OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רוב ריינר

ריינר בקידום לסרט "[[מתים על החיים" בגרמניה, 2008]]
רוברט "רוב" ריינר (באנגלית: Robert "Rob" Reiner; נולד ב-6 במרץ 1947) הוא במאי, תסריטאי, שחקן ומפיק קולנוע יהודי-אמריקאי. זכה ב-2 פרסי אמי, כשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרה קומית.

==ביוגרפיה==
ריינר נולד למשפחה יהודית בברונקס, ניו יורק. הוריו היו אסטל וקרל ריינר. אביו היה שחקן ובמאי שיצר את הסדרה המצליחה "המופע של דיק ואן דייק". הוא למד בבית הספר לקולנוע של אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.

ריינר התפרסם לראשונה כשגילם את דמותו של מייקל סטיביק ("meathead", שתורגם בעברית ל"ראש כרוב"), חתנו הליברלי של ארצ'י בנקר בסדרה הקומית "הכל נשאר במשפחה" (All in the Family).

לאורך שנות ה-80 וה-90 זכו סרטיו להצלחה מרובה. בין הידועים שבהם ניתן למנות את:"אני והחבר'ה" (1986), "הנסיכה הקסומה" (1988), "כשהארי פגש את סאלי" (1989), "בחורים טובים" ועוד.

בשנת 1987 הקים את חברת קאסל רוק אנטרטיינמנט, יחד עם המפיקים מרטין שייפר, אנדרו שיינמן, גלן פאדניק ואלן הורן.

החל משנות ה-90 המאוחרות השמיע את קולו בזכות מספר יוזמות חינוכיות-כלכליות הקשורות למדינת קליפורניה, בכללן שירותו כדובר הראשי למען הקמפיין המוצלח למיסוי סיגריות, מהלך אשר הגדיל את התקציבים לחינוך ילדים בגיל הילדות המוקדם בכ-700 מיליון דולר. הוא אף השתתף בקמפיין של הווארד דין לפני קיומה של ועידת המפלגה הדמוקרטית.

בשנת 2016 יצא כנגד המועמד דונלד טראמפ וקבע כי הוא תולדה של תרבות הריאליטי.

בשנת 2023 ביים את הסרט התיעודי "אלברט ברוקס: אחיה ואוהב" העוסק בחייו של אלברט ברוקס, חברו הקרוב של ריינר מזה כ-60 שנה.

==חיים אישיים==
ריינר הוא בנו של הקומיקאי הנודע קרל ריינר. היה נשוי לשחקנית פני מרשל בין השנים 1971–1979. לאחר מכן התחתן עם מישל סינגר ריינר, ב-1989.

==פילמוגרפיה==
=== קולנוע - רשימה חלקית===

=== טלוויזיה ===
*"הכל נשאר במשפחה" (1971 - 1978)
*"ימים מאושרים" (Happy Days) - השתתף בכתיבת הפרק הראשון (1974).
*"הבחורה החדשה" (2012-2018)
*"כאשר אנו זורחים" (2017)
*"הוליווד" (2020)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:זוכי הפרס ההומניטרי ע"ש נורמה זרקי
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: קולנוע
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה בקומדיה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
כסלו

בול ישראלי לחודש כסלו

כסלו או כסליו (מאכדית: kissilimu), הוא חודש בלוח הבבלי ובלוח העברי, החודש התשיעי במספר לפי המסורת המקראית והשלישי לפי המסורת החז"לית. חודש זה חל בסוף הסתיו ונחשב לחודש החשוך ביותר.

==בלוח הקבוע==
אורכו של חודש כסלו משתנה, בשנה שלמה ובשנה כסדרה אורכו 30 יום, ואילו בשנה חסרה הוא בן 29 יום.

על פי הלוח העברי הקבוע א' בכסלו לעולם לא יחול בשבת (כי אין שנה שלמה המתחילה ביום שלישי), אך הוא יכול לחול בשאר ימי השבוע.

==שם החודש==
חודש כסלו נזכר במקרא פעמיים בשמו, פעם אחת בזכריה (ז,א) ובפעם השנייה בנחמיה (א,א).

שמו של החודש הובא מבבל, ומקורו בשם החודש התשיעי בלוח השנה הבבלי "כיסלימו" (kissilimu) שמשמעותו אינה ברורה. יש הדורשים את השם כסלו מלשון כֵּסֶל או כִּסְלָה, מילים שפירושן "תקווה", וכוונתו תוחלת לגשמי החורף. ייתכן קשר ל"כסיל", שמה העברי של קבוצת הכוכבים אוריון הנראית היטב בשמיים בחודש זה. בביתא ישראל החודש נקרא כיסלו.

==מאפייני החודש==
מזל החודש הוא מזל קשת. בלוח השנה במגילות קומראן מזלו הוא מזל גדי.

בזמן שקדשו את החודש על פי הראייה, שלוחים היו יוצאים מבית הדין להודיע בקהילות ישראל באיזה יום היה ראש חודש, כדי שידעו מתי יחול כ"ה בכסלו להדליק נרות חנוכה. 

חודש כסלו, [[מזל קשת, פרט מפסיפס של גלגל המזלות בבית הכנסת העתיק בציפורי]]

==מועדים עיקריים==
* י"ז בכסלו: יום ההוקרה לפצועי מערכות ישראל
*י"ט בכסלו: חג הגאולה בחסידות חב"ד
* כ"ה בכסלו: חנוכה (נחוג במשך שמונה ימים)

==בהיסטוריה של עם ישראל==
* ג' בכסלו: עשו החשמונאים יום טוב לכבוד ניצחונם על גזירות אנטיוכוס
* ז' בכסלו: שרף יהויקים את מגילת ירמיהו
* י"ז בכסלו: בשנת ה'תש"ח אישר האו"ם את תוכנית החלוקה
* כ"ד בכסלו: נוסד היכל ה' בימי חגי

==קישורים חיצוניים==

* [http://clickit3.ort.org.il/Apps/WW/Page.aspx?ws=b8fe2af3-36fe-4584-9a4b-4ea94407d625&fol=a9e208d9-bc8f-4c75-bca4-bfdcd7abd797&page=395a707b-a72d-4fb6-904b-0c2d47066181&box=6749c4ef-cf57-42e9-85a3-82a394ec2301&_pstate=item&_item=59096d14-6e6c-4ab9-93bd-3baad6644d99 תכנים לחודש כסליו] במרכז הפדגוגי הווירטואלי של רשת מורשה
* ש"ז כהנא, [http://moreshet.co.il/kahana/SubCat.asp?kod_subject=1600&kod_subjectm=1635 כסלו]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
== הערות שוליים ==

חט
*
קטגוריה:3 (מספר)
קטגוריה:9 (מספר)
דגל תוניסיה

דגל תוניסיה אומץ בשנות ה-30 של המאה ה-19, וקיבל מעמד רשמי בחוקה ב-1 ביוני 1959. הדגל הוא אדום ובמרכזו דיסקה לבנה, ובתוכה סהר אדום שכמעט מקיף כוכב אדום בעל חמישה קודקודים. בדגלים מוקדמים יותר, הופיע סהר עבה וגדול יותר. הסהר והכוכב המחומש הם סמלים מוסלמיים מסורתיים. הדיסקה הלבנה מסמלת את השמש. הצבע האדום ייצג במקור את ריבונות האימפריה העות'מאנית.

הדגל הפך לדגל תוניסיה באופן רשמי אחרי שקיבלה עצמאות מצרפת.

הדגל נוצר בהנחיית הביי (מושל תוניסיה מטעם האימפריה העות'מאנית), חוסיין השני, אחרי קרב נאווארינו ב-20 באוקטובר 1827. הדגל אומץ בשנת 1831 או 1835. הוא היה הדגל הרשמי של תוניסיה גם תחת שלטון צרפת, עד קבלת העצמאות ב-1959. ב-30 ביוני 1999 נקבעו היחס ועיצוב הדגל באופן רשמי בחוק.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

תוניסיה

קטגוריה:תוניסיה: סמלים לאומיים
תוניסיה
תוניסיה
תוניסיה
תוניסיה
אתר (פיזיקה)

בפיזיקה ופילוסופיה, נחשב האֶתֶר (באנגלית: Ether, או Aether) במשך שנים לחומר שממלא את כל המרחב. אריסטו כלל אותו כאלמנט החמישי בתורת ארבעת היסודות בשל העיקרון לפיו הטבע סולד מריק. ג'יימס קלרק מקסוול, לורד קלווין, וניקולה טסלה סברו שהאתר הוא השדה האלקטרומגנטי, או התווך עליו נישאים גלים אלקטרומגנטיים. האתר אמור היה להיות אלסטי וחסר מסה. הרעיון לקיומו של האתר גם בקרב הפיזיקאים, שאב כנראה השראתו מ"הפחד מפני הריק" (horror vacui) שמקורו עוד ביוון העתיקה. 

בסוף המאה ה-19 שימש רעיון האתר פיזיקאים שניסו ליישב את התאוריה האלקטרומגנטית והפיזיקה הניוטונית. בשנת 1887 ביצעו הפיזיקאים אלברט אברהם מייקלסון ואדוארד מורלי את ניסוי מייקלסון-מורלי באמצעות מתקן הקרוי אינטרפרומטר, שהוכיח כי האתר לא זורם יחסית לתנועת כדור הארץ בחלל - ולכן בעצם האתר לא קיים כתווך בעל משמעות פיזיקלית. עם זאת הפיזיקאים ניסו עדיין לשמור על האתר מה שהביא לניסוח טרנספורמציית לורנץ על מנת לפתור את הסתירה. הפיזיקאים ויתרו על האתר כמערכת ייחוס לתנועת גלים אלקטרומגנטיים רק לאחר קבלת תורת היחסות הפרטית של אלברט איינשטיין. 

ההתנגדות הסובייטית לאיינשטיין הביאה אותם להמשיך לתמוך בתיאורית האתר זמן רב לאחר שהרעיון נזנח במערב. בשנת 1931 הופיע באנציקלופדיה הסובייטית הגדולה ערך על האתר, אשר שישה פיזיקאים סובייטים בכירים, ביניהם מאטבי ברונשטיין, השוו לכתיבת ערך על פלוגיסטון.
 
יש להבחין, עם זאת, בין האתר כתווך המהווה מערכת ייחוס לתנועת גלים אלקטרומגנטיים, לבין האתר כתווך על פי תורת היחסות הכללית. אלברט איינשטיין עצמו חזר לרעיון האתר וראה בו תווך המקנה תכונות פיזיקליות למרחב זמן. בהרצאתו באוניברסיטת ליידן ב-5 במאי 1920 הוא הסביר את ההבדל בין רעיון האתר של לפני ניסוי מייקלסון-מורלי לבין האתר המתחייב מתורת היחסות הכללית ובסיום דבריו הוא אמר בין היתר כי "לפי תורת היחסות הכללית לא ניתן לחשוב על מרחב ללא אתר מפני שבמרחב כזה לא רק שלא תתאפשר התקדמות של אור אלא גם לא תהיה אפשרות קיום למדדי מרחב וזמן (קני מידה ושעונים) ואף לא מרווחי מרחב-זמן בהיבט פיזיקלי".

== מבנה האתר ==

לורד קלווין, שהיה בין הפיזיקאים החשובים בסוף המאה ה-19, הציע שהאתר צריך להיות קצף עשוי בועות-בועות, הנושקות זו לזו בצפיפות. מכיוון שהכח היחיד הפועל על הבועות אמור להיות הלחץ מן הבועות הסמוכות, הוא שיער שהבועות תהיינה פאונים, המרצפים את המרחב באופן כזה שלכל הבועות אותו נפח, ואילו שטח הפנים שלהן הוא הקטן ביותר האפשרי. מציאת הפאון בעל תכונה זו נקראת בעיית קלווין, וטרם נמצא לה פתרון (2008). עם זאת, לאחר ניסויים בקרומי סבון, הציע קלווין פתרון משלו, הדומה בצורתו לתמניון קטום משוכלל, שהוא פאון בעל 14 פאות ("טטרהדקהדרון", לפי הנומנקלטורה המקובלת). בתמניון קטום יש שישה ריבועים ושמונה משושים משוכללים; בבועיות האתר של לורד קלווין הפאות והצלעות מעוגלים קמעא, באופן המגדיל את הנפח בלי להגדיל את שטח הפנים (ולכן אין מדובר בפאונים, שלהם צלעות ישרות).

== אטימולוגיה ==
מקור השם "אתר" במונח המיתולוגי אתר, שהוא האוויר הטהור אותו נשמו האלים.

שריד לתפיסה העתיקה אפשר למצוא בביטוי העברי "מעל גלי האתר" לתיאור שידורי רדיו (שלכאורה נעים בתווך של אתר).

האתר, כתווך נושא, שימש השראה לשמה של טכנולוגיית רשתות המחשבים "אתרנט".

== ראו גם ==
*ניסוי מייקלסון-מורלי
*תורת היחסות הפרטית

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריה של הפיזיקה
קטגוריה:תאוריות מדעיות ארכאיות
מעבדת צילום

מכונת מינילב דיגיטלית דוגמתה נהוגות היום במעבדות צילום רבות
מעבדת צילום היא מעבדה בה מפתחים סרטי צילום, ומדפיסים תמונות.

בעבר, פיתחו תמונות ידנית בחדר חושך, כשהמפתח טובל את כל אחת מהתמונות באמבטיות כימיקלים שונות.

כיום, רוב המעבדות מפתחות סרטים ותמונות במכונות הנקראות מינילאב (minilab). התהליך במכונות אלו זהה לזה שבחדר החושך, אך הסיכון למפעיל נמוך יותר, המהירות גבוהה הרבה יותר, השימוש קל והדיוק רב אך רכישת המכשיר יקרה והוא דורש אחזקה רבה וצורך בתחזוקה יומית.

== פיתוח סרטי נגטיב ==

סרטי צילום רגישים מאוד לאור, ועל מנת להדפיס מהם תמונות ולהחזיק אותם באור ללא חשש, יש לפתחם תחילה. הפיתוח של סרטי נגטיב צבע (סרטים שנראים הפוך מהמציאות - כהה על הסרט הוא בהיר במציאות, אדום הוא תכלת, וכו') נעשה באמצעות העברת הסרט צילום דרך כימיקלים אחדים, והם:
# מפתח - תמיסת אלקלי אשר משקפת את הסרט כך שאפשר יהיה לראות מה יש בו ולהדפיס ממנו תמונות. ככל שהסרט נמצא במפתח פחות זמן, כך הוא יותר שקוף (והתמונות יוצאות יותר כהות). בתהליך הפיתוח הופכים הלידי הכסף לכסף מתכתי ובתהליך זה מצמדי הצבע הנמצאים באמולסיה בקרבת הכסף שהתפתח צובעים את הנגטיב בענני צבע.
# מלבין (Bleach) - תמיסה אלקלית אשר מבצעת תהליך הפוך לתהליך הפיתוח רק עבור חלקיקי הכסף ומחזירה את הכסף המתכתי למצב של הלידי כסף (ענני הצבע נשארים ללא שינוי).
# מקבע (Fixer) - מסיר את כל הלידי הכסף מהאמולסיה.
# מייצב (Stabilizer) - תמיסה שמכילה סבון וחומרים מקשים אשר מנקה את הסרט מהכימיקלים שדרכם עבר, מקשיחה את האמולסיה, ועושה את הסרט עמיד יותר לפגעי הזמן.

לאחר שהסרטים עוברים תהליך הם מיובשים על מנת למנוע הדבקות הסרט והתקלפות האמולסיה.

הסרט המפותח שקוף בחלקים שנחשפו פחות לאור (כהים יותר במציאות), ואטום בחלקים שנחשפו יותר (בהירים יותר במציאות).

== הדפסת תמונות ==

עד לפני מספר שנים, הדפסת תמונות מסרטי צילום נעשתה בצורה כזו שאור ממנורה חזקה במיוחד הואר על נייר רגיש לאור דרך הסרט המפותח. במקרה של סרטי נגטיב, גם הנייר הוא נגטיבי. האור עובר דרך האזורים הכהים בסרט פחות מאשר בשקופים, ולכן האזורים השקופים בהירים יותר על הנייר.

כיום, רוב המכונות החדשות הן דיגיטליות (נוריצו, חברה יפנית המובילה בייצור ותכנון מינילאבים הפסיקה לייצר מכונות לא דיגיטליות). במקום הארה על נייר דרך הסרט המפותח, הסרט נסרק למחשב, והנייר נחשף על ידי לייזרים.

בשני המקרים, הנייר עובר דרך כימיקלים שפועלים בצורה דומה לכימיקלים של פיתוח הסרטים. השינויים העיקריים הם במרכיבי וריכוזי כל תמיסה ותמיסה.

המערכות הדיגיטליות עדיין בחיתוליהן, ולמרות שיש להן יתרונות רבים על המכונות האנלוגיות, הן עדיין איכותיות מעט פחות, ובדרך כלל גם מהירות מעט פחות (ההבדל במהירות זניח, משום שרוב זמן התהליך נצרך בשהייה בתמיסות הכימיקליות, שבהן הזמן זהה).

== מצלמות דיגיטליות ==
כיום, התרחבה תפוצת המצלמות הדיגיטליות, והצורך בפיתוח של תמונות ירד באופן משמעותי. אף על פי כן, הדפסת תמונות במעבדת צילום היא איכותית יותר מאשר הדפסה במדפסת ביתית. כמו כן, אפילו במצלמות הדיגיטליות המשוכללות ביותר ניכרת ירידה באיכות לעומת סרטי צילום. כמות הפרטים בכל פיקסל במצלמות דיגיטליות קטנה בהרבה מאשר בסרטי צילום, וחברות מקצועיות (כגון עיתונים) עדיין מעסיקות צלמים אנלוגיים.

== ראו גם ==
* צילום
* מצלמה
* צילום דיגיטלי
* רזולוציה
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צילום
צילום
גוגול

גוגול
גוּגוֹל (Googol) הוא המספר 10<sup>100</sup>, כלומר הספרה 1 ובעקבותיה מאה אפסים. המונח נטבע על ידי מילטון סירוטה, אחיינו של המתמטיקאי האמריקאי , כאשר היה בן תשע בלבד, והוא מתועד לראשונה במאמר של קאסנר משנת 1938. ב-1940 זכה המספר לפרסום בציבור הרחב, כשקאסנר הציג אותו בספרו "מתמטיקה והדמיון".

כמו כל מספר שהוא חזקה שלמה של 10, גורמיו הראשוניים של המספר גוגול הם 2 ו-5 בלבד. בייצוג בינארי הוא נכתב באמצעות 333 ספרות.

למספר גוגול אין כל תפקיד משמעותי במתמטיקה. קאסנר השתמש בו כאמצעי המחשה, על מנת להדגים את ההבדל בין מספר גדול עד מעבר לדמיון, כמו גוגול - שהוא גדול ממספר החלקיקים האלמנטריים ביקום הידוע (כ-10<sup>87</sup>) לבין האינסוף עצמו. אף על פי שגוגול אכן מספר גדול, פעולות מתמטיות פשוטות מניבות מספרים גדולים יותר. למשל, המספר 70 עצרת (!70) הוא מאותו סדר הגודל של גוגול.

מנוע החיפוש גוגל נקרא על שם המספר גוגול, ומטה החברה אף נקרא גוגלפלקס. בגלל שגיאת כתיב של אחד ממקימי החברה כאשר הוא בדק אם הדומיין לאתר היה פנוי, מנוע החיפוש נקרא גוגל ולא גוגול.

==גוגולפלקס==

המספר גוגולפלקס הוא 1 ולאחריו גוגול אפסים, או עשר בחזקת גוגול: <math>10^\mathrm{googol} = 10^{(10^{100})}</math>.
מאחר שבגוגולפלקס יש גוגול ואחת ספרות, יהיה בלתי אפשרי לכתוב או לייצג את כל הספרות של גוגולפלקס בייצוג עשרוני, גם אם כל החומר ביקום היה משמש כדיו ונייר או ככוננים קשיחים.

אף שגוגול, ובוודאי גוגולפלקס, נראים מספרים חריגים בגודלם, המשפט הטיפשי של האריתמטיקה מוכיח שכמעט כל המספרים הטבעיים גדולים מגוגולפלקס. מספרים גדולים עוד יותר מופיעים פה ושם במתמטיקה; ראו למשל מספר סקיוז ומספר גרהאם.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מספרים טבעיים
קטגוריה:מספרים גדולים
הלמה של צורן

הלמה של צורן (Zorn's lemma) במתמטיקה, ובמיוחד בתורת הקבוצות, היא משפט שימושי העוסק בתכונה של קבוצות סדורות חלקית. בין היתר, חשיבותו של המשפט באה לידי ביטוי בכך שהוא שקול לאקסיומת הבחירה, ומשתמשים בו לרוב על מנת להראות קיום של דבר מה בלי להראות דרך מפורשת לבנות אותו. המשפט משמש, בין היתר, להוכיח שלכל מרחב וקטורי יש בסיס, שלכל חוג יש אידיאל מקסימלי, שלכל שדה יש סגור אלגברי, וכן להוכחת משפט טיכונוף בטופולוגיה, להוכחת גרסה אינסופית של משפט החתונה בקומבינטוריקה, ושימושים רבים נוספים.

המשפט קרוי על שם המתמטיקאי מקס צורן, שהשתמש בעקרון דומה ב-1935 כדי להוכיח טענה באלגברה. קדמו לו בניסוח עקרונות מקסימום הנובעים מאקסיומת הבחירה ועקרון הסדר הטוב - פליקס האוסדורף ב-1907, קזימירייז קורטובסקי ב-1922 ו-רוברט לי מור ב-1932.

==ניסוח==
תהא <math>\!\, (A,\le)</math> קבוצה סדורה חלקית לא ריקה. אם לכל שרשרת בתוכה (קבוצה חלקית ל-A שהצמצום של <math>\le </math> אליה הוא יחס סדר ליניארי) קיים חסם מלעיל ב-A, אז ב-A יש איבר מקסימלי.

==הוכחת הלמה מעקרון המקסימום של האוסדורף==
לפי עקרון המקסימום של האוסדורף (השקול לאקסיומת הבחירה) קיימת ב-A שרשרת מקסימלית C. יהי a חסם מלעיל של C. נוכיח כי a מקסימלי ב-A: נניח בשלילה ש-a איננו מקסימלי. לכן, קיים <math>\ b \in A </math> כך ש-<math>\ a<b </math>. מהיותו של a חסם מלעיל של C אנו מקבלים כי לכל <math>\ c \in C </math> מתקיים <math>\ c \le a </math>. מכאן, לכל <math>\ c \in C </math> מתקיים <math>\ c<b </math> ולכן <math>\ b \not\in C </math>. נתבונן בקבוצה <math>\ C \cup \left\{ b \right\} </math>. הקבוצה הנ"ל מהווה שרשרת ומאחר ו-<math>\ b \not\in C </math> אז אנו מקבלים ש-<math>\ C \subset C \cup \left\{ b \right\} </math>, כלומר שיש שרשרת גדולה מ-C וזאת בסתירה לכך ש-C היא שרשרת מקסימלית ב-A.

==דוגמה לשימוש בלמה של צורן==

נוכיח לדוגמה, תוך שימוש בלמה של צורן כי בכל חוג עם יחידה קיים אידיאל מקסימלי. יהי R חוג עם יחידה, ותהי P קבוצת כל האידיאלים האמיתיים בR (כלומר, האידיאלים שאינם שווים לחוג R עצמו), סדורה על ידי יחס ההכלה. P אינה ריקה שכן אידיאל האפס שייך לP. 

תהי C שרשרת ב-P. האיחוד U של כל האידיאלים בשרשרת הוא אידיאל (הוא סגור לכפל באיבר r של החוג משום שכל איבר x בתוכו שייך לאידיאל בשרשרת, המכיל גם את המכפלות rx ו-xr, וסגור לחיבור משום שאם x,y באיחוד אז יש אידיאלים <math>\ S,T\in C</math> כך ש-<math>\ x\in S</math> ו-<math>\ y\in T</math>; אבל C שרשרת ולכן אפשר להניח ש-<math>\ S\subseteq T</math>, ואז <math>\ x+y \in T</math> מכיוון ש-T סגור לחיבור). כעת מבצע איבר היחידה את תפקידו החיוני בהוכחה: הוא אינו שייך לאף אידיאל בשרשרת (משום שכולם אידיאלים אמיתיים), ולכן גם אינו שייך ל-U -- מכאן שגם U אידיאל אמיתי.

לפי הלמה של צורן, יש ב-P איבר מקסימלי, שהוא אידיאל מקסימלי של החוג. הוכחה זו אינה עובדת בחוגים ללא יחידה, ואכן ישנם חוגים כאלה ללא אידיאל מקסימלי (לדוגמה, בחוג הפולינומים השבריים <math>\ R_0 = \sum_{\alpha>0} F x^{\alpha}</math> אין אידיאל מקסימלי; <math>\ R_0</math> עצמו הוא האידיאל המקסימלי היחיד של אותו חוג בתוספת יחידה, <math>\ \sum_{\alpha \geq 0}F x^{\alpha}</math>).

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:הוכחות
צורן
קטגוריה:קבוצות סדורות

קטגוריה:אקסיומת הבחירה
אנטינייטרינו

אנטינייטרינו הוא האנטי-חלקיק של הנייטרינו. כמו הנייטרינו, האנטינייטרינו הוא חלקיק יסודי נייטרלי. האנטינייטרינו הוא לפטון בעל ספין של ½. חלקיקי אנטינייטרינו נוצרים, בין היתר, בדעיכת בטא מינוס. חלקיקי אנטינייטרינו מגיבים עם חלקיקים אחרים דרך שני כוחות בלבד: הכוח החלש והכבידה. לכן, קשה מאוד לגלותם בניסוי.

כמו חלקיקי נייטרינו, גם לחלקיקי אנטינייטרינו יש שלושה טעמים אפשריים: אנטינייטרינו אלקטרוני, אנטינייטרינו מואוני ואנטינייטרינו טאואוני.

לחלקיקי אנטינייטרינו ישנה מסה, אך היא קטנה מאוד. נכון ל-2017, ניסויים מראים כי סכום המסות של שלושת טעמי האנטינייטרינו הוא כ-.

חלקיקי אנטינייטרינו וחלקיקי נייטרינו נושאים את אותו מטען חשמלי, 0, אך יש לשניים גם מספרים קואנטיים הנגדיים זה לזה, כגון המספר הלפטוני והאיזוספין החלש (T<sub>3</sub>). למרות זאת, על פי ניתוחים תאורטיים מסוימים, ייתכן כי הנייטרינו והאנטינייטרינו הם למעשה אותו חלקיק. חלקיקים בעלי תכונה זו הם פרמיוני מאג'ורנה (Majorana fermions). אם חלקיקי נייטרינו הם אכן פרמיוני מאג'ורנה, ייתכן כי מתקיימות דעיכות בטא כפולות נטולות חלקיקי נייטרינו. הוצעו מספר ניסויים שמטרתם לבחון תהליכים כאלו, אך עד היום, הם טרם התגלו.

==ראו גם==
*פרמיון
*לפטון
*נייטרינו

קטגוריה:לפטונים

en:Neutrino#Antineutrinos
סדר מלא

בתורת הקבוצות, סדר מלא (או סדר ליניארי) הוא יחס סדר המאפשר להשוות כל שני איברים בקבוצה עליה הוא מוגדר, למשל ליחס <math>\le</math> (קטן או שווה) מעל הטבעיים, לכל <math>a,b</math> מתקיים <math>a\le b</math> או <math>b\le a</math>. קבוצה הסדורה בסדר מלא נקראת קבוצה סדורה (או קבוצה סדורה ליניארית או שרשרת).

דוגמאות:
*היחס "קטן או שווה" על קבוצת המספרים הטבעיים, המסומן ב-<math>(\N,\le)</math>, הוא סדר מלא. 
*היחס "קטן" על קבוצת המספרים הטבעיים הוא סדר מלא חזק (כפי שיוגדר בהמשך הערך). 
*על צבעי האור בקשת הצבעים ניתן להגדיר סדר מלא, לפי אורך הגל של כל צבע. לפי יחס סדר זה, סגול קטן מכחול שקטן מאדום וכו'.

המספרים הרציונליים והמספרים הממשיים הם קבוצות סדורות ליניארית צפופות.

==הגדרה==
יחס סדר חלקי (חלש או חזק) <math>\mathcal{R}</math> נקרא יחס סדר מלא (או "יחס סדר שלם", או "יחס סדר ליניארי") אם לכל <math>a\ne b</math> מתקיים <math>a\mathcal{R}b</math> או <math>b\mathcal{R}a</math>. קבוצה שמוגדר עליה יחס סדר מלא נקראת סדורה ליניארית (או "סדורה בשלמות").
 
==פעולות בין סדרים== 
חיבור סדרים: החיבור של סדרים <math>(P,\le),(Q,\le)</math> מוגדר לפי "<math>P</math> ואז <math>Q</math>", כלומר הקבוצה <math>P+Q=P\times\{0\}\cup Q\times\{1\}</math> עם הסדר
:<math>\begin{align}x,y\in P,(x,0)\le(y,0)\iff x\le y\\a,b\in Q,(a,1)\le(b,1)\iff a\le b\end{align}</math>
ולכל <math>x\in P,a\in Q</math> מתקיים <math>x\le a</math>.

כפל סדרים: יהיו <math>(P,\le),(Q,\le)</math> סדרים אז נגדיר <math>Q\times P</math> עם הסדר המילוני הימני (העברי) כלומר: 

<math>(x_1,x_2)\le(y_1,y_2)</math> אם מתקיים:

<math>x_2\le y_2</math> או <math>y_2=x_2</math> וגם <math>x_1\le y_1</math>

הערות: 
*אם <math>(P,\le),(Q,\le)</math> סדרים טובים אז <math>P+Q,P\times Q</math> הם סדרים טובים.
*מכיוון שפעולת החיבור ופעולת הכפל מוגדרות היטב ניתן גם לדבר על פילוג מימין: יהיו <math>(M,\le),(P,\le),(Q,\le)</math> סדרים מלאים, אז מתקיים:
::<math>P\times(Q +M)=P\times Q+P\times M</math>
*עבור סדרים סופיים פילוג משמאל מתקיים. אך עבור סדרים אינסופיים זה לא נכון.

==ראו גם==
*סדר טוב
*פונקציה שומרת סדר
*טיפוס סדר

==קישורים חיצוניים==
*
*	

קטגוריה:קבוצות סדורות
קטגוריה:יחסים מתמטיים
דגירה

[[אגמייה מצויה דוגרת בקינה.]]
נקבת ה[[ברכייה דוגרת על ביציה]]
דגירה היא פעולה שמבצע בעל חיים לצורך שמירה על טמפרטורה מבוקרת של הביצה, על ידי ישיבה על הביצה והעברת חום גופו אליה. מספר הביצים להטלה אחת מכונה בשם תטולה.

==דגירה אצל עופות==
כל העופות, בלי יוצא מן הכלל, מטילים ביצים. קבוצה של עופות מסוימים, שמיקומה באוסטרליה ובאיים שכנים לה, מטילה את ביציה בדומה לזוחלים, בתוך גומחות באדמה וזונחת אותם לחלוטין. הולדות אחר בקיעתן מסוגלים לדאוג לעצמם ואף לעופף במהרה. 

כל שאר העופות דוגרים על ביציהן, במטרה להעביר את חום גופם, תהליך חיוני להתפתחות העובר. חלק הגוף שנמצא במגע עם הביצים, הוא על פי רוב נטול שיער וכלי דם רבים מתפתחים בו בעת תקופת הדגירה. נקבות עופות רבים כאווזים וברווזים למשל, אף מורטות את שיער החזה שלהם כך שרק עורן יבוא במגע עם הביצה, וחום גופן יהיה ישיר עליה.

עופות רבים מחלקים את הדגירה בין שני המינים. אך ישנה חשיבות לניצוי העוף בתהליך הדגירה, על כן הנקבות שצבע נוצותיהן כהה יותר, דוגרות על הביצים יותר מהזכרים שצבע הנוצות שלהם צבעוני ובהיר יותר. אצל עופות גדולים חסרי תעופה, כיען ואמו, הזכרים דוגרים על הביצים כמעט לבדם, כאן בא לידי ביטוי משקלם הרב ומסת נוצותיהם.

תקופת הדגירה משתנה ממין למין, בין 10 ל-30 ימים אצל עופות קטנים ובינוניים עד ל 60–80 ימים אצל עופות גדולים. המשתנים הם גודל הביצה, גודל הוולד וטמפרטורת הגוף של ההורים.

בעופות שוכני הקינים, שגוזליהם בוקעים חסרי ישע וזקוקים לשהייה ממושכת בקן, הדגירה ארוכה יותר. אצל עוזבי הקינים, היכולים לצאת מהקן מיד בעקבות הוריהם, הדגירה קצרה.

חום הגוף לבדו, אינו מספק לחימום הביצה כולה. על כן עופות רבים הופכים את הביצים כפעמיים ביום, חלקם עושים זאת עם מקורם וחלקם עם הרגליים, תהליך זה הנעשה במסירות, מחמם את הביצה מכל צדדיה.

תהליך הבקיעה אינו נעשה בעזרת ההורים. הוולד מצויד ב"שן בקיעה" על מקורו, מן חומר גרמי חזק העוזר לו לשבור את הביצה מבפנים. מאוחר יותר תיעלם השן לחלוטין ותתמזג עם מבנה המקור.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רבייה בבעלי חיים

bg:Инкубатор
sv:Häckning#Ruvning
קנונבול אדרלי

ג'וליאן אדווין "קנונבול" אדרלי (באנגלית: Julian Edwin "Cannonball" Adderley; 15 בספטמבר 1928 - 8 באוגוסט 1975) היה נגן סקסופון אלט.

קנונבול היה מנגני סקסופון האלט שהשפיעו רבות על דור העתיד של נגני האלט. סגנון נגינתו, שהושפע מזה של צ'ארלי פארקר וממוזיקת בי בופ, היה בעל סאונד ייחודי, מלא עוצמה ומרץ.

"קנונבול" אדרלי היה שותף ליצירת כמה מהקלאסיקות הגדולות ביותר במוזיקת הג'אז, בהן "Kind of Blue" של מיילס דייוויס, אשר זכה בתואר אלבום הג'אז הנמכר ביותר בעולם. זמן קצר קודם להקלטה זו, אירח אדרלי את דייוויס בהקלטת אלבומו החשוב ביותר "Something Else".

"קנונבול" אדרלי הירבה לנגן ולהקליט עם אחיו החצוצרן נאט אדרלי. נפטר ב-8 באוגוסט 1975 עקב דימום מוחי בבית חולים בגארי, אינדיאנה.

==כינויו==
למרות שמשמעות "קנונבול" היא כדור של תותח, המקור לכינוי הוא דווקא תאוות הבשר של אדרלי. כמויות הבשר הגדולות שאכל אדרלי הביאו את חבריו לכנותו "קניבל", הביטוי התגלגל והשתנה עד שהפך לכינוי המוכר כיום.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:מנצחים אמריקאים
קטגוריה:נגני ג'אז: סקסופוניסטים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:מוזיקאי ג'אז
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פלורידה A&M
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1975
ג'ון זורן

ג'ון זורן (באנגלית: John Zorn; נולד ב-2 בספטמבר 1953, בקווינס, ניו יורק) הוא מלחין אוונגרד, מפיק מוזיקלי וסקסופוניסט יהודי-אמריקאי. הוא משתייך לזרם הנגנים הפוסטמודרניים. המוזיקה שלו מושפעת מזרמים שונים במוזיקה, ובכללם מוזיקה יהודית מקורית, מטאל, מוזיקת רעש, "הזרם השלישי" ומוזיקה אלקטרונית. 

זורן הוא בעל סגנון נגינה מקורי למדי, אשר רבים רואים בו צעקני ומלא כעס. הוא ציין כי בנגינתו הוא מבקש להביע את אמנות הרגע, ואת סגנונו המוזיקלי הוא מכנה "מוזיקה רדיקלית יהודית". הרכביו הבולטים הם Naked City ,Electric Masada ו-Painkiller. עם הפרויקטים הגדולים ביותר שהקליט נמנית סדרה בת 10 אלבומים הנכללים תחת הכותרת "מצדה", ובהם קטעים שכתב בהשפעה עמוקה מן המוזיקה היהודית ובייחוד מוזיקת הכליזמר, בעיבודים המזכירים מוזיקת ג'אז.

בשנת 2020 נכתב במגזין "רולינג סטון" כי "אף על פי שזורן פעל מחוץ למיינסטרים באופן כמעט בלבדי, הוא ביסס בהדרגה את מקומו כאחד המוזיקאים עתירי ההשפעה ביותר של תקופתנו".

זורן נולד בניו יורק למשפחה יהודית, למד בבית הספר הבינלאומי של האו"ם. בצעירותו למד לנגן בפסנתר, בגיטרה ובחליל. בביתו נחשף לשלל סוגות מוזיקליות: אמו, ורה (לבית סטודנסקי; 1918–1999), הקשיבה למוזיקה קלאסית ולמוזיקה עולמית; אביו, הנרי זורן (1913–1992), התעניין בג'אז, בשנסונים צרפתיים ובמוזיקת קאנטרי; ואילו אחיו הגדול אסף תקליטי דו-וופ ותקליטי רוקנרול משנות החמישים. בנעוריו האזין זורן למוזיקה קלאסית ולפסקולים, וכן למוזיקה הניסיונית הואוונגרדית של ג'רג' ליגטי, מאוריציו קאגל וקרלהיינץ שטוקהאוזן. 

הוא החל לנגן בסקסופון לאחר שנחשף לאלבומו של אנתוני ברקסטון "For Alto" משנת 1969 בזמן לימודי הקומפוזיציה שלו בוובסטר קולג' (כיום אוניברסיטת וובסטר) בסנט לואיס, מיזורי. 

באמצע שנות השבעים היה זורן חלק מן הסצנה המוזיקאית הניו יורקית, שיתף פעולה עם אמנים רבים והתנסה בשלל אסטרטגיות הלחנה ועיבוד. בשנת 1986 הוציא אלבום ובו גרסאות משלו למוזיקה של המלחין אניו מוריקונה. באותו עשור, וכן בראשית שנות התשעים, הרבה להופיע ביפן ובאירופה, אך אז חזר למנהטן ובשנת 1995 ייסד את הלייבל צדיק (Tzadik), שבו הוציא מאז ואילך את אלבומיו לצד אלבומים של אמנים אחרים.

זורן שיתף פעולה עם הסקסופוניסט הישראלי דניאל זמיר ויחדיו הפיקו שלושה אלבומים על שמו של זמיר, אשר יצאו בלייבל צדיק.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:נגני ג'אז: סקסופוניסטים
קטגוריה:סקסופוניסטים יהודים
קטגוריה:סקסופוניסטים אמריקאים
קטגוריה:כליזמרים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-21
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
חברת תקליטים

חברת תקליטים (באנגלית: Record label או Record company) היא מותג הנוצר על ידי חברות המתמחות בייצור, הפצה וקידום של הקלטות אודיו ווידאו, בפורמטים שונים כולל תקליטורים, תקליטים, DVD, קלטות והפצה באינטרנט. השם הכללי חברת תקליטים נשמר מטעמים היסטוריים בלבד.

מרבית חברות התקליטים הגדולות נשלטות על ידי מספר חברות רב-לאומיות אשר ביחד מהוות את רובה המכריע של תעשיית המוזיקה העולמית, אף על פי שבתקופה האחרונה ישנה התעוררות בקרב חברות תקליטים עצמאיות.

== החברות כמותגים ==
חברות תקליטים משקיעות כסף וזמן רב בגילוי כישרונות חדשים או בפיתוח הכישרון של אמנים אשר כבר חתומים על חוזה. הקשר בין המותג לאמנים מגדיר את התדמית הן של החברה והן של האמן.

למרות העובדה ששני הצדדים זקוקים זה לזה כדי להתקיים, היחסים בין חברות התקליטים לאמנים יכולים לפעמים להיות קשים ומורכבים. אמנים רבים מצאו עצמם משנים או מצנזרים חומר מאלבומיהם לפי דרישות חברת התקליטים כדי שיוכלו להפיצם – שירים נערכו, שמות ועבודה גרפית שונתה, וכדומה. חברות התקליטים נוקטות בצעדים אלה כיוון שהן מאמינות שכך המכירות יעלו. לעיתים קרובות, החלטות החברות נכונות מבחינה כלכלית אך הן פוגעות במורל האמנים ורצונם להמשיך ליצור, כיוון שהם חשים שיצירתם נפגעת בצורה מוגזמת ולא צודקת.

בימים המוקדמים של תעשיית המוזיקה, חברות התקליטים היו דרושות באופן מוחלט להצלחתם של אמנים. המטרה של כל אמן חדש או להקה חדשה היה לחתום על חוזה עם חברה כלשהי מהר ככל האפשר. במהלך שנות ה-40, ה-50 וה-60, אמנים רבים היו כה נואשים לחתום על חוזה עם חברת תקליטים עד שהם מצאו עצמם חותמים על חוזה גרוע, שבמקרים רבים שלל מהם את הזכויות על המוזיקה שהם עצמם יוצרים.

== התגבשות התעשייה ==

במהלך שנות ה-70 וה-80, תעשיית המוזיקה החלה להתגבש, דבר שהוביל לכך שמרבית חברות התקליטים הגיעו לידיים של מספר מועט יחסית של חברות רב-לאומיות, אשר הפכו בסופו של דבר לחברים ב-RIAA. במהלך שנות ה-90 וה-2000, חברות אלה מעשית הכתיבו (ועדיין מכתיבות) את הכיוון שאליו הולכת המוזיקה המיינסטרימית (המכונה לרוב "פופ"). כמו כן, אמנים רבים – גם הבכירים והמוצלחים שבהם – מרגישים מנוצלים על ידי כוחה האדיר של ה-RIAA וחברות התקליטים בפרט. שתי חברות התקליטים הגדולות בישראל כיום הן הליקון ו-NMC (הד ארצי, לשעבר אחת החברות הגדולות בישראל, נרכשה ב-2009 על ידי NMC).

== תחיה של חברות תקליטים עצמאיות ==
במהלך שנות ה-90, כתוצאה מקלות ההקמה היחסית של אולפן ביתי, צורבי תקליטורים ביתיים זולים והתפתחות האינטרנט, חברות הקלטות עצמאיות החלו לצוץ בכל רחבי העולם. לרוב, חברות אלה שייכות לאמנים עצמם (או לאגודה של אמנים), והן מתמקדות יותר ביצירת מוזיקה איכותית ופחות בהיבטים הכלכליים. כתוצאה מכך, אמנים עצמאיים בדרך כלל זוכים לפחות זמן אוויר ברדיו, והם גם מוכרים פחות אלבומים מאשר אמנים אשר חתומים בחברות הגדולות. אולם, הם לרוב זוכים ליותר שליטה על המוזיקה, ועל המוצר הסופי שיוצא לשוק.

מספר חברות תקליטים עצמאיות הפכו מצליחות כל כך, שחברות תקליטים גדולות אף מנהלות איתן משא ומתן על הפצת המוזיקה שלהן, ובחלק מהמקרים גם על רכישת החברה באופן מוחלט.

== צמיחה של חברות תקליטים חופשיות ==

המאה החדשה הביאה את התופעה של התוכן החופשי ואת רוח "הקוד הפתוח" אשר נחה על עולם המחשבים בשנים האחרונות, כתוצאה מההצלחה היחסית של פרויקטי גנו ולינוקס.

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
קטגוריה:הוצאה לאור
תקליטים
קטגוריה:תעשיית המוזיקה
אתר (מיתולוגיה)

במיתולוגיה היוונית היה האתר (Αἰθήρ - אוויר עליון) ההאנשה של "השמיים העליונים", החלל והרקיע. זהו האוויר הטהור אותו נושמים האלים, בניגוד ל"אר" (Ἀήρ), אותו נושמים בני האדם. אתר היה בנם של ארבוס וניקס, ואחיה של המרה. הוא נשמת העולם וכל החי נובע ממנו.

האתר היה גם חומת ההגנה של זאוס; המחסום שנעל את טרטרוס מהקוסמוס.

==היסוד החמישי==

האתר הוא גם קונספט מסתורי הקשור לאש. מושג יווני זה מגיע כנראה מבן-זוגו ה"אקאשה" ההינדי. ברשימת היסודות הקלאסיים, האתר הוא היסוד החמישי, יחד עם ארבעת האחרים: אש, אדמה, אוויר ומים. האתר מתאים לאש השמיימית. חמשת היסודות הללו אינם אלו המרכיבים את העולם, אלא דווקא אלו המחריבים אותו; אש (תבערה); מים (הצפות); אוויר (רוחות והוריקנים); אדמה (רעידות אדמה). בהקשר זה, האתר הוא חום מוקרן, כמו החום המוקרן מהשמש, שיכול להתפשט בחלל הריק.

תורת ארבעת (או חמשת) היסודות היא עתיקה ביוון, ומתוארכת לתקופה הפרה-סוקרטית. אך היא ותיקה אף יותר מכך במזרח הרחוק, והייתה מקובלת ונפוצה בהודו ובסין, שם היא מהווה בסיס הן לבודהיזם והן להינדואיזם, בעיקר בהקשר אזוטרי. המלה היוונית "אתר" נגזרת מהשורש ההודו-אירופי "את" ("אש", "שרפה"). משורש זה ככל הנראה גם נגזר שמה של אתיופיה, שמשמעותו בערך "פנים שרופות".

==ראו גם==
* אתר (פיזיקה)
* אתר (כימיה)
* אלכימיה

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:האנשה במיתולוגיה היוונית
קטגוריה:אלים יווניים קדומים
דיאתיל אתר

דיאתיל אתר (Diethyl ether; נקרא גם אתר דיאתילי או אֵתאוֹקְסִיאֵתָאן (Ethoxyethane) או בפשטות: אֶתֶר) הוא תרכובת אורגנית שנוסחתה <math>\ \mbox{CH}_3 \mbox{CH}_2 \mbox{OCH}_2 \mbox{CH}_3</math>. דיאתיל אתר הוא ממס בעל חשיבות גבוהה בתעשייה הכימית.
==היסטוריה==
גילוי התרכובת נזקף לזכותו של האלכימאי רמון ליול (בשנת 1275 לערך), אולם אין עדויות מהימנות לכך. התרכובת סונתזה לראשונה בידי הרופא הגרמני ולריוס קורדוס בשנת 1540. קורדוס כינה את האתר "שמן מתוק של חומצה גופריתית", וציין כמה מתכונותיו הרפואיות של החומר. בערך באותה תקופה גילה האלכימאי והרופא פאראצלסוס את תכונות שיכוך הכאבים של האתר.

השם "אתר" ניתן לחומר בשנת 1730, בידי הגרמני אוגוסט זיגמונד פרובניוס. דיאתיל אתר הוא דוגמה אחת לאלפי התרכובות האורגניות המוגדרות כאתר; אתר בהגדרתו הכימית הוא כל תרכובת המכילה את הקבוצה C-O-C, ואין להתבלבל בין המושגים. מצב דומה קיים במושג כוהל, שמה של קבוצת תרכובות אורגניות וכן שמו היום-יומי של החומר הידוע ביותר בקבוצה זו: אתנול.

המנתח האמריקאי קרופורד ויליאמסון לונג היה הראשון שהשתמש בדיאתיל אתר להרדמה כללית (ב-30 במרץ 1842).

==סינתזה==
דיאתיל אתר מיוצר בתגובה בין חומצה חזקה, לרוב חומצה גופרתית (H<sub>2</sub>SO<sub>4</sub>) לאתנול. החומצה מתפרקת במים ויוני מימן נקשרים לחמצן האלקטרו-שלילי של האתנול:<br />
<math>CH_3CH_2OH +H_3O^+ \Rightarrow CH_3CH_2COH_2^+ +H_2O</math><br />
בשלב הבא החמצן של מולקולת אתנול אחרת נקשר לפחמן במולקולה שעברה פרוטונציה בתגובת התמרה נוקלאופילית לקבלת דיאתיל אתר תוך שחרור מים ויון מימן<br />
<math> CH_3CH_2COH_2^+ + CH_3CH_2OH \Leftrightarrow CH_3CH_2COCH_2CH_3 +H_2O + H^+</math><br />
התגובה מתבצעת בטמפרטורה הנמוכה מ-150°C כדי למנוע יצירת אתילן מהאתנול.
התגובה ליצירת דיאתיל אתר הפיכה (רברסיסבלית) כך שייווצר שיווי משקל בין אתנול לדיאתיל אתר. כדי לקבל ניצולת גבוהה נדרש זיקוק להוצאת האתר כך שעל פי עקרון לה שטלייה תתקדם הריאקציה לכיוון התוצר הרצוי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.anesthesia-nursing.com/ether.html The Unusual History of Ether, Thomas J. Evans]
* 

קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטגוריה:סמים מדכאים
קטגוריה:ממסים אפרוטיים
קטגוריה:גזים
קטגוריה:חמצן: תרכובות
אתר (כימיה)

אתרים (Ethers) הם קבוצה של תרכובות אורגניות. חומרים ידועים רבים הם אתרים, כשהידוע בהם הוא דיאתיל אתר, הקרוי לעיתים בפשטות אתר, אחד החומרים הראשונים ששימשו להרדמה רפואית.
החומר משמש גם כסם שנצרך בשאיפה, ומשרה הרגשה כללית של אופוריה, ופגיעה קשה ביכולת המוטורית והקוגניטיבית.

== מבנה ==
המבנה הכללי של אתר
אתרים מורכבים משתי שרשראות פחמימניות המחוברת יחדיו באמצעות אטום חמצן. החיבור, הנקרא קשר אתרי או קבוצת אתר, מיוצג באופן כימי כך: R'-O-R. ה-R מייצגת כל שרשרת פחמימנית שהיא, וה-'R מייצגת אף היא כל שרשרת פחמימנית שהיא, אשר עשויה להיות שונה מהשרשרת הראשונה או זהה לה.

== תכונות ==
האתרים קוטביים במקצת בשל 2 זוגות האלקטרונים הלא קושרים באטום החמצן, היוצרים מטען חלקי בצידם וכיפוף בקשר C-O-C בזווית של כ־110°, המשמר את הדיפול. קוטביות זו מאפשרת לאתרים יצירת קשרי מימן, ולכן האתרים מסיסים במים. האתרים קוטביים יותר מאלקאנים וקוטביים פחות מכהלים, אסטרים או אמידים.

אתרים טבעתיים (לעומת אתרים אליפטים), כדוגמת טטרה הידרו פוראן, בעלי מסיסות גבוהה, משום שהמטען החלקי השלילי באזור אטום החמצן חשוף יותר ליצירת קשרי מימן.

מולקולות אתר לא יוצרות קשרי מימן בינן לבין עצמן ולכן טמפרטורות הרתיחה של אתרים נמוכות מאלו של האיזומרים הכוהליים שלהם (למשל דימתיל אתר רותח ב־23°C- והאיזומר אתנול ב־78°C), ההפרש בטמפרטורות הרתיחה הולך וקטן ככל שהשרשרת הפחמנית ארוכה, בשל הגדלת השפעתן של אינטראקציות ואן דר ואלס ביחס לקשרי המימן.

== שמות ==

למתן שמות לאתרים ראו מונחון IUPAC. נסכם בקצרה: השרשרת הקצרה מבין השתיים מקבלת תחילית המציינת את מספר אטומי הפחמן בה ואת הסיומת -אוֹקסי. השרשרת הארוכה נקראת בדיוק כפי שהייתה נקראת לו הייתה אלקאן נפרד.

האתר הפשוט ביותר הוא מתאוקסימתאן. הוא מורכב משתי "שרשראות" זהות, כשכל אחת מהן היא בעצם קבוצת מתיל (CH<sub>3</sub>).

בנוסף לשיטת IUPAC קיימת שיטה למתן שמות טריוויאליים לאתרים. השימוש בשמות אלו נפוץ יותר ביום-יום. בשמות הטריוויאליים נקראת כל אחת משתי השרשראות כקבוצת אלקיל (שוב, לפי מספר אטומי הפחמן שבה: מתיל (1), אתיל (2), פרופיל (3) וכן הלאה), והשם מקבל את הסיומת אתר. אם שתי השרשראות זהות, משתמשים בתחילית די-. מתאוקסימתאן, למשל, מכונה באופן טריוויאלי דימתיל אתר (או באופן מיושן יותר: אתר דימתילי). מתאוקסיאתאן יכונה באופן טריוויאלי אתיל מתיל אתר.

==ראו גם==
* אתר (פיזיקה)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קבוצות פונקציונליות
קטגוריה:אתרים
כימיקל

בהרתחה מתגלות שתי צורות של הכימיקל מים: נוזלים ואדים
כימיקל או חומר כימי (באנגלית: Chemical substance) הוא חומר שיש לו הרכב כימי קבוע ותכונות ידועות. אי אפשר להפריד חומר כימי למרכיביו בשיטות פיזיקליות בלי לשבור קשרים כימיים. מים טהורים, למשל, הם חומר כימי - יש להם אותו הרכב כימי ואותן תכונות בין אם הופקו באמצעות טיהור של מי נהר או מתגובת מימן וחמצן במעבדה. מי ברז, לעומת זאת, אינם כימיקל אלא תמיסה המכילה פרט למים חומרים מומסים בריכוזים משתנים ולכן תכונותיהם עשויות להשתנות בדגימות שונות. עם זאת, כל אחד מהחומרים המומסים במי ברז, הוא כימיקל בפני עצמו.

בקרב הציבור הרחב, נפוצה סטיגמה לפיה כימיקלים הם חומרים מעשי אדם בלבד. עקב כך נוצר מצב שמפרסמים משתמשים, בצורה מוטעית, במונח "ללא כימיקלים" לצורך עשיית רושם שהמוצרים שלהם בטוחים, בריאים או ידידותיים לסביבה, כי הם לא מכילים חומרים מעשי אדם אלא רק חומרים טבעיים/ביולוגיים בלבד (שגם הם כימיקלים לכל דבר ולעניין). "כימיקל" היא כמעט מילה נרדפת ל"חומר" וכל החומרים כמו מים ואוויר, הם כימיקלים או מורכבים מכימיקלים (במקרה של תערובות כמו מיץ).

== ראו גם ==
*אינדקס מרק
*כימופוביה
*דו-מימן חד-חמצני
*ללא כימיקלים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תרכובות
קטגוריה:כימיה כללית
לוח השנה השוודי

לוח השנה השוודי הוא לוח שנה ייחודי אשר היה בשימוש בממלכת שוודיה בעת המעבר מהלוח היוליאני ללוח הגריגוריאני בין השנים 1700–1712.

לוח שנה שוודי - פברואר 1712

בשנת 1699 הוחלט בשוודיה (שכללה אז גם את פינלנד) על מעבר מהלוח היוליאני ללוח הגרגוריאני, שהונהג במדינות השכנות למעלה מעשור קודם לכן. אבל השוודים לא רצו "לדלג" באמצע השנה על אחד עשר ימים, כפי שעשו המדינות האחרות (כיוון שהלוח היוליאני נמצא אז בפיגור של 11 יום לעומת הלוח הגרגוריאני), ובחרו לפרוס את התיקון על פני מספר שנים ולהפחית יום אחד בכל שנה (הדעות חלוקות אם הכוונה הייתה להפחית יום אחד בכל אחת מהשנים 1700 - 1710 או לבטל את ימי 29 בפברואר בשנים 1700 - 1740), עד שיתאחדו עם יתר המדינות שכבר עברו ללוח הגרגוריאני.

בסופו של דבר, ההחלטה לא החזיקה מעמד. בשנת 1700 אכן בוטל 29 בפברואר (כנדרש לפי הלוח הגרגוריאני, אך בניגוד ללוח היוליאני), אבל בשנים הבאות כבר לא זכרו השוודים להחסיר יום. אז גילו השוודים שהם נותרו לבד עם "הלוח השוודי" – עשרה ימים מאחורי מדינות הלוח הגרגוריאני, ויום לפני מדינות הלוח היוליאני – דבר שהקשה על התקשורת ועל המסחר עם מדינות אחרות.

בינואר 1711 הכריז מלך שוודיה קרל ה-12 על ביטול התוכנית המקורית וחזרה ללוח היוליאני. לשם כך היה עליו להוסיף יום אחד, והוא עשה זאת בחודש פברואר 1712. כך, בשנת 1712, הוסיפו השוודים שני ימים לחודש פברואר, במקום יום אחד, וספרו בו 30 יום.

בשנת 1753 דילגו השוודים על 11 יום (בקצרם את חודש פברואר ל-17 ימים) והצטרפו ללוח הגרגוריאני. עם זאת, רק החל משנת 1844 החלו השוודים לקבוע את מועד חג הפסחא לפי לוח השנה הגרגוריאני.

==ראו גם==
* 30 בפברואר

==קישורים חיצוניים==

שוודי, הלוח ה
הלוח המהפכני הסובייטי

לוח שנה של שנת 1930. רואים צבעים של ימי השבוע אך גם מספרי ימים בחודש רגיל וסידור לפי שבועות רגילים
הלוח המהפכני הסובייטי הוא לוח שנה שהונהג בברית המועצות בשנים 1930–1931. הנהגת הלוח החלה ב-1 באוקטובר 1929.

==שינוי החלוקה לשבועות==
החלוקה לשבועות הוחלפה, תחילה ב"שבוע" בן חמישה ימים, כשלכל עובד היה יום פגרה אחר. כל יום בשבוע נקרא בשם של צבע - צהוב, ורוד, אדום, סגול וירוק - והעובדים חולקו לקבוצות של "צבעים", למשל "עובד צהוב" הוא עובד שנח ביום ה"צהוב" ועבד בארבעת ימי השבוע האחרים. זאת במטרה ליצור משק פעיל ללא יום פגרה שבועי, כשהעובדים יוצאים ליום מנוחה שבועי בתורנות. יישום הרעיון היה בעייתי מאוד - קשה היה לתאם את יום המנוחה השבועי בין בני משפחה אחת, וקשה היה לארגן פעילות קהילתית ביום המנוחה. כמו כן, הנתונים הראו שהשיטה החדשה אינה מייעלת את העבודה ואינה מגבירה את פריון העבודה. בנוסף, לא תמיד הצליחו לאכוף את השינוי, בייחוד באזורים הכפריים.

==החגים==
חמישה ימי חג הוגדרו בלוח כימי מנוחה כלליים שקוטעים את רצף הצבעים:
#יום לנין - 22 בינואר.
#חג הפועלים - 1 במאי ו-2 במאי.
#חג התעשייה - 7 בנובמבר ו-8 בנובמבר.

==ביטול הלוח==
ב-1 בדצמבר 1931 הוחלט לבטל את שיטת התורנות ביום המנוחה השבועי. אורך ה"שבוע" נקבע לשישה ימים, כשיום המנוחה הוא כללי. ימי המנוחה היו ה-6, ה-12, ה-18, ה-24 וה-30 בכל חודש. בחודשים שבהם 31 יום היה ה-31 בחודש יום עבודה רגיל. כיוון שבחודש פברואר יש 28–29 ימים בלבד, נקבע ה-1 במרץ כיום מנוחה. גם השיטה הזאת החזיקה מעמד שנים ספורות בלבד, והיא בוטלה ב-1940 כשהתחוור לשלטונות שהם אינם מצליחים לאכוף את השינויים. גם הצורך בתיאום זמנים טוב יותר עם יתר מדינות אירופה הביא למסקנה כי יש לחזור לשיטה המסורתית ובעקבות כך רוסיה חזרה לשבוע המקובל.

קטגוריה:ברית המועצות: היסטוריה
מהפכני סובייטי
קטגוריה:1930 בברית המועצות
קטגוריה:1931 בברית המועצות
נקודת שבת

במתמטיקה, נקודת שֶׁבֶת של פונקציה היא נקודה בתחום ההגדרה של הפונקציה אשר תמונתה היא הנקודה עצמה, כלומר אם <math>f(x) </math> היא פונקציה אז הנקודה <math>x_0 </math> היא נקודת שבת אם מתקיים <math>f(x_0) = x_0 </math>.

==דוגמאות==
פונקציה בעלת שלוש נקודות שבת (שהן נקודות החיתוך של הפונקציה עם הישר <math>y = x</math>)
* עבור הפונקציה <math>f(x)=2x</math>, הערך <math>x=0</math>, הוא נקודת שבת (היחידה), הואיל ו- <math>f(0) = 2 \cdot 0 = 0</math> (וזהו הפתרון היחיד למשוואה <math> 2x = x </math>).
* נקודה שאינה משנה את מיקומה כתוצאה מטרנספורמציה מרחבית. לדוגמה: בסיבוב של כדור סביב צירו, הנקודות הנמצאות על הציר נותרות במקומן, והן נקודות שבת.
* נקודות שבת "מעניינות" של פונקציה הן כאלו שאם מפעילים את הפונקציה על ערך מסוים, אחר מפעילים אותה שוב על הערך שהתקבל וכן הלאה, הולכים ומתקרבים לנקודת השבת. בניסוח פורמלי: אם עבור בחירה של <math>x</math> הקרוב מספיק לנקודת השבת <math>x_0</math>, מתקיים <math>\lim_{n \to \infty} f^n(x) = x_0</math> (כאן <math>f^2(x)=f(f(x))</math> וכדומה). נקודת שבת כזו נקראת נקודת שבת יציבה.

==משפטים הקשורים בנקודות שבת==
*אם <math>f \colon [a,b] \to [a,b]</math> פונקציה רציפה אז יש לה נקודת שבת בקטע <math>[a,b]</math>.
* משפט ההעתקה המכווצת על הישר הממשי: תהי <math>f \colon \mathbb{R} \to \mathbb{R}</math>. אם קיים קבוע <math>K < 1</math> כך ש-<math>|f(x)-f(y)|<K|x-y|</math> לכל <math>x,y\in\mathbb R</math>, אזי יש ל-<math>f</math> נקודת שבת אחת ויחידה.
* הרחבה של המשפט הקודם למרחב מטרי שלם כלשהו: משפט נקודת השבת של בנך נותן תנאי מספיק כדי שלפונקציה תהיה נקודת שבת אחת ויחידה, ומאפשר למצוא אותה על ידי הפעלה חוזרת של הפונקציה כמתואר לעיל.
* הרחבה של המשפט הקודם לקבוצה קומפקטית וקמורה ב-<math>\mathbb{R}^n</math> הוא משפט נקודת השבת של בראואר, המוכיח קיום של נקודת שבת במצבים מסוימים, אך לא מראה דרך מעשית למצוא אותה.
* משפט נקודת השבת של קנסטר-טרסקי: לכל העתקה מונוטונית עולה מסריג שלם לעצמו יש נקודת שבת (משפט 1 במאמר משנת 1955 של טרסקי <ref></ref>, שם, בעמוד השני למאמר, בהערת שוליים מספר 2, טרסקי מצטט מאמר של קנסטר <ref></ref> משנת 1928 בו הופיעה תוצאה מוקדמת יותר, שטרסקי טוען שהיא הושגה בשנת 1927 על ידו ועל ידי קנסטר). 
* אם <math>f</math> פונקציה חד-חד-ערכית ועל ו-<math>x_0</math> נקודת שבת של <math>f</math>, אז היא גם נקודת שבת של <math>f^{-1}</math>.
* אם <math>x_0</math> נקודת שבת של <math>f</math> ושל <math>g</math>, אז היא גם נקודת שבת של <math>f\circ g</math>.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טופולוגיה
קטגוריה:פונקציות מתמטיות
פיה (פולקלור)

פיה (סופי אנדרסון)
פיה מחרסינה
פֵיָה (Fairy, Faery) היא יצור בדיוני מהמיתולוגיה האירופית. מקור שמה הוא מהמיתולוגיה האירופית והיוונית. הזכר נקרא פֶה, פֵיוֹן או בן פיות.

מוצאה של הפיה הוא בפולקלור ובסיפורי עם עתיקים, אך ניתן למצוא אזכורים שלה גם באגדות, בספרות מודרנית, בסרטים, בקומיקס ובמשחקי תפקידים. לפי האגדות, לפיה יש כוח קסם רב.

== תכונות ==
פיות מתוארות בדרך כלל כבעלות הופעה אנושית וכמצוידות בכוחות קסם כגון יכולת לעוף, להטיל כישוף, להשפיע על אירועים ולחזות את העתיד. בפולקלור המודרני פיות בדרך כלל מתוארות כצעירות וקטנות, אך בעבר תוארו גם כדמויות מלאכיות גדולות יותר. בפולקלור הקלסי
הפיות מתוארות כיצורים כאוטיים ובלתי צפויים. הן יכולות לפעול בטוב לב או בנבזיות ואף ברשעות. סיפורים רבים מתארים פיות שמעוללות תעלולים אכזריים על בני אדם (כגון חטיפת ילדים בריאים והחלפתם בבני פיה חולים).
הפיות ידועות גם כיצורים החוששים מברזל וממלח. הן נולדות מפרחים וחיות בסתר מן העולם, בדומה לכל עולם הקסם, הכולל דרקונים, מלאכים, שדונים ועוד.

==מקור השם==
מקורו המדויק של מיתוס הפיות אינו ברור לגמרי, אך ישנן מספר תאוריות בנושא. על פי התאוריה המרכזית, מגיע מקור המיתוס מסיפור אחיות הגורל. שמן של אחיות הגורל בלטינית היה "פאטה" (ביחיד: "פאטום") שמשמעותה היא דבריו של אלוהים או גורלות. ככל שהנצרות התפתחה, הכנסייה הקתולית החלה לנקוט במגמה של דחיקת הסמלים הפאגאנים והמיתולוגיים.

הנצרות התייחסה לאחיות הגורל כאל יצורים קטנים ומזיקים הדומים לשדים. כמו כן, שמן של האחיות שונה והן נקראו פיי (Fai). מאותה תקופה עושים שימוש במילה Fairy כאשר מתייחסים לארץ המוצא של יצורים קסומים מסוג זה. בנצרות התפשט מנהג להאשים את הפיי בתופעות בלתי מוסברות או מטרידות.

==ראו גם==
* הפיות מקוטינגלי
* פיות רדיקליות
* טינקר בל

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ארכיטיפים
ג'יימס אלרוי

ג'יימס אלרוי (באנגלית: James Ellroy; נולד ב-4 במרץ 1948) הוא סופר אמריקאי. מהבולטים שבין סופרי הספרות הבלשית כיום.

==קורות חיים==
ג'יימס אלרוי נולד בשנת 1948 בלוס אנג'לס קליפורניה. חווה ילדות קשה. הוריו התגרשו בילדותו המוקדמת והוא נשאר בחזקת אמו שהייתה שתיינית ורודפת גברים. בגיל עשר בחר לחיות אצל אביו. בבואו יום אחד ביוני 1958 לבקר את אמו מצא אותה מונחת עירומה ומתה כתוצאה מחניקה. תעלומת רצח האם לא נפתרה והיא מלווה את אלרוי כל חייו ומוצאת את ביטויה ביצירתו.

אלרוי מצא הקבלה בין רצח אמו לתעלומת הדליה השחורה, תעלומת רצח משנות הארבעים בה נמצאה גופה עירומה של אשה.

אלרוי סולק מבית הספר התיכון ובגיל שבע עשרה התגייס לצבא, שגם ממנו סולק. הוא החל לחיות חיים של עבריין זוטר העוסק בגנבה מחנויות ובפריצות, נעצר פעמים רבות, הורשע ואף נכלא למספר חודשים. לאחר שמצא עבודה כנושא כלים במגרש גולף, החל לשקם את עצמו, עבר תהליך גמילה מסמים והרבה בקריאה, בעיקר של ספרים בלשיים, שמהם קרא לדבריו מאות אחדות, והחל בכתיבה. ספרו הראשון יצא לאור בשנת 1981 וזכה להכרה ולפרסום.

אלרוי הצליח לשקף בספריו את האווירה, סגנון החיים וסגנון הדיבור שרווחו בלוס אנג'לס בשנות הארבעים והחמישים. אלרוי כתב ארבעה ספרים המכונים "רביעיית אל-איי" שעסקה בתקופה זאת. הראשון שבהם הוא "הדליה השחורה" משנת 1987, שבו העלה פתרון בדיוני לתעלומה זו.

בשנות התשעים החל לכתוב על תקופה אחרת בארצות הברית והיא תקופת שנות השישים. בספריו על תקופה זו שילב נושאים הנוגעים לרצח קנדי.

מספריו תורגם לעברית עד כה ספר אחד בלבד והוא "סודות אל-איי", שהופיע בשנת 2004 בהוצאת "עם עובד". ההקדשה לספר היא: "למארי דוהרטי אלרוי" - לזכר אמו.

ספר זה עובד לסרט קולנוע עטור פרסים משנת 1997 (שלושים פרסי אוסקר לשנת 1997 בקטגוריות השונות) בהשתתפותם של קווין ספייסי, קים בייסינגר, ראסל קרואו ודני דה-ויטו.

ג'יימס אלרוי חי כיום במדינת קנזס עם אשתו השנייה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.am-oved.co.il/%D7%90%D7%9C%D7%A8%D7%95%D7%99-%D7%92%D7%99%D7%99%D7%9E%D7%A1 גיימס אלרוי] באתר עם עובד

* 
* 

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס אדגר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
איגור סיקורסקי

איגור איבנוביץ' סיקורסקי (ברוסית: Игорь Иванович Сикорский; אוקראינית: Ігор Іванович Сікорський; 25 במאי 1889 – 26 באוקטובר 1972) היה מהנדס אמריקאי ממוצא רוסי-אוקראיני. רבים זוקפים לזכותו את הצלחת התפתחות המסוק. מייסד חברת סיקורסקי.

==ביוגרפיה==
סיקורסקי נולד בקייב שבאימפריה הרוסית (כיום בירת אוקראינה). למד בעיקר בביתו לפי תוכנית שבנתה לו אימו ובסנקט פטרבורג. כבר מצעירותו התעניין בתעופה ובמיוחד במסוקים, ב־1909 בנה את המסוק הראשון שלו, אך זה לא צלח להמריא. לאחר פיתוחים רבים הצליח להגיע לריחוף של מספר שניות באוויר ולא יותר מכך. בשנת 1910 התייאש מהמסוקים ופנה לרעיון חדש באותה עת - מטוס רב מנועי.

סיקורסקי היה המהנדס הראשי בפרויקט לפיתוח המטוס הארבע־מנועי הראשון, ואף היה טייס הניסוי בטיסתו הראשונה של מטוס זה ב־13 במאי 1913<ref></ref>. מטוסיו של סיקורסקי שימשו את רוסיה כמפציצים במלחמת העולם הראשונה תחת השם "איליה מורומץ".

בעקבות המהפכה הבולשביקית עבר ב־1917 לצרפת, וב־1919 היגר לארצות הברית. בראשית דרכו היה חסר כל והתפרנס ממתן שיעורים פרטיים למהגרים רוסים. לאחר שצבר מעט כסף בנה מטוס נוסעים בן 15 מקומות, הבנייה נקלעה לקשיים כספיים והסתיימה רק הודות לתרומה של 5,000 דולר מהמלחין סרגיי רחמנינוב. מטוס זה התרסק בטיסתו הראשונה, אך דגם משופר בשם A-29 זכה להצלחה גדולה.

סיקורסקי פיתח וייצר גם מטוסים אמפיביים דו־מנועיים. מטוס הסיקורסקי S-42 היה עמוד השדרה של חברת התעופה פאן אמריקן ואיפשר לה לפתוח קווים טרנס אטלנטיים ארוכים. בשל כך כונה המטוס גם בכינוי Pan Am Clipper.

בשנת 1938, אחרי שנים של פיתוח פרטי, הצליח לשכנע את ממשלת ארצות הברית להקציב 2 מיליון דולר לחקר תעופה בעזרת מסוקים. הפיתוח הוביל לבנייתו של המסוק VS-300. ה־VS-300 יצר את ההבדל המשמעותי ביותר בין עיצוב "הכנפיים המעופפות" לבין כלי טיס מעשי שמאפשר שימושים צבאיים. ה־VS-300 אכן היה שונה באופן מהותי מהמודלים הראשוניים. פיתוחו של סיקורסקי היווה התקדמות רצינית במסוקים ובעקבותיו הגיעו פיתוחים נוספים.

ב־24 במאי 1940 טס ה־VS-300 לראשונה. הוא היה מצויד ברוטור תלת־להבי, ברוטור זנב קטן לייצוב ובמנוע בוכנה בן 75 כוחות סוס. ב־1941 טס כבר המסוק במשך יותר משעה.

החברה מייסודו, Sikorsky Aircraft Corporation, פעילה גם בימינו ומהווה את אחת מיצרניות המסוקים המובילות בעולם. סיקורסקי גם הקדיש מזמנו לפעילות באגודת פושקין וטולסטוי בארצות הברית.

==ראו גם==
* תעשיית תעופה ברוסיה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חלוצי התעופה
קטגוריה:מדענים אמריקאים
קטגוריה:מדענים רוסים
קטגוריה:מדענים אוקראינים
קטגוריה:מהנדסים רוסים
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:ממציאים רוסים
קטגוריה:מהנדסי אווירונאוטיקה אמריקאים
קטגוריה:סיקורסקי
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:מדענים שהיגרו לארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לתעופה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רוד איילנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1972
קטגוריה:זוכי מדליית ג'ון סקוט
משחק פעולה ממוחשב

[[צילום מסך של משחק הפעולה "Abuse" משנת 1996]]
משחק פעולה ממוחשב (Action game) הוא שם כולל לסוגת משחקי וידאו ומשחקי מחשב שמתמקדת באתגר פיזי ויכולות ביצוע. משחקים אלה מתאפיינים בדרך כלל בדרישה מהשחקן לתזמון, קואורדינציה ותגובות מהירות. סוגה זו מכילה מספר רב של תתי-ג'אנרים, בהם מתבלטים משחקי היריות והלחימה.

משחקי הפעולה הם תכופות משחקי יריות בהם מנסים להרוג את האויבים על מנת להתקדם בשלב ובמשחק, משחקים אלו עושים שימוש בנשקים מציאותיים או עתידניים. יש גם משחקים שבהם מככבים כלי נשק קרים או ללא כלי נשק בכלל וגם מינון האלימות והאקשן משתנה ממשחק למשחק, למעשה כל משחק שמתמקד באתגר פיזי נחשב למשחק פעולה, כמו משחקי הפלטפורמה או משחקי קליעה למטרה, שבהם רמת האלימות נמוכה לעיתים רבות ואף מינימלית. משחקי הפעולה נמדדים בעיקר במהירות המשחק, ברמת הקושי ובתגמול השחקן בבונוסים על הצלחות בעולם המשחק. ברוב משחקי הפעולה, העלילה אינה מהווה מרכיב מרכזי, מכיוון שמפתחי המשחק מעדיפים להשקיע יותר בהנאה של השחקן מעולם המשחק מאשר ברעיון או בסיפור שעומדים מאחוריו. עם זאת, בסדרות רבות של משחקי פעולה ניתן כיום יותר דגש על העלילה ואופן בנייתה על ידי השחקן - במיוחד במשחקי ירי.
עם זאת, ישנם בקטגוריה זו משחקי פעולה המבוססים על אמנויות לחימה נקייה כגון: מורטל קומבט, טקן ועוד.

משחקי הפעולה מתחלקים בכלליות לשני סגנונות; משחקי פעולה מגוף ראשון, בהם עולם המשחק נחווה דרך עיניה של הדמות אותה מגלם השחקן, ומשחקי פעולה מגוף שלישי, קטגוריה גנרית המכילה את מרבית המשחקים שאינם שייכים לסגנון הקודם. דוגמה למשחק בגוף ראשון היא המשחק או.די.טי: לברוח או למות של פסייגנוסיס (psygnosis) משנת 1998.

== תתי-סוגות ==
===משחק פעולה מגוף ראשון===
צילום מסך של משחק הפעולה מגוף ראשון [[Freedoom המבוסס על המשחק DOOM]]
משחקי פעולה מגוף ראשון הם משחקים בהם מתבונן השחקן על העולם מעיניה של הדמות אותה הוא משחק. המטרות במשחקים אלה מגוונות, אך כוללות לרוב יריית תחמושת מרובה לעבר אויבים רבים וחיסול אויבים מרובים ככל הניתן.

מצב בו השחקן משחית את גווייתו של האויב נקרא גיב

===משחק פעולה מגוף שלישי===
צילום מסך של משחק הפעולה מגוף שלישי [[Dead Justice]]
משחקי פעולה מגוף שלישי הם משחקי פעולה בהם אין השחקן מתבונן על המשחק מעיניה של הדמות אותה הוא משחק (כמו במשחקי הפעולה מגוף ראשון) אלא נראה כאילו הוא משקיף עליה מאחור ומלמעלה. ההבדל הזה בזווית הראייה של השחקן יוצר הבדלים משמעותיים במשחק - הוא מאפשר לשחקן ראייה רחבה יותר של סביבתו ומאפשר לו להגיב על התקפות המגיעות ממספר כיוונים שונים. כגון: משחק היריות המפורסם - Tanki Online

=== משחקי לחימה ===

=== משחקי מכות ===

== מבחר משחקי פעולה ==
*DOOM
*Half-Life
* Quake
* Unreal
*Far Cry
*Call Of Duty
*Grand Theft Auto

== ראו גם ==
* משחקי-לחימה

*
פעולה ממוחשב