OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
22 נדרים

22 נדרים הוא ספר שנכתב על ידי הסופרת נעמה, שם עט של הסופרת החרדית חוה רוזנברג.

במקור התפרסם הספר כסיפור בהמשכים במוסף 'בתוך משפחה' של שבועון 'משפחה'. ייחודו של הספר הוא עלילתו העוסקת בנושאים רבים שהם בבחינת טאבו בציבור החרדי, כמו זוגיות, מערכת היחסים המורכבת בין הליטאים והחסידים ועוד.

== עלילת הספר ==
גולדי וישראל מאיר הם זוג ליטאי תושבי בני ברק, שזה עתה חבקו ילד ראשון. דירתם, כמקובל במגזר החרדי, נקנתה על ידי הוריה של גולדי מתוך מטרה לאפשר לאברך הצעיר לשקוד על לימודו ללא הפרעה. 

בשלב מסוים מתחיל הבעל, ישראל מאיר, להתקרב לחצר חסידית (דמיונית) בשם מילצ'וב. בתחילה בחשאי, אך בהדרגה הוא נכבש בקסמי החסידות ומתחיל להיות חלק מהחצר החסידית, ואף זוכה שם להערכה רבה אף על פי שהוא לא משנה את לבושו הליטאי.

ישראל מאיר חושש לגלות לגולדי את עובדת הפיכתו לחסיד, וכשסוף סוף הוא מחליט לחשוף את העניין בפניה, היא מקבלת את הדבר בצורה קשה.

עבור גולדי שגדלה מעודה בבית ליטאי המהפך אינו מתקבל על הדעת. בסמינר הליטאי שבו למדה חינכו אותה שמטרתה כאישה היא לעמוד לימין בעלה האברך משום שלימוד התורה הוא ערך עליון. כעת מגיע ישראל מאיר ומביא מושגים חדשים הזרים לה: הזרם החסידי אינו דוגל בלימוד התורה בלבד כערך עליון ורואה גם מושגים אחרים כמו קרבת ה' ותפילה כערכים מרכזיים. 

הוריה של גולדי מתקשים אף הם לקבל את המהפך של חתנם. בעוד האב מנסה לפעול בשלוות נפש ולהסביר לגולדי הזועמת שעליה לנהוג באחריות כיוון שהם כבר הורים לילד, האם כבר מוכנה לפנות לטוען רבני. מבחינתה, הם שילמו דירה שלמה עבור חתנם כדי שילמד, ולא עבור שום מטרה אחרת. 

בחברה סגורה כמו החברה החרדית אירוע כזה משמעתו סנסציה. בבני ברק, שם מתרחשת העלילה, כולם יודעים הכול על כולם. עד מהרה השמועה מתפשטת ומצמיחה כנפיים. כך, לדוגמה, חוזרת אחותה הצעירה של גולדי מהסמינר ומודיעה שהיא אינה מוכנה להמשיך ללמוד שם: מקרהו של גיסה, ישראל מאיר, הפך לנושא מרכזי. 

העלילה מסתיימת בכך שגולדי, לאחר חיבוטיי נפש רבים, מכירה בעובדה שבסופו של דבר חסידות אינה חטא ולבעלה יש את הזכות לבחור את דרכו כרצונו. עם זאת בעלה מבין שטעה בדרך הלא מתחשבת ולא קשובה מספיק שבה 'הנחית' עליה את השינוי שחל בו, ומבין שיש לו הרבה מה לשפר ולשנות, במקום לשנן רק את צדקתו וזכותו.

== על הספר ==
בספר עלילות מרובות התרחשות בנושאים טעונים ואף משעשעים, פטירת אם - חולי - שידוכים - דירות - הוצאת ספר - סוד כלכלי - חתונת אדמו"ר ועוד כהנה וכהנה, ובצמוד לאירועים וביניהם הוא מכיל דיאלוגים המעבירים תפיסות רבות שהכותבת משחילה בין השורות. 

בין השאר עוסק הספר במוסכמות שונות הנטועות בחברה החרדית, כמו ייחוס, שידוכים ועוד. מורכבותה ונושאה של העלילה עוררו תגובות רבות בציבור החרדי.. 

האדמו"ר מסלונים, החסידות אליה (לפי המפורסם) משתייכת המחברת, מתנגד לקריאת הספר על ידי אברכי ובחורי החסידות.

== שם הספר ==
שם הספר נלקח מתוך סצנה בעלילה שבה גולדי, גיבורת הסיפור, מקבלת על עצמה עשרים ושתיים 'קבלות' מתוך מטרה שבעלה, ליטאי שנעשה חסיד, יחזור ויהיה ליטאי וישראל מאיר לעומת זאת כותב לה בחזרה מכתב עם 22 נושאי יסוד ביהדות על פי השקפת החסידות.

קטגוריה:רומנים בעברית
קטגוריה:ספרי סיפורת חרדיים
קטגוריה:חסידות
קטגוריה:ספרים שפורסמו תחילה כסיפור בהמשכים
בורגונדי (צבע)

בורגונדי (בצרפתית: Burgundy ; לפעמים מכונה "צבע יין" או בקיצור "יין") הוא צבע אדום עם סגלגלות המזוהה עם צבעו של יין הבורגונדי ששמו מגיע מהאזור בו הוא מגודל ומיוצר – מחוז בורגונדי במזרח צרפת.

צבע בורגונדי דומה לגוונים אחרים של אדום כהה כגון בורדו.

האזכור הראשון לשימוש בצבע היה בשנת 1881.

==בתרבות==
בורגונדי הוא צבע פופולרי באופנת גברים ונשים גם יחד. ברהיטים ובמצעים. לעיתים קרובות הוא משמש כמוטיב בחתונה. כל דרכוני האיחוד האירופי הם בעלי כיסוי בגוון בורגונדי. הצבע היה אחד מצבעי השפתון הפופולריים ביותר בקרב נשים בשנות ה-90 ועד תחילת שנות ה-2000. זהו גוון שפתון פופולרי עבור אנשים המשתייכים לתת התרבות הגותית.

==וריאציה==

וריאציה של הצבע בורגונדי היא "בורגונדי חי" (Vivid burgundy) שהיא גרסה בהירה יותר של הגוון והיא נפוצה כגוון לצביעת שיער.

==קישורים חיצוניים==

* [http://dictionary.reference.com/browse/burgundy פירוש בורגונדי], במילון 

קטגוריה:צבעים
מארקו היטאלה

שמאל
מרקו טפאני הייטאלה (פינית: Marko Tapani "Marco" Hietala; נולד ב-14 בינואר 1966, טרבו, פינלנד) הוא זמר, מלחין, ומוזיקאי פיני המתמקד במטאל סימפוני, הידוע כמי שהיה בסיסט להקת נייטוויש עד פרישתו מהלהקה בשנת 2021, לצורך טיפול נפשי ושמירה על רווחתו הנפשית<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.wingsofdarkness.net/php/index.php האתר הרשמי של להקת טארוט]
* [http://www.nightwish.com האתר הרשמי של להקת נייטוויש]

==הערות שוליים==

קטגוריה:נייטוויש
קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:מלחינים פינים
קטגוריה:ילידי 1966
תוכנית המילניום החדש

תוכנית המילניום החדש (באנגלית: New Millennium Program בקיצור: NMP) היא תוכנית לחקר החלל של נאס"א שמימונה הופסק ב-2009 וגרם לביטולה. מטרת התוכנית הייתה לפתח מערכות וטכנולוגיות חדשות עבור יישומי חלל.

החלליות בתוכנית ניו מילניום התחלקו לשתי משפחות:
* "Deep Space" ("חלל עמוק") - משימות שהדגימו טכנולוגיות לחקר מערכת השמש. בשנת 2000 שונה השם "Deep Space" ל"Space Technology" (טכנולוגיית חלל).
* "Earth Observing" ("צופה ארץ") - משימות שהדגימו טכנולוגיות לחקר כדור הארץ.

==משימות ניו מילניום==
===משימות ששוגרו===
*Deep Space 1 - משימה לבחינת מנוע יונים. המשימה הופעלה בהצלחה בין השנים 1998 ל-2001 וכללה מפגשים עם שביטים ואסטרואידים.
*Deep Space 2 - מערכת שהוטסה על גבי נחתת הקוטב של מאדים כחלק מתוכנית מרס סרוויור 98. המשימה נכשלה.
*Earth Observing 1 - שוגרה בשנת 2000.
*Space Technology 5 - אשכול של שלושה לוויינים שיועד לחקר המגנטוספירה של כדור הארץ. שוגר ב-2006.
*Space Technology 6 - מערכת שהוצבה על גבי Earth Observing 1.

===משימות מבוטלות===
*Deep Space 3/Space Technology 3 (StarLight) - יועדה לשמש כאינטרפרומטר כוכבי. בוטלה.
*Deep Space 4/Space Technology 4 (Champollion) - תוכננה לשיגור ב-2003 אל השביט טמפל 1 ולהחזיר דוגמיות ממנו ב-2010. בוטלה ב-1999.
*Earth Observing 2 - בוטלה ב-1998.
*Earth Observing 3 (GIFTS) - ביצוע ספקטרוסקופיית פורייה ממסלול גאוסטציונרי. תוכננה לשיגור ב-2005-2006. בוטלה.
*Space Technology 7 - תוכננה לשיגור ב-2009 למדידת גלי כבידה. בוטלה.
*Space Technology 8 - תוכננה לשיגור ב-2009. בוטלה.
*Space Technology 9 - תוכנית של נאס"א לבחינת טכנולוגיה של מפרש שמש.

==ראו גם==
*תוכנית החלל האמריקאית

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

המילניום החדש
בורדו (צבע)

בורדו (בצרפתית: Grenat; באנגלית: Claret) הוא גוון צבע אדום כהה. מקור השם בורדו (bordeaux) הוא מעיר הנמל בורדו הממוקמת בדרום צרפת הידועה בעיקר בזכות היינות המיוצרים בסביבתה, ומוכרת ברחבי העולם כ"בירת היין". בדומה לצבע בורגונדי שמקורו גם כן בצבע היין המיוצר באזור בעל אותו השם בצרפת.

== בתרבות ==
* נזירים בודהיסטים וג'ריאנים, כדוגמת הדלאי לאמה, לובשים חלוקים בצבע בורדו.

=== וקסילולוגיה ===
* דגלי לטביה וקטר הם בצבעי בורדו. הגוון האדום הכהה בדגל הלטבי מסמל את נכונות העם הלטבי לתת דם מליבם עבור החופש והנכונות להגן על חירותם. בדגל הקטארי הגוון מסמל דם גם כן, אולם זהו הדם במלחמות שהיו נחלתה של קטר במשך שנים רבות, ובמיוחד במחציתה השנייה של המאה ה-19.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צבעים
אבן גבול

אבן גבול בין חלקות חקלאיות ב[[הרי הקרפטים הדרומיים של רומניה]]
אבן גבול ב[[גבול ישראל-מצרים]]
אבן גבול היא אבן המוצבת בגבול בין שתי מדינות או טריטוריות, שנועדה להוות סמן פיזי למיקום הגבול ביניהן. אבנים כאלו מוצבות במספר נקודות לאורך הגבול, במיוחד בנקודות בולטות ובעלות משמעות לאורכו. בימינו מקובל כי הגבול עובר במתיחת קו ישר ודמיוני בין האבנים, אך בעבר הוצבו אבנים כאשר קו הגבול ביניהן עבר בדרך אחרת.

==ייעוד ומאפיינים==
הנחת האבנים בשטח נועדה למנוע מחלוקות ביחס לקו הגבול, והיא מתבצעת בדרך כלל לפני הקמת גדר שלמה בקו הגבול, או במקומות אשר בהם האופי הטופוגרפי של השטח אינו מאפשר הצבת גדר.

אבני הגבול מקוטלגות בדרך כלל על ידי מספרים ו/או אותיות, על מנת ליצור שפה משותפת בשטח. המרחקים בין אבני הגבול הם לעיתים קבועים ולעיתים קשורים באופיו הטופוגרפי של הגבול (תבליט) או תכסית. מרחקים אלו נעים בין עשרות מטרים ועד עשרות קילומטרים.

אבני גבול משמשות בסימון גבול בינלאומי בין מדינות, גבולות מנהליים בתוך המדינה וגם בגבולות בין קרקעות בבעלות פרטית. השימוש באבני גבול החל בעבר כאשר אלו שימשו כסמנים בין שטחים חקלאיים, על מנת לא להעביר גדר ביניהן.

==אבני גבול בגבולות ישראל==
אבן גבול במורדות צפון הגולן, אותה הניח המנדט הבריטי בשנות העשרים של המאה ה-20.
בגבול ישראל-מצרים הוצבו 91 אבני גבול לאחר נסיגת צה"ל מסיני. האבנים היו מונחות מרפיח בצפון ועד טאבה בדרום, וסייעו להבנת תוואי הגבול במקומות בהם לא הייתה גדר, או שלא הייתה ברורה, בשל קו הגבול הישר יחסית, שאינו מתחשב בתבליט בשטח. אבני הגבול היו קיימות בגבול המקורי מ-1906 אך חלקן נסחפו או כוסו. אבני הגבול החדשות הוצבו לראשונה ב-1982 על ידי צוות משותף של ישראל ומצרים שסימן את הגבול היבשתי בדצמבר 1981. על האבנים חקוקים מספרים מ-1 ברפיח ועד 91 בטאבה. עם השנים הוקמה גדר לאורך כל הגבול.
* ב-29 בדצמבר 1988 לאור הסכמות חדשות בין ישראל ומצרים נשלח מסוק יסעור למקם מחדש את אבן גבול מספר 51 ואבן גבול 52. בעת הנחת האבן, התרסק מסוק היסעור. הקברניט, סרן [http://www.gvura.org/a343764-המסוק-התרחק-כדי-לא-למחוץ-אותנו-פתאום-הזנב-שלו-נשבר מרדכי שרון], נהרג. שלושת אנשי הצוות האחרים - טייס המשנה, המכונאי המוטס ועוזרו - נפצעו.

בגבול ישראל-לבנון ובגבול נפת רמת הגולן-נפות צפת וכנרת במשותף, שהיה בעבר הגבול בין ארץ ישראל המנדטורית שנשלטה על ידי בריטניה לבין צרפת ששלטה על סוריה (בגבולותיה מלפני מלחמת ששת הימים אשר כללו את רמת הגולן) ולבנון, היו קיימות 71 אבני גבול, שלרובן לא נותר זכר. הנחת אבנים אלו התבצעה בשנים 1921–1925 על בסיס הסכמים משנת 1920 ו-1923.

בגבול ישראל-ירדן קיימות כ-130 אבני גבול. אבנים אלו הוצבו לאחר הסכם השלום בין ישראל לירדן בשנת 1994.

==ראו גם==
* אבן מיל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20160511013113/http://www.soi.gov.il/ מחלקת המדידות של מדינת ישראל]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גאוגרפיה פוליטית
קטגוריה:אבן
קטגוריה:גבולות
TH1RT3EN

Th1rt3en (או Thirteen) הוא אלבום האולפן ה-13 של להקת הת'ראש מטאל מגאדת', אשר יצא לאור ב-1 בנובמבר 2011. זה האלבום הראשון מאז The World Needs a Hero בהשתתפות מייסד הלהקה, הבסיסט דייוויד אלפסון.

== רשימת שירים ==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי דייב מאסטיין אלא אם כן צוין אחרת.

גרסת בונוס לשוק היפני:
* Public Enemy No.1 Live

גרסת בונוס ל-iTunes:
* Head Crusher Live

== שירים ==

השיר "New World Order" היה אמור לצאת באלבום " Youthanasia ", אך יצא ב-2004 כגרסת בונוס בהוצאה מחודשת של הדיסק. השיר "Millennium of the Blind" היה אמור לצאת באותו אלבום, אך לא נכלל בו לבסוף. השיר "Sudden Death" נכתב במיוחד על ידי דייב מאסטיין למשחק גיטאר הירו. השיר "Never Dead" נכתב לכבוד משחק המחשב Never Dead, ונכלל בפסקולו. 

סינגלים מהאלבום:
* 1.Public Enemy No.1
* 2. Never Dead
* 3. Who's this life (Is it Anyways)?

לשיר Public Enemy No.1 יצא קליפ.

מספר שירים מהאלבום היו מועמדים לפרס גראמי:
* 1.Sudden Death (ביצוע הרוק כבד/מטאל הטוב ביותר, 2010)
* 2.Public Enemy No.1 (ביצוע הרוק כבד/מטאל הטוב ביותר, 2011)
* 3.Who's this life (is it anyways)? (ביצוע הרוק כבד/מטאל הטוב ביותר, 2012).

== משתתפים ==

* דייב מאסטיין-סולן, גיטרה חשמלית
* כריס ברודריק-גיטרה חשמלית
* דייוויד אלפסון-גיטרת בס
* שון דרובר- תופים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי מגאדת'
קטגוריה:אלבומי 2011
קטגוריה:אלבומים באנגלית
מלון נפוליאון

מלון נפוליאון (צרפתית: Hôtel Napoléon) הוא מלון הממוקם ברובע השמיני בפריז קרוב לשער הניצחון.

==היסטוריה==
בשנת 1923 החל האדריכל אנרי פורטו (Henri Porteau) לבנות עבור חברת המלונות מרטינס בית מגורים מפואר במקום בו עמד בעבר הארמון הפרטי של הרוזן טולסטוי. מאוחר יותר, המבנה עבר לבעלות משפחת רוטשילד. לאחר חמש שנות בניה, נחנך המלון בשנת 1928 בסיווג hôtel de charme. החוגים הספרותיים אהבו את המקום ונהגו לבוא אליו לעיתים מזומנות. ב-1929 הפך המלון ל- hôtel de luxe ואף הגיע לדרגת petit palace. שם המלון הוענק לו בעקבות הקרבה לשער הניצחון.

===אירוח חיילים אמריקניים לאחר שחרור פריז במלחמת העולם השנייה===
בספר הזכרונות של ותיקי צבא ארצות-הברית, Chicken Soup for the Veteran's Soul מתארת ג'ין ברודי כי בשנת 1945, עם סיום המלחמה, התארח בעלה ג'ין (Gene) במלון נפוליאון והוא זכר תמיד בחיבה את השוער ז'אן פרטוני, שבלט בתשומת-הלב שהעניק לחיילים האמריקאים. ברודי מתארת בהמשך שבעלה שב לבקר בפריז ארבעים שנה לאחר מכן, בביקור זה הוא הופתע מאוד לפגוש שוב את אותו השוער, שזיהה אותו מייד ואמר לו: “אתה היית כאן עם סיום המלחמה, נכון?” השוער פרטוני זיכה את בני-הזוג ברודי במיטב האירוח.

===סיפור אהבה צרפתי-רוסי===
בהיסטוריית המלון סיפור האהבה בין אלכסנדר פבלוביץ' קליאגין (Kliaguine), איש-עסקים רוסי עשיר, ובין פריזאית צעירה, סטודנטית למדעי-הרוח (לימים הברונית דה-בוביני). השניים התאהבו מיד. כהוכחה לאהבתו, קליאגין הציעה לסטודנטית את מלון נפוליאון, כדי שתוכל לקבל בו את פניהם של אנשי החברה הגבוהה של אותם ימים. הצעירה התחתנה עם איש-העסקים העשיר. הם הקימו משפחה והתגוררו במלון במשך שנים רבות. המלון נמצא בבעלות משפחת קליאגין עד היום.

==אורחים ידועים==
מאז חנוכתו, נכנסו בשערי מלון "נפוליאון" בפריז דמויות מפורסמות רבות, בהם בולטים שמותיהם של מפורסמים מתחום הספרות, הקולנוע, התיאטרון, וכן פוליטיקאים וספורטאים. בספר האורחים של המלון חתמו אישים רבים כגון ארנסט המינגוויי, ג'ון סטיינבק, סלבדור דאלי, ארול פלין, אורסון ולס, מיילס דייוויס, ג'וזפין בייקר, אלה פיצג'רלד ורבים אחרים.

===הנסיעה הראשונה של מריו ורגס יוסה לפריז===
חתן פרס נובל לספרות, הפרואני מריו ורגס יוסה, מספר על אודות זיכרון יוצא מגדר הרגיל מנסיעתו הראשונה לפריז. ורגס יוסה זכה בנסיעה כפרס בתחרות ספרותית שאורגנה על ידי כתב-העת La Nouvelle Revue française וסיפר על כך: “התארחתי במלון נפוליאון, ואני זוכר שפגשתי במקום את 'מיס צרפת' לשנת 1958, אני סימפלון.”

==עיצוב==
מלון נפוליאון הוא מלון פאר שייחודו בהיותו מעוצב כולו בחפצי אמנות נפוליאוניים. המלון מרוהט בסגנון Directoire ומשלב מסורת ומודרניות. במלון מסעדה ובר - Le Bivouac.

==קולנוע==
המלון הונצח בסרט הצרפתי Le Cave se rebiffe משנת 1961. בסרט, הדמות המגולמת על ידי ז'אן גאבן (פרדינן מארשל, המכונה le Dabe) מספר שהוא מתארח במלון נפוליאון, כמו תמיד.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

נפוליאון
קטגוריה:הרובע השמיני של פריז
אלטר אגו

[[אילוסטרציה: אדם משחק בקלפים מול האלטר אגו שלו]]
אלטר אגו (מלטינית: "האני האחר") הוא מושג המתייחס לדמות אחרת הקיימת לאותו אדם. למושג זה שימושים שונים בתחום הפסיכולוגיה, הספרות ועוד.

== בפסיכולוגיה ==
בפסיכולוגיה המושג מתאר דמות בעלת הקבלה נגדית לאישיות הפרט. כלומר, דמות משנית הקיימת בתוך אדם, שאינה מודעת לפעילותה של הדמות הראשית. המונח נטבע לראשונה בתחילת המאה ה-19, כשהפרעת זהות דיסוציאטיבית (המוכרת גם כ"פיצול אישיות") תוארה לראשונה על ידי פסיכיאטרים. בדרך כלל אצל הלוקה בהפרעה נדירה זו קיימת אישיות ראשית, פסיבית ומדוכאת לרוב, שהיא האישיות האמיתית של האדם; לצדו מתקיים האלטר אגו, אישיות אחת או יותר, בעלת אופי נבדל, השונה בגילה ובזיכרונותיה ולעיתים גם במגדר. לעיתים יש שוני ניכר בביצועים האומנותיים או הפיזיולוגיים של הסובל מההפרעה, התלוי בטיבה של הזהות השלטת בעת הפעולה. הזהויות השונות עשויות להיות נבדלות גם בטון הדיבור, ביציבה, בהליכה ובמחוות שונות. ישנם מקרים בהם אף חלים הבדלים פיזיולוגיים, למשל, בלחץ דם ובפעילות מוחית. לעיתים ישנה מודעות חלקית לקיום הזהויות האחרות, או שישנה זהות דומיננטית אחת שזוכרת ויודעת את המתרחש בכל מצבי הזהות האחרים. הסובלים מההפרעה פונים לכל אישיות בשם פרטי אחר מהשם המקורי של האדם. הזהויות השונות יכולות לחוות זו את זו בצורה ידידותית או עוינת.

== בתרבות==
משמעות מובחנת של המונח "אלטר אגו" נמצאת בניתוחים ספרותיים, בהם מתוארות דמויות, במקומות שונים, בעלות זהות פסיכולוגית דומה, או לחלופין, דמות פיקטיבית המייצגת את המחבר באמצעות התנהגות ומחשבות. באותו אופן 'אלטר-אגו' מיושם על ידי שחקנים הלוקחים על עצמם הצגת דמות זו או אחרת במדיות השונות.

בנוסף, המונח מתייחס להתנהגות שונה שמציג אדם בסיטואציות שונות, כגון: אווטאר, דופלגנגר (בגרמנית: Doppelgänger), מתחזה (impersonator) וכן ב"פיצול אישיות".

דוגמה ידועה לאלטר אגו מופיעה בקרב הדמויות המובילות במותחן "המקרה המוזר של ד"ר ג'קיל ומר הייד", שנכתב על ידי רוברט לואיס סטיבנסון; דמויות אלו מייצגות את המלחמה המתמדת בין הטוב והמרושע באישיות אחת. אדוארד הייד מייצג את האני האחר, השוכן באותו גוף של רופא נורמטיבי; אלטר אגו זה מייצג פסיכופת בלתי ניתן לשליטה על ידי מוסכמות חברתיות. מאז כתיבת המותחן, הפכו השמות ג'קיל והייד לשם נרדף לפיצול אישיות או האני האחר המסוגל להשתלט על הדמות הראשית.

דוגמאות נוספות בשימוש באלטר אגו ניתן למצוא בספרות ובקומיקסים העוסקים בגיבורי על, כגון: סופרמן, ספיידרמן, באטמן, קפטן אמריקה, קפטן בריטניה ועוד - הדמויות המרכזיות הן אנשים נורמטיביים המתנהלים באופן שגרתי ביומיום, אך במצבים בהם קיימת מצוקה בסביבתם הם מגלמים דמות אלטר אגו הלבושה ומתנהגת באופן שונה ויוצאים לסייע.

יש אמנים המשתמשים ברעיון של אלטר אגו בהופעותיהם ובתדמית שהם יוצרים לעצמם, בהם החיפושיות עם סרג'נט פפר, אמינם עם "סלים שיידי", מדונה עם "דיטה", דייוויד בואי עם זיגי סטארדאסט, להקת קיס (Kiss), קנדריק למאר עם "קונג-פו קני", ביונסה עם "סאשה פירס", ליידי גאגא עם "ג'ו קלדרון", מריה קארי עם "ביאנקה", ניקי מינאז' עם 15 אלטר אגואים, Clique Girlz עם השיר Alter Ego, ו-Tame Impala עם השיר Alter Ego. בסרט "גאליס המסע לאסטרה" מופיעה הדמות הרמס, דמות אלטר אגו של יונתן מאסטרה. בנוסף, הקומיקאי הישראלי המצליח עידן מור מופיע בדמות האלטר אגו שלו גדי וילצ'רסקי. 

==ראו גם==
* עצמי אמיתי ועצמי כוזב
* הפרעת זהות דיסוציאטיבית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מונחים ספרותיים
קטגוריה:אמנות הבמה
קטגוריה:עצמי
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
Michael (אלבום)

Michael (מייקל) הוא אלבום אוסף של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון, הכולל שירים שלא פורסמו במהלך חייו.
האלבום יצא לאור ב-10 בדצמבר 2010, כשנה וחצי לאחר מותו של ג'קסון, ב-25 ביוני 2009.
באלבום משתתפים זמרים ידועים כמו אייקון, פיפטי סנט, לני קרביץ ודייב גרוהל.

== רקע ==
האלבום כולל שני שירים שנכתבו בתקופת Thriller: "Behind the Mask ו-"Much Too Soon" .השיר, , הופיע קודם באוסף, The Ultimate Collection תחת השם "The Way You Love Me" כשיר שטרם יצא לאור. לכבוד Michael, השיר נערך מחדש ונוספו לו קולות חדשים. השיר "Best of Joy" הוא אחד האחרונים שג'קסון הקליט בחייו, בשנת 2009.עטיפת האלבום מציגה את ג'קסון בשלבים שונים של הקריירה המוזיקלית.

== מחלוקת ==
=== אותנטיות ===
האותנטיות של השירים "Breaking News", "Keep Your Head Up", ו-"Monster" מוטלת בספק.
רבים מסביבתו הקרובה של ג'קסון הכוללים את אמו, אחיו (ברנדי), אחותו (לה טויה), שני בניו הגדולים, אחייניו, ויל.איי.אם שעבד איתו ומעריציו מטילים ספק שהקול בשירים אלו הוא אכן קולו של ג'קסון.
ברנדי טען שחברי המשפחה לא הורשו להימצא באולפן, היכן שהאלבום הושלם. עוד טען, כי כששמע את השירים זיהה מיד שזה אינו קולו של אחיו.
סוני, חברת האם של אפיק הקלטות אשר תחתיה יצא האלבום, הצהירה כי היא בטוחה באותנטיות של השירים. המפיק טדי ריילי שעבד על שירים אלו, הגן על הצהרת סוני. הוא טען שהיה צריך לבצע עיבודים נוספים לקול ולכן אנשים מטילים ספק באותנטיות השירים.
ג'יסון מלאכי, חקיין מוביל של ג'קסון שהועלה כמועמד אפשרי לביצוע הקולות בשירים אלו טען כי אינו מעורב בהקלטה. בינואר 2011 פורסם ווידוי בפייסבוק של מלאכי, בו הוא טוען כי הוא העומד מאחורי שירים אלו. מאוחר יותר, טען מלאכי במיי ספייס כי האתר הרשמי והפייסבוק שלו נפרצו.

=== הוצאת חומרים ללא אישור ג'קסון ===
לקראת שחרור האלבום, אביו של ג'קסון, ג'ו, טען על ידי עורך דינו כי ג'קסון היה פרפקציוניסט ולעולם לא היה רוצה להוציא לאור חומר בלתי גמור. ויל.איי.אם אשר שיתף פעולה עם ג'קסון לפני מותו ביקר גם הוא את הוצאת האלבום וכינה את הוצאת החומרים הלא מוגמרים כחסרת כבוד מאחר שג'קסון לא היה יכול לתת לה את ברכתו.

== הערכה ביקורתית ==
עטיפת האלבום דורגה במקום הראשון ברשימת "50 עטיפות האלבומי הפופ הטובים ביותר ב-5 השנים האחרונות" שנערך על ידי מגזין Complex.<ref></ref>

== רשימת השירים ==

== מצעדים ומכירות ==

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי מייקל ג'קסון
קטגוריה:אלבומי אוסף באנגלית
קטגוריה:אלבומי אוסף שהתפרסמו לאחר מות מבצעיהם
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי חברת אפיק רקורדס
קבוצת ארמיות G

קבוצת ארמיות G (בגרמנית: Heeresgruppe G) הייתה קבוצת ארמיות גרמנית שנלחמה בחזית המערבית במהלך מלחמת העולם השנייה והייתה חלק מה-OB West (הפיקוד הגרמני העליון במערב).

==היסטוריה==
כשהחל מבצע דרגון (פלישת בעלות הברית לדרום צרפת) ב-15 באוגוסט 1944, לרשותה של קבוצת ארמיות G עמדו כ-11 דיוויזיות, ובהן היה עליה להגן על דרום צרפת. לאחר הנחיתה המוצלחת של בעלות הברית, הורה ה-OKW (הפיקוד הגרמני העליון של הוורמאכט) לקבוצת ארמיות G לסגת מדרום צרפת. באמצע חודש ספטמבר הייתה ארמיית הפאנצר החמישית בעמדה באגף השמאלי של הקו הגרמני צפונה מהגבול השווייצרי. משם תקפה ארמיית הפאנצר החמישית, יחד עם אלמנטים מהארמייה הראשונה את הארמייה השלישית (בפיקוד של הגנרל ג'ורג' פטון), כשהארמייה ה-19 נלחמת מול הארמייה הצרפתית הראשונה והארמייה האמריקנית השביעית.

בנובמבר 1944 נלחמה קבוצת הארמיות בהרי הווז' ומשם נסוגה דרך לורן וצפון אלזס במהלך חודש דצמבר. לפחות אחת הדיוויזיות של קבוצת הארמיות, דיוויזיית הפאנצר ה-21 נלחמה באגף הדרומי בקרב על הבליטה. בינואר 1945 קבוצת הארמיות G הייתה מרכיב חשוב במבצע נורדווינד - מתקפת הנגד הגרמנית האחרונה בחזית המערבית. לאחר כישלון מבצע נורדווינד, ופירוקה של קבוצת ארמיות אוברריין, קיבלה קבוצת ארמיות G את האחריות להגנה על דרום מערב גרמניה.

למרות שלא הצליחו לבלום את המתקפה של בעלות הברית שכבשו את הריינלנד-פפאלץ ולאחר מכן הסתערו על נהר הריין, חייליה של קבוצת ארמיות G לא איבדו את רוח הלחימה והמשיכו בלחימה בערים היילברון, נירנברג ומינכן במהלך אפריל 1945.

קבוצת ארמיות G נכנעה לכוחות האמריקאים בבוואריה ב-5 במאי 1945.

==מפקדים==
* גנרל אוברסט יוהנס בלסקוביץ (10 במאי 1944 - 21 בספטמבר 1944)
* גנרל יחידות הפאנצר הרמן באלק (21 בספטמבר 1944 - 23 בדצמבר 1944)
* גנרל אוברסט יוהנס בלסקוביץ (24 בדצמבר 1944 - 28 בינואר 1945)
* אוברסט-גרופנפיהרר פאול האוסר (28 בינואר 1945 - 4 באפריל 1945)
* גנרל חיל הרגלים פרידריך שולץ (4 באפריל 1945 - 8 במאי 1945)

==מצבת הכוחות==
{| class="wikitable"
|-
!colspan=2|יחידות כפופות
|-
|colspan=2 | 1944
|-
| מאי 1944
| הארמייה הראשונה, הארמייה ה-19
|-
| אוגוסט 1944
| הארמייה ה-19
|-
| ספטמבר 1944
| הארמייה ה-19, הארמייה הראשונה, ארמיית הפאנצר החמישית
|-
|colspan=2 | 1945
|-
| ינואר 1945
| הארמייה הראשונה
|-
| פברואר 1945
| הארמייה הראשונה, הארמייה ה-19
|-
| אפריל 1945
| הארמייה הראשונה, הארמייה ה-19
|-
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Heeresgruppen/HeeresgruppeG.htm קבוצת ארמיות G] באתר lexikon-der-wehrmacht 

G
מוזיקה עכשווית למבוגרים

בתעשיית המוזיקה האמריקנית, המונח מוזיקה עכשווית למבוגרים (Adult Contemporary Music; AC) מתאר סגנון רחב של מוזיקה פופולרית הנע בין המוזיקה הווקאלית השופעת של שנות השישים לבין בעיקר, מוזיקת בלדות בדרגות שונות של השפעת רוק.

AC רדיו מנגן מוזיקת מיינסטרים אשר מיועדת לקהל בוגר יותר למעט היפ הופ, הבי מטאל, הארד רוק, קצת מוזיקת פופ קלילה ושירי דאנס קצביים (אם כי מאז שנות ה-2000, חלקם החלו להיכלל). תחנות רדיו המשדרות בפורמט זה בדרך כלל מכוונות לבני 18–54, קבוצת הגיל המושפעת ביותר על ידי המפרסמים.

במהלך השנים, נוצרו כמה תת-ז'אנרים של AC: "הוט AC" ," AC רך" (הידוע גם בשם "לייט AC" ,("AC מודרני", "AC עירוני", "AC קצבי",
"AC עדין" (ג'אז עדין), ו- "AC נוצרי" (סוג רך יותר של מוזיקה נוצרית בת זמננו). מספר תחנות רדיו החלו להשמיע רק "הוט AC", חלקן משמיעות רק "AC רך", וחלקן משלבות ביניהם.

לפיכך, AC לא נחשב בדרך כלל כז'אנר מסוים של מוזיקה, שכן הוא אינו אלא הרכבה של שירים נבחרים של מוזיקאים מסגנונות שונים.

== ראו גם ==
* מצעד השירים העכשוויים למבוגרים (של בילבורד)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:מוזיקה פופולרית
חלקת לשון

חלקת לשון הוא כתב עת ישראלי לבלשנות עיונית ושימושית. נוסד כדי לענות על צורכי החינוך הלשוני במוסדות להכשרת מורים (המכללות לחינוך והחוגים לחינוך באוניברסיטאות). כיום הוא יוצא לאור על ידי איל"ש, האגודה הישראלית לבלשנות שימושית, בשיתוף אחד המוסדות להשכלה גבוהה (ברוטציה, למשל ב-2011 עברה מערכת כתב העת מהמכללה לחינוך ע"ש דוד ילין בירושלים לאוניברסיטת תל אביב).

== היסטוריה ==
כתב העת נוסד ב-1990 על ידי קבוצת מרצים ללשון במכללה האקדמית בית ברל בראשות ד"ר צבי שראל, שחיפשו דרך לשמור על האיזון בין המסגרת האקדמית החדשה, שדרשה דפוסי למידה שונים, ובין הצורך להשקיע מחשבה בגישה דידקטית המתאימה לצורכיהם של סטודנטים המוכשרים להוראה.

המטרה המוצהרת של הגוף המייסד הייתה, כפי שהשתקפה גם בבחירת השם לביטאון, שהוסברה בגיליון הראשון שלו ב-1990: "ינסה נא כל אחד מאיתנו לטפח את 'חלקת אלהים הקטנה' שלו בתחום הלשון, ינכש את העשבים השוטים העולים כפורחת, תוך ידיעת מגבלותינו ואפשרויותינו, יחד עם ההכרה בחשיבות הניסיון שצבר כל אחד ואחד, בחינת 'לא עליך המלאכה לגמור, ולא אתה בן-חורין ליבטל ממנה'".

בתחילת דרכו של כתב העת, היה חלקם של המאמרים הדידקטיים גדול משל המאמרים העיוניים בבלשנות, אך ככל שכתב העת התבסס בתודעתם של חוגים רחבים, כן הלכו ותכפו המאמרים שעסקו במחקרי לשון לתחומיה השונים; גדל והתרחב חוג המתעניינים בכתב העת והמעוניינים בפרסום הגותם הלשונית בו, וגיליונותיו גדלו והתרחבו בכמות ובאיכות. בזכות השיפוט הקפדני של המאמרים על ידי מערכת של מומחים, הפך "חלקת לשון" לכתב עת שפיט, שהפרסום בו מובא בחשבון לצורך קידום המחברים במסלול האקדמי. הביקוש הגובר לפרסום בכתב העת ניכר ברשימה המגוונת של מרצים במוסדות ההשכלה הגבוהה, בארץ ומחוצה לה, המבקשים לקבל את פרי עטם לפרסום.

עד לשנת 2011 התפרסמו ארבעים ושלושה גיליונות, וגיליונות מיוחדים הפכו לעת מצוא גם לספרי יובל.

בד בבד עם התפתחותו של כתב העת, נוצר צורך בגיוס משאבים לכיסוי ההוצאה לאור. משרד החינוך היה בין הראשונים שנרתמו למשימה, ושותפים למימון הם המכללות לחינוך בית ברל, לוינסקי ודוד ילין, וגופים נוספים שפרסומיהם התמקדו בחינוך הלשוני ובמחקרי לשון עיוניים (כמו "סקריפט" - האגודה הישראלית לאוריינות; איל"ש – האגודה הישראלית לבלשנות שימושית); ומשנת 2011 גם אוניברסיטת תל אביב.

== עורכי כתב העת לאורך השנים ==
* צבי שראל (מייסד ועורך ראשון): תש"ן – תשנ"ה (גיליונות 1 – 20)
* מירי הורביץ: תשנ"ו - תשס"ג/ד ( גיליונות 21 – 35)
* רות בורשטיין: תשס"ד - תשע"ב (גיליונות 36 - 44)
* נוגה אילני ופנינה טרומר: תשע"ג (גיליונות 45 ואילך).

==לקריאה נוספת==
* "חלקת לשון - לתולדותיו של כתב העת", מאמר אודות "חלקת לשון", בגיליון 43 (תשע"ב)

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://merhav.nli.org.il/primo-explore/search?query=lsr12,exact,%D7%97%D7%9C%D7%A7%D7%AA%20%D7%9C%D7%A9%D7%95%D7%9F&vid=NLI_Rambi&lang=iw_IL רשימת מאמרים בגיליונות "חלקת לשון"], באתר רמב"י
* 
* [http://www.scriptil.org/tree_in.asp?id=278&cat=30 חלקת לשון], באתר סקריפט
* [http://www.dyellin.ac.il/about/publications/chelkatlashon חלקת לשון], באתר המכללה לחינוך דוד ילין

==הערות שוליים==

קטגוריה:בלשנות
קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:ישראל: חינוך
בית הכנסת הדרת קודש

בית הכנסת הדרת קודש הוא בית כנסת הממוקם ברחוב מעלות הנביאים 9 (מדרגות הנביאים) בשכונת הדר הכרמל שבחיפה. כיום בית הכנסת אינו פעיל. המבנה מוכר כאתר מורשת בישראל על ידי המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל.

==היסטוריה==
הכניסה לבית הכנסת הדרת קודש הנמצא במדרגות הנביאים 9. נכון ל-2018 המבנה נטוש.
בית הכנסת נבנה בעשור הראשון של המאה ה-20, על יסודות בית כנסת קדום שנבנה על פי הערכות בשנת 1780 ונשא את אותו שם. על פי המסורת התפלל בבית הכנסת העתיק רבי נחמן מברסלב בעת ביקורו בארץ ישראל בשנת תקנ"ט (1798). בית הכנסת החדש, שנבנה והוחזק על ידי ועד שכונת הדר, שימש מרכז רוחני וחברתי עבור הקהילה היהודית בחיפה והתקיימו בו שיעורים תורניים, כינוסים ואסיפות שונות בענייני הציבור. באחד מחדרי בית הכנסת שכן משרד הרבנות של הקהילה בחיפה.

בראשית המאה ה-20 שכנה בבית הכנסת באופן זמני הכיתה הראשונה של בית הספר הריאלי ובתקופת מלחמת העולם הראשונה שוכנו בו פליטים יהודים שגורשו מתל אביב על ידי השלטון העות'מאני. בבית הכנסת זה עלה בכל יום לדוכן הרב הראשי הראשון לארץ ישראל הרב אברהם יצחק הכהן קוק לברך 1=כך מעיד הרב שאר ישוב כהן רבה הראשי של חיפה בספרו שי כהן חלק א עמוד יח.}}, בעת שהיה נופש בחיפה, זאת חרף העובדה שבחיפה לא היה מקובל בקרב קהילות האשכנזים לשאת כפים. בשל מיקומו של בית הכנסת בקצה שכונת הדר הכרמל על קו התפר עם השכונות הערביות אירעו בקרבתו מספר אירועים על רקע לאומני. במלחמת העצמאות, במהלך הקרב על חיפה, שימשו בית הכנסת ומדרגות הנביאים הסמוכות אליו כיעד להתקפות. הלוחמים הערבים אף הצליחו לחדור לבית הכנסת ולחלל תשמישי קדושה שהיו בו. כוחות ההגנה מחטיבת כרמלי הצליחו להדוף את הערבים ובהמשך השתמשו בבית הכנסת כבסיס ליציאה להתקפות על העמדות הערביות.

בשנות ה-50 היה עדיין בית הכנסת מלא במתפללים. הרב יהושע קניאל שהתגורר בסמוך לבית הכנסת, היה ממתפללי בית הכנסת וכיהן כרבו עד שהתמנה לרב הראשי של חיפה. במהלך השנים הידלדלה האוכלוסייה היהודית בשכונת הדר וב-1984 ננטש בית הכנסת. נכון ל-2021 עומד בית הכנסת שומם ומוזנח, למרות כמה ניסיונות שנעשו כדי לשפצו ולהחזירו לפעילות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיפה: מבני דת
קטגוריה:הדר הכרמל
קטגוריה:ארץ ישראל: בתי כנסת
קטגוריה:בתי כנסת אשכנזיים
קטגוריה:מבנים ששימשו כבתי כנסת
קטגוריה:מבנים ביישוב - בתי כנסת
קטגוריה:ישראל: מבנים שוממים
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז חיפה
מארס סקאוט

המחשת אמן של נחתת הפיניקס נוחתת על מאדים
המחשת אמן של הגשושית MAVEN
תוכנית מארס סקאוט (באנגלית: Mars Scout Program, תרגום: צופה מאדים) הייתה יוזמה של נאס"א לשליחת גשושיות מחקר זולות למאדים, שיבחרו בצורה תחרותית מהצעות שיתקבלו מן הקהילה המדעית. על כל משימת מארס סקאוט היה לעלות פחות מ־485 מיליון דולר. רק שתי משימות אושרו ונבנו לפני ביטול התוכנית ב־2010: פיניקס ו־MAVEN.

==משימת סקאוט 1==

המשימה הראשונה בתוכנית סקאוט הייתה משימת פיניקס שכללה נחתת שתוכננה במקור עבור תוכנית מארס סרוויור 2001 שבוטלה. פיניקס שוגרה ב־4 באוגוסט 2007 ונחתה על קרחוני הקוטב הצפוני של מאדים ב־25 במאי 2008. יעודה של פיניקס היה למצוא עדויות לחיים מיקרוביאליים ולחפש עדויות למים שזרמו בעבר. המשימה המרכזית ארכה 90 יום והושלמה בהצלחה ב־10 בנובמבר 2008, לאחר שהטכנאים על כדור הארץ לא הצליחו ליצור עוד קשר עם הנחתת. האות האחרון התקבל מהנחתת ב־2 בנובמבר.

==משימת סקאוט 2==

ב־15 בספטמבר 2008 הודיעה נאס"א כי בחרה בחללית MAVEN להיות משימת סקאוט השנייה. תקציב המשימה (נכון ל־2007) עומד על 475 מיליון דולר. הגשושית שוגרה ב־18 בנובמבר 2013.

==ראו גם==
* תוכנית החלל האמריקאית

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20090420131218/http://solarsystem.nasa.gov/missions/profile.cfm?Sort=Target&Target=Mars&MCode=Phoenix משימת פיניקס באתר נאס"א] 
* [https://web.archive.org/web/20140301230747/http://solarsystem.nasa.gov/missions/profile.cfm?Sort=Target&Target=Mars&MCode=MAVEN משימת MAVEN באתר נאס"א] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משימות לחקר מאדים
קטגוריה:תוכנית החלל האמריקאית
יובל המבולבל (סדרת טלוויזיה)

יובל המבולבל היא סדרת טלוויזיה ישראלית המשודרת בערוץ הופ!. בסדרה זו לאחר שיובל המבולבל קיבל את החולצה עם הכוכב הוא מגיע לערוץ הופ עם חבר חדש בשם צ'יף, וכל הזמן הוא מתבלבל. לאור ההצלחה הרבה של התוכנית, הוחלט להרחיב את הפורמט הקיים שלה.

==עלילה==
העלילה עוסקת בשכונה של הופ! אליה יובל המבולבל חוזר עם חבר חדש בשם צ'יף, בכל פרק הוא מתבלבל ועושה טעויות אבל יחד עם צ'יף הוא מתחיל ללמוד איך להיות מסודר. בעונה השנייה צ'יף ויובל שוב מתנהגים אותו דבר כמו בעונה הקודמת. בעונה השלישית הוחלט לשנות את הסדרה ולהביא דמויות חדשות ליובל, וצ'יף מופיע בעונה זו רק בפרק יחיד והקול שלו השתנה. כשיובל יוצא אל הגינה הוא פוגש את הילדים ושר איתם בכל פרק שיר אחד מתוך קלטות הילדים שלו.

==הדמויות הראשיות ==
* יובל המבולבל (יובל שם-טוב): ילד מבולבל שאמו ואביו אמריקאים. קוראים לו כך בגלל שהוא משקר, מתבלבל, מתווכח וטועה כל הזמן. הוא אומר כל מיני משפטים כמו "אווו", "שקשוקה", "קופסה מדבוחה", ולפעמים הוא נעשה יותר רציני עד כדי כך ששוכח את הבלבולים שלו.
* צ'יף (ג'יל בן דוד) (ראשי בעונות 1 ו-2) יוסף סוויד (משנה בעונה 3): קוף שימפנזה בצבע כחול וחברו של יובל, לעיתים הוא יותר רציני ולא מסכים להתבלבל עם יובל, אבל בכמה פרקים אחרים הוא כבר אוהב את הבלבולים של יובל.
* תיבת הדואר (מיקה כרמלי): תיבת דואר אדומה שמופיעה בכל סוף פרק ואומרת ליובל "יש לך מכתב. פתח אותו עכשיו".
* דוד הילל (מוטי רז): דודו של יובל, הופיע בפרק "אורח לחג".

==הדמויות שהופיעו בעונה השלישית==
* קפטן הוק (שאול עזר): קפטן פיראטים וחברו של יובל. בסוף אחד הפרקים הוא מצא עם יובל תיבה מלאה בצדפות.
* סבתא (גאולה נוני): סבתו של יובל. באחד הפרקים היא אומרת ליובל שהיא לא פוחדת מהחושך.
* עדי (יובל ווין): ילדה נחמדה וחברתו של יובל. באחד הפרקים היא המציאה מכונה.

==סדרות בת==

המועדון של יובל המבולבל היא סדרת ספין אוף של הסדרה "יובל המבולבל", המשודרת בערוץ הופ!.

בכל פרק יובל מארח חבר חדש אחר, כמו בסדרה הקודמת יובל יוצא למרפסת המועדון ושר עם הילדים שיר אחד.

מר עגבנייה היא סדרת בת נוספת של הסדרה יובל המבולבל שמשודרת בערוץ הופ! משנת 2012.

בזמן טיול יובל מוצא הודעה, "דרוש עוזר לפרופסור פוקס", והוא מגיע איתה למעבדה. יובל מפעיל בטעות מכונה והופך ל"מר עגבנייה", שאין לו כוחות מיוחדים, אך הוא עוזר לכל מי שנמצא בצרה. בסוף כל פרק נעזר יובל בהמצאות של פוקס לפתירת בעיה אליה נקלעות הדמויות השונות.

בחנוכה 2017 שודרה בערוץ הופ סדרת בת נוספת של יובל המבולבל בשם "המופע המבולבל של יובל".

==ראו גם==
* מר עגבנייה
* באתר 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
קטגוריה:סדרות ילדים של ברוש הפקות
קטגוריה:יובל המבולבל
המועדון של יובל המבולבל

המועדון של יובל המבולבל היא סדרת ספין אוף ישראלית של יובל המבולבל המשודרת בערוץ הופ!.

== תקציר העלילה ==
יובל המבולבל חוזר עם תוכנית חדשה, בה הוא מארח בכל פרק חבר חדש אחר, כמו בסדרה הקודמת יובל יוצא למרפסת המועדון ושר עם הילדים שיר אחד (לא כל השירים מוזכרים בקלטות הילדים של יובל).

==הדמויות==
* יובל המבולבל (יובל שם-טוב) – ילד מבולבל המנהל את המועדון שלו עם בלבולים ושירים.
* אהרון (אלי גורנשטיין) – השכן הנרגן שאוהב לישון.
* חגי (אלדד פריבס) – השכן האילם והפעלולן בעל הרעיונות המשוגעים.
* שלומית (אביטל מטר) – השכנה התוססת ומלאת הרעיונות.
* יותם (עמית מוריס) – המחנאי הקטן שמאוד אוהב את הטבע.
* יעל (דקלה הדר) – חברתם של אהרון ויובל.

==ראו גם==
* יובל המבולבל (סדרה)
* מר עגבנייה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות בכיכובן של בובות
קטגוריה:סדרות ערוץ הופ!
קטגוריה:סדרות ילדים של ברוש הפקות
קטגוריה:סדרות ספין-אוף ישראליות
קטגוריה:יובל המבולבל
אקור הוטל ארנה

אקור הוטל ארנה (בצרפתית: AccorHotels Arena), לשעבר ברסי ארנה, מוכר גם כהיכל הספורט פריז-ברסי, הוא מתקן רב תכליתי השוכן בשכונת ברסי, סמוך לפארק ברסי ברובע השנים-עשר של פריז, בירת צרפת. ההיכל ניתן לזיהוי בנקל בזכות הארכיטקטורה המיוחדת שלו והעובדה שהוא נבנה כפירמידה המכוסה בכל פיאותיה בדשא ירוק עד. ההיכל נקרא על שם רשת המלונות אקור.

ההיכל נפתח ב-3 בדצמבר 1984 ומשמש דרך קבע לטורניר הטניס פריז מאסטרס מהסבב העולמי (ATP) ולאירועי ספורט רבים: אגרוף, כדורסל, כדוריד, התעמלות מכשירים ועוד. תכולת האולם נעה בין 7,000 ל-17,000 מושבים, בהתאם לסוג האירוע.

==אירועי ספורט==
פרט לטורניר הטניס השנתי המתקיים בו, אירח האולם אירועי ספורט חשובים. חודש לאחר פתיחת האולם התקיימו בו המשחקים עולמיים באתלטיקה, אליפות העולם הראשונה באתלטיקה באולם. ב-1999 נטל ההיכל חלק באליפות אירופה בכדורסל שהתקיימה בצרפת. בשנת 2000 אירח את אליפות העולם בהתעמלות.

בשנים 1991 ו-1996 אירח האולם את גמר גביע אירופה לאלופות בכדורסל, ב-2001 את פיינל פור הסופרוליג וב-2010 את פיינל פור היורוליג. בישראל זכור האולם במיוחד בשל זכייתה של קבוצת מכבי תל אביב בגביע אירופה בשנת 2001, כשאלפים מאוהדי הקבוצה נכחו באולם ופרצו למגרש עם סיומו של משחק הגמר בו ניצחה את קבוצת פנאתינייקוס אתונה.

ב-2017 אירח האולם משחקים באליפות העולם בהוקי קרח עד שלב רבע הגמר.

==אירועי מוזיקה==
באולם הופיעו כמה מהמוזיקאים הנודעים בעולם בהם: ג'סטין ביבר, סטינג, מדונה, מטאליקה, פיל קולינס, דפש מוד, הרולינג סטונז רד הוט צ'ילי פפרז בוב דילן ועוד

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Trophée Bompard 2011.jpg|
קובץ:Nadal VS Wawrinka 2007 Paris.jpg|
קובץ:AccorHotels Arena @ Bercy @ Paris (27157316713).jpg|
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אולמות כדורסל
קטגוריה:פריז: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:הרובע השנים-עשר של פריז
קטגוריה:פירמידות
מרכז רפואי לבריאות הנפש לב השרון

המרכז לבריאות הנפש לב השרון הוא בית חולים פסיכיאטרי ממשלתי הממוקם בלב השרון.

== היסטוריה ==
המרכז הוקם בשנת 1947 במבנים בריטים שננטשו עם סיום המנדט הבריטי.
בשנים הראשונות אוכלס המרכז בניצולי השואה שסבלו מהפרעות נפשיות בלבד, ועד היום באתר המערבי של בית החולים ממוקם המעון לניצולי השואה על שם שמעון ויזנטל ובו נפגעי נפש ניצולי שואה שהם כיום קשישים וזקוקים לטיפול סיעודי.

במרכז מטופלים ילדים, נוער בוגרים וקשישים הסובלים ממגוון הפרעות נפשיות, מצבים פסיכוטיים חריפים, חולים הדורשים שיקום פסיכיאטרי ממושך או מעקב במרפאה.
המרכז מציע למטופליו טיפול תרופתי, נזעי חשמל, טיפול זוגי ומשפחתי, טיפול פרטני, טיפול קבוצתי, טיפול באמנויות ועוד.

הצוות המטפל כולל כ-450 עובדים והוא רב מקצועי ומורכב מפסיכיאטרים, פסיכולוגים קליניים, עובדים סוציאליים, מרפאים בעיסוק ועובדי סיעוד פסיכיאטרי. המרכז פועל בשיתוף עם בית הספר לרפואה של אוניברסיטת תל אביב ופועלים בו סטודנטים ומתמחים במקצועות השונים בשיתוף עם האוניברסיטאות והמכללות הרלוונטיות.

בית החולים מעניק שירותי אשפוז לאוכלוסיית הערים נתניה ובני ברק, יישובי השרון, עמק חפר ויישובי המשולש. אוכלוסייה רחבה זו יוצרת קשת חברתית רחבה הכוללת חרדים, ערבים, ניצולי שואה, נפגעי סמים עם תחלואה נפשית, ונפגעי נפש פוסטראומטיים של משרד הביטחון.

בבית החולים נמצאת יחידת פסיכיאטריה משפטית, הפועלת כמסגרת אשפוזית לכל דבר וכמסגרת מרפאתית, בה מבוצעים חוות דעת עבור בתי משפט.

במרכז מחלקות האשפוז שונות בהתאם לצורכי המטופלים:
* מחלקות פתוחות ובהן מטופלים בשלב החריף של המחלה ואחרות בהן מטופלים הנמצאים בשלבי הכנה לקראת שילובם בקהילה.
* מחלקות סגורות (מוגנות) מופרדות לנשים ולגברים ובהן מטופלים המצריכים השגחה.
* מחלקה לתחלואה כפולה בעלת מאפיינים של מחלקה סגורה ובה מטופלים הסובלים גם מהתמכרות לסמים.
* מחלקה פסיכוגריאטרית סגורה בחלקה.
* מחלקה שיקומית ובה מטופלים המשולבים במסגרות תעסוקתיות בקהילה.
* יחידה משפטית ובה מטופלים שאושפזו בצו בית המשפט על מנת לבדוק את כשירותם לעמוד למשפט.
* מחלקת יום עבור מטופלים הנמצאים בשלב החריף של מחלתם, אך להם משפחה המאפשרת אשפוז חלקי ותומכת בהם בשאר שעות היום.
* מעון לניצולי שואה שנותן מענה סיעודי ורפואי לניצולי שואה.
* חדר מיון וקליטה הפתוח במהלך כל היממה אליו מופנים מטופלים מהקהילה.

מרפאת בית החולים מעניקה שירות לכ-1,100 מטופלים במסגרת מרפאת חוץ בבית החולים, מרפאה בטייבה ומרפאות לילדים ומבוגרים בנתניה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.psychiatrist.org.il/מרכז-לבריאות-הנפש-לב-השרון המרכז לבריאות הנפש לב השרון], בפורטל "פסיכיאטר"

לב השרון
קטגוריה:השרון
קטגוריה:מועצה אזורית לב השרון
ניקולאס קולאסנטו

ניקולאס קולאסנטו (באנגלית: Nicholas Colasanto ; 19 בינואר 1924- 12 בפברואר 1985), היה שחקן אמריקאי.
זכור בעיקר מהסרטים "השור הזועם", "מזימות", "עיר שמנה" ובתפקידו כ"מאמן" בקומדיית המצבים "חופשי על הבר", עליו הועמד 3 פעמים לפרס אמי.

== ביוגרפיה ==
קולאסנטו נולד בפרובידנס, בירת רוד איילנד, למד ב"אוניברסיטת בריאנט" ושירת בצי האמריקני במשך שנתיים בתקופת מלחמת העולם השנייה.

התפרסם לראשונה בדרמת האגרוף "עיר שמנה" בתור רובן, מאמנו של המתאגרף בילי טולי.

ב-1976 השתתף בסרטו האחרון של אלפרד היצ'קוק "מזימות".

ב-1980 שיחק בתפקיד משני בדרמת האגרוף המצליחה של מרטין סקורסזה "השור הזועם", בתור ראש המאפיה טומי קומו.

קולאסנטו זכה להערכה רק בגיל מבוגר מאוד כאשר שיחק בתפקיד ארני "המאמן" פנטוסו, מאמן הבייסבול של סאם מאלון (טד דנסון) בקבוצת "בוסטון רד סוקס" בקומדיית המצבים "חופשי על הבר". על תפקידו זה קיבל שלוש מועמדויות לפרס אמי בשלוש עונות בסדרה.
קולאסנטו נפטר לקראת סוף העונה השלישית ממחלת לב, כשהוא בן 61. ההפקה החליטה לא להשאיר את דמותו בהמשך הסדרה, ובמקומו בחרה ללהק את וודי הארלסון הצעיר, שהצטרף לצוות השחקנים, בתפקיד אחר.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:רוד איילנד: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985
Mike and Ike

Mike and ike הוא מותג אמריקני של סוכריות ג'לי בטעמי פירות. הסוכריות יוצרו לראשונה ב-1940 על ידי חברת "Just Born", חברה משפחתית שנוסדה בשנת 1923 וממוקמת בעיר בית לחם שבפנסילבניה, ארצות הברית. 

מייק אנד אייק הן סוכריות אליפטיות צמיגיות בטעמי פירות בצבעים וטעמים שונים, כולל דובדבן, תפוז, הסוכריות כשרות. כיום מייצרת החברה גרסאות נוספות של הממתק, למשל "ג'ולי ג'ו" (טעם ענבים), "איטליין אייס" (טעם סורבה איטלקי בטעמי פירות) וגרסאות עונתיות שונות. 

לאורך השנים זכה הממתק לפופולריות בארצות הברית. הוא הוזכר בסדרות טלוויזיה שונות, בהן "כולם אוהבים את ריימונד", "איש משפחה", "האנה מונטנה", "13 סיבות" ו"ללא גבולות".

== ראו גם ==
* M&M's
* ג'לי בלי

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://multivu.prnewswire.com/mnr/justborn/33812/docs/33812-M&I_Fun_Facts.7.2.08pdf.pdf אודות הממתק], מתוך הודעה לעיתונות של החברה
* [http://books.google.com/books?id=4jIOEZ5F9fAC&pg=PA185&lpg=PA185&dq=%22Mike+and+Ike%22+%22just+born%22+1940&source=bl&ots=xEV3rueYeK&sig=SDnejSqosHoEEv2eRSyXXiBXBic&hl=en&ei=vEicTPvjHcLflgfLldjBCQ&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=7&ved=0CDYQ6AEwBjgU#v=onepage&q=%22Mike%20and%20Ike%22%20%22just%20born%22%201940&f=false אודות הממתק], מתוך "Encyclopedia of junk food and fast food", 2010
* [http://books.google.com/books?id=toRCpaQzmgUC&pg=PA132&dq=%22Mike+and+Ike%22&hl=en&ei=mEacTL_KGsT_lgft-8m3Cg&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=7&ved=0CE0Q6AEwBg#v=onepage&q=%22Mike%20and%20Ike%22&f=false נתונים על ערכים תזונתיים של הממתק], מתוך "The most complete food counter", 2010

קטגוריה:סוכריות
קטגוריה:מותגי מזון
קטגוריה:חברות משפחתיות
תאודור שוואן

תאודור שוואן (בגרמנית: Theodor Schwann; 7 בדצמבר 1810 - 11 בינואר 1882, קלן) היה פיזיולוג גרמני. מבין תרומותיו הרבות לתחום הביולוגיה ניתן למנות את התפתחות תאוריית התא, גילוי תאי שוואן במערכת העצבים ההיקפית, גילוי וחקר הפפסין, גילוי הטבע האורגני של השמרים והמצאת מונח המטבוליזם.

==חייו הצעירים==

נולד בנויס (בגרמנית - Neuss ) שבגרמניה, אביו היה צורף, אחר כך מדפיס. שוואן למד באוניברסיטה הישועית בקלן ואחר כך בבון שם פגש את ג'ואנס פטר מולר.<ref></ref>

==עבודה==

עבודתו החשובה ביותר של שוואן הסתיימה במהלך ארבע השנים שבילה תחת השפעתו של מולר בברלין. בזמן זה מולר הכין את ספרו על פיזיולוגיה ושוואן עזר לו בעבודת מחקר נדרשת. שוואן צפה בתאים של בעלי חיים תחת המיקרוסקופ וציין את מאפייניהם השונים, תשומת לבו של שוואן הופנתה לרקמות השריר והעצב. הוא גילה את התאים שייצרו סיבי עצב (שנקראים כיום "תאי שוואן" לזכרו), בנוסף גילה את סיבי השריר בוושט העליון ויזם מחקר להתמתחות השריר (שמאז הורחב רבות על ידי אמיל דו בויס רימונד ורבים אחרים). בנוסף לזה מולר כיוון את תשומת לבו של שוואן לתהליך העיכול, ובשנת 1836 שוואן בודד אנזים חיוני לעיכול וקרא לו בשם "פפסין".
שנותיו המאוחרות של שוואן התמקדו בדאגה גוברת לגבי סוגיות תאולוגיות.

== אותות הוקרה ==
* ב-1845 החברה המלכותית הבריטית העניקה לו את מדליית קופלי.
* ב-1875 הוענק לו עיטור פור לה מריט למדעים ואמנויות.
* תאי שוואן שגילה, נקראים על שמו.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [http://vlp.mpiwg-berlin.mpg.de/people/data?id=per136 ביוגרפיה קצרה וביבליוגרפיה] במעבדה הווירטואלית של מכון מקס פלנק להיסטוריה של המדע
* [http://vlp.mpiwg-berlin.mpg.de/library/data/lit28715? Schwann, Theodor and Schleyden, M. J. 1847. Microscopical researches into the accordance in the structure and growth of animals and plants. London: Printed for the Sydenham Society]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:ביולוגים גרמנים
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים גרמנים
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1810
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1882
אלון יפת

אלון יפת (נולד ב-1 בספטמבר 1972, נתניה) הוא שופט כדורגל בינלאומי לשעבר העובד במקביל בחברת החשמל. יפת הוא שופט הכדורגל הישראלי הראשון ששפט משחק בליגת האלופות.

==ביוגרפיה==

יפת רכש את ניסיונו כשופט כדורגל בליגות השונות בארץ. מפקחים מטעם פיפ"א שצפו בצורת השיפוט שלו העידו כי רמת השיפוט שלו גבוהה מאוד, והציעו לו לשפוט בליגת האלופות.

בשנת 2002 קיבלה התאחדות הכדורגל בישראל הצעה מטעם פיפ"א להפוך את יפת לשופט בינלאומי. ב-2010 הוערך יפת כשופט בדירוג גבוה המאפשר לו לשפוט במונדיאל, ביורו ובליגת האלופות.

יפת היה חלק מהרכב השופטים במוקדמות מונדיאל 2006 בגרמניה ובמוקדמות מונדיאל 2010 בדרום אפריקה. כמו כן, שפט יפת גם במשחקי מוקדמות יורו 2004 ו-2008. נוסף לכך שפט גם בגביע אופ"א ב-2003 ובשורת משחקים בליגת האלופות ב-2011.

בשנת 2014 הטילה רשות המיסים על אלון יפת תשלום כופר בסכום של 300 אלף ש"ח, בגין העלמת הכנסות בסך של כ-800 אלף ש"ח, עבור משחקי כדורגל שניהל באירופה בין השנים 2001-2009.

בשנת 2019 שפט בפעם האחרונה בליגת העל.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שופטי כדורגל ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון טשרניחובסקי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שהוטל עליהם עונש של כופר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
ברנדון בימר

ברנדון ריצ'רד בימר (באנגלית: Brandon Richard Beemer; נולד ב-27 בפברואר 1980) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי, שנודע בעיקר מתפקידו כשון-דאגלס בריידי באופרת הסבון "ימי חיינו", וכאוון נייט באופרת הסבון "היפים והאמיצים". 

==ביוגרפיה==
בימר נולד ביוג'ין שבאורגון, ארצות הברית למשפחה ממוצא אירי וגרמני. עבודתו הראשונה הייתה כנהג במפעל מקומי של חברת קוקה-קולה. עם תום לימודיו בבית הספר התיכון הוא עבר לניו יורק והחל לדגמן ולקחת שיעורי משחק. בהמשך הוא עבר ללוס אנג'לס על מנת לעסוק בקריירת המשחק שלו במשרה מלאה. 

== קריירה ==
בשנת 2001 שיחק לראשונה בסרט האימה העצמאי "האחווה". באותה שנה הצטרף לעונה הרביעית של סדרת הטלוויזיה "לא לבושה" ברשת MTV, בדמותו של לוקאס. 

בשנים 2005-2006 גילם את הדמות של סת' באופרת הסבון של CBS "ג'נרל הוספיטל". 

בשנת 2006 לוהק בימר לגלם את הדמות של שון-דאגלס בריידי באופרת הסבון "ימי חיינו", דמות שגולמה במקור על ידי השחקן ג'ייסון קוק מאז 1999 בינואר 2008 פוטר בימר והופעתו האחרונה בסדרה הייתה ב-24 במרץ 2008. ביולי 2008 הצטרף לאופרת סבון אחרת "היפים והאמיצים", בדמותו של אוון נייט, עד לפרישתו מהסדרה ב-2012. ב-2016 חזר בימר לשחק ב-"ימי חיינו" בדמותו הקודמת. 

בשנת 2011, השתתף בימר בדוקו-ריאליטי של "Dirty Soap", אשר מתמקדת בחייהם של כוכבי אופרות סבון ומתעדת את חייהם האישיים והמקצועיים. בשנת 2012 כיכב בסרט אימה קצר "BloodMoon" בתפקיד של הפסיכולוג לוק פארקר.

בשנת 2015 גילם את דילן בסרט מותחן האימה "Fear Clinic". בשנת 2019 שיחק בסרט האקשן "Dead Trigger" לצד דולף לונדגרן, ושיחק בדרמת המסתורין "Gates Of Darkness" לצד טובין בל, 

==פילמוגרפיה==

=== קולנוע ===
{| class="sortable wikitable"
|- valign="top"
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|- valign="top"
|2001
|The Brotherhood
|פראט
|
|- valign="top"
|2005
| מותק, המסיונרים השתגעו
|ג'סטין
|
|- valign="top"
|2006
|בנות חומריות
|מאק ריון
|
|-
|2013
|Wrong Cops
|בראון
|
|-
|2015
|Fear Clinic
|דילן
|
|-
| rowspan="2" |2017
|Deadly Expose
|ניק קרטיס
|
|-
|Dead Trigger
|הסוכן פירס
|
|-
|2018
|Life with Dog
|נורמן
|
|-
|2019
|Gates of Darkness
|האב דומאל
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2001
|לא לבושה
|לוקאס
|תפקיד ראשי (עונה 4); 40 פרקים
|-
|2003
|CSI
|רוס ג'נסן
|פרק: "Jackpot"
|-
|2005
|ג'נרל הוספיטל
|סת'
|5 פרקים
|-
|2008-2006, 2016-הווה
|ימי חיינו
|שון דאגלס-בריידי
|תפקיד ראשי; 809 פרקים
|-
|2008 - 2012
|היפים והאמיצים
|אוון נייט
|תפקיד ראשי; 294 פרקים
|-
|2011
|CSI: מיאמי
|דרק ווהן
|פרק: "Stiff"
|-
| rowspan="3" |2013
|The Stafford Project
|צ'ארלס
|פרק: "Reality Adjustment"
|-
|Bering Sea Beast
|אוון פאוורס
|סרט טלוויזיה של Syfy
|-
|Non-Stop
|דין
|סרט טלוויזיה של Lifetime
|-
|2014
|Wedding Planner Mystery
|הולט ווקר
|סרט טלוויזיה של הולמרק
|-
|2017 - 2020
|The Bay 
|איוון בלאקוול
|36 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא גרמני
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
ריצ'רד פנקהרסט

ריצ'רד פנקהרסט (באנגלית: Richard Keir Pethick Pankhurst; 3 בדצמבר 1927 - 16 בפברואר 2017) היה פרופסור ממוצא בריטי, שהתמחה בחקר תולדות אתיופיה.

== משפחתו וילדותו ==
פנקהרסט נולד בלונדון לסילביה פנקהרסט, שהייתה מראשי תנועת הסופרג'יזם בבריטניה, ולאנרכיסט סילביו רוסריו. פנקהרסט סיים לימודי דוקטורט בהיסטוריה כלכלית בבית הספר לכלכלה של לונדון. מילדותו נחשף פנקהרסט לענייני אתיופיה היות שאימו, סילביה, הייתה תומכת פעילה של התרבות האתיופית ומהפעילות המובילות בבריטניה כנגד הכיבוש האיטלקי של אתיופיה. אימו, אשר הייתה ידידתו האישית של קיסר אתיופיה היילה סלאסי, פרסמה בשנת 1955 את ספרה "אתיופיה: היסטוריה תרבותית".

== קריירה אקדמית ==
ב-1956 עברו ריצ'רד ואימו להתגורר באדיס אבבה בירת אתיופיה. ריצ'רד החל ללמד בקולג' האוניברסיטאי באדיס אבבה, שם ייסד ב-1963 את המכון ללימודי אתיופיה. כמו כן ערך מספר עיתונים הקשורים לתרבות האתיופית וכתב ספרים רבים אודות אתיופיה ומורשתה. כאשר פרצה מלחמת האזרחים האתיופית הודח הקיסר היילה סלאסי על ידי מנגיסטו היילה מרים וריצ'רד נאלץ לשוב לבריטניה.

בבריטניה היה פנקהרסט לעמית מחקר בבית הספר ללימודי אפריקה והמזרח ובבית הספר לכלכלה של לונדון, לפני שהועסק כספרן בחברה המלכותית האסייתית (Royal Asiatic Society). ב-1986 שב פנקהרסט להתגורר באתיופיה עם משפחתו, וחידש את עבודתו במכון ובאוניברסיטה.

פנקהרסט היה ממובילי המאבק להשבת האובליסק של אקסום מרומא בחזרה לאתיופיה, מאבק שהסתיים בהצלחה עם הקמתו מחדש של האובליסק באקסום בשנת 2008. על חלקו במאבק הוענק לפנקהרסט תואר אצולה אתיופי על ידי ארגון "האיחוד הטיגראי של צפון אמריקה". פנקהרסט אף זכה בתואר אצולה במסגרת השרות הדיפלומטי שמעבר לים ב-2004 ממלכת בריטניה על תרומתו הייחודית ללימודי אתיופיה. בנוסף לספרים ולמחקרים הרבים אודות ההיסטוריה והתרבות האתיופית כתב פנקהרסט גם ביוגרפיה מקיפה אודות אימו.

== מותו ומורשתו ==
ריצ'רד פנקהרסט מת בביתו שבאדיס אבבה ב-16 בפברואר 2017, בגיל 89. פקידי ממשל, אקדמאים ואזרחים ספדו לפנקהרסט וקראו לקיים לוויה ממלכתית לכבודו. שר החוץ של אתיופיה, וורקנה גבייהו (Workneh Gebeyehu), תיאר את פנקהרסט כ"אחד מידידיה הגדולים של אתיופיה".

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.abyssiniacybergateway.net/ethiopia/history/pankhurst-bibliography.html ביבליוגרפיה של פרסומי ריצ'רד פנקהרסט]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדענים בריטים
קטגוריה:אתיופיה: היסטוריה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1927
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2017
דון דיאמונט

דון דיאמונט נולד בשם דונלד פיינברג (באנגלית: Don Diamont; נולד ב-31 בדצמבר 1962) הוא שחקן טלוויזיה אמריקאי-יהודי. ידוע בשל גילום הדמות בראד קרלטון אותה גילם שנים רבות בסדרה של CBS "צעירים חסרי מנוח". נכון להיום הוא משחק את ביל ספנסר ג'וניור בסדרה "היפים והאמיצים".

==ביוגרפיה==
דיאמונט נולד בניו יורק, ניו יורק. דיאמונט הוא יהודי, ובראיון שהעניק ל"Soap Opera Digest" הוא הצהיר שחבק בשלמות ביהדותו רק בשלב מאוחר יותר בחייו. 

במשך כמה שנים דגמן למותגים מצליחים. ב-1990 הוא נכנס לרשימת "הגברים הכי יפים" מטעם מגזין "פיפל". דיאמונט היה בעמוד השער של המגזין "פלייגרל" פעמיים, ב-1988 ו-1995.

ב-2009 הוא נבחר ל"שחקן האופרה הוותיק הסקסי ביותר" מטעם מגזין "פיפל".

== קריירה ==
הוא קיבל את התפקיד הראשון שלו כשחקן בסדרה "ימי חיינו" ב-1984. הוא שיחק בסדרה שנה אחת בלבד.

דיאמונט ידוע בעיקר מגילום איש העסקים בראד קרלטון בסדרה "צעירים חסרי מנוח" שבה שיחק מ-1985 עד 1996. הוא חזר לשחק בסדרה בשנת 1998 עד שדמותו נהרגה בתחילת שנת 2009.

ב-5 במרץ 2009 יצאה הודעה לתקשורת שדיאמונט לוהק לאופרת הסבון של CBS "היפים והאמיצים" בתפקיד ביל ספנסר ג'וניור, דמותה אותה מגלם עד היום. 

בשנת 2018 הוא השתתף בגרסה איטלקית של התוכנית "רוקדים עם כוכבים" בהנחיית מילי קרלוצ'י. הוא נשר בסיבוב הראשון.

==פילמוגרפיה==
===קולנוע===
*שיים הנבזי (1994)
*OP Center (1995)
*Country Justice (1997)
*סדנה לעצבים (2003)

===טלוויזיה===
*ימי חיינו (1984)
*צעירים חסרי מנוח (1985-1996; 1998-2009)
*היפים והאמיצים (1993; 2009-היום)
*משמר המפרץ (1998)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962