שלומית דקל

שלומית דקל (27 ביוני 1928 – 14 באוגוסט 2024) הייתה אשת חינוך ישראלית ולוחמת פלמ"ח. האישה הראשונה שהופיעה בטלוויזיה הלימודית בישראל, ובטלוויזיה בישראל בכלל.<ref></ref>

==ביוגרפיה==
===ראשית חייה והעלייה לארץ ישראל===
דקל נולדה בטאלין, בירת אסטוניה, לאברהם קוסוצקי ולתמרה לבית צ'ורני. אביה, איש חינוך וראש התנועה הציונית בטאלין, פעל לקידום התנועה הציונית והעלייה לארץ ישראל ודיבר עם בתו בשפה העברית בלבד משנות ילדותה המוקדמות.

לאחר עליית היטלר לשלטון בגרמניה, נשלח אביה של דקל כציר לקונגרס הציוני בלוצרן, שווייץ, ושם פגש את נציגי היישוב בארץ ישראל, ופעל לקבלת האישורים הנדרשים לעלייה לארץ ישראל.
בשנת 1936 עלתה המשפחה לאונייה "פולוניה" בדרכה לארץ ישראל. מרבית בני משפחתה של דקל באסטוניה נספו בשואה לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה. שלומית והוריה היו בין המעטים מיהודי אסטוניה שעלה בידם להימלט.

בגיל 16 התקבלה דקל לתוכנית לתלמידים מצטיינים בתיכון ליד האוניברסיטה בירושלים, ובסיום התיכון המשיכה ללימודים בסמינר למורים. 1947, שנת הלימודים האחרונה שלה בסמינר למורים דוד ילין, התקצרה בשל המצב המדיני, וכך היא התגייסה לשורות הפלמ"ח.

דקל בימי ה[[פלמ"ח]]

===לוחמת פלמ"ח===
ב-29 ביוני 1946 נעצר אביה של דקל בקיבוץ יגור במהלך השבת השחורה. במוצאי יום הכיפורים של אותה שנה, פגשה את יצחק דקל (דוקי). יצחק התגייס לשורות הפלמ"ח כבר ב-1943 לאחר שסיים את לימודיו בתיכון ליד"ה והצטרף לכוחות הרזרבה. כחצי שנה לאחר תחילת הלימודים באוניברסיטה, נקרא יצחק לשוב לחטיבת הראל כמפקד האמון על ליווי השיירות לירושלים. שלומית התגייסה בעקבותיו בשנת 1947 לחטיבה, תחת פיקודו של יצחק רבין.

שלומית ודוקי ליוו את השיירות האחרונות לירושלים, תוך הסתרת תחמושת ונשק על גופם, עד להפסקתן המוחלטת על ידי שלטונות המנדט הבריטי בתקופה שקדמה להכרזת העצמאות ב-14 במאי 1948.

שלומית ויצחק דקל נישאו בנוכחות קהל אורחים מצומצם בהפוגה הראשונה של מלחמת העצמאות. לפני שחרורה מהשירות בפלמ"ח שרתה דקל בשני תפקידים נוספים – אלחוטאית באבו גוש ומורה לעברית בקיבוץ חולדה לחיילי גח"ל (גיוס חוץ לארץ).

===עשייה חינוכית===
אחרי שחרורה החלה דקל ללמד בבית הספר בית חינוך ע"ש חיים ארלוזורוב, נתנה שיעורים פרטיים בחשבון ולימדה עברית בבית ספר ערב לפועלים. בתקופה זו נולדו שלושת ילדיה: עופר, לאה ומיכל.

ב-1964, לאחר כעשור בתחום ההוראה, נבחרה דקל ללמד מתמטיקה על מסך הטלוויזיה, עוד בטרם הוקם הערוץ הראשון של הטלוויזיה הישראלית.

ב-24 במרץ 1966, ב-12 בצהריים, הפכה דקל לאשה הראשונה בישראל שהופיעה בטלוויזיה, בשידור ההיסטורי בו נחנכה הטלוויזיה הלימודית. בטקס נאמו בין השאר שר החינוך זלמן ארן והלורד ויקטור רוטשילד.

