OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דקופאז'

צלחת עם עלים של דקופאז'
דקופאז' על קופסה מעץ
דקופאז' על קופסת פח עגולה
דקופּאז (בצרפתית: Découpage, פירושה לחתוך או לגזור) היא אמנות קישוט אובייקטים על ידי הדבקה של מפיות או מגזרות נייר ושילוב של אפקטים מיוחדים בצבע, עלי זהב ועוד. בדרך כלל היא משמשת עבור קישוט קופסה קטנה או פריט ריהוט המכוסה בדפי מגזין או בנייר המיוצר במיוחד עבור מטרה זו.

כל שכבה נאטמת על ידי לכה, לרוב על ידי מספר רב של שכבות, עד שהמפית נראית כאילו היא חלק מהמוצר הראשוני ומאבדת את המראה של אלמנט שהדביקו מאוחר יותר. בטכניקה המסורתית השתמשו ב30–40 שכבות של לכה שלאחר מכן שוייפה עד שהתקבל גימור מבריק. הטכניקה נודעה במאה ה-18 באנגליה בשם ג'פאנינג (Japanning) על שם מקורותיה המשוערים מיפן.

==מקור==
המקור הסביר ביותר לדקופאז' הוא אמנות הקבר המזרח סיבירית. שבטים נודדים השתמשו בלבד גזור כדי לקשט את קברי הנפטרים שלהם. מסיביר, הנוהג הגיע לסין, ועד המאה ה-12 מגזרות נייר קישטו פנסים, חלונות, קופסאות וחפצים אחרים.

במאה ה-17, איטליה, בעיקר ונציה, הייתה בחוד החנית של הסחר עם המזרח הרחוק ומקובל לחשוב כי דרך הקישורים הללו קישוטי הנייר עשו את דרכם לאירופה.

==דקופאז' פלורנטיני==

אומנים בפירנצה, איטליה, יצרו חפצים דקורטיביים תוך שימוש בטכניקות מגזרת נייר, מאז המאה ה-18. הם שלבו דקופאז' עם טכניקות דקורטיביות שהיו כבר פופולריות בפירנצה, כמו שימוש בעלי זהב ועיצובי עץ מגולפים. טכניקות אלה כבר שימשו בייצור רהיטים, מסגרות של תמונות, ואפילו כריכת ספרים מעור מעובד.

שיטת הדקופאז' נוספה לשיטות של בעלי המלאכה בפירנצה על ידי הוספתה בתוך מסגרת מוזהבת מגולפת, או על ידי הוספת מגזרת נייר על לוח עץ. אומנים השתמשו ברפרודוקציות מודבקות של יצירות אמנות מפורסמות, ובהן כמעט תמיד היו תיאורים דתיים. טריפטיכוני פירנצה הציגו בעזרת הדקופאז' תמונות מסצינות מהתנ"ך, כגון צליבת ישו, שהיו מוטיב חוזר. ככל שהחברה הפכה חילונית יותר במאה ה-20, ותיירים לא קתולים החלו לקנות אמנות בפירנצה, היצירות הפכו פחות דתיות.

==חומרי דקופאז'==

חומרים ביתיים פשוטים יכולים לשמש אמצעי ליצירת דקופאז', בהם כלי חיתוך כדוגמת: מספריים, סכין חיתוך, סכין גילוח, דבק המדולל במים או דבק המיועד לדקופאז', וכלים לפיזורו כמו צמר גפן, מברשת צבע וספוגים. שימוש במערוך נועד להחליק קמטים. בנוסף משתמשים באלמנט שאוטם את היצירה ומגן עליה כדוגמת לכה, דבק, ספריי אקריליק, שרף אפוקסי, פוליאוריטן ועוד.

עם הכלים הללו נהוג ליצור דקופאז' על ריהוט, אלבומי תמונות, צלחות, קרמיקה, מדפים, מסגרות, מראות ועוד, זאת תוך שימוש במגזרות נייר שיכולות להגיע ממגוון רב של מקורות: עיתונים, מגזינים, קטלוגים, ספרים, פריטי אוסף תמונות מודפס, נייר אריזה, כרטיסי ברכה, בד, נייר רקמה, תחרה, מפיות נייר, ומפיות שיוצרו במיוחד עבור דקופאז'.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.hgtv.com/topics/decoupage/index.html איך ליצור דקופאז'], באתר hgtv 
*[https://web.archive.org/web/20120714103024/http://www.marthastewart.com/274817/decoupage-crafts/@center/276982/craft-tools-and-projects אמנות הדקופאז'], באתר של מרתה סטיוארט 
*[http://www.merriam-webster.com/dictionary/decoupage דקופאז'], באתר מילון מרים-ובסטר
* 

קטגוריה:מלאכת יד
קטגוריה:נייר
Hold It Don't Drop It

Hold It Don't Drop It (בעברית: החזק את זה, אל תשליך את זה) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת האמריקאית ג'ניפר לופז, מתוך אלבומה השישי, Brave. השיר יצא לאור ב-4 בינואר 2008, כסינגל השני והאחרון מתוך האלבום.

השיר הגיע אל המקום ה-72 במצעד הסינגלים הבריטי, ה-33 במצעד שבהונגריה, והראשון במצעד שירי הדאנס קלאב.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב על ידי קווין ריסטו, ויין נוגנט, ג'ניפר לופז, אלן פיליפ ליס, טוואנה דפני, ג'נט סיוול, סינתיה ליסט, דניס למברט ובריאן פוטר, והופק על ידי דירטי סוויפט, ברוס ווין, קורי רוני ופילוסופי.

בתוך השיר נכללו קטעים שנלקחו מהשיר "It Only Takes a Minute", שיצא בשנת 1975.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הנלווה שיצא לשיר נורה ב-16 בנובמבר 2007, בבימויו של מלינה מטסוקאס. הקרנת הבכורה שלו הייתה ב-4 בדצמבר 2007, ב-אם טי וי שבאירופה, ובאם טי וי שבטורקיה. לופז הייתה בהיריון כאשר הסרטון צולם.

בסרטון ניתן לראות את לופז, כשהיא יושבת על כדור דיסקו בצבע כסף, ואורות בצבעים רבים מכוונים לעברה. ישנה סצנה בה לופז נראית על במה, כשבידה מיקרופון בצבע לבן, ושלושה גברים מאחוריה, רוקדים ביחד איתה.

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
|-
!נורווגיה
| rowspan="2" |4 בינואר 2008
| rowspan="7" |הורדה דיגיטלית (טראק 2)
| rowspan="7" |סוני מיוזיק
|-
!שווייץ
|-
!בלגיה
| rowspan="3" |7 בינואר 2008
|-
!פינלנד
|-
!לוקסמבורג
|-
!גרמניה
| rowspan="4" |11 בינואר 2008
|-
!איטליה
|-
!בריטניה
|הורדה דיגיטלית (טראק 4)
|RCA
|-
!גרמניה
|CD
| rowspan="2" |סוני מיוזיק
|-
!אירלנד
|18 בינואר 2008
| rowspan="2" |הורדה דיגיטלית (טראק 2)
|-
!בריטניה
|21 בינואר 2008
|RCA
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2007
קטגוריה:סינגלים מ-2007
קטגוריה:שירי ג'ניפר לופז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ניפר לופז
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי מלינה מצוקס
קטגוריה:שירי דיסקו אמריקאיים
קטגוריה:שירי פאנק (Funk) אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
קרין אנטונסקו

קְרִין אַנְטוֹנֶסְקּו, בשמו המלא ג'ורג'ה קרין לאורנציו אנטונסקו (ברומנית: George Crin Laurențiu Antonescu, נולד ב-21 בספטמבר 1959 בטולצ'ה) הוא פוליטיקאי רומני, סנטור מטעם מחוז טלאורמן, בעבר יושב ראש המפלגה הלאומית-ליברלית מ-20 במרץ 2009 ועד 2014, היה הנשיא הזמני של רומניה בתקופת השעייתו של הנשיא טראיאן בססקו בין 6 ביולי ובין 27 באוגוסט 2012. בין 3 ביולי 2012 - מרץ 2014 כיהן כיושב ראש הסנאט של רומניה. בשנת 2009 היה מועמד מפלגתו בבחירות הנשיאותיות. בהכשרתו הוא מורה להיסטוריה ו. נודע כנואם מוכשר.

ב-5 בפברואר 2011 מפלגתו התלכדה עם המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בראשותו של ויקטור פונטה ועם המפלגה השמרנית בראשות דן ווייקולסקו בברית הסוציאל - ליברלית USL. ברית זו הגיעה לשלטון במאי 2012 עם היבחרותו של ויקטור פונטה לראש ממשלה.

== ביוגרפיה==
קרין אנטונסקו נולד בטולצ'ה במשפחתם של מורים. אביו למד ספרות רומנית אך לימודיו הופסקו בשל "מוצא לא בריא", ברוח הזמנים. קרין אנטונסקו, שהצטיין מילדותו במקצועות ההיסטוריה ובספרות הרומנית, למד עד שנת 1985 היסטוריה באוניברסיטת בוקרשט. בשנים 1985–1992 עבד כמורה להיסטוריה ביישוב שטיובוראן בכפר סולשט שבמחוז וסלוי ומאוחר יותר בכפר ניקוליצל במחוז טולצ'ה, כשבין 1990 ובין 1989 היה זמן קצר מוזיאולוג}} בטולצ'ה. בשנת 1992 סיים תואר שני בהיסטוריה.

