chunk.id=div00060&brand=calisphere&doc.view=entire_text ביוגרפיה של קופר], באתר אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
* [https://web.archive.org/web/20120320100311/http://www-apps.crl.edu/areastudies/CAMP/collections/kuper.htm ביוגרפיה של קופר]
* [http://www.independent.co.uk/news/people/obituary-leo-kuper-1438982.html מודעת אבל] בעיתון "The Independent" שנכתבה על ידי אחיינו, אדם קופר
* [http://www.nytimes.com/1994/05/29/obituaries/leo-kuper-85-dies-wrote-on-genocide.html מודעת אבל] באתר הניו יורק טיימס

קטגוריה:סוציולוגים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פעילים חברתיים יהודים
קטגוריה:פעילים חברתיים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויטווטרסראנד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטאות ומכללות בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-ליטאי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1994
Journal of Peace Research

עמוד השער של אחד מגליונות כתב העת.
Journal of Peace Research הוא כתב עת אקדמי אשר מפרסם מאמרים וביקורות ספרים בנושאים של לימודי שלום, ניהול סכסוכים וביטחון בינלאומי. כתב העת נוסד בשנת 1964 על ידי יוהאן גלטונג ומאז שנת 1998 מתפרסם אחת לחודשיים. המערכת של כתב העת נמצאת במכון הבינלאומי לחקר השלום באוסלו והוא יוצא לאור בהוצאת SAGE Publications.

עורך כתב העת בשנים 1983–2010 היה הפרופסור נילס פטר גלדיטץ (Nils Petter Gleditsch); בשנים 2010–2017 היה זה הנריק אורדל (Henrik Urdal); ומאז שנת 2017 עורכו של כתב העת הוא גודרון אסטבי (Gudrun Østby).

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:כתבי עת מדעיים
SAGE Publications

SAGE Publications היא הוצאה לאור אקדמית ללא מטרות רווח, המוציאה ספרים וכתבי עת בתחומי הרוח, מדעי החברה, המדע והרפואה.

ההוצאה הוקמה בניו יורק בשנת 1965 על ידי הזוג ג'ורג' מק'קיון ושרה מילר מק'קיון. ההוצאה פועלת מלוס אנג'לס, ויש לה משרדים בלונדון, ניו דלהי, סינגפור ובוושינגטון די. סי.. בעשור השני של המאה ה-21 מעסיקה ההוצאה כ-1,000 עובדים. בשנת 2008 רכשה את ההוצאה לאור "CQ Press".

== רשימה חלקית של כתבי העת של ההוצאה ==
<div class="catlist-in-columns">
<div style="direction: ltr;">
* American Sociological Review
* Environment & Urbanization
* European Journal of Political Theory
* Expository Times
* Health Education & Behavior
* Indian Historical Review
* International Journal of Comparative Sociology
* Journal of Aging and Health
* Journal of Management
* Journal of Psychopharmacology
* Personality and Social Psychology Review
* Race & Class
* Social Psychology and Personality Science
</div></div>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://sageconnection.wordpress.com/ בלוג ההוצאה]
* [http://sageconnection.wordpress.com/2010/04/26/sage-at-45-a-letter-from-sara-miller-mccune/ SAGE at 45 – a letter from Sara Miller McCune]

קטגוריה:הוצאות ספרים בארצות הברית
קרום נסיובי

שלבים של כניסת איבר לחלל נסיובי בהתפתחות [[עוברית. החלל העוברי צבוע שחור, האיבר צבוע אדום והקרום הנסיובי צבוע בכחול]]
קְרוּם נַסְיוּבִי (Tunica serosa) הוא קרום דק וחלק העוטף מספר חללים בגוף ואת האיברים בתוך החללים. קרום נסיובי מפריש נסיוב מסכך אל תוך החללים, המקטין את החיכוך שנוצר בתנועת האיברים בחללים. החללים הנסיוביים בגוף האדם הם כיס הלב, האדר העוטף את הריאות וחלל הבטן העטוף בצפק.

קרום נסיובי מורכב משכבת אפיתל ומשכבת רקמת חיבור. שכבת האפיתל המכונה מזותל בנויה משכבה אחת של תאי אפיתל קובייתי או שטוח המפרישים נוזל מסכך הדומה לריר דליל. תאי האפיתל מעוגנים לשכבת רקמת החיבור. ברקמת החיבור עוברים כלי דם ועצבים המספקים את תאי האפיתל. שכבת רקמת החיבור מאפשרת את חיבור הקרום הנסיובי לדופן החללים הנסיוביים ולדופן האיברים בחללים.

בשלבים מוקדמים של התפתחות עוברית מכיל גוף העובר חללים סגורים שדפנותיהם מצופים בקרום נסיובי. איברים מתפתחים נכנסים לתוך אזור החללים אלו וממלאים אותם מבלי שהם נכנסו לתוכם בפועל ומבלי לפגוע בשלמות הקרום הנסיובי. בסיום התהליך גם האיברים עטופים בקרום נסיובי הבא במגע עם הקרום הנסיובי העוטף את דפנות החלל. הקרום שעוטף את האיברים מכונה קִרְבִּי (visceralis) והקרום על דפנות החלל מכונה דָּפְנִי (parietalis).

