OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אמירתאיוס

אמירתאיוס (ביוונית: Ἀμυρταῖος) הנסיך של סאיס (או אמנרידיסו), היה הפרעה היחיד בשושלת ה-28 של מצרים העתיקה, וככל הנראה מקורב לשושלת ה-26 (השושלת הסאיטית).
הביא לקיצו של הכיבוש הפרסי הראשון ושלט במצרים בשנים 404 לפנה"ס - 399 לפנה"ס.

==קורותיו==
אמירתאיוס מוזכר במקורות היווניים; בכתבים דמוטיים מכונה אמנרידיס (ככל הנראה על שם האל המצרי אמון). ככל הנראה היה נכדו של אמירתאיוס מסאיס שהנהיג מרד כנגד הפרסים בשנים 465 לפנה"ס - 463 לפנה"ס, יחד עם בעל בריתו הלובי אינארוס, כנגד האחשדרפן של מלך פרס ארתחששתא הראשון.

ב-411 לפנה"ס החל להנהיג שורה של מרידות כנגד מלך פרס דריווש השני וב-404 לפנה"ס ערך מתקפה מוצלחת בגדה המערבית של הנילוס בסמוך לעיר הולדתו סאיס והצליח להשתלט על אזור הדלתא.

בעקבות מותו של דריווש ב-404 לפנה"ס הכריז על עצמו כמלך מצרים (פרעה) השולט באזור מצרים תחתית. הצלחתו הצבאית הסתייעה בבריתות שכרת עם אתונה וספרטה ובמרידות של לידיה וכריה שהתרחשו באותו הזמן.

יורשו של דריווש, ארתחששתא השני החל אוסף צבא בפניקיה בפיקודו של אברוקומס על מנת לחזור ולהשתלט על הדלתא אך מאבק פוליטי (וצבאי) חריף עם אחיו הצעיר כורש הצעיר שקרא תיגר על שלטונו מנע ממנו לממש את תוכניתו - מה שאפשר למצרים את האפשרות לפרוק את עולו של השלטון האחמנידי.

עם זאת, המשיך ארתחששתא השני להיות שליטה המוכר של מצרים עילית עד 401 לפנה"ס. בפפירוס הארמי מאלפנטין המתוארך לשנת 400 לפנה"ס, מצוינים חמש שנים לשלטונו הריבוני של אמירתאיוס על מצרים - ניתן להסיק ממנו שמצרים עילית נותרה תחת שלטון פרסי עד סביבות שנת 400 לפנה"ס, בעוד שאמירתאיוס שלט באזור הדלתא של מצרים תחתית.

אמירתאיוס הובס בקרב עם יורשו נפריטס הראשון ממנדס והוצא להורג בממפיס בשנת 399 לפנה"ס, מאורע המוזכר בפפירוס הארמי מס' 13.

אמירתאיוס לא הותיר מונומנטים כלשהם; עם זאת, נמצאה כתובת במקדש ח'ונסו בכרנך המצביעה כי הורה לשפץ את המבנה המקודש, פעולה ראשונה מסוגה שבוצעה על ידי שליט מצרי מאז הרס תבאי על ידי המלך הפרסי כנבוזי השני, המבטאת אקט של ריבונות.

==ראו גם==
*מלכי מצרים העתיקה
*היסטוריה של מצרים העתיקה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פרעוני השושלת ה-28
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
ביר אל-עג'ם

ביר אל-עג'ם (בערבית: بئر العجم) - פירוש השם הוא "באר הפרסים", הוא כפר בדרום-מערב סוריה, בחלקה הסורי של רמת הגולן, על קו הגבול בין ישראל לסוריה, למרגלות תל חזקה. נוסד בשנת 1872 על ידי מהגרים צ'רקסים מהקווקז, בני שבט האבזאח. במשך השנים נוספו לכפר מתיישבים חדשים בני שבט הקברדיני.

==היסטוריה==
החוקר הגרמני גוטליב שומאכר שחקר את האזור בסוף המאה ה-19, מציין את ביר אל עג'ם בספרו "הגולן" ככפר צ'רקסי:

על פי זאב וילנאי היו בכפר בשנת 1960, על פי מפקד סורי - 177 נפש.

הכפר היה אחד מ-12 כפרים של ההתיישבות הצ'רקסית ברמת הגולן בסביבות קוניטרה שהיו בעלי מבנה דומה. בשנת 1967, בעקבות מלחמת ששת הימים, נותרו הכפרים נטושים. העיתון דבר מצטט את מזכיר כפר כמא כאומר: .

מוצב קדמי של צה"ל מוקם במעלה הגבעה של הכפר הנטוש. בשנת 1986 נבנו מספר בתים בצפון הכפר על ידי ממשלת סוריה במטרה להחזיר את התושבים אל הכפר, אולם רק מעטים שבו לגור בו.

==ביר עג'ם לאחר מלחמת ששת הימים==
ביר אל-עג'ם
בקיץ 1968 טרם חצצה גדר גבול בין הכפרים ביר עג'ם ובריקה השכן לבין שטח ישראל. שני הכפרים היו ריקים מתושבים וסיירי צה"ל ואנשי בית ספר שדה גולן ערכו בהם סקרים, בדומה לסקרים שנערכו בכפרים נטושים אחרים בגולן. בין שני הכפרים היה מטע אגוזים שהניב יבול של אגוזי המלך.

כאשר הוקמה גדר הגבול בגולן לאחר הסכמי הפסקת האש של 1974 בין ישראל לסוריה, בחרה ישראל להשאיר את הכפרים מחוץ לשטחה משום נחיתותם הטופוגרפית אל מול קו התילים. הכפרים נכללו בשטח המפורז אליו אסורה כניסה של הצבא הסורי.

ביר עג'ם כמו כפרים צ'רקסיים אחרים באזור, היה מרועף ברעפים האדומים, מתוצרת מרסיי, צרפת, שנשאו את סמל הדבורה ושם היצרן הטבוע בהם.

בסתיו 2012 עלו שני הכפרים הללו לחדשות, בשל חילופי אש המתחוללים בהם בין צבא סוריה למורדים. ב-11 בנובמבר 2012 השיב צה"ל על פצצת מרגמה שהתפוצצה ליד מוצב חזקה בתחום ישראל, בירי אזהרה של טיל נגד טנקים ליד סוללת מרגמות של צבא סוריה. הייתה זו הפעם הראשונה מאז הסכמי הפסקת האש 1974 שישראל יורה לתחום סוריה.

==ביר אל-עג'ם כיום==
מניין התושבים בכפר עומד על כ-400 תושבים. מספר זה הולך וגדל מדי שנה, אולם ריבוי האוכלוסייה נמוך ועומד על כרבע מהצפוי. רק כ-50% מבני המייסדים נותרו להתגורר בכפר. שאר התושבים היגרו אל הערים הגדולות כגון דמשק וחלב. התושבים סובלים מעוני כאשר השכר החודשי הממוצע עומד על כ-10,000 לירות סוריות לאדם.

רוב תושבי הכפר צ'רקסים במוצאם, ומתפרנסים מענף החקלאות והתיירות. את הכפר פוקדים תיירים רבים בעונת הפריחה באביב. ביר אל-עג'ם הוא הכפר האחרון מבין הכפרים הצ'רקסים ברמת הגולן אשר הצליח לשמר את הבנייה האותנטית שמאפיינת בניה קווקזית.

==טבע וסביבה==
אזור ביר אל-עג'ם ידוע כאזור מיוער בו גדלים עצי אלון, עצי אפרסקים ואגסים. בכפר ובסביבתו גדלים אגוזי מלך מרהיבים. כמו כן חיות בר כגון שועלים ותנים שחיים ביערות אלו. בחודשי החורף היישוב נהנה מכמות משקעים של כ-1,000 מ"ל לעונה, וכמו כן גובהו הטופוגרפי שעומד על 942 מטרים מעל פני הים, מביא לכמות נכבדה של שלגים.

==תמונות==
<gallery>
קובץ:Beerajam 0002.jpg
קובץ:Beerajam 0009.jpg
קובץ:Beerajam 0010.jpg
</gallery>

==ראו גם==
* ההתיישבות הצ'רקסית ברמת הגולן

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סוריה: יישובים
קטגוריה:רמת הגולן: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1872
Driver

לוגו המשחק
Driver (ידוע גם כ-Driver: You Are the Wheelman באמריקה הצפונית), הוא משחק וידאו שיצא בשנת 1999. המשחק פותח על ידי Reflections Interactive והוצא לאור על ידי GT Interactive Software לפלטפורמת פלייסטיישן, ומאוחר יותר באותה שנה גם לחלונות. במאי 2000 פותח משחק המבוסס עליו על ידי Crawfish Interactive לגיים בוי. ב-2008 הופץ המשחק ל-PlayStation Network וגרסה מחודשת פותחה והופצה על ידי Gameloft ל-iPhone OS. המשחק תוכנן על ידי אדמונדסון מרטין.

עלילת המשחק מתרחשת במיאמי, סן פרנסיסקו, לוס אנג'לס וניו יורק.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1999
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן
קטגוריה:משחקי פעולה-הרפתקאות
קטגוריה:משחקים דמויי GTA
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בממלכה המאוחדת
Neighborhoods

Neighborhoods הוא האלבום השישי של בלינק-182, אשר יצא לאור ב-27 בספטמבר 2011.

