אליפות העולם בכדורסל 1954

אליפות העולם בכדורסל 1954 היא אליפות העולם השנייה בכדורסל שנערכה על ידי פיב"א. האליפות נערכה בריו דה ז'ניירו, ברזיל בין התאריכים 22 באוקטובר ל-5 בנובמבר 1954 וכלל 12 נבחרות.

ארגון הטורניר לווה בבעיות רבות, שכללו את העברתו מסאו פאולו, בה אמור היה הטורניר להתקיים על פי התכנון המקורי, לריו דה ז'ניירו, עקב אי עמידה בזמנים של הקמת אצטדיון הכדורסל בסאו פאולו. הטורניר הועבר למרקנזיניו (המרקנה הקטן), שהכיל 35,000 מקומות. החרם של ממשלת ברזיל על מדינות הגוש הקומוניסטי באירופה גרם אף הוא לסיבוכים בארגון הטורניר.

, שגילתה עליונות מוחלטת על יריבותיה בטורניר הכדורסל באולימפיאדת הלסינקי (1952), שלחה נבחרת צעירה ולא מנוסה. עם זאת, היא ניצחה בכל משחקיה וזכתה באליפות, לאחר שגברה על המארחת במשחק המכריע 62–41.

==שיטת המשחקים==
מספר הקבוצות גדל ביחס לטורניר הקודם מעשר לשתים עשרה נבחרות. בניגוד לשיטת המשחקים המסובכת והלא שוויונית בטורניר הקודם, הפעם חולקו הנבחרות לארבעה בתים בני שלוש קבוצות כל אחד בשלב המוקדם. שתי הראשונות מכל בית העפילו לסיבוב הגמר, שנערך בשיטת ליגה בת סיבוב אחד.

==המדינות המשתתפות==
לממשלת ברזיל לא היו יחסים דיפלומטיים עם מדינות הגוש הקומוניסטי והיא סירבה להעניק אשרות כניסה לנבחרות (אלופת אירופה), (סגנית אלופת אירופה) ו (מקום רביעי באליפות אירופה בכדורסל 1953). לכן הוזמנו לטורניר נבחרות אחרות במקומן: , בהופעת בכורה באליפות העולם ו (שלמרות היותה קומוניסטית לא הוחרמה על ידי ברזיל).

מיבשת אמריקה הוזמנו לא פחות משבע נבחרות, בעיקר עקב שיקולים גאוגרפיים: ו, שערכו הופעת בכורה באליפות העולם, , , , (במקום ) ו המארחת. האלופה המכהנת, , לא השתתפה בשל התפרקות הנבחרת עקב האשמות שנגעו למקצוענות שחקניה (אז כדורסל נחשב עדיין לספורט חובבני).

לראשונה באליפות העולם השתתפו שתי נבחרות מיבשת אסיה: ו (טאיוואן).

==נבחרת ישראל באליפות==
נבחרת ישראל בכדורסל, לה הייתה זו ההופעה הראשונה באליפות העולם, פתחה בהפסד ל, אך ניצחון במשחקה הבא על העלה אותה לבית הגמר בזכות יחס סלים עדיף על צ'ילה.

בשלב הגמר ניצחה הנבחרת את אך הפסידה ביתר משחקיה, וסיימה במקום השמיני והאחרון בבית הגמר.

בסך הכול סיימה הנבחרת במקום השמיני באליפות במאזן של שני ניצחונות מול שבעה הפסדים. אברהם שניאור סיים כקלע הבולט של הנבחרת עם 97 נקודות (10.8 נקודות למשחק) ודורג במקום השביעי ברשימת הקלעים של האליפות.

סגל הנבחרת באליפות: אברהם שניאור, זכריה עופרי, משה דניאל, ראובן פכר, פרדי כהן, ישראל טוויל, שמעון שלח, יהודה וינר, רלף קליין, מרסל חפץ, עזרי לובושיץ, דני ארז. המאמן היה יעקב שאלתיאל.

==שלב הבתים==
===בית א'===

===בית ב'===

===בית ג'===

=== בית ד' ===

== משחקי הדירוג 9–12 ==

==שלב הגמר==
{| style=border-collapse:collapse border=1 cellspacing=0 cellpadding=5
|- align=center bgcolor=#efefef
!
!מדינה
!משחקים
!ניצחונות
!הפסדים
!סלים
!הפרש
!נקודות
|-bgcolor=gold
|align=right|1.||||7||7||0||300-482||182+||14
|-bgcolor=silver
|align=right|2.||||7||6||1||341-418||77+||13
|-bgcolor=cc9966
|align=right|3.||||7||5||2||406-438||32+||12
|-
|align=right|4.||||7||3||4||392-371||21-||10
|-
|align=right|5.||||7||2||5||405-345||60-||9
|-
|align=right|6.||||7||2||5||446-422||24-||9
|-
|align=right|7.||||7||2||5||498-433||65-||9
|-
|align=right|8.||||7||1||6||451-330||121-||8
|}

{| style=border-collapse:collapse border=1 cellspacing=0 cellpadding=5
|- align=center bgcolor=#efefef
!מדינה
!תוצאה
!מדינה
!תאריך
|-
|||50–43||||27 באוקטובר
|-
|||57–49||||27 באוקטובר
|-
|||44–61||||27 באוקטובר
|-
|||43–56||||27 באוקטובר
|-
|||66–67||||28 באוקטובר
|-
|||46–68||||28 באוקטובר
|-
|||49–70||||28 באוקטובר
|-
|||38–48||||29 באוקטובר
|-
|||67–82||||29 באוקטובר
|-
|||59–64||||29 באוקטובר
|-
|||56–90||||30 באוקטובר
|-
|||58–48||||30 באוקטובר
|-
|||50–84||||30 באוקטובר
|-
|||57–41||||31 באוקטובר
|-
|||67–62||||31 באוקטובר
|-
|||48–45||||31 באוקטובר
|-
|||76–83||||1 בנובמבר
|-
|||72–28||||1 בנובמבר
|-
|||49–36||||1 בנובמבר
|-
|||73–69||||3 בנובמבר
|-
|||61–74||||3 בנובמבר
|-
|||66–60||||3 בנובמבר
|-
|||74–30||||4 בנובמבר
|-
|||60–45||||4 בנובמבר
|-
|||62–66||||4 בנובמבר
|-
|||51–38||||5 בנובמבר
|-
|||67–63||||5 בנובמבר
|-
|||62–41||||5 בנובמבר
|}

1954
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-1954
קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: תחרויות ספורט