OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כריסטוף אמברגר

דיוקן של לודוויג העשירי דוכס בוואריה
כריסטוף אמברגר (בגרמנית: Christoph Amberger; 1505 – בין 1 בנובמבר 1561 ל-19 באוקטובר 1562) היה צייר גרמני משלהי תקופת הרנסאנס.

==ביוגרפיה==
פרטים מרכזיים בביוגרפיה של כריסטוף אמברגר לוטים בערפל.

שנת לידתו המקובלת היא 1505, אבל יש מקורות לפיהם נולד ב-1490, אחרים מציינים את 1500 או 1510. גם מקום הולדתו אינו וודאי. לדברי דופלמאייר (Doppelmayer) הוא נולד בנירנברג, מאיילר נוקב בשם העיירה הקטנה אמברג (Amberg) שבנפת אונטראלגוי (Unterallgäu) בבוואריה, ולדברי ויירמן (Weyermann) הוא נולד באולם.

גם תאריך מותו אינו ודאי. מקורות שונים נוקבים בתאריכים שונים בין 1560 ל-1563. כולם מסכימים שהוא נפטר באאוגסבורג, בה חי ופעל כאמן.

העובדה היחידה הוודאית היא כי הוא התקבל לגילדת הציירים באאוגסבורג ב-15 במאי 1530. כמו כן, היצירה המפורסמת הראשונה מפרי מכחולו מתוארכת ל-1525 והאחרונה ל-1560.

===עיצוב סגנונו===
אי ודאות קיימת גם לגבי התקופה בה למד לצייר. יש הסוברים שהיה תלמידו של הצייר הגרמני האנס בורגמאייר (Hans Burgkmair; 1553-1473 או 1559), אחרים כי למד אצל לאונהרד בק (Leonhard Beck; 1642-1480), שאת בתו, ברברה, נשא לאישה. לעיתים הוא מזוהה כאחד מתלמידיו של הנס הולביין האב (1524-1465). ככל הנראה שהה בצפון איטליה ובוונציה. בכל אופן, הדמיון בסגנון מציין השפעה בולטות של הנס הולביין (1543-1497) וציירים ונציאנים של המחצית הראשונה של המאה ה-16 (כולל טיציאן (1576-1490) ופאריס בורדונה (Paris Bordone; 1570-1495) שהתגורר לתקופה קצרה באאוגסבורג ב-1540).

===קריירה===
בשלהי שנות ה-20 של המאה ה-16 צייר אמברגר כמה ציורים בהם בולטת השפעה של המנייריזם הוונציאני, סגנון ציור שראשיתו בתקופה זו.

על ציור של קרל החמישי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה מ-1530 המיוחס לאמברגר, כתב היסטוריון האמנות הגרמני יואכים פון זנדראט (Joachim von Sandrart; 1688-1606) כי הקיסר החשיב דיוקן זה כשווה באיכותו לציורים היפים ביותר שלו שנעשו בידי טיציאן. עם זאת, אין ודאות מי היה הצייר המקורי של עבודה זו, השמורה בגלריה הלאומית (Pinacoteca Nazionale) בסיינה שם היא מיוחסת להנס הולביין הבן. לעומת זאת, עותק של ציור זה המתוארך ל-1532 ונמצא בבעלות גמאלד-גאלרי בברלין הוא ללא ספק מעשה ידי כריסטוף אמברגר.

אחר-כך צייר אמברגר בעיקר דיוקנאות על פי הזמנת התושבים העשירים של אאוגסבורג בהם: המצביא גאורג פון פרונדסברג (Georg von Frundsberg; 1528-1473), ההומניסט קונרד פויטינגר (Konrad Peutinger; 1547-1465), בני משפחות האצולה וסלר (Welser) ופוגר (Fugger) והקוסמוגרף סבסטיאן מינסטר.

מלבד דיוקנאות הוא ייצר עבודות אחרות, כולל סדרת 12 תמונות היסטוריות, "יוסף ואחיו", כמו גם סצנות דתיות שונות, בייחוד ציור המזבח בכנסיית "זנקט אנה" (Sankt Anna) "הבתולות החכמות והבתולות השוטות" שהוא ציורו הידוע האחרון.

הוא עבד יחד עם טיציאן ב-1548. עבודתו החשובה ביותר היא קישוט החלק העליון של המזבח הראשי בקתדרלת אאוגסבורג ב-1554, לאחר שהיצירה המקורית של הנס הולביין האב נהרסה בשל איקונוקלאזם. בנוסף נותרו כ-30 רישומים מעשה ידיו. הוא גם הכין עיצובים לחיתוכי עץ.

אמברגר חתם על יצירותיו לעיתים רחוקות, ורבות מהן יוחסו להנס הולביין הבן או ללאונהרד בק, כשגם כיום אין ודאות לגבי הצייר המקורי.

פרוטומה של אמברגר מוצבת בהיכל התהילה (Ruhmeshalle) במינכן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.zeno.org/Kunstwerke/A/Amberger,+Christoph חלק מעבודותיו של אמברגר]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציירים גרמנים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:ילידי 1505
קטגוריה:נפטרים ב-1562
זאב שיק

זאב שִיק (בהונגרית: Schück Frigyes; 2 בספטמבר 1929 – 15 בדצמבר 1971, כ"ז בכסלו תשל"ב) היה משורר עברי ניצול השואה, שיצירתו עוסקת בשואה. ממייסדי קיבוץ להבות חביבה וחברו עד מותו.

==ביוגרפיה==
זאב שיק
זאב (פרידייש) שיק נולד ב-1929, בנם של ברתה וחיים שיק. גדל במשפחה חרדית בעיר פּאפּה שבצפון-מערב הונגריה.
במלחמת העולם השנייה שהה במחנות אושוויץ, מאוטהאוזן ומחנה-המשנה שלו גונסקירכן. הוא שרד, אך כל משפחתו נספתה בשואה. הוא יצא בשאלה והפך לקומוניסט. עם שחרורו היה חולה בשחפת ושהה כארבע שנים בסנטוריום בהרי טאטרה. ב-1949 עלה לישראל והיה ממייסדי קיבוץ להבות חביבה.
נישא לחוה לבית טִיבּוֹר (ילידת 1939), ששרדה את השואה יחד עם אחותה התאומה במנזר בהונגריה, ואיבדה אף היא את כל משפחתה באושוויץ. ב-1966 היו השניים הורים לבן, אריק, ובסוף אותו עשור נולדה בתם נעמה.
בראשית שנות ה-60 כיהן כמרכז משק הקיבוץ.
הוא למד והכיר את ההיסטוריה של סביבתו של הקיבוץ (חרבת ג'למה), סייר בה ומצא עתיקות רבות, שהתווספו לאוסף הקיבוץ ושימשו חומר גלם למחקרים ארכאולוגיים.

שיק החל לפרסם את יצירתו בגיל מבוגר. זוועות המלחמה והשואה הן מוטיב מרכזי בשירתו.
בשנת תשכ"ח ראה אור בהוצאת ספרית פועלים ספר שיריו "לילה גדול", שבמרכזו חוויית השואה.
בשנת תשל"ב-1971 ראה אור באותה הוצאה ספר שיריו השני, "עין הזמן בחטאיה", המחולק לשני שערים: בשער הראשון, "היאך הפרחים שטים להיות קסדה", הוא מעמיד את עולמו כניצול השואה כנגד זה של בנו, יליד הארץ, כשיהיה חייל; בשער השני, "שער האש", הוא מביא זיכרונות מילדות ומהמחנות.

היה בכוונתו לפרסם ספר שירים שלישי בשם "המחברת הספרדית", אך נפטר בטרם הספיק, בנר שלישי של חנוכה תשל"ב, בן 42 במותו.
בשנת תשל"ח התפרסם הספר השלישי מפרי עטו, "יהלום", שנערך מעזבונו.

בנו אריק שיק הוא מנהל שיווק, ובתו ד"ר נעמה שי"ק – חוקרת השואה (הדיסרטציה שכתבה עוסקת בהתנסותן של נשים יהודיות במחנה אושוויץ-בירקנאו).

==ספריו==
* לילה גדול: שירים, מרחביה: ספרית פועלים, תשכ"ח.
* עין הזמן בחטאיה: שירים, מרחביה: ספרית פועלים בשיתוף עם איגוד סופרי הקיבוץ הארצי, תשל"ב 1971.
לאחר מותו:
* יהלום: שירים, תל אביב: ספרית פועלים בשיתוף עם קיבוץ להבות חביבה, תשל"ח. ("מעזבונו של צדיק")

==קישורים חיצוניים==

* [https://memoryfiction.wordpress.com/2012/01/09/%D7%A0%D7%A2%D7%9E%D7%94-%D7%A9%D7%99%D7%A7 נעמה שי"ק], בבלוג של קבוצת המחקר "העברת זיכרון ובדיון" במכון ון ליר, 9 בינואר 2012

מפרי עטו:
* (מספרו "עין הזמן בחטאיה")
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררי השואה
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:יהודים בשואה: הונגריה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:ישראלים כותבי זיכרונות מהשואה
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:להבות חביבה: אישים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:יוצאים בשאלה
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1971
נעם בן חורין

נעם בן-חורין (6 במרץ 1953 - 15 ביוני 2015) היה צייר ואדריכל ישראלי.

==ביוגרפיה==
בן חורין נולד וגדל בקיבוץ נוה איתן. למד באקדמיה לאמנות ועיצוב בצלאל בירושלים וסיים לימודי עיצוב אורבני. עבד וצייר בתל אביב.

עבודותיו של בן-חורין נעות ממופשט למחצה עד מופשט. השתתף בתערוכות יחיד וקבוצתיות רבות, ויוצג על ידי גלריית אנגל בתל אביב.

בציוריו מתורגמים הדימויים לשפה המאוחסנת במסכים. משם הם מועברים לקנבס בתיווך היד ליצירת היצירה.

עבודתו של בן חורין תלויה בבנין האופרה בתל אביב, תרומת האמן ותמונותיו מוצגות בגלריית אנגל ובאוספו הפרטי.

מדברי האמן: 

נפטר ביוני 2015.

==תערוכות==
פינת עבודתו של הצייר בחצר הבית בתל אביב

==קישורים חיצוניים==

* [https://museum.imj.org.il/artcenter/newsite/he/?artist=בן%20חורין,%20נעם&list=ב דף האמן באתר מוזיאון ישראל]
* 
* [http://www.hayekart.com/he/type_event/show?id=27 על יצירתו של נעם בן חורין] באתר Hayekart.com
* [http://www.rystalarts.co.il/noam_ben_horin_paintings_stations נעם בן- חורין: 'תחנות ציורים' 2007-2014]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:נווה איתן: אישים
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אמנים פלסטיים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
דקל עדין

דקל עדין (נולד ב-1 בינואר 1993 בנתיב הל"ה) הוא שחקן ישראלי.

==קריירה==
עדין החל לשחק בגיל צעיר. בשנת 2005 גילם את התפקיד הראשי של מימון בסרט הטלוויזיה "עד מדינה" שביים אמיל בן שמעון. בשנת 2006 השתתף בסרטו של שמי זרחין "אביבה אהובתי", בו גילם את דמותו של אופק, בנה הצעיר של אביבה (אסי לוי), ושיחק את דמותו של שאזי בדרמת הטלוויזיה של נתי אדלר "קולולוש" על פי תסריט של שאול ביבי לרשת HOT3. באותה השנה החל לגלם את דמותו של גילי נאווי, בנם של הגר ושאול נאווי (קרן מור ומנשה נוי) בסדרת הדרמה "פרשת השבוע" ברשת HOT3, דמות אשר גילם למשך 3 עונות עד 2009.

בשנת 2009 השתתף בתפקיד ראשי בסדרת הטלוויזיה "עוד משפחה וחצי", המהווה סדרת המשך ל"משפחה וחצי" המצליחה, שתיהן שודרו בטלוויזיה החינוכית, ובה גילם את דמותו של אלירן, בן האומנה. 

בשנת 2011 שיחק בסרט הקולנוע "עדות" שביים שלומי אלקבץ, ושם שב עדין לשתף פעולה קרן מור ומנשה נוי. שיחק גם בסרט קולנוע נוסף בשם "מבול" בבימויו של גיא נתיב על פי תסריט שכתב עם נועה ברמן הרצברג.

בשנת 2012 השתתף בסדרת טלוויזיה נוספת בערוץ HOT3, "אופוריה", בה גילם את דמותו של קינו.

בשנת 2017 השתתף בסרטו זוכה הפרסים של שמוליק מעוז "פוקסטרוט" בכיכובו של ליאור אשכנזי.

בשנת 2018 השתתף בסרט הדרמה הלהט"בי "הנשף" שביימו וכתבו שרון מימון וטל גרניט.

בנוסף, עדין הוא מוזיקאי ובסיסט וחבר בלהקת "ספא" המלווה את הזמר ג'ימבו ג'יי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקנים ילדים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
ספורטק הרצליה

שדרת דקלים בספורטק הרצליה
ספורטק הרצליה הוא מתחם ספורט בהרצליה, ברחוב ז'בוטינסקי פינת יוסף נבו.

בניית הספורטק הסתיימה בשנת 2001 והוא נחנך בינואר 2002. הוא עוצב על ידי חברת אדריכלי הנוף צור וולף. המתחם כולל מספר מגרשים משולבים למשחק קט-רגל וכדורסל, ובסה"כ 16 סלי כדורסל, מתקני שעשועים, מדשאות, שולחנות טניס שולחן, מזנון, מתקני כושר, מסלול הליכה ומגרש החלקה על רולר בליידס. בשבתות מתנהלות במתחם הרקדות ריקודי עם, וכן מתקיימות הרקדות במהלך השבוע.

ב-2011, כעשור לאחר הקמת הספורטק, נחנך ה"סקייטפארק", מסלול החלקה על סקייטבורד, שמהווה את החלק הדרומי של הספורטק. הסקייטפארק עוצב גם הוא על ידי משרדי צור וולף.

בקצהו הצפון-מערבי של הספורטק ממוקם מועדון הנוער "הכוכב השמיני". הספורטק גובל בבית חיל האוויר והיכל אומנויות הבמה בדרום-מזרח, באצטדיון עירוני הרצליה בדרום ובפארק הרצליה במערב.

בחודשי יולי ואוגוסט נערכים במתחם אירועי "ספורט חצות" בשעות הלילה, שכוללים פעילויות שונות לבני הנוער.

== ראו גם ==
* ספורטק כפר סבא
* ספורטק נשר

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.herzliya.muni.il/?CategoryID=364 ספורטק], באתר עיריית הרצליה

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרצליה: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן דן צור
חודיידטוב

חודיידטוב או חודדטוב – (רוסית: Худайдатов) שם משפחה הנובע מן השם "חודוידוט", שמשמעותו אלוהים נתן. השמות המקבילים לשם זה בעברית הם: יהונתן, אלנתן, נתנאל, נתניה או נתניהו.

ברוסיה נהוג להוסיף "ה" (а) בסוף שם משפחה של אישה ומשום כך קיים השם "חודיידטובה" (Худайдатова) הנובע מן השם "חודיידטוב" ומיוחס לנשים.

קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
אלכסנדר גלפונד

אלכסנדר אוסיפוביץ' גלפונד (ברוסית: Алекса́ндр О́сипович Ге́льфонд; 24 באוקטובר 1906 - 7 בנובמבר 1968) היה מתמטיקאי סובייטי-יהודי. גלפונד ידוע בעיקר בשל משפט גלפונד-שניידר שפותר את הבעיה השביעית של הילברט.

==קורות חייו==
גלפונד נולד בעיר סנקט פטרבורג באימפריה הרוסית (כיום ברוסיה) לאוסיפ איזקוביץ' גלפונד שהיה רופא במקצועו ופילוסוף חובב. הוא נרשם ללימודים באוניברסיטת מוסקבה בשנת 1924, ב-1927 נרשם שם ללימודי תואר שני וקיבל תואר דוקטור בשנת 1930. המנחים שלו היו: אלכסנדר חינצ'ין וויאצ'סלב סטפנוב. 

ב-1930 שהה גלפונד חמישה חודשים בגרמניה (בברלין ובגטינגן) שם עבד בשיתוף פעולה עם אדמונד לנדאו, קארל לודוויג זיגל ודויד הילברט. בשנת 1931 היה לפרופסור באוניברסיטת מוסקבה שם עבד עד אחרית ימיו. משנת 1933 עבד גם במכון סטקלוב למתמטיקה. ב-1939 נבחר גלפונד לחבר מתכתב (Corresponding member) באקדמיה הסובייטית למדעים בשל עבודתו בקריפטוגרפיה. לפי ולדימיר ארנולד, במהלך מלחמת העולם השנייה, גלפונד היה הקריפטוגרף הראשי של הצי הסובייטי.

על פעילותו המדעית הוענקו לו עיטור לנין ועיטור הדגל האדום של העמל.

==עבודתו==
גלפונד הגיע לתוצאות חשובות בתחומים רבים במתמטיקה כגון: תורת המספרים, אנליזה מרוכבת ומשוואות אינטגרליות, ועסק גם בהיסטוריה של המתמטיקה. תרומתו החשובה ביותר היא משפט גלפונד-שניידר משנת 1934:
אם <math>\ a, b</math> הם מספרים אלגבריים כך ש-<math>\ a\ne0,1</math>, ו-<math>\ b</math> הוא מספר אי-רציונלי, אזי <math>\ a^b</math> הוא מספר טרנסצנדנטי. המשפט עונה בחיוב על הבעיה השביעית של הילברט. המשפט הוכח גם על ידי תאודור שניידר באופן עצמאי כשנה מאוחר יותר. בשנת 1929 הציע גלפונד הרחבה למשפט, שנודעה כהשערת גלפונד, שהוכחה בשנת 1966 על ידי אלן בייקר.

המספר <math>e^\pi \,</math> (או <math>(-1)^i</math> לפי זהות אוילר) ידוע כקבוע גלפונד והמספר <math>2^{\sqrt{2}}</math> ידוע כקבוע גלפונד-שניידר. הטרנסצנדנטיות של המספרים הללו נובעת ממשפט גלפונד-שניידר (אם כי הטרנסצנדנטיות של קבוע גלפונד-שניידר הוכחה עוד לפני כן).

==קישורים חיצוניים==

* 
<div class="mw-content-ltr">
* B. V. Levin, N. I. Feldman and A. B. Šidlovski, [http://matwbn.icm.edu.pl/ksiazki/aa/aa17/aa1741.pdf Alexander O Gelfond], Acta Arithmetica 17 (1970/1971), 315-336. 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתמטיקאים סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1906
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1968
מכלול התאולוגיה

מכלול תאולוגיה
מכלול התאולוגיה (בלטינית: summa theologiae, או סומה תאולוגיה) היא יצירה שחוברה במאה ה-13 על ידי התאולוג הנוצרי תומאס אקווינס. ביצירה מבצע תומאס סינתזה וניתוח באופן מלא ושלם של אמיתות התורה הקתולית. הסומה היא יצירתו הגדולה ביותר של תומאס, ושנים רבות לאחר מותו המשיכה להשפיע על תאולוגים נוצריים, למעשה עד ימינו אנו.

== אודות החיבור ==
לקראת סוף חייו, תומאס אקווינס הרבה בכתיבה תאולוגית. הסומה תאולוגיה היא אחד מחיבוריו המפורסמים והמשפיעים ביותר. 
תומאס התחיל לכתוב את החיבור כאשר לימד ברומא, בשליחותו של המסדר הדומיניקני. אולם תומאס נפטר בטרם הספיק להשלים חיבור זה. הוא מבסס את החיבור על כתביו ומחשבתו של אריסטו. דבר זה הוא מהפכני, כיוון שיש כאן קבלה של רעיונות ממקורות פגניים. כתבי אריסטו לא היו נפוצים במערב עד המאה ה-12 והסיבה לכך הייתה הרעיונות הפגניים המובאים בהם, שלא עלו בקנה אחד עם הנצרות. אולם תומאס היה נכון לקבל רעיונות אלו. הוא מסביר זאת באופן ישיר למדי ו"פותר את הבעיה" (לפחות עבורו, ולא לכנסייה הקתולית), באומרו שכיוון שהאל ברא את הכל - את הטבע ואת התבונה האנושית - בלתי נמנע להגיע למסקנות דומות בחיפוש אחר האמת, בין אם זה דרך הכנסייה, התנ"ך או הוגה פגני.
היצירה מורכבת מ-38 חלקים, הדנים ב-631 שאלות, ובהן כ-3,000 סעיפים .

== מבנה הדיון בסומה תאולוגיה ==
תומאס בחר בשיטת דיון סכולסטי. שיטת דיון זו היא בעלת מבנה ברור החוזר על עצמו במהלך כל החיבור.

הדיון מתחיל בשאלה כלשהי, לדוגמה: "האם האל קיים?" ; "האם ניתן לתאר את האל במילים?" וכדומה. התשובה הראשונית היא "נראה שלא" או "נראה שכן". ולכך מובאים טיעונים לוגיים המחזקים את התשובה. לאחר שסיים למנות את הטיעונים הללו, תומאס אקווינס מבצע "מהפך" בתשובתו, ומספק הסבר אחר, הפוך מתשובתו הראשונה. בשלב זה הוא מתחיל לסתור את הטענות הראשונות לפי הסדר שמנה אותן. לבסוף תומאס מסיים בקביעה חד-משמעית כלשהי המסכמת ומיישבת את הקונפליקט בנושא הנדון.

השפה בה כתובה יצירת "הסומה תאולוגיה" היא פשוטה למדי, כזו שיכולה להיות מובנת גם לאנשים הפשוטים ביותר שחיו בתקופתו של תומאס. הדבר ברור לאור היותה של הסומה תאולוגיה כספר לימוד לסטודנטים לתאולוגיה .

==הצדקה לפעולה לוחמתית==
חלק מהספר מוקדש לנושא ההצדקה לפעולה לוחמתית. אקווינס פיתח את הגותו של אוגוסטינוס וקבע שעבור שלום נדרשים ערך החסד וערך הצדק, ושלעיתים נדרשת הפעלת כוח למען עשיית צדק וכאמצעי להשגת שלום. לפי מסקנתו של אקווינס נדרשים שלושה תנאים ל"מלחמה מוצדקת" סמכות ריבונית, עילה מוצדקת, וכוונה ראויה. אחד הדברים שמשמשים "עילה מוצדקת" היא פעולת תגמול.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.sacred-texts.com/chr/aquinas/summa/index.htm טקסט הסומה תאולוגיה] 
* [http://books.google.co.il/books?id=UD-5VnAtNIAC&printsec=frontcover&hl=iw#v=onepage&q&f=false קישור לספר של אורה לימור "בין יהודים לנוצרים"] 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חיבורים פילוסופיים
פאג'ון

פאג'ון
פַּאג'וֹן (בקוריאנית: 파전) הוא מאכל קוריאני.

הפאג'ון הוא מאכל העשוי מבלילה של ביצים, קמח ובצל ירוק, ורכיבים נוספים שאינם קבועים: פירות ים (דיונון, צדפות או חסילונים), בשר בקר, בשר חזיר או קימצ'י. פאג'ון המכיל פירות ים מכונה האמול פאג'ון (해물파전). סוג נוסף של פאג'ון, דונגלה פאג'ון (동래파전) נקרא על שם אזור הסמוך לפוסן. פאג'ון זה מכיל אורז, קמח אורז, ביצים, גוצ'וג'אנג, בצלצלים, בשר בקר, צדפות וחסילונים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:המטבח הקוריאני
קטגוריה:מאכלים מטוגנים
רני גילת

רני גילת (נולד ב-1970) הוא קדר ואמן קרמיקה ישראלי.

==ביוגרפיה==
בין השנים 1993–2005 היה גילת בעל מעבדת צילום מקצועית וחנות צילום בתל אביב-יפו אשר שרתה בעיקר לקוחות מקצועיים. בשנת 2006 החל בלימודי קרמיקה במחלקה לעיצוב קרמי וזכוכית בבצלאל בירושלים. פרויקט הסיום שלו כלל גופים גדולים, עשויים באבניים, שהוצגו כ"צלמיות" מודרניות. בעשור השני של המאה ה-21 החל גילת ליצור את מרבית יצירותיו בפורצלן, בטכניקה של שימוש באובנים. בעבודותיו הוא משלב בעבודתו צביעה בעזרת מלחים, המדגישה את מבנה הכלי. בשנת 2012 הנחה את "פרויקט גילת", קבוצה של חובבים מטעם "הועד למלחמה באיידס", עמה יצר פיסול קרמי בטכניקות שונות. לצד עבודות קדרות זו הוא יוצר גם יצירות אמנות לא שימושיות, העוסקות ביחס שבין האובייקט למסורת האמנות והאומנות.

גילת היה בעבר שותף בגלריית של קואופרטיב הקרמיקאים "רוח כדים" בירושלים וכיום הוא מציג מעבודותיו בגלריה השיתופית "שלוש שלושים", בתל אביב-יפו.

==תערוכות יחיד==
*2017 - פורצלן ועוד, 8 ביפו, גלריה לקרמיקה עכשווית, תל אביב-יפו
*2018 - שִׁתּוּךְ, גלריה B.Y5, תל אביב-יפו.

==תערוכות קבוצתיות==
*2006 - "כלי פרי כלי", מוזיאון מטולה
*2007 - "כלי פרי כלי", גלריית חנקין, חולון
*2010 - "אגרטל עכשיו", בית האמנים, תל אביב-יפו
*2010 - "חיבור נגיעה", משכן לאמניות הבמה, תל אביב-יפו
*2011 - תערוכת קרמיקה בינלאומית, פסטיבל גנגג'ין (Gangjin), קוריאה
*2012 - "[https://web.archive.org/web/20150617051932/http://www.benyaminiceramics.org/%D7%AA%D7%A2%D7%A8%D7%95%D7%9B%D7%95%D7%AA-%D7%A7%D7%A8%D7%9E%D7%99%D7%A7%D7%94/%D7%AA%D7%A2%D7%A8%D7%95%D7%9B%D7%95%D7%AA-%D7%94%D7%A2%D7%91%D7%A8/%D7%97%D7%95%D7%9E%D7%A8-%D7%97%D7%99%D7%95%D7%91%D7%99/ חומר חיובי]", בית בנימיני, תל אביב-יפו [קטלוג]
*2013 - "חומר זוכר", הביאנלה ה-7 לקרמיקה, מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב-יפו [קטלוג]
*2013 - "[http://www.benyaminiceramics.org/תערוכות-קרמיקה/תערוכות-העבר/סל-צריחה- 2013/ סל צריחה]", בית בנימיני, תל אביב-יפו
*2014 - "[https://web.archive.org/web/20150617052221/http://www.benyaminiceramics.org/%D7%AA%D7%A2%D7%A8%D7%95%D7%9B%D7%95%D7%AA-%D7%A7%D7%A8%D7%9E%D7%99%D7%A7%D7%94/%D7%AA%D7%A2%D7%A8%D7%95%D7%9B%D7%95%D7%AA-%D7%94%D7%A2%D7%91%D7%A8/%D7%94%D7%9E%D7%A9%D7%AA%D7%94/ המשתה]", בית בנימיני, תל אביב-יפו
*2015 - "החומר הלבן, פיסול עכשווי בפורצלן", מוזיאון וילפריד ישראל לאמנות ולידיעת המזרח, קיבוץ הזורע
*2015 - In House, בית בנימיני, המרכז לקרמיקה עכשווית, תל אביב-יפו
*2015 - "להפוך את הקערה על פיה", שלוש שלושים, גלריה לקרמיקה, תל אביב-יפו
*2016 - רטוב/שרוף - הביאנלה השמינית לקרמיקה ישראלית, מוזיאון ארץ ישראל, תל אביב-יפו
*2018 - לא הכל זהב, המבשלה לאמנויות הקרמיקה, קריית טבעון.

==לימודים==
*2010-2006 - תואר ראשון בעיצוב קרמי וזכוכית, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
*2010-2012 - תואר שני באמנות בינתחומית, הפקולטה לאמנויות, אוניברסיטת תל אביב, תל אביב-יפו.

==הוראה==
*החל משנת 2004 - מלמד בסטודיו פרטי בתל אביב-יפו
*2014-2012 - פורצלן ושריפות מיוחדות, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים
*2012 - קורס פורצלן, קדרות ומשטחים, בית בנימיני, תל אביב-יפו.

==פרסים==
*פרס קרן מנדל לאמנות
*2012 - מלגת AIDASHED לסדנה בינלאומית בגבעת חביבה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:אמני קרמיקה ישראלים
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
משי (תרנגול)

תרנגולת משי נקבה שחורה, ולידה אפרוח
תרנגולת משי לבנה
תרנגול משי הוא גזע תרנגול מבוית. המאפיין העיקרי של גזע המשי הוא ניצוי רך כשל פלומת אפרוח. רכות זו מזכירה רכות של בד משי, ומכאן שמו.

תרנגולת משי, באר שבע 23.12.22

==היסטוריה==
התיעוד הכתוב המוקדם ביותר הידוע של תרנגול משי מגיע מכתביו של מרקו פולו, אשר במהלך מסעותיו באסיה במאה ה-13 תיאר תרנגול פרוותי. אין בנמצא מידע מדויק על מקום מוצאו של גזע המשי, אך מספר כתובים מצביעים על סין העתיקה, דרום-מזרח אסיה, הודו ואף האי ג'אווה שבאינדונזיה. אוליסה אלדרובנדי, חוקר טבע איטלקי, כתב בשנת 1599 על תרנגול "הלבוש בפרווה המזכירה פרוות חתול שחור". הגזע יובא לאירופה ככל הנראה על ידי סוחרים שעברו בדרך המשי או בנתיבים ימיים, והוכר רשמית בצפון אמריקה בשנת 1874.

==מראה==

פרט לייחודיות הנוצות שלו, לתרנגול המשי מספר מאפיינים נוספים המייחדים אותו מיתר גזעי התרנגולים המבויתים: הצבע האופייני של העור ורקמות הבשר שלו הוא כחול-אפור כהה, תנוכי אוזניו כחולים, וכן יש לו חמש אצבעות בכל כף רגל, בעוד ליתר גזעי התרנגולים יש רק ארבע. תרנגול המשי נפוץ בצבעים שחור, לבן, חום-צהבהב (buff), אפור וכחול.
לעוף זה קיימת גם גרסת בנטם מוקטנת, שממדיה כשני שלישים מממדי הגזע המקורי.

==מזג==
תרנגולי המשי ידועים במזגם הרגוע, השלו והכנוע. לפיכך, המשי הוא אחד מגזעי התרנגולות המתאימים ביותר לגידול כחיית מחמד. במקרים מסוימים, תרנגולי משי אף לא יתנגדו לאדם שינסה להרימן. תרנגולות המשי ידועות כדוגרות מעולות וכאמהות נאמנות. בשל-כך, נהוג להשתמש בתרנגולות משי כאומנות לביצים מופרות ולאפרוחים של תרנגולות מגזעים אחרים. אפרוחים שגדלו בקרב אומנת מגזע משי נוטים להיות רגועים בבגרותם, ביחס לתרנגולים אחרים מאותו הגזע, וזאת משום שגדלו בקרבת אם רגועה ושקטה.

==כשרות==
מאפייניו השונים של תרנגול המשי עוררו שאלה אם הוא עונה להגדרה של עוף כשר ואם מותר לאכלו ולאכול את ביציו. הנטייה בקרב פוסקי ההלכה היא להחמיר בשאלה זו, בעיקר מכיוון שכשרות עופות מבוססת על מסורת רציפה של אכילת העופות האלה, ואין מסורת רבת שנים לאכילת תרנגול משי.. על פי פסיקת הרב מחפוד עוף זה כשר.

==משקלים ממוצעים==
{| width="200" cellspacing="1" cellpadding="1" border="1"
|+ תרנגול משי בגרסה רגילה
|-
| זכר
| 1.8 ק"ג
|-
| נקבה
| 1.3 ק"ג
|}

{| width="200" cellspacing="1" cellpadding="1" border="1"
|+ תרנגול משי בגרסת בנטם
|-
| זכר
| 1 ק"ג
|-
| נקבה
| 900 גרם
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גזעי תרנגולים
קטגוריה:חיות מחמד
באר עינות ניסנית

באר עינות ניסנית
 באר עינות ניסנית הוא שמה של באר עתיקה מהתקופה הנאוליתית הנמצאת ליד צומת כביש הגישה למושב היוגב. זוהי אחת הבארות הקדומות ביותר שנתגלו עד כה בארץ ישראל.

==גילוי הבאר==
הבאר היא חלק מאתר ארכאולוגי הנקרא "עינות ניסנית" השוכן על שוליו המערביים של עמק יזרעאל משני צידי כביש 66, הכביש מיקנעם למגידו, מצפון מערב לתל מגידו. בשנת 2003 נערכה באתר חפירת הצלה ונתגלה אתר רב-תקופתי. בשנת 2012 נערכה באתר חפירת הצלה נוספת מטעם רשות העתיקות בראשותו של יותם טפר, בה התגלתה הבאר. הבאר מיועדת לשימור כאתר ארכאולוגי.

על פי ממצאי החפירה, הבאר היא בעומק של 8 מטר עם פתח סגלגל קוטר של 1.3 מטר. חלקה העליון הסמוך לקרקע בנוי מאבני גוויל בגודל בינוני בגובה מטר, חלקה התחתון של הבאר בעומק 7 מטר חצוב בסלע. הבאר נחצבה עד מפלס מי התהום. הבאר נחשפה במרכזו של מפלס חיים, והייתה כנראה חלק מיישוב חקלאי קדום. על פי הבאר נמצאו שתי אבנים גדולות שהצרו את פתחה.

הממצאים שנמצאו במפלס החיים ליד הבאר ובתוכה כוללים להבי צור בעלי שינון עמוק ששימשו כנראה לקציר אשר על פי הארכאולוגים הם אופייניים לתרבות הירמוכית. בנוסף נמצאו ראשי חץ וכלי אבן, וחומר אורגני הכולל עצמות בעלי חיים. בתחתית הבאר נמצאו עצמות של אישה וגבר.

==תיארוך הבאר==
במפלסי החפירה השונים לא נמצאו כלי חרס, העדרם הביא את החופרים להשערה שהבאר והיישוב סביבה התקיימו בתקופה הנאוליתית קדם קרמית ג' (האלף השביעי לפנה"ס). בכוונת החופרים לבצע בדיקות תיארוך פחמן-14 לממצאים האורגניים שהתגלו בתוך הבאר, על מנת לתארך אותה בדיוק רב יותר.

==חשיבות הבאר==
באר מתקופה זו, מעידה על יכולת ארגונית של תושבי היישוב ועל ידע בהידרולוגיה וגאולוגיה שאפשרו את חפירתה. בארץ ישראל נמצאו שתי בארות נוספות מהתקופה הנאוליתית, אחת באתר הטבוע עתלית-ים המתוארכת לתקופה הנאוליתית הקדם-קרמית ג', ובאר מאוחרת במקצת, מהתרבות הירמוכית של התקופה הנאוליתית הקראמית באתר שער הגולן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.antiquities.org.il/article_heb.aspx?sec_id=25&subj_id=240&id=1963 נחשפה באר מים נדירה, מהקדומות שנתגלו בעולם: שימשה את החקלאים הראשונים של עמק יזרעאל (נובמבר 2012)] באתר רשות העתיקות
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרים ארכאולוגים נאוליתים בארץ ישראל
עינות ניסנית
קטגוריה:עמק יזרעאל: אתרים ארכאולוגיים
היפה והגלדיאטור

היפה והגלדיאטור (באיטלקית: Gladiatori di Roma) הוא סרט הנפשה איטלקי משנת 2012 בבימויו של איג'יניו סטראפי. הסרט הופץ בישראל ב-14 בפברואר 2013. את הסרט הפיקה חברת ההנפשה האיטלקית "Rainbow S.p.A", שידועה בהפקת הסדרה "מועדון ווינX".

== תקציר העלילה ==
טימו הגלדיאטור הלא מוצלח הצעיר אומץ על ידי הגנרל קרינו, וגדל באקדמיה המפורסמת ביותר לגלדיאטורים שברומא, אבל טימו לא קורץ מאותו חומר ממנו עשויים גלדיאטורים. כל שברצונו לעשות הוא להסתובב עם חברים שלו ולהימנע מהאימונים הקשים של אביו החורג. כשטימו פוגש את לוסילה המקסימה, הוא מחליט לשנות את חייו כדי להראות לה את הגיבור החבוי בו. דרך כישופים ואימונים נוראיים של דיאנה המאמנת, טימו צריך להפוך לגלדיאטור הגדול של כל הזמנים בשביל להראות ללוסילה מי הוא באמת.

== שם הסרט בישראל ==
אף שהסרט נקרא במקור "Gladiatori di Roma" ("גלדיאטורים מרומא") הוחלט בישראל לקבוע לו שם אחר. בעמוד הפייסבוק של החברה המפיצה פורום פילם התבקשו הגולשים להציע שמות לסרט בעברית, ולבסוף נבחר השם "היפה והגלדיאטור".

===דמויות ומדבבים===
*טימו הגלדיאטור (ג'ון שווב/תובל שפיר)
*לוסילה היפה (ג'ו וייט/אליאנה תדהר)
*דיאנה המאמנת (פלמיניה פגרוטי/דנה פרידר)
*קורונה (גלן ורג'/יורם יוספסברג)
*קציוס (בעברית: סער בדישי)
*פריסקה (בעברית: טלי בן-יוסף)
*וליה (בעברית: בת חן סבג)
*קסיו (טים בקמן/תום שוורצברג)
*שלום שמואלוב

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטים באיטלקית
קטגוריה:סרטים באנגלית
Kites

עפיפונים (באנגלית: Kites) הוא שיר מאת האל האקאדיי ולי פוקריס בביצוע להקת סימון דופרה והצליל הגדול מסוג בלדה פסיכדלית שהיה להיט בשנת 1967. חברי הלהקה, האחים שולמן, שלא אהבו את עיבוד השיר, פרשו ממנה לאחר זמן מה על מנת להקים את להקת ג'נטל ג'ייאנט. הגרסה המקורית של השיר הוקלטה על ידי שלישיית ה Rooftop Singers ב-1967.

השיר הוקלט באולפני אבי רוד ומשלב בין כלי הנגינה מכונת רוח, מלוטרון, ויברפון וגונג, וכן דקלום בסינית מפי השחקנית הבריטית-סינית ידידת הלהקה, ג'קי צ'ן.

בשיר פונה הדובר לאהובתו ומבטיח לה שאם לילותיה יהיו חשוכים, ידאה לחלונה על גבי עפיפון לבן כשלג (snow white kite) ויזרע בשמיים ירח וכוכבים של נייר וכתובת שתאמר "אני אוהב אותך".

השיר דורג במקום השמיני במצעד הסינגלים הבריטי בשלהי 1967.

להקת נקמת הטרקטור הקליטה גרסה עברית לשיר ("עפיפונים") בתקליט הבכורה שלה ב-1990.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20140903100506/http://homepages.ihug.co.nz/~peterkin/ אודות הלהקה]
* [http://www.guitaretab.com/s/simon-dupree-and-the-big-sound/222228.html מילים ואקורדים]
* [http://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=1335&wrkid=4063 מילים לגרסת נקמת הטרקטור]

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1967
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי רוק פסיכדלי
ג'ק ויילד

ג'ק ויילד ככוכב הסדרה "[[בר-זנב וחבריו"]]
ג'ק ויילד (באנגלית: Jack Wild; 30 בספטמבר 1952 - 1 במרץ 2006) היה שחקן קולנוע אנגלי מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1968 על תפקידו בסרט "אוליבר!".

==קריירה==
ויילד נולד בעיירה רוייטון שבמחוז מנצ'סטר רבתי למשפחה ממעמד הפועלים והעביר את רוב ילדותו בעיירה האנסלואו שבמערב לונדון.
התגלה לראשונה בתור כישרון ביחד עם אחיו ארתור על ידי סוכן כישרונות, ווילד ואחיו לוהקו הופיעו ביחד במחזמר "אוליבר!". 
בשנת 1968 זכה ווילד בתפקיד העבריין הצעיר דודג'ר בגרסתו של קרול ריד למחזמר המצליח.
ויילד בן ה-16 היה מועמד על ההופעה לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר. 
לאחר שהפך לכוכב קולנוע צעיר פנה ויילד לטלוויזיה והופיע לראשונה בארצות הברית בתוכנית הילדים "בר-זנב וחבריו", בתמורה לשכר של מיליון דולרים.
שיחק בנוסף גם בסרט הקאלט "מלודי" בתפקיד הילד הבעייתי אורנסשואו ובסרט הרפתקאות "רובין הוד: נסיך הגנבים".

בנוסף להיותו שחקן, הקליט ויילד בצעירותו 3 אלבומים "The Jack Wild Album" באדיבות חברת התקליטים "קפיטול רקורדס", "Everything's Coming Up Roses" ו"A Beautiful World".

==חיים אישיים==
===התמכרות===
ויילד החל לשתות ולעשן באופן תדיר מגיל 12 ובגיל 21 כבר הצטייר כאלכוהוליסט ואובחן כחולה סוכרת.
התמכרויותיו הקשות של ויילד למעשה גמרו את קריירת המשחק שלו כבר בגיל 24 והרסו את חיי הנישואים שלו עם אשתו השחקנית גיינור ג'ונס.
בשנת 1988 החל ויילד תהליך גמילה שהצליח להחזיר אותו לתלם ולמספר הופעות קולנועיות וטלוויזיוניות קצרות.
בשנותיו האחרונות עבד ויילד בעיקר כשחקן תיאטרון.

===מחלת הסרטן ומוות===
ויילד נאבק כ-6 שנים במחלת סרטן חלל הפה שבמהלכן נאלץ לכרות את מיתרי הקול ואת הלשון.
בשל הניתוחים לא היה יכול לתקשר עם סביבתו ועם אשתו השנייה השחקנית קלייר הארדינג.
ויילד נפטר ב-1 במרץ 2006 מהמחלה שנגרמה כתוצאה מאלכוהול ועישון מרובה.

נקבר בבית הקברות "טודיגנטון פריש" שבמחוז בדפורדשייר, מזרח אנגליה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:אנגלים שנפטרו ב-2006
מתתיהו בן תאופילוס (הראשון)

מתתיהו בן תּאוֹפילוֹס (הראשון) היה כהן גדול בבית המקדש השני, הכהן הגדול החמישי בזמן שלטון הורדוס. מייסד משפחת הכהונה הגדולה בית קתרוס.

בשנת 5 לפנה"ס, לאחר שגילה את דבר ניסיון הרעלתו, האשים הורדוס את אשתו, מרים בת הכהן הגדול שמעון בן ביתוס, שידעה על כך והסתירה זאת ממנו. בתגובה, הדיח את אביה ממשרתו ומינה לכהונה הגדולה את מתתיהו בן תאופילוס, בן למשפחה ירושלמית.

לדעת דניאל שוורץ, מתתיהו היה כנראה נשוי לאחותם של שלושה כהנים גדולים בני ביתוס: שמעון, יועזר ואלעזר; ובניהם של מתתיהו ואשתו היו שמעון קנתרס, אליהועיני קנתרס, ויוסף קיפא, שהיו גם צאצאי בית ביתוס.

בזמן כהונתו, ביום הכיפורים, מנע מעצמו מתתיהו לשרת ככהן, בהיותו טמא כבעל קרי, ומסיבה זאת מינה ליום אחד כהן אחר למלא את מקומו בכהונה הגדולה:
:.
פסילתו זו של מתתיהו מלשמש בכהונה, היא כנראה הסיבה לחוק, לפיו 7 ימים לפני יום הכיפורים "מתקינין לו (לכהן-גדול) כהן אחר תחתיו, שמא יארע בו פיסול" וגם משתדלים שלא ירדם בליל הכיפורים.

לאחר פרשת הריסת נשר הזהב, מתנת הקודש שתלה הורדוס לקישוט מעל השער הגדול של בית המקדש, הדיח הורדוס בשנת 4 לפנה"ס את מתתיהו מהכהונה הגדולה כמי שאשם באופן חלקי באירוע ומינה במקומו את יועזר, אחי אשתו, מרים בת הכהן הגדול.

אשמתו של מתתיהו באירוע הייתה אחריותו ככהן הגדול על שוטרי המקדש, שנכשלו בהגנה עליו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:כהנים גדולים
קטגוריה:כהנים בתקופת בית שני
שיר השטלק

שיר השַׁטְלָק (בצ'צ'נית: Шатлакхан Илли, תעתיק עברי: שַׁטְלַקָן אִילִּי, תעתיק אנגלי: Şatlaqan Illi) הוא המנון הרפובליקה הצ'צ'נית ברוסיה. כותב ההמנון הוא חוֹדְשִׁי אָחְמָד קַדִירוֹב והמלחין הוא עוּמָאר בֶּקְסוּלְטָאנוֹב.

==מילים==
{| class="wikitable"
!עברית (תרגום חופשי)
!צ'צ'נית
!רוסית
|-
|
<poem>
העוול המשתולל כאש בצ'צ'ניה לא יכריענו,
שוב ושוב נוסיף ליפול ולקום.
ברקי הקווקז, ערש חירותנו,
את כבודך ניטור, אנו עמך הגאה.

השלום שבין בני עמך הוא העושר, העושר שלא יסולא בפז!
אין לצ'צ'נים מולדת אחרת.
את חיינו ואת מותנו בתוככי מולדתנו,
נבקש ממך לברך.

בני בַּשְׁלָם הנעלים נחלו את נשמות אבותינו.
נחשול בני אַרְגּוּן דוברים את שפת אמנו.
חיינו ברכונו בשי נאדר, בך!
שיר הַשַׁטְלָק גמל לנו עוז!

אהבו עבודה ואומץ, הבו כבוד לכל העמים,
בשורות אהבה וכבוד אלו, מי ייתן וינעמו לך.
שומרי החירות, כשתמצאו את דרך האושר,
חיי עבורנו, הו, צ'צ'ניה הראויה!
</poem>
|
<div class="mw-content-ltr"><poem>
Харцоно цIе тесна хьо ягарх,
Нохчийчоь, ца йоьжна, гIаьттина яха.
Кавказан ткъес хилла, маршонан ага,
Хьан лаьттан сий дина яхь йолчу наха.

Барт болу хьан къаьмнаш - мах боцу беркат!
Хьо йоцург, Нана яц, нохчийн халкъ хьаст.
Тхайн дехар, тхан дерзар Даймехкан кхерчахь,
Декъалдар доьхуш ду, хьуна беш хастам.

Башламан баххьашкахь дайн синош дуьссу.
Органа тулг Iено ненан мотт буьйцу.
Исбаьхьа совгIат хьо, азаллехь долла!
Шатлакхан илли ду тхуна некI белла!

Къинхьегам, хьан хьуьнарш хазделла шайна,
Халкъаца лерам бар кхаъ хуьлда хьуна.
Машаран гIаролехь ирсан некъ тайна,
Сий долуш Нохчийчоь ехийла тхуна!
</poem></div>
|
<div class="mw-content-ltr"><poem>
Как бы ты ни горела огнем несправедливости Чечня,
Ни падала и вставала, чтобы жить.
Молния Кавказа, колыбель свободы,
Берегли честь твоей земли гордые люди.

Согласие между твоими народами – бесценное богатство!
Кроме тебя, нет матери, чтобы приласкать народ Чечни.
Нашу жизнь и нашу кончину в очаге Родины,
Просим, восхваляя тебя, благослови.

На вершину Башлама спускаются души предков.
Волна Аргуна говорит на языке матери.
Великолепный подарок ты, данный нам жизнью!
Песня Шатлака дала нам силу!

Любовь к труду и отваге, уважение народа,
Пусть будет для тебя приятной вестью.
На страже свободы, найдя счастливую дорогу,
Живи для нас, достойная Чечня!
</poem></div>
|}

==קישורים חיצוניים==
* [https://archive.today/20121222084235/http://chechnya.gov.ru/page.php?r=79 האזנה לפזמון] 
* [https://archive.today/20121221121609/http://chechnya.gov.ru/page.php?r=80 מילות הפזמון] 

קטגוריה:המנונים אזוריים
קטגוריה:צ'צ'ניה
מתתיהו בן תאופילוס (השני)

מתתיהו בן תּאוֹפילוֹס (השני) היה כהן גדול בבית המקדש השני בזמן פרוץ המרד הגדול (שנת 66 לספירה). ניתן להניח שהיה בנו של הכהן הגדול תאופילוס בן חנן (כהן בשנים 41-37 לספירה) ונכדו של הכהן הגדול חנן בן שת (כהן בשנים 15-6 לספירה) ובכך היה שייך למשפחת הכהנים בית חנן.

בשנת 65, מינה המלך אגריפס השני את מתתיהו לכהן גדול (השישי והאחרון שנתמנה על ידיו) במקום יהושע בן גמלא.

בסוף שנת 67, בזמן המרד הגדול, מינו הקנאים את פינחס בן שמואל מכפר חבתא למשרת הכהן הגדול במקומו של מתתיהו בן תאופילוס. מינויו על פי גורל של איכר עובד אדמה במקומו של כהן ממשפחת כהנים גדולים הביאה לתחושת שבר:
 פינחס זה היה הכהן הגדול האחרון שכיהן בבית המקדש השני לפני חורבנו.

בזמן המצור הרומאי על ירושלים בשנת 70, הצליחו ארבעת בניו של מתתיהו להימלט מן העיר הנצורה. יחד עם הכהנים הגדולים (מתתיהו עצמו ככל הנראה כבר לא היה בחיים) יהושע בן דמנאי ויוסף בן קמחית (או קבי) ובניהם של כהנים גדולים אחרים (ישמעאל בן פיאבי ומתתיהו בן ביתוס), ברחו בניו של מתתיהו מהעיר הסגורה על ידי משמרות המורדים, אל הרומאים.

לטענת יוסף בן מתתיהו, היו אלה דבריו שלו אל תושבי ירושלים הנצורים, שהשפיעו על האליטה לברוח מהעיר. הפליטים העשירים שוכנו זמנית על ידי אספסיינוס בעיר גופנא, מה שהביא את המורדים לטעון בפני העם, שהפליטים, מאחר שנעלמו מן העין, ללא ספק נרצחו על ידי הרומאים. טיטוס בתגובה, הביא אותם בחזרה כדי שיסובו יחד עם יוסף בן מתתיהו את חומות הר הבית. הבורחים התאספו לפני הצבא הרומי מול החומה והתחננו למורדים להציל את לב לבה של עיר הבירה:
.
דבריהם רק העלו את חמת המורדים, שענו להם בצעקות וקללות. עם החרבת בית המקדש, פסקה גם הכהונה הגדולה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:כהנים גדולים
קטגוריה:כהנים בתקופת בית שני
קטגוריה:בית חנן
החץ הירוק: שנה ראשונה

החץ הירוק: שנה ראשונה (באנגלית: Green Arrow: Year One) היא מיני-סדרת קומיקס בת שש חוברות שפורסמה בחוברות הקומיקס החץ הירוק בין ספטמבר לנובמבר 2007 על ידי חברת DC קומיקס. את הסדרה כתב אנדי דיגל ואייר מארק סימפסון.

סיפור המקור של החץ הירוק - כפי שהוא מתואר בסדרת הטלוויזיה "חץ" - לוקח השראה בחלקו מהמיני סדרה.

==תקציר עלילה==
אוליבר קווין הוא פלייבוי נהנתן שמחפש אחר ריגושים. אחרי מסיבה נוספת בה שתה לשוכרה, הוא מחליט לצאת למסע ימי, אך נבגד בידי חברו היחיד ושומר ראשו, אדם העונה לשם האקט. עד מהרה הוא מוצא את עצמו נטוש על אי בודד ומיוער בג'ונגל סבוך.

אוליבר שורד את הסביבה החדשה והאכזרית אליה נקלע בעזרת חץ וקשת בלבד, אותם אילתר. אט אט הוא הופך לרב-אמן בצליפה, והחודשים הרבים בהם הוא מעביר את שהותו הכפויה על האי מלמדים אותו להוקיר את הדברים הקטנים והפשוטים, ולראשונה בחייו הוא מאושר. אולם, הוא מגלה שהאי אינו כה בודד כשחשב, והעניינים מסתבכים עבורו. ברונית סמים בשם צ'יינה וייט משעבדת את תושבי האי ומאלצת אותם לגדל אופיום ולהפיק הרואין. לאחר עימות עם האקט, שהתברר כעמיתהּ לעסקים, אוליבר נפצע קשות. הוא ניצל ממוות בטוח בידי טאיאנה, ילידת המקום.

המעשה חסר האנוכיות שעשתה פקח את עיניו הסומאות של אוליבר לאשמה שרבצה עליו למשך כל חייו: רמיסתם של אלה אשר מזלם לא שפר עליהם, תוך שהוא עושה את דרכו לצמרת. כדי לשלם את חובו לטאיאנה, אוליבר מקדיש את חייו ללחום למען הנזקקים. הוא משחרר את העבדים הנתונים לשליטת ארגונה של צ'יינה וייט, כשהוא חמוש רק בקשת ארוכה ובתריסר חצים.

כשרשויות החוק מגיעים למקום, אוליבר מוריד במכוון מערכו של הנעשה, ומקריב את מתן הקרדיט שבמעצר ארגון הסמים לטובת שמירת שלום אנשיה של טאיאנה. הוא בוחר להחליף את סגנונו הראוותני להיחשף לאור הזרקורים בסגנון חיים כפול - איש חברה מכובד במהלך היום וגיבור הנלחם למען חלשים בלילה. עם שובו לסטאר סיטי, אוליבר יוצר לעצמו תחפושת ונוטל את הזהות בה טאיאנה קראה לו: החץ הירוק.

==קישורים חיצוניים==
* [http://dc.wikia.com/wiki/Green_Arrow:_Year_One_Vol_1 החץ הירוק: שנה ראשונה] בפרויקט ויקיה של DC קומיקס

קטגוריה:החץ הירוק: סיפורים
גבריאל עמרי לוקאס

גבריאל עמרי לוקאס (נולד ב-18 ביולי 1993) הוא שחקן טלוויזיה ובמאי קולנוע ישראלי.

== ביוגרפיה ==
לוקאס נולד באשדוד. למד שמונה שנים משחק בבית הספר יצירתי השוכן באשדוד. בתיכון למד במגמת קולנוע. כיום הוא מסיים את לימודי הקולנוע שלו בבית הספר לקולנוע וטלוויזיה ע"ש סטיב טיש שבאוניברסיטת תל אביב ומיוצג בסוכנות ADD.

לוקאס שיחק במחזות שהועלו בתיאטרון יצירתי "בית יד לבנים". עם המחזות שבהם שיחק נמנים; "שמיים כחולים" (2006), "בעיות שינה" (2007), "מכון לחקר חלומות" (2007), "הישרדות" (2008), "חיות" (2011) ו"מי אני מה" (2012).

ב-2010 גילם את יהלי בר, כוכב רוק הנערץ על בנות בית ספרו, בגרסתה הישראלית של הסדרה אחרי הצלצול. ב-2011 השתתף בסרט "שש פעמים" וגילם את יהלי בהופעת אורח בתוכנית יוני והמחוננים.

בשנים 2013 - 2014 גילם את אדוארד, נסיך גאליסיה בעונות השנייה והשלישית של סדרת הנוער "גאליס" המשודרת בערוץ הילדים.

בשנים 2014 - 2015 גילם את עוז, כוכב להקת הרוק, בסדרה "כוכב הצפון".

בשנת 2015 - 2016 גילם את מאור קידרון, נער הומוסקסואל שפורץ בזוגיות עם תלמיד בכיתה של אמו, סדרת הנעורים "להתבגר", על פי סדרת הספרים של גלילה רון־פדר-עמית "להתבגר" בערוץ 10. וכן, החל לשחק בסדרת הנוער פרי יוצרו של גיורא חמיצר "החממה" את אריאל, נער מתלמד בסוכנות החלל לצידם של גאיה שליטא-כץ ולי בירן.

לוקאס ביים מספר סרטים קצרים ביניהם "הביקור" (2015), בו גם שיחק, "סרט קיץ" (2016) שהשתתף בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים תל אביב ובפסטיבל ירושלים באותה השנה, ו"שלינגל" (2016), שהשתתף גם הוא בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים תל אביב.

ב-2018 הוציא לוקאס את הסרט "לילה של אהבה", אשר השתתף בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים. בסרט, אותו גם ביים, מגלם לוקאס חייל שברח מהצבא בניסיון להחזיר אליו את בן זוגו, אך מוצא עצמו בלי מקום לישון בתל אביב, וכך יוצא למסע לילי בחיפוש אחר נחמה ואהבה.

לוקאס הוא הומוסקסואל, והוא עסק בסוגיות הקשורות בנושא זה בכמה מעבודותיו. בימים אלה עובד לוקאס על סרטו הארוך הראשון.

==פילמוגרפיה נבחרת==
{| class="wikitable sortable" 
! שנה
! שם הסרט/הסדרה
! תפקיד
|-
| rowspan="2" | 2011
| אחרי הצלצול
| rowspan="2" | יהלי
|-
| יוני והמחוננים
|-
| 2013
| גאליס
| אדוארד
|-
|2014
|כוכב הצפון
| עוז
|-
| 2015
| החממה
| אריאל
|-
|2016
| להתבגר
| מאור קדרון
|-
| rowspan="2" | 2018
| באב אל ג'הנום
|
|-
| לילה של אהבה
| יונתן
|-
|2020
| סאבלט 
|גיא
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית ספר למשחק יצירתי
קטגוריה:גאליס
קטגוריה:במאים ישראלים
קטגוריה:שחקנים הומוסקסואלים
קטגוריה:שחקנים להט"בים ישראלים
קטגוריה:בוגרי החוג לקולנוע וטלוויזיה באוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
Different Class

Different Class הוא אלבומה החמישי של להקת פאלפ, שיצא לאור ב-30 באוקטובר 1995. הוא היה לאלבומה המצליח ביותר של הלהקה, כאשר הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי והסינגלים שקידמו אותו הפכו ללהיטים בבריטניה ובמדינות נוספות. כיום הוא נחשב לאלבום בריטפופ קלאסי ולאחד מאלבומי הרוק הבריטי הטובים ביותר בכל הזמנים. ב-2006 יצא האלבום מחדש במהדורה מיוחדת, בלוויית דיסק בונוס שכלל בי-סיידים, גרסאות דמו וקטעים נדירים.

==רקע==
לאחר כמעט 15 שנים של פעילות בשולי תעשיית המוזיקה הבריטית, הוציאה פאלפ ב-1994 את האלבום His 'n' Hers, שהפך להצלחה המסחרית הגדולה ביותר של הלהקה עד אז והניב את הלהיטים Babies ו-?Do You Remember The First Time. במקביל החלה לפרוח בבריטניה סצנת הבריטפופ, שכללה להקות כמו בלר, סווייד ואואזיס, שדמו בסגנונן לפאלפ.

==תהליך הכתיבה==
השיר הראשון שנכתב לאלבום היה Common People, זמן קצר לפני הופעה בפסטיבל רדינג ב-1994. בעקבות התגובה האוהדת של הקהל לשיר, מיהרו חברי הלהקה להקליט אותו ואת הבי-סייד Underwear. במאי 1995 יצא Common People כסינגל, והגיע למקום השני במצעד הסינגלים הבריטי. בעקבות הצלחת השיר, לחצה חברת התקליטים איילנד רקורדס על הלהקה לכתוב שירים נוספים מהר ככל האפשר. עד יוני היו 12 שירי האלבום מוכנים, אך ללא מילים. לדברי הסולן וכותב השירים ג'רוויס קוקר, הוא כתב מילים לעשרה מהשירים תוך לילה אחד, ואת השניים הנוספים למחרת, בדרכו לאולפן ההקלטות.

==קונספט==
כנרמז משמו ("מעמד אחר"), עוסקים כמה משירי האלבום בהבדלי המעמדות בחברה הבריטית מנקודת מבטם של צעירי מעמד הפועלים, בהם Mis-Shapes ו-Common People, הלועג לבני המעמדות הגבוהים הרוצים "לחיות כמו האנשים הפשוטים". המעמדות אינם רק כלכליים, ומתבטאים גם בשירים העוסקים במערכות יחסים, בהן אין שוויון בין שני הצדדים: Pencil Skirt, Disco 2000 ו-Underwear מתארים כולם תשוקה לאישה בלתי מושגת.

==מכירות והשפעה==
האלבום זכה עם צאתו להצלחה ביקורתית ומסחרית. הוא הגיע למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי, וכל ארבעת הסינגלים שקידמו אותו נכנסו לעשירייה הראשונה במצעד הבריטי: Common People ו-Mis-Shapes/Sorted for E's & Wizz הגיעו למקום השני, Disco 2000 למקום השביעי ו-Something Changed למקום העשירי. עד לספטמבר 2011 נמכרו בבריטניה יותר ממיליון ורבע עותקים של האלבום, נתון שהפך אותו לאלבום פלטינה מרובעת.

עם הזמן קנה האלבום מעמד של קלאסיקת רוק בריטית. בביקורת שפורסמה בגארדיאן בעקבות ההוצאה המחודשת של האלבום נכתב כי "אם הבריטפופ יכול להיחשב לתנועה תרבותית אמיתית, זה במידה רבה בזכות האלבום החמישי של פאלפ [...] Different Class נותר גולת הכותרת של הלהקה ושל הבריטפופ". האלבום נבחר במקום השביעי ברשימת האלבומים הבריטיים הגדולים בכל הזמנים שערך המגזין NME, ובמקומות ה-30 וה-46 ברשימות מקבילות במגזין Q.

בשנת 2020 מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-162 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר בכל הזמנים המחודשת.

==סדר השירים==
===ההוצאה המקורית===

===דיסק הבונוס בהוצאה המחודשת===

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי קונספט
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
מכונת רוח

מכונת רוח משנת 1900 לערך
מכונת רוח (או אֵאוֹלִיפוֹן, aeoliphone) הוא כלי נגינה ופעלול-קול המייצר צליל הדומה לנשיבת רוח. הכלי בתצורתו הקלאסית בנוי מתוף המונח אופקית ומסובב באמצעות ארכובה (מנואלה) כנגד יריעת בד קנבס או עור, תוך יצירת חיכוך המשמיע את קול הנשיבה, בהתאם לקצב הסיבוב. כלים מודרניים עושים שימוש במאוורר חשמלי ותריס עץ דרכו נושבת הרוח.

הכלי משמש הן ככלי נגינה ביצירות מוזיקה קלאסית ויצירות מוזיקליות מודרניות והן כפעלול-קול על במת התיאטרון ובהקלטות רדיו בתסכיתים וכדומה.

יצירות מוזיקה קלאסית העושות שימוש במכונת רוח:
* רוסיני - הספר מסביליה
* ז'אן-פיליפ ראמו - צאצאי בוריאס
* ריכרד שטראוס - הסימפוניה האלפינית, דון קישוט, הלנה המצרית, האשה ללא צל
* ראלף ווהן ויליאמס - סינפוניה אנטארקטיקה
* פרד גרופה - סוויטת הקניון הגדול
* אוליבייה מסייאן - מהקניונים לכוכבים (Des canyons aux étoiles), פרנציסקוס מאסיזי, ברקים והלאה (Éclairs sur l'au-delà)
* מוריס ראוול - דפניס וכלואה, הילד והקסמים
* ג'אקומו פוצ'יני - הנערה מהמערב
* בנג'מין בריטן - מבול נח
* ג'רי גולדסמית' - פסקול הסרט "מקס הכחול"
* פאזיל סאי - סימפוניה מספר 3

כמו כן נעשה שימוש במכונת רוח בשירים פופולריים, בעיקר בסוגות רוק מתקדם ופסיכדליה כגון "עפיפונים" של להקת סימון דופרה והצליל הגדול.

==קישורים חיצוניים== 

*[https://www.youtube.com/watch?v=pmYoAmFcD3o קטע וידאו של נגינה במכונת רוח], באתר YouTube

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי נגינה
ג'ננסיה

ג'ננסיה (שם מדעי: Janenschia) הוא סוג של דינוזאור זאורופוד אשר חי באפריקה ביורה העליון לפני 155-145 מיליון שנה. הדינוזאור התגלה בממצאים מתצורת טנדגורו שבטנזניה, אותם גילו החל מ-1907. קודם לכן הוא תואר כמין אורניתופסיס ושויך לסוג אחר - גיגנטוזאורוס. חלק מהחוקרים סברו שמדובר במין של ברוזאורוס. ב-1991 הוא הופרד לסוג חדש בידי הפלאונטולוג רופרט ווילד. הסוג הכיל מין אחד - Janenschia robusta. הדינוזאור קרוי על שם החוקר הגרמני וורנר גננס (Werner Janensch).

דינוזאור זה היה בעל עצם ירך באורך 1.38 מטר, גוף באורך 17 מטר ומשקלו הגיע ל-15 עד 20 טון בממוצע. הוא נראה דומה לברכיוזאורוס וכמותו השתייך לקבוצת המקרונריה. חלק מהחוקרים משייכים אותו לקבוצת הטיטנוזאורים, אך אחרים סוברים שהוא השתייך לקבוצה נפרדת.

==ראו גם==
*פוקיונגוזאורוס - דינוזאור שהיה קרוב רחוק אך כנראה בוטל
== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מקרונריה
קטגוריה:דינוזאורים שחיו ביורה עליון באפריקה
קטגוריה:טנזניה: מאובנים
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1991
קבוצת התעשייה האווירית צ'נגדו

קבוצת התעשייה האווירית צ'נגדו (Chengdu Aircraft Industry Group) היא קונצרן תעופה של הרפובליקה העממית של סין המייצרת חלקי מטוסים, ומעצבת ומייצרת מטוסי קרב. הקבוצה נוסדה בשנת 1958 בעיר צ'נגדו על מנת שתהיה ספק של כלי טיס עבור הצבא הסיני. בין היתר היא אחראית ליצור מטוס החמקן J-20.

בצ'נגדו תכננו ומייצרים את מטוס הקרב צ'נגדו J-10, המטוס מיוצר בשני דגמים - דגם J-10A החד מושבי שמתפקד כמטוס רב משימתי ודגם J-10B הדו מושבי המשמש בין היתר כמטוס אימונים, תקיפה קרקעית ולוחמה אלקטרונית. בנוסף, מייצרים את מטוס הקרב הסילוני JF-17 שפותח במשותף על ידי סין ופקיסטן.

הקבוצה מייצרת ויצרה בעברה חלקי מטוסים עבור המקדונל דאגלס MD-80 וה-בואינג 757. 
<gallery>
|צ'נגדו J-10
קובץ:Pakistan airforce FC-1 Xiao Long.jpg|JF-17
|צ'נגדו J-20</gallery>
==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יצרני מטוסים
קטגוריה:תעשיית נשק ברפובליקה העממית של סין
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: תעופה
פרס כץ

זוכי פרס כץ וחברי ועדת הפרס, יולי 2018, יושבים מימין לשמאל. יושבים פרופ' [[מנחם בן ששון, נשיא מדינת ישראל ראובן ריבלין ועדינה כץ, אשתו של מייסד הפרס מרכוס כץ]]
פרס כץ הוא פרס המיועד לאישים ומוסדות העוסקים ביישום והפעלת ההלכה בחיים המודרניים, ביצירות שבכתב ובמפעלים מעשיים. גובה הפרס 25,000 דולר.
הפרס מוענק בישראל החל משנת 1975 מטעם קרן משפחת כץ ממקסיקו. בראש הקרן עמד מרקוס דוד כץ עד לפטירתו ב-27 ביולי 2016.

בין הזוכים במהלך השנים:
* אישים: הרב יוסף דב סולובייצ'יק, הרב שלמה גורן, הרב עמנואל יעקובוביץ, הרב ישראל מאיר לאו, הרב אליעזר יהודה וולדנברג, הרב שלמה יוסף זוין, הרב יונתן זקס, הרב זלמן נחמיה גולדברג, הרב עדין אבן ישראל, הרב צבי שכטר, פרופ' מנחם אלון, פרופ' זאב לב, הרב יוסף קאפח, הרב יהושע נויבירט, הרב לוי יצחק הלפרין, פרופ' נחום רקובר, ד"ר חנה קטן, הרב נפתלי בר-אילן, הרב והסופר חיים סבתו, פרופ' מנחם בן ששון, הרב אליעזר מלמד, הרב רצון ערוסי, פרופ' יעקב שויקה, פרופ' עלי מרצבך, הרב פדהצור ארביב, פרופ' אביעד הכהן, ד"ר יוחאי מקבילי, הרב שמואל יניב.
* מכוני מחקר: מכון צומת, מכון מדעי טכנולוגי להלכה, אוצר הפוסקים, מכון כת"ר, מכון פוע"ה, מכון משפטי ארץ, המכון לחקר החקלאות על פי התורה, האנציקלופדיה התלמודית, מרכז ברקאי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.inn.co.il/News/News.aspx/326188 אלה זוכי פרס מרכוס כץ], 14 ביולי 2016
* 

*
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
כץ
המתווך (ספר)

המתווך (באנגלית: The Negotiator) הוא ספר מאת הסופר הבריטי פרדריק פורסיית'. הספר עוסק בשלהי המלחמה הקרה ובהסכמים שהביאו לסיומה. שם הספר נגזר מעיסוקו של גיבור הספר, המשמש מומחה למשא ולשחרור בני ערובה.
==עלילה==
עלילת הספר נפתחת בעת שמנהיגי ארצות הברית וברית המועצות מקדמים הסכם לשיפור היחסים בין המעצמות, ולצמצום הנשק הגרעיני שבידיהן. גורמים בצבא האדום מודאגים מהמלאי המצטמצם של מקורות האנרגיה הזמינים, ובהם הנפט, וגם מצמצום כוחו של צבאם. גם בארצות הברית ישנם אנשים שמודאגים מצמצום היקף הייצור בתעשיות ההגנה ומהמחסור במקורות האנרגיה. שתי הקבוצות מתאגדות יחד ורוקמות מזימה להכשיל את השלום בין ארצות הברית ורוסיה. מטרתן: להביא למלחמה, שתאפשר השתלטות רוסית על מקורות הנפט של סעודיה ושכנותיה. להבנת הקושרים הציר המרכזי בהסכם בין המעצמות הוא הנשיא האמריקני, ג'ון קורמק. כדי להוציאו מן המשוואה יוצאת אל הפועל תוכנית במהלכה נחטף באנגליה סיימון, בנו היחיד של הנשיא, הלומד באוניברסיטת אוקספורד.

הנשיא האמריקני מטיל על סגנו, מייקל אודל, וצוותו את משימה לשחרר את בנו מידי החוטפים. לצורך המשימה מגויס אמריקני גולה אשר חי בספרד בשם קווין. קווין הוא מתווך, מומחה למשא ומתן עם מחבלים וחוטפים, ובעברו איש הכוחות המיוחדים, אשר שירת בגבורה במלחמת וייטנאם. סגן ראש ה-CIA נשלח להשיבו מן הבדידות אשר כפה על עצמו לאחר מותם של אשתו ובנו וכן לאחר פרשת חטיפה בה טיפל שהסתיימה במות בת ערובה צעירה. קווין אינו משתמש בשמו הפרטי והוא נותר בגדר תעלומה לאורך כל הספר. הוא זאב בודד ולוחם מיומן. אולם מקרה חטיפת בנו של נשיא ארצות הברית צופן בחובו שחקנים נסתרים ורבי עוצמה ומאחורי הקלעים המשא ומתן אותו רוקם קווין מסתבך והולך.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:ספרי 1989
קטגוריה:פרדריק פורסיית'
קטגוריה:ספרי ספריית מעריב
פריקה (דגן)

תבשיל פריקה
פריקֶה (בערבית: فريكة) הוא מאכל דגן העשוי מגרעיני חיטה ירוקה שטרם הבשילה. במקרא מאכל זה ידוע ככרמל, קלוי או קלי. את הפריקה מכינים באמצעות קלייה או עישון, מה שמעניק למזון המוכן ממנה טעמים מעושנים<ref></ref>. האוכל המתקבל מפריקה מאופיין בטעמי וניחוחות מובהקים. לפריקה ערך תזונתי גבוה יותר משל אורז בחלבון, ויטמינים ומינרלים.

מאכל זה נפוץ במטבחים הערביים השונים, כולל בצפון-אפריקה. הפריקה נמכרת שלמה, בגריסה גסה ובגריסה דקה.

== מאכלים ==
הפריקה יכול להאכל ישירות, אך בדרך כלל משמש כחומר גלם להכנת מנות שונות. שימוש נפוץ בפריקה נעשה במרקים, פילאף, ירקות ובשרים ממולאים.

== ייצור ==
בדרך כלל מיוצר הפריקה מגרגרי חיטת דורום, שנקצרה כאשר העלים מתחילים להצהיב והזרעים עדיין רכים. בדרך כלל נהוג לקטוף אותה בעונת האביב. החיטה נקטפת ומונחת בערימות לייבוש בשמש למשך יום. הערימות מועלות באש, והלהבה נשלטת בקפידה כך שרק הקש והמוץ ישרפו ולא הזרעים. תכולת הלחות הגבוהה של הזרעים, הייחודית לחיטה קשה, מונעת מהם להתלקח. לאחר מכן עוברת החיטה הצלויה דישה נוספת וייבוש בשמש כדי להפוך את הטעם, המרקם והצבע לאחידים. תהליך החבטה או השפשוף הזה של הדגנים הוא שנותן לאוכל הזה את שמו, פאריק, או "שפשוף". בשלב זה הזרעים שבורים לחתיכות קטנות יותר ונראים כמו בורגול ירוק.

==במקרא==
בתרבויות שאינן חשופות לשפע תזונתי (דוגמת השפע בחברה המערבית המודרנית), ובפרט בתרבויות בתקופת המקרא, קליית הדגנים מספקת מקור תזונה עוד טרם הבשלת הדגנים, כשהם עדיין ירוקים.

במקרא, הדגנים הירוקים טרם הבשלתם קרויים "אביב", ולאחר הקלייה או העישון (כלומר הפריקה, אם מדובר בחיטה), הם נקראים "כרמל".
*"וְאִם-תַּקְרִיב מִנְחַת בִּכּוּרִים, לַיהוָה--אָבִיב קָלוּי בָּאֵשׁ, גֶּרֶשׂ כַּרְמֶל, תַּקְרִיב, אֵת מִנְחַת בִּכּוּרֶיךָ" (). כאן, "גֶּרֶשׂ כַּרְמֶל" משמעותו פריקה גרוסה (גרשׂ=גרס).
*"וְהַפִּשְׁתָּה וְהַשְּׂעֹרָה, נֻכָּתָה: כִּי הַשְּׂעֹרָה אָבִיב, וְהַפִּשְׁתָּה גִּבְעֹל." ().
== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הערבי
קטגוריה:חיטה
קטגוריה:מזון מעושן
בתרניים

בתרניים או נתחנים (שם מדעי: Acanthuridae) היא משפחת דגים צמחוניים הנמנית עם סדרת הדקראים. הם נפוצים בעיקר בים סוף ובמים חמים. מבנה גופם פחוס וגבוה. אורכם עד 50 ס"מ.

גופם של הנתחנים פחוס וגבוה, דמוי עלה. רוב המינים מפוספסים וצבעוניים. סימני ההיכר שלהם הם צבעים עזים, פה קטנטן יחסית ועיינים גבוהות. שיניהם מתאימות לחיתוך צמחים. על זנבם ישנם מספר קוצים המיועדים לקרבות ולהגנה עצמית.

== מיון ==
בעולם מצויים מגוון של סוגים:
בעולם מצויים 6 סוגים:
*בתרן (Acanthurus) - בו המינים בתרן כחול, בתרן חום ובתרן האסיר
*פגיונון (Ctenochaetus)
*קרנפון (Naso)
* סוג ומין יחיד נתחן כחול (Paracanthurus hepatus)
*Prionurus
*נתחן (Zebrasoma)

===בתרניים בחופי ישראל===

==גלריה==
<gallery widths="150" heights="150">
קובץ:Naso annulatus.JPG|Naso annulatus
קובץ:Paletten-Doktorfisch ZooZürich.JPG|נתחן כחול
קובץ:Yellow.tang.arp.jpg|זברזומה צהובה
קובץ:Acanthurussohal-ArabischerDoktor.jpg|בתרן סוהל
קובץ:Naso vlamingii - Masken-Nasendoktorfisch imponierend.jpg|Naso lopezi
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

]

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונסטנטין סמואל רפינסק
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1810