קטגוריה:היסטולוגיה
קטגוריה:אנטומיה
מערכת החלונות X

שמאלמערכת החלונות X גרסה 11 (הידועה בשמה המלא The X Window System, בקיצור X11 ובאופן לא רשמי Xwindows) היא מערכת חלונות המשתמשת לניהול ממשק משתמש גרפי, שנוצרה כחלק מפרויקט אתנה ב־MIT. המספר 11 הוא מספר גרסה. בגרסאות קודמות של X (למעט 10, לזמן קצר) כלל לא השתמשו. זוהי מערכת התצוגה הנפוצה ביותר במערכות לינוקס.

הפרוטוקול הוא פרוטוקול של שרת–לקוח. השרת אחראי להציג תוכן על המסך, ואילו לקוח היא תוכנית שרוצה להשתמש בתצוגה. הלקוח יכול לרוץ גם על מחשב שונה. פרוטוקול X11 מגדיר רק רמות נמוכות יחסית של החיבור. הוא לא עוסק בשאלות כמו מראה והתנהגות של חלונות. במערכות שמשתמשות ב־X11, הטיפול בכך הוא על ידי התוכניות עצמן, או בדרך כלל בספריות ערכת כלים כגון ו־QT. כמו כן, הוא לא מספק ממשק גרפי במלוא מובן המילה, ובדרך כלל בנויים מעליו ממשקים, כגון KDE, GNOME ו־Xfce.

X נוצר במכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס בשנת 1984. הגרסה הנוכחית, X11, הופיעה בספטמבר 1987. בהמשך רוכז פיתוחו על ידי קונסורציום יצרני מחשב בשם קונסורציום X שהוקם מחדש בשם קרן X.org. המימוש הנוכחי זמין כתוכנה חופשית תחת רישיון MIT ורישיונות חופשיים דומים.

== עקרונות ==

בשנת 1984 ניסחו בוב שיפלר (Bob Scheifler) וג'ים גטיס (Jim Gettys) את העקרונות המנחים של X:
*לא להוסיף פונקציונליות חדשה, אלא אם המממֵש לא יכול להשלים יישום אמיתי בלעדיה.
*חשוב לקבוע מה מערכת היא לא, בדיוק כשם שקובעים מה היא כן. אין צורך לענות על כל צורכי האנושות, אלא לעצב את המערכת, כך שכל צורך נוסף ניתן לתמיכה הלאה.
*הדבר היחיד שגרוע מהכללות מדוגמה אחת הוא הכללות ללא דוגמאות כלל.
*אם בעיה אינה מובנת לחלוטין, עדיף לא לספק לה פתרון.
*אם ניתן להשיג 90% מהתוצאה הרצויה ב-10% של עבודה, תשתמש בפתרון הפשוט יותר (ראו גם "גרוע זה טוב יותר").
*בידוד הסיבוכיות כמה שיותר.
*סיפוק מנגנון ולא מדיניות. בפרט, לגבי מדיניות ממשק המשתמש, שהוא אחריות הלקוח.

העיקרון הראשון שוּנה בעת העיצוב של X11 ל: "לא להוסיף פונקציונליות חדשה, אלא אם ידוע כי יישום אמיתי יצטרך אותה."

X באופן כללי שמרה על עקרונותיה. המימוש מפותח בראייה להרחבות ושיפורים, תוך שמירה על תאימות מרבית לפרוטוקול המקורי מ-1987.

==ראו גם==
* Xterm
* Xgl

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:פרוטוקולי תקשורת
המגדל הלבן (סלוניקי)

המגדל הלבן בתצלום 1912
המגדל הלבן בסלוניקי
המגדל הלבן בסלוניקי (יוונית: Λευκός ΠύργοςO) הוקם בסלוניקי על ידי השלטון העותמאני במאה ה-13 כמבצר להגן על החזית הימית של האזור. עם הזמן הפך לכלא וב-1826 אף בוצע טבח ביניצ'רים כלואים בהוראת מחמוד השני, אז קיבל המגדל את הכינוי "מגדל הדמים".

לאחר הכרזת העצמאות של יוון סויד המגדל (על ידי אסיר יהודי, Nathan Guidili, תמורת שחרורו), כסמל למחיקת השלטון הטורקי. הסיד בינתיים הוסר, והמגדל הפך למוזיאון קטן לתרבות ביזנטית. לצד המגדל הלבן מוצב פסלו של אלכסנדר מוקדון רכוב על סוס.

==בתרבות==
*יהודי סלוניקי שרו בלאדינו על המגדל הלבן שיר אהבה:

{| cellpadding="15" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! לאדינו
|-
| <poem>
בים יש מגדל,
ובמגדל חלון.
בחלון בחורה צעירה,
הקוראת למלחים.

תני לי ידך, יונתי
לטפס אל קינך.
קוללת לישון לבדך,
אבוא לשכב לצידך!

לו הים הפך לחלב,
הייתי הופך לדייג.
ודג את כאבי,
במילות של אהבה.

</poem>

| dir="ltr" | <poem>En la mar hay una torre
en la torre una ventana
en la ventana una hija
ke a los marineros ama.

Dame la mano, paloma,
para subir a tu nido!
Maldicha ke duermes sola,
vengo a durmir kontigo!

