OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שולת מוקשים

שולת המוקשים "גרומיץ" הפעילה בצי הגרמני
שולת מוקשים היא ספינת מלחמה שנועדה לפנות מוקשים ימיים אשר בדרך כלל מונחים על ידי מקשת. הספינה הופיעה לראשונה במלחמת העולם הראשונה.

==מאפיינים וציוד==
===עיצוב===
שולת מוקשים מודרנית מתוכננת ובנויה באופן שיפחית את סיכויי הספינה להיפגע ממוקשים 
בעצמה; החומרים מהם נבנית הספינה נבחרים כך שהחתימות השונות שלהם - אקוסטית ומגנטית, לדוגמה - יהיו קטנות ככל האפשר. לרוב גוף הספינה בנוי מעץ (בעבר), פיברגלס או מתכת לא-ברזלית, להקטנת החתימה המגנטית שלה. גם לעיצוב הגאומטרי של גוף הספינה יש חשיבות.

הדבר מקביל לעיצוב ספינות ומטוסים כך שיחמקו מגילוי על ידי מכ"ם או סונאר של צוללת, אך עם התאמות לשיטות בהן משתמשים מוקשים לגילוי ספינות.

===ציוד ייעודי===
לצורך מילוי יעודה, שולת מוקשים מצוידת בסורקים מושרים או מכניים לפיצוץ מוקשים.
סורקים מכניים הם מכשירים הבנויים כך שיחתכו את העוגן של מוקשים קבועים, ויכולים לחבר תגית שתעזור לעקוב אחרי מיקומו ולניטרולו. הם נגררים מאחורי שולת המוקשים, ומשתמשים בגופי עזר כדי לשמור על הסריקה בעומק ובמיקום הרצויים.
סורקים מושרים הם מכשירים, לרוב נגררים, המחקים חתימה של ספינה מסוימת, ועל ידי כך מפעילים מוקשים המיועדים נגד ספינות מסוג מסוים. הסורקים המושרים הכי נפוצים הם מחוללי שדה מגנטי ומחוללי צליל.

==כלי שיט נוגדי מוקשים==
שולת המוקשים נבדלת מציידת מוקשים; ציידת מוקשים מגלה ומנטרלת מוקשים יחידים באופן פעיל. שולת מוקשים באה במקרים רבים כהשלמה לציידת מוקשים, בהתחשב בפעילות ובתנאי הסביבה.
שולת מוקשים מותאמת יותר לניקוי שטחי מים פתוחים בעלי מספר גדול של מוקשים.
שני סוגי כלי השיט נקראים באופן כללי כלי-שיט ללוחמה נגד-מוקשים, שם המתייחס גם לספינות המשלבות את שתי השיטות בכלי שיט אחד.
כלי השיט המשולב הראשון היה אה"מ מילטון, שהייתה גם ספינת המלחמה הראשונה שיוצרה מפיברגלס.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי שיט מלחמתיים
קטגוריה:סוגי כלי שיט
קטגוריה:אמצעים נגד מוקשים
אסכולת שיקגו (ספרות)

אסכולת שיקגו בחקר הספרות, הידועה גם כנאו-אריסטוטליות, התפתחה בשנות העשרים – שנות הארבעים באוניברסיטת שיקגו. לעיתים מתייחסים אליה כסוג של פורמליזם, אולם לרוב היא מתוארת כתגובת נגד לאסכולת הביקורת החדשה.

בעוד שאנשי הביקורת החדשה שמו דגש על ה"צורה" בספרות, ובמה שאריסטו כינה "דיקציה", הלשון, אסכולת שיקגו נטתה לגישה הוליסטית יותר, המסתמכת על הרשימה ההיררכית האריסטוטלית שב"פואטיקה" של האלמנטים בסיפור. לפי אריסטו ואסכולת שיקגו, הדבר ההכרחי ביותר בסיפור הוא העלילה, לאחריו הדמויות, המחשבה, ולאחר מכן הלשון. אנשי האסכולה התייחסו פחות לשני המרכיבים האחרונים ברשימה האריסטוטלית, הנעימה והחיזיון, משום שאלה אינם על-מדיומליים (הם מתייחסים בבירור למחזה, ולא לכל יצירה).

מלבד ההתייחסויות המפורשות של חוקרי האסכולה ל"פואטיקה" של אריסטו, גישתה האריסטוטלית של האסכולה באה לידי ביטוי בעיקר בדגש שהיא שמה על התכלית. האסכולה יוצאת מתוך גישה פונקציונליסטית. כלומר, לא די בגילויו של מבנה מסוים ביצירה, יש להבין מה תכליתו באותה יצירה. עיקר ההבדל, אם כן, בין אסכולה זו לבין הפורמליזם הרוסי או הסטרוקטורליזם הוא מתודולוגי.

כמו כן, אסכולת שיקגו ניסתה להרחיב את המונח האריסטוטלי קתרזיס, וטענה כי הוא מתייחס לאפקט שהיצירה הדרמטית מייצרת, ולהשתמעויות המוסריות של אפקט זה. הפרשנויות שלהן היו לרוב הומניסטיות. כתוצאה, האסכולה ספגה ביקורת לפיה היא הסתמכה יותר מדי על הכללות רחבות על טבע האדם, והתעלמה מהשוני שבין תרבויות. מאוחר יותר ניסו אנשי האסכולה לאמץ פלורליזם במקום הומניזם, אולם עדיין ביקרו אותם על גישה אירופוצנטרית ברובה.

חוקרים חשובים מהאסכולה הם רונלד ס. קריין ואלדר אולסון. כמו כן, ויין בות' וג'יימס פלאן המשיכו במסורת האסכולה.

==עבודות חשובות==

* Tragedy and the Theory of Drama (אולסון)
* Critics and Criticism – אוסף מאמרים שנערך על ידי קריין
* The Rhetoric of Fiction (בות')
==ראו גם==
* תורת הספרות
* אריסטו
* הפואטיקה (ספר)
* נרטולוגיה
* דובר (ספרות), מחבר מובלע
* קומדיה, טרגדיה
==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.press.jhu.edu/books/hopkins_guide_to_literary_theory/chicago_critics.html אסכולת שיקגו באתר אוניברסיטת ג'ונס הופקינס] 

קטגוריה:תורת הספרות
קטגוריה:אוניברסיטת שיקגו
ג'ורג' מקסוול ריצ'רדס

ג'ורג' מקסוול ריצ'רדס (באנגלית: George Maxwell Richards; 1 בדצמבר 1931 - 8 בינואר 2018) היה פוליטיקאי מ טרינידד וטובגו, שכיהן כנשיא הרביעי של טרינידד וטובגו, בשנים 2003–2013. היה מהנדס כימי בהכשרתו. היה פרופסור באוניברסיטת וסט אינדיס בטרינידד

==ביוגרפיה==
נולד בשנת 1931 בעיר סן פרננדו בטרינידד בדרומה של האי, כאחד מחמשת ילדיה משפחתו. הוא היה בעל שורשים אינדיאניים וסיניים.
אביו, ג'ורג' ריצ'רדס, היה עורך דין בעוד אמו, הנרייטה לבית מרטין עבדה כעקרת בית וכמורה.
התחנך בעיר הולדתו עד שקיבל מלגה ללימודים בקולג' המלכותי בעיר פורט אוף ספיין. מ-1950 עד 1951 עבד עבור חברת שדות הנפט הבריטית של טרינידד שמסונפת לחברת "של". באמצעות מלגה שהעניקה לו החברה יצא ללימודי הנדסה כימית. התקבל לאוניברסיטת מנצ'סטר ושם קיבל תואר ב-1955 ותעודה מקצועית ב-1957. קיבל תואר דוקטור בהנדסה כימית מאוניברסיטת קיימברידג'.
עבד בחברת "של" בשנים 1957-1965, אחר כך פנה לאקדמיה. 
הצטרף למחלקה להנדסה כימית באוניברסיטת וסט אינדיס. מאוחר יותר קיבל משרת פרופסור להנדסה כימית. מ-1980 עד 1985 כיהן כסגן מנהל האוניברסיטה. ב-1984 היה למנהל האוניברסיטה בפועל וב-1985 מונה רשמית למנהל. ניהל את קמפוס סט. אוגוסטין באוניברסיטת וסט אינדיס בטרינידד משנת 1996. שימש כמנהל עד 1996 והוסיף ללמד עד 2003.

ב-1977 קיבל מדליה עבור שירותו ומפעל חייו למען טרינידד וטובגו.

==משפחתו==
היה נשוי לג'אן ראמג'ון, ואב לשניים. אלמנתו היא רופאה ואחייניתו של הנשיא לשעבר נור מוחמד חסן עלי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טרינידד וטובגו: פוליטיקאים
קטגוריה:נשיאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:מהנדסי כימיה
קטגוריה:בוגרי המכון למדע וטכנולוגיה של אוניברסיטת מנצ'סטר
קטגוריה:ילידי 1931

קטגוריה:נפטרים ב-2018
קרדית אבק הבית

קרדית אבק הבית (שם מדעי: Dermatophagoides pteronyssinus), הידועה גם בשם קרדית האבק, היא אקרית מיקרוסקופית שחיה במגורי אדם בתנאי אבק ולחות על גבי ספרים, בגדים, מצעים וחפצים דומים. הקרדית ניזונה מקשקשי עור, והפרשותיה מהוות אחד מהגורמים העיקריים לתגובות אלרגיות בבני אדם.

קיימים שני זנים עיקריים של קרדית אבק הבית הנפוצים בכל העולם.

