OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אפרים רייך

אפרים רייך (נולד ב-1962) הוא יזם ואיש עסקים ישראלי חרדי, חסיד צאנז, מייסד ומנהל את האגודה "לב נשבר". יו"ר ובעלים קבוצת אימג'סטור מערכות בע"מ.

==ביוגרפיה==
רייך נולד בישראל כבן שמיני מתוך שנים עשר, לשמואל רייך מחסידות צאנז. בגיל 16 וחצי הוא נשלח ללמוד ב"מתיבתא צאנז" ביוניון סיטי שבניו ג'רזי אצל האדמו"ר יקותיאל יהודה הלברשטאם ולאחר כשנה וחצי החל בתפקיד שמשו ומזכירו של הרב. נישא לנחמה, ועבר לגור עם משפחתה במונטריאול שבקנדה, שם הוא נכנס לעסקי האלקטרוניקה. לאחר כמה שנים עברו הזוג, יחד עם ששת ילדיהם, לגור בסאו פאולו שבברזיל. שם, בנוסף לתחום האלקטרוניקה, הוא בנה מפעלים בתחום הרפואה. בשנת 1999 הוא עלה ישראל עם משפחתו והשתקע בקריית הבעש"ט שבפתח תקווה.

בישראל עבד רייך כמנכ"ל חברת ITTI שעסקה בהעברת פלט מחשב למיקרופילם. בשנת 2000 רכש רייך את חברת אימג'סטור, העוסקת בסריקת מסמכים ואחסונם במיקרופילם ובקובצי מחשב, ייעל אותה והגדיל אותה מ-19 עובדים ללמעלה מ-500 עובדים ב-2023. בין השאר זכתה החברה במכרז הסריקה של ממשלת ישראל. והיא סורקת את המסמכים עבור ארכיון המדינה. במפעלים שלו, שאחד מהם ממוקם במודיעין עילית, מועסקות בעיקר נשים חרדיות, במטרה להקטין את היקף האבטלה במגזר החרדי. הנשים מקבלות לפחות 5% יותר משכר המינימום. ב-2023 חנכה אימג'סטור סניף בעספיא במטרה לעודד את התעסוקה במגזר הדרוזי<ref> </ref>

רייך ייסד את אגודת "לב נשבר", העוסקת בסיוע למתמודדים עם הפרעות ומחלות נפשיות בחברה החרדית.

ב-2021 הקים יחד עם אור אנידג'ר וניר כהן את חברת 'ליבונאה' – שמתמחה בפענוח דיגיטלי של שפות שמיות ועושה שימוש בבינה מלאכותית.

לרייך עשרה ילדים והוא גידל בביתו לאורך השנים מעל 25 ילדים נוספים שהיו יתומים או חסרי בית, חלקם לתקופות קצרות וחלקם לתקופות ארוכות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים חרדים ישראלים
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:חסידי צאנז-קלויזנבורג
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:חרדים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962
גדי שמשון

גדי שמשון (נולד ב-16 באוקטובר 1963) הוא עיתונאי עורך ומומחה ישראלי בתחום האינטרנט.

==ביוגרפיה==
שמשון נולד בקריית גת ועסק בצילום מנעוריו. כשהשתחרר מצה"ל למד קולנוע באוניברסיטת תל אביב ובבית צבי ולמד בתוכנית המולטימדיה של מרכז הבינתחומי הרצליה.

בשנת 1988 זכה תסריט שכתב במקום הראשון בתחרות של המכון הישראלי לקולנוע והוא ביים לפיו את הסרט "מקום זמני". באותה תקופה החל שמשון בפנייה לתחום התקשורת והחל לעבוד ככתב ועורך בכלי תקשורת מקומיים ביניהם "צומת השרון" ו"תל אביב". 

בינואר 1997, כפרויקט במסגרת לימודיו, העלה לרשת מגזין בשם "מוניטור", הנחשב למגזין האינטרנט העברי הראשון. המגזין נסגר בסוף אותה שנה לאחר שנכשל הניסיון למכור אותו ל"ידיעות אחרונות". 

שמשון הצטרף לפורטל "וואלה" והיה לעורך הראשון של האתר. בשנת 1999 הוביל את צוות הקמה של פורטל "נענע" ושימש עורכו הראשי במשך כשנתיים. 

במשך השנים דבק בו הכינוי "הסבא של האינטרנט", עקב עיסוקיו הרבים בתחום האינטרנט ותפקידיו באתרים ראשיים (נענע, וואלה!, מוניטור). במסגרת תפקידו כעורך "נענע", כתב טור שבועי תחת המדור "הזקן והלינק", באווירת הכינוי שזכה לו. 

לאורך השנים כתב וערך במגזינים ועיתונים רבים, ביניהם: בלייזר, הארץ, חדשות, גלובס, העיר, ynet, עכבר העיר, PC מגזין, מעריב, אותות ועוד. 

שמשון שימש כדירקטור בחברת "תפוז אנשים" במשך שלוש שנים וחצי, במקביל לעבודתו כיועץ לחברות בתחום האינטרנט. בסוף 2008 הקים שמשון את "פ.צ. בלוגים", המפעילה חמישה בלוגים ישראליים מוכרים תחת חסות של חברת הסלולר אורנג'. 

בשנים 2011- 2014 שימש שמשון כמנהל המדיה הדיגיטלית של הסוכנות היהודית.

ב-2015 הקים שמשון את "אלף אלף דיגיטל", סוכנות לשיווק תוכן דיגיטלי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://monitor.corky.net/writers.html ארכיון מוניטור]
* [https://web.archive.org/web/20160303235218/http://net.nana10.co.il/search/DefaultUTF8.asp?g=1&gr=0&p=48&fbs=0&ServiceDomain=&SourceService=127&cr=1&rd=1&cx=partner-pub-7699565714483996:4cpkrwyo35t&cof=FORID:11&AutoRedirect=1&PageNum=1&q=%D7%94%D7%96%D7%A7%D7%9F+%D7%95%D7%94%D7%9C%D7%99%D7%A0%D7%A7 הטור הזקן והלינק] באתר "נענע"
* [http://shimshon.net Content / Interactive] הבלוג של גדי שמשון

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:פעילי אינטרנט ישראלים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:סגל וואלה!
קטגוריה:עובדי הסוכנות היהודית
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
סמל פוארטו ריקו

שלט האצולה של פוארטו ריקו הוענק לראשונה על ידי פרננדו, המלך הקתולי בשנת 1511, והוא השלט הישן ביותר שעדיין בשימוש בעולם החדש. הוא אומץ מחדש באופן רשמי, על ידי ממשלת פוארטו ריקו בשנת 1976.
בשלט, הרקע הירוק מסמל את צמחיית האי. הטלה ("שה האלוהים" - אחד מכינויי ישו) והדגל, שניהם של יוחנן המטביל, בעוד הספר בעל שבעת החותמים, עליו יושב הטלה, מייצג את ספר ההתגלות, שבדרך כלל מיוחס ליוחנן כותב הבשורה. המסגרת מורכבת ממספר אלמנטים: טירות ואריות, המייצגים את שלטי האצולה של הממלכות הספרדיות קסטיליה ולאון, ושלט האצולה של ממלכת אראגון, כולל דגל המסמל את איחוד הממלכות למדינת ספרד. צלב ירושלים מייצג את הדת הקתולית. האות F והעול מייצגים את פרננדו השני, מלך אראגון, בעוד האות Y והחצים מייצגים את איזבלה הראשונה, מלכת קסטיליה, אשר העניקו את שלט האצילים המקורי. המימרה הלטינית "Joannes Est Nomem Ejus" (ציטוט מהוולגטה של הבשורה על-פי לוקס 1:63) פירושה "יוחנן הוא שמו", שכן סאן חואן, או סנט ג'ון, היה שמו המקורי של האי.

==סמל==
כל מדינות ארצות הברית מחזיקות חותם המשמש כסמלן הרשמי. קיים חותם לפוארטו ריקו, אך הוא הוחלף בשלט האצולה המסורתי כסמל הרשמי של המדינה.

==קישורים חיצוניים==

פוארטו ריקו

קטגוריה:פוארטו ריקו: סמלים לאומיים
פוארטו ריקו
קטגוריה:טלה בתרבות
מייקל מרשל סמית

מייקל מרשל סמית (באנגלית: Michael Marshall Smith; נולד ב-3 במאי 1965) הוא תסריטאי, מחזאי וסופר בריטי. עד גיל 8 נדד בארצות הברית, דרום אפריקה ואוסטרליה. ספרים רבים שכתב הופקו על ידי אולפני הוליווד.

מרשל למד במכללת קינג'ס בקיימברידג' שם למד פילוסופיה, מדע המדינה ומדעי החברה. במהלך לימודיו, החל לכתוב מערכונים עבור הרדיו, תסריטים ופרוזה. פרסם לראשונה את הסיפור "האיש שצייר חתולים" שזכה ב-1991 בפרס הפנטזיה הבריטי ל"סיפור הקצר הטוב ביותר".

ספרו "אנשי הקש" היה לרב-מכר. על ספר זה החליף את חתימת שמו הבדוי "מייקל רוטגר" לשמו האמיתי. הספר הוא חלק מטרילוגיה מצליחה שכוללת את הספרים "האדם הזקוף" ו-"דם מלאכים", שתורגמו לעברית בהוצאת "ינשוף". הם מגוללים מאבק נואש במסדר עתיק, אלים, וצמא דם. הוציא את הספר "חלופיים" שיצא תחת שמו המלא מייקל מרשל סמית, בהוצאת "אריה ניר".

==ספריו שראו אור בעברית==
*חלופיים (מאנגלית: אינגה מיכאלי), כפר סבא: א. ניר, תשס"א 2001.
*אנשי הקש (מאנגלית: נטע ידיד; עורכת: אילנה גומל), צור משה: ינשוף, 2005.
*האדם הזקוף (מאנגלית: נטע ידיד; עריכת תרגום: חמוטל לוין), צור משה: ינשוף, 2006.
*דם מלאכים (מאנגלית: אינגה מיכאלי; עריכת תרגום ולשון: חמוטל לוין), צור משה: ינשוף, 2006.
*הפולשים (מאנגלית: ציפי אלנבוגן ריינשטיין; עריכת תרגום ולשון: חמוטל לוין), צור משה: ינשוף, 2006.
*המשרתים (מאנגלית: עומר כביר), רעננה: מובי דיק, 2009.
*אחד משלנו (מאנגלית: רז גרינברג), צור משה: ינשוף, 2009.
*דברים רעים (מאנגלית: עומר כביר), צור משה: מובי דיק, 2014.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* [http://www.blipanika.co.il/?p=964 קטעים מתוך חַלוּפיים] באתר בלי פאניקה (בעברית)
* [http://yoavavni.wordpress.com/2007/04/17/מה-על-טרילוגיית-אנשי-הקש-של-מייקל-מרשל/ על טרילוגיית אנשי הקש] באתר הסופר יואב אבני (בעברית)

קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני בריטים
קטגוריה:סופרי פנטזיה בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1965
אמנואלה קלאיו

אמנואלה קלאיו (באיטלקית: Emanuele Calaiò; נולד ב-8 בינואר 1982) הוא שחקן כדורגל איטלקי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת סלרניטנה.

== קריירה ==
קלאיו נולד בפלרמו שבסיציליה. את שנותיו הראשונות ככדורגלן מקצועי בילה במועדונים קטנים, ולנאפולי הגיע קלאיו בתחילת 2004, אחרי שזו הורדה לליגה השלישית בשל פשיטת רגל והציגה באותה עונה סגל שהורכב כמעט כולו משחקנים חדשים. למרות שלא מילא תפקיד חשוב בעונת הבכורה שלו במדים התכולים, הוא הוביל את מועדון הפאר לזכייה באליפות הליגה השלישית כבר בעונה שלאחר מכן, כשבדרך הוא כובש 18 שערים.

את עונתו השלישית במדי הקבוצה מדרום המגף הוא החל בצורה טובה אך בהמשך נקלע לבצורת שערים. אף על פי כן, הצליחה נאפולי לעמוד בציפיות והעפילה בחזרה לליגה הראשונה, אחרי 6 שנים בליגות המשנה. קלאיו היה הכובש המצטיין בפעם השנייה ברציפות עם 14 שערים.

עם הבאתם של אסקיאל לאבסי ומרסלו זלאייטה נפגע מעמדו של קלאיו, הוא הפך לשחקן ספסל ונקלע לבצורת שערים. בחלון ההעברות בינואר 2008 ביקש קלאיו לעזוב את הקבוצה אך למרות התעניינות מצידן של קבוצות אחרות מהסרייה לא נמצאה קבוצה שתסכים לשלם את הסכום אותו דרשה נאפולי. על פי ההערכות, קלאיו, שכבש רק 2 שערים ב-27 המשחקים בהם שותף בעונת 2007/08, אמור לעזוב את הקבוצה בקיץ 2008. מספר קבוצות איטלקיות הביעו עניין בשחקן.

ב-2 ביולי 2008 עבר קלאיו לסיינה תמורת 2.5 מיליון אירו על מחצית מכרטיסו. בשנת 2013 עבר מקבוצת סיינה לקבוצת נאפולי והושאל לקבוצת גנואה. בשנת 2014 חתם בקטניה. בשנת 2015 חתם בספציה מסרייה ב'.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1982
קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:כדורגלני טורינו
קטגוריה:כדורגלני טרנאנה
קטגוריה:כדורגלני מסינה
קטגוריה:כדורגלני פסקארה
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני סיינה
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני קטניה
קטגוריה:כדורגלני ספציה
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:פלרמו: כדורגלנים
אסקיאל לאבסי

אסקיאל איבן לאבסי (בספרדית: Ezequiel Iván Lavezzi, נהגה באיטלקית: לאבצי; נולד ב-3 במאי 1985 בוויז'ה גוברנדור גאלבס שבפרובינציית סנטה פה בארגנטינה) הוא כדורגלן עבר ארגנטינאי ששיחק בעמדת החלוץ והקיצוני.

== קריירה ==
בנעוריו היה לאבסי אוהד מושבע של קבוצת רוסאריו סנטרל ולסימן עשה לאבסי קעקוע עם הסמל הקבוצה בגבו. לאחר שנותיו בקבוצת הנוער של רוסאריו ניסה לאבסי להתקבל לקבוצת פסקארה האיטלקית אך בעיות דרכון אילצו אותו לוותר ולחזור לארצו שם הוא נדחה על ידי בוקה ג'וניורס ולבסוף חתם בקבוצת אסטודיאנטס בואנוס איירס, ששיחקה בפרימרה B מטרופוליטנה (הליגה השלישית בארגנטינה). לאחר שנה אחת בה כבש 17 שערים ב-39 משחקים שבה נחשב לאחד השחקנים הצעירים המוכשרים בארגנטינה, נמכר לאבסי בשנת 2004 לקבוצת גנואה האיטלקית שרק עלתה אז לליגה הראשונה באיטליה תמורת מ' אירו, אך בלי ששיחק משחק אחד במדי גנואה הושאל לאבסי לקבוצת סן לורנסו. בסוף אותה עונה הורדה גנואה לליגה השלישית בשל קניית משחק העלייה ולכן מכרה את לאבסי לסן לורנסו תמורת 1.2 מיליון אירו.
עם חזרתו לארגנטינה המשיך לאבסי להיות אחד השחקנים הטובים בליגה המקומית, אחד מהרגעים הזכורים של לאבסי היה במשחק החוץ נגד ריבר פלייט, בו הבקיע בדקה ה-69 גול ובכך פגע במאמציה של ריבר לזכות בתואר. בשנתו האחרונה בארגנטינה עזר לקבוצתו לזכות באליפות ארגנטינה, לראשונה לאחר 6 שנים.

בקיץ 2007 החתימה אותו קבוצת נאפולי תמורת סכום הקרוב ל-7 מיליון אירו. לאבסי הפך במהרה לחביב האוהדים והיה אחד השחקנים המצטיינים של הקבוצה. הוא כבש 8 שערים ב-35 משחקיו. יכולתו ומוצאו הארגנטינאי הביאו רבים לכנותו "מראדונה הבא", רמז לימים בהם שיחק מראדונה בנאפולי. בעונתו הראשונה הפך לאבסי לאחד השחקנים האהובים על הקהל הנאפוליטני. יכולתו הגבוהה הביאה גם קבוצות צמרת להתעניין בשירותיו. ההערצה אליו אף הביאה להכנתה של פיצה שנקראת על שמו.

בקיץ 2012, עם תחילת הפגרה, חתם לאבסי לארבע עונות בפריז סן-ז'רמן תמורת 30 מיליון אירו. ב-17 בפברואר 2016 חתם בחביי צ'יינה פורצ'ן הסינית עבור 4 מיליון אירו. ב-27 בנובמבר 2019 לאחר משחק סיום העונה בליגה הסינית, לאבצי הודיע כי הוא פורש ממשחק פעיל.

===קריירת נבחרות===
לאבסי היה בסגל נבחרות ארגנטינה הצעירות אך לא זומן לסגל הנבחרות הצעירות למונדיאל הנוער. הוא ערך את הופעת הבכורה במדי הנבחרת הבוגרת רק באפריל 2007 במשחק הידידות מול צ'ילה עם סגל שהורכב משחקני הליגה המקומית.

הוא כבש את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת במשחק ההכנה של הנבחרת האולימפית מול גוואטמלה ב-6 בפברואר 2008. לאבסי גם כבש את שער הניצחון של הנבחרת האולימפית במשחקה מול נבחרת קטלוניה.

לאבסי נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ארגנטינה והועדף על ידי המאמן סרחיו בטיסטה על פני חלוצים כדוגמת גונסאלו היגוואין ומאורו סראטה. הוא היה שותף לזכייתה של הנבחרת במדליית הזהב.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני סן לורנסו
קטגוריה:כדורגלני גנואה
קטגוריה:כדורגלני פריז סן-ז'רמן
קטגוריה:כדורגלני חביי צ'יינה פורצ'ן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2011
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2015
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2016
קטגוריה:אלופים אולימפיים ארגנטינאים: כדורגל
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1985
מקסימיליאנו מוראלס

מקסימיליאנו ניקולאס מוראלס (בספרדית: Maximiliano Nicolás Moralez; נולד ב-27 בפברואר 1987 בגרנדרו ביאגוריה שבמחוז סנטה פה בארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בקבוצת ראסינג קלוב.

== קריירה ==
מאקסי היה שותף לזכייתה של נבחרת הנוער הארגנטינאית בגביע העולם לנוער אשר נערך בקנדה. 
מוראלס כבש בתחרות 4 שערים ובישל 3 נוספים וזכה בנעל הארד (שלישי בטבלת הכובשים) ובכדור הכסף (שני בטבלת המצטיינים אחרי סרחיו אגוארו).

במהלך 2007 עבר מאקסי לפ.ק. מוסקבה תמורת 6 מיליון דולר אך לא התאקלם בקבוצה והושאל בחזרה לראסינג קלוב. במהלך 2009 נרכש על ידי ולס סארספילד, בעונתו הראשונה בקבוצה זכה איתה באליפות. ב-27 ביולי 2011 נרכש על ידי הקבוצה האיטלקית אטאלנטה תמורת 8 מיליון אירו. ב-15 בפברואר 2017 חתם בניו יורק סיטי.

ב-6 במרץ 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארגנטינה במשחק ידידות מול ונצואלה בניצחון 4-1. ב-25 בדצמבר 2015 לאון הודיעה שמורלאס מצטרף לשורותיה של הקבוצה.

==תארים==
;ולס סארספילד
* אליפות ארגנטינה: 2009, 2011 

;ארגנטינה
* אליפות העולם עד גיל 20: 2007

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:סנטה פה (ארגנטינה): כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ראסינג קלוב
קטגוריה:כדורגלני מועדון הכדורגל מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני ולס סארספילד
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני לאון
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק סיטי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארגנטינה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1987
מיג-35

מיקויאן מיג-35 (ברוסית: МиГ-35; קוד דיווח נאט"ו: פולקרום-F) הוא מטוס קרב רוסי מדור 4.5 (4++) שיוצר במיוחד כדי להשתתף במכרז MRCA של חיל האוויר ההודי ומהווה שדרוג כללי של מטוס המיג-29 אשר נמצא בין היתר בשירות חיל האוויר ההודי. עד כה יוצרו 2 דגמי אב טיפוס של המטוס שערכו את טיסת הבכורה הרשמית במהלך מופע אווירי בהודו בתחילת 2007.

בינואר 2017 החלו טיסות מבחן של המטוס והוא הוצג לראשונה בפני רוכשים פוטנציאליים. הוזמנו 37 מטוסי מיג 35 בעלות של 1.1 מיליארד דולר ולפי התכנון כוחות האוויר והחלל הרוסיים יצוידו ב-30 יחידות עד שנת 2020.

באוגוסט 2019 בשולי הסלון האווירי במוסקבה נודע כי החל ייצור סדרתי של המטוס.

== Aero India 2007 ==
המיג 35 ערך את טיסת הבכורה הרשמית שלו במהלך התערוכה האווירית "אירואינדיה", שנערכה בבנגלור, הודו. המטוס נחשב למוביל לזכייה במכרז ה-MRCA - מטוס הקרב העתידי של חיל האוויר ההודי. במסגרת המכרז מתכננת הודו לרכוש 126 מטוסי קרב מתקדמים. המיג 35 מתמודד בין היתר עם מטוסי ה-F-18 וה-F-16 האמריקאיים, ה-מיראז' 2000-9 והדאסו ראפאל הצרפתיים, ה-יורופייטר טייפון האירופאי ומטוס ה-JAS-39 גריפן השוודי.

== מאפיינים ==
=== OLS ===
מערכת "OLS" היא מערכת המזהה עצמים שונים הן באוויר והן על פני הקרקע על ידי זיהוי חתימת החום של המטרות. היא מותקנת בחזית המטוס ומשדרת מידע לקסדת הטייס. הטווח היעיל בו המערכת יכולה לאתר עצם אווירי הוא כ-45 ק"מ, וטווח הזיהוי של העצם עומד על כ-10 ק"מ. יכולת הזיהוי של מטרות קרקעיות משתנה מאוד הן בגלל גודל המטרה והן בגלל תוואי הקרקע. המערכת לא קורנת ולכן המטוס לא ניתן לאיתור על ידי אמצעים סבילים במהלך שימוש במערכת.

=== חימוש ===
* אפשרות לשאת חימוש במשקל כולל של 9,000 ק"ג.
* תותח 30 מ"מ עם 150 פגזים
* טילי א"א וימפל R-73 מונחי חום.
* טילי א"א וימפל R-27 מונחי מכ"ם.
* טילי א"א RVV-AE מונחי מכ"ם.
* טילי א"א R-60.
* טילי א"א וימפל R-27.

== ייצוא ==
המטוס מיועד לשימוש חיל האוויר הרוסי אומנם אך 20 יחידות כבר הוזמנו על ידי חיל האוויר המצרי
== גלריה ==
מיג-35 בסלון האוויר והחלל הבינלאומי בשנת 2009:
<gallery mode="packed">
קובץ:MiG-35 MAKS-2009 (1).jpg
קובץ:MiG-35 MAKS-2009 (3).jpg
קובץ:MiG-35 MAKS-2009 (5).jpg
קובץ:MiG-35 MAKS-2009 (4).jpg
קובץ:MiG-35 MAKS-2009 (6).jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* יפתח שפיר, צבי מגן וגל פרל, [https://web.archive.org/web/20140502203301/http://heb.inss.org.il/index.aspx?id=4354&articleid=6947 מיג 35 למצרים – האמנם שינוי כיוון?], "מבט על", גיליון 544, 1 במאי 2014.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מטוסי מיג
קטגוריה:מטוסי קרב סילוניים
קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת רוסיה
איחוד לאומי-ישראל ביתנו

איחוד לאומי-ישראל ביתנו הייתה סיעה שנוצרה ב-1 בפברואר 2000 במהלך הכנסת החמש עשרה כתוצאה מאיחוד בין שתי סיעות: ישראל ביתנו והאיחוד הלאומי (מפלגות מולדת ותקומה).

עד לאיחוד הסיעות היה האיחוד הלאומי מורכב משלוש מפלגות: מולדת, חרות ותקומה. נציג חרות מיכאל קליינר התנגד לאיחוד ובעת יצירת הסיעה המאוחדת הוא פרש ממנה ויצר מחדש את סיעת חרות - התנועה הלאומית.

הסיעה הייתה באופוזיציה במהלך כהונת ממשלת ישראל העשרים ושמונה שבראשות אהוד ברק. לאחר התפטרות ברק מראשות הממשלה וקיומן של הבחירות המיוחדות לראשות הממשלה (2001), בהן ניצח אריאל שרון, הצטרפה הסיעה לממשלה בראשותו. מטעם הסיעה כיהנו שני שרים: רחבעם זאבי כשר התיירות, ואביגדור ליברמן כשר התשתיות הלאומיות, וכן סגן שר: יורי שטרן במשרד ראש הממשלה. השרים הגישו ב-16 באוקטובר 2001 את התפטרותם מממשלת שרון במחאה על נסיגת צה"ל משכונות אבו סנינה וח'רת א-שייח בחברון, אך למחרת, בטרם נכנסה ההתפטרות לתוקף, נרצח רחבעם זאבי על ידי ארגון הטרור הפלסטיני החזית העממית וליברמן משך את התפטרותו. לאחר הרצח נבחר ליברמן כמנהיג הסיעה המשותפת במקום זאבי ובני אלון מונה כמחליפו של זאבי במשרד התיירות. בסופו של דבר פרשה הסיעה מהממשלה ב-14 במרץ 2002.

בבחירות לכנסת השש עשרה רצו שלוש המפלגות במשותף תחת השם "האיחוד הלאומי". לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה פרשה ישראל ביתנו מהאיחוד והתמודדה בנפרד בבחירות לכנסת.

==נציגי הסיעה בכנסת==
{| class="wikitable" border="1"
! style="width:10%;" | כנסת
! style="width:45%;" | חברי הכנסת
! style="width:45%;" | הערות
|- valign="top"
| הכנסת ה-15 (1999)
| 7 מנדטים:
*ישראל ביתנו: אביגדור ליברמן, אליעזר כהן, מיכאל נודלמן, יורי שטרן
*מולדת: רחבעם זאבי<sup>1</sup>, בני אלון
*תקומה: צבי הנדל, אורי אריאל<sup>1</sup>,
|1. ב-17 באוקטובר 2001 נרצח רחבעם זאבי. החליף אותו אורי אריאל.
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

ישראל ביתנו
קטגוריה:ישראל ביתנו
קטגוריה:סיעות בכנסת
קטגוריה:סיעות החברות בממשלת ישראל ה-29
הטבח המשטרתי באתיופיה (2006)

הטבח המשטרתי באתיופיה מתייחס להרג 193 מפגינים ב-18 באוקטובר 2006, רובם בבירה אדיס אבבה. המהומות האלימות שבהן נהרגו המפגינים התחוללו בחודשים יוני ונובמבר בעקבות הבחירות של מאי 2005 באתיופיה. 

== פרטים ==
ב-18 באוקטובר 2006 מקור עצמאי פרסם שהמשטרה האתיופית ירתה למוות ב-193 מפגינים, רובם באדיס אבבה, במהומות יוני ונובמבר בעקבות הבחירות של 2005. המידע הודלף לפני שהגופים הרשמיים העצמאיים הודיעו לפרלמנט. ההדלפה נעשתה על ידי השופט האתיופי וולדה-מיכאל מאשאשה שגילה שהממשלה הסתירה את האמת מאחורי המוות של המפגינים על ידי המשטרה. 

גאמאצ'ו מאגארסה, חבר בוועדת החקירה העצמאית, שהשופט וולדה-מיכאל מאשאשה עבד איתו בעבר טען שהשופט הוציא מכל הקשר מטעמים פוליטיים.

== המחיר ==

הדוח הרשמי תיאר שהפרלמנט והממשלה נתנו את אותם הפרטים כמו ועדת החקירה. נאמר שמאתיים בני אדם נהרגו כולל ארבעים בני נוער. שישה שוטרים מצאו את עצמם בין ההרוגים ו- 763 אנשים נפצעו. רישומי המשטרה מעידים שבתחילה נאסרו כ-20,000 מפגינים נגד הממשלה.

== האסירים ==

כיום, חלק ממנהיגי מפלגת האופוזיציה העיקרית, ה-CUD, כלואים לכאורה באשמת הפיכה ובגרימת המהומות. כל סעיפי האישום בוטלו עקב הלחץ של האיחוד האירופאי וגורמים מדיניים נוספים. לאחר משפט קצר שוחררו מנהיגי האופוזיציה.

כמה מנבחרי ה-CUD עדיין נרדפים באתיופיה. כתוצאה מהמהומות נעצרו אלפים ונכלאו. עד סוף שנת 2005 שוחררו כ-8,000 מהכלא.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.newssniffer.co.uk/articles/7065/diff/0/1 כתבה העוסקת בנושא זה]

קטגוריה:אתיופיה: התקופה הפדרלית
קטגוריה:אתיופיה: פוליטיקה
קטגוריה:מעשי טבח במפגינים
קטגוריה:אלימות משטרתית
קטגוריה:2006
קטגוריה:אדיס אבבה: היסטוריה
קווינס פארק ריינג'רס

אצטדיונה הביתי של הקבוצה בלופטוס רואד שבמערב לונדון
סמל הקבוצה בשנים 2008–2016
מועדון הכדורגל קווינס פארק ריינג'רס (באנגלית: Queens Park Rangers F.C), הידוע בקיצור כ-ק.פ.ר (QPR) הוא מועדון כדורגל אנגלי מהרבעים של האמרסמית' ופולהאם שבמערב לונדון, המשחק בליגת המשנה האנגלית. הישגיה הטובים ביותר של הקבוצה היו כאשר זכתה בגביע הליגה ב-1967, כאשר סיימה במקום השני והייתה סגנית אלופת אנגליה בעונת 1975/1976, וכאשר הגיעה לגמר הגביע האנגלי ב-1982. אצטדיונה הביתה של הקבוצה הוא לופטוס רואד, וכינויו של המועדון הוא "החישוקים".

==היסטוריה==
המועדון הוקם בשנת 1882 שעה שקבוצת St Jude's החובבנית התמזגה עם קבוצת Christchurch Rangers. השם שנבחר לקבוצה היה מועדון הכדורגל קווינס פארק ריינג'רס, משום שרוב השחקנים היו תושבי אזור קווינס פארק בצפון מערב לונדון. הריינג'רס, אשר הפכו מקצוענים בשנת 1889 נדדו בין 20 אצטדיונים שונים (יותר מכל מועדון אנגלי אחר) עד שלבסוף קבעו את ביתם בשנת 1917 בלופטוס רואד (Loftus Road) המהווה את אצטדיונם הביתי עד היום.

הריינג'רס, אשר נחשב למועדון קטן ומעולם לא מהמועדונים הגדולים של אנגליה, נאבקו רוב שנותיהם במטרה להגיע לליגה העליונה, אם כי היו שנים בהן הצליחו לתקוע יתד בליגה הראשונה. בשנת 1967 זכה המועדון באליפות הליגה האנגלית השלישית, אך עונה זו זכורה בעיקר בשל העובדה כי הריינג'רס זכו להיות קבוצת הליגה השלישית היחידה אשר זכתה בגביע הליגה, לאחר ניצחון בתוצאה 2–3 על וסט ברומיץ' אלביון במשחק הגמר הראשון אשר נערך באצטדיון ומבלי.

בשנת 1976 זכה המועדון בגדול הישגיו בליגה הראשונה כאשר זכתה בסגנות האליפות. הקבוצה נאבקה עד המחזור האחרון עם קבוצת ליברפול על תואר האליפות.

בשנת 1996, כאשר בשורותיה שיחקו שחקנים בכירים כמו לס פרדיננד, טרבור סינקלייר, קווין גאלן וריי וילקינס, ירדה קווינס פארק ריינג'רס מהפרמייר ליג, אחרי 13 שנים רצופות, ונשרה לליגת המשנה. כעבור חמש שנים ירדה לליגה השלישית, אך שבה לליגת המשנה תוך זמן קצר. בעונת 2010/2011 חזרה ק.פ.ר לפרמייר ליג אחרי 15 שנות היעדרות ולאחר שהקבוצה הוליכה את הטבלה לאורך כל העונה. בסיום עונת 2012/2013 הקבוצה ירדה לליגה השנייה. בסיום עונת 2013/2014 הקבוצה העפילה לפרמייר ליג לאחר עונה אחת. בסיום עונת 2014/2015 שבה לליגת המשנה.

==סגל נוכחי==
;נכון ל-13 בספטמבר 2022

 (קפטן)

 (בהשאלה מלידס יונייטד)

 (בהשאלה מברייטון אנד הוב אלביון)

 (בהשאלה ממנצ'סטר יונייטד)

 (בהשאלה מאסטון וילה)

==תארים==
* 1967: מחזיקי גביע הליגה
* 1982: העפלה לגמר גביע ה-FA, הפסד בגמר החוזר לטוטנהאם בתוצאה 0–1 לאחר שהמשחק הראשון הסתיים בתוצאה 1-1
* 1986: העפלה לגמר גביע החלב והפסד 0–3 לאוקספורד יונייטד

==שיאים==
*קהל שיא: 35,353 נגד לידס יונייטד בשנת 1971
*ניצחון שיא: 2-9 נגד טרנמיר רוברס בשנת 1960
*הפסד שיא: 8-1 נגד מנצ'סטר יונייטד בשנת 1969
*מספר הופעות הרב ביותר בליגה: טוני אינגהאם, 519 הופעות
*השחקן המבוגר ביותר: ריי ווילקינס, בן 39 ו-352 יום
*השחקן הצעיר ביותר: פרנק סיבלי, בן 15 ו-275 יום
*שיא שערי הליגה לעונה: ג'ורג' גודארד, 37 שערים בעונת 30–1929
*שיא שערים לעונה: רודני מארש, 44 שערים בעונת 67–1966
*המבקיע המצטיין: ג'ורג' גודארד, 174 שערי ליגה ו-184 שערים בסך הכל, בין השנים 1926 ל-1934
*העברת השיא מהמועדון: לס פרדיננד - 6,000,000 ליש"ט לקבוצת ניוקאסל יונייטד בשנת 1995
*העברת שיא אל המועדון: אסטבן גראנרו - 9,000,000 ליש"ט מקבוצת ריאל מדריד בשנת 2012

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל אנגליות
קטגוריה:לונדון: מועדוני כדורגל
קטגוריה:האמרסמית' ופולהאם
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1882
שושלת זאגווה

שושלת זאגווה (מכונה גם "בית משה") היא שושלת קיסרים ששלטו באימפריה האתיופית מ-928 עד-1270 שושלת זו היא היחידה מכל שליטי האימפריה שלא התייחסה לזרעו של מנליק בנם של מלכת שבא ושלמה המלך, ולכן התקשתה לשלוט בחבשים שראו בהם כבלתי חוקיים לכתר.

== היסטוריה ==

על פי המסורת האתיופית בשנת 858 יהודית מלכת ממלכת ביתא ישראל התקוממה כנגד קיסרות אקסום וכבשה את שטחה, קיסר אקסום דיל נהואד מצא מקלט בשאווה ושם המשיך לשלוט המסורת מספרת שהברית ההדוקה בין האגאו ליהודים התמוטטה ומלכי ביתא ישראל נלחמו כנגדם במחוז לסתה לחימה זו גרמה להגירה של תושבי האגאו צפונה לאזור בוגוס שם הם מצאו מקלט וצאצאיהם נקראים כיום ביליאנים. בשנת 933 המצביא הצבאי מארה תקלה היימנות רצח את הקיסר דיל נהואד והצליח להשיב את השטחים הנוצריים בצפון אתיופיה שנשלטו על ידי היהודים תחת שלטון השושלת שייסד "שושלת זאגווה" שפירושה בשפת האגאו "זא" ("מתוך") ו"אגאווה" ("האגאו"). בגלל שלא היו מצאצאי מנליק ואפילו לא היו שמים אלא כושים לחבשים הנוצרים היה קשה לראותם בתור שליטים ולכן שושלת זו ייחסה את עצמה לצאצאי משה רבנו ואשתו צפורה. ממלכתם של הזאגווה כללה את רמת אריתריאה, תיגראי, וג, לסתה, דמות ובגמדר. הזאגווה כמו קבעו בירה חדשה בלסתה העיירה רוהה כיום לליבלה.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.ethiopianhistory.com/zagwe/ ההיסטוריה האתיופית]
*[http://www.4dw.net/royalark/Ethiopia/zagwe.htm הגנאלוגיה של הזאגווה]
* 

*
*
קטגוריה:אתיופיה: היסטוריה
זאגווה
קטגוריה:מלכים אפריקאים
Up All Night

Up All Night הוא אלבום הבכורה של להקת האינדי רוק, רייזורלייט. הוא יצא לראשונה ביוני 2004. האלבום הגיע למקום השלישי במצעדי האלבומים בבריטניה. רוב האלבום הופק באולפני ספהיר על ידי ג'ון קורנפילד.

==רשימת שירים==
<div style="direction: ltr;">
{|border=0
|-
|
#"Leave Me Alone" – 3:50
#"Rock ‘N’ Roll Lies" – 3:08
#"Vice" – 3:14
#"Up All Night" – 4:03
#"Which Way Is Out" – 3:18
#"Rip It Up" – 2:25
#"Don't Go Back to Dalston" – 2:59
#"Golden Touch" – 3:25
#"Stumble and Fall" – 3:02
#"Get It and Go" – 3:22
#*השיר אינו נכלל במהדורה שיצאה בארצות הברית.
#"In the City" – 4:50
#"To the Sea" – 5:31
#"Fall, Fall, Fall" – 2:42
#"Somewhere Else" – 3:16
#*השיר נכתב על ידי ג'יימס מק'פול, ויצא כבונוס במהדורה של 2005
|}
</div>

==סינגלים==
# 18 באוגוסט 2003 - "Rock ‘N’ Roll Lies"
# 10 בנובמבר 2003 - "Rip It Up"
#* השיר יצא מחדש ב-29 בנובמבר 2004 כסינגל אחרון ממהדורת האלבום הראשונה.
# 26 בינואר 2004 - "Stumble and Fall"
# 14 ביוני 2004 - "Golden Touch"
# 13 בספטמבר 2004 - "Vice"
# 11 באפריל 2005 - "Somewhere Else"

==פרטי יציאת האלבום בעולם==
{| class="wikitable" style="font-size: 100%"
! מדינה
! תאריך
! חברת תקליטים
! פורמט

|-
|rowspan="1"| יפן
|rowspan="1"| 9 ביוני 2004
|rowspan="1"| |Universal International
|rowspan="1"| תקליטור
|-
|rowspan="3"| בריטניה
|rowspan="2"| 28 ביוני 2004
|rowspan="2"| Vertigo Records
| אריך-נגן
|-
| תקליטור
|-
| 18 באפריל 2005
| Mercury Records
| תקליטור + שיר בונוס

|-
|rowspan="2"| ארצות הברית
|rowspan="1"| 26 באוקטובר 2004
|rowspan="2"| Mercury, Universal Records
| תקליטור

|-
| 17 במאי 2005
| תקליטור + שיר בונוס
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2004
קטגוריה:אלבומי חברת מרקורי רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת יוניברסל מיוזיק גרופ
ג'ק סטרו

ג'ון ויטאקר "ג'ק" סטרו (אנגלית: John Whitaker "Jack" Straw ; נולד ב-3 באוגוסט 1946) הוא פוליטיקאי ממפלגת הלייבור הבריטית. בין השנים 1997–2001 כיהן כשר הפנים של בריטניה ובין השנים 2001–2006 כשר החוץ של בריטניה. בין השנים 2006–2007 כיהן כמנהיג בית הנבחרים . בשנים 2007 עד 2010 כיהן כלורד צ'נסלור.

== ביוגרפיה ==
===שנים ראשונות===
סטרו נולד במחוז אסקס וגדל במשפחה חד הורית עם אמו בדיור ציבורי, לאחר שאביו עזב את הבית. הוא למד בבית ספר תיכון פרטי בברנטווד. ישנם דיווחים שכבר אז הביע שאיפות פוליטיות ובחר בכינוי ג'ק, המשמש ככינוי פופולרי של ג'ון, כדי ששמו יהיה כשמו של אחד ממנהיגי מרד העניים האנגלי בשנת 1381. בבית הספר הוא סירב להשתתף בפעילות מעין גדנ"עית שמשרד הביטחון ארגן, על רקע מצפוני. בהמשך למד משפטים באוניברסיטת לידס, בה הוא הצטרף למפלגת הלייבור ובשנת 1966 נבחר לראש ארגון הסטודנטים של לידס בתמיכת קואליציית שמאל. במסגרת פעילותו הפוליטית הפגין כנגד משלחת סטודנטים לצ'ילה, באופן שהביא את משרד החוץ להגדיר אותו כעושה צרות. בשנת 1969 נבחר ליושב ראש ארגון הסטודנטים של בריטניה.

=== תחילת הקריירה הפוליטית (1979–1997) ===
בשנת 1971 הוסמך כעורך דין ועסק במשפט פלילי. שימש יועץ פוליטי של ברברה קסטל בשנים 1974–1976, ושל פיטר שור בשנים 1976–1977. בשנת 1977, עם פרישת ברברה קסטל, ניסה להתמודד במחוז שלה בלנקשייר לבית הנבחרים. הוא נבחר לבית הנבחרים בשנת 1979 וחבר בו מאז.

=== שר הפנים (2001–1997) ===
לאחר ניצחון מפלגת הלייבור בבחירות הכלליות שהתקיימו ב-1 במאי 1997 מונה ג'ק סטרו לשר הפנים. בתקופה זו פעל לאסדרת פעולות חקירה, נושא שהסדיר את פעולות החקירה של רשויות החוק השונות, בעיקר בנושאי טרור וביטחון פנים.

=== שר החוץ (2001–2006) ===
סטרו מונה לשר החוץ ב-8 ביוני 2001, בממשלתו של טוני בליייר, במקום רובין קוק. לאחר מתקפת הטרור של 11 בספטמבר 2001 בארצות הברית נטל חלק כשר בממשלת בריטניה כחלק מקואליציה רחבה של מדינות בראשות ארצות הברית במלחמה העולמית בטרור.

כחלק מהמלחמה בטרור היה אחראי להכנת הסכם הסגרה חדש בין בריטניה לארצות הברית, מתוך כוונה לזרז הסגרת חשודים בפעילות טרור בין שתי המדינות.

במהלך כהונתו כשר החוץ היו נגדו מספר טענות על התנהלות בעייתית. כך היה בשנת 2004, בעקבות ניסיון הפיכה כושל בגינאה המשוונית נטען כנגדו שידע על ההפיכה מראש ולא פעל ליידע את הממשלה המכהנת בגינאה<ref></ref>

טענה נוספת נגדו הייתה על התבטאותו בזמן מלחמת לבנון השנייה בשנת 2006<ref></ref>

בתאריך 4 במאי 2006 נחלה מפלגת הלייבור מפלה בבחירות לרשויות המקומיות. כתוצאה מכך ביצע טוני בלייר מיד למחרת, ב-5 במאי, שינויים פרסונליים נרחבים של השרים בממשלה, במסגרת השינויים הועבר ג'ק סטרו מתפקיד שר החוץ לתפקיד מנהיג בית הנבחרים

=== מנהיג בית הנבחרים (2006-2007) ===

=== השנים האחרונות ===
ב-2013 התבטא סטרו בצורה אנטישמית כאשר טען ש"המכשול לשלום במזרח התיכון הוא כסף יהודי בלתי מוגבל ששולט בממשל ובקונגרס האמריקאיים ומעוות את רצון הציבור".

לסטרו סב יהודי, אבי אביו, דבר ששימש בטענות נגד טוני בלייר כאילו הוא מוקף ביועצים יהודים.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לורד צ'נסלורים
קטגוריה:חברי פרלמנט בריטים
קטגוריה:חברי מפלגת הלייבור (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:הלורד שומר החותם
קטגוריה:יועצים פוליטיים
קטגוריה:שרי החוץ של בריטניה
קטגוריה:מזכירי הפנים של בריטניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לידס
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1946
קתרין דה ראמבוייה

קתרין דה ראמבוייה (בצרפתית: Catherine de Vivonne, marquise de Rambouillet; 1588 - 2 בדצמבר 1665) הייתה אשת חברה, מארחת החוג הספרותי "אוטל דה ראמבוייה".

== ביוגרפיה ==
דה ראמבוייה נולדה ברומא והוטבלה בשם קתרין דה ויוון (Catherine de Vivonne), בתם של ז'אן דה ויוון, שהיה שגריר צרפת למדינת האפיפיור, ושל יוליה סאבלי, שהייתה בת למשפחת אצולה איטלקית. בהיותה בת 12 בלבד נישאה לשארל דאנז'אן, מאוחר יותר מרקיז דה ראמבוייה, שהיה בעל מעמד גבוה בחצרותיהם של אנרי הרביעי ושל לואי השלושה עשר, מלכי צרפת. המרקיזה הצעירה מאסה בתככי חצר המלכות, ואחר לידת בתה יוליה ב-1607, החלה לקיים חוג ספרותי בבית אביה, שהיה בסמוך לארמון הלובר בפריז, ושמאוחר יותר נקרא "הוטל דה ראמבוייה". ב-1618 היא שיפצה את הבית בסגנון איטלקי על מנת שיתאים לקבל את פני אורחיה.

דה ראמבוייה התעניינה באמנות, בספרות ובהיסטוריה, ושלטה במספר שפות. היא הזמינה לביתה את מיטב הסופרים והסופרות בצרפת של תקופתה, ואנשים שייצגו את העילית של החברה הצרפתית, ובהם: הקרדינל רישלייה, ז'אק-בנין בוסואה, לואי השני דה בורבון, נסיך דה קונדה, פרנסואה דה לה רושפוקו, ז'אן לואי גז דה בלזאק, פרנסואה דה מאלרב, פייר קורניי, ז'אן שאפלן, מדליין דה סקודרי, מאדאם דה סבינייה, מאדאם דה לה פאייט ואן ז'נבייב דה בורבון-קונדה.

המשורר ז'אן שאפלן כתב: "כאן מדברים בחוכמה ובהיגיון, ואין עוד מקום בעולם כולו שבו קיים טעם טוב יותר." לחוג ספרותי זה, שבו השיחה הפכה לאמנות, הייתה השפעה גדולה על השפה והספרות הצרפתית. זה היה הגרעין שממנו צמחה האקדמיה הצרפתית, ושבו התפתחו עקרונות הטעם הטוב בספרות. במחזה "הענוגות הנלעגות" (1659) מלגלג מולייר על מנהגיהן של הנשים שהשתתפו בחוג זה, ובמחזה "הנשים החכמות" הוא כותב: "הנשים של ימינו רוצות לכתוב ולהפוך לסופרות." לאמתו של דבר, הנשים בחוג זה הנעימו את השיחה, בלטו יותר מאשר בכל חוג אחר, והעלו את מעמד האישה בחברה הצרפתית.

בשנים 1648-1653 התחוללו בפריז מרידות נגד בית המלוכה הצרפתי, ורבים מחברי החוג של קתרין דה ראמבוייה הושמו במעצר או נמלטו מן העיר. למרות זאת, החוג המשיך להתקיים במתכונת מצומצמת עד מותה ב-1665.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אנשי חברה צרפתים
קטגוריה:בעלות סלונים ספרותיים
קטגוריה:ילידי 1588
קטגוריה:נפטרים ב-1665
מאורו סראטה

מאורו מתיאס סראטה (בספרדית: Mauro Matías Zárate; נולד ב- 18 במרץ 1987 בהאדו שבמחוז בואנוס איירס בארגנטינה) הוא כדורגלן ארגנטינאי המשחק בקבוצת פלטנסה.

==קריירת מועדונים==
סראטה נחשב לאחד החלוצים הצעירים המבטיחים בארגנטינה והיה אחד המצטיינים בשורות ולס סרספילד, אחד ממועדוני הצמרת של ארגנטינה, הוא היה הכובש המצטיין של הליגה הארגנטינאית יחד עם רודריגו פלאסיו במהלך האפרטורה 2006.

הוא עבר בקיץ 2007 לאל-סאד הקטארית תמורת סכום של 20 מיליון דולר וחתם איתה על חוזה לשנתיים למרות הצעות מקבוצות צמרת באירופה ביניהן סביליה. סראטה התקשה להשתלב בקבוצה וסבל בין היתר מפציעות קטנות חוזרות. בינואר 2008 השאילה הקבוצה את סראטה לברמינגהאם סיטי מהפרמייר ליג עם אופציה לרכישתו תמורת סכום של 16 מיליון דולר. הוא הצטיין וקיבל מחמאות רבות, יכולתו אף הביאה מספר מועדונים אנגלים לבחון את האפשרות לרכוש את כרטיסו.

ב-29 ביוני 2008 צוטט סראטה בכלי תקשורת איטלקים על כך שסיכם בלאציו מהסרייה א' במסגרת עסקה המתפרסת על 3 שנים במהלכן תשלם לאציו לקבוצת אל-סאד 25 מיליון אירו. ב-5 ביולי 2008 אושרה ההעברה גם על ידי המועדון הרומאי. סראטה השתלב היטב בהרכב הקבוצה וכבש בחמשת המחזורים הראשונים שישה שערים, נתון המציב אותו בראש טבלת כובשי השערים.

ב-31 באוגוסט 2011 עבר סראטה לאינטר מילאנו בהשאלה לעונה עם אופציה לרכישה בסוף העונה תמורת 15 מיליון יורו. לאחר שהשאלה פגה ותקופה לא חיובית במועדון, סרטה חזר ללאציו. ב-2013 חזר למועדון נעוריו והראשון ולס סארספילד, איתו זכה בסופר קאפ הארגנטינאי (2013). 

ב-28 ביולי 2014 חתם בקבוצת וסטהאם יונייטד האנגלית מהפרמייר ליג. ב-30 בדצמבר 2014 הושאל לקווינס פארק ריינג'רס עד סוף העונה. ב-21 בינואר 2016 חתם בפיורנטינה האיטלקית לשנתיים וחצי. ב-25 בינואר 2017 חתם בווטפורד לשנתיים וחצי. באוקטובר 2017 הושאל לא-נסר. ב-5 בינואר 2018 הושאל לקבוצת נעוריו ולס סארספילד. ב-6 ביולי 2018 חתם בבוקה ג'וניורס. ב-30 באוגוסט 2021 חתם באמריקה מיניירו הברזילאית. ב-11 בפברואר 2022 חתם בז'ובנטודה. ב-28 במאי 2022 חתם בפלטנסה הברזילאית.

==נבחרת ארגנטינה==
סראטה היה שותף לזכייתה של נבחרת ארגנטינה הצעירה במונדיאל הנוער שנערך בקנדה במהלך חודש יולי 2007, הוא כבש את שער הניצחון בגמר בדקה ה-86. בניגוד לציפיות, סראטה לא זומן לסגל הנבחרת האולימפית של ארגנטינה לקראת המשחקים האולימפיים שייערכו בקיץ 2008.

הוא ידוע בזכות שליטה מצוינת בכדורגל אם כי מרבה לשחק משחק סוליסטי. אחיו רולנדו משחק גם הוא כחלוץ.

== תארים ==
;ולס סרספילד 
* אליפות ארגנטינה: אפרטורה 2006
* הסופר קאפ הארגנטינאי: 2013

;בוקה ג'וניורס 
* אליפות ארגנטינה: 2019/2020
* הגביע הארגנטינאי: 2019/2020
* הסופר קאפ הארגנטינאי: 2018

;לאציו 
* הגביע האיטלקי: 2008/2009
* הסופר קאפ האיטלקי: 2009

;נבחרת ארגנטינה
* גביע העולם לנוער: 2007

;אישיים
* מלך שערים של הליגה הארגנטינאית: 2006, 2014

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.sslazio.it/cms/view/home/squadra/prima_squadra/giocatori/mauro_matias_zarate/s154/c1812 דף השחקן באתר הרשמי של לאציו]

קטגוריה:חלוצי כדורגל ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלנים ארגנטינאים
קטגוריה:כדורגלני ולס סארספילד
קטגוריה:כדורגלני ברמינגהאם סיטי
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:כדורגלני קווינס פארק ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני פיורנטינה
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני א-סד
קטגוריה:כדורגלני א-נסר (דובאי)
קטגוריה:כדורגלני בוקה ג'וניורס
כדורגלני אמריקה פוטבול קלוב
קטגוריה:כדורגלני פלטנסה
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1987
ההסכם האנגלו-אתיופי (1897)

ההסכם האנגלו-אתיופי של 1897 היה הסכם בין השליח הבריטי סר ראנל רוד לבין מניליק השני קיסר אתיופיה המסדיר את היחסים בין אתיופיה לבין סומלילנד הבריטית. ההסכם נחתם ב-14 במאי 1897, ובתחילתו הצהרה בנוגע לחיזוק היחסים בין שתי הממלכות.

ההסכם כולל מספר סעיפים, ביניהם:

# לאפשר סחר חופשי בין סומלילנד הבריטית לבין אתיופיה.
# לקבוע את הגבול הסופי בין סומלילנד הבריטית לבין אתיופיה.
# לפקח על הדרך שבין העיר הרר לבין הנמל הקולוני של זילע.
# אתיופיה תשלם את מיסיה וחובתיה בתנאי שבריטניה תייבא דרכה.
# לאפשר לאתיופיה לייבא ציוד צבאי דרך סומלילנד הבריטית.
# לטפל בבעיית המהדיסטים הסודאנים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אנגלו-אתיופי 1897
אנגלו-אתיופי 1897
קטגוריה:אמנות והסכמים במאה ה-19
קטגוריה:יחסי אתיופיה – הממלכה המאוחדת
אגם וולטה

אגם וולטה (באנגלית: Lake Volta) הוא מאגר המים המלאכותי הגדול בעולם מבחינת שטח פניו (surface area). המאגר נמצא בגאנה ואוצר את מימי נהר הוולטה הסכור על ידי סכר אקוסומבו שנבנה ב-1965. 
שטחו של אגם וולטה 8,502 קמ"ר ומתנקזים אליו מים מאגן ניקוז של 385,180 קמ"ר. עומקו הממוצע 18.8 מטר, אורך חופיו 4,800 ק"מ ונפח מימיו 148 קמ"ק.

עם היווצרות אגם וולטה היה צורך לשכן מחדש 78,000 תושבים ו-200,000 חיות משק השייכות להם.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.ghanaweb.com/GhanaHomePage/tourism/akosombo.php אגם וולטה]
* 

קטגוריה:גאנה: גאוגרפיה
וולטה
וולטה
ארנולד רוזה

ארנולד יוזף רוזה (Arnold Josef Rosé; 24 באוקטובר 1863 - 25 באוגוסט 1946) כנר יהודי-אוסטרי יליד רומניה. רוזה היה הכנר הראשי של הפילהרמונית של וינה במשך כיובל שנים ועבד עם יוהנס ברהמס. רוזה היה ידוע בעיקר בתחום העבודה שלו כנגן הראשי בתזמורת, ופחות ככנר סוליסט והנהיג את רביעיית המיתרים רוזה במשך 23 שנים.

==קורות חיים==
נולד כארנולד יוזף רוזנבלום ביאשי ומשפחתו עברה בעודו ילד מרומניה לווינה, לאחר שהוא ואחיו גילו כישרון מוזיקלי. רוזה למד באקדמיה למוזיקה של וינה אצל הכנר קרל הייזלר.

רוזה היה גיסו של גוסטב מאהלר. בתו של רוזה, אלמה רוזה הייתה עצמה כנרת ידועה אשר מתה במחנה הריכוז אושוויץ-בירקנאו, שם שימשה מנצחת תזמורת הנשים של המחנה. גם בנו של רוזה, אלפרד, היה מלחין ומוזיקאי.

רוזה נפטר ב-1946 בלונדון.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוסטרים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:יאשי: אישים
קטגוריה:כנרים יהודים אוסטרים
קטגוריה:כנרים יהודים בריטים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1863
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1946
ההסכם האנגלו-אתיופי (1942)

ההסכם האנגלו-אתיופי של 1942 או הסכם הריבונות האתיופית היה הסכם שבו הוסכם על החזרת ריבונותה של אתיופיה לאחר הכיבוש האיטלקי במהלך מלחמת העולם השנייה.

היילה סלאסי השיב את שלטונו בינואר 1942 לאחר חתימת ההסכם בין שתי המדינות. בריטניה שלחה יועצים אזרחים על מנת לעזור לקיסר אתיופיה עם הבעיות האזרחיות שלאחר הכיבוש ולא יועצים צבאיים על מנת שלא יעסוק בחימוש ארצו אלא להפוך אותה למדינה מודרנית. הסכם זה מאשר את ריבונותה של אתיופיה באוגדן ואזור הגבול עם סומלילנד הצרפתית, הסדרת פסי הרכבת בין אדיס אבבה לבין ג'יבוטי והאאד שיישארו תחת שלטון בריטי ופיקוח של הייצוא והייבוא באזורים אלו.

שוטרים בריטים החליפו את השוטרים הפרובנצילים של השליטים המקומיים. היו שתי התקוממויות במשך זמן זה, אחד בתיגראי שדוכא על ידי כוח אווירי, ובאזור אוגדן שדוכא בשני קרבות על ידי הצבא האתיופי. 

באותו הזמן הקיסר היילה סלאסי דרש דרישות טריטוריאליות הוא דרש סיפוח אריתריאה וסומלילנד האיטלקית דרישות אלו שהבריטים לא התייחסו אליהם אך אתיופיה קיבלה את אריתריאה. ולגבי סומלילנד האיטלקית היא תאוחד עם אחותה הבריטית ותיקרא סומליה. 

ב-19 בדצמבר 1944, הסכם אנגלו-אתיופי חדש נחתם ולבריטים ניתנה את הסמכות לקבוע את המטבע האתיופי. בשנת 1954 השפעות הכיבוש האיטלקי נעלמו כאשר אתיופיה הגיעה מחדש לגבולותיה המקוריים של שנת 1935.

אנגלו-אתיופי 1942
אנגלו-אתיופי 1942
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: אמנות והסכמים
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1942
קטגוריה:יחסי אתיופיה – הממלכה המאוחדת
ארתחששתא הראשון

אַרְתַּחְשַׁשְׂתָּא הראשון (פרסית עתיקה: 𐎠𐎼𐎫𐎧𐏁𐏂,Arta-Xşaça - ארתָאכְָֿשָסאָ "מולך הצדק/האמת". מוכר גם בשמו היווני ארטקסרקסס) היה מלך הממלכה האחמנית בשנים 465 - 424 לפנה"ס. הוא עלה למלוכה לאחר שאביו, המלך חשיארש הראשון, נרצח על ידי אחד מאנשי חצרו - ארטבון.

החוקרים מזהים את ארתחששתא הראשון עם מלך פרסי בשם זה הנזכר הן בספר עזרא והן בספר נחמיה, שם מסופר כי התיר את בניית בית המקדש השני ואף תרם לכך כספים. יש פרשנים שסברו שהוא עשה כן מאחר שאמו הייתה אסתר המלכה. מסופר כי השומרונים הלשינו על היהודים כי הם מקימים את חומות ירושלים, והוא ציווה עליהם להפסיק את העבודה. מאחר שחשש כי הדבר יוביל למרד מצד היהודים במטרה ליטול עצמאות מדינית.

מקורות עתיקים מזהים אותו עם אחשוורוש של מגילת אסתר - כך למשל תרגום השבעים ויוסף בן מתתיהו. הדבר גם מתיישב עם המסופר בספר עזרא, בנוגע לסכום כסף עצום שנתן ארתחששתא הראשון לעזרא, לשיקום בית המקדש. עם זאת, הפרטים במגילה אינם מספיקים כדי לאפשר זיהוי ודאי של זהותו, ויש הסבורים שאחשוורוש של המגילה הוא דווקא אביו, חשיארש הראשון. רש"י במסכת מגילה מפרש שהוא היה בנם של אחשוורוש ואסתר, וששמו היה דריווש ארתחשסתא.

וכך כתוב באסתר רבה (וילנא) פרשה א': "אחשורוש ר' לוי ורבנן, ר' לוי אמר אחשורוש הוא ארתחששתא, ורבנן אמרי אחשורוש שכל מי שזוכרו חושש את ראשו, למה קראו הכתוב ארתחששתא שהיה מרתיח".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכי פרס
קטגוריה:הממלכה האחמנית
קטגוריה:פרעוני השושלת ה-27
קטגוריה:אישים בספר עזרא
קטגוריה:מגילת אסתר
קטגוריה:אישים בתנ"ך המוזכרים במקורות חיצוניים
קטגוריה:אישים במגילת אסתר
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
אוניקאחה מאלגה

אוניקאחה מאלגה (בספרדית: Unicaja Málaga) הוא מועדון כדורסל ספרדי המייצג את העיר מאלגה מחבל אנדלוסיה אשר בדרום ספרד. נכון לעונת 2016/2017, המועדון מתחרה בליגת העל הספרדית ובליגת האלופות. אולם הבית של המועדון הוא פלאסיו דה דפורטס חוסה מריה מרטין קרפנה המכיל 11,300 מקומות ישיבה.

==היסטוריה==
מועדון הכדורסל של מאלגה הוא מהצעירים בכדורסל האירופי. המועדון הוקם בשנת 1988 לאחר איחוד בין צמד הנציגות של העיר וזכה לשם מאלגה S.A.D. לאחר מספר שנים של התאקלמות, החל המועדון לבסס את מעמדו כאחד המובילים בספרד ובאירופה.

בעונת זכתה בגביע קוראץ' ובעונת זכתה בגביע המלך הספרדי. עונה לאחר מכן, עונת , זכתה הקבוצה לראשונה באליפות בספרד בסדרת הגמר מול טאו ויטוריה. ובעונה שלאחריה (2006/07) השיגה הקבוצה ההעפלה היסטורית לטורניר הפיינל פור האירופי, אותו סיימה במקום השלישי. העפלתה של הקבוצה לפיינל פור הגיעה כהפתעה לאור תצוגתה בחציו הראשון של עונה זו. בעונת 2016/2017 זכתה ביורוקאפ לאחר ניצחון על ולנסיה בסדרת הגמר.

==שחקני עבר ומאמנים נודעים==

==תארים והשגים==

==סגל השחקנים בעונת 2020/2021==

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.euroleague.net/main/teams/showteam?clubcode=MAL פרופיל המועדון ביורוליג]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קבוצות כדורסל ספרדיות
קטגוריה:מאלגה: ספורט
פשפשיים

פשפשיים (שם מדעי: Cimicidae) היא משפחת חרקים מסדרת פשפשאים. בני משפחה זו פעילים בלילות וניזונים מדמם של בעלי דם חם ובפרט גם בני האדם.

פשפשים אלו אינם ידועים כמעבירי מחלות, ועקיצתם איננה כואבת אך יוצרת אזור אדום ומגורה. הגירוי חולף לאחר כמה ימים.

==תפוצה בישראל==
בישראל ידועים כמה מינים ממשפחה זו כגון:
*פשפש מיטה Cimex lectularius
* פשפש העטלפון Cacodmus vicinus
* Cacodmus aridus

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר אנדרה לטריי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1802
מפרץ ג'קסון

[[בית האופרה של סידני וגשר נמל סידני במפרץ ג'קסון]]
מפרץ ג'קסון הוא מפרץ באוסטרליה, המכיל את מפרץ סידני. הוא ידוע בשל יופיו, ובייחוד כמיקומם של בית האופרה של סידני וגשר נמל סידני.

==היסטוריה==
מפרץ ג'קסון בזריחה (2007)
האזור סביב מפרץ ג'קסון היה מיושב בתקופת עידן התגליות והקולוניאליזם על ידי ארבעה שבטי אבוריג'ינים עיקריים. המפרץ התגלה לראשונה לאירופאים בשנת 1770, על ידי חוקר הארצות הנודע, קפטן ג'יימס קוק, על אף שהוא לא נכנס לתוכו. קוק אמר כי "נראה שיש מעגן טוב" במפרץ, וקרא לו על שם סיר ג'ורג' ג'קסון, שהיה השופט המלכותי של הצי באותה תקופה. קפטן ארתור פיליפ ייסד את המושבה הראשונה באוסטרליה במפרץ ג'קסון ב-1788, שנהפכה מאוחר יותר לעיר סידני. במכתב הראשון ששיגר מהמושבה לאנגליה כתב פיליפ: "היה לנו סיפוק במציאתו של הנמל הטוב בעולם, בו אלפי משטים יכולים לנוע בביטחון המושלם ביותר...".

==גאוגרפיה==
מפרץ ג'קסון מהליקופטר
מפרץ ג'קסון הוא עמק נהר שהתייבש. אורכו הוא 19 ק"מ, ושטחו עומד על 55 קמ"ר. נפחו הוא 562,000 מגה ליטר, והיקפו הוא 317 ק"מ.
בתוך מפרץ ג'קסון שוכנות שלוש לשונות ים בעלי כניסה אחת משותפת- המפרץ הצפוני, המפרץ המרכזי ומפרץ סידני, שמהווה למעשה את המפרץ הדרומי מבין השלושה. הקטן מבין השלושה הוא המפרץ הצפוני, ואינו חודר לתוך היבשת, בניגוד לשני המפרצים האחרים. המפרץ המרכזי נמתח לכיוון צפון-מערב, ואילו השלוחה הארוכה ביותר היא מפרץ סידני, שחודרת מערבה ליבשת עד לנהרות המזינים אותה- הפראמטה וליין קוב. גשר נמל סידני נמתח מעל למפרץ ג'קסון, ומנהרה עוברת מתחת למפרץ, בסמוך לגשר. בנוסף לגשר השוכן במפרץ מתוכנן לקום אף גשר שלישי במקום, עליו יבנו פסי רכבת.

מפרץ סידני שוקק חיים. המפרצים בגדה הדרומית גדולים ומעוגלים, ושם ממוקם מרכז העסקים של סידני. לעומת זאת, המפרצים בגדה הצפונית קטנים בדרך כלל, ואזור זה משמש בעיקר למגורים.

ישנם מספר איים במפרץ ג'קסון, כאשר חלקם חוברו במרוצת השנים לחוף.

==מפרץ סידני כיחידת מידה==
בשל חשיבותו הרבה של מפרץ סידני באוסטרליה, הוא משמש כיחידת מידה לנפח של גופי מים. למשל, על האגם המלאכותי השני בגודלו באוסטרליה, אגם ארגייל נאמר כי גודלו הוא פי 18 ממפרץ סידני, וכך נהוג לתאר את רוב גופי המים ביבשת.

==ראו גם==
*סידני

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.harbourtrust.gov.au הפדרציה של מפרץ סידני בממשלת אוסטרליה]
* 

ג'קסון
קטגוריה:סידני: גאוגרפיה
ואראס

ואראס (בספרדית: Huaraz, נהגה לעיתים בטעות על ידי ישראלים כהוואראז) היא עיר בפרו. אוכלוסייתה מונה כ-100,000 נפש, והיא בירתם של פרובינציית ואראס ושל מחוז אנקאש. העיר, אשר ממוקמת בהרי האנדים, למרגלות רכס הקורדיירה בלאנקה, מושכת מטיילים רבים שיוצאים ממנה ל"טרקים" בהרים.

העיר ממוקמת במרכז פרו, כ-420 קילומטרים מצפון לעיר הבירה לימה (7–8 שעות נסיעה). גובהה של העיר הוא 3052 מטרים מעל פני הים. העיר ממוקמת בעמק Callejón de Huaylas, הידוע כעמק מפותח מבחינה חקלאית, למרגלות "הרכס הלבן" (Cordillera Blanca).

== היסטוריה של העיר ==
בשנת 1538, העניק פרנסיסקו פיסארו את הזכות הרשמית לגבות את המיסים בעיר לקונקיסטאדור סבסטיאן דה טורס.

בשנת 1574 ייסד אלונסו דה סנטויו את הכפר – שבמרוצת השנים הפך לעיר.

ב-31 במאי 1970 התחוללה בעיר רעידת אדמה, בעקבותיה נהרגו כ-10,000 איש ונהרס חלק גדול מהעיר. העיר יונגאי הסמוכה נקברה כולה, ובה נהרגו יותר מ-30,000 איש.

== תיירות וטיולים ==
העיר מהווה מרכז יציאה לטרקים ולפעילויות שונות בסביבותיה, ולכן מגיעים אליה מטיילים רבים. הפארק הלאומי וסקראן (Huascarán), אשר נמצא בסמוך לעיר, הוא יעד מועדף לתיירים ולטיילים. בין הטרקים הידועים ליד העיר ניתן למנות את טרק הוואיוואש (Huayhuash) הפופולרי, אשר אורך כ-7–10 ימים ברכס הוואיוואש, טרק הסנטה קרוז, האורך כ-4 ימים. קיימים גם מסלולי טיול קצרים יותר סביב העיר, כגון הטרק ללגונה 69. מהעיר ניתן לצאת גם לפעילויות אתגריות כגון סנפלינג, טיפוס קרח ועוד. מסלולי הטיול מאופיינים בהרים גבוהים ומושלגים (לעיתים מעל 5000 מטרים מעל פני הים), בנחלים ונהרות, בלגונות ובצמחייה מגוונת.

[[תמונה פנורמית של לגונות בוואי ווש]]

== קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:פרו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
רית'ם צ'יינג'ס

בג'אז רית'ם צ'יינג'ס (באנגלית: Rhythm Changes) הוא שמו של מהלך הרמוני על-פי הסטנדרט של ג'ורג' גרשווין "I Got Rhythm". רצף האקורדים הזה מהווה את בסיסם הרמוני של אין ספור יצירות בג'אז. הרית'ם צ'יינג'ס היו פופולריים מאוד בעידן הסווינג "Shoe Shine Boy" (לסטר יאנג וקאונט בייסי) ו"Cottontail" (דיוק אלינגטון, 1940), הן שתי דוגמאות מפורסמות מתוך אין ספור קטעים המשתמשים במהלך זה.

בתקופת הביבופ עשו המוזיקאים שימוש נרחב אף יותר במהלך. הוא היה אחד המהלכים הראשונים שעליהם צ'ארלי פארקר, דיזי גילספי ונוספים מהתקופה הזו החלו לאלתר בחופשיות המאפיינת את הביבופ.

==המבנה ההרמוני==
רית'ם צ'יינג'ס הוא מבנה בעל 32 תיבות. עם בית וגשר, או A part ו- B part. מהלך האקורדים בחלק הראשון הוא I-VI/ii-V (טוניקה-סובמדיאנטה-סופרטוניקה-דומיננטה) החוזר פעמיים ולאחריו I-I7/IV-IV#dim/I-V/I (זהו המהלך הנפוץ, אם כי המקורי של גרשווין הוא: I-I7/IV-iv). לדוגמה בסולם דו מז'ור: C-A7/Dm-G פעמיים ואז C-C7/F-F#dim/C-G/C (או C-C7-F-Fm).
הגשר (ה-B part), לעומת זאת, בנוי מרצף דומיננטות שניוניות המובילות לדומיננטה הראשית של הסולם. דוגמה בדו מז'ור: E7-A7-D7-G7. האקורד סול שבע מוביל את הקטע לריפריזה האחרונה של החלק הראשון.
את הרית'ם צ'יינג'ס אפשר לנגן בכל הסולמות אך הם נפוצים ביותר בסולמות סי במול ומי במול.

קיימות וריאציות רבות על מהלך האקורדים בחלק הראשון. נגני הבי-בופ לדוגמה נהגו לנגן רצף של דרגות שנייה לחמישית (סופרטוניקה לדומיננטה) על-מנת ליצור עניין כשלעצמו.

לעיתים נעשה שימוש רק באחד מהחלקים, למשל ב"Scrapple From the Apple" של צ'ארלי פארקר, בו מנוגנת בחלק הראשון ההרמוניה של "Honeysuckle Rose" ובגשר מנוגן רצף הדומיננטות של הרית'ם צ'יינג'ס. קטעים אחרים לעומתו כמו "The Eternal Triangle" של סאני סטיט ושיר הנושא של החבובות מנוגנת דווקא בחלק הראשון הרמוניית הצ'יינג'ס ובגשר משהו אחר.

==משמעות השם==
השם הוא למעשה משחק מילים, שכן על פניו נדמה שמשמעו "שינויי קצב", אלא שהוא גם "השינויים של רית'ם" כלומר, שינויי האקורדים של הסטנדרט "I've got Rhythm".
==יצירות ג'אז מפורסמות העושות שימוש ברית'ם צ'יינג'ס==
*I've Got Rhythm
*Almost - דייוויד בייקר
*Anthropology - צ'ארלי פארקר/דיזי גילספי
*Apple Honey - וודי הרמן
*Oleo - סאני רולינס
*Bud's Bubble - באד פאוול
*Goin' To Minton's - פאטס נבארו
*Good Queen Bess - דיוק אלינגטון
*Perdido - חואן טיזול
*XYZ - באד ג'ונסון

==ראו גם==
*בלוז 12 תיבות
*בלוז 16 תיבות

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.jazzstandards.com/compositions-0/igotrhythm.htm ניתוח השיר I Got Rhythm]

קטגוריה:קצב
קטגוריה:ג'אז
קטגוריה:הרמוניה
קטגוריה:בי בופ
קטגוריה:גרשווין
אירוויזיון 1990

אירוויזיון 1990 נערך בזאגרב ב-5 במאי 1990 לאחר זכייתה של יוגוסלביה באירוויזיון שנערך שנה קודם לכן.

איטליה זכתה בתחרות בפעם השנייה בתולדותיה עם הזמר טוטו קוטוניו בשיר "Insieme 1992". למקום השני הגיעה צרפת עם השיר White and Black Blues של הזמרת ז'ואל אורסול עם 132 נקודות ו-17 נקודות פחות מאיטליה, אירלנד סיימה במקום השלישי עם אותו מספר נקודות כמו צרפת, אך צרפת קיבלה 6 פעמים דוז פואה ואירלנד רק פעמיים, לכן צרפת זכתה במקום גבוה יותר.

את ישראל ייצגה הזמרת ריטה עם השיר "שרה ברחובות", שכתבה צרויה להב והלחין רמי קלינשטיין. השיר הגיע למקום ה-18 עם 16 נקודות בלבד.

אירוע מביך קרה בפתיחת התחרות: צמד הבנות אסוקר מורנו מספרד שהוגרלו לפתוח את התחרות עלו לבמה כדי להתחיל בשירן, אך הפלייבק של השיר נוגן בטעות מאמצע השיר ולא בתחילתו, הן התחילו מחדש וסיימו במקום החמישי.

==השירים המשתתפים==

{| class="wikitable sortable" "border="1
! סדר
! מדינה
! שפה
! שם המבצע
! שם השיר
! תרגום
! מיקום
! ניקוד
|-
|1
| ספרד
|ספרדית
|אסוקר מורנו
|Bandido
|בנדיט ("פושטק")
|5
|96
|-
|2
| יוון
|יוונית
|כריסטוס קאלאוו
|Horis skopo) Χωρίς σκοπό)
|ללא כוונה
|19
|11
|-
|3
| בלגיה
|צרפתית
|פיליפ לאפונטיין
|Macédomienne
|מקדונית
|12
|46
|-
|4
| טורקיה
|טורקית
|קאייהאן
|Gözlerinin hapsindeyim
|שבוי בעינייך
|17
|21
|-
|5
| הולנד
|הולנדית
|מאיווד
|Ik wil alles met je delen
|אני רוצה לחלוק עימך הכל
|15
|25
|-
|6
| לוקסמבורג
|צרפתית
|סלין קרזו
|Quand je te rêve
|כאשר אני חולמת עליך
|13
|38
|-
|7
| בריטניה
|אנגלית
|אמה
|Give a little love back to the world
|החזר מעט אהבה לעולם
|6
|87
|-
|8
| איסלנד
|איסלנדית
|סטיורנין
|Eitt lag enn
|עוד שיר אחד
|4
|124
|-
|-bgcolor="red"
|9
| נורווגיה
|נורווגית
|קטיל סטוקאן
|Brandenburger Tor
|שער ברנדנבורג
|21
|8
|-
|10
| ישראל
|עברית
|ריטה
|שרה ברחובות
|–
|18
|16
|-
|11
| דנמרק
|דנית
|לוני דוואנטייר
|Hallo, hallo
|שלום, שלום
|8
|64
|-
|12
| שווייץ
|גרמנית
|אגון אגמן
|Musik klingt in die Welt hinaus
|מוזיקה נשמעת מסביב לעולם
|11
|51
|-
|13
| גרמניה המערבית
|גרמנית
|כריס קמפרס ודניאל קובאק
|Frei zu leben
|חופשי לחיות
|9
|60
|-
|-bgcolor="silver"
|14
| צרפת
|צרפתית, אנגלית
|ז'ואל אורסול
|White and black blues
|בלוז שחור לבן
|2
|132
|-
|15
| יוגוסלביה
|קרואטית
|טאיצ'י
|Hajde da ludujemo
|בוא נשתגע
|7
|81
|-
|16
| פורטוגל
|פורטוגזית
|נוצ'ה
|Há sempre alguém
|תמיד יש מישהו
|20
|9
|-
|-bgcolor="silver"
|17
| אירלנד
|אנגלית
|ליאם ראיילי
|Somewhere in Europe
|איפהשהו באירופה
|2
|132
|-
|18
| שוודיה
|שוודית
|אדין-אדאל
|Som en vind
|כמו הרוח
|16
|24
|-bgcolor="gold"
|19
| איטליה
|איטלקית
|טוטו קוטוניו
|Insieme: 1992
|יחד: 1992
|1
|149
|-
|20
| אוסטריה
|גרמנית
|סימון
|Keine Mauern mehr
|ללא חומות יותר
|10
|58
|-
|21
| קפריסין
|יוונית
|האריס אנסטסיו
|Milas poli) Μιλάς πολύ)
|את מדברת יותר מדי
|14
|36
|-
|-bgcolor="red"
|22
| פינלנד
|שוודית
|Beat (קצב)
|?Fri
|חופשי?
|21
|8
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.eurovisioncovers.co.uk/1990.htm היסטוריית ההצבעות של אירוויזיון 1990]
* 

*
1990
1990
קטגוריה:1990 במוזיקה
קטגוריה:זאגרב