Si la mar era de leche
yo m'haria un peskador
pescaria las mis dolores,
kon palabrikas d'amor.
</poem>
|}
*הסופר הציוני יוסף בן פנחס עוזיאל כתב ספר בשם "המגדל הלבן: רשמים, זכרונות וספורים מחיי עיר עברית בגולה", על אודות עולמם של היהודים-הספרדים דוברי לאדינו מסאלוניקי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20120622081348/http://www.mbp.gr/html/en/pirgos.htm המוזיאון לתרבות ביזנטית] במגדל הלבן
* [http://www.tapuz.co.il/blog/ViewEntry.asp?EntryId=1632595 בול "דייגים יהודים בנמל סלוניקי"] המציג את המגדל הלבן

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:יוון: מבנים
קטגוריה:סלוניקי: מבנים
מגדל לבן
צסק"א מוסקבה (אגודת ספורט)

אגודת הספורט צסק"א מוסקבה (ברוסית: ЦСКА Москва; ראשי תיבות של Центральный спортивный клуб Армии - "מועדון הספורט המרכזי של הצבא") היא אגודת ספורט מרכזית של משרד ההגנה הרוסי הנחשבת לארגון פדרלי.

האגודה אחראית לקידום הספורט בקרב חיילי רוסיה והיא כוללת בתוכה את כל אגודות הספורט מכל סוגי הספורט במדינה (כדורעף, כדורגל, כדורסל, הוקי קרח, כדוריד), אם כי בפועל הקבוצות הייצוגיות של האגודה עברו הפרטה במהלך השנים. כמו כן הוציאה האגודה מספר ניכר של ספורטאים בענפי ספורט אישיים, כגון החלקה על קרח והתעמלות אמנותית. בסך הכל האגודה פעילה בלמעלה מ-40 ענפי ספורט.

האגודה יונקת את שורשיה ממועדון הסקי המוסקבאי (Московский клуб лыжников, МКЛ) שביוני 1901 פוצלה מתוכה חברת OLLS («Общества любителей лыжного спорта», ОЛЛС).

ב-29 באפריל 1923 החברה הפכה לחברת OPPV, חוג הספורט הצבאי האופטי (опытно-показательная военно-спортивная площадка ВСЕОБУЧА, ОППВ) שהיה לאגודת הספורט של הצבא האדום ונחשב מאז לתאריך הקמת האגודה.

==מחלקות ספורט נבחרות==
* צסק"א מוסקבה (כדורגל)
* צסק"א מוסקבה (כדורסל)
* צסק"א מוסקבה (הוקי קרח)
** הצבא האדום מוסקבה (הוקי קרח)
* צסק"א מוסקבה (כדורעף)
* צסק"א מוסקבה (כדוריד)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רוסיה: ארגוני ספורט
קטגוריה:מוסקבה: מועדוני ספורט
קטגוריה:הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:צסק"א מוסקבה
קטגוריה:אגודות ספורט
ראובן רובינשטיין (מהנדס)

ראובן רובינשטיין (Reuven Y. Rubinstein; 25 באוגוסט 1938, קובנה, ליטא – דצמבר 2012, ישראל) היה פרופסור להנדסת תעשייה וניהול בטכניון, מומחה עולמי למערכות סטוכסטיות, להסתברות יישומית ושיטות מונטה קרלו ומפתחה של שיטת אנטרופיה צולבת.

== ביוגרפיה ==
רובינשטיין נולד ב-1938 בקובנה שבליטא, וב-1941 הוגלתה משפחתו לגולאג בסיביר. סיים תואר ראשון בהנדסת חשמל בהצטיינות בשנת 1960 מהאוניברסיטה הטכנית של קובנה , ובשנת 1969 סיים דוקטורט בחקר ביצועים באוניברסיטה הטכנית של ריגה. בשנת 1973, כשהיה בן 35, עלה לישראל והצטרף לסגל הפקולטה להנדסת תעשייה וניהול של הטכניון. בשנת 1978 מונה לפרופסור חבר ובשנת 1992 לפרופסור מן המניין. פרש לגמלאות כפרופסור אמריטוס.

ספרו משנת 1981, Simulation and the Monte Carlo Methods, נחשב לספר המצוטט ביותר בעולם בנושא שיטות מונטה קרלו.

ביום הולדתו ה-70 התקיים לכבודו כנס בינלאומי בנושא סימולציה בדנמרק, וכמו כן המגזין Annals of Operations Research הקדיש לכבודו גיליון מיוחד.

רובינשטיין היה נשוי לד"ר רינה רובינשטיין, רופאת ילדים, ואב לשניים.

== מספריו ==
<div style="direction: ltr;">
* Simulation and the Monte Carlo Methods, John Wiley and Sons, Inc., 1981, 278 pp.
* Monte Carlo Optimization, Simulation and Sensitivity of Queueing Networks, John Wiley and Sons, Inc., 1986, 267 pp.
* Discrete Event Systems: Sensitivity Analysis and Stochastic Optimization, John Wiley and Sons Inc, 1993, Shapiro, A.
* Modern Simulation and Modeling, John Wiley and Sons Inc, 1998, Melamed, B.
* The Cross-Entropy Method, Springer, 2004. Kroese D. P.
* Simulation and the Monte Carlo Methods, 2nd Ed., John Wiley and Sons Inc., 2007. Kroese D. P
* Reuven Y. Rubinstein, Ad Ridder, Radislav Vaisman, Fast Sequential Monte Carlo Methods for Counting and Optimization, Hoboken, N.J.: Wiley, 2014
</div>