== קריירה פוליטית==
חבר במפלגה הלאומית-ליברלית החל משנת 1990, החל משנת 1992 נבחר מטעמה בבית הנבחרים הרומני (כנציג של מחוז טלאורמן ואחר כך כנציג של בוקרשט, והחל משנת 2008 בסנאט, מטעם העיר בוקרשט. בשנים 1995–2002 היה סגן יושב ראש המפלגה. בשנים 1996–1997 ובשנים 2002–2008 היה ראש הסיעה הלאומית ליברלית בבית הנבחרים הרומני. כיהן בממשלות בראשות ויקטור צ'ורביה, ראדו וסילה ומוגור איסרסקו כשר לענייני הנוער והספורט. 

ב-20 במרץ 2009 הובס במאבק על תפקיד לידר המפלגה הלאומית ליברלית מול המנהיג הקודם, קלין פופסקו-טריצ'אנו. באותה שנה הציג מועמדותו לתפקיד נשיא רומניה. באחת ממסיבות העיתונאים אז הצהיר כי אם ייבחר לנשיא יטיל את תפקיד הרכבת הממשלה על ראש העיר סיביו דאז, קלאוס יוהאניס. מועמדותו נתמכה על ידי נציגים בולטים של החברה האזרחית הרומנית, כמו הדיסידנטית הרומנית לשעבר דוינה, קורניה, ההיסטוריונים לוצ'יאן בויה וניאגו ג'ובארה וראש העיר טימישוארה, גאורגה צ'והאנדו. בסופו של דבר זכה אנטונסקו ב-20 % מהקולות ועמד במקום השלישי.

ב-8 במרץ 2010 נבחר אנטונסקו מחדש כיושב ראש מפלגתו, מול לודוביק אורבאן.

ב-3 ביולי 2012 נבחר כיושב ראש הסנאט. ב-10 ביולי 2012, עקב השעייתו של הנשיא טראיאן בססקו, הפך, בהתאם לחוקה, לנשיא זמני של רומניה, עד ל-27 באוגוסט כשבססקו הוחזר לתפקיד בעקבות פסק דין של בית המשפט החוקתי. התפטר מתפקידיו כיושב ראש המפלגה הלאומית ליברלית וכיושב ראש הסנאט בשנת 2014.

קרין אנטונסקו נשוי בשנית, משנת 2009, עם חברה למפלגה, אדינה וליאן. אשתו הראשונה, אם בתו, שמה קץ לחייה בשנת 2004, בגלל סבל שנגרם לה על ידי מחלה ממארת.
בשנת 2009 התחתן קרין אנטונסקו עם חברתו למפלגה, אדינה יואנה וליאן.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פוליטיקאים רומנים
קטגוריה:נשיאי הסנאט של רומניה
קטגוריה:מורים להיסטוריה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1959
Save Me, San Francisco

Save Me, San Francisco הוא אלבום של להקת הרוק האמריקאית טריין. האלבום יצא לאור ב-29 באוקטובר 2009 כאלבום האולפן החמישי של הלהקה.

האלבום הגיע למקום ה-17 במצעד האלבומים בילבורד 200. הסינגל הראשון באלבום, Hey, Soul Sister, זכה להצלחה רבה והגיע למקום הראשון במצעד בילבורד הוט 100. השיר זכה בפרס גראמי והיה לסינגל המצליח ביותר של הלהקה.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי פלטינה בארצות הברית
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
אלונסו אדוורד

אלונסו אדוורד (בספרדית: Alonso Edward; נולד ב-8 בדצמבר 1989) הוא אצן פנמי, סגן אלוף העולם, המחזיק בשיאי ארצו בריצת 100 מטר ובריצת 200 מטר ובשיא דרום אמריקה בריצת 200 מטר.

==חייו==
אדוורד נולד בעיירה פדרו מיגל לאב פנמי ולאם ממוצא ג'מייקני. בשנת 2007 רשם את הישגיו הראשונים בזירה הבינלאומית, כשזכה באליפות דרום אמריקה עד גיל 18, הן בריצת 100 מטר והן בריצת 200 מטר. באותה שנה זכה גם באליפות היבשת עד גיל 19 בריצת 100 מטר. התוצאה שקבע באליפות זו, 10.28 שניות, היוותה גם שיא גילאים דרום אמריקאי חדש. בהמשך השנה עבר להתאמן בברזיל, בדומה לאתלט פנמי נוסף, אירווינג סלדינו, אך פציעה מנעה ממנו את האפשרות להתמודד על מקום באולימפיאדת בייג'ינג (2008). לאחר החלמתו מהפציעה עבר להתאמן בארצות הברית. הוא השתתף באליפות העולם באתלטיקה עד גיל 19 שנערכה בבידגושץ' ב-2008, אך לא הצליח לעבור את שלב המוקדמות.

בשנת 2009 שיפר אדוורד את הישגיו באופן משמעותי. בריצת 100 מטר ירד לראשונה ממחסום 10 השניות, וקבע תוצאה של 9.97 שניות, אך תוצאה זו אינה מוכרת על ידי התאחדות האתלטיקה הבינלאומית, מאחר שנהנה מרוח גבית חזקה מהמותר (2.3 מטר לשנייה). בתחרות שנערכה בהאצ'ינסון שבקנזס רשם תוצאות של 10.09 שניות בריצת 100 מטר ו-20.34 שניות בריצת 200 מטר. שתי התוצאות היו לשיאים פנמיים לאומיים חדשים. לאחר מכן זכה לראשונה בתחרות גדולה לבוגרים, כשניצח בשני המרוצים באליפות דרום אמריקה לבוגרים שנערכה בלימה. זמן קצר אחר כך שיפר שוב את שיאו בריצת 200 מטר, בתחרות שנערכה ברתימנו, כשקבע זמן של 20 שניות. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בברלין ב-2009 רשם את הישג השיא שלו, כשזכה במדליית הכסף, כסגנו של יוסיין בולט. התוצאה שקבע בגמר, 19.81, הייתה לשיא לאומי חדש, וגם לשיא דרום אמריקה. אדוורד, שטרם מלאו לו 20, היה לאצן הצעיר בהיסטוריה שזוכה במדליה בריצת 200 מטר באליפות העולם.

במהלך 2010 סבל אדוורד מפציעה, שמנעה את השתתפותו בתחרויות שונות. באליפות העולם שנערכה בטגו ב-2011 העפיל לגמר ה-200 מטר מהמקום השישי, אך נפצע במהלך ריצת הגמר, ולא השלים אותה.

בשנת 2023 שוהא הגיע למקום השני בריצת 200 מ' באליפות אמריקה הדרומית (ניצח עיסאם אסינחה).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אצנים
קטגוריה:אתלטים פנמים
קטגוריה:נושאי דגל פנמה באולימפיאדה
קטגוריה:פנמים שנולדו ב-1989
קטגוריה:אצנים באולימפיאדת טוקיו (2020)
ארין פיצי

ארין פיצי (באנגלית: Erin Pizzey; נולדה ב-19 בפברואר 1939) היא פעילה חברתית בריטית המתמקדת בקורבנות אלימות במשפחה וסופרת. פיצי היא אחת מהראשונות שהקימו מקלטים לנשים בעידן המודרני בצ'יזוויק שבמערב לונדון בשנת 1971.

== חייה ==
פיצי נולדה בסין כארין פטריה מרגרט קרני, למשפחה בריטית. אבי המשפחה שימש כדיפלומט. מאוחר יותר הוצב אבי המשפחה בשאנגחאי. ב-1942 בעקבות פלישת יפן לסין, נפלה המשפחה בשבי. מאוחר יותר הוחלפה במסגרת חילופי שבויים בין אנגליה ליפן.

=== פעילות בתחום אלימות בתוך המשפחה ===
בשנת 1971 פיצי, שהייתה אז עובדת קהילתית, בצ'יזיק שבלונדון. הסתגרה במועדון הקהילתי עם מספר נשים וילדיהן. הנשים טענו לגילויי אלימות מצד בעליהן וסירבו לחזור לבתיהן. האירועים זכו לסיקור נרחב על ידי בעלה של פיצי, במאי סרטים תיעודיים בטלוויזיה הבריטית. בעקבות הסיקור הגיעו למקום מתנדבים רבים, ולאחר מכן הוקמו עשרות מקלטים דומים ברחבי בריטניה.

בשנת 1981 פרסמה מחקר בו טענה שאלימות במשפחה היא הדדית במידה רבה, ועל פי ממצאיה, במשפחות אלה שני בני הזוג אלימים זה כלפי זה באותה מידה. ממצאים דומים בנושא אלימות הדדית במשפחה דווחו גם במחקרים מאוחרים יותר. בשנת 1982 הוציאה ספר בשם "Prone to Violence" ובו ממצאי המחקר.

פמיניסטיות רבות הגיבו בעוינות לטענותיה של פיצי. כתגובה היא יצאה כנגד מה שכינתה "פמיניסטיות מיליטנטיות" ש"חטפו", יחד עם נשים מרכזיות במפלגת הלייבור בבריטניה, את המטרה לשמה היא פועלת. זאת כדי לבצע דמוניזציה לגברים, לא רק בבריטניה אלא באשר הם. לטענתה, התנועה הפמיניסטית מצמיחה אוטופיה חדשה, התלויה בהרס של חיי המשפחה. משמע, היחידה המשפחתית הבסיסית כוללת נשים וילדיהם כשעל האבות, ניתן לוותר.

לטענתה היא נאלצה להגר מבריטניה לארצות הברית עקב איומים על חייה אשר לטענתה התרחשו מפני שהמשיכה לטעון כי מניסיונה רוב האלימות במשפחה הדדית, וכי לנשים יש חלק שווה באלימות במשפחה.

