OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גאטאן שרבונייה

גאטאן שרבונייה (בצרפתית: Gaëtan Charbonnier; נולד ב-27 בדצמבר 1988) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת החלוץ באוסר.

==קריירה==
שרבונייה החל את קריירת הבוגרים שלו בקבוצת חובבים מהליגה הצרפתית הרביעית, לפני שמשך את עינם של הסקאוטים במועדון הספורט פריז סן-ז'רמן.

עם זאת, השחקן לא הצליח להשתלב בקבוצה הבכירה של המועדון, וביוני 2009 חתם על חוזה לארבע עונות עם אנז'ה מהליגה הצרפתית השנייה.<ref></ref> שרבונייה הגדיל את מספר השערים שכבש בכל עונה במדי אנז'ה, כשבראשונה כבש שלושה, בשנייה - תשעה, ובשלישית - 16, כשבסך הכל כבש 28 שערים ב-103 משחקים בכל המסגרות בשלוש העונות בהן שיחק במועדון.<ref name="montpellier"></ref>

ביולי 2012 רכשה אותו מונפלייה מהליג 1 תמורת מיליון וחצי אירו.<ref></ref><ref></ref> השחקן לא הצליח להשתלב במועדון, בילה חלק מזמנו בקבוצת המילואים של המועדון ובאוגוסט 2013 נמכר במיליון אירו לסטאד ריימס, גם היא מהליגה הצרפתית הבכירה.

שרבונייה אמנם שיחק מעט בקבוצת המילואים של סטאד ריימס, אך הצליח השתלב בהרכב הקבוצה הבכירה, ובתום עונת 2015/2016 ירד איתה לליגה השנייה.

ב-13 ביולי 2017 עבר לברסט, גם היא מהליגה השנייה, ובתום עונת 2018/2019 העפיל איתה לליג 1, לאחר עונת שיא שבה כבש 27 שערים ב-37 משחקי ליגה.

באוגוסט 2021 חתם באוסר מליגת המשנה הצרפתית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני אנז'ה
קטגוריה:כדורגלני מונפלייה
קטגוריה:כדורגלני סטאד ריימס
קטגוריה:כדורגלני ברסט
קטגוריה:כדורגלני אוסר
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1988
ריצ'רד אנגל

ריצ'רד אנגל (באנגלית: Richard E. Angle) הוא קצין בדרגת מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית המכהן כעוזר מנהל מטה הצבא. קודם לכן כיהן כמפקד פיקוד הכוחות המיוחדים ה-1.
==ביוגרפיה==
אנגל סיים ב-1991 תואר ראשון בכלכלה מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. הוא שירת בגדוד הראשון של רגימנט החי"ר הרביעי במערב גרמניה כמפקד מחלקה רובאית, מפקד מחלקת סיור וקצין סיור פלוגתי. הוא התנדב לכוחות המיוחדים ושירת כקצין בגדוד השני של קבוצת הכוחות המיוחדים העשירית בזמן שהוצב בבוסניה וקוסובו. בשנת 2000 הצטרף ליחידת משרד לתמיכה צבאית של צבא ארצות הברית בה שימש מפקד פלוגה, קצין מבצעים ומפקד גדוד. ב-2008 מונה למפקד הגדוד הראשון של קבוצת הכוחות המיוחדים הראשונה שהוצב באוקינאווה. בשנים 2012 עד 2014 פיקד על המשרד לתמיכה צבאית. הוא שימש עוזרו של מזכיר ההגנה של ארצות הברית, ראש מטה פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית וסגן מפקד פיקוד הכוחות המיוחדים ה-1. במהלך שירותו נטל חלק בלחימה בזירת אפגניסטן, עיראק, קרן אפריקה ובפיליפינים.

ביוני 2018 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה לסגן מפקד פיקוד הסייבר של צבא ארצות הברית. בנובמבר 2019 מונה לסגן מפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים. בפברואר 2021 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ובאוגוסט אותה שנה מונה למפקד פיקוד הכוחות המיוחדים ה-1 השייך לפיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית.

אנגל בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ובסטר ותואר שני באסטרטגיית ניהול משאבים לאומיים מהאוניברסיטה לביטחון לאומי.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.gomo.army.mil/public/Biography/usa-10397/richarde-angle ביוגרפיה באתר צבא ארצות הברית]
*[https://www.arcyber.army.mil/Leaders/Leaders-Article-View-Page/Article/1578615/brig-gen-richard-e-angle/ ביוגרפיה באתר פיקוד הסייבר של הצבא]

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה לביטחון לאומי
ארמון טאג'בג

ארמון טאג'בג (בפרסית: قصر تاج بیگ) הוא אחד הארמונות באזור דארולמן בקאבול שבאפגניסטן. האחוזה המפוארת ממוקמת כ-16 קילומטרים מדרום מערב למרכז העיר.<ref name="Ghani 2012"></ref> הוא יושב על גבעה בין גבעות שבהן משפחת המלוכה האפגנית צדה והתגוררה בעבר. אין לבלבל אותו עם ארמון דאר אל-אמאן, הנמצא בערך מצפון מזרח לארמון זה.

ארמון טאג'בג, שנבנה במקור בשנות 1920 כדי לשכן את משפחת המלוכה האפגנית, הוא אחד מנקודות הציון המרשימות ביותר של "דאר אל-אמאן", שנוצר בתקופת אמנולה חאן על ידי צוות אדריכלים אירופיים בניסיון לחדש את אפגניסטן. הארמון ניזוק במהלך מלחמת האזרחים בשנות ה-90 אך שופץ לחלוטין בשנת 2021.<ref name="VoA"></ref>

== היסטוריה ==
ארמון טאג'בג בשנת 1987.
מצב הארמון בשנת 2007.
על פי כמה היסטוריונים, נראה כי הארמון שופץ על ידי זמאן שאה דוראני בשנת 1795, שנהרס לאחר מכן בעימותים צבאיים. חיילים זרים של ISAF תיעדו את הריסות הארמון לשעבר.<ref>http://afghanistanmylasttour.com/tag/tajbeg-palace/ 14th century Mongol ruins, the historical Taj Beg Palace</ref>

ב-27 בדצמבר 1979 פתחה ברית המועצות בהתערבות צבאית באפגניסטן. באותו הערב, הצבא הסובייטי פתח במבצע סטורם-333, שבו כ-700 חיילים, כולל 54 אנשי ק.ג.ב. ספצנאז וכוחות מיוחדים של קבוצת אלפא ו"זניט", הסתערו על הארמון והרגו את יו"ר המפלגה הדמוקרטית העממית ונשיא אפגניסטן חפיזוללה אמין, אשר התגורר שם מאז 20 בדצמבר.<ref>Humanitarian Invasion: Global Development in Cold War Afghanistan by Timothy Nunan</ref> במהלך המלחמה הסובייטית -אפגנית שימש המבנה כמפקדה של הארמייה ה-40 הסובייטית. הארמון ניזוק קשות בשנים שלאחר הנסיגה הסובייטית, כאשר סיעות מוג'אהדין שונות נלחמו על השליטה בקאבול לאחר נפילת ממשלתו של מוחמד נג'יבוללה, שנתמך על ידי מוסקבה ב-1992.

ממשלת אפגניסטן, בשיתוף עם ממשלת גרמניה, ערכה תוכניות לשיפוץ הארמון לשימוש רשמי, הדורשות כספים מתרומות פרטיות מאפגנים עשירים. תוכניות אלה הוחזקו ללא הגבלת זמן כאשר הממשלה האפגנית ביקשה לכונן שלום ויציבות.<ref></ref> תוכנית דומה אושרה לארמון דארולמן הסמוך ששופץ לחלוטין ונפתח לציבור ביום העצמאות האפגנית, באוגוסט 2019.

בשנת 2021 הושלם שיפוץ הארמון מחדש לחלוטין.<ref></ref> אך לא ידוע מה עלה בגורל המבנה עם השתלטות הטליבאן על אפגניסטן בקיץ 2021.

== גלריה ==
<gallery>
Tajbeg Palace, Kabul - panoramio.jpg|ארמון טאג'ב בשנת 2012
Tajbeg Palace, Darulaman, Kabul - panoramio.jpg|מבט מעוף הציפור על הארמון בשנת 2012
The ruined 'Queen's Palace',Kabul -e.jpg|הארמון ההרוס
Queens Palace (5300182685).jpg|הארמון ההרוס
Дворец со стороны правого крыла 27 12 79.jpg|תצלום של הצד המערבי של הארמון במהלך התקיפה הסובייטית ב-27 בדצמבר 1979
Dvorec 27 12 79.jpg|הארמון יום אחד לאחר התקיפה
</gallery>

== ראו גם ==
* ביי (תואר)
* טאג' מהאל

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.Darulaman.de www.Darulaman.de], ארמון דארולמן
* [http://mapcarta.com/15248802 ארמון טאג'בג]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אפגניסטן: מבנים
קטגוריה:אפגניסטן: היסטוריה
קטגוריה:אסיה: מעונות רשמיים
קטגוריה:קאבול
נוני מדואקה

צ'וקוונונסו "נוני" טריסטן מדואקה (באנגלית: Chukwunonso "Noni" Tristan Madueke; נולד ב-10 במרץ 2002 בלונדון שבאנגליה) הוא כדורגלן אנגלי המשחק בעמדת הכנף בקבוצה צ'לסי מהפרמייר ליג.

== קריירת מועדונים ==
מדואקה גדל במחלקת הנוער של טוטנהאם הוטספר, ובשנת 2019 עבר למחלקת הנוער של פ.ס.וו. איינדהובן מליגת העל ההולנדית. בתחילת עונת ערך מדואקה מספר הופעות בקבוצת המילואים של המועדון.

ב-19 בינואר 2020 ערך מדואקה את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הראשונה של המועדון, בתיקו 1-1 נגד VVV פנלו במסגרת המחזור ה-19 בליגה לעונת . עד לתום עונה זו ערך מדואקה שלוש הופעות ליגה נוספות.

ב-19 בספטמבר 2020 הבקיע מדואקה את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 2-1 על אמן במסגרת המחזור השני לעונת . בסך הכל ערך מדואקה 24 הופעות ליגה בעונה זו, בהן הבקיע שבעה שערים.

ב-7 באוגוסט 2021 הבקיע מדואקה צמד שערים בניצחון 4-0 על אייאקס במסגרת מגן יוהאן קרויף.

== קריירה בין-לאומית ==
מדואקה היה חלק מסגל נבחרת אנגליה עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021, וערך הופעה אחת בטורניר.

== תארים ==
;פ.ס.וו. איינדהובן
* מגן יוהאן קרויף: 2021, 2022
* הגביע ההולנדי: 2021/2022

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:קשרי כדורגל אנגלים
קטגוריה:לונדון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:ספורטאים זרים בהולנד
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-2002
ברייס מנדס

ברייס מנדס פורטלה (בספרדית: Brais Méndez Portela; נולד ב-7 בינואר 1997 במוס שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת ריאל סוסיאדד מהלה ליגה ובנבחרת ספרד.

== קריירת מועדונים ==
מנדס גדל במחלקות הנוער של ויאריאל וסלטה ויגו מהלה ליגה. בין השנים 2014–2017 שיחק בסלטה ויגו ב', קבוצת המילואים של סלטה ויגו. בעונת 2017/2018 החל מנדס לשחק בקבוצה הראשונה של המועדון, ובארבע עונותיו הראשונות במועדון היה לשחקן מפתח במועדון, כשהוא עורך 116 הופעות ליגה ומבקיע 16 שערים.

== קריירה בינלאומית ==
ב-18 בנובמבר 2018 ערך מנדס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד, בניצחון 0–1 על נבחרת בוסניה והרצגובינה במשחק ידידות. באותו משחק הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלני ריאל סוסיאדד
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1997
אבל רואיס

אבל רואיס אורטגה (בספרדית: Abel Ruiz Ortega; נולד ב-28 בינואר 2000 באלמוספס שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת ספורטינג בראגה מליגת העל הפורטוגלית ובנבחרת ספרד.

== קריירת מועדונים ==
רואיס גדל במחלקות הנוער של ולנסיה וברצלונה מהלה ליגה. בין השנים 2017–2020 שיחק בברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של ברצלונה. ב-12 במאי 2019 ערך רואיס את הופעתו היחידה בקבוצה הראשונה של המועדון, כשהחליף את פיליפה קוטיניו בניצחון 0–2 על חטאפה במסגרת המחזור ה-37 בליגה לעונת 2018/2019.

ב-31 בינואר 2020 הושאל רואיס לספורטינג בראגה מליגת העל הפורטוגלית עד לסוף עונת , עם חובת רכישה בסכום של 9 מיליון אירו וסעיף רכישה בחזרה. ב-20 בפברואר ערך רואיס את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהבקיע שער בהפסד 2–3 לגלאזגו ריינג'רס במסגרת שלב 32 הגדולות של הליגה האירופית לעונת 2019/2020. ב-1 במרץ ערך רואיס את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית, כשנכנס כמחליף בניצחון 1–2 על מאריטימו במסגרת המחזור ה-23 בליגה. ב-4 ביולי 2020 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית, בניצחון 0–4 על דפורטיבו אבס במסגרת המחזור ה-30. במשך תקופת ההשאלה ערך רואיס שש הופעות ליגה במדי ספורטינג בראגה, והבקיע שער אחד. בתום העונה עבר רואיס לספורטינג בראגה באופן קבוע.

== קריירה בינלאומית ==
ב-8 ביוני 2021 ערך רואיס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ספרד, בניצחון 0–4 על נבחרת ליטא במשחק ידידות.

נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ספרד לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:כדורגלני ספורטינג בראגה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אלופים אולימפיים ספרדים: כדורגל
קטגוריה:ספורטאים ספרדים בפורטוגל
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2000
אורליאן צ'ואמני

אורליאן צ'ואמני (בצרפתית: Aurélien Tchouaméni; נולד ב-27 בינואר 2000 ברואן שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי, המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת ריאל מדריד ובנבחרת צרפת.

== קריירת מועדונים ==
צ'ואמני גדל במחלקת הנוער של ז'ירונדן דה בורדו. ב-26 ביולי 2018 ערך צ'ואמני את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0–1 על ונטספילס במסגרת מוקדמות הליגה האירופית לעונת עונת 2018/2019.<ref name="soccerway1"></ref> ב-9 באוגוסט כבש צ'ואמני את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על מריופול במסגרת הליגה האירופית.<ref name="soccerway2"></ref> בסך הכל ערך צ'ואמני 25 הופעות ליגה במדי המועדון.

ב-29 בינואר 2020 חתם צ'ואמני על חוזה לארבע וחצי עונות במונקו מליגת העל הצרפתית.<ref></ref> ב-23 בינואר 2021 הבקיע את שער הליגה הראשון שלו במדי המועדון, בניצחון 1–3 על אולימפיק מרסיי.<ref></ref>

ב-1 ביולי 2022 עבר לריאל מדריד מהלה ליגה תמורת 80 מיליון יורו.

ב-14 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה, בניצחון 1–2 על אלמריה.

== קריירה בינלאומית ==
צ'ואמני הוא ממוצא קמרוני,<ref></ref> אך בחר לייצג ברמה הבינלאומית את צרפת.

ב-26 באוגוסט 2021 זומן צ'ואמני לראשונה לסגל נבחרת צרפת, לקראת משחקי מוקדמות מונדיאל 2022.<ref></ref> ב-1 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת בוסניה והרצגובינה. ב-25 במרץ 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 1–2 על נבחרת חוף השנהב במשחק ידידות.

נכלל בסגל נבחרת צרפת בטורניר מונדיאל 2022

נכלל בסגל נבחרת צרפת לטורניר יורו 2024.

== תארים ==

; ריאל מדריד

* אליפות ספרד: 2023/2024
* גביע המלך הספרדי : 2022/2023
* ליגת האלופות : 2023/2024
* הסופר קאפ הספרדי : 2023/2024
* הסופר קאפ האירופאי: 2024

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:רואן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בספרד
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:צרפתים ממוצא קמרוני
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-2000
עודאי א-דבאח

עודאי אבראהים מוחמד א-דבאח (בערבית: عدي ابراهيم محمد الدباغ, בתעתיק לעברית: עדי אבראהים מחמד אלדבאע; נולד ב-3 בדצמבר 1998 בירושלים שבישראל) הוא כדורגלן פלסטיני המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת שרלרואה מליגת העל הבלגית ובנבחרת פלסטין.

== קריירת מועדונים ==
בתחילת הקריירה שלו שיחק א-דבאח בהילאל אל-קודס מליגת העל הפלסטינית, עמה זכה בשלוש אליפות ובגביע פלסטין של הגדה המערבית. בהמשך, שיחק א-דבאח במספר קבוצות מליגת העל הכוויתית, ובעונת 2021 זכה באליפות כווית עם אל-ערביה, בה שיחק כמושאל, כשהוא מסיים כמלך השערים של הליגה עם 13 שערים.

ב-21 באוגוסט 2021 חתם א-דבאח בארוקה מליגת העל הפורטוגלית. ב-28 באוגוסט ערך א-דבאח את הופעת הבכורה שלו במועדון, הפסד 3-0 לפורטו במסגרת המחזור הרביעי בליגה לעונת .

== קריירה בינלאומית ==
ב-27 במרץ 2018 ערך א-דבאח את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פלסטין, בהפסד 1-0 לנבחרת עומאן במסגרת מוקדמות גביע אסיה בכדורגל 2019. ב-6 בספטמבר 2018 הבקיע א-דבאח את שער הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 1-1 נגד נבחרת קירגיזסטן במשחק ידידות.

א-דבאח היה חלק מסגל נבחרת פלסטין בטורניר גביע אסיה 2019.

נכלל בסגל נבחרת פלסטין לטורניר גביע אסיה 2023.

== תארים ==
=== קבוצתיים ===
;הילאל אל-קודס
* אליפות פלסטין (3): 2016/2017, 2017/2018, 2018/2019
* גביע פלסטין של הגדה המערבית (1): 2017/2018

;קדסיה
* הסופר קאפ הכוויתי (1): 2019

;אל-ערביה
* אליפות כווית (1): 2020/2021

=== אישיים ===
;אל-ערביה
* מלך השערים של ליגת העל הכוויתית (1): 2020/2021

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים פלסטינים
קטגוריה:חלוצי כדורגל פלסטינים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הילאל אל-קודס
קטגוריה:כדורגלני ארוקה
קטגוריה:כדורגלני שרלרואה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פלסטין
קטגוריה:ספורטאים זרים בכווית
קטגוריה:ספורטאים זרים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:גולים פלסטינים בכווית
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1998
סיידו סו

סיידו סו (בצרפתית: Saïdou Sow; נולד ב-4 ביולי 2002 בקונאקרי שבגינאה) הוא כדורגלן גינאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת סנט אטיין ובנבחרת גינאה.

== קריירת מועדונים ==
סו גדל במחלקת הנוער של סנט אטיין מליגת העל הצרפתית. ב-3 באוקטובר 2020 ערך סו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 2-0 ללאנס במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2020/2021. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך סו 15 הופעות ליגה.

ב-21 באוגוסט 2021 הבקיע סו את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד ליל במסגרת המחזור השלישי בליגה לעונת 2021/2022.

== קריירה בינלאומית ==
ב-10 באוקטובר 2020 ערך סו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת גינאה, בניצחון 2-1 על נבחרת כף ורדה במשחק ידידות.

נכלל בסגל נבחרת גינאה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים גינאים
קטגוריה:בלמי כדורגל גינאים
קטגוריה:כדורגלני סנט אטיין
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גינאה
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:גינאים שנולדו ב-2002
טימותי פמבלה

טימותי ז'וזף פמבלה (בצרפתית: Timothée Joseph Pembélé; נולד ב-9 בספטמבר 2002 בבמון-סור-אוי שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת המגן הימני בקבוצת ז'ירונדן דה בורדו, בהשאלה מפריז סן ז'רמן.

== קריירת מועדונים ==
=== פריז סן ז'רמן ===
פמבלה גדל במחלקת הנוער של פריז סן-ז'רמן מליגת העל הצרפתית. ב-28 בנובמבר 2020 ערך פמבלה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כששיחק 90 דקות והבקיע שער עצמי בתיקו 2-2 נגד ז'ירונדן דה בורדו במסגרת המחזור ה-12 בליגה לעונת 2020/2021. ב-9 בדצמבר ערך פמבלה את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשהחליף את אלסנדרו פלורנצי בדקה ה-80 בניצחון 1–5 על איסטנבול בשאקשהיר במסגרת המחזור השישי בשלב הבתים לעונת 2020/2021. ב-23 בדצמבר הבקיע פמבלה את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–4 על שטרסבורג במסגרת המחזור ה-17 בליגה. בסך הכל ערך פמבלה שש הופעות ליגה בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת של פריז סן-ז'רמן, והבקיע שער אחד.

=== ההשאלה לז'ירונדן דה בורדו ===
ב-10 באוגוסט 2021 הושאל פמבלה לז'ירונדן דה בורדו מליגת העל הצרפתית למשך עונה אחת. ב-15 באוגוסט ערך פמבלה את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד אולימפיק מרסיי, בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2021/2022.

== קריירה בינלאומית ==
פמבלה נכלל בסגל האולימפי של צרפת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת טוקיו 2020, וערך הופעה אחת בטורניר.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:מגני כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-2002
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים באולימפיאדת טוקיו (2020)
גאווה לילית

גאווה לילית (בצרפתית: Prides de nuit) הן הפגנות מחאה של אנשים להט"בים ואינטרסקס אשר מחליפים את מצעדי הגאווה. מחאות אלו נחשבות לפוליטיות יותר.<ref></ref> 

התנועה הושקה על ידי העמותות ACT UP, OUTrans, Femmes en Lutte 93 ועמותות אחרות בפריז בשנת 2015, כשהן מתנגדות למה שהם ראו כפוליטיזציה של מצעד הגאווה ואובדן האוטונומיה שלה כנגד סמכויות הציבור והקפיטליזם הוורוד.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

בפריז, שתי גרסאות אחרות של גאוות לילה אורגנו בשנים 2016 ו-2017, אם כי בשנת 2018 החליטו לא לבצע מחאה רביעית. עם זאת, מאז 2016 התנועה כבר הורחבה לערים צרפתיות אחרות, כגון טולוז, ליון וניס.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

יש פעולות דומות גם במדינות אחרות,<ref></ref> במיוחד תחת תנועת המחאה Gay Shame.<ref></ref>

== ראו גם ==

* החזית ההומוסקסואלית לפעולה מהפכנית
* מצעד הגאווה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצעדי גאווה
קטגוריה:מצעדים
קטגוריה:הפגנות
קטגוריה:מחאות פמיניסטיות
מרלנה מילר

מרלנה ג'יי מילר (באנגלית: Marlaina Jaye Miller; נולדה ב-1982) היא ספורטאית אמריקאית-ישראלית. ייצגה את ישראל במשחקים הפאראלימפיים (טוקיו 2020) כהגאית של נבחרת החתירה.

== ביוגרפיה ==
מילר נולדה בארצות הברית. כשנה לאחר סיום לימודיה האקדמאים באוניברסיטת בוסטון, עלתה מילר לישראל, והצטרפה לסביה ובני דודה שגרו בארץ. טרם מעברה, בניסיונה הרב כהגאית, הקימה את הנבחרת הלאומית בחתירה פאראלימפית, המונה את אחיה קליין, סימונה גורן, שי לי מזרחי, מיכל פיינבלט, סלאח שהאין וברק חצור. באליפות העולם הפאראלימפית לחתירה הגיעה הנבחרת למקום שישי והבטיחה את השתתפותה במשחקים הפאראלימפיים בשנת 2021, שם סיימה הקבוצה במקום השישי<ref></ref>.

מילר אינה ספורטאית פאראלימפית, אך לפי חוקי התחרות הגאית הנבחרת היא ללא מגבלה.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חותרות ישראליות
קטגוריה:חותרים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)
קטגוריה:חותרים במשחקים הפאראלימפיים טוקיו (2020)
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1982
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1982
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1982
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
אנדר בארנצ'אה

אנדר בַּארֶנֶצֵ'אַה מוּגוּרוּסָה (בספרדית: Ander Barrenetxea Muguruza; נולד ב-27 בדצמבר 2001 בסן סבסטיאן שבספרד) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת ריאל סוסיאדד מהלה ליגה.

== קריירת מועדונים ==
בארנצ'אה גדל במחלקת הנוער של ריאל סוסיאדד מהלה ליגה. ב-21 בדצמבר 2018 ערך בארנצ'אה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בהפסד 0–1 לדפורטיבו אלאבס במסגרת המחזור ה-17 בליגה לעונת 2018/2019. ב-12 במאי 2019 הבקיע בארנצ'אה את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–3 על ריאל מדריד במסגרת המחזור ה-37 בליגה. בעונתו הראשונה בקבוצה הבוגרת של המועדון ערך בארנצ'אה תשע הופעות ליגה והבקיע שער אחד, ובשתי העונות שלאחר מכן ערך 48 הופעות ליגה נוספות, בהן הבקיע ארבעה שערים. הוא זכה עם המועדון בגביע המלך הספרדי לעונת .

== קריירה בינלאומית ==
בארנצ'אה היה חלק מסגל נבחרת ספרד עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21 בשנת 2021, וערך שלוש הופעות בטורניר, ואף הבקיע שער אחד נגד נבחרת ישראל עד גיל 21.

== תארים ==
;ריאל סוסיאדד
* גביע המלך הספרדי (1): 2019/2020

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:סן סבסטיאן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ריאל סוסיאדד
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2001
מיירון בואדו

מיירון בואדו (בהולנדית: Myron Boadu; נולד ב-14 בינואר 2001 באמסטרדם שבהולנד) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת טוונטה מליגת העל ההולנדית ובנבחרת הולנד.

== קריירת מועדונים ==
=== א.ז. אלקמאר ===
בואדו גדל במחלקת הנוער של א.ז. אלקמאר מליגת העל ההולנדית. ב-6 במאי 2018 ערך בואדו את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בניצחון 0–6 על זוולה במסגרת המחזור ה-34 בליגה לעונת . זו הייתה הופעתו היחידה בעונה זו. בסך הכל שיחק בואדו בא.ז. אלקמאר במשך ארבע עונות, בהן ערך 64 הופעות ליגה והבקיע 32 שערי ליגה.

=== מונקו ===
ב-4 באוגוסט 2021 חתם בואדו על חוזה לחמש עונות במונקו מליגת העל הצרפתית. יומיים לאחר חתימתו במועדון, ב-6 באוגוסט, ערך בואדו את הופעת הבכורה שלו, כששיחק 59 דקות בתיקו 1-1 נגד נאנט במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת 2021/2022.

== קריירה בינלאומית ==
ב-19 בנובמבר 2019 ערך בואדו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הולנד, בניצחון 0–5 על נבחרת אסטוניה במסגרת מוקדמות יורו 2020. באותו משחק גם הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.

בואדו היה חלק מסגל נבחרת הולנד עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל הולנדים
קטגוריה:אמסטרדם: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני א.ז. אלקמאר
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני טוונטה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הולנד
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-2001
ארמנדו ברויה

ארמנדו ברויה (באלבנית: Armando Broja; נולד ב-10 בספטמבר 2001 בסלאף שבברקשייר, אנגליה) הוא כדורגלן אלבני המשחק בעמדת החלוץ באברטון ובנבחרת אלבניה.

== קריירת מועדונים ==
=== צ'לסי ===
ברויה גדל במחלקת הנוער של צ'לסי מהפרמייר ליג, אליה הגיע ממחלקת הנוער של טוטנהאם הוטספר. ב-8 במרץ 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשהחליף את אוליבייה ז'ירו בדקה ה-86 בניצחון 0–4 על אברטון במסגרת המחזור ה-29 בליגה לעונת 2019/2020.

ב-8 באוקטובר 2022 כבש שער בכורה בקבוצה במסגרת הפרמייר ליג, בניצחון 0–3 על וולברהמפטון וונדררס.

=== השאלה לוויטסה ארנהם ===
ב-21 באוגוסט 2020 הושאל לוויטסה ארנהם מליגת העל ההולנדית לעונה אחת. ב-13 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–1 על ואלבייק במסגרת המחזור הראשון בליגה לעונת . ב-19 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 0–2 על ספרטה רוטרדם במסגרת המחזור השני בליגה. בסך הכול ערך 30 הופעות ליגה במדי ויטסה ארנהם במשך תקופת ההשאלה, בהן הבקיע עשרה שערים.

=== השאלה לסאות'המפטון ===
ב-10 באוגוסט 2021 הושאל לסאות'המפטון מהפרמייר ליג לעונה אחת. ב-25 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהבקיע צמד שערים בניצחון 0–8 על ניופורט קאונטי במסגרת הסיבוב השני של גביע הפוטבול ליג. ב-16 באוקטובר הבקיע את שערו הראשון נגד לידס יונייטד.

===השאלה לפולהאם===
ב-1 בפברואר 2024 הושאל בוריה לפולהאם עד לסוף העונה.

===השאלה לאברטון===
ב-30 באוגוסט 2024 הושאל אל אברטון לעונה אחת.

== קריירה בינלאומית ==
ב-7 בספטמבר 2020 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אלבניה, בהפסד 0–1 לנבחרת ליטא במסגרת ליגת האומות 2020/2021. ב-5 בספטמבר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–0 על נבחרת הונגריה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. 

ברויה נכלל בסגל נבחרת אלבניה ליורו 2024.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים אלבנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אלבנים
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני ויטסה ארנהם
קטגוריה:כדורגלני סאות'המפטון
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אלבניה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:אלבנים שנולדו ב-2001
גונסאלו ראמוס

גונסאלו מתיאס ראמוס (בפורטוגזית: Gonçalo Matias Ramos; נולד ב-20 ביוני 2001 באולהו שבפורטוגל) הוא כדורגלן פורטוגזי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת פריז סן-ז'רמן מליג 1 ובנבחרת פורטוגל.

== קריירת מועדונים ==
ראמוס גדל במחלקת הנוער של בנפיקה ליסבון מליגת העל הפורטוגלית. ב-21 ביולי 2020 ערך ראמוס את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, כשהבקיע צמד שערים לאחר שנכנס כמחליף בדקה ה-85 בניצחון 4-0 על דפורטיבו אבס במסגרת המחזור ה-33 בליגה לעונת .

ב-7 באוגוסט 2023 הושאל לפריז סן-ז'רמן לעונה אחת עם אופציית רכישה.

ב-24 בספטמבר 2023 הבקיע לראשונה ב-ליג 1, צמד שערים בניצחון 4-0 על אולימפיק מרסיי במסגרת המחזור ה-5 לעונת 2023/2024 בליג 1.

ב-22 בנובמבר הודיעה הקבוצה על רכישתו בהתאם להסכם ההשאלה וראמוס חתם על חוזה עד 2028.

== קריירה בינלאומית ==
ראמוס היה חלק מסגל נבחרת פורטוגל עד גיל 21 בטורניר אליפות אירופה עד גיל 21, בו הפסידה נבחרתו בגמר.

נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורניר מונדיאל 2022, על-אף שלא ערך הופעות במדי הנבחרת עד למועד הזימון.

ב-17 בנובמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת פורטוגל, בניצחון 4-0 על נבחרת ניגריה במשחק ידידות לקראת מונדיאל 2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת.

ב-6 בדצמבר 2022 ערך את הופעת הבכורה שלו במונדיאל, במשחק שמינית הגמר של פורטוגל מול נבחרת שווייץ שהסתיים בניצחון 6–1 לטובת פורטוגל. באותו משחק כבש שלושער ובישל שער אחד.

נכלל בסגל נבחרת פורטוגל לטורניר יורו 2024.

== תארים ==
בנפיקה ליסבון

* אליפות פורטוגל: 2022/2023

פריז סן-ז'רמן

* אליפות צרפת: 2023/2024
* הסופר קאפ הצרפתי: 2023

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים פורטוגזים
קטגוריה:חלוצי כדורגל פורטוגזים
קטגוריה:כדורגלני בנפיקה ליסבון
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת פורטוגל
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:פורטוגזים שנולדו ב-2001
מרתה ופרנקלין

מרתה ופרנקלין (שם הסדרה באנגלית: Atlantic Crossing) היא דרמה היסטורית המתרחשת בנורווגיה ובארצות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה. הסדרה מתמקדת במערכת היחסים שנרקמה בין נסיכת הכתר מרתה מנורווגיה לנשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט בתקופה בה שהתה מרתה בארצות הברית בזמן המלחמה לאחר שנמלטה מהפלישה הנאצית לנורווגיה בשנת 1940.<ref></ref>

הסדרה הוקרנה לראשונה ב-25 באוקטובר 2020 ברשת NRK הנורווגית.<ref></ref> הסדרה עלתה לראשונה ב-4 באפריל 2021 בארצות הברית ברשת PBS.<ref></ref>

==עלילה==
הסדרה מתארת את התמודדות נורווגיה עם הפלישה הגרמנית לנורווגיה והתמודדתו של האקון השביעי מלך נורווגיה (סרן פילמרק) ויורש העצר הנסיך אולף (טוביאס סנטלמן) ורעייתו, הנסיכה מרתה (סופיה הלין). הסדרה מתמקדת בנסיכה מרתה, שנאלצת להימלט עם שלושת ילדיה לשוודיה שם מולך דודה גוסטב החמישי. היחסים עם משפחתה בשוודיה מורכבים והיא נאלצת לעזוב לארצות הברית שם מארחים אותה נשיא ארצות הברית פרנקלין דלנו רוזוולט (קייל מקלכלן) ורעייתו אלינור (הארייט סנסום האריס).

== שחקנים ראשיים ==
* סופיה הלין - מרתה נסיכת הכתר הנורווגית
* טוביאס סנטלמן - אולף נסיך הכתר הנורווגי
* קייל מקלכלן - נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט
* סרן פילמרק - הוקון השביעי, מלך נורווגיה
* אנקה פון דר ליפה - רגי אסטגארד, בת הלוויה של מרתה

=== תפקידי משנה ===
* הרייט סאנסום האריס - אלינור רוזוולט
* דניאל בטס - הארי הופקינס, היועץ הקרוב ביותר של רוזוולט לענייני מדיניות חוץ במהלך המלחמה
* לוסי ראסל - מיסי להנד, המזכירה הפרטית של רוזוולט
* סוזן ברטיש - פלורנס הארימן, שגרירת ארצות הברית בנורווגיה
* ליאונורה אייק - רגנהילד, נסיכת נורווגיה
* אמתיאה אייק - אסטריד, נסיכת נורווגיה
* ג'וסטינה ברוזקובה - הנסיך האראלד
* מייקל פיתאן - המלך ג'ורג' השישי
* אביגיל רייס - אליזבת, המלכה האם
* לאסה קולסרוד- ניקולאי, עוזרו של אולף
* פטר מייסל - נורדלי, הסנגור של המלך האקון

== הפקה ==
סדרת הטלוויזיה בת שמונת החלקים הופקה במשותף על ידי חברת ההפקות העצמאית הנורווגית Cinenord, השידור הציבורי בנורווגיה NRK ושירות השידור הציבורי האמריקאי (PBS).<ref>Keslassy, Elsa. [https://variety.com/2020/tv/global/atlantic-crossing-sofia-helin-kyle-maclachlan-beta-film-canneseries-1234799941/ Atlantic Crossing,’ with Sofia Helin, Kyle MacLachlan, Sells For Beta Film]. Variety, Oct 11, 2020.</ref> הצילומים נערכו בצ'כיה ובנורווגיה.<ref>[https://www.forbes.com/sites/irenelevine/2021/04/03/atlantic-crossing-a-story-of-passion-and-politics-to-air-on-pbs-masterpiece/?sh=6bf7bb1a47f3 Levine, Irene S. "Atlantic Crossing: A Story Of Passion And Politics To Air On PBS MASTERPIECE", Forbes, April 3, 2021]</ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בלונדון
קטגוריה:סדרות טלוויזיה על מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה נורווגיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
טוביאס סנטלמן

טוביאס סנטלמן (בגרמנית: Tobias Santelmann; נולד ב-8 באוגוסט 1980) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה נורווגי יליד גרמניה.

== ביוגרפיה ==
סנטלמן נולד בפרייבורג, גרמניה. הוא עבר עם משפחתו לנורווגיה כשהיה בן שנה. הוא גדל בדרום נורווגיה בלינדסנס ולאחר מכן עבר לאוסלו כשהיה בן 16.

== קריירה ==
לאחר שסיים את לימודיו באקדמיה הלאומית לאמנויות אוסלו בשנת 2006, שיחק סנטלמן בתיאטרון הנורווגי באוסלו. בנוסף לעבודתו בתיאטרון, סנטלמן השתתף בסרטים נורווגיים כמו קון-טיקי משנת 2012, "Flukt" באותה שנה, ו-"Jag Etter Vind" בשנת 2013. הוא שיחק בתפקידי משנה בסרטים כמו הרקולס בשנת 2014 ונקודת פריצה בשנה שלאחר מכן. סנטלמן שיחק בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה של ה-BBC "הממלכה האחרונה" (2015-2018). בשנת 2021 גילם רוצח סדרתי במיני-סדרה "Those Who Kill".<ref name="aften"></ref>

בשנת 2020, סנטלמן, גילם את אולף נסיך הכתר הנורווגי בסדרת הטלוויזיה "מרתה ופרנקלין", הפקה נורווגית-אמריקאית. בסדרה שיחקו סופיה הלין וקייל מקלכלן.<ref></ref>

בשנת 2021 שיחק בתפקיד הראשי בסדרת המסתורין הדנית "אלו שהורגים"; בעונתה השנייה. בשנת 2022 שיחק בסרט "משפחה במסכה".

== פילמוגרפיה נבחרת ==
{| class="wikitable sortable"
|+ סרט קולנוע
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! הערות
|-
| 2010
| Varg Veum - Skriften på veggen
| סטיאן ברנדט
|
|-
| 2012
| קון-טיקי
| קנוט האגלנד
|
|-
| 2012
| פלקט
| Arvid
|
|-
| 2013
| Jag etter vind
| האוורד
| מועמד - פרס אמנדה לשחקן המשנה הטוב ביותר
|-
| 2013
| Jeg er din
| דירק
|
|-
| 2014
| קראפטידיוטן
| פין
|
|-
| 2014
| הרקולס
| רזאוס, מצביא שמרד במלך
|
|-
| 2015
| נקודת פריצה
| צ'אודר
|
|-
| 2019
| יוצאים לגנוב סוסים
| אביו של טרונד
|
|-
|2022
|משפחה במסכה
|אריה העל
|דיבוב
|}
{| class="wikitable sortable"
|+ טלוויזיה
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! הערות
|-
| 2010
| מריה
| אולה מריוס ארונסן
|
|-
| 2011
| סטיק
| גיאורג
|
|-
| 2014, 2016
| זכאי
| אריק נילסן
| ראשי (18 פרקים)
|-
| 2014
| Øyevitne (עדי ראייה)
| לארס סטרומה
| תפקיד ראשי
|-
| 2015
| The Heavy Water War
| יואכים רנברג
| תפקיד ראשי
|-
| 2015
| הומלנד
| קולונל האוגן
| תפקיד אורח (פרק אחד)
|-
| 2015–2018
| הממלכה האחרונה
| רגנאר
| ראשי (4 עונות)
|-
| 2016
| מרצ'לה
| יאן הול
| סדרה 1
|-
| 2017
| גרינסלנד
| ניקולאי אנדריאסן
| תפקיד ראשי
|-
| 2019–2021
| Exit
| הנריק
| תפקיד ראשי (16 פרקים)
|-
| 2020
| מרתה ופרנקלין
| יורש העצר הנורווגי הנסיך אולף
| תפקיד ראשי
|-
| 2021
| אלו שהורגים
| פיטר וינג
| תפקיד ראשי
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה נורווגים
קטגוריה:שחקני תיאטרון נורווגים
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1980
יונל גנאה

יונל גנאה (ברומנית: Ionel Ganea; נולד ב-10 באוגוסט 1973, פגראש) הוא כדורגלן רומני ששיחק בעמדת החלוץ.

==קריירה==
יונל גנאה, שנולד בעיירה פגראש באזור בראשוב בשנת 1994 החל לשחק בקבוצת הבוגרים של בראשוב. בינואר 1999 הוא עבר ל"אפיד בוקרשט, וסיים את העונה עם 28 שערים, מלך השערים של הקבוצה.

לאור ההצלחה בקיץ 1999 יונל גנאה עבר לשטוטגרט בה שיחק עד לשנת 2003. לאחר תקופה קצרה בטורקיה בדצמבר 2003 הוא נקלט בוולברהמפטון וונדררס. בשנת 2006 יונל גנאה חזר לרומניה ושיחק מספר עונות בליגה המקומית.

בשנת 2011 הוא סיים את הקריירה ככדורגלן והחל לאמן קבוצות מקומיות.

יונל גנאה החל לשחק בנבחרת רומניה בכדורגל בשנת 1999 במשחק נגד אסטוניה ובמשחק זה הוא כבש פעמיים. הוא היה חלק מנבחרת ארצו ביורו 2000. במשחק הגד נבחרת אנגליה בכדורגל הוא כבש בדקה אחרונה והנבחרת עלתה לשלב רבע הגמר. משחק אחרון של גנאה במדי הנבחרת היה בשנת 2006. בסך הכול הוא שיחק ב-45 משחקים וכבר 19 שערים.

יונל גנאה היה ידוע במזג חם והיה מעורב במספר תקריות. בשנת 2007 הוא תקף שופט והושהה ל-22 משחקים. אשתו דנה האשימה אותו באלימות משפחתית והתגרשה לאחר 24 שנים. בנו ג'ורג' גנאה משחק כדורגל מקצועי.

==תארים==
* אליפות רומניה (1998/1999)
* גביע רומניה 2006/2007
* מקום שני בבונדסליגה (2003/2003)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל רומנים
קטגוריה:כדורגלני ראפיד בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני דינמו בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני שטוטגרט
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1973
לנדא דיגיטל פרינטינג

לנדא דיגיטל פרינטינג (באנגלית: Landa Digital Printing) היא חברה בת של קבוצת לנדא (Landa Corporation) המפתחת ומייצרת מכונות לדפוס דיגיטלי לשוק הדפוס המסחרי, האריזות וההוצאה לאור.

==היסטוריה==
החברה נוסדה בתחילת העשור השני של המאה ה-21 על ידי בני לנדא, שבשנת 1977 הקים את חברת מכונות הדפוס אינדיגו ובשנת 2002 מכר אותה לחברת HP. לנדא היה יו"ר החברה עד לתחילת 2020.

החברה מפתחת ומייצרת מכונות לדפוס דיגיטלי, המיועדות למשימות הדפסה קטנות ובינוניות לשוק הדפוס המסחרי, האריזות וההוצאה לאור, בטכנולוגיה ייחודית שפותחה על ידי החברה והוצגה לראשונה באפריל 2012. בתערוכת הדפוס "דרופה" שנערכה ביוני 2016 בדיסלדורף קיבלה החברה הזמנות למוצריה ב-450 מיליון אירו.

מוצרים עיקריים:
* Landa S10: מכונת דפוס להדפסת צבע איכותית של אריזות קרטון, עם תפוקה של 6,500 דפים בשעה.
* Landa W10: מכונת דפוס להדפסת צבע איכותית על מגוון מצעים: פלסטיק, נייר, קרטון, מתכת. בניגוד להדפסת אופסט, הדורשת עבודת הכנה, מכונת דפוס זו אינה דורשת הכנה, והיא כדאית כלכלית להדפסה של אלפי עותקים.
* Landa W10P: מכונת דפוס להדפסת צבע איכותית של מגזינים, קטלוגים ועלונים. המכונה היא דופלקס -מדפיסה על שני הצדדים של הנייר.

בגיוס הון ראשון הושקעו בחברה יותר מ-400 מיליון דולר, על ידי בני לנדא וחברת הכימיקלים הגרמנית Altana. ביוני 2018 השלימה החברה גיוס נוסף של 300 מיליון דולר, לפי שווי של 1.8 מיליארד דולר אחרי הכסף.

מנכ"ל החברה משנת 2015 ועד תחילת 2020 היה ישי אמיר. בינואר 2020 מונה אשר לוי, לשעבר מנכ"ל אורבוטק, ליו"ר פעיל של החברה. ביוני 2020 מונה אריק גורדון, מבכירי אורבוטק, למנכ"ל החברה. באפריל 2021 החליף אותו גיל אורון, לשעבר נשיא אורבוטק, כמנכ"ל החברה.

לפי הערכה, מכירות החברה בשנת 2023 עלו על 100 מיליון דולר.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דפוס
קטגוריה:ישראל: תעשייה
קטגוריה:רחובות: חברות
קטגוריה:חברות חד קרן ישראליות
הממשלה האוטונומית המאוחדת של המונגולים

הממשלה האוטונומית המאוחדת של המונגולים (בסינית: 蒙古联盟自治政府) הייתה מדינת בובות של האימפריה היפנית במונגוליה הפנימית שהתקיימה מ-1937 ועד 1939.

== היסטוריה ==
בעקבות תקרית גשר מרקו פולו, חיילים יפנים היו להוטים לכבוש את מונגוליה הפנימית ואכן, ב-14 באוקטובר 1937 כבשו היפנים את חוחחוט<ref name=":0"></ref>. כבר ב-27 באוקטובר התקיימה הוועידה המונגולית השנייה בעיר הוהוט (וועדה שהתקיימה לאחר לחצים יפנים) והממשלה האוטונומית המונגולית המאוחדת הוקמה יום לאחר מכן<ref></ref>.

יחד עם ממשלות בובות אחרות במונגוליה, כמו הממשלה האוטונומית של דרום צ'האר והממשלה האוטונומית של צפון שאנשי, הקימו את הוועדה המשותפת המונגולית-ג'יאנגסו לניהול עניינים כלליים בתוך מונגוליה הפנימית ושאנשי. ב-1 בספטמבר 1939 אוחדו 3 המדינות לתוך מדינת מנגג'יאנג, אף היא הייתה מדינת בובות של האימפריה היפנית<ref></ref>.

== ראו גם ==
* מנצ'וקוו
* מונגוליה הפנימית

== הערות שוליים ==

קטגוריה:האימפריה היפנית: מדינות קליינטיות
קטגוריה:מונגוליה הפנימית
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1937
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1939
הסכם מינסטר

מפה מדינית של [[אירופה בשנת 1648]]
הסכם מינסטר (בלועזית: Peace of Münster) היה הסכם השלום שסיים את "המרד ההולנדי" (1648–1568; מכונה גם: "מלחמת שמונים השנים"), אשר היה מרד בשבעה-עשר המחוזות בהולנד, בלגיה ולוקסמבורג של היום נגד פליפה השני, מלך ספרד. סיום המלחמה החל במשא ומתן בין ספרד לרפובליקה החדשה בינואר 1646 כחלק ממשא ומתן של השלום הכללי יותר בין הצדדים הלוחמים במלחמת שלושים השנים. המדינות שלחו שמונה נציגים מכמה מהמחוזות מכיוון שאף אחד לא סמך על האחרים שייצגו אותם בצורה מספקת.

המשלחות ההולנדיות והספרדיות הגיעו תוך זמן קצר להסכם, המבוסס על הטקסט של הפסקת האש של שתים עשרה שנים. ההסכם ביניהן אישר את ההכרה של ספרד בעצמאות הולנד. דרישות ההולנדים נענו בדרך כלל. אולם המשא ומתן הכללי בין הצדדים העיקריים נמשך, מכיוון שצרפת המשיכה לגבש דרישות חדשות. בסופו של דבר הוחלט על הפרדת הדיונים בין הרפובליקה לספרד מהמשא ומתן הכללי על השלום.

נוסח האמנה נקבע ב-79 סעיפים נחתם ב-30 בינואר 1648. בעקבות ההסכם הרפובליקה זכתה לעצמאות רשמית מהאימפריה הרומית הקדושה. השלום נחגג ברפובליקה בחגיגות מפוארות. והוכרז באופן חגיגי ב-5 ביוני 1648.

==קישורים חיצוניים==

מינסטר
מינסטר
מינסטר
קטגוריה:1648
קולין דגבה

קולין אובסאניה<ref><br /></ref> דגבה (בצרפתית: Colin Obasanya Dagba; נולד ב-9 בספטמבר 1998) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת המגן הימני בפריז סן-ז'רמן.<ref name="FFF"></ref>

==קריירה==
דגבה נולד בצרפת, להורים ממוצא צרפתי ובניני.<ref></ref> הוא שיחק במספר מחלקות נוער מקומיות עד שהצטרף למחלקת הנוער של לאנס בשנת 2010. בשנת 2013 הצטרף למחלקת הנוער של בולון, ובעונת 2015/2016 קודם לקבוצת המילואים של המועדון, ואף ערך הופעה אחת במדי הקבוצה הבכירה, ששיחקה בליגה הצרפתית השלישית.

לקראת עונת 2016/2017 הצטרף לקבוצת המילואים של פריז סן-ז'רמן, וביולי 2017 חתם על חוזה לשלוש עונות בקבוצה הבכירה.<ref></ref> ב-4 באוגוסט 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבכירה, כשפתח בהרכב בניצחון 4–0 על מונקו במשחק גביע האלופות.<ref></ref>

ב-3 באוקטובר 2019 האריך את חוזהו עד ליוני 2024.<ref></ref> ב-5 בדצמבר 2020 הבקיע את שערו הראשון בליג 1, בניצחון 3–1 על מונפלייה.<ref></ref>

==תארים==
;פריז סן-ז'רמן
* אליפות צרפת (3): 2018/2019,<ref></ref> 2019/2020<ref></ref>, 2021/2022
* הגביע הצרפתי (2): 2019/2020,<ref></ref> 2020/2021<ref></ref>
* גביע הליגה הצרפתית (1): 2019/2020<ref></ref>
* גביע האלופות (2): 2018,<ref name="summary"></ref> 2019<ref></ref>
* ליגת האלופות (סגנית): 2019/2020<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:מגני כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני בולון
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1998
כוחו של הכלב

כוחו של הכלב (באנגלית: The Power of the Dog) הוא סרט דרמה בינלאומי שנכתב ובוים על ידי ג'יין קמפיון, המבוסס על רומן באותו שם מאת תומאס סאבאג'. בסרט מככבים בנדיקט קמברבאץ', קירסטן דנסט, ג'סי פלמונס, קודי סמית-מקפי, תומאסין מקנזי, ג'נבייב למון, קית' קאראדין ופרנסס קונרוי.

הסרט עלה לאקרנים בבכורה עולמית במהלך פסטיבל הסרטים של ונציה ה-78 ב-2 בספטמבר 2021, ועלה לאקרנים בבתי קולנוע נבחרים ב-17 בנובמבר 2021, לפני שעלה לשידור והופץ בשירות הזרמת המדיה "נטפליקס" ב-1 בדצמבר 2021.

הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הטוב ביותר - דרמה בטקס פרסי גלובוס הזהב ה-79.

שם הסרט באנגלית מקביל לביטוי מתוך פסוק מתהילים כ"ב, שקוראת אחת הדמויות לקראת סוף הסרט. הפסוק במקורו העברי הוא: "הַצִּילָה מֵחֶרֶב נַפְשִׁי מִיַּד כֶּלֶב יְחִידָתִי".

==תקציר העלילה==
בשנת 1925 במונטנה, בעל חווה סדיסטי מתנכל לאלמנה צעירה ולבנה היחיד לאחר שהיא מתחתנת במפתיע עם אחיו ובאה לגור בחווה, אך מתחיל להשתנות לאחר שהוא עצמו מתחיל לחוות אהבה.

==צוות השחקנים==
* בנדיקט קמברבאץ' – פיל ברבנק
* קירסטן דנסט – רוז גורדון
* ג'סי פלמונס – ג'ורג' ברבנק
* קודי סמית-מקפי – פיטר
* תומאסין מקנזי – לולה
* ג'נבייב למון
* קית' קאראדין – המושל אדוארד
* פרנסס קונרוי – אישה זקנה
* פיטר קרול – ג'נט הזקן
* אדם ביץ' – אדוארד נאפו
* שון קינן – סוון
* ג'ורג' מייסון - קריקט

==הפקה==
===פיתוח וליהוק===
במאי 2019 נודע כי הבמאית ג'יין קמפיון תכתוב ותביים את הסרט, בו יככבו בנדיקט קמברבאץ' ואליזבת מוס. בספטמבר 2019, נמסר כי פול דנו נכנס למשא ומתן על הצטרפות לצוות השחקנים. חודש לאחר מכן, אושר כי דנו אכן לוהק לצוות השחקנים, ושקירסטן דנסט תחליף את מוס בתפקיד. עם זאת, בנובמבר 2019, נמסר על עזיבתו של דנו בעקבות צילומי הסרט "באטמן", ועל ליהוקו של ג'סי פלמונס, שיחליף את דנו בתפקיד. בפברואר 2020, נמסר על ליהוקם של תומסין מקנזי, קודי סמית-מקפי, פרנסס קונרוי, קית' קאראדין, פיטר קרול ואדם ביץ' לצוות השחקנים של הסרט.

===צילומים===
צילומי הסרט החלו בניו זילנד ב-10 בינואר 2020, באזור הדרומי של אוטגו, כולל העיר דנידין. צילומי הסרט הושבתו בעקבות התפרצות מגפת הקורונה, למרות שעל פי הדיווחים קמברבאץ', דנסט ופלמונס נותרו בניו זילנד במהלך הסגר. לאחר שניתנו אישורים לצוות ההפקה והשחקנים, צילומי הסרט התחדשו ב-22 ביוני 2020.

==הפצה==
הסרט עלה לאקרנים בבכורה עולמית במהלך פסטיבל הסרטים של ונציה ה-78 ב-2 בספטמבר 2021, ולאחר מכן יוקרן במהלך אירוע מיוחד שיתקיים בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו באותו חודש. הסרט יעלה לאקרנים אף במהלך פסטיבל הקולנוע של ניו יורק ה-59 ב-1 באוקטובר 2021. הסרט עתיד לעלות לאקרנים בבתי קולנוע נבחרים ב-17 בנובמבר 2021, לפני שיעלה לשידור ב"נטפליקס" ב-1 בדצמבר 2021.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נטפליקס: סרטים
קטגוריה:סרטי 2021
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים שצולמו בניו זילנד
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט דרמה הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי לסרט הטוב ביותר
תחנת משטרת נשר

מרכז שכונת תל חנן. במרכז התמונה: בניין נקודת המשטרה במרכז, משמאל מבנה מועצת נשר. זה המבנה הראשון בו שכנה נקודת המשטרה של נשר. צולם בשנות ה-50 של המאה ה-20
שוטר ליד ניידת ליד בניין המועצה המקומית נשר שם שכנה בהמשך נקודת המשטרה. אפריל 1974
תחנת משטרת נשר היא תחנת משטרה אזורית הממוקמת בעיר נשר ובאחריותה גם יישובי רכס הכרמל: דלית אל כרמל ועוספיה. היא הוקמה ב-24 באוגוסט 2021. ההחלטה להקמת התחנה האזורית, שלובה במיפוי אזור הכרמל ומאפייני נתוני הפשיעה בו. בהתאם לכך, החליטו מפכ"ל המשטרה יעקב שבתאי ומפקד מחוז החוף ניצב יורם סופר, להקים במחוז חוף מרחב משטרתי חדש, מרחב הכרמל, הכולל את תחנת נשר, חיפה וטירת הכרמל. לפני הקמת התחנה האזורית בנשר, הייתה קיימת בעיר שלוחה מקומית של משטרת זבולון היושבת בקריית חיים על כביש 4 במבנה טגארט.

התחנה ממוקמת ברחוב דרך השלום במתחם המוקד והפיקוד העירוני בנשר עד אשר תמצא משכן קבע. בעתיד היא תכלול כ-250 שוטרים. מפקד התחנה הזמני היה רפ"ק אופיר ברקוביץ'. ב-12 בינואר 2022 החליף אותו סנ"צ יצחק בן חיים.

==היסטוריה==
השלוחה המקומית הוקמה בשנות ה-50 של המאה ה-20 במבנה בן 2 קומות במרכז שכונת תל חנן. נקודת המשטרה שכנה ליד מבנה המועצה המקומית נשר בדרך השלום של היום. באותה תקופה השתייכה השלוחה לנפת זבולון במחוז חיפה. בשלהי שנות ה-50 מוזג מחוז חיפה אל המחוז הצפוני כאשר המטה הראשי נשאר בחיפה.

לאחר שהמבנה נהרס הועברה התחנה לתוך מבנה המועצה בבניין הישן בצמוד לכביש הראשי מחיפה לעמק יזרעאל. בהמשך, נבנה בסמוך לצומת דרך השלום ודרך משה בשכונת נשר הוותיקה מספר מבנים שכללו:
# תחנת כיבוי אש (בסמוך לצומת)
#מבנה המשטרה משמש את המוקד העירוני, הפיקוח העירוני ואת שוטרי משטרת תחנת נשר.
# בצמוד וממזרח למבנה המשטרה, הוקם מבנה שמשמש תחנת מגן דוד אדום.

ב-24 באוגוסט 2021 הפכה נקודת המשטרה ששימשה שלוחה של תחנת זבולון בקריית חיים לתחנת משטרה עצמאית, וזאת כחלק מהרה-ארגון של מחוז חוף הוקם מרחב חדש ששמו "מרחב כרמל" הכולל את תחנת חיפה, תחנת טירת הכרמל ותחנת משטרת נשר האחראית גם על היישובים עוספיה ודלית אל-כרמל אוכלוסייה כוללת של כ-55,000 תושבים בהם רבים מהמגזר הדרוזי ומרחב גאוגרפי גדול של הר הכרמל.

== גלריה ==
{| align=center
|<gallery widths="200px" heights="170px" perrow="3">
ניידת משטרה עם שוטרים עם וולוולה העגלון ברקע נגריית שלמה 5 באפריל 1979 ליד מבנה מועצת נשר בשכונת תל חנן.jpg|ניידת משטרה עם שוטרים עם וולוולה העגלון ברקע נגריית שלמה ב-1979 ליד מבנה מועצת נשר בשכונת תל חנן
קובץ:תחנת משטרת נשר במרחב כרמל, בעיר נשר (3).jpg|שלט התחנה
קובץ:תחנת משטרת נשר במרחב כרמל, בעיר נשר (5).jpg
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://newshaifakrayot.net/?p=85286 מיזם המשטרה הצעירה], 9 בינואר 2018 באתר ניוז חיפה והקריות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשר (עיר): מבנים
קטגוריה:מחוז חוף (משטרה)
נשר
כלי ירייה מתוצרת פרטית

כְּלִי יְרִיָה מתוצרת פרטית (מכונה גם אקדח רפאים) הוא כינוי לכלי ירייה תוצרת בית אשר אין לו מספר סידורי מסחרי. נעשה שימוש במונח בעיקר בארצות הברית מצד אקטיביסטים הקוראים להקפיד על רגולציה מצד הממשל של כלי נשק, מצד אקטיביסטים המצדדים בזכות לשאת כלי נשק, מצד רשויות אכיפת החוק ומצד גורמים שונים בתעשיית הנשק.<ref name="Greenberg"></ref><ref name="Steele"></ref><ref name="Melendez"></ref><ref name="Lee"></ref>

בעוד שבארצות הברית לאנשים להם אין רשות להחזיק בכלי ירי אסור לייצר, לרכוש או להחזיק בכלי ירי, משום שבארצות הברית הייצור הביתי של כלי ירי לשימוש אישי אינו נמצא תחת הסמכות של הממשל הפדרלי, אנשים המייצרים כלי ירי משלהם עשויים להצליח בכך מבלי שיתגלו משום שהם אינם כפופים לתקנות הנוגעות לבדיקת הרקע האישי מצד גורמי ממשל.<ref name="NatGeo"></ref>

== ראו גם ==
* הדפסה תלת-ממדית

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.vice.com/en/article/bvzak4/ghost-gun-glock-3d-printing?utm_source=reddit.com I 3D-Printed a Glock to See How Far Homemade Guns Have Come] - פורסם ב-vice.com ב-25 באוגוסט 2021
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי ירייה
קטגוריה:ארצות הברית: החזקת נשק
Benevolent Asylum

Benevolent Asylum (לעיתים נודע בשם Infirmaries for the destitute או כ-Destitute Asylums; בתרגום חופשי לעברית: מקלטים לחסרי כול) היו מקלטים שהוקמו ברחבי מושבות אוסטרליה (בעיקר בניו סאות' ויילס וויקטוריה) במאה ה-19, שמטרתם הייתה לשמש בית לגברים חסרי כול ולנשים נטושות, נודדות או חסרות בית, לילדיהם וליתומים שאינם מסוגלים לפרנס את עצמם. התנאים במקלטים אלו היו ירודים וקשים. מקלטים אלו נסגרו במהלך המחצית הראשונה של המאה ה-20.

באוסטרליה הדרומית הוקמו שני מקלטים: מקלט אדלייד ו-Home for Incurables, כאשר מקלט אדלייד נהפך למוזיאון ההגירה של אוסטרליה הדרומית ב-2003.<ref>History Trust of South Australia [http://www.history.sa.gov.au/migration/about.htm Migration Museum] Accessed 1/9/2008</ref> המקלט היחיד שהוקם בקווינסלנד היה מקלט דוניץ'.<ref>Dunwich Benevolent Asylum [http://www.archivessearch.qld.gov.au/Search/AgencyDetails.aspx?AgencyId=861 Agency Details] . Accessed 1/9/08</ref><ref></ref>

נכון ל-1857, בוויקטוריה היו תשעה מקלטים, שלושה מהם צמודים לבתי חולים. עלותם השנתית הוערכה ב-124,250 ליש"ט (בכסף של ימינו: למעלה מ-14.4 מיליון ליש"ט).<ref></ref><ref></ref>

נכון לינואר 1860, בניו סאות' ויילס היו 11 מקלטים, שבהם גרו 1,282 איש. עלותם השנתית הוערכה ב-25,822 ליש"ט (בכסף של ימינו: למעלה מ-3.2 מיליון ליש"ט).<ref></ref><ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
<div class="mw-content-ltr">
* Terri McCormack, [https://dictionaryofsydney.org/entry/benevolent_society_and_asylum Benevolent Society and Asylum], Dictionary of Sydney
</div>
* [https://web.archive.org/web/20060819052414/http://www.tumblong.uts.edu.au/artefacts/boots/more.cfm ההיסטוריה של מקלט אדלייד]
* [https://web.archive.org/web/20080729142613/http://www.slsa.sa.gov.au/manning/sa/social/charity.htm#charity תולדות המאנינג של אוסטרליה הדרומית - המקלטים]
* [https://web.archive.org/web/20080617215955/http://www.touradelaide.com/adelaide_treasures_p1.html אוצרות המורשת של מקלט אדלייד]
* [https://web.archive.org/web/20080611060303/http://history.dircsa.org.au/id/7/ מרכז המידע על משאבי אוסטרליה הדרומית]
* [https://web.archive.org/web/20080924164209/http://www.history.sa.gov.au/migration/about.htm אתר מוזיאון ההגירה של אוסטרליה הדרומית]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוסטרליה: מבנים
קטגוריה:אוסטרליה: היסטוריה
קטגוריה:עוני
קטגוריה:ביטוח לאומי
קטגוריה:אוסטרליה: כלכלה
קטגוריה:המאה ה-19
קטגוריה:המאה ה-20
רומן פיליפוטו

רומן פיליפוטו (בצרפתית: Romain Philippoteaux; נולד ב-2 במרץ 1988) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר והקיצוני השמאלי בדיז'ון.

==קריירה==
לאחר ששיחק במחלקות נוער במועדונים מקומיים, בינואר 2013 הצטרף פיליפוטו לדיז'ון מהליגה הצרפתית השנייה.

בפברואר 2015 נרכש על ידי לוריאן מהליג 1 תמורת 2.5 מיליון אירו.

ביולי 2017 נמכר ב-850 אלף אירו לאוסר מהליגה השנייה.

ב-29 ביוני 2019 חתם על חוזה לשלוש שנים בנים מהליג 1.<ref>[https://www.lequipe.fr/Football/Actualites/Transferts-romain-philippoteaux-a-nimes-officiel/1034668 Transferts : Romain Philippoteaux à Nîmes (officiel)], lequipe.fr, 28 June 2019</ref>

בספטמבר 2020 נמכר תמורת חצי מיליון אירו לברסט, גם היא מהליג 1.

ב-3 בספטמבר 2021 שב בעונת השאלה לד'יזון, היורדת הטרייה לליג 2.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני דיז'ון
קטגוריה:כדורגלני לוריאן
קטגוריה:כדורגלני אוסר
קטגוריה:כדורגלני נים
קטגוריה:כדורגלני ברסט
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1988
ואן ואית'איאקון

הנסיך ואן ואית'איאקון (בתאית: พระเจ้าวรวงศ์เธอ กรมหมื่นนราธิปพงศ์ประพันธ์; 25 באוגוסט 1891 – 5 בספטמבר 1976) היה בן אצולה תאי, נכדו של ראמה הרביעי, מלך תאילנד, שר החוץ של תאילנד בשנות ה-50, ממלא מקום ראש הממשלה בשנות החמישים ושנות ה-60 ונשיא העצרת הכללית של האומות המאוחדות. ואית'איאקון היה נציג ממלכת תאילנד בועידת מזרח אסיה רבתי ופעל תחת רודנות פלק פיבונסונגרם במלחמת העולם השנייה.

== ביוגרפיה ==
הנסיך ואן ואית'איאקון נולד בבנגקוק, ממלכת תאילנד, בשנת 1891. ואן ואית'איאקון השלים את לימודיו האקדמאיים באוניברסיטת אוקספורד וב"בית הספר החופשי למדעים פוליטיים" (Ecole Libre des Sciences Politiques) בפריז. הוא סיים לימודיו עם אותות הצטיינות אקדמית, ביניהן כמה תארים של כבוד. במסגרת פעילותו המחקרית הוא נחשב לאחד האבות המייסדים של ביקורת הפילולוגיה בתאילנד.

הוא היה בנו של הנסיך נאראטיפ פראפהאנפונג ואחיינו של ראמה החמישי, מלך תאילנד המכהן. הנסיך ואן ואית'איאקון החל לבצע תפקידים במשרות ביצועיות כמזכיר שלישי בשגרירות תאילנד המלכותית בשנת 1917. הוא חזר בשנת 1922 למשרד החוץ בבנגקוק. עוד בשנת 1922 מונה הנסיך ואן ליועצו של ראמה השישי, מלך תאילנד, שהיה בן דודו. בשנת 1924 הועלה למשרת תת-השר לענייני חוץ, והיה אחראי על שלילת מספר תיקונים שהוצעו עבור הסכמים פוליטיים ומסחריים עם מעצמות מערביות. הוא נשלח שוב לאירופה בשנת 1926 כשגריר תאילנד לממלכה המאוחדת, הולנד ובלגיה יחדיו.

במהלך אותה תקופה שימש גם כראש המשלחת התאילנדית לחבר הלאומים, שם היה פעיל במספר ועדות חשובות כחבר, סגן נשיא ונשיא. הנסיך ואן חזר לתאילנד בשנת 1930, כדי לקבל מושב של פרופסור בפקולטה לאמנויות, אוניברסיטת צ'ולאלונגקום. במשך 30 השנים הבאות, המשיך הנסיך ואן לפעול כאיש ציבור במעורבותו במספר משלחות דיפלומטיות חשובות, חלק מאבני הדרך הבולטות בקריירה שלו היו המגעים שקידם עם האימפריה היפנית בשנת 1943, שכללו את שליחו כנציב תאילנד לועידת מזרח אסיה רבתי, ואית'איאקון ייצג את תאילנד בעצמו (וזאת בניגוד לשאר המדינות, ששלחו את מנהיג המדינה) על מנת להדגיש שהיא לא נמצאה תחת שליטה יפנית וזאת בנוסף לעובדה שראש הממשלה גם חשש מהדחה אם יעזוב את בנגקוק. השתתפות במועצת סיאטו ובוועידת בנדונג העוסקות במרחב השגשוג המשותף של מזרח אסיה רבתי, שם נבחר לדובר, וכן משא ומתן מוביל לכניסת תאילנד כחברה לאומות המאוחדות לאחר מלחמת העולם השנייה.

בשנת 1947 מונה הנסיך ואן לשגריר בארצות הברית ושימש במקביל כשגריר תאילנד באו"ם. מאוחר יותר כיהן כנשיא העצרת הכללית של האומות המאוחדות ושימש מספר פעמים כממלא מקום ראש ממשלת תאילנד תחת ראשי הממשלה סריט תאנראט ותאנום קיטיקצ'ורן. לאחר מכן כיהן כמנהל אוניברסיטת טהאמסאט, בבנגקוק. הנסיך ואן נפטר ב-1976 בבנגקוק.

== חיים אישיים ==
בבחינת חייו האישיים היה ואן נשוי והיה לאב לשני ילדים, בן ובת.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:פוליטיקאים תאילנדים
קטגוריה:משתפי פעולה עם האימפריה היפנית
קטגוריה:נשיאי העצרת הכללית של האומות המאוחדות
קטגוריה:האומות המאוחדות: אישים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת צ'ולונגונגקורן
קטגוריה:ילידי 1891
קטגוריה:נפטרים ב-1976