OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ארטורי אילמארי וירטאנן

ארטורי אילמארי וירטאנן (; 15 בינואר 1895 – 11 בנובמבר 1973) היה כימאי פיני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1945, "על מחקריו והמצאותיו בכימיה חקלאית ותזונתית, ובייחוד על שיטת שימור המספוא שלו."

==חייו==
וירטאנן נולד בהלסינקי שבפינלנד, ולמד בליקיאון הקלאסי (בית ספר תיכון) בעיר ויפורי, אז בפינלנד (כיום ברוסיה). הוא נישא לבוטנאית ליליה מויסיו ב-1920, ולזוג נולדו שני בנים. ב-1933 רכש חווה באזור הלסינקי, שם בחן בפועל כמה מתוצאותיו המדעיות. הוא נפטר ב-1973, מסיבוכים עקב שבר בירך.

==דרכו באקדמיה==
וירטאנן למד כימיה, ביולוגיה ופיזיקה באוניברסיטת הלסינקי. הוא קיבל תואר שני בשנת 1916, ודוקטור למדע (.D.Sc) בשנת 1919; באותה שנה החל לעבוד במעבדת חברת ואליו, יצרנית מוצרי חלב גדולה, והיה למנהל המעבדה בשנת 1920. תחומי הבוטניקה והזואולוגיה עוררו אצלו עניין, אולם הוא חש כי השכלתו בתחום אינה רחבה דיה, וביקש להרחיבה. על כן, עזב את עבודתו, ופנה ללימודים במספר מוסדות. ב-1920 למד כימיה פיזיקלית בציריך במעבדתו של ג. ויגנר, וב-1921 הגיע לסטוקהולם, שם למד באותה שנה בקטריולוגיה במעבדתו של ברתל, ואנזימולוגיה אצל האנס פון אוילר-שלפין בשנים 1923–1924. כאשר חזר לפינלנד, ב-1924, היה למרצה באוניברסיטת הלסינקי, שם נודע בהרצאותיו על הכימיה של החיים. במקביל עבד במעבדה של "ארגון ייצוא החמאה", וזו הפכה למעבדה של האוניברסיטה. בשנת 1930 יוסד מכון הביוכימיה באוניברסיטה, ובו עבד וירטאנן עד למותו ב-1973. הוא היה לפרופסור לביוכימיה באוניברסיטה הטכנולוגית של הלסינקי ב-1931, ובאוניברסיטת הלסינקי ב-1939.

==עבודתו המדעית==
תרומתו המשמעותית הראשונה הייתה בנושא זרחון של הקסוזות, שם כללי לסוכרים פשוטים, בעלי שישה אטומי פחמן. במחקרו הראה כי הזרחון הוא השלב הראשון בתהליך התסיסה מרובה השלבים, הבסיס לתהליך הגליקוליזה. ב-1929 אפיין לראשונה תהליך תסיסת סוכר באופן מלא, מתחילתו ועד סופו. היה זה תהליך התסיסה של דיאוקסיאצטון לגליצרול וחומצה גליצרית בנוכחות פוספטים, בבקטריות מעיים.

ב-1925 החל לחקור את החיידקים מקבעי החנקן על שורשי קטניות. כמו כן חקר את תהליך יצירת הוויטמינים בצמחים. במחקריו בשנים אלה, 1925–1932, פיתח בין השאר שיטה לשימור מספוא, בעזרת נוזל בשם AIV (ראשי התיבות של שמו), המורכב מ-76% חומצה פורמית, מ-5.5% אמוניום פורמיאט וממים. השיטה שיפרה מאוד את יכולת האחסון של מספוא, נקודה חשובה במיוחד בחורשים ארוכים. תהליך השימור יכול גם להתבסס על חומצות אחרות (כמו חומצה גופרתית, או הידרוכלורית), מכיוון שהעלאת רמת החומציות היא זו המונעת את תהליך התסיסה. ב-1945 קיבל וירטאנן את פרס נובל בכימיה "על מחקריו והמצאותיו בכימיה חקלאית ותזונתית, ובייחוד על שיטת שימור המספוא שלו."

בהמשך חייו פיתח מקורות מזון סינתטיים-למחצה עבור בקר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הלסינקי
קטגוריה:מדענים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים
קטגוריה:הלסינקי: אישים
קטגוריה:ילידי 1895
קטגוריה:פינים שנפטרו ב-1973
שכבת lucidum

הציור מראה חתך של ה[[אפידרמיס. שכבת ה-lucidum נמצאת קרוב למרכז.]]
שכבת ה-Lucidum (בתרגום לעברית מלטינית: "שכבה ברורה") היא שכבה דקה וברורה של תאים מתים באפידרמיס. היא נקראת כך בגלל המראה השקוף שלה תחת מיקרוסקופ. היא נמצאת רק באזורים עם עור עבה, ובאופן בולט על כפות הידיים וכפות הרגליים.

השכבה ממוקמת בין שכבת הגרנולוסום לבין השכבה קרנית, והיא מורכבת משלוש עד חמש שכבות של קרטינוציטים מתים משוטחים. לקרטינוציטים שבשכבת ה-lucidum אין גבולות ברורים והם מלאים ב-eleidin, צורת ביניים של קרטין.

העובי של שכבת ה-lucidum נשלט על ידי שיעור המיטוזה של התאים באפידרמיס. בנוסף, מלנוציטים קובעים את מידת הכהות של שכבת ה-lucidum. התאים של שכבת ה-lucidum משוטחים ומכילים חומר שומני שהוא תוצאה של exocytosis של גופי Lamellar שהצטברו בזמן שהקרטינוציטים עברו דרך שכבת הספינוסום ושכבת הגרנולוסום.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטולוגיה
קטגוריה:עור
מרתון יום הולדתו של וושינגטון

מרתון יום הולדתו של וושינגטון הוא המרתון השמיני בוותיקותו בארצות הברית. הוא נוסד בשנת 1962 לכבודו של ג'ורג' וושינגטון, הנשיא הראשון של ארצות הברית. למרות שמו, המרוץ אינו מתקיים בדיוק בתאריך יום הולדתו של וושינגטון, 22 בפברואר, אלא בתאריך קרוב ליום ההולדת.

== הרחבה ==
המרתון מתקיים מדי שנה ביום ראשון של סוף השבוע של יום הנשיאים, והוא נערך על ידי מועדון הרצים של כביש DC. המרוץ נערך לראשונה בארלינגטון שבוירג'יניה אבל לאחר כמה שנים הוא הועבר לבלטציוול שבמרילנד. כיום המרתון מתקיים בגרינבלט שבמרילנד. המרוץ מתחיל בגרינבלט, מקיף שלוש פעמים את החווה למחקר חקלאי בבלטציוול ומסתיים המרכז טיסות החלל גודרד של נאס"א. כאשר נאס"א סגרה לצמיתות את הגישה בין מרכז rec וכביש התקווה הטובה, נקודת ההתחלה של המירוץ הועברה לבית ספר התיכון דובאל, ולבסוף למרכז הנוער בגרינבלט.

בעת ובעונה אחת מתקיים גם מרוץ שליחים לקבוצות של שלושה אנשים. אורך המסלול לרץ הראשון הוא 9.7 מיילים, לרץ השני 7.3 מיילים ולרץ השלישי 9.2 מיילים. קיימות חמש קטגוריות של קבוצות שליחים:
* מעורב - שלושה רצים בכל גיל שהוא. לפחות אחד מהשליחים חייבת להיות נקבה.
* גברים חופשי - שלושה רצים גברים בכל גיל שהוא. 
* נשים חופשי - שלוש נשים רצות בכל גיל שהוא. 
* גברים מאסטרס - שלושה רצים גברים בני 40 שנים לכל הפחות.
* נשים מאסטרס - שלוש נשים רצות בנות 40 שנים לכל הפחות.

נקודת חילופי השליחים נמצאת במקום היסטורי שאירח מבקרים מפורסמים רבים, כולל הנשיא דווייט אייזנהאואר ואשתו גברת מיימי אייזנהאואר, וראש ממשלת ברית המועצות, ניקיטה חרושצ'וב ואשתו.

בשנת 2008, 176 רצים ו-43 צוותי תחרות שליחים השלימו את המרתון. בשנת 2010 בוטל המרוץ עקב שלג שהיה אמור לרדת ב-14 בפברואר ובעיות שונות שלא אפשרו לערוך את המרוץ לאחר מכן.

מחיר ההרשמה למרתון 45$. כל המשתתפים במרוץ מקבלים חולצה עם שרוול ארוך וכל מסיימי המרתון מקבלים מדליה. הטמפרטורה הממוצעת בשעת התחלת המרוץ היא 5 מעלות צלזיוס.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.racepacket.com/races/feb08/gwmarathon.htm אתר המרתון ב-2008]
* [http://www.racepacket.com/races/feb09/gwmarathon.htm אתר המרתון ב-2009]
* [http://www.racepacket.com/races/feb10/gwmarathon.htm אתר המרתון ב-2010]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הנצחת ג'ורג' וושינגטון
קטגוריה:ארצות הברית: ריצות מרתון
קטגוריה:מרילנד: ספורט
ממד פרויקטיבי

באלגברה מופשטת, ממד פרויקטיבי של מודול הוא אורך הרזולוציה הפרויקטיבית הקצרה ביותר של המודול. הממד הפרויקטיבי שווה לאפס אם ורק אם המודול עצמו פרויקטיבי. הממד הפרויקטיבי הגדול ביותר של מודולים מעל חוג <math>R</math> נקרא הממד הגלובלי של החוג.

הממד הפרויקטיבי של <math>M</math> קטן או שווה ל-<math>n</math> אם יש שרשרת מדויקת מהצורה <math>0 \rightarrow P_n \rightarrow \cdots \rightarrow P_0 \rightarrow M \rightarrow 0</math>, כאשר כל ה-<math>P_i</math> פרויקטיביים. מקובל לסמן אותו ב-<math>\operatorname{pd}(M)</math>. 

אפשר לחסום את הממד של מודול מנה, של תת-מודול ושל הרחבה, באמצעות הממדים של המודולים האחרים המעורבים בבניה: לכל סדרה קצרה מדויקת <math>0 \rightarrow M' \rightarrow M \rightarrow M \rightarrow 0</math> מתקיים <math>\operatorname{pd}(M) \leq \max \{ \operatorname{pd}(M'), \operatorname{pd}(M)\}</math>, 
<math>\operatorname{pd}(M') \leq \max \{ \operatorname{pd}(M), \operatorname{pd}(M)-1\}</math> ו-
<math>\operatorname{pd}(M) \leq \max \{ \operatorname{pd}(M), \operatorname{pd}(M')+1\}</math>.

מעל חוג קומוטטיבי נתרי, אם למודול יש ממד פרויקטיבי סופי, אז הממד הפרויקטיבי שלו קטן או שווה מממד קרול של החוג.

== ראו גם ==

* ממד (אלגברה)
* ממד פיניטיסטי

קטגוריה:אלגברה הומולוגית

en:Projective dimension
Ferry Cross the Mersey

[[מעבורת נהר המרזי]]
[[ג'רי והפייסמייקרס, 1964]]
כרזה לזכר הנספים באסון הילסבורו
Ferry Cross the Mersey (מילולית: מעבורת חוצה (או חָצִי!) את המרזי) הוא פזמון שכתב ג'רי מרסדן בסגנון המרסיביט הליברפולי בשנת 1964 עבור סרט באותו שם שתיאר את הלהקות והזמרים של ליברפול כמו הפורמוסט וסילה בלאק. הסינגל, שהוקלט על ידי ג'רי והפייסמייקרס בהפקתו של ג'ורג' מרטין, הגיע במרץ 1965 למקום ה-8 במצעד הסינגלים הבריטי ולמקום ה-6 במצעד בילבורד הוט 100.

== שם השיר ==
שם השיר ניתן לקריאה כ-Ferry 'cross the Mersey כלומר, קיצור סלנג של: Ferry Across the Mersey, "מעבורת חוצה את המרזי" או כ-Ferry ,cross the Mersey כלומר "מעבורת, חצי את המרזי". מרזי הוא נהר הזורם בצפון מערב אנגליה דרך הערים מנצ'סטר וליברפול ושפכו במפרץ ליברפול שבים האירי. על הנהר שטה מעבורת נהר המרזי, המחברת בין ליברפול לחצי האי וויראל.

== גרסת 1989 ==
ב-15 באפריל 1989 התרחש אסון הילסבורו שבמהלכו נמחצו למוות 96 אוהדי כדורגל ו-766 נפצעו במהלך משחק טעון בין ליברפול ונוטינגהאם פורסט. המקרה הכה בהלם את תושבי ליברפול ואוהדי כדורגל בעולם כולו. בעקבות המקרה הוקלט מחדש השיר, אחד מסמליה של העיר, על ידי סמל אחר שלה, פול מקרטני יחד עם ג'רי מרסדן, הנוצרים, הולי ג'ונסון וסטוק אייטקן ווטרמן.

הסינגל, שכל הכנסותיו קודש למשפחות הנפגעים, ראה אור במאי 1989 ושהה שלושה שבועות בצמרת מצעד הסינגלים הבריטי.

== הקלטות נוספות ==
* בשנת 1983 הוקלט השיר על ידי להקת פרנקי הולך להוליווד והופיע כבי-סייד של התקליטון Relax, הוא שולב לאחר מכן באלבום הבכורה של הלהקה, Welcome to the Pleasuredome בשם .
* בשנת 2003 הקליט הגיטריסט פט מתיני גרסה אינסטרומנטלית של השיר לתקליט One Quiet Night.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lyricsmode.com/lyrics/g/gerry_and_the_pacemakers/ferry_across_the_mersey.html מילות השיר] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1964
קטגוריה:שירי 1989
קטגוריה:שירי פול מקרטני
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על ליברפול
קטגוריה:שירים מרובי אמנים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה גרפופון קומפני
בייקרספילד

בייקרספילד (באנגלית: Bakersfield) היא עיר במדינת קליפורניה שבארצות הברית, בירת מחוז קרן, 180 קילומטר צפונית ללוס אנג'לס. העיר, המונה 347,483 תושבים על שטח של 372 קמ"ר, היא התשיעית בגודלה בקליפורניה, השלישית בגודלה בשטח שאינו על שפת הים והעיר ה-48 בגודלה בארצות הברית. כלכלת העיר מבוססת על הפקה של נפט וגז טבעי, על מינרלים כמו זהב ובוראט, ועל הפקת חשמל, הן בתחנות כוח הידרואלקטריות, הן בטורבינות רוח.

== היסטוריה ==
ההתיישבות האירופאית הראשונה במקום הייתה במסגרת הבהלה לזהב על ידי מספר מתיישבים שהגיעו למקום והקימו תחנת טלגרף ב-1858. ב-1869 כבר הייתה במקום עיר וב-1873 היא הפכה לעיר המחוז. במהלך קערת האבק והשפל הכלכלי הגדול של שנות ה-30 של המאה ה-20 נדדו לאזור זה מהגרים רבים מדרום ארצות הברית.

ביוני 1948 הושלם בבייקרספילד קורס טיס מזורז. הקורס נמשך ארבעה חודשים, ונערך בחשאיות כדי שלא יתגלה ל-FBI. הקורס נועד להכשרת טייסים יהודים, רובם בני היישוב, למלחמת העצמאות. מארגן הקורס היה טדי קולק ובין בוגריו הידועים נמנים: אמנון (זיסט) ברמן שפיקד על הקורס, זהרה לביטוב, שלמה להט, עמנואל רוטשטיין ופלטיאל מקלף.

ב-21 ביולי 1952 הרעידה את העיר רעידת אדמה בעוצמה של 7.3 בסולם ריכטר כאשר מוקד הרעש נמצא 37 ק"מ דרומית לבייקרספילד. הרעידה גרמה לעיר נזקים ברכוש ובנפש.

== "הצליל של בייקרספילד" ==
סגנון מוזיקת קאנטרי שצמח בעיר בהשפעתם של מי שבאותה התקופה התגוררו בחוף המערבי, בוב ויליס ולפטי פריזל ועד לשנת 1966 הוא כבר נודע כצליל של בייקרספילד. הסגנון הכולל אלמנטים של ווסטרן סווינג ונשען על שימוש בכלים חשמליים ומערכות הגברה, ובמיוחד הגיטרה החשמלית פנדר טלקסטר. ניתן לתאר את הצליל כברור, קשוח, סוחף, ללא "סלסולים", בעל טעם חד. אומנים מובילים בסגנון זה היו באק אואנס, מרל הגארד, טומי קולינס, דוויט יוקם, וויין סטיוארט.

== ערים תאומות ==
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.visitbakersfield.com/ אתר רשות התיירות של העיר]
* [https://web.archive.org/web/20120103212455/http://www.dmoz.org/Regional/North_America/United_States/California/Localities/B/Bakersfield/ מקבץ קישורים לנושאים הקשורים בעיר]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קליפורניה: ערים
קטגוריה:קליפורניה: מושבי מחוזות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1869
יום הולדתו של הדוכס הגדול

[[אנרי, הדוכס הגדול מלוקסמבורג - דוכס לוקסמבורג הנוכחי.]]
יום הולדתו של הדוכס הגדול (בצרפתית: Célébration publique de l'anniversaire du souverain) הוא יום חג לאומי, המצוין בלוקסמבורג מדי שנה. הוא מצוין ב-23 ביוני, למרות שיום זה איננו יום ההולדת של מי מדוכסי לוקסמבורג בעבר או בהווה. כאשר בראש המדינה עומדת אשה, נקרא החג יום הולדתה של הדוכסית הגדולה.

מועד ציון יום הולדתו של הדוכס הגדול השתנה פעמים רבות. תחת וילם הראשון, הדוכס הגדול הראשון (1815-1840), חל המועד ב-24 באפריל; תחת וילם השני (1840-1849) הוא חל ב-6 בדצמבר, יום הולדתו בפועל; עקב כך צוין ב-1840 יום הולדתו של הדוכס הגדול פעמיים. תחת וילם השלישי (1849-1890) חל המועד ב-17 ביוני וב-1859 הוסט ל-19 בפברואר.

לאחר פיצול בתי המלוכה של הולנד ולוקסמבורג ב-1890 (מאז שולט בלוקסמבורג בית נסאו-ויילבורג) נחוג החג בימי הולדתם בפועל של דוכסי לוקסמבורג. ב-1947 הוכרז היום כחג לאומי. ב-1961 הוחלט לקבוע את יום החג במועדו הנוכחי. הטעם לכך היה שימי ההולדת של הדוכסית הגדולה דאז, שרלוט, ושל יורש העצר ז'אן חלו שניהם בינואר, והיה רצון למנוע את האפשרות שמזג אוויר גרוע ישבש את יום החג. השינוי נעשה בצו של הדוכסית שניתן ב-23 בדצמבר באותה שנה.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לוקסמבורג: תרבות
קטגוריה:חגים ומועדים לאומיים
קטגוריה:אירועים בחודש יוני
The Gathering (אלבום)

The Gathering (בעברית: האספה) הוא אלבום הבכורה שהוציא הרכב אמני הטראנס הישראלי Infected Mushroom.
האלבום יצא בשנת 1999, המוזיקה באלבום זה התאפיינה ב"אפלוליות" שייצגה היטב את מוזיקת הגואה טראנס. 

