OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אורינין

אורינין (באוקראינית וברוסית: Оринин; בפולנית: Orynyn; ביידיש: אָריניען) הוא כפר במחוז חמלניצקי באוקראינה. הכפר נמצא בחבל פודוליה ושוכן על גדות נהר ז'בנצ'יק .

==היסטוריה==
הכפר קיבל זכויות מגדבורג בתקופת שלטונו של ולדיסלב השלישי, מלך פולין והונגריה, בסביבות 1440.

מהמאה ה-16 האזור היה תחת שליטת האיחוד הפולני-ליטאי, למעט תקופה של שלטון האימפריה העות'מאנית במסגרת איילט פודוליה בין 1672 ו-1699. לאחר חלוקת פולין ב-1793 האזור עבר לידי האימפריה הרוסית.

לאחר מלחמת העולם הראשונה ומלחמת האזרחים הרוסית האזור עבר לידי ברית המועצות. ביולי 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, כוחות גרמניה הנאצית כבשו את הכפר במסגרת מבצע ברברוסה. הוא שוחרר על ידי הצבא האדום ב-25 במרץ 1944.

==הקהילה היהודית==
ההתיישבות היהודית במקום החלה בסוף המאה ה-16 אך הוחרבה בגזרות ת"ח–ת"ט (1648). הקהילה הוקמה מחדש בהמשך ובתקופת השלטון העות'מאני היהודים אף היו רוב התושבים. בשנות ה-50 של המאה ה-18, לאחר מחלוקת פומבית בין אנשי הקהילה היהודית והפרנקיסטים המקומיים, ההנהגה הנוצרית המקומית החרימה ספרי קודש רבים מהקהילה היהודית.

לאורך המאה ה-19 הקהילה גדלה ונבנו מספר בתי כנסת ומוסדות יהודיים. ב-1897 התגוררו באורינין 2,112 יהודים (42% מכלל האוכלוסייה).

היהודים סבלו רבות בתקופת מלחמת העולם הראשונה ולאחריה: ב-1914 התרחש פוגרום עם נזק רב לרכוש, לאחר מכן היהודים הואשמו בריגול וגורשו זמנית מאורינין וכשחזרו בסוף המלחמה סבלו מפוגרומים נוספים, בפרט אחד במסגרת פרעות פטליורה בו נהרגו 40 יהודים. ב-1926 האוכלוסייה הצטמצמה ל-1,797 יהודים.

ערב מלחמת העולם השנייה התגוררו באורינין 1,508 יהודים. עד הכיבוש הגרמני ביולי 1941 מיעוט מיהודים גויס לצבא האדום או הצליח להימלט מזרחה, אך לפחות 1,300 יהודים נותרו.

באוגוסט הגיעו לכפר כמה מאות יהודים מהונגריה וזקרפטיה, לאחר שההונגרים גירשו יהודים חסרי אזרחות הונגרית (בעוד רוב היהודים ההונגרים נשלחו לקמניץ-פודולסקי ונרצחו במהלך הטבח בקמניץ-פודולסקי). היהודים ההונגרים ניסו להשתלב ולהתפרנס בעבודות חקלאיות, אך כעבור שבועות ספורים הם נאספו ונלקחו לבור הריגה, בו נרצחו כ-250 איש ורק בודדים הצליחו להימלט בלי להיתפס.

כעבור זמן קצר הגרמנים החלו לפעול גם נגד היהודים המקומיים - הוטל עליהם לשאת טלאי צהוב ולמסור לשלטון הגרמני חפצים יקרי ערך, נאסר עליהם לצאת מגבולות הכפר או להיות בקשר עם שכניהם הלא-יהודים (ובכך הוקם מעין גטו פתוח) וחלקם אולצו להשתתף בעבודות כפייה. במהלך קיץ 1942 היהודים כונסו, ומתוכם הופרדו כ-250 יהודים כשירים ובעלי מלאכה שנותרו באורינין ונשלחו כעבור מספר שבועות לגטו בקמניץ-פודולסקי (שרוב יושביו נרצחו באוקטובר באותה שנה). ליתר היהודים, כ-1,000, נאמר שהם נשלחים לקמניץ-פודולסקי אך בעקבות שמועות על טבח יהודי הכפר הקרוב ליאנצקורון (זריצ'נקה המודרנית) הם הבינו שצפוי להם גורל דומה. בפועל הם נשלחו לבור הריגה בקרבת הכפר ז'רדיה ושם הם אולצו להתפשט ונורו, למעט אחד שהצליח להימלט וקיבל סיוע מכפריים מקומיים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://rujen.ru/index.php/ОРИНИН אורינין], באתר האנציקלופדיה ליהדות רוסיה 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחוז חמלניצקי: יישובים
קטגוריה:מחוז חמלניצקי: עיירות יהודיות
כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה

כבר אחרי חצות – אוסף שירי אהבה הוא אלבום האוסף השביעי של הזמרת הישראלית אילנית. את האלבום הוציאה בשנת 1994 לאור חברת התקליטים הד ארצי על גבי תקליטור בקטלוג 15684. הוא קרוי על שם השיר "כבר אחרי חצות", שיצא לאור עוד כשהייתה חלק מהצמד המוזיקלי אילן ואילנית.

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-1994
קטגוריה:אלבומי אוסף של אילנית
קטגוריה:אלבומי אוסף בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
פרידריך הונד

מימין לשמאל: [[מקס בורן, ורנר הייזנברג ופרידריך הונד, 1966]]
פרידריך הרמן הונד (בגרמנית: Friedrich Hermann Hund ; פברואר 1896 – 31 במרץ 1997) היה פיזיקאי גרמני מקרלסרוהה הידוע בעבודתו על אטומים ומולקולות.

== קריירה ==

לאחר לימודיו במתמטיקה, פיזיקה וגאוגרפיה באוניברסיטת מרבורג ובגטינגן, עבד כמרצה פרטי לפיזיקה תאורטית בגטינגן (1925), פרופסור באוניברסיטת רוסטוק (1927), אוניברסיטת לייפציג (1929), אוניברסיטת פרידריך שילר בינה (1946), אוניברסיטת גתה בפרנקפורט (1951) ומ-1957 שוב באוניברסיטת גטינגן. בנוסף, הוא שהה בקופנהגן (1926) עם נילס בוהר והרצה על האטום באוניברסיטת הרווארד (1928). הוא עבד עם פיזיקאים מוערכים כמו ארווין שרדינגר, פול דיראק, ורנר הייזנברג, מקס בורן וולתר בותה. באותו זמן, הוא היה עוזרו של בורן, ועבד על פרשנות קוונטית של פס ספקטרום של מולקולות דו-אטומיות. הוא פרסם יותר מ-250 מאמרים בסך הכל. הונד תרם תרומה מרכזית לתורת הקוונטים - במיוחד בנוגע למבנה האטום והספקטרום המולקולרי. 

בניגוד להייזנברג, הוא לא היה מעורב בפרויקט הגרעין של גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה. כאשר הייזנברג נסע לברלין בשנת 1942, הונד השתלט על המנהל במכון לפיזיקה של לייפציג. בשנת 1943, זמן קצר לפני פסקואל יורדן, הוא קיבל את מדליית מקס פלאנק, הפרס הגבוה ביותר לפיזיקה תאורטית של החברה הפיזית הגרמנית, שלא הוענקו מאז 1939. לאחר המלחמה הוא הפך לפרורקטור בלייפציג בשנת 1945. כאשר צבא ארצות הברית נסג מגרמניה בסוף יוני 1945, פרופסורים רבים נלקחו במשאיות. הונד מצא זאת על פי רישומיו כ"שליחה לעבדות". הוא זעם בטענה כי "פרופסורים הוחלפו כמו חלקי מכונה". הוא הסתתר כדי לא להיות מועבר למחסן בגרמניה המערבית.

בשנת 1946 הפך הונד לפרופסור באוניברסיטת ינה. על פי הצהרותיו, הוא רצה להימנע מלבזבז את שארית חייו בבניית מכון חדש לפיזיקה בלייפציג. בניגוד ללייפציג, המכון בינה לא נהרס ועבדו בו עוד עמיתים.

רוברט ס. מוליקן, שזכה בפרס נובל לכימיה לשנת 1966 לתאוריית המסלול המולקולרי, הכריז תמיד על ההשפעה הגדולה שהייתה לעבודתו של הונד בעצמו ושהוא היה חולק בשמחה את פרס נובל עם הונד. מתוך הכרה בחשיבות התרומות של הונד, תאוריית המסלול המולקולרי מכונה לעיתים קרובות בתור תאוריית הונד-מוליקן. עקרון הריבוי המקסימלי של הונד נקרא גם כן על שמו, ובשנת 1926 גילה הונד את מה שנקרא אפקט המנהרה או מנהור קוונטי.

הונד היה חבר באקדמיה הבינלאומית למדע מולקולרי קוונטי.

