OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
צבי כץ

הרב צבי כץ (זסלב, ווהלין; אחרי ה'ש"ן, 1590 – ?), רב באירופה במאה ה-17, מחבר פירושים על השולחן ערוך.

==ביוגרפיה==
נולד במחצית השנייה של המאה הרביעית לאלף השישי לפי מניין השנים בלוח העברי, אחרי שנת ה'ש"ן 1590, לרב יוסף בן אליהו כץ רבה של זסלב וראש הישיבה בה, מחבר הספרים "רכב אליהו" ו"יסוד יוסף".

בשנותיו הראשונות למד, כנראה, בישיבתו של אביו. בהמשך היה תלמידו של רבי יואל סירקיש, מחבר "בית חדש" על הטור, בישיבתו בקראקא. קיבל תורה גם מפי רבי יחיאל מיכל מנמירוב, והיה ידידו של הרב יום-טוב ליפמן הלר ששימש באותה עת כראש ישיבה בלודמיר.

נישא לבתו של הרב מרדכי יוסף לויש מאוסטרוה.

עם פרוץ מרד חמלניצקי בשנת 1648, ופלישת בעלי בריתו הטטרים מחאנות קרים, ובעקבותיהם סדרת האירועים שהתקבעה בזיכרון היהודי הקולקטיבי כגזרות ת"ח–ת"ט, נמלט הרב צבי כץ לאיטליה, והשתקע בוונציה.

==ספריו==
בשנת ת"ו (1646) הדפיס את פירושו על שולחן ערוך אורח חיים, המחולק לשני חלקים: "עטרת צבי" ו"נחלת צבי". הספר מצוטט בפי מחברים מאוחרים יותר, כגון החיד"א בספרו ברכי יוסף, והרב יוסף תאומים בספרו פרי מגדים, אך לא זכה לפרסום רב כמו פירושים אחרים בני זמנו, המגן אברהם והטורי זהב.

על הספר יצאו עוררין, בעיקר בטענה שהחידושים שבו אינם פרי רוחו של המחבר אלא לקוחים מאביו. כעבור חמש עשרה שנה (תכ"א, 1661) הדפיס המחבר חיבור נוסף בשם "נחלת צבי" על שולחן ערוך אבן העזר, ובו טרח המחבר לְהָזֵם את השמועות. הוא צירף לספר הסכמות רבות שמאשרות את בעלותו על ספרו הקודם, ביניהן הסכמת הרב שעפטיל בנו של הרב ישעיה הלוי הורביץ, בעל של"ה, הכותב: "שאני יודע בבירור גמור שהו בעצמו חיבר את החיבור הזה". בסוף ספרו על אבן העזר מצורפת עדותו של בעל ה"תוספות יום טוב": "שאני יודע בבירור שמפעלו הוא והוא המחבר עצמו".

הספר על אורח חיים נדפס מספר פעמים, ובשנת תשס"ג יצא לאור במהדורה מפוארת (עם פירוש אחר, "עולת תמיד" ו"עולת שבת" מאת הרב שמואל בן יוסף) על ידי מכון 'זיכרון אהרון'.

הספר על אבן העזר הוא הפירוש הראשון שנדפס על חלק זה בשולחן ערוך. הוא מצטיין בבהירות סגנונו, ומצוטט בין נושאי הכלים על השולחן ערוך (באר הגולה, באר היטב, ועוד) וכן בספרות השו"ת. מכל מקום, מאז ההדפסה הראשונה הספר לא הודפס שוב ולא היה מוכר לרבים מלומדי השולחן ערוך, עד לההדרתו מחדש במהדורת "שולחן ערוך השלם" (ירושלים תשס"ח).

==לקריאה נוספת==
* משה דוד צ'צ'יק, פרקים לתולדות המחבר, בתוך: שולחן ערוך אורח חיים, עם הפירושים הקדומים ראשוני מפרשי השולחן ערוך אורח חיים, נחלת צבי ועטרת צבי. ירושלים: זיכרון אהרן, תשס"ג, עמ' 11–23.
* חיים דביר, ספר נחלת צבי וס' גור אריה לשו"ע אבן העזר, בתוך: ישורון, יט (תשס"ז), עמ' תתנח-תתס.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרשני השולחן ערוך
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:ילידי 1590
האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וקרטוגרפיה

האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וקרטוגרפיה (ברוסית: Моско́вский госуда́рственный университе́т геоде́зии и картогра́фии) היא האוניברסיטה היחידה ברוסיה ללימודי גאודזיה וקרטוגרפיה ואחת מהאוניברסיטאות הראשונות בעולם למקצועות אלו.

בית ספר לגאודזיה נפתח לראשונה בשנת 1779 במוסקבה. בשנת 1835 הוא קיבל זכויות של מוסד להשכלה גבוהה. בשנת 1873 המוסד עבר לבניין חדש שמשמש אותו גם כיום, לצד בניינים חדשים שנבנו לצורך הרחבתו. בשנת 1930 המוסד פוצל לשתי האוניברסיטאות הקיימות כיום בצמוד אחת אל השנייה. כיום היא בעלת שבע פקולטות. ליד האוניברסיטה פועלת סיפרייה שכוללת חצי מיליון ספרים בנושאי הלימוד. האוניברסיטה נמצאת בצמוד אל "האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לניהול קרקע" שהייתה בעבר חלק מן האוניברסיטה.

מדעני האוניברסיטה לקחו חלק פעיל בחקר הירח והכנות מפות על בסיס חומר שהתקבל מחלליות שצילמו אותה. בשנת 2004 על שמה של האוניברסיטה נקרא אסטרואיד 11785 Migaic.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מוסקבה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:תכנון עירוני
האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לניהול קרקע

האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לניהול קרקע (ברוסית: Государственный университет по землеустройству) היא האוניברסיטה הממלכתית והיחידה ברוסיה, ללמודי ניהול ותכנון שימושי קרקע, קדסטר, שמאות מקרקעין, ותכנון ערים ואזורים.

האוניברסיטה הוקמה בשנת 1779 במוסקבה ביחד עם "האוניברסיטה הממלכתית של מוסקבה לגאודזיה וקרטוגרפיה" הצמודה אליה כיום לכדי מוסד אקדמי אחד עד לפיצולה לכדי שתי אוניברסיטאות נפרדות.

לאחר תקופת ברית המועצות בשנת 1930 הוחלט לפצל את האוניברסיטה לשני מוסדות סמוכים.

בשנת 1942 נפתחה גם מחלקה צבאית להכשרתם של אנשי צבא העוסקים בתחום בדומה אל מוסדות אקדמיים אחרים בתקופה הקומוניסטית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מוסקבה: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:תכנון עירוני
חיים אהרן קפלן

ח.א. קפלן ותלמידיו
עטיפת הספר מגילת יסורין
חיים אהרן קפלן (1880–1942) היה מחנך ופדגוג יהודי בוורשה. היומן שכתב בגטו ורשה בעברית מהווה אחד המסמכים החשובים על חיי היהודים בגטו שנכתבו כעדות ראשונית של תושב המקום. נספה בטרבלינקה בגירוש הגדול מהגטו לטרבלינקה באוגוסט 1942.

==קורות חיים==
קפלן נולד ב-1880 בעיירה הרדזישצ'ה שליד ברנוביץ', (אז - בתחום האימפריה הרוסית). הוא גדל באווירה יהודית מסורתית שהלשון העברית הייתה שגורה בו.

ראשית חינוכו היה בחדר ואחר כך למד בישיבת מיר ובסמינר הפדגוגי הממלכתי בווילנה. לאחר סיום לימודיו השתקע בוורשה וייסד בה בית ספר עברי שנקרא "בית ספר בן שש כיתות של ח.א. קפלן". הוא התבלט כאחד החלוצים הראשונים של שיטת ההוראה "עברית בעברית" וייסד את "החדר המתוקן" בו למדו עברית בהברה ספרדית. היו מתנגדים רבים לשיטות החינוך שלו אבל הוא לא נסוג ופרסם מאמרים בהם הגן על שיטות החינוך שלו שראה בהן ברכה לתחיית הרוח והתרבות העברית. הוא לא ראה עתיד לנוער היהודי בגולה לכן שלח את בנו ובתו לארץ ישראל והוא החליט לעלות ארצה כתייר על מנת לבדוק אפשרות להשתקע בה.

ביולי 1935 הגיע לארץ ישראל באנייה פולוניה. הוא התקבל בברכה ובדברי הערכה במסיבת "עונג שבת" באולם אהל שם וגם זכה לדברי הערכה בכמה מעיתוני ישראל. קפלן בדק אפשרויות להיקלט בארץ אך ללא תוצאות. הוא חזר לפולין עם רצון לבקר שוב בארץ ישראל אך פרוץ מלחמת העולם השנייה ביטל אפשרות זאת והביא לבסוף לקיצו.

