OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
זיזף פירות דרמנורה

זיזף פירות דרמנורה (שם מדעי: Dermanura) הוא סוג של עטלף קטן במשפחת הזיזפיים, הכולל 11 מינים החיים באזור הנאוטרופי של יבשת אמריקה. הסוג תואר במקור בשנת 1856 ולאחר מכן נחשב לתת-סוג בתוך הסוג זיזף פירות; בשנת 2004 מעמדו שודרג לסוג בפני עצמו בתום מחקר פילוגנטי ומורפולוגי שהוכר על ידי הרשימה האדומה של IUCN. אי לכך, בטקסונומיות ישנות סוג זה אינו מופיע. שמו המדעי (״עור בלי זנב״) מציין את העדר זנבו ונוכחות קרום תעופה אחורי מפותח.
==תיאור==
זיזף פירות מאובק.
זיזף. פירות דרמנורה דומה במידה רבה לזיזף הפירות אך צבעוני וקטן יותר; הראש קצר יחסית ורחב, הגוף עגלגל והאוזניים משולשות, רחבות וקצרות. עיטור העלה האפי שלו עשוי להיות ארוך יותר וצורתו כזיז עבה מוקף בעלה. בחלק התחתון יש דיסקית מעוגלת. העיניים בינוניות והצפירים קצרצרים.

מידות הגוף של סוג זה קטנות משמעותית, ולרוב גודלו מהווה כמחצית מזיזף הפירות. כך למשל, אורך הראש והגוף בסביבות 40–58 מ"מ, אורך הזרועות 34–42 מ"מ והמשקל 8–24 גרם. הזנב נעדר וקרום התעופה האחורי רחב ומפותח. השפתיים עטויות בליטות ויבלות בגדלים שונים.

הפרווה של זיזף פירות דרמנורה צפופה וגסה. בניגוד לזיזף הפירות, אצל סוג זה מרבית המינים בהירים יותר בצבעם ורבגוניים יותר. הפרווה בצבע חום צהבהב, זהוב, בז', כתמתם אפרסק או חום אפרורי חיוור, אך מינים מסוימים עשויים להיות כהים יותר. הפסים הלבנים בפנים נוכחים אצל כל המינים בסוג, והם לרוב עבים וברורים יותר מהפסים של זיזפי הפירות. האוזניים והעיטור האפי גם הם עשויים להיות צהובים או כתומים לעיתים קרובות.
==ביולוגיה==
זיזפי דרמנורה מצויים באמריקה הדרומית והמרכזית אך נעדרים מאזור הקריביים; שני מינים אנדמיים לאמריקה המרכזית, וטווח התפוצה שלהם מגיע עד לקצה האזור הנאוטרופי - במרחק לא רב מגבול ארצות הברית-מקסיקו (במדינות המקסיקניות: טמאוליפס ונואבו לאון). בית הגידול שלהם כולל רכסי הרים, סוואנות טרופיות, יערות גשם טרופיים, יערות יבשים, ביצות ושדות.

זיזפי דרמנורה פעילים בשעות הלילה ולנים במהלך היום במערות, עצי בננה או תחת אוהלים מאולתרים שיצרו מחיתוך חלקי של עלי אנתוריון. הם ניזונים בעיקר מפירות וקצת חרקים. מעבר לכך הביולוגיה שלהם דומה פחות או יותר לסוג זיזף הפירות.
==מינים==
בסוג זה 11 מינים:
זיזף פירות גנומי.
* זיזף פירות אצטקי (Dermanura azteca)
* זיזף פירות טולטקי (Dermanura tolteca)
* זיזף פירות מאובק (Dermanura phaeotis)
* זיזף פירות רוזנברג (Dermanura rosenbergi)
* זיזף פירות כסוף (Dermanura glauca)
* זיזף פירות בוגוטי (Dermanura bogotensis)
* זיזף פירות אנדרסן (Dermanura anderseni)
* זיזף פירות ז'רווה (Dermanura cinerea)
* זיזף פירות תומאס (Dermanura watsoni)
* זיזף פירות מפוספס-פנים (Dermanura rava)
* זיזף פירות גנומי (Dermanura gnoma)
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1856
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פול גרווה
קטגוריה:זיזפיים
זיזף שעיר-חוטם

זיזף שעיר-חוטם (שם מדעי: Gardnerycteris) הוא סוג של עטלף במשפחת הזיזפיים, ובו 2 מינים החיים ביבשת אמריקה. הסוג הוקם בשנת 2018 על ידי קבוצת זואולוגים בתום מחקר פילוגנטי ומורפולוגי מקיף וסיווג זה מוכר על ידי הרשימה האדומה של IUCN. המינים בסוג זה סווגו קודם לכן תחת זיזף זהוב, ובטקסונומיות רבות הם עדיין מופיעים כך.

==תיאור==
הזיזף שעיר החוטם מתאפיין בראש רחב ועגול, בגוף קטן ועגלגל ובאוזניים גדולות ומחודדות. זנבו קצר ומוקף בקרום תעופה אחורי. עיטור העלה האפי שלו ארוך ומחודד וצורתו כחנית משוננת. החלק התחתון של העיטור מורכב מפרסה רחבה. בניגוד לעיטור החלק והקירח של הזיזף הזהוב, אצל סוג זה העיטור שעיר בצידו האחורי ובחלקו העליון עם פגימות וקמטים בצדדי החנית. בנוסף, השפתיים אצל סוג זה שעירות בדרך כלל.
זיזף שעיר-חוטם מפוספס.
אורך הראש והגוף של הזיזף שעיר החוטם 50–75 מ״מ, אורך זנבו 10–25 מ״מ ואורך זרועותיו 48–57 מ״מ. משקלו 12 גרם בלבד והוא קל משמעותית מהזיזף הזהוב.

הפרווה של הזיזף שעיר החוטם צפופה, גסה ועבה בדומה לסוג זיזף זהוב. עם זאת, ניתן להבדיל בין הסוגים בקלות יחסית: בני סוג זה מתאפיינים בפרווה כהה ורבגונית יותר, עם גוני שחור מבריק, אפור כסוף, חום שוקולד וצהוב, לעומת הצבע הזהוב-אדמוני האחיד של הסוג זיזף זהוב. התפלגות הצבעים היא כדלהלן: הראש והגב בצבע שחור מבריק או שוקולד כהה, הלחיים והסנטר צהובים, ואילו החזה עשוי להיות צהוב או לבנבן. הזרועות והצלעות בצבע אפרפר או אפור כסוף. הכנפיים וקצות האוזניים שחורים, בעוד שהפה, פנים האוזניים, הצפירים ועיטור החנית בצבע וורוד חיוור. השערות בקצה החנית חומות או שחרחרות.

חרף ההבדלים בין הסוגים, האנטומיה שלהם זהה כמעט לחלוטין במבט שטחי, וכמעט בלתי אפשרי להבדיל בין הגולגולות שלהם. בשל כך, צבעי הפרווה וצורת החנית (חלקה או משוננת) משמשים כסימני זיהוי עיקריים.
==ביולוגיה==
הזיזפים שעירי החוטם מצויים באמריקה הדרומית והמרכזית. בית הגידול שלהם מורכב מיערות גשם טרופיים (ירוקי עד או נשירים) והם נוטים להימצא באזורים לחים ובסמיכות למקורות מים (ביצות, נהרות ונחלים). הם חיים בשפלות נמוכות ברום 600 מטר מעל פני הים.

הזיזף פעיל בעיקר בשעות הלילה, אך עשוי להגיח מדי פעם גם ביום. את רוב שעות היום הוא מבלה בשינה בגזעים חלולים או רקובים. הוא ישן בזוגות או בקבוצות קטנות של 4 פרטים. התזונה שלו כוללת חיפושיות, זבובים, עכבישים ולטאות קטנות שאותם הוא חוטף מעלים וענפים. הזיזפים שעירי החוטם הם עטלפים מונוגמיים שחיים בזוגות. הרבייה מתרחשת בעונה היבשה, כך שההמלטה תתרחש במהלך עונת הגשמים ששופעת במזון. הזיזפית ממליטה צאצא יחיד שנגמל לאחר 9 חודשים ומגיע לבגרות בגיל שנה עד שנתיים. תוחלת החיים של הסוג עד 20 שנה בשבי.
==מינים==
בסוג זה 2 מינים:
* זיזף שעיר-חוטם מפוספס (Gardnerycteris bennettii) - המין הגדול והנפוץ. בעל פס לבן או אפור כסוף לאורך הגב והמצח. מצוי באמריקה המרכזית, גויאנה ומדינות אגן האמזונאס.
* זיזף שעיר-חוטם קואפק (Gardnerycteris cozumelae) - המין הקטן והנדיר. אנדמי ככל הנראה למרכז פרו.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:זיזפיים
שועל-מעופף מנומר-כנף

שועל-מעופף מנומר-כנף או שועל-מעופף לבן-כנף (שם מדעי: Desmalopex) הוא סוג של עטלף ססגוני במשפחת עטלפי הפירות, בו 2 או 3 מינים שאנדמיים לאיי הפיליפינים. הסוג הוקם במקור בשנת 1907 על ידי הזואולוג האמריקני גריט סמית מילר, אולם דעתו של מילר לא התקבלה בתחילה והעטלף נחשב לחלק מהסוג שועל-מעופף במשך 100 השנים הבאות; בשנת 2008, מחקר גנטי ומורפולוגי העלה שהוא זכאי לסוג בפני עצמו, ואגב כך התגלה מין נוסף. מבחינה פילוגנטית, הוא קרוב יותר לסוגים אקרודון וקוף-מעופף מאשר לסוג שועל המעופף.
==תיאור ואנטומיה==
לשועל המעופף המנומר גוף גדול למדי, ראש חרוטי דמוי שועל, וחרטום צר וארוך. אוזניו המשולשות קטנות למדי, ועיניו ואפו גדולים. הסוג פוצל בעיקר על בסיס מאפיינים אנטומיים בגולגולת ומורפולוגיה שונה של נוסחת השיניים. כך למשל, הוא נבדל מהסוג שועל-מעופף בכך שחרטומו רחב יותר וארובות העין פונות מעט מעלה; החותכות העליונות שלו גדולות ומופרדות זו מזו, והניבים קצרים יחסית. הקדם-טוחנות שלו מפותחות היטב, ולטוחנות יש צורה מרובעת ולא מלבנית.

