OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יחסי איראן–בולגריה

שר החוץ הבולגרי [[ניקולאי מלאדנוב נפגש עם שגריר איראן בבולגריה, 2013]]
יחסי איראן–בולגריה הם יחסי החוץ בין איראן לבולגריה.

== סקירה כללית ==
בשנת 1897 כוננו נסיכות בולגריה והמדינה הנשגבת של פרס יחסים דיפלומטיים, ובשנת 1939 פתחה ממלכת בולגריה שגרירות בטהראן.

במהלך העשור השני של המאה ה-21 התרחבו הקשרים הכלכליים בין שתי המדינות. בשנת 2020 סיכמו שתי המדינות על שיתוף פעולה הדוק יותר בתחומי הכלכלה, מעבר הסחורות וההובלה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* בולגריה מחזיקה באיראן שגרירות בטהראן.
* איראן מחזיקה בבולגריה שגרירות בסופיה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
אירמנטס זלמיקאס

אירמנטס זלמיקאס (בליטאית: Irmantas Zelmikas; נולד ב-3 בינואר 1980) הוא כדורגלן עבר ליטאי, ששיחק בעמדת הבלם.

==קריירה==
זלמיקאס התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של קארדה קובנה ובגיל 17 הצטרף לאינקרה קובנה. לאחר מכן, עבר לז'לגיריס וילנה וממנה חזר לקארדה קובנה.

במהלך שנת , חתם בקובנה, עמה זכה בשלוש אליפויות, שני גביעים וסופר קאפ אחד. זלמיקאס, שיחק בקובנה עד שנת , למעט שתי קדנציות קצרות בשילוטה וב-MTZ-RIPO.

בקיץ , זלמיקאס חתם בטאבריה סימפרופול מליגת העל האוקראינית, בה שיחק שנה וחצי ובינואר , חזר לקובנה לאחר שלא זכה לדקות משחק רבות בטאבריה. לפי עונת , חתם בסודובה מריאמפולה, עמה זכה בגביע הליטאי באותה שנה.

בינואר , זלמיקאס הצטרף להפועל רעננה מתחתית ליגת העל. ב-16 בינואר 2010, זלמיקאס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד מכבי נתניה. בסיום העונה, רעננה ירדה לליגה הלאומית וזלמיקאס עזב את רעננה.

בקיץ , זלמיקאס חתם ב-MOIK באקו האזרית, בה לא זכה לדקות משחק ובינואר של אותה שנה חתם בבנגה גרגז'דאי.

בהמשך הקריירה שלו, זלמיקאס שיחק גם בקרויה פקרוייס ואסקים פוטבול קלאב, ובשנת פרש ממשחק פעיל.

ב-3 ביולי 2003, זלמיקאס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ליטא בניצחון 1–5 נגד . זלמיקאס, ערך בסך הכל 13 הופעות בנבחרת ללא שערים.

==תארים==
; קובנה
*ליגת העל הליטאית: , , 
*הגביע הליטאי: , 
*הסופר קאפ הליטאי: 

; סודובה מריאמפולה
*הגביע הליטאי: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ליטאים
קטגוריה:בלמי כדורגל ליטאים
קטגוריה:טלז: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ז'לגיריס וילנה
קטגוריה:כדורגלני קובנה
קטגוריה:כדורגלני שילוטה
קטגוריה:כדורגלני טאבריה סימפרופול
קטגוריה:כדורגלני סודובה מריאמפולה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ליטא
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ליטאים בבלארוס
קטגוריה:ספורטאים זרים באוקראינה
קטגוריה:ספורטאים ליטאים בישראל
קטגוריה:ספורטאים ליטאים באזרבייג'ן
קטגוריה:ספורטאים זרים בנורווגיה
קטגוריה:ליטאים שנולדו ב-1980
יחסי בולגריה – ניו זילנד

יחסי בולגריה–ניו זילנד הם יחסי החוץ בין בולגריה לניו זילנד.

== סקירה כללית ==
היחסים הבילטרליים של ניו זילנד עם בולגריה גדלו במידה ניכרת מאז הצטרפותה של בולגריה ל בשנת 2007. ההתקשרות הרשמית הממשלתית בין המדינות מתנהלת בעיקר באמצעות פורומים רב-צדדיים, בעיקר ארגון הסחר העולמי, האו"ם ואמנת אנטארקטיקה (בולגריה הפכה לחברה מייעצת בשנת 1998).

== יחסי סחר ==
בשנת 2019 הסתכם הסחר בין המדינות ב-39 מיליון דולר ניו זילנדי. היצוא שכלל מוצרים מן החי ויין הסתכם ב-16 מיליון דולר ניו זילנדי, ואילו היבוא שכלל מכונות ומכשירים מכניים ונחושת הסתכם ב-24 מיליון דולר ניו זילנדי.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* בולגריה מיוצגת בניו זילנד באמצעות שגרירותה בקנברה, אוסטרליה.
* ניו זילנד מיוצגת בבולגריה באמצעות שגרירותה בבריסל, בלגיה.

== הערות שוליים ==
1989 (אלבום של ריאן אדמס)

1989 הוא אלבום גרסאות כיסוי של ריאן אדמס.<ref name=":0"></ref> האלבום יצא לאור ב-21 בספטמבר 2015, על ידי חברת התקליטים PAX AM.<ref name=":0" /> הסינגל הראשון מתוך האלבום הוא גרסת כיסוי ללהיט של טיילור סוויפט "Bad Blood".<ref name=":0" /> גרסתו של אדמס זכתה להצלחה נאה במצעדי הבילבורד.<ref></ref>

האלבום הגיע למקום השביעי במצעד הבילבורד 200.<ref></ref>

== רקע ==
האלבום הוא אלבום גרסאות כיסוי, שהוציא אדמס כמחווה עבור הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. שמו נגזר משם אלבומה בעל אותו השם.

באוקטובר 2013, הייתה טיילר סוויפט "שקועה במשך חצי שנה בתהליך כתיבת השירים". בנובמבר 2013, אמרה הזמרת לבילבורד כי "יש נראה שבעה או שמונה שירים שאני יודעת שאני רוצה באלבום. זה כבר התפתח לסאונד חדש, וזה כל מה שרציתי". בפברואר 2014, אישרה סוויפט כי שוב עובדת עם המפיקים מקס מרטין ושלבאק, שעימם שיתפה פעולה בכתיבה של שלושה שירים באלבומה Red. הפעם הם כתבו "הרבה יותר משלושה שירים". דיאן וורן וראיין טדר גם עבדו על האלבום.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
! rowspan="3" |ארצות הברית
|21 בספטמבר 2015
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
| rowspan="3" |PAX AM
| rowspan="3" style="text-align:center;" |<ref></ref>
|-
|6 בנובמבר 2015
|תקליטור
|-
|11 בדצמבר 2015
|תקליט • קלטת שמע
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2015
קטגוריה:טיילור סוויפט
קטגוריה:אלבומי גרסאות כיסוי
קטגוריה:אלבומי הוקרה
קטגוריה:אלבומי קאנטרי
אטגיס אדום-בטן

אטגיס אדום-בטן (שם מדעי: Attagis gayi) הוא מין של עוף מסדרת החופמאים ומהמשפחה חופמי זרעים, החי רק לאורך הרי האנדים שמדרום לאקוודור בגבהים מ-1,000 עד 4,000 מטר מעל גובה פני הים.

עוף זה הוא קרובם של החופמיים, אף שהוא מזכיר יותר חוגלה או קטה בממדיו ובמבנה גופו העגלגל הלא מותאם לתעופה. הוא קטן מאוד, אף שהוא אחד מהגדולים בבני משפחתו והוא מגיע לאורך 27 עד 32 סנטימטרים ולמשקל 300 עד 400 גרם בממוצע. הוא בעל זנב קצר מאוד וכנפיים מחודדות וצבעו חום-ערמוני עם כתמים בהירים על הגוף. המקור קצר ומתאים לליקוט של צמחים וחרקים, בייחוד צמחיית כרים, ולא כמו של מרבית החופמאים לשליית מזון מהחול. שני הזוויגים דומים אחד לשני, אך הצעירים יותר בהירים מהוריהם.

האטגיס מקנן על הקרקע כשהקן עשוי מצמחייה ומוסווה היטב מטורפים. הנקבות מטילות 2 או 3 ביצים שגם הן מוסוות והן בוקעות כעבור כמה שבועות. הצעירים יכולים לאכול ולדאוג לעצמם מהבקיעה, אך עוד צריכים הגנה מהוריהם.

מין זה לא מצוי בסכנת הכחדה, אך בחלק מהאזורים המקומיים נוטים לצוד אותו.

==תת-מינים==
* Attagis gayi gayi
* Attagis gayi latreillii
* Attagis gayi simonsi

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי איזידור ז'ופרואה סנט-אילר
קטגוריה:חופמי זרעים
קטגוריה:אקוודור: עופות
יחסי אוסטרליה–הפיליפינים

בניגנו אקינו השלישי (מימין) ומלקולם טרנבול בעת ביקור האחרון בפיליפינים, 2015
יחסי אוסטרליה–הפיליפינים הם יחסי החוץ בין אוסטרליה והפיליפינים.

