OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אחמד אבו אל-רייט

אחמד אבו אל-רייט בפגישה עם מזכירת המדינה [[הילרי קלינטון. 12 בפברואר 2009]]
אחמד אבו אל-רייט (בערבית: أحمد أبو الغيط, תעתיק מדויק: אחמד אבו אלע'יט; נולד ב-12 ביוני 1942 בקהיר) הוא מדינאי מצרי ומזכ"ל הליגה הערבית הנוכחי שנכנס לתפקידו ביולי 2016. אבו אל-רייט שימש כשר החוץ המצרי מ-2004, מעת תחילת כהונתה של ממשלת אחמד נזיף ועד מרץ 2011. אז הוחלף על ידי נביל אל-ערבי, בעקבות ההפיכה במצרים בראשית 2011 וחילופי הגברי בממשל המצרי לאחריה.

אבו אל-רייט החל את הקריירה שלו כמזכיר שלישי בשגרירות מצרים בקפריסין, אחר כך כיהן כמזכיר ראשון במשלחת מצרים לאו"ם, וב-1984 כיהן כיועץ מדיני בשגרירות מצרים ברוסיה. משם עבר לכהן כשגריר מצרים ברומא, מקדוניה וסן מרינו וכנציג מצרים לארגון המזון והחקלאות ברומא. ב-1990 כיהן אל-רייט כשגריר וכראש משלחת מצרים לאומות המאוחדות. בדצמבר 2005 תיווך בסכסוך הצ'אדי-סודאני במהלך מלחמת האזרחים בצ'אד.

==המחלוקת בעניין דברי האפיפיור על האסלאם==
בהקשר למחלוקת סביב דברי האפיפיור בנדיקטוס השישה-עשר על האסלאם, אל-רייט אמר: "זאת הייתה הצהרה מצערת מאוד, וזאת הצהרה שמעידה כי ישנו חוסר הבנה [בסיסי] על מהותו האמיתית של האסלאם, ובשל כך אנו מקווים כי הצהרות ועמדות שכאלה לא ייאמרו, כדי שלא לאפשר למתח, חוסר אמון ואשמת נגד להתבשל בקרב מוסלמים כמו גם במערב".

==קישורים חיצוניים==

* קורות חייו ב[http://www.mfa.gov.eg/MFA_Portal/ar-EG/About_the_Ministry/Profile_of_The_Minister/ אתר משרד החוץ המצרי] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים מצרים
קטגוריה:דיפלומטים מצרים
קטגוריה:שגרירי מצרים
קטגוריה:שגרירים באיטליה
קטגוריה:שגרירים במקדוניה הצפונית
קטגוריה:שגרירים באו"ם
קטגוריה:סן מרינו: יחסי חוץ
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:שרי החוץ של מצרים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1942
שיני דרקון

שיני דרקון בקו ההגנה של בריטניה ממלחמת העולם השנייה. התמונה צולמה ב-2006
"שיני דרקון" במבנה הכולל חמש שיניים, סמוך ל[[אאכן, כחלק מקו זיגפריד]]
במהלך מלחמת העולם השנייה, המונח "שיני דרקון" (גרמנית: Drachenzähne, משמעות: שן= zähne דרקון = Drachen) תיאר מערך של מבנים מבטון מזוין, בדרך כלל בגובה בין 90 ל-120 ס"מ, בעלי צורת פירמידה ריבועית, שנפרש במטרה לעכב התקדמות של צבא ממוכן ובפרט טנקים. מבנים אלה נפרשו על פני שטחים נרחבים. מוקשים הונחו לעיתים בין שן לשן, ומכשולים נוספים נבנו לאורך שורות ה-"שיניים", כגון תיל או בזנ"טים כדי להכשיל חי"ר או רכבים ייעודיים שניסו לפנות את המכשול.

כל הצדדים למלחמה בחזית האירופית השתמשו בשיני הדרקון בהיקף נרחב. הצבא הגרמני עשה שימוש נרחב בהם בביצור קו זיגפריד ובחומה האטלנטית. מטרת שיני הדרקון הייתה להאט את הטנק ולהסיט אותם אל שטחים קלי טיווח שבהם המתין להם כוח במארב, שצויד בנשק נגד טנקים. אולם, בפועל, השימוש בהנדסה קרבית ובכלי רכב ייעודיים לפינוי מכשולים נפטרו מהפרעת שיני הדרקון בקלות יחסית. שיני הדרקון הוכחו כפחות מעכבות רכב קרבי ופחות מסיטות רכב קרבי ממסלולו ביחס לציפיות של המורים על הצבתן. 

== שימוש בשיני דרקון בארץ ==
בארץ שיני דרקון היו בשימוש בתקופת מלחמת העולם השנייה. קו ביצורים בריטי נבנה בדרום כנרת, באזור מושב האון של היום, במטרה להקשות על כוחות של משטר וישי הצרפתי לפרוץ לכיוון צומת צמח. 

במקביל, צבא צרפת ששלט בסוריה בנה ביצורים מאותו סוג בעליה מחמת גדר לרמת הגולן, על כביש 98 של היום, במטרה להקשות על הצבא הבריטי על כיבוש רמת הגולן. עד מלחמת ששת הימים מחסום זה שימש את הצבא הסורי כחלק ממערך ההגנה נגד ישראל.

בימי מלחמת העולם השנייה הקימו הבריטים בירושלים מערך הגנה הכולל שיני דרקון, ובניהם גדרות תיל, מוקשים ויתדות.
שיני דרקון בדרך חברון בירושלים, כחלק ממערך ההגנה הבריטי בימי [[מלחמת העולם השנייה]]

== ראו גם ==
* בזנ"ט

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמצעי ביצור
קטגוריה:אמצעי לחימה נגד טנקים
צלילה באספקת שטח

צלילה באספקת שטח באיור משנת 1873
צלילה באספקת שטח היא מערכת המאפשרת צלילה על מנת לבצע עבודות מתחת לפני המים.

==שימושים נפוצים במערכת== 
שימושי המערכת הם לעבודות תת-מימיות בעומקים גדולים:
*ריתוך/ חיתוך תת-מימי.
*החלפת מדחף לאניית סוחר.
*בדיקת עמודי אסדות ומזחים.
*הנחת קווי תקשורת על קרקעית הים.
*צלילות בפעמון סגור/ פתוח לעומקים גדולים. 
ועוד עבודות רבות ומגוונות.

==מבנה מערכת אספקת שטח==
מערכת אספקת שטח מורכבת ממערכות על פני הים ומערכות תת-מימיות.

=== על מימי - על פני סיפון ===
*בנק אוויר- מאגר אוויר דחוס או כל תערובת נשימה אחרת בלחץ גבוה, המספק את גז הנשימה לצולל. ישנן מערכות אספקת שטח בהן ממלא מדחס אוויר הדוחס את האוויר אל הצולל את תפקיד בנק האוויר.
*מפחת לחץ- מוריד את הלחץ הגבוה מבנק האוויר (200 אטמ') ללחץ עבודה גבוה (40 אטמ'). הסיבה להפחתת לחץ היא מאחר שלעיתים בנק האוויר נמצא רחוק ממרכזית צולל בכיר (להלן). מצב בו הצינור המוביל לחץ גבוה בסכנת פיצוץ.
*צינור לחץ גבוה- מקשר בין בנק האוויר למרכזיית צולל בכיר.
*מרכזיית צולל בכיר- על מרכזיה זו שולט מנהל הצלילה. רכיבי המרכזיה מתחלקים ל-3 וכוללים:
*מערכת שליטה על גז הנשימה לצולל
**כניסת לחץ עבודה גבוה
**מפחת לחץ הניתן לכוונון על ידי הצולל בכיר
**יציאה לצינור טבור
*מערכת מד עומק
**צינור מד עומק המודד את הלחץ בסביבת הצולל
**שעון למדידת עומק הצולל
*מערכת תקשורת
**מכשיר קשר בין הצולל בכיר והצולל
*מכל אוויר לחירום על פני המים- במקרה בו יש כשל באספקת האוויר (לדוגמה פיצוץ בצינור לחץ גבוה), מעביר הצולל בכיר את אספקת גז הנשימה מהבנק הראשי למכל חירום. מכל זה קטן ולכן במידה ולא תוקנה התקלה בהקדם על הצולל לעלות לפני השטח.
*צינור טבור- מורכב ממספר צינורות וכבלי תקשורת המאוגדים יחד. מעבירים את גז הנשימה, לחץ מד העומק ותקשורת אל הצולל.

=== תת-מימי- על גוף הצולל ===
*קסדת צלילה- מולבשת על ראשו של הצולל. עליה מורכב צינור גז הנשימה, אוזניות ומיקרופון לתקשורת, ברז לכניסת אוויר ממכל החירום שעל גב הצולל.
*מאזן ציפה- מיועד על מנת לאזן את הצולל שמשקלו במים יהיה נייטרלי. מקבל אספקת אוויר מצינור הטבור.
*מכל אוויר לחירום על גב הצולל- במידה ויש כשל באספקת האוויר (לדוגמה כיפוף בצינור הטבור). הצולל יפתח את ברז החירום בקסדה וינשום את האוויר ממכל החירום שעל גבו.

==תוספות אפשריות למערכת אספקת שטח בסיסית==
*מערכת להזנת מים חמים- לחימום חליפת הצולל באזורי צלילה של מים קרים 
*פעמון פתוח- להעלאה והורדה של הצולל ונשיאת כלי עבודה כבדים
*תערובות גזים שונות לנשימה- לעומקים גדולים למניעת הרעלות גזים ומחלות צלילה
*פעמון סגור- בו יכולים הצוללים לישון ולאכול ולהחליף משמרות בצלילות עבודה ארוכות ועמוקות. בצלילות עמוקות (עד 300 מטר) הצוללים מגיעים לרוויה בסיפוח החנקן למחזור הדם, על מנת למנוע את מחלת הדקומפרסיה בעת העלייה, על הצוללים להפחית את הלחץ לאט ובהדרגתית. תהליך זה יכול להמשך שעות ואף ימים.

