OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נבחרת רוסיה בכדורגל חופים

סמליל הנבחרת מאז הזכייה השלישית בגביע העולם בקיץ 2021.
נבחרת רוסיה בכדורגל חופים מייצגת את רוסיה בתחרויות בינלאומיות בכדורגל חופים ונשלטת על ידי התאחדות הכדורגל הרוסית. נבחרת רוסיה זכתה שלוש פעמים בגביע העולם בכדורגל חופים (2011, 2013, 2021) ונחשבת לאחת מנבחרות כדורגל חופים החזקות בעולם.

==היסטוריה==
הנבחרת התמודדה לראשונה ב-2007 באליפות אירופה בכדורגל חופים וכבר בהופעת הבכורה העפילה לגמר הטורניר, מה שהעניק לה זכות העפלה אוטומטית לגביע העולם בכדורגל חופים. בגביע העולם עצמו היא סיימה במקום השלישי בבית ובמקום התשיעי הכולל.

בשנת 2008 נבחרת רוסיה שוב העפילה לגמר אליפות אירופה בכדורגל חופים (EBSL), ובאליפות העולם התקדמה למקום השישי. בנוסף, רוסיה גם קיבלה את פרס המשחק ההוגן. בשנת 2010, בגביע אירופה, נבחרת רוסיה גברה בגמר האליפות על פורטוגל בתוצאה 6-4, ובפעם הראשונה בהיסטוריה שלה, זכתה בגביע אירופה.

ב-2011 שוב זכתה באליפות אירופה, הפעם על שווייץ וב-11 בספטמבר 2011 העפילה למשחק הגמר מול נבחרת ברזיל (אחרי ניצחון 8-4 על ספרד), היא ניצחה בתוצאה 12-8 ובפעם הראשונה בתולדותיה הפכה לאלופת העולם. את הניצחון היא הקדישה לשחקני לוקומוטיב ירוסלבל שנספו בהתרסקות טיסת RA-42434.

ב-2012 הנבחרת זכתה בגביע אירופה, אחרי ניצחון 4-2 בגמר על פורטוגל, בגמר שהתקיים במוסקבה. ב-2011 וב-2013 זכתה בגביע העולם בכדורגל חופים. ב-2017 שוב זכתה באליפות אירופה, לאחר שגברה על פורטוגל בגמר בתוצאה 3-1.

בגביע העולם בכדורגל חופים, שנערך בנובמבר 2019, הודחה מחצי גמר הטורניר על ידי איטליה.

בקיץ 2021 גביע העולם נערך בלוז'ניקי, מוסקבה, בה הנבחרת זכתה בפעם השלישית בתולדותיה, אחרי שגברה על יפן בגמר.

==תארים והישגים==
;אליפות עולם
* זכייה: 2011, 2013, 2021
* סגנות: 2015
* פרס Fair Play — 2008, 2009, 2013
;אליפות אירופה בכדורגל חופים
* זכייה: 2009, 2011, 2013, 2014, 2017
* סגנות: 2012, 2019
* מקום שלישי: 2007, 2008, 2010, 2015, 2016
;גביע אירופה
* זכייה: 2010, 2012
* סגנות: 2005, 2018
* מקום שלישי: 2014, 2016
;הגביע הביניבשתי
* זכייה: 2011, 2012, 2015, 2021
* סגנות: 2013, 2014
* מקום שלישי: 2016
;המשחקים האירופיים
* זכייה: 2015
;מונדיאליטו
* מקום שלישי: 2017

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

רוסיה
קטגוריה:רוסיה: כדורגל חופים
קטגוריה:נבחרות רוסיה
שנטילי

שנטילי (בצרפתית: Chantilly, השם נהגה בצרפתית: "שאנטי-יִי") היא עיירה בצפון צרפת המהווה חלק ממחוז אואז, בחבל או-דה-פראנס. העיירה ממוקמת 38.4 ק"מ צפונית מזרחית לפריז בירת צרפת. בעיירה מתגוררים 10,902 תושבים, ובשטח העיר רבתי מתגוררים 36,474 תושבים (נכון לשנת 1999).

בעיירה ממוקמת טירת שנטילי על גניה הנרחבים - טירה שהייתה טירת של נסיכי בית קונדה ממשפחת המלוכה הצרפתית. כיום ממוקם בטירה מוזיאון קונדה - אחד ממוזיאוני האמנות הגדולים בצרפת.

על שמה של העיירה נקרא קרם שנטילי.

==היסטוריה==
ראשיתה של העיירה בכפר קטן שנבנה על הדרך המובילה לטירת שנטילי לאחר שהדרך הוקמה על ידי לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה בשנת 1673. בנו, אנרי ז'ול דה בורבון קונדה הקים בכפר את כנסיית נוטרה דאם בשנת 1692. תושבי הכפר הראשונים היו עובדי בתי המלאכה אשר נתנו שירותים לטירה, ומשרתי הטירה. נכדו של לואי השני, לואי הנרי, דוכס בורבון נחשב למייסד העיר, ותכנן את רחובותיה הראשונים. לאחר הקמת עוברות טירת שנטילי בשנת 1721 נבנו בכפר בתים עבור שומרי הטירה בין השנים 1730 - 1733.

במחצית השנייה של המאה ה-18 החלה להתפתח בכפר תעשיית ייצור התחרה, אשר לימים זכתה לשם תחרת שנטילי.

כיום עיקר כלכלת העיירה מתבססת על התיירות.

== ערים תאומות ==
* 
* 
* 

==ראו גם==
* תחרת שנטילי

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20110927102901/http://www.offrench.net/photos/gallery-10_location-113.php גלריית תמונות]
* 

קטגוריה:פיקרדי: ערים
קטגוריה:עיירות
יעקב משה ספיר

הרב יעקב משה ספיר (ה'תרכ"ד, 1864 – כ' באייר ה'תרצ"ד, 1934) היה רבה של העיר סאראטוב שברוסיה ובסוף ימיו מרבני פתח תקווה.

==תולדותיו==
נולד לרב יצחק ספיר, חסיד חב"ד. לפני הגיעו לגיל בר מצווה לקחו אביו לרבו בעל הצמח צדק מליובאוויטש. נישא ללאה, בת הרב אברהם יצחק שלוסברג (נפטרה: ד' בסיוון תש"א). התמנה לרבה של העיר סאראטוב, וכיהן בתפקידו במשך כשלושים וחמש שנה.

בתקופת מלחמת רוסיה–יפן פעל לספק מזון כשר לחיילים היהודים ששירתו בצבא הרוסי באזור עירו סאראטוב, ובעקבות זאת התבטא עליו מחותנו החפץ חיים: "מחלקך יהא חלקי". באמצע שנות ה-20 עלה לארץ ישראל והתיישב בפתח תקווה. בנו, הרב ישראל אריה ספיר, פינה לכבודו את משרתו הרבנית בעיר והוא מילא את התפקיד עד פטירתו בשנת תרצ"ד. בתקופת רבנותו ייסד את מניין הוותיקין בבית הכנסת הגדול "בית יעקב" בעיר.

נקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה. על מצבתו נכתב המשפט שאמר עליו החפץ חיים: "מחלקך יהא חלקי".

==ילדיו==
* הרב ישראל אריה ספיר חבר הרבנות הראשית לפתח תקווה והמחוז ואב"ד הרבני האזורי פתח תקווה
* ר' זלמן נחום ספיר
* פרומה ליבה, אשת הרב יהושע לוינסון - נכדו של החפץ חיים. כיהן כר"מ ומשגיח בישיבת ראדין וניהל אותה בשנותיה האחרונות. פרומה ליבה לוינסון ושמונה ילדיהם נספו בתחילת מלחמת העולם השנייה והרב יהושע לוינסון נספה במחנה הריכוז דכאו בשנת 1943.
* אסתר, אשת הרב אברהם חיים טרופ - בנו הבכור של הרב נפתלי טרופ. כיהן כר"מ בישיבת ראדין עד פרוץ מלחמת העולם השנייה. הוא היגר לארצות הברית, שם מונה לראש ישיבת חפץ חיים. לאחר מכן שימש ראש ישיבת קרלין-סטולין. עלה לישראל בשנת תשל"ח (1978), וכעבור שנה נפטר. חתניו הם: הרב אלתר חנוך הניך ליבוביץ, ראש ישיבת חפץ חיים בארצות הברית, והרב חיים פורטנוי מברוקלין.
* פעשא חיה, אשת הרב אליעזר פופקו אב"ד וועליזש ברוסיה ולאחר מכן רב בפילדלפיה. בנם הרב ברוך אהרן פופקו, היה רב בפיטסבורג, פנסילבניה, ונשיא המזרחי בארצות הברית. בנו הרב חיים יצחק פופקו, שימש רב בברוקלין וסגן נשיא אגודת הרבנים. חתנו הוא הרב מרדכי סאוויצקי, "העילוי מלידא", שהיה אב"ד בבוסטון.
* מרים, אשת הרב יוסף סגל שהיה רבה הראשי של נס ציונה. בנם, הרב זאב סגל, מרבני ניו יורק. נכדם הוא העיתונאי ויועץ התקשורת שעיה סגל.

*
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:פתח תקווה: רבנים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1864
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1934
ישראל אריה ספיר

הרב ישראל אריה ספיר (ה'תר"נ, 1890 - ל' באב ה'תשכ"א, 12 באוגוסט 1961) היה מרבני פתח תקווה ואב"ד בבית הדין הרבני האזורי בעיר.

==תולדותיו==
נולד ברוסיה לרב יעקב משה ספיר, שכיהן כרבה של סראטוב, ולאמו לאה. למד בישיבת וולוז'ין, וכונה בפי חבריו "לייב'ל מתמיד". הוסמך לרבנות על ידי ראש הישיבה הרב רפאל שפירא. במשך מספר שנים שהה בראדין, במחיצת החפץ חיים והיה ממקורביו.

כיהן כרב בעיר ליבוי שבלטביה. בשנת תרע"ז (1917) עלה לבדו לארץ ישראל. במשך שנה למד בישיבת מאה שערים. ראש הישיבה המליץ לרב זרח ברוורמן ולרבה של פתח תקווה הרב ישראל אבא ציטרון להציע לרב ספיר לכהן כרב בפתח תקווה. הוא נעתר להצעה, ואז גם העלה לארץ את רעייתו וארבעת ילדיהם.

באמצע שנות ה-20 העלה בסיועו של הרב אברהם יצחק הכהן קוק את הוריו לארץ ישראל. הוא פינה את משרתו הרבנית בפ"ת לטובת אביו, שכיהן בה עד פטירתו, בשנת תרצ"ד (1934). באותן שנים שאביו כיהן ברבנות בפ"ת נסע הרב ספיר לארצות הברית כשד"ר של ישיבת ראדין. לאחר פטירת אביו שב לכהן כחבר הרבנות הראשית לפתח תקווה והמחוז, עד פטירתו בשנת תשכ"א. עם הקמת בית הדין הרבני האזורי בעיר החל לכהן גם כדיין<ref>, עמ' 53</ref> ולאחר מכן כאב"ד, כשלצידו כיהנו כדיינים הרבנים יצחק מאיר בן מנחם, עובדיה הדאיה, עובדיה יוסף, צבי ברוידא שמעון יוז'וק וישעיהו משורר.

נפטר בירושלים בליל שבת ל' באב (ראש חודש אלול) תשכ"א, ונקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה. ארבעה ימים לאחר מכן נפטרה רעייתו חנה, ונקברה לצדו. בשנת תשנ"ז (1997) הנציחה עיריית פתח תקווה את זכרו בקריאת הסימטה הסמוכה לביתו "משעול הרב ספיר". בסמוך למקום מושבו בכותל המזרח בבית הכנסת הגדול "בית יעקב" בפתח תקווה הוצבה מצבת זיכרון ובה נכתבו תולדותיו בקצרה.

==צאצאיו==
* בתו צפורה, אשת הרב דוד סלומון - רבו של כפר אברהם
**נכדו הרב ברוך שמעון סלומון רבה הראשי של פתח תקווה.
* בנו יצחק ספיר - מנהל מחלקת העלייה בסוכנות היהודית
* בתו רחל ריסא, אשת הרב דוד חנזין - חבר בית הדין הרבני בפתח תקווה, וראש בית דין רבני חב"ד
* בנו יהושע ספיר - מנהל בית הספר הממלכתי-דתי "אבן עזרא" ביפו וממפקדי האצ"ל בפתח תקווה ובירושלים (כינויו המחתרתי: המפקד "עקיבא")
* בתו זהבה, אשת הרב יוסף אהרן ז'ולטי - רב בארגנטינה (אחיו של הרב בצלאל ז'ולטי)
* בנו הרב שלמה ראובן ספיר -רבה של רמת אביב וראש ישיבת בני עקיבא ברעננה
* בתו רות רבקה, אשת הרב חיים מנחם בקשט - סגן הרב הראשי לצה"ל לשעבר
* בנו יעקב משה ספיר - התגורר בלונדון ובסוף ימיו בצפת. נקבר בבית הקברות סגולה בפתח תקווה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:בוגרי ישיבת וולוז'ין
ישראל אריה
קטגוריה:פתח תקווה: רבנים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1961
שמיניות באוויר

שמיניות באוויר הייתה תוכנית טלוויזיה ששודרה בערוץ הראשון בין 11 בנובמבר 1981 ל-1988. היא שודרה אחת לשבוע בשעות אחר הצהריים בימי רביעי, כתוכנית מגזין לבני נוער, בהנחייתו של דליק ווליניץ, והיו בה גם פינות בהנחייתם של שירה גרא, אייל גפן וצמד הקוסמים צ'יקו ודיקו. אחד מסמליה היה כלבו של ווליניץ, טוליפ, כלב מעורב מסוג רועה גרמני-קולי ששהה לצדו באולפן במהלך השידורים. ב-1986 הוחלף טוליפ עקב גילו המתקדם בכלב אחר, טנגו, שהוצג כ"בנו". ווליניץ העיד כי נוכחותו של הכלב לצדו הרגיעה את בני הנוער והילדים שהתארחו באולפן, וסייעה להם להיפתח בפניו בראיונות.

לאחר ירידתה של התוכנית ב-1988, הוחל בשידור מגזין הנוער "תוססס".

ביולי 2016 פורסם, כי התוכנית תחזור לשידור למספר תוכניות ספיישל בערוץ הראשון במהלך 2016, במסגרת אירועי הפרידה מרשות השידור.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות נוער ישראליות
קטגוריה:כלבים בתרבות
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
ליאור אלמליח

ליאור אלמליח (נולד ב-26 באפריל 1974) הוא זמר ופייטן ישראלי.

==ביוגרפיה==
אלמליח נולד לשושנה וראובן, וגדל במשפחה מסורתית בקריית שמונה. מאז ילדותו נמשך ללמוד את השירה האנדלוסית בכלל ושירת הבקשות בפרט, ובגיל 13 החל להתחנך אצל גדולי הפייטנים, בהם הפייטן נסים שושן. בד בבד למד מוזיקה ונגינה על פסנתר בקונסרבטוריון ברמת גן, וכבר בילדותו החל להופיע ולרכוש מוניטין בישראל ומאוחר יותר גם בקהילות יהודיות בעולם.

התגייס לצה"ל בשנת 1992 ושירת כסולן במקהלת הרבנות הצבאית, בשירה בסגנון ים תיכוני. לאחר שחרורו הצטרף אלמליח לתזמורת האנדלוסית הישראלית ובה שימש במשך מספר שנים כסולן הבית. אלמליח הוא בוגר תקשורת ומדעי החברה של מכללת רמת גן.

בשנת 2004 ערך מופע יחד עם אהוד מנור לאחר שהשניים שיתפו פעולה באלבום של אלמליח "נשימה" (2002), המשלב בין שירת מזרח ומערב. לכבוד המופע הוציאו השניים חידוש ללהיט "אני אשתגע", במקור שיר דרום-אמריקאי. בשנת 2006 היה נבחר הקרן למצוינות בתרבות.

בשנת 2008 השתתף בפרויקט "ידידי השכחת" יחד עם המלחין חנן סורלו לוי. הפרויקט עסק בחשיפה של הפיוט היהודי לאלפי סטודנטים באוניברסיטאות השונות ולעשרות אמנים מובילים במוזיקה ישראלית.
כהמשך של שיתוף פעולה עם חנן סורלו לוי ביצע ליאור אלמליח את השיר "יונה לבנה" של חנן סורלו לוי באוסף "גוונים" של משרד החוץ בהוצאת התו השמיני, אשר ייצג את ישראל.

בשנת 2009 ראה אור האלבום "אלמליח-לרוז-שטרית", פרויקט משותף של אלמליח עם הזמר מיכה שטרית ועם המעבד המוזיקלי חיים לרוז. האלבום הורכב משירי משוררים כדוגמת יהודה הלוי, ישראל נג'ארה ושלמה אבן גבירול, וכלל ברובו לחנים לא מקוריים. כסינגלים יצאו השירים "לבי במזרח" ו"ילדי זמן גפן". כמו כן הוציא מספר אלבומים של מוזיקת עולם, מוזיקה אנדלוסית ואלג'יראית וכן מוזיקה ישראלית שזכו להצלחה. שני אלבומים שלו, "נשימה" ו"צור שהחיינו", יצאו גם לשוק הבינלאומי.

בשנת 2014 הופיע יחד עם האנסמבל האנדלוסי ישראלי ועם חנן סורלו לוי באונסק"ו בקונצרט מיוחד המוקדש למוזיקה אנדלוסית.

אלמליח נחשב היום לאחד הפייטנים המוערכים בתחום החזנות הספרדית והמרוקאית, ומשתף פעולה באופן תדיר עם אמנים בינלאומיים מובילים במוזיקת עולם כגון ג'ורדי סאוול ומוריס אלמדיוני. בנוסף הוא מעלה מופע אישי המשלב חומרים אותנטיים וחדשנים, תוך שילוב ביניהם באופן ייחודי.

אלמליח השתתף בהפקה המוזיקלית של הסרט "בית"ר פרובנס" זוכה פרס המוזיקה, וכן בסרט "טהרה".

בשנים 2018-2020 גילם את מיכאל עמר בסדרה הקומית "שנות ה-80".

בשנת 2022 שב לגלם את דמותו של מיכאל עמר בסדרה "שנות ה-90" (שיחק רק בפרק 13).

