OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רכבות קרים

רכבת חשמלית בקרים. [[2007]]
רכבות קרים (ברוסית: Крымская железная дорога) היא חברה ממשלתית פדרלית המפעילה את מערך הרכבות בשטח חצי האי קרים. החברה הוקמה בשנת 2014 על בסיס מנהלת קרים של רכבת עבר הדנייפר של הרכבות האוקראיניות הממוקמות בחצי האי קרים.

זו אחת מחברות הרכבות העצמאיות ברוסיה, שאינה כפופה לחברת הרכבות הרוסית.

== מידע כללי ==
מסילות הברזל מורכבות משלושה מחסני קטר (בסימפרופול, דז'נקוי וקרץ'), חנייה לרכבות בדז'נקוי, תחנת תיקון ושיפוץ רכבות, מחסן מנועים (בסימפרופול), מערכות איתות ותקשורת, חשמל. עד 2016 לא הייתה כלל תחנה עצמאית לשיפוץ רכבות, התחנות פעלו בעיקר לפריקה וסיפקו את עיקר ההעברה השנתית של סחורות אל נמלי קרים, אשר בשנת 2013 הגיעו להיקף של 11 מיליון טון. העומס העיקרי היה פינוי שטפים ממחצבות בלקלאבה.

בנובמבר 2014 התחדש שירות מעבורות מטענים לרכבת דרך מיצר קרץ' והחל משנת 2014 עוברות שלוש מעבורות רכבת: שתיים בנתיב קווקז - קרים, אחת לאורך ציר קווקז - קרץ'. הרכבות פועלות בכל שטחי קרים ובעבר התחברו עם מסילות הברזל של רכבות עבר הדנייפר ועם רכבות אודסה, אך מאז 2014 אין כל חיבור מסילות ברזל עם אוקראינה. הרכבות מקושרות למסילות הברזל של רכבות צפון הקווקז באמצעות גשר קרים, שנתיב הרכבות שלו נפתח לנסיעות מבחן ביוני 2019.

== היסטוריה ==
תנועת הרכבות בחצי האי קרים הופיעה לראשונה בשנים 1854—1856 מסבסטופול לבלאקלאווה כאשר במהלך מלחמת קרים נשלט השטח על ידי בריטניה. מעיקרה שימשה תחילה להובלת סחורות לחזית. ברם בשנת 1856 עם חתימת הסכם הסכם שלום סבסטופול נמסרה לרוסיה ובאנגליה החליטו לפרק את מסילות הברזל ולמוכרם לטורקיה.

קישור רכבות בין חצי האי לאימפריה הרוסית נפתח רק בשנת 1875 ונבנתה על ידי איל התחבורה פ.א. גובונין שבנה מסילות מקרים לחרקוב ולמוסקבה. בשנת 1895 נפתחה מסילה בפיאודסיה וביבפטוריה. תוכננה גם בניית מסילה מסבסטופול ליאלטה אך פרוץ מלחמת האזרחים הרוסית טרפדה את מימוש התוכניות והשלטון הסובייטי לא רצה לפתח רכבות בשטחים שנחשבו בעלי סיכון סייסי גבוה, לשיטתו. לאחר התפרקות ברית המועצות פותחה מערכת הרכבות ושימשה את התיירים המגיעים לחצי האי.

מאז 2014 הרכבת משמשת את תושבי חצי האי ונערכים שיפוצים במגוון תחנות ומסילות ברזל ומאז חנוכת גשר קרים מחברת את חצי האי עם רוסיה.

== מבנה ==
===תחנות===
* ארמיאנסק
* ז'אנקוי
* ולדיסלבובקה
* סבסטופול
* נמל קרים
* סימפרופול
* יבפטוריה
===גבול===
רכבות קרים גובלות עם מסילות הברזל הבאות:
{| align="center" class="wikitable"
|+
! |שם מנהלה
! |רכבת
! |#
! |תחנות
! |קו
|-----
| מנהלת זפוריז'יה
| רכבות עבר הדנייפר
| 1
| נובואלכסייבקה — ז'אנקוי
| קרים — מוסקבה
|-----
| מנהלת חרסון
| רכבות אודסה
| 1
| ז'אנקוי — חרסון
| קרים — אודסה
|-----
|+
|}

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:SimferopolGD.jpg|תחנת הרכבת של סימפרופול
קובץ:Jankoy.jpg|תחנת הרכבת בעיר ז'אנקוי
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרים: כלכלה
קטגוריה:רוסיה: חברות רכבות
קטגוריה:אוקראינה: רכבות
קטגוריה:חברות רוסיות
יחסי דרום אפריקה – יפן

יחסי דרום אפריקה–יפן הם היחסים הדו-צדדיים בין רפובליקת דרום אפריקה לבין יפן.

== היסטוריה ==
פורויה קומהי
תחילת יחסי הסחר בין יפן לבין דרום אפריקה כיום, נמצאת בשנת 1643 כאשר יאן ואן ריבק, איש מינהל באימפריה ההולנדית ביקר לראשונה בדג'ימה שבנגסאקי. אל ריבק התלווה יאן ואן אלסראק , שייצג את חברת הודו המזרחית ההולנדית.

בשנת 1898, פורויה קומהי היה איש העסקים היפני שפתח עסק בדרום אפריקה. החנות בקייפטאון נקראה "Mikado Shōten" (בתרגום לעברית: חנות הקיסר). החנות נותרה פתוחה עד שנת 1942, עת הוחרמה על ידי ממשלת דרום אפריקה.

בשנת 1918 פתחה יפן קונסוליה בקייפטאון.

יפן החלה לסחור עם דרום אפריקה במשאבים טבעיים מאז שנות ה-60, חרף הסנקציות הבינלאומיות נגד משטר האפרטהייד במדינה. כתוצאה מכך, התקבלו יפנים במדינה בתואר לבנים של כבוד לקול מחאות האופוזיציה והעיתונות על כך שהיפנים קיבלו זכויות מיוחדות. מן הצד השני, תמיכתה של יפן במשטר האפרטהייד הביאה לביקורת מצד מדינות אחרות באפריקה. בשנת 1983 אמר שגריר טנזניה ליפן, אחמד חסן דיריה , אמר כי הרווחים שנוצרו מהתיירים היפנים סייעו לחיזוק משטר האפרטהייד.

== יחסי סחר ==
בשנת 2017 ייצאה יפן לדרום אפריקה סחורות ובעיקרן מכונות וחלקי חילוף למכוניות בשווי 281.6 מיליארד ין, וייבאה סחורות ובעיקרן מכוניות ומתכות יקרות בשווי 542.6 מיליארד.

נכון לדצמבר 2016 קיימות השקעות יפניות בשווי 115.5 מיליארד ין בכלכלת דרום אפריקה.

== אוכלוסייה ==
נכון לאוקטובר 2017 מתגוררים בדרום אפריקה 1,505 אזרחי יפן. לעומתם, נכון ליוני 2018 מתגוררים ביפן 918 אזרחי דרום אפריקה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.mofa.go.jp/region/africa/s_africa/index.html, יחסי יפן–דרום אפריקה], באתר משרד החוץ היפני
* [http://www.za.emb-japan.go.jp/itprtop_en/, שגרירות יפן בדרום אפריקה]
* [https://web.archive.org/web/20200605145456/http://www.sajapan.org/ שגרירות דרום אפריקה ביפן]
יחסי ברבדוס–יפן

יחסי ברבדוס–יפן הם היחסים הדו-צדדיים בין ברבדוס לבין יפן. שתי המדינות ייסדו יחסים דיפלומטיים בספטמבר 1967. ברבדוס מיוצגת ביפן על ידי שגריר שאינו תושב בברידג'טאון, ואילו יפן מיוצגת בברבדוס על ידי שגרירותה בברידג'טאון, ברבדוס, ובאמצעות קונסוליה בברידג'טאון שבברבדוס. עד פברואר 2016 יוצגה יפן בברבדוס על ידי שגרירותה בטרינידד וטובגו.

== היסטוריה ==
בשנת 1999 נפתחו שיחות רשמיות בין שתי המדינות בעניין תחבורת משאבים גרעיניים בים הקריבי.

יחסי המסחר בין שתי המדינות צמחו ביציבות, תוך שמירה על גירעון במאזן המסחרי לטובת יפן. בשנת 2005 דורגה יפן כתורמת הכספים הרביעית בגודלה. בשנת 2009 יפן שיתפה פעולה וסייעה לסוכנות לניהול אסונות הקריבית.

ביולי 2008 סגן השר הבכיר ביפן, היטושי קימורה ביקר בברבדוס לשיחות בדרג גבוה. במהלך השיחות, שני הצדדים דנו באמנה למניעת כפל מס שביקשה ברבדוס על מנת להגדיל את ההשקעות והסחר בין שני הצדדים. בנוסף, התחייבה ממשלת ברבדוס לתמוך במועמדותה של יפן לחברות במועצת הביטחון של האו"ם לשנים 2009–2010. כמו כן, נידונה דרך לשיתוף פעולה על מנת להילחם בשינויי האקלים באמצעות ארגון מדינות איים קטנות מתפתחות (SIDS).

במרץ 2015 ממשלת יפן הכריזה שתקים נציגות דיפלומטית חדשה בברבדוס, שתוקם עד ינואר 2016.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.mofa.go.jp/region/latin/barbados/index.html, יחסי יפן–ברבדוס], באתר משרד החוץ היפני
* [https://www.tt.emb-japan.go.jp/index_Barbados.htm, שגרירות יפן בטרינידד וטובגו]

== הערות שוליים ==
יחסי איי שלמה – קנדה

יחסי איי שלמה–קנדה הם מערכת היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין איי שלמה לבין קנדה.