פיצי משמשת כעורכת וכותבת מאמרים לאתר A voice of Men. משנת 2000 היא חוקרת ומפרסמת מאמרים הנוגעים להתעללות בקשישים.

=== חיים אישיים ===

בשנת 1959 נישאה לג'ק פיצי, אז קצין בצי ולימים סופר, עורך ומגיש סרטי תעודה בטלוויזיה הבריטית. לזוג נולדו שני ילדים. הם התגרשו בשנת 1976. היא נישאה מחדש והתגרשה שוב בשנת 1994.

בשנת 2000 אובחנה כחולת סרטן. באותה השנה התאבד נכדה, שסבל מסכיזופרניה, בתא הכלא שהיה עצור בו.

==מספריה==
===עיון===
<div class="mw-content-ltr">
*Scream Quietly or the Neighbours Will Hear
*Infernal Child (an early memoir)
*Sluts' Cookbook
*Erin Pizzey Collects
*Prone to violence 
*Wild Child
*The Emotional Terrorist and The Violence-prone </div>

===סיפורת===
<div class="mw-content-ltr">
*The Watershed
*In the Shadow of the Castle
*The Pleasure Palace (in manuscript)
*First Lady
*Counsul General’s Daughter
*The Snow Leopard of Shanghai
*Other Lovers
*Swimming with Dolphins
*For the Love of a Stranger
*Kisses
*The Wicked World of Women
*The Fame Game (work in progress)
*The Lifestyle of an International Best selling Author
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=F8SGo5fDHwo מאלימות מיגדרית - לאלימות בין דורית] - ראיון וידאו עם ארין פיצי, לסרט הגלולה האדומה - באתר Youtube

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילות חברתיות בריטיות
קטגוריה:סופרות בריטיות
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1939
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1939
ג'ו פריאל

ג'ו פריאל (Joe Friel) הוא מאמן ספורט סיבולת אמריקאי, הידוע במיוחד כמאמן של אתלטי עילית בטריאתלון ורכיבה, כמו גם כמחבר של The Triathlete's Training Bible, The Cyclist's Training Bible, The Mountain Biker's Training Bible, Going Long: Training for Ironman-Distance Triathlons, and Your First Triathlon.

לפריאל תואר שני במדעי האימון, הוא מאמן מוסמך לרמת עילית מטעם USA Triathlon ו-USA Cycling. הוא המייסד ויושב ראש לשעבר של USA Triathlon National Coaching Commission. הוא גם פעיל בעולם העסקים כמייסד של Training Peaks, חברת תוכנה מבוססת WEB, ו-TrainingBible Coaching.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.joefrielsblog.com/ הבלוג של ג'ו פריאל] 
* [http://sportforthoughts.blogspot.com/ הבלוג ספורט למחשבה עם פוסטים נבחרים של פריאל]
* [http://www.usatriathlon.org/audience/coaching/contents.aspx אתר מאמני הטריאתלון של ארצות הברית]

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאמני ספורט אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
אנדרטת ג'ון פול ג'ונס

אנדרטת ג'ון פול ג'ונס (באנגלית: John Paul Jones Memorial) היא אנדרטה בעיר וושינגטון, בירת ארצות הברית, שהוקמה לזכרו של ג'ון פול ג'ונס, ממפקדיו הבולטים של הצי האמריקני במלחמת העצמאות של ארצות הברית.

== היסטוריה ==
האנדרטה היא הראשונה שהוקמה בפארק הפוטומק המערבי. היא ניצבת בצומת שדרת העצמאות ורחוב 17, בגדתו הצפונית של אגן הגאות, בסמיכות לאנדרטת מלחמת העולם השנייה. היא האנדרטה הראשונה שהוקמה במול ובסביבתו שאינה מנציחה אישיות שכיהנה כנשיא ארצות הברית.

האנדרטה היא עמוד שיש מלבני בגובה של 4.6 מטרים, הניצב על גבי בימה. בריכות קטנות שמים זורמים לתוכן ממוקמות משני צידיו. לפני העמוד ניצב פסל ארד בן 3 מטרים של ג'ונס, שפוסל על ידי צ'ארלס ניהאוס . מצדו האחר של עמוד השיש נקבע תבליט של איור של ג'ונס, המניף את דגל ארצות הברית על תורן ספינתו בונהום רישאר (Bonhomme Richard) מאמינים כי הייתה זו הפעם הראשונה שדגל ארצות הברית הונף על תורן ספינת מלחמה שלה. מעל התבליט חרותה אמרתו הנודעת של ג'ונס במהלך קרב עם הצי הבריטי: "כניעה? עדיין לא התחלתי להילחם!".

האנדרטה נחנכה ב-17 באפריל 1912 על ידי הנשיא ויליאם טאפט. היא מנוהלת ומתוחזקת על ידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.hmdb.org/marker.asp?MarkerID=17764&Print=1 האנדרטה] באתר The Historical Marker Database
*[http://siris-artinventories.si.edu/ipac20/ipac.jsp?session=13130X5P9941F.5493&profile=ariall&source=~!siartinventories&view=subscriptionsummary&uri=full=3100001~!21447~!2&ri=4&aspect=Keyword&menu=search&ipp=20&spp=20&staffonly=&term=John+Paul+Jones+Memorial&index=.GW&uindex=&aspect=Keyword&menu=search&ri=4#focus האנדרטה] באתר Art Inventories Catalog

==הערות שוליים==

ג'ונס, ג'ון פול
קטגוריה:שדרת העצמאות
קטגוריה:אנדרטאות לחיילי ארצות הברית
ג'ון פול ג'ונס
מסילת באר שבע - ערד

מסילת באר שבע - ערד היא מסילת רכבת מתוכננת של רכבת ישראל, שתחבר בין באר שבע לערד ותשפר את הנגישות אל ערד, כסיף והיישובים הבדואיים.

==תיאור המסילה==
תוואי המסילה יתחיל באזור התחנה התפעולית דרומית לנבטים בהסתעפות ממסילת הדרום ותהווה שלוחה שלה. המסילה תעבור ברובה לאורך כביש 80 ומקצת לאורך כביש 31 ותגיע לערד דרך אזור התעשייה.

המסילה אמורה לכלול תחנה נוספת שתשמש את היישובים הבדואים באזור הנגב המזרחי.

התכנון של המסילה מתבצע במסגרת התוכנית הממשלתית "נתיבי ישראל", והאחריות על התכנון הוטלה על חברת נתיבי ישראל.

במאי 2017, הועדה המחוזית לתכנון ולבנייה דרום אישרה להפקדה את תוכנית המסילה.

בינואר 2019 הציג מנכ"לה של חברת נתיבי ישראל, ניסים פרץ, את תוכנית החומש של החברה בתקציב של כ-60 מיליארד שקלים. במסגרתה החברה תהיה אחראית לתכנון של מספר מסילות: מסילת כרמיאל - קריית שמונה, מסילת עפולה - טבריה, מסילת דימונה - ירוחם, באר שבע - ערד ואת קו הרכבת לאילת. מסילות אלו הן חלק מהתוכנית האסטרטגית של רכבת ישראל לשנת 2040.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.hozeisrael.co.il/download/pictures/netivai_israel_big_(2).jpg מפת תוכנית נתיבי ישראל] באתר חברת כביש חוצה ישראל
*[https://web.archive.org/web/20160304111913/http://www.iroads.co.il/content/מסילת-באר-שבע-ערד מסילת באר שבע-ערד באתר נתיבי ישראל]
*[http://www.galgalim.co.il/?CategoryID=372&ArticleID=2665 רכבת לערד באתר גלגלים]
*[http://www.aradnik.co.il/1425-article.html תוואי מסילת רכבת לערד]
*[http://www.goarad.co.il/?pid=15&t=mFinal&L1=41&L2=144&item=2476 עדיפות לתוואי מסילת רכבת בין באר שבע לערד לאורך כביש מספר 80]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערד: תחבורה
באר שבע - ערד
באר שבע - ערד
קטגוריה:באר שבע: תחבורה
קטגוריה:כסייפה: תחבורה
קרב מוהי

קרב מוהי (בהונגרית: Muhi csata) היה קרב, שנערך בין צבא ממלכת הונגריה לבין צבא מונגולי ב-11 באפריל 1241 במוהי, בצפון-מזרח הונגריה סמוך למפגש בין נהר שאיו לטיסה, במסגרת הפלישה המונגולית לאירופה. הקרב הסתיים בניצחון מכריע של הצבא המונגולי, שפלש להונגריה, ובהשמדה כמעט מוחלטת של הצבא ההונגרי, בראשות המלך בלה הרביעי. בעקבות ניצחונם בקרב השתלטו המונגולים באופן זמני על חלק גדול משטח הונגריה וטרנסילבניה, וכוחות חלוץ שלהם פשטו על אוסטריה ועל קרואטיה.

== הרקע ההיסטורי ==
צבא האימפריה המונגולית ניצח את הקומנים במספר הקרבות והאחרון שבהם, בקרב קלקה נוצחה קואליציה של נסיכים רוסים וקומנים. בעקבות הניצחונות המונגוליים וכיבוש קומניה הלבנה, ביקשו הקומנים מבלה הרביעי, מלך הונגריה רשות להתיישב בארצו. המלך ההונגרי, שכבר מזמן ניסה להרחיב את השפעתו ולנצר את הקומנים וגם מתוך שיקולים פנים הונגריים, הסכים לכך והקצה להם אזור התיישבות בארצו, בפוסטה. בין מלך הונגריה ובין הח'אן הקומני נוצרו גם קשרי משפחה, כשבנו של מלך הונגריה נשא לאישה את בתו של הח'אן הקומני. המקורות ההיסטוריים מציינים שארבעים אלף אוהלים קומנים הוקמו בהונגריה בעקבות הסכמת המלך ההונגרי.

חלק משמעותי מכוחו של מלך הונגריה נבע מהיותו בעל אדמות רבות מאוד. קודמו של בלה הרביעי, אנדראש השני, מלך הונגריה, נהג בפזרנות רבה בקרקעות אלה והעניק אותן ביד רחבה ליועציו ואציליו. בלה הרביעי שינה את הכיוון, הפסיק לחלק קרקעות ואף התחיל להחזיר לעצמו חלק מקרקעות הכתר, תוך חיסולם או הגלייתם של המחזיקים בהם, יועציו הקודמים של אביו, במיוחדים אלה שהיו מעורבים בקנוניה לרציחת אימו. הוא ניסה להחליש את האצולה, ביטל את זכות האצילים לראיון אישי עם המלך וקבע שיקבל רק בקשות בכתב באמצעות המזכירות שלו. הוא גם סילק את הכיסאות מהאולם בו התכנסה מועצת הכתר, כדי לאלץ את האצילים לעמוד על רגליהם בנוכחותו. אצילים רבים התמרמרו על המצב ובואם של הקומנים הוסיף להחלשת האצולה וחיזק את המלך, שהתחיל לכנות את עצמו גם בתואר "מלך קומניה".

המונגולים, שצבאותיהם פשטו מערבה לתוך הנסיכויות הרוסיות, ראו בממלכת הונגריה מעצמה יריבה ותכננו מלחמה נגדה ולשם כך כבר זמן רב אספו ידיעות עליהם, על המצב הפנימי ועל כוחם. המונגולים השתמשו במעבר הקומנים אל הונגריה כאמתלה להתקפתם על הממלכה ההונגרית. לאחר מועצת מלחמה, שקיימו המונגולים בחודש דצמבר 1240, בפשמישל, שלחו למלך בלה הרביעי אולטימטום ובו דרישה להשיב לידיהם את הקומנים הבורחים, אותם ראו המונגולים כנתינים שלהם ומתן החסות ההונגרית התפרשה בעיניהם כעילה למלחמה. המלך ההונגרי דחה את האולטימטום ושלח שליחים לגייס את האצולה ההונגרית ולהזעיק את בעלי בריתו.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.newworldencyclopedia.org/entry/Battle_of_Mohi קרב מוהי באנציקלופדיית העולם החדש] 

==הערות שוליים==

מוהי
מוהי
קטגוריה:הפלישה המונגולית לאירופה
קטגוריה:המאה ה-13
יוסף אדרעי

יוסף מ' אדרעי (נולד ב-1948) הוא פרופסור אמריטוס והדיקן לשעבר בפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה. מתמקד בדיני מיסים של ישראל וארצות הברית.

==ביוגרפיה==
אדרעי נולד בבית הוריו בצפת במהלך מלחמת העצמאות. אביו היה ספרדי מרוקאי ואמו אשכנזייה, בזמן ובמקום שבו נישואים בין-עדתיים לא היו מקובלים.

לאחר שירותו הצבאי למד משפטים בפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים, ובשנת 1973 קיבל תואר ראשון. התמחה אצל השופט חיים כהן בבית המשפט העליון ולאחר מכן במשרד עורכי דין. עבד כעורך דין בלשכה המשפטית של נציבות מס הכנסה והשלים תואר שני (1975) ושלישי (1979) באוניברסיטה העברית. עבודת הדוקטורט שלו, שנעשתה בהדרכת פרופ' אהרן יורן, קרויה "מיסוי הכנסת עבודה בישראל". בשנים 1979–1981 שהה בפוסט-דוקטורט בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת פנסילבניה.

בשנת 1981 הצטרף לסגל האקדמי של הפקולטה למשפטים של האוניברסיטה העברית בירושלים בדרגת מרצה. בשנים 1982–1986 נמנה עם סגל הפקולטה לניהול ע"ש קולר באוניברסיטת תל אביב, והקים בה את המחלקה לדיני מיסים. בשנים 1986–1987 היה פרופסור אורח באוניברסיטת אמורי, ובשנים 1987–1989 היה פרופסור אורח באוניברסיטת סן דייגו .

בשנת 1990 נמנה עם מייסדי הפקולטה למשפטים באוניברסיטת חיפה. בשנת 1991 מונה לפרופסור חבר ובשנת 1997 מונה לפרופסור מן המניין. כיהן כדיקן הפקולטה בשנים 1997–2002. בשנים 2006–2007 כיהן כדיקן בית הספר למשפטים של המרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן. בשנת 2018 פרש לגמלאות מאוניברסיטת חיפה כפרופסור אמריטוס.

פרסם עשרות מאמרים וספרים בתחום דיני המס והמשפט הציבורי. בתקופת המחאה נגד ממשלת ישראל השלושים ושבע הסביר מדוע תקציב המדינה מצדיק מרד מיסים.

אדרעי נשוי לבלה ואב לארבעה. מתגורר בחיפה.

==ספריו==
* מיסוי פעילות בינלאומית, פפירוס, 1991.
* לקראת לימודי משפטים, דיונון, תשנ"ג.
* פירוש לחוקי-היסוד - חוק-יסוד: משק המדינה, האוניברסיטה העברית בירושלים, תשס"ד.
* 
* 
* Elementi di diritto tributario, Ferrara, 2018 (תרגם לאיטלקית פרופ' Marco Greggi).

== קישורים חיצוניים ==
* [https://law.haifa.ac.il/lecturers/yoseph-m-edrey/ יוסף מ' אדרעי], באתר של אוניברסיטת חיפה
* [https://law.haifa.ac.il/wp-content/uploads/2022/04/CVedrey.pdf Yoseph M. Edrey Curriculum Vitae], באתר של אוניברסיטת חיפה 

* 
* 
* 
מכתביו
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת חיפה: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
החומה (כתב עת)

סמליל העיתון ולצדו המנון "[[נטורי קרתא"]]
החומה, ילקוט מאמרים מאנשי נטורי קרתא הוא כתב עת של נטורי קרתא, הרואה אור בירושלים מעת לעת מספר פעמים בשנה.

הגיליון הראשון ראה אור בתש"ד 1944; בשנים תש"ט-תשי"ג (1953-1949) ראה אור בשם: "אם אני חומה"; בשנים תשי"ג-תשי"ד (1954-1913) בשם "חומתנו"; ובשנת תשי"ד - בשם "משמרת חומתנו".

עורך העיתון כיום (2012) הוא הרב אברהם יעקב עפשטיין. משתתפים בו כותבים מאנשי "נטורי קרתא" והמקורבים אליהם, כגון עמרם הלוי, יצחק בהר"ן, מ. שיש, איש ירושלים (שם עט), א. לייבאוויטש, י. לאנג, ו-י. העריך. בדרך כלל כולל כל גיליון כד (24) עמודים. העיתון עוסק בעניינים העומדים על הפרק מנקודת המבט של המוציאים לאור, בהם שאלת מימון תלמודי התורה והישיבות על ידי מדינת ישראל, שעליה דנים "נטורי קרתא" בחריפות עם מפלגת "אגודת ישראל" ומקורביה; וכן על סוגיית גיוס חרדים לצה"ל; על חפירות ארכאולוגיות באזורי קברים בארץ ישראל, הקרויים לגנאי "חיטוטי שכבי"; ועל התרבות והספרות החרדית בכללה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נטורי קרתא
קטגוריה:עיתונות חרדית בישראל
צומת יד מרדכי

צומת יד מרדכי (על שם הקיבוץ שבקרבתו) הוא צומת בקצהו הדרומי של כביש 4, והוא שוכן כ-6 קילומטרים מצפון למחסום ארז. מהצומת מתפצל כביש 34 החולף על העיר שדרות, ומגיע עד צומת נתיבות. בצמוד לצומת ממוקם המרכז המסחרי "מפגש יד מרדכי", ובו תחנת דלק, מסעדות, חנות לממכר מוצרי דבש של קיבוץ יד מרדכי, וחנויות נוספות.

בסוף שנת 2005 לאחר ההתנתקות הקימו מפוני אלי סיני בצומת, עיר אוהלים במחאה על כך שבניגוד למובטח, טרם נמצאו להם פתרונות דיור. הם קיימו במקום חיי קהילה, תוך בניית אוהלי לינה ענקיים, אוהל סלון משותף, וקרוונים שהוסבו למטבח מרכזי. העיר פורקה רק לאחר 334 יום ביולי 2006, כאשר המשפחות עברו למשכנן הזמני בעיר אשקלון.

צומת יד מרדכי נבחר כאתר הנצחה לתשעת הישראלים שנהרגו בפיגוע איסמעיליה, כיוון שבמקום הייתה תחנתם האחרונה בישראל בטרם עברו את הגבול למצרים. האתר ממוקם על גבעה בפינה הדרום מזרחית של הצומת.

בחודש יולי 2012 חלה הסלמה בפעילות ארטילרית מכיוון רצועת עזה למדינת ישראל. בירי ממקלע כבד אל צומת יד מרדכי נגרם נזק למבנים ולמכוניות שחנו במקום .

במהלך מתקפת הפתע על ישראל באוקטובר 2023 התפרסו לוחמי מג"ב בצומת בעקבות הכרזת מפקד המחוז הדרומי על חדירת מחבלים ואירוע רב זירתי, והצליחו לעצור ולהרוג את מחבלי החמאס שהיו רכובים על שמונה אופנועים בדרכם צפונה לערי ישראל הדרומיות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

יד מרדכי, צומת
יד מרדכי, צומת
קטגוריה:יד מרדכי: תחבורה
PowerShell

PowerShell או Microsoft PowerShell (בעבר Windows PowerShell) היא סביבת עבודה לאוטומטיזציה של משימות של חברת מיקרוסופט, המכילה ממשק שורת פקודה ושפת תסריט, ומשולבת בסביבת .NET. פאוור-של מותקן כברירת מחדל במערכת ההפעלה חלונות. פוואר-של זמינה גם בלינוקס<ref></ref> אבל עם פחות יכולות.

אם המשתמש משתמש במערכת ההפעלה חלונות ניתן להשתמש גם ב-COM ו-WMI ובכך לגשת לכלי ניהול במערכות חלונות מקומיות ומרוחקות.

בפאוור-של, פעולות ניהול מתבצעות על ידי cmdlets ("קומנד-לטס") - מחלקות NET. המממשות פעולה מסוימת. מספר פקודות שכאלו מרכיבות יחדיו תסריט, אשר יכול בנוסף לגשת לנתונים בזמן ריצה, במערכת קבצים או ב-Registry. נוסף על כך, פאוור-של מכילה ממשק תכנות יישומים ויכולה להיות מוטמעת בתוכניות שונות, אשר ימנפו את היכולות שלה לביצוע פעולות בסביבת חלונות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רכיבי Windows
קטגוריה:תוכנות מערכת
קטגוריה:כלי פיתוח מבית מיקרוסופט
קטגוריה:שפות תכנות
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-2006
קטגוריה:ממשקי משתמש במחשב
שין קיונג-סוק

שין קיונג-סוק (בהנגול: 신경숙; ) היא סופרת דרום קוריאנית, הקוריאנית הראשונה והאישה הראשונה שזכתה בפרס "Man Asian Literary Prize". את הפרס קיבלה בשנת 2011 על ספרה "בבקשה תשגיחי על אמא".

== חייה ==
קיונג-סוק נולדה בכפר השוכן בדרום מערב קוריאה הדרומית, ילדה רביעית מבין שישה אחים, לאחר שלושה בנים. הוריה היו חקלאים שלא יכלו לשלוח אותה ללימודים בבית ספר תיכון. בגיל 16 היא עברה לסיאול שם גר אחיה הבכור. לפרנסתה עבדה במפעל אלקטרוניקה ובמקביל למדה בתיכון ערב. קיונג-סוק למדה כתיבה יוצרת באקדמיה לאמניות בסיאול. ספר הביכורים שלה פורסם בשנת 1985.

כתיבתה כוללת נובלות וסיפורים קצרים. במהלך השנים זכתה במספר פרסים.

ספרה המפורסם ביותר הוא "בבקשה תשגיחי על אמא" שיצא לאור בקוריאה הדרומית בשנת 2009, והגיע למיליון עותקים עשרה חודשים לאחר יציאתו לאור. הספר הומחז להצגה. באפריל 2012 הגיע ל-2 מיליון עותקים. הספר יצא לאור ב-19 מדינות ביניהן ארצות הברית וסין. בישראל יצא הספר בשנת 2011 בהוצאת ידיעות אחרונות. המהדורה העברית תורגמה מאנגלית. הספר מספר על אמא שנעלמת ומשפחתה המחפשת אותה. הספר מסופר מזווית הראיה של בני המשפחה השונים. כל בן משפחה בתורו מספר על אמו ועל זיכרונותיו ומערכת יחסיו עם אמו. האמא היא אשה פשוטה שאינה יודעת קרוא וכתוב החיה בכפר שהקדישה את כל חייה לילדיה, בתקופה של שינויים חברתיים רבים. ילדיה המשכילים גרים בסיאול.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120615114016/http://www.iasia.co.il/2011/11/24/%D7%91%D7%91%D7%A7%D7%A9%D7%94-%D7%AA%D7%A9%D7%92%D7%99%D7%97%D7%99-%D7%A2%D7%9C-%D7%90%D7%99%D7%9E%D7%90/ בבקשה תשגיחי על אמא" – קריאה קוריאנית] ביקורת על הספר

קטגוריה:דרום קוריאנים שנולדו ב-1963
קטגוריה:סופרים דרום קוריאנים
מחר (שיר)

בתמונה [[ראש ממשלת ישראל, גולדה מאיר. השיר "מחר" הושר על ידי חוה אלברשטיין בטקס השקת אח"י רשף, במספנות ישראל, 19 בפברואר 1973.]]
מחר הוא שירה של המשוררת והפזמונאית נעמי שמר, אשר גם הלחינה את מילותיו. הלחן מנוגן כמארש במפגני צה"ל ובטקסים ואירועים ממלכתיים במעגל המועדים וימי הזיכרון, וכן מושר באירועים קהילתיים ובתוכניות מוזיקה. השיר הקורא לשלום וחוזה שלום, מושמע באירועים צבאיים ומדיניים כחלק מתפיסת העולם היהודית-הישראלית.

"מחר" הוא השיר הראשון באסופת שיריה של נעמי שמר "כל השירים", אשר ראתה אור לראשונה בתל אביב ב-1967.

== פרקי השיר ותכניו ==
השיר המחורז, הכולל חמישה בתים ופזמון, זכה לביצועים רבים, מלבד של שמר, בין השאר על ידי נחמה הנדל, להקת חיל הים, להקת הנח"ל, ירדנה ארזי, חוה אלברשטיין.

נושאי השיר הם המאוויים והתקוות לחיי שלום ויצירה בארץ ישראל. השיר מתאר את בקשתם בכל תחומי החיים הציבוריים, ובהם בניית בתים לבני אדם, עליזות ושמחה, צמיחה ופריחה ומימוש הרצונות של כל בני האדם, ובמיוחד השכנת השלום המדיני בארץ ישראל ובסביבתה, עד כדי תיאור אוטופי של נטישת כלי הנשק, ברוח הפסוק בתנ"ך בספר ישעיהו על אחרית הימים: .

פזמון "מחר" מנוסח בחיוך ובשנינה, כביכול מודעת הדוברת לדמיוניות של המאוויים והתקוות, אבל אינה מוותרת עליהם כאפשרות עתידית:

ארגזים עם תפוזים
משחתת

הבית הראשון מתחיל במילים: "מחר אולי נפליגה בספינות" ובו מובעת התקווה לתנועה חופשית מחוף אילת עד החופים באפריקה, כאשר על סיפוניהן של „המשחתות הישנות”, אשר תוצאנה משימוש צבאי, ותוטענה במיטב התוצרת החקלאית של מדינת ישראל אז, שמייצגם הבולט היו תפוזים.

הבית השני מפרט תיאור של עתיד מלא שמחה שבו מצלצלים "פעמונים" ו"ענבלים", השיר משוחח עם הפסוק בספר ישעיהו: „וְגָר זְאֵב עִם כֶּבֶשׂ וְנָמֵר עִם גְּדִי יִרְבָּץ וְעֵגֶל וּכְפִיר וּמְרִיא יַחְדָּו וְנַעַר קָטֹן נֹהֵג בָּם:”, ואף מגביר את משמעיו; בפסוק התנ"כי נכתב על נער קטון שיוביל את החיות המסוכנות זו לזו, ואילו ב"מחר" מנהיג האריה את מטרות הציד לשעבר, את בהמות המרעה:

הבית השלישי מתאר את הבתים הרבים שייבנו בעתיד ואת השירה שתצלצל בהם. האובדן והכאב ינוחמו בצמיחה ופריחה צבעונית חדשה: 

הבית הרביעי מתאר את החלום הרחוק, כאשר ישרור שלום על פני האדמות בין בני האדם והאומות השונות; המשוררת מציגה הסבה ממעמד פקודת ה"דום" הצבאית, אל חיי הנפש ואל הרגשות במילותיה:

ובהמשכו מתארות המילים את הגשמת רצונו של כל אדם במו ידיו:

== קישורים חיצוניים ==

* אורי הייטנר, [http://israblog.nana10.co.il/blogread.asp?blog=272685&blogcode=12500415 ההמנון השני - ירושלים של זהב (על "מחר")]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי שנות ה-1960
קטגוריה:שירי להקת הנח"ל
קטגוריה:שירי חוה אלברשטיין
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי נעמי שמר
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נעמי שמר
קטגוריה:שירים על זמן
האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה

האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה (באנגלית: The American Academy of Dramatic Arts; (AADA)) הוא מוסד המעניק תוכנית לימודים בת שנתיים הממוקם במנהטן, ניו יורק, שדרת מדיסון, בבניין היסטורי אותו תכנן האדריכל הנודע סטנפורד וייט, כמועדון קולוני המקורי, והשני ממוקם בהוליווד, קליפורניה, בשדרת 1336 North La Brea, בבניין חדש באתר בן שכנו קודם לכן אולפניו של צ'ארלי צ'פלין.

בית הספר למשחק הוותיק ביותר בעולם דובר האנגלית, האקדמיה בניו יורק נוסדה ב-1884 על-מנת להכשיר שחקני תיאטרון. ב-1974, פתחה האקדמיה קמפוס נוסף בפסדינה, קליפורניה, שהיה לבית הספר המקצועי להדרכת שחקנים היחידי שפועל בשני מרכזי התיאטרון החשובים של אמריקה. הקמפוס בלוס אנג'לס עבר מפסדינה להוליווד ב-2001.

==בוגרים ידועים==
* וולטר אייבל
* ארמנד אסנטה
* האנק עזריה
* לורן באקול
* ג'ים באקוס
* איון ביילי
* ברנדה באק
* אן בנקרופט
* דיאנה בארימור
* גיל בלוז
* רובי בנסון
* לורה ברניגן
* אדריאן ברודי
* ג'ון קאסוואטס
* קים קטרל
* אנריקו קולנטוני
* ג'ניפר קולידג'
* אמנדה קרו
* יום קרונין
* רוברט קאמינגס
* מארק דניאלס
* בראד דייוויס
* ג'רמי דייוויס
* רות דייכס
* מלאני מיירון

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ניו יורק: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:תיאטרון אמריקאי
קטגוריה:מנהטן: מבנים
קטגוריה:לוס אנג'לס: חינוך
קטגוריה:ארצות הברית: בתי ספר למשחק
קטגוריה:האקדמיה האמריקאית לאמנויות הדרמה
אולם הספורט בגין

אולם הספורט בגין, הוא מתקן לקיום אירועי ספורט בעיר אילת.

==רקע==
האולם נבנה כחלק מקומפלקס בית הספר התיכון בגין בעיר אילת בעלות של 21 מיליון ש"ח במימונן המשותף של עיריית אילת, קרן המתקנים ומפעל הפיס ונפתח באוקטובר 2008. החליף את אולם הספורט אלון כאולם הביתי של קבוצת הכדורסל הפועל אילת ואולם הבית הראשון של קבוצת הכדוריד מ.כ. אילת (כדוריד) האולם מארח משחקי כדורסל וכדוריד של קבוצות ספורט אילתיות ואף אירח משחקי קטרגל לצד טורנירי ספורט קבועים ומזדמנים שמארחת העיר אילת במתקני הספורט הפזורים בה. אחד הטורנירים הבינלאומיים שאירח האולם היה אליפות אירופה בכדורסל לנערות (עד גיל 16) דרג ב' ב-2009, וב-2017 יארח את אליפות אירופה בכדורסל לנשים צעירות (עד גיל 20) דרג ב' ביחד עם אולם הספורט אלון.

שטח המבנה כולו הוא 2,500 מ"ר כשהאולם המרכזי בנוי על שטח של 1,900 מ"ר ולצידו חדרי ספח המשמשים גם כמחסנים לציוד ספורט, מלתחות ועוד. את המשטח ניתן לחלק באמצעות מחיצות המשתלשלות מהגג ל-3 מגרשים לאימונים פרטיים. האולם הכיל 1000 מקומות ב-2 יציעי אורך (880 מושבים קבועים בתצורת כדוריד ועוד כ-120 מושבים הניתנים לניוד המותקנים לצורכי כדורסל תחת היציעים הקבועים). בנוסף לכך סודרו כמה עשרות מקומות ישיבה מאחורי הסלים שהעלו את מספר המקומות באולם למעל 1,100 צופים.

הקבוצות האילתיות המשחקות במשחקי הבית באולם הספורט הן הפועל אילת בכדורסל, שבעונת 2013/2012 חזרה לשחק בליגת העל בכדורסל ומ.כ. אילת שמשחקת בליגה הארצית בכדוריד ולה גם קבוצת נשים שמשחקת בליגה הלאומית בכדוריד נשים.

לאחר חזרתה של הפועל אילת לליגת העל בכדורסל מעונת 2013/2012, הוחלט לשדרג את היכל הספורט בגין במערכת כריזה ורמקולים משודרגת בהתאם לנהוג בליגת העל.

במהלך עונת 2015/2016 הוחלט להתקין באולם עוד 390 מקומות ב-2 יציעי רוחב מתקפלים מאחורי הסלים במקום עשרות מקומות הישיבה שסודרו שם קודם לכן. התקנת היציעים הושלמה בסוף דצמבר 2015 וכעת מספר המקומות באולם במשחקי כדורסל הוא 1,490 מקומות. באותה העונה נבחר האולם לראשונה לארח את משחק האולסטאר הרשמי של ליגת העל בכדורסל.

בגין
קטגוריה:אילת: מבנים
קטגוריה:אילת: ספורט
קטגוריה:הנצחת מנחם בגין
מקדש אתנה ניקה

מקדש אתנה ניקה הוא מקדש קטן הממוקם בקצה המערבי של האקרופוליס באתונה, בנוי במקום גבוה ובולט ביותר, היישר מעל שוליו של מבנה הכניסה (פרופיליאה) לאקרופוליס. זה היה מקום פולחנה של האלה אתנה, תחת הכינוי המלווה (אפיטט) אתנה-ניקה, לאמור אלת הניצחון (לעומת אפיטטים אחרים שלה כמו פוליאס, פרומכוס, פרתנוס). בגלל המיקום בראש המצוק נוצר צורך להקיף את מתחם המקדש במעקה אבן, שזכה להיות מעוטר מתבליטים.

[[ליקוי ירח חלקי מעל מקדש אתנה ניקה, 7 באוגוסט 2017.]] 
במאה השנייה לפנה"ס תיאר הגאוגרף והנוסע פאוסניאס את המקדש הזה, ואת הפסל שניצב בתוכו. התיאור מדגיש שלפסל אין כנפיים כמקובל בדרך כלל לתיאורי האלה ניקה, וכינה אותו אתנה-אפטרוס (אתנה חסרת הכנפיים). לכך נוסף הסיפור / אגדה שזו הייתה משאלת לב של האתונאים, למנוע מאלת הניצחון לעוף ולעזוב את העיר.

מקדש אתנה ניקה כחלק מהאקרופוליס של אתונה הוכרז בשנת 1987 כאתר מורשת עולמית.

==מבנה==
זהו מקדש בנוי שיש שהוא אמפי-פרוסטילוס (בעל טור עמודים קדמי ואחורי), טטרסטילוס (של ארבעה עמודים בכל צד). העמודים ומערכת הקורות הם בסדר האיוני. במחצית המאה השישית לפנה"ס, ניצב כאן מקדש בנוי עץ, עם פסל עץ של אתנה האוחזת בקסדה ובפרי הרימון. מבנה זה חרב בפלישה הפרסית של שנת 480 לפנה"ס. בניין האבן נבנה בחלקה האחרון של המאה החמישית לפנה"ס, בידי האדריכל קליקרטס, לאחר השלמת בניין הפרתנון. הבניין קטן מאוד. מידות אולם המקדש הוא 4.14 x 3.78 מ' בלבד.

==תבליטים==
תבליט ניקה הפונה בכפיפה קלה שמאלה ונראית מסירה את סנדלה
עבודות אומנות נקבעו במקדש בשלושה מקומות: בשני גמלוני המקדש (שלא שרדו), באפריז ההיקפי, ובפנים החיצוניות של קיר המעקה המקיף את המקדש משלושה עברים. באפריז מופיע בחזית המזרחית, מעל הכניסה למקדש, מועצת אלי האולימפוס המורחבת (כולל למשל את לטו, אימם של ארטמיס ואפולו). באפריז בשלושת הצדדים האחרים מופיעים תיאורי מלחמות. יש שזיהו כאן מלחמות מיתולוגיות, ויש חוקרים שזיהו מלחמות היסטוריות (מרתון, קרב סלמיס, פלטיאה), שכן ניתן להבחין בלבוש הלוחמים כאשר היוונים הם עירומים, ואילו מכנסיים ארוכים מאפיינים את הלוחמים הפרסים.

התבליטים השלמים והיפים יותר הם אלה של מעקה האבן. הם מתארים את אתנה ניקה בגרסאות ובתנוחות שונות. הראשים והפנים של כל הדמויות הושחתו בעת העתיקה (איקונוקלאזם), אך מן היתר שרד הרבה. בולט כאן ה'סגנון העשיר' המאפיין את הפיסול בסופה של המאה החמישית לפנה"ס, הניכר בקפלי הבד הרבים בבגדיהן של הדמויות. ניקה מופיעה כאן פעמים רבות, תמיד מכונפת (לעומת הפסל חסר הכנפיים שבתוך המקדש). המפורסם שבתבליטים הוא של ניקה המתירה את סנדלה.

==חפירות ושיקום ==
זמן קצר לאחר מלחמת העצמאות היוונית מעול השלטון העות'מאני, בשנת 1835, חשפו שני אדריכלים: אדוארד שאוברט וכריסטיאן הנסן את אבני המבנה ההרוס ובנו אותו מחדש בדיוק רב, בהדרכת סימני מַחברי המתכת המקשרים בין האבנים (אינם נראים מבחוץ). בשנים 1936–1940 המבנה פורק והוקם פעם נוספת וזה המבנה הקיים כיום. בשנים האחרונות הוסרו מהמבנה כל התבליטים והועברו למוזיאון האקרופוליס (נפתח ביוני 2009), ואילו במבנה שבשטח נקבעו העתקים.

==לקריאה נוספת==
*G. Gruben, Die Tempel der Griechen4,Hirmer Verlag Muenchen, 1986, pp. 188-193.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
אתנה ניקה
קטגוריה:אתונה: מבנים
קטגוריה:יוון העתיקה: מבנים
קטגוריה:יוון: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:האקרופוליס באתונה
61 שעות

61 שעות (באנגלית: 61 Hours), הוא הספר הארבע-עשר בסדרת ספרים של הסופר הבריטי לי צ'יילד. הספר יצא לאור ב-2010.

==עלילה==
בספר זה, הארבע עשר בסדרת הספרים אודות ג'ק ריצ'ר, החייל לשעבר וחוקר פרטי, מגיע ריצ'ר לבולטון - עיירה קטנה בדקוטה הדרומית שבארצות הברית, בעקבות תאונת דרכים בה היה מעורב האוטובוס בו נסע. התאונה התרחשה במהלך סופת שלגים וריצ'ר ושאר הנוסעים נחלצים בעזרת משטרת בולטון. בהגיעו לתחנת המשטרה בעיירה הקטנה מתברר לו כי שוטרי העיירה זקוקים לעזרתו משום שהם נדרשים להתמודד עם יריב שעולה עליהם עשרת מונים. כנופיית סוחרי סמים מטילה את אימתה על העיירה, ושוטרי העיירה נדרשים להגן על ג'נט סאלטר, ספרנית קשישה שהפכה לעדת מדינה כנגדם, מפני פושע דרום אמריקאי בשם פלאטו ומפני מתנקש מסוכן ומיומן שנשלח לחסל את העדה.

פיטרסון, סגן מפקד משטרת בולטון, שמבין כי ריצ'ר יכול לעזור לעיירה להתמודד עם המשבר מגייס את עזרתו ויחדיו הם מנסים להתמודד עם המתנקש מחד, ולפתור את התעלומה הקשורה בבסיס הצבאי הנטוש בקרבת העיירה אשר הפך לחיוני בעיני סוחרי הסמים. לאורך הספר מנהל ריצ'ר התקשרות טלפונית עם מפקדת יחידת המשטרה הצבאית המיוחדת אשר הקים בשעתו, המסייעת לו במידע ונקשרת אליו רגשית. שם הספר נגזר מכך שעלילתו מתרחשת במהלך 61 שעות.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.text.org.il/index.php?book=12020425 דף הספר], באתר טקסט
* 

קטגוריה:ספרות בלשית
קטגוריה:לי צ'יילד
קטגוריה:חוקרים פרטיים בדיוניים
קטגוריה:ספרים אמריקאיים
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:ספרי הוצאת דביר
וויאנג קוליט

וויאנג קוליט (Wayang) הוא תיאטרון הצללים של אינדונזיה, נפוץ במיוחד באי באלי.

פירוש המילה "וויאנג" בשפת ג'אווה היא "צל", במובן של רוח. צללים אלה הם, במקור, רוחות האבות הקדמוניים. לאבות הקדמוניים מיוחס כוח רב, והשפעה על ההווה באופן ממשי. להצגות תיאטרון הצללים קודם טקס דתי של העלאת הרוח, ומטרתו להשפיע לטובה על הרוח, כדי שזו תשפיע לטובה על הצאצאים החיים. עם זאת, את תפיסת העולם האנימיסטית האינדונזית החליפה דת ההינדו, ובמקומות רבים באינדונזיה החליף האסלאם את ההינדו; אולם נוהג תיאטרון הצללים נותר.
"קוליט" במאלאית / אינדונזית משמעה "עור".

בתיאטרון הוויאנג מפעילים בובות בגובה 35–50 ס"מ, והמחזות עברו שינויים רבים לאורך ההיסטוריה בהתאם לצרכים הדתיים המשתנים. רוב העלילות לקוחות מהראמאיאנה, המהאבהארטה או הסראט מנק. אחת הסוגות, של מחזות קומדיה, נקראת "פנוקוואן". הצגת קומדיה לתירים, כוללת את בובת דמות התיר, הנראה בצורה מצחיקה. דמויות הוויאנג קוליט עשויות עור, והן בעלות חלקים ואיברים רבים, שניתנים להפעלה בנפרד. הצללים נראים מעבר למסך עור מתוח שמאחוריו, מצד ה"דאלאנג" היה אור אש, בשנת 1997. בתמונה כאן נראה אור גוף תאורה מאחוריו. הצופים נמצאים מעברו האחר של מסך העור. 

סוג התיאטרון הזה הוכרז על ידי אונסק"ו בשנת 2003 כיצירת מופת של מסורת אנושית בעל פה (Masterpiece of the Oral and Intangible Heritage of Humanity). ברשימה זו נמצאים בין היתר גם התיאטרון אל חכוואתי הערבי, הבזיירות, התזונה הים-תיכונית, תיאטרון הבובות הסיציליאני ועוד.

בשנת 2008 הכיר ארגון אונסק"ו בוויאנג קוליט כמורשת תרבותית בלתי מוחשית.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תיאטרון
קטגוריה:אינדונזיה: תרבות
עיצור שפתי-שיני, אפי

עיצור שפתי־שני אפי הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות. סימן ב-IPA לעיצור הוא /ɱ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-<tt>F</tt>. צליל זה נמצא כמעט בכל שפות העולם (ובהן עברית) כאלופון לפונמות /m/ או /n/, אם הן קיימות בשפה, כאשר הן נתונות לפני העיצורים השפתיים-שניים [f] ו-[v]. לדוגמה: באנגלית – comfort, ובעברית – במילים כגון סימפוניה, אמפיתיאטרון, וכן מפוזר, מפהק אם הן נהגות במהירות. הסמל מורכב מ-m קטנה בתוספת וו הבולטת מהצד התחתון הימני של האות כלפי שמאל. לעיתים הצליל מיוצג על ידי האות m בתוספת סימן דיאקריטי המײצג צלילים שינײם (/m̪/).

==התרחשות==

==ראו גם==

קטגוריה:עיצורים
בהאא א-דין

הבניין מעל מערת בהאא א-דין
הכניסה למקאם בהאא א-דין
אל-מקתנא בהאא א-דין (בערבית: المقتنى بهاء الدين; תעתיק: אל-מקתנא בהאא' אלדין) היה מחמשת הנביאים-מטיפים של הדת הדרוזית. הוא היה המטיף האחרון ואחריו נסגרה הדת הדרוזית לקבלת מאמינים חדשים. לפי המסורת בהאא א-דין הוביל את עדת המאמינים הדרוזיים ממצרים לאזור החרמון והציל אותם מטבח שרצו לבצע בהם השליטים הפטימיים עלי אלט'אהר באללה (בנו של אל-חאכם באמר אללה) ואחותו של אל-חאכם, סת אלמלכ, ששימשה כעוצרת. הדרוזים מכנים את הטבח בשם מיחנה (אסון).

א-דין שהה מספר שנים במערה על ג'בל חיידר (הר הארי), במקום שעליו נמצא כיום הכפר בית ג'ן. לאחר מכן עבר ללבנון, שם נפטר ונקבר.

לפי המסופר בכפר, לפני כ-130 שנים נכנסו שני פלאחים מהכפר למערה וראו את שמו חקוק על אחד הקירות. מאז הפך המקום קדוש לדרוזים הבאים למקום להתפלל ולבקש עזרה לבעיותיהם בבריאות, בפרנסה ובפריון.

בשנת 1971 נבנה בניין מעל המערה ומסביבו התפתח מקאם בהאא א-דין, ובו מספר בניינים עם אולמות, חדרי לימוד ושירותים למבקרים במקום.

דגל הדרוזים מכיל חמישה צבעים וכל נביא-מטיף קיבל צבע. בהאא א-דין קיבל את הצבע הלבן, וכל שנה, ב-25 ביולי, נחגג במקום חג בהאא א-דין, ואלפי דרוזים מגיעים למקום מכל כפרי הדרוזים.

האתר נמצא על פסגת ג'בל חיידר. דרך משולטת מתפתלת בעלייה בין בתי בית ג'ן עד למקאם בהאא א-דין. משם יש תצפית יפה על בית ג'ן.

המערה הקדושה נמצאת כאמור בתוך בניין חדש יחסית עם כיפה. מבקרים בלבוש צנוע מתבקשים לחלוץ נעליים. הכניסה למערה הקטנה היא בזחילה או בשפיפה.

מהמקאם מוליכה דרך סלולה קצרה לנקודת תצפית על פסגת הר הארי שמשמשת לעיתים למצנחי רחיפה. מימין למשטח הרחיפה יש אתר זיכרון מטופח לשני אחים ממשפחת זידאן שנפלו במלוי תפקידם במשמר הגבול ובצה"ל.

לבהאא א-דין מיוחס חיבורן של איגרות 111-41 באיגרות החוכמה, כתב הקודש הדרוזי.

<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
File:Prophet Baha' ad-Din Shrine in Beit Jann.jpg|הכתובת בכניסה למקאם בהאא א-דין
File:Beit Jann in Upper Galilee, Israel.JPG|מבט על בית ג'ן והר מירון ממקאם בהאא א-דין
</gallery>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנשי דת דרוזים
קטגוריה:ילידי 979
קטגוריה:נפטרים ב-1043
Jew-Niversal

Jew-Niversal הוא אלבום הסולו השלישי של הראפר הישראלי "סאבלימינל".

באלבום יש 15 רצועות השמעה באורך של כ-60 דקות, ובגרסה המורחבת 19 רצועות באורך של כ-70 דקות.

==רשימת רצועות==

קטגוריה:אלבומי 2011
קטגוריה:אלבומי סאבלימינל
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי תאקט
עניין של זמן (ספין-אוף)

עניין של זמן היא סדרת טלוויזיה שעלתה לשידור ביולי 2012 והיא ספין אוף של סדרת הטלוויזיה "עניין של זמן" אשר שודרה בחינוכית. את הסדרה, אשר מופקת על ידי טדי הפקות, ביים רני סער וכתבה התסריטאית של הסדרה המקורית, רונית ויס ברקוביץ.

הסדרה עוסקת בהתפתחות חייהם של חלק מגיבורי הסדרה המקורית, קבוצת יאפים תל אביבית מדור ה-X בתחילת שנות ה-40 לחייהם. בתחילת הסדרה הגיבורים זוכים לחדש את הקשר הבין אישי עם חבריהם הוותיקים מבית הספר התיכון, בזכות פגישת מחזור שמארגן ויצמן כאשר הוא חוזר לישראל לאחר שהתגורר במשך עשור בהולנד.

את שיר הנושא לסדרה, שנקרא באותו שם, כתב אהוד מנור, הלחין רמי קלינשטיין ושר גידי גוב.

== דמויות הסדרה ==
[[ירון מוטולה (איתי כץ) בצילומי הגרסה המחודשת ל"עניין של זמן", 2012]]
* יחזקאל ויצמן (שי קפון) - חברו הטוב של עידו. חזר לישראל לאחר שחי במשך עשור בהולנד יחד עם חברה הולנדית בשם סופי. ניהל רומן עם גלי מאחורי גבו של מרקוביץ'. לאחר זמן מה הוא מגלה זאת למרקוביץ' ובעקבות כך הוא מנתק עמו את הקשר.
* גלי מרקוביץ (אסתי ירושלמי) - נשואה למרקוביץ'. ניהלה רומן עם ויצמן. כאשר בעלה מגלה זאת הוא נפרד ממנה אבל לבסוף הוא נותן לה הזדמנות וממשיך לחיות איתה.
* עידו מרקוביץ (משה בן-בסט) - חברו הטוב של ויצמן. בעלה של גלי.
* שרון שפר (שרון חזיז) - נשואה ליואל ואם לשלוש בנות.
* יואל שפר (יואב צפיר) - בעלה של שרון. שוטר במקצועו. פוטר מהמשטרה כאשר בתו חשפה את פרשת המעקב אחר אדי בעלה של דנה.
* דנה קליין (דנה ברגר) - אשתו של אדי.
* אדי קליין (גיל פרנק) - הבעל העשיר והמאפיונר של דנה. האבא הביולוגי של גיא. בורח מהארץ וגורם לכולם לחשוב שהוא מת כדי להתחמק מהמשטרה שגילתה את פשעיו הכלכליים.
* מאיה שפר (בת חן סבג) - בתם המתבגרת של שרון ויואל. מנהלת רומן עם גיא, בנה החורג של דנה.
* יונתן מרקוביץ (אמיר אהרון) - בנם של גלי ועידו
* גיא קליין (רום ברנע) - בנו של אדי. מנהל רומן עם מאיה.
* סופי (יבגניה דודינה) - חברתו של ויצמן, עמו חיה כעשור. ממוצא רוסי, מתגוררת בהולנד.
* אנה (יוליה פלוטקין) - בתה המרדנית של סופי, ויצמן משמש לה דמות אב.
* איתי כץ (ירון מוטולה) - הומוסקסואל החי עם בן זוגו יפתח (בועז קונפורטי). השניים מתחבטים בשאלה לגבי אימוץ ילד, ומוצאים את עצמם כמשפחת אמנה לדניאל, נער חיפאי שנזרק מביתו עקב נטייתו המינית.
* ירון סגל (תומר שרון) - אינטלקטואל יהיר. עורך ספרות ובן זוגה של הסופרת נילי אלמוג (מארינה מקסימיליאן).

סדרת ההמשך לא הייתה נאמנה לזמנים, ובין השאר "התעלמה" מהסדרה 20 פלוס, שבה ויצמן ומרקוביץ' עדיין היו רווקים, באמצע שנות העשרים לחייהם, ובסדרה זו למרקוביץ' ילד בן 17, והוא עוד לא בן 40.

== ראו גם ==
* עניין של זמן
* עשרים פלוס

== קישורים חיצוניים ==
* [http://reshet.tv/Shows/Inyan_shel_zman/ עניין של זמן - הסדרה החדשה] באתר רשת
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות דרמה ישראליות
קטגוריה:סדרות ספין-אוף ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:רשת: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תל אביב-יפו בטלוויזיה
קטגוריה:עניין של זמן
אוגריים

Rhipidomys mastacalis
אוֹגְרִיִּים (שם מדעי: Cricetidae) היא משפחה של מכרסמים שמכילה כ-600 מינים שונים. היא המשפחה השנייה בגודלה מבין משפחות היונקים ופרטיה נפוצים באירופה, אסיה ואמריקה.

==מאפיינים==
במשפחה זו ניתן למצוא מכרסמים קטנים מ-6 ס"מ ומשקל של 7 גרם ועד לאונדטרה שמגיע ל-62 ס"מ ו-1.1 ק"ג. תפוצתם מהחוג הארקטי ועד למדבריות חמים וכן ביערות טרופיים. בין כל המינים ידועים מינים צמחוניים, אוכלי-כל ואוכלי חרקים.

==מיון==
המשפחה הוגדרה לראשונה ב-1817 על ידי יוהאן פישר פון-ואלדהיים (Johann Fischer von Waldheim) ועברה שינויים רבים במרוצת השנים. כיום נהוג לחלק את המשפחה ל-5 תתי-משפחה בהם כ-110 סוגים ו-580 מינים:
* תת-משפחת ארוויקוליים (Arvicolinae), הכוללת את קבוצות הנברנים, הלמוסיים ועכברושי המושק.
* תת-משפחת האוגרים (Cricetinae) - כוללת כ-20 סוגים בהם Cricetulus ,Mesocricetus, Phodopus
* תת-משפחה Lophiomyinae - כוללת סוג ומין יחיד, חולדת הרעמה
* תת-משפחה אוגרי העולם החדש (Sigmodontinae) - תת-המשפחה הענפה ביותר, כוללת כ-375 מינים. 
* תת-משפחה נאוטומיים (Neotominae) - כוללת כ-125 מינים. - בו עכבר החגבים
* תת-משפחה Tylomyinae - כוללת כ-10 מינים

שלושת תת-המשפחות האחרונות חיים ברחבי העולם החדש.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1817
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גוטהלד פישר פון ולדהיים
In the Wake of Poseidon

In the Wake of Poseidon (בתקומתו של פוסידון) הוא אלבום האולפן השני של להקת הרוק המתקדם, קינג קרימזון שיצא ב-1970.
== הפקה ==
הלהקה שמרה על הסגנון המתקדם והפסיכדלי של אלבומה הקודם. בשיר Cadence and Cascade, מבצע גורדון האסקל את קטע השירה. האסקל הצטרף ללהקה באלבומה הבא, Lizard, בתור בסיסט וזמר. האלבום היה האלבום הראשון והיחיד בו השתתף.

זהו האלבום האחרון בו השתתף הבסיסט/זמר, גרג לייק. לאחר עזיבתו של לייק הקים את הסופרגרופ המפורסם אמרסון, לייק ופאלמר. עטיפת האלבום היא ציור משנת 1967 שצויר על ידי טאמו דה ז'ון שנקרא 12 Archetypes or The 12 Faces of Humankind. האלבום כולל שיר הנקרא Peace שמחולק לשלושה חלקים. החלק הראשון הוא קטע א-קפלה, החלק השני הוא קטע אינסטרומנטלי שנמשך דקה ו-15 שניות. החלק השלישי מזכיר בתחילתו את חלק הא-קפלה הראשון, אך בהמשכו מוזיקה מלווה מצטרפת. Pictures of a City הוא שיר בעל טמפו גבוה ששילב סגנונות כמו פיוז'ן, רוק מתקדם, רוק כבד ורוק פסיכדלי. מבנה השיר מזכיר את השיר הפותח באלבום הבכורה של הלהקה, 21st Century Schizoid Man. שיר הנושא המלנכולי מזכיר גם הוא שיר מאלבום הבכורה, Epitaph. השיר Cat Food, שיצא כסינגל, כולל אלתורים בכלים שונים. הרצועה הארוכה ביותר באלבום שנקראת The Devil's Triangle (משולש השטן) היא יצירה אוונגרדית ובחלקה האחרון היא כוללת קטע מהשיר The Court of the Crimson King, שהופיע באלבום הקודם. במהדורה החדשה של האלבום, The Devil's Triangle חולקה לרצועות שונות וכלל שלוש רצועות בונוס.

==רשימת שירים==
# Peace: A Beginning
# Pictures of a City
# Cadence and Cascade
# In the Wake of Poseidon
# Peace – A Theme
# Cat Food
# The Devil's Triangle
# Peace: An End

== שותפים באלבום ==
* רוברט פריפ - גיטרה, מלוטרון
* גרג לייק - שירה
* מייקל גיילס - תופים, כלי הקשה, קולות
* פיטר סינפילד - תמלילן

==שותפים אחרים==
* מל קולינס - סקסופון וחליל
* פיטר גלייס - גיטרת בס
* קיית' טיפט - פסנתר
* גורדון האסקל - שירה מובילה ב-Cadence and Cascade

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי קינג קרימזון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת איילנד רקורדס
קטגוריה:אלבומי חברת אטלנטיק רקורדס
LMAE

ה-Lunar Module Ascent Engine (מנוע ההמראה ברכב הירחי) הנקרא בקיצור LMAE פותח כדי לשמש ברכב הנחיתה הירחי בשלב ההמראה מהירח. המנוע השתמש בתערובת דלק של אירוזין 50 ו-N<sub>2</sub>O<sub>4</sub> בתור מחמצן. המנוע היה אמור להיבנות על ידי חברת בל אירקרפט אבל חוסר ביציבות בתא הבעירה אילץ את נאס"א לבקש מחברת רוקטדיין לפתח את מערכת הזרקת הדלק של המנוע, מתוך ידיעה שחברת בל אירקרפט לא תוכל לפתור את הבעיה.

==ראו גם==
*רכב הנחיתה הירחי
*תוכנית אפולו

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנועים רקטיים