==יומן גטו ורשה==
קפלן התחיל לכתוב יומן בשנת 1935. עד פרוץ מלחמת העולם משמש היומן את התחום האישי. הוא מספר על חוויותיו האישיות, על מאבקיו בבית הספר ועל תופעות שוטפות בחיי בציבור היהודי בפולין. עם פרוץ המלחמה נטש קפלן את המימד האישי והחל להוכיח ולהזהיר על העומד להתחולל מזווית ראייה כללית.
כבר ביום הראשון של המלחמה (1 בספטמבר 1939) הוא כותב:

הגרוש הגדול לטרבלינקה החל בתשעה באב, 22 ביולי 1942 וקפלן מתחיל את הכתיבה באותו יום בפסוק מקינות תשעה באב: אין לו ספק שהמגורשים נדונו למיתה.
היום האחרון ביומן הוא ה-4 באוגוסט 1942. הגירוש בעיצומו ומתקרב למקום הימצאו. קפלן מסתכל מהחלון על המגרשים המתקרבים. הוא מסיים את כתיבת היומן במשפט הוא הצליח ברגע האחרון להעביר את מחברות היומן לידידו ותלמידו לשעבר מיטק רובינשטיין שהיה נכנס ויוצא לגטו במנהרות ובמעברי סתר והוא העביר את המחברות להטמנה אצל ידיד פולני. רובינשטיין נשאר בגטו ונהרג במרד גטו ורשה.

חשיבותו של היומן היא בכך שהוא מהיחידים שנכתב בעברית והוא מבוסס על מראה עיניים ומשמע אוזניים שחווה המחבר ורשם מיד ללא כל עיבוד ספרותי.

יומנו של קפלן ראה אור בתרגום לפולנית בשנת 2019. 

==לקריאה נוספת==
* ח.א. קפלן - מגילת יסורין - יומן גטו ורשה; הוצאת עם עובד ויד ושם, 1966
*ח. א. קפלן, [https://merhav.nli.org.il/permalink/f/hoeush/NNL_ALEPH21179700790005171 פזורי: מחקרים, רשימות ופיליטונים] (כל כתבי המחבר בתקופת השנים 1936-1900), ורשה 1937. ספר סרוק באתר הספרייה הלאומית.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כותבי יומן בשואה
קטגוריה:נספים במחנה ההשמדה טרבלינקה
קטגוריה:אסירים בגטו ורשה
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1880
קטגוריה:נפטרים ב-1942
קטגוריה:נפטרים ב-1943
שמואל בן יוסף

הרב שמואל בן רבי יוסף (קראקא, בסביבות שנת ה'ת' 1640 - אלטונה, א' באדר ה'ת"ס, 1700) היה מרבני יהדות פולין במאה ה-17. חיבר את הספרים "עולת תמיד" על הלכות יום ויום בשולחן ערוך ו"עולת שבת" על הלכות שבת בשולחן ערוך.

==ביוגרפיה==

נולד בקרקוב בשנת ה'ת - 1640, חותנו היה הרב חיים אורגלר, מחכמי קרקוב (נפטר חשוון תמ"ט).

שימש כדיין בקרקוב<ref></ref>.

בשנת תמ"א הוציא לאור את פירושו על השולחן ערוך. בהקדמה לספר כתב שרוצה להוציא עוד ספר שכתב שנקרא: 'טירת כסף':

ככל הנראה לבסוף ספר זה לא יצא לאור.

התמוטט ונפטר בפתאומיות בליל שבת, א' באדר ת"ס (1700), בעת ביקור באלטונה. הוא נקבר בבית הקברות המקומי יומיים לאחר פטירתו.

==פירושו לשולחן ערוך==
חיבר פירוש על שולחן ערוך אורח חיים (נדפס לראשונה אמסטרדם תמ"א). חלקו הראשון, העוסק בהלכות יום יום (סימנים א-רמא), נקרא "עולת תמיד", וחלקו השני, העוסק בהלכות שבת ומועד (סימנים רמב-תרצז), נקרא "עולת שבת".

הפירוש מצוטט רבות בפי הבאים אחריו, אך ה"מגן אברהם" מצטט אותו תכופות באופן ביקורתי. הדבר גרם לירידת קרנו והשפעתו של ה'עולת תמיד', כפי שכתב הרב חיים נתן דמביצר בספרו 'כלילת יופי' (חלק א עמ' סא-סב):

בשנת תשס"ג נדפס הספר שנית במהדורה מפוארת על ידי מכון 'זיכרון אהרן'.

==לקריאה נוספת==
* משה דוד צ'צ'יק, פרקים לתולדות המחבר, בתוך: שולחן ערוך אורח חיים, עם הפירושים הקדומים ראשוני מפרשי השולחן ערוך אורח חיים, נחלת צבי ועטרת צבי. ירושלים: זיכרון אהרן, תשס"ג, עמ' 24–32.
* 

==קישורים חיצוניים==
*[https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=21386&st=&pgnum=1&hilite= עולת תמיד ועולת שבת] באתר Hebrewbooks, הוצאת בית דוד די קאסטרו תארתאס, אמסטרדם שנת התמ"א.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:פרשני השולחן ערוך
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה: ראשוני האחרונים
קטגוריה:ילידי 1640
קטגוריה:נפטרים ב-1700
אנדרטת חטיבת כפיר

מראה כללי של אנדרטת חטיבת כפיר
אנדרטת חטיבת כפיר נמצאת בעפולה מצפון לכביש 65 מול הפארק העירוני.

== רקע ==
חטיבת כפיר היא חטיבת חיל רגלים בצבא ההגנה לישראל. גדודי החטיבה נועדו לשרת בשטחי יהודה, שומרון ועזה, והם מאומנים בלחימה זעירה ולוחמה כנגד טרור בשטחים בנויים ומורכבים. החטיבה הוקמה בשנת 2005 על בסיס יחידות קיימות, במהלך שנות פעילותה של החטיבה נפלו חלל עשרות מלוחמיה.

== היסטוריה ==
לאחר הקמת החטיבה, היא אומצה על ידי מועצת העיר עפולה, בראשות ראש העיר אבי אלקבץ, ביום 27.1.2010. כחלק ממהלך האימוץ, רשויות העיר החליטו להנציח את זכרם של חללי החטיבה באתר הנצחה בשטח של 30 דונם. חנוכת האנדרטה נערכה ב-7 בספטמבר 2010, ביזמת "עמותת חטיבת כפיר" שהוקמה על ידי אברהם בינמו, ובעזרת תורמים שונים ובתוכם עיריית עפולה. בטקס חנוכת האנדרטה נכחו כ-1,000 איש, בהם רא"ל במיל' משה יעלון, שהיה המשנה לראש הממשלה, רא"ל גבי אשכנזי, שהיה אז הרמטכ"ל, האלוף אבי מזרחי, שהיה אז מפקד פיקוד מרכז, אבי אלקבץ שהיה אז ראש העיר עפולה, אל"ם אורן אבמן, שהיה אז מפקד חטיבת כפיר, חברי כנסת ומשתתפים רבים נוספים.

בנאומו במהלך הטקס, ציין ראש העיר עפולה אבי אלקבץ כי "אנדרטה זו באה לחקוק בליבנו לעד את 165 הנופלים בני חטיבת כפיר בכל מערכות ישראל. האנדרטה עומדת בטבורו של העמק היפה, על אחד הצירים המרכזיים בצפון, כדי שתהווה לבני הנוער הגדלים במקום הזה, סמל של גבורה ומודל לחיקוי לאהבת הארץ. צומת כפיר, המצוי על אם הדרך ואנדרטה זו, הנראית למרחוק, יזכירו לכל העוברים כאן בכל יום, שעה ורגע את נופלי החטיבה, שבמותם ציוו לנו את החיים". 

ישנה תוכנית להקים בעתיד באתר את "בית כפיר", שיכלול מוזיאון למורשת החטיבה ואמפיתיאטרון לטקסים. עוד בטרם הוקם האמפיתיאטרון מתקיימים בשטח הנרחב של האתר, מול האנדרטה, טקסי זיכרון לחללי החטיבה וכן התכנסויות שונות של לוחמי החטיבה כמו טקס הענקת כומתה וטקס החלפת מח"ט. מדי שנה, ביום העצמאות, נערכת בשטח תצוגה של כלי נשק, כלי שריון ואמצעי לחימה וקשר של צה"ל.

== האנדרטה ==
האנדרטה מורכבת משני חלקים עליהם חקוקים שמות הנופלים. במרכז האנדרטה נמצא סמל מוגדל של החטיבה: זוג כנפיים וביניהם - חרב.

על חלקה הימני נכתב: הישאג אריה ביער וטרף אין לו? היתן כפיר קולו ממענתו בלתי אם לכד? ()

על החלק השמאלי כתוב פסוק מקינת דוד: מנשרים קלו, מאריות גברו ().

על החלק הימני נמצאים סמלי הגדודים המרכיבים את החטיבה, לצד יחידות שהחטיבה מנציחה: גדוד נחשון, גדוד שמשון, סיירת חרוב, גדוד דוכיפת, גדוד לביא, גדוד נצח יהודה,ויחידת שמשון.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.izkor.gov.il/en_40530a46cb2c76c867106a06772d416a האנדרטה] באתר יזכור

כפיר
כפיר
קטגוריה:עפולה: מבנים
חזי משיטה

יחזקאל (חזי) משיטה הוא קצין צה"ל בדימוס, בדרגת תת-אלוף, שכיהן כראש מספן המודיעין בחיל הים הישראלי. בשנים 2017 עד 2021 עמד בראש האגף לשיקום נכים במשרד הביטחון.

==ביוגרפיה==
משיטה גדל בקריות. עם גיוסו לצה"ל השלים קורס חובלים והוסמך כקצין מכונות. בהמשך עבר לשמש כקצין שיט. הוא שירת כמפקד הסטי"ל אח"י ניצחון, ופיקד על אח"י קשת במבצע דרך נץ. מילא מספר תפקידי פיקוד בחיל ובהם נספח חיל הים בארצות הברית. בשנים 1997–1999 שימש כמפקד שייטת 3. בהמשך שימש כראש מספן המודיעין, בין היתר במבצע תיבת נוח.

