OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ספרות יווניות

ספרות יווניות הוא שמה של שיטת ספירה שמוצאה ביוון העתיקה, המשתמשת באלפבית היווני. שיטה זו עדיין בשימוש ביוון המודרנית לציון מספרים סודרים, דהיינו באותם מקרים בהם משתמשים בספרות רומיות במערב אירופה ובארצות הברית. למספרים מונים משתמשים ביוון בספרות הודיות-ערביות.

==ספרות אטיות==
במקורה שיטה הספרות היוונית הקדומה הייתה דומה לשיטת הספרות הרומיות. שיטה זו של ספרור נקראת כיום שיטת ה"ספרות האטיות" על שם האזור מהם הן התפתחו - אטיקה (Attica):

{| border
|-
!מספר עשרוני
!מספר אטי
|-
|1
| Ι
|-
|5
| Π
|-
|10
| Δ
|-
|50
| 𐅄
|-
|100
| Η
|-
|500
| 𐅅
|-
|1000
| Χ
|-
|5000
| 𐅆
|-
|10000
| Μ
|-
|50000
| 𐅇
|}

==ספרות יווניות==
החל מהמאה הרביעית לפני הספירה, הוחלפו הספרות האטיות בשיטה מעין דצימלית, המתבססת אף היא על האלפבית היווני. שיטה זו נקראת שיטת הספרות היווניות.
שיטה זו, הדומה לשיטת ספרות עבריות, משייכת לכל קבוצה של עשר (10, 20, ..., 90) אות, ולכל מאה (100, 200, ..., 900) אות.
לשיטה זו נדרשים 27 אותיות. מאחר שהאלפבית היווני היה בעל 24 אותיות, השתמשו בשלוש אותיות שלא היה בהן שימוש באותה עת: דיגמא, קופא וסאמפי. בימי הביניים דיגמא מוזגה בסופו של דבר לתוך הליגטורה סטיגמא (ϛ), בשל דמיון בצורתן בכתב היווני הרהוט ששימש באותה תקופה (minuscule). קשר זה נעשה כה חזק, עד כי ביוון המודרנית משתמשים לרוב בצירוף האותיות στ במקום ב־ϛ.

בדומה לגימטריה, על מנת להבדיל בין אות למספר השתמשו בגרש - ʹ

בשיטה זו ייכתב המספר 241 כ- &sigma;&mu;&alpha;ʹ&lrm; היינו (200 + 40 + 1).

על מנת לייצג את הספרות בין 1,000 ל-999,000, משתמשים, בדומה לגימטריה, באותן ספרות שוב כאשר פסיק לפני ספרות האלפים משמש להבדיל בין ספרות האלפים לבין יתר הספרות. כך 2004 יסומן כ־&lrm;͵&beta;&delta;ʹ&lrm; - היינו (2000 + 4).

{| class="wikitable"
|-
! align=right|אות !!ערך !!אות !!ערך !!אות !!ערך
<div style="text-align:center;">
<div style="direction:ltr;">
|-
| αʹ&lrm; || 1 || ιʹ&lrm; || 10 || ρʹ&lrm; || 100
|-
| βʹ&lrm; || 2 || κʹ&lrm; || 20 || σʹ&lrm; || 200
|-
| γʹ&lrm; || 3 || λʹ&lrm; || 30 || τʹ&lrm; || 300
|-
| δʹ&lrm; || 4 || μʹ&lrm; || 40 || υʹ&lrm; || 400
|-
| εʹ&lrm; || 5 || νʹ&lrm; || 50 || φʹ&lrm; || 500
|-
| ϛʹ&lrm; || 6 || ξʹ&lrm; || 60 || χʹ&lrm; || 600
|-
| ζʹ&lrm; || 7 || οʹ&lrm; || 70 || ψʹ&lrm; || 700
|-
| ηʹ&lrm; || 8 || πʹ&lrm; || 80 || ωʹ&lrm; || 800
|-

| θʹ&lrm; || 9 || ϟʹ&lrm; || 90 || | ϡʹ&lrm; || 900
|}

==מספרים גדולים==
המספר 10,000 ייוצג על ידי המילה "מיריאד" המקבילה למונח התנ"כי רבבה.

בספרו "מבין החול" דן ארכימדס במספרים גדולים ביותר, ומציע שיטות לספירת מספר גרגרי החול על חוף ים, ומספר גרגרי החול על כל חופי הים בעולם, ומגיע למספר <math>10^{8* 10^{16}}</math> שהוא מיריאד מיריאדים בחזקת מיריאד מיריאדים בחזקת מיריאד מיריאדים (ובעברית: רבבת רבבות בחזקת רבבת רבבות בחזקת רבבת רבבות).

==אפס==
האסטרונומים ההלנסטים השתמשו, בהשפעת הספרות הבבליות שהיו בשימוש על ידי האסטרונומים הבבליים, בשיטה של בסיס 60 (שיטה סקסגסימלית). בשיטה זו ישנן 59 ספרות, וכן היה מספר ששימש כאפס. הסימן בו השתמשו היה 𐆊, האות או יוונית גדולה (אומיקרון) - ממנה התפתחה ספרת האפס - "0" המודרנית עם קו מעליה. השימוש באות והפיכתה לסיפרה התפתח בהדרגה, וההנחה שהייתה מקובלת בעבר כי האות היא קיצור של המילה &omicron;&upsilon;&delta;&epsilon;&nu; ("שום דבר") היא שגויה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יוון העתיקה: מדע ומתמטיקה
יווניות
מיס אנטבה

מיס אנטבה הוא סרט ישראלי משנת 2003 של הבמאי עמרי לוי.

הסרט נעשה כהפקה משותפת לבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה ולקבוצת בוגרים, בתמיכת "קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב", קרן סם שפיגל וטלעד. הסרט נעשה ביוזמת רנן שור, מנהל בית הספר סם שפיגל, כחלק מפרויקט לקידום יצירת סרטי עלילה באורך מלא על ידי בוגרי בית הספר.

הסרט השתתף בכ-35 פסטיבלים בינלאומיים ובהם מונטריאול, המפטונס - ניו יורק, ריו דה ז'ניירו, לוס אנג'לס, שיקגו, פוסאן (קוריאה) ופאלם ספרינגס, ארצות הברית וזכה למספר פרסים בינלאומיים.

==רקע==
הסרט מתאר את מציאות החיים בישראל בשנות השבעים. עלילת הסרט מתרחשת בירושלים בקיץ 1976 על רקע חטיפת מטוס אייר פרנס לאנטבה. מציאות תמימה של ילדה לפני המהפך הפוליטי של 1977 ולפני האינתיפדה והטרור ולפני עידן ההיי-טק. במציאות זו עדיין אפשר היה לנצח את הטרור. ההשראה לסרט היו בני הזוג קלוד ואמה רוזנקוביץ, זוג פעילי שלום מירושלים, שהיו בין החטופים לאנטבה לפני. הם ניסו להבין את מניעי החוטפים ולא הסתירו את דעותיהם. 

==שחקנים==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
!width=80|שחקן
!width=80|תפקיד
|-
| מירב אברהמי || נעה
|-
| מירב גרובר || נורית
|-
| יעל אבקסיס || אליסה
|-
| אלון אולארצ'יק || יוחנן
|-
| יגאל נאור || אברם
|-
| איתמר גלוקסמן || יואב
|}

== פרסים ==
* ציון לשבח בקטגוריית סרטי הילדים - פסטיבל ברלין. 
* פרס השחקנית - פסטיבל רימוסקי, קנדה
* פרס מיוחד של חבר השופטים - פסטיבל זלין, צ'כיה
* פרס ראשון - פסטיבל טיוואן
* פרס התסריט - פסטיבל גונפרביל, צרפת
* ציון לשבח לשחקנית - תחרות וולג'ין, פסטיבל הקולנוע ירושלים

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2003
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
עלות

בכלכלה, בעסקים ובחשבונאות, עלות היא מחיר ששולם, אירוע מסחרי או עסקה כלכלית. יתר על כן, לעיתים עלויות מתאפיינות בהתבסס על עיתוי (תקופת התשלום) או צורת היישום (תשלום במזומן, באשראי או כדומה). בארגונים יצרניים קיימת הבחנה בין עלות הייצור של מוצר (או שירות), שהיא סכום התשלומים ששולמו כדי לייצר לפרסם ולשווק את המוצר, ובין מחיר המוצר לצרכן. כדי שהארגון ירוויח עליו לוודא כי העלות המשולמת קטנה מן המחיר המתקבל.

==עלות היסטורית לעומת עלות אלטרנטיבית==
עלות היסטורית מייצגת את סך הכסף (או ערך כספי של נכסים) שהושקעו במהלך קניית נכס.

עלות אלטרנטיבית היא ערך החלופה הטובה ביותר שנזנחה כדי להשלים את האלטרנטיבה הנבחרת, אשר נשאף שתניב רווח גדול יותר. כלומר, השימוש הטוב ביותר באמצעים ומקורות שהושקעו עבור האפשרות הנבחרת. עלות זו מייצגת את החלופות שנזנחו.

לדוגמה, אם לאדם יש אפשרות לעבוד תמורת 25 ש"ח לשעה, אך בוחר לחטוף תנומה, אזי העלות ההיסטורית היא אפס - האדם לא שילם דבר תמורת השינה. לעומת זאת, העלות האלטרנטיבית היא 25 ש"ח שיכול היה להרוויח בעבודתו.

כאשר מצוין "עלות" ללא סימוכין בתחום הכלכלה, מדובר לרוב בעלות אלטרנטיבית; ובתחום החשבונאות - מדובר בעלות היסטורית.