אורך הראש והגוף של השועל המעופף המנומר 13–24 ס״מ, אורך הזרוע 9–14 ס״מ ואורך האוזן 2–3 ס״מ. משקלם 129–375 גרם. כפי שאופייני לשועלים המעופפים, הסוג חסר זנב וקרום התעופה האחורי קצר ביותר ומסתכם בזוג רצועות בצידי הרגליים. המינים בסוג נבדלים זה מזה במידות הגוף.

הפרווה של המינים בסוג ארוכה, צפופה וצמרירית. הצבע הכללי של השועל המעופף המנומר בהיר למדי ונע בין צהבהב חיוור לזהב עד אוכרה או חום בהיר. הרגליים שעירות בצידן העליון וכמעט חשופות בצידן התחתון. אוזניו של העטלף שחורות, חוטמו ורוד ועיניו חומות. כפי שמרמז שמו, סוג זה בולט בעיקר בצביעה הייחודית של כנפיו; הצבע הבסיסי שלהן ערמוני-אדמדם או חום-בהיר כשהקצוות לעיתים קרובות לבנות לחלוטין. נוסף על כך, הכנפיים מנומרות בכתמים וחברבורות לבנות, ורודות ואדמדמות שהופכות אותו לססגוני במיוחד.
==תפוצה וביולוגיה==
מיני השועל המעופף אנדמיים לאיי פיליפינים ואין ביניהם חפיפה. האיים שבהם הם מצויים כוללים את לוזון, מינדורו, דינאגאט ופולילו. בית הגידול שלהם מורכב מיער עננים, יער גשם טרופי שפלתי, מטעים ושטחי מרעה מנוקדים בכיסי יער, כשהם נמצאים הן בשפלות והן ברכסים הרריים עד רום 1,480 מטר מעל פני הים.

אין מידע רב על האקולוגיה של הסוג; השועלים המעופפים פעילים בלילה, ניזונים מתאנים ובננות ומבלים את שעות היום בשינה בחללי עצים בבדידות או בקבוצות קטנות. המינים בסוג נוטים לעוף בגובה רב יותר מעטלפים אחרים, ונודדים מדי פעם בהתאם לזמינות המזון. הם מתרבים אחת לשנה, והנקבה ממליטה גור אחד או תאומים.

השועלים המעופפים המנומרים סובלים במיוחד מבירוא יערות שפלה וציד לבשר שמוביל לירידה באוכלוסייה שלהם, והם נתפסים בטבע לעיתים רחוקות. מין אחד מסווג כפגיע (VU) ומין אחד בסכנת הכחדה (EN), ואצל שניהם מגמת האוכלוסייה בירידה. המינים נמצאים במספר אזורים מוגנים, אך ברובם אין פיקוח או הגנה משמעותית.
==מינים==
בסוג זה 2 מינים מוכרים:
* שועל-מעופף מנומר-כנף גדול (Desmalopex leucopterus) - מצוי בלוזון ופולילו.
* שועל-מעופף מנומר-כנף קטן (Desmalopex microleucopterus) - אנדמי למינדורו.

על פי מספר חוקרי טבע, האוכלוסייה המבודדת באי דינאגאט ליד מינדנאו מייצגת בסבירות גבוהה מין שלישי שטרם תואר מדעית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1907
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גריט סמית מילר
קטגוריה:עטלפי פרי
שועל-מעופף חד-שן

שועל-מעופף חד-שן או אקרודון (שם מדעי: Acerodon) הוא סוג של עטלף בינוני-גדול במשפחת עטלפי הפירות, שכולל 5 מינים שמצויים באיי דרום-מזרח אסיה. הסוג הוקם בשנת 1837 על ידי הזואולוג הצרפתי קלוד ז׳ורדן על בסיס מורפולוגיה שונה של השיניים, והמינים שבו קשורים באופן הדוק לסוג שועל-מעופף אליו השתייכו קודם לכן. הסוג מכיל את מין העטלף הגדול בעולם.
==תיאור ואנטומיה==
השועל המעופף חד השן מתאפיין בגוף מוארך וצר, ראש חרוטי דמוי שועל ועיניים גדולות וכתומות. האוזניים צרות ומשולשות. הלוע מחודד וארוך והאף רחב עם נחיריים גדולים. הגולגולת דומה מאוד לסוג שועל-מעופף, ונבדלת ממנה בעיקר במורפולוגיה של השיניים: כך למשל החותכות העליונות ארוכות וחדות יותר, הניבים קטנים יותר, הטוחנות מחורצות וגדולות ועל הקדם-טוחנות וחלק מהטוחנות גבשושיות בולטות וחדות.

השועל המעופף חד השן הוא סוג עטלף גדול למדי: אורך הראש והגוף 19–30 ס״מ, אורך הזרוע 13–20 ס״מ, ומוטת הכנפיים מגיע ל-1.7 מטר אצל המין הגדול בסוג. המשקל משתנה בחדות בין המינים ונע בין 374 גרם ל-1.2 ק״ג. כרבים מהשועלים המעופפים, גם לסוג זה אין זנב, וכנף הזנב מסתכמת בקרומים דקים לאורך פנים הרגליים. הזכרים גדולים וכבדים מן הנקבות.

הפרווה של השועל המעופף קצרה וחלקה, כשהשוקיים חסרי שיער והצוואר מוקף בשיער נוקשה. צבע הגוף הכללי משתנה בין חום אדמדם לחום צהבהב, אוכרה, אפרפר או חום שוקולדי-שחרחר, כשבדרך כלל יש צווארון אדמוני או כתום סביב הצוואר והכתף. העיניים והחרטום מוקפים בכתמים שחורים ולעיתים יש מסיכה שחורה על כל הפנים. הכנפיים שחורות, אדמדמות, חומות, זהובות או כתמתמות והאוזניים והאף שחורים.
==תפוצה וביולוגיה==
מיני השועל המעופף חד השן מצויים ברחבי האיים של דרום-מזרח אסיה באזור העולם המלאי. הם מצויים בעיקר באינדונזיה, בפיליפינים ובמזרח טימור. בין האיים שבהם הסוג נוכח ניתן למנות את סולאווסי, איי סונדה הקטנים, איי טלאוד, מינדנאו, לוזון, ויסאיאס ופלאוואן. בית הגידול של המינים בסוג מורכב מיער עננים, יער גשם טרופי, יער מנגרובים, יער במבוק, ולעיתים קרובות גם יערות משניים וכיסי יער בשטחי מרעה וסוואנה. מיני השועל המעופף מגלים העדפה ליער שפלתי, אולם נוכחים גם ברכסים הרריים עד רום 1,500 מטר מעל פני הים.

המינים בסוג פעילים בלילה ומבלים את שעות היום תלויים על ענפים וחללי עצים גבוהים - לרוב במושבות ענקיות. הם אינם מסוגלים לבצע איכון-הד, ומאתרים את מזונם באמצעות חוש הראייה המצוין. העטלפים ניזונים בעיקר מפירות (בפרט מתאנים, קוקוסים, גויאבות, בננות ופירות עצי הלחם), ומבצעים מדי לילה טיסות למרחק של 10–15 ק״מ בדרכם לאזורי האכלה. במהלך הטיסות הללו השועלים המעופפים מתקבצים בקבוצות קטנות, אולם הם מתפזרים לאחר מכן ומנסים למנוע זה מזה גישה לעצים מניבי פירות. הרבייה מתרחשת לאורך השנה ללא עונה קבועה. הנקבות מגיעות לבגרות לאחר שנתיים וממליטות צאצא אחד בכל פעם.

כל המינים בסוג מאוימים מפני ציד לבשר ובירוא יערות מתמשך שמוביל לאובדן בית גידול - בפרט ביערות השפלה המועדפים עליהם. שני מינים מסווגים בסכנת הכחדה (EN) ושלושה מינים במצב פגיע (VU). חלקם מצויים באזורים מוגנים.
==מינים==
בסוג זה 5 מינים:
* שועל-מעופף זהוב-כיפה (Acerodon jubatus)
* שועל-מעופף טלאוד (Acerodon humilis)
* שועל-מעופף סולאווסי (Acerodon celebensis)
* שועל-מעופף סונדלי (Acerodon mackloti)
* שועל-מעופף פלאוואני (Acerodon leucotis)
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1837
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קלוד ז'ורדן
קטגוריה:עטלפי פרי
שועל-מעופף קטן-שן

שועל-מעופף קטן-שן (שם מדעי: Neopteryx frosti) הוא סוג של עטלף נדיר במשפחת עטלפי הפירות, שאנדמי לאינדונזיה ומהווה מין יחיד בסוגו. הוא תואר מדעית לראשונה בשנת 1978 על ידי הזואולוג הבריטי רוברט ויליאם היימן. מאז גילויו של המין נלכדו רק שבעה פרטים שלו.