==יתרונות מערכת אספקת שטח==
*אספקת אוויר לצולל ללא הגבלה 
*תקשורת בין הצולל למנהל הצלילה ולפני הים
*יכולת צלילה לעומקים גדולים
*יכולת לעבודות ריתוך/חיתוך תת-מימי ועבודות תת-מימיות מסובכות
==חסרונות מערכת אספקת שטח==

*עלות יקרה למערכת
*צורך בסיפון רחב 
*הרכבת המערכת דורשת זמן

==קישורים חיצוניים==

* שי שמש, [https://lbscience.org/2017/07/16/%D7%94%D7%9E%D7%A7%D7%A6%D7%95%D7%A2%D7%A0%D7%99%D7%9D-%D7%91%D7%9E%D7%A2%D7%9E%D7%A7%D7%99-%D7%94%D7%99%D7%9D/ המקצוענים במעמקי הים], באתר מדע גדול, בקטנה, 16 ביולי 2017

קטגוריה:ציוד צלילה
שרוך נעל

שרוך נעל [[שחור]]
שרוך נעל הוא חוט או רצועה, המשמש להידוק הנעליים לכף הרגל. השרוכים מגיעים לרוב כזוג, לקשירת זוג הנעליים. שרוכים ניתנים להידוק או להרפיה, ובכך ניתן לשלוט במידת הלחץ של הנעל על הרגל. השרוכים הפכו לשימוש נפוץ במאה ה-20, והחליפו את הכפתורים ואת האבזמים ששימשו קודם למטרה דומה. 

את שרוך הנעל ניתן לקשור במגוון דרכים, כאשר המקובלת בהן היא "קשר שרוך" בסיסי. מיומנות קשירת שרוכים נרכשת בדרך כלל בילדות, אך ילדים עם קשיי התפתחות יתקשו לרכוש מיומנות זו, והם ירכשו אותה רק לאחר הדרכה מיוחדת.<ref></ref> 

שמה של מעטפת הפלסטיק או הנחושת הכרוכה בקצה השרוך היא אגלט. מטרתה לשמור על צפיפות סיבי החוט, ולהקל על השחלת השרוך לחרירי הנעל.

== ראו גם ==
* שרוך (מדים)

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.fieggen.com/shoelace/ אתר השרוכים של איאן], עם דוגמאות רבות לאופני שריכת שרוכים
* [http://www.ted.com/talks/terry_moore_how_to_tie_your_shoes.html טרי מור: איך לקשור את השרוכים] – הרצאה באנגלית מאתר [http://www.ted.com/ TED] עם כתוביות בעברית 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הנעלה
קטגוריה:רכיבי טקסטיל
גבריאל בירנבאום

גבריאל בירנבאום (נולד ב-1951) הוא בלשן, שמחקריו עוסקים בלשון חכמים ובייחוד בלשון המשנה. בשנים 2004–2018 היה בירנבאום חוקר בכיר ב, ושימש כחבר מערכת וכותב הערכים הראשי ב.

==ביוגרפיה==

בירנבאום נולד בבודפשט שבהונגריה הקומוניסטית, ועלה לישראל בגיל שש. הוא למד לתואר ראשון בלשון עברית ובלשנות אנגלית באוניברסיטת בר-אילן, והמשיך לתואר שני באוניברסיטת ויטווטרסראנד ביוהנסבורג שבדרום אפריקה, שם גם שימש שלוש שנים כרב קהילה. הדוקטורט שלו נכתב בהנחיית פרופסור שמעון שרביט ועסק בתורת ההגה והצורות של לשון חז"ל.

בירנבאום שימש כמרצה ללשון עברית באוניברסיטת בר-אילן, ועסק בהוראה שנים רבות במסגרות שונות. בשנים 1992–1999 שימש כמזכיר המדעי של האקדמיה ללשון העברית.

בירנבאום הוא יהודי שומר מצוות, צמחוני, ורואה את עצמו כתלמיד של ישעיהו ליבוביץ. הוא נשוי ואב לחמישה.

==ספריו==

* לשון המשנה בגניזת קהיר, ירושלים: הוצאת האקדמיה ללשון העברית, תשס"ח.
* מדריך לכתיבת חיבור תורני, ירושלים: הוצאת יד אבי היישוב, תשנ"ב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://hebrew-academy.org.il/2016/01/27/%d7%92%d7%91%d7%a8%d7%99%d7%90%d7%9c-%d7%91%d7%99%d7%a8%d7%a0%d7%91%d7%90%d7%95%d7%9d/ גבריאל בירנבאום], אתר האקדמיה ללשון העברית
* גבריאל בירנבאום, [https://meyda.education.gov.il/files/AdultEducation/hed_haulpan/hed_104_gabriel_birenbaum.pdf המילון ההיסטורי ואנחנו], הד האולפן החדש - גיליון 104 – סתיו תשע“ו 2
* [https://gabrielbirnbaum.info/ gabrielbirnbaum.info]

;מאמרים
* [http://hebrew-academy.org.il/2013/01/27/מקומה-של-הכוונת-לשון-בימינו/ גבריאל בירנבאום, מקומה של הכוונת לשון בימינו], ספר רפאל ניר: מחקרים בתקשורת, בבלשנות ובהוראת הלשון, תש"ס, עמ' 334–349, באתר האקדמיה ללשון העברית

;הסכתים
* [https://podcastaddict.com/episode/125144985 הֶסכֵּת - קולולושה - עברית לשון שפה - פרק 5], מי רוצה לבטל את סימני הניקוד? / עם ד"ר גבריאל בירנבאום.
* [https://podcastaddict.com/episode/125144984 הֶסכֵּת - קולולושה - עברית לשון שפה - פרק 6], לא רק חי"ת ועי"ן - אילו עוד צלילים נעלמו מהעברית? / עם ד"ר גבריאל בירנבאום.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בלשנים ולשונאים ישראלים
קטגוריה:חוקרי השפה העברית
קטגוריה:חוקרי גניזת קהיר
קטגוריה:בית מורשה
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויטווטרסראנד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
רידים

רידים (באנגלית: Riddim) הוא מושג שמשמעותו הרקע הקצבי והמקצבי של שיר, בעיקר במוזיקה ג'מייקנית פופולרית משנות השבעים ואילך, ובסגנונות נוספים של מוזיקה מהאיים הקריביים. רידים הוא למעשה קטע תופים ובס, עליו יכולים להיות מולבשים שירים שונים. "רידים" קיים במוזיקת רגאיי, דאב, ראגמאפין ודנסהול, ולעיתים משמש גם כבסיס למוזיקת היפ הופ. המונח המקביל לו בסגנונות אחרים הוא "גרוב" או "ביט".

מקור המילה הוא בשיבוש בפטואה ג'מייקני למילה האנגלית Rhythm שמשמעה "קצב".

בבסיסו, הרידים הוא קטע של בס ותופים, ולעיתים, במיוחד ברגאיי, הוא כולל גם קטעי מלודיה בכלים נוספים, בעיקר כלי נשיפה. לפעמים משתתפת בו כל מחלקת הקצב. כיום רבים מהרידימים הם אלקטרוניים או דיגיטליים ומופקים על ידי מכונות תופים וסינתסייזרים.

פעמים רבות אותו רידים מועתק משיר אחד לשיר אחר, ונבנות עליו מלודיות שונות, מילים שונות או גם וגם. ברגאיי מקובל מאוד לקחת רידים ידוע ולהקליט על בסיסו שיר חדש. בג'מייקה היה נהוג לכלול בצד ב' של תקליטוני רגאיי גרסה כלית של השיר שבצד א', מה שאיפשר לאמנים אחרים לקחת אותה ולהקליט על בסיסה שיר חדש.

רידימים נחשבים מצליחים ככל שהשימוש בהם רב וממושך יותר. ברגאיי קיימים רידימים שמקורם בשירים מאמצע שנות השישים והשבעים, אשר זכו לעשרות ואף מאות שירים שנכתבו על בסיסם. לשיר Real Rock שהוקלט לראשונה ב-1967 קיים תיעוד של למעלה מ-370 גרסאות. שם הרידים נקבע בדרך כלל על פי שם השיר המקורי (Real Rock, Ali Baba, Stalag) או על פי גרסה מפורסמת שלו (Answer, General, M 16).

בשנות השמונים, עם תחילת התפתחות סגנון הראגא המשתמש במוזיקה אלקטרונית, החלו מפיקי מוזיקה בג'מייקה להפיץ רידימים בשיטה חדשה: הם התמקדו ביצירת רידים דיגיטלי והפיצו אותו במקביל לעשרה עד עשרים אמנים, שהקליטו על גבו שירים שונים, כך גדלו סיכויי המפיק להפיץ להיטים מצליחים מיצירה בסיסית אחת. שיטה נוספת להפצה, שהצליחה יותר מחוץ לג'מייקה, הייתה הפקת "אלבום של רידים אחד", שכלל כ-10 גרסאות שונות של אותו רידים בתקליטי ויניל, או 16 גרסאות ויותר בתקליטורים. שמות הרידימים שהופצו בדרך זו נקבעו בדרך כלל על ידי המפיקים באופן שרירותי, ללא קשר לגרסה מסוימת שלהם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקה
משחקי בניית רשת

משחק בניית רשת (אנגלית: Network Creation Games / Network Formation Games) הוא מקרה פרטי של משחק עומס בתורת המשחקים. מודל זה הוצג לראשונה על ידי Fabrikant בשנת 2003.

במשחק זה קיים מספר משאבים נתון, והמחיר ששחקן כלשהו משלם על משאב שהוא בחר בו תלוי במספר השחקנים הנוספים שמשתמשים באותו משאב. המחיר המשולם על ידי כל שחקן הוא סכום המחירים של המשאבים בהם הוא מחזיק.

== הגדרה פורמלית ==
יהי <math>\ G = <V,E></math> גרף מכוון, כאשר לכל קשת <math> e \in E </math> יש עלות קבועה <math>\ c_e</math>.
משחק בניית רשת עם n שחקנים על G מוגדר על ידי אוסף של קודקודי מקור וקודקודי יעד. לכל שחקן i מוגדר קודקוד מקור <math>\ o_i</math> וקודקוד יעד <math>\ t_i</math> (כלומר כל שחקן i מקושר לזוג קודקודים <math>\ (o_i,t_i) \in E \times E</math>).

כמו כן לכל שחקן i, מרחב האסטרטגיות שלו הוא כל המסלולים <math>\ P_i</math> שמחברים את קודקוד המקור שלו לקודקוד היעד.
כל שחקן בוחר מסלול <math>p_i \in P_i</math>, כאשר המטרה היא למצוא מסלול בעל עלות מינימלית (עלות של מסלול היא סכום העלויות של הצלעות שמרכיבות את המסלול). העלות של כל צלע במסלול מחולקת בין כל השחקנים שבחרו בה לפי כלל חלוקה כלשהו.

נשתמש בכלל החלוקה הבא: <math>\ C_{i}(e) = C_e / X_e</math>, כאשר <math>\ X_e</math> הוא מספר השחקנים שבחרו בצלע <math>\ e</math>.

המחיר של אסטרטגיה (כלומר אוסף המסלולים שבחרו כל השחקנים) היא סכום המחירים של המסלולים שנבחרו.
<math>c(s) = \sum_{i=1}^{n}C_{i}(s)</math>

== חשיבות ==
רשתות מחשבים גדולות, כגון האינטרנט, נבנות, מתופעלות, ונמצאות בשימוש על ידי מספר גדול של ישויות מגוונות ומתחרות (לדוגמה: כל ספק אינטרנט רוצה להגדיל כמה שיותר את רוחב הפס שלו על חשבון רוחב הפס של ספקים אחרים). לאור הכוחות המתחרים האלו, מאוד מפתיע עד כמה הרשתות הנ"ל מתפקדות ביעילות. בעזרת מודל זה של תורת המשחקים ניתן להסביר את יחסי הגומלין שמובילים ליצירת רשתות יעילות בעקבות פעולות של שחקנים אנוכיים.

== תכונות עיקריות ==
1. ככל שיותר שחקנים בוחרים בצלע כלשהי, מחיר השימוש בצלע זו יורד.

2. במשחק בניית רשת עם n שחקנים, מחיר האנרכיה חסום מלמעלה על ידי <math>PoA \le n</math> (חסם הדוק)

3. במשחק בניית רשת עם n שחקנים, מחיר היציבות חסום מלמעלה על ידי <math>PoS \le H(n)</math> (חסם הדוק), כאשר <math>\ H(n)</math> מציין את הסכום ההרמוני

==קישורים חיצוניים==
* A.Fabrikant, A. Luthra, E. Maneva, C. H. Papadimitriou, and S. Shenker, [http://portal.acm.org/citation.cfm?id=872035.872088 "On a Network Creation Game"], PODC 2003

קטגוריה:תורת המשחקים
איוואן גול

איוואן גול (בגרמנית: Yvan Goll; 29 במרץ 1891 – 27 בפברואר 1950) היה משורר יהודי דו לשוני, צרפתי-גרמני, שהיטיב לכתוב באותה מידה בשתי השפות. גול היה מקורב הן לאקספרסיוניזם הגרמני והן לסוריאליזם הצרפתי.

== ביוגרפיה ==
גול נולד בצרפת בשם Lorrainer Isaac Lang, אך היה לאזרח גרמניה כשאמו הצטרפה אל קרובי משפחתה במץ, שהייתה אז חלק מלוריין הגרמנית. הוא נמלט לשווייץ כדי להימנע מגיוס חובה עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה והתיידד עם הדאדאיסטים של קפה וולטייר בציריך, בעיקר האנס ארפ. גול כתב שירי מלחמה רבים, שהמפורסם בהם הוא "רקוויאם למתים של אירופה", וכן כמה מחזות, בהם "בן האלמוות" (1918).

בשנת 1917 פגש את קלייר איישמן. השניים השתקעו ב-1919 בפריז וב-1921 נישאו. בפריז עבד גול כמתרגם לגרמנית (בלייז סנדרר ויוליסס, בין השאר) ולצרפתית ועיבד את "שרפה באופרה" (Der Brand im Opernhaus, 1919) של גאורג קייזר לתיאטר ל'גובר. גול התרועע עם אמנים רבים והקובץ שלו, "אורפיאוס החדש", אויר בידי גאורג גרוס, רובר דלונה ופרנאן לז'ה. מארק שאגאל אייר קובץ של שירי אהבה מאת בני הזוג גול ופבלו פיקאסו אייר את Élégie d'Ihpetonga suivi des masques de cendre ("אלגיה איפטונגה ומסיכות של אפר") של איוואן גול מ-1949.

ב-1927 כתב את הלברית לאופרה סוריאליסטית, "ארמון מלכותי", למוזיקה של המלחין קורט וייל. כמו כן כתב את העלילה ל"אורפיאוס החדש", קנטטה של וייל, ולאופרה "מלוזינה", למוזיקה של מרסל מיכאלוביץ' ב-1920 ושוב, הפעם בגרמניה, מאת אריברט ריימן בשנת 1971.

בשנים 1939-1947 חיו בני הזוג גול כגולים בניו יורק, בחברת ידידים שכללו את ריצ'רד רייט, שטפן צווייג, הנרי מילר, קנת פאצ'ן, פיט מונדריאן וויליאם קרלוס ויליאמס, שתרגם כמה משיריו של איוואן. בין 1943 ל-1946 ערך גול את מגזין השירה הצרפתי-אמריקאי "המיספירות"ב-1945, השנה שבה אובחן כחולה בלוקמיה, כתב את "אלגיית אטום" ועוד שירים רדופי-מוות, שקובצו בכרך בשפה האנגלית "פירות מסטורן" (1946). "שירי אהבה", שכתב עם אשתו קלייר, הופיעו ב-1947. גול מת ב-1950 בפריז ונקבר בבית הקברות פר לשז, מול קברו של פרדריק שופן.

== גול וצלאן ==
איוואן גול היה מיודד עם המשורר פאול צלאן והאחרון תרגם כמה משיריו. גול הלך לעולמו בפברואר 1950 ולאחר הפרסום והשבחים להם זכה השיר "פוגת מוות" של צלאן, יצאה אלמנתו של גול, העיתונאית והמשוררת קלייר גול, בהאשמה כלפי צלאן, על כך שביצע גנבה ספרותית, כשעשה שימוש בדימוי "חלב שחור" בפואמה "פוגת מוות", כי זה היה דימוי שהמציא בעלה. צלאן נמנע ממתן תשובה ישירה להאשמה וטען שרק האמת חשובה לו. תשובה אניגמטית זו, כמו השירה שלו, הביאה למיני פרשנויות, לדוגמה, ג'ון פלסטינר, שכתב ביוגרפיה של צלאן, העלה השערה שהדימוי "חלב שחור" אינו מטפורה, אלא נלקח מתוך ז'רגון של שוכני המחנות, ז'רגון משותף לצלאן ולגול.

== קישורים חיצוניים ==

* מתוך המחזה [http://abumidian.wordpress.com/hebrew/tirgumim/methusalem מתושלח]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות פר לשז
קטגוריה:משוררים יהודים גרמנים
קטגוריה:משוררים יהודים צרפתים
קטגוריה:מחזאים יהודים גרמנים
קטגוריה:מחזאים יהודים צרפתים
קטגוריה:סופרים יהודים גרמנים
קטגוריה:סופרים יהודים צרפתים
קטגוריה:סופרים צרפתים הידועים בשם עט
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1891
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1891
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1950
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1950
ז'אן ד'אלברה

ז'אן ד'אלברה (בצרפתית: Jeanne d'Albret; 7 בינואר 1528 - 9 ביוני 1572) או ז'אן השלישית מנאווארה, הייתה מלכת ממלכת נווארה ואמו של אנרי הרביעי, מלך צרפת.

==ביוגרפיה==
ז'אן נולדה ב-7 בינואר 1528 בעיר סן-ז'רמן-אן-לה, כבתם של אנרי השני, מלך נווארה ושל מרגריט מנווארה שהייתה אחותו של פרנסואה הראשון, מלך צרפת. כשהייתה בת 13 אולצה על ידי דודה, פרנסואה הראשון להינשא לוילהלם, דוכס יוליך-קלווה-ברג. נישואים פוליטיים אלה בוטלו כעבור ארבע שנים, היות שלזוג לא היו ילדים. ב-1548 אחרי מות פרנסואה הראשון ועלייתו לשלטון של אנרי השני, מלך צרפת, ז'אן ד'אלברה נישאה לאנטואן דה בורבון, דוכס ונדום שהיה יורש העצר הצרפתי במקרה שבית המלוכה של ולואה לא יעמיד בן זכר שיוכל לרשת את כתר צרפת. היא ילדה לו חמישה ילדים שמהם שרדו שניים בלבד: אנרי, (לימים אנרי הרביעי, מלך צרפת) וקתרין דה בורבון (1559–1604).

ב-25 במאי 1555 מת אביה, אנרי השני, מלך נווארה, וז'אן ובעלה הפכו לשליטי ממלכת נווארה. כמלכת נאווארה, ז'אן ד'אלברה תמכה בהוגנוטים והפכה את הקלוויניזם לדת הממלכה. היא גירשה מנווארה את הנזירות ואת הכמרים הקתוליים ופקדה על הרס הכנסיות הקתוליות. היא דאגה לתרגם את הברית החדשה לשפתם של הבסקים ושל אנשי בארן שהיו נתיניה.

המאבק בין הקתולים לבין הפרוטסטנטים התפשט ברחבי צרפת והפך למלחמות הדת בצרפת שהחלו ב-1562. בעלה של ז'אן ד'אלברה, אנטואן דה בורבון שנלחם נגד הקתולים, נפצע קשה במצור על העיר רואן ומת מפצעיו ב-13 בנובמבר 1562. כתוצאה, בנה אנרי הפך ליורש העצר הצרפתי. היא נמנעה מלתמוך באחד הצדדים עד 1568, כאשר הביעה את תמיכתה בפרוטסטנטים ועברה אל העיר לה רושל שהייתה מעוזם.

ז'אן ד'אלברה לקחה חלק בשיחות השלום בין הצדדים הלוחמים שהביאו לסיומה של מלחמת הדת השלישית ב-1570. באותה שנה הסכימה להשיא את בנה אנרי למרגריט דה ולואה, נסיכת צרפת, בתה של קטרינה דה מדיצ'י שניהלה את ענייני המדינה בשם בנה שארל התשיעי, מלך צרפת.

ז'אן ד'אלברה מתה במפתיע בפריז ב-9 ביוני 1572, חודשיים לפני שנערך טקס נישואים זה. פשטו שמועות שהורעלה בפקודת קטרינה דה מדיצ'י - שמועות שהופרכו מאוחר יותר.

השתלשלות מאורעות זו מתוארת בספרו של אלכסנדר דיומא האב "המלכה מארגו" (1845).

==משפחתה==
ב-20 באוקטובר 1548 התחתנה ז'אן עם אנטואן דה בורבון, דוכס ונדום, ממנו נולדו לה 5 ילדים:
* אנרי, דוכס ביומונט (1551–1553)
* אנרי הרביעי, מלך צרפת (1553–1610)
* לואי, רוזן מרל (1555–1557)
* מדלן דה בורבון (1556)
* קתרין דה בורבון (1559–1604), התחתנה עם אנרי השני, דוכס לורן

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ילידות 1528
קטגוריה:נווארה
קטגוריה:אצולה צרפתית
קטגוריה:משוררות המאה ה-16
קטגוריה:כותבות זיכרונות
קטגוריה:נשים צרפתיות במאה ה-16
קטגוריה:מלכות המאה ה-16
קטגוריה:הוגנוטים
קטגוריה:אוקסיטנים
קטגוריה:נפטרים ב-1572
שמוליק ברנר

שמואל (שמוליק) ברנר (נולד ב-8 במרץ 1981 בקריית ביאליק) הוא כדורסלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הרכז במספר קבוצות מליגת העל הישראלית וכיום משמש כמאמן מכבי רמת גן מליגת העל ומליגת האלופות של פיב״א

== קריירה ==
בצעירותו שיחק ברנר בנבחרת בית ספרו, אורט ביאליק ואף זכה עימה באליפות ליגת התיכונים בעונת . לאחר עונה זו, עלה לבוגרים וחתם בהפועל גליל עליון, בה שיחק במשך שנתיים והיה שותף גם למשחקיה בגביע קוראץ' ובגביע ספורטה, אך לא הצליח לבלוט, בעיקר בגלל מיעוט דקות המשחק שקיבל.

בעונת חתם בעירוני קריית אתא, בה החל לקבל דקות משחק בהדרגה ויכולתו השתפרה בהתאם. עונתו השנייה בקבוצה הייתה מהטובות שלו בליגת העל. הוא קלע 6.3 נקודות, הוריד 2.6 ריבאונדים ומסר 4.4 אסיסטים שלא סייעו לקבוצתו שירדה לליגה הלאומית בסיום העונה. ברנר המשיך לשחק בקריית אתא עד לאמצע עונת ועבר למכבי חיפה, אך גם עימה ירד ללאומית.

בקיץ 2005 חתם בהפועל עפולה, במסגרתה הציג ממוצעים של 10.5 נקודות, 2.7 ריבאונדים ו-4 אסיסטים ב-7 דקות למשחק בלבד שהקנו לו את תואר שחקן העונה של הליגה הלאומית יחד עם דורון קרמר. לאחר מכן שיחק במשך שלוש עונות בעירוני רמת גן, בחלקן שימש אף כקפטן הקבוצה.

ב-5 באוקטובר 2009 חתם בברק נתניה. בעונתו הראשונה בקבוצה הוביל אותה עד לפיינל פור ונבחר לחמישיית העונה בליגת העל, ובעונה השנייה סיים כמלך האסיסטים של הליגה עם 6.2 אסיסטים למשחק. בעונת 2010/2011 היה שותף ברנר להפסד של הקבוצה בגמר גביע המדינה למכבי תל אביב, תוך שהוא קולע בגמר 6 נקודות.

ב-23 ביוני 2011 חתם במועדון כדורסל הבקעה, העולה החדשה לליגת העל.

באוקטובר 2012 חתם בהפועל גלבוע גליל מליגת העל בכדורסל.

בקיץ 2013 פרש, והחל את קריירת האימון שלו כעוזר מאמן מכבי ראשון לציון.

במהלך עונת 2016/17, לאחר פיטורי אריק שיבק, קודם לעמדת מאמן הקבוצה.

ב-10 באפריל 2018 הודיע מועדון הכדורסל מכבי ראשון לציון כי החליט להיפרד ממאמן הקבוצה שמוליק ברנר לאור תוצאות הקבוצה. במקומו מונה לתפקיד צביקה שרף שיאמן את הקבוצה עד סוף עונת 2018/19 .
ב-1/1/19 החל את תפקידו כמנהל המקצועי של אגודת עירוני ״דור העתיד״ קריית אונו במקומו של ברק פלג.

במרץ 2021 מונה למאמנה של מכבי רמת גן מהליגה הלאומית במהלך העונה הוביל את הקבוצה לגמר הפלייאוף בו הפסידה לעירוני קריית אתא, לאחר העונה המוצלחת לא חידש חוזהו והוא הוחלף ביניב בורגר.

בינואר 2023 מונה פעם נוספת למאמנה של רמת גן במקומו של יניב בורגר ותחת הדרכתו סיימה הקבוצה כאלופת הליגה הלאומית והעפילה אל ליגת העל.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אורט קריית ביאליק
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים
קטגוריה:כדורסלני אליצור מכבי נתניה
קטגוריה:כדורסלני הפועל גליל עליון
קטגוריה:כדורסלני הפועל עפולה
קטגוריה:כדורסלני מועדון כדורסל הבקעה
קטגוריה:כדורסלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורסלני עירוני קריית אתא
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני הפועל גלבוע גליל
קטגוריה:קריית ביאליק: ספורטאים
קטגוריה:מאמני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:מאמני עירוני רמת גן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1981
חול (דמות מקראית)

חוּל, על פי המסופר בספר בראשית, היה בנו השני של ארם בן שם בן נח, ואחיו, בני ארם השמי: עוץ, גתר ומש. על פי הגרסה המופיעה בדברי הימים א' יש האומרים כי לא היה בנו של ארם כי אם אחיו, כלומר, בנו של שם. במצודת דוד נאמר: "אלו הד' [כלומר: עוץ, חול, גתר ומשך] היו בני ארם ולקצר חשבם בבני שם כי בני בנים הם כבנים".

חול נזכר בבראשית:

ובדברי הימים א':

לפי ההיסטוריון היהודי מהעת העתיקה, יוסף בן מתתיהו, חול הוא אבי ומייסד האומה הארמנית.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בני שם
שליו קשקשים

שליו קשקשים (שְׂלַו קַשְׂקַשִּׂים), המכונה גם שליו הכותנה או שליו כחול (שם מדעי: Callipeplasquamata), הוא מין של עוף קטן עד בינוני, ממשפחת השַׂלווים האמריקניים. זהו עוף אפור כחלחל הנמצא באזורים הצחיחים, ממערב ארצות הברית ועד מרכז מקסיקו. הוא מזוהה בקלות בעזרת ציצת הנוצות שבראשו המזכירה פונפון של צמר גפן. שמו של "שליו הקשקשים", ניתן לו, בשל המופע של נוצות החזה והגב שלו, המזכיר קשקשים. הקן ממוקם בחללים שבינות לעשביה ובו מטילה הנקבה בין 9 ל-16 ביצים מנומרות. כאשר היא מוטרדת היא מתרחקת בריצה, ולא בתעופה ונעצרת בטווח ראייה מהקן.

== תת-מינים ==
לשליו הקשקשים 4 תת-מינים.
* שליו קשקשים צפוני (Callipepla pallida) 
* שליו קשקשים אלטיפלאני (Callipepla vigros)
* שליו קשקשים ערמוני (Callipepla castanogastris) 
* שליו קשקשים סונורני (Callipepla hargravei Rea)

==ראו גם==
* שלווים

==קישורים חיצוניים==

* [http://dwrcdc.nr.utah.gov/rsgis2/Search/Display.asp?FlNm=callsqua SCALED QUAIL], Utah Conservation Data Center

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1830
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ניקולס אילוורד ויגורס
קטגוריה:שלווים אמריקניים
קטגוריה:עמקי ריו גראנדה: עופות
קג'גוגו

קג'גוגו (אנגלית: Kajagoogoo) הייתה להקת פופ בריטית שפעלה בעיקר בשנות ה-80. לשיא הצלחתה הגיעה ב-1983, כשהסינגל "Too Shy" הגיע למקום הראשון בטבלת מכירות הסינגלים הבריטית, ולמקום החמישי במצעד מכירות הסינגלים של בילבורד.
== היסטוריה ==
הלהקה הוקמה ב-1979 בלייטון באזארד שבבדפורדשייר, ונקראה בתחילה "ארט נובו". חבריה באותה העת היו ניק בגס (גיטרה בס), סטיב אסקיו (גיטרה), סטיוארט קרוקספורד ניל (קלידים) וג'רמי "ג'ז" סטרוד (תופים). הלהקה הפיקה סינגל בשם "The Fear Machine", אך הוא נמכר במאות עותקים בלבד. ב-1981 חיפשה הלהקה סולן, ובחרה בכריסטופר האמיל, שאימץ לעצמו את שם הבמה לימאהל (אנגרמה של שם משפחתו). אז שונה גם שם הלהקה לקג'גוגו, שהוא שיבוש של גָגָגוּגוּ (Gagagoogoo), מילה המזכירה קולות שמשמיעים תינוקות.

במהלך הופעותיהם בלונדון ב-1982, התעניינו בהם מספר חברות תקליטים, ולבסוף חתמה הלהקה על חוזה עם חברת EMI. את אלבומם הראשון, "White Feathers", הפיק קלידן דוראן דוראן, ניק רודס. הסינגל הראשון מתוך האלבום, "Too Shy", יצא בינואר 1983 והגיע למקום הראשון בטבלת מכירות הסינגלים בבריטניה. גם הסינגלים הבאים, "oh to Be Aah" ו-"Hang on Now", זכו להצלחה רבה, והגיעו לרשימת 20 הסינגלים הנמכרים בבריטניה. האלבום עצמו הגיע למקום החמישי במצעדי המכירות במדינה.

ההצלחה הביאה גם לסכסוכים בין חברי הלהקה, ובאמצע 1983 הם החליטו להיפרד מלימאהל. את מקומו כסולן הלהקה מילא בגס. בהרכב החדש-ישן החלו לעבוד על אלבומם החדש, "Islands". הסינגל הראשון, "Big Apple", הצליח כקודמיו, והגיע לרשימת עשרת הסינגלים הנמכרים. השני, "The Lion's Mouth", הגיע לרשימת 30 הסינגלים הנמכרים, והוא סימן את ראשית דעיכתה של הלהקה. האלבום עצמו, שיצא ב-1984, הגיע למקום ה-35 במצעדי המכירות. זמן קצר אחר כך עזב סטרוד, וב-1985 ניסו שלושת חברי הלהקה למתג עצמם מחדש בשם קאג'ה. האלבום הבא שהקליטו, "Crazy People's Right to Speak" (1985) נכשל, וב-1986 התפרקה הלהקה.

ב-2004 התאחדו חברי הלהקה במסגרת התוכנית "Bands Reunited" של ערוץ VH1. חילוקי דעות ביניהם מנעו מופעי איחוד ואת המשך שיתוף הפעולה, אף שהיה ביקוש לכך. בשנת 2007 התאחדו בגס, אסקיו וניל, והקליטו את הסינגל "Rocket Boy". בשנה שלאחר מכן הקליטו את האלבום "Gone to the Moon", שנמכר רק דרך אתר האינטרנט של הלהקה. לימאהל וסטרוד הצטרפו אליהם לסיבוב הופעות באירופה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות פופ בריטיות
קטגוריה:להקות גל חדש
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1978
יגוארונדי

יגוארונדי (שם מדעי: Puma yagouaroundi) הוא מין יונק טורף בגודל בינוני מהסוג פומה ממשפחת החתוליים. 

== מאפיינים ==
היגוארונדי נפוץ מטקסס שבארצות הברית ועד דרום אמריקה. אפשר למצוא אותו מדרום ארצות הברית דרך אמריקה התיכונה ועד דרום ברזיל, פרגוואי וצפון ארגנטינה. אורכו הממוצע הוא 65 ס"מ עם זנב באורך 45 ס"מ ומשקלו כ-6 ק"ג. יש לו רגליים קצרות ומראה המזכיר קצת לוטרה, האוזניים קטנות ועגולות. מהסיבה הזאת לעיתים הם מכונים "חתולי לוטרה". גופו וזנבו ארוכים ודקים, אך ראשו רחב. פרוותם אחידה בצבע הנע משחור לאפור-חום כהה, או מאדום לצבע ערמוני.

חתול זה קרוב מאוד לפומה לפי מבנה הכרומוזומים וה-DNA שלהם ושניהם מהווים מינים בסוג פומה. ובעל קשר רחוק יותר לברדלס. מספר מדענים מסווגים אותו בסוג עצמאי (Herpailurus).

תחום תפוצתו הוא אזורים נמוכים קרובים למקור מים זורם, בעיקר ביערות נמוכים. לעיתים הוא גם שוכן באזורי ג'ונגל סבוכים, אזורי אחו או אזורי שיחים. הוא צד בלילה או באזור בין הערביים. שלא כמו מיני חתולים אחרים, היגוארונדי צד לעיתים קרובות בזוגות. הוא מרגיש בנוח על עצים, אך מעדיף לצוד על האדמה. הוא ניזון מדגים, יונקים קטנים, זוחלים וציפורים. יגוארונדים החיים בסביבות גדות נחלים טורפים בעיקר דגים, ולעיתים אף נכנסים למים כדי להתקרר. במקומות שבהם יש מזון בשפע יכולים שלושה או ארבעה פרטים לצוד באותה נחלה.

הנקבה ממליטה שגר של 1–4 גורים לאחר 70 ימים. הגורים מגיעים לבגרות בגיל שנתיים.

פרוות היגוארונדי אינה מבוקשת ולכן ציד אינו מהווה גורם סיכון, אך הרס מקום מחייתו גורם לירידה מתמדת במספריו.

==תת-מינים==
* Puma yagouaroundi armeghinoi - מצוי במערב ארגנטינה ומזרח צ'ילה
* Puma yagouaroundi cacomitli - מצוי בדרום טקסס ומזרח מקסיקו
* Puma yagouaroundi eyra - מצוי בברזיל, פרגוואי וארגנטינה
* Puma yagouaroundi fossata - מצוי מדרום מקסיקו עד הונדורס
* Puma yagouaroundi melantho - מצוי בפרו וברזיל
* Puma yagouaroundi panamensis - מצוי מניקרגואה עד אקוודור
* Puma yagouaroundi tolteca - מצוי במערב מקסיקו
* Puma yagouaroundi yagouaroundi - מצוי בגויאנה והאמזונאס

יגוארונדי בעל פרווה אדמדמה
יגוארונדי בעל פרווה אפורה

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ברנר-ז'רמין דה לספד
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1803
קטגוריה:חתולים קטנים
קטגוריה:בוליביה: יונקים
קטגוריה:ברזיל: יונקים
קטגוריה:אקוודור: יונקים
קטגוריה:יונקים ביער האמזונאס

קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:ארצות הברית: יונקים
קטגוריה:מקסיקו: יונקים
קטגוריה:קוסטה ריקה: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של אמריקה המרכזית
קטגוריה:גואטמלה: יונקים
אורג מסכה אפריקני

אורג מסכה אפריקני (שם מדעי: Ploceus velatus), מין של ציפור לא-נודדת הנפוצה בדרומה של יבשת אפריקה. אורג זה נפוץ מאוד בבתי גידול רבים כגון: סוואנה, כרי דשא, חורש פתוח, אזורי ביצה פנימיים ואזורים סמי מדבריים. הציפור נפוצה גם בגנים ובפארקים בפרברי ערים.

==תיאור==
אורכו של האורג נע בין 11 ל-14.5 ס"מ. מקורו השחור חרוטי בצורתו, והוא קצר וחזק. רגליו חומות-ורדרדות. בעונת הרבייה פני הזכר וצווארו מכוסים בנוצות שחורות. עיניו אדומות, ראשו וגופו התחתון בצבע צהוב בהיר, ואילו גבו מכוסה בנוצות ירוקות צהבהבות.

לנקבת האורג מקור חום ורדרד, עיניה בצבע חום או חום אדמדם. ראשה וגבה העליון מכוסים בפסים בצבע ירוק צהבהב. צבע הנוצות באזור הגרון צהבהב שהופך בהדרגה ללבן מלוכלך באזור הבטן. זנבה צהוב. הזכר בתקופות שאינן עונות הרבייה דומה לנקבה, אך עיניו נשארות אדומות. הצעירים דומים לנקבות.

==רבייה==
אורג מסכה אפריקני מקנן במושבות בעיקר בין החודשים ספטמבר וינואר. לכל זכר יש מספר בנות זוג. הוא בונה מספר קנים רב, בדרך-כלל כ-25 קנים בעונה. כמו אורגים אחרים הוא טווה את הקן מקנים, מדקלים ומעשבים. הנקבה מרפדת את הקנים בעשב רך ובנוצות. רוב הקנים מוקמים על עצים ליד ומעל אזורי מים ובתוך צמח הקנה, וכן באזורי פרוורי הערים.

== אסטרטגיה נגד קוקיות ==
אורג המסכה האפריקני סובל במיוחד מקוקיות המטילות ביצים בקינו, אך מתמודד נגדן בצורה יפה - כל נקבה מטילה ביצים בצבע שונה. מכיוון שהחור של הקן קטן, הקוקייה לא יכולה לראות איזה גוון של ביצה יש לאורג, ורוב הסיכויים שהביצה שתטיל תזוהה כיוצאת דופן ותושלך מהקן.

==תזונה==
אורג המסכה האפריקני נצפה לעיתים קרובות ביחידים או בקבוצות קטנות, אבל ניתן גם לראותו בלהקות גדולות יותר. הוא אוכל זרעים וחרקים ואף יונק צוף. הוא גם מגיע אל שולחנות אכילה כאשר הם בנמצא.

== מצב שימור ==
מצב שימור המין הוא ללא חשש.

==גלריית תמונות==
<gallery perrow="7" widths="150" heights="150">
קובץ:Ploceus velatus.jpg
קובץ:African Masked Weaver making nest - Sossusvlei - Namibia 0042 (22458353269).jpg
קובץ:Southern Masked Weaver.jpg| אורג מסכה אפריקני עומד על קן בנוי
קובץ:Ploceus velatus -Johannesburg -male making nest-8b.jpg|אורג בונה קן בגן ביוהנסבורג
קובץ:Black-eyed bulbul incoming on Southern Masked Weaver. (9667035060).jpg|אורג מסכה בקרב מול בולבול אפריקני
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070927182028/http://www.birdlife.org.za/fieldguide/book/species_info.php?id=138 אורג מסכה אפריקני באתר SASOL]

== הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1819
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי-פייר וייו
קטגוריה:אורגיים
קטגוריה:לסוטו: עופות
קטגוריה:אסוואטיני: עופות
קטגוריה:דרום אפריקה: עופות
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
טקסי 2

טקסי 2 (Taxi 2) הוא סרט פעולה קומי צרפתי בבימויו ז'ראר קראבצ'יק, לפי תסריטו של לוק בסון ובכיכובו של סמי נסרי. הסרט יצא לאקרנים ב-29 במרץ 2000. זהו סרט המשך לסרט טקסי שיצא בשנת 1998. כמו כן, לסרט זה יצאו שני סרטי המשך: טקסי 3 בשנת 2003, וטקסי 4 בשנת 2007.
== עלילה ==
גם בסרט ההמשך לטקסי גיבור הסרט הוא דניאל (סמי נסרי) שמתפרנס כנהג מונית אך מאחורי החזות הזו מסתתר נהג מרוצים. המונית שלו, פיג'ו 406 שנראית כמונית רגילה כלפי חוץ הופכת לרכב מרוץ משוכלל על ידי לחיצת כפתור אחת. דניאל וחברתו לילי (מריון קוטיאר) מחליטים להתחתן אך עליו להרשים את אביה הקשוח של לילי, גנרל חשוב בצבא הסובל מטראומת מלחמה. דניאל מתבקש להסיע את האב לנמל התעופה לפגוש את הנשיא היפני. בשדה התעופה דניאל פוגש את חברו הבלש, אמיליאן (פרדריק דיפנטל) אשר מבקש ממנו להצטרף למסיבה הקטנה. במהלך המסיבה הצרפתים מציגים למשלחת היפנית את הרכב המשוריין שבו ייסעו וזאת בעקבות שמועות שהיאקוזה רוצים לחטוף אותו כדי לפגוע בקשרי המסחר בין צרפת ויפן. תוך כדי התצוגה משהו משתבש ברכב והנהג שהיה אמור להסיע את המשלחת היפנית נפגע. דניאל מתנדב להסיע את המשלחת היפנית ברחובות מרסיי. תוך כדי הנסיעה הם נקלעים למארב מתוכנן אשר בסופו היאקוזה מצליחים לחטוף את נשיא יפן ובלשית נוספת (אמה ויקלונד), חברתו של אמיליאן. המשטרה יחד עם אמיליאן ודניאל יוצאים למבצע חילוץ. הסרט עתיר בסצינות מרוצים.

== מהלך הצילומים ==

במהלך אחת מסצינות הצילום אירעה תאונה קטלנית כאשר המונית של דניאל הייתה אמורה לעוף ולנחות במיקום מסוים אך במקום זאת עפה לכיוון צוות הצילום. צלם אחד נהרג ואחד נוסף שבר את שתי רגליו. ועדה מיוחדת שמונתה לחקור את תוצאות התאונה קבעה שהדבר יכול היה להימנע אלמלא השיקולים מצד ההפקה לחסוך בכסף. אחראי הפעלולים בסרט, רמי ג'וליאן קיבל 18 חודשי מאסר על תנאי ונדרש לשלם קנס של 18,000 יורו למשפחת הצלם שנהרג ופיצוי לצלם הפצוע. התסריטאי והמפיק לוק בסון והבמאי ג'רארד קראבצ'יק יצאו זכאים במשפט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מרסיי בקולנוע
קטגוריה:סרטי המשך
קטגוריה:סרטים צרפתיים משנת 2000
קתדרלת פאולוס הקדוש (מדינה)

כיפת הקתדרלה ומגדלי הפעמונים שלה החולשים על נופה של העיר. מראה מכיוון צפון-מזרח
חזית הקתדרלה
מוטיב הנחש בראשו של מגדל הפעמונים הימני
כיפת המבנה מאולם הקתדרלה
קתדרלת פאולוס הקדוש (מלטית Katidral ta’ San Pawl; אנגלית St. Paul's Cathedral) בעיר מדינה, היא הקתדרלה הקתולית של האי מלטה, ביחד עם קון-קתדרלת יוחנן הקדוש שבבירה ולטה, הנושאת עימה בתפקיד מאז שנת 1816.

==מסורת והיסטוריה==
הקתדרלה הוקמה במקום בו לפי המסורת ניצב ביתו של פובליוס הקדוש, שליטה הרומי של האי. לאחר שספינתו של פאולוס נטרפה אל חופי האי, עת היה בדרכו לרומא כדי לעמוד למשפט, הוא בא לביתו של פובליוס וריפא את אביו. לימים היה פובליוס לבישוף הראשון של מלטה. 

המבנה הוקם בין השנים 1697-1702 לפי תוכניתו של האדריכל המקומי לורנצו גאפה (Lorenzo Gafà, 1638-1704), והקתדרלה הוקדשה ב-8 באוקטובר 1702. במקום זה נצבה קודם לכן קתדרלה נורמנית מהמאה ה-12 אשר חרבה ברעידת אדמה ב-1693. מספר רחובות ומבנים ששכנו סביב המבנה החדש, נהרסו ופונו, וכך נוצרו "כיכר הארכיבישוף" (Pjazza tal Arcisqof) שמדרום לקתדרלה, וכיכר פאולוס הקדוש (Pjazza San Pawl) שממערב לה.

==המבנה==
הקתדרלה שוכנת סמוך לחומה המזרחית של העיר הזעירה, שאורכה כ-300 מטרים ורוחבה כ-200 מטרים בלבד. חזית המבנה מחולקת על ידי עמודים קורינתיים לשלושה אגפים. בכל אחד משני האגפים החיצוניים קבועה בקומה הראשונה דלת, ומעליהם מתנשאים שני מגדלי פעמונים שבכל אחד מהם קבועים שישה פעמונים ושעון. בצריחי המגדלים נראים פסלי נחשים המסמלים את הנס הראשון שעשה פאולוס הקדוש באי, כאשר הוכש על ידי נחש אך נותר בלא פגע. באגף האמצעי קבועה הדלת הראשית אל הקתדרלה, מעליה חלון גדול ומעליו גמלון הנושא צלב. משני צדדיה של הדלת הראשית נראים מגינהם של הגראנד מאסטר רמון פריוס אי רוקפול (Ramon Perellos y Roccaful) (משמאל) ושל אחד הבישופים המקומיים (מימין). שני תותחים קטנים מימי ההוספיטלרים ניצבים בכיכר סמוך למבנה. כיפת הקתדרלה הצבועה באדום ובלבן, חולשת על קו הרקיע של העיר. היא ניצבת על תוף מתומן שבו שמונה חלונות, ונושאת בתורה מנורה. 

פנים המבנה עוטר בעושר רב בסגנון אדריכלות הבארוק, בין היתר גם על ידי מתיה פרטי (Mattia Preti) בן קלבריה, אשר עשה גם בעיטורה של קתדרלת יוחנן הקדוש בבירה. רצפת המבנה מרוצפת בשיש צבעוני, וקבועים בה קברים ולוחות קבורה, כמו גם מגנים של בישופים מקומיים. פנים הכיפה עוטר מספר פעמים לאורך השנים, ועיטוריה הנוכחיים הם משנות ה-50. מהכנסייה הקודמת שרדו ציור מעשה ידיו של פרטי, המתאר את התנצרותו של פאולוס הקדוש, ציור של המדונה והילד מהמאה ה-15, אגן הטבילה, פרסקו באפסיס המתאר את ספינתו הטרופה של פאולוס הקדוש, וכן הפורטיקו של הכנסייה המקורית, המשמש כיום כדלת חדר המלבושים. 

במוזיאון הקתדרלה השוכן מצידו הדרומי של כיכר הארכיבישוף, מוצג אוסף של מטבעות, כלי כסף, מלבושים, עתיקות רומיות, מסמכים מתקופת האינקוויזיציה, ועבודות עץ של אלברכט דירר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20100613025117/http://maltavista.net/en/list/photo/536.html תמונות הקתדרלה]
* [http://www.visitmalta.com/mdina-cathedral הקתדרלה באתר לשכת התיירות של מלטה]
* [http://www.visitmalta.com/the-cathedral-museum מוזיאון הקתדרלה באתר לשכת התיירות של מלטה]
* [http://www.planetware.com/mdina/st-pauls-cathedral-m-m-mspc.htm אודות הקתדרלה]
* [https://web.archive.org/web/20120721050250/http://maltadiocese.org/lang/en/parishes/mdina/ הקתדרלה באתר הארכיבישופות של מלטה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלטה: כנסיות
מתיה פרטי

מתיה פרטי (; 24 בפברואר 1613 – 3 בינואר 1699) היה צייר איטלקי, שחי באיטליה ובמלטה, וייתכן שגם בספרד ובפלנדריה, ויצר בסגנון הבארוק. הוא נודע בכינוי "האביר הקלברי" (Il Cavaliere Calabrese).

==ביוגרפיה==
פרטי נולד בקלבריה שבדרום איטליה, ולפני 1630 הצטרף לאחיו גרגוריו, גם הוא צייר, ברומא. הוא השתלם בסגנונם של מספר ציירים ידועים, אך הושפע בעיקר מקאראווג'ו. פרטי זכה עד מהרה להצלחה רבה ונחשב לצייר בר-סמכא במחצית השנייה של המאה ה-17. בתחילה צייר נושאים חילוניים, כמו מוזיקאים ושחקני קלפים, אך לאחר מכן התמחה בציור פרסקאות בנושאי דת. בין השנים 1644–1646 עסק בעיטור שתי כנסיות ברומא, ולאחר מכן עבד בכנסיות ובארמונות שונים ברחבי איטליה, בעיקר בנאפולי, בה שהה בין השנים 1656–1660. על יצירותיו החשובות בנאפולי נמנו ציורים על שבעה משערי העיר, שתארו את הבתולה וקדושים נוצרים כשהם מחלצים את ההמונים ממגפת הדבר, שפקדה את העיר ב-1656. הציורים עצמם אבדו, אך שניים מהתרשימים שרשם בעת לימוד הנושא השתמרו.

כאשר הוענק לו תואר אבירות על ידי מסדר ההוספיטלרים, יצא ב-1659 לבקר במעוזם שבמלטה, ונותר באי משך רוב שארית חייו. יצירתו הנודעת ביותר באי היא תקרתה של קון-קתדרלת יוחנן הקדוש בוולטה, שעליה צייר 18 סצינות מחייו של יוחנן המטביל, ובנוסף עיטר את הקירות הפנימיים של הספינה הראשית ואת קפלות הצד. העבודה על התקרה נמשכה חמש שנים, החל ב-1661 ועד 1666. בנוסף נשכרו שירותיו של פרטי גם לעיטורה של קתדרלת פאולוס הקדוש במדינה ובמספר כנסיות נוספות ברחבי האי. המוניטין שיצאו לפרטי הביאו לכך שזכה לתמיכתם של פטרונים רבים, וציורים רבים שצייר מצויים כיום באוספים פרטיים שונים באי. הוא מת בוולטה ב-1699, ונקבר ברצפת המעבר לסקריסטי שבקתדרלת יוחנן הקדוש בעיר.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Preti, Mattia - Wedding at Cana - c. 1655.jpg|החתונה בקנה (1655 בערך)
קובץ:Stjohns-cathedral-209.jpg|תקרתה וקירותיה של קון-קתדרלת יוחנן הקדוש בוולטה, מעשה ידיו של פרטי
Noli me tangere by Mattia Preti at at Pio Monte della Misericordia (Naples).jpg|"אל תיגעי בי" בפיו מונטה דלה-מיסריקורדיה בנאפולי
Judith with the head of Holofernes by Mattia Preti.jpg|יהודית עם ראש הולופרנס במוזיאון קפודימונטה בנאפולי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.wga.hu/frames-e.html?/html/p/preti/index.html אודות פרטי ויצירותיו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1613
קטגוריה:נפטרים ב-1699
אל-מנסור עלי

אל-מנסור עלי (ערבית: المنصور على בשמו המלכותי: الملك المنصور نور الدين علي بن أيبك - אל מליכ אל-מנצור נור א-דין עלי בן איבכ, נולד ב-1242, שנת פטירה לא ידועה) היה הסולטאן השני של האימפריה הממלוכית בין 1257 ל-1259.

בנו של אייבכ מאשתו הראשונה, שעלה לשלטון לאחר הירצחו. בתקופתו העוצרים היו סנג'ר אל-חלבי, סנג'ר אל ע'יתמי ובסופו של דבר קוטוז, שהדיח את הסולטאן הצעיר כשפלישת המונגולים נהייתה מוחשית והממלוכים רצו סולטאן חזק שיוכל בעצמו להתמודד עם האויב. לאחר הדחתו נעצר אל מנסור עלי ביחד עם אחיו ועם אמו במבצר במצרים וגורש לדמייטה, ואחר כך לאימפריה הביזנטית. גורלו לאחר מכן לוט בערפל.

==מקורות==
*

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ממלוכים
קטגוריה:סולטאנים ממלוכים
קטגוריה:סולטאנים בחרים
קטגוריה:ילידי 1242
קטגוריה:נפטרים ב-1259
סאברט, מלך אסקס

סאברט (באנגלית: Sæbert, Sæberht או Sebert; נפטר בשנת 616 לערך), היה מלך ממלכת אסקס בין השנים 604 לערך עד שנת פטירתו.

סאברט היה בנו של סלדה אשר מלך לפניו, ואחיינו של המלך אתלברט מלך קנט.

בשנת 604 התנצר סאברט, ועימו רבים במלכת אסקס. על פי המסורת האנגלית סאברט הוטבל על ידי מליטוס הקדוש, ההגמון של לונדון, אולם בניו סיקסרד וסאוורד לא התנצרו, ועת ששניהם מלכו יחד לאחר מותו של סאברט, הם אילצו את מליטוס לברוח מלונדון.

על פי המסורת האנגלית, סאברט ייסד את מנזר ווסטמינסטר ונקבר בו, יחד עם רעייתו אתלגודה (Æthelgoda). עדויות ארכאולוגיות שהתגלו בשנת 2003 מרמזות על קבר מלכותי שהתגלה בפריטלוול, אשר ייתכן שהיה קבר של סאברט.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.pase.ac.uk/pase/apps/DisplayPerson.jsp?personKey=7184 כתבים המאזכרים את סאברט]
* [http://www.bbc.co.uk/dna/h2g2/A948800 קורות חיים] באתר ה-BBC
* [https://web.archive.org/web/20090130133931/http://worldtimelines.org.uk/world/british_isles/england/eastern/AD410-1066 ממלכת אסקס באתר worldtimelines]
* 

קטגוריה:מלכי אנגליה
קטגוריה:מלכי אסקס
קטגוריה:נפטרים ב-616
ממלכת אסקס

ממלכת אסקס (באנגלית עתיקה: Ēast Seaxna Rīce ובלטינית: Regnum Orientalium Saxonum, "ממלכת הסקסונים המזרחיים" – "Ēast" פירושו מזרח באנגלית עתיקה) הייתה אחת משבע ממלכות ההפטרכיה.

הממלכה נוסדה בשנת 500 לערך, וכללה את שטחי המחוזות אסקס, הרטפורדשייר ומידלסקס של ימינו.

==גבולות הממלכה==
ממלכת אסקס השתרעה בין הנהר סטואר וממלכת מזרח אנגליה בצפון, לבין נהר התמזה וממלכת קנט בדרום, במזרחה גבלה הממלכה בים הצפוני ובמערבה בממלכת מרסיה.

בתחום הממלכה היו שרידי העיר הרומית של קולצ'סטר והעיר לונדון - בירת פרובינקיית בריטניה. 

מחוז אסקס של ימינו שמר על הגבולות ההיסטוריים הצפוניים והדרומיים של הממלכה, אולם ממערב שטחי המחוז קטנים יותר, בשל אובדן שטחים של הממלכה לממלכת מרסיה במהלך המאה השמינית.

==היסטוריה==
ממלכת אסקס לא מוזכרת בכרוניקות הקדומות, ועל כן ידועים פרטים מועטים בלבד על ממלכה זו. הממלכה התפתחה מאיחודן של ממלכות קטנות שקמו לאחר עזיבת הרומאים בראשית המאה החמישית. העדויות ההיסטוריות מהתקופה מאזכרות מספר מלכים שמלכו אחד אחרי השני, או לעיתים יחדיו (כאשר ייתכן שהם משלו על חלקים שונים של הממלכה). 

המלך הראשון המתועד הוא אסקווין אשר שלט בממלכה החל משנת 527. בדה ונרביליס מאזכר את הממלכה בספרו "ההיסטוריה של מלכי בריטניה" ומציין את הגעת ההגמון (ולימים הקדוש הנוצרי) מליטוס ללונדון בשנת 604. בדה מספר על ההטבלה של המלך סאברט, על ידי מליטוס, וככל הנראה בהשפעת אתלברט, מלך קנט (דודו של סאברט).

בדה מציין כי לאחר מותו של סאברט, בשנת 616 נאלץ מליטוס להימלט מלונדון בשל לחץ של בניו של סאברט, אשר החזירו את דת הממלכה לפגניות. 

ממלכת אסקס התנצרה בשנית בתקופת שלטונו של סיגברט הטוב, בעקבות פעילותו המיסיונרית של קד הקדוש, אולם שבה להיות פגנית בשנת 660 בתקופת שלטונו של סוויתהלם. סוויתהלם המיר דתו לנצרות בשנת 662 אולם נפטר בשנת 664. שני בניו, סיגהרה וסאבי ירשו אותו. מגפה שפגעה בממלכה באותה עת הביאה לעזיבת הדת הנוצרית ושיבה לפגניזם. צעד זה הביא לכיבוש הממלכה על ידי וולפיר, מלך מרסיה.

תבוסת מרסיה, וכיבושה בשנת 825 על ידי אגברט, מלך וסקס הביא לאיחוד השטחים לתוך ממלכת וסקס והיעלמותה של ממלכת אסקס.

==ראו גם==
*מלכי אסקס

==קישורים חיצוניים==

* 

אסקס, ממלכת
אסקס, ממלכת
אסקס, ממלכת
קטגוריה:אסקס
מישל באסטוס

מישל פרננדס באסטוס (בפורטוגזית: Michel Fernandes Bastos; נולד ב-2 באוגוסט 1983, פלוטאס) הוא כדורגלן עבר ברזילאי ששיחק בעמדת הקשר.

== קריירה ==
באסטוס החל את הקריירה שלו בקבוצת עיר הולדתו ולפני שעבר להולנד, שיחק בפיינורד. בהולנד הוא שיחק עבור אקסלסיור רוטרדם, ולאחר תקופה הוא החליט לחזור לברזיל, שם הצטרף לאתלטיקו פרנאאנסה. הוא שיחק עבור גרמיו ועבור פיגיירנסה לפני שחזר לאתלטיקו פאראנס. לאחר תקופה קצרה בברזיל, הוא החליט לחזור לאירופה.