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* "In Memoriam: Reuven Y. Rubinstein (1938–2012)," in: Reuven Y. Rubinstein, Ad Ridder, Radislav Vaisman, Fast Sequential Monte Carlo Methods for Counting and Optimization, Hoboken, N.J.: Wiley, 2014, p. VI. ([http://onlinelibrary.wiley.com/doi/10.1002/9781118612323.fmatter/pdf online])
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://ie.technion.ac.il/Home/Users/ierrr010.html דף אישי] באתר הפקולטה להנדסת תעשייה וניהול, הטכניון
** [http://ie.technion.ac.il/Home/Users/ierrr01/cv.html קורות החיים] של רובינשטיין
* [https://web.archive.org/web/20100930104504/http://www.thiele.au.dk/index.php?id=105 כנס לכבוד יום הולדתו ה-70]
<div class="mw-content-ltr">
* [http://ie.technion.ac.il/Home/Users/ierrr01/lpaa/lpaa.pdf Rubinstein wins the INFORMS Simulation Society Lifetime Professional Achievement Award], באתר הפקולטה להנדסת תעשייה וניהול, הטכניון
* Dirk P. Kroese, [https://web.archive.org/web/20141129061034/http://www.tinbergen.nl/wp-content/uploads/2014/09/kroese.pdf Reuven Rubinstein and the Pursuit of Black Swans], Tinbergen Institute (מצגת לזכרו)
</div>

קטגוריה:מהנדסי תעשייה וניהול ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל הטכניון: הנדסת תעשייה וניהול
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
עברית (חנות ספרים מקוונת)

השקת המכשיר
עברית (ובאותיות לטיניות: Evrit) היא חנות ספרים מקוונת שהייתה בעבר גם קורא ספרים אלקטרוני, מהראשונים שתמכו בעברית. המכשיר יובא ושווק כמיזם משותף של ניופאן, סטימצקי וידיעות אחרונות, והושק לציבור במאי 2010. לקראת סוף 2011, לאחר שספג ביקורת על נחיתותו לעומת קוראים אלקטרוניים אחרים ועל מחירו הגבוה, הופסק שיווק המכשיר ובמקומו שווק יישומון, ל ומאוחר יותר גם לאנדרואיד.

כיום, אתר עברית משמש לקניית וקריאת ספרים דיגיטליים וספרי שמע.

==תכונות המכשיר==
צג המכשיר משתמש בטכנולוגית דיו אלקטרוני ללא תאורה אחורית, אשר אינה מעייפת את העיניים כמו מסך בעל תאורה. משקלו כ-240 גרם. ניתן להוריד את הספרים למכשיר באמצעות WiFi או בעזרת חיבור USB. סוללת המכשיר אמורה להספיק לקריאה רצופה של 10 שעות והמכשיר אינו מתחמם בעת השימוש. בנוסף, יאפשר העברית קריאת קבצים אישיים בפורמט PDF, האזנה למוזיקה ולספרי שמע בפורמט MP3. הוא כולל יציאה לאוזניות ורמקול פנימי מובנה. תוכנה ההפעלה של המכשיר היא לינוקס אולם המשתמש עובד עם תוכנת הניווט ולא עם מערכת ההפעלה.

למכשיר תוכנת ניווט בעברית המאפשרת הגדלה והקטנה של האותיות, השארת סימניות, כתיבת הערות וחיפוש מילים בגוף הטקסט. הדפדוף נעשה באמצעות לחצנים או מסך מגע.

המכשיר יוצר על ידי חברת Qisda הטיוואנית ובעל מסך מגע בגודל 6 אינץ' תוצרת Sipix, עם זיכרון פנימי בגודל 1.2 ג'יגה (המסוגל להכיל כ-2000 ספרים) וניתן להרחיב אותו עם כרטיס לעוד 32 ג'יגה. עוביו של המכשיר כ-8.8 מ"מ, רוחבו 12.4 ס"מ ואורכו 17 ס"מ.

==חנות הספרים==
עם השקת המכשיר נפתחה חנות הספרים האלקטרונית בה מאות כותרים של ההוצאות השותפות: הוצאות ספרים, בהן כתר ספרים, עם עובד, ידיעות ספרים, אחוזת בית, קשת, ספרי עליית הגג, בבל, מטר, פן, גרף, רימונים, אסטרולוג, סימנים, טל־מאי ועוד. שתי ההוצאות הגדולות כנרת זמורה-ביתן דביר ומודן הצטרפו מאוחר יותר. הספרים בחנות היו בפורמט EPUB המקודד בעזרת טכנולוגיה של חברת NDS, וניתנים לקריאה במכשיר האישי בלבד. עם זאת, המכשיר תומך בפורמט EPUB ולכן ניתן לקרוא עליו ספרים בפורמט זה ממקורות שונים כל עוד הספרים לא מקודדים. ספרים כאלו באנגלית ניתן להוריד מאתרים רבים ובעברית מהאתר "מנדלי מוכר ספרים ברשת".

ב, ניתן להוריד את היישומון "עברית" לכל טלפון חכם כדי לקרוא ספרים בצורה אלקטרונית. הספרים דורשים רכישה או השכרה בתשלום, אולם קיימים ספרים בודדים אשר מוצעים לקריאה ללא תשלום.

בשנת 2020 הצטרפה עברית כשותפה במיזם פסיק, הספרייה הדיגיטלית.