==תיאור==
לשועל המעופף גוף קטן וגוצי, ראש גדול ומוארך, וחרטום מחודד יחסית לקרוביו. אוזניו קצרות, רחבות ועגולות, ועיניו ואפו גדולים ושחורים. יש לו טופר מפותח על האגודל, אך הוא חסר טופר על האצבע המורה. הכנפיים מתחברות סמוך לאמצע הגב ונותנות רושם של גב חשוף. מין זה ידוע בשיניו הקטנות, כשגם הניבים זהים בגודלם לשאר. אורך ראשו וגופו של השועל המעופף כ-5 ס"מ, אורך זרועו 10–11 ס"מ ומשקלו 190–250 גרם. הוא חסר זנב, וקרום התעופה האחורי שלו קצר ודק.

הפרווה של השועל המעופף קצרה וצפופה. צבעה הכללי חום אפרורי כאשר הכתפיים בצבע חום בהיר והגחון בצבע חום אוכרה. למין זה יש שני מאפיינים חיצונים ייחודיים: על פניו מסיכה בולטת בצבעי שחור-לבן שמזכירה את הגירית, ומורכבת משני פסים עבים שחורים בצידי החרטום ושלושה פסים לבנים דקים יותר (2 בלחיים ואחד במרכז החרטום); צבעי פנים אלו נדירים יחסית אצל עטלפים הפירות, ונמצאים מלבדו רק אצל שועל-מעופף מסיכתי, שועל-מעופף ביסמרק ושועל-מעופף מפוספס. המאפיין הייחודי השני, הוא שכנפיו החומות-כהות מעוטרות בקווים גדולים שחורים בצורה אנכית ואופקית שמחוברים זה לזה ויוצרים יחד מראה של סורגים. על האוזניים יש פסים שחורים בקצוות.

==תפוצה==
השועל המעופף קטן השן אנדמי לאי סולאווסי במרכז אינדונזיה. בתוך האי, הוא ידוע רק משתי מקומות בלבד שמופרדים זה מזה: האוכלוסייה הצפונית הגדולה יותר בגבול המחוזות צפון סולאווסי וגורונטאלו, והאוכלוסייה המרכזית הקטנה בגבול המחוזות מרכז סולאווסי ומערב סולאווסי.

מאז -1991, ניסיונות לצפות או ללכוד את המין באזורים הללו העלו חרס וייתכן שהאוכלוסייה במרכז האי נכחדה בעקבות בירוא יערות. בית הגידול של השועל המעופף מורכב מיער עננים יער סובטרופי יבש ויער גשם טרופי ראשוני (ללא הפרעה אנושית וקיטוע צמחייה) בשפלות או ברכסים הרריים ברום 1,000 מטר מעל פני הים. מתוך 6 הדגימות הידועות, 4 נאספו בשוקי בשר, ו-2 נלכדו בטבע בסמוך לנהרות.

בהתחשב בנדירותו של המין, אין שום מידע על האקולוגיה שלו. הוא ניזון מפירות והשיניים הייחודיות שלו מותאמות כנראה לתזונה מסוגים ספציפיים של פירות. נקבות בהיריון נלכדו בין ינואר למאי.

==מצב שימור==
השועל המעופף קטן השן מסווג על ידי הרשימה האדומה של IUCN במצב השימור סכנת הכחדה (EN), בשל העובדה שהאוכלוסייה שלו כוללת פחות מ-2,500 פרטים, עם ירידה מתמשכת במספריו כתוצאה מציד ואובדן בית גידול מתמשך. בירוא יערות מהווה איום חמור על המין בשל דרישות בית הגידול הבררניות שלו והעדפת יער ראשוני ללא הפרעה אנושית וקיטוע צמחייה.

מאז תחילת המאה ה-21, ניסיונות של חוקרי טבע ללכוד את המין באמצעות רשתות ערפל לא הצליחו להעלות מאומה, ולא ברור האם זה משקף את נדירותו או בשל אי הבנה מספקת של האקולוגיה שלו. השועל המעופף נוכח בבירור באזור מוגן אחד: הפארק הלאומי בוגני נאני וורטבון בצפון סולאווסי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עטלפי פרי
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:סולאווסי: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
גסטרד

גסטרד (בהונגרית: Geszteréd) הוא כפר במחוז סבולץ'-סטמאר-ברג שבצפון מזרח הונגריה.

כמו יישובים רבים באירופה, גם אוכלוסיית גסטרד קטנה עם השנים. כך, בשנת 1990 היו בכפר 2,027 תושבים ובשנת 2020 רק 1,666 תושבים.

הכפר ואזורו מיושבים לסירוגין מאז התיישבות המדיארים במרכז אירופה.

==יהודי גסטרד==
היהודים חיו בגסטרד במאה ה-18 ובמאה ה-19. משנת 1930 השתמשו יהודי גסטרד בשירותי הדת של בקן, בשנת 1944 נרצחו רוב יהודי הכפר בשואת יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|15
|
|-
|1880
|89
|1,145
|-
|1910
|95
|
|-
|1920
|38
|
|-
|1930
|42
|
|-
|1941
|40
|2,347
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:הונגריה: כפרים
דוויל מוטורס

דוויל מוטורס (באנגלית: Devel Motors) היא יצרנית מכוניות-על, שבסיסה בדובאי שבאיחוד האמירויות הערביות. היא הוקמה בשנת 2013 על ידי רשיד אל-עטרי. היא ידועה בשל המכונית העל הראשונה שלה דוויל סיקסטין השואפת להיות המכונית המהירה ביותר בעולם בעלת 5,000 כ"ס.

== היסטוריה ==
הרעיון לפתיחת החברה והצגת מכונית על שתהיה המכונית המהירה ביותר בעולם החל עוד בשנת 2006 על ידי רשיד אל-עטרי<ref></ref>, בשנת 2013 הציגה את מכונית העל שלה<ref></ref> הכוללת מנוע בנזין V16 צילינדרים בנפח 12.3 ליטר עם ארבעה מגדשי טורבו המספק 5,000 כ"ס עם תאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש האורכת 1.8 שניות ומהירות מרבית של למעלה מ-560 קמ"ש.

== דגמים ==
* דוויל סיקסטין - אב טיפוס.
* דוויל סיקסטין - מכונית קונספט.
* דוויל סיקסטיי - אב טיפוס לקרוסאובר בעלת הנעה 6X6<ref></ref><ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:יצרני רכב
קטגוריה:יצרני רכבי ספורט
יחסי הממלכה המאוחדת – רואנדה

הנציבות העליונה של רואנדה בלונדון
יחסי הממלכה המאוחדת–רואנדה הם היחסים בין הממלכה המאוחדת לבין רואנדה.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1962, לאחר שרואנדה קיבלה את עצמאותה מבלגיה. בעקבות רצח העם ב-1994 בו נרצחו 800,000 בני שבט הטוטסי, בריטניה תרמה מיליונים לסיוע לפיתוח ורואנדה הגיבה בשיעורי צמיחה כלכליים מרשימים. בריטניה השעתה זמנית את התמיכה התקציבית הישירה ברואנדה בשנת 2012, בעקבות הטענות של קבוצת מומחים באו"ם כי רואנדה מממנת את המיליציה M23 הנשלטת על ידי הטוטסי במלחמה במזרח. בריטניה היא התורמת הדו-צדדית הגדולה ביותר ברואנדה התורמת 66 מיליון ליש"ט בשנה לסיוע לרואנדה. בריטניה היא התורמת הדו-צדדית הגדולה ביותר ברואנדה ותורמת 66 מיליון ליש"ט בשנה לסיוע לרואנדה.

== יחסים כלכליים ==
סחר הסחורות הדו-צדדי בין בריטניה לרואנדה עלה על 21 מיליון ליש"ט בשנת 2014 לעומת 10 מיליון ליש"ט בשנת 2012. היצוא לבריטניה לרואנדה, הכולל בעיקר מכונות ותרופות, הסתכם ב-15 מיליון ליש"ט. ברואנדה רשומים כ-150 חברות בריטיות. בריטניה היא המשקיעה הגדולה ביותר בתחום התה ברואנדה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* בריטניה מחזיקה ברואנדה נציבות עליונה בקיגאלי.
* רואנדה מחזיקה בבריטניה נציבות עליונה בלונדון.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
Take My Breath

Take My Breath הוא סינגל של הזמר הקנדי דה ויקנד, שיצא לאור ב-6 באוגוסט 2021, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, Dawn FM. הוא פורסם בהוצאת חברות התקליטים XO וריפבליק רקורדס.

==רקע וקידום==
דה ויקנד חשף לראשונה שהוא עובד על אלבום חדש בספטמבר 2020, באמצעות ראיון לרולינג סטון, בו הצהיר כי "אולי יהיה לי אלבום מוכן יותר עד שהסגר הזה ייגמר".<ref></ref> מאוחר יותר, במהלך פרסי המוזיקה של בילבורד 2021 במאי, סיים את נאום הזכייה שלו: "אני רק רוצה להגיד שה-After Hours נגמרו והשחר מגיע".<ref></ref> טספיי המשיך להזכיר את הפרויקט העתידי בשם "The Dawn" ברשתות החברתיות במהלך יוני ויולי. ב-2 באוגוסט 2021, פורסם קטע מתוך השיר, עם סרטון בשם "The Dawn Is Coming" ולצידו ראיון ל-GQ לקידום הסינגל. תאריך צאת הסינגל אושר באמצעות פרסום סרטון תדמית של אולימפיאדת טוקיו (2020) מאוחר יותר באותו היום.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

ב-9 באוגוסט 2021 הוציא דה ויקנד גרסה מוארכת של השיר, יחד עם רצועת אינסטרומנטל.

==ביקורות==
הקולות וההפקה בשיר זכו לשבחים מג'ו לינץ' מבילבורד, שהשווה את השמימוש בסינתיסייזר בשיר לריף הסינת' ששימש בשיר "I Feel Love" של דונה סאמר מ-1977.<ref></ref> בן בומונט-תומאס מהגרדיאן העניק לשיר דירוג של חמישה כוכבים, ואמר כי הוא "יצירת מופת מיידית של דיסקו-פופ".<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
לווידאו קליפ של השיר פורסם טיזר לראשונה ברשתות החברתיות של דה ויקנד באמצעות תמונות מהקליפ במהלך השבוע שקדם לצאת הסינגל.<ref></ref> במקור, הקליפ היה אמור להתנגן לפני הצגות ה-IMAX של הסרט "יחידת המתאבדים", אך לפי הדיווחים, בוטלה הצגתו עקב חששות בנוגע לחולי אפילפסיה, בהתאם ל"תאורה העצומה העזה" המוצגת בקליפ.<ref></ref> הקליפ יצא לאור ב-6 באוגוסט 2021, יחד עם הסינגל.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי דה ויקנד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דה ויקנד
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דה ויקנד
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:שירי דיסקו
קטגוריה:שירי פאנק (Funk)
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבין-לאומי של מדיה פורסט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
יחסי אורוגוואי – סן מרינו

יחסי אורוגוואי–סן מרינו הם היחסים הדיפלומטיים בין רפובליקה המזרחית של אורוגוואי לרפובליקה השלווה של סן מרינו. שתי המדינות חברות באו"ם.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-22 בספטמבר 1999. שתי המדינות משתפות פעולה בארגונים בינלאומיים, ובכלל זה באו"ם.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* סן מרינו מחזיקה באורוגוואי קונסוליית כבוד במונטווידאו.
* אורוגוואי מיוצגת בסן מרינו באמצעות שגרירותה ברומא, איטליה.

== הערות שוליים ==
הבחירות הכלליות בניו זילנד 1938

הבחירות הכלליות בניו זילנד 1938 התרחשו בתאריך 15 באוקטובר 1938. בבחירות אלו התמודדה לראשונה המפלגה הלאומית של ניו זילנד, שקמה שנתיים קודם לכן. מפלגת הלייבור הדגישה במהלך מערכת הבחירות את הצלחותיה בתחום הרווחה. כך התאפשר למפלגה זו לנצח בבחירות ולהשיג רוב גדול ב, ולמנהיגה מייקל ג'וזף סאבג' התאפשר להיבחר לכהונה נוספת בתפקיד ראש ממשלת ניו זילנד.

==תוצאות==
{| class="wikitable sortable"
|+
הבחירות הכלליות בניו זילנד 1938
! colspan="2" rowspan="2" |מפלגה
! rowspan="2" |מנהיג
! colspan="4" |חברי פרלמנט
! colspan="4" |קולות
|-
!מס'
!אחוז
!
!±
!מס'
!אחוז
!
!±
|-
|מפלגת הלייבור
| style="width: 4px" style="background-color: #DC241f; " |
|מייקל ג'וזף סאבג'
|53
|66.25%
|
|
|528,290
|55.8%
|
|10.1
|-
|המפלגה הלאומית
| style="width: 4px" style="background-color: #00529F; " |
|אדם המילטון
|25
|31.25%
|
|6
|381,081
|40.3%
|
|7.4
|}
{| style="width:100%; text-align:center;"
|+ ↓
|- style="color:white;"
| style="background:#00529F; width:31.25%;" | 25
| style="background:gray; width:2.5%;" | 2
| style="background:#DC241f; width:66.25%;" | 53
|-
| 
| 
| 
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו זילנד: פוליטיקה
הבחירות הכלליות בניו זילנד 1943

הבחירות הכלליות בניו זילנד 1943 התרחשו בתאריך 25 בספטמבר 1943. כמקובל בניו זילנד, הבחירות היו אמורות להיערך במקור ב-1941, שלוש שנים לאחר הבחירות הקודמות. חרף כך, פרוץ מלחמת העולם השנייה הוביל לדחיית הבחירות. עד 1943 השתפר המצב בחזית דיו, ואפשר את קיומן של הבחירות בשנה זו. בבחירות אלו נבחר ראש ממשלת ניו זילנד פיטר פרייזר לכהונה נוספת בתפקיד.

==תוצאות==
{| class="wikitable sortable"
|+
הבחירות הכלליות בניו זילנד 1943
! colspan="2" rowspan="2" |מפלגה
! rowspan="2" |מנהיג
! colspan="4" |חברי פרלמנט
! colspan="4" |קולות
|-
!מס'
!אחוז
!
!±
!מס'
!אחוז
!
!±
|-
|מפלגת הלייבור
| style="width: 4px" style="background-color: #DC241f; " |
|פיטר פרייזר
|45
|56.25%
|
|8
| 447,919
| 47.6%
|
|8.2

|-
|המפלגה הלאומית
| style="width: 4px" style="background-color: #00529F; " |
|סידני הולנד
|34
|42.5%
|
|9
|402,887
|42.8%
|
|2.5
|}
{| style="width:100%; text-align:center;"
|+ ↓
|- style="color:white;"
| style="background:#00529F; width:42.5%;" | 34
| style="background:gray; width:2.5%;" | 1
| style="background:#DC241f; width:56.25%;" | 45
|-
| 
| 
| 
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו זילנד: פוליטיקה
הבחירות הכלליות בניו זילנד 1946

הבחירות הכלליות בניו זילנד 1946 התרחשו בתאריך 27 בנובמבר 1946. בחירות אלו נערכו חודשיים לאחר מועדן המתוכנן, עקב טעות אנוש. הבחירות בניו זילנד נערכות בדרך כלל בנובמבר, אך הבחירות הקודמות ב-1943 נערכו בספטמבר עקב אילוצי מלחמת העולם השנייה. כך יצא שהפרלמנט שנבחר בבחירות 1943 כיהן שלוש שנים וחודשיים, במקום שלוש שנים, כמקובל בניו זילנד. בבחירות אלו ראש ממשלת ניו זילנד המכהן, פיטר פרייזר, נבחר לכהונה נוספת בתפקיד.

==תוצאות==
{| class="wikitable sortable"
|+
הבחירות הכלליות בניו זילנד 1946
! colspan="2" rowspan="2" |מפלגה
! rowspan="2" |מנהיג
! colspan="4" |חברי פרלמנט
! colspan="4" |קולות
|-
!מס'
!אחוז
!
!±
!מס'
!אחוז
!
!±
|-
|מפלגת הלייבור
| style="width: 4px" style="background-color: #DC241f; " |
|פיטר פרייזר
|42
|52.5%
|
|3
| 536,994
| 51.3%
|
|3.7

|-
|המפלגה הלאומית
| style="width: 4px" style="background-color: #00529F; " |
|סידני הולנד
|38
|47.5%
|
|4
|507,149
|48.4%
|
|5.6
|}
{| style="width:100%; text-align:center;"
|+ ↓
|- style="color:white;"
| style="background:#00529F; width:47.5%;" | 38
| style="background:#DC241f; width:52.5%;" | 42
|-
| 
| 
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו זילנד: פוליטיקה
קטגוריה:1946 בפוליטיקה
DS אוטומובילס

DS אוטומובילס (באנגלית: DS Automobiles, מוכרת גם בקיצור DS) היא יצרנית מכוניות יוקרה, מנהלים, ספורט ומרוצים (Formula E - DS Performance), המותג משתמש בטכנולוגיות DS E-Tense Performance. 
DS הוא מותג יוקרה מקונצרן Stellantis N.V (מיזוג יצרניות הרכב PSA ו- FCA בשנת 2021).

בשנת 2022 הושקה במותג מכונית הפרמיום הראשונה DS4 E-TENSE המיוצרת בגרמניה, אשר חבר השופטים של פסטיבל הרכב הבינלאומי העניק לה את תואר המכונית היפה ביותר באירופה[https://wheel.co.il/ds4-%D7%96%D7%9B%D7%AA%D7%94-%D7%91%D7%AA%D7%95%D7%90%D7%A8-%D7%94%D7%9E%D7%9B%D7%95%D7%A0%D7%99%D7%AA-%D7%94%D7%99%D7%A4%D7%94-%D7%91%D7%99%D7%95%D7%AA%D7%A8-%D7%9C%D7%A9%D7%A0%D7%AA-2022/]. 

ב-31 באוגוסט 2021 הודיעה DS כי משנת 2024 הם יפתחו וייצרו רק מכוניות חשמליות, כחלק מהמעבר העולמי של יצרני הרכב להנעה חשמלית.
המותג מתבסס על ארבעת הפלטפורמות העיקריות והחדשות לגמרי עליהן יתבססו מגוון הדגמים העתידיים של הקבוצה Stellantis N.V: פלטפורמה קטנה, בינונית, גדולה ומסחרית.

== היסטוריה ==
המותג הושק בשנת 2015 כחטיבת היוקרה של יצרנית PSA ונקרא DS, כהומאז' לשנות ה-50 לסיטרואן DS האייקונית, המכונית שהקדימה את זמנה מבחינת מערכת מתלים פנאומטים, פנסים ופלטפורה, וזכתה לתואר מוצר ה 100.

