OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חבל עדולם

חבל עֲדֻלָּם הוא גוש התיישבות בין בית שמש לבית גוברין במועצה האזורית מטה יהודה ומצפון לאזור חבל לכיש, האזור הנקרא על שם העיר הקדומה עדולם שהייתה באזור. חבל עדולם משתרע על פני שטח של 100,000 דונם.

החבל תוכנן מתוך כוונה לסתום פרצה בגבול ירדן–ישראל מול הר חברון. בשנת 1957 החלו בהכשרת היישובים ובפיתוח השטח.

בחבל עדולם עובר קטע נכבד של שביל ישראל, ונמצאים תלים ארכאולוגיים רבים כגון תל עזקה, תל בית שמש, תל גודד ועוד.

יישובי חבל עדולם הם:
==יישובי הגוש==
{| class="wikitable sortable"
|-align="center"
!מספר
!שם
!צורת היישוב
!שנת הקמה
!מספר תושבים
|-align="center
|1
|אביעזר
|מושב
|1958
|897
|-align="center
|2
|אדרת
|מושב
|1961
|895
|-align="center
|3
|גבעת ישעיהו
|מושב
|1958
|798
|-align="center"
|4
|גבעות עדן
|יישוב קהילתי
|2022
|80 משפחות
|-align="center
|5
|גפן
|מושב
|1955
|427
|- align="center"
|6
|זכריה
|מושב
|1950
|1,125
|-align="center"
|7
|כפר זוהרים
|כפר נוער
|1993
|155
|-align="center
|8
|לוזית
|מושב
|1982
|871
|-align="center
|9
|נווה מיכאל
|מושב
|1958
|883
|-align="center
|10
|נחושה
|יישוב קהילתי
|1955
|1,460
|-align="center
|11
|עגור
|מושב
|1950
|549
|-align="center"
|12
|צפרירים
|מושב
|1958
|428
|-align="center"
|13
|שדות מיכה
|מושב
|1955
|382
|-align="center"
|14
|שריגים
|יישוב קהילתי
|1960
|1,014
|-align="center"
|15
|תירוש
|מושב
|1955
|452
|}

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:שפלת יהודה
קטגוריה:גושי התיישבות
קטגוריה:ההתיישבות היהודית בארץ ישראל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1957
קטגוריה:שביל ישראל
אבירים

אַבִּירִים (בתעתיק לטיני: Abbirim) (הידוע גם כ"מצפה אבירים") הוא יישוב קהילתי חילוני ישראלי בגליל המערבי, הממוקם 3 ק"מ ממעלות תרשיחא, צמוד לשמורת מצד אבירים. אבירים שייך למועצה אזורית מעלה יוסף. 

== היסטוריה ==
אבירים הוקם בשנת 1980 במסגרת תוכנית המצפים ל"ייהוד הגליל". שמו המקורי היה "אֶדֶר" והוא שונה מאוחר יותר ל"אבירים", על שם מצד אבירים הסמוך אליו. בשנת 2011 מנה היישוב 42 משפחות והוכנה תוכנית לקליטת 40 משפחות נוספות.

בתי היישוב תוכננו ונבנו בהתאמה לנוף הטבעי, הם משתלבים בחורש והנוף הכפרי, ורבים מהם כמעט ואינם נראים מהרחוב. ועדה אחראית על אופי הבנייה ושמירת הצורה הכללית של היישוב והבתים. בתכנון הבתים הושם דגש על התאמתם לסביבה תוך הקפדה על מיקום ועל עבודות הפיתוח ביישוב. היישוב בנוי בתוך חורש ים תיכוני עשיר וצפוף, ומתאפיין בפגיעה מינימלית בחורש. 

אבירים מוגדר כ"ישוב ממחזר" ומתבצעת בו הפרדת אשפה למיחזור. בכל בית אב מצוי קומפוסטר בו התושבים משליכים את הפסולת האורגנית שנוצרה בביתם ומייצר קומפוסט. שאר הפסולת מופרדת במרכזים היישוביים להפרדת האשפה למיחזור.

בשנת 2011 נוסח תקנון ליישוב ובו מוגדר אבירים כ"קהילה חילונית פלורליסטית הפועלת ברוח חזון מגילת העצמאות של מדינת ישראל, השומרת על ערכי התנועה הציונית, על יישוב ארץ ישראל ועל מורשת ישראל". התקנון קובע גם כתנאי קבלה ליישוב שירות צבאי או לאומי או התנדבות במסגרת אחרת לטובת הקהילה. סעיף 2 בתקנון (ג עד ו) קובע כי בין מטרות האגודה: "לקיים קהילה חילונית פלורליסטית... הנמנעת מכפייה דתית מכל סוג שהוא... להבטיח בכל דרך יעילה את השמירה על אופי היישוב ואורח החיים הקהילתיים". האגודה לזכויות האזרח עתרה נגד התקנון בפני רשם האגודות השיתופיות בטענה כי הוא מפלה ומדיר אזרחים ערבים. תשובת הרשם לעתירה טרם ניתנה.

במרכז אבירים מצויה "נקודת חן" - גן משחקים שנבנה על שמו של חן שמיר, בן היישוב שנפטר ממחלת הסרטן.

בקרבת היישוב מצויים האתרים הארכאולוגיים "מצד אבירים" ו"האיש שבקיר".

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.abirim.info/?page_id=397/ אתר הבית של אבירים]
* [https://web.archive.org/web/20160304101211/http://www.galil-net.org.il/HTMLs/article.aspx?C2004=13059&BSP=13034/ אבירים], במרכז המידע להתיישבות בגליל
* [http://www.romgalil.org.il/cds/255/ אבירים], באתר הרשות לפיתוח הגליל
* [http://www.abirim.info/?p=865/ פרוטוקול אספה והתקנון מ-9 באוגוסט 2012]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1980
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:תוכנית המצפים
הפונותיקה הלאומית

הפוֹנוֹתֵיקָה הלאומית או "ארכיון הצליל הלאומי", הוא אוסף של צלילים מוקלטים, שמטרתו להוות את "הזיכרון המוזיקלי" של העם היהודי ושל הקהילות הלא-יהודיות בישראל.

הפונותיקה היא חלק מהמחלקה למוזיקה של הספרייה הלאומית וחלק מתוך "המרכז לחקר המוזיקה היהודית". מטרתה לאסוף, לקטלג ולשמֵר את מסורות המוזיקה של הקהילות היהודיות בישראל ומחוצה לה, וכמו כן מסורות של הקהילות הלא-יהודיות בישראל (מוסלמים, נוצרים, שומרונים, דרוזים, בדואים וכך הלאה). הפונותיקה משמשת כלי עזר לחוקרים בענייני המוזיקה היהודית והישראלית, אך גם לחוקרי ההיסטוריה היהודית הישראלית החדשה. הפונותיקה הוקמה על ידי ישראל אדלר שאף נמנה עם מייסדי האיגוד העולמי לארכיוני צליל - IASA,

הבעיה המרכזית בפונותיקה היא ההתחדשות המתמדת, היקרה מאוד, של אמצעי ההקלטה והשימור. בתחילת המאה ה-21 נערך בפונותיקה מבצע מקיף של דיגיטציה מטעם "קרן לגסי הריטג'" (Legacy Heritage Fund)-ארגון הבא לשמר תרבות יהודית, שיאפשר, בין השאר, גם העלאת אוצרות הפונותיקה לרשת האינטרנט.
עד דצמבר 2023 מנהלת הפונותיקה הייתה ד"ר גילה פלם.

מקור השם פונותיקה לאומית הוא תרגום מצרפתית של Phonothèque nationale, מה שהיה ארכיון הצליל הלאומי של הספרייה הלאומית של צרפת (Bibliothèque nationale), היום ארכיון זה הוא חלק מהמחלקה האודיו-ויזואלית שם.

== ראו גם ==
* ספריית מוזיקה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.jewish-music.huji.ac.il/he המרכז לחקר המוזיקה היהודית]
* [https://web.archive.org/web/20070106191015/http://jnul.huji.ac.il/heb/music.html דוגמאות להאזנה מאוצרות הפונותיקה הלאומית באתר בית הספרים הלאומיברסיטאי]
* גילה פלם, [https://web.archive.org/web/20130929162344/http://archives.org.il/UserFiles/File/130840137245.pdf#page=54 איך שהקול זורם: שימור והנגשה בארכיון הצליל של הספרייה הלאומית של ישראל], ארכיון 16, 2010, עמ' 54–59

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: ארכיונים
קטגוריה:הספרייה הלאומית
קטגוריה:מוסדות מוזיקליים בירושלים
קטגוריה:ארכיוני מוזיקה
אבן מנחם

אֶבֶן מְנַחֵם (בתעתיק לטיני: Even Menah̠em) הוא מושב ישראלי של תנועת המושבים בגליל המערבי, הממוקם 6 ק"מ צפונית למעלות-תרשיחא בגובה של כ־620 מטר מעל פני הים. אוכלוסיית היישוב מונה כ־300 נפשות. שייך למועצה אזורית מעלה יוסף.

אבן מנחם הוקם בשנת 1960 על אדמות הכפרים הערביים הנטושים תרביחא, נבי רובין, סורוח ואיקרית, על ידי יוצאי ארצות צפון אפריקה. הכפר נקרא על שמו של ארתור מנחם הנטקה, אחד מראשי תנועת הציונות בגרמניה.

ליד אבן מנחם נמצא חניון הסרנים (חניון נו"י) על שם הסרנים ניר זהבי ויפתח עין שנפלו במבצע שלכת, פשיטה ללבנון ב-9 ביוני 1978.