== רקע ==
4 שנים לאחר ה"הפסקה הבלתי מוגבלת בזמן" שעליה הכריזו חברי הלהקה, בצל הטרגדיות השונות שעברו כמו מות המפיק ג'רי פין, ותאונת המטוס של המתופף טראוויס בארקר, שלושת חברי הלהקה חזרו לקשר אחד עם השני. הלהקה הכריזה על חזרתה לפעילות מלאה בטקס פרס גראמי בשנת 2009 והכריזו על סיבוב הופעות ולאחר מכן אלבום חדש.

== הכנת האלבום ==
לאחר סיבוב ההופעות הארוך של חברי הלהקה, הקלטת האלבום החלה. האלבום הוקלט בשלושה אולפנים שונים. לטענת מארק הופוס, בסיסט הלהקה, הוחלט שכך יעשה מכיוון ש"כל אחד חוקר את רעיונותיו באופן שונה מהאחר". חברי הלהקה נפגשו פעם בכמה חודשים לעבוד יחד על שירים חדשים. מכיוון שכל אחד מחברי הלהקה היה עסוק בפרויקטים אישיים, הוחלט לדחות את הוצאת האלבום ל-2010 ואף לאחר מכן ל-2011.

לאלבום 2 גרסאות: גרסה רגילה וגרסת "דה לוקס".

== סינגלים ==
מהאלבום יצאו לאור שלושה סינגלים: Up All Night, שזכה להצלחה יחסית, Heart's All Gone ו-After Midnight.

== רשימת שירים ==
{| class="wikitable" border="1"
! #
! שם השיר
! זמן
!קולות ראשיים
|-
| 1.
| " Ghost On The Dance Floor"
| 4:17
| טום דה-לונג'
|-bgcolor="#EFEFEF"
| 2.
| "Natives"
| 3:55
| דה-לונג' והופוס
|-
|3.
| "Up All Night"
| 3:20
| דה-לונג' והופוס
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 4.
| "After Midnight"
| 3:25
| דה-לונג' והופוס
|-
| 5.
| "Heart's All Gone"
| 3:20
|מארק הופוס
|- bgcolor="#EFEFEF"
|6.
| "Wishing Well"
| 3:20
| טום דה-לונג'
|-
| 7.
| "Kaleidoscope"
| 3:52
| דה לונג' והופוס
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 8.
|"This Is Home"
| 2:46
| דה לונג'
|-
| 9.
| "MH 4.18.2011"
| 3:27
| מארק הופוס
|- bgcolor="#EFEFEF"
| 10.
| "Love Is Dangerous"
| 4:27
|טום דה-לונג'
|-
|}
* לגרסת הדלוקס של האלבום נוספו 3 שירים וקטע מעבר: Snake Charmer,Fighting The Gravity,Even If She Falls ו-Heart's All Gone Interlude.

==נתוני מכירות==

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בלינק-182
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פופ-פאנק
קטגוריה:אלבומי זהב בממלכה המאוחדת
ארמיית שריון

ימין
ארמיית שריון הייתה יחידה צבאית בסדר כוחות של ארמייה, בה נעשה שימוש על ידי הצבא האדום הסובייטי והוורמאכט הגרמני במהלך מלחמת העולם השנייה.

==הרקע להקמה==
הצורך בהקמת ארמיות משוריינות נבע מהעובדה, שבמהלך המלחמה, מרבית היחידות של שני הצבאות לא היו ממונעות עקב העדר כמות מספקת של כלי רכב ממונעים לניוד החיילים. דיוויזיות הרגלים בשני הצבאות נעו בעיקר ברגל, והתובלה שלהן הסתמכה בעיקר על שימוש בסוסים. כתוצאה מכך כוחות הרגלים לא יכלו להתקדם באותו קצב כמו הכוחות הניידים, ונותרו בדרך כלל הרחק מאחור במהלך מבצעים התקפיים. יש לציין, שצבאות בעלות הברית המערביות (בריטניה וארצות הברית) נמנעו מהקמת ארמיות שריון, מכיוון שרוב היחידות שלהן, כולל דיוויזיות הרגלים, היו ממונעות בשלמות. 

===בצבא הגרמני===
הצבא הגרמני היה הראשון להקים ארמיות שריון, שנקראו בגרמנית ארמיית פאנצר. בשלב הראשון של המלחמה נקראו ארמיות הפאנצר הגרמניות בשם קבוצת פאנצר ("פאנצרגרופה"), ושמם שונה ל"ארמיית פאנצר" לקראת סוף שנת 1941. הצבא הגרמני נהג לרכז את דיוויזיות הפאנצר והדיוויזיות הממונעות שלו במסגרת ארמיות הפאנצר, שכללו בדרך כלל 2-3 קורפוסים משוריינים וממונעים, בעוד שבארמיות החי"ר שלו רוב היחידות נעו ברגל, ומספר כלי הרכב הממונעים שעמדו לרשותם היה מוגבל. ארמיות הפאנצר הגרמניות מילאו תפקיד מרכזי במהלך המערכה על צרפת ב-1940 ("פאנצרגרופה קלייסט"), וכן במתקפות שערך הצבא הגרמני בחזית המזרחית בשנים 1941 ו-1942, לאחר הפלישה הגרמנית לברית המועצות. הן התקדמו מאות ק"מ לעומק שטח האויב בצורה עצמאית, מבלי להמתין לכוחות החי"ר, וכיתרו את כוחותיו מעורפם, תוך יישום טקטיקת הבליצקריג הגרמנית.

===בצבא הסובייטי===
הצבא הסובייטי הבין אף הוא את הצורך בהקמת עוצבות ניידות גדולות ורבות עצמה בעקבות לקחי החודשים הראשונים של הפלישה הגרמנית, וחיקה למעשה את הגרמנים. בשלב ראשון הקים הפיקוד הסובייטי קורפוסים ממוכנים וקורפוסי טנקים, בהם רוכזו כוחותיו הניידים. בשלב שני, החל מאביב 1942, הוקמו ארמיות שריון שנקראו בשם "ארמיות טנקים", וכללו בדרך כלל שני קורפוסי טנקים וקורפוס ממוכן אחד. גם בצבא האדום ארמיות החי"ר (שכונו ארמיות רב-חייליות) נעו בעיקר ברגל, ומרבית כלי הרכב הממונעים רוכזו במסגרת ארמיות הטנקים. החל מחורף 1942/1943 מילאו ארמיות הטנקים הסובייטיות, שכל אחת מהן כללה 500-600 טנקים (בתקן מלא), תפקיד מרכזי בשורת המתקפות הסובייטיות, שהדפו את הצבא הגרמני משטח ברית המועצות, והביאו בסופו של דבר את כוחות הצבא האדום עד לברלין. כמו הגרמנים, גם הסובייטים השתמשו בארמיות הטנקים שלהם באופן עצמאי לצורך עריכת מבצעים התקפיים עמוקים בשטח האויב, דוגמת מבצע בגרטיון, מבצע ויסלה-אודר, או מבצע סערת אוגוסט במנצ'וריה. בשלבי הסיום של המלחמה כלל הצבא הסובייטי שמונה ארמיות טנקים.

==בתום המלחמה==
לאחר תום מלחמת העולם השנייה, הופסק בהדרגה השימוש בארמיות השריון משום שרמת המיכון של הצבאות עלתה, ורוב היחידות הצבאיות הפכו לממונעות עקב ניוד החיילים באמצעות משאיות או נושאי גייסות משוריינים. הצבא הסובייטי, למשל, עבר לשימוש בארמיות רב-חייליות, שכללו דיוויזיות טנקים ודיוויזיות ממונעות.
 
==ראו גם==
* ארמיית הטנקים ה-5 של ברית המועצות
* ארמיית הטנקים הראשונה של ברית המועצות
* ארמיית הטנקים הרביעית של ברית המועצות
* ארמיית הפאנצר הרביעית
* ארמיית הפאנצר הראשונה

קטגוריה:מרכיבי סדר הכוחות
ג'סיקה קאפשו

ג'סיקה ברוק קאפשו (באנגלית: Jessica Brooke Capshaw; נולדה ב-9 באוגוסט 1976) היא שחקנית אמריקאית, הידועה בעיקר בשל תפקידה בתור ד"ר אריזונה רובינס בסדרת הדרמה של ABC, "האנטומיה של גריי" ובתפקידה בתור ג'יימי סטרינגר בסדרת הדרמה המשפטית "הפרקליטים".

== ביוגרפיה ==
קאפשו נולדה ב-9 באוגוסט 1976, בקולומביה, מיזורי. בתם של השחקנית והמפיקה קייט קאפשו ושל רוברט קאפשו, מנהל עסקים ושיווק ובנוסף מנהל בית ספר תיכון. אביה החורג הוא הבמאי האמריקאי-יהודי סטיבן ספילברג שנישא לאמה שהתגיירה, כאשר קאפשו הייתה בת 15.

קאפשו למדה בתיכון הרווארד ווסטלייק וסיימה תואר ראשון באוניברסיטת בראון בחוג לאנגלית. לאחר מכן לקחה שיעורי משחק באקדמיה המלכותית לאמנויות הדרמה בלונדון.

==קריירה==
בשנת 1999 גילמה את דודה ג'ורדן בסיטקום "Odd Man Out" ברשת ABC.

בשנת 2001 גילמה קאפשו את דורותי בסרט יום אהבה קטלני.

בשנת 2009 הצטרפה קאפשו לצוות השחקנים בעונה החמישית של הדרמה הרפואית "האנטומיה של גריי" של רשת ABC, שם היא גילמה, מעונה 6 עד עונה 14, את ד"ר אריזונה רובינס, ראש המחלקה לניתוחי ילדים לשעבר ומנתחת ילדים ועוברים. 