לאחר פרישתו מצה"ל שימש בשנים 2004–2007 כמנכ"ל עמותת "אור ירוק". בשנת 2008 מונה לעמוד בראש המטה שפעל למען שחרור החייל גלעד שליט בשנת 2009 פרש מתפקידו זה. לאחר מכן מונה לראש מִנְהֶלֶת המעבר של צה"ל לנגב במשרד הביטחון.

==קישורים חיצוניים==

* .
* .
* .
* .
* .

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי שייטת ספינות הטילים
קטגוריה:ראשי מספן המודיעין
קטגוריה:נספחי חיל הים בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי קורס חובלים
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל הים
קטגוריה:ראשי אגף השיקום במשרד הביטחון
קטגוריה:מפקדי ספינות טילים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
סן חואן דל סור

סן חואן דל סור (בספרדית: San Juan del Sur) היא עיירת חוף במחוז ריבס בדרום ניקרגואה, לא הרחק מהגבול עם קוסטה ריקה.

סן חואן דל סור ידועה בזכות החופים היפים שבה, אתרי הגלישה והצלילה (נחשבת כאחד היעדים היותר מוכרים באזור) בקרב צעירים המגיעים לאזור ואתרי הנופש מלבד בקרב תיירים מבחוץ, גם בקרב תושבי המדינה עצמה.

עיקר עיסוקם של תושבי האזור הוא דיג, צלילה ואירוח התיירים המגיעים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gringo.co.il/country_page2.asp?countryID=19&cityID=265 על סן חואן דל סור], באתר גרינגו
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניקרגואה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1851
ז'וזף מיניירה

ז'וזף מיניירה (בצרפתית: Joseph Migneret; 1888 – 1949), חסיד אומות העולם מצרפת.

==פעילותו בתקופת השואה==
מיניירה היה מורה בבית הספר היסודי הוספיטלייה סן ז'רבה בפריס משנת 1920, ומנהל בית הספר משנת 1937. בית הספר שכן באזור שנודע בתור הרובע היהודי, ה"פלעצל" (Pletzl), מקום משכנם של מהגרים יהודים ממזרח אירופה.

החל בקיץ 1942, בתקופת גירוש היהודים מפריז, גורשו רבים מתושבי האזור היהודים לאושוויץ ורובם המוחלט נרצחו. ביניהם היו 165 מתלמידי בית הספר הוספיטלייה סן ז'רבה. הילדים הופרדו מהוריהם, רוכזו במחנות ריכוז באזור פריז, בעיקר במחנה הריכוז דראנסי ומשם נשלחו לאושוויץ.

בעקבות גירוש הילדים היהודים, התרוקן בית הספר מתלמידיו והוא חדל לפעול. הורים לילדים שלמדו בבית הספר, וצעירים שהיו בוגרי בית הספר, פנו לז'וזף מיניירה בבקשת עזרה. מיניירה החל לפעול במחתרת שסיפקה ליהודים מסמכים מזויפים וסייעה להם לברוח ולהתחבא. בין היתר הסתיר בני משפחה אחת בביתו.

==הנצחתו==
בשנת 1990 הוכר ז'וזף מיניירה על ידי יד ושם בתור חסיד אומות העולם. בשטח הרובע הרביעי של פריז הוקם לזכרו גן ציבורי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.yadvashem.org/he/righteous/stories/joseph-migneret.html על ז'וזף מיניירה] באתר יד ושם

קטגוריה:צרפתים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1888
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1949
סין (קרואטיה)

סין (בקרואטית: Sinj; באיטלקית: Signo) היא עיר במחוז ספליט-דלמטיה שבקרואטיה. העיר ממוקמת 33 קילומטרים צפונית-מזרחית מהעיר ספליט ו-20 קילומטרים מהגבול עם בוסניה והרצגובינה, בגובה 326 מטרים מעל פני הים. אוכלוסיית העיר מנתה 24,826 בשנת 2011.

==היסטוריה==
העיר הוקמה בזמן שלטון העות'מאנים בקרואטיה בשנת 1524, שלטון שנמשך עד 1686, התפתחותה הייתה סביב מבצר עתיק שהוקם על ידי העות'מאנים מהמאה ה-16 עד סוף המאה ה-17. כשנכבשה על ידי הוונציאנים, המנזר הפרנציסקני ו"כנסיית גוספא סינסקה" בעיר, הפכו למקום של עלייה לרגל. בשנת 1715 גורש העות'מאני האחרון מהעיר.

לאחר קונגרס וינה בשנת 1815 עד 1918, העיירה הייתה חלק מהמונרכיה האוסטרית (הצד האוסטרי לאחר הפשרה של 1867) בדלמטיה. שמה האיטלקי של העיר (סיןו-Signo) היה בשימוש שנת 1867.

==חינוך==
בעיר פועלת "הגימנסיה הפרנציסקנית לדקדוק", שהוקמה בשנת 1838 והיא מהראשונים המלמדים דקדוק בקרואטיה.

==תרבות ופנאי== 
מאז שנת 1715 מתקיים בעיר בכל יום ראשון הראשון של חודש אוגוסט, פסטיבל "סינסקה אלקה" המושך אליו מבקרים רבים. הלהקה המקומית "קלאפה סין" (שהוקמה בשנת 1982) היא מהוותיקות בקרואטיה ומתאפיינת בשירה הדלמטית המקורית. הלהקה הופיעה במדינות רבות בשלוש יבשות. אירופה, אמריקה ואפריקה.

==ספורט== 
בענף הכדורסל מייצגת את העיר קבוצת אלקר סין, שהעפילה בשנת 1984 עד לגמר הגביע היוגוסלבי וכיום המתמודדת בליגה הבכירה בקרואטיה. בענף הכדורגל הקבוצה הבכירה היא יונאק סין, המתמודדת בליגה השלישית. כמו כן פועלים בעיר מועדונים בענפי הרוגבי, האיגרוף ועוד.

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.sinj.com.hr/virtualni-sinj אתר המספק סיור וירטואלי בעיר]

<center>
תמונות מהעיר 
<gallery>
תמונה:Sinj - Museum Cetinska Krajina Region.JPG|מוזיאון "סטינסקה קראינה" האזורי
תמונה:Sinj overview.jpg| מראה כללי
תמונה:FGSS-Emblem.jpg|סמלי הגימנסיה לדיקדוק
תמונה:Akar 1.jpg|פסטיבל "סינסקה אלקה"
</gallery>
</center>

קטגוריה:קרואטיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
חובילס

חוּבִילֶס (בספרדית: Juviles) הוא כפר ורשות מקומית במרכז הקומרקה אלפוחרה גרנדינה () במחוז גרנדה , בקהילה האוטונומית של אנדלוסיה שבדרום ספרד. העיירה נמצאת במרחק 114 קילומטרים מבירת המחוז, גרנדה, בתחום השיפוט של אורחיבה (Órgiva).

הכפר הוא חלק מהאזור ההיסטורי של אלפוחרה, ונמצא בתוך הפארק הלאומי סיירה נבדה. בשנת 2013 התגוררו בו כ-135 תושבים. הכפר הוא השני בקוטנו בלאס אלפוחרה. מקור הפרנסה העיקרי של התושבים הוא מתיירות כפרית.

במהלך הכיבוש-מחדש הנוצרי של גרנדה (1492), הורה פרננדו השני, מלך אראגון להרוס את הכפר מחשש שישמש מחסה למורדים. הכפר יושב מחדש, ובמאה ה-16 מילא תפקיד מרכזי במהלך מרד המוריסקים. לאחר דיכוי המרד, גורשה אוכלוסיית הכפר המוריסקית, והוא יושב בתושבים נוצרים.

בחובילס מתרחש חלק מרכזי מעלילת ספרו של אילדפונסו פלקונס, הרומן ההיסטורי "היד של פאטימה", העוסק במרד המוריסקים (תחילת העלילה היא בכפר אוחיחר נמצא בקרבת מקום). כהוקרה, נקרא בשנת 2010 רחוב בכפר על שמו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנדלוסיה: רשויות מקומיות
קטגוריה:אל-אנדלוס
חנה מוניץ

חנה מוּניץ (נולדה ב-1946) הייתה מנכ"לית האופרה הישראלית בין השנים 1995–2016.

==ביוגרפיה==
מוניץ נולדה ב-1946 בגרמניה. היא למדה באוניברסיטת תל אביב בחוגים לפילוסופיה, תיאטרון ומשפטים.

מוניץ הצטרפה לתיאטרון "במת השחקנים" ב-1968 ושנתיים לאחר מכן לתיאטראות הבימה, צוותא ותיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער.

בשנת 1977 הצטרפה לתיאטרון הקאמרי ושם עבדה כמנהלת שיווק, פרסום, יחסי ציבור ופרויקטים מיוחדים. אחד מהפרויקטים היה הקמת האופרה הישראלית החדשה במסגרת התיאטרון. לאחר הקמתה בשנת 1985, מילאה בה מספר תפקידים ביניהם סמנכ"לית. בשנת 1995 מונתה לתפקיד מנכ"לית. לפני כניסתה לתפקידה לא הכירה את התחום האופראי.
במהלך כהונתה הופקדה גם על פעילויות לא-אופראיות שהתקיימו במשכן לאמנויות הבמה, בעיקר קונצרטים ווקאליים ואינסטרומנטליים. 
משנת 2011 יזמה את "פסטיבל האופרה למרגלות המצדה".
היא פרשה מתפקידה ב-2016 מיוזמתה. 

