OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
סוקוטאי (אוניית מלחמה)

HTMS Sukhothai (FS-442) (בתאית: เรือหลวงสุโขทัย) הייתה קורבטה של שהופעלה על ידי הצי המלכותי התאילנדי. הספינה נקראה על שם ממלכת סוקוטאי .

ב-18 בדצמבר 2022, בעת משימת סיור במפרץ תאילנד, רוחות עזות וגלים גבוהים גרמו למי ים לזרום לתוך ספינת המלחמה. הצפה זו גרמה להפסקת חשמל ובהמשך לאובדן שליטה על מכונות ומנגנוני היגוי. הספינה טבעה באותו לילה. הצי המלכותי התאילנדי הציל 76 מלחים. 23 מתוך 105 אנשי הצוות נעדרים ושישה נספו.

==מאפיינים==
סוקוטאי הייתה קורבטה משתי אוניות בסדרת ראטאנקוסין, שמשימתן היא יכולת נשיאת טילי נ"מ וטילי ים ים על פלטפורמה בעלת יכולת תמרון גבוהה.

האוניות בסדרת ראטאנקוסין זהות ל, של הצי המלכותי הסעודי. האונייה הייתה באורך 76.8 מטרים וברוחב 9.6 מטרים, ובעלת הדחק של 960 טון במעמס מלא. היא הונעה באמצעות שני מנועי דיזל שהפעילו שני צירי מדחף, ואיפשרו מהירות מקסימלית של 26 קשר (כ-48 קמ"ש) וטווח של כ-3,000 מיל ימי (כ-5,600 ק"מ במהירות של 16 קשר (כ-29 קמ"ש). צוות הקורבטה מנה 87 איש, בהם 15 קצינים. האונייה נבנתה כך שיהיה בה מקום למפקד שייטת ולצוותו.

הספינה הייתה חמושה בשני משגרי טילי הרפון, בכל משגר ארבעה צינורות שיגור, ובמשגר טילי נ"מ מדגם סלניה אספיד, ובו שמונה צינורות שיגור. האונייה נשאה תותח אוטו מלרה 76 מ"מ ושני תותחי ברדה מפעל) בקוטר 40 מ"מ, וכן תותח אוטומטי בקוטר 20 מ"N מתוצרת ריינמטאל. חימוש הטורפדו של האונייה היה מורכב משני צינורות טורפדו סימן 32 משולשים , היורים טילי טורפדו מסוג סטינג ריי .

==שירות מבצעי==
האונייה הוזמנה עבור הצי המלכותי התאילנדי ב-9 במאי 1983<ref name="bbc20221219"></ref> והבנייה החלה ב-26 במרץ 1984 בטאקומה, וושינגטון, בארצות הברית. האונייה הושקה ב-20 ביולי 1986 ונכנסה לשירות פעיל בצי 10 ביוני 1987. מספרה בתחילה היה 2 ובהמשך שונה ל-442.

ב-1994 השתתפה האונייה, יחד עם אוניות אחרות בצי התאילנדי, בתמרון משותף עם הצי המלכותי האוסטרלי. ב-1995 השתתפה האונייה בתמרון משותף עם אוניות מציי ארצות הברית, סינגפור, מלזיה, הפיליפינים וברוניי. במהלך תרגיל זה ירתה האונייה מספר טילי אספיד לעבר מטרות אימונים. זו הייתה הפעם הראשונה שבה ירה כלי שיט של הצי המלכותי התאילנדי טילים אלה מאז נרכשו ב-1985.

== הטביעה ==
Sukhothai במפרץ תאילנד במהלך אימון
בדצמבר 2022 הייתה האונייה בדרכה לאירוע לזכרו של הנסיך אבהאקארה קיארטיבאנוגסה (Abhakara Kiartivongse) , מזרחית לבאנג סאפאן , במחוז פראצ'ואפ חירי חאן . המחלקה המטאורולוגית של תאילנד פרסמה אזהרת מזג אוויר לאזור, שהזהירה מפני גלים בגובה 4 מטרים וייעצו לכלי שיט "להתקדם בזהירות". הספינה נקלעה לסערה ב-18 בדצמבר<ref name="Jazeera1912"></ref> מי ים חדרו לאונייה דרך אחד מפתחי המפלט גרמו להצפות ולנטייה חריפה של האונייה על צידה. ההצפה גרמה לקצר חשמלי במערכת החשמל של האונייה ולכשל במשאבות.<ref name="fleetmon1812"></ref> הספינה טבעה ב-18 בדצמבר בסביבות השעה 23:30 שעון מקומי.<ref></ref>

אוניות ומסוקים ימיים נשלחו לסייע אך רק אוניית הצי התאילנדי קראבורי הצליחה להגיע על ה"סוקוטאי" לפני שטבעה, והצליחה לאסוף את רוב צוותה. הצי המלכותי התאילנדי אישר ש-76 איש מצוות האונייה חולצו, 23 אנשי צוות נהרגו ו-6 נעדרים.<ref name="guardian20221219"></ref><ref name="bbc20221219" /><ref name="bangkokpost20221219"></ref><ref name=":0"></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלי שיט מלחמתיים
קטגוריה:ספינות טרופות
קטגוריה:תאילנד: צבא וביטחון
פיגוע הירי בפריז

פיגוע הירי בפריז הוא פיגוע ירי שהתרחש ב-23 בדצמבר 2022, כאשר אדם בן 69, גמלאי של SNCF, פתח באש במרכז של הקהילה הכורדית ברובע העשירי של פריז, והרג שלושה אנשים ופצע שלושה.<ref></ref>

== הפיגוע ==
ב-23 בדצמבר 2022 נכנס אדם למרכז תרבות כורדי ברובע העשירי של פריז ופתח באש לעבר הנוכחים, שלושה אנשים נהרגו ושלושה נפצעו.

לפי סוכנות הידיעות הצרפתית היורה ירה בין שבע לשמונה יריות.

== תגובה ==
במהלך ביקורו של דרמנין בזירת הפשע, בשל פיגוע הירי, כורדים החלו להפגין, להתעמת עם המשטרה ולהשליך חפצים. המשטרה התעמתה עם המפגינים, וירתה לעברם גז מדמיע.<ref></ref>

נפתחה חקירה שמופקדת בידי החטיבה הפלילית של ה-DRPJ.<ref></ref><ref></ref>

ב-24 בדצמבר 2022 שוחרר החשוד ממעצר המשטרה והועבר להערכה פסיכיאטרית.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צרפת: פיגועי ירי
קטגוריה:פריז: פיגועי טרור
קטגוריה:פעולות טרור ב-2022
ברוך כהן

רחוב ברוך כהן בחיפה
ברוך כהן (17 בינואר 1936 – 26 בינואר 1973) היה מנהל המבצעים של המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים באירופה, נורה ונהרג בבית קפה במדריד על ידי איש קשר מארגון ספטמבר השחור.

המוסד ערך מבצע תגובה לאיתור והרג מתנקשי ברוך כהן במסגרת מבצע זעם האל, ולפחות שלושה פלסטינים שהיו מעורבים בתכנון ובביצוע הריגתו של כהן חוסלו.

==ביוגרפיה==
ברוך כהן נולד בשנת 1936 לוויקטוריה וחיים כהן, בן שני במשפחה של שישה בנים. אחיו הבכור הוא מאיר כהן-אבידב. אחיו נהרג במלחמת השחרור.

למד בבית ספר היסודי "אליאנס" ובבית הספר הריאלי בחיפה. נמנה עם שבט הצופים "משוטטי כרמל". לאחר שלוש שנות לימוד בתיכון והצטרף לחבריו בתנועת הנוער שהיו בהכשרה בעין חרוד, השלים לימודיו בבית הספר בבית השיטה ועד גיוסו שהה בתל קציר.

שירת בנח"ל, שם הכיר את נורית, שאותה נשא לאישה בשנת 1956, והזוג עבר לקיבוץ רעים. נולדו להם שלושה בנים ובת. ב-1959 הצטרף כהן לשב"כ, שם שימש כרכז מיעוטים אזורי בכיר וכחוקר במרחב צפון. בשנת 1963 פרש מהשב"כ, ועבד בהסוכנות היהודית כמנהל חבל הגליל וכמרכז גוש חבל צפון. בשנת 1964 חזר לשב"כ ושימש כרכז מיעוטים במרכז הארץ ובמרחב דרום.

ב-1970 הושאל ל"מוסד" ויצא עם משפחתו לבריסל, שם שירת בתפקיד שטח.

ב-26 בינואר 1973, בשעה 10:30, נפגש ברחוב במדריד עם איש קשר מארגון ספטמבר השחור, וזה ירה בו, באקדח מצויד במשתיק קול. מהירי נפצע גם אזרח ספרדי. כהן נלקח לבית חולים, ושם נפטר לאחר זמן קצר. לפני מותו מסר כהן ששם המתנקש הוא חאמד מאג'ר אל אמאד. ארגון ספטמבר השחור הודיע לאחר הרצח שאנשיו קצין מודיעין ישראלי בשם אורי מולו.

בידיעות שפורסמו בעיתונות בישראל מיד לאחר הרצח נקרא כהן בשם משה חנן ישי - השם שהופיע בדרכונו, ורק כעבור ימים אחדים פורסם שמו האמיתי וישראל אישרה שנמנה עם כוחות הביטחון.

ב-31 בינואר ברוך כהן הובא לקבורה בבית הקברות הצבאי בחיפה.

סיפורו של כהן הונצח בסרט "לגעת בסוף", שהפיקו תלמידי מגמת תקשורת וקולנוע של בית הספר הריאלי..

