OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פקודת מבצע

פקודת מבצע (פָּקָ"ם, פַּקמָ״ב) היא מתן פקודה לביצוע, תוך העברה קצרה, תכליתית וברורה ככל הניתן של הרקע לפקודה ולמשימה, הצגת המטרה והבהרת אופן הביצוע לפרטיו, בגופי ביטחון כגון הצבא, המשטרה וגופים אחרים העוסקים בנושאים ביטחוניים.
לרוב היא נעשית בצורת מסמך.

==מטרת הפקודה ואופן כתיבתה==
כתיבת פקודת מבצע היא חלק מעבודת מטה (עָמָ״ט) הנעשית על ידי המפקד, לעיתים בסיוע המפקדה, בשלב ההכנות למבצע, לתרגיל, או לפעילות שוטפת. לאחר קבלת יעד, או משימה, מהרמה הממונה, נעשית הערכת מצב, שהיא חלק ממה שמכונה "שלב המֶחְשַׁב", במהלכה נבחנות דרכי פעולה אפשריות (דַפָּ״אוֹת) שונות. דרך פעולה אפשרית (דַפָּ״א) שנמצאת המתאימה ביותר היא דרך הפעולה הנבחרת (דַפָּ״ן), אשר מוצגת במסגרת הצגת תוכניות לדרג הממונה. לאחר שמאשר הדרג הממונה את הדפ"ן, נכתבת על פיה הפקודה ומוצגת בקבוצת פקודות (קַפָּ״ק) לכוחות, או למפקדיהם.

לעיתים נכתבות פקודות מבצע ברמות ממונות ומהן נגזרות פקודות מבצע פרטניות ליחידות הבנות.

==מבנה פקודת המבצע בצה"ל==
===מתכונת הפקודה בעבר===
בעבר נכתבו פקודות המבצע בצה"ל לפי מתכונת סדורה שנלקחה מהצבאות הבריטי והאמריקאי וראשי הפרקים של הפקודה נקראו "יכשמ"ש":
# י - רקע לפעולה ומידע על כוחותינו וכוחות אויב מולם.
# כוונה - מטרת הפעולה.
# שיטה - סעיף שהתחלק לשני סעיפי משנה:
## השיטה-כללי - כותרת קצרה המתארת את שיטת הביצוע.
## טבלת כוחות ומשימות - טבלה שבה פורטו כלל הכוחות המשתתפים בפעולה, משימתו של כל כוח וזמני הפעלתו. לוח הזמנים נגזר על פי "שעת ה-ש", והזמנים נמנים עד אליה; לדוגמה ש' מינוס 3 - שלוש שעות לפני שעת ה-ש', ש' פלוס 1:30 - שעה וחצי לאחר שעת ה-ש', וכדומה.
# מנהלה - האמצעים הלוגיסטיים שישמשו להשגת המטרה.
# שליטה - אמצעי הפיקוח ומרשם קשר של הכוחות הפועלים.

===מתכונת הפקודה בהווה===
גם כיום נכתבות פקודות מבצע לפי מתכונת דומה של פרקים:
# ידיעות - תשתית עובדתית ומידע שהנחה את מכין הפקודה בבחירת שיטת הפעולה. הידיעות יכולות להיות אודות כוחות אויב או כוחות אחרים, תיאור טופוגרפי של השטח, תנאי מזג האוויר, וגורמים אחרים שמשפיעים על השיטה.
# מטרה - תכלית הפעולה שלשמה הפקודה. מטרת הפעולה נגזרת מהמטרה של הדרג שמעל כותב פקודת המבצע. המטרה צריכה להשפיע על קבלת ההחלטות בעת הפעולה, כך שבמקרה הצורך ניתן יהיה לשנות את המשימה והשיטה (להלן) ועדיין לעמוד במטרה.
# משימה - המשימה שהוטלה על כותב הפקודה, שהיא חלקו בהשגת המטרה.
# שיטה - תיאור הסיבה, המשמעות, ואופן הביצוע של הפעולה:
## הרעיון המרכזי - תיאור בקצרה של הסיבה שבגללה נבחרה שיטת הפעולה על פי הידיעות שהוצגו, והמשמעות של הפעולה כלפי השגת המטרה.
## מימוש - תיאור פרטני של ביצוע הפעולה. כולל סעיפים רבים: כוחות, משימות משנה, שלבי ביצוע, גבולות גזרה, לוגיסטיקה, שליטה בכח, ושאר המאמצים בביצוע הפעולה.
# נספחים - מפות, תרשימים, רשימות, דגשי רפואה ובטיחות וכדומה.

==ראו גם==
* נוהל
* D-Day

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקטיקה צבאית
קטגוריה:פיקוד ושליטה
קטגוריה:ניהול ידע
קטגוריה:ניהול תהליכים
הארמייה ה-70 (ברית המועצות)

הארמייה ה-70 הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרב קורסק, מבצע לובלין-ברסט ובקרב על ברלין.

==היסטוריה==
הארמייה הוקמה באוקטובר 1942 בעיר סברדלובסק, והורכבה בעיקר מאנשי משמר הגבול של הנ.ק.ו.ד., וקיבלה את השם "הארמייה ה-70". הארמייה כללה במקור שש דיוויזיות חי"ר במסגרת 2 קורפוסים, ומפקדה היה גנרל לוטננט הרמן טרסוב. 

הארמייה לחמה בקרב קורסק כחלק מהחזית המרכזית, ומילאה תפקיד חשוב בבלימת הארמייה התשיעית הגרמנית. בהמשך לחמה הארמייה במבצע בגרטיון ובמבצע לובלין-ברסט כחלק מהחזית הבלארוסית הראשונה, ולאחר מכן לחמה במבצע פרוסיה המזרחית ובקרב על ברלין כחלק מהחזית הבלארוסית השנייה.

==מפקדים==
{| class="wikitable"
! מפקד !! תקופת כהונה
|-
|הרמן טרסוב || 23 באוקטובר 1942 - 2 באפריל 1943
|-
| איוואן גלאנין || 2 באפריל 1943 - 28 בספטמבר 1943
|-
| ולדימיר שראפוב || 28 בספטמבר 1943 - 23 באוקטובר 1943
|-
| אלכסיי גרצ'קין || 23 באוקטובר 1943 - נובמבר 1943
|-
| איוואן ניקולאייב || 14 בינואר 1944 - 27 במרץ 1944
|-
| אלכסנדר ריז'וב || 27 במרץ 1944 - 27 במאי 1944
|-
| וסילי פופוב || 27 במאי 1944 - אוגוסט 1945
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/a70/arm.html הארמייה ה-70] באתר samsv 

70
70
ארמייה 70
ארמיית המשמר השישית

ארמיית המשמר השישית (ברוסית: гвардейская армия я-6) הייתה ארמייה של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
ארמיית המשמר השישית הוקמה ב-1 במאי 1943 על בסיס יחידות של הארמייה ה-21 תוך הוספת מספר יחידות שכבר קיבלו שם כבוד "משמר". ביולי 1943 הארמייה הוצבה בחזית וורונז' והחלה את השתתפותה בקרב קורסק. תוך שיתוף פעולה עם ארמיית הטנקים הראשונה היא לחמה נגד קורפוס הפאנצר ה-48. במהלך שישה ימים היא החזיקה את קווי ההגנה ובסוף המתקפה הגרמנית נעצרה. בהמשך, במהלך מתקפת נגד, ארמיית המשמר השישית השתתפה בשחרור בלגורוד וחרקיב. ב-30 בספטמבר 1943 היא הועברה לעתודה.

ב-20 באוקטובר 1943 ארמיית המשמר השישית נכללה בכוחות של החזית הבלטית השנייה והוצבה באזור העיר נוול. בקיץ 1944 היא השתתפה במבצע בגרטיון ושחררה את העיר פולוצק. בהמשך של אותה שנה הארמייה נכנסה לשטח של ליטא הסובייטית והשתתפה בשחרור שבלי וקלייפדה.

במרץ 1947 הארמייה פורקה.

לאורך כל הזמן איוואן צ'יסטיאקוב היה מפקד הארמייה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/ag06/arm.html ארמיית המשמר השישית] באתר samsv 

6
6
ארמייה 6
שקוד

שקוד (, סְקוּוֹדַס) היא העיר הגדולה והמרכז המנהלי של מחוז המשנה שקוד במחוז קלייפדה שבצפון-מערב ליטא סמוך לגבולה עם לטביה.

העיר יושבת על הנהרות ברטובה , לואובה ואפשה . העיר מחולקת לשני חלקים: "העיר הישנה" ו"העיר החדשה" המחוברות ביניהן בגשר. היישוב בשקוד התקיים כבר במחצית המאה ה-13, היא הוכרה כעיר ב-1572.

==הקהילה היהודית==
[[אנדרטה לזכר יהודי שקוד שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
היישוב היהודי בעיר ותיק, למן המאה ה-17, והיו בה בית כנסת ובית קברות בני מאות שנים. הקהילה היהודית גדלה בעקביות במשך השנים והגיעה לשיא גודלה בשנת 1921, אז נמנו בה 3853 יהודים. ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה (1939) נמנו בעיר כ-2500 יהודים, 50% מכלל האוכלוסייה. בין רבני העיר היה הרב אליהו ברוך קמאי. נולדו בה הרב יוסף פיימר והרב צבי הירש ברוידא.

בשואה נרצחו בעיר ובסביבותיה בידי הנאצים, משטרת העזר הליטאית ותושבים מקומיים, כ-1,200 יהודים.

==לקריאה נוספת==
* דב ליפץ (מרכז המערכת), נתן גורן [ואחרים] (מערכת), שקוד (סקודאס), מחוז קראטינגה בתוך: יהדות ליטא: כרך ג, ספר ב: "ישובים", תל אביב: עם הספר, תשכ"ז, עמ' 367–368. (, תמונה 1621–1622)
** שם, על חיסול היישוב היהודי בשקוד: כרך ד עמ' 371–372. (, תמונה 2089–2090)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ליטא: עיירות
קטגוריה:מחוז קלייפדה
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
עונת 2013/2014 בליגת העל בכדורסל

עונת 2013/2014 בליגת העל בכדורסל הייתה העונה ה-60 של תחרות ארצית בישראל והעונה ה-14 של ליגת העל. מספר הקבוצות היה 12. לקראת הסיבוב השלישי הקבוצות חולקו לבית העליון (4 קבוצות) ולבית התחתון (8 קבוצות). לאחר שלושה סיבובים שמונה קבוצות החלו בסדרות רבע גמר של הטוב מחמישה משחקים, כאשר המנצחות העפילו לסדרות חצי הגמר ומשחקי הגמר (בית וחוץ).

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלתה עירוני נס ציונה. 

העונה הסדירה החלה ב-14 באוקטובר 2013 והסתיימה ב-28 באפריל 2014. העונה הסתיימה במשחקי הגמר בהם מכבי תל אביב ניצחה תוך יתרון ביחס סלים. בכך היא זכתה באליפות בפעם ה-51 בתולדות המועדון.

בגלל קשיים כלכליים אליצור מכבי ברק נתניה ירדה ליגה במקום מכבי אשדוד שסיימה את העונה במקום האחרון.

==טבלת הליגה==

{| class="wikitable sortable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!הפסדים
!width=20|סלי זכות
!width=20|סלי חובה
!width=20|הפרש סלים
!width=20|נקודות
|-bgcolor="#ffff99"
|1||מכבי תל אביב||28||22||6||2275||2089|| 186||50 
|-bgcolor="#ffff99"
|2||הפועל ירושלים ||28||21||7||2328 ||2162||166||49
|-bgcolor="#ffff99" 
|3||מכבי חיפה||28||18||10||2290||2167||123||46 
|-bgcolor="#ffff99" |- style="border-bottom:5px solid green;"
|4||הפועל תל אביב||28||15||13||2202 ||2006||4-||43 
|-bgcolor="#ffff99" 
|5||הפועל אילת||29||18||11||2308||2261||47||47 
|-bgcolor="#ffff99" 
|6||עירוני נס ציונה||29||16||13||2344||2295||49||45 
|-bgcolor="#ffff99" 
|7||הפועל חולון ||29||15||14||2290 ||2206||84||44 
|-bgcolor="#ffff99"
|8||הפועל גלבוע גליל||29||14||15||2187 ||2205||18-||43 
|-bgcolor=#ffcccc 
|9||אליצור מכבי ברק נתניה||29||9||20||2140 ||2352||212-||38 
|- 
|10||מכבי ראשון לציון ||29||9||20||2153||2314||161-||38 
|- 
|11||בני הרצליה||29||8||21||2296||2366||70-||37
|-
|12||מכבי אשדוד ||29||7||22||2214 ||2404||190-||36 
|}

==פלייאוף עליון==

==במפעלים האירופים==
{| class="wikitable plainrowheaders sortable"
|+
|-
!scope=col|מועדון
!scope=col|מפעל
!scope=col|שלב
|-
!scope=row|מכבי תל אביב
| style="text-align:center;" |יורוליג
| style="text-align:center;" |אליפות
|-
!scope=row|הפועל ירושלים
| rowspan="2" style="text-align:center;" |יורוקאפ
| style="text-align:center;" |רבע הגמר
|-
!scope=row|מכבי חיפה
| style="text-align:center;" |שלב הבתים ה-2
|-
!scope=row|הפועל גלבוע גליל
| rowspan="1" style="text-align:center;" |הליגה הבלקנית
| style="text-align:center;" |גמר
|}

==כדורסלנים מצטיינים==
* קרלון בראון מהפועל תל אביב היה מלך הסלים עם 19.6 סלים למשחק.
* רביב לימונד מהפועל תל אביב היה מלך הסלים הישראלי עם 18.8 סלים למשחק
* דונטה סמית' ממכבי חיפה נבחר לשחקן העונה.

== ראו גם ==

* גביע המדינה בכדורסל 2013/2014
* גביע ווינר בכדורסל 2013/2014

==קישורים חיצוניים==
* [http://basket.co.il/history.asp?cYear=2014&lang= מידע מאתר מנהלת הליגה]

קטגוריה:2014 בישראל: כדורסל
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורסל בישראל
קטגוריה:2013 בישראל: כדורסל
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2014
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2013
עונת 2003 בליגת העל הרוסית בכדורגל

עונת 2003 בליגת העל הרוסית הייתה העונה השנייה של הפרמייר-ליג הרוסי במתכונתו החדשה והעונה ה-12, מאז 1991. העונה שוחקה מה-15 במרץ ועד ה-1 בנובמבר 2003.

צסק"א מוסקבה זכתה לראשונה באליפות הליגה הרוסית, לאחר שהוליכה את טבלת האליפות לאורך כל העונה.
==מבנה==
העונה נפתחה עם 16 קבוצות ונערכה בשיטת טבלת אליפות בעלת 2 סבבים, בדומה לאליפויות הקודמות.

בסיכום העונה הודחו אוראלאן אליסטה וצ'רנומורץ נובורוסיסק. במקומן העפילו אמקאר פרם וקובאן קרסנודאר.

==שינויים==
*קבוצת רוסטסלמאש הפכה לרוסטוב.
*קבוצת טורפדו-זי"ל שינתה שמה ל"טורפדו-מטאלורג". הקבוצה סיימה את העונה במקום ה-14 פעם שלישית ברציפות.
* לראשונה, קבוצה שאך העפילה מליגת המשנה הרוסית סיימה את העונה במקום השלישי. עשתה זאת רובין קאזאן הטטארית.

==הקבוצות==
בעונת 2003 של הפרמייר-ליג הרוסי נטלו חלק הקבוצות הבאות:
{| class="wikitable"
|-
! קבוצה
! עיר
|-
| ספרטק מוסקבה
| מוסקבה
|-
| לוקומוטיב מוסקבה
| מוסקבה
|-
| טורפדו מוסקבה
| מוסקבה
|-
| רובין קאזאן
| קאזאן
|-
| דינמו מוסקבה
| מוסקבה
|-
| צ'רנומורץ נובורוסיסק
| נובורוסיסק
|-
| זניט סנקט פטרבורג
| סנקט פטרבורג
|-
| צסק"א מוסקבה
| מוסקבה
|-
| סאטורן ראמנסקו
| ראמנסקו
|-
| אלניה ולדיקווקז
| ולדיקווקז
|-
| רוטור וולגוגרד
| וולגוגרד
|-
| רוסטסלמאש
| רוסטוב על הדון
|-
| קריליה סובייטוב סמרה
| סמרה
|-
| טורפדו-מטאלורג
| מוסקבה
|-
| אוראלאן אליסטה
| אליסטה
|-
|שיניק ירוסלבל
|ירוסלבל
|}

==הסופר קאפ הרוסי==

משחק הסופר קאפ הרוסי 2003 הפגיש בין אלופת רוסיה 2001 צסק"א מוסקבה ומחזיקת הגביע הרוסי בכדורגל 2001/2002 לוקומוטיב מוסקבה. המשחק נערך ב-8 במרץ 2003 בRZD ארנה, שאז נקרא אצטדיון לוקומוטיב.

היה זה טורניר הסופר קאפ הרוסי הראשון שנערך אי פעם. הטורניר סימן את פתיחת עונת 2002 וזכתה בו לוקומוטיב מוסקבה לאחר שגברה על יריבתה בתוצאה 3:4 בבעיטות עונשין, לאחר שהמשחק הסתיים בשוויון 1:1.

== טבלת האליפות ==

===מוליכת הטבלה ===
<timeline>
ImageSize = width:1070 height:80
PlotArea = left:20 right:30 bottom:40 top:0
Period = from:1 till:30.9
ScaleMajor = unit:year increment:1 start:1
TimeAxis = orientation:horizontal
Colors =
 id:CSKA value: darkblue
 id:Rubin value:rgb(0.6,0.0,0.0)
 id:Zenit value:rgb(0.0,0.8,0.9)
 id:Spartak value: rgb(0.85,0.15,0.11)
PlotData=
 bar:Position width:15 color:white align:center

 from:1 till:30 shift:(0,19) text:"הבקסומ אקסצ" color:CSKA

 </timeline>

==הערות שוליים==

קטגוריה:עונות בליגת העל הרוסית בכדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2003
עונת 2014/2015 בליגת העל בכדורסל

עונת 2014/2015 בליגת העל בכדורסל הייתה העונה ה-61 של תחרות ארצית בישראל והעונה ה-15 של ליגת העל. מספר הקבוצות היה 12. לאחר הסיבוב השלישי שמונה קבוצות החלו בסדרות רבע גמר של הטוב מחמישה משחקים, כאשר המנצחות העפילו לסדרות חצי הגמר ומשחקי הגמר (בית וחוץ).

על ניצחון במשחק הוענקו שתי נקודות ונקודה בודדת הוענקה על ההפסד במשחק. לליגה העליונה עלתה עירוני נהריה. 

העונה הסדירה החלה ב-13 באוקטובר 2014 והסתיימה ב-10 במאי 2015. העונה הסתיימה במשחקי הגמר בהם הפועל ירושלים ניצחה בכך היא זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.

