OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Concrete Rose

Concrete Rose (בעברית: ורד בטון) הוא אלבומה השלישי של הזמרת אשנטי אשר יצא ב-14 בדצמבר 2004 על ידי The Inc. Records ודאף ג'אם. על האלבום עבדה הזמרת עם המפיק צ'ינק סנטנה איתו עבדה גם על אלבומה הקודם, לצד המפיקים מלקולם פליטה, ג'ימי קנדריקס ודמטריוס מקגי.

בנוסף אירוו גוטי אשר עבד איתה גם על אלבומיה הקודמים שימש כמפיק בפועל לצד אשנטי עצמה ו-7 Aurelius איתו עבדה גם על אלבום הבכורה שלה.

== רקע ==
מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: "Only U", אשר זכה להצלחה רבה כאשר הגיע למקום ה-4 באירופה, למקום ה-13 בארצות הברית ולמקום ה-2 בבריטניה ואף זכה לביקורות חיוביות. הסינגל השני מהאלבום היה השיר "Don't Let Them" אך הוא לא זכה להצלחה בדומה לסינגל הקודם.

== הצלחה ==
האלבום הגיע למקום ה-7 בארצות הברית ומכר 254 אלף עותקים בשבוע הראשון ליציאתו ובכך הזמרת החזיקה ב-3 אלבומים רצופים שמכרו מעל רבע מיליון עותקים בשבוע הפתיחה שלהם במדינה. בנוסף האלבום הגיע למקום הראשון במצעד אלבומי ה-R&B וההיפ-הופ האמריקאי מה שהפך לאלבומה השלישי של הזמרת לעשות זאת.

בסופו של דבר האלבום מכר מיליון עותקים במדינה ובכך הגיע למעמד פלטינה. מחוץ לארצות הברית האלבום זכה להצלחה פחותה כאשר לא הצליח להיכנס לעשרים העליונים באף מדינה אחרת והגיע למעמד זהב רק ביפן ובריטניה. האלבום ספג ביקורות מעורבות כאשר רבים מהמבקרים כינו אותו כ"לא מקורי".

== בעיות משפטיות ==
בתקופה בה יצא האלבום The Inc. Records עמדו בפני בעיות משפטיות מה שפגע בקידום האלבום. ראש חברת התקליטים אירוו גוטי נעצר בחשד להלבנת הון חודש בלבד לאחר צאת האלבום. כתוצאה מכך דאף ג'אם ניתקה את פעילותה מהם מה שפגע את הקידום של הסינגל השני מהאלבום ולאחריו לא יצאו סינגלים נוספים.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי אשנטי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טוני דוראן
תיאטרון מרקורי, נוטינג היל גייט

תיאטרון מרקורי היה תיאטרון קטן בדרך לדברוק, נוטינג היל גייט, לונדון, שנודע בהפקות של דרמות פואטיות בין 1933 ל-1956, וכביתו של בלט ראמבר עד 1987.

== היסטוריה (הקמה) ==
תיאטרון מרקורי נפתח בשנת 1933 על ידי אשלי דיוקס לצורך הפקה של דרמה חדשה וכדי לשמש כמרכז לבלט ראמבר, שניהלה אשתו מארי ראמבר. הבניין, בדרך לדברוק 2, לונדון W11, נבנה בשנת 1851, אבל עבר שינויים מקיפים כדי לשמש כתיאטרון. היה זה אולם מצויד היטב אך קטן, שהכיל כ-150 מושבים.

== הפקות ==
את סגנון התיאטרון קבעה ההפקה הראשונה, "יופיטר מתורגם", עיבוד של "אמפיטריאון" מאת מולייר בידי וולטר ג'יימס טרנר, עם בלט מאת רופרט דון כקטע ביניים. המוניטין של התיאטרון נוצרו ב-1935 הודות להפקות הלונדוניות הראשונות של "רצח בקתדרלה" מאת ת"ס אליוט, שהועבר מקנטרברי, ושנתיים אחר כך המחזה הפואטי "עליית F6", שנכתב בשיתוף פעולה בין ו. ה. אודן וכריסטופר אישרווד.

בשנת 1943 עלתה בתיאטרון הפקה של "Days Without End" של יוג'ין או'ניל. עונות 1945–1947 של "שחקני פילגרים", בהדרכת הבמאי א. מרטין בראון, גיבשו את מעמד הדרמה הפואטית במרקורי בהפקות כגון "The Old Man of the Mountains" של נורמן ניקולסון, "This Way to the Tomb" של רונלד דנקן ו"The Shadow Factory" של אן רידלר. בהמשך עלו קומדיות בחרוזים: "A Phoenix Too Frequent" של כריסטופר פריי ו"Happy as Larry" של Donagh MacDonagh.

ב-1947 עלו "The Beautiful People" של ויליאם סארויאן ו"SS Glencairn" של או'ניל בהצגות בכורה לונדוניות במרקורי, כמו גם המשרתות של ז'אן ז'נה. בראשית שנות ה-50' היה התיאטרון בית ל"סדנת בלט" ומ-1956 שימש בעיקר את בית הספר של בלט ראמבר, עד שנסגר לבסוף ב-1987. התיאטרון ובלט ראמבר מופיעים בסרט נעליים אדומות מ-1948. בסרט (הזמין כיום על תקליטור וכו') רואים את תיאטרון מרקורי מבחוץ, ועליו שלט המודיע גם על בלט ראמבר. כיום מונצח התיאטרון בפסל ארד קטן של
מרקוריוס בפינת הגג המזרחית ובשלט זיכרון.

== קישורים חיצוניים ==

* מעמותת לדברוק [http://home2.btconnect.com/ladbrokeassoc/MercuryTheatre.htm Historical photographs]

==הערות שוליים==

מרקורי
קטגוריה:קנזינגטון וצ'לסי
בני כרמלי

בני כרמלי (נולד ב-19 באוקטובר 1952) הוא במאי וצלם טלוויזיה וקולנוע ישראלי.

== ביוגרפיה ==
בשנת 1974 שימש כעוזר צלם בסרט "כנרת כנרת" ששודר ב. בשנת 1979 שימש כצלם הראשי או היה בצוות הצילום של תוכנית הטלוויזיה קרוסלה ועוד להיט, בסרטי הקולנוע נורית 2 ושוברים, בסרט המתיחות חייך, אכלת אותה שביים יהודה ברקן, תל אביב לוס אנג'לס, נשיקה במצ"ח, בכמו גדולים וכבלים.

בשנת 1988, צילם יחד עם אורן שמוקלר את סרט המתיחות עבודה בעיניים בו כיכבו צמד הבטלנים. כרמלי היה שותף בצוות הכותבים שחיבר את הרעיונות למתיחות. באותה שנה ביים וערך כרמלי את הקליפ לשיר "תחת שמי ים תיכון" של הזמר שלמה ארצי.

בשנת 1993 ביים את תוכנית המוזיקה לילדים מוסיכף אותה הנחתה ניצה שאול ובשנת 1997 את קומדיית המצבים איצ'ה בה כיכבו ספי ריבלין ועליזה רוזן.
בשנת 1997 ביים את צילום הפסטיגל שביים חנוך רוזן שנמכר בקלטות ולשידור טלוויזיוני.
בשנות ה-90 של המאה ה-20, ביים מספר תוכניות לערוץ הילדים ובהן "7 בול" עם יעל בר זוהר ו"מוטרף" עם גיל ססובר.

בשנת 1997 החל לביים את משעל חם שהגיש ניסים משעל ושודרה עד לשנת 2009.

בשנת 2000 ביים את בשידור חי עם דן שילון בגרסתה המקורית ובשנת 2014 גם את הגרסה המחודשת. בשנת 2003 ביים את תוכנית האלתורים אלי נגד העולם ששודרה בביפ.
בשנים 2000–2006 ביים את תוכנית האירוח של יאיר לפיד שזכתה בשנים 2004 ו-2005 בפרס מסך הזהב ובשנת 2007 בפרס האקדמיה לטלוויזיה על "תוכנית האירוח הטובה ביותר".
בשנים 2000–2006 ביים את תוכנית האירוח של אלי יצפאן ששודרה במתכונת יומית והגיעה למעל 3,000 תוכניות בהוט 3. התכנית זכתה בשנים 2001, 2002 ו-2003 בפרס מסך הזהב ובשנת 2003 גם בפרס האקדמיה לטלוויזיה על "תוכנית האירוח הטובה ביותר".
כרמלי ביים את הקלטת השידור הטלוויזיוני של פסטיגלים נוספים בשנים 2007 ("פסטיגל על הזמן") ו-2008 ("מותק של פסטיגל") והיה שותף לבימוי פסטיגלי 2009 ("קונג פו פסטיגל" ו"מותק של פסטיגל" לילדים צעירים).

כרמלי ביים את הקלטת השידור הטלוויזיוני של פסטיגלים נוספים בשנים 2007 ("פסטיגל על הזמן") ו-2008 ("מותק של פסטיגל") והיה שותף לבימוי פסטיגלי 2009 ("קונג פו פסטיגל" ו"מותק של פסטיגל" לילדים צעירים).

בשנת 2008 ביים את "גריז" ומספטמבר 2009 עד מרץ 2010 בזכיינית "רשת" את "אברי גלעד - תוכנית האירוח".

כרמלי ביים תוכניות רבות לשידורי רשת ובהמשך רשת 13 ובהן "צחוק מעבודה" ו"רוקדים עם כוכבים" ששודרו כל אחת למשך שבע עונות, ומספר עונות של "כלבוטק". הוא גם ביים את העונה הראשונה של "מחוץ לחוק" להוט קומדי סנטרל.

בשנת 2018 ביים את מחר שבת, טלוויזיה מהעתיד, "ג'ודי ואלירז", שרון ורני בע"מ ואת "דידי בשישי" עם דידי הררי.

בשנת 2020 ביים את "דה וויס ישראל", "האח הגדול", "משחקי השף", "הצנרת" ו"הכול כלול".

בשנים 2001–2003 שיחק את משה, מנהל הערוץ הקהילתי בסדרה "שוטטות".

בשנת 2011 שיחק בסדרה הקומית של נאור ציון בסדרה "החברים של נאור" שיחק בתפקיד במאי הופעות.

כרמלי מרצה בבית הספר המעשי למקצועות הטלוויזיה של רשת.

==חיים אישיים==
כרמלי אלמן ואב לשלושה.

== קישורים חיצוניים ==

*

קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:צלמי קולנוע ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
ניצחון גלתיאה (רפאל)

ניצחון גלתיאה (באיטלקית: Trionfo di Galatea) הוא פרסקו מעשה ידי הצייר רפאל משנת 1512. היצירה מוצגת בוילה פארנזינה ברומא.<ref name="VF1">
 
</ref>
== היסטוריה ==
[[וילה פארנזינה. משמאל, פוליפמוס של סבסטיאנו דל פיומבו. מימין, ניצחון גלתיאה של רפאל]]
וילה פארנזינה ברומא נבנתה בין השנים 1506–1511 בידי האדריכל בלדסרה פרוצי בעבור אגוסטינו קיגי. זמן קצר לאחר השלמת החדרים החלו ציורי הפרסקו בידי טובי האמנים של התקופה, כולל פרוצי עצמו, רפאל, איל סודומה וסבסטיאנו דל פיומבו. "ניצחון גלתיאה" הוא הידוע שבין הפרסקאות והוא מוצב בחדר "גלתיאה" בוילה.

== תיאור היצירה ==
גלתיאה (אין מדובר בגלתיאה) היא נימפת ים יפה, בתו של אל הים נראוס, המוזכרת באודיסיאה מאת הומרוס וכן בספר השלושה-עשר בשיר האפי מטמורפוזות של אובידיוס, כמושא אהבתו של הקיקלופ פוליפמוס (הנראה בפרסקו הצמוד משמאל, מעשה ידי סבסטיאנו דל פיומבו), ממנו היא מנסה להימלט.<ref name=KA1></ref>

רפאל לא תיאר בציור אף אחד מהאירועים המרכזיים של הסיפור המיתולוגי. במקום זאת הוא בחר להתרכז בהאדרת דמות הנימפה, המתוארת כשהיא מוקפת יצורים מיתולוגיים: מימין, קנטאור (חלקו אדם, חלקו סוס) חוטף נימפת ים. משמאל, טריטון (חלקו אדם, חלקו דג) חוטף נימפת ים אחרת. מאחוריהם, טריטון נוסף משתמש בקונכייה של חצוצרה אצילה (המזוהה עם טריטון) בתור חצוצרה. גלתיאה רוכבת על מרכבת-קונכייה הנגררת בידי שני דולפינים, מעליה שלושה קופידונים (או פוטי) עם חצים המכוונים לעברה. בפינה השמאלית העליונה נראה קופידון רביעי עם אשפת חיצים.

יש תנועה רבה בציור כאשר כל הדמויות נמצאות בתנועה כלשהי. גלתיאה עצמה נראית שלווה מאוד, אך גלימתה ושיערה מייצרים תחושה ברורה שהיא נעה כנגד רוח חזקה. אף כי נושא הפרסקו מרמז על מהומה, נראה שבריחה אינה עומדת בראש דאגתן של הדמויות, אשר מבטן הרב-כיווני כמעט ולא מעיד על סנטימנט היסטרי. קומפוזיציה בצורת הספרה "8" (אשר מוקדה בראשה של אלתיאה) מסייעת לציור להימנע מלהיראות כאוטי מדי.<ref name=VF2>
 
</ref>

זהו ציור מורכב האופייני לרנסאנס הגבוה. הדמויות מוצגות תוך פיתולים שמראים את הידע של רפאל באנטומיה האנושית ומזכירים את פסלי העבדים של מיכלאנג'לו, שנוצרו בערך באותו הזמן. הרוח הנושבת בעוצמה מימין גורמת לגלימה ולשיער של גלתיאה להתעופף בכיוון כמעט אופקי שמאלה. בו זמנית, זרועותיה של גלתיאה אוחזות במושכות הדולפין תוך כדי תנועה ימינה, וכך מודגש הפיתול בגופה. רפאל מבליט את השרירים של יצורי הים תוך שימוש במשחקי אור וצל (קיארוסקורו) המעניקים לדמויות מסה ותחושת תנועה במרחב, ובכך נבדלת יצירה זו מיצירות מוקדמות יותר בנושאים דומים המבוססות על קווי מתאר, כגון הולדת ונוס של סנדרו בוטיצ'לי.<ref name=KA1>
 
</ref>

הקורטיזנה "אימפריה" , אהובתו של אגוסטינו קיגי וידידתו של רפאל, נחשבה כמודל עבור גלתיאה. עם זאת, ג'ורג'ו וזארי כתב כי רפאל לא התכוון לצייר את גלתיאה בדמותה של אישה מסוימת, אלא לייצג יופי אידיאלי. הוא יצר שילוב של איכויות שראה אצל נשים שונות.

==קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רפאל: ציורים
קטגוריה:ציורים
קטגוריה:פרסקאות
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
סבסטיאן הנס

סבסטיאן הנס (באנגלית: Sebastian Hoeneß; נולד ב-12 במאי 1982) הוא מאמן כדורגל. הנס גם היה שחקן כדורגל בליגות נמוכות בתפקיד הקשר ההתקפי אשר שיחק ברוב הקריירה שלו בקבוצת הרטה ברלין ב'. כיום משמש הנס כמאמנה של שטוטגרט מהבונדסליגה.

== קריירה כשחקן ==
בצעירותו שיחק הנס ב- TSV Ottobrunn, TSV Grötzingen ו-שטוטגרט. בקריירה הבוגרת שלו הוא שיחק בהרטה ברלין ב' ובהופנהיים. הנס פרש ממשחק פעיל ב-2010.<ref></ref>

== קריירה כמאמן ==
הנס החל את הקריירה שלו כמאמן בהרטה זהלנדורף עד גיל 19 כשאימן בה בין השנים 2011 ל-2013. בין השנים 2014 ל-2017 אימן את קבוצת ר.ב. לייפציג עד גיל 17 ו-19. בין 2017 ל-2019 אימן את קבוצת באיירן מינכן עד גיל 19, ולאחר מכן את קבוצת המילואים של המועדון. בעונתו הראשונה בתפקיד הוביל הנס את הקבוצה לסיים במקום הראשון בליגה השלישית וזכה בפרס מאמן העונה בליגה.<ref></ref>

ב-27 ביולי 2020, מונה למאמנה של הופנהיים מהבונדסליגה כשחתם על חוזה ל-3 שנים.<ref></ref>

באפריל 2023 מונה למאמנה של שטוטגרט ועזר לה לשהיאר בליגה לאחר ניצחון במשחקי המבחן על המבורג.

== חיים אישיים ==
הנס הוא בנו של דיטר הנס כדורגלן העבר של באיירן מינכן ונבחרת גרמניה המערבית, ואחיינו של אולי הנס, גם הוא כדורגלן באיירן מינכן לשעבר ונבחרת גרמניה המערבית המשמש כיום כנשיאה של קבוצת באיירן מינכן.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני הופנהיים
קטגוריה:מאמני כדורגל גרמנים
קטגוריה:מאמני הופנהיים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1982
קטגוריה:מאמני שטוטגרט
ישעיהו הנביא (רפאל)

ישעיהו הנביא (באיטלקית: Profeta Isaia) הוא פרסקו מעשה ידי הצייר רפאל משנת 1512 המתאר את ישעיהו. היצירה מוצגת בבזיליקת סן אגוסטינו ברומא.<ref name=FineArtR1>
 
</ref>

== היסטוריה ורקע ==
[[מיכלאנג'לו, ישעיהו, תקרת הקפלה הסיסטינית]]
אנדראה סנסובינו, "המדונה עם הילד ואנה"
הפרסקו הוזמן בשנת 1512 על ידי פטרון האמנויות יוהנס גוריץ מלוקסמבורג. הוא הזמין מזבח בבזיליקה עבור הקדושה המגנה שלו: אנה הקדושה, אמה של מרים, אם ישו, ובכוונתו הייתה להפוך את המזבח לקברו.<ref name=TRIR1>
 
</ref> המזבח כלל את הפרסקו של ישעיהו ואת פסל "המדונה עם הילד ואנה" של אנדראה סנסובינו .

ג'ורג'ו וזארי מציין בספרו חיי הציירים, הפסלים והאדריכלים הדגולים ביותר, שאחרי שהשלים את ביצוע ההזמנה ראה רפאל את הפרסקו "ישעיהו" של מיכלאנג'לו בתקרת הקפלה הסיסטינית, והיה כה בלתי מרוצה מעבודתו עד אשר מחק אותה וציירה מחדש על פי מיכלאנג'לו. האגדה מספרת כי גוריץ לא היה מרוצה מהמחיר אותו נדרש לשלם ושאל את עצתו של מיכלאנג'לו. זה הביט על הציור והשיב: "הברך לבדה שווה את המחיר ששולם".<ref name=ABR1>
 
</ref>

היצירה עברה ריטוש על ידי ציירים אחרים לאורך השנים, ושוחזרה בשנת 1960.

== תיאור היצירה ==
דמותו העוצמתית בגוף מלא של ישעיהו מעוצבת כדי ליצור אשליה של דמות תלת־ממדית. ישעיהו מחזיק מגילה ובה פסוקים אשר על פי הנצרות מנבאים את הולדת ישו: (). הוא מוקף בפוטי ברקע, ומעליו הקדשה ביוונית לאנה.

רפאל הושפע ללא ספק מציורי הקפלה הסיסטינית של מיכלאנג'לו. ציורי נביאים וסיבילות, והדקורציות בקפלת קיגי מעידים על ההשפעה הזאת. חלק מן האיורים מראים שנקודות המוצא שלו היו עבודות של מיכלאנג'לו, והוא הפעיל עליהן את אותה עבודת התאמה שעשה בעבר עם עבודותיהם של מזאצ'ו, פרא ברתולומאו, ודה וינצ'י.<ref name=ABR1></ref>

השוואות רבות נעשו בין הפרסקו של רפאל לזה של מיכלאנג'לו. ארנסט גומבריך הרחיק לכת וטען כי ייתכן ומיכלאנג'לו שכר את רפאל לעבוד על ציור יחזקאל מן הקפלה הסיסטינית, שלדעתו משקף הרבה יותר את רפאל מאשר את מיכלאנג'לו. זה היה מאפשר לרפאל גם להיות מושפע ממיכלאנג'לו וגם לתרום לקישוט הקפלה הסיסטינית.<ref name=AG1>
 
</ref>

נקודות הדמיון שאפשר למנות בין פרסקאות ישעיהו של רפאל ומיכלאנג'לו:
*דמיון בקומפוזיציה של הדמויות.
*דמותו של ישעיהו מרוכזת בעצמה.
*הדרך בה מחזיק ישעיהו את המגילה (או הספר), תוך כדי פיתול.<ref name=AG1></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רפאל: ציורים
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
דניאל והאריה (ברניני)

דניאל והאריה (באיטלקית: Daniele e il leone) הוא פסל שיש של הפסל ג'ובאני לורנצו ברניני, שפוסל בין השנים 1655–1657 ומוצג בקפלת קיגי, בזיליקת סנטה מריה דל פופולו ברומא.<ref name=AHDL1>
 
</ref><ref name=CIDL2>
 
</ref>

== היסטוריה ורקע ==
רישום הכנה של הפסל, המוצג בלייפציג
פסיפס "יצירת העולם" של רפאל בתקרת הקפלה
הפסל מבוסס על סיפור בל והתנין, אחד משלושת התוספות לספר דניאל. הסיפור מתאר את הצלתו של דניאל מרעב בעזרת הופעתו המופלאה של חבקוק בגוב האריות אליו הוא הושלך.

ברניני החל לעבוד בקפלה בשנת 1652 עבור פאביו קיגי, הקרדינל של הבזיליקה אשר נבחר לאפיפיור אלכסנדר השביעי בשנת 1655 והעניק תנופה מחודשת לשחזור הקפלה. באותה עת שתי הגומחות בצידי המזבח הראשי היו עדיין ריקות, בעוד השתיים האחרות, בצידי הכניסה, אוישו בפסלים של לורנצטו שנוצרו על פי עיצובו של רפאל: יונה, ואליהו.

רישום ששרד מסדנתו של ברניני מוכיח שהאדריכל תכנן בתחילה את העברת שני הפסלים של לורנצטו לגומחות הריקות ליד המזבח. אך עד מהרה שינה את דעתו וייצר שני פסלים חדשים: "דניאל והאריה" וחבקוק והמלאך, המוצבים זה מול זה באלכסון לאורך חלל הקפלה. יחדיו, שני הפסלים יצרו קומפוזיציה גדולה יותר שהחייתה את הקפלה כולה.

בשנת 1657 קיבל ברניני 1000 סקודי עבור היצירה, שכבר הונחה במקומה, בגומחה משמאל לכניסה. רישומי הכנה ששרדו, ומוצגים במוזיאון בלייפציג, מוכיחים כי את ההשראה לפסל סיפק פסל לאוקואון. הרישומים מראים את התהליך היצירתי שבאמצעותו נחקרו המודלים הקלאסיים והומצאו מחדש על ידי ברניני.

דגם הכנה עשוי טרקוטה, אשר שרד ומוצג במוזיאוני הוותיקן, נחשב בעבר לעבודה של אחד העוזרים. עם זאת, לאחר ניקוי בשנות השמונים של המאה העשרים הוא מיוחס בעיקר לברניני עצמו, ואף נושא את טביעות אצבעותיו.
== תיאור היצירה ==
הפסל מתאר את הגוף בצורה מוארכת, האופיינית לסגנונו המאוחר של ברניני. הנביא הצעיר כורע ברך, והאריה המאולף מלקק את כף רגלו הימנית. דניאל מתפלל בלהט, הוא מושיט ידיו ימינה מחוץ לגומחה בזמן שראשו מופנה מעלה אל אלוהים, המתואר בפסיפס "יצירת העולם" של רפאל בתקרת הקפלה. האריג משתפל מגופו בקפלים זוויתיים מהכתפיים ולרוחב המותניים.

ישנן הקבלות תמטיות וויזואליות ברורות בין פסל זה לפסל יונה של לורנצטו. שני הסיפורים מסמלים את הבריחה מהמוות בחסדי האל, והמוות מאיים על שני הנביאים בצורת חיה מסוכנת. במקרה של יונה מדובר בלוויתן, ובמקרה של דניאל באריה. הנביאים מתוארים כגיבורים אתלטים הדומים יותר לתיאורי אלים קדומים מאשר לגברים המזוקנים האופייניים לתיאורי התנ"ך. ראשו של יונה פוסל בהשראת הפסלים העתיקים של אנטינואוס, ושל דניאל בהשפעת אלכסנדר הגדול.

== ראו גם ==
*קפלת קיגי
*יונה (לורנצטו)
*אליהו (לורנצטו)
*חבקוק והמלאך (ברניני)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ג'ובאני לורנצו ברניני
קטגוריה:יצירות אמנות מן הבארוק
קטגוריה:רומא: פסלים
Collectables by Ashanti

Collectables by Ashanti (בעברית: פרטי אספנות מאת אשנטי) הוא אלבום רמיקסים של הזמרת אשנטי אשר יצא ב-6 בדצמבר 2005 על ידי Murder Inc. ו-דאף ג'אם. זהו גם היה אמור להיות אלבומה האחרון של הזמרת עם Murder Inc. לאחר שדאף ג'אם סיימו איתם את דרכם בעקבות מעצרו של ראש החברה על הלבנת הון אך לבסוף היא הוציאה אלבום נוסף עם החברה. האלבום מכיל רמיקסים לשירים מאלבומיה הקודמים של הזמרת, לצד מספר שירים חדשים.

== הצלחה מסחרית ==
האלבום הגיע למקום ה-59 בארצות הברית בלבד אך הגיע למקום ה-10 במצעד אלבומי ה-R&B וההיפ-הופ האמריקאי מה שהפך לאלבומה הרביעי שהגיע להישג זה. השיר "Still on It" יצא כסינגל מתוך האלבום אך גם הוא לא זכה להצלחה כאשר נכשל מלהיכנס למצעד של מדינה כל שהיא.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלבומי אשנטי
קטגוריה:אלבומי רמיקס באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת דאף ג'אם
חבקוק והמלאך (ברניני)

חבקוק והמלאך (באיטלקית: Abacuc e l'angelo) הוא פסל שיש של הפסל ג'ובאני לורנצו ברניני, שפוסל בין השנים 1656–1661 ומוצג בקפלת קיגי, בזיליקת סנטה מריה דל פופולו ברומא.<ref name=AHHA1>
 
</ref><ref name=CIHA2>
 
</ref>

== היסטוריה ורקע ==
דניאל והאריה בקצה השמאלי (נראים רק ידיו ורגלו הימנית של דניאל, הבולטים מחוץ לגומחה). ביניהם "יונה" של לורנצטו]]
רישום מסדנתו של ברניני המראה את שני הפסלים של לורנצטו לצידי המזבח
הפסל מבוסס על סיפור בל והתנין, אחד משלושת התוספות לספר דניאל. הסיפור מתאר את הצלתו של דניאל מרעב בעזרת הופעתו המופלאה של חבקוק בגוב האריות אליו הוא הושלך: חבקוק הכין ארוחה והיה בכוונתו ללכת לשדה כדי לתת אותה לקוצרים, אלא שאז הופיע המלאך והורה לו להגיע לבבל ולתת אותה לדניאל. חבקוק לא הכיר את הדרך, ועל כן נשא אותו המלאך בשערו כל הדרך לבבל והניחו בגוב האריות. לאחר שדניאל אסיר התודה אכל את הארוחה, נשא המלאך את חבקוק בחזרה למקומו.

ברניני החל לעבוד בקפלה בשנת 1652 עבור פאביו קיגי, הקרדינל של הבזיליקה אשר נבחר לאפיפיור אלכסנדר השביעי בשנת 1655 והעניק תנופה מחודשת לשחזור הקפלה. באותה עת שתי הגומחות בצידי המזבח הראשי היו עדיין ריקות, בעוד השתיים האחרות, בצידי הכניסה, אוישו בפסלים של לורנצטו שנוצרו על פי עיצובו של רפאל: יונה, ואליהו.

רישום ששרד מסדנתו של ברניני מוכיח שהאדריכל תכנן בתחילה את העברת שני הפסלים של לורנצטו לגומחות הריקות ליד המזבח. אך עד מהרה שינה את דעתו וייצר שני פסלים חדשים: "חבקוק והמלאך" ודניאל והאריה, המוצבים זה מול זה באלכסון לאורך חלל הקפלה. יחדיו, שני הפסלים יצרו קומפוזיציה גדולה יותר שהחייתה את הקפלה כולה.

סיבה נוספת לכך שברניני בחר לתאר את הסיפור הזה היא שספריית קיגי הכילה את הטקסט היחיד הידוע של גרסת תרגום השבעים לספר דניאל שבו נכתב הסיפור, קודקס צ'יסיאנוס 45 . באופן מוזר, שני מדריכים מוקדמים של הבזיליקה, אלה של אלבריצ'י (1600) ולנדוצ'י (1646), זיהו את פסלי הקפלה שהיו קיימים אז כיונה וחבקוק, במקום יונה ואליהו. הטעות מרמזת לכך שפסל של חבקוק עבור הקפלה תוכנן בשלב מוקדם יותר.

== תיאור היצירה ==
הפסל מתאר את הרגע שבו המלאך מורה לחבקוק להגיע לבבל. למרות הגומחה הצרה יצר ברניני קומפוזיציה תוססת ודרמטית. חבקוק יושב על סלע, כשלצידו סלסלה ובה הארוחה שהכין, ומצביע לכיוון אליו הוא רוצה ללכת תוך שהוא נושא את מבטו אל המלאך הצעיר והיפה שלצידו. המלאך נוטה אל מחוץ לגומחה, מגביה את ראשו של חבקוק תוך אחיזה בשערו, ומצביע אל עבר דניאל בצידה השני של הקפלה. הנביא מוצג כאיש מזוקן, מבוגר אך עדיין חזק.

== ראו גם ==
*קפלת קיגי
*יונה (לורנצטו)
*אליהו (לורנצטו)
*דניאל והאריה (ברניני)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ג'ובאני לורנצו ברניני
קטגוריה:יצירות אמנות מן הבארוק
קטגוריה:רומא: פסלים
בית הקברות מינגורוביו

בית הקברות מינגורוביו (בספרדית: Cementerio de Mingorrubio, מוכר גם בשם בית הקברות אל פארדו) הוא בית קברות אזרחי, הממוקם בשכונת מינגורוביו שברובע פואנקרל-אל פארדו , הצפוני ברבעיה של העיר מדריד, בירת ספרד.

בית הקברות נוסד בשנת 1962. הוא ממוקם מעט מדרום למאגר המים המלאכותי אל פארדו.

==אישים ידועים שנקברו בבית הקברות==
* פרנסיסקו פרנקו (1892–1975) - רודן ספרד. ארונו הועבר למקום מקברו באתר עמק הנופלים בשנת 2019
* כרמן פולו (1900–1988) - אשתו של פרנקו, אשר ארונו נטמן לידה
* לואיס קאררו בלאנקו (1904–1973) - ראש ממשלת ספרד ב-1973
* קרלוס אריאס נבארו (1908–1989) - ראש ממשלת ספרד בשנים 1973-1976
* לואיס גוטיירס סוטו (1900–1977) - אדריכל
* רפאל טרוחיו (1891–1961) - רודן ונשיא הרפובליקה הדומיניקנית
* ראמפיס טרוחיו (1929–1969) - גנרל, בנו של רפאל טרוחיו

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.findagrave.com/cemetery/2165364 בית הקברות], באתר Find a Grave
* 

קטגוריה:מדריד
קטגוריה:ספרד: בתי קברות
טרוי פארוט

טרוי דניאל פארוט (באירית: Troy Daniel Parrott; נולד ב־4 בפברואר 2002) הוא כדורגלן אירי, המשחק בא.ז. אלקמאר ובנבחרת אירלנד בעמדת החלוץ.

== קריירת מועדונים ==
טרוי פארוט נולד בדבלין ב־4 בפברואר 2002. פארוט החל את קריירת הנוער שלו בקבוצת הנוער בלוודיר שבדבלין.

ביולי 2017 הצטרף פארוט לטוטנהאם הוטספר. ב־4 בפברואר 2019, ביום הולדתו ה־17, חתם פארוט על החוזה המקצועי הראשון שלו בטוטנהאם.

ב־21 ביולי 2019, ערך פארוט את הופעת הבכורה שלו במדי הקבוצה הבוגרת של טוטנהאם, במסגרת גביע האלופות הבינלאומי נגד יובנטוס, המשחק הסתיים בתוצאה 3–2 לטובת טוטנהאם.

ב־24 בספטמבר 2019, ערך פארוט את הופעת הבכורה המקצועית שלו בטוטנהאם במסגרת גביע הפוטבול ליג, כשהיה רק בן 17 שנים ו־7 חודשים. באותו המשחק טוטנהאם הפסידה לקולצ'סטר יונייטד מהליגה הרביעית.

ב־7 בדצמבר 2019, פארוט ערך את הופעת הבכורה שלו נגד ברנלי במסגרת הפרמייר ליג, כשעלה מהספסל בדקה ה־85' למשחק במקום דלה אלי. המשחק הסתיים בניצחון 5–0 לטובת טוטנהאם. ב־1 באוגוסט 2020, הושאל פארוט למילוול מליגת המשנה באנגליה, למשך עונה אחת.

ב-25 ביולי 2022 הושאל לפרסטון נורת' אנד.

ב-24 באוגוסט 2023 הושאל פארוט לאקסלסיור רוטרדם מליגת העל ההולנדית לעונה אחת ובה כבש 17 שערים אך קבוצתו ירדה לליגת המשנה.

ב-13 ביולי 2024 חתם בא.ז. אלקמאר ההולנדית.

== קריירה בינלאומית ==
פארוט שיחק בנבחרות הצעירות של אירלנד (בנבחרות עד גיל 17, עד גיל 19 ועד גיל 21).

פארוט ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת של אירלנד ב־14 בנובמבר 2019, ואף סיפק בישול באותו המשחק נגד נבחרת ניו זילנד במסגרת משחק ידידות. ב־24 באוגוסט 2020, נכלל פארוט בסגל הנבחרת הבוגרת למשחקים נגד נבחרות פינלנד ובולגריה במסגרת ליגת האומות 2020/21.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים אירים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אירים
קטגוריה:דבלין: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני מילוול
קטגוריה:כדורגלני פרסטון נורת' אנד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אירלנד
קטגוריה:כדורגלני איפסוויץ' טאון
קטגוריה:כדורגלני א.ז. אלקמאר
קטגוריה:אירים שנולדו ב-2002
אחמד שפיק כאמל

אחמד שאפיק כאמל (בערבית: أحمد شفيق كامل; 9 ביוני 1929 – 31 באוגוסט 2008) היה משורר מצרי, הנחשב לאחד ממשוררי השירים הערביים המפורסמים ביותר במאה ה-20. אלפי שירים מפורסמים מאת אום כולתום, כמו "אינתה עומרי", "חיי", "תקוות חיי", "אהבה כולה" ו"ליל האהבה", נכתבו על ידו.<ref></ref> 

נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר הפגיש את אום כולתום ואת המוזיקאי מוחמד עבד אל-והאב וביקש מהם לשתף פעולה ביצירת אמנות. ידוע כי אום כולתום ועבדל ווהאב היו מסוכסכים בשנות השלושים והארבעים בשל תחרות על ראש הטקס עד שעבד ווהאב פרש והתמסר להלחנה ואז עבד אל-ווהאב הלך למשרדו ושלף את השיר "אינתה עומרי" מאת אחמד שפיק כאמל, שהיה נעול במגירתו של עבד אל-ווהאב במשך חמש שנים. 

הם עבדו יחד והלחינו 3 שירים שנכתבו על ידי אחמד שפיק כאמל, והולחנו על ידי מוחמד עבד אל-והאב, כמו "את חיי" בשנת 1964, "תקווה לחיי" בשנת 1965, ו"לייל האהבה" בשנת 1973. שיר רביעי שאום כולתום שרה הוא "אהבה כולה"בשנת 1971. 

בין המפורסמים ביותר משיריו שנכתבו - מבחינה רגשית - היא גם "מילת התוכחה" ששרה וורדה אל ג'זיריה, "זיכרונות" ששר עבד אל חלים. הוא כתב כמאה שירים רגשיים, פטריוטים ופוליטיים. 

הוא כתב את מילות ההמנון המצרי, שבו אסף המלחין עבד אל ווהאב כמה זמרים, והוא הפיוט הערבי הראשון בו נפגש מספר זה של זמרים ערבים באותה תקופה: כמו עבד אל חלים חאפז, נג'אט, שאדיה, פיידה קאמל, סבאח, וורדה ונג'אח סלאם. הוא כתב שירים פטריוטיים מפורסמים אחרים כגון: "סיפור העם" המדבר על סיפור בניית סכר אסואן ששר עבד אלד חלים חאפז, ו"חאלי אל-נשק סאהי", ששר גם עבד אלד חלים חאפז לאחר מלחמת יום הכיפורים ותחילת המשא ומתן לשלום בין מצרים לישראל. 

בשלושת העשורים האחרונים לחייו הוא התמסר לחלוטין לכתיבת שירים דתיים, ונאמר כי לשיח' מטוואלי אל שעראווי הייתה השפעה על מהפך זה. 

שיריו המפורסמים אוגדו בספר שירים בשם "את חיי" שיצאו על ידי רשות הספרים במצרים, בסיוע חברו הסופר ח'יריי שאלאבי.

== ראו גם ==
*מוחמד עבד אל-והאב

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררים מצרים
קטגוריה:מצרים שנולדו ב-1929
קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-2008
מתן דרור

מתן דרור (נולד ב-16 בדצמבר 1993) הוא מלחין, מפיק מוזיקלי ותקליטן ישראלי.

== ביוגרפיה ==
דרור החל את דרכו כתקליטן בגיל 13, כשהחל לתקלט במועדונים, ובגיל 14 החל גם להפיק מוזיקה ולפרסם רמיקסים שונים שיצר ברשתות החברתיות. לאחר שירותו בצה"ל כלוחם, למד הפקת מוזיקה אלקטרונית במכללת BPM.

באמצע העשור השני של המאה ה-21, החל דרור לעבוד בצמוד לפזמונאי אבי אוחיון, ובשנת 2016 יצא לאור השיר "טיסה 5325" של הזמר משה פרץ, אותו הלחין דרור יחד עם אוחיון והפיק מוזיקלית. השיר הגיע למקום ה-30 במצעד הפזמונים השנתי של גלגלצ ו-ynet. באותה השנה, יצא שיר נוסף של פרץ, "כוס של יין", אותו הפיק מוזיקלית יחד עם פרץ. בשנת 2017, היה השיר לשיר השישי המושמע ביותר בתחנות הרדיו בישראל לפי נתוני אקו"ם, לצד השירים הנוספים שהפיק דרור: "כל כך יפה לך" של רותם כהן במקום הרביעי, ו"תבואי היום" של אייל גולן במקום השישי, שאף היה לשיר השנה של תחנת הרדיו כאן גימל. באותה השנה, היה דרור למעבד השמיני המושמע ביותר לפי נתוני אקו"ם. ביוני 2017 יצא אלבומו השמיני של משה פרץ, "בחור חדש", אותו הפיק דרור יחד עם פרץ.

בשנת 2018, הפיק דרור את השיר "תל אביב בלילה" של עדן בן זקן, שהיה לשיר ה-13 המושמע ביותר לפי נתוני אקו"ם, ובכך היה דרור למעבד השני המושמע ביותר לאותה השנה. השיר נכלל באלבומה הרביעי של בן זקן, "חיים שלי", שיצא לאור בשנת 2019. עוד באות השנה, יצא אלבומו ה-23 של אייל גולן, "הפוך מהיקום", מתוכו הפיק דרור את רוב השירים, בהם הלהיטים "טירוף מתוק" ו"ממה את מפחדת", בעוד שאת השני הקליט גולן יחד עם בניה ברבי, שנכלל גם באלומו של ברבי, "מישהו איתי כאן", בו הפיק את רוב השירים, שזכה במעמד פלטינה. ביולי של אותה השנה, יצא אלבומו של משה פרץ, "בואי נעשה שלום", אותו הפיק דרור והלחין את מרבית השירים מתוכו. דרור, באותה השנה, היה למעבד השני המושמע ביותר, והמלחין התשיעי המושמע ביותר, לפי נתוני אקו"ם.

בשנת 2020 הפיק את אלבומיהם של הזמרים עומר אדם ואייל גולן בהתאמה, Omer ו"מכאן ועד הנצח", ואף הלחין את רוב השירים מתוכם. בנוסף יצאו הלהיטים "שלמים" של הזמר עידן רפאל חביב ו"מורידים את הירח" של שלומי שבת ואליעד נחום, אותם הפיק והלחין, שהגיעו לצמרת מצעד ההשמעות ברדיו השבועי של חברת מדיה פורסט. באותה השנה היה למעבד השני המושמע ביותר בתחנות הרדיו, על פי נתוני אקו"ם.

ב־2023 עיבד והפיק בשיתוף עם עידן רייכל את שירה של אופק נחמן "ציפור בלי שמיים". ביוני של אותה השנה יצא אלבומו השביעי של עומר אדם, סוף העולם, מתוכו הפיק את השירים "חייל מלבנון" ו"רחוב החרדות", כשבאחרון היה שותף גם בכתיבה. בשנה זו זכה בפרס אקו"ם על הישג השנה למעבד.

ב-2024 עיבד, הפיק וכתב בשיתוף עם פאר טסי ואמנים נוספים חלקים רבים מאלבומו החדש של פאר "רדיו שטח 2". האלבום נחשב לפופולרי ביותר עם מיליוני האזנות. במסגרת הפקת האלבום שיתף פעולה עם אמנים כמו אבי אוחיון, איתן דרמון ועוד. ביוני של אותה השנה, הפיק את השיר "ילדה קטנה כותבת מכתב" של אמיר דדון, לצד ליעד גרושקה. 

== חיים אישיים ==
ב-23 במאי 2022 נישא לבת זוגו אביגל.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:תקליטנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1993
Lakka

Lakka היא הפצת לינוקס המבוססת על ההפצה LibreELEC ונועדה להרצת משחקי וידאו ישנים באמצעות רטרוארץ'.

==תוכנה==
ההפצה משתמשת בממשק של רטרוארץ' ומשתמשת באמולטורים של אותה תוכנה.

היא כוללת גם תמיכה באינטרנט אלחוטי, בלוטות' וכן תמיכה בפרוטוקול SMB, Secure Shell , ובפרוטוקול SCP . אלה יכולים לסייע לחיבור בקרי משחק והעברת קבצים למחשבים המריצים את ההפצה דרך האינטרנט.

==פלטפורמות==
ניתן להריץ את ההפצה על מחשבי 32 ביט ו-64 ביט. נוסף על כך, ישנן גרסאות ייעודיות עבור מחשבי ראספברי פאי ומחשבי לוח נוספים.

==גרסאות==
{| class="wikitable"
!גרסה !! תאריך יציאה !! הערות נוספות
|-
|2.0
|29 באפריל 2017
|גרסה ראשונה שמבוססת על LibreELEC (במקום OpenELEC ), רטרוארץ' שודרג לגרסה 1.5.0, ליבות אמולציה חדשות
|-
|2.1
|28 בנובמבר 2017
|נחשבה "קפיצה ענקית קדימה". מציגה מנוע גרפי חדש בשם "ChaiLove", הוספת ליבות אמולציה חדשות, חזרה לשימוש בOpenSSL, עדכון של מנהלי התקן ומנהלי התקן חדשים, ליבת לינוקס. רטרוארץ' עודכן לגרסה 1.6.9, LibreELEC לגרסה 8.2
|-
|2.2
|14 בדצמבר 2018
|תפריט חדש, תמיכה במכשירים נוספים. רטרוארץ' עודכן לגרסה 1.7.5
|-
|2.3
|14 בספטמבר 2019
|תמיכה במכשירים ואביזרים נוספים (ובראשם ראספברי פאי 4), ליבות חדשות ועדכונים לליבות קיימות שיפורים בממשק ברירת המחדל, תצוגה משופרת של ההודעות השונות המוצגות על המסך. רטרוארץ' עודכן לגרסה 1.7.8
|}

==תגובות==
מחד, יוחסו להפצה יתרונות כגון היותה הפצה קלה להרצה, עיצוב נאה ותמיכה בחומרה רבה. מאידך, עצם העובדה שאי אפשר להריץ דרכה משחקי לינוקס, ווינדוס או סטים הוחשב כחיסרון. כמו כן, ניתן למצוא התייחסויות לתקלות ומורכבויות שונות בגרסאות השונות של ההפצה, אם כי ייתכן שבעיות שונות נפתרות עם גרסאות חדשות יותר

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הפצות של GNU/לינוקס
נואה לאנג

נואה נואל לאנג (בהולנדית: Noa Noëll Lang; נולד ב־17 ביוני 1999) הוא כדורגלן הולנדי-סורינאמי, המשחק בפ.ס.וו. איינדהובן ההולנדית בעמדת הקיצוני.

== קריירה ==
נואה לאנג נולד ב־17 ביוני 1999, בעיר קאפל אן דן אייסל, הנמצאת במרחק הליכה מרוטרדם. הוא גדל בדרום הולנד ושיחק במשך שנים באקדמיה לנוער של פיינורד. בעידודו ובתמיכת הוריו, התאמן קשה, אך בבית הייתה להם אהדה ליריבה אייאקס. משפחת לאנג החליטה לעבור להתגורר באמסטרדם. אייאקס ביקשה רשות מפיינורד להעביר לשורותיה את לאנג וקיבלה זאת, בגלל הסכם הג'נטלמנים הקיים בין המועדונים. האבא ג'פרי לאנג חשב שהמעבר היה הגיוני, ואף אמר <ref></ref>

ב־3 באפריל 2017 לאנג ערך את הופעת הבכורה המקצועית שלו בקבוצת יונג אייאקס (קבוצת הבת של אייאקס) בליגת המשנה בהולנד כשעלה מהספסל בדקה ה־81'.

ב־15 בדצמבר 2017 הבקיע לאנג את שערו הראשון ביונג אייאקס נגד קבוצת אמן במסגרת הליגה, המשחק הסתיים בתוצאה 2–2.

ב־13 במרץ 2019 ערך לאנג את הופעת הבכורה שלו במדי אייאקס אמסטרדם נגד זוולה במסגרת הליגה.

ב־17 בספטמבר 2019 ערך לאנג את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות ששיחק בשלב הבתים נגד ליל הצרפתית, המשחק הסתיים בתוצאה 3–0 לטובת אייאקס. בהמשך עונה זו ניסה לאנג לסייע לאייאקס להעפיל לשלבי הנוקאאוט אך אייאקס סיימה במקום ה־3 בבית.

ב־1 בדצמבר 2019 כבש לאנג את השלושער הראשון שלו במדי אייאקס נגד טוונטה לאחר שקבוצתו הייתה בפיגור של 0–2.<ref></ref>

ב־18 בינואר 2020, הושאל לאנג לטוונטה עד סוף העונה. לאנג הצליח לרשום בטוונטה כמות של כ־7 הופעות עד שהופסקה הליגה עקב פרוץ נגיף הקורונה.

ביולי 2023 חתם בפ.ס.וו. איינדהובן. הוא כבש שער בכורה בקבוצה ב-4 באוגוסט בניצחון 1-0 על פיינורד והעניק לקבוצתו זכייה מספר 14 במגן יוהאן קרויף.

== נבחרת לאומית ==
ב-31 במאי 2019, נבחר לאנג לשחק בנבחרת הלאומית הצעירה של הולנד (עד גיל 21).<ref></ref>

נכלל בסגל נבחרת הולנד בטורניר מונדיאל 2022.

== תארים ==

; אייאקס
* אליפות הולנד: 2018/19
* הגביע ההולנדי: 2018/19
* מגן יוהאן קרויף: 2019

קלאב ברוז
* אליפות בלגיה: 2021/2022
* הסופר קאפ הבלגי: 2021, 2022
פ.ס.וו. איינדהובן

* מגן יוהאן קרויף: 2023
* אליפות הולנד : 2023

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.instagram.com/noano17/ נואה לאנג], ברשת החברתית אינסטגרם
* [https://www.transfermarkt.co.uk/noa-lang/profil/spieler/339332 פרופיל], באתר TransferMarkt
* [https://int.soccerway.com/players/noa-lang/463018/ פרופיל], באתר Soccerway
* [https://www.goal.com/en/player/noa-lang/7ew7g18qo649t8ld44omgib55 פרופיל], באתר Goal

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חלוצי כדורגל הולנדים
קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:כדורגלני אייאקס
קטגוריה:כדורגלני טוונטה
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הולנד
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:הולנדים ממוצא סורינאמי
קטגוריה:ספורטאים הולנדים בבלגיה
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1999
ארמאן ד'אתוס

ארמאן סיניור דה סילז' ד'אתוס ד'אוטוויאלה (בצרפתית: Armand, Seigneur de Sillègue, d'Athos, et d'Autevielle; "אדון סיליג, אתוס ואוטוויל"), הידוע יותר בשם ארמאן ד'אתוס (1615 בקירוב – 21 בדצמבר 1643), היה מוסקטר מגסקוניה בצרפת של המאה ה-17. הוא לקח את שמו מעיירת שוק קטנה בשם אתוס-אספיס.<ref>http://www.mousquetaires.asso.fr/en/athos-porthos-and-aramis.html</ref> אתוס היה בן דודו הראשון של הרוזן דה טרואזוויל ובן דודו הראשון של אייזק דה פורתאו. בשל ידידות קרובה עם אנרי ד'אראמיס ועם פורתאו, הם נקראו "שלושת האחים".<ref name="mac"></ref><ref name="sudley"></ref> הוא שימש השראה לדמות שרקם אלכסנדר דיומא האב באותו השם בספר שלושת המוסקטרים.

== ביוגרפיה ==
אתוס היה ככל הנראה אציל,<ref></ref> הוא נולד בביארן, צרפת בסביבות שנת 1615 לאדון אדריאן דה סילז' ד'אתוס ד'אוטוויל דה קסבר ואחותו של הרוזן דה טרואזוויל.

על פי ספר זכרונותיו של ד'ארטניאן, ד'ארטניאן הציל את חייו של אתוס ולאחר שהצטרף לחיל המוסקטרים בשנת 1640, שמר אתוס על ידידותו עם ד'ארטניאן.

אתוס נהרג בדו-קרב ב-21 בדצמבר 1643, ונקבר ב"פרה או'קלרקס" סמוך לפריז.<ref name="porthos"></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידי 1615
קטגוריה:צרפתים
קטגוריה:נפטרים ב-1643
אייזק דה פורתאו

אייזק דה פורתאו (בצרפתית: Isaac de Porthau; 30 בינואר 1617, פו – 13 ביולי 1712) היה מוסקטר מגסקוניה בצרפת של המאה ה-17. בנוסף, הוא היה בן דודו הראשון של הרוזן דה טרואזוויל, קפטן המוסקטרים ובן דודו של ארמאן ד'אתוס. פורתאו שימש השראה לאלכסנדר דיומא ביצירת דמותו של פורתוס בספר שלושת המוסקטרים והמשכיו (אחרי עשרים שנה והוויקונט דה בראז'לון).

== ביוגרפיה ==
הוא נולד בביארן לאייזק דה פורתאו דה קמפור דה שמפיין דה קסטטבון (מזכיר הפרלמנט של ביארן) ולקלמנס דה ברוסר, כבכורם של ארבעה ילדים: ז'אן, ז'אן ושרה.<ref name="Masson 1899"></ref> אחיו ז'אן הפך גם הוא למוסקטר וייתכן שדווקא היה זה שהשפיע על יצירת דמותו הבדיונית של פורתוס.

פורתאו שירת בחברתו של אלכסנדר דה אסרטס, בן דודו של הרוזן דה טרואזוויל, לפני שהצטרף למוסקטרים בשנת 1642.<ref name="Masson 1899"/><ref name="porthos"></ref> נולדו לו שני בנים: ארנו וז'אן.

לאחר מות אביו בשנת 1654, הוא התפטר ממשמר המוסקטרים ומונה למזכיר הפרלמנט של בארן.<ref name="Masson 1899"/> הוא נפטר משבץ מוחי ב-13 ביולי 1712, ונקבר בשאפל דו סן-סקרמנט בכנסיית מרטין מטור, בעיר פו.

== אילן יוחסין ==
לפי גיליון של "מגזין מקמילן" משנת 1899: "פורתאו היו משפחה עתיקה מביארן ולקחו את שמם מאחד ממגדלי הגבול קטנים הדומים למגדלי הגבול הבריטיים, "porthaux" במקור) שאליהם היו נשלחים בני הפירנאים הצרפתיים והספרדיים.<ref></ref>

קרוב לוודאי שבני פורתאו קיבלו פרשנות זו לשמם, מכיוון שהבלאזון בשלט האצולה (ללא תמיסות, כיוון שהמקור הוא חותם) היה: אריה משתולל ושני מגדלים משורבבים, מוארים בלפידים.<ref>Un lion rampant, accompagné en chef de deux tours ouvertes, crenélées, maconnées et allumées, l'une au canton dextre et l'autre au canton senestre.</ref><ref name="raymond"></ref>

שלט אצולה זה הוענק לפורתאו ב-24 בנובמבר 1674 ולא ידוע מה היה שלט האצולה הקודם שלו, אם היה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צרפתים
קטגוריה:ילידי 1617
קטגוריה:נפטרים ב-1712
הרוזן דה טראוזוויל

ז'אן-ארמאן דו פייר, הרוזן דה טרואוזוויל, או טרוויל (בצרפתית: Jean-Armand du Peyrer, Comte de Troisville; נולד ב־1598 באולורון סנט מארי שבחבל הפירנאים האטלנטיים – מת ב־8 במאי 1672 בטרוּאַ-וויל ) היה קצין צרפתי, ששימש כקפטן בחיל המוסקטרים.

היווה השראה לדמות מסייה דה טרוויל בספרו של דיומא משנת 1844 "שלושת המוסקטרים".

== קורות חייו ==
אביו היה ז'אן דו פייר, שאימץ את שם המשפחה דה טרואזוויל או טרוויל. בשנת 1607 הוא רכש את חבל טרואזוויל ובכך הוקנה לו מעמדו כאציל, על פי מנהגי חבל הבסקים דאז. רכישה זו העניקה לדו פייר האב את הזכות להיחשב כג'נטלמן ולשבת במועצת האצילים של מחוז סול .

ז'אן דו פייר הצעיר התגייס לצבא, השתתף ב-1628 במצור על העיר לה רושל, שהייתה מרכז להוגנוטים, ושם נפצע. ב-1634 מונה לקצין במשמר מלך צרפת לואי ה-13, ושירת בו עד לפיזורו בפקודת הקרדינל מאזארן. נישואיו ב-1637 העשירו אותו ואפשרו לו להרחיב את נחלותיו שלטיפוחן התמסר בשארית חייו.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:רוזנים צרפתים
קטגוריה:ילידי 1598
קטגוריה:נפטרים ב-1672
ריצ'רד בצ'י

ריצ'רד בצ'י (באנגלית: Richard Bache; 12 בספטמבר 1737 – 17 באפריל 1811) היה איש עסקים, חתם ביטוח ימי, ובהמשך המנהל הכללי של דואר ארצות הברית. הוא היה חתנו של קודמו בתפקיד זה, בנג'מין פרנקלין.
==ראשית חייו==
ריצ'רד בצ'י נולד' בסטל, שבצפון יורקשייר, אנגליה, כילדם הצעיר של ויליאם בצ'י, גובה מס, ושל מרי (לבית בליצ'ינדן) בצ'י, שנישאו בשנת 1720 לערך. אחיו הבכור, תיאפולט, שהיה בוגר ממנו בשנתיים, היגר לניו יורק ב-1751, שם הוא היה לבן חסותו של פול ריצ'רד, סוחר מצליח וראש עיריית ניו יורק לשעבר, שרעייתו הייתה קרובת משפחה של בצ'י.

ריצ'רד בצ'י היגר לניו יורק ב-1760, שם הוא הצטרף לאחיו בעסקי המסחר והביטוח הימי. לאחר כמה שנים הוא עבר לפילדלפיה, שם הוא נחל הצלחה בעסקיו. הוא היה בין שלושים האנשים הצעירים שנפגשו בבית הקפה של לונדון באוקטובר 1766 כדי לייסד את מועדון ציד השועלים של גלוסטר, הראשון באמריקה, מתוך רצון להיות "אנגלים אמיתיים".

ב-1767 התמודד בצ'י עם בעיות פיננסיות כאשר שותפו בלונדון, אדוארד גרין התכחש לחובות שבצ'י היה חתום עליהם.
==פעילות פוליטית==
במהלך המהפכה האמריקאית היה בצ'י חבר במועצת המלחמה , שהייתה ועדה קבועה מיוחדת שפיקחה על ניהול הצבא הקונטיננטלי והגישה המלצות בנוגע לצבא לקונגרס הקונטיננטלי השני. רעייתו של בצ'י, סאלי, בתו של בנג'מין פרנקלין, נודעה בפטריוטיות שלה ובפעולות הצדקה בהן עסקה.

בהמשך דאג בנג'מין פרנקלין שבצ'י ימונה במקומו כמנהל הכללי של דואר ארצות הברית. לאחר מותו של פרנקלין ב-1790, חיו בצ'י ורעייתו סאלי מירושת אביה ועברו ב-1794 עם משפחתם לבית ונדגריפט, שעל גדת נהר דלאוור, מצפון לפילדלפיה.

==חיים אישיים==
ב-1767 הציע בצ'י נישואים לשרה פרנקלין, שנודעה בשם סאלי, בתם היחידה של בנג'מין פרנקלין ודבורה ריד. הוריה של סאלי התנגדו לנישואים, בשל מצבו הפיננסי הרופף של בצ'י ובשל השמועות שהוא ניסה להינשא לה בשל הונה המשפחתי. אף על פי שהם מעולם לא אישרו זאת באופן רשמי, הם הסכימו בסופו של דבר לנישואי הזוג. לריצ'רד וסאלי בצ'י נולדו שמונה ילדים, ביניהם, בנג'מין פרנקלין בצ'י, עיתונאי ומוציא לאור, שהיה דוברם של תומכי תומאס ג'פרסון ומתנגד של המפלגה הפדרליסטית בראשותם של ג'ורג' וושינגטון וג'ון אדמס; לואיס פרנקלין בצ'י, לוטננט קולונל במיליציה של פנסילבניה במלחמת 1812; דבורה פרנקלין בצ'י, רעייתו של ויליאם ג'ון דואן, מזכיר האוצר ה-11 של ארצות הברית; ריצ'רד פרנקלין בצ'י, ששירת בצי של רפובליקת טקסס והיה חבר בבית המחוקקים השני של טקסס, נישא לסופיה דארל דאלס, בתו של אלכסנדר ג'יימס דאלאס, מזכיר האוצר השישי של ארצות הברית; שרה פרנקלין בצ'י, נישאה לתומאס סרג'נט, שופט בבית המשפט העליון של פנסילבניה והמנהל הכללי של דואר פנסילבניה.

סאלי נפטרה ממחלת הסרטן ב-1808. ריצ'רד בצ'י נפטר במחוז באקס שבפנסילבניה ב-17 באפריל 1811. הוא נטמן לצדה של רעייתו בבית הקברות כרייסט צ'רץ' שבפילדלפיה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:המנהלים הכלליים של דואר ארצות הברית
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1737
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1811
יחסי איחוד האמירויות הערביות – קניה

יחסי איחוד האמירויות הערביות–קניה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין איחוד האמירויות הערביות לבין רפובליקת קניה.

== היסטוריה ==
לאחר שמשטרת קניה גירשה משטחה ארבעה אזרחי אמרטים בחשד שהם טרוריסטים, איחוד האמירויות הטילה סנקציות על כמה תיירים קניינים שנסעו לאיחוד האמירויות לצורכי מגורים או לימודים. הסנקציות החדשות של האמירויות גרמו לחרדה רבה בקהילה הקניינית באיחוד האמירויות. 

== ביקורים רמי דרג ==
=== מקניה לאיחוד האמירויות הערביות ===
* מוואי קיבאקי, נשיא קניה (2011)
* אוהורו קניאטה, נשיא קניה (2014)

== יחסים כלכליים ==
איחוד האמירויות הערביות היא המדינה המייצאת הרביעית בגודלה של קניה, ואילו קניה היא המדינה המייצאת החמישית בגודלה של איחוד האמירויות. על פי הלשכה האמירטית המרכזית לסטטיסטיקה, נכון לשנת 2010, עובדים באיחוד האמירויות כ-36,000 אזרחי קניה.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* איחוד האמירויות הערביות מיוצגת בקניה בדרג השגרירות, באמצעות שגרירות רשמית שהיא מחזיקה בניירובי, בירת המדינה.
* קניה מיוצגת באיחוד האמירויות בדרג השגרירות, באמצעו שגרירות רשמית באבו דאבי, בירת המדינה. קניה מיוצגת באיחוד האמירויות בדרג הקונסולרי, באמצעות קונסוליה רשמית אחת בעיר דובאי.

== הערות שוליים ==
אנדרס טגנל

נילס אנדרס טגנל (בשוודית: Anders Tegnell, מבוטא אָנְדֶש טֶיְינֶל; נולד ב-17 באפריל 1956) הוא רופא שוודי, מומחה לטיפול ומניעה של מחלות זיהומיות, המשמש כאפידמיולוג הראשי של הסוכנות לבריאות הציבור השוודית. התפרסם במהלך מגפת הקורונה כשהיה בעל תפקיד מרכזי בגיבושה של המדיניות השוודית לטיפול בנגיף שלא כללה הטלת סגר.

== ביוגרפיה ==
טגנל נולד בשנת 1956 בעיר אופסלה. בצעירותו גדל והתחנך בעיר לינשפין , למעט פרק זמן קצר בו עברה משפחתו לאתיופיה לצורך עבודתו של אביו, אינגמר טגנל שעסק באגרונומיה. בשנת 1985 סיים לימודי רפואה באוניברסיטת לונד והחל לעבוד בבית החולים המחוזי בעיר אסטרסונד. בהמשך סיים התמחות במחלות זיהומיות באוניברסיטת לינשפין ומונה לתפקיד רופא המחלות הזיהומיות של המחוז, במסגרתו טיפל באדם שסבל מקדחת דימומית נגיפית, שככל הנראה נדבק בנגיף מרבורג או בנגיף האבולה.

בין השנים 1990–1993 עבד במשלחת של ארגון הבריאות העולמי ללאוס ליצירת חיסונים. בשנת 1995, תחת התפרצות נגיף האבולה בעיר קיקוויט בזאיר, היה חלק מקבוצת רופאים מומחים של סוכנות שירותי ההצלה השוודית וארגון רופאים ללא גבולות שנשלחו לסייע למניעת התפשטות הנגיף. בהמשך עבד בצוות של הנציבות האירופית להיערכות להתמודדות עם איומים על בריאות הציבור, כגון תרחישים של שימוש בלוחמה ביולוגית למטרות טרור או התפרצות פנדמית של מחלות זיהומיות.

ב-2003 קיבל טגנל תואר דוקטור בכיר לרפואה מטעם אוניברסיטת לינשפין וב-2004 סיים תואר שני באפידמיולוגיה בבית הספר להיגיינה ומחלות טרופיות של אוניברסיטת לונדון.

החל משנת 2005 עובד טגנל במועצה הלאומית לרווחה ובריאות הציבור של שוודיה, כאשר בין השנים 2010–2012 היה ראש המחלקה לניהול הידע לטיפול בבריאות הציבור, ובהמשך היה לראש המחלקה לבקרת מחלות זיהומיות בסוכנות בין השנים 2012–2013. כחלק מתפקידו זה, היה לטגנל חלק מרכזי בגיבוש תוכנית החיסונים השוודית עם התפרצות מגפת שפעת החזירים ב-2009. בשנת 2016 נמתחה עליו ביקורת על כך שבמהלך מגפת השפעת של 2009 אישר שימוש בחיסון שלא הוכח קלינית שקושר מאוחר יותר עם כ-400 מקרים של נרקולפסיה.

ב-1 במרץ 2013 מונה לתפקיד האפידמיולוג הראשי של הסוכנות לבריאות הציבור השוודית.

כחלק מתפקידו כאפידמיולוג הראשי של שוודיה, היה טגנל אמון על ניהול שירותי בריאות הציבור במהלך התפרצות נגיף הקורונה במדינה. במסגרת זו, הנהיג מדיניות חצי-וולנטרית שכללה הטלת מגבלות חלקיות בלבד וללא הטלת סגר כללי על שוודיה, בשונה ממדיניות הסגר שהונהגה ביתר מדינות המערב. כך למשל בתי הספר היסודיים במדינה נותרו פתוחים לאורך כל התקופה. כן, בתי הספר העל-יסודיים והאוניברסיטאות הועברו ללמידה מרחוק ונאסרה כל התקהלות של מעל ל-50 איש.

במרץ 2022 עזב טגנל את תפקידו כאפדמיולוג הראשי לטובת משרה בתחום הנגשת חיסוני הקורונה בארגון הבריאות העולמי. עם זאת, לבסוף לא התמנה לתפקיד וחזר לעבוד תחת הסוכנות לבריאות הציבור השוודית.

טגנל נשוי למרגיט ולהן שלוש בנות: אמילי, ססקיה ואנמיק. בני הזוג מתגוררים בוורטה קלוסטר (Vreta klosters distrikt) בסמיכות ללינשפין.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אפידמיולוגים
קטגוריה:מגפת הקורונה
קטגוריה:רופאים למחלות זיהומיות
קטגוריה:רופאים שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1956
גאורגה ביבסקו

גאורגה ביבסקו (ברומנית: Gheorghe Bibescu; 26 באפריל 1804 - 1 ביוני 1873) היה שליט של נסיכות ולאכיה בשנים 1843 עד 1848.

גאורגה ביבסקו הוא צאצא ישיר של קונסטנטין ברנקוביאנו, אח של בארבו שטירביי ואביהם של גריגורה, מריה וג'ורג'ס ביבסקו. הוא למד בבוקרשט ובפריז וב-1824 התחיל לעבוד בשירות הציבורי של נסיכות ולאכיה. הוא עבד במשרד המשפטים ובמשרד החוץ עד 1934, כשהתפטר ועזב את ולאכיה לטובת מגורים בפריז ובווינה. הוא שב לוולאכיה ב-1842 ועמד בראש האופוזיציה לשליט אלכסנדרו דימיטריה גיקה. בבחירות של 20 בדצמבר 1942 ביבסקו התחרה מול 35 מועמדים אחרים, כולל אחיו, בארבו שטירביי (שם המשפחה שונה, כי אומץ על ידי דוד מצד אימו) וזכה ברוב של קרוב ל-70% והיה לשליט ולאכיה. פעמוני הכנסיות ברחבי הנסיכות צלצלו כדי להודיע לתושבים על הבחירה.

בתקופת כהונתו הנסיכות נשלטה למעשה על ידי האימפריה הרוסית - ב-1948 החלה מהפכה ברוח אביב העמים וביבסקו, שהזדהה עם עקרונותיה וחתם על הצעת החוקה, נאלץ להתפטר ועזב את הנסיכות. כעבור כמה ימים הגיע הצבא הרוסי שדיכא את המהפכה. אחרי כן השלטון הרוסי הכתיב את שלטונו של שטירביי.

== נישואיו ==
מריה ביבסקו, רעייתו השנייה של גאורגה ביבסקו - ציור של [[קונסטנטין לקה]]
ביבסקו נישא לזויה מברוקורדט-בסרב, שאומצה על ידי הדוד שלה, גריגורה ברנקובאנו ורעייתו וקיבלה את שם משפחתם. זויה הייתה בעלת חינוך משובח, מקושרת למשפחה חשובה ועשירה מאוד - הנדוניה שלה הוערכה למיליארד לאי זהב. כעבור כמה שנות נישואין התערערה הבריאות הנפשית של זויה והיא הוחזקה תחת השגחה ובהמשך נשלחה לטיפול, תחילה בווינה ולאחר מכן בפריז.

לאחר עלייתו לשלטון ושילוח רעייתו לטיפול בחוץ לארץ, הביא ביבסקו לארמון את פילגשו, מריה הנשואה לקוסטקי גיקה ואם ל-4 ילדים. מריה ביקשה להתגרש מבעלה וביבסקו ביקש להתגרש מרעייתו, אך התגלו קשיים. ביבסקו חיפש דרכים לעקוף את השבת הנדוניה עם הגירושים, כולל חקיקה, אך נכשל. נישואיו האזרחיים הותרו, אך הפטריארך דחה את בקשת הגירושים. גם פנייה לפטריארך של קונסטנטינופול לא עזרה, אך לאחר החלפת הפטריארך של קונסטנטינופול, הפטריארך החדש אישר את הגירושים. גירושי מריה קיבלו אישור, כי גם בעלה היה מעוניין בהם. ביבסקו ופילגשו נישאו מחוץ לבוקרשט, כי המיטרופוליט של בוקרשט סירב להשיא אותם.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://enciclopediaromaniei.ro/wiki/Gheorghe_Bibescu Gheorghe Bibescu] 
* [https://www.historia.ro/sectiune/general/articol/istoria-familiei-bibescu-boieri-pamanteni-facuti-iar-nu-nascuti Istoria familiei Bibescu: Boieri pământeni, făcuți, iar nu născuți] 
* [https://www.historia.ro/sectiune/general/articol/voda-bibescu-si-a-trimis-sotia-la-azil-ca-sa-se-poata-insura-cu-amanta Vodă Bibescu și-a trimis soția la azil ca să se poată însura cu amanta] 
* 

קטגוריה:שליטי ולאכיה
קטגוריה:רומנים שנולדו במאה ה-19
קטגוריה:נפטרים ב-1873
ספינת האהבה (סרט)

ספינת האהבה (באנגלית: Houseboat) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה רומנטית בבימויו של מלוויל שייבלסון, עם קרי גרנט וסופיה לורן בתפקידים הראשיים.

התסריט נכתב בידי מלוויל שייבלסון וג'ק רוז לפי תסריט ראשוני שנכתב על ידי בטסי דרייק שהייתה אז אשתו השלישית של קרי גרנט. גרנט התכוון שהיא תככב בסרט לצידו אבל בגלל הרומן שלו עם סופיה לורן שהחל בצילומי הסרט הגאווה והתשוקה הוא החליף את דרייק בלורן וגם ביקש לשכתב את התסריט זה הביא לפירוד בין גרנט ודרייק אך לורן העדיפה לבסוף את קרלו פונטי.

==תקציר העלילה==
טום וינטרס (קרי גרנט) מגיע לביתו לאחר שפרודתו אליס נהרגה בתאונה. יש לו שלושה ילדים: דייוווד, אליזבת ורוברט, אותם הוא לא ראה שלוש שנים. הם נמצאים אצל גיסתו קרולין (מרתה הייר). הורי אשתו דורשים שהבנים יאומצו על ידם והבת על ידי קרולין. טום אינו מסכים ולוקח את הילדים לדירתו הקטנה בוושינגטון די סי. הילדים מסתייגים ממנו בגלל שלא ראו אותו זמן רב. הוא לוקח אותם לקונצרט שבסופו נעלם רוברט.

רוברט נמצא על ידי צ'נזיה (סופיה לורן) בתו של המנצח (ארתורו צ'יאנלי) שבורחת מאביה כדי להתאוורר קצת בחוץ. הם מבלים ביריד בעיר ולבסוף היא מחזירה אותו לביתו ומתפלאת למצוא את טום מטפל בשלושה ילדים.

הוא מציע לה להיות מטפלת לילדיו והיא בתחילה מסרבת אבל לבסוף מסכימה.

כולם נוסעים לבית החדש שהושאל להם על ידי קרולין וצ'ינזיה שרה להם "בינג בנג בונג". המבנה נגרר על ידי אנג'לו דונטלו (הארי גוארדינו) שנתקל ברכבם על פסי הרכבת. הרכבת העוברת מרסקת את המבנה ואנג'לו מציע להם בית צף על האגם ששייך לו.

צ'נזיה לומדת לאט לבשל ולבצע את עבודות הבית. טום ממונה על הכביסה במכבסה אוטומטית בין כל עקרות הבית...

המבנה מלוכלך ומוזנח אבל בעבודה עם הילדים וצ'ינזיה הם משפצים אותו. הילדים אוהבים את צ'ינזיה יותר מאביהם. היחסים בין טום לצ'נזיה יודעים עליות ומורדות.

לבסוף מתהדק הקשר והם מחליטים להתחתן בבית הצף. הילדים מחרימים את הטקס כי אינם רוצים לראות אמא מחליפה את אימם אבל לאחר שיקול נוסף הם משנים את דעתם ומגיעים לטקס כשרוברט מנגן במפוחית פה את "הנה באה הכלה". והם ניצבים בין טום לצ'ינזיה כשהכומר שואל את בני הזוג על רצונם לבחור זה בזו.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|קרי גרנט
|טום ויינטרס
|עורך דין
|-
|סופיה לורן
|צ'ינזיה זקרדי
|
|-
|מרתה הייר
|קרולין גיבסון
|גיסתו של טום
|-
|פול פיטרסון
|דייוויד וינטרס
|
|-
|צ'ארלס הרברט
|רוברט וינטרס
|חבר של טוני
|-
|מימי גיבסון
|אליזבת וינטר
|
|-
|הארי גוארדינו
|אנג'לו דונטלו
|
|-
|אדוארדו צ'יאנלו
|ארתורו זקרדי
|אבא של צ'ינזיה
|}

==פרסים==
* שיר הנושא "כמעט בזרועותיך" המושר בפי סם קוק היה מועמד לפרס אוסקר לשיר המקורי הטוב ביותר.
* הסרט היה מועמד לפרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר.
*הארי גוארדינו היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר - סרט קולנוע.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=oVDIF42GPkE קדימון לסרט ספינת האהבה], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=P7UxPnZ7zic סופיה לורן שרה בינג בנג בונג], באתר יוטיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=S13uSxbneMs כמעט בזרועותיך - סם קוק], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1958
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי קרי גרנט
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי סופיה לורן
ארנסט פרוקטר

ארנסט פרוקטר (באנגלית: Ernest Procter; 22 במרץ 1885 – 21 באוקטובר 1935) היה מעצב, מאייר וצייר אנגלי, ובעלה של האמנית דוד פרוקטר. הוא היה מעורב באופן פעיל באסכולת ניולין, שותף לבית הספר הארווי-פרוקטר ומדריך בבית הספר לאמנות בגלאזגו.<ref name=":0"></ref> 

== ביוגרפיה ==
ארנסט פרוקטר, הזודיאק, 1925
ארנסט פרוקטר נולד למשפחה של קווייקרים בטיינמאות', נורת'מברלנד. אביו, הנרי ריצ'רדסון פרוקטר, היה מדען בולט ופרופסור באוניברסיטת לידס שהתמחה בכימיה. הוא היה גם עמית של החברה המלכותית. 

פרוקטר, כמו אביו, למד בבית הספר ביורק בבית הספר של הקווייקרים. בין השנים 1907–1910 היה תלמידו של סטנהופ פורבס בבית הספר לציור של פורבס בניולין, קורנוול. ב-1908 וב-1909 היה עוזרם של סטנהופ ואליזבת פורבס והיה תלמיד מצליח ומכובד. בבית הספר בניולין פגש פרוקטר את אשתו לעתיד דוריס "דוד" שו והם היו "בין התלמידים המצטיינים של בית הספר". 

ב־1910 וב־1911 פרוקטר ואשתו לעתיד למדו בפריז באטלייה קולארוסי. ארנסט ודוריס הושפעו שניהם מהאימפרסיוניזם ומהפוסט-אימפרסיוניזם ומהאמנים שפגשו בצרפת, כמו פייר-אוגוסט רנואר ופול סזאן. בשנת 1912 התחתן ארנסט פרוקטר עם דוריס בכנסיית סן וינסנט דה פול, פריז. נולד להם בן בשם ביל והם נשארו בפריז עד 1918.<ref></ref>

במהלך מלחמת העולם הראשונה פרוקטר היה סרבן מצפון, ושירת עם יחידת אמבולנסים בדנקירק. בזמן המלחמה הוא צייר מספר ציורים הנמצאים במוזיאון המלחמה האימפריאלי בלונדון.
ארנסט פרוקטר, ביקתות ניסן, בסנט הומר, מלחמת העולם הראשונה.
בשנת 1918 פרוקר ואשתו חזרו לניולין, שם התגוררו בהמשך חייהם.

ב־21 באוקטובר 1935, לאחר שנים של לחץ דם גבוה, נפטר פרוקטר מדימום מוחי בדורהאם, בעת שהיה בנסיעה.<ref name=":0" /><ref></ref>

== קריירה ==
לאחר המלחמה חזרו דוד וארנסט פרוקטר לניולין, שם היה ארנסט חבר באגודת האמנים המקומית.

בינתיים, הוא ואשתו קיבלו עבודה לקשט את ארמון קוקין, רנגון, בשנים 1919 ו-1920.<ref name=":0" /> הם ביצעו את העבודה, אך מזמין העבודה הסיני סירב לשלם להם את שכרם, ואחרי שנה הם חזרו לאנגליה.

בשנת 1920 הקימו ארנסט פרוקטר והרולד הארווי את בית הספר לציור הארווי-פרוקטר. הם לימדו ציור של טבע דומם, דמויות ונופים בצבעי מים ושמן.

בית הספר לאמנות בגלאזגו מינה אותו למנהל לימודי עיצוב ומלאכה בשנת 1934. 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1885
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1935