OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רימון (סוג)

רימון (שם מדעי: punica) הוא סוג עץ קטן או שיח בעל גזעים אחדים ממשפחת הכופריים שבסדרת הדסאים, ובעבר תחת משפחה נפרדת – רימוניים.

מוצאו של הסוג על פי הערכות מאזור פרס, משם התפשט באופן טבעי אל המזרח התיכון המורחב. בהמשך תפוצתו הורחבה בידי האדם למקומות נוספים.

== מאפיינים ומיון ==
מיני הרימון מאופיינים בפרחים אדומים, ובהם חמישה עד שמונה עלי כותרת אדומים. גביע הפרח בעל ארבעה עד תשעה עלים בשרניים דמויי "כתר", שאינם נושרים כעלי הכותרת אלא נשארים ומעטרים את ראש הפרי, והם המעניקים לו את צורת "הכתר" האופיינית. פרי הרימון הוא ענְבָה מדומה.

בסוג רימון כלולים שני מינים ידועים:
* רימון מצוי (pomegranate או Punica granatum) – המין הנפוץ יותר בין השניים, חשוב יותר לאדם המרבה לגדל ממנו זנים תרבותיים רבים. זהו המין המוזכר בשבעת המינים.
* רימון סוקוטרי (Socotran pomegranate או Punica protopunica) – מין אנדמי לסביבת האי סוקוטרה (כפי העולה משמו) ופחות מוכר של הרימון, מידותיו של מין זה קטנות יותר מהרימון המצוי, פרחיו בהירים יותר ופירותיו פחות מתוקים. מין זה נמצא בסכנת הכחדה. בנוסף יש מעריכים כי זה הוא האב הקדום של הרימון.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
ארנולד כץ

ארנולד כץ (ברוסית: Арнольд Михайлович Кац; 18 בספטמבר 1924 – 22 בינואר 2007) היה מנצח סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1988 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות.

==קורות חיים==
ארנולד כץ נולד בשנת 1924 בבאקו (אז בתחומי ברית המועצות כיום באזרבייג'ן למשפחה יהודית. הוריו התגוררו באודסה ועברו לבאקו בתקופת מלחמת האזרחים ברוסיה. אביו היה רופא ואמו הייתה כנרית.

רנולד כץ החל לנגן בגיל צעיר. לאור כשרונותיו המשפחה עברה למוסקבה בשנת 1936. אמו החל לנגן בתזמורת של תיאטרון בולשוי וארנולד החל ללמוד בבית ספר ליד הקונסרבטוריון של מוסקבה.

לאחר שחרור מהשירות הבצאי כץ המשיך לימודי נגינה בכינור בקונסרבטוריון של מוסקבה (1947-1949) להמשיך ללמוד ניצוח בקונסרבטוריון של מוסקבה בשנים 1947-1951.

כץ היה בעל 3 תועודות השכלה גבוהה שתחום מוזיקה אך בתקופת המאבק נגד קוסמופוליטיות התקשה למצוא עבודה קבועה. הוא עבד במספר ערים ובשנת 1954 הגיע לטומסק בה בגיל 30 קיבל תפקיד של מנצח ראשי של התזמורת.

בשנת 1956 הוא קיבל הצעה להקים ולעמוד בראש של תזמורת סימפונית חדשה בנובוסיבירסק. הוא החליט לקבל את ההצעה ועבר לעיר עם אשתו וביתו בת שנתיים.

באוקטובר 1956 התזמורת החלה להופיע בערי סיביר. בשנת 1957 הוא הוזמן למוסקבה. באותם שנים רפרטואר התזמורת כלל יצירות של דמיטרי שוסטקוביץ', דבר שנגד את העמדה הרשמית של השלטון הסובייטי כלפי המלחין. בשנת 1962 הופעות המזמורת עברו בהצמלחה בלנינגרד. בשנת 1963 בחגיות של יבול 10 לקיום התזמורת כץ כלל ביצוע של סימפוניה ה-13 של שוסטקוביץ', למרות האיסור הלא רשמי של ניקיטה חרושצ'וב להשמעת יצירה זו.

בשנת 1957 כץ החל ללמד בקונסרבטוריון של נובוסיבירסק ובשנת 1980 התמנה לפרופסור.

בשנת 1970 התזמורת לראשונה הופיע מחוץ לגבולות של ברית המועצות. בהחך היו הופעות רבות במדינות אירופה ואמריקה.

בתקופה של 50 שנים בהם כץ היה מנצח ראשי של התזמורתבוצעו מעל ל-1000 קונצרטים.

למרות הצלחותיו הגדולות של התזמורת לא היה לו עולם הופעות בעיר. בשנת 1990 כאש ריאטרון אופרה עירוני נסגר לשיפוצים הבעיה החריפה. למרות מאצמציו של כץ לא היה קידום של ממש בנושא. העולם נבנה רק בשנת 2013 ונקרא על שם ארנולד כץ.

בשנות ה-90 של המאה ה-20 כץ עם תזמורתו המשיכו בסבבי הופעות ברחבי רויס הומחוץ לגבולות המדינה.

בשנת 1999 כץ עבר שבץ מוחי אך השתקם והמשיך להופיע.

בשנת 2007 הוא נסע לבייג'ין. ב-17 בדצמבר במהלך חזרות עם התזמורת הוא קיבל שבץ בפעם השנייה ונפטר. לוויה רשמית התקיימה בנובוסיבירסק ולפי בקשתו הוא נטמן בדיסלדורף בו מתגוררת ביתו ומשפחתה.

על פעילותו בתחום התרבות לכץ הוענקו מספר עיטורים, פרס הפדרציה הרוסית (1994), תואר אמן העם של ברית המועצות (1989) ופרסים נוספים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://znanierussia.ru/articles/%D0%9A%D0%B0%D1%86,_%D0%90%D1%80%D0%BD%D0%BE%D0%BB%D1%8C%D0%B4_%D0%9C%D0%B8%D1%85%D0%B0%D0%B9%D0%BB%D0%BE%D0%B2%D0%B8%D1%87 ביוגרפיה] 

קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של סנקט פטרבורג
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של מוסקבה
קטגוריה:מנצחים רוסים
קטגוריה:מנצחים יהודים
קטגוריה:מורים למוזיקה ברוסיה
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין קונצבסקויה
קטגוריה:ילידי 1924
קטגוריה:נפטרים ב-2007
אדוארד גראץ'

אדוארד גראץ (ברוסית: Эдуард Давидович Грач; נולד ב-19 בדצמבר 1930 - 22 בינואר ) הוא נגן כינור וויולה, מורה למוזיקה ומנצח סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. בשנת 1991 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. 
==קורות חיים==
אדוארד גראץ' נולד בשנת 1930 באודסה (אז בתחומי ברית המועצות כיום באוקראינה למשפחה יהודית. 

גראץ' למד בבית ספר לילידם מחוננים למוזיקה אצל פיוטר סטוליארסקי באודסה משנת 1936. בתקופת מלחמת העולם השנייה והא למד בנובוסיבירסק.

בשנת 1944 גראץw החל ללמוד בבית ספר ליד הקונסרבטוריון של מוסקבה והמשיך ללימודים בקוסרבטוריון אותו סיים עם תואר שלישי בשנת 1958. בין מוריו היו אברם ימפולסקי ודוד אויסטרך.

בשנת 1949 גראץ' החל להופיע באופן קבוע בהופעות ככנר. בשנת 1964 הוא היה חבר בטריו לצד נגן פסנתר ונגנית ויולה.

בשנת 1979 גראץw לראשונה היה מנצח תזמורת.

בשנת 1980 גראץw החל להופיע כנגן ויולה.

בשנת 1990 גראץ' הקים תזמורת קאמרית "מוסקוביה" והיה מנהלו אמנותי ומנצח. התזמורת נתן הופעות רבות ברוסיה ומחוץ לגבולותיה.

בשנת 1989 גראץ' החל ללמד בקונסרבטוריון של מוסקבה, בשנת 1990 התמנה לפרופסור והחל משנת 2007 היה ראש קתדרה לכינור. בנוסף לכך הוא מעביר שיעורי אמן ברוסיה ובמדינות רבות נוספות לרבות ישראל.

במהלך הקריירה גראץ' זכה בפרסים בתחרויות רבות. הוא היה שופט בתחרויות רבות ברוסיה ובמדיות אחריות.

רפרטואר של גראץ' כולל כ-700 יצירות הוא היה המבצע הראשון של כ-50 יצירות.

על פעילותו בתחום התרבות לגראץ' הוענקו מספר עיטורים, הוא זכה בתחרויות רבות, תואר אמן העם של ברית המועצות (1987) ופרסים ותארי כבוד נוספים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://muzobozrenie.ru/skripach-al-tist-dirizher-pedagog-e-duard-grach-otmetil-85-letie/ ביוגרפיה] 

קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון של מוסקבה
קטגוריה:סגל הקונסרבטוריון של מוסקבה
קטגוריה:מנצחים רוסים
קטגוריה:מנצחים יהודים
קטגוריה:מורים למוזיקה ברוסיה
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:כנרים רוסים
קטגוריה:כנרים יהודים
קטגוריה:ויולנים רוסים
קטגוריה:ויולנים יהודים
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:ילידי 1930
משה פסל (קצין)

משה פסל הוא קצין בצה"ל בדרגת אלוף-משנה, המשרת כמפקד חטיבת אלכסנדרוני. קודם לכן שירת כמפקד יחידת אגוז ומפקד גדוד 51.