את שיעורי המתמטיקה המשודרים כתבה והגישה דקל בעצמה, בלוויית הבובה "דודו" אותה הפעילה הבובנאית נעמי יואלי.

בשנת 1966, זכתה בפרס על השיעור "המעגל והעיגול" לכתות ז' בתחרות בינלאומית לשידורים חינוכיים בטוקיו, יפן, שנערכה על ידי שירות השידור היפני בחסות איחוד שירותי השידור האירופאים.

המורה שלומית והבובה דודו בטלוויזיה הלימודית

לאחר כחמש שנים בטלוויזיה וכמאה שיעורים משודרים, פרשה דקל מהמסך ושבה להוראה.

דקל סיימה בהצטיינות תואר ראשון בחינוך וספרות ובמקביל לימדה הוראת חשבון בסמינר למורים דוד ילין.

לאחר מכן המשיכה לתואר מוסמך ועבדה כמרכזת מסלול חטיבת הביניים במתמטיקה בסמינר, וכן לימדה בבית הספר לחינוך של האוניברסיטה העברית. בהמשך סיימה דקל תואר מוסמך בחינוך ובתקשורת ולמדה לתואר מוסמך נוסף ביידיש, שניהם באוניברסיטה העברית.

במסגרת הלימודים התבקשה דקל על ידי פרופסור דניאל כהנמן, חתן פרס נובל לכלכלה לשנת 2002, ופרופ' שלמה (סימור) פוקס שעמד בראש בית הספר לחינוך באותה התקופה, לכתוב תוכנית לימודים שתעסוק בחשיבה בתנאי אי ודאות. בהדרכת פרופ' כהנמן ופרופ' עמוס טברסקי כתבה ספר לימוד, מדריך למורה ומאמרים יחד עם פרופ' רות בייט-מרום לשכלול החשיבה בתנאי אי ודאות.

המורה שלומית דקל בכיתה בבית הספר

===לאחר פרישתה===
לאחר פטירתו של דוקי בעלה בגיל 67 ופרישתה לגמלאות, התנדבה במתן תמיכה נפשית בארגון ער"ן (עזרה ראשונה נפשית), שם הייתה פעילה יותר מעשרים שנים. כמו כן, היא ריכזה בהתנדבות את תוכניות התרבות בארגון ותיקי ההגנה והתנדבה ביד ושם בתרגום מסמכים מיידיש לעברית.

ד"ר נעמי יואלי, שהייתה תלמידתה של דקל בבית הספר ארלוזורוב ושותפתה לתוכנית הטלוויזיה כמפעילת הבובה דודו, כתבה על דקל:

דקל התגוררה בירושלים, הייתה נשואה ללוחם הפלמ"ח יצחק (דוקי) דקל עד למותו ב-1992.

נפטרה באוגוסט 2024. הותירה אחריה שלושה ילדים, נכדים ונינים.

==פרסומים==
<div class="mw-content-ltr">
* Beyth-Marom, R. & Dekel, S. Thinking under uncertainty: A textbook for junior high school students. The Ministry of Education, 271 pp., 1983.
* Beyth-Marom, R. & Dekel, S. Thinking under uncertainty: A Manual for Teachers. The Ministry of Education, 132 pp., 1983.
* Beyth-Marom, R. & Dekel, S. An elementary approach to thinking under uncertainty. Translated and adapted from Hebrew by: Ruth Beyth-Marom, Ben- Zion Marom and Sarah Lichtenstein. Lawrence Erlbaum Associates, 154 pp., 1985.
* Beyth-Marom, R. & Dekel, S. A curriculum to improve thinking under uncertainty. Instructional Science, 12 (1983), 67-82.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.youtube.com/watch?v=_SMboSGus3g "מספרים רציונליים – כיצד מחלקים" (חלק א')] תוכנית הטלוויזיה החינוכית עם המורה שלומית דקל.
* [http://www.youtube.com/watch?v=G0Fo2GNbNE4 "מספרים רציונליים – כיצד מחלקים" (חלק ב')] תוכנית הטלוויזיה החינוכית עם המורה שלומית דקל.
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי אסטוניה
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרות התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרות המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:לוחמות הפלמ"ח
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2024
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה