כיתן

טקס הנחת אבן הפינה למפעל כיתן דימונה, 9 בפברואר 1958
מפעל כיתן הנטוש 2024
כיתן היא רשת חנויות המתמחה בשיווק מצעים, מוצרי טקסטיל, וכלי בית בבעלות קבוצת גולף א.ק.. החברה החלה את דרכה כיצרן אריגים וטקסטיל ובבעלותה היו מספר מפעלים שהעסיקו אלפי עובדים. 
==היסטוריה==
בית חרושת כיתן בדרך פנחס רוזן בתל אביב נוסד בשנת 1945 על ידי זלמן ירושלמי. בראשית 1950 נסגר המפעל לצורך התארגנות מחדש ואיחוד עם אריגי ציונה. במפעל הועסקו כ-80 עובדים. באפריל-מאי 1950 נפתח המפעל מחדש עם 150 נולים חדשים. בספטמבר 1950 התאחד כיתן עם מספר חברות אחרות. 

ב-1958 החברה הייתה שותפה בהקמת תשלובת של מפעלי טקסטיל בדימונה בשותפות עם "החברה המרכזית למסחר והשקעות". בה פעלה כל שרשרת הייצור מהחוט ועד מוצרי האופנה המוגמרים. טקס הנחת אבן הפינה לתשלובת נערך ב-9 בפברואר 1958. תחילה נפתחה מתפרה, במקום המפעל בתל אביב שנסגר, ואחר כך בית אריגה ומטוויה. בשנת 1962 העסיקה התשלובת כבר 900 עובדים והיא החלה לקולט 400 עובדים נוספים. בהמשך נכנסו כשותפים להשקעה בתשלובת חברת "סער השקעות" ובנק דיסקונט. ב-1964 גם ממשלת ישראל הזרימה לו כסף נוסף ורכשה מניות באמצעות הבנק לפיתוח התעשייה. בשנת 1971 רכשה החברה המרכזית את השליטה במפעל, ובניהול גדליה דורון החברה עבר לאיזון תקציבי והחלה להרוויח. בשנת 1972 רכש קונצרן כלל את הבעלות בחברה המרכזית, ו"כיתן-דימונה" עבר לבעלות הקונצרן. באותה שנה דווח כי אחת מכל שלוש משפחות בדימונה מתפרנסות ממפעל כיתן. 

בשנת 1973 אוחד מפעל כיתן דימונה עם מפעל "טקסטיל בית שאן-נצרת" שגם היה בבעלות קונצרן כלל. בעקבות האיחוד נסגרה המחלקה לייצור אריגים בבית שאן ועובדיו פוטרו. הממשלה שילמה לכיתן 2 מיליון ל"י לחודש תמורת הפעלת המפעל. החברה גם במפעל בנצרת עילית. מפעל זה והמפעל בבית שאן נסגרו בסוף שנות ה-90.

בשנת 1990 הקימה "כיתן" חברת־בת בגרמניה לשיווק מוצריה.

בשנת 2007 הקימה כיתן מתפרה במצרים, באותה עת עוד היו בדימונה 550, מהם 450 עובדי ייצור עוד קודם העבירה חלק מהייצור לקבלני משנה בירדן. בעקבות חתימת הסכם הסחר חופשי עם מדינה זו. בעקבות אירועי האביב הערבי סגרה כיתן את הפעילות במצרים וירדן. 

ביולי 2012, רכש האוליגרך לן בלווטניק את חברת האם של כיתן - כלל תעשיות. מספר חודשים אחר כך החליט לסגור את המפעל בדימונה שבשיאו העסיק כ-2000 עובדים. בשלב זה, לאחר שצבר במהלך השנים הפסדים רבים, נותרה בו פעילות האשפרה בלבד ו-40 עובדיו פוטרו. 

ביולי 2016, מכרה כלל תעשיות את מתחם כיתן בדרך פנחס רוזן בצפון תל אביב תמורת 180 מיליון שקל. בשטח היה במקור מפעל של החברה ואחר כך היא הקימה עליו מתחם חנויות. במקום מוקם פרויקט מגורים.

במרץ 2020, רכש איש העסקים ג'ורג' חורש מכלל תעשיות את השטח של מפעל כיתן בדימונה תמורת 105 מיליון שקל.

==רשת החנויות==
בשנת 1986 רכשה כיתן חלק מנכסי חברת "אתא" שפשטה את הרגל, בהם את רשת חנויות "טתה" וזיכיון הייצור והשיווק בישראל של המותג "ליווייס" של חברת לוי שטראוס ושות'. על בסיס רשת חנויות "טתה" הוקמה רשת חנויות האופנה לגברים ונשים "גולף". החנות הראשונה נפתחה באוקטובר 1987, וגדלה תוך שנה וחצי לרשת בת 13 חנויות. שבמקביל נסגרו החנויות המקוריות שהפעילה רשת "טתה", שהיו קטנות יחסית ומוקמו בחזית המסחרית של רחובות במרכזי הערים. פעילות המותג "ליווייס" אוגדה בחברת בת בשם "טנגו" שכלל מפעל ייצור בכפר ירכא ורשת חנויות בישראל. "טנגו" הייתה גם בעלת רישיון לייצור ושיווק "ליווייס" באירופה. ב-2005 ויתרה "כיתן" על זיכיון "ליווייס", לאחר ירידה חדה בפופולריות שלו בישראל. 

בהמשך הרשת התרחבה לתחומי פעילות נוספים והתארגנה מחדש תחת חברת החזקות בשם קבוצת גולף א.ק., שהיא בבעלות חברת האם כלל תעשיות, והונפקה בבורסת תל אביב בשנת 2000. במסגרת זו הוקמה רשת חנויות "כיתן" לשיווק מוצרי מפעלי החברה, בעיקר מצעים. בינואר 2002 מותגה רשת "כיתן" מחדש תחת השם "רשת גולף אנד קו." שהחלה לשווק גם מוצרי טקסטיל לבית, כלי מטבח ושולחן, ריהוט, כלי אמבט ומוצרים נוספים לבית. שש שנים אחר כך, ב-2008, החליטה החברה האחות "כיתן תעשיות" להקים שוב רשת חנויות תחת המותג "כיתן" לשיווק מוצריה.

בשנת 2014 רכשה "קבוצת גולף א.ק." את החברה האחות "כיתן תעשיות", לאחר שזו סגרה את כל פעילות הייצור שלה, וכל המוצרים של רשת החנויות שלה החלו להיות מיובאים מקבלני משנה ברחבי העולם. מאז רשת "כיתן" פועלת שוב תחת "קבוצת גולף א.ק.".

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: תעשיית טקסטיל