פרסונה

פרסונה (ברבים: פרסונות) הוא מונח המתאר אימוץ אסטרטגי של הצגת דמות עם דימוי עצמי מסוים, בתפקיד חברתי, או כדמות דמיונית, באופן המדומה ל-״מסכה״ שהאדם עוטה לשם האופן בו הוא מציג את עצמו בציבור.<ref></ref><ref>"Persona", Merriam-Webster.com, Merriam-Webster, Inc., 2020.</ref><ref></ref>

== אטימולוגיה ==
מקור המילה הוא מהשפה הלטינית, שמשמעותה במקור היא מסכה תיאטרלית<ref name="Bishop2007"></ref> והיא מתוארכת לתחילתה של הציוויליזציה הלטינית.<ref></ref> המילה הלטינית נגזרת מהמילה האטרוסקית "," שהיא בעלת אותה משמעות, והיוונית: .<ref></ref> האטימולוגיה זהה למילה "אדם" (person), או למילה "פרסון" בצרפתית.<ref></ref> אטימולוגים לטיניים מסבירים שמקור השם של המילה מגיע מ"per/sonare" - מילה המתארת את "המסכה שדרכה (per) מהדהד את הקול (של השחקן)".<ref></ref> משמעות המונח בתקופה הרומית האחרונה השתנתה למשמעות של "דמות" בהצגת תיאטרון או בבית משפט,<ref></ref> וזאת מתוך הנחה שבתחומים אלו אדם יכול לייצג מגוון תפקידים שונים ודמויות שונות.

== בסוציולוגיה ==
התחום התפתח כתחום אקדמי על ידי חוקרי תקשורת ומדיה:<ref></ref> המונח "פרסונה" נדון על ידי הסוציולוגים רוברט פארק<ref></ref> וארווינג גופמן<ref></ref> בשנות החמישים, והוא מדבר על הבניית תפיסת תפקידו של האדם, ועל החיבור בין התפיסה הפנימית שלו את עצמו אל מול הדרך בה הוא מציג את עצמו בעולם החיצוני.<ref></ref>

== בפסיכולוגיה ==
לפי קרל יונג והפסיכולוגיה היונגיאנית, הפרסונה היא גם המסכה או ההופעה שאנשים מציגים לעולם.<ref></ref> דבר זה עשוי להופיע בחלומות בווריאציות שונות. אנשים עשויים לבחור ״ללבוש מסכה חברתית״ או להציג פרסונה מסוימת כדי להיראות נחשקים יותר מבחינה חברתית, להרשים שותפים פוטנציאליים, או כדי להכיר חברים חדשים.<ref name="auto"></ref> אנשים יכולים להציג פרסונות מרובות בהתאם למצבים שונים; כולל בעבודה, בשהייה עם חברים, בבית וכדומה. בהתאם לנסיבותיו של הפרט, יכולה להיווצר פרסונה עם חוזקות מסוימות במצב חברתי ספציפי, מפני שהם שמים דגש גבוה יותר על פרסונה שתהייה אטרקטיבית לאינטראקציות חברתיות. יונג הזהיר מפני שימוש רב מדי בפרסונות, מחשש שאדם עלול לאבד מהאינדיבידואליות שלו לטובת הפרסונה. מחקר הראה שהדבר נכון במידה; בממצאים שנתנו לנסיינים למלא מבחן דירוג עצמי אישי, נמצא כי יש מתאם גבוה בין האופן שבו אדם מדרג את עצמו לבין האופן שבו הוא מציג את עצמו בפומבי. הממצא אינו חד משמעי, משום שקשה לדעת אם התשובות היו מוטות לטובת התשובות שנחשבו על ידם לרצויות.<ref name="auto" />

== בספרות ==
בספרות, המונח מתייחס בדרך כלל לדמות דמיונית שהומצאה על ידי המחבר, כזו שמנקודת מבטה מתרחש בסיפור כל הנרטיב או חלקו. בניתוח ספרותי, קול נרטיבי המדבר בגוף ראשון ומגדיר דמות מסוימת בעלילה מכונה לעיתים קרובות פרסונה. בניגוד לקול נרטיבי בגוף שלישי, שבדרך כלל נחשב ליותר אובייקטיבי ולפחות אישי. בספרות חובבים ובסיפורים מקוונים, מצוי שהפרסונות משקפות את כתיבתם של המחברים כלפי עצמם בגוף שלישי, כביכול מנקודת מבט של אדם אחר.

== במוזיקה ==
[[דייוויד בואי בתור הדוכס הלבן הרזה בגני מייפל ליף, טורונטו 1976]]

=== הקונספט של פרסונה מוזיקלית ===
מושג הפרסונה במוזיקה הוצג על ידי המלחין והתאורטיקן המוזיקלי אדוארד טי קון בספרו "קול המלחין" (1974), שעסק ביחס או ההבדל בין האני הלירי שבמילות השיר לבין המלחין שלו.<ref>Deborah Stein and Robert Spillman, Poetry Into Song: Performance and Analysis of Lieder (Oxford University Press US, 2010), p.235. </ref>

ניתן להשתמש במושג פרסונה גם כדי להתייחס לנגן, כגון פסנתרן וסגנון הנגינה שלו,<ref>Deborah Stein and Robert Spillman, p.106.</ref> אם כי המונח הנפוץ יותר מתייחס לניואנסים של ביצועים קוליים של זמר סולו באלבום מוזיקלי.<ref></ref> בדרך כלל, מוזיקאים מאמצים פרסונה התואמת את המוזיקה שהם מבצעים על הבמה, כמו גם מלחינים הפועלים מאחורי הקלעים.

אמנים רבים עושים שימוש בפרסונה. יש אמנים שיוצרים דמויות שונות, בפרט אם הקריירה שלהם ארוכה והם עוברים שינויים רבים לאורך זמן.<ref></ref> לדוגמה, דייוויד בואי אימץ בתחילה תפקיד כשליח החייזרים זיגי סטארדאסט, ואחר כך בתור הדוכס הלבן הרזה.<ref>James E. Perone, The words and music of David Bowie (Greenwood Publishing Group, 2007), ppp. 39, 51, and 108. </ref> יותר מסתם שמות בדויים אמנותיים, הפרסונות הן דמויות עצמאיות המשמשות בתוכניות ובאלבומים של האמן (בדוגמה זו, הדמויות שבאלבומים עלייתו ונפילתו של זיגי אבק כוכבים והעכבישים ממאדים, והאלבום תחנה לתחנה). עם זאת, במוזיקה פרסונה לא תמיד מביעה שינוי. לדוגמה, כמה כותבים ציינו כי הכריזמה של בוב דילן נובעת בעיקר מהדימוי הכמעט סטריאוטיפי שלו: תמיד עם מפוחית, גיטרה, עם השיער האופייני שלו, קולו ולבושו.<ref>Paul Williams, Bob Dylan: performing artist 1986-1990 & beyond : mind out of time (Omnibus Press, 2004), p.229. </ref> פרסונה משמשת גם להדגשת נושא או תחום מסוים, כמו במקרה של הזמר מרילין מנסון והעניין שלו במוות, ומדונה והעניין שלה במיניות.<ref>Bhesham R. Sharma, The death of art (University Press of America, 2006), p.14. </ref>

=== דוגמאות ===
==== אמנים אמריקאים ====
* ביונסה : הפרסונה של ביונסה, "Sasha Fierce", מופיעה באלבום I Am... Sasha Fierce לדברי ביונסה, סשה היא הצד הפראי יותר שלה, שמתגלה במהלך הופעות במה עם ״אנרגיה גבוהה״.<ref name="npr"></ref>
* ליידי גאגא : הדמות של גאגא, בתור ג'ו קלדרון, הופיעה בטקס פרסי הווידאו של MTV לשנת 2011. ג'ו מייצגת פרסונה גברית של דראג, והיא משמשת לעיתים קרובות בביצוע השיר שלה "You and I ".<ref></ref>
* ניקי מינאז' : מציגה פרסונות מרובות, החל ממה שהיא מכנה פרסונת האראג'וקו ברבי ועד רומן זולנסקי, הומוסקסואל פולני. הפרסונות היו בשימוש רב באלבום השני שלה, Pink Friday: Roman Reloaded.<ref name="Rap-Up.com"></ref>

==== אמנים בריטים ====
* מיק ג'אגר מהרולינג סטונס : אימץ כפרסונה את דמות השטן בשיר "Sympathy for the Devil" ודמות של עקרת בית בשיר "Slave."
* ספייס גירלז : כל חברה בקבוצת בנות אימצה פרסונות המבוססות על כינויים שניתנו לה על ידי העיתונות הבריטית. לפי המגזין שבוע המוזיקה, הפרסונות הללו ("Ginger", "Posh", "Baby", "Sporty" ,"Scary") מילאו תפקיד מפתח בהתמסחרות הבינלאומית של הקבוצה.<ref></ref> חברת הלהקה מלאני סי אמרה מאוחר יותר שהפרסונות היו "כמו מנגנון הגנה, כי זה היה כמו ללבוש את השריון הזה של להיות זה - הדמות הזאת - בּמקום שזה בעצם להיות אתה".<ref></ref>
* הביטלס : הציגו פרסונה קבוצתית באלבום תזמורת מועדון הלבבות הבודדים של סרג'נט פפר כולל הדמות בילי שירס, שהיה למעשה מתופף הלהקה, רינגו סטאר.<ref>Allan F. Moore, The Beatles, Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band (Cambridge University Press, 1997), p.75. </ref>

== בשיווק ופרסום ==
פרסונות משמשות כהגדרה לפילוח קבוצות צרכנים בתחום השיווק והפרסום באמצעות יצירת פרסונה שיווקית המייצגת קבוצה או פלח של לקוחות<ref></ref> כך שהחברה תוכל למקד את מאמציה בהתאם למאפייני הקבוצה. לדוגמה, משרדי פרסום הפועלים ברשת יכולים על סמך נתוני גלישה להתאים את המוצרים שלהם לקהל יעד ממוקד, או להגיע להבנה טובה יותר של קהל יעד מסוים לפי הנתונים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תורת הספרות
קטגוריה:ביקורת ספרותית