==צורה==
בתנאים מסוימים, על רקע בצבע שחור, ניתן להבחין בקרדית האבק באמצעות זכוכית מגדלת. גודלה של קרדית האבק המצויה הוא כ-0.42 mm (מילימטר) אורך וכ-0.25-0.32 mm רוחב. לקרדית האבק הבוגרת 8 רגליים ולזחל 6. בשל משקלה הנמוך, מסוגלים זרמי אוויר קלים להעבירה ממקום למקום בקלות רבה.

==מחזור חיים==
מחזור חיים ממוצע של קרדית ממין זכר עומד על כ-10 ימים, ואילו מחזור חייה של קרדית ממין נקבה עומד על כ-10 שבועות. משך ההתפתחות במהלך מחזור החיים (מביצה ועד לקרדית בוגרת) תלוי מאוד בתנאי מזג האוויר והמחייה. במהלך חייה של הקרדית הנקבה היא תטיל 60–100 ביצים במהלך 5 השבועות האחרונים בחייה. במהלך מחזור חיים של 10 שבועות תייצר קרדית האבק כ-2,000 חלקיקי צואה.

כדי להרוג את קרדית האבק ניתן לחשוף אותה לטמפרטורה של 60 מעלות צלזיוס במשך שעה או להקפיאה לטמפרטורות נמוכות, או לחשוף את אותה לשמש ולקרינה.

==אזורי מחיה ומזון==

קרדית אבק הבית חיה באזורים ביתיים בלבד, בעלי אחוז לחות הגבוה מ-45% (לחות מיטבית של 75%) וטמפרטורה מיטבית של 35 מעלות צלזיוס, על גבי בגדים, ספרים, ריהוט (מזרנים
בספות, מיטות וכדומה), מצבורי אבק וחפצים אחרים היכולים להמצא בבית.

היא ניזונה בעיקר מקשקשי עור (תאי עור מתים). 

בארץ ישראל, בשל הלחות הגבוהה והחום הרב, נפוצה בעיקר באזורי שפלת החוף, שם התנאים הם הטובים ביותר לגידולה. היא מצויה פחות באזורים היבשים או הקרים מאוד, אך גם שם היא קיימת לעיתים.

==אלרגיה==

גלליה של קרדית אבק הבית הם אלרגנים נפוצים והם גורמים לתגובה אלרגית לאנשים הרגישים להם כאשר הם באים במגע עם האף ומערכת הנשימה. תגובה זו מתבטאת בהתעטשות, נזלת, עפעפיים נפוחים ותסמינים נוספים.

פרק הזמן העיקרי בו מתקיימת החשיפה לאלרגן הוא בשעות השינה, אולם גם בשעות היום ניתן להחשף לאלרגן בכמויות דומות. המיטה והמזרן היא סביבה נוחה מאוד לקרדית האבק, לרוב המקום לח וחם מספיק כדי לספק תנאי גידול טובים לקרדית, לכן יש מספר רב של קרדיות חיות על גבי רהיט זה. בשעות השינה, שרוי האדם הישן במשך שעות רבות על גבי המיטה. בשל קלות משקלם, מתערבבים גלליהן של הקרדיות באוויר (או שהם נישאים ברוח) ומגיעים למערכת הנשימה דרך האף, בתהליך הנשימה, שם מתרחשת תגובה אלרגית אליהם.

במקרים קיצוניים קרדית האבק יכולה לגרום לחנק אצל חולי אסתמה חריפה ובעקבות כך למוות.

== ראו גם ==
* דמודקס

==קישורים חיצוניים==

* יוסף פנסוף, [https://www.clalit.co.il/he/your_health/family/Pages/kardit.aspx 12 טיפים לחיסול קרדית האבק], באתר שירותי בריאות כללית, 8 בנובמבר 2012
* [http://www.allergysite.co.il/default.aspx?siteid=30&pageid=463&lang=1 קרדית אבק הבית], באתר האלרגיה והאסתמה הישראלי בעריכת פרופ' יצחק כץ

קטגוריה:בעלי חיים שוכני בית
קטגוריה:אקריות
ריקרדו מדורו

ריקרדו מדורו (בספרדית: Ricardo Maduro; נולד ב-20 באפריל 1946 בפנמה) הוא פוליטיקאי הונדורסי יהודי. היה נשיא הונדורס בין השנים 2002–2006. לפני כן היה יושב ראש הבנק המרכזי של הונדורס.

== רקע ==
מדורו נולד בפנמה. ב-23 באפריל 1997, נחטף בנו, ריקרדו ארנסטו, וגופתו נמצאה כעבור יומיים. אירוע זה הגביר את שאיפתו להיבחר לנשיא, למרות שלפי חוקת הונדורס הנשיא חייב להיות יליד המדינה. בתעמולת הבחירות הבטיח מדורו למגר את עולם הפשע, האלימות והסמים.

==כנשיא==
מדורו נבחר לנשיא הונדורס בבחירות נובמבר 2001 כשהוביל את המפלגה הלאומית של הונדורס. הוא נכנס לתפקיד ב-27 בינואר 2002 וכיהן עד 27 בינואר 2006. במהלך כהונתו, ב-1 במאי 2005, התרסק המטוס בו טס, לתוך הים הקריבי, סמוך להחוף של טלה. מדורו, בתו לורנה והטייס נפצעו קל וחולצו על ידי התושבים המקומיים. ב-27 בנובמבר 2005, בבחירות הכלליות ובחירות לנשיאות הפסידה המפלגה השלטת של מדורו, למפלגה הליברלית של הונדורס, וב-27 בינואר 2006 החליפו מנואל סלאיה בתפקיד.

מדורו היה הנשיא השני ממוצא יהודי, שכיהן בהונדורס. קדם לו חואן לינדו, שהיה הנשיא במשך כחמש שנים באמצע שנות החמישים של המאה ה-19.

== חייו האישיים ==
מדורו אב ל-3 בנות ובן מנישואיו הראשונים. בנו מנישואיו הראשוניים נחטף ונרצח. 

ב-2002 התחתן עם אישה ממוצא ספרדי-הונדורסי ואימץ 5 ילדים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי הונדורס
קטגוריה:אנשי עסקים הונדורסים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים
קטגוריה:כלכלנים הונדורסים
קטגוריה:כלכלנים יהודים
קטגוריה:נשיאים יהודים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים במדינות אמריקה הלטינית
קטגוריה:ילידי 1946
צבי נחמיה בוטקובסקי

צבי נחמיה בוטקובסקי (ח' בתמוז תרמ"ו, יולי 1886 – 27 בדצמבר 1943) היה פרדסן, מפעילי התאחדות האיכרים בחדרה ונציגהּ במוסדות היישוב ובמוסדות התנועה הציונית, חבר אספת הנבחרים והוועד הלאומי, סופר עברי, עיתונאי וחוקר תולדות ההתיישבות בחדרה.

==ביוגרפיה==
נולד בסובאלק שבפולין (אז בתחום המושב היהודי של האימפריה הרוסית) בשנת 1886 ליהודה דוד בוטקובסקי (1853–1916), סוחר, חבר ארגון "בני משה" ופעיל ב"חובבי ציון". הוא הועלה כילד לארץ ישראל ב-1895, וגר אצל אחיו הבכור נחמן שלמה, אך הוחזר לפולין בשל מחלת הקדחת שאכלה במתיישבי חדרה הראשונים. עלה בשנית בעצמו בשנת 1906 והתיישב גם בעת זו בחדרה.

בשנים 1911–1918 כמו גם בשנים 1921–1925, הוא כיהן כראש ועד היישוב של חדרה. הוא היה פרדסן, ומפעילי התאחדות האיכרים בחדרה, מטעמה היה נציג במוסדות היישוב ובמוסדות התנועה הציונית. בשנת 1920 נבחר ברשימת ההתאחדות לאספת הנבחרים הראשונה. באספת הנבחרים השנייה כיהן מטעם רשימת הגוש החקלאי והיה חבר הוועד הלאומי.

בוטקובסקי התעניין בחקלאות ובפרדסנות, ופרסם מאמרים בנושאים אלה בעיתונות התקופה. היה בין המתעדים הראשונים של תולדות חדרה, ופרסם ספר ומפות על התפתחותה.

בוטקובסקי נפטר בחדרה בשנת 1943.

על שמו נקרא רחוב בדרום חדרה. נולדו לו ארבעה ילדים.

==לקריאה נוספת==
* 'בוטקובסקי, צבי', בתוך: דוד קלעי, ספר האישים: לכסיקון ארצישראלי, תל אביב: מסדה – אנציקלופדיה כללית, תרצ"ז, עמ' 72–73. 
* צבי בוטקובסקי (סובאלק 1886 – חדרה 1943) (כתיבה: נילי אבנת), חדרה: [חמו"ל], תשס"א.
* יורם נמרוד, "׳מעשיך יקרבום׳ – יחסי יהודים וערבים בפועלו הציבורי של צבי בוטקובסקי", ציון, תשנ"ב, עמ׳ 429–450.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:פרדסנים
קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:חברי הוועד הלאומי
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים הראשונה
קטגוריה:חברי אספת הנבחרים השנייה
קטגוריה:מוכתרי מושבת חדרה
קטגוריה:אגודת בני משה
קטגוריה:נשיאי התאחדות האיכרים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1886
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1943
כשל הומונקולוס

כשל הומונקולוס הוא כשל בלתי פורמלי לפיו מושג מוסבר במונחים של המושג עצמו, רקורסיבית, מבלי להגדיר או להסביר קודם את המושג המקורי.<ref></ref> כשל זה מתעורר לרוב בתורת הראייה. אפשר להסביר את הראייה האנושית בכך שאור מהעולם החיצון יוצר תמונה על הרשתית בעיניים ומשהו (או מישהו) במוח מסתכל על התמונות האלה כאילו הן תמונות על מסך קולנוע (תאוריית הראייה הזו מכונה לפעמים התיאוריה של התיאטרון הקרטזיאני, והיא מזוהה בעיקר, בימינו, עם הפסיכולוג דייוויד מאר). נשאלת השאלה לגבי טיבו של הצופה הפנימי הזה. ההנחה כאן היא שיש "איש קטן" או "הומונקולוס".
רגרסיה אינסופית .]]
ניתן להבין את הסיבה לכך שזהו כשל על ידי השאלה כיצד ההומונקולוס "רואה" את הסרט הפנימי. תשובה אפשרית היא שיש הומונקולוס נוסף בתוך ה"ראש" או ה"מוח" של ההומונקולוס הראשון שמסתכל על ה"סרט" הזה. אבל זה מעלה את השאלה איך ההומונקולוס הזה רואה את "העולם שבחוץ". כדי לענות על זה נדרשת הנחת הומונקלוס נוסף בתוך ראשו של ההומונקולוס השני הזה, וכן הלאה. במילים אחרות, נוצר מצב של רגרסיה אינסופית. הבעיה בטיעון ההומונקולוס היא שהוא מנסה להסביר תופעה במונחים של עצם התופעה שהיא אמורה להסביר.<ref>Richard L. Gregory. (1987), The Oxford Companion to the Mind, Oxford University Press</ref>

דוגמה נוספת היא עם תיאוריות קוגניטיביסטיות הטוענות שהמוח האנושי משתמש ב"כללים" לביצוע פעולות (כללים אלה מומשגים לעיתים קרובות כאלגוריתמים של תוכנית מחשב).

במונחים של משחק שחמט, השחקנים מקבלים "כללים" (כלומר, כללי משחק השחמט) שלפיהם עליהם לפעול. לשאלה: 'מי משתמש בכללים האלה?' התשובה מובנת מאליה: 'שחקני המשחק (של השחמט) משתמשים בהם'. הרי לא נטען שהכללים עצמם משחקים שח. הכללים עצמם הם רק סימנים חסרי-פעולה על הנייר עד שאדם קורא אותם, מבין ומשתמש בהם. אבל מה עם ה"כללים" שנמצאים, לכאורה, בתוך הראש שלנו (המוח)? מי קורא, מבין ומשתמש בהם? שוב, התשובה הסמויה היא - ויש שיטענו שהיא חייבת להיות - "הומונקלוס": איש קטן שקורא את כללי העולם ואז נותן פקודות לגוף לפעול לפיהם. אבל שוב אנחנו במצב של רגרסיה אינסופית, כיוון שיש הומונקולוס נוסף בתוך ראשו של ההומונקולוס, וכן הלאה וכן הלאה.

לכן, כך הטענה, תיאוריות תודעה שמרמזות או קובעות במפורש שההכרה מחויבת לכללים לא יכולות להיות נכונות, אלא אם כן קיימת דרך כלשהי "לעצור" את הרגרסיה.

לעיתים קרובות מניחים במדע הקוגניטיבי שהכללים והאלגוריתמים זהים במהותם: במילים אחרות, התיאוריה שהקוגניציה מחויבת לכללים לרוב מרמזת שמחשבה (קוגניציה) היא בעצם מניפולציה של אלגוריתמים, וזוהי אחת ההנחות המרכזיות של כמה סוגים של בינה מלאכותית.

טיעוני הומונקולוס תמיד מופרכים אלא אם כן ניתן למצוא דרך כלשהי "לעצור" את הרגרסיה. בפסיכולוגיה ובפילוסופיה של התודעה, "טיעוני הומוקולוס" (או "כשלי ההומונקולוס") שימושיים ביותר לזיהוי תיאוריות תודעה נכשלות או אינן שלמות.

כשל הומונקולוס קשור קשר הדוק לרגרסיה של רייל.

== ראו גם ==
* הבעיה הפסיכופיזית

== הערות שוליים ==

הומונקולוס, כשל
מלאכי בית-אריה

מלאכי בית-אריה (20 במאי 1937 – 17 באוקטובר 2023) היה משורר עברי, חוקר קדמוניות הספר, מומחה לקודיקולוגיה ופלאוגרפיה עברית, וחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. היה מנהל בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי.

==פעילותו בתחום השירה==
מלאכי נולד למאיר ואסתר בית־אריה בשכונת בורוכוב ב-1937, מספר שנים לאחר אחיו חגי ויצחק. שירת בצה"ל בנח"ל. מסוף שנות ה-50 פרסם את שיריו במוספי הספרות של העיתונות העברית, ובכתבי העת הספרותיים. ספר שיריו הראשון, "הרחובות האלה, ההרים ההם", נדפס בשנת 1963, בלווית ציורים של רפי לביא. בשנת 1967 יצא ספר שיריו "הרי ירושלים וכל הייסורים". וכן פרסם ספר סיפורים לילדים, "לאן נעלמת השמש".

==פעילותו כחוקר==
התחיל ללמוד בפקולטה לחקלאות של האוניברסיטה העברית בירושלים, אך עבר לחוג לספרות עברית, ובשנת 1961 השלים תואר ראשון בלשון ובספרות עברית באוניברסיטה העברית, שם למד גם ספרנות והשלים תואר שני בבלשנות עברית (1963). את הדוקטורט שלו, בהנחיית פרופ' גרשום שלום, שכותרתו "פרק שירה : מבואות ומהדורה ביקורתית", השלים ב-1967. משנת 1975 היה מרצה לפלאוגרפיה וקודיקולוגיה באוניברסיטה העברית, ושימש כמרצה אורח באוניברסיטאות ברחבי העולם.

ב-1965 ייסד את מפעל הפלאוגרפיה העברית ומאז פרסם ספרי מחקר בתחום הפלאוגרפיה העברית, ספרי ביקורת ומהדורות של ספרים עתיקים. בין 1979 ל-1990 כיהן כמנהל בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי בירושלים, וכמנהל מפעל הפלאוגרפיה העברית, וקנה לו שם עולמי כמומחה לכתבי יד עבריים עתיקים.

בשנת 2003 נבחר כחבר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים. ב-2013 זכה בפרס לנדאו למדעים ולמחקר.

גולת הכותרת של פעילותו היא בניית הקודיקולוגיה העברית על יסוד התיעוד המפורט של כל כתבי-היד המתוארכים בספריות העולם. בשנת תשפ"א פרסם בית-אריה ספר מקיף הנושא את השם "קודיקולוגיה עברית".

==מספריו==
בתחום הספר העברי והפלאוגרפיה כתב בית-אריה חיבור מקיף הנקרא 'קודיקולוגיה עברית'. בנוסף, הוא השתתף בעריכה ובההדרה של ספרים רבים, ביניהם:
* קולט סיראט, מלאכי בית-אריה ומרדכי גלצר (עורכים), אוצר כתבי יד עבריים מימי הביניים : בציוני תאריך עד שנת ה’ש, ירושלים, מפעל הפלאוגרפיה העברית, תשל"ב-תשמ"ו
* מפעל הפליאוגראפיה העברית, אסופות כתבים עבריים מימי-הביניים, ירושלים, 1987–2002

בתחום השירה:
* הרי ירושלים וכל וייסורים: שירים, ירושלים, ספרי תרשיש, תשכ"ז.
* הרחובות האלה, ההרים ההם, תל אביב, אל"ף, תשכ"ג.

ספר ילדים:
* לאן נעלמת השמש? תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, תש"ך

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.academy.ac.il/Index2/Entry.aspx?nodeId=752&entryId=18362 כרטיס אישי], [https://www.academy.ac.il/SystemFiles/19782.pdf תקציר קורות חיים] ו[https://www.academy.ac.il/SystemFiles/24917.pdf רשימת פרסומים] באתר האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
* 
* 
* יעקב צ' מאיר, [https://www.panas.org.il/post/ספר-הספרים ספר הספרים], פנס מוסף לביקורת ספרות, אוגוסט 2022
* הספר "[https://www.nli.org.il/he/discover/manuscripts/hebrew-codicology קודיקולוגיה עברית]", באתר הספרייה הלאומית
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריונים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס לנדאו למדעים ולמחקר
קטגוריה:חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים
קטגוריה:מנהלי הספרייה הלאומית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:ספרנים ומידענים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
איליקיט מיור

איליקיט מיור (בלטינית, Illicit major, מילולית: לא חוקי ראשי) הוא כשל סילוגיסטי בסילוגיזם קטגורי, שהופך לא תקף משום שהמונח הראשי שלו אינו מופץ בהנחה הראשית אבל מופץ במסקנה. 

==דוגמאות==
#כל הסוסים הם יונקים
#פילים אינם סוסים
#לכן, פילים אינם יונקים

המונח הראשי כאן הוא "יונקים" (המונח האמצעי הוא "סוסים"). הוא אינו מופץ לתנאי האמצעי (כל א' הם ב', אך לא כל ב' הם א'), אך מופץ במסקנה (ג' אינם ב'). כדי להפוך את הסילוגיזם לתקף צריך לשנות את ההנחה הראשית כך שתתקיים בה הפצה דו-צדדית. לדוגמה:

#אך ורק סוסים הם יונקים
#פילים אינם סוסים
#לכן, פילים אינם יונקים

==ראו גם==
*איליקיט מינור

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כשלים לוגיים
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
איליקיט מינור

איליקיט מינור (לטינית- illicit minor, מילולית: לא חוקי משני) הוא כשל סילוגיסטי בסילוגיזם קטגורי, שהופך לא תקף משום שהמונח המשני שלו אינו מופץ בהנחה המשנית אבל מופץ במסקנה. 

==דוגמאות==
#כל הסוסים הם יונקים
#כל הסוסים אוהבים לאכול קש
#לכן, כל היונקים אוהבים לאכול קש

המונח המשני כאן הוא "אכילת קש" (המונח הראשי הוא "יונקים" והאמצעי הוא "סוסים"). הוא אינו מופץ לתנאי האמצעי (כל א' הם ג', אך לא כל ג' הם א'), אך מופץ במסקנה (ב' הם ג'). כדי להפוך את הסילוגיזם לתקף צריך לשנות את ההנחה הראשית כך שתתקיים בה הפצה דו-צדדית. לדוגמה:

#אך ורק סוסים הם יונקים
#כל הסוסים אוהבים לאכול קש
#לכן, כל היונקים אוהבים לאכול קש

==ראו גם==
*איליקיט מיור

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כשלים לוגיים
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
לואיש פיגו

לוּאִיש פִילִיפֵה מַאדֵיירַה קַאֵירוּ פִיגוּ (בפורטוגזית: Luís Filipe Madeira Caeiro Figo; נולד ב־4 בנובמבר 1972 בליסבון, פורטוגל) הוא כדורגלן עבר פורטוגלי ששיחק בתפקיד קיצוני ימני. פיגו הוא שיאן ההופעות לשעבר של נבחרת פורטוגל עם 127 הופעות רשמיות.

==קריירה==
פיגו הצטרף בגיל שמונה לספורטינג ליסבון, והפך עד מהרה למוביל דור הזהב של פורטוגל, לצד פאולטה ורוי קושטה, עמם זכה באליפות אירופה לנוער ב-1989 ובגביע העולמי לצעירים ב-1991. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת ערך בגיל 17.

בגיל 23 עבר לקבוצת ברצלונה שם שיחק עד שנת 2000, אז עבר במפתיע לריאל מדריד, מעבר אשר גרם לאיבה כלפיו משום היריבות השוררת בין הקבוצות. החוזה עליו חתם בריאל מדריד היה חסר תקדים והיווה פריצת דרך בתחום חוזי הכדורגל, משום שהיה הראשון שנכללו בו סעיפים שיכניסו לקבוצה כסף מחוזי פרסום של השחקן עם חברות אחרות ללא קשר לקבוצה. על חוזה כזה הוחתם מאוחר יותר גם דייוויד בקהאם, אף הוא שחקן ריאל מדריד לשעבר. בתחילת עונת הכדורגל 2005/06 עבר פיגו לקבוצת אינטר מילאנו האיטלקית.

במונדיאל 2006 פיגו שותף ב-7 משחקים, בהם בישל שלושה שערים. הוא הוביל כקפטן את נבחרת פורטוגל למקום הרביעי המכובד, ובתום הטורניר הודיע על פרישה מנבחרתו יחד עם עמיתו, פאולטה.

בסוף עונת , לאחר זכייתה של אינטר באליפות איטליה, ב-31 במאי 2009, הודיע פיגו על פרישה ממשחק פעיל.

כיום פיגו הוא שגריר אינטר בכנסים מסוימים ובהגרלות לגביעים.

==סטטיסטיקות קריירה==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!rowspan="2"|מועדון
!rowspan="2"|עונה
!colspan="2"|בליגה
!colspan="2"|בגביע
!colspan="2"|באירופה
!colspan="2"|סה"כ
|-
!הופעות!!שערים!!הופעות!!שערים!!הופעות!!שערים!!הופעות!!שערים
|-
|rowspan="7" valign="center"|ספורטינג ליסבון
|
|3||0||colspan="2"|—||colspan="2"|—||3||0
|-
|
|3||0||colspan="2"|—||colspan="2"|—||3||0
|-
|
|34||1||7||0||2||0||43||1
|-
|
|32||0||8||1||2||0||42||1
|-
|
|31||8||1||0||3||0||35||8
|-
|
|34||7||7||3||2||0||43||10
|-
!סה"כ
!137!!16!!23!!4!!9!!0!!169!!20
|-
|rowspan="6" valign="center"|ברצלונה
|
|35||5||8||1||10||3||53||9
|-
|
|36||4||9||2||8||1||53||7
|-
|
|35||5||4||0||7||1||46||6
|-
|
|34||7||10||1||6||1||50||9
|-
|
|32||9||2||0||13||5||47||14
|-
!סה"כ
!172!!30!!33!!4!!44!!11!!249!!45
|-
|rowspan="6" valign="center"|ריאל מדריד
|
|34||9||1||0||14||5||49||14
|-
|
|28||7||6||1||10||3||44||11
|-
|
|33||10||1||0||15||2||48||12
|-
|
|36||9||8||3||11||1||55||13
|-
|
|33||3||0||0||10||4||43||7
|-
!סה"כ
!164!!38!!16!!4!!60!!15!!239!!57
|-
|rowspan="5" valign="center"|אינטר מילאנו
|
|34||5||2||0||8||1||45||6
|-
|
|32||2||7||1||7||0||47||3
|-
|
|17||1||2||0||3||0||21||1
|-
|
|22||1||colspan="2"|—||3||0||17||1
|-
!סה"כ
!105!!9!!11!!1!!21!!1!!132!!11
|-
|-
!colspan="2"|סה"כ בקריירה
!577!!93!!83!!13!!134!!27!!789!!133
|}

==תארים==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:קשרי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:ליסבון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג ליסבון
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פורטוגל
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה באירופה
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה בעולם
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים בספרד
קטגוריה:ספורטאים פורטוגזים באיטליה
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-1972
סקארה ברי

סקָארָה בּרֵי (אנגלית Skara Brae, עיוות מודרני לשם האתר המקורי Skerrabrae) היא התיישבות בנוית־אבן מהתקופה הנאוליתית, השוכנת במפרץ סקייל, שבחופו המערבי של האי מיינלנד באיי אורקני (מצפון לסקוטלנד). רמת השימור הגבוהה של האתר, בהשוואה ליתר היישובים מתקופתו באירופה, זיכתה אותו בתואר אתר מורשת עולמית מטעם אונסק"ו.

עד לשנת 1850, שכנה ההתיישבות תחת לדיונות החול שבמפרץ. סערה בים ורוח עזה פשטו את הדשא מהאזור, וחשפו מספר ממבני ההתיישבות. השרידים החשופים תפסו את עיני תושב האזור, ויליאם ואט, שפצח בחפירות באתר עד לשנת 1846. ואט חשף את שרידי ארבעה מבתי האתר. כעבור כ־50 שנים, נחשפו חלקים נוספים בהתיישבות, כתוצאה ממזג־אוויר דומה. ניסיון שימור הממצאים על ידי בניין חומה מגוננת הביא לחשיפתם של מבנים נוספים. לבסוף, מחקר ארכאולוגי בראשות ויר גורדון צ'ילד שנערך בשנים 1928 עד 1930, חשף את האתר על כל תוכנו. כיום, היישוב הנראה לעין מהווה את שכבת ההתיישבות האחרונה באתר. שכבה זאת מורכבת משמונה תחומי מגורים, המחוברים זה לזה במעברים נמוכים.

התיארוך המקורי של האתר לתקופת הברזל הוסר בשנת 1970, אחר חקירת ממצאים רלוונטיים בטכניקת תיארוך פחמן-14. האתר התקיים כאלף שנים, החל מ־3200 לפנה"ס עד ל־2200 לפנה"ס. כיום האתר עומד בפני סכנת הרס מצד איתני הטבע. בעודו קבור תחת החול המגונן, לא נגרם לו שום נזק, אולם כיום הוא עומד על סף המים, וסכנת הבליה מאיימת לפגוע באתר.

אוכלוסיית האתר לא עלתה על 50 או 100 איש. הממצאים מעידים כי היושבים השתייכו לתרבות הכלים המחורצים. הבתים עשו שימוש במיגון מצד האדמה, אך במקום לבנותם לתוך האדמה, הם נבנו לתוך ערימות פסולת עתיקות יומין. הערימות אומנם לא ספקו יציבות להתיישבות, אך שמשו כשכבה מבודדת מהאקלים הקשה של איי אורקני. אורך הבתים הממוצע עומד על כ־40 מטרים. נמצא חדר ריבועי שהכיל קמין למטרות חימום ובישול. בהיעדר עצים על האיים, השתמשו יושבי סקארה ברי בעצים סחופים ושן לווייתן כדי לסוכך על בתיהם. הבתים כוללים מספר רהיטי אבן דוגמת ארונות וכיסאות. מערכת ניקוז משוכללת הוכנסה לתכנון האתר, ואולי כללה בתי שימוש בכל בית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.orkneyjar.com/history/skarabrae/index.html על סקארה ברי], באתר מורשת איי אורקני.
* 
* 

קטגוריה:אתרים ארכאולוגים נאוליתים
קטגוריה:סקוטלנד: היסטוריה
קטגוריה:סקוטלנד: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:אורקני: אתרים ארכאולוגיים
דימות

צילום רנטגן רפואי

דימוּת (או "הדמאה", בשימוש לא-תקני) הוא כל תהליך היוצר (או משחזר) דמות או צורה של עצם, ובפרט ייצוג חזותי של העצם – כלומר תמונה שלו. דימות יכול להתבצע באמצעות שיטות, כלים וסוגי מדידות שונים, שאינם בהכרח אופטיים (כלומר, לא מתבססים בהכרח על אור נראה).

==תהליך הדימות==
תהליך הדימות מאפיין את הגודל או המידע הנמדדים באופן מרחבי, במקום להסתפק במדידה בודדת וכוללת של המידע. לדוגמה, כאשר מדובר במדידת אור נראה, ניתן להבחין בין מד אור, ובין חיישן דימות אופטי. מד אור הוא מכשיר המודד כמות של אור באופן כוללני, ופולט "קריאה" של עוצמת האור כמספר בודד. לעומתו, חיישן הדימות מודד את כמות האור בנקודות שונות ובכך מאפשר ליצור תמונה מרחבית, במקום קריאה בודדת. חיישן דימות אופטי מהווה את ליבה של כל מצלמה, כמו גם העין האנושית (הרשתית היא למעשה חיישן דימות).

==דוגמאות ושימושים==

לשימושים צבאיים קיימים אמצעי ראיית לילה תרמיים, המשתמשים באור תת-אדום לקליטת טמפרטורה של עצמים, ובמיוחד לראית בני אדם בלילה.

במיקרוסקופיה לא אופטית, למשל במיקרוסקופ כוח אטומי, נעזרים בדימות לשם קבלת דמות מוגדלת של עצמים זעירים במיוחד מתוך סריקה של מחט עדינה.

===שימושים רפואיים===

בדימות רפואי משמשות שיטות רבות לשם קבלת תמונה, לעיתים בזמן אמת, של אברי הגוף הפנימיים, שאינם גלויים לעין, כמו:
* בדיקת אולטראסאונד, המשתמשת בגלי קול בתדירות גבוהה
* טומוגרפיה
* דימות תהודה מגנטית (MRI)

אמצעי הדימות הרפואיים המתפתחים והולכים, מאפשרים להגיע להבנה טובה יותר של תפקוד המוח ברמה האנטומית, הפיזיולוגית והביוכימית.
בתחום הנוירולוגי, בדיקות הדימות מתחלקות לשתי קבוצות:
* בדיקות מבניות (סטרוקטורליות) – בדיקות המתמקדות בשינויים מבניים במוח, בעקבות מחלות הפוגעות במוח או לאחר חבלת מוח. בדיקות אלו כוללות: צילום רנטגן, דימות בטומוגרפיה Computed Tomography) CT).
* בדיקות תפקודיות (פונקציונליות) – בדיקות המתמקדות בעיקר בתפקוד של חלקים שונים במוח המתבטאים בשינויים במטבוליזם, בזרימת הדם או בעוררות רשתות במוח. בדיקת אלו כוללות: טומוגרפיית פליטת פוזיטרונים, דימות תהודה מגנטית, טומוגרפיית פליטת פוטון בודד ודימות תהודה מגנטית תפקודי

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אופטיקה
אשמת שורדים

אשמת שורדים (או אשמת הניצול) היא תופעה פסיכולוגית בה שורדים או ניצולים מאירוע טראומתי חשים אשמה על כך שניצלו.<ref name=":0"></ref> לעיתים קרובות, שורדים חשים אחריות על מותם או פציעתם של אחרים, גם כאשר לא הייתה להם השפעה על המצב.<ref name=":0" /> בעבר, אשמת שורדים נחשבה לסימפטום של הפרעת דחק פוסט-טראומטית. אך בספר האבחנה הפסיכיאטרי DSM-5 היא אינה מופיעה בקריטריונים האבחוניים.<ref name=":0" /> אשמת שורדים יכולה להופיע גם בקרב אנשים שלא סובלים מפוסט־טראומה, אך בקרב הסובלים מפוסט־טראומה, נוכחות של אשמת שורדים קשורה להשלכות קשות יותר לבריאות הנפשית.<ref name=":0" />

אשמת שורדים מדווחת בקרב אנשים שחוו טראומות שונות כמו פליטים, חיילים, שורדי פיגועי טרור וסבים וסבתות שנכדם נפטר.<ref name=":0" /> כ-30-60% ממי ששרדו אירוע טראומתי סובלים מאשמת שורדים.<ref name=":0" />

== היסטוריה ==
מקור המושג אשמת שורדים הגיע מתיאורים של שורדי שואה אשר היו אסירים במחנות ריכוז. דחק תמידי, עבדות, עינויים והרעבה פגעו בבריאותם של אסירים במחנות הריכוז.<ref name=":1"></ref> לאחר מלחמת העולם השנייה זיהה אדי דה-וינד פסיכיאטר ופסיכואנליטיקאי הולנדי-יהודי, ששורדי שואה סובלים מתסמינים וסימפוטומים משותפים.<ref></ref> אוסף התסמינים הללו קיבל את השם תסמונת מחנות הריכוז (concentration camp syndrome; KZ syndrome).<ref name=":1" /> תסמונת זו דומה מאוד להפרעת דחק פוסט־טראומטית.<ref name=":1" />

==תיאור==
ישנן מספר חוויות משותפות שמאפיינות את התופעה. השאלה הבסיסית ששואלים הסובלים מהתופעה, היא למה דווקא הם ניצלו, בעוד אחרים נפגעו קשה יותר בעת האירוע. מכיוון שהשורד לא יכול להצדיק את העובדה הזאת, הוא יראה בה אשמה ובושה, חוסר בסולידריות עם סביבתו, או אפילו אחריות על האירוע. במובן מסוים חוויה זו היא מנגנון הגנה, שכן היא נובעת מהרגשה של שליטה בסיטואציה ותחושת מסוגלות, ומצילה את השורד מתחושת חוסר האונים.

במצביה הקיצוניים, כמו בתסמונת מחנות הריכוז, יכולה התסמונת לכלול את הסימפטומים הבאים:
* סף חרדה ורגזנות נמוך.
* נטייה לדיכאון ולפאסיביות.
* קהות רגשית וקשיי ריכוז.
* נדודי שינה וסיוטי לילה מתמשכים ורציפים.
* רגשי אשמה ובושה חזקים.
* חשדנות וחוסר אמון בבני אדם.
* תחושת זרות לחברה שלא חוותה והייתה שם.
* חוסר יכולת להגיע לסיפוק והנאה מהחיים.
* גישה פסימית ומיואשת לחיים.
* קידוש הסבל כהנצחת הקרובים שנרצחו. רצון להיות "מצבה חיה".
* מחלות פסיכוסומטיות.

עם זאת, לפעמים מתרחש אירוע של טראומה קולקטיבית, ובהתאם לקרבה השונה מתפתח מדרג שונה של החוויה כך שהיא לא מגיעה עד לסימפטומים החמורים.

==ראו גם==
* פציעה מוסרית

==לקריאה נוספת==
* מיכה נוימן, פרקים נבחרים בפסיכיאטריה בהוצאת פפירוס, עמ' 267–273
* דינה ורדי, נושאי החותם

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעקבות השואה
קטגוריה:הפרעות תלויות-דחק
פוסטניק יאקובלב

פוסטניק יאקובלב (רוסית: Постник Яковлев) הוא שמם של שני אדריכלים רוסיים שפעלו במאה ה-16 בתקופת איוואן האיום ובנו חלק ניכר מהקרמלין וכן מבני ציבור נוספים. 

הראשון, הידוע גם בכינויו "בארמה", הוא אמן מהעיר פסקוב ובנה חלקים מהחומה הדרומית של הקרמלין וקתדרלה בעיר קאזאן. השני בנה את כנסיית ואסילי הקדוש. קשה לקבוע בוודאות אם מדובר בשני אנשים שונים בעלי שם זהה, או באדם אחד.

לפי אחת האגדות, כשסיים פוסטניק את בניית כנסיית ואסילי הקדוש, נוקרו עיניו בידי חיילי המשמר של הצאר כדי שלא יוכל לייצר עוד דבר מרשים שכזה. נראה כי האגדה איננה נכונה כיוון שפוסטניק בנה את הקפלה הצפון מזרחית של כנסיית ואסילי הקדוש, שנים מאוחר יותר.

קטגוריה:ילידי 1500
קטגוריה:אדריכלים רוסים
מפרץ סקייל

מפרץ סקייל
מפרץ סקייל הוא מפרץ קטן על חופו המערבי של האי מיינלנד, אורקני, שבסקוטלנד. במפרץ נמצאים שרידי היישוב הנאוליתי סקארה ברי שהוא אתר מורשת עולמית, וכן בית המגורים הגדול בית סקייל. שניהם רכושו של בעל אחוזה מקומי. לבית סקייל קשר לקפטן ג'יימס קוק.

==המטמון הוויקינגי של סקייל==
במרץ 1858, ילד בשם דייוויד לינקלייטר חפר במקלה ברי, ליד כנסיית הקהילה בסנדוויק, כשנתקל בכמה מטבעות כסף שהיו באדמה. מופתע ממה שמצא, הצטרפו ללינקלייטר מספר אנשים אשר חשפו ביחד מעל מאה פריטים. מטמון זה הוא האוצר הוויקינגי הגדול ביותר שנמצא בסקוטלנד עד היום.

==קישורים חיצוניים==

סקייל
קטגוריה:אורקני
איתן שוורץ

איתן אריאל שוורץ (נולד ב-6 ביוני 1974) הוא איש תקשורת ישראלי שכיהן כראש מינהל תקשורת ושיווק בעיריית תל אביב-יפו. קודם לכן, שימש כמנכ"ל מנהלת "עיר עולם ותיירות" בעיריית תל אביב-יפו.

שוורץ התפרסם כאשר זכה בעונה הראשונה של "השגריר", תוכנית מציאות טלוויזיונית אשר שודרה ב-2005 בערוץ 2 במסגרת שידורי קשת. התוכנית עקבה אחר 14 מתמודדים בעת ביצוע משימות הסברה עבור ישראל.

== ביוגרפיה ==
שוורץ נולד בניו יורק ועלה עם משפחתו לישראל בגיל שבע. למד בית הספר התיכון לאמנויות על-שם תלמה ילין במגמת תיאטרון, ושיחק בתפקיד הראשי במחזה "אבודים ביונקרס" מאת ניל סיימון בתיאטרון הקאמרי.

לאחר סיום בית הספר התיכון, שירת שוורץ ככתב תרבות בגלי צה"ל. לאחר שירות בן ארבע שנים, נסע לפריז והצטרף לקבוצת תיאטרון מקומית. בהמשך למד באוניברסיטת קולומביה בניו יורק, וסיים תואר ראשון בתקשורת לינגוויסטית מהפקולטה לאנתרופולוגיה.

עם חזרתו לישראל הצטרף שוורץ לערוץ הילדים, שם עבד כעורך וככתב בתוכנית החדשות היומית לילדים "חמש וחצי". לאחר מכן עבד ככתב בידור בתוכנית הבידור היומית "ערב טוב עם גיא פינס". הוא כתב וביים מספר קלטות לילדים בכיכובו של אחיו, מתן אריאל.

בספטמבר 2004 לוהק שוורץ לתוכנית המציאות "השגריר". במהלך ארבעת חודשי התוכנית התמודד מול 13 מתמודדים נוספים על הזכות לייצג את ישראל בפעילות ארגון "ישראל בלב" שבניו יורק וזכה במקום הראשון.

באוגוסט 2006, החל שוורץ להגיש את הפינה "היה בטלוויזיה" בתוכנית "העולם הבוקר" של הזכיינית רשת בערוץ 2, במסגרתה הביא מידע על "מאחורי הקלעים" של עולם התקשורת.

בשנים 2006–2007 כיהן כדובר "הוועד למען פליטי דארפור", שפועל למען הפליטים הסודאניים בישראל.

ב-2008 עבד שוורץ בעיריית תל אביב-יפו כפרויקטור של חגיגות המאה לתל אביב.

ב-2011 מונה למנכ"ל מנהלת "עיר עולם ותיירות" בעיריית תל אביב-יפו, שמטרתה להביא לקידום מיצובה של העיר כ"עיר עולם". במקביל, משמש כיועצו של ראש העירייה רון חולדאי ושל העירייה לעניינים בינלאומיים. באוגוסט 2013 נבחר שוורץ למקום השישי מתוך עשרה בדירוג "נבחרת החלומות" של ראשי הערים בעולם של המגזין "Monocle".

ב-2012 שוורץ התמודד בפריימריז של מפלגת העבודה לקראת הבחירות לכנסת התשע עשרה, אך נבחר למקום ה-38 ברשימתה לכנסת, ולא נכנס לכנסת ה-19. לקראת הבחירות לכנסת העשרים, התמודד בשנית בפריימריז של המפלגה ונבחר למקום ה-33 הלא ריאלי ברשימת "המחנה הציוני" לכנסת, לאחר שזכה ב-4,339 קולות.

בדצמבר 2019, מונה שוורץ לתפקיד דובר עיריית תל אביב-יפו. סיים את תפקידו באפריל 2022 ובמקומו מונה איתי ולדמן לתפקיד.

שוורץ נשוי ואב לשלושה. הוא מתגורר עם משפחתו בתל אביב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי תלמה ילין
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:פעילי מפלגת העבודה
קטגוריה:זוכים בתוכניות מציאות ישראליות
קטגוריה:עובדי עיריית תל אביב-יפו
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
C-5 גלקסי

C-5 בטיסה
סופר קוברה מועמס לתוך C-5 לצורך העברה]]
לוקהיד C-5 גלקסי הוא מטוס תובלה צבאי המבצע תובלה אווירית כבדה למרחקים בין-יבשתיים. זהו מטוס התובלה הצבאי הגדול ביותר שהיה אי פעם בשימוש ארצות הברית, ונחשב למטוס הגדול והכבד ביותר בעולם עד להופעתם של האנטונוב 124 והאנטונוב 225. המטוס נועד להוביל מטען חריג בגודלו כמו שני טנקי מערכה או גשרים מתקפלים, או שלושה מסוקי תובלה מסוג CH-47 צ'ינוק. ה-C-5 פותח ועוצב על ידי חברת לוקהיד מרטין. המטוס בשירות בלעדי בחיל האוויר האמריקאי.

== ייעוד ==
C-5, לו כושר העמסה עצום, מספק שירותי תמיכה להגנה הלאומית של ארצות הברית. המטוס יכול לשאת יחידות צבאיות מצוידות (כולל טנקי מערכה) בהתראה קצרה לכל נקודה בעולם, וכך מספק תמיכה המסייעת להמשיך לקיים את הכוח הקרבי.

== רקע ושירות ==
ה-C-5 הראשון יצא מפס הייצור ב-2 במרץ 1968. ב-3 ביוני באותה שנה החל את טיסות המבחן שלו. לאחר השלמת טיסות המבחן המטוס סופק לתשע טייסות בבסיסי חיל האוויר בארצות הברית.

המטוס החל לשרת במלחמת וייטנאם שם הוביל אספקה וציוד צבאי לחיילים. המטוס המשיך לשרת בכל מלחמות ארצות הברית מאז ועדיין ממשיך לשרת כיום כמטוס אספקה לחיילי ארצות הברית בעיראק.

ב-1998 החלה תוכנית למודרניזציה של המטוסים (שבאותה עת כבר השלימו 30 שנה בשירות): האוויוניקה בכללה השתפרה, ציוד ניווט ובטיחות שודרג, הוספה מערכת טייס אוטומטי חדשה, מנועים חדשים וחזקים יותר, וכן שיפור כללי במעטפת המטוס, כן נסע, תא טייס ומערכת הדיחוס. הראשון מבין מטוסי ה-C-5M שסיים את שיפורו יצא מהמפעל ב-16 במאי 2006.

== מאפיינים מיוחדים ==
* ממדי אזור המטען הם 37X4.1X5.8, שהם 890 מטרים מעוקבים.
* אזור הישיבה בסיפון העליון מכיל 73 אנשים בנוסף לצוות (של 7 אנשים).
* יכולת להמראה ונחיתה ממסלולי המראה לא שלמים או קצרים יחסית. 
* בכן הנחיתה יש 28 גלגלים החולקים את עומס המשקל. כמו כן, כן הנחיתה האחורי מסוגל "לכרוע ברך" כדי לאפשר הטענה ופריקה יעילים של ציוד.
* דלתות קדמיות ואחוריות המאפשרות ניצול מלא, יעיל ומהיר של אזור המטען.
* ה-C-5 מסוגל לשאת את כמעט כל הציוד הצבאי של ארצות הברית, מטנקים דרך אמצעי גישור ועד קליעים.
* ל-C-5 יש 12 מיכלי דלק פנימיים בקיבולת כוללת של כמעט 194,000 ליטר דלק.

== תאונות וסיכון ==
מתחילת שירותו ועד היום למטוסי ה-C-5 היו תשע תאונות הקשורות בכשלים מכניים ובטעויות אנוש. תאונה מפורסמת אחת קרתה במהלך מלחמת וייטנאם במבצע לחילוץ יתומים וייטנאמים ב-4 באפריל 1975. המטוס ניסה לבצע נחיתת חירום אך ללא הצלחה. 144 איש נספו (מתוכם 76 ילדים), מתוך ה-305 שהיו במטוס.

המטוס הגדול ותכולתו גם פגיעים במיוחד במשך זמן שהותם באוויר. המטוס החשוף וחסר כלי הנשק מהווה מטרה ברורה לטילי קרקע-אוויר.

== ראו גם ==
* C-130 הרקולס


==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לוקהיד מרטין
קטגוריה:מטוסי לוקהיד
קטגוריה:מטוסי תובלה אמריקאיים
גיטל מישקובסקי

קן השומר הצעיר בעיר סלונים בפולין, 1934 (מישקובסקי יושבת שלישית מימין בשורה השנייה מלמטה)
גיטל מישקובסקי (16 ביולי 1914 – 1988) הייתה משוררת עברייה ישראלית, אשת קיבוץ אילון.

==ביוגרפיה==
גיטל מישקובסקי נולדה בעיר סלונים שבפולין. היא למדה ברשת החינוך העברית של "תרבות", ובגיל צעיר הצטרפה לתנועת "השומר הצעיר". ערב מלחמת העולם השנייה, בשנת 1939 עלתה לארץ ישראל כמעפילה באונייה "קולורדו". היא הייתה בין מייסדי קיבוץ אילון שבגליל המערבי, ובו חייתה כל חייה.

מישקובסקי החלה לפרסם שירים, רשימות ודברי ספרות קצרים בעיתונות בתנועה בפולין. לאחר עלייתה הייתה משתתפת קבועה בכמה כתבי עת, דבר, "דבר הפועלת", הדים של הקיבוץ הארצי ועוד. ספר שיריה הראשון, "ביקוד סלעים", יצא רק בשנת 1956, וזיכה אותה בפרס קוגל לספרות יפה. ספר שיריה השני, "לך נתהמה התכול", יצא בשנת 1987, סמוך לפטירתה.

גיטל מישקובסקי כתבה שירה נשית בזמן שנשים כמעט לא כתבו שירה. נושא שירתה העיקרי הוא כיבוש הארץ, ההתערות בין סלעי הגליל. על גיטל מישקובסקי כתבה מונוגרפיה קצרה הסופרת רבקה גורפיין. מאמרים וביקורות עליה כתבה רחל כצנלסון-שזר. מחקר מקיף עליה ועל שירתה פרסמה נורית גוברין.

ביום האחרון לחייה, בשעות אחר הצהריים, נעלמה גיטל מביתה. בגלל הקשר העמוק שלה אל נופי המקום, עליהם הרבתה המשוררת לכתוב, חברי קיבוץ אילון שיצאו לחפש אותה הניחו שהיא ירדה לנחל בצת הסמוך. החיפושים נמשכו כל הלילה ולעת בוקר היא אכן נמצאה בקרבת הנחל, ללא רוח חיים.

==ספרי שירתה==
* ביקוד סלעים: שירים, מרחביה: ספרית פועלים, תשט"ז.
* לך נתהמה התכול: שירים; ציורי השערים: מתי שטיפט, תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ח 1987.

==לקריאה נוספת==
* נורית גוברין, '"להב ייסורים ועליצות הקרב": מן השוליים למרכז: על שירת גיטל מישקובסקי', סדן (מחקרים בספרות עברית) ב (תשנ"ז), 41–67. (נדפס שוב בתוך ספרה: קריאת הדורות: ספרות עברית במעגליה, כרך ב, תל אביב: גוונים, תשס"ב 2002, עמ' 228–248.)

==קישורים חיצוניים==

מפרי עטה:
* 

קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:בוגרות השומר הצעיר
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:זוכות פרס קוגל
קטגוריה:זוכי פרס קוגל
קטגוריה:אילון: אישים
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראליות ילידות פולין
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1988
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
מפעל הש"ס העולמי

שלמה זלמן אויערבך מסיים את הש"ס במחזור הראשון של כולל ש"ס. לאחר הסיום הייתה ההכרזה על ייסוד מפעל הש"ס. (נראה בשמאל הבמה, האדמור רבי בן ציון רבינוביץ מביאלא) טבת ה'תשמ"ג]]
מפעל הש"ס או בשמו המלא מפעל הש"ס הכללי בהיכלי התורה הוא מיזם שנוסד בשנת ה'תשל"ח על ידי האדמו"ר מצאנז, רבי יקותיאל יהודה הלברשטאם, אשר ראה בלימוד מקיף, ובקיאות בכל הש"ס, בסיס ללימוד נכון וראוי, והדגיש זאת בשיחותיו השונות.
הכרזת האדמו"ר מצאנז על הקמת מפעל הש"ס
במסגרת המיזם נבחנים מדי חודש על שבעים דפי גמרא, רש"י ותוספות, ובכל חודש רביעי נבחנים על שלושת החודשים הקודמים. יחידת הלימוד מורכבת משתי מסכתות שונות, וכשאחת מהן נחשבת לקשה מהרגיל השנייה היא קלה מהאחרות. כמו כן, בחודשי החגים, ניסן ותשרי, נבחר חומר לימודים קל במעט. בתחילה היה מיועד מסלול לימוד זה רק לתלמידים בכולל ש"ס - מסגרת לימודית שנועדה לחזק את מפעל הש"ס ולאפשר סיום ומבחן על כל הש"ס תוך שלוש שנים.

בעקבות מחזור הלימוד הראשון שבו התגלו תלמידים שלא עמדו בקצב, נוצרו עוד שני מסלולי לימוד, של עשרים דפים לחודש ושלושים דפים לחודש לפי סדר הש"ס. כמו כן, בשנת ה'תשמ"ג הורחבה הפעילות לערים שונות, ולא רק לחניכי כוללי הש"ס. עם הזמן נוספה גם תוכנית לימודית בהלכה הכוללת לימוד מסיבי של הטור ושו"ע ומפרשיו, ובה שני מסלולים: האחד אורח חיים ויורה דעה, ומסלול שני בו נבחנים על חושן משפט ואבן העזר, כאשר יחידת לימוד חודשית חופפת בכמותה בערך ליחידת לימוד של שלושים דף גמרא. בכל המסלולים, בכל חודש רביעי נבחנים על החומר הנלמד בשלושת החודשים שקדמו לו.
הרב [[עובדיה יוסף נואם באירוע ההכרזה של מפעל הש"ס (נראה בשמאל הבמה הרב אלישיב)]]
המבחנים בכל רמות הלימוד השונות כוללים תמיד עשרים וחמש שאלות וכל מי שעובר בהצטיינות (ציון של לפחות 70%) מקבל מלגה (המלגות כולן ממומנות מתרומות בלבד) המלגות הן חודשיות (לאברכים) או חצי שנתיות (לרווקים) וגובהן מותנה בציון ובמצב האישי של הנבחן.

הדרישות כיום על מנת להתקבל למפעל הש"ס עומדות על לימוד בישיבה ואישור של ראש הישיבה שהמועמד מתאים לעמוד במסגרת הלימודים. קבלת אברכים למפעל הש"ס אינה מצריכה אישור של ראש הכולל. מבחני מפעל הש"ס נערכים פעם בחודש (לרוב בראש חודש למעט מקרים של תאריכים בעלי משמעות מיוחדת בישיבות) במקומות הבאים בארץ ישראל: ירושלים, בני ברק, נתניה, אשדוד, עמנואל, חיפה, באר שבע, צפת, קריית ספר, חצור הגלילית ובית שמש. מלבד המבחן החודשי במסלול 70 דף הנערך בקריית צאנז נתניה בלבד.

כדי לשוות לו מעמד של ארגון כלל חרדי ולא פרטי של חסידות צאנז, הקים האדמו"ר ועדה של ראשי ישיבות מהשורה הראשונה, רובם מהמגזר הליטאי ומיעוטם מהמגזר החסידי, הנקראת "נשיאות מפעל הש"ס" בראשותו עומד היום בנו, האדמו"ר מצאנז הרב צבי אלימלך הלברשטאם. אחת לשנה מתכנסים הרבנים חברי הנשיאות לישיבה רשמית ופורמלית, הנערכת בכל שנה במעונו של חבר אחר מבין חברי הנשיאות, בה נישאים דברי ברכה ובה מוכרז החומר הנלמד במהלך השנה הבאה לפי סדר הקבוע וידוע מראש.

==ראו גם==
*ושננתם

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.torahindex.com/he/inst/institutionsDetail.aspx?index=1&instID=3453 פרטי המוסד באינדקס עולם התורה]
* [http://www.daf-yomi.com פורטל הדף היומי]
* [http://www.dafyomi.co.il/calendars/yomiheb/ymi72-32heb.htm ההספקים החודשיים באתר 'עיון הדף']
*בנימין קלוגר, [https://drive.google.com/file/d/1aLqR9D-Z0_3qBCgO9K8c1iCZmAF6nYzB/view?usp=drivesdk מא' עד ת"ק] - תיאור ופירוט רשמים ורישומים לאורך תקופת 449 המבחנים של מבחני מפעל הש"ס העולמי

*
קטגוריה:דרכי לימוד התלמוד
קטגוריה:חסידות צאנז-קלויזנבורג
קטגוריה:ארגונים תורניים בישראל
יצחק בן שלמה הישראלי

רבי יצחק בן שלמה הישראלי (בערבית: اسحاق بن سليمان الاسرائيلى; היה רופא, פילוסוף ופרשן מקרא יהודי בתקופת הגאונים. נפטר בסביבות שנת 950. יליד מצרים.

שימש כרופא בחצרות השליטים באיפריקיה ובמצרים.

שמו התפרסם לתהילה, ורבים, יהודים וערבים למדו ממנו את חכמת הרפואה, בהם דונש בן תמים, ואבו געפאר אבן אל ג'זאר. כתביו התפרסמו באירופה לאחר שתורגמו מערבית ללטינית על ידי קונסטנטינוס האפריקאי.

=== מחיבוריו ===
חיבר שמונה ספרים בערבית בנושא רפואה, שתורגמו בימי הביניים לעברית, ספרדית ולטינית ושימשו ספרי יסוד ללימודי רפואה באוניברסיטאות אירופה במשך תקופה ארוכה.
התפרסם גם בזכות חיבוריו בפילוסופיה. חיבר את "ספר ההגדרות" ו"ספר היסודות", ופרסם פירוש לספר יצירה. חיבר בערבית גם ספרים בתורת ההגיון, בפיזיקה ועוד.

הוא היה מהראשונים בפילוסופיה היהודית שבהגותם ניסו לפשר בין תורת אריסטו והנאופלאטוניזם לבין אמונת האחדות הישראלית.

הישראלי עמד גם בקשרים עם גדולי בני דורו כגון ר' סעדיה גאון ששאל ממנו שאלות.

באיגרת שכתב הרמב"ם, בה הוא מונה את קודמיו בפילוסופיה, הוא מתייחס אל הישראלי בזלזול, כאל רופא בלבד.

החוקר אליקים כרמולי, הסיק כי "יצחק" אותו מתקיף אברהם אבן עזרא בחריפות בהקדמה לפירושו לתורה, הוא יצחק בן שלמה הישראלי. ראב"ע גם מביא דברי ובשם "היצחקי" ולועג לדבריו. מצד שני, הישראלי זכה לשבחים מפי פרשני מקרא אחרים בני זמנו ואחריו.

הוא כתב כמה ספרים הנמצאים בשלמותם רק בעברית אחד מהם הוא אלאעתמאר והוא ספר על הרפואות הנפרדות.

==רעיונותיו הפילוסופיים==
* הישראלי הגדיר את הפילוסופיה כהתקרבות לאלוהים. הוא הדגיש את אמונתו בבריאת העולם יש מאין. לדידו סיבת העולם היא חכמתו וטובו של הבורא שרצו להתגלות בעולם. העצמות העליונה היא השכל וממנה השתלשלות של שכל- טבע- נפש, עד העולם הגשמי.
* הוא החזיק בתורת היסודות של אריסטו וסבר שהנפש היא סובסטנציה שאינה תלויה בגוף.
* תכלית האדם הוא הכרת האמת. ומעשים טובים שבעבורם יבוא על שכרו. הגמול הוא התחברות הנפש האלוהית עם הנפש העליונה עד "האור האלוהי".
* החיזיון הנבואי בחלום הוא הופעת השכל לצורות דמות ממוצעת בין גשמיות לרוחניות כדי שיוכל הדמיון לקבלם. בדברי הנביאים באה האמונה בטהרתה למשכילים, ובעיטוף חושני להמונים.

==לקריאה נוספת==
* אליעזר שביד, תולדות הפילוסופיה היהודית מרס״ג עד רמב״ם, הוצאת אקדמון, 1967, עמ' 53 - 60.
*אליעזר שביד 'הפילוסופים הגדולים שלנו'
*אליעזר דודוביץ': [https://primo.bgu.ac.il/discovery/fulldisplay?docid=alma9926563387704361&context=L&vid=972BGU_INST:972BGU&lang=he&search_scope=MyInst_and_CI&adaptor=Local%20Search%20Engine&tab=Everything&query=any,contains,%D7%90%D7%9C%D7%99%D7%A2%D7%96%D7%A8%20%D7%93%D7%95%D7%99%D7%93%D7%95%D7%91%D7%99%D7%A5&offset=0 'מקור חיים' והמסורת הפילוסופית היהודית: משנתו הפילוסופית של ר' שלמה אבן גבירול לאור הגותם של ר' סעדיה גאון ור' יצחק הישראלי - בחינה השוואתית], עבודת דוקטורט, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, באר-שבע 2019.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=20750&pgnum=1 ספר היסודות] באתר HebrewBooks.
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חכמי קירואן
קטגוריה:פילוסופים יהודים תוניסאים
קטגוריה:פילוסופים יהודים מצרים
קטגוריה:פרשני ספר יצירה
קטגוריה:רבנים מצרים
קטגוריה:רופאים יהודים מצרים
קטגוריה:רופאים יהודים תוניסאים
קטגוריה:פילוסופים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:רופאים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:רופאים מהמאה ה-10
קטגוריה:רופאים מהמאה ה-9
קטגוריה:ראשוני מצרים
1710 בספרות

<div style="float:left; border:1px; border-style:solid; padding:2px"> 
ראו גם:
*1709 בספרות 
*1710
*1711 בספרות
*שנים בספרות
*ספרות
</div>

== אירועים ==

* קולי קיבר נהיה למנהל התיאטרון דרורי ליין

== ספרים חדשים ==

* "סמלה" על ידי ויליאם קונגריב
* "המחקר באשר לחוק ידיעת האדם" על ידי הפילוסוף ג'ורג' ברקלי
* Théodicée על ידי גוטפריד לייבניץ

== נולדו ==

* 26 באפריל – תומאס ריד, סופר פילוסוף סקוטי

== נפטרו ==

* 28 באפריל – תומאס בטרטון, שחקן
* 14 בדצמבר – הנרי אולדריץ', תאולוג ופילוסוף
* 7 ביוני – לואיז דה לוואלייר

==קישורים חיצוניים==
חייל הבדיל

חייל הבדיל
חייל הבדיל היא אגדת ילדים שנכתבה על ידי הנס כריסטיאן אנדרסן. הסיפור יצא לאור כחלק מקובץ אגדות שפורסם לקראת חג המולד בשנת 1838.

האגדה מספרת על נדודיו של חייל הבדיל הקטן וקטוע הרגל מתחילת דרכו על שולחן מתנות יום ההולדת דרך החלון ממנו נפל לחצר ועד לשובו בבטנו של הדג ופגישתו עם רקדנית הנייר אהובת ליבו. חייל הבדיל הוכיח אומץ לב ורגישות אף על פי שהוא צעצוע בעוד שלצעצועים אין לב, וזהו מוסר ההשכל בסיפור.

== עלילה ==
ביום הולדתו, מקבל ילד 25 חיילי צעצוע עשויים בדיל. לאחד החיילים יש רגל קצרה, כיוון שהמתכת לא הספיקה לייצר רגל מלאה. אותו חייל, לאחר שהוצב על השולחן, מגלה בלרינה יפה עשויה נייר, הניצבת אף היא על רגל אחת כיוון שרגלה האחרת מצויה באוויר. החייל מתאהב בה. צעצוע נוסף בחדר, ג'ק בקופסה, מאוהב אף הוא ברקדנית, ומזהיר את החייל לבל יתקרב אליה, אך החייל מתעלם ממנו.

למחרת החייל נופל מהחלון אל הרחוב. שני ילדים מוצאים אותו ומניחים אותו על סירת נייר ששטה בביוב. הוא שט על גבה עד אשר הוא פוגש בעכברוש. הסירה נסחפת עד אשר היא נבלעת על ידי דג. הדג נתפס ובטנו נפתחת, החייל מתגלה ושב אל השולחן, שם הוא פוגש שוב ברקדנית. הילד משליך את החייל לתוך האח הבוערת ללא הסבר, והרוח סוחפת את הבלרינה איתו.

כשהמשרתת מנקה את האח, היא מוצאת כי החייל נמס לכדי לב עשוי בדיל, והחרוז הנוצץ שקישט את רקדנית הנייר שהפך שחור כפחם.

== עיבודים ואזכורים לסיפור ==
האגדה עובדה על ידי ג'ורג' בלנשין למופע בלט לצלילי מוזיקה מאת ז'ורז' ביזה. כמו כן, היא הומחזה באחד הפרקים בתוכנית הילדים "פלאי קלעים" ששודרה בערוץ הראשון וכן בסדרת האנימציה הדנית אגדות אנדרסן ששודרה בישראל בשנת 2005. עלילת סדרת ילדים "טירת הצעצועים" מבוססת על האגדה. האגדה גם שימשה השראה לקליפ הווידאו של השיר "Instant Crush" של להקת Daft Punk.

== לקריאה נוספת ==
* [http://hca.gilead.org.il/tin_sold.html חייל הבדיל] - מאת הנס כריסטיאן אנדרסן (אנגלית)
* [http://www.orot-books.com/2010/10/blog-post.html על היופי ועל הזוועה], מבוא לכתב העת אורות, גיליון 4: אנדרסן, טל ניצן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:סיפורי הנס כריסטיאן אנדרסן
קטגוריה:ספרי שנות ה-1830
1709 בספרות

<div style="float:left; border:1px; border-style:solid; padding:2px"> 
ראו גם:
*1708 בספרות 
*1709
*1710 בספרות
*שנים בספרות
*ספרות
</div>
== אירועים ==
== ספרים חדשים ==

* "אמנות הבישול" על ידי ריצ'רד סטילי

== נולדו ==

* 18 בספטמבר – סמיואל ג'ונסון
* תאריך לא ידוע – ג'ון קללנד

== נפטרו ==

* 30 ביוני – אדוארד ללויד, חוקר טבע
* 8 בדצמבר – תומאס קורנייל

==קישורים חיצוניים==
מוזיקה מינימליסטית

מוזיקה מינימליסטית היא מוזיקה המבוססת על תבניות קצרות החוזרות על עצמן לאורך זמן עם שינויים קלים, תוך מיצוי מקסימלי של החומר התמטי המינימלי. היא צמחה בשנות השישים בעיר ניו יורק בעיקר. במידת מה היא חזרה אל הטונאליות שרוב המלחינים המודרניים נטשו בתחילת המאה העשרים. מוזיקה מינימליסטית היא מגמת המשך של סגנונם של יוצרים אמריקאים כגון מורטון פלדמן וג'ון קייג', אך גם יש בה השפעות חזקות מאוד של הביבופ והקול ג'אז, ומוזיקה מימי הביניים.

המלחינים לה מונט יאנג, פיליפ גלאס, טרי ריילי וסטיב רייך היו מאבותיה. בין היצירות החשובות בסגנון זה ניתן למצוא את היצירה "רכבות אחרות" (1988) ו"מוזיקה ל-18 נגנים" של סטיב רייך, "In C" של טרי ריילי, ו"איינשטיין על החוף" (1976) אופרה מאת פיליפ גלאס.

==מוזיקה מינימליסטית ותרבות פופולרית==
המוזיקה המינימליסטית חדרה לתרבות הפופולרית, ובעיקר לסצנת הרוק הניו יורקית. היא השפיעה על מפיקים ואמנים כבריאן אינו ודייוויד בואי. אחת הלהקות שההשפעה של המוזיקה המינמליסטית ברורה אצלן ביותר היא הוולווט אנדרגראונד, ג'ון קייל היה נגן הוויולה בכמה יצירות של פיליפ גלאס, וגם לאנגוס מקליז, המתופף הראשון של ההרכב היה עבר במוזיקה מינימליסטית.

== מלחינים מינימליסטים ידועים ==
בין המלחינים הידועים המזוהים עם הזרם המינימליסטי ניתן למצוא, בין היתר, את:

* ארוו פרט
* פיליפ גלאס
* סטיב רייך
* מקס ריכטר
* ג'ון קייג'
* טרי ריילי
* הניה רני
* מרדית מונק
* האנס צימר
* לה מונט יאנג
* ג'ון אדמס
* מיכאל נימן

==לקריאה נוספת==
*אלכס רוס, וכל השאר רעש, להאזין למאה העשרים, מודן, 2011, חלק שלישי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים