OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יחסי סודאן–צ'ילה

יחסי סודאן–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של סודאן לבין הרפובליקה של צ'ילה.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של סודאן לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין סודאן לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-13 במרץ 1964.

אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בסודאן נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן. גם אזרחי סודאן שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* צ'ילה אינה מיוצגת בסודאן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי.
* סודאן אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. סודאן האמינה את שגרירותה שבברזיליה, בירת ברזיל הסמוכה, על צ'ילה.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://transparencia.bcn.cl/obtienearchivo?id=repositorio/10221/12006/1/91367_BCNINFORME_GRID_01-08-2011_JJ_AFRICA.doc Reseña histórica de la presencia chilena en África] , אתר הספרייה הלאומית של צ'ילה

== הערות שוליים ==
יחסי לאוס–צ'ילה

יחסי לאוס–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס לבין הרפובליקה של צ'ילה.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה הדמוקרטית העממית של לאוס לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין לאוס לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-6 בדצמבר 1991.

אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בלאוס אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן, אלא מקבלים אחת עם הכניסה למדינה. לעומת זאת, אזרחי לאוס שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* צ'ילה אינה מיוצגת בלאוס, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. צ'ילה האמינה את שגרירותה שבהאנוי, בירת וייטנאם הסמוכה, על לאוס.
* לאוס אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. 

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.mofa.gov.la/index.php/foreign-policy/diplomatic-relations LIST OF STATES WHICH THE LAO PDR HAS ESTABLISHED DIPLOMATIC RELATIONS SINCE 1950], אתר משרד החוץ של לאוס

== הערות שוליים ==
יחסי צ'ילה–קירגיזסטן

יחסי צ'ילה–קירגיזסטן הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של צ'ילה לבין הרפובליקה הקירגיזית.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של צ'ילה לבין הרפובליקה הקירגיזית הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין קירגיזסטן לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-9 באוגוסט 1999.

אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בקירגיזסטן אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן למשך שישים ימים. לעומת זאת, אזרחי קירגיזסטן שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* צ'ילה אינה מיוצגת בקירגיזסטן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. צ'ילה האמינה את שגרירותה שבמוסקבה, בירת רוסיה הסמוכה, על קירגיזסטן.
* קירגיזסטן אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20180622061734/http://www.mfa.gov.kg/contents/view/id/141 List of countries with which the KR established diplomatic relations], אתר משרד החוץ של קירגיזסטן

== הערות שוליים ==
יחסי טורקמניסטן–צ'ילה

יחסי טורקמניסטן–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין טורקמניסטן לבין הרפובליקה של צ'ילה.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין טורקמניסטן לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין טורקמניסטן לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-27 ביולי 1994.

אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בטורקמניסטן נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן. גם אזרחי טורקמניסטן שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* צ'ילה אינה מיוצגת בטורקמניסטן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. צ'ילה האמינה את שגרירותה שבמוסקבה, בירת רוסיה הסמוכה, על טורקמניסטן.
* טורקמניסטן אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.mfa.gov.tm/en/articles/55?breadcrumbs=no STATES WITH WHICH TURKMENISTAN ESTABLISHED DIPLOMATIC RELATIONS], אתר משרד החוץ של טורקמניסטן

== הערות שוליים ==
יחסי אוזבקיסטן–צ'ילה

יחסי אוזבקיסטן–צ'ילה הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אוזבקיסטן לבין הרפובליקה של צ'ילה.

== היסטוריה ==
היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין רפובליקת אוזבקיסטן לבין הרפובליקה של צ'ילה הם יחסים דיפלומטיים שקטים - הם אינם מתוחים ומתקיימים במסגרתם שיתופי פעולה אחדים בלבד במסגרת ארגונים מולטילטרליים בהן חברות המדינות כגון האומות המאוחדות. היחסים הדיפלומטיים שבין אוזבקיסטן לצ'ילה כוננו באופן רשמי ב-15 בספטמבר 1994.

אזרחי צ'ילה שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות באוזבקיסטן אינם נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן למשך שלושים ימים. לעומת זאת, אזרחי אוזבקיסטן שרוצים להיכנס, לבקר ולשהות בצ'ילה נדרשים להנפיק אשרת כניסה על מנת לעשות כן.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* צ'ילה אינה מיוצגת באוזבקיסטן, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. צ'ילה האמינה את שגרירותה שבמוסקבה, בירת רוסיה הסמוכה, על אוזבקיסטן.
* אוזבקיסטן אינה מיוצגת בצ'ילה, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://mfa.uz/en/cooperation/country/?sphrase_id=6651517 STATES WITH WHICH THE REPUBLIC OF UZBEKISTAN ESTABLISHED DIPLOMATIC RELATIONS], אתר משרד החוץ של אוזבקיסטן

== הערות שוליים ==
הונדה N-One

הונדה N-One (ביפנית: ホンダ, באנגלית: Honda N-One) היא מכונית סופרמיני המוגדרת בקטגוריית כלי הרכב ביפן "Kei car" 
מתוצרת יצרנית הרכב היפנית הונדה אשר מיוצרת משנת 2012 ביפן.

=="הונדה N-One"==

* דגם "הונדה N-One" הוצג לראשונה בתערוכת המכוניות הבינלאומית ב-טוקיו בשנת 2011.
* שיווק דגם "הונדה N-One" ביפן בלבד הוחל בנובמבר 2012.
* 5 דלתות האצ'בק.
* 4 נוסעים.
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין.
* סוגי הנעה: הנעה קדמית 4x2, הנעה כפולה 4x4.
* מנוע קירור מים.

== תמונות ==

==ראו גם==
* הונדה
* הונדה N-Van
* הונדה N-WGN
* הונדה N360

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מכוניות סופרמיני
N-One
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2012
קטגוריה:כלי רכב יפניים
קטגוריה:כלי רכב מסוג קיי
בזבוז אירופי

בזבוז ב[[מרוקו.]]
בזבוז אירופי (שם מדעי: Serinus serinus) הוא מין ממשפחת הפרושיים. הבזבוז האירופי הוא הקטן מבין הפרושיים האירופיים והארץ ישראלים.

צבעו של הבזבוז האירופי ירקרק-אפרפר, והעכוז, שצבעו צהוב עז, נראה למרחוק. לזכר ראש וחזה בגוון צהוב, גב צהבהב-זיתני-מפוספס ובטן צהובה ששוליה מפוספסים בפספוס חום עדין. צבעיו, ובעיקר פס מעל לעין וקדמת הראש, נעשים בולטים יותר במהלך האביב כתוצאה משפשוף קצותיהן של הנוצות במהלך החורף. לנקבה גוונים צהובים-חומים וגחונה מחוספס.

== אזור תפוצה ==
מוצאו של הבזבוז האירופי בצפון הים התיכון, וזה היה אזור התפוצה שלו עד 1800 בערך. מאז הוא התפשט וב-1960 הוא דגר גם ברוסיה ובדרום שוודיה.

== גודל ==
אורך גופו של הבזבוז האירופי 11–13 סנטימטרים, אורך כנפו 6.6–7.3 סנטימטרים ומשקלו 8–11 גרם.
גודל ביצתו 16 על 12 מ"מ ומשקלה בין 10 ו-14 גרם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:פרושיים
קטגוריה:ארץ ישראל: פרושיים

קטגוריה:איטליה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
הונדה זסט

הונדה זסט (באנגלית: Honda Zest) היא מכונית סופרמיני המוגדרת בקטגוריית כלי הרכב ביפן "Kei car" 
מתוצרת יצרנית הרכב היפנית הונדה אשר יוצרה בין השנים 2006–2012 ביפן.

=="הונדה זסט"==

* 5 דלתות האצ'בק.
* 4 נוסעים.
* דלת אחורית עם הנגשה לכיסא גלגלים (אופציונלי, ראו תמונה).
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין.
* סוגי הנעה: הנעה קדמית, הנעה כפולה 4x4.
* מנוע קירור מים.
* קבולת מכל דלק - 31 ליטר.

===דגמים===

* "CBA-JE1".
* "CBA-JE2".
* "DBA-JE1".

===דרגות גימור===

* "HONDA ZEST D".
* "DYNAMIC SPECIAL".
* "SPECIAL".
* "SPORTS G".
* "SPORTS W".
* "SPORTS G TURBO".
* "SPORTS W TURBO".
* "HONDA ZEST N".
* "HONDA ZEST G".

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ: Honda ZEST sport.jpg | "הונדה זסט"
קובץ: 2007 Honda Zest Sports 01.JPG | "הונדה זסט", דגם "ספורט" - שנת 2007
קובץ:Zest.JPG | "הונדה זסט"
קובץ:Honda Zest Spark 01.JPG | "הונדה זסט"
</gallery>

<gallery mode="packed" heights="220">
קובץ:Zest-wheelchair.jpg | "הונדה זסט" - דגם עם הנגשה לכיסא גלגלים
</gallery>

==ראו גם==
* הונדה

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מכוניות סופרמיני
זסט
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2006
קטגוריה:כלי רכב יפניים
קטגוריה:פריטי טכנולוגיה מסייעת לניידות
קטגוריה:מובילים אישיים
קטגוריה:כלי רכב מסוג קיי
הברירה השטנית

הברירה השטנית (באנגלית: The Devil's Alternative) הוא ספר מתח מאת פרדריק פורסיית'. שם הספר נגזר מכך שבמהלך העלילה נדרש נשיא ארצות הברית לבחור בין ברירות, שכל אחת מהן תביא למותם של אי אלו בני אדם.
==עלילה==
בשנת 1982 התברר הן למודיעין האמריקני והן למזכיר המפלגה הקומוניסטית מקסים רודין כי יבול הדגן של רוסיה יימצא השנה בגירעון של כ-55 מיליון טונות. המשמעות המידית של המידע היא שברית המועצות עומדת בפני איום ממשי של רעב. האמריקנים, בראשות הנשיא ויליאם מאתיוס מנצלים את המשבר כדי ללחוץ על ברית המועצות להיכנס למשא ומתן על הפחתת הנוכחות הצבאית במזרח אירופה וצמצום הנשק הגרעיני, בנוסח הסכמי סאלט. רודין נטה להסכים אבל מנהיג האופוזיציה בפוליטביורו התנגד והציע לפתוח במלחמה מוגבלת, שמטרתה להשתלט על מרחבים במערב אירופה. אם לא ייחתם הסכם וייפתר איום הרעב, יפתחו הרוסים במלחמה שתוביל למלחמת עולם.

במקביל מתמנה אדם מונרו, קצין חיל רגלים לשעבר ברגימנט ההרריים של גורדון ואיש מבצעים ותיק ומנוסה לראש תחנת השירות החשאי הבריטי במוסקבה. שם פגש מונרו באהובתו לשעבר, ולנטינה, קצרנית המתמללת את דיוני הפוליטביורו. זו מעבירה לידיו מידע רגיש המסייע בידי המערב לנהל את המשא ומתן עם ברית המועצות. עתידו של ההסכם, כמו גם שלום העולם, הופך בטוח פחות כאשר ארגון טרור אוקראיני, עליו מפקד בריטי-אוקראיני בשם אנדרו דרייק, מתנקש בחיי ראש הק.ג.ב. אף שהפוליטביורו ניסה לטייח את הפרשה, השתלטו דרייק ואנשיו על מכלית הנפט הגדולה בעולם, המפליגה בים הצפוני, ואיימו שאם לא תיחשף ההתנקשות יפוצצו את המכלית וימיטו שואה אקולוגית על המרחב הצפון אירופי. ברית המועצות מצידה הודיעה לממשל האמריקני שאם המערב לא יצליח לפתור את משבר המכלית ותיחשף ההתנקשות בחיי ראש הק.ג.ב, יסרבו לחתום על ההסכם שאליו הגיעו עם האמריקנים, הכולל דגן תמורת צמצום כוחות באירופה וצמצום נשק גרעיני.

הממשל הבריטי הטיל על מפקד שירות הסירות המיוחד, רב-סרן סיימון פאלון, להיערך לפעולת השתלטות על המכלית ואילו על מונרו, להתיר את התסבוכת שבין המעצמות.
==קישורים חיצוניים==
* 
* חיים נגיד, [http://www.jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?href=MAR%2F1980%2F03%2F21&id=Ar04100&sk=354BC649 עיון ראשון], מעריב, 21 במרץ 1980

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרים בריטיים
קטגוריה:ספרי 1980
קטגוריה:ספרי ריגול
קטגוריה:פרדריק פורסיית'
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
רחוב ארגמן

רחוב ארגמן (באנגלית: Scarlet Street) הוא סרט אפל אמריקאי משנת 1945 בבימויו של פריץ לאנג עם אדוארד ג'י רובינסון, ג'ואן בנט ודן דוריה בתפקידים הראשיים. את הציורים בסרט הכין ג'ון דקר. שלושתם שיחקו גם בסרט האפל האישה בחלון שנה קודם לכן, גם הוא בבימויו של לאנג. המשותף בין שני הסרטים הוא תיאור של אדם ישר הנסחף לפשע על ידי אישה פאם פאטאל.

התסריט מבוסס על הנובלה הצרפתית La Chienne ("הכלבה") שהומחזה ועובדה לסרט בשם זה בבימויו של ז'אן רנואר בשנת 1931. הסרט של פריץ לאנג הוא כעת ברשות הציבור ואינו מוגן בזכויות יוצרים.

==תקציר העלילה==
כריסטופר "כריס" קרוס (אדוארד ג'י רובינסון) הוא אדם בגיל העמידה העובד 25 שנים כקופאי ראשי בבית מסחר גדול לבגדים. לכבוד זה עורך לו מנהל החברה מסיבה חגיגית ומעניק לו שעון כהוקרה. כריס הוא אדם בודד שנישא לפני חמש שנים לאדל (רוזלינד איבן) אלמנת שוטר, כדי לצאת מהבדידות אבל היא ממררת לו את חייו.

בצאתו מהמסיבה הוא מבחין לאור הפנס ברחוב אפלולי גשום, בגבר מכה אישה. הוא ממהר למקום ומצליח להבריח את הגבר עם מטרייתו. הוא עוזר לאישה להתאושש והיא מציעה לו להיכנס לבר. לאחר שתית משקה אלכוהולי מתפחת ביניהם שיחה. היא מציגה את עצמה כקת'רין "קיטי" מארץ' הגרה עם חברתה ומתפרנסת מ"עבודות מזדמנות" (המילה זונה לא מוזכרת בסרט בהתאם לקוד הייז). כריס מציג את עצמו כצייר ונותן לה לחשוב שהוא אדם אמיד. הוא נשבה ביופייה של קיטי. היא מזמינה אותו לדירתה הקטנה אותה היא חולקת עם חברתה מילי (מרגרט לינסי). היא מספרת לכריס על מצבה הקשה והוא מסכים לתת לה 500 דולר אותם הוא גונב מאשתו ואחר כך גונב 1,000 דולר מקופת מעבידו.

לקיטי יש חבר/סרסור עבריין בשם ג'ים פרינץ (דן דוריה) שהיא נמשכת אליו אף על פי שהוא מכה אותה לפעמים. הוא נלהב מהרעיון לסחוט כסף מכריס "העשיר". בכסף שקבלה היא שוכרת דירה מרווחת ובה חדר שכריס יוכל לצייר לאחר שאשתו איימה עליו שתזרוק את כל ציוריו. כריס פוגש מדי פעם את ג'ים בחברת קיטי אך אומרת לו שהוא סתם "ידיד".

ג'ים מנסה למכור את ציוריו של כריס בעזרת בעל דוכן למכירת ציורים בגריניץ' וילג'. מבקר אמנות נודע בעיתון מתרשם מהציורים מבקר אצל קיטי שבלחצו של ג'ים היא אומרת שהיא הציירת ומוסיפה את חתימתה על הציורים. כשכריס מגלה זאת הוא דווקא מרוצה שציוריו מוצלחים.

היגינס, בעלה "המת" של אשתו (צ'ארלס קמפר) צץ לפתע ורוצה לסחוט את כריס. כריס מציע לו לגנוב את חסכונותיה של אדל בשעה שהיא לא תהיה בבית. כריס מכוון אותו דווקא שאדל בבית והיא תפגוש את בעלה "המת" ואז נישואיו יתבטלו. הוא עוזב את הבית עם מזוודה בכוונה לעבור לביתה של קיטי ולהציע לה נישואים. הוא פוגש שם שוב את ג'ים השנוא עליו. לאחר שג'ים עוזב הוא מציע לה נישואים והיא דוחה אותו בבוז. חמתו עולה והוא רוצח אותה בדקירות דוקרן קרח שג'ים הביא מקודם.

ג'ים מגיע ומוצא את קיטי מתה. הוא נעצר ובגלל עברו העברייני הוא נאשם ברצח ומוצא להורג. המעילה של כריס מתגלה והוא מפוטר מעבודתו אך הבוס שלו בוחר לא להגיש תביעה נגדו. כעת כריס הוא מובטל בודד עם רגשות אשמה על רצח שני אנשים. הוא מנסה להתאבד ללא הצלחה ונהפך לחסר בית שקולות הרפאים של קיטי מלווים אותו כל הזמן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tcm.turner.com/tcmdb/title/89210/Scarlet-Street/ רחוב ארגמן], באתר TCM

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1945
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אפלים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים שצונזרו בארצות הברית
Triumph (אלבום של הג'קסונים)

Triumph הוא אלבום האולפן ה-14 של להקת "הג'קסונים" והרביעי שיצא בחברת אפיק רקורדס. שלושה מיליון עותקים נמכרו מהאלבום שזכה למעמד אלבום פלטינה בארצות הברית. האלבום דורג במקום העשירי במצעד הבילבורד 200. השירים הידועים מהאלבום הם "Lovely One", "Can You Feel It" ו-"This Place Hotel", שנקרא במקור "Heartbreak Hotel", אך בהמשך שונה השם על מנת למנוע בלבול עם שירו של אלביס פרסלי.

האחרים ג'קסון חלקו ביניהם את קטעי הסלול בשירה בחלק מהשירים, אך מייקל, שזמן קצר לפני הוצאת האלבום הוציא את אלבום הסולו המצליח "Off the Wall", ביצע את מרבית קטעי השירה המובילים. האלבום היה הראשון של הלהקה שהגיע לעשרת הגדולים במצעד אלבומי הרית'ם אנד בלוז מאז האלבום "Maybe Tomorrow" שיצא בשנת 1971.

==סיבוב ההופעות==
במהלך החצי השני של שנת 1981 קיימה הלהקה סיבוב הופעות ברחבי ארצות הברית וקנדה. מסע ההופעות נקרא "Triumph Tour" והתבסס על שירי הלהקה מאלבום זה ומהאלבום הקודם. בנוסף ביצע מייקל ג'קסון מספר משירי הסולו שלו מתוך האלבום "Off the Wall". ההקלטות המופע פורסמו באלבום הופעה "The Jacksons Live!" שיצא לאור בסוף שנת 1981.

==רשימת השירים==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי חמישיית הג'קסונים
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת אפיק רקורדס
קטגוריה:אלבומי פלטינה בארצות הברית
דרור הרים

דרורי הרים נאבקים
דרור הרים (שם מדעי: Passer montanus) הוא מין ציפור ממשפחת הדרוריים. מין זה הוא בעל "כיפה" ערמונית (כמו של דרור ספרדי) וסינר קטן. ניכר בפס שחור על סוככות האוזן.

== תפוצה ==
תפוצה פלארקטית, אוכלוסיות יציבות, מלבד אוכלוסיות מעטות החורפות בבלקן ונודדות מהצפון. בישראל מזדמן נדיר ביותר, נמצא בעיקר בגולן ובגליל.

== גודל ומשקל ==
משקלו כ-23 גרם. אורך גופו כ 15 סנטימטרים ואורך כנפו כ 6.9 סנטימטרים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:דרוריים
קטגוריה:ארץ ישראל: דרוריים
קטגוריה:צרפת: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
הקרן הרוסית להשקעות ישירות

הקרן הרוסית להשקעות ישירות (ברוסית: Российский фонд прямых инвестиций) היא קרן עושר ריבונית שנוצרה על ידי ממשלת רוסיה בשנת 2011 כדי להשקיע בחברות מובילות בענפי הכלכלה. בכל העסקאות, הקרן משקיעה במשותף עם המשקיעים המוסדיים הגדולים בעולם - קרנות הון פרטיות, קרנות ריבון וחברות מובילות בתעשייה. לפיכך, הקרן ממלאת תפקיד חשוב במשיכת השקעות ישירות לכלכלה הרוסית. מנכ"ל הקרן הוא קיריל אלכסנדרוביץ' דמיטרייב.

ההון המנוהל על ידי הקרן עומד על 10 מיליארד דולר. הקרן השקיעה ואישרה למטרות השקעה יותר מטריליון רובל, מתוכם יותר ממאה מיליארד רובל הם מכספי הקרן ויותר מ-900 מיליארד רובל הם קרנות של משקיעים משותפים, שותפים ובנקים. הקרן גם מושכת יותר מ-30 מיליארד דולר של הון זר לכלכלה הרוסית ובנתה מספר שותפויות אסטרטגיות ארוכות טווח.
== היסטוריה ==
הקרן הוקמה ביוני 2011 ביוזמת נשיא הפדרציה הרוסית דמיטרי מדבדב וראש הממשלה ולדימיר פוטין.

בשנת הפעילות הראשונה שלה השלימה הקרן עסקאות לרכישת מניות MICEX-RTS ו-Enel OGK-5. ביוני 2012 הקימו הקרן ותאגיד ההשקעות בסין (CIC) את קרן ההשקעות הרוסית-סינית.

ב-2 ביוני 2016, נשיא רוסיה ולדימיר פוטין חתם על החוק הפדרלי "אודות הקרן הרוסית להשקעות ישירות", שמרחיק את הקרן ממבנה Vnesheconombank שאליו הייתה כפופה בעבר ומעניק לה מעמד הקרן הריבונית של רוסיה. בשנים 2018–2019 נידונה סוגיית הצורך בתיאום פעילות הקרן יחד עם מוסדות פיתוח אחרים כמו תאגיד הפיתוח הממלכתי VEB.RF.

במהלך התפרצות נגיף הקורונה ברוסיה הקרן מימנה את פיתוחו של חיסון Gam-COVID-Vac שמשווק על ידי חברות התרופות אליום ו-R-Pharm.
==אסטרטגיה==
הקרן חברה מלאה בקבוצת העבודה הבינלאומית המונה 26 קרנות עושר ריבוניות שהפיקו את "העקרונות והפרקטיקות הכלליות המקובלות של קרנות עושר ריבוניות" (המכונים 'עקרונות סנטיאגו'). עקרונות אלה נוצרו כדי להוכיח למשקיעות ולשווקים הפיננסיים הבינלאומיים כי לקרנות עושר ריבוניות יש מסגרות פנימיות חזקות ושיטות ממשל וכי השקעותיהן נעשות רק על בסיס כלכלי ופיננסי.
==ראו גם==
*רשות ההשקעות של אבו דאבי
*קרן לאזרחי ישראל

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרנות השקעה
קטגוריה:ממשלת רוסיה
קטגוריה:רוסיה: קרנות
קטגוריה:גופים רוסים שהוטלו עליהם סנקציות של מחלקת האוצר של ארצות הברית
חמשת השבטים המתורבתים

נציגי חמשת השבטים המתורבתים, בתמונות שצוירו בין [[1775 ל-1850. משמאל לימין מלמעלה למטה: סקוויה מצ'רוקי, פושמאטאחה מצ'וקטו, סלוקטה ממאסקוגי, איש לא ידוע מצ'יקאסו, אוצאולה מסמינול.]]
חמשת השבטים המתורבתים (באנגלית: Five Civilized Tribes) הוא מושג, שתיאר חמישה עמים ילידים בארצות הברית: צ'רוקי, , , (נקראים בפי האמריקנים גם קריק) ו שבתחילת המאה ה-19 אימצו את התרבות של המתיישבים האירופאים, ויסדו יחסי שכנות טובה עמם. הם נטשו את מבנה ההנהגה השבטי, נישאו בנישואי תערובת עם המתיישבים האירופאים, ואף היו בעלים של עבדים אפריקאים. על המושג נמתחה ביקורת בגלל שימוש באתנוצנטריות להגדרת הציוויליזציות.

רוב השבטים הללו השתייכו לתרבות המיסיסיפי טרם הגעת האירופים.

את תהליך השינוי התרבותי של השבטים יזמו כבר ג'ורג' וושינגטון והנרי נוקס. צ'רוקי וצ'וקטו למדו את התרבות האירופאית-אמריקאית עוד טרם לכך.

וושינגטון ראה בעמים ילידים שווים ללבנים בכל, אך בעלי ארגון חברתי נחות יותר. הוא ניסח עקרונות מדיניות המעודדת תהליך של הפיכתם ל"מתורבתים" ותומאס ג'פרסון המשיך בו. ששת העקרונות היו:
* שפיטה שוויונית כלפי האינדיאנים
* קניית אדמות אינדיאנים רק על בסיס החלטות החוק הכלל-אמריקאי
* קידום המסחר
* קידום הניסויים "המשפרים" את האינדיאנים ומקרבים אותם לציוויליזציה (האירופית)
* זכות הנשיא להענקת "מתנות" לילידים
* הענשת הפוגעים בזכויות הילידים

הממשלה מינתה סוכנים, כמו שחיו בין הילידים, נישאו לנשותיהם והדגימו באופן אישי את צורת החיים של המהגרים.

== מסלול הדמעות ==

חמשת השבטים המתורבתים חיו בדרום-מזרח ארצות הברית. במאה ה-19 אדמותיהם התחילו לעניין את המתיישבים הלבנים שהקימו תנועה לגירוש הילידים. ב-1830 חתם הנשיא אנדרו ג'קסון, שנתמך על ידי התנועה, על שהתקבל בקונגרס. החוק אילץ את הילידים לעבור במסלול הדמעות לגור בטריטוריה האינדיאנית (כעת מזרח מדינת אוקלהומה). רבים מהם מתו בדרך.

במהלך מלחמת האזרחים האמריקנית צ'וקטו וצ'יקאסו נלחמו לרוב עם כוחות הקונפדרציה ושאר השבטים היו מפולגים בין שני הצדדים הלוחמים, דבר שהביא למיני מלחמת אזרחים בתוך שבט צ'רוקי.

במסגרת המעבר לטריטוריה האינדיאנית הובטח לילידים שהשטחים הללו לא ייושבו על ידי המתיישבים הלבנים. בפועל, ההבטחה לא קוימה גם טרם אישור הממשלה האמריקנית ב-1893 ליישב את האדמות שבהן ישבו צ'רוקי. ב-1907 אוחדו שטח הטריטוריה האינדיאנית ושטח אוקלהומה למדינת אוקלהומה ש"חמשת השבטים" הם רוב אוכלוסייתה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארצות הברית: היסטוריה
ירוק זית

ירוק זית, זית או זיתני הוא צבע ירוק-צהבהב הדומה לגוון פרי הזית.
[[טנק מרכבה סימן 4מ של צה"ל, צבעו הירוק זית משמש להסוואה צבאית.]]
[[זעמן זיתני.]]
צבע הזית נפוץ בטבע בכסות זוחלים, רכיכות ובעלי צמחים. במאגר מילוני האקדמיה ללשון העברית, נמצאים נכון ל-11 ביולי 2022 13 מינים ששמם מכיל את הצבע זיתני.

אוליבין, תערובת בין המינרלים פורסטריט ופאיאליט, הוא בצבע זיתני וקיבל את שמו מצבע זה.

אחד מגווני ירוק הזית, פנטון 448c, מכונה בכינוי "הצבע המכוער בעולם", ונבחר במספר מדינות כצבע לאריזות טבק וסיגריות רגילות, לאחר שחוקרי השוק קבעו שהוא הצבע הכי פחות מושך.<ref></ref>

ירוק זית נפוץ בשימוש צבאות, וזהו צבע מדי השירות של חילות היבשה וצבע מדי העבודה (מדי ב') בכל החילות בצה"ל.<ref></ref><ref></ref> בצה"ל, כומתה בצבע זית שייכת לחילות ללא צבע כומתה מיוחד ולטירונים לפני קבלת הכומתה החילית. לכומתה זו הכינוי "כומתת בקו"ם".

תקן HTML 4.01 מגדיר את הצבע זית (Olive) בשלשת ההקסא #808000.

הפיגמנט הזיתני ירוק אדמה הוא בין הפיגמנטים הירוקים העתיקים ביותר בשימוש, ותועד בציורי קיר מפומפיי. בציורים איטלקיים מוקדמים מימי הביניים, ירוק אדמה שימש בעיקר כשכבת תחתית לציור עור ולעיתים עבור ווילונות, ולאחר מכן, גם כירוק לנופים.<ref></ref>

== ראו גם ==

* חאקי
* הסוואה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צבעים
הונדה T360

הונדה T360 (באנגלית: Honda T360) הוא טנדר המוגדר בקטגוריית כלי הרכב ביפן "Kei car" 
מתוצרת יצרנית הרכב היפנית הונדה אשר יוצר בין השנים 1963–1967.

=="הונדה T360"==
* יוצרו 108,960 יחידות מדגם "הונדה T360".
* יוצרו 10,226 יחידות מדגם "הונדה T500".
* 2 נוסעים (נהג + נוסע).
* מנוע קדמי.
* מנוע בנזין. 
* קיבולת מכל דלק - 20 ליטר.

==דגמים==
* "הונדה T360".
* "הונדה T500".

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Honda T360 (8205830457).jpg | "הונדה T360"
קובץ: Honda T360 (8206922800).jpg | "הונדה T360"
קובץ:HondaT360.JPG | "הונדה T360"
קובץ:Honda T360.jpg | "הונדה T360"
קובץ:Honda T360 rear.jpg | "הונדה T360"
קובץ: Honda T500.jpg| "הונדה T500"
</gallery>

==ראו גם==
* הונדה

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טנדרים
T360
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1963
קטגוריה:כלי רכב יפניים
קטגוריה:כלי רכב מסוג קיי
Samsung Knox

Samsung Knox הם פתרונות אבטחה ניידים ארגוניים המותקנים מראש ברוב הסמארטפונים, הטאבלטים והמכשירים הלבישים של סמסונג.<ref></ref>

ב־5 במרץ 2018, הודיעה סמסונג על המכשירים המריצים את Knox 3.0 ומעלה המשתלבים בצורה חלקה עם תכונות דומות של Android Enterprise.<ref></ref>

== סקירה כללית ==
Samsung Knox מספקת רשימה של מאפייני אבטחה – חומרה ותוכנה כאחד – המאפשרים לתוכן עסקי ואישי להתקיים בצורה מאובטחת במכשיר.

=== תוכנה ===
תכונה אחת – המכונה מיכל האפליקציות Knox Workspace<ref></ref> מאפשרת למשתמש ללחוץ על אייקון שמעביר מיד בין מצב אישי למצב עבודה ללא צורך באתחול מחדש.<ref></ref> סמסונג טענה כי תכונה זו תהיה תואמת לחלוטין עם אנדרואיד וגוגל, ותספק הפרדה מלאה של נתוני עבודה ונתונים אישיים במכשירים ניידים ו"יפנו לכל פערי האבטחה הגדולים באנדרואיד".<ref></ref>

=== חומרה ===
Knox כולל תכונות אבטחה מובנות של חומרה: ARM TrustZone (טכנולוגיה הדומה ל-TPM) ומנהל האתחול ROM.<ref></ref> Knox Verified Boot מנטר ומגן במהלך תהליך האתחול בנוסף לאבטחת Knox המובנת ברמת חומרה (הוצג ב Knox 3.3).

==== סמסונג DeX ====
מאז Knox 3.3 נוספו האפשרויות לניהול סמסונג DeX כדי לאפשר או להגביל את הגישה באמצעות פלטפורמת Knox לבקרה ואבטחה נוספות.

== אזכורי אבטחה בולטים ==
ביוני 2014 נכללו חמישה מכשירי סמסונג ברשימת המוצרים המאושרים לשימוש רגיש אך לא מסווג על ידי סוכנות מערכות הביטחון (DISA) של משרד ההגנה, המאשרת טכנולוגיה מסחרית לשימוש ביטחוני.<ref name=":0"></ref>

באוקטובר 2014, חוקר אבטחה גילה כי סמסונג נוקס מאחסנת את ה־PIN בטקסט רגיל במקום לאחסן קוד מעורבב (או בצורה טובה יותר, באמצעות PBKDF2) ועיבדה אותו באמצעות תכנות מעורבל.<ref></ref>

באוקטובר 2014 אישרה סוכנות הביטחון הלאומית האמריקאית (NSA) מכשירי סמסונג גלקסי במסגרת תוכנית לפריסה מסחרית ומהירה של טכנולוגיות זמינות. מוצרים מאושרים כוללים את Galaxy S4, Galaxy S5, Galaxy S6, Galaxy S7, Galaxy Note 3, Galaxy Note 10.1 2014.<ref name=":0"></ref>

במאי 2016 מצאו החוקרים הישראלים, אורי קנונוב ואבישי צמר, שלוש נקודות תורפה מרכזיות הקיימות בגרסאות ספציפיות של Knox.<ref></ref>

בדצמבר 2017, Knox קיבלה דירוג גבוה ב־25 מתוך 28 קטגוריות בהשוואה בין פלטפורמות של אבטחת מכשירים במערכות הפעלה ניידות שבוצעה על ידי חברת גרטנר.<ref></ref>

ביוני 2017, סמסונג הפסיקה את השימוש ב־My Knox ועודדה את המשתמשים לעבור למוצר חלופי, Secure Folder (תיקייה מאובטחת בעברית).<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

Knox
StatCounter

StatCounter הוא אתר לניתוח תעבורת רשת שהוקם בשנת 1999. הגישה לשירותים בסיסיים היא בחינם ושירותים מתקדמים יכולים לעלות בין 5 ל־119 דולרים לחודש.<ref name="Twitter for Dummies"></ref> StatCounter מבוסס בדבלין, אירלנד. הנתונים הסטטיסטיים של StatCounter משמשים לחישוב נתח השימוש באינטרנט, למשל.<ref name="statcounterglobal"></ref> נכון למאי 2019, באתר StatCounter נעשה שימוש על 0.9% מכל אתרי האינטרנט.<ref name="w3techusage"></ref>

הנתונים הסטטיסטיים של StatCounter נגזרים ישירות מבקשות גישה – שבניגוד למבקרים ייחודיים – מתוך 3 מיליון אתרים המשתמשים ב־StatCounter, התוצאה הסתכמה בסכום בקשות גישה של יותר מ־15 מיליארד לחודש.<ref name="faqmethod"></ref> לא נעשה שימוש במשקולות מלאכותיות לתיקון דגימה מוטה, ולכן לא ניתן לראות את המספרים בסטטיסטיקה כמדגמים מייצגים.

החברה הוקמה על ידי אודהן קאלן בגיל 16. קאלן קיבל את פרס "גיבור האינטרנט" בטקס פרסי עכביש הזהב של Eircom.<ref></ref><ref></ref> כמו כן, בשנת 2007 הוא קיבל את תואר "יזם השנה האירופי הצעיר" של מגזין ביזנסוויק.<ref></ref><ref></ref>
בשנת 2008, כמות החברים בחברה עלתה על שני מיליון ברחבי העולם.

== ראו גם==
* אלכסה

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1999
קטגוריה:חברות איריות
Eir Spiders

העכבישים (שנודעו בעבר בתור פרסי עכביש הזהב ומסיבות חסות גם עכבישי Eircom ו־Eir Spiders) הוא טקס פרסים שנתי עבור תרומות איריות למדיה מקוונת ודיגיטלית במספר קטגוריות.

הטקס הוקם בשנת 1996 ומתארח על ידי המגזין Business & Finance וממומן באופן היסטורי על ידי חברת התקשורת Eir (לשעבר ידועה בשם Eircom).

מערך פרסים מקביל לצעירים בני 19 ומטה, המכונה "עכבישים ג'וניור", הוקם בשנת 2009.

מאז 2018 הפרסים ניתנים תחת חסות ועידת פסגת הטכנולוגיה של דבלין.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסי הענקת פרסים
קטגוריה:פרסים אירופאים
קטגוריה:אירלנד: תרבות
אבישי כהן (כדורגלן)

אבישי כהן (נולד ב-19 ביוני 1995) הוא כדורגלן ישראלי המשחק בעמדת המגן הימני במכבי תל אביב מליגת העל הישראלית ובנבחרת ישראל.

==קריירה==
בצעירותו נחשב כהן לכישרון מבטיח, אך לא הצטרף למועדון כדורגל מקצועי עקב היותו שומר שבת. בגיל 15 הצטרף לקבוצת הנערים של בית"ר ירושלים שהצטרפה לארגון צו פיוס ולא שיחקה בשבת. בשנת ייצג את ישראל בגמר מסע נייק.

ב-21 באפריל 2014 ערך כהן את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של בית"ר ירושלים, כשנכנס כמחליף בהפסד 0–1 להפועל חיפה. בסך הכל ערך שתי הופעות בליגת העל בעונת 2013/2014, ובעונה שלאחר מכן ערך שלוש הופעות ליגה בנוסף לשתי הופעות בגביע הטוטו, ובמקביל המשיך לשחק בקבוצת הנוער. בעונת 2015/2016 צורף באופן קבוע לסגל הקבוצה הבוגרת, וערך 12 הופעות בליגת העל. בעונת 2016/2017 ערך שמונה הופעות ליגה.

ב-5 בספטמבר 2017 הושאל לבית"ר תל אביב רמלה מהליגה הלאומית, במדיה כבש את שער הבכורה שלו בקריירה בהפסד 1–2 לבית"ר כפר סבא בגביע המדינה. ב-2 בינואר 2018 חתם בהפועל קטמון ירושלים, במדיה ערך 14 הופעות בליגה הלאומית עד תום עונת 2017/2018.

בתחילת עונת 2018/2019 חזר לבית"ר ירושלים, אך שותף רק במשחק אחד בגביע הטוטו, וב-2 בינואר 2019 חתם לשנה וחצי בבני יהודה תל אביב. כעבור ארבעה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשנכנס כמחליף בניצחון 1–3 על הפועל באר שבע, ועד תום העונה שותף ב-14 משחקי ליגה וזכה עם הקבוצה בגביע המדינה.

בסיום עונת 2020/2021 ירד עם בני יהודה תל אביב לליגה הלאומית.

ב-30 ביוני 2022 חזר לבית"ר ירושלים. ב-23 באפריל 2023 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 1–2 נגד הפועל חדרה, שהיה גם מועמד לאחד משערי העונה. ב-3 במאי הבקיע בניצחון 1–3 נגד מכבי תל אביב במסגרת חצי גמר גביע המדינה בו זכתה בית"ר אחרי 14 עונות.

ב-21 במאי 2023 זומן לראשונה לסגל נבחרת ישראל לקראת מוקדמות יורו נגד בלארוס ואנדורה.

ב-4 בספטמבר 2023 חתם במכבי תל אביב.

===נבחרת לאומית===
כהן זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת במאי 2023 במסגרת מוקדמות יורו 2024. ב-21 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה במשחקה האחרון של הנבחרת בקמפיין מול נבחרת אנדורה.

==תארים==
;בני יהודה תל אביב
*גביע המדינה: 2018/2019
;בית"ר ירושלים
*גביע המדינה: 2022/2023
;מכבי תל אביב
*אליפות: 2023/2024
* אלוף האלופים: 2024

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:ירושלים: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני בית"ר תל אביב רמלה
קטגוריה:כדורגלני הפועל קטמון ירושלים
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
ווינד

ווינד (בגרמנית: Wind) היא להקה גרמנית.

==היסטוריה==
הלהקה הוקמה ב-1985 על ידי המלחינה האנה הלר (Hanne Haller), אליה הצטרפו שישה חברים נוספים, מאוחר יותר התחבר ללהקה הזמר ריינר הוגלמייר (Rainer Höglmeier) כסולן.

הלהקה ייצגה את גרמניה באירוויזיון 3 פעמים:
* באירוויזיון 1985, הם הופיעו בתחרות עם השיר "Für alle". הם סיימו במקום השני.
* באירוויזיון 1987, הם הופיעו בתחרות עם השיר "Laß die Sonne in dein Herz". הם סיימו במקום השני.
* באירוויזיון 1992, הם הופיעו בתחרות עם השיר "Träume sind für alle da". הם סיימו במקום ה-16.

הלהקה הוציאה להיטים רבים ועד 1997 הוציאו יותר מ-15 סינגלים.

היא זכתה שלוש פעמים במצעד הלהיטים של ערוץ הטלוויזיה ZDF.

ב-1998 הם ניסו לייצג שוב את גרמניה באירוויזיון אך לא זכו בתחרות המקדימה.

לאחר שמספר חברים עזבו את הלהקה, מ-2010 משמשת הלהקה כשלישייה מוזיקלית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:נציגי גרמניה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1985
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1987
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1992
לחיי צוערי הצי!

לחיי צוערי הצי! (ברוסית: Виват, гардемарины!) הוא סרט טלוויזיה סובייטי משנת 1991, השני בסדרת סרטים על צוערי צי רוסים בתקופת המאה ה-18, בבימויה של סבטלנה דרוז'ינינה. זהו סרט ההמשך ל"צוערי הצי, קדימה!", והוא זכה להמשך "צוערי הצי 3".<ref></ref>

== עלילה ==
רוסיה, 1744. הקיסרית יליזבטה חסרת ילדים וחולה יותר ויותר. אחיינה, צארביץ' פיוטר פיודורוביץ', בנה של אנה, אחותה הגדולה של יליזבטה, ממונה ליורש. הוא בחור צעיר שמגיל צעיר התוודע לאלכוהול וטבק וכלל אינו ראוי לשלטון. על מנת לחזק את השושלת, יליזבטה מחליטה לסדר את נישואי אחיה ומציעה לו את אחת הנסיכות הגרמניות ככלה, סופי פרידריקה אוגוסטה, שמתוקף גילה הצעיר מכונה בחיבה "פיקה" (Fiquet).

סגן הקנצלר בסטוז'ב מזמן את אלכסיי קורסאק ואלכסנדר בלוב ונותן להם משימה חשובה. על החברים למסור מכתב אישי לנסיך אנהלט-זרבסט ואז לארגן את הבאתם של "פיקה" ואמה בסתר לפטרבורג. בדרך למולדתם מצטרף אליהם במפתיע ידידם השלישי, ניקיטה אולנייב, שבאותה עת למד בגרמניה. ידידי האמת, צוערי הצי שוב יחד, והם מביאים עימם מטען יקר לרוסיה הרחוקה המכוסה בשלג: אשתו לעתיד של יורש העצר ואמה.

אולם פעולה פוליטית כזו לא יכולה לזכות להתעלמות מעיני שאר בתי המלוכה באירופה. הדיפלומטיה הצרפתית מתחילה ליזום תככים נוספים, ושבאלייה דה ברילייה חוזר שוב לממש את מזימות אלה. תוך שימוש במיומנותו של דון חואן החכם, דה ברילייה צריך להפוך לאהוב ולאשת סודה של אמה של פיקט - הדוכסית יוהאנה, אישה תאווה ואקסטרווגנטית, הנתונה עד צווארה בחובות. לאחר מכן באמצעות הדוכסית, צרפת תוכל להשפיע על יורש העצר ואשתו תוך מימוש אינטרסים שלהם. דה בריליה מתגייס ליישום העבודה בלהט מכיוון שמדובר באיבה אישית עבורו. אחרי הכל, היו אלה צוערי הצי שגנבו ממנו את אנסטסיה יאגוז'ינסקאיה, נערה רוסייה יפת תואר שהצרפתי עדיין אהב מאוד ועכשיו דה ברילייה מכין מלכודת, שחייבת לכלול את צוערי הצי, את "פיקה" ואמה.

== שחקנים ודמויות ==

== פסקול ==
* "אל תתלה את האף!" (אל תצליחו!) - דמיטרי חראטיאן ואלכסנדר דומגארוב
* "יונה (לנפרן-לאנפרה)" (Голубка (Ланфрен-ланфра) - מיכאיל בויארסקי
* "שירת הקריקט" (Песенка о сверчке) - כריסטינה אורבקאייטה

== הפקה ==
* הצילומים נערכו בחורף 1989–1990. לצורך צילומי הפנים השתמשו באחוזת "קוסקובו", המשמשת בדרך כלל כמוזיאון.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:סרטי המשך רוסיים
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטים סובייטיים
קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:האימפריה הרוסית בתרבות
קטגוריה:מוספילם
אצטדיון הקרח של מאלמה

אצטדיון הקרח של מאלמה (בשוודית: Malmö Isstadion) הוא אולם במאלמה שבשוודיה.

==היסטוריה==
המבנה נבנה ונחנך ב-1968, האולם מכיל 5,800 מקומות ישיבה.

מהקמתו ועד 2008 היה אולם הבית של קבוצת ההוקי קרח "Malmö Redhawks" אך לאחר מכן הוחלף במאלמה ארנה, עד 1972 שימש גם את קבוצת הכדורגל מאלמה.

האולם אירח את אירוויזיון 1992.

נערך בו גם גביע דייוויס 1996 ואליפות אירופה להחלקה אמנותית על הקרח ב-2003.

ב-2013 נערכו במקום שיפוצים עבור אליפות העולם בהוקי קרח לצעירים.

==קישורים חיצוניים==
* 

<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
</div>

קטגוריה:מאלמה: מבנים
קטגוריה:מאלמה: ספורט
צוערי הצי 3

צוערי הצי III (ברוסית: Гардемарины III) הוא סרט טלוויזיה סובייטי-רוסי משנת 1992, השלישי בסדרת סרטים על צוערי צי רוסים מהמאה ה-18, בבימויה של סבטלנה דרוז'ינינה.<ref></ref><ref></ref> 

בשנת 2019 החלה הפקת סרט המשך, בכיכובם של מרבית שחקני הסרט השלישי: "צוערי הצי 4".
== עלילה ==
השנה היא 1757. פרצה מלחמת שבע השנים, חיילים רוסים נאלצים להילחם למען האינטרסים של צרפת ואוסטריה נגד פרוסיה. צוערי הצי ממשיכים לשרת את מולדתם מבלי להתחשב בעצמם. האחד - יוצא למשלחת, השני - עומד למשפט, והשלישי נשלח לוונציה, כדי להעביר קופסה מפוארת. למעשה, בתיבה מסר, שעלול להכריע גורלות ולצייר את עתידם של אירופה ורוסיה.

== שחקנים ודמויות ==

== פסקול ==

* "אל תתלה את האף!" (Не вешать нос!) - דמיטרי חראטיאן ואלכסנדר דומרוגרוב 
* "עבירה זולה ברוסיה" (Дёшева обида на Руси) - דמיטרי חראטיאן 

== קישורים חיצוניים ==
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי הרפתקאות רוסיים
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי המשך רוסיים
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:סרטי 1992
קטגוריה:האימפריה הרוסית בתרבות
קטגוריה:מוספילם
קטגוריה:מלחמת שבע השנים בתרבות
סוון אולוב לינדהולם

סוון אולוב לינדהולם (בשוודית: Sven Olov Lindholm; 8 בפברואר 1903 – 26 באפריל 1998) היה פוליטיקאי נאצי שוודי.

==ביוגרפיה==
לינדהולם נולד במחוז ינשפין.

בגיל צעיר התגייס לצבא השוודי והועלה לדרגת סמל.

לאחר מכן הוא התיישב בסטוקהולם והתחבר לפוליטיקאי האנטישמי-פשיסטי אלוף אריקסון, הוא לקח חלק בהקמת "Fascistiska Folkparti", מלחמת העם הפאשיסטית השוודית, שם הפך למנהיג המפלגה.

ב-1929 ביקר בנירנברג וכתוצאה מכך נטש את הפאשיזם האיטלקי ונהיה לתומך הנאציזם הגרמני, הוא מילא תפקיד מפתח במפלגה הנאצית של שוודיה, לאחר זמן מה החליט שהוא לא מעוניין להיות תחת מנהיג המפלגה וב-1933 הקים את מפלגת "Nationalsocialistiska Arbetarpartiet" ועמד בראשה.

מפלגתו אימצה לסמלה את צלב הקרס והייתה בעלת אידאולוגיה אנטי-קפיטליסטית.

ב-1941 חזר לצבא, הוא עסק רבות בגיוס אנשים לתמיכה בנאציזם. מפלגתו הוסיפה לפעול עד שנת 1950, לאחריה פרש למחצה ופעילותו הצטמצמה למעורבות בתנועות נוער של הימין הקיצוני בשוודיה.

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* Heléne Löow, [https://popularhistoria.se/politik/ideologier/nazismen-i-sverige Nazismen i Sverige]. Populär Historias. Juli 20, 2018
* Stenfeldt, Johan, [http://lup.lub.lu.se/search/ws/files/34401990/Presentation_at_ASN_2017_STENFELDT2.pdf Ideological Reorientation as a Learning Process - The Case of Sven Olov Lindholm]. Lund University. 2017
</div>

קטגוריה:שוודים נאצים
קטגוריה:פוליטיקאים שוודים
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1903
קטגוריה:נפטרים ב-1998
צוערי הצי 4

צוערי הצי 4 (ברוסית: Гардемарины — IV) הוא כינויו הנפוץ של צוערי הצי — 1787. שלום (ברוסית: Гардемарины – 1787. Мир), סרט רוסי, הרביעי בסדרת סרטים על צוערי צי רוסים מהמאה ה-18, בבימויה של סבטלנה דרוז'ינינה, שמשתפת פעולה עם איוואן קריבורוצ'קו כבמאי משנה. זהו הסרט הרביעי אחרי "צוערי הצי, קדימה!" (1988), "לחיי צוערי הצי! (1991) ו"צוערי הצי 3" (1992).

בדומה לקודמיו, הסרט הופק על ידי מוספילם לצד חברת ההפקות Sagittarius — D. בדומה לסרטים הקודמים גם עלילה זו מתמקדת בקיסרית המבקשת מצוערי הצי לבצע משימה חדשה למניעת מזימה בינלאומית נגד האימפריה.<ref>[https://www.kinoafisha.info/movies/8323013/ Гардемарины IV]</ref>

הסרט מתוכנן לצאת לאקרנים ברוסיה בשנת 2022. צילומי סרט המשך בשם צוערי הצי — 1787. מלחמה (Гардемарины – 1787. Война) החלו במהלך מגפת הקורונה ברוסיה, אך הופסקו משלא התאפשר לערוך צילומים בחצי האי קרים בעקבות החמרה במצב התחלואה.

==עלילה==
רוסיה, 1787. ערב ההתקפה של האימפריה העות'מאנית על חצי האי קרים, לידי הקיסרית יקטרינה הגדולה מגיע מכתב אנונימי המבשר על איום הפלישה מדרום והפרת הגבולות, ואיום בכיבושה של קרים.

חרף הסכם קוצ'וק קאינרג'ה שעליו חתמה הקיסרית יקטרינה, שקשר לנצח את קרים עם רוסיה, אירופה ממשיכה לארוג תככים ומנסה לשבור את הברית בין רוסיה לחצי האי. המעצמות רוקמות מזימות חשאיות ולא בוחלות באמצעים כולל הפצת רכילות חסרת בושה, שמועות אפלות וכוזבות ושימש במניפולציות מלוכלכות עם בנה הממזר של הריבונית, שנשלח לאירופה - אלכסיי בוברינסקי, הידוע כמהמר נלהב. תככים אלו נוצלו בצורה חכמה על ידי נציגי מעצמות אירופה ובייחוד שבאלייה דה בריליה, שלמרות רום גילו לא שכח את הבושה שהמיטו עליו צוערי הצי, שכעת הוטלה עליהם המשימה לסייע לצבא הרוסי במלחמתו בעות'מאנים מדרום והם ייקחו חלק גם בקרב קינבורן.

== שחקנים ודמויות ==

==הפקה==
צילומי הסרט החלו במאי 2019 בחצי האי קרים.<ref>[https://inforeactor.ru/228431-semki-filma-gardemariny-4-startovali-v-krymu Съемки фильма «Гардемарины-4» стартовали в Крыму...]</ref><ref>[https://www.kleo.ru/items/news/2019/05/03/v-sevastopole-snimayut-prodolzheniye-gardemarinov.shtml В Крыму начались съемки фильма "Гардемарины-4"]</ref><ref>[https://iz.ru/874862/2019-05-04/v-krymu-nachalis-semki-filma-gardemariny-4 В Крыму начались съемки фильма «Гардемарины-4»]</ref><ref>[https://actualnews.org/exclusive/288936-anna-semenovich-i-anastasiya-makeeva-ustroili-improvizirovannuyu-draku-iz-za-yubki.html Анна Семенович и Анастасия Макеева устроили импровизированную драку из-за юбки]</ref> הצילומים נערכו גם בסנקט פטרבורג ובפרבריה וכללו צילומים גם בפטרהוף, בצארסקויה סלו ובסבסטופול. צילומי הפנים והשלמות שונות נערכו במתחם האולפנים של מוספילם במוסקבה.
==סרט המשך==

במהלך מגפת הקורונה ברוסיה החלו צילומי "צוערי הצי 5" (שנקרא רשמית "צוערי הצי — 1787. מלחמה", "Гардемарины – 1787. Война") בחצי האי קרים, אך הופסקו בעקבות החמרת התחלואה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי מלחמה רוסיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות רוסיים
קטגוריה:סרטי פעולה רוסיים
קטגוריה:סרטים תקופתיים
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:מלחמות עות'מאניות-רוסיות בתרבות
קטגוריה:סרטי המשך רוסיים
קטגוריה:סרטים רוסיים
קטגוריה:האימפריה הרוסית בתרבות
קטגוריה:מוספילם
קטגוריה:סרטי 2023
The Best of Celine Dion

The Best of Celine Dion (בעברית: המיטב של סלין דיון) הוא אלבום האוסף השלישי של הזמרת הקנדית סלין דיון. אלבום האוסף יצא לאור ב-2 במאי 1988, על ידי חברת התקליטים קארר רקורדס.

בסמוך לצאתו של אלבום האוסף, הוציאה דיון את אלבום האולפן השמיני שלה, Incognito.

== רקע והפקה ==
אלבום האוסף הופק על ידי דידייה ברבליביאן, אורס פיטר קלר, אדי מרנאיי, רומנו מוסומארה, רודי פסקל ואטילה סרפטוג. אלבום האוסף כולל בתוכו להיטים ושירים שונים של דיון מתחילת 1982, ועד ל-1988, שנת צאתו של אלבום האוסף.

מתוך אלבום האוסף יצא הסינגל "La religieuse", והסינגל "Ne partez pas sans moi", אשר זכה באירוויזיון 1988.

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!צרפת (SNEP)
|
|100,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מקום
!תארים
!חברת תקליטים
!פורמט
!קטלוג
|-
! rowspan="3" |צרפת
| rowspan="11" |2 במאי 1988
| rowspan="7" |קארר
|תקליטור
|96-545
|-
|תקליט
|66-545
|-
| rowspan="2" |קלטת שמע
| rowspan="2" |76-545
|-
!ספרד
|-
! rowspan="3" |גרמניה
|תקליטור
|CAR 8 26833
|-
|תקליט
|CAR 6 26833
|-
|קלטת שמע
|CAR 4 26833
|-
! rowspan="3" |דנמרק
| rowspan="4" |מגה
|תקליטור
|MRCD 3314
|-
|תקליט
|MRLP 3314
|-
| rowspan="2" |קלטת שמע
| rowspan="2" |MRMC 3314
|-
!שווייץ
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי אוסף של סלין דיון
קטגוריה:אלבומי אוסף בצרפתית
אלימון

ביצי אלימון מהתת מין A. a. alaudipes, אוסף מוזיאון טולוז]]
אלימון (שם מדעי: Alaemon alaudipes) הוא מין של עוף ממשפחת העפרוניים. האלמון שמזכיר דוכיפת בניגוד בין השחור ללבן המתבלט בחלקן האחורי של כנפיו תוך כדי מעופו ובמקורו הארוך והכפוף כלפי מטה. קשה להבחין באלמון שעומד כקפוא במקומו.
== גודל ומשקל ==
משקל האלמון 36–46 גרם אורך גופו 24-21.5 סנטימטרים ואורך כנפו 11.3-13.5 ס"מ
== תפוצה ==
אזור התפוצה של האלמון מתחיל בצפון-מערב הודו ונגמר בצפון-מערב אפריקה. בתחום הזה תוארו 4 תת-מינים.
בארץ ישראל האלמון יציב נדיר למדי, בעיקר בחולות הנגב המערבי אך גם בחולות עמק הערבה. בחולות צפון סיני הוא שכיח ונפוץ הרבה יותר.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לואיש דפונטיינס
קטגוריה:עפרוניים
קטגוריה:ארץ ישראל: עפרוניים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1789
המוסד לנערות אצולה (סדרת טלוויזיה)

המוסד לנערות אצולה (ברוסית: «Институт благородных девиц») הוא סדרת דרמה היסטורית רוסית ששודרה בערוץ רוסיה-1 בשנים 2010–2013. פרק הבכורה של הסדרה שודר באוקטובר 2010 והוא מגולל את קורותיהן של תלמידות במוסד לנערות אצולה שהקימה יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה. הסדרה רצה במשך שתי עונות: "המוסד לנערות אצולה" (שכללה 260 פרקים) ו"סודות המוסד לנערות אצולה" (שכללה 259 פרקים).

הסדרה הייתה מועמדת בשנת 2011 בפרס TEFI בקטגוריית סדרת הטלוויזיה הטובה ביותר.
== תקציר עלילת הסדרה ==
הסדרה מתרחשת ב במחצית השנייה של המאה ה-19 על רקע תהפוכות חברתיות ומלחמת רוסיה-טורקיה. במרכז העלילה סיפור אהבתם של בוגרת ההמוסד לנערות אצולה סופיה והרוזן הנשוי וורונצוב.

== צוות השחקנים ==
* אליסה סאפגינה — הרוזנת סופיה גורצ'אקובה.
* אלכסנדר ארסנטייב (הוחלף לאחר מכן על ידי סרגיי אסטאחוב) — הרוזן ולדימיר וורונצוב.
* אלינה לאנינה - יליזבטה מורומצבה.
* סרגיי קולסניקוב - הנסיך אלכסיי וישנבצקי, נחשב לנבל הסדרה ומלך עולם הפשע של מוסקבה.
* איגור סטאם - קפטן רודיון מורומצב.
* דמיטרי ורשאבסקי - הרוזן אנדריי אורלוב.
* אנה לוואנובה (הוחלפה בהמשך על ידי כריסטינה קאזינסקאיה) - אליונה זנאמנסקאיה
* סופיה דוניאנץ - הנסיכה הפולנייה ואנדה מוגילבסקה.
* יקטרינה פופובה - פולינה גארדנינה.
* דאריה יגורובה - הנסיכה יבגניה מנשיקובה.
* מריה קונונובה - יוליה סטרוגאנובה.
* דאריה סאזונובה - נינה איזוטובה.
* קרינה גונדאגסזיאן - הנסיכה אירינה בוגדסארובה.
* אירינה לינדט - נינה מנצ'יני.
* וסילי שמיאקינסקי - האציל האיטלקי ג'ובאני מנ'ציני.
* אירנה מורוזובה - זיינאב.
* אנדריי ברחודארוב - אחמט פאשה.
== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:VGTRK: תוכניות וסדרות
קטגוריה:מלחמות עות'מאניות-רוסיות בתרבות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות ברוסיה
קטגוריה:סדרות דרמה היסטוריות רוסיות
אדם גבאי

אדם גבאי (נולד ב-24 באפריל 1998) הוא שחקן ומדבב ישראלי. התפרסם בגילום דמותו של אבישי אלבז במיני-סדרה "הנערים" של רשת HBO.

==ביוגרפיה==
גבאי נולד וגדל בתל אביב. הוריו הם השחקן ששון גבאי והסופרת דפנה חלף-גבאי.

בין השנים 2004–2013 למד במגמת התיאטרון של בית הספר לאמנויות תל אביב. בין השנים 2013–2016 למד במגמת התיאטרון של תיכון א' לאמנויות תל אביב.

בין השנים 2016–2019 שירת ככתב צבאי מטעם דובר צה"ל בבסיס הקריה.

בשנת 2007 דיבב גבאי בסרט "כוורת בסרט", ובשנת 2008 דיבב בסרט "למעלה".

בשנת 2013 השתתף בסרט "לצוד פילים". בשנת 2014 גילם בסדרה "פולישוק" את בנו של השר רובי פולישוק, שגולם על ידי אביו האמיתי. 

בשנת 2016 השתתף בסדרת הרשת "קינגים" של אתר MakoTV. בשנת 2017 שיחק בסדרה הקומית-סאטירית "ויקי ואני" שביים רני סער לערוץ 10. כמו כן שיחק בסרטו של שבי גביזון "געגוע".

בשנת 2018 כתב וביים בשותפות עם המוזיקאי ניצן בר פרויקט פרינג' תיאטרלי-מוזיקלי בשם "עלילות יגאל באוקיינוס הגדול". באותה שנה שיחק בסדרה "יש לה את זה", שביים אריאל בנבג'י לקשת 12.

בשנת 2019 שיחק בתפקיד ראשי, כשגילם את אבישי אלבז במיני-סדרה "הנערים", בהפקה ישראלית-אמריקאית של קשת 12 ו-HBO. על תפקיד זה קיבל ביקורות טובות<ref></ref>.

במאי 2019 לוהק לתפקיד "פאפי" במחזמר מברודוויי "The Band's Visit", והצטרף לסיבוב ההופעות ברחבי ארצות הברית. 

בשנת 2021 גילם את עמוס בסדרה "פלמ"ח" בערוץ טין ניק. שיחק גם בסרט ההיסטורי "תמונת הניצחון" של הבמאי אבי נשר. בנוסף עבד עם הזמרת נונו על קליפים לשירים שלה. גבאי ביים את הקליפ לשיר "בנים" וכן כתב את התסריט, ביים ואף גילם את דמותו של "יאיר" בקליפ לשיר "ליבינג דה דרים".

בשנת 2022 שיחק בסדרה "המפקדת" של ערוץ כאן 11, ובמרץ 2023 החל להשתתף בתוכנית האירוח הסאטירית "מה שתגידו" של כאן 11<ref></ref>.

בשנת 2024 שיחק בסדרה "אף אחד לא עוזב את פאלו אלטו". באותה שנה הוא גם שיחק בסרט "כיסופים" בתפקיד אודי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.cinemaofisrael.co.il/אדם-גבאי/ אדם גבאי], בספר הקולנוע הישראלי
* [http://www.perrykafri.com/ItemPage.asp?category_id=8&id=555 אדם גבאי], באתר פרי כפרי סוכנות שחקנים
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לאמנויות תל אביב
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:חיילי דובר צה"ל
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1998
ביאזט (סדרת טלוויזיה)

ביאזט (ברוסית: «Баязе́т») הוא סדרת טלוויזיה רוסית, עיבוד לרומן באותו שם מאת ולנטין פיקול. צילומי הסדרה נערכו במבצרי ההוספיטלרים בקראק דה שבלייה שבמערב סוריה והשתתפו בסדרה שחקני קולנוע וטלוויזיה מסוריה ולבנון.
==עלילה==
סדרת הטלוויזיה, כמו הרומן, מתארת באופן אמנותי את ההגנה על מבצר ביאזט - אחד הפרקים הבולטים ביותר של מלחמת רוסיה-טורקיה בשנים 1877–1878. במשך 23 יום, חיל המצב הרוסי הקטן בפיקודו של סא"ל פאצביץ' ואז סרן שטוקביץ, כשהם מתגברים על רעב וצמא, בגידה וקריאה לכניעה, מסרב בעקשנות למסור את המצודה לכוחות האויב. 12,000 טורקים צרים על המצודה, אך החיילים הרוסיים מחזיקים מעמד.
==שחקנים ודמויות==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:האימפריה הרוסית בתרבות
קטגוריה:סרטי מלחמה רוסיים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות רוסיים
קטגוריה:סרטי פעולה רוסיים
קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:סרטים תקופתיים
קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:סרטי דרמה רוסיים
קטגוריה:סרטים רוסיים מבוססי ספרים
קטגוריה:מלחמות עות'מאניות-רוסיות בתרבות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה רוסיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
ויליאם קראסקל

ויליאם הנרי קראסקל (באנגלית: William Henry ("Bill") Kruskal; 10 באוקטובר 1919 – 21 באפריל 2005) היה סטטיסטיקאי יהודי־אמריקאי.
הוא נודע בעיקר בזכות מבחן קראסקל–ואליס וסדרת המאמרים שכתב ביחד עם ליאו גודמן על מדדים לקשר בין משתנים איכותיים.

==קורות חיים==
ויליאם קראסקל נולד ב-1919 למשפחה יהודית בניו רושל, פרבר של העיר ניו יורק. הוא למד באוניברסיטת הארוארד, שם קיבל תואר ראשון במתמטיקה בשנת 1940, ותואר שני ב־1941. זמן קצר לאחר שסיים את לימודיו הצטרפה ארצות הברית למלחמת העולם השנייה, וקראסקל גויס לחיל הים ושירת בבסיס דאלגרן בווירג'יניה, שם עסק בחישובים בליסטיים שונים. בדאלגרן התוודע לתחום הסטטיסטיקה, כאשר פגש סטטיסטיקאים ששירתו בבסיס וגם בסטטיסטיקאים שהגיעו לשם מדי פעם. הוא המשיך לשרת בצי גם לאחר שהמלחמה נסתיימה.

לאחר שסיים את שירותו בצי חזר לניו יורק ועבד בעסק המשפחתי. במקביל החל בלימודים חלקיים באוניברסיטת קולומביה. הוא נזקק לאישור מיוחד כדי להתקבל, כיוון שלא עמד בדרישות הסף, והתקבל ללימודים לאחר שרואיין על ידי אברהם ואלד, שהיה אז ראש המחלקה לסטטיסטיקה. ב־1950 החליט להפוך לסטטיסטיקאי מקצועי. קראסקל עבר לאוניברסיטת שיקגו שם קיבל משרת מרצה זוטר, עם הבטחה מאת אלן ואליס, שהיה אז ראש המחלקה לסטטיסטיקה, להתמנות לפרופסור כאשר יקבל את תואר הדוקטור. קראסקל ביצע מחקר משותף עם ואליס, וכן עם הנרי שפה, שבינתיים עבר לאוניברסיטת ברקלי. קראסקל קיבל את תואר הדוקטור מאוניברסיטת קולומביה ב־1955. מדריכי עבודת הדוקטורט שלו היו הנרי שפה והווארד לוין. עבודת הדוקטורט שלו כללה את המבחן אשר זכה לשם "מבחן קראסקל–ואליס". הוא נשאר באוניברסיטת שיקגו עד לפרישתו לגמלאות ב־1990.

=== עבודתו המדעית והציבורית ===
קראסקל נודע בעיקר בזכות עבודותיו בתחומים של סטטיסטיקה אי פרמטרית, ניתוח נתונים איכותיים, ושיטות סטטיסטיות עמידות (רובסטיות). מבחן קראסקל–ואליס הוא דוגמה לשלושה תחומים אלה. שיתוף פעולה עם ליאו גודמן הוליד ארבעה מאמרים קלאסיים שעסקו במדדי קשר למשתנים איכותיים, שקובצו לאחר מכן בספר אחד. קראסקל עסק גם במחקרים בתחום ההיסטוריה של הסטטיסטיקה. הוא פרסם בסך הכול 109 מאמרים מדעיים וספרים.

ב־1970 קראסקל מונה על ידי הנשיא ניקסון לחבר בוועדה הלאומית לסטטיסטיקה. כעבור שנה מונה ליו"ר מועצת המחקר לסטטיסטיקה לאומית, תפקיד בו שירת עד 1978.

=== הכרה מקצועית ופרסים ===
קראסקל היה עמית באיגוד האמריקני לסטטיסטיקה, במכון לסטטיסטיקה מתמטית, ובאיגוד האמריקני לקידום המדע. כן היה חבר באקדמיה האמריקנית למדעים ולאומנויות. הוא כיהן כנשיא המכון לסטטיסטיקה מתמטית ב־1971, וכנשיא האיגוד האמריקני לסטטיסטיקה בשנת 1982. ב-1970 זכה בפרס על שם סם וילקס.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www-history.mcs.st-and.ac.uk/Biographies/Kruskal_William.html William Henry Kruskal Biography], University of St Andrews, Scotland
* [https://arxiv.org/pdf/0710.5063.pdf The William Kruskal Legacy: 1919–2005]. Fienberg, Stigler and Tanur, Statistical Science 2007
* [https://arxiv.org/pdf/0710.5084.pdf William Kruskal Remembered]. Stigler, Statistical Science 2007
* [https://projecteuclid.org/euclid.ss/1177010498 A Conversation with William Kruskal]. Zabell Statistical Science 1994
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סטטיסטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:קצינים וחוגרים יהודים בצי ארצות הברית 
קטגוריה:יהודים אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1919
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2005