בפברואר 2009 קבעה ועדה של 20 מעצבי הרכב הגדולים בעולם - כי הסיטרואן DS היא "המכונית היפה ביותר שיוצרה אי-פעם" [https://web.archive.org/web/20100116225218/http://allcarsreview.com/2009/02/13/car-designers-name-citroen-ds-most-beautiful-car-ever/].

== דגמים ==
DS 7 קרוסבק
DS 3 קרוסבק
* DS 3 קרוסבק
* DS 7 קרוסבק
* DS 4
* DS 9

=== דגמים לשעבר ===

* DS 3
* DS 4S
* DS 5
* DS 5LS
* DS 6
DS E-Tense

=== מכוניות קונספט ===

* DS Wild Rubis
* DS Divine
* DS E-Tense
* DS X E-Tense

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

*
יחסי אורוגוואי–פנמה

יחסי אורוגוואי–פנמה הם יחסי החוץ בין פנמה לאורוגוואי. שתי המדינות חברות בארגון מדינות אמריקה.

== היסטוריה ==
שבוע בלבד לאחר ההיפרדות מקולומביה, ב-10 בנובמבר 1903, שלחה הרפובליקה החדשה של פנמה אגרת (באמצעות שר החוץ שלה פרנסיסקו ויסנטה דה לה אספריאלה) לממשלת אורוגוואי, וביקשה הכרה דיפלומטית. <ref>Fábrega Polleri, Juan Pablo. [https://books.google.com/books?id=BweMPgAACAAJ 1904 - 2004: cien años de relaciones entre las Repúblicas de Panamá y Oriental del Uruguay]. Panamá: Universal Books, 2006. p. 73</ref> שתי המדינות כוננו קשרים דיפלומטיים ב-28 באוקטובר 1904. <ref>Fábrega Polleri, Juan Pablo. [https://books.google.com/books?id=BweMPgAACAAJ 1904 - 2004: cien años de relaciones entre las Repúblicas de Panamá y Oriental del Uruguay]. Panamá: Universal Books, 2006. p. 75</ref>

ב-15 באוקטובר 1912 מינתה אורוגוואי את גילרמו איררזבאל סמית לקונסול שלה בפנמה. פנמה הגיבה במינויו של רודולפו קסטלה לקונסול שלה באורוגוואי. עם זאת, שני הקונסולים לא העבירו את מקום מגוריהם למדינה השנייה. <ref>Fábrega Polleri, Juan Pablo. [https://books.google.com/books?id=BweMPgAACAAJ 1904 - 2004: cien años de relaciones entre las Repúblicas de Panamá y Oriental del Uruguay]. Panamá: Universal Books, 2006. p. 196</ref> קסטלה הוסמך כקונסול של אורוגוואי בפנמה ב-10 בנובמבר 1914, אך מכיוון שלא תפס את תפקידו כקונסול ממשלת פנמה ביטלה את הסמכתו ביולי 1915. <ref>Fábrega Polleri, Juan Pablo. [https://books.google.com/books?id=BweMPgAACAAJ 1904 - 2004: cien años de relaciones entre las Repúblicas de Panamá y Oriental del Uruguay]. Panamá: Universal Books, 2006. p. 199</ref>

בסוף 1918 ביקר בלטסאר ברום, שר החוץ ונשיא אורוגוואי הנבחר, בפנמה. מטרת הביקור אינה ידועה, אך אירוע רשמי נערך לכבודו בפנמה. <ref>Fábrega Polleri, Juan Pablo. [https://books.google.com/books?id=BweMPgAACAAJ 1904 - 2004: cien años de relaciones entre las Repúblicas de Panamá y Oriental del Uruguay]. Panamá: Universal Books, 2006. p. 200</ref>

ב-13 במרץ 1924 החליטה ממשלת פנמה להקים צירות באורוגוואי. השליח הפנמי בבואנוס איירס, חואן ארמן לפבר, מונה כנציג פנמה גם עבור אורוגוואי. בינואר 1925 מינתה פנמה את מאגין פונס לקונסול הכבוד שלה במונטווידאו. <ref>Fábrega Polleri, Juan Pablo. [https://books.google.com/books?id=BweMPgAACAAJ 1904 - 2004: cien años de relaciones entre las Repúblicas de Panamá y Oriental del Uruguay]. Panamá: Universal Books, 2006. pp. 201-202</ref>

בינואר 1927 החליטה ממשלת אורוגוואי להקים קונסוליה כללית במקסיקו סיטי, שתכלול גם את תחום השיפוט של פנמה. <ref>Fábrega Polleri, Juan Pablo. [https://books.google.com/books?id=BweMPgAACAAJ 1904 - 2004: cien años de relaciones entre las Repúblicas de Panamá y Oriental del Uruguay]. Panamá: Universal Books, 2006. pp. 203-204</ref>

שתי המדינות חברות ב-G77. <ref></ref>

== הערות שוליים ==
Vanquis Bank

ונקוויס בנק (באנגלית: Vanquis Bank) היא חברה בריטית, המספקת שירותי סליקה, איגרות חוב, הנפקת כרטיסי אשראי ופתרונות אשראי.

נכון לשנת 2020 מעסיקה החברה כ-1,000 וחברת האם שלה היא פרובידנט פיננסים (Provident Financial)<ref></ref>.

מטה החברה הראשי נמצא בעיר לונדון ומלבדו מפעיל הבנק עוד 2 משרדים בעיר צ'טהם וברדפורד, בריטניה.

== היסטוריה ==
החברה הוקמה בשנת 2002 על ידי פרובידנט פיננסים (Provident Financial) כתוכנית ניסוי זמנית שהפכה לקבועה בשנת 2004.

בשנת 2008, פתחה החברה משרדים חדשים בעיר צ'טהם, בריטניה.

בשנת 2009, הבנק מיתג עצמו מחדש, החליף את הלוגו והמיתוג שלו וכמו כן, השיק כרטיסי אשראי ממותגים לבתי עסק שונים.

בין השנים 2009 ועד 2012, זכה הבנק בפרס ספק האשראי של השנה של חברת Credit Today<ref></ref>.

בשנת 2011, פתחה החברה מוקד טלפוני בעיר ברדפורד, בריטניה.

בשנת 2012, קיבל הבנק את רישיון הפעילות שלו בפולין<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות בריטיות
קטגוריה:חברות פיננסיות
קטגוריה:בריטניה: בנקים
חצי האי קתיאוואר

מראה נוף בקתיאוואר, נוסעים ומלוויהם, 1830
קתיאוואר (באנגלית: Kathiawar) הוא חצי אי החודר אל תוך הים הערבי, נמצא בצפון חופה המערבי של הודו ומהווה (להוציא מובלעת דיו, ר' בהמשך) כשליש משטחה של מדינת גוג'ראט. שטח חצי האי כ-61,000 קמ"ר, ומספר תושביו כ-15 מיליון, רובם דוברי גוג'ראטית, שהם כרבע ממספר התושבים בגוג'ראט. מקור השם בשבט הקאתיס, אשר היגר לאזור במאה השמינית, ושלט על חלק גדול מגוג'ראט. חצי האי מהווה גרעינו, ותופס את מרבית שטחו, של אזור סאוראשטרה (באנגלית: Saurashtra).
חצי האי קתיאוואר בצילום לוויין של [[נאס"א, 3 בפברואר 2015]]
==היסטוריה==
ההיסטוריה של חצי האי היא חלק אינטגרלי של מההיסטוריה של גוג'ראט בכלל ושל סאוראשטרה בפרט.

עד לעצמאות הודו ב-1947, היה האזור מחולק ברובו בין מספר רב של נסיכויות מקומיות אשר הכירו, מאז תחילת המאה ה-19, בשליטתה העליונה של האימפריה הבריטית. הבריטים מצדם, הכירו בזכויות השלטון הפנימי של אותן נסיכויות. שאר השטח, בדרום מזרח חצי האי, נשלט ישירות על ידי הבריטים. עם קבלת העצמאות, ניתנה לנסיכים המקומיים אפשרות הבחירה בין הצטרפות להודו או לפקיסטן. כל המחוזות פרט לאחד, ג'ונאגאדה, בדרום מערב חצי האי, ששליטו היה מוסלמי, בחרו להצטרף להודו. במחוז זה, בו רוב האוכלוסייה הינדית, פרצה התקוממות, השליט נמלט לפקיסטן, ובמשאל עם, הוחלט כי מחוז זה יצטרף להודו אף הוא. הנסיכויות השונות אורגנו מחדש כמחוז, ואחר כך, ב-1950, כמדינת סאוראשטרה. דיו (Diu) נותרה כמובלעת פורטוגזית בדרום מערב חצי האי, עד לכיבושה על ידי הודו ב-1961. לאחר הכיבוש, דיו לא צורפה לגוג'ראט, ובצוותא עם עוד מספר מובלעות פורטוגזיות לשעבר, צורפה ליחידה מנהלית נפרדת.

מכאן ואילך, במבחינה פוליטית וארגונית, פרט לדיו, קורות חצי האי הם חלק מאלה של סאוראשטרה.

נמר הודי
צבוע מפוספס בהודו
==גאוגרפיה==
===מבנה פיזי===
אריה אסייתי
צורת חצי האי, באופן גס, היא כשל מלבן, אשר צלעותיו הארוכות בולטות אל תוך הים בכיוון כללי דרומה-מערבה. חצי האי תחום מצפון מערב על ידי מפרץ קוץ', ומדרום-מזרח, על ידי מפרץ חאמבְהאט, שמכונה גם מפרץ קאמבאי.

