OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רן יעקובי

רן יעקובי הוא דיפלומט ישראלי המשמש כשגריר ישראל בניו זילנד ושגריר לא תושב לאיי קוק, סמואה, טונגה וניואה. לפני מינויו לשגריר בניו זילנד, כיהן כמנהל המאבק באנטישמיות וזיכרון השואה במשרד החוץ הישראלי וכראש משלחת ישראל לברית הבין-לאומית לשימור זכר השואה (2016–2020).

== השכלה ==
יעקובי הוא בוגר תואר ראשון במדע המדינה ולימודים אורבניים באוניברסיטת תל אביב. הוא סיים תואר שני בחקר ויישוב סכסוכים באוניברסיטה העברית בירושלים (2003). ולימודים נוספים בישראל, מלטה ופריז בנושאי מדעי המחשב, מדיה, דיפלומטיה וניהול. יעקובי הוכשר כמגשר ומוכר על ידי משרד המשפטים והנהלת בתי המשפט בישראל.

== קריירה ==
ב-1994 הצטרף למשרד החוץ ומילא מגוון תפקידים במטה המשרד בירושלים ובאגפיו השונים, כולל אגף הכלכלה, תרבות, מדע, איחוד אירופי, דיפלומטיה ציבורית ובלשכת סגן שר החוץ.

ב-1996 מונה לסגן הקונסול הכללי בסאו פאולו, ברזיל.

בין 2003 ל-2007 שירת כסגן השגריר בסטוקהולם בירת שוודיה. 

בשנים 2010–2011 כיהן כראש תחום בכיר מדיני-ביטחוני במטה ההסברה הלאומי במשרד ראש הממשלה.

בתפקידו הבא בין 2016 ל-2020 שימש כציר-יועץ לגרמניה בשגרירות ישראל בברלין. במסגרת התפקיד, יזם הקמת אנדרטה על קיר משרד החוץ ותערוכה לזכרם של 36 דיפלומטים חסידי אומות העולם שפעלו למען הצלת יהודים בשואה. כמו כן, ב-2018 פתח את הפורום הגלובלי למאבק באנטישמיות.

בדצמבר 2020 התמנה לשגריר ישראל בניו זילנד.

ב-1 באוגוסט 2023 כוננו יחסים דיפלומטיים בין ישראל לניואה. רן יעקובי היה השליח הרשמי הראשון מטעם ישראל לניואה ונכח בטקס החתימה בעיר הבירה אלופי. בדצמבר 2023 מונה יעקובי לשגריר שאינו-תושב לניואה.

== עיטורים ==
אות משרד החוץ הבולגרי (Golden laurel) הוענק לרן יעקובי על ידי נשיא בולגריה, רומן ראדב בעת ביקורו בישראל ב-2018, על תרומתו לקידום השלום וסיוע לבולגריה בהנחלת זכר השואה.

== ראו גם ==
* יחסי ישראל–ניו זילנד
*יחסי ישראל–ניואה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://embassies.gov.il/wellington/AboutTheEmbassy/Pages/The-ambassador.aspx מידע אודות רן יעקובי], באתר הרשמי של שגרירות ישראל בניו זילנד

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שגרירי ישראל בניו זילנד
קטגוריה:טונגה: יחסי חוץ
קטגוריה:סמואה: יחסי חוץ
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
בריאן או'קונור

בריאן או'קונור (באנגלית: Bryan D. O'Connor ; נולד ב-6 בספטמבר 1946 אורנג', קליפורניה) הוא טייס קרב ואסטרונאוט בתוכנית מעבורות החלל לשעבר של נאס"א.

==קורות חיים==
בריאן או'קונור נולד עיירה אורנג' שבמדינת קליפורניה. לאחר לימודי בית הספר הוא סיים תואר ראשון באקדמיה הימית של ארצות הברית בשנת 1968. לאחר סיום הלימודים, בשנת 1968 הוא סיים קורס טיס והחל שירות בחיל הנחתים של ארצות הברית. בשנת 1970 הוא קיבל תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה. או'קונור שירת כטייס קרב במטוסים מדגם "דאגלס A-4 סקייהוק" ו-"הוקר סידלי הרייר".

בשנת 1972 הוא סיים לימודים בבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים. בשנת 1975 הוא סיים קורס טייסי ניסוי של חיל הים. במהלך השירות הוא ביצע כ-5000 שעות טיסה בכ-40 מטוסים מדגמים שונים.

==שירות בתחום החלל==
בשנת 1980 או'קונור נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה בצוות קרקע של מספר משימות. במשימת STS-61-B בשנת 1985 הוא היה טייס של מעבורת החלל אטלנטיס (ברוסטר שו היה מפקד צוות). במהלך הטיסה שוחררו מספר לווייני תקשורת. לאחר אסון צ'לנג'ר או'קונור מונה למספר תפקידים שקשורים עם חקירת האירוע. בין היתר הוא היה מקשר בין אנשי נאס"א וועדת חקירה של הממשל. כמו כן הוא היה יושב ראש של ועדת בטיחות של נאס"א. ביוני 1991 הוא היה מפקד צוות של משימה STS-40 של מעבורת החלל קולומביה. זו הייתה משימה ראשונה שהוקדשה למחקרים בתחום מדעי החיים.

בשנת 1991 או'קונור פרש מנאס"א וכ-10 חודשים שירת בחיל הנחתים. בשנת 1992 הוא פרש מהחיל וחזר לנאס"א. או'קונור הועמד בראש תוכנית לשיפור בטיחות והוזלת מעבורות חלל. פעילויות לשינוי תכנון מעבורות חלל עלתה כ-3.5 מיליארד $ ונתנה הוזלה של כמיליארד $ בתוכנית מעבורות חלל. זאת תוך הכנסת שיפורים טכנולוגיים רבים. השנת 1996 או'קונור פרש מנאס"א.

==לאחר פרישה מנאס"א==
לאחר פרישה מנאס"א או'קונור עבד כיועץ בנושאי בטיחות. הוא היה יועץ של גופי ממשל וחברות פרטיות. בשנת 2002 הוא חזר לנאס"א ומונה למנהל בתחום בטיחות. או'קונור סיים את העבודה בשנת 2011.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.spacefacts.de/bios/astronauts/english/oconnor_bryan.htm קורות חיים]
* [https://historycollection.jsc.nasa.gov/JSCHistoryPortal/history/oral_histories/OConnorBD/oconnorbd.htm ראיון עם בריאן או'קונור]

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:טייסי צי ארצות הברית
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הימית של ארצות הברית
קטגוריה:עובדי נאס"א
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
סרגיי סבטוסלבסקי

סרגיי סבטוסלבסקי (ברוסית: Сергей Светославский; 6 באוקטובר 1857 – 19 בספטמבר 1931 צייר רוסי אוקראיני, ידוע בנופי העיר שצייר.

== ביוגרפיה ==
סבטוסלבסקי נולד בקייב. בין השנים 1875–1883 למד ציור בבית הספר לציור, פיסול ואדריכלות במוסקבה אצל אלכסיי סווראסוב. <ref></ref> משנת 1884 השתתף בתערוכות של קבוצת הנודדים - תנועה ריאליסטית באמנות רוסית, והצטרף רשמית לקבוצה בשנת 1891. פאבל טרטיאקוב, אספן אמנות שהקים מאוחר יותר את גלריית טרטיאקוב במוסקבה, קנה את הציור הראשון של סבטוסלבסקי ב-1879. ב-1889 עשה סבטוסלבסקי מסע למרכז אסיה. בין השנים 1890–1894 היה נשוי והתגורר במוסקבה. לאחר גירושיו, הוא השתקע בקייב, וחי עם אמו. <ref>Lastochkina, Sofia. <bdi>Призвание — быть гражданином</bdi> (in Russian).</ref><ref name=":0">Жбанкова, Ольга (24 October 2003). <bdi>Свет Сергея Светославского</bdi> (in Russian). Zerkalo Nedeli Ukraina</ref>

הנופים המוקדמים של סבטוסלבסקי, נופים עירוניים, עשויים בעיקר בצבעי אפור וחום, כפי שהיה אופייני לתנועת הנודדים. לאחר שובו לאוקראינה, החלו להתרבות בציוריו צבעים בהירים יותר. הוא התעניין בעיקר בנופי העיר של קייב ובנופים הכפריים של סביבת העיר. אחד הנושאים האהובים עליו היה הדנייפר.

מאז 1910 סבטוסלבסקי סבל ממחלת עיניים שבסופו של דבר אילצה אותו להפסיק לצייר. בין השנים 1911 עד 1914 סבטוסלבסקי היה חבר הנהלה בוועדה להקמת האנדרטה לטאראס שבצ'נקו בקייב.<ref name=":0" />

במשך שנים רבות, סבטוסלבסקי היה תומך פעיל בגן החיות של קייב. בשנת 1909 שכנע סבטוסלבסקי את ידידו ותומך האמנות פאבל טרטיאקוב לתרום תרומה גדולה עבור גן החיות החדש שהוקם. ב-1910 מכר סבטוסלבסקי את אחוזתו וארגן משלחת גדולה (בה גם השתתף) למרכז אסיה כדי לתפוס בעלי חיים לגן החיות של קייב. עד מהרה חלק משמעותי מאוסף גן החיות היו בעלי חיים שנתפסו על ידי המשלחת של סבטוסלבסקי.<ref name=":0" />

ויקטור ואסנצוב השתמש בסבטוסלבסקי כמודל לדמותו של משה בקתדרלת ולדימיר הקדוש בקייב.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="230">
 File:Svetoslavsky Iz Okna Moskovskogo Uchilicsha zhivopisi 1878.jpg
File:Светославский Сергей Иванович 3.jpg
File:Светославский Сергей Иванович Вид города 2.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ציירים אוקראינים
קטגוריה:ילידי 1857
קטגוריה:נפטרים ב-1931
רותם שמיר

רותם שמיר (נולד ב-25 באוגוסט 1977) הוא עורך, תסריטאי ובמאי ישראלי.