== היסטוריה ==
לאוסטרליה ולפיליפינים היסטוריה ארוכה של שיתוף פעולה דו-צדדי. בשנת 1957 מונה שגריר אוסטרליה בפיליפינים, ובשנת 1962 הפיליפינים פתחה שגרירות בקנברה. ב-18 בנובמבר 2015 חתמו ראש ממשלת אוסטרליה מלקולם טרנבול ונשיא הפיליפינים בניגנו אקינו השלישי על הצהרה משותפת על שותפות בין המדינות, אשר בטווח הארוך אמורה להוביל להתפתחות נוספת של קשרים דו-צדדיים. בשנת 2016 אוסטרליה והפיליפינים חגגו 70 שנה לכינון היחסים הדו-צדדיים.

== יחסים כלכליים ==
בשנת 1962 היקף הסחר בין המדינות הסתכם ב-11.5 מיליון דולר. בשנת 1981 היקף הסחר בין המדינות הסתכם ב-250 מיליון דולר. בשנת 2015 היקף הסחר בין המדינות הסתכם ב-2.5 מיליארד דולר אוסטרלי. בשנת 2015, אוסטרליה השקיעה 10 מיליארד דולר בפיליפינים והפיליפינים השקיעו 473 מיליון דולר באוסטרליה.

== הגירה ==
בשנים 1960–1990, מספר לא מבוטל של פיליפינים היגרו לאוסטרליה וכיום הם אחת מקהילות המהגרים הצומחות ביותר באוסטרליה. בשנת 2011 אוסטרליה ערכה מפקד אוכלוסין, 225,000 אוסטרלים ציינו את שורשיהם הפיליפינים בשאלונים (בשנת 2001 היו 129,000 איש). בשנת 2016 למדו מעל 10,000 סטודנטים פיליפינים באוסטרליה, וצמיחת הסטודנטים ממדינה זו גדלה ב 100% בהשוואה לשנת 2010.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* אוסטרליה מחזיקה בפיליפינים שגרירות במנילה.
* הפיליפינים מחזיקה באוסטרליה שגרירות בקנברה וקונסוליות כלליות בסידני, בריסביין, אדלייד ודרווין.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי הפיליפינים – ניו זילנד

יחסי הפיליפינים–ניו זילנד הם היחסים הדו-צדדיים בין ניו זילנד לבין הפיליפינים. שתי המדינות חברות בשיתוף פעולה כלכלי באסיה ופסיפיק.

== יחסים צבאיים ==
RNZAF A-4 סקייהוק מטייסת מס' 75 בבסיס האוויר קלארק, [[לוזון הפיליפינים .]]
ניו זילנד והפיליפינים נלחמו יחד במהלך מלחמת קוריאה (1950–1953) תחת ה"פעולה המשטרתית" של האו"ם כדי להתמודד עם פלישת צפון קוריאה לדרום קוריאה.

במהלך המלחמה הקרה, ניו זילנד והפיליפינים היו שניהם חלק מ-SEATO בין השנים 1954–1977. חיל האוויר המלכותי של ניו זילנד ערך גם תרגילים בפיליפינים.

== יחסים כלכליים ==
נשיא הפיליפינים [[פרדיננד מרקוס מברך את ראש ממשלת ניו זילנד רוברט מולדון במהלך ביקורו הממלכתי של האחרון בפיליפינים.]]
ראש ממשלת ניו זילנד [[ג'ון קי נפגש עם נשיא פיליפין בניגנו אקינו השלישי בשולי פגישת מנהיגי הכלכלה של APEC במנילה, 2015]]
ראש ממשלת ניו זילנד [[ג'סינדה ארדרן נפגשת עם נשיא הפיליפינים רודריגו דוטרטה במהלך הפסגה ה-14 במזרח אסיה בשנת 2017]]
סך הייצוא של ניו זילנד לפיליפינים בשנת 2010 הסתכם בכ-475 מיליון דולר, המהווה גידול של 30% לעומת 2009, מה שהפך את הפיליפינים לאחד משווקי הייצוא העיקרי שלהם.<ref></ref>

שר החוץ הפיליפיני אלברט דל רוסאריו ערך ביקור רשמי בן יומיים בניו זילנד בהזמנת שר החוץ מורי מקולי. המזכיר ציין את הפעילות העסקית ההולכת וגוברת בין הפיליפינים לניו זילנד כאשר חברות רבות יותר בשתי המדינות בוחנות ועוסקות בהזדמנויות עסקיות והשקעות בתחומי החלב, טכנולוגיית המידע, הגיאותרמיה ועוד.<ref></ref>

== ביקורים רשמיים ==
באוקטובר 2012 ערך הנשיא בניגנו אקינו השלישי ביקור ממלכתי בניו זילנד. הוא היה עד לחתימה על שלושה הסכמים דו-צדדיים שנועדו לחזק את היחסים הדיפלומטיים בין מנילה לוולינגטון. החתימה באה בעקבות פגישה דו-צדדית בין הנשיא אקינו לבין ראש הממשלה ג'ון קי, שניהם נערכו בבניין הפרלמנט. ההסכמים עוסקים בתוכנית חופשית לעבודה הדדית, בשיתוף פעולה הגנתי ובאנרגיה גיאותרמית.<ref></ref>

== סיוע משטרתי ==
בשנת 2009, משטרת ניו זילנד סייעה למשטרה הלאומית בפיליפינים להילחם במתאמפטמין.<ref name="TVNZ_2968874"></ref> משטרת ניו זילנד מסייעת גם במתן הדרכות למשטרה הלאומית בפיליפינים.<ref>[http://www.nzaid.govt.nz/programmes/c-philippines.html New Zealand Aid Programme]</ref>

== הגירה ==
בשנת 2013 התגוררו בניו זילנד מעל 40,000 פיליפינים.<ref></ref>

מפקד האוכלוסין בניו זילנד בשנת 1936 מצא שישה תושבים מניו זילנד שנולדו בפיליפינים, והגעת הסטודנטים הפיליפינים למדינה החלה לצמוח בשנת 1960 במסגרת תוכנית קולומבו עם זאת, אפילו בסוף שנת 1981, היו בניו זילנד 405 פיליפינים בלבד. בשנות ה-90 של המאה ה-20 האזורים המאוכלסים מאוד כמו וולינגטון ואוקלנד (במיוחד פרברי הנדרסון והר רוסקיל) החלו לראות צמיחה אקספוננציאלית של הקהילות הפיליפיניות שלהם.<ref></ref> הקהילות עצמן ידועות בחגיגות רבות הקשורות לפיליפינים, במיוחד בחגיגת יום העצמאות הפיליפיני מדי שנה ביום ראשון הקרוב ל-12 ביוני. באפריל 2008 ציינה שגרירות ניו זילנד כי הם רוצים להגדיל את צריכת האחיות והמהנדסים מהפיליפינים.<ref></ref>

== נציגויות דיפלומטיות ==
* הפיליפינים מחזיקה בניו זילנד שגרירות בוולינגטון ו-2 קונסוליות באוקלנד ובכרייסטצ'רץ'.
* ניו זילנד מחזיקה בפיליפינים שגרירות במנילה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
מיליונים (שיר)

"מיליונים" הוא שיר שכתבה, הלחינה וביצעה אתי אנקרי. השיר יצא לאור כסינגל ב־21 בפברואר 2004 וכשיר הנושא של האלבום, מיליונים, שיצא גם הוא בשנת 2004 וכלל 12 שירים. השיר נכתב בעקבות המשבר הכלכלי שהתרחש בישראל בתחילת שנות ה־2000.

== רקע ==
השיר נכלל באלבום הנושא את שמו, והוא דורג במקום ה־18 במצעד הפזמונים העברי השנתי של רשת ג' לשנת תשס"ד (2004).

מקור ההשראה העיקרי של אנקרי היה המשבר הכלכלי שחוותה ישראל בשנת 2002. במשבר זה עברה כלכלת ישראל שפל גדול, שהביא לאי־שוויון במשק. השיר מספר על אישה שעובדת ומתפרנסת למחייתה, אך עקב המשבר או התנהלות שגויה שלה בעבר היא צוברת חובות ומסתבכת עם הבנק, שהפקידה בו פוגעת בכבודה. רכושה של הדוברת מעוקל בהוצאה לפועל, והיא מתארת כחוסר צדק את המצב שבו לקיחת רכושה בידי הרשויות אינה נחשבת גנֵבה, אלא נעשית כחוק. היא מדגישה שהיא אינה מקרה בודד, וכי יש "מיליונים" שנמצאים במצבה. השיר מסתיים בדבריה של הדוברת כלפי בן שיחה, שגם הוא יכול להיקלע למצבה, אף אם מצבו כעת שפיר. השיר מראה איך בחלוף הזמן ההשפעה של כסף על חיינו הולכת וגדלה, וכיצד הכסף משפיע על אנשים.

בשנת 2020 חידשו משתתפי התוכנית "זהו זה" את השיר, ששודר באחת התוכניות, על רקע המשבר הכלכלי שנגרם לרבים בעקבות מגפת הקורונה בישראל.

