OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
איליושין Il-18

איליושין Il-18 (ברוסית: Ил-18, קוד דיווח נאט"ו: Coot) היה מטוס נוסעים עם 4 מנועים לטווח בינוני מתוצרת ברית המועצות. למטוס דגמים אחדים בשם זה וכן דגם אלינט בשם Il-20M.

==היסטוריית ייצור ושימוש==
לקראת מחצית שנות ה-50 היה ברור שמטוסי נוסעים על בסיס מנועי בוכנה כבר לא עונים לדרישות ונדרש פיתוח מטוס נוסעים מתקדם. ב-25 במאי 1956 משרד תכנון איליושין קיבל הנחיית הממשלה על תחילת העבודות. ביוני 1957 ראשי הממשל בראשות ניקיטה חרושצ'וב ראו את המטוס החדש. הטיסה הראשונה התקיימה ב-4 ביולי 1957. הדגם היה מיועד ל-75 נוסעים, אך במהלך הייצור הסדרתי הותאם המטוס ל-89 נוסעים. ב-20 באפריל 1959 התקיימו טיסות סדירות ראשונות.

במרוצת השנים תוכננו דגמים שונים, כולל דגמים לצרכים צבאיים. המטוס היה תחרותי לעומת מטוסים של יצרנים אחרים ולכן היה ניתן למכור אותו גם לחברות מחוץ לגבולות ברית המועצות. בסך הכל נמכרו כ-100 יחידות ל-17 חברות זרות. כלל הייצור התרכז במפעל ליד מוסקבה והייצור נמשך עד לשנת 1978. בתקופה זו נבנו 564 מטוסי נוסעים וכ-50 לצרכים אחרים, כולל צבאיים.

עד למחצית שנות ה-70 של המאה ה-20 היה ה-Il-18 המטוס העיקרי לטיסות פנים ארציות. בתחילת שנות ה-80 הופסק השימוש במרבית המטוסים, אך אחרוני ה-Il-18 נותרו בשירות עד לשנת 2002. בסוף שנת 2010 שימש אחד המטוסים שנותרו כמטוס מטען בטיסות פנים ארציות. בנוסף לכך, משרתים כ-20 מטוסים מדגם זה בחיל האוויר הרוסי כמטוסי פיקוד.

==דגמים==
*Il-18A - גרסה מקורית ל-89 נוסעים.
*Il-18B - דגם משופר עם מנוע חדש בעל אמינות גבוה יותר
*Il-18V - דגם משופר עם חלוקת חלל הנוסעים ל-3 חלקים.
*Il-18E - דגם משופר ל-110 נוסעים.
*Il-18D - דגם עם מנוע משופר, מתאים לטיסות לטווח ארוך.
*Il-18SALON - דגם מותאם להעברת משלחות ממשלתיות.
*Il-20M - דגם אלינט של Il-18. מוכר גם בשם Il-18D-36.

==קישורים חיצוניים==

*[http://russianplanes.net/planelist/Ilushin/Il-18/20/22/38 רשימת מטוסים וסיכום לגבי הפעלתם]
*[http://www.newsru.com/russia/20nov2001/il18.html סיכום תאונות בהם היה מעורב המטוס] 
*[http://www.airdisaster.com/cgi-bin/aircraft_detail.cgi?aircraft=Ilyushin+IL-18 סיכום תאונות בהם היה מעורב המטוס] 

קטגוריה:מטוסי נוסעים סובייטיים
קטגוריה:ברית המועצות: כלכלה
קטגוריה:מטוסי איליושין
רשומות חיפוש הרוחות

רשומות חיפוש הרוחות (בסינית מסורתית: 搜神記; בסינית מפושטת: 搜神记; בפין-יין: sōu shén jì, סוֹאוּ שֶׁן גִ'י) היא אסופה של אגדות, סיפורים קצרים ושמועות על רוחות ותופעות על-טבעיות אחרות. האסופה נערכה בסביבות שנת 350 לספירה, ומיוחסת לגָאן בָּאו, היסטוריון מחצר הקיסר יְוֵּ'אן מגִ'ין, אם כי היוצר אינו מצוין במפורש ביצירה.

==חשיבות==
הסיפורים ביצירה קצרים ותמציתיים, ואינם רבי רושם, אך השפעתם על הרומנים של הדורות הבאים בסין הייתה גדולה, ויצירות פנטזיה מאוחרות יותר נכתבו באותה צורת הכתיבה, ביניהן "סיפורים משונים מחדרון הפטפוטים" וסיפורי הפלאים של שושלת טאנג. פּוּ סונְגְלִינְג, אשר כתב את "סיפורים משונים מחדרון הפטפוטים", ציין בעצמו כי יצירתו של גָאן בָּאו עולה על יצירתו שלו בהרבה.

לא רק במבנה, אלא אף בשם השפיע הספר על דורות מאוחרים, ולא מעט ספרים כללו בשמם את הביטוי "חיפוש רוחות", ביניהם לפחות שלושה ספרים שנקראו אף הם באותו שם בדיוק - "רשומות חיפוש הרוחות".

חשיבות נוספת טמונה בטענתו של חוּ גֶ'נְחֶנְג: "השגתי את "רשומות חיפוש הרוחות ו"הרשומות המאוחרות של חיפוש הרוחות" וקראתי בהן, וכך הבנתי כי סגולת ג'ין מעוותת וכיליון בבסיסה.", טענה זו מכוונת לכך שפּוּ סונְגְלִינְג ראה בשליטי ג'ין בני משפחת סְה-מָה כתופסי שלטון במרמה אשר מעמדם אינו מוצדק, ומציגה את "רשומות חיפוש הרוחות" כחושפת טפח פוליטי מתקופת שושלת ג'ין.

"רשומות חיפוש הרוחות" תורגמה לאנגלית בשנת 1996, ויצאה לאור בהוצאת סטנפורד.

==רקע==
פּוּ סונְגְלִינְג היה פקיד ממשלתי אשר בתקופת שושלת ג'ין הגיע למעמד של "שרת קבע ופרש ההתרופפות" - הפקיד שאחראי להתריע על פגמים בהתנהלותו של הקיסר. על פי הכתוב, נפטר אביו בגיל צעיר, ואמו הקנאית ניצלה את הרגע בו קברו את אביו, ודחפה את הפילגש שלו לתוך ארון המתים, והיא נקברה בחיים. כעבור עשר שנים נפטרה אמו, וקברו אותה ביחד עם אביו. וכשפתחו את ארון הקבורה מצאו את הפילגש של אביו שוכבת על גופת אביו מבלי שגופה התקרר. היא עוד המשיכה לחיות מספר שנים לאחר שהוציאו אותה והחזירו אותה לבית. בנוסף מסופר כי אחיו הגדול מת ו"חייו פסקו למספר ימים" ואז שב לחיים. בשל כך גילה פּוּ סונְגְלִינְג משיכה לענייני שדים ורוחות, וכתב את "רשומות חיפוש הרוחות".

"רשומות חיפוש הרוחות" בגרסתה המקורית לא שרדה לימינו, וכפי הנראה אבדה בתקופה שבין שושלת סונג לבין שושלת יואן. הגרסה המוכרת כיום היא תוצאה של איסוף ציטוטים מן היצירה שביצעו דורות מאוחרים, מתוך מקורות כגון "העתקי הספרים של האולם הצפוני", "אוסף הספרות", "המקראות הקיסריות של עידן טָאיְפִּינְג" ו"יער הפנינים של גן הדהארמה".

==מבנה היצירה==
ב"רשומות חיפוש הרוחות" שהגיעו לימינו מתועדים 464 סיפורים ב-20 מגילות. במקור היו ביצירה 30 מגילות. מרבית הסיפורים הם אגדות עם העוסקות במפלצות, פלאים, קדושים דאואיסטיים ומכשפים, אך יש גם ליקוטים של פלאים ומוזרויות מתוך ההיסטוריות הרשמיות של השושלות, עם לא מעט חזרות בעלילות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סין: היסטוריה
קטגוריה:ספרות סינית
קטגוריה:ספרי המאה ה-4
קטגוריה:מיתולוגיה סינית
למור חום

למור חום (שם מדעי: Eulemur fulvus), הוא מין של למור, תפוצתו ביערות הגשם בצפון-מערב מדגסקר.

משקלו של למור חום 3 קילוגרם, אורכו 40 סנטימטרים, אורך זנבו כאורך גופו. משך חייו יכול להגיע ל-15 שנה. הלמור החום ניזון מעלים, פירות וזרעים.

הלמור החום חי בקבוצות המונות בין 3 ל-12 למורים ללא מנהיג. להקות הלמור החום נמצאות ליד להקות למוריים אחרים, ובעת ריב הם יימנעו ממגע וקשר אחד מן השני.

לאחר הריון של שלושה עד שלושה חודשים וחצי בסוף הקיץ, ממליטה נקבת הלמור שני גורים שנשארים בצמוד לאמם. לאחר כשבועיים הם מתחילים את צעדיהם הראשונים ולאחר כחודש הם הופכים לעצמאיים.

כמו שאר הלמוריים גם אוכלוסיית מין זה נמצאת בירידה עקב גיזום היערות וציד לצורך מסחר והכנת בגדים.