אנשי המושב מתפרנסים בעיקר מחקלאות מטעים נשירים: אפרסק, נקטרינה, שזיפים, תפוחים. כמו כן קיימים משקים לשיווק ביצים לתנובה. במושב קיימות בקתות אירוח פרטיות. בנוסף קיימים יקבי בוטיק, מכולת, שדות פטל ודובדבן לקטיף עצמי.
שילוט [[מן העיר אל הכפר - מושב אבן מנחם, 1960]]
==קישורים חיצוניים==

* [http://www.romgalil.org.il/cds/261/ אבן מנחם], באתר הרשות לפיתוח הגליל
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1960
קטגוריה:יישובים בצפון ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
אבן ספיר

אֶבֶן סַפִּיר (בתעתיק לטיני: Even Sappir) הוא מושב בפרוזדור ירושלים, המשתייך לתנועת המושבים. 

== מקור השם ==
נקרא על שם ספרו של השד"ר רבי יעקב הלוי ספיר, מחבר "אבן ספיר" שנכתב בשנת 1864, המתאר את דרך חייהם ומנהגיהם של יהודי תימן במאה ה-19. על שמו של ספיר נקרא גם נחל ספיר.

== היסטוריה ==
את המושב הקימו יהודים מתימן ב-1950. במשך השנים עזבו התימנים ובמקומם הגיעו עולים מכורדיסטן, בהמשך הצטרפו אליהם עולים ממרוקו ואחר כך קבוצה קטנה מהונגריה. 

בקצהו הצפוני עומד מנזר יוחנן במדבר. בתוך המנזר מערת התבודדות המיוחסת ליוחנן המטביל, וכן מעיין. קרוב למושב נמצאים שני מעיינות נוספים: עין ספיר, בתחום המושב ועין חנדק בעמק שבין המושב להדסה עין כרם. בוואדי היורד מעין חנדק סכר בנוי אבני גזית. הדרך מסומנת בסימון שבילים ירוק בסימון של שביל ישראל. 

תושבי המושב נהנים ממגוון שירותים קהילתיים כמו צרכניה, סניף דואר, מגרש משחקים ומרכז תרבות. אין הרחבה למושב אך ניתן לרכוש בו נכסים בצורה פרטית, בכפוף למעבר ועדת קבלה. 

במושב נמצא "בית הגלגלים", בית חברתי לצעירים עם מוגבלות פיזית. בכל קבוצה 15-18 חניכים המלווים מגיל 8 ועד גיל 21 ובבית יש 5-7 קבוצות. תקופת הפעילות הארוכה והרציפה מאפשרת מעבר תהליך משותף וארוך טווח. הקבוצות נפגשות בסופי שבוע, כל כמה שבועות, בהם החניכים נהנים מפעילויות חברתיות ומעטפת משפחתית. 

==גלריית תמונות ==
<gallery widths="150" heights="150" perrow="4">
קובץ:EvenSapirFeb22022 02.jpg|אבן ספיר, מראה מכיוון עמינדב
קובץ:Ewen Sapir.jpg|בתי המושב מכיוון הכניסה ליישוב
קובץ:Even Sapir Supermarket and Post-Ofice.jpg|צרכניה וסוכנות דואר
קובץ:Ein-sapir-spring.jpg|עין ספיר
קובץ:Even Sapir playground.jpg|מגרש משחקים
קובץ:PikiWiki Israel 7595 Monastery of St. John in the Desert.JPG|מנזר יוחנן במדבר
קובץ:Even Sapir entrance.jpg|שלט הכניסה למושב
קובץ:Ewen Sapir.jpg|הכניסה למושב
קובץ:Even Sapir Founders House.jpg|בית המייסדים
קובץ:Ein Sapir Spring.jpg|עין ספיר, מבט פנימה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:אבן ספיר
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם ספרים
אבן שמואל

צילום אוויר של אבן שמואל

אֶבֶן שְׁמוּאֵל הוא יישוב קהילתי דתי לאומי במרכז חבל לכיש, השייך למועצה האזורית שפיר. היישוב, השייך ליישובי הפועל המזרחי, ממוקם כארבעה ק"מ דרומית לקריית גת וסמוך למושבים עוזה, שלווה, נועם, איתן ואחוזם. 
==היסטוריה==
היישוב הוקם בשנת 1956 תחת השם הזמני "אומן". מאוחר יותר שמו שונה לאבן שמואל על שמו של הנדבן היהודי-קנדי שמואל ברונפמן שתרם להקמת בית הספר ומועדון הנוער במקום. היישוב נועד להוות מרכז ליישובים הדתיים בחבל לכיש והוקמה בו תחנת טרקטורים ומרפאה אזורית. אולם לאחר שמועצה אזורית שפיר מיקמה את המרכז שלה ביישוב מרכז שפירא, אבן שמואל נותר לשרת שישה מושבים בלבד. בשנת 1965 הגיע היישוב לידי משבר ו-15 המשפחות האחרונות בקשו לעוזבו. אולם היישוב התגבר על הקושי ובשנת 1967 נבנו בו 10 דירות חדשות עבור המרכז החינוכי במקום.

ביישוב מתגוררים כ-2,300 תושבים (נכון לשנת 2022). בשנים האחרונות היישוב נמצא במגמת הרחבה ובנייה. נבנית במקום שכונת הרחבה חדשה, המוכרת בשם "אבן שמואל החדשה", ובה קוטג'ים ובתים צמודי קרקע.

== מוסדות ביישוב ==
היישוב מהווה מעין מרכז תרבותי וכלכלי לאזור. פועלים בו אולפנת בני עקיבא לבנות מכל קצוות הארץ, בית ספר יסודי, מרפאה אזורית, צרכנייה, גנים, מעונות יום, בית ספר יסודי אזורי, מרכז קידום נוער, משרדי המועצה הדתית, שלוחה של המועצה האזורית, מרכז יום לקשיש, מפעל שיקום, בית ילד, סניף של תנועת הנוער בני עקיבא, וסניף של תנועת הילדים עוז.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1956
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:מרכזים אזוריים
אבני חפץ

ענב משמאל במבט מחומש]]
אַבְנֵי חֵפֶץ היא התנחלות במתכונת של יישוב קהילתי דתי בצפון-מערב השומרון, המשתייך למועצה אזורית שומרון ולארגון יישובי אמנה. היישוב ממוקם כקילומטר צפונית לכפר שופא, כ-4 ק"מ מדרום-מזרח לטולכרם, ליד גבעת דיר רבן. השם סמלי ומקורו בפסוק . בסיס נוסף לשם היישוב נמצא במקום הנקרא "חירבת אל-חפס'ה" השוכן מצפון לו. באבני חפץ גרים כ 800 משפחות שהם כ-3,850 תושבים נכון לשנת 2024.

==היסטוריה==
היישוב הוקם ביוזמה עסקית פרטית של חברה בשם "הקרן לגאולת קרקע תכנון ופיתוח יישובים בע"מ" על 400 דונם שרכשה במקום. הקמת היישוב אושרה על ידי ועדת השרים להתיישבות ב-22 ביולי 1984, יום לפני הבחירות לכנסת האחת עשרה יחד עם שישה יישובים נוספים. לאחר הקמת ממשלת האחדות נמנתה נחליאל בין ההתנחלויות שהוכרו על ידי הממשלה. אולם בעיות ברישום הבעלות על הקרקע מנעו את הקמת היישוב, לאחר שהתברר שמסמכי הרכישה זויפו. היישוב הוקם לבסוף בשנת 1990, על ידי גרעין תלמידי ישיבת ההסדר בקרני שומרון, לאחר שקיבל הקצאה של 1,500 דונם של קרקעות שהוכרזו כאדמות מדינה. תחילה הוקמו בו 180 יחידות דיור. בשנת 2000 החלה הקמתם של 125 יחידות דיור נוספות.

==אופי היישוב==
אבני חפץ מורכבת ממספר שכונות.

ביישוב שנים עשר בתי כנסת, 2 מעונות לגיל הרך, בית ספר יסודי, סניף של תנועת הנוער בני עקיבא וגני ילדים כולל גן חינוך מיוחד. תלמידי חטיבת הביניים והתיכון של היישוב לומדים במוסדות חינוך בקרני שומרון, בקדומים ובהר ברכה.

באבני חפץ פעילות תרבות מפותחת, חוגים לילדים, נוער ומבוגרים במגוון רחב של תחומים. בנוסף פועל אשכול תרבות .
באבני חפץ קיים סופר ישובי גדול, קופת חולים, ועמדת הזנקה של מד"א, בנוסף תחנת הזנקה של כיבוי אש אשר מופעלות על ידי מתנדבים מהיישוב ובשנה האחרונה נפתחה עמדת קבע משטרתית שתהווה בסיס עתידי לתחנת קבע של ממש.

ביישוב מוקמת שכונה חדשה בהיקף של 900 יחידות דיור. 
לצד בניה רוויה של חברת הרי זהב, ביישוב קיים פרויקט איכותי ויוקרתי מבית "אופק הנדסה ויזמות" ,מחברות הבנייה המובילות והאיכותיות בשומרון. בפרויקט - 32 יחידות דיור עם מפרט ייחודי ואיכותי.
בנוסף, ישנה בסמוך ליישוב חווה חקלאית אשר נועדה לשמור על הקרקעות של היישוב מחוץ לגבולות הגדר.

==אירועים ביטחוניים==
ב-3 באפריל 2004 סמוך לשעה 1:00 בלילה, חדר מחבל ליישוב, רצח את , תושב היישוב, ופצע את בתו. המחבל, רמזי פח'רי, שביצע את הפיגוע, שוחרר ארבעה ימים קודם לכן ממתקן צבאי, שבו נכלא בגלל מעורבות בפעילות חבלנית. בצוואתו כתב שהשב"כ הציע לו להיות משתף פעולה, והפיגוע הוא תשובתו.

ב-9 בדצמבר 2015, במהלך חג החנוכה, נורו בני זוג בשעה שהיו במכוניתם בכניסה ליישוב.

בשנת 2023 היו מספר רב של יריות לעבר נוער וצעירים בבור מים סמוך ליישוב<ref></ref>.

ב-10 במאי 2023 בוצע ירי לעבר רכב בסמוך ליישוב וכוח של סיירת גולני שהיה בקרבת מקום חיסל את שני המחבלים.

==לקריאה נוספת==
* חגי הוברמן, כנגד כל הסיכויים, אריאל: ספריית נצרים, 2008

==קישורים חיצוניים==

* 
*[https://www.shomron.org.il/%D7%90%D7%91%D7%A0%D7%99-%D7%97%D7%A4%D7%A5/ אבני חפץ] - באתר המועצה האזורית שומרון
* [https://web.archive.org/web/20100714153547/http://www.avnehefetz.co.il/galleries.aspx תמונות מאבני חפץ]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:השומרון: יישובים
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1990
אמנה (ארגון)

בית מגורים טיפוסי של חברת אמנה, ב[[נווה צוף, 2008|טקסט=]]
שכונה טיפוסית של חברת אמנה, ב[[שבות רחל]]

אמנה היא תנועת ההתיישבות של "גוש אמונים". נוסדה בשנת 1979, במטרה ליישב את שטחי יהודה, שומרון וחבל עזה הגולן, הגליל והנגב. התנועה פועלת בעיקר להקמת התנחלויות חדשות ולפיתוח התנחלויות קיימות. מזכ"ל הארגון מאז 1989 הוא זאב חבר.

אמנה עוסקת ביזמות בנייה ביהודה ושומרון, באמצעות חברת הבת "בנייני בר אמנה חברה לבנין ופיתוח בע"מ". פעילותה כוללת גם עידוד קליטת מתיישבים שם, תכנון והקמת יישובים חדשים וסיוע לרשויות המקומיות.

חברה בת נוספת של אמנה היא "אל-ווטן" (המולדת), העוסקת ברכישת קרקעות ביהודה ושומרון.

לרגל 50 שנה למלחמת ששת הימים, פרסם הארגון את חזונו בדבר יישוב מיליון יהודים ביהודה ושומרון.

אמנה בונה גם ברמת הגולן<ref></ref>, עוטף עזה<ref></ref> ואצבע הגליל.

==פעילות==
* הקמת יישובים – הכנת תוכניות התיישבות ודאגה להגשמתם על פי התנאים הפוליטיים. אמנה הייתה מעורבת גם בהקמת מאחזים.
* הקמת גרעיני התיישבות – אמנה מגבשת אותם חברתית וארגונית ומלווה אותם בעלייה ליישוב החל מגיבוש המבנה המשפטי-הארגוני של הגרעין, דרך בחירת מיקום פיזי להתיישבות וכלה קידום מול גורמי הממשל וקובעי מדיניות.
* ליווי היישובים – עד להכשרת היישובים החדשים לניהול עצמי מלווה אמנה את היישובים, תוך סיוע בקשרים עם הגורמים השונים ובפיתוח חיים חברתיים, ארגוניים וכלכליים.
* הפניית אנשים להתיישבות והגברת המודעות הציבורית לחשיבות ההתיישבות ביש"ע על ידי הסברה, פרסום ושיווק.

==מזכ"לי אמנה==

{| class="wikitable sortable"
|- bgcolor="#F0F0F0"
|width="20%"|תקופת כהונה ||width="20%"| שם
|-
| 1979–1981 || אורי אליצור
|-
| 1981–1984 || אורי אריאל
|-
| 1984–1987 || אורי אליצור
|-
| 1987–1988 || אורי אריאל
|-
| 1988–1988 || מוני בן-ארי
|-
| 1988–1989 || אורי אריאל
|-
| 1989– || זאב חבר (זמביש)
|}

==ביקורת==

===נוהל כספי תמיכה===
בעקבות עתירה של שלום עכשיו, שטענה כי רשויות מקומיות ביהודה ושומרון העבירו כספים ל"אמנה" שלא כדין, החליטה בסוף 2019 נשיאת בית המשפט העליון, אסתר חיות, כי בשנת 2020 לא יועברו תמיכות ל"אמנה" ללא אישור בית המשפט אולם ב-18 ביולי 2021 דחה בג"ץ בדעת הרוב את העתירה והתיר לאמנה לקבל תמיכות מרשויות ביהודה ושומרון משום שהיא עונה להגדרה "מוסד ציבורי". בנוסף הסכים ההרכב כולו כי עידוד ההתיישבות ביהודה ושומרון היא מטרה לגיטימית לקבלת תמיכות.

=== עיצומים ===
ביוני 2024 הודיע משרד החוץ של קנדה על הטלת עיצומים נגד ארגון אמנה בשל התנגדות קנדה להתפשטות ההתנחלויות הבלתי חוקיות בגדה המערבית<ref></ref><ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==
* 
* מועצת יש"ע
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תנועות מיישבות
קטגוריה:ציונות דתית: תנועות
קטגוריה:יהודה ושומרון
קטגוריה:גוש אמונים
קטגוריה:מפעל ההתנחלות
המכון לתרגום ספרות עברית

המכון הישראלי לספרות עברית; באנגלית: The Israeli Institute for Hebrew Literature) IIHL) הוא עמותה ישראלית הפועלת לשם קידום הספרות הישראלית ברחבי העולם ותרגומה לשפות רבות. משרדי המכון נמצאים כיום בתל אביב-יפו. שמו הקודם של המכון הוא המכון לתרגום ספרות עברית, ITHL, עד לשנת 2021.

==היסטוריה==
הצעה להקמת המכון הועלתה על ידי ישראל כהן בכינוס של המועצה הציבורית לתרבות ואמנות. הרעיון נכלל בהמלצות של הנהלת המועצה ביוני 1960, הגם שהיו לו גם מתנגדים, כמו מתי מגד ושלמה גרודזנסקי.

המכון הוקם בשנת 1961, כשיתוף פעולה בין המועצה הציבורית לתרבות ואמנות, משרד החינוך, משרד החוץ, הסוכנות היהודית ואגודת הסופרים. יושב ראש ההנהלה היה ישראל כהן, מזכיר ההנהלה והעורך הראשון היה יוסף מכמן-מלקמן ומרכז המכון היה יוסף בר. הפעילות הראשונה של המכון הייתה הכנת שלוש אנתולוגיות של יצירות מתורגמות, לשירה, סיפור ומסה. באפריל 1962 קיים המכון כינוס מתרגמים.

משנת 1966 עמד בראש המכון בנימין יצחק מיכלי ובשנת 1972 נתמנה ד"ר יוסף מכמן מלקמן ליו"ר המכון.

בשנת 1986 המכון שינה את הסטטוס שלו מחברה ממשלתית לעמותה ציבורית

בשנים 1990-2020 עמדה בראש המכון לתרגום נילי כהן.

החל מחודש ספטמבר 2020 עומדת בראש המכון סיגלית גלפנד.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* [https://catalog.archives.gov.il/catalog/#!/Catalog/0b07170680024758/Unit/0b07170680025024#anchor0b07170680025024 ארכיון המכון לתרגום ספרות עברית] באתר ארכיון המדינה
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרות בעברית
קטגוריה:תרגום
קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1962
מונצה

מוֹנְצָה (באיטלקית: Monza) היא עיר באיטליה, במחוז מילאנו שבלומברדיה, בירת נפת מונצה-בריאנצה. העיר שוכנת על נהר לאמברו, 15 ק"מ צפונית מזרחית למילאנו, שאליה היא מחוברת בכביש ובמסילת ברזל. מונצה היא פרבר של מילאנו והעיר השלישית בגודלה במחוז לומברדיה.

מונצה ידועה בתעשייתה, המייצרת כובעי לבד, שטיחים, רהיטים, זכוכית, צבעים, מוצרי פלסטיק וטקסטיל. מדי שנה בחודש ספטמבר נערך בה הגרנד פרי האיטלקי, אחד מהוותיקים והקבועים שבמרוצי סבב הפורמולה 1. מטה קבוצת הפורמולה 1 סקודריה פרארי נמצא במונצה וגם קבוצת העבר אלפא רומיאו קבעה בה את ביתה. במונצה נמצא גם הפארק המגודר הגדול ביותר באירופה, ששטחו כ-7,000 דונמים ובתוכו עובר מסלול המרוצים המפורסם. 

במונצה נמצאת קתדרלה מהמאה ה-6 שבנתה המלכה תיאודלינדה, אשר הורחבה ושופצה במאה ה-13, ובה שמור כתר הברזל המפורסם של מלכי לומברדיה, שעל פי המסורת משולב בו מסמר מהצליבה של ישו. 

ביוני 2004 הפכה מונצה לבירתה הרשמית של פרובינציית מונצה ובריאנצה.

==קישורים חיצוניים==
*
* 
* 

קטגוריה:לומברדיה: ערים
מגנוס השלישי, מלך שוודיה

מגנוס השלישי לדולוס (בשוודית: Magnus Ladulås, 1240 - 18 בדצמבר 1290) היה מלך שוודיה משנת 1277 ועד מותו.

