OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ביומכניקה

עמוד מתוך אחד הספרים הראשונים על ביומכניקה De Motu Animalium מאת [[ג'ובאני אלפונסו בורלי]]
ביומכניקה היא ענף מדעי בינתחומי החוקר את התכונות המכניות של אורגניזמים חיים ומנתחים את עקרונות ההנדסה הפועלים בתפקוד המערכות הביולוגיות. היא דנה ביחסים בין מבנים ובין תפקודים בכל רמות הארגון של החומר החי החל ממולקולות כגון הקולגן או האלסטין ועד רקמות ואיברים. הביומכניקה מתארת את התגובות במרחב ובזמן של החומרים הביולוגיים, מוצקים, נוזלים או ויסקו-אלסטיים, לפעולתה של מערכת כוחות ולחצים פנימיים וחיצוניים.

פרט למכניקה הקלאסית, הביומכניקה פונה לעוד תחומי מדע וטכניקה כמו ראולוגיה – כדי לחקור את התנהגות הנוזלים ביולוגיים כמו הדם, חוזק החומרים – כדי ליצור מודלים של הלחצים המופעלים על רקמות כגון סחוס המפרקים או העצמות, מכניקת המוצק כדי לנתח את המיומנויות המוטוריות והתנועתיות – החל מהתאים הבודדים וכלה האורגניזמים השלמים.

דוגמאות למחקר ביומכני כוללות חקירה של הכוחות שפועלים על הצלעות, האווירודינמיקה של ציפורים ומעוף חרקים, ההידרודינמיקה של פעולה השחייה של דגים ובאופן כללי פעולת התנועה של כל צורות החיים, החל מתא בודד ועד אורגניזם שלם. הביומכניקה של בני אדם היא חלק מרכזי במדע הקינסיולוגיה.

==היסטוריה==
הפילוסוף היווני אריסטו יכול להחשב כביומכניסט הראשון. הוא כתב את הספר הראשון על תנועה של בעלי חיים, וראה את הגוף של בעלי החיים לא רק כמערכת מכנית, אלא חקר שאלות כגון ההבדל הפיזיולוגי בין דמיון של ביצוע פעולה לבין עשיית הפעולה עצמה.

איש הרנסאנס לאונרדו דה וינצ'י עסק אף הוא בביומכניקה וניתח את העקרונות הפיזיקליים והמכניים שבתנועת בני אדם ובעלי חיים. נושא מחקר ידוע שלו היה תעופת העופות.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20151125215452/http://www.agudawin.com/filestock/files/Sofy/biomachanics.pdf ביומכניקה]
* 
* 

קטגוריה:פיזיולוגיה
קטגוריה:תחומים בביולוגיה
התפלגות ברנולי

בסטטיסטיקה ובתורת ההסתברות, התפלגות ברנולי, על שם המתמטיקאי השווייצרי יאקוב ברנולי, היא התפלגות בדידה של משתנה מקרי המקבל ערך <math>X=1</math> או ערך <math>X=0</math> בהסתברות <math>\Pr(X=1)=p</math> ו-<math>\Pr(X=0)=1 - p</math>. מקרה פרטי של התפלגות זו מתאים לתיאור מערכות בהן יש שני מצבים – הצלחה או כישלון. במקרה זה מקובל לסמן את ההסתברות להצלחה באות p, ואת ההסתברות המשלימה ב-<math>q</math> (כלומר: <math>q = 1-p</math>).

למשל, בקובייה הוגנת ההסתברות לנפילה על <math>6</math> היא<math>\frac 16</math>, ולפיכך ההסתברות המשלימה המתייחסת לכל שאר התוצאות (1,2,3,4,5) היא <math>\frac 56</math>. אם תסומן התוצאה <math>6</math> כהצלחה וכל שאר התוצאות האחרות ככישלון, אז המשתנה המציין את המאורע המתאים הוא בעל התפלגות ברנולי עם פרמטר <math>p=\frac 16</math>.

את העובדה שלמשתנה מקרי <math>X</math> יש התפלגות ברנולי מסמנים <math>X \sim\ \text{b}(p)</math> (לעיתים <math>X \sim\ \text{Bernoulli}(p)</math>). והשונות שלו היא <math>\operatorname{Var}(X)= p\cdot (1-p)</math>. משתנה בעל התפלגות ברנולי מקיים את התכונה <math>X^n=X</math> לכל <math>n</math> (שהרי הערכים 0 ו־1 מקיימים שוויון זה), ומכאן שכל המומנטים של משתנה כזה שווים ל־<math>p</math>.

משתני ברנולי הם אבני הבניין של ההתפלגות הבינומית. סכום של <math>n</math> משתני ברנולי בלתי תלויים בעלי הסתברות הצלחה p הוא בעל התפלגות בינומית כללית, <math>B(n,p)</math> (ובפרט, ההתפלגות <math>B(1,p)</math> היא התפלגות ברנולי).

== תכונות ==
אם <math>X</math> הוא משתנה מקרי המתפלג ברנולי, אזי:

:<math>\Pr(X=1) = p = 1 - \Pr(X=0) = 1 - q.</math>

פונקציית הסתברות <math>f</math> של התפלגות זו, עבור ערך אפשרי k היא:
:<math> f(k;p) = \begin{cases}
 p & \text{if }k=1, \\
 q = 1-p & \text {if } k = 0.
 \end{cases}</math>

צורה שקולה לביטוי זה היא:
:<math>f(k;p) = p^k (1-p)^{1-k} \quad \text{for } k\in\{0,1\}</math>
או:
:<math>f(k;p) = pk+(1-p)(1-k) \quad \text{for } k\in\{0,1\}.</math>

בצורה זו ניתן להבחין בדמיון הרב להתפלגות בינומית, אשר התפלגות ברנולי היא מקרה פרטי עבור <math>n = 1</math>.

גבנוניות ההתפלגות שואפת לאינסוף עבור ערכים גבוהים או נמוכים של <math>p</math>. עבור ערכי <math>0 \le p \le 1</math> ההתפלגות יוצרת משפחה מעריכית ואומד הנראות המרבית של <math>p</math> עבור מדגם מקרי הוא ממוצע הדגימה.

== תוחלת ==
התוחלת של משתנה מקרי <math>X</math> המתפלג ברנולי היא:

<math>\mathbb{E}[X]= p</math>

זאת משום שעבור<math>X</math> בו <math>\Pr(X=1)=p</math> יחד עם <math>\Pr(X=0)=1-p</math> מתקבל:

:<math>\mathbb{E}[X] = \Pr(X=1)\cdot 1 + \Pr(X=0)\cdot 0
:= p \cdot 1 + (1-p)\cdot 0 = p.</math>

== שונות ==
השונות של משתנה מקרי <math>X</math> המתפלג ברנולי היא:
:<math>\operatorname{Var}[X] = pq = p(1 - p)</math>

====הוכחה====
ראשית,
:<math>\mathbb{E}[X^2] = \Pr(X=1)\cdot 1^2 + \Pr(X=0)\cdot 0^2 = p \cdot 1^2 + q\cdot 0^2 = p</math>
ומכאן:
:<math>\operatorname{Var}[X] = \mathbb{E}[X^2]-\mathbb{E}[X]^2 = p-p^2 = p(1-p) = pq</math>
כמובטח.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ברנולי
לורן

לורן או לורנה (בצרפתית: Lorraine; בגרמנית: Lothringen) היה אחד מ-27 החבלים בצרפת, בין 1972 לסוף שנת 2015. בירתו הייתה מץ. שטחו היה כ-23,547 קמ"ר, ואוכלוסייתו מנתה ב-2004 כ-2,329,000 נפש. הוא כלל 4 מחוזות, 19 רבעים ו-157 קנטונים.

בתחילת 2016 החבל אוחד עם החבלים אלזס ושמפאן-ארדן במסגרת רפורמה מנהלית שעברה צרפת המטרופוליטנית החבל המאוחד נקרא זמנית אלזס-שמפאן-ארדן-לורן ולאחר מכן קיבל את השם גראנד אסט.

==ראו גם==
*אלזס-לורן
*לותרינגיה
*נאנסי
*לונוויל

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

בית כנסת, לונוויל

*
קטגוריה:צרפת: חבלים לשעבר
קטגוריה:גראנד אסט
אודליסק

"אודליסק עם עבד", [[ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר, 1840]]
האודליסק היו השפחות הבתולות בהרמונו של הסולטאן, שנועדו לשרת את פילגשיו. הן היו בתחתית הסולם החברתי בהרמון. בדרך כלל ניתנה האודליסק לסולטאן במתנה, והייתה יכולה להפוך לאחת מפילגשיו.
השימוש הפופולרי במילה בדרך כלל מתייחס לפילגש בהרמון.

מקור המילה, הקיימת בצרפתית, הוא מהמילה הטורקית "odalık" שפירושה חדרנית.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: היסטוריה
קטגוריה:שפחות
המלוריאן

המלוריאן היא סדרת ספרי פנטזיה אפית בת חמישה ספרים (פנטלוגיה), אשר נכתבה על ידי סופר הפנטזיה האמריקאי דייוויד אדינגס. הסדרה מהווה המשך ישיר לסדרת הבלגריאד.

עלילת הסדרה מתמקדת בגאריון הבוגר, גיבור הבלגריאד, שהפך למלך האי ריבא, ובארנד, נער עם עבר מסתורי, כאשר צילו של ילד אופל חדש מאיים על חייהם ועל גורל עולמם.

כל ספרי הסדרה תורגמו לעברית בהוצאת אופוס.

== ספרי הסדרה ==
===שומרי המערב===
הספר המקשר בין הבלגריאד למלוריאן. בספר מתוארת גדילתו של הנער ארנד תחת חסותם של פולגרה הקוסמת ובעלה, דורניק. במקביל לומד גאריון את תפקידו כמלך ריבא וכבעלה של צ'נדרה, מלכתו. גאריון וארנד מוזהרים מפני ילד האופל החדש, זנדרמאס. בזמן שגאריון נמצא במלחמה בחרק עם שאר המלכים נגד כת הדוב בשל תקיפת צ'נדרה, מתגנב ילד האופל לארמון וחוטף את בנו של המלך הצעיר. גאריון וחבריו יוצאים בעקבותיו.

===מלך המורגו===
המשך עלילותיהם של שומרי המערב שממשיכים במרדף אחרי ילד האופל המסתורי, זנדרמאס. במערות האולגו פוגשים ארנד וגאריון באול, אבי האלים, והוא מחליף את שמו של ארנד לאריונד. להפתעתם, מגלים גאריון ופולגרה שזנדרמאס היא אישה. חברים נוספים מצטרפים לחבורה, מונעים על ידי הנבואה הקדומה. המרדף מוביל את החבורה לארמונו של מלך המורגו החלש, השקוע במלחמה עם קיסר מלוריאה. גאריון וחבריו מגלים עובדה מדהימה לגבי מוצאו של המלך, שמשנה לחלוטין את המצב הפוליטי באזור.

===שר השדים של קרנדה===
קיסר מלוריאה לוכד את החבורה, והם יוצאים לכיוון בירתו של הקיסר, שמתגלה כאדם מורכב עד מאוד. בין הקיסר קאל זאקאת' לבין גאריון נרקמים קשרי ידידות זהירים, שנקטעים בפתאומיות כאשר בני החבורה נאלצים לעזוב את העיר בשל מגפה נוראית שפרצה בה. הם ממשיכים במרדפם עד לביתו של טוראק באשבא, אויבו הקדום של גאריון. שם הם מגלים את אורבון, שליחו אחרון של טוראק, שבטירופו מכר את נשמתו לשר השדים נהאז. גאריון וחבורתו עוזבים את המקום וממשיכים את מסעם הנואש נגד הזמן.

===המכשפה מדרשיווא===
הספר הרביעי של הסדרה מקרב את גאריון וחבריו למטרתם הסופית. הפער בין גאריון לזנדרמאס הולך ומצטמצם, והרמזים הולכים ומצטברים, רמזים שיאפשרו להם לגלות היכן אמורה להתרחש הפגישה הסופית שתכריע את גורל הבריאה כולה: מקום מסתורי בעל שם פרדוקסלי - "המקום שאינו עוד". הזמן הולך ואוזל. למרבה ההפתעה, מצטרף זאקאת' לחבורה, נענה אף הוא לקריאתה של הנבואה. בסוף הספר מועלה דורניק לדרגת שליח של האל אלדור, מצטרף בכך לבלגראת', בלדין, פולגרה, בלקירא ובלטירא, לאחר שהוא מביס את שר השדים נהאז.

===החוזה מקל===
הספר האחרון של הסאגה מוביל את החבורה למקום שאינו עוד לאחר מאמצים כה רבים. החברה האחרונה שמצטרפת היא פולדרה, אשתו של בלגראת, שחשב שהיא מתה לאחר לידתה של פולגרה ובלדראן. במקום שאינו עוד מתרחשת הפגישה האחרונה בין ילד האור לילד האופל, ובפגישה זו בוחרת החוזה מקל בילד האור, ומביאה בכך לגירוש האופל אחת ולתמיד. אריונד הופך לאלוהי האנגראקים, גאריון וצ'נדרה לוקחים את בנם בחזרה לריבא והחבורה מתפזרת.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סדרות ספרי פנטזיה
קטגוריה:ספרי פנטזיה אפית
קטגוריה:ספרי הוצאת אופוס
ספקטרופוטומטר

ספקטרופוטומטר
ספקטרופוטומטר הוא מכשיר מדידה, המאפשר למדוד את בליעת האור של תמיסה נבדקת באורכי גל שונים. מאחר שלכל חומר ישנו תחום אנרגיות עירור ספציפיות לו (וכתוצאה מכך אורכי גל מסוימים שהוא בולע), יש חשיבות לאורך הגל הנמדד. לכן ממקור האור יוצאת אלומת אור אל מנסרה, המפרקת את האור הלבן ומפרידה בין אורכי הגל השונים. על ידי סיבוב המנסרה אפשר להביא את קרן האור בעלת אורך הגל הרצוי אל מול סדק, דרכו עובר האור אל החומר הנבדק.
באמצעות הנתונים המתקבלים מהמדידה, ניתן לקבל מידע על אופי החומר וכן על ריכוזו בתמיסה.
חישובי ריכוזים באמצעות ספקטרוסקופיה (קרויה גם ספקטרופוטומטריה) מתבססים על האזור הליניארי של חוק בר-למברט. מרבית הספקטרופוטומטרים מודדים בתחום העל סגול ובאור נראה. קיימים גם מכשירים המודדים בתחום התת-אדום.

== מבנה כללי ==
כיום קיימים מכשירי ספקטרוסקופיה רבים ומגוונים אך קיים מבנה בסיסי המשותף לכולם.
* מקור אור - מספק אנרגיה למערכת.
* מונוכרומטור - מסנן אורכי גל. מעביר טווח צר של אורכי גל.
* תא דוגמה - בתוכו נמצא החומר הנמדד.
* גלאי - מגלה את עוצמת האור שעבר את תא הדוגמה וממיר את הערך לסיגנל חשמלי.
* צג - מציג את ערך הבליעה.

מקור האור מקרין טווח רחב של אורכי גל, בשיטות שונות ניתן לסנן את אורכי הגל ולקבל אלומת אור בעלת טווח צר של אורכי גל. האלומה פוגעת בדוגמה הנמצאת בתא. כתוצאה מאינטראקציה בין האור לחומר שבדוגמה עוצמת האור פוחתת. הגלאי מזהה את עוצמת האור העוברת את הדוגמה ומחשב את היחס בין עוצמת האור שעברה את הדוגמה לעוצמה שנכנסה אליה (גודל המכונה "העברה"). בעבר היה הספקטרופוטומטר מכוון לאורך גל אחד ובו הייתה מתבצעת המדידה. בספקטרופוטומטרים חדשים, היא מתבצעת בטווח של אורכי גל (מכשיר סורק), וכך ניתן למצוא פרטים על חומר בלתי מזוהה (בדיקה איכותנית).

הקשר בין ריכוז החומר הנבדק ובין הפלט שמתקבל מהמכונה (הבליעה של החומר הנבדק) מתואר על ידי חוק בר-למברט: <math>A=\epsilon_\lambda Cb</math>.
== ספירת חיידקים בתמיסה ==
ספירת חיידקים בתמיסה על פי עכירות תרבית נוזלית למציאת ריכוז תאים בתרבית. ככל שעולה מדד הבליעה כך יש יותר תאים של חיידקים בתמיסה.

יתרון: ספירה מהירה, תוך דקות ספורות.

חסרונות: החיסרון של שיטה זו היא שלא יודעים אם החיידקים חיים או מתים.
בנוסף לכך שיטה זו יעילה רק כאשר מספר החיידקים מגיע ל-10<sup>7</sup> במ"ל (עשרה מיליון חיידקים במ"ל). מתחת למספר זה העכירות אינה ניכרת.<ref></ref>

==ראו גם==
* ספקטרוסקופיה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכשירי מדידה
קטגוריה:כימיה אנליטית
קטגוריה:כלי מעבדה
מאו II

מאו II הוא רומן מאת הסופר האמריקאי הפוסט מודרניסטי דון דלילו.

הספר, שיצא לאור בשנת 1991, כ-10 שנים לפני פיגועי 11 בספטמבר, מתאר, ויש האומרים מנבא, את העתיד לבוא שנים מאוחר יותר. הספר מתאר את אמריקה המפוחדת מטרור, ומטרור אסלאמי קיצוני בפרט, ונמצאת בעידן של אי ודאות. דלילו אף מזכיר בספר את מרכז הסחר העולמי שבמגדלי התאומים בניו יורק, שלימים התמוטטו, כמקום מרכזי המייצג את המערב, ולכן נתון בסיכון ומועד לפורענות.

==עלילת הספר==
הרומן מתאר את חייו של ביל גריי, סלבריטי וסופר מפורסם. גריי שקוע מזה שנים בכתיבת ספר שאפתני, ומסתגר מן העולם. אל תוך פרטיותו של גריי מגיעה צלמת בשם בריטה נילסון, ששמה לה למטרה להנציח בתמונות את הסופר המפורסם והמתבודד. הופעתה של בריטה מסמנת את סופו של עידן ההסתרה עבור ביל גריי, ואת חדירת המציאות המאיימת לבועה המוגנת שבא הוא חי. גריי עד לחטיפתו של משורר צעיר על ידי טרוריסטים מוסלמים, ובהמשך יוצא למסע חיפוש אובססיבי הלוקח אותו לניו יורק, ללונדון, לאתונה ולבסוף לביירות השסועה של שנת 1991.

==דיון==
אמריקה של דלילו ב-1991 דומה עד כדי להדאיג לזו של ימינו. היא מאוימת על ידי מעשי טרור, פונדמנטליזם דתי ומבוכה פוליטית. היא עסוקה בסלבריטאות כערך, סוגדת לייצוג, לדימוי, לשטחי.

"מאו II" נחשב למשל אפל ומרתק על כוחו של הטרור בעידן הפוסט מודרני. הוא מציב את השאלות שבהן מתלבטת האנושות בעידן שאחרי הטרור: הקשר בין תקשורת המונים לטרור המונים, תפקיד הסופר מול פולחן הסלבריטאות, והיחלשותה המתמדת של הזהות מערבית.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.tam.co.il/8_10_2004/tarbut-sifrut.htm "נביא בעירו"] - עיתון תל אביב, מדור ספרות, 8.10.04
* 
* [https://web.archive.org/web/20050421154221/http://www.kinnblog.com/blog/2004/09/ הפרק הראשון מתוך "מאו II"] מתוך אתר kinblog
* 

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי 1991
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
רית'ם אנד בלוז

רית'ם אנד בלוז (באנגלית: Rhythm and blues, ובראשי תיבות R&B; משמעות: קצב ובלוז, נקרא לפעמים גם "קצב ועצב") הוא סוגה מוזיקלית אשר פותחה על ידי מוזיקאים אפרו-אמריקאים ששילבו בין ג'אז לבלוז. את הרית'ם אנד בלוז מאפיין קצב החוזר על עצמו ומלודיות פשוטות.

הריתם אנד בלוז העמיד במרכז את הגיטרה החשמלית, הסקסופון והפסנתר לצד הרכב ג'אז מצומצם מסורתי.

==אטימולוגיה==
ג'רי וקסלר ממגזין בילבורד טבע את המונח "רית'ם אנד בלוז" לראשונה בשנת 1948 בארצות הברית. המונח החליף את המונח "מוזיקת גזעית" (Race Music), שבא במקור מתוך הקהילה השחורה, אך נחשב פוגעני בעידן שאחרי מלחמת העולם השנייה. דוגמאות לאומני רית'ם אנד בלוז מפורסמים הם ריי צ'ארלס, ארית'ה פרנקלין, אוטיס רדינג ועוד.

==היסטוריה==
ההגירה הגדולה של השחורים מדרום ארצות הברית לאזורים עירוניים ותעשייתיים בשיקגו, דטרויט, ניו יורק ולוס אנג'לס בשנות ה-20 ושנות ה-30 של המאה ה-20 יצרה מעמד פועלים עירוני חדש ושינתה את הדינמיקה החברתית. ההתפתחות הטכנולוגית באותן שנים שברה את האוליגופול בתעשיית המוזיקה ואפשרה לכל אחד לפתוח אולפן הקלטות. מבשרי הרית'ם אנד בלוז הגיעו מעולמות הג'אז והבלוז שהתקרבו אחד לשני בשנות ה-30. האר אנד בי התפתח כסגנון קצבי לריקודים בשעה שהג'אז התקדם לעבר סגנון אמנותי ו"מתקדם" יותר, הבי בופ.

מוזיקאים שחורים בשנות הארבעים תרמו למעבר מסגנון הביג בנד לסגנון חדש, קרוב יותר לרית'ם אנד בלוז, "ג'אמפ בלוז" (Jump blues). הם שילבו בין הבלוז לג'אז, שילבו כלים חדשים בהרכב ויצרו מוזיקה בסגנון אורבני. בין הבולטים שבהם ניתן למנות את לרוי קאר, ביג ג'ו טרנר, אילינוי ג'אקט ולואיס ג'ורדן. אמנם חלוצי האר אנד בי הגיעו מחברות התקליטים העצמאיות, שנפתחו בשנות מלחמת העולם השנייה. רבות מהחברות היו ממוקמות במרכזי הבידור - ניו יורק ולוס אנג'לס, אך אחרות פעלו באופן מקומי. בין החברות הבולטות ניתן למנות את "Savoy", "קינג",
"אימפריאל", "Specialty", "צ'ס" ו"אטלנטיק". הפריצה הגדולה של הרית'ם אנד בלוז הגיעה לאחר המלחמה.

הרית'ם אנד בלוז תרם להתפתחות של הרוק אנד רול. החל מאמצע שנות ה-50 המונח "אר אנד בי" מתייחס בעיקר למוזיקת נשמה, גוספל וסגנונות שהתפתחו מהבלוז החשמלי (אלקטריק בלוז). החל משנות ה-70 המונח מתייחס בעיקר למוזיקת נשמה ולפאנק.

==רית'ם אנד בלוז עכשווי==

החל משנות ה-80, לאחר דעיכת הדיסקו, התפתח סגנון מוזיקלי חדש - "רית'ם אנד בלוז עכשווי". המונח מתייחס בעיקר לסגנון מוזיקלי חדש, מוזיקת פופ שמושפעת ממוזיקת נשמה ופאנק.

==ראו גם==
*שירי R&B

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.allmusic.com/genre/r-b-ma0000002809 רית'ם אנד בלוז], באתר AllMusic 
*[http://www.georgiaencyclopedia.org/articles/arts-culture/rhythm-and-blues-music-overview רית'ם אנד בלוז], באתר New Georgia Encyclopedia 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקה שחורה
קטגוריה:הקהילה האפרו-אמריקאית
אצטדיון ימק"א

אצטדיון [[ימק"א בשנת 1958]]
אצטדיון [[ימק"א ירושלים ממבט על, בשנות ה-30 של המאה ה-20]]
אצטדיון ימק"א היה אצטדיון כדורגל אשר שימש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורגל בית"ר ירושלים ובהמשך גם של הפועל ירושלים (לאחר שהפועל ירושלים עזבה את מגרש קטמון). האצטדיון נבנה על-ידי תנועת צעירי הנוצרים הבינלאומית "ימק"א" (YMCA), בחצר בניין ימק"א ירושלים לצורך הפעילות הספורטיבית של האגודה.

==היסטוריה==
הנדבן האמריקאי ג'יימס נאבגין ג'רווי הניח את אבן הפינה של האצטדיון ב-23 באוגוסט 1926. בניית האצטדיון הסתיימה רק ב-1933, אך השימוש בו החל קודם לכן. בנובמבר 1935 התקיימה באצטדיון האליפות הראשונה באתלטיקה. בשנות ה-30 של המאה ה-20 שיחקו במגרש קבוצות חיילים וקבוצות מקומיות מלאומים שונים. המגרש נחשב אז למודרני, משוכלל ונוח. אולם, כעבור חצי מאה הוא כבר היה מיושן. במשך השנים אירח המגרש משחקים מרכזיים רבים, ובהם הדרבי של ירושלים. בשנת 1991 עזבו שתי הקבוצות הירושלמיות את האצטדיון ועברו אל אצטדיון הכדורגל החדש בעיר, אצטדיון טדי. במשחק הדרבי האחרון במגרש ימק"א ניצחה הפועל והורידה את בית"ר לליגת המשנה.

האצטדיון הוזכר בשני מערכונים של שלישיית הגשש החיוור, ב"אופסייד סטורי" וב"שירים שערים וטכנאים". האצטדיון מופיע גם בקומיקס רב המכר, "אהלן וסהלן".

בעשור הראשון של המאה ה-21 נהרס מתחם האצטדיון יחד עם מתחם מגרשי הטניס, ובשטחו נבנה מתחם מגורים יוקרתי בשם "כתר דוד" הכולל כ-200 דירות לצד גינה ציבורית ומרכז ספורט תת-קרקעי שמופעל על ידי ימק"א. במרכז יש גם בריכת שחייה חליפית לבריכה המקורה של המתחם. קטע קטן מחומת האצטדיון נותר כהנצחה למגרש הכדורגל.

==אווירת ואוהדים==
באצטדיון שררה אווירה ייחודית של מטען תרבותי ונוסטלגי רב מחד, ושל עזובה ואמצעים פרימיטיביים מאידך. מגרש הכדורגל שבאצטדיון היה קצר במטר וחצי מהתקן הבינלאומי, הטריבונות היו בלויות ומכיוון שנמכרו כרטיסים רבים יותר מהמקומות על הטריבונות, כמעט תמיד היו צופי כדורגל שישבו על העצים שבצד המגרש. באזור הטריבונות היה גם ריח חזק של שתן משום שרבים מן הצופים לא טרחו להגיע אל חדרי השירותים. סביב האצטדיון הייתה חומת אבן גבוהה שבראשה גדר תיל, ננעצו שברי זכוכית במלט בנדבך העליון שלה. עליבותו של האצטדיון הייתה אנטיתזה למבנה ימק"א המפואר שבחצרו שכן:

==ראו גם==
* ימק"א ירושלים
* ימק"א (YMCA)

==לקריאה נוספת==
* רון עמיקם, מאיר גבאי ורוני דיאון, אני אוהב אותך בית"ר, מדיה 14, 2007.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

ימק"א
קטגוריה:בית"ר ירושלים
קטגוריה:הפועל ירושלים
קטגוריה:ירושלים בתקופת המנדט הבריטי
קטגוריה:ימק"א
קטגוריה:ירושלים: מבנים שנהרסו
ימק"א
כוכב בית לחם

[[שמי הלילה מעל בית לחם בחודש דצמבר במאה הראשונה לפני הספירה - תקופת הולדתו של ישו הנוצרי לערך]]
כוכב בית לחם הוא גרם שמימי שעל פי הברית החדשה הופיע מעל שמי בית לחם לבשר על הולדתו של ישו ולהורות לשלושת האמגושים את הדרך למקום הולדתו של ישו.

תיאור זה מנסה להתאים עצמו לנבואת הכוכב המופיעה בספר במדבר ומאוזכרת במגילות מדבר יהודה.

==תיאור האירוע על פי הברית החדשה==
בבשורה על-פי מתי שבברית החדשה מתואר כי הגיעו אנשים חכמים מן המזרח לעיר ירושלים ושאלו: "מי הוא זה אשר נולד מלך היהודים? אשר ראינו את כוכבו אשר זרח, ובאנו לעבוד אותו" (פרק ב' פסוק 2).
בספר "הבשורה על פי לוקאס" מופיעים פרטים נוספים, לפיהם בעת הלידה הופיע כבוד ה' ומלאכים בשמיים בישרו על הלידה לרועים בשדה: "בְּאוֹתוֹ חֶבֶל אֶרֶץ הָיוּ רוֹעִים שֶׁנָּהֲגוּ לָגוּר בַּשָֹדֶה וְלִשְׁמֹר עַל עֶדְרָם בְּאַשְׁמוּרוֹת הַלַּיְלָה. לְפֶתַע נִצַּב עֲלֵיהֶם מַלְאַךְ ה' וּכְבוֹד ה' נָגַהּ סְבִיבָם..." (פרק ב' פסוק 9).
כוכב בית לחם המשוחזר בחזית מלון ירושלים (כיום דריסקו)

== כוכב בית לחם באמנות ==
תיאורים של כוכב בית לחם ניתן לראות לרוב באמנות המתארת את סגידת האמגושים בצורה כזאת או אחרת. בציור פרסקו של האמן ג'וטו די בונדונה, כוכב בית לחם מתואר ככוכב שביט. בעבודת הטפטין (אריגה) של האמן אדווארד ברן-ג'ונס (28 אוגוסט 1833 - 17 יוני 1989, אנגליה), מופיע הכוכב כאשר הוא מוחזק בידיו של המלאך.

בכנסיית המולד, כוכב בעל ארבע עשרה אלומות, מציין על פי המסורת את מקום הולדות של ישו.

כוכב בית לחם משמש כאביזר קישוט עבור צליינים נוצרים המבקרים בארץ הקודש, הוא מיוצר בעיקר מעץ זית וניתן למצוא אותו בחנויות מזכרות לתיירים בעיר העתיקה בירושלים ובעיר בית לחם. בעץ חג המולד נהוג לשלב קישוטים מוזהבים מנייר, פלסטיק או מתכת בדגם כוכב בית לחם. בנוסף משמש כקישוט המיוצר על ידי צורפים כעגילי אוזניים ותליונים לצוואר.

בעבודות השחזור והשימור של מלון דריסקו במושבה הגרמנית ביפו, אשר נקרא בעבר מלון ירושלים, נעשה שחזור של כוכב בית לחם על פי תמונה המתוארכת לסביבות שנת 1910, המראה את ראשי קהילת הטמפלרים ביפו ושרונה בחזית המלון. הכוכב, אשר שוחזר על ידי סטודיו תכלת לשימור ציורי קיר, נעשה על פי תמונה יחידה וכוכבי בית לחם דומים אחרים, בטכניקה של יציקת פליז. עם חניכת מלון ירושלים החדש בשנת 2018, הושב אחר כבוד כוכב בית לחם למקומו מעל דלת הכניסה למלון.

==ניסיונות מדעיים להסביר את האירוע==
אף שהאירוע מתואר רק בברית החדשה, ואין עדויות חיצוניות המתארות אותו, ניסו מדענים נוצרים להסביר את התופעה כתופעת טבע מדעית. הדבר נעשה בהתעלמות מאגדות דומות בדבר הופעת כוכב בעת הולדתו של הקיסר הרומי אלכסנדר סוורוס.

בין התאוריות שהוצעו היו ליקוי כוכבי לכת כגון הליקוי של צדק ושבתאי בשנת 7 לפנה"ס, וכן הליקוי בין שבתאי ונגה בשנת 2 לפנה"ס. הסבר נוסף מתייחס לשביט היילי שעבר בקרבת כדור הארץ בשנת 12 לפני הספירה. יוהאנס קפלר הציע שמדובר היה בסופר נובה.

על פי תאוריה נוספת, בשנת 5 לפנה"ס היו הכוכבים צדק ונגה קרובים זה לזה ועשויים היו להיראות יחד עם הירח ככוכב אחד.

==קישורים חיצוניים==

*[http://bethlehemstar.net ניסיונות להסביר את הופעת הכוכב באופן מדעי]
*[https://web.archive.org/web/20070708143748/http://www.eclipse.net/~molnar/ אתר אסטרונומי על הכוכב]
* 

קטגוריה:מיתולוגיה נוצרית
קטגוריה:בית לחם
האייל הקורא

לוגו "האייל הקורא"
האייל הקורא הוא כתב עת מקוון אשר עלה לרשת ב-12 בספטמבר 1999 (ערב ראש השנה תש"ס). כתב העת דן בענייני תרבות ואקטואליה (כגון פוליטיקה, ספרים, מוזיקה ומדע).

== היסטוריה ==
ב"האייל הקורא" מתפרסמים מאמרים, עדכוני חדשות וסקרים, והגולשים דנים ביניהם בנושאי המאמרים במערכת הדומה לפורום. כותבי המאמרים באתר אינם זוכים לתשלום, ומאמריהם נערכים על ידי צוות העורכים – העושים, גם הם, את מלאכתם בהתנדבות – קודם לפרסומם. בעבר היה לאתר עורך ראשי, דובי קננגיסר, אולם בהמשך העבודה התחלקה בין מספר עורכים.

כל מאמר באתר משמש במה לדיונים ממושכים בהם מתפרסמות מאות ואלפי תגובות. לעיתים הדיונים זוכים לחיים משל עצמם והם הולכים ומתפתחים גם כאשר הנושא בו הם עוסקים הולך ומתרחק מנושא המאמר המקורי.

באפריל 2010, בטור מאת דובי קננגיסר, נמסר ש"מנגנון התגובות החדשות יושבת, והאייל יהפוך לאתר סטאטי", כלומר – אתר שבו ניתן יהיה לעיין בתכנים ישנים אך לא להוסיף תוכן חדש. בעקבות הודעה זו התארגנה קבוצת משתמשים לפתוח מחדש את האתר, והודעה על פתיחתו מחדש פורסמה ב-9 באוגוסט 2010.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* דובי קננגיסר, [http://www.haayal.co.il/story?id=1 אודות האייל הקורא]
* 
* אלי אשד, [http://www.faz.co.il/story_31 האייל ששאג], מאמר על האייל הקורא, במקור באתר "רשימות"

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:כתבי עת מקוונים ישראליים
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראלים שהושקו ב-1999
קטגוריה:איילים בתרבות
ג'רלדין צ'פלין

ג'רלדין צ'פלין (באנגלית: Geraldine Chaplin; נולדה ב-31 ביולי 1944) היא שחקנית אמריקאית, בתו של השחקן והבמאי צ'ארלי צ'פלין. היא הייתה מועמדת לשלושה פרסי גלובוס הזהב על משחקה בסרטים "דוקטור ז'יוואגו" (1965), "נאשוויל" (1975) ו"צ'פלין" (1992), שם גילמה את סבתה, אימו של אביה; האנה צ'פלין.

== ביוגרפיה ==
ג'רלדין צ'פלין נולדה בסנטה מוניקה שבארצות הברית; היא בתו הראשונה של צ'ארלי צ'פלין מאשתו הרביעית אונה אוניל (בתו של המחזאי יוג'ין או'ניל). בתה של ג'רלדין מנישואיה לצלם הקולנוע הצ'יליאני פטריסיו קסטייה, היא השחקנית אונה צ'פלין<ref></ref>.

כבר בגיל שמונה השתתפה צ'פלין השתתפה בסרטו של אביה, "אורות הבמה"; באותה התקופה משפחתה עברה לשווייץ; היא קיבלה שם חינוך בפנימיה ובין השאר למדה צרפתית וספרדית. אחרי שחלומה להפוך לרקדנית בלט לא התגשם, עברה לקריירת משחק.

הבמאי דייוויד לין בחר בה כשחקנית שתגלם את דמותה של טוניה (אשתו של יורי ז'יוואגו) בסרט "דוקטור ז'יוואגו" (1965).

בשנת 1992 שיחקה בסרט הביוגרפי "צ'פלין", אודות אביה והיא שיחקה בו בתפקיד סבתה, ואימו של אביה, צ'ארלי.

בשנת 2008 גילמה את הסבתא בסרט הדרמה הספרדי "וידוייה של נימפומנית" מאת הבמאי כריסטיאן מולינה.

בשנת 2014 שיחקה בסרט הדרמה והפנטזיה "Amapola", סרטו הראשון כבמאי של מעצב ההפקה הארגנטינאי אאוחניו זאנטי <small>(אנ').</small>

שיחקה ב-2018 בסרט "עולם היורה: נפילת הממלכה" כאיריס, המשגיחה של בנג'מין לוקווד (ג'יימס קרומוול).

דוקטור ז'יוואגו]]

צ'פלין גם השתתפה בתשעה סרטים של הבמאי הספרדי קרלוס סאורה, שאיתו ניהלה רומן מתמשך ולהם שני ילדים.

==מסרטיה==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:זוכי פרס גויה: שחקנית המשנה הטובה
קטגוריה:צ'ארלי צ'פלין
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1944
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
חדר ייחוד

270x270 פיקסליםחדר ייחוד הוא נוהג בנישואים הלכתיים לפיו חתן והכלה שוהים לבדם במקום מסוים לאחר החופה וקידושין. נוהג זה מקובל ביהדות תימן וביהדות אשכנז, ונחשב שם הכרחי מבחינה הלכתית כדי להחשיב את הזוג כנשוי כדת וכדין, אך לא בכל יהדות ספרד.

==הצורך בחדר ייחוד==

תהליך הנישואים ההלכתי מתחלק לקידושין (הנקראים בלשון התורה אירושין), אשר אחריהם הזוג מאורס ואינו נחשב לנשוי, ולנישואים, שהם כניסת האישה לרשותו המלאה של הבעל. המרחב ברשות החתן אליו נכנסת לראשונה הכלה כדי לקיים את הנישואים נקרא "חופה".

החופה בתקופת התלמוד הייתה חדר שהיה בבעלות החתן. במשך הדורות הטקסים השתנו, והתעוררו מחלוקות מהי המקבילה התקפה ל'חופה' המקורית. לפי דעה אחת, העובדה שבחופה המקורית החתן והכלה היו מתייחדים היא מרכזית, ומאחר שבחופה המודרנית אין ייחוד, צריך להתייחד לאחר טקס הקידושין.

נהוג להדר ולבצע מספר פעולות כדי לוודא שהכלה אכן נכנסה לרשות הבעל בהתאם לכל הדעות. יש סוברים שהחופה אינה תקפה אם החדר אינו בבעלות החתן, שכן המטרה בחופה היא הכנסת האישה לרשות החתן. מאחר שמרבית טקסי החתונה כיום מתקיימים באולם אירועים, ממילא החתן שוכר מבעל האולם חדר זה.

==הנוהג כיום==
שני עדים שומרים מחוץ לחדר ייחוד

לאחר טקס החופה החתן והכלה נכנסים לחדר סגור ושוהים שם יחד משך זמן מסוים, ללא אנשים אחרים. שני עדים כשרים (לרוב עדי הקידושין) מופקדים לוודא מראש שהחדר אכן סגור וריק, ולאחר כניסת החתן והכלה ונעילת הדלת, הם "שומרים" מבחוץ למשך מספר דקות על החדר. מטרת בדיקת החדר והשמירה עליו היא ליצור מציאות בו יכולים החתן והכלה לממש פיזית את הנישואין ("ייחוד הראוי לביאה"). עם זאת, הנוהג הוא שהחתן והכלה מנצלים זמן זה רק לשיחה ולאכילה (לאחר הצום הנהוג ביום הנישואין).

מנהג חדר הייחוד נפוץ בכל קהילות יהדות אשכנז. בחלק מקהילות יהדות ספרד לא מקובל מנהג זה, אך יש מקפידים שתהיה עדות על כך שהזוג התייחד בפועל בליל הכלולות לאחר החתונה. מנגד, יש הסוברים שאסור לבני יהדות ספרד לערוך חדר ייחוד באולם השמחות, משום צניעות. הבדלי נוהגים אלו בין העדות הובילו במספר מקרים לעימותים במהלך חתונה.

במידה ובזמן טקס החתונה הכלה נידה ('חופת נידה'), לא ניתן הלכתית לאפשר מצב של ייחוד (אף על פי שאיסור ייחוד לא קיים בזוג נשוי כשהאישה נידה, בזוג טרי ישנה חומרה מאחר שבני הזוג לא קיימו עדיין יחסי אישות). במקרה זה נהוג להשאיר את דלת חדר הייחוד פתוחה (או לא-נעולה), או לצרף ילדים לזוג. בשל אי-הנעימות הכרוכה בכך, נהוג להצניע התנהלות זו.

בחתונות רבות נערכים בימינו צילומים בחדר הייחוד, לאחר זמן מסוים בו שוהה הזוג לבדו.

==ראו גם==
* קידושין
* חופה וקידושין
* איסור ייחוד

==קישורים חיצוניים==

* הרב יוסף אלנקווה, [http://www.moreshet.co.il/web/shut/shut2.asp?id=34655 חדר ייחוד חובה ?], אתר מורשת
* 
* הרב אליעזר מלמד, [http://www.yeshiva.org.il/midrash/shiur.asp?cat=506&id=1936&q= הלכות קניין הנישואין ג'], אתר ישיבה

==הערות שוליים==

ייחוד
קטגוריה:נישואים ביהדות
הנריק פונטופידן

הנריק פונטופידן
הנריק פונטופידן (בדנית: Henrik Pontoppidan; 24 ביולי 1857, פרדריסיה, יוטלנד – 21 באוגוסט 1943, שארלוטנלונד, דנמרק) היה סופר דני, מחבר רומנים בעל השקפת עולם סוציאליסטית, זוכה פרס נובל לספרות.

==ביוגרפיה==
הנריק פונטופידן נולד במשפחת כמרים מזה דורות. הוא השתוקק להיות מהנדס ולהשתתף במשלחת מדעית לגרינלנד, אך לא הצליח בכך. הוא קטע את לימודיו בטכניון של קופנהגן והתחיל לעבוד בהוראה בבית ספר כפרי. התחתן עם בת כפר והתיישב באחוזה כפרית.

יצירתו הראשונה, הרומן "כנפיים סמוכות", עוררה את תשומת לבם של גדולי הספרות בסקנדינביה באותה תקופה, גיאורג בראנדס והנריק איבסן ושניהם שיבחו את הרומן. ביצירותיו יש הבנה עמוקה לחיי האיכרים הדנים. הוא מעביר ביקורת מרירה על הניוון התרבותי והמוסרי של ארצו.

בשנת 1917 הוענק לו, יחד עם קרל גילרופ, פרס נובל לספרות על "תיאורו הנפלא לדניה של המאה העשרים".

== מיצירותיו ==
*כנפיים סמוכות
*קרקע (1891)
*הארץ היעודה (1892)
*אדם הישיש (1894)
*יום הדין (1895)
*שיר השירים (1896)
*פר (Per) בר המזל
*ממלכת המתים (1916)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים דנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:זוכי פרס נובל דנים
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1857
קטגוריה:דנים שנפטרו ב-1943
סטנלי ספרבר

סטנלי ספֶּרבֶּר (באנגלית: Stanley Sperber; נולד בינואר 1942) הוא מנצח ישראלי.

==ביוגרפיה==
ספרבר, יליד ניו יורק, רכש את השכלתו המקצועית באוניברסיטת קולומביה (מוזיקולוגיה) ולאחר מכן המשיך ללמוד לתואר שני בניצוח בבית הספר ג'וליארד, שניהם בעירו. הוא ייסד בניו יורק את מקהלת "זמיר", והופיע עמה בזמריה (מפגש מקהלות בינלאומי הנערך מדי שלוש שנים בישראל) ב-1967 וב-1970. בעקבות זאת עלה ספרבר לישראל בשנת 1972 ומיד נקלט בעשייה המוזיקלית המקומית כמנהל המוזיקלי והמנצח של המקהלה הפילהרמונית תל אביב. שנה לאחר מכן ניצח לראשונה על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בקונצרט למנויים כמחליפו של המנצח אישטוון קרטס, שטבע במהלך סדרת קונצרטים באפריל 1973.

ספרבר ניצח על התזמורות החשובות בישראל, והמשיך להופיע תדיר בארצות הברית ובאירופה. הוא היה המנצח הישראלי הראשון שהופיע בברית המועצות ובצ'כוסלובקיה.

בשנים 1972–1985 שימש כמנצחה ומנהלה האמנותי של המקהלה הקאמרית שליד האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. בשנת 2000 חידשה המקהלה את פעילותה תחת ניצוחו וניהולו האמנותי, ומאז ועד היום היא ההרכב המזוהה איתו יותר מכל.
בסוף שנת 1978 הקים את מקהלת הגליל העליון, וניצח עליה עד שנת 1981.

בשנים 1985–2000 שימש ספרבר כמנצח ראשי של התזמורת הסימפונית חיפה, ואף זכה בתואר "מנצח כבוד" כאות הוקרה. לאחר מכן היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הקאמרית חולון ושל מקהלת רינת. בשנת 1987 היה בין יוזמיו ומקימיו של בית הספר לשירת מקהלה בתל אביב.

נוסף על עיסוקיו בתחום המוזיקה, ספרבר הוא שחקן טניס פעיל וכן שופט טניס בינלאומי מוסמך.

ספרבר מתגורר ברמת אביב מאז שנות ה-70. נישא לריקי, פסנתרנית, והוא אב לבן בשם נועם ספרבר וסב לליאם, עילי ויובל. בשנת 1987 נפטרה אשתו, בגיל 38 ,וכיום, מתגורר סטנלי עם אורה וייסברג.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.jamd.ac.il/content/פרופ-סטנלי-ספרבר פרופ' סטנלי ספרבר] באתר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
* [http://www.israel-opera.co.il/?CategoryID=181&ArticleID=863 סטנלי ספרבר, מנצח] באתר האופרה הישראלית ([http://www.israel-opera.co.il/eng/?CategoryID=263&ArticleID=646 באנגלית])
* [http://www.habama.co.il/PagesTelAviv/ArtPerson.aspx?PeopleID=1102 סטנלי ספרבר] באתר "הבמה"
* 
* 
* 
* 

ביקורות:
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:מנצחי מקהלות ישראלים
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:סגל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
מוזיקת ברברשופ

רביעיית ברברשופ של [[הצי האמריקאי בעת הופעה]]מוזיקת ברברשופ (באנגלית: Barbershop music) הוא סגנון עממי של מוזיקת א-קפלה, המושר ללא ליווי כלי נגינה. הסגנון מאופיין באקורדים מרובעים בטקסטורה מוזיקלית הומופונית בעיקרה. לכל אחד מארבעת הקולות יש תפקיד. הסולן (Lead Singer) שר את המנגינה, הטנור מלווה מעל המנגינה, הבס שר את התווים הנמוכים, והבריטון משלים את האקורד. עיבודי ברברשופ מתאפיינים בהרמוניות צפופות (Close Harmony) - צירופי צלילים במרווחים קטנים, העשויים לעיתים להישמע צורמים מחוץ להקשר ההרמוני.

מחקרים מוזיקולוגיים נוטים כיום לתמוך בטענה כי מקור הסגנון הוא בשכונות האפריקניות-אמריקניות של ארצות הברית בתחילת המאה ה-20. בשכונות אלה, מספרות הגברים (באנגלית Barbershops) היוו - ועודן מהוות - מרכז חברתי. הפורמט של שירת הברברשופ כהרמוניה של ארבעה תפקידי שירה מוצאת את שורשיה עוד בשירת הגוספל של הכנסיות האפריקניות-אמריקניות.

שירת ברברשופ מהווה כיום תחביב של זמרים (בעיקר גברים) רבים ברחבי העולם, ובמיוחד בארצות הברית, שבה נולד סגנון הברברשופ. הארגון Barbershop Harmony Society הוא ארגון-הגג הראשי המאגד את פעילותם של הרכבי ברברשופ בארצות הברית ובקנדה. בנוסף לו פועלים ארגונים נוספים שבהן משתתפים גם הרכבי נשים (Sweet Adelines International, ו-Harmony Incorporated).

הרכבי ברברשופ מפורסמים מהעולם:
*The Dapper Dans
*Vocal Majority
*Masters of Harmony
*Ambassadors of Harmony

בישראל פועלים מספר הרכבי ברברשופ, שהוותיקה מביניהן היא "להקת הספרים הירושלמית" אשר הוקמה ב-1983.
מאז הוקמו עוד מספר הרכבים, אשר הבולט ביניהם הוא "12 טון", הפועל בניצוחו של אלכס אשד. אשד הקים גם את "ברברינה", הרכב ברברשופ ישראלי על טהרת המין הנשי.

==ראו גם==
* א-קפלה

==קישורים חיצוניים==

* [http://barbershop.org Barbershop Harmony Society]
* [http://www.jbe.singisrael.co.il/index.html להקת הספרים הירושלמית] 
* [https://web.archive.org/web/20100924174700/http://www.12-tones.com/heb/ 12 טונים]
* [http://www.barberina.net/ ברברינה ] 

קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
דג'מבה

תוף דג'מבה
דג'מבה, ג'מבה או ג'מביי (Djembe) הוא תוף בצורת גביע השייך לקטגוריית כלי ההקשה לניגון סולו וליוויים, והדונון (באנגלית: Doundoun/Dunun) – תופי בס, המגיעים בשלושה גדלים שונים ומוצמדים אליהם פעמוני ברזל, ובדרך כלל מנגנים עליהם יחדיו באנסמבל התופים המסורתיים של בני המלינקה, (מחבל המנדה שבמערב אפריקה).

==רקע==
הצורה הנוכחית של דג'מבה התפתחה ככל הנראה מכלי כתישה. בעבר, התופים יוצרו על ידי נפחים. בעבר היו משלמים עבור הדג'מבה אגוזי קולה. תהליך בניית התוף מלווה בטקס בו בודקים את העץ ממנו מכינים את הדג'מבה, לפני כריתת העץ רוקדים סביבו ישרו ויתופפו. הנפח ופמלייתו יגישו לעץ כמנחה את עשרת אגוזי הקולה, ויסבירו לרוח העץ כי הוא העץ הנבחר וכן גם יתנצלו בפני רוח העץ על כך שצריך לכרות אותו. לאחר כריתת העץ, תגולף הצורה החיצונית הבסיסית של התוף, לאחר מכן הליבה הפנימית של העץ תרוקן מתוכן. טקס נוסף, המציין את מתן הקול לתוף הג'מבה, יתקיים מיד לאחר הגילוף הסופי של התוף ומתיחת העור על חלקו העליון. לפני שנים, השתמשו בעור של אנטילופה, מאוחר יותר השתמשו בעור של עז. הטקס הסופי יתקיים בעת הניגון על התוף, כדי לתת לתוף את קולו.

==חשיפת הג'מבה למערב==
בספרו מבוא לג'מבה, קארי, מציין כי התוף הוצג לראשונה מחוץ למערב אפריקה בשנת 1950, בעת המסע העולמי של הבלט האפריקאי (Les Ballets Africains ), תחת ניצוחו של פדובה קייטה מגינאה. עד לשנות ה – 80 הג'מבה היה מוכר רק לקומץ מועט של מוזיקאים ורקדנים שהיו מעוניינים במוזיקה האפריקאית. רוב המידע על הג'מבה סיפק נגן בשם לאדג'י קמרה, (מהבלט האפריקאי), אשר משנות ה-60 אימן את הדור הבא של נגני הג'מבה בארצות הברית. העולם למעשה החל להתעניין בג'מבה רק מאמצע שנות ה – 80. בתקופה זו הופקו בעולם, ובעיקר באירופה אלבומים רבים המוקדשים לתוף זה. מסע הופעות של להקות בלט מגינאה, מאלי וסנגל זכו להענות רבה מצד הקהל שגדש את האולמות. כמות מורי הג'מבה גדלה, וחלקם יזמו סדנאות לימוד באפריקה עצמה. עם הביקוש החל גם הייצור ההמוני של התוף לצרכים מסחריים,( Charry, 1996).

ישנן מספר סיבות להתעניינות המאוחרת שגילה העולם בג'מבה, ביניהן, הבדלים תרבותיים ולשוניים בין ארצות הברית לבין הקולוניות הצרפתיות, ופטירתו ב-1984 של נשיא גינאה (Sekou Toure). באותה השנה גינאה פתחה את שעריה. שני נגנים מפורסמים הם ממדי קייטה ופמדו קונטה.

==סגנון התיפוף==
את רפרטואר המקצבים שמנגנים כיום בג'מבה שאבו ממקורות שונים במערב אפריקה ולא רק מהאזור שהיה פעם חבל המנדה.
פיתוח סגנון תיפוף אחיד ובינלאומי קרה הודות לשינויים שנאלצו האמנים האפריקאיים לבצע במורשת המוזיקלית שלהם בגלל החשיפה האירופאית הנרחבת לה הם זכו. אירוע תיפוף בכפר (יכול להתרחש גם בעיר), נערך לעיתים לאורך שעות, שבמהלכן המתופפים והנגנים מתרכזים במקצב אחד או בכמה מקצבי ריקוד בודדים. כל המשתתפים באירוע מאלתרים ריקוד מול הנגנים, בין אם זה כל משתתף אחד או שניים שלושה בו זמנית. הם מאתגרים את הנגנים על ידי ריקוד מהיר. על הנגן ללוותם בהתאם למהירות הריקוד, בדרך כלל ישנה הפוגה במהירות התיפוף בזמן שהרקדנים מתחלפים, או כשמנחה הטקס (jeli), שהוא גם הזמר, שר.

סגנון התיפוף של הבלט הוא שונה. הכוריאוגרפיה מהוקצעת. ישנה קבוצה גדולה של נגנים הרוקדת בו זמנית בתיאום עם המתופפים, כדי לא לשעמם את הקהל שבא לצפות במופע אך לא מהשתתף בו, הם מנגנים לפעמים מעל ל-30 מקצבים שונים במופע שאורך שעה בלבד (שם).
באפריקה, בניגוד למעגלי מתופפים במערב, מספר המתופפים באנסמבל הוא קטן וכך גם מספר המקצבים שהם מנגנים. מספר המשתתפים המינימלי הוא שלושה: סוליסט, נגן ליווי על הג'מבה ותוף דונון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי הקשה
קטגוריה:מוזיקה אפריקאית
קרל שפיטלר

קרל פרידריך גאורג שפיטלר (בגרמנית: Carl Friedrich Georg Spitteler; 24 באפריל 1845 – 29 בדצמבר 1924) היה סופר שווייצרי כותב גרמנית, זוכה פרס נובל לספרות לשנת 1919.

==חייו==
שפיטלר נולד בליאשטל שליד בזל, הוא למד תאולוגיה בציריך ובהיידלברג, לימד במשך שבע שנים ברוסיה ובפינלנד וחזר לארצו בשנת 1885. לאחר תקופת מה בהוראה עבר לעיתונאות ומשנת 1892, כאשר התיישב בלוצרן, הקדיש את עצמו לספרות.
בתקופת מלחמת העולם הראשונה נאבק שפיטלר למען הנייטרליות של שווייץ וגם כתב חוברת בנושא זה.

בתקופת שהותו ברוסיה ובפינלנד חיבר את "פרומתבס ואפימתבס" ולאחר שובו לשווייץ הוציא אותו לאור על חשבונו תחת השם הבדוי קרל פליכס טאנדם. הספר לא משך תשומת לב. הוא חזר וכתב אותו בחרוזים בשנת 1924. כיצירתו החשובה ביותר נחשב האפוס "אביב אולימפי" שהופיע ב-4 כרכים. האפוס לא זכה לתשומת לב ראויה עד שהמנצח הנודע פליקס ויינגרטנר כתב עליו מאמר גדול מלא תשבחות. המאמר הודפס במינכן בשנת 1904. בשנת 1910 הודפסה מהדורה חדשה של האפוס בחמישה כרכים.

בשנת 1919 הוענק לשפיטלר פרס נובל לספרות "כהערכה מיוחדת ליצירה האפית "אביב אולימפי".

שפיטלר נפטר בלוצרן ב-1924.

== יצירותיו ==
*פרומתבס ואפימתבס אפוס גדול בפרוזה שנכתב מחדש בחרוזים בשנת 1924
*אקסטנא מונדנה (1893)
*פרפרים (1889) ספר שירים
*פרידלי (1891) רומן
*גוסטב (1892) רומן
*משלים ספרותיים (1892)
*באלאדות (1896)
*גוטהארד (1897) רומן
*הקצין קונראד (1898) רומן
*אמיתות צוחקות (1898) קובץ מסות
*אביב אולימפי (1900-1905) אפוס פילוסופי מיתולוגי

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ציריך
קטגוריה:זוכי פרס נובל לספרות
קטגוריה:סופרים שווייצרים כותבי גרמנית
קטגוריה:זוכי פרס נובל שווייצרים

קטגוריה:ילידי 1845
קטגוריה:נפטרים ב-1924
מיס מיוזיק

מיס מיוזיק הוא אלבומה ה-13 של הזמרת שרית חדד, שיצא לאור ב-20 בדצמבר 2005. האלבום כולל בלדות כמו השיר "חתיכה מחיי" ושירים קצביים - "מיס מיוזיק", "כל האנשים השמחים", "בושם צרפתי" ועוד. הסינגל הראשון מתוך האלבום הוא "כל האנשים השמחים" שכתב והלחין הנרי המעבד והמפיק המוזיקלי, בנוסף לשיר הזה הוא כתב והלחין עוד שלושה שירים. אמנים נוספים אשר תרמו את חלקם לאלבום: צביקה פיק, יואב גינאי, קובי אוז, יעקב למאי, ארז ברזוליק, ועוד.

==רשימת רצועות==

{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
!width=100|שיר
!width=70|זמן
!width=70|מילים
!width=70|לחן
!width=70|עיבוד
|-
! מיס מיוזיק
| 03:39
| הנרי
| הנרי
| הנרי ויעקב למאי
|-
! הקהל שלי
| 03:55
| יואב גינאי
| צביקה פיק
| שי ראובני
|-
! חתיכה מחיי
| 03:32
| יוסי גיספן
| שרית חדד
| יעקב למאי
|-
! אכלו לי שתו לי
| 03:11
| קובי אוז
| קובי אוז
| יעקב למאי
|-
!בושם צרפתי
| 03:06
| זאב נחמה
| זאב נחמה ותמיר קליסקי
| שי ראובני
|-
! למות מאהבה
| 03:58
| יוסי גיספן
| זאב נחמה ותמיר קליסקי
| שי ראובני
|-
! כוכבים של אהבה
| 03:39
| יוסי גיספן
| שרית חדד
| שי ראובני
|-
! בין כל הבלאגן
| 04:00
| הנרי
| הנרי
| יעקב למאי
|-
! עם הפנים למערב
| 03:47
| הנרי
| הנרי
| הנרי ויעקב למאי
|-
! ביני ובינך
| 03:45
| אייל ליאון קצב וארז ברזוליק
| אייל ליאון קצב
| אייל ליאון קצב, אודי שמחון ובועז וולף (עיבוד מיתרים: אייל ליאון קצב, אודי שמחון ומומין סיסלר)
|-
! כל האנשים השמחים
| 03:13
| הנרי
| הנרי
| שי ראובני
|-
! זורמים
| 04:24
| ארז ברוזליק
| אייל ליאון קצב
| אייל ליאון קצב, אודי משחון ובעוז וולף (עיבוד מיתרים: אייל ליאון קצב, אודי שמחון ומומין סיסלר)
|-
! תק תק (דואט עם: סוטיס וולניס)
| 04:28
| צ'ולי זכאי
| סוטיס וולניס
| שי ראובני
|}

==רשימת המשתתפים באלבום==
*הפקה ראשית: שרית חדד
*הפקה מוזיקלית: הנרי, אייל לאון קצב, יעקב למאי, שי ראובני.
*הפקת שירה: יהודה תמיר
*קולות רקע וליווי: מאיה אברהם, מיכל קפלן.
*מיקסים: אייל לאון קצב, סיימון ויינשטוק.
*תופים: אשר פדי
*בס: אבי יפרח
*גיטרות: אבי סינגולדה, אודי שמחון, אריק כהן
*קלידים ותכנות: Henree, עמית הראל, יעקב למאי, עדי גולדשטיין, שי ראובני, אודי שמחון ובועז וולף
*כלי הקשה: יהודה תמיר, אמיר פינטו ואורן בלבן
*כלי מיתר: התזמורת של מומין ססלר וטל שגב
*חלילים (דודוק, נאי, חליל צד, זורנה): אמיר גבירצמן
*חליל ערבי וזורנה: מומין ססלר
*בגלמה: אריק כהן, מוסטפא הפאוקור
*דרבוקה: חזי יעקב
*פסנתר: טל שגב
*זורה: אריק כהן
*הוקלט באולפנים: שיר, henreemusic ,A.G ,private room ,momin sisler
*יחסי ציבור: שרי ישראלי וקרן קורנדאלי

==סינגלים==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תואר
!מכירות
|-
!ישראל (IFPI)
|פלטינה
|40,000
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי שרית חדד
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת אבי גואטה הפקות בע"מ
שדות לונדון

שדות לונדון, אוקטובר 2005.
שדות לונדון או לונדון פילדס (באנגלית: London Fields) הוא פארק ברובע האקני במזרח העיר לונדון.

== היסטוריה ==

הפארק תועד לראשונה בשנת 1540 כשטח ציבורי ששימש מובילי בקר לרעות את עדריהם לפני הובלתם לשוק.

מסמך בספריית האקני מתעד משחק קריקט משנת 1802. מגרש הקריקט עדיין מארח תחרויות מסוף אפריל עד אמצע ספטמבר מדי שנה. 

== הפארק כיום ==

הפארק כולל כיום את מגרש הקריקט, בריכת שחייה פתוחה, מסלול אופני ספורט, וכן שטחי עשב מגרשי משחקים לילדים ומגרשי טניס. שביל אופניים מוביל מהפאב בפארק לשוק ברודוויי. רכבת מחברת בין שדות לונדון לתחנת האקני דאונס ולתחנת רחוב ליברפול בסיטי. ה"פאב בפארק" הוא נקודת הזינוק לרכיבה הלילית השנתית של דאנוויץ' דינאמו. 

בעבר היה האזור בו מצוי הפארק אזור מוזנח אולם שיפוץ הפארק ומתקניו הוביל לעליית מחירי הדירות באזורו, ושיפור רמת החיים של האוכלוסייה סביבו.

אזור שדות לונדון נחשב אחד ממרכזי האמנות של לונדון. גלריות אמנות קטנות ובינוניות צמחו באזור ביניהן ה'הוטהאוז', קומפלקס גלריות שהורחב לאחרונה ופונה היום לצידו הצפון מזרחי של הפארק. 

מדי יום שבת, נערך באזור שוק המושך אליו חקלאים מהאזורים הכפריים המביאים ומוכרים את מרכולתם לצד רוכלים המוכרים עבודות יד, תכשיטים, מתנות, בגדי ילדים ובגדים יד שנייה. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:האקני
קטגוריה:לונדון: פארקים
פארק מייל אנד

"הגשר הירוק" המקשר בין שני חלקי הפארק.
פארק מייל אנד (באנגלית: Mile End Park) הוא פארק ציבורי הממוקם ברובע טאוור המלטס בעיר לונדון. שטח הפארק 36.4 קמ"ר, והוא נבנה על קרקעות ששימשו בעבר למפעלים תעשייתיים. במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה נהרסו כמעט כל המבנים בשטח, ולאחר המלחמה נבנה במקום הפארק.
הפארק מצוי מזרחית לתעלת גרנד יוניון, ודרומית לפארק ויקטוריה.

בשנות ה-90 בוצעו עבודות שיפוץ נרחבות בשטח הפארק, וגשר להולכי רגל נבנה על מנת לקשר בין שני חלקי הפארק הנחצה על ידי דרך מייל אנד.

אצטדיון מייל אנד ממוקם בפינתו הדרומית של הפארק. האצטדיון כעת בשיפוצים ונבנית בו בריכת שחייה ציבורית.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:טאוור האמלטס
מייל אנד
באשי-בוזוק

באשי-בוזוק. ציור שמן מאת [[ז'אן-לאון ז'רום 1881]]
באשי-בוזוק (בטורקית: başıbozuk ["חסרי הנהגה"]) היו כוחות לא סדירים של שכירי חרב מכל רחבי האימפריה העות'מאנית ששירתו את הסולטאן. מקורם ככל הנראה בשבטים באפגניסטן. הם לא קיבלו שכר, וחיו מרווחי השלל אותו היו לוקחים. כוחות אלו לא לבשו מדים, ונעו בדרך כלל רכובים על סוסים. הבאשי באזוק נודעו באכזריותם, והשתתפו בטבח בבולגריה ב-1876, ובמלחמת קרים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: צבא וביטחון
קטגוריה:צבאות
באשי
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רדיפת נוצרים
רבקה מגן

רבקה מגן (31 במאי 1934 - 21 בפברואר 2018) הייתה סופרת ילדים ונוער, מורה ומפקחת חינוכית ישראלית.

== ביוגרפיה ==
רבקה מגן נולדה בתל אביב, עברה עם משפחתה לחיפה, שם התחנכה וסיימה את לימודיה במכללת גורדון. כבר בילדותה החלה לכתוב סיפורים. בעלת תואר ראשון במקרא, לשון וספרות עברית מטעם אוניברסיטת חיפה.

הקריירה הספרותית של מגן התחילה בכך שנתפרסמה מודעה בעיתון הקוראת לכל מי שיש לו יצירה בנושא "הים" לשלוח אותה לתחרות ספרותית נושאת פרסים. היא שלחה בעילום שם את יצירתה "איש המעלות", וזכתה במקום הראשון בפרס ע"ש שבי מאור.

עסקה בהוראה בבתי ספר יסודיים ועל-יסודיים. לימדה בבית הספר הריאלי ובבית הספר ליאו בק בחיפה.

ב-1971 הצטרפה למערכת "הארץ שלנו" כעורכת המדור "רן הספרן" וככתבת בכירה. ספרה "הצמיד של אופירה" מבוסס על זיכרון ילדות שקרה לה.

בשנת 1974 נתמנתה למפקחת חינוכית במחוז הדרום של משרד החינוך והתרבות, ועברה להתגורר בעומר. מ-1993 התגוררה בחיפה. בהמשך עברה לתל אביב.

מגן נפטרה ב-21 בפברואר 2018. הותירה אחריה בעל, שתי בנות, שישה נכדים ונינים.

==פרסים==
*בשנת 1971 זכתה בפרס שב"י מאור
*בשנת 1980 בפרס יעקב אשמן לסיפור קצר
*בשנת 1997 זכתה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער
*זכתה פרס הצילינדר הנודד מטעם אמנות לעם.
*ספרה "הכדור הוא ה…גול!" נבחר כספר האהוב ביותר ב"מצעד הספרים" 2004.

== מספריה ==
*לוחמים מספרים, שנת 1974
*ראשונים מספרים, שנת 1977
*הצמיד של אופירה שנת 1981 פרס אשמן הומחז בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער וזכה בפרס הבמה להצגות ילדים ונוער כהצגה הטובה של השנה. הסיפור "התפקיד הראשי" מתוך הספר "הצמיד של אופירה" הומחז והועלה בשנת 2013 כהצגה בתיאטרון אורנה פורת לילדים ולנוער.
*שלום לאבא שנת 1983
*חרב חדה, שנת 1990
*ציפור במלכודת, שנת 1995
*האם אגלה למור 1997, זכה בפרס זאב לספרות ילדים ונוער
*אמא אל תבואי בהוצאת כתר 2000
*הכדור הוא ה...גול! בהוצאת כתר 2003 מקום ראשון במצעד הספרים זכה בתואר "ספר זהב" מטעם התאחדות הוצאות הספרים בישראל.
*מעשה בצב, כלב ושני ילדים בהוצאת קוראים 2005
*לרקוד עם עדן בהוצאת כתר 2007 הומחז והועלה בשנים 2012 ו-2013 כהצגה בתיאטרון אורנה פורת.
*הכדור הוא ה...גול חוזר בגדול בהוצאת כתר 2013

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20091023123544/http://www.rivkamagen.co.il/ אתר הבית של רבקה מגן]
* 
* [http://knafaim.cet.ac.il/pages/item.asp?id=561&item=4&sort=0 ספרה הכדור הוא ה-גול באתר מט"ח]
* 
* 
* 
* 
* [http://youtu.be/snRU2u2W28Q רבקה מגן מקריאה קטע מהסיפור "הצמיד של אופירה",]
* 

קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרי האקדמית גורדון
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:סגל בית הספר הריאלי
קטגוריה:זוכות פרס זאב
קטגוריה:זוכי פרס זאב
קטגוריה:עובדי משרד החינוך, התרבות והספורט
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:עיתונאיות ישראליות
קטגוריה:עיתונאים ישראלים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סגל מרכז חינוך ליאו באק
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2018
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
מגדל טראמפ העולמי

מגדל טראמפ העולמי (באנגלית: Trump World Tower) הוא גורד שחקים הממוקם בשדרה הראשונה (בין רחוב 47 ל-48) במנהטן, ניו יורק, ארצות הברית. המגדל מתנשא לגובה של 262 מטרים והוא בעל 72 קומות.

== היסטוריה ==
בנייתו של המגדל בעלות של כ-360 מיליון דולר אמריקאי החלה בסוף שנת 1998 בהריסת המבנה הקודם ששכן על המגרש והסתיימה בשנת 2001. המגדל תוכנן על ידי האדריכל היווני, קוסטס קונדיליס, כמגדל מגורים וחזיתותיו הן קירות מסך בעלי זכוכיות כהות בגוון ברונזה. כתוצאה מחלונותיו הגדולים, מתאפשרת תצפית רחבה על איסט ריבר ומידטאון מנהטן. שלד הבטון המזוין שלו מגדיל את התנגדותו לרוח בקומותיו העליונות.

מגדל טראמפ העולמי היה מגדל המגורים הגבוה ביותר בעולם למשך שנתיים, מהשלמתו בשנת 2001 ועד השלמת בנייתו של מגדל המאה ה-21 בדובאי בשנת 2003. בשנת 2004 הושלמה בנייתו של מגדל פאלאס 3 בסיאול שנטל את התואר.

לפני הבנייה, דיירי בניינים סמוכים וביניהם וולטר קרונקייט, התנגדו להקמת המגדל בשל גובהו וחוסר במאפיינים החיצוניים. אחד החששות היה שהמגדל יגמד את בניין המזכירות של האומות המאוחדות הנמצא בסביבתו הקרובה.

עם סיום בנייתו נעו מחירי הדירות במגדל בין 625,000 דולר אמריקאי לדירת סטודיו לבין 28,000,000 דולר אמריקאי. יוצאת מן הכלל הייתה דירת הפנטהאוז המשתרעת על שתי הקומות העליונות, בשטח כולל של 1,858 מ"ר, שהוצעה למכירה ב-58 מיליון דולר אמריקאי. אולם, לאחר מספר שנים בהן לא נרכשה, הוחלט לפצלה ל-4 דירות נפרדות. רבים מרוכשי הדירות היו אוליגרכים רוסים, שביקשו לחלץ את כספם ממולדתם בעקבות קריסת הרובל והתמוטטותם של כמה בנקים גדולים במוסקבה.

באפריל 2006, נפתחה בקומת הכניסה של המגדל מסעדת Megu, מסעדת פיוז'ן אסייתית נחשבת בניו יורק.

==ראו גם==
* בניין טראמפ
* גורדי שחקים בניו יורק

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://structurae.net/structures/data/index.cfm?ID=s0004277 מגדל טראמפ העולמי באתר Structurae]
* [http://www.3ringsmedia.com/video.php?jump=8 3D View of World Tower apartment]
* [http://www.cityrealty.com/nyc/manhattan/trump-world-tower-845-united-nations-plaza/7176 CityRealty] Trump World Tower

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהטן: גורדי שחקים
קטגוריה:ארצות הברית: בתי מגורים
קטגוריה:ארגון טראמפ
וימבלדון ופאטני קומונז

[[טחנת הרוח וימבלדון, פברואר 2005]]
וימבלדון ופאטני קומונז (באנגלית: Wimbledon Common) הוא פארק ציבורי גדול המצוי בדרום מערב לונדון. שטחו 4.6 קמ"ר והוא מורכב משלושה אזורים - אזור "וימבלדון קומון" (Wimbledon Common), אזור "פאטני הית'" (Putney Heath) ואזור "פאטני קומון" (Putney Lower Common) המרוחק 2.4 ק"מ משני האזורים האחרים.

==היסטוריה==
הפארק נוצר בעקבות חוק וימבלדון ופאטני קומונס משנת 1871 (Wimbledon and Putney Commons Act of 1871) המגן על השטחים ואוסר על בנייה במקום למעט למטרות נופש ופנאי.
הפארק כולל אזור של ביצות וכן מספר אזורים מיוערים. בשל הצמחייה והחרקים הייחודיים המצויים במקום הפארק מיועד להפוך לאזור שימור מיוחד.

תקציב שימור הפארק הוא כמיליון ליש"ט והוא ממומן מתקציבי חמשת רובעי לונדון בהם גובל הפארק.

בפארק ניצבת טחנת הרוח וימבלדון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.wpcc.org.uk/ שימור וימבלדון ופאטני קומונז]

קטגוריה:מרטון
קטגוריה:וונדסוורת'
קטגוריה:לונדון: פארקים
מועצה אזורית השרון התיכון

מועצה אזורית השרון התיכון הייתה מועצה אזורית שהתקיימה באזור השרון בין כפר סבא בדרום למועצה אזורית הדר השרון בצפון.

המועצה גבלה בצפון במועצה אזורית הדר השרון וטירה, בדרום במועצה אזורית הירקון, כפר סבא וקלקיליה, במזרח בקלקיליה ואזור השומרון ובמערב במועצה אזורית חוף השרון ורעננה.

המועצה הוקמה ביוני 1951, על-פי החלטה מ2 למאי 1951 (פורסם 31.5.1951), וכללה בעת הקמתה את הקיבוצים: רמת הכובש, אייל וניר אליהו, את המושבים: ירחיב, צופית, גן חיים ושדה ורבורג ואת החווה החקלאית תל אשר. בעת ההקמה התקיים דיון האם לצרף למועצה גם את נווה ימין שישבה על קרקעות שהוכללו בתחומי השיפוט של כפר סבא והוחלט לצרפה למועצה, הגם שהצירוף הרשמי התבצע רק בשנת 1955.

בשנת 1953, הצטרף היישוב החדש, שדי חמד למועצה. על יישובי המועצה נמנה גם פרדס גן חיים, בית ברל וקלמניה. בשנת 1967 צורף היישוב החדש צור נתן למועצה. כך נכללו במועצה סך הכל 13 יישובים.

כבר בשנת 1957 התנהלו דיונים על איחוד המועצה עם מועצה אזורית הירקון. אולם רק בשנת 1980 היא התאחדה עם מועצה אזורית הירקון ומועצה אזורית מפעלות אפק להרכבת מועצה אזורית דרום השרון.

בראש המועצה עמד בראשיתה עובדיה פורת. בשנת 1953 החליף אותו יעקב לנדוי, שכיהן בתפקיד בכל ימי קיום המועצה ואף עמד בראש המועצה המאוחדת דרום השרון, בראשיתה.
==יישובי המועצה==
* פרדס גן חיים 1928
* רמת הכובש, קיבוץ, נוסד 1932
* צופית, מושב, נוסד 1933
* גן חיים, מושב, נוסד 1935
* שדה ורבורג, מושב, נוסד 1938
* אייל, קיבוץ, נוסד 1949
* ירחיב, מושב, נוסד 1949
* ניר אליהו, קיבוץ, נוסד 1950
* שדי חמד, נוסד 1952
* צור נתן, נוסד 1966
* בית ברל
* קלמניה
* נווה ימין
* תל אשר (סך הכל: 13 יישובים).

==קישורים חיצוניים==
*
*

==הערות שוליים==

שרון התיכון