OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נחל תרצה

נַחַל תִּרְצָה (בערבית: وادي الفارعة – ואדי אל-פארעה) הוא נחל איתן, הגדול בנחלים המנקזים את מזרח השומרון לבקעת הירדן ולנהר הירדן ומשם לים המלח. אורכו כ-40 קילומטרים ושטח אגן הניקוז שלו הוא 300 קמ"ר. זרימתו מתמדת והוא הנחל האיתן היחיד במזרח השומרון. הוא נקרא על שם העיר המקראית תרצה.

הנחל נובע מזרחית לשכם, בבקעת בית דג'ן ונמשך צפונה, שם הוא נקרא ואדי עזמוט ואחר כך ואדי בידא. באזור עיינות בידאן שעל כביש שכם—גשר אדם (כביש 57) הוא פונה מזרחה בתוך בקע טקטוני, משלים בנקודה זו את הקפתו של הר כביר, ומנקז באופן זה את כל מורדות ההר.

מי הנביעות הזורמים בנחל משמשים את החקלאים הערבים באזור להשקיית שדותיהם שלאורך הנחל, בעיקר באזור הג'יפתליק.

קילומטרים ספורים מזרחה משם נשפך נחל תרצה לנהר הירדן.

==הידרולוגיה==
הנחל מקבל את מימיו מ-11 מעיינות, וספיקתו השנתית הממוצעת היא 13.5 מיליון מטרים מעוקבים (MCM) והיא משתנה בהתאם לכמות המשקעים: בין 4 ל-42 מיליון מ"ק. בנוסף זורם באפיק ביוב לא מטופל ממזרח שכם; זרימת הביוב בנחל מוערכת ב-3 מיליון מ"ק בשנה. באזור הנחל פועלות (נכון ל-2007) 70 בארות מים: 62 לשימוש חקלאי, 3 לשימוש ביתי ועוד 5 המשמשות את ישראל. מבארות אלו שואבים הפלסטינים בין 4.4 ל-11.5 מיליון מ"ק בשנה.

==אתרים הסמוכים לנחל==
המסלול הקדום של דרך מבוא השמש עבר בצידו הצפוני של הנחל. לאורך הנחל השתמרו אתרים קדומים, חלקם מתקופת ההתנחלות בימי השופטים ומימי בית שני:
* עיינות באדאן – עמק פורה ובו קבוצת נביעות שופעת, אתר קידוחי מים חשוב לעיר שכם והסביבה. ככל הנראה משמרת עין באדאן בשמה את העיר בְּדָן הנזכרת במשנה ובתלמוד כמקום בו גידלו רימונים גדולים ויקרים: 
* מזרחה לו נמצא תל אל-פארעה, שזוהה על ידי ויליאם אולברייט כתרצה, עיר כנענית וישראלית שנזכרת במקרא. תרצה הייתה בירת ממלכת ישראל עד בניית העיר שומרון.
* צפונה מתרצה שוכנת העיירה טובאס – עיירה ערבית המשמרת ככל הנראה את שמה של תבץ, מקום מותו של אבימלך (שופטים פרק ט').

==מאגר תרצה==
בבקעת הירדן, באזור בתרונות החוואר, מתנקז לנחל תרצה יובל המושך מים ממעיינות פריעה. עקב כך הקימה אגודת המים של המועצה האזורית בקעת הירדן את מאגר תרצה – מערכת מאגרי מים גדולה ומשוכללת לתפיסת מי השיטפונות. המאגר תוכנן על ידי גדי יום-טוב ממשרד לביא נטיף מהנדסים והוא אחד ממאגרי המים החשובים בבקעת הירדן. הוא מורכב משלושה סכרים מדורגים: העליון מביניהם משמש לשיקוע הבוץ והסחף, האמצעי נועד לתפוס ולשאוב את מי השיטפונות למאגר מלאכותי קרוב, לשם השקיית שטחי חקלאות באזור, והתחתון לתיירות – כבריכת חורף.

==מבט אל נחל תרצה==
<gallery heights="200" mode="packed">
קובץ:View to Nachal Tirza from Har kabir 1.jpg|מבט למקורות נחל תרצה מהר כביר – מעיינות עין באדאן
קובץ:View to Nachal Tirza from Har kabir2B.jpg|מרכז בקעת תרצה, והרי השומרון הצפון מערבי
קובץ:View to Nachal Tirza from Har kabir 3.jpg|המשכו של הנחל לכיוון נהר הירדן מכונה בתנ"ך "דרך מבוא השמש" – דרכה נכנס יעקב אבינו לארץ ישראל בדרכו לשכם. ברקע הר טמון
קובץ:PikiWiki Israel 15200 Moshav Hamra bridge.jpg|זרימה בנחל מתחת לגשר מושב חמרה
קובץ:Israel Hiking Map גשר מעל נחל תרצה.jpeg|גשר מעל נחל תרצה
קובץ:PikiWiki Israel 15080 Winter 1992.jpg|שיטפון בגשר מושב חמרה
</gallery>

== ראו גם ==
* הקרב בנחל תרצה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יובלי הירדן
קטגוריה:השומרון: נחלים
קטגוריה:בקעת הירדן: נחלים
קטגוריה:בקעת תרצה
משה ארם

משה אֶרֶם (בכתיב יידי: ערעם; (במקור: לפי אתר הכנסת קזנובסקי ולפי תדהר קזרנובסקי); 7 באוגוסט 1896 – 14 באוקטובר 1978) היה ממנהיגי פועלי ציון שמאל מיום ייווסדה, חבר הכנסת מטעם מפ"ם ואחדות העבודה - פועלי ציון.

== ביוגרפיה ==
ארם נולד בליאדי שבדרום מזרח בלארוס, שנכללה אז בתחום המושב של האימפריה הרוסית. למד בחדר מתוקן, לאחריו בגימנסיה היהודית בהומל הסמוכה (1912–1916). משם עבר ללמוד במכון הפסיכונוירולוגי בפטרוגרד (סנקט פטרבורג), ולאחר שנתיים, בשנת 1918, עבר למוסקבה, והחל ללמוד משפטים באוניברסיטת מוסקבה. ב-1919 ברח לליטא, שם לימד בבית ספר בקובנה. ב-1921 גורש מליטא. שהה בגרמניה ועלה לארץ ישראל בשנת 1924.

השתקע בתל אביב והמשיך בעסקנות פוליטית. היה חבר מועצת פועלי יפו ותל אביב בין השנים 1924–1935. ב-1926 נבחר גם למועצת עיריית תל אביב.

בין תפקידיו לפני קום המדינה, היה חבר הוועד הפועל של ההסתדרות ומנהל מחלקת הגיוס ומחלקת החיילים המשוחררים.

ב-1937 ביקר בספרד במהלך מלחמת האזרחים בספרד בהזמנת הממשלה הרפובליקנית.

בשנים 1949–1959 כיהן כחבר הכנסת מהכנסת הראשונה עד הכנסת השלישית, ובשנים (1965–1969) בכנסת החמישית והשישית, היה חבר בוועדות הכנסת השונות וליווה את מפלגתו במהלך הפיצולים והאיחודים הפוליטיים.

בשנת תשל"ז-1977 הוכר כיקיר תל אביב. נפטר בישראל ב-14 באוקטובר 1978.

רחוב בשכונת רביבים בצפון תל אביב נקרא על-שמו.

בנו שמעון היה חתנו של יעקב זרובבל.

== כתביו ==
=== כתביו בעברית ===
* בעד או נגד ההסכם: עם הפשיזם הריביזיוניסטי? כיצד חייב כל פועל להצביע במשאל ההסתדרותי, תל אביב: דפוס "ארץ", [תרצ"ה]
* בסערת הוויכוח על הדרך לשלום, [תל אביב]: המכון ע"ש ע' רינגלבלום, [תשל"א]
* משנתו של בורוכוב במבחן תקופתנו, תל אביב: הוצאת י"ל פרץ, תשל"ג-1973
* בסערת הזמן: קובץ מאמרים, תל אביב: הוצאת י"ל פרץ, תשנ"ה-1995

=== כתביו ביידיש ===
* די בלוטיקע לערע פון די פאלעסטינער געשעענישען, ורשה: נייע קולטור, 1929
* פראנט קעגן פראנט: צום ועלט-קאנגרעס פארן ארבעטנדיקן ארץ-ישראל, ורשה: נייע-קולטור, 1930
* דער ציוניזם פארן אינטערנאציאנאלן עקזאמען, [גרמניה]: נייוועלט, 1947
* דער ציוניזם פארן אינטערנאציאנאלן פארום, תל אביב: פארבאנדס-ביורא פון אלוועלטלעכן יידישן ארבעטער-פארבאנד פועלי ציון לינקע, 1947

=== תרגומיו ===
* נ' לנין וג' זינובייב, המלחמה והסוציאליזם (תרגם: מ' ערעם), תל אביב: פטיש, 1932
* המדע והדת: על פי י’ קטקוביץ (עובד מרוסית על ידי מ ערעם), תל אביב: פטיש, 1932
* י פרייליך, מצדה ורומי (תרגם: ועריכה מ' ארם), תל אביב: י"ל פרץ, 1962
* יעקב פאט, הענעך (תרגום מיידיש: משה ארם), תל אביב: הוצאת י"ל פרץ, תשל"ד

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים השלישית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך מפא"י-אחדות העבודה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם אחדות העבודה - פועלי ציון
קטגוריה:חברי מועצת העיר תל אביב-יפו
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברי הכנסת
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:חברי הכנסת החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת השישית
קטגוריה:יקירי תל אביב-יפו לשנת 1977
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:יושבי ראש ועדת העבודה, הרווחה והבריאות
קטגוריה:יושבי ראש ועדת השירותים הציבוריים
קטגוריה:מתרגמים מיידיש לעברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1978
ברנשטיין

ברנשטיין (מגרמנית: Bernstein; בארצות דוברות אנגלית נהגה ברנסטיין או ברנסטין) הוא שם משפחה שפירושו בשפה הגרמנית הוא "ענבר".

קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קרב צ'אלר'אן

קרב צ'אלר'אן (בגאורגית: ჩალაღანის ბრძოლა, צ'אלאר'אניס בּרדזוֹלַה) היה קרב שהתקיים בדצמבר 1412, בין הטורקמנים של קארה קויונלו לבין בעלות הברית, הממלכה הגאורגית המאוחדת ושירוואן ליד צ'אלר'אן (כיום Chalagan-Gyuney באזרבייג'ן), והסתיים בניצחונם של השבטים הטורקמנים. 

== רקע == 

עם נפילת האימפריה המונגולית של טימור לנג, מיד לאחר מותו של מנהיגם בשנת 1405, התחוללו התנגשויות בין שבטים שונים באזרבייג'ן. 

בשנת 1406 השתלטה הפדרציה השיבטית של הטורקמנים מקארה קויונלו, בראשות קארה יוסוף על דרום אזרבייג'ן ופתח במתקפה כנגד השירוואנשאח, איברהים הראשון (1382-1417), שעמד בראש המאבק כנגד הטימורידים בצפון אזרבייג'ן. בעל הברית הקודם של שירוואן, שליט קרבאך, יאר אחמד קאראמנלו, צידד בקארה יוסוף, כאשר איברהים הראשון הצטרף לשליט שאקי (Şəki) סידי אחמד אורלט, ולמלך הגאורגי קונסטנטין הראשון, שצעד יחד עמם עם 20,00 פרשים גאורגים במטרה לתמוך בשירוואנשאח.

== הקרב == 

הקרב הראשי התקיים בדצמבר 1412, ליד הכפר צ'אלר'אן, והסתיים בתבוסה מוחצת של בעלות הברית, וקונסטנטין, אחיו, השירוואנשאח ו-300 קצינים גאורגיים נשבו ולאחר מכן הוצאו להורג. 

עקב ניצחונו בקרב צ'אלר'אן ביסס קארה יוסוף את גבולותיו מפני איומים מצפון והתמקד משלב זה בכיבוש בגדאד. 

== הערות שוליים ==

צ'אלר'אן, קרב
צ'אלר'אן, קרב
צ'אלר'אן, קרב
צ'אלר'אן, קרב
קטגוריה:המאה ה-15
אליהו ביקרמן

אליהו יוסף ביקרמן (Elias Joseph Bickermann; 1 ביוני 1897 - 31 באוגוסט 1981) היה כרונולוג וחוקר תקופת בית שני.

== ביוגרפיה ==
אליהו ביקרמן נולד בקישינב ב-1 ביוני 1897. גדל במשפחה יהודית חילוני. אביו, יוסף, היה עיתונאי. למד בגימנסיה הרוסית בפטרוגרד. ב-1915 החל את חוק לימודיו באוניברסיטת פטרבורג. ב-1916 גויס לצבא הרוסי, למד בבית הספר לקצינים.

ב-1922 עזב עם משפחתו לברלין. למד באוניברסיטת ברלין, הגיש את עבודת הדוקטורט ב-1926, אותה עשה תחת הנחייתו המומחה לפפירולוג אולריק וילקן.
נושא העבודה היה הענקת זכויות אזרח אימפריאליות בפרובינקיות הרומיות בימי הקיסר קרקלה.
הוא עבד במכון הפפירולוגי של אוניברסיטת ברלין והחל לחקור בעיקר את היהדות בתקופת הבית השני, תוך התמקדות ב.
לאחר עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, עבר להתגורר בפריז. ב-1933 החל לעבוד במרכז הלאומי למחקר מדעי (Centre National de la recherche) ועבד גם באקול פראטיק דה אוטז אטיד בעיר.

עם כיבוש הנאצים את צרפת נמלט ב-1943 לארצות הברית, שם חקר את תולדות עם ישראל בימי הבית השני ואת תולדות יוון ורומי. הוא היה עמית מחקר בבית המדרש לרבנים באמריקה ב-1946 וזכה במלגת גוגנהיים ב-1950 וב-1959.
בשנים 1952–1967 שימש כפרופסור להיסטוריה עתיקה באוניברסיטת קולומביה. בשנות השישים עבר למחקר המקרא.

ב-1976 זכה בפרס ד"ר לאופולד לוקאס מאוניברסיטת טיבינגן. קיבל מספר תוארי דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטאות שונות.
ב-1977 היה חבר במכון ללימודים מתקדמים על הר הצופים בירושלים. כמו כן, השתתף במספר קונגרסים עולמיים למדעי היהדות.

נפטר בשנת תשמ"א, 31 באוגוסט 1981 בירושלים.

==ספריו==
ספר חשוב של ביקרמן שראה אור ב-1937 הוא "אלוהי המקבים" (Der Gott der Makkabäer, Berlin 1937; הופיע גם בתרגום לאנגלית: The God of the Maccabees, Leiden 1979) בהוצאת שוקן. בספר זה הוא טוען כי המתיוונים המקורבים למנלאוס הם אלו ששכנעו את אנטיוכוס אפיפאנס להטיל את גזרות הדת על היהודים, וכי גזרות הדת הוטלו ביהודה בלבד. הוא טוען גם כי הפולחן במקדש היה פולחן סורי ולא יווני וכי במקדש הוצב פסל אל סורי ולא אל יווני או פסלו של אנטיוכוס והללו נוצרו בהשפעת חיל המצב הסורי שהוצב שם.

ספר חשוב נוסף הוא ספרו על הכרונולוגיה של העולם העתיק (Chronology of the Ancient World, London 1968). בספר זה סוקר ביקרמן את לוחות השנה שנהגו בעולם העתיק, ומוסיף טבלאות עזר לשימושם של הכרונולוגים. ספר זה הפך לאחד מאבני היסוד בלימוד כרונולוגיה טכנית ושימושית.

==לקריאה נוספת==
* מנחם שטרן, מחקרים בתולדות ישראל בימי הבית השני (עורכים: ישעיהו גפני, משה דוד הר, משה עמית), ירושלים: יד יצחק בן-צבי, תשנ"א-1991, חלק ז: דברי זיכרון, פרופ' אליהו ביקרמן ז"ל, עמ' 640–642.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* Morton Smith, [http://www.jstor.org/stable/3622685 נקרולוג לאליאס ביקרמן], בתוך: Proceedings of the American Academy for Jewish Research, כרך 50 (1983), עמ' xv-xviii
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי יהדות יהודים אמריקאים
קטגוריה:חוקרי תקופת הבית השני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:יהודים בצבא האימפריה הרוסית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מחברי ספרי עיון יהודים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים רוסים
קטגוריה:מהגרים מגרמניה לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לגרמניה
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1897
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1897
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1981
שלמה ברנשטין

שלמה ברנשטין
ב-15 באוגוסט 1932 סיים שלמה ברנשטין את לימודיו באדריכלות בבית ספר לעיצוב ואדריכלות באוהאוס והוענקה לו דיפלומה מס. 92.
שלמה יוסף (סְיוֹמָה) ברנשטֵיְן (ט"ז בשבט תרס"ז, 31 בינואר 1907, וילנה – י"ח בטבת תשכ"ט, 1 בינואר 1969, תל אביב) היה אדריכל ישראלי, מבוני העיר הלבנה של תל אביב.

==ביוגרפיה==
ברנשטין נולד בעיר וילנה לקלמן ברנשטין, סוחר בדים, ולפייגה לבית גילינסקי. התחנך בגן ילדים ובחדר, ולאחר מכן למד בגימנסיה כגן ובגימנסיה או-אר-או. למד ציור בבית ספר פולני לאמנויות פלסטיות. בנוסף רקד בלהקת בלט קלאסי וכן היה חבר בקבוצת הכדורגל "מכבי וילנה".

בשנת 1924 עלה לארץ ישראל ותחילה התגורר בנס ציונה. בארץ למד במחזור הראשון של הטכניון שלוש שנים (תרפ"ו 1925/1926 - תרפ"ח 1927/1928). מורהו היה אלכסנדר בֶּרְוַואלד, מי שבנה את מבנה הטכניון בהדר הכרמל בחיפה. בתקופת לימודיו לקח חלק באימוני "ההגנה" בפיקודו של יעקב פת, וכן היה מראשוני קבוצת הכדורגל הפועל חיפה.

ב-1930 נישא לברטה קובארסקי, בתו של ד"ר הֶרץ קוֹבַארְסקי (Kowarski), רופא ילדים ידוע ועסקן ציבורי בווילנה, ממניחי היסוד לחינוך החילוני היידישאי בווילנה. אשתו הייתה מורה לחינוך גופני, בוגרת בית הספר הגבוה לתרבות הגוף בברלין.

