OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
באטל קריק (מישיגן)

באטל קריק (באנגלית: Battle Creek) היא עיר בצפון–מערב מחוז קאלהון שבמדינת מישיגן שבארצות הברית. העיר ממוקמת בסמוך לנקודת המפגש של הנהרות באטל קריק וקאלמזו. נכון ל-2020 התגוררו בעיר 52,721 תושבים. העיר זכתה לכינוי "עיר הקורנפלקס", משום ששוכנים בה המטות של חברת קלוגס ו-Post Consumer Brands.

== מקור השם ==
לפי אחת האגדות המקומיות, באטל קריק קרויה על שם היתקלות בין שני ילידים אמריקאים למשלחת של הממשלה הפדרלית שנשלחה ב-1824 לבצע סקר קרקעות. שני הילידים הגיעו למחנה המשלחת בבקשה למזון אחרי שהצבא האמריקאי איחר באספקת המזון בהתאם להסכם שיקגו מ-1821. אחרי דין ודברים, נטען שאחד מהילידים ניסה לקחת אוכל, ואחד מחברי המשלחת ירה ופצע קשה אחד מהם. בעקבות התקרית עזבו חברי המשלחת לדטרויט. הסוקרים לא שבו לאזור עד יוני 1825, אחרי שהמושל יישב את הסכסוך. המתיישבים הראשונים קראו לנהר באטל קריק והעיירה קיבלה ממנו את השם.

גרסה אחרת מתייחסת לנהר שנקרא בפי המקומיים Waupakisco, התייחסות שלהם לקרב בין שבטים שנערך לפני הגעת האירופאים. עם זאת, חוקר מאוניברסיטת טרומן מאמין שלשם אין קשר לדם או לקרב.

== היסטוריה ==
בשנת 1774 הקימו שבט אוטווה ופוטוואטומי כפר משותף בסמוך לעיר שקיימת כיום. בעקבות השלמת תעלת ארי (Erie) ב-1824 התחזקה ההגירה מערבה מניו יורק וניו אינגלנד, בין היתר למישיגן. יישוב הקבע של האירופאים החל ב-1831, אחרי מעבר פוטווואטומי לשמורה. ב-1839 נוסדה העיירה בחוק.

בין 1832 ל-1861 עם פרוץ מלחמת האזרחים האמריקאית, שימשה העיר כתחנה חשובה ברשת ה"מסילות התחתיות", ששימשו עבדים נמלטים כדי לברוח לחופשי במישיגן ובקנדה.

ב-1866 הקים בעיר ד"ר ג'ון הארווי קלוג סנטוריום, ואחיו, ויל קית' קלוג עבד עבורו. במהלך עבודתו שפך קלוג קמח תירס נוזלי למכשיר חימום שבישל והפך אותו לפתיתים, להם הוסיף חלב. הוא הצליח לשכנע את אחיו לחלק את המאכל החדש למטופלים בסנטוריום והביקוש אליו גבר. כך, יחד עם מספר משקיעים פתח מפעל לייצור קורנפלקס. בהשראתו, המציא צ'ארלס ויליאם פוסט סוג אחר של דגני בוקר והקים בעיר חברה משלו.

== גאוגרפיה ==
לפי לשכת מפקד האוכלוסין האמריקאית, העיר משתרעת על שטח של 113.26 קמ"ר, מתוכם 2.9 קמ"ר שטח מים, מה שהופך אותה לעיר השלישית בגודלה במישיגן.

== דמוגרפיה ==
מטה חברת קלוגס בבאטל קריק
ב-1982, בלחץ חברת קלוגס שאיימה להוציא את המטה שלה מהעיר, סיפחה אליה העיר את עיירה בשם באטל קריק, מה שהכפיל את אוכלוסייתה.

בשנת 2020 היה הגיל החציוני בעיר 36.3. ההכנסה החציונית השנתית של משק בית הייתה 42,285 דולר, ובסך הכל 25,270 דולר לנפש. 22.7% מאוכלוסיית העיר חיה בעוני.

== תחבורה ==
בבאטל קריק קיימת תחנת רכבת בה עוברות רכבות של אמטרק, לצד חברת הרכבות הקנדית ונורפוק שמספקות גם הן שירות. בנוסף, קיים בעיר נמל תעופה בינלאומי לצד נמל תעופה מקומי.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [http://www.battlecreekvisitors.org/ Official tourism website]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מישיגן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1831
1892 בצרפת

שנת 1892 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 905 שנות לאום.

== הנהגה ==
*נשיא צרפת: מארי פרנסואה סדי קארנו
*ראש ממשלת צרפת:
**עד 27 בפברואר: שארל דה פרייסין
**27 בפברואר–6 בדצמבר: אמיל לובה
**מ-6 בדצמבר: אלכסנדר ריבו

== אירועים ==
*12 ביולי: אגם חבוי מתפרץ מתוך קרחון במונט בלאנק, וגורם להצפה של העמק בה נהרגים 200 תושבים ונופשים בסנט–גרבי לה–באיין.
*8 בנובמבר: מטען של פעילים אנרכיסטים הורג 6 בני אדם בתחנת משטרה בשדרת האופרה בפריז.
*17 בנובמבר: כוחות צבא צרפת כובשים את אבומה, בירת ממלכת דהומיי.
*שערוריית פנמה: פשיטת הרגל של חברת תעלת פנמה מערבת את כספם של 800 אלף צרפתים, ביניהם 15 אלף נשים רווקות שמאבדים את השקעותיהם בשווי כולל של 1.8 מיליון פרנק.
*מתגלה פסל ונוס של ברסמפואי.

== נולדו ==
*22 בינואר: מרסל דאסו, תעשיין מטוסים יהודי ומייסד דאסו תעופה (נפטר ב-1986).
*24 בפברואר: מוריס מוניי בוטון, ספורטאי חתירה ומדליסט אולימפי (נפטר ב-1965).
*10 במרץ: ארתור הונגר, מלחין (נפטר ב-1955).
*22 במרץ: גאו שארל, משורר (נפטר ב-1963).
*15 באפריל: ז'וזף שארל לפבוור, קרדינל (נפטר ב-1973).
*18 באפריל: יוג'ין אודרי, מהנדס מכונות (נפטר ב-1962).
*19 באפריל: ז'רמן טאפייר, מלחין (נפטר ב-1983).
*26 באפריל: אדריאן מונייה, משוררת ומוציאה לאור (נפטר ב-1955).
*29 באפריל: אנרי בארד, כדורגלן (נפטר ב-1951).
*8 במאי: אנדרה אובי, מחזאי (נפטר ב-1975).
*10 ביוני: ארמנד לונל, סופר (נפטר ב-1972).
*18 ביוני: ויקטור פונטאן, רוכב אופניים (נפטר ב-1982).
*1 ביולי: ז'אן לורקה, צייר ומעצב טפטין (נפטר ב-1966).
*19 ביולי: מרסל גרומייר, צייר (נפטר ב-1971).
*26 ביולי: פיליפ ז'רנך, מלחין (נפטר ב-1982).
*28 ביולי: פיליפ קאטו, סייף ומדליסט אולימפי (נפטר ב-1964).
*15 באוגוסט: לואי דה ברויי, פיזיקאי וחתן פרס נובל (נפטר ב-1987).
*21 באוגוסט: שארל ואנל, במאי סרטים ושחקן (נפטר ב-1989).
*4 בספטמבר: דריוס מיו, מלחין (נפטר ב-1974).
*15 בספטמבר: לואי פאבר, צייר (נפטר ב-1956).
*26 בספטמבר: אמיל דיוטן, תעשיין תעופה (נפטר ב-1979).
*26 באוקטובר: אנדרה שאפלן, מהנדס מכונות ומעצב קטר הקיטור (נפטר ב-1978).
*11 בנובמבר: גסטון יו, אתלט ומדליסט אולימפי (נפטר ב-1979).
*14 בנובמבר: דיודן קוסטה, טייס ואיש תעופה (נפטר ב-1973).

== נפטרו ==
(קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1892)
* 22 באפריל: אדואר לאלו, מלחין (נולד ב-1823).
* 1 ביוני:לואי ז'נמו, צייר ומשורר (נולד ב-1814).
* 22 ביוני: פייר אוסן בונה, מתמטיקאי (נולד ב-1819).
* 30 בספטמבר: הקטור ג'ונתן קרמו, לברית ומחזאי (נולד ב-1828).
* 6 באוקטובר: ז'אן אנטואן ולמין, רופא (נולד ב-1827).
* 12 באוקטובר: ארנסט רנן, פילוסוף וסופר (נולד ב-1823).
* 4 בנובמבר: הרווה, לברית, מלחין ומבצע (נולד ב-1825).
* 15 בנובמבר: פייר לואי שארל דה פיילי, גנרל (נולד ב-1810).
* 26 בנובמבר: שארל לבינגרי, קרדינל (נולד ב-1825).

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:המאה ה-19 לפי מדינה
קטגוריה:1892 לפי מדינות
אורי צוויק

אורי צוויק הוא מדען מחשב, פרופסור למדעי המחשב באוניברסיטת תל אביב.

==ביוגרפיה==
אורי צוויק הוא בנם של אברהם צוויק, שהיה מנכ"ל רכבת ישראל, ושל חוקרת הספרות יהודית הלוי-צוויק. קיבל תואר ראשון במדעי המחשב מהטכניון, ובשנת 1989 קיבל תואר דוקטור למדעי המחשב מאוניברסיטת תל אביב, על עבודה בהנחייתו של פרופ' נוגה אלון, שכותרתה "Lower Bounds on the Complexity of Boolean Functions". המשיך לשנתיים של פוסט-דוקטורט באוניברסיטת ווריק באנגליה.