בשנת 2023 החלה עברית להפיק ולמכור ספרי שמע.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20100819123855/http://www.steimatzky.co.il/Steimatzky/pages/Product.aspx?ProductID=38459429 הקורא] באתר סטימצקי, כולל מפרט טכני
* זיו קיטרו, [http://www.mako.co.il/digital-gadgets/reviews-e9667e41eaa79110/0e8751a4fa559110/Article-f986f4c32ed2a21006.htm&sCh=3d385dd2dd5d4110&pId=872836990 ה-evrit: לא מושלם, אבל טוב שהוא פה], mako, 1 באוגוסט 2010
* 
* 

קטגוריה:ספר אלקטרוני
קטגוריה:קוראי ספרים אלקטרונים
קטגוריה:אפליקציות מובייל
קטגוריה:חנויות ספרים
איספריך (עיר)

אִיסְפֶּרִיך (בבולגרית: Исперих) היא עיר בצפון מזרח בולגריה, השנייה בגודלה במחוז ראזגרד ושוכנת כ-307 ק"מ מהבירה סופיה ו-40 ק"מ מבירת המחוז ראזגרד. איספריך שקרויה על שמו של אספרוך מייסד האימפריה הבולגרית הראשונה, נודעת גם בשמה העות'מאני קֶמָאלָאר וממוקמת במישור הדנובה, צפונית להרי הבלקן. כ-7 קילומטרים צפונית מערבית לעיר מצוי הקבר התראקי בסוושטארי שהוא אתר מורשת עולמית ובסמיכות אליה מאוזוליאום ובית תפילה בקטשי בן המאה ה-17.

==היסטוריה==
ב-1545 נוסד היישוב כאשר משפחתו של מהגר עות'מאני בשם כמאל התיישבה במקום ולאורך שנים ארוכות כונה היישוב קמאלאר על שמו. גם לאחר תבוסת האימפריה העות'מאנית במלחמה העות'מאנית-רוסית (1877-1878) והקמת נסיכות בולגריה נותר היישוב בשמו המקורי. ב-1960 שונה שמו של היישוב לאיספריך והוא זכה למעמד של עיירה.

==דמוגרפיה==
אוכלוסיית העיר נמצאת במגמת קיטון (תמותה לעומת ילודה ובמגמת הגירה שלילית, בעיקר הגירת עבודה למערב אירופה. בין 2000 – 2009 קטנה אוכלוסיית איספריך ב-7.1%. שיעור הילודה הוא 10 נפשות לכל 1,000 תושבים, לעומת שיעור התמותה העומד על 15.1 נפשות לכל 1,000 תושבים. 50.5% מקרב האוכלוסייה הן נשים ו-49.5% הם גברים. כמחצית מתושבי העיירה הם ממוצא טורקי, 40% הם בולגרים וכ-10% הם צוענים.

==אקלים==
באיספריך שורר אקלים ממוזג עם השפעה יבשתית מקצינה, הגורמת להפרשי טמפרטורות משמעותיים בין הקיץ לחורף וכמות משקעים נמוכה יחסית לממוצע הארצי, העומדת על 656 מילימטרים בשנה. החודש הגשום בשנה הוא יוני והשחון הוא פברואר. שלגים יורדים מנובמבר ועד אפריל. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10.3<sup>o</sup>c וערכי הקיצון נעים ממינוס 2<sup>o</sup>c בינואר ועד 24<sup>o</sup>c ביולי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערי מחוז ראזגרד
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
שלום ירושלמי

שלום ירושלמי (נולד ב-25 באוקטובר 1954) הוא עיתונאי ישראלי. שימש סגן עורך העיתון "כל העיר" בירושלים, ופרשן פוליטי ב"מעריב" בין 1993 ל-2014.

==ביוגרפיה==
נולד ב-25 באוקטובר 1954. אמו ילידת דמשק.

ירושלמי הוא בוגר האוניברסיטה העברית במדעי המדינה. החל את דרכו העיתונאית בתחילת שנות השמונים בשבועון הירושלמי "כל העיר". החל מ-1989 היה סגן לעורך העיתון דורון גלעזר.

ביולי-אוגוסט 1987 היה ירושלמי מעורב במגעים של משה עמירב עם בכיר אש"ף פייסל חוסייני, כחלק מפרשת עמירב, ואף נכח בפגישה אחת לפחות מתוך סדרת פגישות לקידום המגעים בין ישראל לפלסטינים שנערכה לפני האינתיפאדה הראשונה בידיעת ראש ממשלת ישראל יצחק שמיר.

בשנת 1989 קיבל ירושלמי מידע על הטרדות מיניות מצדו של מי שהיה אז שר התחבורה, משה קצב. המידע לא פורסם מכיוון שהמתלוננת דאז לא הייתה מוכנה לחתום על תצהיר או לבוא לבית משפט, ולכן עורך העיתון דורון גלעזר החליט שאין אפשרות לפרסם את המידע.

בשנת 1993 עבר לעבוד בעיתון "מעריב" ככתב פוליטי.

שימש כפרשן פוליטי בתוכנית הבוקר "קפה טלעד".

החל משנת 2004 שימש עורך המקומון הירושלמי של קבוצת מעריב, "כל הזמן". בסוף שנת 2007 חזר לשמש כתב ופרשן פוליטי ב-"מעריב".