ב-1931 יצא להמשך לימודיו בבית הספר "באוהאוס" בגרמניה. שם התחשבו בלימודיו הקודמים בטכניון ובהצטיינותו בלימודי האדריכלות אצל ברוואלד, והוא התקבל היישר לשנת הלימודים השלישית והאחרונה (הסמסטרים החמישי והשישי). מוריו היו מיס ון דר רוהה, וסילי קנדינסקי ויוזף אלברס. ב-15 באוגוסט 1932 סיים את חוק לימודיו באדריכלות ב"באוהאוס" והוענקה לו דיפלומה. באותה שנה נסע להשתלם אצל לה קורבוזיה בפריז.
בניין בתכנונו של שלמה ברנשטין, נבנה ברחוב הירקון 20, בתל אביב ב-1936 ובינתיים נהרס.

ב-1933 שב לארץ והשתקע בתל אביב. פתח משרד פרטי ובמסגרתו בנה בתי מגורים ווילות רבים בסגנון הבינלאומי ("הבאוהאוס").

במלחמת העולם השנייה עבד במחלקת עבודות ציבוריות בתכנון תחנות משטרה עבור ממשלת המנדט.

משנת 1946 ועד מותו עבד במחלקת ההנדסה של עיריית תל אביב.

מרבית הבתים שתכנן נהרסו עם השנים. נותר על כנו הבית ברחוב אחד העם 95 בתל אביב (1937), המהווה דוגמה מובהקת לסגנון.
ה[[אנדרטה לזכר קורבנות מחנה ההשמדה טרבלינקה בבית הקברות נחלת יצחק, שתכנן שלמה ברנשטין עם נסים שטריק (מעבודותיו האחרונות של ברנשטין).]]
בנו של ברנשטין, משה ענבר, הוא פרופסור אמריטוס למקרא ולאשורולוגיה באוניברסיטת תל אביב.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:העיר הלבנה: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:בוגרי באוהאוס
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1969
אשר פריזם

אשר אלברט פריזם (נולד ב-18 בינואר 1936) הוא פיזיקאי ישראלי, פרופסור אמריטוס במחלקה לפיזיקה של מערכות מורכבות במכון ויצמן למדע. חוקר בתחום האופטיקה, פיזיקת לייזרים והולוגרפיה.
== חייו ==
פריזם קיבל את התואר הראשון ואת הדוקטורט מאוניברסיטת מישיגן ב-1958 וב-1968 בהתאמה. מ-1958 עד 1963 הוא הועסק בחברת "בל אירו סיסטם" ובמעבדות מחקר בנדיקס. מ-1963 עד 1969, ביצע מחקר באופטיקה קוהרנטית במכון מישיגן למדע וטכנולוגיה, בעיקר בתחום עיבוד מידע אופטי והולוגרפיה. מ-1969 עד 1973 שימש פריזם כמדען ראשי במרכז האריס לאלקטרו-אופטיקה, וחקר זיכרונות אופטיים וצגים.

ב-1973 הצטרף אשר פריזם לסגל של מכון ויצמן למדע, וקיבל משרת פרופסור למדע האופטיקה ב-1977. הוא שירת כראש מחלקה, יו"ר המועצה המדעית, ויו"ר ועדת הפרופסורים. במהלך השנים האחרונות, נושאי המחקר שלו התמקדו ברעיונות חדשים להולוגרפיה ושימושיה, עיבוד דימות אופטי, מתקנים אלקטרו-אופטיים, ומהודי לייזר. בנוסף, שירת פריזם במספר ועדות של כנסים לאומיים ובינלאומיים. בין השאר הוא שימש כסגן נשיא של הוועידה הבינלאומית לאופטיקה (ICO) ויו"ר האגודה ללייזרים ואלקטרו-אופטיקה בישראל.

פריזם הוא חבר ב-SPIE וב-Sigma Xi, ועמית ב-IEEE וב-OSA. במהלך השנים הוא שימש כפרופסור מבקר בגרמניה, שווייץ, צרפת וארצות הברית.

פריזם יצר את ההולוגרמה הצבעונית הראשונה בעולם. הוא פרסם למעלה מ-250 מאמרים, ערך ארבעה ספרים מדעיים ומחזיק ביותר מ-30 פטנטים בינלאומיים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.weizmann.ac.il/complex/AFriesem/ מידע באתר מכון ויצמן]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: פיזיקה
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
חלוק רחצה

חלוקי רחצה תלויים בחדר [[אמבטיה בבית מלון]]
חלוק רחצה הוא חלוק הנלבש לרוב אחרי רחצה, לשם ייבוש הגוף לפני ההתלבשות. הוא משמש בעיקר לאחר רחצה במקלחת, באמבטיה או בבריכה או בחוף הים אך עשוי להלבש גם בהזדמנויות אחרות, לרוב במסגרת ביתית או פרטית שאינה דורשת לבוש מלא. במקרים כאלו החלוק נלבש משיקולי צניעות בפני הזולת או כשכבת חימום נוספת מעל בגדים תחתונים.

חלוקי רחצה עשויים לרוב בד כותנה עבה - בד מגבת, כדי לאפשר ספיגת המים. ככל שהאריג צפוף יותר איכות הספיגה טובה יותר. בהיותו בגד הנלבש לזמן קצר, חלוק רחצה נסגר על ידי חגורה הנקשרת סביב המותניים, ללא אביזרים כגון כפתורים, אבזמים או רוכסנים, כדי לאפשר לבישתו ופשיטתו בקלות ובמהירות.

חלוקי רחצה משווקים בכל המידות, החל ממידת תינוק ועד מידות גדולות. הם גם פריט נפוץ בחנויות מתנות, בהן ניתן לקנותם בשילוב רקמה של שם מקבל המתנה.

בתי מלון וצימרים יוקרתיים מספקים לאורחיהם חלוקי רחצה. מכוני ספא מספקים לרוב ללקוחות חלוקי רחצה וכן נעלי בית חד פעמיות.

תינוקת בחלוק רחצה]]
אשה לובשת חלוק רחצה ו[[נעלי בית באתר נופש, כלבוש בוקר רגעי המאפשר יציאה מהאוהל אל השטח הפומבי עוד בטרם התלבשה בלבוש מלא]]
==חלוק ומיחזור==
לעיתים אנשים יוצרים חלוק מבגדים או בדים ישנים.

בספר 'בוטיק בבית' מציעה המחברת שולמית הרטל ליצור חלוק לחוף הים משמלה ישנה או משתי מגבות.

==ראו גם==
*בד
*מיחזור משביח לבגדים
*מגבת

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביגוד
קטגוריה:מרחץ
בית ורדניסדזה

בית וַרדַנִיסדזֶה (בגאורגית: ვარდანისძე) הייתה משפחה אריסטוקרטית בגאורגיה של ימי הביניים, בדרגת האצולה הגבוהה - דִידֵבּוּלִי .

הסברה המקובלת היא שמקורה של משפחת ורדניסדזה הייתה מענף של משפחת אצילים בולטת אחרת בגאורגיה הפיאודלית, מַארוּשִיסדזֶה (). הסברה נובעת מעובדת הימצאם של רבים מבית ורדנישווילי שנשאו את שם המשפחה מַארוּשִיאנִי (მარუშიანი). אבי המשפחה וַרדַן , שהוא לכל הדעות מייסד השושלת, היה האריסתווי של סוואנתי, מהמחצית השנייה של המאה האחת עשרה. מעמד האצולה של האריסתווי (או אריסתוות-אריסתווי ) בקרב הסוואנים עבר בירושה לצאצאיהם והתגלגל בסופו של דבר כורדניסדזה (ורדן בתוספת "יס"=של, "דזה"=בן) כלומר בן ורדן. האצילים מבית ורדניסדזה מילאו תפקידים חשובים בחצר המלוכה הגאורגית, ובכללם הגזבר הראשי , החצרן הראשי והמנדטור הראשי של לִיחתִימֵרֵתִי . 

המשפחה הייתה גם בית אב לשתי ענפי משפחות אצילים חשובות בגאורגיה: דאדיאני מסמגרלו וגוריאלי מגוריה. בסוואנתי הם הוחלפו בידי בית גֵלוֹבַאנִי .

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בתי אצולה גאורגיים
קטגוריה:ממלכת גאורגיה
קטגוריה:סוואנים
וושינגטוניה חסונה

שדרת וושינגטוניה חסונה בקיבוץ [[תל יוסף]]
וושינגטוניה חסונה (שם מדעי: Washingtonia robusta) הוא מין של דקל מסוג וושינגטוניה. 

== מאפיינים ==
מוצאה של הוושינגטוניה החסונה הוא ממקסיקו. גובהה 25 מטרים, ולעיתים נדירות תוכל להגיע ל-30 מטרים, אם כי יש מקור הקובע גובה מרבי של 40 מטר. עלי הוושינגטוניה הם בעלי פּטוֹטֶרת שאורכה עד מטר, וטָרָף שאורכו אף הוא עד מטר. אורכה של התפרחת הוא עד שלושה מטרים, ועליה מספר רב של פרחים קטנים שצבעם לבן-ורדרד בהיר שמדיפים ריח מתקתק.

הפרחים אהובים ביותר על דבורת הדבש ובעונת הפריחה הדקל הומה דבורים בכל שעות היום. מבחינה זו אין לה מתחרה בכל צמחי ארצנו, פרט לעץ הקליסטמון. הדקל פורח החל בחודש מאי וממשיך להוציא תפרחות בחודש יוני ואפילו יולי. כ-15% מהדקלים פורחים בגל שני נוסף ומתון יותר בחודשים ספטמבר עד נובמבר. 

הפירות מבשילים על הדקל עד אוגוסט-ספטמבר.
צורת הפרי עגולה, קוטרו כשישה עד שמונה מילימטרים, וצבעו שחרחר. הפרי אכיל, אך הוא אינו בשרני. טעמו מתוק ומזכיר מעט את טעם פרי התמר המצוי. הפרי אהוב על עטלפי פירות ועל ציפורים כמו הבולבול לדוגמה, כמו גם על מכרסמים כמו חולדות ועכברים. סיבה זו יחד עם פריים הטעים הופכת דקלים אלו למוקד משיכה עבור מכרסמים. דבר זה עלול להפוך את הדקל למטרד גדול בסביבה מיושבת. הדבר נכון גם לגבי תמר קנרי ומינים נוספים של דקלים שגזעם אינו חלק ואינו חשוף. 
הפתרון לבעיית המכרסמים הוא גיזום יסודי או גילוף של העץ. הגיזום מסיר מן הגזע את כל שאריות כפות הדקל המתות. שאריות אלו נראות כמו "זקן" או "שמלה" (בלשון גוזמי העצים) שמכסה את הגזע. הן מהוות מסתור מצוין למכרסמים, לטאות, תיקנים, נמלים ואפילו נחשים. גיזומן מסלק מסתור זה. גיזום זה הוא חד פעמי והן אינן צומחות מחדש. בעיר חיפה דורס הלילה לילית מצויה מקנן בכפות היבשות.

מין מוכר נוסף בסוג הוושינגטוניה היא הוושינגטוניה החוטית (Washingtonia filifera). שני המינים יכולים ליצור בני כלאיים ביניהם. השימוש העיקרי בוושינגטוניה הוא כצמח נוי. כצמח נוי היא נפוצה ברחבי העולם.
על אף ששני מיני העצים דומים מאוד, הוושינגטוניה החסונה היא בעלת גזע מאוד צר (לעומת גזע עבה פי 3 בחוטית), המתרחב מאוד בבסיסו, וגדלה מאוד מהר. בתנאים מיטביים היא מוסיפה עד מטר אחד בשנה. קרובתה החוטית, לעומת זאת, מתאפיינת בקצב צמיחה בינוני.

הוושינגטוניה החסונה עמידה מעט פחות בפני קור מאשר קרובתה החוטית אבל חובבת רטיבות ואפילו מעט מליחות. החוטית מעט רגישה לרטיבות.
שלא כוושינגטוניה החוטית הנמצאת בארצות הברית בטווח שבין אוקלהומה בצפון ויוטה בדרום מזרח, הוושינגטוניה החסונה גדלה בעיקר בקליפורניה, באריזונה, בדרום נבדה ובדרום ניו מקסיקו.
לשני מיני הדקלים עמידות בתנאי סביבה קשים כמו יובש וחום ומבחינה זו הם בין החסונים שבדקלים הגדלים בישראל. ברם, כדי לשגשג ולהיות במיטבם הם חייבים תנאים טובים של שמש, חום והשקיה מספקת.

גם בישראל נפוצה מאוד הוושינגטוניה החסונה כצמח נוי. שדרות עצי וושינגטוניה חסונה בני 80 שנה או יותר נמצאות בשדרות ארלוזורוב בעפולה, ביער חולדה ובכביש הגישה ליישוב עתלית; זו האחרונה ניטעה על ידי אהרן אהרנסון. 
זהו דקל חסון שקל להעתיק אותו ממקום למקום ועובדה זו מוסיפה לשכיחות השימוש בו. 

על פי נתוני המשרד להגנת הסביבה, הוושינגטוניה הפכה למין פולש בישראל בשל הפצה רבה של זרעיה על ידי ציפורים הניזונות מפרי העץ.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דקלאים
קטגוריה:מיני צמחים פולשים בישראל
קטגוריה:צמחי נוי
קטגוריה:ארץ ישראל: צמחים אלרגניים
קטגוריה:מקסיקו: עצים
בחירות ביניים

בחירות ביניים (נקראות גם בחירות משנה. באנגלית: by-election, ובארצות הברית "בחירות מיוחדות", special elections; בישראל מקובל הביטוי בחירות ביניים) נערכות במדינות שנהוגות בהן בחירות אזוריות ואישיות, כאשר נציג בבית הנבחרים אינו יכול להמשיך בתפקידו כיוון שנפטר, התפטר או הודח מסיבה כלשהי, למשל הרשעה בפלילים. בפרלמנטים מסוימים היה נהוג בעבר שחברי פרלמנט המתמנים לשרים נדרשים להתמודד מחדש על מקומם בפרלמנט בבחירות ביניים. סיבה אפשרית נוספת לבחירות ביניים היא פסילת התוצאות מן הבחירות הכלליות, בגלל אי-סדרים בהצבעה.

אין לבלבל את המושג עם בחירות אמצע, שהן שנקבעו מראש להיערך, בחלק מהמושבים, באמצע הכהונה של הרשות המבצעת.

בחירות ביניים נהוגות במדינות חבר העמים הבריטי, בארצות הברית ובמדינות נוספות שקיימת בהן שיטת ייצוג אזורית או מעורבת. מטרתן היא למנוע מצב שמחוז בחירה יהיה בלתי מיוצג בבית הנבחרים. בחלק מן המדינות שבהן נהוגות בחירות אזוריות לא מתקיימות בהכרח בחירות ביניים. פתרונות אחרים למצב שבו נציג מסיים את תפקידו באמצע הקדנציה הם החלפתו במועמד אחר של המפלגה (לרוב המועמד הבא אחריו ברשימה שהתמודדה בבחירות), חלוקת הקולות בין המתמודדים שהפסידו, או פשוט הותרת מקומו של הנציג בלתי מאויש. במדינות שבהן נהוגה שיטת בחירות יחסית, שבה כל המדינה נחשבת למחוז אחד, כמו ישראל, לא נערכות בחירות ביניים, ובמקרה שחבר פרלמנט אינו יכול למלא את תפקידו, מחליף אותו נציג אחר מטעם מפלגתו.

בדרך-כלל העניין הציבורי בבחירות ביניים הוא נמוך וכך גם שיעור ההצבעה. רק לעיתים רחוקות יש להן השפעה פוליטית משמעותית במישור הארצי. חריג לכך הוא מצב שבו לממשלה יש רוב קטן בלבד, וכשלונה בבחירות ביניים עלול להפוך אותה לממשלת מיעוט. מיעוט ההשפעה של התוצאות על הממשל המרכזי, וכן שיעור ההצבעה הנמוך, גורמים לכך שמפלגות שוליים מצליחות לרוב טוב יותר בבחירות ביניים מאשר בבחירות כלליות. 

התוצאות בבחירות-ביניים נתפסות על ידי פרשנים פוליטיים כסמן לשיעור התמיכה הכללית במפלגות השונות, המנבא במידה מסוימת את סיכוייהן בבחירות הכלליות הקרובות. למעשה, נטיית הבוחרים בבחירות ביניים היא להצביע מתוך שיקולים מקומיים או על-פי אישיות המועמדים, ולא משיקולים לאומיים, כך שאין בהן כדי ללמד הרבה על התמיכה הכללית במפלגה כלשהי. עם זאת, לרוב מפלגת אופוזיציה שנכשלת בבחירות הביניים תתקשה לחולל מהפך בבחירות כלליות.

כדי לחסוך במשאבים מקובצים בדרך כלל כמה מחוזות, שבהם יש צורך בבחירות ביניים, לתאריך אחד.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בחירות
ברטי מיי

ברטי מיי (באנגלית: Bertie Mee; 25 בדצמבר 1918 – 22 באוקטובר 2001) היה שחקן ומאמן כדורגל אנגלי, הנחשב לאחד המאמנים החשובים והמוערכים בכל הזמנים של מועדון הכדורגל ארסנל, עמו זכה בדאבל הראשון בתולדותיו בשנת 1971. 
== ביוגרפיה ==
ברטי מיי נולד בבולוול, נוטינגהאמשייר ושיחק במועדונים האנגלים דרבי קאונטי ומנספילד טאון אך קריירת המשחק שלו נקטעה במהרה בשל מספר פציעות. מיי הצטרף לחיל הרפואה בצבא המלכותי ועבר הכשרה כפיזיותרפיסט. במהלך מלחמת העולם השנייה שירת מיי שש שנים בצבא המלכותי, הועלה לדרגת סרג'נט, ושירת בארץ ישראל. לאחר חידוש משחקי הכדורגל המקצועיים עם תום המלחמה הוא עבד במספר מועדוני כדורגל כפיזיותרפיסט עד שהגיע לארסנל וירש את מקומו של בילי מילן הסקוטי.

בשנת 1966, עם פיטוריו של המאמן בילי רייט, הוחלט במועדון בצעד מפתיע למדי למנות את מיי, הפיזיותרפיסט, לעמדת המאמן. כדי למלא את החסך שהיה למיי בעניין הטקטי, מינה מיי כעוזריו את דון האו ודייב סקסטון. ארסנל של אותה תקופה לא זכתה באף גביע מאז 1953 ומיי העלה לקבוצה הבוגרת מספר שחקני נוער שזכו בגביע ה-FA לנוער בשנת 1966 כגון צ'ארלי ג'ורג', ריי קנדי וג'ון רדפורד. תחת הנהגת מיי הגיעה ארסנל לשני גמרי-גביע ברצף, בעונות 1968 ו-1969, כאשר את שניהם היא מפסידה, הראשון ללידס יונייטד והשני לסווינדון טאון. לעומת זאת, בעונה שלאחר מכן זכתה ארסנל בתואר האירופאי הראשון בתולדותיה כאשר גברה בגמר גביע ערי הירידים על אנדרלכט הבלגית ובכך זכתה בתואר ראשון זה 17 שנה. התוצאות המשיכו לבוא ובעונה שלאחר מכן זכתה ארסנל בדאבל ראשון בתולדותיה כשזכתה באליפות האנגלית ובגביע ה-FA בעונת 1971. הקבוצה זכתה בתואר האליפות לאחר משחק דרבי בוויט הארט ליין, ביתה של היריבה השנואה טוטנהאם הוטספר במשחק האחרון של העונה. חמישה ימים מאוחר יותר ניצחה ארסנל את ליברפול באצטדיון ומבלי בתוצאה 2:1 וזכתה בגביע האנגלי כאשר את השער המנצח כבש אותו צ'ארלי ג'ורג' שמיי העלה ממחלקת הנוער.

קריירת האימון של ארסנל דעכה לאחר אותו הדאבל ובעונה שלאחר מכן הפסידה בגמר גביע ה-FA ללידס והתדרדרה למרכז הטבלה. ב-1976 הודיע מיי רשמית על פרישתו מאימון ארסנל למרות שהיה לאחד מהמאמנים המוערכים בארסנל מאז הקמתה. לאורך השנים כמאמן ארסנל זכתה הקבוצה ב-241 ניצחונות, שיא ששוחזר רק בשנת 2006 על ידי המאמן ארסן ונגר. בשנת 1978 חזר מיי לכדורגל כשמונה על ידי מאמן ווטפורד, גרהאם טיילור לתפקיד הסקאוט בקבוצה וגילה מספר שחקנים, כשהמפורסם שבהם הוא ג'ון בארנס.

ב-1984 זכה מיי לתואר קצין במסדר האימפריה הבריטית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מאמני כדורגל אנגלים
קטגוריה:מאמני ארסנל
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני דרבי קאונטי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל האנגלי
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1918
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2001
פאטרוקלוס (אי)

האי פאטרוקלוס - מבט מכף סוניון 
פאטרוקלוס (ביוונית: Πάτροκλος) הוא אי הנמצא בפתח המפרץ הסרוני שביוון, סמוך לכף סוניו בקצה הדרומי ביותר של אטיקה. האי מרוחק 850 מטר מהיבשה, ושטחו 2.8 קמ"ר. האי קרוי על שם פאטרוקלוס, שר הצי המקדוני של תלמי השני במאה השלישית לפנה"ס. האי שומם וסלעי ברובו הגדול.

אי זה נחשב כבעל פוטנציאל תיירותי רב, בין היתר עקב קרבתו הרבה אל החוף, ועקב מיקומו כ-40 ק"מ דרומית לאתונה. ערכו של האי הוערך בשנת 2006 ביותר מ-100 מיליון אירו. 

בשנים 1998–2000 ניסה איש העסקים הישראלי דוד אפל לרכוש את האי, כדי להקים עליו מרכז נופש ותיירות גדול, אך בסופו של דבר, העסקה לא יצאה לפועל, מכיוון שרוב האי הוכרז כשטח עתיקות מוגן, ומכיוון שחלק מהאי היה שייך לכנסייה היוונית. לימים נודע ניסיון רכישה זה ואירועים שונים שנקשרו לאותו מיזם - כפרשת האי היווני.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
<div style="direction: ltr;"></div>

קטגוריה:יוון: איים לא מיושבים
קטגוריה:האיים הסרוניים
The Score - An Epic Journey

"The Score - An Epic Journey" הוא אלבום האולפן השלישי של להקת המטאל גותי/מטאל סימפוני ההולנדית אפיקה.
האלבום יצא לאור בשנת 2005.
רוב השירים באלבום הם אינסטרומנטליים ודומים למדי לקטעי הפתיחה בשני האלבומים של הלהקה שקדמו לו.
ארבעת השירים היחידים באלבום שכן משלבים את קולה של הסולנית, סימונה סימונס, הם גרסאות שונות לשירים שכבר הופיעו באלבום הקודם של הלהקה, Consign to Oblivion אשר יצא לאור מוקדם יותר באותה השנה.

האלבום שימש כפסקול לסרט ההולנדי Joyride משנת 2005.

== רשימת שירים ==
{| 
|
<div style="direction: ltr;">

# "Vengeance Is Mine" – 1:54 
# "Unholy Trinity" – 3:09 
# "Valley" – 2:09 
# "Caught in a Web" – 4:27 
# "Insomnia" – 2:08 
# "Under the Aegis" – 2:49 
# "Trois Vierges" (Solo Version) – 4:42 
# "Mystica" – 2:48 
# "Valley of Sins" – 5:41 
# "Empty Gaze" – 2:10 
# "The Alleged Paradigm" – 2:26 
# "Supremacy" – 3:22 
# "Beyond the Depth" – 1:58 
# "Epitome" – 1:19 
# "Inevitable Embrace" – 3:52 
# "Angel of Death" – 3:30 
# "The Ultimate Return" – 4:50 
# "Trois Vierges" (Reprise) – 2:07 
# "Solitary Ground" (Single Version) – 4:08 
# "Quietus" (Score Version) – 6:27

</div>
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פסקולים מ-2005
קטגוריה:אלבומי מטאל גותי
אליהו גולדרט

[[קברו של אליהו גולדרט בבית העלמין של קיבוץ חורשים]]
אליהו (אלי) משה גולדרט (31 במרץ 1947 - 11 ביוני 2011) היה פיזיקאי ישראלי, שהתפרסם בזכות מחקרים שערך בניסיון להחיל חוקים מעולם המדע על עולם הניהול והארגון. גולדרט הוא מפתחה של תורת האילוצים (TOC).

== חייו ==
גולדרט הוא בנו של הרב אברהם יהודה גולדראט. למד בבית ספר תיכון עירוני דתי בני ברק ואת השכלתו האקדמאית רכש בישראל: תואר ראשון מאוניברסיטת תל אביב ותואר שני ודוקטורט מאוניברסיטת בר-אילן.

בסוף שנות ה-70 עסק בפיתוחה של התוכנה OPT שהיוותה פריצת דרך בתחום של זימון משאבי ייצור ולראשונה סיפקה כלי להסדרת תכנון ייצור בקיבולת סופית.

מחקריו בתחילת שנות ה-80 עסקו בהשפעתם של מדדי התמחיר והביצוע הנהוגים על ארגונים עסקיים, ובנייה של מדדים חדשים שבאמצעותם יוכלו המנהלים לנהל טוב יותר את עסקיהם. לטענתו של גולדרט השיטות שמונהגות בארגונים רבים מבכרות שיפור של ביצועים מקומיים וזמניים על פני שיפור המערכת כולה לטווח ארוך.

מחקרים אלו התגבשו בשנת 1985 לכלל תורת האילוצים (Theory Of Constraints). בעיקרה של תורה זו נטען כי לכל ארגון אשר נמצא בסביבה מציאותית קיימים אילוצים אשר מגבילים אותו. התורה מציעה כשלב ראשון דרכים לאיתורם של אילוצים אלו. בשלב שני מציעה התורה דרכים להשתמש באילוצים על מנת להגביר תרומה לרווח (עבורה השתמש גולדרט במונח Throughput, להבדיל מתפוקה, (Output) ולהפחית עלויות.

גולדרט נפטר ב-11 ביוני 2011, מסרטן הריאות.

== ספריו שתורגמו לעברית==
ד"ר גולדרט פרסם מספר ספרים שעוסקים בנושאי מנהל עסקים, ארגון ושיטות. כמה מספריו נכתבו בצורה של רומנים אשר גיבוריהם הם מנהלים בכירים בארגונים שונים או אנשי אקדמיה. דרך סיפורם ולקחיהם של הגיבורים לומד הקורא את השיטות בהם דוגל גולדרט. מבין ספריו:
* המטרה - ספרו הידוע ביותר של גולדרט. הספר הוא הצגה קלה להבנה של תורת האילוצים והוא נחשב בעיני רבים כאחד מהספרים החשובים בנושא ניהול עסקים, ארגון ושיטות. יצא לאור בשנת 1984
* ערימת השחת (אינו כתוב בצורת רומן) - ניהול מידע ונתונים ויחסי הגומלין המשובשים ביניהם. יצא לאור בשנת 1990
* זה לא מזל - עוסק ביישומים של תורת האילוצים בתחום השיווק. יצא לאור בשנת 1994
* שרשרת קריטית - עוסק ביישום של תורת האילוצים בתחום ניהול הפרויקטים. יצא לאור בשנת 1997
* הכרחי אבל לא מספיק - עוסק במערכות לתכנון משאבי ארגון, יצא לאור בשנת 2000
* לראות את הנולד - עוסק בתחום הקמעונאות. יצא לאור בשנת 2009
* על הבחירה, החיים ע"פ גולדרט (נכתב בשיתוף עם בתו, אפרת גולדרט-אשלג), (סיאל, 2015)

==קישורים חיצוניים==

* 
* מוטי נצר, [http://www.hrisrael.co.il/vault/files/eli-goldrat2.pdf נפטר ד"ר אלי גולדרט –אבי "תורת האילוצים" ופורץ דרך בתורות הניהול] , באתר "משאבי אנוש"
* אלי שרגנהיים, [http://www.hrisrael.co.il/vault/files/eli-goldrat.pdf הליכתו של ענק בקול דממה דקה] , באתר "משאבי אנוש"
* [https://www.tocinstitute.org/eliyahu-goldratt.html אתר מוקדש לתורת האילוצים שיצר] 

קטגוריה:חוקרי ניהול
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:תורת האילוצים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני דתי בני ברק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנפטרו מסרטן הריאה
קטגוריה:אישים הקבורים בחורשים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
Sometimes

"Sometimes" (בעברית: "לפעמים") הוא הסינגל השני של זמרת הפופ האמריקאית בריטני ספירס מתוך אלבום הבכורה שלה, .

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי היוצר השוודי יורגן אלופסון. כתיבת השיר זיכתה אותו בפרס "שיר השנה" בטקס פרסי הפופ של BMI בשנת 2000.
בארצות הברית יצא הסינגל לתחנות הרדיו בלבד, מה שהוביל להצלחה פחותה במצעד הכולל. באותה תקופה, סינגלים היו יוצאים למכירה, מה שהביא להצלחה מסחרית ולהצלחה במצעדים.

== וידאו קליפ ==
ספירס, כפי שהופיעה בקליפ
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי נייג'ל דיק, אשר ביים גם את הקליפ לסינגל הבכורה של ספירס, "". הקליפ צולם במאליבו קליפורניה. צילומי הקליפ החלו לראשונה בפברואר 1999, אך בעקבות ניתוח שנאלצה בריטני לעבור בברכה, חודשו צילומי הקליפ רק כעבור מספר חודשים.

בקליפ, שצולם ברובו לחופי הים, נראית ספירס הולכת בשדה ירוק ולאחר מכן צופה מאותו שדה אל חוף הים, לעבר אדם שככל הנראה הוא בן זוגה. במהלך הקליפ מופיעה ספירס בקטעי ריקוד יחד עם רקדנים בלבוש לבן, מטיילת לאורך החוף עם בן זוגה וכלבו, יושבת על מדרגות המובילות לים ויושבת בחניה ליד רכב לבן. נכון לינואר 2020 כמות הצפיות עומדות על כ־163 מיליון צפיות.

== מיקומי שיא ==
אף על פי שהסינגל לא יצא למכירה, "Sometimes" הצליח להיכנס למקום ה-21 במצעד הבילבורד האמריקאי בעקבות השמעות בתחנות הרדיו בלבד. מאוחר יותר, נכנס הסינגל אל המקום ה-86 במצעד הסיכום השנתי של הבילבורד.

בעולם היה הסינגל להצלחה נוספת כשהצליח להיכנס לעשרת המובילים במצעדי הפזמונים באוסטרליה ובמדינות רבות באירופה. בבריטניה הפך השיר ללהיט, ונכנס למקום ה-48 במצעד הסינגלים הנמכרים ביותר בשנת 1999, לאור מכירות של 414,000 עותקים. ברחבי העולם נמכרו 4,120,000 עותקים שלו. הסינגל זכה במקום הראשון בישראל במצעד גלגלצ.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1999
קטגוריה:סינגלים מ-1999
קטגוריה:שירי בריטני ספירס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירים המעורבים במחלוקות הקשורות לפלגיאט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בצ'כיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:שירי זהב בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ג'ייב רקורדס
ז'רווז דה פייה

ז'רווז אלאן דה פייה (באנגלית: Gervase Alan de Peyer, 11 באפריל 1926 - 4 בפברואר 2017) היה קלרניתן ומנצח אנגלי.

== חייו ==
ז'רווז דה פייה נולד בלונדון. הוא זכה במלגת לימודים לקולג' המלכותי למוזיקה, שם למד קלרינט אצל פרדריק תרסטון ופסנתר אצל ארתור אלכסנדר. לקראת סוף מלחמת העולם השנייה, כשהיה בן 18, התגייס לתזמורת הצבאית של חיל הים המלכותי. אחרי המלחמה חזר להשלים את לימודיו בקולג' וכעבור שנתיים וחצי נסע להשתלם בפריז אצל לואי קהוזאק.

בשנת 1950 היה בין מייסדי אנסמבל מלוז, עמו המשיך לנגן עד 1974. משנת 1955 עד 1972 היה הקלרינתן הראשי של התזמורת הסימפונית של לונדון.

ז'רווז דה פייה ניצח על התזמורת הקאמרית האנגלית, התזמורת הסימפונית של לונדון ומלוז סינפוניה. כן ניהל את הרכב כלי הנשיפה מעץ של התזמורת הסימפונית של לונדון והיה מנצח חבר של תזמורת היידן. בשנת 1959 החל ללמד באקדמיה המלכותית למוזיקה.

דה פייה נמנה עם מייסדי האגודה למוזיקה קאמרית של מרכז לינקולן בניו יורק בשנת 1969 וניגן עם הרכב זה במשך 20 שנה. 

דה פייה ניגן בביצועי בכורה קונצ'רטי של ארנולד קוק, סבסטיאן פורבס, אלאן אודינוט, ג'וזף הורוביץ, תיאה מסגרייב, אליזבת מקונצ'י, ויליאם מתיאס ואדווין רוקסבורו.

==לקריאה נוספת==
* כתב העת The Clarinet גיליון דצמבר 2005, "ז'רווז' דה פייה בן 80".
* כנ"ל, גיליון מרץ 2006

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קלרניתנים
קטגוריה:מוזיקאים אנגלים
קטגוריה:מנצחים בריטים
קטגוריה:נגני כלי נשיפה מעץ
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לונדון
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2017
לואי קהוזאק

לואי קהוזאק (בצרפתית: Louis Cahuzac; 12 ביולי 1880 – 9 באוגוסט 1960) היה קלרניתן ומלחין צרפתי. מורו לקלרינט היה סיריל רוז.

== קורות חייו ==
קהוזאק היה מבצע יוצא מן הכלל ואחד הקלרינטנים הספורים, שעשו להם שם כסולנים במחצית הראשונה של המאה ה-20. הוא היה הראשון שהקליט את הקונצ'רטו לקלרינט של קרל נילסן, יצירה שנכתבה במקור בשביל הקלרינטן הדני אגה אוקסנבד. פעילותו המוזיקלית נמשכה כל חייו; ב-22 בנובמבר 1958 הקליט את הקונצ'רטו לקלרינט בלה מז'ור של הינדמית לחברת EMI, בניצוח המלחין. הוא היה אז בן 78.

לואי קהוזאק נהרג בתאונת אופנוע בשנת 1960.

==יצירותיו==
קהוזאק חיבר בעיקר לקלרינט וכל יצירותיו מושפעות ממחוז הולדתו בדרום צרפת:

* ב-Fantaisie sur un vieil air champêtre מוצג הנושא בפסנתר ובעקבותיו באה קדנצה מבריקה. בהמשך לה מגיעות ארבע וריאציות, העושות שימוש בכל האפשרויות הגלומות בקלרינט.
* "ארלקין" לקלרינט סולו עוסקת בליצן הארלקין, מדמויות הקומדיה דל ארטה האיטלקית.
* Pastorale cévenole וכמוה גם "קנטילנה" קורנות באורו של הים התיכון של דרום צרפת, מחוז ילדותו האהוב ואפקטים דמויי-הדים מעלים בלב מחשבות על מרחבי הרים פתוחים.
* ה- Variations sur un air du pays d'Oc ("ווריאציות על נעימה מדרום צרפת") הוא קובץ של ארבע וריאציות על Se Canto שיר מעמק הגארון.

==דיסקוגרפיה==
===הקלטות של יצירותיו===

* האנס פטר בונדן, מוצרט, שוברט, קהוזאק,Cantilène Simax PSC 1018, © 1988, (p) 1984
* האנס פטר בונדן, מוצרט, שוברט, קהוזאק, Variations sur un air du pays d'Oc Simax PSC 1018, © 1988, (p) 1984
* האנס פטר בונדן, מוצרט, שוברט, קהוזאק, Pastorale cévenole Simax PSC 1018, © 1988, (p) 1984 
* לואי קהוזאק, Les grands maîtres da la Clarinette, Variations sur un air du pays d'Oc, Dante Productions LYS 366 (p) 1998
* לואי קהוזאק, חזרה לאסכולת הקלרינט הצרפתית, Cantilène, Grenadilla RGP-10008CD
* גי דאנגן. לואי קהוזאק: L'Œuvre pour Clarinette, Fantaisie sur un vieil air champêtre Caliope CAL 9338, © 2004, (p) 2003
* גי דאנגן. לואי קהוזאק: L'Œuvre pour Clarinette, Pastorale cévenole Caliope CAL 9338, © 2004, (p) 2003
* גי דאנגן. לואי קהוזאק: L'Œuvre pour Clarinette, Variations sur un air du pays d'Oc Caliope CAL 9338, © 2004, (p) 2003
* ריקרדו מוראלס. "דיוקנאות צרפתיים, קנטילנה" Boston Records BR1064CD, © 2004, (p) 2004 
* דייוויד ובר, "ארלקין", קלאסיקה לקלרינט CC0041, © 2002, (p) 2002
* דייוויד ובר, Les grands maîtres da la Clarinette, Arlequin, Dante Productions LYS 500, (p) 1978

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קלרניתנים
קטגוריה:נגני כלי נשיפה מעץ
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בצרפת
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-19
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1880
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1960
רוסטוב (מחוז)

מחוז רוסטוב (ברוסית: Ростовская область, בתעתיק: רוסטובסקיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי הדרומי.

המחוז הוקם ב-13 בספטמבר 1937.
בשטח המחוז עובר נהר דון.

==דמוגרפיה==
כ-68% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה, רוסטוב על הדון, מתגוררים מעל מיליון תושבים. ערים גדולות נוספות הן טגנרוג, נובוצ'רקסק ווולגודונסק שמתגוררים בהן מעל 100 אלף תושבים כל אחת.

כ-90% מאוכלוסיית המחוז הם רוסים, כ-2.7% ארמנים ו-1.9% אוקראינים.

==היסטוריה==
האזור היה מאוכלס עוד בימי הקדם. בעת העתיקה הוקמה באזור מושבה יוונית. בהמשך, השטח היה חלק מממלכת הכוזרים. התיישבות רוסית באזור החלה במאה ה-16. האזור היה מרכז של התיישבות הקוזאקים.

==כלכלה==
במחוז קיימים מפעלי תעשייה גדולים (תעופה, גרעין וכו'). כמו כן, המחוז מתאפיין בחקלאות מפותחת.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

*
רוסטוב
קטגוריה:צפון הקווקז
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1937
ריאזאן (מחוז)

מחוז ריאזאן (ברוסית: Рязанская область, בתעתיק: ריאזאנסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח של המחוז הפדרלי המרכזי, כ-200 ק"מ ממוסקבה. 

המחוז הוקם ב-26 בספטמבר 1937. מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-25 אזורים מוניציפליים ו-4 אזורים עירוניים.

==דמוגרפיה==
כ-73% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - ריאזן מתגוררים כ-525 אלף תושבים (2010).

הרוסים מהווים כ-95% מאוכלוסיית המחוז. המחוז כבר מספר שנים סובל מקיטון אוכלוסייה. למעשה אוכלוסייתו בשנת 2010 קטנה מזו שהייתה בשנת 1959.

עוד בשנת 1521 בשטח המחוז התיישבו טטרים ועד היום קיים מסגד שהוקם בשנת 1702. למרות התיישבות רבת שנים, הם מהווים פחות מאחוז מאוכלוסיית המחוז.

==פוליטיקה וממשל==
===הדומה המחוזית===
המועצה המחוקקת היא הדומה המחוזית של ריאזאן (Рязанская областная дума) בת 40 מושבים.

===מושל מחוז ריאזאן===
המשרה הרמה ביותר במחוז היא מושל מחוז ריאזאן האחראי לניהול ענייני המחוז וכהונתו מוגבלת ל-5 שנים, לא יותר מ-3 קדנציות. המושל אחראי לניהול. 
* לב בשמאקוב (1991 - 1994)
* גנאדי מרקולוב (1994 - 1996)
* איגור איבלב (1996 - 1997)
* ויאצ'סלב ליובימוב (1997 - 2004)
* גאורגי שפאק (2004 - 2008)
* אולג קובליוב (2008 - 2017)
* ניקולאי ליובימוב (2017 -)

==היסטוריה==
השטח היה במרכז ההתיישבות הרוסית והיו קיימות בו מספר נסיכויות עצמאיות. מכיוון שהאזור היה הכי מזרחי בהתיישבות הרוסית, במהלך פלישת הטטרים במאה ה-12 האזור סבל קשות. בהמשך, למרות הניסיונות להקים מחדש את הנסיכות העצמאית שתתחרה על הבכורה עם מוסקבה, במהלך סוף מאה ה-16 השטח סופח סופית לנסיכות מוסקבה.

בשנת 1796, בתקופת יקטרינה הגדולה הוקמה גוברניית ריאזאן עם מרכזה בעיר ריאזאן. בשנת 1917 הגוברניה פורקה והפכה לאובלסט (מחוז).

==כלכלה==
במחוז קיימת תעשייה פטרוכימית ומלט מפותחות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1937
סחלין (מחוז)

מחוז סחלין (ברוסית: Сахалинская область, בתעתיק: סחלינסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. המחוז נמצא בשטח המחוז הפדרלי של המזרח הרחוק הרוסי. המחוז נמצא על חוף ים אוחוצק והאוקיינוס השקט.

המחוז הוקם ב-2 בינואר 1947 וכולל את האי סחלין (לרבות דרום סחלין) והאיים הקוריליים הנמצאים בים אוחוצק ובים יפן ומהווים שטחים במחלוקת ביחסים עם יפן לאחר שהשטח נכבש על ידי ברית המועצות בתקופת מלחמת העולם השנייה. מבחינה אדמיניסטרטיבית המחוז מחולק ל-17 אזורים. בשטח המחוז נמצאים כ-160 הרי געש והוא מתאפיין ברמת פעילות סייסמית גבוהה.

==דמוגרפיה==
כ-86% מאוכלוסיית המחוז מתגוררת בערים. בעיר הגדולה - יוז'נו-סחלינסק מתגוררים כ-182 אלף תושבים - מעל לשליש מאוכלוסיית המחוז

הרוסים מהווים כ-87% מאוכלוסיית המחוז, הקוריאנים כ-5.3% והאוקראינים כ-2.6%. במהלך השנים האחרונות רמת התמותה עולה על רמת הילודה ואוכלוסיית המחוז קטנה. כל האוכלוסייה היפנית שהתגוררה באזור עברה ליפן.

==כלכלה==
בשטח המחוז נמצאים שדות נפט וגז טבעי רבים. בנוסף לכך התגלו מרבצי פחם. הכלכלה מתבססת על עיבוד דגים ועץ.

==היסטוריה==

בימי הביניים השטח היה שייך לאימפריה הסינית. בהמשך החלה ההתיישבות הרוסית והיפנית באזור. בהתאם להסכם משנת 1686 הכירו הרוסים שהאי סחלין שייך לסין.

בשנת 1845 הכריזה יפן על האזור כשטח שלה. בהסכם משנת 1855 חולק שטח האי סחלין בין רוסיה ליפן. בשנת 1857 הוקמה בסחלין מושבת עונשין על ידי הרוסים. בחוזה סנקט פטרבורג משנת 1875 כל שטח האי סחלין הועבר לרוסיה, והאיים הקוריליים עברו ליפן. כתוצאה ממלחמת רוסיה-יפן בשנת 1905 כל השטח הועבר ליפן.

באוגוסט 1945 כבשו הרוסים את כל השטח ומחזיקים בו עד היום. עמדת יפן הנוכחית היא שיש להחזיר ליפן את האיים הקוריליים, כתוצאה מכך טרם נחתם הסכם שלום בין המדינות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

סחלין
*
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1947
Come Together

Come Together (בתרגום חופשי: נתכנס יחדיו) הוא שיר רוק של הביטלס, שנכתב והולחן על ידי ג'ון לנון וניתן קריט ללנון-מקרטני. השיר, שהוקלט ביולי 1969, נכלל באלבום Abbey Road שיצא באוגוסט באותה שנה, וכסינגל יצא ב-31 באוקטובר יחד עם השיר Something שנכתב והולחן על ידי ג'ורג' האריסון. שני השירים צעדו שבוע אחד בראש המצעד האמריקאי.

מגזין הרולינג סטון דירג את השיר במקום ה-202 ב-500 השירים הגדולים בכל הזמנים.

שיר זה היה אחד משני שירי הביטלס היחידים (יחד עם Yer Blues) שבוצעו על ידי לנון בהופעות חיות אחרי תקופת הביטלס. אחת מההופעות האלו הייתה במדיסון סקוור גארדן בשנת 1972, שהוקלטה ובשנת 1986 יצא לאור אלבום ההופעה תחת השם Live in New York City.

== מצעדים ==
{| class="wikitable"
|+מצעדי כל הזמנים
!ארגון
!שם
!מיקום
|-
|כאן 88
|מצעד שירי הביטלס של כאן 88
|14
|}

== גרסאות כיסוי ==

גרסת כיסוי ותיקה ובולטת לשיר היא של להקת הרוק הכבד האמריקאית אירוסמית'. השיר הופיע בפסקול הסרט תזמורת מועדון הלבבות הבודדים של סרג'נט פפר בשנת 1978, ושוחרר כסינגל וזכה להצלחה רבה.

גרסה נוספת שהצליחה היא זו של להקת ההארד רוק גודסמאק, שצעדה במצעדי הרוק, ואף הגיעה למקום ה-1 במכירות שירי ההארד רוק הדיגיטליים, למקום ה-7 במכירות שירי הרוק הדיגיטליים, למקום ה-11 במצעד הרוק והאלטרנטיבי החם, ולמקום ה-21 במצעד הרוק המיינסטרימי של הבילבורד.

השיר זכה לגרסאות כיסוי רבות של אמנים נוספים, וביניהם מרלין מנסון, ארקטיק מאנקיז, טינה טרנר, Do As Infinity, מייקל ג'קסון, אקסל רוז וברוס ספרינגסטין, סאונדגארדן, רובין ויליאמס ובובי מקפרין, נואל גלאגר, פול ווילר ופול מקרטני, שוגאבייבז, אלטון ג'ון, ויקטוריה בקהאם ודמון דאש, קרייג דייוויד, ג'ו קוקר, אבישי כהן, הרולינג סטונז.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.icce.rug.nl/~soundscapes/DATABASES/AWP/ct.shtml Alan W. Pollack's analysis of Come Together] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1969
קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירי הסופרימס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים מרובי אמנים
קטגוריה:שירי צדקה
קטגוריה:שירים המעורבים במחלוקות הקשורות לפלגיאט
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפל רקורדס
קטגוריה:שירי גודסמאק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת דומינו רקורדינג קומפני
סמרה (מחוז)

מחוז סמרה (ברוסית: Самарская область, בתעתיק: סמרסקאיה אובלסט) הוא סובייקט בפדרציה הרוסית. נמצא בשטח של המחוז הפדרלי של הוולגה.

המחוז הוקם ב-14 במאי 1928. מבחינה אדמיניסטרטיבית, המחוז מחולק ל-27 אזורים.

==דמוגרפיה==
בערים מתגוררת מעל 80% מאוכלוסיית המחוז. בעיר הגדולה - סמרה מתגוררים מעל מיליון תושבים, בעיר טוליאטי מתגוררים מעל 700 אלף תושבים.

הרוסים מהווים כ-86% מאוכלוסיית האזור, ונוספים אליהם הטטרים (כ-4%), צ'ובשים (כ-3%) ומורדבה (כ-3%).

==היסטוריה==
בימי הביניים השטח היה חלק מממלכת בולגריה של הוולגה. בהמשך, הוא היה שייך לחאנות קאזאן. עם נפילת קאזאן לידי הרוסים במהלך המאה ה-16, סופח השטח לרוסיה. שאר המחוז עבר גל התיישבות רוסית מסיבית, כמו כן באזור התיישבו הרבה גרמנים.

==כלכלה==
המחוז מתאפיין ברמת פיתוח גבוהה של התעשייה. קיימים מפעלים גדולים ובמיוחד המפעל הענק לבניית מכוניות אווטוואז בעיר טוליאטי שנבנה בשנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי פיאט.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
סמרה
אוניית שטח

אוניית שטח - [[אח"י אילת בעת שירותה בצי המלכותי הבריטי]]
אוניית שטח היא כל כלי ימי צבאי, המיועד לשיט על פני הים. בדרך כלל, בא מונח זה לתאר כלי שיט מודרניים שאינם צוללות, אם כי המונח כולל טווח רחב של כלי שיט, החל מסירה וכלה בנושאת מטוסים.

קטגוריה:כלי שיט מלחמתיים
צומת

פיליפינים]]
מסילות רכבת]]

צומת (לשון זכר; הת"ו שורשית: צ־מ־ת) הוא מפגש בין שתי דרכים או יותר. מבנה נפוץ של צומת הוא בצורת צלב שבו שתי דרכים חוצות זו את זו. בחוקי התעבורה נקבעו כללים להסדרת התנועה בצומת, ובפרט כללי זכות קדימה. פעמים רבות משמשים תמרורים ורמזורים להסדרת התנועה בצומת. לביטולו של צומת משמש מחלף, שבו הדרכים מופרדות במפלסים שונים. פעמים רבות מוסדר גם מעברם של הולכי רגל בצומת, באמצעות מעברי חצייה.

==סוגי צמתים==
* צומת T: צומת שבו דרך מסתיימת באמצעה של דרך אחרת, כך שמפגש הוא דמוי האות T. לצומת זה שלוש זרועות, ששתיים מהן מהוות דרך אחת. נקרא גם צומת קמץ, משום שהמפגש הוא דמוי קמץ.
* צומת הצטלבות: מפגש שבו שתי דרכים חוצות זו את זו בצורת צלב. זהו המבנה הנפוץ ביותר של צומת.
* צומת שבו יש חמש או שש זרועות. (לדוגמה – "צומת העשור" בקריות הידוע בשם "צומת צבר" או צומת הרחובות מרמורק, יהודה הלוי, אבן גבירול, לסקוב וקרליבך בתל אביב)

==הסדרת התנועה בצומת==
צומת מרומזר

הסדרת התנועה בצומת נועדה למנוע מצב שבו שני כלי רכב נכנסים אליו בבת אחת, מצב שעלול להוביל לתאונת דרכים. להסדרת התנועה בצומת משמשות שיטות אחדות:
* צומת בלתי מוסדר: בצומת כזה לא נעשה כל צעד פיזי להסדרת התנועה, ולפיכך חלים בו כללי מתן זכות קדימה.
* תמרור "תן זכות קדימה": בחלק מהדרכים הנכנסות לצומת מוצב תמרור "תן זכות קדימה", המורה לנהג המגיע בדרך זו להיכנס לצומת רק אם אינו מפריע לנהגים אחרים הנכנסים אליו.
* תמרור "עצור": בחלק מהדרכים הנכנסות לצומת מוצב תמרור עצור, המורה לנהג המגיע בדרך זו לעצור עצירה מוחלטת, ורק לאחר מכן להיכנס לצומת רק אם אינו מפריע לנהגים אחרים הנכנסים אליו.
* צומת מרומזר: בכל הדרכים הנכנסות לצומת מותקנים רמזורים, המורים לנהגים האם לעצור (רמזור אדום) או לנסוע (רמזור ירוק). בשעות בהן הרמזורים מהבהבים בצהוב יש להתנהג על פי הכללים של צומת בלתי מרומזר.
* מעגל תנועה: במרכז הצומת ישנה דרך בצורת מעגל, וכל הדרכים המגיעות לצומת משתלבות במעגל זה. זכות הקדימה היא לרכב הנמצא במעגל התנועה.

כמו כן נדרשים הנהגים שלא להיכנס לצומת מרומזר כשאין אפשרות בטוחה לסיים את חציית הצומת לפני שהרמזור מתחלף, כדי לא לפגוע בנתיבי הכביש האחרים.

==פניות בצומת==
נתיבים אחדים בכניסה לצומת
במקרים רבים, ניתן לפנות בצומת מכל זרוע הנכנסת אליו לכל זרוע היוצאת ממנו, אך פעמים אחרות יש הגבלות:
* אחת הזרועות (או יותר) היא חד-סטרית, כלומר היא נכנסת לצומת, אך אי אפשר לצאת אליה.
* פניות מסוימות, בעיקר פנייה שמאלה, אסורות, אף שניתן להיכנס לאותה זרוע מזרועות אחרות בצומת (באמצעות פנייה ימינה או נסיעה ישר).

לעיתים דרך הנכנסת לצומת מחולקת לנתיבים אחדים, שלכל אחד מהם נקבעו כיווני התנועה המותרים בו: פנייה ימינה, נסיעה ישר, פנייה שמאלה. לעיתים מאפשר נתיב אחד צירוף של כיווני נסיעה אחדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

*
da:Kryds (trafik)
טאקה יונסקו

טאקה יונסקו (ברומנית: Take Ionescu; 25 באוקטובר 1858 - 2 ביוני 1922), מדינאי רומני מתון, עורך דין, עיתונאי ודיפלומט, אשר שימש כראש ממשלת רומניה לתקופה קצרה (בין ה-18 בדצמבר 1921 עד ה-19 בינואר 1922).

==ביוגרפיה==
===תחילת חייו===
טאקה יונסקו נולד בפלוישט למשפחה מהמעמד הבינוני-נמוך בשם דומיטרו גיצה יון. בשנות ילדותו שהה בבוקרשט לשם משפחתו עברה ומאוחר יותר בגיורגיו (Giurgiu). את לימודיו הגבוהים השלים באוניברסיטת סורבון בפריז, כדוקטור למשפטים.

בזמן לימודיו בפריז פגש באשתו לעתיד, בסיה ריצ'רד, סטודנטית אנגליה. הם נהפכו לבני הזוג בברייטון וב-1881 נישאו בנישואים אורתודוקסים בלונדון. בני הזוג התיישבו בבוקרשט אך לעיתים קרובות ביקרו באנגליה את משפחתה של בסיה.

טאקה פתח משרד עורכי דין מצליח והפך לנשיא אגודת עורכי הדין במחוז אילפוב ובבוקרשט.

===פוליטיקה===
במקור היה טאקה חבר במפלגה הלאומית ליברלית (PNL) ולאחר הבחירות של 1884 שימש כנציג המפלגה בבית התחתון. בבחירות של 1888 נבחר כנציג עצמאי מטעם קראיובה לאחר שעזב את המפלגה, וב-1891 חבר למפלגה השמרנית.

בממשלתו של לסקר קטרג'יו שימש כשר הדתות והחינוך (1891-1895), ופעם נוספת בממשלתו של גאורגה קנטאקוזינו (אפריל 1899-ינואר 1900), וכשר החוץ בשתי ממשלותיו של קנטאקוזינו (ינואר-יולי 1900; 1904-1907).

ב-13 ביוני 1920 מונה כשר החוץ תפקיד בו שירת עד 16 בדצמבר 1921. ב-18 בדצמבר 1921 נבחר כראש ממשלת רומניה, אך כיהן בתפקיד זה חודש בלבד לאחר הצעת אי אמון מצידו של המלך פרדיננד שקיווה להחזיר את אלכסנדרו אוורסקו לשלטון.

===אחרי ימיו===
במשך ביקורו באיטליה בקיץ 1922 לקה יונסקו במחלת טיפוס הבטן ונפטר בסנטריום ברומא.

==יחסו ליהודים==
ב- 1914 הבטיח טאקה יונסקו להעניק אמנציפציה ליהודים, שהתבטאה בעיקר בהבטחה למתן אזרחות ליהודים אשר השתתפו במלחמת הבלקן השנייה לצד רומניה, אך צעדים אלה התבטלו עם בחירתו של יון ק. ברטיאנו כראש ממשלה בינואר 1914.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פוליטיקאים רומנים
קטגוריה:ראשי ממשלת רומניה
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:ילידי 1858
קטגוריה:נפטרים ב-1922