בשנת 1991 הצטרף לסגל בית הספר למדעי המחשב של אוניברסיטת תל אביב. מחקרו עוסק בתורת הגרפים, ובפרט באלגוריתמים בתורת הגרפים. 

אלגוריתם קרלוף-צוויק , שאותו הציג, יחד עם האוורד קרלוף, בשנת 1997, קרוי על שמו. 

בשנת 2011 הוענק לו פרס רובינס מטעם האיגוד האמריקאי למתמטיקה (MAA).

בשנת 2021 הוענק לו פרס Test-of-Time בכנס STOC, בקטגוריית מאמרים שהשפיעו לאורך כ-20 שנה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.math.tau.ac.il/~zwick/ אורי צוויק], באתר של אוניברסיטת תל אביב 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדעני מחשב ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
אחריק צווייבה

אחריק סוקרטוביץ' צווייבה (ברוסית: А́хрик Сокра́тович Цве́йба, ; נולד ב-10 בספטמבר 1966) הוא כדורגלן עבר סובייטי, אוקראיני ורוסי, ממוצא אבחזי, ששיחק בעמדת המגן בקבוצות דינמו טביליסי, דינמו קייב, גמבה אוסקה. צווייבה הוא שחקן הכדורגל היחיד בעולם, אשר שיחק ב4 נבחרות לאומיות שונות: ברית המועצות, חבר המדינות, אוקראינה ורוסיה.

==ביוגרפיה==
צווייבה התחנך בבית הספר לכדורגל בעיר הולדתו גודאותה. בגיל 17 זומן לסגל של קבוצת דינמו סוחומי, אך לא שותתף במשחקי הליגה. כעבור שנה הוא עבר לקבוצת סק"א חברובסק, בה שיחק במשך 3 חודשים, עד שהתגלה על ידי ציידי הכישרונות של קבוצת הצמרת הסובייטית דינמו טביליסי. צווייבה שיחק בשורות המועדון עד שנת 1990. באותה שנה הודיעה הנהלת דינמו טביליסי שבכוונתה לעזוב את ליגת העל של ברית המועצות ויחד עם קבוצות אחרות לייסד ליגה גאורגית נפרדת. החלטת ההנהלה הביאה לכך שחלק מהשחקנים הבכירים של הקבוצה עזבו אותה. צווייבה היה אחד מן העוזבים - הוא שוכנע על ידי ולרי לובנובסקי לעבור לדינמו קייב.
צווייבה שיחק בשורות דינמו קייב במשך 3 שנים. זכה עם הקבוצה בדאבל (אליפות ברית המועצות וגביע ברית המועצות) ב-1990.

בשנת 1993 עבר צווייבה לרוסיה, שם שיחק תקופה קצרה בקבוצת קאמאז נאברז'ניה צ'לני. לאחר מכן עבר ליפן, לקבוצת גמבה אוסקה, בה שיחק במשך 3 שנים. הוא שב לרוסיה לתקופה קצרה ואז עבר לסין, לקבוצת צ'ונצ'ינג ליפאן. בשנת 1999 שב לרוסיה סופית. את קריירת הכדורגלן שלו סיים בשנת 2001 בשורות דינמו מוסקבה
===נבחרות===
צווייבה זומן לנבחרת הראשית של ברית המועצות לקראת מונדיאל 1990. הוא היה בסגל הנבחרת למונדיאל, אך לא שותף באף אחד ממשחקי הנבחרת בתחרות בשל פציעה במשחק אימון. צווייבה השתתף בכל משחקי הנבחרת במסגרת מוקדמות יורו 1992. לאחר התפרקות ברית המועצות הצטרף לסגל נבחרת חבר המדינות, איתה נטל חלק ביורו 1992 - הוא השתתף בשני משחקים ראשונים של הנבחרת, בהם ספג שני כרטיסים צהובים ולכן לא יכל להשתתף במשחק השלישי.

באוגוסט 1992 שיחק משחק אחד בשורות נבחרת אוקראינה - משחק ידיות נגד הונגריה.

בשנת 1993, לאחר שעבר לרוסיה, זומן לנבחרת הרוסית. הוא יועד לסגל הנבחרת למונדיאל 1994, אך לא השתתף בו בשל פציעה. למעשה הוא שותף בנבחרת רק בשנת 1997, במהלכה נטל חלק ב8 משחקים.

==תארים==
* אליפת ברית המועצות - 1990
* גביע ברית המועצות - 1990

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:מגני כדורגל סובייטים
קטגוריה:מגני כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלני סק"א חברובסק
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני גמבה אוסקה
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני אלניה ולדיקווקז
קטגוריה:כדורגלני קאמאז נאברז'ניה צ'לני
קטגוריה:כדורגלני אוראלאן אליסטה
קטגוריה:כדורגלני צ'ונצ'ינג ליפאן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:כדורגלני יורו 1992
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1966
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1966
פרץ אופוצ'ינסקי

פרץ אופוצ'ינסקי (בפולנית: Perec Opoczyński; כ"ד בתשרי ה'תרנ"ג, 15 באוקטובר 1892 - טבת או שבט ה'תש"ג, ינואר 1943) היה סופר, משורר ומתרגם יידי. פעיל ציוני במפלגת פועלי ציון ועורך בטאון התנועה "דאס ווארט". נספה בשואת יהודי אירופה.

==ביוגרפיה==
נולד למשפחת חסידי גור בלוטומיירסק שליד לודז'. בילדותו התייתם ונאלץ לפרנס את עצמו, במקביל ללימודיו בישיבה.

בגיל 12 החל לכתוב שירה עברית. במלחמת העולם הראשונה גויס לצבא הרוסי ולאחר שחרורו עסק בהוראת עברית והחל לכתוב בעיתונות היהודית העברית והיידית בפולין. הוא מצא עבודה כסנדלר בלודז' ובשעות הפנאי כתב לעיתונות. מלבד שירים פרסם סיפורים מחיי החסידים, בעיקר ב"הצפירה", "היום" ו"בדרך". כן תרגם את "שכול וכשלון" של י. ח. ברנר ליידיש.

הוא גילה עניין פוליטי, נעשה פעיל במפלגת פועלי ציון וגם ערך את עיתון התנועה 'דאס ווארט'.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נכלא בגטו ורשה. הוא פעל במחתרת של פועלי ציון וגם עבר בארכיון רינגלבלום.

נספה בגטו בתאריך לא ידוע.

==כתיבתו וכתביו==
בין הפסבדונימים שבהם חתם על פרסומיו: משה מחוייב, פרץ אופוטשנר, ופרץ חסידא.

טיוטת האגדה האחרונה שכתב (בקיץ 1942) 'דין תורה' מוקלדת במכונת כתיבה, הוקדשה לעסקן מנחם כהן שאותו הוא כינה 'מגנם של היתומים השכולים והנדחים', היא מצויה בבית לוחמי הגטאות.

רשימות פרץ אופוצ'ינסקי ששרדו מגטו ורשה, ובהן: ילדים בחוצות, נושא המכתבים היהודי: פרקי יומן, וההברחה בגיטו ורשה. ראו אור במהדורה מוערת מאת צבי שנר בהוצאת הקיבוץ המאוחד. הספר ראה אור בשפות שונות ובבמות מגוונות, ומהדורה אנגלית שלו יחד עם זכרונותיו של יוסף זליקוביץ' זכתה לתואר ספר השנה העולמי לשנת 2015–2016 בקטגוריה היסטוריה/ביוגרפיה.

==רשימותיו==
רשימותיו של אופוצ'ינסקי, כולל זכרונותיו מהגטו נדפסו בכמה ספרים וזכו לתרגומים לשפות אחדות:
* געזאמלטע שריפטן פון פרץ אפאטשינסקי, מיט א ביאגראפיע פון רינה אפער-אפאטשינסקי, ניו יורק: 1951
* רעפארטאזשן פון ווארשעווער געטא: פרץ אפאטשינסקי, ורשה: יידיש בוך, 1954
* רשימות, ערך והוסיף הערות: צבי שנר; תרגם מיידיש והביא לדפוס: אברהם יבין, תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1970.

==לקריאה נוספת==
* פרץ אופוצ'ינסקי, בתוך: ידיעות גנזים, 81 (ניסן תשל"ג), שנה 10 כרך ה: סופרים עברים שנספו בשואה, עמ' 314–318
* 
* דברי אזכרה, בתוך: מלך ניישטט (נוי), חורבן ומרד של יהודי ורשה, תל אביב, תש"ז, עמ' 247–248

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* Monika Polit, [https://www.yivo.org/Opoczynski BEFORE THE WARSAW GHETTO: THE PRE-WAR WRITINGS OF PERETZ OPOCZYNSKI], YIVO 2019 
* Anna Majchrowska, [https://www.jhi.pl/artykuly/najpilniejszy-ze-wszystkich-perec-opoczynski,535 Najpilniejszy ze wszystkich. Perec Opoczyński (הכי דחוף מכולם. פרץ אופוצ'ינסקי)] 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרי יידיש הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרים יהודים פולנים
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים פולנים
קטגוריה:מתרגמים ליידיש
קטגוריה:מתרגמים יהודים פולנים
קטגוריה:נספים בגטו ורשה
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1892
בית הכנסת דרבנט

חזית בית הכנסת
בית הכנסת דרבנט, ידוע גם בשם קל נומז (Kele-Numaz , רוסית: Дербентская синагога "Келе-Нумаз") הוא בית הכנסת היחיד שקיים כיום בעיר דרבנט שבדאגסטן<ref></ref>.