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:חללי טרור ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בחיפה
קטגוריה:ישראלים שנרצחו בחו"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1973
מס על רווחי הבנקים

מס על רווחי הבנקים הוטל במספר מדינות עקב המשבר הכלכלי העולמי (2008). המס חל על כספים הנמצאים בסיכון, ומטרתו היא להרתיע את הבנקים מנטילת סיכונים מיותרים. המס תוכנן כך שהוא יחול רק על מוסדות הנחשבים "גדולים מכדי להיכשל".

המס נכלל בהמלצות קרן המטבע הבין-לאומית להתמודדות עם המשבר הכלכלי.

==היסטוריה==
לאחר פרוץ המשבר הכלכלי העולמי (2008) נפגשו נציגי מדינות G20 בפיטסבורג ודנו בדרכים להתמודד עם המשבר. קרן המטבע הבין-לאומית הציגה באפריל 2010 שלושה סוגי מס שאפשר להטיל על הבנקים:

===תרומה ליציבות פיננסית===
;Financial stability contribution (FSC)
מס זה מוטל על רווחי הבנק. כספי המיסים יועברו לחברת ביטוח שתוכל לסייע לבנק במקרה של משבר כלכלי עתידי, במקום להזדקק לכספי משלמי המיסים. בינואר 2010 הציע נשיא ארצות הברית ברק אובמה להטיל מס מסוג זה על הבנקים בארצות הברית, אך תוכניתו לא יצאה לפועל.

===מס על פעילויות פיננסיות===
;Financial activities tax (FAT)
מס המוטל על רווחי הבנקים ועל חבילות התגמול של הבנקאים, כאשר התמורה מועברת לממשלה.

===מס על עסקאות פיננסיות===
;Financial transaction tax (FTT)
מס המוטל על עסקאות במניות, איגרות חוב, מטבע חוץ ונגזרים המבוצעות על ידי הבנק.

בדיונים עלתה השאלה אם המס יוטל באופן גלובלי, או בכל מדינה בנפרד לפי שיקול דעתה. בתום דיוני מדינות G20 בטורונטו ב-2010 פורסמה הצהרה לפיה כל מדינה רשאית להחליט אם להטיל מס על רווחי הבנקים.

==מס על רווחי הבנקים לפי מדינה==
חלק ממדינות אירופה החלו לגבות מס מסוג FSC (תרומה ליציבות פיננסית) לאחר המשבר הכלכלי.

אוסטריה החלה לגבות מס על רווחי הבנקים בשנת 2011, בשיעור שבין 0.024% ל-0.029%.

איסלנד החלה לגבות מס על רווחי הבנקים בשנת 2011, שיעור המס הוא 0.145%.

בלגיה החלה לגבות מס על רווחי הבנקים בשנת 2012, בשיעור משתנה.

הולנד החלה לגבות מס על רווחי הבנקים בשנת 2012, בשיעור שבין 0.033% ל-0.066%.

הונגריה החלה לגבות מס על רווחי הבנקים בשנת 2010, בשיעור שבין 0.15% ל-0.20%.

הממלכה המאוחדת החלה לגבות מס על רווחי הבנקים בשנת 2011, בשיעור שבין 0.05% ל-0.10%.

יוון החלה לגבות מס על רווחי הבנקים כבר בשנת 1975, בשיעור שבין 0.12% ל-0.60%.

לטביה החלה לגבות מס על רווחי הבנקים בשנת 2011 בשיעור של 0.1%, וביטלה אותו בשנת 2020.

סלובניה החלה לגבות מס על רווחי הבנקים בשנת 2011, שיעור המס הוא 0.10%.

סלובקיה החלה לגבות מס על רווחי הבנקים בשנת 2012 בשיעור של 0.2%. בשנת 2019 הועלה שיעור המס ל-0.4%, ובשנת 2021 הוא בוטל, בתמורה להקלות באשראי מצד הבנקים כלפי עסקים בזמן מגפת הקורונה בסלובקיה.

פולין החלה לגבות מס על רווחי הבנקים בשנת 2016, שיעור המס הוא 0.44%.

פורטוגל החלה לגבות מס על רווחי הבנקים בשנת 2011, בשיעור שבין 0.01% ל-0.11%.

צרפת החלה לגבות מס על רווחי הבנקים בשנת 2011, שיעור המס הוא 0.0642%.

שוודיה החלה לגבות מס על רווחי הבנקים בשנת 2015, שיעור המס הוא 0.05%.

מדינות נוספות שוקלות להטיל מס על רווחי הבנקים באופן דומה, בהן צ'כיה, קפריסין ורומניה.

==מי משלם את מסי הבנקים?==
נושא שכיח בדיונים אודות מיסוי רווחי בנקים הוא - מי נושא בנטל המיסוי הבנקאי? יש הסוברים כי מיסוי רווחי הבנק מוביל להגדלת שיעורי הריבית בהלוואות לעסקים ולנושים, וכך בעצם מגלגלים הבנקים את תשלום המס על לקוחותיהם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בנקאות
קטגוריה:מיסוי בין-לאומי
שירה מרגלית (מוזיקאית)

שירה מרגלית (נולדה ב-15 ביוני 1994) היא זמרת-יוצרת ישראלית.

==ביוגרפיה==
מרגלית נולדה ב-15 ביוני 1994 וגדלה בנתניה. החלה את דרכה המוזיקלית בשנת 2013 כשהשתתפה בתוכנית המציאות "פרויקט הלהקה" בערוץ הילדים, כשבסופה הצטרפה ללהקת "סטארטאפ", שהוחתמה בחברת NMC והופק לה אלבום הבכורה הנושא את שם הלהקה. הלהקה התפרקה בשנת 2016.

בשנת 2017 החלה מרגלית את קריירת הסולו שלה והוציאה את הסינגל הראשון שלה, "אמא צודקת תמיד (נתניה)", לזכרה של אימה שנפטרה באותה השנה. באותה השנה, הוציאה את השיר "עוד לא". השירים זכו לאהדה ברשתות החברתיות. במאי 2018 הוציאה את השירים "היי ניב" ו"בא והולך", שנכתבו בשיתוף פעולה עם בן זוגה בתקופה זו, הראפר טליסמאן.

בשנת 2020 הוציאה את השיר "מגיע לי יותר", אותו כתבה בעקבות פרידתה מהראפר טליסמאן. השיר היה ללהיט וזכה למעל למיליון השמעות.

במאי 2022 השתתפה בכתיבת להיטה של אנה זק, "מי זאת", שהגיע לראש מצעדי הפזמונים בישראל. בנובמבר, הוציאה את השיר "אחותי כבר לא סובלת אותך", אותו כתבה עם יובל מעיין. היא קידמה את השיר ברשתות החברתיות ובטיקטוק בפרט באמצעות סרטונים שונים. השיר זכה להצלחה ויראלית רבה, צבר למעלה מ-22 אלף סרטונים בטיקטוק, הגיע למקומות גבוהים במצעדי הסטרימינג וזכה להשמעות בתחנות הרדיו, כשהגיע למקום השביעי במצעד השבועי של מדיה פורסט.

ב-30 באפריל 2023 הוציאה את הסינגל "ידעתי שבסוף תברח". ב-22 באוגוסט של אותה השנה הוציאה את הסינגל "על הלשון".<ref></ref>

ב-2 בינואר 2024 הוציאה את הסינגל "עד שייפול הירח".<ref></ref> ב-24 ביוני הוציאה את הסינגל "ביצ'". ב-7 ביולי של אותה השנה הוציאה לאור את אלבום הבכורה שלה, "לא בת מלוכה".

==חיים אישיים==
החל מ-2018 ניהלה זוגיות עם הראפר טליסמאן. בדצמבר 2019 הזוג נפרד. החל מ-2020 מנהלת זוגיות עם הזמר ים רפאלי. ביולי 2024 השניים התארסו.

== דיסקוגרפיה ==

=== אלבומי אולפן ===

=== אלבומים בהרכבים ===
* 2013: סטארטאפ <small>(עם סטארטאפ)</small>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרות-יוצרות ישראליות
קטגוריה:זמרות פופ ישראליות
קטגוריה:פזמונאיות ישראליות
קטגוריה:טיקטוקריות ישראליות
קטגוריה:פעילות אינטרנט ישראליות
קטגוריה:זוכים בתוכניות מציאות ישראליות
קטגוריה:נתניה: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1994
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
קיסר (תספורת)

קיסר הרומי טיבריוס אשר על שמו נקראת התספורת, מוצגת במוזיאון המלכותי של אונטריו, טורונטו שבקנדה.]]
תספורת קיסר (באנגלית: Caesar cut) היא תסרוקת המיועדת בעיקר לגברים, המאופיינת בפוני קצר, בעוד שהשיער קצוץ בצידי הראש, ובעל נפח של שיער בחלק העליון של הראש<ref></ref>. תספורת קיסר הייתה נפוצה ברחבי האימפריה הרומית והיא נקראת על שמו של הקיסר הרומי טיבריוס אשר בדיוקנותיו ניתן להבחין בתספורת זו.

התספורת הפכה פופולרית בקרב בני נוער בשנות התשעים של המאה העשרים, סגנון זה הפך פופולרי בעיקר משום שהדמות אותה גילם ג'ורג' קלוני בתוכנית הטלוויזיה המצליחה ER הייתה תספורת זו.

בין המפורסמים אשר היו בעלי תספורת קיסר ניתן למנות את השחקן האמריקאי ג'ורג' קלוני<ref></ref>, השחקן הניו זילנדי ראסל קרואו, הראפר האמריקאי אמינם וכן גם מנכ"ל ומייסד פייסבוק, מארק צוקרברג אשר התבטא בעבר על הערצתו כלפי הקיסר טיבריוס<ref></ref><ref></ref>.

==גלריית תמונות==
<gallery mode="packed" heights="210">
File:George Clooney 1995.jpg|השחקן האמריקאי ג'ורג' קלוני בשנת 1995
File:Eminem Live.jpg|הראפר האמריקאי אמינם בשנת 2005
File:Mark Zuckerberg CEO Facebook.jpg|מנכ"ל ומייסד פייסבוק, מארק צוקרברג בשנת 2008
File:Russell Crowe (33994020424).jpg|השחקן הניו זילנדי ראסל קרואו בשנת 2017
</gallery>

== ראו גם ==
* אופנה במדינות המערב בשנות ה-90 של המאה ה-20

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תספורות ותסרוקות
קטגוריה:אופנה במדינות המערב במאה ה-20
קטגוריה:האימפריה הרומית
בועות של אהבה

בועות של אהבה (באנגלית: Soapdish) הוא סרט קומדיה אמריקאי משנת 1991 בבימויו של מייקל הופמן, עם סאלי פילד, קווין קליין, וופי גולדברג ורוברט דאוני ג'וניור בתפקידים הראשיים.

התסריט הוא פרודיה מופרעת על התככים מאחורי הקלעים של אופרת סבון יומית פופולרית שהמדרוג שלה יורד, אבל המאורעות בחיי השחקנים מושכים יותר מהעלילה המטופשת של אופרת הסבון.

קווין קליין היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הטוב ביותר - סרט קומדיה או מוזיקלי. הוא היה מועמד גם לפרס הקומדיה האמריקאי ביחד עם סאלי פילד, וופי גולדברג וקת'י מוריארטי.

==תקציר העלילה==
סלסט טלברג (סאלי פילד) היא שחקנית טלוויזיה פופולרית שמופיעה זמן רב באופרת הסבון "גם השמש שוקעת". שחקנית נוספת היא מונטנה מורהד (קת'י מוריארטי) שרוצה לתפוס את מקומה של סלסט. היא מבטיחה למפיק הראשי, דייוויד ברנס (רוברט דאוני ג'וניור) שתיענה לדרישותיו המיניות אם יצליח להחליף את סלסט. דייוויד פוקד על התסריטאית הקבועה רוז שוורץ (וופי גולדברג) לשנות את התסריט כך שהצופים ישנאו את הדמות של סלסט לאחר שדקרה נערה אילמת בתור לחלוקת אוכל.

לורי קרייבן (אליזבת שו) היא "אחייניתה" של סלסט ומצליחה להתגנב לאולפן ולהשפיע על המפיקה (קארי פישר) לקבל אותה בתפקיד קטן כנערה אילמת שעומדת בתור לחלוקת אוכל ומנסה לדקור את המחלקת (סאלי פילד). סלסט מזהה אותה תוך כדי הצילומים ומחבקת אותה, המפיק הראשי אדוארדס (גארי מרשל) מרוצה ותוכניתו של דייוויד נכשלה.

מונטנה לוחצת על דייוויד והוא מחליט להכניס לתוכנית את ג'פרי אנדרסון (קווין קליין) שהיה פעם בן הזוג של סלסט ונדחה על ידה, מאז הקריירה שלו בשפל וכעת הוא מופיע בתפקיד וילי לומן במחזה מותו של סוכן בפני קשישים בבית אבות בפלורידה. ג'פרי קופץ על המציאה וסלסט מתעלפת כשהיא רואה אותו.

כעת סלסט, ג'פרי ולורי מופיעים ביחד בסדרה. מתחיל "רומן אהבה" בין לורי וג'פרי. סלסט עוקבת אחריהם וכאשר ג'פרי מזמין את לורי לחדרו, סלסט עולה על מעקה גבוה כדי להציץ וכמעט נופלת ומי שמציל אותה הוא ג'פרי המופתע.

הצילומים נמשכים עד שבסצנה אינטימית בין ג'פרי ולורי סלסט מתפרצת, מפרידה ביניהם ומכריזה כי לורי היא למעשה בתם, דבר המעלה מאד את מדרוג הסדרה.

מונטנה מכריזה כי היא בהיריון מג'פרי אך רוז מגלה קבל עם ועדה כי היא למעשה גבר טרנסג'נדר. המדרוג מזנק שוב לשביעות רצונו של אדוארדס.

מונטנה בורחת והמשפחה מתאחדת לסוף טוב.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|סאלי פילד
|סלסט טלברג
|שחקנית
|-
|קווין קליין
|ג'פרסון אנדרסון
|שחקן
|-
|רוברט דאוני ג'וניור
|דייוויד ברנס
|מפיק
|-
|קת'י מוריארטי
|מונטנה מורהד
|שחקנית
|-
|אליזבת שו
|לורי קרייבן
|בתם של סלסט וג'פרסון
|-
|וופי גולדברג
|רוז שוורץ
|תסריטאת
|-
|קארי פישר
|בטסי שרון
|מפיקה
|-
|גארי מרשל
|אדמונד אדוארדס
|מנכ"ל רשת טלוויזיה
|-
|טרי האטצ'ר
|אריאל מלוני
|שחקנית
|-
|בן שטיין
|
|מפיק
|-
|פול ג'והנסון
|"בולט"
|שחקן
|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=FwDSYbNSmss קדימון לבועות של אהבה], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=LC1Sb6tRr4E סלסט מגלה את האמת על משפחתה], באתר יוטיוב
*[https://www.tcm.com/tcmdb/title/19538/soapdish#overview בועות של אהבה], באתר TCM

קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי סאלי פילד
קטגוריה:סרטי סאטירה
קטגוריה:סרטים על שחקנים
קטגוריה:סרטי להט"ב
אחותי כבר לא סובלת אותך

"אחותי כבר לא סובלת אותך" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת הישראלית שירה מרגלית, שיצא לאור ב-20 בנובמבר 2022, בהוצאת חברת התקליטים עננה. הוא נכתב על ידי מרגלית בשיתוף עם יובל מעיין, שגם הפיק את השיר.

== רקע והוצאה ==
לפני צאתו, מרגלית קידמה את השיר באמצעות פוסטים שונים ברשתות החברתיות, שכללו סדרת פוסטים עם כיתוב בו מופיע שם מסוים ואחריו "כבר לא סובל/ת אותך". סרטונים שונים שלה בטיקטוק לקידום השיר זכו למאות אלפי צפיות. השיר עוסק במערכת יחסים רעילה של מרגלית עם בן זוגה ופרידתה ממנו. בפזמון השיר מופיעה התייחסות ליחסיה של אחותה לבן זוגה, ומכאן שם השיר.

== הצלחה וקבלה ==
השיר היה לוויראלי וזכה למעל ל-23 אלף סרטונים בפלטפורמת טיקטוק. בסטרימינג זכה השיר להצלחה רבה גם כן, כשהתברג בשיאו במקום ה-12 במצעד השבועי של פלטפורמת ספוטיפיי בישראל, עם סך של כ-128,053 השמעות שנצברו באותה השבוע. בתחנות הרדיו, הושמע השיר פעמים רבות וכתוצאה מכך הגיע למקום השביעי במצעד השבועי של חברת מדיה פורסט, עם 83 השמעות ברדיו באותו השבוע.

== וידאו קליפ ==
וידאו קליפ של השיר יצא במקביל להוצאתו לאור. בקליפ מופיעות מרגלית יחד עם 3 שחקניות (מיכאלה מזרחי, איה גולני וריף מזרחי) המבלות יחד במקומות שונים בתל אביב (תחנת דלק, בית הפנקייק, מועדון כולי עלמא ועוד) ובסופו הן מופיעות על הבמה.

במאי הקליפ הוא יועד מור, המפיק אנוש צוברי והצלם עמית מימוני.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2022
קטגוריה:סינגלים מ-2022
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יובל מעיין
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי יובל מעיין
קטגוריה:שירים על אחים
קטגוריה:שירים על פרידה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הרשמי של גלגלצ
קטגוריה:סינגלים בהוצאת עננה
וסט דוכובני

מדליין וסט דוכובני (באנגלית: Madelaine West Duchovny נולדה ב-24 באפריל 1999), היא שחקנית אמריקאית ממוצא יהודי.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
היא בתם של השחקנים דייוויד דוכובני וטיאה ליאוני, יש לה אח בשם קיד מילר.<ref></ref><ref></ref>

== קריירה ==
הופעתה הראשונה על המרקע הייתה ב-2018 בסדרת הטלוויזיה "תיקים באפלה: התחייה". שנה לאחר מכן הופיעה בתפקיד חוזר בסדרת הטלוויזיה "הקוסמים" ובסרט הדרמה הפוליטי "הדו"ח".

בשנת 2021 הופיע בסרט הדרמה "פה מלא אוויר" המבוססת על רב המכר באותו שם.

בשנת 2022 הופיעה בסרט "Linoleum", ולוהקה לתפקיד בסדרת הטלוויזיה מבית היוצר של נטפליקס, "אימפריית הכאב". באפריל אותה שנה לוהקה לתפקיד בסדרת הדרמה הפסיכולוגית "סיינט איקס" <small>(אנ')</small> מבית הולו.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2019
|הדו"ח
|מתמחה בפיינשטיין
|
|-
|2021
|פה מלא אוויר
|קרים
|
|-
|2022
|Linoleum
|דארסי
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2018
|תיקים באפלה: התחייה
|מאדי
|פרק: "My Struggle IV"
|-
|2019
|הקוסמים
|וויטלי
|3 פרקים
|-
|2023
|אימפריית הכאב
|שאנון שייפר
|תפקיד ראשי; 6 פרקים
|-
|2023–הווה
|סיינט איקס <small>(אנ')</small>
|אליסון תומאס
|תפקיד ראשי; 8 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1999
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1999
אימפריית הכאב

אימפריית הכאב (באנגלית:Painkiller) היא מיני סדרת דרמה אמריקאית מבית היוצר של נטפליקס ונוצרה על ידי מיכה פיצרמן-בלו ונואה הרפסטר.<ref></ref> 

== עלילה ==
הסדרה בת שישה פרקים, המבוססת על מאמר הניו יורקר של פטריק ראדן קיף "המשפחה שבנתה אימפריה של כאב" ו- Pain Killer: An Empire of Deceit and" the Origin of America's Opioid Epidemic" מאת בארי מאייר,<ref></ref> הסדרה מתמקדת במשבר האופיואידים בדגש על פרדו פארמה, יצרנית אוקסיקודון, משכך כאבים ממשפחת האופיאטים.<ref></ref>

== שחקנים ודמויות ==
* אוזו אדובה - אידי<ref></ref>
* מתיו ברודריק - ריצ'רד סאקלר<ref></ref>
* סם אנדרסון - ריימונד סאקלר
* טיילור קיטש - גלן קריגר בחור שנפצע קשה בעבודתו במהלך עבודה בעסק משפחתי במוסך נאלץ לעבור ניתוח מפתח התמכרות קשה לסם אוקסיקונטין. 
* קרולינה ברצ'ק - לילי קריגר
* טיילר ריטר - ג'ון בראונלי
* ג'ון אלס - ד"ר גרגורי פיצגיבונס
* רון לאה - ביל הייונס
* אנה קרוז קין - בריאנה אורטיז
* וסט דוכובני - שאנון שפר
* ג'ק מולהרן - טיילר קריגר
* דינה שיהאבי - בריט האפורד
* ג'ון רוטמן - מורטימר סאקלר

== הפקה ==
ההפקה החלה בטורונטו באפריל 2021 והסתיימה בנובמבר 2021. את הסדרה ביים פיטר ברג.<ref name=":0"></ref>

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!מועמד (ים)
!תוצאה
!מקורות
|-
! rowspan="2" |2024
!פרס בחירת מבקרי הטלוויזיה
|שחקן המשנה הטוב ביותר במיני סדרה או בסרט טלוויזיה
|טיילור קיטש
|
|<ref></ref>
|-
!פרס גילדת שחקני המסך
|ההופעה הטובה ביותר של שחקנית בסרט טלוויזיה או במיני סדרה
|אוזו אדובה
|
|<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
קטגוריה:אופיואידים
קטגוריה:מגפת האופיואידים
יקיר בן טוב

יקיר בן טוב (נולד ב-1984) הוא מלחין, מעבד מוזיקלי, מפיק מוזיקלי וזמר ישראלי. ידוע כחבר בלהקת "הקרטל" ובהפקה המוזיקלית של אלבומיו של הראפר טונה, לצד ניר דנן.

==קריירה==
החל את דרכו ב-2008 בלהקת "הקרטל", שהוציאה ב-2009 את אלבומה הראשון, "זימה" וב-2012 את אלבומה השני, "עם כל מה שהיה". בן טוב הפיק מוזיקלית את שני האלבומים. לאחר האלבום השני הלהקה התפרקה. בנוסף, היה לקלידן בפרויקט המוזיקה האלקטרונית של המוזיקאי יונתן דגן "J.Viewz".

בשנת 2013, לצד הראפר טונה והמפיק והגיטריסט ניר דנן, החל בן טוב לעבוד על הפקת אלבום הבכורה של טונה, "גם זה יעבור", שיצא בשנת 2015 ומתוכו זכה להצלחה שיר הנושא. האלבום עצמו אף זכה בפרס אקו"ם. לאחר מכן, הפיק בן טוב לצד דנן את אלבומיו הבאים של טונה: "טונהפארק" מ-2017, "ועכשיו לחלק האינטרגלקטי" מ-2019 ו"מזרח פרוע" מ-2021. מתוך אלבומים אלו נכנסו שירים רבים למקומות גבוהים במצעדי הפזמונים. "מזרח פרוע" זיכה את בן טוב בפרס אקו"ם להישג השנה לאלבום והשירים "סהרה" ו"היי בייב" הגיעו לעשירייה הפותחת במצעדי הפזמונים השנתיים של גלגלצ וכאן גימל, כשהאחרון היה לשיר המושמע ביותר בספוטיפיי בישראל לשנת 2022.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס אקו"ם
קטגוריה:מפיקי היפ הופ ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
אזור הספר של ניאגרה

המיקום של אזור הספר של ניאגרה במדינת ניו יורק
אזור הספר של ניאגרה (באנגלית: The Niagara Frontier) הוא אזור נרחב בארצות הברית שנמצא מדרום לימת אונטריו ומצפון לימת אירי, ומשתרע מערבה עד העיר קליבלנד שבמדינת אוהיו. המונח הוטבע עוד בתקופת מלחמת 1812 כאשר הגבול בין ארצות הברית לכוחות הבריטיים ששהו בקנדה עדיין היה נתון במחלוקת. המונח מתייחס כיום רק לאזור שנמצא ממזרח לנהר הניאגרה ומצפון לאגם אירי בתוך ארצות הברית. האזור הסמוך שנמצא ממערב לנהר הניאגרה, בתוך קנדה מכונה חצי האי ניאגרה והוא נחשב לחלק מאזור פרסת הזהב.

אזור הספר של ניאגרה משתייך לאזור המכונה "מערב מדינת ניו יורק". אזור הספר של ניאגרה מהווה גם את החלק המזרחי של אזור רצועת החוף הצפונית של הימות הגדולות.

לפי ההגדרה של שירות מזג האוויר הלאומי בבאפלו שבניו יורק אזור הספר של ניאגרה כולל את המחוזות הבאים:
* החלק של מחוז אירי שבמדינת ניו יורק הממוקם צפונית לכביש US 20A – המחוז כולל בין היתר את העיר באפלו
* מחוז ניאגרה שבמדינת ניו יורק – המחוז כולל בין היתר את מפלי הניאגרה
* מחוז אורלינס שבמדינת ניו יורק
* מחוז ג'נסי שבמדינת ניו יורק – המחוז כולל בין היתר את העיר בטביה

הגדרות אחרות, פחות נפוצות, עשויות להכליל באזור זה גם את המחוזות הבאים:
* החלק של מחוז אירי שבמדינת ניו יורק הממוקם דרומית לכביש US 20A
* מחוז צ'אוטוקווה שבמדינת ניו יורק. החלק הדרום מזרחי של המחוז לא משתייך לאזור הספר של ניאגרה.
* מחוז אירי שבמדינת פנסילבניה – כולל בין היתר את העיר אירי
* מחוז אשטבולה שבמדינת אוהיו
* מחוז לייק שבמדינת אוהיו
* מחוז קויאהוגה אוהיו – כולל בין היתר את העיר קליבלנד

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מדינת ניו יורק: גאוגרפיה
סיגריד אוגוסטה גרין

סיגריד אוגוסטה (גוסטה) גרין (באנגלית: Sigrid Augusta Green; 3 בדצמבר 1920 – 12 באוקטובר 2012) אספה מידע מודיעיני כהכנה לחבלה במפעל המים הכבדים הנאצי בטלמרק במהלך מלחמת העולם השנייה. היא עבדה עבור ההתנגדות הנורווגית ולאחר מכן בבלצ'לי פארק.

== ביוגרפיה ==
גרין נולדה בדארוון, לנקשייר, לסטפורד גרין, בעל עסק קטן למכונות ואספקה לטחנות רוח, ולאשתו אדית סטפורד, לבית סוונסן<ref name=":2"></ref>, נורווגית שהגיעה לבריטניה כדי לעבוד כאו-פיר והתחתנה עם בן המשפחה שעבורה עבדה. היו לה עוד שני אחים.<ref name=":3"></ref> גרין דיברה שתי שפות, אנגלית ונורווגית, עשתה בגרות בבית הספר לדקדוק של דארוון ב-1938 ולמדה אנגלית באוניברסיטת מנצ'סטר עד שעזבה עם פרוץ המלחמה.<ref name=":2" />

גרין הייתה מאורסת לטייס קרב שנהרג במהלך המלחמה והיא נותרה רווקה.<ref name=":0" />

לאחר המלחמה היא ניהלה חיים רגילים בדארוון, עבדה במספר עבודות, כולל תפקיד במרפאה המלכותית של בלקברן.<ref name=":3" /> הייתה פעילה במפלגה השמרנית המקומית והתנדבה בבית החולים המקומי שלה.<ref name=":1"></ref>

== ריגול ==
גרין הצטרפה לחיל העזר לנשים בחיל האוויר הבריטי, בגיל 22. בשל שליטתה בשפה הנורווגית, שאותה קיבלה מאמה הנורווגית היא אותרה במהירות והוצבה במחתרת הנורווגית, אשר נלחמה במשטר הבובות הפרו-נאצי שהוקם במדינה.

גרין נשלחה לנורווגיה הכבושה בידי הנאצים כדי להביא מידע על מפעל המים הכבדים בטלמרק וכהכנה לחבלה במפעל המים הכבדים הנאצי בטלמרק במהלך מלחמת העולם השנייה. דודה של סיגריד היה בעלי המפעל והיא ביקרה בו לפני תחילת המלחמה וידעה למצוא אותו.<ref name=":3" /> מאחר שסירבה לצנוח, הועברה גרין לנורווגיה בסתר באמצעות. במהלך ההפלגה לבשה בגדי גבר משום שנשים לא הורשו לעלות על צוללות.<ref name=":0"> ג'ון בירן</ref><ref name=":3" /> . גרין סיפקה מידע מודיעיני חיוני עבור הפשיטה בשנת 1943 שגם הונצחה בסרט גיבורי טלמרק עם קירק דאגלס.<ref name=":3" /> לאחר תום המשימה, עברה ברגל מנורווגיה לשוודיה הנייטרלית, ונמלטה משם בתא פצצות ריק של מטוס מוסקיטו.<ref></ref>

כאשר שבה לבריטניה היא פעלה בבלצ'לי פארק בבקינגהמשייר ושם עסקה בפיצוח קודים נאצים באמצעות מכונות אניגמה.<ref name=":3" />

== הנצחה ומוות ==
גרין נפטרה בגיל 91, בשלווה בשנתה,<ref></ref> בבית אבות בדארוון,<ref name=":1" /> שנה לאחר שקיבלה את תג בלצ'לי פארק ואת מדליית החופש של בלצ'לי פארק על 'עבודתה החיונית' במלחמת העולם השנייה. היא קיבלה מכתב תודה מראש הממשלה הבריטית, דייוויד קמרון ומדליית בלצ'לי פארק כהערכה לעבודה שעשתה.<ref name=":1" />

היא נקברה בבית הקברות והמשרפה של פליזינגטון, בלקברן, לנקשייר, אנגליה.<ref name=":0" />

== ראו גם ==
* החבלה בייצור המים הכבדים בנורווגיה
* נורווגיה במלחמת העולם השנייה
* גיבורי טלמרק
* המחתרת הנורווגית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל בלצ'לי פארק
קטגוריה:נשים ומלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מרגלות
קטגוריה:מרגלות שפעלו נגד גרמניה הנאצית
קטגוריה:מרגלים
קטגוריה:נשים נורווגיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1920
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2012
קולנוע ארמון (רמת גן)

קולנוע ארמון היה בית קולנוע שפעל ברמת גן בשנים 1965–1990.

== היסטוריה ==
קולנוע ארמון עמד ברחוב הרצל 42 פינת רחוב הרא"ה 2, מול בית הכנסת הגדול ובסמוך לכיכר רמב"ם ולקולנוע אורדע.

הקולנוע היה בבעלותו של קלמן גרדינגר, יושב ראש מועצת המנהלים של תיאטראות ישראל, ומי שהניח את הבסיס לרשת בתי הקולנוע רב חן. בבעלותו היו גם קולנוע ארמון בחיפה וקולנוע דיזנגוף בתל אביב.

קולנוע ארמון ברמת גן תוכנן על ידי האדריכל הישראלי אהרן דורון ונבנה בהשקעה של מעל מיליון לירות ישראליות. הוא הכיל 900 מקומות ישיבה והותאם לקיום מופעי תרבות והצגות תיאטרון. קלמן גרדינגר ניהל משא ומתן עם הנהלת התיאטרון העירוני חיפה כדי שזה יציג בקולנוע ארמון ברמת גן הצגות תיאטרון לרווחת תושבי גוש דן.

בפתיחה החגיגית שהתקיימה ב־15 באפריל 1965 הוקרן הסרט מלך הוואלס בהקרנה בכורה בארץ. בטקס הפתיחה בירכו ראש עיריית רמת גן אברהם קריניצי, נציג משרד המסחר והתעשייה ונציג התאחדות בעלי בתי קולנוע בישראל.

הקרנות הסרטים התקיימו בשעות הערב בכל ימות השבוע פרט לערב שבת.

בשנת 1968 קיימה הקהילה הרפורמית בעיר, לראשונה בתולדותיה, תפילה פומבית באולם קולנוע ארמון בראש השנה וביום הכיפורים וזאת למרות התנגדותם של החוגים החרדים בעיר. הקהילה התחילה לפעול חמש שנים קודם לכן ונהגה להתפלל בבית פרטי בשיכון ותיקים ברמת גן.

בשנת 1969, הופיע השר מנחם בגין באולם קולנוע ארמון לפני תלמידי כיתות י"ב של בתי הספר התיכוניים בעיר.

בשנת 1971, ד"ר ישראל פלד, ראש עיריית רמת גן, קיים באולם הקולנוע עצרת לכבוד יום ההסתדרות.

בשעות אחר הצהריים התקיימו הקרנות של סרטי ילדים. בשנת 1978, בעקבות מחאה של תושב רמת גן, פנה ראש העיר, ד"ר ישראל פלד, להנהלת הקולנוע בבקשה להימנע מהקרנת פרסומות בעלות תוכן לא הולם לפני הקרנת סרטי הילדים.

הקולנוע נסגר בתחילת שנות ה-90 של המאה העשרים בשל חוסר כדאיות כלכלית. במקומו נבנה מרכז מסחרי.

==הערות שוליים==

ארמון
הקרן לביטוח סוציאלי ופנסיוני של רוסיה

הקרן לביטוח סוציאלי ופנסיוני של הפדרציה הרוסית (ברוסית: Фонд пенсионного и социального страхования Российской Федерации, בקצרה "הקרן הסוציאלית של רוסיה", Социальный Фонд России) היא קרן הפנסיה הלאומית העיקרית ברוסיה. זהו הארגון הגדול ביותר ברוסיה המספק שירותים ציבוריים חשובים חברתיים לאזרחים רוסים. זו אחת מקרנות התקציב המשלתיות, שנוצרה כדי לספק ביטוח לאומי חובה לכלל אזרחי רוסיה.

זהו הגוף האחראי על מימוש רוב הזכויות החברתיות ברוסיה, על פי רוב בדרך של תשלומי העברה והוא פועל כקרן לביטוח לאומי וביטחון הסוציאלי והוא מנוהל על פי קוד התקציב של הפדרציה הרוסית והחוק הפדרלי "אודות בסיס ביטוח סוציאלי חובה", כמו גם חוקים ותקנות אחרים. הכנסות הקופה נובעות מביטוח סוציאלי חובה, שנוצר מתרומות, דמי ביטוח מתאונות תעשייתיות ומחלות מקצוע ומסבסוד שמגיע מהתקציב הפדרלי ומקרן ביטוח בריאות חובה של הפדרציה הרוסית.

ממשלת רוסיה יזמה את הקמת הקרן ביולי 2022, במסגרת מיזוג של קרן הפנסיה עם הקרן לביטוח סוציאלי, החל מ־1 בינואר 2023.

הקרן נוצרה כדי לספק למדינה פנסיה, ביטוח פנסיוני חובה, ביטוח סוציאלי חובה למקרה של נכות זמנית ובקשר לאמהות, ביטוח סוציאלי חובה נגד תאונות תעשייה ומחלות מקצוע, ביטוח לאומי ומתן תמיכה סוציאליות לקטגוריות מסוימות של אזרחים.

מערכת הפנסיה של רוסיה משולמת באמצעות מעסיקים, שלוקחים 22% משכר השכר כדי להכניס את עלויות הפנסיה, על ידי אנשים עצמם, שמשלמים כ-14,000 רובל (218 דולר) לחודש לפנסיה בסכום של 512,000 רובל (7,974 דולר) בשנה, או על ידי ממשלות אזוריות שמשלמות ישירות לקרנות הפנסיה של אזוריהן. ההטבות ושיעור הפנסיות מתאימות שעות נוספות לאינפלציה והשכר הממוצע.<ref></ref> הפנסיה נותרה החובה התקציבית הגדולה ביותר של הפדרציה הרוסית.<ref></ref>
== תפקידים ==
בין התפקידים המשמעותיים מבחינה חברתית:
* תשלום קצבאות במסגרת ביטוח סוציאלי חובה, כולל תשלום קצבאות של נכות זמנית
* הפרשה לזכאים לשוברים לטיפול בספא
* מתן לאנשים עם מוגבלות אמצעים טכניים לשיקום כמו תותבת
* תשלום גמלאות וחופשת לידה, תגמולים ללידה, טיפול בילדים
* הטבות לילדים עד גיל שמונה עשרה שנים
* תשלום תעודות לידה
* תשלום נוסף (25%) לאזרחים עובדים ראשוניים בתחום הבריאות
* תשלום נוסף לאזרחים עובדים בעמדות בדיקה
* תשלום בדיקות רפואיות נוספות של אנשים עובדים העוסקים בעבודה עם גורמים מזיקים ומסוכנים
* תשלום (מלא או חלקי) עבור ילדי מבוטחים
* מינוי ותשלום פנסיות (עבור 40 מיליון גמלאים);
* כספי ביטוח חשבונאות שהתקבלו בביטוח פנסיה חובה;
* מטרת ויישום התשלומים החברתיים לקטגוריות מסוימות של אזרחים: ותיקי מלחמה, נכים, אנשים עם מוגבלות כתוצאה מפגיעות מלחמה, גיבורי ברית המועצות, גיבורי הפדרציה הרוסית ועוד;
* חישוב מותאם של משתתפי מערכת קצבת ביטוח חובה;
* יחסי גומלין עם מבוטחים (על ידי מעסיקים שמשלמי ביטוח דמי פנסיה), קנסות ומיסים;
* הנפקת תעודות לאמהות הרשאיות לקבל את מה שמכונה "הון האם", תשלום לאמהות מרובות ילדים;
* תשלום תקציב ליולדות;
* ניהול כספי מערכת הפנסיה;
* יישום תוכנית המימון הממלכתית לחיסכון פנסיוני מרצון;
* ניהול כספי הביטוח שהתקבלו לביטוח פנסיה חובה וביטוח בריאות חובה פדרלי;
* הקמת תשלומים חברתיים פדרליים לפנסיה חברתית, על מנת להביא את סך הכנסתו של הגמלאי למינימום קיום לגמלאים.

== ראו גם ==
* מספר חשבון ביטוח אישי
* מנהל הביטוח הלאומי (ארצות הברית)
* המוסד לביטוח לאומי

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוסיה: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ביטוח לאומי
קטגוריה:תגמול עובדים
קטגוריה:רוסיה: קרנות
קטגוריה:גמלאות
קטגוריה:ביטוח פנסיוני ברוסיה
מס חלונות

בית מגורים ברחוב ברייטון, ב[[אדינבורו, שבסקוטלנד, בו חסומים חלונות רבים, בכדי לא לשלם את מס החלונות.]]
מס חלונות היה סוג של מס רכוש , בו בסיס המס היה מספר החלונות בבית המגורים, שבבעלותו של הנישום. מטרת הנהגת המס הזה הייתה מיסוי דירות לפי גודלן, מתוך הנחה, שמספר החלונות בדירה יכול להוות מדד טוב כהגדרה אופרציונלית (הגדרה למדד חליפי), לשטח הדירה. הצורך במדד כזה נבע מהבעיה שמדידת שטח בנוי אינה משימה פשוטה.

מס החלונות היה גורם משמעותי בהתפתחות החברתית, הכלכלית והאדריכלית באירופה. הוא התקיים באנגליה ובויילס במשך 155 שנה, בין 1696 ל-1851. בצרפת הוא יושם בין 1798 לבין 1926, ובסקוטלנד בין 1748 לבין 1798. כמו כן הוא התקיים באירלנד.

המס בוטל בסופו של דבר, בעיקר משום שאנשים העדיפו לחסום מספר חלונות בבתיהם בכדי להפחית בתשלום, והרשויות הבינו כי התועלת במיסוי קל לגביה באה על חשבון הנזק של אי שימוש בחלונות שניתפסו החל מהמאה ה-19 כמרכיב חשוב באיכות החיים של הציבור.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

חלונות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: כלכלה
קטגוריה:אירלנד: כלכלה
קטגוריה:צרפת: כלכלה
קטגוריה:אדריכלות
מלון אוקראינה (קייב)

מלון אוקראינה (באוקראינית: Готель Україна) הוא מלון ארבעה כוכבים בן 16 קומות השוכן במאידאן נזאלז'נוסטי במרכז קייב.

== היסטוריה ==
המלון החל להיבנות בשנת 1955, כחלק מהשיקום של הרחוב הראשי בעיר, חרשצ'אטיק, לאחר מלחמת העולם השנייה. הפתיחה הרשמית של המלון התקיימה ב-28 בספטמבר 1961.

במקום בו נבנה המלון, שכן בשנים 1912–1941, "גורד השחקים גינזבורג" – בניין דירות רב קומות של "מלך הקבלנים" לב גינזבורג, שעד 1928 היה הבניין הגבוה ביותר בשטחה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית.

בשנת 1953 הוצא צו של מועצת השרים של ברית המועצות, לפיו החלו עבודות התכנון של המבנה. ב-1955 החלו בהנחת היסוד.

הפתיחה הרשמית התקיימה ב-28 בספטמבר 1961, והמלון קיבל את השם "מוסקבה". בשנת 2001 החליף המלון את שמו ל"אוקראינה".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קייב: מבנים
קטגוריה:קייב: בתי מלון
בריצ'ן

בריצ'ן (ברומנית: Briceni; ברוסית: Бричаны; באוקראינית: Бричани; ביידיש: בריטשאן) היא עיר בצפון מולדובה, בירת מחוז בריצ'ני. העיר נמצאת בסמוך לגבול עם אוקראינה, כ-230 ק"מ צפונית לבירה קישינב.

קיים כפר בשם זהה (בריצ'ני) כ-50 ק"מ מזרחה, במחוז דונדושן.

== היסטוריה ==
האזכור הראשון לעיר מתוארך לשנת 1562, אז נכלל האזור בנסיכות מולדובה, שהייתה תחת חסותה של האימפריה העות'מאנית.

בשנת 1812, במסגרת הסכם בוקרשט, הועבר כל חלקה המזרחי של נסיכות מולדובה לידי האימפריה הרוסית, אשר קראה לאזור "בסרביה". הכפר בריצ'ן נכלל אז במחוז חוטין.

== הקהילה היהודית ==
בית העלמין היהודי
העדות הראשונה אודות קהילה יהודית בבריצ'ן היא משנת 1760, כשבעלי אחוזות באזור העיירה הזמינו יהודים להתיישב בה על מנת להחיות את הסחר באזור.

במהלך המאה ה-18, לאחר סיפוח האזור לאימפריה הרוסית, חל גידול מהיר באוכלוסייה, בעיקר עקב הגירה של יהודים, והכפר הפך לעיירה יהודית (שטייטל). בית הכנסת הראשון נבנה בסוף המאה ה-18, ותלמוד התורה הראשון נוסד בשנת 1827. בשנת 1847 נוסד בית ספר יהודי.

בסוף שנת 1848 חיו בבריצ'ן כ-600 משפחות יהודיות, וב-1896 חיו בעיירה 7,184 יהודים, שהיוו 95% מתושבי העיירה.

בראשית המאה ה-20 פעלו גם בית קשישים יהודי, ספרייה יהודית, מאפייה ציבורית ואגודה לחיסכון בהלוואות (בנק יהודי). כמו כן פעלו ארגוני צדקה ציבוריים רבים.

לאחר סיפוח בסרביה לרומניה חלה הידרדרות במצב הכלכלי, ובעקבותיה עזבו את העיירה יהודים רבים.

ב-1930 חיו בבריצ'ן 5,354 יהודים.

לאחר סיפוח בסרביה לברית המועצות ביוני 1940 הלאים השלטון הסובייטי החדש בנייני מוסדות ציבור יהודיים, בתי מגורים ורכוש, וגירש 80 מעסקני הקהילה וביניהם יו"ר הקהילה היהודית לסיביר.

=== בשואה ===
ב-22 ביולי 1941 נכנסו יחידות צבא רומניות לעיירה, ויחד עם איכרים שהתאספו מהכפרים הסמוכים החלה ביזה של הרכוש היהודי. בימים שלאחר מכן החלו להגיע לעיירה המוני יהודים שגורשו מעיירות וכפרים אחרים בבסרביה. יהודים אלו שהו זמן קצר בעיירה ונשלחו לעבר אדינץ.

ב-28 ביולי רוכזו יהודי בריצ'ן במרכז העיירה ומשם גורשו בצעדות מוות אל עבר טרנסניסטריה, כחלק משואת יהודי רומניה.

במסעות הגירוש, שנמשכו חודשים, יהודים נספו מקור, מחלות וירי בדרכים, בגטאות ובמחנות בעיירות סקורן, אטאקי, קופיגורוד, ורטוז'ן ועוד. לאחר המלחמה חזרו כאלף ממגורשי בריצ'ן לעיירה. חלקם עזבו בהמשך והשתקעו בצ'רנוביץ.

בשנת 1989 היו בבריצ'ן 315 יהודים, ובשנת 1991 - 130 יהודים.

==לקריאה נוספת==
* יעקב עמיצור, מיכאל אמיץ, שלמה ווייסברג, בריטשאן - בריצ'אני היהודית במחצית המאה האחרונה, הוצאת ארגון יוצאי בריצ'אני, 1964
* ז'אן אנצ'ל ותיאודור לביא, פנקס הקהילות - רומניה, כרך ב, הוצאת יד ושם, ירושלים, 1980

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שואת יהודי רומניה
קטגוריה:מולדובה: ערים
טו לאברס פוינט

טו לאברס פוינט (באנגלית: Two Lovers Point; באופן מילולי: נקודת שני האוהבים) או פונטן דוס אמנטס (בצ'מורו : Puntan Dos Amántes) הוא לשון יבשה וצוק בטמונינג , גואם, שנמצא ליד מפרץ טומון וים הפיליפינים. מקום זה מהווה אטרקציה תיירותית ואתר לאומי טבעי בארצות הברית, מאחר שהוא קשור לסיפור עממי של שני אוהבים.

צוק זה הוא חלק מרמת אבן גיר שמהווה את החלק הצפוני של גואם. גובה המצוק בנקודה זו הוא כ-370 רגל.<ref></ref>

== סיפור עם ==
סיפור עם פופולרי בגואם מספר כיצד שני אוהבים, שלא הורשו להיות ביחד על ידי החברה בגואם, קשרו את שיערם ביחד והתאבדו על ידי קפיצה מהצוק במקום לחיות בנפרד. עם זאת, קיימים מספר גרסאות לסיפור העם. החוקר הצרפתי, לואי דה פרייסינט , תיאר את הסיפור כגבר מהמעמד הגבוה התאהב (באופן לא חוקי באותה תקופה) באישה מהמעמד הנמוך. כמו כן, הצמד שוטט רבות במדבר, ונאלץ לקבור את תינוקם המשותף. בייאוש, הם טיפסו לראש פסגה תלולה ליד הים, קשרו את שיערם ביחד, והתאבדו מהצוק. בתקופת הקולוניאלית הספרדית של גואם, המקום נקרא קאבו דה לוס אמנטס (Cabo de los Amantes).<ref name="Guampedia"></ref>

גרסה נוספת שקיימת לסיפור העם הוא: אישה בולטת, צעירה ויפה מהאגטנה, שהייתה בתו של איש עסקים ספרדי או איש בעל השפעה רבה (כמו צ'יף). האישה ברחה מהבית לאחר שגילתה כי אביה סידר לה נישואים עם קפטן ספינה ספרדי. בחוף הצפוני של גואם, היא הכירה והתאהבה בגבר צעיר ועדין, וחזרה לביתה עם הבטחה לגבר שהיא תחזור אליו. לאחר שאביה של האישה גילה זאת, הוא כעס עליה, ודרש ממנה להינשא מיד לקפטן הספרדי. היא ברחה עם שקיעת החמה מהבית בפעם השנייה, ופגשה את אהובה בחוף הצפוני של גואם. אביה, הקפטן וכל החיילים הספרדים רדפו אחריהם אל המצוק הגבוה, שבו הזוג קשר את שיערם, התנשקו והתאבדו.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== תיירות ==
פלטפורמות תצפית המשקיפות על [[מפרץ טומון ועל ים הפיליפינים]]
טו לאברס פוינט היא אתר לאומי טבעי המפורסם ביותר בגואם. בעוד שהקרקע נמצא בבעלות ממשלת גואם, המושל קרל גוטיירז יזם את פיתוח האתר, בשיתוף פעולה עם Calvo Enterprises, חברה שאחד מבעליה היה מושל גואם לשעבר, פול מקדונלד קלבו .<ref></ref><ref></ref> הסנאטור ג'יימס מוילן ניסה לקדם שותפות נוספת לחיזוק האתר ב-2019.<ref></ref>

ב-2019, דווח כי מדי שנה מגיעים לאתר הלאומי הטבעי כ-500,000 מבקרים, ו-360,000–400,000 לאזור התצפית. באתר לאומי טבעי זה, ניתן למצוא מסעדה, חנות מתנות ומתקנים לאירוח חתונות.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

ב-2002, הטייפון פונגסונה פגע באתר הלאומי, והפיל את פסל המתכת של שני האוהבים. ב-2013, לאחר שאיש העסקים דייוויד ברנהאוס ביקר עם אשתו לעתיד, ננסי, הוא אמר ששמע שמועות כי הפסל מונח במגרש גרוטאות בגואם, ונשבע כי אם הפסל עדיין קיים, הוא יתקן אותו ויחזיר אותו לאתר, כסמל לאהבתו לננסי. שנתיים לאחר מכן, ננסי הזכירה זאת בפני בעלי תאגיד גרין גואם, מוזס ס. צ'ונג, שהצהיר כי הפסל מונח במגרש הגרוטאות הפרטי שלו, אך לא היה לו את הרצון להרוס את הפסל. הזוג קנה את הפסל, ושילמו ליצרן מקומי שייתקן את הפסל למשך חמישה חודשים. ב-15 באוקטובר 2015, ביום הנישואים השני של הזוג, הזוג החזיר את הפסל למקומו בטו לאברס פוינט.<ref></ref>

== במדיה ==
טו לאברס פוינט מוזכר בשיר "Do It Again" של פיה מיה.<ref name="IslandReggae"></ref><ref name="LyricVideo"></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פולקלור אמריקאי
קטגוריה:גואם: גאוגרפיה
מי קולון

257x257 פיקסלים
מי קולון (בגרמנית: Kölnisch Wasser; בצרפתית: Eau de Cologne, בתעתיק לעברית: או דה קולון) הם מי בושם גרמניים, בעלי אחוזי אלכוהול גבוהים, שמקורם בעיר קלן.

מי קולון מכילים תערובת של שמני הדרים הכוללת: לימון, תפוז, קלמנטינה, תפוז ברגמוט, ליים, אשכולית, תפוז דם, חושחש, שמן לבנדר, רוזמרין, טימין, אורגנו, יסמין, זית וטבק.

בשנים האחרונות הפך המושג מי קולון לשם גנרי לבושם המשווק לגברים בלבד.

== היסטוריה ==
הבושם מוזכר לראשונה במאה ה-18 ונרקח על ידי יצרן בשמים איטלקי בשם יוהאן מריה פארינה (Johann Maria Farina). בשנת 1708 כתב פארינה לאחיו ז'אן בפטיסט: "מצאתי ניחוח שמזכיר לי בוקר אביבי איטלקי של נרקיסים הרים ופרחי תפוז לאחר הגשם". בשנת 1709 פתח פארינה את החנות הראשונה שלו בעיר קלן, ברחוב אובנמרשפורטן (Obenmarspforten), בה מכר את הבושם.

בשנת 1797, בעקבות התגברותה של דוקטרינת השוק החופשי בקלן, החלו אנשי עסקים נוספים למכור בשמים משלהם תחת השם מי קולון. בשנת 1799 רקח וילהלם מולהנס (Wilhelm Mülhens) בושם שנמכר בשם גלוקנגאסה 4711 (Glockengasse 4711), על שם המקום בו נרקח לראשונה.

== ראו גם ==
* בושם
* או דה טואלט

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרפומריה
קטגוריה:בשמים
קטגוריה:כלים ומכשירים (היגיינה)
אנדריי זיגמנטוביץ'

אנדריי ויקנטייביץ' זיגמנטוביץ (ברוסית: Андре́й Вике́нтьевич Зыгманто́вич; נולד ב-2 בדצמבר 1962) הוא כדורגלן עבר סובייטי-בלארוסי ששיחק בעמדת הקשר הגנתי, לאחר פרישה ממשחק פעיל עוסק באימון.

זיגמנטוביץ' בוגר אקדמיה לכדורגל של מועדון דינמו מינסק. בגיל 18 החל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון. בשנת 1982 זכה עם הקבוצה באליפות של ליגה הסובייטית הבכירה. בשנת 1991, עם התפרקות ברית המועצות, יצא לשחק בחו"ל - חתם בקבוצת חרונינגן ההולנדית. לאחר עונה אחת בהולנד שב לבלארוס. בשנת 1993 קיבל הצעה לשחק בקבוצת ראסינג סנטנדר, ששיחקה אז בליגת המשנה בספרד. הוא שיחק בספרד 3 שנים (במהלכן עלה עם הקבוצה לליגת העל הספרדית). בשנת 1996 פרש ממשחק פעיל.

זיגמנטוביץ' שיחק גם בנבחרת ברית המועצות. את הופעותו הראשונה במדי נבחרת ערך ב-28 במרץ 1984 במשחק מול נבחרת מערב גרמניה. למרות זימונים תכופים לסגל הנבחרת לא נכלל זגמנטוביץ' בסגל ברית המועצות לא למונדיאל 1986 ולא ליורו 1988. הוא נבחר לסגל הנבחרת למונדיאל 1990 השתתף ב2 משחקי הנבחרת במהלך הטורניר. במשחק מול נבחרת קמרון בשלב הבתים הוא הבקיע שער. היה זה גם משחקו האחרון במדי הנבחרת הסובייטית.

לאחר פירוק ברית המועצות הצטרף זיגמנטוביץ' לסגל נבחרת בלארוס. השתתף ב9 משחקי הנבחרת.

לאחר פרישתו ממשחק פעיל עברה הכשרה לאימון. הוא אימן קבוצות שונות בבלארוס, רוסיה וליטא. החל משנת 2020 מאמן זיגמנטוביץ' את נבחרת הנוער של בלארוס.

==תארים==
* כדורגלן השנה בבלארוס (2) – 1992, 1994
* אליפת ליגת העל הסובייטית – 1982

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:קשרי כדורגל בלארוסים
קטגוריה:כדורגלנים בלארוסים
קטגוריה:כדורגלני דינמו מינסק
קטגוריה:כדורגלני חרונינגן
קטגוריה:כדורגלני ראסינג סנטנדר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברית המועצות
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלארוס
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1990
קטגוריה:מאמני כדורגל בלארוסים
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1962
חורשת הבונקרים

250px
חורשת הבונקרים (חורשת סלובניה) היא חורשת אקליפטוסים הנמצאת בין הקיבוצים גבת ושריד ובה נמצאים 3 בונקרי תחמושת שנבנו על ידי חיל האוויר הבריטי בתקופת המנדט הבריטי כחלק מבסיס רמת דוד. החורשה המקיפה את הבונקרים ניטעה גם היא על ידי הבריטים כדי להסוות אותם ממטוסי אויב. כיום הבונקרים נעולים והחורשה משמשת כמקום נופש.

== היסטוריה של החורשה והבונקרים ==
בסיס רמת דוד הוקם בתקופת המנדט הבריטי ב-1937 על ידי חיל האוויר הבריטי כחלק מהתבססות צבא בריטניה בארץ ישראל וכחלופה לשדה התעופה חיפה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הופצצו בסיסי הצבא הבריטי בארץ ישראל על ידי טייסי חילות האוויר של גרמניה ואיטליה ובין השאר הופצץ שדה התעופה בחיפה. כאמצעי זהירות ועל מנת לצמצם סיכון לפגיעה בתחמושת החליטו הבריטים בשדה התעופה רמת דוד להרחיק את מאגרי התחמושת משדה התעופה ובחרו באזור ריק כ-2 ק"מ ממזרח לשדה התעופה להקמת בונקרי התחמושת.

הבונקרים נבנו במהלך 1941 והבריטים בנו 3 בונקרים תת-קרקעיים שחלקם העליון בולט מעל הקרקע. בניית הבונקרים נעשתה בעזרת בטון מזוין כשקירות בטון הגנו על פתחיהם ועירומי אדמה הגנו על קירותיהם.

כדי להסוות את הבונקרים נטעו הבריטים חורשת אקליפטוסים מסביבם.

לאחר סיום המנדט והקמת מדינת ישראל ננטשו המבנים ובהמשך ננעלו מחשש לפגיעה בנכנסים אליהם.