מוניץ נשואה ואם לשני ילדים.

==פרסים והוקרות==
* 2006 - אות אשת העיר תל אביב בתחום אמנות הבימה.
* 2011 - עיטור האבירות האיטלקי, "קומנדטורה" ("אביר המפקד"), מטעם המסדר האיטלקי למצוינות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* , 11 במאי 2011

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"ליות ישראליות
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנהלות ישראליות
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ישראל: אופרה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
חצי חצי

חצי חצי הוא סרט קומי ישראלי שביים בועז דוידזון, בהשתתפות זאב ברלינסקי, יוסי פולק, אסי דיין, נסים עזיקרי, דורי בן זאב, דוד ברוך, נחום בוכמן, צבי שיסל, שמואל וולף, עליזה יצחקי ורחל לוי. 

הסרט יצא לאקרנים בשנת 1971, והוא נמנה עם ז'אנר "סרט בורקס" ומכר 173,000 כרטיסים בישראל.

==עלילה==
עלילת הסרט נפתחת במותו של ליאו לוי, בעל מאפיה בשותפות עם גרוסמן (זאב ברלינסקי), חברו הטוב.
בטרם מותו, ליאו היה קונה יחד עם גרוסמן כל שבוע כרטיס הגרלה של מפעל הפיס ומחלקו, חצי לו וחצי לגרוסמן.

לאחר ההלוויה, פותח גרוסמן את העיתון ומגלה שהכרטיס שקנה באותו שבוע יחד עם ליאו זכה בהגרלה של 100.000 לירות.

תחילה הוא מתכוון להודיע לבתו של ליאו, אבל אשתו משכנעת אותו לא לספר דבר, להתגנב לדירתו הריקה של ליאו ולגנוב את חצי הכרטיס. אך בינתיים הספיקה כבר בתו של ליאו להשכיר את דירתו לשני גנגסטרים חובבים שמצאו את חצי הכרטיס.

בינתיים המאפייה האוטומטית המתחרה מאיימת לחסל סופית את מאפייתו הידנית של גרוסמן.

שני הגנגסטרים (דוד ברוך ואסי דיין), שבידיהם חצי הכרטיס, הולכים לחפש את גרוסמן, שבידו החצי השני, כדי לקחת את הפרס. השניים מגיעים אל ביתו ונתקלים באחיינו עזרא (יוסי פולק), וקובעים איתו ללכת בבוקר אל בית מפעל הפיס ולקחת את הפרס.

לאחר איומיהם של אנשי המאפייה האוטומטית ("הדרעק'ס"), מחליט גרוסמן ללמד אותם לקח ויחד עם חתנו של לוי (נסים עזיקרי) פורץ למאפייה ומכה את שני בניו האופים (צבי שיסל ודורי בן זאב) של בעל המאפייה. עוד באותו הערב נכנס חתנו של לוי אל ביתם של הגנגסטרים ומצליח לגנוב את חצי הכרטיס.

למחרת בבוקר, מגיע חתנו של לוי אל המאפייה של גרוסמן כשבידו חצי הכרטיס ומראה זאת לגרוסמן שלא מצליח למצוא את החצי שלו, מפני שאחיינו גנב אותו אמש כדי ללכת עם שני הגנגסטרים אל מפעל הפיס, וכשאלה גם כן מגיעים אל המאפייה ולא מוצאים את הכרטיס, תגרה מתפתחת במקום ואליה מצטרפים גם "הדרעק'ס" מהמאפייה האוטומטית שבאים לנקום על ה"טיפול" שקיבלו מגרוסמן בליל אמש. תוך כדי התיגרה מצליח הגנגסטר לקחת את שני חצאי הכרטיס, ומחביא אותם בתוך הבצק הטרי של הלחם, לפני הכניסה לתנור ותוך כדי חטיפת מכות של קמח ובצק הוא מצליח להוציא ככר לחם מן התנור ובורח. כאשר שמים לב לכך שאר האנשים הם פותחים במרדף אחריו ברחובות העיר. בסופו של דבר, מצליח הגנגסטר להגיע אל בית מפעל הפיס, אבל כאשר הוא בוצע את הלחם, נוכח לראות שחצי הכרטיס לא שם. באותו הרגע מגיעים שאר האנשים ומתחילים לריב על הכרטיס.

ואז לפתע, מגיע עזרא אחייניו של גרוסמן עם כיכר הלחם שבתוכו נמצא הכרטיס וקורא "לחם זה לא צנון", מביא את הכרטיס לגרוסמן, חתנו ובתו של לוי, והם זוכים בפרס הגדול.

פסקול הסרט כולל מספר שירים שמבוצעים על ידי אריק איינשטיין ("ליאו הטוב" ו"לא על החצי לבדו") ואסי דיין ("אל תגיד מילה").

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20140522145430/http://www.borekitos.co.il/movie.asp?id=120 הסרט באתר "בורקיטוס"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1971
קטגוריה:סרטי אסי דיין
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:סרטי בורקס
קטגוריה:סרטי בועז דוידזון
קטגוריה:תל אביב-יפו בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1971
כדורית אדומה

כדורית אדומה (שם מדעי: Steatoda paykulliana) היא מין של עכביש ממשפחת הכדורניים.
הסוג כדורית מונה 122 מינים, מהם 11 נפוצים בישראל. למין תפוצה בכל ארצות אגן הים התיכון, דרום אירופה ומערב אסיה. בישראל המין נפוץ בבתי גידול חוליים (מדיונות מישור החוף ועד ספר המדבר) וים תיכוניים (חורשות, עשבים), וכן באזורי מגורים, מדשאות, גנים ציבוריים ושטחים חקלאיים.

==תיאור==
גודלה של נקבת הכדורית האדומה הוא בין 0.8 ל-1.3 ס"מ, והיא מאופיינת בשני פסים אדומים (אורכי ורוחבי) לא חופפים (כפי שניתן לראות בתמונות). בפרט בוגר צבעם של פסים אלו הוא אדום ואילו בפרט צעיר – צהוב-כתום. הזכר קטן בהרבה מהנקבה (כחצי מגודלה) ופחות מרשים ממנה.

רבים מתבלבלים בין הכדורית האדומה לבין המין אלמנה שחורה. אף על פי ששני המינים משתייכים לאותה משפחה ומצויים באותם בתי גידול יש ביניהם הבדלים בגודל ובמאפיינים פיזיולוגיים והתנהגותיים נוספים. נוסף על כך, הכדורית האדומה הרבה פחות מסוכנת מהאלמנה השחורה: הארס הנוירוטוקסי שלה כמעט לא מזיק לאדם והשפעותיו דומות לעקיצת צרעה (נפיחות, אדמומיות וכאב באזור הנשוך).

==התנהגות==
נקבה שומרת על פקעות ביצים
הכדורית היא מין טורף הניזון בעיקר מחרקים ופרוקי-רגליים אחרים הנעים על הקרקע. לעיתים עשוי העכביש גם לנסות לטרוף לטאות קטנות.

בכל הנוגע לרבייה, הזכרים לרוב מתים זמן קצר לאחר ההזדווגות, הנקבה אחראית לטוויית ושמירת פקעות הביצים (כ-200 ביצים בפקעת) ולטיפול באבקועים הצעירים בדומה לעכבישאים אחרים. ידוע כי חלק מהמינים במשפחת הכדורניים נוהגים בקניבליזם ועשויים לטרוף עכבישים אחרים.

כמו מיני עכבישים רבים, המין נוטה להתמקם בקרבת מחסות: גזעי עץ, סלעים וסדקים, צמחים ועוד.

הכדורית טווה את הקורים בסמוך לקרקע (כדי לתפוס טרף הולך ולא מעופף) וממתינה בסמוך לקורים במחסה. לאחר שהטרף נלכד בקורים הכדורית מרגישה את הרטט וניגשת להמית את הטרף.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:כדורניים
קטגוריה:עכבישאים ארסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: עכבישאים
קטגוריה:אירופה: עכבישים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1805
מעיין אלוני

מעיין אלוני (נולד ב-3 ביוני 1997) הוא שחקן טלוויזיה ומוזיקאי ישראלי.

== ביוגרפיה ==
מעיין אלוני נולד וגדל באבן יהודה, אביו הוא יזם ואמו עורכת דין. למד בבית הספר תלמה ילין שבגבעתיים, במגמת ג'אז. נגן טרומבון. בשנות התיכון השתתף בתוכנית "מדע חישובי" במכון ויצמן למדע ברחובות.

את שירותו הצבאי עשה במודיעין חיל האוויר. לאחר סיום שירותו הצבאי, החל לעבוד בחברת המשחקים הבינלאומית "פלייטיקה".

== קריירה ==
אלוני החל לשחק ולהופיע בגיל 10 במספר פרסומות. בשנת 2012 הגיש את תוצאות ישראל באירוויזיון הילדים 2012.

את דרכו התחיל בשנת 2008, כאשר שיחק בתפקיד אורח בסדרת הדרמה "סרוגים" ב-Yes, בתפקיד הבן של אבישי.

מאוגוסט 2009 גילם את יורם לזר בסדרה "קופיקו", בנם בן העשר של תמר ושלומ'קה, במשך שלוש עונות (2–4) עד מאי 2013. הסדרה שודרה בערוץ ג'וניור.

בשנת 2010 הופיע בתפקיד אורח במיני-סדרת הדרמה "אדמה". בקיץ 2010 החל לגלם את עומרי, ילד הסנדוויץ' בקומדיית המצבים "כאן גרים בכיף" בערוץ 10, למשך שלוש עונות, עד יוני 2012, לצד נתי קלוגר, גיא לואל, דניאל מורשת וטוני ברמן. באותה שנה גילם את מילשטיין בסרט הטלוויזיה "חצי טון ברונזה", לצד שלמה בראבא ומיכאל הנגבי.

בשנת 2012 גילם את מני ורסאנו בסדרה הקומית "המופע של שביט ונטורה", ששודרה בערוץ דיסני.

משנת 2014 אלוני הוא המגיש הראשי של "המהדורה" בערוץ 1, תוכנית אקטואליה לבני נוער. 

בשנת 2016 שיחק בסדרת הילדים של HOT, המשודרת בערוץ זום, "סוסי פרא", בתפקיד גילי גפן, אחיה של עלמה.

בין השאר שיחק בכמה פרקים בסדרת הטלוויזיה "הקלמרים", ששודרה ב-HOT.

== חיים אישיים ==
בשנת 2022 סיים בהצלחה תואר B.Sc במדעי המחשב ותואר B.Sc נוסף במדעי הרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.

== קישורים חיצוניים ==

* נענע 10, [https://web.archive.org/web/20140812004733/http://family.nana10.co.il/Article/?ArticleID=720928 "מעיין אלוני הוא עמרי"], באתר [https://web.archive.org/web/20171210214331/http://www.nana10.co.il/ נענע 10], 25 במאי 2010
* [http://hot.ynet.co.il/articles/0,7340,L-4220119,00.html מעיין אלוני], באתר ynet, 23 באפריל 2012

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקנים ילדים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1997
צ'אנס הראפר

צ'אנסלור בנט (באנגלית: Chancelor Bennett; נולד ב-16 באפריל 1993) ידוע בשם הבמה שלו צ'אנס הראפר (באנגלית: Chance The Rapper), הוא אומן היפ הופ אמריקאי משיקגו.

לאחר יציאת המיקסטייפ הראשון שלו לקח אותו תחת חסותו הראפר האמריקאי דונלד גלובר, דונלד עזר לצ'אנס לפרוץ לתודעת הציבור והיחסים ביניהם תוארו כיחסי "אח גדול, אח קטן".

==קריירה==
====2011: תחילת הקריירה ו-10 Day====
במהלך לימודיו בקולג', אחד ממוריו של צ'אנס הפציר בו להתחיל לעסוק במוזיקה, צ'אנס כבר הראה התעניינות במוזיקה עוד בגיל הצעיר, ובז'אנר היפ הופ לאחר ששמע את האלבום The College Dropout של הראפר קניה וסט.
במהלך לימודיו הושעה צ'אנס למשך עשרה ימים מהלימודים, בזמן זה הקליט צ'אנס את המיקסטייפ הראשון שלו בשם "10 Day" אשר עוסק במכללה ובלימודים, במשפחתו ובחיים והרצון שלו להצליח כראפר צעיר.

====2013: פריצה ו-Acid Rap====
בתאריך 30 באפריל 2013 שחרר צ'אנס את המיקסטייפ השני שלו הנקרא "Acid Rap", בהשפעת LSD, האלבום מתואר מנקודת מבטו של אדם צעיר שרק סיים את גיל ההתבגרות ונחשף לעולם. במיקסטייפ התארחו אומנים כמו צ'יילדיש גמבינו, טוויסטה ואב-סול.

המיקסטייפ גרם לצ'אנס לזכות למודעות רבה בקרב האינטרנט ולרכוש קהל רב של מעריצי היפ הופ, המיקסטייפ הוכתר על ידי מבקרים רבים כאחד מהאלבומי ההיפ הופ הטובים ביותר לשנת 2013.

לאחר מכן התחיל לערוך צ'אנס סיבובי הופעות ולהשתתף במספר רב של שירים, אחד מהשירים היה הסינגל של ג'סטין ביבר "Confident" אשר הגיע למקום ה-41 במצעד הבילבורד הוט 100.

=== 2016-היום: Coloring Book וזכייה בגראמי ===
ב-13 במאי 2016 שחרר צ'אנס בחינם את המיקסטייפ השלישי שלו "Coloring Book".

ב-12 בפברואר 2017 זכה צ'אנס ב־3 פרסי גראמי באמן החדש הטוב ביותר, אלבום הראפ הטוב ביותר Coloring Book, ובהופעת הראפ הטובה ביותר עם "No Problem" — Chance the Rapper Featuring Lil Wayne & 2 Chainz

ב-18 בנובמבר 2017 הנחה צ'אנס את הסדרה Saturday Night Live, ההופעה שלו זכתה לתשבחות רבות. בשנת 2018, השתתף בשיר "Best Life" של קארדי בי. השיר נכלל באלבום בכורתה, Invasion of Privacy.

ב-26 ביולי 2019 הציג צ׳אנס את אלבומו הראשון ״The big day” שמדבר בעיקר על יחסיו עם אשתו, האלבום ספג ביקורות מפולגות בעיקר בטענה שזהו ״היפ הופ רך מידי״ אך עם זאת הגיע למקום השני במצעד בילבורד 100 עם למעלה מ-100,000 אלבומים שנמכרו.

בסוף שנת 2019 עלתה לרשת נטפליקס התוכנית ״זרימה״ שמטרתה היא למצוא את אמן הראפ והיפ הופ הגדול הבא, צ׳אנס היווה את אחד משלושת השופטים הראשיים בתוכנית לצד קארדי בי וT.I.

בשנת 2022 היה למנטור בעונה ה-23 של תוכנית המציאות האמריקאית The Voice.

==דיסקוגרפיה==
===מיקסטייפים===
* 2011 10 Day
*2013 Acid Rap
* 2016 Coloring Book

===אלבומים===
* 2019 The big day

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.youtube.com/user/ChanceThaRapper צ'אנס הראפר] - ערוץ היוטיוב הרשמי
* [https://www.facebook.com/chancetherapper צ'אנס הראפר] - דף הפייסבוק הרשמי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1993
קטגוריה:זוכי פרסי ה-BET: הומניטרי
קטגוריה:זוכי פרסי ה-BET: מוזיקה: תגלית השנה
אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני

אנדרטת חטיבה ומחוז אלכסנדרוני ניצבת בעיר נתניה ומנציחה את קרבות החטיבה במלחמת העצמאות ואת חלליה במלחמה זו. האנדרטה הוקמה באתר בו חנתה מפקדת החטיבה במלחמה.

== מבנה ==
אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני בנויה כמתחם מעוגל, הניצב בתחומי גן ציבורי. לפניו משתרעת גדר לבנים ועליה שלט הנושא את שם האתר.

האנדרטה בנויה כחומת בטון מעגלית, המקיפה רחבת טקס מרוצפת שבחלקה נטוע דשא. שביל הליכה מתמשך לאורך החומה.

לפני מרכז החומה משתרעת רחבה מוגבהת. על הכותל שמעליה נקבעו לוחות זיכרון מארד המציגים דמויות של לוחמים ומספרים את סיפור החטיבה וקרבותיה במלחמת העצמאות. מאחורי מרכז החומה מתנשא עמוד אבן, שעליו נקבע תבליט ארד. בשמאלה של החומה נקבעו כן ללהבת זיכרון ותרנים לדגלים, ומעבר להם נרשם על החומה שם החטיבה. על החומה הארוכה המתמשכת מימין נקבעו לוחות מוארכים ועליהם לוחיות המנציחות את שמות 447 חללי החטיבה במלחמה. לצידם נקבעה הכתובת "זכור".

האנדרטה הוקמה ביוזמת עמותת אלכסנדרוני ועיריית נתניה. היא תוכננה על ידי האדריכל יהודה יהב. יצירות האמנות נעשו על ידי הפסל סול בסקין, מחיילי החטיבה. היא נחנכה בשנת 1992.

== ראו גם ==
* אנדרטת חטיבת אלכסנדרוני בלטרון

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.izkor.gov.il/en_25ff78b906ccd373a6f471c4ba0fba22 האנדרטה] באתר יזכור
* [http://www.alexandroni.org/site.php?monument=netanya האנדרטה] באתר חטיבת אלכסנדרוני
* [https://web.archive.org/web/20160304031238/http://www.netanya-moreshet.org.il/Info/site_show.aspx?id=1067 האנדרטה] באתר מורשת נתניה

אלכסנדרוני
אלכסנדרוני
קטגוריה:נתניה: אנדרטאות
קטגוריה:חטיבת אלכסנדרוני
אה"מ סנדוויץ' (1759)

אוניית הוד-מלכותו "סנדוויץ'" (באנגלית: HMS Sandwich) הייתה אוניית קו מדרגה שנייה, נושאת 90 תותחים, של הצי המלכותי הבריטי. היא הושקה ב-14 באפריל 1759 במספנת הצי המלכותי בצ'טם.

"סנדוויץ' השתתפה בקרב כף סנט וינסנט, בו שימשה כאוניית הדגל של אדמירל רודני.

היא הוסבה ב-1780 לסוללת תותחים צפה, ומ-1790 שימשה כגווה בנמל. ב-1810 פורקה האונייה ונגרטה.

ב-1797, במהלך מרד המלחים בנור בו נטלו חלק 28 אוניות, הייתה "סנדוויץ' "אוניית הדגל" של ריצ'רד פארקר. לימים ניתלו מסקריות האונייה 29 ממנהיגי המרד ובהם פארקר עצמו.