==אופי האלבום ושמו==
האלבום משלב סגנונות טראנס פסיכדלי וגואה שאפיין מאוד את המוזיקה האלקטרונית בשנים אלו, שמו ("האספה") מרמז על כוונה לאסוף פסקולים של סרטים ומשחקים שאפיינו בעיני חברי ההרכב את שנות ה-90, וליצור מהם מוזיקה בעיני רוחם.

== הרצועות באלבום ==

== דוגמיות קול (Vocal samples) ==

*"Release Me" מכיל דוגמית קול מהסרט היום השלישי (1996)
*"The Gathering" מכיל דוגמית קול מסדרת משחקי הווידאו Grand Theft Auto.
*""Return of the Shadows" מכיל דוגמית קול מהסרט מסע בין כוכבים 6: הארץ הלא נודעת (1991)
*"Psycho" מכיל דוגמית קול מהסרט באטמן ורובין (1997) כמו כן מהסרט מסע בין כוכבים 8: המפגש (1996)
*"Tommy the Bat" מכיל דוגמית קול מהשיר "Tommy The Cat" של הלהקה פריימוס (משם נלקח גם שם הרצועה) ובנוסף מהסרט האי של ד"ר מורו (1996)
*"Over Mode" גם הוא מכיל דוגמיות קול מהסרט האי של ד"ר מורו (1996)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי אינפקטד מאשרום
לילט (משקה)

לילט - (באנגלית: Lillet) אפריטיף איכותי המיוצר בצרפת. לילט מכיל 85% תערובות של יין בורדו ו 15% ליקרי פירות הדר. לילט מיושן בחביות עץ אלון. בעוד שייצור הלילט החל בסוף המאה ה-19, המתכון הנוכחי נוצר רק בשנת 1986.
בשנת 1872 האחים פול וריימונד לילט שהיו יצרני וסוחרי יינות וכהילים ייסדו את המזקקה שלהם בפודנסאק שבדרום בורדו בצרפת.

==טעמים==

לילט מגיע במספר טעמים, מהם:
* לילט בלאנק
* לילט רוז

==צורת הגשה==
מכיוון שאפריטיף זה הוא על בסיס יין יש להגיש אותו צונן, בין 6-8°C מעלות צלזיוס. בצרפת מגישים אותו עם קרח ופלח לימון, תפוז או ליים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:אפריטיפים
קטגוריה:משקאות אלכוהוליים
קו מקמהון

קו מקמהון מסמן את האזור הגבול הצפוני (באדום) במזרח הרי ה[[הימלאיה הנמצאים תחת שליטת הודו על אף טענת סין על בעלות על השטח.]]

קו מקמהון הוא קו גבול מוסכם בין בריטניה וטיבט כחלק מהסכם שימלה משנת 1914. על אף שקיימות השגות על מעמדו החוקי, זהו קו הגבול הרשמי בין סין והודו כיום. קו הגבול היווה את העילה למלחמת הודו–סין בשנת 1962. 

קו הגבול נקרא על שם סר הנרי מקמהון, מזכיר החוץ של הודו הבריטית אשר היה המתווך הראשי בהסכם. הקו משתרע לאורך 890 ק"מ, מבהוטן במערב עד 260 ק"מ מזרחית לעיקול הגדול של נהר בראהמאפוטרה למרגלות רכס ההימלאיה. 

הסכם שימלה ועימו קו מקמהון, נידחו בתחילה על ידי ממשלת הודו, כיוון שלא עמדו בקנה אחד עם הוועידה האנגלו-רוסית של 1907. מסקנות אותה ועידה בוטלו בשנת 1921. בעקבות דחייתה של הודו, הקו נשכח עד שנת 1935 כאשר פורסם ההסכם מחדש בלחץ אולף קארו והמפות שהוצאו לאחר מכן כללו את קו הגבול.

הודו המשיכה להביע דעות חלוקות לגבי קו הגבול. הדלאי לאמה ה-14 הצהיר בשנת 2003 כי האזור בדיון הוא חלק מטיבט, אך ב- 2008 חזר והביע את הכרתו בחוקיות קו מקמהון ובלגיטימיות השליטה ההודית באזור.

סין דוחה את הסכם שימלה ואת קו מקמהון בטענה שממשלת טיבט לא הייתה ממשלה עצמאית, ולכן לא הייתה בעלת סמכות לחתום על הסכמים. 
המפות הסיניות כוללות כ-65,000 קמ"ר מהשטח שמדרום לקו כחלק מהמחוז האוטונומי הטיבטי המוכר על ידי הסינים בשם דרום טיבט. 
כוחות סיניים כבשו את האזור לתקופה קצרה במהלך מלחמת הודו–סין בשנים 1962–1963. 

הממשלה הסינית מכירה בחלק מהקו המקביל לקו השליטה הממשי המהווה את הגבול הסיני עם הודו על פי מסר דיפלומטי ששיגר ראש ממשלת סין העממית, ג'ואו אנלאי, להודו בשנת 1959. 
על פי סין, חלקו של קו הגבול שעודנו במחלוקת ושגובל עם ארונאצ'ל פרדש ההודית הוא חלק מהסכם בין סין לבורמה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סין: היסטוריה
קטגוריה:הודו: היסטוריה
קטגוריה:גבולות
יום הולדתו של לינקולן

[[נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן]]
יום הולדתו של לינקולן (באנגלית: Lincoln's Birthday) הוא חג לאומי בחלק ממדינות ארצות הברית. החג נחוג במדינות קליפורניה, קונטיקט, מיזורי, ניו ג'רזי, ניו יורק ואינדיאנה. החג מציין את יום השנה להולדתו של נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן ב-12 בפברואר 1809.

==היסטוריה==
חג זה צוין לראשונה בעיר באפלו שבמדינת ניו יורק, בשנת 1874, ביוזמתו של ג'וליוס פרנסיס (Julius Francis), רוקח מקומי שהקדיש את חייו להנצחת הנשיא לינקולן. פרנסיס היה הראשון שפנה בבקשה לקונגרס ארצות הברית לציין את יום ההולדת של לינקולן כחג לאומי.

==טקסים==
יום הולדתו של לינקולן מצוין בהנחת זרי זיכרון מטעם נשיא ארצות הברית באתר הלאומי ההיסטורי מקום הולדתו של אברהם לינקולן בהודג'נוויל שבקנטקי, וכן באנדרטת לינקולן שבוושינגטון בירת ארצות הברית.

אירועים נוספים מאורגנים על ידי המועצה הלאומית לציון יום הולדתו של לינקולן.

==ראו גם==
* יום הולדתו של וושינגטון

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.ilga.gov/legislation/ilcs/documents/010500050k24-2.htm חוק מדינת אילינוי: חגים לאומיים]
* [https://web.archive.org/web/20100703024258/http://cga.ct.gov/2007/pub/Chap002.htm חוק מדינת קונטיקט: חגים לאומיים]
* [http://www.in.gov/legislative/ic/code/title1/ar1/ch9.html חוק מדינת אינדיאנה: חגים לאומיים]
* [http://www.nps.gov/abli האתר הלאומי מקום הולדתו של אברהם לינקולן]

קטגוריה:הנצחת אברהם לינקולן
קטגוריה:ימי חג של מדינות ארצות הברית
קטגוריה:אירועים בחודש פברואר
יום הולדתו של הקיסר

דגלי יפן לכבוד יום הולדתו של אקיהיטו, קיסר יפן]]
יום הולדתו של הקיסר (ביפנית: 天皇誕生日 - "טנו טאנג'ובי") הוא חג לאומי ביפן הנחוג ב-23 בפברואר לציון יום הולדתו של קיסר יפן, נארוהיטו. מועד החג משתנה כתלות בקיסר המכהן, והמועד הנוכחי נקבע לפי יום הולדתו של הקיסר נארוהיטו המכהן כיום.

יום הולדתו של הקיסר הקודם, אקיהיטו, נחוג במהלך תקופת כהונתו – תקופת הייסי (1989–2019) – ב-23 בדצמבר. לאחר מותו של הקיסר הירוהיטו, שונה שם החג ל"יום הירק" בשנת 1989, וליום שווה בשנת 2007, והוא עדיין נחוג כחג לאומי.

==היסטוריה==
קודם למלחמת העולם השנייה נקרא החג בשם "天長節" ("טנצ'וסטצו" – "יום הולדת הקיסר") ורק לאחר המלחמה שונה השם לשמו הנוכחי, בעל המשמעות הדומה. בשנת 1948 נחקק חוק הקובע כי יום ההולדת יהיה חג לאומי. בהתאם לחוק, לאחר מותו של קיסר מכהן, ועלייתו לשלטון של יורשו, מתכנס הדיאט של יפן על מנת לקבוע את התאריך החדש של החג ולהפוך אותו ליום חג לאומי. עד לשינוי חקיקתי זה, נותר המועד הקודם על כנו אף אם התחלף הקיסר.

==טקסים==
טקס חגיגי נערך בחזית הארמון הקיסרי, והקיסר, רעייתו ובני המשפחה הקיסרית מופיעים על מרפסת הארמון לפני החוגגים, עת הקיסר נושא ברכה לחוגגים. בנוסף, תאריך זה, הוא אחד משני המועדים היחידים, יחד עם 2 בינואר, שבהם מותרת כניסת מבקרים לחלקים של הארמון הקיסרי, הסגורים לציבור בשאר ימות השנה.

==קישורים חיצוניים==

קיסר
קיסר
פיטר מרפי (כדורגלן)

פיטר "ספאד" מרפי (באנגלית: Peter "Spud" Murphy; 7 במרץ 1922 – 7 באפריל 1975) היה כדורגלן אנגלי ששיחק בעמדת החלוץ. מרפי זכור בעיקר כשחקן שגרם לשבירת צווארו של שוער מנצ'סטר סיטי, ברט טראוטמן בגמר הגביע האנגלי ב-1956.

==ביוגרפיה==
פיטר מרפי נולד במרץ 1922 במערב הארטפול שבמחוז דרהאם, וכשהיה בן ארבע עבר עם משפחתו לקובנטרי. הוא שיחק בקבוצות החובבים של קובנטרי סיטי וברמינגהאם סיטי, אך הקריירה שלו נקטעה בעקבות פריצת מלחמת העולם השנייה. רק במאי 1946, כשהוא בן 24, חתם מרפי בקובנטרי סיטי והפך לכדורגלן מקצועני. בקובנטרי, שיחק מרפי למעלה ממאה משחקים וכבש שער לכל שלושה משחקים, בממוצע.

ביוני 1950 החליט מנג'ר טוטנהאם הוטספר, ארת'ור רואו, להביא את מרפי לקבוצתו ושילם תמורתו 18,500 פאונד. מרפי היה שחקן מפתח בסגנון הטקטי ה-"לחץ ורוץ", שדגל בהנחה מהירה של הכדור במקום לחבר לקבוצה וריצה זריזה מעבר לשומר היריב על מנת לקבל מסירה חזרה מעבר ליריב. הטקטיקה הזו הוכיחה את יעילותה, וטוטנהאם זכתה באליפות הליגה באותה עונה. לאחר חזרתו מהפציעה של חלוץ הקבוצה, לס בנט, ירד מרפי לספסל והחליט לעזוב את הקבוצה. בינואר 1952, הסכים לעבור לברמינגהאם סיטי ששיחקה בליגה השנייה תמורת 20,000 פאונד ולא להישאר בטוטנהאם.

באותו זמן, עזב חלוצה של ברמינגהאם – טומי בריגס את הקבוצה, ומרפי זכה לקבל את תפקיד החלוץ המרכזי בקבוצה. במהלך שנותיו במועדון, הוא זכה שלוש פעמים בתואר מלך השערים של הקבוצה (עונות 1952/53, 1954/55, 1957/58) ופעם אחת בתואר מלך השערים של גביע ערי הירידים (עונת 1955/58). הוא פרש ב-1959, והחל לאמן את קבוצת הנוער של ברמינגהאם, אך חזר מהפרישה כדי לכבוש ארבעה שערים שבסופו של דבר עזרו לברמינגהאם סיטי לשרוד בליגה השנייה.

מרפי כבש חמישה שערים במהלך קמפיין הגביע האנגלי של ברמינגהאם ב-1956, שנקטע רק בהפסד 3-1 למנצ'סטר סיטי בגמר. משחק הגמר זכור בעיקר בזכות הפציעה הקשה של שוער מנצ'סטר, ברט טראוטמן, שצלל לרגלי מרפי ושבר את צווארו. למרות השבר, המשיך טראוטמן לשחק את רבע השעה שנותרה, ועם סיום חלוקת המדליות פונה לבית החולים. בעונה שלאחר מכן, כבש מרפי ארבעה שערים נוספים בגביע, אך ברמינגהאם הפסידה בחצי הגמר ל"תינוקות באזבי" של מנצ'סטר יונייטד.

מרפי נחשב לפורץ דרך אנגלי בכדורגל האירופאי: הוא שיחק במשחק הראשון של קבוצה אנגלית אי פעם באירופה - ברמינגהאם נגד אינטר מילאנו במאי 1956, ואף הופיע עם ברמינגהאם בגמר גביע ערי הירידים במרץ 1960 - במה שהיה לגמר האירופאי הראשון של קבוצה אנגלית אי פעם. בגמר עצמו, הפסידה ברמינגהאם 4-1 לברצלונה הספרדית.

במהלך הקריירה המקצוענית שלו כבש מרפי 158 בכמעט 400 משחקי ליגה. בשביל ברמינגהאם הוא כבש 127 שערים ב-278 משחקים בכל המסגרות – נתון שמעמיד אותו במקום השלישי (אחרי ג'ו ברדפורד וטרבור פרנסיס) בטבלת הכובשים המצטיינים של הקבוצה בכל הזמנים.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Tony Matthews, Birmingham City: A Complete Record, Derby: Breedon Books, 1995, 
</div>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלני קובנטרי סיטי
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני ברמינגהאם סיטי

קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1975
אסטרופדיה

האסטרופדיה העברית היא מיזם אנציקלופדי ואתר אינטרנט שמופעל על ידי המועדון האסטרונומי של אוניברסיטת תל אביב. מטרת המיזם לספק מידע חופשי באסטרונומיה ואסטרופיזיקה, ובמדעים מדויקים בכלל. המאמרים והערכים נכתבים על ידי אסטרופיזיקאים ופיזיקאים מומחים בתחומם, וכן על ידי חובבי אסטרונומיה בעלי ניסיון שהורשו לערוך את האנציקלופדיה. המאמרים עוברים ביקורת ועריכה מדעית על ידי מערכת האתר כדי לצמצם טעויות. האתר אינו פתוח לעריכה על ידי הקהל הרחב אך הוא מזמין את הגולשים לדווח על שגיאות.

האתר מכיל כמה עשרות ערכים בתחומי האסטרונומיה, אסטרופיזיקה, מתמטיקה, פיזיקה ובנושאים קרובים (מדענים, מצפי כוכבים וכדומה). האתר מכיל גם שאלות של גולשים עם תשובות מצוות האתר. בנוסף על אלו האתר מכיל מאמרים על אירועים אסטרונומיים ומדריכים לטלסקופים, לצפייה בכוכבים ולבניית דגמים ומכשירים אסטרונומיים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:אתרי מדע וטכנולוגיה ישראליים
קטגוריה:אתרי אסטרונומיה
קטגוריה:אנציקלופדיות אינטרנט
קטגוריה:אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:אסטרונומיה בישראל
יצחק זמיר (קצין)

יצחק (איציק) זמיר (נולד ב-7 בספטמבר 1943) הוא מנכ"ל ישראלי. שירת בעבר בצה"ל כמפקד אוגדה בדרגת תת-אלוף.

==ביוגרפיה==
יצחק זמיר (לשעבר זלמן), נולד ב-1943 ברמת השרון. 
עם גיוסו לצה"ל שובץ בחטיבת גולני. עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קצינים. בהמשך שימש מפקד מחלקה בגולני ובמלחמת ששת הימים היה מפקד פלוגה בגדוד 51 ולחם בתל עזזיאת, מוצב פלוגתי סורי מבוצר ברמת הגולן. למחרת כבשה הפלוגה בפיקודו את מוצב צומת הבניאס.
זמיר שימש מפקד פלוגה בקורס המ"כים של חטיבת גולני, וסמג"ד גדוד 17. לאחר שנת לימודים בפו"מ שימש קצין אג"ם של החטיבה. לאחר מכן פיקד על קורס קציני חי"ר. במלחמת יום הכיפורים לחם בחזית הדרום כמפקד כוח עצמאי שנודע בשם "כוח זמיר", שהיה מורכב מצוערי קורס הקצינים, וסופח לחטיבה 14 בפיקוד אמנון רשף. בין היתר השתתף הכוח בפיקוד זמיר בקרב החווה הסינית, במבצע אבירי לב (צליחת תעלת סואץ) ובקרב מתחם אורחה. לאחר המלחמה שב זמיר לחטיבת גולני ושימש מפקד גדוד 13 (גדעון), ולאחר מכן כסגן מפקד החטיבה. בשנת 1975 יצא לשנת לימודים במכללה צבאית בארצות הברית. בשנים 1978–1976 שימש מפקד חטיבת כרמלי בדרגת אל"ם. לאחר מכן היה קצין האג"ם של פיקוד הצפון. בתום תפקידו התמנה למפקד חטיבת ביסלמ"ח. במלחמת לבנון הראשונה שימש כסגן מפקד עוצבת האש, ומ"מ הקחצ"ר. לאחר המלחמה עבר הסבה לשריון, והתמנה למפקד עוצבת אדום. השתחרר בשנת 1985 בדרגת תא"ל.

לאחר שחרורו מצה"ל התמחה זמיר בניהול ובשיקום של חברות במשבר. הוא התמנה לסמנכ"ל של קונצרן כור תעשיות, ויו"ר קבוצת המתכת, ופעל עם המנכ"ל בני גאון להבראת פעילות זו. הוא שימש כמנכ"ל ויו"ר של חברות אחדות בקונצרן, בהן "צינורות המזרח התיכון", "מפעלי פלדה מאוחדים", וכן יו"ר מרכבים וחניתה כלי חיתוך. עם פרישתו מקונצרן כור ב-1999 שמש זמיר כיו"ר של החברות "אהבה מעבדות ים המלח". כיהן כחבר דירקטוריון של חברות בישראל ומחוצה לה. זמיר שימש יו"ר ועדת כספים של עמותת "צוות (ארגון גמלאי צה"ל)".

==חיים אישיים==
זמיר הוא בעל תואר ראשון בהיסטוריה ותואר שני בפילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב. תושב קריית טבעון, נשוי לצילה ואב לשלושה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://naamoush.wordpress.com/2018/01/10/זה-היה-קרב-היתקלות/ ראיון] עם יצחק זמיר באתר "נעמוש - מלחמת ששת הימים ברמת הגולן"
* 
* יצחק זמיר, [https://web.archive.org/web/20131008085113/http://hativa14.org.il/?CategoryID=226&ArticleID=266 כוח "זמיר" במלחמת יום הכיפורים], באתר חטיבה 14
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:מפקדי בא"פ אליקים
קטגוריה:מפקדי חטיבת כרמלי
קטגוריה:מפקדי עוצבת אדום
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:מנכ"לי כור תעשיות ובנותיה
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גולני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת יום הכיפורים
יום טרומן

[[נשיא ארצות הברית הארי טרומן]]
יום טרומן (באנגלית: Truman Day) הוא חג לאומי במדינת מיזורי שבארצות הברית המציין את יום הולדתו של נשיא ארצות הברית הארי טרומן. החג נחוג ב-8 במאי מדי שנה.

החג מציין את היות טרומן הנשיא היחיד של ארצות הברית שנולד במדינת מיזורי.

כמו כן יום זה מצוין על ידי המפלגה הדמוקרטית של ארצות הברית. 

בשנת 2010, בשל קשיים כלכליים של המדינה הוצע לבטל את החג (המהווה יום חופש בתשלום לעובדי המדינה) אולם הצעה זו לא התקבלה.

==אירועים==
ביום זה נושא מושל מדינת מיזורי הכרזה לציון המאורע, ונערכים אירועי זיכרון לזכר מורשתו של הנשיא, בעיקר במוסדות חינוך ברחבי המדינה וכן בספרייה הנשיאותית על שם טרומן, הממוקמת בעיר אינדפנדנס.

המפלגה הדמוקרטית עורכת ביום זה אירועי התרמה למפלגה (שממנה נבחר הנשיא).

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20140422233233/http://www.moga.mo.gov/statutes/C000-099/0090000035.HTM חוק מדינת מיזורי]
* [http://www.timeanddate.com/holidays/us/truman-day חגים לאומיים בארצות הברית]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ימי חג של מדינות ארצות הברית
קטגוריה:אירועים בחודש מאי
נדנדת הענק

נדנדת הענק (בתאילנדית: เสาชิงช้า - "סאו צ'ינג צ'א") היא מבנה דתי הממוקם במרכז העיר בנגקוק, בירת תאילנד, בשכונת פרא נאקהון של העיר, בסמוך למקדש ואט סותאט.
בעבר שימשה הנדנדה בטקס בהרמיני, וכיום היא מהווה אתר תיירות בעיר.

==היסטוריה==
הנדנדה הוקמה בשנת 1784, בחזית מקדש דוואסתאן בהוראת המלך ראמה הראשון. בתקופת מלכותו של המלך ראמה השני הופסקו הטקסים עקב מכת ברק שפגעה בנדנדה, וזו שופצה בשנת 1920 והועברה למיקומה הנוכחי. הטקסים הדתיים חודשו בשנת 1935 והופסקו לאחר מספר שנים בשל תאונות רבות שהתרחשו במהלך הכנס, ומותם של נזירים שהשתתפו בו.
הנדנדה שופצה בשנת 1959 ושוב בשנת 2005, כאשר במהלך שיפוץ זה הוחלפו עמודי הנדנדה. השיפוץ שנערך הסתיים בשנת 2007 והנדנדה נחנכה במעמד המלך ראמה השמיני. שרידי הנדנדה המקורית הועברו למוזיאון הלאומי.

בשנת 2005 הוצע כי הנדנדה וואט סותאט הסמוך לה יהוו אתר מורשת עולמית של ארגון אונסק"ו.

==טקס הנדנדה==
טקס הנדנדה היה אחד מ-12 הטקסים המלכותיים. כל טקס נערך בחודש אחר מחודשי לוח השנה התאילנדי של ממלכת סוקהותאי. בראשית עריכת הטקס הוא נערך בחודש הראשון של השנה, ולאחר מכן, בראשית תקופת ראטאנאקוסין (ראשית המאה ה-19) הועבר הטקס לחודש השני.
הטקס משחזר באופן סמלי את בריאת העולם על פי המיתולוגיה ההינדית, ומתאר את ירידת שיווה את הארץ לאחר בריאת העולם על ידי בראהמה. במהלך הטקס התנדנדו נזירים בנדנדה לגובה רב וניסו לתפוס שקי זהב התלויים מעמודים הסמוכים לנדנדה.

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://www.nationmultimedia.com/search/page.arcview.php?clid=2&id=114548&date=2005-04-17 שיפוץ הנדנדה בשנת 2005]

קטגוריה:בנגקוק: מקדשים
קטגוריה:בנגקוק: מבנים
ואט פהו (תאילנד)

פסל הבודהה השוכב בוואט פו
ואט פּהוֹ (בתאילנדית: วัดโพธิ์) הוא מקדש בודהיסטי הממוקם במחוז פראה נאקהון של העיר בנגקוק בירת תאילנד. המקדש ממוקם בסמוך לארמון הגדול (ארמון המלך הישן). המקדש מכונה גם מקדש הבודהא השוכב ושמו הרשמי של המקדש הוא ואט פרא צ'טופון וימון מאנדקהלאראם קאטצ'ווראמאהאוויהאן (בתאילנדית: วัดพระเชตุพนวิมลมังคลารามราชวรมหาวิหาร).

== היסטוריה ==
מקדש ואט פהו מכונה על שם האזור בהודו בו חי בודהה. קודם להקמת המקדש במקום זה ניצב במקום בית ספר לרפואה תאילנדית מסורתית.

בשנת 1767 תקף צבא בורמה את איוטהאיה, הבירה הקדומה של תאילנד, והרס את מקדש ואט סי סאנאפט, ואת פסל הבודהה הגדול שניצב בו. בעקבות ההרס הורה מלך תאילנד ראמה הראשון על שילוב הריסות הפסל במקדש שיוקם באתר ואט פהו. עבודות הקמת המקדש החלו בשנת 1788. המקדש שופץ על ידי המלך ראמה השלישי, והציב את לוחות הטקסטים הרפואיים שבמקדש (לוחות שקיבלו הכרה במסגרת תוכנית זיכרון העולם של ארגון אונסקו ב-21 בפברואר 2008).

באתר המקדש ממוקם עץ בודהי אשר גדל מחוטר של העץ המקורי, אשר על פי האמונה הבודהיסטים תחתיו ישב בודהא בעת שהמתין להארה.

המקדש שופץ בפעם השלישית בשנת 1982.

== מתחם המקדש ==
ממוזער
המקדש הוא הגדול והעתיק במקדשי בנגקוק. שטחו של המקדש כ-80,000 מ"ר ובו ממוקמים למעלה מ-1,000 פסלי בודהה, ובהם פסל הבודהה הענק השוכב ("פרה בודההסאייס", בתאילנדית: พระพุทธไสยาสน์)

המתחם מורכב משני אזורים מוקפים חומה. בחלקו הצפוני של המתחם ממוקמים פסל הבודהה השוכב ובית הספר לעיסוי תאילנדי. בחלקו הדרומי של המתחם מצוי מנזר פעיל ובו מגורי נזירים.

במתחם 92 מבני צ'די, ארבעה מבני ויהארה ובוט אחד. 71 ממבני הצ'די מכילים את אפרם של בני המשפחה המלכותית. ה-21 הנותרים מכילים את אפרו של בודהה.

===פסל הבודהה השוכב===
ממוזער
אורכו של פסל הבודהה השוכב 43 מטרים, וגובהו 15 מטרים. פסל זה הוא פסל הבודהה השוכב הגדול בעולם. הפסל עשוי בטון ומצופה זהב. רגלי הפסל מצופות בדר. גובה כפות הרגליים 3 מטרים, ורוחבן 4.5 מטרים. על כפות הרגל סמלים המתארים את בודהה.

סביב הפסל 108 קערות המייצגות את 108 התכונות של בודהה. מבקרים במתחם המקדש נוהגים לשים מטבע בכל קערה על מנת לזכות במזל טוב. מטבעות אלה משמשות את הנזירים החיים במתחם.

==גלריה==
<gallery>
Watphomedpavillon0408a.jpg|ביתן הרפואה התאילנדית
Phraprangwatpho1.jpg|פראנג בחצר הפנימית
CHEDI 1 WAT PHO.jpg|צ'די בוואט פהו
Wat pho - 108 bronze bowls.jpg|108 קערות במתחם הבודהה השוכב
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20120820140105/http://thailand.tv/watch/wat-pho מדריך וידאו של ואט פהו]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בנגקוק: מקדשים בודהיסטיים
סרג'ו רוסי

סרג'ו רוֹסי (באיטלקית: Sergio Rossi; 1935 – 2 באפריל 2020) היה מעצב איטלקי ובעל בית אופנה-עילית לעיצוב נעלי נשים ותיקים, הקרוי על שמו.

== היסטוריה ==
סרג'ו רוסי נולד בעיירה באזור אמיליה-רומאניה. הוא התחיל את הקריירה שלו בשנות ה-50 בתור יוצר נעליים עם אביו. לאחר שלמד מאביו את מיומנות יצירת הנעליים, עזב למילאנו, שם למד במשך שנתיים.

בשנות ה-70 החל שיתוף הפעולה הרשמי בין ג'אני ורסצ'ה לבין סרג'ו רוסי, שם התבקש רוסי לבחור את זוגות הנעליים עבור ורסצ'ה. באותה העת נחשב רוסי לאחד ממעצבי האפנה הגדולים בעולם. 

בשנת 1999 חברת גוצ'י רכשה 70% ממניות החברה ובשנת 2005 רכשה 30% נוספים וקיבלה שליטה מלאה על המותג.

רוסי מת בצ'זנה שבאיטליה, ב-2 באפריל 2020 מנגיף הקורונה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעצבי אופנה איטלקים
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1935
קטגוריה:נפטרים במגפת הקורונה
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2020
דוד מנחם (קצין)

דוד מנחם (נולד ב-11 בספטמבר 1966) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, בתפקידו האחרון כיהן כראש המנהל האזרחי ביהודה ושומרון. מנחם היה ממייסדי חטיבת כפיר ומפקדה הראשון.

== קורות חייו ==
דוד מנחם נולד וגדל בירושלים. התגייס לצה"ל בשנת 1985, שירת בחטיבת גבעתי כמפקד מחלקה, מפקד פלוגה וכמפקד גדוד צבר 1996–1998. לאחר מכן שימש כסגן מפקד החטיבה וכמפקד גדוד דקל בבה"ד 1. בשנים 2001–2003 פיקד על חטיבת אפרים והוביל אותה במהלך מבצע חומת מגן. בתפקידו הבא כיהן כסגן מפקד אוגדת עזה, לאחר התפטרותו של מפקד האוגדה שמואל זכאי בנובמבר 2004 מונה לממלא מקומו עד כניסתו לתפקיד של אביב כוכבי.

בסוף 2005 נקרא להקים את חטיבת כפיר במתכונת של חטיבת חי"ר הגדולה בצה"ל, הכוללת שישה גדודים סדירים, בהם גדוד נח"ל חרדי – "נצח יהודה". מנחם היה זה שבחר את דגם הכומתה המנומרת לחטיבה. פעילות החטיבה הייתה בתחום ביטחון שוטף בגזרת יהודה ושומרון. בסוף תקופת פיקודו בחטיבה נרשמה לו הערה פיקודית בעקבות אירוע בו לוחמים מהחטיבה חטפו מונית פלסטינית, ירו בעובר אורח פלסטיני ופצעו אותו באורח אנוש. באוגוסט 2007 סיים את תקופת כהונתו כמח"ט ויצא לארצות הברית לשמש נציג צה"ל במטות המשולבים. ב-2010 מונה לראש מטה פיקוד המרכז בדרגת תא"ל עד שנת 2013. ב-3 בספטמבר 2013 החל תפקידו כראש המנהל האזרחי, בתפקידו כיהן עד 3 בפברואר 2016. בגמר התפקיד יצא לחופשת פרישה מצה"ל.

מנחם בעל תואר ראשון ושני מאוניברסיטת חיפה, בוגר המכללה לביטחון לאומי. מתגורר במושב בן שמן.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20090331083410/http://dover.idf.il/IDF/News_Channels/art_minuim/2007/08/0501.htm מפקד חדש לחטיבת כפיר], אתר צה"ל, 5 באוגוסט 2007
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפקדי גדוד דקל
קטגוריה:מפקדי חטיבת אפרים
קטגוריה:מפקדי חטיבת כפיר
קטגוריה:ראשי המנהל האזרחי
קטגוריה:ראשי מטה פיקוד המרכז
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גבעתי
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בן שמן (מושב): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
לפום צערא אגרא

לְפוּם צַעֲרָא אַגְרָא הוא ביטוי בארמית שתרגומו: לפי הצער, השכר. זהו 
יסוד מרכזי בתורת הגמול היהודית.
ככל שהצער במצווה יותר גדול, יש יותר קושי בקיום המצווה כך גם השכר יהיה גדול.

== מקור ==
מקור הביטוי הוא בפרקי אבות: "בן הא הא אומר: לפום צערא אגרא" ().

פירוש הביטוי הוא שכאשר אדם סובל ומצטער כתוצאה מקיום תורה ומצוות, שכרו גדל. השכר המדובר הוא שכר מצווה, כמקובל בספרות התורנית כי לכל מצווה שאדם עושה הוא מקבל עליה שכר, בין אם בעולם הזה ובין אם בעולם הבא.

== מקבילות ==
קיימים ביטויים נוספים באותה הרוח, למשל באבות דרבי נתן (ג,ו): "טוב אחת בצער, ממאה שלא בצער".

== יוצא מהכלל ==
יש לכלל זה יוצאי דופן, למשל במצוות סוכה הדין הוא שבמצב בו אדם מצטער כתוצאה מקיום המצווה הוא פטור מן המצווה. גם במצוות אחרות יש גדרים עד כמה יש להצטער ולסבול לשם קיום המצווה, כך מקובל כי לשם קיום מצוות עשה דאורייתא אדם צריך להוציא עד חמישית מכספו.

המושג קשור ליחסה של היהדות לצער וסבל כגורמים מטהרים- "ייסורים ממרקין כל עוונותיו של אדם" ().
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:משניות בפרקי אבות
קטגוריה:מילים וביטויים בארמית
דוד חיים

הרב דוד חיים (כ"ו בחשוון תרמ"ח, 13 בנובמבר 1887 - ו' בשבט תשמ"ג, 20 בינואר 1983) היה רב בעיראק ובסוף ימיו בישראל, נכדו של "הבן איש חי" והמוציא לאור של ספריו וכתביו.

==ביוגרפיה==
נולד בבגדאד לרב יעקב חיים, בן הרב יוסף חיים. למד אצל הרב יהודה פתיה והרב יהושע שהרבני. לאחר פטירת אביו, בשנת ה'תרפ"א (1921), הוטלה עליו המשימה לדאוג לשימור מורשת סבו ולהפצת תורתו וספריו. כל ימיו סירב לקבל על עצמו משרה רבנית רשמית. עם זאת, המשיך במנהג אבותיו ונהג לדרוש בארבע שבתות בשנה בבית הכנסת הגדול "צלאת אל כביר" בבגדאד. גם לאחר העלייה הגדולה של יהדות עיראק לישראל והידלדלות הקהילה היהודית המשיך להתגורר בבגדאד, היה פעיל בחיי הקהילה היהודית המקומית ושימר את כתבי סבו. 

בשנת ה'תשל"ב (1972), בהיותו בן 85, הצליח לעזוב את עיראק ועמו אוצר של כתבי יד וספרים של סבו. הוא נסע ללונדון, שם התגוררו שני בניו, יעקב ויוסף, וכעבור זמן קצר עלה לישראל. 

הוא התגורר בישראל עשר שנים ועסק בהוצאת כתבי סבו. אסר על אחרים לפרסם את ספרי סבו, בין השאר מחשש שיפגמו בדיוקם. כשהתיר להדפיסם התנה זאת בהקפדה על נאמנות מוחלטת למקור.

נפטר בשנת ה'תשמ"ג (1983) והובא לקבורה בבית הקברות שומרי שבת בבני ברק.

עשרים ושתיים תשובות שהשיב בהלכה ובאגדה נדפסו בספר "נחלת אבות", שיצא לאור בשנת תשס"ח על ידי חברת אהבת שלום.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רבנים עיראקים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
דוד
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שומרי שבת
קטגוריה:בגדאד: רבנים

קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1887
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1983
אוגדת יהודה

תג של אוגדת יהודה]]
אוגדת יהודה (אוגדה 720) הייתה אוגדת מילואים וביטחון שוטף בצה"ל, שפעלה בשנים 1978 עד 2004.

==היסטוריה==
האוגדה הוקמה ב-1978. ב-1983 עברה למחנה ענתות מצפון-מזרח לירושלים. במהלך שנות קיומה הוכפפו לאוגדה מספר חטיבות: חטיבות מרחביות - חטיבת הבקעה וחטיבת העמקים, חטיבות חי"ר מילואים - חטיבת ירושלים, חטיבה 408 וחטיבת שריון מילואים 576, אגד ארטילרי 218, כמו כן לאוגדה היה גדוד הנדסה קרבית ויחידת מודיעין מטרות.

במבצע חומת מגן ב-2002 הוטל על האוגדה לגייס את כוחות המילואים, להשתלט על הערים בית לחם, חברון, יטא, דורא, דאהרייה והמרחבים הכפריים בגזרת יהודה ועציון ולקבל אחריות על הגזרה. כוחות האוגדה השתתפו במצור הממושך על כנסיית המולד בה התבצרו חמושים פלסטינים. בעקבות המבצע הפכה האוגדה לאוגדת הבט"ש (ביטחון שוטף) השנייה בגדה המערבית, יחד עם אוגדת איו"ש, הוכפפו לה כוחות סדירים בהם כוחות מחטיבת הצנחנים, חטיבת הנח"ל וחטיבת גולני וכן חטיבות מרחביות: חטיבת יהודה וחטיבת עציון.

אירועים בולטים בשנות פעילותה כאוגדת בט"ש היו הפיגוע בציר המתפללים, בו נהרגו 12 ישראלים בהם מח"ט יהודה דרור וינברג, הרג שני המאבטחים הישראלים בתקרית אש כוחותינו והפיגוע ב"צומת הכבשים" בו נהרגו 3 חיילים. במאי 2003 הפסיקה האוגדה לתפקד כאוגדת בט"ש וחזרה להיות אוגדת מילואים עד לפירוקה ב-2004. נכון לשנת 2013 העוצבה הפכה למשל"ט (מרכז שליטה) תחת עוצבת הפלדה (אוגדה 162).

==תגי יחידות באוגדה==
<gallery widths="150px" heights="150px">

קובץ:Brigade408.png|חטיבה 408 (חטיבת עציוני היום)
קובץ:Logo-hativat-417.png|חטיבת הבקעה
קובץ:JerusalemBrigade.png|חטיבת ירושלים
קובץ:YiftachBrigade.svg|חטיבה 576
קובץ:Yehuda_artilleri.png|אגד ארטילרי 218 ("עוצבת עידן")
</gallery>

==מפקדי האוגדה==
{| class="wikitable sortable"
|- bgcolor="#C40A17"
|width="30%"|שם ||width="25%"| תקופת כהונה ||width="45%"| הערות
|-
| עמוס ירון || 1978–1980 || לימים ראש אכ"א
|-
| דוד כהן || 1980–1982 ||
|-
| משה ספקטור || 1982–1984 ||
|-
| יעקב בן-טל || 1985–1986 ||
|-
| בני טרן || 1986–1988 ||
|-
| עוזי בן יצחק || 1988–1990 ||
|-
| גבי אופיר || 1990–1992 || לימים אלוף פיקוד העורף
|-
| אהוד שמחוני || 1995–1995 ||
|-
| משה צין || 1995–1998 ||
|-
| אביגדור קליין || 1998–2001 || לימים קצין שריון ראשי
|-
| עמוס בן אברהם || 2001–2004 ||
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.gal-ed.org.il/ogda720 אתר האוגדה] 
* 

*
יהודה
קטגוריה:יהודה ושומרון
אנטוניו לייטאו

אנטוניו קרלוס קרוואליו נוגיירה לייטאו (בפורטוגזית: António Carlos Carvalho Nogueira Leitão; 22 ביולי 1960 - 18 במרץ 2012) היה אתלט פורטוגזי, בעל מדליית ארד אולימפית בריצת 5000 מטר.

== ביוגרפיה ==
לייטאו נולד באספינאו.

באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 1983 סיים לייטאו במקום עשירי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:38.55 דקות. בשלב חצי הגמר הוא קבע תוצאה של 13:32.33 דקות.

באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) זכה לייטאו במדליית ארד בריצת 5000 מטר בתוצאה של 13:09.20 דקות דקות, אחרי סעיד עוויטה ממרוקו שקבע שיא אולימפי חדש של 13:05.59 דקות ומרקוס ריפל משווייץ (13:07.54 דקות).

נפטר ב-18 במרץ 2012.

== שיאיו האישיים ==
אצטדיון פתוח
* ריצת 5000 מטר: 13:07.70 דקות (1982)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אתלטים פורטוגזים
קטגוריה:רצים למרחקים ארוכים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1960
קטגוריה:נפטרים ב-2012
מקסימוס הקונפסור

מקסימוס
מקסימוס הקונפסור (ביוונית: Μάξιμος ο Ομολογητής), המכונה גם התאולוג מקסימוס או מקסימוס של קונסטנטינופול (580 בערך – 13 באוגוסט 662), היה נזיר נוצרי, תאולוג, והיסטוריון. בצעירותו היה עובד מדינה, ואף שימש כעוזרו של הקיסר הביזנטי הרקליוס. עם זאת ויתר על החיים במרחב הפוליטי כדי להיכנס בעול הנזירות.

לאחר המעבר לקרתגו, למד מקסימוס ספרות נאו-אפלטונית והפך בעצמו לסופר בולט. מקסימום נקלע לעין הסערה ב-640, בעת המחלוקת אודות המונותליטיזם. הקיסר הרקליוס, שמאס בוויכוחים הדתיים המייגעים בין המונופיזיטים לאורתודוקסים אודות היחס בין טבעו האלוהי לטבעו האנושי של ישו, קידם מינות פשרה (שנוסחה בחופזה על ידי הפטריארך סרגיוס) שהכריזה כי לאלוהים שהתגשם בבשר היו אמנם שתי מהויות אך רצון אחד. מקסימוס, ששהה בקרתגו, נחרד מעצם הרעיון, ופתח במסע תעמולה נמרץ בקרב המנזרים והבישופים באפריקה כנגד התאולוגיה החדשה. משם נסע אל רומא, ושכנע את האפיפיור מרטינוס לגנות את המונותליטיזם בוועידה כנסייתית שנערכה ב-649. הקיסר קונסטנס השני, יורשו של הרקליוס, נאחז חמה והורה לאסור את מקסימוס והאפיפיור. הנזיר סירב לחזור בו ועמד בתקיפות על כך שלישו היו שני רצונות, על אף עינויים (לשונו נכרתה כדי שלא יוכל לדבר) ושנים ממושכות בכלא. הוא מת בגלות במצודת סכמרום, בגאורגיה של ימינו. 

פחות מעשרים שנה לאחר מותו, האקלים הפוליטי השתנה: האפיפיור ויטליאנוס התברר כמתנגד נחרץ של דוקטרינת הרצון האחד, והקיסר קונסטנטינוס הרביעי היה אדיש מכדי להגן על התורה שקידמו אביו וסבו. ועידת קונסטנטינופול השלישית גינתה את המונותליטיזם והכריזה עליו כמינות. מקסימוס, יחד עם אחרים שסבלו על התנגדותם, הוכתר עתה כקדוש.

בכתב יד שהתגלה ששמו "חיי מקסימוס המודה" שנכתב על ידי "גרגוריוס מריש עינא", בישוף שהתנגד לגישתו של מקסימוס, יש התייחסות לכך שהוא נולד ב"חיצפין קריתא" כלומר בחספיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תאולוגים נוצרים
קטגוריה:נזירים (נצרות)
קטגוריה:היסטוריונים ביזנטים
קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:תאולוגים ביזנטים
קטגוריה:ילידי 590
קטגוריה:נפטרים ב-662
יואכים גאוק

יואכים גאוק (בגרמנית: Joachim Gauck; נולד ב-24 בינואר 1940) הוא נשיאהּ לשעבר של גרמניה. הוא הנשיא הראשון מאז איחוד גרמניה שהגיע מגרמניה המזרחית.

גאוק היה בעברו כומר לותרני, ופעיל זכויות אדם שזכה למרבית פרסומו במאבק נגד השטאזי בגרמניה והנהגת הפגנות להפלת חומת ברלין בשנת 1989.

==ביוגרפיה==
גאוק נולד בעיר הנמל רוסטוק. כשהיה בן 11, נעצר אביו על ידי המשטר הקומוניסטי בחשד לריגול ושהה בגולאג סובייטי במשך 5 שנים, דבר שהשפיע רבות על ראיית העולם של גאוק. בבגרותו החל בלימודי תאולוגיה, ובהמשך הפך לכומר לותרני.

בשנת 1990 שימש כחבר בפולקסקאמר. בעקבות איחוד גרמניה נבחר על ידי הבונדסטאג כנציב הפדרלי הראשון בארכיון השטאזי. בתפקיד זה זכה להכרה על פועלו כ"צייד השטאזי" ו"חסיד בלתי נלאה של הדמוקרטיה" כשפעל לחשוף את פשעי השטאזי.

גאוק היה מועמד המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה בבחירות לנשיאות בשנת 2010, אך הפסיד בפער קטן לכריסטיאן וולף. לאחר פרישתו של וולף, נבחר ב-2012 לנשיא לאחר שזכה לתמיכת 991 מתוך 1228 קולות באספה הפדרלית של גרמניה. בכך היה למועמד המוסכם על מספר מפלגות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:אנשי דת גרמנים לותרנים
קטגוריה:נשיאי גרמניה
קטגוריה:זוכי פרס האחים שול
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת רוסטוק
קטגוריה:חברי הבונדסטאג
קטגוריה:זוכי מדליית ליאו בק
קטגוריה:מעוטרי אות האריה הלבן
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1940
גאורגיוס סינקלוס

גאורגיוס סינקלוס (ביוונית: Γεώργιος Σύγκελλος, בלטינית: Georgius Syncellus; מת אחרי שנת 810) היה כרוניקאי ואיש כנסייה ביזנטי.

גאורגיוס חי שנים רבות כנזיר בארץ ישראל, כפי הנראה בלאורה של חריטון במנזר סוקה שבנחל תקוע (מדבר יהודה). לימים הגיע אל קונסטנטינופוליס, שם התמנה לסינקלוס (syncellus, מילולית: "חבר לתא") של טראסיוס , פטריארך קונסטנטינופול. אחר כך פרש שוב לחיים במנזר, כדי שיוכל לכתוב את מה שנחשב ליצירתו הגדולה – כרוניקה או היסטוריה עולמית (Ekloge chronographias).
הכרונוגרפיה של סינקלוס נכתבה סביב שנת 800.

לדברי אנסטסיוס ביבליותקריוס , גאורגיוס "נאבק באומץ רב-נגד כפירה (כלומר נגד איקונוקלאזם) ואף נענש פעמים רבות על ידי השליטים שהתקצפו על פולחני הכנסייה"; ברם, אמיתות דברים אלה מוטלת בספק.

== קישורים חיצוניים ==
* גאורגיוס סינקלוס, [http://www.tertullian.org/rpearse/syncellus/ קטעים מתוך כרונוגרפיה] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריונים ביזנטים
קטגוריה:תאולוגים ביזנטים
קטגוריה:אנשי דת ביזנטים
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
קוג'יקי

קוג'יקי (ביפנית: 古事記 – תיעוד עניינים עתיקים) הוא הכרוניקה העתיקה ביותר בנמצא של ההיסטוריה של יפן, והיא מתוארכת לראשית המאה ה-8. כרוניקה זו נכתבה על ידי או נו יסומארו, לבקשת הקיסרית גנמיי. זוהי אסופת מיתוסים העוסקים ביצירת איי יפן ובקאמי. מיתוסים אלה, בלוויית אלה המופיעים בניהון שוקי, מהווים את הבסיס שממנו צמחה דת השינטו.

==מבנה==
קוג'יקי מכיל מספר שירים הכתובים בכתב סיני, אך הסימניות משמשות סימנים פונטיים, ואין להן משמעות מסוימת, מכיוון שהטקסט נכתב ביפנית של היאמטו, בין סוף המאה ה-7 לראשית המאה ה-8. הוא נחלק לשלושה חלקים: קמיצומאקי (גלגול עליון), נאקאצומאקי (גלגול אמצעי) ושימוצומאקי (גלגול תחתון). הקמיצומאקי מכיל את ההקדמה ומתמקד בלידת האלים ובפועלם. הנאקאצומאקי פותח בסיפורו של הקיסר ג'ימו, הקיסר הראשון, וסיפור כיבוש יפן, ומסתיים בקיסר ה-15 אוג'ין. רבים מהסיפורים המופיעים בו הם מיתולוגיים, ואינם מקור היסטורי מהימן. מסיבות שאינן ידועות, מופיעים פרטיהם של הקיסרים השני עד התשיעי, אך ייתכן שקיסרים אלה נוספו לחיבור על מנת למלא את החלל בין המלכים האמיתיים לג'ימו. השימוצומאקי סוקר את התקופה מהקיסר ה-16 ועד הקיסר ה-33, ובניגוד לחלקים הקודמים אינו מכיל אזכורים רבים לאלים.

==כתבי יד==
לקוג'יקי שני כתבי יד: איסֶה ואוּראבֶּה. האחרון מכיל שלושים ושישה טקסטים, כולם העתקים משנת 1522 שכתב אוראבה קננאגה. כתב היד איסה מתחלק בעצמו לשניים: שינְפּוּקוּג'י-בּוֹן (真福寺本) שנכתב ב-1372, והוא הטקסט העתיק ביותר בנמצא, ודוֹקה-בון (道果本). הדוקה-בון נחלק בתורו לשלושה:
* טקסט הדוקה-בון מ-1381; ממנו נותר רק החצי הראשון של הכרך הראשון.
* טקסט הדושו-בון (道祥本) מ-1424; ממנו נותר רק הכרך הראשון, אך הוא מכיל פגמים רבים.
* טקסט השוּניוּ-בון (春瑜本) מ-1426; מכיל כרך אחד בלבד.

==ראו גם==
* ניהון שוקי - דברי ימי יפן

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Kasulis, Thoms P. Shinto: The Way Home. University of Hawaii Press, 2004. .
* Philippi, Donald L. Kojiki. University of Tokyo Press, 1977. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
קטגוריה:שינטו
אורגזמה (קוקטייל)

אורגזמה הוא קוקטייל שמנת. בישראל, מרכיביו המקובלים כוללים 60 מ"ל ליקר קפה, 60 מ"ל אייריש קרים ו-60 מ"ל שמנת. את המרכיבים מוזגים לשייקר עם קוביות קרח ומוזגים לכוס קוקטייל. לעומת זאת, בארצות שונות בעולם נוהגים להכין קוקטייל זה בצורות אחרות היכולות לכלול למשל ליקר תפוזים ומזיגה לכוס אולד פאשן מלאה בקרח.

== גרסאות מקובלות ==
*Made on you B.A.C.K (בתרגום חופשי: אורגזמה על הגב) - קוקטייל אורגזמה שמוסיפים לו אמרטו, האייריש קרים בו הוא בייליס וליקר הקפה הוא קלואה. הטעם לשם הוא Baileys, Amaretto, (cream) and Kahlúa.
*Screaming Orgasm (בתרגום חופשי: אורגזמה צעקנית) - קוקטייל אורגזמה שמוסיפים לו מנה של וודקה.

==אזכורים במדיה==
בסדרה שמש, בעונה הרביעית, הגיע לקוח שביקש את הקוקטייל, ועוגן הסבירה למרקוס ולנחום שמש איך להכין אותו.
בסרט "קוקטייל" בריאן פלניגן מדקלם שיר שכתב בו הוא מזכיר את קוקטייל האורגזמה.

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://food.walla.co.il/?w=/911/476536/@@/item/printer כתבה של גיא גיסר על בייליס המתארת כיצד להכין "אורגזמה"]

קטגוריה:קוקטיילים
יש לי צרות אבל לא כאלה

יש לי צרות אבל לא כאלה (באנגלית: I Had Trouble in Getting to Solla Sollew) הוא ספר ילדים מאת ד"ר סוס שנכתב בשנת 1965. תורגם לעברית על ידי לאה נאור.

== עלילה ==
גיבור הספר הוא יצור שחי בשלווה בכפר קליפר. יום אחד בעודו מטייל איבד ריכוז בשל פרחים שהסבו את תשומת-לבו, נתקל בסלע ונחבל בגבו. מסקנתו הייתה כי עליו להביט קדימה ולא להתרכז בדברים אחרים. אולם במהרה גילה כי צרות עלולות להופיע גם מכיוונים אחרים: מלפנים ישנם הסלעים; מאחוריו הופיע קווילי קלב, יצור שנשך את זנבו; מעליו הגיח סקרוץ, יתוש שנטפל אליו בצווארו; ומהאדמה הופיע יצור שנשך את רגליו בשם סקרוב.

בעודו מוקף בכל הצרות האלה, עובר לידו יצור בעל כלי-רכב משונה למראה, לו גלגל יחיד וגמל המושך אותו. היצור ממעיט מחומרת צרותיו של הגיבור ומציע לקחת אותו עמו לעיר בשם סולה סלה השוכנת ליד נהר נאה בשם האו הלה. בעיר זו אין צרות, לפחות לא כאלו שחווה הגיבור. אולם תלאותיו של הגיבור רק החלו והדרך הסתברה כארוכה וקשה מכפי שציפה, הגמל חלה וכעת עליהם למצוא לו רופא כאשר הם גוררים אותו בעצמם ברצועות-הרכב.

בבוקר התמזל מזלם ונמצא רופא לגמל. הרופא מודיע להם שהגמל צריך מנוחה ואינו יוכל להמשיך. הגיבור היה עייף מאוד אך היצור השני הבטיח לו כי ישנה באזור תחנת הסעה של אוטובוס שיוצא לסולה סלה. הגיבור הולך לכוון התחנה אולם הסתבר שמארבעת גלגלי האוטובוס יצא האוויר עקב ארבעה מסמרים שהנהג עלה עליהם בשוגג ועל-כן יהיה עליו לצעוד ברגל.

בעודו צועד, פרצה לפתע סערה קשה. הוא מצא את עצמו מנסה לישון בתוך מים קרים עם המון ינשופים ועכברים הסובלים גם הם מהקור. כשנרדם לבסוף, הוא חולם שישן הוא בעיר סולה סלה ושצרותיו תמו כבר. משינה מתוקה זו הוא מתעורר לפתע ומוצא את עצמו נסחף בשיטפון.

בהמשך, הגיבור מגלה שמישהו השליך לו חבל לעזרה כדי שיוכל לטפס למעלה ולצאת מהמים. לדאבונו, הסתבר לו כי זורק החבל הוא גנרל קשוח שמגייס אותו לצבא. הוא פקד עליו לצעוד בראש כשכלי-נשקו היה בסך הכל קנה קש וגרגר אפונה. הגנרל ולוחמיו רצו לכבוש את ארץ "פפונוס פרלוי" שהיו בטוחים שהיה בה "פפון" יחיד בלבד. כשמסתבר להם כי היו שם פפונים לא מעטים כל צבאו המפואר של הגנרל הסתובב לאחור וברח, מלבד הגיבור שנותר לבדו מול הפפונים.

הגיבור עומד מול מצב מסובך ומתחיל לחשוב שאולי סופו קרב. אז הוא מבחין לפתע בצינור מוזר ועליו הכיתוב "נור 6". לא היה לו זמן לגלות מה פירוש המילה "נור" והוא קפץ פנימה. הצינור נתגלה כמערה חשוכה ובה מיליון ציפורים שטעו בדרכן ונשאו חפצים שונים, נתקלו ופצעו אותו. אחרי קשיים מרובים וחבלות בגופו יצא משם היצור מבעד פתח כחול והגיע אל הנהר האו הלה. הוא מבין שבקרוב יגיע למחוז חפצו.

ואז הוא מגיע סוף סוף ליעד הנכסף! הוא נפגש עם איש העומד בשער של העיר סולה סלה שסיפר לו כי בסולה סלה אין צרות כמעט, מלבד צרה אחת שישנה בכל זאת בעיר. הצרה היא "נולי בולי מנעולי", יצור ירוק וקטן הגר בתוך חור המנעול של הדלת היחידה שדרכה ניתן להיכנס לעיר. אי אפשר היה לפתוח את הדלת והאיש טוען כי הריגתו של היצור תוביל למזל רע. האיש הציע לגיבור לרוץ איתו לעיר אחרת, ששמה בולה בו בל, השוכנת ליד נהר נאה ששמו ואו ול. לדבריו, אין בעיר הזו צרות בכלל. 

הגיבור מהסס, מתלבט ושוקל האם ללכת בעקבות האיש ליעד החדש אך לבסוף מחליט לחזור לכפר קליפר, ממנו יצא. הסיפור מסתיים בכך שהגיבור מחליט להתייצב מול הצרות שמחכות לו בכפר ולשם כך הצטייד במקל, ומכריז שמעתה לצרות שלו יש יריב בדמותו.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ספרי דוקטור סוס
קטגוריה:ספרי 1965
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר