OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אולפן קולנוע

אולפן קולנוע פשוט
אולפן קולנוע הוא מקום שבו מצלמים סרטים ופרסומות. לרבות מחברות הפקת הסרטים בעולם יש אולפן קולנוע ואזורי הפקה ייעודיים משלה, כך למשל אולפני הוליווד של דיסני, או אולפני יוניברסל המפורסמים בארצות הברית.

בדרך כלל אולפן יכלול: חדרי הקלטת קול, חדרי איפור והלבשה, חדרי הלבשה וכביסה, חדרי הפקה, עריכה וניהול, חדרי עריכת סאונד וקול, ספרייה, אזורי צילום חיצוניים ופנימיים באזור האולפן, חדרי אוכל ושתייה, חדרי תצוגה בקדמתו. לכל אזור צילום יש את העיצוב הייחודי לו, קירות מעוצבים לכל סט, תאורה ייחודית וחלקי צילום מסומנים.

"אולפן" לבדו, משמעותו "בית מלאכה" עבור אמנים, צלמים, שחקנים ורקדנים. בהקשרו לעולם הקולנוע בית המלאכה מתקשר לעולם הסאונד, מוזיקה וההקלטה ולמעשה נקרא "במה". כל בתי המלאכה יחד נקראים אולפן קולנוע.

== היסטוריה ==

אולפני הקולנוע התפתחו עם ראשית הקולנוע בתחילת המאה ה-20. אולפן הקולנוע הראשון נבנה על ידי תומאס אדיסון בניו יורק בשנת 1893 ונקרא "מריה השחורה". על מנת לנצל את אור השמש (מנורות עוד לא היו זמינות) האולפן היה בנוי על ציר הידראולי מסתובב עם חלון בגג לקליטת אור השמש.

בתחילת המאה ה-20, חברות החלו לנוע ללוס אנג'לס, קליפורניה. מקור התאורה הטוב ביותר לייצור ראינוע היה אור שמש טבעית, שכן בקליפורניה היו יותר ימי שמש מאשר ניו יורק. באותן השנים החלה להיווצר התעשייה שהיום מכונה "הוליווד", על פי שם הכפר שבדרום קליפורניה.

בשנת 1905 נוצרה הטכנולוגיה לצילומי פנים (נורות מרקורי). כיום אולפני הקולנוע משוכללים וכוללים אמצעים רבים כגון: מתקני דולי, תאורה ו"מסך ירוק".

החל משנות החמישים והלאה, אולפנים החלו ליצור גם תוכניות טלוויזיה.

==אולפני קולנוע==
אולפני קולנוע הם גם שם לחברות בתחום הפקת והפצת סרטים. חמשת אולפני הקולנוע הגדולים בתעשיית הקולנוע ההוליוודית הם:
* האחים וורנר - Warner bros
* חברת וולט דיסני - Walt Disney Pictures
* סרטי קולומביה - Columbia Pictures
* סרטי פרמאונט - Paramount
* סרטי יוניברסל - Universal

מלבדם קיימות חברות נוספות הנחשבות לאולפנים "עצמאיים", ובהם דרימוורקס, מירמקס, ואחרים.

מחוץ להוליווד:
* אולפני האחים וורנר, ליבסדן - הממוקמים צפונית-מערבית לעיר לונדון, בממלכה המאוחדת. בהם צלמו סרטי סדרת הארי פוטר ומספר סרטים מסדרת סרטי ג'יימס בונד.
* אולפני אילינג - אולפני טלוויזיה וקולנוע הפועלים בשכונת אילינג במערב לונדון מאז בשנות ה-30 של המאה ה-20.
* בוליווד - כינויה של תעשיית הסרטים הגדולה ביותר בהודו ומהגדולות בעולם. תעשייה זו מפיקה סרטים בשפת הינדי ומיקומה בעיר מומבאי.
* אולפני הנגדיאן וורלד - אולפנים הממוקמים בעיירה הנגדיאן שבג'ג'יאנג, סין. זהו אתר הצילומים הגדול ביותר באסיה<ref></ref>.

==בישראל==
בישראל הוקמו במחצית השנייה של שנות ה-80 של המאה ה-20, אולפני הקולנוע "ג.ג. אולפני ישראל - ירושלים" בנווה אילן.

==קישורים חיצוניים==

* [https://books.google.co.il/books?hl=en&lr=&id=Oe9uAAAAQBAJ&oi=fnd&pg=PR3&dq=Film+studio&ots=meDBb-ftqw&sig=_PhNxnmYbXohcp-tpaPEa7eE_ok&redir_esc=y#v=onepage&q=Film%20studio&f=false The Film Studio: Film Production in the Global Economy]

==הערות שוליים==

*
דלק

טמפרטורת רתיחה של מוצרי דלק שונים
כדוריות [[דלק גרעיני]]
דלק הוא שם כולל לכל חומר שאצורה בו אנרגיה פוטנציאלית רבה, שההעברה שלה לצורה אחרת של אנרגיה (חום, אנרגיה קינטית, אנרגיה חשמלית או כל טיפוס אחר של אנרגיה) היא קלה ויעילה. בדרך כלל העברה כזאת מתבצעת בצורה של שרפה, ודלק הוא פשוט חומר המשחרר אנרגיה רבה בשעת שריפתו.

דלקים משמשים ליצירת חשמל בתחנות כוח (בעיקר פחם, מזוט ודלקים גזיים), להפעלת מנועים (בנזין, סולר, גז), לחימום והסקה.

ישנם סוגים רבים של דלק. דלק מוצק כמו פחם או עץ, שהם חומרים דליקים היוצרים אנרגיית חום. פחם שימש בעבר להסקת מכונות בעלות מנועי קיטור. עץ לעומתו משמש בדרך כלל לחימום ביתי ותעשייתי, אולם כיום השימוש בדלק זה הולך ופוחת.

דלקים נוזליים הנמצאים בשימוש הם ברובם תוצרי נפט גולמי כגון: קרוסין (דלק סילוני) המשמש במנועי סילון, בנזין המשמש בעיקר לתדלוק מנועי בנזין, סולר המשמש במנועי דיזל וכן להסקה, מזוט המשמש בעיקר לחימום ויצירת קיטור. ישנם דלקים נוזליים המופקים ממקורות אורגניים ובפרט משמנים צמחיים. דלקים אלו נקראים "ביו דיזל".

דלקים גזיים כוללים גז טבעי, וגז פחמימני מעובה (גפ"מ) הידוע גם כגז בישול, שאף הוא תוצר של נפט.

הדלק אינו חייב להיות רק אנרגיה פוטנציאלית הנובעת כתוצאה משינוי מולקולרי, המתרחש בעת בעירה. הוא יכול להיות גם חומר שאינו דליק, המשחרר את האנרגיה שאצורה בו בתהליכים של ריאקציה גרעינית. במקרה זה למשל עובר הדלק ביקוע, או היתוך (כמו בשמש בה המימן מהווה דלק לתהליך ההיתוך).

הדלק העיקרי המשמש לאספקת אנרגיה בגוף האדם הוא פחמימות פשוטות (סוכרים) ופחמימות מורכבות, שומנים וחלבונים מהווים מקורות אנרגיה נוספים לגוף. מקורות אלו מהווים בסיס ליצירת מולקולות אדנוזין תלת-זרחתי ATP המהווה את מקור האנרגיה בתאים.

== ראו גם ==
* תחנת דלק
* בנזין
* סולר
* אוקטן

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.magazine.isees.org.il/ArticlePage.aspx?ArticleId=534 ייצור דלקים נוזליים וכימיקלים ירוקים מפחמן דו-חמצני ומים], אקולוגיה וסביבה, אוקטובר 2015
* [https://www.youtube.com/watch?v=XFrMtCpo3Dk&feature=iv&src_vid=rFujBxfwRzs&annotation_id=annotation_2680207063 How Fuel Efficient Is An Airplane?] - סרטון הסבר על ניצול הדלק של מטוסים 
* 

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנרגיה
קטגוריה:מחצבים
T-80

T-80 הוא טנק מערכה אשר פותח בעיר לנינגרד בברית המועצות בין השנים 1973–1975 ונכנס לייצור סדרתי בשנת 1976.

== היסטוריה ==
חרף הופעתו של טנק ה-T-72 המוצלח, החליטה החברה שפיתחה את טנק ה-T-64 לפתח טנק חדש שיהווה תחרות ל-T-72. בהתחלה, הטנק התבסס על ה-T-64 (שבדגמיו המוקדמים סבל מבעיות אמינות), אך מבנהו יצר הרבה בעיות והיה צורך להתחיל מהתחלה ולבנות טנק חדש לחלוטין. התוצאה הייתה ה-T-80; טנק אשר המשיך את "מסורת" קודמו והציג מגוון חידושים טכנולוגיים, במחיר עלות גבוהה ומורכבות טכנית, הנגזרת מאופן התפיסה של החברה. ה-T-80 די דומה ל"בן משפחתו" ה-T-64, אשר כלל מטען אוטומטי חדש ופתרונות אוטומטיביים יעילים יותר.

ה-T-80 כולל תותח טנק 125 מ"מ חלק-קדח משופר והציג לראשונה בעולם מנוע טורבינת גז (בדומה ל-M1 אברהמס האמריקאי) בהספק , אשר בשילוב המשקל הנמוך של הטנק העניק יכולת ניידות יוצאת מן הכלל בגינה זכה לכינוי "הטנק המעופף".
בשנת 1987 הפסיק מפעל הטנקים בחרקוב (כיום באוקראינה) לייצר את ה-T-64 ועבר לייצור טנק ה-T-80UD, אשר כלל מנוע דיזל אמין במקום מנוע טורבינת הגז הבזבזני.

== מאפיינים ומפרט טכני ==
=== עבירות שטח ===
ה-T-80 מצטיין בניידות בסוגים שונים של שטחים, החל משטחים מלאים בשלג ועד לשטחים מדבריים, זאת בזכות הזחל הענק שלו, שפורש את משקל הטנק הנמוך יחסית לטנקים אחרים, על שטח גדול, כך ששקיעה של הטנק אינה סבירה.