במרץ 2009 סולק ירושלמי בכוח ממסיבת עיתונאים שערך משה קצב בקריית מלאכי, לאחר שהכחיש את טענת קצב כאילו הועבר מתפקידו מ"מעריב" בשל תלונתו של קצב על ירושלמי בפני עורך "מעריב".

בנובמבר 2010 ערך ירושלמי ריאיון עם ח"כ חיים אמסלם מש"ס שבו נטען כי אמסלם מתכוון להקים מפלגה חדשה ועצמאית שמצעה יכלול חינוך עם לימודי ליבה, השתלבות של חרדים בשוק העבודה ושירות בצה"ל. הריאיון עורר סערה פוליטית פנימית גדולה בש"ס.

בשנת 2014 הצטרף לעיתון "מקור ראשון".

בשנת 2015, העיד כ"עד אופי" לטובתו של הרב יאשיהו פינטו, במשפט שהתנהל נגדו.

נכון לשנת 2020 משמש ירושלמי כפרשן הפוליטי באתר "זמן ישראל".

==חיים אישיים==
ירושלמי נשוי ואב לשלושה, תושב ירושלים.
== ספריו ==
* שלום ירושלמי, יוסי אליטוב ואריה ארליך, ברגע האמת, הרבי מלובביץ' והדיאלוג המדיני-ביטחוני עם מקבלי ההחלטות בישראל, הוצאת כנרת, זמורה-ביתן, דביר (2017).
== קישורים חיצוניים ==
* מאמרי [https://www.zman.co.il/writer/87/ שלום ירושלמי] באתר "זמן ישראל"
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל nrg
קטגוריה:פובליציסטים כותבי עברית
קטגוריה:פובליציסטים ישראלים
קטגוריה:בעלי טור ישראלים
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל זמן ישראל
קטגוריה:פרשנים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון בויאר
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
אהוד דה-שליט

אהוד דה שליט (נולד ב-16 במרץ 1955) הוא מתמטיקאי ישראלי ופרופסור באוניברסיטה העברית. מחקרו עוסק בתורת המספרים.

== ביוגרפיה==
אהוד נולד ברחובות, לפרופ' עמוס דה-שליט ואח לפרופ' אבנר דה-שליט. הוא סיים לימודי תואר במתמטיקה ובפיזיקה באוניברסיטה העברית בין השנים 1972 ל-1975. אחר כך בין השנים 1975 ל-1979 שירת בצבא. בין השנים 1980 ל-1984 סיים דוקטורט במתמטיקה באוניברסיטת פרינסטון בהנחיית פרופ' אנדרו ויילס. בין השנים 1984 ל-1986 לימד באוניברסיטת הרווארד. בשנת 1987 הצטרף לאוניברסיטה העברית, בשנת 1995 הועלה לדרגת פרופסור חבר ובשנת 2001 מונה לפרופסור מן המניין.

== חיים אישיים ==
הוא נשוי לנאוה, בתו של פרופ' אורי הבר-שיים ונכדתו של מנכ"ל משרד החינוך השני, אליעזר ריגר. הם הורים לשלושה.

==אילן יוחסין==

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.ma.huji.ac.il/~deshalit/new_site/default.htm דף אישי] באתר האוניברסיטה
* 

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:חוקרי תורת המספרים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מתמטיקה
אהוד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
Israel Journal of Mathematics

Israel Journal of Mathematics הוא כתב עת מדעי ישראלי בנושא מתמטיקה היוצא לאור משנת 1963.

כתב העת יוצא כדו-ירחון ומפרסם מאמרים בנושאים כמו תורת הקבוצות, לוגיקה, תורת המודלים, אלגברה, תורת המספרים, אנליזה פונקציונלית, גאומטריה, טופולוגיה אלגברית, קומבינטוריקה, מדעי המחשב ומתמטיקה שימושית.

עורך כתב העת הוא אבינועם מן והעורך בפועל הוא ערן לונדון. במועצת המערכת חברים אנשי סגל מאוניברסיטאות בישראל, ובהם נוגה אלון, גיל קלעי, אהוד דה-שליט, עמנואל פרג'ון, שפי גולדווסר, אהוד הרושובסקי, שחר מוזס, ליאוניד פולטרוביץ', ענר שלו וגדעון שכטמן.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:כתבי עת מתמטיים
קטגוריה:האוניברסיטה העברית בירושלים: כתבי עת
גחן דקלים אסייתי

גחן דקלים אסייתי (שם מדעי: Paradoxurus hermaphroditus) הוא מין במשפחת הגחניים הנפוץ בדרום-מזרח אסיה, הודו, סרי לנקה ובדרום סין.

גחן הדקלים האסייתי חי ביערות, פארקים ובגנים בהם יש עצי פרי בשלים, עצי תאנה ושפע של צמחייה.

משקלו הממוצע של גחן הדקלים האסייתי 3.2 קילוגרם, אורך גופו 53 סנטימטרים ואורך זנבו 48 סנטימטרים. גופו מכוסה שיער מדובלל בצבע אפרפר בדרך כלל, וצבעו שחור ברגליו, אוזניו וחרטומו. על זנבו אין פסי טבעת, בניגוד לגחניים אחרים. טופריו חדים, ומאפשרים לו לטפס על עצים בקלות.

גחן הדקלים האסייתי פעיל בלילה, בדרך כלל בין 6 בערב ל-4 לפנות בוקר. הוא מסמן את שטחו בריח באמצעות בלוטות אנאליות, שתן וגללים.

הוא אוכל כול, וניזון בעיקר מפירות כגון ספודילה, מנגו, רמבוטן וקפה. בנוסף הוא ניזון מיונקים קטנים וחרקים. הוא מסייע בהנבטה של צמחי Pinanga kuhlii ו-P. zavana palm.

פרטים של מין זה, הנכלאים בכלובים על ידי סוחרי קפה, משמשים בייצור הקפה מסוג קופי לואק, שמיוצר באינדונזיה מפולי קפה שמופרשים בגלליו. קפה זה נמכר במחירים גבוהים באיים באלי, סומטרה, ג'אווה ובאי טימור. לעיתים מחיר קילוגרם אחד עומד על כ-1,000 דולר אמריקני. באוסטרליה מחיר כוס קפה כזה מגיע ל-50 דולר אוסטרלי.

בסרי לנקה נחשבים הגחנים למטרד כיוון שהם ממליטים בעליות גג ומרעישים בלילה.

<gallery mode=packed>
קובץ:മരപ്പട്ടി.jpg
קובץ:Asian Palm Civet in Cage.jpg
קובץ:Luwak.jpg
קובץ:Asian or Common Palm Civet Paradoxurus hermaphroditus Chambal by Dr. Raju Kasambe (6).JPG
קובץ:Paradoxurus hermaphroditus philippensis.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פטר סימון פאלאס
קטגוריה:גחניים
קטגוריה:סין: יונקים
קטגוריה:הודו: יונקים
קטגוריה:בנגלדש: יונקים
קטגוריה:סרי לנקה: יונקים
קטגוריה:מלזיה: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1777
מכבי לוס אנג'לס

מכבי לוס אנג'לס (באנגלית: Maccabi Los Angeles FC) היה מועדון כדורגל אמריקאי חובבני מהעיר לוס אנג'לס, שהוקם בשנות ה-70 על ידי ישראלים שחיו בעיר. השחקן המפורסם ביותר ששיחק בשורות הקבוצה הוא מקס ווזניאק הפולני, שהיה מאמן נבחרת ארצות הברית בכדורגל ב-1973.

הקבוצה שיחקה באליפות אזור לוס אנג'לס הגדולה, ולצד בית לחם סטיל זהו אחד ממועדוני הכדורגל המצליחים ביותר בתולדות ארצות הברית, כאשר מכבי זכתה בגביע ארצות הברית הפתוח חמש פעמים.

== היסטוריה ==
מועדון הכדורגל של מכבי לוס אנג'לס נוסד על ידי קבוצת ישראלים שהשתקעו בארצות הברית, על מנת שתהיה קבוצת ספורט לתעסוקה ושעשוע בימי ראשון. הקבוצה החלה לשחק באופן תחרותי בשנת 1971, אז גם נוסדה רשמית, כאשר היא שיחקה ב"ליגת אליפות לוס אנג'לס הגדולה" שהכילה 12 קבוצות מאזור לוס אנג'לס.

למרות זיהוייה של הקבוצה כקבוצה ליהודים וישראלים וסמלה שהורכב ממגן דוד וסמל תנועת מכבי העולמית, בקבוצה שיחקו שחקנים ממגוון מדינות, ורבים מהם כלל לא היו יהודים, לצד ישראלים, חלקם אף שיחקו בליגה הלאומית של ישראל כמו אלי מיאלי שזכה במלך השערים בישראל ולאחר מכן השתקע בארצות הברית עם אחיו.

הקבוצה זכתה באליפות לוס אנג'לס הגדולה 7 פעמים (בפעם הראשונה ב-1973), 5 פעמים בגביע ארצות הברית הפתוח, כאשר בנוסף לאליפות ולגביע ארצות הברית הפתוח, זכתה הקבוצה בגביע מדינת קליפורניה בכדורגל והשלימה "כתר המשולש" של אזור לוס אנג'לס פעמיים בשנים 1977 ו-1978. בנוסף השתתפה הקבוצה פעמיים בגביע הבינלאומי לאזור אמריקה והקאריביים, ליגת האלופות של CONCACAF, בשנים 1974 ו-1978, אך לא התקדמה מעבר לשלבים המוקדמים. 

בשנים 1981/1982 יהודה נקסון היה מאמן הקבוצה. הקבוצה הפסיקה להתקיים כקבוצה מקצוענית אחרי עונת 1982, אך מחלקות הנוער "מכבי אתלטיק קלוב" קיים עד היום.