אלמליח מתגורר בהוד השרון, נשוי לזמרת נעמה טוב-אלמליח (בתו של מפקד תזמורת צה"ל בעבר יוסי טוב) ואב לשלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.icexcellence.com/prodtxt.asp?id=55 ליאור אלמליח באתר הקרן למצוינות בתרבות]
* 
* 
* דודו כהן, "[https://www.hidabroot.org/article/52 ליאור אלמליח: לא רק פיוטים]". באתר "הידברות", 13 באוקטובר 2013
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:מבצעי פיוטים
קטגוריה:זמרים השרים בערבית מרוקאית
קטגוריה:חברי מקהלת הרבנות הצבאית
קטגוריה:זמרי מוזיקה מזרחית ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
ז'אק לאנג

ז'אק לאנג, 2007
ז'אק מתייה אמיל לאנג (בצרפתית: Jack Lang; נולד ב-2 בספטמבר 1939) הוא פוליטיקאי צרפתי, ממוצא יהודי. כיהן כשר התרבות והחינוך. על שמו קרוי חוק לאנג.

== חייו ==
לאנג נולד למשפחה אמידה במירקור, לורן, לאם קתולית ולאב יהודי שהיה מעורב בתנועת ההתנגדות הצרפתית בתקופת מלחמת העולם השנייה. לאנג למד מדע המדינה ומשפט ציבורי בסיאנס פו בפריז וקיבל תואר דוקטור בשני התחומים. בעודו סטודנט הקים פסטיבל בינלאומי חשוב לתיאטרון חדש, פסטיבל ננסי, אותו ניהל בשנים 1963–1977. כמו כן ניהל את תיאטרון שאיו הלאומי שבארמון שאיו בפריז בשנים 1972–1974.

בשנים 1971–1981 כיהן כפרופסור למשפט בינלאומי באוניברסיטת ננסי. בשנים 1986–1988, וכן ב-1993–1997, היה פרופסור למשפטים באוניברסיטת נאנטר בפריז. הדעות הליברליות שהביע בדבר שוויון זכויות להומוסקסואלים, עידוד ההגירה לצרפת כדי להעשיר את תרבותה, סובלנות כלפי משתמשים במריחואנה לצד פיקוח ובדיקה של איכות הסמים במועדונים, סחפו אחריו תומכים אך גם עוררו עליו מתנגדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:שרי התרבות של צרפת
קטגוריה:שרי החינוך של צרפת
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1939
ענבל שגב

ענבל שגב היא צ'לנית ישראלית-אמריקאית.

==קורות חיים==
שגב החלה את לימודיה בגיל 5. בהמלצתו של אייזק שטרן נסעה בגיל 16 לארצות הברית להמשיך שם בלימודיה. הופעת הבכורה שלה הייתה עם התזמורת הפילהרמונית הישראלית ועם הפילהרמונית של ברלין בניצוח זובין מהטה. הופעתה הראשונה בקרנגי הול בניו יורק הייתה ב-7 בדצמבר 1997, בנגינת Trois strophes sur le nom de Sacher של אנרי דיטייה, בביצוע ראשון ליצירה זו בקרנגי הול.

ענבל שגב היא בעלת תואר ראשון מבית הספר ג'וליארד ותואר שני מבית הספר למוזיקה של אוניברסיטת ייל. בין מוריה שם היה אלדו פאריזוט. כמו כן למדה אצל ברנרד גרינהאוס, שהיה תלמיד של פאבלו קזאלס. 

בתחילת דרכה ניגנה שגב בצ'לו שבנה גטאנו רוסי במילאנו, בשנת 1845, וכיום היא מנגנת בצ'לו שנבנה על ידי פרנצ'סקו רוג'רי, בן זמנו של סטרדיוואריוס, בשנת 1673 בקרמונה<ref></ref>. 

ענבל שגב חיה בניו יורק עם בעלה ושלושת ילדיהם.

== פרסים ואותות הוקרה ==
* 2000 - התחרות הבינלאומית ע"ש פאבלו קזאלס בקרונברג, גרמניה
* 1998 - פרס הקונצ'רטו של ג'וליארד
* 1996 - התחרות הבינלאומית ע"ש פאבלו קזאלס בהלסינקי, פינלנד
* 1995 - התחרות הבינלאומית של וושינגטון

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://web.archive.org/web/20110903085644/http://lepoissonrouge.com/events/view/2296 ביוגרפיה ווידאו של ענבל שגב באתר המועדון "לה פואסון רוז'"]
 
== הערות שוליים ==
 

קטגוריה:מהגרות מישראל לארצות הברית
קטגוריה:בוגרות בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:צ'לניות ישראליות
קטגוריה:צ'לניות אמריקאיות
קטגוריה:צ'לנים יהודים אמריקאים
סוטור מונטגרנרו

ההיכל הביתי הנוכחי פלאסאבלי
סוטור באסקט מונטגרנרו (באיטלקית: Sutor Basket Montegranaro) היא קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר מונטגרנרו. המתמודדת בליגה השישית האיטלקית. 

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת 1947, ושיחקה בליגה הראשונה עד לשנת 1961. מאז שיחקה הקבוצה בליגות הנמוכות.

בעונת 2004/05 הגיעה הקבוצה לגמר הפלייאוף של הליגה השנייה, אך הפסידה לקבוצת וירטוס בולוניה. בעונה שלאחר מכן שוב הגיעה לגמר הפלייאוף וניצחה קבוצות מרימיני ורייטי והעפילה בחזרה לליגה הראשונה.

ההישג הגדול ביותר של הקבוצה הוא ההגעה לחצי גמר הגביע האיטלקי בעונת 2010/11, בו הפסידה לקבוצת מונטפסקי סיינה 80-67. בעונת 2011/12 החל לאמן את הקבוצה הישראלי שרון דרוקר, שהוחלף בהמשך על ידי ג'ורג'יו ואלי.

לקבוצה אין היכל ספורט בעיר האם. ולכן היא מארחת את משחקי בית שלה בהיכל הספורט פלאסאבלי (ארמון סאבלי), הממוקם בעיר פורטו סן ג'ורג'יו, במרחק 22 קילומטרים ממונטגרנרו, המכיל 3,800 מקומות ישיבה. 
==תארים והישגים==
*הגביע האיטלקי:
**חצי גמר: 2011

==שחקנים בולטים בעבר ובהווה==
* ברנדון האנטר
* שאמונד ויליאמס
* מארדי קולינס
* ג'יימי סקין
* קוסטס וסיליאדיס

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל איטלקיות
קטגוריה:מארקה
משרד הפנים (גרמניה)

מטה משרד הפנים של [[גרמניה המערבית (1990-1950), כיום שלוחת המשרד בבון.]]
משרד הפנים הפדרלי לבנייה ולקהילה (בגרמנית: Das Bundesministerium des Innern, für Bau und Heimat, בקיצור: BMI, עד מרץ 2018 נקרא בשם: Bundesministerium des Innern, בעברית: משרד הפנים הפדרלי) הוא המשרד הממשלתי בגרמניה המופקד על שירותי שיטור ואכיפת חוק בתוככי הרפובליקה הפדרלית של גרמניה. זהו אחד מארגוני ביטחון הפנים הממשלתיים הוותיקים באירופה, אם כי תחת שמו הנוכחי הוקם רק ב־1949. שרת הפנים נכון ל-2023 היא ננסי פזר. 

שר הפנים אחראי על המשטרה הגרמנית וענייני ביטחון הציבור בגרמניה כולה. הוא ממונה על סוכנויות הביון השונות, הוא אחראי על זרועות השיטור ואכיפת החוק כמו גם לארגוני ההגנה האזרחית של גרמניה לטיפול באזרחים במקרי אסון לאומיים, כמו גם במאבק בהברחות כלי נשק וחומרי נפץ ואכיפת חוקי האזרוח וההגירה. במסגרת המשרד פועל גם המרכז המשולב ללוחמה בטרור שהוקם ב־2004.

==מבנה==
===מחלקות===
* מחלקה P - מחלקה פ' (Abteilung P): מחלקת המשטרה של משרד הפנים.
** אגף המלחמה בטרור
** אגף אכיפת חוק
* מחלקה IS - מחלקת ביטחון פנים למאבק בימין הקיצוני. המחלקה נאבקה בריגול וחבלה ובהגנה על סודות מדינה. הארגון משתף פעולה עם BfV ועוסקת גם בהגנה אזרחית.
* מחלקה B - ניהול מבצעים של המשטרה הפדרלית
* מחלקה M - טיפול בהגירה ופליטים
* מחלקה Z - משרד המנהלה
* מחלקה G - מדיניות, התפתחויות בינלאומיות ושיתוף פעולה אירופי
* מחלקה D - שירות אזרחי
* מחלקה O - ארגון ומודרניזציה
* מחלקה SP - אבטחת אירועי ספורט
* מחלקה V - אחראית על החוק האירופי, האדמיניסטרטיבי, המדינתי והחוקה

===סוכנויות מיוחדות===
* משרד השוויון הפדרלי (BAA)
* משרד ההגירה והפליטים הפדרלי (BAMF)
* האקדמיה הפדרלית לניהול ציבורי (BAköV)
* לשכת משרד הפנים (BeschA)
* הנציב הפדרלי להגנת מידע וחופש המידע (BfDI)
* המשרד הפדרלי להגנת החוקה (BfV)
* המשטרה הפדרלית (BPOL)
* המכון הפדרלי לחקר האוכלוסייה (BiB)
* המכון הפדרלי למדעי הספורט (BISp)
* משטרת הפלילים הפדרלית (BKA)
* המשרד הפדרלי לקרטוגרפיה וגיאודזיה (BKG)
* הסוכנות הפדרלית המרכזית לחינוך אזרחי (FACE)
* המשרד הפדרלי לטכנולוגיית מידע (BSI)
* משרד האדמיניסטרציה הפדרלי (BVA)
* המשרד הפדרלי להגנה אזרחית וסיוע באסונות (BBK)
* הוועדה המדעית המייעצת במשרד הפנים (SchK)
* המכללה הפדרלית לניהול ציבורי (HS Bund)
* המתאם הממשלתי הפדרלי לטכנולוגיית מידע (KBSt)
* משרד הסטטיסטיקה הפדרלי (StBA)
* הסוכנות הפדרלית לתגובה טכנית (THW)
* הוועדה העצמאית לביקורת והערכת מפלגות וארגונים המוניים של גרמניה המזרחית (UKPV)
* נציג האינטרסים הפדרליים בבית המשפט האדמיניסטרטיבי הפדרלי (VBI)
* נציג הממשל הפדרלי לענייני לאום ומיעוטים (Beauftragter der Bundesregierung für Aussiedlerfragen und nationale Minderheiten)
* הסוכנות הפדרלית לרדיו דיגיטלי וארגוני בטיחות (BDBOS)

==שרי הפנים לדורותיהם==

==קישורים חיצוניים==

* 

פנים
קטגוריה:ארגוני הגנה אזרחית
גרמניה
ריצ'רד המילטון (אמן)

"[[מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים?", 1956, קולאז']]

ריצ'רד המילטון (באנגלית: Richard Hamilton; 24 בפברואר 1922 – 13 בספטמבר 2011) היה צייר ואמן קולאז' בריטי, הנחשב לאחד ממייסדי זרם הפופ ארט. המילטון מוכר בעיקר בשל הקולאז' שלו - "מהו העושה את הבתים בימינו כה שונים, כה מושכים?".

==ביוגרפיה==

נולד וגדל בלונדון. אף על פי שעזב את בית ספר ללא כל הכשרה רשמית, הצליח להשיג עבודה כשולייה בחברת רכיבים חשמליים, שם פיתח את יכולת הרישום שלו. הוא החל ללמוד רישום בבית הספר סנט מרטין לאמנות, ומאוחר יותר החל ללמוד באקדמיה המלכותית לאמנויות.

לאחר המלחמה, בה שירת כשרטט טכני, נרשם מחדש ללימודי האקדמיה, אך גורש מהלימודים בעקבות "אי ציות להוראות".

לאחר שנתיים של לימודים בבית הספר "סלייד" לאומנות, בקולג' האוניברסיטאי של לונדון, המילטון החל להציג את עבודותיו במכון לאמנות עכשווית, שם גם לימד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://books.guardian.co.uk/pictures/image/0,8551,-10404347264,00.html Richard Hamilton's Ulysses Illustrations] – יצירות של ריצ'רד המילטון המתארות דמויות וסצנות מהרומן יוליסס, באתר הגארדיאן
* [http://www1.amalnet.k12.il/sites/Mifgashim/Pages/HamiltonRichard1.aspx המילטון, ריצ'רד], באתר עמלנט

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברים במסדר עמיתי הכבוד
קטגוריה:אמנים בריטים
קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:אמני פופ ארט
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1922
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2011
חיים דוד ליבוביץ

ימין
הרב חיים דוד הכהן ליבוביץ (תר"נ, 1887 – ט"ו בכסלו תש"ב, 5 בדצמבר 1941) היה מייסד וראש ישיבת חפץ חיים בארצות הברית.

==תולדותיו==
הרב דוד ליבוביץ הוא בנו של אריה זאב הכהן, שהיה בנו של הרב אהרן הכהן, אחיו הגדול של החפץ חיים. למד בישיבת סלובודקה, ונודע בכינוי דוד וורשווער. בשנת תרע"ח (1918) נישא לבת הרב חנוך העניך שרשבסקי, רבה של העיירה סילצניק (שהיה נשוי בנישואיו השניים לבתו של הרב אהרן הכהן, סבו של הרב ליבוביץ). 

לאחר פטירת הרב שרשבסקי מילא חתנו הרב ליבוביץ את מקומו ברבנות העיירה סילצניק. כעבור כמה שנים עזב את הרבנות, ועזב לקובנה שם הצטרף ל"כולל אברכים" הנודע 'כולל קובנה', מיסודו של הרב ישראל מסלנט. 

בשנת תרפ"ד (1924) היגר לארצות הברית. במשך כמה שנים כיהן כר"מ בישיבת תורה ודעת. לאחר מכן ייסד בקווינס, ניו יורק, את "ישיבת חפץ חיים", על שם דוד-אביו, ועמד בראשה עד פטירתו.

נפטר בשנת 1941, בהיותו בן 54. בנו היחיד, הרב אלתר חנוך העניך ליבוביץ, כיהן תחתיו בראשות ישיבת חפץ חיים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:ראשי ישיבה אמריקאים
קטגוריה:משפחת החפץ חיים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1941
אולגה סלדוחה

אולגה סודוחה (באוקראינית: Ольга Саладуха; נולדה ב-4 ביוני 1983) היא אתלטית אוקראינית, היא אלופת העולם (טגו 2011), 3 פעמים ברציפות אלופת אירופה (ברצלונה 2010, הלסינקי 2012 וציריך 2014) ובעלת מדליית ארד אולימפית (לונדון 2012) בקפיצה משולשת.

== ביוגרפיה ==
סלדוחה נולדה וגדלה בדונצק.

במשחקי האוניברסיאדה שנערכו באיזמיר, טורקיה בשנת 2005, זכתה סלדוחה במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 13.96 מטר, אחרי ואנג ינג מסין (14.12 מטר) ולפני נדז'דה בזנובה מרוסיה (13.90 מטר).

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיימה סלדוחה במקום רביעי בשיא אישי של 14.38 מטר, במדליית זהב זכתה טטיאנה לבדייבה מרוסיה (15.15 מטר).

במשחקי האוניברסיאדה שנערכו בבנגקוק, תאילנד בשנת 2007, זכתה סלדוחה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 14.79 מטר, לפני דנה ולדקובה מסלובקיה (14.41 מטר) ויאריאנה מרטינז מקובה (14.25 מטר).

באליפות העולם באתלטיקה 2007 שנערכה באוסקה יפן בשנת 2007 סיימה סלדוחה במקום שביעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.60 מטר, במדליית זהב זכתה יארחליס סביגנה מקובה (15.28 מטר).

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיימה סלדוחה במקום תשיעי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.70 מטר.

===אלופת אירופה===
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2010 זכתה סלדוחה במדליית זהב בקפיצה משולשת בשיא אישי חדש של 14.81 מטר, לפני סימונה לה מנטייה מאיטליה (14.56 מטר) וסבטלנה בולשקובה מבלגיה (14.55 מטר).

===אלופת עולם===
באליפות העולם באתלטיקה 2011 שנערכה בטגו קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה סלדוחה במדליית זהב בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.94 מטר לפני אולגה ריפקובה מקזחסטן (14.89 מטר) וקטרינה איברגואן מקולומביה (14.84 מטר).

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי פינלנד בשנת 2012 זכתה סלדוחה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתוצאה של 14.99 מטר, לפני פטריסיה ממונה מפורטוגל שקבעה שיא לאומי חדש של 14.52 מטר ויאנה בורודינה מרוסיה (14.36 מטר).

===מדליית ארד אולימפית===
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה סלדוחה במדליית ארד בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.79 מטר, אחרי אולגה ריפקובה מקזחסטן (14.98 מטר) וקתרין איברגואן מקולומביה (14.80 מטר).

== שיאים אישיים ==
* קפיצה לרוחק: 6.37 מטר (14 במאי 2006, ריו דה ז'ניירו, ברזיל)
* קפיצה משולשת: 14.98 מטר (4 ביוני 2011, יוג'ין, אורגון)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אתלטיות אוקראיניות
קטגוריה:קופצות משולשת
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית מאוקראינה
קטגוריה:אוקראיניות שנולדו ב-1983
קטגוריה:קופצות משולשת באולימפיאדת טוקיו (2020)
מרטינה שטרוץ

מרטינה שטרוץ (בגרמנית: Martina Strutz; נולדה ב-4 בנובמבר 1981) היא אתלטית גרמנייה. היא סגנית אלופת העולם (טגו 2011) בקפיצה במוט.

== ביוגרפיה ==
שטרוץ התחרתה במסגרת אליפות העולם באתלטיקה לנוער שנערכה בסנטיאגו דה צ'ילה, צ'ילה בשנת 2000 בה סיימה במקום חמישי.

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיימה שטרוץ במקום חמישי בקפיצה במוט בתוצאה של 4.50 מטר.

===סגנית אלופת העולם===
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכתה שטרוץ במדליית כסף בקפיצה במוט בשיא אישי ושיא גרמני חדש של 4.80 מטר, אחרי פביאנה מורר מברזיל (4.85 מטר) ולפני סווטלנה פאופנובה מרוסיה (4.75 מטר).

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2012 זכתה שטרוץ במדליית כסף בקפיצה במוט בתוצאה של 4.60 מטר, אחרי אירינה פטצ'ניקובה מצ'כיה (4.60 מטר) ולפני ניקולטה קיריאקופולו מיוון (4.60 מטר).

באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה שטרוץ את תחרות הקפיצה לגובה עם תוצאה של 4.55 מטרים, ובמקום החמישי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר אתלטיקה
קטגוריה:קופצים במוט גרמנים
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתלטיות גרמניות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1981
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1981
אריה לייב הכהן פופקא

הרב אריה לייב הכהן פופקא (קרי: פּוּפּקוֹ; ה'תרכ"א, 1861 - כ"ג בכסלו ה'תרצ"ט, 16 בדצמבר 1938) היה בנו הבכור ויד ימינו של החפץ חיים, סייע לו רבות בחיבור ובהפצת ספריו. בשנותיו האחרונות כיהן כרב בעיירה ראדין.

==תולדותיו==
נולד בראדין, בנם של הרב ישראל מאיר הכהן ("החפץ חיים") ופריידא, שהייתה בתו של אביו החורג של החפץ חיים, שמעון הלוי אפשטיין מראדין. למד אצל אביו, ואצל הרבנים: יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק, יוסף זונדל הוטנר מאיישישוק ומאיר יונה מסוויסלוביץ. בשנת תר"מ (1880) נישא ליוכבד רבקה, בת אברהם הלפרין. 

במשך שנים רבות היה יד ימינו של אביו וסייע לו בחיבור ובהפצת ספריו. לאחר פטירת החפץ חיים הוציא את הספר "תולדות וקורות חייו של מרן החפץ חיים". הוא עבר להתגורר בראדין וסייע לאחזקתה של ישיבת ראדין. לאחר פטירת רב העיירה הוא התמנה תחתיו.

היה שותף לאגודת הסתרים הציונית "נצח ישראל" בישיבת וולוז'ין. השתתף בוועידה השביעית של הסתדרות המזרחי בפולין (תרצ"ז), ואף היה חבר הנשיאות. נכח בוועידת היסוד של "כנסת רבנים המזרחיים" בוורשה, והיה שותף בניסוח ההחלטות.

בשנת תרצ"ז (1937) הוציא לאור בוורשה את הספר "מכתבי הרב חפץ חיים זצ"ל". זמן קצר לאחר מכן חלה והתאשפז בבית חולים בוורשה. בכ"ג בכסלו תרצ"ט נפטר, והובא לקבורה בבית הקברות בראדין, סמוך לקבר אביו.

== צאצאיו ==
שתיים מבנותיו, גיטל ושושנה, נותרו בברית המועצות והן עלו לישראל בשנת 1978. נכדתו פרידה (פריידא) עלתה לארץ ישראל בשנת 1932, וכעבור שנה נישאה. החפץ חיים שלח לה מכתב ברכה לנישואיה והתנצל שאינו יכול להשתתף בחתונה בשל חולשתו. כעבור זמן קצר נפטר החפץ חיים, וארבעה חודשים לאחר מכן נולד בנה, ישראל מאיר גודוביץ, שנקרא על שם החפץ חיים. בן נוסף, בן ציון פופקו, היגר לאנטוורפן, בלגיה ונישא שם לקרוינה ספיר. שניהם נשלחו לאושוויץ, ונספו שם יחד עם בתם הבכורה מרים. שני בניהם, דניאל ורפאל, עלו לארץ ישראל בשנת 1949.

==ספריו==
*
* מכתבי הרב חפץ חיים: קורות חייו, דרכיו, נימוקיו ושיחותיו
* ליקוטי מאמרים ומכתבים
* מחיי אבא: שיחות החפץ חיים

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפטרים ב-1938
קטגוריה:רבנים בלארוסים
קטגוריה:משפחת החפץ חיים
קטגוריה:תלמידי החפץ חיים
רוברט הרטינג

רוברט הרטינג (בגרמנית: Robert Harting; נולד ב-18 באוקטובר 1984) הוא אתלט גרמני. הוא אלוף אולימפי (לונדון 2012), 3 פעמים ברציפות אלוף עולם (ברלין 2009, טגו 2011 ומוסקבה 2013) ופעמיים ברציפות אלוף אירופה (הלסינקי 2012 וציריך 2014) בזריקת דיסקוס.

אחיו הצעיר כריסטוף הרטינג, אף האלוף האולימפי (ריו דה ז'ניירו 2016), בזריקת דיסקוס.

==ביוגרפיה ==
הרטינג נולד וגדל בקוטבוס.

באליפות אירופה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 2006 סיים הרטינג במקום ה-13 בזריקת דיסקוס בתוצאה של 59.87 מטר, מקום אחד אחרי המקום הדרוש לעלייה לשלב הגמר. 

באליפות העולם שנערכה באוסקה, יפן בשנת 2007 זכה הרטינג במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.68 מטר, אחרי גרד קנטר מאסטוניה (68.94 מטר) ולפני רוטגר סמית מהולנד (66.42 מטר).

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) סיים הרטינג במקום רביעי בזריקת דיסקוס בתוצאה של 67.09 מטר, הזוכה במדליית הזהב היה קנטר (68.82 מטר).

===אלוף עולם===
באליפות העולם שנערכה בברלין, גרמניה בשנת 2009 זכה הרטינג במדליית הזהב בזריקת דיסקוס בשיא אישי חדש של 69.43 מטר, לפני פיוטר מלכובסקי מפולין (69.15 מטר) וקנטר (66.88 מטר). 

באליפות אירופה, שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2010 זכה הרטינג במדליית כסף בזריקת דיסקוס בתוצאה של 68.47 מטר אחרי מלכובסקי שקבע שיא תחרות חדש של 68.87 מטר ולפני רוברט פזקאש מהונגריה (66.43 מטר). 

באליפות העולם שנערכה בטגו, קוריאה הדרומית בשנת 2011 זכה הרטינג פעם שנייה ברציפות במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 68.97 מטר, לפני קנטר (66.95 מטר) ואחסן חדדי מאיראן (66.08 מטר).

===אלוף אירופה===
באליפות אירופה, שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2012 זכה הרטינג במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 68.30 מטר, לפני קנטר (66.53 מטר) וזולטאן קובגו מהונגריה (66.42 מטר).

===אלוף אולימפי===
באולימפיאדת לונדון (2012) זכה הרטינג במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 68.27 מטר, לפני אחסן חדדי (68.18 מטר) וגרד קנטר (68.03 מטר).

באליפות העולם שנערכה במוסקבה שברוסיה בשנת 2013 זכה הרטינג בפעם השלישית ברציפות במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 69.11 מטר, לפני פיוטר מלכובסקי
(68.36 מטר) וגרד קנטר (65.19 מטר).

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בציריך שווייץ בשנת 2014 זכה הרטינג בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בזריקת דיסקוס בתוצאה של 66.07 מטר, לפני גרד קנטר (64.75 מטר) ורוברט אורבנק מפולין (63.81 מטר).

== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
* הדיפת כדור ברזל: 18.63 מטר (6 ביולי 2007, גותה)
* זריקת דיסקוס: 70.66 מטר (22 במאי 2012, טורנוב)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זורקי דיסקוס גרמנים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: זריקת דיסקוס (גברים)
קטגוריה:אלופי עולם באתלטיקה
קטגוריה:אלופים אולימפיים גרמנים: אתלטיקה
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1984
טומאת כלי עץ

בהלכות טומאת כלים, לכלי עץ ישנם דינים מיוחדים לעניין דיני קבלת הטומאה, וקיימים הבדלים רבים בינם לבין כלים מחומרים אחרים בהלכות קבלת הטומאה. הדין המרכזי המיוחד לכלי עץ הוא שהם מקבלים טומאה רק אם יש להם בית קיבול.

==דיני כלי עץ, עור ועצם==
כלי עץ, כלי עור וכלי עצם הם כלים הנקראים "כלי שטף" - כלים שניתן לטהרם בטבילה. בשונה מכלי מתכת שגם "פשוטיהם" - כלים שאין להם "תוך" מטמאים, הרי שפשוטי כלי עץ, עור ועצם טהורים ורק מקבליהם, כלומר אלה שיש להם תוך, טמאים. כמו כן, בשונה מכלי מתכת, לא רק כאשר הכלים נשברו הם טהורים, אלא שאם חזר ועשה מהם כלים הם נטמאים רק מכאן ולהבא ולא חוזרת עליהם טומאתם הישנה.

לגבי פשוטי כלי עץ, יש שני סייגים לטהרתם: א. כלי המיועד לשכיבה או לישיבה - מקבל טומאה מן התורה גם אם הוא שטוח ללא דפנות, כמו כיסא. ב. כלי רחב ונוח לשימוש הן לאדם עצמו והן להנחת חפצים עליו ("משמש אדם ומשמשיו"), מקבל טומאה מדרבנן. וזאת, אם ניכר בו שהוא עשוי לשימוש, כך למשל "ארובות" הם כלי שעשוי ללוש עליו, "של נחתומים" טמאות מכיוון שהם צבועים ומקושטים וניכרים שעשויים לשם כך, אך "של בעל הבית" שאינן ניכרים ומיוחדים "טהורות".

כלי עץ מטמאים רק אם הם עשויין לטלטול כאשר הם מלאים וכאשר הם ריקים. דין זה נלמד מהפסוק "מכל כלי עץ או בגד או עור או שק". שק הוא כלי ארוג עשוי משער. כשם ששק הוא כלי שמטלטל כאשר הוא מלא וכאשר הוא ריקם, שהרי אין כלי שק שעשויים לעמוד במקום אחר, אך שידה תיבה ומגדל (בתרגום לימינו - מכונית, מטוס או כלי אחר) שאינם עשויים לטלטול אינם מקבלים טומאה, כך גם ספינה ודומיה. חכמים שיערו, שכלי המכיל יותר מארבעים סאה נוזל לח, אינו מטלטל כאשר הוא מלא ואינו מקבל טומאה. קיימת מחלוקת בין רבי מאיר לרבי יהודה אודות כלי ביתי העשוי לתשמיש נייד אך מכיל יותר מארבעים סאה "עריבה של בעל הבית".

==יישומים==
===כבישים מעל בתי קברות===
אמנם בזמן הזה אין הקפדה על דיני טומאה וטהרה באופן כללי, אך מחמת איסור טומאת כהנים, אסור לכהנים להיטמא בטומאת מת. בעיה נפוצה היא נסיעה במכונית, ברכבת או בכלי רכב אחר, שנסלל מעל בית קברות. כבר ברוסיה הייתה שאלה זו נפוצה, ורבי יצחק אלחנן ספקטור התיר לנסוע ברכבות שנסללו מעל כבישים כאלו, בהסתמך על היתרים דחוקים, כשעת הדחק.
הרב דיסקין התיר ישיבה במכונית על כלי עץ ללא כלי קיבול, ובכך להנצל מטומאה]]
בארץ ישראל הועלתה הבעיה ביתר תוקף, בכביש החוצה את הר הזיתים שבמשך שנים רבות שימש ככביש יחיד שחיבר בין ים המלח לירושלים. רבי יהושע לייב דיסקין, ששימש בזמנו כרבה של העיר ירושלים, הורה כי במידת הדחק יש לסמוך על ישיבה על פשוטי כלי עץ - כלי עץ שאין להם בית קיבול - שאינם מקבלים טומאה, במהלך הנסיעה, כך שהמכונית משמשת כאוהל המאהיל על הטומאה רצוצה וחוצץ בפני הטומאה, ואילו העץ עליו יושב האדם אינו נטמא כתוצאה מהנגיעה באוהל, שכן פשוטי כלי עץ אינם מקבלים טומאה. אם כי, פתרון זה נחשב כהיתר בעייתי.

===צמיד פתיל===
בדין צמיד פתיל השפעה מרובה על הלכות הטהרה, כותב המהר"ם מרוטנבורג שיש לחלק בין כלי חרס לבין כלי עץ. בכלי חרס, דרושה אטימה המודבקת לכלי, אך בכלי עץ אין צורך שיהיה הכיסוי מודבק לכלי. הטעם פשוט, בכלי חרס קשה למצוא נקב שאפשר לאטום אותו באופן מושלם מבלי להדביקו ולכן, דווקא בו דורשים מירוח.

== הערות שוליים ==

מ
2001 מארס אודיסיי

2001 מארס אודיסיי כפי שצולמה מ[[מארס גלובל סרוויור]]
2001 מארס אודיסיי (באנגלית: 2001 Mars Odyssey) היא גשושית אמריקאית המקיפה את מאדים. המשימה תוכננה על ידי נאס"א ועלותה הכוללת של המשימה היא 297 מיליון דולר. משימת הגשושית היא למצוא עדויות לקיום מים וגעשיות על מאדים בעבר. הגשושית משמשת גם כמרכז תקשורת בין כדור הארץ לרוברים מתוכנית מארס רובר ולנחתת פיניקס. הגשושית נקראה בשמה כהוקרה לספרו של ארתור סי. קלארק - 2001: אודיסיאה בחלל.

אודיסיי שוגרה ב־7 באפריל 2001 על גבי משגר דלתא 2 מנמל החלל קייפ קנוורל ונכנסה למסלול סביב מאדים ב־24 באוקטובר 2001. מנועי הגשושית הופעלו כדי להאט אותה כך שכח המשיכה של מאדים יכניס אותה למסלול סביבו. הגשושית השתמשה בטכניקה שנקראת aerobraking (האטה באמצעות חיכוך עם האטמוספירה) כדי להאט את עצמה ולהתקרב אל מאדים עם כל הקפה. על ידי שימוש בטכניקה זו חסכה הגשושית כ־200 ק"ג של דלק. התהליך הסתיים ב-11 בינואר 2002 ומשימת הגשושית החלה ב־19 בפברואר 2002.

ב־15 בדצמבר 2010 שברה הגשושית את שיא השהייה במסלול סביב מאדים (3,340 ימים) ולקחה את התואר ממארס גלובל סרוויור.

== מתן שם ==
מארס אודיסיי הייתה במקור משימה בתוכנית מארס סרוויור 2001 בשם מקפת מארס סרוויור 2001 (Mars Surveyor 2001 Orbiter). הגשושית הייתה אמורה לפעול יחד עם נחתת מארס סרוויור 2001 אך הנחתת בוטלה במאי 2000 בעקבות כישלונן של מקפת האקלים של מאדים ונחתת הקוטב של מאדים (מרס סרוויור 98). בסופו של דבר קיבלה הגשושית את השם 2001 מארס אודיסיי כהוקרה לתרומתו של ארתור סי. קלארק לחזון חקר החלל.

== מכשור מדעי ==
הגשושית צוידה במכשירים הבאים כדי לבצע את משימתה:
*THEMIS - ממפה פליטה תרמית - מצלמה הפועלת בתחום הנראה והתת־אדום
*GRS - ספקטרומטר קרני גמא - נועד למחקר גאולוגי של פני השטח של מאדים
*MARIE - מכשיר שמטרתו מדידת קרינה הנובעת מקרינה קוסמית וקרינת שמש אנרגטית

== ראו גם ==
* מארס גלובל סרוויור
* מקפת לסקר מאדים

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://mars.jpl.nasa.gov/odyssey/index.cfm מארס אודיסיי 2001 באתר JPL]
* [https://web.archive.org/web/20121116045602/http://solarsystem.nasa.gov/missions/profile.cfm?MCode=Odyssey פרופיל המשימה באתר נאס"א]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משימות לחקר מאדים
אלכסנדר סמסונוב

אלכסנדר וסילייביץ' סמסונוב (ברוסית: Алекса́ндр Васи́льевич Самсо́нов; 2 בנובמבר 1859 - 29 באוגוסט 1914), היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית שהקריירה הצבאית שלו הסתיימה באופן טרגי בתחילת מלחמת העולם הראשונה.

== ביוגרפיה ==
סמסונוב נולד במחוז חרסון, כיום באוקראינה. למד בפנימייה צבאית בקייב ולאחר מכן במכללת חיל הפרשים. השתתף במלחמה העות'מאנית רוסית (1877–1878). לאחר המלחמה למד באקדמיה הצבאית בסנקט פטרבורג והחל לטפס בדרגות ובתפקידים צבאיים.

במרד הבוקסרים בשנת 1900 פיקד על יחידת פרשים. הוא השתתף כמפקד בריגדת פרשים במלחמת רוסיה–יפן (1904–1905) והסתכסך קשות עם עמיתו, גנרל פאול פון רננקמפף בהאשימו אותו בחוסר הגשת עזרה ליחידתו.
ב-1906 מונה למפקד הצבאי של מחוז ורשה וב-1909 מונה למושל מחוז טורקיסטן.

בפרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה סמסונוב למפקד הארמייה השנייה. ביחד עם פון רננקמף, מפקד הארמייה הראשונה פלש לפרוסיה. בתחילה נחל הצלחה והגנרל הגרמני מקסימיליאן פון פריטוויץ הורה על נסיגה של הצבא הגרמני עד לויסלה ולמעשה הסכים לוותר על פרוסיה. הוא הודח ובמקומו הוזעקו לחזית הגנרלים פאול פון הינדנבורג ואריך לודנדורף. הם הצליחו ליירט את כל ההודעות הרוסיות ונוכחו לדעת שאין שיתוף פעולה בין סמסונוב ורננקמפף.

ב-22 באוגוסט 1914 החל הקרב ליד העיירה טננברג. למרות שסמסונוב היה בעדיפות מספרית על הגרמנים הוא לא הבחין שהוא נכנס למלכודת. הארמייה השמינית הגרמנית סגרה על צבא סמסונוב והחלה להשמידו. רק 10,000 הצליחו לפרוץ את המצור. השאר נהרגו, נפצעו או נשבו.

סמסונוב שידע שעליו לתת את הדין בפני הצאר ניקולאי השני, לא היה יכול לעמוד בכך. הוא יצא ליער ליד מפקדתו וירה בעצמו.

בשנת 1916 העבירו הגרמנים את גופתו לרוסים באמצעות הצלב האדום.

קרב טננברג והתאבדותו של סמסונוב מתוארים בספרו של אלכסנדר סולז'ניצין, אוגוסט 1914.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אישים במלחמת רוסיה–יפן
קטגוריה:מתאבדים: אנשי צבא
קטגוריה:מקבלי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מפקדי ארמיות רוסיות
קטגוריה:מפקדי ארמיות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (האימפריה הרוסית)
קטגוריה:ילידי 1859
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1914
סטרוקטורליזם (פסיכולוגיה)

בפסיכולוגיה, המונח סטרוקטורליזם מתייחס בעיקר לעבודתם של וילהלם וונדט ואדוארד טיצ'נר, שחקרו את התודעה על ידי עידוד אנשים לאינטרוספקציה (התבוננות עצמית) ותיעוד דיווחיהם של אנשים אלה.

מטרת האסכולה - לאתר ולזהות מבנים מנטליים. במבנה מנטלי הכוונה למבנה "החוויה המודעת". לדוגמה:
כאשר אנחנו נמצאים במעגל שיחה, אנו עוקבים אחר חלק מן השיחות. בעוד הפיזיולוג ינסה להבין איך האוזן קולטת קול שמע, הפסיכולוג מתמקד בעיקר בחוויה האינדיבידואלית.
כדי לעמוד על מהות החוויה חיפשו הסטרוקטורליסטים את היחידות הקטנות המרכיבות אותה.
טיצ'נר זיהה שלוש קטגוריות: תחושות, רגשות ודימויים.
איתור מרכיבים אילו יעשה באמצעות האינטרוספקציה, שכן החוויה נתפסת באופן הטוב ביותר בידי האדם שחווה אותה.

סטרוקטורליסטים ביקשו למצוא קווים כלליים משותפים לכלל בני האדם ולא שמו דגש על מקורות השוני.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תאוריות פסיכולוגיות
קטגוריה:היסטוריה של הפסיכולוגיה
מדליית המרד ההודי

מדליית המרד ההודי (באנגלית: Indian Mutiny Medal) הייתה מדליית מערכה אשר הוענקה החל משנת 1858 לחיילים וקצינים (בריטים והודים) אשר שירתו בדיכוי המרד ההודי הגדול בין השנים 1857–1858. תחילה ניתנה המדליה לחיילים וקצינים בשירות פעיל אך החל משנת 1868 המדליה הורחבה לכדי כל מי שהשתתף במרד באופן פעיל או היה תחת אש במהלכו (כגון אזרחים ועובדי מדינה שמצאו עצמם בקו האש). המדליה ניתנה סך הכל כ-290,000 פעמים.

==תיאור==
המדליה היא דיסק עשוי כסף בקוטר 36 מ"מ, אשר מצידו האחד מאויר ראשה של המלכה ויקטוריה עם המילים ויקטוריה רגינה (Victoria Regina) משני צידי האיור. מהצד השני מאוירת דמות המייצגת את בריטניה חבושת קסדת מלחמה אשר מחזיקה ביד ימין זר עלים וביד שמאל מגן הממלכה המאוחדת. מאחורי בריטניה מאויר אריה אשר מסמל את האריה הבריטי. מעל האיור נכתבת המילה הודו (India), כאשר מתחת כתובות השנים 1857 - 1858 המתארות את שנות ההתרחשות של המרד ההודי.
דיסק הכסף תלוי מסרט ברוחב 32 מ"מ לבן בעל שני פסים אדומים. סרט זה הוא גם תצורתו של אות העיטור (גרסה מוקטנת של העיטור אשר נענדת באירועים לא פורמליים). למדליה ניתן להוסיף אבזמים אשר נענדים לאורך סרט העיטור.

==אבזמים==
מדליית המרד ההודי הייתה ניתנת להענקה יחד עם חמישה אבזמים שונים לציון חמש מערכות או קרבות שונים. אבזים אלו ניתנו לפי זכאות כך שהיה ניתן לקבל עד ארבעה אבזמים במדליה אחת.
* דלהי: אבזם דלהי ניתן לחיילים אשר השתתפו בשחרור העיר דלהי מידי המורדים (30 במאי - 14 בספטמבר 1857).
* ההגנה על לקנאו: ניתן למגנים הראשונים של העיר לקנאו, לכוח החילוץ בפיקוד הנרי הוולוק ולצוות ותלמידי המכללה לה מרטינייר (22 ביוני - 29 בנובמבר 1857).
* שחרור לקנאו: אבזם אשר הוענק לכוח החילוץ שהגיע לשחרר את העיר לקנאו, בפיקוד קולין קמבל (נובמבר 1857).
* לקנאו: אבזם אשר ניתן לכוח בפיקודו של קולין קמבל אשר שחרר את העיר ולחם בקרבות סביבתה (נובמבר 1857 - מרץ 1858).
* מרכז הודו: הוענק לכל מי ששירת תחת סיר יו רוס, מיג'ור-ג'נרל רוברטס ומיג'ור ג'נרל וויטלוק בקרבות במרכז הודו (ינואר - יוני 1858).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:המרד ההודי הגדול
המרד ההודי
מקפת האקלים של מאדים

תרשים המקפת
התמונה היחידה שהתקבלה מהמקפת. מראה את מאדים ב-7 בספטמבר 1999
מקפת האקלים של מאדים (באנגלית: Mars Climate Orbiter) שנקראת גם מקפת מרס סרוויור 98 הייתה גשושית אמריקאית מסוג מקפת ששוגרה ב-11 בדצמבר 1998 כחלק מתוכנית מרס סרוויור 98 כדי לחקור את האטמוספירה והאקלים של מאדים, ולשמש כמרכז תקשורת בין כדור הארץ לנחתת הקוטב של מאדים (גם חלק מתוכנית מרס סרוויור 98). ב-23 בספטמבר 1999 אבד הקשר עם הגשושית בעת שנכנסה למסלול סביב מאדים. מסלול כניסתה היה נמוך מהמתוכנן בעקבות בעיית ניווט, וכתוצאה מכך היא נשרפה במהלך החדירה לאטמוספירה של מאדים.

==מבנה הגשושית==
מקפת האקלים של מאדים הייתה בגובה 2.1 מטרים, רוחב 1.6 מטרים, אורך (עומק) 2 מטרים ושקלה בעת השיגור 638 ק"ג (כולל דלק). החללית ניווטה באמצעות גלאי כוכבים וחיישני שמש. למקפת היו שמונה מנועים קטנים (4 × 22 N ו-4 × 0.9 N) לתיקון המסלול בדרך למאדים ובמאדים ומנוע ראשי (LEROS 1B - 640N) שהכניס אותה למסלול. למקפת הייתה אנטנה באורך 1.3 מטרים שקלטה ושידרה שדרים לרשת חלל עמוק, ואנטנת UHF לתקשור עם נחתת הקוטב של מאדים שתוכננה לנחות על מאדים ב-3 בדצמבר 1999 (אבל נכשלה). המקפת קיבלה אנרגיה חשמלית משלושה לוחות סולריים שסיפקו כ-500 ואט סביב מאדים. כשהלוחות היו פרוסים במלואם, אורכם היה 5.5 מטרים. ייעוד משני שלהם היה לשמש את המקפת בשלב ה-aerobraking (האטה באמצעות חיכוך עם האטמוספירה). בנוסף ללוחות הסולריים היו למקפת שתי סוללות נטענות ששימשו את המקפת כשמאדים הסתיר את השמש.

===כלים===
*PMIRR - כלי למדידת פליטה תרמית ואינפרא-אדומה של הקרקע והאטמוספירה.
*MARCI - מצלמת צבע לצילום קרקע ואטמוספירת מאדים.

==המשימה==
המשימה תוכננה ושוגרה כחלק מתוכנית מרס סרוויור 98 יחד עם נחתת הקוטב של מאדים כדי לספק מידע מדעי אודות מאדים. 

===מטרות המשימה===
מטרות המשימה היו:
*קביעת תפוצת המים על פני מאדים.
*ניטור מזג האוויר ומצב האטמוספירה במאדים.
*איתור שינויים בפני השטח של מאדים כתוצאה מרוחות ואפקטים אטמוספיריים אחרים.
*קביעת פרופיל טמפרטורה באטמוספירה.
*ניטור כמות אדי מים והאבק באטמוספירת מאדים.
*חיפוש עדויות לשינויי אקלים בעבר.
המקפת לסקר מאדים, ששוגרה באוגוסט 2005, השלימה את רוב משימותיה של מקפת זו.

===מהלך המשימה===
מקפת האקלים של מאדים שוגרה ב-11 בדצמבר 1998, 18:45:51 UTC, על ידי נאס"א מSLC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל על גבי משגר דלתא 2. שלבי במשגר פעלו למשך 42 דקות והכניסו את המקפת למסלול הוהמן במהירות 5.5 ק"מ לשנייה ביחס למאדים, למסע של 669 מיליון ק"מ אל עבר מאדים.

המקפת החלה את תמרון הכניסה למסלול סביב מאדים ב-23 בספטמבר 1999, 09:00:46 UTC. בעקבות טעות אנוש המקפת נכנסה למסלול נמוך מהמתוכנן ונשרפה באטמוספירת מאדים.

===איבוד הקשר===
ב-23 בספטמבר 1999, במהלך תמרון הכניסה למסלול סביב מאדים, אבד הקשר עם המקפת כשהיא נכנסה אל מאחורי מאדים ב-09:04:52 UTC, כ-49 שניות לפני המתוכנן. ניסיונות ליצירת קשר מחדש לא צלחו.

ב-10 בנובמבר 1999 הגיעה ועדת החקירה למסקנה כי התקלה נגרמה בשל טעות אנוש. מחשבי המקפת קיבלו נתוני דחף לפי ליברה בעוד היא תוכנתה לקבל נתוני דחף לפי ניוטון. הבלבול בנתונים, שנודע בנאס"א בשם metric mixup (הבלבול המטרי), גרם למקפת להיכנס למסלול נמוך מהמתוכנן וכתוצאה מכך היא נשרפה מהחיכוך באטמוספירה.

==ראו גם==

*מרס סרוויור 98
*נחתת הקוטב של מאדים
*מארס גלובל סרוויור
*מקפת לסקר מאדים

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20070802044958/http://solarsystem.nasa.gov/missions/profile.cfm?MCode=MCO המקפת באתר נאס"א] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משימות כושלות לחקר מאדים
הלל וינברג

הרב יוסף הלל וינברג (נולד בכ"ב בשבט תשכ"א, 8 בפברואר 1961) מכהן כמשגיח רוחני בישיבת סלובודקה בני ברק, ולשעבר היה ראש ישיבת אש התורה בירושלים, שנוסדה ונוהלה על ידי אביו הרב נח וינברג, עד לפטירתו.

==ביוגרפיה==
נולד בירושלים בשכונת מאה שערים, לרב נח ולדינה וינברג, וגדל לאחר מכן בשכונת קריית צאנז שבעיר. למד בישיבת סלבודקה בבני ברק, לאחר מכן בישיבת לייקווד בניו ג'רזי ובישיבת מיר בירושלים. בשנת 1981 נישא לבילה הייזלר, בתו של הרב נח הייזלר, רבה של שכונת סנהדריה המורחבת בירושלים.

לאחר נישואיו שימש כמשגיח בישיבת אבן ישראל בירושלים, ולאחר מכן כמשגיח רוחני בישיבת סלובודקה בבני ברק. לאחר מחלת אביו נקרא על ידו לנהל את הישיבה, ולאחר פטירתו התמנה תחתיו כראש ישיבת אש התורה, לאחר מספר שנים עזב את ישיבת אש התורה, ובאוגוסט 2017 (אלול תשע"ז), חזר שוב לכהן כמשגיח רוחני בישיבת סלובודקה בבני ברק. אשתו בילה נפטרה בשנת 2017-תשע"ז.

הרב וינברג מכהן כחבר בוועדת הרבנים למען שבת, ושימש שם בין היתר כנציגו של הרב אלישיב.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.aish.com/rn/e/128199533.html הרב יוסף הלל וינברג מדבר על אביו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ישיבה ישראלים
קטגוריה:תנועת התשובה: פעילים
קטגוריה:ראשי ישיבות לחוזרים בתשובה
קטגוריה:בוגרי ישיבת סלבודקה (בני ברק)
קטגוריה:בוגרי ישיבת לייקווד
קטגוריה:בוגרי ישיבת מיר (ירושלים)
קטגוריה:משפחת וינברג
קטגוריה:משגיחים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1961
השריר מצדיד הזרת (כף יד)

השריר מצדיד הזרת (TA: Musculus abductor digiti minimi manus) הוא אחד השרירים בבליטת תת-כף היד (בליטה שרירית בבסיס הזרת). כיווץ השריר מרחיק את הזרת מיתר האצבעות וכן יש בכיווצו לסייע לכיפוף הזרת.

==תיאור==
תחילתו של השריר מצדיד הזרת בעצם העדשה והוא נאחז בחלק התיכון של בסיס הגליל המקורב של הזרת.

==עצבוב==
השריר מצדיד הזרת מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד.

==קישורים חיצוניים==

זרת, מצדיד
השריר כופף הזרת הקצר (כף יד)

השריר כופף הזרת הקצר (TA: Musculus flexor digiti minimi brevis manus) הוא אחד השרירים בבליטת תת-כף היד (בליטה שרירית בבסיס הזרת). כיווץ השריר מכופף את הזרת במפרק בין עצם המסרק החמישית לגליל המקורב של האצבע החמישית (הזרת).

==תיאור==
תחילתו של השריר כופף הזרת הקצר ברצועת שורש היד הרוחבית (Retinaculum musculorum flexorum manus) ובאנקול של עצם האנקול. השריר נאחז בחלק התיכון של בסיס הגליל המקורב של הזרת.

==עצבוב==
השריר כופף הזרת הקצר מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד.

==קישורים חיצוניים==

זרת קצר כופף
באסקט מנרסה

באסקט מנרסה היא קבוצת כדורסל ספרדית מהעיר מנרסה שבקטלוניה. המועדון משחק כיום בליגת העל הספרדית ובליגת האלופות.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת 1931. בעונת 1979/80 הגיעה הקבוצה עד לגמר הגביע הספרדי, אך הפסידה לקבוצת ברצלונה 92-83. בעונת 1995/96 זכתה הקבוצה בגביע הספרדי לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת ברצלונה 92-94.

בעונת 1997/98 זכתה הקבוצה באליפות ספרד, לאחר ניצחון 1-3 בגמר הפלייאוף מול קבוצת טאוגרס באסקוניה. כמו כן זכתה הקבוצה פעמיים באליפות הליגה הקטלאנית.

במסגרת האירופאית שיחקה הקבוצה בגביע קוראץ' בשנות ה-80 ובעונת 1998/99 שיחקה במוקדמות היורוליג והודחה.

מאז שנת 1992, מארחת הקבוצה בהיכל הספורט נואו קונגוסט, המכיל 5,000 מקומות ישיבה. בעבר התווסף לשם הקבוצה גם שם הספונסר הראשי והיא נקראה בשמות: "ריקו מנרסה", "TDK מנרסה", "מרלבורו מנרסה" ו"סוזוקי מנרסה". בשנים 2010-2012 הספונסר הראשי של הקבוצה היה חברת "אסיגניה". מאז 2012 הספונסר הוא חברת "לה-ברואיסה ד'אור".

==שחקני עבר בולטים==
* אנדרס נוצ'יוני
* ג'ורג' גרווין
* ז'ואן קראוס
* רוז'ר אסטלר
* סרז' איבקה
* דריק אלסטון
* סרחיו יוי
* לינטון טאונס
* דיון תומאס
* רפא מרטינז
* אדם האנגה

==תארים והשגים==
*הליגה הספרדית:
**אליפות (1): 1998
*הגביע הספרדי:
**זכייה (1): 1996
**גמר: 1980
*הליגה הקטלאנית:
**אליפות (2): 1997, 1999
**מקום שני: 1996, 1998, 2000

== קישורים חיצוניים ==

* 

מנרסה
קטגוריה:קטלוניה: ספורט
השריר מנגד הזרת

השריר מנגד הזרת (TA: Musculus opponens digiti minimi manus) הוא אחד השרירים בבליטת תת-כף היד (בליטה שרירית בבסיס הזרת) והעמוק שבהם. כיווץ השריר מניע את עצם המסרק החמישית (של הזרת) לכיוון כיפוף וסיבוב לכיוון מרכז כף היד. תנועה זו מציבה את הזרת אל מול האגודל.

==תיאור==
תחילתו של השריר מנגד הזרת ברצועת שורש היד הרוחבית (Retinaculum musculorum flexorum manus) ובאנקול של עצם האנקול. השריר נאחז בגבול התיכון של עצם המסרק החמישית.

==עצבוב==
השריר מנגד הזרת מעוצבב על ידי שורש העצב הצווארי השמיני (C8) ועל ידי שורש העצב החזי הראשון (T1) דרך הענף העמוק של עצב הגומד.

זרת מנגד
Californication (מילה)

המילה Californication היא הֶלחֵם של המילים California (קליפורניה) ו-fornication (ניאוף). המילה היא תחדיש, והופיעה לראשונה בדפוס בשנת 1966. יש לה שתי משמעויות:
* כינוי גנאי לקליפורניזציה.
* ניאוף נוסח קליפורניה.

== ביקורת חברתית וערכית ==
המילה נבדלת בעיצור אחד בלבד מן המילה Californization (קליפורניזציה), שמשמעותה קבלת מנהגים וערכים שמקורם במדינת קליפורניה שבארצות הברית. השימוש בה, ככינוי גנאי או לביקורת נגד קליפורניזציה, משקף עמדה, לרוב שמרנית, שלפיה אימוץ המנהגים והערכים של קליפורניה כרוך בבגידה בערכים מקומיים, ישנים וטובים יותר, ודומה בכך לניאוף בחיי נישואים. 

המונח הופיע לראשונה במדור ביקורת הספרים של המגזין Time ב-6 במאי 1966, במאמר שעסק בספרים של תומאס פינצ'ון, ריצ'רד פאריניה ולאונרד כהן, ושלל את עולם הערכים שממנו הושפעו.

=== פיתוח מול שמירת הסביבה ===
מאז שנות ה-70 השתמשו במונח מתנגדים לעיור מסיבי וגידול מואץ באוכלוסייה, בעיקר במדינות שכנות בארצות הברית. נטען כי הפיתוח נוסח קליפורניה נעשה על חשבון רזרבות קרקע מידלדלות, ללא התחשבות בערכי הטבע ובאיכות הסביבה. 

ב-7 בנובמבר 1972 נערך במדינת קולורדו משאל עם שבו הוחלט שלא לארח בעיר דנוור את אולימפיאדת החורף ה-12 ב-1976. אחת הסיסמאות שבהן השתמשו המתנגדים הייתה "Don't Californicate Colorado". סיסמאות דומות מופיעות עד היום על סטיקרים במדינות שונות. 

=== רד הוט צ'ילי פפרז - אלבום ושיר ===

ב-1999 הוציאה להקת רד הוט צ'ילי פפרז אלבום וסינגל בשם "קליפורניקיישן", שזכו להצלחה רבה. מילות השיר מבקרות את ההערצה ברחבי העולם לערכים השטחיים האופייניים לקליפורניה, בהם השאיפה להופיע בסרטים והשמירה על חזות צעירה באמצעות ניתוחים פלסטיים.

== ניאוף נוסח קליפורניה ==
משמעות שנייה של המילה היא "ניאוף נוסח קליפורניה". לעיתים הכוונה להתקדמות מקצועית דרך חדר המיטות, הנחשבת לנפוצה בתעשיית הסרטים ההוליוודית בקליפורניה. 

=== סדרת טלוויזיה ===

החל מ-2007 משודרת בארצות הברית, בערוץ Showtime, סדרה בשם "קליפורניקיישן", בכיכובו של דייוויד דוכובני. היא אינה עוסקת בביקורת חברתית או ערכית, וגם את שמה יש להבין כ"ניאוף נוסח קליפורניה". הדמות הראשית מכורה ליחסי מין, והסדרה כוללת סצינות מין מפורשות. היא זוכה הן לשבחי המבקרים והן לאהדת הקהל.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מילים וביטויים באנגלית
קטגוריה:סלנג בשפה האנגלית