== היסטוריה ==
במאה ה-19, החלק העליון והעתיק ביותר של העיר (שנמצא קרוב יותר למצודת נארין-קאלה), היה מיושב בעיקר על ידי מוסלמים, החלק המרכזי והשטוח על ידי יהודי ההרים, והחלק התחתון ליד הים, על ידי ארמנים ורוסים .

בית הכנסת קל-נומאז נפתח בשנת 1914 ונמצא בפיקוח פדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה (FJCR).

בראשית העידן הסובייטי היו בעיר 11 בתי כנסת כולל הקל-נומז.

בפברואר 1904 עתרה קהילת יהודי ההר לרשויות העיר בבקשה להקצות קרקע לבניית בית כנסת חדש. בעתירה נכתב כי בתקופה בה הייתה בנו היהודים בית כנסת ברחוב קומנדנצקאיה 2 (בית הכנסת מדרש אליהו), אך מספר המתפללים גדל מעבר ליכולת ההכלה של בית הכנסת. בעקבות העתירה הקצו שלטונות העיר 300 מ"ר לבניית בית תפילה בפינת רחוב גוליצין (כיום רחוב בויינאקסק) ונתיב קולודזני (כיום נתיב צ'פאייב).

== שחזור ==
בני הקהילה רצו לשחזר את בניין בית הכנסת כפי שהיה בשנת 1914, ונדרשו לשם כך להוכיח בעלות על המבנה. את המסמך המעיד על הקצאת הקרקע לבניין בית הכנסת הם מצאו לאחר שיטוטים בארכיון העיר<ref></ref>, ובעקבות כך פורק בית הכנסת בשנת 2009, ונבנה מחדש מהאבנים הישנות באמצעות חומרים חדשים. המבנה המחודש נקרא "המרכז הקהילתי היהודי".

מעל הכניסה הראשית של המרכז הקהילתי היהודי ישנו שלט בעברית "ועשו לי מקדש ושכנתי בתוכם".

השטח הכולל של המרכז הקהילתי היהודי הוא 2500 מ"ר. במקום פועל מקווה, גן ילדים עירוני ומוזיאון יהודי ההרים.

ב-22 במרץ 2010 השתתפו נשיא דאגסטן מגומדסלאם מגומדוב והרב בערל לזר בטקס פתיחת בית הכנסת המחודש.

ב-23 ביוני 2024 שרפו מחבלים את בית הכנסת היהודי בדרבנט, שנחרב לחלוטין.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוסיה: בתי כנסת
קטגוריה:דגסטן
אשונה היילי

אשונה היילי (באנגלית: Ashawna Hailey; 8 באוקטובר 1949 - 14 באוקטובר 2011) הייתה מדענית מחשבים ופילנתרופית אמריקאית. היא הייתה בין היוצרות של תוכנית HSPICE (גרסה ממוסחרת של SPICE), שחברות עיצוב אלקטרוני רבות ברחבי העולם משתמשות בה כדי לדמות את המעגלים האלקטרוניים.<ref name=":1" /> החברה שלה, Meta-Software, שעמדה מאחורי המסחור של SPICE, ייצרה שיעור צמיחה שנתי מורכב של יותר מ-25–30 אחוז בכל שנה במשך 18 שנים, ובסופו של דבר הפכה לחלק מחברת Synopsys, שמכנה את HSPICE "'תקן הזהב'". להדמיית מעגל מדויקת".<ref>[http://www.synopsys.com/Company/InvestorRelations/Documents/final8-K_73002.pdf Synopsys filing with the Securities and Exchange Commission: Form 8K/A of July 26, 2002] </ref><ref></ref><ref name=":1" />

== חיים אישיים ==
היילי למדה באוניברסיטת טקסס טק יחד עם אחיה התאום, קים היילי, והקימה את החברה הראשונה שלה בעודה בקולג'.<ref name=":1" /> נולדו לה 2 ילדים, ניל היילי ונורה היילי.<ref></ref> היילי הייתה טרנסג'נדרית, נולדה בתור שון והחלה לחיות כאישה בשלב מאוחר בחייה.<ref></ref> הייתה חלוצה לשוויון מגדרי.<ref></ref>

== קריירה ==
בשנת 1973, היילי הייתה חלק מהצוות שיצר את המיקרו-מעבד הראשון של חברת Advanced Micro Devices (AMD), ה-Am9080, על ידי הנדסה הפוכה של Intel 8080, ובשנת 1974, הזיכרון הבלתי נדיף הראשון של AMD, ה-2702 2048-bit EPROM.<ref name=":1" /> מוקדם יותר, היא, עם אחרים, בנתה את רצף השיגור עבור מערכת הספרינט נגד טילים בליסטיים עבור תאגיד מרטין מרייטה.<ref name=":0"></ref>

כפילנתרופית, היילי ביקשה לתקן את מדיניות הממשלה בנושא סמי פנאי. במהלך חייה תרמה לקרן ACLU, קוד ורוד: נשים למען שלום, ברית מדיניות הסמים, להאכיל את אמריקה,<ref name=":0" /> רשת פעולה למען יערות הגשם, אכיפת החוק נגד איסור,<ref></ref> פרויקט מדיניות מריחואנה, ארגון ארוייד (Erowid),<ref></ref> האגודה הרב תחומית למען מחקרים פסיכדליים (MAPS),<ref></ref> וכיהנה במועצת המנהלים של MAPS.<ref></ref>

== מוֹרֶשֶׁת ==
לאחר מותה של היילי היא הותירה ירושה בסך 10 מיליון דולר שחולקה בין MAPS, ACLU, ברית מדיניות הסמים, פרויקט מדיניות מריחואנה ובנק מזון קציר שני.<ref name=":2"></ref> במה שהדירקטוריון שלו ראה כמחווה ראויה להיילי, פרויקט מדיניות המריחואנה הקדיש מיליון דולר מהעיזבון שלה ליוזמה שאפשרה לראשונה לבוחרים להכשיר מריחואנה לשימוש פנאי בקולורדו.<ref name=":1"></ref><ref name=":2" />

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נדבניות אמריקאיות
קטגוריה:מדעניות אמריקאיות במאה ה-20
קטגוריה:טרנסג'נדריות אמריקאיות
קטגוריה:טרנסג'נדרים
קטגוריה:טרנסג'נדריות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס טק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1949
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2011
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
אווטאר: כשף האוויר האחרון – אזולה במקדש הרוחות

אווטאר: כַּשָּף האוויר האחרון – אזולה במקדש הרוחות (באנגלית: Avatar: The Last Airbender – Azula in the Spirit Temple) הוא רומן גרפי מאת פיית' ארין היקס , פיטר ורטמן, אדל מאטרה ו-Comicraft . זהו ספר הקומיקס השלושה עשר בסדרת הקומיקסים מהזיכיון האמריקאי "אווטאר: כשף האוויר האחרון", ומהווה המשך לספר "אווטאר: כשף האוויר האחרון – צל וערפל" ולעלילת סדרת הטלוויזיה "אווטאר" של ניקלודיאון וגם משמש כפריקוול לסדרה "האגדה של קורה".

הספר יצא לאור על ידי חברת ההוצאה האמריקאית, דארק הורס קומיקס ב-1 בנובמבר 2023.

== הפקה ויצירה ==
הספר נחשף לראשונה באירוע הקומיק-קון, סן דייגו<ref></ref> ביולי 2022<ref></ref>. חברת ההוצאה האמריקאית, דארק הורס קומיקס, הודיעה בתחילה כי הספר אמור לצאת לאור ב-26 בספטמבר 2023 ולחנויות הקומיקס החל מ-27 בספטמבר 2023<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref> אך תאריך היציאה נדחה לבסוף ל-1 בנובמבר 2023<ref></ref>.

דארק הורס קומיקס חשפו כי הספר יהיה מפרי יצירתם של פיית' ארין היקס , פיטר ורטמן, אדל מאטרה ו-Comicraft <ref name=":2"></ref><ref></ref>. ועל פי הפרסומים, הספר יעסוק בהתמודדותה של הנסיכה אזולה עם עברה<ref name=":0" /><ref></ref><ref name=":1" />.

== קבלה ==
אלכס שלזינגר מאתר Screen Rant כתב כי בהתבסס על המדיות הקודמות מהזיכיון, אזולה היא דמות מסובכת בעלת בעיות נפשיות חמורות ועבר טראומטי. היא עשתה דברים איומים לאחיה ולאומתה, ויהיה מרתק לראות האם היא תהיה מסוגלת לכפר על חטאיה ברומן הגרפי העומד לצאת<ref name=":1" />.

איב ואסקז מ-Screen Rant תיארה כי המעריצים תוהים האם אזולה תתמיד בתעלוליה הישנים ותגרום לצרות בעולם הרוחות, או שמא תעבור מסע מכפר ותפתח דף חדש. היא ציינה כי כי התיאור בעטיפת הסר שנחשף, מראה את אזולה נכנסת אל תוך מבנה מאובק, דבר שתומך בתיאוריה שהמקום לא ייושב על ידי בני אדם במשך זמן רב, מה שמרמז על כך שאולי אזולה מחפשת מידע מהעבר. היא הוסיפה כי בגדיה מרופטים של אזולה עלולים להעיד על כך שהיא התרחקה מאורח החיים היוקרתי שלה כנסיכה, ומציעים את הפרשנות שאולי היא מחפשת תשובות איך להיות טובה יותר מהנסיכה חסרת המעצורים שהייתה<ref name=":2" />.

== ראו גם ==

* אווטאר: כשף האוויר האחרון – צל וערפל
* אווטאר: כשף האוויר האחרון (קומיקס)

== קישורים חיצוניים ==
* [https://avatar.fandom.com/wiki/Azula_in_the_Spirit_Temple Azula in the Spirit Temple] באתר פאנדום

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי 2023
קטגוריה:ספרי דארק הורס קומיקס
קטגוריה:אווטאר: כשף האוויר האחרון – קומיקס
סוראז' (פולין)

סוראז (בפולנית: Suraż) היא עיירה במחוז ביאליסטוק בפרובינציית פודלסיה בפולין. סוראז' שוכנת על גדות נהר נרב כ-27 קילומטרים דרום-מערבית לעיר ביאליסטוק, בירת הפרובינציה. בעיירה מתגוררים 986 תושבים (נכון ל-2021).

==היסטוריה==

ב-1445 סוראז', שהייתה אז חלק מהדוכסות הגדולה של ליטא, קיבלה זכויות מגדבורג מהשליט קז'ימייז' היגלוני. ב-1569, עם יצירת האיחוד הפולני-ליטאי, האזור עבר לשטח הפולני באיחוד.

העיר נפגעה קשות במהלך המלחמה הצפונית הקטנה עם שוודיה במאה ה-17. במהלך מרד ינואר כנגד האימפריה הרוסית ב-1863 העיר הייתה מרכז של פעילות מורדים ובמהלך דיכוי המרד השלטון הרוסי שלל מסוראז' את הזכויות העירוניות שלה וחלק מהתושבים הוגלו לסיביר. באותה תקופה גם נקבע תוואי מסילת הרכבת בין ורשה וסנקט פטרבורג והוחלט שהוא יעבור בלאפי ולא בסוראז', מה שפגע בפוטנציאל הכלכלי שלה.

העיר סבלה נזקים כבדים הן במלחמת העולם הראשונה והן במלחמת העולם השנייה.

==הקהילה היהודית==
שרידי בית הקברות היהודי בסוראז'
הקהילה היהודית הראשונה בסוראז' החלה כנראה ב-1525, אך כעבור כמאה שנה באמצע המאה ה-17 העיר קיבלה את פריווילגיית Privilegium de non tolerandis Judaeis, זכות שניתנה לערים מסוימות באיחוד הפולני-ליטאי שלא להתיר יישוב יהודים, והקהילה באה אל קיצה.

הקהילה נוצרה מחדש בסוף המאה ה-18 ובמפקד אוכלוסין ב-1799 נמנו במקום 12 יהודים. במהלך המאה ה-19 נרשם גידול משמעותי באוכלוסייה היהודית והיא הגיעה לשיאה במפקד 1897 כשהיו בסוראז' 368 יהודים, 23% מכלל האוכלוסייה. בסביבות 1865 הוקמו בית קברות יהודי ובית כנסת.

לאחר מלחמת העולם הראשונה, במהלכה נהרס בית הכנסת המקומי, יהודים רבים היגרו לערים הגדולות בפולין או לארצות הברית, הקהילה הרשמית פורקה והיהודים הוכפפו לקהילת זבלודוב הקרובה יחסית. האוכלוסייה היהודית צנחה ל-120 תושבים ב-1921 ול-40 בלבד ערב מלחמת העולם השנייה.

בתחילת המלחמה סוראז' הייתה בכיבוש ברית המועצות ולא הייתה השפעה משמעותית על חיי היהודים המקומיים. זמן קצר לאחר תחילת הכיבוש של גרמניה הנאצית במבצע ברברוסה בקיץ 1941 רופאים יהודיים מסוראז' אולצו לשרת בבית חולים שדה של הגרמנים. תוך זמן קצר היהודים רוכזו וכעבור שבועיים הם הועברו לגטו ביאליסטוק, שרוב יושביו נשלחו למחנה ההשמדה טרבלינקה ב-1943.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
יוסף באביטש


יוסף באביטש (נהגה: בַּבִּיץ'; ה'תרמ"ה, 1885 – ה'תש"ב, 1942) היה מחנך, סופר וביוגרף יהודי פולני. שנספה בשואה.

==ביוגרפיה==
נולד בפרוז'ני ובה פעל רוב חייו. התחנך בחינוך מסורתי, ב'חדר' ובישיבות. בבגרותו השתלם בקורסים הפדגוגיים בגרודנו ומאז עסק בהוראה.

באביטש כתב ביידיש ובעברית, מלבד ספריו (שנכתבו כולם ביידיש) כתב באביטש מאמרי ביקורת, מסות וסיפורים בעיתוני היידיש הבאים: אונזער לעבען, היינט, ליטערארישע בלעטער, מאמענט ומארגען זשורנאל. וכן בעיתונים העבריים: הזמן, המליץ, הצפירה ואחרים.

בעיתון 'בדרך' פרסם בקביעות ביוגרפיות של סופרי עברית.

לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה נכלא בגטו פרוז'ני שבו מצא את מותו במהלך החורף של שנת ה'תש"ב (1942–1943).

==לקריאה נוספת==
* יוסף באביטש, בתוך: ידיעות גנזים, 81 (ניסן תשל"ג), שנה 10 כרך ה: סופרים עברים שנספו בשואה, עמ' 327–328

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:אנשי חינוך יהודים פולנים
קטגוריה:סופרים ומשוררים שנספו בשואה
קטגוריה:סופרים יהודים פולנים
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1885
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1942
מאגר גלעד

מאגר גלעד, (שמו הרשמי "מאגר נחל רז"). היא בריכה שנבנתה כמאגר מים לאצירת מי נחל רז לפני שהוא חובר לנחל התנינים הממוקם באזור קיבוץ גלעד. המאגר הוקם על ידי אנשי הקיבוץ, כדי להשקות במימיו את מטעי האבוקדו השייכים לקיבוץ. אל המאגר נשפכים גם מי קולחין של קיבוץ דליה. מי מאגר זה מזוהמים.
בנוסף בשנת 2023 נכנסה אזהרה ע״פ מדגם מים של רשות הטבע והגנים ויצא אזהרת עכברת גם במאגר השני. 
טעות בתכנון הביאה ליצירת בריכה ממערב למאגר. מי בריכה זו ניזונים ממי נחל רז.

==צמחייה==
באזור הבריכה הגדולה צומחים עצי אלון תבור וצמחיית גדות סבוכה כקנה מצוי, סוף, דרדרים, רקפות, כלניות והרדופים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רמות מנשה
גלעד
יליזובו

יליזובו (ברוסית: Елизово) היא עיירה הממוקמת בחצי האי קמצ'טקה במזרח רוסיה. היא משתייכת למחוז קמצ'טקה.

== היסטוריה ==
היישוב נוסד בשנת 1848 ככפר בשם "סטארי אוסטרוג" (Stary Ostrog). בשנת 1897 שונה שם היישוב ל"זאבוייקו" (Zavoyko) על שמו של האדמירל וסילי זאבוייקו אשר הנהיג בקרב ההגנה על פטרופבלובסק כנגד צבאות האימפריה הבריטית והאימפריה הצרפתית שתקפו את העיר בשנת 1854, במהלך מלחמת קרים. שם היישוב שונה ליליזובו בשנת 1924.<ref name="Ref50">[http://www.dumaemr.ru/index.php/history/113-2008-05-20-21-58-24 Историческая справка]</ref> הוענק ליישוב מעמד עירוני בשנת 1964, והוא הוכרז כעיירה בשנת 1975.<ref></ref>

== גאוגרפיה ==
העיירה ממוקמת בגובה של כ־20 מטרים מעל פני הים, כ־10 קילומטרים מחופי האוקיינוס השקט וכ־12 קילומטרים מצפון־מזרח לפטרופבלובסק־קמצ'טסקי, בירת החבל. כ־25 קילומטרים מצפון־מזרח לעיירה נמצאים שניים מהרי הגעש של קמצ'טקה: קוריאקסקי ואווצ'ינסקי.

== דמוגרפיה ==
נכון לאומדן משנת 2018, בעיירה מתגוררים כ־39,200 תושבים, ירידה קלה מאז מפקד האוכלוסין בשנת 2010, אז התגוררו בעיירה 39,569 תושבים. אוכלוסיית העיירה פחתה בכמה אלפים מאז מפקד האוכלוסין של שנת 1989 ומפקד האוכלוסין בשנת 2002.
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!אוכלוסייה
|-
|1989
|46,929
|-
|2002
|41,533
|-
|2010
|39,569
|-
|2018
|39,216
|}
נכון לשנת 2010, 89.4% מאוכלוסיית העיירה הם רוסים, 3.5% הם אוקראינים, 1.5% קוריאנים, 0.6% הם טטרים, 0.6% הם בלארוסים ו־4.4% הם אחרים.

== תחבורה ==
ממזרח לעיירה נמצא נמל התעופה אליזובו ממנו יוצאות טיסות ליעדים שונים ברוסיה, הבולטים שבהם הם מוסקבה, ולדיווסטוק וחברובסק. בנוסף, העיירה מחוברת לכביש הראשי של חצי האי. נהר אוואצ'ה עובר דרך העיר ונשפך לאוקיינוס השקט מספר קילומטרים דרומה. ישנו גשר אחד לרכבים אשר מחבר בין שני חלקי העיר משני צידי הנהר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוסיה: ערים
קטגוריה:חבל מנהלי קמצ'טקה: גאוגרפיה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1848
יהונתן גרנות

פרופ' יהונתן (יוני) גרנות

יהונתן (יוני) גרנות (נולד ב-19 באוקטובר 1971) הוא אסטרופיזיקאי, פרופסור מן המניין לפיזיקה במחלקה למדעי הטבע והחיים באוניברסיטה הפתוחה, וחוקר במרכז המחקר באסטרופיזיקה של האוניברסיטה הפתוחה (ARCO).

== ביוגרפיה ==
נולד בקיימברידג' אנגליה כאשר אביו שהה שם בשנת שבתון. אביו, פרופ' יצחק גרנות היה פרופסור לכימיה במכון הביולוגי בנס ציונה, ואמו רות לבית זקס הייתה בעלת תואר שני בכימיה ועבדה כמורה לכימיה בבית ספר. לגרנות אח אחד. למד בתיכון בקריית החינוך ע"ש אהרן קציר ברחובות.

בשנים 1990–1992 שירת שרות חובה בצבא.

לאחר שירותו הצבאי למד באוניברסיטה העברית בירושלים לתואר ראשון, שני ושלישי. בשנים 1993-1996 למד לתואר ראשון בפיזיקה ובמתמטיקה וסיים את לימודיו בהצטיינות. בשנים 1996–1998 למד לתואר שני בפיזיקה וסיים גם לימודים אלה בהצטיינות. את עבודת התיזה שעסקה בעקומות אור, ספקטרום ודמויות של הזוהר שאחרי בהבזקי קרינת גמא כתב בהנחיית פרופ' צבי פירן.<ref></ref> בשנים 1998–2001 למד לתואר שלישי. את עבודת הדוקטור שעסקה בזוהר שבעקבות הבזקי קרינת גמא, כתב שוב בהנחיית פרופ' צבי פירן.<ref></ref>

לאחר מכן נסע לארצות הברית, והיה בפוסט-דוקטורט במכון למחקר מתקדם בפרינסטון (2001-2004). בשנים 2004–2007 היה עמית מחקר ב באוניברסיטת סטנפורד. בשנים 2007–2012 עבר לאנגליה והתמנה לפרופסור חבר (reader) ב, שם זכה במלגה ע"ש וולפסון.<ref></ref>

בשנת 2011 חזר לארץ והתמנה כפרופסור חבר אורח (ע"ש ארסקין) באוניברסיטה העברית (2011–2012).

בשנת 2012 התמנה לפרופסור חבר באוניברסיטה הפתוחה, ובשנת 2016 התמנה לפרופסור מן המניין שם.

בנוסף הוא משמש כחוקר במרכז המחקר באסטרופיזיקה של האוניברסיטה הפתוחה (ARCO).

החל משנת 2017 הוא משמש כראש תחום פיזיקה במחלקה למדעי הטבע והחיים באוניברסיטה הפתוחה.

במקביל למשרתו באוניברסיטה הפתוחה הוא גם פרופסור באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון בארצות הברית.

== תחומי מחקרו ==
* אסטרופיזיקה של אנרגיות גבוהות: בפרט התפרצויות גמא, מגנטא<nowiki/>רים (כוכבי נייטרונים בעלי שדות מגנטיים עצומים), ערפיליות פולסארים ושאריות סופרנובה.
* הידרודינמיקה ומגנטו-הידרודינמיקה יחסותית, דינמיקה ומבנה של סילונים וגלי הלם
* בדיקות אסטרופיזיות של הפרת נווריאנטיות של לורנץ של תורת היחסות הפרטית
* עידוש כבידתי, גלי כבידה, נייטרינו באנרגיות גבוהות, קרינה קוסמית

== משפחתו ==
נשוי לאורית לבית מונטיא, מורה ליוגה ולשחייה בעיסוקה. אב לשלושה.

מתגורר בפרדסיה.

== פרסומיו ==
=== מבחר ממאמריו ===
גרנות פרסם יותר מ־170 מאמרים מדעיים בתחומי התמחותו. להלן מבחר מהם:
* (המאמר עוסק בקרינת הזוהר שבעקבות התפרצויות גמא מסילונים הנצפים הרחק מציר הסימטריה שלהם).
* (המאמר עוסק בקיטוב קווי של התפרצויות גמא: ההשלכות של שדה מגנטי סדור).
* (המאמר, שנכתב בשיתוף עם חוקרים רבים מלבד ארבעת הכותבים הראשיים הנזכרים, עוסק בחסם על התלות של מהירות האור בריק באורך הגל היכולה לנבוע מכבידה קוואנטית).
* (המאמר עוסק בהאצה מגנטית אימפולסיבית של זרימות יחסותיות).
* (המאמר עוסק בתובנות על המגנטאר Swift J1834.9-0846 מתוך ערפילית הרוח שלו).

=== מאמרים בעברית לציבור הרחב ===
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
*
*
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסטרופיזיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה הפתוחה: מדעי הטבע והחיים
קטגוריה:ישראלים ילידי אנגליה
קטגוריה:בוגרי תיכון קציר (רחובות)
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
Last Night (שיר של מורגן וולן)

"Last Night" הוא שיר שנכתב על ידי ג'ון ביירון, אשלי גורלי, ג'ייקוב קאשר הינדלין וריאן וויציק, והוקלט על ידי זמר הקאנטרי האמריקאי מורגן וולן. זה הסינגל השלישי מתוך אלבום האולפן שלו, One Thing at a Time, משנת 2023. השיר הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי של הבילבורד בפברואר 2023. במרץ 2023, הגיע השיר למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100.

==תוכן==
השיר עוסק בזוג, לו "הלילה האחרון" ביחד. פיל ארנולד מ-Music Talkers שיבח את השימוש בגיטרה אקוסטית בשיר ואת ה"זרימה" של מילותיו.<ref></ref>

==הצלחה מסחרית==
השיר הגיע בשיאו למקום הראשון במצעד שירי הקאנטרי של בילבורד ב-13 בפברואר 2023, ועלה ממיקום הבכורה במקום השביעי שבוע לפני כן. בשבוע זה, הסינגלים הקודמים שלו, "Thought You Should Know" ו-"You Proof" הגיעו למקומות השני והשלישי בהתאמה, כש-"I Wrote the Book" הגיע למקום העשירי.<ref></ref>

בשבוע צאתו של One Thing at a Time, הגיע השיר למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100. זהו שיר הקאנטרי הראשון בביצוע אמן יחיד שהגיע להישג זה במאה ה-21.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

=== מצעדי סוף שנה ===

== נתוני מכירות ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי מורגן וולן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יעקב כשר
קטגוריה:שירים על אלכוהול
קטגוריה:שירים על לילות
קטגוריה:בלדות משנות ה-2020
קטגוריה:בלדות קאנטרי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד קנדה הוט 100
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה באוסטרליה
קטגוריה:שירי פלטינה בממלכה המאוחדת
סוראז' (בלארוס)

סוראז (בבלארוסית וברוסית: Сураж) היא עיירה במחוז משנה ויטבסק במחוז ויטבסק בבלארוס. העיירה שוכנת במקום בו נהר קספליה נשפך אל נהר דווינה, במרחק של כ-45 קילומטרים צפון-מזרחית לעיר ויטבסק, בירת המחוז. בעיירה מתגוררים כ-700 תושבים (נכון ל-2022).

==היסטוריה==
בסביבות 1560 הוקמה טירת סוראז' בקרבת גבולה המזרחי של הדוכסות הגדולה של ליטא וכעבור כמה שנים נוצרה סביבה ההתיישבות. ב-1616 העיירה נשרפה בפשיטה של כוחות רוסיה הצארית והם אף כבשו אותה ב-1654 במהלך מלחמת רוסיה–פולין, אך היא הוחזרה לאיחוד הפולני-ליטאי בהסכם אנדרוסובו ב-1667 שסיים את המלחמה.

בחלוקת פולין הראשונה ב-1772 האזור עבר לשליטת האימפריה הרוסית, ולאחר בקריסתה ב-1918 לשליטת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הבלארוסית של ברית המועצות.

ב-12 ביולי 1941, במבצע ברברוסה במלחמת העולם השנייה, העיירה נכבשה על ידי כוחות גרמניה הנאצית והיא נותרה בכיבוש גרמני עד ששוחררה על ידי הצבא האדום ב-28 באוקטובר 1943.

==הקהילה היהודית==
אנדרטה לזכר קורבנות השואה בסוראז' בבית הקברות היהודי
ראשיתה של הקהילה היהודית במקום בסוף המאה ה-18. ב-1863 נמנו בה 848 יהודים שהיו קצת יותר משליש מהאוכלוסייה וב-1897 היו בה 1,246 יהודים, 45.6% מהאוכלוסייה.

ב-1905 התרחש בסוראז' פוגרום, כחלק מאירועי מהפכת 1905. בשנים שלאחר מלחמת העולם הראשונה והקמת ברית המועצות יהודים רבים עזבו את סוראז' לערים גדולות יותר וב-1939 נמנו במקום 461 יהודים בלבד.

יהודים רבים שנמלטו מוויטבסק מפני הצבא הגרמני נתקעו ביחד עם האוכלוסייה המקומית לאחר שכיבוש סוראז' הושלם ביולי 1941. באוגוסט כלל היהודים, 674 איש, נלקחו אל מחוץ לעיירה ושם הגרמנים רצחו אותם בבור הריגה.

ב-1996 הגופות מאתר ההריגה נלקחו לבית הקברות היהודי ונקברו כראוי וכעבור שנה הוקמה שם אנדרטה לזכרם ביוזמת הקהילה היהודית של ויטבסק. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://ru.wikisource.org/wiki/ЕЭБЕ/Сураж,_город_Витебской_губернии סוראז', עיר בפלך ויטבסק], ביברייסקיה אנציקלופדיה 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז ויטבסק: יישובים
אליס חתוקאי

אליס חתוקאי (נולדה ב-27 בינואר 2003) היא כדורסלנית צ'רקסית-ישראלית המשחקת במכבי עירוני רמת גן.

== ביוגרפיה מקצועית ==
חתוקאי החלה לשחק כדורסל בכתה ב' בקבוצת כפר כמא, קט-סל בנות. בכתה ד' יצאה בפעם הראשונה מהכפר ועברה לשחק בקבוצת כפר תבור, קט-סל בנים. בכיתה ו' עברה לשחק בהפועל עמק יזרעאל בקבוצת ילדות ונערות, ובכיתה ח' עברה לקבוצה להפועל גלבוע מעיינות, קבוצה בת של הפועל גלבוע גליל<ref name=":0"></ref> ב-2017 זומנה לנבחרת ישראל עד גיל 14, אך פציעה ברצועה הצולבת וניתוח בעקבותיו, הביאו להפסקה בת שנתיים במשחקיה<ref name=":0" />. לאחר החלמתה, החלה את הקריירה שלה ככדורסלנית בליגה הלאומית כבר בהיותה בכתה יא' בקבוצת הפועל גלבוע/מעיינות, לצד המשך משחקיה בקבוצת הנערות של מועדון זה. היא בלטה במספר הנקודות הרב שהשיגה במשחקיה, עד לשיא של 30 נקודות במשחק אחד בקבוצת הנערות בעונת 2020–2021, ו-23 נקודות במשחק אחד בקבוצת הבוגרות בליגה הלאומית, בשנה שלאחריה. בעונה זו (2020–2021) הוענק לה תואר תגלית העונה בליגה הלאומית. בשנת 2021 נבחרה להיות בנבחרת הנערות של ישראל עד גיל 18 (דרג א'), וטסה עם הנבחרת לאליפות אירופה ביוון. שנה אחר כך, בשנת 2022, נמנתה כבר עם סגל נבחרת העתודה לאליפות אירופה דרג ב’ שהתקיימה במקדוניה הצפונית ביולי 2022, שם סיימה הנבחרת במקום השלישי עם עלייה חזרה לדרג א' – לראשונה אחרי 15 שנה.

בעונת 2022-2023 הצטרפה לקבוצת מכבי עירוני רמת גן בליגת העל, ובמקביל המשיכה לשחק בקבוצת הפועל גלבוע/מעיינות מהליגה הלאומית ב"כרטיס כפול", המאפשר השתתפות בשני משחקים רשמיים בליגות הגבוהות של ישראל בכל מחזור.

== חיים אישיים ==
חתוקאי היא הבת האמצעית במשפחה.

היא הכדורסלנית הצ'רקסית הראשונה בליגת העל מאז 2004, אחרי נילי נאתכו, שחקנית נבחרת ישראל לשעבר, אשר נהרגה בתאונת דרכים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כפר כמא: אישים
קטגוריה:צ'רקסים ישראליים
קטגוריה:כדורסלניות מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2003
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2003
זמן קוהרנטיות

עבור גל אלקטרומגנטי, זמן הקוהרנטיות הוא הזמן שבו גל מתפשט (ספציפית עבור קרן לייזר או קרן מיסר ) נחשב לקוהרנטי, כלומר, הפאזה שלו ניתנת לחיזוי.

במערכות שידור למרחקים ארוכים, זמן הקוהרנטיות עשוי להיות מופחת על ידי גורמי התפשטות כגון נפיצה, פיזור ועקיפה .

זמן הקוהרנטיות, המסומן על ידי , מחושב על ידי חלוקת אורך הקוהרנטיות במהירות הפאזה של קרן אור בתווך; נתון על ידי<math display="block">\tau = \frac{1}{\Delta \nu} \approx \frac{\lambda^2}{c\, \Delta \lambda}</math>כאשר הוא אורך הגל המרכזי של המקור, ו- הוא הרוחב הספקטרלי של המקור ביחידות תדר ואורך גל, בהתאמה, ו- היא מהירות האור בוואקום.

ללייזר סיב במצב יחיד יש רוחב פס של מספר קילו-הרץ, המתאים לזמן הקוהרנטיות של כמה מאות מיקרו-שניות. למסרים מימן יש רוחב קו של בערך 1&nbsp;הרץ, המתאים לזמן קוהרנטיות של כשנייה אחת. <ref> - Precision measurements with atomic hydrogen masers</ref> אורך הקוהרנטיות שלהם תואם בערך למרחק מכדור הארץ לירח.

החל משנת 2022, קבוצות מחקר ברחבי העולם הדגימו קיוביטים מוליכי-על עם זמני קוהרנטיות של עד כמה 100 מיקרו-שניות .<ref name="phys.org"></ref>

==ראו גם==

* קוהרנטיות אטומית
* קוהרנטיות זמנית
* מידת קוהרנטיות

==הערות שוליים==

קטגוריה:התפשטות גלי רדיו
קטגוריה:אופטיקה פיזיקלית
קטגוריה:קרינה אלקטרומגנטית
יחסי וייטנאם–קובה

יחסי וייטנאם–קובה הם היחסים הבילטרליים שבין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם לבין הרפובליקה של קובה. היחסים מבוססים על מסחר, השקעות ואשראי הדדי שגדלו משמעותית מאז שנות ה-90 ועל היותן שתיהן מדינות סוציאליסטיות שחולקות אידאולוגיה משותפת. המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-12 בדצמבר 1960. מאז, עבור קובה, וייטנאם היא שותפת הסחר השנייה בגודלה באסיה, אחרי סין.

== מסחר ==
וייטנאם היא בעלת ברית פוליטית וכלכלית של קובה. המסחר בין המדינות מורכב מסחורות דוגמת אורז, טקסטיל, הנעלה, מחשבים, אלקטרוניקה, עץ וקפה. היקף המסחר בין המדינות עומד על 200 מיליון דולר. במהלך ביקורו בווייטנאם באוקטובר 2012, הביע מרינו מוריו, סגנו של ראול קסטרו, תקווה שווייטנאם תתמוך בקובה ובפיתוח החלקאות שלה תוך שימת דגש על גידולים תעשייתיים וגידול מזון.

בנובמבר 2018, נשיא מועצת המדינה של קובה, מיגל דיאס-קאנל ביקר בווייטנאם במסגרת סבב הביקורים הראשון שלו מחוץ למדינה אחרי שנכנס לתפקיד. בביקורו נפגש עם עמיתו הווייטנאמי נווין פו טרונג, ולאחר פגישתם נחתמו הסכמי סחר ומימון במטרה להגדיל את המסחר.

== יחסים ביטחוניים ==
סגן השר לכוחות המזוינים המהפכניים בקובה ביקר בהאנוי ב-18 בספטמבר 2012 ונפגש עם ראש ממשלת וייטנאם דאז, נווין פו טרונג. ממשלת וייטנאם הצהירה על כוונתה
להגדיל את שיתוף הפעולה בתחומי הטכנולוגיה הצבאית, בניין הצבא והכשרת קצינים.

== עדכון המודל הקובני ==
בשנות שלטונו של ראול קסטרו החלה המפלגה הקומוניסטית לערוך רפורמות במדינה והתירה יזמות ובעלות על קניין פרטי. נווין פו טרונג, מזכ"ל הוועד המרכזי של המפלגה הקומוניסטית בווייטנאם ביקר בהוואנה באפריל 2012 ואילו ראול קסטרו ביקר בהאנוי ביולי אותה שנה.

במהלך ביקורו של מרינו מוריו, סגנו של קסטרו בווייטנאם באוקטובר 2012 במטרה ללמוד מהרפורמות בכלכלת וייטנאם ומכלכלת השוק הסוציאליסטית.

== הערות שוליים ==
סטוני בליידן

ת'ורסטיין סינדרי בולדוינסון בליידן (באנגלית: Thorsteinn Sindri Baldvinsson Blyden; נולד ב-9 במרץ 1993) הידוע יותר בשם הבמה שלו סטוני בליידן, הוא שחקן, ראפר, זמר, מתופף ומפיק מוזיקלי איסלנדי. 

== ביוגרפיה ==
בלידן נולד ברייקיאוויק, איסלנד. אביו, בולדווין, הוא אופה איסלנדי ואמו, דברה, מדריכת כושר ממוצא קובני. בליידן החל לתופף בגיל צעיר.<ref name="mbl">[http://www.mbl.is/monitor/frettir/2013/06/03/med_yfir_500_000_views_a_youtube/ "Með yfir 500.000 'views' á YouTube"] (Icelandic), Monitor, Morgunblaðið, June 3, 2013.</ref>

== קריירה ==
לשם הבמה שלו הוא בחר בסטוני, שהוא תרגום גס של החלק השני של שמו האיסלנדי, ת'ורסטיין, "אבן ת'ור". באמצעות מצלמה ששאל מאביו החל לצלם את עצמו ואת חבריו בגרסאות כיסוי לשירים שונים. לאחר מכן הוא המשיך והעלה קטעי תיפוף על תופים משלו ליוטיוב תחת השם "Stony's World". הוא גם יצר רמיקסים בהשראת סדרת האינטרנט הקומית של "ג'ייק ואמיר", שהופקה על ידי CollegeHumor, וזכתה למיליוני צפיות ביוטיוב ומספר ניכר של רכישות ב-ITunes.<ref></ref> כשחקן, בליידן הופיע בסרטים "The Standoff" ו-"Hope Springs Eternal", כמו גם התארח בסדרת הטלוויזיה "קז'ואל".<ref></ref> 

בשנת 2017 החל לשחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה של ניקלודיאון "רחוב האנטר".<ref name="World Screen"></ref>

== דיסקוגרפיה ==

* 2014: Feel Good 

== פילמוגרפיה ==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2016
|Standoff
|קלייד קוסר
|
|-
| rowspan="2" |2018
|סוף התיכון <small>(אנ')</small>
|סטוני
|
|-
|Hope Springs Eternal
|סת' גראס
|
|-
|2020
|שנת חיים <small>(אנ')</small>
|קיראן
|-
|TBA
|You're Cordially Invited
|אוליבר
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2016
|קז'ואל
|נער
|פרק: "Big Green Egg"
|-
|2017–2018
|רחוב האנטר <small>(אנ')</small>
|מקס האנטר
|תפקיד ראשי (עונות 2-1); 31 פרקים
|-
|2018
|Run for Your Life
|מיילס
|סרט טלוויזיה
|-
|2019
|Bluff City Law
|אמרסון
|10 פרקים
|-
| rowspan="2" |2022
|איך פגשתי את אבא
|ג'ספר
|8 פרקים
|-
|ביג שוט <small>(אנ')</small>
|ג'קסון הובר
|5 פרקים
|-
|2023
|להיות סיני אמריקאי <small>(אנ')</small>
|אנדי
|5 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה איסלנדים
קטגוריה:זמרים איסלנדים
קטגוריה:מתופפים
קטגוריה:ראפרים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים
קטגוריה:אישים ממוצא קובני
קטגוריה:איסלנדים שנולדו ב-1993
אווטאר: כשף האוויר האחרון (לגו)

לגו אווטאר: כשף האוויר האחרון (באנגלית: Lego Avatar: The Last Airbender) הייתה סדרת משחקי לגו המבוססים על סדרת הטלוויזיה "אווטאר: כשף האוויר האחרון", ואחת משתי סדרות הלגו היחידות שהוציאה חברת ניקלודיאון.

== רקע ==
ביוני 2006 החלה חברת ניקלודיאון לשווק לראשונה שני סטים של לגו המבוססים על הסדרה ששודרה בערוץ ניקלודיאון באותן שנים, "אווטאר: כשף האוויר האחרון", יחד עם עוד שלושה סטים של לגו המבוססים על הסדרה "בובספוג מכנסמרובע" ששודרה בחסותה גם היא. השניים היו למוצרי הדגל פרי השותפות בין ניקלודיאון לחברת לגו<ref></ref><ref></ref><ref name=":0"></ref>. הערכות עוצבו על ידי הנריק רובין<ref name=":0" />, והופצו עד לדצמבר 2007<ref name=":0" /><ref></ref><ref></ref>.

== רקע עלילתי ==

הערכות מבוססות על העונה הראשונה של אווטאר: כשף האוויר האחרון, במהלכה, הילד אנג, בן השתים עשרה, יוצא יחד עם חבריו על מנת לסיים את המתקפה של אומת האש על ארבעת האומות האחרות, ולהביא לסיומה של מלחמת מאה השנים.

=== הדמויות ===
* אנג - נזיר ממקדש האוויר הצפוני וכשף האוויר האחרון שנותר בעולם.
* מומו - למור מעופף וחיית המחמד של אנג.
* סוקה - חברו של אנג, אסקימואי משבט המים הדרומי.
* צוקו - נסיך אומת האש אשר גורש מביתו, יצא למרדף אחר האווטאר על מנת להשיב את כבודו.

== ערכות הלגו ==
=== מקדש האוויר ===
ערכת הלוגו "מקדש האוויר" (באנגלית: "Air Temple")
Air Temple (מספר סט: 3828) התבסס על מקדש האוויר הצפוני כפי שהוא מתואר בפרק 17 בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה. הערכה הכילה 400 חלקי לגו, מבנה לגו המתאר את מקדש האוויר הצפוני יחד עם 5 אנשי לגו בדמויות של אנג, סוקה, מומו, ושני חיילים מצבא אומת האש<ref name=":1"></ref>.

=== ספינת אומת האש ===
Fire Nation Ship (מספר סט: 3829) התבסס על ספינת המלחמה של נסיך האש צוקו, כפי שהיא נראתה בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה. הערכה הכילה 722 חלקי לגו, ספינת לגו בעיצוב כפי שנראה בסדרה, יחד עם 5 אנשי לגו בדמויות של אנג, קטרה, צוקו ושני חיילים מצבא אומת האש<ref name=":1" />.

== הוצאה מחודשת ==
בשנת 2020, בעקבות התחדשות העניין בזיכיון האווטאר בעקבות הפרסומים על פיתוח מדיות אנימציה חדשות במסדרת הזיכיון, פותח סט לגו חדש בשם "Avatar: The Last Airbender – The Avatar Returns" ("אווטאר: כשף האוויר האחרון – האווטאר חוזר") על ידי StudioTRico, וגרף מעל לעשרת אלפים הצבעות במסגרת פרויקט "Lego Ideas" , פרויקט המאפשר למשתמשים להציע רעיונות לערכות לגו אשר ישווקו באופן מסחרי, לאחר שצברו מעל לעשרת אלפים הצבעות. בערכה היו אמורים להיכלל הדמויות של אנג, אפה, קטרה, סוקי, צוקו, טוף, סוקה, אירו ומומו, אך היא לא אושרה לבסוף להמשך שלב הפיתוח<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לגו
קטגוריה:אווטאר (סדרת טלוויזיה)
בס קטן-לוע

בס קטן-לוע (שם מדעי: Micropterus dolomieu) הוא מין של דג טורף ממשפחת החמנוניים המכונה בשם העממי בס.
== מאפיינים ==
דג זה קרוב למין בס גדול-לוע והוא חי במקווי מים מתוקים במזרח אמריקה הצפונית שבין מפרץ הדסון, האגמים הגדולים, נהר סנט לורנס ולאורך יובלי המיסיסיפי, אך גם הובא באופן לא חוקי למקווי מים ממוזגים עד קרים בקנדה וארצות הברית כמין פולש תחרותי. הוא יכול להתקיים במים קרירים יותר מהבס גדול-הלוע.

זהו דג בינוני באורך מרבי של 69 ס"מ ומשקל של 5.4 ק"ג. הוא בעל מבנה מוארך עם שרירי זנב וחזה חזקים ולסתות רחבות בעלות שיניים חדות. צבעו בין חום זית או זהוב ועד חום כהה בגב כשהבטן צהבהבה עם פסים אנכיים כהים או כתמים לאורך הגוף, כשהראש מפוספס בפסים אופקיים
חומים כהים. הפנים בהירות יחסית והעיניים בעלות גוון אדום עז.

זהו דג טורף שרירי המצוי רק במים מתוקים ברחבי נהרות גדולים, אגמים, ביצות רחבות, מאגרי מים שונים ובריכות. לרוב הוא מתקיים סמוך לקרקעית ובסביבת סלעים וצמחייה קרקעית. הדג אינו יכול לשכון בנהרות מזוהמים, מה שגורם להימצאותו לרמז על צלילות ובריאות המים. בעונת הרבייה הזכר בונה קן מתחת לאבנים או חצץ והנקבה מטילה בו עד 21,100 ביצים, עליהן שומר הזכר בקן לבדו.

זהו דג טורף כוחני התוקף טרף ממארב תת-מיימי. בעוד הצעירים מתבססים על זואופלנקטון וזחלי חרקי מים, הבוגרים יותר ניזונים ממיני סרטנאים עד לסרטני נהרות, חרקים, דגים קטנים ודו-חיים מימיים. הם גם אינם בוחלים בקניבליזם של צעירי בסים אחרים, אם כי לא מצאצאיהם עצמם.

למעשה דג זה כל כך תוקפני שבעודו מין פולש הוא יכול לפגוע באוכלוסיית הדגה המקומית ולהדיח דגים אחרים עד למצב של הכחדה. הדג גם מגודל לדיג ספורט והוא מאוד פופולרי לכך לאורך קנדה וארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברנר-ז'רמין דה לספד
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
קטגוריה:חמנוניים
קטגוריה:ארצות הברית: דגי מים מתוקים
Screen Rant

Screen Rant הוא אתר אינטרנט המפרסם חדשות בתחומי הטלוויזיה, הסרטים, משחקי הווידאו ותאוריות הקולנוע.

== היסטוריה ==
האתר הושק על ידי ויק הולטרמן בשנת 2003, כשעל תהליך השקת האתר הרחיב בריאיון:

ב-18 באוגוסט 2008, נפתח ערוץ היוטיוב של Screen Rant, אשר נכון למרץ 2023 מונה למעלה משמונה מיליון מנויים<ref></ref>. בשנת 2011, נרשמו מעל לכ-800,000 כניסות לאתר Screen Rant, מדי חודש<ref></ref>.

בפברואר 2015, Screen Rant נרכשה על ידי Valnet Inc<ref></ref><ref></ref>, חברת קנדית מדיה מקוונת שבסיסה במונטריאול, קוויבק<ref></ref><ref></ref>.

== Pitch Meeting ==
ערוץ היוטיוב של Screen Rant אירח בעבר סדרת סרטונים בשם Pitch Meeting, מאת התסריטאי הקנדי ריאן ג'ורג', במסגרתה הופקו למעלה מ-200 סרטונים עד ספטמבר 2020, אשר זכו לסכום כולל של 250 מיליון צפיות דיגיטליות<ref></ref>.

== ראו גם ==

* Comic Book Resources

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2003
קטגוריה:אתרי אינטרנט אמריקאיים
קטגוריה:כתבי עת מקוונים
מגדלי דה וינצ'י

מגדלי דה וינצ'י הם זוג מגדלי מגורים בני 44 קומות כל אחד, השוכנים בפינה הצפון-מזרחית של צומת הרחובות קפלן ודה וינצ'י בתל אביב. גובה כל אחד מהמגדלים הוא 155.1 מטר. 

בתחילת העשור השני של המאה ה-21 פינה משרד הביטחון מגרש בן כעשרה דונם בקצהו הדרום-מערבי של מחנה רבין, בצמוד למגדלי הכנרית המשמשים את מפקדת חיל האוויר. עם פינויו שימש המגרש כמגרש חניה, ובשנת 2015 פרסמה רשות מקרקעי ישראל מכרז למכירתו. במכרז זכו החברות ישראל קנדה ואקרו נדל"ן, ששילמו תמורתו 830 מיליון ש"ח.

המגדלים תוכננו על ידי משרד ישר אדריכלים ונבנו על ידי חברת אשטרום. הבניה החלה ב-2017 והייתה צפויה להימשך 5 שנים, אך הסתיימה ב-2023. את שני המגדלים מחברת באחת הקומות בריכת שחייה. בקומת הקרקע של המגדלים נמצאת חצר הפתוחה לציבור.

כחלק ממיזם זה הוקמו גם שני רבי קומות, בני 8 ו־11 קומות, שישמשו לדירות להשכרה, למשרדים, למסחר ולשימושים ציבוריים. המיזם כולל 412 דירות, מתוכן כ־40 מיועדות להשכרה.

==קישורים חיצוניים==

* בארכיון האינטרנט
* [https://project-tlv.info/buildings/kaplan/19-21/ מתחם כנרית - פרויקט דה וינצ'י], באתר " פרויקט תל אביב"
* 
* 

==הערות שוליים==

דה וינצ'י
קטגוריה:רחוב קפלן
וסילי סטסוב

וסילי סטסוב (ברוסית: Васи́лий Ста́сов; 4 באוגוסט 1769 - 5 בספטמבר 1848) היה אדריכל רוסי מפורסם, שנולד למשפחת אצולה עשירה. אביו, פיוטר סטסוב, מקורו באחת המשפחות הוותיקות ביותר.

== ביוגרפיה ==
סטאסוב נולד במוסקבה. הוא נסע הרבה בצרפת ובאיטליה, שם הפך לפרופסור באקדמיית סנט לוק ברומא. בשובו הביתה, הוא נבחר לאקדמיה הקיסרית לאמנויות (1811). אחת מיצירותיו המוקדמות, אחוזת גרוזינו ליד נובגורוד, נבנתה עבור הרוזן אלכסיי ארקצ'ייב בשנות ה-1810 ונהרסה כליל במהלך מלחמת העולם השנייה.
שער הניצחון, סנט פטרסבורג, האדריכל וסילי סטסוב, 1834
בזמן שפיתח קווים מנחים לאדריכלים אחרים, סטסוב דגל בהפיכת הבניינים הפשוטים ביותר - צריפים, מחסנים, אורוות - למבנים מרשימים ומונומנטליים. הוא פעל רבות כדי לייפות את צארסקו סלו, שם תכנן את הליציאום המפורסם של פושקין, וגם את משרדי המשטרה, שהוא עיבוד של הפרויקט שפותח על ידי האדריכל V.I. Geste. לאחר השריפה הגדולה של 1820, הוא הופקד לשפץ בסגנון נאו-קלאסי כמה אזורים של ארמון יקתרינה בסגנון הבארוק.
כנסיית השילוש, סנט פטרסבורג, האדריכל וסילי סטסוב, 1835
העבודות החשובות הראשונות של סטסוב בבירה היו קתדרלות השינוי והשילוש עבור הגדודים של המשמר הקיסרי הרוסי. גם עיטור הפנים של קתדרלת סמולני שייך לו.

סטסוב היה מבשר סגנון התחייה הרוסי של תקופת ניקולאי הראשון, עם כנסיית הזיכרון שלו אלכסנדר נבסקי בפוטסדאם וכנסייה הגדולה יותר בקייב (1828). האחרונה, מכילה כבר מאפיינים ביזנטיים ורוסים, הוקמה במקום הכנסייה הראשונה של קייבאן רוס והכילה את שרידי ולדימיר הקדוש עד להשמדתה על ידי הבולשביקים בשנות ה-30.

בתקופת שלטונו של ניקולאי הראשון, תכנן סטסוב את שערי הניצחון של מוסקבה ושערי הניצחון של נרווה בסנט פטרסבורג ואת ארמון הנשיאות בווילנה. ב-1833 פנו אליו הקוזקים הסיבירים שביקשו ממנו לתכנן קתדרלה גדולה באומסק.

עבודתו האחרונה החשובה הייתה עיטור אולמות ארמון החורף לאחר השריפה ההרסנית של 1837.

הוא מת בסנט פטרבורג.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדריכלים רוסים
קטגוריה:ילידי 1769
קטגוריה:נפטרים ב-1848
ואן טאוור

ואן טאוור (בפורטוגזית: One Tower) הוא גורד השחקים הגבוה בברזיל והשני בגובהו באמריקה הדרומית, אחרי גראן טורה סנטיאגו בסנטיאגו, בירת צ'ילה. הוא ממוקם בעיר בלנאריו קמבוריו, במדינת סנטה קטרינה בדרום ברזיל.<ref></ref><ref></ref>

בניית המגדל החלה ב־2015 ונמשכה מעט יותר מ־7 שנים. בדצמבר 2022 הושלמה בנייתו והוא נפתח. גובהו 290 מטר, והוא מכיל 77 קומות, מהן 7 קומות טכניות. המגדל כולו משמש למגורים.

בבלנאריו קמבוריו נמצאים עוד מגדלים רבים. 3 מהם היו בעבר הגבוהים בברזיל: מגדלי מועדון התושבים יאכטהאוס , שהחזיקו בתואר משנת 2020 ועד להשלמת בנייתו של ואן טאוור ומגדל חוף האין־סוף , שהחזיק בתואר משנת 2019 עד 2020.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ברזיל: גורדי שחקים
קטגוריה:ברזיל: בתי מגורים
קטגוריה:סנטה קטרינה
יורי קליטבינצב

יורי ניקולאייביץ' קליטבינצב (ברוסית: Ю́рий Никола́евич Кали́твинцев; נולד ב-5 במאי 1968 בוולגוגרד) הוא מאמן כדורגל אוקראיני ממוצא רוסי. בעבר היה כדורגלן ששיחק בקבוצות דינמו קייב, דינמו מוסקבה ובנבחרת אוקראינה.

==קריירת משחק==
קליטבינצב החל את הקריירה שלו בקבוצת רוטור וולגוגרד מליגת העל הסובייטית. בהמשך שיחק בסק"א רוסטוב, דינמו מוסקבה ולוקומוטיב ניז'ני נובגורוד. בשנת 1994 עבר לאוקראינה. שיחק 4 עונות במדי דינמו קייב, זכה עם הקבוצה ב-4 אליפויות וב-2 גביעי אוקראינה. את הקריירה כשחקן מקצועי סיים בשנת 2000 בצסק"א קייב.

בשנת 1995 קיבל קליטבינצב אזרחות אוקראינית כדי לשחק בנבחרת אוקראינה. היה בסגל הנבחרת במשך 4 שנים והשתתף ב-22 משחקי הנבחרת.

==קריירת אימון==
בשנת 2001 קליטבינצב החל לאמן את קבוצת זקרפטיה האוקראינית. לאחר מכן במשך 3 שנים אימן את נבחרת הנוער של אוקראינה. בשנים 2007–2009 היה בצוות אימון של דינמו קייב. בשנת 2009 שב לאמן את נבחרת הנוער וזכה איתה באליפות אירופה לנוער. בעקבות הצלחתו עם נבחרת הנוער מונה לעוזרו של מירון מרקביץ', מאמן הנבחרת הלאומית של אוקראינה. באוגוסט 2010 התפטר מרקביץ' מאימון הנבחרת וקליטבינצב מונה לממלא מקומו. באפריל 2011 מונה אולג בלוחין למשרת מאמן הנבחרת. הוא הציע לקליטבינצב להיות עוזרו הראשי בניהול הנבחרת. קליטבינצב הסכים ותפקד כעוזרו של בלוחין עד יולי 2012.

לאחר מכן הוא עזב לרוסיה, שם אימן, בין היתר, את דינמו מוסקבה. בפברואר 2021 שב לאוקראינה, כדי לאמן את קבוצת אולימפיק דונצק. אך כעבור 3 חודשים פוטר מתפקידו בשל הביצועים הכושלים של קבוצתו. החל מיוני 2021 מאמן קליטבינצב את קבוצת פוליסיה ז'יטומר מהליגה האוקראינית הראשונה.

==תארים==
* כשחקן
** כדורגלן השנה באוקראינה: 1995
** אליפות אוקראינה: 1994/1995, 1995/1996, 1996/1997, 1997/1998
** הגביע האוקראיני: 1995/1996, 1997/1998
* כמאמן:
** אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19: 2009

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:כדורגלני רוטור וולגוגרד
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני סק"א רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני צסק"א קייב
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב ניז'ני נובגורוד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:כדורגלני טרבזונספור
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:מאמני דינמו מוסקבה (כדורגל)
קטגוריה:מאמני נבחרת אוקראינה בכדורגל
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1968