== חיים אישיים ==

הוא נישא למתמטיקאית אינגבורג סיינשה (1905–1994) ב-17 במרץ 1931. למשפחה נולדו שישה ילדים: השחמטאי והמתמטיקאי גרהרד הונד (נ' 1932), דיטריך (1933–1939), אירמגארד (נ' 1934), מרטין (1937–2018), אנדראס (נ' 1940) וארווין (1941–2022). ברברה הונד המחזיקה בדרגת רב-אמן בשחמט (נ' 1959) והשחמטאית איזבל הונד (ילידת 1962) הן נכדותיו.

פרידריך הונד נפטר ב-31 במרץ 1997 ונקבר במינכן. 

== מורשת ==
בנוסף לכבוד הרב שניתנו לו, הפך פרידריך הונד לאזרח כבוד של ינה/סאלה, ועל שמו נקרא רחוב בינה. ביוני 2004, חלק מבניין חדש של המחלקה לפיזיקה בגטינגן קיבל את הכתובת Friedrich-Hund-Platz 1. אותו שם נבחר עבור המכון לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת גטינגן.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיזיקאים גרמנים
קטגוריה:זוכי מדליית מקס פלאנק
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת לייפציג
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רוסטוק
קטגוריה:גרמנים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1896
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1997
הנסיך וסינדרלה

הנסיך וסינדרלה (בנורווגית: Tre nøtter til Askepott) הוא סרט הרפתקאות ופנטזיה נורווגי משנת 2021.

הסרט הוקרן בבכורה במקור ב-12 בנובמבר 2021. בישראל הסרט הוקרן בבכורה בדיבוב עברי ב-20 ביולי 2023.

== עלילה ==
מאז מות אביה, סינדרלה טובת הלב והאמיצה חיה עם אמה החורגת ואחותה החורגת דורה שמתייחסות אליה כמו משרתת. במהלך אחת הבריחות היומיות שלה ליער, סינדרלה מונעת מזוג נערים לצוד חיות בר. סינדרלה לא יודעת שאחד הנערים הוא הנסיך החתיך של הממלכה. הנסיך וסינדרלה מרגישים משהו מיוחד בקשר הקצר שנוצר ביניהם. הנסיך, כמו סינדרלה אוהב לברוח אל הטבע, ומסרב בכל תוקף ללכת בדרך שמתכנן לו אביו המלך. בנשף המלכותי הבא מתכנן המלך למצוא לנסיך את הכלה המיועדת. בינתיים בביתה של האם החורגת, האם ובתה מתכננות את השתתפותם בנשף, כדי שהבת תנסה לשבות את ליבו של הנסיך. לסינדרלה שמביטה מהצד מובהר שהנשף לא בשבילה ובכל מקרה אין היא יכולה להשתתף בנשף בבגדים הבלויים שלה. רק שהאם החורגת לא יודעת שלסינדרלה יש כמה חברים שיעשו הכל כדי לשמח אותה. סינדרלה מקבלת במתנה שלושה אגוזי לוז קסומים. האגוזים יגשימו את כל משאלותיה.

== מדבבים בעברית ==
הדיבוב העברי בוים על ידי לני כהן ושרון כהן, והופק על ידי שרון כהן.
* אליאנה תדהר - סינדרלה
* רועי ויינברג - הנסיך
* יעל עמית - האמא החורגת
* שחר ירון - דורה
* אדווה עדני - רוזה / מלכה
* קובי ליקורמן - בנדיק / ברון
* יואב יפת - מלך
* אלברט כהן - אלפרד
* אליעזר וייס - מורה / חוואי
* עמית יוסוביץ' - סמי / הראלד
* שרון כהן - סייס
* לני כהן - נערת כפר
* גל שמי - נער כפר

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
קטגוריה:סרטים מבוססי סינדרלה
קטגוריה:סרטי 2021
קטגוריה:סרטים נורווגיים
קטגוריה:סרטי פנטזיה
מעלה אהרן

מעלה אהרון הוא קיבוץ שעתיד להיווסד באזור העיר ערד וייקרא על שם אהרן ידלין, שר החינוך וחתן פרס ישראל. הגורם המבצע לבניית הקיבוץ יהיה החטיבה להתיישבות והוא יוקם בשיתוף עם תנועת הבוגרים של השומר הצעיר.

==רקע==
ב-30 באוקטובר 2011 התקבלה החלטת ממשלה מספר 3782 ובה הוחלט על הקמת יישוב חדש בגזרה הצפון מזרחית של מטרופולין באר שבע, ב"מסגרת החזון הציוני להפרחת הנגב".

בשנת 2014 המליצה המועצה הארצית לתכנון ולבנייה על הקמת יישובים חדשים בחלק המזרחי של מבואות ערד, בין כביש 80 לכביש 31.

בשנת 2022 קיבלה ממשלת ישראל השלושים ושש החלטה להקים את חמישה יישובים במבואות ערד.<ref></ref> ביולי 2022 שרת הפנים אילת שקד החליטה כי אחד מן היישובים יהיה קיבוץ.<ref></ref>

בשנת 2023 ועדת השמות הממשלתית הודיעה כי היא מתנגדת לקריאת הקיבוץ על שמו של אהרן ידלין.

==הערות שוליים==

קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:ממשלת ישראל ה-36
קטגוריה:מועצה אזורית תמר
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2023
קטגוריה:ישראל: יישובים עתידיים
קטגוריה:מבואות ערד
ולרי טוקרב

ולרי טוקרב (ברוסית:Валерий Иванович Токарев , נולד ב-29 באוקטובר 1952 בקפוסטין יאר) הוא קוסמונאוט רוסי. הוא השתתף במספר טיסות לתחנת החלל הבין-לאומית. לאחר פרישה מיחידת הקוסמונטואים עסק בפוליטיקה עירונית.

== ביוגרפיה ==
ולרי טוקרב נולד בעיירה צבאית ליד קפוסטין יאר. בשנת 1969 הוא סיים לימודי בית ספר בעיר רוסטוב והחל קורס טיס בבית ספר צבאי. לאחר קבלת הסמכה טוקרב שירת ביחידת חיל האוויר הסובייטי שהייתה מוצבת באורנבורג. בשנת 1981 הוא קיבל הסמכה כטייס ניסוי ושירת בבסיס בחצי האי קרים. 

בשנת 1981 טוקרב נקלט במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה במסגרת פרויקט "מעבורת החלל בוראן". לאחר סיום הקורס הוא חזר לשרת בסיס האם בקרים. באפריל 1991, בעקבות התפרקות ברית המועצות, האזור עבר לאוקראינה. טוקרב סירב להיקלט בחיל האוויר האוקראיני ועבר להתגורר ברוסיה. טוקרב היה טיס ניסוי של מכון לתעופה צבאית. בהמשך הוא הוחזר ליחידת הקוסמונאוטים.

בשנת 1999 הוא טס לתחנת החלל הבין-לאומית במעבורת החלל דיסקברי במסגרת משימה STS-96 (קנת רומינג'ר היה מפקד צוות). המעבורת הביאה לתחנת החלל אספקה חדשה והייתה המעבורת הראשונה שעגנה בתחנת החלל.

לאחר משימה זו טוקרב היה בצוות גיבוי של מספר משימות חלל.

באוקטובר 2005 טוקרב היה מפקד טיסה של סויוז TMA-7 שהביאה לתחנת החלל משלחת מס' 12 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד ויליאם מקארתור. הוא היה חבר צוות ובילה בתחנת החלל כחצי שנה. בתקופה זו צוות ביצע פעולות תחזוקה, ניסויים לפי תוכנית ופעמיים בוצע פעילות חוץ רכבית.

בשנת 2008 טוקרב נבחר לראש ראיון רוסטוב. בשנת 2009 הוא התקבל למפלגת רוסיה המאוחדת. בשנת 2013 הוא נבחר לראש עיר הכוכבים וכיהן בתפקיד 5 שנים.

בשנת 2018 טוקרב חזר לעבודה במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.gctc.ru/main.php?id=215 ביוגרפיה באתר הכנת הקוסמונאוטים הרוסי]
* [https://warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=3093 ביוגפריה] 

קטגוריה:גיבורי הפדרציה הרוסית
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אנשי צוות תחנת החלל הבין-לאומית
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:קוסמונאוטים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1952
הגל השלישי של הקפה

פולי קפה טריים
הגל השלישי של הקפה הוא מונח המתאר את ההתפתחות שהחלה סביב תחילת תהמאה ה-21 בתחום משקאות הקפה.

בתחילה תיאר הגל את הרגלי צריכת הקפה בארצות הברית ובנורבגיה, אך הוא התפשט לכל מדינות המערב.

== רקע ==
המצאת המונח מיוחסת לטריש רות'גב, מומחית קפה, אך טימותי ג'יי קאסל, סופר וסוחר קפה ותה, טבע את המונח לפניה. רות'גב פרסמה מאמר עם המונח בשנת 2002 בכתב עת של גילדת קולי הקפה. טימותי השתמש במונח במאמר שכתב בשנת 1999.

