OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מוחמד-רזא אשתיאני

מוחמד-רזא אשתיאני (בפרסית: محمدرضا قرایی آشتیانی; נולד ב-1960) הוא איש צבא איראני בדרגת בריגדיר גנרל (תת-אלוף), אשר כיהן בתפקיד שר ההגנה האיראני בין ה-25 באוגוסט 2021 ועד ה21 באוגוסט 2024 לאחר שהחליף את אמיר חאתמי שמילא תפקיד זה מאז 2017. החל מה-28 באוגוסט 2024 משמש כסגן ראש המטה הכללי של הכוחות המזוינים של הרפובליקה האסלאמית של איראן.

== ביוגרפיה ==
אשתיאני נולד ב-1960 בטהרן.<ref name=":0"></ref>

אשתיאני גויס לצבא האיראני () בשנת 1979 ולחם במלחמת איראן-עיראק. בשנת 1980, החל ללמוד ב בטהרן. בשנת 1982 הוא סיים את לימודיו והוצב ביחידת הכוחות המיוחדים מספר 23. בשנת 1984 או בתחילת 1985, הוא מונה לשמש כמדריך באקדמיה לקצונה, ככל הנראה על רקע ניסיונו במלחמת איראן-עיראק ובמאבק נגד בדלנים כורדים, מיליטנטים, בכורדיסטן האיראנית מאבק הידוע באכזריותו, מעצרים נרחבים והוצאות להורג ללא משפט הוגן.<ref name=":0" />

לאחר סיום מלחמת איראן-עיראק ב-1988, אשתיאני סיים תואר שני בנושא ביטחון ולאחר מכן קיבל תואר דוקטור בנושא הגנה ב

משנת 1999 עד 2005 שימש אשתיאני כסגן מפקד כוחות היבשה של הצבא ומ-2005 עד 2008, סגן מפקד כללי של הצבא. בשנת 2013 החל את דרכו בחיל החימוש, ומ-2019 עד 2021 מונה למפקד חיל החימוש.<ref name=":0" /><ref></ref>

קודם לתפקיד סגן הרמטכ"ל של איראן ב-2 ביולי 2019, בעקבות צו של המנהיג העליון עלי חמינאי והוא החליף את מיג'ור גנרל (אלוף) אטאוללה סאלחי.<ref name=":0" />

=== שר ההגנה ===
אשתיאני מונה לתפקיד שר ההגנה, על ידי הנשיא ראיסי ולאחר אישור האספה המייעצת האסלאמית, הוא נכנס לתפקיד ונכנס לתפקידו ב-25 באוגוסט 2021.<ref name=":0" /> לאחר ההודעה על כניסתו לתפקיד, אשתיאני הקים "מפקדה כלכלית" כדי לתאם ולרכז את יכולות משרד ההגנה לפעילות עסקית ומסחרית יעילה יותר. מההודעה שנמסרה על כך נראה שהכוונה לרכז ולשכלל את יכולות התפקוד של משרד ההגנה, לנוכח הסנקציות של ארצות הברית.<ref></ref>

אשתיאני מרבה להתבטא בענייני השעה, הנוגעים לביטחונה ומעמדה של איראן.<ref></ref>

== סנקציות אמריקאיות ==
בשנת 2020 הטילה ארצות הברית סנקציות אישיות על אשתיאני, שעה שהיה אז סגן מפקד המטה הכללי של ארתש.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שרי ההגנה של איראן
קטגוריה:איראנים שהוטלו עליהם סנקציות של מחלקת האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:ממשלת איראן
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1960
איזבלה, נסיכת דנמרק

איזבלה הנרייטה אינגריד מרגרטה, נסיכת דנמרק ורוזנת מונפזאט (בדנית: Isabella Henrietta Ingrid Margrethe, prinsesse til Danmark, komtesse af Monpezat; נולדה ב-21 באפריל 2007) היא נסיכה דנית, בתם של פרדריק העשירי, מלך דנמרק ורעייתו המלכה מארי. היא השנייה בסדר הירושה לכתר הדני, אחרי אחיה הבכור הנסיך כריסטיאן.

==ביוגרפיה==
הנסיכה איזבלה נולדה בקופנהגן ב-21 באפריל 2007. היא בתם של פרדריק העשירי, מלך דנמרק, בנה הבכור של מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק, ושל מארי, מלכת דנמרק (לשעבר: דונלדסון) ילידת אוסטרליה. ב-1 ביולי של אותה שנה, היא הוטבלה בארמון פרדנסבורג, אז נחשף לציבור שמה, איזבלה, על שם איזבלה מאוסטריה, רעייתו של כריסטיאן השני, מלך דנמרק. הסנדקים שלה היו אלקסיה, נסיכת יוון ודנמרק ומתילדה, מלכת בלגיה.

ב-13 באוגוסט 2013, איזבלה החלה ללמוד בבית הספר הציבורי Tranegårdsskolen בקופנהגן, שבו למד גם אחיה הגדול הנסיך כריסטיאן. ב-6 ביוני 2015 היא חנכה מעבורת מיוטלנד לסמסו שנקראה על שמה. היא ואחיה ליוו את הוריהם בביקורים רשמיים בגרינלנד בין 1-8 באוגוסט 2014 ובאיי פארו בין 23-26 באוגוסט 2018. במרץ 2022, הוכרז שאיזבלה תמשיך את לימודיה בבית הספר הרלופסהולם החל מאוגוסט של אותה שנה. עם זאת, ב-26 ביוני 2022, הוריה הודיעו שאיזבלה לא תתחיל את הרלופסהולם, עקב בעיות חוזרות ונשנות של בריונות בבית הספר. בספטמבר 2022 היא החלה ללמוד במקום זאת בגימנסיה יספרסנס בקופנהגן. באוגוסט 2023 היא החלה ללמוד בגימנסיה אורגרד, שבה למד גם אביה.

==תואר==
עם לידתה, קיבלה איזבלה את התואר: . התואר "רוזנת מונפזאט" הוסף לתוארה (כמו גם לתואר אחיה ובני דודיה) ב-29 באפריל 2008.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.kongehuset.dk/en/the-royal-family/hrh-princess-isabella/ העמוד הרשמי של הנסיכה איזבלה] באתר משפחת המלוכה

==הערות שוליים==

קטגוריה:נסיכות
קטגוריה:אצולה דנית
קטגוריה:בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
קטגוריה:נשים דניות
קטגוריה:ילידי 2007
וינסנט, נסיך דנמרק

וינסנט פרדריק מיניק אלכסנדר, נסיך דנמרק ורוזן מונפזאט (בדנית: Vincent Frederik Minik Alexander, prins til Danmark, komtesse af Monpezat; נולד ב-8 בינואר 2011) הוא נסיך דני, בנם של פרדריק, מלך דנמרק ושל המלכה מארי (לשעבר: דונלדסון). הוא השלישי בסדר הירושה לכתר הדני, אחרי אחיו הגדול הנסיך כריסטיאן, ואחותו הנסיכה איזבלה.

==ביוגרפיה==
הנסיך וינסנט נולד בקופנהגן ב-8 בינואר 2011 בשעה 10:30. הוא בנם של פרדריק, מלך דנמרק, בנה הבכור של מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק ושל המלכה מארי (לשעבר: דונלדסון), ילידת אוסטרליה. יש לו אח ואחות גדולים: כריסטיאן ואיזבלה. 26 דקות לאחר לידתו של וינסנט, נולדה אחותו התאומה, הנסיכה יוספינה. לידת התאומים נחגגה במטח של 21 פגזי תותח מבסיס הצי הולמן ומטירת קרונבורג. ב-14 באפריל הוטבלו הנסיכים בכנסיית הולמן, ושמותיהם החדשים נחשפו לציבור. בין סנדקיו של וינסנט, היה גם פליפה, רוזן אסטוריאס (לימים מלך ספרד).

ב-15 באוגוסט 2017, וינסנט ויוספינה החלו ללמוד בבית הספר הציבורי Tranegårdsskolen בקופנהגן, שבו למדו לפניהם גם כריסטיאן ואיזבלה. התאומים חולקו לכיתות נפרדות, לפי בקשת הוריהם.

==תואר==
עם לידתו, קיבל וינסנט את התואר: .

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.kongehuset.dk/en/the-royal-family/hrh-prince-vincent/ העמוד הרשמי של הנסיך וינסנט] באתר משפחת המלוכה

==הערות שוליים==

קטגוריה:נסיכים
קטגוריה:אצולה דנית
קטגוריה:בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
קטגוריה:ילידי 2011
עומאר ח'ריבין

עומאר ח'ריבין (בערבית: عمر خربين; נולד ב-15 בינואר 1994) הוא כדורגלן סורי המשחק בעמדת הקיצוני באל-וחדה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות ובנבחרת סוריה.

==קריירת מועדונים==
ח'ריבין התחיל לשחק כדורגל בקבוצת הדורגל של אל-וחדה דמשק. בקיץ חתם באל-קווה אל-ג'וויה מליגת העל העיראקית במדיה שיחק שנתיים. ב-6 באוגוסט 2015 הושאל לאל-מינא העיראקית.

ב-19 ביוני 2017 חתם לארבע שנים באל-הילאל מליגת העל הסעודית תמורת 44 מיליון ריאל סעודי. ב-10 באוגוסט הבקי את שער הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 3-4 נגד א-תעאון. ב-10 באוגוסט, עומר כבש את שערו הראשון מול אל-טאאוון בדקה ה-14, כשהוא מנצח 4–3. בעונתו הראשונה במועדון היה שערי ליגת האלופות האסיאתית עם 7 שערים ועזר לאל-הילאל להגיע לגמר המפעל בו הפסידה לאוראווה רד דיימונדס. בסיום השנה נבחר לכדורגלן השנה באסיה והיה השחקן הסורי הראשון שעושה זאת.

בינואר הושאל לפירמידס מליגת העל המצרית. בקיץ חזר לאל-הילאל עמה השתתף בגביע העולם למועדונים והיה לשחקן הסורי הראשון שעושה זאת.

בינואר חתם באל-וחדה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות. בעונת הושאל לשבאב אל-אהלי עד לסיום העונה עמה זכה באליפות האמירויות.

==קריירה בינלאומית==
ב-20 בנובמבר 2012 ח'ריבין ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סוריה בהפסד 2-1 ל. ב-26 במרץ 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 ל.

בספטמבר ההתאחדות לכדורגל בסוריה הודיעה כי הושעה מהנבחרת בשל היעדרויות רבות. כחודש לאחר מכן ח'ריבין חזר מאוחר לשחק במשחק נגד .

==תארים==
; אל-הילאל
*ליגת העל הסעודית: , , 
*גביע המלך הסעודי: , 
*הסופר קאפ הסעודי: 
*ליגת האלופות האסיאתית: 

; נבחרת סוריה
*גביע מערב אסיה: 

; אישיים
*מלך השערים בליגת האלופות האסיאתית: 
*שחקן השנה האסיה: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סורים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סורים
קטגוריה:כדורגלני אל-הילאל
קטגוריה:כדורגלני אל-וחדה
קטגוריה:כדורגלני שבאב אל-אהלי דובאי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סוריה
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:ספורטאים זרים בעיראק
קטגוריה:ספורטאים זרים באיחוד האמירויות הערביות
קטגוריה:ספורטאים זרים בערב הסעודית
קטגוריה:ספורטאים זרים במצרים
קטגוריה:סורים שנולדו ב-1994
יוספינה, נסיכת דנמרק

יוספינה סופיה איוואלו מתילדה, נסיכת דנמרק ורוזנת מונפזאט (בדנית: Josephine Sophia Ivalo Mathilda, prinsesse til Danmark, komtesse af Monpezat; נולד ב-8 בינואר 2011) היא נסיכה דנית, בתם של פרדריק העשירי, מלך דנמרק ושל המלכה מארי (לשעבר: דונלדסון). היא הרביעית בסדר הירושה לכתר הדני, אחרי אחיה הגדול נסיך הכתר הנסיך כריסטיאן, אחותה הגדולה הנסיכה איזבלה, ואחיה התאום הנסיך וינסנט.

==ביוגרפיה==
הנסיכה יוספינה נולדה בקופנהגן ב-8 בינואר 2011 בשעה 10:56. היא בתם של פרדריק, מלך דנמרק, בנה הבכור של מרגרטה השנייה, מלכת דנמרק ושל המלכה מארי (לשעבר: דונלדסון) ילידת אוסטרליה. יש לה אח ואחות גדולים: כריסטיאן ואיזבלה. 26 דקות לפני לידתה, נולד אחיה התאום הנסיך וינסנט. לידת התאומים נחגגה במטח של 21 פגזי תותח מבסיס הצי הולמן ומטירת קרונבורג. ב-14 באפריל הוטבלו הנסיכים בכנסיית הולמן, ושמותיהם החדשים נחשפו לציבור. בין סנדקיה של יוספינה, היו דודתה הנסיכה מריה והנסיך קרלו, דוכס קסטרו.

ב-15 באוגוסט 2017, וינסנט ויוספינה החלו ללמוד בבית הספר הציבורי Tranegårdsskolen בקופנהגן, שבו למדו לפניהם גם כריסטיאן ואיזבלה. התאומים חולקו לכיתות נפרדות, לפי בקשת הוריהם. בספטמבר 2023, יוספינה עברה ללמוד בבית הספר Kildegård Privatskole.

==תואר==
עם לידתה, קיבלה יוספינה את התואר: .

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.kongehuset.dk/en/the-royal-family/hrh-princess-josephine/ העמוד הרשמי של הנסיכה יוספינה] באתר משפחת המלוכה

==הערות שוליים==

קטגוריה:נסיכות
קטגוריה:אצולה דנית
קטגוריה:בית שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג
קטגוריה:ילידי 2011
הפיגוע בוואדי חרמיה (2024)

הפיגוע בוואדי חרמיה היה פיגוע ירי שהתרחש ב-7 בינואר 2024, בו נרצח גבר ערבי תושב מזרח ירושלים בן 30 בוואדי חרמיה שבהרי בנימין, בצומת המשטרה הבריטית, ואישה נוספת, אף היא תושבת מזרח ירושלים, נפצעה באורח קשה. היא מתה מפצעיה לאחר כשבועיים וחצי.

== הפיגוע ==
בשעה 07:27 בבוקר 7 בינואר 2024, בוצע פיגוע ירי ממכונית חולפת לעבר מכונית עם לוחית רישוי ישראלית. הנהג שנפגע ערבי-ישראלי בשם עמאר מנסור. תחילה נבדק חשד שמדובר באירוע פלילי פנימי, לאחר זמן קצר התברר האירוע כפיגוע טרור לאומני.<ref></ref> יחד עם הנהג נפצעה קשה נוסעת שנסעה אתו, ד"ר לארה טנוס, בת 42 ממזרח ירושלים. ב-25 בינואר היא נפטרה מפצעיה.

== לאחר הפיגוע ==
בערבו של אותו היום עצרו כוחות ימ"מ ברמאללה שני רופאים ואח בחשד למעורבות בפיגוע.<ref></ref>

== ראו גם ==
* הפיגוע בוואדי חרמיה (2002)

== הערות שוליים ==

ואדי חרמיה
ואדי חרמיה (2024)
ואדי חרמיה (2024)
ואדי חרמיה
קטגוריה:זירת יהודה ושומרון במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:יהודה ושומרון: פיגועים ב-2024
כריסטופר קסידי

כריסטופר קסידי (באנגלית: Christopher John "Chris" Cassidy; נולד ב-4 בינואר 1970, ) הוא איש אריות הים ואסטרונאוט בתוכנית מעבורות החלל ובמשימות נוספות לתחנת החלל הבין-לאומית.

==ביוגרפיה==
כריסטופר קסידי נולד וגדל סיילם, מסצ'וסטס. לאחר סיום בית ספר במיין הוא התחיל לימודים באקדמיה הימית של ארצות הברית וסיים בשנת 1993 עם תואר ראשון במתמטיקה. בשנת 2000 הוא השלים תואר שני בהנדסה ימית מהמכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס.

קסידי התגייס ליחידת אריות הים ושירת כ-10 שנים. במהלך השירות הוא השתתף בפעולות מבצעיות באפגניסטן ובים התיכון.

==שירות בתחום החלל==
בשנת 2004 קסידי נבחר לצוות אסטרונאוטים. הוא סיים קורס במרכז החלל ג'ונסון וביצע מספר משימות בצוות הקרקע.

ביולי 2009 קסידי טס לחלל כמומחה משימה במשימה STS-127 במעבורת החלל אנדוור (מארק פולנסקי היה מפקד צוות). מטרות הטיסה היו להשלים הרכבת מודול "קיבו" של תחנת החלל, להחליף חלק מחברי משלחת מס' 20 לתחנת החלל בין-לאומית ולשחרר למסלול מספר לוויינים. במהלך שהות בחלל הוא ביצע 3 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של כ-20 שעות. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 15 ימים ו-17 שעות.

במרץ 2013 קסידי טס בפעם השנייה בחללית סויוז TMA-08M, כאיש צוות שהצטרף למשלחת מס' 35 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד כריס הדפילד. לאחר סיום פעילותה קסידי המשיך שהותו בחלל במשלחת מס' 36 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד פאבל וינוגרדוב. במהלך שהות בחלל הוא ביצע 3 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של כ-18 שעות. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 166 ימים ו-23 שעות.

בשנים 2015–2017 קסידי כיהן כ"ראש משרד האסטונאוטים". כאשר פטריק פורסטר החליף אותו, הוא חזר להיות חבר ביחידה.

באפריל 2020 קסידי טס בפעם השלישית בחללית סויוז MS-16. הוא הצטרף כאיש צוות למשלחת מס' 62 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד אולג סקריפוצ'קה. לאחר סיום פעילותה קסידי המשיך במשלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית והיה מפקד המשלחת. במהלך שהותו השלישית בחלל הוא ביצע 4 פעמים פעילות חוץ רכבית באורך כולל של כ-24 שעות. הוא חזר לכדור הארץ לאחר 195 ימים ו-19 שעות.

בשנת 2021 קסידי פרש משירות בנאס"א.

לאחר פרישתו קסידי מונה למנהל "מוזיאון לאומי למקבלי מדליית כבוד" שנמצא בהקמה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/bios/astronauts/english/cassidy_christopher.htm ביוגרפיה]

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:לוחמי אריות הים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אנשי צוות תחנת החלל הבין-לאומית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
גונסלו רודריגס מרטין-גרניסו

גונסלו רודריגס מרטין-גרניסו (בספרדית: Gonzalo Rodríguez Martín-Granizo; 25 בינואר 1928 - 16 בדצמבר 1990) היה אדמירל ספרדי, אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1990–1992.

==ביוגרפיה==
מרטין-גרניסו נולד בלאון ב-25 בינואר 1928. ב-1946 הוא התגייס לצי הספרדי ולמד בבית הספר הצבאי הימי. חמש שנים לאחר מכן, הוא סיים את לימודיו, והחל לשרת בדרגת לוטננט משנה. הוא שרת על סיפון ספינות שונות, ושימש כמרצה בבית הספר הימי. ב-25 בנובמבר 1986 הוא מונה לראש מטה ההגנה המשותף (תפקיד המקביל לסגן הרמטכ"ל). ב-29 בדצמבר 1987 הוא קודם לתפקיד מפקד הצי הספרדי. ב-18 במאי 1990 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). בתפקידו, הוא הוביל מודרניזציה של הצבא הספרדי, והידק את שיתוף הפעולה שלו עם נאט"ו. הוא נפטר ב-16 בדצמבר 1990 משבץ מוחי.

==קישורים חיצוניים==
* [https://dbe.rah.es/biografias/65909/gonzalo-rodriguez-martin-granizo גונסלו רודריגס מרטין-גרניסו] באתר Real Academia de la Historia
* [http://elpais.com/diario/1992/12/17/espana/724546804_850215.html El jefe de la cúpula militar muere de un derrame cerebral]

קטגוריה:אדמירלים ספרדים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1928
קטגוריה:נפטרים ב-1992
מברשת תיל

מברשת תיל עם סיבי פלדה. מכונה ב[[צה"ל "מברשת 4"]]
מברשת תיל היא מברשת שהזיפים שלה עשויים מסיבים מתכתיים, בדרך כלל מפלדה, פליז או נירוסטה.

== שימושים ==

מברשת התיל היא בעיקר כלי שחיקה. השימושים העיקריים שלה הם ניקוי חלודה וקורוזיה, הסרת צבע, פיח ושומן. שימושים נפוצים במברשות תיל הם:
* ניקוי משטחים לפני צביעה.
* ניקוי כלי נשק.
* ניקוי רשתות מנגל.
* ניקוי אלקטרודות ליצירת אזור מוליך טוב יותר לחיבורים חשמליים, למשל בין מצברי מכונית והמחברים.

הניקוי באמצעות המברשת נעשה על ידי העברתה הלוך ושוב על המשטח הדורש ניקוי עד להסרת הלכלוך.

== מבנה ==
ראשי מברשת למקדחה מחומרים שונים
מברשות תיל מגיעות במגוון צורות בהתאם ליישומים להן נועדו.

מברשות רבות בנויות כידית אחיזה שבהמשך לה מחוברים הזיפים בזווית של 90°. הידית עשויה לרוב מעץ או מפלסטיק. גודל המברשת וסידור הזיפים מגוון מאוד - מגודל של סנטימטרים בודדים עם שורת זיפים אחת ועד 20–30 ס"מ עם מספר שורות זיפים.

קיימות גם מברשות תיל הניתנות להרכבה על משחזת שולחן, מקדחה או דיסק. שתי האחרונות יעילות במיוחד בניקוי משטחים גדולים.

== ראו גם ==
* ניקוי בעזרת מברשת פלדה סובבת

== קישורים חיצוניים ==

תיל
מקאם נבי יושע

מקאם נבי יושע (בערבית: مقام النبي يوشع) הוא מתחם דתי היסטורי הממוקם בעיר סלט שבירדן. המתחם מורכב ממסגד מודרני ומהמאוזוליאום מהמאה ה-16 המיוחס ליהושע בן נון.<ref name=":0"></ref>

== היסטוריה ==
המאוזוליאום המוקדש ליהושע בן נון נבנה בתקופה הממלוכית על ידי המושל, האמיר מהדאווי.<ref name=":1"></ref> המאוזוליאום נבנה מחדש במאה ה-16, במהלך השנים הראשונות של השלטון העות'מאני. לאחר מכן, בתקופת שלטונו של המלך עבדאללה השני, הוצמדו למאוזוליאום מסגד ומבנה חדש עם מתקנים וגם המאוזוליאום שופץ. השחזורים הושלמו במלואם בשנת 2004 ובאותה שנה נפתח המתחם מחדש.

== פרטים כלליים ==
המתחם הדתי כולל את המאוזוליאום, המסגד, וכן מתקנים לאזרחים, כגון אולם רב תכליתי, ספרייה, קפיטריה, מעון לאימאם של המסגד ומעון למואזין. השטח הפנימי הכולל של המסגד הוא 1,400 מטרים. מחוץ לכותל המאוזוליאום קיים בית קברות, בו קבורים מאמינים הקשורים למקאם ובני משפחותיהם.

== מאפיינים אדריכליים ==
=== מאוזוליאום ===
הצנוטף באורך שישה מטרים שהוצב מעל קברו לכאורה של יהושע
המאוזוליאום הוא החלק העתיק ביותר של המתחם הדתי, המתוארך למאה ה-16 עם יסוד מהתקופה הממלוכית. בפנים, הצנוטף שהונח מעל קברו לכאורה של יהושע באורך של יותר משישה מטרים, ומכוסה בבד ירוק.<ref name=":2"></ref> המאוזוליאום היה מאז ומתמיד אתר קדוש ורוחני עבור תושבי אס-מלח.

=== מסגד ===
חזית חיצונית של בניין המסגד המודרני
המסגד המחובר למאוזוליאום הושלם ב-2004 ונפתח באותה שנה. זהו מבנה מודרני יחסית. גובה הצריח של המסגד הוא 27 מטרים ואולמות התפילה במסגד מופרדים בין המינים.<ref name=":3"></ref>

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Joshua's_Tomb_in_Jordan_05.jpg|טקסט=A plaque which was placed on a wall of the mosque, indicating the opening of the modern building to be in the year 2004|לוח שהוצב על קיר המסגד, המעדכן על פתיחת המבנה המודרני בשנת 2004
קובץ:Joshua's_Tomb_in_Jordan_04.jpg|טקסט=Inside the courtyard of the modern structure|בתוך החצר של המבנה המודרני
קובץ:Joshua's_Tomb_in_Jordan_02.jpg|טקסט=The prayer hall of the modern mosque, with mihrab and minbar visible|אולם התפילה של המסגד המודרנית, עםמחרב ומינבר גלויים
קובץ:Joshua's_Tomb_in_Jordan_03.jpg|טקסט=Another view of Joshua's purported grave|מבט נוסף על קברו של יהושע
</gallery>

== ראו גם ==
* קבר יהושע, מאוזוליאום נוסף המיוחס ליהושע בארץ ישראל
* רשימת מקומות הקבורה של דמויות אברהם

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירדן: מסגדים
קטגוריה:דפים עם נקודות ציון חסרות בוויקינתונים
קטגוריה:יהושע בן נון
ארנה גרינבאום

ארנה גרינבאום (בהונגרית: Grünbaum Ernő; 29 במרץ 1908 – בין דצמבר 1944 לאפריל 1945) היה צייר, מעצב גרפי, ליתוגרף ומאייר יהודי-הונגרי יליד טרנסילבניה. הוא עבד במגוון סגנונות, כולל אר נובו, אקספרסיוניזם וקוביזם. נספה בשואה במחנה הריכוז מאוטהאוזן.

==ביוגרפיה==
נולד בנאג'וואראד בתקופת האימפריה האוסטרו-הונגרית (בשטחי רומניה המודרנית). מות אביו השאיר את המשפחה במצוקה כלכלית קשה, והוא לא יכול היה לקחת שיעורי אמנות למרות הכישרון שלו לציור שהוכר כבר בגיל צעיר. תחילה עבד כבורסקאי, ואז כנגר. לאחר מכן התמחה כחרט נחושת. ב-1927 מצא עבודה בחברת ההוצאה לאור של אדולף זוננפלד, שם למד טיפוגרפיה. שם גם פגש והתיידד עם אלכס ליאון , אמן גרפי אקספרסיוניסטי שהציג בפניו את המגמות באמנות מודרנית. 

תערוכת היחיד הראשונה שלו הייתה במועדון העיתונאים בעיר הולדתו. זמן קצר לאחר מכן, השתתף בהקמת "איגוד האמנויות היפות". ב-1933 השתתף בתערוכה גדולה של אמנים צעירים בבית מלון בשם ארמון וייסלוביץ, יחד עם חברו ליאון, אימרה פלדש, אימרה ואניאי ואחרים. תערוכת היחיד הראשונה שלו נערכה במרץ 1936. בשנים הבאות פרסם את עצמו בבודפשט כשרטט וליתוגרף. בנוסף לציורים שלו, עיצב עטיפות ודפי שער למספר ספרים.

במאי 1944 הוא ועמיתו, ינה אלפאנט , הובלו למחנה הריכוז מאוטהאוזן. הוא נרצח שם בתאריך לא ידוע, כנראה אחרי דצמבר (אז נרצח אלפאנט) ולפני שחרור המחנה על ידי צבא ארצות הברית ב-1945. מספר יצירותיו אינו ידוע, אך מאמינים שרובן המוחלט נהרסו במהלך המלחמה.

בינואר 1992 נערכה רטרוספקטיבה גדולה של ציירים יהודים מקומיים במוזיאון באוראדיה (נאג'וואראד). התערוכה נקראה "אור ורוח" וכללה את עבודותיו של גרינבאום יחד עם אלו של ליאון, ארנה טיבור ומוריץ באראט (אספ').

==קישורים חיצוניים==

* [https://galeriasavaria.hu/muveszek/grunbaum-erno/ ארנה גרינבאום], באתר גלריה סאוואריה

קטגוריה:ציירים יהודים הונגרים
קטגוריה:גרפיקאים ומאיירים יהודים הונגרים
קטגוריה:ציירים שנספו בשואה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:נספים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
חוסה רודריגו רודריגו

חוסה רודריגו רודריגו (בספרדית: José Rodrigo Rodrigo; 26 בדצמבר 1928 - 21 באוקטובר 2016) היה גנרל ספרדי אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 1992–1996.

==ביוגרפיה==
רודריגו נולד בסאוטה ב-26 בדצמבר 1928. ב-1943 הוא התגייס לצבא ספרד, וארבע שנים מאוחר יותר הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית הספרדית. ב-1951 הוא סיים את לימודיו והחל לשרת כלוטננט. ב-1978 הוא מונה למפקד רגימנט הרגלים הממוכן ה-31 ("אל קוניו"). בהמשך הועבר לפקד על רגימנט חיל הרגלים הקל ה-29 של ("איזבל לה קטוליקה"). כמו כן, הוא שימש כנספח הצבאי של ספרד בארגנטינה. ב-1987 הוא מונה למפקד דיוויזיית השריון ה-1. ב-1988 הוא החל לשרת במטה הכללי הספרדי. ב-1989 הוא החל לפקד על המחוז הצבאי ה-1 (מדריד). ב-16 בדצמבר 1992 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא כיהן בתפקיד עד 26 ביולי 1996. הוא נפטר ב-21 באוקטובר 2016.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.defensa.gob.es/Galerias/gabinete/red/2016/RED334-fallece-jose-rodrigo.pdf חוסה רודריגו רודריגו] באתר משרד ההגנה הספרדי

קטגוריה:גנרלים ספרדים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1928
קטגוריה:נפטרים ב-2016
קטן עליהם

קטן עליהם (בצרפתית: Pattie et la Colère de Poséidon) הוא סרט הרפתקאות מונפש צרפתי<ref></ref> בבימויו של דוויד אלו. הקרנת הבכורה של הסרט בצרפת הייתה ב-25 בינואר 2023, כאשר קרנת הטרום-בכורה הייתה ב-26 באוקטובר 2022 במונפלייה. בישראל הקרנת הבכורה של הסרט בדיבוב עברי הייתה ב-28 בספטמבר 2023.

== עלילה ==
החיים עוברים בשלווה ביוֹלקוֹס, עיר נמל יפהפייה ומשגשגת ביוון העתיקה, אך פתאום נוצר איום ממשי על האוכלוסייה המקומית בדמות זעמו של פוסידון.

פאטי היא עכברה קטנה בעלת אומץ לב ייחודי, אשר מכונה לצאת לכל הרפתקה. ביחד עם סאם, החבר החתול שלה, ועם עוד הרבה חברים, השניים יוצאים לחפש את המטמון: שריד עתיק שבעזרתו תוכל העיר שבה הם גרים להחלץ מכל הבעיות שלה. הסרט מתאר את קורותיהם של חבורה מצחיקה של בעלי-חיים קטנים מול הים הגדול עם מפגשים שונים של יצורים שונים שהם פוגשים<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=4dnuJHajVWM&t=94s קטן עליהם! - טריילר מדובב רשמי], הערוץ של קולנוע לב ביוטיוב

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי הנפשה צרפתיים
קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:סרטי ילדים
סנטיאגו ולדרס קניינסטרו

סנטיאגו ולדרס קניינסטרו (בספרדית: Santiago Valderas Cañestro; 26 במרץ 1933 - 12 בינואר 2019) היה גנרל בחיל האוויר הספרדי אשר כיהן כראש מטה ההגנה בין השנים 1996–2000.

==ביוגרפיה==
קניינסטרו נולד ב-26 במרץ 1933 בעיר לאראש שבמרוקו הספרדית. הוא למד באקדמיה האווירית הספרדית, וב-1957 סיים את לימודיו והוכשר כטייס קרבי בחיל האוויר הספרדי. הוא כיהן כמפקד כנף הקרב ה-12, ובין 1992–1993 היה חבר במטה חיל האוויר. בין 1994–1996 הוא שימש כנציג ספרד בוועדות הצבאיות של נאט"ו והאיחוד האירופי. ב-26 ביולי 1996 הוא מונה לראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). בתקופת כהונתו בתפקיד, בוטל גיוס החובה בספרד, והודק שיתוף הפעולה עם נאט"ו. הוא סיים את תפקידו ב-15 בדצמבר 2000. הוא נפטר באלקלה דה אנארס ב-12 בינואר 2019.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.defensa.gob.es/gabinete/notasPrensa/2019/01/DGC-190112-fallecimiento-exjemad-santiago-valderas.html סנטיאגו ולדרס קניינסטרו] באתר משרד ההגנה הספרדי
* [https://www.rtve.es/noticias/20190112/muere-general-santiago-valderas-jefe-del-estado-mayor-defensa-entre-1996-2000/1868020.shtml Muere a los 85 años el general Santiago Valderas, jefe del Estado Mayor de la Defensa entre 1996 y 2000]

קטגוריה:גנרלים ספרדים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1933
קטגוריה:נפטרים ב-2019
פריק (מגזין)

פְרִיק - המגזין לבידור ביתי ממוחשב היה כתב עת שעסק במשחקי מחשב, קונסולות משחק, אינטרנט ומשחקי תפקידים ממוחשבים.<ref></ref> המגזין יצא לאור משנת 1992 ועד שנת 2001, והעורך שלו היה רמי שיר.<ref></ref>

== היסטוריה ==
המגזין, שיצא כירחון, נוסד על ידי רמי שיר,<ref></ref> עורך עיתון הילדים "אצבעוני", אשר כיהן כעורך המגזין מיום היווסדו ועד לסגירתו. "פריק" עסק במשחקי מחשב ובמשחקי וידאו, יצא לאור לראשונה באוקטובר 1992, ובשיא תפוצתו הגיע ליותר מ-15,000 מנויים. היה זה הישג חסר תקדים למגזין נישה מסוגו בארץ. בשיא תפוצתו, היה מתחרה עיקרי למגזינים "WIZ" ו"זומביט". "פריק" פנה בעיקר לבני נוער, אך גם לקהל רחב של חובבי משחקי וידאו.

בין הכותבים ניתן למצוא את אבי פישמן, שב, עורך את הבלוג "VGFreak", העוסק בעיקר במשחקי רטרו ונוסטלגיה.<ref></ref>

בעקבות העלייה בפופולריות של אתרי אינטרנט העוסקים במשחקי וידאו, לצד מיתון כלל-עולמי בתחום ההוצאה לאור של מגזינים מודפסים, המכירות נפגעו קשות והוחלט לסגור את המגזין. גיליון 99, אשר יצא לאור ביולי 2001, היה הופעתו המודפסת האחרונה של "פריק".<ref></ref>

כיום ניתן לקרוא חלק מהמגזינים שיצאו לאור באתר "מאגר המגזינים הישנים".<ref></ref>

==ראו גם==
* זומביט (כתב עת)
* WIZ (כתב עת)
* מחשבים וכיף

==קישורים חיצוניים==
* [https://abandonware-magazines.github.io/magazines/freak.html גליונות סרוקים של מגזין פריק] במאגר המגזינים הישנים (abandonware-magazines.github.io)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: כתבי עת בנושא מחשבים

קטגוריה:ישראל: עיתוני ילדים ונוער
אנטוניו מורנו ברברה

אנטוניו מורנו ברברה (בספרדית: Antonio Moreno Barberá; 17 באפריל 1940 – 14 באפריל 2023) היה אדמירל ספרדי, אשר כיהן כראש מטה ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) בין השנים 2000–2004.

==ראש מטה ההגנה==
תקופת כהונתו של ברברה בתפקיד ראש מטה ההגנה הייתה סוערת ורוויית מתיחויות. ביולי 2002 השתלטה מרוקו על האי הלא-מיושב פרחיל במצר גיברלטר, וברברה הורה על כיתור האי באמצעות כוחות גדולים של צי וצבא. המצב הגיע אל סף מלחמה לפני שהמרוקנים החליטו להתפנות מהאי, שהפך למפורז.

ב-26 במאי 2003 התרסקה טיסה 4230 של חברת התעופה האוקראינית UM Air ליד העיירה טרבזון בטורקיה. כל 75 האנשים על המטוס נהרגו, ביניהם 62 חיילים ספרדים שחזרו מהלחימה באפגניסטן. האירוע עורר סערה בספרד, ותביעות הוגשו כנגד ברברה וקצינים בכירים נוספים בצבא הספרדי בעוון רשלנות בבחירת כלי הטיס והליך פגום של זיהוי הקורבנות. ברברה זוכה, אולם קצינים בכירים רבים נאלצו להתפטר.

ב-19 באפריל 2004 נבחר חוסה לואיס רודריגס ספאטרו לראש ממשלת ספרד. אחת מהבטחות הבחירות שלו הייתה הסגת הצבא הספרדי מעיראק, ומיד עם בחירתו הוא הורה לברברה להתחיל בנסיגה ולסיים אותה תוך עשרה ימים. ברברה עמד במשימה בהצלחה, ועד 27 באפריל כבר התפנו כל החיילים הספרדים לכוויית. ב-25 ביוני אותה שנה הוא פוטר מתפקיד ראש מטה ההגנה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.valka.cz/Moreno-Barbera-Antonio-t235763 אנטוניו מורנו ברברה] באתר valka

קטגוריה:אדמירלים ספרדים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1940
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2023
סיגל קפלן

סיגל קפלן היא פרופסור חבר להנדסת תחבורה וגיאו-אינפורמציה בפקולטה להנדסה אזרחית בטכניון, ומומחית למערכות תחבורה חכמות, להתנהגות אנושית ותחבורה, לתכנון בר קיימא ולבטיחות בדרכים. בעברה פרופסור במחלקה לגאוגרפיה של האוניברסיטה העברית ופרופסור להנדסה אזרחית במספר מוסדות אקדמיים באירופה.

== ביוגרפיה ==
בין השנים 1994–1998 למדה קפלן תואר ראשון בהנדסה אזרחית בטכניון. לאחריו, המשיכה ללימודי תואר שני בהנדסת תחבורה אותם סיימה בשנת 2000. את לימודי התואר השלישי החלה בשנת 2004, תחת הנחייתם המשותפת של פרופ' יורם שיפטן ופרופ' שלמה בכור. בשנת 2010 קיבלה תואר PhD בהנדסה אזרחית מהטכניון עבור עבודה הנושאת את השם "Development and Estimation of a Semi-Compensatory Model with a Flexible Error Structure: Application to Residential Choice". באותה השנה התקבלה כחברת סגל בכיר לאוניברסיטה הטכנית של דנמרק, וכבר בשנת 2013 קודמה לדרגת פרופסור חבר באוניברסיטה זו. לצד מינויה באוניברסיטה הטכנית של דנמרק כיהנה קפלן כאורחת כבוד על שם "Eleonore Treftz" באוניברסיטת TU דרזדן שבגרמניה. בנוסף, כיהנה גם בתפקידים באוניברסיטת מדריד בספרד ובאוניברסיטת אינסברוק (Leopold-Franzens-Universität) שבאוסטריה.

בשנת 2016 עברה קפלן לכהן באוניברסיטה העברית כפרופסור חבר במחלקה לגאוגרפיה, בשנת 2024 עברה לכהן כפרופסור חבר במחלקה להנדסה אזרחית בטכניון.

== מחקר ==
מחקריה של קפלן מתפרסים על פני היבטים מגוונים של השפעות התחבורה על חיי האדם, על דרך קבלת החלטות של בני אדם בהקשרים מרחביים, כפועל יוצא של המרחב הפיזי, החברתי והמוסדי. בנוסף, לקפלן מחקרים על מגדריות בהקשרים תחבורתיים, על תחבורה בת קיימה כמו שימוש באופניים ובהליכה ברגל לצד מחקרי בטיחות המשתמשים בניתוחים כמותניים של השפעות תשתית המערכת התחבורתית והשינויים בה על דפוסי תאונות דרכים.

מחקריה נעשים תוך שימוש בשיטות מגוונות הנעות מעריכת סקרים פשוטים ועד לניתוחים אקונומטריים מתקדמים המצליבים מידע מבוסס GPS עם מאגרי מידע ממשלתיים רחבי היקף.

== לקריאה נוספת ==
* [https://www.themarker.com/dynamo/cars/2021-10-08/ty-article/.premium/0000017f-dbcf-d3a5-af7f-fbefaaa70000?lts=1704627107062 רותם שטרקמן, "אגרות גודש זה רעיון גרוע. אנשים יצטרכו לחסוך כדי להגיע לעבודה" - ראיון עם סיגל קפלן, TheMarker]
* ד"ר ורד בלאס, צרויה שבח, ד"ר ענת מנס צ'צ'יק ופרופ' סיגל קפלן, [https://social-sciences.tau.ac.il/sites/socsci.tau.ac.il/files/media_server/social/public/PDF/Transportation.pdf שינוי בשימושי תחבורה בעקבות משבר הקורונה בתל אביב–יפו, דו"ח מחקר עבור עריית תל אביב]
* [https://cee.technion.ac.il/members/sigal-kaplan/ דף אישי של סיגל קפלן, באתר הפקולטה להדסה אזרחית, הטכניון]

קטגוריה:סגל הטכניון: הנדסה אזרחית וסביבתית
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: גאוגרפיה
פלאצ'ינטה נוסח הורטובאג'

פלאצ'ינטה נוסח הורטובאג, או קרפ בשר של הורטובאג' (בהונגרית: Hortobágyi palacsinta) הוא מומחיות אוכל הונגרית.

== מאפיינים ==

מדובר על פלאצ'ינטה (קרפ/פנקייק דק) מלוח במילוי פרקלט טחון (ראגו ברוטב העשוי מרוטב הפרקלט בתוספת שמנת חמוצה. לרוב הוא מופיע כמתאבן בתפריטים, אך בשל אופיו הממלא ניתן לאכול אותו גם כמנה עיקרית.

== מקור ==
על אף שמה של המנה, היא במקורה למעשה איננו בהורטובאג' (אזור נופי גדול באלפלד ההונגרי}, המנה הומצאה על ידי שף הונגרי עבור התערוכה העולמית בבריסל ב-1958. הוא הפך מהר מאוד למאכל פופולרי בזכות טעמו הייחודי וקלות ההכנה שלו. מתכון דומה פורסם כבר בהונגריה בשנות ה-30.

== הכנה ==
שני המרכיבים הבסיסיים של המנה הם פלאצ'ינטה ופרקלט. הפלצ'ינטה מעט עבה מהרגיל, הקרפים העבים מטוגנים קלות ממולאות בבשר פרקלט טחון ללא הרוטב. את המילוי אפשר לתבל פחות או יותר לפי הטעם. ניתן להוסיף גם שום, פפריקה, רסק עגבניות, פלפל שחור, זרעי כרוויה או חרדל מינימלי ביותר. בעיקרון, אפשר להכין אותו מכל סוג של פרקלט, אבל פרקלט עגל נחשב לפופולרי ביותר.

דפי הפלאצ'ינטה במילוי בשר טחון לרוב לא מגלגלים, אלא מקפלים לארבע כמו שקית (בניגוד לקרפים המתוקים), יוצקים עליהם רוטב העשוי מרוטב פרקלט ושמנת חמוצה, ואז מחממים בתנור. לפני ההגשה אפשר לקשט במעט שמנת חמוצה, רוטב פרקלט ופטרוזיליה ולפזר מעל גם גבינה מגורדת. מנה מורכבת בדרך כלל משני פלאצ'ינטה.

פעמים רבות מכינים את המנה תוך שימוש בשארית של פרקלט, אך מכינים אותו על ידי טחינת השאריות ובהמשך תיבולן.

== ראו גם ==
* [https://www.buvosszakacs.com/2017/12/10/hortobagyi-hagyomanyosan-es-maskepp/ הורטיבאג'י באופן מסורתי ושונה] מצד השף של ביווש
* [http://www.nlcafe.hu/gasztro/20090831/lajos_mari_hortobagyi_husos_palacsinta/ מתכון אחד מני רבים]
* [http://www.femina.hu/recept/hortobagyi-husos-palacsinta פנקייק הבשר המסורתי מבית הורטובאג' - אם נשארו תבשיל מסוף השבוע], femina.hu

== לקריאה נוספת ==
* [https://web.archive.org/web/20170319111314/http://www.gaultmillau.hu/buvos-szakacs/brusszeltol-brusszelig מבריסל לבריסל 2012.] [https://web.archive.org/web/20170319111314/http://www.gaultmillau.hu/buvos-szakacs/brusszeltol-brusszelig 22 באוקטובר], gaultmillau.hu

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:המטבח ההונגרי
עיטורי כבאות והצלה

עיטור הגבורה של כבאות והצלה לישראל
עיטור האומץ של כבאות והצלה לישראל
עיטור המופת של כבאות והצלה לישראל
עיטורי כבאות והצלה לישראל מוענקים לכבאים ומתנדבים החל משנת 2012, על פי חוק הרשות הארצית לכבאות והצלה, בדומה לעיטורי משטרת ישראל ושירות בתי הסוהר.

העיטורים הם:
* עיטור הגבורה: השר לביטחון הפנים, בהמלצת נציב כבאות והצלה רשאי להעניקו על "מעשה גבורה עילאית שנעשה בעת מילוי תפקיד תוך חירוף נפש".
* עיטור האומץ: הנציב רשאי להעניקו על "מעשה גבורה אחר, שנעשה בעת מילוי תפקיד, תוך חירוף נפש, ושיש בו גילוי אומץ לב בלתי רגיל".
* עיטור המופת: הנציב רשאי להעניקו על "מעשה שנעשה באומץ לב וראוי לשמש מופת".

עיטורים אלה ניתן להעניק גם לאזרח שעשה מעשה גבורה עילאי תוך חירוף נפש, או מעשה שיש בו גילוי אומץ לב בלתי רגיל, או אומץ לב הראוי לשמש מופת, אגב שימוש כדין בסמכות מעצר או אגב מילוי חובה כדין לתת עזרה לשוטר בביצוע מעצר חוקי, או לנוכח עבירה משוועת או אסון ציבורי.
נציב כבאות והצלה רשאי להעניק "ציון לשבח", בדומה לצל"ש מפכ"ל, על מעשה או התנהגות מצוינים שאינם תואמים להענקת אחד מהעיטורים.
צל"ש נציב כבאות והצלה
צל"ש נציב כבאות והצלה - נציב כבאות והצלה רשאי להעניק "ציון לשבח", בדומה לצל"ש מפכ"ל, על מעשה או התנהגות מצוינים שאינם תואמים להענקת אחד מהעיטורים.

בעבר הוענק גם עיטור השירות על שירות שיש בו משום תרומה בלתי רגילה להשגת יעד מיעדי הכבאות, ללא קשר אם התרומה הייתה במעשה בודד או בגילוי התמדה או דבקות מופתית במטרה.

עיטור הגבורה הוענק לראשונה לאחר השרפה בכרמל בטקס שנערך ב-24 בינואר 2011, לשלושה כבאים, רס"ל דני חייט, רב-כבאי אורי סמנדייב וצופה האש אלעד ריבן שהקריבו את חייהם בניסיון להציל את הסוהרים שנלכדו בסופת אש.

==עיטורי כבאות והצלה לישראל הישנים==
עד לשנת 2023, עיצוב העיטורים התבסס בתחילה על עיצוב העיטורים במשטרה, כאשר הפארה, חלקו העיקרי של העיטור, עשוי מתכת בצורת להבה ומכיל אלמנטים מסמל הכבאות, בהם קסדת כבאי ושני גרזני כבאים מוצלבים, מגן דוד ועלי זית. בעקבות שינוי עיצובי, השתנו העיטורים כך שהם דומים לעיטורי צה"ל ובמקום סרט בצבע אדום אחיד לשלושת העיטורים, הם מופיעים בצבע צהוב, אדום וכחול.
צל"ש נציב כבאות והצלה שהראה בתחילה שלושה סמלי כובעי כבאי צהובים על רקע אדום, נראה כעת כאשר דגל נציב כבאות והצלה במרכזו ומשני צידי סמלי הכבאות.

<gallery widths="150" heights="150">
קובץ:FireIsraelIturim.png|עיטורי כבאות והצלה לישראל עד 2022
קובץ:Zalash Naziv haKabaut - Fire Commissioner of Israel Citation.png|צל"ש נציב כבאות והצלה הקודם
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.gvura.org/a347367-אתר-הגבורה-רשימה-שמית-של-מקבלי-עיטורים-וצל-שים מקבלי עיטורים מנציבות כבאות והצלה], באתר הגבורה

==הערות שוליים==

קטגוריה:כיבוי אש בישראל
כ
ממלה

ממלה, הידועה גם בשם ממליטה (בספרדית: Memela)<ref></ref> ברבים ממליטס הן עוגות מטוגנות או קלויות.

== מאפיינים ==
הממליטס עשויות ממאסה (בצק קמח תירס) בציפוי מרכיבים טריים שונים הנאכלים כאנטוחיטוס (אוכל רחוב) או כחטיפים במדינות גררו, ואחאקה ופואבלה, במקסיקו שמקורן באוכל פרה-היספני. הן דומות לטורטיות תירס טריות, אך מעט עבות יותר ובדרך כלל צורתן מלבנית/סגלגלה. ממלה הוא השם המקומי ל-sope וה-huarache הכמעט זהים והמוגשים בחלקים אחרים של מקסיקו, אך עם תוספות אחרות.

== הכנה ==
את מאסה התירס משטחים במכבש טורטיה, צובטים כדי ליצור חריצים לאורך גבולותיו, ואז מניחים אותו מעל קומל חם או מחבת פסים. כאשר הבסיס דמוי הטורטיה מטוגן ונחרך במקום בו הבצק פוגע במתכת החמה של הגריל והופך לעיס כמו סטייק בינוני-עשוי היטב, הוא מכוסה בשעועית שחורה, רוטב סלסה, כרוב מגורר, מולה נגרו, גואקמולה, וגבינה.<ref></ref>

על אף שהממלה המסורתית אמורה להיות ללא תוספת מרכיבים נוספים, התוספות הללו משתנות כעת ממתכון למתכון. גלגולים מודרניים כוללים ירקות אחרים ואפשרות לשכבת טינגה (עוף מגורר עם עגבניות, בצל וצ'ילי) או תפוחי אדמה ונקניק.

ממלות מוגשות במסעדות מקסיקניות בארצות הברית מאז שנות ה-90.

== סוגים אחרים ==
באל סלוודור, ממלה היא טורטייה עבה וסגלגלה.

בהונדורס ובגואטמלה, ממלה היא עוגה קלויה עשויה מאסה מעורבבת עם קינמון וקרדל, מבושלת בעלי בננה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאכלי תירס
קטגוריה:המטבח המקסיקני
אום אל-נסר

אום אל-נסר (בערבית: أم النصر. תעתיק עברי: אֻם אל-נצר. תרגום: אֵם הניצחון), הידוע גם בשם אל-קַרְיה אל-בַּדַוִויֶה (בערבית: القرية البدوية. תרגום: הכפר הבדואי), הוא יישוב הממוקם בצפון נפת עזה ברשות הפלסטינית.

== שם הכפר ==
מקור שמו הרשמי של הכפר אינו ידוע. כאמור, הכפר נקרא גם "הכפר הבדואי" (אל-קַרְיה אל-בַּדַוִויֶה), משום שכמעט כל התושבים הם בדואים משבטים שונים. על כך יעידו שמות החמולות הגדולות בכפר, שהם שמות שבטים בדואים: א-רומיילאת (الرميلات), א-תיַאהַה (التياهة), א-שווארכּה (الشواركة), אל-חנאג'רה (الحناجرة), א-תראבּין (الترابين).<ref name=":2"></ref>

== היסטוריה ==
הכפר הוקם על 800 דונם של אדמות בית לאהיא, שהופקעו על ידי ראש הרשות הפלסטינית, יאסר ערפאת, עבור הבדואים פליטי 1948 שחיו באזור. הכפר הוקם בשנת 1997 והיה קשור מִנהלית לעיריית בית לאהיא, עד שהרשות הפלסטינית החליטה להפריד בין שני היישובים ולהקים מועצה מקומית לכפר אום אל-נסר.<ref name=":2" />

על אף ה"תכנון", עד שנת 2015 רוב הבתים היו צריפי פח וענפי דקלים, הכבישים לא היו סלולים, לא היו תשתיות, והשירותים שניתנו לתושבים היו "צנועים".<ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref> הכפר היה הצפוני ביותר ברצועת עזה, מנותק מיישובים אחרים ברצועה, ליד הגדר, באזור התוחמת הצפונית שבו היו ההתנחלויות דוגית, ניסנית ואלי סיני, שפונו ב-2005 כחלק מתוכנית ההתנתקות.

== אוכלוסייה ==
על פי הלשכה הפלסטינית המרכזית לסטטיסטיקה (PCBS):

בשנת 2017 מנתה אוכלוסיית הכפר 4,681 נפשות.<ref></ref>

ב-2020 מנתה האוכלוסייה 5,180 נפש.<ref name=":2" />

ב-2022 גרו בכפר 5,527 איש.<ref name=":2" />

== תברואה ==
מצד דרום היישוב גובל בברכות ביוב של המתקן לטיהור שפכים בבית לאהיא, והדבר חשף את התושבים לבעיות בריאותיות. בחורף המאגרים עלו על גדותיהם וזיהמו את שטחי החקלאות, ובקיץ יצרו מכת יתושים.<ref name=":0" /><ref name=":1" /> במרץ 2007 קרסו אגמי המתקן והציפו את הכפר, הרגו חמישה ופצעו רבים אחרים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נפת צפון עזה
קטגוריה:רצועת עזה
קטגוריה:כפרים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1997
האנה-ראוויתי מאיפי-קלארק

האנה-ראוויתי קריריקי מאיפי-קלארק (באנגלית: Hana-Rawhiti Kareariki Maipi-Clarke,<ref></ref> נולדה ב-2002) היא פוליטיקאית ניו זילנדית, המייצגת את טה-פאטי מאורי כחברת פרלמנט מאז הבחירות הכלליות בניו זילנד באוקטובר 2023. היא חברת הפרלמנט הצעירה ביותר מאז ג'יימס סטיוארט-וורטלי, שנבחר ב-1853 כשהיה בן 20 שנים ו-7 חודשים.

== רקע ==
מאיפי-קלארק ממוצא "Ngāpuhi", "Ngāti Porou", "Te Āti Awa", ו- "Ngāi Tahu".<ref name="NZ's youngest MP"></ref> השדרן פוטאקה מאיפי הוא אביה. <ref></ref> היא אחייניתה הגדולה של פעילת השפה המאורית האנה טה חמרה.<ref name="candidacy announced"></ref> טאיטימו מאיפי, שהאקטיביזם שלו תרם להסרת פסל קפטן המילטון ב-2020, הוא סבהּ.<ref name="candidacy announced" /> וי קטאנה, חבר הפרלמנט המאורי הראשון שמונה למועצה המנהלת, היה סבא רבא של סבא רבא שלה.<ref></ref>

מאיפי-קלארק קיבלה את השכלתה בטה-וארקורה או-ראקאומנגאמנגה בהאנטלי.<ref name="book about maramataka" /> בגיל 17, הוציאה את הספר "מאהינה" בנושא "מרמטקה", לוח הירח המאורי.<ref name="NZ's youngest MP" /> היא קיבלה השראה מרנגי מטאמואה לחקור את הנושא כאשר הרצה על מטאריקי.<ref name="book about maramataka"></ref> בשנת 2023 היא העבירה קורס אימון ללוחמים ניוזילנדים על מרמטקה ומטאריקי.<ref></ref>

== השקפות ועמדות ==
במהלך נאום הבכורה שלה בדצמבר 2023, מתחה מאיפי-קלארק ביקורת על ממשלת הקואליציה בראשות הלאומית, וטענה כי היא "תקפה את כל עולמי מכל פינה". היא זיהתה בריאות, סביבה, מים, אדמה, משאבי טבע וילדים כתחומים מרכזיים של אי הסכמה עם הממשלה.<ref></ref>

=== גיל הצבעה ===
מאיפי-קלארק תמכה בהורדת גיל ההצבעה ל-16. בעקבות פסקת בית המשפט העליון ב-2022, היא תמכה בהצעת חקיקה שהוצגה על ידי ממשלת הלייבור השישית באוגוסט 2023 להורדת גיל ההצבעה ל-16 שנים בבחירות המקומיות.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים ניו זילנדים
קטגוריה:מאורים
קטגוריה:ילידות 2002
קטגוריה:ניו זילנדים שנולדו ב-2002
מאסה (תירס)

טורטיות]]
מאסה (בספרדית: Masa או Masa de maíz) הוא בצק תירס שמגיע מתירס טחון לאחר ניקסטאמליזציה (ניקסטאמליזציה הוא תהליך להכנת תירס, או דגן אחר, שבו משרים את הדגן ומבשלים אותו בתמיסה בסיסית, בדרך כלל מי סידן הידרוקסידי).

== מאפיינים ==
חומר הגלם למנה משמש להכנת טורטיות תירס, גורדיטות, טמלה, פופוסות ומנות רבות אחרות של מטבחי אמריקה הלטינית. הוא מיובש כאבקה לצורת קמח הנקראת מאסה הרינה. מאסה משוחזרת ממאסה הרינה על ידי ערבוב עם מים לפני השימוש בבישול.<ref></ref>

בספרדית, masa harina מתורגם ל"קמח בצק", שיכול להתייחס לסוגים רבים אחרים של בצק.

== הכנה ==
תבואת תירס שדה מיובשת ולאחר מכן מטופלת על ידי בישול הדגן הבוגר והקשה בתמיסה מדוללת של סידן הידרוקסידי או אפר עצים, ולאחר מכן משרים אותו שעות רבות. בשלב הבא שוטפים ביסודיות את התירס הספוג, כדי להסיר את הטעם הלא נעים של האלקלי. תהליך זה הוא ניקסטמליזציה, והוא מייצר הומיני, הנטחן לבצק יבש יחסית ליצירת מאסה טרייה. ניתן למכור את המאסה הטרייה או להשתמש בה ישירות ומייד, או לייבש ולערבב לאבקה ליצירת מאסה הרינה, או קמח מאסה.

סיד ואפר הם בסיסיים ביותר: הבסיסיות מסייעת להתמוססות ההמיצלולוז, המרכיב העיקרי דמוי דבק בדפנות תאי התירס, ומשחררת את הקליפות מהגרעינים ומרככת את התירס. חלק משמן התירס מתפרק לחומרים מתחלבים (מונוגליצרידים ודיגליצרידים), כשגם החיבור של חלבוני התירס זה לזה מתרופף. החומר פועל כמקשר לשרשראות צד חומציות של חלבון ופוליסכריד.<ref></ref>

השינויים הכימיים במאסה מאפשרים יצירת בצק, וגם מאפשרים לחומר התזונתי ניאצין להיספג במערכת העיכול. לעומת זאת, קמח תירס לא מטופל אינו מסוגל ליצור בצק בתוספת מים, ותזונה הנשענת מאוד על צריכתו מהווה גורם סיכון למחלת פלגרה.<ref></ref>

== שימושים אחרים ==
המוצר הטחון יכול להיקרא Masa nixtamalera. במטבח המקסיקני והמרכז אמריקאי, מאסה ניקסטאמלרה מבושלת עם מים וחלב להכנת משקה סמיך דמוי דייסה הנקרא אטולה. כאשר מכינים אותו עם שוקולד וסוכר, הוא הופך לאטולה דה שוקולד. הוספת אניס ופילונסיו (Panela) לתערובת זו יוצרת צ'מפוראדו, (Champurrado) משקה ארוחת בוקר פופולרי.

== ראו גם ==
* קמח תירס

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקה הלטינית: מטבחים
קטגוריה:המטבח המקסיקני
קטגוריה:בצקים
קטגוריה:קמח
קטגוריה:תירס
אזרבייג'ן השלמה

מפת אזרבייג'ן השלמה על פי ה[[היסטוריון האזרי <ref></ref>]]
אזרבייג'ן השלמה (ידוע גם בתור: אזרבייג'ן הגדולה או כל אזרבייג'ן, אזרית: Bütöv Azərbaycan) הוא אירדנטה של איחוד שטחים המיושבים באזרים מבחינה היסטורית לתוך אזרבייג'ן.

== היסטוריה ==
הרעיון של "אזרבייג'ן שלמה" גובש על ידי בשנת 1991,<ref></ref> אז ייסד את הארגון הלאומי "SANLM", ממנו התפצלה ב-2002 תנועת ההתעוררות הלאומית של דרום אזרבייג'ן.

הרעיון הוגדר בשנת 1992 על ידי נשיא אזרבייג'ן , שייסד חמש שנים אחר כך, ב-1997, את ארגון "איחוד כל אזרבייג'ן" (באזרית: Bütöv Azərbaycan Birliyi).<ref></ref><ref></ref> הוא פרסם ספר על הרעיון, בשם "Bütöv Azərbaycan yolunda", בטורקיה ב-1998. בספר טען שגבולות אזרבייג'ן צריכים להשתרע מדרבנט שברוסיה עד המפרץ הפרסי.<ref name="asam.org.tr"></ref> אלצ'יביי טען כי מדובר בשטחים עם נוכחות היסטורית אתנית אזרית,<ref>"Böyük Azərbaycan tarixən
şimalda Dərbənddən başlayıb, Həmədan mərkəz olmaqla Bəsrə körfəzinədək uzanırdı" Bütöv Azərbaycan yolunda, Əbülfəz Elchibey, Ecdad Yayınları, Ankara, 1998</ref> והציע שלאזרבייג'ן תהיה הזכות לשלוט בה תחת שיטת ממשל מוצעת בשם "ארצות אזרבייג'ן המאוחדות" (באזרית: Birləşmiş Azərbaycan Yurdları).<ref name="asam.org.tr" /> זה פורסם לאחר מותו ב-2002. הוא התנגד לרעיוון ש תהיה מדינה נפרדת ועצמאית מאזרבייג'ן עצמה.<ref>Bütöv Azərbaycan Haqqında, Yeni Müsavat newspaper, Baku, 2002</ref>

ההיסטוריוגרפיה האזרית מציגה את התקופה בין תחילת עד אמצע המאה ה-18 כמצב האידיאלי והנורמטיבי עבור אזרבייג'ן, עם ריבונות אזרית על נגורנו-קרבאך ודרום אזרבייג'ן. זאת למרות ש"אזרבייג'ן המאוחדת" מעולם לא הייתה מדינה עצמאית אלא תמיד חלק מהאימפריות הפרסיות.<ref></ref>

== יוזמות פוליטיות ==
המונח אזרבייג'ן שלמה המשיך ביוזמות פוליטיות<ref></ref> ומפלגות באספה הלאומית האזרית, כמו החזית העממית של אזרבייג'ן השלמה.

== גבולות ==
למרות שגבולות אזרבייג'ן השלמה אינם לגמרי מוגדרים, חלק מתומכי הרעיון מציגים אותם כמקיפים את התחומים הבאים:<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>
* (אזרית: Cənubi Azərbaycan) – : פרובינציות מזרח אזרבייג'ן, מערב אזרבייג'ן, ארדביל וזנג'אן
* (אזרית: Qərbi Azərbaycan) – : כל<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref> שטחה של ארמניה
* דרבנט (אזרית: Dərbənd) – : , הרפובליקה של דאגסטן
* בורצ'לי (אזרית: Borçalı) – חלק ממחוז כארתלי תחתית של גאורגיה

== ראו גם ==
* גבול אזרבייג'ן–איראן
* תנועת ההתעוררות הלאומית של דרום אזרבייג'ן

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אזרבייג'ן: פוליטיקה
קטגוריה:איחודים לאומיים
קירשנמיכל

קירשנמיכל (בגרמנית: Kirschenmichel) הוא קינוח נפוץ מהמטבח הגרמני. הוא נקרא לפי אזורים שונים בגרמניה בשמות רבים: Kirschenplotzer, Kärscheblotzer, Körschmichl, Kerschemiel, Kirschenjockel, Kirschpfanne, Kirschenmännla, Chirsichlotz.

== מאפיינים ==
הקינוח מורכב מלחם בן כמה ימים שלשים לבצק עם חמאה, חלב, ביצה וסוכר. דובדבנים חמוצים או דובדבנים מתוקים מקופלים לתוך הבצק ואת התערובת אופים בתבנית קדירה. לפני ההגשה מצפים את הקינוח עם וניל, קינמון, שקדים וציפורן ולאחר מכן מוגש חם עם חביצה רוטב וניל.

למרות שבאופן מסורתי הוא קינוח, ניתן למצוא אותו במסעדות גם כמנה עיקרית לאחר מרק כמתאבן.

== סוגים ==
מנה דומה ופופולרית בדרום גרמניה היא אופנשלופפר המורכב משכבות של לחם ישן ופרוסות תפוחים (במקום דובדבנים) אשר לאחר מכן מושרים בתערובת של חמאה, סוכר וביצה. לחלקם מוסיפים גם צימוקים ומגישים אותו עם רוטב וניל חם.

== ראו גם ==
* המטבח הגרמני
* פודינג לחם

== קישורים חיצוניים ==
* [https://de.wikibooks.org/wiki/Kochbuch/_Kirschenmichel מתכון להכנת קירשנמיכל]

קטגוריה:המטבח הגרמני
קטגוריה:קינוחים
המרכז הלאומי למלחמה בהפצת נשק להשמדה המונית וביו-ביטחון

המרכז הלאומי למלחמה בהפצת נשק להשמדה המונית וביו-ביטחון (באנגלית: National Counterproliferation Center, בקיצור: NCBC) הוא ארגון מודיעין של ארצות הברית האחראי על איסוף, ניתוח, והפצת מודיעין על התפשטות נשק גרעיני, ביולוגי, רדיולוגי וכימי של השמדה המונית, הטכנולוגיות, החומרים שלהם, המומחיות ומערכות אספקה.<ref name=":0"></ref>

המרכז מהווה חלק ממשרד מנהל המודיעין הלאומי, כשהוא מאגד מומחים מסוכנויות פדרליות אחרות, כולל CIA ,FBI, מחלקת ההגנה המחלקה לביטחון המולדת ושאר הסוכניות של קהיליית המודיעין האמריקאית.

== היסטוריה ==
השורשים הראשונים לרעיון להקמתו של המרכז החלו כבר עם פרסומו של דו"ח הממצאים של ועדת החקירה לחקר אירועי ה־11 בספטמבר אשר המליצה כי לאור התפתחות איומי הטרור ההולכים והמתפתחים יש להקים מרכז מודיעין לאומי לניהול מודיעין בנושא הפצת נשק להשמדה המונית.<ref name=":0" />

ב-2004 כחלק מביקורת על ההערכה של המודיעין האמריקאי שסדאם חוסיין מחזיק בנשק כימי באותו זמן אשר הובילה לפתיחתה של מלחמת עיראק, חתם הנשיא ג'ורג' ווקר בוש על צו נשיאותי המורה על הקמת ועדה לבחינת יכולות המודיעין של ארצות הברית לגבי נשק להשמדה המונית. ב-2005 עם פרסום המלצות הוועדה הומלץ להקים מרכז לאומי למלחמה בהפצת נשק להשמדה המונית אשר ינהל, ויתכלל את כלל פונקציית קהיליית המודיעין האמריקאית בנושאי נשק גרעיני, ביולוגי וכימי ברחבי העולם. אותו שנה הקים הקונגרס באמצעות חוק הרפורמה במודיעין ומניעת טרור(IRTPA) את המרכז של כיום.<ref name=":0" />

== תפקידים ==
תפקיד המרכז הם:<ref name=":0" />
* זיהוי פערים קריטיים בתהליכי איסוף המודיעין נגד הפצת נשק להשמדה המונית.
* פיתוח פתרונות שיסייעו לסגור את אותם פערים מודיעניים.
* פיתוח ומימון טכנולוגיות חדשות כדי לסייע במאבק בהפצה.

== ראשי המרכז ==
* קנת סי בריל (2005–2009)
* ג'וזף דטראני (2010–2012)
* מג'ה מ להנוס (2012–?)
* דוקטור קתרין ברינספילד (2022–הווה)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קהילת המודיעין האמריקאית
קטגוריה:אב"כ
קטגוריה:בקרת נשק
מרי לי אבוט

מרי לי אבוט (באנגלית: Mary Lee Abbott; 27 ביולי 1921 – 23 באוגוסט 2019)<ref>"Artist Mary Lee Abbott Of Southampton Dies August 23 - Southampton"</ref> הייתה אמנית אמריקאית, שנודעה כחברה באסכולת ניו יורק
לאקספרסיוניזם מופשט, בסוף שנות ה-40 וה-50<ref></ref>. עבודתה המופשטת והפיגורטיבית הושפעה גם מהזמן שבילתה בסנט קרואה ובהאיטי, שם היא חיה בשנות החמישים.

== ראשית חייה ==
אבוט נולדה בעיר ניו יורק, שם למדה בבית הספר צ'אפין<ref></ref>. השושלת המשפחתית שלה קשורה לג'ון אדמס, הנשיא השני של ארצות הברית. אמה, אליזבת גרינל, הייתה משוררת ובעלת טור בעיתוני הרסט<ref></ref>.

היא הייתה תלמידתו של האמן ג'ורג' גרוס, בזמן שלמדה בליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק. אבוט עבדה עם בארנט ניומן, מארק רותקו ודייוויד הייר. אבוט למדה בסוף שנות ה-30 בבית הספר של מוזיאון קורקורן (ידוע כעת בשם בית הספר לאמנויות ועיצוב קורקורן) בוושינגטון הבירה

היא הייתה נשואה לזמן קצר לצייר לואיס טיג מ-1943 עד 1946. זמן קצר לאחר פרידתה מטיג, היא נישאה לאיש העסקים טום קלייד. קלייד ואבוט בילו חורפים רבים בהאיטי ובסנט קרואה. במקומות אלה היא מצאה השראה לציוריה, בהתבוננות באנשי המקום ובנופים.

== קריירה ==
לאחר מלחמת העולם השנייה, אבוט המשיכה בקריירה בעולם האמנות והיא הצטרפה ל"קבוצת דאונטאון", שייצגה אמנים שחיו במנהטן התחתית. ב-1946 הקימה סטודיו לאמנות ברחוב העשירי במנהטן. מיקומה במנהטן העניק לה גישה למעגל פנימי של אמנים. פיליפ פאביה הזמין אותה להיות אחת משלוש הנשים שנכללו ב"מועדון האמן" לצד איליין דה קונינג ופרל פיין. "באופן כללי, הנשים במועדון לא זכו ליחס שונה - אמן היה אמן. לפעמים היית יכולה לקבל יחס של אישה כי היית יפה. נבחרתי לגבות את התשלומים וללכת לקנות את האלכוהול כי הייתי יפה, והניחו שהחבר'ה ישלמו אם אבקש מהם. פעמים אחרות הייתי צריכה להיות קשוחה כדי שיתייחסו אלי ברצינות", אמרה אבוט<ref>Krysa, Danielle (2018-10-02). A big important art book (now with women) : profiles of unstoppable female artists--and projects to help you become one (First ed.). Philadelphia.</ref>.

בשנים 1948–1949 היא הושפעה בהתפתחותה אמנותית מוילם דה קונינג. השימוש שלה במחווה בקנה מידה גדול השתנה באופן משמעותי לאחר הרצאתו. אבוט ודה קונינג, לצד אחרים, כולל ג'קסון פולוק ורוברט מאת'רוול, ביקרו תכופות בטברנת סידר. בית המרזח הזה נחשב למקום מפגש מפורסם להוגים האקספרסיוניסטים המופשטים. אבוט אמרה שכשהם היו שם, הם דנו ברעיונות, אמנות ופילוסופיה.

בשנות ה-50 החלה אבוט בפרויקט שיתופי עם ברברה גסט, משוררת דור ראשון בבית הספר בניו יורק. אבוט יצרה ציורים שהיא כינתה "ציורי שירה" אשר נוצרו בהשראת המילים והדימויים הקשורים לשירתה של המשוררת<ref>Women of abstract expressionism. Marter, Joan M.,, Chanzit, Gwen Finkel, 1948-, Denver Art Museum</ref>.

ציוריה מאופיינים בצבעים עזים ונוצרו בהשראת הטבע אליו נחשפה בטיוליה באיים הקריביים<ref></ref>.

בשנת 2016 נכללה עבודתה בתערוכה נשים מזרם האקספרסיוניזם המופשט שאורגן על ידי מוזיאון האמנות של דנוור (DAM)<ref>Marter, Joan M. (2016). Women of abstract expressionism. Denver New Haven: Denver Art Museum Yale University Press. p. 162.</ref>.

היא מתה בגיל 98 ב-23 באוגוסט 2019.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות אמריקאיות
קטגוריה:אקספרסיוניזם
קטגוריה:אסכולת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2019
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2019
ניתאי ראך

ניתאי ראך (נולד ב-1996 בבאר שבע) הוא מנצח, פסנתרן ואקורדיוניסט ישראלי המשמש כעוזר מנצח בתזמורת הקאמרית הישראלית.

==קריירה ולימודים==
זכה במקום הראשון בתחרות הניצוח הבינלאומית "Wiener Schule International Conducting Competition" כמו גם בפרס בחירת התזמורת באותה התחרות- לאחר קונצרט הגמר באולם ברהמס במוזיקפראיין בווינה עם תזמורת היידן. התחרות כללה 3 שלבים בהשתתפות 30 מנצחים מכל העולם עם רפרטואר מאת היידן, מוצרט, בטהובן, שוברט ווברן. אל הגמר עלו 7 פיינליסטים מפולין, בריטניה, גרמניה, אוסטריה וברזיל. התחרות שהתקיימה בווינה בתחילת חודש יולי סיפקה הזדמנות למנצחים מכל שכבות הגיל להגיע לגמר ולנצח על תזמורת היידן בווינה באולם ברהמס במוזיקפריין, מה שעשוי להיות צעד חשוב לפיתוח הקריירה המקצועית שלהם. בחבר השופטים ישבו מוזיקאי מפתח, מנצחים, מנהלי תזמורות ואנשי הוראה הפועלים בווינה ובכל העולם. 

בוגר תואר ראשון במגמה לניצוח תזמורת בבית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה באוניברסיטת תל אביב בכיתתו של אי-אן שו, שם זכה במספר מלגות הצטיינות במהלך לימודיו. בשנת 2022 קיבל את מלגת "קולטון" מטעם אוניברסיטת תל אביב למוזיקאים צעירים מבטיחים. זוכה תחרות "חממת מנצחים" של התזמורת הקאמרית הישראלית וזוכה תחרות "שרביט הזהב" של התזמורת הסימפונית חיפה בשיתוף עם בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה. בשנת 2022 זכה במגלת קרן התרבות אמריקה-ישראל בניצוח.

בנעוריו למד בקונסרבטוריון העירוני באר שבע, עיר הולדתו, וזכה שם במלגת קרן סרני ללימודי פסנתר. בין התזמורות עליהן ניצח: תזמורת היידן בווינה, התזמורת הסימפונית של פזרג'יק שבבולגריה, התזמורת הסימפונית ירושלים, התזמורת הקאמרית הישראלית, תזמורת סימפונט רעננה, התזמורת הסימפונית חיפה, הסינפונייטה הישראלית באר שבע, התזמורת הסימפונית של בית הספר בוכמן-מהטה, אנסמבל סולני תל אביב ועוד.

ניצח בכיתות אמן עם להב שני, מאסטרו ג'ין וואנג (סין-וינה), סבסטיאן פרלובסקי (פולין), ניל סטולברג (UCLA), גויאנג ז'אנג (סין), יואב תלמי (ישראל) ועוד. כאקורדיוניסט השתתף ניתאי בפסטיבלי אבו גוש ונהלל ובפסטיבלים בגרמניה ובאיטליה, כמו גם בהצגות, קונצרטים ואירועי תרבות ברחבי הארץ. במסגרת שירותו הצבאי ניגן בתזמורת צה"ל, עמה הופיע בארץ, בארצות הברית וברוסיה כמנצח ופסנתרן.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:אקורדיוניסטים ישראלים
קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הקונסרבטוריון העירוני באר שבע
קטגוריה:בוגרי בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה, אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מוזיקאים להט"בים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
קטגוריה:נגני תזמורת צה"ל