== ביוגרפיה ==
שמיר למד קולנוע באוניברסיטה הפרטית "The New School" שבעיר ניו יורק. את דרכו הוא החל בבימוי פרומואים, פרסומות ווידאו-קליפים. עבודתו המיינסטרימית הראשונה בקריירה, ב-2008, הייתה בימוי סרט הטלוויזיה "עירום" עבור שירות ה-VOD של חברת הכבלים "HOT", קומדיה מוקומנטרית של הסטנדאפיסטים רודי סעדה ורועי לוי. לאחר מכן, ב-2009, שמיר ערך את סרט הדרמה "שבע דקות בגן עדן", עבודה עליה הוא זכה בפרס בפסטיבל הסרטים של חיפה. ב-2010, הוא ערך את סרט הדרמה "פובידיליה" והיה חלק מצוות העריכה של סדרת דרמת המתח "עספור".

ב-2013, שמיר יצר את סדרת המתח והפעולה "בני ערובה", אותה הוא כתב וביים לצד עמרי גבעון. עוד בטרם היא צולמה, הפורמט של הסדרה נמכר לערוץ הטלוויזיה האמריקאי "CBS". לאור הצלחתה הסדרה חודשה לעונה שנייה, שעלתה ב-2016. הגרסה האמריקאית כללה בה 15 פרקים, והיא בוטלה בתום עונתה הראשונה.

ב-2017, שמיר הצטרף לסדרת הדרמה והפעולה "פאודה" כבמאי העונה השנייה. על עבודה זו, הוא זכה בפרס עבור הבימוי הטוב ביותר בטקס פרסי האקדמיה הישראלית לטלוויזיה. שמיר שב לביים גם את העונה השלישית, וזכה לשבחים גם על עונה זו. ב-2018, הוא ביים את סרט הדוקו-דרמה "חטיפה - קו 300" אודות פרשת קו 300 עבור ערוץ "קשת 12". ב-2021, שמיר יצר יחד עם יובל יפת את סדרת דרמת הפשע "השוטרים", אותה הוא כתב וביים. הסדרה חודשה לעונה שנייה, אך שמיר לא שב אליה. ב-2021, שמיר ביים את הפרק השני בסדרת המתח והפעולה "פגע וברח" של שירות הזרמת המדיה "נטפליקס".

שמיר נשכר על ידי אולפני מארוול לבימוי פרקי הסיום של סדרת הטלוויזיה "מלחמות שריון", אך עם ביטולה של הסדרה וקידומה כסרט הוא לא נשכר לעבודה על הסרט. ב-2021, שמיר ויפת יצרו את דרמת הפשע "יהלומים", שעלתה לנטפליקס כקופרודוקציה ישראלית-בלגית ב-2023. בנוסף, שמיר צפוי לביים את סרט המלחמה ההודי "גארוד", סדרת דרמה על מלחמת לבנון השנייה, סרט הפעולה האמריקאי "Savior" ואת העונה השנייה של סדרת המתח הבריטית "No Man’s Land".

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: במאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
חוג נעילת-תדר

חוג נעילת-תדר, או לולאה נעילת תדר (FLL), היא מערכת בקרה אלקטרונית המייצרת אות שננעל לתדר של אות קלט או של אות ייחוס. מעגל זה משווה את התדר של מתנד מבוקר לשל אות הייחוס. המתנד מעלה או מוריד בצורה אוטומטית את תדרו, עד שתואם לתדר של אות הייחוס (אך לא בהכרח לפאזה שלו).

לולאה נעילת-תדר היא דוגמה למערכת בקרה המשתמשת במשוב שלילי. לולאות נעילת-תדר משמשות ברדיו, טלקומוניקציה, מחשבים ויישומים אלקטרוניים אחרים כדי ליצור תדרים יציבים, או לשחזר אות מערוץ תקשורת רועש.

== ראו גם ==
* חוג נעול מופע

==קישורים חיצוניים==
* [https://wirelesspi.com/how-a-frequency-locked-loop-fll-works/ תיאור פעילות של חוג נעילת-תדר]

קטגוריה:מערכות בקרה
רקח תעשיה פרמצבטית

רֶקַח תעשיה פרמצבטית בע"מ היא חברת תרופות ישראלית העוסקת בייצור, יבוא, שיווק, מכירה והפצה של תרופות, מוצרי קוסמטיקה, ויטמינים ותוספי התזונה.

==היסטוריה==
שורשיה החברה בתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20 בירושלים כבית מרקחת קטן, שהתפתח לבית מסחר לתרופות באזור ירושלים. במהלך שנות ה-80 התרחבה פעילות הפצת התרופות לכל רחבי ישראל. באוגוסט 1993 הוקמה החברה על ידי מרדכי וג'ורג'ט אלגרבלי ונקראה רקח תעשיה פרמצבטית-רפואית (חולון) בע"מ, וכעבור חודש שינתה את שמה לשם הנוכחי. עם רכישת מפעל ייצור בחולון התרחבה פעילות החברה גם לתחום הייצור. בדצמבר 1995 החלו מניותיה של החברה להיסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב.

בבסוף 2001 רכשה החברה את מפעל התרופות "ויטאמד תעשיות פרמצבטיות" בבנימינה, לאחר שזה נקלע לקשיים כספיים. בשנת 2005 החלה החברה בייצוא תרופות. בשנת 2008 נכנסה החברה לתחום הוויטמינים ותוספי התזונה, ובכלל זה במותג "דרך חיים" עבור שירותי בריאות כללית. בשנת 2014 הוקמה בחברה מחלקת מו"פ מרכזית. בתחילת 2015 נכנסה קרן פימי כשותפה בחברה, באמצעות השקעה בה של כ-80 מיליון ש"ח, שהקנו לקרן פימי 42.6% מהבעלות.

באוגוסט 2018 נחתם הסכם בין החברה לבין חברת "טבע תעשיות פרמצבטיות", לפיו "טבע" תעביר למפעל "ויטאמד" את ייצורן של תרופות שיוצרו במפעל "טבע" באשדוד שהוחלט על סגירתו. באוגוסט 2019 מכרה "רקח" לרשת בתי המרקחת "Be" 51% מחברת "בלה און ליין", העוסקת במכירה מקוונת של מוצרי קוסמטיקה, מוצרי נוחות וטואלטיקה, תוספי מזון ותרופות. בדצמבר 2021 מכרה "רקח" את יתרת אחזקתה ב"בלה און ליין" ל"Be".

במאי 2021 רכשה "רקח" את חברת "טרי אוף לייף פארמה בע"מ" שעוסקת בפיתוח, יצור, יבוא, שיווק ומכירה של אבזרים ומכשור רפואי ומוצרי בריאות. בפברואר 2023 רכשה החברה את חברת עמק יזרעאל מוצרי טבע בע"מ, בעלת המותגים "מורז" ו"טננבלוט".

חברת הבת א.מ.פ.י. שיווק והפצה בע"מ, עוסקת, לפי זיכיון שקיבלה ממפעל הפיס, בהפצת מוצרי מפעל הפיס לזכיינים בירושלים וסביבתה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תעשיית פרמצבטיקה בישראל
קטגוריה:חולון: חברות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1993
אחים לחיים

אחים לחיים היא עמותה ללא כוונת רווח, אשר מסייעת ללוחמי צה"ל שנפצעו במהלך פעילות מבצעית. העמותה מספקת מסגרת חברתית תומכת עבור לוחמים פצועים בהליך השיקום, כדי לעזור להם לחזור לשגרת חייהם כפי שהייתה לפני אירוע הפציעה.

== על העמותה ==
אחים לחיים הוקמה בשנת 2008. נכון לשנת 2023 מועסקים בארגון כ-30 עובדים וכ-50 מתנדבים. לעמותה בשנת 2023 כ-1,300 עמיתים, 775 מתוכם נשואים. הגיל הממוצע של העמיתים הוא 33. כ-250 מהעמיתים הם סטודנטים, רבים מתוכם מקבלים מלגת לימודים שנתית. כ-40% מחזיקים בתואר ראשון וכ-13% אחוז גם בתואר שני. כ-15% נוספים מחזיקים בתעודה מקצועית. המחזור השנתי של הארגון נכון לשנת 2021 הוא 20 מיליון שקל. התקציב של העמותה מקורו בעיקר בתרומות מחוץ לישראל, ובחלקו הקטן תרומות מתוך ישראל.

כ-70% מהעמיתים הם שכירים או עצמאים, היתר הם ללא מסוגלות תעסוקתית או ללא תעסוקה. 40% מהעמיתים מוכרים כנכי צה"ל באגף השיקום של משהב"ט בגין פציעה פיזית, ו-30% מוכרים גם בגין הפרעת דחק פוסט טראומתית (PTSD). 30% מוכרים בגין PTSD בלבד. חטיבות הצנחנים, גולני וגבעתי הן היחידות המובילות במספר הפצועים.

הלוחמים מאותרים על ידי העמותה לאחר פציעתם בבית החולים. העובדים והמתנדבים מסייעים לפצועים בזמן האשפוז, בין היתר על ידי קבלת חוות דעת רפואית שנייה, אספקת ציוד רפואי וטיפולים רפואיים משלימים. "בית האחים" הממוקם בכפר טרומן משמש פעילות והמפגש של העמיתים, ובו משרדי העמותה. בנוסף קיים "בית אחים" בקיבוץ אלונים בצפון.

העמותה מחולקת לשלושה מחוזות; צפון, דרום וירושלים. בכל אחד מהמחוזות מתקיימת פעילות חברתית, שיעורים, קורסים, סדנאות, הרצאות ופעילויות ספורט. בנוסף תומכת העמותה בתא המשפחתי של העמיתים, בפרויקט שפונה לבנות הזוג, להוריהם ולילדי הלוחמים הפצועים. בפעילות החברתיות נפגשים העמיתים, חולקים חוויות אישיות ומסייעים אחד לשני. בעמותה יש כ-30 פרויקטים המופעלים על ידי הלוחמים, ומסייעים לעמיתים בהתמודדות עם אתגרים יום-יומיים, כולל עם השלכותיה של הפרעת הדחק הפוסט־טראומתית.

העמותה מעניקה סיוע כלכלי לעמיתיה, במלגות לימודים, בייעוץ פיננסי ובעזרת קרן הלוואות ללא ריבית. לעמותה יש תוכניות פיתוח קריירה, מלגות סטודנטים, הכשרות מקצועיות, קורסי העשרה, וסיוע במציאת עבודה.

בשנת 2024 קיבלה העמותה תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:ישראל: עמותות של בוגרי יחידות צבאיות
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן
יוהאנס ניקולאוס ברונסטד

יוהאנס ניקולאוס ברונסטד (בדנית: Johannes Nicolaus Brønsted; 22 בפברואר 1879 – 17 בדצמבר 1947) היה כימאי פיזיקלי דני. פיתח את תאוריית ברונסטד–לאורי בו-זמנית עם מרטין לאורי ובאופן עצמאי.
הוא לימד בפרופסור לכימיה פזיקליתולכימיה אנורוגנית באוניברסיטת קופנהגן.

== מחקר ==
בתחילת הקריירה שלו, ברונסטד למד תרמודינמיקה כימית ומאוחר יותר למד פתרונות אלקטרוליטים וביצע סדרה נרחבת של מדידות מסיסות. מדידות אלו הובילו אותו לקבוע חוקים כלליים אשר אושרו מאוחר יותר כאשר הוצעה תאוריית דביי–היקל.<ref name=":0">Bell, R. P. (February 1948). "Prof. J. N. BrØnsted". Nature. 161 (4086): 269. Bibcode:1948Natur.161..269B. doi:10.1038/161269a0</ref>

ברונסטד ידוע בעיקר בזכות עבודתו על קינטיקה של תגובות, במיוחד תגובות חומצה-בסיס. ב-1923, הוא זיהה שתגובות חומצה-בסיס כוללות העברה של פרוטון, מהחומצה (תורם פרוטונים) לבסיס (מקבל פרוטון). כמעט בו-זמנית ובאופן עצמאי, הכימאי הבריטי מרטין לאורי הגיע לאותה מסקנה, ובכך השם תאוריית ברונסטד–לאורי. כמו כן בשנת 1923, גילברט נ. לואיס הציע תאוריה אלקטרונית של תגובות חומצה-בסיס, אך שתי התיאוריות נותרו בשימוש נפוץ.

בהמשך הקריירה שלו, ברונסטד המשיך ללמוד את נושא הקינטיקה של תגובות, עם התמקדות מיוחדת בתגובות המתרחשות בתמיסות לא מימיות. הוא גם פיתח עבודה מסוימת על השפעת הגודל המולקולרי על התכונות התרמודינמיות של פחמימנים, פולימרים וקולואידים.<ref name=":0" /> הוא גם עבד עם זוכה פרס נובל ג'ורג' דה הוושי על הפרדת איזוטופים על ידי זיקוק חלקי.

==פרסים ואותות הוקרה==
*1928 - מדליית ארסטד מטעם החברה הדנית למדעי הטבע
*1929 - חבר באקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
*1947 - דוקטור לשם כבוד של אוניברסיטת לונדון
*1947 - חבר זר באקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כימאים פיזיקליים
קטגוריה:כימאים דנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:ילידי 1879
קטגוריה:נפטרים ב-1947
גורמיטי (סדרת טלוויזיה, 2008)

גורמיטי או גורמיטי - שובם של אדוניי הטבע (באיטלקית: Gormiti - Il ritorno dei Signori della Natura) היא סדרת טלוויזיה איטלקית מסוגות המדע בדיוני, פנטזיה, פעולה וקומדיה, שיצאה בשנת 2008 על ידי ג'וצ'י פרציוזי ואולפני זודיאק ילדים כחלק מהזיכיון "גורמיטי", כאשר היא הראשונה מבין שלוש סדרות בעלות אותן שם.

עלילת סדרה עוקבת אחרי ארבעה ילדים רגילים הנבחרים להיות אדוניי הטבע, אשר מגנים על עולם הגורמיטי ועולמם האמיתי מפני גורמיטי האש המרושעים בזמן שתופעות משונות המתרחשות בעולם האחד משפיעות על משהו.

הסדרה שודרה בישראל בדיבוב לעברית בערוץ הילדים וזכתה לפופולריות גבוהה מאוד, החל מ-14 בפברואר 2010 עד שנת 2011.<ref></ref> במקביל לשידור הסדרה בישראל, זיכיון הצעצועים החל להיות מופץ בארץ על ידי צעצועי אילנית בשיתוף P.M.I.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה איטלקיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה צרפתיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה: מדע בדיוני
קטגוריה:סדרות מצוירות
קטגוריה:סדרות פנטזיה
קטגוריה:ערוץ הילדים: תוכניות רכש
הבחירות לפרלמנט בגרמניה הנאצית (1933)

הבחירות לפרלמנט בגרמניה הנאצית שהתקיימו ב-12 בנובמבר 1933 הבחירות הראשונות מאז תפסה המפלגה הנאצית את השלטון במלואו, עם העברת "חוק ההסמכה" במרץ אותה שנה. עד למועד הבחירות, נאסרה השתתפותן של כל מפלגות האופוזיציה, ולבוחרים הוצגה רשימה יחידה של המפלגה הנאצית ו-22 "אורחים" שלה, שלא היו חברי מפלגה. "אורחים" אלה, שכללו אנשים כמו אלפרד הוגנברג, ממילא תמכו באופן מלא בשלטונו של אדולף היטלר ובמשטרו<ref></ref>. בחירות אלו נתנו את הטון לכל הבחירות והמשאלות הנוספות שנערכו בעידן הנאצי.

התוצאות הרשמיות הראו על תמיכה של כ־92% מהמצביעים ברשימה הנאצית, ואחוז ההצבעה עמד על כ־96% אחוז. ההצבעה נערכה בתנאים הרחוקים מלהיות חשאיים. מצביעים רבים חששו שכל מי שיצביע "לא" יתגלה וייענש על כך. בכמה קהילות איימו על הבוחרים בפעולות תגמול, אם יעזו להצביע "לא", או אפילו אם פשוט לא יצליחו להצביע כלל<ref name="RiseFall">William Shirer, The Rise and Fall of the Third Reich (Touchstone Edition) (New York: Simon & Schuster, 1990)</ref>. למרות זאת, כ־3.4 מיליון מצביעים הגישו פתקים "פסולים". בבחירות אלו נערך גם משאל עם נפרד, על החלטתו של היטלר להוציא את גרמניה מחבר הלאומים, שזכה לתמיכה דומה.

ב-12 בדצמבר התכנס הרייכסטאג החדש, המורכב באופן בלעדי מחברי המפלגה הנאצית ואוהדיה, כדי לבחור לנשיאות את הרמן גרינג.

== תוצאות ==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
| colspan="5" align="center" |קובץ:German_Reichstag,_November_1933.svg
|-
! colspan="2" | מפלגה
! הצבעות
! %
! מקומות ישיבה
|-
| |
| align="right" | המפלגה הנאצית ו"אורחים"
| 39,655,224
| 92.11%
| 661
|-
| colspan="2" align="right" | נגד
| rowspan="2" | 3,398,249
| rowspan="2" | 7.89%
| –
|-
| colspan="2" align="right" | הצבעות לא חוקיות/ריקות
| –
|-
| colspan="2" align="right" | סך הכל הצבעות
| 43,053,473
| 100.00%
| 661
|-
| colspan="2" align="right" | בוחרים רשומים/שיעור הצבעה
| 45,178,701
| 95.30%
| –
|}
== הערות שוליים ==

קטגוריה:בחירות פרלמנטריות בגרמניה
קטגוריה:1933 בגרמניה
דניס פופוב

דניס יוריוביץ' פופוב (באוקראינית: Денис Юрійович Попов; נולד ב-20 באפריל 1995) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בקבוצת דינמו קייב ובנבחרת אוקראינה.
==קריירה==
דניס פופוב נולד בכפר מיגיה שבמחוז מיקולאייב. התגלה ככישרון כבר בגיל מאוד צעיר. כשהיה בן 11 התקבל לאקדמיה לכדורגל בקייב. בגיל 16 חתם על חוזה השחקן עם דינמו קייב. תחילה צורף לסגל של קבוצת הנוער (עד גיל 19) ובתחילת 2019 הצטרף לסגל הקבוצה הבוגרת של המועדון. ב-13 באפריל 2019 שותף לראשונה במשחק רשמי - משחק במסגרת הליגה כנגד מריופול.
ב-2 באוקטובר 2020 חתם על חוזה ל5 שנים בדינמו קייב.
==נבחרת==
פופוב שיחק בכל שכבות הגיל של הנבחרות הלאומיות של אוקראינה. הוא היה בסגל נבחרת הנוער לאליפות העולם לנוער בשנת 2019, בה זכה עם קבוצתו במקום הראשון. פופוב נטל חלק בכל משחקי נבחרתו בטורניר והבקיע 3 שערים.

באביב 2021 זומן פופוב לנבחרת הבוגרת של אוקראינה. את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת ערך ב-21 במאי 2021 במסגרת משחק ידיות מול נבחרת בחריין. הוא נכלל בסגל הנבחרת ליורו 2020, אך לא השתתף באף אחד ממשחקי הנבחרת בטורניר.

==תארים==
* גביע העולם בכדורגל עד גיל 20: 2019
* אליפות אוקראינה : 2020/2021
* הגביע האוקראיני: 2019/2020, 2020/2021

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:מגני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:קייב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו קייב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1999
יאנינה לייציג

יאנינה לייציג (בגרמנית: Janina Leitzig; נולדה ב-16 באפריל 1999) היא כדורגלנית גרמנייה, המשחקת בעמדת השוערת בלסטר סיטי מהסופר ליג האנגלית.

== קריירת מועדונים ==
הופנהיים

לייציג החלה את קריירת הכדורגל שלה כשהצטרפה לקבוצת הנוער במועדון מינגולשהיים ממחוז קרלסרוהה לפני שעברה למחלקת הנוער במועדון הופנהיים ב-2013. במשך שלוש שנותיה בקבוצת הנוער, הייתה לייציג חלק גם מקבוצת המילואים של הופנהיים, בה ערכה את הופעת הבכורה שלה ב-30 באוגוסט 2015, בניצחון 4:1 קבוצת המילואים של איינטרכט פרנקפורט. בעונות הבאות חלקה בקבוצה פחת, כשהיא משותפת ב-45 משחקים במשך מספר עונות.

לייציג ערכה את הופעת הבכורה שלה בבונדסליגה ב-3 ביוני 2018, בניצחון 4:0 על ורדר ברמן.

באיירן מינכן

לקראת עונת 2021/22 חתמה השוערת בבאיירן מינכן מהבונדסליגה. לייציג ערכה את הופעת הבכורה שלה במדי באיירן בסיבוב השני בגביע הגרמני, בניצחון 6:0 על אלבסברג, ב-25 בספטמבר 2021. חודשיים לאחר מכן, ב-21 בנובמבר, ערכה את הופעת הבכורה בליגה במדי באיירן, בניצחון 3:0 על קארל צייס יינה.

בינואר 2023 נשלחה למועדון לסטר סיטי מהסופר ליג האנגלית, בהשאלה עד תום העונה בכדי לאפשר לה לצבור זמן משחק. ב-15 בינואר ערכה את הופעת הבכורה שלה במועדון, בניצחון 3:0 על ברייטון נגד מאמנה הקודם ינס שוייר.

לסטר סיטי

ב-7 ביולי 2023 הודיעה לסטר על החתמתה של השוערת על חוזה לטווח ארוך.

== קריירה בינלאומית ==
ב-21 במאי 2016 ערכה לייציג את הופעת הבכורה שלה במדי נבחרת גרמניה עד גיל 17, בניצחון 3:0 על רוסיה במסגרת יורו 2016 לנערות עד גיל 17. את הופעתה השנייה במדי הנבחרת ערכה ב-7 באוקטובר 2016, בניצחון בשלב הבתים של גביע העולם לנערות עד גיל 17 שנערך בירדן.

ב-12 וה-18 בדצמבר 2018 ערכה לייציג את הופעותיה במדי נבחרת גרמניה עד גיל 19, במוקדמות יורו 2018 לנערות עד גיל 19 בניצחונות על קוסובו ואירלנד.

חודשיים קודם לכן, ב-18 באוקטובר 2018, ערכה השוערת את הופעת הבכורה שלה במדי נבחרת גרמניה עד גיל 20, בהפסד 2:0 לסרביה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

2023 02
קטגוריה:כדורגלניות גרמניות
קטגוריה:שוערות כדורגל
קטגוריה:כדורגלניות באיירן מינכן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1999
ילדים אבודים בספרד תחת פרנקו

ילדים אבודים בספרד תחת פרנקו (ספרדית: niños perdidos del franquismo, niños robados por el franquismo) היו הילדים שנחטפו מהוריהם שתמכו ברפובליקה הספרדית השנייה. הורי הילדים נכלאו או נרצחו על ידי חיילים מהפלג הלאומני, במהלך מלחמת האזרחים בספרד וספרד הפרנקואיסטית. היו מקרים שהילדים החטופים היו קורבנות לסחר בילדים ואימוץ בלתי חוקי. מספר הילדים שנלקחו בין השנים 1939–1975 מגיע על פי הערכות מסוימות ל-300,000.<ref name=":0"></ref>

== אאוגניקה היספנית ==
האאוגניקה ההיספנית נוסחה על ידי הפסיכיאטר אנטוניו ואלחו נאג'רה (Antonio Vallejo-Nágera) שטען כי ישנו קשר בין מרקסיזם למוגבלות שכלית. ואלחו נאג'רה קיבל את הכשרתו גם בגרמניה הנאצית.<ref name=":1"></ref> בספר שפרסם ב-1939, ואלחו נאג'רה הציג את הטענה שמרקסיזם מושך 'פסיכופתים אנטי-חברתיים' ואם ילדים יופרדו בינקותם מהוריהם המרקסיסטים, ניתן יהיה "לשחרר את החברה מהמגפה הנוראה הזו". כתביו של ואלחו נאג'רה היו אחד המקורות להצדקה ה"רפואית" להפרדת הילדים ממשפחותיהם<ref></ref> המניע העיקרי לחטיפת ילדים מהוריהם עד שנות ה-50 הייתה אידאולוגית, אבל בשנים לאחר מכן, החטיפות התרחבו גם לילדים ממשפחות עניות או שמשפחות שנחשבוו כלא נורמטיביות.<ref name=":0" />

== היעלמות ילדים ==
הילדים הראשונים שנלקחו היו יתומים של מתנגדי משטר ותינוקות שנולדו לאסירות פוליטיות בכלא. שמות הילדים שונו והם הועברו למשפחות נאמנות למשטר. הכנסייה הקתולית בספרד שיתפה פעולה עם המשטר כאחראית על מערכת החינוך במדינה וכן על חלק מבתי החולים הממשלתיים. נזירות לקחו חלק משמעותי בניהולם. בנוסף, הן היו אחראיות על טיפול הבירוקרטי בעניים שהגיעו לבתי החולים שם הן יכלו לזהות נשים צעירות לא נשואות ולהשפיע עליהן למסור את התינוקות לאימוץ לאחר הלידה. אמהות חד הוריות שסירבו לשלוח את ילדיהן לאימוץ סוממו, לא פעם, לאחר הלידה ונאמר להן כשהתעוררו שוולד מת.<ref name=":1" />

קבוצה נוספת של ילדים שנחטפה היו ילדים שהוריהם שלחו אותם לחו"ל בזמן מלחמת האזרחים. עם הניצחון במלחמה, אנשי פרנקו איתרו את הילדים והחזירו אותם לספרד למשפחות מאמצות תומכות השלטון.<ref name=":2" />

== הכרה משפטית ומוסרית ==
לאחר מותו של פרנקו, ספרד העבירה חוק חנינה שפטר את רוב חברי המשטר מפשעי העבר שלהם.<ref name=":1" /> החוק מבוסס על החלטה פוליטית - ברית השכחה - בין מפלגות הימין והשמאל בספרד.<ref></ref>

מאז שנות האלפיים ארגונים לא ממשלתיים סייעו למשפחות לאתר קרובי משפחה אבודים. כאשר דיווחו למשרד המשפטים על מקרים של הפרט זכויות יוצרים, נענו בהתעלמות. הם פנו לקבוצת העבודה של האו"ם בנושא היעלמויות כפויות או בלתי רצוניות והאחרונה העבירה לממשלת ספרד שלושה מקרים לבדיקה.<ref name=":2"></ref> השופט בלטסר גארסון טען שחטיפת הילדים היא פשע נגד האנושות. הוא עודד את התובע הכללי לחקור את הנושא ולתבוע את מי שהיה מעורב בחטיפת הילדים ולשלם פיצויים לקורבנות.<ref></ref> מדוח של אמנסטי אינטרנשיונל משנת 2021, עולה כי משפחות המחפשות ילדים שנעלמו לא מקבלות את הסיוע הנדרש ואף מערימים בפניהם קשיים.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המדינה הספרדית
קטגוריה:ילדים שנעלמו
קטגוריה:חטיפת ילדים
סרפסבורג

סרפסבורג (בנורווגית: Sarpsborg) היא עיר בחלק הדרום-מזרחי של נורווגיה, במחוז ויקן. סרפסבורג הייתה בירתו של המחוז לשעבר אסטפול.

