OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
וירטמברג-באדן

וירטמברג-באדן (בגרמנית: Württemberg-Baden) הייתה מדינה היסטורית שהתקיימה בימי גרמניה המערבית (הרפובליקה הפדרלית של גרמניה). המדינה הוקמה ב-1945 תחת אזור הכיבוש האמריקני לאחר מלחמת העולם השנייה. עיר הבירה שלה הייתה שטוטגרט. וירטמברג-באדן חדלה מלהתקיים ב-1952 לאחר שמוזגה למדינה חדשה בשם באדן-וירטמברג.

==היסטוריה==
וירטמברג-באדן הורכבה מחלקה הצפוני של המדינה החופשית וירטמברג ומחלקה הצפוני של רפובליקת באדן. חלקה הדרומי של וירטמברג הפך למדינת וירטמברג-הוהנצולרן תחת הכיבוש הצרפתי, כמו כן חלקה הדרומי של רפובליקת באדן הפך למדינת דרום באדן, שהייתה אף היא תחת הכיבוש הצרפתי. החלוקה בין החלק הצפוני לדרומי הוגדרה באמצעות נתיב (Autobahnen) שחיבר בין קרלסרוהה למינכן באזור האמריקני.

ב-24 בנובמבר 1946 נבחר הפרלמנט הראשון של וירטמברג-באדן, וב-18 במאי 1947 חוקקה חוקה חדשה לגרמניה המערבית. ב-23 במאי 1949 עם הקמת גרמניה המערבית, הצטרפה וירטמברג-באדן לרפובליקה הפדרלית. 

ב-24 בספטמבר 1950 נערכה הצבעה בווירטמברג-באדן, וירטמברג-הוהנצולרן ודרום באדן בנוגע למיזוג שלוש המדינות. משאל העם התרחש ב-16 בדצמבר 1951 ושלוש המדינות אוחדו ב-24 באפריל 1952 ויצרו מדינה חדשה בשם באדן-וירטמברג, שמהווה כיום אחת מ-16 המדינות הפדרליות שמרכיבות את גרמניה המודרנית.

==ראו גם==
*וירטמברג

קטגוריה:באדן-וירטמברג: מדינות וטריטוריות לשעבר
קטגוריה:גרמניה המערבית
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1945
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1952
רפובליקת באדן

רפובליקת באדן הייתה מדינה ברפובליקת ויימאר, ולאחר מכן בגרמניה הנאצית. לאחר סיום מלחמת העולם השנייה פוצלה המדינה לווירטמברג-באדן ודרום באדן.

==היסטוריה==
ב-22 בנובמבר 1918 התפטר פרידריך השני, הדוכס הגדול מבאדן מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה. לאחר ביטול הממלכה, הפכה המדינה לרפובליקה. המדינה התקיימה במהלך רפובליקת ויימאר ובמהלך שלטון גרמניה הנאצית.

לאחר תבוסת גרמניה במלחמת העולם השנייה, חולקה באדן לדרום באדן שהייתה תחת אזור הכיבוש הצרפתי, ווירטמברג-באדן שהייתה תחת אזור הכיבוש האמריקני. בשנת 1952 התאחדו דרום באדן ווירטמברג-באדן עם וירטמברג-הוהנצולרן, ויצרו את מדינת באדן-וירטמברג, שהיא אחת מ-16 המדינות הפדרליות שמרכיבות את גרמניה המודרנית.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110522081538/http://www.gonschior.de/weimar/Baden/index.htm מידע על רפובליקת באדן] 

באדן, רפובליקה
באדן
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1918
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1945
קבוצת פוסון

קבוצת פֿוֹסוּן (בסינית: 复星国际有限公司, באנגלית: Fosun International Ltd, נסחרת בבורסה לניירות ערך בהונג קונג: FOSUY) היא תאגיד השקעות סיני שנוסד ב-1992 בשנגחאי, בה נמצאים משרדיה הראשיים. קבוצת פוסון הפכה לתאגיד והנפיקה בבורסת בהונג קונג ב-2007 חברת אם מאגדת בשם "Fosun International" עם הסימול 0656:HK.

משנת 2010 השקיעה הקבוצה מיליארדי דולרים ברכישות של חברות עם הצהרת כוונות של רכישות בתחומי הבריאות, נדל"ן, תיירות, אופנה ובנקאות בעיקר באירופה וארצות הברית. בנובמבר 2015 הוערך שווי החברה (בלומברג) בכ 15.9 מיליארד דולר.

הקבוצה הוקמה כחברת טכנולוגיה על ידי 4 יזמים, אז בוגרי אוניברסיטה בני 22, ובראשם יושב ראש הקבוצה (משנת 1994) גואו גואנגצ'אנג עם הון התחלתי של 6,000 דולר.

== רכישות ==
=== רכישות בסין ===

=== רכישות מחוץ לסין ===
* 2013
** רכישת מגדל One Chase Manhattan Plaza בניו יורק תמורת 725 מיליון דולר
** אפריל - רכישת 95.6% ממניות אלמה לייזרס הישראלית תמורת 240 מיליון דולר

* 2014
** מרץ, רכישת 19.18% ממניות הבנק הגרמני BHF-Bank
** רכישת 100% ממניות Hani Securities, חברת ניהול הון הונג קונגית
** רכישת 19.18% ממניות קבוצת Kleinwort Benson הבלגית

* 2015
** רכישת חברת הביטוח האמריקאית Meadowbrook, תמורת 433 מיליון דולר
** רכישת חברת הביטוח האמריקאית Ironshore Inc תמורת 1.84 מיליארד דולר
** רכישת קלאב מד תמורת 939 מיליון יורו (לאחר מאבק שליטה של שנתיים)
** רכישת 16% ממניות מעבדות ים המלח, המוכרת בשם המותג AHAVA (לפי שווי שוק של 300 מיליון שקל)
** נדל"ן - רכישת ארמון בכיכר פיאצה קורדוסיו שבמילאנו, תמורת 381 מיליון דולר
** ב-2015 עמדה פוסון לרכוש את החזקותיה של קבוצת דלק בהפניקס (52.3%) תמורת כ-1.8 מיליארד שקל, אך בפברואר 2016 בוטלה העסקה.

* 2016
**רכישת קבוצת הכדורגל האנגלית וולבס.

== קישורים חיצוניים ==

*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סין: כלכלה
קטגוריה:חברות סיניות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בהונג-קונג
דקסל פארמה

דקסל פארמה (באנגלית: Dexcel Pharma) שבעבר פעלה תחת השם "דקסון", היא חברת תרופות ישראלית, השלישית בגודלה בישראל אחרי טבע ותרו. מכירותיה מהוות 25% מסך התרופות הנמכרות בישראל. מרכזיה שוכנים באור עקיבא, ביקנעם ובירושלים.

החברה נחשבת מצליחה בתחום התרופות הגנריות, המשווקות בעיקר בישראל. דקסל פארמה מוכרת גם מחוץ לישראל, אולם שם עיקר המכירות הוא של חומרי גלם לתרופות. אחד המהלכים החשובים של החברה היה רכישת "תכשירי פריו" מכימיקלים לישראל, שאיפשרה לה לראשונה לפתח תרופות מקור, ולא רק תרופות גנריות. רבים מגרסאותיה לתרופות גנריות מכילות את הצליל "דקס", כגון דקסמול, אומפרדקס, ציפרדקס ועוד.

"תכשירי פריו" היא חברת בת של דקסל פארמה המתמקדת בתרופות לחלל הפה.

==היסטוריה==
דקסל פארמה הוקמה על ידי דן אורן, בעל תואר שני במנהל עסקים, בתא קטן בו עבדו בהתחלה 9 עובדים. ב-1989 החברה השיקה את הדקסמול, גרסה גנרית לפרצטמול (אקמול). ב-1991 החברה סיפקה דוקסילין למאגר הלאומי של ישראל בעת משבר. ב-1992 התחילה לייצא תרופות. ב-1993 עברה לקמפוס חדש באור עקיבא. ב-1999 קנתה את "תכשירי פריו" והשיקה את הפריוצ'יפ בארצות הברית. ב-2014 הקימה מרכז מחקר ופיתוח בירושלים.

==תכשירי פריו==
תכשירי פריו (באנגלית: Perio Product) היא חברת בת של דקסל פארמה המתמחה בפיתוח תרופות חדשניות למחלות ובעיות בחלל הפה. תכשירי פריו היא חלק ממחלקת רפואת השיניים של דקסל פארמה, דקסל דנטל, שבין היתר אחראית על פיתוח ה-PerioChip וה-PAD Plus.

החברה נוסדה על ידי ד"ר משה פלשנר ברק כחברת בת של כימיקלים לישראל בה עבד. ברק מונה למשנה למנכ"ל, ומנהל צוות המחקר ופיתוח. החברה פיתחה את הפריוצ'יפ (באנגלית: PerioChip), צ'יפ חדשני החוסך ניתוח במחלות חניכיים, באמצעות החדרה לכיס הפריודונטלי בפה, שם הוא מפריש חומרים כדי לחסל את החיידקים. המוצר של פריו, שזכה לאישור ה-FDA במהלך 1998, אושר לשיווק בישראל וב-12 מדינות אירופיות. במהלך 1996 אמורה הייתה תכשירי פריו להיות מונפקת בוול-סטריט לפי שווי של 80 מיליון דולר, אולם ההנפקה נדחתה פעם אחר פעם ולבסוף נגנזה. ב-7 ביולי הושגה עסקה בין כימיקלים לישראל לבין דקסון, שהאחרונה תרכוש 85% ממניות "תכשירי פריו" ב-30–35 מיליון דולר, כאשר הוחלט לחתום על המכירה ב-5 באוגוסט. ב-4 באוגוסט, יום לפני המכירה, משה פלשנר ברק התפטר מתפקיד המשנה למנכ"ל, מבלי ליידע את בעלי דקסון. ב-13 באוגוסט שלחה דקסון לכי"ל בכתב שהיא מבטלת את העסקה בעקבות ההתפטרות של העובד הבכיר. כי"ל הוציאה הודעה בה אמרה כי "ביטול העסקה נעשה שלא כדין והיא תנקוט את ההליכים המתחייבים מכך".

דן אורן, מנכ"ל דקסון, אמר אז כי ד"ר משה פלשנר ברק, המשנה למנכ"ל פריו "הוא האיש עם הרעיונות, הדבק והדוחף את כל עובדי המו"פ בתכשירי פריו. שלושה חודשים הוא הסביר לנו כמה מרוצה שדקסון רוכשת את פריו וב-4 באוגוסט, יום לפני חתימת ההסכם, הוא התפטר". לבסוף, ב-23 באוגוסט, דקסון נכנעה וקנתה את פריו. דן אורן נימק אז ש"השתנו הנסיבות", אולם לא פירט מה השתנה.

תכשירי פריו הצטרפה לדקסל דנטל, מחלקת רפואת השיניים של דקסל פארמה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תעשיית פרמצבטיקה בישראל
פקפנט

תרסיס פקפנט במינון של 100 מיקרוגרם בכל ריסוס. ניתן להבחין במונה מימין, המסמן את מספר השימושים בתכשיר. בכל תכשיר 8 ריסוסים.
פקפנט (®PecFent, שם גנרי FPNS – Fentanyl Pectin Nasal Spray) היא תרופה לשיכוך כאבים מהיר, המכילה את החומר פנטניל (Fentanyl) בתרסיס לאף. פקפנט מותווה בישראל ובעולם לטיפול בכאבים מתפרצים, בחולים אונקולוגיים המטופלים בתרופות ממשפחת האופיואידים.

היצרן: ארכימדס פארמה (Archimedes Pharma), בריטניה.

המשווק בישראל: מדיסון פארמה.

קבוצה תרפויטית: משכך כאבים חזק השייך לקבוצת משככי כאבים האופיואידים.
==למי מתאימה התרופה פקפנט?==
פקפנט מיועד לטיפול בחולי סרטן בוגרים הסובלים מכאב מתפרץ.
כאב מתפרץ הוא כאב אשר מופיע באופן פתאומי, אפילו כאשר המטופל נמצא תחת טיפול רגיל בתרופות אופיואידיות לשיכוך כאבים קבועים כגון מורפין, פנטניל, אוקסיקודון או הידרומורפון. פקפנט יינתן רק לחולי סרטן בוגרים שכבר נוטלים תרופות אופיואידיות אחרות על בסיס יומי לשיכוך כאבים קבועים. 
ההתוויה המאושרת במשרד הבריאות בישראל, תואמת את ההתוויה המאושרת על ידי ה-FDA בארצות הברית.

==זמינות בישראל==
התרופה כלולה בסל הבריאות וזמינה בישראל בקופות החולים כללית, מכבי, מאוחדת, לאומית, ללא עלות לחולים אונקולוגיים.

==מנגנון הפעולה – טכנולוגיית מתן פנטניל בתרסיס לאף==
פקפנט הוא תרסיס המיועד לספיגה ברירית האף. כאשר מתיזים פקפנט לתוך האף, משתחררות טיפות זעירות היוצרות מיידית שכבה דקה של ג'ל. החומר הפעיל פנטניל נספג במהירות דרך רירית האף למחזור הדם, ומשם אל אתר המטרה במוח, וכך מקל במהירות על הכאב המתפרץ.

מחקרים מבוקרים מוכיחים כי פקפנט מסייע לשיכוך כאב משמעותי תוך 5 דקות, בהשוואה לפלצבו ולתרופה MIR (morphine immediate release). משך השפעת התרופה הוכח עד שעה אחת.
==אופן השימוש==
פקפנט זמין בשני מינונים: פקפנט 100 מק"ג (מיקרוגרם) ופקפנט 400 מק"ג (מיקרוגרם). יש לוודא שנעשה שימוש במינון שנרשם על ידי הרופא. מנה לטיפול בכאב מתפרץ יכולה להינתן על ידי לחיצה אחת או שתי לחיצות (לחיצה אחת לכל נחיר) לפי הוראת רופא, ותכיל אחת מארבע עוצמות מינון: 100 מק"ג, 200 מק"ג, 400 מק"ג או 800 מק"ג. 
להסבר על פתיחת אריזת המגן, הכנת בקבוק לשימוש ראשון ואופן נטילת התרופה, יש לעיין בעלון לצרכן.

==מידע חיוני ותופעות לוואי==
תופעות לוואי המופיעות לעיתים קרובות הן: בלבול, שינוי בחוש הטעם, סחרחורת, בחילות והקאות, ישנוניות, כאבי ראש, דימום מהאף, הרגשת אי נוחות בתוך האף, נזלת, עצירות, גרד בעור. למידע מלא על תופעות הלוואי, יש לעין בעלון לצרכן.

אם אחת מתופעות הלוואי מחמירה, או כאשר אתה סובל מתופעת לוואי שלא הוזכרה בעלון, עליך להתייעץ עם הרופא.
למידע נוסף, אזהרות והתוויות נגד, יש לעיין בעלון לצרכן כפי שאושר על ידי משרד הבריאות.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20160420012119/http://www.pecfent.com/ אתר התרופה הבינלאומי]
* [http://www.cancer.org.il/template/default.aspx?PageId=7559# אתר האגודה למלחמה בסרטן – טיפול בכאב ממקור סרטני]
* [http://www.old.health.gov.il/units/pharmacy/trufot/alonim/pecfent_pt_1409809755824.pdf עלון לצרכן – משרד הבריאות בישראל]
* [http://www.old.health.gov.il/units/pharmacy/trufot/Mucar_List.asp?p=2&Sr_Type=Activ&Y_Name=FENTANYL&Letter=f&Y_Code=&safa= משרד הבריאות – אגף הרוקחות – מאגר התרופות]
* נדב דוידוביץ', ינאי קרנצלר ואורן מירון, [https://www.taubcenter.org.il/wp-content/uploads/2023/03/Opioids-2023-HEB.pdf השימוש המוגבר במשככי כאבים נרקוטיים בישראל: תחילתה של מגפה]? באתר מרכז טאוב, מרץ 2023
* 

קטגוריה:תרופות
דרום באדן

דרום באדן (בגרמנית: SüdBaden) הייתה מדינה היסטורית שהתקיימה בימי גרמניה המערבית (הרפובליקה הפדרלית של גרמניה). המדינה הוקמה ב-1945 תחת אזור הכיבוש הצרפתי לאחר מלחמת העולם השנייה. עיר הבירה שלה הייתה פרייבורג. דרום באדן חדלה מלהתקיים ב-1952 לאחד שמוזגה למדינה חדשה בשם באדן-וירטמברג.

==היסטוריה==
דרום באדן הורכבה מחלקה הדרומי של רפובליקת באדן. חלקה הצפוני של רפובליקת באדן צורף למדינת וירטמברג-באדן, שהייתה תחת הכיבוש האמריקני. החלוקה בין החלק הצפוני לדרומי הוגדרה באמצעות נתיב (Autobahnen) שחיבר בין קרלסרוהה למינכן באזור האמריקני.

ב-19 במאי 1947 חוקקה חוקה חדשה לדרום באדן, שקבעה שהמדינה היא היורשת של באדן, ואף אימצה את הדגל והסמל שלה, וב-24 ביולי 1947 נבחר הפרלמנט הראשון של דרום באדן. ב-23 במאי 1949 עם הקמת גרמניה המערבית, הצטרפה וירטמברג-באדן לרפובליקה הפדרלית.

ב-24 בספטמבר 1950 נערכה הצבעה בדרום באדן, וירטמברג-באדן ווירטמברג-הוהנצולרן בנוגע למיזוג שלוש המדינות. משאל העם התרחש ב-16 בדצמבר 1951 ושלוש המדינות אוחדו ב-24 באפריל 1952 ויצרו מדינה חדשה בשם באדן-וירטמברג. כיום המדינה מהווה אחת מ-16 המדינות הפדרליות שמרכיבות את גרמניה המודרנית.

==ראו גם==
*באדן (מדינה)
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.verfassungen.de/de/bw/baden47.htm חוקת באדן]

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרמניה המערבית
באדן
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1945
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1952
Li-Fi

ה[[סמליל של Li-Fi]]
שתי יחידות Li-Fi מחוברות ל[[מחשב נייד. על מסך המחשב מוצגות מהירויות ההעלאה וההורדה.]]
Li-Fi (קיצור של Light Fidelity, בתרגום חופשי: "דיוק אור") היא טכנולוגיית תקשורת אלחוטית שמשתמשת בקרני אור כדי להעביר נתונים בין מכשירים. המושג Li-Fi הוטבע על ידי פרופסור הראלד האס מאוניברסיטת אדינבורו במהלך שיחת TEDGlobal שלו ב־2011<ref></ref>.<nowiki></nowiki>

Li-Fi היא תת-מערכת של תקשורת אופטית אלחוטית (OWC, ראשי תיבות של: Optical Wireless Communications) ויכולה להוות מערכת משלימה לתקשורת רדיו (כמו Wi-Fi, או תקשורת סלולרית) או מחליפה של מערכות הפצת מידע (Data Broadcasting).

מבחינת שימוש, הטכנולוגיה דומה ל־Wi-Fi. ההבדל העיקרי ביניהן הוא ש־Wi-Fi משתמשת בגלי מיקרו כדי להעביר את המידע בעוד ש־Li-Fi משתמשת באור נראה כדי להעביר את המידע. Li-Fi מסוגלת תאורטית להעביר מידע במהירויות של עד 100 גיגהביט בשנייה.

ביולי 2023 אגודת ה־IEEE העניקה לטכנולוגיית ה־Li-Fi תקן רשמי – "802.11bb", שהצטרף למשפחת התקנים IEEE 802.11 לתקשורת אלחוטית ברשתות מקומיות.

== ראו גם ==

* Wi-Fi
* תקשורת אופטית

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.ted.com/talks/harald_haas_wireless_data_from_every_light_bulb?language=he#t-7608 הרצאה מפי פרופסור הראלד האס]
* [http://www.tgspot.co.il/china-introduces-li-fi-bulb-that-lets-you-go-online/ לגלישה, הדליקו את האור: מדענים פיתחו שבב מזערי המספק רשת Wi-Fi באמצעות נורה], באתר TgSpot, אוקטובר 2013

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טכנולוגיה תקשורתית
קטגוריה:אוניברסיטת אדינבורו
קטגוריה:תקשורת מחשבים
ניר אורבך

ניר אורבך (נולד ב־6 באפריל 1970, א' בניסן ה'תש"ל) הוא חבר כנסת לשעבר מטעם ימינה. בנוסף, כיהן גם כיושב ראש ועדת הכנסת וכמנכ"ל מפלגת הבית היהודי בעבר. משמש כיום כראש הרשות לזהות יהודית במשרד ראש הממשלה, תחת סגן השר אבי מעוז. עורך דין בהכשרתו.

== ביוגרפיה ==
אורבך נולד בחיפה וגדל בקריית שמואל. הוא בוגר ישיבת פרחי אהרון וישיבת כרם ביבנה. את שירותו הצבאי עשה בגדוד צבר של חטיבת גבעתי. למד משפטים באוניברסיטת בר־אילן.

אורבך ניהל את מדרשת תל אביב, ייסד את פורום המדרשות התורניות לבנות ועמד בראשו, והיה ממייסדי פורום הממלכתיים–דתיים, וסמנכ"ל מפעלות הציונות הדתית.

אורבך החל לייעץ לשר אפי איתם כשהיה שר השיכון וכן לח"כ ניסן סלומינסקי (שניהם מהמפד"ל). היה מנכ"ל מפלגת אח"י בראשות אפי איתם, שהתאחדה עם מפלגת הליכוד ב־2008.

לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה (2013) שימש כראש המטה של נפתלי בנט ומונה למזכ"ל מפלגת הבית היהודי, ובהמשך, לאחר איחוד התפקידים, גם למנכ"ל.

לקראת הבחירות לכנסת העשרים (2015) נבחר למקום העשירי ברשימת הבית היהודי, מקום ששוריין לנציג מרכז המפלגה, כשהוא גובר על 4 מועמדים אחרים, בהם סגנית ראש עיריית ירושלים חגית משה. לאחר שריון נציגי האיחוד הלאומי – תקומה, הוצב במקום ה־12 ברשימה הסופית. הרשימה זכתה ב־8 מקומות ואורבך לא נבחר לכנסת.

=== כחבר הכנסת ===
לאחר פרישת הרב רפי פרץ לקראת הבחירות לכנסת העשרים וארבע (2021), התמודד אורבך על ראשות המפלגה אך הפסיד לחגית משה. בהמשך התפטר מתפקידו כמנכ"ל הבית היהודי.

אורבך שובץ במקום ה־6 ברשימת ימינה לכנסת, בראשותו של נפתלי בנט. לאחר הבחירות נכנס אורבך לכנסת העשרים וארבע ושימש בה כיושב ראש ועדת הכנסת. מול ביתו של אורבך בפתח תקווה התקיימו הפגנות נגד תמיכתו בממשלת ישראל ה-36.

ב-13 ביוני 2022 הודיע על הפסקת תמיכתו בממשלה ועל פרישתו מן הקואליציה עד להצבעה בכנסת בעד חידוש תקנות שעת החירום ליהודה ושומרון. בעקבות זאת מספר חברי הקואליציה ירד ל-59 בלבד והרוב שלה אבד, ושבוע לאחר מכן בנט ולפיד הודיעו על פיזור הכנסת ה-25. 

ב-15 בספטמבר הודיע אורבך רשמית כי הוא פורש מהחיים הפוליטיים.

ב-13 ביולי 2023 החליט 
סגן שר במשרד ראש הממשלה אבי מעוז למנות את אורבך לראש הרשות לזהות יהודית במשרד ראש הממשלה.

== חיים אישיים ==
אורבך נשוי למירב, להם ארבעה ילדים והם מתגוררים בשכונת הדר גנים שבפתח תקווה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי ישיבת פרחי אהרון
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:פעילי הבית היהודי
קטגוריה:פעילי המפד"ל
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הימין החדש
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי ציבור
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וארבע
קטגוריה:בוגרי ישיבת כרם ביבנה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ימינה
קטגוריה:פתח תקווה: חברי הכנסת
קטגוריה:חברי הכנסת: אנשי חינוך
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
קטגוריה:חברי הכנסת: משפטנים
קטגוריה:חברי הכנסת: פקידים
המוזיאון הארכאולוגי של קהרמאנמרש

מבנה מוזיאון קהרמאנמרש
פסל אריה עם כתובת בכתב הירוגליפי מהתקופה הנאו חיתית
המוזיאון הארכאולוגי של קהרמאנמרש (בטורקית: Kahramanmaraş Arkeoloji Muzesi) הוא מוזיאון לארכאולוגיה השוכן בעיר קהרמאנמרש, השייכת למחוז הים התיכון במזרח טורקיה. במוזיאון מוצגים ממצאים מחפירות ארכאולוגיות באזור, כמו האתר הפרהיסטורי דומוזטפה וכן אוסף עשיר של ממצאים מהתקופה הנאו חיתית.

== היסטוריה ==
המוזיאון הוקם ב-1947 ביוזמתו של הקולונל ה' נורי יורדקול (H. Nuri Yurdakul) במבנה מהמאה ה-16 שנקרא Taş Madras. בתחילתו שימש המוזיאון כמקום הנצחה למלחמת העצמאות של טורקיה. התצוגה כללה בעיקר תמונות של מוסטפא כמאל אטאטורק וחבריו. ב-1957 הורחב המוזיאון ונוספו לו פריטים ארכאולוגים ואתנוגרפיים. בשנת 1962 עבר המוזיאון למבנה בתוך מצודה השוכנת במרכז העיר קהרמאנמרש. ב-29 בנובמבר 1975, עבר המוזיאון למבנה בו הוא שוכן עד היום ברובע  Yenişehir.

== תצוגה ==
המוזיאון מחולק לארבעה אגפים: אגף ארכאולוגיה, אגף האבן, אגף אתנוגרפיה וגן המוזיאון. אוסף המוזיאון כולל כ-25,000 פריטים. כ-65% הם מטבעות, כ-25% פריטים ארכאולוגים שונים והשאר, פריטים אתנוגרפיים.
* אגף הארכאולוגיה - באגף זה התצוגות מוקדשות לממצאים מאתרים ארכאולוגים במחוז וממצאים נוספים. התצוגה כוללת שני שלדי ממותות. ממצאים מהחפירות הארכאולוגיות באתר דומוזטפה, שבו נמצא יישוב גדול מתקופת חלף, מהאלף השישי לפנה"ס. ממצאים פרהיסטוריים ממערת דונגל (Döngel Cave), ממצאים מברונזה ואבן השייכים לתקופה הנאו חיתית, כלי חרס וקרמיקה מתקופת הברזל, התקופה ההלניסטית והתקופה הרומית. קשת מברונזה השייכת לאוררטו, כלי זכוכית פיניקים. בנוסף מוצגים תכשיטים ומטבעות זהב מהתקופות ההלניסטית, הרומית והביזנטית.
* אגף האבן - באגף זה מוצגות אסטלות שונות מהתקופה הנאו חיתית, ואסטלות ופסלים מהתקופה הרומית.
* אגף האתנוגרפיה - באגף זה מוצגים פריטים מהמאה ה-18 והמאה ה-19. בגדים, סנדלי עור, כפכפים, אביזרי נשים וגברים, שטיחים, גילופי עץ ופריטים אישיים של גיבורי מלחמת העצמאות הטורקית. באגף מוצגים גם מטבעות איסלאמיים, ומטבעות מהתקופה העות'מאנית.
* גן המוזיאון - בגן המוזיאון מוצגים סרקופגים, מזבחות, אלמנטים אדריכליים שונים השייכים לתקופה הרומית, כמו עמודים וכותרות, פסלי אריות השייכים לתקופה החתית, ראש פסל של שור עם כתובת הירוגליפית השייכת לתקופה החיתית, וריחיים מתקופות שונות.