בשנת 2020 גילמה את אבי בסרט "הולידייט" של שירות הסטרימינג נטפליקס.

==חיים אישיים==
ב-22 במאי 2004, קאפשו נישאה ליזם כריסטופר גביגן. לזוג ארבעה ילדים. 

==פילמוגרפיה==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|1997
|The Locusts 
|פטסי
|
|-
|1998
|Denial 
|מרסיה
|
|-
|1999
|מכתב האהבה
|קלי
|
|-
|2000
|Killing Cinderella
|בת'
|
|-
|2001
|יום אהבה קטלני
|דורותי ווילר
|
|-
| rowspan="2" |2002
|The Mesmerist
|דייזי ולדמאר
|
|-
|דו"ח מיוחד
|איוונה
|
|-
|2003
|דיילת בעננים
|דיילת
|
|-
|2006
|מסיבת רווקים
|ג'ן
|
|-
|2014
|סיפור של צבע
|ברווז
|דיבוב
|-
|2020
|הולידייט
|אבי
|
|-
|2022
|Dear Zoe
|אלי גלאדסטון
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|1999
|ER
|סאלי מק'קנה
|פרק: "Rites of Spring"
|-
|1999–2000
|Odd Man Out
|דודה ג'ורדן
|תפקיד ראשי; 13 פרקים
|-
|2002–2004
|הפרקליטים
|ג'יימי סטרינגר
|תפקיד ראשי (עונות 8-7); 44 פרקים
|-
|2005
|אל המערב
|רייצ'ל ווילר
|פרק: "Manifest Destiny"
|-
|2006
|בונז
|רבקה סטינסון
|2 פרקים
|-
| rowspan="2" |2007
|ישנן בנות
|נדיה קארלה
|3 פרקים
|-
|Blind Trust
|קאסי סטיוארט
|סרט טלוויזיה של Lifetime
|-
|2010
|One Angry Juror
|שרה וולש
|סרט טלוויזיה של Lifetime
|-
|2009–2018
|האנטומיה של גריי
|ד"ר אריזונה רובינס
|תפקיד חוזר (עונה 5)תפקיד ראשי (עונות 14-6): 225 פרקים
|-
|2022
|Tell Me Lies
|סי.ג'יי אולברייט
|3 פרקים
|}

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בראון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בראון
קטגוריה:בוגרות האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה המלכותית לאמנות הדרמה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1976
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
ג'ברתי

ג'ברתי (געז: ጀበርቲ) כינוי המתייחס לתושבים המוסלמים של קרן אפריקה לרבות באתיופיה ובאריתריאה ללא קשר לשיוך אתני או לשוני. במובן הצר ההתייחסות היא למוסלמים החיים בין האמהרים והתגרים הנוצרים. במובן אחר מתייחס לכל המוסלמים שבאתיופיה ובאריתריאה. 

אצל קבוצות מסיומות בעיקר החבשים הכינוי אף משמש לתיאור המוסלמים בחצי האי ערב. בקרב סומלים רבים הכינוי משמש לתיאור צאצאיו של השייח' דרווד איסמעיל ג'ברתי.

על מקור הכינוי ישנם מספר השערות. השערה נפוצה היא שמקור הכינוי הוא מהאזור המכונה "ארץ ג'ברתה" שהוא הכינוי לאזור שבו נמצאת העיר זילע וסולטנות יפאט. סברה אחרת קושרת את הכינוי למילה התגרית "גברי" שמשמעותה "דייר" או "משרת" ומתייחסת למצב החברתי שהיה למוסלמים שרבים מהם היו צמיתים בסביבה הנוצרית, משמעות זו של הכינוי נחשבת לגנאי. השערה אחרת היא שמקור הכינוי הוא מהמילה בגעז "אגברת" שמשמעותה "משרת" בכוונה של "משרת האל". 

== ראו גם ==
*טוקריר
*אסלאם באתיופיה

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
*Chris Prouty and Eugene Rosenfeld, Historical Dictionary of Ethiopia and Eritrea, Scarecrow Press, 1994, , p.188
</div>
*חגי ארליך, "אסלאם" בתוך אתיופיה: נצרות, אסלאם ויהדות, האוניברסיטה הפתוחה, 2003, , עמ' 139-262

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.jeberti.com/ ג'ברתי נקודה קום]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוסלמים
קטגוריה:קרן אפריקה
קטגוריה:אתיופיה: קבוצות אתניות
קטגוריה:אריתריאה: קבוצות אתניות
בודה (מיתולוגיה)

__ללא_תוכן_עניינים__
צבוע האוכל אדם]]
בּוּדָה (געז: ቡዳ) הוא ישות מיתולוגית שהאמונה בו נפוצה במזרח וצפון אפריקה. לפי אמונה זו לבודה יש את כוחות העין הרע ויש בכוחו להשתלט על אנשים, לשנות את צורתם לצורת צבוע ולבצע דברים מרושעים לרבות קניבליזם. באתיופיה ובאריתריאה הישות נקשרת לאוכלוסיות שהם חסרות אדמה ואשר עיקר פרנסתם קשור לייצור של מוצרים מתוך חומרי גלם כדוגמת קדרות, בורסקאות, נפחות ואריגה.

על פי האמונה העממית באתיופיה לחוה היו 30 ילדים והיא החביאה 15 מהם, כאשר מצא אותם האל קילל אותם, את חלקם הפך לחיות וחלק אחר השאיר בדמותם האנושית ואלו הם אבות הבודה. לפי תפיסות אלו הבודה הוא צבוע (אמהרית: "ג'יב") המחופש לאדם בשעות היום ואשר לובש את צורתו המקורית בלילה והיא דמותו האמיתית. הבודה עצמו אוכל אנשים ומוצץ את דמם לא רק פיזית כי אם רוחנית לאחר שהטיל עליהם את עין הרע. כינוי נוסף שניתן לאדם כזה הוא "ג'ריתם" שמשמעותו זנב, כלומר זנב הצבוע שאינו קיים כאשר הוא בצורת אדם.

למרות העניין המאגי, אוכלוסיות אלו שהאמינו בבודה השתמשו בשירותיהם של אותן אוכלוסיות ובמוצריהם, אך נזהרו מהם. האמונה גם גורסת כי הבודה מעביר את כוחותיו לצאצאיו. ההשלכות של אמונה זו על קבוצות מסוימות, בייחוד נפחים, היו לדחוף אותם לשוליים, להתרחק מהם פיזית ואף לבצע טקסים כנגדם. פעמים רבות קורה כי ישנן האשמות של אוכלוסיות כלפי אנשי הבודה כאשר הטענה המרכזית היא שאחד מהם נאכל, במצב כזה ישנם טקסים אשר מבוצעים והאדם אשר חשוד ב"אכילת" הקורבן נאנס לבקש את סליחתו.

== ביתא ישראל ==

החל מהמאה ה-15 ואילך נושלו ביתא ישראל מאדמותיהם על ידי הקיסרים האתיופים ובמקביל לכך החלו היהודים יותר ויותר לעסוק במלאכות שאינן קשורות למלאכת האדמה לרבות בנפחות וקדרות. במאות ה-17 וה-18 רובם המוחלט של בעלי מלאכות אלו באימפריה האתיופית ובעיקר בשטחים האמהרים והתגרים היו יהודים. העובדה שביתא ישראל היו יהודים אף החמירה את התפיסה כלפיהם כבודה. היהודי שהוא הבודה תואר כיצור אשר גרם לצליבתו של ישו והנוצרים החבשים ראו במצבם הירוד של היהודים כבודה כהוכחה לכך שהם נבחרי האל. הנוצרים גם ייחסו למנהג הקרבת הקורבנות, בעיקר קורבן הפסח של ביתא ישראל כטקס שנתי המסמל את צליבתו של ישו, והנפח היהודי סימל את האדם אשר היה מעורב בהכנת המסמרים לצליבתו. כמו כן הואשמו בהוצאת גופות של נוצרים מתוך קברים כאשר הללו מחופשים לצבועים למען טקסים דתיים. על מצבם של היהודים והשלכותיה של אמונה זו מדווח הנוסע ג'יימס ברוס:

==לקריאה נוספת==
*הגר סלמון, ביתא ישראל' ושכניהם הנוצרים באתיופיה: ניתוח תפיסות מרכזיות ברמות שונות של גילום תרבותי, חיבור לשם קבלת תואר דוקטור לפילוסופיה, האוניברסיטה העברית, 1993

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.beteisrael.co.il/article.asp?ArtId=352 צעירה: "יהודים כישפו אותי"], באתר ביתא ישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:כינויי גנאי
קטגוריה:מיתולוגיה
קטגוריה:אנטישמיות
קטגוריה:תולדות ביתא ישראל
קטגוריה:יצורי כלאיים מיתולוגיים
א-סווידא (מחוז)

מְחוֹז אַ-סֻּוַיְדַאא (בערבית: محافظة السويداء), או בהתאם להגייה המדוברת מְחוֹז אַ-סֻּוֵידַא, הוא אחד מ-14 מחוזותיה של סוריה, משתרע בדרום-מערבה של המדינה ויחד עם מחוז קוניטרה ומחוז דרעא הוא מרכיב את החורן - חבל הארץ ההיסטורי הנזכר כבר בתנ"ך. שטחו של המחוז 5,550 קמ"ר ואוכלוסייתו נאמדה בשנת 2010 בכ-364,000 תושבים. המחוז מחולק לשלוש נפות ובירתו היא העיר א-סווידא.

תחת המנדט הצרפתי על סוריה שכנה במחוז מדינה דרוזית אוטונומית נפרדת. בין השנים 1921 עד 1927 נקראה המדינה מדינת א-סווידא על שם העיר, אך בשנת 1927 שונה השם לג'בל א-דרוז על שם הר הדרוזים.

==נפות==
המחוז מחולק לשלוש נפות:
* נפת שהבא - בצפון המחוז.
* נפת א-סווידא - במרכז המחוז.
* נפת סלח'ד - בדרום המחוז.

==קישורים חיצוניים==

א-סווידא
חומס (מחוז)

מחוז חומס (בערבית: مُحافظة حمص) הוא אחד מ-14 מחוזותיה של סוריה, נמצא במרכז סוריה. שטחו של המחוז, לפי מקורות שונים, 40,940-42,223 קמ"ר דבר ההופך אותו למחוז הגדול ביותר במדינה, מבחינה גאוגרפית. אוכלוסייתו הוערכה בשנת 2010 בכ-1,763,000 תושבים. המחוז מחולק לשש נפות ובירתו היא העיר חומס.

18 ק"מ צפונית מזרחית לעיר חומס, נמצא האתר הארכאולוגי של העיר העתיקה קטנה שהייתה במאה ה-18 לפנה"ס, מרכזה של עיר מדינה גדולה ששלטה על כל האזור.

==נפות==
המחוז מחולק לשש נפות:
* נפת חומס
* נפת אל-מח'רם
* נפת תדמור
* נפת א-רסתן
* נפת אל-קוסייר
* נפת תלכלח'

==קישורים חיצוניים==

* 

חומס
ערב ב' כסלו

ערב ב' כסלו הוא שיר שנכתב על ידי ערן צור בשנת 1993, הולחן על ידי יובל מסנר ומופיע באלבום "עיוור בלב ים" של כרמלה גרוס ואגנר.

השיר כתוב בגוף ראשון ומתאר את התאבדותו של המְסַפֵּר, כפי שנאמר בפתח השיר: "בערב ב' כסלו /
טרפתי את נפשי". המשך הבית הראשון מתאר את דרך ההתאבדות, הדומה לזו ששימשה את הסופרת וירג'יניה וולף בעת שהתאבדה בשנת 1941.

השיר מורכב מארבעה בתים. בבית הראשון המספר יוצא מביתו בערב ב' כסלו, מכניס אבנים לכיסיו ונכנס לים.

בבית השני, הדמות נמצאת במערבולת, הן של הים והן בתוך חלום שבו נגלים לה, כביכול, החיים שאחרי, רגועים ושקטים.

בבית השלישי מתואר החיבור בין ששון לאסון, כאשר יום השמחה, בו הדמות עוזבת את עולמה הקשה, הוא גם יום אסון, בו מתגלה שאין קיום טוב יותר בעולם שאחרי.

בבית הרביעי והאחרון, הנפש מתוארת במין גיהנום, בו נמצאים אלה שהתאבדו - כל "טורפי נפשם בכפם".

הקליפ לשיר צולם בוואדי סאליב בחיפה.

==השפעות על השיר==
שתי השורות הראשונות של הבית השלישי, שבהן נאמר "יום אסוני הוא יום ששוני / ויום ששוני הוא יום אסוני" הן פרפרזה למילותיו של שלמה אבן גבירול בשירו "נִחַר בְּקָרְאִי גְּרוֹנִי": .

הבית האחרון בשיר מתייחס אל "הקומדיה האלוהית" של דאנטה, העוסקת במסעו אל ממלכת הגיהנום. בפרט מתוארת הטבעת השנייה במעגל השביעי של הגיהנום.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.tapuz.co.il/Forums2008/Articles/Article.aspx?ForumId=1252&aId=62305 פרשנות לשיר], בפורום ערן צור בתפוז
* יוסי חרסונסקי, [https://yosmusic.com/yos8355/ פרשנות לשיר], באתר yosmusic
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1993
קטגוריה:סינגלים מ-1993
קטגוריה:שירי ערן צור
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי חגים ומועדים
קטגוריה:שירים על התאבדות
קטגוריה:שירי רוק בעברית
מטאו דה פרוג'ה

פקסימיליה של "Le greygnour bien" מאת מטאו דה פרוג'ה
מטאו דה פרוג'ה (באיטלקית: Matteo da Perugia נזכר לראשונה ב-1400–1416) היה מלחין איטלקי מתקופת ימי הביניים, כנראה יליד פרוג'ה. משנת 1402 עד 1407 היה הממונה על הקאפלה הראשון של הדואומו די מילאנו, או קתדרלת מילאנו; חובותיו כללו ניצוח על מקהלת הכנסייה והוראת שלושה נערים, שנבחרו על ידי נציגי הקתדרלה. מעט מאוד ידוע על חייו מעבר לזה. לדברי וילי אפל, היה ראשון המלחינים בדורו, אבל היינריך בסלר ערער על קביעה זו, ומעמדו ההיסטורי של מטאו מוטל בספק. 

גם יצירותיו לא נחקרו עד כה לעומק מבחינה סגנונית. הוא כתב תפקידי קונטרה-טנור רבים ליצירות קיימות, ועקב כך יוחסו לו רבות מיצירות אלה בטעות. מטאו כתב בצורות רבות, בהן וירלאי, בלדה ורונדו.

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
*Günther, Ursula, and Anne Stone. "Matteo da Perugia", Grove Dictionary of Music and Musicians|Grove Music Online, ed. L. Macy (accessed December 29, 2005), [http://www.grovemusic.com/ grovemusic.com] (subscription access).

</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-15
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-14
קטגוריה:נפטרים ב-1416
הארמייה השישית (ארצות הברית)

הארמייה השישית של ארצות הברית היא עוצבה של צבא ארצות הברית השייכת לפיקוד דרום של ארצות הברית. הארמייה לחמה בזירת האוקיינוס השקט במלחמת העולם השנייה, לאחר המלחמה היא הוצבה בתחומי ארצות הברית ופעלה עד לשנת 1995. ב־2007 הוקמה מחדש.

==מלחמת העולם השנייה==
הארמייה הוקמה בטקסס שבארצות הברית ב־22 בינואר 1943. כמפקדה נתמנה לוטננט גנרל וולטר קרוגר (Walter Krueger). בחודש מאי באותה שנה היא נטלה את הפיקוד על מרבית כוחות צבא ארצות הברית, שפעלו במסגרת המערכה לבידודו של הבסיס היפני הגדול ברבאול שבאי בריטניה החדשה במזרח פפואה גינאה החדשה. בינואר 1944, לאחר השלמת מערכה זו, הצטרפה הארמייה לחיילי הצבא האוסטרלי בלחימה בחופה הצפוני של פפואה גינאה החדשה, וכן פעלה באיי האדמירליות ומורוטאי.

בספטמבר 1944 הוחלפה הארמייה בשדות הקרב בהם פעלה על ידי הארמייה השמינית. ב־20 באוקטובר 1944 נחתו שני קורפוסים של הארמייה השישית באי לייטה שבפיליפינים, במהלך הפתיחה של המערכה האמריקנית לשחרור הפיליפינים. בדצמבר 1944 שוב החליפו יחידות הארמייה השמינית את אלו של הארמייה השישית בקרב לייטה. ב־9 בינואר 1945 נחתו חיילי הארמייה השישית באי לוזון שבפיליפינים וכיתרו ושחררו את בירת הפיליפינים מנילה בשיתוף פעולה עם כוחות הארמייה השמינית. בהמשך ועד סיום המלחמה באוקיינוס השקט לחמו יחידות הארמייה השישית לטיהור צפון הפיליפינים מן הכוחות היפניים. בסך הכל השתתפו יחידות הארמייה במהלך המלחמה ב־22 פעולות לוחמה אמפיבית.

הארמייה יועדה ליטול חלק במבצע אולימפיק – השלב הראשון של מבצע נפילה, המבצע המתוכנן לפלישה ליפן עצמה, אך כניעת יפן באוגוסט 1945 ביטלה את הצורך בפלישה זו.

==לאחר מלחמת העולם השנייה==
בספטמבר 1945 הגיעה הארמייה ליפן כדי לקיים תפקידי ממשל צבאי באיי קיושו ושיקוקו ובמערב האי הונשו. מפקדת הארמייה התמקמה בעיר קיוטו.

הארמייה פורקה ב־26 בינואר 1946. כעבור חמישה שבועות, ב־1 במרץ 1946, היא הוקמה מחדש תחת פיקודו של גנרל ג'וזף סטילוול. מפקדתה הוצבה במחנה הפרסידיו שבעיר סן פרנסיסקו. משימתה, אותה מילאה במשך כחמישים השנים הבאות, הייתה הגנה על מערב ארצות הברית ואימון כוחות הצבא בשתים עשרה המדינות המערביות שלה. במסגרת זאת אימנה הארמייה מספר רב של חיילים להשתתפות במלחמת קוריאה, מלחמת וייטנאם ומלחמת המפרץ. בשל קרבת בסיס המפקדה שלה לגשר שער הזהב היא זכתה לכינוי "מגינת שער הזהב".

ביוני 1995, במסגרת תוכנית לצמצום סדר הגודל של צבא ארצות הברית בעקבות סיום המלחמה הקרה, פורקה הארמייה.

בשנת 2007 הוקמה הארמייה מחדש והוצבה במחנה סם יוסטון בטקסס.

==לקריאה נוספת==
*ג'ון טולנד, השמש העולה: שקיעתה ונפילתה של הקיסרות היפנית, 1936-1945, תל אביב: משרד הביטחון, 1985.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.scribd.com/doc/16078362/Born-of-War-Dedicated-to-Peace מאמר על ההיסטוריה של הארמייה השישית] 

==הערות שוליים==

שישית
שישית
ארמייה השישית של ארצות הברית
קטגוריה:הפיליפינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שלטון הכיבוש של בעלות הברית ביפן
עיוור בלב ים

עיוור בלב ים הוא האלבום השני של להקת כרמלה גרוס ואגנר, אשר יצא בשנת 1995 על ידי חברת התקליטים אן אם סי בהפקתו המוזיקלית של ארקדי דוכין. בזמן הקלטות האלבום חברי כרמלה גרוס ואגנר עזבו, כך שהשם מייצג את להקת הליווי באלבום, ולמעשה זהו אלבום סולו של ערן צור.

==רשימת שירים==
המילים והלחנים נכתבו על ידי ערן צור, מלבד היכן שמצוין אחרת
#המכסה הירוק
#מדינה
#אליסה
#קרבות תרנגולים
#מה את עושה? (מילים: ישראל ויישבה; לחן: יובל מסנר)
#המנון לאדישות (מילים ולחן: ארקדי דוכין)
#שולחן הכתיבה (לחן: יובל מסנר)
#ואז הופיעה בטי (לחן: ארקדי דוכין וערן צור)
#בחור מצוי
#ערב ב' כסלו (לחן: יובל מסנר)
#קיץ (לחן: יובל מסנר)
#ציפורן
#עץ (לחן: קורין אלאל)
#Rush Time (לחן: יובל מסנר)
#שלושת האחים

==אמנים משתתפים==
;כרמלה גרוס ואגנר
* ערן צור - שירה, בס, גיטרה אקוסטית
* אורי בלק - תופים, כלי הקשה
* אבשלום כספי - פסנתר, קלידים, קולות
* אורי פרוסט - גיטרות

;משתתפים נוספים
*ארקדי דוכין – גיטרה, פסנתר, קולות, מעבד ומפיק מוזיקלי
*רונן שפירא – קלידים, פסנתר וקולות
*אלכס פולק – גיטרה
*מיקי הררי – גיטרה
*רם אוריון – גיטרה
*אריס סאן – בוזוקי
*יונתן מילר – כינור ומנדולינה
*גדי סרי – כלי הקשה
*זוהר פרסקו – כלי הקשה
*אריק לבנת – סקסופון
*יוסי רגב – טרומבון
*אוהד דקל – מחשוב וסמפלרים
*קורין אלאל – קולות
*ירונה כספי – קולות
*מקהלת הבנות הייצוגיות של נווה-עופר - קולות

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20170101235907/http://www.hasharat.co.il/html/article_6786.php ביקורת על האלבום באתר השרת העיוור]

קטגוריה:ערן צור
קטגוריה:אלבומי כרמלה גרוס ואגנר
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
יעקב קינמון

יעקב קינמון (תרנ"ח, 1898, ינדז'יוב, פולין – תשט"ו, 1955, תל אביב) היה ראש המועצה המקומית של עפולה. מהמתיישבים הראשונים בצריפין (כיום מזרע), בעפולה ובכפר ויתקין.

==ביוגרפיה==
יעקב קינמון נולד בעיירה ינדז'יוב, שרוב תושביה יהודים עמלים. מצעירותו נמשך לתנועה הציונית ונסחף בזרם הצעירים שעזבו את פולין. נסע לברסלאו והגיע לווינה, ולאחר מלחמת העולם הראשונה היה מראשוני העולים לארץ ישראל. 

קינמון הגיע לארץ בשנת 1919 ועבד כפועל דפוס ואחר כך כפועל בניין. עמד בראש חבורה מבני עירו, שכונתה "קבוצת קינמון" שהצטרפה בראשית 1921 לקבוצת צריפין בראשית בניית המחנה הצבאי סרפנד. עם קבוצת צריפין עבד בבלפוריה (1921), למרגלות הרי נצרת, בבניית כביש ירושלים-נס ציונה (1922), בבניה בתל אביב ובבניית בלפוריה (1923). היה מראשוני המתיישבים בצריפין שבעמק יזרעאל (כיום קבוצת מזרע). זמן מה עבד במרכז מפלגתו הפועל הצעיר.

בשנת 1928 נבחר לראש המועצה המקומית עפולה, וכיהן במשרה זו עד 1930. לאחר פרישתו נמנה עם ראשוני המתיישבים בכפר ויתקין. לאחר מכן עבד במרכז מפא"י ובמרכז קופת חולים. בשנת 1938 התחיל עבודתו כמנהל לשכת המס המרכזית בתל אביב וכיהן בתפקידו זה שתים עשרה שנים רצופות. את שנותיו האחרונות עשה בשליחות חברת העובדים בחוץ לארץ וחזר שוב לניהול לשכת המס. 

על שמו קרוי בעפולה רחוב יעקב קינמון.
בנו אהוד קינמון שימש בשנות השמונים כראש עיריית בת-ים.

קטגוריה:חברי הפועל הצעיר
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ראשי עיריית עפולה
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:כפר ויתקין: אישים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם מפא"י
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1898
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1955
צבי תומסון

צבי תומסון (שם מדעי: Eudorcas thomsonii) הוא אחד המינים הידועים ביותר בתת-משפחת הצבאיים. הוא קרוי על שם החוקר ג'וזף תומסון. ככל הנראה קיימים כ-650,000 צביי תומסון בעולם והוא נחשב לצבי הנפוץ ביותר במזרח אפריקה.

== מאפיינים ==
צבעו של צבי תומסון הוא חום בהיר (בעיקר על גבו וצווארו), בטנו לבנה ומעליה פס שחור. גובהו נע בין 50 ל-70 ס"מ. משקל הנקבה 25-15 ק"ג ומשקל הזכר 35-20 ק"ג. תוחלת החיים שלו בטבע היא כ-10.5 שנים.

==התנהגות ואקולוגיה==
צבאי תומסון חיים בערבות הסוואנה של אפריקה, בעיקר במחוז סרנגטי בקניה וטנזניה. הם מעדיפים ערבות בעלות עשב קצר בתור בית גידול, אך בעת נדידה שוהים גם בערבות בעלות עשב גבוה ובחורשות עצים סבוכות.

צבי תומסון יכול להגיע למהירות של עד 80 קמ"ש. הטורף העיקרי שלו, הברדלס, מגיע למהירות של עד 110 קמ"ש. יתרונו של הצבי הוא ביכולתו לרוץ במהירותו המקסימלית לאורך זמן ממושך יותר, בעוד שהברדלס יכול לשמר על מהירותו רק לאורך מאות מטרים. יתרון נוסף שיש לצבי הוא יכולתו לבצע פניות חדות מהר יותר מהברדלס, ואף לרוץ בצורת זיגזג. לעיתים מבחינים הצבאים בברדלס כשהוא אורב להם, ועורכים מעין תצוגת דילוגים המסמנת לטורף שהוא כבר התגלה.

טורפים נוספים של צבי תומסון הם האריות והצבועים, אשר משתמשים בכוח הלהקה על מנת לגבור על מגבלת המהירות שלהם, ולעיתים גם נמרים, זאבים טלואים, פיתוני סלעים ותנינים. הצעירים נטרפים גם על ידי תן שחור-גב, קרקל, בבון זית ואף עיטים. נקבות הצבאים נלחמות בבבונים ובעיטים בקרניהן ולעיתים מצליחות להבריחם. העופרים הרכים נוהגים לשכב ולהיצמד לקרקע בעת סכנה, כיוון שהם קטנים יותר, צבעם מוסווה יותר והם מתקשים לרוץ במהירות.

העופרים נשארים עם אמותיהם עד לגיל ההתבגרות, ולאחר מכן הנקבות נכנסות לנחלת זכר חזק ודומיננטי, והעופרים הצעירים מתחילים לחיות בשבטי רווקים עד שהם חזקים מספיק להילחם על נחלה.

== גלריה ==
<gallery mode=packed widths="140px" heights="140px" >
Gazella thomsonii Thomsons Gazelle in Tanzania 3591 cropped Nevit.jpg
Serengeti Thomson-Gazelle3.jpg
Thomson's Gazelles fighting.jpg|מאבק בין שני זכרים
Eudorcas thomsonii -Serengeti National Park, Tanzania-8.jpg
Serengeti Thomson-Gazelle1.jpg
Gazella thomsonii Thomsons Gazelle in Tanzania 2573 Nevit.jpg
Eudorcas thomsonii 2.jpg|צבי מרים זנב
Thomson's Gazelle - Masai Mara Park - Kenya.jpg|נקבה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלברט גינטר
קטגוריה:צבאיים
קטגוריה:בעלי חיים הקרויים על שם מפורסמים
קטגוריה:יונקים בסוואנה האפריקנית
קטגוריה:קניה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1884
קסנדרה קיין

קסנדרה קיין (באנגלית: Cassandra Cain) היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Batman #567 מיולי 1999 ונוצרה על ידי הכותבת קלי פאקט והמאיירים דמיון סקוט וקלי פאקט.

