OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הרצוג ודה מרון

[[אליאנץ ארנה, מינכן]]
[[אלבפילהרמוני, האפן סיטי בהמבורג (2007–2016).]]
[[האצטדיון הלאומי בייג'ינג]]
הספרייה הלאומית של ישראל בקריית הלאום, בבנייה, 2023]]
הרצוג ודה מרון (Herzog & de Meuron Architekten) הוא משרד אדריכלים שווייצרי אשר נוסד בבזל ב-1978. מקימיו ושותפיו הבכירים הפעילים גם היום הם ז'אק הרצוג (נולד ב-19 באפריל 1950) ופייר דה מרון (נולד ב-8 במאי 1950). השניים זכו בפרס רולף שוק לאמנות חזותית בשנת 1999 ובפרס פריצקר לאדריכלות בשנת 2001.

הקריירות של שני האדריכלים היו כמעט מקבילות מאז ששניהם למדו יחד במכון הטכנולוגי של ציריך והקימו לאחר מכן את השותפות. המשרד פועל במגוון רחב מאוד של פרויקטים, בעיקר מבני ציבור, ובמגוון גישות תכנוניות ועיצוביות הבאות לידי ביטוי בגאומטריה יוצאת דופן ובשימוש מקורי וחדיש בחומרים ובטכנולוגיה.

יו"ר הוועדה המעניקה את פרס פריצקר, ג'יי קארטר בראון, אמר עליהם כי "קשה לחשוב על אדריכלים רבים בהיסטוריה אשר התמסרו למעטפת האדריכלית עם דמיון ווירטואוזיות כה רבים". עוד הוסיפה אחת משופטי הוועדה, אדה לואיז האקסטאבל כי "הם מזקקים את המסורת של המודרניזם לכדי פשטות יסודית תוך חיפוש מתמיד אחר שימוש חדשני בחומרים ובמשטחים". הניו יורק טיימס הגדירם כ"אחד ממשרדי האדריכלים הנערצים ביותר בעולם".

באפריל 2016 הונחה אבן הפינה לבניינה החדש של הספרייה הלאומית של ישראל בקריית הלאום, מבנה פרי תכנונו של משרד האדריכלים. הבניין נחנך באוקטובר 2023.

ב־2015 החלו לתכנן בניית גורד שחקים ראשון בפריז מאז שנות ה-70: מגדל המשולש.

==פרויקטים נבחרים (בנויים)==
* 2022 - מגדל רוש 2, בזל
* 2021 - מוזיאון לאמנות +M, הונג קונג
* 2017 - רחוב לאונרד 56, ניו יורק
* 2016 - אלבפילהרמוני, המבורג
* 2015 - מגדל רוש, בזל
* 2015 - האצטדיון החדש של בורדו, בורדו
* 2008 - האצטדיון הלאומי בייג'ינג
* 2005 - מוזיאון M. H. de Young Memorial Museum, סן פרנסיסקו
* 2005 - הרחבת מרכז האמנות ווקר במיניאפוליס
* 2005 - אצטדיון הכדורגל אליאנץ ארנה, מינכן
* 2004 - בניין פורום, ברצלונה
* 2003 - Laban Dance Centre, לונדון
* 2001 - אצטדיון זנקט יאקוב פארק, בזל
* 2000 - מוזיאון טייט מודרן, לונדון - הסבת תחנת כוח ישנה למבנה מוזיאון
* 1999 - יקב דומינוס, עמק נאפה, קליפורניה
* 1997 - מגדל SBB, בזל
* 1992 - אוסף גץ, מינכן

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדריכלים שווייצרים
קטגוריה:זוכי פרס פריצקר
קטגוריה:זוכי פרס רולף שוק לאמנות חזותית
קטגוריה:המכון הטכנולוגי של ציריך
אוניברסיטת ג'ונס הופקינס

אוניברסיטת ג'ונס הופקינס (באנגלית: Johns Hopkins University; בראשי תיבות: JHU; בקיצור: Johns Hopkins או Hopkins) היא אוניברסיטה פרטית בבולטימור שבמרילנד, ארצות הברית. ג'ונס הופקינס גם מפעילה קמפוסים ברחבי מרילנד, וושינגטון די. סי., איטליה וסין. היא מוערכת במיוחד בשל תוכניות הרפואה, בריאות, מדע ויחסים בינלאומיים שלה.

== היסטוריה ==
האוניברסיטה נקראת על שמו של היזם, מתנגד העבדות והנדבן , שהוריש 8,000,000 דולר בצוואתו בשנת 1873 לייסוד האוניברסיטה ובית החולים ג'ונס הופקינס. הייתה זאת התרומה הגדולה ביותר בארצות הברית עד אותה עת, והיא שוות ערך ל-131,000,000 דולרים במונחים של 2006. האוניברסיטה פתחה את שעריה ב-22 בפברואר 1876, במטרה מוצהרת ל"עידוד המחקר וההתקדמות של חוקרים אינדיבידואליים, שבעזרת מצוינותם יקדמו את המדעים עליהם הם שוקדים, ואת החברה בה הם חיים".

ג'ונס הופקינס הייתה האוניברסיטה הראשונה בארצות הברית ששמה את הדגש על מחקר, ויישמה את מודל האוניברסיטאי הגרמני אותו פיתחו וילהלם פון הומבולדט ופרידריך דניאל ארנסט שליירמאכר.

ג'ונס הופקינס היא האוניברסיטה האמריקאית הראשונה שלימדה באמצעות סמינרים, במקום להתבסס בלעדית על הרצאות, כמו כן הייתה האוניברסיטה הראשונה באמריקה שהציעה לימודים לתארים ראשונים (בניגוד למערכת לימודים שנשענה על שבע האמנויות החופשיות בלבד).

בתור שכזו היוותה ג'ונס הופקינס דגם לרוב אוניברסיטאות המחקר הגדולות בארצות הברית, במיוחד לאוניברסיטת שיקגו.
לפי דירוג קרן המדע הלאומית, השקעותיה של ג'ונס הופקינס היו 1.49 מיליארד דולר במחקרי מדע, רפואה והנדסה בשנת העסקים 2006, דבר העושה אותה למוסד האקדמי המוביל בארצות הברית בהוצאות כוללות על מחקר ופיתוח השנה ה-29 ברציפות.
האוניברסיטה חברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות (AAU), באיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA) וב (NAICU)..

== קמפוסים ובתי ספר ==
=== הומווד ===
* ע"ש (1876)
* (1909)
* ע"ש וויטינג (1913)

=== מזרח בולטימור ===
* (1889)
* בית הספר לרפואה (1893)
* ע"ש בלומברג (1916)

=== מרכז העיר בולטימור ===
* ע"ש (1857)
* ע"ש (2007)

=== וושינגטון די. סי. ===
* ע"ש (1876)
* ע"ש פול ניצה (1943)

== דירוגים בין-לאומיים ==
* דירוג שאנגחאי: מקום 17 (2024)
* דירוג Times Higher Education: מקום 15 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 28 (2024)
* דירוג U.S. News & World Report: מקום 13 (2024)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

*
ג'ונס הופקינס
ג'ונס הופקינס
קטגוריה:איגוד האוניברסיטאות האמריקניות
קטגוריה:איגוד אוניברסיטאות המחקר
מלחמת אבחזיה

מלחמת אבחזיה שניטשה בין השנים 1992 ל-1993, ובה לחמו צבא גאורגיה מצד אחד כנגד בדלנים אבחזים מצד שני, הייתה אחד העימותים החריפים בקווקז בתקופה שלאחר התפרקות ברית המועצות. הסכסוך נשא אופי אתני בין הגאורגים והאבחזים. המיעוטים באבחזיה, גאורגים וארמנים לחמו לטובת ממשלת גאורגיה שהתנגדה לפרישת החבל מגאורגיה. לטובת הבדלנים הצטרפו יחידות מתנדבים של קוזקים מצפון הקווקז, ואף כוחות הפדרציה הרוסית שהיו מוצבים בסמוך.

המלחמה נחשבת לחלק ממלחמת האזרחים של גאורגיה, שכללה עימות פוליטי פנימי בין הגאורגים ובין עצמם, בו לחמו תומכי הנשיא המודח זוויאד גמסחורדיה ותומכי הנשיא המכהן אדוארד שוורדנדזה, ועימותים בין הממשל המרכזי בגאורגיה ובין תנועות בדלניות כגון המשבר בחבל דרום אוסטיה שהתפתח אף הוא לעימות צבאי. עימותים אלו התנהלו במקביל ללחימה באבחזיה, סיבכו את הלחימה, ותרמו לתוצאתה.

הפרות זכויות האדם ומעשי זוועה דווחו באשר לפעולות שני הצדדים, ושיאם היה לאחר המלחמה ולאחר כיבוש סוחומי ב-27 בספטמבר 1993 במסע טיהור אתני בו גורשו הגאורגים מאבחזיה. לפני המלחמה מנו האבחזים 17.8% מאוכלוסיית אבחזיה ואילו הגאורגים מנו 45.7%. מספרה הכולל של האוכלוסייה היה כחצי מיליון נפש. ארגון האומות המאוחדות אימץ החלטה המכירה בזכות השיבה של הפליטים הגאורגים לאבחזיה.

גאורגיה שקיבלה עצמאותה לאחר נפילת ברית המועצות, הושפעה באופן עמוק מהמלחמה, וסבלה נזק כלכלי, אנושי ופסיכולוגי. אבחזיה נהרסה במלחמה, ובעימותים שבאו בעקבותיה. אבחזיה, ששומרת על עצמאות דה פקטו, עדיין סובלת מבעיות כלכליות וחברתיות בעקבות המלחמה.

==ראו גם==

* גדוד בגרמיאן
* הטיהור האתני של גאורגים מאבחזיה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הסכסוך האבחזי-גאורגי
קטגוריה:מלחמות גאורגיה
גנו אדמיה

גֶנוֹ אדָמיה (בגאורגית: გენო ადამია; 8 במרץ 1936 - 28 בספטמבר 1993) היה ממפקדי הצבא הגאורגי במהלך מלחמת אבחזיה (1991-1992), שנהרג במהלך הקרבות, והפך לסמל של גבורה בגאורגיה. 

אדמיה, שהיה יליד סוחומי שבאבחזיה החל את מעורבותו במאבק של גאורגיה בבדלנים האבחזים, מיד עם התפרצות האלימות בשנת 1992. האבחזים נאבקו במטרה לפרוש מגאורגיה ולהקים רפובליקה אוטונומית באבחזיה, שהיוו באותה תקופה רוב במחוז. אדמיה ארגן קבוצת מתנדבים תושבי סוחומי במטרה להגן על העיר מפני כוח אבחזי-צפון קווקזי משותף שנתמך על ידי הצבא הרוסי (קונפדרציית עמי ההר של הקווקז). 

תוך זמן קצר הוא קיבל דרגת מייג'ור ג'נרל (מקביל לאלוף) בצבא גאורגיה ומונה למפקד החטיבה הממוכנת ה-23. אדמיה היה אחד מהמפקדים הפעלתנים והאהודים בצבא הגאורגי. ב-23 בספטמבר 1993, עם נפילת סוחומי, הוא סירב להיכנע, והמשיך להילחם באזור סוחומי עם כוח קטן. ב-28 בספטמבר של אותה שנה הוא נהרג בקרבות שבגשר על נהר הקלאסורי. האבחזים מאידך מתארים אותו כ"גנגסטר שתמך בנשיא המודח זוויאד גמסחורדיה, ששוורדנדה העניק לו דרגת קולונל ג'נרל". 

בנובמבר 1993 פדו חבריו את גופתו וקברו אותו בטביליסי. ב-8 במרץ 2006 ציינו החברה הגאורגית, ובמיוחד הפליטים הגאורגים מאבחזיה, את יום השנה ה-70 להולדתו.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.opentext.org.ge/08/akhalitaoba/267/267-36.htm דף זיכרון לנופלי ה-27 בספטמבר], 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הסכסוך האבחזי-גאורגי
קטגוריה:אנשי צבא גאורגים
קטגוריה:אבחזיה: היסטוריה
קטגוריה:מגרלים
קטגוריה:ילידי 1936

קטגוריה:גאורגים שנפטרו ב-1993
טסילו השלישי, דוכס בוואריה

טסילו השלישי, דוכס בוואריה (741–796), דוכס בוואריה מהשושלת האגילולפינגית.
טסילו ה-III באיור משנת 1600

== תולדות חייו ==
טסילו נולד בשנת 741 והיה בנו אודילו, דוכס בוואריה, בהיותו בן שבע ירש את הדוכסות מאביו שמת אולם הוא הודח על ידי גריפו, דוכס מיין שהיה בנו הבלתי חוקי של קרל מרטל. ההדחה גרמה תרעומת בקרב האצולה הבווארית והם הדיחו והסגירו אותו לפפין הגוץ המאיורדומוס של אוסטרזיה. פיפין החזיר את טסילו לשלטון כבן חסותו ואמו כילטרודיס הפכה לעוצרת.

טסילו לקח לידיו את מוסרות השלטון בשנת 754 לאחר מות אמו, הוא חסה עדיין בצילו של פפין והשתתף במסע המלחמה שלו לאיטליה בשנת 756. בשנת 757 הוא נשבע אמונים כואסל של פיפין, שבינתיים הפך למלך הפרנקים, ושל בניו. יש הרואים בכך מעשה השפלה שנועד להצר את צעדיה של הדוכסות הבווארית שהחלה שואפת לעצמאות מן הממלכה הפרנקית.

על אף שהתמסר לפפין כוואסל, מעל טסילו בחובותיו בשנת 763, כאשר נטש את פפין בזמן מערכה שזה ניהל באקוויטניה, ועשה את דרכו עם צבאו חזרה לבוואריה. למזלו פפין לא נקט נגדו צעדי ענישה, והוא נשאר דוכס בוואריה.

מלך הפרנקים החדש קרל הגדול פנה לאפיפיור אדריאנוס הראשון בשנת 781 בבקשת עזרה בעניין נאמנותו טסילו. האפיפיור שלח אליו שליחים והם ששכנעו אותו לחדש את שבועת נאמנותו לקרל. טסילו נשבע לו אמונים מחדש בוורמס ומסר את בניו לקרל כבני ערובה.

אולם למרות כל אלו, טסילו עדיין המשיך במריו, עד שהביא את דוכסותו למצב של סף מלחמה עם הפרנקים. לכן בשנת 787 הוא שלח שליחים לאפיפיור בבקשה לפשר בינו לבין קרל. האפיפיור לא התרשם, הצדיק פעולות מלחמתיות כנגד בוואריה בטענה שטסילו הפר את שבועתו לקרל, וכמו כן איים בהטלת חרם על טסילו. טסילו לא שמע לאפיפיור ובסופו של דבר פלש קרל לבוואריה, הנחיל לטסילו תבוסות צבאיות והכריח אותו לחדש את שבועת נאמנותו.

שנה לאחר מכן הועלו שוב האשמות בדבר אי נאמנותו של טסילו, ונטען שהוא זמם עם האווארים כנגד קרל. הוא נשפט, הודח מהשלטון ונשלח למנזר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בוואריה: היסטוריה
קטגוריה:דוכסי בוואריה
קטגוריה:ילידי 742
קטגוריה:נפטרים ב-794
נבחרת טונגה בכדורגל

נבחרת טונגה בכדורגל לגברים שייכת לקונפדרציית הכדורגל של אוקיאניה (OFC).

==כל גביעי העולם בכדורגל==
*1930 עד 1994 - לא נכנסה
*1998 עד 2018 - לא העפילה
*2022 - פרשה

==כל גביעי אוקיאניה לאומות==
*1973 - לא נכנסה
*1980 - לא נכנסה
*1996 עד 2016 - לא העפילה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:טונגה: ספורט
טונגה
נפטצ'י באקו

מועדון כדורגל נפטצ'י באקו (באזרית: Neftçi Peşəkar Futbol Klubu, או בראשי תיבות Neftçi PFK), המכונה נפטצ'י (Neftçi, או בתקשורת באנגלית: Neftchi Baku) הוא מועדון כדורגל אזרי מבאקו, אזרבייג'ן, המשחק בליגת העל האזרית.

בשנת 2012 היה נפטצ'י למועדון האזרבייג'ני הראשון שהעפיל לשלב בתים של מפעל אירופי, לאחר שהקבוצה העפילה לשלב הבתים בליגה האירופית לעונת 2012/2013.

== היסטוריה ==
=== עידן ברית המועצות ===
מאז 1922 נערכו אליפויות ברית המועצות בהשתתפות קבוצות עירוניות. בשנת 1937 הוחלט לארגן את האליפות בהשתתפות מועדונים רשמיים. באותה תקופה, אף על פי שהרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אזרבייג'ן ייצגה כמה אזורים, תחום הנפט כמעט נשכח. עם זאת, באותו זמן, באקו כבר צברה מוניטין של עיר נפט. לכן, אלה שעבדו בתחום "הזהב השחור" הקימו עד מהרה קבוצת כדורגל ב-18 במרץ 1937.

הסמל היה האות "H" של האלפבית הקירילי על רקע אסדת נפט - האות הראשונה של המילה "נפטיאניק". כמובן שגם צבע ה"זהב השחור" היווה את הבסיס לסמל. באותה תקופה, יחד עם שמן, כותנה, המכונה "זהב לבן", מילא תפקיד לא פחות בתהילה של הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של אזרבייג'ן מאשר שמן, ולכן הוחלט שצבע הכותנה צריך לבוא לידי ביטוי בסמל המועדון. מאז נשארה הקבוצה נאמנה לצבע השחור-לבן.

השופט המפורסם טופיק בחראמוב שיחק בעברו במועדון, אך פציעה קשה ברגלו מנעה ממנו להמשיך.<ref></ref>

=== הגמוניה מקומית ===
נפטצ'י זכתה באליפות הליגה האזרית הראשונה ב-1992, ולאחר מכן זכתה הקבוצה בתוארי אליפות נוספים בשנים 1995/1996 ו-1996/1997.

בתחרויות אירופיות המועדון הצליח לראשונה לעלות לסיבוב המוקדמות השני של ליגת האלופות פעמיים, לאחר שניצחה את אלופת בוסניה והרצגובינה שירוקי ברייג ב-2004, ואת אלופת איסלנד הפנרפיירדיר ב-2005

ב-2006 הצליחה נפטצ'י לזכות בגביע חבר המדינות לאחר שניצחה בגמר את FBK קובנה הליטאית.

לאחר שש שנות בצורת, במאי 2011 זכה המועדון בתואר האליפות השישי שלו ועונה לאחר מכן בתואר השביעי.

=== הצלחה אירופית ===
בשנת 2012 היה נפטצ'י למועדון האזרי הראשון שמעפיל לשלב בתים של תחרות אירופית, לאחר שהקבוצה העפילה לשלב הבתים בליגה האירופית לעונת 2012/2013. הקבוצה הצליחה להשיג שלוש נקודות בשישה משחקים לאחר שסיימה פעמיים בתיקו עם פרטיזן בלגרד, ותיקו בסן סירו עם אינטר מילאנו.<ref></ref>

עונה לאחר מכן, עונת 2012/2013 זכתה הקבוצה באליפות השמינית של המועדון, והשלישית ברציפות, וב-28 במאי זכתה בגביע והבטיחה דאבל מקומי.

במאי 2014, למרות שסיימה במקום הרביעי בליגה, הצליחה נפטצ'י לזכות בגביע האזרי השביעי של המועדון. באוגוסט 2014, המועדון הגיע לסיבוב הפלייאוף של הליגה האירופית לאחר שגבר על צ'יחורה סצ'חרה. בשלב הפלייאוף הודחה הקבוצה על ידי פרטיזן בלגרד.

בעונת 2020/2021, לאחר שבע שנים ללא תואר אליפות, זכתה הקבוצה בתואר האליפות התשיעי שלה.

== סגל נוכחי ==
; נכון ל-21 בינואר 2024

==תארים והישגים==
ליגת העל האזרית:
* אליפויות (9): 1992, 1995/96, 1996/97, 2003/04, 2004/05, 2010/11, 2011/12, 2012/13, 2020/21

הגביע האזרי:
* זכייה (7): 1994/95, 1995/96, 1998/99, 2001/02, 2003/04, 2012/2013, 2013/2014
הסופר קאפ האזרי:
* זכייה (2): 1993, 1995

גביע חבר המדינות:
* זכייה: 2006

==שחקנים מפורסמים בעבר ובהווה==
* אנטולי בנישבסקי
* סרגיי קרמרנקו
* אסקר עבדולייב
* איגור מיטרבסקי
* אלכסנדר ז'ידקוב
* דמיטרי קרוגלוב
* פלביו ולנסיו

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1937
קטגוריה:קבוצות כדורגל אזריות
קטגוריה:נפטצ'י באקו
קטגוריה:קבוצות כדורגל ששיחקו בליגה הבכירה בברית המועצות
ישראל באולימפיאדת אטלנטה (1996)

משלחת ישראל לאולימפיאדת אטלנטה (1996) כללה 25 ספורטאים שהתחרו ב-10 ענפי ספורט. גל פרידמן זכה במדליית ארד.

==פירוט התוצאות== 
===איגרוף===
ולדיסלב ניימן (משקל עד 51 ק"ג)
* הפסיד לבולאט דז'ומדילוב (קזחסטן) 18:7

===אתלטיקה===
קונסטנטין מטוסביץ'
* קפיצה לגובה – מוקדמות: 2.26 מטר, מקום 17
רוגל נחום
* קפיצה משולשת – מוקדמות: 16.67 מטר, מקום 17 
קונסטנטין סמיונוב
* קפיצה במוט – מוקדמות: 5.40 מטר, מקום 20
דני קרסנוב
* קפיצה במוט 
** מוקדמות: 5.60 מטר, מקום 12
** גמר: 5.60 מטר, מקום 11

===ג'ודו===
יעל ארד 
* משקל עד 61 ק"ג – מקום 5
אורן סמדג'ה
* משקל עד 71 ק"ג – שלב שמינית הגמר

===היאבקות===
גוצ'ה ציציאשווילי 
*סגנון יווני-רומי, עד 82 ק"ג – מקום 5

===הרמת משקולות===
סלבה איוונובסקי 
*משקל עד 99 ק"ג – לא השיג תוצאה (נכשל ב-3 ניסיונות)

===קאנו/קיאק===
ליאור כרמי
* 500 מטר קיאק יחיד נשים, מקום 13
** מוקדמות 1:57.67
** חצי גמר 1:54.89

===סייף===
איילת אוחיון (רומח אישי נשים) 
* ניצחון על כרמן רודריגס (גואטמלה) 2:15
* הפסד לסבינה באו (גרמניה) 15:10
לידיה חטואל-צוקרמן (רומח אישי נשים)
* ניצחון על פליציה צימרמן (ארצות הברית)
* הפסד למוניקה וובר-קוסטו (גרמניה) 15:13
לילך פריסקי (רומח אישי נשים) 
* ניצחון על ינינה לוצי
* הפסד ללאורה בדיאה (רומניה)
רומח קבוצתי נשים - לידיה חטואל-צוקרמן, איילת אוחיון, לילך פריסקי
* מקום 9
** הפסד לסין 45:29
** ניצחון על ארצות הברית 39:45

===קליעה===
אלכס טריפולסקי
* 50 מטר אקדח חופשי – 558 נקודות, מקום 16
* 10 מטר אקדח אוויר – 572 נקודות, מקום 39
בוריס פולק
* 10 מטר רובה אוויר – 581 נקודות, מקום 33
* 50 מטר רובה 3 מצבים – 1162 נקודות, מקום 25
* 50 מטר רובה שכיבה – 594 נקודות, מקום 20 
גיא סטריק
* 50 מטר רובה 3 מצבים – 1164 נקודות, מקום 17
* 50 מטר רובה שכיבה – 593 נקודות, מקום 26

===שחייה===
יואב ברוק 
* 50 מטר חופשי – מוקדמות: 23.22 שניות, מקום 24
* 100 מטר חופשי – מוקדמות: 50.61 שניות, מקום 22
איתן אורבך 
* 100 מטר גב – מוקדמות: 56.74 שניות, מקום 22
ודים אלכסייב
* 100 מטר חזה – מוקדמות: 1.02.92 דקות, מקום 18
* 200 מטר חזה – מוקדמות: 2:20.47 דקות, מקום 26
דן קוטלר
* 100 מטר פרפר – מוקדמות: 55.11 דקות, מקום 31
משחה שליחים 4X100 מטר מעורב - איתן אורבך, ודים אלכסייב, דן קוטלר, יואב ברוק 
* מוקדמות: 3:42.24 דקות, מקום 8
* גמר: 3:42.90 דקות, מקום 8

===שיט===
ענת פבריקנט ושני קדמי
* דגם 470 נשים – מקום 12
גל פרידמן 
* גלשן מיסטרל גברים – 20px מדליית ארד
ניר שנטל ורן שנטל
* דגם 470 גברים – מקום 20

==ראו גם==
* ישראל במשחקים האולימפיים
* אולימפיאדת אטלנטה (1996)

קיץ 1996
קטגוריה:אולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:1996 בישראל: ספורט
ויקי תבור

ויקי (ויק) תבור (נולד ב-1955) הוא זמר, מלחין, ומדבב ישראלי לשעבר.

==ביוגרפיה==
בשנות ה-70 של המאה ה-20, היה תבור חבר ב"רביעיית חיל האוויר", ב"האחים והאחיות" מ-1976 עד 1978, באופרת הרוק "בני בום" שיצאה ב-1978 בלטו ביצועו עם ריקי גל את השירים "אני רוצה אותך" ו"זה אני". ב-1979 השתתף בסרט "נערת הפרברים" בתפקיד שולי, שם שר את השיר "שיר אהבה" ("Darling I love you") שהיה להיט ברדיו. 1989, שיחק תבור לצדה של ריקי גל במחזמר "אוויטה".

ב-1996 השתתף תבור במחזמר "הגיבן מנוטרדם".

ב-1997 השתתף תבור בקלטת לילדים "עושים סרט: פרח לב הזהב".

תבור דיבב את דמותו של באטמן / ברוס ויין בסדרות האנימציה של האחים וורנר המתבססות על העולם של DC קומיקס. כמו בסדרת המקור האמריקאית, דיבב תבור את באטמן בקול אפל בעוד שאת ברוס ויין הוא דיבב בקול קליל ושמח יותר, אף על פי שמדובר באותו אדם. תבור החל לדבבו ב-1993 ב"באטמן - הסדרה המצוירת" ובשלושת סרטי האנימציה "באטמן: מסכת התעתועים", "באטמן ומיסטר פריז: מתחת לאפס" ו"באטמן וסופרמן - הסרט" וכן עד לחצי הראשון של סדרת האנימציה "ליגת הצדק", אז הוחלף על ידי שלמה סדן. ב-2003, פרש תבור מדיבוב.

מאז שנת 2003 הוא מתגורר בגרמניה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לגרמניה
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:זוכי פסטיבל שירי הילדים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
עגור חן אפריקאי

ביצי עגור חן אפריקאי

עגור חן אפריקאי (שם מדעי: Grus paradiseus) הקרוי גם עגור סטנלי או עגור גן עדן וכן עגור כחול הוא מין בסוג עגור. עגור החן האפריקאי הוא הציפור הלאומית של דרום אפריקה.

עגור החן האפריקאי קטן יחסית למיני העגורים האחרים - אורכו כ-100 עד 120 ס"מ, מוטת כפניו היא כ-180 עד 200 ס"מ, ומשקלו כ-3.6 עד 6.2 ק"ג. צבע גופו של העגור אפור-כחול, בעוד צבעם של החלק העליון של הראש, הצוואר והעורף כהה יותר. צווארו של העגור דק יותר וראשו גדול יותר ביחס למיני העגורים האחרים.

העגור החן האפריקאי מחפש מזון בעיקר באזורים יבשים, וכמעט אף פעם לא בביצות. תזונתם של העגורים מורכבת בעיקר מדשא וממיני צמחים מהמשפחה Cyperaceae, אך היא עלולה להשתנות לפי המזון שנמצא בסמוך למקום הקינון של העגור. הם ניזונים גם מחרקים, בעיקר ממינים גדולים יחסית כמו חגבאים. לעיתים, העגורים ניזונים גם משבלולים, לטאות, צפרדעים, עקרבים ונחשים; מזונות עשירי-חלבון כגון אלה מובאים בדרך כלל לגוזלים.

בתי הגידול המועדפים על העגור הם עמקים, גבעות ומישורים עם עשב מרעה ועצים פזורים. העגורים מעדיפים לקנן במקומות שקרובים לאזורי רמות וביצות, על אף שהם מחפשים אוכל בדרך כלל באזורים יבשים. העגורים נודדים לפי גובה: הקינון מתבצע בדרך כלל בגובה של כ-1,300 עד 2,000 מטרים מעל גובה פני הים, ובחורף העגורים נודדים לאזורים נמוכים יותר.

מכל 15 מיני העגורים, עגור החן האפריקאי הוא בעל התפוצה המוגבלת ביותר. העגור מסווג כ"פגיע" על ידי איגוד השימור העולמי (IUCN).

== רבייה ==
עונת הרבייה של העגור קבועה, ומתרחשת בין אוקטובר למרץ, בעוד קשרים זוגיים בתוך קבוצות נוצרים בדרך כלל באוקטובר, כשבני הזוג הפוטנציאליים רצים במעגלים אחד מסביב לשני. לאחר מכן, הזכר בדרך כלל מבצע "ריקוד" זריקה: זורק חפצים שונים שנמצאים בסביבתו לאוויר וקופץ. בשלב זה, הזכרים והנקבות בוחרים אחד את השני, ושני בני הזוג מבצעים את "ריקוד הזריקה". ההזדווגות מתבצעת בדרך כלל כשבועיים לאחר ריקוד החיזור.

הנקבה מטילה בדרך כלל 2 ביצים (לעיתים רחוקות 1 או 3). היא והזכר משתפים פעולה בדגירה עליהן: הזכר דוגר בדרך כלל במהלך הלילה, וביום הוא מגן על הטריטוריה. הדגירה נמשכת כ-30 יום; הגוזלים יכולים ללכת כיומיים לאחר הבקיעה, ויכולים לשחות זמן קצר לאחר מכן. עד הפריחה מהקן מתבצעת כשהגוזלים בני 3-5 חודשים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.birdlife.org/datazone/speciesfactsheet.php?id=2792 עגור חן אפריקאי], באתר Birdlife
* [https://web.archive.org/web/20150413065102/https://www.savingcranes.org/blue-crane.html עגור חן אפריקאי], באתר העמותה הבינלאומית לעגורים

== הערות שוליים ==

חן אפריקאי
קטגוריה:ציפורים לאומיות
קטגוריה:דרום אפריקה: סמלים לאומיים
קטגוריה:דרום אפריקה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1793
ויליאם הראשון, מלך סקוטלנד

ויליאם הראשון (באנגלית: William I, בגאלית סקוטית: ויליאם מק-אנריק - Uilliam mac Eanric באיות עתיק, Uilleam mac Eanraig באיות מודרני, כלומר "ויליאם בנו של הנרי"; 1142 או 1143 - 4 בדצמבר 1214) היה מלך סקוטלנד.

== ביוגרפיה ==
מטבע של ויליאם הראשון
ויליאם נולד ב-1142 או 1143 בהנטינגדון, והיה בנם של הנרי מסקוטלנד ועדה דה וארן. הוא הוכתר למלך ב-24 בדצמבר 1165 בעקבות מותו של אחיו, מלקולם הרביעי ב-9 בדצמבר 1165, ומלך עד מותו.

תקופת מלכותו של ויליאם נמשכה 49 שנים, והייתה השנייה באורכה בהיסטוריה של ממלכת סקוטלנד (לאחר מלכותו של ג'יימס השישי שמלך 57 שנים).

ויליאם, בניגוד לאחיו - מלקולם הרביעי, שהיה חולני ועדין, היה חזק, כריזמטי ועקשן. ויליאם היה שליט יעיל וחזק, אולם ניסיונותיו הכושלים להשתלט על נורת'מבריה שפכו אור שלילי על תקופת מלכותו.

הכינוי "הארי" מתאר היטב את אופיו ואת שלטונו, אולם מדובר בכינוי מאוחר, ולא נעשה בו שימוש בתקופת מלכותו. למעשה, הכינוי ניתן לו בשל דגלו - עליו ניצב אריה אדום. לימים הפך דגל זה לדגל סקוטלנד.

ויליאם ירש את התואר רוזן נורת'מבריה בשנת 1152, אולם נאלץ לוותר על התואר להנרי השני, מלך אנגליה בשנת 1157. אובדן זה הביא למאמציו הרבים, לכל אורך תקופת מלכותו, לזכות מחדש באזור.

ויליאם תמך במרד כנגד הנרי השני, ובשנת 1174 בקרב אלנוויק יצא בעצמו בראש הכוחות כנגד הכוחות האנגליים, ונתפס על ידי צבאו של הנרי השני (שבראשו עמד ראנולף דה גלנוויל. ויליאם השבוי הועבר לניוקאסל בשלשלאות, ולאחר מכן לנורת'האמפטון, ולפאלייס בנורמנדי שבצרפת, ואילו הנרי שלח צבא לסקוטלנד וכבש אותה. רק לאחר שוויליאם הסכים להיות וסאל של הנרי, ולשלם לו מיסים על מנת לכסות את עלויות כיבוש סקוטלנד נחתם הסכם פאלייס לפיו שוחרר ויליאם ושב לסקוטלנד. בהתאם להסכם, בשנת 1175 נשבע ויליאם אמונים להנרי השני בטירת יורק.

הסכם שלום זה נשאר בתוקף למשך חמש עשרה השנים הבאות, עד שריצ'רד הראשון, מלך אנגליה, שהיה זקוק למזומנים על מנת לממן את מסע הצלב השלישי הסכים לבטל את תנאיו (ולוותר על המיסים שסקוטלנד שלמה) בתמורה לתשלום של 10,000 מארקים מכסף.

על פי תנאי הסכם השלום, בחר הנרי השני את כלתו של ויליאם - וכתוצאה מההסכם נשא ויליאם לאישה את ארמנגרד דה בומון, נכדתו של המלך הנרי הראשון. החתונה נערכה בארמון וודסטוק בשנת 1186. הנדוניה שניתנה לאמרנגרד הייתה טירת אדינבורו.

על פי המסורת ויליאם ייסד את מנזר ארברות'.

ויליאם נפטר בסטירלינג בשנת 1214 ונקבר במנזר ארברות'.

== משפחתו ==
לוויליאם ולארמנגרד דה בומון נולדו ארבעה ילדים:
* מרגרט מסקוטלנד, רוזנת קנט (1193–1259), שנשאה ליוברט דה בורג, רוזן קנט.
* איזבלה מסקוטלנד (1195–1253), שנישאה לרוג'ר ביגוד, רוזן נורפוק.
* אלכסנדר, לימים אלכסנדר השני, מלך סקוטלנד (1198–1249). 
* מרג'ורי מסקוטלנד (1200–1244), שנשאה לגילברט מרשל, רוזן פמברוק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מלכי סקוטלנד
קטגוריה:בית דאנקלד

קטגוריה:ילידי 1142
קטגוריה:נפטרים ב-1214
שלמה פפירבלט

שלמה פַּפִּירְבְּלַט (נולד ב-3 בספטמבר 1955 בתל אביב) הוא עיתונאי, סופר ומבקר יין ישראלי, מרצה בבית הספר לתקשורת של המסלול האקדמי המכללה למינהל, ומנהל הקרן לסרטים קצרים של התאחדות ענף הקולנוע. משנת 2010 מתגורר בקוסטה ריקה ומשמש כתב "הארץ" לאמריקה הלטינית.

==ביוגרפיה==
שלמה פפירבלט נולד למרדכי ולסימה, אח לצביקה. אביו, שהלך לעולמו בגיל 99, כונה "מבריח הקרפיונים" של מחנה אושוויץ<ref></ref> ולאחר עלייתו לישראל עבד בידיעות אחרונות. הוא פרסם את זכרונותיו בספר שראה אור ב-1996.

== קריירה ==
שלמה פפירבלט פרש בשנת 2007 מהעיתון "ידיעות אחרונות", אחרי 30 שנה כחבר מערכת בתפקידים שונים, בין השאר היה עורך המוסף "7 לילות", עורך חדשות, כתב העיתון בפריז, רכז כתבים, ועורך חדשות החוץ ובין כותבי מאמרי המערכת של העיתון. הוא היה הראשון בעיתונו לכתוב מדור ביקורת קבוע בנושאי יין וליווה מקרוב את מהפכת היין בישראל בשנים האחרונות, כמו כן כתב רבות בתחום הקולנוע, כאשר בין השאר היה שליח קבוע לפסטיבל קאן במשך יותר מעשור. עם פרישתו מידיעות אחרונות, עבר לכתוב טורים שבועיים בעיתון "כלכליסט", בנושאים בינלאומיים ובנושאי יין ואלכוהול.

בשנת 1990 היה בין מייסדי האקדמיה הישראלית לקולנוע, וכיהן כחבר הנהלתה עד סוף שנות ה-90. כאשר הוקמה בשנת 2000 המועצה הישראלית לקולנוע, נבחר על ידי שר התרבות, החינוך והספורט באותה תקופה מתן וילנאי, להיות בין חבריה, ויחד עם היו"ר עו"ד אלי זוהר, היה בין מנסחי תקנון עבודתה ודרך הסיוע לקולנוע הישראלי.

== חיים אישיים ==
בנו ליאור הוא עורך הרשתות החברתיות של קבוצת הארץ.

==ספרים שכתב==
* מדריכי שיחור: פריז (1986), שווייץ (1988), ברצלונה (1990, יחד עם ח. שקולניק), בהוצאת שיחור.
* עולם היין (2002), הספר החריף (2003), עולם הבירה (2004) - הטרילוגיה היחידה בעברית המקיפה את כל עולם האלכוהול. ראתה אור בהוצאת אריה ניר.
* טוסקנה הקסומה (2005, הוצאת אריה ניר, יחד עם אביבה לורי).
* אוכל קדימה אוכל (2007, הוצאת אריה ניר, יחד עם אורן נהרי).

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.haaretz.co.il/blogs/shlomopapirblat אירופה הקלאסית - הבלוג של שלמה פפירבלט], באתר "הארץ"
* - ראיון
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:מבקרי יין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
אגרוף של אישה

אגרוף של אישה (במקור באנגלית: Girlfight) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת דרמת ספורט בהפקה עצמאית שיצא לאקרנים ב-22 בינואר 2000 ומספר על נערה המבקשת להפוך למתאגרפת מקצועית.

הסרט הוא סרטה הראשון של התסריטאית והבמאית קארין קוסאמה. דמות הנערה היא התפקיד הראשי הראשון של כוכבת הסרט מישל רודריגז בקולנוע.

==פרטי עלילה==
גיבורת הסרט היא דיאנה גוזמן, נערה בת 18 המתגוררת בברוקלין שבניו יורק. חייה קשים עליה. אמה התאבדה, אביה אלכוהוליסט, אלים ומרוחק. היא אינה מצליחה להסתגל למסגרות ומורחקת מכמה בתי ספר. בשלב מסוים היא מחליטה לנתב את תוקפנותה לאימוני אגרוף במועדון שבו התאמן אחיה הצעיר. היא נחושה להצליח בכך למרות ספקנותו של אביה המתעלל וחוסר אמון מצד מאמנים פוטנציאליים בענף ספורט זה הנשלט על ידי גברים.

הסרט קיבל אות "Award of the Youth" בפסטיבל קאן וזכה בפרס ובציון לשבח בפסטיבל סאנדנס וכן פרס בפסטיבל לסרטים בהפקה עצמאית.

== שחקנים ==
* מישל רודריגז - דיאנה גוזמן
* חיימה טירלי - הקטור סוטו
* פאול קלדרון - סנדרו גוזמן
* ריי סנטיאגו - טיני גוזמן
* סנטיאגו דגלאס - אדריאן סטארגס

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ניו יורק בקולנוע
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בספרדית
קטגוריה:סרטים עצמאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2000
ערוץ מצו

ערוץ מצו (Mezzo TV) הוא ערוץ טלוויזיה צרפתי המשדר תוכניות מוזיקה קלאסית, אופרה, בלט, ג'אז ומוזיקת עולם.

הערוץ נוסד ב-1992 בשם "France Supervision", וב-1998 קיבל את שמו הנוכחי. נכון לשנת 2008 יש לו 16 מיליון מנויים ב-38 מדינות בעולם.

הערוץ משודר גם בישראל, למנויים בחברות פרטנר tv, HOT ו-yes+. הערוץ ירד משידורי yes בסוף דצמבר 2017, וחזר לשידורי yes (באפליקציית yes+ בלבד) בפברואר 2024. HOT הודיעה על כוונתה להוריד את שני ערוצי מצו משידוריה ב-18 בספטמבר 2019. בעקבות מחאה ציבורית של צרכני מצו בישראל, HOT חזרה בה מהחלטתה.

== ערוץ Mezzo Live ==
ערוץ נוסף תחת מותג Mezzo הוא "Mezzo Live" (לשעבר "Mezzo Live HD"), המשדר קונצרטים בהופעה חיה וקונצטרים המוקלטים מראש. הערוץ עלה לראשונה בישראל ב-HOT. בפברואר 2024 הערוץ עלה בשירות האינטרנטי של yes, yes+ באפיק 209.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערוצי מוזיקה
קטגוריה:ערוצי טלוויזיה צרפתיים
קטגוריה:מוזיקה קלאסית
פרקסידייק

פרקסידייק (באנגלית: Praxidike, ביוונית: Πραξιδίκη) הוא אחד מירחי כוכב הלכת צדק, שהתגלה בשנת 2000 על ידי קבוצה של אסטרונומים מאוניברסיטת הוואיי בראשותו של סקוט שפרד. בתחילה ניתן לו הסימון הזמני S/2000 J 7, ולאחר מכן היה ידוע בשם Jupiter XXVII (צדק 27). באוגוסט 2003 קיבל את השם פרקסידייק, על שם האל המעניש במיתולוגיה היוונית.

פרקסידייק מקיף את צדק במסלול שמרחקו כ-20,824,000 מיליון קילומטר, בזמן הקפה של 613.904 יממות שמש ובנטייה של 143° לקו המשווה של צדק.האקסצנטריות של מסלולו היא 0.1840. הוא שייך לקבוצת אננקה של ירחי צדק, אשר קיימת סברה כי הם רסיסים מהתפרקות אסטרואיד גדול יותר. קוטרו המוערך הוא כ-7 קילומטרים והוא השני בגודלו בקבוצה זו (לאחר אננקה).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ירחי צדק
איאם-י הא

איאם-י הא (בפרסית: ایام هاء; בערבית: أيام الهاء, תעתיק מדויק מערבית: איאם אל-האא'; תרגום: "ימי ה (אות) ה") היא תקופה בת ארבעה או חמישה ימים בלוח השנה הבהאי, עת המאמינים חוגגים פסטיבל בשם זה. איאם-י הא חלים בין התאריכים 26 בפברואר ל-1 במרץ בכל שנה, והם מתאימים את לוח השנה הבהאי לשנת השמש המונה בדרך כלל 365 ימים, אז הם מונים ארבעה ימים, או 366 ימים בשנה מעוברת החלה אחת לארבע שנים, ואז הם מונים חמישה ימים.

הבאב, מייסד הבאביזם, הנהיג את לוח השנה הבאבי, המבוסס על 19 חודשים שבכל אחד מהם 19 ימים. עוד הנהיג הבאב את "ימי ההתאמה", המסדירים את אורך הלוח הבאבי ומתאימים אותו ללוח השנה השמשי. עיקרון זה היווה סטייה משמעותית מהאסלאם שלוח השנה שלו נוהג לפי השנה הירחית, ללא התאמה לשנת השמש, שכן הקוראן אסר מפורשות על התאמה כזו. עם זאת הבאב לא קבע מתי יחולו ימים אלה ולא העניק להם שם. מועדם של ימי האא, כמו גם שמם, נקבע מאוחר יותר על ידי בהאא אללה, אשר קבע כי יחולו לפני החודש האחרון בשנה הבהאית, הוא חודש הצום:

איאם-י הא קיבלו את שמם משמה של האות האות ه (هاء) באלפבית הערבי, המקבילה לאות ה בעברית. אות זו מסמלת את הישות האלוהית בדת הבהאית, וכמו בעברית ערכה בגימטריה שקול למספר 5, שהוא מספרם המרבי של איאם-י הא.

במהלך איאם-י הא, המשמשים גם כימי הכנה לחודש הצום, חוגגים הבהאים את קיומה של הישות האלוהית ואת יחידותה, על ידי הפגנת אהבה, אחווה ואחדות. במהלך ימים אלה נהוג להעניק מתנות כאות לידידות ולחברות, ועל כן נתפסים ימים אלה לעיתים כסוג של חג מולד בהאי. מתן צדקה נהוג גם הוא בימים אלה.
==קישורים חיצוניים==
* משה שרון, הדת הבהאאית וכתב הקודש שלה הספר הקדוש ביותר, כרמל 2005.
* [https://web.archive.org/web/20101228024654/http://www.bahai.us/bahai-calendar אודות לוח השנה הבהאי]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:חגים בהאיים
מדחף

מדחף אונייה בעל חמישה להבים
מדחף או פרופלור או רוטור (בהקשר של מסוקים) הוא רכיב מכני הממיר תנועה סיבובית לדחף כדי להניע כלי רכב כגון: מטוס, אונייה, או צוללת, דרך תווך זורם, דוגמת נוזלים (למשל, מים) או גזים (למשל, אוויר). המדחף מבצע זאת על ידי סיבוב של לפחות שני להבים מעוקלים, סביב ציר מרכזי, בדרך הדומה לסיבוב בורג בתוך חומר מוצק. בכלי טיס להבי המדחף פועלים ככנפיים מסתובבות, ויוצרים כוח באופן המתואר בשילוב שבין משוואת ברנולי והחוק השלישי של ניוטון, כאשר הם יוצרים הפרש בלחץ האוויר על המשטח הקדמי לעומת המשטח האחורי של הלהבים ועל ידי הנעת הזורם (אוויר, במקרה של מטוס) שבו הם פוגשים, אל אחורי המדחף.

ישנם שני סוגי מדחפים:
*מדחף פסיעה קבועה זהו מדחף אשר זווית התקיפה שלו קבועה, את שינוי המהירות כלי השיט מבצעים על ידי שינוי מהירות סיבוב הלהבים.
*מדחף פסיעה משתנה במדחף זה ניתן לשנות את זווית התקיפה של הלהבים, כך שניתן לשנות את מהירות כלי הרכב על ידי שינוי זווית התקיפה, פעולה המקטינה את בלאי המנוע (כאשר יש צורך בנסיעה לאחור אין צורך להפעלת מנוע בכיוון הפוך אלא רק בשינוי זווית התקיפה). מדחף מסוג זה מותקן גם במסוקים (כרוטור ראשי), בהם הזווית משתנה גם תוך כדי תנועת הרוטור וגם עקב פקודה ידנית. כמו כן מותקנים מדחפים כאלה במטוסי נוסעים ותובלה, כאשר היפוך הפסיעה משמש לעצירת המטוס בנחיתה, מיד לאחר הנגיעה במסלול.

==ראו גם==
*טורבינה
*פרופיל אווירודינמי

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רכיבי כלי טיס
קטגוריה:חלקי כלי שיט
קטגוריה:מנועים
טופס

טופס של רשות ה[[מסים בארצות הברית]]
טופס הוא מסמך תבניתי המיועד לקליטת נתונים. לשם כך, טופס מכיל הוראות, כותרות או שאלות שלצידן חללים (שדות) למילוי. שדות הטופס עשויים לאפשר כתיבת מלל חופשי או לחייב בחירה מתוך רשימת ערכים. טפסים משרתים מגוון שימושים משרדיים, כגון הצהרות (למשל, שאלון פרטים אישיים), הזמנות של מוצרים ושירותים, פניות לרשויות ולמוסדות.

== אטימולוגיה ==
מקור המילה "טופס" במילה היוונית τυπος (טוּפּוֹס), שמשמעותה "תבנית", בדומה למילה העברית "סוג" ולמילה האנגלית type. המילה חדרה לעברית מלשון חז"ל. כך, למשל, בדיני שטרות, ובפרט בדיני גטין, קיימת הבחנה בין החלק הקבוע של השטר, המכונה טופס, לחלק שאינו קבוע, המכונה תורף.

== יתרונות ==
יתרונותיו של טופס על פני מסמך הנכתב ללא תבנית:
* ממלאי הטופס נדרשים לכתיבה פחותה
* ממלאי הטופס מוּנְחים מהו המידע הנדרש ואינם צריכים להישען אך ורק על זכרונם או הבנתם
* אחידות הטפסים מקילה על עיבוד התוכן בידי הארגון

== היסטוריה ==
בעבר טפסים היו מסמכי נייר מודפסים. הם מולאו בכתב יד או במכונת כתיבה. כאשר נדרש מילוים במספר עותקים, השתמשו בנייר העתקה שהונח בין עותקי הטופס, או שצילמו את הטופס הממולא במכונת צילום. כיום, במקום או לצד טופסי נייר משתמשים ארגונים רבים בטפסים ממוחשבים, שהם חלק מממשק המשתמש של תוכנה. המידע הנקלט בטפסים ממוחשבים נשמר בבסיס נתונים וניתן לשולפו לפי הצורך ולהציגו שוב בטופס וכן לעבדו (למשל לצורכי חישובים, דוחות, תהליכים עסקיים).

=== סוגי טפסים ===
גופים שונים מסמנים את הטפסים שהם מנפיקים במספרים לשם נוחות ארגונית, ואולם במקרים רבים הפך המספר שניתן לטופס לשם המזוהה עמו גם בציבור הרחב. כאלה הם למשל:
* טופס 4, המשמש בקשה לאישור חיבורו של בניין חדש לרשתות החשמל המים והטלפוניה
* טופס 17, המהווה התחייבות של קופת חולים להשתתף בהוצאות בעת הפניית חולה לאשפוז או לרופא מומחה
* טופס 101 ("כרטיס עובד"), המהווה "אסמכתא למעביד למתן הקלות במס ולעריכת תיאומי מס בחישוב משכורת העובד"
* טופס 106, הנערך על ידי המעביד ומכיל סיכום שנתי של המשכורת ששולמה לעובד
* טופס 630: טופס דיון ותלונה בדין המשמעתי בצה"ל
* UB40 (בריטניה): טופס דרישת דמי אבטלה (על שמו נקראת הלהקה UB40).
* DS160 (ארצות הברית): טופס בקשת ויזה לארצות הברית שלא לצורכי הגירה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מסמכים
קטגוריה:ציוד משרדי
קטגוריה:נייר
קטגוריה:התקני קלט
אלעזר דודמן

אלעזר (לזר) דודמן (9 בדצמבר 1936 - 17 באוקטובר 2007) היה אלוף ישראל בטניס שבע פעמים (1957, 1959, 1960, 1962, 1964, 1965 ו-1966).

== ביוגרפיה ==
דודמן היה בנו של וילי (זאב), שנחשב לאחד ממייסדי ענף הטניס בישראל ומאמן הנבחרת שהשתתפה בגביע דייוויס הראשון. 

בשנת 1950 זכה עם גבריאל דוביצקי בגמר גביע ליכטיג לנוער לזוגות. דודמן ודוביצקי המשיכו לשחק יחד בזוגות במשך שנים רבות, תוך שהם מתחרים זה מול זה בתחרויות ליחידים. באוקטובר 1952 גבר דודמן על דוביצקי והוכתר כאלוף ישראל בטניס.

דודמן ייצג את ישראל ב-17 משחקים בגביע דייוויס ונטל חלק בתחרויות בין-לאומיות רבות בחו"ל, כולל טורנירי הגראנד סלאם. הוא ניצח את מייק סאנגסטר , אלוף אנגליה שהגיע לשלב חצי גמר בשלושה טורנירי גראנד סלאם.

התאמן באוסטרליה אצל הארי הופמן. לאחר פרישתו ממשחק אימן את נבחרת ישראל ושימש כקפטן הנבחרת.

== חיים אישיים ==
היה נשוי ואב לשלושה בנים.

== תארים והישגים ==
* בשנת 1986 זכה דודמן בעיטור חבר כבוד של איגוד הטניס בישראל.
* בשנת 1989 זכה דודמן בעיטור מכבי ישראל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.davidman.net אתר לזכרו של אלעזר דודמן]
* 
* [https://www.ita.co.il/news.php?extend.3792 אודות אלעזר דודמן] באתר איגוד הטניס בישראל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופי ישראל בטניס
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
קארל קוקלקורן

קארל קוקלקורְן (בגרמנית: Carl Kockelkorn; 26 בנובמבר 1843, קלן – 16 ביולי 1914, קלן) היה שחמטאי גרמני ומחבר בעיות שחמט. ביחד עם יוהנס קוץ יסד את האסכולה הלוגית של בעיות השחמט. 
== קריירה ==
בעיותיו פורסמו כיצירות משותפות בינו לבין יוהנס קוץ, אותו פגש בהיותם בני 17. את בעיותיהם הראשונות פרסמו בעיתון Sonntagsblätter für Schachfreunde (עיתוני יום א' לחובבי השחמט). ההרמוניה בין השניים הייתה כה טובה שלאחר זמן קצר החליטו כי את כל הבעיות שיחברו יפרסמו תחת שמותיהם. בשנת 1870 כתב יוהנס קוץ כי על כל אחת מיצירותיהם ישבו יחדיו ליד לוח השחמט. גם לאחר מותו של קוקלקורן בשנת 1914 המשיך קוץ לפרסם את הבעיות שחיבר תחת שמותיהם.

קוקלקורן וקוץ פרסמו ספר בשם Das Indische Problem, והיו מעורבים בוויכוח עקרוני עם יוהאן ברגר שייסד את האסכולה הישנה. טיעוניו של קוץ על היצירה השחמטאית שכנעו את הקהילה והגישה הלוגית שלטה בכיפה עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה, עת חזרה השיטה הישנה. 

קוקלקורן התפרנס למחייתו כמורה פרטי בעיר קלן.

== בעיה משותפת ==
Eine Schwalbe 
{| class="toccolours" style="float: CENTER;margin-right: 0" 
|

|} מט בארבעה מסעים. פורסמה בשנת 1911 

הפתרון כולל רק מסעים במלכה הלבנה, שנעה במעגלים כסנונית, ומכאן שמה (בגרמנית Schwalbe). 

1. מהו7! (מאיים 2. פד3 מד1 3. מהב3 מט) לא טוב מהא7? (מאיים מהא1 מט) משום צא4! ולא טוב 1. מהח7? (מאיים מהב1 מט) משום צה4. רד5
2. מהא7 (מאיים מהא1 מט) צא4
3. מהח7 צה4 4. מהח1 מט (אם 3... רה4 4. מהח4 מט).

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.softdecc.com/pdb/search.pdb?expression=A='Kockelkorn'%20and%20FIRSTNAME='Carl' בעיות שחמט שחיברו קוקלקורן וקוץ] 

קטגוריה:שחמטאים גרמנים

קטגוריה:ילידי 1843
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1914
יוהנס קוץ

יוהנס קוץ (בגרמנית: Johannes Kohtz; 18 ביולי 1843, אלבינג – 5 באוקטובר 1918) היה שחמטאי גרמני ומחבר בעיות שחמט. ביחד עם קארל קוקלקורן יסד את האסכולה הלוגית של בעיות השחמט. 

בעיותיו פורסמו כיצירות משותפות בינו לבין קארל קוקלקורן, אותו פגש בהיותם בני 17. את בעיותיהם הראשונות פרסמו בעיתון Sonntagsblätter für Schachfreunde (עיתוני יום א' לחובבי השחמט). ההרמוניה בין השניים הייתה כה טובה שלאחר זמן קצר החליטו כי את כל הבעיות שיחברו יפרסמו תחת שמותיהם. בשנת 1870 כתב יוהנס קוץ כי על כל אחת מיצירותיהם ישבו יחדיו ליד לוח השחמט. גם לאחר מותו של קוקלקורן בשנת 1914 המשיך קוץ לפרסם את הבעיות שחיבר תחת שמותיהם.

קוקלקורן וקוץ פרסמו ספר בשם Das Indische Problem, והיו מעורבים בוויכוח עקרוני עם יוהאן ברגר שייסד את האסכולה הישנה. טיעוניו של קוץ על היצירה השחמטאית שכנעו את הקהילה והגישה הלוגית שלטה בכיפה עד לפרוץ מלחמת העולם הראשונה, עת חזרה השיטה הישנה. 

קוץ למד בברלין בוקרלסרואה. הוא עבד כמהנדס ראשי במפעל לקרונות רכבת באלבינג ובקניגסברג. משנת 1901 חי כגמלאי בעיר דרזדן, שם הוא פגש את ארתור גהלרט.

== בעיה משותפת ==
Eine Schwalbe 
{| class="toccolours" style="float: CENTER;margin-right: 0" 
|

|} מט בארבעה מסעים. פורסמה בשנת 1911 

הפתרון כולל רק מסעים במלכה הלבנה, שנעה במעגלים כסנונית, ומכאן שמה (בגרמנית Schwalbe). 

1. מהו7! (מאיים 2. פד3 מד1 3. מהב3 מט) לא טוב מהא7? (מאיים מהא1 מט) משום צא4! ולא טוב 1. מהח7? (מאיים מהב1 מט) משום צה4. רד5
2. מהא7 (מאיים מהא1 מט) צא4
3. מהח7 צה4 4. מהח1 מט (אם 3... רה4 4. מהח4 מט).

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.softdecc.com/pdb/search.pdb?expression=A='Kockelkorn'%20and%20FIRSTNAME='Carl' בעיות שחמט שחיברו קוקלקורן וקוץ] 
* [http://www.softdecc.com/pdb/search.pdb?expression=A='Kohtz'%20and%20FIRSTNAME='Johannes' בעיות שחמט שחיברו קוקלקורן וקוץ] 

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1843

קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1918
הרפלייקה

הרפלייקה (באנגלית: Harpalyke, ביוונית: Ἁρπαλύκη) הוא אחד מירחי כוכב הלכת צדק שהתגלה בשנת 2000 על ידי קבוצה של אסטרונומים מאוניברסיטת הוואיי בראשותו של סקוט שפרד. בתחילה ניתן לו הסימון הזמני S/2000 J 5, ולאחר מכן היה ידוע בשם Jupiter XXII (צדק 22). באוגוסט 2003 קיבל את השם הרפלייקה, על שם אחת המאהבות של זאוס במיתולוגיה היוונית ואימו של קלימנוס.