בציור מאת הצייר הצרפתי אוגוסט מייר, המנציח את קרב טרפלגר, נראית אה"מ "סנדוויץ'" יורה מתותחיה אל אוניית הדגל הצרפתית "ביסנטור" (האונייה שכל תרניה התמוטטו, משמאל למרכז הציור). תוך כדי כך נאבקת האונייה הצרפתית גם עם אה"מ "ויקטורי" (מאחוריה) ואה"מ "טמרר" (בצד השמאלי של הציור). האמת היא, כי אה"מ "סנדוויץ' לא לחמה כלל בקרב טרפלגר, והימצאותה בציור היא פרי טעות של הצייר.

==מקורות==
<div class="mw-content-ltr">
* Lavery, Brian (2003) The Ship of the Line – Volume 1: The development of the battlefleet 1650–1850. Conway Maritime Press.
* Colledge, J. J. and Warlow, Ben (2006) [1969]. Ships of the Royal Navy: The Complete Record of all Fighting Ships of the Royal Navy (Rev. ed.). London, Chatham Publishing.
</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוניות מלחמה בריטיות
קטגוריה:מרידות ימיות
איינטרכט בראונשווייג

איינטרכט בראונשווייג, הוא מועדון כדורגל גרמני המייצג את העיר בראונשווייג, סקסוניה התחתונה, המשחק בבונדסליגה השנייה. 

המועדון היה אחד מהמועדונים הראשונים ששיחקו בבונדסליגה וזכה באליפות אחת בשנת 1967. המועדון אף זכה 7 פעמים בגביע האינטרטוטו כאשר הזכייה הראשונה הייתה בשנת . בשנת ירד המועדון לליגת המשנה ולאחר 28 שנים שבהן אף היה בליגה השלישית עלה המועדון בעונת לליגה הראשונה. לאחר עונה אחת בלבד חזר המועדון לליגת המשנה. במאי 2018 נשר המועדון לליגה הגרמנית השלישית, ובסיום עונת 2019/2020, שב לבונדסליגה השנייה, אולם לאחר עונה אחת נשרה הקבוצה שוב לליגה השלישית, ושוב עלתה לאחר עונה אחת. 

מאז איינטרכט בראונשווייג משחקת באיינטרכט שטאדיון. למועדון יש יריבות ידועה עם הנובר 96.

==סגל שחקנים==
;נכון ל-15 ביולי 2022

 (בהשאלה מר.ב. לייפציג)

 (קפטן)

 (בהשאלה מאוניון ברלין)

 (בהשאלה מאודינזה)

==כדורגלני עבר מפורסמים==
*ברנד פרנקה
* ריינר הולמן
* רונאלד וורם
* פול ברייטנר
* לוץ אייגנדורף
* וולפגנג דרמלר
* דיטר הקינג
* כרים בלערבי
* טוביאס ראו
* דניאל דבארי
* איגור בלאנוב
==תארים==
* אליפויות (1):
** 1967

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל גרמניות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1895
Electric Wizard

Electric Wizard (אלקטריק וויזארד) היא להקת דום מטאל וסטונר מטאל מדורסט, אנגליה. הלהקה הוקמה בשנת 1993 והקליטה עד היום 9 אלבומים מלאים, שניים מהם: ...Come My Fanatics ו-Dopethrone מוגדרים כיום כמצייני הדרך של הז'אנר. הסגנון של אלקטריק וויזארד מוגדר כדום מטאל המשלב בתוכו אלמנטים של סטונר וסלאדג' מטאל, עם ליריקה שמתמקדת בתורת הנסתר, כישוף, ספרי ה.פ. לאבקרפט, רגשות שליליים, סרטי אימה וקנאביס.

== חברי ההרכב ==
=== נוכחיים ===
* ג'אז (ג'אסטין) אובורן - סולן, גיטרה (1993-הווה)
* ליז באקינגאם - גיטרה (2003-הווה)
* סיימון פול - תופים (2012, 2014-הווה)
* האז וויטון - גיטרה בס (2018-הווה)

=== בעבר ===
* טים באגשה - גיטרה בס (1993–2003)
* מארק גרינינג - תופים, כלי הקשה (2003-1993, 2014-2012)
* רוב אל-איסה - גיטרה בס (2003–2008)
* טאז דאנאזוגלו - גיטרה בס (2008–2011)
* ג'סטין גריבס - תופים (2006-2003)
* שון ראטר - תופים (2006–2011)
* גלן שרמן - גיטרה בס (2012–2014)
* קלייטון ברג'ס - גיטרה בס (2018-2014)

==דיסקוגרפיה==
{| class="wikitable mw-collapsible" border="1"
|-
!אלבום
!שנה
|-
|Electric Wizard
|1994
|-
| Come My Fanatics... ||1997
|-
| Chrono.naut (מיני אלבום) ||1997
|-
| Supercoven (מיני אלבום) ||1998
|-
| Dopethrone ||2000
|-
| Let Us Prey ||2002
|-
| We Live ||2004
|-
| Witchcult Today ||2007
|-
| The Processean (מיני אלבום) ||2008
|-
| Black Masses ||2010
|-
| Legalise Drugs and Murder (מיני אלבום) ||2012
|-
| Time to Die ||2014
|-
| Wizard Bloody Wizard ||2017
|-
| L.S.D. (מיני אלבום) ||2021
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות דום מטאל
קטגוריה:להקות רוק בריטיות
קטגוריה:רביעיות מוזיקליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1993
סל קליטה

סל קליטה הוא הסיוע הכספי הניתן לעולה חדש בתחילת שהותו בישראל. הסיוע אמור לכסות את הוצאות המחיה במהלך חצי שנת לימודי עברית באולפן ושכר דירה בשנה הראשונה. סל הקליטה מוענק על ידי משרד העלייה והקליטה.

בתחילה ניתן סל הקליטה רק לחלק מהעולים החדשים, לאלה שלא הגיעו מארצות רווחה, אלא ממזרח אירופה, מאמריקה הלטינית ומחלק מארצות אפריקה ואסיה. החל מ-1 בינואר 2002 ניתן סל הקליטה גם לעולים מצרפת ומדרום אפריקה והחל מ-1 בדצמבר 2002 מוענק סל הקליטה לכל העולים החדשים.

זכאים לקבלת סל קליטה מי שהגיעו ארצה כעולים חדשים ולא שהו בישראל בשלוש השנים שקדמו לכך תקופה העולה על 18 חודשים (רצופים או מצטברים). את סל הקליטה אפשר לתבוע רק במהלך השנה הראשונה לאחר ההגעה לישראל. סל הקליטה נפרס ל-7 תשלומים ועזיבת הארץ בתקופה זו מפסיקה את תשלומי סל הקליטה, ועם חזרתו ארצה על הזכאי לפנות למשרד העלייה והקליטה לחידוש התשלומים.

סכום סל הקליטה משתנה על פי המצב המשפחתי של העולה, מספר הילדים וגילם. לדוגמה, בשנת 2022 הסכום למשפחה בת ארבע נפשות (זוג הורים ושני ילדים) עמד על 53,000 - 60,000 שקלים, כתלות בגיל הילדים. בנוסף, זכאים העולים לדמי קיום, פטור ממכס או החזר מכס, סיוע בשכר דירה, ולעיתים גם לסיוע ממשרד הרווחה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20131011123121/http://shil.haifa.ac.il/shil2/jsp/general/Article.jsp?aid=280&cid=3 סל קליטה - המשרד לקליטת עלייה] באתר של שי"ל
* [http://cms.education.gov.il/educationcms/units/olim/meydalarashuyot/salklita/salklitaetyopia.htm אגרת חינוך / סל קליטה לתלמידים עולים מאתיופיה בשנת הלימודים התשע"ג] באתר של המנהל הפדגוגי במשרד החינוך
* [http://cms.education.gov.il/EducationCMS/Units/Olim/MeydaLarashuyot/SalKlita/SalKlita.htm אגרת חינוך / סל קליטה לתלמידים עולים שאינם יוצאי אתיופיה בשנת הלימודים התשע"ג] באתר של המנהל הפדגוגי במשרד החינוך

==הערות שוליים==

קטגוריה:קליטת עלייה
קטגוריה:תשלומי העברה
קטגוריה:ישראל: רווחה
יצחק חיות

רבי יצחק חיות (ה'רח"צ, 1538 - י"א בתמוז ש"ע, 2 ביולי 1610) היה רב בבוהמיה ומוראביה, מראשוני האחרונים. כיהן בין היתר כרבה של פראג.

==ביוגרפיה==
נולד לרבי אברהם חיות. מקור המשפחה היה מפרובאנס שבדרום צרפת (הם השתמשו בתיאור "מגזע חסידי פרובינצא").

בשנת ה'שכ"ח (1568) התמנה לרבה של בוסק, בפלך לבוב. בשנים שד"מ — ה'שמ"ז (1584–1587) כיהן כרבה של פראג ועמד בראשות ישיבה במקום. לאחר מכן כיהן כראש ישיבה בפרוסטיץ שבמעהרין.

במספר מקורות מופיע שהיה גיסו של המהר"ל מפראג, בעל אחותו בזיווג ראשון.

זמן פטירתו לא יאוחר משנת שע"ז, 1617, ויש המייחסים יום פטירתו לי"א תמוז<ref>מבוא לאפי רברבי מהדורת ירושלים, שנת תשנ"ז.</ref>.