בשנת 2006 הצטרף למועדון הצרפתי ליל. את הופעת הבכורה שלו הוא עשה במשחק הראשון של עונת נגד סטאד רן הוא שיחק במשחק 65 דקות ואז הוחלף. במשחק זה נצחה ליל את סטאד רן 2-1.

ב-15 ביולי 2009, הודיע נשיא ליל מישל סידוק כי הקבוצה מסכימה ל-18 מיליון האירו שהציעה אולימפיק ליון עבור באסטוס. ב-16 ביולי באסטוס עבר בהצלחה את הבדיקות הרפואיות והוא חתם על חוזה עם ליון לארבע שנים, השחקן השני שהגיע באותו קיץ אחרי באסטוס הוא השחקן הארגנטינאי ליסנדרו לופז שהגיע מפורטו. באסטוס הבקיע את שערו הראשון במדי ליון בשלב הבתים של ליגת האלופות נגד אנדרלכט, במשחק בו ניצחה ליון 1-5.

לאחר עונה מצוינת בליל, זומן באסטוס לסגל נבחרת ברזיל וב-27 באוקטובר 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק ידידות נגד . ב-2 ביוני 2010 כבש את שערו הראשון במדי ברזיל במשחק הכנה למונדיאל 2010 נגד .

ב-29 בינואר 2013 הושאל לעונה וחצי לשאלקה 04. ב-2 באוגוסט 2013 חתם באסטוס באל-עין מאיחוד האמירויות, ולאחר כחצי שנה במדי הקבוצה הושאל לרומא האיטלקית. 

ב-13 באוגוסט 2014 חתם בקבוצה סאו פאולו ממולדתו ברזיל לעונה אחת. ב-31 בדצמבר 2016 חתם לשנתיים בפלמיירס.

ב-28 באפריל 2018 הושאל לקבוצה רסיפה מליגת העל הברזילאית.

== תארים ==

;אולימפיק ליון
* הגביע הצרפתי (1): 2011/2012
* הסופר קאפ הצרפתי (1): 2012

==קישורים חיצוניים==

* מור מרקוס, [http://www.one.co.il/Oppinion/229/159742.html היורש של רוברטו קרלוס], באתר ONE, 8 ביוני 2010

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:פלוטאס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פיינורד
קטגוריה:כדורגלני אקסלסיור רוטרדם
קטגוריה:כדורגלני אתלטיקו פרנאאנסה
קטגוריה:כדורגלני גרמיו
קטגוריה:כדורגלני פיגיירנסה
קטגוריה:כדורגלני ליל
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק ליון
קטגוריה:כדורגלני שאלקה 04
קטגוריה:כדורגלני אל-עין
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני סאו פאולו
קטגוריה:כדורגלני פלמיירס
קטגוריה:כדורגלני אמריקה פוטבול קלוב (בלו הוריזונטה)
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1983
ידידי ישראל במפלגה השמרנית

ידידי ישראל במפלגה השמרנית (באנגלית: Conservative Friends of Israel - CFI, מילולית: הידידים השמרניים של ישראל) הוא ארגון בריטי פרו-ישראלי, הפועל בקרב השלטון הבריטי, בעיקר בקרב חברי הפרלמנט מהמפלגה השמרנית. הארגון הוקם ב-1974 והוא ממומן על ידי מקורות עצמאיים. כיום מונה הארגון כ-1,500 חברים. יושבת ראש הארגון היא חברת הפרלמנט ג'יליאן שפרד, שהייתה חברת קבינט בתקופת ג'ון מייג'ור.

מטרתו המוצהרת של הארגון היא "שחברי הפרלמנט מטעם השמרנים לא יראו את ישראל כפי שהיא משתקפת ב-BBC ובעיתונות הזרה" אלא "להביא לכך שהחברים, מרמת המנהיג ועד לאחרון הפרלמנטרים, יקבלו תפיסה נכונה ומאוזנת יותר ביחס לישראל". ב-1994 הצליח הארגון להביא לביטול אמברגו נשק בריטי על ישראל.

הארגון מעודד ביקורים בישראל, של חברי הפרלמנט הבריטי, נציגים בריטים בפרלמנט האירופי ובכירים בשלטון. הארגון יוזם מפגשים בינם לעמיתים ישראלים. בנוסף פועל הארגון לשיתוף יזמים ומפעלים ישראלים ביוזמות ממשלתיות בריטיות.

== ראו גם ==
* ידידי ישראל במפלגת הלייבור
*ידידי ישראל באירופה
*יוזמת ידידי ישראל
*נוצרים ידידי ישראל

==קישורים חיצוניים==
* 

* גיא לרר, [http://alondon.net/מישהו-מטפל-בכם/ מישהו מטפל בכם], באתר "עלונדון", 15 במרץ 2005
* 

קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ארגונים
קטגוריה:שדולות
קטגוריה:יחסי הממלכה המאוחדת – ישראל
ג'רולאמו קסאר

ג'רולאמו קסאר (Gerolamo Cassar; לעיתים ג'ירולאמו (Girolamo) או גלורמו (במלטית: Glormu), סביב 1520–1592?) היה אדריכל בן מלטה, אשר תכנן את רוב מבני הציבור בבירת המדינה, ולטה.

== קורות חיים ==
קסאר נולד ככל הנראה בעיר בירגו, למשפחה שהיגרה למלטה מסיציליה בסביבות שנת 1440. בעת המצור הגדול על מלטה שהטילו העות'מאנים על האי בשנת 1565, הוא פעל לצידם ובהנחייתם של אדריכלים צבאיים דוגמת פרנצ'סקו לפרלי (Francesco Laparelli), שהגיעו לאי מאיטליה ומספרד, במטרה לסייע להוספיטלרים הנצורים. בין היתר עשה קסאר בחיזוק ביצורים שנהרסו בהתקפות העות'מאניות ובנה מספר מכונות לחימה, אך היקף פעולתו המדויק אינו ידוע. לאחר תום המצור, החליטו ההוספיטלרים להקים עיר בירה חדשה ומבוצרת בחלקו הצפון-מזרחי של חצי האי שברס. שירותיו של קסאר נשכרו לתכנון העיר ומבניה, וב-1569, לאחר שלפרלי עזב את מלטה, היה קסאר לאדריכל העיקרי של הפרויקט. בשלב זה, הקמתם של ביצורי העיר כמעט הסתיימה, ועיקר עבודתו של קסאר התמקד בבניית מבני הציבור. עם זאת, בשל חוסר ניסיונו של קסאר בתכנון ובהקמת מבנים חילוניים ודתיים, החליטו האבירים לשולחו לאיטליה כדי לרכוש ידע בתחום. אין תיעוד באשר לשאלה אם קסאר אכן עזב את האי, אך ייתכן שכך היה בשל הדמיון בין סגנונו לסגנון האדריכלי ששלט באיטליה באותה עת. בכל אופן, גם אם אכן שהה באיטליה, ברי שיצא אליה לא לפני סופו של חודש אפריל 1569, ושב אל מלטה באותה שנה. קסאר מת במלטה ב-1592, אך ייתכן שהדבר אירע במועד כלשהו בין השנים 1586-1592.

==עבודתו==
חזיתה של קון-קתדרלת יוחנן הקדוש בוולטה
ארמון ורדאלה
שני המבנים החשובים ביותר שקסאר אחראי להם הם קון-קתדרלת יוחנן הקדוש (1572-1577) וארמון הגראנד מאסטר (1571-1575) בוולטה. בנוסף הוא תכנן את כל שבע אכסניות האבירים בני הלאומים השונים, ואשר כונו באופן מסורתי בשם "לשונות" (langues). אלה כוללות את אכסניית קסטיליה המשמשת כיום כמשרד ראש הממשלה ואת אכסניית פרובאנס, שבה שוכן המוזיאון הארכאולוגי הלאומי. חמש האכסניות האחרות הן אכסניית אראגון ואכסניית איטליה הניצבות על תילן עד היום; אכסניית גרמניה שנהרסה ב-1839 כדי לפנות מקום להקמתה של קתדרלת פאולוס הקדוש האנגליקנית; ואכסניות אוברן וצרפת שנהרסו שתיהן בהפצצות האוויריות על העיר במלחמת העולם השנייה.

עוד תכנן קסאר בתים פרטיים, מאפייה וטחנות קמח. מחוץ לוולטה תכנן קסאר מבני דת נוספים ואת ארמון ורדאלה בדרום-מערבו של האי מלטה, המשמש כיום כאחד משלושת מעונותיו הרשמיים של נשיא הרפובליקה. אף כי אין תיעוד לכך, סביר כי היה זה קסאר אשר תכנן גם את בית החולים בוולטה - ה"סאקרה אינפרמריה" (Sacra Imfermeria) - המשמש כיום כמרכז כנסים הים התיכון. סגנונו של קסאר פשוט ופונקציונלי, והושפע מהכשרתו באדריכלות צבאית, מעבודתו לצד לפרלי ומדרישות ההוספיטלרים שהיו מסדר לוחם.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.angelfire.com/ma/maltarchitecture/cassar.html אתר מקיף אודות חייו ופעולתו של קסאר]
* [http://en.structurae.de/persons/data/index.cfm?ID=d004912 רשימה חלקית של מבנים שתוכננו על ידי קסאר באתר Structurae]
* [http://eng.archinform.net/arch/31212.htm רשימה חלקית של מבנים שתוכננו על ידי קסאר באתר ArchInForm]

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפטרים ב-1592
קטגוריה:ילידי 1520
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אדריכלים מלטזים