=== מיגון ===
מיגון הדגם הבסיסי זהה למיגון ה-T-64, ואולם, גרסאותיו המתקדמות של הטנק כוללות שיפורי מיגון רבים כגון מיגון ריאקטיבי (קל וכבד). עם זאת, המצאות המטען האוטומטי ובטן התחמושת בתא הלחימה מהווים חיסרון משמעותי במיגון הטנק, עקב הסבירות הגבוהה להיווצרות תגובת שרשרת במקרה של חדירה לתא הלחימה.

=== חימוש ===
במרבית גרסאותיו של הטנק מותקנות מערכות בקרת אש מתקדמות הכוללות מחשב ירי דיגיטלי, אמצעי ראיית לילה פאסיבי או תרמי מדגם AGAVA 1-2, המסוגל לזהות מטרות ממרחק 6400 מטר (לפי נתוני היצרן). התותח חלק-קדח משופר בקוטר 125 מ"מ מדגם 2A46-2 (באורך L48), יורה תחמושת חצי אחודה ומאפשר שיגור טיל נ"ט AT-8 "סונגסטר" (Songster), ובדגמים מתקדמים יותר טיל AT-11 "ריפלקס" (Refleks).

==== הטען האוטומאטי ====
הטען האוטומאטי של ה-T-80 שונה במבנהו מהטען ב-T-72, זאת מכיוון שה-T-80 ירש את טענו מה-T-64. התחמושת מוצבת כך שההודף נמצא במצב שוכב והפגז במצב עומד. טען זה מבוסס על יד רובוטית, יקר יותר ומסובך יותר מהטען ב-T-72\T-90. אופן סידור הפגזים בו מקנה לצוות יותר מרחב והופך את התנאים בטנק לנוחים יותר. 
במקרה של כשל בטען הטיפול בו יותר מסובך מהטיפול בטען של ה-T-72, אך למפקד יש אפשרות לטעון את התותח ידנית.
T-80U צולח נהר

== שירות ==
הטנק הגיע ליחידות החל משנת 1984 ויוצרו ממנו מעל 5,000 טנקים מכמה דגמים. במהלך הלחימה הסובייטית בצ'צ'ניה הושמדו טנקי T-80 רבים כתוצאה מהפעלה לקויה של הכוחות המשוריינים בשטחים אורבניים. עם התפרקות ברית המועצות נפסק ייצורם של הטנקים ברוסיה, בעוד אוקראינה, באמצעות המפעל בחרקוב, המשיכה לייצר את ה-T-80UD ואף לשדרגו לרמת T-84. כ-300 טנקים מסוג זה נמכרו על ידי אוקראינה לפקיסטן. כיום, ה-T-80 משרת בצבא רוסיה, בצבא אוקראינה, בצבא קוריאה הדרומית, בצבא קפריסין ובצבא פקיסטן.

== ראו גם ==
* T-84

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.panzerbaer.de/types/pix/ru_t80-01.jpg תמונת הטנק]
*[http://www.fas.org/man/dod-101/sys/land/row/t-80_4.jpg תמונה נוספת]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טנקים רוסיים
קטגוריה:טנקי מערכה
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1976
מהפכת שינהאי

מהפכת שׂינְהַאי (בסינית: 辛亥革命; 10 באוקטובר 1911 – 12 בפברואר 1912) הייתה מהפכה עממית בסין. המהפכה התרחשה בשנה הסינית שינהאי (1911), וקרויה על שמה. במהלך המהפכה הדיחו מהפכנים רפובליקנים, בהובלתו של סון יאט-סן, את שושלת צ'ינג הקיסרית אשר שלטה במדינה מאז 1644, והקימו את הרפובליקה הסינית.

המהפכה החלה בהתקוממות ווצ'אנג ובהתפשטות המרידות הרפובליקניות במחוזות הדרומיים. לאחר משא ומתן ממושך בין המשטר הרפובליקני בנאנג'ינג לבין תומכי הקיסר בבייג'ינג, וויתר הקיסר פּוּ-יִי על כתרו באופן רשמי.

מהפכת שינהאי פתחה בסין תקופה של מאבקים על אופי המדינה. בפרק זמן זה היו במדינה שתי תקופות קצרות של שלטון מונארכי ומספר תקופות של משטרים יציבים, עד לכינונה הסופי של הרפובליקה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סין: היסטוריה
שינהאי
קטגוריה:הרפובליקה הסינית (1912–1949)
מנוע השראה ישר

קרון רכבת המונע בעזרת מנוע השראה ישר
מנוע השראה ישר (LIM,מאנגלית - Linear Induction Motor) הוא מנוע חשמלי המבוסס על השראה מגנטית. מנועים מסוג זה הם למעשה מנוע חשמלי רגיל ש"נפרש" כך שהסטטור שלו אינו בצורת מעגל אלא מהווה מסילה ישרה, ובמקום כוח פיתול הוא יוצר כוח בכיוון קבוע. מנועים כאלה, כשהם משולבים במסילה משמשים להסעת קרונות רכבת ריחוף מגנטי, רכבות הרים ואף להנעת רכיבי ייצור זעירים במפעלי תעשייה בדיוק גבוה ביותר.

==אופן הפעולה==
רכבת בעלת מנוע ישר ב[[קואלה לומפור]]
המנוע פועל על עקרון ההשראה המגנטית. בחלקים המיועדים לכך וקבועים במסילה, מוזרם זרם חשמלי המייצר שדה מגנטי. מגנט זה (הנקרא סטטור) מושך אליו מגנט אחר, לעיתים מגנט קבוע הנמצא בחלק המונע כמו קרון רכבת וכדומה. כאשר הקרון מתקרב לסטטור בגלל השראה מגנטית החשמל אל הסטטור נפסק, ומועבר לסטטור הבא, שמושך את הקרון הלאה, וחוזר חלילה. מנועים אלו פועלים ללא חלקים נעים, ויכולים לגרום לתנועה בדיוק גדול מאוד ובכוח רב.

ברכבות ההרים הטכנולוגיה מאפשרת עצירה מוחלטת מיידית, שליטה בתאוטות ותאוצות, הרמת הקרונות בנסיקה וצלילה אנכיים, וכן כניסה ללולאות תוך כדי שליטה מדויקת במהירות ובתיזמון בין הקרונות. במערכות הייצור, המנועים דואגים לתנועה מדויקת ועצירה במקום הנכון ללא חלקים נעים ונשחקים, ובאופן אמין ביותר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
השראה ישר
רנו FT-17

רנו FT (לאחר מלחמת העולם הראשונה נקרא גם FT-17), הוא טנק קל מתוצרת צרפת. זהו הטנק הראשון בעולם עם צריח מסתובב ב-360 מעלות. 

== רקע ==
תכנון הטנקים הצרפתי החל בערך באותו תקופת זמן כמו הבריטים. הצרפתים עשו ניסיונות בטנקים כבדים. שני תכנונים כאלה, הסן שאמון והשניידר CA1 (תוצרת שניידר) הופיעו ב-1916, אך היו כישלונות מכניים. כתוצאה מכך, החליטו הצרפתים להשאיר לבריטים את תכנון הטנקים הכבדים, ולעבור לייצור טנקים קלים יותר. התכנון הופקד בידי חברת רנו, ומהנדסיה הפיקו תכנון חדשני שהשפיע על כל הטנקים מאז ועד היום.

==FT==
בתמונה זו ניתן לראות בבירור את הצריח המסתובברנו FT שקל 6.5 טון. הטנק היה יוצא דופן מכיוון שהיה לו צריח מסתובב ב-360 מעלות ובו החימוש, בניגוד לשאר טנקי מלחמת העולם הראשונה שנשאו חימוש בכל צד של הטנק. הודות לכך, נשא ה-FT רק נשק אחד - תותח 37 מילימטר קצר קנה או מקלע 8 מילימטר. כך צומצם גם הצוות לשניים: מפקד-תותחן ונהג, בניגוד לשמונה בטנק סימן 1 הבריטי. על אף שהבריטים לא התרשמו מהטנק (ג'ון פרדריק צ'ארלס פולר כינה אותו "מקבע מתוחכם למקלע גדודי"), הוא השפיע למעשה על כל הטנקים שבאו אחריו. אומנם עברו עוד כמה שנים, אך לבסוף הפך הצריח היחיד עם החימוש העיקרי למאפיין ברור מאליו בכל טנק.
חיקויים של ה-FT שימשו צבאות רבים, כולל צבא פולין, צבא ארצות הברית ועוד. ברוסיה יוצר כ-KS. גם בפרוץ מלחמת העולם השנייה היו טנקי FT בשימוש צבאות שונים, אך הם נתגלו כמיושנים מדי והוחלפו במהירות.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טנקים צרפתיים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:טנקים קלים
קטגוריה:טנקים נבחרים עבור תבנית טנקים
FT17
1294

== אירועים ==
* האדריכל ארנולפו די קמביו מתחיל בעבודת התכנון של קתדרלת סנטה מריה דל פיורה – ה"דואומו" של פירנצה. מתחילה גם בניית בזיליקת סנטה קרוצ'ה

== נולדו ==
* שארל הרביעי מלך צרפת (נפטר ב-1328)

== נפטרו ==
* רוג'ר בייקון, פילוסוף אנגלי (נולד ב-1214)
* יאגבה ציון, קיסר אתיופיה
* דמיטרי, נסיך ולדימיר (נולד ב-1250)

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
1293

== אירועים ==

== נולדו ==
* פיליפ החמישי, מלך צרפת (נפטר ב-1322)
* פיליפ השישי, מלך צרפת (נפטר ב-1350)

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
פרס לובנר

פרס לובנר (The Loebner Prize) הוא תחרות שנתית בין בוטי שיחה שבה זוכה הבוט שנחשב לאנושי ביותר באותה שנה.