קוטרו של הרפלייקה כ-4 קילומטרים והוא מקיף את צדק במסלול שמרחקו כ-21.064 מיליון קילומטר, בזמן הקפה של 624.542 ימים ובנטייה של 147° מקו המשווה של צדק; האקסצנטריות של מסלולו היא 0.226. הרפלייקה שייך לקבוצת אננקה של ירחי צדק, אשר קיימת סברה כי הם רסיסים מהתפרקות אסטרואיד גדול יותר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ירחי צדק
חזיר יער ענק

חזיר יער ענק או חזיר יערות (שם מדעי: Hylochoerus meinertzhageni) הוא מין חזיר יחיד בסוגו. זהו חזיר הבר הגדול ביותר והמין הגדול ביותר בממוצע במשפחה.

שמו המדעי של המין ניתן לו לכבוד ריצ'רד מיינרצהגן, אשר ירה בקניה בפרט אשר שימש לסיווג המין, ושלח אותו למוזיאון להיסטוריה של הטבע בלונדון.

== מאפיינים ==
חזיר יער באחו בקניה
הזכרים יכולים להגיע לאורך של עד שני מטרים ולגובה כתף של 1.1 מטר, ומשקלם עשוי להגיע ל-275 קילוגרם. הנקבות קטנות יותר ושוקלות פחות.

למין זה שיער המכסה את גופו, ברובו שחור, אך השערות הקרובות יותר לעור הן בצבע כתום עמוק. אוזניו גדולות ומחודדות, ואורך חטיו מגיע ל-35 סנטימטרים.

חזיר היער הענק הוא צמחוני וניזון בעיקר מעשב אך גם מעשבי תיבול, עלים ופגרים.

== תפוצה ==
חזירי יער ענקיים מצויים ביערות הגשם של מערב ומרכז אפריקה וכן ביערות ההרריים ברכס רוונזורי ועד למזרח בהר קניה והרמה האתיופית עד לגובה של 3,800 מטר ולעיתים בסוואנת שיחים דוקרנית. 

== תת-מינים ==
*Hylochoerus meinertzhageni meinertzhageni
*Hylochoerus meinertzhageni rimator
*Hylochoerus meinertzhageni ivoriensis
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אולדפילד תומאס
קטגוריה:חזיריים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:קניה: יונקים
קטגוריה:קמרון: יונקים
קטגוריה:אתיופיה: יונקים
קטגוריה:ניגריה: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אפריקה
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1904
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם האפריקאים
פאבלו ואנדראה

פאבלו ואנדראה היא טלנובלת ילדים מקסיקנית ששודרה בשנת 2005 וכללה 100 פרקים. לסדרה יצא דיסק עם מספר שירים בהשתתפות שחקני הסדרה.

בתפקיד הראשי משחקת דנה פאולה (Danna paola) ולצידה משחק חורחה טרחו (Jorge trego). בתחרות מפורסמת במקסיקו ששמה TVyNOVELAS זכתה דנה פאולה במקום הראשון בתואר "השחקנית הטובה ביותר במקסיקו" לשנת 2005. הסדרה הוקרנה בישראל בערוץ הילדים בשנת 2007.

==עלילה==
הסדרה מספרת על ילדה בת 10 ששמה הוא אנדראה סאבדרה. אנדראה היא ילדה עשירה שמגיל 10 חיה בעיר הבירה של מקסיקו עם אביה חואן קרלוס. אמה מתה כשהייתה קטנה ואנדראה לא הכירה אותה.

יום אחד אנדראה ואביה החליטו לנסוע לכפר הקסום האווסקה בשביל לבקר את סבה קריביינו סרברה, האיש הכי עני בכפר. אנדראה לא תיארה לעצמה שבאותו יום הוא ימות. .

בגלל המוות של אדון קריביינו, אנדריאה ואביה היו מוכרחים להישאר זמן מה בכפר, שם אנדראה פוגשת את פאבלו איבנייס שבדיוק כמו סבה- הוא ילד פשוט מהכפר. פבלו, בן גילה של אנדראה הוא ילד עצמאי ובוגר שחי בהאווסקה ויש לו אח צעיר שקוראים לו מרטין. מאז הטרגדיה של מוות הוריו, שניהם גרים עם דודתם גרטרודיס ובת דודתם אלמה.

אנדראה שגדלה על הסיפורים שסיפר לה סבה לפני שנפטר (מה שגרם לה להתגעגע אליו) מגלה שלמעשה הוא לא מת ושהכל חלק מסוד שאסור לו לספר. יום אחר יום, פבלו ואנדראה חווים יחדיו הרפתקאות שהם חולקים עם חבריהם.

==השחקנים==
* אנדראה סאבדרה (דנה פאולה)
* פאבלו איבנייס (חורחה טרחו)
* ניקולס (חסוס זאבלה)
* פפה (רודריגו לאמס)
* מרטין (אדריאן אלונסו)
* דיאנה (מריה פרננדה נונייז)
* מתילדה (נאדי אדקה)
* חואן קרלוס (גואילרמו קפטילו)
* כרמן (מרקייה קאוטיניו)
* חרטודיס (נוריה בגס)
* אדון סברינו (מריו קסילאס)
* סיריליו (חורחה אורטין)
* וירחיניה סלאטר (זולי קייס)
* מיקונוס (אדוארדו ריברה)
* אלמה (אינגרינד מרץ)
* רודריגו קאסטרו (רודריגו מחייה)
* אוסבלדו מונטרו (אליין לדסמה)

==אלבום שירים==
אלבום מוזיקה מלווה לסדרה יצא ב-12 בספטמבר 2005
השירים:
#פאבלו ואנדראה
#קטנה אבל פיקחית
#אחרייך
#אנחנו רוצים את המדליה
#אין כמוך
#מלאה בכוכבים
#שמש אחת בשבילך
#הילדה הזאת יה, יה
#מה שאני מרגישה
#פחות ויותר
#פאצ'ס
#אנדראה והמדליה
#פאבלו ואנדראה (גרסת פופ)

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:טלנובלות מקסיקניות
קטגוריה:סדרות נעורים
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בשפה הספרדית
גודאותה

גוּדאוּתָה (בגאורגית: გუდაუთა, באבחזית: Гəдоуҭа) היא עיירה במחוז גודאותה שברפובליקה הבדלנית אבחזיה גאורגיה, לחוף הים השחור, 37 ק"מ צפון-מערבית לסוחומי. היא מהווה מרכז מנהלתי של המחוז ואוכלוסייתה מונה 11,800 איש. בתקופת גאורגיה הסובייטית שימשה כמקום נופש. כיום ממוקם בעיר בסיס צבאי של חיילי שמירת השלום של חבר המדינות.

== מקור השם ==

שם העיירה מגיע מאגדה עתיקה על אהבתו של הזמר הצעיר, "אותה גודי", לנסיכה שנגזר עליה למות כתוצאה מהטינה בין שתי המשפחות. בעקבות זאת התאבדו בני הזוג במקום בו נצמאת העיירה.

== גאוגרפיה ואקלים ==

צפונית וצפון-מזרחית לגודאותה הנמצאים הרי הקווקז הגדול המכוסים במשך שבעה חודשים מהשנה בשלג.

האקלים בגודאותה הוא סובטרופי. הקיצים בה חמים כאשר יולי הוא החודש החם ביותר עם טמפרטורה ממוצעת של C°24 והחורפים קרים באופן מתון יחסית כאשר ינואר הוא החודש הקר ביותר עם טמפרטורה ממוצעת של C°6 בינואר. כמות המשקעים השנתית הממוצעת היא 1,460 מ"מ לשנה.

== תיירות ==

עונת ברחצה בגודאותה נמשכת מאמצע מאי לאוקטובר. במשך כל השנה משמשת כעיר מרפא. בעיירה נמצאים מלון, בתי-הארחה, בתי-הבראה, פנסיונים וקליניקות ספא. בתי המרפא מטפלים במחלות בדרכי נשימה, מחזור הדם ומטבוליזם, כאשר הם מציעים בעיקר אוויר צח, שמש ואמבטיות ים. חוף הים מכוסה בחלוקי אבן וחול בחלק המזרחי.

== היסטוריה ==
מראה כללי של גודאותה, [[1913]]
גודאותה הייתה מיושב כבר בתקופת האבן החדשה באיכרים ודייגים אולם כיום נותרו ממנה רק שרידים. העיירה של היום נוסדה במהאה ה-19. בשנת 1926 הוכרזה גודאותה כיישוב עירוני והיא משמשת מאז כמקום נופש.

בסביבות המאה השמינית והתשיעית נבנתה קתדרלת העלייה שלמים (של מרים). הקתדרלה עשירה בפרסקאות ורישומים מהמאה ה-14 וכוללת את קבר המעוטר של הנסיך האבחזי ספר-ביי משנת 1821. דרומית מזרחית לקתדרלה נמצאים חורבות ארמון נסיך אחבזי מהמאה ה-16. בשנת 1864 שימשה גודאותה כמרכז המנהלי של אוקרוג סוחומי округ). בשנת 1866 נהרסה העיירה לאחר מרד איכרים.

== בסיס צבאי ==

בשנת 1991, השנה האחרונה של המלחמה הקרה, נחנך בגדאותה בסיס-הטיסה, המשמר העצמאי של הרגימנט המוטס ה-345 של חיל האוויר הסובייטי לחטיבת מטוסי סוחוי 27. לאחר ייסוד גאורגיה ב-9 באפריל של אותה שנה הפך לקבוצת הכוחות הרוסית של עבר הקווקז (ГРВЗ), אחת מבסיסי החזית הצבאיים של הצבא האדום.

