פרשנות (משפט)

מוזנים
בתורת המשפט, פרשנות היא הפעילות לבירור משמעותו של החוק, ויישומו לסוגיות מעשיות העומדות בפני הציבור המציית לחוק ובפרט בפני השופט, הנדרש להכריע בוויכוחים על משמעות החוק.

אהרן ברק אפיין את הפרשנות: "הפרשנות יורדת לשורש המבנה החברתי ולבסיס היציבות החברתית ומערך הכוחות בחברה נתונה. היא מצויה ב'תפר' שבין תורת משפט לבין משפט חוקתי. היא קשורה קשר אמיץ לבעיות יסוד של דמוקרטיה, הפרדת רשויות ושלטון החוק".

==על הצורך בפרשנות==

לשונו של החוק קצרה ביותר, ומציגה עקרונות כלליים, שאותם נדרש הציבור לממש במהלך היישום היומיומי של החוק. מימוש זה כולל תהליך של פרשנות, כלומר ניסיון לגזור מהאמירה הכללית שבחוק הנחיה להתנהגות הראויה בסוגיה ספציפית. מחלוקת על הפרשנות הראויה מביאה לעיתים את הצדדים למחלוקת אל בית המשפט, ובו נדרש השופט להכריע מהי הפרשנות הראויה (או לתת פרשנות משלו). 

אהרן ברק הציג את הטעמים לריבוי האפשרויות הפרשניות:

פרשנותו של בית המשפט שמה קץ למחלוקות רבות, אולם ביסודה מונח חיסרון בולט: היא אינה נוצרת כל עוד לא הובאה המחלוקת להכרעתו של בית המשפט. לפיכך, לעיתים חולפות שנים אחדות עד שמתבררת משמעותו של החוק, ובמקרים אחרים עשויה מחלוקת פרשנית להתקיים שנים רבות מבלי שאיש יטרח להביאה להכרעתו של בית המשפט.

==דרכי הפרשנות==
כבסיס לפרשנות החוק משמשת בראש ובראשונה לשון החוק, ואליה מצטרפת ההיסטוריה החקיקתית שלו: דברי ההסבר להצעת החוק, דברים שנאמרו במהלך הדיון בכנסת וכדומה. בישראל משמשת גם מגילת העצמאות כמקור לפרשנות החקיקה, ומעמדה התחזק עם אזכורה בסעיף 1 לחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו. 

בית המשפט מפרש את החוק במסגרת דיון במקרה ספציפי, אך לעיתים הפרשנות שהוא נותן רלוונטית לא רק למקרה הספציפי אלא גם למקרים נוספים; כלומר, לעיתים הפרשנות מהווה תקדים. 

פרשנות החקיקה נעשית לפי כללי פרשנות מקובלים, מהם רלוונטיים לחקיקה בכללה, ומהם – לתחום מסוים.

פרשנות דווקנית היא פרשנות הנצמדת בקפדנות ללשון החוק. פרשנות תכליתית, לעומתה, מנסה לרדת לשורש כוונתו של המחוקק, ולהגשים את תכלית החקיקה, ולאו דווקא את האופן שבו נוסחה. דוגמה: בשנת 1954 הורה המפקח על המזונות להרחיק דיר חזירים מאזור תל אביב לגליל. בעל הדיר עתר לבג"ץ, וזה פסק שאף שלשון פקודת הפיקוח על מזונות, 1942, מאפשרת למפקח לתת הוראה זו, תכלית הפקודה אינה מתירה זאת, משום שתכלית הפקודה היא להסדיר חלוקה צודקת של מזון לאוכלוסייה, ואילו הוראתו של המפקח נבעה מהרצון לצמצם את גידול החזיר, ממניעים דתיים בלבד, ובכך חרגה מתכלית הפקודה.

באחדים מחוקי מדינת ישראל מצוינת מטרת החוק בתחילתו. דוגמה: ב נאמר: "חוק זה מטרתו לאסור הטרדה מינית כדי להגן על כבודו של אדם, על חירותו ועל פרטיותו, וכדי לקדם שוויון בין המינים." מידע רחב יותר על מטרת החוק והמטרות של סעיפיו השונים ניתן בדברי ההסבר להצעת החוק.

על משמעותה הדינמית של תכלית החקיקה עמד אהרן ברק:

בפרשנות דיני המיסים בישראל מהווה פסק דין חצור נקודת מפנה, בהעבירו את מרכז הכובד בפרשנות דיני המיסים מפרשנות דווקנית לפרשנות תכליתית.

===פרשנות סובייקטיבית לעומת פרשנות תכליתית אובייקטיבית===
בפרשנות תכליתית יש שתי אפשרויות שונות לקבוע מהי "תכלית החוק"; "תכלית סובייקטיבית" היא התכלית אליה התכוון המחוקק בעת חקיקת החוק. מנגד "תכלית אובייקטיבית" היא שיטה שבה החוק מפורש על רקע הערכים והעקרונות של השיטה המשפטית כפי שהם באים לידי ביטוי בכלל החקיקה. 

בשנת 1999 נדרש בית המשפט העליון להכרעה משפטית (בדיני מיסים) במקרה שבו "התכלית הסובייקטיבית" אליה התכוון המחוקק הובילה לפרשנות הפוכה מזו אליה הובילה "התכלית האובייקטיבית" של החוק כפי שזו נחזתה בידי השופטים שכתבו את דעת הרוב. בה בעת נקבע בפסק הדין כי לשון החוק יכולה להתאים לשתי הפרשנויות. בדעת הרוב, אותה כתבה טובה שטרסברג-כהן ואשר מבוססת על דברי אהרן ברק, נפסק כי "התכלית האובייקטיבית" גוברת על "התכלית הסובייקטיבית". כך בפסק הדין נקבע במפורש: .

מנגד לדעת שופט בית המשפט העליון נעם סולברג, "בהתנגשות בין תכלית סובייקטיבית לתכלית אובייקטיבית יש לפעול על פי כלל הכרעה ברור שלפיו ידה של התכלית הסובייקטיבית על העליונה (ובלבד שהיא מעוגנת בלשון החוק)". סולברג אף מותח ביקורת על הגישה הקיימת (של העדפת "התכלית האובייקטיבית" על כוונת המחוקק), שמהווה למעשה ביקורת חוקתית במסווה של "פרשנות". כחיזוק לעמדתו מצטט סולברג את דברי אהרן ברק עצמו (עליו, כאמור, הסתמך פסק הדין הנ"ל שקבע את עליונותה של "התכלית האובייקטיבית") על חשיבות "התכלית הסובייקטיבית" של החוק: .

===פרשנות מקיימת===
בעתירה לביטולו של חוק, בנימוק שאינו חוקתי, עולה לדיון האפשרות לפרש את החוק פרשנות מקיימת - פרשנות שמבטלת את המשמעות הלא חוקתית של החוק, אך מותירה את החוק עצמו ללא שינוי. נשיאת בית המשפט העליון, אסתר חיות, ציינה בבג"ץ חוק הלאום כי "לעולם יש להעדיף פרשנות מקיימת של חוק – ככל שהיא אפשרית וסבירה – ולפיה הוא אינו פוגע בזכויות חוקתיות. זאת, על פני פרשנות שממנה מתחייבת מסקנה בדבר אי-חוקתיותו של החוק העשויה להביא לביטולו." בהתאם לגישה זו עמדת הרוב בבג"ץ חוק הלאום הייתה שיש לדחות את העתירות לביטולו. לעומת עמדת הרוב ניצבה עמדתו של השופט ג'ורג' קרא, לפיה "לא ניתן להסתפק בפרשנות מקיימת המסתמכת על הנחות שאינן כתובות בחוק הלאום, בבחינת 'נדבך על נדבך' של הנחות ופרשנויות. לפיכך, לדידי, אין מתווה פרשני המרפא את אי-החוקתיות בחוק הלאום." 

בדיון בבג"ץ עילת הסבירות, שדן בעתירות לביטול תיקון מס' 3 לחוק יסוד: השפיטה, סברה השופטת יעל וילנר שניתן לתת לתיקון פרשנות מקיימת, ולא לראות בו ביטול גורף של עילת הסבירות, אלא ביטול של "עילת הסבירות האיזונית", זו שהשתרשה במשפט המנהלי בישראל החל משנות ה-80 בעקבות פסק הדין של אהרון ברק בבג"ץ דפי זהב נגד רשות השידור. עמדת הרוב הייתה שלא ניתן ללכת בדרך זו, ונפסק שהתיקון בטל.

דוגמה נוספת: בחוק סמכויות מיוחדות להתמודדות עם נגיף הקורונה החדש ניתנה לממשלה סמכות להתקין תקנות להגבלת פעילות במרחב הציבורי, ובכלל זה תנאים לעניין אופן קיום הפגנה. בתקנות שהותקנו מכוח חוק זה נקבעו שתי הגבלות:
# מספר המפגינים בשטח פתוח לא יעלה על 20 אנשים.
# ההפגנה תתקיים במרחק שאינו עולה על 1,000 מטרים ממקום מגוריו של המפגין.
בעקבות זאת הוגשו עתירות לביטול החוק והתקנות, מחמת פגיעתם בחופש ההפגנה. נפסק שלהגבלת מספר המפגינים ניתן לתת פרשנות מקיימת, לפיה אין הגבלה על מספר המשתתפים בהפגנה, כל זמן שהם יהיו בקבוצות (קפסולות) של לא יותר מ-20 מפגינים כל אחת. לעומת זאת, להגבלת המרחק לא ניתנה פרשנות מקיימת, ונפסק שהיא בטלה.

==חקיקה שיפוטית==

פרשנות באה בדרך כלל לתת משמעות לחוק, כלומר לשמש פה למחוקק, אך לעיתים הפרשנות מרחיקה לכת, ומשלימה את החסר בחוק, ונותנת לבית המשפט תפקיד גדול יותר, בהשוואה לזה של מוסדות שלטון אחרים, בקביעת הנורמות שישררו במדינה. גישה זו לפרשנות קרויה חקיקה שיפוטית.

==פרשנות של רשות שלטונית==

על מימושם של חוקים רבים מפקחת רשות שלטונית שהוסמכה לכך (לדוגמה, על מימושם של חוקי המיסים בישראל מפקחת רשות המסים בישראל). מבחינה פורמלית, פרשנותה של רשות שלטונית אינה מחייבת, אך מבחינה מעשית יש לה חשיבות רבה. "קובץ הפרשנות לפקודת מס הכנסה", שפורסם על ידי רשות המיסים, מציג את פרשנותה של רשות המיסים לסוגיות שונות בתחומי המיסים. 

מנגנון שבו פרשנותה של רשות שלטונית הופכת למחייבת, לפחות ביחס למקרה ספציפי שלגביו ניתנה, הוא מנגנון הפרה-רולינג.

== ראו גם ==
* רונלד דבורקין
* חוק הפרשנות

==לקריאה נוספת==
* אהרן ברק, פרשנות במשפט (חמישה כרכים: 1992-2001).
* אהרן ברק, פרשנות תכליתית במשפט (2003).
* משה אזר, פרשנות משפטית המנוגדת להבנת הנקרא, תשס"ז (2007), תל אביב: פרלשטיין-גינוסר.
* עפר גרנות, "פרשנות תכליתית בדיני המס: מהצהרת עקרונות לפרקטיקה מעשית", מיסים, אפריל 2004.

==קישורים חיצוניים==
* 
*בנימין בראון, [https://www.academia.edu/5157201/Formalism_and_Values_Three_Models_Hebrew_ פורמליזם וערכים - שלושה דגמים].
* ישראל ציגנלאוב, [http://www.hapraklit.co.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/nun1_8.pdf פרשנות לגיטימית או התערבות הפוגעת ביציבות המשפטית? גישת הפרשנות התכליתית על פרשת דרכים], הפרקליט נ(1)
* 
* (עוסק בפרשנות בניגוד ללשון)
* שאול שארף, [http://ftpmirror.your.org/pub/wikimedia/images/wikipedia/commons/3/32/%D7%A4%D7%A8%D7%A9%D7%A0%D7%95%D7%AA_%D7%94%D7%97%D7%95%D7%A7%D7%94_%D7%91%D7%94%D7%AA%D7%90%D7%9D_%D7%9C%D7%A2%D7%9E%D7%93%D7%AA_%D7%94%D7%A6%D7%99%D7%91%D7%95%D7%A8_-_%D7%A9%D7%90%D7%95%D7%9C_%D7%A9%D7%90%D7%A8%D7%A3.pdf פרשנות החוקה בהתאם לעמדת הציבור], עבודת מוסמך, אוניברסיטת בר-אילן, תשע"ב

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילוסופיה של המשפט
קטגוריה:מונחים משפטיים
pl:Wykładnia prawa