==מיון==
עד לשנת 2000 במין למור חום היו 6 תת-מינים:
* תת-מין למור חום מצוי (Eulemur fulvus fulvus)
* תת-מין למור חום-סנפורד (Eulemur fulvus sanfordi)
* תת-מין למור לבן-ראש (Eulemur fulvus albifrons)
* תת-מין למור אדום (Eulemur fulvus rufus)
* תת-מין למור חום-צוואר (Eulemur fulvus collaris)
* תת-מין למור אפור-ראש (Eulemur fulvus albocollaris)
בשנת 2001 העלה האנתרופולוג קולין גרובס (Colin Groves) את כל תת-המינים לרמת מינים. היום המין כולל שני תת-מינים: למור חום מצוי (Eulemur fulvus fulvus) ותת-המין למור חום מיוט (Eulemur fulvus mayottensis) האנדמי לאי מבוזי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20131103234405/http://www.hironit.co.il/?CategoryID=501&ArticleID=238 למור חום - החברה העירונית ראשון לציון]
* [http://www.haifazoo.co.il/בעלי_חיים_בגן/81/למור_חום למור חום גן החיות הלימודי חיפה]
* [https://web.archive.org/web/20160305160705/http://www.mapah.co.il/05/10/2012/%d7%94%d7%9e%d7%9c%d7%a6%d7%94-%d7%9c%d7%98%d7%99%d7%95%d7%9c-%d7%a1%d7%95%d7%a4%d7%a9-%d7%a4%d7%90%d7%a8%d7%a7-%d7%94%d7%a7%d7%95%d7%a4%d7%99%d7%9d-%d7%91%d7%99%d7%a2%d7%a8-%d7%91%d7%9f-%d7%a9/dsc_1349/ למור חום פארק הקופים בן שמן]
* [http://www.departments.bucknell.edu/biology/resources/msw3/browse.asp?s=y&id=12100040 מידע על למור חום] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אטיין ז'ופרואה סנט-אילר
קטגוריה:למוריים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1796
פיאמברה

פיאמברה
פיאמברה
פיאמברה (בספרדית: Fiambre) הוא מאכל גואטמלי מסורתי הנאכל בליל כל הקדושים וביום המתים. פיאמברה הוא מעין סלט המכיל מרכיבים רבים (עד כ-50 רכיבים) ומוגש קר.

המאכל אופייני לתושבים דוברי הספרדית של גואטמלה ומתכונו שונה ממשפחה למשפחה. ביום המתים מקובל כחלק ממנהגי החג, לחלוק את הפיאמברה המשפחתי עם 
משפחות אחרות.

פיאמברה כולל בדרך כלל נקניקים, פסטרמות ומוצרי בשר דומים, בשר עוף, גבינות, ביצים קשות, סלק, פלפל, חמוצים כגון מלפפון חמוץ ובצל מוחמץ, זיתים, פרחי דקל פקאיה ולעיתים אף כרוב ניצנים.

גרסאות המאכל הנפוצות הן:
* פיאמברה אדום - עם סלק
* פיאמברה לבן - ללא סלק
* פיאמברה דסארמדו - אופייני למחוז חלפה
* פיאמברה ירוק - צמחוני

==קישורים חיצוניים==

* [http://antiguadailyphoto.com/2006/11/01/guatemalan-cuisine-fiambre-slideshow/#.UnVTbVAwqAY צילומים מהכנת פיאמברה עם מעל 50 מרכיבים], בבלוג "Antigua daily photo"

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גואטמלה: תרבות
קטגוריה:מאכלי יום המתים
קטגוריה:מאכלים לאומיים
חשבון עסקה

חשבון עסקה הוא מסמך המהווה דרישת תשלום, ושאין לו פורמט המעוגן בחוק. הנפקה של חשבון עסקה איננה מחייבת במס באופן אוטומטי.

==תיקון מס' 42 לחוק מע"מ==
על פי החוק במדינת ישראל, יש לדווח לרשויות המס על כל ביצוע של עסקה, ולהפיק לה חשבונית מס וקבלה. בעת הפקת חשבונית המס נוצר אירוע מס, ולכן מפיק החשבונית חייב לשלם מע"מ ב-15 לחודש שלאחר הפקתה.

לעיתים קרובות שני הצדדים מסכימים על עסקה, והלקוח דורש מהספק חשבונית מס הרבה לפני מועד התשלום בפועל. הוצאת חשבונית כזו, טרם מועד קבלת הכסף, מחייבת את המוכר במיסים על כסף שהוא עוד לא קיבל מהלקוח. לעסקים קטנים מדובר בבעיה של ממש, ולכן הכנסת העבירה בחודש מרץ 2012 את התיקון מס' 42 לחוק המע"מ, שמטרתו להגן על העסקים הקטנים מפני תשלום מיסים על כסף שעוד לא הגיע אליהם.

===אופן הפעולה של החוק===
החוק מגדיר עסקים מסוימים, ככאלה שאסור ללקוחותיהם לדרוש מהם חשבונית מס/קבלה לפני התשלום. דרישה כזאת מהווה עבירה פלילית של ממש. העסקים האלה הם:
# נותני שירותים, כגון אדריכלים, יועצים, מעצבים וכדומה, אשר המחזור העסקי השנתי שלהם נמוך מ-15 מיליון ש"ח
# עסקים יצרניים (להבדיל מסיטונאים או קמעונאים), אשר המחזור העסקי שלהם נמוך מ-1.95 מיליון ש"ח ושבעסקם נמצאים לא יותר מ-6 מועסקים
אם כן, הלקוח מנוע על פי חוק מלדרוש חשבונית מס/קבלה בטרם ביצוע התשלום, אך לעיתים קרובות הוא עדיין ירצה הוכחה לכך שהעסקה הוסכמה בינו לבין המוכר. במקרה כזה המוכר חייב להפיק ללקוח חשבון עסקה. חשבון עסקה, כאמור, מהווה דרישת תשלום מפורטת אשר ניתן להפיק בעזרת כל מעבד תמלילים, ובלבד שהכתיב בה קריא ושהניסוח שלה ברור. הנפקה של חשבון עסקה איננה מחייבת במס באופן אוטומטי.

==חשבון עסקה ממוחשב==
רוב תוכנות הנהלת החשבונות המקובלות כיום מאפשרות להנפיק חשבון עסקה. כאשר הכסף מגיע, ניתן להפוך חשבון עסקה לחשבונית מס/קבלה בלחיצת כפתור, ולהימנע מבלבול ואי-סדר בניירת.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20131104014500/http://sba.economy.gov.il/about/snews/pages/sn2.aspx הסבר על התיקון מס' 42 לחוק המע"מ באתר של משרד הכלכלה]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דיני מיסים
קטגוריה:מס ערך מוסף
קטגוריה:מסחר
המשרד הראשי של האס אס

המשרד הראשי של האס אס (בגרמנית: SS-Hauptamt, בקיצור SS-HA) היה משרד הפיקוד המרכזי של האס אס בגרמניה הנאצית עד לשנת 1940. 

==הקמה==
בשנת 1931 הוקם "משרד האס אס" (SS-Amt) שנועד לשמש כמטה המפקח על כלל היחידות המשתייכות לפיקוד המרכזי של האס אס (Allgemeine SS). בשנת 1933, כאשר המפלגה הנאצית עלתה לשלטון, שונה שמו של ה-SS-Amt לSS-Oberführerbereichen והמשרד פיקד על כל יחידות האס אס שבגרמניה הנאצית. 

ב-30 בינואר 1935 היה המשרד ל-SS-HA, וכעת פיקח על האס אס, על מחנות הריכוז, על היחידות למשימות מיוחדות (SS Verfügungstruppe) ועל משמר הגבול (Grenzschutz).

לקראת סוף שנות ה-30 התעצם כוחו של ה-SS-HA והוא הפך למשרד הגדול והעוצמתי ביותר באס אס. זמן קצר לאחר פרוץ מלחמת העולם השנייה התרחבו במהירות היחידות למשימות מיוחדות, ובשנת 1940 הפכו לוואפן אס אס. בשלב זה לא הצליח המשרד הראשי לנהל את ארגון האס אס כולו, וכתוצאה מכך קטן המשרד ואיבד את מרבית הכוח שהיה לו לפני המלחמה לטובת המשרד הראשי להנהגת האס אס (SS Führungshauptamt) ולשאר המשרדים הראשיים של האס אס.

[[גוטלוב ברגר, לשעבר ראש המשרד הראשי של האס אס, עומד בתא הנאשמים במהלך משפטי נירנברג, 1949. הוא נידון ל-25 שנות מאסר באשמת פשעי מלחמה נגד האנושות, אך שוחרר בשנת 1951.]]

עם סיום מלחמת העולם השנייה נשפטו חברי המשרד הראשי של האס אס והואשמו בפשעי מלחמה. ניתן למצוא מסמכים של המשרד הראשי (במיקרופישים) בארכיון הלאומי של ארצות הברית (NARA), קולג' פארק, מרילנד. המסמכים המקוריים נמצאים בגרמניה, ברשותם של ה-Bundesarchiv בברלין.

==מבנה ארגוני==
בשנת 1940 נותר הארגון אחראי על נושאים מנהלתיים באס אס כדוגמת הקצאות כוח אדם, אספקה, שינויי שיבוצים והעלאות בדרגה. ה-SS-HA הורכב מ-11 מחלקות:

* המשרד המרכזי (Amt Zentralamt).
*מחלקת קצין רפואה ראשי (Amt Leitender Ärzt beim Chef SS-HA).
* מחלקת מנהלה (Amt Verwaltung).
* מחלקת הגיוס של הוואפן אס אס (Amt Ergänzungsamt der Waffen-SS).
* המחלקה לצרכים צבאיים (Amt Erfassungsamt).
* מחלקת הכשרה אידאולוגית (Amt für Weltanschauliche Erziehung).
* מחלקת הכשרה גופנית (Amt für Leibeserziehhung).
* מחלקת הכשרה מקצועית (Amt für Berufserziehung).
* מחלקת השליטה הגרמאנית (Amt Germanische Leitstelle) - פיקחה על משרדי התעמולה והגיוס של הוואפן אס אס בנורווגיה, דנמרק, בלגיה והולנד.
* מחלקת הגיוס הגרמאני (Amt Germanische Ergänzung).
* מחלקת החינוך הגרמאני (Amt Germanische Erziehung).