== ביוגרפיה ==
פסל נולד וגדל ברעננה למשפחה דתית-לאומית. בתיכון למד במדרשיית נעם פרדס חנה. לפני שירותו הצבאי למד במכינת עצם ביישוב בני עצמון בגוש קטיף. בשנת 2005 התגייס ליחידת שלדג, לצוות עליו פיקד גיל ורנר, והמשיך לקורס קציני חי"ר. באפריל 2010, בהיותו מפק"צ ביחידת אגוז, קיבל את אות מצטיין הרמטכ"ל.

בהמשך מונה לסגן מפקד גדוד 13. בשנת 2020 מונה למפקד גדוד 51 עליו פיקד עד שנת 2022, אז מונה למפקד יחידת אגוז. במתקפת הפתע על ישראל נפצע קשה בקרב בכיסופים, השתקם וחזר לפקד על היחידה והוביל אותה בהמשך מלחמת חרבות ברזל עד יולי 2024. ב-21 באוגוסט 2024 הועלה לדרגת אל"ם ומונה למפקד חטיבת אלכסנדרוני.

==קישורים חיצוניים==

; מפרי עטו:
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי מכינה קדם-צבאית עצם
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גולני
קטגוריה:מפקדי יחידת אגוז
קטגוריה:מפקדי חטיבת אלכסנדרוני
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבות במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:רעננה: אישים
בנג'מין הנטינגטון

בנג'מין הנטינגטון (באנגלית: Benjamin Huntington; 19 באפריל 1736 – 16 באוקטובר 1800) היה עורך דין, משפטן ופוליטיקאי אמריקאי בן המאה ה-18 מקונטיקט ושימש כציר בקונגרס הקונטיננטלי השני וכחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית במהלך הקונגרס הראשון של ארצות הברית.

== ביוגרפיה ==
הנטינגטון נולד בנוריץ' שבמושבת קונטיקט, והיה בנם היחיד של דניאל הנטינגטון ואשתו השנייה רייצ'ל (וולקוט) הנטינגטון. הוא סיים את לימודיו במכללת ייל ב-1761 והתמנה למודד אדמות עבור מחוז ווינדהאם באוקטובר 1764. הנטינגטון למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1765. הוא החל לעסוק בעריכת דין בנוריץ'. מאוחר יותר העניקה מכללת ייל תואר ראשון להנטינגטון.<ref></ref>

הנטינגטון שימש כחבר בבית הנבחרים של קונטיקט בין השנים 1771–1780 ושימש כיו"ר הבית בשנים 1778–1779. ב-1775 כיהן בוועדת הבטיחות בבית המדינה ומונה לייעץ עבור המושל ג'ונתן טראמבל במהלך פגרת בית המחוקקים. בשנת 1778, הנטינגטון מונה לציר בקונגרס הפרובינציאלי בניו הייבן.

בין השנים 1780–1784, ושוב ב-1787 וב-1788, היה הנטינגטון חבר בקונגרס הקונטיננטלי.<ref></ref> הוא כיהן במועצת העוזרים של קונטיקט מ-1781 עד 1789 ומ-1791 עד 1792.<ref></ref><ref></ref> הנטינגטון כיהן כחבר בסנאט של המדינה מ-1781 עד 1790 ומ-1791 עד 1793,<ref></ref> ובנוסף כיהן גם כשופט בבית המשפט העליון לערעורים בקונטיקט מ-1784 עד 1790, ושוב מ-1791 עד 1793.<ref></ref> כאשר הממשלה החדשה נכנסה לפעולה ב-1789, הוא נבחר לייצג את קונטיקט בקונגרס הראשון של ארצות הברית כמועמד המפלגה פרו-אדמיניסטרטיבית, שכיהן מ-4 במרץ 1789 עד 3 במרץ 1791.<ref></ref>

עם התאגדותה של נוריץ' ב-1784, הוא נבחר לראש העיר הראשון שלה, וכיהן עד התפטרותו ב-1796.<ref></ref> בשנת 1793, הוא מונה לשופט של בית המשפט העליון של קונטיקט, וכיהן בתפקיד זה עד 1798.<ref></ref>

הנטינגטון מת ב-16 באוקטובר 1800 ברומא, ניו יורק, ונקבר בבית הקברות של המושבה העתיקה בנוריץ'.<ref>[https://history.house.gov/People/Detail/15507 United States House of Representatives]</ref>

=== חיים אישיים ===
הנטינגטון התחתן עם אן הנטינגטון מווינדהאם, קונטיקט, ב-5 במאי 1765. היא מתה ב-6 באוקטובר 1790 בנוריץ'. בנם נקרא בנג'מין הנטינגטון.

== קישורים חיצוניים == 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1736
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1800
יום קובי בראיינט

יום קובי בראיינט (באנגלית: Kobe Bryant Day), נקרא גם יום הממבה (Mamba Day), הוא מועד מצוין ב-24 באוגוסט באופן רשמי בלוס אנג'לס ובמחוז אורנג',<ref></ref> ומנציח את חייו של שחקן הכדורסל קובי בראיינט.<ref></ref> התאריך נבחר בשל מספרי החולצה שלבש בראיינט במהלך הקריירה שלו בליגת ה-NBA – 8 ו-24,<ref></ref> וכמו כן בשל העובדה שיום לפני כן, 23 באוגוסט, הוא יום הולדתו של בראיינט.<ref></ref> ב-27 ביולי 2021, חברת הקונגרס מקליפורניה מישל סטיל, הציגה הצעה להכיר ביום זה כיום המצוין באופן לאומי בכל ארצות הברית.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== היסטוריה ==
ב-2016, לאחר פרישתו של בראיינט מכדורסל, הכריזה עיריית לוס אנג'לס על 24 באוגוסט כ"יום קובי בראיינט",<ref></ref> מתוך הכרה בפעילות הפילנתרופית של בראיינט במסגרת "קרן קובי וונסה בראיינט", ש"מוקדשת לשיפור חייהם של בני נוער ומשפחות נזקקות ועידוד צעירים לפעילות באמצעות ספורט".<ref></ref> <ref></ref>

ב-26 בינואר 2020 נהרגו קובי בראיינט ובתו ג'יאנה, יחד עם שבעה נוסעים נוספים, בהתרסקות מסוק בקלבסס, קליפורניה. לאחר שבעה חודשים, ב-12 באוגוסט 2020, החליטה פה אחד מועצת מחוז אורנג', להכריז על 24 באוגוסט כ"יום קובי בראיינט".<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> את ההצעה יזמה יושבת הראש של המועצה, מישל סטיל.<ref></ref>

ביום קובי בראיינט הראשון, 24 באוגוסט 2020, נשיא מועצת העיר לוס אנג'לס, הרב וסון, הודיע בטוויטר שלו שקטע מרחוב פיגרואה ייקרא "שדרות קובי בראיינט".<ref></ref><ref></ref> בנוסף, במהלך משחק 4 בסיבוב הראשון של פלייאוף ה-NBA 2020, שחקני לוס אנג'לס לייקרס לבשו חולצת "בלאק ממבה" (כינויו של בראיינט) עם המספרים "8" ו-"24" לזכרו,<ref></ref><ref></ref> כאשר דמיאן לילארד מקבוצת פורטלנד טרייל בלייזרס היריבה נועל נעליים הכוללות מספרים אלו מאחור.<ref></ref><ref></ref> בתגובה לניצחון הלייקרס במשחק, כתב לברון ג'יימס ש"[בראיינט] נמצא כאן בבניין" וש"הכוכבים התיישרו".<ref></ref><ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוס אנג'לס: תרבות
קטגוריה:אירועים בחודש אוגוסט
קטגוריה:קובי בראיינט
איטלו האוס

איטלו האוס (באנגלית: Italo house, באופן מילולי: מוזיקת האוס איטלקית) היא תת-ז'אנר מוזיקלי של איטלו דיסקו, מוזיקת האוס ובלאריק ביט , שמקורה באיטליה, הממלכה המאוחדת וארצות הברית של סוף שנות ה-80 של המאה ה-20 ותחילת שנות ה-90 של המאה ה-20.<ref name=":0"></ref>

המאפיין המוזיקלי העיקרי של הז'אנר הוא השימוש שלו בדגימות מתקליטי האוס, בעיקר של זמרות, ובאקורדים אלקטרוניים לפסנתר בעיקר ליריים, יותר מאשר תקליטי שיקגו האוס .<ref name=":0" />

הדוגמה הידועה ביותר מהז'אנר הוא השיר "Ride on Time" של בלאק בוקס .<ref></ref><ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שנות ה-1980 במוזיקה
קטגוריה:שנות ה-1990 במוזיקה
Little Red Corvette

"Little Red Corvette" הוא סינגל של המוזיקאי האמריקאי פרינס, שיצא בהוצאת חברת התקליטים וורנר רקורדס ב-9 בפברואר 1983. השיר מופיע כסינגל השני של אלבום האולפן החמישי של פרינס, 1999.

השיר דורג במקום ה-108 ברשימת 500 השירים הגדולים בכל הזמנים לשנת 2004 של המגזין רולינג סטון.

נכון לאוגוסט 2024, השיר הושמע למעלה מ-50 מיליון פעמים בספוטיפיי,<ref></ref> ולמעלה מ-45 מיליון פעמים ביוטיוב.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1982
קטגוריה:סינגלים מ-1983
קטגוריה:שירי פרינס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על מין מזדמן
קטגוריה:שירים על מכוניות
קטגוריה:שירי פאנק (Funk) אמריקאיים
קטגוריה:שירי פופ
קטגוריה:שירי רוק אמריקאיים
קטגוריה:שברולט קורבט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
פאיז א-דווירי

פאיז מוחמד אחמד א-דווירי (בערבית: فايز محمد حمد الدويري; נולד ב־3 במרץ 1952) הוא אסטרטג ופרשן צבאי ברשת אל ג'זירה. אלוף לשעבר ב.
==ביוגרפיה==
נולד ב־3 במרץ 1952 בעיירה שבאירביד. למד במכללה צבאית וב־1972 סיים את לימודיו בדרגת תת-לוטננט, התגייס לחיל ההנדסה המלכותי הירדני והשתתף במבצעי פינוי מוקשים בגבול ירדן–סוריה.
בין 1977 ל־1979 הוצב בתימן ושימש כקצין הנדסה ב ופיקח על הקמת ביצורים במיצרי באב אל-מנדב ועל בניית מחנה חאלד בתעז.

א-דווירי הוא הקצין הראשון מחוץ למדינות נאט"ו שלמד ב־.

ב־1979 למד מנהל עסקים באוניברסיטת אל-ירמוכ.

דווירי למד שנה במכללה המלכותית לפיקוד ומטה ולאחר מכן נשלח להשתלמות בקורס בין לאומי במכללה הפקיסטנית לפיקוד ומטה, במשך ארבע שנים שימש כמרצה במכללה המלכותית בירדן ובהמשך קיבל את הפיקוד על המכללה.

לאחר פרישתו לפנסיה הוציא דוקטורט באוניברסיטת ירדן בנושא "תפקידן של אוניברסיטאות ציבוריות בקידום תפיסת הביטחון הלאומי".

א-דווירי מועסק כפרשן צבאי ברשת אל ג'זירה, וכתב ספר בשם "הביטחון הלאומי" על אסטרטגיה צבאית.

מפרוץ מלחמת חרבות ברזל הופיע כמעט מדי יום במהדורת החדשות של אל ג'זירה ונתן פרשנות על המלחמה, באופן שיטתי הוא הציג את חמאס כגוף צבאי סדיר. הפופולריות שלו עלתה כשבסרטון שהפיקה הזרוע הצבאית של החמאס נשמע אחד המחבלים צועק "תן פרשנות יא דווירי", מטבע לשון שהפך להאשטג (#حلل_يا_دويري).

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:פרשנים צבאיים
קטגוריה:ירדנים שנולדו ב-1952
קטגוריה:סגל אל-ג'זירה
מגפת אנצפאליטיס לתארגיקה

מגפת אנצפאליטיס לתארגיקה הייתה מגפה של מחלת אנצפאליטיס לתארגיקה שנמשכה בין השנים 1918–1930.<ref name=":0"></ref> הגורם למגפה עדיין לא ידוע.<ref></ref> אף על פי שהסיבה יוחסה פעם למגפת השפעת הספרדית המקבילה, מחקר מודרני ערער על טענה זו.<ref name=":2"></ref> התמותה ממחלה זו גבוהה מ-20%.<ref></ref>

== רקע ==
אנצפאליטיס לתארגיקה היא תסמונת נוירולוגית הגורמת לעייפות, פנים "דמוי מסכה", דימום מוגזם בקרום המוח ותסמינים נוירולוגיים כלליים אחרים.<ref name=":3"></ref> הוכר רשמית כמחלנו בשנת 1917, מאמינים שהוא קיים הרבה יותר בהיסטוריה האנושית.<ref name=":3" /> ידוע שהוא גורם לפרקינסוניזם פוסט-אנצפליטי.

== ציר זמן ==
הנוירולוג קונסטנטין פון אקונומו פרסם מאמר באפריל בשנת 1917 על כמה מקרים פתלוגים בהם נתקל בחודשי החורף של 1916 ו-1917. לחולים אלו, למרות האבחנות השונות הקודמות שלהם, היה דפוס דומה של תסמינים. זה הוביל אותו לאבחון מחלה חדשה, שאותה כינה אנצפאליטיס לתארגיקה.<ref name=":2" /> במקביל בצרפת, הרופא רנה קרושה נתקל בדפוסים דומים, ופרסם את ממצאיו תוך מספר ימים מפרסום מאמרו של קונסטנטין פון אקונומי. בעקבות שני הדיווחים הללו דווחו מקרים רבים נוספים של המחלה, תחילה באירופה, אך התפשטו במהירות ברחבי העולם.<ref name=":2" /> השיא של המגפה הגיע בין השנים 1920 ל-1929, עם הערכה של כמיליון אנשים שאובחנו עם אנצפאליטיס לתארגיקה במהלך תקופת המגפה.

== גורמים ==
הסיבות לאנצפאליטיס לתארגיקה עדיין לא ידועות. אף על פי שהקשר למגפת השפעת הספרדית נוצר לעיתים קרובות, התפרצות האנצפאליטיס לתארגיקה החלה מעט מוקדם יותר. עם זאת, אין די בכך להפריך את הטענה, אלא רק לציין שלא כל הראיות הקיימות מסתדרות.<ref name=":2" />

== סיום המגפה ==
בערך בשנת 1931 הסתלקה המגפה כלעומת שבאה ללא טיפול ממשי.

לא ידועה הסיבה שבשלה תמה המגפה.

== אחרי המגפה ==
בעקבות המגפה דווחו מקרים רבים של פרקינסוניזם פוסט-אנצפליטי. מצב זה היה נבדל ממחלת פרקינסון אידיופטית, שכן היא מופיעה בחולים צעירים יותר ממחלת פרקינסון רגילה, וחסרה את ה"רעד מתגלגל" של מחלת פרקינסון. החולים ששרדו את המגפה נותרו ברובם נכים לכל ימיהם בסוג של תרדמת מכנית בין ישנות לעירות.

== ראו גם ==
* אנצפאליטיס לתארגיקה
* התעוררות (סרט) – על טיפול באחד המחלימים בבית החולים מונט כרמל

== לקריאה נוספת ==
* "יקיצות" – ספר מאת אוליבר סאקס המתאר את טיפולו בחולים פוסט אנציפלסטים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מגפות
קטגוריה:התפרצויות עולמיות של מגפות
קטגוריה:1919 במדע
V-Wave

וי - וייב בע"מ, המוכרת במותג V-WAVE, היא חברת הזנק ישראלית שפיתחה שתל לטיפול באי-ספיקת לב. 

==היסטוריה==
החברה נוסדה באוגוסט 2009 על ידי ד"ר אשר שמואלביץ', פרופ' גד קרן ויעקב ניצן. מנכ"ל החברה מאז 2015 הוא ד"ר ניל אייגלר ונשיא החברה הוא ארז רוזנפלד. מטה החברה שוכן בקיסריה.

החברה פיתחה שתל לטיפול באי-ספיקת לב, המוחדר ללב באמצעות צנתור. בשנת 2020 קיבל השתל סימון CE, המאשר את שיווקו באירופה.<ref></ref>

בשני סבבי גיוס הון ראשונים גייסה החברה 35.5 מיליון דולר. בסבב שלישי גייסה החברה 70 מיליון דולר, ובספטמבר 2020 הוגדל סבב זה בעוד 28 מיליון דולר. עם המשקיעים בחברה נמנים קבוצת ברמ, פרופ' בנעד גולדווסר וחברת ג'ונסון אנד ג'ונסון.

באוגוסט 2024 הודיעה חברת ג'ונסון אנד ג'ונסון על הסכם לרכישת החברה תמורת סכום של עד 1.7 מיליארד דולר, הכולל תשלום של 600 מיליון דולר במזומן, וסכומים נוספים של עד 1.1 מיליון דולר בהתאם לעמידה באבני דרך.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קיסריה: חברות
קטגוריה:יצרני מכשור רפואי ישראלים
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2009
קטגוריה:חברות ישראליות שעשו אקזיט
בעיית פניאנו

</math>.
בגאומטריה, בעיית פניאנו היא בעיית אופטימיזציה שהוצעה ונפתרה לראשונה על ידי המתמטיקאי האיטלקי ג'ובאני פניאנו ב-1775:

הפתרון הוא משולש העקבים (Orthic triangle), שקודקודיו הם עקבי הגבהים של המשולש הנתון.

== פתרון ==
למשולש העקבים, שקודקודיו הם עקבי הגבהים של המשולש חד-הזווית הנתון, יש ההיקף הקטן ביותר מבין כל המשולשים החסומים במשולש הנתון, ולפיכך זהו פתרון לבעיית פניאנו. ההוכחה המקורית של פניאנו עשתה שימוש בשיטות של קלקולוס ובלמת ביניים שניתנה על ידי אביו ג'וליו פניאנו. מאוחר יותר הוכחות גאומטריות אחרות נתגלו, בין היתר על ידי הרמן שוורץ וליפוט פייר. הוכחות אלו עשו שימוש בתכונות הגאומטריות של שיקופים כדי לקבוע מסלול בעל אורך מינימלי.

== עקרונות פיזיקליים ==
משולש abc הוא משולש העקבים של המשולש ABC.
ניתן לתת פתרון פיזיקלי למחצה לבעיה באמצעות דימוי של מסגרת המשולש החסום <math>\triangle DEF </math> לגומיה מתוחה, ושל הקודקודים <math>D,E,F</math> כמעין חרוזים שיכולים להחליק בחופשיות על מסגרת המשולש החיצוני <math>\triangle ABC </math>. מכיוון שהגומיה שואפת למזער את האנרגיה האלסטית שלה ולפיכך גם את אורכה הכולל, שלושת החרוזים יתייצבו במיקומים על היקף המשולש <math>\triangle ABC </math> שמקיימים שהיקף המשולש החסום הוא מינימלי.

במצב שיווי משקל מכני כזה, שקול הכוחות הפועל על כל חרוז חייב להתאפס. כיוון שכך, בכל אחד מקודקודי המשולש החסום מתקיים שסכום שני הוקטורים המייצגים את מתיחות הגומיה לאורך שני הצלעות הנפגשות באותו קודקוד, חייב להיות מאונך לצלע המתאימה של המשולש החיצוני <math>\triangle ABC </math> (שכן מסגרת המשולש <math>\triangle ABC </math> יכולה להפעיל רק כוח נורמלי). מכיוון שמתיחות הגומיה אחידה לאורכה, שני הוקטורים הללו שווים בגודלם, ולפיכך האנכים לצלעות המשולש החיצוני שעוברים דרך קודקודי המשולש החסום בעל ההיקף המינימלי הם בהכרח חוצי הזוויות של המשולש החסום. כלומר, מתקיים (הסימון בשורה הבאה מתייחס לאיור השני):

: <math>\angle bcA = \angle acB, \angle caB = \angle baC, \angle abC = \angle cbA</math>

חוצי הזוויות הללו נפגשים בנקודה אחת שהיא מרכז המעגל החסום של המשולש <math>\triangle DEF </math>. לפי משפט ידוע אחד על משולש העקבים (שהוכחתו לא מובאת כאן) של משולש נתון, נקודת מפגש הגבהים <math>H</math> של משולש מסוים היא גם מרכז המעגל החסום <math>O</math> של משולש העקבים שלו.

לפיכך, כל אחד מהאנכים לצלעות המשולש <math>\triangle ABC </math> העוברים דרך <math>D,E,F</math> עובר גם דרך קודקוד של המשולש החיצוני, כלומר <math>D,E,F</math> הם עקבי הגבהים של המשולש החיצוני, ו - <math>\triangle DEF </math> הוא משולש העקבים של <math>\triangle ABC </math>.

== ראו גם ==
* גובה (גאומטריה)

קטגוריה:משפטים בגאומטריה
פרקינסוניזם פוסט-אנצפליטי

פרקינסוניזם פוסט-אנצפליטי היא מחלה פרקינסונית שלפי הדעה המקובלת נגרמת על ידי מחלה ויראלית המעוררת ניוון של תאי העצב בחומר השחור. באופן כללי, ניוון זה מוביל לפרקינסוניזם קליני.

מבחינה היסטורית, החל משנת 1917 התרחשה מגיפה של אנצפאליטיס לתארגיקה, המכונה גם דלקת המוח של פון אקונומי או "מחלת השינה", שנגרמה אולי בהקשר לשפעת הספרדית של 1918; עם זאת, אפילו עם השימוש בבדיקות אבחון מולקולאריות מודרניות על גופות שחלו במחלה זו, לא נוצר קשר מוצק בין אנצפאליטיס לתארגיקה עם השפעת הספרדית. אף על פי שפרקינסוניזם נצפה מדי פעם בשלב המוח החריף של דלקת המוח המוחית, הוא נתקל לעתים קרובות בשלב הפוסט-אנצפליטי. הופעת פרקינסוניזם פוסט-אנצפליטי עשויה להתרחש מספר שנים לאחר ההחלמה ממחלת אנצפאליטיס לתארגיקה. המנהיג הנאצי אדולף היטלר סבל ממחלה זו.<ref></ref>

אזורי המוח שנפגעו מהמחלה מכילים סבכים פיברילריים, דומים לאלה הנראים אצל חולים במחלת אלצהיימר. עם זאת, הפלאק הסנילי השכיח במחלת אלצהיימר לא נמצא.

== לקריאה נוספת ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הפרעות חוץ-פירמידיות ותנועתיות
מיכאיל שווייצר

מיכאיל שווייצר (ברוסית: Михаил Абрамович Швейцер; 16 בפברואר 1920 – 2 ביוני 2000) היה במאי קולנוע ותסריטאי סובייטי ממוצא יהודי. בשנת 1990 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות.

==קורות חיים==
מיכאיל (מויסיי) שוויצר נולד בשנת 1920 בפרם למשפחה יהודית. בשנת 1925 המשפחה עברה למוסקבה.

בשנת 1943 שווייצר סיים לימודי בימוי במכון לקולנוע תחת סרגיי אייזנשטיין. הוא עבד כעוזר במאי באלמטי. בשנת 1943 חזר למוסקבה והחל לעבוד באולפני "מוספילם". הוא היה עוזר של מיכאיל רום בסרטו שצולם בשנת 1944.

בעקבות המאבק נגד קוסמופוליטיות שווייצר פוטר מעבודה ועבר לסברדלובסק בה פעל בתחום סרטי תעודה. בשנת 1956 הוא ביים ב"לנפילם" סרט חדש. על סרטו "קשר עדוקה" משנת 1957 נמתכה ביקורת קשה מצד השלטונות והקרנתו לא אושרה. הם דרשו לשנות באופן מהותי את תוכנו סרט יצא להקרנות בשם אחר. רק בשנת 1988 בתקופת פרסטרויקה שווייצר הצליח לשחזר חלקית את בסרט המקורי.

בשנת 1968 שוויייצר ביים סרט "עגל הזהב" על פי רומן באותו שם. סרט זכה להצלחה גדולה. בהמשך שווייצר ביים מספר סרטים על בסיס יצירות קלסיות של אלכסנדר פושקין, אנטון צ'כוב, ניקולאי גוגול ולב טולסטוי. הוא היה שותף לכתיבת תסריטים ובחלק סרטיו גם אישתו סופיה מילקינה הייתה שותפה לכתיבת תסריט. בסך הכול הוא ביים כ-20 סרטים.

על פעילותו בתחום הקולנוע שווייצר קיבל פרס ברית המועצות (1977) ומספר עיטורים. בשנת 1990 הוא קיבל תואר אמן העם של ברית המועצות. בשת 2000 הוא זכה בפרס ניקה, על מכלול פעלותו על סרטו שהוקרן באותה שנה הוא קיבל פרסים קינוטאבר בשנת 1992 

שוויצר נפטר בשנת 2000 במוסקבה ונטמן בבית העלמין ווסטריאקובסקויה לצד אשתו ובנו שנפטר בגיל 3

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.krugosvet.ru/enc/kultura_i_obrazovanie/teatr_i_kino/SHVETSER_MIHAIL_ABRAMOVICH.html ביוגרפיה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי קולנוע רוסים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים
קטגוריה:תסריטאים רוסים
קטגוריה:תסריטאים יהודים
קטגוריה:בוגרי המכון לקולנוע על שם גרסימוב
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:זוכי פרס ניקה
קטגוריה:ילידי 1920
קטגוריה:נפטרים ב-2000
ג'ונתן סטרג'ס

ג'ונתן סטורג'ס (באנגלית: Jonathan Sturges; 23 באוגוסט 1740 – 4 באוקטובר 1819) היה עורך דין, משפטן ופוליטיקאי אמריקאי מפיירפילד, קונטיקט. הוא ייצג את קונטיקט כציר בקונגרס הקונטיננטלי ובבית הנבחרים של ארצות הברית.

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
סטרג'ס נולד בפיירפילד שבמושבת קונטיקט שם אביו, סמואל (1712–1771) היה מודד. אמו, אן (בר) סטרג'ס הייתה אשתו השנייה של סמואל. <ref></ref> סבא רבא שלו, גם ג'ונתן סטרג'ס (1624–1700), היה אחד המתיישבים המקוריים של העיירה.<ref></ref>

סטרג'ס סיים את לימודיו בייל ב-1759. הוא קיבל את התואר השני שלו מייל ב-1761, ואת התואר דוקטור למשפטים מייל ב-1806.<ref></ref> הוא למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין במאי 1772. הוא החל לעסוק בעריכת דין בפיירפילד.

=== קריירה ===
כניסתו של סטרג'ס לשירות הציבור החלה כאשר שכניו בפיירפילד שלחו אותו לבית הנבחרים של קונטיקט ב-1772. הוא הוחזר מדי שנה עד 1784.<ref></ref> ב-1773 הוא שירת את מחוז פיירפילד כשופט שלום, וב-1775 שימש כשופט של בית המשפט לצוואות.<ref></ref> קונטיקט שלחה אותו כציר לקונגרס הקונטיננטלי ב-1786. הוא כיהן כחבר במועצת העוזרים של קונטיקט מ-1786 עד 1788,<ref></ref> ובמקביל כיהן כשופט בבית המשפט העליון לערעורים בקונטיקט מ-1786 עד 1789.<ref></ref>

כאשר הוקמה ממשלת ארצות הברית החדשה, הבוחרים בחרו בו לבית הנבחרים של ארצות הברית כמועמד המפלגה הפרו-אדמיניסטרטיבית. הוא כיהן שתי קדנציות בקונגרס מ-4 במרץ 1789 עד 3 במרץ 1793.<ref></ref> סטרג'ס היה אחד משבעת הנציגים שהצביעו נגד חוק העבדים הנמלטים משנת 1793.<ref></ref>

עם שובו הביתה, הוא מונה לשופט עמית של בית המשפט העליון בקונטיקט, שם כיהן מ-1793 עד 1805. הוא היה אלקטור נשיאותי ב-1797 וב-1805.<ref></ref>

=== חיים אישיים ===
בשנת 1760 נישא סטרג'ס לדבורה לואיס. נולדו להם ארבעה ילדים משותפים. בנם, לואיס בר סטרג'ס, שירת גם הוא כמו אביו בקונגרס האמריקני.<ref></ref> ג'ונתן סטרג'ס, פטרון אמנויות חשוב בעיר ניו יורק, היה נכדו.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1740
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1819
נארוטו אוזומאקי

קוספליי של הדמות
השד שועל בעל תשעת הזנבות היא דמות שנלקחה מהפולקלור הסיני
נארוטו אוזומאקי (ביפנית: うずまき ナルト) הוא דמות בדיונית והגיבור הראשי בסדרת המאנגה והאנימה "נארוטו" מאת מסאשי קישימוטו.<ref></ref> הדמות הוצגה לראשונה בפרק הראשון של סדרת המאנגה שפורסמה במגזין השבועי שונן ג'אמפ השבועי ב-21 בספטמבר 1999. נארוטו הוא לוחם נינג'ה צעיר ונמרץ, בעל שיר בלונדיני וסרבל כתום. שאיפתו העיקרית היא להפוך בבוא היום למנהיג של הכפר שלו, ולזכות בכבודם של תושבי הכפר אשר נידו אותו בילדותו.