עונה זו הייתה הראשונה בהיסטוריה שבמשחקי הגמר לא הייתה קבוצה מתל אביב והפעם השנייה שמכבי תל אביב לא העפילה לגמר הליגה, לראשונה מאז עונת 1993.

בהתאם לתוצאות הפועל גלבוע גליל ירדה ליגה.

==טבלת הליגה==

{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!הפסדים
!width=20|סלי זכות
!width=20|סלי חובה
!width=20|הפרש סלים
!width=20|נקודות
|-bgcolor="#ffff99"
|1||מכבי תל אביב||33||27||6||2867||2611|| 256||60 
|-bgcolor="#ffff99"
|2||הפועל ירושלים ||33||25||8||2794 ||2427||367||58
|-bgcolor="#ffff99" 
|3||הפועל חולון ||33||17||16||2675 ||2669||6||50 
|-bgcolor="#ffff99" 
|4||הפועל אילת||33||17||16||2718||2708||10||50 
|-bgcolor="#ffff99" 
|5||מכבי חיפה||33||17||16||2655||2668||13-||50 
|-bgcolor="#ffff99" 
|6||מכבי ראשון לציון ||33||17||16||2643||2621||22||50 
|-bgcolor="#ffff99" 
|7||הפועל תל אביב||33||17||16||2674 ||2591||83||50 
|-bgcolor="#ffff99" 
|8||עירוני נס ציונה||33||15||18||2647||2705||58-||48 
|- 
|9||בני הרצליה||33||14||19||2826||2850||24-||47
|- 
|10||עירוני נהריה||33||12||21||2634||2855||221-||45 
|- 
|11||מכבי אשדוד||33||11||22||2650||2799||149-||44
|-bgcolor=#ffcccc 
|12||הפועל גלבוע גליל||33||9||24||2518 ||2797||279-||42 
|}

==פלייאוף עליון==

==במפעלים האירופים==
{| class="wikitable plainrowheaders sortable"
|+
|-
!scope=col|מועדון
!scope=col|מפעל
!scope=col|שלב
|-
! rowspan="1" style="text-align:center;" |מכבי תל אביב
| rowspan="2" style="text-align:center;" |יורוליג
| style="text-align:center;" |רבע הגמר
|-
! rowspan="2" style="text-align:center;" |הפועל ירושלים
| style="text-align:center;" |סיבוב המוקדמות ה-2
|-
| rowspan="1" style="text-align:center;" |יורוקאפ
| style="text-align:center;" |שלב הבתים
|}

==כדורסלנים מצטיינים==
* מארק ליונס מעירוני נהריה היה מלך הסלים עם 18.4 סלים למשחק.
* סילבן לנדסברג ממכבי תל אביב היה מלך הסלים הישראלי עם 14.9 סלים למשחק
* ליאור אליהו מהפועל ירושלים נבחר לשחקן העונה.

== ראו גם ==
* גביע המדינה בכדורסל 2014/2015
* גביע ווינר בכדורסל 2014/2015

==קישורים חיצוניים==
* [http://basket.co.il/history.asp?cYear=2015&lang= מידע מאתר מנהלת הליגה]

קטגוריה:2014 בישראל: כדורסל
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורסל בישראל
קטגוריה:2015 בישראל: כדורסל
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2014
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2015
מגדל חוואגוו-יואן 1

מגדל חְוַואגְווׁ-יוּאֶן 1 הוא גורד שחקים אשר נמצא בעיר גווייאנג, בירת מחוז גוויג'ואו שבסין. המגדל מתנשא לגובה של 335 מטר (1,099.1 רגל) וכולל 74 קומות. בניית המגדל החלה בשנת 2012 והסתיימה בשנת 2020. ליד המגדל נבנה מגדל חוואגוו-יואן 2 אשר זהה לו כמעט לחלוטין. 

== הערות שוליים ==
  

קטגוריה:גווייאנג: גורדי שחקים
בורג' אל-פיסליה

בורג' אל-פיסליה (בערבית: برج الفيصلية, בתעתיק מדויק: ברג אלפיצליה) הוא גורד שחקים ברובע העסקים של ריאד, בירת ערב הסעודית. זה המבנה הרביעי בגובהו בערב הסעודית לאחר בורג' ממלכה, בורג' ראפאל ואבראג' אל בית.

== היסטוריה ומבנה ==
בניית המבנה הושלמה ב-14 במאי 2000. גובהו 267 מטר, הוא כולל 44 קומות (מהם רק 30 מעל הקרקע), והוא תוכנן על ידי משרד האדריכלים הבריטי פוסטר ושות' ומשרד המהנדסים בורו האפולד.

עיצובו של המבנה מבוסס על צורתו של עט כדורי. במפלס הקרקע, ישנו מרכז קניות בן שלוש קומות.

ארבע הקורות שבפינות המבנה מצטרפות בחלק העליון לכדי כדור זהב, שבתוכו מסעדה. מתחת לכדור נקודת תצפית על סביבתו ועל העיר ריאד. בין השאר ניתן לראות ממנו גורד שחקים נוסף, בורג' ממלכה. זה הוא חלק מקומפלקס פייסליה, אשר מורכב מבית מלון, המגדל, ושני בניינים אחרים. המגדל כולל מספר מסעדות כמו 11a ו-The Globe, וכולל גם מרכז כנסים ודירות יוקרה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://archnet.org/sites/4560 בורג' אל-פיסליה] באתר ArchNet
* [http://en.phorio.com/al_faisaliyah_center,_riyadh,_saudi_arabia בורג' אל-פיסליה] באתר Phorio
* [http://skyscraperpage.com/cities/?buildingID=1087 Al Faisaliah Center], באתר SkyscraperPage
* [http://www.fosterandpartners.com/projects/al-faisaliah-complex/ קומפלקס פיסליה] באתר משרד האדריכלים פוסטר ושות'

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ריאד: גורדי שחקים
איגוד הכדורשת הישראלי

איגוד הכדורשת הישראלי (Israel Catchball Association - ICA) הוא עמותה ללא מטרות רווח שהוקמה ב-2007 על ידי שמונה מייסדות, שחלקן משמשות חברות ועד מנהל של העמותה. זהו איגוד ספורט הנשים הגדול בישראל, על פי מספר הספורטאיות הבוגרות הרשומות בו.

== האיגוד ==
האיגוד מכשיר את העתודה המקצועית של הכדורשת הישראלי בשיתוף המכללה האקדמית וינגייט (קורס מאמני כדורשת, קורס מאמני כדורשת בכירים, קורס מדריכי כדורשת, קורס שופטי כדורשת וקורס רשמים). האיגוד גם משמש כרגולטור בכל הנוגע לחוקת הכדורשת ומפיק את טורניר הכדורשת הבינלאומי באילת בכל שנה במרץ.

ענף הכדורשת אינו מוכר על ידי הממסד הישראלי כענף ספורט נתמך, אך המדינה (באמצעות רשם העמותות ומנהל התרבות והספורט), הכירה בעמותה כארגון הגג של פעילות הכדורשת בישראל הפועל כאיגוד לכל דבר ועניין.

== ליגות איגוד הכדורשת ==
ליגות האיגוד מחולקות ומאורגנות על פי קריטריונים שונים:
* על פי רמת משחק - ליגה ארצית, ליגה לאומית וליגת על.
* מחוזות גאוגרפים - מחוז צפון, גליל, עמק יזרעאל, מרכז, שרון, פולג, שבעת הכוכבים, דן, דרום, לכיש, שפלה, אפק, גלבוע ומחוז מודיעין.
* פורמטים - ליגות עירוניות, ליגות אזוריות, ליגות ארציות.
* גילאים - ליגות נשים וליגת נערות.

== שיתופי פעולה ==
איגוד הכדורשת פועל בשיתוף פעולה עם מכבי ישראל, מכבי העולמית, עיריות, רשויות מקומיות, מתנ"סים, איגוד הכדורעף, אתנה, מנהל התרבות והספורט, עמותות ספורט, התאחדות איל"ת ועוד.

== אירועים ==
פעילותו המרכזית של האיגוד היא הפעלת ליגות הכדורשת הישראליות וניהולן השוטף והמקצועי, ובמהלך העונה הוא מקיים אירועים נוספים, כגון טורנירים בחגים, קייטנות, אירועי כדורשת על הדשא, על חופי הים ועוד.

הטורניר המרכזי של האיגוד הוא טורניר הכדורשת הבינלאומי באילת. הטורניר מתקיים משנת 2010 והוא אירוע ספורט הנשים הגדול ביותר בישראל. במהלך הטורניר מתקיים גם כנס הכדורשת הבינלאומי, בהשתתפות משלחות מקצועיות מהעולם.

ענף הכדורשת מיוצא לחו"ל על ידי האיגוד הישראלי - ובשיתוף פעולה עם מכבי העולמי, ה-JCC וארגון corporate games העולמי. עם התרחבות הפעילות התקיימו מספר טורנירים בינלאומיים - באילת, בבוקרשט, בבוסטון, לאס וגאס, מונטנגרו וקנדה.

== כדורשת נערות ==
האיגוד מפעיל ליגת נערות לגלאי חטיבת הביניים והתיכון ומשתף פעולה באירועים ארציים בהשתתפות עשרות קבוצות, כגון אולימפיאדת הילדים, וספורטירשת.

== תרומה לקהילה ==
* סיירת כדורשת - פועלת בכל מקום ומפיצה את המשחק ללא תשלום. בשרון ובשומרון, בצפון ובדרום, בדגש על הפריפריה ואוכלוסיות מוחלשות.
* קבוצות ייחודיות - קבוצת ח-רשת (חירשות המשתלבות בליגה הסדירה), הרשות הפלסטינית (בשת"פ עם מרכז פרס לשלום).
* אירועים ייחודיים - טורניר אפרת (לזכר אפרת ארניאס) להגברת המודעות לבטיחות בדרכים בשיתוף העמותה לזכרה.
* שת"פ עם עמותות - בית קידר רעננה, העמותה להעלאת המודעות לאלימות מינית במשפחה (עם חברת רונית רפאל) ועוד.
* קורס מאמנים בצה"ל - הכשרת מדריכים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.kadureshet.com אתר איגוד הכדורשת הישראלי]
* [https://www.facebook.com/CatchballAssociation אתר איגוד הכדורשת הבינלאומי]
* [https://www.facebook.com/IsraelCatchball/ דף הפייסבוק של האיגוד בעברית]
* [https://www.facebook.com/CatchballAssociation דף הפייסבוק של האיגוד באנגלית]

כדורשת
מאניוס אקיליוס גלבריו (קונסול בשנת 191 לפנה"ס)

מאניוס אקיליוס גלבריו (בלטינית: Manius Acilius Glabrio; המאה ה-2 לפנה"ס) היה מגיסטראט רומאי אשר שימש כקונסול בשנת 191 לפנה"ס.

==ביוגרפיה==
הוא נזכר לראשונה כטריבון הפלבס בשנת 201 לפנה"ס, וכמי שהתנגד לקונסול של אותה שנה גנאיוס קורנליוס לנטולוס, אשר ביקש לשלול מסקיפיו אפריקנוס את הפיקוד על הכוחות הרומאיים בצפון אפריקה. בשנה שלאחר מכן הוא מונה לאחראי על המשחקים המקודשים (decemvir sacrorum). הוא היה פראיטור במהלך שנת 197 לפנה"ס, ובמסגרת תפקידו זה בנה פסלים בדמותם של קרס, ליבר וליברה. כמו כן אותה שנה הוא דיכא באכזריות, בראש לגיון שלם, התקוממות של עבדים שפרצה באטרוריה, והורה לצלוב את מנהיגי המרד.

הוא התמודד על משרת הקונסול בשנת 193 לפנה"ס, אולם נכשל. הוא השיג את המשרה בסופו של דבר בשנת 191 לפנה"ס, יחד עם פובליוס קורנליוס סקיפיו נאסיקה. אותה שנה הכריזה רומא מלחמה על אנטיוכוס השלישי מלך הממלכה הסלאוקית. מלחמה זו זכתה לכינוי "מלחמת אנטיוכוס". אנטיוכוס פלש ליוון, ובתגובה נשלח אקיליוס לשם עם 10,000 רגליים, 2,000 פרשים ו-15 פילים. הוא נחת באפולוניה וקבע את מפקדתו בלאריסה שבתסליה. מסע המלחמה של אקיליוס הגיע לשיאו בקרב תרמופילאי, אשר בסופו הובס אנטיוכוס ונאלץ לסגת מיוון.

לאחר הניצחון בתרמופילאי, פנה אקיליוס לטהר את יוון מהכוחות הפרו-סלאוקיים האחרונים. הוא תקף את הליגה האיטולית, והטיל מצור על הירקליאה. כיבוש העיר גרם לאיטולים לבקש הפסקת אש בת עשרה ימים, שבמהלכם הבהיר נציגו של אקיליוס לאיטולים את תנאי הכניעה. כאשר האיטולים שיגרו שליח שהודיע שהם מוכנים לקבל את התנאים ו"להימסר אל אמון הרומאים", הפתיע אותו אקיליוס בדרישה חדשה: למסור לידיהם את מנהיגיהם של בני בריתם. הנציג האיטולי מחה נמרצות כנגד הדרישה, שנתפסה בעיניו כהפרה של "מוסר היוונים". אקיליוס הסכים להאריך את שביתת הנשק בעוד עשרה ימים, וכשהאיטולים סירבו לתנאים, פתח במצור על נאופקטוס. עם זאת, בעצתו של טיטוס קווינקטיוס פלמינינוס, הסכים להניח את המצור ולקבל את כניעתם המחודשת של האיטולים. עם סוף השנה הוא הוחלף בלוקיוס קורנליוס סקיפיו אסייתיקוס.

בשנת 189 לפנה"ס הוא הציג את מועמדותו למשרת הקנסור. היו לו סיכויים רבים לזכות בתפקיד, אולם דווקא בשל כך החל נגדו גל של השמצות. הוא הואשם בין היתר שגנב חלק מהשלל שלקח במלחמה. בשל כך, הוא פרש בסופו של דבר ולא ניגש לבחירות. מכאן ואילך לא ידוע עליו דבר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קונסולים ברפובליקה הרומית
קטגוריה:רומאים בתקופת הרפובליקה
קטגוריה:מלחמת אנטיוכוס
אברהם ארליק

אברהם ארליק (1905 – 1991) היה אדריכל ומבקר אדריכלות ישראלי.
== חייו ==
ארליק נולד בוורשה שבפולין והיגר לארץ ישראל ב-1926. את הכשרתו כאדריכל רכש בטכניון בחיפה, שם סיים במחזור השני. עד 1948 עבד במשרדי תכנון שונים עד שבאותה שנה הצטרף כאדריכל במחלקה הטכנית של הקיבוץ הארצי, בה שימש האדריכל שמואל מסטצ'קין כאדריכל ראשי. בדומה לאדריכלים אחרים במחלקה, לא היה ארליק חבר קיבוץ אלא התגורר בתל אביב. במהלך השנים הופקד על תכנון וליווי פרויקטים רבים בתנועה: מגורים, מבני ציבור, מתקני ספורט, חדרי אוכל, מוסדות תרבות ומבני תעשייה. תכנוניו הצטיינו בפשטות ובפונקציונליות, וכמוכן סייע בהדרכה ועצה לאדריכלים הצעירים במחלקה.

לבד מתכנון, היה ארליק חבר קבוע בחוג חברי "צוותא" שייסד אברהם שלונסקי. עם פרישתו לגמלאות הצטרף לסגל ההוראה בפקולטה לאמנויות של אוניברסיטת תל אביב ובפקולטה לארכיטקטורה בטכניון, שם לימד תולדות האדריכלות. כמו כן, פרסם לאורך השנים מאמרים שונים בתחום האדריכלות הסוקרים ומעריכים אדריכלים שונים כמו זאב רכטר, יוסף ברלין ואריך מנדלסון וכן מבנים שונים כמו משכן נשיאי ישראל, תיאטרון ירושלים וככר אתרים. ב-1983 כונסו מבחר ממאמריו בספר "על ארכיטקטורה ובינוי ערים" בהוצאת הפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון. ספר נוסף שכתב היה מונוגרפיה על האדריכל לאופולד קרקואר.
הוא נפטר בגיל 86 בשנת 1991.

ארליק היה אביה של העיתונאית והמתרגמת עמירה שגב, וסבו של העורך והתסריטאי מולי שגב. אחיו היה חתן פרס ישראל פרופ' דוד ארליק.

==עבודות נבחרות==
*חדר אוכל, קיבוץ נחשונים
*חדר אוכל, קיבוץ עין השופט
*חדר אוכל, קיבוץ ברקאי
*חדר אוכל, קיבוץ נירים
*חדר אוכל, קיבוץ עין החורש
*הרחבת חדר אוכל, קיבוץ בית אלפא
*היכל הספורט "נעמן", מועצה אזורית מטה אשר
*אולם ספורט סטנדרטי, נבנה בקיבוצים דן, יד מרדכי ובגבעתיים
*בית חרושת תמה, קיבוץ משמר העמק
* ספרייה, קיבוץ כפר מנחם

<gallery>
BARKAY.jpg|חדר אוכל בקיבוץ ברקאי
Einhachoresh03.JPG|חדר אוכל בקיבוץ עין החורש
beitalfadr.JPG|חדר האוכל בקיבוץ בית אלפא
Dan Hadani collection (990044358370205171).jpg|היכל הספורט נעמן עם חנוכתו בקיץ 1969
</gallery>

==ספרים==
*מבוא לארכיטקטורה: מושגי יסוד, הוצאת אוניברסיטת תל אביב, 1979.
*על ארכיטקטורה ובינוי ערים, הפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים בטכניון, 1983.
*לאופולד קרקואר, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 1987.
*הרצאות על ארכיטקטורה, הוצאת אוניברסיטת תל אביב, 1990.
*שעורים בתולדות הארכיטקטורה: מצרים וקדמת אסיה.
*הארכיטקטורה ביוון העתיקה, הוצאת מידות, 1970.

==קישורים חיצוניים==

* מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2020/05/23/סיבוב-בחדר-האוכל-בקיבוץ-בית-אלפא/ סיבוב בחדר האוכל בקיבוץ בית אלפא], באתר 'חלון אחורי', 23 במאי 2020
*מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2021/08/14/סיבוב-בספרייה-החצי-נטושה-בקיבוץ-כפר-מנ/ סיבוב בספרייה בקיבוץ כפר מנחם], באתר 'חלון אחורי', 14 באוגוסט 2021

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1991
בית האופרה המלכותי של מסקט

בית האופרה המלכותי שוכן בעיר מסקט בירת עומאן. הוא בית האופרה הראשון בחצי האי ערב.

בית האופרה נבנה בפקודתו של הסולטאן קאבוס בן סעיד אאל סעיד. המבנה והמתחם סביבו, המשתרעים על פני מספר מפלסים, מתוארים כמשלבים אדריכלות איסלאמית וקלאסית. מצויים בהם אולם מופעים בקיבולת של 1,100 צופים וכן אודיטוריום, מרכז אמנות, שטחים מסחריים וגנים.

בניית בית האופרה החלה בשנת 2007 והוא נחנך ב-12 באוקטובר 2011 בהפקת האופרה טורנדוט בכיכובו של הזמר פלסידו דומינגו.

מאז הוקם בית האופרה הופיעו בו אמנים ולהקות מהעולם הערבי ומארצות חוץ שונות, לרבות אנדראה בוצ'לי, רנה פלמינג, יו-יו מה, התזמורת הפילהרמונית של לונדון ולהקת הבלט מרינסקי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.independent.co.uk/arts-entertainment/music/omans-music-loving-sultan-makes-vision-reality-2158268.html כתבה על הקמת בית האופרה], באתר אינדפנדנט, 12 בדצמבר 2010

קטגוריה:מסקט: מבנים
קטגוריה:בתי אופרה
קטגוריה:עומאן: תרבות
אברוס (יחידה אזורית)

אברוס (ביוונית: Έβρου) היא יחידה אזורית של יוון הממוקמת בצפון יוון במחוז מזרח מקדוניה ותראקיה. שמו של אזור מנהלתי זה נגזר מנהר האברוס, הגובל אותו במזרחו. אברוס היא היחידה האזורית הצפונית ביותר ביוון. היא גובלת בטורקיה במזרח, בים האגאי בדרום, ביחידה אזורית רודופי במערב, ובבולגריה בצפון ובצפון מערב. אברוס היא בין היחידות האזוריות הגדולות ביותר בשטחן ביוון, כאשר השטח השיפוטי שלה עומד על 4,242 קמ"ר. אכלוסיית אברוס מונה, נכון ל-2011, 147,530 נפשות.

אברוס מחולקת לחמש רשויות מוניצפיאליות: אלכסנדרופולי המשמשת כבירת אברוס, בדרום, דידימוטיכו ואורסטיאס במרכז, סופלי) בצפון, והאי סמוטרקי בצפון הים האגאי.

מבחינה גאוגרפית, אברוס (למעט האי סמוטתרקי, ששייך לאיים האגאיים) היא חלק ממערב תראקיה. אורכה של אברוס, למעט סמוטתרקי, הוא כ-150 ק"מ מצפון לדרום, ורוחבה נע בין 70 ל-100 ק"מ ממזרח למערב. החלק המערבי של אברוס נשלט על ידי החלק המזרחי של הרי רודופי, רכס הרים אלפיני ממוצע גובה, המהווה חלק מהמסיב רילו-רודופ. שני הנהרות המרכזיים באזור הם האבורס, ונהר ארדה. האקלים באזור החוף סביב אלכסנדרופולי הוא בעיקרו אקלים ים-תיכוני, בעוד בצפון ובמערב שורר אקלים קר יותר.

קטגוריה:יוון: יחידות אזוריות
מגדל חוואגוו-יואן 2

מגדל חְוַואגְווׁ-יוּאֶן 2 הוא גורד שחקים אשר נמצא בעיר גווייאנג, בירת מחוז גוויג'ואו שבסין. המגדל מתנשא לגובה של 335 מטר (1,099.1 רגל) וכולל 74 קומות. בניית המגדל החלה בשנת 2012 והסתיימה בשנת 2020. ליד המגדל נבנה מגדל חוואגוו-יואן 1 אשר זהה לו כמעט לחלוטין.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גווייאנג: גורדי שחקים
מגדל טיינג'ין R&F גואנגדונג

מגדל טיינג'ין R&F גואנגדונג הוא גורד שחקים הכולל 91 קומות ומתנשא לגובה של 468 מטר (1,535 רגל), אשר נמצא תחת בנייה ברחוב Xiangluowan CBD שבעיר טיינג'ין שבסין. תכנון הבניין החל בשנת 2008, בנייתו החלה כעבור 3 שנים בשנת 2011 והיא עתידה להסתיים בשנת 2024. כאשר המגדל יושלם הוא יהפוך למבנה הגבוה ביותר בסין ולאחד הגבוהים בעולם ויכלול 55 דירות, 400 חדרי מלון ו-55 מעליות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:טיינג'ין: גורדי שחקים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: מיזמים עתידיים
ישיבת תורת זאב

ישיבת תורת זאב (מכונה "סולובייצ'יק") היא ישיבה גדולה המשתייכת לזרם החרדי ליטאי. הישיבה שכנה בשכונת רמת שלמה בירושלים. בתשפ"א עברה לשכונת רמת בית שמש ג' שבעיר בית שמש. הישיבה קרויה על שמו של הרב זאב איידלמן.

== ייסוד ==
הישיבה הוקמה תחילה ככולל אברכים תורת זאב כשבהוראת הרב שטיינמן מונה הרב ברוך סולובייצ'יק, חתנו של הרב חיים סרנא ובנו של הרב משה סולובייצ'יק לעמוד בראשות הכולל. בשנת ה'תשס"ג הפך הכולל לישיבה גדולה. הישיבה הוקמה במבנה בשכונת ממילא בירושלים שהיה בבעלות איל ההון רפאל הררי מפריז ששימש כפטרון הישיבה בתחילת דרכה. בזמן הקיץ הראשון הגיעו לקיבוץ קבוצות בחורים מישיבות פוניבז', אור ישראל ובית מתתיהו שהיוו את גרעין הייסוד של הישיבה. בשנת תשס"ז עברה הישיבה למבנה שכור בשכונת רמת שלמה בירושלים, ובתחילת זמן אלול תשפ"א למבנה הקבע שלה בשכונת רמת בית שמש ג' בעיר בית שמש.

== צוות ==
בשנת תשע"ד הצטרף הרב דוד כהן ראש ישיבת חברון לכהן כראש ישיבה לצדו של הרב סולובייצ'יק כשהוא מוסר שיעור כללי ושיחה מדי שבוע עד לשנת תש"פ בה הפסיק לכהן. הרב סולובייציק מוסר שיעורים יומיים.
בשנת תשפ"ד נכנס לישיבה בנו של ראש הישיבה, מלכיאל סולוביצ'יק, כאיש צוות ו(בשאיפה) כיורש עתידי.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.kolhalashon.com/New/Ravs.aspx?Lang=Hebrew&RavID=-1&ROrder=-1&FID=99674&HideMenus=False שיעורים ושיחות - צוות ישיבת תורת זאב], באתר קול הלשון

תורת זאב
תורת זאב
קטגוריה:בית שמש: מוסדות חינוך
קייסי נייסטאט

קייסי אואן נייסטאט (באנגלית: Casey Owen Neistat; נולד ב-25 במרץ 1981) הוא יוטיובר, יזם, במאי ויוצר סרטים אמריקאי ממוצא יהודי. קייסי הוא אחד המייסדים של הרשת החברתית BEME.
קייסי ואחיו ואן, הם המייסדים של הסדרה מבית HBO האמריקאית, האחים נייסטאט.

==ראשית חייו==
נייסטאט נולד וגדל בניו-לונדון, קונטיקט. הוא נשר מהתיכון בכיתה י', בגיל 15, ולא חזר לסיים את לימודיו. מגיל 17 עד 20 הוא חי בקרוון ביחד עם בת זוגו, רובין האריס, ובנם אואן. לאחר כמה שנים עבר לניו-יורק.

==סרטונים באינטרנט==
נייסטאט פרסם למעלה מ-1,060 סרטוני ולוג יומיים וסרטים קצרים לערוץ היוטיוב שלו ([https://www.youtube.com/user/caseyneistat CaseyNeistat]) שאותו פתח ב-16 בפברואר 2010. ב-24 באוגוסט 2015, קייסי הגיע למיליון מנויים בערוץ היוטיוב, מספר זה גדל ל-4 מיליון באוגוסט 2016. נכון להיום, יש לו יותר מ-12.4 מיליון מנויים ויותר מ-3 מיליארד צפיות כוללות.

הוא שיתף פעולה עם יוטיוברים בעבר, לדוגמה רומן אטווד, וג'סי וולנס מהערוץ מתיחה נגד מתיחה.

===סרטוני בלוגים יומיים===
קייסי החל לפרסם בלוגים יומיים ביוטיוב ב-24 במרץ 2015. ב-19 בינואר 2016, קייסי העלה את הסרטון ה-300 שלו. כתוצאה מהסרטונים היומיים, קייסי הצהיר כי לעולם לא ייצור סרטים עתידיים, "לא משנה מה".
נכון לספטמבר קייסי חצה את קו המיליארד צפיות ביוטיוב וזכה בתואר כבוד בטקס ה-GQ.

ב-19 בנובמבר 2016 הכריז קייסי על כך שלא ימשיך לפרסם בלוגים יומיים,.

אך ב-27 במרץ 2017 הכריז קייסי שהוא חוזר לפרסם בלוגים יומיים.

בספטמבר 2020 החל לעלות סרטונים בקצב יומיומי.

==BEME==
ב-2014, קייסי הקים ביחד עם מאט האקט אפליקציית שיתוף סרטונים הנקראת בים (BEME אנ'). הגרסה הראשונה שלה יצאה ב-17 ביולי 2015. צילום ושליחת סרטון באפליקציה נעשה על ידי הצמדה של הטלפון למשטח כלשהו. המנויים יכולים להגיב לסרטון המופץ על ידי שליחת סרטוני תגובה לסרטון המקורי, ותמונות של עצמם למפיץ הסרטון. לאחר הצפייה בסרטון הוא נמחק לתמיד. ב-8 הימים הראשונים של האפליקציה לאחר שהופצה, המשתמשים בה הפיצו כ-1.1 מיליון סרטונים. בחודש נובמבר 2016 הוכרז כי חברת CNN רכשה את BEME בסכום מוערך של 25 מיליון דולר מתוך כוונה לשלב את הטכנולוגיה שפותחה בפעילותה של CNN וכן לגייס את נייסטאט לפעילות בחברה.

==פרסומים==
בנוסף לקריירה שלו בטלוויזיה ובקולנוע, נייסטאט מביים גם פרסומות טלוויזיה, ועבד עם לקוחות כמו ליליאן ורנון, מרצדס, סמסונג, נייק וגוגל.

==חיים אישיים==
בגיל 17 בלבד נולד לקייסי בנו הבכור בשם אואן, לאחר כשנתיים נפרד מחברתו ואם בנו. ב-29 בדצמבר 2013, התחתן עם קנדיס פול בקייפטאון שבדרום אפריקה. כיום יש להם שתי בנות: פרנסין וג'ורג'י.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.youtube.com/channel/UCtinbF-Q-fVthA0qrFQTgXQ ערוץ היוטיוב "CaseyNeistat"]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלוגרים אמריקאים
קטגוריה:בלוגרים יהודים
קטגוריה:בדרנים אמריקאים
קטגוריה:בדרנים יהודים
קטגוריה:יוטיוברים אמריקאים
קטגוריה:יוטיוברים יהודים
קטגוריה:פעילי אינטרנט יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1981
מגדל זיפנג

מגדל זיפנג (בסינית: 紫峰大厦) הוא גורד שחקים, אשר גובהו הוא כ-450 מטר, והוא ממוקם בעיר נאנג'ינג אשר במחוז ג'יאנגסו, שבסין. בנייתו של המגדל בן 89 הקומות הסתימה בשנת 2010 והוא כולל מכירה קמעונאית ומשרדים בחלקו התחתון. הקומות הגבוהות משמשות כבית מלון, מסעדות רבות ומצפה כוכבים ציבורי. כיום הוא המגדל הגבוה ביותר בעיר נאנג'ינג, המגדל העשירי בגובהו בסין ובעולם מקומו 23.

משרד האדריכלים סקידמור, אווינגס ומריל (SOM) תכנן את הבניין, כשבראש הצוות עמד האדריכל אדריאן סמית'. המגדל תופס כ-137,529 מטרים רבועים.
מגדל זיפנג בהשוואה למגדלים גבוהים אחרים באסיה

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נאנג'ינג: גורדי שחקים
ברוך סולובייצ'יק

הרב ברוך סולובייצ'יק (בכתיב יידי: סאלאווייציק, נולד ב- ו' בסיוון ה'תשי"ג, 20 במאי 1953) הוא ראש ישיבת תורת זאב בבית שמש, חבר נשיאות ועד הישיבות וכיהן כחבר ועדת הרבנים של דגל התורה בירושלים.

== ביוגרפיה ==
נולד בעיר לוגאנו שבשווייץ לרבקה ולרב משה סולובייצ'יק שכיהן שם כראש ישיבה. למד בישיבת לוצרן בשווייץ ולאחר מכן בישיבת פוניבז שם הפך לתלמידו של הרב שמואל רוזובסקי. נשא את שרה יהודית, בתו היחידה של הרב חיים סרנא, ראש ישיבת חברון גאולה. כבחור כיהן כר"מ בישיבת לוצרן בשווייץ לאחר נישואיו כיהן כר"מ בישיבת מהרי"ל ולאחר מכן מונה לר"מ בישיבת חברון גאולה.

בשנת ה'תשס"ג הקים את ישיבת תורת זאב בירושלים, כשמקורבו איל ההון הצרפתי רפאל הררי לקח על עצמו את עלויות הקמת הישיבה ואחזקתה. לאחר פטירת חמיו קיבל את השליטה בישיבת חברון גאולה עד לסגירתה.

נחשב למקורבו של הרב אהרן יהודה לייב שטינמן. בשנת ה'תשע"ה מונה לחבר הנהלת ועד הישיבות, ובשנת ה'תשע"ו מונה לחבר ועדת הרבנים של דגל התורה בירושלים<ref></ref>. ביולי 2019 פרש מהוועדה עקב חילוקי דעות עם הנהלת המפלגה. עם זאת, הוא המשיך להשפיע רבות על הפוליטיקה העירונית בירושלים.

בשנת תש"פ עברה ישיבתו לבית שמש ברמה ג'.
== חיים אישיים ==

מתגורר בבית שמש סמוך לישיבתו אב ל-15 ילדים. חתנו הרב דוד דויטש הוא ר"מ בישיבת כנסת יצחק בחדרה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חרדים שווייצרים
ברוך
קטגוריה:משפחת משה מרדכי אפשטיין
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים בישראל
קטגוריה:חברי נשיאות ועד הישיבות
קטגוריה:בוגרי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
דומיטיה לפידה הצעירה

דומיטיה לפידה הצעירה (בלטינית: Domitia Lepida Minor; 5 לפנה"ס - 54 לספירה) הייתה אצילה רומאית.

==ביוגרפיה==
אביה של דומיטיה לפידה היה הקונסול לוקיוס דומיטיוס אהנובארבוס, ואמה הייתה אנטוניה הזקנה, בתם של המצביא מרקוס אנטוניוס ושל אוקטביה, אחותו של אוגוסטוס. הייתה לה אחות גדולה בשם דומיטיה הזקנה, ואחיה היה גנאיוס דומיטיוס אהנובארבוס, בעלה הראשון של הקיסרית לעתיד אגריפינה הצעירה ואביו הביולוגי של הקיסר לעתיד נירון. היא נודעה כאשה יפה עשירה ומשפיעה, שהחזיקה באדמות בקלבריה. טקיטוס כותב שהיא וגיסתה אגריפינה "לא נבדלו הרבה זו מזו. כיוון ששתיהן חסרות בושה היו, נודעות לשמצה ונשי-חמס, התחרו זו בזו בשחיתותן". סוויטוניוס כותב שהיא הואשמה בגילוי עריות עם אחיה, אולם הם התחמקו מהעונש עקב מות טיבריוס.

היו לה שלושה בעלים בחייה. בעלה הראשון היה בן-דודתה מרקוס ולריוס מסאלה ברבאטוס, לו נישאה ככל הנראה בשנת 15. בתם, מסלינה, הפכה לאשתו של הקיסר לעתיד קלאודיוס. ברבאטוס מת ככל הנראה בשנת 20 או 21, זמן קצר לאחר לידתה של מסלינה. בעלה השני היה פאוסטוס קורנליוס סולה, שהיה קונסול סופקטוס בשנת 31, ונצר ללוקיוס קורנליוס סולה. באזור שנת 22 נולד בנם פאוסטוס קורנליוס סולה פליקס, אשר נישא לקלאודיה אנטוניה, בתם של קלאודיוס ואליה פאיטינה. בעלה השני מת בשנת 40 בערך. 

בתחילת שלטונו של קלאודיוס, היא נישאה לאפיוס יוניוס סילאנוס. בשנת 42 הוצא סילאנוס להורג באשמת קשירת קשר נגד קלאודיוס, אולם לשונות רעות טענו כי למעשה בתה של דומיטיה לפידה, הקיסרית מסלינה, הפלילה אותו לאחר שלא נענה לחיזוריה. מסלינה לא הייתה נאמנה לקלאודיוס, בשנת 48 הוא יצא למסע וכשחזר הודיעו לו שמסלינה נישאה למאהבה האחרון, הסנאטור גאיוס סיליוס. בזמן שרבים היו מצווים על מותה, הקיסר העניק לה הזדמנות נוספת. אחד מקציניו הבכירים, שראה זאת כחולשה, ציווה על מותה ללא ידיעת הקיסר. השליח שהיה אמור להורגה מצא אותה בחצר עם דומיטיה לפידה, כשזו האחרונה, על אף שהייתה ביחסים גרועים אתה, ניסתה להסביר לה שכלתה עליה הרעה ומוטב לה להתאבד ולמות מוות של כבוד. מסלינה סרבה להקשיב לה, ונדקרה למוות. דומיטיה לפידה קיבלה את הגופה המבותרת.

טקיטוס מספר שדומיטיה ניסתה "בשפת חלקות וביד נדיבה" לרכוש את ליבו של אחיינה הצעיר נירון, שהיה בעל סיכויים טובים לרשת את הכס. הקיסרית אגריפינה, אמו של נירון, חששה מהשפעתה של גיסתה על בנה, ובשנת 54 גרמה להוצאתה להורג בטענה שהפעילה כישופים נגדה, ובטענה שלא ריסנה כראוי את עבדיה ובכך הפרה את שלום איטליה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומאים בתקופת הקיסרות
קטגוריה:נשים ברומא העתיקה
קטגוריה:נפטרים ב-54
קטגוריה:נשים במאה ה-1 לפנה"ס
קטגוריה:נשים במאה ה-1
ארנה דו פוטורו

ארנה דו פוטורו (בפורטוגזית: Arena do Futuro; בתרגום חופשי: "ארנת העתיד") היא היכל ספורט זמני שהוקם במיוחד לרגל אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) ויפורק לאחר המשחקים האולימפיים והמשחקים הפאראלימפיים. הארנה שהוקמה בפארק האולימפי בארה בשכונה בארה דה טיז'וקה, סמוך למרכז האימונים האולימפי של ריו דה ז'ניירו, בנויה כמבנה ריבועי מחופה עץ בו פעורים חלונות, שהכילה 12,000 צופים. באולימפיאדה היא אירחה את משחקי הכדוריד ובאולימפיאדת הנכים את משחקי הכדורשער. לאחר המשחקים בוצעה חלוקה פנימית של מבנה הארנה שהפך לקומפלקס של ארבעה בתי ספר חדשים לעיר עבור שכונת המגורים שהוקמה במבני דירות הכפר האולימפי הסמוך.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ריו דה ז'ניירו: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מתקני אולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
גאורג פון זודנשטרן

גנרל חיל הרגלים גאורג פון זודנשטרן (בגרמנית: Georg von Sodenstern; 15 בנובמבר 1889 – 20 ביולי 1955) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פון זודנשטרן נולד ב-15 בנובמבר 1889 בקאסל, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1909 הוא התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, הצטרף לרגימנט הרובאים ה-62 (שלזיה העילית ה-3), ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה. ב-25 בפברואר 1915 הועלה לדרגת אובר-לויטננט (סגן), וב-18 באוגוסט 1917 הועלה לדרגת האופטמן (סרן). על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר פון זודנשטרן ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1920 מונה למפקד פלוגה ברגימנט הרגלים ה-6, ובשנת 1924 מונה לתפקיד מטה בקבוצת הארמייה השנייה. בשנת 1928 הועלה לדרגת מאיור (רב-סרן), ובשנת 1932 הועלה לדרגת אוברסט-לויטננט (סגן-אלוף). ב-1 בספטמבר 1934 הועלה לדרגת אוברסט (אלוף-משנה), וב-15 בספטמבר 1935 מונה למפקד הרגימנט ה-65. באוגוסט 1937 מונה לראש מטה הקורפוס ה-6, ב-1 במרץ 1938 הועלה לדרגת גנרל מיור, וב-1 בדצמבר 1938 מונה לראש מטה קבוצת הארמייה השנייה.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה היה פון זודנשטרן ראש מטה קבוצת ארמיות C, שהייתה פרוסה בחזית המערבית. ב-1 בפברואר 1940 הועלה פון זודנשטרן לדרגת גנרל לוטננט, וב-6 בפברואר מונה לראש מטה קבוצת ארמיות A, והשתתף עימה במהלך המערכה על צרפת. ב-1 באוגוסט 1940 הועלה פון זודנשטרן לדרגת גנרל חיל הרגלים, וב-22 ביוני 1941 הפך לראש מטה קבוצת ארמיות דרום, עימה השתתף במבצע ברברוסה. ביולי 1942 מונה פון זודנשטרן לראש מטה קבוצת ארמיות B, ב-2 בינואר 1943 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב, וביולי 1943 פרש מתפקידו והועבר לעתודת המילואים. ב-14 באוגוסט 1943 מונה פון זודנשטרן למפקד הקורפוס ה-83, שהפך ב-26 באוגוסט 1943 לארמייה ה-19, שהייתה חלק מקבוצת ארמיות G. 

ב-28 ביוני 1944 פרש מתפקידו, ועזב את הצבא.

===לאחר המלחמה===
לאחר המלחמה התגורר פון זודנשטרן בפרנקפורט, והוציא ספרים ומחקרים על המלחמה, עד למותו ב-20 ביולי 1955.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/S/SodensternGeorgv-R.htm גאורג פון זודנשטרן] באתר lexikon-der-wehrmacht בגרמנית

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:מפקדי ארמיות גרמניות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1889
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1955
אמיל פאיול

אמיל פאיול (בצרפתית: Marie Émile Fayolle; 14 במאי 1852 – 27 באוגוסט 1928) היה מצביא צרפתי במלחמת העולם הראשונה שפיקד על הארמיות הרביעית, השישית, והראשונה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
אמיל פאיול נולד ב-14 במאי 1852 בלה פוי-אן-ולה. בשנת 1873 התגייס פאיול לצבא הצרפתי ושירת בחיל התותחנים. בשנת 1914 פרש פאיול מהצבא בדרגת גנרל של חטיבה.

===מלחמת העולם הראשונה===
עם פרוץ המלחמה מונה פאיול למפקד דיוויזיית המילואים ה-70, ופיקד עליה במהלך הקרב על המארן. במאי 1915 מונה פאיול למפקד הקורפוס ה-33, ופיקד עליו במהלך קרב ארטואה השני. ב-26 בפברואר 1916 מונה פאיול למפקד הארמייה השישית, ופיקד עליה במהלך הקרב על הסום. ב-19 בדצמבר 1916 מונה פאיול למפקד הארמייה הרביעית, וב-31 בדצמבר מונה למפקד הארמייה הראשונה. ב-4 במאי 1917 מונה פאיול למפקד קבוצת הארמיות המרכזית, וב-16 בנובמבר באותה שנה מונה למפקד חיל המשלוח הצרפתי באיטליה. ב-14 בפברואר 1918 מונה פאיול למפקד קבוצת הארמיות של המילואים, ופיקד עליה בבלימת מתקפת האביב הגרמנית, ובמהלך מתקפת מאה הימים.

===לאחר המלחמה===
בשנת 1920 מונה פאיול כחבר במועצת המלחמה העליונה, ובשנת 1921 מונה למפקח הכללי על התעופה. ב-19 בפברואר 1921 קיבל פאיול את דרגת מרשל צרפת, כאות הוקרה על פעולותיו במהלך המלחמה.

ב-27 באוגוסט 1928 מת פאיול בביתו שבפריז.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.biographies.net/bio/m/09lh32 אמיל פאיול]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מרשלים צרפתים
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1852
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1928
יהודה פליקס (רב)

הרב ד"ר יהודה פליקס (נולד בשנת 1940) הוא מייסד מכללת אורות ישראל והעומד בראשה עד שנת 2004. בעבר היה ראש ישיבת נחלים וראש מנהל החינוך במרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא.

== ביוגרפיה ==

נולד בשנת ה'ת"ש ולמד בישיבת בני עקיבא בנחלים. ולאחריה בישיבת כפר חסידים ובישיבת מרכז הרב אצל הרב צבי יהודה הכהן קוק ואצל הרב אברהם אלקנה כהנא שפירא.

בהכוונת הרצי"ה קוק הקים כולל וגרעין תורני ביישוב אבן שמואל ועמד בראשו.
לאחר מכן התחיל את דרכו החינוכית כמחנך בישיבת בני עקיבא אור עציון בראשותו של הרב חיים דרוקמן.

שימש כשליח תנועת בני עקיבא בטורונטו וייסד במקום אולפנת בני עקיבא וישיבת בני עקיבא שקיימות עד היום, ובהמשך שימש כראש ישיבת בני עקיבא נחלים במשך כארבע שנים.

בשנת תשל"ט (1978) ייסד בפתח תקווה (בהמשך באלקנה) את מכללת אורות ישראל ועמד בראשה עד שנת 2004. חינך והעמיד אלפי תלמידות. החליפו בתפקיד הרב נריה גוטל.

בשנים 2004–2006 היה נציג המחלקה לחינוך של הסוכנות היהודית בצפון אמריקה.
בשנת 2006 ייסד ועמד בראש מנהל החינוך במרכז ישיבות ואולפנות בני עקיבא כיחידה עצמאית. שימש בתפקיד עד שנת 2014.

בנוסף השתתף מדי שנה כשופט בחידוני התנ"ך והגמרא לישיבות ולאולפנות.

על פעלו החינוכי לאורך השני זכה בשנת 2022 בפרס ירושלים לחינוך מטעם ערוץ 7.

== חיים אישיים ==
נשוי לדבורה ומתגורר בירושלים. התגורר ביישוב אלקנה עד קיץ 2018. הוא סב לחמישה נכדים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.yeshiva.org.il/midrash/?orderby=641 שיעוריו באתר ישיבה]
* [http://www.meirtv.co.il/site/rabbis.asp?rabbi=4037 שיעוריו בערוץ מאיר]
* [http://asif.co.il/?page_id=745&wpfb_s=%D7%99%D7%94%D7%95%D7%93%D7%94%20%D7%A4%D7%9C%D7%99%D7%A7%D7%A1&submit=%D7%97%D7%99%D7%A4%D7%95%D7%A9 מאמריו בכתב העת צוהר]
* [https://www.youtube.com/results?search_query=%D7%94%D7%A8%D7%91+%D7%99%D7%94%D7%95%D7%93%D7%94+%D7%A4%D7%9C%D7%99%D7%A7%D7%A1&spfreload=10 ערב הוקרה לרב יהודה פליקס בהשתתפות הרב חיים דרקומן ואלחנן גלט], באתר יוטיוב
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=IS2fl4NavSs הרב יהודה פליקס, הלכה למשה מסיני, כ"א כסלו תשע"ט]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:תלמידי הרצי"ה קוק
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:אלקנה: אישים
קטגוריה:נחלים: אישים
קטגוריה:ראשי ישיבות תיכוניות
קטגוריה:תלמידי הרב אברהם אלקנה שפירא
קטגוריה:יהודה ושומרון: רבנים
קטגוריה:בני עקיבא העולמית: אישים
קטגוריה:שליחי הסוכנות היהודית
קטגוריה:זוכי פרס ירושלים (ערוץ 7)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
שארל מנז'ן

שארל מנז'ן (בצרפתית: Charles Emmanuel Marie Mangin; 6 ביולי 1866 – 12 במאי 1925) היה מצביא צרפתי במלחמת העולם הראשונה שפיקד על הארמיות השישית והעשירית.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
שארל מנז'ן נולד ב-6 ביולי 1866 בסארבור. לאחר התבוסה הצרפתית במלחמת צרפת–פרוסיה, וסיפוח אלזס-לורן לגרמניה, עברו הוריו לגור בפריז. בשנת 1885 התגייס מנז'ן לצבא הצרפתי והצטרף לרגימנט הרגלים ה-77. בשנת 1888 הצטרף מנז'ן לרגימנט הנחתים ה-1, ונשלח לסודאן, ולאחר מכן לצפון אפריקה הצרפתית, שם נפצע 3 פעמים, ובשנת 1892 חזר לצרפת. בשנת 1898 הצטרף מנז'ן למשלחת שיצאה לפשודה, ולאחר מכן מילא תפקידים שונים בצבא הקולוניאלי.

===מלחמת העולם הראשונה===
עם פרוץ המלחמה מונה מנז'ן למפקד החטיבה ה-8, ופיקד עליה במהלך קרב שרלרואה. לאחר מכן מונה למפקד הדיוויזיה ה-5, ופיקד עליה במהלך הקרב על המארן. בהמשך לחם מנז'ן עם הדיוויזיה שבפיקודו בקרב ארטואה השני ובקרב ורדן. ב-4 ביוני 1916 מונה מנז'ן למפקד הקורפוס ה-11, וב-19 בדצמבר 1916 מונה מנז'ן למפקד הארמייה השישית, עימה לחם במהלך מתקפת ניוול. בעקבות האבדות הקשות שספגו הכוחות במהלך המתקפה פרצו מרידות בצבא הצרפתי, ובעקבות כך הודח מנז'ן מתפקידו ב-4 במאי 1917, ורק בדצמבר 1917 מונה למפקד קורפוס. ב-10 ביוני 1918 מונה מנז'ן למפקד הארמייה העשירית ופיקד עליה במהלך מתקפת מאה הימים והדף את הכוחות הגרמניים שהיו מוצבים מולו.

===לאחר המלחמה===
בלאחר כניעת גרמניה בנובמבר 1918, הייתה הארמייה העשירית חלק מצבא הכיבוש הצרפתי בריינלנד. ב-21 באוקטובר 1919 התמזגה הארמייה יחד עם הארמייה השמינית לארמיית הריין הצרפתית. לאחר מכן מונה מנז'ן לחבר במועצת המלחמה, ולמפקח הכללי של הכוחות הקולוניאליים הצרפתים.

ב-9 במאי 1925 חלה מנז'ן באורח פתאומי, מצבו הידרדר במהירות, וב-12 במאי מת מנז'ן בביתו שבפריז.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מרשלים צרפתים
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1866
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1925
הדוכסות הגדולה של אולדנבורג

הדוכסות הגדולה של אולדנבורג (מגרמנית: Großherzogtum Oldenburg) הייתה דוכסות היסטורית בצפון גרמניה, כיום חלק ממדינת סקסוניה התחתית, ובירתה של הדוכסות הייתה העיר אולדנבורג.

==היסטוריה==
במהלך המלחמות הנפוליאוניות הצטרף העוצר פטר, ששלט בדוכסות במקום דודו הנכה וילהלם, דוכס אולדנבורג, לצד הקואליציה האנטי-צרפתית השלישית. בשנת 1806 נכבשה דוכסות אולדנבורג על ידי הצרפתים וההולנדים, אך בשנת 1807 שוקמה הדוכסות, ובשנת 1808 הצטרפה הדוכסות לקונפדרציה של הריין. עם זאת, בשנת 1810 נכבשה הדוכסות על ידי נפוליאון, ופטר עוצר הדוכסות הצטרף לבעלות הברית. במהלך קונגרס וינה קיבלה הדוכסות שטחים נוספים, והצטרפה לקונפדרציה הגרמנית, ובשנת 1829 קיבל פטר הראשון, דוכס אולדנבורג תואר של דוכס גדול. בשנת 1829 מת פטר הראשון, הדוכס הגדול של אולדנבורג, ובנו אוגוסט, הדוכס הגדול של אולדנבורג עלה לשלטון במקומו.

במהלך מהפכות 1848 התעוררה מעט תסיסה בדוכסות למען חוקה יותר ליברלית, ובשנת 1849 חוקק אוגוסט, הדוכס הגדול של אולדנבורג חוקה מאוד ליברלית. בשנת 1852 הוכנסו כמה שינויים לחוקה, ובכל זאת היא נשארה אחת המתקדמות ביותר מבין מדינות הקונפדרציה הגרמנית. בשנת 1855 נעשו שינויים חשובים במערכת המנהלית, ובשנת 1868 נוספו שינויים.

בשנת 1863 פטר השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג, שעלה לשלטון לאחר מות אביו אוגוסט, הדוכס הגדול של אולדנבורג בשנת 1853, הביע רצונו לקבל את דוכסות שלזוויג ודוכסות הולשטיין, אך לבסוף ויתר על תביעתו. בשנת 1866 הצטרפה הדוכסות בראשות פטר השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג לפרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשנת 1867 הצטרפה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הדוכסות לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הדוכסות לאימפריה הגרמנית.

ב-11 בנובמבר 1918 התפטר פרידריך אוגוסט השני, הדוכס הגדול של אולדנבורג מתפקידו, בעקבות המהפכה הגרמנית והתבוסה במלחמת העולם הראשונה.

==לאחר מכן==
כאשר הדוכסות בוטלה, הפכה המדינה למדינה חופשית, שהתקיימה עד לאחר מלחמת העולם השנייה, ואז מוזגה במדינת סקסוניה התחתית.

==שליטי אולדנבורג==
* פטר הראשון (1823–1829)
* אוגוסט (1829–1853)
* פטר השני (1853–1900)
* פרידריך אוגוסט השני (1900–1918)

==קישורים חיצוניים==

דוכסות גדולה של אולדנבורג
קטגוריה:דוכסויות גרמניות
קטגוריה:מדינות לשעבר בתחומי גרמניה
דוכסות גדולה
קטגוריה:מדינות הקונפדרציה של הריין
קטגוריה:מדינות הקונפדרציה הגרמנית
קטגוריה:מדינות הקונפדרציה הצפון-גרמנית
קטגוריה:האימפריה הגרמנית: מדינות
אליהו האניג

קברו בהר הזיתים
אליהו האניג (כ"ו בשבט תרכ"ב, ינואר 1862– ד' בחשוון תרפ"ה, 1924) היה עסקן וסופר בירושלים בסוף המאה ה-19 וברבע הראשון של המאה ה-20. היה מזכיר וסופר מושב הזקנים הכללי המאוחד בירושלים.

==תולדותיו==

נולד בסלוצק, לרייצא בת שמעון האניג ולעקיבה ליפשיץ. אביו למד בישיבת וולוז'ין, ואליהו גדל בבית סבו ונקרא בשם משפחתו. סבו עלה לארץ ישראל, וכעבור זמן, בשנת 1874, עלה האניג יחד עם אמו, אחיו ושתי אחיותיו. למד בישיבת עץ חיים בירושלים. למד כתיבה עברית ולועזית אצל אברהם משה לונץ.

בשנת 1879 עלה גם אביו לירושלים. באותה שנה נישא אליהו לקריינא שוורץ.

האניג היה יד ימינו של ישראל דוב פרומקין בעיתון "החבצלת" ובשאר מפעליו. בשנת 1884 התמנה למזכיר וסופר "עזרת נדחים" ו"מושב זקנים" שבראשם עמד פרומקין, ובמשרה זו כיהן האניג עשרות שנים.

בשנת 1890 התמנה כסופר העיר יפו. בשנת 1891 נסע פרומקין לחו"ל והאניג שימש ממלא מקומו של פרומקין בעריכת "החבצלת" ובניהול "מושב זקנים".

במשך שנים פרסם מאמרים ב"החבצלת" וב"הצפירה" תחת פסבדונים שונים בנושאים ציבוריים ובענייני יישוב הארץ וירושלים. היה כותב ומעתיק ללונץ את כתביו. פרסם ב"הארץ" של זאב יעבץ את תולדות "מושב זקנים". שימש כסופר וכתב את הפרוטוקולים והחשבונות של שלל אגודות וחברות בירושלים.

בשנת 1897 התמנה על ידי השלטון העות'מאני למנהל סניף הדואר היהודי ברחוב היהודים בעיר העתיקה, וכונה על ידי הטורקים "אליאס אפנדי". בשנת 1903 נפתח הסניף במאה שערים, תחת ניהולו של האניג.

היה מחברי לשכת בני ברית הירושלמית, יחד עם יחיאל מיכל פינס, דוד ילין ואחרים. היה מהלוחמים נגד המיסיון בירושלים. היה ממייסדי ומהנהלת בית הספרים "מדרש אברבנאל". היה פעיל למען השפה והתרבות העברית.

היה מחברי ועד המושבה מוצא. פעל להקמת יישוב יהודי ליד קבר רחל.

בשנת 1914 שהה בברלין ועמד בראש המועדון הארץ ישראלי ("הקלוב הארצי ישראלי").

התגורר בשכונת ימין משה והיה חבר ועד השכונה.

בשנת 1934, עשר שנים לאחר מותו, הוציא פנחס גרייבסקי את חוברת הזיכרון להאניג: "חטיבה להעסקן הירושלמי - חכם וסופר עסקן ציבורי וחבר פעיל ליישוב החדש, אליהו האניג".

==לקריאה נוספת==
* ד"ר שי לביא, "דבש בירושלים: אליהו האניג — איש ירושלים: תקופתו, פועלו ומשפחתו", 2012

==קישורים חיצוניים==

* [https://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=46459&pgnum=1 בית מושב זקנים], מאת אליהו האניג, היברובוקס
* 
* 

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הפרושים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:סלוצק: אישים
קטגוריה:יפו: אישים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ימין משה: אישים
קטגוריה:חברי בני ברית ישראל
קטגוריה:עולים לארץ ישראל בשנים 1800–1881
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1862
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1924