==מספריו==
*פחד יצחק - לובלין, של״ג (1573) - על אגדות חז"ל, בעיקר האגדות בפרק הניזקין בגיטין על חורבן בית המדרש.
*שיח יצחק — פראג שמ״ז (1587) - שיר ודינים לליל הסדר; 
*שיח יצחק - חידושים על מסכת מכות. 
*הגדה לפסח עם ביאור ביידיש - פראג ש"נ.
*פני יצחק - ידוע גם בשם אפי רברבי - קראקא, שנ"א (1591). ספר על הלכות איסור והיתר (כשרות, יין נסך, נידה וכו').

גם הספר שיח יצחק וגם פני יצחק מאורגנים בצורה שירית (השיר בספר שיח יצחק הוא מורכב ביותר וכמעט שלא ניתן להבינו ללא הפרוש המצורף) עם פרוש קצר להסברת השיר (בספר פני יצחק זהו הפרוש "אפי זוטרי") ודיון נרחב על ההלכות הנדונות. בנוסף חיבר ספרים נוספים שאינן בידינו. מספריו ניכר שהיה בקיא בחכמת הקבלה, והמדפיס כותב בספרו פחד יצחק, "אשר לו יד ושם בחכמות האלוקיות והחיצוניות".

== דרך לימודו ==
בהקדמת ספרו פני יצחק הוא משבח את שיטת החילוקים, ותוקף את מתנגדי שיטת החילוקים, ובלשונו המליצית הוא כותב בין היתר: <big>"האמנם ממחצב קודש מחצבתו, הוחצב חדוד חילוק פלפול אשכנזי, טוב ויפה בעתו, ואין מי שלועג ומואס בו, ללאו או לחלק בחילוק יצא ויבא, להוציא לעז על חכמי קדמאי ובתראי בניבו, אין זה אלא מי שאיננו בקי בו ובטיבו, הדיוט לא ידע נתיבו".</big>

בהמשך דבריו הוא כותב שאין להשקיע בזה כל זמן הלימודים אלא יחד עם לימוד הבקיאות יש להקדיש זמן גם ללימוד בעיון. דבריו זכו לביקורת חריפה מהרב יאיר חיים בכרך ממתנגדי שיטת החילוקים, בספרו חוות יאיר<ref>שו"ת חוות יאיר סימן קכד.</ref> ,שם הוא כותב שהיחיד שהוא מצא שבעד שיטת החילוקים זהו הרב יצחק חיות, ומאריך לכתוב נגד שיטה זו שזהו חריפות של הבל. אך בספרו יאיר נתיב, הוא כותב שדברי רבי יצחק חיות אמורים רק בפלפול של אמת, ולא לשיטת החילוקים.

==משפחתו==
לרבי יצחק משפחה רבנית ענפה. בניו היו הרב מנחם מאניש אב"ד וילנה, בספר פני יצחק הודפסו שירים וקינות ממנו, חיבר ספר דרך תמימים פירוש לפרשת בלק לפי הקבלה, הרב אליעזר, הרב אברהם שכיהן ברבנות בגורדוק וחיבר ספר בשם "הולך תמים" טעמי המצוות לפי הקבלה, והרב שמואל שנפטר בצעירותו מספר ימים לפני חתונתו.

נכדו של הרב מנחם מאניש היה רבי יצחק חיות השני, שחיבר את הספר "זרע יצחק", סבו של רבי צבי הירש חיות.

מצאצאיו של רבי יצחק נימנים גם רבי יצחק פריד-חיות שכיהן כראש הקהל באונסדורף (חותנו של הרב יחזקאל סגל), ורבי עקיבא שלום חיות, רבה של דובובה מפרש הסידור "עקבי שלום" (לובלין תרנ"ו).

כמו כן הרב דוד אלטשולר בעל המצודות דוד, והרב צבי הירש חיות, והרב אפרים זלמן מרגליות היו מיוצאי חלציו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://cja.huji.ac.il/browser.php?id=186483&mode=alone מצבת בנו רבי אברהם באינדקס לאמנות יהודית]
* 
; מחיבוריו:
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:פראג: רבנים
קטגוריה:פרוסטיוב: רבנים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:ילידי 1538
קטגוריה:נפטרים ב-1617
קווידרנה

אנדרטת [[ויטאוטאס הגדול בקווידרנה]]
קוִוידַרְנָה (בליטאית: Kvėdarna; בפולנית: Konstantynowo; ביידיש: כווידאן, חווידאן) היא עיירה במחוז משנה שיללה שבמחוז טאורגה (טווריג), במערב ליטא. בשנת 2011 חיו בקווידרנה 1,597 איש.

את העיירה חוצה כביש מס.165 טאורגה-מז'ייקי (Mažeikiai).

==היסטוריה==

==יהודים==

רבה של העיירה עד שנת 1928 (תרפ"ח) היה הרב משה רוזין (תרל"א 1871 - תשי"ח 1957), מחבר ספרי "נזר הקודש".

ב-1939 לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, היו תושבי קווידרנה היהודים כ-30 אחוזים מכלל האוכלוסייה, כ-350 איש. הקהילה המקומית הקימה מוסדות חינוך וארגוני עזרה הדדית. לאחר הסיפוח לברית המועצות ב-1940, נאסר לקיים פעילות ציונית בעיירה.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים, ב-29 ביוני 1941, עצרו אנשי האס אס בסיוע משתפי פעולה מקומיים את כל הגברים הכשירים לעבודה, והעבירו אותם תוך התעללות למחנה העבודה בהיידקרוג (Heydekrug). ימים ספורים לאחר מכן יצרו הליטאים מעין גטו בסביבת בית המדרש שבעיירה, וכלאו בתוכו את הנשים היהודיות וילדיהן. אלו מהן ששרדו, נורו למוות בחורשה בכפר סמוך, זמן קצר אחרי חג הסוכות, באוקטובר 1941.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Kvėdarna (sud. Povilas Krikščiūnas, Albina Auksoriūtė, Kazys Misius). – Vilnius: Versmė, 2004. – 1150 p.: iliustr. – 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ליטא: עיירות יהודיות
קטגוריה:ליטא: עיירות 
קטגוריה:מחוז טאורגה
שער ה-Fix

מטילי זהב
שער ה-Fix הוא שער חליפין למסחר בינלאומי בזהב, הנקבע בלונדון, פעמיים, בכל יום עסקים, על ידי חמישה בנקים, החברים ב-London Gold Market Fixing Ltd.
ה-Fix נוסד בשנת 1919 על ידי חברת ההשקעות נ.מ רוטשילד ובניו, כדי לקבוע שער הוגן למסחר בשוק מטילי הזהב בלונדון, אך כיום שער זה משמש, קנה מידה, לתמחור מוצרי זהב, לא רק בלונדון, אלא במרבית שוקי העולם. המטבעות בהן נקבע השער הן דולר ארצות הברית, לירה שטרלינג, ואירו. המושב מתקיים מדי יום בשעה 10:30 בבוקר, ובשעה 15:00 אחה"צ, לפי שעון לונדון, ומתבצע באמצעות שיחת ועידה טלפונית מאובטחת.

==היסטוריה==
זמן קצר לאחר שהסתיימה מלחמת העולם הראשונה, החליט סר בריין קוקיין, נגיד הבנק המרכזי של אנגליה, לשקם את מעמדו של הבנק, כמרכז פיננסי עולמי. לשם מימוש מטרתו, בחר להפוך את שוק הזהב, לשוק פתוח, שמרכזו בלונדון, בו גם מוכרים, וגם קונים, יוכלו להשיג את המחיר ההוגן ביותר. הוא פנה לנתן מאיר רוטשילד, אשר בבוקרו של ה-12 בספטמבר 1919, כינס במשרדו שבלונדון מספר סוחרי זהב חשובים (נציג מחלקת מטילי הזהב בבנק המרכזי של נובה סקוטיה, נציג חברת סמואל מונטגו אנד קו, נציג חברת פיקסלי אנד אבֶּל, ונציג חברת שארפס ווילקינס). בשעה 11:00 העמיד רוטשילד את השער על ארבע לירות שטרלינג, שמונה עשר שילינגים, ותשעה פני לאונקיית-טרוי אחת של זהב (סכום שהיה שווה ערך באותה עת, ל-20.67 דולר אמריקני). הנוכחים, הביעו את רצונם לרכוש את כל הזהב שהוצע למכירה, וכדי לשקף את הביקוש, עלה השער ב-2 פני לאונקיה. בימים הבאים נקבע השער על ידי המשתתפים, בשיחת טלפון, אך בהמשך נפגשו החברים, לקביעת השער, באופן קבוע, במשרדיו של נתן מאיר רוטשילד.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lbma.org.uk/Default.aspx?PageID=13257168&A=SearchResult&SearchID=1186424&ObjectID=13257168&ObjectType=1 שערי הזהב העדכניים], מתוך אתר - LBMA - The London Bullion Market Association
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקרו-כלכלה
קטגוריה:זהב
הכבוד של פריצי

הכבוד של פריצי (באנגלית: Prizzi's Honor) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה שחורה בבימויו של ג'ון יוסטון משנת 1985. בסרט משחקים ג'ק ניקולסון, קת'לין טרנר, רוברט לוג'יה ובתו של הבמאי, אנג'ליקה יוסטון.