==עלות ישירה, עקיפה, חברתית ונפשית==
כאשר מתרחשת עסקה, היא כרוכה בעלויות ישירות, עלויות עקיפות כמו גם רווחים ישירים ועקיפים. העלויות הישירות הן אותן עלויות שהקונה משלם למוכר. לעומת זאת, העלויות העקיפות הן אותן עלויות שנאלצים אחרים לשלם בעקבות העסקה. נושאי עלויות אלו יכולים להיות אנשים ספציפיים או אף החברה בכללותה. לעיתים עלויות עקיפות אינן עלויות כספיות ולכן קשה לכמת אותן כדי להשוותן לערכים כספיים. זיהום אוויר ועלויות חברתיות עתידיות הן דוגמאות לעלויות עקיפות.

עלויות חברתיות הן סכומן של העלות הישרה והעלות העקיפה גם יחד. כלומר, אם מדובר במפעל תעשייתי, אזי העלות החברתית לייצור מוצרים במפעל זה היא פונקציית הייצור של המפעל ועוד העלויות העקיפות אשר אינן כלולות בפונקציית הייצור.

לדוגמה, מחיר הרכישה של מכונית מייצגת את העלות הישירה בהתאם לחישובי היצרן. עלויות עקיפות יכולות להיות זיהום אוויר הנגרם כתוצאה מייצור הרכב ומהשימוש בו. רווח ישיר של רכישת הרכב יהיה ההנאה מהשימוש בו, עלייה באיכות החיים כמו גם חיסכון לרוכש בעלויות אחרות. רווח עקיף הוא למשל שיפור התברואה הציבורית בכך שנמנעת הצפת הדרכים בגללי סוסים (כפי שהיה עד התחלת השימוש ברכב מנועי). 

העלויות הנפשיות הן עלויות ספציפיות הגורמות למתח נפשי או לירידה באיכות החיים, בין אם אלו עלויות ישירות, עלויות עקיפות או שתיהן גם יחד.

==ראו גם==
* תורת התמחיר
* עלות המכירות
* עסקה
* ניתוח עלות-תועלת

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:מחיר
לאפה

לאפה עם [[שווארמה]]
לאפה (בערבית: لَفَّة) היא סוג לחם שטוח ודק כעין רדיד בצק עגול. מקורה המדויק איננו ידוע בשל שכיחותה הרבה בקרב עמים רבים במזרח התיכון ומערב אסיה. מרכיביה הם קמח ומים בלבד (עם קורטוב מלח). היא נאפית בטאבון בחום גבוה ובאש גלויה. ללאפה הרגילה הנפוצה קיימות שתי גרסאות הנפוצות בארץ, פיתה עיראקית ופיתה דרוזית, הראשונה עבה יותר וכוללת גם שימוש בשמרים, והשנייה דקה יותר ואינה מכילה שמרים.

בעגה ירושלמית שמה של הלאפה הוא אֶשְׁתַּנּוּר (יש ההוגים אַשְׁתַּנּוּר). שני הסברים הוצעו: האחד קובע כי מקור השם בחום ובאש העזים הבוקעים מתנור הטאבון שבמאפיות; והאחר מתבסס על השם בערבית עיש תנור (عيش تنور = "לחם תנור"). במטבח התימני הפיתה מכונה סַלוּף.

הלאפה, בדומה לפיתה, משמשת לעטיפתם של מאכלים המוכנסים לתוכה, כדוגמת חומוס, פלאפל או שווארמה. להבדיל מפיתה, הלאפה אינה בצורת כיס, אלא מניחים עליה את המאכל ומגלגלים אותה לשם עטיפתו. מאכל שנהוג לעטוף דווקא בלאפה אך לא בפיתה הוא לבנה.

==פיתה דרוזית==
פיתה דרוזית היא סוג של פיתה שטוחה וגדולה יותר הנאפית בטאבון או על סאג'. מקורה בעדה הדרוזית אך היא נפוצה גם במטבח הים התיכוני ובמטבח המזרחי.

מכיוון שבפיתה הדרוזית, בדומה ללאפה, אין כיס, הפיתה הדרוזית משמשת לעטיפתם של מאכלים המוכנסים לתוכה.

על הפיתה הדרוזית נהוג לרוב למרוח לבנה או חומוס, אך יש מקומות בהם מציעים לסועד למרוח ריבות, דבש או ממרח שוקולד. בכפרים הדרוזיים ניתן לקנות פיתה דרוזית החל מדוכני מזון מהיר וכלה במסעדות.

<gallery>
DruzeWomanInGolanHeights.jpg|אישה דרוזית מכינה פיתות ברמת הגולן
דרוזיות אופות פיתות-JNF022334.jpeg|נשים דרוזיות אופות פיתות בארץ ישראל, 1920
</gallery>

==ראו גם==
* צ'פאטי
* טורטייה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:המטבח הים-תיכוני
קטגוריה:סוגי לחם
קטגוריה:המטבח המזרח-תיכוני
קטגוריה:המטבח הירושלמי
יוסוף לול

יוסוף קירונדה לול (10 באפריל 1912–1985), היה נשיאה הזמני של אוגנדה בין ה-13 באפריל ל-20 ביוני בשנת 1979. לול מונה לנשיא בידי טנזניה לאחר שמנהיגה הקודם של אוגנדה, אידי אמין, נכשל בניסיון לספח שטחים ממנה לארצו ונמלט לגלות. לול היה הראשון מבין שורה של מנהיגים באוגנדה אשר התחלפו במהירות בזה אחר זה עד חזרתו של מילטון אובוטה ב-1980. ממשלת אוגנדה בראשות לול אימצה שיטת ממשל המבוססת על שרים והקימה גוף מעין פרלמנטרי הידוע בשם "ועדת הייעוץ העממית". הוועדה וממשלתו של לול הציגו השקפות פוליטיות מנוגדות. ביוני 1979, בעקבות ויכוח בנוגע להיקף סמכויותיו של הנשיא, ועדת הייעוץ הדיחה את לול מהנשיאות ומינתה במקומו את גודפריי בינייסה.

== ראו גם ==
* פוליטיקה של אוגנדה
* נשיא אוגנדה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי אוגנדה
קטגוריה:ילידי 1912
קטגוריה:נפטרים ב-1985
פאולו מוואנגה

פאולו מוואנגה (באנגלית: Paulo Muwanga; 1924 – 1 באפריל 1991), היה נשיא אוגנדה למשך מספר ימים במאי 1980 מתוקף תפקידו כיו"ר הוועדה הצבאית הממשלתית. מוואנגה סיים את תפקידו עם הקמתה של "הועדה הנשיאותית של אוגנדה". ב-12 במאי 1980, הוא חבר ליוורי מוסבני וטיטו אוקלו ויחדיו הדיחו את גודפריי בינייסה מהנשיאות. הוא תיפקד כראש ממשלה מן ה-1 באוגוסט ועד ה-25 באוגוסט בשנת 1980. מוואנגה מינה את עצמו לראש ועדת הבחירות וב-10 בדצמבר 1980, הוא הכריז על מפלגתו של מילטון אובוטה כמנצחת. רבים טוענים כי תוצאות הבחירות זויפו ומערערים על נכונותן. במחאה על כך, ניהל יוורי מוסבני מלחמת גרילה בשלטון שקידמה אותו, בסופו של דבר, לנשיאות.

== ראו גם ==
* פוליטיקה של אוגנדה
* נשיא אוגנדה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשיאי אוגנדה

קטגוריה:ילידי 1924
קטגוריה:נפטרים ב-1991
לואיז לבה

לואיז לבה (בצרפתית: Louise Labé; סביבות 1524 – 25 באפריל 1566) הייתה משוררת צרפתייה.

==ביוגרפיה==
לבה נולדה בעיר ליון בצרפת לאב שהיה יצרן חבלים עשיר. היא נתייתמה מאמה בעודה ילדה, ואביה דאג לחינוכה. למדה יוונית, לטינית, איטלקית וספרדית, וניגנה היטב בקיתרה. אחיה לימד אותה סייף ורכיבה על סוסים. אחרי שנישאה ליצרן חבלים (שהיה מבוגר ממנה בשלושים שנים), קיימה בביתה חוג ספרותי וכתבה שירי אהבה בחרוזים, שהיו מן הראשונים שנכתבו בשפה הצרפתית. שירים אלה ביטאו את אהבתה לאוליבייה מאני, שהיה ידידו של המשורר פייר דה רונסאר. היא כתבה בתקופה שבה קיבלה השירה הצרפתית בסיס תאורטי בהשפעת חיבורו של ז'ואקן די בלה "סנגוריה על השפה הצרפתית" (1549). לבה הכירה היטב את השירה הקלאסית של רומא העתיקה, ובמיוחד את זו של אובידיוס, וכמו כן את שירתו של פרנצ'סקו פטרארקה האיטלקי.

ב-1555 יצא לאור בליון קובץ "יצירותיה של לואיז לבה" שכלל: "ויכוח על השיגעון ועל האהבה", שלושה שירי קינה, ועשרים וארבע סונטות שהביעו לראשונה בשפה הצרפתית את אהבתה של אישה. קובץ זה של יצירותיה זכה להצלחה מיידית, והופיע בשלוש הוצאות נוספות ב-1556, אך גם הותקף בביקורת עוינת שטענה כי שיריה פוגעים במוסר המקובל.

ב-1560, אחרי מות בעלה, פרשה לואיז לבה לאחוזתה הכפרית, נדבקה במגפה ונפטרה שם ב-1566. לפני מותה השאירה צוואה שבה חילקה לעניים את רוב רכושה.

שירים שלה תורגמו לגרמנית על ידי ריינר מריה רילקה ולהולנדית על ידי פיטר קורנליס באוטנס.

==לקריאה נוספת==
* לואיז לבה – ויכוח בין תזזית לאמוֹר – דיאלוג ראשון (מצרפתית: אמוץ גלעדי), דחק, כרך טו', 2022.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://bkiovnhroh1.com/PAGE1430.asp השיר "נשק אותי", לואיז לבה], מצרפתית אוולין כץ, באתר בכיוון הרוח
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1524
קטגוריה:משוררות צרפתיות
קטגוריה:משוררות המאה ה-16
קטגוריה:נשים צרפתיות במאה ה-16
קטגוריה:נפטרים ב-1566
גודפרי בינייסה

גודפרי לוקונגווה בינייסה (באנגלית: Godfrey Lukongwa Binaisa; 30 במאי 1920 - 5 באוגוסט 2010) היה נשיא אוגנדה במהלך 1979–1980 ומי ששימש במהלך שנות ה-60 כיועץ המשפטי של ממשלת אוגנדה.

== השכלה וקריירה טרום נשיאותית ==
בינייסה רכש את השכלתו בבתי-ספר ומכללות מכובדים וסיים לימודיו לתואר ראשון במשפטים באוניברסיטת לונדון. הוא מונה להיות פרקליט הכתר והקים משרד עורכי דין בקמפלה, אוגנדה. בשנות ה-50 הוא היה חבר במפלגות "הוועידה העממית של אוגנדה" ו"הוועידה המאוחדת". בשלב מאוחר יותר הוא הצטרף ל"ועידת אנשי אוגנדה" אשר הקימה ב-1962 את הממשלה העצמאית הראשונה (שלא תחת חסות בריטית). ב-1962 (עם קבלת העצמאות), הוא מונה להיועץ המשפטי לממשלה ונשאר בתפקיד זה עד שנת 1968. בשנה זו הוא החליט לפרוש מתפקידו על רקע חילוקי-דעות עם הנשיא, מילטון אובוטה, בנוגע לעניינים חוקתיים ובעיקר בנוגע לסמכויותיו של הנשיא. ב-1969, בינייסה פנה לעסוק בעריכת-דין באופן עצמאי וב-1971, עם עלית אידי אמין לשלטון הוא גורש לארצות הברית. בזמן שהותו בארצות הברית הוא עסק בעריכת-דין ותמך בארגונים אוגנדיים אשר התנגדו לשלטון אמין.

== קריירה נשיאותית ==
לאחר הדחתו של אידי אמין ב-1979, בינייסה חזר להתגורר באוגנדה. ב-20 ביוני 1979, לאחר הדחתו של יוסוף לול אשר כיהן כנשיא 68 ימים, "ועדת הייעוץ העממית" בחרה בבינייסה לנשיא. באותה תקופה, "ועדת הייעוץ העממית" הייתה הגוף החזק והקובע ב"חזית הליברלית העממית" - קואליציה של גולים אוגנדים לשעבר אשר תרמו להדחת אידי אמין. ב-12 במאי 1980, לאחר שבינייסה פיטר את אחד מבכירי צבא אוגנדה, הוא הודח מהנשיאות בידי "הוועידה הצבאית", אחד מן הגופים החזקים בחזית הליברלית אשר בראשו עמד פאולו מוואנגה (סגנו של מוואנגה, יוורי מוסבני, היה מנהיג "התנועה הפטריוטית של אוגנדה"). לאחר ההדחה, אוגנדה נשלטה בידי "הוועידה הנשיאותית של אוגנדה" (אשר הוקמה מספר ימים לאחר ההפיכה) אשר הונהגה בידי פאולו מוואנגה, יוורי מוסבני וטיטו אוקולו. "הוועידה הנשיאותית" שלטה באוגנדה עד הבחירות הכלליות בדצמבר 1980. בינייסה הצטרף ל"תנועה הפטריוטית של אוגנדה ומונה להיות סגן הנשיא שלה. בבחירות ניצחה מפלגת "הוועידה של אנשי אוגנדה", בראשות מילטון אובוטה, אך תוצאות הבחירות עורערו ונחשדו כמזויפות. עובדה זו גרמה למוסבני לפתוח במלחמת גרילה כנד השלטון - דבר אשר קידם אותו, בסופו של דבר, לנשיאות ב-1986. צורת הממשל של "התנועה הפטריוטית" מיוחסת פעמים רבות להשקפותיו של בינייסה. בינייסה השתמש בצורת ממשל זו (בזמן כהונתו כנשיא) כדי לבסס את מעמדו ולאחד את כל תושבי אוגנדה תחת השקפה פוליטית אחת. קשה לומר אם מעשיו של בינייסה נבעו משיקולים אישיים בלבד או שמא באמת היה בכוונתו לרסן את המחלוקות בחברה האוגנדית. במהלך שנות ה-80 וה-90 בינייסה גר בניו-יורק ועבד כמשפטן. לאחר מכן, חזר לאוגנדה וזכה להגנה ממשלתית בהתאם לחוקה שנכתבה ב-1995.

מת ב-2010.

== ראו גם ==
* פוליטיקה של אוגנדה
* נשיא אוגנדה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי אוגנדה
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:ילידי 1920

קטגוריה:נפטרים ב-2010
אשליה

[[אשליה אופטית - אשליית הסריג - נקודות שחורות מופיעות בשדה הראייה הפריפראלי, בנקודות הצומת של הסורגים. אשליה זו נובעת מתכונת ה-ON OFF CENTER של שדות הקלט ברשתית העין.]]
אשליה היא עיוות בתפיסה החושית. כל אחד מהחושים ניתן להטעיה באמצעות אשליות, אך מוכרות יותר אשליות אופטיות, המטעות את מערכת הראייה. אחדות מהאשליות הן אישיות, כלומר אנשים שונים יחוו אותן בצורות שונות, או לא יחוו אותן כלל. כיוון שאשליות קשורות לקלט חושי, הרי שיש אשליות המתרחשות וקשורות ליחסים בין החושים ועיבוד המידע של כל חוש, למשל אפקט מקגורק, פיתומות ו-Double Flash Illusion המערבים את חושי השמיעה והראייה.

==מקור המילה==
מקור המילה היא בספר מלכים שם משמעותה "הטעיה":

ביאור: אלישע הנביא הבטיח לאישה השונמית בן אך הוא מת בצעירותו ולכן היא מאשימה אותו שההבטחה הייתה אשליה (הטעיה).

==סוגי אשליות==
* אשליה אופטית (חזותית): אשליה המאופיינת בתפיסה חזותית מוטעית של תמונה או צורה. רשתית העין קולטת אור, לפיו בונה מערכת הראייה תפיסה חזותית של הסביבה. אולם, ישנן דרכים להטעות את מערכת הראיה באחד או יותר מחלקיה או שלביה (מרשתית העין ועד קליפת המח) ולגרום לה לתפוס דבר מה באופן מסוים או בצורה מסוימת, על אף שהוא לא באמת כזה. לדוגמה, אשליית הסריג (Grid illusion) המוצגת בתמונה מעלה נוצרת בעקבות תכונות מסוימת המאפיינות את פעולתם של תאי רשתית העין וסוגי האינטראקציה בין תאים אלו.

:ישנן אשליות אופטיות גופניות, המתרחשות באופן טבעי, וישנן אשליות אופטיות הכרתיות, שנוצרות בכוונה כדי לגרום למוח לראות משהו בצורה מוטעית, וזאת על ידי הכרת דפוסי הזיהוי של המוח האנושי ושימוש בתכסיסים שיגרמו למוח 'לראות' דבר בצורה מסוימת, על אף שבעצם הוא לא כך.

* מיראז' הנראה על כביש אספלט]]מיראז הוא תופעה אופטית באטמוספירה בה קרני אור נשברות במעבר לשכבת אוויר חם ודליל קרוב לפני הקרקע. נוצרת בבואה מערבולית של השמיים ועצמים גבוהים אחרים, המזכירה את השתקפותם בשלולית או אגם רחוק. מיראז' הוא תופעה אופטית מציאותית והפירוש התפיסתי שלו כעדות להימצאות מים אינו אלא אשליה.
* אשליה שמיעתית: אשליה שמטעה את חוש השמיעה, ומאופיינת בתפיסה קולית מוטעית. המאזין שומע קולות שאינם קיימים. אשליית שמיעה מהבהירה את התחומים שבהם האוזן או המוח נבדלים ממערכות שמע מעשה ידי אדם. 
* אשליית מישוש: אשליה שמטעה את חוש המישוש. 

קוסמים מבססים רבים מהפעלולים שלהם על אשליות, שבאמצעותן הם מצליחים להטעות את קהל הצופים. 

בפסיכיאטריה יש הבחנה בין אשליה לבין הזיה. בהזיה נוצרת תחושה של החושים ללא כל גירוי שיצר אותו, ואילו באשליה נוצרת תחושה מוטעית עקב תגובה מוטעית לגירוי קיים. 

התיאטרון הריאליסטי מכונה גם "תיאטרון אשליה", כיוון שמשתדל ליצור אשליה של מציאות על הבמה.

==ראו גם==
* הזיה
* סוריאליזם
* פיתומות
* הטיה קוגניטיבית
* סינסתזיה
* היפנוזה
* גנבת דעת

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

*
קסי

קְסִי (אות גדולה Ξ; אות קטנה ξ) היא האות הארבע-עשרה באלפבית היווני. במערכת הספרות היווניות אות זו מייצגת את המספר 60.

נהגית כאות X באנגלית (/ks/ :IPA)

==משמעויות נוספות של האות Ξ==

האות הגדולה Ξ משמשת כסמל של חלקיקי הבאריון.

האות הקטנה ξ משמשת לייצוג משתנים מקריים.

באסטרונומיה על מנת לציין את הכוכב ה14 בבהירותו במערכת כוכבים.

במערכות ליניאריות ובקרה (תחום השייך להנדסת מכונות), משמשת לתיאור רמת הריסון של מערכת פיזיקאלית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אותיות ביוונית
ערב חג המולד

05), ציור צבעי מים של הצייר השוודי קארל לארסון (1853-1919)]]
מתנות מתחת עץ חג המולד - ממנהגי ערב חג המולד]]
ערב חג המולד הוא היום שלפני חג המולד, אשר נחגג על ידי נוצרים קתולים ופרוטסטנטים בכל העולם ב-24 בדצמבר מדי שנה.

==מנהגי החג==
במרבית המדינות הנוצריות נהגו להפסיק לעבוד בשעה מוקדמת של היום (בדומה לערב חג בישראל). במדינות אירופה נהוג להכין בערב את שולחן החג, להציב את עץ חג המולד ולקשט אותו (בארצות הברית נוהגים להציב את העץ כבר לאחר חג ההודיה).

בנצרות הקתולית אירועי חג המולד מתחילים ביום ערב חג המולד עצמו - ומיסה מיוחדת נערכת בבוקרו של ערב חג המולד. עונת חג המולד מסתיימת בחג ההתגלות - ב-5 בינואר.

בחצות הלילה שבין ערב חג המולד לחג המולד נערכת מיסת חצות מיוחדת - מיסת חג המולד המציינת את תחילתו של חג המולד.

כמו כן נוהגים הנוצרים בערב החג לאכול את ארוחת חג המולד - ארוחה חגיגית שהמנה העיקרית בה היא תרנגול הודו או חזיר. בגרמניה נהוג לאכול קרפיון צלוי. במדינות מזרח אירופה ובייחוד בפולין ולטביה נהוג לאכול ארוחת חג ללא בשר.

ערב החג הוא המועד בו, לפי הפולקלור הנוצרי, סנטה קלאוס עובר בין הבתים ומחלק את המתנות לילדים.
בצ'כיה, פולין, אירלנד, אוסטרליה, בריטניה, שוודיה, דנמרק, נורווגיה, רוב חלקי גרמניה ובפורטוגל נהוג לפתוח את המתנות בערב, באיטליה וארצות הברית נהוג לפתוח את המתנות בבוקר חג המולד.

בספרד ואמריקה הלטינית נהוג לפתוח את המתנות רק בבוקר חג ההתגלות - ב-6 בינואר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אירועי וחגיגות חג המולד
קטגוריה:מנהגים נוצריים
חג המולד

da:Jul#Juleaften
אורונטס

אורונטס או ארנת (בלטינית Orontes), בערבית: עאסי (نهر العاصي, תעתיק מדויק: נהר אלעאצי) הוא נהר הזורם בלבנון, בסוריה ובטורקיה. את שמו הערבי, "עאצי" ("מוֹרֵד", בערבית) מייחסים הערבים למספר גורמים שונים: הזרימה השוצפת של הנהר, הערוץ הבלתי פורה שלו, או כיוון זרימתו – צפונה – בניגוד ליתר נהרות הסהר הפורה, שזרימתם דרומה. 

הנהר מתחיל במזרח הבקאע (בקעת הלבנון), קרוב מאוד למקורותיו של נהר הליטני, ומתקדם צפונה, במקביל לקו החוף של לבנון. הוא מתרחב לתוך אגם חומס, ששם הוקם עליו סכר בתקופה העתיקה. עתה מתרחב העמק אל תוך המחוז העשיר של חמאת, לאחר מכן פונה הנהר מערבה ואחר כך צפונה לעמק הע'אב (שהיו בו ביצות עד אמצע המאה העשרים), משם פונה הנהר דרום-מערבה וזורם דרך עמק אמוק, שבו מצטרף אליו יובלו הגדול עפרין, ונשפך לים התיכון ליד עיר הנמל הקטנה Samandağ (סלאוקיה פייריה העתיקה) בטורקיה. אורכו של הנהר כ־620 קילומטרים (35 ק"מ בלבנון, 495 ק"מ בסוריה, 50 ק"מ בטורקיה ו־40 ק"מ כגבול טורקיה–סוריה), ושטח אגן הנהר כ־23,000 קילומטרים רבועים. מימיו של הנהר מתקבלים מהר הלבנון/הרי מול הלבנון בלבנון (כ־380 מיליון מטרים מעוקבים בשנה), באזור חמאת (כ־80 מיליון מ"ק בשנה), מהרי אנסריה/הרי זיווה באזור הע'אב (כ־700 מיליון מ"ק בשנה), ובטורקיה הוא מקבל מים מהעפרין ומקרה סור והאופור הזורמים בקצה השבר הסורי אפריקאי (עוד כ־260 מיליון מ"ק בשנה).

נהר האורונטס הוא ברובו בלתי עביר ובעבר כמעט שלא השתמשו במימיו להשקיה (למעט אזור חומס־חמאת). חשיבותו ההיסטורית היא בעמק שבו הוא זורם, ששימש באופן נוח לתנועה מצפון לדרום. דרכים מן הצפון לצפון־מזרח, אשר נפגשות באנטיוכיה, מתנהלות לאורך הנהר עד חומס, שם הן מתפצלות לדמשק ולסוריה, ולדרום.

כיום משתמשת סוריה ברוב המוחלט של מימי הנהר, כשהיא מסתייעת במערכת סכרים ענפה (סכר קטינה, סכר כרמיש, סכר מחרדה, סכר עשרנה וסכרים קטנים נוספים) תוך שהיא משאירה רק מעט מים מזוהמים לטורקיה. טורקיה לעומת זאת משתמשת ביובלי הנהר (ובעיקר בעפרין) למטרות השקיה. לבנון כמעט ואיננה משתמשת במימיו שרובם אינם מגיעים ממנה, בין השאר בשל השליטה הסורית בה עד 2005. בעוד שטורקיה ולבנון אינן מייחסות חשיבות רבה למי הנהר מכיוון שהן מדינות עשירות במים, הרי סוריה מייחסת לו חשיבות רבה – הנהר היווה את אחד הנימוקים לשליטתה בצפון בקעת הלבנון ועד 2004 דרשה סוריה את נפת האטיי סביב אנטיוכיה.

בכל התקופות נעו צבאות בעמק הנהר בדרכם אל מצרים וממנה. על האורונטס התנהל קרב קדש בתקופת שלטונו של רעמסס השני (1279–1213 לפנה"ס). האורונטס שימש גם כזירת קרב קרקר בשנת 853 לפנה"ס, קרב שבו צבא אשור, בפיקודו של המלך שלמנאסר השלישי, פגש בצבאם של 12 מלכים, שאותם הוביל בן-הדד השני מדמשק. הקרב התקיים ליד העיר קרקר, ועיכב בכמאה שנים את התקדמות האימפריה האשורית לכיוון סוריה וארץ ישראל.

נהר האורונטס שימש מאז ומתמיד כסמן גבול. עבור המצרים הקדמונים הוא סימן את הקצה הצפוני של ממלכת אמורו, מזרחית לפניקיה. עבור הצלבנים במאה ה-12 הפך האורונטס לגבול הקבע שבין נסיכות אנטיוכיה לנסיכות חלב.

הסופר הצרפתי מוריס בארס (Maurice Barrès) כתב על הנהר בספרו Un jardin sur l'Oronte ("גינה על האורונטס").

==ראו גם==
* הנוריות של חמה

== לקריאה נוספת ==

* ארנון סופר, המאבק על המים במזרח התיכון, עם עובד, 2006.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.slides.co.il/slides/3700/גניבת_מים גניבת מים – מאמר על משבר המים ונהר העאסי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:טורקיה: נהרות
קטגוריה:לבנון: נהרות ונחלים
קטגוריה:סוריה: נהרות
קטגוריה:נהרות ונחלים הנשפכים לים התיכון
קטגוריה:גבול טורקיה–סוריה
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:חומס
ישעיהו בן-פורת

ישעיהו (שייקה) בן פורת (13 בפברואר 1927 – 10 בנובמבר 2007) היה עיתונאי, עורך ושדרן רדיו ישראלי.

==קורות חיים==
בן פורת נולד בשנת 1927 בווינה בירת אוסטריה בשם אוטו ויינר. לאחר ה"אנשלוס" הוברח על ידי הוריו לצרפת. שרד את השואה ועלה לארץ ישראל בשנת 1945. היה חניך במוסדות עליית הנוער ולאחר מכן חבר קיבוץ. בראשית שנות החמישים שימש כשליח הסוכנות היהודית בפריז. למד באוניברסיטה העברית בירושלים ובאוניברסיטת הסורבון בפריז.

ערך כתב עת ספרותי בשם "מבואות" ולאחר מכן, החל משנת 1955, שימש ככתב העיתון "ידיעות אחרונות" בפריז, שם פעל גם בשירות "המוסד". שב ארצה בסוף שנות החמישים והיה לכתב בכיר ופרשן פוליטי ב"ידיעות אחרונות".

בן פורת ערך סדרת ראיונות עם אישים בכירים. ראיונותיו עם נחום גולדמן, ישראל גלילי, יעקב מרידור, יעקב שמשון שפירא, מאיר עמית, יעקב חזן, ברונו קרייסקי ושמחה ארליך התפרסמו בספרו "שיחות" שיצא לאור בשנת 1981.

הוא שימש ככתב בישראל של תחנת הרדיו "אירופה 1" והשבועון הצרפתי "פארי מאץ'", הגיש פינות ותוכניות בענייני תרבות ברדיו, בקול ישראל ובגלי צה"ל, והיה מראשוני מגישי תוכנית ראיונות ברדיו ובטלוויזיה הישראלית. בסוף שנות התשעים יצאה לאור סדרת ספריו, ובכל אחד מהם שיחה של בן פורת עם אישיות אחרת, ובהם יוסי שריד, יוסי ביילין, דן מרידור ואחמד טיבי. פרסם (ביחד עם אחרים) ספרים נוספים בנושאים צבאיים-מדיניים.

ישעיהו בן פורת היה אחד מקבוצת עיתונאים (שכללה מלבדו את אורי דן, יהונתן גפן, איתן הבר, חזי כרמל, אלי לנדאו ואלי תבור) שפרסמו בשנת 1973 את הספר "המחדל", שהיה הספר הראשון שנתפרסם מיד לאחר מלחמת יום הכיפורים ובו ביקורת על מחדליה ותיאור עז משדות הקרב, על החללים, הנפגעים ואובדן הציוד שהיו בהם. הספר עורר בזמנו הד רב בדעת הקהל.

בן פורת היה האורח האחרון בסדרת תוכניותיו של עמוס אטינגר "חיים שכאלה", ששודרה בשנת 2000.ישעיהו בן פורת
==ספריו==
*אמברגו - מיראז' נגד מיג (ביחד עם אורי דן), הוצאת מסדה, 1968
*המרגל שבא מישראל - פרשת אלי כהן, הוצאת מסדה, 1968
*המלחמה החשאית (ביחד עם אורי דן), ספריית מעריב, 1972
*המחדל (ביחד עם עיתונאים נוספים), הוצאה מיוחדת, 1973
*מבצע אנטבה - טיסה 139 (ביחד עם איתן הבר וזאב שיף), הוצאת זמורה ביתן מודן, 1976
*שיחות, הוצאת עידנים, 1981
*עט להזכיר הוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר, 1994
*שיחות עם יוסי ביילין, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1996
*שיחות עם יוסי שריד, ספרית פועלים, 1997
*שיחות עם דן מרידור, ספרית פועלים, 1997
*שיחות עם סטף ורטהימר, ספרית פועלים, 1998
* שיחות עם מוטי קירשנבאום, ספרית פועלים, 1998
*שיחות עם אחמד טיבי, ספרית פועלים, 1999
*פנים אל פנים עם ברונו לנדסברג

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.worldcat.org/identities/lccn-n50-7680 ישעיהו בן פורת] באתר WorldCat Identities
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20160303182310/http://www.kan-naim.co.il/artical.asp?id=11647 ישעיהו בן פורת מבכירי העיתונאים בישראל הלך לעולמו], באתר כאן נעים
* 
* 
* 
* 
* חיים שכאלה [https://youtu.be/QLQ14xXTtXQ עם ישעיהו בן פורת], הערוץ הראשון, 2000

==הערות שוליים==

קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:פרשנים פוליטיים ישראלים
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:סגל גלי צה"ל
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:אנשי המוסד
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים בשואה: צרפת
קטגוריה:ניצולי השואה: צרפת
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פריז
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
הבוג המערבי

בּוּג או הבּוּג המערבי (בפולנית: Bug; באוקראינית: Західний Буг; בבלארוסית: Захо́дні Буг (בשפות אלה נקרא הנהר בּוּה), ברוסית: Западный Буг) (להבדיל מן הבּוּג הדרומי הנמצא כולו באוקראינה ונשפך לים השחור) הוא הנהר הרביעי באורכו בפולין (אחרי ה, האודר והוורטה).

מקורותיו של הבוג הם במערב אוקראינה, הוא זורם מערבה לכוון פולין, פונה בפולין לכוון צפון לאורך גבולה עם אוקראינה, ממשיך לאורך גבול פולין-בלארוס פונה מערבה לכוון ה ונשפך (משמאל) לנהר נרב (הפונה מנקודה זו חדות מכוון צפון לכוון מערב). הנרב נשפך (משמאל) לוויסלה (הנשפך לים הבלטי).

קטע הנרב משפך הבוג ועד לוויסלה (כ-30 קילומטר) נקרא גם "בוגו-נרב".

אורכו הכולל של הבוג הוא 772 קילומטר מהם 587 קילומטר בתוך פולין. שטח אגן הניקוז שלו הוא 39,420 קמ"ר.

בגבולותיה של פולין שלאחר מלחמת העולם הראשונה, היה הבוג ממוקם ברובו במרכז פולין. לאחר מלחמת העולם השנייה עבר חלק ניכר ממנו לשטח אוקראינה שבברית המועצות והנהר נמצא כיום בחלקו הגדול בגבולה המזרחי של פולין.

==קישורים חיצוניים==

* 

בוג המערבי
בוג המערבי
בוג
קטגוריה:גבול אוקראינה–פולין
קטגוריה:גבול בלארוס–פולין
צבא ההתנגדות העממי

צבא ההתנגדות העממי היה ארגון גרילה צבאי אשר פעל בשנות ה-80 באוגנדה. בראש הארגון עמד יוורי מוסווני. 

במהלך עשור זה קיים הארגון מלחמת גרילה נגד שלטונו של מילטון אובוטה, ובינואר 1986 הארגון הצליח להדיח מהשלטון את טיטו אוקלו לאחר 5 שנים של מלחמה עקובה מדם. לאחר הבחירות הנשיאותיות ב-1996, אשר נתפסו כמתן לגיטימציה לשלטונו של מוסווני, שינה הארגון את שמו ל"כוח ההגנה העממי של אוגנדה". 

בין תומכי הארגון ניתן למנות את מנהיג לוב לשעבר מועמר קדאפי.
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אוגנדה: ארגוני מורדים
הקהיה שיטתית

הקהיה שיטתית (Systematic desensitization) - שיטת טיפול התנהגותי, משמשת גם כחלק מטיפול פסיכולוגי, נקראת גם טיפול בחשיפה הדרגתית. הטכניקה עוזרת בין היתר בפוביות ובהפרעות חרדה, באמצעות שילוב של הרפיה, חשיפה הדרגתית ויצירת התניה הפוכה. השיטה פותחה על ידי הפסיכיאטר הדרום-אפריקאי ג'וזף וולף (Joseph Wolpe).

תחילה, המטפל מאמן את המטופל בהירגעות עמוקה (בדרך כלל על ידי הרפיית שרירים בשילוב דמיון מודרך ולעיתים על ידי תרופות והיפנוזה). לאחר מכן המטפל מסייע למטופל למפות את המצבים מעוררי הפחד, ולסדר אותם על פי חומרה, בהיררכיית פחדים (fear hierarchy). בחלקו המרכזי של הטיפול, המטופל מתבקש להירגע ולדמיין עצמו בכל אחת מהסיטואציות, מהקלה לקשה, תוך כדי הפעלת טכניקת הרגעה מתאימה. מטרת הטיפול היא ליצור דפוסי התמודדות טובים יותר עם גירויים ומצבים מעוררי פחד.

לדוגמה, עבור אדם שפוחד מנחשים, היררכיית הפחדים עשויה להתחיל בצפייה בתמונה של נחש, בהמשך בהתבוננות מרחוק בנחש אמיתי בתוך כלוב, ולבסוף בהחזקתו בידיים. באמצעות העזרה והתמיכה של המטפל, מסוגל המטופל להתקדם בהיררכיית הפחדים שהגדיר, ולהיחשף עוד ועוד לגירוי מעורר הפחד תוך שימוש בטכניקת ההרגעה שנלמדה בטיפול. 
הקהייה שיטתית נמצאה יעילה בהפחתת חרדת בחינות בקרב תלמידים. 

השיטה הזאת מבוססת על מחקרי המעבדה של איבן פבלוב וג'ון ווטסון, והתהליך נקרא התניה קלאסית.

==ראו גם==
* EMDR
* חשיפה ממושכת
* טיפול התנהגותי
* הפרעות חרדה
* חרדת בחינות
*ביהביוריזם
*ניתוח התנהגות יישומי
*התניה קלאסית

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ביהביוריזם
קטגוריה:טיפול קוגניטיבי-התנהגותי
קטגוריה:טכניקות הרפיה
מעכב מונואמין אוקסידאז

מעכבי מונואמין אוקסידאז (באנגלית: Monoamine oxidase inhibitors, בראשי תיבות: MAO-I) הם משפחת תרופות החוסמות את פעילות האנזימים מונואמין אוקסידאז (MAO).

==השפעות על סוגים שונים של MAO==
ישנם שני סוגים של מונואמין אוקסידאז: MAO-A מפרק את המוליכים העצביים סרוטונין ונוראדרנלין ואת החומר טיראמין. עיכוב אנזים זה מגביר את זמינותם של נוירוטרנסמיטורים אלו באתרים פרהסינפטיים בקצות העצבים, ועקב כך מגביר את שחרור חומרים אלו לסינפסה. להעלאת רמת הסרוטונין והנוראדרנלין לאורך זמן ישנה השפעה אנטי-דיכאונית, ולפיכך משמשים מעכבי MAO-A כתרופות אנטי-דיכאוניות.

MAO-B מפרק את המוליך העצבי דופאמין. תרופות מעכבות MAO-B מגבירות את כמויות הדופאמין בצורה דומה לפעילות MAO-A על סרוטונין ונוראדרנלין ובכך משמשות לטיפול בתסמיני מחלת פרקינסון.

==שימוש והתוויות==
לתרופות אלו פרמקוקינטיקה (קצב זמינות ביולוגית) מורכבת. השפעתן נמשכת גם לאחר שלא ניתן לאתר שרידים שלהם בדם מאחר שלוקח זמן לכבד לייצר אנזימים חדשים. דבר זה חל רק על מעכבי MAO בלתי הפיכים. במעכבי MAO הפיכים, כמו מובמיד, ההשפעה חולפת מיד כאשר התרופה אינה נמצאת בדם. מבחינה קלינית, אינטראקציה עם תרופות אלו עלולה להתרחש עד שלושה שבועות מרגע הפסקת נטילתן. ל-MAO-I אינטראקציה מסוכנת עם מזונות עשירים בטיראמין, כמו שמרי בירה, גבינות בשלות, גבינות קשות, יוגורט, אבוקדו, בננות, פול, מליח, כבד, בשר עוף, בקר, נקניקים, שקדים, תאנים, שוקולד, וכן קפה, בירה, יין אדום ועוד. יש להימנע מאכילה בלתי מבוקרת של מזונות אלו בזמן השימוש בתרופות אלו, ולפחות שלושה שבועות לאחר הפסקת הטיפול בהן. ל-MAO-I אינטראקציה קטלנית עם משפחת תרופות אנטי-דיכאוניות נוספת, משפחת ה-SSRI, וחל איסור מוחלט על מתן משולב של תרופות אלו בטווח של שלושה שבועות לפחות.

עקב האינטראקציות הרבות והמסוכנות של תרופות אלו, ומאז שפותחו תרופות חדשות יעילות ובטוחות יותר לטיפול בדיכאון, כמעט ולא נעשה היום שימוש במעכבי MAO-A למטרה זו.

== רשימה של תרופות מעכבות MAO ==

=== מעכבי MAO-A/MAO-B לא סלקטיביים ===
הידרזין

* Isocarboxazid (מרפלן)

* הידראקרבזין

* פנלזין (נרדיל, נרדלזין)

לא הידראזין:

* טרנילציפרומין (פרנאט, יאטרוסום)

=== מעכבי MAO-A סלקטיביים ===

* Bifemelane (Alnert, Celeport) (זמין ביפן)
* מתילתיוניניום כלוריד (Urelene blue, Provayblue, Proveblue)
* מוקלובמיד (Aurorix, Manerix, Moclamine)
* פירלינדול (פירזידול, זמין ברוסיה)

=== מעכבי MAO-B סלקטיביים ===

* רסגילין (אזילקט)
* סלגילין (דפרניל, אלדפריל, אמסאם, זלאפאר)
* Safinamide (Xadago)

לינזוליד (Linezolid) היא תרופה אנטיביוטית בעלת פעילות מעכבת MAO חלשה והפיכה.<ref></ref>

לאנטיביוטיקה furazolidon יש גם פעילות מעכבת MAO.<ref></ref>

 (מתילן כחול), התרופה למטהמוגלובינמיה הנגרמת על ידי תרופות, מעכב MAO חזק מאוד, הפיך.<ref></ref>

מינהל המזון והתרופות (FDA) אישר מעכבי מונואמין אוקסידאז אלה לטיפול בדיכאון:<ref></ref>

* Isocarboxazid (מרפלן)
* פנלזין (נרדיל)
* סלג'לין (אמסאם)
* טרנילציפרומין (פרנאט)

==ראו גם==

* SNRI

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תרופות
קטגוריה:תרופות נוגדות דיכאון
קטגוריה:מעכבי אנזימים
אפסיס

האפסיס בכנסיית סן אפולינר אין קלאסה ב[[רוונה, איטליה]]
איור של שווה ב[[קתדרלת אמיין, צרפת]]
שווה ב[[קתדרלת ריימס, צרפת]]
אפסיס (בלטינית: apsis, ביוונית: ἀψίς; בריבוי: אפסידים) הוא גומחה, לרוב חצי מעגלית, השוכנת בקיר המזרחי בכנסיות קלאסיות, בעיקר באלו הבנויות בצורת בזיליקה. לרוב ימוקם המזבח המרכזי באפסיס, עליו עורך הכומר את טקס התפילה ("ליטורגיה" אצל האורתודוקסים ו"מיסה" אצל הקתולים).

משמעות המילה אפסיס ביוונית היא "קשת". כנסיות נוצריות עתיקות נטלו את מודל האפסיס מהבזיליקה הרומית. ניתן למצוא כנסיות חד אפסידיאליות ותלת אפסידיאליות. במקרה של כנסייה תלת אפסידיאלית לרוב באפסיס המרכזי ימוקם המזבח המרכזי ובאפסידות הצדדיות מזבחות משניים. בשל חשיבותו וקדושתו של האפסיס ישנה הקפדה רבה בקישוטו, דבר הבא לידי ביטוי בויטראז', פסיפס, ציור, פיסול, תבליטים ועוד.

לעיתים תימצא מתחת לאפסיס קומת מרתף או מערה, בה טמונים החפצים או השרידים הקדושים. לעיתים ימצא שם גם קבר של קדוש.

כאשר האמבולטוריום סביב האפסיס מוקף בזר קפלות הקורנות ממנו כמו עלי כותרת של פרח קוראים לתצורה זו "שווה" (צרפתית: Chevet). אפסיסים בתצורת שווה היו נפוצים בקתדרלות גותיות צרפתיות.

== חלקי השווה (Chevet) הגותי ==
חלקי השווה (Chevet) של קתדרלת ויטוס הקדוש, פראג:
<imagemap>
קובץ:Gothic-Chevet01.jpg
rect 575 262 721 320 אפסיס
rect 834 554 982 741 קפלה
rect 593 530 785 761 קפלה
rect 387 560 531 720 קפלה
rect 226 346 390 456 תמיכות דואות
rect 449 221 535 249 תמיכות דואות
rect 972 308 1109 346 גרגויל
rect 997 168 1147 268 תמיכות דואות
rect 780 49 963 159 צריחונים (פינקל)
rect 606 65 676 123 גג
desc bottom-left
</imagemap>

==ראו גם==
* אדריכלות של כנסיות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אדריכלות כנסייתית
טיטו אוקלו

טיטו לוטווה אוקלו (באנגלית: Tito Lutwa Okello; 1914 - 3 ביוני 1996) היה מפקד בצבאות טנזניה ואוגנדה אשר שילבו כוחות והפילו את משטרו של אידי אמין ב-1979. בנוסף, כיהן בשנים 1980–1985 כראש צבא אוגנדה. ב-1985 הוא ארגן בעזרת מחליפו בתפקיד ראש הצבא, בזיליו אולרה אוקלו, את ההפיכה שהפילה את מילטון אובוטה מן השלטון והפכה אותו למנהיג אוגנדה. נשאר בתפקיד זה כשישה חודשים עד אשר צבא ההתנגדות העממי, בהנהגת יוורי מוסבני, הדיח אותו מן השלטון.

בנו של אוקלו, הנרי אורים אוקלו, מכהן כשר החינוך והספורט בממשלה הנוכחית (2006). אחיו, אריסנורי אופירה, נחטף מביתו על ידי קבוצת מורדים בשם צבא ההתנגדות של האל. חטיפה זו נחשבת תמוהה משום ש"צבא ההתנגדות" חוטף בדרך כלל מי שצפוי להפוך לחייל בעתיד ואילו אופירה נחטף כאשר היה בשנות ה-70 לחייו.

== ראו גם ==
* פוליטיקה של אוגנדה
* נשיא אוגנדה

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי אוגנדה
קטגוריה:ילידי 1914
קטגוריה:נפטרים ב-1996
Twisted (אלבום)

Twisted הוא אלבומו הראשון של סיימון פוספורד הידוע גם בשם Hallucinogen.

ֿהאלבום יצא ב-1995 תחת לייבל הגואה טראנס דרגונפליי רקורדס.

האלבום נחשב לפורץ דרך ונחשב לאחד החשובים בהיסטוריה של ז׳אנר הטראנס הפסיכדלי.

== רשימת רצועות ==
# "LSD"
# "Orphic Thrench"
# "Alpha Centauri"
# "Dark Magus"
# "Shamanix"
# "Snarling Black Mabel"
# "Fluoro Neuro Sponge"
# "Solstice"

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1995
הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה

הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה היא קבוצת מורדים אשר פעלה בצפון אוגנדה ממרץ 1986 ועד יוני 1988. 

בינואר 1986 ממשלת אוגנדה בראשות טיטו אוקלו הופלה בידי צבא ההתנגדות העממי בראשות יוורי מוסבני שהשתלט על הבירה קמפלה. במרץ 1986 אנשי צבא ההתנגדות כבשו את שטחי שבט אצ'ולי, אשר ממנו הגיע אוקלו. באותו חודש, קבוצת חיילים אצ'ולים אשר הועסקו בממשלה הקודמת ומצאו מסתור בדרום סודאן הקימו את הצבא הדמוקרטי של אזרחי אוגנדה אשר שם לו למטרה לתקוף את צבא ההתנגדות מהצפון ולהחזיר את שבט אצ'ולי לגדולתו. 

באוגוסט 1986 תקפו חברי הצבא הדמוקרטי מטרות ממשלתיות בצפון אוגנדה כאשר הם זוכים לתמיכתם של בני השבט המקומיים. חיילי צבא ההתנגדות, אשר נהגו בריסון עם תושבי האזור עד התקיפה, החלו לנהוג כלפיהם וכלפי המורדים בתקיפות יתרה כאשר הסתיימה. אחד האירועים הזכורים ביותר מאותה תקופה, הוא הטבח שבוצע ב-45 תושבים אצ'ולים בידי ארגון אנטי-אצ'ולי מקומי אשר התמזג לתוך צבא ההתנגדות לאחר התקיפה. אירועים מסוג זה רק עודדו את האוכלוסייה המקומית לתמוך בצבא הדמוקרטי. 

למרות פעולות הארגון, הוא לא הצליח להשתלט על ערים אלא רק על יישובי ספר והיה ברור כי הוא מפסיד. לקראת סוף 1986, מורדים רבים פרשו משורות הארגון ומספר יחידות הפכו לקבוצות שודדים חסרות אידאולוגיה. אצ'ולים רבים לא ויתרו על רעיון ההתנגדות לממשל והחלו לתמוך בארגונים אחרים כמו תנועת הרוח הקדושה בראשות אליס אומה וצבא ההתנגדות של האל בראשות ג'וזף קוני. 

ב-3 ביוני 1988, לאחר שנה מלאת ניסיונות התקפה כושלים (בין השאר של קבוצות מורדים אחרות), הארגון חתם עם הממשלה על הסכם אשר קרא לסיום הסכסוך ולממשלה דמוקרטית. המשא-ומתן היה יוצא דופן משום שהוא נוהל בידי קציני צבא מצבא ההתנגדות והצבא הדמוקרטי. על הזרוע הפוליטית של הצבא הדמוקרטי וצבא ההתנגדות נאסר להשתתף בשיחות. בעוד ראש הצבא הדמוקרטי, אודונג לאטק, התנגד להסכם והצטרף לצבא ההתנגדות של האל, רוב קציני הצבא הבינו כי המצב הצבאי אבוד והארגון סיים את פעילותו.

קטגוריה:אוגנדה: ארגוני מורדים
The Lone Deranger

The Lone Deranger הוא אלבום האולפן השני של המוזיקאי סיימון פוספורד, הידוע גם כ-Hallucinogen.

האלבום יצא בשנת 1997 בהוצאת Twisted Records.

== השירים באלבום ==
# "Demention"
# "Snakey Shaker"
# "Trancespotter"
# "Horrorgram"
# "Snarling" (רמיקס)
# "Gamma Goblins Part 2"
# "Deranger"
# "Jiggle of the Sphinx"
# "Synthesizzler" (טראק בונוס בהוצאה הגרמנית בלבד)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1997
פריזית

פריזית (Frisian או Frysk) היא שפה גרמאנית המדוברת על ידי חצי מיליון מחברי קבוצה אתנית גרמאנית קטנה המכונים פריזים, וחיים בחופיהן הצפוניים של הולנד וגרמניה. הפריזים העתיקים הופיעו פעמים רבות בהיסטוריה של צפון אירופה, הם היו ידועים כסוחרים בתקופה הוויקינגית. פריזית היא השפה החיה הקרובה ביותר לאנגלית מלבד סקוטית.

==דוברים==
רוב דוברי הפריזית חיים בהולנד, בעיקר במחוז פריזיה שבצפון, שם ישנם כ-350,000 דוברי שפה זו. בגרמניה חיים 12,000 דוברים, מתוכם 75% חיים במדינת שלזוויג-הולשטיין. מתוך אלו שחיים בשלזוויג והולשטיין, 70% חיים באיים הפריזים.

==היסטוריה==
===פריזית עתיקה===
אזורים בהם מדוברת פריזית.

בתחילת ימי הביניים הפריזים שלטו באזור בלגיה עד לדרום דנמרק. באותה העת, השפה הפריזית דוברה לכל אורך חופי הים הצפוני. היום אזור זה לפעמים קרוי "פריזיה הגדולה" או "פריזיה מגנה", וברוב האזורים הללו ישנה עדיין מורשת פריזית, אף-על-פי שהשפה במקומות אלו אבדה לפני שנים רבות. 

במקור, פריזית הייתה השפה הקרובה ביותר לאנגלית, אך חצי מילניום של השפעה הולנדית הביאו לשינוי. לפריזית עתיקה, למרות זאת, היה דמיון רב מאוד לאנגלית עתיקה. דמיון זה התגבר בימי הביניים, כשהתחוללה מהפכה בשפות הגרמאניות ובמספר מילים האות k הפכה ל-ch, ואנגלית ופריזית הפכו לדומות זו לזו:

* עברית: גבינה
* אנגלית: Cheese
* פריזית: Tsiis
* הולנדית: Kaas

* עברית: כנסייה
* אנגלית: Church
* פריזית: Tsjerke
* הולנדית: Kerk

חרוז אחד מראה את הדמיון בין אנגלית לפריזית:

* אנגלית: Bread, butter, and green cheese is good English and good Friese
* פריזית: Brea, bûter, en griene tsiis is goed Ingelsk en goed Frysk

===פריזית אמצעית===

במשך ימי הביניים הייתה פריזית שפה המדוברת ונכתבת במקומות רחבים, אך החל מהמאה ה-16 הפכה פריזית לשפה המדוברת באופן חלקי במקומות כפריים ומבודדים. זה נגרם בגלל כיבוש פריזלנד בשנת 1498 בידי הדוכס אלברט מסכסוניה, שהחליף את השפה הרשמית להולנדית.

מצב זה המשיך כשעברה הולנד לידי בית הבסבורג (הקיסר הגרמני קרל החמישי ובנו, המלך הספרדי פליפה השני), ואפילו כשהולנד קיבלה עצמאות בשנת 1858, פריזית לא הצליחה להשיג חזרה את מצבה הקודם.

===פריזית מודרנית===

החל מהמאה ה-19, הופיעו דורות של משוררים וסופרים פריזים שהחלו לכתוב בפריזית. אך השפה הפריזית לא שרדה בשלמותה; 500 שנה של השפעה הולנדית, נהייתה פריזית הרבה יותר דומה להולנדית. גם השפה האנגלית ספגה השפעה עצומה מהשפה הצרפתית, דבר שהרחיק גם אותה מהפריזית. כיום, פריזית אינה דומה לאנגלית כפי שהייתה בעבר.

===מצב כיום===
סאטרלנד ופריזית צפונית זכו להכרה רשמית והגנה כשפות מיעוט בגרמניה כיוון שמספר דובריהן מועט והן בסכנת הכחדה. פריזית מערבית היא אחת השפות הרשמיות של הולנד, והיא מובנת במידת מה על ידי 97% מתושבי מחוז פריזלנד. מספר הדוברים בפועל נמוך יותר, בשל הסטטוס החברתי הנמוך של השפה, וכן בשל תנאי ההגירה הפנימיים, בהם דוברי הולנדית שעברו לאזורים בהם הפריזית הייתה דומיננטית וכן מעבר של דוברי פריזית למחוזות יותר מצליחים כלכלית מפריזלנד, בהם הולנדית היא השפה השלטת.

==ראו גם==

* פריזיה
* פריזיאים
* האיים הפריזים

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.dicts.info/dictionary.php?l1=English&l2=Frisian מילון פריזי-אנגלי]
* 

קטגוריה:שפות אנגלו-פריזיות
שפגאט

"שפגאט" (מגרמנית: Spagat, במקור מאיטלקית: spago – "חבל" או spaccatta – "שבור" או "מפוצל'; באנגלית: split או the splits) הוא פישוק רגליים בזווית של 180 מעלות לפחות.

השפגאט מופיע במגוון ענפים אתלטיים כגון ריקוד, התעמלות, החלקה על קרח, אמנויות לחימה ויוגה. שפגאט מבוצע לעיתים קרובות, ומשמש כחלק מחימום השרירים לפני תרגילי התעמלות או ריקוד. השפגאט דורש גמישות גבוהה.

שני סוגי השפגאטים העיקריים:
*"שפגאט פנים" (מכונה בטעות "שפגאט בנים", באנגלית: side split): שתי הרגלים נפתחות הצידה באופן שווה עד ליצירת 180 מעלות. ביוגה נקרא שפגאט זה "סאמאקונאסאנה".
*"שפגאט קדמי" (באנגלית: Front splits) הנחלק ל-"שפגאט ימין" ו-"שפגאט שמאל": רגל אחת לפנים ואחת לאחור, הגוף לעיתים נוטה אל הקדמית. ביוגה נקרא שפגאט זה "הנומאנאסאנה".

כאשר זווית השפגאט גדולה מ-180 מעלות, השפגט נקרא באנגלית Oversplit.

"קפיצת שפגאט" (Split leap) היא שפגאט המבוצע באוויר תוך כדי קפיצה.

ביצוע שפגאט בצורה לא נכונה וללא חימום מתאים עלול להביא לנזק. שפגאט שבוצע לא נכון גורם לכאבים במפרק הירך או בברכים.
== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Tkdkidstretching.jpg| טאקוונדו צעיר מתחמם לפני הקרב
קובץ:CapoeiraHandstand2 ST 05.jpg|קפואיריסט מבצע "שפגאט בנות" תוך כדי עמידת ידיים
קובץ:Sasha Cohen Split Jump.jpg|המחליקה סשה כהן מבצעת שפגאט אווירי
קובץ:Keleti Ágnes köszöntése 4 (2019).jpg| אגנס קלטי, בת ה-98, עושה שפגט
</gallery>

קטגוריה:התעמלות
ראדום (התקן)

ראדומים מסתירים אנטנות [[סיגינט בבסיס אשלון במינוויט-היל, יורקשיר]]
[[חיילים אמריקאים מסיירים ליד ראדומים בבסיס ביפן]]
ראדום (באנגלית: Radome, קיצור של Radar dome – כיפת מכ"ם) הוא כיסוי להגנת אנטנה.

ראדום עשוי מחומר החסין לגשם ושאינו מפריע למעבר גלי רדיו, לרוב פיברגלס. הוא משמש בעיקר להגנה מפגעי מזג אוויר, כגון קורוזיה ממשקעים, לחץ הנובע מהצטברות קרח על האנטנה וכוחות שמפעילה הרוח על הרפלקטור.

תפקיד נוסף לראדום הוא הסתרת אנטנות צלחת המשמשות לאיסוף מודיעין אותות (סיגינט) או אנטנות לממסר תקשורת צבאית, מהסיבות הבאות:
*הסתרת מטרת היירוט אליה מכוונת האנטנה.
*הסתרת ממדי הרפלקטור והזן שבאמצעותם ניתן לחשב את התדר (או אורך הגל) שאליו מותאמת האנטנה.
*הסתרת האנטנה (שנחשבת לרכיב רך ופגיע) באמצעות הצבת ראדומי דמה ריקים במטרה להגדיל שרידותה להתקפת אויב.

במקרים רבים, ראדומים נבנים בצורה של כדור, שהיא אופטימלית בנפחה ושטחה למטרת קירוי של אלמנט המסתובב לכל הכיוונים. ראדומים רבים משתמשים בכיפה גאודזית על מנת לבנות את צורת הכדור העוטפת את האנטנה.

במטוסים ובטילים, המכ"ם נמצא בדרך כלל בחלק הקדמי. לכן, בנוסף להגנה שהוא מספק, הראדום מתוכנן בצורה אווירודינמית על-מנת להפחית את הגרר שיוצרת אנטנת המכ"ם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנטנות
הנדלי פייג' הליפקס

ההנדלי פייג' הליפקס (באנגלית: Handley Page Halifax) היה מפציץ כבד ארבע-מנועי אשר תוכנן ויוצר עבור חיל האוויר המלכותי הבריטי אשר שירת במהלך מלחמת העולם השנייה. בן-זמנו של האוורו לנקסטר המפורסם, ההליפקס נשאר בשירות עד סוף המלחמה, וביצע מגוון משימות בנוסף להפצצה. ההליפקס היה גם בשירות חיל האוויר המלכותי האוסטרלי, חיל האוויר המלכותי הקנדי, חיל האוויר המלכותי הניו זילנדי, וחיל האוויר הפולני.

כיום נותרו ברחבי העולם רק שני מפציצי הליפקס שלמים: אחד מוצב במוזיאון האווירי ביורקשייר, הממוקם במנחת אלווינגטון של חיל האוויר המלכותי הבריטי מתקופת מלחמת העולם השנייה. האחר, הליפקס NA337 שהיה בשירות חיל האוויר המלכותי הקנדי, נמשה מקרקעית אגם מגוסה בנורווגיה ב-1995 לשם הופל באפריל 1945. המפציץ הוחזר לקנדה ושיחזורו הושלם ב-2005. הוא מוצב במוזיאון ההנצחה של חיל האוויר המלכותי הקנדי בבסיס טרמטונין טנטרון, אונטריו, ליד קינגסטון, אונטריו.

פותחה גם גרסת תובלה של ההליפקס שנקראה האלטון.

== ההליפקס בארץ ישראל ==

ב-25 בפברואר 1946 הושמדו על הקרקע 12 מטוסי הליפקס על ידי לוחמי האצ"ל במהלך התקפת שדות התעופה הבריטיים.

עקב פיצוץ מלון המלך דוד ביום 22 ביולי 1946 תוגברו כוחות המנדט הבריטי בארץ ישראל וטייסת 620 (No. 620 Squadron RAF) המצוידת בהליפקסים הגיעה לשדה התעופה "R.A.F Aqir" (היום תל נוף). מאוחר יותר ביום 1 בספטמבר 1946 כשהייתה בארץ שונה מספרה של טייסת זו למספר 113 והיא נשארה כאן מספר חודשים.

== נתונים טכניים (Mk III) ==
=== מאפיינים כלליים ===
* צוות: 7
* אורך: 71 רגל 7 אינץ' (21.82 מ')
* מוטת כנפיים: 104 רגל 2 אינץ' (31.75 מ')
* גובה: 20 רגל 9 אינץ' (6.32 מ')
* שטח כנף: 1,190 רגל רבוע (מ"ר)
* משקל טעון: 54,400 ליב' (24,675 ק"ג)
* דחף: 4 x רדיאלי, בריסטול הרקולס סימן XVI, 1,615 כ"ס כל אחד

=== ביצועים ===
* מהירות מרבית: 282 קשר בגובה 13,500 רגל (454 קמ"ש בגובה 4,115 מ')
* טווח פעולה: 1,860 מייל (3,000 ק"מ)
* סייג רום: 24,000 רגל (7,315 מ')
* קצב טיפוס: 750 רגל/דקה (229 מטר/דקה)

=== חימוש ===
;מקלעים
* 8 X 7.7 מ"מ בראונינג: 4 בצריח על גב המטוס, 4 בצריח הזנב1 X 7.7 מ"מ ויקרס K בחרטום
;פצצות
* 13,000 ליב' (5,897 ק"ג)

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20060115111130/http://www.halibag.com/home.htm סיפורו של ההליפקס NA337]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפציצים מתוצרת בריטניה
קטגוריה:מטוסים בריטיים במלחמת העולם השנייה
רותי יובל

רותי יובל (נולדה ב-1955) היא עיתונאית ישראלית, לשעבר עורכת "מעריב".

==ביוגרפיה==
יובל נולדה וגדלה בחיפה, בילדותה הייתה מדריכה בצופים. סיימה תואר ראשון ושני בפסיכולוגיה. יובל בזוגיות ארוכת שנים עם דורון גלעזר שותפה לקריירה העיתונאית.<ref name=":0"></ref>

אחותה מירי כץ היא עורכת דין ישראלית, האישה הראשונה שכיהנה כיושבת ראש הרשות לניירות ערך.

== קריירה ==
את דרכה העיתונאית החלה בסוף שנות ה-70, אז הפכה להיות כתבת השכונות של מקומון ירושלמי, "ירושלתון" (שהפך ל"כל העיר", עם רכישת עמוס שוקן את העיתון). עם השנים התקדמה יובל והחלה לערוך מדורים שונים בעיתון, כיהנה כסגנית העורך והפכה בסופו של דבר לעורכת הראשית של העיתון.<ref name=":0" />

בשנת 1996 עזבה את "כל העיר" ואת רשת שוקן והצטרפה למגזין "7 ימים" של "ידיעות אחרונות" כסגניתו של דורון גלעזר, שעזב איתה את המקומון. 4 שנים לאחר מכן, עם עזיבתו את המגזין מונתה לעורכת. במסגרת תפקידה כעורכת המגזין הובילה יובל קו עיתונאי תקיף נגד הון ושלטון שהתבטא בתחקירים רבים בנושא ואף מוסף מיוחד שהוציאה, "הזמן השחור" בו פורסמו שורה של כתבות תחקיר שעסקו בקשרים שבין הון, שלטון ועולם הפשע בארץ.

ביוני 2004 התפטרה יובל מעריכת העיתון והחלה לעבוד ב"שידורי קשת" כיועצת בתחום התיעודי והעיתונאי. משם, בדצמבר 2005 מונתה לעורכת תוכנית הדגל של חברת החדשות, "אולפן שישי", המשודרת בערוץ 2.

באוקטובר 2007, עם פרישתו של אמנון דנקנר, מונתה לעורכת "מעריב" לצדו של דורון גלעזר. במאי 2009 הודיעו השניים על התפטרותם. בדצמבר אותה שנה נתמנתה לעורכת הראשית של מהדורת החדשות של יום שישי בערוץ 10.
בספטמבר 2011 התפטרה מתפקידה על רקע פרשת ההתנצלות בפני איש העסקים שלדון אדלסון.

בשנת 2017 השתתפה, יחד עם דורון גלעזר והבמאי דוד דרעי ביצירת הסרט התיעודי "סאלח, פה זה ארץ ישראל".

ליובל תואר שני בפסיכולוגיה. היא אחותה של יושבת ראש רשות ניירות ערך לשעבר, עו"ד מירי כץ.

יובל חברה בהנהלת האגודה לזכויות האזרח.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי מעריב
קטגוריה:עורכות עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:עורכי עיתונים בשפה העברית
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:עורכי כל העיר
קטגוריה:סגל תאגיד השידור הישראלי - שידורי הטלוויזיה
קטגוריה:עורכות עיתונים ישראליות
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:בוגרי תנועת הצופים בישראל
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1955
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
תמונה באבן

תושב השכונה קורא את השיר מהאבן
תמונה באבן הוא מיזם ירושלמי, שבמסגרתו מונצחות המשפחות שבנו את שכונת "אוהל משה", שהיא חלק משכונת "נחלאות", אחת השכונות הראשונות שנבנו מחוץ לחומות, בשלהי המאה ה-19.

את המיזם יזמה דבורה אבי-דן. למימושו פנתה לצאצאיהם של מייסדי שכונת "אוהל משה", בבקשה לקבל תמונות מהאלבום המשפחתי. מתוך כ-600 תמונות שנאספו, נבחרו עשרים לתלייה על בתי השכונה. המעצב עופר קוטלר עיצב את המיזם. בשלב הראשון הוגדלו תמונות אלה, נצרבו באבן, ונוסף להן תקציר קורות חייהן של המשפחות. מרביתן נתלו על בתי המשפחות המתאימות. את השלב הזה מימן עוזי הלוי, נכדו של ר' בנימין הלוי שהיה ממייסדי השכונה. 

בינואר 2006 מומש השלב השני של "תמונה באבן", 17 תמונות קטנות יותר נתלו בסמטה שעל יד בית הכנסת הגדול של אוהל משה. השלב השני מומן על ידי הצאצאים של המשפחות המופיעות בתצלומים. בפתח השלב השני נקבע שירו של אלישע פורת, "פחיתה", העוסק, בדומה למיזם כולו, בשלשלת הדורות. וסוגר את המיזם התרגום לאנגלית של השיר.

בכוונת היזמית להקים גם בשכונת "אבן ישראל" ובשכונות הכורדים "זיכרון יוסף" מפעל דומה.

עם המשפחות המונצחות נמנית משפחת נבון שאחד מבניה היה נשיא המדינה יצחק נבון, ומשפחות נכבדות נוספות. 

==ראו גם==
*אבן נגף

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20070311015131/http://www.levhair.org.il/Index.asp?ArticleID=328&CategoryID=129&Page=1 תמונה באבן בפרסומי המנהל הקהילתי של ירושלים]
* [https://web.archive.org/web/20070927212529/http://www.02net.co.il/Site/templates/inPage.asp?catID=5&subID=38&docID=7261 נחלאות - מישהו כבר גר כאן קודם], באתר "ירושלים ברשת"
* 
* 
* [https://www.streetsigns.co.il/doSearch.asp?e=65 שלטי "תמונה באבן], מתוך [https://www.streetsigns.co.il/ אתר שלטי רחובות, אתרים ומספרי בתים האולטימטיבי]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ירושלים: פסלים
קטגוריה:משפחות יהודיות
קטגוריה:הנצחת אישים בישראל
גביע (כלי)

גביע זכוכית
גביע הוא כוס בעלת רגל דקה וארוכה. לרוב הגביע עשוי זכוכית, אך ניתן למצוא גם גביעי מתכת (בעיקר כסף) או חרסינה. גביעים בצורות שונות משמשים למגוון משקאות, בהם - גביע שמפניה, גביע יין וגביע מרטיני.

גביעי זכוכית יכולים לשמש ככלי הגשה למנות קרות שונות כגון סלט פירות וגלידה.
הרגל של הגביע מאפשרת לאחוז אותו מבלי להירטב או להניח אותו על שולחן מבלי להרטיב אותו בשל לחות שמצטברת על דפנותיו של הגביע שמלא בנוזל קר.

==גביעים בדת==
*הגביע הקדוש תואר בתחילה כקערה, אך מאוחר יותר החל להיות מתואר בדמות גביע של ימינו.
*נהוג להציב גביע יין לאליהו הנביא בליל הסדר.
*בקידוש ובהבדלה מקובל לעשות שימוש בגביע יין.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כלי הגשה
קטגוריה:ציוד בר
קטגוריה:מונחים ומושגים דתיים
קטגוריה:גביעים