==גלריית תמונות==
{| align=center
|<gallery widths="200px" heights="170px" perrow="4">
Kahramanmaras Museum Mammut.jpg|שלד ממותה
Kahramanmaras Museum Steinsaal.jpg|תצוגת סרקופגים, אסטלות ועמודים
Kahramanmaras Museum Keilschrift Gözlügöl.jpg|אסטלה של אדד-ניררי השלישי עם כתובת בכתב יתדות בשפה האשורית. האסטלה נמצאה בכפר ליד קהרמאנמרש בעת ביצוע עבודות לבניית סכר.
Kahramanmaras Museum Löwe Sevdilli.jpg|פסל אריה מהתקופה הנאו חתית
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.kultur.gov.tr/EN,39588/kahramanmaras-museum.html Kahramanmaraş Museum] באתר משרד התרבות והתיירות הטורקי

קהרמאנמרש
The Stone Quarry

The Stone Quarry (מאנגלית: מחצבת האבן; בעבר: Cruel and Unusual Films, Inc., מאנגלית: "סרטים אכזריים ובלתי רגילים") היא חברת הפקות סרטי קולנוע אמריקאית שייסדו הבמאי זאק סניידר, רעייתו המפיקה דבורה סניידר והמפיק-השותף וסלי קולר. משרדי החברה נמצאים בפסדינה, קליפורניה. החברה גם נוטלת חלק בשיווק סרטים של חברות הפקה אחרות.

== היסטוריה ==
האולפנים הוקמו בשנת 2004 ומהווים חלק מחטיבת ההפקות של אולפני האחים וורנר, לאחר הסכם שנחתם עם החברה.

בינואר 2019 החברה שינתה את שמה משמה הראשון (Cruel and Unusual Films, Inc.) לשמה הנוכחי (The Stone Quarry) ופורסם שסניידר יחזור לביים סרטים לאחר שחתם על חוזה עם נטפליקס שמתחיל בבימוי סרט הזומבים "צבא המתים".

==פילמוגרפיה==
{| class="wikitable ctd-center-3"
! rowspan="2" |שנה
! rowspan="2" |סרט / סדרת טלוויזיה
! rowspan="2" |חברות הפקה נוספות שותפות
! rowspan="2" |הפצה
! rowspan="2" |במאי/ת
! colspan="2" |ציונים
! rowspan="2" |הערות
|-
!Rotten Tomatoes
!Metacritic
|-
|2004
|שחר המתים
|Strike EntertainmentNew Amsterdam Entertainment
|סרטי יוניברסל
|זאק סניידר
|76%<ref></ref>
|58/100<ref></ref>
|
|-
|2007
|300
|אולפני לג'נדריVirtual StudiosAtmosphere PicturesHollywood Gang Productions
|האחים וורנר
|זאק סניידר
|61%<ref></ref>
|52/100<ref></ref>
|
|-
|2009
|השומרים
|אולפני לג'נדריLawrence Gordon ProductionsDC Entertainment
|האחים וורנרסרטי פרמאונט
|זאק סניידר
|65%<ref></ref>
|56/100<ref></ref>
|
|-
|2010
|אגדה עם כנפיים
|Village Roadshow PicturesAnimal Logic
| rowspan="4" |האחים וורנר
|זאק סניידר
|52%<ref></ref>
|53/100<ref></ref>
|אנימציה
|-
|2011
|סאקר פאנץ'
|אולפני לג'נדרי
|זאק סניידר
|22%<ref></ref>
|33/100<ref></ref>
|
|-
|2014
|300: עליית האימפריה
|אולפני לג'נדריAtmosphere PicturesHollywood Gang Productions
|נועם מורו
|45%<ref></ref>
|48/100<ref></ref>
|סיקוול לסרט 300
|-
|2018
|אקוומן
|The Safran CompanyMad Ghost ProductionsRatPac EntertainmentDC Films
|ג'יימס ואן
|65%<ref></ref>
|55/100<ref></ref>
|
|-
|2021
|צבא המתים
|
| rowspan="5" |נטפליקס
|זאק סניידר
|67%<ref></ref>
|57/100<ref></ref>
|
|-
|2021
|צבא הגנבים
|Pantaleon Films
|מתיאס שוויגופר
|70%<ref></ref>
|49/100<ref></ref>
|פריקוול לסרט צבא המתים
|-
|
|צבא המתים: וגאס האבודה
|נטפליקס אנימציהMeduzarts Animation
|
|
|
|סדרת טלוויזיהאנימציה
|-
|
|ירח המרד
|Grand Electric
|
|
|
|
|-
|
|Twilight of the Gods
|נטפליקס אנימציה
|
|
|
|סדרת טלוויזיהאנימציה
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:חברות אמריקאיות להפקת סרטים
קטגוריה:חברות בידור
פרס בוכמן

פרס בוכמן, "פרס הזיכרון" של הקרן ע"ש יעקב בוכמן לזכר אשתו ובתו שנספו בשואה, הוענק על ידי יד ושם מדי שנה ליוצרים בתחומי הספרות, המחקר האקדמי והאמנות, שיצירתם עוסקת בתחום השואה. הקרן ממנה מוענק הפרס נוסדה בשנת 1988 בפריז, במסגרת "הקרן לזכר השואה" שמושבה בצרפת. הפרס הוענק עד אמצע שנות ה-2000.

==מזוכי הפרס==
{| class="wikitable" border="0" cellspacing="1" cellpadding
|-
! שנה 
! פרס לחוקר 
! פרס לסופר 
! פרס לאמן
|-
| 2006
| שלמה אהרונסון
| חנוך ברטוב
| 
|-
| 2005
| מיכל אונגר
| אלונה פרנקל
| 
|-
| 2004
| יצחק ארד
| 
| 
|-
| 2003 
| 
| ליזי דורון
| 
|-
| 2001 
| 
| אמיר גוטפרוינד
| 
|-
| 2002
| פרופ' אריה כוכבי
| חנה יבלונקה
|
|-
| 2000
| נחום בוגנר
| 
| 
|-
| 1999 
| 
| ליליאן אטלן
| 
|-
| 1995
| 
| אידה פינק
| 
|-
|}
* זוכים נוספים בפרס: רות בונדי.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.yadvashem.org/sites/default/files/yv_magazine04_0.pdf על פרס בוכמן] באתר יד ושם (ע' 16)

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:חקר השואה
בוכמן
בוכמן
רוזנות ליפה-אלפרדיסן

רוזנות ליפה-אלפרדיסן מגרמנית: Landgrafschaft Lippe-Alverdissen) הייתה מדינה היסטורית באזור מרכז גרמניה של היום, אשר השתייכה לבית ליפה.

==היסטוריה==
בשנת 1613 חולקה רוזנות ליפה בין בניו של זימון השישי, רוזן ליפה-דטמולד; בנו הבכור זימון השביעי ירש את רוזנות ליפה-דטמולד, בנו השני אוטו ירש את רוזנות ליפה-בארקה, ובנו הצעיר פיליפ ירש את רוזנות ליפה-אלפרדיסן. בשנת 1640 ירש פיליפ חלק מרוזנות שאומבורג, ובכך יצר את רוזנות שאומבורג-ליפה.

לאחר מותו של פיליפ בשנת 1681, פוצלה נחלתו בין בניו; בנו הבכור פרידריך כריסטיאן ירש את שאומבורג-ליפה, ואילו בנו השני פיליפ ארנסט ירש את רוזנות ליפה-אלפרדיסן.

לאחר מותו של וילהלם, רוזן שאומבורג-ליפה בשנת 1777 ללא ילדים, ירש אותו פיליפ ארנסט השני, רוזן שאומבורג-ליפה, ובכך איחד מחדש את הרוזנות.

==שליטי ליפה-אלפרדיסן==
===הקמה ראשונה===
* פיליפ (1613-1640)

===הקמה שנייה===
* פיליפ ארנסט הראשון (1681-1723)
* פרידריך ארנסט (1723-1749)
* פיליפ ארנסט השני (1749-1777)

ליפה
ליפה
מדלן בארו

מדלן בארו (בצרפתית: Madeleine Barot; 1909, שאטורו – 1995, פריז), הייתה תאולוגית פרוטסטנטית, הומניסטית, פעילת זכויות האדם וחסידת אומות העולם מצרפת.

==קורות חיים==
מדלן בארו הייתה בתו של אלכסנדר אוגוסט בארו, מורה לספרות מקלרמון פראן. היא למדה בסורבון וקיבלה תואר בהיסטוריה ותעודת ארכיונאי. בשנת 1934 החלה לעבוד בספרייה הלאומית של צרפת ומשנת 1935 החלה לעבוד ברומא, במוסד מחקר צרפתי שעסק בחקר ההיסטוריה של רומא, כחלק ממכוני המחקר ההיסטורי של רומא .

בארו הייתה פעילה באגודות פרוטסטנטיות במסגרת הפדרציה הצרפתית של אגודות סטודנטים נוצריות, שנוסדה ב-1895. בקיץ 1939 הייתה בארו יושבת ראש ועידה עולמית של נוער נוצרי באמסטרדם, ועידה שפעלה לאיחוד בין תנועות פרוטסטנטיות. בעת זו הפכה מעורבת בתנועות ההתנגדות לנאציזם. את ההשראה לפעולתה שאבה בין היתר מהכומר השווייצרי קרל בארת .

משנת 1940 הייתה בארו המזכירה הכללית של ארגון Cimade , ארגון סטודנטים פרוטסטנטים צרפתים, שהיה פעיל במהלך שנות מלחמת העולם השנייה נגד הכובשים הגרמנים. היא כיהנה בתפקיד גם לאחר המלחמה, ועד שנת 1956. בתקופת כהונתה הייתה בארו אחראית על אחת המחלקות לפעילות חברתית באיגוד העולמי של הכנסיות . במסגרת פעילותה זו פעלה בארו לקידום מעמד האישה בארגונים כנסייתיים.

==פעילות להצלת יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה==
מדלן בארו ניהלה את פעילותו של ארגון Cimade למען פליטים יהודים בצרפת הכבושה בידי הגרמנים וכן בצרפת של וישי. היא הייתה אחראית לפעילותם של פעילי ארגון Cimade במחנות ריכוז בצרפת ואף נכנסה בעצמה למחנה הריכוז גירס כדי לסייע לאמהות יהודיות שילדו זה עתה. היא ביקרה במחנה מדי יום, ואף הצליחה לקבל אישור לפתוח במחנה סניף של Cimade. היא הצליחה לקבל אישור להעביר ילדים, חולים וקשישים לעיירה לה שמבון-סור-ליניון וכך לחלצם מהמעצר. מקיץ 1942, עת החלו המעצרים ההמוניים של יהודי צרפת, בפריז ומחוצה לה, הנפיקה בארו ליהודים שבהם טיפלה מסמכי זהות מזויפים, החביאה את חלקם, ולחלקם סייעה לברוח לשווייץ.

==הנצחה==
ב-1988 הכיר יד ושם במדלן בארו בתור חסידת אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.yadvashem.org/yv/en/holocaust/france/pdf/doc04.pdf עדותם של האחים מנחם מאיר ופרדריק ריימס] על הצלתם בידי בארו ו-Cimade, באתר יד ושם 

קטגוריה:צרפתיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:חברי תנועת ההתנגדות הצרפתית
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1909
קטגוריה:נפטרות ב-1995
המנון סיישל

נתאחד סיישלים (מקריאולית סיישלית: Koste Seselwa) הוא ההמנון הלאומי של איי סיישל. ההמנון אומץ רשמית בשנת 1996, ולו מילים בשלוש השפות הרשמיות של המדינה: קריאולית סיישלית, אנגלית וצרפתית.

== מילים ==
{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! קריאולית סיישלית !! צרפתית !! אנגלית
|-
|
| dir="ltr" | 
| dir="ltr" | 
| dir="ltr" | 
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

סיישל
קטגוריה:סיישל: סמלים לאומיים
מיה נילסן

מיה אוסטרגרד נילסן (בדנית: Mie Østergaard Nielsen; נולדה ב-25 בספטמבר 1996) היא שחיינית דנית, היא אלופת אירופה (ברלין 2014), סגנית אלופת עולם לבריכת 25 מטר (איסטנבול 2012) ובעלת מדליית ארד מאליפות עולם (קאזאן 2015) במשחה ל-100 מטר גב. היא שיאנית אירופה הנוכחית (2015) במשחה ל-100 מטר גב (בריכת 25 מטר).

מיה נילסן היא בתו של בני נילסן, סגן אלוף אולימפי (סיאול 1988) ובעל מדליית ארד (מדריד 1986) במשחה ל-200 מטר פרפר.

== שיאים אישיים ==
===בריכה אולימפית===
* 50 מטר גב: 27.63 שניות (2015), שיא דנמרק
* 100 מטר גב: 58.84 שניות (2015), שיא דנמרק

===בריכת 25 מטר===
* 200 מטר חופשי: 1:55.07 דקות (2013), שיא דנמרק
* 50 מטר גב: 26.39 שניות (2014), שיא דנמרק
* 100 מטר גב: 55.99 שניות (2013) שיא אירופה

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:שחייניות גב
קטגוריה:אלופות אירופה בשחייה
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית דניות: שחייה
קטגוריה:ילידות 1996
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1996
גואו גואנגצ'אנג

גואו גואנגצ'אנג (בסינית מפושטת: 郭广昌; ) הוא מיליארדר סיני, מקים ויושב ראש קבוצת פוסון. בנובמבר 2015 דורג במקום ה-11 בעשירי סין, והונו הוערך בכ-6.3 מיליארד דולר. בראשית דצמבר 2015 דווח כי הוא נעלם.

== ביוגרפיה ==
גואו גואנגצ'אנג נולד בדונגיאנג שבג'ג'יאנג, סין. בשנת 1989 סיים לימודי תואר ראשון בפילוסופיה באוניברסיטת פודן, בה השלים לאחר מכן גם תואר שני במנהל עסקים.

הוא ייסד, יחד עם שלושה חברים את קבוצת פוסון עם הון התחלתי של 6,000 דולר. בשנת 1994 התמנה ליושב הראש של הקבוצה, שהפכה להיות אחד העסקים הלא-ממשלתיים הגדולים בסין.

בנובמבר 2015 התפרסם כי אחד משותפיו להקמת פוסון, פאן ווי, עזב את הקבוצה מסיבות בריאותיות ומכר את חלקו, בכך גדלה אחזקתו של גואנגצ'אנג בקבוצה ל-64.5%.

בדצמבר 2015 פורסם כי הוא נעצר. מנכ"ל קבוצת פוסון הודיע כי החברה מתמודדת עם המצב, וכי גואו מסייע לחקירה של הרשויות. המסחר במניות החברה הופסק זמנית בעקבות זאת. לאחר מספר ימים שוחרר גואו ממעצר, ובינואר 2016 נפגש עם המפקחת על הביטוח דורית סלינגר לצורך השלמת רכישת "הפניקס חברה לביטוח" בידי קבוצת פוסון.

גואו נשוי ולו שלושה ילדים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.fosun.com/en/about/about_2_1.html?id=38 גואו גואנגצ'אנג], באתר הרשמי של קבוצת פוסון
* [http://www.themarker.com/wallstreet/1.2549869 האיש שעשוי להיות הבעלים החדש של הפניקס: המיליארדר הסיני גואו גואנצ'אנג], באתר TheMarker, ינואר 2015

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יזמים
קטגוריה:מיליארדרים סינים
קטגוריה:אנשי עסקים סינים
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1967
אקינקס

[[דריווש הראשון מחזיק אסנסיס בחיקו.]]
האקינקס (באנגלית acinaces; ביוונית ἀκινάκης) או אקינקה (כנראה בפרסית עתיקה akīnakah) הוא סוג של חרב קצרה או פגיון אשר שימש בעיקר באלף הראשון לפני הספירה באזור אגן הים התיכון, במיוחד על ידי המדיים, הסקיתים והפרסים, ולאחר מכן על ידי היוונים.

האקינקס הומצא על ידי הסקיתים, אבל הוא נעשה מפורסם על ידי הפרסים, ומהם התפשט בכל רחבי העולם העתיק. את השפעתו ניתן לראות גם בעיצובים של כלי נשק סיניים כגון חרב הג'ינגלו. הרומאים האמינו שמקור הנשק הוא ממדי.

בדרך כלל האקינקס הוא באורך של 35–45 סנטימטרים והוא בעל להב פיפיות. גולת הניצב בדרך כלל חצויה או מסוג "אנטנה". הנדן של האקינקיס בדרך כלל היה מעוטר ונחגר בראוותנות..

מאחר שהאקינקיס נראה כנשק תקיפה, ומאחר שהוא היה בדרך כלל שחוק יותר בצידו הימני, סביר להניח שהוא נועד לדקירות פתע מלמעלה למטה.

== זיהוי ==
הדבר היחיד שטקסטים עתיקים אומרים על האקינקיס הוא שהאקינקיס הוא סוג של "חרב פרסית". משום כך מחברים בלטינית לאורך ההיסטוריה נהגו לזהותו עם כלי נשק פרסיים רבים שהכירו. בטקסטים לטיניים מימי הביניים מזהים את האקינקיס עם הסימיטר ודומיו. פאולוס הקטור מייר מזהה את האקינקס עם הדוסאק, ובעבודותיהם של הישועים המתארות את יפן המילה אקינקס משמשת לתיאור הקטאנה.

עם זאת, הסימיטר הפרסי הוא נשק חדש יחסית שלא היה קיים בעת העתיקה ולכן אין לזהותו עם האקינקיס. הפרסים בממלכה האח'מנית עשו שימוש בכמה סוגים של חרבות. אומנות פרסית עתיקה מציגה בדרך כלל את שומרי הראש של המלך ואת האצילים החשובים כשהם חוגרים פגיונות אלכסוניים מצועצעים. לעומתם באומנות יוונית מציגים אותם כשהם לובשים קופיס. בגלל הבלבול הזה נדרשה עבודת בילוש כדי להבין מה הוא האקינקיס. 

אחת הראיות היא שטקסטים יווניים ורומיים מזכירים לפעמים את האקינקיס שניתן על ידי המלך כאות חיבה. דבר זה מצביע על כך שהאקינקיס הוא פגיון.

את השימוש הפולחני באקינקס אנו מוצאים במתנתו של המלך הפרסי חשיארש שנתן אקינקס כמנחה לים. האקינקיס מוזכר באופן פולחני גם על ידי הרודוטוס (היסטוריה, VII, 54), בטקס החרטה הידוע בשם הלקאת הדרדנלים.

ראיה חזקה נמצאת בקטע בספר קדמוניות היהודים של יוסף בן מתתיהו שבו הנשק ששימש את הסיקריקים מתואר כך:
 <div>"...ואלה שנקראו סיקרקים, שהיו סוג של שודדים, נעשו רבים יותר מאי פעם, והשתמשו בחרבות קטנות, בגודלו של האקינקיס הפרסי, אבל מעוקלות כמו הסיקה הרומית, שעל שמה קיבלו השודדים את שמם..."</div>

== גלריה ==
<gallery widths="170px" heights="160px" perrow="4">
File:Acinacifer.jpg|חייל מדי במשמר המלכותי של המלך הגדול, לובש אקינקיס על ירכו. תבליט בפרספוליס.
File:PalmyraParthianCavalryman.jpg|פרש פרסי מלווה שיירת גמלים. הוא לובש מכנסיים מעוצבות שאליהן מחובר פגיון אקינקיס בצד ימין. תבליט פלמירה.
File:DecoratedWeapons.JPG|פגיון אקינקיס מזהב.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פגיונות
קטגוריה:איראן: המצאות
פגיון המסבאה

פגיון המסבאה או פגיון הקבצן (מדי פעם נקרא גם פגיון החלפה, פגיון קרוב ניצב או פגיון שיכר) הוא סוג של פגיון אנגלי שהיה כבד וארוך. הפגיון היה הפגיון הסטנדרטי באנגליה מהמאה ה-16 עד אמצע המאה ה-18, והיה מורכב מלהב ארוך, רחב וישר, וידית גדולה כבדה בצורת כלוב ששימשה כאגרופן. בדרך כלל הוא שקל כקילו ונחגר על הגב התחתון. פגיון הקבצן היה נפוץ כנשק אזרחי, הוא היה יעיל כנגד חרבות ונשקי מוט, וקצר מספיק לשימוש בפאב צפוף.

==קישורים חיצוניים==
* [https://stoccata.org/2017/05/14/english-knife-fighting-the-alehouse-dagger/ תיאור הפגיון] 

קטגוריה:פגיונות
כריס ווקר-הבורן

כריסטופר "כריס" ג'יימס ווקר-הבורן (באנגלית: Christopher James "Chris" Walker-Hebborn; נולד ב-1 ביולי 1990) הוא שחיין בריטי, הוא אלוף אירופה (ברלין 2014) ואלוף חבר העמים (גלאזגו 2014) במשחה ל-100 מטר גב. הוא אלוף העולם ושיאן העולם במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב משולב, 2 שחיינים ו-2 שחייניות (קאזאן 2015).

== שיאים אישיים ==
===בריכה אולימפית===
* 50 מטר גב: 24.92 שניות (2014)
* 100 מטר גב: 52.88 שניות (2015)
* 200 מטר גב: 1:56.05 דקות (2009)

===בריכת 25 מטר===
* 50 מטר גב: 23.31 שניות (2014)
* 100 מטר גב: 50.44 שניות (2013)
* 200 מטר גב: 1:50.73 דקות (2009), שיא בריטניה

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:שחייני גב
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:שיאני עולם בריטים: שחייה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1990
גלובוס האנט-לנוקס

גלובוס לנוקס על ידי ב.פ. דה קוסטה
איור באנציקלופדיה בריטניקה, מהדורה 9, כרך 10, 1874 תמונה 2

גלובוס האנט-לנוקס או גלובוס לנוקס (באנגלית: Hunt-Lenox Globe), שנוצר בשנת 1510, הוא הגלובוס השני או השלישי בגילו אחרי גלובוס ארדאפפל (משנת 1493) ושמור במחלקה לספרים נדירים של הספרייה הציבורית של ניו יורק. גלובוס האנט-לנוקס דומה מאוד לגלובוס יָגֵלוֹנִיקוּס משנת 1510 המוצג בקרקוב. מופיע בו הכיתוב "כאן נמצאים דרקונים" (בלטינית: HIC SUNT DRACONES), כיתוב שקיים במפה עתיקה נוספת אחת בלבד. 

קוטר הגלובוס 11.2 ס"מ והיקפו 34.5 ס"מ. הוא חלול, עשוי נחושת ומורכב משני חלקים שמחוברים בקו המשווה. מחזק אותו תייל מתוח מקטביו.

==מוצא==
מוצאו של הגלובוס אינו ידוע. הוא נרכש בפריז ב-1855 על ידי הארכיטקט ריצ'רד מוריס האנט שמסר אותו לאספן ג'יימס לנוקס. האוסף הועבר לרשות הספרייה הראשית של ניו יורק ובה הוא נמצא עד היום.

בשנת 2012 התגלה גלובוס דומה בגודל אשכולית, עשוי משני חצאי ביצת יען וסבורים שהוא נעשה ב-1504. אם כך, הוא הראשון שמראה על גלובוס את העולם החדש. סטפאן מיסינג שחקר את הגלובוסים מאמין שגלובוס האנט-לנוקס הוא תעתיק נחושת של גלובוס היען..

==אודות הדרקונים==
נעשו ניסיונות להסביר מדוע מופיע הכיתוב על המפה דווקא בדרום-מזרח אסיה. יצוין שמיקום הכתובת הוא באזור שכלל לא קיים במציאות למעט איים פזורים. מרקו פולו מספר על ממלכה בשם דגרויאן באי סומטרה בספר מסעותיו "על האזורים המזרחיים" (בלטינית: De Regionibus Orientalis, ספר 3, פרק 10 "על מלכות הדגרויאן"). לדברי מרקו פולו אנשי הממלכה היו נוהגים להרוג ולאכול את אלה מבין השבויים שלא יכלו לשלם כופר נפש. אך האי סומטרה נמצא מרחק רב מערבה ממקום זה.

הנחה אחרת גורסת שקיים קשר בין המילה דרקון לשם ארץ המופיעה במפה סינית כ'ארץ הפרצופים המקועקעים'. בניב שבט אמוי המקום נקרא Dakolien.

==ראו גם==
*טרה אינקוגניטה

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110122072550/http://exhibitions.nypl.org/treasures/items/show/163 אוצרות הספרייה הציבורית בניו יורק]
* [http://cartographic-images.net/Cartographic_Images/314_Lenox_Globe.html תיאור הגלובוס עם תמונות] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרטוגרפיה
קטגוריה:מפות
אליפות העולם באקרובטיקה

אליפות העולם באקרובטיקה היא אליפות עולם שבה מתחרים בהתעמלות אקרובטית. את התחרות מנהלת התאחדות ההתעמלות הבינלאומית.
אליפות העולם נערכת החל משנת 1974 ומתחרים בה בחמש קטגוריות - זוג גברים, זוג נשים, זוגות מעורבים, שלישיות לנשים ורביעיות לגברים.
האליפות נערכת פעם בשנתיים אבל בין השנים 2000-1994 האליפות התקיימה פעם בשנה.
מכיוון שהתעמלות אקרובטית היא אינה ענף ספורט אולימפי אליפות העולם היא התחרות החשובה ביותר בענף.

{| border="1" cellpadding="4" cellspacing="0" style="border:1px solid #aaa; border-collapse:collapse"
|- bgcolor="#efefef"
!שנה
!עיר מארחת
!מדינה מארחת
! מספר תחרויות
! מקום ראשון בטבלת המדליות
! מקום שני בטבלת המדליות
! מקום שלישי בטבלת המדליות
|-
|1974||מוסקבה|| || 21 || || || 
|-
|1976||זארבריקן|| || 27 || || || 
|-
|1978||סופיה|| || 21 || || || 
|-
|1980||פוזנן|| || 21 || || || 
|-
|1982||לונדון|| || 21 || || || 
|-
|1984||סופיה|| || 21 || || || סין
|-
|1986||רן|| || 21 || || || סין
|-
|1988||אנטוורפן|| || 21 || || || סין
|-
|1990||אאוגסבורג|| || 21 || || סין || 
|-
|1992||רן|| || 21 || || סין || 
|-
|1994||בייג'ינג|| סין || 21 || סין || || 
|-
|1995||ורוצלב|| || 21 || || סין || 
|-
|1996||ריזה|| || 21 || סין || || 
|-
|1997||מנצ'סטר|| || 21 || || || סין
|-
|1998||מינסק|| || 21 || || || סין
|-
|1999||גנט|| || 15 || || סין || 
|-
|2000||ורוצלב|| || 15 || || סין || 
|-
|2002||ריזה|| || 5 || || סין || 
|-
|2004||לייוון|| || 5 || || || 
|-
|2006||קוימברה|| || 5 || || || 
|-
|2008||גלאזגו|| || 5 || || || 
|-
|2010||ורוצלב|| || 5 || || || 
|-
|2012||אורלנדו|| || 5 || || || 
|-
|2014||לוולואה פרה|| || 5 || || ||
|-
|2016||פוטיין|| סין || 5 || || סין || 
|-
|2018||אנטוורפן|| || 6 || || || 
|-
|2021||ז'נבה|| || 6 || ||||
|-
|2022||באקו|| || 16 || || ||
|-
|2024|| || || || || ||
|-
|2026||חולון|| || || || ||
|}

אקרובטיקה
קטגוריה:התעמלות אקרובטית
דוד האן

דוד האן (נולד ב-1965) הוא משפטן ישראלי, פרופסור בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בר-אילן המומחה בדיני תאגידים ובדיני חדלות פירעון. כיהן כאפוטרופוס הכללי והכונס הראשי במשרד המשפטים.

==ביוגרפיה==
האן, בנם של דינה ואריה האן, נולד בתל אביב וגדל בגבעתיים. אביו היה מזכיר סיעת המפד"ל ומזכיר הכנסת ואימו מרצה לסטטיסטיקה ולכלכלה. בילדותו שהה שלוש שנים בארצות הברית כאשר אביו היה שליח סוכנות היהודית. היה חניך בתנועת בני עקיבא ולמד בישיבת בני עקיבא נתיב מאיר בירושלים. בצה"ל שירת כקצין ביחידה 8200 של אגף המודיעין והשתחרר לאחר שמונה שנים.

ב-1993 סיים האן לימודי תואר ראשון במשפטים בהצטיינות יתרה באוניברסיטת בר-אילן. התמחה אצל שופט בית המשפט העליון גבריאל בך, ובמשרד עורכי הדין יגאל ארנון ושות'. בתום ההתמחות סיים תואר שני ושלישי במשפטים באוניברסיטת ניו יורק. בד בבד עם לימודי הדוקטורט עבד במחלקת דיני החברות בפירמת עורכי הדין Gordon, Altman, Butowsky בניו יורק ועסק במתן חוות דעת בנושאים פיננסיים – בפרט בתחום פשיטות הרגל. בשובו לישראל השתלב בסגל אוניברסיטת בר-אילן. ב-2002 מונה למנהל תוכנית הלימודים לתואר שני לרואי חשבון ועורכי דין באוניברסיטה.

כמו כן שימש מרצה מן החוץ בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת תל אביב, ומרצה אורח באוניברסיטת פורדהם בניו יורק ובאוניברסיטת מונש במלבורן.

מחבר הספר "דיני חדלות פרעון" (התשס"ט). בשנת 2018 יצא הספר במהדורה שנייה ועדכנית.

שימש יועץ בתחום חדלות פירעון למחלקת ייעוץ וחקיקה במשרד המשפטים. ב-2011 מונה לאפוטרופוס הכללי וכונס הנכסים הרשמי. בתפקידו ככונס הרשמי היה ממונה על פירוקה של רשות השידור.

ב-2016 הופיע שמו ברשימת המועמדים לכהן בבית המשפט העליון. ב-2018 הוזכר שוב כמועמד לבית המשפט המחוזי בחיפה כשופט כלכלי, תוך ששרת המשפטים איילת שקד מנסה לקדם את מינויו. מינויו לא אושר בוועדה לבחירת שופטים.

ב-2017 חזר לסגל הפקולטה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן.

האן מתגורר באורנית. הוא נשוי ואב לחמישה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://law.biu.ac.il/node/331 דוד האן] באתר אוניברסיטת בר-אילן
* [http://www.theinstitute.org.il/index.php?dir=site&page=graduates&op=view&cs=679 דוד האן] באתר המכון למנהיגות וממשל
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:האפוטרופוסים הכלליים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:אורנית: אישים
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
המנון תוניסיה

מגיני המולדת (בערבית: حماة الحمى, תעתיק מדויק: חֻמָאתַ אלְחִמָא) הוא ההמנון הלאומי של תוניסיה. מילות השיר נכתבו על ידי מוסטפא סאדק א-ראפעי ואבו אל-קאסם א-שאבי.

== היסטוריה ==
מילות ההמנון נלקחו משיר שנכתב בשנות ה-30 על ידי המשורר המצרי מוסטפא סאדק א-ראפעי. מקובלת הטענה כי המנגינה הולחנה על ידי מוחמד עבד אל-ווהאב, אך המוזיקולוג התוניסאי סלאח אל-מהדי סבור כי המשורר אחמד ח'יר א-דין הוא שהלחין את ההמנון.

בתיו האחרונים של ההמנון נכתבו על ידי אבו אל-קאסם א-שאבי. על פי אל-מהדי, בתים אלו צורפו להמנון ביוני 1955 על ידי מונגי סלים.

ההמנון נקרא לעיתים מזמור המהפכה, והוא הושר במהלך הפגישות של מפלגת השלטון, "ניאו דסתור". השיר החליף את סלאם אלביי כהמנון הלאומי, לאחר נפילת המשטר המלוכני בתוניסיה (ב-25 ביולי 1957). הוא שימש באופן זמני כהמנון עד להחלפתו ב-20 במרץ 1958, אז התקבל אלא ח'לידי כהמנון הרשמי. מאוחר יותר, עם ההפיכה שהעלתה לשלטון את זין אל-עאבדין בן עלי ב-12 בנובמבר 1987, חזר "מגיני המולדת" להיות ההמנון הלאומי.

== מילים ==
{| cellpadding="5" align="center"
!ערבית
!עברית
|-
| valign="top" |
لازمة:
:حماة الحمى يا حماة الحمى
:هلموا هلموا لمجد الزمن
:لقد صرخت في عروقنا الدماء
:نموت نموت ويحيا الوطن

| valign="top" |
פזמון:
:הו, מגני המולדת!
:התאספו למען תפארת זמננו!
:פועם כבר בעורקינו הדם,
:נמות, ותחיה ארצנו.

|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

תוניסיה
קטגוריה:תוניסיה: סמלים לאומיים
קטגוריה:מוזיקה תוניסאית
בית הכנסת הישן (אוקלנד)

שמאל
בית הכנסת הישן (באנגלית: Old Synagogue) הוא בניין מהמאה ה-19 במרכז אוקלנד, ניו זילנד, אשר בעבר שימש כבית כנסת. כיום הבניין הוא חלק מהקמפוס של אוניברסיטת אוקלנד.

קהילה יהודית התקיימה באוקלנד מרגע ייסודה ב-1840. בניין בית הכנסת, המשלב אלמנטים מהסגנון המורי והקלאסי, תוכנן ונבנה על ידי האדריכל אדוארד בארטלי בין השנים 1884-1885. בית הכנסת נחנך ב-9 בנובמבר 1885, ושכן במבנה עד שנת 1967, בה הועבר בית הכנסת לבניין אחר הצופה למאיירס פארק בעיר, והבניין המקורי הוזנח ועמד ריק מספר עשורים. בשנת 1989 שופץ והפך לסניף של הבנק הלאומי של ניו זילנד . 
אוניברסיטת אוקלנד חכרה את הבניין בשנת 2003 ומאז הוא מהווה חלק מהקמפוס ומאכלס את המשרדים לקשרי חוץ. 
הבניין הוכרז לשימור על ידי הקרן לאתרים היסטוריים של ניו זילנד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אוקלנד (ניו זילנד): מבנים
קטגוריה:ניו זילנד: בתי כנסת
המנון מוזמביק

מולדת אהובה (בפורטוגזית: Pátria Amada) הוא ההמנון הלאומי של מוזמביק. השיר החליף את ההמנון הקודם, "תחי, תחי פרלימו", ב-20 באפריל 2002 במטרה לשקף את המערכת הפוליטית-רב-מפלגתית החדשה במדינה.

== מילים ==
{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! פורטוגזית
|-
|
| dir="ltr" | 
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

מוזמביק
קטגוריה:מוזמביק: סמלים לאומיים
יום ערים למען החיים

יום ערים למען החיים (באנגלית: Cities for Life Day) הוא מועד לציון מחאה נגד עונש מוות. הוא מתקיים כל שנה ב-30 בנובמבר ברחבי העולם. האירוע מציין את הביטול המתועד הראשון של עונש המוות, בידי לאופולד הראשון, דוכס טוסקנה ב-30 בנובמבר 1786.

בשנת 2009 השתתפו במיזם כ-60 ערי בירה ויותר מ-1,200 ערים ועיירות מסביב לעולם. בשנת 2014 השתתפו 1800 ערים מ-90 מדינות

ב-2005 השתתפו הערים גם בכנס "אפריקה לחיים" על עונשי המוות באפריקה שבו 14 שרי המשפטים ממדינות אפריקה נפגשו בטוקסנה, איטליה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://nodeathpenalty.santegidio.org/ No to death penalty], באתר Community of Sant'Egidio.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אירועים בחודש נובמבר
קטגוריה:ימי מודעות
קטגוריה:הוצאה להורג
קטגוריה:מועדים בין-לאומיים
חינוך בפינלנד

מערכת החינוך בפינלנד נחשבת מהטובות בעולם והפכה במהלך שני העשורים הראשונים של המאה ה-21, לדגם ממנו מנסים אנשי חינוך ומדינות שונות ללמוד, בעקבות הצלחתם הרבה של תלמידיה במבחנים סטנדרטיים כגון מבחן פיז"ה

==היסטוריה==
עד אמצע המאה ה-19, התבסס מערכת החינוך של פינלנד על בתי ספר כנסייתיים, בהם ההוראה הייתה בלטינית ומטרת החינוך הייתה הכשרת כמרים. במאה ה-13 נוסד בטורקו בית ספר קתדרלי ובשנת 1640 נוסד בטורקו האוניברסיטה הפינית הראשונה. בשנות ה-60 של המאה ה-19 הוחל בהקמת בתי ספר יסודיים של רשויות מקומיות ובשנת 1898 נקבעה חובה על הרשויות המקומיות לספק חינוך פורמלי לילדים בגילאי חינוך שהוריהם בקשו זאת. חוקת פינלנד שנקבעה בשנת 1919, קבעה חובת חינוך חינם, שהוחלה משנת 1921 בדמות של שש שנות לימוד חובה, שהחלו בגיל 7. במקביל התפתחו גימנסיות שמונה שנתיות, שחולקו לחמש שנות חינוך ביניים ושלוש שנות חינוך תיכוני, אליהן עברו תלמידים שיועדו לחינוך אקדמי, לאחר ארבע שנים בחינוך היסודי. המעבר לגימנסיות היה על סמך מבחני קבלה, הערכות מורים וציוני בית הספר היסודי. שאר התלמידים המשיכו ללמוד בבית הספר היסודי, ולאחר מכן יצאו לעבודה או לבית ספר מקצועי. כך שבפינלנד נהגה הסללה על פי המודל הגרמני, כאשר בסביבות גיל 11 נקבע המסלול של התלמיד והמעבר בין המסלולים היה נדיר. בשנת 1950, כרבע מהתלמידים המשיכו ללמוד במסלול בגימנסיות, שכשני שלישים מהן היו פרטיות. במהלך שנות ה-50 החלו הגימנסיות לקבל מימון ציבורי, הפיקוח הממשלתי עליהן גדל ומספר התלמידים נסק מכ-34,000 לכ-270,000 בשנת 1960. 

בשנת 1968 הועבר בפרלמנט הפיני תוכנית לרפורמה במערכת החינוך. בהתאם לרפורמה כל התלמידים למדו יחד בבית ספר יסודי מקיף של 9 שנים, עליו הוחלו תוכניות הלימודים של הגימנסיה. בכך הוגברו לימודי המתמטיקה והמדעים יחסית לנהוג בבתי הספר היסודיים לפני הרפורמה והוחלה חובת לימוד שפה זרה. הרפורמה הוחלה על פי התוכנית בשנים 1972-1977 בסדר גאוגרפי שהותווה מראש. בתחילה התקיימו בבתי הספר המקיפים הקבצות במתמטיקה ובשפה זרה, אולם אלו בוטלו בשנת 1985. הרפורמה הביאה גם לגידול עצום בצוות המנהלי של בתי הספר ולהעברת סמכויות ניהול בתי הספר מוועדי בתי ספר למועצות חינוכיות של הרשויות המקומיות. 

במקביל, בשנים 1973-1979 בוצעה רפורמה בהכשרת המורים לשש כיתות היסוד. הכשרת מורים אלו הועברה מסמינרים קטנים ומכללות להכשרת מורים אל שמונה פקולטות לחינוך באוניברסיטאות שהוקמו לשם כך. הצוותים של הסמינרים והמכללות הועברו לפקולטות ותוכניות ההכשרה המשיכו להתבסס על תוכנית תלת-שנתית. בשנת 1979 הועלתה רמת ההכשרה של המורים כך שמסלול הכשרת המורים כלל באופן מובנה הסמכה לתואר שני.

==מבחנים בינלאומיים==

פינלנד קיבלה ציונים מאוד גבוהים במבחני קריאה בינלאומיים אך פחות, הגם שמעל הממוצע, במבחנים במתמטיקה ובמדעים. פינלנד הצליחה מאוד במבחן פיז"ה, אך פחות במבחן TIMSS, הגם שבעילית של המדינות. כמו כן, ציוני פינלנד במבחנים הסטנדרטיים נמצאים בירידה מתחילת שנות ה-2000, הגם שהיא עדיין בעלת הציונים הגבוהים ביותר באירופה. 

ציונים לדוגמה:
*מבחן פיז"ה 2003: מתמטיקה - 544 (מקום 2), אוריינות - 543 (מקום 1), מדעים - 548 (מקום 1), פתרון בעיות - 548 (מקום 2)
*מבחן פיז"ה 2009: מתמטיקה - 541 (מקום 6), אוריינות - 536 (מקום 3), מדעים - 554 (מקום 2)
*מבחן פיז"ה 2012: אוריינות - 545 (מקום 3), מדעים - 524 (מקום 2)
*מבחן TIMSS 2011: מתמטיקה - 514 (מקום 8)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
פינלנד
הארץ בדואר שמור

הארץ בדואר שמור (ברוסית: Земля, до востребования) הוא סרט שצולם בעקבות הספר שנכתב על ידי יבגני ורביוב ובוים על ידי בנימין דורמן בסטודיו הסרטים המרכזי לילדים ע"ש גורקי. זהו מותחן פסיכולוגי, המתאר את עולמה הפנימי ואת חייה של הדמות המרכזית, לב מנביץ'. הוא צולם בברית המועצות בשנת 1972 והוקרן לראשונה ב-6 במרץ 1973. 

הסרט הוא דוקומנטרי (כל הפרטים בו אמיתיים ולא הומצאו).

== עלילה ==
לב מנביץ' היה יהודי. לפני מלחמת העולם השנייה הוא עבד במודיעין הסובייטי והיה בשליחות באיטליה הפאשיסטית. בתקופת מלחמת העולם השנייה הוא עבד במודיעין הסובייטי, עד שהמודיעין האיטלקי חשף את עבודתו והושיב אותו בבית הכלא. בתקופה שבה שהה בבית הכלא האיטלקי שלח מנביץ' למוסקבה מידע חשוב על האויב.

לב מנביץ' נפטר ב-9 במאי 1945. לאחר מותו, הוענק לו תואר "גיבור ארצות הברית".

== צוות ההפקה ==
* תסריט - יוג'ין וורוביב
* במאי - בנימין דורמן
* אחראית במה - וניאמינה דורמנה
* מנהל צילום - מיכאל גויב
* מעצב תלבושות - אלאונורה מקלקובה
* מלחין - מיכאל טריברדיב 
* מהנדס סאונד- בוריס קורשקוב
* מנהל - פולינה פוזנן
* מפעילים -מיליכה בוגטקוב ואיגור קלבנוב
* התקנה - גלינה שטרובה, ברטה פוגרבינסקי 
* עריכה - ורה אלה וביריוקובה גרבר
* אמן איפור- מ שלח
* תאורן- יורי קירילוב 
* צלם - ולדימיר קומרוב
* יועץ תעופה - האלוף ג"נ זכרוב
* מנצח התזמורת הסימפונית - אלכסנדר פטוחוב

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטי 1973
קטגוריה:סרטים סובייטיים
קטגוריה:סרטים תיעודיים
פלנטריום נגארה

פלנטריום נגארה (במלאית: Planetarium Negara) הוא הפלנטריום הלאומי של מלזיה, הממוקם בפארק גני האגם (Lake Gardens) בקואלה לומפור.

==היסטוריה==
בניית מתחם הפלנטריום החלה בשנת 1990, והסתיימה בשנת 1993. במאי 1993 המתחם נפתח רשמית לציבור על ידי ראש הממשלה לשעבר של מלזיה, מאהאטיר מוחמד, ב-7 בפברואר 1994. 

הפלנטריום הלאומי החל לפעול כחטיבה במשרד ראש הממשלה המלזי בשנת 1989. ביולי 1995 החטיבה הועברה למשרד המדע, הטכנולוגיה ואיכות הסביבה, שהוא כיום הבעלים של הפלנטריום. כיום מנוהל הפלנטריום על ידי סוכנות החלל המלזית הלאומית (ANGKASA).

==תערוכות ואטרקציות==
בפלנטריום טלסקופ חלל וכן תיאטרון גדול בו מוקרנים סרטים ומועלים מופעים שונים. כמו כן ישנה תצוגת קבע ובה פריטים שונים הקשורים לתעשיית החלל המלזית.

מסביב למבנה הפלנטריום פארק בנושא חלל ובו העתקים משוחזרים של מצפי כוכבים עתיקים מהעולם. הפארק מחובר על ידי גשר להולכי רגל למוזיאון הלאומי של מלזיה.

== קישורים חיצוניים ==
 
* 

קטגוריה:פלנטריומים
קטגוריה:קואלה לומפור: מבנים
וולפגנג דרמלר

וולפגנג דרמלר (בגרמנית: Wolfgang Dremmler; נולד ב-12 ביולי 1954 בזלצגיטר שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק באיינטרכט בראונשווייג ובבאיירן מינכן בעמדת הקשר. דרמלר הוא מאמן קבוצת נוער בבאיירן מינכן כיום.

==קריירת מועדונים==
דרמלר שיחק באיינטרכט בראונשווייג בין השנים 1973-1979. בשש עונותיו בקבוצה הופיע 138 פעמים וכבש תשעה שערים. בעונתו הלפני אחרונה בקבוצה שיתף פעולה עם פול ברייטנר, שהגיע מריאל מדריד. בשנת 1979 חתם דרמלר בבאיירן מינכן, והצטרף לברייטנר שחתם שם עונה קודם, בהמלצתו. עם באיירן מינכן, הגיע זכה דרמלר בארבע אליפויות הבונדסליגה ושלושה גביעים מקומיים. דרמלר היה שותף להגעתה של באיירן מינכן לגמר גביע אירופה לאלופות 1982, בו הפסידה לאסטון וילה. בשנת 1986, לאחר שבע עונות בבאיירן מינכן, 172 הופעות ושישה שערים, פרש דרמלר ממשחק פעיל עקב פציעה, בגיל 32.

==קריירה בינלאומית==
לדרמלר 27 הופעות במדי נבחרת גרמניה המערבית, בהן כבש שלושה שערים. דרמלר ייצג את גרמניה במונדיאל 1982, בו הפסידה במשחק הגמר לנבחרת איטליה. את מונדיאל 1986 החמיץ דרמלר עקב אותה פציעה שבגינה פרש.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט בראונשווייג
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה המערבית
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1954