קיין היא בתם האסייתית-אמריקנית של המתנקשים דייוויד קיין וליידי שיווה. מגיל צעיר הייתה קסנדרה מנועה מדיבור וממגע עם העולם החיצון כחלק מניסיון הפיכתה למתנקשת הגדולה ביותר. כתוצאה מכך, מתמחה קסנדרה באמנויות לחימה, אך רוב הזמן היא אילמת, פיתחה מעט מאוד כישורים חברתיים ואינה יודעת קרוא וכתוב. תחילה נטלה קסנדרה את זהות באטגירל והיא הראשונה מהן שקיבלה סדרה משלה. בעקבות אירועי "באטמן: הקרב על הגלימה" משנת 2009, היא העבירה את זהות באטגירל לסטפני בראון, וחזרה רק בסוף 2010 כחלק מארגונו הכלל-עולמי של ברוס ויין, "באטמן בע"מ", באלטר אגו העטלף השחור (באנגלית: Black Bat).

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.dc.com/characters/cassandra-cain דף הדמות] באתר הרשמי של DC קומיקס
* [https://dc.fandom.com/wiki/Cassandra_Cain דף הדמות] בפרויקט פאנדום של DC קומיקס

קטגוריה:באטמן: דמויות
באטוומן

באטוומן (באנגלית: Batwoman, "אשת העטלף" במקור) היא דמות בדיונית המופיעה בחוברות הקומיקס באטמן ביקום DC קומיקס. במקור, הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Detective Comics #233 מיולי 1956 ונוצרה על ידי בוב קיין ושלדון מולדוף. בעידן המודרני, הדמות הומצאה מחדש בחוברת #7{{כ}} 52 מיולי 2006 ונוצרה על ידי הכותבים ג'ף ג'ונס, מארק וייד, גרנט מוריסון, גרג ראקה וקן לשלי.

באטוומן הראשונה היא קאתי קיין, שדמותה נכתבה כמושא אהבתו של באטמן בעקבות האשמות של הומוסקסואליות בחוברות הקומיקס של באטמן שפורסמו בספר "פיתוי התמימים" מאת פרדריק ורתהם משנת 1954. כאשר ג'וליוס שוורץ התמנה לעורך חוברות באטמן בשנת 1964, הוא הסיר מספר אלמנטים מסדרת החוברות, ביניהם את דמותה של באטוומן. מאוחר יותר נקבע רטרואקטיבית באירועי המשבר בעולמות האינסופיים שבאטוומן מעולם לא הייתה קיימת, אם כי שמה של קאתי קיין הוזכר לעיתים.

באטוומן השנייה היא קייט קיין, יורשת מיליארדרית שהונה משתווה לזה של ברוס ויין. דמותה הופיעה לראשונה בשבוע השביעי של קשת הסיפור "52" משנת 2006. היא פעלה בגות'אם סיטי בעקבות היעדרותו של באטמן לאחר אירועי המשבר האינסופי. באטוומן המודרנית נכתבה כלסבית ממוצא יהודי, כחלק מניסיון עורכי חברת DC לגוון את פרסומיה ובמטרה להתחבר לקהל קוראים עכשווי.

את דמותה של קייט קיין בסדרות יקום החץ "באטוומן", "החץ", "הפלאש" ו"סופרגירל" של רשת The CW מגלמת השחקנית רובי רוז, אשר הוחלפה לאחר עונה אחת בלבד בשחקנית וואליס דיי. דמות נוספת שנטלה את זהות באטוומן הוצגה בעונה השנייה בשם ריאן וויילדר, והיא מגולמת בידי השחקנית ג'וויסיה לסלי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.dc.com/characters/batwoman דף הדמות] באתר הרשמי של DC קומיקס
* [https://dc.fandom.com/wiki/Batwoman דף הדמות] בפרויקט פאנדום של DC קומיקס
* 


קטגוריה:באטמן: דמויות
קטגוריה:דמויות להט"ביות
קטגוריה:נשות עסקים בדיוניות
קטגוריה:יצירות זוכות פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
רביעיית הסקסופונים ראשר

רביעיית הסקסופונים ראשֶר (באנגלית: Raschèr Saxophone Quartet) הוא הרכב מקצועי של ארבעה סקסופוניסטים, המבצע מוזיקה קלאסית אירופאית ומוזיקה בת זמננו. 

כמו ברוב רביעיות הסקסופונים, משתתפים ברביעיית ראשר נגן אחד לכל אחד מארבעת הגדלים המקובלים בסקסופון: סופרן, אלט, טנור ובריטון.

הרביעייה הוקמה בארצות הברית בשנת 1969, על ידי הסקסופוניסט הקלאסי הנודע סיגור ראשר ובתו, קארינה. כעבור שנים אחדות העתיקה הרביעייה את מושבה לגרמניה ושם היא שוכנת עד היום.

רביעיית ראשר מופיעה באולמות קונצרטים מן החשובים באירופה ובארצות הברית, בהם קרנגי הול ומרכז לינקולן בניו יורק, קנדי סנטר בוושינגטון, אופרה בסטיליה בפריז, רויאל פסטיבל הול בלונדון, קונצרטחבאו באמסטרדם, אולם הקונצרטים של ברלין, מוזיקפריין בווינה וטונהאלה בציריך.

הרביעייה זכתה לביקורות אוהדות וה"ווינר צייטונג" הכתיר את נגניה בתואר "מלכים ללא כתר של הסקסופון".

== יצירות מקוריות שנכתבו לרביעייה ==
פניותיו הבלתי-נלאות של סיגור ראשר אל מלחינים קלאסיים הניעו רבים מהם לחבר יצירות במיוחד לרביעייה. מגמה זו נמשכה גם לאחר פרישתו של ראשה ויחד עם רמתה הטכנית והמוזיקלית המרשימה של הרביעייה, הניבה היענות מצד למעלה מ-250 מלחינים, שהקדישו יצירות פרי עטם להרכב.

להלן כמה מן המלחינים, שכתבו מוזיקה לרביעייה:
* לוצ'אנו בריו
* פרנקו דונאטוני
* אלנה פירסובה
* פיליפ גלאס
* סופיה גוביידולינה
* רומן האובנשטוק-רמתי
* ג'ון וורלי
* צ'ארלס וואורינן
*יאניס קסנאקיס

== קישורים חיצוניים ==
* 

<div style="direction: ltr;">
* [https://web.archive.org/web/20190605021317/http://www.rsq-sax.com/ Raschèr Saxophone Quartet official web site]
* [https://web.archive.org/web/20060614063734/http://www.rsq-sax.com/rascher_e.htm Raschèr Saxophone Orchestra Lörrach official web site]
</div>

קטגוריה:הרכבים קאמריים
קטגוריה:נגני כלי נשיפה מעץ
ויטלי מילמן

ויטלי דוידוביץ' מילמן (ברוסית: Виталий Давидович Мильман; נולד ב-23 באוגוסט 1939 בברית המועצות) הוא מתמטיקאי ישראלי, מופקד על קתדרת ארגנטינה באוניברסיטת תל אביב. זוכה פרס לנדאו למדעים ולמחקר (2002), פרס א.מ.ת (2007) ופרס ישראל בחקר המתמטיקה, מדעי המחשב והנדסת מחשבים (2024).
ויטלי מילמן

==קורות חיים==
מילמן נולד בברית המועצות ב-1939 למתמטיקאי דוד מילמן. עבד במכון לטמפרטורות נמוכות של האקדמיה למדעים של ברית המועצות והשלים דוקטורט באוניברסיטת חרקוב ב-1965 בהנחיית בוריס לוין. לאחר מכן היה חוקר בכיר במכון לפיזיקה כימית של האקדמיה למדעים, יחד עם אחיו פייר מילמן. בשנת 1973 עלה ארצה עם משפחתו והצטרף, יחד עם אביו, לסגל האקדמי באוניברסיטת תל אביב.

במשך שנתיים היה ראש החוג למתמטיקה עיונית. משנת 1992 מופקד על קתדרת ארגנטינה למתמטיקה. היה נשיא האיגוד הישראלי למתמטיקה. ייסד את כתב העת היוקרתי "Geometric and Functional Analysis". מילמן ייעץ למשרד המדע בנושא קליטת מדענים עולים והיה חבר בוועדת עלייה של אוניברסיטת תל אביב.

מילמן הרצה בקונגרס העולמי של המתמטיקאים בברקלי (קליפורניה) ב-1986 ובברלין ב-1998. ב-1996 הרצה במליאת הסיום של הקונגרס האירופי למתמטיקה שנערך בבודפשט. עבודתו זיכתה אותו בפרס לנדאו למתמטיקה ב-2002 ובשנת 2007 זכה בפרס א.מ.ת. בין תלמידיו אפשר למנות את המתמטיקאים: ליאוניד פולטרוביץ, סמיון אלסקר, בועז קלרטג ושירי ארטשטיין-אבידן, אלכסנדר סודין ורונן אלדן, ומדען המחשב חיים וולפסון. חמישה מהם זוכי פרס ארדש.

משפחתו היא בעלת מסורת מתמטית ארוכה. אביו, דוד מילמן, היה פרופסור מן המניין באוניברסיטת תל אביב; אחיו, פייר מילמן, הוא פרופסור מן המניין באוניברסיטת טורונטו; בנו, עמנואל מילמן, הוא פרופסור מן המניין בטכניון<ref>[https://emilman.net.technion.ac.il/ עמנואל מילמן]</ref>.

==מחקריו==
מילמן "גילה ופיתח מספר תופעות מתמטיות מרכזיות באנליזה, ביניהן תופעת ריכוז המידה ותופעת ה-spectrum/distortion. נוסף לכך היה הכוח המניע מאחורי התפתחות התורה האסימפטוטית של מרחבים נורמיים. הוא איחד אותה עם תורת הקמירות הקלאסית, והפך אותן לתחום חדש – אנליזה אסימפטוטית גאומטרית."

ב-1971 מילמן גילה הוכחה חדשה למשפט דבורצקי. הייתה זו אחת התגליות אשר הביאו לפיתוח התורה הלוקלית של מרחבי בנך.

מילמן פרסם למעלה מ-150 מאמרים, מונוגרפיה, וערך 11 ספרים. הוא מעביר הרצאות ברחבי העולם.

==ספרים==
<div style="direction: ltr;">
* V.D. Milman, G. Schechtman, Asymptotic theory of ﬁnite dimensional normed spaces, Springer-Verlag, Lecture Notes in Mathematics 1200, 156pp. (1986). 2nd ed. (2002)
* Y. Idelman, V. Milman, A. Tsolomitis, Functional Analysis. An Introduction. Graduate Studies in Mathematics 66, American Mathematical Society, Providence, RI, 2004, xvi+323pp
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.math.tau.ac.il/~milman/ אתר באוניברסיטת תל אביב]
* [https://web.archive.org/web/20200531022007/https://emetprize.com/?Product=23&Year=0 ויטלי מילמן באתר פרס אמת]
* [http://www.youtube.com/watch?v=6-6PriR5AY8 ריאיון לרגל קבלת פרס אמת], אתר יוטיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים אוקראינים
קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מתמטיקה ומדעי המחשב
קטגוריה:זוכי פרס ישראל למתמטיקה
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 2024
קטגוריה:זוכי פרס א.מ.ת.
קטגוריה:זוכי פרס לנדאו למדעים ולמחקר
קטגוריה:ישראלים עמיתי האגודה האמריקאית למתמטיקה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1939
כפן מצוי

ממוזער
ביצי כפן מצוי, אוסף מוזיאון טולוז]]
כפן מצוי או כפן לבן הוא מין של עוף נודד במשפחת הכפניים שבסדרת השקנאים. מזונו העיקרי הוא דגים, אך הוא גם אוכל רכיכות וסרטנים. אורכו בממוצע 90 ס"מ, מוטת כנפיו באורך של כ-1.3 מטר. גופו לבן, וכך גם צווארו וראשו. טבעת העין צהובה, גרונו בצבעים אדום וצהוב. מקורו שחור. מבנה מקור ייחודי לכפנים הוא מקור דק וארוך, המתעגל בסופו לצורת כף. בעזרת המקור הגדול הכפן תופס דגים בצורה ייחודית: הוא פותח את מקורו, מנענע אותו מצד לצד בתוך המים ולוכד את מזונו ב"כף". בעונת הרבייה מתפתחת ציצית בצבע לבן. 

תחום תפוצתו מתפרש על פני היבשות אירופה, אסיה ואפריקה. הרבייה מתקיימת בדרום אירואסיה ובצפון אפריקה בארצות ספרד, יפן, הולנד, אוסטריה, הונגריה ויוון. 

בישראל תת-המין האירופי P.L Leocorodia חולף וחורף, אך אינו מקנן. הוא נצפה בעמק בית שאן, חוף הכרמל ועמק החולה.

באתרי הקינון בארצות אחרות מספר הביצים הממוצע בתטולה הוא 4.

כפן זה ניזון בעיקר מחרקים ורכיכות מימיים, סלמנדרות, סרטנים, תולעים, עלוקות, צפרדעים, ראשנים ודגים קטנים (שאורכם מגיע עד 10-15 ס"מ). עשוי לאכול גם צמחייה מימית ואצות.

== תת-מינים ==
Platalea leucorodia archeri - ים סוף וסומליה.

Platalea leucorodia balsaci - מאוריטניה.

Platalea leucorodia leucorodia - כל הארצות המפורטות להלן.

Platalea leucorodia major

==קישורים חיצוניים==

* ליאור כסלו, [http://www.tatzpit.com/site/pages/inPage.asp?catID=9&subID=10&subsubID=322 כפן לבן], אתר "תצפית לעלום הטבע"

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:ארץ ישראל: שקנאים
קטגוריה:כפניים
קטגוריה:דנמרק: עופות
קטגוריה:צרפת: עופות
קטגוריה:אתיופיה: עופות
קטגוריה:מרוקו: עופות
קטגוריה:סומליה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
כיפה אדומה סוגרת חשבון

כיפה אדומה סוגרת חשבון (באנגלית: Hoodwinked Too! Hood vs. Evil) הוא סרט אנימציה ממוחשבת תלת־ממדית אמריקאי שיצא לאקרנים בשנת 2011. זהו סרט המשך ל"כיפה אדומה: הסיפור האמיתי" שיצא ב-2005.

==תקציר העלילה==
ניקי פליפרס הצפרדע-בלש, מזמין את החבורה שגיבש "באושר ובעושר" להציל את עמי ותמי מהמכשפה המרושעת. המכשפה חוטפת את סבתא ומתברר שסבתא מחזיקה בידע לייצור ממתק על, שהאוכל ממנו נהפך לגיבור על. עמי ותמי הם בעצם שותפיה של המכשפה למזימה. כיפה אדומה, שעברה אימונים במסדר "אחיות הכיפה" נחלצת להצלת סבתא ביחד עם הזאב וטוויצ'י הסנאי. המכשפה מצליחה להכריח את סבתא לגלות לה את המתכון ולייצר לה את ממתק העל. עמי ותמי אוכלים את הממתק ונהיים ענקיים, אך החבורה מצליחה בכוחות מאוחדים וביחד עם המכשפה שעברה לצד הטוב, לגבור על עמי ותמי אף על פי שאכלו את ממתק העל.

==ביקורות==
בניגוד לסרט הראשון בסדרה, הסרט זכה לביקורות שליליות ביותר בארצות הברית והיה "קטסטרופה קופתית". בישראל הביקורות היו סלחניות יותר. טל ניב שיבח את חברת ההפקות הקטנה של בוב והארווי ויינסטיין על שהצליחה לייצר סרט ראשון שהפתיע את חברות ההפקה הגדולות, וסרט שני, שלמרות פגמים מסוימים באיכות האנימציה וסצנות האקשן, הוא בסך הכל סרט חביב ואהוב על הילדים.

== פיתוח ==
"Hoodwinked!" ("כיפה אדומה הסיפור האמיתי"; שמו בישראל) היה אחד מסרטי ההנפשה הראשונים הממומנים במלואם, והופק בתקציב של פחות מ-8 מיליון דולר, הרבה פחות מהתקציב של רוב סרטי האנימציה שהופקו על ידי אולפן.

הסרט בוים ונכתב על ידי קורי אדוארדס, טוד אדוארדס וטוני ליץ', והופץ על ידי חברת ויינשטיין, אשר לא חתמה עד קרוב לסיום ההפקה.

הוא יצא בדצמבר 2005 וקיבל ביקורות מעורבות, אך זכה להצלחה כלכלית, כאשר הרוויח מעל 110 מיליון דולר ברחבי העולם.

בפברואר 2006 הכריז קורי אדוארדס כי הוא, טוד אדוארדס וטוני ליץ בתהליך כתיבת סרט המשך, אם כי הם לא יחזרו לתפקיד במאים.

קורי אדוארדס ציין סיבות רבות לאי חזרתו כבמאי סרט ההמשך, בנוסף לרצון להתמקד בסרטים אחרים, בעיקר סרטי פעולה וכדי לא להיות מוגבל לאנימציה, היה לו ניסיון גרוע בעבודה על הסרט הראשון. לדבריו, הרגיש שלא קיבל יחס טוב. הוא גם הטיל ספק ביושרה של ז'אנר האגדות השבור, ש Hoodwinked! הוא חלק ממנו, וכינה אותו "מגמה שנאנחתי עליה אפילו כשסיימתי את הסרט הראשון ". בתחילה הסרט אמור היה להיות ממומן באופן עצמאי על ידי קנבר אנטרטיינמנט, ומופץ על ידי חברת ויינשטיין, כפי שנעשה עם הסרט הקודם; אולם שתי החברות התקשרו בהסכם מימון משותף, לפי בקשת חברת ויינשטיין.

== קול ודיבוב הדמויות ==
{| class="wikitable"
|-
! דמות
! מדבב/ת בגרסה המקורית
! מדבב/ת בגרסה העברית
|-
| "כיפי" (כיפה אדומה) || היידן פנטייר || לני כהן
|-
| הזאב || פטריק וובורטון || יהויכין פרידלנדר
|-
| הסבתא || גלן קלוז || הילה סורג'ון פישר
|-
| הצייד || מרטין שורט || מולי שולמן
|-
| קפיצי ניקי פליפרס הצפרדע || דייוויד אוגדן סטירס || אוהד שחר
|-
| עמי ||ביל היידר||גלעד קלטר
|-
| תמי ||איימי פולר||הדר שחף-מעיין
|-
| טוויצ'י || קורי אדוארדס || עפרון אטקין
|-
| התיש המזמר || בנג'י גיית'ר || מומי לוי
|-
| בוינגו || || יפתח אופיר
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה מונפשים
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:כיפה אדומה
כביש 383

כביש 383 הוא כביש רוחב (ממערב למזרח) המקשר בין כביש 3 בצומת שער אברהם לכביש 38 באזור מושב זכריה. הכביש מתחיל בגובה 60 מטר מעל גובה פני הים ומסתיים בעמק האלה בגובה 260 מטר.