רות'גב שאלה את מונחי הגלים בקפה מהיסטוריית ההתפתחות של הפמיניזם וחילקה את הגלים של צריכת הקפה לשלושה:
* הגל הראשון – סוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. בגל זה החל לראשונה מסחר המוני בקפה. קפה נמס וקפה פילטר זולים הגיעו כמעט לכל בית מודרני. בגל זה לא הושם דגש על מקור הפולים ואיכותם אלא רק על ייצור המוני.
* הגל השני – בשנות השישים, הגיע לאמריקה השימוש הנרחב באספרסו. ניכרה עליה באיכות הפולים וחברות כמו סטארבאקס ופיט'ס החלו למכור משקאות מבוססי אספרסו שהחליפו את הקפה הנמס.

== הגל השלישי ==
[[ציור בקפה]]
רות'גב טענה כי מתרחש שינוי משמעותי בהרגלי צריכת הקפה מה שמגדיר את "הגל השלישי של הקפה". לגל השלישי יש כמה מאפיינים עיקריים: 
* אזור הגידול: חשיבות מקום גידול הפולים ומאפייניו כגון, גובה, סוג האדמה, טמפרטורה ומאפייני ההשקיה עלתה. 
* זנים שונים: בגלי הקפה הקודמים לא ניתנה חשיבות לזני הקפה ולרוב פולי הקפה נמכרו בתערובת. בגל השלישי ישנה חשיבות לטעמו של זן מסוים או תערובות מסוימות מאוד.
* קליה: הקליה בגל השלישי היא בעיקר בהירה/בינונית על מנת להדגיש את טעמי הקפה. כמו כן, הקליה נעשית בכמויות קטנות כדי לשמור על טריות הפולים.
* טחינה: מטחנות הקפה השתכללו על מנת לאפשר טחינה מדויקת ברמות שונות לשיטות חליטה שונות.
* שיטות חליטה: שיטות החליטה נעשו מגוונות כאשר כל אחת נותנת נופך אחר לטעם הקפה, שיטות כמו דריפ קופי, אספרסו ומקינטה נעשו נפוצות יותר ומדויקות יותר.
* מומחיות: כיוון שנוספו פרמטרים רבים ונדרשים להכנת הקפה, נדרשה בהתאם מומחיות של הבריסטות ומכיני הקפה הביתיים.
* הגשה מוקפדת: התפתחה הציור בקפה, על מנת להגיע לרמת הגשה גבוהה ומוקפדת. כמו כן, התפתחה תעשייה של כוסות שונות לשתיית סוגי משקאות קפה שונים.

שינוי נוסף שהתרחש בעקבות הגל השלישי: מרכז העניין בקפה עבר מרשתות עולמיות אל יצרנים ובתי קפה קטנים. כמו כן, נוצרה עליה ברכישת מוצרי הכנת קפה איכותיים ויקרים כגון מכונות אספרסו, מטחנות, דריפים ואביזרים נוספים.

=== בישראל ===
בישראל הגל השלישי החל לתפוס תאוצה לקראת סוף העשור השני של המאה ה-21, עם הקפדה בבתי קפה הולכים ורבים על איכויות הקפה שמאפיינות את הגל השלישי. כמו כן, בתי קלייה מקומיים הפכו יותר נפוצים.

== ביקורת ==
ביקורת נפוצה על הגדרת הגלים היא התמקדות בצריכת הקפה בארצות הברית ולא בשינוי כלל עולמי. כך למשל באיטליה, כבר במאה ה-18 בתי הקפה מכרו קפה מקינטה וכשהגיעה מכונת האספרסו באמצע שנות העשרים הפכה המקינטה למכשיר ביתי והאספרסו היה נפוץ יותר בבתי הקפה. כל התהליך הזה נעשה ללא תלות בחברות גדולות.

גם אוסטרליה עברה תהליך שונה ומהיר יותר. כבר בשנות ה-50, לאחר הגירה איטלקית נרחבת למדינה, החל שימוש נרחב במכונות האספרסו. 50 שנה לאחר מכן, בתחילת שנות האלפיים, האוסטרלים הקדימו את שאר העולם בגל השלישי.

במדינות שונות (למשל, ישראל) יש המגדירים את הגל הראשון של הקפה בתקופה בה משקה הקפה היה נפוץ יותר בצורתו כקפה טורקי, ולאחר מכן צורות קפה אחרות.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קפה
פרידה ורקשטל

פרידה ורקשטל (3 בנובמבר 1921 – 1 באוגוסט 2023) הייתה לוחמת ארגון לח"י.

==ביוגרפיה==
פרידה נולדה בוילנה והייתה בתם היחידה של זליג ואדלה ברלין. אביה היה שותף בבנק שהיה בבעלות המשפחה. בנעוריה הצטרפה לתנועת הנוער היהודית רויזיוניסטית "מסדה" וזאת בניגוד לרצונו של אביה. היא למדה בגימנסיה היהודית והמשיכה ללמוד ביולוגיה באוניברסיטה.

לאחר פלישת רוסיה לפולין הולאם הבנק של אביה על ידי השלטונות ותויג כ-"אויב העם" על ידי השלטון. בשנת 1941 פלשו הנאצים לוילנה, ואביה של פרידה נשלח למחנה השמדה. פרידה ואמה נשלחו נשלחו לגטו וילנה. כדי לשרוד נעזרה פרידה בחברים. בספטמבר 1943, חוסל הגטו, ואמה נשלחה למותה. פרידה נשלחה למחנה עבודה בריגה ומשם הועברה בין 12 מחנות עבודה שונים במשך שנתיים, עד ששוחררה על ידי הצבא האמריקני ממחנה דכאו, במאי 1945.

==פעילות בארגון הלח"י==
פרידה קשרה קשר עם הבריגדה היהודית והחלה להיות פעילה בהעלאת ילדים לארץ. קרובי משפחה ממקסיקו הצליחו להשיג לה ויזה לאוסטרליה ולמקסיקו, אך פרידה החליטה לעלות לארץ. בנמל בברצלונה עלתה פרידה על אונייה ללא מסמכים מזהים כנוסעת סמויה, ועלתה לארץ.
בארץ הצטרפה פרידה ללח"י. היא עברה קורס שהכשיר אותה להפעיל נשק והשתתפה בפעולות מבצעיות שונות, בהן פעולות החרמה בבנק "ברקליס", הפשיטה על מחנה הצבא הבריטי רחוב הירקון בת"א, וההתקפה על בתי המלאכה של הרכבת בשנת 1946. בפעולה זו נהרגו 11 לוחמים. פרידה יחד עם 21 לוחמים נתפסה ונידונה למאסר עולם אותו היא ריצתה בכלא בבית לחם. בכלא נותחה עקב פציעה שעברה. בכלא היא טיפלה בפצועות וסיפקה להן נחמה שם היא גם למדה עברית. כינויה בלח"י היה "ברוריה".
בסוף שנת 1947 העבירו הבריטים את פרידה ואסירות נוספות לכלא עתלית. בכלא היא פגשה את גבריאל ורקשטל "שמשון", לימים בעלה. ב-5 במאי 1948 ברחה פרידה יחד עם שלוש לוחמות לח"י מבית המעצר בפתח תקווה, והתחבאה מפני השלטונות הבריטים. היא התחילה לעבוד בעיתון "המברק".

את ימי פעילותה בארגון הלח"י תיארה ורקשטל כך :

לאחר הקמת המדינה פרידה התגייסה לצה"ל ושירתה יחד עם בעלה בגדוד 82 של חטיבה 8. הזוג נישא ב-1 באוקטובר 1948, בחתונה הצבאית הראשונה בישראל. לאחר החתונה עברה לשרת בחיל הרפואה.

לאחר שחרורה עבדה כמנהלת חשבונות.

פרידה השאירה אחריה שני ילדים, נכדים ונינים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://lehi.org.il/he/ימי-לחי-היו-התקופה-המאושרת-בחיי-פרידה/|ימי הלח"י היו התקופה המאושרת בחיי, ריאיון עם פרידה ורקשטל], אתר ארגון הלח"י
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת העצמאות
קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראליות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2023
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
טבריה – מתחת לקו האדום

טבריה – מתחת לקו האדום היא סדרה תיעודית ישראלית בת חמישה פרקים, הסוקרת את העיר טבריה ומשודרת בערוץ כאן 11 של תאגיד השידור הישראלי. הפרק הראשון של הסדרה שודר באוגוסט 2023. יוצרת הסדרה היא קרין קיינר והסדרה הופקה על ידי חברת קסטינה תקשורת. נכון ל-3 באוקטובר 2023, פרקי הסדרה צברו כ-362,000 צפיות ביוטיוב. הסדרה מועמדת לפרס הסדרה התיעודית הטובה ביותר של הפורום הדוקומנטרי בישראל.

הפרק הראשון עוקב אחר הפוליטיקה העירונית וראש העירייה רון קובי, בדגש על יחסיו עם האוכלוסייה החרדית בעיר. על המאבק בין ש"ס לרון קובי כתב ד"ר מוטי גיגי ב-ynet<ref></ref>

עיתונאי מקור ראשון אלישיב רייכנר ביקר את הסדרה, וטען כי היא אמנם מעניינת בגלל הדמויות היצריות הפוליטיות המספקות דרמה אולם היא אינה מלמדת על העיר עצמה או כיצד הפוליטיקאים משני הצדדים מתכננים להצילה משקיעתה ולכן גם אינה משקפת המציאות הישראלית כפי שהבטיחו יוצריה. האתרים וואלה! ומאקו שיבחו את הסדרה<ref></ref><ref></ref>.

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!מועמד(ים)
!תוצאה
!מקור
|-
! rowspan="6" |2024
| rowspan="6" |פרס האקדמיה לטלוויזיה
|סדרת תעודה
|"טבריה – מתחת לקו האדום"
|
| rowspan="6" |<ref></ref>
|-
|בימוי בסדרה תיעודית
|קרין קיינר
|
|-
|צילום בסדרה תיעודית
|אוריאל סיני וגלעד רשף
|
|-
|עריכת תמונה בסדרה תיעודית
|איתי שגב, גל רוזנבלוט
|
|-
|תחקיר בסדרה תיעודית
|קרין קיינר
|
|-
|הקלטה ועיצוב פסקול בסדרה תיעודית
|אבי מזרחי
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.kan.org.il/content/kan/kan-11/p-467866/ דף הסדרה], באתר כאן 11
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה תיעודיות ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2023
קטגוריה:כאן 11: תוכניות וסדרות
קטגוריה:טבריה בתרבות ובאמנות
פריץ-יוליוס למפ

פריץ יוליוס למפ (בגרמנית: Fritz-Julius Lemp; 19 בפברואר 1913 – 9 במאי 1941) היה קפיטן-לויטננט בקריגסמרינה במהלך מלחמת העולם השנייה ומפקד U-28, U-30 ו-U-110.

הוא הטביע את אוניית הנוסעים הבריטית SS את'ניה בספטמבר 1939, תוך הפרה של אמנות האג. אדמירל קרל דניץ והתעמולה הנאצית התנערו מאחריותה של גרמניה לטביעה. למפ מת ב-9 במאי 1941 כאשר הצוללת שעליה פיקד נלכדה.

== ביוגרפיה ==
למפ נולד ב-19 בפברואר 1913 בצ'ינגדאו, והיה בנו של קצין שהוצב במה שהיה אז "הפרוטקטורט הגרמני" של קיאוטשו. ב-1 באפריל 1931 הצטרף לרייכסמרינה. לאחר אימוני חי"ר בשטרלזונד ואימונים על סיפון הסיירת הקלה קרלסרוהה, החל אימוני צוללות באפריל 1935. ב-1936 הפך לקצין משמרת ב-U-28, עליה פיקד כמפקד משנת 1938.

ב-3 בספטמבר 1939, בזמן שפיקד על U-30, הטביע למפ את אוניית הנוסעים את'ניה בתפוסה של 13,581 טון, הספינה הבריטית הראשונה שהוטבעה במלחמת העולם השנייה. למפ טען מאוחר יותר שהעובדה שהיא ניהלה מסלול זיגזג שנראה כחורג בהרבה מנתיבי השיט הרגילים גרמה לו להאמין שהיא או ספינת צבא או סיירת סוחר חמושה; כשהבין את טעותו, הוא נקט בצעדים הראשונים להסתרת העובדות על ידי השמטת רישום ביומן של הצוללת, והשביע את צוותו לחשאיות. אדולף היטלר החליט שיש לשמור את התקרית בסוד מסיבות פוליטיות, והעיתון הגרמני פלקישר באובכטר פרסם מאמר שהאשים את אובדן האת'ניה על הבריטים, והאשים את וינסטון צ'רצ'יל, אז לורד האדמירליות הראשון, בהטבעת הספינה כדי להסיט את המדינות הנייטרליות נגד גרמניה הנאצית. האמת לא התגלתה עד ינואר 1946 במשפטי נירנברג, במהלך התיק נגד גרוס אדמירל אריך רדר, כאשר הוקראה הצהרה של אדמירל קרל דניץ שבה הוא הודה שאת'ניה טורפדה על ידי U-30 וכל מאמץ נעשה כדי להסתיר את זה, כולל הוראה ללמפ לשנות את ספר היומן שלו.

ב-14 באוגוסט 1940 עוטר למפ בעיטור צלב האבירים של צלב הברזל, וב-21 בנובמבר 1940 הוא מונה למפקד ה-U-110. U-110 ערכה שני סיורים, הטביעה שלוש ספינות במשקל כולל של 10,149 טון ופגעה בשתיים נוספות במשקל כולל של 8,675 טון. ב-23 במרץ 1941, תותח ה-105 מ"מ שעל סיפונה התפוצץ במהלך ירי, ושלושה אנשים נפצעו. U-110 נלכדה ב-9 במאי 1941 בצפון האוקיינוס האטלנטי מדרום לאיסלנד על ידי המשחתות אה"מ בולדוג, אה"מ ברודוויי והקורבטה הבריטית אה"מ אאובריטיה. לאחר מטעני עומק אילצו את הצוללת לעלות אל פני השטח, שם היא הופגזה, למפ הורה לצוות לנטוש את הספינה ולפתוח את פתחי האוורור על מנת להטביע את הצוללת הפגועה.

למפ לא נמנה עם 34 הניצולים שחולצו על ידי כלי השיט של בעלות הברית, ואחד מתיאורי גורלו הוא ששחה בחזרה לצוללת כשהבין שמטעני ההשמדה העצמית לא עומדים להתפוצץ, או שנורה ונהרג על ידי חוליית ההשתלטות על הצוללת, אולם מפקד החוליה, באלמה הבטיח לעיתונאים גרמנים שלא נורתה ירייה בשום עת על ידי חולייתו. ג'ו בייקר-קרסוול, מפקד הבולדוג, הכחיש גם הוא שלמפ נורה, וההסבר הבריטי הרשמי נותר שלמפ התאבד בטביעה כשהבין את ההשלכות של כישלונו. חוליית ההשתלטות של באלמה עלתה על הצוללת, ולכדה מכונת אניגמה שלמה ואת ספרי הקוד, אשר יתרמו לפענוח הקודים הצבאיים הגרמניים על ידי המודיעין הבריטי שבסיסו בבלצ'לי פארק.<ref>Williams, Andrew, 2002. The Battle of the Atlantic, London: BBC.</ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צוללני הקריגסמרינה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1913
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941
מאט פלון

מת'יו "מאט" פלון (באנגלית: Matthew "Matt" Fallon; נולד בשנת 2002) הוא שחיין אמריקאי, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (פוקואוקה 2023) ואלוף ארצות הברית (2023) במשחה ל-200 מטר חזה.

== ביוגרפיה ==

===2021===
במבחנים האמריקאים לאולימפיאדת טוקיו (2020) הוא סיים במקום שמיני במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:12.25 דקות. בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 2:08.91 דקות ועלה ראשון למשחה הגמר.

===2023===
====אלוף ארצות הברית====
באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה בסוף יוני 2023 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-200 מטר חזה בשיא אישי חדש של 2:07.71 דקות, לפני ג'וש מת'ני (2:08.32 דקות) וג'ק פוסטר (2:09.10 דקות). נוסף לכך, הוא סיים במקום שביעי במשחה ל-100 מטר חזה בשיא אישי חדש של 1:00.18 דקות.

====מדליית ארד באליפות העולם====
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר חזה בתוצאה של 2:07.74 דקות, אחרי שין האיאנג מהרפובליקה העממית של סין שקבע שיא עולם חדש של 2:05.48 דקות והאלוף והשיאן היוצא זאק סטבלטי-קוק מאוסטרליה (2:06.40 דקות).

== שיאים אישיים ==
===בריכה אולימפית===
* 50 מטר חזה: 28.23 שניות (2023)
* 100 מטר חזה: 1:00.18 דקות (2023)
* 200 מטר חזה: 2:06.54 דקות (2024), שיא אמריקה

===בריכת 25 יארד===
* 100 יארד חזה: 51.45 שניות (2021)
* 200 יארד חזה: 1:49.03 דקות (2022)
* 200 יארד מעורב אישי: 1:43.63 דקות (2022)

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחייני חזה
קטגוריה:שחיינים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2002
דייר רוז

אלודר אנתוני "דייר" רוז (באנגלית: Oludare Anthony "Dare" Rose; נולד בשנת 2002) הוא שחיין אמריקאי, אלוף עולם (פוקואוקה 2023) במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, זוכה מדליית ארד באליפות העולם (פוקואוקה 2023) ואלוף ארצות הברית (2023) במשחה ל-100 מטר פרפר.

== ביוגרפיה ==
רוז נולד בניו יורק בנם של קמי ואנתוני רוז. הוא גדל בניו ג'רזי. החל לשחות בגיל 6. הוא לומד ושוחה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי. 

===2023===
====אלוף ארצות הברית====
באליפות ארצות הברית שנערכה באינדיאנפוליס, אינדיאנה בסוף יוני 2023 הוא זכה בשתי מדליות, זהב וכסף. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי דחש של 50.74 שיות, לפני תומאס הילמן (51.19 שניות) ושיין קאסאס (51.42 שניות), כבר בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 50.87 שניות. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.20 שניות, אחרי מייקל אנדרו (23.11 שניות) ולפני קיילב דרסל (23.35 שניות), בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 23.16 שניות ועלה ראשון למשחה הגמר. נוסף לכך, הוא סיים עשירי, שני במקצה ב', במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:55.93 דקות, מאית אחרי אהרון שאקל (1:55.92 דקות). התוצאה שקבע הייתה התוצאה השביעית במשחה הגמר.

====מדליית ארד באליפות העולם====
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה ב-3 מדליות, זהב ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב ביחד עם ראיין מרפי, ניק פינק וג'ק אלכסי בשיא אליפות חדש של 3:27.20 דקות, לפני הרפובליקה העממית של סין שקבעה שיא אסיה חדש של 3:29.00 דקות ואוסטרליה (3:29.62 דקות), כשחיין שלישי הוא שחה את סגנון הפרפר ב"זינוק שליחים" בתוצאה של 50.13 שניות. מדליות ארד, במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 50.46 שניות, אחרי מקסים גרוסה מצרפת (50.14 שניות) וג'ושוע ליינדו מקנדה (50.34 שניות) ובמשחה שליחים משולב 4x100 מטר מעורב לאחר ששחה בשלב המוקדמות. נוסף לכך, הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.01 שניות, בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא אישי חדש של 22.79 שניות ועלה שני למשחה הגמר, התוצאה שקבע הייתה התוצאה השנייה בטיבה במשחה הגמר.

== שיאים אישיים ==
===בריכה אולימפית===
* 50 מטר פרפר: 22.79 שניות (2023)
* 100 מטר פרפר: 50.46 שניות (2023)
* 200 מטר פרפר: 1:55.93 דקות (2023)

===בריכת 25 יארד===

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחייני פרפר
קטגוריה:שחיינים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2002
אבשלום (שיר)

"אבשלום" הוא פזמון שחיברו אורי זוהר, אריק איינשטיין, בועז דוידזון, צבי שיסל, שלום חנוך ויהונתן גפן, הלחין חנוך וביצע איינשטיין. הפזמון נכלל באלבום שבלול, שיצא ב-1970.

== רקע ==
לדברי שלום חנוך, השיר נכתב על ידי חברי ההרכב לול שעה שהיו אצלו בבית. שלום חנוך ביקש מחברי ההרכב לכתוב פזמון ללחן שחיבר, ונושא השיר הנבחר היה בנו של אורי זוהר, אבשלום. כל אחד מחברי ההרכב כתב משפט אחד, על אף שהם אינם יוצרים תוכן בעל משמעות. בהמשך חוברו המשפטים על ידי יהונתן גפן כדי להתאים ללחן. כהוכחה לעריכה שבוצעה בשיר, הציג שלום חנוך את הביטוי "מלך קטן וסוס לבן" המופיע בבית הראשון לעומת הביטוי "קרן של אור וסוס שחור". לדבריו, שיר שמילותיו נכתבות באקראי לא יכול להכיל שני ביטויים דומים כל כך. עם זאת, יהונתן גפן טען בספרו שרק הוא ושלום חנוך חיברו את הפזמון ללחן.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1970
קטגוריה:סינגלים מ-1970
קטגוריה:שירי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אריק איינשטיין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יהונתן גפן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי שלום חנוך
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלום חנוך
ארנסט-גינתר באדה

ארנסט-גינתר באדה (בגרמנית: Ernst-Günther Baade; 20 באוגוסט 1897 – 8 במאי 1945) היה גנרל גרמני במהלך מלחמת העולם השנייה, אשר עוטר בצלב האבירים של צלב הברזל עם עלי אלון וחרבות של גרמניה הנאצית. באדה נפצע בפעולה ומת מפצעיו ב-8 במאי 1945.

== ביוגרפיה ==
=== קריירה מוקדמת ===
באדה נולד ב-20 באוגוסט 1897 בפאלקנהאגן. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה ב-1914 הוא התנדב לשירות צבאי והצטרף לרגימנט האולאנים ה-9 (פומרניה ה-2). באוגוסט 1915 הוא הועבר לרגימנט הדרגונים ה-9 (הנובר ה-1 - קרול הראשון, מלך רומניה), ובאוגוסט 1916 הוא הועלה לדרגת לויטננט והצטרף לרגימנט רובאי הפרשים ה-2. בהמשך הוא שירת במפקדת חטיבת הרגלים ה-231, וב-1 ביוני 1918 נפצע בלחימה בחזית המערבית. לאחר התאוששותו הוא נשלח לרגימנט הרגלים ה-444, אולם ב-30 באוגוסט 1918 נפצע שוב ואושפז עד לאחר סיום המלחמה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, אות הפציעה בשחור, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר באדה ברייכסווהר ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 באוגוסט 1933 הוא הועלה לדרגת ריטמייסטר, וב-1 באוגוסט 1934 מונה למפקד פלוגה 1 ברגימנט הפרשים ה-3.

=== מלחמת העולם השנייה ===
במהלך מלחמת העולם השנייה, במרץ 1942 הוצב באדה בעתודה הפעילה של קצינים (Führerreserve). לאחר מכן הוא עבר לדיוויזיית הפאנצר ה-15 בצפון אפריקה וקיבל את הפיקוד על רגימנט הרובאים ה-115 ב-15 באפריל 1942, עימו לחם באותה תקופה בלוב ובקירנאיקה.

באדה הפך לאגדה בקורפוס אפריקה ונודע שהוא יוצא לקרב לבוש בכתונת סקוטית ונושא קלאימור, חרב פיפיות. במאי 1942 השתתף בקרב ביר חכים, וב-27 ביוני עוטר על פעולותיו בצלב האבירים של צלב הברזל. הוא נפצע ב-28 ביולי 1942 באל-עלמיין ופונה לגרמניה.

ב-2 בפברואר 1943 הוא מונה למפקד דיוויזיית אפריקה ה-999, עליה פיקד עד 1 באפריל 1943. במהלך פינוי הכוחות הגרמניים מסיציליה לאיטליה בתחילת אוגוסט 1943, באדה הופקד על הכוח שהגן על מצר מסינה. באוקטובר ובנובמבר 1943 הוא פיקד על דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-15 באיטליה ולאחר מכן, עד דצמבר 1943, פיקד על דיוויזיית הרגלים ה-65. לאחר מכן מונה למפקד דיוויזיית הפאנצרגרנדיר ה-90 עליה פיקד בקרב על מונטה קאסינו. הוא היה ידוע בהתנהגותו האקסצנטרית מדי פעם, במטה הקטן מאוד שלו ובסיורי הביקורת התכופים שלו בקו החזית, כל אלו הפכו אותו לפופולרי בקרב חייליו. הוענק לו תג השמדת טנקים על השמדה ביד אחת של טנק אויב עם נשק חי"ר. על פעולותיו בקרבות באיטליה הוענקו לו תוספת עלי אלון (22 בפברואר 1944) וחרבות (16 בנובמבר 1944) לעיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-10 במרץ 1945 הוא מונה למפקד הקורפוס ה-81, עליו פיקד עד 13 באפריל. כמו כן הוא גם שימש כמפקד הצבאי האחרון של העיר קלן.

באדה נפצע ב-24 באפריל 1945, כשמכונית המטה שלו הופצצה על ידי מטוס קרב בריטי ליד Neverstaven בהולשטיין. הוא מת מנמק בבית חולים בבאד זגברג ב-8 במאי 1945.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים עם עלי אלון וחרבות
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:גרמנים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1897
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1945
משפחת בירדוגו

משפחת בירדוגו ידועה במרוקו ובייחוד במקנס, כשושלת של רבנים ודיינים פוסקי הלכה, החל מהמאה ה-17.

==היסטוריה==
ככל הנראה, מקור השם בירדוגו הוא בפורטוגזית Bara dogua ומשמעותו הוא "שרביט הזהב" (כשמו של הספר של רבי רפאל בירדוגו).

לפי מסורת משפחת בירדוגו, משפחה זו מיוחסת עד לרבי בוסתנאי גאון שהיה מזרע דוד המלך. עדות זו העיד השד"ר מטבריה רבי משה פארדו אשר ראה מגילת עור קלף מעובד ישן, והיא מגילת יוחסין למשפחת בירדוגו.

לאחר גירוש ספרד, הגיעו ראשי המשפחה למרוקו. מקום מושבם הראשון של המשפחה היה בעיר פאס, בירת מרוקו באותם ימים.
אולם לאחר שנוצרו מחלוקות במנהגים ההלכתיים בין התושבים הקדומים ובין המגורשים הספרדים, משפחת בירדוגו נדדה לעיר מקנאס שהיא מרוחקת מפאס כשישים קילומטר.

==שושלת משפחת בירדוגו==
*רבי משה בירדוגו (הקדמון)
*בנו, רבי יצחק בירדוגו. בנו היה רבי אברהם בירדוגו, ונכדו רבי משה בירדוגו, מכונה המשבי"ר (נפטר בשנת ה'תצ"א, 1730). רוב תלמידי החכמים של העיר בדור שאחריו למדו בבית מדרש שהקים במקנס.
*בנו, רבי יוסף בירדוגו
*בנו, רבי יהודה בירדוגו, מחבר ספר מים עמוקים (נפטר ה'תק"ג 1743). בניו, רבי שלמה ורבי יהושפט.
*אחיו, רבי מרדכי בירדוגו, מכונה המרבי"ץ (נפטר ה'תקכ"ב, 1762). חתנו היה רבי דוד בן חסין.
*בנו, רבי יקותיאל בירדוגו (נפטר ה'תקס"ב, 1802). היו לו ששה בנים, המפורסמים שבהם היו רבי יעקב בירדוגו המכונה אבי"ע (אב'יר יע'קב), ורבי פתחיה מרדכי בירדוגו.
*אחיו, רבי רפאל בירדוגו, מכונה "המלאך רפאל" (נפטר ה'תקפ"ב, 1822).
*בנו, רבי מימון בירדוגו, מכונה "המבי"ן" (נפטר ה'תקפ"ז, 1827).
250px
250px
250px

==צאצאים נוספים==
*רבי יוסף בירדוגו (מקנס) (נפטר ה'תרי"ד, 1853), נין של רבי יהודה בירדוגו.
*רבי יוסף בירדוגו (רבאט) (נפטר ה'תר"נ, 1890).
*אחיינו, רבי דוד צבאח (נפטר ה'תשט"ז, 1956).
*רבי חיים יקותיאל בירדוגו (נפטר ה'ת"ש, 1940), בן נין של רבי יקותיאל בירדוגו.
*רבי יהושע בירדוגו (נפטר התשי"ג, 1953), נין של רבי רפאל בירדוגו.

שני האחרונים כיהנו כרבנים הראשיים למרוקו.

*רבי שלום משאש (נפטר ה'תשס"ג, 2003).
*הדסה, אשתו של רבי שלום לופס.

==לקריאה נוספת==
*מבוא למהדורה חדשה של הספר מקוה המים - מאת רבי יהודה בירדוגו.
*משה עמאר, תולדות מרן המשבי"ר זצוקללה"ה ותקופתו, מבוא לספר ראש משביר על התורה, הוצאת דובב שפתי ישנים.
*רבי יוסף בן נאים, ספר מלכי רבנן דף צד, ירושלים תרצ"ד.
*רבי יעקב חי בירדוגו, כתונת יוסף - שלשלת היוחסין של משפחת בירדוגו, חלק ב, קזבלנקה תרצ"ה.
*משה דוד גאון, יהודי המזרח בארץ ישראל עמוד 148 ואילך, ירושלים תרצ"ח.

==קישורים חיצוניים==
*[http://toladot.blogspot.com/2009/03/blog-post_09.html רשימת צאצאים של בני משפחת ברדוגו] באתר תולדות ושורשים
*[https://www.geni.com/photo/view/333629080120014247?album_type=photos_of_me&photo_id=6000000003989297130 אילן יוחסין א למשפחת בירדוגו]
*[https://www.geni.com/photo/view/351718356330001412?album_type=photos_of_me&photo_id=6000000003989658118 אילן יוחסין ב למשפחת בירדוגו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבני משפחת בירדוגו
בירדוגו
בר תעופה

בר תעופה (BAR Aviation) היא חברת תעופה באוגנדה. בר תעופה פועלת במספר תחומי תעופה: טיסות סדירות ליעדים מקומים, טיסות שכר, טיסות פינוי רפואי, כמו כן החברה מפעילה בית ספר להכשרת טייסים מקומיים ומציעה שירותי אחזקת מטוסים. הבסיס העיקרי של החברה הוא נמל התעופה הבינלאומי של אנטבה. החברה גם מחזיקה מרכז משני בנמל התעופה קאג'נסי, במחוז וואקיסו, מחוץ לכביש קמפלה-אנטבה, באזור המרכזי של המדינה.

בר תעופה מכשירה טייסים עבור או"ם, רשות הטבע הפראי של אוגנדה (Uganda Wildlife Authority), כחות ההגנה העממים של אוגנדה, המשטרה הלאומית של אוגנדה.

== היסטוריה ==
בר תעופה הוקמה באוגנדה בשנת 2008, תחילה כחברה שפעלה בתחומי הכשרת טייסים, טיסות שכר ושירותי אחזוקת מטוסים בלבד. חברת התעופה החלה בשירותי טיסות סדירות בתוך אוגנדה ב-1 בפברואר 2022.

טיסות סדירות שמפעילה בר תעופה אמורים לעזור בשיקום ענף התיירות באוגנדה, שנפגע קשות מגפת הקורונה. בנוסף, עם התפתחות של התעשיית קידוחי גז טבעי ונפט באוגנדה, על מנת לענות לדרישות הבאות מהתעשייה הזאת, ביצעה החברה רכישת כלי טיס המיועדים לפינוי רפואי.

לבר תעופה יש הסכם שיתוף פעולה עם חברת תעופה , על טיסות פנים בתוך אוגנדה.

בדצמבר 2022 בר תעופה רכשה גרסה אזרחית של מטוס מטען הרקולס L-100, לפני הרכישה המטוס הופעל על ידי חברת Gulf Air מפלורידה, ארצות הברית.

ביוני 2023 ביצע החברה ההטסה המורכבת של 18 קרנפים לבנים מדרום אפריקה לקונגו במטוס ההרקולס שלה שזה עתה נרכש.

=== תאונות ===
בדצמבר 2022 התרסק מטוס מדגם Cessna 208B Grand Caravan של החברה (מספר זנב 5X-GBR) בהפארק הלאומי המלכה אליזבת, הטייס וחמשת הנוסעי המטוס נפצעו.

במאי 2023 התרסק מטוס מדגם Cessna 208B Grand Caravan של החברה (מספר זנב 5X-RBR) בשדה תעופה Kajjansi, שני הטייסים נפצעו.

== יעדים ==
החל ממרץ 2022, בר תעופה מפעילה קוי תעופה סדירים לכ-11 יעדים בתוך אוגנדה: Arua, Kihihi, Kisoro, Chobe, Bugungu, Semliki, Pakuba, Kasese, Mbarara, Mweya, Kajjansi.

== צי המטוסים ==
החל ממאי 2023, צי המטוסים של בר תעופה כולל את המטוסים הבאים:

{|class="wikitable" cellpadding="3" style="margin:1em auto; text-align:center"
! דגם || מספר מטוסים || זיהוי כלי טיס ("זנב")
|-
| || 1 || 5X-SBR
|-
| || 1 ||
|-
| ביצ'קראפט 1900D|| 1 || 5X-JBR
|-
| || 1 || 5X-BDT
|-
| || 5 || 5X-RBR, 5X-ROC, 5X-GBR, 5X-KEB, 5X-BBR
|-
| ססנה 172|| 2 || 5X-BAR, 5X-MAU
|}

== צי המסוקים ==
החל ממאי 2023, צי הסוקים של בר תעופה כולל את המסוקים הבאים:

{|class="wikitable" cellpadding="3" style="margin:1em auto; text-align:center"
! דגם || מספר מטוסים || זיהוי כלי טיס ("זנב")
|-
| || 1 || 5X-OBR
|-
| פינוי רפואי|| 1 || N878F8
|-
| בל 206 ג'ט ריינג'ר || 1 || 5X-FBR
|-
| || 1 || 5X-ABR
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה אוגנדיות
ג'סטין רס

ג'סטין רס (באנגלית: Justin Ress; נולד ב-3 באוגוסט 1997) הוא שחיין אמריקאי, אלוף עולם (בודפשט 2022) וסגן אלוף עולם (פוקואוקה 2023) במשחה ל-50 מטר גב.

== ביוגרפיה ==
רס נולד וגדל בקרי, קרוליינה הצפונית ולמד באוניברסיטת המדינה של קרוליינה הצפונית.

===2017===
באליפות ארצות הברית שנערכה ב 2017 הוא זכה במדליית זהב במשחה ל-50 מטר גב בשיא אליפות חדש של 24.41 שניות, לפני מאט גריוורס וראיין מרפי. באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה הוא סיים במקום שישי במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.77 שניות.
====אלוף האוניברסיאדה====
באוניברסיאדה שנערכה בטאיפיי, טייוואן בסוף אוגוסט אותה שנה הוא זכה ב-4 מדליות, 3 זהב ו-1 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 53.29 שניות, לפני קוסוקה הגינו מיפן (54.12 שניות) ודנס רפשיס מליטא (54.17 שניות), במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב (24.73 שניות).

===2019===
באוניברסיאדה שנערכה בנאפולי, איטליה בתחילת 2019 הוא זכה ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.48 שניות ביחד עם זן וודל מדרום אפריקה שזכה שלושה שבועות לאחר מכן במדליית זהב באליפות העולם (24.43 שניות). התוצאה שקבעו הייתה מספיקה למדליית כסף באליפות העולם ובמשחה שליחים 4x100 מטר מעורב, כשחיין ראשון הוא קבע בשמחה ל-100 מטר גב תוצאה של 53.31 שניות טובה יותר מזו של המנצח במשחה זה גרגורי טרסביץ' מרוסיה (53.51 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב (53.81 שניות).

===2022===
====אלוף עולם====
במבחנים האמריקאים לאליפות העולם שנערכו בגרינסבורו, קרוליינה הצפונית בסוף אפריל 2022 הוא זכה במדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב בשיא אישי חדש של 23.92 שניות, אחרי האנטר ארמסטרונג שקבע שיא עולם חדש של 23.71 שניות ולפני שיין קאסאס (24.00 שניות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר גב בשיא אישי חדש של 52.73 שניות, אחרי האנטר ארמסטרונג (52.20 שניות) וראיין מרפי (52.46 שניות).

באליפות העולם שנערכה בבודפשט ביוני אותה שנה הוא זכה בשתי מדליות זהב, במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.12 שניות, לפני האנטר ארמסטרונג (24.14 שניות) וקסוורי מסיוק מפולין (24.49 שניות) ובמשחה שליחים 4x100 מטר חופשי ביחד עם קיילב דרסל, ראיין הלד וברוקס קארי בתוצאה של 3:09.34 דקות, לפני אוסטרליה (3:10.80 דקות) ואיטליה (3:10.95 דקות), כשחיין שלישי הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 47.48 שניות.

===2023===
באליפות העולם שנערכה בפוקואוקה, יפן ביולי 2023 זכה בשתי מדליות, כסף וארד. מדליית כסף במשחה ל-50 מטר גב בתוצאה של 24.24 שניות, אחרי האנטר ארמסטרונג (24.05 שניות) ולפני שו ג'יאיו מהרפובליקה העממית של סין (24.50 שניות) ולא הצליח להגן על תוארו. מדליית ארד במשחה שליחים 4x100 מטר חופשי לאחר ששחה בשלב המוקדמות.

== שיאים אישיים ==
===בריכה אולימפית===
* 50 מטר חופשי: 21.91 שניות (2021)
* 100 מטר חופשי: 48.14 שניות (2023)
* 50 מטר גב: 23.92 שניות (2022)
* 100 מטר גב: 52.73 שניות (2022)

===בריכת 25 מטר===
* 50 מטר חופשי: 20.95 שניות (2020)
* 100 מטר חופשי: 45.70 שניות (2021)
* 50 מטר גב: 23.08 שניות (2020)
* 100 מטר גב: 50.38 שניות (2021)

== ראו גם ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחייני גב אמריקאים
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1997
דיוויזיית אפריקה הקלה ה-999 (ורמאכט)

דיוויזיית אפריקה הקלה ה-999 (בגרמנית: 999. leichte Afrika-Division) הייתה דיוויזיה של הצבא הגרמני שהוקמה בתוניסיה בתחילת 1943.

== היסטוריה ==
בסיס הדיוויזיה היה חטיבת אפריקה ה-999 (999. Afrika-Brigade), שהוקמה מספר חודשים קודם לכן, כיחידת עונשין צבאית. בעוד שכל חברי יחידות הענישה הנאציות סומנו כ"פושעים", חלק ניכר מחברי הדיוויזיה הועברו אליה בשל החזקת רעיונות אנטי-נאציים.

הדיוויזיה לא התגבשה במלואה כאשר כוחות הציר בצפון אפריקה החלו להתמוטט. כתוצאה מכך, גורמי הדיוויזיה שלחמו בתוניסיה עשו זאת בדרך כלל כגדודים או פלוגות עצמאיות, שספגו אבדות גבוהות (במונחים של אבדות ושבויים) לפני נסיגה. על פי הדיווחים, הכוחות נלחמו בעיקר נגד כוחות צבא ארצות הברית, רבים מחברי הדיוויזיה ויתרו על עמדותיהם לאמריקאים ללא קרב.

לאחר מכן נשלחה הדיוויזיה המדולדלת קשות ליוון לתפקידי חיל מצב ולניהול "Bandenbekämpfung";<ref name="Mazower1993"></ref> מונח שבשימוש הנאצי היה בדרך כלל כינוי למערכה אנטי פרטיזנית.

במהלך הפריסה ליוון, חלק מחברי הדיוויזיה החלו (או חזרו) לעסוק במגוון פעילויות חתרניות ו/או אנטי-נאציות. הבולט שבהם היה Falk Harnack, שערק להתנגדות היוונית ויחד עם עריקים גרמנים אחרים, הקים את Antifaschistische Komitee Freies Deutschland (AKFD; "הוועדה האנטי-פשיסטית החופשית גרמניה"). חבר בולט נוסף ב-AKFD היה אוגוסט לנדמסר, שלפי הדיווחים סירב להצדיע הצדעה נאצית במהלך שירותו הצבאי ותואר במחאה כזו, בתצלום מפורסם.<ref name="Bartrop"></ref>

== מפקדים ==
* אוברסט היינץ קרל פון רינקלף (אוקטובר 1942 – 2 בפברואר 1943)
* גנרל-לויטננט (2 בפברואר 1943 – 1 באפריל 1943)
* גנרל-מיור ארנסט-גינתר באדה (2 באפריל 1943 – 13 במאי 1943)

== הערות שוליים ==

999
תסביך יונה

תסביך יונה הוא הפחד מהצלחה או הפחד להיות הטוב ביותר. פחד זה מונע מימוש עצמי, או מימוש הפוטנציאל של האדם עצמו.<ref>Department of Cognitive Science, Chris VerWys. Rensselaer Polytechnic Institute, [http://www.rpi.edu/~verwyc/MASLOWOH.htm Personality Psychology], Abraham Maslow</ref> זה הפחד מגדולתו של האדם, ההתחמקות מהגורל או ההימנעות ממימוש כישרונותיו.<ref></ref> מכיוון שהפחד מהשגת הגרוע האישי עשוי להניע צמיחה אישית, כך גם הפחד מהשגת שיא אישי עלול להפריע להישגים.<ref name="HumanNature"></ref>
יונה בורח מבטן הדג הגדול שהחזיק אותו בשבי.<ref>Orig. Hebrew (דָּג (גָּדוֹל.</ref> <ref>"Jonah ch. 2, vv. 1, 2, 11" in many versions ([http://www.mechon-mamre.org/p/pt/pt1702.htm MT] ([[Masoretic Text), [http://www.apostoliki-diakonia.gr/bible/bible.asp?contents=old_testament/contents_Ionas.asp&main=ionas&file=36.2.htm LXX] (Septuagint), [http://www.biblegateway.com/passage/?search=Jonah+2&version=DRA D–R] (Douay–Rheims Bible), [https://www.vatican.va/archive/ENG0839/__PTX.HTM NAB] (New American Bible), [https://www.bible.com/bible/463/jon.2.1.nabre NABRE] (New American Bible Revised Edition), and others); "Jonah ch. 1, v. 17 and ch. 2, vv. 1, 10" in [http://www.biblegateway.com/passage/?search=Jonah+1-2&version=KJV KJV] (King James Version) and many other Protestant translations.</ref>]]

== אטימולוגיה ==
למרות שאברהם מאסלו המציא את המונח, השם "תסביך יונה" הוצע במקור על ידי חברו של מאסלו, פרופסור פרנק א. מנואל. השם בא מסיפור התחמקותו של יונה הנביא המקראי מהגורל לנבא את חורבן נינוה. מאסלו קובע, "לעיתים קרובות אנו בורחים מהאחריות שהוכתבה (או ליתר דיוק המוצעת) על ידי הטבע, על ידי הגורל, אפילו לפעמים במקרה, בדיוק כפי שיונה ניסה – לשווא – לברוח מגורלו".

== תוצאות ==
כל דילמה, פרדוקס או אתגר העומדים בפני אדם עלולים לעורר תגובות הקשורות ל"תסביך יונה". אתגרים אלו עשויים להשתנות בדרגתם ובעוצמתם. האתגרים עשויים לכלול שינויי קריירה, תחילת שלבים חדשים בחיים, מעבר למקומות חדשים, ראיונות או אודישנים, והתחייבויות בין-אישיות חדשות כגון נישואים.<ref>Goud, N. (1994). Jonah Complex: The fear of growth. Journal of Humanistic Education & Development, 32(3), 98–111.</ref> עיקרו של תסביך יונה גורם לאדם חוסר יכולת להבדיל בין ענווה לבין חוסר אונים עצמי. סיבות אחרות כוללות:
* פחד מתחושת האחריות והעבודה הנדרשת שלעיתים קרובות נוכחים בהכרה בגדולתו, הכישרונות, הפוטנציאל של האדם.
* פחד שחיים יוצאי דופן יהיו יותר מדי יוצאי דופן, ומכאן לא מקובלים על אחרים.
* פחד על ידי אסוציאציה של היכולת המצופה להגביר אירועים טראומטים שאינם בהכרח קשורים
* פחד להיראות יהיר, וגאוותן ומרוכז בעצמו.<ref name="Dodson"></ref>
* קושי לדמיין את עצמו כדמות בולטת או סמכותית.<ref></ref>

== ראו גם ==
* תסמונת המתחזה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.tipulpsychology.co.il/short-term/fear-of-success.html פחד מהצלחה - 6 סיבות לחרדה לקבל הצלחה ודרכי התמודדות]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תסביכים
תסמונת הפרג הגבוה

Tarquinius Superbus מאת [[לורנס אלמה-טדמה, המתאר את המלך קוצץ את הראשים הגבוהים ביותר מחלקת פרגים]]
תסמונת הפרג הגבוה (באנגלית: Tall poppy syndrome) הוא מונח המשמש לרוב באוסטרליה ובניו זילנד לאנשים מצליחים שסופגים ביקורת. זה קורה כאשר בני גילם מאמינים שהם מצליחים מדי, או מתפארים בהצלחתם.<ref name="Peeters2004"></ref><ref></ref> בדיקה אינטנסיבית וביקורת על אדם כזה נקראת "להוריד את הפרג הגבוה".<ref name="Billan 2018"></ref>

== באוסטרליה וניו זילנד ==
באוסטרליה ובניו ניו זילנד, "להוריד את הפרג הגבוה" משמש לפעמים יזמים עסקיים כדי לתאר את אלה שמבקרים אנשים אחרים בכוונה על הצלחתם והישגיהם.<ref></ref><ref></ref> התסמונת תוארה כתוצר לוואי של המקום אותו נותנים האוסטרלים והניו זילנדים לערך השוויון.<ref></ref>

== תופעות קשורות ==
ביפן, ביטוי נפוץ דומה הוא "המסמר שניצב למעלה נפגע".<ref></ref><ref></ref><ref></ref> בהולנד, הביטוי הזה הוא "לבלוט מעל פני הקרקע" (boven het maaiveld uitsteken) – כל מה שצומח ובולט מעל גובה הגידול הממוצע ייקצר לגובה הממוצע. התופעה התרבותית נקראת Maaiveldcultuur.

בצ'ילה, ביטוי זה ידוע בשם "צ'קטיר" ('משוך את הז'קט'). <ref></ref> בסקנדינביה, ביטוי זה ידוע כחוק של ינטה. החוק של ינטה מקורו מרומן משנת 1933 מאת אקסל סנדמוזה. הוא מכיל כללים והתניות כגון "אתה לא חושב שאתה משהו מיוחד" ו"אולי אתה לא חושב שאנחנו יודעים כמה דברים עליך ?" .

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.convictcreations.com/culture/poppy.htm Flogging the tall-poppy syndrome]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מונחים ומושגים בפוליטיקה
קטגוריה:ניו זילנד: תרבות
קטגוריה:קנדה: תרבות
קטגוריה:אוסטרליה: תרבות
הדיוויזיה ה-65 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-65 (בגרמנית: 65. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הצבא הנאצי אשר לחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-11 ביולי 1942 וכמפקדה הראשון מונה לודוויג פרידריך הנס בומרס, והיא הוצבה באזור אנטוורפן, בלגיה. בספטמבר 1943 הועברה הדיוויזיה לאיטליה, ובאוקטובר היא הוצבה בקו גוסטב. עם תחילת נחיתת בעלות הברית באנציו הועברה הדיוויזיה לאזור לאציו, לאורך קו הרכבת רומא–אנציו, והשתתפה בהתקפות נגד כוחות בעלות הברית. בהמשך תוגברה הדיוויזיה והשתתפה בפעולות נגד הפרטיזנים באזור, ובאביב 1945 לחמה נגד מתקפת האביב של בעלות הברית בצפון איטליה עד סוף המלחמה, כאשר ב-22 באפריל אף נהרג מפקדה, הלמוט פייפר.

==מפקדים==
* לודוויג פרידריך הנס בומרס (11 ביולי 1942–1 בינואר 1943)
* וילהלם יוהאן גיאורג רופרכט (1 בינואר 1943–31 במאי 1943)
* גוסטב הייסטרמן פון ציהלברג (31 במאי 1943–27 בנובמבר 1943)
* ארנסט-גינתר באדה (27 בנובמבר 1943–1 בדצמבר 1943)
* הלמוט פייפר (1 בדצמבר 1943–22 באפריל 1945)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/65ID.htm הדיוויזיה ה-65] באתר lexikon-der-wehrmacht 

65
אדום (שיר)

"אדום" הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית איגי וקסמן.<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור במאי 1995, על ידי חברת התקליטים הד ארצי, כסינגל מתוך האלבום, אדום (1995).<ref name=":0" /> את השיר כתבה וקסמן ללחן של שרון הולצמן והפקה של חמי רודנר, שהיה אחראי על הפקת שאר השירים מתוך האלבום.

השיר הגיע למקום ה-25 במצעד העברי השבועי של רשת ג'.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי איגי וקסמן, הולחן על ידי שרון הולצמן והופק על ידי חמי רודנר.<ref name=":1" /> הוא הופץ כשיר הנושא הרשמי מתוך האלבום, אדום.<ref name=":0" /> "אדום" נחשב לאחד משיריה הידועים ביותר של וקסמן. בכתבה שפורסמה ב-ynet במלוא 20 שנים לאלבום, נכתב כי השיר: .<ref name=":1" />

שלושה עשורים לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-200 אלף השמעות והוא שירה המושמע ביותר של וקסמן בפלטפורמה.<ref></ref>

== גרסאות כיסוי ==
במרוצת השנים הוקלט ובוצע "אדום" בידי אמנים שונים:
* בשנת 2009 המוזיקאי אורי מרק ביצע את "אדום" ביחד עם וקסמן.<ref></ref>
* בינואר 2022 ביצע המוזיקאי חמי רודנר את אדום" ביחד עם וקסמן.<ref></ref>
* באפריל 2022 ביצעה הזמרת ליאת בלסקי את "אדום" בליווי להקה.<ref></ref>
* במאי 2022 ביצעה הלהקה איפה הילד? את "אדום" ביחד עם וקסמן.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|מאי 1995
|תקליטור
|הד ארצי
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1995
קטגוריה:סינגלים מ-1995
קטגוריה:שירי איגי וקסמן
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי איגי וקסמן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שרון הולצמן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי חמי רודנר
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
דורותי טננט

דורותי טננט (באנגלית: Dorothy Tennant; 22 במרץ 1855 – 5 באוקטובר 1926) הייתה ציירת בריטית בסגנון הנאו-קלאסי של התקופה הוויקטוריאנית.<ref>Henry Morton Stanley (1909) The Autobiography Of Sir Henry Morton Stanley, Dorothy Stanley Ed.</ref> היא הייתה נשואה לחוקר סר הנרי מורטון סטנלי.<ref>Waller, David (2004). "Dorothy Stanley, Lady Stanley (1855–1926)". Oxford Dictionary of National Biography (online ed.). Oxford University Press.</ref>

== ביוגרפיה ==
טננט נולדה בכיכר ראסל, לונדון, בתם השנייה של צ'ארלס טננט וגרטרוד ברברה ריץ' קולייר (1819–1918). אחותה הייתה הצלמת אוילין טננט מאיירס.<ref>Eveleen Myers (née Tennant) (1856-1937), Photographer". National Portrait Gallery</ref>

היא למדה ציור אצל אדוארד פוינטר בלונדון בבית הספר לאמנות סלייד ואצל ז'אן ז'אק הנר בפריז.

היא הציגה לראשונה באקדמיה המלכותית בשנת 1886 ולאחר מכן בגלריה החדשה ובגלריה גרוסוונור בלונדון.<ref>Frances Spalding (1990). 20th Century Painters and Sculptors. Antique Collectors' Club.</ref> מחוץ ללונדון טננט הופיעה בתערוכות של אגודת האמנים בגלאזגו וגם בתערוכות הסתיו שנערכו בליברפול ובמנצ'סטר.
אהבה כואבת, 1895
ב-1890 היא נישאה לסר הנרי מורטון סטנלי, ונודעת בשם ליידי סטנלי. היא ערכה את האוטוביוגרפיה של בעלה, על פי הדיווחים הסירה כל התייחסות לנשים אחרות בחייו של סטנלי. לאחר מותו של סר הנרי מורטון סטנלי, היא נישאה בשנית, ב-1907, להנרי ג'ונס קרטיס (נפטר ב-19 בפברואר 1944), פתולוג, מנתח וסופר.<ref>Supplement to the British Medical Journal (1944)</ref>

ליידי סטנלי הייתה גם סופרת ומאיירת, כולל הספר "ערביי רחוב בלונדון" ב-1890.

היא מתה מאי ספיקת לב ב-5 באוקטובר 1926.<ref>Chapman-Huston, Desmond, "The Lost Historian, A Memoir of Sir Sidney Low", pg. 325</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:ילידות 1855
קטגוריה:נפטרות ב-1926