==תארים==
*גביע ארצות הברית הפתוח (5): 1973, 1975, 1977, 1978, 1981 
** סגנית (2): 1980, 1982
* אליפות אזור לוס אנג'לס הגדולה (7): 1973, 1975, 1977, 1978, 1980, 1981, 1982
* גביע מדינת קליפורניה (כתר משולש) (2): 1977, 1978

==מאמני הקבוצה==
* מקס ווזניאק (1973)
* עזריאל ארנאלדס (1978-1982)

==שחקנים ידועים==

==קישורים חיצוניים==
* [http://scjewishsportshof.com/soccer-team.html The 1971-81 Maccabee Los Angeles Soccer Team], So Cal Jewish Sports Hall of Fame
 

לוס אנג'לס
לוס אנג'לס
קטגוריה:קבוצות כדורגל אמריקאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1971
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
קטגוריה:לוס אנג'לס: מועדוני ספורט
אמיל תומא

בית משפחת תומא
חיה ואמיל תומא וילדיהם, 1965 לערך
"אלבום משפחתי" יצירה של חיה תומא אשתו של אמיל תומא במסגרת מסלול אמיל תומא בו[[ואדי ניסנאס. תמונת ילדי משפחת תומא]]

אמיל תוּמָא (בערבית: إميل توما; 16 במרץ 1919 - 27 באוגוסט 1985) היה היסטוריון וממנהיגי הציבור הערבי-ישראלי, פעיל מרכזי במפלגה הקומוניסטית הישראלית.

== קורותיו ==
תומא נולד בחיפה למשפחה ערבית נוצרית אמידה, בנו של גבריאל תומא ואחיינו של מיכאיל תומא, שהיה במשך שנים רבות חבר מועצת עיריית חיפה. למד בבית ספר יסודי בחיפה ואת לימודיו התיכוניים עשה בבית הספר התיכון הירושלמי היוקרתי "אל מוטראן גובאת" (צהיון). שם למד אצל ראיף ח'ורי, סופר קומוניסטי לבנוני, אשר השפיע על התפיסה הקומוניסטית שלו. בשנת 1937 נסע ללמוד משפטים באוניברסיטת קיימברידג', ובאותה תקופה היה פעיל במפלגה הקומוניסטית בבריטניה, הוא שב לחיפה עם פרוץ מלחמת העולם השנייה. תומא הצטרף למפלגה הקומוניסטית של פלשתינה (פק"פ) והתמנה לעורך הראשון של עיתונה בשפה הערבית, אל-אתיחאד. יחד עם פואד נסאר, אמיל חביבי ותופיק טובי החל לארגן את האיגודים המקצועיים של העובדים הפלסטינים.

בספטמבר 1943 היה ממייסדי הליגה לשחרור לאומי. בשל התנגדותו לתוכנית החלוקה (1947) הורחק משורות הליגה. לאחר קום מדינת ישראל חזר למפלגה, אך לא חזר לעמדות פוליטיות בכירות, ועסק בעיקר בכתיבה עיתונאית ובמחקר היסטורי.

בשנות השישים כתב דוקטורט בהיסטוריה במוסקבה בנושא הלאומיות הערבית. בשנת 1971 נמנה עם יוזמי הקמת "התאחדות האקדמאים הערבים בישראל". בשנת 1975 כיהן כמזכיר "הוועד להגנה על האדמות הערביות" יחד עם צליבא ח'מיס.

במשך שנים רבות היה תומא חבר בלשכה הפוליטית של מק"י וחבר המזכירות הארצית של חד"ש. הוא כתב עשרות ספרים, מסות ומאמרים. ספרו היחיד שתורגם לעברית הוא "התנועה הלאומית הפלסטינית והעולם הערבי" (הוצאת מפרש, 1990).
תומא התגורר בחיפה בבית משפחת תומא שנבנה בשנת 1912 על ידי אביו מול ביתו של סלים ח'ורי ברחוב סמטת הנביאים 3, עד שנת 1948 כשנאלצו בני משפחת תומא לנטוש את הבית בגלל מיקומו על קו התפר. הם מעולם לא שבו אליו. הבית נבנה בסגנון בית ליוואן (בית החלל המרכזי). הבית היה מיועד להריסה כדי לבנות כביש, לבסוף המבנה הוכרז לשימור על ידי ועדת השימור העירונית בחיפה.

=== משפחתו ===
אחותו של אמיל תומא, אולגה, הייתה אשתו של חבר הכנסת תופיק טובי.
תומא חי משנת 1954 עם חיה תומא, יהודייה ילידת קישיניב ואמנית קרמיקה. בשנת 1962 נישאו השניים במוסקבה, בעת שהותם שם. לבני הזוג נולד בן. סיפור אהבתם של חיה ואמיל שימש השראה לסופר סמי מיכאל בספרו "חסות".

אמיל תומא נפטר בחיפה בשנת 1985. על מצבתו, בבית העלמין הנוצרי-אורתודוקסי בחיפה, נחקק משפט מאחד מספריו: "אהבתי את עמי ומולדתי אהבה ללא מעצורים, והאמנתי באמונה מלאה באחוות עמים". הותיר אחריו את רעייתו ובן. הבן מיכאל הוא אמן המתגורר בלייפציג ובחיפה.
שנה לאחר מותו ייסדה מק"י בחיפה את המכון ע"ש אמיל תומא לעיונים פלסטיניים וישראליים.

בשנת 2004 נקרא על שמו רחוב בוואדי ניסנאס.
חיה תומא נפטרה ביוני 2009.

==ספרו שתורגם לעברית==
* התנועה הלאומית הפלסטינית והעולם הערבי; [תרגום: אברהם רובינזון], תל אביב: ספרי מפרש, 1990.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילי המפלגה הקומוניסטית של פלשתינה
קטגוריה:פעילי הליגה לשחרור לאומי
קטגוריה:קומוניסטים ישראלים
קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:סופרים ערבים ישראלים
קטגוריה:ואדי ניסנאס
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985
קטגוריה:אישים הקבורים בחיפה