לאורך הכביש נמצאים היישובים כפר הרי"ף, כפר מנחם, תירוש, גפן ושדות מיכה וכן יער חרובית ופארק בריטניה.

הכביש עובר בגשר עילי מעל כביש 6 ומסילת הרכבת לבאר שבע. בקרבת הגשר נמצאת תחנת הרכבת קריית מלאכי-יואב.

ביוני 1996 התרחש בכביש זה פיגוע ירי בו נרצחו בני הזוג ירון ואפי אונגר, ותינוקם ניצל ללא פגע. במקום הרצח הוצבה אנדרטה לזכר השניים.

בעקבות תאונות רבות שקרו לאורך הכביש, שוליו הצרים והעובדה שנפח התנועה בו גדל יצאו ביולי 2016 תושבי האזור במאבק להרחבת הכביש.

הכביש נמצאת בטווח של 77.3 ק"מ מבאר שבע, קריית גת, אשדוד, אשקלון ויישובי עוטף עזה.

== מסלול הכביש ==
{| class="wikitable" border="1" cellpadding="1"
!ק"מ
!שם
!סוג מפגש
!מיקום
!דרכים מצטלבות
|-
| colspan="5" align="center" bgcolor="#D8 BF D8" |כביש 383 ממערב למזרח
|-
| align="center" |0
| align="center" |צומת שער אברהם
| align="center" |25x25 פיקסלים
| align="center" |בני ראם
| align="center" |
|-
| align="center" |1.5
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" |25x25 פיקסלים
| align="center" |כפר הרי"ף
| align="center" |כניסה לכפר הרי"ף
|-
| align="center" |4
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" |25x25 פיקסלים
| align="center" |כפר מנחם
| align="center" |גישה לתחנת הרכבת קריית מלאכי – יואב
|-
| align="center" |5
| align="center" |מסעף כפר מנחם
| align="center" |25x25 פיקסלים
| align="center" |כפר מנחם
| align="center" |כניסה לכפר מנחם
|-
| align="center" |6.5
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" |25x25 פיקסלים
| align="center" |כפר מנחם
| align="center" |כניסה ליער חרובית ולתחנת הכוח צפית
|-
| align="center" |8.5
| align="center" |מסעף גפן
| align="center" |25x25 פיקסלים
| align="center" |גפן
| align="center" |כניסה לגפן
|-
| align="center" |10
| align="center" |מסעף תירוש
| align="center" |25x25 פיקסלים
| align="center" |תירוש
| align="center" |כניסה לתירוש
|-
| align="center" |15
| align="center" |מסעף שדות מיכה
| align="center" |25x25 פיקסלים
| align="center" |שדות מיכה
| align="center" |כניסה לשדות מיכה
|-
| align="center" |17
| align="center" |צומת ללא שם
| align="center" |25x25 פיקסלים
| align="center" |פארק בריטניה
| align="center" |כניסה לפארק בריטניה
|-
| align="center" |18.5
| align="center" |צומת עזקה
| align="center" |25x25 פיקסלים
| align="center" |זכריה
| align="center" |
|}

==קישורים חיצוניים==
*[https://www.facebook.com/383road דף הפייסבוק של המאבק לשיפור הכביש]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: כבישים
דוד רסקין

הרב דוד רסקין (י"ב בניסן תרפ"ז, 1926–ז' באייר תשע"א, 11 במאי 2011) היה יו"ר צעירי אגודת חב"ד בניו יורק, חבר אגודת חסידי חב"ד העולמית ומנהל רוחני בישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית – 770.

==קורות חייו==

נולד בבאברויסק בבלארוס. משפחתו סבלה רבות מהשלטון הקומוניסטי. לאחר מאסרם של הוריו עברה משפחתו לעיר לנינגרד, ולאחר שפרצה מלחמת העולם השנייה ברח עם משפחתו לסיביר ולאחר מסע קשה הגיעו לאלמא אטא בקזחסטן שם חיו ועזרו לרבי לוי יצחק שניאורסון (אביו של הרבי מנחם מנדל שניאורסון) ששהה שם בגלות. לאחר המלחמה נסע לניו יורק ולמד בישיבת חב"ד בצל האדמו"ר הרב יוסף יצחק שניאורסון.

לאחר פטירת רבי יוסף יצחק והתמנותו של הרבי הנוכחי החל לשמש כבעל קורא במניינו של הרבי. ב-1953 הצטרף להנהלת ישיבת תומכי תמימים המרכזית במגיד שיעור ולאחר תקופה קצרה מונה למנהל רוחני.

היה מהמקורבים לרבי מחב"ד שהתבטא עליו כאשר התקבל לאגודת חסידי חב"ד העולמית שיש לו "מרץ לעשייה בפועל". לאחר כל התוועדות שהרבי היה מורה הוראה חדשה נהג לטלפן לרבים מחסידי חב"ד והיה מודיע להם על ההוראה החדשה. בשנות השמונים החל למלא תפקידים רבים של חברים בארגוני חב"ד שנפטרו.

נפטר בניו יורק בז' באייר תשע"א (2011) ונקבר בניו יורק בבית הקברות מונטיפיורי, בחלקת אגודת חסידי חב"ד בסמיכות לאוהל חב"ד לובביץ'.

==תפקידיו==
* מנהל רוחני בישיבת תומכי תמימים המרכזית.
* יו"ר צעירי אגודת חב"ד בארצות הברית, ושליח חב"ד ראשי למדינת ניו יורק.
* חבר באגודת חסידי חב"ד.
* חבר במרכז לענייני חינוך.
* חבר במחנה ישראל.
* חבר בהנהלת בית רבקה בארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20190322104943/http://www.col.org.il/files/0.48404660466_5051269.pdf ועבדי דוד-תדפיס]

קטגוריה:משפיעים חב"דים
קטגוריה:קראון הייטס: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות מונטיפיורי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
ראש השנה הסינית

חגיגות ראש השנה הסיני ב[[צ'יינהטאון של העיר לונדון]]ראש השנה הסינית במנצ'סטר, בריטניה
ראש השנה הסינית הוא חג המקובל בסין ובמדינות אחרות בהן יש רוב סיני או אוכלוסייה גדולה של סינים, כמו סינגפור או טאיוואן. התאריך שבו נחוג החג משתנה משנה לשנה, מפני שלוח השנה הסיני נחוג על פי הירח; החג נחוג בין 21 בינואר ל-21 בפברואר.

מנהג מקובל בחג הוא קניית מתנות למשפחות ולמכרים, כגון קישוטים, מזון ובגדים. מנהגים נוספים בחג הם ניקיון וטיפוח הבית, וארוחת ערב משפחתית. מאכלים כמו ברווזים, חזירים, עוף ומעדנים מתוקים מקובלים לאכילה בחג. מאכל נוסף המסמל את החג הוא הג'יאוזי, המעוצב בצורת מטיל זהב ומסמל שפע. 

הסינים מאמינים כי שנה חדשה מביאה עימה מזל טוב, ולכן אחת מהברכות המקובלות ביותר בראש השנה הסיני היא "מזל טוב". את הברכות נהוג לכתוב על כרטיסי ברכה ולשלוח לאנשים קרובים ומכרים.

בינואר 2017, בחר משרד התרבות הסיני במדינת ישראל כאחת מחמש המדינות שיציינו את החג במסגרת 25 שנים לכינון יחסים דיפלומטיים בין שתי המדינות. במסגרת אירועי התרבות לרגל "שנת התרנגול" התקיים טקס החג הרשמי במרכז סוזן דלאל, במעמד השגריר הסיני, סגן שר התרבות הסיני וראש עיריית תל אביב רון חולדאי.

== ראו גם ==
* הונגבאו

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חגיגות השנה החדשה
קטגוריה:סין: תרבות
דיקסי דין

ויליאם ראלף דין (22 בינואר 1907 – 1 במרץ 1980) הידוע בכינויו דיקסי דין היה כדורגלן אנגלי אשר כבש 379 שערים בליגה האנגלית.

==קריירה==
דין החל את הקריירה בטרנמיר רוברס, שם כבש 27 שערים ב-30 הופעות. בשנת 1925 עבר דין לאברטון תמורת 3,000 פאונד, שם הגיע לשיאו שכבש ב-399 הופעות 349 שערים. בעונת 1927/28 כבש 60 שערים בעונה אחת, שיא שלא נשבר עד היום.

בעונת 1937/38 עבר לשחק בשורותיה של נוטס קאונטי שם כבש 3 שערים ב-9 הופעות. שנה לאחר מכן, עבר לשחק בסלייגו רוברס מאירלנד. דיקסי דין סיים את הקריירה בקבוצת הארסט מליגת מחוז צ'שייר.

==נבחרת אנגליה==
דין כבש 16 שערים ב-18 הופעות בנבחרת, מתוכם כבש פעמיים שלושער נגד נבחרת בלגיה ונבחרת לוקסמבורג.

==פטירתו==
ב-1 במרץ 1980 נפטר דין כתוצאה מהתקף לב, כשהוא בן 73, דקות לאחר סיום משחק הדרבי בגודיסון פארק מול ליברפול בו צפה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20151203174014/http://www.evertonfc.com/players/d/dd/dixie-dean ביוגרפיה באתר של אברטון]
* 

קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני טרנמיר רוברס
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:כדורגלני נוטס קאונטי
קטגוריה:כדורגלני סלייגו רוברס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אנגליה
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל האנגלי
קטגוריה:בריטים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1907
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1980