העיר הכילה כ-58,182 תושבים נכון לשנת 2022. נכון לאותה השנה נפת סרפסבורג היא הנפה השביעית בגודלה במחוז ויקן. נכון לאותה השנה סרפסבורג הייתה העיר ה-16 בגודלה בנורווגיה.

העיר היא חלק מאזור המטרופולין פרדריקסטאד-סרפסבורג, אשר נחשב כיום לאזור המטרופולין החמישי בגודלו בנורווגיה.

העיר ממוקמת בפתחו של נהר גלומה, שהוא הנהר הגדול ביותר בנורווגיה, והיא מוקפת ביערות ואגמים. לסרפסבורג היסטוריה עשירה, עם עדויות להתיישבות אנושית במקום עוד במהלך תקופת האבן.

אחד ממוקדי העניין הבולטים ביותר של העיר הוא מוזיאון בורגארסיסל (Borgarsyssel) המציג את המורשת התרבותית וההיסטורית של האזור. אטרקציות פופולריות נוספות באזור כוללות את אחוזת הפסלונד, שהיא בית אחוזה מהמאה ה-17 שהשתמרה היטב, ופארק קולאס אשר מכיל מספר שבילי הליכה ואגמים. ישנם בעיר גם מספר גלריות אמנות, ותיאטראות. העיר מארחת מספר פסטיבלים ואירועים במהלך השנה, כולל פסטיבל הסתיו הנודע, החוגג את קציר הסתיו עם אוכל מסורתי, מוזיקה ובידור.

העיר היא גם מרכז אזורי לתעשייה ומסחר.

== תושבים בולטים ==
* הארלד דאל (1863–1920), אביו של הסופר הבריטי רואלד דאל היה יליד סרפסבורג
* רואלד אמונדסן (1872-1928) מגלה ארצות, האדם הראשון שהגיע לקוטב הדרומי, יליד בורג (שם העיר לפני ששמה שונה לסרפסבורג)
* אולריקה בראנדסטורפ (נולדה ב-1995 בסרפסבורג) זמרת, כותבת שירים ושחקנית נורווגית.

== ערים תאומות ==
לסרפסבורג מספר ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נורווגיה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1839
חומצה ולרית

חומצה ולרית (Valeric acid ) או חומצה פנטנואית (pentanoic acid ) היא חומצה קרבוקסילית בעלת שרשרת ישרה של 5 אטומי פחמן. החומצה מצויה באופן טבעי בולריאן רפואי ומכאן שמה. השימוש העיקרי בחומצה ולרית הוא בייצור אסטרים ריחניים לתעשיית הבשמים, הקוסמטיקה ותוספי המזון.

=== ייצור ===
מייצרים חומצה ולרית בתגובה של 1-בוטן עם גז הסינתיזה. נוצר אלדהיד המתחמצן לחומצה<math>CH_3 CH_2 CH_2=CH_2 +CO+H_2 \rightarrow CH_3 CH_2CH_2 CH_2CO\rightarrow CH_3 CH_2CH_2 CH_2COOH</math>

=== תגובות ===
חומצה ולרית מגיבה באופן אופייני לחומצות קרבוקסיליות ומתקבל קבלת אנהידריד, אסטרים או אמידים. חומר הביניים בהפקת תוצרים אלו הוא לרוב פנטוניל כלוריד (Pentanoyl chloride) שנוסחתו CH<sub>3</sub>CH<sub>2</sub>CH<sub>2</sub>CH<sub>2</sub>C(O)Cl

=== שימוש ===
עיקר השימוש בחומצה ולרית היא כחומר גלם לאסטרים המשמשים כתוספי ריח לתכשירי קוסמטיקה ומזון. האסטרים השימושיים הם מתיל ולריאט (methyl valerate) המוסף לסבונים ותכשירי כביסה בריכוז של 0.1-1% להוספת ריח פירותי. אתיל ולריאט (Ethyl valerate) שריחו מזכיר תפוח המשמש כתוסף מזון ופנטיל ולריאט או פנטיל פנטונאט (Pentyl pentanoate) המקנה ארומת תפוח ולעיתים אננס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חומצות קרבוקסיליות
Breaking My Heart

"Breaking My Heart" (בעברית: "שובר את לבי") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר הפארואזי ריילי. את השיר הוציאה לאור ב-19 בינואר 2023 חברת התקליטים אטלנטיק רקורדס.<ref></ref> לאחר זכייתו ב-Dansk Melodi Grand Prix 2023 ייצג את דנמרק באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב.<ref></ref><ref></ref>

== על השיר ==
לדברי ריילי, "Breaking My Heart" נכתב במהלך שפל בין מערכת יחסים רומנטית שחווה. תחילה חשש להוציא לאור את השיר, והוא נשאר במגירתו כמה שנים. אולם כששמע על פתיחת ההרשמה לקדם השנתי של דנמרק לתחרות הזמר של האירוויזיון, החליט לפרסמו כסינגל.<ref></ref>

== לפני האירוויזיון ==
Dansk Melodi Grand Prix 2023 הייתה המהדורה ה-53 של הקדם הדני לאירוויזיון. היא נערכה ב-11 בפברואר 2023.<ref></ref>

זהות הזוכה נקבעה באמצעות שתי מערכות הצבעה שונות. בסיבוב הראשון שלושת האמנים שקיבלו את מירב הקולות מהקהל יעלו לתלת-קרב. לאחר מכן מבין השלושה נקבע הזוכה באמצעות שילוב של קולות השופטים והצבעות הקהל ביחס שווה של 50/50.<ref></ref> לקראת האירוע נחשב "Breaking My Heart" כמועמד מוביל לזכייה, ואף דורג במקום השני בסקר שערך האתר "Wiwibloggs".<ref></ref> לאחר ספירת הקולות הוא הוכרז כזוכה הקדם וכנציג דנמרק למהדורת האירוויזיון הקרובה.<ref></ref>

== באירוויזיון ==
על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר<ref name="Rules"></ref>; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. דנמרק שובצה למחצית הראשונה של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-11 במאי 2023.<ref></ref>

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. דנמרק שובצה ראשונה, לפני ארמניה.<ref name="order"></ref> ב-11 במאי 2023 ביצע ריילי את "Breaking My Heart" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. הוא נכשל בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-13 במאי.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קט:שירי 2023
קט:סינגלים מ-2023
קט:שירי אירוויזיון 2023
קט:שירי דנמרק באירוויזיון
קט:שירים באנגלית
קט:שירים על כאב לב
קט:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
תאודור אנדריי

תאודור אנדריי (ברומנית: Theodor Andrei; נולד ב-9 באוקטובר 2004) הוא זמר רומני. ייצג את רומניה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב, עם השיר "D.G.T. (Off and On)".<ref></ref>

== קורות חייו ==
אנדריי התפרסם בזכות השתתפותו בתחרות הכישרונות "Vocea Romaniei Junior" בשנת 2017. הוא הודח בשלב חצאי הגמר. בשנת 2020 התחרה בגרסה הרומנית ל-"The X Factor". אלבום הבכורה שלו, Fragil, יצא לאור ב-2022.<ref></ref><ref></ref>

בדצמבר 2022 אושר כי אנדריי עתיד להשתתף ב-Selecția Națională 2023, הקדם הרומני לאירוויזיון 2023, יחד עם עוד אחד-עשר משתתפים. שירו, "D.G.T. (Off and On)", שוחרר כרצועה השנייה באלבום שהוציא בהשתתפות לוקה אדאטאנו.<ref></ref> לרגל התחרות הוציא גרסת סולו בת שלוש דקות, כדי שיתאים לחוקי האירוויזיון. ב-11 בפברואר 2023 עלה על בימת התחרות וביצע את השיר. עם תום הקראת התוצאות הוכרז כזוכה.<ref></ref> ב-11 במאי 2023 ביצע אנדריי את "D.G.T. (Off and On)" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. הוא נכשל בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-13 במאי.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים רומנים
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2023
קטגוריה:משתתפי The Voice
קטגוריה:נציגי רומניה באירוויזיון
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-2004
תלמידי חכמים מרבים שלום בעולם

תלמידי חכמים מרבים שלום בעולם היא מימרה תלמודית של האמורא רבי אלעזר בשם רבי חנינא בשבח ומעלת התלמיד חכם.

המימרה נסמכת על הפסוק בספר ישעיה: 
וכך דרש האמורא: אל תקרי "בָּנָיִךְ" אלא "בּוֹנָיִךְ", דהיינו שתלמידי החכמים שהם בוני העם הם גם סיבה להשכנת שלום בעם.

מימרה זו מסיימת מספר מסכתות בתלמוד הבבלי.

המימרה מופיעה גם בתלמוד הירושלמי בספרות המדרש ובאבות דרבי נתן.

לפי המנהג הנפוץ בקהילות ישראל מימרה זו נאמרת מידי בוקר בסיום הפרק אין כאלוקינו שבסוף תפילת שחרית (לאחר נוסח פיטום הקטורת). המנהג לומר זאת מוזכר כבר בסדר רב עמרם גאון. לאחר המימרה נהוג לומר סדרת פסוקים שעוסקים בשלום.

לאימרה זו מספר לחנים, בעיקר בסגנון החזנות.

==פרשנות והגות==
בין המפרשים יש שראו בכך דרישה מתלמידי החכמים לנהוג במידת הענווה ועל ידי כך ירבה השלום.

הראי"ה קוק רואה במימרה זו מטרה שהלומדים והמעיינים יציגו את כל צדדי החכמה ואת כל השיטות השונות, ועל ידי כך יתבררו צדדי האמת השונים: 

==קישורים חיצוניים==
* הרב אורי שרקי, [https://www.youtube.com/watch?v=sqTTTvVLb78 תלמידי חכמים מרבים שלום בעולם], באתר יוטיוב
* אריה בראון, [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL997008899849005171/NLI אמר רבי אלעזר אמר רבי חנינא תלמידי חכמים (ביצוע מוקלט)], באתר הספרייה הלאומית
* [https://youtu.be/ojuk13d4qsQ?si=1AEqFl98D9wNCVbb ביצוע המימרא אמר רבי אלעזר אמר רבי חנינא, תלמידי חכמים מרבים שלום בעולם, בביצוע הפייטן והחזן ר' ניסים סאאל, בלחן שהתחבר על ידי מלך החזנים רבי יוסל'ה רוזנבלט זצ"ל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמרות חז"ל
קטגוריה:תפילת שחרית
קטגוריה:שלום
טירת ברנשטיין

טירת ברנשטיין (בגרמנית: Burg Bernstein) היא טירה הממוקמת במקום הגבוהה ביותר בבורגנלנד, אוסטריה, נבנתה כנראה במאה ה-9 או לפני כן. הטירה מוזכרת בשנים 860 כשייכת לבישופות זלצבורג. משנת 1199 הטירה הייתה חלק מממלכת הונגריה ובעליה נקרא אקוס (Ákos).

ב-1236 נכבשה הטירה על ידי בלה הרביעי, מלך הונגריה, שבהמשך העניק אותה לרוזן היינריך השני מגיסין. ב-1260 נכבשה הטירה על ידי קארוי הראשון, מלך הונגריה. ב-1482 הטירה עוברת לזמן קצר לשלטונו של מתיאש הראשון, מלך הונגריה. ב-1487 נתן פרידריך השלישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את הטירה להנס קניגסברג.

ב-1529 וב-1532 צר על הטירה, ללא הצלחה, צבא עות'מאני. ב-1604 צר על הטירה צבא המורכב מטורקים, טאטארים ובני טרנסילבניה בפיקודו של אישטוואן בוצ'קאי, אך שוב ללא הצלחה. ב-1617, כתוצאה ממכת ברק, היה פיצוץ במחסן של אבק שריפה והטירה ניזוקה קשה. לודוויג קניגסברג שיקם את הנזקים תוך בנייה בסגנון הבארוק, אך מגדלי הטירה נותרו רעועים. מאוחר יותר, ב-1659, מכר ארנריך כריסטוף קניגסברג את הטירה והאחוזה לרוזן אדם בת'יאני.

כעבור קרוב למאתיים שנה, ב-1864, מכר גוסטב בתיאני את הטירה לאדוארד או'איגן. היורשים מכרו את הטירה, ב-1892, לאדוארד אלמאשי ומאז הטירה בידי אותה משפחה. בטירה נולד מי שעתיד להיות הטייס והחוקר לאסלו אלמאשי. ב-1953 הוסבה הטירה לבית מלון ומסעדה ועברה שיפוץ ב-2007.

== רוח הרפאים ==
במהלך השנים היו עדויות על דמות לבנה של אישה המשוטטת באולמות הטירה. בספר של בנדיקט גרבינסקי "Infestazioni e apparizioni di fantasmi" מסופר, שזאת רוחה שלאצילה מהמאה ה-15, ג'ובאנה דה פרסקובלדי בת המשפחה האיטלקייה פלורנטין, שנישאה ב-1485 לאדון הטירה, לורנץ פון אוילוק והאחרון הפתיע אותה יום אחד עם מאהבה, חבר ילדות איטלקי. הבעל דקר את המאהב והשליך את גופתו לבאר ועקבות האישה אבדו מאז.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
Bernstein Burg (Bild2).jpg|מבט מדרום מערב
Bernstein Burg (Bild3).jpg|השער החיצוני
Bernstein - Burg, inneres Tor.JPG|השער הפנימי
Bernstein - Burg, äußerer Burghof.JPG|מגדל הטירה
Borostyankovaracivertanlegi2.jpg|מבט מהאוויר
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אירופה: מבצרים
קטגוריה:אוסטריה: בתי מלון
קטגוריה:בורגנלנד
גרגורי מיאסויידוב

גרגורי מיאסויידוב (ברוסית: Григо́рий Мясое́дов; 19 באפריל 1834 – 31 בדצמבר 1911) היה אומן רוסי משפיע, נציג של תנועת הריאליזם.

== ביוגרפיה ==
אביו היה מאצולה מקומית, והיה מחברו של ספר שכותרתו "הסקירה הכלכלית הסטטיסטית של החלק הדרומי של מחוז טולה". הוא החל את לימודיו בגימנסיה באוריול, אך לא השלים את לימודיו לפני שנרשם לאקדמיה האימפריאלית לאמנויות, שם מדריכיו היו קרל טימולאון פון נף ואלכסיי מרקוב.<ref>"Мясоедов Григорий Григорьевич". Brockhaus and Efron Encyclopedic Dictionary: In 86 Volumes (82 Volumes and 4 Additional Volumes). St. Petersburg. 1890–1907.</ref> בשנת 1862 קיבל מדליית זהב על ציורו "יציאתו של גריגורי אוטרפייב מהפונדק" (סצנה מבוריס גודונוב מאת פושקין).<ref name=":0"></ref>

לאחר שקיבל מענק על נסיעות מהאקדמיה, הוא ביקר בפריז, פירנצה, רומא וספרד במסעות לימודים. עם שובו לרוסיה בשנת 1870, הוא קיבל תואר "אקדמאי". זמן קצר לאחר מכן, הוא הפך לאחד ממייסדי תנועת הנודדים. ונשאר משתתף ותומך נלהב בהם למשך שארית חייו. ב-1876 הוא עבר לגור בחווה ליד חרקוב והחל ליצור תיאורים של חיי האיכרים.

מ-1861 עד 1881, הוא היה נשוי לפסנתרנית יקטרינה קריבצובה, אך נפרד ממנה כשהייתה בהריון עם בנו איוואן, בחשד שאיוואן אינו ילדו.[3] הוא התחתן שוב זמן קצר לאחר מכן (לאמנית קסניה איבנובה), אך חשדותיו נשארו והוא לא הרשה לקסניה להתייחס לאיוואן כאל בן. במשך מספר שנים הופקד איוואן בטיפולו של חברו ועמיתו של מיאסויידוב, אלכסנדר קיסליוב<ref name=":1"></ref>.

בשנת 1883 היה מיאסויידוב הדגם של איוואן האיום בציור של איליה רפין "איוון האיום ובנו".<ref>valkenier, Elizabeth Kridl (January 1993). "The Writer as Artist's Model: Repin's Portrait of Garshin". Metropolitan Museum Journal. 28: 207–216</ref>

בשנת 1889, הוא רכש בית אחוזה גדול בפולטבה, הכולל פארק, בריכות וגנים, [2] שם הצטרף איוואן למשפחה. כשהיה שם, הוא צייר מסך ועיצב תפאורה לתיאטרון המקומי. הוא גם ארגן בית ספר לאמנות ב-1894 וכתב ספר על גינון. הוא התפטר מהאקדמיה ב-1902, במחאה על שיטות ההוראה שלהם.<ref name=":1" />

למרות שעבד במגוון נושאים, תמיד הייתה לו חיבה לציור דתי ותכנן טריפטיך של "רוסיה הקדושה" לפני מותו<ref name=":0" />

הוא נקבר באחוזתו, שמאז 1926 היא מיקומו של מצפה הכוכבים הגרבימטרי של פולטבה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="230">
 File:MyasoedovGG PrVIalte VLA.jpg
File:Grigorij Grigorjewitsch Mjassojedow 003 detail3.jpg
File:Zinaida Volkonskaya's salon by G.Myasoedov (Orlov museum).jpg
File:Дедушка русского флота.jpg
File:Grigorij Grigorjewitsch Mjassojedow 002.jpg
File:У чужого счастья.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1834
קטגוריה:נפטרים ב-1911
אלכסנדר מורוזוב

אלכסנדר מורוזוב (ברוסית: Александр Морозов; 1835—1904) היה צייר וחרט ז'אנר רוסי.<ref>Great Soviet Encyclopedia, edited by Alexander Prokhorov Moscow (1974) Vol.16, "Мёзия — Моршанск</ref>

== ביוגרפיה ==
אביו, איוואן מורוזוב, היה אמן, והוא החל את לימודיו באקדמיה הקיסרית לאמנויות ב-1851, שם למד אצל אלכסיי מרקוב.<ref></ref> הוא קיבל מדליית זהב ב-1861 על ציורו "לנוח בזמן הקציר". שנתיים לאחר מכן, הפך לחלק מ"מרד הארבעה עשר" - קבוצת סטודנטים שתמכה בריאליזם והתנגדו להתעקשותה של האקדמיה לקדם את הסגנון הקלאסי. יחד עם האחרים הוא התפטר וקיבל את הכינוי "אמן מחלקה ב'". מאוחר יותר, הוא הצטרף לקומונה של אמנים (ארטל) באי וסילייבסקי. בשנה שלאחר מכן הוענק לו תואר "אקדמאי" על ציורו "לצאת מהכנסייה בפסקוב".

מ-1874 ועד מותו, לימד רישום בבית הספר הקיסרי. במשך שנים רבות לימד רישום גם ב"אגודה לעידוד האמנויות".<ref>"Морозов, Александр Иванович". Brockhaus and Efron Encyclopedic Dictionary: In 86 Volumes (82 Volumes and 4 Additional Volumes). St. Petersburg. 1890–1907.</ref>

הוא גם היה משתתף קבוע בתערוכות של הנודדים, אם כי היו לו כמה חילוקי דעות עם גישתם ומעולם לא הפך לחבר באופן רשמי.

בנוסף, הוא השתתף במספר תערוכות בינלאומיות, כולל התערוכה העולמית 1873 בווינה (1878).

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="230">
 File:Alexander Iwanowitsch Morosow 001.jpg
File:Alexander Iwanowitsch Morosow 002.jpg
File:Morozov AI 009.jpg
File:Morozov Selskaya Shkola.jpg

</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1835
קטגוריה:נפטרים ב-1904
כבישה קרה

עקל קלוע מסיבי [[קוקוס להכלת זיתים לשם מעיכתם על ידי מכבש והפקת שמן זית]]
כבישה קרה היא תהליך תעשייתי להפקת שמן מפירות וזרעים. שמן המופק באמצעות כבישה קרה נקרא שמן כתית.
==תהליך ואמצעי כבישה==
בתהליך הכבישה הקרה נדחסים הפירות או הזרעים, לעיתים לאחר שעברו שלב מקדים של טחינה, ומהודקים באמצעות , ללא חימום של חומר הגלם. חימום חומר הגלם מאפשר הפקת כמויות גדולות יותר של שמן, אך פוגע מאוד באיכותו ולמעשה הורס את מרבית הויטמינים ונוגדי החימצון.

אמצעי כבישה מסורתיים, אך הנמצאים בשימוש גם ב (מטעמים שיווקיים, בעיקר) הם רחיים, מכבש מנוף, ומכבש בורג. מפעלים מודרניים יותר משתמשים במכבשים הידראוליים ובמערבלים.

במהלך הכבישה יוצאים מהפרי מים ושמן המופרדים לאחר מכן. הפרדת השמן מהמים נעשית כיום באמצעות צנטרפוגות, בעבר נעשתה על ידי המתנה שהשמן יצוף על המים.

כבישה נחשבת קרה אם הטמפרטורה של השמן בתהליך אינה עולה על 30 מעלות צלזיוס. מסחרית, ההגדרות משתנות ממדינה למדינה בטווח של מעלות בודדות. במדינות שונות קיימת תקינה ואסדרה הקובעת מהו שמן כתית ורמות איכות שונות.

==תכונות==
תהליך הכבישה הקרה ממצה בצורה הטובה ביותר את החומרים התזונתיים בפרי, במיוחד את הוויטמינים ונוגדי חימצון. התהליך מתבצע ללא שימוש בממסים.
שמן שעבר כבישה קרה שומר על צבע, טעם וריח בולטים. שמן כתית שלא עבר סינון עשוי להיות עכור, אך הדבר אינו פוגע בתכונותיו.

לשמנים בכבישה קרה נקודת עשן גבוהה.

ככל שהחומציות של שמן כתית נמוכה יותר, נחשב השמן איכותי יותר.

==שימושים==
שימוש יעיל בשמני כתית נעשה כתיבול בסלטים וכבסיס לרטבים קרים. שמני כתית נחשבים כבסיס טוב להכנת מיונז. ב מקובל להוסיף שמן שומשום למנות לפני הגשתן על מנת לתת למנה את הניחוח האופייני.

על מנת לשמור על הערכים התזונתיים במזון שמכיל שמן כתית מומלץ שלא להעבירו תהליך חימום. ניתן, למשל, לבשל את האוכל ולהוסיף אליו את השמן רק לאחר התקררותו או מיד לפני ההגשה. כך גם מנוצלים הטעם והריח הייחודיים לשמן.

עם זאת, בגלל נקודת העשן הגבוהה נותן שמן כתית תוצאות טובות מאוד בטיגון (אך תוך ויתור על הערכים התזונתיים).

שמני מאכל נפוצים בכבישה קרה הם שמן זית, שומשום, קוקוס, בוטנים, אבוקדו, שקדים, זרעי ענבים, קנאביס. שמנים נוספים המופקים בכבישה קרה משמשים בארומתרפיה (למשל שמן חוחובה, מרווה, אקליפטוס ועוד).

==קישורים חיצוניים==
*https://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=4052
*https://eureka.org.il/item/56377/מהו-בית-הבד-בו-מיוצר-שמן-הזית

==הערות שוליים==

קטגוריה:שמנים
קטגוריה:שמני מאכל
קטגוריה:כימיה של מזון: תהליכים
קטגוריה:תעשיית המזון
מידת דיראק

δ<sub>x</sub>}} קובעת גודל של 1 לכל הקבוצות בחצי השמאלי העליון של התרשים ו-0 לכל הקבוצות בחצי הימני התחתון.
במתמטיקה, ובפרט בתורת המידה, מידת דיראק היא מידה שקובעת גודל לקבוצה רק על סמך הכלה או אי-הכלה של איבר קבוע <math>x</math> על ידי הקבוצה. זוהי דרך לפורמליזציה של הרעיון של פונקציית הדלתא של דיראק, כלי חשוב בפיזיקה ובתחומים הנדסיים אחרים.

== הגדרה ==
בהינתן מרחב מדיד <math>(\Omega,\Sigma)</math> ואיבר <math>x\in\Omega</math>, מידת דיראק המתאימה ל-<math>x</math> מסומנת על ידי <math>\delta_x</math> ומוגדרת באופן הבא, עבור קבוצה כלשהי <math>A\in\Sigma</math>:

: <math>\delta_x (A) = 1_A(x)= \begin{cases} 0, & x \not \in A; \\ 1, & x \in A. \end{cases}</math>

כאשר <math>1_A</math> היא הפונקציה המציינת של <math>A</math>.

מידת דיראק היא מידה אטומית, ו-<math>x</math> הוא האטום היחידוני היחיד בה. בנוסף, היא מידת הסתברות, המייצגת מצב של התקיימות התוצאה <math>x</math> כמעט בוודאות במרחב המדגם <math>\Omega</math>. מידות דיראק הן של הקבוצה הקמורה של מידות ההסתברות על <math>\Omega</math>.

מידת דיראק מקבלת את שמה בעקבות פונקציית הדלתא של דיראק, בשל התנהגותן הדומה של השתיים. למשל, כאשר מבצעים אינטגרל לבג לפי מידת דיראק, מתקיים הקשר הבא:

<math>\int_{\Omega} f(y) \, \mathrm{d} \delta_x (y) = f(x)</math>

אשר דומה מאוד לקשר הבא, שנחשב לפעמים לחלק מההגדרה של פונקציית הדלתא:

<math>\int_{-\infty}^\infty f(y) \delta(y-x) \, \mathrm{d} y = f(x)</math>

== תכונות ==
יהי <math>(\Omega,\Sigma)</math> מרחב מדיד ותהי <math>\delta_x</math> מידת דיראק שמרכזה <math>x\in\Omega</math>.
* <math>\delta_x</math> מידת הסתברות ולכן מידה סופית, ובפרט סיגמא-סופית.

נניח ש-<math>(\Omega,\tau)</math> הוא מרחב טופולוגי ושהסיגמא-אלגברה <math>\Sigma</math> עדינה לפחות כמו סיגמא-אלגברת בורל של <math>(\Omega,\tau)</math> (כלומר שכל קבוצת בורל היא מדידה).
* <math>\delta_x</math> מידה חיובית ממש אם ורק אם <math>x</math> שייך לכל קבוצה פתוחה (ולא ריקה) בטופולוגיה <math>\tau</math>. לדוגמה, עבור הטופולוגיה הטריוויאלית <math>\{\emptyset,\Omega\}</math>.
* מכיוון ש-<math>\delta_x</math> מידת הסתברות, היא .
* אם <math>\Omega</math> הוא מרחב האוסדורף עם סיגמא-אלגברת בורל המתאימה, אז <math>\delta_x</math> היא , משום שיחידון כמו <math>\{x\}</math> הוא תמיד קומפקטי.
* בהנחה שהטופולוגיה עדינה מספיק כך ש-<math>\{x\}</math> קבוצה סגורה (זה המצב במקרים רבים, למשל במרחב האוסדורף), אז <math>\delta_x</math> היא גם .
* במרחבים בהם שלוש התכונות האחרונות מתקיימות, מידת דיראק היא מידת רדון, ישירות מהגדרתה של זו.
* אם <math>\{x\}</math> סגורה, אז התומך של <math>\delta_x</math> הוא <math>\{x\}</math> (אחרת, התומך הוא הסגור של <math>\{x\}</math> ב-<math>(\Omega,\tau)</math>). בנוסף, <math>\delta_x</math> היא מידת ההסתברות היחידה שהתומך שלה הוא <math>\{x\}</math>.
* <math>\delta_x</math> היא מידה סינגולרית ביחס למידת לבג על המרחב האוקלידי <math>\mathbb{R}^n</math>.

== הכללות ==
מידה בדידה דומה למידת דיראק, אלא שהיא מרוכזת בקבוצה בת מנייה של נקודות במקום בנקודה יחידה. בניסוח פורמלי יותר: מידה על הישר הממשי נקראת מידה בדידה (ביחס למידת לבג) אם התומך שלה הוא לכל היותר קבוצה בת מנייה.

== קישורים חיצוניים ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
</div>
קטגוריה:אנליזה פונקציונלית
קטגוריה:תורת המידה
ניקולאי לומטב

ניקולאי לומטב (ברוסית: Николай Ломтев; 1817–1858) היה צייר היסטוריה וגרפיקאי רוסי בסגנון אקדמי.

== ביוגרפיה ==
הוא נולד למשפחת סוחרים מרוסטוב ב-1816 או ב-1817.<ref>Diary of the artist Nikolai Lomtev, 1844-1851. Russian Academy of Arts, Scientific. Institute of Theory and History arts. - Moscow: Research Institute of the Russian Academy of Arts. 1996. pp. 45, 47.</ref> <ref>С. Н. Кондаков (1915). Юбилейный справочник Императорской Академии художеств. 1764-1914 (in Russian). Vol. 2. p. 115.</ref> באמצע שנות ה-30 עברה המשפחה לסנט פטרסבורג ואביו היה רשום באגודת הסוחרים. בסביבות 1837, הוא נכנס לאקדמיה לאמנויות ולמד אצל צייר ההיסטוריה, פיודור ברוני.[3] ב-1838 נסע ברוני לרומא כדי להשלים שם עבודה, והוא הלך בעקבותיו ב-1839, על חשבון אביו.

ב-1840, כשברוני חזר לרוסיה, הוא נשאר באיטליה, הוא המשיך להעתיק את עבודות המאסטרים הישנים, ולשרטט נופים ולנהל יומן מפורט.

ב-1846, לבקשת אביו, הוא חזר לסנט פטרסבורג וזכה בתואר "אמן" מהאקדמיה על ציורו של "המלאכים מכריזים על העונש של סדום ועמורה". <ref></ref>הוא המשיך לצייר בעיקר סצנות תנ"כיות והיסטוריות, למרות שצייר גם נופים.

כמה מיצירותיו היו בין הראשונות שנרכשו על ידי פאבל טרטיאקוב, אך בסך הכל, הן לא זכו להצלחה כלכלית, ובסוף שנות ה-50 הוא שוב היה על סף עוני.

לאחר מות אביו, הוא קיבל ירושה שהפכה אותו לעצמאי מבחינה כלכלית, אך זמן לא רב לאחר מכן הוא מת משפעת או דלקת ריאות ב-1858 או ב-1859.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="230">
 File:202mtev PropovedSavonaroly.jpg
File:Ломтев Николай Петрович - Ангелы возвещают небесную кару Содому и Гоморре (1845) ГТГ.jpg
File:Lomtev-Sermon.jpg
File:Lomtev-Furnace.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:ילידי 1816
קטגוריה:נפטרים ב-1858
המרכז הלאומי למחקר רפואי לאונקולוגיה ע"ש בלוחין

המרכז הלאומי למחקר רפואי לאונקולוגיה ע"ש בלוחין (ברוסית: Национальный медицинский исследовательский центр онкологии имени Н. Н. Блохина) היא המרפאה האונקולוגית הגדולה ביותר ברוסיה ובאירופה הממוקמת במוסקבה. המבנה כולל חמישה מכונים. שלושה מכונים קליניים: מכון מחקר לאונקולוגיה קלינית, מכון מחקר לאונקולוגיה והמטולוגיה ילדים, מכון מחקר לרדיולוגיה קלינית וניסויית. שני מכונים המעורבים בפיתוחים מדעיים בסיסיים: מכון המחקר לאבחון ניסויי וטיפול בגידולים, מכון המחקר לסרטן. כמו גם אתר ייצור משלו לייצור כימיקלים ורדיופרמצבטיקה.

המרכז מציג את כל סוגי הטיפול האונקולוגי הקיימים. במהלך 70 שנות ההיסטוריה שלו, המרכז התגלה כסימביוזה ייחודית של מדע ופרקטיקה קלינית, מוביל באונקולוגיה הרוסית. גישה רב-תחומית לטיפול בחולים אונקולוגיים ואסכולה כירורגית המוכרת הרבה מעבר לגבולות רוסיה מושכים יותר מ-213,000 חולים בכל הגילאים מרוסיה, מדינות חבר העמים ואירופה בשנה. עוד 6,000 איש בשנה מקבלים עזרה מרחוק באמצעות ייעוץ טלרפואה<ref></ref>.

המרכז מעסיק 3567 עובדים. מתוכם, 4 חברים באקדמיה הרוסית למדעים, 2 חברים בהתכתבות באקדמיה הרוסית למדעים, 69 פרופסורים, 182 דוקטורים למדעים, 423 קנדידטים למדעים, 13 אנשים הם בעלי התואר עובד מכובד של המדע.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוסקבה: בתי חולים
קטגוריה:אונקולוגיה
ג'ון בלאהה

ג'ון בלאהה (באנגלית: John E. Blaha; נולד ב-26 באוגוסט 1942) הוא טייס קרב ואסטרונאוט בתוכנית מעבורות החלל לשעבר של נאס"א.

==קורות חיים==
ג'ון בלאהה נולד סן אנטוניו שבמדינת טקסס. לאחר לימודי בית הספר בנורפוק הוא סיים תואר ראשון באקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית בשנת 1965. בשנת 1966 הוא קיבל תואר שני בהנדסת אווירונאוטיקה באוניברסיטת פרדו. לאחר סיום הלימודים, בשנת 1967 הוא סיים קורס טיס והחל שירות בחיל האוויר של ארצות הברית. הוא היה טייס ב"מקדונל דאגלס F-4 פנטום", "קונבאייר F-102 דלתא דאגר", "קונבאייר F-106 דלתא דארט". במהלך שירותו במלחמת וייטנאם הוא ביצע 361 טיסות מבצעיות.

בשנת 1971 בלאהה סיים קורס טייסי ניסוי בבסיס חיל האוויר אדוארדס. בשנים 1973–1976 בלאהה שירת בבריטניה וביצע טיסות ניסוי עבור חיל האוויר המלכותי. בשנת 1976 הוא הועבר לשירות במטה חיל האוויר.

==שירות בתחום החלל==
בשנת 1980 בלאהה נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. הוא היה בצוות קרקע של מספר משימות. במשימת STS-29 בשנת מרץ 1989 הוא היה טייס של מעבורת החלל דיסקברי (מייקל קואוטס היה מפקד צוות). באוקטובר 1989 הוא היה טייס של משימה STS-33 של מעבורת החלל דיסקברי (פרדריק גרגורי היה מפקד צוות). בשנת 1991 בלאהה היה מפקד צוות של טיסת STS-43 של מעבורת החלל אטלנטיס. בין היתר במהלך המשימה הוצבו במסלול מספר לווייני תקשורת. בשנת 1993 הוא היה מפקד צוות של STS-58 על מעבורת החלל קולומביה. המשימה הוקדשה למחקרים בתחום מדעי החיים. בשנת 1994 בלאהה החל ללמוד רוסית. בהמשך הוא עבר למרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים הרוסי כהכנה לטיסה לתחנת החלל מיר. הטיסה של STS-79 בוצע בספטמבר 1996 ובלאהה היה בתפקיד של מומחה משימה (ויליאם רדי היה מפקד צוות). הם התחברו לתחנת החלל מיר בה כבר פעלה משלחת מס' 22 בפיקוד ולרי קורזון. לאחר שהייה בתחנת החלל של כ-4 חודשים בלאהה חזר לכדור הארץ בטיסת STS-81 של מעבורת החלל אטלנטיס (מייקל בייקר היה מפקד צוות).

לאחר הטיסה האחרונה בלאהה כיהן במספר תפקידי ניהול במערכת נאס"א ופרש ממנה בשנת 1997.

==לאחר פרישה מנאס"א==
לאחר פרישה מנאס"א בלאהה חזר לסן אנטוניו ומונה לתפקיד ניהולי בחברה מסחרית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.spacefacts.de/bios/astronauts/english/blaha_john.htm קורות חיים]
* [https://historycollection.jsc.nasa.gov/JSCHistoryPortal/history/oral_histories/BlahaJE/blahaje.htm ראיון עם ג'ון בלאהה]

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרדו
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי צלב התעופה המצוינת (ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:עובדי נאס"א
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942