==התחרות==
התחרות נערכת במתכונת דומה למבחן טיורינג. כלומר, על הבוט לשכנע אנשים המתכתבים איתו כי הוא מדבר עם אדם אמיתי. עד שנת 1995 יכלו המתחרים להגביל את נושאי השיחה ואכן בשנים הראשונות היו כמה תוכנות שהצליחו להטעות לפחות שופט אחד.

==פרסים==
הפרסים בתחרות הם:
* מדליית ארד ו-$2,000 לבוט שנחשב לאנושי ביותר מכל הבוטים - מחולק כל שנה.
* מדליית כסף ו-$25,000 לבוט הראשון שהשופטים לא הצליחו להבחין בינו לבין אדם במבחן טיורינג טקסטואלי (מיועד להיות מוענק פעם אחת בלבד, בפעם הראשונה שמישהו יעבור את המבחן הטקסטואלי).
* מדליית זהב ו-$100,000 לבוט הראשון שהשופטים לא יצליחו להבחין בינו לבין אדם במבחן טיורינג שכולל גם פענוח והבנת טקסט, תמונות ושמע.

התחרות תפסיק להתקיים כאשר מישהו יגרוף את הפרס על סך 100,000 דולר.

את הענקת הפרס יזם בשנת 1990 ממציא אמריקאי בשם יו לובנר יחד עם מרכז קיימברידג' למחקרים התנהגותיים.

==זוכים (ארד)==
{| class="wikitable"
! שנה !! זוכה
|- 
| 1991 || ג'וזף וינטראוב 
|- 
| 1992 || ג'וזף וינטראוב
|- 
| 1993 || ג'וזף וינטראוב
|- 
| 1994 || תומאס ויילן
|- 
| 1995 || ג'וזף וינטראוב
|- 
| 1996 || ג'ייסון הטצ'אנס
|- 
| 1997 || דייוויד לוי
|- 
| 1998 || רובי גארנר
|- 
| 1999 || רובי גארנר
|- 
| 2000 || ריצ'רד וואלס
|- 
| 2001 || ריצ'רד וואלס
|- 
| 2002 || קווין קופל
|- 
| 2003 || יורגן פירנר
|- 
| 2004 || ריצ'רד וואלס
|- 
| 2005 || רולו קרפנטר
|- 
| 2006 || רולו קרפנטר
|- 
| 2007 || רוברט מדקצה
|- 
| 2008 || פרד רוברטס
|- 
| 2009 || דויד לוי
|- 
| 2010 || ברוס וילקוקס
|- 
| 2011 || ברוס וילקוקס
|-
|2012
|מוהן אמבר
|-
|2013
|סטיב וורסוויק
|-
|2014
|ברוס וילקוקס
|-
|2015
|ברוס וילקוקס
|-
|2016
|סטיב וורסוויק
|-
|2017
|סטיב וורסוויק
|-
|2018
|סטיב וורסוויק
|-
|2019
|סטיב וורסוויק
|}

==ביקורת==
הפרס שנוי במחלוקת בקרב העוסקים בבינה מלאכותית. כבר לאחר התחרויות הראשונות הציע פרופסור סטיוארט שיבר מאוניברסיטת הרווארד לשנות את צורת התחרות, כיון שבמתכונתה הנוכחית איננה מקדמת את התחום. מרווין מינסקי, מחלוצי הבינה מלאכותית האשים את לובנר וטען נגדו שהוא יצר מסע פרסום שנתי מגונה וחסר תועלת, ובבדיחות הציע את "פרס מינסקי" בסך 100 דולר לאדם שישכנע את לובנר להפסיק את התחרות. לובנר טען בתגובה כי מי שיצליח לזכות במדליית הזהב יגרום להפסקת התחרות, ויהיה זכאי גם לפרס מינסקי, ועל כן רואה לובנר במינסקי נותן חסות לתחרות.

==ראו גם==
*קיברנטיקה
*רובוט

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20080916114833/http://dir.salon.com/story/tech/feature/2003/02/26/loebner_part_one/ Artificial stupidity], באתר Salon, מאמר עיתונאי המתאר את האנשים המעורבים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בינה מלאכותית
לובנר
לובנר
הלב (ספר)

התרגום הראשון לעברית: "הנודד הקטן, סיפור", תרגם [[אהרן ליבושיצקי, הוצאת "תושיה", ורשה, 1899]]
הלב (באיטלקית: Cuore) הוא ספר מאת אדמונדו דה אמיצ'יס, שיצא לאור בשנת 1886. הספר נחל הצלחה מסחרית ניכרת (משנת פרסומו ועד לשנת 1900 נמכרו ממנו כמיליון עותקים), והפך את דה אמיצ'יס לסופר הנקרא ביותר באותה תקופה באיטליה.

כריכת הספר בשפת המקור

הספר כתוב כיומן של ילד איטלקי בשם אנריקו בוטיני, המתעד שנת לימודים אחת בבית ספר יסודי, ומתאר את מרקם החיים בכיתה ואופיים של הילדים השונים. הספר מיועד לקהל צעיר ונכתב ברוח הערכים המסורתיים: פטריוטיות, דרך ארץ, הירואיות, כבוד למדינה ולמשפחה.

== דמויות ==
* גארונה - חברו הטוב של אנריקו שעוזר לכולם ומגן על החלשים.
* ארנסטו דרוסי - תלמיד מחונן שזוכה תמיד במקום הראשון בלימודים ומעורר עליו את קנאתם של מספר תלמידים, שמתוארים בספר כצרי עין.
* קרלו נוביס - בן-עשירים גאוותן
* ווטיני - בן עשירים, מהמתקנאים בהצלחתו של דרוסי.
* פייטרו פרקוסי - בן נפח, ילד מוכה שבהתמדתו בלימודים מצליח לגרום לאביו להפסיק לשתות ולחזור לעבוד.
* לואיג'י קרוסי - בן ירקנית, ילד בעל זרוע משותקת שאביו לכאורה באמריקה (בפועל הוא בכלא).
* קורטי - ילד חרוץ ועליז, בנו של סוחר עצים שהיה חייל.
* סטארדי - ילד קשה-תפיסה, בנו של מקיז דם, שבכוח ההתמדה והעקשנות מצליח בלימודיו.
* הבנאי הקטן (שמו האמיתי: אנטוניו ראבוקו) - בנו של בנאי, ילד קטן מהאחרים בכיתה.
* נלי - ילד גיבן, חלש מהאחרים.
* גארופי - סוחר באופיו, עוסק בלי הרף במסחר, מאסף בולים.
* פראנטי - ילד מושחת שמסולק מבית הספר, מוחזר לאחר תחנונים של אמו החולה, חוזר לסורו ומסולק לצמיתות.

בנוסף לכתיבה היומנית כולל הספר גם סיפורים, המתוארים כסיפורים שמורהו של אנריקו גולל באוזני תלמידיו מדי חודש. סיפוריו של המורה הם חינוכיים ונסובים על מעשיהם של ילדים המקריבים את עצמם (או לפחות את בריאותם) למען משפחתם (או למען מולדתם או למען ערכים נאצלים אחרים).

אחד מסיפורים אלו הוא "מהאפנינים עד האנדים", וגיבורו הוא מרקו, ילד איטלקי קטן, שיוצא לחפש את אמו בארגנטינה, אליה נסעה לחפש פרנסה. לפי סיפור זה נוצרה סדרת הטלוויזיה "הלב". ישנם כמה הבדלים בין הסיפור (הקצר מאוד) לבין הסדרה המתמשכת - בדומה לסדרות רבות המיועדות לילדים מרקו מקבל חיית מחמד כ"סיידקיק", מראו החיצוני בסיפור (בהיר שיער, גבוה, עם אף נשרי) שונה מבסדרה (קטן, כהה ועגלגל), גילו שונה (מרקו בסיפור בן 11 כשאמו נסעה ובן 13 כשיצא בעקבותיה לארגנטינה), נוספו דמויות ועלילות משנה רבות, ואופיין של כמה סצנות שונה לחלוטין.

בישראל הוצג מחזמר על בסיס הסיפור כאשר את מרקו שיחק גיל סגל ואת אמו שיחקה ליאת אחירון. בנוסף כיכבו במחזמר גם ששי קשת (בתור קוסם בשם מוצוני) וטוביה צפיר.

סיפורים בולטים נוספים הם "שומר מיטת אביו" או "צ'יצ'יליו שומר על אביו החולה", על נער שמלווה גוסס בבית חולים בימיו האחרונים, ו"הלבלר הפלורנטיני הקטן", על נער שמשלים את עבודת אביו ללא ידיעתו, על מנת לסייע לפרנסת המשפחה.

הספר תורגם לעברית פעמים רבות. בגלל האופי המגויס והפטריוטי של הספר, סיפורים רבים מתוכו שולבו במהלך השנים בחומר הלימוד בספרות בבתי הספר בארץ.

==קישורים חיצוניים==

* [http://aleph.nli.org.il/nnl/dig/books/bk001290019.html הלב] בתרגום י. הלמן
* [http://www.italialibri.net/opere/cuore.html הלב] באתר ספרות איטלקית
* 
* 
*[https://harpatka.net/guide/הלב/ הלב] באתר מדריך הרפתקה לספרי נוער

קטגוריה:ספרי 1888
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער
קטגוריה:ספרים שעובדו לסדרות טלוויזיה
שמיים

שמיים בשעת צהריים
שמיים בשעת [[זריחה]]
שמיים מעוננים
שמיים סוערים
שָׁמַיִם (או רקיע) מוגדרים בדרך כלל כמראה הנשקף בעיניו של מי שנמצא באוויר הפתוח ומביט למעלה. כשמשתמשים במושג שמיים בהקשר של כדור הארץ, מתכוונים בדרך כלל לאזור שמעל פני האדמה, שצורתו כחצי כדור מעבר לאופק הנראה. אם מתכוונים לכלל מסת האוויר העוטפת את כדור הארץ (ללא התייחסות למיקומו של צופה מסוים) משתמשים בשם אטמוספירה. בהכללה של מושג זה ניתן להשתמש במושג שמיים גם במקרה של כוכבי לכת אחרים שיש להם אטמוספירה.

==צבע השמיים==
צבע השמיים ביום (ללא עננות) הוא תוצאה של פיזור קרינת השמש מהחלקיקים המרכיבים את האטמוספירה. פיזור זה, הנקרא פיזור ריילי, נעשה משמעותי ככל שאורך הגל של הקרינה קצר יותר. לכן, אם לדוגמה מסתכלים לנקודה בשמיים, המרוחקת ממיקום השמש (למשל בכיוון הנגדי לשמש), קרני האור צריכות לעבור פיזור בזווית גדולה על מנת להגיע לצופה. ההסתברות לפיזור כזה (או באופן יותר מדויק חתך הפעולה לפיזור) גדלה ככל שאורך גל קצר יותר (כלומר עבור קרניים הנוטות לצבע הכחול), וזוהי הסיבה שהשמיים נראים כחולים. לעומת זאת, בשעת שקיעה, האור הכחול מתפזר לחלוטין ולכן כאשר הצופה מביט לכיוון השמש, קרני האור המגיעות אליו הן דווקא הקרניים שאינן מתפזרות (או כאלו שעוברות מספר מועט של פיזורים בזווית קטנה). הללו בעלות אורך גל ארוך יותר, ולכן צבע השקיעה כתום צהבהב.<ref></ref>

===צבע שמיים מזוהמים===


==שמי הלילה==

שמי הלילה הם מראה השמיים מכדור הארץ בלילה, כשהם אפלים וזרועים בגרמי שמיים: כוכבים, כוכבי לכת, אסטרואידים, הירח ועוד.

מקורות אור טבעיים בשמי הלילה הם הירח, הכוכבים וזוהר השמיים, שאורם משתנה בהתאם לזמן ולמיקום. באזור הקטבים נראה גם זוהר הקוטב.

העניין בשמי הלילה קיים עוד מהעת העתיקה, שבה מראה שמי הלילה שימש חקלאים לקביעת מועד הזריעה. תרבויות רבות ראו קבוצות כוכבים בשמי הלילה, ואלה שימשו בסיס לסיפורי עם ומיתולוגיות.

העיסוק המדעי בעצמים הנראים בשמי הלילה נמצא במרכזה של אסטרונומיה תצפיתית . גם העיסוק באסטרולוגיה מתבסס על מיקומם של גרמי השמיים.

==במיתולוגיה==

===במיתולוגיה היוונית===
לפי המיתולוגיה היוונית השמיים נוצרו מאורנוס: לאחר שקרונוס בנו פצע אותו ברח אורנוס למעלה ויצר את השמיים. בהמשך, לאחר שבניו האלים של קרונוס מרדו בו ובשאר הטיטאנים וניצחו אותם. זאוס העניש את מצביא הטיטאנים אטלס בנשיאת השמיים.

===במיתולוגיה המצרית===
נוּת בדת המצרית, אלת השמיים, קמרון השמיים, מתוארת לעיתים קרובות כאישה מקושתת מעל אל האדמה גב. רוב התרבויות של אזורים שבהם יש גשם מייצגות את השמיים כגבריים, הגשם מפרה את אמא אדמה. אך בתרבות המצרית כל המים המועילים נמצאים על כדור הארץ (מנהר הנילוס). הדת המצרית היא ייחודית במגדרים של אלוהויות האדמה והשמיים שלה. בתור אלת השמיים, נוּת בלע את השמש בערב וילד אותה שוב בבוקר.

==ראו גם==
* רקיע – בסיפור בריאת העולם.
* שקיעה
* זריחה
* ענן

==לקריאה נוספת==
* דוד זכאי, "השמיים", מערכות־ים [https://2020-uploaded.fresh.co.il/2020/09/10/54651783.pdf ט"ו], יוני 1953, עמ' 45–47

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://astroclub.tau.ac.il/skymaps/monthly מפות שמיים לכל מקום בעולם], באתר [http://astroclub.tau.ac.il/ המועדון האסטרונומי]
* 
* 
* [https://www.space.gov.il/node/131589 למה השמיים כחולים?] באתר סוכנות החלל הישראלית

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מדעי כדור הארץ
11 (מספר)

11 (במילים בלשון זכר: אחד-עשר; בלשון נקבה: אחת-עשרה) הוא המספר הטבעי הבא אחרי 10 והבא לפני 12.

== עברית מקראית ==
לצד הגייתו כ-אחד-עשר נקרא 11 בעברית מקראית עַשְׁתֵּי עָשָׂר ואף מופיע מספר פעמים בתנ"ך ובמשל הפועלים בכרם מתוך תרגום הברית החדשה של פרנץ דליטש. כיום הביטוי אינו בשימוש בכלל.

== במתמטיקה ==
* 11 הוא המספר הראשוני החמישי בגודלו, והראשון שסכום הספרות שלו יוצר מספר ראשוני אחר (2=1+1, ו-2 הוא מספר ראשוני). 11 הוא גם מספר ראשוני ז'רמן הרביעי. בבסיסי הספירה השלישי והעשירי הוא גם מספר שכל ספרותיו זהות. מכאן, ש-11 הוא גם ראשוני סיבובי.
*11 הוא המספר הדו ספרתי הפלינדרומי הראשון.
*מבחן התחלקות: מספר שלם מתחלק ב-11 אם ורק אם הפרש סכום הספרות במקומות הזוגיים לסכום הספרות במקומות האי זוגיים מתחלק ב-11, לדוגמה: 47,201 מתחלק ב-11 שכן 4+2+1=7+0, או, באופן שקול, כאשר מחסרים ומחברים לסירוגין את ספרותיו, מתקבל מספר שמתחלק ב-11. למשל, 908,061 מתחלק ב-11 שכן 9-0+8-0+6-1=22, ו-22 מתחלק ב-11.

== במדע ובטכנולוגיה ==

* 11 הוא המספר האטומי של נתרן.
*קודים רבים שבנויים מ-10 הספרות הרגילות, נבנים במקור כקודים ליניאריים בעלי 11 ספרות. כדי להחזיר אותם לבעלי 10 ספרות בלבד, בוחרים מתוך הקוד רק את המילים שבהן לא מופיעה הספרה ה-11.
*לפי תורת M, ישנם אחד עשר ממדים בעולמנו.

== בתרבות ==
* 11 הוא מספר הרובים במטחי הכבוד של הצבא האמריקני.
* 11 הוא מספר השחקנים במשחק כדורגל מאותה קבוצה.
* 11 הוא מספרם של הכוכבים שראה יוסף בחלומו (ולהם מוקדש המספר 11 בשיר "אחד מי יודע").
* במשחק טניס שולחן מספר הנקודות שצריך לנצח בשביל לזכות במשחקון הוא 11.
* אילבן (11) הוא שם של דמות בדיונית בסדרת המקור של נטפליקס דברים מוזרים, המגולמת על ידי מילי בובי בראון.המספר 11 כשילוט לסימון חנייה בכפר סבא, ישראל

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מספרים טבעיים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
תקומה

תקומה הוא מושב דתי במערב הנגב הצפוני, מצפון־מערב לנתיבות, המשתייך לארגון יישובי הפועל המזרחי. המושב שוכן בתחומי המועצה האזורית שדות נגב בסמוך לחוות יזרעם.

== היסטוריה ==
היישוב הוקם בלילה שבין 5 ל־6 באוקטובר 1946 במסגרת מבצע הקמת 11 הנקודות. הוא הוקם כקיבוץ<ref></ref> ומיקומו היה במרחק כמה קילומטרים ממיקומו הנוכחי, בשדות חוות יזרעם, מול קיבוץ בארי. בתחילה נקרא היישוב סומרה אך כבר לאחר מספר ימים ניתן לו השם הזמני, שהיה לקבוע, "תקומה". מתיישביו הראשונים היו עולים ניצולי השואה ממזרח אירופה יוצאי הפלוגה הדתית בבת גלים. בתאריך 30 במאי 1949, לאחר מספר היתקלויות עם הערבים באזור, עברו תושבי תקומה אל אזור אדמות הכפר הערבי אל-מוחרקה, שתושביו גורשו על ידי כוחות של חטיבת הנגב. במקום שננטש על ידי גרעין ארגון תקומה נשאר רק בית הביטחון של סומרה. הוא העדות היחידה שנשארה במקום מההתיישבות הראשונית של גרעין תקומה. 

במהלכן של שנות ה-50 של המאה ה-20 הגיעו ליישוב עולים ממזרח אירופה ומתוניסיה. 

שמו של היישוב נבחר על ידי מקימיו שהיו ניצולי שואה על מנת לסמל את תקומת עם ישראל במולדתו.

רב המושב הוא הרב שמואל נחושתן. בעבר כיהן הרב שמחה שטטנר כרב המושב.

במתקפת הפתע ב-7 באוקטובר 2023 הגיעו מחבלים למושב, אך לא נכנסו בגלל שהשערים היו סגורים. המושב התפנה למושב מגדל ששוכן ליד הכנרת וקבוצה קטנה יותר התפנתה למודיעין-מכבים-רעות.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
קובץ:Tkooma synagoge.jpg|בית הכנסת
קובץ:Tkooma street in the Moshav.jpg|רחוב במושב
קובץ:Tkooma Kindergarten protected against Qassam.jpg|גן ילדים ממוגן מפני קסאמים
קובץ:תקומה.JPG|בית הביטחון בסומרה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://tkuma.localtimeline.com סיפור מקומי - מושב תקומה] על ציר הזמן, עבר והווה
* 
* [http://www.sdotnegev.org.il/CenterFrameMatnasim.asp?DeptID=56 תקומה] באתר המועצה האזורית שדות נגב 
* [https://www.youtube.com/watch?v=m9-TQDkhW2E&list=TLPUlPaL5W6Yc&t=140 הקמת 11 יישובים חדשים בנגב]: בניה, קדמה, גלאון, שובל, משמר הנגב, תקומה, בארי, כפר דרום, נבטים וחצרים. יומני כרמל 1946 <small><small>(התחלה 2:20)</small></small>

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:11 הנקודות
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:מקבלי נס הקוממיות
קטגוריה:יישובים בדרום ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
שדה אליהו

שלט ב"חורשת הבית האדום" מול שדה אליהו
העמדה הדרומית של שדה אליהו (1943), כיום - במרכז הקיבוץ

שְׂדֵה אֵלִיָּהוּ הוא קיבוץ בעמק בית שאן המשתייך לקיבוץ הדתי. שייך למועצה אזורית עמק המעיינות.

== היסטוריה ==
הקיבוץ הוקם בשיטת "חומה ומגדל" ב-7 במאי 1939 על ידי עולים מגרמניה, ונקרא על שמו של הרב אליהו גוטמכר שהיה מראשוני הציונות הדתית. בתחילה שכן במבנה חווה טמפלרית ("בית קיבלר") וב-1942 עבר למקומו הנוכחי. תוכנית המתאר הקבועה של הקיבוץ נערכה על ידי האדריכל והאמן מאיר בן אורי, שהתגורר במשך כמה שנים בקיבוץ.

לכל אורך שנות קיומו נקלטו בקיבוץ עולים רבים, ובקיבוץ פועל אולפן בו לומדים העולים לדבר ולכתוב בעברית.

בשנת 2018 נדחתה הצעת החלטה על הפרטת המזון בקיבוץ, בגלל שהתמיכה של 60% לא הגיעהלסף הנדרש של שני שלישים.

==הקיבוץ היום==
התושבים עוסקים בענפי חקלאות שונים, בהם מטעים, גידולי שדה אורגניים, רפת, מדגרה, לול. כמו כן עוסקים בהדברה ביולוגית, ובמפעל לייבוש תבלינים. עם השנים צומצמו ענפי החקלאות והורחבו ענפי התעשייה וההדברה הביולוגית משיקולי רווחיות.

בתחומי היישוב נמצא בית ספר "שק"ד" (שיתופי, קיבוצי, דתי)- בי"ס דתי אזורי, המשרת את יישובי הסביבה. ב-2005 הקיבוץ הקים בית מדרש לבוגרי צבא המשלב לימודי יהדות עם עבודה חקלאית.

במרכז הקיבוץ נמצאת חורשה של עצי פיקוס בנגלי שניטעה ב-1943 על ידי ראשוני הקיבוץ כדי לשמש מקום מוצל וקריר לחברי הקיבוץ. מתכנן הנוי היה אדריכל הגנים יצחק קוטנר, אשר הביא את ייחורי העצים מהפיקוס הגדול במקווה ישראל.

הקיבוץ סמוך לשלושה קיבוצים דתיים אחרים בעמק בית שאן: טירת צבי, עין הנצי"ב ושלוחות.

==חברי קיבוץ מפורסמים==
* מריו לוי, מייסד הארגון לחקלאות אורגנית בישראל
* מלכה האס, מחנכת וחוקרת התפתחות הילד
* פרופ' אליעזר גולדמן
* ההוגה וחבר הכנסת לשעבר משה אונא

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20071112011016/http://www.seliyahu.org.il/betmidrash/index.html אתר בית המדרש לבוגרי צבא] 
* [https://web.archive.org/web/20160303183638/http://www.galil-net.org.il/HTMLs/article.aspx?C2004=13404&BSP=13015%2F שדה אליהו] במרכז המידע להתיישבות בגליל
* [http://www.romgalil.org.il/cds/82/ שדה אליהו] באתר הרשות לפיתוח הגליל
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

{| align=right
|<gallery widths="200" heights="180" perrow="3">
קובץ:Sde Eliyahu (5).jpg|בית הכנסת
קובץ:Sde Eliyahu (9).jpg|מגדל המים, שימש כמגדל שמירה ותצפית במלחמת השחרור. הוכר כאתר מורשת
קובץ:Sde Eliyahu (4).jpg|חורשת הפיקוסים
קובץ:Milestones in Sde Eliyahu (2).jpg|אבן מיל רומית שנמצאה בקיבוץ בשנת 1952 מתקופתו של הקיסר קרקלה
קובץ:Sde Eliyahu Bengal Ficus grove (1).jpg|חורשת הפיקוס הבנגלי בשדה אליהו
קובץ:Sde Eliyahu founders house (1).jpg|בית ראשונים בשדה אליהו
קובץ:Dining room in Sde Eliyahu.jpg|alt=|חדר האוכל
קובץ:Sde_Eliyahu_1943.jpg|שלט המועצה לשימור אתרים על מבנה העמדה הדרומית
</gallery>
|}

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1939
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:הקיבוץ הדתי
קטגוריה:עמק בית שאן
קטגוריה:יישובי חומה ומגדל
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן מאיר בן אורי
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
אנדסין

אַנְדֶסִין הוא מינרל סיליקטי השייך לקבוצת המינרלים הידועים בשם פלגיוקלז (סוג של פצלת השדה).

בדומה ללברדוריט, האנדסין מצוי באמצעיתה של שורת המינרלים ה מקבוצת הפלדספטים (פצלות השדה), המתחילה באלביט ומסתיימת באנורתיט.

קשה למצוא בטבע גבישים מפותחים של המינרל. אנדסין מצוי בעיקר כגבישים משובצים בסלעי יסוד, כדוגמת הדיוריט או האנדזיט, ובסלע המותמר גנייס, בהם הוא מהווה חלק חשוב מהרכבם. האנדסין מצוי בסלעי האנדזיט שבהרי האנדים ומכאן שמו.

==קישורים חיצוניים==

*[http://webmineral.com/data/Andesine.shtml אנדסין באתר webmineral]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פצלות השדה
קטגוריה:טקטוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
קסם קלפים

קסם קלפים מתבצע על ידי קוסם בעזרת מספר קלפים או חפיסת קלפים על מנת ליצור אשליה.

לרוב משתמשים בקלפי משחק רגילים, אך לפעמים בכרטיסי ביקור או בקלפים מיוחדים. ביצוע קסמים בעזרת קלפים בדרך כלל דורש יותר מיומנות ואימון, אך הוא אביזר נגיש וזול ובנוסף קיימים אלפי קסמים שונים בקלפים, ולכן זהו תחום פופולרי מאוד בקרב קוסמים וחובבנים בקסמי קלפים. משתמשים בכמאה טכניקות בסיסיות אשר צירופן יחד והדרך אשר בה מציגים את הקסם מבדילים ביניהם.

אחת מהטכניקות הבסיסיות והידועות בקסמי קלפים נקראת Backpalm (כף יד אחורית). בטכניקה זו, מחביאים את הקלף (או מספר קלפים) מאחורי כף היד. בעזרת אימון קצר כל אחד יכול לבצע זאת, ואם נעשה במהירות מתקבלת אשליה שהקלף נעלם:
* מחזיקים את הקלף בארבע אצבעות מאחורה, ובאגודל מקדימה.
קובץ:Backpalm1.JPG
* מכופפים את האמה והקמיצה ותופסים עם האצבע המורה והזרת את הקלף מהצדדים.
קובץ:Backpalm2.JPG
קובץ:Backpalm2side.JPG
* תופסים את הקלף בין אצבעות האצבע המורה והאמה, והקמיצה והזרת.
קובץ:Backpalm3.JPG
* מיישרים את היד, והקלף נעלם.
קובץ:Backpalm4.JPG
קובץ:Backpalm4side.JPG

אחד מהקסמים המפורסמים ומעוררי ההתפעלות ביותר נקרא The ambitious card (הקלף השאפתני) שבו הקוסם גורם לקלף נבחר להופיע שוב ושוב בראש חפיסת הקלפים לאחר ששמים אותו במרכזה ולמרות ערבובים חוזרים ונשנים. האפקט לרוב מיוחס לקוסם הצרפתי גוסטב אלברטי באמצע המאה ה-19. אך קיים רעיון דומה בספר Nouvelle Magie Blanch Devoilee של פונסין, שפורסם ב-1854 וקדם לו.

קסם שונה, אשר היה נפוץ בעיקר בקרב נוכלים הוא Three card monte, קסם בו שלושה קלפים מוצגים לצופה, ואחרי ערבוב קל הוא צריך למצוא את הקלף השונה, לרוב ללא הצלחה..

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קסמים
קטגוריה:משחקי קלפים
התקוממות ווצ'אנג

פסל [[סון יאט-סן באתר בו החלה התקוממות ווצ'אנג.]]
ראשים כרותים של מורדים בווצ'אנג.
התקוממות ווצ'אנג (בסינית: &#27494;&#26124;&#36215;&#32681;; 10 באוקטובר 1911) הייתה התקוממות עממית בסין הקיסרית שהביאה לתחילתה של מהפכת שינהאי, המהפכה שהביאה להפלת המשטר הקיסרי של שושלת צ'ינג בסין ולהקמת הרפובליקה הסינית.
בשנת 1900 החליט השלטון הקיסרי על הקמתו של צבא חדש ומודרני למדינה אשר נקרא "הצבא החדש". באותו הזמן, הייתה העיר ווצ'אנג, על גדות נהר היאנגצה, המקום בו נמצאת התעשייה הצבאית המפותחת ביותר בסין, ולכן הוחלט שהמקום בו מיוצרים כלי הנשק החדישים יהיה גם המקום בו יישב הגרעין לצבא החדש. רעיונותיו החדשים והמהפכניים של סון יאט-סן התחילו משפיעים בהדרגה על הקצינים והחיילים בצבא החדש בווצ'אנג ורבים מהם החלו משתתפים בפעילות מהפכנית.

ההתקוממות עצמה החלה כתוצאה מתאונה ולא במתכוון, כאשר מהפכנים ששמו להם למטרה לסלק את השלטון הקיסרי החלו לבנות פצצות אשר אחת מהן התפוצצה בשוגג. מקרה זה הביא לחקירה משטרתית של נסיבות הפיצוץ, חקירה במהלכה נתפסו רשימות של מהפכנים אשר משרתים בצבא החדש. רוב הקצינים העדיפו להתמרד כנגד השלטון ולא להיעצר. מהפאניקה שנוצרה עקב החשש לדיכוי צבאי חריף של ההתקוממות נמלטה הנהגת הפרובינציה אל מחוץ למדינה. סון יאט-סן עצמו, שלא היה לו כל קשר ישיר למהומות ואשר שהה באותו הזמן במסע גיוס לתמיכתם של הסינים בארצות הברית, שמע על ההתקוממות מעיתון אמריקאי.

עובדה נוספת שזירזה את התעוררות ההתקוממות בסין הייתה התחושה כי חצר שושלת צ'ינג איבדה את המנדט השמימי שלה. בזמנו, אסונות טבע כגון שריפות או הצפות מאסיביות של גדות הנהרות הגדולים, נחשבו כסימן להסרת הכרת האלים בזכותה של השושלת המכהנת לשלוט במדינה. בשנת 1911, עלה נהר היאנגצה על גדותיו, גורם לנזקים קשים ולכ-100,000 אבדות בנפש. כוחות הצבא החדש המהפכניים, שהיו ממוקמים בקרבת ההצפות, ראו בהצפה סימן "אלוהי" להיחלשותו של השלטון הקיסרי. 

הממשלה הקיסרית, בהנהגתו של העוצר הנסיך צ'ון השני, התמהמהה משום מה בהגשת העזרה לאזורים המוצפים בשבועות הראשונים לאחר ההצפות. התמהמהות זו היותה סיבה מספקת למורדים והעניקה להם זמן די והותר כדי להכריז על ממשל זמני מקומי בפרובינציה, ממשל אליו הצטרפו עד מהרה פרובינציות נוספות שדגלו במהפכה. כחודש לאחר ההצפות, נפגשו נציגיהן של הפרובינציות הפורשות מהקיסרות והן הכריזו לראשונה על הקמת רפובליקה (הרפובליקה הסינית) בשטחיהן. לנשיא הזמני של הרפובליקה נבחר סון יאט-סן שהיה פשרה מתקבלת על דעת המהפכנים כמו גם על דעתו של המעמד הגבוה השמרני יחסית.

בטאיוואן, שמהווה את גלגולה הנוכחי של הרפובליקה הסינית, נחוג תאריך ההתקוממות (10 באוקטובר) כחג לאומי.

==ראו גם==

* קוומינטנג

קטגוריה:סין: היסטוריה
קטגוריה:הפיכות ומהפכות שלטוניות
קטגוריה:העת החדשה
חזית דתית תורתית

חזית דתית תורתית - רשימה חרדית אשר איחדה את המפלגות אגודת ישראל ופועלי אגודת ישראל בבחירות לכנסת השלישית, הבחירות לכנסת הרביעית והבחירות לכנסת השמינית.

בכנסת ה-3 שינתה הסיעה את שמה ל"אגודת ישראל-פועלי אגודת ישראל", ובשני המקרים האחרים היא התפצלה למרכיביה.

==חברי כנסת==

* לרשימת מועמדים מלאה ראו עמוד המפלגה במכון הישראלי לדמוקרטיה

הכנסת השלישית (1955)<br>
6 מנדטים (39,836 קולות) <br>
אגודת ישראל: יצחק מאיר לוין, שלמה לורינץ, זלמן בן-יעקב <br>
פועלי אגודת ישראל: בנימין מינץ, קלמן כהנא, יעקב כ"ץ<br>

הכנסת הרביעית (1959)<br>
6 מנדטים (45,569 קולות): <br>
אגודת ישראל: יצחק מאיר לוין, שלמה לורינץ, מנחם פרוש, שלמה יעקב גרוס <br>
פועלי אגודת ישראל: בנימין מינץ, קלמן כהנא, יעקב כ"ץ <br> 

הכנסת השמינית (1973)<br>
5 מנדטים (60,012 קולות): <br>
אגודת ישראל: שלמה לורינץ, יהודה מאיר אברמוביץ, מנחם פרוש, שלמה יעקב גרוס <br>
פועלי אגודת ישראל: קלמן כהנא, אברהם ורדיגר <br>

==ראו גם==
*יהדות התורה
*חרדים
*החזית הדתית המאוחדת
*חזית דתית לאומית

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.knesset.gov.il/faction/heb/FactionPage.asp?PG=61 חזית דתית תורתית], באתר הכנסת
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חזית דתית תורתית
קטגוריה:מפלגות חרדיות בישראל
קטגוריה:ישראל: מפלגות עדתיות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1955
אופני כביש

אופני כביש
מרוץ אופני כביש
אופני כביש הם אופניים שנועדו לנסיעה מהירה על כביש סלול, בפרט לשם השתתפות במרוצי אופניים, הכוללים את הג'ירו ד'איטליה, טור דה פראנס ועוד מרוצים גדולים אחרים.

== מבנה ==
בניגוד לאופני הרים הכוללים בולמי זעזועים, אופני הכביש הם נטולי בולמים, שכן פעולת הבולמים מאטה את האופניים ומעלה את
משקל האופניים. על האופניים גם להיות קלים ככל שניתן על מנת להקל על הטיפוס בעליות הקשות ועל מנת להוריד את המאמץ שצריך כדי להגיע למהירויות גבוהות ככל האפשר.

כדי להתמודד עם שתי בעיות אלו פותחו אופניים בעלי מבנה מינימליסטי המכילים רק את הנדרש לשם תפעול יעיל שלהם. חברות האופניים המובילות כגון Trek, Specialized וPinarello מייצרות את שלדות האופניים מחומרים מתוחכמים, הלקוחים בחלקם מתעשיית החלל והתעופה. סגסוגות מתכת שונות הן בעלות קשיחות רבה ועם זאת יכולת לספוג זעזועים המגיעים מהכביש. אפשר למצוא אופניים מסקנדיום, סיבי פחמן, סגסוגות אלומיניום קלות, סגסוגות פלדה-אלומיניום-כרום (כרומולי), חברת ligtspeed מייצרת אופניים מטיטניום, חברת merida מייצרת אופניים ממגנזיום ופיתוחים חדשים מופיעים מדי שנה במרוצים ובחנויות האופניים.

לאנס ארמסטרונג, מנצח הטור דה פראנס שבע פעמים שזכיותיו נפסלו עקב רמיה בספורט, רכב על אופניים של חברת Trek שמשקלם 7.6 קילוגרם בלבד. היה זה המשקל המינימלי המותר על פי הוראות האיגוד הבינלאומי לאופניים (UCI). כיום המשקל המינימלי הוא 6.8 קילוגרם, וישנם אף אופניים השוקלים פחות מכך.

חברות אחדות מקפידות, בעיקר מטעמי מסורת וקלאסיקה, לרתך, להלחים ולהרכיב את האופניים בעבודת יד בלבד. חברות אחרות מעדיפות את האיכות של פס יצור ממוכן.

גלגלי האופניים הם דקים מאוד כדי להקטין את החיכוך עם הכביש עד למינימום. הגה האופניים מעוקל כלפי מטה במבנה של שתי קרניים, כדי לאפשר לרוכב לרכון קדימה לתנוחת רכיבה אווירודינמית בעת רכיבה מהירה.

פיתוחים אחדים הופיעו בשנים האחרונות. דוושות המתחברות לנעלי רכיבה מיוחדות שנועל הרוכב המנצלות את האנרגיה המושקעת בהרמת הרגל להנעת האופניים; מנופי העברת הילוכים זעירים, המשולבים בידיות המעצורים, בעזרתם מעביר הרוכב הילוכים במגע קל של האצבע; אוכף רכיבה ארגונומי המונע לחץ על המפשעה ופגיעה בצינוריות הזרע, ומערכות גלגלי שיניים המשתלבות בצורה מדויקת ושקטה ביותר.

==ספורט אופני הכביש==

מרוצי אופני כביש נערכים על כבישים סלולים, ובכך הם נבדלים ממרוצי אופני השטח הנערכים בתנאי שטח משובשים ודרכי עפר. לרוב המרוצים נערכים על כבישים שנסללו לשם תעבורה יום יומית ולא נועדו במיוחד למרוצים.

==ראו גם==
* אופני טנדם
* אופני יד
* אופנוח
*קאדנס

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
כביש
קטגוריה:מרוצי אופניים
קטגוריה:כלי רכב דו-גלגליים
ספר לבן

ספר לבן (באנגלית: White paper) הוא דו"ח או מדריך רשמי המתייחס לבעיות ולפתרונן. במדינות חבר העמים הבריטי מתייחס המושג למסמך המציג את מדיניות הממשלה ומובא לאישור הפרלמנט.

== ספר לבן ממשלתי ==
מקור הביטוי "ספר לבן" הוא בממשלת בריטניה. יש הרואים ב, שפורסם בחודש יוני 1922 על ידי שר המושבות של בריטניה, וינסטון צ'רצ'יל, ותיאר את הכוונות המדיניות של בריטניה בנוגע לעתידה של ארץ ישראל תחת שלטון המנדט הבריטי, את הדוגמה המפורסמת הראשונה למסמך מסוג זה. מקור השם הוא בכריכת המסמך; בממשלה הבריטית ידועים גם מסמכים הנקראים "ספר כחול" ("Blue Book"), המהווים תקציר למסמכי ספר לבן וגם שמם נגזר מצבע הכריכה. קיים גם "ספר ירוק", המהווה מסמך ממשלתי טנטטיבי, המועלה לדיון פרלמנטרי וציבורי. מסמך כזה מהווה אמירה לגבי כוונות הממשלה ורצונה, אך גם מאפשר לממשלה לסגת מהן על פי הדיון שייווצר.

לדברי אודרי דורר, חוקרת קנדית, מסמכי ספר לבן הם "כלי לדמוקרטיה שיתופית... ולא התחייבות מדינית בלתי ניתנת לשינוי". ספר לבן "מנסה לבצע תפקיד כפול, על ידי הצגת מדיניות ממשלתית מוצקה ובאותה עת הזמנה להבעת דעות לגביה".

במהלך שלטון המנדט הבריטי על ארץ ישראל פורסמו מספר ספרים לבנים שנגעו למדיניותה של בריטניה בארץ ישראל . הראשון, הספר הלבן של צ'רצ'יל, פורסם כאמור ביוני 1922. בנובמבר 1928 פורסם ספר לבן בנוגע לפרשת הכותל שאירעה בערב יום הכיפורים באותה שנה. הספר הלבן של פאספילד פורסם בחודש אוקטובר 1930 על ידי שר המושבות של בריטניה, סידני וב. בנובמבר 1938 פורסם ספר לבן יחד עם דוח ועדת וודהד. במאי 1939 פורסם הספר הלבן של מקדונלד, על שם שר המושבות של בריטניה, מלקולם מקדונלד. ספר זה קבע שבשטחי ארץ ישראל המנדטורית תוקם מדינה דו-לאומית, והגביל את עליית היהודים ורכישת קרקעות על ידי יהודים.

== ספר לבן עסקי ==
מאז שנות ה-90 של המאה העשרים משמש המושג "ספר לבן" בתחום העסקי, ככלי שיווקי. ספר לבן שמופק על ידי חברה מציג ללקוח פוטנציאלי בעיות שהוא עלול להיתקל בהן בתחום מסוים, והפתרון המוצע לבעיות אלה באמצעות מוצרי החברה שפרסמה את הספר הלבן. לעיתים כולל ספר לבן רק תיאור טכני של מוצר או שיטה.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ממשל ומדיניות
קטגוריה:שיווק
החיל הבריטי החופשי

שחזור מדי החיל
רוי קורלנדר במדי החיל הבריטי החופשי

החיל הבריטי החופשי (באנגלית: British Free Corps, בגרמנית: Britisches Freikorps) הוא שמה של יחידת שבויי מלחמה בריטיים שהתנדבו להילחם לצד הנאצים בעת מלחמת העולם השנייה.

באמצע שנת 1943 הקים ג'ון אמרי, בוגד בריטי ששהה בברלין, כשדר של שידורי תעמולה נאציים בשפה האנגלית, יחידה בחסות הנאצים שנקראה "הלגיון הבריטי של סיינט ג'ורג'". אמרי ניסה לשכנע שבויי מלחמה בריטיים, אוסטרליים וניו זילנדיים להצטרף ליחידתו על מנת להילחם בברית המועצות.

למעשה נוצרה היחידה לא בגין צורך צבאי אמיתי, אלא על מנת שתשמש כלי תעמולה בידי הנאצים. היחידה מנתה עשרות בודדות של שבויים. ההערכות לגבי מספרם משתנות לפי המקורות השונים, אך בכל מקרה לא יותר מ-30 איש בעת ובעונה אחת. קבוצה זו הייתה זעירה ביחס לנתון של כ-60,000 שבויי המלחמה הבריטיים שנשבו על ידי הגרמנים, ובהשוואה ליחידות בוגדים צרפתיים ובלגיים שמנו אלפי אנשים. לבסוף החליטו הגרמנים כי שירותו של אמרי אינו נחוץ להם יותר ושילבו את היחידה, בינואר 1944, במסגרת הוואפן אס אס (האס אס הקרבי) בשם "החיל הבריטי החופשי".

חברי היחידה היו בחלקם פשיסטים בריטיים וחלקם אנשים משולי החברה. מכיוון שמכסתם לצורכי לחימה ממשית לא נתמלאה, בילו אנשי היחידה את זמנם בבטלה בבסיסם בעיר הילדסהיים בגרמניה. אחדים מהם יצאו למסעי שכנוע במחנות השבויים במטרה לגייס בוגדים נוספים, אך ללא הצלחה.

היחידה הגיעה לסוף דרכה בראשית שנת 1945, בעת הקרב על ברלין. מקורות אחדים טוענים כי אכן עסקו בלחימה נגד הכוחות הסובייטיים ומקורות אחרים אומרים כי רובם ערקו. לאחר המלחמה אותרו שרידי היחידה, הועמדו לדין צבאי, ונדונו לתקופות מאסר החל משנות מאסר אחדות ועד למאסר עולם. מקים היחידה ג'ון אמרי נדון למוות והוצא להורג ב-19 בדצמבר 1945. קצין האס אס הגרמני שהיה אחראי על היחידה האופשטורמפירר (סרן) האנס רופקה חי לעת זקנה בגרמניה.

== ראו גם ==
*דיוויזיית שרלמאן
* הלגיון הגאורגי - חיל מתנדבים גאורגי בשירות הנאצים.
* הלגיון הוולוני - חיל מתנדבים בלגי בשירות הנאצים.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יחידות מתנדבים זרות בוורמאכט
קרלובי וארי

קרלובי וארי (בצ'כית: Karlovy Vary, ), הידועה גם בשמה הגרמני קרלסבאד (בגרמנית: Karlsbad) (משמעות השם בשתי השפות היא זהה: מרחצאות קארל) היא עיר מרפא ונופש ידועה במערב בוהמיה שבצ'כיה. העיר משמשת כבירת המחוז המערבי ביותר של צ'כיה, בעל אותו השם, קרלובי וארי, וממוקמת כ-130 ק"מ ממערב לבירת צ'כיה, פראג. בעיר נמצאים תריסר מעיינות חמים של רחצה במרחצאות שלהם יצאו מוניטין כבעלי כוחות מרפא. לשיא תהילתה הגיעה העיר במאה ה-19, והיא משכה אליה מבקרים מרחבי אירופה, ובהם גם מלכים והוגי דעות.

ב-2021 העיירה הוכרזה כחלק מאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם ערי הספא הגדולות של אירופה ביחד עם עוד עשר ערים בצ'כיה ובמדינות נוספות.

ה[[גייזר בקרלובי וארי]]

==מעיינות המרפא==
המסורת מספרת שהמעיין הראשון במקום התגלה במאה ה-14 על ידי הקיסר קארל הרביעי בעת שהיה במסע ציד, ומכאן השם קרלסבאד. באמצע המאה ה-19 החלו לייחס סגולות מרפא גם לשתיית המים, ולמטרה זו נמכרים בעיר ספלי חרסינה מיוחדים.

אחד מהמעיינות, הכלוא בתוך בניין, מתפרץ בצורת גייזר. המים במעיינות מקוררים מ-70 מעלות (המעיין החם ביותר) עד 40 מעלות (הטמפרטורה בחלק מן הברזיות המפוזרות ברחבי העיר).

==הקהילה היהודית==

בקרלובי וארי התקיימו שני קונגרסים ציוניים, הקונגרס ה-12 ב-1921, והקונגרס ה-13 ב-1923.

==תיירות, תרבות ופנאי==
אחד מסימני ההיכר של העיר הוא הוופל המיוחד הנמכר ברחובותיה (וופל דק ועגול בעל קוטר של כ-30 סנטימטר). בשולי העיר נמצאת גבעת דיאנה, שפוניקולר מוליך אל פסגתה. מגדל תצפית שבראש הגבעה מאפשר להשקיף על העיר וסביבתה.

מאז 1948 מתקיים בעיר פסטיבל הסרטים הבינלאומי קרלובי וארי, פסטיבל הקולנוע הוותיק והחשוב ביותר במזרח אירופה ואחד מהחשובים בעולם.

==ערים תאומות==
הערים התאומות של קרלובי וארי הן:
* 
* 
* 
* 

==ראו גם==
* בית הכנסת בקרלסבאד

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://dbs.bh.org.il/he/קארלובי-וארי/מקום קהילת יהודי קארלובי וארי] באתר בית התפוצות
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צ'כיה: ערים
קטגוריה:מקומות מרפא
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
מסכת גיטין

בית דין]]
מַסֶּכֶת גִּטִּין היא המסכת השישית בסדר נשים, שהוא הסדר השלישי במשנה, ויש בה תשעה פרקים.

המסכת עוסקת בעיקר באופן שבו נעשים הגרושין. ביהדות, גירושין מתבצעים כאשר איש נותן לאשתו שטר (המכונה "ספר כריתות" בלשון המקרא, או "גט" בלשון חכמים), שבו משחרר אותה מן הנישואים. כתיבת הגט ומסירתו הם חלק ממעשה הגירושין, ועל כן עוסקת המסכת גם בפרטים אלו.

המסכת כוללת גם כפרק וחצי (סוף הפרק הרביעי וכל הפרק החמישי) העוסקים בענייני "תיקון העולם" - גזרות ותקנות שמטרתן מניעת מכשולים ותקלות.

קבוצת אגדתות מפורסמת בגמרא שעל המסכת מכונה בשם "אגדות החורבן" ומספרת את סיפור חורבנם של ירושלים ובית המקדש.

בדפוס וילנה לתלמוד בבלי למסכת זו יש 89 דפים.

==מיקומה של המסכת בסדר נשים==
בנוסח המשנה לרמב"ם, המסכת מופיעה לאחר מסכת נדרים, ולפני מסכת סוטה. הרמב"ם מסביר סדר זה כך:

אולם סדר המסכתות המצוי הוא שהמסכת מופיעה אחרי מסכת סוטה, וזאת עקב הרצון שלא להפריד בין מסכתות נזיר לסוטה הקשורות זו לזו כמו שמבואר במסכת סוטה: "למה נסמכה פרשת נזיר שבתורה לפרשת סוטה? לומר לך שכל הרואה סוטה בקלקולה ידיר עצמו מן היין".

==פרקי המסכת==
#המביא גט קמא (שש משניות) – דיני שליחות גט מ"מדינת הים", והקשר בין גיטין לשטרות שחרור עבדים, ובין היתר גם בגבולות ארץ ישראל.
#המביא גט בתרא (שבע משניות) – סיום דיני שליחות ממדינת הים, דיני כתיבת וחתימת הגט ושליח הבאה.
#כל גט שנכתב (שמונה משניות) – דיני כתיבת הגט לשמה, שליח גט שחלה, וחזקות.
#השולח גט לאשתו (תשע משניות) – דיני ביטול שליח, ודינים שנאמרו מפני תיקון העולם.
#הניזקין שמין להם בעידית (תשע משניות) – עוד דינים מפני תיקון העולם ומפני דרכי שלום.
#האומר התקבל גט זה לאשתי (שבע משניות) – עוד דיני שליחים בגט: לכתיבה, חתימה, הולכה וקבלה.
#מי שאחזו קרדיקוס (תשע משניות) – המשך דיני שליחים, ודיני גט על תנאי.
#הזורק גט לאשתו (עשר משניות) – דיני קבלת הגט, גט ישן, נשים שחובה לגרשן וגט קרח.
#המגרש את אשתו (עשר משניות) – דיני גירושין לחצאין, עדים בגט, ועילות לגירושין.
לפי רש"י, הרא"ש והמאירי פרק מי שאחזו קודם לפרק האומר התקבל. זאת לעומת התוספות בשם התלמוד ירושלמי הר"ן והרמב"ם שמסדרים כפי הסדר המופיע כיום.

במסכת זו 75 משניות.

==קישורים חיצוניים==

* תלמוד בבלי, [http://maagarim.hebrew-academy.org.il/Pages/PMain.aspx?misyzira=80029 מסכת גיטין], במפעל המילון ההיסטורי של האקדמיה ללשון העברית
* 

==הערות שוליים==

גיטין
אברהם ורדיגר

אברהם ורדיגר (6 במאי 1921, כ"ח בניסן תרפ"א – 27 בנובמבר 2013, כ"ד בכסלו תשע"ד) היה איש ציבור דתי, מראשי פועלי אגודת ישראל. כיהן כסגן שר במשרד לענייני ירושלים, חבר הכנסת מטעם פועלי אגודת ישראל, מורשה, אגודת ישראל ויהדות התורה ויושב ראש דירקטוריון בנק פאג"י.

==ביוגרפיה==
ורדיגר נולד בעיר לודז' שבפולין ליעקב ורדיגר מצאצאי הרב אברהם מטשכנוב, אבי שושלת חסידות סטריקוב. אביו, נכדו של רבי מנחם מנדל לנדא מזוויירצ'ה, הוציא מספר ספרים של רבי אברהם מטשכנוב.

עלה לארץ ישראל ב-1947. את השכלתו רכש בלימודים בישיבה גבוהה. היה פעיל בתנועת פאג"י בפולין, צרפת וישראל. שירת בצה"ל.

ב-21 בדצמבר 1967 החל לכהן בכנסת השישית, לאחר שחבר הכנסת יעקב כ"ץ נפטר לאחר שנפצע בתאונת דרכים וכיהן עד סיום הכנסת השמינית ב-1977. ב-1984 הקים את מורשה יחד עם הרב חיים דרוקמן, וכיהן מטעמה בכנסת ה-11. בסיום אותה קדנציה השתלב מחדש באגודת ישראל וכיהן מטעמה בכנסת ה-12 (עד 1992). בכנסת ה-13 כיהן מחצית מהקדנציה (מ-28 ביוני 1994) ברוטציה עם חבר הכנסת מנחם פרוש. פרש מהכנסת ב-1996.

כיהן בתפקידים בכירים בתנועת פועלי אגודת ישראל ושנים רבות כמזכיר הכללי עד שנבחר ליו"ר התנועה. כיהן כחבר הכנסת מטעם אגודת ישראל, חזית דתית תורתית ויהדות התורה. בכנסת ה-12 כיהן כיו"ר ועדת האתיקה של הכנסת וב-27 בנובמבר 1990 נתמנה לסגן שר במשרד לענייני ירושלים, תפקיד שנוצר בשבילו ולא היה קיים עד אז.

ורדיגר התפרסם כשסירב לשתף פעולה עם ניסיונו של שמעון פרס להקים ממשלה צרה בימי "התרגיל המסריח" ב-1990. גורמים באגודת ישראל תבעו ממנו להתפטר, אם אינו מוכן להצביע כהחלטת הסיעה. הלחץ שהופעל עליו הביא אותו לכתוב מכתב התפטרות, אך בעקבות בקשותיהם של רבי מנחם מנדל שניאורסון והרב אלעזר מנחם מן שך, חזר בו מהתפטרותו ותמך בממשלתו החדשה של שמיר.<ref>; קורנפלד, בחדרי חרדים.</ref>

נפטר בשנת 2013, ונקבר בהר המנוחות בירושלים.

בנו, חנוך ורדיגר, ניסה ללא הצלחה להחיות את תנועת פועלי אגודת ישראל ולהריצה בבחירות לכנסת ובהמשך עמד בראש תנועת 'טוב' שהתמודדה במישור המוניציפלי.

בט' באייר תשפ"ג, 30 באפריל 2023, הנציחה אותו עיריית ירושלים בקריאת מעבר רחוב על שמו בשכונת מקור ברוך סמוך לרחוב רש"י, בטקס שהתקיים במעמד הרב הראשי לישראל הרב דוד לאו, ראש העיר משה ליאון ובני המשפחה בהנחיית משה שטרן.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:עולים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם פועלי אגודת ישראל
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם מורשה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם אגודת ישראל
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם יהדות התורה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם חזית דתית תורתית
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם סיעות יחיד
קטגוריה:חברי הכנסת השישית
קטגוריה:חברי הכנסת השביעית
קטגוריה:חברי הכנסת השמינית
קטגוריה:חברי הכנסת האחת עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השתים עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השלוש עשרה
קטגוריה:משפחת ורדיגר
קטגוריה:משפחת אברהם לנדא מטשכנוב
קטגוריה:יושבי ראש בנקים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בבית הקברות סנהדריה
קטגוריה:יושבי ראש ועדת האתיקה
קטגוריה:סגני שרים בממשלת ישראל
קטגוריה:ירושלים: חברי הכנסת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
גדי

גדי של [[יעל במכתש רמון]]
גְדִי הוא הצאצא של עז הבית בעברית מודרנית, עם זאת בעברית מקראית משמעותו גור של כל בהמה.

== הגדרה ==
גדי הוא צאצא של תיש ועז או של יעל ויעלה. גדי העז קטן מגדי היעל וניתן להתבלבל בין גדי יעל, ליעל בוגר, גודלם של השניים אינם שונה משמעותית ועיקר ההבדל ביניהם הם אורך הקרניים. לפי הרמב"ם (מאכלות אסורות פ"ט), רש"י (שמות כג, 19) ויוסף קרא, גם צאצאו של השור והפרה נקרא "גדי" לצד השם "עגל", הנהוג בימינו.

==בשר גדי==
בשר גדי
בימי קדם נחשב הגדי למעדן והיה חיה ראויה וזמינה, דבר המשתקף מסיפורי המקרא: נהגו להקריב אותו כקורבן, לתת אותו כתשורה או כאתנן (כמסופר במעשה יהודה ותמר), ולהציע אותו לאורחים מכובדים (כפי שמסופר אצל השופט גדעון ואצל מנוח אבי שמשון, שהציע מאכל זה למלאך, וכן אצל רבקה, שהכינה ליצחק תבשיל משני גדיי עיזים בסיפור גנבת הברכות).

עד היום השתמר מאכל זה אצל הבדואים בשם "ג'די בחליב אמו", והוא נחשב למאכל תאווה, שמכינים אותו לאורחים מכובדים.

שלוש פעמים נאסר במקרא לבשל גדי בחלב אמו (ראו בהרחבה שם), פעמיים מהן בסמיכות לענייני בית המקדש (; שם ), ופעם אחת בסמיכות לענייני מאכלים אסורים (). כבר הוזכר למעלה שבלשון המקרא 'גדי' הוא בן של כל בהמה ולא רק של עז. לפי חז"ל, אין האיסור מסוים רק על מולידת הגדי, אלא כללי על כל 'אֵם', כך למשל בן העז אסור לבשלו עם חלב של כל עז בעולם. בנוסף, כאשר הגדי גדל אין הוא הופך למותר לאכילה עם חלב אמו, אלא התורה לקחה 'גדי' בתור דוגמה. וכמו שגדי הוא בן כל בהמה, כך חלב אמו הוא של כל בהמה (למשל גדי עזים בחלב פרה). בנוסף אסרו חז״ל בשר עופות בחלב<ref>חז"ל לא אסרו דגים בחלב מפני שבשר הדג שונה מאוד מבשר הבהמה (משנה חולין קג, ב).</ref>.

לאיסור נאמרו כמה טעמים, מהם כי מדובר באכזריות, או באכילת תאוה, ועל עם ישראל להיות קדוש, ומהם כי כן היה מנהג פוליתאיסטי באותם הזמנים לבשל גדי בחלב אמו, למשל בעבודת עשתרת.

==דימויים==
בחזון השלום הכלל עולמי של הנביא ישעיהו מתואר המצב האידיאלי, בו החיות הטורפות יהפכו לצמחוניות באופן הבא: . הגדי מופיע גם בפיוט "חד גדיא" בהגדה של פסח כראשון בשרשרת ארוכה של נטרפים.

באנגלית מציינת המילה גדי (Kid) הן ילד והן מעשה שטות והתלוצצות, הנגזר כנראה משובבותו הרבה של הגדי. גם בעברית לפחות הקדומה, גדי שימש לנער, "גדיים שהנחת נעשו תיישים בעלי קרניים". בתלמוד ישנה אף מידת נפח שנקראת "מלוא פיו של גדי", והיא הכמות שגדי יכול להכניס לפיו.

ייתכן כי עין גדי שבמדבר יהודה קרוי על שמו של הגדי הרץ במדבר אל המעיין.

מזל גדי הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות. באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל גדי" הוא מי שנולד בין ה-22 בדצמבר לבין ה-20 בינואר (לערך). מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה מיקום השמש באזור השמיים המוקצה למזל גדי האסטרולוגי. כיום, אין חפיפה בין קונסטלציית הגדי לבין אזור השמיים של מזל גדי בגלל נדידתן של נקודות השוויון.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יעלים