תסריט הסרט עובד על ידי ריצ'רד קונדון וג'נט רואץ', והוא מבוסס על ספרו של קונדון בעל אותו שם משנת 1982. אלכס נורת' הלחין את פסקול הסרט בהתבסס על יצירותיהם של ג'אקומו פוצ'יני ושל ג'ואקינו רוסיני.

הסרט זכה לביקורות מהללות. על אף שהוא היה מועמד לשמונה פרסי אוסקר, הסרט זכה רק בקטגוריית שחקנית המשנה הטובה ביותר אשר הוענק לאנג'ליקה יוסטון. נכון ל-2014 במאי הסרט ג'ון יוסטון מחזיק בשיא אוסקר לבמאי המבוגר ביותר שהיה מועמד לפרס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1985
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט קומדיה או מוזיקלי הטוב ביותר
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי ג'ון יוסטון
מנחם גפן

מנחם גפן (19 במרץ 1930 – 12 בפברואר 2016) היה צייר וקריקטוריסט ישראלי.

==ביוגרפיה==
מנחם גפן נולד בשם מנחם ויינברג בקריית חיים, חיפה בשנת 1930. בנעוריו התגייס לפלמ"ח. במהלך מלחמת העצמאות נפצע בקרבות מלכיה. לאחר המלחמה החל ללמוד ב"בצלאל החדש" בירושלים. לפרנסתו עסק בציור קריקטורות עבור עיתונים שונים כגון "דבר השבוע" וכתיבה ואיור בעיתון "במחנה". בנוסף עסק גם בעיצוב גרפי.<ref></ref>

ציוריו המוקדמים התקרבו אל ה"ריאליזם החברתי", שאפיין אמנים כיוסי שטרן, גרשון קניספל ואחרים. בשנת 1957 הציג לראשונה תערוכת יחיד.

אשתו הראשונה הייתה שוש פז (שושנה פזי, לימים שושנה דודאי, ציירת ואומנית מכפר יחזקאל) ואשתו השנייה הייתה אישה בשם אביבה. בשנת 1959 נסע לפריז, צרפת, שם השתלם בבית הספר הלאומי הגבוה לאמנויות היפות. בפריז נישא לעדה, ישראלית שעבדה בשגרירות ישראל בפריז. בשנות ה-60 של המאה ה-20 עבר להתגורר בלונדון, אנגליה. בין השנים 1973–1976 היה נשוי לשחקנית דיאנה ריג. בשנת 1987 נישא לג'ודי, מומחית לשיווק ועיצוב.

בשנים 1978–1979 יצר את "מחזור החיים היהודיים" עבור פתיחת אולם "עמי אסיה" במוזיאון האמריקאי לתולדות הטבע בניו יורק, ארצות הברית.

בשנת 1988 שב להתגורר בישראל. אך רק לזמן קצר בהמשך העתיק את מקום מגוריו לצרפת, שם חי עם אשתו ג'ודי. גפן נפטר ב-12 בפברואר 2016.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:חטיבת יפתח - הגדוד הראשון - הכשרות - פלוגה ד - 2 - הכשרת בית-השיטה – פלוגה ד - -129136.jpg|מנחם גפן בהכשרת הגדוד הראשון של חטיבת יפתח, גבת, 1947
קובץ:מנחם גפן001.jpg|"שם-מים", קריקטורה מתוך עיתון "במחנה", אפריל 1967, ארכיון המוזיאון הישראלי לקריקטורה ולקומיקס
קובץ:DR 0139 size.JPG|ללא כותרת (משמר הלילה II), 1979הדפס-רשתגובה 57.5 ס"מ, רוחב 76.5 ס"מ אוסף סדנת ההדפס ירושלים
</gallery>

===ספרים שאייר===
*אורן, ברוך, "עלילות ראשונים", ספריית דן חסכן, תשכ"ה, 1965
*ברנשטיין דב, בית ספר לממציאים: כל אמצאותיו של פוטי והמכשירים שעשה במו ידיו, תל אביב: עם עובד, תשכ"ה
*דפו, דניאל, רובינזון קרוזו, תל אביב: עם עובד, תשל"א 1970
*דרוקר, ירמיהו, סבא מנדלי, חיפה: י’ מדר, 1975
*ורמן, נחום, חגי ישראל ומועדיו, ירושלים: אחיאסף, 1964
*ורמן, נחום, חגי ישראל ומועדיו, ירושלים: אחיאסף, 1967 (מהדורה מורחבת)
*פרקר, ריצ'רד, הנער מספרד, תל אביב: עם עובד, (תשכ"ו)
*רוזן, אברהם, אלף מלים ועוד רבבה: עברית למשתלמים, ירושלים: אחיאסף, 1967
*ריך, בנציון, עברית לעם: ראשית הקריאה והכתיבה, ירושלים: ר’ מס, (c1960)

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://palmach.org.il/memorial/fighterpage/?itemId=86719 מנחם גפן] באתר עמותת דור הפלמ"ח

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קריקטוריסטים ישראלים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:מאיירים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
צ'יז'ב

צ'יז'ב (בפולנית: Czyżew) היא עיר על גדת הנהר ברוק במחוז ויסוקומזובייצקי בפרובינציה פודלסיה בפולין.

==היסטוריה==
שמו של היישוב מופיע במסמכים כנסייתיים משנת 1187, כרכושו של בעל תפקיד בכנסייה המקומית, ושוב במסמך משנת 1239. העיירה כנראה נהרסה במאה ה-13 אך יושבה מחדש בסוף המאה ה-14. במאה ה-16 הורכבה הרשות המקומית צ'יז'ב ממספר יישובים קטנים סמוכים, ששמם המשותף היה צ'יז'ב ושמותיהם הנפרדים הנוספים נבעו משמות מייסדיהם, בעליהם או המשפחות החשובות ורבות ההשפעה ביותר באזורו של כל אחד מהם. 
בין השנים 1738 ל-1870 החזיקה העיר בזכויות עיר. 

ב-1854 חובר היישוב למסילת הברזל שבין ורשה וסנט פטרסבורג. קו תחבורה זה תרם לפיתוחה של העיירה ומספר תושביה עלה ל-1,500, כמעט כולם יהודים. בסוף המאה ה-19 היו ביישוב כנסייה בנויה מלבנים, בית משפט מחוזי, בית ספר, בית כנסת וסניף דואר. בעת זו כבר היו בעיירה כ-2,300 תושבים, 94% מהם יהודים.

בספטמבר 1939 כבשו הגרמנים את צ'יז'ב במסגרת המערכה בפולין. באוקטובר 1939 הועברה העיירה לשליטת ברית המועצות במסגרת הנספח הסודי להסכם ריבנטרופ–מולוטוב. ביוני 1941 שבו הגרמנים וכבשו את צ'יז'ב, במהלך מבצע ברברוסה. היישוב נכבש על ידי הצבא האדום במחצית הראשונה של 1944 ונכלל בתחומי פולין לאחר תום מלחמת העולם השנייה.

בשנת 2011 הוכר היישוב שוב כעיר.

==אתרים בעיירה==
בעיירה ניצבת כנסייה על שם ניקולאוס הקדוש, יעקב בן זבדי ואנה הקדושה, כנסייה שהוקמה במאה ה-15, וכן בית כנסת מהמאה ה-19, מספר וילות מעץ מהמאה ה-19, בית קברות לחללי מלחמת העולם הראשונה, בתי קברות נוספים וכן אתרים נוספים.

בניין תחנת הרכבת בעיר
וילה מעץ שהוקמה במאה ה-19 בצ'יז'ב

==יהודים==
בשנות השלושים של המאה ה-20 חיו בצ'יז'ב כ-1,600 יהודים. בעיירה פעלו סניפים של טו"ז ושל "צנטוס". בעיירה פעל בית ספר לבנות מרשת "בית יעקב" וכן הייתה בה פעילות ציונית.

בתקופת הכיבוש הגרמני הקצר, בין ספטמבר לאוקטובר 1939, גויסו חלק מיהודי העיר לעבודות כפייה. כשעברה העיירה לשליטת ברית המועצות הלאימו הסובייטים עסקים של יהודים ופיזר את המפלגות הציוניות. פליטים יהודים רבים הגיעו לעיירה מאזורי פולין שסופחו לגרמניה הנאצית. רבים מהם המשיכו מזרחה לשטחי ברית המועצות, אך כאלפיים מהם נותרו בעיירה.

עם כיבושה מחדש של צ'יז'ב בידי הגרמנים, ביוני 1941, שבו הגרמנים וגייסו יהודים לעבודת כפייה. כמו כן שדדו מהם כספים ורכוש. 

באוגוסט 1941 הובלו רוב היהודים שהיו בעיירה ליער סמוך ונרצחו שם - או בדרך לשם - בירי. 

בין מאה למאתיים בעלי מקצוע שוכנו באזור שהיה גטו או מחנה עבודה בעיירה. ילדים שהתגנבו לגטו נתפסו ונורו למוות בבורות סמוכים. 

בנובמבר 1942 הוסעו תושבי הגטו לזמברוב, שם רוכזו עשרות אלפי יהודים. מקום ריכוז זה חוסל בתחילת ינואר 1943 וכל תושביו נרצחו. 
מעטים מיהודי צ'יז'ב שרדו.

== ילידי המקום ==

* יחיאל אליאש (ט' באייר תרס"ח, 10 במאי 1908 – ז' בתשרי תשנ"ח, 8 באוקטובר 1997) היה מייסד בני עקיבא ומשמרות אליצור, אחראי על הפלוגות הדתיות בהגנה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:פודלסיה: ערים
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות