OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פרס וולף למתמטיקה

פרס וולף למתמטיקה הוא פרס ישראלי שמוענק כמעט מדי שנה (מאז 1978) במסגרת בחלוקת פרסי וולף על שם ריקרדו וולף.<ref name="Gurdon"></ref> הפרס נחשב לשלישי היוקרתי ביותר בעולם כולו(אחרי פרס אבל ומדליית פילדס) ולפני שהוכרז פרס אבל היה מקביל ל"פרס נובל" במתמטיקה. הפרס בסך 100,000 דולר, מוענק על ידי נשיא מדינת ישראל, בטקס הנערך במשכן הכנסת. זהו אחד מששת פרסי וולף שהוקמה על ידי הקרן ומוענקים מאז 1978; האחרים הם בחקלאות, כימיה, רפואה, פיזיקה ואמנויות . על פי סקר מהשנים 2013–2014, פרס וולף במתמטיקה הוא הפרס האקדמי הבינלאומי השלישי היוקרתי ביותר במתמטיקה, לאחר פרס אבל ומדליית פילדס.<ref></ref><ref></ref>

== זוכי פרס וולף לפי שנה ==
{| class="wikitable"
|-
!שנה
!זוכה
|-
|1978
|ישראל גלפנד, קרל לודוויג זיגל
|-
|1979
|ז'אן לרה, אנדרה וייל
|-
|1980
|אנרי קרטן, אנדריי קולמוגורוב
|-
|1981
|לארס אלפורס, אוסקר זריצקי
|-
|1982
|הסלר ויטני, מארק קריין
|-
|1983
|שינג-שן צ'רן, פאול ארדש
|-
|1984
|קוניהיקו קודאירה
|-
|1986
|אטלה סלברג
|-
|1987
|קיושי איטו, פטר לקס
|-
|1990
|איליה פיאטצקי-שפירו
|-
|1992
|ג'ון גריגס תומפסון
|-
|1993
|מיכאיל גרומוב
|-
|1996
|רוברט לנגלנדס, אנדרו ויילס
|-
|1997
|יעקב סיני
|-
|1999
|לסלו לובאס
|-
|2000
|ז'אן-פייר סר
|-
|2001
|ולדימיר ארנולד, שהרן שלח
|-
|2007
|הלל פורסטנברג
|-
|2008
|דייוויד ממפורד
|-
|2010
|שינג-טונג יאו ודניס סליבן
|-
|2012
|מייקל אשבכר ולואיס א' קפארלי
|-
|2013
|ג'ורג' מוסטוב ומייקל ארטין
|-
|2014
|פיטר סרנק
|-
|2015
|ג'יימס ג. ארתור
|-
|2017
|ריצ'רד שיין
|-
|2018
|ולדימיר דרינפלד ואלכסנדר ביילינסון
|-
|2019
|גרגורי לאולר וז'אן פרנסואה לה גאל
|-
|2020
|יעקב אליאשברג וסיימון דונלדסון
|-
| rowspan="1" |2022
|ג'ורג' לוסטיג
|-
| rowspan="1" |2023
|אינגריד דובישי
|}

== זוכים לפי מדינות ==
חלק מהזוכים נספרים כמה פעמים במקרה של אזרחות כפולה. נכון ל-2023:
{| class="wikitable"
|-
!מדינה
! מספר זוכי הפרסים
|-
| ארצות הברית
| 30
|-
| ברית המועצות / רוסיה
| 10
|-
| צרפת
| 7
|-
| הונגריה
| 4
|-
| ישראל
| 3
|-
| יפן
| 3
|-
| בלגיה
| 3
|-
| גרמניה
| 2
|-
| הממלכה המאוחדת
| 2
|-
| קנדה
| 2
|-
| ארגנטינה
| 2
|-
| שוודיה
| 2
|-
| דרום אפריקה
| 1
|-
| פולין
| 1
|-
| איטליה
| 1
|-
| טאיוואן
| 1
|-
| נורווגיה
| 1
|-
| פינלנד
| 1
|-
| רומניה
| 1
|-
| אוקראינה
| 1
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

וולף למתמטיקה
וולף למתמטיקה
מתמטיקה
Burning Daylight

"Burning Daylight" (בעברית: "אור יום בוער") הוא סינגל שהוקלט על ידי צמד הזמרים ההולנדיים דיון קופר ומיה ניקולאי. את השיר חיבר הצמד לצד דאנקן לורנס, זוכה אירוויזיון 2019; והוא יצא לאור ב-1 במרץ 2023.<ref></ref> השיר נבחר על ידי רשות השידור ההולנדית (AVROTROS) לייצג את הולנד באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב.<ref name=":1"></ref><ref name=":0"></ref>

== לפני האירוויזיון ==
ב-17 במאי 2022 פתחה רשות השידור ההולנדית את תקופת הגשת המועמדויות לייצוג המדינה באירוויזיון, שנמשכה עד 31 באוגוסט. כל אמן רשאי היה להגיש שלושה שירים לכל היותר, שנשפטו וסוננו על ידי ועדה מיוחדת המורכבת ממנכ"ל AVROTROS, אריק ואן סטאד; מגיש הטלוויזיה והסופר קורנלד מאס, הזמר יאן סמיט, ומנחי הרדיו הילה נורזאי, קרוליין בורגרס וסנדר לנטינגה.<ref></ref>

AVROTROS הכריזה על דיון קופר ומיה ניקולאי כנציגים הנבחרים ב-1 בנובמבר 2022.<ref></ref> ב-22 בפברואר 2023 הוכרז כי שירם המשותף יצא לאור ב-1 במרץ.<ref></ref> שישה ימים לאחר מכן חשפו את שמו, "Burning Daylight".

== באירוויזיון ==
על פי חוקי האירוויזיון נדרשות כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר<ref name="Rules"></ref>; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. הולנד שובצה למחצית הראשונה של חצי הגמר הראשון, שהתקיים ב-9 במאי 2023,<ref></ref>

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. הולנד שובצה כמדינה ה-14, אחרי צ'כיה ולפני פינלנד.<ref name="order"></ref> ב-9 במאי 2023 ביצע הצמד את "Burning Daylight" על בימת חצי הגמר הראשון של אירוויזיון 2023. הוא נכשל בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-13 במאי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי הולנד באירוויזיון
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2023
קטגוריה:שירים באנגלית
Live at SoFi Stadium

Live at SoFi Stadium (בעברית: בשידור חי באצטדיון SoFi) הוא אלבום הופעה הראשון של הזמר-יוצר הקנדי דה ויקנד. האלבום יצא לאור ב-3 במרץ 2023, על ידי חברות התקליטים ריפבליק רקורדס ו-XO.<ref name="releasedate"></ref>

האלבום הוקלט במהלך המופע שלו כחלק מסיבוב ההופעות "After Hours til Dawn" באצטדיון SoFi באינגלווד, קליפורניה ב-27 בנובמבר 2022, שהוצג גם בסרט הקונצרטים של HBO, "The Weeknd: Live at SoFi Stadium", שקודם לכן והוקרן בבכורה ב-25 בפברואר 2023, קצת יותר משבוע לפני יציאת האלבום. רשימת השירים כללה שירים מהאלבומים הקודמים שלו Dawn FM (2022), After Hours (2020), My Dear Melancholy (2018), Starboy (2016), Beauty Behind the Madness (2015), Kiss Land (2013) ו-House of Balloons (2011), יחד עם מספר שירים שבהם התארח.<ref name="releasedate"/>

==רקע והכרזה==
ב-2 בפברואר 2023, הכריז דה ויקנד שהקונצרט שלו Live at SoFi Stadium, שמציג את סיבוב ההופעות שלו "After Hours til Dawn", ישודר לראשונה ברשות השידור ב-HBO/HBO Max ב-25 בפברואר 2023.<ref></ref> המופע הוקלט ב-26 בנובמבר וב-27 בנובמבר 2022, במהלך שתי הופעות ב באצטדיון SoFi, שבאינגלווד, קליפורניה. המופע הפך להופעת הבכורה הגבוהה ביותר עבור ספיישל מוזיקה בהיסטוריה של HBO Max.<ref></ref> ב-1 במרץ 2023, דה ויקנד הכריז על צאת אלבום ההופעה הראשון שלו, Live at SoFi Stadium.<ref></ref> אשר יצא לאור ב-3 במרץ 2023 בהורדה דיגיטלית הזרמת מוזיקה.

==רשימת רצועות==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Live at SoFi Stadium
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!rowspan="2" |כלל העולם
|3 במרץ 2023
|הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה
|ריפבליק • XO
|<ref></ref>
|}

==פרסים ומועמדויות==
{| class="wikitable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!מועמד(ים)
!תוצאה
!מקור
|-
! rowspan="2" |2024
! rowspan="2" |פרס אמי האמנותי
|עיצוב/ניהול התאורה הטוב ביותר בספיישל וראייטי
|ג'ייסון בארי, ג'ו ביי, קיל קנובל, מארק באטס ולורן בארטון
|
| rowspan="2" |<ref></ref>
|-
|הניהול הטכני, עבודת המצלמה ובקרת הווידאו הטוב ביותר בספיישל
|טובי סנטוס, ברנדון סמית', סקוט אקוסטה, דומיניק בנדיג'ו, מני בונילה, מנו בונילה, ג'סטין דנזנסקי, אוסטין אלסוורת', כריס פרגוסון, ג'רמי פרימן, אנדרו ג'ורגופולוס, רנדי גומז, ג'וני הרקינס, שון הארקינס, טראוויס הייז, קוי האנטר, אוליבר לנצנברג, רון להמן, אנדרו מקמילן, די ניקולס, קונור אובריאן, ג'וש פרי, רוב פיטמן, קיאן סאפיארי, דניאל שייד, אוסטין שטראב, ג'וש טרנר, ג'סטין אומפנור, ג'ו ויקטוריה, וינס וורברטון ודרו וולקר
|
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי הופעה מ-2023
קטגוריה:אלבומי הפתעה
קטגוריה:אלבומי דה ויקנד
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת ריפבליק רקורדס
קטגוריה:אלבומי הופעה בהוצאה עצמית
Break a Broken Heart

"Break a Broken Heart" (בעברית: "לשבור לב שבור") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמר האוסטרלי־קפריסאי אנדרו למברו. את השיר הוציאו לאור ב-2 במרץ 2023 חברות התקליטים פאניק רקורדס וסיטי פופ רקורדס.<ref name="babh"></ref> נכתב על ידי ג'ימי י'נסון, ג'ימי תורנפלדט, מרקוס וינתר-יון ותומאס סטאנגארד, ונבחר על ידי רשות השידור הקפריסאית לייצג את המדינה באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב.<ref></ref>

== על השיר ==
"Break a Broken Heart" נכתב והולחן על ידי שילוב של כותבים ממוצא דני ושוודי.<ref></ref> הוא תואר כבלדה על מערכות יחסים המסתיימות בשברון לב, אך בסופו של דבר עתידות להוות מוטיבציה לקידום נפשו של האדם ולהפכו לחזק יותר. הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם בערוץ היוטיוב הרשמי של תחרות הזמר של האירוויזיון ב-2 במרץ 2023. יציאתו בפלטפורמות הסטרימינג השונות, דוגמת ספוטיפיי ואפל מיוזיק, נערך מאוחר יותר באותו היום.<ref></ref>

== לפני האירוויזיון ==
רשות השידור הקפריסאית CyBC המשיכה בשיטתה הפנימית לבחירת נציגה ושירה לאירוויזיון.<ref></ref> ב-17 באוקטובר 2022 נחשף כי למברו עתיד לשאת את דגל קפריסין על בימת האירוויזיון בליברפול.<ref></ref> למברו ניסה את מזלו בעבר לייצג את אוסטרליה באירוויזיון 2022. הוא הגיע למקום השביעי בקדם האוסוטרלי, Eurovision – Australia Decides, עם השיר "Electrify".<ref></ref>

== באירוויזיון ==
על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר<ref name="Rules"></ref>; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. קפריסין שובצה למחצית הראשונה של חצי הגמר השני, שהתקיים ב-11 במאי 2023.<ref></ref>

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. קפריסין הופיעה שישית, לפני איסלנד ואחרי בלגיה.<ref name="order"></ref> ב-11 במאי 2023 ביצע למברו את "Break a Broken Heart" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה הוא נמנה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. קפריסין הופיעה כמדינה השביעית, לפני ספרד ואחרי צרפת.

במופע הגמר, בתום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג השיר במקום ה-13, עם 68 נקודות. בהצבעת הקהל הוא דורג במקום ה-11, עם 58 נקודות. כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים השיר במקום ה-12, כשבסך הכל זכה ב-126 נקודות.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי קפריסין באירוויזיון
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2023
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על כאב לב
רוזנות טקלנבורג

רוזנות טקלנבורג (בגרמנית: Grafschaft Tecklenburg) הייתה מדינה בתחום האימפריה הרומית הקדושה, הממוקמת במדינות גרמניה הנוכחית נורדריין-וסטפאליה וסקסוניה התחתונה.

== היסטוריה ==
חורבות בורג טקלנבורג .
במאה ה-12 הוקמה רוזנות טקלנבורג באזור שנקרא כיום "ארץ טקלנבורג" במרגלותיו המערביים של יער טויטובורג.

לאחר הכחדת הרוזנים של טקלנבורג ב-1262, סופחה הרוזנות לרוזנות בנטהיים השכנה ב-1263. בין השנים 1328–1562 שלטו בה רוזנות שוורין. בשנת 1365 הם רכשו את הלורדות של רהדה, אך בשנת 1400 הם איבדו את החלקים הצפוניים של הרוזנות עם המחוזות קלופנבורג, פריזווית' ובברגרן לידי הנסיכות-בישופות של מינסטר.

קונרד מטקלנבורג-שוורין היה השליט הראשון בווסטפאליה שהנהיג את הרפורמציה הפרוטסטנטית והפך לחבר בברית שמלקלדן. לאחר תבוסת הליגה, נאלצה רוזנות טקלנבורג לוותר על שטחים לקרל החמישי כדי להקים את רוזנות לינגן. בשנת 1557, בניגוד לטענות בית זולמס-בראונפלס, הרוזנות עברה בירושה לידי ארנולד השני (IV) מבנטהיים-טקלנבורג שבנו אדולף ייסד ענף חדש של רוזני טקלנבורג. בשנת 1588 הכניסו הרוזנים את הקלוויניזם לטקלנבורג.

בשנת 1696 נמסרה רוזנות טקלנבורג לבית זולמס. בשנת 1707 מכר הרוזן וילהלם מוריץ מזולמס-בראונפלס את טקלנבורג לפרוסיה. בהסכם ברלין משנת 1729 נטש בית המועצה של בנטהיים-טקלנבורג את כל התביעות לרוזנות.

הרוזנות סופחה לדוכסות הגדולה של ברג ב-1808. טקלנבורג סופחה לצרפת בשנת 1810 יחד עם אזורים רבים בצפון מערב גרמניה. קונגרס וינה החזיר את טקלנבורג לפרוסיה ב-1816.
סלמן עמר

סלמן עמר (בערבית: سلمان عمر; נולד ב-10 ביוני 1976) הוא כדורגלן עבר ערבי-ישראלי ששיחק בעמדת המגן הימני. כיום מאמן את הילאל אל-קודס מליגת העל הפלסטינית.

==קריירה==
עמר התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל ירושלים. בגיל 19 הצטרף לקבוצה הבוגרת וכבר בעונתו הראשונה היה שותף לעלייה של המועדון לליגה הראשונה אחרי 4 שנות היעדרות. ב-22 במרץ 1997 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה הראשונה בתיקו 1-1 נגד מכבי פתח תקווה. עמר שיחק בכל הקריירה שלו בקבוצה למעט עונת 2004/2005 בה שיחק במ.ס. אשדוד.

עם פרישתו מכדורגל מונה למאמן קבוצת הנוער של הפועל ירושלים. בהמשך מונה לעוזר מאמן בקבוצה הבוגרת ובהמשך למאמן ראשי. במהלך עונת מונה למאמנה של הילאל אל-קודס אותה אימן עד לסיום העונה. בינואר מונה למאמנה של אהלי אל-ח'ליל ובסיום העונה עזב את המועדון. ב-24 בדצמבר 2017 חזר לקדנציה שנייה באהלי. בקיץ מונה למאמן קבוצת הנוער של הפועל קטמון ירושלים. בספטמבר מונה למאמנה של הפועל בני לוד אותה אימן 3 חודשים. בקיץ מונה למאמנה של שבאב א-דאהרייה וכעבור כמה חודשים חזר לקדנציה שנייה בהילאל אל-קודס.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני הפועל ירושלים
קטגוריה:מאמני הפועל בני לוד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
עלי מוסא (כדורגלן)

עלי אדם מוסא (באנגלית: Ali Adem Musse; נולד ב-1 בינואר 1996) הוא כדורגלן סומלי-קנדי במשחק בעמדת הקיצוני בקבלרי מליגת העל הקנדית.

==קריירת מועדונים==
מוסא נולד בסומליה ובגיל צעיר היגר עם משפחתו לקנדה. הוא התחיל לשחק כדורגל במחלקת בקבוצת הילדים של אירל גריי, ממנה עבר וויניפג סאות'אנד יונייטד. בגיל 14 הצטרף לוויניפייג.

בגיל 18 הצטרף לאקדמיה לכדורגל לוונקובר וייטקאפס מה-MLS. כעבור שנה הצטרף לקבוצת הכדורגל של מכללת טיילר ג'וניור. בשנת הצטרף לקבוצת הכדורגל של המכון הטכנולוגי הצפוני של אלברטה.

בשנת חתם בקלגרי פוטהילס. ב-5 במאי 2017 ערך את הופעת הבכורה של בקבוצה בה גם כבש את שער הניצחון המשחק שנגמר בניצחון 3-4 נגד TSS רוברס. שנה לאחר מכן זכה עם המועדון ב-PDL כאשר תרם לקבוצה 5 שערים.

בפברואר חתם בואלור מליגת העל הקנדית שעונה זו הייתה הראשונה שלה, לאחר שהעדיף הצעה זו על פני זו של אדמונטון. ב-3 ביוני 2019 הוא כבש את השער הראשון שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד אדמונטון.

בשנת חתם בדראמשטאדט מהליגה השביעית בגרמניה.

ביוני חזר לקנדה וחתם בקלברי. מוסא נעדר מרוב שלבי העונה הראשונה שלו בשל פציעה. בינואר האריך את חוזהו בשנתיים נוספות עם אופציה לעונה נוספת.

==קריירה בינלאומית==
בקיץ הצטרף לנבחרת הילדים של קנדה. מוסא שיחק בכל נבחרות הנוער של קנדה והשתתף עמה בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17 בשנת , בה הגיע קנדה למקום השלישי.

בדצמבר זומן לסגל נבחרת סומליה, מולדתו. ב-7 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בתיקו 0-0 נגד .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים סומלים
קטגוריה:כדורגלנים קנדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל קנדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סומלים
קטגוריה:כדורגלני קבלרי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סומליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1996
קטגוריה:סומלים שנולדו ב-1996
ריאן מנדש

ריאן איסאק מנדש דה גראצ'ה (בפורטוגזית: Ryan Isaac Mendes da Graça; נולד ב-8 בינואר 1990) הוא כדורגלן כף ורדי המשחק בעמדת הקיצוני בקוג'אליספור מליגת העל הטורקית.

==קריירת מועדונים==
מנדש התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של באטוקה. בשנת חתם בלה הבר מליגה 1. ב-13 במאי 2009 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בהפסד 4-2 לסנט אטיין. בעונת היה מלך שער בקבוצה עם 13 שערי ליגה.

ב-1 בספטמבר 2012 חזר לליגה 1 כאשר חתם לארבע שנים בליל תמורת 3 מיליון אירו. במהלך עונתו הראשונה במועדון, נפצע בקרסולו וחזר למגרשים רק בדצמבר .

ב-4 בספטמבר 2015 הושאל לנוטינגהאם פורסט מהפוטבול ליג צ'מפיונשיפ. ב-24 בספטמבר הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 נגד הארדספילד טאון.

ב-31 בינואר 2017 חתם לשלוש וחצי שנים בקייסריספור מליגת העל הטורקית.

ביולי התיר את חוזהו בקייסריספור וחתם בשארג'ה מליגת העל של איחוד האמירויות הערביות בכדורגל עמה זכה באליפות, שהייתה התואר הראשון בקריירה שלו.

בקיץ הצטרף לא-נסר.

ב-10 באוגוסט 2023 מנדש חתם בפתיח קארגומרוק מליגת העל הטורקית.

בקיץ חתם בקוג'אליספור.

==קריירה בינלאומית==
בצעירותו, מנדש שיחק בנבחרת הצעירה של כף ורדה. ב-11 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בהפסד 1-0 ל. ב-8 באוקטובר 2011 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 ל.

מנדש היה שותף לעלייה של הנבחרת לגביע אפריקה לאומות 2013, לראשונה בתולדותיה.

נכון ליוני מנדש מדורג שני בטבלת כובשי השערים של הנבחרת ושלישי בטבלת שיאן ההופעות.

נכלל בסגל נבחרת כף ורדה לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

==תארים==
; שארג'ה
*ליגת העל של איחוד האמירויות הערביות: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים מכף ורדה
קטגוריה:חלוצי כדורגל מכף ורדה
קטגוריה:כדורגלני לה האבר
קטגוריה:כדורגלני ליל
קטגוריה:כדורגלני נוטינגהאם פורסט
קטגוריה:כדורגלני קייסריספור
קטגוריה:כדורגלני א-שארג'ה
קטגוריה:כדורגלני א-נסר (דובאי)
קטגוריה:כדורגלני פתיח קארגומרוק
קטגוריה:כדורגלני קוג'אליספור
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2013
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים מכף ורדה באנגליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיחוד האמירויות הערביות
קטגוריה:אישים מכף ורדה שנולדו ב-1990
מוזיאון קונדה

מוזיאון קונדה (באנגלית: Condé Museum) הוא מוזיאון הממוקם בתוך טירת שנטילי בשנטילי, אוזי, 40&nbsp;ק"מ צפונית לפריז. בשנת 1897 הוריש אנרי, דוכס אומאל, בנו של לואי פיליפ, מלך הצרפתים, את הטירה ואוספיה למכון של צרפת. הוא כלל חדרים ששופצו כחללי מוזיאון וכאלה שנותרו כרבעי מגורים בסגנונות האופייניים של המאות ה-18 וה-19.

== אוספים ==
מפת המוזיאון
אוסף ציורי המאסטר הישנים הוא מהחשובים בצרפת. הוא מורכב בעיקר מיצירות איטלקיות וצרפתיות וכולל שלושה ציורים של פרה אנג'ליקו, שלושה של רפאל, חמישה של ניקולא פוסן, ארבעה של אנטואן ואטו וחמישה של ז'אן-אוגוסט-דומיניק אנגר.

המוזיאון מכיל אוסף של 2,500 רישומים וספרייה הכוללת 1,500 כתבי יד, מתוכם 200 מאויירים. הידועים ביותר מבין האחרונים הם השעות העשירות מאוד של דוכס ברי. בנוסף לאלה, ישנם אוספי הדפסים, מיניאטורות דיוקנאות, פסלים, עתיקות, תצלומים ישנים, אומנויות דקורטיביות, רהיטים ופורצלן.

ניתן לראות את האוסף רק בשנטילי בשל התנאים שהוצמדו להורשה על ידי הדוכס ד'אומלה. תנאים אלו אוסרים על השאלת יצירות אמנות למוסדות אחרים וכן עומדים על כך שחללי התצוגה לא ישונו בשום צורה. כתוצאה מכך, המוזיאון נותר כמעט ללא שינוי מאז פתיחתו ב-1898. כ-250,000 מבקרים מגיעים למוזיאון מדי שנה.

כמו כן באוסף המוזיאון נמצא קודקס שנטילי (MS 564). <ref></ref><gallery>
SalledesGardes-ChateauChantilly1.jpg|סאל דה גארד
Chateau de Chantilly 010.JPG|קפלה סן לואי
ChambrePrince-ChateauChantilly2.jpg|חדר דה מסייה לה פרינס
Chantilly Château de Chantilly Innen Tribune 1.jpg|לה טריביון
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צרפת: מוזיאונים לאמנות
קטגוריה:או-דה-פראנס
ג'ים ות'רבי

ג'ים ות'רבי (באנגלית: James Wetherbee; נולד ב-27 בנובמבר 1952, ניו יורק) הוא טייס קרב ואסטרונאוט לשעבר בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א. הוא פיקד על 5 משימות של מעבורת חלל.

==קורות חיים==
ג'ים ות'רבי נולד בקווינס, ניו יורק. לאחר סיום לימודי בית ספר הוא למד באוניברסיטת נוטרדאם אותה סיים בשנת 1974 עם תואר בהנדסת אווירונאוטיקה.

בשנת 1975 הוא התגייס לצי ארצות הברית וסיים קורס טיס בשנת 1976. הוא היה טייס ווט A-7 קורסייר II ושירת בנושאת מטוסים John F. Kennedy. בשנת 1981 הוא סיים קורס טייסי ניסוי.

==שרות בתחום החלל==
בשנת 1984 ות'רבי נבחר ליחידת האסטרונאוטים של נאס"א. בשנת 1990 הוא השתתף במשימת STS-32 כטייס של מעבורת החלל קולומביה (דניאל ברנדנסטיין) היה מפקד צוות. המטרה העיקרת של הטיסה הייתה הצבת לוויין Syncom IV-F5 במסלול. במשימת STS-52 בנובמבר 1990 הוא היה מפקד צוות שטס על מעבורת החלל קולומביה. צוות ביצע מספר ניסויים עם לוויינים שהוכנו על ידי סוכנות החלל האירופית וסוכנות החלל האיטלקית. בשנת 1992 הוא טס בפעם השלישית על סיפון מעבורת החלל דיסקברי במשימה STS-63. המעבורת התחברה לתחנת החלל מיר וצוות פעל לפי תוכנית ניסויים. בשנת 1997 ות'רבי טס לחלל בפעם הרביעית ובפעם השלישית כמפקד צוות. מעבורת החלל אטלנטיס התחברה לתחנת החלל מיר והביאה לתחנת החלל ציוד חיוני. בשנת 2001 ות'רבי טס לחלל בפעם החמישית. הוא מפקד מעבורת החלל דיסקברי במשימה STS-102. המעברות התחברה לתחנת החלל הבינלאומית והביאה לתחנת החלל ציוד חיוני. בשנת 2002 ות'רבי טס לחלל בפעם השישית תוך מפקד מעבורת החלל אנדוור במשימה STS-113. המעברות התחברה לתחנת החלל הבינלאומית והביאה לתחנת החלל ציוד חיוני.
==לאחר פרישה מנאס"א==
לאחר פרישה מסוכנות החלל ות'רבי היה יועץ בטיחות עד לפרישה בשנת 2014.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.spacefacts.de/bios/astronauts/english/wetherbee_james.htm קורות חיים]

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:טייסי צי ארצות הברית
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:מעוטרי צלב התעופה המצוינת (ארצות הברית)
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נוטרדאם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
אורוסקופיה

קונסטנטין האפריקאי .]]
אורוסקופיה היא שיטה רפואית היסטורית לבדיקת שתן. בשיטה בוחנים את השתן ויזואלית במטרה לאתר מוגלה, דם או סמפטומים אחרים המצביעים על מחלה.

התיעודים היסטוריים הראשונים לאורוסקופיה מתוארכים לאלף הרביעי לפני הספירה בתקופת שומר ובבל. שיטה זו הייתה נפוצה ביוון הקלאסית והייתה דומננטית גם בתקופה הביזנטית ובשיא ימי הביניים. עם זאת, בעת החדשה בה הרפואה החלה לאמץ שיטות מדעיות יותר, האורוסקופיה נחשבה לשיטה שאינה מספיק מבוססת מדעית והיא נזנחה.

הרפואה המודרנית לא זנחה לגמרי את האורוסקופיה. בחינה ויזואלית של השתן עשויה ללמד על מצבי מחלה שונים. למשל, דימום בדרכי השתן יכול להתבטא במאקרו-המטוריה, שזהו דם בשתן שנראה לעין. רמות גבוהות של בילירובין ישיר יתבטאו בשתן בצבע חום.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.mayoclinic.org/diseases-conditions/urine-color/symptoms-causes/syc-20367333 שקר בין צבע השתן ומצב הבריאותי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:היסטוריה של הרפואה
קטגוריה:שתן
קטגוריה:נפרולוגיה
פרס וולף לכימיה

פרס וולף בכימיה הוא פרס ישראלי, שמוענק כמעט מדי שנה (מאז 1978) במסגרת חלוקת פרסי וולף על שם ריקרדו וולף.<ref name="Gurdon"></ref> הפרס בסך 100,000 דולר, מוענק על ידי נשיא מדינת ישראל, בטקס הנערך במשכן הכנסת. זהו אחד מששת פרסי וולף שהוקמה על ידי הקרן ומוענקים מאז 1978; האחרים הם בחקלאות, מתמטיקה, רפואה, פיזיקה ואמנויות .

פרס וולף בכימיה נחשב לאחד מפרסי הכימיה הבינלאומיים היוקרתיים ביותר, שני רק לפרס נובל בכימיה.<ref></ref> קבלת הפרס נחשבת כמבשרת פוטנציאלית לקבלת פרס נובל.<ref></ref> נכון לשנת 2022, 12 זוכי פרס וולף זכו לאחר מכן גם בפרס נובל. האחרונה שבהן היא קרולין ברטוזי, שקיבלה את פרס נובל באותה שנה.

== זוכי פרס וולף בולטים לפי שנה ==
{| class="wikitable" style="font-size: 100%"
!שנה
!זוכה
|-
|1978
|קארל דג'ראסי
|-
|1979
|הרמן מארק
|-
|1982
|ג'ון פולאני
|-
|1984
|רודולף מרקוס
|-
|1986
|אליאס ג'יימס קורי
|-
|1988
|רפאל לוין, יהושע יורטנר
|-
|1991
|ריכרד ארנסט, אלכסנדר פיינס
|-
|1992
|ג'ון פופל
|-
|1993
|אחמד זוויל
|-
|1998
|גרהרד ארטל
|-
|2001
|ריוג'י נויורי
|-
|2005
|ריצ'רד זייר
|-
|2006
|עדה יונת
|-
|2008
|ויליאם מורנר
|-
|2011
|קשישטוף מטייאשבסקי צ'ינג טאנג סטיוארט א' רייס
|-
|2012
|צ'ארלס מ' ליבר וא' פאול אליוויסאסטוס
|-
|2013
|רוברט לנקר
|-
|2014
|נחום זוננברג וצ'י-ווי וונג
|-
|2015
|ג'יימס ג. ארתור
|-
|2016
|סטיוארט שרייבר וקיריקוס ניקולאו
|-
|2017
|רוברט ברמן
|-
|2018
|עומר יאגהי ומאקוטו פוג'יטה
|-
|2019
|סטיבן ל. בוכוולד וג'ון פ. הרטוויג וג'פרי פרידמן
|-
|2021
|לסלי ליזרוביץ ומאיר להב
|-
| rowspan="1" |2022
|בוני בסלר וקרולין ברטוצי ובנג'מין קרוואט
|-
| rowspan="1" |2023
|ג'פרי קלי והירואקי שוגה
|}

== זוכים לפי מדינות ==
חלק מהזוכים נספרים כמה פעמים במקרה של אזרחות כפולה. נכון ל-2023:
{| class="wikitable" style="font-size: 100%"
!מדינה
!מספר זוכי הפרסים
|-
| style="text-align:left;" |ארצות הברית
|38
|-
| style="text-align:left;" |הממלכה המאוחדת
|5
|-
| style="text-align:left;" |ישראל
|5
|-
| style="text-align:left;" |קנדה
|3
|-
| style="text-align:left;" |הונגריה
|3
|-
| style="text-align:left;" |שווייץ
|3
|-
| style="text-align:left;" |יפן
|3
|-
| style="text-align:left;" |אוסטריה
|2
|-
| style="text-align:left;" |מקסיקו
|1
|-
| style="text-align:left;" |גרמניה
|1
|-
| style="text-align:left;" |צרפת
|1
|-
| style="text-align:left;" |רודזיה
|1
|-
| style="text-align:left;" |פולין
|1
|-
| style="text-align:left;" |טאיוואן
|1
|-
| style="text-align:left;" |מצרים
|1
|-
| style="text-align:left;" |ירדן
|1
|-
| style="text-align:left;" |קפריסין
|1
|}

== הערות שוליים ==

כימיה
פרס וולף לפיזיקה

פרס וולף לפיזיקה הוא פרס ישראלי שמוענק כמעט מדי שנה (מאז 1978) במסגרת חלוקת פרסי וולף על שם ריקרדו וולף.<ref name="Gurdon"></ref> הפרס בסך 100,000 דולר, מוענק על ידי נשיא מדינת ישראל, בטקס הנערך במשכן הכנסת. זהו אחד מששת פרסי וולף שהוקמה על ידי הקרן ומוענקים מאז 1978; האחרים הם בחקלאות, מתמטיקה, רפואה, כימיה ואמנויות .

פרסי וולף בפיזיקה ובכימיה נחשבים לרוב לפרסים השניים היוקרתיים בתחומם לאחר פרס נובל.<ref>[http://physicsworld.com/cws/article/news/18884 "Wolf prize goes to particle theorists"] Physicsworld.com January 20, 2004</ref><ref name="gongs_away"></ref><ref>Basolo, F: From Coello to Inorganic Chemistry: A Lifetime of Reactions, page 65, Springer, 2002</ref> פרס וולף בפיזיקה נחשב למזהה הזוכים העתידיים בפרס נובל לפיזיקה – מתוך 26 הפרסים שהוענקו בין 1978 ל-2010, ארבעה עשר זוכים זכו בפרס נובל. חמישה מתוכם זכו בנובל בשנה שלאחר בזכייה בפרס וולף.<ref name="gongs_away" />

== זוכי פרס וולף בולטים לפי שנה ==
{| class="wikitable"
|-
!שנה
!זוכה
|-
|1978
|טשין-שיונג וו
|-
|1980
|קנת וילסון
|-
|1981
|פרימן דייסון, חרארד 'ט הופט
|-
|1982
|לאון לדרמן
|-
|1986
|מיטשל פייגנבאום
|-
|1987
|ברונו רוסי, ריקרדו ג'אקוני
|-
|1988
|מייקל ברי, רוג'ר פנרוז, סטיבן הוקינג
|-
|1990
|דייוויד ג'יימס ת'אולס, פייר ז'יל דה-ז'ן
|-
|1991
|דן שכטמן, ולנטין טלגדי
|-
|1992
|ג'וזף הוטון טיילור
|-
|1993
|בנואה מנדלברוט
|-
|1995
|ויטאלי גינזבורג, יויצ'ירו נאמבו
|-
|1996
|ג'ון וילר
|-
|1998
|יקיר אהרונוב
|-
|2000
|ריימונד דייוויס ג'וניור, מסטושי קושיבה
|-
|2002
|אנטוני לגט
|-
|2004
|פרנסואה אנגלר, פיטר היגס
|-
|2006
|אלבר פר
|-
|2010
|אנטון ציילינגר,ג'ון קלאוזר, אלן אספה
|-
|2011
|הארלד רוז, מקסימיליאן היידר, קנוט אורבן
|-
|2012
|יעקב בקנשטיין
|-
|2013
|פיטר צולר, חואן איגנסיו סיראק
|-
|2015
|רוברט קורשנר וד' ביור קן
|-
|2016
|יוסף אמרי
|-
|2017
|דידיה קלו ומישל מאיור
|-
|2018
|ז'יל ברסר וצ'ארלס בנט
|-
|2020
|אלן מקדונלד, פבלו חריו הררו, רפי ביסטריצר
|-
|2021
|ג'רג'יו פריזי
|-
| rowspan="1" |2022
|פרנץ קראוס, אן ל'ווילייה ופול קורקם
|}

== זוכים לפי מדינות ==
חלק מהזוכים נספרים כמה פעמים במקרה של אזרחות כפולה. נכון ל-2023:
{| class="wikitable"
|-
!מדינה
!מספר זוכי הפרסים
|-
| 
|31
|-
| 
|9
|-
| 
|7
|-
| 
|5
|-
| 
|5
|-
| 
|4
|-
| 
|3
|-
| 
|3
|-
| 
|3
|-
| 
|2
|-
| 
|2
|-
| 
|2
|-
| 
|2
|-
| 
|2
|-
| 
|1
|-
| 
|1
|-
| 
|1
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

פיזיקה
וולף לפיזיקה
נרונים

נרון בגוון אדום, שניות מההדלקה כשרק מתחילה התכת השעווה למצב נוזלי.
נרון מחמם קומקום תה
נרון או נרונים (באנגלית: tealight מילולית "אור-תה" או tea candle ולפעמים באופן לא פורמלי tea lite, t-lite ו t-candle) הוא נר בכוס מתכת או פלסטיק דקה, כך ששעוות הנר יכולה לימס לחלוטין בעודו דולק. הם בדרך כלל קטנים, עגולים, רחבים מגובהם, <ref>under an inch to two inches tall, often 1.5" wide</ref> וזולים. השם באנגלית, "אור התה" שואב את שמו מהשימוש במחממי תה, אך משמשים גם כמחממי מזון באופן כללי, למשל פונדו, פלטת שבת וכיוצא באלו, וכן בכלי קיבול מעוצבים המשמשים לנוי באירועים.

נרונים הם בחירה פופולרית עבור תאורת הדגשה ולחימום שמן ריחני. היתרון שיש להם על פני נרות "רגילים" ארוכים הוא שהם לא מטפטפים.<ref></ref> ניתן להציב נרונים על המים לצורך אפקט דקורטיבי. בגלל גודלם הקטן ורמת האור הנמוכה, מדליקים לעיתים קרובות כמות מרובה של נרונים בו זמנית. נרונים בעלי זמן בעירה ארוך יותר עשויים להיקרא פנסי לילה. והם משמשים גם למטרות טקסי דת שונים.
מחזיק נר בצורת לב ממלח הימלאיה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תאורה
קטגוריה:תה
ילנה קלוקאצ'בה

ילנה קלוקאצ'בה (ברוסית: Елена Клокачёва; 25 בנובמבר 1891 – סביבות 1943) הייתה ציירת רוסיה אשר בשנים 1942 ו-1943, במהלך המצור על לנינגרד, ציירה מספר דיוקנאות של רופאים צבאיים ספרדים.

== ביוגרפיה ==
ילנה קלוקאצ'בה נולדה במשפחת קציני חיל הים. הסבא רבא שלה, פדו אלכסייביץ' קלוקאצ'ב (1739–1783), היה סגן אדמירל של צי הים השחור, ואביה, ניקנדר קלוקאצ'וב, היה אדמירל משנה בחיל הים.

היא למדה בגימנסיה "מריה ניקולייבנה סטויונינה" ומאז 1891 באקדמיה האימפריאלית לאמנויות.

מאז 1902 היא גרה בסנקט פטרבורג.<ref>библиотека, Российская национальная. "Интерактивное оглавление к электронным копиям адресных и справочных книг «Весь Петербург — Весь Петроград» (1894-1917). Справка</ref> ובשנת 1922 היא עברה לגור בפבלובסק.

בשנים 1942 ו-1943, לדיוויזיה הכחולה הספרדית, שהשתתפה במצור על לנינגרד, היה מחנה רפואי בשטח פבלובסק. קולקאצ׳בה ניצלה את הזמן ועשה דיוקנאות בפחם של כמה מהרופאים הצבאיים הספרדים ששרתו שם. משפחותיהם מחזיקות שניים מהפורטרטים הללו בספרד.

תאריך ומקום מותה אינם ידועים, נפטרה אחרי 1943.

== קריירה אמנותית ==
היא למדה ציור באקדמיה האימפריאלית לאמנויות בסנט פטרסבורג בשנים 1891 ו-1892 עם פאבל צ'יסטיאקוב ולאחר מכן עם פאבל קובלבסקי. ב-1899 נסעה למינכן כדי ללמוד אצל הצייר הסלובני אנטון אזבה ואצל פרנץ פון לנבאך.

קלוקאצ'בה השתתפה בכמה מהתערוכות של קבוצת הנודדים. שהחבר הידוע ביותר בה היה איליה רפין.

בשנת 1901 היא זכתה לתואר "אמנית" על תמונתה "מאחורי הקלעים". האקדמיה קיבלה לחברות מלאה את הנשים רק ב-1873.<ref>"Козлова Н. Н. Реферат кн.: Остроумова-Лебедева А. П. Автобиографические записки. Т. 1, 2, 3". www.a-z.ru. </ref>

בתחילת המאה ה-20 היא נסעה לתוניסיה, סיציליה ולטורקסטן הרוסית<ref>"Выставка петроградскихъ художниковъ". Столица и усадьба. 51 (February): 23. 1916.</ref> ומשם שאבה השראה לרבות מיצירותיו בסגנון האוריינטליסטי.

בשנת 1909 היא השתתפה בתערוכת האביב באקדמיה הקיסרית לאמנויות עם עבודתה "סאטיר ונימפה".<ref></ref>

היא הייתה חברה באגודת הציירים של סנט פטרבורג (1890–1918).

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="220">
File:ZaKulisami.jpg
File:Klokacheva, Elena Nikandrovna. At the roof of Samatkand.jpg
File:Распутин. Автор Клокачёва.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות רוסיות
קטגוריה:ילידות 1871
קטגוריה:נפטרות ב-1943
מרסלינו פרדינאן

מרסלינו פרדינאן פיליפוס (באינדונזית: Marselino Ferdinan Philipus; נולד ב-9 בספטמבר 2004 בג'קרטה שבאינדונזיה) הוא כדורגלן אינדונזי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בקבוצת דיינזה מליגת המשנה הבלגית ובנבחרת אינדונזיה.

== קריירת מועדונים ==
פרדינאן גדל במחלקת הנוער של פרסבאיה סורבאיה. הוא ערך 30 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל האינדונזית, בהן הבקיע שבעה שערים.

ב-1 בפברואר 2023 חתם פרדינאן על חוזה לעונה וחצי בדיינזה מליגת המשנה הבלגית.

== קריירה בינלאומית ==
ב-27 בינואר 2022 ערך פרדינאן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת אינדונזיה, בניצחון 1–4 על נבחרת מזרח טימור במשחק ידידות. ב-14 ביוני הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 0–7 על נבחרת נפאל במסגרת מוקדמות גביע אסיה 2023.

נכלל בסגל נבחרת אינדונזיה לטורניר גביע אסיה 2023.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים אינדונזים
קטגוריה:קשרי כדורגל אינדונזים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אינדונזיה
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2023
קטגוריה:אינדונזים שנולדו ב-2004
אלכסיי קיבשנקו

אלכסיי קיבשנקו (ברוסית: Алексей Кившенко; 22 במרץ 1851 - 2 באוקטובר 1895) היה צייר אימפריאלי רוסי, בעיקר של סצנות היסטוריות. בין הידועים ביותר היו אלה המתארים את מלחמות רוסיה-טורקיה. הוא גם יצר סצנות ציד וז'אנר והיה קשור להנודדים.

== ביוגרפיה ==
הוא נולד בחוות בקר קטנה. אביו התעניין באמנות ובמוזיקה, ועודד את הניסיונות המוקדמים של בנו לצייר. לימודיו הראשונים החלו כשהיה בן תשע; בחברה האימפריאלית לעידוד האמנויות עם איוואן קרמסקוי. <ref></ref>

מ-1867 עד 1877, הוא היה סטודנט באקדמיה האימפריאלית לאמנויות, בניהולו של קרליס הונס.<ref></ref> הוא גם ביקר בשיעורים במכון הטכנולוגי הממלכתי ובאקדמיה המדיקו-כירורגית, אך אלה לא היו לרוחו. כשהיה שם, הוא עזר לפרנס את עצמו בכך שעבד כפקיד במועצת האדמירליות.<ref></ref>

ב-1880, לאחר שקיבל מלגה זרה, הוא החל לנסוע באירופה, וביקר בפריז, דיסלדורף ומינכן, שם עבד עם גבריאל פון מקס ווילהלם פון דיז. כשחזר ב-1884, הציורים שהפיק זיכו אותו בתואר "אקדמי". מאוחר יותר באותה שנה, הוא הוזמן על ידי הצאר אלכסנדר השלישי לצייר סצנות ממלחמת רוסיה-טורקיה האחרונה. הוא נסע לטרנסקווקאז כדי לבצע רישומים. הוא גם לימד רישום באקדמיה לאמנות ותעשייה בסנט פטרבורג עד 1889.

רבים מהם שימשו כאיורי ספרים. בשנת 1893, הוא הפך לחבר מלא באקדמיה ולימד שיעור בציור קרב.

הוא מת מסיבות לא ידועות במהלך ביקור בגרמניה.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="220">
 File:Patriarch Nikon Revising Service-Books.jpg
File:Kutuzov fili.jpg
File:Imam Shamil surrendered to Count Baryatinsky on August 25, 1859 by Kivshenko, Alexei Danilovich.jpg

</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1851
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1895
קרליס הונס

קרליס הונס (בגרמנית: Kārlis Hūns, ברוסית: Карл Гун; 13 בנובמבר 1831 - 28 בינואר 1877) היה צייר היסטוריה, ז'אנר ונוף בלטי-גרמני. <ref>Great Soviet Encyclopedia, General Editor: A. M. Prokhorov. 3rd edition, Moscow 1972, vol.7 "Гоголь — Дебит" Гун Карлис Фридрихович</ref>

== ביוגרפיה ==
אביו היה מורה ונגן עוגב בבית ספר דתי <ref>Vasily Vereshchagin, Повести. Очерки. Воспоминания (Stories, Essays, Memories), edited by E. Primech, V. A. Kosheleva and A. B. Chernova, Moscow 1990</ref> והוא קיבל את השכלתו הכללית בבית הספר הלותרני בריגה. ב-1850 הוא נסע לסנט פטרסבורג כדי ללמוד שרטוט וליטוגרפיה. בעודו שם, הוא החל ללמוד שיעורי ערב באקדמיה האימפריאלית לאמנויות והתקבל כסטודנט מן המניין שנתיים לאחר מכן. המדריך העיקרי שלו היה פיוטר באסין. ב-1859 האמן כבר התחרה על פרסים אמנותיים.<ref>Dombrovskis, Jānis (1925). Latvju Māksla: Glezniecības, grafikas, tēlniecības un lietišķās mākslas attīstības vēsturisks apskats (1 ed.). Rīga, Latvija: Valters un Rapa. p. 17.</ref> בשנת 1861 הוא קיבל את התואר "אמן" ומדליית זהב. עד מהרה החל ליצור אייקונים בכנסיות המקומיות (בעיקר, בקתדרלה בילבוגה), כמו גם ליצור סקיצות של חיי העם מטעם החברה הגיאוגרפית הרוסית.<ref></ref>

בשנת 1863 הוענקה לו מלגה שאפשרה לו לנסוע לגרמניה, אם כי בסופו של דבר התיישב בפריז והציג בסלון בשנת 1868. עם שובו לסנט פטרסבורג בשנת 1872, הוא זכה בתואר אקדמאי ולאחר מכן הועלה לתפקיד פרופסור. במהלך השנים הבאות, הוא סיים את עבודתו שהתחילה בפריז והתמקד בציורים בעלי אופי דתי. <ref>New Collegiate Dictionary, General editor K. K. Arsenyev, Saint Petersburg, Brockhaus and Efron, 1913, Vol.XV "Гривна — Десмургiя" </ref> הוא גם היה חבר בהנודדים .

ב-1874 הוא נישא לורה מוניגטי, בתו של האדריכל איפוליט מוניגטי. לרוע המזל, באותה שנה, הוא החל לגלות תסמינים של שחפת. בעצת רופאיו, הוא חיפש אקלים עם אוויר צח ובריא יותר מסנט פטרסבורג, אך המחלה התקדמה ולאחר שחי במספר מקומות, הוא מת בשווייץ, בן ארבעים וחמש בלבד. <ref>Vladimir Victorovich Chuyko, "Karl Huhn" in the Brockhaus and Efron Encyclopedic Dictionary, edited by I. E. Andryevsky, K. K. Arsenyev and F. F. Petrushevsky, Saint Petersburg, 1893, </ref>

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="220">
 File:Huns 004.jpg
File:Huns 005.jpg
File:Huns 006.jpg
File:Kārlis Teodors Hūns - Old Man’s Head - Google Art Project.jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1831
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1877
קואדיו קונה

עמנואל "מאנו" קואדיו קונה (בצרפתית: Emmanuel "Manu" Kouadio Koné; נולד ב-17 במאי 2001 בקולומב שבצרפת) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בקבוצת בורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה.

== קריירת מועדונים ==
קונה גדל במחלקות הנוער של וילאנובה-לה-ז'ארן, פריז, בולון-בילנקורט וטולוז. בשנת 2018 החל לשחק בקבוצת המילואים של טולוז. ב-24 במאי 2019 ערך קונה את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בהפסד 2-1 לדיז'ון במסגרת המחזור ה-38 בליגת העל הצרפתית לעונת 2018/2019.

ב-21 בינואר 2021 חתם קונה על חוזה לארבע שנים וחצי בבורוסיה מנשנגלדבך מהבונדסליגה, והושאל בחזרה לטולוז עד לתום עונת . בסך הכל ערך קונה 51 הופעות ליגה במדי טולוז במסגרת ליגת העל הצרפתית וליגת המשנה הצרפתית, בהן הבקיע ארבעה שערים.

בתום עונת חזר קונה לבורוסיה מנשנגלדבך. ב-25 בספטמבר 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1-0 על בורוסיה דורטמונד במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2021/2022. ב-27 באוקטובר הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 5-0 על באיירן מינכן במסגרת הסיבוב השני של הגביע הגרמני. ב-22 בינואר 2022 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגה, בהפסד 2-1 לאוניון ברלין במסגרת המחזור ה-20. בעונתו הראשונה במועדון ערך 27 הופעות ליגה, בהן הבקיע שני שערים.

== קריירה בינלאומית ==
נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של צרפת לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024).

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני טולוז
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-2001
Jack Ü

Jack Ü היה צמד מוזיקלי אמריקאי המורכב ממפיקי המוזיקה אלקטרונית סקרילקס ודיפלו, שהוקם בשנת 2013,<ref></ref> ופורק בשנת 2016.<ref></ref>

== קריירה ==
ב-4 באוקטובר 2014, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם קייזה, את הסינגל "Take Ü There". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-16 במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-14 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני.

ב-25 בדצמבר 2014, הצמד הוציא גרסת רמיקס לשיר "7/11" של ביונסה.<ref></ref>

ב-27 בפברואר 2015, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם ג'סטין ביבר, את הסינגל "Where Are Ü Now". השיר הגיע, בשיאו, למקום האטשון במצעד הדאנס הבריטי, למקום השמיני בבילבורד הוט 100 ולמקום הראשון במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג פלטינה כפולה מ-BPI ובאישור הקלטה מסוג פלטינה מחומשת מ-RIAA. בנוסף לכך, השיר זכה בפרס גראמי להקלטת הדאנס/אלקטרונית הטובה ביותר ובפרס המוזיקה האמריקאית לשיתוף הפעולה של השנה.

ב-27 בפברואר 2015, הצמד הוציא את אלבום האולפן Skrillex and Diplo Present Jack Ü .<ref></ref> האלבום הגיע, בשיאו, למקום ה-26 בבילבורד 200 ולמקום הראשון במצעד אלבומי הדאנס/אלקטרוני. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג זהב מ-RIAA ובאישור הקלטה מסוג זהב מ-IFPI Denmark.

ב-22 באוקטובר 2015, הצמד הוציא, בשיתוף פעולה עם אלונה-ג'ורג', את הסינגל "To Ü". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-28 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני ולמקום ה-83 באוסטרליה. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג זהב מ-RIAA.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס גראמי למוזיקת דאנס ואלקטרונית
קטגוריה:צמדים מוזיקליים אמריקאיים
קטגוריה:תקליטנים אמריקאים
איב וי

איב ואן חרטסום (בגרמנית: Yves Van Geertsom; נולד ב-10 באפריל 1981), הידוע בשם הבמה איב וי (Yves V) או איפי (Eefee), הוא די ג'יי, רמיקסר ומפיק מוזיקלי בלגי. ב-2019, הוא מוקם במקום ה-56 ברשימת 100 תקליטני השנה של DJ Mag.<ref></ref>

== קריירה ==
ב-5 בדצמבר 2011, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם באסטו , את הסינגל "CloudBreaker". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-22 בפלנדריה, למקום ה-27 בוולוניה ולמקום ה-24 בהולנד.

ב-2013, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם פאול איידן, את הסינגל "Sonica (Running On a Highway)". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-15 בוולנויה ולמקום ה-30 בפלנדריה.

ב-18 בדצמבר 2014, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם רגי פנקסטן ומיטץ' קראון, את הסינגל "Wait Till Tomorrow". השיר הגיע, בשיאו, למקום השני בפלנדריה.

ב-9 בפברואר 2015, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם מייקל ג'יימס דאון , את הסינגל "The Right Time". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-21 בפלנדריה.

ב-9 בדצמבר 2016, הוא הוציא את המיני-אלבום הראשון שלו, Money Money / Show Me.

ב-19 באוקטובר 2018, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אלוק וגאווין ג'יימס , את הסינגל "Innocent".

ב-11 באפריל 2019, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם סם פלדט ורוזס , את הסינגל "One Day".

ב-14 ביוני 2019, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אפרוג'ק ואיקונה פופ, את הסינגל "We Got That Cool". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-12 בפלנדריה, למקום ה-40 בוולוניה, למקום התשיעי במצעד הדאנס הבריטי ולמקום הרביעי במצעד הדאנס/מיקס שואו איירפליי. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג כסף מ-BPI.

ב-9 באוגוסט 2020, הוא הוציא גרסת רמיקס לגרסת המחודשת של השיר "Alane" של רובין שולץ והמוזיקאי וס.

ב-2021, הוא הוציא גרסת רמיקס לשיר "The Feels" של טווייס.

ב-2022, הוא הוציא גרסת רמיקס לשיר "" של Viviz .

== דיסקוגרפיה ==
=== מיני-אלבומים ===
* 2016: Money Money / Show Me

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רמיקסרים
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים
קטגוריה:תקליטנים בלגים
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1981
פטריק פביאן

פטריק פביאן (באנגלית: Patrick Fabian; נולד ב-7 בדצמבר 1964) הוא שחקן קולנוע, טלוויזיה ותיאטרון אמריקאי. פביאן ידוע בשל גילום דמותו של הווארד המלין ב"סמוך על סול", והיה מועמד לפרס גילדת שחקני המסך ולפרס סאטורן עבור שחקן המשנה הטוב ביותר בטלוויזיה על דמותו זו.

== ביוגרפיה ==
פטריק פביאן, בנם של טום ומרי לו פביאן, נולד בפיטסבורג וגדל בניו קמברלנד שבפנסילבניה. אביו עבד בסוכנות לסיוע בחינוך גבוה של פנסילבניה (PHEAA). פביאן למד באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה, שם השלים לימודי תואר ראשון בהופעה. לאחר מכן עבר לקליפורניה, שם קיבל תואר שני מאוניברסיטת המדינה של קליפורניה בלונג ביץ.'.

אחד מתפקידיו הבולטים והמוקדמים ביותר של פביאן היה גילום דמותו של פרופסור ג'רמיה לסקי ב"הצלצול הגואל: שנות הקולג'", סיקוול של "הצלצול הגואל" ב-NBC. הוא נמנה בצוות השחקנים הראשי של סדרות הטלוויזיה קצרות המועד "Valentine" (2008–2009), "Working Class", (2011) ו"מיוחד" (2019–2021). בנוסף על כך, פביאן גילם מספר דמויות חוזורות בסדרות הטלוויזיה "ג'ואן מארקדיה", "ורוניקה מארס", "Gigantic" ו"אהבה גדולה".

במרוצת השנים הופיע פביאן בכעשרים סרטי קולנוע, כשהראשון בהם הוא "מאפיה!" משנת 1998 בבימויו של ג'ים אברהמס. כמו כן הוא רשם הופעות אורח אחדות בתוכניות טלוויזיה מפורסמות כגון "חברים" ו"ויל וגרייס". תפקידו הידוע ביותר הוא של עורך הדין הווארד המלין בסדרת הספין-אוף של שובר שורות, "סמוך על סול".

עבודותיו של פביאן בבימות התיאטרון בניו יורק כוללת את "שרשרת המזון" מאת ניקי סילבר, "המפטי דמפטי" מאת אריק בוגוסיאן, וסיבוב לאומי של המחזה "שש דרגות לקירבה".

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מדינת קליפורניה בלונג ביץ'
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:שחקני תיאטרון אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
Stay (שיר של מוניקה לינקיטה)

"Stay" (בעברית: "תישאר") הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הליטאית מוניקה לינקיטה. את השיר הוציאה לאור ב-14 בפברואר חברת התקליטים קריאייטב אינדסטריז, והוא נכתב על ידי לינקיטה קריטס אינדרישונוקס ויאניס יאצ'מנקינס.<ref></ref> לאחר זכייתו ב-Pabandom iš naujo! 2023 נבחר לייצג את ליטא באירוויזיון 2023, שהתקיים בליברפול שב.<ref name=":0"></ref><ref></ref>

== על השיר ==
כשהתראיינה לינקיטה ל-LRT הצהירה כי "Stay" נכתב באופן לא מתוכנן במהלך סשן כתיבה שהיה לה. לדבריה, השיר מאדיר את חשיבותה של נפש האדם, וכי מטרתו להזכיר לאנושות כמה חשוב לטפחה מדי פעם. כמה שורות בו מתייחסות לסוטרות עממיות מליטא, המדברות על כמיהה לשמוע את קול לב האדם יותר ויותר.<ref></ref>

== לפני האירוויזיון ==
Pabandom iš naujo! 2023 הוא הקדם הארצי של ליטא לתחרות הזמר של האירוויזיון בהפקת LRT. אירוע זה כלל שני מקצים בני חמישה עשר משתתפים ב-21 וב-28 בינואר, שמתוכם הודחו חמישה מתמודדים; שני חצאי גמר ב-4 וב-11 בפברואר בהם הודחו חמישה וגמר, ששודר ב-18 בפברואר. זהות הזוכה נקבעה באמצעות שילוב בין הצבעות השופטים לבין קולות הקהל ביחס שווה של 50/50.<ref name=":1"></ref>

"Stay" התחרה במקצה השני, והעפיל לחצי הגמר מהמקום השני.<ref></ref> בחצי הגמר השני שובץ השיר חמישי בסדר ההופעות. הוא סיים במקום השלישי, והעפיל לגמר הגדול.<ref></ref> בגמר קיבל 12 נקודות מחבר השופטים ו-10 נקודות מן הקהל. לאחר חישוב הנקודות התגלה כי סכום הנקודות של "Stay" ושל "So Low" בביצוע רוטה מור היה זהה. על פי תקנון האירוע, במקרה של שוויון בין שני שירים תינתן עדיפות לדירוג השופטים. כיוון ש-"Stay" קיבל את מירב הנקודות מהם, הוכרז כזוכה.<ref name=":0" />

== באירוויזיון ==
על פי חוקי האירוויזיון, כל האומות למעט המדינה המארחת ו"חמש הגדולות" (צרפת, גרמניה, איטליה, ספרד והממלכה המאוחדת) נדרשות להעפיל מאחד משני חצאי הגמר על מנת להתמודד בגמר<ref name="Rules"></ref>; עשר המדינות המובילות מכל חצי גמר עולות לגמר. איגוד השידור האירופי (EBU) פיצל את המדינות המתחרות לחמישה סלים שונים בהתבסס על דפוסי הצבעה מתחרויות קודמות, כאשר מדינות עם דפוס הצבעה דומה הוכנסו לאותו סל. ב-31 בינואר 2023 נערכה הגרלת הקצאה שהכניסה כל מדינה לאחד משני חצאי הגמר, וכן באיזו מחצית מהמופע הם יופיעו. ליטא שובצה למחצית השנייה של חצי הגמר השני, שיתקיים ב-11 במאי 2023.<ref></ref>

לאחר שפורסמו כל השירים המתחרים לתחרות של 2023 הוחלט סדר השירים לחצי הגמר על ידי מפיקי התוכנית ולא באמצעות הגרלה נוספת, כך ששירים דומים לא הוצבו זה ליד זה. ליטא שובצה כמדינה ה-15, אחרי אלבניה ולפני אוסטרליה.<ref name="order"></ref> ב-11 במאי 2023 ביצעה לינקיטה את "Stay" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2023. עם הקראת התוצאות של שלב זה היא נמנתה בין האמנים שהעפילו לגמר. ב-12 במאי פורסם סדר ההופעות של הגמר, שנקבע פעם נוספת על ידי מפיקי התחרות. ליטא הופיעה כמדינה ה-22, לפני ישראל ואחרי גרמניה.

במופע הגמר, בתום הקראת הניקוד שהעניקו צוותי השופטים, דורג השיר במקום ה-11, עם 81 נקודות. בהצבעת הקהל הוא דורג במקום ה-15, עם 46 נקודות. כך, בתום הקראת הניקוד מהצבעות הקהל בבית, שהתווסף לניקוד מהשופטים, סיים השיר במקום ה-11, כשבסך הכל זכה ב-127 נקודות.

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי ליטא באירוויזיון
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2023
קטגוריה:שירים באנגלית
וס (מוזיקאי)

וס מדיקו (Wes Madiko; 15 בינואר 1964 – 25 ביוני 2021<ref></ref>), המוכר תחת שם הבמה וס (Wes), היה מוזיקאי קמרוני.<ref>[https://books.google.com/books?id=lq8DEKGB2BoC&pg=PA142&dq=Wes+Madiko&lr=&cd=1 Beyond exoticism: western music and the world] Timothy Dean Taylor – 2007 – Page 142</ref> הוא מוכר בזכות גרסת הכיסוי ל-"Upendi" של קווין קווין ורנדי פטרסון ובזכות הסינגל "Alane".

== קריירה ==
ב-30 ביוני 1996, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, Welenga. האלבום הגיע, בשיאו, למקום השביעי בהולנד, למקום החמישי בצרפת ולמקום החמישי באוסטריה.

ב-13 במאי 1997, הוא הוציא את הסינגל "Alane". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-11 במצעד הסינגלים הבריטי, למקום ה-27 במצעד הדאנס הבריטי, למקום השביעי בישראל ולמקום הראשון בצרפת. גרסה מחודשת של השיר, בשיתוף פעולה עם רובין שולץ, יצאה ב-19 ביוני 2020. גרסה זו הגיעה, בשיאה, למקום הראשון בגרמניה, למקום השלישי באוסטריה ולמקום הרביעי בהולנד. כמו כן, גרסה זו זכתה באישור הקלטה מסוג פלטינה מ-IFPI Austria, באישור הקלטה מסוג זהב מ-BEA, מ-SNEP ומ-BVMI.

ב-1997, הוא הוציא את הסינגל "Awa Awa". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-50 בוולוניה ולמקום ה-44 בהולנד. כמו כן, השיר הופיע בפסקול של הסרט המסע המופרע: הסרט .

ב-1998, הוא הוציא את הסינגל "Midiwa Bôl" (I Love Football)". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-94 בצרפת, למקום ה-71 בגרמניה, למקום ה-72 בהולנד, למקום ה-49 בשווייץ ולמקום ה-75 בבריטניה.

ב-1999, הוא הוציא את הסינגל "Doutou".

ב-2000, הוא הוציא את הסינגל "Keli Maye".

ב-2 באוקטובר 2000, הוא הוציא את אלבום האולפן השני שלו, Sinami: The Memory.

ב-2010, הוא הוציא את אלבום האולפן השלישי שלו, Melowe.

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* 1996: Welenga
* 2000: Sinami: The Memory
* 2010: Melowe

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקאים מקמרון
קטגוריה:ילידי 1964
קטגוריה:נפטרים ב-2021
שדרות הכוכבים של ברגן

תחילת שדרת הכוכבים בברגן
שדרות הכוכבים של ברגן (באנגלית: Bergen Walk of Fame) היא שדרה ברחוב Nøstegaten , ברובע Nøstet שבעיר ברגן, נורווגיה, בה משובצים למעלה מ-38 כוכבים, בהם שמות ידוענים שזכו לכבוד על תרומותיהם למען העיר ברגן.

== היסטוריה ==
השדרה הוקמה בשנת 2015, כהשראה משדרת הכוכבים של הוליווד, וב-21 בינואר 2017, הוחלט לקבל המלצות מהתושבים להענקת כוכבים לאישים נוספים<ref></ref>. ב-10 בפברואר 2017, נכחה ראש ממשלת נורווגיה, ארנה סולברג, בטקס חניכת הכוכב שלה.

ב-8 במאי 2017, הסתירו נשים מקומיות את הכוכבים שהוקדשו לגברים בשלטים עליהם נכתבו שמות נשיות, כמחאה על העובדה שרק שלוש כוכבים מתוך 15 הכוכבים שהיו בשדרה באותה תקופה הוקדשו לנשים<ref></ref><ref></ref>, וב-2021, היו 83 כוכבים בשדרה<ref></ref>.

== הכוכבים בשדרה ==
{| class="wikitable sortable"
!שם
!תמונה
!עיסוק
|-
|אלן ווקר
|לא ממוסגר
|מפיק מוזיקלי
|-
|אן רנדין אוברבי
|
|מנצח
|-
|ארן מילנד 
|
|אמן
|-
|אורורה אקסנס
|293x293 פיקסלים
|זמרת
|-
|או טו וטריגב ת'ה 
|לא ממוסגר
|מוזיקאים
|-
|בארד ילביסאקר 
|לא ממוסגר
|מוזיקאי וקומיקאי
|-
|ססיליה ברכוס 
|לא ממוסגר
|מתאגרפת
|-
|כריסטיאן גוטליב ריבר
|לא ממוסגר
|מייסד חברת GC Rieber 
|-
|דייווי וות'ן 
|לא ממוסגר
|עיתונאי
|-
|אדוורד ונינה גריג
|לא ממוסגר
|מלחין, סופרת
|-
|ארנה סולברג
|לא ממוסגר
|ראש ממשלת נורווגיה
|-
|פרנק ארברוט 
|לא ממוסגר
|מדען
|-
|גונאר סטאלסן 
|לא ממוסגר
|סופר
|-
|הנס פטר גונדרסן
|לא ממוסגר
|מוזיקאי
|-
|הנס-וילהלם סטיינפלד 
|לא ממוסגר
|עיתונאי
|-
|הלג ג'ורדל 
|לא ממוסגר
|שחקן
|-
|Human Beings
|לא ממוסגר
|הרכב מוזיקלי
|-
|קנת ברופי
|לא ממוסגר
|פעיל חברתי
|-
|קים פרילה 
|לא ממוסגר
|פעיל חברתי
|-
|קייגו
|לא ממוסגר
|מוזיקאי
|-
|לורי גרונדט
|לא ממוסגר
|אמן
|-
|ליאו אייקיץ' 
|לא ממוסגר
|מגיש חדשות
|-
|Musikaljentene
|לא ממוסגר
|הרכב מוזיקלי
|-
|Odd Grønfur Olsen
|לא ממוסגר
|גיבור מלחמה
|-
|אודוואר טורסהיים 
|לא ממוסגר
|אמן
|-
|פול מקרטני
|לא ממוסגר
|מוזיקאי
|-
|פר גריג 
|לא ממוסגר
|אדריכל
|-
|רון לארסן 
|לא ממוסגר
|מוזיקאי
|-
|Sondre Lerche
|לא ממוסגר
|מוזיקאי
|-
|סבר פאברג
|לא ממוסגר
|מוזיקאי
|-
|תורשטיין סלביק
|לא ממוסגר
|איש עסקים
|-
|ת'ור אנדרסן 
|לא ממוסגר
|מוזיקאי
|-
|טרונד מוהן 
|לא ממוסגר
|איש עסקים
|-
|טרודה דרבלנד 
|לא ממוסגר
|ראשת עיריית ברגן לשעבר
|-
|וגארד ילביסוקר 
|לא ממוסגר
|מוזיקאי
|-
|סינדר הנריקסן 
|לא ממוסגר
|ספורטאי החלקה מהירה 
|-
|סבר לונד פדרסן 
|לא ממוסגר
|ספורטאי החלקה מהירה
|-
|הווארד לורנצן 
|לא ממוסגר
|ספורטאי החלקה מהירה
|}

== ראו גם ==

* שדרת הכוכבים של הוליווד
* שדרת הכוכבים (הונג קונג)

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היכלי תהילה
קטגוריה:הנצחת אישים
קטגוריה:ברגן: מבנים
קטגוריה:נורווגיה: תרבות
סוני פודרה

סימון וייטלוק (באנגלית: Simon Whitelock; נולד ב-10 בנובמבר 1985), המוכר תחת שם הבמה סוני פודרה (Sonny Fodera), הוא תקליטן ומפיק מוזיקלי אוסטרלי.<ref name="Kocay 2021"></ref><ref name="Spilsbury 2021"></ref><ref></ref>

== קריירה ==
בנובמבר 2009, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם פרנק ג'יי , את הסינגל .

ב-25 בפברואר 2013, הוא הוציא את אלבום האולפן הראשון שלו, Moving Forward.

ב-24 בפברואר 2014, הוציא את אלבום האולפן השני שלו, After Parties & Aeroplanes.

ב-3 באוגוסט 2015, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם גרין ולווט , את הסינגל "Off On".

ב-11 בנובמבר 2016, הוא הוציא את אלבום האולפן השלישי שלו, Frequently Flying.

באוקטובר 2018, הוציא 2 גרסאות של רמיקס לשיר "Promises" של קלווין האריס וסם סמית'.<ref></ref>

ב-12 ביולי 2019, הוא הוציא את אלבום האולפן הרביעי שלו, Rise.

ב-15 בנובמבר 2019, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם MK ורפאלה, את הסינגל "One Night". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-50 במצעד הסינגלים האירי, למקום ה-51 במצעד הסינגלים הבריטי, למקום העשירי במצעד הדאנס הבריטי ולמקום ה-40 במצעד שירי הדאנס קלאב. כמו כן, זכה באישור הקלטה מסוג כסף מ-BPI.

ב-28 בפברואר 2020, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אלונה-ג'ורג' וקינג הנרי , את הסינגל "Before U".

ב-26 ביוני 2020, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם דום דולה , את הסינגל "Moving Blind". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-39 בניו זילנד.

ב-9 באוקטובר 2020, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם אלה אייר, את הסינגל "Wired".

ב-20 בנובמבר 2020, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם דיפלו, את הסינגל "Turn Back Time". השיר הגיע, בשיאו, למקום ה-15 בהונגריה ולמקום ה-17 במצעד שירי הדאנס/אלקטרוני.

ב-17 במרץ 2021, הוא הוציא גרסת רמיקס לשיר "Heat Waves" של גלאס אנימלס.<ref></ref><ref></ref>

ב-8 בספטמבר 2021, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם קרמטין דאגלס, את הסינגל "Angel".

ב-22 באוקטובר 2021, הוא הוציא את אלבום האולפן החמישי שלו, Wide Awake.

ב-2 בספטמבר 2022, הוא הוציא, בשיתוף פעולה עם גורגון סיטי ודני האוורד , את הסינגל "Remember".

== דיסקוגרפיה ==
* 2013: Moving Forward
* 2014: After Parties & Aeroplanes
* 2016: Frequently Flying
* 2019: Rise
* 2021: Wide Awake

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:תקליטנים אוסטרלים
קטגוריה:מוזיקאים אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1985