יחסי דנמרק–לוב

יחסי דנמרק–לוב הם היחסים הדו-צדדיים בין דנמרק ללוב. היחסים הדו-צדדיים מתוחים בגלל פרשת קריקטורות מוחמד וההתערבות הצבאית של 2011 בלוב. דנמרק מיוצגת בלוב באמצעות שגרירותה בקהיר, מצרים.<ref></ref> שר החוץ הדני וילי סובנדל ביקר בלוב בפברואר 2012, לקראת פתיחת הנציגות החדשה בטריפולי.<ref></ref><ref></ref>

== היסטוריה ==
=== ממלכת לוב ===
בינואר 1952, דנמרק ו-11 מדינות אחרות נתנו חסות להחלטה באו"ם על הקמת ממלכת לוב תחת המלך אידריס, ולהכיר בלוב כמדינה עצמאית.<ref></ref>

=== עידן קדאפי ===
לאחר תקרית טיסה 114 של ליביאן איירליינס, דנמרק עם צרפת, אוסטרליה ובריטניה נמנעה מהצבעה במועצת הביטחון של האו"ם.<ref></ref><ref></ref> לאחר הפיגוע בדיסקוטק ברלין ב-1986, הורתה דנמרק לדיפלומטים הלובים בדנמרק לעזוב את המדינה.<ref></ref> כתגובה לגירושים גירשה ממשלת לוב דיפלומט מדנמרק.<ref></ref> בינואר 2006 סגרה ממשלת לוב את שגרירותה בדנמרק, כמחאה על פרשת קריקטורות מוחמד.<ref></ref> בשנת 2008, לוב החרימה חברות דניות,<ref></ref> והדירה חברות דניות מפרויקטים גדולים של תשתיות בשווי 126.5 מיליארד דולר.<ref></ref>

=== מועצת המעבר הלאומית ===
ב-18 במרץ 2011 נפגשה שרת החוץ הדנית לין אספרסן עם נציג מועצת המעבר הלאומית עלי זידאן.<ref></ref> ב-25 במרץ תמך הפוליטיקאי הדני נסר חאדר בהכרה דנית במועצת המעבר הלאומית כממשלתה הלגיטימית של לוב.<ref></ref> ב-19 באפריל פתח הארגון הלובי לדמוקרטיה וזכויות אדם, ארגון לא-ממשלתי וארגון גג למועצה המעבר הלאומית משרד בקופנהגן.<ref></ref> דנמרק הייתה בין המדינות, שדובר המועצה אמר כי ב-5 במאי 2011 הכירה במועצת המעבר הלאומית כממשלת לוב. עם זאת, דובר ממשלת דנמרק, ז'אן אלרמן קינגומבה, אמר כי קופנהגן לא נקטה בצעד זה, אך רואה במועצה "שותפה רלוונטית לדיאלוג".<ref></ref> ב-22 ביוני הכירה דנמרק במועצת המעבר הלאומית כנציגה הלגיטימית היחידה של לוב.<ref></ref>

== מלחמת אזרחים הלובית ==
ב-5 במרץ, במהלך מלחמת האזרחים בלוב 2011, שר הפיתוח הדני סורן פינד סייע לנציבות האו"ם לזכויות אדם בסכום של 30 מיליון קרונה דנית לסייע לתושבים הלובים שנמלטו למצרים ותוניסיה.<ref></ref> ב-22 במרץ השיקה הטלוויזיה הממלכתית הלוב מתקפת תעמולה נגד דנמרק, והאשימה את דנמרק בהובלת מערכה נגד מוסלמים במשך מספר שנים.<ref name="propaganda"></ref>

באפריל, DanChurchAid שלחה כמה צוותי פינוי המוקשים כדי לפנות מוקשים בלוב.<ref></ref> בתחילת אפריל 2011 שקלה דנמרק לקבל כעשרה פליטים לוב מלמפדוזה, איטליה.<ref></ref> ממשלת דנמרק שקלה הקפאת נכסים לובים בדנמרק. למועמר קדאפי היו בדנמרק כ-25 מיליון דולר.<ref></ref> במהלך המלחמה העביר משרד החוץ הדני ייעוץ זמני ללוב באתר אינטרנט.<ref></ref> הקונסול הכללי של לוב לדנמרק, מוניר אלדוואדי, גורש מדנמרק והוכרז כאישיות בלתי רצויה במאי 2011.<ref></ref> ב-9 באוגוסט 2011 נתנה דנמרק לשני דיפלומטים לובים, נאמנים לקדאפי, סאלח עומר אבו רוושה וחאלד מנצור סאלם אל-אספר חמישה ימים לעזוב את דנמרק, ושניהם הוכרזו כלא רצויים.<ref></ref>

=== מבצע שחר האודיסיאה ===
ב-13 במרץ, בהצבעה פה אחד, אישר הפרלמנט של דנמרק פעולה צבאית ישירה של חיל האוויר הדני כדי לסייע באכיפת החלטה 1973 של מועצת הביטחון, בסימן הפעם היחידה עד כה בתולדות המדינה שהמחויבות הצבאית נתמכה על ידי אחדות פרלמנטרית מלאה.<ref></ref> חיל האוויר המלכותי הדני השתתף עם שישה מטוסי F-16AM, מטוס תובלה צבאי סופר הרקולס C-130J-30 וצוותי היבשה המקבילים אליו. רק ארבעה מטוסי F-16 שימשו לפעולות הפצצה, בעוד שהשניים הנותרים שימשו כעתודה.<ref></ref> ההתקפות האוויריות הראשונות מכלי טיס דניים בוצעו ב-23 במרץ עם ארבעה כלי טיס שביצעו 12 גיחות כחלק ממבצע שחר האודיסיאה.<ref></ref> הגרדיאן דיווח במאי 2011 כי מטוסי F-16 הדנים הרגו את בנו של מועמר קדאפי, סיף אל-ערב קדאפי.<ref></ref>

ביוני, שר ההגנה האמריקני רוברט גייטס שיבח את דנמרק, קנדה ונורווגיה, ואמר שלמרות ששתי המדינות הללו סיפקו רק 12 אחוז מהמטוסים למבצע, מטוסיהן ניהלו שליש מהגיחות.<ref>Cloud, David S. (11 June 2011). "Gates Tells NATO It Must Hold Up Its End". McClatchy-Tribune News Services (via Stars and Stripes). p. 3.</ref>

== הערות שוליים ==