==שמו==
מגנוס השלישי היה הראשון מבין מלכי שוודיה ששמם היה מגנוס ושעלה לכס המלוכה לא כמי שתפס את השלטון בכוח או כטוען לכתר. היסטוריונים מודרניים מייחסים את הכינוי שלו, Ladulås, בשוודית: "מנעול אסם", לצו שהוצא על ידו בשנת 1279 או 1280 ששחרר את האיכרים מהחובה לספק מזון לאצילים או לבישופים בעת מסעותיהם. אפשרות נוספת לכינוי זה הוא שהוא נוצר כשיבוש של השם לדילאוס (Ladislaus), שייתכן שהיה שמו השני, בהתחשב במורשתו הסלאבית.

==ראשית חייו==
מגנוס, ששנת לידתו לא אומתה על ידי היסטוריונים מודרניים, היה ככל הנראה בנם השני של בירגר יארל ושל אינגבורג, שהייתה אחותו של אריק האחד עשר חשוך הילדים ובתו של אריק העשירי. אביו של מגנוס ייעד את בנו כיורש סמכויותיו כיארל והוא קיבל את תואר דוכס שוודיה. אחיו, ולדמאר, שהיה ככל הנראה הבכור, ירש את דודם מצד אמם על כס המלכות השוודי בשנת 1250.

==עלייתו למלוכה ונישואיו==
ב-1275 פתח מגנוס במרד כנגד אחיו בסיוע דני והדיח אותו מכס המלכות. מגנוס נבחר להיות המלך באתר הבחירה ההיסטורי של מלכי שוודיה, אבני מורה (Mora stenar). ב-1276 נשא מגנוס כאישה שנייה את הלוויג, בתו של גרהרד הראשון, רוזן הולשטיין-יצהו. מצד אמה, אליזבט ממקלנבורג, הייתה הלוויג צאצאית של כריסטינה, שהייתה ככל הנראה בתו של סוורקר השני, מלך שוודיה. כתב ביטול אפיפיורי לנישואיו הראשונים של מגנוס ולהתרת נישואיו השניים הוצא עשר שנים לאחר מכן ב-1286. מאוחר יותר תפקדה הלוויג כעוצרת, ככל הנראה בשנים 1290 – 1302 ובין השנים 1320 – 1327.

==מלכותו==
המלך המודח ולדמאר הצליח בסיוע דני להשיג את השליטה על המחוזות ביטאלנד, בחלק הדרומי של שוודיה, וב-1277 נאלץ מגנוס להכיר בכך. עם זאת, ב-1278 החזיר מגנוס לעצמו את השליטה במחוזות אלו והוסיף לתוארו את הכינוי rex Gothorum (מלך היאטים) והחל את המסורת של התואר "מלך השוודים והיאטים" שנשאו מלכי שוודיה מכאן והלאה.

אחיו הצעיר של מגנוס, בנדיקט, כיהן כלורד צ'נסלור הגבוה של שוודיה וב-1284 העניק לו אחיו את התואר דוכס פינלנד.

מגנוס השלישי מת כאשר בניו היו עדיין קטינים. הוא הורה שקרוב משפחתו, טורקל, יהיה האפוטרופוס של יורשו, לימים בירגר, מלך שוודיה, שהיה בן עשר כאשר מת אביו.

באביב 2011 ניתן אישור לחוקרים מאוניברסיטת סטוקהולם לפתוח אחד הקברים המלכותיים בכנסיית רידרהולם כדי לחקור את השרידים שההנחה הייתה שהם של מגנוס השלישי ושל קרוביו. בשידור שהתקיים בטלוויזיה השוודית פורסמו כמה ממצאים. בדיקות פחמן-14 הראו שהעצמות שהיו בקבר תוארכו למאה ה-15, ולפיכך לא היו יכולים להיות אלו של מגנוס ושל משפחתו.

==משפחתו==
מנישואיו לאשתו הראשונה (ששמה לא ידוע) נולד לו בן אחד בשם אריק שנולד בערך בשנים 1275-1277.

מנישואיו להלוויג מהולשטיין נולדו לו:
* אינגבורג (נולדה ב-1279 בערך) נישאה לאריק השישי, מלך דנמרק.
* בירגר, מלך שוודיה (נולד ב-1280 בערך)
* אריק, דוכס סדרמנלנד והלנד (נולד ב-1282 בערך) מת מרעב ב-1318 כשהיה כלוא בטירת נישופינג על ידי אחיו, המלך בירגר.
* ולדמאר, דוכס פינלנד (נולד ב-1280) מת מרעב ב-1318 כשהיה כלוא בטירת נישופינג על ידי אחיו, המלך בירגר.
* ריצ'זה (מתה לאחר 1347) הייתה אם המנזר של סנט קלייר בסטוקהולם.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20170421101644/http://www.historiska-personer.nu/min-s/pae22082a.html Magnus I "ladulås, www.historiska-personer.nu] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכי שוודיה
קטגוריה:שליטי פינלנד
קטגוריה:ילידי 1240
קטגוריה:נפטרים ב-1290
יחס הפוך

יחס הפוך (באנגלית: Inverse Proportion) בין שני משתנים מתקיים כאשר מכפלתם קבועה. במקרה כזה משתנה אחד נמצא ביחס ישר להופכי של המשתנה האחר. כלומר: <math>\ Y = \frac{\lambda}{ X} </math> כאשר <math>\ \lambda \in \mathbb{R}</math> הוא קבוע כלשהו. כאשר מתקיים יחס הפוך בין שני משתנים, משתנה אחד קטן ככל שהמשתנה האחר גדל.

דוגמה: כאשר מחלקים עוגה שווה בשווה בין משתתפים אחדים, גודל הפרוסה נמצא ביחס הפוך למספר המשתתפים. אם נסמן ב-N את מספר המשתתפים, ב-m את משקל העוגה בק"ג, אזי כל משתתף יקבל פרוסה P שמשקלה <math>\ P = \frac{m}{N}</math> ק"ג. במקרה זה, קיים יחס הפוך בין P (גודל הפרוסה) ל-N (מספר המשתתפים) והקבוע הוא m (גודל העוגה). דוגמה נוספת: אם אדם חפץ מאוד בדבר כלשהו, הימנעותו ממגע עם אותו דבר בו הוא חפץ נמצא ביחס הפוך לרצונו.

==דוגמאות ליחס הפוך במדע==
*כשמופעל על גוף כוח קבוע F, התאוצה a של הגוף נמצאת ביחס הפוך למסה m שלו: <math>a = \frac{F}{m}</math>
*גודל הלחץ P נמצא ביחס הפוך ביחס לגודל השטח A שעליו פועל כוח: <math>P = \frac{F}{A}</math>
*בתהליך איזותרמי, מכפלת הלחץ P והנפח V חייבת להישאר קבועה: <math>P = \frac{k}{V}</math>
*בחוק וין: <math>\lambda _{max} = \frac{\alpha}{T}</math>
*לפי חוק אוהם, בהינתן מקור מתח קבוע (כמו למשל בשקע חשמלי ביתי), הזרם נמצא ביחס הפוך להתנגדות: <math>I = \frac{V}{R}</math>

== ראו גם ==
*יחס ישר

קטגוריה:אלגברה בסיסית
קטגוריה:יחסים
en:Proportionality (mathematics)#Inverse proportionality
מחשבות על המהפכה בצרפת

מחשבות על המהפכה בצרפת (באנגלית: Reflections on the Revolution in France) הוא חיבור של הפוליטיקאי הבריטי השמרן, אדמונד ברק המבקר בחריפות את המהפכה הצרפתית.

==חיבור והדפסה==
אדמונד ברק החל בכתיבת הספר בפברואר 1790, בחודשים הראשונים למהפכה כשהמלך הצרפתי לואי השישה עשר עדיין ישב על כיסאו, מבחינה רשמית המלוכה עדיין לא בוטלה ועוד לא החל שלטון הטרור הגדול של היעקוביניזם. 

ההדפסה הראשונה של הספר נעשתה בנובמבר 1790.

מהדורה עברית של הספר בתרגומו של אהרן אמיר יצא לאור על ידי מרכז שלם ב-1999.

==סגנון הספר==
הספר כתוב כמכתב אל בנו של ידיד צרפתי של ברק. במהלך המכתב מנסה ברק להסביר לבן של ידידו את הטעות המרכזית ואת הנזק של המהפכה הצרפתית. ברק חזה בחיבור שהמהפכה הצרפתית תתפתח בכיוון של טרור ודיקטטורה מסוג חדש, ושעלייה של דיקטטור או קיסר חדש הוא עניין של זמן. ברק למעשה חזה במדויק את שעתיד לקרות - עליית שלטון הטרור של היעקוביניזם ורובספייר ומיד לאחריו עלייתו לשלטון של נפוליאון בונפרטה כדיקטטור.

ספרו של ברק התקבל באהדה רבה אצל מתנגדי המהפכה והריאקציונים ובבוז ניכר אצל תומכיה. תומאס פיין, שהיה אחד ממתנגדיו העיקריים, כתב ב-1791 את הספרון "זכויות האדם" כתגובת נגד לחיבורו של ברק.

עם השנים הפך "הרהורים על המהפכה בצרפת" לספר רב-השפעה ולחיבור היסטורי חשוב בשל תרומתו להבנת האידאולוגיה השמרנית, והוא נחשב לאחד מהמסמכים האינטלקטואלים שמציגים את הדעה השמרנית ברהיטות ובצורה מנומקת.

==לקריאה נוספת==
* מחשבות על המהפכה בצרפת, תרגם לעברית: אהרן אמיר, עם מבוא מאת יורם ברונובסקי, הוצאת שלם, 1999. .