== הישגיו של השיר ==
השיר זכה בפרס אקו"ם, פרס ישראלי ליצירה על שם אהרן אשמן.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://tarbutil.cet.ac.il/paskol/מיליונים/ מיליונים], באתר תרבות.il
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2004
קטגוריה:סינגלים מ-2004
קטגוריה:שירי אתי אנקרי
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי מחאה בעברית
קטגוריה:שירים על כסף
קטגוריה:שירים על עוני
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
קטגוריה:סינגלים בהוצאת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
משרד ענבר

משרד ענבר (בערבית: مكتب عنبر) הוא בית במרכז דמשק העתיקה, סוריה. המשרד ממוקם ממזרח למסגד אומיה בדמשק, ובמקור הוא היה בית שנבנה בסגנון הדמשקאי. הבית נבנה כבית מגורים פרטי על ידי יהודי דמשקאי אמיד בשם יוסף אפנדי ענבר, באמצע המאה ה-19. הבית הוחרם מאוחר יותר על ידי הממשלה העות'מאנית לאחר פשיטת הרגל של ענבר ושימש שנים רבות כבית ספר.

צורתו של המשרד מלבנית בשטח של 5,000 מ"ר והוא מחולק לשלושה חלקים, לכל קטע יש חצר משלו המוקפת בחדרים, בסך הכל 40 המפוזרים על פני שתי קומות. הבית בנוי סביב שלוש חצרות, בכניסה יש את חצר הקבלה הרשמית, מאחוריה עזרת הנשים, ולבסוף חצר המשרתים.

== היסטוריה ==
החוקרים חלוקים לגבי שנת בניית הבית - חלק מהחוקרים סבורים שהבית נבנה בשנת 1872 ואחרים סבורים כי נבנה ב-1867. בבניית הבית הושקעו 43 אלף לירות לירות סוריות.

ענבר הרוויח את כספו במזרח הרחוק, ולאחר חזרתו לדמשק בנה את הבית. הוא הלווה כסף רב לסולטאן טורקיה שסירב אז להחזיר לו. משפחת ענבר פנתה לקיסר גרמניה להתערב, והוא עשה זאת. הסולטן זעם כל כך שהוא מעולם לא החזיר את הכספים ומר ענבר פשט רגל ואיבד את הבית ב-1887. בהמשך, המשפחה היגרה לאלכסנדריה במצרים.

הממשל העותמאני השלים את הבנייה לאחר פשיטת הרגל של ענבר והפך את הבניין לבית הספר המכינה האזרחית בדמשק, שהיה בית ספר יוקרתי, יקר ומבוסס על שכר לימוד לבניהם של המשפחות העשירות בדמשק. מנהיגים לאומניים סורים רבים בשנות המנדט הצרפתי בסוריה היו בוגרי ענבר.

במאה ה-20, הפכה הממשלה הסורית העצמאית את הבניין לבית ספר לבנות ולאחר מכן ננטש. 

הבית נרכש על ידי משרד התרבות בשנת 1976 ששחזר אותו לאחר שהיה במצב קשה. כעת יש בו אולם תצוגה, ספרייה, מוזיאון וסדנאות יצירה.<ref>[http://archnet.org/sites/203/media_contents/20341 Archnet, Maktab Anbar Restoration]</ref>

כיום המשרד משמש כמפקדת הוועדה להגנת העיר העתיקה של דמשק, והאזור בו הוא נמצא נקרא על שמו. הסרט "משרד ענבר" יצא גם במסגרת הסדרה התיעודית "טביעת אצבע של מקום" שהוצגה לרגל חגיגת דמשק בירת התרבות הערבית.

== גלריה ==
<gallery widths="180px" heights="180px">
קובץ:مكتب عنبر - Maktab Anbar.jpg|משרד ענבר
קובץ:Damascus, Maktab Anbar, reception courtyard.JPG|חצר הקבלה
קובץ:Maktab Anbar Damascus.jpg|עזרת הנשים
קובץ:دمشق القديمة-مكتب عنبر (1).jpg|עזרת הנשים
קובץ:Damascus, Maktab Anbar, servants' courtyard.JPG|חצר המשרתים
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהדות סוריה
קטגוריה:דמשק: מבנים
נעמה כהן (כדורגלנית)

נעמה כהן (נולדה ב-7 באוקטובר 1988) היא כדורגלנית עבר ישראלית, אשר שיחקה בעמדת הבלמית בליגת הנשים הבכירה ובנבחרת ישראל. במהלך הקריירה שלה כשחקנית זכתה ב-6 אליפויות וב-8 גביעי המדינה.

==קריירה מקצועית==
כהן החלה לשחק כדורגל במסגרת טורניר ארצי לבתי ספר.
בשנת 2003 החלה את הקריירה המקצועית שלה בקבוצת עירוני בת ים שם שיחקה חצי עונה.

בשנת 2004 הצטרפה לקבוצת הכדורגל מכבי חולון ושיחקה בשורותיה עד עונת 2013/2014. במהלך תקופה זו זכתה עם הקבוצה ב-5 אליפויות ו-7 גביעים.

בעונת 2014/2015 הדרימה לקבוצת מ.ס. קריית גת בה שיחקה 3 עונות עד פרישתה בשנת 2017. בתקופה זו זכתה בעוד אליפות אחת ובגביע המדינה.

==בנבחרת==
כהן שיחקה במסגרת נבחרת ישראל בכדורגל נשים עד גיל 19 בשני קמפיינים של מוקדמות אליפות אירופה בכדורגל נשים עד גיל 19. במסגרת זו שיחקה 5 משחקים והבקיעה שער אחד. בשנים 2008–2014 שיחקה בנבחרת הבוגרת כשמשחק הבכורה שלה היה מול נבחרת בלארוס בפברואר 2008. משחקה האחרון בנבחרת היה בניצחון על שנחשב לאחד מהישגיה הטובים ביותר של הנבחרת אי פעם. בסך הכל רשמה 11 הופעות במדים הלאומיים.

==תארים==
===מכבי חולון===
* אליפות המדינה: (5) - 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009
* גביע המדינה: (7) - 2004/2005, 2005/2006, 2006/2007, 2007/2008, 2008/2009, 2009/2010, 2012/2013

===מ.ס. קריית גת===
* אליפות המדינה: (1) - 2016/2017
* גביע המדינה: (1) - 2015/2016

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.football.org.il/players/player/?player_id=62290 פרופיל], באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלניות ישראליות
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמות כדורגל ישראליות
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלניות מכבי חולון
קטגוריה:כדורגלניות מ.ס. קריית גת
קטגוריה:ראשון לציון: כדורגלניות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1988
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
ורמיר האחרון

ורמיר האחרון (באנגלית: The Last Vermeer)<ref></ref> הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2019 בבימויו של דן פרידקין מתוך תסריט מאת ג'ון אורלוף (בשם העט ג'יימס מק'גי), מארק פרגוס והוק אוטסבי. הסרט מבוסס על הספר "האיש שעשה ורמירים" מאת ג'ונתן לופז משנת 2008. בסרט מככבים גאי פירס וקלייס באנג. הקרנת הבכורה העולמית נערכה בפסטיבל Telluride ב-31 באוגוסט 2019. הוא מתוכנן לצאת לאקרנים ב-20 בנובמבר 2020 על ידי Tristar Pictures.

== תקציר עלילת הסרט ==
גיבור העם ההולנדי האן ואן מיגרן רימה את הנאצים במיליוני דולרים בכך שמכר להם זיופים של ציורי יאן ורמיר ונחשב לזייפן האמנות המצליח ביותר בכל הזמנים.<ref name="Announcement"></ref>

== שחקנים ודמויות ==
* גאי פירס בתפקיד האן ואן מיגרן
* קלייס באנג בתפקיד קפטן ג'וזף פילר
* ויקי קריפס בתפקיד מינה הולברג
* רולאן מולר בתפקיד אספר וסר
* אוגוסט דיהל בתפקיד אלכס דה קלרקס
* אוליביה גרנט בתפקיד קואוטי'ה הנינג
* אדריאן סקרבורו בתפקיד דירק האנמה
== הפקה ==
=== פיתוח ===
ב-25 באפריל 2018 הוכרז כי Imperative Entertainment החלה בהפקת הסרט תחת השם הזמני "Lyrebird", בבימויו של דן פרידקין ובהפקתו של רידלי סקוט מתוך תסריט מאת ג'יימס מק'גי, מארק פרגוס והוק אוסטבי.<ref></ref><ref></ref> הסרט הוא סרט הביכורים של פרידקין כבמאי.<ref></ref>

=== ליהוק ===
לצד ההכרזה הראשונית של הסרט, אושר כי גאי פירס, קלייס באנג, ויקי קריפס ורולאן מולר לוהקו לתפקידים הראשיים בסרט.

=== צילומים ===
על פי הדיווחים הצילומים העיקריים של הסרט התנהלו באפריל 2018 בבריטניה ובהולנד. ב-22 במאי 2018, הצילומים התקיימו בפורט ווידלי בפורטסמות', אנגליה.<ref></ref> באפריל ובאוגוסט 2018, הצילומים התקיימו בדורדרכט ובשיידאם, הולנד.

== הפצה ==
הקרנת הבכורה העולמית שלו הייתה בפסטיבל Telluride ב-31 באוגוסט 2019.<ref></ref> <ref></ref> הוא הוקרן גם בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו ב-11 בספטמבר 2019.<ref></ref> לפני כן רכשה Sony Pictures Classics את זכויות ההפצה לסרט.<ref></ref> הוא אמור היה לצאת אקרנים ב-22 במאי 2020.<ref></ref> עם זאת, הוא הוסר מלוח הזמנים עקב מגפת הקורונה<ref></ref> ויציאתו לאקרנים נדחתה לנובמבר 2020.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים שיציאתם נדחתה בעקבות מגפת הקורונה
קטגוריה:סרטים שצולמו באנגליה
What Are You Doing New Year's Eve?

