OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אדונל פויל

אדונל דייוויד פויל (באנגלית: Adonal David Foyle; נולד ב-9 במרץ 1975) הוא כדורסלן עבר וינסנטי–אמריקאי, אשר שיחק בליגת ה-NBA בין השנים 1997–2010. ממוצעיו הכוללים לאורך 12 עונותיו בליגה הם 4.1 נקודות, 4.7 ריבאונדים ו-1.6 חסימות למשחק.

==נעורים וקריירת מכללות==
פויל נולד באי קנואן, אשר שייך למדינת סנט וינסנט והגרנדינים. בשנת 1990 עבר להתגורר בעיר המילטון שבניו יורק, בה שיחק כדורסל לראשונה בחייו, ובשנת 1994 החל ללמוד באוניברסיטת קולגייט אשר בהמילטון. בשתי עונותיו הראשונות בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה הוליך אותה לשתי העפלותיה הראשונות אי פעם לטורניר אליפות המכללות, עם ממוצעים כוללים של 18.5 נקודות, 12.5 ריבאונדים ו-5.3 חסימות למשחק. בעונת 1996/1997 הוביל את כל שחקני ליגת המכללות בממוצע חסימות למשחק (6.4), וניצב במקום השני בריבאונדים למשחק (13.1) ובמקום השלישי בנקודות למשחק (24.4). בעת עזיבתו את האוניברסיטה בשנת 1997 היה הריבאונדר המוביל בתולדות ליגת המכללות, עם 492 חסימות בסך הכול, על אף ששיחק ב-3 עונות בלבד.

==קריירת משחק מקצועית==
בדראפט ה-NBA{{כ}} 1997 נבחר פויל בבחירה השמינית, על ידי גולדן סטייט ווריורס. בעונת זכה למקום קבוע בחמישייה הפותחת של הווריורס, ובעונה העוקבת רשם שיאי קריירה של 5.9 נקודות, 7.0 ריבאונדים ו-2.7 חסימות בממוצע למשחק. ביולי 2004 חתם על הארכת חוזה בקבוצה ל-6 עונות נוספות, עבור כ-42 מיליון דולר. בעונת סייע לקבוצה להעפיל לפלייאוף ה-NBA לראשונה מזה 13 שנים, כמחליפו מהספסל של אנדריס ביידרינש. בסיום אותה עונה שוחרר מהקבוצה, על אף שנותרו בחוזהו 3 עונות וכ-29 מיליון דולר.

באוגוסט 2007, לאחר 10 עונות רצופות עם הווריורס, חתם פויל על חוזה באורלנדו מג'יק.

בפברואר 2009 הועבר לממפיס גריזליס, כחלק מטרייד משולש במסגרתו קייל לאורי ובראיין קוק נשלחו ליוסטון רוקטס, בעוד רייפר אלסטון הועבר לאורלנדו. לאחר משחק אחד בלבד שוחרר פויל מהגריזליס וחזר לשחק עבור המג'יק. בפלייאוף 2010 העפילה אורלנדו בפעם השנייה בתולדותיה לגמר ה-NBA, בו הפסידה מול לוס אנג'לס לייקרס (1–4). בקיץ 2010 הודיע פויל על פרישה ממשחק, בשל פציעה קשה בברכו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:סנט וינסנט והגרנדינים: ספורט
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קולגייט
קטגוריה:בחירות דראפט של גולדן סטייט ווריורס
קטגוריה:כדורסלני גולדן סטייט ווריורס
קטגוריה:כדורסלני אורלנדו מג'יק
קטגוריה:כדורסלני ממפיס גריזליס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
יחסי אוקראינה–איטליה

ראש [[ממשלת אוקראינה וולודימיר גרויסמן נפגש עם שר החוץ האיטלקי אנג'לינו אלפנו בקייב, 2018]]
יחסי אוקראינה–איטליה הם יחסי החוץ בין אוקראינה לאיטליה.

== סקירה כללית ==
איטליה הכירה בעצמאות אוקראינה ב-28 בדצמבר 1991, ויחסים דיפלומטיים בין המדינות כוננו ב-29 בינואר 1992. בשנת 1993 פתחה אוקראינה שגרירות ברומא. איטליה פתחה את שגרירות איטליה באוקראינה בקייב.

החל מאוגוסט 2013 המסגרת המשפטית של יחסי אוקראינה–איטליה כוללת 32 מסמכים המסדירים יחסים דו-צדדיים כמעט בכל התחומים. המסמך העיקרי הוא "חוזה הידידות ושיתוף הפעולה בין אוקראינה לרפובליקה האיטלקית".

== יחסים כלכליים ==
בשנת 2012, איטליה הייתה אחת מעשר שותפות הסחר המובילות באוקראינה. על פי נתוני שירות הסטטיסטיקה הממלכתית באוקראינה, בשנת 2011 יצוא הסחורות והשירותים לאיטליה הסתכם ב-3.2 מיליארד דולר (עלייה של 24% לעומת השנה הקודמת). אוקראינה ייצאה לאיטליה את מוצרי תעשיית המתכת, המתחם האגרו-תעשייתי, הנדסת מכונות ותעשייה כימית. אוקראינה ייבאה סחורות בשווי 2.1 מיליארד דולר (עלייה של 45% לעומת השנה הקודמת): הנדסת מכונות, סריגים, מוצרים מתכות. מחזור סחר החוץ של אוקראינה עם איטליה בשנת 2011 הסתכם ב-5.2 מיליארד דולר (היתרה החיובית עבור אוקראינה היא 1.1 מיליארד דולר).

איטליה דורגה במקום ה-12 מבין 123 מדינות המשקיעות מבחינת השקעה בכלכלה האוקראינית, לאחר שהשקיעה 975.7 מיליון דולר החל מה-1 באוקטובר 2012 (כלומר 1.9% מכלל ההשקעות).

פיתוח היחסים הכלכליים בין המדינות מנוהל על ידי ארגוני סחר בינלאומיים, כמו לשכת המסחר האיטלקית באוקראינה. מטרת הארגון היא לתמוך בתהליך הבינלאומי של מפעלים אוקראינים ואיטלקיים.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* אוקראינה מחזיקה באיטליה שגרירות ברומא ו-8 קונסוליות בקליארי, קטאניה, פירנצה, מילאנו, נאפולי, פדובה, טרוויזו וטורינו.
* איטליה מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
Analogue Pocket

ה-Analogue Pocket היא קונסולת משחקים ידנית מבית היוצר של אנלוג אשר מריצה גם משחקים מקונסולות קודמות של החברה ומשחקים מקונסולות של חברות אחרות. המוצר שוחרר בדצמבר 2021.

הקונסולה נוצרה כמחווה למשחקים ניידים. בנוסף, לפי אתר הקונסולה, ניתן לייצר איתה מנגינות שונות ולחבר אותה למחשב. ניתן להכניס אותה למצב "שינה" ולהפעילה מחדש בנקודה בה המשחק נעצר. לקונסולה קיימים שני צבעים, שחור ולבן.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכשירים שהושקו ב-2021
קטגוריה:קונסולות משחקים
הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ימי קרטר

טקס ההשבעה של הקבינט, 1977
הקבינט של ארצות הברית בממשל ג'ימי קרטר כיהן במשך תקופת כהונה נשיאותית אחת, ממועד השבעת הנשיא קרטר ב-20 בינואר 1977 ועד לסיום כהונתו ב-20 בינואר 1981.

==הרכב הקבינט==
הנשיא קרטר צירף לקבינט ארבעה אישים שלא כיהנו בו בתקופת קודמו פורד:
* מזכירי מחלקת האנרגיה ומחלקת החינוך, אשר הוקמו במהלך כהונתו
* היועץ לביטחון לאומי
* יושב ראש מועצת היועצים הכלכליים

בסך הכל כלל הקבינט 22 בעלי תפקידים (20 בתחילת הכהונה, 21 מ-1977 ועד 1979). כיהנו בו 30 גברים ושלוש נשים. שמונה מהם כיהנו בו במשך כל תקופת נשיאותו של קרטר.

חברת הקבינט פטרישה רוברטס האריס הייתה האשה האפרו-אמריקאית הראשונה לכהן בקבינט של ארצות הברית.

==הקבינט==
===מזכירי מחלקות הממשל===
* מזכיר המדינה: סיירוס ואנס (1977–1980), אדמונד מאסקי (1980–1981)
* מזכיר האוצר: ו. מייקל בלומנטל (1977–1979), ג. ויליאם מילר (1979–1981)
* מזכיר ההגנה: הרולד בראון (1977–1981)
* התובע הכללי: גריפין בל (1977–1979), בנג'מין סיווילטי (1979–1981)
* מזכיר הפנים: ססיל אנדרוס (1977–1981)
* מזכיר החקלאות: רוברט ברגלנד (1977–1981)
* מזכיר המסחר: חואניטה קרפס (1977–1980), פיליפ קלוצניק (1980–1981)
* מזכיר העבודה: ריי מרשל (1977–1981)
* מזכיר הבריאות ושירותי האנוש: ג'וזף קליפאנו (1977–1979), פטרישה רוברטס האריס (1979–1981)
* מזכיר השיכון והפיתוח העירוני: פטרישה רוברטס האריס (1977–1979), מון לנדריאו (1979–1981)
* מזכיר התחבורה: ברוק אדמס (1977–1979), ניל גולדשמידט (1979–1981)
* מזכיר האנרגיה: ג'יימס שלזינג'ר (1977–1979), צ'ארלס דאנקן (1979–1981)
* מזכירת החינוך: שירלי הפסטדלר (1979–1981)

===בעלי תפקידים ברמת הקבינט===
* סגן הנשיא: וולטר מונדייל (1977–1981)
* ראש מטה הבית הלבן: לא מאויש (1977–1979), המילטון ג'ורדן (1979–1980), ג'ק ווטסון (1980–1981)
* מנהל משרד הניהול והתקציב: תומאס לאנס (1977–1977), ג'יימס מקינטייר (1978–1981)
* מנהל הסוכנות להגנת הסביבה: דאגלס קוסטל (1977–1981)
* מנהל סוכנות הביון המרכזית: סטנספילד טרנר (1977–1981)
* שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות: אנדרו יאנג (1977–1979), דונלד מקהנרי (1979–1981)
* נציב הסחר: רוברט שטראוס (1977–1979), רובין אסקיו (1979–1981)
* היועץ לביטחון לאומי: זביגנייב בז'ז'ינסקי (1977–1981)
* יושב ראש מועצת היועצים הכלכליים: צ'ארלס שולץ (1977–1981)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קרטר
יחסי אוקראינה–מולדובה

יחסי אוקראינה–מולדובה הם יחסי החוץ בין אוקראינה למולדובה. אוקראינה פתחה שגרירות בקישינב וקונסוליה בבלץ בשנת 2005. הגבול בין מולדובה לאוקראינה הוא 985 ק"מ. האוקראינים הם הקבוצה האתנית השנייה בגודלה במולדובה לאחר מולדובים אתניים. שתי המדינות היו רפובליקות לשעבר של ברית המועצות.

== היסטוריה ==
=== ימי הביניים ===
היחסים בין נסיכות מולדובה להטמאנות הקוזאקית התפתחו בהקשר של המצב הפוליטי במזרח אירופה: האיחוד הפולני-ליטאי, נסיכות מוסקבה, האימפריה העות'מאנית והוואסלים שלה - ח'אנות קרים, ולאכיה וטרנסילבניה. מכיוון שהנסיך המולדובני גאורגה דוקס שלט ב"אוקראינה הטורקית", תפסו יחסי זפורוז'יה–מולדביה את אחד המקומות החשובים ביותר במדיניות החוץ ובמדיניות הפנים של הנסיכות המולדבית.

=== יחסים מודרניים ===
אוקראינה, שלב אחר שלב אחרי 2005, ויתרה למולדובה על מספר הרשאות כלכליות חשובות. קייב קיבלה משלוח גז למולדובה על חשבון נתח אוקראינה בתחילת 2006 ומסירת חשמל בתעריפים נמוכים. אוקראינה גם קיבלה את הנהגת ועדת הפיקוח של האיחוד האירופי בגבול אוקראינה–מולדובה, כמו גם יישום נוהל המכס המאוחד לחלק הטרנסניסטרי בגבול מולדובה. אוקראינה פתחה את שוק האלכוהול שלה לייצור מולדובני כאשר רוסיה הטילה עליו איסור.

עם זאת, אזורים מסוימים נותרים עם בעיות לא פתורות. מאז 2006 הרשויות במולדובה לא העבירו לאארוסוויט את האישור להפעלת טיסות יומיות לקישינב. תעבורת הרכבות נותרה נושא חשוב, מאחר שאוקראינה מקימה קו רכבת חדש העוקף את האזור הטרנסניסטרי הבעייתי, עם פקקי התחבורה התכופים שלו. מולדובה טרם העבירה לאוקראינה את קטע הכבישים אודסה–רני, כמו גם רכוש גובל באזור פלנקה.

פלנקה הוא אזור ביצתי שיכול להפוך למובלעת של מולדובה המוקפת על ידי אוקראינה. במסגרת חוזה משנת 2001 בין שתי המדינות, מולדובה אמורה להעביר לאוקראינה לא רק את כביש האספלט (כפי שכבר נעשה), אלא גם את הנחלה האמיתית שמתחת ל-7.7 קילומטרים של כביש (המהווה חלק מ-300 הקילומטרים בין אודסה לרני), ולהבהרת ריבונותה על אותה ארץ, שתחת אותה אמנה תועבר לאוקראינה.

המצב נותר בלתי פתור עם גוש אחד של תחנת הכוח קוצ'ורגן, שנחשב כיום לשטח של מולדובה או לפחות כשטח שנוי במחלוקת עם אוקראינה. הקמת מסוף הנפט בנמל ג'יורג'יולשט מעורערת על ידי אוקראינה בגלל היותה איום האקולוגי לאזור הדנובי באוקראינה. אוקראינה העבירה 400 מ' מהגדה האוקראינית של הדנובה למולדובה בשנת 1997, על מנת לאפשר את הקמת הטרמינל.

נשיאת מולדובה מאיה סנדו נפגשת עם נשיא אוקראינה וולודימיר זלנסקי בעת ביקורה באוקראינה, ינואר 2021
היחסים בין מולדובה לאוקראינה הידרדרו בשנות נשיאותו איגור דודון בגלל מדיניותו הפרו-רוסית.<ref>https://m.adevarul.ro/moldova/politica/petro-porosenko-anunta-conditii-dispus-intalneasca-igor-dodon-1_5b863ce9df52022f75ec3aff/index.html</ref> בדצמבר 2020 דודון הוחלף על ידי מאיה סנדו הפרו-אירופית אשר הגיעה לביקור באוקראינה פחות מחודש לאחר שנבחרה ובו דנה עם מקבילה האוקראיני וולודימיר זלנסקי על שיקום היחסים.

== ביקורים רשמיים ==
[[ראש ממשלת אוקראינה וולודימיר גרויסמן עם מקבילו המולדובני פאבל פיליפ, 2018]]
* ביולי 2013 ביקר נשיא מולדובה, ניקולאיה טימופטי, את נשיא אוקראינה, ויקטור ינוקוביץ', בקייב.<ref>http://trm.md/en/politic/moldova-si-ucraina-vor-mentine-in-continuare-un-spirit-de-buna-vecinatate</ref>
* בנובמבר 2014 ביקר נשיא אוקראינה, פטרו פורושנקו, בקישינב ובבלץ.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
כפפת הזהב בפרמייר ליג

[[פטר צ'ך, שיאן הזכיות (4)]]
[[ג'ו הארט, שיאן הזכיות (4)]]
כפפת הזהב בפרמייר ליג (באנגלית: Premier League Golden Glove) הוא פרס המוענק מדי שנה לשוער ששומר על רשת נקייה במספר המשחקים הגדול ביותר בפרמייר ליג במשך העונה ללא תלות ברצף. הפרס כונה "כפפת הזהב של ברקליס", שנתנו חסות למפעל, מאז היווסד הפרס בעונת 2004/2005 ועד לעונת 2015/2016. מאז עונת 2017/2018 הוא מכונה כפפת הזהב של קדברי.

בשנת 2005 הוענק הפרס לראשונה לפטר צ'ך מצ'לסי. באותה העונה שמר הצ'כי במשך 24 משחקים של העונה את הרשת שלו נקייה, שיא שלא נשבר עד היום (2021).<ref></ref><ref></ref> מאז 2005 צ'ך וג'ו הארט זכו בפרס הכי הרבה פעמים, 4 כל אחד, כאשר צ'ך הוא היחיד שזכה בפרס בשתי קבוצות שונות, צ'לסי וארסנל. פפה ריינה היה השוער הראשון שהשיג שלוש זכיות רצופות בפרס בשלוש עונות רצופות בין 2005 ל-2008. ג'ו הארט חזר בהמשך על ההישג במנצ'סטר סיטי וזכה בפרס בין השנים 2010 ל-2013.<ref></ref>

במהלך עונת 2008/2009, אדווין ואן דר סאר שבר שיא אחר השייך לצ'ך - שיא רצף המשחקים ללא ספיגה (שהיה עשרה משחקים) כשהגיע לארבעה עשר משחקים רצופים ללא ספיגה. ואן דר סאר לא ספג שער במשך 1,311 דקות.<ref></ref> תוך כדי כך הוא שבר את שיא הפרמייר ליג שהיה גם של צ'ך (1,025 דקות),<ref></ref> שיא הליגה האנגלית של סטיב דד (1,103 דקות) וגם את שיא כל הזמנים בבריטניה (1,155 דקות) במשך הדקות ללא ספיגה ברציפות.<ref></ref>

== רשימת הזוכים ==
{| class="wikitable"
|+
!עונה
!הזוכה
!לאום
!קבוצה
!מש' ללא ספיגה
|-
|2004/2005
|פטר צ'ך
| צ'כיה
|צ'לסי
|24
|-
|2005/2006
|פפה ריינה
| ספרד
|ליברפול
|20
|-
|2006/2007
|פפה ריינה
| ספרד
|ליברפול
|19
|-
|2007/2008
|פפה ריינה
| ספרד
|ליברפול
|18
|-
|2008/2009
|אדווין ואן דר סאר
| הולנד
|מנצ'סטר יונייטד
|21
|-
|2009/2010
|פטר צ'ך
| צ'כיה
|צ'לסי
|17
|-
|2010/2011
|ג'ו הארט
| אנגליה
|מנצ'סטר סיטי
|18
|-
|2011/2012
|ג'ו הארט
| אנגליה
|מנצ'סטר סיטי
|17
|-
|2012/2013
|ג'ו הארט
| אנגליה
|מנצ'סטר סיטי
|18
|-
| rowspan="2" |2013/2014
|פטר צ'ך
| צ'כיה
|צ'לסי
|16
|-
|וויצ'ך שצ'נסני
| פולין
|ארסנל
|16
|-
|2014/2015
|ג'ו הארט
| אנגליה
|מנצ'סטר סיטי
|14
|-
|2015/2016
|פטר צ'ך
| צ'כיה
|ארסנל
|16
|-
|2016/2017
|טיבו קורטואה
| בלגיה
|צ'לסי
|16
|-
|2017/2018
|דויד דה חאה
| ספרד
|מנצ'סטר יונייטד
|18
|-
|2018/2019
|אליסון בקר
| ברזיל
|ליברפול
|21
|-
|2019/2020
|אדרסון מוראס
| ברזיל
|מנצ'סטר סיטי
|16
|-
|2020/2021
|אדרסון מוראס
| ברזיל
|מנצ'סטר סיטי
|19
|-
| rowspan="2" |2021/2022
|אדרסון מוראס
| ברזיל
|מנצ'סטר סיטי
|20
|-
|אליסון בקר
| ברזיל
|ליברפול
|20
|-
|2022/2023
|דויד דה חאה
| ספרד
|מנצ'סטר יונייטד
|17
|-
|2023/2024
|דויד ראיה
| ספרד
|ארסנל
|17
|}

== מספר זכיות לפי מדינה ==
{| class="wikitable"
|+
!מדינה
!מס' זכיות
|-
| ספרד
|6
|-
| ברזיל
|5
|-
| צ'כיה
|4
|-
| אנגליה
|4
|-
| בלגיה
|1
|-
| הולנד
|1
|-
| פולין
|1
|}

== מספר זכיות לפי מועדון ==
{| class="wikitable"
|+
!מועדון
!מס' זכיות
|-
|מנצ'סטר סיטי
|7
|-
|ליברפול
|5
|-
|צ'לסי
|4
|-
|מנצ'סטר יונייטד
|3
|-
|ארסנל
|3
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרסי כדורגל
קטגוריה:פרמייר ליג
מיסטצינה גדולה

מיסטצינה גדולה (שם מדעי: Mystacina robusta) הוא מין של עטלף חרקים ממשפחת המיסטציניים, החי רק בדרום ניו זילנד והוא קרובו לסוג של המין מיסטצינה קטנה, מעט גדול ממנו. עטלף זה כמעט ונכחד בטבע ויש המעריכים כי נכחד כליל, כאשר התצפית האחרונה שלו תוארה ב-1965.

עטלף זה הוא אחד משני העטלפים האנדמיים לניו זילנד והוא נפוץ הן על הקרקע והן באוויר. אורכו הממוצע 90 מילימטרים ומוטת כנפיו מגיעה ל-300 מילימטרים. הוא קטן מאוד ובעל אוזניים מחודדות המחזירות איכון הד שהוא פולט כדי לאתר חרקים. גופו חום והכנפיים שלו כהות.

העטלף חי בחללי עצים בקבוצות קטנות ובלילה יוצא לפעילות ומחפש על הקרקע ובאוויר כמה מטרים מעליה חרקים כמו זבובים, עשים, חיפושיות וחגבי ווטה גדולים. בנוסף הוא אוכל צוף מפרחים וכן פירות ואבקנים.

==שימור==
העטלף מצוי בסכנת הכחדה חמורה בטבע ויש המעריכים כי נכחד כליל, כאשר התצפית האחרונה שלו תוארה ב-1965. אוכלוסייתו הצטמצמה עם הגעת האירופאים לניו זילנד, והוא נכחד ממרבית ניו זילנד למעט באי סטיוארט, אולם הפצת חולדות פולינזיות וחולדות שחורות לאי הקטן הובילה את אוכלוסייתו לצד אוכלוסיית עופות מקומיים (כמו הגדרון הניו זילנד Xenicus longipes ומין של אוכפית) לסף הכחדה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיסטציניים
קרוב עם צופית גרנט

קרוב עם צופית גרנט היא תוכנית ראיונות ישראלית בהגשת צופית גרנט, ששודרה בין ה-26 באפריל 2020 עד ה-1 במאי 2021 בערוץ 13.

== רקע ==
תוכנית ראיונות עם צופית גרנט בה היא יושבת לשיחה אישית אינטימית עם דמויות בולטות בתרבות הישראלית.

== סקירת הסדרה ==

== פרקים ==
{| class="wikitable" style="text-align:center; font-size:90%;"
! rowspan="2" |מס'פרק
! rowspan="2" |מרואיין
! rowspan="2" |מקורי
! colspan="2" |נתוני צפייה
! rowspan="2" |מקור
|-
! 
!
|-
|1
|
|
|9.7%
|278,000
|
|-
|2
|ליאור רז
|4 במאי 2020
|8.5%
|276,000
|
|-
|3
|מוקי
|
|7.7%
|203,000
|
|-
|4
|אילה חסון
|4 ביוני 2020
| 7.1%
|189,000
|
|-
|5
|שלום אסייג
|13 ביולי 2020
|6%
|188,000
|
|-
|6
|איתי לוי
|20 ביולי 2020
|6.2%
|149,000
|
|-
|7
|איציק שמולי
|23 ביולי 2020
|6.1%
|—
|
|-
|8
|ריקי גל
|27 ביולי 2020
|5.7%
|—
|
|-
|9
|עדן חסון
|3 באוגוסט 2020
|5.7%
|133,000
|
|-
|10
|אורנה בנאי
|
|4.6%
|123,000
|
|-
|11
|מיה דגן
|18 באוגוסט 2020
|5.3%
|138,000
|
|-
|12
|דב נבון
|25 באוגוסט 2020
|5.5%
|—
|
|-
|13
|
|
|5.2%
|131,000
|
|-
|14
|אלינה לוי
|7 בספטמבר 2020
|4.3%
|—
|
|-
|15
|ירדן ג'רבי
|8 בספטמבר 2020
|7.1%
|178,000
|
|-
|16
|עידן חביב
|
|4.8%
|—
|
|-
|17
|אסי בוזגלו
|
|7.1
|—
|
|-
|18
|ירדנה ארזי
|
|4.4%
|—
|
|-
|19
|מושיק רוט
|
|3.1%
|—
|
|-
|20
|ברוך דרור
|25 באפריל 2021
|
|
|
|-
|21
|סנדרה שדה
|1 במאי 2021
|4.7%
|—
|
|}

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות ראיונות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2020
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
ג'ייקו

חסוס מנואל נייבס קורטס (בספרדית: Jesús Manuel Nieves Cortez; נולד ב-9 באפריל 1993), ידוע בשם הבמה ג'ייקו (Jhayco), ולשעבר ג'יי קורטס (Jhay Cortez), הוא זמר, פזמונאי ומפיק מוזיקלי פוארטו ריקני.

== ביוגרפיה ==
קורטס נולד בריו פיידראס שבפוארטו ריקו. לאחר מכן, עבר להתגורר בקמדן שבניו ג'רזי, ובעקבות כך ילדותו הייתה דו-לשונית.<ref></ref><ref></ref>

== קריירה מוזיקלית ==
קורטס החל לכתוב מוזיקה בגיל 11, ופרץ לתעשיית המוזיקה בגיל 22.<ref></ref> קורטס ידוע בכתיבת להיטי רגאטון רבים, בהם "Criminal", "I Like It" ו-"I Can't Get Enough", בין היתר. לאחר מכן, החל לעסוק גם בזמרה, ובשנת 2018 הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, Eyez On Me, תחת חסותה של חברת יוניברסל מיוזיק גרופ.<ref></ref><ref></ref>

בשנת 2019 הוציא את אלבום הבכורה שלו, Famouz, שזכה להצלחה נטויה, תוך שהגיע למקום ה-164 במצעד הבילבורד 200.<ref></ref> האלבום כולל את הסינגל "No Me Conoce", לו הופק רמיקס בשיתוף הזמרים ג'יי באלווין ובאד באני, שזכה להצלחה רבה תוך שהגיע למקום ה-4 במצעד השירים הלטיני של הבילבורד, ואף נכלל באלבום.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

בשנת 2020, השתתף בשיר "La Luz (Fin)" של הזמרת-יוצרת הקולומביאנית-אמריקאית קאלי אוצ'יס, אשר נכלל באלבומה, .<ref name=":0"></ref> בהמשך השנה, הוציא יחד עם באד באני את השיר "Dakiti", שנכלל באלבומו, El Último Tour Del Mundo והגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד גלובל 200.<ref></ref>

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* 2019: Famouz
* 2020: Famouz Reloaded
* 2021: Timelezz

=== מיני-אלבומים ===
* 2018: Eyez On Me

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים פוארטו ריקנים
קטגוריה:ראפרים פוארטו ריקנים
קטגוריה:פזמונאים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים
קטגוריה:פוארטו ריקנים שנולדו ב-1993
In a Dream

In a Dream (בעברית: בחלום) הוא מיני-אלבום האולפן החמישי של הזמר-יוצר האוסטרלי טרוי סיון. האלבום יצא לאור ב-21 באוגוסט 2020, על ידי חברות התקליטים EMI אוסטרליה, קפיטול רקורדס ויוניברסל מיוזיק אוסטרליה.

==רקע והפקה==
סיוון תיאר את "הקונספט מיני-אלבום" כ"סיפור שעדיין מתגלה. אוסף השירים הקטן הזה בוחן תקופת רכבת הרים רגשית בחיי כשהרגשות והמחשבות היו טריים ביותר למזעזע. לבחון מחדש את השירים והרגעים האלה זה קשה, אבל אני גאה במוזיקה הזו ונרגש להפיץ אותה בעולם."

==סינגלים==
* "Take Yourself Home" - יצא לאור ב-1 באפריל 2020, כסינגל הראשון והפותח מהאלבום. השיר הגיע למקום התשיעי במצעד השירים של ניו זילנד.<ref></ref>
* "Easy" - יצא לאור ב-15 ביולי 2020, כסינגל השני מן האלבום.
* "" - יצא לאור ב-5 באוגוסט 2020, כסינגל השלישי מן האלבום.

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!גרסה
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!עולם
| rowspan="2" |21 באוגוסט 2020
|הורדה דיגיטלית • תקליט • תקליטור
|סטנדרטית
| rowspan="3" |EMI אוסטרליה • קפיטול • יוניברסל מיוזיק אוסטרליה
|
|-
!ארצות הברית
|תקליט
|גרסת טארגט
|
|-
!עולם
|9 באוקטובר 2020
|קלטת שמע • אריך-נגן
|סטנדרטית
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי טרוי סיון
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת קפיטול רקורדס
יוסף לייפר (פיטסבורג)

רבי יוסף לייפר (אייר ה'תרנ"א – ט"ו באדר ה'תשכ"ו; ) היה האדמו"ר הראשון מפיטסבורג. מכונה הצדקת יוסף על שם ספרו.

==ביוגרפיה==
נולד לרבי ישכר בער מסאטמר בן רבי מרדכי מנדבורנה ולדבורה בת רבי יהושע השיל אייכנשטיין מחודרוב. נקרא על שם סבו רבי יוסף בלוך (מחבר הספר 'גנזי יוסף'). התייתם מאביו בגיל 15, ובגיל 17 נסע ללמוד בישיבתו של רבי יהודה גרינוואלד (בעל 'שבט מיהודה') ונסמך על ידו. כמו כן, נסמך לרבנות גם בידי רבי אברהם צבי ברגמן רבה של יאסין ורבי שאול בראך גאב"ד קאשוי.
נשא לאשה את בת־דודו שרה טאבא (בת רבי אברהם אבא ווילף, חתן רבי יהושע העשיל אייכנשטיין, שהיה גם חותן אביו רבי ישכר בער מסאטמר). לאחר נישואיו התגורר בקראלי למשך שבע שנים, ובשנת תרפ"ד עבר לפיטסבורג עקב קשיים כלכליים. בשנת תרפ"ז פתח בפיטסבורג ישיבה שפעלה עד לשנת תר"ץ.

שלח שלשה מבניו ללמוד בישיבות אירופה, שניים מהם נספו בשואה.

מקיץ ה'תשכ"ה החלה בריאותו להידרדר והוא אושפז בבית חולים בדנוור, סמוך לבית בתו לאה טברסקי. בפורים ה'תשכ"ו חלה החמרה במצבו, ובשושן פורים נפטר.
ארונו הובא ארצה בי"ח באדר לקבורה בחלקת הרבנים בהר המנוחות.

דברי תורתו נדפסו בספר 'צדקת יוסף'.

==צאצאיו==
* בנו רבי אברהם אבא לייפר, ממשיכו באדמו"רות פיטסבורג
* בנו רבי ישכר בער, חתן רבי אהרן משה לייפר, נרצח בשואה
* בנו מרדכי, נרצח בשואה
* בנו יצחק אייזיק, נפטר בילדותו
* בתו לאה הינדא הייתה נשואה לרבי שלמה טברסקי מהורנסטייפל, ובזיווג שני נישאה לרבי מאיר רוזנבוים
* בתו חיה אשת רבי אברהם טברסקי

==לקריאה נוספת==
* מכון יד איתמר, עדות ביהוסף, אשדוד, תשס"ח.

יוסף לייפר
קטגוריה:אדמו"רים אמריקאים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:יהדות פיטסבורג
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
יוסף
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1891
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1966
עבד א-רחמאן פאוזי

עבד א-רחמאן פאוזי (בערבית: عبد الرحمن فوزي; 11 באוגוסט 1909 – 16 באוקטובר 1988) היה כדורגלן ומאמן מצרי, ששיחק בעמדת הכנף בקישור.

==ביוגרפיה==

פאוזי נולד ב-11 באוגוסט 1909 בפורט סעיד שבמצרים. במהלך הקריירה שיחק בקבוצות אל מאסריי וא-זמאלכ. לאחר פרישה היה למאמן נבחרת ערב הסעודית.

במדי הנבחרת המצרית שיחק במונדיאל 1934 כשהוא עזר להם לעלות לטורניר לאחר שלקח חלק בניצחון 1–4 על ישראל במגרש תמרים שבתל אביב בשלב המוקדמות. בטורניר עצמו כבש צמד כולל שער שנפסל נגד הונגריה בשלב שמינית הגמר, שלא עזר ונבחרתו הפסידה בסיום המשחק 4–2. בתגובה לפסילת השער של פאוזי התלונן שוער נבחרתו באותו זמן, מוסטפא מנסור, כשאמר: "כשהמשחק היה בתוצאה 2–2 חבר נבחרתי פאוזי לקח את הכדור ממרכז המגרש ועבר את כל השחקנים ההונגרים בשביל לכבוש את השער השלישי והיתרון, אך השופט פסל את השער בטענת נבדל!". עם שערים אילו היה לכדורגלן האפריקאי הראשון לכבוש בגביע העולם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים מצרים
קטגוריה:קשרי כדורגל מצרים
קטגוריה:כדורגלני א-זמאלכ
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מצרים
קטגוריה:מאמני א-זמאלכ
קטגוריה:פורט סעיד: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1934
קטגוריה:מאמני נבחרת ערב הסעודית בכדורגל
קטגוריה:מאמני כדורגל מצרים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1909
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-1988
יואל הלפרן

הרב יואל הלפרן (ה'תרס"ד – כ"ח באלול ה'תשמ"ג) היה הרב של יאסלא עד השואה, ואחר השואה רב בברגן-בלזן ובאזור הכיבוש הבריטי בגרמניה.

==ביוגרפיה==
יואל הלפרן נולד בקרקוב בשנת תרס"ד. אביו הרב מתתיהו חיים היה הרב של העיר דובצ'יצה, משושלת ברז'אן. היה תלמיד של הרב שמואל אנגל וגם קיבל ממנו סמיכה. נישא לדינה הבת של הרב אלימלך רובין רבה של יאסלא משושלת רופשיץ. אחר החתונה שימש כרב של העיר יאסלא, והקים שם ישיבה ובית יעקב.<ref name="hamodia"> שמואל אלברט, המודיע (מהדורה אנגלית) "עניין", ג' אייר תשע"ג</ref>

בתחילת השואה נמלט לרוסיה. אשתו ושני ילדיו לא הצליחו לברוח איתו ונרצחו בשואה. ברוסיה נכלא. כששוחרר מהכלא עבר להתגורר בבוכרה ושם עזר לפליטי מלחמה.<ref name="hamodia" />

בתום מלחמת העולם השנייה עבר לברגן-בלזן וכיהן שם כרב בברגן-בלזן ובאזור הכיבוש הבריטי בגרמניה. בברגן-בלזן הוא היה "מסדר קידושין" בבערך 1,800 חתונות,<ref name="hamodia" /> והיה המוהל לבערך 1,500 בנים<ref name="hamodia" />. ויחד עם הרבנים האחרים בברגן-בלזן התיר לעגונות רבות להינשא מחדש. הקים והיה המנהיג של "וועד הרבנים של האזור הבריטי".<ref name="migdal"> מגדל דוד (לעלוב) (מהדרת תשע"ה) תולדות המו"ל</ref> בה"וועד" היו כמה רבנים בולטים רבים מהאזור, ובהם, הרב חיים פנחס לובינסקי (הנובר), הרב שלמה זאב צווייגענהאפט (הנובר), הרב ישראל אריה זלמנוביץ (ברגן-בלזן), והרב ישראל משה אולבסקי (ברגן-בלזן, צלה).<ref name="migdal" />

עבר לארצות הברית בשנת 1949 כאשר הכיבוש הבריטי של גרמניה הסתיים. הוא התיישב בשכונה "בראונזוויל" בברוקלין ושימש שם כרב<ref name="hamodia" />. מאוחר יותר הוא עבר לבורו פארק, שם היה רב וראש "מרכז חינוך התורה".

הרב הלפרן נפטר בכ"ח באלול ה'תשמ"ג ונטמן בהר הזיתים.<ref name="hamodia" />

== קישורים חיצוניים ==
* [https://forum.otzar.org/viewtopic.php?f=19&t=35115 הרב יואל הלפרן] בפורום אוצר החכמה
* [https://beta.hebrewbooks.org/pdfpagefeed.aspx?req=2714&pgnum=42 הערך על הרב יואל היילפרין] בספר אנשי שם באתר היברובוקס
* [http://www.yiddishworld.com/forum/viewtopic.php?f=31&t=21232&sid=2968cee4df374ce689492d56ee446bec אודות משפחתו של רבי יואל הלפרן] בפורום אידישע וועלט
* [http://www.ivelt.com/forum/viewtopic.php?p=418538#p418538 מסמכים ותמונות מרבי יואל הלפרן] בפורופ אידישע וועלט
* ביוגרפיה של רבי יואל הלפרין [https://tablet.otzar.org/book/book.php?book=159145&pagenum=15 בהקדמת הספר אמרי יהודה] באתר אוצר החכמה

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1904
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1983
קטגוריה:ניצולי השואה באירופה (1945–1956)
פיוטר בלוייב

פיוטר סמיונוייביץ' בלוייב (; 21 ביוני 1857 – 1923) היה גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על כוחות גדולים במלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
בלוייב נולד ב-21 ביוני 1857. הוא למד באקדמיה הצבאית ולדימיר בקייב, ולאחר מכין בבית הספר הצבאי פבלובסק . הוא סיים את לימודיו ב-1876 הצטרף לחיל התותחנים של צבא האימפריה הרוסית והוצב במבצר באלכסנדרופול. בין 1877–1878 הוא השתתף במלחמה העות'מאנית-רוסית. הוא למד באקדמיית המטה הכללי ניקולליב וסיים אותה ב-1882, ולאחר מכן הוצב כקצין למטלות מיוחדות במחוז הצבאי הטרנס-כספי. ב-1883 הועבר למטה הקורפוס ה-4. ב-1885 החל ללמד בבית הספר לצוערים בנובוצ'רקסק. ב-1889 הוא הוצב במטה ארמיית הדון. ב-1892 הוא הועלה לדרגת פולקובניק. ב-1895 הועבר למטה ארמיית דונסקוי. ב-1900 מונה למפקד גדוד ברגימנט ה-124 של וורונז'. ב-1901 הועבר לפקד על הרגימנט ה-158. ב-1904 הועלה לדרגת גנרל-מיור והועבר לפקד על הבריגדה ה-2 בדיוויזיה ה-16. בהמשך השנה מונה לראש מטה הקורפוס ה-6. ב-1910 הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה ה-17.

===מלחמת העולם הראשונה===

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 נכללה הדיוויזיה של בלוייב במסגרת הקורפוס ה-14 אשר היה חלק מהארמייה הרביעית. הארמייה נכללה במסגרת החזית הדרום-מערבית, ופלשה לגליציה אשר הייתה תחת שליטת האימפריה האוסטרו-הונגרית. לאחר מספר מבצעים מוצלחים שלו בחזית, ב-30 באוגוסט הוא הועבר לפקד על הקורפוס ה-6 אשר היה חלק מהארמייה השנייה. הקורפוס שלו שחרר את מצודת אוסובייץ ובספטמבר הועבר אל הארמייה העשירית ובהמשך אל הארמייה הראשונה. ב-9 בנובמבר הוא נפצע ולפיכך הועבר למטה המחוז הצבאי מינסק. ב-6 בדצמבר הוא הוחזר לשירות פעיל כמפקד הקורפוס ה-5. בלוייב פיקד על הקורפוס בהצלחה במהלך מתקפת אגם נארוץ' וב-18 בספטמבר 1915 הועלה לדרגת גנרל חיל הרגלים. בפברואר 1916 הוא מונה למפקד הקבוצה השמאלית של הארמייה השנייה ופיקד עליה במהלך מתקפת ברוסילוב. ב-10 בנובמבר של אותה שנה הוא מונה למפקד הארמייה המיוחדת אשר הייתה חלק מהחזית הדרום-מערבית. ב-9 ביולי 1917 הוא מונה למפקד הארמייה ה-11. ב-18 ביולי של אותה שנה הוא מונה בשוגג למפקד החזית הדרום-מערבית, וכבר ב-31 ביולי הוחלף באנטון דניקין.

בעקבות מהפכת נובמבר, הוא הושעה מתפקידו ונעצר בחזית על ידי הוועדה הצבאית המהפכנית. ב-1918 הוא שוחרר והתגייס ל. ב-1919 הוא מונה למפקח על התקשורת הצבאית. ב-1920 הועבר לתפקידי הוראה. הוא נפטר במוסקבה ב-1923.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.grwar.ru/persons/persons.html?id=249 פיוטר בלוייב] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מקבלי עיטור גיאורגי הקדוש
קטגוריה:מפקדי ארמיות רוסיות
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:מפקדי ארמיות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1850
קטגוריה:נפטרים ב-1923
SRS

SRS או מפרט דרישות תוכנה (ראשי תיבות של: Software Requirements Specification) הוא תיאור מפורט מערכת תוכנה העתידה להיות מפותחת (להבדיל מאפיונה הכללי). SRS מודל במקור על בסיס מפרט דרישות עסקי (CONOPS, כונה גם StRS). מסמך SRS מפרט דרישות פונקציונליות ודרישות לא-פונקציונליות, ועשוי לכלול סט של תרחישי שימוש המתארים אינטראקציות עם משתמשים שהתכנה חייבת לספק למשתמש עבור אינטראקציה שלמה.

מפרט דרישות תוכנה, קובע את הסכם הבסיס בין לקוחות, לקבלנים או ספקים על כיצד מוצר התכנה צריך לתפקד.

SRS הוא מפרט יסודית וקפדני, המבצע הערכה מקיפה של הדרישות לפני שלבים מתקדמים יותר של תיכון מפורט, במטרה להפחית שינויים מאוחרים יותר בעיצוב ככל שניתן. אחת המטרות המרכזיות של SRS היא לספק בסיס מציאותי להערכת עלויות המוצר, הסיכונים, ולוחות הזמנים הצפויים<ref></ref>. עם שימוש נכון, מפרט דרישות תוכנה יכול למנוע כישלון פרויקט תוכנה<ref></ref>.

מפרט דרישות תוכנה מגדיר דרישות הכרחיות ומספיקות לפיתוח הפרויקט.<ref name="Pressman"></ref> כדי להתבסס על הדרישות, המפתח צריכה להיות הבנה ברורה ויסודית של המוצר המיועד לפיתוח. זו מושגת באמצעות תקשורת מתמשכת ומפורט עם צוות הפרויקט והלקוח לאורך כל תהליך פיתוח תוכנה.

מסמך SRS עשוי להיות אחד מהתוצרים הנדרשים בחוזה התקשרות<ref>
</ref>, או שיכיל צורות אחרות של תוכן מחויב חוזית.

בדרך כלל SRS נכתב על ידי כתב טכני, ארכיטקט מערכות, או מהנדס תוכנה.<ref>
Donn Le Vie, Jr.
[https://techwhirl.com/writing-software-requirements-specifications/ "Writing Software Requirements Specifications (SRS)"].
2010.
</ref>

== מבנה ==
דוגמה למבנה של SRS הוא כדלקמן (ראשי פרקים באנגלית):<ref name="book1"></ref>
<div class="mw-content-ltr">
# Purpose
## Definitions
## Background
## System overview
## References
# Overall description
## Product perspective
### System Interfaces
### User interfaces
### Hardware interfaces
### Software interfaces
### Communication Interfaces
### Memory constraints
## Design constraints
### Operations
### Site adaptation requirements
## Product functions
## User characteristics
## Constraints, assumptions and dependencies
# Specific requirements
## External interface requirements
## Functional requirements
## Performance requirements
## Logical database requirement
## Software system attributes
### Reliability
### Availability
### Security
### Maintainability
### Portability
## Functional requirements
### Functional partitioning
### Functional description
### Control description
## Environment characteristics
### Hardware
### Peripherals
### Users
## Other
</div>

== ראו גם ==
* SDD
* גוף הידע של הנדסת תוכנה

== לקריאה נוספת ==
* 
* 
* 
* ("This standard replaces IEEE 830-1998, IEEE 1233-1998, IEEE 1362-1998 - http://standards.ieee.org/findstds/standard/29148-2011.html")
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תקני IEEE
קטגוריה:הנדסת תוכנה
דיארמט

דיארמט (בהונגרית: Gyarmat) הוא כפר קטן במחוז גיור-מושון-שופרון, שבצפון-מערב הונגריה. כמו כפרים רבים באירופה גם בדיארמט מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 1,391 תושבים, ובשנת 2019 רק 1,301 תושבים.

==יהודי דיארמט==
בדיארמט חיו יהודים בתקופות זמן שונות ובמקום קיים בית קברות יהודי.
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|30
|889
|-
|1910
|17
|
|-
|1920
|3
|
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
היי - טק מאבריק

[[אב טיפוס "היי - טק מאבריק" בטיסה]]
היי-טק מאבריק (באנגלית: I-TEC Maverick) הוא מצנח ממונע גלגלי אשר פותח באמצעות מרכז הטכנולוגיה והחינוך של הילידים (Indigenous People's Technology and Education Center, Inc., ובראשי תיבות, I-TEC).

==פיתוח ומאפיינים==
מפתח ההיי-טק מאבריק הוא איש העסקים והטייס סטיב סיינט , מייסד מרכז I-Tec וכן בנו של הטייס והמסיונר המנוח נייט סיינט. הוא הציג את הכלי באקוואדור וייעד אותו לשירותם של חקלאים שנדרשו להתנהל באזורים לא סלולים. 

ההיי-טק מאבריק הוא רכב דמוי-טרקטורון המתאים לנסיעה על דיונות חול ועל קרקע לא סלולה. לצד זאת הוא מצויד במצנח, ועל כן יכול לשמש גם לרחיפה. יכולת הנשיאה שלו שקולה לזו של מטוס ססנה 172 (כ-250 ק"ג של דלק ומטען בשעת המראה, נוסף על משקל הכלי עצמו).

ההיי-טק מאבריק יועד לשימוש גם בתנאי מזג אוויר שמצנחים ממונעים אחרים אינם יכולים לנחות ולהמריא בהם בבטחה.

הדגם קיבל אישור "כשירות אוויר ניסיונית" ב־14 באפריל 2008. מספר רישום כלי הטיס שלו הוא 356MV. הדגם אושר לשימוש בידי רשות התעופה הפדרלית מאז ספטמבר 2010 כמטוס ספורט קל.

בשנת 2009 זכה ההיי-טק מאבריק בפרס פריצת הדרך מאת כתב העת למדע פופולרי "Popular Mechanics" ).

==דגמים==
* "Maverick URVATV".
* "Maverick HPAV".
* "Maverick HPRATV".
* "Maverick XTRV" - בדגם הורכב מנוע המפיק 300 כ"ס.

==נתונים טכניים==

* מנוע סובארו 4 צילינדרים המפיק 190 כ"ס.
* מדחף - כונן בעל 5 להבים.
* סיבולת טיסה: 3 שעות.
* סייג רום: 3,000 מטר.
* יחס טיפוס: 3 מטר / דקה.
* משקל: 1,100 ליברה (498.96 ק"ג) (ריק), דלק ומטען 550 ליברה (249.48 ק"ג).

==ראו גם==
* מצנח ממונע גלגלי

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://mavericklsa.com/ אתר רשמי - יצרן] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות מעופפות
קטגוריה:כלי טיס אמריקאיים
קטגוריה:כלי טיס
רחוב פוברסקאיה

רחוב פוברסקאיה (ברוסית: Поварская улица) הוא רחוב הממוקם במחוז האדמיניסטרטיבי המרכזי של מוסקבה.

במהלך המאות ה-18–19, פוברסקאיה היה אחד הרחובות האריסטוקרטיים ביותר במוסקבה. כאן התגוררו נציגים של משפחות אצילות רבות. בסוף המאה ה-19 - תחילת המאה העשרים, אופי הרחוב השתנה לבורגני. הרחוב קשור לחייהם ועבודתם של הרבה דמויות מצטיינות של התרבות הרוסית: מיכאיל לרמונטוב, גברייל דרז'אבין, איוואן בונין, בלה אחמדולינה, איליה גלזונוב, אלכסנדרה יבלוצ'קובה, מיכאיל איפוליטוב-איבנוב, ניקולאי מיאסקובסקי ורבים אחרים<ref>https://um.mos.ru/en/places/povarskaya_street/</ref>.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Supreme Court of the Russian Federation.jpg|קומפלקס מבנים של הבית המשפט העליון של רוסיה
קובץ:Povarskaya Street 32.jpg|האקדמיה הרוסית למוזיקה גנסין
קובץ:Moscow Church of Simeon Stylites.jpg|כנסיית שמעון סטיליטס
קובץ:Povarskaya 9 by I.S.Kuznetsov1910.jpg|שגרירות קפריסין
קובץ:Kekushev Povarskaya Street.jpg|שגרירות ניו זילנד
קובץ:Embassy of Norway in Moscow, entrance.jpg|שגרירות נורווגיה
קובץ:Povarskaya 42 Ponizovsky Building by Lev Kekyshev.jpg|שגרירות אפגניסטן
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* על רחוב פוברסקאיה

==הערות שוליים==

פוברסקאיה
פיודור אוגורודניקוב

פיודור אוולמפייביץ' אוגורודניקוב (; 16 ביוני 1867 – 3 במרץ 1939) היה לוטננט גנרל בצבא האימפריה הרוסית אשר פיקד על החזית הדרום-מערבית במלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
אוגורודניקוב נולד ב-16 ביוני 1867, בעיר סנט פטרבורג באימפריה הרוסית. אביו היה אתנוגרף וסטטיסטיקאי. הוא סיים את בית הספר לצוערים במוסקבה, וב-1887 סיים את בית הספר להנדסה ניקולייב והוצב כפודפורצ'יק בגדוד חבלנים. בהמשך הועבר למשמר הקיסרי. ב-7 באוגוסט 1891 הועלה לדרגת פורוצ'יק. ב-1893 סיים את לימודיו באקדמיית המטה הכללי והוצב במטה הדיוויזיה הראשונה של המשמר. ב-1895 הועבר לרגימנט הגרנדירים ה-2 של רוסטוב, וב-1898 הוצב במטה פיקוד הכוחות הקוזאקים. ב-6 בדצמבר של אותה שנה הועלה לדרגת פודפולקובניק. בין 1899–1901 מילא תפקידי פקידות וניהול, וב-1902 מונה לפרופסור לסטטיסטיקה וגאוגרפיה באקדמיית המטה הכללי. בין 1904–1907 היה הנספח הצבאי בקונסוליה הצבאית הרוסית בטיינג'ין. ב-1907 מונה למפקד הרגימנט ה-15 שלוסלבורג. ב-1911 הועלה לדרגת גנרל-מיור.

===מלחמת העולם הראשונה===

עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה באוגוסט 1914 מונה אוגורודניקוב לראש מטה הקורפוס ה-22. ב-14 בנובמבר הוא הועבר למטה הארמייה העשירית. ב-25 באוגוסט 1915 מונה למפקד הדיוויזיה ה-26. ב-11 באוגוסט 1916 מונה לראש מטה הדיוויזיה ה-125 והועלה לדרגת לוטננט גנרל. בעקבות מהפכת פברואר ונאמנותו למשטר החדש, הוא מונה למפקד הקורפוס ה-17. הוא השתתף במתקפת קרנסקי, אולם התנהלותו הייתה גרועה ולפיכך הוא הועבר לכוחות העתודה באזור קייב. בעקבות פרשת קורנילוב והדחה של מספר קצינים בכירים, הוא הוחזר לחזית ומונה למפקד החזית הדרום-מערבית. הוא פיקד על החזית במשך עשרה ימים (מ-29 באוגוסט 1917 עד 9 בספטמבר) ובמהלכם טיהר אותה מהקצינים שתמכו בלאוור קורנילוב. במהלך הימים הללו כוחות החזית יצאו משליטה לחלוטין.

בפברואר 1918 הוא התגייס לצבא האדום בדרגת קומדיב (מפקד דיוויזיה). הוא מונה למפקד האזור הצבאי בלומורסקי. לאחר מכן מילא תפקידי מטה לפני שסולק משירות פעיל ב-1931. מאז הוא שימש כמורה באקדמיה הצבאית פרונזה וכתב עבודות על טקטיקה והיסטוריה צבאית. הוא נפטר במוסקבה ב-3 במרץ 1939.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.grwar.ru/persons/persons.html?id=508 פיודור אוגורודניקוב] 

קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הרוסי במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1867
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1939
אהרן אריה לייב לייפר (נדבורנה)

רבי אהרן אריה לייב לייפר (ה'תק"פ - י"ד בשבט ה'תרנ"ח, 1820- 1898) היה אדמו"ר ואב"ד בנדבורנה.

==ביוגרפיה==

נולד בנדבורנה בשנת ה'תק"פ (1820), לרבי ישכר בער לייפר, האדמו"ר הראשון בשושלת נדבורנה, ולרבנית רחל.

נישא לבת רבי חיים משה הלוי מסטעפאן - המגיד מגריידינג, בנו של רבי דוד הלוי מסטעפאן חתנו של רבי יחיאל מיכל מזלוטשוב.

לאחר נישואיו עבר לעיר קאליש. לאחר פטירת אביו בשנת ה'תר"ח (1848), חזר לנדבורנה והחל לכהן כאב בית דין<ref>כך נראה משו"ת אוריין תליתאי, לבוב, (תר"ם), ראה [https://beta.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=357&st=&pgnum=200&hilite= בהיברו בוקס] וכן מובא גם בספר "דרש משה", לבוב, תרכ"ט.</ref> וכאדמו"ר לצד אחיו רבי מרדכי לייפר.

==רבותיו==

למד אצל גדולי החסידות בדורו, רבי שלום רוקח מבעלזא, רבי ישראל פרידמן מרוז'ין, ואצל דודו רבי מאיר מפרמישלאן, כמו כן עמד בקשרים עם רבי חיים מצאנז<ref>ראה מכתב מרבי חיים למחותנו רבי משה אריה פריינד, ראש הקהל בסיגט אודות רבי אהרן אריה, בבאר רבותינו, בני ברק (תשע"ג), חלק א עמוד פה, שם כותב עליו רבי חיים "ידידי הרב המאור הגדול בנם של קדושים וכו', ולאהבת ידידי הרב הנ"ל וכו"</ref>.

==צאצאיו==
בניו
* רבי יצחק לייפר, האדמו"ר מהרץ ומרומאן.
* רבי משה לייפר, מילא את מקום אביו בנדבורנה.
* רבי זלמן בער לייפר.
חתניו
* רבי יוסף, דומ"צ בנדבורנה, מח"ס זכר צדיק<ref>הספר [https://beta.hebrewbooks.org/24057 'זכר צדיק'] בהיברו בוקס.</ref>.
* רבי ניסן חיים לאנגענאויער, חמיו של רבי אליעזר זאב רוזנבוים (קרעטשניף).
* רבי אפרים<ref>שם משפחתו לא ידוע, אבל ב[https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=38176&st=&pgnum=5 ספר הפליאה] כתב שהיה "נכד הקדוש מסטרעליסק"</ref>

==ספרו==

דברי תורתו נדפסו בספר יד אהרן למברג, תרפ"ב, ושוב במהדורת צילום בירושלים, תשכ"ז.

בשנת תש"ס הוציא הרב מרדכי קוט בסיוע מכון "מים חיים" שע"י מרכז מוסדות נדבורנה את ספרו במהדורה חדשה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים גליציאנים
אהרן אריה לייב
אהרן
קטגוריה:נפטרים ב-1898
כריס מוריס

כריסטופר ורנרד "כריס" מוריס (באנגלית: Christopher Vernard "Chris" Morris; נולד ב-20 בינואר 1966) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1988–2004. ממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו בליגת ה-NBA הם 11.0 נקודות, 4.7 ריבאונדים, 1.6 אסיסטים ו-1.2 חטיפות למשחק.

==קריירת מכללות==
מוריס נולד וגדל בעיר אטלנטה שבג'ורג'יה, ובין השנים 1984–1988 למד באוניברסיטת אובורן אשר באלבמה. בעונת 1984/1985 העפיל עם קבוצת האוניברסיטה לשלב שמינית גמר טורניר אליפות המכללות, לראשונה בתולדותיה, ובעונה העוקבת סייע לה להעפיל לשלב רבע הגמר (NCAA Elite Eight). במשחק רבע הגמר הפסידה אובורן בתוצאה 76–84 מול האלופה שבדרך, אוניברסיטת לואיוויל, חרף הצטיינותו של מוריס אשר קלע 17 נקודות ואסף 9 ריבאונדים. בעונות 1987 ו-1988, לאחר עזיבתו של כוכב הקבוצה צ'אק פרסון ל-NBA, נבחר מוריס לחמישיית העונה של מחוז SEC, אולם קבוצתו לא הצליחה לשחזר את הישגיה מהעונות הקודמות. את עונתו האחרונה סיים במקום השני במחוז SEC בממוצעי נקודות (20.7) וריבאונדים (9.8) למשחק.

==קריירת משחק מקצועית==
===בליגת ה-NBA===
בדראפט ה-NBA{{כ}} 1988 נבחר מוריס בבחירה הרביעית, על ידי ניו ג'רזי נטס. בעונתו הראשונה עם הנטס קלע 14.1 נקודות בממוצע למשחק, ובסיומה נבחר לחמישיית הרוקיז השנייה של העונה. ב-6 העונות הבאות נותר אחד השחקנים הבולטים בקבוצה, לצד דריק קולמן, סם בואי, דראז'ן פטרוביץ' וקני אנדרסון, ולאורך התקופה רשם ממוצעים כוללים של 13.1 נקודות, 5.8 ריבאונדים ו-2.1 אסיסטים למשחק. בשלוש העונות – העפילה ניו ג'רזי לפלייאוף ה-NBA, אולם בכל שלושת המקרים הודחה כבר בסיבוב הראשון.

באוקטובר 1995, לאחר 7 עונות בניו ג'רזי, חתם מוריס על חוזה ביוטה ג'אז. בעונות ו- העפיל עם הג'אז לגמר ה-NBA, אך בשתי סדרות הגמר הפסידה הקבוצה מול שיקגו בולס, בתוצאה 2–4. לאורך 3 עונותיו ביוטה קלע מוריס 6.4 נקודות בממוצע למשחק.

בעונת שיחק עבור פיניקס סאנס, ובסיומה עזב את הקבוצה ואת ליגת ה-NBA.

===מחוץ ל-NBA===
לקראת עונת 1999/2000 חתם מוריס על חוזה בקבוצת אולימפיאקוס היוונית. בשנת 2001 שוחרר מהקבוצה בשל פציעה בברכו, אשר מנעה ממנו לשחק מאז סוף 1999.

בשנת 2001 שיחק בקבוצת הראווה הארלם גלובטרוטרס, ובשתי העונות הבאות שיחק לתקופות קצרות עבור הקבוצות "סאות'רן קליפורניה סרף" מליגת ה-ABA החדשה, "מגנוליה הוטשוטס" מהפיליפינים ו"גייטרוס דל זוליה" מוונצואלה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:ג'ורג'יה: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת אובורן
קטגוריה:בחירות דראפט של ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני ניו ג'רזי נטס
קטגוריה:כדורסלני יוטה ג'אז
קטגוריה:כדורסלני פיניקס סאנס
קטגוריה:כדורסלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורסלני הארלם גלובטרוטרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
בטרפליי סופר סקיי סייקל

בטרפליי סופר סקיי סייקל (באנגלית: Butterfly Super Sky Cycle) הוא אמצעי תחבורה מוגדר כמטוס הפועל בעיקרון אוטוג'ירו. המשלב יכולת טיסה של כלי טיס עם אפשרות לנסוע בדרכים אשר יוצר על ידי The Butterfly LLC בשנת 2009.

תצורת גלגלים: תלת-אופן ("Tricycle landing gear" ).

==ממאפייני "בטרפליי סופר סקיי סייקל"==

* "בטרפליי סופר סקיי סייקל" הוגדר כמטוס לבנייה ביתית ("Homebuilt aircraft" ). (מטוסים הידועים גם ככלי טיס חובבים או מטוסי ערכה, בנויים על ידי אנשים שזו אינה פעילות מקצועית עבורם. מטוסים אלה עשויים להיות בנויים "מאפס", מתוכניות או מערכות הרכבה).
* הרוטורים מסוגלים להתקפל לנסיעה בכביש.
* זנב קוולאר מספק שליטה כיוונית בטיסה הרוטורים מסוגלים להתקפל לנסיעה בכביש.
* מדחף: 2 להבים.
* בלמי דיסק קדמיים ואחוריים.
* מהירות שיוט: 130 קמ"ש.
* אורך: 4.47 מטר.
* גובה: 2.51 מטר (ניתן להוריד ל-2.39 מטר למטרת אחסון).
* קיבולת מכל דלק: 28 ליטר.
* עיצוב: "Larry Neal".

===מנועים===
* מנוע מטוסי בוכנה 4 צילינדרים, מחזור ארבע פעימות המפיק 115 כ"ס (מגדש טורבו מתוצרת "Rotax", סוג מנוע "Rotax 914" - למטרת טיסה.
* מנוע מטוסי בוכנה 1 צילינדרים, מחזור שתי פעימות, המפיק 27 כ"ס מתוצרת "Compact Radial Engines", סוג מנוע "Zanzottera MZ 34" - למטרת נסיעה על הקרקע.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:כלי טיס אמריקאיים
קטגוריה:כלי טיס
קטגוריה:מכוניות מעופפות
השיטפונות בסין (2020)

השיטפונות בסין ב-2020 נגרמו על ידי היו גשמים עזים בעונת הגשמים האזורית בתחילת יוני 2020, והובילו לשיטפונות שהשפיעו קשות על אזורים נרחבים בדרום סין, כולל אגן היאנגצה ויובליו. גשמים ושיטפונות התרחבו למרכז ומזרח סין במהלך יולי<ref name=":02"></ref><ref name="zeyuan2"></ref> ותוארו כגרועים ביותר מאז 1998 לפחות<ref></ref>.

לפי נתוני המשרד לניהול חירום, עד סוף יוני השיטפונות עקרו 744,000 בני אדם ברחבי 26 מחוזות עם 81 בני אדם נעדרים או מתים<ref name="lew"></ref>, נכון ל-13 באוגוסט, השיטפונות השפיעו על 63.46 מיליון בני אדם וגרמו להפסד כלכלי ישיר של 178.96 מיליארד יואן שהם גבוהים ב-12.7% וב-15.5% מהממוצע של 2015-2019, בהתאמה. 219 בני אדם נמצאו מתים או נעדרים, ו-54,000 בתים קרסו, שזה 54.8% ו-65.3% נמוך מהממוצע של 2015–2019, בהתאמה<ref name="13Augustfloods"></ref>, ממשרד משאבי המים נמסר כי בסך הכל הוצפו 443 נהרות ברחבי הארץ, כאשר 33 מהם התנפחו לרמות הגבוהות ביותר שתועדו אי פעם<ref></ref>, על פי נתונים סטטיסטיים של המינהל הלאומי למורשת התרבות (NCHA), 76 שרידי תרבות לאומיים מרכזיים ו-187 אתרי מורשת תרבותית פרובינציאלית סבלו מנזק בדרגות שונות.

== ראו גם ==
* השיטפונות בסין (1931)
* השיטפון בנהר הצהוב (1887)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סין: שיטפונות
קטגוריה:ציטוט עם תסריט בשפה זרה (סינית)
קטגוריה:אסונות טבע ב-2020
קטגוריה:2020 ברפובליקה העממית של סין
ההוראה מפי דואה חתי

מוזיאון המצרי של טורינו)]]
קטע מפפירוס עליו כתובה הפואמה החינוכית ב[[כתב היראטי (מתוך אוסף המוזיאון הבריטי)]]
ההוראה מפי דואה חתי (הידועה גם בשם "הסאטירה אודות בעלי המלאכה"), היא פואמה חינוכית מימי מצרים העתיקה. מובאים בה דברים שאמר האב דואה חתי הלבלר לבנו פפי, שעה שהפליגו במעלה הנהר אל עיר הבירה אל בית הספר ללבלרים. הפואמה מפארת את יכולת האוריינות.
==היסטוריה==
הפואמה נכתבה בתקופת ממלכת מצרים התיכונה (2025 ל-1700 לפני הספירה). החוקרים סבורים שזמן יצירת הפואמה היא המאה ה-18 לפנה"ס. עותק שלם נשמר על גבי פפירוס מימי השושלת ה-19, עותק זה נמצא במוזיאון הבריטי בלונדון. מספר העתקים חלקיים נשמרים במוזיאון הבריטי, במוזיאון הלובר בפריס, במוזיאון המצרי של טורינו, בספריית פיירפונט מורגן בניו יורק ובמוסדות אחרים.

==תיאור==
בפואמה האב דואה חתי מאדיר את תפקיד הלבלר (כלומר מי שיודע קרוא וכתוב), מתאר בבוז את בעלי המקצועות האחרים, ומספק לבנו הוראות כיצד ראוי להתנהג בתקופת הלימודים בבית הספר.

חלקים מהיצירה נמצאו במספר רב של עותקים, על גבי אוסטרקונים, ולנוכח המספר הרב של העותקים, החוקרים מניחים שזה היה טקסט לימודי. הילדים שלמדו כתיבה נדרשו להעתיק את הטקסט הזה כחלק מהכשרתם. הם שיננו את תוכן היצירה: הוראות ההתנהגות הכלולות בה, וההבטחה שהלימודים הם לטובתם, ויקנו להם עתיד מזהיר.

במחקר מיחסים למחבר "ההוראה מפי דואה חתי" גם את חיבור ההוראות של אמנמת .
==העתק בספר בן סירא==
קטע מהפואמה מופיע בספר בן סירא, מהספרים הידועים ביותר בין הספרים החיצוניים, שמיוחס לשמעון בן ישוע בן אלעזר בן סירא מירושלים, ונכתב במאה השנייה לפני הספירה.
הקטע מופיע בפרק ל"ג פסוקים כ"ג-ל"ט (קטע הידוע בשם "בעלי מלאכה"):

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרות מצרים העתיקה
יחסי אוקראינה–סלובקיה

דגלי אוקראינה וסלובקיה 
הנשיאים [[ויקטור ינוקוביץ' מאוקראינה ואיוואן גשפארוביץ' מסלובקיה בשנת 2011]] 
יחסי אוקראינה–סלובקיה הם יחסי החוץ בין סלובקיה ואוקראינה.

== סקירה כללית ==
שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-1 בינואר 1993. המדינות חולקות 97 ק"מ של גבול משותף. בסלובקיה חיים בין 40,000 ל-100,000 אנשים ממוצא אוקראיני.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* אוקראינה מחזיקה שגרירות בברטיסלאבה וקונסוליה כללית בפרשוב.
* סלובקיה מחזיקה באוקראינה שגרירות בקייב ו-5 קונסוליות בדונצק, חרקוב, אודסה, אוז'הורוד ווליקי ברזני.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
וולוו B7RLE

וולוו B7RLE (בשוודית: Volvo B7RLE) היא סדרת שלדות אוטובוס מתוצרת חברת וולוו אוטובוסים השוודית, אשר יוצר בין השנים 2001–2013. זוהי וריאצית נמוכת כניסה של שלדת B7R הבינעירונית.

==מאפיינים==
* אוטובוס חד-סיפוני.
* דלתות כניסה: 1–3 דלתות.
* מספר מושבים: 31–51.
* אוטובוס נמוך כניסה. קיימת מדרגה באמצע האוטובוס.
* בלמים: בלמי דיסק.

===תצורות שלדה (מבנה גלגלים)===
* 4 גלגלים.
* 6 גלגלים (2 גלגלים אחוריים כפולים).
* 8 גלגלים (2 קדמיים, בטור: 4 אחוריים כפולים, 2 אחוריים), קרוי גם: "Volvo 8900LE (Volvo B7RLE 6x2 chassis)".

==ארצות ייצוא==
דגמי "וולוו B7RLE" יוצאו למספר רב של ארצות: בריטניה, אוסטרליה (1,827 יחידות), הרפובליקה העממית של סין, הונג קונג, הודו, אינדונזיה, מלזיה, ניו זילנד, הפיליפינים, סינגפור וטאיוואן.

=== ישראל ===
שלדות מדגם זה בישראל הורכבו על ידי חברת מרכבים לאחר הפסקת הייצור של שלדות ה-B7L ב-2007 ועד המעבר למנועים בתקן יורו 6 ב-2016.

שלדות מדגם זה נמצאות בשימוש בקרב מספר רב של מפעילות בישראל ביניהן קווים אשר נמצאת בבעלות יבואן וולוו בישראל, מטרופולין, אפיקים, גלים, סופרבוס ודן באר שבע.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ:AVC70 KMB 14H 18-10-2019.jpg | "וולוו B7RLE" בתצורה 2 דלתות כניסה
קובץ:1710 Carris - Flickr - antoniovera1.jpg | "וולוו B7RLE"
קובץ:Bridgwater East Quay - Webberbus BT63UUX.jpg | "וולוו B7RLE" בתצורה 1 דלת כניסה (צולם בבריטניה)
קובץ:Movia bus line 5A on Jagtvej 04.JPG | "וולוו B7RLE" בתצורה 3 דלת כניסה
קובץ:Arriva Guildford & West Surrey 3732 GN54 MYP.JPG | "וולוו B7RLE" בתצורה 1 דלת כניסה
קובץ:Arriva 7775 Alphen Zoutmanstraat.JPG | "וולוו B7RLE" בתצורה 6 צמיגים, 2 דלתות כניסה
קובץ:Arriva 7772-III.JPG | "וולוו B7RLE" בתצורה 6 צמיגים, 2 דלתות כניסה
קובץ:Volvo 8400 at Calicut Bus Terminal.jpg
קובץ:Volvo B7RLE 2687.jpg | "וולוו B7RLE"
קובץ:Kolkata-Volvo Bus.jpg | "וולוו B7RLE"
קובץ:Volgren CR228L bodied Volvo B7RLE TP2310, Transperth 02.jpg | "וולוו B7RLE"
קובץ:Busabout (mo 1445) - Bustech bodied Volvo B7RLE driver's compartment.jpg | "וולוו B7RLE" – מבט לתא הנהג
</gallery>

==ראו גם==
* וולוו B78
* וולוו B13R
* וולוו B6BLE

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי אוטובוסים
B7RLE
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-2001
קטגוריה:כלי רכב שוודיים
קטגוריה:כלי רכב 6 גלגלים ויותר
בום באפ

בום באפ הוא סגנון הפקה מוזיקלית שהיה בולט בחוף המזרחי באמצע שנות השמונים ועד תחילת שנות התשעים.<ref></ref>

המונח "בום באפ" הוא אונומטופיה המייצגת את הצלילים המשמשים לתוף הבס (קיק) ותוף הסנייר בהתאמה. הסגנון מתאפיין בדרך כלל בלולאת תופים ראשית המלווה במדגם תוף בס אקוסטי קשיח על פעימות הפעילות, מדגם תוף סנייר אקוסטי מהודק על פעימות הפעולה, ותערובת שמע המדגישה את לולאת התוף.<ref></ref>

בין אמני ההיפ הופ הבולטים ששילבו במוזיקה שלהם בום באפ הם נאז, אל אל קול ג'יי, גאנג סטאר,<ref></ref> KRS-One, מוב דיפ, וו טאנג קלאן והנוטוריוס בי. איי. ג'י.<ref></ref><ref></ref> מפיקי המפתח של סגנון הבום באפ כוללים, בין היתר, את די ג'יי פרמייר,<ref></ref><ref></ref> ריק רובין, באקווילד, פיט רוק, לורד פינס, דיאמונד די ופרו ארה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:היפ הופ