טכנית היה המשרד הראשי של האס אס כפוף למטה האישי של הרייכספיהרר אס אס (Persönlicher Stab Reichsführer-SS), אך בפועל היה עצמאי.

==קישורים חיצוניים==
* [http://forum.axishistory.com/viewtopic.php?t=122500 מבחר מסמכים של המשרד הראשי של האס אס].
==הערות שוליים==

קטגוריה:אס אס
אברהם קופשיץ

הרב אברהם הכהן קופשיץ (ז' בניסן תרפ"ח, מרץ 1928 - כ"ח בחשוון תשע"ד, 1 בנובמבר 2013) היה רב שכונת נווה צבי בירושלים במשך חמישים שנה, מראשי ישיבת טשיבין וראש הכולל בה.

==תולדותיו==
נולד בבתי מחסה בעיר העתיקה בירושלים, בן בכור לרב צבי קופשיץ ולחיה רוחמה, בת הרב שמואל הלל שינקר. בשנותיו הראשונות גדל על ברכי אבי סבתו, הרב יוסף חיים זוננפלד. למד בתלמוד תורה עץ חיים, בישיבת תפארת צבי ולאחר מכן בישיבת תפארת ציון בבני ברק, שם למד אצל הרב מיכל יהודה ליפקוביץ. בתחילת שנות ה-40 עבר ללמוד בישיבת חברון בירושלים. אביו הקפיד לבוא לישיבה מדי ערב וללמוד עם בנו בשעות הלילה, כדי להשגיח עליו לבל יושפע מהאווירה ששררה באותן שנים שסחפה צעירים חרדים להתגייס לשורות ארגוני המחתרות. במשך כמה שנים היה נבחן מדי שבוע על ידי הרב זליג ראובן בנגיס, ראב"ד העדה החרדית.

בשנת 1950 נישא למינה, בתו של הרב שרגא פייבל פרנק, רבה של שכונת ימין משה בירושלים. לאחר נישואיו למד בכולל של ישיבת חברון ולאחר מכן בכולל של ארגון תל"ת בבית שמש, שם שהה במשך כל ימות השבוע ושב לביתו לשבת. במשך שנה היה מתלמידיו הקבועים של הרב יצחק זאב סולובייצ'יק.

בשנת 1964, עם הקמת שכונת נוה צבי, התמנה כרב השכונה וכיהן כרב בית המדרש "אור הצפון" בשכונה. בשנת 1966, זמן קצר לפני פטירת הרב דב בריש וידנפלד, הצטרף לצוות הר"מים של ישיבתו - כוכב מיעקב. לאחר תקופה התמנה לעמוד בראשות כולל האברכים של הישיבה.

ישב בהרכבים של בית הדין בירושלים יחד עם רבני העיר הרב בצלאל ז'ולטי ולאחר מכן הרב יצחק קוליץ. היה אב"ד בבית הדין לממונות בירושלים ושימש רבות כבורר בסכסוכים ממוניים.

נפטר בכ"ח בחשוון תשע"ד, שעות ספורות לפני כניסת שבת. הלווייתו יצאה מישיבת כוכב מיעקב ועברה דרך בית הכנסת "אור הצפון" שבשכונת נוה צבי. נקבר סמוך לכניסת השבת בבית הקברות בהר הזיתים.

==משפחתו==
* בנו הרב זאב.
חתניו:
*הרב אליהו שוב - מראשי ישיבת אהבת תורה במודיעין עילית
*הרב משה כהן - מראשי ישיבת מאה שערים
*הרב נחום יברוב - רב השחיטה בבד"ץ שארית ישראל ומחבר סדרת "דברי סופרים"
*הרב יצחק כהנא - ראש ישיבת כנסת מרדכי במודיעין עילית
*הרב יצחק זילברמן - רב קהילת חניכי הישיבות בשכונת נווה יעקב בירושלים.

==לקריאה נוספת==
*"שלושה כתרים" - פרקי חיים וקווים לדמותו של הגאון רבי אברהם קופשיץ זצ"ל, בהוצאת ספרים צוף, אב תשפ"א 
==קישורים חיצוניים==
* [https://1.bp.blogspot.com/-F0q4J9pLVb8/UnYBjBCTnAI/AAAAAAAB2pk/s2il_1greUU/s1600/היום+בהמודיע.jpg בעיתון המודיע]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת עץ חיים
קטגוריה:בוגרי ישיבת תפארת ציון
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:ירושלים: רבני שכונות
קטגוריה:ראשי כולל אברכים ישראלים
קטגוריה:משפחת זוננפלד
קטגוריה:משפחת פרנק
קטגוריה:דיינים ישראלים
קטגוריה:ראשי ישיבה ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת תפארת צבי
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים
קטגוריה:רבני ישיבת טשעבין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
מיתוג ערכי

מיתוג ערכי הוא תהליך בו מוסיפים למוצר כלשהו ערך מוסף, באמצעות חיבור של ערכי המותג לערכיו של קהל המטרה.

סוציולוגים העוסקים בחקר הרגלי הצריכה, זיהו כי בשנות האלפיים נולד צרכן מסוג חדש, בורגני-בוהמיין ("בובו"), המוגדר כמעמד הבינוני חדש, אשר המאפיין הבולט שלו הוא ידע שחבר לכסף.
 
צרכנים אלו מגיעים ממעמד כלכלי גבוה, בעל יכולת השפעה מבחינה תרבותית וחברתית. צרכן זה מבצע את החלטות הרכישה שלו על בסיס מימוש עצמי ולא על בסיס סטטוס חברתי או כלכלי. 

הרעיון המנחה את הצרכן המבצע החלטות קניה על בסיס ערכי הוא כי יכולתו הכלכלית אינה הופכת אדם למאושר, אלא מאפשרת לו השגה של מימוש עצמי. המימוש העצמי הוא הביטוי האמיתי של תחושת האושר. 

העיקרון הצרכני העומד בפני אותם לקוחות הפועלים משיקולים ערכיים הוא כי רכישת מוצר המיטיב עם הקונה כשם שהוא מיטיב עם העולם, היא לגיטימית.

==תהליך המיתוג הערכי==
# הגדרת קהל המטרה של המותג
# זיהוי נקודות החוזק של המותג והערכים אותו הוא מיצג 
# התאמת ערכי המותג לערכי קהל המטרה 
# יצירת שפה גרפית ומיתוג המחבר בין ערכי המותג וערכי קהל המטרה

==קישורים חיצוניים==
*[http://demarket.co.il/value_branding/ לקריאה נוספת על התהליך]
*[http://demarket.co.il/value_branding/ מיתוג ערכי – כיצד נעלה את ערכו של המותג כדי שהלקוחות יהיו מוכנים לשלם עבורו יותר]?, ענבר בזק, דה מרקט, אוקטובר 2013
*

קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
DEST

המבנה בו שכן המשרד הראשי של DEST, בעיירה סנקט גאורגן אן דר גוזן.

Deutsche Erd- und Steinwerke GmbH או בקיצור DEST (בתרגום לעברית: "חברה גרמנית לעבודות עפר ואבן") הייתה חברה בבעלות האס אס שהוקמה במטרה לרכוש ולייצר חומרי בנייה לשימוש בפרויקטים שונים בגרמניה הנאצית. DEST הייתה חברה בת של אגף W (Amt. W) שבמשרד הראשי למשק ומנהל של האס אס (WVHA). ראש ה-WVHA היה ס"ס אוברגרופנפיהרר ולוטננט גנרל בוואפן אס אס אוסוולד פוהל, וסגנו היה גרופנפיהרר גאורג לורנר.

המשרד הראשי של DEST שכן בעיירה הקטנה סנקט גאורגן אן דר גוזן שבאוסטריה, בה הוקם בשנת 1944 מחנה החוץ של מאוטהאוזן - גוזן II.

==היסטוריה==

"מדרגות המוות" במאוטהאוזן. האסירים במחנה הוכרחו לסחוב אבני גרניט ששקלו עשרות קילוגרמים, ולעלות איתם 186 מדרגות, כך שוב ושוב במשך היום. הנאצים ירו במוות באסירים שנפלו מתשישות.

חברת DEST הוקמה ב-29 באפריל 1938 בברלין למטרות רכישת חומרי בניין, ארגון עבודות הכפייה ופיקוח על הפעילות במחצבות. המיקום של מחנות הריכוז זקסנהאוזן (1936), בוכנוואלד (1937), פלוסנבירג (1938), מאוטהאוזן (1938), נאצוויילר-שטרוטהוף (1939), גרוס-רוזן (1940) ונוינגמה (1940) נבחר בגלל קרבתם לאתרים בעלי אדמה מתאימה לבניית לבנים או בגלל קרבתם למפעלי לבנים או מחצבות אבן. חברת DEST הצטיינה בניצול עובדי הכפייה, רובם יהודים, במחצבות; עובדי הכפייה נוצלו בצורה כה אכזרית, ו-DEST הפכה להיות לאחת הדוגמאות העיקריות לפשעי מלחמה במשפטי נירנברג. מנהל התוכנית היה ס"ס אוברגרופנפיהרר אוסוולד פוהל, שהוצב בברלין ונשפט בעוון פשעי מלחמה ב-1947 בנירנברג, ובשנת 1951 הוצא להורג בתלייה.

בשנת 1943 הפסיקה DEST להתמקד בתעשיית אבן, והחלה להתמקד בתעשיית החימוש. מכאן ואילך החברה שיחקה תפקיד מרכזי וסייעה לאס אס בכניסה לתעשיות הנשק החשובות. המרכז התעשייתי שלהם בסנקט גאורגן הפך את האס אס לאחת מהספקיות העיקריות של מרכבי מטוסים (Me-262, Bf 109), קרבינים ומקלעים לחברו כמו מסרשמיט ושטייר דיימלר פוך..

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.gusen.org/gudest1x.htm היסטוריה של חברת DEST] 
==הערות שוליים==

קטגוריה:אס אס
קטגוריה:גרמניה הנאצית: תעשייה
קטגוריה:גרמניה: תעשייה
קטגוריה:תעשיית נשק בגרמניה
קטגוריה:חברות משתפות פעולה עם הנאצים
אייל (סוג)

אייל (שם מדעי: Cervus) הוא סוג של איילים גדולים החיים באזורי אקלים צפוניים באירופה, אסיה המזרחית ואמריקה, אך הם הופצו על ידי האדם לאזורים שונים כמו אוסטרליה ודרום אמריקה.

אלו איילים בעלי קרניים גדולות שנועדו למטרות חברתיות, והם נוטים להתקהל בעדרים גדולים. בעונת הרבייה כל זכר שולט על הרמון של נקבות והזכרים החלשים מקימים עדרי רווקים זמניים.

==מיון טקסונומיה==
בעבר היו בסוג עוד כמה מינים שעברו לסוגים אחרים או לסוג עצמאי: אייל נקוד, יחמור, אייל דוד, אייל ת'ורולד, אייל אלדי, אייל זהוב, רוסה ורוסרבוס.
המין הקרוב ביותר לאייל הוא אייל ת'ורולד.

*סוג אייל (Cervus)
**מין אייל אציל (Cervus elaphus)
**מין אייל מרכז-אסייתי (Cervus hanglu)
**מין אייל קנדי (Cervus canadensis)
**מין אייל סיקה (Cervus nippon)
**מין Cervus ertborni - נכחד
**מין Cervus falconeri - נכחד
**מין Cervus giganteus - נכחד
**מין Cervus rhenanus - נכחד

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אייליים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
הרולד מרקוזה

הרולד מרקוזה (נולד ב-15 בנובמבר 1957) הוא פרופסור יהודי אמריקאי להיסטוריה גרמנית מודרנית. הוא מלמד באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה.

== קריירה אקדמית ==
מרקוזה, יליד ווטרברי קונטיקט, הוא בעל תואר ראשון בפיזיקה מאוניברסיטת וסליין שבמידלטאון קונטיקט. הוא קיבל תואר שני בתולדות האמנות מאוניברסיטת המבורג ב-1987, על עבודת הגמר שלו על זיכרון 1949, אשר הוקדש ל" לקורבנות הרדיפה הנאצית ומאבקי ההתנגדות".

ב-1985 מרקוזה הפיק תערוכת צילומים במומנטים ואתרי זיכרון לזכר מאורעות הנאצים ומלחמת העולם השנייה. 

ב-1986 החל לכתוב עבודת דוקטורט באוניברסיטת מישיגן שבאן ארבור על ההיסטוריה שלאחר 1945 של מה שהיה מחנה הריכוז דכאו. מרקוזה טוען שלאחר מלחמת העולם השנייה הרבה אומנות, ספרות ודיון ציבורי בגרמניה סובבים סביב הנושאים של התנגדות ושיתוף פעולה עם הרייך השלישי.

מרקוזה החל ללמד באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה ב-1992.

== משפחתו ==
מרקוזה התחתן פעמיים. מאשתו הראשונה נולדו לו שני ילדים. הוא נכדו של התאורטיקן הביקורתי והפילוסוף הרברט מרקוזה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.history.ucsb.edu/faculty/marcuse/ הדף של מרקוזה] באתר אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה

קטגוריה:היסטוריונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:היסטוריונים של גרמניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וסליאן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
7z

תמונת קובץ 7z
7z הוא פורמט דחיסת קבצים התומך באפשרויות שונות לדחיסת נתונים, בהצפנה, ובאלגוריתמים שונים של עיבוד. 7z הופיע בהתחלה כיישום של תוכנת הארכיון . תוכנה זו מופצת באופן ציבורי תחת הרישיון הציבורי הכללי המוקטן של גנו.

הפורמט פותח על ידי איגור פבלוב, הופץ לראשונה ב-1999, וגרסתו היציבה האחרונה היא 9.20. סיווג ה-MIME של 7z הוא application/x-7z-compressed.

קוד מקור הרשמי של 7z מופץ כחלק מהקוד של 

==תכונות==
*פורמט הקובץ פתוח, באופן המאפשר שילוב שיטות שונות של דחיסה, הצפנה, והמרה.
*שיעור דחיסה גבוה (תלוי בשיטת הדחיסה שבשימוש)
*הצפנת ריינדל
*תמיכה בקבצים גדולים (עד כ-16 אקסה-בית = <math>16*2^{60}</math> בתים = <math>2^{64}</math> בתים)
*שמות מבוססי יוניקוד
*תמיכה בקובצי ארכיון מפוצלים

==הצפנה==
פורמט 7z תומך בהצפנה מבוססת אלגוריתם AES עם מפתח של 256 ביטים. המפתח מסופק על ידי המשתמש ועובר עיבוד עם פונקציית גיבוב SHA-256. ה-SHA-256 רץ 2 בחזקת 18 פעמים (262144), דבר זה יוצר השהייה משמעותית במחשבים איטיים בטרם מתחילה הדחיסה או החילוץ.

==חסרונות==
פורמט 7z אינו תומך בהרשאות מערכת קבצים, ומשום כך עשוי שלא להתאים למטרות גיבוי וארכוב. פתרון לבעיה זו במערכות דמויות Unix היא המרת הנתונים לפורמט tar לפני דחיסתם עם 7z.

התוכנה אינה מאפשרת חילוץ מקבצי ארכיון "שבורים". משמעות הדבר היא שאם קובץ דחוס קיים בשלמותו בתוך קובץ ארכיון חלקי (פגום או בתהליך העברה), 7z אינו מסוגל לחלץ אותו מהארכיון כל עוד הארכיון אינו שלם.

היעדר מידע על קריסה והתאוששות, דבר העלול להוות בעיה כשקובץ ניזוק (בדומה לפורמט הדחיסה ZIP, ובשונה מ-RAR).

==ראו גם==
*דחיסת נתונים

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוסיה: המצאות
קטגוריה:פורמטי קבצים
כרמי כץ-בק

כרמי כץ- בק (נולדה בנהריה ב-11 באוגוסט 1952) היא סופרת ילדים ישראלית.

בילדותה פורסמו שיריה בעיתון הילדים "הארץ שלנו", ומגיל 14, במשך 4 שנים, הייתה כתבת נוער ב"מעריב לנוער". בחלוף השנים כתבה גם למדורה של בינה אופק ב"ידיעות אחרונות לילדים", לעיתון "פילון" ולמחליפו "קיפוד".

כרמי, בעלת תואר שני בחינוך, לימדה במשך 25 שנה את תלמידי כיתות א'-ב' בבית הספר "חרמון" בו למדה בילדותה. מתלמידיה שאבה רעיונות לסיפוריה, וכאשר פרשה מההוראה והפכה לסבתא, החלה להוציא לאור את ספריה:

*חתיכות בגרון - הוצאת ירון גולן, ספר למבוגרים
*דיסה לאפרוח - הוצאת ציבלין
*גיל הפיל נוסע לגליל - הוצאת כתר
*מי ימצא את הקול של מימי? - הוצאת ענבים
*הדרך של אלה - הוצאת ראובני ספרים
*דינו הדחפור של סבא מנחם - הוצאת ספרית פועלים

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:סופרות ילדים ונוער ישראליות
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בוגרות אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:בוגרי אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
מטרופוליס (מגזין)

גיליון מטרופוליס על העיר מוסקבה
מטרופוליס הוא רבעון תרבויות-עולם ישראלי, המשלב בין ספר לכתב עת ויוצא לאור 4 פעמים בשנה. כל גיליון מתמקד בעיר או חבל ארץ אחר בעולם. לכל גיליון מצורף מדריך כיס ומפה נפרדים. 

מטרופוליס הוקם על ידי ידין רומן, העורך הראשי של חברת המגזינים "ארץ הצבי", ביחד עם דיטה קול-רומן, שהייתה אז המנהלת האמנותית ובהמשך הפכה לעורכת הראשית של מטרופוליס. המגזין מופק מאז שנת 1999 על ידי "ארץ הצבי", המוציאה לאור גם את "ארץ וטבע" ואת מגזין "ERETZ". 

עיקר הכותבים של מטרופוליס הם תושבי העיר או חבל הארץ בהם מתמקד כל גיליון, המתמחים בתחומים כמו אדריכלות, תיאטרון, ספורט, מוזיקה, שפה, אוכל וקולנוע.
 
ד"ר דורית ריינס ערכה את הגיליון הראשון של מטרופוליס שהתמקד בעיר איסטנבול. גיליון מילאנו שיצא לאור ב-2011 היה הראשון בסדרה המוגדלת של המגזין, ואילו גיליון איים שיצא ב-2013 היה הראשון שלא עסק בנקודה גאוגרפית ספציפית אלא במושג כללי שהוא גאוגרפי, פסיכולוגי ותרבותי-חברתי. 
 
== מדריכי מטרופוליס ==
בסדרת מדריכי מטרופוליס יצאו לאור עד היום למעלה מ 60 מדריכים על ערים וחבלי ארץ ברחבי העולם. כל מדריך כולל מידע שימושי למטייל והוא מחולק לפרקים לפי אזורים גאוגרפיים אשר בכל אחד מהם מופיעים האטרקציות והמוזאונים המרכזיים והמומלצים באזור, אפשרויות לינה, קניות, חיי לילה ומסעדות. 

ב-2007 הורחבו המדריכים לכדי ספרונים דקים וארוכים, ואילו מדריך ניו יורק המורחב שיצא ב-2011 בישר את העיצוב החדש של מדריכים עבים ונמוכים יותר.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.eretz.com/metropolis אתר מטרופוליס]

קטגוריה:עיתונות בעברית
קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:מגזיני תיירות
G-Shock

G-Shock (ג'י-שוק) הוא מותג שעונים מבית חברת קסיו היפנית, המתאפיינים בעמידותם כנגד זעזועים ומכות קשות. השעונים מיוצרים בעיקר לספורטאים, מטיילים, הרפתקנים, צוללנים, לוחמים ובכלל לעוסקים במקצועות מאומצים ואקסטרים, כיוון שהשעון יכול להיות יעיל בספורט עם תכונות שימושיות כקוצב זמן ושעון עצר. שעון ה-G-Shock הראשון הוא הדגם 'Casio DW-5000C' אשר נוצר בשנת 1983 על ידי מהנדס שיצר את השעון על-פי רעיון ה"עשר המשולש", המהווה רעיון לסוללה שעמידה כ-10 שנים, עמידות מנפילת 10 מטרים על משטח קשיח ועמידות במים עד 10 בר (כיום השעונים עמידים במים עד 20 בר).

ברוב השעונים קיים שעון מעורר, קוצב זמן ושעון עצר. ישנם שעונים עם תכונות נוספות כמו ברומטר, מדחום, גאות ועוד. ישנם שעונים הנטענים מהשמש. בשנים האחרונות התווספו לשעוני החברה אפשרויות נוספות כרדיו ואזעקה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חברות אלקטרוניקה
קטגוריה:חברות יפניות
קטגוריה:שעונים
קטגוריה:מותגים
יוחנן קלדי

יוחנן קַלדִי (נולד ב-1940 בהונגריה) הוא מנצח, לבריתן, מוזיקאי ופזמונאי ישראלי.

==ביוגרפיה==
קלדי נולד ב-1940 בהונגריה בשם יאנוש קלדי. למד באוניברסיטת מוצרטיאום בזלצבורג שבאוסטריה. בשנת 1968, בסוף שנות העשרים לחייו, עלה לישראל.

בשנת 1969 ניצח קלדי על התזמורת הסימפונית חיפה בקונצרט לציון 100 שנים לרוסיני.

ב-1970 היה המנהל המוזיקלי של ההצגה "המכשפה" בתיאטרון גיורא גודיק.

במשך כ-16 שנה, בשנות ה-70 וה-80, היה קלדי מפיק ויועץ מוזיקלי של הטלוויזיה החינוכית. במסגרת זו ערך, יצר והפיק פסקולים לכ-1,800 תוכניות, בהן "רחוב סומסום", "גבי ודבי", "Here we are", "Neighbours", "סקוטרמן" ועוד.

קלדי ניצח על התזמורת הסימפונית ירושלים והקליט איתה מספר יצירות (רוסיני - הפתיחה "סולם המשי" פרטוש - "רונדו על נושא ספרדי") שהושמעו ברדיו ברשת א'.

לאחר מכן עבד כעצמאי, כמפיק ותמלילן של תוכניות מולטימדיה לימודיות והיסטוריות.

בעשור הראשון של המאה ה-21 חיבר מספר ליברטי לאופרות שהועלו בגרמניה, בצ'כיה וביפן. זכה בפרס ראשון, מתוך 127 מתחרים, בתחרות מטעם התיאטרון העירוני של לוצרן, הבימה לאופרה עכשווית ברויאל אופרה בלונדון ותיאטרון האוונגרד נט-צייט בווינה, על חיבור ליברית לאופרה הקומית "השוד הגדול של בית המאפה", שמקורה בסיפור יפני מבוסס על הרוקי מורקמי.

== חיים אישיים ==
קלדי נשוי לעיתונאית הגר אֱנוֹשׁ ואב לשלושה. התגורר עם אשתו בתל אביב עד 2002, אז עברו למושב אוהד שבנגב המערבי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.habama.co.il/Pages/Description.aspx?ArticleId=6162&Subj=5&Area=1 תמלילן ישראלי ניצח בתחרות ליברית], באתר "הבמה", 31 באוקטובר 2007
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=JVVPWy8hLWo My Best Friend by Yohanan Kaldi], באתר יוטיוב, 29 בספטמבר 2011
* [https://www.mixcloud.com/erandinar5/tv-days-a-tribute-to-yohanan-kaldi/ TV Days: A tribute to Yohanan Kaldi], באתר Mixcloud 
* 
* [https://nocs.acum.org.il/acumsitesearchdb/results?creatorid=I-002110632-9 דף יוצר באקום]

<div class="mw-content-ltr">
* [https://books.google.co.il/books?id=mdwd6ZStWzoC&pg=PA126&lpg=PA126&dq=Yohanan+Kaldi&source=bl&ots=UUjr0oVz3v&sig=ACfU3U3g655KuVffMN7bd_4Fr7FMWfONKA&hl=iw&sa=X&ved=2ahUKEwjtw_aO2fXqAhUuUBUIHZl8BEY4ChDoATAEegQIChAB#v=onepage&q=Yohanan%20Kaldi&f=false Vocal Music and Contemporary Identities: Unlimited Voices in East Asia] 
* [http://www.flushink.net/AJSV.html RELIVE ASPHALT JUNGLE SHORTS V.] 
* By DYLAN OTTO KRIDER, [https://www.broomfieldenterprise.com/2011/03/10/world-of-robots-makes-for-great-theater/ World of robots makes for great theater], Broomfield Enterprise, March 10, 2011
* [https://francais.radio.cz/un-opera-sur-le-poete-karel-hynek-macha-8073538 Un opéra sur le poète Karel Hynek Macha] 
* [https://archive.today/20130415140413/http://www.operalibretto.org/de/gewinner.shtml%23anchor_brandau Die Preisträger: Erster Preis: Yohanan Kaldi: ‹Die große Bäckereiattacke›], operalibretto.org 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מוצרטיאום
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
קטגוריה:הנגב: אישים
קטגוריה:חבל צוחר
קטגוריה:מועצה אזורית אשכול: אישים
לורן וייסברגר (סופרת)

לורן וייסברגר (באנגלית: Lauren Weisberger; נולדה ב-28 במרץ 1977) היא סופרת אמריקאית ומחברת רב המכר מ-2003 "השטן לובשת פראדה", הנחשב כרומן מפתח המבוסס על ניסיון חייה האמיתי כעוזרת האישית של העורכת הראשית של "ווג", אנה וינטור.

==ביוגרפיה==
וייסברגר נולדה בסקרנטון, פנסילבניה, למשפחה יהודית, אמה מורה ואביה מנכ"ל חנות כלבו שהפך לברוקר למשכנתאות. וייסברגר חונכה בחינוך קונסרבטיבי ומאוחר יותר בחינוך רפורמי. היא בילתה את תחילת גיל ההתבגרות שלה בקלרקס סאמיט, פנסילבניה, עיירה קטנה מחוץ לסקרנטון. בגיל 11, הוריה התגרשו והיא ואחותה הצעירה, דנה, עברו לאלנטאון, פנסילבניה, באזור עמק ליהיי של המדינה, עם אמן.

בבית הספר התיכון פארקלנד, בעיירה סאות' ווייטהול ליד אלנטאון, וייסברגר השתתפה בספורט בית ספרי, ספורט תחרותי, פרויקטים נוספים וארגונים. היא סיימה את לימודיה ב-1995.

היא למדה באוניברסיטת קורנל באיטקה, ניו יורק, לקחה כחוג הראשי לימודי אנגלית, הייתה חברה באחוות אלפא אפסילון פי וסיימה ב-1999. לאחר הקולג', היא טיילה כתרמילאית ברחבי אירופה, ישראל, מצרים, ירדן, תאילנד, הודו, נפאל והונג קונג. כשחזרה הביתה, היא עברה למנהטן והתקבלה כעוזרת האישית של וינטור בווג. היא עבדה שם עשרה חודשים בטרם עזבה עם עורך התוכן ריצ'רד סטורי. בעוד וייסברגר אמרה שחשה לא במקום במגזין, העורכת התפעולית לורי ג'ונס אמרה מאוחר יותר, "היא נראתה שמחה לחלוטין, אישה נהדרת".

וייסברגר מתגוררת בעיר ניו יורק. ב-2008 נישאה למייק כהן.

==ביבליוגרפיה==
*"השטן לובשת פראדה" (2003)
*"כל מי שנחשב" (2005)
*"המירוץ אחר הטבעת" (2008)
*"לילה אחד יותר מדי" (2010)
*"הנקמה לובשת פראדה" (2013)
*"השטן לובשת לולולמון" (2018)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www.somethingjewish.co.uk/articles/680_devil_woman_intervie.htm ריאיון עם לורן וייסברגר] ב-"somethingjewish"
* 
* באתר nrg מעריב

קטגוריה:סופרות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:עיתונאיות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קורנל
קטגוריה:סקרנטון: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1977
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1977
T.G.I. Friday's

טי.ג'י. איי פריידיי'ס (לעיתים קרובות מקוצר ל-פריידיי'ס ברוב המדינות, בעבר עוצב כ-T.G.I. Friday's", או לחלופין "FRiDAY'S", או "T.G.I.s" באירלנד ובממלכה המאוחדת) היא רשת מסעדות אמריקאית המתמקדת באירוח לא רשמי.

החברה היא חטיבה בתאגיד קרלסון. שמה לקוח מהביטוי באנגלית TGIF) Thank God It's Friday – תודה לאל שהגיע יום שישי). החברה מתעקשת שפירוש ראשי התיבות הוא "Thank Goodness It's Friday" (בתרגום חופשי: סוף סוף הגיע יום שישי), למרות שב-2010 מספר פרסומות של הרשת בטלוויזיה עשו שימוש גם בביטוי הראשון. הרשת ידועה במראה שלה, עם גגות הפסים האדומים, מעקות עשויי פליז, מנורות טיפאני ושימוש רב בריהוט עתיק לעיצוב פנים.

==תפריט==
לרשת יש תפריט גדול עם דגש על משקאות אלכוהוליים, הכולל את המשקאות "האולטימטיביים" שלהם, המוגשים בכוסות בנפח 532 מ"ל (oz. 18), ולעיתים קרובות מוכנים באמצעות ליקרים מפורסמים וכהים. בנוסף, הם מתמקדים במגוון משקאות גרוסים הייחודים למותג פריידיי'ס, כגון "טרופיקולדה" ו"פריידיי'ס פריז". חלק בתפריט מוקדש ל"ג'ק דניאל'ס גריל", מבחר מוצרים עם רוטב ג'ק דניאל'ס מיוחד. 
T.G.I. Friday's הגישה בעבר מנות ראשונות וקינוחים שאושרו על פי דיאטת אטקינס. ב-2006 השם אטקינס הוסר מהתפריט, אולם המסעדה ממשיכה להציע מוצרים דלי פחמימות ודלי שומן. התפריט הבריטי מציע מוצרים ללא גלוטן.

=== מוצרים ברישיון ===
החברה נתנה את שמה ברישיון להיינץ, המייצרת שורת מזונות קפואים הנמכרים בסופר. שורה של חטיפים ומשקאות ליקר מעורבבים מראש גם היא נמכרת ברישיון. העיצוב החיצוני של מסעדות הרשת שונה ב-2009 על ידי משרד האדריכלים גיליפילאן קאלאהן, המיוצגים על ידי תאגיד המסעדנות קרלסון העולמי.

==תפעול עולמי==
TGI Friday's ברחבי העולם.
לפריידייס כיום למעלה מ-920 מסעדות ב-61 מדינות (מחוץ לארצות הברית). נכון לשנת 2022 אין לרשת סניפים בישראל.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ניו יורק: מסעדות
חן וינקלר

חן וינקלר (נולד ב-1969) הוא אמן ופסל ישראלי, קצין צה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה.

==ביוגרפיה==
הפסל "ארי" של חן וינקלר בכיכר ברוך וינקלר בנתניה
וינקלר נולד וגדל בנתניה. שירת בצה"ל בחטיבה 188 ושימש כסמח"ט שריון במילואים. למד פיסול באבנים והוכשר בקורסים מתקדמים בבתי-ספר בישראל ובעולם. כן למד לימודי הנדסאי אדריכלות.

וינקלר מתכנן, מפסל ובונה אנדרטאות ופסלים באבן, בשיש ובחומרים נוספים. מרבית החומרים בהם הוא יוצר הם חומרים טבעיים שמקורם בישראל. עבודותיו הוצגו בתערוכות יחיד ובתערוכות קבוצתיות בארץ ובעולם ומוצבות במוזיאונים, בגנים ציבוריים ובמבנים. הקים עשרות אנדרטאות ומאות מצבות אומנותיות ברחבי הארץ לאנשים ומוסדות פרטיים, ליישובים ולמשרד הביטחון.

אחת מעבודותיו הידועות היא אנדרטת "הכנפיים" - אנדרטת הניצחון בנתניה, שהוקמה בשיתוף פסלים רוסים לציון ניצחון הצבא האדום על גרמניה הנאצית במלחמת העולם השנייה.

וינקלר מתמחה בפיסול סביבתי ומשתמש בפיסולו בשיטת המיחזור הירוקה, ההופכת פסולת תעשייתית למוצרי אמנות שימושיים. במסגרת מימוש חזון זה הקים חברה שבה מוסבים מדי יום כ-8 טון פסולת תעשייתית לאלמנטים מעוצבים.

בשנת 2019, יזם אירוע הוקרה למערך המילואים ובו תערוכת האמנות ״מילואים: יומן מסע״. שלושה שבועות של אירועי תרבות, תוכן ופנאי שעוסקים ומנגישים את מערך המילואים לכלל בכניסה חופשית ללא עלות. לרגל האירוע הוקם קמפיין גיוס המונים.

בשנת 2020 יצר קולקציית תכשיטים בעיצובו האישי והייחודי, מעוצב ומפוסל, המשלב בין אבנים מארץ ישראל או אבנים מאבני החושן וצורפות בכסף וזהב.

בשנת 2021 נבחר וינקלר לכהן כיו"ר איגוד האומנים של נתניה.

בשנת 2022 ערך וינקלר יחד עם בנו, אשד וינקלר, את תערוכת "אבן סגולה" - תערוכה המציגה לראשונה פיסול בקריסטלים וביקרו בה למעלה מ-30,000 איש.

וינקלר הוא מורה מוסמך ליוגה וסיים לימודי הילינג וטיפול בקריסטלים.

==עבודות מרכזיות מוצבות==
[[אנדרטת הניצחון בנתניה בעיצובו האמנותי של וינקלר]]

==תערוכות יחיד==
* 2002 - הגלריה השלישית נתניה: "אריות"
* 2003 - גלריית המגדל – תל אביב: "אבן חן"
* 2005 - מוזיאון בית התנ"ך - תל אביב: "חי צומח דומם"
* 2005 - גלריה אלטרנטיב – תל אביב: "ארץ זבת חלב ודבש"
* 2005-2008 - תערוכה משתנה בבניין ביטוח לאומי בנתניה
* 2008 גלריית המגדל – תל אביב: "צו השעה – אומנות ירוקה".
* 2019 - תערוכת הוקרה למערך המילואים: "מילואים - יומן מסע".
* 2022 - תערוכת אב ובן - "אבן סגולה".
* גלריית האמנות של חן וינקלר בנמל יפו – "לעוף עם הקריסטלים" 2023
* גלריית האמנות של חן וינקלר בנמל יפו – "מנדלה ספיריט" 2023
* מציג בתערוכה קבועה בגלריה ביפו

==תערוכות קבוצתיות==

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [http://miluim.winklerchen.com אירוע הוקרה למערך המילואים - דף נחיתה לפרטים והרשמה ללא עלות]
* [https://www.drove.com/page/5c7d0d6030ae8b00016b6ef8 אירוע הוקרה למערך המילואים - קמפיין גיוס המונים]
* [https://winkler-jewelry.com/pages/תערוכה-אבן-סגולה-heavenly-stone תערוכת אב ובן - "אבן סגולה"]
* [https://winkler-jewelry.com/ תכשיטי האומן]

קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
ברנבא

ברנבס מרפא את העני, ציור של [[פאולו ורונזה]]
ברנבא ב[[קתדרלת סביליה]]
יוסף המכונה ברנבא (או בר-נבא; יוונית: Βαρνάβας) הוא דמות המוזכרת בברית החדשה, שם הוא מתואר כאחד ממפיצי הנצרות הראשונים אשר הצטרף אל שנים עשר השליחים לאחר צליבת ישו.

==חייו==
ברנבא מוזכר לראשונה בספר מעשי השליחים: שם מסופר כי לאחר שהתעמתו פטרוס ויוחנן השליח עם הכהנים בבית המקדש, קיבל עליו ברנבא את האמונה בישו, מכר את שדהו ונתן את הכסף לשליחים. פירוש שמו מוסבר שם כבן הנחמה, למרות שבארמית פירוש שמו הוא בן הנביא. קישור דומה בין נחמה לנבואה מופיע באיגרת הראשונה אל הקורינתים.

הוא נלווה לפאולוס בבואו לירושלים, ובמסעות אחרים באסיה הקטנה. נראה שלאחר פגישתם עם סרגיוס פאולוס, מושל קפריסין, התבלט פאולוס יותר מברנבא, ומשלב זה והלאה מוזכר שמו של פאולוס ראשון מבין שניהם.. בשובו מאנטיוכיה, נסע לירושלים והשתתף במועצת ירושלים, אשר דנה במצוות הנצרות (ושלאחריה נשלחה האיגרת אל הגלטים). לאחר מכן, שב ברנבא עם שליחים נוספים לאנטיוכיה. לאחר ששהו שם תקופת מה, נפרד ברנבא מפאולוס, ונסע לקפריסין עם מרקוס המבשר.

לדעת טרטוליאנוס, ברנבא הוא שכתב את האיגרת אל העברים. כמו כן, משייכת לו המסורת את כתיבת איגרת ברנבא שנשמרה בקודקס סינאיטיקוס, שם היא נמצאת בסופה של הברית החדשה. בנוסף, נטען שהוא מחברה של הבשורה על פי ברנבא , בשורה המתארת את חיי ישו ומתוארכת למאה ה-16 והיא ככל הנראה פסאודואפיגרפיה. הבשורה תואמת את השקפת האסלאם על ישו, ואינה מתארת אותו כבן האלוהים, אלא כנביא; כמו כן, לפי בשורה זו ישו לא נצלב וקם לתחייה, אלא עלה לגן עדן בעודו בחיים.

על פי המסורת, הוצא ברנבא להורג בשנת 61 בגלל אמונתו, בעיר סלמיס שבקפריסין. עם זאת, אין עדויות ברורות בנושא.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.newadvent.org/cathen/02300a.htm ברנבא] באנציקלופדיה הקתולית
* [http://www.whatson-northcyprus.com/interest/famagusta/salamis/barnabas.htm מנזר ברנבא בקפריסין], באתר בנושא תיירות בצפון קפריסין
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:אישים בברית החדשה
קטגוריה:נפטרים ב-61
IEEE 802.3

IEEE 802.3 היא קבוצת עבודה ואוסף של תקני המכון למהנדסי חשמל ואלקטרוניקה (IEEE) המיוצרים על ידי קבוצת העבודה המגדירה את השכבת הפיזית ואת בקרת הגישה למדיה (MAC) של שכבת קישור הנתונים, של אתרנט קווי. זו, בדרך כלל, טכנולוגיית רשת מקומית (LAN) ועם כמה יישומי רשת אזורית (WAN). חיבורים פיזיים נעשים בין צמתים ו/או התקני תשתית (רכזות, מתגים, נתבים) על ידי סוגים שונים של כבלי נחושת אוסיבים אופטיים.

802.3 היא טכנולוגיה התומכת בארכיטקטורת הרשת IEEE 802.1.

802.3 מגדיר גם שיטת גישה ל-LAN באמצעות CSMA/CD.

== ראו גם ==

* IEEE 802.11, סט של תקני רשת אלחוטית

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.ieee802.org/3/ קבוצת העבודה IEEE 802.3]
* הורדה של SPEC 802.3 – [https://ieeexplore.ieee.org/browse/standards/get-program/page/series?id=68 Get IEEE 802.3 LAN/MAN CSMA/CD Access Method]

קטגוריה:תקני IEEE
קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
קטגוריה:אתרנט
יחסי ישראל–נאורו

נשיא ישראל [[יצחק הרצוג נפגש עם שגרירת נאורו הלא-תושבת מרגו דייה (Margo Deiye), 2021]]
יחסי ישראל–נאורו הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שמתקיימים בין מדינת ישראל לבין הרפובליקה של נאורו.

את ישראל מייצג בנאורו שגריר שאינו תושב בירושלים - טיבור שלו-שלוסר וקונסוליית כבוד ביארן, בעוד שאת נאורו בישראל מייצג קונסול הכבוד ואיש התקשורת הישראלי דוד בן בסט<ref></ref>, לצד קונסוליית כבוד בראש העין.

==היסטוריה==
עוד מימי עצמאותה הראשונים של נאורו בשנת 1968, נחשבת המדינה, בדומה למדינות איים נוספות באוקיינוס השקט כגון איי מרשל, מיקרונזיה ופלאו, כתומכת עקבית של מדינת ישראל בגופים בינלאומיים, ובין היתר במסגרת דיונים והצבעות בארגון האומות המאוחדות. מדינת ישראל מכירה בנאורו החל מעת הכרזת עצמאותה.

נשיא נאורו, מרקוס סטפן, קיים ביקור רשמי בישראל במהלך ינואר 2010, יחד עם שר החוץ והמסחר של נאורו, ד"ר קיארן קקה, ושגרירת נאורו באו"ם, מרלן מוזס. במסגרת הביקור הממלכתי נפגשו שלושת הבכירים עם נשיא מדינת ישראל, שמעון פרס, שהעלה על נס את התמיכה הנאורית הבלתי מסויגת בישראל. כמו כן נפגש נשיא נאורו עם ראש ממשלת ישראל, בנימין נתניהו, עם שר החוץ, אביגדור ליברמן, ועם שרים נוספים בישראל. במסגרת הביקור, שכלל גם סיור ברמת הגולן, נטע הנשיא עץ בגן האומות שבהר הרצל.

בהמשך השנה מינה נשיא נאורו את מר דוד בן בסט כקונסול כללי בישראל.

במהלך שנת 2011 חתמו שתי המדינות על הסכם פטור מוויזה, אשר מאפשר לאזרחי שתי המדינות לקיים ביקור תיירותי לזמן מוגבל במדינה השנייה ללא צורך בהנפקת ויזה.

ב-29 בנובמבר 2012 הייתה נאורו בין 9 המדינות (איי מרשל, ארצות הברית, ישראל, נאורו, מיקרונזיה, פלאו, פנמה, צ'כיה, קנדה) שהצביעו נגד ההחלטה לשדרוג מעמדה של הרשות הפלסטינית באו"ם – מישות משקיפה שאינה מדינה, למדינה משקיפה שאינה חברה (החלטה 67/19 של העצרת הכללית של האו"ם).

ביוני 2017 ביקר נשיא נאורו בישראל, ונפגש עם ראש הממשלה בנימין נתניהו.

בדצמבר 2017 תרמה ישראל 250 אלף שקל למתקן שפכים באי, באותו החודש הצביעה נאורו נגד בהצבעה באו"ם אשר דנה בגינוי הכרת ארצות הברית בירושלים כבירת ישראל. מוקדם יותר באותה שנה נפגשה סגנית שר החוץ ציפי חוטובלי עם בארון ואקה בוועידה<ref></ref><ref></ref>.

סוכנות הסיוע הלאומית של ישראל - מש"ב חילקה כ-20 מלגות לנאורו בשנת 2017 בנוסף לאספקה רפואית והדרכה<ref></ref>.

באוגוסט 2019 הכירה נאורו רשמית בירושלים כבירת ישראל<ref></ref><ref></ref>. שר החוץ הישראלי ישראל כ"ץ שיבח את החלטת המדינה לצד הדיפלומט הישראלי יובל רותם<ref></ref><ref></ref>.

בנובמבר 2021, נאורו הייתה אחת 7 מדינות שהצביעו בעד ישראל בהחלטה באו"ם<ref></ref>. חודש לאחר מכן, הצביעה נאורו שוב בעד ישראל בהחלטה נוספת<ref></ref>.

באוקטובר 2023 לאחר מתקפת הפתע על ישראל גינתה נאורו את חמאס, וקראה לקהילה הבינלאומית להתפלל לחזרתם של השבויים והנעדרים<ref></ref>.
==ראו גם==
* יחסי איי מרשל–ישראל
* יחסי ישראל–פלאו
* יחסי ישראל–מיקרונזיה
* יחסי אוקיאניה–ישראל

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==
לילה טוב ישראל

"לילה טוב ישראל" (נקראה בעבר "החדשות 2 הלילה" ו"תוכנית הלילה") הייתה תוכנית חדשות של חברת החדשות, ששודרה ברשת 13. התוכנית שודרה בימי ראשון-חמישי, בשעה 23:30 והנחייתה התבצעה לסירוגין בידי דוריה למפל ועמליה דואק. המהדורה הראשונה של התוכנית שודרה ב-3 בנובמבר 2013 בערוץ 2.

בעבר, יחד עם דוריה למפל הגיש את התוכנית ליאור פרידמן, עד שהאחרון עזב את עבודתו בחברת החדשות.

התוכנית מהווה סיכום מורחב של חדשות היום החולף, תוך סיקור נרחב של האירועים השונים העומדים על סדר היום במדינה על ידי הפרשנים השונים של חברת החדשות. כל תוכנית מסתיימת ב"שיר לילה" - ידוען או פוליטיקאי שעולה לשידור ובוחר שיר שסוגר את התוכנית.

החל מפיצול ערוץ 2 ב-1 בנובמבר 2017 ועד סיומה, התוכנית שודרה רק ברשת 13 בעקבות הסכם בין בעלות השליטה בחברת החדשות. כמו כן שונה שם התוכנית ל"לילה טוב ישראל".

בעקבות מיזוג רשת-עשר, התוכנית ירדה מהמסך ב-14 בינואר 2019.

== היסטוריה ==
בעבר היה משודר באופן קבוע בערוץ 2 מבזק חדשות קצר של כחמש דקות כל יום בחצות.

החל מ-3 בנובמבר 2013 הוחלף המשדר הקבוע של המבזק במהדורת חדשות לילית בשם "חדשות הלילה", באורך של חצי שעה, בטענה שצופים רבים לא מספיקים לראות את המהדורה המרכזית של החדשות ומבזק החדשות הקצר לא מספיק.

ב-27 ביולי 2016 שודרה המהדורה האחרונה של התוכנית בהגשת ליאור פרידמן, אשר גם בחר את "שיר הלילה".

בנובמבר 2016 התרחשו שינויים בתוכנית - המגישה הקבועה דוריה למפל יצאה לחופשת לידה ואת מקומה מילאו עידו סולומון ועמליה דואק. שם התוכנית שונה ל"תוכנית הלילה". בנוסף, עברה התוכנית לשדר פעמיים בשבוע בלבד, בימי השידור של הזכיינית רשת - רביעי וחמישי. באפריל 2017 חזרה דוריה למפל להגיש את התוכנית.

התוכנית שודרה בערוץ 2 בפעם האחרונה בליל ה-27 באוקטובר 2017, ואת שיר הלילה האחרון בערוץ 2 - "My Way" של פרנק סינטרה, בחר יעקב אילון, שפתח את שידורי הערוץ.

עם פיצול ערוץ 2 ומעבר התוכנית להיות משודרת באופן בלעדי רק בערוץ 13, מבזק חצות שב להיות משודר בשני הערוצים, גם בערוץ 13 מיד לאחר "לילה טוב ישראל".

ב-16 בדצמבר 2018 פרסם רן בוקר באתר ynet כי התוכנית צפויה לרדת מהמסך כ-5 שנים לאחר עלייתה לאוויר בעקבות מיזוג רשת וערוץ עשר, והתוכנית האחרונה שודרה ב-14 בינואר 2019. "שיר הלילה" האחרון בתוכנית היה "נגד הרוח" של שלום חנוך, שהיה אף הראשון בתוכנית אי פעם, כשנבחר על ידי יאיר לפיד.

==ראו גם==
* מהדורה ראשונה
* שש עם
* מהדורת החדשות המרכזית של חברת החדשות
* היום שהיה
* חדשות הלילה
* חי בלילה
* הצינור
==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.mako.co.il/news-channel2/night-news עמוד התוכנית "תוכנית הלילה"] באתר קשת (mako)
* [https://web.archive.org/web/20171109191536/http://reshet.tv/news/channel2-news/news-tonight/ עמוד התוכנית "תוכנית הלילה"]באתר רשת

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות חדשות ואקטואליה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות חברת החדשות
אילומיניישן הפקות

אילומיניישן (באנגלית: Illumination, לשעבר Illumination Entertainment) היא חברת סרטי הנפשה אמריקאית. החברה הוקמה ב-2007 על ידי כריס מלדנדרי. בין סרטיה המפורסמים הם "גנוב על הירח", "המיניונים", "לשיר" ו"החיים הסודיים של חיות המחמד". היא בעלת זיכיון על כלל מוצרי "גנוב על הירח".

== היסטוריה ==
בשלהי 2007, לאחר שכריס מלדנדרי היה אחראי על הסרטים "עידן הקרח", "רובוטס", "אלווין והצ'יפמאנקס" ו"הורטון שומע מישהו", הוא עזב את חברת ההנפשה של פוקס המאה ה-20. לאחר העזיבה, הוא יזם את Illumination. בשלהי 2011 רכשה החברה את אולפני Mac Guff אשר הפיקו עבורם את "גנוב על הירח" ו"הלורקס". בישראל הסרטים מדובבים באולפני אלרום.

== פילמוגרפיה ==
=== סרטים שהופקו לאורך השנים ===
==== סרטים שהופצו ====
{| class="wikitable"
|-
! סרט !! תאריך יציאה !! תקציב !! הכנסות
|-
|גנוב על הירח||9 ביולי 2010|| $69,000,000 || $543,113,985
|-
|הופ ארנב||1 באפריל 2011|| $63,000,000 || $183,953,723
|-
|הלורקס||2 במרץ 2012|| $70,000,000 || $348,840,316
|-
|גנוב על המיניונים||3 ביולי 2013|| $76,000,000 || $970,761,885
|-
|המיניונים||10 ביולי 2015|| $74,000,000 || $1,159,398,397
|-
|החיים הסודיים של חיות המחמד||8 ביולי 2016|| $75,000,000 || $874,458,047
|-
|לשיר||21 בדצמבר 2016|| $75,000,000 || $632,443,719
|-
|גנוב על העולם||30 ביוני 2017|| $75,000,000 || $1,034,799,409
|-
|הגרינץ'||9 בנובמבר 2018||$75,000,000||$430,635,485
|-
|החיים הסודיים של חיות המחמד 2 || 7 ביוני 2019 || $80,000,000 || $429,434,163
|-
|לשיר 2 || 22 בדצמבר 2021 || $85,000,000 || $401,449,630
|-
|המיניונים: עלייתו של גרו || 1 ביולי 2022 || $80,000,000 || $936,546,600
|-
|האחים סופר מריו - הסרט
|5 באפריל 2023
|$100,000,000
|$1,256,358,131 (נכון ל-25 במאי 2023)
|-
|סיפור הברווזים
|22 בדצמבר 2023
|$72,000,000
|
|-
|גנוב על החיים
|3 ביולי 2024
|
|}

==== סרטים עתידיים ====
{| class="wikitable"
|-
! סרט !! תאריך יציאה עתידי
|-
|האחים סופר מריו - הסרט 2 || 3 באפריל 2026
|-
| המיניונים 3 || 30 ביוני 2027
|}

==== סרטים בפיתוח ====
*סרט בדיבובו של פארל ויליאמס
*החיים הסודיים של חיות המחמד 3
*לשיר 3

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.youtube.com/Illumination הערוץ הרשמי] ביוטיוב

*
קטגוריה:חברות אמריקאיות להפקת סרטים
קטגוריה:אולפני הנפשה
קן בלנצ'רד

קן בלנצ'רד (באנגלית: Ken Blanchard; 6 במאי 1939, אורנג', ניו ג'רזי, ארצות הברית) הוא סופר, מאמן אישי, ויועץ ארגוני אמריקאי, אשר נחשב מומחה לניהול וכתב 12 רבי-מכר בתחום אשר תורגמו ל-25 שפות.

בלנצ'רד נולד בניו ג'רזי וב-1967 רכש תואר דוקטור לחינוך מאוניברסיטת קורנל. הוא ייסד ועומד בראש חברה להכשרת סגל ניהולי ולייעוץ ארגוני. יותר מ 60 ספרים, 12 מהם הפכו לרבי-מכר. ספרו "מנהל ברגע" מכר יותר מ-15 מיליון עותקים והפך לרב המכר הנמכר ביותר שלו. בלנצ'רד נחשב לאחד מהאישים המשפיעים על עולם הניהול.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://simania.co.il/authorDetails.php?itemId=107712 קן בלנצ'רד - ספרים בעברית], באתר סימניה, אוחזר ב-4 בנובמבר 2013.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:מנהלים אמריקאים
קטגוריה:מנכ"לים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולגייט
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
גלונים

גלונים סימטריים
A=השפעה של התנועה המחזורית במים עמוקים{{ש}}
B=השפעה של התנועה המחזורית במים רדודים{{ש}}
1=התקדמות הגל{{ש}}
2=רכס הגל{{ש}}
3=עמק הגל{{ש}}
גלונים הם מבנים גאולוגיים קטנים (בקנה מידה של ס"מ) דמויי גלים הנוצרים בסלעי משקע כתוצאה מתנועת מים (זרמים או גלים) או רוח – המשתמרים על פני הסלע.

==סוגי גלונים==
*גלונים אסימטריים (asymmetrical ripple marks) או גם "גלוני זרם" (Current ripple marks) או "גלונים חד-כיווניים" (unidirectional ripples) הם גלונים קטנים בעלי חתך רוחב אסימטרי שבהם הרכסים חדים והעמקים מעוגלים, כאשר שיפוע המורד במעלה הזרם הוא מתון ובמורד הזרם הוא חד. זווית השיפוע במורד הזרם היא זווית השיפוע הטבעי והיא תלויה בצורת המשקעים. גלונים מסוג זה נוצרים כתוצאה מזרם חד-כיווני בסביבת היווצרות פלוביאלית (נהרית) או אאולית, והם יכולים לשמש כסמן לגבי כיוון הזרם הקדום (למשל כיוון הנהר) בתקופה שבה נוצרו.

*גלונים סימטריים (symmetrical ripple marks) או "גלונים דו-כיווניים" (bidirectional ripples) הם גלונים בעלי חתך רוחב סימטרי כמעט סינוסואידי. הם מצויים בדרך כלל על החופים או מסמנים קיום חופים עתיקים. גלונים אלו נוצרים כתוצאה מפעולת זרם דו כיווני דוגמת גלי ים, שבהם מולקולות המים מתנדנדות בתנועה מחזורית במעגלים קטנים. חלקיק של מים בתוך הגל אינו מתקדם יחד עם הגל אלא נע במעגל קטן בין רכס הגל לעמק הגל. תנועת מולקולות מים זו זהה לכל מולקולות המים המושפעות על ידי הגל. מולקולות המים ממשיכים בכך עד לעומק השווה למחצית אורך הגל. מולקולת המים הנעה במסלול עגול פועלת על המשקעים בקרקעית ומניעה את המשקע תוך יצירת גלונים סימטריים, שבהם הרכסים חדים והעמקים מעוגלים. גלונים אלו יכולים להיות ישרים או בצורה סינוסואידית.

== גלריה ==
<gallery widths="210px" heights="210px" perrow="4">
Ripple marks in Moenkopi Formation rock off of Capitol Reef Scenic Drive.jpeg|גלונים של גלים עתיקים באבן חול תצורת מואנקופי הפארק הלאומי קפיטול ריף ביוטה
WaveRipple.JPG|גלונים סימטריים, נומגון, מונגוליה
Climbing ripples.JPG|חתך רוחב בגלונים אסימטריים מטפסים, קניון זנסקר בחבל לדאק, בחלק ההודי של הרי ההימלאיה
Oszillationsrippel.JPG|גלונים שצורתם אקראית
</gallery>

==ראו גם==
* גלוני חול

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדימנטולוגיה
קטגוריה:לימנולוגיה