אורי כבירי

אורי כבירי (נולד ב-3 ביוני 1970 בירושלים) הוא מפיק מוזיקלי, שחקן ומדבב ישראלי. ידוע בשל גילומו את גדי פישנזון בסרט הקולנוע "אלכס חולה אהבה".

==ביוגרפיה==
כבירי נולד בשנת 1970 בירושלים. כשהיה בן שלושה חודשים התגרשו הוריו והוא עבר ביחד עם אמו לרחובות. כשהיה בן שלוש החל ללמוד מוזיקה. בילדותו למד נגינה על כלים מוזיקליים שונים, אך התמקד בעיקר בנגינה בקלידים.

כשהיה בן 12 עבר מבדקי אינטליגנציה, אובחן כגאון, ולמד באוניברסיטת תל אביב בחוגי העשרה לילדים מחוננים, ב"מכון לקידום נוער ליצירתיות ומצוינות", מיסודה של ד"ר אריקה לנדאו. כשהיה בן 14 וסיים את כיתה ח', קיבל אותו המוזיקאי דני גוטפריד לתיכון ע"ש תלמה ילין כמתופף, אך ברגע האחרון הוכנס תלמיד אחר במקומו, וכבירי המשיך ללמוד בתיכון דה שליט ברחובות, שם למד מכיתה ז'.

=== קריירת המשחק ===
כבירי התפרסם בשנת 1986, עת יצא לאקרנים סרט הקולנוע "אלכס חולה אהבה" בו גילם את דמותו של גדי פישנזון. הסרט צולם ב-1985, כשהיה כבירי בן 15. לאחר שיצא בווידאו ב-1987, החל "אלכס חולה אהבה" לבסס את מעמדו כאחד מסרטי הפולחן האהובים בתולדות הקולנוע הישראלי. אף על פי שבמקור התקבל כבירי לסרט בתפקיד ילד חנון ממוצא ישראלי ("גדי הממושקף"), תפקיד אשר בתסריט המקורי היה בעל שלוש שורות בלבד, הוחלט לבסוף לשנות את התסריט, וליצור דמות אשר תתאים לכישוריו של כבירי - וכך נוצרה דמותו של גדי פישנזון, נער חנון אשר מייצג את היקה הסטריאוטיפי. בשנות ה-90 פעלה בישראל להקת "פיש אין זון" שנקראה על שם הדמות, וכן הראפר פישי הגדול נקרא כך על שם דמיונו החיצוני לפישנזון.

בשנת 1988, לפני גיוסו לצה"ל, הופיע בתפקיד משנה בסרטו של דודו טופז, "תל אביב לוס אנג'לס".

כבירי שירת בלהקת חיל האוויר בין השנים 1988–1991. במהלך שירותו השתתף בתפקידים ראשיים בשלוש הפקות מחזמר. לאחר שהשתחרר מצה"ל הופיע בעיקר בתפקידי משנה ובתפקידי אורח בסרטים כגון "שירת הסירנה" ו"אגדת האיש ששתק" ובסדרות טלוויזיה כגון "לשון המראות" ו"קופיקו".

=== הפקות מוזיקליות והפקת דיבוב ===
בשנת 1979, כשהיה בן תשע, החל ללמוד נגינה על תופים. אמו נישאה למורה שלו לתופים, והשניים פתחו ב-1982 בית ספר לתופים בתל אביב. בית הספר כלל אולפן מקצועי לשימוש התלמידים, אותו ניהל כבירי מאז שהיה בן 12. באולפן זה עשה את צעדיו הראשונים בתחום הקלטות המוזיקה והעיבודים. כשהיה בן 19 עברה המשפחה לתל אביב, כדי להקל על כבירי בשירותו בלהקה הצבאית, שעשתה חזרות בתל אביב. כשנסגר בית הספר לתופים, בשנת 1991, העביר כבירי את האולפן למיקום אחר במרכז תל אביב.

לאורך השנים בחר כבירי למקד את הקריירה שלו בהפקות מוזיקליות כמלחין, מעבד, נגן ובהפקת שירה. הוא עיבד, ניגן, הקליט והפיק מוזיקלית שירים ואלבומים של זמרים ישראלים רבים.

בשנת 1990 החל כבירי לעבוד בצורה מקצועית כקריין. משנת 1992 ואילך השתתף בדיבוב תוכניות ילדים רבות בערוץ הופ!, ערוץ הילדים והערוץ הראשון בהן סדרות אנימציה שונות כגון "כוח וידאו" (בתפקיד קווץ'), "מר בלופר" (בתפקיד מר בלופר), "עלילות טייני טון" ועוד. בקריירת הדיבוב שלו עבד בעיקר באולפני אלרום. כבירי אחראי גם למספר שירי פתיחה של תוכניות ערוץ הילדים באותה תקופה, הן כמלחין מעבד מוזיקלי ונגן ("המחסן של כאילו" ב-1992, מוזיקת הרקע לתוכניות "הוגו" ב-1994 ו"עולמו של הוגו" ב-1996) והן כמפיק שירות ("עלילות טייני טון"). ב-2004 שימש כמעבד ומפיק עבור תוכניתה של פנינה רוזנבלום "החיים על פי פנינה". בנוסף עבד כבירי על המוזיקה וההקלטות אשר ליוו מופעי סטנד-אפ של אמנים כגון אלי ומריאנו, נאור ציון ודורון ונתי רביץ.

משנת 1992 ועד 2009 היה שותף כבירי בהפקה, נגינה, עיבוד ואף שירה באלבומיה ושיריה של הזמרת דנה אינטרנשיונל. בין השאר היה אחד המפיקים, הנגנים, המעבדים והמקליטים של השיר "דיווה", שזכה באירוויזיון 1998. כבירי עבד על פרויקטים נוספים עם אמנים אחרים, בהם אלבום הבכורה של מאיה סימנטוב, "אתה לא רומיאו" לזמרת ג'ולייטה (אהוד מנור כתב מילים למנגינה של כבירי), סינגלים שונים לאחיות שרונה ודניאלה פיק וכן שיר למען שחרורו של גלעד שליט בהשתתפות אמנים שונים.

ב-2011 עבר לארצות הברית והוא מתגורר בנאשוויל.

השירים השונים עליהם חתום כבירי שולבו בחלקם בסדרות טלוויזיה, בהן "סקס והעיר הגדולה" ו"הסופרנוס", ובסרטים הוליוודיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בוגרי תיכון דה שליט
קטגוריה:חברי להקת חיל האוויר
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970