== אתר נופש ==
במאה ה-21 עבר המקום תהליך פיתוח והתאמה למטיילים ורוכבי אופניים והוצב בה שילוט וכן שולחנות, ספסלים ומתקני פיקניק. הפיתוח נעשה ביוזמתו ותרומתו של קונסול הכבוד של סלובניה בישראל, מר עדי רוזנפלד, ובשיתוף קק"ל והמועצה האזורית עמק יזרעאל. לאחר השלמת פיתוח האתר שונה שם החורשה ל"חורשת סלובניה". תהליך הפיתוח כלל שני בונקרים שהוסבו למחסני אחסון ורפאות של עתיקות שנמצאו בעמק יזרעאל.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.tiplatrip.com/listing/עמק-יזרעאל-חניון-הבונקרים-בחורשת-הבונ/ עמק יזרעאל חניון הבונקרים בחורשת הבונקרים או חורשת סלובניה], באתר tiplatrip.com
* [https://familytrips.co.il/מעלה-נחל-קישון/ מעלה נחל קישון], באתר familytrips.co.il
* [https://amudanan.co.il/w/P890090 חורשת הבונקרים], באתר "עמוד ענן" / [https://amudanan.co.il/w/P830491 חורשת סלובניה], באתר "עמוד ענן"
* [https://nelech.co.il/2020/08/16/חניון-הבונקרים-וחורשת-סלובניה/ חניון הבונקרים וחורשת סלובניה], באתר nelech.co.il
* [https://www.kkl.org.il/travel/trips/2950/ מהיוגב לחניון הבונקרים], באתר קק"ל
* , 2010

קטגוריה:אתרי מורשת במחוז צפון
קטגוריה:בסיסי חיל האוויר המלכותי בארץ ישראל
קטגוריה:גבת
קטגוריה:שריד (קיבוץ)
קטגוריה:בונקרים
המשפחה שלי (שיר)

המשפחה שלי, המוכר במילותיו הראשונות: זה התחיל משני הורים, הוא שיר ילדים שכתב יורם טהרלב והלחינה נורית הירש, ואשר בוצע לראשונה על ידי שלמה ניצן ב-1980 במסגרת פסטיבל שירי הילדים ה-11.
השיר מציג מסיבת יום הולדת משפחתית מנקודת המבט של הדובר, הוא הילד החוגג.

==תולדות השיר==
המחבר, יורם טהרלב, סיפר על השיר ועל חיבורו:
:כמו במרבית שירי הילדים שלי, גם בשיר הזה אימצתי את נקודת המבט של הילד הסובל. המשפחה חוגגת אבל הוא כל הזמן מסכן: רואה איך המבוגרים מתווכחים, רואה את הלהיטות שלהם לזלול, סובל מהחיבה היתרה שהם מעניקים לו (מנשקים את אחותו ובאים לצבוט אותו). בשיר זה [...] תיארתי משפחה גדולה ומגובשת. תמיד קינאתי בילדים שהיתה להם משפחה גדולה. לי היתה משפחה זעירה.

השיר הולחן על ידי נורית הירש ב-26 באוקטובר 1980. הוא נמסר לביצועו של שלמה ניצן – מכוכבי הילדים הפופולריים בשנות ה-70 וה-80, שהיה מוכר מהסדרות "רגע עם דודלי" ו"מה פתאום?". ניצן ביצע את השיר בליוויה של להקת חטיף בפסטיבל שירי הילדים ה-11, שנערך בדצמבר 1980, והוא הגיע למקום השני בפסטיבל.

השיר הופיע באלבום הפסטיבל, שיצא ב-1980 בהוצאת ישראדיסק. כבר ב-1981 הוא נדפס בספר שיריו של טהרלב "לאוהבים את האביב", ומאז הופיע בקובצי שיריו ובאסופות רבות של שירי ילדים עבריים.

השיר (במלואו או במסגרת מחרוזת) הושר על ידי זמרים נוספים, בהם ציפי שביט, עוזי חיטמן, חני נחמיאס וגבי ברלין, ונכלל באלבומי מוזיקה לילדים.

על שם השיר נקרא אלבום אוסף של שירי ילדים מאת נורית הירש, "המשפחה שלי: ממיטב שירי הילדים של נורית הירש" (2001), וכן ספר מנגן משיריה (2020), המלוּוה באיוריה של גל ויצמן.

<gallery>
Yoram Taharlev I.jpg|המחבר יורם טהרלב בשנת פרסום השיר
Nurit Hirsh.jpg|המלחינה נורית הירש
Shlomo Nitzan (cropped).jpg|המבצע המקורי שלמה ניצן
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.taharlev.com/songs_selection_song_id_24.html השיר] באתר של יורם טהרלב
* [https://nurit-hirsh.com/המשפחה-שלי השיר] באתר של נורית הירש
* [http://shirshelyom.mag.calltext.co.il/magazine/53/pages/4 המשפחה שלי]: פעילות פדגוגית המוקדשת לשירי טהרלב בתוכנית "שיר של יום", משרד החינוך

ביצועים:
* 
* [https://www.nli.org.il/he/items/NNL_MUSIC_AL997009116765205171 אלבום פסטיבל שירי הילדים ה-11 ובו ביצועו של שלמה ניצן לשיר], באתר הספרייה הלאומית
* (גם [https://www.hop.co.il/video/M_222 באתר הערוץ])

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1980
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יורם טהרלב
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נורית הירש
קטגוריה:שירי פסטיבל שירי הילדים
קטגוריה:שירים על ילדות
קטגוריה:שירים על מסיבות יום הולדת
קטגוריה:שירים על משפחות
מישמיש העכביש

מישמיש העכביש (באנגלית: Woolly and Tig, "וולי וטיג") היא סדרת טלוויזיה בריטית קומית לילדים, אשר נוצרה על ידי בריאן ג'יימסון והופקה על ידי Tattiemoon. הסדרה עוקבת אחר הילדה שיר (במקור "טיג") שבכל פרק נעזרת במישמיש (במקור "וולי"), צעצוע העכביש הכחול שלה, בפתרון בעיות שהיא חווה.

הסדרה שודרה במקור בבריטניה בערוץ CBeebies, כאשר פרק הבכורה שודר ב-12 במרץ 2012. הסדרה הסתיימה במקור בשנת 2014 לאחר שתי עונות ו-55 פרקים באורך 5 דקות, כאשר הופקו לה גם עשרה פרקי ספיישל באורך 10 דקות. בישראל הסדרה שודרה בדיבוב לעברית בערוץ לולי בשנת 2013.

== תקציר העלילה ==
כל פרק מציג את שיר (במקור "טיג") בת החמש במצב שונה, כמו פחד מרעמים, להתרחק מהבית, היום הראשון בגן וניסוי מאכל חדש. מישמיש (במקור "וולי"), צעצוע העכביש הכחול של שיר, עוזר לה להתמודד עם המצב ולהתגבר עליו. בסיום כל פרק שיר נוטה לומר למי שמפחד ממישמיש שהוא רק בובה.

== צוות השחקנים והמדבבים בעברית ==
הדיבוב העברי בוים על ידי דן שצברג, והופק על ידי יעל אללוף.
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
!שם הדמות
!שחקן/ית
!מדבב/ת בעברית
|-
|שיר
|בטסי מקרדי
|הללי היבש
|-
|מישמיש
|ג'יימי אורם
|איה יגול
|-
|אבא
|קולין מקרדי
|דן שצברג
|-
|אמא
|ג'ני ראיין
|אורנה כץ
|}

== הפקה ==
בדצמבר 2011 הוכרז ליהוק הסדרה, אשר כולל בתפקיד האבא את קולין מקרדי, שמוכר בזכות תפקידו בסדרה "Taggart". עוד נודע שאת שיר (במקור "טיג"), ביתו בסדרה, תגלם ביתו הביולוגית, בטסי מקרדי. כמו כן פורסם שאת תפקיד האם בסדרה תגלם ג'ני ראיין, גיסתו של קולין מקרדי. עוד באותו חודש פורסם שהסדרה תעלה לשידור במרץ 2012 בערוץ CBeebies בבריטניה.

בהשראת הסדרה נמכרו ספרים, מדבקות, DVD ועוד שלל מוצרים. בובת צעצוע של מישמיש (במקור "וולי") גם נמכרה, כאשר בישראל היא שווקה על ידי צעצועי אילנית החל מיוני 2014.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות קומדיה בריטיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות לילדים
קטגוריה:עכבישנים בתרבות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:ערוץ לולי: סדרות
קטגוריה:סדרות CBeebies
קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
קטגוריה:סדרות על חרקים
Coin Master

Coin Master הוא משחק מובייל חינמי אשר נוצר על ידי החברה הישראלית מון אקטיב.<ref></ref> היו לו למעלה מ-195 מיליון הורדות (נכון ל-2022). Coin Master הוא משחק הטלפון הרווחי ביותר בבריטניה ובגרמניה, והוא משחק הווידאו הישראלי המצליח בכל הזמנים.<ref></ref>

== משחקיות ==
המטרה במשחק Coin Master היא לזכות במטבעות כדי לשדרג פריטים על מנת לבנות כפרים.

ניתן למצוא את Coin Master תחת קטגוריית 'משחק הרפתקאות' בחנויות האפליקציות. על מנת לבנות כפרי משחק או לתקוף את הכפרים של שחקנים אחרים, המשתמשים חייבים לזכות במטבעות. מספר הניסיונות מוגבל לשבעה בשעה, אך ניתן לרכוש ניסיונות ופריטים נוספים על ידי סיבובים.<ref></ref> כמו כן, יוצרי המשחק מעניקים סיבובים בחינם לאנשים הרשומים למשחק או לכאלה שמקבלים קישורים מחברים. ישנם גם אתרים רבים ויישומי צד שלישי שמעניקים [https://fanaticspoint.com/coin-master-free-spins-and-coins/ סיבובים] למשתמשים.

== רווח ==
נכון לאוקטובר 2019, Coin Master גרס למעלה מ-508 מיליון דולר בהכנסות ברוטו. 85% מההכנסות נטו של Coin Master מגיעות מארצות הברית, בריטניה וגרמניה. ישנו גם זינוק דרמטי מכמות הרווח הנגרס מבריטניה (מאז פברואר 2019) שהביא לחברה למעלה מ-80 מיליון דולר, וגרמניה מאחורי ארצות הברית עם 52 מיליון דולר. Coin Master הפך למשחק הכי רווחי ואף עקף את קנדי קראש סאגה.

== השקעה ==
לחברה יש משקיעים מתעשיית הטכנולוגיה, אחד מהם הוא גיגי לוי-וייס, המנכ"ל לשעבר של חברת הקזינו המקוונת "888 אחזקות".<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בישראל
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי macOS
קטגוריה:משחקי מובייל
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2016
קטגוריה:משחקי תפקידים מרובי-משתתפים אונליין