== סקירה כללית ==
היחסים הדיפלומטיים שבין איי שלמה לקנדה כוננו ב-7 ביולי 1978. שתי המדינות נהנות מיחסים דיפלומטיים "קרובים ולבביים" על פי משרד החוץ הקנדי, שמבוססים בעיקר על חברות משותפת בארגונים בינלאומיים. המסחר שבין שתי המדינות קיים, ומנוהל בידי לשכת המסחר וההשקעות הרשמית של קנדה בנציבות הגבוהה באוסטרליה, אך הוא זניח.

ביחסים שבין המדינות שימת דגש על שיתופי פעולה בנושא הדיג, ענף כלכלי חשוב בשתי המדינות. איי שלמה חברה גם בפורום האוקיינוס השקט, בו קנדה משמשת כבת דיאלוג פוליטי.

קנדה תורמת למאמצי איי שלמה להילחם בשינויי האקלים, שעשויים להחריב את האיים, בדרכים שונות ומגוונות. קנדה תרמה כסף רב לקרן המספקת תקציב לפרויקט הידרו-אלקטרי (הפקת חשמל באמצעות מים) גדול שמטרתו לצמצם משמעותית את הסתמכות התושבים באיי שלמה על סולר ודלקים מזהמים אחרים.

קנדה תומכת בזכות הנשים לשוויון בשוק העבודה ותורמת מדי שנה 3.5 מיליון דולר אמריקאי לקרן של האומות המאוחדות שמבטיחה סביבת עבודה בטוחה ושוויונית לנשים באיי שלמה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* איי שלמה אינה מיוצגת בקנדה בדרג השגרירות. איי שלמה מיוצגת בקנדה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בוונקובר. איי שלמה האמינה את נציגותה בניו יורק ל על קנדה.
* קנדה אינה מיוצגת באיי שלמה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. קנדה האמינה את נציבותה הגבוהה שבקנברה, בירת אוסטרליה, על איי שלמה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.canadainternational.gc.ca/australia-australie/bilateral_relations_bilaterales/canada_solomons-salomons.aspx?lang=eng יחסי קנדה – איי שלמה], באתר הנציבות הגבוהה של קנדה באוסטרליה

== הערות שוליים ==
כנסיית סופיה הקדושה

כנסיית סופיה הקדושה או "החוכמה הקדושה" (בבולגרית: Църква Света София) היא הכנסייה השנייה העתיקה ביותר בבירה הבולגרית סופיה. היא בנויה סמוך לקתדרלה המרכזית של הכנסייה האורתודוקסית הבולגרית – קתדרלת אלכסנדר נבסקי. היא מתוארכת למאה הרביעית. בבניין הקודם התקיימה ועידת סרדיקה שנערכה ככל הנראה בשנת 343 והשתתפו בה 316 בישופים. במאה ה-14 נתנה הכנסייה את שמה לעיר, שכונה בעבר סרדץ (Sredets).

==היסטוריה ואדריכלות==
הכנסייה נבנתה במקומם של כמה כנסיות קדומות יותר מהמאה הרביעית. במאה השנייה היה זה מיקומו תיאטרון רומאי. במהלך המאות הבאות נבנו במקום כמה כנסיות אחרות, שנהרסו על ידי פולשים כמו הגותים וההונים. המבנה הבסיסי של הבזיליקה הנוכחית, על שני מגדליה המזרחיים וההיכל המרכזינבנה כנראה בתקופת שלטונו של הקיסר הביזנטי יוסטיניאנוס הראשון באמצע המאה השישית (527–565) במקביל לזמנה של כנסיית האגיה סופיה הידועה יותר בקונסטנטינופול.

במהלך האימפריה הבולגרית השנייה (שנמשכה לאורך המאות ה-12 עד ה-14), קיבל המבנה מעמד של כנסייה מטרופולינית. במאה ה-14 העיר סופיה קיבלה את שמה של הכנסייה. במאה ה-16, בתקופת השלטון העות'מאני, הוסבה הכנסייה למסגד. ציורי הקיר המקוריים מהמאה ה-12 נהרסו ונוספו מינרטים. במאה ה-19 שתי רעידות אדמה הרסו את אחד המינרטים והמסגד ננטש. עבודות השיקום החלו לאחר 1900.

כנסיית סופיה הקדושה נחשבת לאחת היצירות החשובות ביותר של האדריכלות הנוצרית הקדומה בדרום מזרח אירופה. הבניין הנוכחי הוא בזיליקה בצורת צלב עם שלושה מזבחות. רצפת הכנסייה מכוסה בפסיפסים של קישוטים וצמחייה ובעלי חיים. כנסיית סופיה הקדושה ניצבת באמצע נקרופוליס קדום וקטקומבות רבות נחשפו הן מתחת לכנסייה והן בסמוך לה. בחלק מהקברים אף יש ציורי קיר.

מכיוון שהמילה "סופיה" מייצגת את חכמת הקודש, סמלים בתוך הכנסייה מתארים את סופיה ככריסטוס עמנואל, דמות צעירה של ישו שיושבת על קשת בענן. הכנסייה מציגה גם סמלים של קדושים היסטוריים, כולל גאורגיוס הקדוש וולדימיר הראשון, נסיך קייב.

מאחורי הכנסייה הוצבו שלוש מצבות זיכרון המוקדשות להצלת יהדות בולגריה בזמן השואה. על המצבות כיתוב בעברית, אנגלית ובולגרית. לוח אחד מוקדש למלך בוריס השלישי ואשתו. השני מוקדש לאנשי הכמורה ולשר דימיטר פשב והשלישי מוקדש לעם הבולגרי בכללותו.

בסמוך לכנסייה מצויה אנדרטת החייל האלמוני, המנציחה את החיילים הבולגרים שנפלו במלחמות להגנת מדינתם.
מצבת זיכרון מאחורי הכנסייה לציון אנשי הכמורה ודימיטר פשב שסייעו בהצלת יהדות בולגריה בזמן השואה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נצרות אורתודוקסית
קטגוריה:סופיה: מבני דת
אוסטין 7 HP

אוסטין 7 HP (באנגלית: Austin 7 hp) היא מכונית פתוחה בסגנון מכונית עידן פליז בתצורה "Runabout" שתוכננה ועוצבה על ידי יצרנית הרכב הבריטית Austin Motor Company (שם רשמי: The Austin Motor Company Limited) ויוצרה על ידי Swift Motor Company בין השנים 1909 – 1911 בבריטניה.
=="אוסטין 7 HP"==

* יוצרו 1,030 יחידות, מתוכם 162 יחידות בשם "אוסטין 7 HP", ו-868 יחידות בשם "Swift Motor Company" (כל כלי הרכב היו זהים לחלוטין).
* מפעל היצרן מוקם בעיר קובנטרי במערב בריטניה.
* דגם "אוסטין 7 HP" הוצג לראשונה בנובמבר 1909 בתערוכת המנועים במרכז כנסים ב-"Olympia, London" באזור "West Kensington" בלונדון.
* מכונית פתוחה.
* מנוע קדמי (נלקח 1 צילינדרים מתוך 4 צילינדרים ממנוע דגם "Austin 18/24" , תחילת ייצור בשנת 1907).
* מנוע בנזין.
* 4 גלגלים סימטריים.
* מערכת היגוי - מימין.
* מחיר היחידה עמד על 150 שטרלינג (שנת 1909, בבריטניה).

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="180">
קובץ:Austin 7 1909 (6655480025).jpg | "אוסטין 7 HP"
קובץ: Austin 7 1909.jpg| אוסטין 7 HP 

</gallery>

==ראו גם==
* אוסטין 12

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1909
קטגוריה:מכוניות קבריולה
7 HP
קטגוריה:כלי רכב בריטיים
יחסי ונואטו–קנדה

יחסי ונואטו–קנדה הם מערכת היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת ונואטו לבין קנדה.

== סקירה כללית ==
היחסים הדיפלומטיים שבין ונואטו לקנדה כוננו ב-30 ביולי 1980. שתי המדינות נהנות מיחסים דיפלומטיים "קרובים ולבביים" על פי משרד החוץ הקנדי, שמבוססים בעיקר על חברות משותפת בארגונים בינלאומיים. המסחר שבין שתי המדינות קיים, ומנוהל בידי לשכת המסחר וההשקעות הרשמית של קנדה בנציבות הגבוהה באוסטרליה, אך הוא זניח.

ביחסים שבין המדינות שימת דגש על שיתופי פעולה בנושא הדיג, ענף כלכלי חשוב בשתי המדינות. ונואטו חברה גם בפורום האוקיינוס השקט, בו קנדה משמשת כבת דיאלוג פוליטי.

קנדה תורמת למאמציה של ונואטו להילחם בשינויי האקלים, שעשויים להחריב את האיים, בדרכים שונות ומגוונות. היא תרמה 15 מיליון דולר אמריקאי לקרן מיוחדת שנועדה לפעול נגד שינויי האקלים וההתחממות הגלובלית, שעשויה להטביע איים רבים בעולם, כמו ונואטו.

קנדה הביעה תמיכה בתוכנית החמש-עשרה שנתית של ונואטו - "Vanutu 2030" שבתוכה ערכים רבים שקנדה גם כן מקדמת כגון העצמת נשים ומיגור ההתחממות הגלובלית. קנדה תומכת בזכות הנשים לשוויון בשוק העבודה ותורמת מדי שנה 3.5 מיליון דולר אמריקאי לקרן של האומות המאוחדות שמבטיחה סביבת עבודה בטוחה ושוויונית לנשים בוונואטו.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ונואטו אינה מיוצגת בקנדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. ונואטו את נציגותה בניו יורק ל על קנדה.
* קנדה אינה מיוצגת בוונואטו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. קנדה האמינה את נציבותה הגבוהה שבקנברה, בירת אוסטרליה, על ונואטו.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.canadainternational.gc.ca/australia-australie/bilateral_relations_bilaterales/canada_vanuatu-vanuatu.aspx?lang=eng יחסי קנדה – ונואטו], באתר הנציבות הגבוהה של קנדה באוסטרליה
יחסי מיקרונזיה–קנדה

יחסי מיקרונזיה–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה לבין קנדה.

== סקירה כללית ==
היחסים הדיפלומטיים שבין מיקרונזיה לקנדה כוננו ב-3 במרץ 1998. שתי המדינות נהנות מיחסים דיפלומטיים "קרובים ולבביים" על פי משרד החוץ הקנדי, שמבוססים בעיקר על חברות משותפת בארגונים בינלאומיים. המסחר שבין שתי המדינות קיים, ומנוהל בידי לשכת המסחר וההשקעות הרשמית של קנדה בנציבות הגבוהה באוסטרליה, אך הוא זניח.

ביחסים שבין המדינות שימת דגש על שיתופי פעולה בנושא הדיג, ענף כלכלי חשוב בשתי המדינות. מיקרונזיה חברה גם בפורום האוקיינוס השקט, בו קנדה משמשת כבת דיאלוג פוליטי.

קנדה תומכת בפרויקטים ממיקרונזיה למען הקהילה ופיתוח המדינה בין אם בכספים או במשאבים גולמיים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* מיקרונזיה אינה מיוצגת בקנדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. מיקרונזיה האמינה את שגרירותה שבוושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית הסמוכה, על קנדה.
* קנדה אינה מיוצגת במיקרונזיה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. קנדה האמינה את נציבותה הגבוהה שבקנברה, בירת אוסטרליה, על מיקרונזיה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.canadainternational.gc.ca/australia-australie/bilateral_relations_bilaterales/canada_micronesia-micronisie.aspx?lang=eng יחסי קנדה – מיקרונזיה], באתר הנציבות הגבוהה של קנדה באוסטרליה
מישור אדוארד השמיני

מישור אדוארד השמיני (באנגלית: Edward VIII Plateau) הוא חצי אי בין מפרץ מגנט לבין מפרץ אדוארד השמיני שבאנטארקטיקה.

למישור צורת כיפה, והוא מכוסה קרח.

== היסטוריה ==
=== גילוי המישור ===
המישור התגלה בשנת 1936 על ידי משלחת החקר שהפליגה על אוניית המחקר המלכותית ויליאם סקורסבי.

המישור מופה על בסיס תצלומי אוויר שצולמו על ידי משלחת לארס כריסטנסן הנורווגית (בין השנים 1937–1936).

=== מקור השם ===
משלחת לארס כריטנסן קראה למישור "מישור המפרץ" (Gulfplataet).

ועדת השמות והמדליות האנטארקטית של אוסטרליה שינתה את שם המישור ל"מישור המלך אדוארד" (King Edward Plateau). שמו הנוכחי של המפרץ "מישור אדוארד השמיני" ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים בהתאמה לשמו של מפרץ אדוארד השמיני ולשמו של מדף הקרח אדוארד השמיני הסמוכים.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:4346 מישור אדוארד השמיני] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=4090&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR מישור אדוארד השמיני] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

אדוארד השמיני
אדוארד השמיני
אדוארד השמיני
יחסי פלאו–קנדה

יחסי פלאו–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של פלאו לבין קנדה.

== סקירה כללית ==
היחסים הדיפלומטיים שבין פלאו לקנדה כוננו ב-25 באוגוסט 1997. שתי המדינות נהנות מיחסים דיפלומטיים "קרובים ולבביים" על פי משרד החוץ הקנדי, שמבוססים בעיקר על חברות משותפת בארגונים בינלאומיים. המסחר שבין שתי המדינות קיים, ומנוהל בידי לשכת המסחר וההשקעות הרשמית של קנדה בנציבות הגבוהה באוסטרליה, אך הוא זניח.

ביחסים שבין המדינות שימת דגש על שיתופי פעולה בנושא הדיג, ענף כלכלי חשוב בשתי המדינות. פלאו חברה גם בפורום האוקיינוס השקט, בו קנדה משמשת כבת דיאלוג פוליטי.

קנדה תומכת בפרויקטים פלאואניים למען הקהילה ופיתוח המדינה בין אם בכספים או במשאבים גולמיים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* פלאו אינה מיוצגת בקנדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. פלאו האמינה את שגרירותה שבוושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית הסמוכה, על קנדה.
* קנדה אינה מיוצגת בפלאו, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. קנדה האמינה את נציבותה הגבוהה שבקנברה, בירת אוסטרליה, על פלאו.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.canadainternational.gc.ca/australia-australie/bilateral_relations_bilaterales/canada_palau-palaos.aspx?lang=eng יחסי קנדה – פלאו], באתר הנציבות הגבוהה של קנדה באוסטרליה
מתאו גנדוזי

מתאו גנדוזי אוליה (בצרפתית: Matteo Guendouzi Olié; נולד ב-14 באפריל 1999) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בלאציו ובנבחרת צרפת.

==קריירת מועדונים==
===קריירה מוקדמת===

גנדוזי החל את הקריירה שלו כבר בגיל 6 באקדמית הנוער של פריז סן-ז'רמן. לאחר תשע שנים באקדמיה זו, הוא עבר לאקדמית הנוער של לוריאן. לאחר שייצג את קבוצת המילואים שלה, הוא הצטרף לקבוצה הבוגרת של לוריאן בשנת 2016.

===לוריאן===

גנדוזי ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה הצרפתית ב-15 באוקטובר 2016 בהפסד 2–1 לנאנט. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת, הוא שותף בתשעה משחקים בכל המסגרות, בעוד שלוריאן ירדה בתום העונה לליגת המשנה.

בעונת 18–2017, גנדוזי שיחק ב-21 משחקים, אך לוריאן לא הצליחה לשוב לליגה הבכירה, כשסיימה רק במקום השביעי בליגת המשנה.

===ארסנל===

ב-11 ביולי 2018, גנדוזי הצטרף לארסנל מהפרמייר ליג בעבור סכום המשוער בכ-7 מיליון אירו. את הופעת הבכורה שלו בליגה ערך ב-12 באוגוסט במסגרת מחזור הפתיחה של הליגה נגד האלופה המגנה על התואר, מנצ'סטר סיטי. המשחק נגמר בהפסד 2–0 של ארסנל, ובו גנדוזי השלים 72 מסירות מוצלחות, הכי הרבה לזכות קבוצתו.

גנדוזי כבש את שערו הראשון בקריירה בניצחון החוץ 0–3 על קרבאך האזרית במסגרת שלב הבתים של הליגה האירופית, זאת לאחר בישול של אלכסנדר לאקזט.

===הרטה ברלין===

ב-5 באוקטובר 2020, ארסנל השאילה את גנדוזי לעונת אחת להרטה ברלין מהבונדסליגה. ב-1 בנובמבר ערך את הופעתו הבכורה בתיקו 1-1 נגד וולפסבורג.

===אולימפיק מרסיי===
ב-6 ביולי 2021 הושאל גנדוזי לאולימפיק מרסיי.

ב-31 באוגוסט 2023 חתם בלאציו.

==קריירה בינלאומית==

גנדוזי נולד בפרוורי העיר פריז. הוא ייצג את הנבחרת הצרפתית בכמה גילאים שונים: עד גיל 18, 19, 20 ו-21. עקב מוצאו המרוקאי מצד סבו, פנה לגנדוזי מאמן נבחרת מרוקו, הרווה רנאר, בשנת 2017 כדי שישחק בנבחרת מרוקו. עם זאת, בחודש מרץ של אותה השנה, גנדוזי דחה את ההצעה ובחר לשחק בנבחרת צרפת. ב-16 בנובמבר 2021 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת הבוגרת בניצחון 2-0 על במוקדמות מונדיאל 2022.

נכלל בסגל נבחרת צרפת בטורניר מונדיאל 2022.

==תארים==
===קבוצתיים===
;ארסנל
* הליגה האירופית
** סגנות (1): 2018/19

==== נבחרת צרפת ====

* ליגת האומות: 2020/2021

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.arsenal.com/arsenal/players/matteo-guendouzi הפרופיל של גנדוזי באתר הרשמי של ארסנל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני לוריאן
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני הרטה ברלין
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1999
יחסי פפואה גינאה החדשה – קנדה

יחסי פפואה גינאה החדשה–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין המדינה העצמאית של פפואה גינאה החדשה לבין קנדה.

== סקירה כללית ==
היחסים הדיפלומטיים שבין פפואה גינאה החדשה לקנדה כוננו ב-16 בספטמבר 1975, אותו היום בו קיבלה מאוסטרליה עצמאות. שתי המדינות נהנות מיחסים דיפלומטיים "קרובים ולבביים" על פי משרד החוץ הקנדי, שמבוססים בעיקר על חברות משותפת בארגונים בינלאומיים. לקנדה ולפפואה גינאה החדשה אותו הריבון ואותו המונרך.

ביחסים שבין המדינות שימת דגש על שיתופי פעולה בנושא הדיג, ענף כלכלי חשוב בשתי המדינות. פפואה גינאה החדשה חברה גם בפורום האוקיינוס השקט, בו קנדה משמשת כבת דיאלוג פוליטי.

קנדה תומכת בפרויקטים מפפואה גינאה החדשה למען הקהילה ופיתוח המדינה בין אם בכספים או במשאבים גולמיים.

המסחר שבין שתי המדינות קיים, ומנוהל בידי לשכת המסחר וההשקעות הרשמית של קנדה בנציבות הגבוהה באוסטרליה. בשנת 2017 הסחר הכולל בין קנדה לפפואה גינאה הוערך בשווי של כ-14.6 מיליון דולר אמריקאי. הייצוא הקנדי ב-2017 הוערך בשווי של כ-10.8 מיליון דולר אמריקאי וכלל בעיקר מכונות חשמליות ומכוניות. הייבוא הקנדי מפפואה גינאה החדשה באותה השנה הוערך בשווי של כ-3.8 מיליון דולר אמריקאי וכלל בעיקר קפה ותבלינים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* פפואה גינאה החדשה אינה מיוצגת בקנדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. פפואה גינאה החדשה האמינה את שגרירותה שבוושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית הסמוכה, על קנדה.
* קנדה אינה מיוצגת בפפואה גינאה החדשה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. קנדה האמינה את נציבותה הגבוהה שבקנברה, בירת אוסטרליה, על פפואה גינאה החדשה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.canadainternational.gc.ca/australia-australie/bilateral_relations_bilaterales/canada_papua-papouasie.aspx?lang=eng יחסי קנדה – פפואה גינאה החדשה], באתר הנציבות הגבוהה של קנדה באוסטרליה
רכבות ימאל

רכבות ימאל, או רשמית "חברת הרכבות של ימאל" (ברוסית: ОАО «Яма́льская железнодоро́жная компа́ния») היא חברת רכבות רוסית שהוקמה בשנת 2003 על ידי ממשלת המחוז האוטונומי ימאלו-ננץ, חברת הרכבת של סברדלובסק וחברת סווטיומנטרנספט.

הפעילות העיקרית היא הפעלת הקווים קורוצ'אייבו - נובי אורנגוי - נאדים ויאמבורג.

==פרויקטים==
הפרויקטים של חברת הרכבות ימאל כוללים:
* השלמה ושיקום קו הרכבת אובסקאיה - סלחרד - נאדים;
* הקמת קו רכבת חדש פולונצ'נוי - תחנת אובסקאיה-2 (הפרויקט הושעה בפברואר 2012 בשל היעדר נתונים אמינים על זמינות עתודות המינרלים התעשייתיים במדרון המזרחי של הרי אורל);
* השלמת ושיקום קו קורוצ'אייבו - איגרקה.

קו הרכבת וטי אורנגוי - פנגודי - נאדים וטקה הוא חלק מהרכבת הטרנס-קוטבית ששוחזרה בשנות השבעים.

הקו נובי אורנגוי - ימבורג (שנחנך ביולי 1986) בנוי להגנה מפני סחיפות שלג ועובר לאורך סוללה בגובה 8–10 מטרים. לשם השוואה: ברכבת נורילסק, הרכבות נסעו בתעלות מושלגות, מכוסות בלוחות. מאז 2000 תאגיד גזפרום שותף לפיתוח מסילות הברזל בימאל.

== מעמד משפטי ==
הבעלים של התשתית במקטע נובי אורנגוי - ימבורג ופנגודי - נדים הוא תאגיד גזפרום; קטעי המסילה קורוצ'אייבו - נובי אורנגוי - פנגודי - בבעלות חברת הרכבות הרוסית. פרויקטים של בנייה שלא הסתיימו באזורים אלה הועברו לחברת הרכבות של ימאל על בסיס חוזה שכירות.
{| class="wikitable"
! שם בעל ניירות ערך
! colspan="6" | בעל הון מורשה החל מ:
|-
|
| 31/12/2005
| 31/12/2006
| 31/12/2007
| 31/12/2008
| 31/12/2009
| 31/12/2010
|-
| המחלקה לענייני רכוש של ימלו-ננץ
| 45
| 45
| 45
| 45
| 0
| 0
|-
| תאגיד הפיתוח (לשעבר חברת אורל התעשייתית)
| 0
| 0
| 0
| 0
| 45
| 45
|-
| מסילות הברזל הרוסיות
| 45
| 45
| 45
| 45
| 45
| 45
|-
| י.ס. קראפט
| 10
| 10
| 10
| 10
| 10
| 10
|}

== פיתוח ==
החברה מפתחת פרויקט להקמת מסילת הברזל אובסקאיה - פולונוצ'נויה לאורך המדרון המזרחי של הרי אורל. כספי ההשקעה להקמת הרכבת נמסרו על ידי חברה מסנט פטרבורג בשם לנהיפרוטרנס. עלויות הבנייה נאמדות בלפחות 62 מיליארד רובל. החברה מתכוונת גם לשחזר את קטע סלחרד - נאדים של הרכבת הטרנסקוטבית שננטשה בשנת 1953.

לצורך הקמת מסילת הברזל אובסקאיה - פולונוצ'נויה ושיקום מלא של הרכבת הטרנסקוטבית, נדרשת הקמת גשר מעבר לנהר אוב. ההסכם לבניית גשר מסילה וכבישים משולבים ברחבי אוב נחתם בדצמבר 2008 על ידי ממשלת ימאלו-ננץ והסוכנות הפדרלית לתחבורת רכבות.

==קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוסיה: חברות רכבות
קטגוריה:חברות רוסיות
קטגוריה:ימאלו-ננץ
יחסי בליז–קנדה

יחסי בליז–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין בליז לבין קנדה.

== סקירה כללית ==
בין קנדה לבליז מתקיימים יחסים דיפלומטיים מלאים. בליז היא ביתם של 3,500 קנדים - קהילה גדולה ומשפיעה ביותר במדינה הקטנה. בליז מהווה יעד תיירות פופולרי מאוד עבור קנדים, בשנת 2016 ביקרו במדינה יותר מ-160,000 קנדים והמספר נמצא במגמת עלייה מדי שנה ושנה.

קנדה מפעילה בבליז תוכנית פיתוח כוללת לאזור מרכז אמריקה והקריביים ששווייה 600 מיליון דולר אמריקאי. דרך התוכנית, עובדת יחד עם עמיתיה בבליז בנושאים שונים על מנת לקדם את פיתוחה של בליז. התוכנית מתמקדת במיגור שינוי האקלים (המשפיע בין היתר על בליז המיוערת בצפיפות), תמיכה בכלכלה, תמיכה בשלטון החוק ובתחומים נוספים.

קנדה תומכת בזכויות הנשים בבליז ובזכויות הלהט"ב המדוכאים במדינה.

הסחר הכולל בין קנדה לבליז בשנת 2017 הוערך בשווי של כ-17.5 מיליון דולר אמריקאי. הייצוא הקנדי לבליז הוערך בשווי של 15.7 מיליון דולר אמריקאי, הוא כלל בעיקר בשר, ירקות ופלסטיק. שוויו של הייבוא הקנדי מבליז באותה השנה הוערך בכ-1.8 מיליון דולר אמריקאי. קנדה משקיעה ביערות שבבליז ובמגזר האנרגיה התעשייתית.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* קנדה אינה מיוצגת בבליז בדרג השגרירות. קנדה מיוצגת בבליז בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בבליז סיטי. קנדה האמינה את שגרירותה בגואטמלה סיטי, בירת גואטמלה הסמוכה, על בליז.
* בליז אינה מיוצגת בקנדה בדרג השגרירות. בליז מיוצגת בקנדה בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בקלגרי. בליז האמינה את שגרירותה בוושינגטון די. סי., בירת ארצות הברית הסמוכה, על קנדה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.canadainternational.gc.ca/guatemala/bilateral_relations_bilaterales/canada_belize.aspx?lang=eng יחסי קנדה – בליז], באתר שגרירות קנדה בגואטמלה

== הערות שוליים ==
Which Way You Goin' Billy?

(בעברית: לאן מועדות פניך בילי?) היה להיט בינלאומי של הלהקה הקנדית משפחת פופי . הסינגל יצא למכירה ב-1969 והיה כלולו באלבום באותו שם. הוא הגיע למקום הראשון במצעדי הפזמונים בקנדה ובארצות הברית. כמו כן היה השיר להיט ברחבי העולם.

== מצעדים ==
בקנדה, מולדתם של חברי הלהקה, הגיע השיר במצעד הסינגלים CANCON למקום הראשון ב-25 באוקטובר 1969. השיר דורג כאחד מעשרת הגדולים (מקום תשיעי) במצעד הסינגלים הקנדי לשנת 1969. במצעד הבילבורד לשנת 1970, דורג השיר במקום ה-26. עוד דורג במקום החמישי ברשימת RPM Biggest Adult Contemporary Hits של 1969.

במרץ 1970 יצא הסינגל בארצות הברית, נמכר ביותר ממיליון עותקים והגיע לסטטוס של תקליט זהב. ביוני אותה שנה הגיע השיר למקום השני בבילבורד הוט 100. במקום הראשון היו באותה עת "Everything Is Beautiful" של ריי סטיבנס והשיר "The Long and Winding Road" של הביטלס. במצעד Easy Listening הגיע השיר למקום השישי.

ביוני 1970 הגיע השיר למקום השני במצעד הסינגלים של דרום אפריקה.

בממלכה המאוחדת הגיע השיר למקום השביעי במצעד הפזמונים ב-26 בספטמבר 1970.

השיר דורג במקום ה-38 ברשימת הסינגלים שהגיעו למקום ראשון במצעדים של RPM Cancon שפורסמה במגזין RPM ב-24 ביוני 1996.

בישראל הגיע השיר למקום ה-14 במצעד הלועזי השנתי של רשת ב' לשנת 1970.

== מיקומי שיא ==

===מצעדים שבועיים===
{| class="wikitable sortable"
|-
!מצעד (1969–70)
!מיקומי שיא
|-
|אוסטרליה (Kent Music Report)
| style="text-align:center;"|95
|-
|קנדה RPM Adult Contemporary
| style="text-align:center;"|5
|-
|קנדה RPM Top Singles
| style="text-align:center;"|1
|-
|אירלנד (IRMA)
| style="text-align:center;"|1
|-
|דרום אפריקה (Springbok Radio)
|align="center"|2
|-
|מצעד הסינגלים הבריטי
| style="text-align:center;"|9
|-
|ארצות הברית בילבורד הוט 100
| style="text-align:center;"|2
|-
|ארצות הברית בילבורד Adult Contemporary
| style="text-align:center;"|6
|-
|ארצות הברית Cash Box Top 100
|align="center"|2
|-
|}

===מצעדים שנתיים===
{| class="wikitable"
|-
!מצעד (1969)
! style="text-align:center;"|מיקום
|-
|קנדה
| style="text-align:center;"|54
|-
|}
{| class="wikitable sortable"
|-
!מצעד (1970)
! style="text-align:center;"|Rank
|-
|הממלכה המאוחדת
| style="text-align:center;"|50
|-
|ארצות הברית Billboard Hot 100
| style="text-align:center;"|26
|-
|ארצות הברית Cash Box
| style="text-align:center;"|8
|-
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1969
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
יעקב אברמוביץ' בירנבוים

יעקב אברמוביץ' בירנבוים (ברוסית: Яков Абрамович Биренбойм; 26 במרץ 1908 – 7 באוקטובר 1943) היה יהודי סובייטי, שעוטר כגיבור ברית המועצות על פועלו כמפקד רגימנט של חיל רגלים במהלך מלחמת העולם השנייה.

== ביוגרפיה==
נולד בעיר ז'יטומיר של האימפריה הרוסית במשפחתו של פועל. הצטרף למפלגה הקומוניסטית בשנת 1930. גויס לצבא האדום באותה השנה. ב-1934 סיים מכללה צבאית-פוליטית.

ביוני 1941 היה בחזית מאז תחילת הפלישה הגרמנית לברית המועצות. ב-1 באוקטובר 1943 רגימנט עליו פיקד ביצע צליחת דנייפר בסמוך לכפת דומאנטובו. במהלך הרחבת המאחז הוא נפגע ב-6 באוקטובר ונפטר יום למחרת.

נקבר בעיר .

בצו נשיאות ברית המועצות מ-17 באוקטובר 1943 הוענק על פועלו עיטור "גיבור ברית המועצות" בתוספת עיטור לנין ועיטור "כוכב הזהב" לאחר מותו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:רוסים וסובייטים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1908
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1943
יחסי סיישל–קנדה

יחסי סיישל–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של סיישל לבין קנדה.

== סקירה כללית ==
היחסים הדיפלומטיים שבין סיישל לקנדה כוננו ב-1976, מיד לאחר קבלת עצמאותה של סיישל. שתי המדינות הן בילינגואליות, דוברות אנגלית וצרפתית ושתיהן חברות בארגון לה פרנקופוני, בו זוכות לשתף פעולה בנושא הבלשנות והלשון הצרפתית. שתי המדינות הן חברות בחבר העמים הבריטי, אך אין לשתי המדינות ריבון משותף.

סיישל מהווה יעד שסובל מהתקפות שודדי ים, לצד כל מזרח אפריקה. קנדה במסגרת האומות המאוחדות פועלת למיגור הפיראטים בסיישל ובקניה.

קנדה היא יעד פופולרי מאוד לסטודנטים מסיישל הנהנים מתוכניות שונות המאפשרות להם ללמוד בקנדה. הנציבות הגבוהה של קנדה בטנזניה מחלקת לאזרחי סיישל מלגות אקדמאיות מיוחדות במסגרת תוכנית היהלום של המלכה אליזבת השנייה למנהיגים האפריקאים של המחר, ולה פרנקופוני מסבסד את הלימודים בקנדה של הסיישלים המעוניינים ללמוד את הלשון הצרפתית.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* קנדה אינה מיוצגת בסיישל הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. קנדה האמינה את נציבותה הגבוהה שבדאר א סלאם שבטנזניה על סיישל.
* סיישל אינה מיוצגת בקנדה הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. סיישל האמינה את שגרירותה ל שבניו יורק על קנדה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.canadainternational.gc.ca/tanzania-tanzanie/bilateral_relations_bilaterales/canada_seychelles.aspx?lang=eng יחסי קנדה – סיישל], באתר הנציבות הגבוהה של קנדה בטנזניה
יחסי קוסובו–רוסיה

בין קוסובו לבין רוסיה לא מתקיימים יחסים דיפלומטיים, מאחר שרוסיה תומכת בעמדת סרביה, ולפיה הינתקות קוסובו ממנה אינה חוקית.

==רקע==
נשיא רוסיה ולדימיר פוטין אמר כי כל תמיכה בהצהרה החד צדדית של קוסובו אינה מוסרית ואינה חוקית. הוא תיאר את ההכרה בהכרזת העצמאות באופן חד צדדי של קוסובו על ידי כמה מעצמות גדולות בתור "תקדים נורא" אשר "שובר את המערכת כולה של היחסים הבינלאומיים", ואשר עלולה לגרור שרשרת שלמה של השלכות בלתי צפויות לאזורים אחרים בעולם "שתחזור לפגוע במערב" בפניו. במהלך ביקור רשמי בסרביה נשיא רוסיה דמיטרי מדבדב חזר על התמיכה בסרביה ובעמדתה בקוסובו.

רוסיה גם אמרה כי מהומות שהתרחשו במרץ 2008 בטיבט קשורות להכרה של כמה מדינות בעצמאותה של קוסובו. שר החוץ סרגיי לברוב, בריאיון לעיתון רוסי, קישר גם את הדרישות לאוטונומיה גדולה יותר של אלבנים אתניים במקדוניה עם נושא קוסובו. לברוב אמר, "יש יסודות להניח שזה לא מתרחש במקרה. אתה יכול לראות מה קורה בטיבט, איך הבדלנים שם מתנהגים. האלבנים במקדוניה כבר דורשים רמת אוטונומיה שהיא צעד ברור לקראת עצמאות. יתר על כן, אירועים באזורים אחרים בעולם נותנים לנו עילה להניח שאנחנו רק בתחילת תהליך רעוע מאוד".

ב-23 במרץ 2008 הורה ולדימיר פוטין על סיוע הומניטרי דחוף למובלעות סרביות בקוסובו. ראש ממשלת קוסובו, האשים טאצ'י, התנגד לתוכנית הרוסית לשליחת סיוע לסרבים בקוסובו. הוא הצהיר כי רוסיה יכולה לשלוח סיוע רק אם יוסכם ויתואם עם הממשלה בפרישטינה.

ב־15 ביולי הצהיר הנשיא דמיטרי מדבדב בנאום מרכזי של מדיניות חוץ "עבור האיחוד האירופי, קוסובו היא כמעט מעיראק בעבור ארצות הברית... זו הדוגמה האחרונה לערעור החוק הבינלאומי".

ב-29 במאי 2009, הנשיא דמיטרי מדבדב תיאר את סרביה כ"שותף מפתח לרוסיה בדרום מזרח אירופה" והודיע "בכוונתנו להמשיך ולתאם בעתיד את יחסי החוץ שלנו, כולל אלה הקשורים לפתרון הנושא עם קוסובו".

שגריר רוסיה בסרביה אלכסנדר קונוזין אמר ליומון בבלגרד ביוני 2009 כי "עמדתה של רוסיה היא די פשוטה - אנו מוכנים לתמוך בכל עמדה שסרביה נוקטת (ביחס לקוסובו)".

==הערות שוליים==
יחסי קוסובו–קרואטיה

יחסי קוסובו–קרואטיה מתייחסים ליחסים הדו-צדדיים של רפובליקת קרואטיה והרפובליקה של קוסובו. יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות כוננו ב-30 ביוני 2008 בעקבות הכרזת העצמאות של קוסובו. לקרואטיה יש שגרירות בפרישטינה, ולקוסובו יש שגרירות בזאגרב. שתי המדינות, קרואטיה וקוסובו היו חלק מיוגוסלביה משנת 1918 עד 1991. שתי המדינות נהנות מיחסים טובים וידידותיים מאוד.

== היחסים בין המדינות ==
קרואטיה הפכה למדינה ה-31 שהכירה בקוסובו ב-19 במרץ 2008, וכוננה יחסים דיפלומטיים ב-30 ביוני 2008. קרואטיה שדרגה את משלחתה בפרישטינה לשגרירות. שגריר קרואטיה הנוכחי בקוסובו הוא זלטקו קרמריק. על מנת לחזק את שיתוף הפעולה הדו-צדדי, קוסובו פתחה שגרירות בזאגרב, בירת קרואטיה. שגריר קוסובו הנוכחי בקרואטיה הוא ולטט סאדיקו.

== שיתוף פעולה צבאי ==
לקרואטיה יש כיום 20 חיילים המשרתים בקוסובו כשומרי שלום בצבא נאט"ו שהוביל את כוח קוסובו.

== שיתוף פעולה משפטי ==
קרואטיה תומכת בקוסובו בבית הדין הבינלאומי לצדק בדיון בשאלת חוקיות עצמאות קוסובו.

== הערות שוליים ==
סולסברי (מרילנד)

סולסברי (באנגלית: Salisbury) היא מושב המחוז של מחוז וייקומיקו שבמרילנד, ארצות הברית, והעיר הגדולה ביותר בחוף המזרחי של מרילנד. על פי מפקד האוכלוסין משנת 2010 מנתה אוכלוסיית העיר 30,343 תושבים, ולפי הערכות מנתה בשנת 2018 כ-32,800 תושבים. סולסברי היא המרכז המסחרי של חצי האי דלמרווה, הכוללת את מדינת דלאוור וחלקים ממדינות וירג'יניה ומרילנד.

==היסטוריה==
סולסברי הוקמה בשנת 1732 על ידי ססיל קאלברט, המוכר כ"ברון בולטימור השני", כמאחז קולוניאלי אנגלי. העיר נבנתה בראש נהר וייקומיקו על מנת שתהיה נוחה למטרות סחר. בשל מוצאם של מקימי העיר ובשל הדמיון הפיזי בין הערים, היסטוריונים רבים מניחים כי היא קרויה על שם סולסברי שבדרום-מערב אנגליה.

במלחמת האזרחים האמריקנית שימשה סולסברי כמחנה של כוחות האיחוד, אשר חיפשו בסביבתה אחר תומכים מאזור דרום ארצות הברית ופעלו למנוע עריקה של חיילים אל כוחות הקונפדרציה.

בשנים 1860 ו-1886 התמודדה העיר עם שרפות ענק אשר התפשטו וכילו בה שטחים רבים.

בעיר שמונה אתרים הנמנים במרשם הלאומי של מקומות היסטוריים – בית גיליס-גריר, האניסאקל לודג', בית ויליאם פי. ג'קסון, פמברטון הול, בית פרי-קופר, אחוזת פופלר היל, יוניון סטיישן ומשרדו של אף. לנארד ויילס.

==דמוגרפיה==
סולסברי היא מושב המחוז של "מטרופולין סולסברי", אליו שייכים מחוזות וייקומיקו, וורסטר וסאמרסט במרילנד, ומחוז סאסקס בדלאוור.

על פי מפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 2010 וסקר אוכלוסין משנת 2017, בעיר כ-32,800 בני אדם ו-12,246 משקי בית, כאשר מספר האנשים הממוצע במשק בית הוא 2.68 בני אדם. לפי נתוני ההערכות משנת 2017, צפיפות האוכלוסין היא 913 לקמ"ר.

ההרכב הגזעי של העיר הוא 52.8% לבנים, 39.3% אפרו-אמריקאים, 3.4% אסייתים, 0.4% ילידים אמריקאים, 0.2% מאיים באוקיינוס השקט, 1.4% מגזעים אחרים ו-2.5% ממוצא של שני גזעים או יותר. היספנים או לטינים מהווים 6.4% מהאוכלוסייה.

ההרכב המגדרי של העיר הוא 53.3% נשים ו-46.7% גברים. הגיל החציוני בעיר הוא 28.1 שנים.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרילנד: ערים
קטגוריה:ארצות הברית: ערי נמל בחוף המזרחי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1732
בד סטרץ'

[[ז'קט עשוי לייקרה]]
בד סטרץ, ובקיצור סטרץ הוא קבוצה של בדים סינתטיים גמישים, המתמתחים לפי הצורך. 

בדי סטרץ' הם משני סוגים:
* בד הנמתח רק בכיוון אחד, לאורך או לרוחב
* בד הנמתח לשני הכיוונים, לאורך וגם לרוחב, כגון ספנדקס. 

בד סטרץ' פותח כתוצאה מהמאמץ לייצר סיבים מבוססי נאופרן , שבעקבותיו החל שיווקם, בשנת 1958, של בדים גמישים כגון ספנדקס. בדי סטרץ' מפשטים את עיצוב הבגד. הם שימשו תחילה בבגדי ים ובחזיות, ובאמצע שנות ה-80 של המאה ה-20 החלו גם מעצבי אופנה להשתמש בהם. מתחילת שנות ה-90 נעשה בהם שימוש נרחב בבגדי ספורט. 

סטרץ'
יחסי צרפת–קוסובו

יחסי צרפת–קוסובו מתייחסים ליחסים הבילטראליים בין צרפת לקוסובו. כאשר הכריזה קוסובו על עצמאותה מסרביה ב-17 בפברואר 2008, צרפת הייתה אחת המדינות הראשונות שהודיעה רשמית על הכרה בקוסובו הריבונית. לצרפת יש שגרירות בפרישטינה. לקוסובו יש שגרירות בפריז. שתי המדינות נהנות מיחסים טובים וידידותיים מאוד.

== יחסים פוליטיים ==
במשך שנים רבות מילאה צרפת תפקיד חשוב במציאת פתרון לסוגיית מעמדה של קוסובו. בהתאם לכך, שר החוץ והאיחוד האירופי הצרפתי ברנאר קושנר היה הנציג המיוחד של האו"ם לעניין קוסובו כאשר האו"ם השתלט על סרביה ביוני 1999. מעורבות זו, אזרחית וצבאית כאחד, נמשכה מאז, תוך קידום הדמוקרטיזציה, עמידה על זכויות כל הקהילות ובמיוחד של הקהילה הסרבית, כיום מיעוט גדול במדינה, והתקרבות לאירופה. נוכחות צרפת נותרה די משמעותית בקרב UNMIK ו-KFOR, עם למעלה מ-2,000 חיילים מתוך סך של 16,000 (כלומר המדינה השנייה בגודלה). 

מבחינה פוליטית, כחברה בקבוצת מדינות המפתח, מילאה צרפת תפקיד מפתח במשא ומתן על מעמדה של קוסובו, ובמסגרת האיחוד האירופי, להגיע להסכמה על פריסת משלחת ה-EULEX. מר ברנרד קושנר היה מעורב מאוד בחיפוש אחר הסכם, והעביר מחדש את פעולותיו של נשיא צרפת, שהציע במהלך פסגת ה-G8 ביולי 2008 לייעד את הטרויקה המוטלת על הפעלת השלב האחרון של המשא ומתן בין בלגרד לפרישטינה באוגוסט 2007. בפרט, השר פנה לשתי המפלגות ביולי 2007, לפני שקיבל את מקבילו הסרבי וצוות המשא ומתן הקוזובני (נשיא, ראש הממשלה וראשי המפלגות העיקריות) בפריז בנובמבר, כדי לעודד אותם להתפשר. 

כהפקת לקחים מחוסר האפשרות להגיע לפתרון משא ומתן, צרפת הכירה בעצמאות קוסובו ב-18 בפברואר. 

צרפת מתכוונת להמשיך במעשיה לקידום היציבות בחבל הבלקן ופיתוח קוסובו. בעקבות כך נמשכה פעילותו של כוח KFOR הצרפתי, השומר על השלום בקוסובו. את KFOR הוביל הגנרל הצרפתי חאווייר בוט דה מרנאחץ עד ספטמבר 2008. צרפת תשלח קבוצה גדולה של שוטרים, שופטים, מומחים שיפוטיים וצוות בתי סוהר ומכס למשימת EULEX שתובל על ידי הצרפתי, מר איב דה קרמבון. לבסוף, צרפת תמשיך במעורבותה בקבוצת ההיגוי הבינלאומית, שתוטל עליה להשגיח על יישום הוראות תוכנית אחטיסארי.

== שיתוף פעולה צבאי ==
צרפת השתתפה בהפצצת נאט"ו ביוגוסלביה ב-1999, שהביאה לממשל של האו"ם בקוסובו ואז לעצמאות בסופו של דבר. לצרפת יש כיום 1,368 חיילים המשרתים בקוסובו כשומרי שלום בנאט"ו, כחלק מכוח קוסובו. במקור, היו 7,000 חיילים צרפתים ב-KFOR. מרסל ולנטין היה מפקד ה-KFOR השישי מ-3 באוקטובר 2001 עד 4 באוקטובר 2002. איב דה קרמבון היה מפקד ה-KFOR התשיעי החל מ-1 בספטמבר 2004 ועד 1 בספטמבר 2005. חאבייר דה מרנהאץ' היה מפקד ה-KFOR ה-12 בין 31 באוגוסט 2007 ועד 29 באוגוסט 2008.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
יחסי אורוגוואי–קנדה

שגרירות קנדה במונטווידאו
יחסי אורוגוואי–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי לבין קנדה. שתי המדינות הן חברות מלאות בקבוצת קיירנס ובארגון מדינות אמריקה.

== היסטוריה ==
קנדה ואורוגוואי כוננו את יחסיהן לראשונה בינואר 1951. ב-1953, השגריר הקנדי הראשון לאורוגוואי נשלח לבואנוס איירס שבארגנטינה. באפריל 2001, נשיא אורוגוואי חורחה באז'ה איבנייס ביקר בקנדה לצורך השתתפות בוועידת האמריקות השלישית שנערכה באותה השנה בקוויבק סיטי, בירת החבל קוויבק.

ב-2014, 2,000 תיירים אורוגוואים ביקרו בקנדה, באותה השנה ביקרו באורוגוואי 11,000 תיירים קנדים.

== סחר ==
ב-2014 הסחר שבין קנדה לאורוגוואי הוערך בשווי של 162 מיליון דולר אמריקאי. הייצוא הקנדי העיקרי לאורוגוואי כלל ציוד חקלאי, טורבינות גז וכימיקלים שונים. הייצוא האורוגוואי לקנדה כלל בעיקר בשר קפוא ואוכמניות. מספר חברות קנדיות גדולות פועלות גם מאורוגוואי ונכנסו לשוק האורוגוואי.

== הסכמים ואמנות ==
בין אורוגוואי לקנדה נחתמו שישה הסכמים דיפלומטיים בנושאים שונים:
* הסכם דיפלומטי רשמי בין הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי לבין קנדה בנושא כינון יחסים דיפלומטיים רשמיים (1951)
* הסכם דיפלומטי רשמי בין הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי לבין קנדה בנושא הגנה על השקעות (1999)
* הסכם דיפלומטי רשמי בין הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי לבין קנדה בנושא ביטחון חברתי (2002)
* הסכם דיפלומטי רשמי בין הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי לבין קנדה בנושא הפקת סרטים (2005)
* הסכם דיפלומטי רשמי בין הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי לבין קנדה בנושא תחבורה אווירית (2012)
* הסכם דיפלומטי רשמי בין הרפובליקה האוריינטלית של אורוגוואי לבין קנדה בנושא מס (2013)

== נציגויות דיפלומטיות ==
* אורוגוואי מיוצגת בקנדה בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה באוטווה, בירת המדינה. אורוגוואי מיוצגת בקנדה גם בדרג הקונסולרי באמצעות שלוש קונסוליות שהיא מחזיקה בערים: ונקובר, מונטריאול וטורונטו.
* קנדה מיוצגת באורוגוואי בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה במונטווידאו, בירת המדינה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.canadainternational.gc.ca/uruguay/bilateral_relations_bilaterales/canada_uruguay.aspx?lang=eng&menu_id=344 יחסי קנדה – אורוגוואי], באתר שגרירות קנדה במונטווידאו

== הערות שוליים ==
מפקח בנייה

[[מהנדס ביצוע ומנהל עבודה בודקים תקרת ברזל]]
מפקח בנייה הוא בעל מקצוע העוסק בפיקוח בנייה.

==פעולות==
תפקידו של מפקח הבניה הוא לפקח על הבנייה, לוודא שהקבלן ושאר אנשי המקצוע מבצעים את עבודתם כהלכה, לנהל ולתאם בין כל בעלי המקצוע בפרויקט ולוודא שכל העבודות באתר נעשות בהתאם לתקנים ולנהלים הנדרשים.

מפקחי הבניה נדרשים להיות בעלי ידע ובקיאות בתחום הבניה, ובתהליכי הבניה בשטח.

==הכשרה==

קיימים שני סוגים של מפקחי בנייה: 

# מפקח ממשרד ניהול פרויקטים הנדסיים, המפקח מטעם היזם על עבודות הקבלן, לאורך כל מהלך הבנייה באתר עד לסיומה ועד לאכלוס הפרויקט. בתפקיד זה ישמשו: מהנדס אזרחי/מהנדס בניין/הנדסאי בניין/אדריכל ולעיתים גם הנדסאי אדריכלות.
# "מפקח תכנון ובנייה" שהוא מפקח מטעם הרשות המקומית - האחראי לפיקוח אחר התאמת הבנייה להיתר הבנייה (תוך ביצוע אכיפה בהתאם לחוק התכנון והבנייה, תיקוניו ותקנותיו), תוך אחריות לקבל מהיזם בין השאר במהלך הבנייה ובסופה תצהירים שיחתמו על ידי "האחראי לביקורת" ו"האחראי לביצוע השלד" וכן לקבל מסמכים ואישורים נוספים, מבעלי תפקידים שונים ומרשויות שונות (כגון כבאות, פיקוד העורף). בתום הבנייה, במידה ומדובר במבנה חדש (להבדיל מתוספת בנייה) יידרש המפקח על ידי היזם למתן "טופס 4" (אישור חיבור המבנה לתשתיות מים, חשמל וטלפון), ולמתן "תעודת גמר" (אישור אכלוס). היה והמפקח יימצא בביקורו הסופי באתר, כי הבנייה אכן הסתיימה בהתאם להיתר וכי המבנה ראוי ובטוח לאכלוס ועומד בדרישות התקן (ת"י), אזיי ראוי יהיה היזם לקבלם עבור המבנה. בתפקיד זה ישמשו: מהנדס אזרחי/מהנדס בניין/הנדסאי בניין/אדריכל/הנדסאי אדריכלות.

קטגוריה:מקצועות הבנייה
פרנץ קורין

קברו של פרנץ קורין
ד"ר פרנץ קורין (במקור חורין, בהונגרית: Chorin Ferenc; ארד, 11 במאי 1842 – בודפשט, 20 בינואר 1925) היה עורך דין, פוליטיקאי, איש עסקים, יהודי-הונגרי, חבר האספה הלאומית של הונגריה (חבר פרלמנט), חבר הבית העליון של בית הנבחרים ההונגרי, נשיא האיגוד הלאומי של התעשיינים ההונגרים, יועץ הבנק הלאומי של הונגריה. בנו היה אחד מאנשי העסקים המשפיעים ביותר בתקופת עוצר ממלכת הונגריה מיקלוש הורטי.

==קורות חיים==
קורין בא ממשפחה יהודית. אביו היה קארל זכריה קורין ( 1794–1868 ) ואמו אנה גוטליב. סבו, אהרון חורין, היה רב מפורסם בעיר ארד. פרנץ קורין למד משפטים בחו"ל ובבודפשט. לאחר סיום לימודיו וקבלת רישיונו כעורך דין התיישב בארד, שם עבד מטעם האופוזיציה וערך את העיתון הפוליטי "מישור" ועסק גם במשפטים. כחסיד המרכז-שמאל נבחר כחבר לפרלמנט ההונגרי בשנת 1867, והשתתף באופן פעיל בדיוני הבית, בעיקר בעניינים המשפטיים. הוא היה חבר בוועדות להתקנת תקנות בחוק התעשייה ותקנות הביניים לפרוצדורה הפלילית . משנת 1872 היה חבר פרלמנט לסירוגין במרכז-שמאל ובמפלגה הליברלית. משנת 1884 היה יו"ר ועדת החסינות בפרלמנט. לקראת סוף המאה ה-19 התנצר ונבחר לחבר בבית העליון של הפרלמנט ההונגרי לכל ימי חייו.

הוא היה המייסד ויו"ר חברת "כריית הפחם של שלגוטארין" משנת 1903 עד מותו. בשנת 1902 הקים את האיגוד הלאומי של התעשיינים ההונגריים (GYOSZ). בשנת 1903 הגיע שוב לבית הנבחרים כשייצג את האינטרסים של התעשייה ההונגרית במרץ ובמומחיות יוצאי דופן. בנו פרנץ קורין הפך לתעשיין.

== לקריאה נוספת ==
* לקסיקון יהודי הונגרי - [https://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0179.html הערך קורין]Magyar zsidó lexikon. Szerk. Ujvári Péter. Budapest: Magyar Zsidó Lexikon. 1929. 171. o. Online elérés

== קישורים חיצוניים ==

*[https://mek.oszk.hu/00300/00355/html/ABC02469/02500.htm פרנץ קורין בלקסיקון ההונגרי לקורות חיים]. Chorin Ferenc a Magyar életrajzi lexikonban
*[https://web.archive.org/web/20040904042327/http://www.ogyk.hu/e-konyvt/mpgy/alm/al910_15/168.htm פרנץ קורין באלמנך הפרלמנט ההונגרי] Chorin Ferenc a Sturm féle Magyar Országgyűlési Almanach 1910-1915-ben
* Dorogi lexikon A–Zs. Szerk. Solymár Judit, Kovács Lajos. Dorog: Dorogi Közművelődési Közhasznú Társaság. 2000. 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עורכי דין יהודים הונגרים
קטגוריה:חברי הבית העליון ההונגרי
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים הונגרים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים הונגרים
קטגוריה:חברי האספה הלאומית ההונגרית
קטגוריה:חברי בתים עליונים
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט ההונגרי
קטגוריה:ילידי 1842
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1925
יחסי גינאה המשוונית – קנדה

יחסי גינאה המשוונית–קנדה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת גינאה המשוונית לבין קנדה.

== היסטוריה ==
רפובליקת גינאה המשוונית וקנדה כוננו את יחסיהן בשנת 1968, מיד לאחר שגינאה המשוונית זכתה בעצמאותה מספרד. מאז שאימצה גינאה המשוונית את הצרפתית כשפה שנייה במדינה בשנת 1989, הפך ארגון לה פרנקופוני לפורום העיקרי בו מתנהלים היחסים בין שתי המדינות.

קנדה תומכת בשלטון החוק בגינאה המשוונית ומנסה להחדיר תוכה ערכים דמוקרטיים יותר של זכויות האדם וחופש, שכן, זכויות האדם לא מפוקחות במדינה. קנדה מעודדת את התפתחות תעשיית הנפט בגינאה המשוונית יחד עם הפיתוח הכלכלי של האזרחים עצמם במדינה.

שווי הסחר הכולל שבין קנדה לבין גינאה המשוונית הוערך בשנת 2018 ב-2.6 מיליון דולר אמריקאי. בנוסף לסחר, מספקת קנדה עזרה הומניטרית לתושבי גינאה המשוונית (כ-380,000 דולר בשנים 2017–2018) וסטודנטים מהמדינה יכולים ללמוד בקנדה דרך תוכנית מיוחדת של ארגון לה פרנקופוני.

== נציגויות דיפלומטיות ==
*קנדה אינה מיוצגת בגינאה המשוונית בדרג השגרירות. קנדה מיוצגת בגינאה המשוונית בדרג הקונסולרי באמצעות קונסוליה רשמית שהיא מחזיקה בבאטה. קנדה האמינה את נציבותה הגבוהה שבאבוג'ה, בירת ניגריה, על גינאה המשוונית.
*גינאה המשוונית אינה מיוצגת בקנדה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. גינאה המשוונית האמינה את שגרירותה לארגון האומות המאוחדות בעיר ניו יורק על קנדה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.canadainternational.gc.ca/nigeria/bilateral_relations_bilaterales/canada_equatorial-guinea.aspx?lang=eng יחסי גינאה המשוונית – קנדה], באתר הנציבות הגבוהה של קנדה בניגריה

== הערות שוליים ==
יחסי אורוגוואי–צ'כיה

יחסי צ'כיה–אורוגוואי הם היחסים הדיפלומטיים בין הרפובליקה הצ'כית ובין הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות החלו בתקופת צ'כוסלובקיה. ישנם מהגרים צ'כים באורוגוואי. צ'כיה מוסמכת לאורוגוואי משגרירותה בבואנוס איירס, ארגנטינה. אורוגוואי מוסמכת לרפובליקה הצ'כית משגרירותה בווינה, אוסטריה.

== הסכמים ==
ישנם מספר הסכמים בין שתי המדינות:
* [https://web.archive.org/web/20160304200552/http://www0.parlamento.gub.uy/htmlstat/pl/acuerdos/acue17270.htm הסכם קידום והגנה על השקעות] (1996)
* [https://archive.today/20130915132437/http://www.parlamento.gub.uy/htmlstat/pl/acuerdos/acue17022.htm הסכם סחר] (1996)

==קישורים חיצוניים==
תחנת הרכבת ברמינגהאם ניו סטריט

תחנת הרכבת ברמינגהאם ניו סטריט היא תחנת רכבת גדולה בממלכה המאוחדת והתחנה הגדולה והעמוסה ביותר בעיר ברמינגהאם. התחנה המשמשת כתחנת מעבר והחלפה ראשית ברשת הרכבות הבריטית שייכת לחברת הרכבות וירג'ין טריין המפעילה ממנה קווי רכבות אל כל רחבי בריטניה.

מהתחנה יוצאים קווים לתחנות יוסטון וקינגס קרוס בלונדון, לתחנת הרכבת של גלאזגו, לתחנת וייברלי באדינבורו ולשאר הערים הגדולות שבבריטניה. מהתחנה יוצאות גם רכבות פרבריות ליישובים הסמוכים לעיר, וקו מטרו מעגלי אחד המקיף את ברמינגהאם, ועוצר בכל תחנות הרכבת הפזורות בעיר. בעונת הקיץ משמשת התחנה כתחנת מעבר ראשית לרכבות הטיולים החוצות את האי הבריטי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנגליה: תחנות רכבת
קטגוריה:ברמינגהאם: תחבורה
קטגוריה:תחנות רכבת בניהול נטוורק רייל
בן הארץ

בן הארץ (באנגלית: Native Son) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2019, שמבוסס על ספר של ריצ'רד רייט באותו השם שהופק על ידי ראשיד ג'ונסון. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל הסרטים סאנדנס בשנת 2019. הסרט עוקב אחרי ביגר (אשטון סנדרס), צעיר אפרו אמריקאי משיקגו שמקבל הזדמנות לעבוד בתור נהג של איש עסקים.

== עלילה ==
ביגר תומאס הוא צעיר אפרו אמריקאי שחי עם משפחתו (ללא אביו שמת) בשיקגו. יום אחד הוא מקבל הצעה להתראיין למשרת נהג אצל איש עסקים ומשפחתו. חברו של ביגר, גאס, מנסה להניא אותו מהרעיון ובמקום זאת לצאת איתו לשוד, אך בסי, בת זוגו (קיקי ליין), משכנעת אותו לקבל את הרעיון. הראיון אצל איש העסקים, הנרי דלטון, עובר בהצלחה והוא מקבל את העבודה. הוא מוצג לפני אשתו ובתו של מר דלטון.

ביגר יוצא עם מרי, בתו של מר דלטון (מרגרט קוואלי) ועם בן זוגה, ז'אן (ניק רובינסון), לבילוי ביוזמתה של מרי. בעקבות כך הוא לא מופיע לשוד שהיה אמור לעשות עם גאס. מאוחר יותר, ביגר, מרי וז'אן יוצאים למסיבה. שם מרי רבה עם ז'אן והוא אף תוקף אותה פיזית לאחר שמרי מתנשקת עם בחור אחר, אך מתנצל על זה. ביגר ומרי חוזרים לבית, ומרי מתחילה לרוץ בלבוש מינימלי בחצר הבית וצועקת דברים. ביגר, שמבחין בזה, ומחשש שיאבד את עבודתו, הכניס אותה חזרה לבית. אמה של מרי, שהיא עיוורת, קראה לה וחיפשה אותה. ביגר שם כרית על פרצופה של מרי בשביל להשתיקה, אך אחרי שהוא מסיר אותה מפניה, מגלה שהוא חנק אותה למוות. ביגר לוקח את גופתה של מרי לכבשן ושורף אותה שם.

למחרת בבוקר, ביגר נחקר על ידי שני בלשים שהוזמנו על ידו של הנרי דלטון, בקשר להיעדרות בתו. ביגר מכחיש אבל אחת העוזרות מוצאות בכבשן את אחת מאבני החן של מרי שם, וכך המשטרה פותחת במצוד כנגד ביגר. הוא נפגש במסתוריות עם ז'אן שמבקש ממנו להסגיר את עצמו. גם עם בסי הוא נפגש וגם היא מבקשת ממנו דבר דומה, אך במקום זאת הוא משכנע אותה לברוח אתו לבניין נטוש.
למחרת בבוקר, ויכוח מתפרץ בין השניים, בו ביגר חונק את בסי וכמעט הורג אותה אך מתעשת ברגע האחרון והיא בתגובה בורחת. שוטרים פושטים על המבנה בו ביגר נמצא, ולאחר שמכניס את ידיו לכיסים, יורים והורגים אותו, בטענה שחשבו שהיה לו אקדח.

== דמויות ==
* ביגר תומאס (אשטון סנדרס) - הדמות הראשית בסרט, צעיר אפרו אמריקאי, בעל שיער ירוק.
* בסי (קיקי ליין) - בת זוגו של ביגר.
* מרי דלטון (מרגרט קוואלי) - בתו של הנרי דלטון, נהרגת על ידי ביגר לאחר שלא במתכוון חנק אותה בעזרת כרית.
* ז'אן (ניק רובינסון) - בן זוגה של מרי.
* הנרי דלטון (ביל קאמפ) - מעסיקו של ביגר ואביו של מרי.
* גברת דלטון (אליזבת' דלטון) - אשתו של הנרי, עיוורת.
* גאס (למאר ג'ונסון) - חברו העבריין של ביגר, התקוטט איתו פעם אחת

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים באנגלית

קטגוריה:סרטי 2019
יחסי מקדוניה הצפונית – קזחסטן

יחסי מקדוניה הצפונית–קזחסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת מקדוניה הצפונית לבין רפובליקת קזחסטן.

== היסטוריה כללית ==
היחסים הדיפלומטיים שבין רפובליקת קזחסטן לבין רפובליקת מקדוניה הצפונית כוננו ב-1995, מספר שנים לאחר קבלת העצמאות של שתי המדינות - מקדוניה הצפונית מיוגוסלביה ב-1991 וקזחסטן מברית המועצות ב-1992. שגריר לא תושב למקדוניה הצפונית מקזחסטן מונה ב-2013.

שווי הסחר הכולל שבין המדינות הוערך בשנת 2018 בשווי 1.5 מיליון דולר אמריקאי.

== ביקורים רמי דרג ==
=== ממקדוניה הצפונית לקזחסטן ===
* גיורגה איוואנוב (2010, 2012)
* ניקולה גרואבסקי (2013)

== נציגויות דיפלומטיות ==
* מקדוניה הצפונית מיוצגת בקזחסטן בדרג השגרירות באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בנור-סולטן, בירת המדינה.
* קזחסטן אינה מיוצגת במקדוניה הצפונית, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. קזחסטן מינתה שגריר לא תושב למקדוניה הצפונית היושב בנור-סולטן.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://mfa.gov.kz/en/content-view/sotrudnichestvo-respubliki-kazakhstan-s-respublikoj-makedoniya יחסי קזחסטן – מקדוניה הצפונית], אתר משרד החוץ של קזחסטן

== הערות שוליים ==