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.bartleby.com/24/3/ הטקסט של הספר] 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:המהפכה הצרפתית
קטגוריה:ספרות פוליטית
קטגוריה:ספרי 1790
ריאה (אלה)

במיתולוגיה היוונית, ריאה (ביוונית: Ῥέα) הייתה בתם הטיטאנית של אורנוס, אל השמים ומלך האלים הראשון, ואשתו גאיה, אלת האדמה וראשית הכל. ריאה הייתה אחותו ואשתו של קרונוס, שליט הטיטאנים, ואמם של הדור הראשון של האלים האולימפיים: זאוס, פוסידון, האדס, הרה, דמטר והסטיה. בקרב הרומאים היא זוהתה עם אופס. 

בעלה, קרונוס, שפחד מאיבוד שלטונו לאחר שנובא לו על ידי הוריו שיודח בידי בנו, נהג לבלוע את ילדיו בזה אחר זה מיד לכשנולדו. ריאה סלדה מכך, וכאשר נולד בנה השישי, זאוס, נתנה לבעלה אבן עטופה בד במקום בנה. קרונוס בלע את האבן והיה בטוח כי בלע את בנו. כך הצילה ריאה את בנה, שהגשים את הנבואה על ידי כך ששם לאביו קרונוס בנקטר (משקה האלים) שיקוי הקאה (תערובת חרדל ויין) וגרם לקרונוס להקיא את בניו שנשארו חיים בבטנו. בעזרת אֶחָיו, זאוס הדיח את אביו והפך למלך האלים.

באמנות, ריאה לרוב שורטטה על מרכבה המובלת על ידי שני אריות.

במיתולוגיה היוונית, סמליה של ריאה הם הירח, ברבור (בשל עדינותו) ושני אריות (בדומה לאלו שהובילו את מרכבתה). 

הירח של שבתאי ריאה והאסטרואיד 577 Rhea , נקראים על שמה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טיטאנים
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
פרידריך פון גנץ

פרידריך פון גנץ
פרידריך פון גנץ או פרידריך גנץ (בגרמנית: Friedrich von Gentz; 2 במאי 1764 – 9 ביוני 1832) היה סופר, עיתונאי והוגה דעות גרמני. מהמתנגדים החריפים ביותר למהפכה צרפתית. את חיבוריו פרסם גנץ בעיתונות האירופאית לאורך כל תקופת חייו הבוגרים.

גנץ נולד בברסלאו ב-2 במאי 1764, לאב פרוסי ואם צרפתייה. למד פילוסופיה והיה אחד מתלמידיו המרכזיים של עמנואל קנט.

עם פרוץ המהפכה הצרפתית ב-1789 התלהב ממנה גנץ ונחשב לאחד מתומכיה. עד מהרה שינה גנץ את דעתו מן הקצה על הקצה והפך לגדול מתנגדי המהפכה בגרמניה. גנץ אימץ את דעותיו של אדמונד ברק וב-1793 תרגם את חיבורו האנטי מהפכני- מחשבות על המהפכה בצרפת לגרמנית. מעט לאחר מכן כתב את הספר השוואת המהפכה האמריקנית למהפכה הצרפתית, הספר תורגם מאוחר יותר לאנגלית ושימש ככלי תעמולה כנגד הליברלים, תומכי המהפכה הצרפתית בבחירות ב-1800.

גנץ האמין בחירויות הפרט מחד והתנגד בכל כוחו לשוויון ולדמוקרטיה. את הדמוקרטיה כינה "דיקטטורה של ההמונים".

גנץ כמו ברק הזדהה ותמך במהפכה האמריקנית והתנגד למהפכה צרפתית. במהפכה האמריקנית הוא ראה מלחמה לגיטימית שהגנה על זכויות היסטוריות שהוא ראה אותן כקדושות והשלטון הבריטי פגע בהם. המהפכה הצרפתית לעומת זאת נתפסה אצלו כפגיעה בזכויות ההיסטוריות של האצולה. גנץ כמו ברק שאף לא מעט מהתזה שלו מהמהלך ההיסטורי וטען כמוהו שההיסטוריה מראה שמצב של דמוקרטיה או שוויון זכויות איננו אפשרי.

גנץ שימש יועץ לא רשמי לממשלות האירופאיות השונות בניסיון לכרות ברית אנטי- מהפכנית (ריאקציונית) כנגד צרפת המהפכנית.

הידידות שנרקמה בין גנץ למטרניך גם היא הגבירה את השפעתו של גנץ, במיוחד עם מיניו של מטרניך לקנצלר של אוסטריה.

ב-1814 שימש גנץ כמזכיר הכללי של קונגרס וינה שהחליט על הריאקציה שבעיקרה חזרה למצב הכלכלי, הפוליטי ובעיקר החברתי שהיה לפני המהפכה הצרפתית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:עיתונאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים במלחמות הנפוליאוניות
קטגוריה:ילידי 1764
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1832
ג'ון וילקס

אנדרטה לזכר וילקס במרכז העיר לונדון
ג'ון וילקס (אנגלית: John Wilkes; 17 באוקטובר 1727 - 26 בדצמבר 1797) היה עיתונאי ופוליטיקאי בריטי רדיקלי, שחי במאה ה-18.

וילקס נחשב לאחת הדמויות השנויות במחלוקת במאה ה-18. הוא נבחר לפרלמנט הבריטי כנציג מחוזות בחירה בעיר לונדון כמה וכמה פעמים. לראשונה נבחר כשהיה בן 30 ב-1757, אבל ב-1763 הוא פרסם בעיתונו סאטירה נגד הממשלה והועמד על כך לדין ונאסר. ב-1764 הוא סולק מהפרלמנט אולם שוחרר מהמאסר, כיוון שההאשמות נגדו נחשבו כלליות מדי. ב-1768 נבחר שוב לפרלמנט אולם סולק שוב בגלל דברים נוספים שפרסם בעיתון. שלוש פעמים הוא נבחר במחוז הבחירה שלו בבחירות משנה והפרלמנט פסל את הבחירה. עד שנבחר גם ב-1774, והפעם הונח לו לייצג את מחוז הבחירה שלו עד 1790. אחד מהישגי מאבקו היה התרת הדיווח על דיוני הפרלמנט, שהיו עד אז חסויים. הוא ייזכר אפוא כלוחם חרות, כאחד האישים שהרחיבו וביססו את חופש העיתונות באנגליה.<ref></ref> 

תקופות הכהונה שלו היו בדרך כלל קצרות מאוד ונגדעו על ידי גירוש מהבית. סילוקיו החוזרים ונשנים של וילקס נבעו מהתקפותיו החריפות על המלך ג'ורג' השלישי או על מי משריו, ומהטקסטים ה"פיקנטיים" שנתפרסמו בעיתונו "צפון בריטניה" (North Briton), בהם נרמזו מעלליהם של אושיות רמות מעלה. לווילקס היה קהל תומכים גדול, שחזר ובחר אותו לפרלמנט פעם אחר פעם על אף ואולי גם בגלל התנהגותו השנויה במחלוקת.

יותר מאוחר במהלך הקריירה שלו נבחר וילקס לחבר במועצת העירייה, לשריף ולראש העירייה של העיר לונדון.

ציטוט מפורסם של וילקס אותו מביא ההיסטוריון הבריטי קלייב אמזלי נפלט מפיו כתשובה לחבר פרלמנט, שקבע שסופו יהיה בהדבקות בעגבת או בתלייה. על כך ענה וילקס: "זה תלוי בכך האם אאמץ לעצמי את פילגשך או את עקרונותיך".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי פרלמנט בריטים
קטגוריה:עיתונאים בריטים
קטגוריה:בריטים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1725
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1797
פארק ירוחם

פארק ירוחם הוא יער אורנים, שניטע על ידי הקק"ל, מסביב לערוצו העילי של נחל רביבים, בסמוך לעיירת הפיתוח ירוחם שבנגב. יער האורנים משתרע על פני כ-500 דונם, משולבים בו גם עצי פרי המושקים במי קולחין, וכן ניתן למצוא בו פינות חמד לפיקניקים. 

במרכז היער שוכן אגם ירוחם, אגם מלאכותי עונתי באפיק נחל רביבים. האגם נוצר לאחר סכירת נחל רביבים בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20 והיה אמור לאגור מי שיטפונות לשימוש חקלאי. עד מהרה התברר כי אין די במי השיטפונות באזור כדי למלא את האגם, וכי הוא מתייבש בקיץ. יתר על כן, מי הביוב של ירוחם גלשו מבריכות החמצון הסמוכות והפכו את האגם למפגע אקולוגי. בשנות ה-80 של המאה ה-20 נעשה ניסיון לפתח תיירות סביב הפארק, וכחלק מהמאמץ הופרד מהאגם אגמון קטן המתקיים כל השנה. עם פתיחת מפעל טיהור השפכים של ירוחם, בשנת 2006, השתפרה איכות המים של שני גופי המים.

נושא שיקום האגם היה מרכזי בקמפיין הבחירות למועצה של ברוך אלמקייס, אך האגם לא שוקם בתקופת כהונתו.

אגם ירוחם, אפריל 2014
אגם ירוחם בליל ירח, אוגוסט 2016

== תיירות אקולוגית בפארק ==
הפארק והאגם הם תחנת עצירה לציפורים נודדות, כאשר חלקן אף נשארות באגם למשך העונה. בנוסף הפארק מהווה אזור מחיה למגוון גדול של בעלי חיים וצמחים. בשנת 2009 הוקם מרכז "דוכיפת" לצפרות ואקולוגיה בשטח הפארק. המרכז, אשר אוסף מידע לגבי הציפורים העוברות בשטח הפארק, הוא אחד מארבע תחנות טיבוע ארציות (שלוש האחרות נמצאות בירושלים, החולה ואילת). בשנים 2014 ו-2015 מרכז "דוכיפת", בשיתוף עם אוניברסיטת בן-גוריון בנגב וארגונים רבים נוספים, קיים אירוע "ביו בליץ" , שבו מזהים מספר גדול ככל הניתן של מינים שונים של בעלי חיים, צמחים ופטריות. זוהי הפעם הראשונה שבו קויים האירוע בישראל. באירוע בשנת 2014 זוהו 531 מינים.

==ראו גם==
* אגן ירוק
* צפרות

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.yeruham.co.il/htmls/article_list_wp.aspx?C2013=13711&BSP=13704 הפארק באתר הרשות המקומית]
* [http://www.inature.info/wiki/%D7%92%D7%9F_%D7%9C%D7%90%D7%95%D7%9E%D7%99_%D7%99%D7%A8%D7%95%D7%97%D7%9D גן לאומי ירוחם באתר iNature]
* [http://www.duchifat.org.il/ מרכז "דוכיפת", מרכז לצפרות ואקולוגיה בירוחם]
* [http://www.vitamin-c.co.il/ פארק ויטמין שיא - מרכז האופנים ופעילויות של ויטמין שיא]

== הערות שוליים ==

ירוחם
ירוחם
ירוחם
פארק
מחוזות סוריה

סוריה מחולקת ל-14 מחוזות (מחוז – محافظة, מֻחאפזה, ובתעתיק מדויק: מחאפט'ה). המחוזות מחולקים ל-61 נפות (נפה – منطقة, מנטקה) ואלה מחולקות ל-206 גושים (גוש – ناحية, נאחיה). הגושים כוללים כפרים שמוגדרים כיחידות האדמיניסטרטיביות הקטנות ביותר.

מושל מחוז, שאת מועמדותו לתפקיד מציג שר הפנים, צריך לקבל את אישור הקבינט. המושל נעזר במועצה מחוזית נבחרת.

==מחוזות==
{| align="center"
|
#דמשק (دمشق)
#ריף דִמַשְק (ريف دمشق)
#קֻנֵיטרה (القنيطرة)
#דַרעָא (درعا)
#א-סווידא (السويداء)
#חומס (حمص)
#טרטוס (طرطوس)
|
<ol start="8">
<li>לטקיה (اللاذقية)</li>
<li>חַמָאה (حماة)</li>
<li>אִדלִבּ (إدلب)</li>
<li>חַלבּ (حلب)</li>
<li>א-רָקָה (الرقة)</li>
<li>דיר א-זַוְר (دير الزور)</li>
<li>אל-חַסָכָּה (الحسكة)</li>
</ol>
|-
| colspan="2" | מרכז</td>
|}

{| class="wikitable sortable"
|-
!שם
!שטח (קמ"ר)
!אוכלוסייה (2018) 
!שם בשפת המקור
!מס' נפות
!עיר בירה 
!מיקום

|-
| חלב
| 18,500
| 4,600,166 
| مُحافظة حَلَب
| 8
| חלב
-
| א-רקה
| 19,616
| 919,000
| مُحافظة الرقة
| 3
| א-רקה
| 105x105px
|-
| א-סווידא
| 5,550
| 364,000
| محافظة السويداء
| 3
|א-סווידא
| 105x105px
|-
| דמשק
| 1,599
| 2,211,042
| دمشق 
| 1
| דמשק
| 105x105px
|-
| דרעא
| 3,730
| 998,000
| مُحافظة درعا 
| 3
| דרעא
-
| דיר א-זור
| 33,060
| 1,200,500
| مُحافظة دير الزور
| 3
| דיר א-זור
-
| חמה
| 8,883
| 1,593,000
| محافظة حماة
| 5
| חמה
| 105x105px
|-
| אל-חסכה
| 23,334
| 1,272,702 
| الحسكة
| 4
| אל-חסכה
| 105x105px
|-
| חומס
| 42,223
| 1,762,500
| مُحافظة حمص
| 6
| חומס
| 105x105px
|-
| אידלב
| 6,097
| 1,464,000
| مُحافظة ادلب
| 5
| אידליב
| 105x105px
|-
| לטקיה
| 2,297
| 1,278,486
| مُحافظة اللاذقية
| 4
| לטקיה
| 105x105px
|-
| קוניטרה
| 1,861
| 87,000
| مُحافظة القنيطرة
| 2
| קוניטרה
| 105x105px
|-
| ריף דמשק
| 1,599
| 2,831,738
| ريف دمشق 
| 1
| דמשק
| 105x105px
|-
| טרטוס
| 1,892
| 785,000
| مُحافظة طرطوس
| 5
| טרטוס
| 105x105px
|-
|}

==ראו גם==
* נפות סוריה
* גאוגרפיה של סוריה

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.mapsofworld.com/syria/provinces/ נתוני מחוזות]

*
מחוזות
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית הראשונה לפי מדינה
מיכאי אנטונסקו

מיכאי אנטונסקו (18 בנובמבר 1904 – 1 ביוני 1946) היה עורך דין, פרופסור למשפטים, סגן ראש ממשלה ושר החוץ של רומניה במלחמת העולם השנייה, נשפט והוצא להורג כפושע מלחמה.

לפני המלחמה התפרנס מעריכת דין. כאשר הועלו ב-1938 נגד יון אנטונסקו ורעייתו חשדות לביגמיה, ייצג אותם בהצלחה. עם מינויו של יון אנטונסקו (אין קשרי משפחה בין השניים) לראש ממשלה מונה לשר התעמולה ב-1940 לאחר מכן מונה לשר החוץ.

ב-1941 התמקד יון אנטונסקו במערכה הצבאית והשאיר למיכאי אנטונסקו שליטה מלאה על ענייניה הפנימיים של רומניה.

מיכאי אנטונסקו היה שותף לפשעי המלחמה אשר בוצעו ברומניה ובאזורים הכבושים על ידיה. בעקבות הפיכת 23 באוגוסט 1944 נעצר ונשפט לאחר מלחמת העולם השנייה בבית הדין העממי בבוקרשט כפושע מלחמה והוצא להורג ביחד עם יון אנטונסקו ועוד שני גנרלים ב-1 ביוני 1946.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://jurnalul.ro/special-jurnalul/procesul-marii-tradari-nationale-102136.html "Procesul Marii Trădări Naţionale"] 
* [https://razboiulpentrutrecut.wordpress.com/2015/10/29/interogatoriile-lui-mihai-antonescu-facute-la-moscova/ INTEROGATORIILE LUI MIHAI ANTONESCU FĂCUTE LA MOSCOVA] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ממלכת רומניה: פוליטיקאים
קטגוריה:רומנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:רומנים משתפי פעולה עם הנאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:פושעי מלחמה שהוצאו להורג
קטגוריה:אישים שהוצאו להורג ברומניה
קטגוריה:שרי החוץ של רומניה
קטגוריה:פושעי מלחמה רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1904
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1946
משחק לולאות

משחק לולאות (באנגלית: String Figures) הוא יצירת צורות על ידי הפעלה מעל, או מסביב עצמה של לולאה מחוט חזק או חבל דק, בין אצבעות שתי הידיים של אדם אחד או ידיהם של כמה אנשים. אפשר גם להשתמש בפה, אמת היד או רגליים. בתרבויות שונות אנשים בכל הגילים עוסקים בכך ויש מקומות שבהם סבורים שזהו רק משחק ילדים. אורך החבל צריך להיות 198 ס"מ [6.5 רגל].

לחלק מהצורות מובן או הקשר בהתאם לתרבות או למקום הגאוגרפי בה נוצרו.
"הטבעת הקסומה"

ניתן ליצור מגוון גדול של צורות באמצעות החבל. חלק מהמשחקים מיועדים לשחקן בודד, ואחרים לשני שחקנים ומעלה המעבירים ביניהם את הלולאות ומשכללים את הצורות המתקבלות. הגרסה הנפוצה ביותר בישראל היא סבתא סורגת, (באנגלית: "Cup and Saucer" וגם "Cat's cradle"). גם במשחקי יו-יו, נעשה לפעמים שימוש במשחקי לולאות.

משחקי הלולאות השונים נפוצים בכל העולם ומשוחקים כבר מאות שנים. זוג אנתרופולוגים במשך שנות השמונים של המאה ה-19 עד המאה ה-20, ד"ר ריברס וד"ר האדון, חקרו ברחבי העולם את תרבות הפנאי של תרבויות שונות בעולם. צורות רבות נאספו ותועדו מאיים שונים באוקיינוס השקט, האינואיטים שבקוטב ושבטים של אינדיאנים.
"רכבת הרים"

==ראו גם==
*תורת הקשרים

==לקריאה נוספת==
* לולאות משחק הלהטוטים היצירתי מיפן, וכטנברג, 1996.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.flix.co.il/tapuz/user/stringfigures וידאו של משחקי לולאות]
* [http://www.youtube.com/user/myriamn וידאו של משחקי לולאות]
* [https://archive.today/20130107221616/http://isfa.koral.co.il/ האגודה הרשמית למשחקי לולאות בעברית]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקים שיתופיים
טמפה

טמפּה או טאמפּה (באנגלית: Tampa) היא עיר גדולה במערב התיכון של מדינת פלורידה שבארצות הברית, ומשמשת כבירת מחוז הילסבורו. בעיר כ-387,916 תושבים (2019).

מקור השם "טמפה", הוא במילה בשפה אינדיאנית, שמשמעותה אבדה עם השנים, ומתייחסת לאזור הראשון אותו חקרו האירופאים שהגיעו לאמריקה. אף על פי שמשמעות המילה לא ידועה, יש טוענים שמשמעותה היא "עצי מדורה" או "המקום שאליו אוספים עצי מדורה", בהתבסס על שפת הקלוסה, של שבט הקרוב למקום.

==היסטוריה==
ההתיישבות המודרנית בטמפה החלה כאשר דייגים קובנים התנחלו באזור מפרץ טמפה במאה ה-18. בשנת 1821, קנתה ארצות הברית את מדינת פלורידה מספרד. כחלק ממערך צבאי להשתלטות אמריקאית על פלורידה, הוקם בסיס צבאי קטן באזור שטמפה נמצאת בו כיום. בשנת 1824 הבסיס נקרא רשמית פורט פרוק.

הבסיס והעיירה הסמוכה כמעט לא שרדו את מלחמת פלורידה. לאחר הניצחון האמריקאי כמות ניכרת של תושבים חזרו לאזור. בשנת 1849, הוכרז המקום כ"כפר טמפה" (אנגלית: Village of Tampa).

==כלכלה==

החל משנת 1971 פועל נמל התעופה הבין-לאומי של טמפה.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==ראו גם==
* טמפה ביי מיוטיני

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:פלורידה: ערים
קטגוריה:ארצות הברית: ערי חוף
קטגוריה:ארצות הברית: ערי נמל בחוף המפרץ
קטגוריה:פלורידה: מושבי מחוזות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1849
מכוון

סקאלה של רדיו ישן המכוון ל[[רדיו רמאללה]]
מַכְוֵון (בלועזית: טיוּנֶר) הוא התקן המשמש במכשירי קשר, רדיו וטלוויזיה ותפקידו העיקרי הוא קליטת גלים אלקטרומגנטיים (בפרט גלי רדיו) לברור את הגל הדרוש, לעבדו ולבסוף להציגו במוצאו בתצורה המתאימה. שמו ניתן לו כי הוא מאפשר לברור ולכוון במדויק אל התדר הרצוי. ישנם טיונרים המאפשרים כוונון על ידי כפתור ידני וישנם טיונרים דיגיטליים הנשלטים על ידי שבב ממוחשב. במקלטי רדיו יש בדרך כלל שני חלקים עיקריים:
#טיונר הבורר ומתכוונן לתחנת הרדיו
#מגבר שמע הכולל רמקול המשמיע את הצלילים הנקלטים

==במוזיקה==

טיונרים משמשים גם בעיקר לכיוונם של כלי נגינה כמו פסנתרים או גיטרות למיניהן. לדוגמה, הכיוון הסטנדרטי של גיטרה הוא (מהמיתר התחתון למיתר העליון) מי, סי, סול, רה, לה, מי. הטיונר עוזר לכוון את הגיטרה כך שכל מיתר יפיק את הצליל המדויק שהוא אמור להפיק.

את הטיונר מניחים ליד או מחברים לכלי נגינה וכאשר הטיונר מקבל צליל מסוים הוא מציג כמה הצליל קרוב או רחוק לצליל מדויק כלשהו (דו, רה, מי וכך הלאה). כך ניתן, למשל בגיטרה, למתוח או לשחרר את המיתר עד שמגיעים לצליל הרצוי.

ישנם טיונרים אנלוגיים, שמקבלים את הצליל ומציגים אותו על ידי חוגה וישנם טיונרים דיגיטליים שעושים זאת על ידי סקאלה של נורות.

כיום קיימות אפליקציות המבצעות את תפקיד הטיונר.

== ראו גם ==
* מקלט רדיו

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
קינגסטון על ההאל

האל, או בשמה המלא קינגסטון על ההאל (באנגלית: Kingston upon Hull), היא עיר היסטורית באנגליה הממוקמת על שפך נהר האמבר שבמחוז מזרח יורקשייר. שטחה של העיר הוא 71.45 קמ"ר, במפקד האוכלוסין האחרון בשנת 2011 נמנו בעיר 249,074 איש ובהערכה רשמית של ה- ONS (המשרד הלאומי לסטטיסטיקה) בשנת 2018 מנתה אוכלוסיית העיר 260,645 נפש.

אתרים מרכזיים בהאל כוללים את כנסיית השילוש המקודש - מהגדולות באנגליה, "דה דיפ" - מצפה תת-ימי, מוזיאון וילברפורס האוס, גשר האמבר, האל מרינה, אוניברסיטת האל, אוניברסיטת לינקולן וקווינס גרדנס. זוהי העיר הבריטית היחידה המפעילה מערכת טלפוניה עצמאית.
קבוצת הכדורגל הבכירה בעיר היא האל סיטי, המשחקת באצטדיון KCOM המונה 25,400 מקומות ישיבה.

==היסטוריה==
העיר הוקמה בשלהי המאה ה-13 על ידי מלך אנגליה, אדוארד הראשון, כהיאחזות על תוואי ההאמבר, צפונית לנהר האל. ההיאחזות הוקמה בשל צורך בנמל צפוני מרוחק דיו מהגבול הסקוטי כדי להרחיב את גבולות ממלכתו לתחומי סקוטלנד. הצו המלכותי הקובע את הקמת העיר מתוארך ל-1 באפריל 1299.

הגידול ההדרגתי בחשיבותה של ההיאחזות הביא לכך שבשנת 1440 הפכה מעיירה (Borough) לעיר, ותחום שיפוטה הורחב. היא נותקה מניהול אדמיניסטרטיבי של מחוז יורקשייר והחילה שיפוט עצמאי באזור שממערב לעיר, שזכה לשם הולשייר.

האל שימשה כנמל חשוב בסוף תקופת ימי הביניים, וסוחריה ניהלו קשרי מסחר ענפים עם נמלים בצפון גרמניה, באזור הים הבלטי ובארצות השפלה. העיר ייצאה צמר ובד וייבאה עץ, יין, פרוות ומוצרי צבע. העיר שגשגה במאה השש-עשרה ובראשית המאה השבע-עשרה, וחשיבותה גברה.

ב-1642, בעיצומו של המשבר הפרלמנטרי באנגליה, סירב מושל האל, סר ג'ון הות'אם לאפשר למלך צ'ארלס הראשון להיכנס לעיר ולארסנל הנשק הגדול שלה. בסופו של דבר, הוא הוצא להורג על ידי המחנה הפרלמנטריסטי לאחר ששינה צד בסכסוך ועבר לתמוך במלוכנים. סדרת האירועים הללו הביאה למלחמת האזרחים האנגלית, כיוון שהמלך צ'ארלס חש מחויב להגיב ל"עלבון" על ידי הטלת מצור על העיר - אירוע ששיחק תפקיד מכריע בפרוץ הסכסוך הגלוי בין הפרלמנטריסטים למלוכנים.

חשיבותה הכלכלית של העיר דעכה עם יישוב מלחמת הבקלה בין אנגליה ואיסלנד בשנים 1975–1976, אשר סבבה סביב מחלוקת בנושא דיג. עם זאת, נותרה האל כנמל חשוב המקשר את האי הבריטי לאירופה היבשתית וכן כמרכז חשוב לעיבוד מזון.

בשנת 2007 מספר אזורי העיר סבלו מהצפות. התברר שהם היו תוצאה של תפקוד לקוי של חברת המים המקומית Yorkshire Water. בהמשך תחנות שאיבה באזור עברו שדרוג משמעותי.

היחס הציבורי כלפי העיר האל משתנה. בעוד שהיו שתיארו אותה כ"גיהנום עלי אדמות" ואף העניקו לה את המקום הראשון ב"ספר הערים המחורבנות", הרי שהסופר האוסטרלי פיטר פורטר תיארה בתור "הפואטיות שבערי הממלכה."

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.holy-trinity.org.uk אתר כנסיית השילוש המקודש]
* 

קטגוריה:אנגליה: ערים
קטגוריה:מזרח יורקשייר
קטגוריה:אנגליה: ערי חוף
קטגוריה:יורקשייר והאמבר: ערים
אינטנדנט

אינטנדט (Intendant, נהגה בצרפתית: אַנטַנדָן) היה שמו של בעל משרה מנהלית בצרפת תחת המלוכה בתקופת "המשטר הישן" , לפני המהפכה הצרפתית. 

משרת האינטנדנט קיבלה חשיבות בפעם הראשונה תחת הקרדינל רישלייה, השר המרכזי תחת שלטונו של לואי השלושה עשר במחצית הראשונה של המאה השבע עשרה. האינטנדנטים שימשו את רישליה במאמציו להגביר את הריכוזיות במדינה ולכרסם בסמכות הפאודלית של האצולה המקומית במחוזותיה של צרפת. 

האינטנדנטים הראשונים נעדרו סמכות כלשהי מלבד זו שניתנה להם במינוי המיוחד של המלך, אך תחת שלטונו של לואי הארבעה עשר הפך האינטנדנט לפקיד מדינה קבוע ובעל חשיבות מרכזית. לאינטנדנט ניתנה סמכות מלאה בתחום המשפט, הכספים והשיטור במחוזות, כולל אפשרות לשפוט במשפטים אזרחיים ופליליים, השעיית שופטים, זימון בתי משפט מיוחדים, בקרה על פעולת הממשלה המקומית, פעולה נגד שוד והברחה, הגרלת הגיוס הכפוי למיליציה המקומית וחשוב מכל, הזכות להטיל ולגבות מיסים. 

לסמכות להטיל ולגבות מיסים הייתה חשיבות מכרעת במחוזות צרפת, משום שסמכות זו הייתה היסוד החשוב ביותר לכוחה של האצולה המקומית, והמאפיין המובהק ביותר של סדר העניינים ששרד מן התקופה הפיאודלית. מטרת צעד זה, כמו גם תפקיד האינטנדנט בכללו, הייתה למנוע מהאצולה המקומית לקיים כוח עצמאי משלה ולהפכה לתלויה בשלטון המרכזי. 

מצב זה הוביל לכך שרוב האינטנדנטים שמונו היו בתחילה לא אצילים (כלומר, פקידים התלויים לפרנסתם במלך) ונמצאו בעימות מתמיד עם האצולה המקומית, הפרלמנטים המקומיים והמושלים המקומיים. במהלך מהפכת הנפל (הפרונד) בשנים 1648-1653 בוטלה המשרה בלחצם של אלו, אך אחרי דיכוי המרידה בשנת 1653 היא הושבה על כנה. 

לקראת סוף המאה השבע עשרה נקבע כי בכל מחוז (généralité) בצרפת יהיה רק אינטנדנט אחד. אחרי תחילת המאה ה-18 היו כל האינטנדנטים אנשי האצולה, עובדה המעידה על–כך שהריבון הצליח בשינוי מבנה הסמכות המקומית, כך שהכוח הממשי עבר מידיה של האצולה המקומית המסורתית לידיו של הפקיד הממונה מטעם המלך. בפרוץ המהפכה הצרפתית עורער מעמדו של האינטנדנט, שהיה סמל לשלטון הריבוני של המלך ובדצמבר 1789 בוטלה המשרה על–ידי האספה הכללית של המהפכה. 

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מקצועות עבר
קטגוריה:ממלכת צרפת
מאדאם דה גרפניי

פרנסואז ד'איסמבור ד'אפונקור, מאדאם דה גרפניי (בצרפתית: Françoise d'Issembourg d'Happoncourt, Madame de Graffigny; 11 בפברואר 1695–1758) הייתה אפיסטולרית שחיה בצרפת ונודעה ביכולת כתיבתה ברחבי אירופה. 
== ביוגרפיה ==
דה גרפניי נולדה בננסי שבדוכסות לוריין, כאחייניתו הקטנה של ז'ק קלו, פרנסואז ד'איסמבור ד'אפונקור. בינואר 1712 נישאה לפרנסואה הוגו דה גרפניי, ונפרדה ממנו בגלל יחסו האכזרי אליה בשנת 1723. שלושת ילדיהם מתו בינקותם. בשנת 1725 התאלמנה מבעלה. 

בסלון שלה ברחוב אנפר בפריס התארחו משוררים ופילוסופים, שזכו אף לכינוי "חבורת הנשמות היפות". עם המתארחים בסלון נמנו אנשים כהנו, נשיא הפרלמה בפריס, פונטנטל, הלווטיוס, לה הרפ, וואסנון, דני דידרו וידידיה הטובים וולטר ומאדאם דה שטלה (Madame du Châtelet). 

יומניה והתכתבויותיה הענפות (כולל 2,500 מכתבים הממלאים שלושה עשר כרכים) כוללים תיעוד מפורט של המבנה החברתי, הספרותי והפוליטי של צרפת במאה השמונה עשרה וכן תיעוד של הקנוניות והרכילות של התקופה. דה גרפניי לא עשתה כל מאמץ במכתביה להשיג סגנון ספרותי מסולסל וכתבה בשפה יומיומית, מה שהופך את מכתביה לתיעוד מרתק לא רק מבחינה היסטורית אלא גם מבחינה לשונית ולקסיגרפית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנשי חברה צרפתים
קטגוריה:ילידות 1695
קטגוריה:כותבות יומן
קטגוריה:כותבות מכתבים מהמאה ה-18
קטגוריה:נשים צרפתיות במאה ה-18
קטגוריה:נשים צרפתיות במאה ה-17
קטגוריה:נפטרות ב-1758
האסכולה הפיזיוקרטית

האסכולה הפיזיוקרטית (מצרפתית, Physiocratie) הייתה קבוצה של הוגים בתחום הכלכלה שסברה כי עושרן של אומות נובע בעיקרו מחקלאות. התאוריות הכלכליות של האסכולה היו פופולריות במיוחד בצרפת במחצית השנייה של המאה השמונה עשרה. הפיזיוקרטים שאפו לשנות את מדיניותו של לואי החמישה עשר ששלט בצרפת בין 1715 ו-1774 כדי להפחית את הרגולציה והמיסים על החקלאות הצרפתית, כך שצרפת תוכל לחקות את בריטניה, בה שררה מדיניות לסה פר. אחד מאבות התאוריה, פרנסואה קניי היה זה שהגה את המונח המפורסם "לסה פר, לסה פסה". התאוריה הפיזיוקרטית היא ככל הנראה התאוריה הכלכלית המפותחת הראשונה שנוצרה.

עקרונות הפיזיוקרטים נוסחו לראשונה על–ידי רישאר קנטיון, בנקאי אירי שחי בצרפת במאמרו "[http://socserv2.socsci.mcmaster.ca/~econ/ugcm/3ll3/cantillon/essay1.txt מסה כללית על טבעו של המסחר]" שפורסמה אחרי מותו בצרפתית בשנת 1755. רעיונות האסכולה פותחו מאוחר יותר למערכת שיטתית יותר גם על ידי קניי שהגה את הטבלה הכלכלית וגם על ידי גורניי .

הפיזיוקרטים סברו כי עושרה של אומה נקבע על–ידי יצירת עודף ייצור חקלאי מעבר למה שנדרש כדי להזין את האיכרים ולהמשיך לקיים את החקלאות. פעולות כלכליות אחרות נתפשו כניצול של עודף זה לצורך הפיכתו למוצרים חדשים באמצעות הזנת הפועלים העוסקים בייצור מוצרים אלו. היצרנים ועובדים לא חקלאיים נחשבו שימושיים ומועילים, אך "עקרים" במובן זה שההכנסה שלהם נובעת בסופו של דבר לא מעבודתם אלא מעודף הייצור החקלאי.

הפיזיוקרטים התנגדו בתוקף למרקנטיליזם, ששם את הדגש על סחר במוצרים בין מדינות ועל מאזני הסחר. לפיזיוקרטים הייתה מידה של תמיכה תחת המונרכיה הצרפתית וחברי האסכולה נפגשו תכופות בורסאי. אדם סמית, שביקר בצרפת כמדריכו של בנו של הרוזן מבקליי הושפע מאוד מרעיונותיהם של הפיזיוקרטים. הוא, כמו דייוויד ריקרדו וקרל מרקס אחריהם אימצו את תורת הערך של העבודה הפיזיוקרטית.

==הוגים בולטים באסכולה==
[[פייר סמואל דו פונט דה נמור, מאבות האסכולה הפיזיוקרטית]]
*רישאר קנטיון
*הנרי ג'ורג'
*פרנסואה קניי
*ז'אק קלוד מרי ונסן דה גורנה
*ויקטור דה ריקטי, המרקיז ממירבו
*הרוזן ממיראבו
*פייר סמואל דו פונט דה נמור

==ראו גם==
* הטבלה הכלכלית
* ליברליזם קלאסי
* ג'ורג'יזם
* שוק חופשי
*אגרריות

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:קפיטליזם
אמנות בלונים

ווינה, אוסטריה]]
אמן בלונים ב[[פאדרבורן, נורדריין-וסטפאליה]]
אמנות בלונים היא פעולת קיפול, סיבוב ועיצוב בלונים לצורות, לרוב של חיות. הבלונים בדרך כלל ארוכים ולעיתים עגולים או בצורות מיוחדות. היצירה יכולה להכיל בתוכה בלון אחד מעוצב בדרכים שונות או מספר בלונים יחדיו ליצירת צורות גדולות ומורכבות יותר.

אמנות זו זוהתה בעבר בעיקר עם קוסמים וליצנים בימי הולדת של ילדים וכן במופעי קרקס ומופעי רחוב נודדים, אולם עם התפתחות התחום ישנם בעלי מקצוע המתמחים באמנות בלונים ומסוגלים ליצור גם יצירות ענק מבלונים.

==שיטה==
קנאגאווה (וידאו)]]
הבסיס לאמנות בלונים הוא הקשר הפשוט הנוצר על ידי תפיסת הבלון וסיבובו לשני כיוונים שונים. סיבוב זה גורם לבלון להתהדק ל"קשר" קטן. הבלון הארוך אינו מתפוצץ בעת תמרונו משום שהוא אינו מנופח עד סופו; האמן משאיר שארית בסוף הבלון הנקראת "זנב" וכאשר הבלון מתהדק לקשר, האוויר שהיה בקשר עובר לשארית וכך הלחץ בבלון לא גדל. ככל שמסובבים יותר קשרים בבלון, הזנב מתקצר משום שהוא מתמלא בכמות גדולה יותר של אוויר. לכל דגם יש מספר שונה של קשרים ולכן השארית שמשאירים בבלון שונה לכל דגם.

== ראו גם ==
*בלון

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=-THFGts2L7k פרויקט הבלונים הגדול, זוכה פרס ג'ינס], באתר יוטיוב

קטגוריה:קרקס
קטגוריה:בידור
קטגוריה:בלונים
וילן

במערכת הפיאודלית, וילן (באנגלית: villein) הוא צמית או חבר במעמד הצמיתים, המוצמת לאדמתו. הווילן אינו עבד אך הוא מוגבל על–פי חוק ואינו אדם חופשי. המילה צמחה מן המונח הלטיני "villanus", שמשמעותו "קשור/מועסק באחוזה" (וילה כפרית רומית). למונח הוצמדו גם משמעויות שליליות רבות, כפי שניתן לראות מהמילה הצרפתית שעברה לאנגלית "villain" המשמשת גם להגדרת נבל או אדם שלילי. מעמדו של הווילן הוא הווילנאז' (villenage). 

קטגוריה:פיאודליזם
קטגוריה:היסטוריה חברתית