"What Are You Doing New Year's Eve?" הוא שיר פופולרי שנכתב על ידי פרנק לוסר בשנת 1947, ויצא לאור כשיר עצמאי שלא נכתב עבור מחזה זמר כלשהו, בשונה מרוב יצירותיו של לוסר.

השיר הוקלט לראשונה על ידי מרגרט וויטינג בשנת 1947, ודורג לראשונה תחת הביצוע של להקת הרית'ם אנד בלוז האמריקאית The Orioles, שגרסתה הגיעה למקום התשיעי במצעד "Best-Selling Retail Rhythm & Blues" של המגזין בילבורד בדצמבר 1949.

השיר הוקלט על ידי אמנים רבים, ביניהם ברברה סטרייסנד, בט מידלר, הארי קוניק ג'וניור, אנדי ויליאמס, אלה פיצג'רלד, דוני אוסמונד, ויק דיימון, הקרפנטרז, קתרין מקפי, קייסי מאסגרייבס ואזיליה בנקס.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1947
קטגוריה:שירי אידינה מנזל
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי השנה החדשה
קטגוריה:שירי חג המולד
ארנסט סטויזפל

ארנסט סטויזפל (בגרמנית: Ernst Stojaspal; 14 בינואר 1925 – 3 באפריל 2002) היה כדורגלן ומאמן אוסטרי, ששיחק בעמדת החלוץ.

==ביוגרפיה==

סטויזפל נולד ב-14 בינואר 1925 בווינה שבאוסטריה. הוא גויס לורמאכט הגרמני במהלך מלחמת העולם השנייה ביוני 1943, ושנה אחר כך שבר את ידו מבקשת חבר על מנת למנוע פריסה אפשרית של החזית. באוקטובר 1944 סטויזפל, יחד עם אחרים, נמצאו אשמים בפגיעה בכח הצבאי והם נידונו ל-8 שנות מאסר. אולם לאחר תום המלחמה במאי 1945 הוא שוחרר.

לאחר סיום המלחמה הוא שיחק באוסטריה וינה וכבש שיא של 36 שערים ב-22 הופעות בלבד בעונת 1945/46. סטויזפל זכה עימה ב-3 תוארי אליפות ובשני גביעים עד לעזיבתו ממנה ב-1954. ברמה האישית כבש בסך הכל 220 שערים ב-184 הופעות ליגה והיה למלך השערים של הליגה האוסטרית 5 פעמים. הוא עדיין מחזיק בשיא שערי אוסטריה וינה בכל הזמנים ונבחר להיות בהרכב המאה ה-20 של כדורגלנים אוסטרים בשנת 2001.

משנת 1954 עבר סטויזפל לשחק בצרפת, אם כי הדבר מנע ממנו לשחק בנבחרת אוסטריה שוב. הוא שיחק שם בשטרסבורג בה כבש שלושער במשחקו הראשון בליגה בניצחון 1–5 על נאנסי. בסך הכל הוא ערך 189 משחקים בהם כבש 74 שערים בליגה הצרפתית, וסיים במקום השני בטבלת הכובט בעונת 1954/55 אחרי רנה בילרד. סטויזפל שהה אחר כך בקבוצות מונקו, טרואה, AS בזיירס ומץ. בשנת 1962 סיים את הקריירה ככדורגלן.

בשל הצלחתו הגדולה של סטויזפל באוסטריה הוא זומן לשחק בנבחרת בשנת 1946. שערו הראשון הגיעה בניצחון 2–3 על איטליה במילאנו. סטויזפל שיחק את משחקיו החשובים ביותר במונדיאל 1954 בשווייץ. אוסטריה הרשימה כשסיימה במקום השלישי, והוא כבש צמד בניצחון 0–5 על צ'כוסלובקיה בשלב הבתים ושער נוסף במשחק על המקום השלישי נגד אורוגוואי. אחרי הטורניר הוא סיים את דרכו בה.

סטויזפל היה למאמן כדורגל במדינות צרפת, שווייץ ובלגיה. בנוסף לכך היה גם מנהל סניף בית קפה, "קפה דה וינה", במונקו. הוא נפטר ב-3 באפריל 2002 במץ שבצרפת בגיל 77, כתוצאה ממחלות לב.

==תארים==
;אוסטריה וינה
*אליפות אוסטריה (3): 1949, 1950, 1953
*הגביע האוסטרי (2): 1947, 1948
;נבחרת אוסטריה
*מקום שלישי בגביע העולם: 1954
;אישיים
*מלך השערים בליגה האוסטרית (5): 1946, 1947, 1948, 1952, 1953

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטריה
קטגוריה:כדורגלני אוסטריה וינה
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני טרואה
קטגוריה:כדורגלני מץ
קטגוריה:וינה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1954
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-2002
היוזמה הלאומית למינהל ולשינוי בסוריה

היוזמה הלאומית למינהל ולשינוי בסוריה (NIACS; בערבית: المبادرة الوطنية للإدارة والتغيير في سوريا) היא מפלגה פוליטית סורית. מנהיג המפלגה הוא חסאן א-נורי, איש עסקים עשיר, שר וחבר פרלמנט שהתייצב בבחירות לנשיאות סוריה 2014 וקיבל 500,279 קולות, 4.3% מכלל הקבוצות.<ref name="loser"></ref> המפלגה טענה כי תתמודד עם שחיתות, תקדם משק אפקטיבי ותקדם שינוי בסוריה.

המפלגה תיארה את הליברליות הכלכלית בכך שהיא התחייבה לחלק מחדש את עושרן של המשפחות המעטות השולטות במדינה ולבנות מחדש את מעמד הביניים של המדינה.<ref name="loser"></ref> המפלגה הוקמה בשנת 2012 וקיוותה ליצור מנגנוני אינטראקציה בין תאגידים וקהילות בסוריה.<ref></ref>

ה-NIACS ערער בחשדנות על מערכת השליטה היחידה על ידי חוקת סוריה.<ref name="loser"></ref> למרות ההפסד בבחירות, אמר א-נורי, "הקואליציה נעשתה לעת עתה, כעת שהשחיתות חלחלה אליה, ואני אופטימי להשיג ניצחון בקרוב." 

ה-NIACS מתנגד גם לקבוצות המורדים במלחמת האזרחים בסוריה, ומתח ביקורת על צבא סוריה החופשית ועל ההתערבות בהובלת ארצות הברית בסוריה. הוא גם מתח ביקורת על עמדתה של ישראל.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוריה: מפלגות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2012
ג'יימי האוולט

ג'יימי האוולט (באנגלית: Jamie Hewlett; נולד ב-3 באפריל 1968) הוא קומיקסאי, אנימטור, מעצב, מאייר ובמאי אנגלי, הידוע בעיקר בתור היוצר של ספר הקומיקס טנק גירל וכמעצב והאנימטור מאחורי הווידאו קליפים של הלהקה הווירטואלית גורילז.

== ביוגרפיה ==

האוולט גדל בהורשאם אשר באזור ווסט סאסקס. בילדותו לקח חלק ביצירת האמנות עבור קמפיין בטיחות בדרכים אשר זכה במקום השני בתחרות ששודרה בטלוויזיה בכל בריטניה. לטענתו ההשראה עבור פרויקט זה הייתה להקת הפאנק האירית "The Undertones" .

במהלך לימודיו במכללת נורת'ברוק וורת'ינג האוולט, אלן מרטין והסטודנט פיליפ בונד החלו להפיק עלון בשם "Atomtan". בעקבות כך גילה אותו אמן הקומיקס הבריטי ברט אווינס . לאחר שסיים את לימודיו במכללה אווינס הזמין את האוולט ומרטין ליצור יחד עימו תוכן עבור המגזין Deadline אותו הוא החל להפיק בשנת 1988 יחד עם אמן הקומיקס הבריטי סטיב דילון . המגזין Deadline הציג תערובת של רצועות קומיקס שהופקו על ידי יוצרים בריטים, לצד מאמרים על מוזיקה ותרבות. במהלך תקופה זו האוולט ומרטין החלו להפיק בשיתוף פעולה את הקומיקס האנרכי טנק גירל שעוסק בהרפתקאות של נערת פאנק מתבגרת שנוהגת בטנק יחד עם חיית המחמד שלה הקנגורו בוגה. הקומיקס זכה להצלחה רבה והפף במהרה לחלק הפופולרי ביותר במגזין. סגנונו האקסצנטרי של האוולט זכה לאהדה רבה ובעקבות כך הוא החל לעבוד בשיתוף עם הלהקות Senseless Things ו-Cud אשר ביצעו באותה העת גרסאות כיסוי עבור חברות תקליטים שונות. באותה התקופה יצר האוולט גם מספר יצירות אמנות עבור המגזין Commodore User .

עד 1992 הפך האוולט לאמן קומיקס בולט בבריטניה, ולאחד מאמני הקומיקס החדשים הבודדים באותה העת שהצליחו לזכות בפרסום ופופולריות רבה בבריטניה. באותה העת האוולט הפיק ביחד עם הכותב פיטר מיליגן את הגיליונות 700 עד 707 של סדרת הקומיקס Hewligan's Haircut. האוולט היה מעורב בהמשך ביצירת הכריכות והאיורים עבור הקומיקס "Shade, the Changing Man" , אותו יצר יחד עם מיליגן עבור DC Comics.