נארוטו מופיע בכל המדיות בזיכיון, כולל במשחקי הווידאו וב-OVA של הזיכיון, וכמו גם בסרט ההמשך בו הוא מנהיג הכפר, ובנו, בורוטו אוזומאקי, הוא הגיבור הראשי.<ref></ref>

== רקע ==
נארוטו הוא חבר בשבט אוזומאקי. נארוטו אוזומאקי נולד 12 שנים לפני תחילת הסדרה, והוא בנם היחיד של קושינה אוזומאקי ומינאטו נמיקאזה, אשר היה מהיג כפר העלים הנסתרים. כאשר היה תינוק כפר העלים הנסתרים הותקף על ידי קיובי, אשר הינו שד שועל רב עוצמה בעל תשעה זנבות. קיובי הרג רבים מהנינג'ות שניסו לעצור אותו. על מנת לעצור את קיובי, מינאטו חתם את נשמת השד בתוך נארוטו התינוק. הוריו של נארוטו למעשה הקריבו את חייהם על מנת להגן על כפר העלים הנסתרים מקיובי. תושבי הכפר, שידעו על קיום החותם, התרחקו מנארוטו במהלך ילדותו. למרות זאת, נארוטו נחוש לזכות בכבודם של תושבי הכפר ולהגשים את חלומו להפוך בבוא היום למנהיג הכפר.

== מראה ==
לנארוטו שיער בלונדיני קוצני, עיניים כחולות וסימנים דמויי שפם על לחייו משום שהשועל בעל תשעת הזנבות נחתם בו.<ref></ref> בתחילת הסדרה נארוטו לובש לרוב סרבל כתום הכולל גם צבעים כחולים, מכנסיים כחולים וללבוש זוג סנדלים שחורים. כמו כן, לאחר סיום לימודי הנין ג'וטסו הוא מקפיד לעטות על ראשו בנדנה שחורה.

ככל שדמותו של נארוטו מתפתחת לאורך הסדרה הופעתו עוברת מספר שינויים אשר משקפים את ההתפתחות של הדמות. בשלב מסוים חלק מהסרבל הכתום שלו כולל צבעים שחורים ועל הגב של הסרבל מתווסף סמל אדום המעיד שעל השתייכותו לשבט אוזומאקי. בנוסף הוא מתחיל ללבוש מכנסיים כהים יותר. השיער שלו הופך בשלב הזה מעט יותר ארוך.

בנארוטו שיפודן, הסרבל הכתום שלו מוחלף בתלבושת המתאימה יותר ללוחם נינג'ה מנוסה אשר היא תלבושת בצבע כחול כהה עם צווארון גבוה ואשר כוללת מעט צבעים כתומים, מכנסיים שחורים, ועל הגב של יש גם את הסמל האדום שמעיד שעל השתייכותו לשבט אוזומאקי. כמו כן, הוא ממשיח לעטות בנדנה שחורה, והסנדלים מוחלפים בנעלים המתאימים יותר ללחימה.

במהלך מלחמת העולם הרביעית של שינובי נארוטו מאבד את זרועו הימנית בקרב. לאחר המלחמה הוא מקבל זרוע תותבת משוכללת מבחינה טכנולוגית. בשלב בו הוא הופכה למנהיג הכפר הוא מתחיל ללבוש תלבושת מקצועית יותר אשר כוללת גלימה.

== כישורים ==

נארוטו הוא נינג'ה מיומן בעל מגוון כישורים:
* נארוטו מתמחה בסוגים שונים של טכניקות נין ג'וטסו. הוא מתמחה במיוחד בטכניקת שיבוט הצללים אשר מאפשרת לו ליצור מספר עותקים פיזיים של עצמו המסוגלים לבצע משימות באופן עצמאי.
* במהלך הסדרה נארוטו לומד לרתום את כוחו של שד השועל בעל תשעת הזנבות שחתום בו, אשר מעניק לו יתרון עצום בקרבות.

== פיתוח הדמות ==
דמותו של נארוטו מתפתחת באופן משמעותי לאורך הסדרה. בתחילת הסדרה נארוטו הוא נער בן 12 פזיז וילדותי המעוניין בתשומת לב ולאורך הסדרה הוא הופך בהדרגה ללוחם נינג'ה אחראי ומיומן במיוחד. לאורך הסדרה הוא נתקל באתגרים שונים ונאלץ להילחם בקרבות רבים נגד אויבים רבי עוצמה. בסוף הסדרה נארוטו הופך למנהיג הכפר וזוכה בכבודם של תושבי הכפר.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דמויות בדיוניות
קטגוריה:דמויות מאנימה
בראד רנפרו

בראד בארון רנפרו (באנגלית: Brad Barron Renfro; 25 ביולי 1982 – 15 בינואר 2008) היה שחקן אמריקאי. את הופעת הבכורה שלו בקולנוע עשה בגיל 11 עם הסרט בכיכובו ב"הלקוח" (1994), כאשר מאז הוא המשיך להופיע ב-21 סרטים עלילתיים וזכה במספר פרסים.

== ילדות ==
רנפרו נולד ב-25 ביולי 1982 בנוקסוויל, טנסי, בנם של אנג'לה דניז אולסן (לבית מק'קרי) ומארק רנפרו, עובד במפעל. הוא גדל מגיל חמש על ידי סבתו מצד אביו, ג'ואן רנפרו, מזכירת הכנסייה, לאחר שהוריו התגרשו. על פי הדיווחים, לא היה לו מערכת יחסים קרובה עם אביו.

== קריירה ==
כשהיה בן 10, רנפרו התגלה על ידי מלי פין, מנהלת הליהוק של ג'ואל שומאכר. לאחר שפין המליצה עליו לוהק לסרט הלקוח, זאת לאחר שחיפשו ללהק ילד "קשוח".

רנפרו לוהק על ידי פין לתפקיד הראשי של מארק סוואי בסרט הלקוח של שומאכר. הליהוק שלו הוכרז במאי 1993, והסרט צולם בקיץ של אותה שנה. בהתבסס על רומן רב המכר ג'ון גרישם, הלקוח נהייה לאחד הסרטים הרווחיים ביותר של 1994. בשנת 1995 זכה רנפרו בפרס "הכוכב הצעיר " של הוליווד ריפורטר, והיה מועמד לאחד מ"טופ 30 מתחת לגיל 30" של מגזין פיפל"

רנפרו שיחק את האקלברי פין בסרט Tom and Huck שיצא ב-1995. הוא גם זכה בפרס "כוכב צעיר" שני, וכן בפרס "אמן צעיר", על הופעתו בסרט The Cure .

ב-1996 הופיע רנפרו בסרט סליפרס, שהתבסס על הרומן באותו שם מאת לורנצו קרקטרה .את הסרט ביים בארי לוינסון ורנפרו גילם את הגרסה הצעירה יותר של דמותו של בראד פיט.

ב-1997 שיחק בסרט "שקרים באמריקה" בבימויו של גאי פרלנד.

ב-1998 שיחק בסרט Apt Pupil בבימויו של בריאן סינגר, שעליו זכה בפרס השחקן הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטוקיו וגם היה מועמד לפרס שבתאי. מספר הסרטים שבהם כיכב לאחר מכן זכו לתשומת לב מועטה, כאשר רובם הלכו ישר לווידאו. הוא גילם את ליאון ס. קנדי בפרסומת לייב אקשן עבור Resident Evil 2, ששודרה ביפן. רנפרו המשיך לשחק בסרטים אחרים, כולל " עולם רפאים " מ-2001, בולי, מחנות שמחים וטארט, " אמריקן גירל " מ-2002, והז'קט מ-2005 . הוא גם הופיע ב-2006 בפרק Law & Order: Criminal Intent "Watch" והשלים את הצילומים בסרט The Informers .

רנפרו הופיע בגרסה הראשונה של הלהקה 10 Years בקליפ "Wsteland "; בן דודו, ג'סי האסק, הוא סולן הלהקה. הוא גם הופיע בקליף לשיר של "Provider" של N.E.R.D, שיחק את תפקידו של סוחר סמים זעיר.

== חיים אישיים ==
לרנפרו היה ילד אחד שנולד ב-2003 ביפן, וגדל שם על ידי אמו, אזרחית יפנית. לפני מותו של רנפרו, הציבור לא ידע שיש לו בן, והאזכור שלו לא הופיע בהספד שלו. בנו נקרא בסופו של דבר בהספד של אמו של רנפרו, אנג'לה, שמתה ב-2012

ב-3 ביוני 1998 נעצרו רנפרו, אז בן 15, ובן דודו בן ה-19 והואשמו בהחזקת סמים. הוא נשא שתי שקיות קטנות של קוקאין בקופסת סיגריות ושקית מריחואנה בגרב שלו. הוא ערך הסדר טיעון במסגרתו הסכים לבדיקות סמים אקראיות.

=== מותו ===
רנפרו נמצא מת ב-15 בינואר 2008 בדירתו בלוס אנג'לס. הוא היה בן 25. גופתו הוחזרה לטנסי, שם נקבר ב-22 בינואר 2008, בבית הקברות של Red House בקהילה הקטנה של בליין, טנסי . ב-8 בפברואר 2008, משרד חוקר מקרי המוות של מחוז לוס אנג'לס קבע את מותו בשוגג, וייחס אותו להרעלת הרואין מורפיום חריפה.

== פילמוגרפיה חלקית ==
*הלקוח (1994) - מארק סוואי

*סליפרס (1996) - מייקל סוליבן (הצעיר)

*שקרים באמריקה (1997) - קארצ'י "צ'אקי" ג'ונאס

*Apt Pupil (1998) - טוד בוודן

* דברים שלמדתי מאמא (2001) - דותן טלבוט

* ילד רע (2001) - מרטי פוצ׳יו

* העולם שבפנים (2001) - ג'וש

* פרוצה (2001) - ויליאם סלר

* קלף פראי (2002) - בובי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
לואיס בר סטרג'ס

לואיס בר סטרג'ס (באנגלית: Lewis Burr Sturges; 15 במרץ 1763 – 30 במרץ 1844) היה חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט בין השנים 1805 ל-1817.

== ביוגרפיה ==
סטרג'ס נולד ב-15 במרץ 1763 בפיירפילד, קונטיקט, בנו של ג'ונתן סטרג'ס, שגם שירת בבית הנבחרים. סטרג'ס סיים את לימודיו במכללת ייל ב-1782, עסק בעיסוקי מסחר בניו הייבן, וחזר לפיירפילד, קונטיקט, ב-1786. הוא שימש כפקיד בית המשפט לצוואות במחוז פיירפילד בין השנים 1787 ל-1791, והיה חבר בבית הנציגים של המדינה בין השנים 1794 ל-1803. סטרג'ס נבחר כפדרליסט לקונגרס התשיעי כדי למלא חלקית את המשרות הפנויות שנגרמו כתוצאה מהתפטרותם של קלווין גודארד ורוג'ר גריסוולד. הוא נבחר מחדש לקונגרס העשירי ולארבעת הקונגרסים הבאים וכיהן מ-16 בספטמבר 1805 עד 3 במרץ 1817. מאוחר יותר הוא עבר לנורווק, אוהיו, שם נפטר ב-30 במרץ 1844. הוא קבור בחצר האפיסקופלית של סנט פול שם.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1763
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1844
הבחירות לרשויות המקומיות ברשות הפלסטינית (2021–2022)

בחירות לרשויות המקומיות ברשות הפלסטינית נערכו בשני סבבים ב־11 בדצמבר 2022 וב־26 במרץ 2022.

בסבב הראשון בדצמבר 2021 נערכו בחירות ב־154 כפרים. בסבב השני במרץ 2022 נערכו בחירות ב־50 רשויות נוספות.

== רקע ==
ביולי 2021 הודיעה הרשות הפלסטינית על פיזור המועצות ברשיות המקומיות, עקב תום כהונתן כתום חמש שנים מהבחירות הקודמות במאי 2017.

בספטמבר 2021 הודיעה ועדת הבחירות הפלסטינית על קיום בחירות בכלל הרשויות הפלסטיניות. על פי ההודעה, בחירות יערכו בדצמבר 2021 ב־387 רשויות ביהודה ושומרון ורצועת עזה, וב־90 רשויות נוספות יערכו בחירות במועד מאוחר יותר. עם זאת, על פי הוועדה הודיעה כי הבחירות ברצועה יערכו רק אם יאושרו בידי חמאס.

חמאס החרימה את הבחירות, בדרישה לקיום בחירות גם למועצה המחוקקת ולראשות הרשות הפלסטינית, שבוטלו על ידי אבו מאזן מוקדם יותר באותה שנה. גם החזית העממית לשחרור פלסטין החרימה את הבחירות. עם זאת, התמודדו בבחירות נציגים המזוהים עם תנועות אלו ברשימות עצמאיות. מטעם הפת"ח הוגשו בבחירות לעיתים יותר מרשימה רשמית אחת במועצה.

== הבחירות ==
הבחירות בסבב הראשון התקיימו בפועל ב־154 רשויות בלבד בהן הוגשה יותר מרשימה אחת. ב־162 רשויות הוגשה רשימה אחת בלבד, ב־50 לא הוגשו רשימות בכלל, וב־10 התמודדו פחות מועמדים ממספר המושבים. ועדת הבחירות הפלסטינית קיבלה בסבב זה 774 רשימות מהן אישרה 765, בהם 6,299 מתמודדים שכרבע מהן נשים. שתי רשימות נוספות נפסלו מאוחר יותר בעקבות עררים שהוגשו נגדן. אחוז הצבעה עמד על כ־66%.

ועדת הבחירות החליטה לכלול בסבב השני 61 רשויות נוספות בהן נמנע קיום בחירות בסבב הראשון, כך שמספר הרשויות בהן נועדו להתקיים בחירות בסבב השני עמד על 127. בפועל התקיימו בחירות ב־50 רשויות בלבד, כאשר ב־23 רשויות הוגשה רשימה אחת בלבד וב־28 לא הוגשו רשימות כלל. ברשות אחת היו מספר המועמדים נמוך ממספר המושבים. בסבב השני הוגשו 267 רשימות ו־259 אושרו, בהן התמודדו 2,539 מועמדים. אחוז ההצבעה עמד על 53%.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרשות הפלסטינית: בחירות
קטגוריה:2021 בפוליטיקה
קטגוריה:2022 בפוליטיקה
ליסה סי

ליסה סי (באנגלית: Lisa See; נולדה ב-18 בפברואר 1955) היא סופרת אמריקאית ממוצא סיני.

בספריה היא מרבה לעסוק במעמדן וחייהן של נשים אסיאתיות - סיניות וקוריאניות, במאות הקודמות, ומחקר של תרבויות סיניות עתיקות. ספריה זכו לפופולריות רבה והפכו לרבי מכר בינלאומיים. חלק מספריה תורגמו לעברית בהוצאת מודן.

== ביוגרפיה ==
סי נולדה ב-18 בפברואר 1955 בפריז שבצרפת, לאימה, קרולין סי, פרופסורית לאנגלית וסופרת, ולאביה, ריצ'רד סי, אנתרופולוג. סבא רבה שלה מצד אביה, פונג סי, היגר לארצות הברית מסין. סי גדלה בלוס אנג'לס קליפורניה, בסמיכות לצ'יינה טאון מה שהשפיע על חייה ויצירתה<ref></ref>.

סי פעילה באירועי תרבות ושימור מורשת בקהילה הסינית בלוס אנג'לס. במהלך מצעד ראש השנה הסיני של דרקון הזהב הודיעה סי כי תתרום את כתבי ידה לאוניברסיטת קליפורניה לצורכי הוראה ומחקר.<ref></ref>

== ספריה ==
On Gold Mountain (1995)

Flower Net (1997)

(1999) The Interior

(2002) Dragon Bones

Snow Flower and the Secret Fan (2005) - (תורגם לעברית; סיפור כתוב במניפה)

(2007) Peony in Love

(2009) Shanghai Girls - (תורגם לעברית; נשות שנחאי)

(2011) Dreams of Joy - (תורגם לעברית; חלומות על אושר)

(2014) China Dolls - (תורגם לעברית; בובות סיניות)

(2017) The Tea Girl of Hummingbird Lane - (תורגם לעברית; נערת התה)

(2019) The Island of Sea Women - (תורגם לעברית; האי של נשות הים)

(2023) Lady Tan’s Circle of Women - (תורגם לעברית; מעגל הנשים של הגבירה טאן)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1955
אמבט חלב

ספא בתאילנד]]
אמבט חלב הוא אמבט בו משתמשים בחלב במקום במים. לעתים קרובות מוסיפים לאמבט מרכיבים ריחניים, כגון דבש, ורדים, חינניות ושמנים אתריים. אמבטיות חלב משתמשות בחומצה לקטית, שהיא סוג של חומצה אלפא הידרוקסית , כדי להמיס את החלבונים הקושרים תאי עור מתים.<ref></ref>

== היסטוריה ==
אגדות מספרות שקלאופטרה רחצה בחלב אתונות מדי יום כטיפול יופי לעורה. אגדות אלו לא אושרו. ההיסטוריון אדריאן גולדוורת'י, מחבר הספר אנתוני וקליאופטרה, מאמין שהקיסרית הרומית פופה (אשתו של נירון) החלה אופנת רחצה זו 80 שנה לאחר מותה של קליאופטרה.<ref></ref>

המלכות קתרין פאר ואליזבת הראשונה התרחצו בחלב מתוך אמונה שזה יגרום לעור שלהן להיראות צעיר וחיוור יותר.<ref></ref><ref></ref>

תמיסת בנזואין כונתה בארצות הברית בראשית המאה ה-19 גם כ"אמבט חלב". באופן מבלבל, גם אמבטיות של חלב פרה היו נפוצות באותה תקופה במקביל.<ref></ref>

יש התייחסויות לחלב פרה כטכניקת רחצה שהתקיימה בהודו במאה התשע עשרה בספר "חמישים ואחת שנות חיים ויקטוריאניות" מאת מרגרט אליזבת צ'יילד וילייר, רוזנת ג'רזי.<ref></ref>

בראשית המאה ה-20 דווח כי הזמרת וכוכבת ברודווי אנה הלד מתרחצת בחלב מדי יום. מאוחר יותר היא צוטטה כמי שהתרחצה בחלב רק פעמיים בשבוע כשגרה בפריז, מכיוון שהתקשתה להקפיד על שגרת יופי זו הרחק מביתה. בעלה, פלורנץ זיגפלד, דיווח מאוחר יותר לעיתונות כי היא רחצה בחלב מדי יום וקבעה צילומים כך שכתבים יוכלו לצלם את החלב המועבר אליה.<ref></ref>

אמבט חובצה היה גם הוא שיטת רחצה היסטורית נפוצה עבור חיות בתערוכה. השיטה משמשת עדיין כיום עבור חזירים וכלבים למשל.<ref></ref>

== בפולקלור ==
יש חוקרים הטועינם כי אמבטיות חלב שימשו כ"מתכון ליופי", כמו גם לריפוי, השגת מראה צעיר והתפכחות מקסמים.<ref>Schmidt, Sigrid, "Snow White in Africa". In: Fabula 49, no. 3-4 (2008): 275. https://doi.org/10.1515/FABL.2008.021</ref>

== בקולנוע ובתקשורת ==
* אמבט חלב למטרות רפואיות כביכול לילד גוסס ניתן לראות בסרט "אחות לילה" משנת 1931.
* פופה (קלודט קולבר) רוחצת בחלב בסרט "סימן הצלב" משנת 1932.
* בסרט "ז'יז'י" משנת 1958 נראית דודה אלישיה רוחצת באמבט חלב מצופה תחרה.
* בסרט Carry on Cleo משנת 1964, מרקוס אנטוניוס נתקל לראשונה בקליאופטרה בזמן שהיא עושה אמבט חלב.
* בסרט "חוות הקסמים" משנת 1973, אדית צוקרמן, אשתו של הומר, מציעה לרחוץ את ווילבור באמבט חובצה כהכנה ליריד.
* המלכה רוונה (שרליז ת'רון) מתוארת כשהיא מתרחצת באמבט חלב כשהיא עונדת את הכתר שלה בסרט מ-2012 "שלגייה והצייד"<ref></ref>
* לוקרטיה (לוסי לולס) רוחצת באמבט חלב בעונה 1, פרק 9 של סדרת הטלוויזיה "ספרטקוס".
* רן יוטול (סיגננובה מקודי לונד) עורכת אמבט חלב בסדרה הנורבגית "ראגנארוק", בעונה 1 פרק 4.

== מרכיבים שונים ==
גבר נרגע באמבט חלב

=== חיוניים ===
* חלב טרי או אבקת חלב

=== אופציונליים ===
* מים
* דבש<ref name="auto"> </ref>
* שיבולת שועל<ref name="auto1">http://www.siue.edu/SIPDC/Library/Personal%20Hygiene/Instructor%20notes%20-%20hygiene.pdf </ref>
* שקדים טחונים
* לבנדר<ref name="auto" />
* שמנים אתריים<ref></ref>
* עשבי תיבול
* אגוז מוסקט
* שורש אוריס<ref name="auto1" />
* שמן ברגמוט
* שמן גרניום
* שמן ויטמין E<ref name="auto1" />
* עמילן תירס<ref name="auto1" />
* אצות
* מלח ים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מרחץ
קטגוריה:חלב
קלווין גודארד (פוליטיקאי)

קלווין גודארד (באנגלית: Calvin Goddard; 17 ביולי 1768 – 2 במאי 1842) היה חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט.

== ביוגרפיה ==
הוא נולד בשרוסברי, מחוז ווסטר, מסצ'וסטס. הוא למד באקדמיית פליינפילד, שם למד לימודים קלאסיים, וסיים את לימודיו במכללת דארטמות' ב-1786. הוא למד משפטים והתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1790 והחל לעסוק בכך בפליינפילד, קונטיקט.

גודארד היה חבר בבית הנבחרים של קונטיקט בין השנים 1795–1801. הוא נבחר כפדרליסט לקונגרס השביעי כדי למלא את התפקיד הפנוי שנגרם כתוצאה מהתפטרותו של אליצור גודריץ'. הוא נבחר מחדש לקונגרס השמיני והתשיעי וכיהן מ-14 במאי 1801 ועד להתפטרותו ב-1805 לפני כינוס הקונגרס התשיעי. ירש אותו לואיס בר סטרג'ס. הוא נבחר שוב לבית הנבחרים של מדינת קונטיקט ב-1807 ושימש כיו"ר הבית. הוא עבר לנוריץ', קונטיקט ב-1807 וחזר לעסוק בעריכת דין. הוא היה אלקטור לנשיאות במרוץ של קלינטון ואיינג'רסול ב-1812, ציר באמנת הרטפורד בשנים 1814–1815, שופט בבית המשפט העליון לערעורים בקונטיקט מיוני 1815 עד יוני 1818,<ref></ref> וראש עיריית נוריץ' מ- 1814 עד 1834. הוא מת בנוריץ' ב-2 במאי 1842, ונקבר בבית הקברות בעיר.

לחתנו ולתלמידו לשעבר אסא צ'יילד היה בן קלווין גודארד צ'יילד שהוא קרא על שמו.

הוא גם לימד את בנו צ'ארלס בקוס גודארד.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:בוגרי דארטמות' קולג'
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1768
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1842
מרכז המידע הפלסטיני

מרכז המידע הפלסטיני (באנגלית: The Palestinian Information Center (PIC); בערבית: المركز الفلسطيني للإعلام, תעתיק מדויק: אל-מרכז אלפלסטיני ללאיעלאם) הוא אתר חדשות פלסטיני המזוהה עם חמאס.

== היסטוריה ==
מרכז המידע הפלסטיני הוא אתר חדשות פלסטיני שהוקם לראשונה בערבית ב-1 בדצמבר 1997 ולאחר מכן באנגלית ב-1 בינואר 1998. 7 שפות אחרות הגיעו בעקבותיו. זהו אחד האתרים הנצפים ביותר ברשות הפלסטינית. האתר שואף לקדם "מודעות לגבי פלסטין, הפלסטינים והנושא הפלסטיני".<ref></ref>

ביוני 2017 האתר, יחד עם לפחות 10 אתרי חדשות פלסטיניים נוספים שמרכזם מחוץ ליהודה ושומרון, נחסמו בהוראת התובע הציבורי של הרשות הפלסטינית.<ref name="AJE"></ref> עמוד הפייסבוק של המרכז, שהיה לו קרוב ל-5 מיליון עוקבים, הוסר באוקטובר 2019, מה שגרם להפגנות באמצעות ההאשטאג #FBblocksPalestine.<ref></ref> אתר האינטרנט שלו חסום על ידי הרשות הפלסטינית.<ref></ref>

== שיוך ==
מרכז המידע הפלסטיני הוא כלי תקשורת של חמאס,<ref name="AJE" /><ref></ref><ref></ref><ref></ref> והוא אתר השער המוביל ברשת התעמולה המקוונת של חמאס המונה עשרים אתרי אינטרנט. התוכן והסיקור החדשותי שלו מכוונים בעיקר לאידאולוגיה וההיסטוריה של חמאס.<ref></ref>

== ראו גם ==
* סוכנות הידיעות שהאב

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חמאס: תקשורת
קטגוריה:תעמולה פלסטינית 
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1997
קטגוריה:אתרי אינטרנט ברוסית
קטגוריה:אתרי אינטרנט בערבית
אליצור גודריץ'

אליצור גודריץ (באנגלית: Elizur Goodrich; 24 במרץ 1761 – 1 בנובמבר 1849) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי בן המאה ה-18 מקונטיקט. הוא שימש כחבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט וכגובה המכס. <ref></ref> הוא היה גם אחיו של הסנאטור האמריקני צ'ונסי גודריץ', חתנו של האב המייסד אוליבר וולקוט.

== ביוגרפיה ==
תואר ראשון באמנויות, אליצור גודריץ' האב, אביו של אליצור גודריץ', מכללת ייל, 1752
גודריץ' נולד ב-24 במרץ 1761 בדורהם שבמושבת קונטיקט, והיה בנו של אליצור גודריץ'. הוא סיים את לימודיו במכללת ייל ב-1779, והיה שם מורה מ-1781 עד 1783 ולמד משפטים. לאחר שהתקבל ללשכת עורכי הדין ב-1783, הוא החל לעסוק בעריכת דין בניו הייבן. הוא שירת בבית הנבחרים של קונטיקט מ-1795 עד 1802 והיה הפקיד שלו במשך שישה ישיבות ויו"ר הבית במשך שניים.

בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 1796 הוא היה אלקטור פדרליסט לנשיאות, ותמך במועמד הפדרליסט ג'ון אדמס נגד מועמד המפלגה הדמוקרטית-רפובליקנית תומאס ג'פרסון.

הוא נבחר לייצג את קונטיקט בקונגרסים השישי והשביעי, אך כיהן בקונגרס השישי רק מ-4 במרץ 1799 עד 3 במרץ 1801 <ref></ref> מכיוון שהנשיא ג'ון אדמס מינה אותו למוכס מכס לנמל ניו הייבן. לאחר זמן קצר הוא הודח מתפקידו על ידי יורשו של אדמס, הנשיא תומאס ג'פרסון. הדיון במעשה הזה העלה מג'פרסון מכתב שבו הוא הצהיר על אישורו להדחה בגלל דעות פוליטיות.

גודריץ' נבחר למועצת המושל בקונטיקט ב-1803, וכיהן עד 1818. הוא לימד משפטים בייל בין השנים 1801–1810 ושימש שופט צוואות בין השנים 1802–1818. מ-1803 עד 1822 הוא היה גם ראש עיריית ניו הייבן. <ref></ref> מ-1803 עד 1807, הוא שימש גם כשופט של בית המשפט העליון לערעורים בקונטיקט. <ref></ref>

גודריץ' היה חבר בתאגיד ייל, הגוף המנהל של האוניברסיטה, מ-1809 עד 1818 והיה המזכיר שלה מ-1818 עד 1846. ייל העניקה לו תואר ב-1830. גודריץ' מת בניו הייבן ב-1 בנובמבר 1849, ונקבר בבית הקברות ברחוב גרוב.

הוא הוצג בין 1,700 חברי הקונגרס שנמצאים ברשימת חברי הקונגרס האמריקאי שהחזיקו בעבדים בשלב מסוים בהיסטוריה האמריקאית. <ref></ref> <ref></ref>

== חיים אישיים ==
בנו של גודריץ', צ'ונסי אלן גודריץ', התחתן עם בתו של נואה ובסטר. אחיו, שנקרא גם צ'ונסי גודריץ', היה חבר בבית הנבחרים של ארצות הברית. <ref></ref>

אשתו של גודריץ', אנני ווילארד אלן גודריץ', הייתה אחותו של ג'ון אלן, חבר בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט וחבר בבית המשפט העליון לערעורים בקונטיקט. <ref></ref> <ref></ref>

גיסתו, מרי אן וולקוט גודריץ', באמצעות אחיו הסנאטור צ'ונסי גודריץ', הייתה בתו של החותם על הכרזת העצמאות של ארצות הברית, אוליבר וולקוט, ואחותו של שר האוצר האמריקני אוליבר וולקוט הבן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:חוקרי משפט אמריקאים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1761
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1849
סלט (שיר)

סָלָט הוא שיר ילדים עברי בחרוזים שנכתב על ידי ע' הלל, הולחן על ידי דפנה אילת והושר על ידי דליה פרידלנד.

השיר התפרסם בספרו של ע' הלל, "הספר הגדול של ע. הלל".<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=fVQNGZURBXo סלט], באתר יוטיוב, בערוץ נושא – Dalia Friedland.
* [https://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=763&wrkid=10656 מילים לשיר סלט] (המולחן), באתר שירונט.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי ע. הלל
קטגוריה:שירי ילדים
קטגוריה:שירים בעברית
צ'ונסי גודריץ'

צ'ונסי גודריץ (באנגלית: Chauncey Goodrich; 20 באוקטובר 1759 – 18 באוגוסט 1815) היה עורך דין ופוליטיקאי אמריקאי מקונטיקט שייצג מדינה זו בקונגרס של ארצות הברית הן כסנאטור (1807–1813) והן כחבר בית הנבחרים (1795–1801).

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
גודריץ' נולד ב-20 באוקטובר 1759 בדורהם שבמושבת קונטיקט, והיה אחיו של אליצור גודריץ'.<ref name="CongBio"></ref> אביו היה כומר הקהילה אליצור גודריץ'. הוא סיים את לימודיו בייל ב-1776 ולימד בבית הספר לאחר מכן.<ref name="CongBio" /> מ-1779 עד 1781 לימד בייל.<ref name="CongBio" /> לאחר שלמד משפטים, הוא התקבל ללשכת עורכי הדין בקונטיקט ב-1781, ועסק בכך בהרטפורד.<ref name="CongBio" />

=== קריירה פוליטית ===
הוא שירת בבית הנבחרים של קונטיקט מ-1793 עד 1794, כאשר נבחר כפדרליסט לקונגרס הרביעי מהמחוז השני של קונטיקט.<ref name="CongBio" /> הוא נבחר מחדש לקונגרס החמישי והשישי, כיהן מ-4 במרץ 1795 עד 3 במרץ 1801. בקונגרס השישי כיהן עם אחיו אליצור גודריץ'.<ref name="CongBio" />

בשובו לקונטיקט, הוא חידש את עיסוקו בעריכת דין והיה במועצת המושל מ-1802 עד 1807,<ref name="CongBio" /> בו זמנית שירת כשופט של בית המשפט העליון של קונטיקט. <ref></ref> העצרת הכללית של קונטיקט בחרה בו לסנאט של ארצות הברית כדי להשלים את כהונתו של אוריה טרייסי, שמת, ובחרה בו מחדש לכהונה מלאה.<ref name="CongBio" /> ב-17 ביוני 1812 הוא הצביע נגד מלחמה עם בריטניה, אך ההצבעה למלחמה הייתה 19 מול 13.

הוא כיהן בסנאט בקונגרסים העשירי, האחד עשר, השנים עשר והשלושה עשר מ-25 באוקטובר 1807 עד מאי 1813.<ref name="CongBio" />

הוא נבחר לראש עיריית הרטפורד בשנת 1812 והפך לוטננט מושל קונטיקט. הוא כיהן בשני התפקידים עד מותו.<ref name="CongBio" /> בשנים 1814 ו-1815, הוא היה ציר קונטיקט לוועידת הרטפורד.<ref name="CongBio" />

=== מותו ===
גודריץ' מת ב-18 באוגוסט 1815 בהרטפורד ונקבר בבית הקברות הישן נורת'.<ref name="CongBio" />

== משפחתו ==
מרי אן וולקוט, דיוקן מאת [[ראלף ארל]]
גודריץ' היה נשוי למרי אן וולקוט, בתו של אוליבר וולקוט, החותם על הכרזת העצמאות. אחיינו צ'ונסי אלן גודריץ' היה חתנו של נואה ובסטר וערך את המילון שלו לאחר מותו של ובסטר.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עורכי דין אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:סגני מושלי קונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מקונטיקט
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הפדרליסטית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1759
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1815
המפולות במחוז וויהאנד (2024)

המפולות במחוז וויהאנד היו סדרה של מפולות שהתרחשו ליד הכפרים פונג'ירימטום, מונדאקאי, צ'ורלמלה וולרימאלה במחוז הוויאנד שבמדינת קרלה שבהודו בשעות המוקדמות של 30 ביולי 2024. מפולות קרקע אלו נגרמו על ידי גשם זלעפות, והביאו להתמוטטות הגבעות, מה ששלח זרמים של בוץ, מים וסלעים התרסקו אל האזורים המושפעים. האסון היה אחד הקטלניים בהיסטוריה של קרלה, עם דיווחים על יותר מ-420 הרוגים, 397 פצועים, ויותר מ-118 נעדרים. במבט לאחור, כריתת יערות, שינויים בשימושי קרקע, ניקוז לא תקין ומפולות בעבר הם גורמים תורמים יחד עם פעילויות אנושיות כמו חקלאות, בנייה וחציבה הפכו את הנוף של וויאנאד ליותר רגיש למפולות.<ref name="אירועי מזג אוויר קיצוניים"></ref>

בסיוע הכוחות המזוינים ההודיים, כוח התגובה הלאומי לאסון (NDRF), שירותי הכבאות וההצלה, רשויות היער וחיות הבר, והמשטרה, יחד עם מאות מתנדבים ופקידי ממשל, פתחו הרשויות במשימת חילוץ ענקית באזור בעקבות האירוע לחפש ניצולים אפשריים.<ref name="איך שני כפרים נעלמו בן לילה"></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הודו: אסונות טבע
קטגוריה:מפולות
קטגוריה:קרלה
קטגוריה:אסונות ב-2024
אנתוני הרמוס

אנתוני הרמוס (בהולנדית Antony Hermus; נולד ב-1973) הוא מנצח הולנדי.

== ביוגרפיה ==
אנתוני הרמוס נולד בעיר אוסטרהוט שבהולנד. הוא התחיל לנגן בפסנתר בגיל 6. מוריו לפסנתר בצעירותו כללו את פיטר ואן מורגסטל ובן מרטין וויאנד. מאוחר יותר למד אצל ז'אק דה טייז' בקונסרבטוריון למוזיקה בטילבורך. הוא סיים את לימודיו באוניברסיטת טילבורך עם תואר במדעי המידע, לצד הכשרה מוזיקלית. לאחר מכן למד ניצוח אצל ז'אק ואן סטין וגיאורג פריטש.

בשנת 1998, הצטרף אנתוני הרמוס לצוות תיאטרון האגן. לאחר שהגיע לתפקיד קאפלמייסטר בתיאטרון, הוא הפך למנהל מוזיקלי כללי של התיאטרון ב-2002, ושימש בתפקיד עד 2008. ב-2009 הוא הפך למנהל מוזיקלי כללי של תיאטרון דסאו, והיה מועמד למנצח השנה על ידי אופרנוולט ב-2010, 2011 ו-2012. הוא השלים את כהונתו בדסאו ב-2015 בניצוח על מחזור האופרות טבעת הניבלונג של וגנר, ומונה למנצח כבוד.

אנתוני הרמוס הוא כיום מנצח אורח ראשי של תזמורת צפון הולנד ויועץ אמנותי של תזמורת הנוער הלאומית של הולנד. ביוני 2019 הוא ניצח לראשונה על התזמורת הלאומית של בלגיה. הרמוס חזר להופעת ניצוח אורח נוספת באוקטובר 2020. ביולי 2021, התזמורת הלאומית של בלגיה הודיעה על מינויו של הרמוס למנצח הראשי הבא שלה, החל מעונת 2022 - 2023, עם חוזה ראשוני של ארבע עונות.

הרמוס ביצע מספר הקלטות עבור חברת התקליטים CPO, כולל סימפוניות מאת המלחינים זיגמונד פון האוזגר, אלפונס דיפנברוק, אוגוסט קלוגהרדטו ויוהאן וואגנאר.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:מנצחים הולנדים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1973