רכס גיר (באנגלית: Gir), שרובו גבעות נמוכות תופס את רוב שטחו המרכזי והדרומי. הפסגה הגבוהה ברכס זה היא הר גירנאר (באנגלית: Girnar), שגובהו 1,119 מ'.

===חי וצומח===
רוב שטחו של חצי האי מכוסה צמחייה שיחים אופיינית לאזורים צחיחים-למחצה. ברכס גיר מתקיימת מובלעת ובה צמחייה האופיינית ליערות טרופיים רחבי עלים. כן שוכנת ברכס גיר אחת האוכלוסיות האחרונות של אריה אסייתי. בין הטורפים האחרים נמצאים נמר הודי, צבוע מפוספס ונמר. בין יתר היונקים נמצאים האנטילופה, אייל נקוד ואייל סמבר.

==ערים ראשיות==
חצי האי מחולק ל-11 מחוזות מנהליים, שמות כולם כשם העיר הראשית בהם.
הגדולות שבין אותן ערים הן:
* ראג'קוט (Rajkot), במרכז חצי האי, העיר הראשית במחוז הנושא את שמה, כמו גם העיר החשובה ביותר בחצי האי. כ-1,560,000 תושבים.
* בהבנאגאר (Bhavnagar), על חופו המערבי של מפרץ תאמבהאט, העיר הראשית במחוז הנושא את שמה, כ-650,000 תושבים.
* ג'אמנאגאר (Jamnagar), על חופו הדרומי מזרחי של מפרת קוץ', העיר הראשית במחוז הנושא את שמה, כ-500,000 תושבים.

==קישורים חיצוניים==

*[http://kathiawad.com/ kathiawad.com]
* 

קטגוריה:הודו: גאוגרפיה
יחסי אורוגוואי–אנדורה

יחסי אורוגוואי–אנדורה הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי לנסיכות אנדורה. שתי המדינות חברות באו"ם.

== היסטוריה ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-27 בנובמבר 1996; לאחר שאנדורה אימצה חוקה חדשה שהקימה את המדינה כדמוקרטיה פרלמנטרית.

בנובמבר 2006, נשיא אנדורה, אלברט פינטאט, ביקר באורוגוואי להשתתף בפסגה XVI האיברו-אמריקאית במונטווידאו. בהיותו באורוגוואי, נפגש הנשיא פינטאט עם נשיא אורוגוואי טאבארה ואסקס.

== סקירה כללית ==
* אורוגוואי מיוצגת באנדורה באמצעות שגרירותה במדריד, ספרד.
* אנדורה אינה מיוצגת באורוגוואי לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.

== הערות שוליים ==
הנריק דויטש

הנריק דויטש (בהונגרית: Deutsch Henrik; באן, 1822 – בודפשט, 18 בדצמבר 1889) היה תלמיד חכם, מורה ומנהל יהודי-הונגרי.

== ביוגרפיה ==
הנריק דויטש היה המנהל - וגם אחד המלומדים שלימדו בבית המדרש לרבנים בבודפשט במשך 22 שנים. הוא למד לימודי קודש במספר ישיבות ובמקביל הכשיר את עצמו גם בלימודי חולין. תחילה עבד בלובשבריני ובקצ'קמט, ומשנת 1859 לימד בבתי הספר ובתלמודי תורה של הקהילה היהודית של פשט. משנת 1868 היה מנהל בית המדרש לרבנים בבודפשט.

== עבודותיו ==
=== ספרי לימוד ===
* דקדוק עברי. 1859
* המשפטים המוסריים של אבות האומה. לשימוש דרשות בבתי הכנסת ובבתי הספר. תורגם להונגרית מפרקי אבות. ברטיסלאבה, 1865.
* תחינות ישראל. תפילות מתורגמות להונגרית. פשט, 1866. (חמש מהדורות פורסמו עד 1882)
* [https://mandadb.hu/tetel/665608/Hit_es_erkolcstan אמונה ומוסר ובנוסף לכך תולדות העם היהודי מגלות בבל ועד חורבן בית המקדש השני]. לכיתות הנמוכות של בתי ספר תיכוניים. סקשפהרוואר, 1884.
* מקור חיים, התורה ודת ישראל לכיתות הגבוהות להכשרת מורים בדת היהודית ולבתי ספר תיכוניים. 1877–1879, ארבע חוברות.
* מילון קטן ללימוד התפילות בעברית לצורך לימודי דת בבית הספר היסודי. 1887.
* ספר בראשית או הספר הראשון של התורה עם טקסט מסורתי. תורגם להונגרית. 1887–1889. חמישה כרכים. (פורסם בסקירה יהודית-הונגרית 1887.
* ספר שמות [https://mandadb.hu/tetel/767039/EXODUS יציאת מצרים או הספר השני של התורה], בודפשט, 1887.
* [https://mandadb.hu/tetel/766707/Leviticus ויקרא או ספר השלישי של התורה], בודפשט, 1888.

=== עבודתו העיתונאית ===

דויטש ערך ופרסם את כתב העת "העלון היהודי" (Izraelita Közlöny) מ-18 בדצמבר 1868 עד 23 בדצמבר 1870, כאשר העיתון הופסק (הופיע עם טקסט הונגרי וגרמני), הוא המשיך לערוך את הידיעון של המכון להכשרת מורים יהודים משנת 1868 עד 1885. (בתכנים, בין היתר: המתודולוגיה של המשנה, תוספת למתודולוגיה של הוראת החינוך).

דיוקנו מופיע באלבום המורים ההונגריים. (ברטיסלאבה, 1887)

== לקריאה נוספת ==
* Szinnyei József: Magyar írók élete és munkái II. (Caban–Exner). Budapest: Hornyánszky. 1893 ([http://mek.oszk.hu/03600/03630/html/toc/d.htm יוז'ף סיניאי:חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים]).
* לקסיקון יהודי הונגרי. עורך פטר אויווארי. 1929. [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0206.html הנריק דויטש].

קטגוריה:סגל בית המדרש לרבנים בבודפשט
קטגוריה:מורים יהודים במאה ה-19
קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים הונגרים
קטגוריה:מתרגמים יהודים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1822
קטגוריה:נפטרים ב-1889
ז'אן-פול ריופל

ז'אן פול ריופל, (7 באוקטובר 1923 - 12 במרץ 2002) היה צייר ופסל מקוויבק, קנדה. הוא ידוע בעיקר בסגנון הציור המופשט שלו, בפרט בעבודות ה"פסיפס" שלו משנות החמישים בהם הוא הניח את המכחול בצד והשתמש בסכין פלטה בלבד על מנת למרוח צבע על קנבס, בזאת העניק ליצירותיו איכות פיסולית ייחודית. הוא הפך לצייר הקנדי הראשון (מאז ג'יימס וילסון מוריס ) שזכה להכרה בינלאומית נרחבת. <ref>[http://www.tate.org.uk/art/artists/jean-paul-riopelle-1847 Tate, London, Artist Biography]</ref>

== ביוגרפיה ==
ריופל נולד במונטריאול ולמד ציור משנת 1933 עד 1938. הוריו עודדו את עניינו באמנות ואיפשרו לריופל הצעיר לקחת שיעורים אצל אנרי ביסון (1900–1973), שלימד ציור ורישום בסופי שבוע. ביסון היה אז אמן ומחנך ידוע במונטריאול והיה אחראי למספר אנדרטאות ציבוריות הקיימות עד היום. ריופל למד הנדסה, אדריכלות וצילום בבית הספר הפוליטכני בשנת 1941. בשנת 1942 הוא נרשם לאקדמיה לאמנות של מונטריאול, אך לבסוף עבר פחות אקדמאיים בבית הספר לרהיטים במונטריאול, שם סיים את לימודיו בשנת 1945.<ref name="National Gallery of Canada">[http://www.gallery.ca/en/see/collections/artist.php?iartistid=4649 National Gallery of Canada]</ref>

הוא למד אצל פול-אמיל בורדואס בשנות ה -40 והיה חבר ב- Les Automatistes, קבוצת אמנים ממונטריאול שהתעניינו בטכניקות סוריאליסטיות, במיוחד ציור אוטומטי עם אימוץ הדמיון ויצירתיות שנולד מתוך הלא מודע. לאחר שקרא את Le Surréalisme et la Peinture (בצרפתית: סוריאליזם וציור) של אנדרה ברטון, החל להתנסות בציור לא אובייקטיבי. הוא היה אחד החותמים על המניפסט "סרבנות מוחלטת" (Refus Global). בשנת 1947 עבר ריופל לפריז והמשיך את הקריירה שלו כאמן. לאחר קשר קצר עם הסוריאליסטים ולאור שהיה הקנדי היחיד שהציג איתם וחתם על המניפסט של ברטון ׳Rupture inaugurale׳,<ref name="Poulin, Christine"></ref><ref name="Canadian Encyclopedia">[http://www.thecanadianencyclopedia.com/articles/jean-paul-riopelle The Canadian Encyclopedia]</ref> זכה בתדמיתו כ"קנדי פראי". תערוכת היחיד הראשונה שלו הוצגה בשנת 1949 במקום המפגש הסוריאליסטי, Galerie La Dragonne (שלימים נודע בשם Galerie Nina Dausset) בפריז.

ריופל התחתן עם פרנסואה לספרנס בשנת 1946; לזוג נולדו שתי בנות אך נפרדו בשנת 1953. <ref></ref> בשנת 1959 החל מערכת יחסים עם הציירת האמריקאית ג'ואן מיטשל . <ref>Jane Livingston, The Paintings of Joan Mitchell, New York: Whitney Museum of American Art, 2002, p. 24</ref> הם חיו יחד לאורך כל שנות השישים, והם החזיקו בתים מרחבי עבודה נפרדים ליד ז'יברני, שם התגורר קלוד מונה. הם השפיעו זה על זה מאוד, הן אינטלקטואלית והן אמנותית, אבל מערכת היחסים ביניהם הייתה סוערת ורוויה באלכוהול. <ref>Jane Livingston, The Paintings of Joan Mitchell, New York: Whitney Museum of American Art, 2002, p. 26</ref> הם נפרדו בשנת 1979. <ref>Jane Livingston, The Paintings of Joan Mitchell, New York: Whitney Museum of American Art, 2002, p. 25</ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסלים מודרניים
קטגוריה:ציירים מודרניים
קטגוריה:ילידי 1923
קטגוריה:קנדים שנפטרו ב-2002
צומת ערד

צומת ערד הוא מעגל תנועה המשמש ככניסה הראשית לעיר ערד. בצומת עוברים כביש 31, שדרות התעשייה וכביש 3199, המכונה "דרך חברון" בעיר.

הנוסעים צפונה בצומת, על כביש 3199, יגיעו אל שכונות המגורים בעיר ערד. הכביש מוביל גם אל הכניסה המערבית למצדה. הנוסעים דרומה בצומת, על שדרות התעשייה, יגיעו אל אזור התעשייה של העיר. הנוסעים מזרחה בצומת, על כביש 31, יגיעו לבסוף אל אזור עין בוקק וים המלח. הנוסעים מערבה בצומת, על כביש 31, יגיעו אל יישובי הפזורה הבדואית והמועצות המקומיות באזור, כדוגמת כסייפה וחורה. הנסיעה מערבה בצומת מובילה גם אל מרכז הארץ ולבאר שבע.

== ראו גם ==
* כביש 31
* כביש 3199

קטגוריה:ערד: תחבורה
ערד
קטגוריה:כביש 31: צמתים ומחלפים
יחסי איראן–מלטה

מוחמד ג'וואד זריף (מימין) נפגש עם ג'ורג' ולה בטהראן, 2016
יחסי איראן–מלטה הם יחסי החוץ בין הרפובליקה האסלאמית של איראן ובין הרפובליקה של מלטה .

== היסטוריה ==
במרץ 2016 ביקר שר החוץ המלטזי ג'ורג' ולה באיראן, והתקבל על ידי עמיתו מוחמד ג'וואד זריף במשרד החוץ בטהראן. שני השרים דנו על יחסיה של איראן עם האיחוד האירופי, וכן על דרכים לפתרון המשבר בסוריה, ועל ההתפתחויות בלבנון ובתימן.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* מלטה מיוצגת באיראן באמצעות שגרירו שגריר שאינו תושב השוכן בוולטה.
* איראן מיוצגת במלטה באמצעות שגרירותה ברומא, איטליה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
DS 7

DS 7 (באנגלית: DS 7) היא מכונית קומפקטית יוקרתית במרכב קרוסאובר, בעלת חמישה מקומות ישיבה, שמיוצרת על ידי DS אוטומובילס משנת 2017. היא נחשפה בפברואר 2017<ref></ref>, והוצגה בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה במרץ 2017<ref></ref>, היא הגיעה לישראל באפריל 2018<ref></ref>.

עם השבעתו של נשיא צרפת, עמנואל מקרון ב-14 במאי 2017 בחר מקרון ב-DS 7 קרוסבק כמכוניתו הנשיאותית<ref></ref>. זו הייתה הפעם הראשונה בה נשיא השתמש בקרוסאובר בטקס שבעתו<ref></ref>. המכונית שימשה רק לאירוע ההשבעה ולאחר מכן עברה לאולם התצוגה DS וורלד פריס.

== מפרט טכני ==
היא משווקת עם מנועי בנזין בנפחי 1.2 ליטר טורבו המספק כ-130 כ"ס, 1.6 ליטר טורבו המספק 180 או 225 כ"ס. או עם מנועי דיזל בנפחי 1.5 ליטר המספק כ-130 כ"ס, 2.0 ליטר המספק כ-180 כ"ס. לכל המנועים תיבת הילוכים אוטומטית עם שמונה הילוכים למעט מנוע הבנזין 1.2 ליטר ומנוע הדיזל 1.5 ליטר המחוברים לתיבת הילוכים ידנית עם שישה הילוכים.

== DS7 אי-טנס ==
הגרסה היברידית פלאג אין של הגרסה הבסיסית הוצגה בתערוכת הרכב של פריז בספטמבר 2018<ref></ref>. עם מתיחת הפנים בשנת 2022 עדכנה DS את מערכות ההנעה הפלאג-אין. דגם הפלאג-אין משווק עם שני מערכות הנעה.

* אי-טנס 4x4 360: היא כוללת את מערכת ההנעה היברידית של פיג'ו 308 המשלבת בין מנוע בנזין בנפח 1.6 ליטר טורבו המספק כ-180 כ"ס ומנוע חשמלי יחד המספק 223 כ"ס יחד שלושת המנועים מספקים 360 כ"ס ומומנט מרבי של 53 קג"מ. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 5.6 שניות. הערכת כוללת סוללת ליתיום-יון בקיבולת 14.2 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי משולב של 65 ק"מ או 81 ק"מ בנסיעה עירונית. טעינת הסוללה באמצעות מטען ביתי בהספק של 7.4 קילוואט דורשת המתנה של שעתיים לטעינה מלאה.
* אי-טנס 225: מערכת הנעה היברידית פלאג-אין המשלבת בין מנוע בנזין בנפח 1.6 ליטר טורבו למנוע חשמלי, יחד הם מספקים 225 כ"ס ומומנט מרבי של 36.73 קג"מ. התאוצה מ-0 ל-100 קמ"ש אורכת 5.9 שניות. הערכת כוללת סוללת ליתיום-יון בקיבולת 14.2 קוט"ש המאפשרת טווח נסיעה חשמלי משולב של 65 ק"מ או 81 ק"מ בנסיעה עירונית. טעינת הסוללה באמצעות מטען ביתי בהספק של 7.4 קילוואט דורשת המתנה של שעתיים לטעינה מלאה.

== מתיחת פנים שנת 2022 ==
ב-27 ביוני 2022 חשפה DS את מתיחת הפנים ל-DS 7<ref></ref>. עם מתיחת הפנים הסירה DS את הסיומת "קרוסבק" משמו<ref></ref>. העיצוב החיצוני לא השתנה רבות אך קיבל נגיעת עיצוב עדכני יותר. גם בתא הנוסעים העיצוב לא השתנה רבות למעט עיצוב מעט יותר יוקרתי וחומרים חדשים.

בתחום ההנעה עדכנה DS את מערכת ההנעה היברידית פלאג-אין אי-טנס 4x4 360 ושאר המנועים נותרו ללא שינוי.

== גלריה ==
<gallery widths="220" heights="135">
קובץ:2018 DS DS7 Crossback Ultra Prestige BHD 2.0 Front.jpg|מבט קדמי
קובץ:2018 DS DS7 Crossback Ultra Prestige BHD 2.0 Rear.jpg|מבט אחורי
קובץ:DS 7 Crossback E-Tense IMG 2556.jpg|גרסת האי-טנס (היברידי פלאג-אין)
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

7
קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בצרפת
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2017
הר בונפרטה (אנטארקטיקה)

הר בונפרטה (באנגלית: Mount Bonaparte) הוא הר ברכס המלכה אליזבת - חלק מרכס המלכה אלכסנדרה שבההרים הטראנס-אנטארקטיים, הממוקם באזור חוף שקלטון, של שטח חסות רוס, שבאנטארקטיקה.

ההר ממוקם 7.4 קילומטרים צפונית-מערבית מהר לקוינט.

ההר הוא הצפוני ביותר מבין שלוש פסגות הממוקמות 83.3 קילומטרים ממערב למדף הקרח רוס, ו- 33.3 קילומטרים דרומית - דרום-מזרחית מהר מרקהאם שבארץ ויקטוריה.

גובהו של ההר 3,430 מטרים מעל פני הים; הר בונפרטה הוא ההר ה-131 בגובהו באנטארקטיקה.

ההר מתנשא לגובה של 144 מטרים מעל סביבתו.

== היסטוריה ==
=== גילוי ההר ===

ההר התגלה על ידי המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת נמרוד), אשר חקרה את אנטארקטיקה בין השנים 1907 – 1909, בפיקודו של ארנסט שקלטון.

=== מקור השם ===

שמו של ההר ניתן לו על ידי המשלחת הבריטית לאנטארקטיקה (משלחת נמרוד).

ההר נקרא על שמו של הנסיך רולן בונפרטה, שהיה, בין השנים 1910–1924, נשיא החברה הגיאוגרפית הצרפתית (Société de Géographie), הממוקמת בפריז, בירת צרפת.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=GNISPQ:5:::NO::P5_ANTAR_ID:1622 הר בונפרטה] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://adam.antarcticanz.govt.nz/nodes/view/21215 הר בונפרטה] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=1559&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR הר בונפרטה] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://www.peakbagger.com/peak.aspx?pid=12234 הר בונפרטה] באתר peakbagger

== הערות שוליים ==

בונפרטה
בונפרטה
בונפרטה
דת מאורגנת

ה[[אפיפיור פרנציסקוס, ראש הכנסייה הקתולית, אחד מהארגונים הדתיים הגדולים בעולם.]]

דת מאורגנת היא דת שבה מערכות אמונה וטקסים מאורגנים ומאושרים באופן ריכוזי ורשמי. הדת המאורגנת מתאפיינת בדרך כלל בדוקטרינה (או דוגמה) רשמית, במבנה מנהיגות היררכי או בירוקרטי וחיקוק חוקים והלכות באופן מאורגן ובעלות תוקף רשמי. לדתות מאורגנות לרוב יש גם בית דין דתי.

דת עממית היא דת בה אין הסדרה מוסדית של הפולחן ואין ארגונים המייצגים את הדת.

== הגדרה ==
הפילוסוף האמריקאי וויליאם ג'יימס הגדיר את הדת המאורגנת, או את הפן הארגוני של הדת, כנדבך משני של הדת, הצומח מתוך האמונה הדתית שקיימת לפניו ומכילה אותו.<ref name="James"></ref>

דת מאורגנת הפכה להיות צורת הפולחן המרכזית בעקבות המהפכה הנאוליתית וצמיחתן של התרבויות החקלאיות הראשונות. דתות ממלכתיות הן סוג של דתות מאורגנות, אך ברוב המדינות הדמוקרטיות מתקיימות מספר דתות מאורגנות, חלקן מוכרות כדת על ידי המדינה וחלקן לא. בשל צורתן המובנית, הסטנדרטית והקלה לשעתוק, דתות מאורגנות זכו להיות הדתות הגדולות בעולם (נצרות, אסלאם, הינדואיזם).

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוציולוגיה של הדת
אדריכלות פשיסטית

אצטדיון אולימפי ברומא וברקע, מבנה [[הוועד האולימפי האיטלקי שעוצב בסגנון פשיסטי]]אדריכלות פשיסטית היא סגנון אדריכלי שפותח על ידי אדריכלים ממדינות פשיסטיות בתחילת המאה ה-20. הסגנון זכה לפופולריות בסוף שנות העשרים עם עליית המודרניזם יחד עם האולטרה לאומיות שעלתה במדינות במערב אירופה. סגנון האריכלות הפשיסטית דומה לזה שהיה ברומא העתיקה. עם זאת, הבניינים מהתקופה הפשיסטית לא היו עם עיצוב ראוותני והם נבנו בצורה סימטרית ופשוטה.

גם ראש ממשלת איטליה, בניטו מוסוליני וגם קנצלר גרמניה, אדולף היטלר השתמשו בסגנונות אדריכליים חדשים כחלק מהניסיונות הרבים שלהם לאחד את אזרחי גרמניה ואיטליה ולסמן עידן חדש של תרבות לאומנית<ref></ref>.

כיום, האדריכלות הפשיסטית נדירה בגלל התבוסה של מדינות הציר במלחמת העולם השנייה, שכן האידאולוגייה הפשיסטית הפכה ללא חוקית ונחשבת במדינות רבות כקיצונית.

== היסטוריה ==
האדריכלות הפשיסטית בדמות הרציונליזם הפכה פופולרית תחת שלטונו של בניטו מוסוליני באיטליה, שהיה מנהיג המדינה מ-1922 ועד 1943. בתקופה זו הפך מוסוליני, את איטליה למדינה דיקטטורית. שמוסוליני נכנס לתפקידו הוא השתשמש בכל ענפי התרבו כדי לקדם את הפשיזם, בהם גם האדריכלות. סגנון האדריכלות המודרניסטי החדש הייתה אחת מהדרכים של מוסוליני לבנות איטליה על פי חזונו, כמדינה פשיסטית ומאוחדת ועל מנת לקדם "לידה מחדש של התרבות באיטליה". שמוסוליני קרא להתחיל לבנות בסגנון אדריכלות פשיסטי, אדריכלים החליטו לחקות את סגנון האריכלות של רומא העתיקה וזאת על מנת להביא תחושת גאווה לאומית לעם האיטלקי<ref></ref><ref></ref><ref></ref>.מבנה [[לשכת קנצלר הרייך החדשה בגרמניה הנאצית]]

באופן דומה, גם שאדולף היטלר עלה לשלטון ב-1933 והפך את גרמניה ממדינה דמוקרטית לדיקטטורה, הוא השתמש באדירכלות פשיסטית על בסיס קלאסיזם מופשט כאחד מהדרכים לאחד את גרמניה תחת שלטונו. להיטלר אף הייתה תוכנית לבנות מחדש את הבירה הגרמנית, ברלין לאחר שמדינות הציר ינצחו במלחמת העולם השנייה על פי עקרונות האדריכלות הפשיסטית, תוכנית זו זכתה לכינוי "בירת העולם גרמאניה", עליה היה אחראי האדירכל האישי של היטלר, אלברט שפר.

בין המקומות בהם נבנו מבנים בסגנון האדריכלות הפשיסטי ניתן למנות את העיר האיטלקית, פדובה בה נבנו מחדש תחת עיצוב פשיסטי תחנת הרכבת המרכזית והחלק החדש של בית העירייה.
== ראו גם ==
* אדריכלות נאצית
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פשיזם
פשיסטית
מחנות ריכוז איטלקיים בלוב

במחנה הריכוז ב[[אל-עגילה הוחזקו למעלה מעשרת אלפים אסירים בדואים.]]
ברחבי לוב האיטלקית הוקמו מספר מחנות ריכוז.

== רקע ==
איטליה שלטה בלוב בתקופת הכיבוש האיטלקי במדינה החל מהעשור השני של המאה ה-20. עם הזמן החלו האיטלקים לאבד שליטה בחלקים ניכרים מהמדינה לאופוזציה הערבית החמושה בראשות עומר אל-מוח'תאר, שהתרכזה בעיקר בקירנאיקה. בראש הכוחות האיטלקים עמדו הגנרלים פייטרו באדוליו ו-רודולפו גרציאני.

== מחנות הריכוז ==
הכוחות האיטלקים החליטו להקים גדר תיל שנבנתה מחופי הים התיכון עד לנווה המדבר "אל-ג'אגבוב" כדי לנתק את התשתיות של המורדים. זמן קצר לאחר מכן החלו האיטלקים בגירוש של אנשי ג'בל אחדר וזאת על מנת למנוע מהמורדים לקבל את תמיכתה של האוכולוסיה המקומית. הטרנספר של יותר מ-100,000 אנשים הגיע לשיאו כאשר הם שוכנו במחנות ריכוז באל-עגילה, סולוק, אל מגרון ובמקומות נוספים. במחנות אלו מתו רבבות של אנשים.

התעמולה של המשטר הפשיסטי טענה כי המחנות הם דוגמה של הציוויליזציה המודרנית ומנוהלים ביעילות - אולם במציאות היו במחנות תנאים סניטריים ירודים שכן במחנות צופפו בממוצע כ-20,000 בדואים יחד עם גמליהם ובעלי חיים אחרים, בדרך כלל בשטח של קילומטר רבוע אחד.

בסך הכל הוקמו חמישה מחנות ריכוז מרכזיים ועשרה קטנים יותר.

=== מחנות ריכוז ליהודי לוב ===
במהלך מלחמת העולם השנייה העיר קירנאיקה הייתה זירת קרבות מרכזית בצפון אפריקה בין בריטניה לבין איטליה וגרמניה. בכיבוש הבריטי הראשון של קירנאיקה ראו היהודים בצבא הבריטי צבא משחרר. לאחר הנסיגה הבריטית הראשונה החלו האיטלקים בבנגזי לפרוע ביהודים. 2 יהודים נהרגו, רכוש יהודי נשדד ובתים רבים נהרסו. בפברואר 1942, כשבוע לאחר נסיגתם השנייה של הבריטים מקירנאיקה, הורה ראש ממשלת איטליה והדוצ'ה, בניטו מוסוליני על דילול האוכלוסייה היהודית בקירנאיקה ופינויה לטריפוליטניה בתואנה של מניעת שיתוף פעולה עם האויב.

כ-2,600 יהודים פונו למחנה הריכוז ג'אדו. תנאי האקלים במחנה היו קשים, ביום שרר חום גבוה, ובלילה קור עז. האסירים שוכנו בצפיפות רבה. המגורים במחנה היו בביתנים ארוכים שבכל אחד מהם שוכנו כ-300 עד 400 איש, כאשר בין משפחה למשפחה הפרידו מחיצות מאולתרות. בביתנים היו מיטות בלבד, שלא הספיקו למספרם הרב של האסירים.

המחנה שימש בין היתר כמחנה עבודה ואסיריו הועסקו בעבודות כפייה, אך היות שאוכלס לא רק בכוח עבודה אלא במשפחות שלמות כחלק מתוכנית לבצע טיהור אתני, מגדירים אותו היסטוריונים רבים כמחנה ריכוז.

== אומדני מקרי המוות במחנות ריכוז ==
קיים וויכוח בין ההיסטוריונים בנוגע לכמות האנשים שמצאו את מותם במחנות האלו, ההערכה היא שמספר הלובים שמתו (נהרגו במהלך קרב או מתו מרעב) עומד על לפחות כ-80,000 מהאוכלוסייה המקומית. לעומת זאת ההיסטוריון הבריטי-ישראלי, אילן פפה סובר כי בין השנים 1928 ל-1932 הצבא האיטלקי "הרג חצי מהאוכלוסייה הבדואית, הן ישירות והן באמצעות מחלה, הרג בירי, והרעבות במחנות"<ref>Ilan Pappé, The Modern Middle East. Routledge, 2005, , p. 26.</ref>. וכמו כן מספר לא ידוע של יהודים בתוך עוד קודם לשואה ומלחמת העולם.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לוב האיטלקית
לוב, איטלקיים
קטגוריה:השואה: מחנות ריכוז