במהלך מלחמת אבחזיה, בשנים 1992–1993, הייתה גודאותה מרכז הבדלנים האבחזים שנלחמו כנגד כוחות צבא גאורגיה ומיליציות של גאורגים שהתגוררו באבחזיה. על פי הטענות שימש הבסיס הרוסי כבסיס אימונים והדרכה לבדלנים.

בשנת 1999, בוועידת הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE), שנערכה באיסטנבול, הצהירה רוסיה על כוונתה לסגור את הבסיסים הרוסיים בגאורגיה עד 2001 (בנוסף לבסיס זה היו בגאורגיה שני בסיסים נוספים בבתומי ובאחלכלכי). בשנת 2001 נסגר הבסיס באופן רשמי אולם המשיך לשמש כבסיס של כוח שמירת השלום הרוסי בגאורגיה במסגרת החלטה של חבר המדינות. יחד עם זאת מהווה קיומו של הבסיס מקור למתיחות בין גאורגיה לרוסיה עקב החשש כי הבסיס עלול לשמש לתמיכה רוסית בבדלנים האבחזים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאורגיה: ערים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:גאורגיה: ערי חוף
קטגוריה:אבחזיה: יישובים
קטגוריה:הים השחור: יישובים
ספירו (כתב עת)

הגיליון הראשון של ספירוּ, אפריל [[1938.]]
ספירוּ (בצרפתית: Spirou) הוא כתב עת בלגי בשפה הצרפתית העוסק בקומיקס. מרבית החומר המתפרסם בו הוא דפים נבחרים בסדרות קומיקס חדשות בז'אנרים שונים - כמו הומור והרפתקאות, כאשר הסדרות הארוכות מתפרסמות בהמשכים. מרבית סדרות הקומיקס המופיעות הן של ההוצאה לאור הבלגית דופואי (Dupuis), שמוציאה לאור את העיתון. מרבית הסדרות מאת אומנים דוברי צרפתית מבלגיה, צרפת ושווייץ וגם ממדינות אחרות.

כתב עת זה התפרסם לראשונה ב-21 באפריל 1938 ובראשית דרכו הכיל גם מעט חומר מתורגם מאנגלית בנוסף לחומר מקורי בשפה הצרפתית. כתב העת ספירו נמכר היטב עד היום ועם השנים הוא היווה גורם חשוב בהצלחתן המסחרית של סדרות קומיקס רבות כגון הסדרה "ספירו" שעל שמה הוא נקרא, כגון "לאקי לוק", "טיטוף", "הדרדסים", "יוקו טסונו", "כחולי המעיל", "גסטון לה גאף", "סדריק", "בול וביל", "קיד פאדל", "קקטוס קלב", "לה קרניבור", "מלוסין" ו-"לה בוס". מושא הבדיחות של הסדרה "לה בוס" (Le Boss) הוא צוות העריכה של כתב העת ספירו עצמו.

מערכת ספירו מוציאה ביטאון בהולנדית בעל תכנים דומים לספירו, הקרוי Robbedoes. ביטאון זה החל לצאת לאור שבועיים אחרי ביטאון ספירו. בתקופות מסוימות הוציאה המערכת גם ביטאונים בספרדית ובפורטוגזית.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://lambiek.net/magazines/spirou.htm מאמר על כתב העת באתר הקומיקס ההולנדי למביק]

קטגוריה:כתבי עת לאמנות
קטגוריה:קומיקס
כנסיית סן-סוורן

[[בית המקהלה של הכנסייה]]
[[גרגוילים על התמיכות הדואות]]
כנסיית סן סוורן (בצרפתית: Eglise Saint-Séverin) היא כנסייה רומית-קתולית ברובע הלטיני בפריז, צרפת. הכנסייה בנויה בסגנון גותי וממוקמת ברחוב התיירותי שדרות סן סוורן. היא אחת הכנסיות העתיקות ביותר שעדיין עומדת על תילה בגדה השמאלית ופעילה עד היום.

הכנסייה מוקדשת לסוורן, נזיר מתבודד שהתפלל בחדר תפילה בסיסי שהיה במקום. אחרי מותו של סוורן, הוקמה בזיליקה באתר בו התפלל. הבזיליקה נהרסה בידי הויקינגים ובניית הכנסייה הנוכחית החלה במאה ה-11, למרות שמאפייניה העיקריים הם מהמאה ה-15 בסגנון גותי מאוחר. 

מאפייניה החיצוניים כוללים תמיכות דואות ועליהן גרגוילים מגולפים היטב באבן. פעמון הכנסייה הוא העתיק ביותר בפריז, ונוצק ב-1412. צלצולי הפעמון תועדו בשיר שבח על פריז מאת אלן סיג'ר.

מאפייניה הפנימיים כוללים חלונות ויטראז' עתיקים וכן סט של 7 חלונות חדשים מאת ז'אן רנה באזן (Jean René Bazaine), בהשראת 7 הסקרמנטים של הכנסייה הקתולית. החלונות שלו נמצאים באמבולטוריום. בניית בית המקהלה משיש התאפשרה בזכות תרומות מאן, דוכסית מונפנסייה, בת-דודתו של לואי הארבעה עשר, מלך צרפת. העוגב חתום על ידי ז'אן פראן (Jean Ferrand).

עד 1970 כנסיית סן-סוורן הייתה מושב של הארכידיאקון של הדיוקסיה של פריז. בסוף המאה ה-19 הסופר ז'וריס-קרל הויסמנס ביקר בכנסייה בתדירות גבוהה ותרם לפופולריות שלה. במיסת מיכאל ב-1956 התקיימה בכנסייה הפגנה של מגויסי חובה נוצריים שהתנגדו למלחמה באלג'יריה. עד ועידת הוותיקן השנייה כנסיית סן-סרוון הייתה ידועה בתפילות הייחודיות שלה, שנבעו מהתנועה הליתורגיקאלית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.insecula.com/us/contact/A010161_oeuvre_1.html תמונות של החלונות]
* [http://members.virtualtourist.com/m/p/m/28f731/ תמונות מהאתר Virtualtourist.com] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סן-סוורן
קטגוריה:הרובע החמישי של פריז
סן-סוורן
קטגוריה:פריז: מבנים היסטוריים
שלום קובושווילי

הובלת הכלה ל[[מקווה. שלום קובושווילי, 1939]]
שלום קוֹבּוֹשווילי (בגאורגית: შალომ კობოშვილი; 1876 – 1941) היה צייר גאורגי יהודי שהתמחה בציור וברישום של חיי היהודים בגאורגיה.

==קורות חיים==
קובושווילי נולד באחלציחה למשפחה יהודית ענייה. בתחילה ייעדו אותו הוריו ללימודים כרב ונתנו לו הכשרה דתית. העניין שלו באמנות נתגלה על ידי משפחתו והוא נשלח להיות שוליה של צייר. משפחתו שהייתה ענייה לא יכלה לשלוח אותו ללימודים כצייר והוא למד לצייר באופן עצמאי. בגלל עוניו הוא עסק במשך רוב חייו במסחר ובמלאכה. כאשר נוסד המוזיאון ההיסטורי-אתנוגרפי ליהודי גאורגיה, הוא החל לעבוד בו כשומר כאשר היה בגיל 60.

הציורים במוזיאון עוררו בו את הרצון לצייר והוא החל להגשים את שאיפתו לצייר. הוא היה צייר מוכשר בסגנון האמנות הנאיבית. את כל ציוריו הוא הקדיש לנושאים יהודיים. חלק מציוריו צוירו בשמן חלק בצבעי מים על נייר. ציוריו כאמור יוחדו לנושאים יהודיים כמו חתונה יהודית, חגים יהודיים וסצינות מחיי יהודי גאורגיה בכפרים והקולחוזים יהודיים. מבין ציוריו נכללים: ברכת הילדים על ידי השליח, הגעלת כלים, מקווה, הרובע היהודי, כלה יהודייה, שליח סוחר בתשמישי-קדושה, התרת נדרים, חג שמחת-תורה, אשתו של יהודי עשיר הולכת לבית-מרחץ, וזאת כפרתך ועוד.

בתחילת שנות ה-50 נסגר המוזיאון ההיסטורי-אתנוגרפי ליהודי גאורגיה על ידי השלטונות הסובייטים, חלק ממוצגי המוזיאון הושמדו וחלק הועבר לאקדמיה למדעים ופוזר בין המוזיאונים בגאורגיה. על פי רשימות שנערכו על ידי אליהו פאפיסימדוב, מנהל המוזיאון בעת סגירתו, נמצאים ציוריו של קובושווילי במוזיאון סימון ג'נשיה. בשנת 2006 הוצגה בטביליסי תערוכה רטרוספקטיבית של עבודותיו של קובושווילי.

== מקורות ==
* גרשון בן אורן, [http://jic.tau.ac.il/moreshet/reshuma.asp?key=1000938 המוזיאון ההיסטורי-אתנוגרפי ליהודי גרוּזיה], פורסם בפעמים כרך 15, תשמ"ג 1983, עמ' 125-136
* לילי מגל, [http://jic.tau.ac.il/moreshet/reshuma.asp?key=1000937 גנזי המוזיאון ליהודי גרוּזיה והסיכוי לחידושו], פורסם בפעמים כרך 41, סתיו תש"ן, עמ' 154-155
* רחל ארבל, לילי מגל (מגלאשווילי), בארץ גיזת הזהב: תולדות יהודי גרוּזיה ותרבותם, 

== לקריאה נוספת == 
* אליהו פאפיסימדוב, הצייר האוטודידאקטי שלום קובושווילי ויצירתו, בחינות, 6 (תשל"ה)
* [http://books.google.com/books?id=V7g8AAAAIAAJ השלטון הסובייטי והיהודים 1948-1967], עמ' 445, 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים יהודים גאורגים
קטגוריה:ילידי 1876
קטגוריה:נפטרים ב-1941