OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
משפט קירכהוף

בתחום המתמטי של תורת הגרפים משפט קירכהוף או משפט מטריצת העץ של קירכהוף, הנקרא על שם הפיזיקאי הגרמני גוסטב קירכהוף, מספק את מספר העצים הפורשים בגרף. המשפט הוא הכללה לנוסחת קיילי הקובעת כי מספר העצים הפורשים בגרף שלם בעל n צמתים הוא <math>\ n^{n-2}</math>. 

==הלפלסיאן של גרף==
עבור גרף <math>G</math> בעל <math>n</math> קודקודים הלפלסיאן <math>L</math> של <math>G</math> הוא המטריצה <math>L </math> המתקבלת מההפרש בין מטריצת הדרגות (מטריצה אלכסונית בה דרגות הצמתים מופיעות על האלכסון) למטריצת השכנויות של <math>G</math>. הערכים העצמיים של מטריצה זו <math>\lambda_0 \le \lambda_1 \le \cdots \le \lambda_{n-1}</math> מקיימים: <math>\displaystyle \lambda_0 = 0</math> (הווקטור העצמי המתאים לו הוא <math>[1,1,\dots,1]</math>) ולכל <math>\displaystyle i</math>,
<math>\lambda_i \ge 0 </math>.
מספר הפעמים שהערך 0 מופיע כערך עצמי הוא כמספר רכיבי הקשירות של <math>G</math>, ולכן אם הגרף קשיר אז <math>\displaystyle \lambda_1, \lambda_2,...,\lambda_{n-1}</math> חיוביים ממש.

==המשפט==
יהא <math>G</math> גרף קשיר בעל <math>n</math> קודקודים, ויהיו <math>\displaystyle \lambda_1, \lambda_2,...,\lambda_{n-1}</math> ערכים עצמיים שונים מאפס של הלאפלסיאן <math>L </math> של <math>G</math>. אזי <math>\displaystyle t(G)</math>, מספר העצים הפורשים של <math>G</math>, הוא:

:<math>t(G)=\frac{1}{n}\lambda_1\lambda_2\cdots\lambda_{n-1}\,.</math>

במילים אחרות, מספר העצים הפורשים שווה למינור של <math>L</math>.

==נוסחת קיילי ומשפט קירכהוף==
נוסחת קיילי נגזרת ממשפט קירכהוף כמקרה פרטי, על ידי חישוב הערכים העצמיים של הלפלסיאן של גרף שלם בעל <math>n</math> צמתים: כל וקטור בעל הערך 1 באיבר אחד, 1- באיבר אחר ו-0 בכל מקום אחר בווקטור העצמי של הלפלסיאן של הגרף השלם, כאשר הערך העצמי המתאים לו הוא <math>\displaystyle n</math>. הווקטורים הללו פורשים מרחב בעל ממד מסדר <math>n-1</math> ולכן אין שום ערכים עצמיים נוספים השונים מ-0, כלומר <math>\displaystyle \lambda_1= \lambda_2=...,=\lambda_{n-1}=n</math>.

==קישורים חיצוניים==
*

קירכהוף
קירכהוף
נבחרת מלזיה בכדורגל

נבחרת מלזיה בכדורגל, הידועה בכינוי "סאנג הרימאו", היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מלזיה.

 

הנבחרת מעולם לא העפילה לגביע העולם בכדורגל. למרות שהעפילה לאולימפיאדת 1980 שנערכה במוסקבה, היא לא השתתפה בעקבות חרם מדינות בראשות ארצות הברית בגלל הפלישה הסובייטית לאפגניסטן.

לפני כן השתתפה הנבחרת באולימפיאדת 1972 בגרמניה שם הפסידה לנבחרות מערב גרמניה ומרוקו אך ניצחה את נבחרת ארצות הברית בתוצאה 0-3, ניצחון שלא הספיק לה לעבור את שלב הבתים. הכדורגל המלינזי היה בשיאו בשנות ה-70 ותחילת שנות ה-80 ונבחרות מלזיה וקוריאה הדרומית היו הנבחרות הטובות ביותר במזרח אסיה ונחשבו למעצמות כדורגל של ממש ברמה האסיאתית. בעוד נבחרת קוריאה הדרומית שמרה על רמתה ואף השתפרה עם הזמן ברמה הבינלאומית, נבחרת מלזיה החלה להיחלש עם השנים והעניין הציבורי בנבחרת המלינזית ירד.

==כל גביעי העולם==
* 1930 עד 1970 - לא נכנסה
* 1974 עד 2026 - לא העפילה

==כל גביעי אסיה==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|- 
| 1956|| colspan="7" rowspan="5" |לא העפילה
|-
| 1960
|-
| 1964
|-
| 1968
|-
| 1972
|-
| 1976||סיבוב ראשון||2||0||1||1||1||| 3
|-
| 1980||סיבוב ראשון||4||1||2||1||5||| 5
|-
| 1984|| colspan="7" rowspan="6" |לא העפילה
|-
| 1988
|-
| 1992
|-
| 1996
|-
| 2000
|-
| 2004
|-
| 2007||סיבוב ראשון||3||0||0||3||1||| 12
|-
| 2011|| colspan="7" rowspan="3" |לא העפילה
|-
| 2015
|-
| 2019
|-
| 2023||סיבוב ראשון|| 3||0||1||2||3||| 8
|-
| 2027
|
|
|
|
|
|
|
|-
|סה"כ||4/18||12||1||4||7||10||28
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==כל אליפויות איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה בכדורגל==

{|class="wikitable" style="text-align: center; width: 600px;"
|-
! colspan="9";" |אליפות איגוד מדינות דרום-מזרח אסיה
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|- style="background:silver;"
|style="text-align: center;"| 1996
| מקום 2 ||6 ||3 ||2 ||1 ||18 ||4
|-
|style="text-align: center;"| 1998
| סיבוב ראשון||3 ||0 ||1 ||2 ||0 ||3
|-style="background-color:#cfaa88;"
|style="text-align: center"| 2000
|מקום 3 ||6 ||4 ||1 ||1 ||12 ||4
|- style="background:#ccffcc;"
|style="text-align: center;"| 2002
|מקום 4 ||5 ||2 ||1 ||2 ||9 ||5
|-style="background-color:#cfaa88;"
|style="text-align: center; border: 3px solid red"| 2004
| מקום 3 ||7 ||5 ||0 ||2 ||14 ||9
|- style="background:#ccffcc;"
|style="text-align: center"| 2007
|מקום 4||5 ||1 ||3 ||1 ||6 ||3
|- 
|style="text-align: center"| 2008
|סיבוב ראשון ||3 ||1 ||0 ||2 ||5 ||6
|-style="background:gold;"
|style="text-align: center;"| 2010
| אלופה ||7 ||3 ||2 ||2 ||12 ||8
|- style="background:#ccffcc;"
|style="border: 3px solid red"| 2012
|מקום 4 ||5 ||2 ||1 ||2 ||7 ||7
|- style="background:silver;"
|style="text-align: center;"| 2014
|מקום 2||7 ||3 ||1 ||3 ||13 ||12
|- 
|style="text-align: center;"| 2016
|סיבוב ראשון ||3 ||1 ||0 ||2 ||3 ||4
|- style="background:silver;"
|style="text-align: center;"| 2018
|מקום 2||8 ||3 ||3 ||2 ||11 ||8
|- 
|style="text-align: center;"| 2020
|סיבוב ראשון ||4 ||2 ||0 ||2 ||8 ||8
|-style="background-color:#cfaa88;"
|style="text-align: center;"| 2022
|חצי גמר||6 ||4 ||0 ||2 ||11 ||7
|-
|סה"כ
|
|75
|34
|15
|26
|129
|88
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלזיה: כדורגל
מלזיה
דמיון מודרך

דמיון מודרך הוא שיטה טיפולית שמשתמשת בדמיון כדי להשפיע על המצב הנפשי והגופני, להעלות מחשבות לא מודעות באופן אסוציאטיבי, ולתרגל את שליטת המוח על התפקודים הגופניים. השיטה משלבת טכניקות הירגעות והרפיה, הכוללות החזייה (ויזואליזציה) של פרטי עצמים, מצבים ודימוי של שימוש בחושים אחרים. 

השיטה מקובלת בשימוש בפסיכותרפיה קצרת-מועד פרטנית או קבוצתית, כסוג של התערבות טיפולית או מתודיקה בהדרכה, כשיטה בטיפול בביופידבק, כהכנה לקראת תחרויות ספורט, מבחנים חשובים, לידה ועוד. דמיון מודרך משמש גם לטיפול במצבים גופניים שונים, בהם כאבי ראש, דחק, לחץ דם גבוה וחרדה. 

התהליך נושא אופי רגוע ושלו. הטיפול מתקיים בקבוצה או באופן פרטני, ונמשך, בהתאם לשיטה, בין חצי שעה לשעתיים. בשיטות מסוימות חוזרים עליו מספר פעמים בשבוע, ובאחרות התכיפות פחותה.

פעילות דמיון מודרך נעשית בדרך כלל בידי אדם אחד (המדריך), המנחה אדם אחר או קבוצה. מטרת המדריך לסייע למודרך לחוות את החוויה במלואה בלי לסטות לחוויות אחרות ולעיתים לא רצויות. אנשים המיומנים בשליטה על מחשבותיהם או לומדים מיומנות זו בטיפול, מסוגלים לשלוט בכוחות עצמם על חוויית הדמיון המודרך ואינם זקוקים למדריך.

לרוב, כאשר טכניקה זו משמשת לטיפול, המטופל יחזה את עצמו כבריא, חזק וחופשי מהבעיה הבריאותית או הפסיכולוגית שממנה הוא סובל. כדי שההשפעה של הדמיון המודרך תהיה חזקה ככל האפשר, יערב המנחה את מירב החושים בתהליך, וינחה את המטופל לדמות מראות בצבעים עזים, לשמוע קולות, להרגיש את תחושות הגוף – כולל טעם וריח – ואף לחוות את הרגשות בצורה עזה ככל האפשר. ההנחיה תחל לרוב בהרגעה ובהרפיה, לאחריהן יהיה שלב של תנועה אל עבר החוויה המסייעת ניתוק מן המציאות אל עבר העולם הפנימי של המטופל כדי לאפשר את עיקר התהליך. חלק זה יכול לכלול מסרים של המטפל, גירוי של הדמיון, או שחרור רגשות לא נעימים. בסיום יתבצע לעיתים קישור בין עולם הדמיון לעולם המציאות, ולבסוף תהליך של יציאה הדרגתית מההרפיה.

שיטות שונות, כגון שיטת סילבה, שיטת קיי וניתוב לשוני פיזיולוגי (NLP), מלמדות בצורה שיטתית את תהליך יצירת הדמיון המודרך ואת השימוש בו למטרות טיפוליות.

ההבדל העיקרי בין דמיון מודרך לבין היפנוזה הוא שבהיפנוזה, הדמיון המודרך מתבצע אך ורק לאחר שהמהופנט נכנס למצב של טראנס היפנוטי (Somnuambulism). במצב של טראנס היפנוטי נחלשת התנגדות אפשרית של המטופל לחוויות שהוא עומד לעבור.

==ראו גם==
* רפואה אלטרנטיבית
* רפואה אלטרנטיבית - מונחים
* אידאוקינסיס

== לקריאה נוספת ==
* ד"ר ג'רלד אפשטיין, דמיון מודרך, הוצאת אופוס, 2000

== קישורים חיצוניים ==

*[https://blog.parpareem.com/הצצה-לתהליך-למימוש-עצמי-באמצעות-דמיון/ טיפול בדמיון מודרך] למימוש עצמי, באתר פרפרים המרחב הרוחני
* 
* דפנה רטר, אמיר רטר, [https://www.retter.co.il/%d7%93%d7%9e%d7%99%d7%95%d7%a0%d7%95%d7%aa-%d7%9e%d7%95%d7%93%d7%a8%d7%9b%d7%99%d7%9d/ אוסף דמיונות מודרכים מוקלטים] לשימוש עצמי, באתר רטר

קטגוריה:רפואה אלטרנטיבית
קטגוריה:פסאודו-מדע
קטגוריה:טכניקות הרפיה
קמפו די פיורי

קמפו די פיורי. במרכז, אנדרטת [[ג'ורדנו ברונו.]]
קמפו די פיורי (באיטלקית: Campo de' Fiori) היא כיכר מלבנית בקרבת פיאצה נאבונה במרכז רומא שבאיטליה.

משמעות שם הכיכר היא "שדה הפרחים" – תזכורת להיות שטח זה שדה פתוח בימי הביניים (ולא, כפי שיש הטוענים – על שמה של "פלורה" אהובתו של פומפיוס שלא ברור אם חיה במציאות או מדובר בדמות ספרותית).
לוח הברזל לזכר המקום בו נשרפו ספרי [[תלמוד בזמן האינקוויזיציה]]

==היסטוריה==
ברומא העתיקה היה אזור זה שטח פתוח בין תיאטרון פומפיוס ונהר הטיבר – שטח שהוצף על ידי השיטפונות של הנהר באופן תדיר.

שטח זה נשאר שדה פתוח המכוסה עשב עד אמצע המאה ה-15. האפיפיור בוניפקיוס התשיעי בנה את כנסיית סנטה בריג'ידה במקום בו עומד כיום ארמון פארנזה. בשנת 1456 הורה האפיפיור קליקסטוס השלישי על ריצוף הכיכר, כחלק מתוכניתו לשיפור האזור. בעקבות בניית הכיכר נבנו הארמון של משפחת אורסיני ובהמשך הפאלאצו דלה קנצ'לרייה.

מבנה הכיכר השתנה במהלך השנים, עם הריסת ובניית בתים, אולם הכיכר עצמה נותרה מוקד מסחרי, וסביבה רחובות מסחריים כגון רחוב עושי הקשתות ("Via dei Balestrari"), רחוב הצורפים ("Via dei Baullari"), רחוב עושי הכובעים ("Via dei Cappellari"), רחוב עושי המפתחות ("Via dei Baullari") ורחוב החייטים ("Via dei Giubbonari").

האפיפיור סיקסטוס הרביעי בנה שני רחובות ראשיים המובילים לכיכר – ויה פלוריאה ("Via Florea") וויה פלגרינו ("Via Pellegrino") והכיכר הפכה לכיכר מרכזית בעיר בהיותה בין הבזיליקה די סן ג'ובאני אין לטרנו לבין הוותיקן. בכיכר התנהל שוק סוסי פעמיים בשבוע (בימי שני ורביעי) ונבנו סביבה בתי מלון וחנויות.

קמפו די פיורי בשנת 1740, שירטוט של ג'וספה ואזי (Giuseppe Vasi)

במאה ה-16 שימשה הכיכר להוצאות להורג (כפי שניתן לראות מהשיטוט. בשנת 1553 הועלה על המוקד בכיכר זו גר שהיה נזיר פרנציסקני בשם קורנליו ממונטאלצ'ינו, וחמשה ימים אחר כך בוצעה שם שריפת התלמוד. בשנת 1600 הועלה שם על המוקד ג'ורדנו ברונו באשמת כפירה בנצרות, בעיקר בשל תמיכתו העקשנית במודל ההליוצנטרי באסטרונומיה בעקבות קופרניקוס.

בשנת 1858 נהרסו מבנים הגובלים בכיכר, והכיכר הוגדלה. מאז 1869 נערך בכיכר שוק פירות וירקות מדי יום.
בערבים הכיכר מרובת המסעדות היא אתר תיירותי פופולרי, ואתר בילוי לתושבי רומא.

== הכיכר כיום ==
כיום, משעות הבוקר המוקדמות מתקיים בקאמפו די פיורי שוק הומה, בו מוכרים ירקות, פירות, ביגוד, כלי בית ופריטים נוספים. משעות הצהרים הכיכר משנה את אופיה, מסעדות, בתי קפה ובארים נפתחים, ומארחים תושבי רומא ותיירים.

==אזכורים בתרבות==
בשירו "קמפו די פיורי", מזכיר המשורר הפולני חתן פרס נובל לספרות צ'סלב מילוש את העלאתו של ג'ורדנו ברונו למוקד בהקשר של יחס ההמון למעשה נבלה. במקרה של מילוש מדובר על היחס הפולני לעצם קיומו של גטו ורשה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www2.siba.fi/~kkoskim//rooma/pages/CAMPODEI.HTM תמונות מקמפו די פיורי]
* [https://web.archive.org/web/20081220034356/http://www.freereservation.com/roma2/47.htm תצלום 360°]

קטגוריה:רומא: כיכרות
קטגוריה:פאריונה
נבחרת מקאו בכדורגל

נבחרת מקאו בכדורגל (בפורטוגזית: Selecção Macaense de Futebol) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של האזור המנהלי המיוחד של מקאו. בטורנירים בינלאומיים מופיעה הנבחרת כ"נבחרת מקאו, סין".

הנבחרת ייצגה את מקאו במשחקים בינלאומיים עוד לפני 1999, מקאו עוד הייתה מושבה של פורטוגל. הנבחרת המשיכה לייצג את תושבי מקאו כאשר המושבה הועברה לידי סין והפכה ל"אזור מנהלי מיוחד". נבחרת מקאו נפרדת מנבחרת סין כחלק משיטת "מדינה אחת, שתי שיטות" המאפשר למחוז נפרד זה לשמור על מסגרות הספורט הייצוגיות שלו, כמו נבחרת הונג קונג.

==כל גביעי העולם==
* 1930 עד 1978 - לא נכנסה
* 1982 - לא העפילה
* 1986 - לא העפילה
* 1990 - לא נכנסה
* 1994 עד 2026 - לא העפילה

==כל גביעי אסיה==
* 1956 עד 1976 - לא נכנסה
* 1980 - לא העפילה
* 1984 - לא נכנסה
* 1988 - לא נכנסה
* 1992 עד 2004 - לא העפילה
* 2007 - לא נכנסה
* 2011 עד 2023 - לא העפילה

==כל גביעי האתגר של ה-AFC בכדורגל==
* 2006 - סיבוב ראשון
* 2008 עד 2014 - לא העפילה

==כל גביעי פדרציית הכדורגל של מזרח אסיה==
* 2003 - לא העפילה
* 2005 - לא נכנסה
* 2008 עד 2015 - לא העפילה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקאו: כדורגל
מקאו
נבחרת המלדיביים בכדורגל

נבחרת המלדיביים בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של האיים המלדיביים. שייכת ל-AFC.

 הנבחרת התמודדה בשלב ההעפלה השני למונדיאל 2006 והצילחה להשיג תוצאה מרשימה בכל קנה מידה, תיקו 0-0 ביתי נגד נבחרת קוריאה הדרומית.

==כל גביעי העולם==
* 1930 עד 1986 - לא נכנסה
* 1990 - פרשה
* 1994 - לא נכנסה
* 1998 עד 2026 - לא העפילה

==כל גביעי אסיה==
* 1956 עד 1992 - לא נכנסה
* 1996 עד 2004 - לא העפילה
* 2007 - לא נכנסה
* 2011 עד 2023 - לא העפילה

==כל גביעי האתגר של ה-AFC==
* 2006 עד 2008 - לא השתתפה
* 2010 - לא העפילה
* 2012 - סיבוב ראשון
* 2014 - מקום שלישי

==כל גביעי פדרציית הכדורגל של דרום אסיה==
* 1993 - לא נכנסה
* 1995 - פרשה
* 1997 - מקום שני
* 1999 - מקום שלישי
* 2003 - מקום שני
* 2005 - חצי גמר
* 2008 - מקום ראשון
* 2009 - מקום שני
* 2011 - חצי גמר
* 2013 - חצי גמר

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:האיים המלדיביים: כדורגל
מלדיביים
תולע בן פואה

תּוֹלָע בֶּן פּוּאָה לפי המקרא, היה השופט השישי ששפט את ישראל בתקופת השופטים.

מוצאו של תולע הוא משבט יששכר. משפחת פואה הייתה אחת מהמשפחות החשובות של שבט יששכר. בתקופה שקדמה לתקופת המלוכה ישבה המשפחה בהר אפרים.

תולע נזכר בשני פסוקים בספר:

האויב מולו נלחם תולע אינו נזכר בפסוקים ולכן אינו ידוע. תולע שפט את ישראל לאחר מות אבימלך בן גדעון בקרב בתבץ ונקבר בשמיר.

רוב פרשני המקרא מפרשים את שם סבו של תולע "דודו" כשם של אדם בדומה לשמו של דוד המלך, ולא כאחי האב. אם מפרשים דודו כאחי אביו הביטוי מיוחס לאבימלך שמוזכר בתחילת הפסוק, אבל הוא היה משבט מנשה ולא יששכר.

הדמיון הרב בין שם השופט ומקומו לבין רשימת היוחסין בדברי הימים - "ולבני יששכר תולע ופואה ישוב ושמרון ארבעה" (), הביא מספר חוקרים להניח כי אין זה שם השופט עצמו שאולי לא היה ידוע למחבר, והשם המוזכר הוא למעשה מעין שם יששכרי טיפוסי שהוצמד לדמות ההיסטורית האנונימית.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שופטים בתנ"ך
קטגוריה:שבט יששכר
משפט בנך-אלאוגלו

משפט בנך-אלאוגלו (Banach-Alaoglu theorem) הוא משפט מתמטי באנליזה פונקציונלית. משפט זה אומר שכדור יחידה במרחב הדואלי הוא קומפקטי בטופולוגיה החלשה עליה.

הוכחה שהמשפט מתקיים במרחב ספרבילי נורמי ניתנה בשנת 1932 על ידי סטפן בנך, ובשנת 1940 ניתנה הוכחה כוללת על ידי לאונידס אלאוגלו. 

כיוון שהוכחת המשפט נעשית באמצעות משפט טיכונוף, היא מתבססת על אקסיומת הבחירה.

== הטופולוגיה החלשה-* המוגדרת על המרחב הדואלי למרחב וקטורי טופולוגי ==

יהי X מרחב וקטורי טופולוגי נורמי (למשל מרחב בנך), ויהי <math> \ X^*</math> המרחב הדואלי שלו.<br />
נשים לב כי כל מרחב X כנ"ל, משוכן באופן קנוני במרחב הדואלי למרחב הדואלי <math> \ X^*</math>, על ידי אופרטורי הערכה בנקודה.<br />
כלומר לכל <math> x \in X</math>, נגדיר אופרטור <math> \ T_{x} </math> שיפעל על <math> \ X^*</math> באופן הבא - לכל <math> \ f \in X^*</math> יתקיים <math> \ T_{x} (f) = f(x)</math>. קל לראות כי <math> \ T_{x} </math> פונקציונל ליניארי רציף, וההתאמה 
<math> x \mapsto T_{x} </math> מהווה שיכון איזומטרי.<br />
הטופולוגיה החלשה-* (קרי חלשה-כוכב,weak-star באנגלית) על המרחב הדואלי <math> \ X^*</math>, מוגדרת כטופולוגיה החלשה ביותר כך שאופרטורי הערכה בנקודה המתוארים מעלה רציפים.<br />
באופן שקול, ניתן לכל אופרטור הערכה כזה <math> \ T_{x} </math> להגדיר סמינורמה על <math> \ X^*</math> על ידי <math> \ \rho_{x}(f)=|f(x)| </math>, לכל <math> \ f\in X^*</math>, והטופולוגיה החלשה-* היא הטופולוגיה המושרית על ידי משפחת הסמינורמות הללו.

נשים לב כי טופולוגיה זו חלשה מהטופולוגיה המקורית, כלומר כל קבוצה פתוחה בטופולוגיה החלשה-* היא אכן פתוחה בטופולוגיה המקורית.

== משפט בנך-אלאוגלו ==

יהי X מרחב בנך. כדור היחידה הסגור של המרחב הדואלי <math> \ X^*</math>, ביחס לטופולוגיה הנורמית שלו (המתקבלת מהנורמה האופרטורית), הוא קומפקטי ביחס לטופולוגיה החלשה-*.

== הוכחת המשפט ==

לכל <math>\ x \in X</math> נגדיר אינטרוול <math>\ I_x = \left[ -\|x\| , \|x\| \right] </math> ונסתכל במרחב מכפלת טיכונוף שלהם <math>\ K = \prod_{x \in X}{I_x}</math>. לומר שפונקציונל f נמצא בכדור היחידה זה שקול לומר שהגרף של הפונקציונל הליניארי f עובר בתוך כל אינטרוול ולא יוצא ממנו, כלומר: הגרף של f הוא "קו" שנמצא כולו בין קצוות ה"רצועה" שנוצרה על ידי האינטרוולים. בנוסחה, <math>\ | f(x) | \le \| x \| \iff f \in D(X^*)</math> כאשר D מסמל את כדור היחידה. לכן אפשר לשכן את כדור היחידה D בתוך K. 

לפי משפט טיכונוף K הוא קומפקט (קבוצה קומפקטית סגורה) כמכפלה של מרחבים קומפקטיים (כל אינטרוול הוא קומפקט כי מדובר בקבוצה סגורה וחסומה במרחב האוקלידי). 

כדי להוכיח ש-D הוא קומפקט מספיק להראות שזו קבוצה סגורה, אך זה ברור מאחר שלינאריות היא תכונה סגורה וכל פונקציונל ניתן להגדיר על ידי חיתוך כל התנאים הסגורים מהצורה <math>\ f( x_1 + x_2) = f(x_1) + f(x_2) \ , \ f(ax) = a f(x)</math>.

== ראו גם ==
* טופולוגיה חלשה
* משפט טיכונוף
* משפט קריין-סמוליאן

==קישורים חיצוניים==
* 

בנך-אלאוגלו
בנך-אלאוגלו
יאיר הגלעדי

יָאִיר הַגִּלְעָדִי לפי המקרא, היה השופט השביעי ששפט את ישראל בתקופת השופטים.
מוצאו של יאיר הוא משבט מנשה, מחצי השבט שממזרח לירדן.

==פועלו של יאיר==
יאיר נזכר בשלושה פסוקים בספר:
יאיר שייך לקבוצת "השופטים השקטים", שבעיקר ידוע שמם, אך פועלם נסתר. האויב מולו נלחם יאיר אינו נזכר בפסוקים ולכן אינו ידוע.

==מקור השם==
בפרשת כיבוש עבר הירדן המזרחי בתקופת התנחלות השבטים מופיע גיבור - יאיר בן מנשה (). יאיר בן מנשה כבש שטחים בחבל הארץ הגלעד אשר כונו מאוחר יותר "חוות יאיר", והתנחל בהם יחד עם בני שיבטו. במקרא נאמר: . 

עוד מסופר שהיו לו עשרים ושלוש ערים בארץ גלעד. מכאן השם יאיר הגלעדי. ייתכן והשופט השביעי אשר חי כשלוש מאות שנה אחרי יאיר בן מנשה, "אימץ" לעצמו את השם "יאיר הגלעדי" כשמו של אותו גיבור מתקופת ההתנחלות. 
השופט השמיני היה יפתח הגלעדי, אף הוא מהגלעד.

==חוות יאיר==
בתקופת שלמה המלך, נכללו חוות יאיר בתוך שטח הנציבות השישית - שהיא נציבות רמות גלעד ().

==סוף ימיו==
יאיר נקבר בקמון. ישנן השערות רבות ביחס למקום זה כיום.

== בספרות החיצונית ==

== יאיר בספרות הישראלית ==
ספר על יאיר הגלעדי נכתב על ידי סופר הילדים צבי ליברמן ויצא בהוצאת עמיחי. קורות חיו של השופט המתוארים בספר זה, הם פרי המצאתו של הסופר.

== לקריאה נוספת ==

* יאיר זקוביץ ואביגדור שנאן, גם כך לא כתוב בתנ"ך. תל אביב: ידיעות ספרים 2004. פרק כא' 'אשר לא יזבח לבעל ימות':השופט יאיר בספר קדמוניות המקרא. עמ' 237–249.
* יגאל אריאל, [http://www.herzog.ac.il/vtc/tvunot/al-atar4-5_ariel.pdf חוות יאיר - פרשת כיבוש והתנחלות בגולן], על אתר ד'-ה' (ניסן תשנ"ט), עמ' 159 - 169.
* הרב שמואל ישמח, [https://beinenu.com/sites/all/modules/pubdlcnt/pubdlcnt.php?file=/sites/default/files/alonim/207_71_79.pdf&nid=67508 זיהוי שבטו של כל שופט], ירחון האוצר, גיליון כט, סיוון תשע"ט, עמ' קפ - קפו

==הערות שוליים==

קטגוריה:שופטים בתנ"ך
קטגוריה:אישים משבט מנשה
אדון האור

אדון האור (באנגלית: Lord of Light) הוא ספר מדע בדיוני מאת רוג'ר זילאזני שנכתב בשנת 1967, וזיכה את כותבו בפרס הוגו ובמועמדות לפרס נבולה. תרגום עברי הופיע בהוצאת עם עובד בשנת 1978, בתרגום נורית רונאל.

עלילת הספר נעה על הגבול שבין מדע בדיוני לפנטזיה והיא מתארת עולם בו שולטים אנשים ("הראשונים") בעלי כוחות עליונים שמקורם בטכנולוגיה, שהתיישבו בעולם זה לפני זמן רב, אך בעזרת טכנולוגיה של העברת אישיותם וזיכרונותיהם לגוף חדש, הם למעשה זוכים לחיי נצח. שאר בני האדם בכוכב, צאצאיהם של המתיישבים הראשונים, חיים חיי מחסור ובורות ועובדים את האלים מבלי לדעת על מקור כוחם. העלילה מתרכזת בסיפורו של סאם, "הבודהא", אחד הראשונים, שמנהל מאבק ממושך לשחרור העולם מעריצותם של האלים באמצעות הנגשת הטכנולוגיה לכלל האוכלוסייה. בעלילה משולבים אלמנטים רבים מהמיתולוגיה ההינדית והבודהיסטית והוא נחשב על ידי רבים לפסגת יצירתו של זילאזני.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:יצירות זוכות פרס הוגו לרומן הטוב ביותר
קטגוריה:ספרי 1967
קטגוריה:ספרי רוג'ר זילאזני
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד: מדע בדיוני
המלחמה ההונגרית-סלובקית

המלחמה הסלובקית הונגרית או המלחמה הקטנה, מלחמה במזרח סלובקיה שנערכה בין 23 במרץ ל-31 במרץ/4 באפריל 1939 בין הרפובליקה הסלובקית הראשונה לבין הונגריה.

==רקע==
בסתיו 1938 צ'כוסלובקיה (שכללה את סלובקיה) אולצה לוותר על שטחים בגבול לגרמניה והונגריה. ב-14-15 במרץ 1939 אולצה סלובקיה להכריז על עצמאותה, שהוכרה גם על ידי הונגריה. באותו הזמן, האזורים הצ'כים סופחו לגרמניה כפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה ורותניה הקרפטית הכריזה אף היא על עצמאות, אך נכבשה מיד על ידי הונגריה.

ב-22 במרץ 1939 ועדה סלובקית הונגרית שהגדירה את הגבול המשותף המזרחי החדש סיימה את עבודתה. כמו כן, הכוחות האחרונים של צ'כוסלובקיה לשעבר מרותניה הקרפטית (שהייתה כבר חלק מהונגריה) הועברו לשטחים הצ'כים, כך שהונגריה הניחה שלא נותרו כוחות גם בסלובקיה.

==המלחמה==
למחרת, ב-23 במרץ 1939 התקיפה הונגריה בהפתעה את סלובקיה מרותניה הקרפטית (כלומר ממזרח) כשההנחיות היו "להמשיך מערבה ככל האפשר". הכוחות הסלובקים המופתעים (שנתמכו על ידי חלק מהכוחות הצ'כים שטרם עזבו את סלובקיה) החלו במתקפת נגד ב-24 במרץ. חלק ניכר מהלחימה נעשה באוויר על ידי כוחות אוויריים. כאשר ב-25 במרץ תקיפות האוויר ההונגריות על תחנת חיל האוויר הסלובקי בספישסקה נובה וס הרגו 13 איש, תנועה אנטי הונגרית חזקה התעוררה בקרב האוכלוסייה המקומית. בזמן זה הושגה כבר הפסקת אש (24 במרץ), אף שהלחימה המשיכה עד 31 במרץ.

על אף שסלובקיה חתמה עם גרמניה על "חוזה הגנה", סרבה גרמניה לעזור למדינה (בהפרה ישירה של ההסכם) ולא תמכה בסלובקיה במהלך המשא ומתן ההונגרי-סלובקי בתחילת אפריל. כתוצאה מכך, בהסכם שנחתם ב-4 באפריל בבודפשט, סלובקיה אולצה להעביר רצועת שטח במזרחה (1697 קמ"ר, 69,930 תושבים, 78 עיריות) לידי הונגריה.

36 אזרחים סלובקים נהרגו במלחמה.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.iabsi.com/gen/public/1939_annex_of_e_slovakia.htm 1939 Hungary Annexation of East Slovakia]

סלובקיה
הונגריה
קטגוריה:ממלכת הונגריה (1920–1946)
קטגוריה:1939 בהונגריה
מגדת העתידות (קאראווג'ו)

מגדת העתידות (באיטלקית: Buona ventura) הוא ציור שמן של האמן האיטלקי קאראווג'ו. הציור קיים בשתי גרסאות, שתיהן של קאראווג'ו. הראשונה משנת 1594 (מוצגת במוזיאון הקפיטוליני שברומא) והשנייה משנת 1595 (מוצגת במוזיאון הלובר בפריז).

שני התאריכים משוערים ואינם ידועים בוודאות. בתקופה זו עזב קאראווג'ו את בית מלאכתו של ג'וזפה סזרי והחל למכור עבודותיו באמצעות הסחור קוסטנטינו.

היצירה היא מאותו ז'נאר כמו היצירה הקלפן שצוירה באותה עת. 

היצירה מתארת בחור הלבוש בצורה ראוותנית (בגרסה המאוחרת - זהו מריו מיניטי, הצייר הסיציליאני, ידידו של קאראווג'ו), שאת עתידו קוראת מגדת עתידות צועניה. הבחור הראוותן מביט במגדת העתידות ואינו רואה כי היא גונבת את טבעתו.

הנערה הצועניה שבתמונה היא צועניה אמיתית שקאראווג'ו בחר מבין הצועניות ברחוב. הביוגרף שלו ג'ווני פטרו בלורי כתב כי קאראווג'ו העדיף לצייר אנשים אמיתיים אותם רואים ברחוב על העתקת תמונות קיימות או פסלים עתיקים.

התמונה שצוירה בשנת 1594 הביאה פרסום רב לקאראווג'ו הצעיר, אולם בשל עוניו נזקק קאראווג'ו למזומנים ומכר את הציור תמורת הסכום הנמוך של 8 סקודי. הציור נרכש על ידי הבנקאי והאספן המרקיז וינצ'נטה ג'וסטיניאני שהפך לפטרון של קאראווג'ו. ידידו של גוסטיניאני, הקרדינל פרנצ'סקו מריה דל מונטה רכש את הקלפן בשנת 1595, ואף הזמין העתק של היצירה - ועבורו צוירה הגרסה השנייה של מגדת העתידות. 

הגרסה השנייה הועתקה מהראשונה במספר השינויים - הרקע הסתמי בגרסה הראשונה הפך לקיר עם חלון ווילונות, וכן בגדי הדמויות עשויים בדיוק רב יותר. כמו כן הבחור ממנו נגנבת הטבעת צעיר וילדותי יותר בגרסה השנייה מבראשונה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קאראווג'ו
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:מוזיאון הלובר: ציורים
קטגוריה:אוספי המוזיאונים הקפיטוליניים
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:נשים בציור
קטגוריה:ניבוי עתידות
אילון הזבולוני

אֵילוֹן הַזְּבוּלֹנִי לפי המקרא, היה השופט העשירי ששפט את ישראל בתקופת השופטים.

אילון נזכר בשני פסוקים בספר שופטים:

האויב מולו נלחם אילון אינו נזכר בפסוקים, ולכן אינו ידוע. אילון שפט את ישראל עשר שנים ונקבר באַיָּלוֹן.

מקור השם אילון שנוי במחלוקת בקרב החוקרים. לרוב שם זה מתפרש כקשור לעץ האלון. לפי סיומת השם '-וֹן', ניתן לפרש את השם כקשור לאייל ודומה לעגלון מבחינת המשקל. אפשרות שלישית היא שהשם קשור לשם האכדי "אִלָנׁם" שמשמעותו איש האלוהים או האל הקטן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שופטים בתנ"ך
קטגוריה:שבט זבולון
בכחוס (קאראווג'ו)

בכחוס הוא ציור שמן של האמן האיטלקי קאראווג'ו משנת 1596 לערך. היצירה מוצגת בגלריה אופיצי בפירנצה.

ביצירה ניתן לראות את האל בכחוס השוכב וסביבו ענבים ועלי גפן, ועל שולחן אבן מולו צלחת פירות וקנקן יין אדום. בידו השמאלית בכחוס מחזיק ולכאורה מציע לצופה גביע מוזהב של יין.

היצירה צוירה זמן קצר לאחר שקאראווג'ו עבר לביתו של הפטרון הראשון שלו - הקרדינל דל מונטה, ומשקפת את תחומי העניין של חברי הקרדינל - ההומניזם והמסורת היוונית העתיקה.

הציור מציג בפועל נער שיכור הלובש סדין, וזה בניגוד למקובל באותה עת, של ציור אלים יווניים בצורה "מושלמת" של אנשים בוגרים. יש סברה כי הנער בציור הוא חברו של קאראווג'ו - מריו מיניטי.

הקנקן זכה להתעניינות רבה בשל העובדה שלאחר ניקוי הציור ניתן לראות עליו את ההשתקפות של האמן מצייר את התמונה. הפירות מייצגים את הגישה הנהנתנית המכונה "קרפה דיים" (Carpe diem) - "חייה את היום", בניגוד לציורי הממנטו מורי (Memento mori) - "זכור את יום המוות!".

חלק מהמלומדים סבורים שמאחר והדוגמן לא יכול היה להחזיק את ידו מושטת זמן ארוך מספיק על מנת שהוא יצויר, קאראווג'ו, בעת שצייר החזיק מולו מראה וצייר למעשה את ידו הימנית המשתקפת במראה (והיד השמאלית בתמונה היא למעשה יד ימנית).

==קישורים חיצוניים==

*[http://webexhibits.org/hockneyoptics/post/grundy7.html דיונים בתאוריות "הידע הסודי" - השימוש באמצעים אופטיים על ידי אמנים ובהם קאראווג'ו]

קטגוריה:קאראווג'ו
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציור של תקופת הבארוק
קטגוריה:אוספי גלריית אופיצי
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
עבדון בן הלל

עַבְדּוֹן בֶּן הִלֵּל לפי המקרא, היה שופט בתקופת השופטים. עבדון נזכר בשלושה פסוקים בספר שופטים:

האויב שמולו נלחם עבדון, אם בכלל, אינו נזכר בפסוקים, ולכן אינו ידוע. עבדון שפט את ישראל שמונה שנים ונקבר בפרעתון, המזוהה על ידי החוקרים, עם הכפרים הפלסטינים פרע'תה ופרח'ה שבשומרון.

על פי הרב דוד הלל וינר, אין מדובר בשם יהודי כלל אלא בכינוי שמטרתו להדגיש את מעמדו של השופט בתור נציב העיר מטעם עם פולש כלשהו. לטענתו של וינר הר העמלקי, שמוזכר בהקשר של עבדון, הוא למעשה האזור הגבוה עליו יושבת העיר גזר שנכללה בתחום נחלתו של שבט אפרים, אולם לא נכבשה על ידי בני ישראל מידי העמלקים (הכנענים). לעניין שינוי שמה של גזר לפרעתון משיב וינר כי בעקבות מסע המלחמה שערך פרעה מרנפתח בארץ ישראל, אשר במהלכו נלכדה העיר (אירוע המוזכר במצבת ישראל), הוסב שמה לפרעתון מתוך כבוד לפרעה מרנפתח. מתוך הנחה זאת היה עבדון נתין מצרי (עבדון, על שם השעבוד למצרים) המופקד על גזר (המאבק של שבט אפרים בעמלק בניסיון להתנחל בעיר היה, כאמור, חלק מרכזי בפעולותיו של השבט).

הנוכחות העמלקית בגזר נותרה אמנם גם לאחר כיבושה בידי מרנפתח (לטענתו של וינר המאבק בין העברים לעמלקים על השליטה בעיר נמשך עד לכיבושה בידי המצרים בתקופת מלכות שלמה וצירופה אל ממלכת ישראל), אולם לטענתו הצליח עבדון לבסס בעיר את שלטונו של שבט אפרים, דבר הנרמז בתיאור העיירים, שכן תיאור הרכבת צאצאיו של עבדון על גבי עיירים מדגישה את מעמדם בתור מנהיגים, בדומה למסופר בפרשת יאיר הגלעדי.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שופטים בתנ"ך
קטגוריה:אישים משבט אפרים
שגור


שָגור (בערבית: الشاغور, תעתיק מדויק: אלשאע'ור) הייתה עיר בבקעת בית כרם (בקעת שגור) בלב הגליל. 

בשנת 2003, כחלק מחוק ההסדרים, אוחדו היישובים: בענה, דייר אל-אסד ומג'ד אל-כרום תחת מועצה מקומית משותפת בשם "שגור" (בתחילה נקרא האיחוד "מכבד"א" כראשי התיבות של היישובים המרכיבים אותו, מג'ד אל כרום, בענה ודייר אל אסד). בשנת 2005 הוכרז היישוב כעיר. 

בנובמבר 2008 אישרה הכנסת חוק המבטל את האיחוד, החל מ-1 בדצמבר 2008, ומשיב את המצב לקדמותו. העירייה המאוחדת נוהלה בידי ועדה קרואה, עד לסיומן של בחירות נפרדות למועצות המקומיות.

==אוכלוסייה==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2003
קטגוריה:יישובים ערביים בישראל
קטגוריה:ישראל: ערים לשעבר
קטגוריה:רשויות מקומיות מאוחדות בישראל
קטגוריה:שגור
קטגוריה:ישראל: ערים לא-יהודיות
פונקציית אקרמן

[[וילהלם אקרמן]]
פונקציית אקרמן היא דוגמה פשוטה לפונקציה רקורסיבית שאיננה רקורסיבית פרימיטיבית. פונקציה זו גדלה מהר יותר מכל פונקציה רקורסיבית פרימיטיבית. לשם המחשה, <math>A(4,2)</math>, בבסיס 10, הוא מספר בן 19,729 ספרות.

הפונקציה נקראת על-שם מי שהגדיר אותה, בשנת 1928, המתמטיקאי הגרמני וילהלם אקרמן. 

==הגדרה==
פונקציית אקרמן מחושבת על ידי ההגדרה הרקורסיבית הבאה:
:<math>A(m,n)=\begin{cases}n+1&:m=0\\A(m-1,1)&:m>0,n=0\\A(m-1,A(m,n-1))&:m>0,n>0\end{cases}</math>
עבור <math>m,n</math> טבעיים.

ניתן לבטא את פונקציית אקרמן במונחי החץ של קנות' והחץ של קונוויי. הזהויות הן (<math>m>2,n</math> טבעיים):
*החץ של קנות': <math>A(m,n)=2\uparrow^{m-2}(n+3)-3</math>
*החץ של קונוויי: <math>A(m,n)=(2\to(n+3)\to(m-2))-3</math>

==דוגמה==
נחשב את הערך <math>A(2,2)</math>:
:<math>\begin{align}
A(2,2)&=A(1,A(2,1))\\
&=A(1,A(1,A(2,0)))\\
&=A(1,A(1,A(1,1)))\\
&=A(1,A(1,A(0,A(1,0))))\\
&=A(1,A(1,A(0,A(0,1))))\\
&=A(1,A(1,A(0,2)))\\
&=A(1,A(1,3))\\
&=A(1,A(0,A(1,2)))\\
&=A(1,A(0,A(0,A(1,1))))\\
&=A(1,A(0,A(0,A(0,A(1,0)))))\\
&=A(1,A(0,A(0,A(0,A(0,1)))))\\
&=A(1,A(0,A(0,A(0,2))))\\
&=A(1,A(0,A(0,3)))\\
&=A(1,A(0,4))\\
&=A(1,5)\\
&=A(0,A(1,4))\\
&=A(0,A(0,A(1,3)))\\
&=A(0,A(0,A(0,A(1,2))))\\
&=A(0,A(0,A(0,A(0,A(1,1)))))\\
&=A(0,A(0,A(0,A(0,A(0,A(1,0))))))\\
&=A(0,A(0,A(0,A(0,A(0,A(0,1))))))\\
&=A(0,A(0,A(0,A(0,A(0,2)))))\\
&=A(0,A(0,A(0,A(0,3))))\\
&=A(0,A(0,A(0,4)))\\
&=A(0,A(0,5))=A(0,6)\\
&=7
\end{align}</math>

לעומתו, ניתן לראות כי:
:<math>\begin{align}
A(4,3)&=A(3,A(4,2))\\
&=A(3,A(3,A(4,1)))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(4,0))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(3,1))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(2,A(3,0)))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(2,A(2,1)))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(2,A(1,A(2,0))))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(2,A(1,A(1,1))))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(2,A(1,A(0,A(1,0)))))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(2,A(1,A(0,A(0,1)))))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(2,A(1,A(0,2))))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(2,A(1,3)))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(2,A(0,A(1,2))))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(2,A(0,A(0,A(1,1)))))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(2,A(0,A(0,A(0,A(1,0))))))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(2,A(0,A(0,A(0,A(0,1))))))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(2,A(0,A(0,A(0,2)))))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(2,A(0,A(0,3))))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(2,A(0,4)))))\\
&=A(3,A(3,A(3,A(2,5))))\\
&=\ldots\\
&=A(3,A(3,A(3,13)))\\
&=\ldots\\
&=A(3,A(3,65533))\\
&=\ldots\\
&=A(3,2^{65536}-3)\\
&=\ldots\\
&=2^{2^{65536}}-3
\end{align}</math>
כלומר ההפרש הוא עצום.

==ראו גם==
*מספרים גדולים

==קישורים חיצוניים==
*
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רקורסיה
קטגוריה:פונקציות בעלות גידול על-מעריכי
אקרמן
אנושי, אנושי מדי

אנושי, אנושי מדי (בגרמנית: Menschliches, Allzumenschliches), בכותרת משנה ספר לחופשיים ברוח, הוא ספר מאת הפילוסוף פרידריך ניטשה. הספר פורסם לראשונה בשנת 1878 וחלקו השני, דעות מעורבות ופתגמים (Vermischte Meinungen und Sprüche) ב-1879. חלק אחרון בשם "הנווד והצל שלו" (Der Wanderer und sein Schatten) פורסם ב-1880. ניטשה הקדיש את המהדורה הראשונה של החלק השני לפילוסוף הצרפתי וולטר ובמקום הקדמה, החלק הראשון נפתח בציטוט של דקארט. בשנת 1886 הוציא ניטשה לאור את שלושת החלקים יחדיו במהדורת שני כרכים, בתוספת מבוא לכל כרך. הציטוט של דקארט וההקדשה לוולטר הוסרו.

את הספר תרגמו לעברית יעקב גוטשלק ואדם טננבאום, והוא יצא לאור בהוצאת מאגנס, בתוספת הקדמה של יעקב גולומב בשנת 2008.

==סגנון ומבנה==
ספרו הראשון של ניטשה, הולדת הטרגדיה, כתוב בסגנון רציף וקריא. בספרו "אנושי, אנושי מדי", מציג ניטשה סגנון כתיבה חדש הבנוי כקובץ אפוריזמים (מכתמים) באורכים משתנים. ניטשה אימץ את הסגנון החדש והמשיך להשתמש בו ברבים מספריו הבאים. הסגנון מתאים את עצמו לרבים מהרעיונות המובעים בספר, חלקם בני שורה אחת ואחרים על פני מספר עמודים. ייתכן והסגנון התמציתי קשור גם להידרדרות במצבו הבריאותי של ניטשה, שבשעת כתיבת הספר כבר סבל מקשיי ראייה ומיגרנות קשות. בשנת 1879, שנה לאחר פרסום הספר, הוא נאלץ לעזוב את משרת הפרופסורה בה החזיק באוניברסיטת בזל, מפאת מצבו הבריאותי הרעוע.

הכרך הראשון של החיבור כולל הקדמה בת 8 אפוריזמים, תשעה פרקים על פי נושאים הכוללים 638 אפוריזמים, שיר קצר ואחרית דבר ("בין ידידים").
פרקי הכרך הראשון הם:
# על הדברים הראשונים והאחרונים
# לתולדות התחושות המוסריות
# החיים הדתיים
# מתוך נפשם של אמנים וסופרים
# סימנים לתרבות גבוהה וירודה
# האדם בהקשר החברתי
# אישה וילד
# מבט על המדינה
# האדם עם עצמו לבד
הכרך השני כולל שני חלקים ונחשבים לחיבורים נפרדים: "דעות ואמירות שונות" (408 אפוריזמים) ו"הנודד וצלו" (350 אפוריזמים).

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
*
*
*
* Copleston, Frederick C. A History of Philosophy, Volume VII: Modern Philosophy: From the Post-Kantian Idealists to Marx, Kierkegaard, and Nietzsche. New York: Doubleday, 1994.
* Craig, Gordon A. Germany: 1866-1945. Oxford: Oxford University Press, 1978.
* Kaufmann, Walter A. Nietzsche: Philosopher, Psychologist, Antichrist. 4th ed. Princeton: Princeton University Press, 1974.
* Nietzsche, Friedrich W. Basic Writings of Nietzsche. Trans. Walter A. Kaufmann. New York: Modern Library, 2000.
* Nietzsche, Friedrich W. Human, All Too Human: A Book for Free Spirits. Trans. Marion Faber, with Stephen Lehmann. Lincoln: University of Nebraska Press, 1984.
* Nietzsche, Friedrich W. Human, All Too Human: A Book for Free Spirits. Trans. R. J. Hollingdale. Cambridge: Cambridge University Press, 1996.
* Nietzsche, Friedrich W. The Portable Nietzsche. Trans. Walter A. Kaufmann. New York: Viking Press, 1954.
* Tanner, Michael, et al. German Philosophers: Kant, Hegel, Schopenhauer, Nietzsche. Oxford: Oxford University Press, 1997.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* , ביקורת על התרגום לעברית
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כתבי פרידריך ניטשה
קטגוריה:ספרי 1878
קטגוריה:ביקורת דת בספרות
קטגוריה:ספרי הוצאת מאגנס
אנהידריט

אנהידריט הוא מינרל המורכב מסידן וסולפט (תחמוצת הגופרית) והרכבו הכימי הוא CaSO<sub>4</sub>. הרכב זה דומה להרכב המינרל גבס הנפוץ יותר, למעט המים ואכן משמעות שמו של המינרל הוא "חסר מים". בחשיפה למים האנהידריט סופח את המים והופך לגבס.

אנהידריט מצוי לעיתים קרובות במרבצי מלח יחד עם גבס. המינרל נתגלה לראשונה ב-1794 במכרה מלח בטירול. בתצורה זו העומק בו מצוי המינרל הוא קריטי מכיוון שבסמוך לפני הקרקע אנהידריט משתנה לגבס על ידי ספיחה של מי תהום. 

מתמלחת ימית שוקע סולפט הסידן בדרך כלל כגבישים של גבס, אך אם התמלחת מכילה עודף של נתרן או אשלגן כלוריד שוקע אנהידריט. זו גם אחת מהשיטות להכין את המינרל באופן מלאכותי והיא זהה לצורה בה הוא נוצר בטבע, המינרל נפוץ באגני השקעה של מלחים.

את השם אנהידריט טבע אברהם גוטלוב ורנר ב-1804, בשל המחסור במים בתהליך ההתגבשות בהשוואה לקיומם בגבס. שמות נוספים שקיבלו סוגים של אנהידריט הם מוריאסיט וקרסטניט. הראשון, שם קדום יותר ניתן תחת הרושם שהחומר הוא כלוריד (מוריאט). סוג גרגרי מתפצל של אנהידריט מוולפינו שליד ברגאמו בלומברדיה מכונה וולפיניט. סוג זה נהוג לחתוך וללטש למטרות קישוט. אנהידריט שצבעו כחול-לילך קרוי "אנג'ליט" בשל צבעו ה"מלאכי" (אנג'ל בלועזית).

השימושים הנפוצים באנהידריט הם, כמקור לחומצה גופריתית, לדישון. כמו כן מוסיפים אנהידריט לסוגי מלט מסוימים.

מקומות ראויים לציון שבהם מצוי אנהידריט הם מקסיקו, פרו, גרמניה וניו מקסיקו. בישראל יש אנהדריט בסלעי הכיסוי של הר סדום.

==קישורים חיצוניים==

*[http://webmineral.com/data/Anhydrite.shtml אנהידריט באתר webmineral]
* 

קטגוריה:מינרלים סולפטיים
קטגוריה:מינרלים יוצרי סלעים
קטגוריה:מינרלים
המטרופולין של קנזס סיטי

המטרופולין של קנזס סיטי (Kansas City Metropolitan Area), היא מטרופולין השוכנת במערב התיכון בארצות הברית – במפגש הנהרות קנזס ומיזורי, ובגבול המדינות קנזס ומיזורי. במטרופולין אוכלוסייה של 2,035,334 תושבים (בשנת 2010), והוא ה-29 בגודלו בארצות הברית, השני בגודלו במיזורי (אחרי סנט לואיס), והגדול ביותר בקנזס (לפני ויצ'יטה). שטחו 20,596 קמ"ר, והוא כולל תשעה מחוזות במיזורי ושישה מחוזות בקנזס. 

לפי מפקד 2010, נמצאים במטרופולין 2,009,342 איש, וההערכה עבור 2014, היא שבמטרופולין נמצאים 2,071,133 איש. 
קנזס סיטי שבמיזורי היא העיר הגדולה והמרכזית במטרופולין. שטחה 823 קמ"ר, ויש בה 459,787 תושבים.

במטרופולין קרוב למאה ערים נוספות. בשמונה עשרה מהן בין 10,000 ל-100,000 תושבים, ובארבע ערים (נוסף על קנזס סיטי שבמיזורי) יש יותר מ-100,000 תושבים:
* אוברלנד פארק שבקנזס (191,278 תושבים ב-2017)
* קנזס סיטי שבקנזס (151,709 תושבים ב-2016)
* אוליית'ה שבקנזס (137,472 תושבים ב-2017)
* אינדיפנדנס שבמיזורי (117,306 תושבים ב-2017)

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110901214549/http://kcmetro.com/ מדריך למטרופולין של קנזס סיטי].
* [http://www.marc.org/metrodataline/ מידע על המטרופולין] באתר MARC - ארגון הרשויות המקומיות והמחוזיות במטרופולין.

==הערות שוליים==

קטגוריה:קנזס: ערים
קטגוריה:מיזורי: ערים
קטגוריה:ארצות הברית: אזורי מטרופולין

simple:Kansas City
ואצלב טאליך

ואצלב טאליך (בצ'כית: Václav Talich; 28 במאי 1883 – 16 במרץ 1961) היה מנצח וכנר צ'כי.

== ביוגרפיה ==
טאליך נולד בקְרֶמְזִיר, אוסטרו-הונגריה (כיום קרומז'יז' ברפובליקה הצ'כית), ולמד בקונסרבטוריון של פראג. היה, בין השאר, תלמידו של אוטאקאר שווצ'יק. לתקופה קצרה היה כנר ראשי של הפילהרמונית של ברלין. משנת 1919 עד 1931 ושוב מ-1933 עד 1941 שימש כמנצח ראשי של התזמורת הפילהרמונית הצ'כית. הוא רומם את התזמורת לדרגה בינלאומית מכובדת ויצא איתה למסעות קונצרטים בעולם.

בשנת 1935 התמנה למנהל אופרה ראשי של התיאטרון הלאומי הצ'כי. את משרתו זו נאלץ לעזוב כשהגרמנים סגרו את התיאטרון בשנות מלחמת העולם השנייה. טאליך חזר אל משרתו לאחר תום המלחמה, פוטר לאחר חילוקי דעות עם הממשלה, חזר אל עמדתו הקודמת זמן קצר לאחר מכן ושוב פוטר אחרי שהמפלגה הקומוניסטית השתלטה על המדינה. בהמשך היה למנצחה של התזמורת הפילהרמונית הסלובקית שאך זה קמה בברטיסלאבה; הקומוניסטים אפשרו לו לפחות להקליט בשמו הוא, שלא כמו במקרה של רפאל קובליק, שתקליטיו הוכנסו לא פעם לאריזה חדשה, שעליה התנוססו המילים "ללא מנצח".

טאליך עסק רבות בהוראה, ובין תלמידיו היה צ'ארלס מקקראס. הוא מת בברון.

טאליך נודע בעיקר בפרשנויותיו למלחינים צ'כים כמו אנטונין דבוז'אק, בדז'יך סמטנה ויוזף סוק. כמו כן עשה רבות להכנסת האופרות של לאוש יאנאצ'ק לרפרטואר הסטנדרטי.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20090903023029/http://pagesperso-orange.fr/alain.cf/talich.htm קורות חיים מפורטים, תמונות וצילומי תקליטים (בצרפתית)]
* [http://www.supraphon.cz/cs/katalog/databaze-titulu/vysledky-hledani/?hledany_vyraz=V%E1clav+Talich הקלטות של טאליך בחברת סופראפון]

קטגוריה:מנצחים צ'כים
קטגוריה:כנרים צ'כים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1883
קטגוריה:נפטרים ב-1961
אויגן יוכום

אויגן יוכום
אויגן יוכום (בגרמנית: Eugen Jochum; 1 בנובמבר 1902 – 26 במרץ 1987) היה מנצח גרמני.

== ביוגרפיה ==
יוכום נולד בבאבנהאוזן, סמוך לאאוגסבורג, בגרמניה. הוא למד נגינה בפסנתר ובעוגב באאוגסבורג וניצוח במינכן. עבודתו הראשונה הייתה כפסנתרן חזרות באופרה של מינכן ואחר כך בקיל.

הופעתו הראשונה כמנצח הייתה עם הפילהרמונית של מינכן בשנת 1927, ובאותה שנה התמנה למנהל מוזיקלי בקיל. בתקופתו המוקדמת כמנצח הוא היה מנהל מוזיקלי בדואיסבורג, ברדיו ברלין, ומנצח באופרה של המבורג, שם ניצח על מוזיקה מאת מלחינים כמו פאול הינדמית ובלה בארטוק, שהנאצים אסרו על השמעתם בכל מקום אחר. פעילותו הסדירה במהלך תקופת השלטון הנאצי הדליקה נורה אדומה אצל שלטונות הכיבוש האמריקאים, והם עיכבו את מינויו למשרה במדינת בוואריה, שהייתה בתחום השלטון הצבאי האמריקאי. לאחר שלא נמצאה הוכחה שהייתה ליוכום זיקה כלשהי למפלגה הנאצית, ושלא נתן לשלטונות הנאצים להתערב בבחירותיו האומנותיות, הותר לו להתמנות למנצח המייסד של תזמורת רדיו בוואריה. בהמשך ניצח גם על תזמורת הקונצרטחבאו המלכותית באמסטרדם. בשנת 1975 התמנה למנצח כבוד של התזמורת הסימפונית של לונדון. הוא הרבה לנצח בפסטיבל ביירוית ובפסטיבל זלצבורג. 

יוכום זכור בעיקר בפרשנויותיו לאנטון ברוקנר. גם אחיו הצעיר, גיאורג לודוויג יוכום, היה מנצח.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20160125025633/http://www.robkruijt.0nyx.com/EugenJochum/jochrecs.htm Tribute page, including a complete discography]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:נגני עוגב גרמנים
קטגוריה:פסנתרנים גרמנים
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1902
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1987
בת-שבע שריף

לוחית הנצחה לנעם ובת שבע שריף בתל אביב
בת-שבע שריף (28 ביוני 1937 – 14 ביולי 2009) הייתה משוררת ישראלית. 

==ביוגרפיה==

שריף נולדה בתל אביב. בוגרת בית החינוך, הגימנסיה העברית "הרצליה" והפקולטה למדעי הרוח באוניברסיטה העברית.
לימדה ספרות בבתי ספר, ואחר כך שימשה כמפקחת ללימודי הספרות במשרד החינוך. במהלך חייה פרסמה 18 ספרי שירה.

שריף יזמה את "פרויקט שריף" שנקרא על שמה, בו הוקמה מסגרת העשרה ותרבות לעיירות פיתוח ושכונות מצוקה, שכללה ערבים ספרותיים עם סופרים ישראלים ביישובים אלו, ועוד.

שריף הייתה חברה בהנהלת אגודת הסופרים העבריים, באקדמיה העולמית לספרות, במועצה לתרבות ואמנות, במועצת האגודה למען החייל, במועצת העיתונות, ובוועד רשות השידור. 

שריף הייתה המשוררת הישראלית הראשונה שספריה תורגמו לסינית. 

שריף הייתה אחותו של המוזיקאי נעם שריף. נישאה למרדוך סגל, ממגיני יד מרדכי, ולהם שני ילדים.

נפטרה בגיל 72 בביתה בירושלים.

עיריית תל אביב קבעה לוחית הנצחה בכניסה לבית בו גדלה עם אחיה נעם, ברחוב העבודה 28.

==יצירותיה==
===ספרי שירה בעברית===
* "שירים" (הוצאת אופיר, תשכ"א) 
* "לא כל הנחלים" (הוצאת אופיר, תשכ"ח 1968) 
* "ביצוע שירי אהבה" (הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשל"ב 1972)
* "מלות כיבושין" ( הקיבוץ המאוחד, תשל"ה 1974) 
* "אדם ביקר" (הקיבוץ המאוחד, תשל"ט 1978)
* "אקח מועד" (הקיבוץ המאוחד, תשמ"א 1981)
* "אפר כלחם" (תשמ"ג 1982)בת שבע שריף בשנת 1962
* "החובה והזכות" (הדר, 1986) 
* "אנשים ישנים" ( ענבר-אופיר, תשס"ב 2002) 
* "אדם הוא הנפש" ( סקורפיו 88, תשס"ד 2003) 
* "מדבר אחים" (א.ע.א., תשס"ד 2004)
* "בין זמן הכנרת לזמן ירושלים" (א.ע.א., תשס"ו, 2006)
* "נכתב השנה" (א.ע.א., 2008) 
* "שיחות" (א.ע.א., 2009)
* "שירים נבחרים" (מוסד ביאליק, תשע"ג, 2013)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:חברי מועצת העיתונות בישראל
קטגוריה:בוגרות בית החינוך ע"ש א"ד גורדון
קטגוריה:בוגרי בית החינוך ע"ש א"ד גורדון
קטגוריה:בוגרות גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2009
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
הרמס קונרד

הרמס קונרד הוא דמות בסדרת ההנפשה פיוצ'רמה. הרמס הוא ביורוקרט ממוצא ג'מייקני ובעל אמונה ראסטאפרית ותסרוקת ראסטות בהתאם. דמותו מדובבת על ידי הקומיקאי פיל לאמר. 

הרמס נקרא על שם מכונת הכתיבה של יוצר הסדרה, מאט גריינינג, אשר נקראה "הרמס רוקט". בנוסף, הרמס הוא שמו של האל היווני האחראי על משלוחים, מידות וספורט - בדיוק כמו התמחויותיו של מקבילו המצויר. 

==דמותו==

הרמס הוא בירוקרט מדרגה 36 (ויותר מאוחר 37) העובד ב"פלנט אקספרס", חברת משלוחים פיקטיבית בסדרה פיוצ'רמה. במסגרת תפקידו הוא ממלא כמויות אדירות של טפסים, חותם על היתרים משפטיים ומודיע בשורות איוב לקרובי משפחה. בניגוד מוחלט לתדמית הראסטאפרית והג'מייקנית המקובלת, הרמס מכור לעבודתו באופן כמעט מוחלט ואף גוער תדירות בשאר הצוות על עצלנותם (בייחוד בדוקטור זוידברג). למרות היותו מכור לעבודה ואיש משפחה למופת, נרמז מספר פעמים בסדרה שהרמס, בדומה לרוב הרסטאפארים, משתמש קבוע במריחואנה.

===הקריירה הספורטיבית===
במהלך הסדרה מתגלה כי הרמס היה בעברו ספורטאי אולימפי המתמחה בלימבו. הוא אף השתתף באולימפיאדה בשנת 2980 כשילד קטן רץ למגרש, צעק: "אני רוצה להיות כמו הרמס" ושבר את גבו במהלך ניסיון לבצע תרגיל לימבו. האירוע השפיע באופן טראומתי על הרמס והוא זנח את אימוניו ונשבע לא להשתמש בכישורי הלימבו שלו לעולם. במהלך אחד מפרקי הסדרה נאלץ הרמס להשתמש בכישורים אלו על מנת להציל את חבריו, דבר הגרם לו לשקם את ביטחונו העצמי ולהתחרות באולימפיאדת 3004 מטעם ג'מייקה. 

בסרט "פיוצ'רמה: בנדר מצליח בגדול" משתמש הרמס שוב ביכולות הלימבו שלו, אך האירוע מתגלגל לפגיעה חמורה בגופו.

קטגוריה:דמויות פיוצ'רמה

cs:Seznam hlavních postav ve Futuramě#Hermes Conrad
40 אקרים ופרד

40 אקרים ופרד (באנגלית: Forty Acres and a Mule) היו ההבטחה או הביטוי המילולי של הפיצויים שאותם היו אמורים לקבל העבדים האמריקאים המשוחררים לאחר מלחמת האזרחים האמריקנית. הפיצויים היו צריכים לכלול 40 אקר אדמה בשביל חקלאות, וכן פרד שבעזרתו ניתן יהיה לחרוש ולעבד את הקרקע.

האזכור הראשוני לרעיון הסיוע לעבדים משוחררים הופיע בהצהרתו של נשיא ארצות הברית אברהם לינקולן בספטמבר 1863. במרץ 1865, הקים לינקולן את "הלשכה לעבדים משוחררים" (אנ') במטרה מוצהרת לסייע לעבדים משוחררים במזון, דיור, חינוך, בריאות ותעסוקה. כמספר חודשים לפני כן, ב-16 בינואר 1865, יצאה פקודת השדה המיוחדת מס' 15 של הגנרל האמריקאי ויליאם שרמן. הפקודה התייחסה למשפחות השחורות שחיו ליד החופים של קרוליינה הדרומית, ג'ורג'יה ופלורידה. השטח אליו התייחסה הפקודה הוא "האיים דרומית לצ'ארלסטון, שדות האורז העזובים שלאורך הנהרות ונמצאים עד 30 מייל מקו החוף וחבל הארץ שגובל בנהר סנט ג'ונס בפלורידה". מרבית מהקרקעות שנידונו למסירה כבר ננטשו על ידי בעליהן הלבנים ומחזיקי עבדים בפרוץ מלחמת האזרחים. הקרקעות נמסרו לפי הפקודה לראשי משק הבית. בפקודה של שרמן לא היה אזכור לפרדות, אם כי ייתכן שהצבא חילק אותן בכל זאת. עד ליוני 1865, יושבו כ-40,000 עבדים משוחררים על שטח של 400,000 אקר (1,600 קמ"ר) בג'ורג'יה וקרוליינה הדרומית.

לאחר ההתנקשות באברהם לינקולן, ביטל יורשו בתפקיד הנשיא, אנדרו ג'ונסון, את הפקודה. ג'ונסון החליט להעניק חנינה לתומכי וחיילי הקונפדרציה לשעבר והחזיר את הקרקעות לבעליהן מלפני פרוץ המלחמה. במקביל, ג'ונסון הטיל וטו על הצעת חוק שהסדירה סוגיות משפטיות לעבדים לשעבר והוגשה על ידי "הלשכה לעבדים משוחררים". ההצעה כלל לא הזכירה מענקי אדמה או פרדות ועברה בגרסה מרוככת, לאחר שהוטו של הנשיא ג'ונסון נעקף בקונגרס.

בעקבות הכישלון שנחלה ההבטחה, הביטוי "40 אקרים ופרד" הפך עם השנים למייצג הכישלון של תהליך הרקונסטרוקציה ושל המדיניות הנוגעת למעבר של אפרו-אמריקאים מעבדות לחירות.

== הערות שוליים ==

ארבעים אקרים
קטגוריה:ארצות הברית: עבדות
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
נבואה המזימה את עצמה

נבואה המזימה את עצמה היא מושג מתחום הפסיכולוגיה החברתית המתאר מקרה אמונה המביאה להתנהגות השוללת אותה באמצעות תהליך חברתי. בכך, היא מהווה את ההפך מנבואה המגשימה את עצמה.

==תהליך ההזמה==
בעל האמונה מתנהג בהתאם לאמונה שלו, הסביבה החברתית מגיבה בהתאם להתנהגות בעל האמונה אשר גורמת להזמת האמונה. 

לדוגמה: מורה עשוי לחזות שתלמיד מסוים יצטיין במהלך שנת הלימודים ולכן ידחק בו יתר על המידה. התלמיד, כתוצאה מהלחץ, הציפיות ושלל גורמים נוספים, לא יצליח לעמוד בתחזיות אלא ייכשל — תוצאה שלא הייתה מתרחשת לולא הייתה האמונה קיימת אצל המורה.

או בהיקף רחב יותר: תחזיות המנבאות קריסה של משק או אסון כלכלי קרב ובא, למשל, גורמות מעצם פרסומן לשינוי התנהגות בקרב המשקיעים, סוחרים או צרכנים שנחשפו לנבואה, ובכך עשויות לגרום לבסוף להזמתן. 

==תימוכין אמפיריים==
במסגרת מחקר שערכו בנושא, חילקו החוקרים בושמן באומיסטר וסטאק (1999) אוכלוסיית נבדקים לשתי קבוצות: קבוצה 1, שחבריה נחשפו לטענה פרו-קתרטית המעודדת פעולות אגרסיביות לפורקן כעסים (קתרזיס) מפני ש"פעולה אגרסיבית היא דרך טובה להירגע ולהפחית כעסים" (מרכיב הנבואה), ובשלב הבא ניתנה להם אפשרות לבצע פעולה אגרסיבית (להכות בשק אִגרוף הנמצא במעבדה), הביעו לאחר מכן רמות גבוהות יותר של כעס (שנמדדו ובאו לידי ביטוי בהתנהגות עוינת כלפי הנסיין ו/או אנשים אחרים בסביבה) — בהשוואה לחברי קבוצה 2, ששאר תנאיה היו זהים לקבוצה הראשונה, אך בניגוד אליה נחשפו חבריה בתחילה למסר אנטי-קתרטי (כזה שאינו מנבא שביצוע פעולה אגרסיבית יפחית כעסים באמצעות תהליך של קתרזיס).

העובדה שחברי קבוצה 1 התנהגו באופן הפוך למה שהנבואה ניבאה עבורם (דהיינו, בדוגמה זאת: אמונתם שלפעולה שעשו ישנה אפקט מרגיע של שיכוך כעסים), היא דוגמה למקרה בו עצם החשיפה לנבואה גורם למעשה להזמתה (מפני שלולא החזיקו באמונה זו – כפי שהתברר – היו הם כעוסים פחות ורגועים יותר בתום הפעילות).

==ראו גם==
* נבואה המגשימה את עצמה
* אפקט הנס החכם
* אפקט פלצבו
* אפקט הות'ורן

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלכלה התנהגותית
קטגוריה:פסיכולוגיה חינוכית
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
למידה ספירלית

התקדמות ספירלית
למידה ספירלית היא למידה שבה התלמיד נפגש עם ידיעות ומושגים ברמה בסיסית, מעבד את החומר הנלמד, ומבסס אותו, ובהמשך חוזר ופוגש את המושגים הקודמים בהקשרים חדשים, או ברמת עומק או פרוט גדולה יותר. כך בין מחזורי הלימוד, התלמיד מבסס את אותו ידע נלמד, המשמש גם כקונטקסט משותף, החיוני לצורך ההתקדמות ורכישת הידע החדש<ref></ref>.

הסכמה הספירלית מתארת את התהליך הזה, משום שלאורך הספירלה ישנה מצד אחד התקדמות עקבית בכיוון אחד, ומצד שני התקדמות מעגלית מחזורית.

בהתאם לכך, הוראה ספירלית היא כזו שעושה שימוש בחזרה לנושאים שנלמדו בעבר לאורך תהליך הלימוד, כאשר בכל פעם הלימוד הופך מעמיק יותר. מורים שמתכננים שיעורים באופן זה נדרשים לעשות זאת כך שכל שיעור מעלה את רמת המורכבות, ומתחיל בנקודה שבה השיעור הקודם הסתיים תוך התבססות על החומר שנלמד באותו שיעור. תלמידים שלומדים באופן זה עוסקים מספר פעמים בנושא נלמד מסוים, מה שתורם לביסוס שלו בזיכרון לאורך זמן<ref></ref>.

למידה ספירלית מהווה מרכיב בהתנהלות מערכת החינוך הישראלית ובתכנון הלימודים במערכת זו<ref></ref>. אחד העקרונות המקובלים במערכת החינוך הוא כי למידה ספירלית חשובה לא רק לתלמידים, אלא יש ליישם אותה במרחבים נוספים כגון ברמת צוותי המורים וברמת הצוות הניהולי. כחלק מתפיסה זו יש צורך בלמידה פנים-בית ספרית מתמשכת<ref>[https://www.mop.education/wp-content/uploads/2019/02/%D7%A4%D7%A1%D7%99%D7%9B%D7%95%D7%A4%D7%93%D7%92%D7%95%D7%92%D7%99%D7%94-%D7%91%D7%95%D7%93%D7%93%D7%99%D7%9D.pdf מערך למידה בנושא פסיכו פדגוגיה] שפרסם משרד החינוך, 2019</ref>.

==ראו גם==
* למידה
* תורת ההוראה
* הוראה מתקנת
==הערות שוליים==

ספירלית
שפת הבי"ת

שפת הבי"ת היא שפה מוצפנת בה משלבים אחרי כל תנועה את העיצור /b/ ואחריו את אותה התנועה. לדוגמה, במקום לומר "אני רוצֶה ספר", אומרים: אַבַּנִיבִּי רוֹבּוֹצֶבֶּה סֵבֵּפֶבֶּר. דוגמה נוספת, במקום לומר "אני שר", אומרים: אַבַּנִיבִּי שַׁבַּר.
ניתן להשתמש בכל אות, לאו דווקא באות ב' (שפת הגימל עם האות ג', וכו') ולאו דווקא באות אחת (דוגמת שפת הריש-גימל), אך השימוש באות ב' הוא הנפוץ ביותר.

השפה משמשת ילדים כשפת סתרים, וזאת בדיבור בלבד – לא נהוג להשתמש בה בכתב. שימוש נוסף הוא כמשחק מיומנות דיבור – מי שמתבלבל מפסיד במשחק.

השיר "אבניבי" בביצוע יזהר כהן, ששורת הפזמון שלו נכתבה בשפת הבית: "אבניבי אובוהבב אובותבך", זכה באירוויזיון 1978. עשור קודם לכן נעשה שימוש בשפה בשירה של להקת הנח"ל "רכלניות", שאת מילותיו כתב דוד עתיד.

==ראו גם==
* Pig Latin

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי ילדים
קטגוריה:משחקי מיומנות דיבור
קטגוריה:הצפנה