הקומיקס טנק גירל זכה בהמשך לעיבוד קולנועי, בהפקת חברת MGM. הסרט יצא לאקרנים ב-1995 כאשר השחקנית האמריקנית לורי פטי גילמה את דמותה של טנק גירל. הסרט לא זכה להצלחה מסחרית, לטענת מעריצי הקומיקס הדבר קרה משום שהסרט לא היה נאמן למקור עליו הוא התבסס. האוולט כמעט ולא היה שותף בהפקה של הסרט.

מאמצע שנות התשעים החל לקחת חלק בהפקת תוכן עבור להקות בריטיות שונות, כולל רצועת קומיקס עבור השיר "Common People" של להקת פאלפ.



== השפעות ==



==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גרפיקאים
קטגוריה:קומיקסאים בריטים
קטגוריה:אנימטורים בריטים
קטגוריה:מאיירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1968
דיימלר פריליין

דיימלר פריליין (באנגלית: Daimler Freeline) הוא אוטובוס מתוצרת יצרנית הרכב "The Daimler Company Limited " אשר יוצר בין השנים 1951 – 1964 בבריטניה ומשנת 1960 נשלטה על ידי יצרנית המותג יגואר.

=="דיימלר פריליין"==
* יוצרו 650 יחידות, 558 יחידות יוצאו ל-10 ארצות.
* 2-1. דלתות כניסה באמצעות מדרגות
* מנוע דיזל מוקם מתחת לרצפה.
* שלדת רכב - ל"דיימלר פריליין" הייתה מסגרת סולם גבוהה וישרה, עשויה מקטע תעלות פלדה משמעותי, עם הרחבה מסגרת אחורית אופציונלית למגפי מזוודות על קרוניות, או פלטפורמות סטנדרטיות לאוטובוסים עירוניים.
* בלמים - הבלימה הייתה במקור הידראולית בעוצמה מלאה, ניתן היה להפעיל סיוע הידראולי גם על ההגה ועל דוושת בחירת ההילוכים. המערכת ההידראולית לא הייתה פופולרית בקרב המפעילים ו"מעצורי אוויר" הוצגו כאופציה בשנת 1952
* הרדיאטור הורכב אנכית, ישירות מאחורי הגלגלים הקדמיים, וקפיצי העלים האליפטיים למחצה היו בעלי בנייה משמעותית של המתלה הקדמי.

===ארצות ייצוא===
* אוסטרליה
* בלגיה
* דרום אפריקה
* הודו - הופעל בעיר בומביי
* ישראל
* נורווגיה
* ניגריה
* ניו זילנד - הופעל בעיר אוקלנד
* ספרד
* פורטוגל

==ראו גם==
* דיימלר 22
* דיימלר SP250
* דיימלר 250

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1959
קטגוריה:כלי רכב בריטיים
סנטבקאלה

סנטבקאלה (בהונגרית: Szentbékkálla) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם בסנטבקאלה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 251 תושבים, ובשנת 2020 רק 200 תושבים.

==יהודי סנטבקאלה==
בסנטבקאלה חיו יהודים בתקופות זמן שונות. 
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|10
|669
|-
|1910
|9
|
|-
|1930
|1
|
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
יחסי מיקרונזיה–מלזיה

יחסי מיקונזיה–מלזיה הם יחסי החוץ בין המדינות הפדרטיביות של מיקרונזיה ופדרציית מלזיה.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-7 ביוני 1992. שתי המדינות חברות באו"ם ובארגונים בינלאומיים נוספים, אולם היחסים הבילטרליים בין המדינות הם מועטים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* מיקרונזיה אינה מיוצגת במלזיה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.
* מלזיה אינה מיוצגת במיקרונזיה לא בדרג השגרירות ולא בדרג הקונסוליה.

== הערות שוליים ==
סיגליגט

סיגליגט (בהונגרית: Szigliget) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם בסיגליגט מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,072 תושבים, ובשנת 2020 רק 772 תושבים.ניתן למצוא את הכפר על הגדה הצפונית של אגם בלטון בסביבת באדקסוני וקשתלי.הכפר נבנה בין ועל גבעות וולקניות.היישוב התקיים גם בתקופה הנאוליתית והברונזה.

==יהודי סיגליגט==
בסיגליגט חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|8
|
|-
|1880
|22
|865
|-
|1910
|15
|
|-
|1920
|5
|
|-
|1930
|6
|
|-
|1941
|3
|1,169
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
טליאנדרגד

טליאנדרגד (בהונגרית: Taliándörögd) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.

==יהודי טליאנדרגד==
בטליאנדרגד חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
בכפר קיים בית קברות יהודי.
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|17
|
|-
|1880
|32
|1,169
|-
|1910
|12
|
|-
|1920
|4
|
|-
|1930
|5
|
|-
|1941
|7
|1,194
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
אנה איירי

אנה איירי (באנגלית: Anna Airy; 6 ביוני 1882 – 23 באוקטובר 1964) הייתה ציירת שמן, אמנית פסטל ותחריט אנגלייה. היא הייתה אחת הנשים הראשונות שהוזמנו רשמית כאמנית מלחמה<ref></ref> והוכרה כאחת האמניות המובילות בדורה.<ref></ref>

== קורות חייה ==
איירי נולדה בגריניץ', לונדון, בתם של המהנדס, וילפריד איירי, ואנה, ונכדתו של האסטרונום המלכותי ג'ורג' בידל איירי.<ref></ref> איירי התאמנה בבית הספר סלייד לאמנות בלונדון בין השנים 1899–1903, שם למדה לצד ויליאם אורפן ואוגוסטוס ג'ון, אצל פרד בראון, הנרי טונקס ופיליפ וילסון סטיר. איירי זכתה בפרסים בבית הספר סלייד עבור פורטרט, דמות ונושאים אחרים, כולל מלגת בית הספר בשנת 1902. היא זכתה גם בפרס מלוויל בשנים 1900, 1901 ו-1902.<ref></ref>

== יצירתה ==
במהלך מלחמת העולם הראשונה קיבלה איירי עבודות במספר מפעלים וציירה את בדי הציור במקום בתנאים קשים ולעיתים אף מסוכנים. לדוגמה, בזמן שעבדה במהירות רבה לצביעת A Shell Forge במפעל תחמושת לאומי, "האקני מארשס", לונדון בסביבה לוהטת במיוחד, "האדמה התחממה כל כך עד שנעליה נשרפו תחת כפות רגליה".<ref></ref> ציור זה הוצג בתערוכה במוזיאון המלחמה הקיסרית בתערוכה 2011–2012 נשים אמניות מלחמה.
אנה איירי, מפעל הרכבת מטוסים בהנדון
ביוני 1918, מוזיאון המלחמה האימפריאלי (IWM) הזמין אותה ליצור ארבעה ציורים המייצגים סצנות אופייניות בארבעה מפעלים ליצור חימוש, מטוסים וכלי נשק בנוטינגהאם, הנדון, וגלאזגו.

איירי הוזמנה גם על ידי מדור עבודות נשים במוזיאון במהלך המלחמה. בשנת 1917 הוזמנה על ידי קרן אנדרטאות המלחמה הקנדית ובשנת 1940 על ידי משרד החימוש. עבודתה הייתה חלק מתחרויות האמנות באולימפיאדת קיץ 1928 ובאולימפיאדת קיץ 1932.<ref></ref>

איירי הייתה נשואה לאמן ג'פרי בקינגהאם פוקוק ובמשך שנים רבות התגוררו בני הזוג בהברסטוק היל בהמפסטד לפני שעברו לפלייפורד ליד איפסוויץ'.

== תערוכות ==
עבודתה של איירי הוצגה באקדמיה המלכותית בשנת 1905 ובכל שנה שלאחר מכן שם עד שנת 1956, תערוכת היחיד הראשונה התקיימה בגלריית קרפקס בשנת 1908. איירי גם הציגה בתערוכות בסלון פריז ובאיטליה, קנדה ובארצות הברית. היא הוצגה במוזיאון הבריטי, מוזיאון ויקטוריה ואלברט, ומוזיאון המלחמה האימפריאלי.
אנה מיירי, מפעל חימוש.
עבודותיה הוצגו גם בגלריה לאמנות של ניו סאות' ויילס, סידני וכן באוקלנד, ניו זילנד, ונקובר ואוטווה בקנדה. ובגלריות אמנות בערים רבות. ציור מאת איירי, עץ השזיף הזהוב, שהוצג בתערוכה של עבודות של אמניות מ-1916, נרכש על ידי המלכה מרי.

איירי הייתה חברה בכמה אגודות אמנותיות. היא נבחרה כחברה באגודת הפסטל בשנת 1906. היא נבחרה גם לאגודה המלכותית של ציירים ותחריטאים בשנת 1908. היא הייתה גם חברה נבחרת במכון המלכותי לציירי שמן (1909), במכון המלכותי לציירים בצבעי מים (1918), וחברה במכון המלכותי לאמנויות יפות של גלאזגו (1952). היא נבחרה כנשיאת החברה לאמנות באיפסוויץ' בשנת 1945.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1882
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1882
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-1964
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1964
אוז'ה

אוז'ה (בהונגרית: Uzsa) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם באוז'ה מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1996 חיו בכפר 413 תושבים, ובשנת 2020 רק 304 תושבים.

עד שנת 1995 היה הכפר חלק מהכפר לשנצאישטוואנד.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
אריק קרון

אריק קרון (בדנית: Erik Crone; 29 במאי 1919 – 27 בפברואר 1945) היה חבר בתנועת ההתנגדות הדנית בזמן מלחמת העולם השנייה שהוצא להורג על ידי הכיבוש הנאצי.

== ביוגרפיה ==
קרון נולד באורהוס ב-29 במאי 1919 לקפטן בצבא הדני, גוסטב קרון<ref></ref> ולאשתו דורותי ויקטוריה לבית לה-קור והוטבל בכנסיית סנט ג'ון באורהוס ב-18 ביולי באותה שנה. 

קרון היה חבר פעיל בתנועת ההתנגדות הדנית לנאצים. חברותו של קרון בתנועת ההתנגדות הובאה לידיעת הגסטפו על ידי יורגן בורגה אקסל לורנזן, מנהיג קבוצת לורנזן הידועה לשמצה<ref></ref> וב-19 בדצמבר 1944 קרון נעצר. 

ב-27 בפברואר 1945 הוצאו להורג קרון ותשעה חברי התנגדות נוספים בריבנגן.

== לאחר מותו ==
ב-29 באוגוסט נערכה לקרון ו-105 קורבנות אחרים של הכיבוש הנאצי הלוויה ממלכתית בפארק הזיכרון שהוקם במיוחד באתר ההוצאה להורג בריבנגן. הבישוף האנס פוגלסנג-דמגארד הוביל את השיירה בהשתתפות משפחת המלוכה הדנית, הממשלה ונציגי תנועת ההתנגדות.<ref></ref>

שמותיהם של אריק קרון ו-24 אחרים שמתו במהלך ההתנגדות הונצחו על לוח זיכרון בשער אוניברסיטת קופנהגן.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מתנגדים לנאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:דנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ילידי 1919
קטגוריה:נפטרים ב-1945
פאגבאג

דרהאם, צפון קרוליינה בשנת 2008.]]
פאגבאג (באנגלית: Fagbug) היא חיפושית חדשה שבבעלות ארין דייוויס מסירקיוז, ניו יורק, אשר, כתגובה לגרפיטי שרוסס על מכוניתה, יצאה למסע חוצה ארצות הברית בנסיעה בכביש להעלאת מודעות לזכויות הלהט"ב.<ref name="vanity"></ref><ref name="oscar"></ref><ref name="npr"></ref>

== היסטוריה ==
ב-18 באפריל 2007, דייוויס, סטודנטית לתואר שני בחינוך אומנותי במכללת סייג' באולבני, מצאה את המילים "פאג" ו- "UR gay" מרוססות על מכוניתה.<ref name="backfire"></ref> בתגובה, היא נשרה מהקולג' והחלה עם טיול באורך 89,000 ק"מ דרך 41 מדינות בארצות הברית, שבמהלכו היא ראיינה 536 אנשים והתבטאה נגד פשעי שנאה.<ref name="advocate"></ref><ref name="curve"></ref><ref name="news9"></ref> דייוויס קיבלה חסות מקבוצת פולקסווגן של אמריקה ומרדיו HD לשימוש כספי דלק, הוצאות רכב וסרט.<ref></ref>

== ראו גם ==

* הומופוביה
* גאווה

== קישורים חיצוניים ==
* 

<div class="mw-content-ltr">
** [http://fagbug.com/ Fagbug.com]
** [https://www.npr.org/templates/player/mediaPlayer.html?action=1&t=1&islist=false&id=18137377&m=18137322 Erin Davies Radio Interview], National Public Radio
** [https://web.archive.org/web/20140812191611/http://videos.syracuse.com/post-standard/2010/06/fagbug_the_video.html Erin Davies Video Interview], Syracuse.com
** [http://www.huffingtonpost.com/erin-davies/fagbug_b_1820086.html Dear Vandal], The Huffington Post
** [http://www.huffingtonpost.com/erin-davies/the-fagbug-reaches-all-50-states_b_3514649.html The Fagbug Reaches All 50 States], The Huffington Post
** [http://www.topix.com/forum/city/lexington-ky/TML6N58FICSVTAK1V Fagbug Filmmaker Is Driven To Fight Intolerance And So Is Her Car], Lexington Herald-Leader
** [http://www.topix.com/forum/city/lexington-ky/TML6N58FICSVTAK1V Fagbug Car Sparks Controversy At High School], Journal Gazette
** [https://web.archive.org/web/20141011113720/http://www.vanityfair.com/online/daily/2011/03/fagbug-vandalized-again Fagbug Vandalized Again], Vanity Fair
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי להט"ב תיעודיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:להט"ב
קטגוריה:הומופוביה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:להט"ב: סלנג ומונחים
קונסרבטוריון רמת גן

קונסרבטוריון רמת גן או המרכז החדש למוזיקה רמת גן ע"ש נעמי שמר הוא הקונסרבטוריון העירוני של העיר רמת גן. הקונסרבטוריון ממוקם ברחוב רש"י 5 שבעיר (במגדל גרונר), מול כיכר גרונר.

==אודות==
הקונסרבטוריון נוסד בשנת 1997 מציע לימודים ושיעורים בכלי נגינה שונים, שיעורי תורת המוזיקה, נגינה בהרכבים קאמריים, ונגינה/שירה בתזמורות/במקהלה אמנותית.

כמו כן, מתקיימות במרכז פעילויות ייחודיות כגון כיתות אמן, פעילות ייצוגית והשתתפות בטקסים, מופעי קונצרטים של תלמידים ומורים.

מנהלי הקונסרבטוריון היו: דוד קריבושי, אלכס וסרמן ומיכאלה בן חיים. 

בנוסף, הקונסרבטוריון מציע את מסלול "אף פעם לא מאוחר" ללימודי מוזיקה למבוגרים.<ref></ref>. בנוסף, לקונסרבטוריון קיימת שלוחה ברמת אפעל.

עד שנת 2020 פעלה בקונסבטוריון התזמורת הסימפונית רמת גן.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: בתי ספר למוזיקה
קטגוריה:רמת גן: תרבות
יחסי הפיליפינים–מלזיה

נשיא הפיליפינים [[רודריגו דוטרטה נפגש עם ראש ממשלת מלזיה מאהאטיר מוחמד בארמון מאלאקניינג, 2019]]
יחסי הפיליפינים–מלזיה הם היחסים הדיפלומטיים בין הפיליפינים ומלזיה.

== היסטוריה ==
בשנת 1959 הפיליפינים כוננה יחסים דיפלומטיים עם פדרציית מלאיה (הישות שקדמה למלזיה), ושגרירות נפתחה בקואלה לומפור בשנת 1961. לאחר הקמת מלזיה בשנת 1963, שולבה בה גם צפון בורנאו, שטח שהפיליפינים טוענת לבעלות עליו, ובעקבות כך הפיליפינים ניתקה את היחסים הדיפלומטיים עם מלזיה למשך מספר חודשים. בפגישה במנילה חתמו נציגי אינדונזיה, מלזיה והפיליפינים על הסכם מנילה, שקבע את התנאים להגדרה העצמית של סבה, אך לאחר מכן התעלמו ממנו כל החותמים. היחסים הדיפלומטיים בין הפיליפינים ומלזיה חודשו בשנת 1989, אך המחלוקת על מעמדה של צפון בורנאו עדיין לא נפתרה.

== איי ספראטלי ==
הטריטוריה של איי ספראטלי נתונה לתביעה של שש מדינות במקביל: וייטנאם, סין, טאיוואן, מלזיה, הפיליפינים וברוניי. למרות גודלם הזעיר, איי הארכיפלג חשובים מבחינת נוכחותם באזור. בנוסף, מחקרים מצביעים על הימצאות כמויות משמעותיות של נפט וגז. באיים אין אוכלוסייה קבועה, והם משמשים כיום אזור דיג.

== יחסים כלכליים ==
בשנת 2013, 109,437 תיירים מלזיים ביקרו בפיליפינים, ומן הפיליפינים למלזיה ביקרו 403,728 תיירים. בשנת 2015 מחזור המסחר בין המדינות הסתכם בכ-330.6 מיליון דולר. היצוא של הפיליפינים למלזיה הסתכם ב-1.2 מיליארד דולר והיבוא ממלזיה הגיע ל-3.4 מיליארד דולר. מלזיה מספקת לפיליפינים את המוצרים הבאים: הנדסת חשמל, שמן דקלים, ציוד מכני, מוצרי חשמל, מתכת, מזון וכימיקלים. סחורות היבוא העיקריות של מלזיה מהפיליפינים הן משאבי טבע וחומרי גלם.

לאחר רעידת האדמה בבוהול בשנת 2013. מלזיה הקצתה כ-1.64 מיליון דולר כסיוע. בשנת 2014 התחייבה מלזיה 1.3 מיליון דולר לסייע לפיליפינים לאחר הטייפון האיאן.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* הפיליפינים מחזיקה במלזיה שגרירות בקואלה לומפור.
* מלזיה מחזיקה בפיליפינים שגרירות במנילה וקונסוליה כללית בדבאו סיטי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
אזור טריפולי

לאחר עצמאות לוב בשנת 1951 נקבעו שלוש פרובינציות <small>(ولايات, ולאיאת , מילולית מדינות)</small> על בסיס האזורים ההיסטוריים: טריפוליטניה, קירנאיקה ופזאן, אך ב-1963 הם הופרדו לעשר נפות <small>(محافظات, מֻחאפזאת )</small>. תחת שלטון קדאפי, בשנת 1983, חולקו אלו שוב לעשרים ושישה מחוזות <small>(بلديات, בלדיאת, מילולית עיריות)</small>, ובהמשך (1995) אוחדו לשלושה עשר <small>(شعبيات, שעביאת )</small>. בשנת 2013, שנתיים לאחר ההפיכה בלוב, חולקו המחוזות שוב לכמאה <small>(בלדיאת).</small>
מחר יהיה אחרת

מחר יהיה אחרת: אהבה, אובדן והמאבק למען שוויון טרנסים הוא ספר זיכרונות משנת 2018 מאת הסופרת הטרנסג'נדרית שרה מקברייד. הספר פורסם בהוצאת Crown Archetype, חברת בת של ההוצאה .

== רקע ==
מקברייד הייתה האדם הטרנסג'נדרי הראשון שדיבר אי פעם בועידת המפלגה הדמוקרטית, בנאומה של מקברייד שנערך ב-2016 נאמר המשפט "אבל אני מאמינה שמחר יכול להיות אחרת"<ref></ref>, המשפט יהווה השראה לשם הספר שתכתוב לאחר מכן.

הספר הוא ספר זיכרונות של מקברייד, הספר עלה לכותרות כאשר היא יצאה בו כטרנסג'נדרית וזאת בזמן שכיהנה כנשיאת איגוד הסטודנטים באמריקן יוניברסיטי בשנת 2011.

== קבלה ==
מלבד זאת הספר הוא גם הקדמה לספר של נשיא ארצות הברית, ג'ו ביידן שכתב בעצמו את ההקדמה. ביידן תמך במקרייד<ref></ref> ואף אמר כי שווין זכויות לקהילת הטרנסים בארצות הברית הוא "נושא על זכויות האזרח בימינו"<ref></ref> ובעקבות כך הספר סוקר רבות בהוצאתו המתקדמת באוקטובר 2017<ref></ref><ref></ref>. מלבד ביידן זכה הספר לשבחים על ידי הסנאטורית קמלה האריס (לימים סגניתו של הנשיא ביידן) וקיבל ביקורות חיובית מהסופרת האמריקאית ג'ניפר פיני בוילן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ג'ו ביידן
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
קטגוריה:ספרי זיכרונות
ויגאנטפטנד

ויגאנטפטנד (בהונגרית: Vigántpetend) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.
כמו כפרים רבים באירופה גם בויגאנטפטנד מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 248 תושבים, ובשנת 2020 רק 160 תושבים.

עד שנת 1938 היה הכפר מורכב משני כפרים קטנים ויגאנט (Vigánt) וזלפטנד (Zalapetend)

==יהודי ויגאנטפטנד==
בויגאנטפטנד חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|31
|605
|-
|1910
|7
|
|-
|1920
|4
|
|-
|1930
|3
|
|-
|1941
|1
|520
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
זלהלאפ

זלהלאפ (בהונגרית: Zalahaláp) הוא כפר קטן במחוז וספרם שבמרכז הונגריה.

==יהודי זלהלאפ==
בזלהלאפ חיו יהודים בתקופות זמן שונות.
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1840
|3
|
|-
|1880
|14
|691
|-
|1910
|7
|
|-
|1920
|6
|
|-
|1930
|10
|
|-
|1941
|8
|1,456
|-
|}

== מקור השם ==
הכפר נקרא על שם ראש הכפר לשעבר, אדם ששם משפחתו היה "Halápi".

== היסטוריה ==
=== ראשי הכפר ===
*1990-2010: Szencz Lajosné (עצמאי)
*2010-: Bedő Lajos Sándor (עצמאי)

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
יחסי הודו–הפיליפינים

נשיאת הפיליפינים [[גלוריה מקפגל ארויו נפגשת עם נשיא הודו עבדול קאלאם בארמון מאלאקניינג, 2006]]
יחסי הודו–הפיליפינים הם היחסים הדיפלומטיים בין הודו לבין הפיליפינים.

== היסטוריה ==
השגריר הפיליפיני הראשון בהודו היה נרקיסו ראמוס (שלימים הפך לשר החוץ). ב-16 בנובמבר 1949 כוננו יחסים דיפלומטיים בין המדינות. ב-11 ביולי 1952 חתמו הפיליפינים והודו על חוזה ידידות במטרה לחזק את יחסי הידידות הקיימים בין שתי המדינות. שגרירות הפיליפינים בניו דלהי נפתחה זמן קצר לאחר מכן. עם זאת, בשל הכיוונים השונים של מדיניות החוץ במהלך המלחמה הקרה (הפיליפינים היו בעלי ברית של ארצות הברית והודו הייתה ביחסים ידידותיים עם ברית המועצות), האטה את התפתחותם של היחסים הדו-צדדיים באופן משמעותי.

בשנת 1976 היחסים בין המדינות התחזקו לאחר שאדיטיה בירלה (אחד התעשיינים המצליחים בהודו) נפגש עם נשיא הפיליפינים פרדיננד מרקוס כדי לבחון את האפשרות של מיזמים משותפים בפיליפינים. זה הוביל ליצירת חברת הטקסטיל המשותפת הודו-פיליפינים ולהזרמת השקעות הודיות גדולות לארץ. החברה ההודית-פיליפינית טקסטיל מילס מעסיקה כיום 2,000 עובדים פיליפינים, לשמיכות החברה 40% משוק הטקסטיל הפיליפיני. בדצמבר 2012 הקצתה הודו 200,000 דולר לממשלת הפיליפינים, כדי להתגבר על השפעות הטייפון בופה.

== יחסים כלכליים ==
בשנת 2015 מחזור המסחר בין המדינות הסתכם ב-1.8 מיליארד דולר. הייצוא של הודו לפיליפינים כולל בעיקר: כלי רכב, חלקים ואביזרים, תרופות, שמנים מינרליים, תאו קפוא, דוודים ומכשירים מכניים, גידולים, מוצרי גומי, כימיקלים אורגניים, ברזל, פלדה וכותנה. יבוא הודו מהפיליפינים כולל בעיקר: ציוד חשמלי, דוודים, כלי רכב, שומנים מן החי והצומח, מוצרי נייר, כימיקלים אורגניים, דשנים, כימיקלים אנאורגניים, מוצרי גומי, ברזל ופלדה.

== הגירה ==
בשנת 2016 התגוררו בפיליפינים כ-70,000 אזרחים הודים, 4,000 מהם הוכשרו באוניברסיטאות כסטודנטים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* הודו מחזיקה בפיליפינים שגרירות במנילה.
* הפיליפינים מחזיקה בהודו שגרירות בניו דלהי.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
יחסי הודו–מלזיה

יחסי הודו–מלזיה הם יחסי החוץ הדו-צדדיים בין הודו ומלזיה. שתי המדינות הן חברות מלאות בחבר העמים הבריטי, האיחוד האסייתי ו-G15.

== סקירה כללית ==
הודו ומלזיה קשורות גם הן בקשרים תרבותיים והיסטוריים שונים המתוארכים לימי קדם. שתי המדינות נמצאות ביחסים ידידותיים ביניהן, מכיוון שבמלזיה קיימת קבוצה גדולה של מהגרים הודים. מאהאטיר מוחמד, ראש הממשלה הרביעי ובעל הכהונה הארוכה ביותר במלזיה הוא ממוצא הודי. בתחום הסחר היקף הסחר הדו-צדדי של שתי המדינות עומד על 10.5 מיליארד דולר והוא צפוי להגיע ל-25 מיליארד דולר עד 2020.

לאחר ביקורו של ראש ממשלת מלזיה נג'יב רזאק בהודו בשנת 2017, הודו ומלזיה הסכימו להרחיב את שיתוף הפעולה בתחומים כמו פיתוח תשתיות ובניית ערים חכמות. רבים בממשלת הודו מרגישים שהקשרים שתחת ממשלת מלזיה תחת מאהאטיר מוחמד הולכים ומתמעטים מכיוון שהוא מעדיף את פקיסטן.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין שתי המדינות המודרניות כוננו בשנת 1957, לאחר עצמאות פדרציית מלאיה. מאז, מנהיגי שתי המדינות ערכו ביקורים זה בזה.

בשנת 2020, בעקבות הערות ראש ממשלת מלזיה, מאהאטיר מוחמד, שנשא דברים בהתנגדות לביטול מעמדו המיוחד של ג'אמו וקשמיר והעברת החוק לתיקון אזרחות, הטילה הודו מגבלות על יבוא שמן דקלים מלזי.

== יחסים כלכליים ==
[[ראש ממשלת הודו נרנדרה מודי עם ראש ממשלת מלזיה נג'יב רזאק בחנוכת שער טורנה]]
בין השנים 2000–2013, מלזיה היא המשקיעה ה-19 בגודלה בהודו עם תזרים מצטבר של FDI בשווי 618.37 מיליון דולר. יותר מ-6 מיליארד דולר השקעות מלזיות מגיעות גם בצורה של פרויקטים בטלקומוניקציה, בריאות, בנקאות ובנייה.<ref name="relations"></ref> הסחר בין שתי המדינות גדל מ-0.6 מיליארד דולר בלבד בשנת 1992 ל-13.32 מיליארד דולר בשנת 2012. מלבד זאת, חברות הודיות בתחום התעשייה, ה-IT והבריאות משקיעות במלזיה יחד עם כ-150,000 הודים (כולל 10,000 יוצאי הודו) עובדים מיומנים ומיומנים למחצה, הועסקו במדינה בתחומי ה-IT, הייצור והבנקאות. חברות מלזיות משתתפות גם בפרויקטים רבים של תשתית ברחבי מדינות הודו השונות.<ref name="expand"></ref>

בשנת 2017 הודו ומלזיה חתמו על עסקה עסקית חדשה בהיקף של 36 מיליארד דולר בהחלפת 31 מזכרי הבנות עסקיים, העסקה הגדולה ביותר בתולדות היחסים הכלכליים בין שתי המדינות. קיימת גם מועצה עסקית בהודו במלזיה.

== יחסי חינוך ==
בין שנות השישים לשנות השבעים, כ-30,000 סטודנטים מלזים למדו במוסדות חינוך הודים, בעיקר בתחום הרפואה, כאשר למעלה מ-30% מהרופאים במלזיה כיום התחנכו בהודו. ממשלת הודו מעניקה גם מלגה לסטודנטים מלזיים. בשל הצורך של סטודנטים מלזיים לרפואה להמשיך את לימודיהם בהודו, קבוצת החינוך העולמית של מניפול הסכימה להקים את הקמפוסים שלהם במלזיה.

== יחסי ביטחון ==
רבים מאנשי כוחות הביטחון במלזיה מאומנים בהודו, מעוד לפני הקמת המדינה. בניגוד להשפעה הסינית הגוברת, הודו הביעה את רצונה להגביר את שיתוף הפעולה הצבאי והביטחוני עם מלזיה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* הודו מחזיקה נציבות עליונה בקואלה לומפור.
* מלזיה מחזיקה בהודו נציבות עליונה בניו דלהי וקונסוליות כלליות בצ'נאי ומומבאי.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
לא ציפיתי

לא ציפיתי הוא סינגל מאת ההרכב המוזיקלי סוליקו בשיתוף עם קרולינה.

== רקע ==
השיר הוא גרסת כיסוי לשירה של הזמרת הג'מייקנית טניה סטיבנס "It's a Pity".

אף על פי שהשיר מעולם לא יצא באופן רשמי, הוא היה לבין המושמעים בתחנות הרדיו באותה השנה והגיע למקום ה-33 במצעד השנתי של גלגלצ.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2005
קטגוריה:סינגלים מ-2005
קטגוריה:שירי קרולינה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי רגאיי
Cats: Highlights from the Motion Picture Soundtrack

Cats: Highlights from the Motion Picture Soundtrack הוא פסקול הסרט "קאטס", שעלה לאקרנים בשנת 2019. הפסקול יצא לאור ברחבי העולם על ידי חברת התקליטים פולידור רקורדס ב-20 בדצמבר 2019, תוך שבארצות הברית יצא לאור על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס.

הפסקול הגיע למקום השלישי במצעד הפסקולים.

== רקע ==
בשנת 2018, עוד כשהסרט "קאטס" היה בשלבי פיתוח, נודע כי לויד ובר מתכוון לכתוב שיר חדש עבור הסרט. בדצמבר 2018, ניגן לויד ובר עבור טיילור סוויפט על פסנתר מנגינה חדשה שחיבר וביקש ממנה לחבר למנגינה מילים שיתאימו לדמותה של החתולה ויקטוריה בסרט. לויד ובר טען כי את מרבית השיר כתבו ב-"אחר צהריים אחד".

לבסוף, יצרו השניים את השיר "Beautiful Ghosts", שהיה גם לשיר הנושא מתוך הסרט.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסקולים מ-2019
קטגוריה:קאטס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אנדרו לויד ובר
קטגוריה:אלבומי חברת ריפבליק רקורדס
ארמון עזם

ארמון עַזֶם (בערבית: قصر العظم, בתעתיק מדויק: קַצְרֶ אלְעַטֶ'ם) הוא ארמון בתוך העיר העתיקה של דמשק, סוריה, שנבנה באמצע המאה ה-18 כמעונו הפרטי של אסעד באשא אל-עזם , מושל העיר מטעם האימפריה העות'מאנית.

== היסטוריה ==
הארמון נחשב לאחת מיצירות המופת של האדריכלות האסלאמית של המאה ה-18. הוא נפגע קשות בשנת 1925 כאשר כוחות צרפתים הפגיזו את הרובע העתיק של העיר במהלך התקוממות בסוריה. שחזור המתחם (שהפך בשנת 1954 למוזיאון עממי) נמשך שנים רבות. עבודת השימור הייתה כרוכה במחקר מקיף, תושייה ודמיון, משום שלא נמצאו תמונות ותיעוד של המבנה שנפגע. השיקום זוכה בפרס אגא חאן לאדריכלות.

המשמרים התבססו על תוכניות שתכננו הצרפתים בשנות העשרים ועל תיאורים של בני משפחת עזם, שהתגוררו בארמון עד לנפילת האימפריה העות'מאנית בסוף מלחמת העולם הראשונה. לצורך השחזור והשימור נעשה שימוש חוזר באבנים וחומרים אחרים ממבנים בני מאותה תקופה בדמשק, שנהרסו כדי לפנות מקום לכבישים חדשים. הפרויקט צוין כמרכיב חשוב בכינון מחדש של זהות תרבותית ושל המשכיות תרבותית וכן בתרומתו לפיתוח מומחיות ומיומנויות אומנותיות.

== המבנה ==
המבנה משופע באבלק – בנייה בתשליבי אבנים לבנות, שחורות ואדמדמות – מאפיין בולט של האדריכלות הממלוכית והעות'מאנית. הארמון משמש כאחת הדוגמאות המפוארות ביותר של בית מסורתי בדמשק. סבכות אבן מעטרות את חלונותיו, קשתות ועמודים מקיפים את החצרות המרוצפות בשיש שבמרכזן מזרקות. החדרים והאולמות בתוך הארמון מחופים באריחים בעיצובים גאומטריים מסובכים. התקרות המרכזיות מכוסות בעבודות עץ מורכבות, מגולפות ומצוירות בדגמים גאומטריים ופרחוניים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://islamicart.museumwnf.org/database_item.php?id=monument;ISL;sy;Mon01;21;en ארמון אל-עזם בדמשק] באתר "מוזיאון ללא גבולות" 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסיה: ארמונות
קטגוריה:אדריכלות אסלאמית
קטגוריה:דמשק: מבנים
Cats (אלבום מחזמר)

Cats הוא אלבום המחזמר של "קאטס", משנת 1983.<ref></ref> אלבום המחזמר משויך למפיק ומלחין המחזמרים אנדרו לויד ובר, תוך ששמה של הזמרת-יוצרת האנגלייה שרה ברייטמן, חתום עליו גם כן, היות שהיא ביצעה בו כמה שירים.<ref name=":0"></ref> מעבר לכך, נחשב האלבום לאחד מאלבומי המחזמר הנמכרים ביותר בכל הזמנים.<ref></ref>

אלבום המחזמר הגיע למקום החמישי במצעד האלבומים האוסטרלי.<ref></ref>

== רקע וביקורת ==
צוות השחקנים המקורי של "קאטס" הקליט את האלבום כבר באוקטובר 1982.<ref name=":0" /> לויד ובר טס מלונדון על מנת שיוכל לפקח על מהלך הקלטות אלבום המחזמר, שעל פי ההערכות, עלה בקירוב 400,000 דולר.<ref></ref> אלבום המחזמר הופץ למכירה ב-26 בינואר 1983. הוא חולק לשני תקליטורים.<ref></ref>

כלפי אלבום המחזמר הופנו ביקורות חיוביות ברובן, תוך ששיבחו את השירים שנכללו בו.<ref></ref>

== הצלחה מסחרית ==
אלבום המחזמר זכה להצלחה מסחרית רבה ונחשב עד היום (נכון לשנת 2020) כאחד מאלבומי המחזמר הנמכרים והמצליחים ביותר בכל הזמנים. איגוד תעשיית ההקלטות האמריקאי העניק לו את תואר הפלטינה, ב-5 בדצמבר 1988 על מכירות של למעלה ממיליון עותקים במדינה.

על פי Playbill מכירותיו בארצות הברית נאמדות בשני מיליון עותקים,<ref></ref> מה שהופך אותו לאלבום המחזמר ה-16 הנמכר ביותר בכל הזמנים במדינה.

== פרסים ומועמדויות ==
מעבר להצלחה המסחרית והביקורתית, הצליח אלבום המחזמר לזכות בפרס גראמי בקטגוריית "אלבום המחזמר הטוב ביותר".<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!ארצות הברית (RIAA)<ref></ref>
|פלטינה
|1,000,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסקולים מ-1983
קטגוריה:אלבומי שרה ברייטמן
קטגוריה:קאטס
קטגוריה:אלבומי מחזמר
קטגוריה:פסקולים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אנדרו לויד ובר
קטגוריה:אלבומי חברת גפן רקורדס