OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
גיאנה הצרפתית

גִיאָנָה הצרפתית (בצרפתית: Guyane française) היא מחוז מעבר לים של צרפת הממוקמת בחוף הקריבי של דרום אמריקה. גובלת בסורינאם במערב ובברזיל בדרום ובמזרח.

== היסטוריה ==

ההתיישבות הצרפתית הראשונה הייתה ב-1604. בגִיאָנָה הצרפתית היו מושבות עונשין עד 1951, הידועה שבהן שכנה באי השדים ובה הוחזקו כאסירים בין היתר אלפרד דרייפוס ואנרי שרייר ("הפרפר").

לאחר כניעת צרפת לגרמניה במלחמת העולם השנייה שמרה גיאנה הצרפתית על נאמנותה לצרפת של וישי. בחודש מרץ 1943 הוחלף שלטון וישי במושבה בהפיכה לא אלימה, בידי ועדה שתמכה בצרפת החופשית, שנתמכה על ידי קציני הצבא במושבה.

גיאנה הצרפתית הוכרזה רשמית כ"חבל ארץ שמעבר לים" של צרפת ב-19 במרץ 1946.

ב-1959 הציע שמעון פרס לז'אק סוסטל, שר המושבות הצרפתי באותה תקופה, את החכרת גיאנה לישראל תמורת שני מיליון דולר על מנת שתשמש לה כמושבה. סוסטל הסכים. פרס הצליח לשכנע בעניין זה את הלל דן והם שיגרו משלחת של שבעה אנשים לתור את הארץ הזו. המשלחת חזרה עם דו"ח מפורט וסרט של הביקור. פנחס ספיר התנגד לכך באמרו כי "זה אסון, קולוניאליזם, אימפריאליזם שימיט שואה באפריקה והתנגדות בדרום אמריקה". גם דוד בן-גוריון השתכנע שאין לישראל מה לחפש בג'ונגלים של גיאנה. ההצעה נדחתה על ידי הממשלה בישראל. גולדה מאיר התנגדה והודיעה שהדבר יקום על גופתה המתה, אך פרס טען לטובת הרעיון.

== פוליטיקה ==

כחלק מצרפת, גִיאָנָה הצרפתית שייכת לאיחוד האירופאי כטריטוריה הגדולה ביותר מחוץ לאירופה.

== כלכלה ==

מוצרים רבים הנמכרים בגִיאָנָה הצרפתית הם מתוצרת הקהילה האירופית בלבד, דבר שמייקר את מחירם של מוצרי המזון. בהיעדר מוצרי מזון בסיסיים כגון קמח וסוכר שאינם מתוצרת אירופית, קיים שוק שחור של מוצרים איכותיים מתוצרת ברזיל. עקב מחירם הגבוה של המוצרים, אזרח צרפתי העובד ברשויות הממשל השונות (כולל מורים), מקבל משכורת הגבוהה ב-40% מהמשכורת של בעל תפקיד מקביל בצרפת.

מיקומה של גיאנה הצרפתית, קרוב לקו המשווה, כמעט אידיאלי לשיגור לוויינים למסלול גיאוסינכרוני סביב כדור הארץ, ולכן אטרקטיבי לסוכנויות חלל המשגרות לוויינים. הודות לכך נבנה ליד העיר קורו מרכז החלל הגיאני. בין סוכנויות החלל המשגרות לוויינים מקורו אפשר למנות את סוכנות החלל האירופית ואת התעשייה האווירית לישראל ששיגרה את הלוויין עמוס 1 מגיאנה הצרפתית.

== גאוגרפיה ==

גיאנה הצרפתית ממוקמת לחוף הים הקריבי של דרום אמריקה. כמו שכנתה סורינאם, גם גיאנה הצרפתית ממוקמת בין קווי הרוחב השני לחמישי ביחס לקו המשווה ולכן מתאפיינת במזג אוויר טרופי חם מאוד.

הגבול בין גיאנה הצרפתית וברזיל (730 ק"מ) הוא הגבול הארוך ביותר בין צרפת ושכנותיה. חלקו עובר ברכס הרי טומוק אומאק.

== דמוגרפיה ==

רוב התושבים בטריטוריה הם שחורים ומיעוטם לבנים, ילידים אמריקאים ומולטים. האוכלוסייה מרוכזת ברובה בשפלת החוף ואזוריה הדרומיים של הארץ כמעט וריקים מאדם.
השפות המדוברות במדינה הן צרפתית וקראולית (שפת המתיישבים באיי הודו המערבית).

== ראו גם ==
* סן-לורן-די-מרוני

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אמריקה הלטינית: מדינות וטריטוריות
קטגוריה:צרפת: חבלים מעבר לים
קטגוריה:חברות מיוחדות באיחוד האירופי
קטגוריה:צרפת: מחוזות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות דוברות צרפתית
קטגוריה:מקומות ששימשו כמושבת עונשין
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1946
נסיכות

נְסִיכוּת היא יחידה פוליטית מדינית המוגדרת כקרקע הנשלטת על ידי נסיך. היא מובחנת מממלכה, כאשר לעיתים קרובות המייחד את הנסיכוּת מממלכה הוא גודלה הקטן ולעיתים העדר עצמאותה.

ליכטנשטיין, אנדורה ומונקו הן נסיכויות אירופאיות, שבמהלך הזמן הפכו למדינות.

לעומת זאת, הנסיכויות של ויילס בבריטניה ואסטוריאס בספרד אינן מדינות עצמאיות כיום, אף על פי שבימי הביניים נחשבו לנסיכויות. בשני המקרים, יורש הכתר של המלך השולט מחזיק גם בתואר של שליט הנסיכוּת (לדוגמה יורש העצר של אנגליה הוא גם נסיך ויילס ויורש העצר של ספרד הוא גם נסיך אסטוריאס). יוצאת הדופן היא אנדורה, אשר נשלטת בידי שני נסיכים אשר בפועל אינם בעלי מעמד מלכותי; הראשון הוא נשיא צרפת אשר גובלת מצפונה, והשני הוא הבישוף של דיוקסיית אורז'ל בקטלוניה, ספרד אשר גובלת מדרומה.


לעיתים הפיכתו של אזור מסוים לנסיכוּת נובעת מסיבות היסטוריות: קטלוניה לדוגמה, גם כאשר הייתה מדינה עצמאית ששטחה מברצלונה לאתונה, הייתה ידועה כנסיכוּת. אף ששליטה נחשב למלך של ממלכת אראגון, שהורחבה לאימפריה הארגונית. בהיסטוריה של רוסיה המונח "נסיכוּת", ולעיתים גם "דוכסוּת", משמש במקום המונח הרוסי המקורי knyazhestvo, אדמה הנשלטת על ידי קניאז, תואר אצולה המקביל בערך ל"נסיך".

מהבחינות שתוארו לעיל, ניתן לראות בכל אחת משבע האמירויות באיחוד האמירויות הערביות כנסיכות או אמירות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שיטות ממשל
אנדרו אבוט

אנדרו אבוט (באנגלית: Andrew Abbott; נולד ב-16 בנובמבר 1948) הוא סוציולוג אמריקאי, אחד הסוציולוגים הבולטים בתחום חקר המקצועות.

בשנת 1970 קיבל אבוט תואר בוגר בהיסטוריה מאוניברסיטת הרווארד. בשנת 1975 הוא קיבל תואר מוסמך בסוציולוגיה, ובשנת 1982 קיבל תואר דוקטור בסוציולוגיה, שניהם באוניברסיטת שיקגו.

בשנים 1991–1978 לימד אבוט סוציולוגיה באוניברסיטת ראטגרס, ומשנת 1991 הוא משמש כפרופסור לסוציולוגיה באוניברסיטת שיקגו.

==משנתו==
התאוריה המרכזית של אבוט היא אודות "המאבק על תחומי שיפוט" בין קבוצות מקצועניות שונות. לפי התאוריה של אבוט, המאבק בבסיסו הוא על ידע ועל הזכות לייצר תאוריות ולהעניק שירותים מקצועיים עבור בעיות אשר יש ביקוש לפתרונן בחברה. במידה ומקצוע מסוים משתלט על אופן הטיפול בבעיה ספציפית, הדבר בהכרח יבוא על חשבונו של מקצוע אחר.

דוגמה לכך אפשר למצוא במאבק על תחומי שיפוט בין הרפואה כמקצוע לפסיכולוגיה. לפני שהתחילה הפסיכולוגיה למסד עצמה כמקצוע, הרופאים היו אלו שהיו אחראיים על הטיפול במחלות נפש. משהחלה הפסיכולוגיה לבסס עצמה, החל מאבק בין שני מקצועות אלו כדי שהטיפול בנפש יוכלל במסגרת תחום השיפוט של הפסיכולוגיה ולא של הרפואה הכללית (כיום יש התמחות ברפואה של פסיכיאטריה). 

הביקורת העיקרית כלפי אבוט מצד סוציולוגים אחרים היא שההתייחסות שלו למערכת של מקצועות היא כבלתי ניתנת לשינוי. לפי אבוט קיימת מערכת - מבנה תחומים עליו נאבקות קבוצות מקצועניות שונות. לפי אבוט, המערכת הזו היא קבועה ואינה משתנה; בעוד שבמציאות, מקצועות סופגים לתוכם תחומי אחריות ומוציאים מתוכם אחרים. או, שמתגלות טכנולוגיות חדשות ונפתחות אפשרויות לחקר תחומים חדשים. למשל, אם קיימת טכנולוגיה חדשה, מתגלה ידע חדש וכדומה, לא בהכרח ניתן יהיה לנתח מקצוע זה לפי המסגרת הקבועה של מאבק על תחומי שיפוט. משמע, מערכת הפרופסיות, משתנה בהתאם למבנה החברתי ואינה קבועה מראש. 

מאוחר יותר, אבוט הסכים כי יש מקום לחקור לא רק מקצועות אלא גם ישויות מקצועיות (שעדיין לא התגבשו לכלל מקצוע) ואת גבולותיהן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://home.uchicago.edu/~aabbott דף הבית של אנדרו אבוט]

קטגוריה:סוציולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
אדמה חרוכה

"נסיגתו של [[נפוליאון ממוסקבה", ציור של אדולף נורת'ן, בעת פלישתו לרוסיה. הרוסים נקטו נגדו בטקטיקה של "אדמה חרוכה" וכוחותיו גוועו מרעב ומכפור]]
"אדמה חרוכה" היא טקטיקה צבאית של נסיגה תוך הרס כל דבר העשוי להיות שימושי לאויב. השם מתייחס לנוהג להשמדת מקורות אספקה (מזון, מים, דלק וכדומה) כדי למנוע מהאויב שימוש במשאבים אלו ובכך להקשות על המשך התקדמותו. הטקטיקה יכולה לשמש צד לוחם על אדמות אויב (אך אז הדבר אסור על פי המשפט הבינלאומי) או על אדמותיו שלו הוא.

==בימי קדם==
הסקיתים השתמשו בשיטת האדמה החרוכה נגד דריווש הראשון מלך פרס. כאשר הסקיתים נסוגו, הם הרסו את מאגרי המזון והרעילו את הבארות. כתוצאה מכך, חלק גדול מאנשיו מתו מרעב והתייבשות; ודריווש נאלץ להודות בתבוסתו.
הגנרל היווני קסנופון כתב באנבסיס שהארמנים שרפו את יבולם ואת מקורות המזון שלהם לפני הגעתם של שכירי החרב היוונים.
גם הרומאים נהגו להרעיל את הבארות במקומות שנאלצו לסגת מהם.

==בעת החדשה==
ביוני 1462 במרד של הולאכים בהנהגת ולאד המשפד נגד הכיבוש העות'מאני, המורדים הנסוגים שרפו את השדות והרעילו את הבארות בתקווה שהפולשים העות'מאנים ירעבו וייאלצו לסגת.

בזמן מלחמות נפוליאון שמשה מדיניות אדמה חרוכה בהצלחה את ספרד ואת רוסיה. בניגוד לדעה הנפוצה, בעיקר בעקבות הרומן "מלחמה ושלום" של טולסטוי, האיש שהציע להשתמש בטקטיקה זו לראשונה לא היה קוטוזוב אלא מיכאיל ברקלאי דה טולי.

בעת מלחמת העולם השנייה, אחרי פלישת גרמניה הנאצית לברית המועצות ביוני 1941 במסגרת "מבצע ברברוסה", שרף הצבא האדום את מפעלי הנפט שלו כדי למנוע מהנאצים להשתמש בנפט. לקראת סוף המלחמה הוציא אדולף היטלר את צו נרון בה פקד על כוחותיו את נוהל "אדמה חרוכה" בעת נסיגת הכוחות הנאציים במרץ 1945.

קודם החזרת חצי האי סיני למצרים בשנת 1956, הרס חיל ההנדסה של צה"ל את התשתיות בחצי האי. גדוד 601 שביצע את המשימה זכה בצל"ש יחידתי בשל כך. המבצע כונה "מבצע עמורה", רמז להשמדת סדום ועמורה לפי האמור בתנ"ך, שנותרו לבסוף 'גפרית ומלח, שרפה כל ארצה, לא תזרע ולא תצמיח ולא יעלה בה כל עשב'.

בפברואר 1991 כאשר הכוחות העיראקיים נסוגו מכווית במהלך מלחמת המפרץ, הם בזזו את בתי התושבים ואת ארמון המלוכה הכוויתי, והבעירו בארות נפט, בנוהל אדמה חרוכה. כתוצאה מכך הבארות החלו לבעור למספר ימים ואף למשך מספר שבועות, עד שהצליחו לכבותן לאחר המלחמה.

==אמנת ז'נבה==
האסטרטגיה של השמדת אספקת מזון של האוכלוסייה האזרחית באזור עימות נאסר על פי סעיף 54 לפרוטוקול הראשון של אמנת ז'נבה הרביעית משנת 1977. הקטע הרלוונטי האומר:

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקטיקה צבאית
קטגוריה:דימויים
EDGE

EDGE או Enhanced Data Rates for Global Evolution היא טכנולוגיה להעלאת קצבי העברת הנתונים ברשתות תקשורת סלולרית מסוג GSM. היא מביאה רשתות אלו לניצול כמעט מרבי של המערכות הקיימות. טכנולוגיה זו מאפשרת לתת שירותים רבים שנחשבים כשרותי "דור 3" כגון צפייה בוידאו. בישראל מופעלת רשת כזו על ידי חברת סלקום וחברת פרטנר תקשורת ברשת "דור שלישי".

רשת ה-GSM היוותה בסיס לפיתוח רשת בעלת יכולת העברת נתונים בקצב גבוה. הפיתוח נעשה בשני שלבים. בשלב הראשון פותחה הרשת להעברת נתונים בשיטת "חבילות מידע" (Packets), שיטה הנקראת GPRS. שיטה זו זהה לשיטה עליה מבוססת רשת האינטרנט.

לשיטת ה-GPRS יש יכולת להעביר נתונים בקצבים גבוהים, בהתאם לרמת הקליטה של המכשיר הסלולרי. המתכננים שמרו על איפנון בשיטת GMSK, שבה כל תו שווה ערך לביט אחד, ושינוי הקצב נקבע לפי שיטת הקידוד כלהלן:

<syntaxhighlight lang="text">
Coding Scheme-1 8 Kbps
Coding Scheme-2 12 Kbps
Coding Scheme-3 14.4 Kbps
Coding Scheme-4 20 Kbps
</syntaxhighlight>

בשלב השני, נוספו עוד כתשע שיטות קידוד, אך קפיצת המדרגה הייתה שינוי שיטת האיפנון ל-8PSK, אשר בה כל תו שווה ערך לשלושה ביטים, דבר שהגדיל את מהירות השידור פי שלושה באופן תאורטי. להלן שיטות הקידוד והאיפנון במקביל לקצב השידור:

<syntaxhighlight lang="text">
Modulation Coding Scheme-1 GMSK 8.4 Kbps 
Modulation Coding Scheme-2 GMSK 11.2 Kbps
Modulation Coding Scheme-3 GMSK 14.8 Kbps 
Modulation Coding Scheme-4 GMSK 17.6 Kbps
Modulation Coding Scheme-5 8PSK 22.4 Kbps 
Modulation Coding Scheme-6 8PSK 29.6 Kbps
Modulation Coding Scheme-7 8PSK 44.8 Kbps 
Modulation Coding Scheme-8 8PSK 54.4 Kbps
Modulation Coding Scheme-9 8PSK 59.2 Kbps
</syntaxhighlight>

מעצם היות הרשת מבוססת על "חבילות מידע", ניתן היה לפתח מנגנון יתירות מתוספת (Incremental Redundancy). לפי מנגנון זה לכל חבילת מידע שנשלחת, צריך לקבל אישור על קבלתה. במקרה שלא התקבל אישור, החבילה תישלח בשנית על ידי קידוד או איפנון אחר. שיטת היתירות שומרת על קצב שידור גבוה גם בתנאים לא אופטימליים ובסביבה של הפרעות.
 
באמצע העשור הראשון של המאה ה-21 שקדו תומכי הטכנולוגיה בשיפור קצב השידור והחסינות לרעש של השיטה. אחת מדרכי השיפור היא הוספת גמישות למערכת, כך שתוכל לתמוך בשילובן של מספר שיטות קידוד ללא הגבלה.

בשנת 2007 הודיעה חברת אריקסון על פיתוח תקן הנקרא EDGE Evolution שישדרג את מהירות העברת הנתונים ב-EDGE עד פי שלושה תוך כדי שיפור באמינות ויכולות הרשת עד שנת 2009.

קטגוריה:תקשורת סלולרית: תקנים
הפועל הצעיר

הפועל הצעיר (בראשי תיבות: הפוה"צ) הייתה מפלגת פועלים ציונית בארץ ישראל, שמטרותיה היו הגשמת הציונות ויצירת חברה עברית עובדת ואשר ראתה מתפקידה לפעול למען כיבוש העבודה במושבות ובערים ולהחייאת התרבות העברית. התנועה הושפעה מאוד מתורתו של א"ד גורדון. המפלגה נוסדה ב-1905. ב-1930 התאחדה עם "אחדות העבודה" למפלגת פועלי ארץ ישראל, מפא"י, שבראשה עמד דוד בן-גוריון.

==היסטוריה==
מפלגת הפועל הצעיר נוסדה בפתח תקווה בשנת 1905 על ידי יוצאי תנועת "צעירי ציון" בגולה.
המפלגה הייתה הראשונה שהוקמה בארץ ישראל והיא לא נשענה על מפלגת-אם בגולה.
מזכירה הראשון היה רפאל סברדלוב, אשר כיהן בתפקידו עד 1908. חברי המפלגה שללו את תורת מרקס ואת מלחמת המעמדות, והתנגדו להשתתפות בארגונים הסוציאליסטיים הבינלאומיים דוגמת האינטרנציונל הסוציאליסטי. בשנת 1907 נוסד עיתונה של המפלגה, "הפועל הצעיר", שעורכו הראשון היה יוסף אהרונוביץ'. בשנת 1908 הוציאו קול קורא לצעירי היהודים בגולה לעלות לארץ ישראל ולהגשים את הציונות הלכה למעשה בכל ענפי המשק ובייחוד בחקלאות.

חברי "הפועל הצעיר" היו בין ראשוני ההתיישבות בקבוצת דגניה ובמושב נהלל, וחלקם רב בהקמת ההסתדרות החקלאית. יחד עם "אחדות העבודה" ייסדה מפלגת "הפועל הצעיר" את הסתדרות העובדים הכללית.

קשרי המפלגה מלפני מלחמת העולם הראשונה עם "צעירי ציון" בגולה נתהדקו, וב-26 במרץ 1920 התכנסה ועידת פראג. בספר "נפתולי דור" נאמר: "אל הוועידה באו חמשים ציר מהסתדרויות "הפועל הצעיר" ו"צעירי ציון" בארץ ישראל, אוקראיינה, רוסיה, פולין, גרמניה, אוסטריה, צ'כוסלובקיה ועוד וכ-500 אורחים". בוועידה זו הוקמה "ההתאחדות העולמית של 'הפועל הצעיר' ו'צעירי ציון'".

שלושת הזרמים העיקריים בוועידה היו "הפועל הצעיר" בארץ ישראל, בראשות יוסף שפרינצק ואליעזר יפה; "הפועל הצעיר" במערב אירופה, בראשות רוברט ולטש; ו"צעירי ציון" במזרח אירופה, בראשות אליעזר קפלן. דמות מרכזית בוועידה היה אהרון דוד גורדון ומילא אחריו מרטין בובר. היה ויכוח חריף בשאלות היסוד של התנועה: "צעירי ציון" מפולין דרשו הזדהות עם התנועה הסוציאליסטית הבינלאומית, "הפועל הצעיר" מארץ ישראל התנגד לכך נמרצות; "הפועל הצעיר" המערבי נקט עמדה מתונה יותר. היו חילוקי דעות גם בשאלות יסוד נוספות: "הפועל הצעיר" הארץ-ישראלי דגל בשלילה מוחלטת של הגולה ודרש להתרכז בעבודה חלוצית בארץ. "צעירי ציון" רצו לשים דגש חזק יותר על ארגון היהודים בגולה במטרה לפתור גם את בעיותיהם המיידיות. החלטות הוועידה התקבלו ברוח "סינתטית", המשלבת את שני הכיוונים, דבר שאיפשר להקים את ה"התאחדות".
כרטיס חבר של עדה פישמן במפלגת הפועל הצעיר תרפא 1921
בשנת 1923 חלה תמורה ב"הפועל הצעיר" ביחסה אל הסוציאליזם ותנועת הפועלים הבינלאומית, ואף שלחה משקיפים אל קונגרס האינטרנציונל הסוציאליסטי בהמבורג. 

בשנת 1930 התאחדה המפלגה עם "אחדות העבודה" ב"מפלגת פועלי ארץ ישראל" (מפא"י).

מנהיגיה הבולטים של המפלגה היו יוסף שפרינצק, יוסף אהרונוביץ', אליעזר קפלן, פנחס לבון, ד"ר יעקב טהון וד"ר חיים ארלוזורוב.

==ראו גם==
* העלייה השנייה 

==לקריאה נוספת==
* ב. וסט (עורך), נפתולי דור (קובץ מאמרים זכרונות ותעודות, מהדורה שנייה), משלחת חוץ של צעירי ציון התאחדות ברוסיה, תש"ז-1947.
* יוסף שפירא, הפועל הצעיר: הרעיון והמעשה. תל אביב: עיינות, 1968.
* מאיר חזן, מתינות: הגישה המתונה בהפועל הצעיר ובמפא"י, 1905-1945, תל אביב: הוצאת עם עובד, 2009

==קישורים חיצוניים==

* [http://tnuathaavoda.info/terms/home/terms/1108833808.html הפועל הצעיר], באתר תנועת העבודה הישראלית
* 
* 
* - סקירה על הספר "מתינות"

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ציונות סוציאליסטית
קטגוריה:מפלגות ביישוב
קטגוריה:העלייה השנייה
יהדות רבנית

רבניים (או רבנים ובהקשרים מחקריים גם יהדות רבנית) הוא כינוי ליהודים הנוהגים על פי ההלכה הנלמדת מהתורה שבעל פה (המשנה והתלמוד). הכינוי נפוץ בעיקר בתקופה שבה הייתה נוכחות לא מבוטלת של הקראים (המאה ה-9 – המאה ה-13). משקיעתה של היהדות הקראית, נעשה שימוש הולך ופוחת בכינוי "רבניים", מאחר שכמעט כל היהודים היו רבניים, כך שהוא נותר בשימוש רק בהקשרים פולמוסיים או מחקריים. הדומיננטיות המוחלטת של היהדות הרבנית מביאה לכך שהביטויים "יהדות" ו"יהודי" מתייחסים, אם לא צוין במפורש אחרת, לבני עדה זו. 

במחקר המונח משמש לתיאור ממשיכיהם של הפרושים, מאז הפיכתם לקבוצה הדומיננטית ביהודה והגליל במאות הרביעית והחמישית לספירה, במקביל ולאחר הפילוג עם הנצרות. ההנהגה הרבנית התגבשה בארץ ישראל ובבל אם כי ככל הידוע, השפעתה על התפוצה היהודית הגדולה דוברת-היוונית במערב הייתה מוגבלת ביותר. הידיעות על עליית הרבנים מועטות ונשאבות בעיקר מהמקורות שכתבו בעצמם, אך נראה כי למרות ההשפעה הפרושית המכרעת עליהם, אין לראות בהם המשך סתם לכיתה הפרושית בימי בית שני אלא תופעה בפני עצמה; וכי במאה השנייה ואפילו השלישית היוו עדיין כח קטן וחלש יחסית, ורק בהדרגה השיגו מעמד בכורה בעולם היהודי שכל מבנהו וזהותו ספגו מהלומה עקב חורבן המקדש. תהליך התפשטותם בכל התפוצה היה איטי וממושך: אפילו במאה התשיעית, ישנם דיווחים על יהודים שלא קיימו הנהגות רבניות (ואין מדובר על קראים) באירופה הנוצרית.

הקראים, שדחו את התורה שבעל פה, ולא קיבלו את פסיקות הגאונים, היוו קבוצה קטנה יותר בקרב היהודים ביחס לרבניים. מרבית היהודים היו רבניים, והם נחלקו באותה תקופה בין שני מרכזים – המרכז הבבלי, על שתי ישיבותיו, והמרכז הארצישראלי, שהיוו שתי חטיבות הלכתיות ומנהלתיות. היהדות הרבנית המשיכה את זרם הפרושים של תקופת בית שני, ומתאפיינת בהתבססות ההלכה על התורה שבכתב והתורה שבעל פה, הכוללת את המשנה, התוספתא, התלמוד הירושלמי והתלמוד הבבלי, מדרשי ההלכה ומדרשי האגדה. 

היחסים בין הרבניים ובין הקראים היו מורכבים. הרבניים והקראים בארץ ישראל הרבו להתקוטט ביניהם, עד כי השלטונות נאלצו לעיתים להתערב. במצרים, לעומת זאת, שררו יחסים ידידותיים, במיוחד בקרב השכבות הגבוהות. ככלל, הקראים חשו ופעלו כחלק אינטגרלי מהקהילה הכלל-יהודית. כך, למשל, נישואים בין הרבניים והקראים היו שכיחים. כמו כן, היו גאונים שביקשו וקיבלו סיוע פוליטי וכספי מנכבדים קראיים. היו גם תעניות ותפילות משותפות בעת צרה, וגם איסופי כספים משותפים. אדם אשר תרם הן לרבניים והן לקראים זכה לתואר "פאר שתי הפאות". יחסם של מנהיגי הרבניים לקראים היה לרוב שלילי, כאשר הפולמוסן הגדול בסוגיה זו היה רב סעדיה גאון.

דוגמה לשימוש במונח "רבנים" לעומת "קראים" ניתן לראות בחיבורו הפילוסופי של רבי יהודה הלוי, "הכוזרי", שנכתב במאה ה-12:

==לקריאה נוספת==
*Hayim Lapin, Rabbis as Romans: The Rabbinic Movement in Palestine, 100–400 CE, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 2012. 
* דורון מנדלס, אריה אדרעי, [http://isites.harvard.edu/fs/docs/icb.topic540549.files/Mendels%20A%20Split%20Diaspora.pdf A Split Jewish Diaspora: Its Dramatic Consequences],, Journal for the Study of Pseudoepigrapha, כרך 16, גיליון 2, 2007.; מנדלס, אדרעי, [http://www.tau.ac.il/law/members/arye_edrei/Edrei_and_Mendels.pdf A Split Jewish Diaspora: Its Dramatic Consequences II], שם, כרך 17, גיליון 3, 2008.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.oxfordbibliographies.com/view/document/obo-9780195393361/obo-9780195393361-0103.xml Rabbinic Judaism] ב-Oxford Bibliographies.

==הערות שוליים==

קטגוריה:זרמים ביהדות
גוזל

תרשים הבדל בין גוזלים לאפרוחים.
גוזלי [[שחרור אמריקאי]]
[[סנונית רפתות מאכילה את גוזליה]]
גּוֹזָל הוא צאצא של עופות הבוקע מן הביצה במצב בלתי מפותח, בו הוא לא יכול לעזוב את הקן, והוריו מאכילים אותו. יש גוזלים שבוקעים מן הביצה כשעיניהם עצומות והפלומה שלהם דלילה. יש גוזלים הבוקעים במצב שעיניהם פקוחות וכל גופם מכוסה פלומה צפופה.

בעברית המודרנית אפרוח יכול לפרוח מהקן כבר ביומו הראשון, ואילו הגוזל תלוי בהוריו וגוזל מהם את מזונם.

==ראו גם==
* אפרוח - ולד הבוקע מהביצה כאשר הוא מפותח ועצמאי יותר מאשר גוזל
* פרחון
* אבקוע
* תטולה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.safa-ivrit.org/fauna/efroach.php אפרוח וגוזל], באתר "השפה העברית"
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עופות
קטגוריה:רבייה בבעלי חיים
אפרוח

תרשים הבדל בין גוזלים לאפרוחים.
אפרוחים בני יום אחד
[[מרגון גדול עם אפרוחים על גבו.]]
חלוצות עוזרות לאפרוחים להיכנס ל"אומנת" בלול קיבוץ גבת כדי לחמם אותם. ה"אומנת" שימשה לחימום האפרוחים על ידי מקום סגור נמוך עם נורת חשמל שהפיצה אור וחום במרכזה.]]
אפרוח הוא אבקוע שהוא צאצא של עוף מקבוצת עוזבי קן על הקרקע, הבוקע מביצתו כשהוא מכוסה פלומה ופקוח עיניים. האפרוח מסוגל לעמוד וללכת על רגליו ולאכול בכוחות עצמו ללא עזרת הוריו כבר מיומו הראשון, אולם ברוב המינים הוא יהיה עדיין תלוי בהוריו לצורך הגנה מטורפים ומציאת מקורות מזון ומחסה, ולעיתים גם לצורך תהליך החתמה ולימוד התנהגות שתשמש אותו להישרדותו במהלך חייו הבוגרים.

עופות המולידים אפרוחים הם תרנגולים, שלווים, פסיונים וברווזיים (ברווזים, אווזים וברבורים), יענים (יען, אמו, ננדו), סיקסקים, לעומת דורסים, ציפורי שיר, יונים ותוכים, המולידים גוזלים.

== פולקלור ==
בשיר יונתן הקטן מתואר כי יונתן טיפס על העץ ואפרוחים חיפש, עוד נמצא גם בשיר קַן צִפּוֹר של חיים נחמן ביאליק במשפט "יָשֵׁן לוֹ אֶפְרוֹחַ זָעִיר". ההבחנה בין גוזל לאפרוח לא הייתה קיימת בתקופה בה נכתב השיר. בעברית המודרנית אפרוח יכול לפרוח מהקן כבר ביומו הראשון ואילו הגוזל תלוי בהוריו וגוזל מהם את מזונם.

==בהלכה==
לדעת רבי אליעזר בן יעקב אין אפשרות לאכול על ידי שחיטה אפרוח כל עוד לא נפקחו עיניו. חכמים חלקו על כך והכשירו את האפרוח.
הרי"ף והרמב"ם מתירים את האפרוח מיד, ואילו הרא"ש אוסר עד שייפקחו עיניו, כרבי אליעזר בן יעקב.

== ראו גם ==
* גוזל – ולד הבוקע מהביצה כאשר הוא חסר ישע.
* פרחון
* דגירה
* קיטום מקור
* תטולה

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.safa-ivrit.org/fauna/efroach.php אפרוח וגוזל], באתר "השפה העברית"
* [http://youtu.be/e0QquyZtHN0 אפרוחים שחורים], באתר יוטיוב
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עופות
קטגוריה:רבייה בבעלי חיים
חתול (סוג)

[[חתול שחור רגל]]
חתול (שם מדעי: Felis) הוא סוג במשפחת החתוליים, תחילה מוינו החתולים לסוגים לפי גודלם (החתולים הקטנים), אך בעקבות התפתחות המדע והידע הגנטי סווגו מחדש לסוגים. מיני החתולים חיים בכל היבשות, למעט אוסטרליה. חלקם מצויים בסכנת הכחדה.

== מיני החתולים ==
* חתול בר אפריקני (Felis lybica)
* חתול בר אירופי (Felis silvestris)
* חתול חולות (Felis margarita)
* חתול ביצות (Felis chaus)
* חתול שחור-רגל (Felis nigripes)
* חתול מדבר סיני (Felis bieti)
* חתול הבית (Felis catus)

מינים נכחדים:
* חתול לוננסיס או חתול מרטל (Felis lunensis)
* חתול אטיקה (Felis attica)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bbc.com/news/science-environment-22567526 ?Secret life of the cat: What do our feline companions get up to]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חתולים קטנים
מפגשים ברכס - הנוער הלאומי

סמליל הלהקה
להקת הנוער הלאומי, 2009
מתוך המחזמר "מלאכים בלבן"- הנוער הלאומי, 2009
להקת מפגשים ברכס - הנוער הלאומי היא להקת הייצוג של העיר חיפה ותנועת הנוער הלאומי. הלהקה היא תוצר של איחוד, שנעשה בשנת 2010, של שתי להקות נוער: מפגשים ברכס, הלהקה הייצוגית של עיריית חיפה; ולהקת הנוער הלאומי, להקת הייצוג של תנועת הנוער הלאומי. 

במאי 2013 התפרק איחוד הלהקות, וכל להקה חזרה לפעול לחוד.

המנהל המוזיקלי של הלהקה ה"מאוחדת" הוא הלל שטרית.

==להקת מפגשים ברכס==
להקת מפגשים ברכס הוא שמן של שלוש להקות הנוער הייצוגיות של העיר חיפה. היא הוקמה בשנת 1986. הלהקה הבוגרת הופיעה במשך מספר עונות בתוכנית "זהו זה!" בטלוויזיה החינוכית. הלהקה מורכבת משלוש קבוצות - הלהקה הבוגרת, כיתות י' עד יב'; הלהקה הצעירה, כיתות ז' עד ט'; ולהקת קטנטנים, כיתות ד' עד ו'. מנהלה המוזיקלי הוא הלל שטרית.

== להקת הנוער הלאומי ==
להקת הנוער הלאומי היא הלהקה הייצוגית של תנועת הנוער הלאומי, העוסקת בשירה ומשחק. הלהקה הוקמה בשנת 1989 על ידי שלמה (מומי הרצוג), ומאז פועלת בחיפה ובבאר שבע. הלהקה נחשבת מהקמתה ועד היום לאחת מהלהקות המובילות והטובות בארץ, ומופיעה בכל רחבי הארץ באירועים וטקסים של תנועות הנוער. ידוענים שפעלו בעבר הלהקה: שירי מימון, אילנית לוי, הדס מורנו וגיל ססובר.

==הפקות אחרי האיחוד==
* 2011 - "להיות/to be"
* 2012 - "מרימים ווליום"

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://web.archive.org/web/20110101210602/http://www.noarleumi.co.il/haifa.aspx דף להקת הנוער הלאומי]

קטגוריה:חיפה: מוזיקה
קטגוריה:להקות נוער ישראליות
אטיולוגיה

אֶטְיוֹלוֹגְיָה (מיוונית: αιτιολογία, תרגום לעברית: "תורת הסיבות". על פי האקדמיה ללשון העברית: מערך הסיבות) היא חקר הסיבות, הגורמים והמקורות של תופעה מסוימת. המונח משמש ברפואה, בפסיכולוגיה, בביולוגיה, בהיסטוריה, בארכאולוגיה, בתאולוגיה, בקרימינולוגיה, בפילוסופיה ועוד.

בבסיס האטיולוגיה עומדת הנחת הקשר מסוֹבב-מסוּבב (או: סיבה-תוצאה). כלומר לכל תופעה בעולם קדמה סיבה שחוללה אותה. הקשר סיבה-מסוּבב היא הנחה העומדת בבסיס המחקר המדעי. החקירה האטיולוגית מנסה לגלות את הסיבה או שרשרת הסיבות שחוללו תופעה כלשהי בעולם. ברפואה, למשל, עוסק המחקר האטיולוגי בסיבות למחלות או תופעות פתולוגיות אחרות.

==סיפור אטיולוגי==
מיתוס אטיולוגי, או סיפור אטיולוגי, הוא סיפור שבא להסביר מנהג, מסורת, נורמה חברתית או תופעה אחרת, טבעית או חברתית. בספר בראשית, ישנן מיתולוגיות אטיולוגיות רבות, כגון צורתו של הנחש המוסברת כעונש שהוטל עליו בידי האל על שפיתה את אדם וחוה לאכול מעץ הדעת, קיומן של שפות שונות מוסברת באמצעות סיפור מגדל בבל, והקשת בענן, בעקבות המבול, היא אות אלוהי לכך שלא יהיה מבול נוסף.

סיפור אטיולוגי יכול להיות אמיתי, בדיוני או עירוב של שניהם גם יחד.

==ראו גם ==
* סיבתיות
* מיתוס

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מיתולוגיה
קטגוריה:סוגות ספרותיות
קטגוריה:ארכאולוגיה
קטגוריה:רפואה
קטגוריה:לוגיקה
קטגוריה:פילוסופיה של המדע
באנג

באנג מזכוכית
באנג (מתאית: บ้อง, "קנה חלול") הוא כלי עישון המורכב מבקבוק ובחלקו התחתון מחובר צינור דק (הנקרא 'מבחנה') אשר בקצהו קונוס (הקרוי 'ראש'). בעת השימוש בו על הבאנג להכיל בתוכו כמות קטנה של מים המשמשים לקירור העשן וסינון חלקיקים כבדים מהעשן. השימוש העיקרי בבאנג הוא עישון קנאביס לתוצריו השונים, וכן בתוצרים ג'אראס וחשיש, אך גם סמים אחרים כדוגמת סלוויה דיווינורום ואף לעישון טבק. עישון בבאנג מתבצע על ידי קביעת החומר לעישון בקונוס ("ראש") שבקצה המבחנה היוצאת מצד הבאנג, שריפתם ושאיפת העשן דרך הפיה.

בשל היותו כלי פשוט ניתן לייצר את הבאנג באופן ביתי מבקבוק פלסטי או מכל דומה, או לרכוש באנג זכוכית. גרסה של באנג הקרויה "באקט" (Bukket) היא ביסודה אלתור ביתי שמרכיביו הם דלי ובקבוק משקה.

עישון באמצעות באנג מביא להשפעה חזקה ומהירה יותר של הסם מאשר בגלגול לסיגריה וזאת בשל כמות הסם הגדולה יחסית הנצרכת בפרק זמן קצר ובנוסף מהסיבה שהחומר הפעיל המרכזי (THC) בקנאביס מתאדה בטמפרטורות גבוהות (צינורית המתכת או הזכוכית מאפשרות הגעה לטמפרטורות גבוהות מאשר נייר). אמצעי זה חוסך את שאיפת הכימיקלים המצויים בנייר הגלגול שנשרף (העשוי על פי רוב מנייר אורז או קנאביס). מרבית החומרים הרעילים הנמצאים בעשן (למשל עשן הטבק המשמש לעיתים לדילול הקנאביס) מסיסים במים (בעוד שמסיסות ה-THC במים נמוכה עד מאד) ומעבר העשן במים מקרר אותו, ומקטין את כמות החומרים המזיקים המגיעים לריאות המעשן. שאיפת העשן החם עלולה לגרום לנזקים ודלקות בקנה הנשימה.

בישראל אישרה הכנסת ב-24 ביוני 2008 תיקון לפקודת הסמים המסוכנים, שבו נאסר ייצורם ושיווקם של כלים המשמשים לצריכת חומרים אסורים, כגון באנג (וזהו גם הכלי היחידי שנכתב בפקודה), ונקבע
עונש מאסר של חמש שנים למפר הוראה זו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלי עישון
קטגוריה:כלים לצריכת קנאביס
קטגוריה:סין: המצאות
ג'ין רודנברי

יוג'ין ווסלי "ג'ין" רודנברי (באנגלית: Eugene Wesley Roddenberry, 19 באוגוסט 1921 - 24 באוקטובר 1991) היה תסריטאי אמריקאי שהתפרסם ביצירתו "מסע בין כוכבים".

רודנברי היה טייס וקצין משטרה לשעבר וחובב מדע בדיוני מאז ילדותו. במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 עסק בכתיבת תסריטים לתוכניות טלוויזיה קיימות. ניסה את כוחו גם ביצירת סדרות חדשות, ניסיונות שלא צלחו כשלא שרדו מעבר לשלב הפיילוט. ב-1963 הפיק את הסדרה "The Lieutenant" (הסגן) שבמהלכה פיתח את הרעיון הראשוני למה שלימים ייהפך ל"מסע בין כוכבים". באותה תקופה סדרות מדע בדיוני לא היו חזון נפרץ. המירוץ לחלל בין ארצות הברית וברית המועצות עדיין היה בתחילת דרכו, והמעט ששודר היה בעל אופי בידורי והוא חיפש ליצור סדרה עם ערך מוסף, דרמטי יותר.

רודנברי הציע את "מסע בין כוכבים" לחברות הפקה שונות, כולל MGM ו-Desilu Productions. למרות שהוא קיבל תשובה חיובית מ-MGM, לא הוגשה הצעה. בסופו של דבר, רודנברי נשכר כמפיק על ידי Desilu Productions, שם היה לו החופש לעבוד על הפרויקטים שלו. הפיילוט הראשון שלו, שכותרתו "סיפור המשטרה", לא נקלט על ידי אף רשת. Desilu Productions עמדה אז בפני קשיים כלכליים.
רודנברי פנה אז לאוסקר כץ, ראש תחום התכנות ב-Desilu, כדי למכור את סדרת מסע בין כוכבים. תחילה הם פנו ל-CBS, שוויתרה על ההזדמנות. מאוחר יותר נודע להם ש-CBS התעניינה במסע בין כוכבים בגלל סדרת המדע הבדיוני שלהם, Lost in Space. לאחר מכן רודנברי וכץ לקחו את הרעיון ל-NBC, הפחיתו את מרכיבי המדע הבדיוני והדגישו את הדמיון למערבונים פופולריים. NBC מימנה שלושה רעיונות לסיפורים ובחרה את "The Menagerie", שנודע לימים כ"הכלוב", שיהפוך לפרק פיילוט. NBC סיפקה את רוב המימון, ו-Desilu שילמה עבור העלויות הנותרות. דורותי פונטנה (ד"ס פונטנה) התקבלה לעבודה כעוזרת של רודנברי.

במהלך ההפקה של מסע בין כוכבים, רודנברי התחיל מערכת יחסים עם השחקנית מייג'ל בארט. הוא כתב את הדמות מספר אחת בפיילוט במיוחד עבורה, והיא הציעה את לאונרד נימוי לתפקיד ספוק. שאר צוות השחקנים הורכב, והצילומים התרחשו בסוף 1964. לאחר סיום ההפקה, פרק הפיילוט לא הצליח להרשים את קהל המבחן, אבל NBC הסכימה לתת לו הזדמנות נוספת והזמינה פיילוט שני. פותחו כמה תסריטים, ובסופו של דבר נבחר להפקה "Where No Man Has Gone Before". רודנברי שאף ליצור צוות מגוון מבחינה גזעית, מה שהרשים את השחקן ג'ורג' טאקי במהלך האודישן שלו.

ההפקה של הפיילוט השני החלה באמצע 1965 בעלות נמוכה יותר מהפיילוט הראשון. בינתיים, רודנברי המשיך לעבוד על פרויקטים אחרים. בדצמבר הוא כתב מילים לשיר הנושא של מסע בין כוכבים, מה שגרם לעימות מסוים עם המלחין, אלכסנדר קוראז'. בפברואר 1966 אישרה NBC את רכישת מסע בין כוכבים, והתוכנית הייתה אמורה להיות משודרת בסתיו של אותה שנה.

==הנצחה==
בשנת 2023 נקרא על שמו סוג העכבישים רודנבריוס, כהוקרה על השפעת יצירותיו על צעירים לעסוק במדע.

==קישורים חיצוניים==

* [http://starbase972.com/s50/ דרכו של ג'ין רודנברי ל"מסע בין כוכבים"] באתר סטארבייס972
* ג'ין רודנברי, [http://starbase972.com/st_is/ "מסע בין כוכבים" היא... (11.3.1964)], באתר סטארבייס972
* 
* פרק בפודקאסט "מינהר הזמן" [http://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=8590 בנושא "כוכב בין מסעות"] באתר "כאן – תאגיד השידור הישראלי"
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מיאמי
קטגוריה:אמנים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני אמריקאים
קטגוריה:מסע בין כוכבים - אישים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד: טלוויזיה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1921
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1991
בומרנג

250px
בומרנג הוא נשק עשוי עץ שנועד לזריקה, בעבר לצורכי ציד, כיום משמש בעיקר לספורט ופנאי. הבומרנג מסתחרר תוך כדי מעופו באוויר, ויכול לגמוא מרחקים ארוכים. בומרנגים רבים מתוכננים כך שאם הם נזרקים בצורה נכונה, הם עפים במעגל גדול וחוזרים לנקודת המוצא.

== היסטוריה ==

מתקנים דמויי בומרנג, כולל "מקלות הטלה", היו בשימוש בכל העולם למטרות ציד, פולחן ופנאי. מקורם לא ברור די צורכו. מחקרים הראו ששבטים קדומים באירופה השתמשו בסוגים מיוחדים של קרדומי השלכה. כמו כן, במצרים העתיקה היה מקל מיוחד שהשימוש בו היה מותר רק לפרעונים, כדי לצוד ציפורים. אולם הארץ המפורסמת ביותר בבומרנגים שלה היא אוסטרליה, שם השתמשו האבוריג'ינים בבומרנגים אלפי שנים.

כיום, בומרנגים משמשים בעיקר לספורט. ישנם סוגים שונים של תחרויות - מהירות, דיוק החזרה, זמן ממושך ביותר באוויר, סיבולת (מספר תפיסות בחמש דקות של השלכה), פעלולי זריקה ומרחק. הבומרנג הספורטיבי המודרני, שלעיתים מכונה פשוט "בום", עשוי מעץ לביד פיני, פלסטיק, או חומרים מרוכבים, ומגיע בצורות וצבעים שונים. רוב הבומרנגים הספורטיביים שוקלים פחות מ-100 גרם, כשבומרנגים שנועדו לשהייה מקסימלית באוויר שוקלים לרוב פחות מ-25 גרם.

הבומרנג מותאם ליד בה הוא נזרק. מיוצרים בומרנגים מיוחדים לשמאליים.

כל שנה זוגית נערכים משחקי גביע העולם בבומרנג, כשארצות הברית וגרמניה שולחות את הנבחרות המובילות. שיאי העולם מתועדים על ידי איגוד הבומרנג העולמי וכוללים 80 תפיסות ב-5 דקות, 5 תפיסות ב-14.6 שניות, ומרחק שיא של 238 מטר, שממנו חזר הבומרנג במדויק לזורק.

==דרך פעולה ==
בומרנגים החוזרים לנקודת המוצא לאחר שנזרקים, בנויים משתי כנפיים, או יותר, המחוברות יחד. צורת הכנפיים היא אווירודינמית בדומה לכנף של מטוס. זריקת בומרנג מסוג זה מתבצעת כאשר כנפיו מאונכות לקרקע. בזריקה מקנים לכנפיים תנועה סיבובית בנוסף לתנועה קדימה. בזכות מבנה הכנפיים, התנועה שלהם באוויר גורמת לדחיקה של אוויר במאונך לכיוון התקדמות הבומרנג – ולפיכך (לפי החוק השלישי של ניוטון) לכוח אווירודינמי הדוחף את הבומרנג לכיוון המנוגד לכיוון דחיקת האוויר. אולם התנועה הסיבובית של הכנפיים גורמת לכך שתמיד חלק מהכנפיים יהיו בכיוון התקדמות הבומרנג וחלקם ינועו כנגד הכיוון, מה שגורם לכוחות אווירודינמיים לא מאוזנים הפועלים על הבומרנג. כל הכוחות הנ"ל, הפועלים לאורך מסלול תעופתו, דוחפים את הבומרנג וגורמים לו לנוע במסלול אליפטי, ולחזור בסופו של דבר לנקודת המוצא ממנה נזרק.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

קטגוריה:ענפי ספורט
קטגוריה:נשק קר
קטגוריה:אבוריג'ינים
קטגוריה:קליעה למטרה
קטגוריה:נשק הטלה
הגנה ברלינאית

בשחמט, הגנה ברלינאית היא וריאנט של הפתיחה הספרדית המתאפיינת בכך שבמסע השלישי, השחור מגיב על המסע 3. רב5 במסע 3... פו6.

<div style="float:center;">

</div>

עמדת המוצא של ההגנה הברלינאית, אחרי 3...פו6

ההגנה הברלינאית מקוטלגת בשיטת אנציקלופדיית פתיחות שחמט בין c65-c59.

להגנה הברלינאית יש מוניטין של יציבות במחיר של נטייה לתוצאת תיקו במשחק. הסטטיסטיקה מלמדת שהלבן משיג תוצאה של כ-56% בפתיחה זו, בדומה לתוצאה של הלבן בכלל ההגנה הספרדית; אך 37% מהמשחקים בפתיחה זו מסתיימים בתיקו, בהשוואה ל-30% במשחקים באופן כללי. 

אלוף העולם בשחמט, עמנואל לסקר (וכן אחרים) נקטו בפתיחה זו בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 ובדרך כלל המשחק נמשך 4. 0-0 ד6 בסגנון של הסתעפות שטייניץ. בגישה זו השימוש נהיה נדיר משום שנחשבה לפסיבית. רב אמן ארתור ביסגייר שיחק פתיחה זו במשך עשרות שנים, אך תמיד העדיף את ההסתעפות 4. 0-0 פ:ה4. בשנת 2000 השתמש ולדימיר קראמניק בהגנה הברלינאית כדרך להוציא תיקו מול גארי קספרוב באליפות העולם בשחמט, לאחר דו-קרב זה זכתה הפתיחה לתחייה ואפילו שחקנים עם סגנון דינמי כאלכסיי שירוב ווסלין טופאלוב ניסו אותה. 

משום שמסעו השלישי של השחור לא מאיים לזכות ברגלי ה' (אם השחור מכה אותו, הלבן יכה את הרגלי ב-ה5), הלבן בדרך כלל מצריח באגף המלך. לאחר 4. 0-0 שחור יכול לבחור או במסע הסולידי 4...פ:ה4 או במסע הלוחמני 4...רג5 (ההסתעפות הברלינאית הקלאסית). לאחר 4...פ:ה4 5. ד4 (5. צה1 פד6 6. פ:ה5 גם מתקבל על הדעת) פד6 6. ר:ג6 ד:ג6 7. ד:ה5 פו5 8. מה:ד8+ מ:ד8 מעריכים כי ללבן יתרון קטן בהתפתחות לאור מבנה טוב יותר של הרגלים שלו ולאור מיקומו המפוקפק של המלך השחור. מנגד לשחור זוג רצים ולעמדתו אין חולשות, וכך קשה ללבן לייצר לחץ אמיתי על עמדתו, ואמנם, כל ארבעת המשחקים בהם שיחק קרמניק בשחור מול קספרוב הסתיימו בתיקו. 

==הערות שוליים==

ברלינאית, הגנה

en:Ruy_Lopez#Berlin_Defence
פרדוקס של מסע בזמן

פרדוקס של מסע בזמן הוא שם כולל למספר מצבים של פרדוקס, של "מצב שלא ייתכן" הנובע משינוי של אירועים שקרו בעבר. פרדוקסים כאלה הם מצב בו רעיון של מסע בזמן לא משתלב עם ההיגיון האנושי.

הסיבה העיקרית לפרדוקסים מסוג זה היא ההנחה כי קיים ציר זמן אחד ויחיד.
שכן קיום של כמה צירי זמן נפרדים, מעין עולמות מקבילים, פותר לבטח את הפרדוקס.

ישנם מספר פרדוקסי זמן ידועים. פרדוקסים כדוגמת אלה המתוארים להלן ורבים אחרים, גרמו לחוקרים רבים להאמין כי לא ניתן לשנות אירועים שקרו בעבר, אלא לכל היותר להתבונן בהם, זאת לפי תורת היחסות.

== פרדוקס הסבא / האבא ==

למען נוחות הקריאה יודגם כאן פרדוקס האבא אך הוא נכון גם עבור הסבא.
נניח כי אדם בונה מכונת זמן, נוסע בה לעבר והורג את אביו לפני שהכיר את אמו. אם הצליח במשימה, אז אביו לא היה פוגש את אמו ולכן האדם לא היה נולד.
אם לא היה נולד, הוא לא היה יכול להרוג את אביו.
אם לא הרג את אביו אז אביו היה פוגש את אמו מה שהיה גורר באופן בלתי נמנע את הולדתו של האדם ולאחר מכן את הרג האב וחוזר חלילה.

הפרדוקס כאן טמון בשאלה האם האב חי או מת והאם הבן נולד או שאינו נולד.

פרדוקס הסבא מחזק את תאורית קיומם של יקומים אחרים: כלומר כל שינוי זעיר גורם לפיצול היקום.

לדוגמה: ישנן שתי דרכים שניתן לבחור ביניהן מהבית לעבודה: ביקום אחד בחרת בדרך אחת ובשני בדרך השנייה. לפי התאוריה הנ"ל הבן שחזר בזמן ורצח את אביו מייצר יקום חדש עם רצף פעולות חדשות בו אביו מת והוא לא נולד.

== פרדוקס הבליה ==

נניח שאדם בונה מכונת זמן, הוא לוקח את תמונתו המפורסמת של לאונרדו דה וינצ'י ונוסע לתקופת הרנסאנס, שם הוא היה נותן את התמונה לאמן אשר התרשם מאוד מן היצירה והחליט להציג אותה עצמה (ולא הכין עותק מן היצירה).
אם כך הדבר, בתום מספר מאות שנים, האדם יבנה את מכונת הזמן, ייסע לעבר וימסור ללאונרדו את התמונה, ושוב יעברו מאות ושוב תבנה המכונה וחוזר חלילה.

התוצאה היא שהתמונה מזדקנת כל פעם בכמה מאות שנים, ולכן לבסוף תיהרס, מה שישבור את הלולאה.

הבעיה הלוגית כאן היא מתי הלולאה תסתיים, ומדוע.

== פרדוקס הלולאה==

נניח שאדם בונה מכונת זמן, הוא לוקח את כל החומרים של המשורר הומרוס לעבר כדי לפגוש אותו, כשהוא מגיע לעבר הוא מגלה שהומרוס לא קיים, אז הוא מפרסם בעבר את כל חומריו של הומרוס בשם הומרוס וכך הוא בעצמו הופך להומרוס.

הפרדוקס כאן טמון בשאלה מי יצר את כל יצירותיו של הומרוס.

== פרדוקס מכונת מגלה העתידות ==
כאשר אדם יוצר מכונה שתראה מה שיקרה בעתיד, האדם יראה מה שכתוב במכונה וינסה להימנע מכל מה שיהיה כתוב בה. הבעיה כאן היא, מה יהיה כתוב במכונה? ואם בכלל יהיה כתוב? האם בכלל תהיה מכונה כזו? הפרדוקס נוצר כיוון שאם האדם ימנע ממעשים שעלולים לגרום לשינוי העתיד, הרי הוא יוצר עתיד השונה ממה שהוא ראה, ואז עולה השאלה איך המכונה הראתה לו את העתיד הזה.

== קישורים חיצוניים ==
* "[http://lib.cet.ac.il/pages/item.asp?item=10235 פרדוקסים של מסע בזמן]", מריוס כהן, גליליאו 67 
* 

מסע בזמן, פרדוקס ה
קטגוריה:מסע בזמן
משלים (מתמטיקה)

בתורת הקבוצות, משלים של קבוצה <math>G </math> (באנגלית: <math>G </math> complement of set) הוא קבוצה אחרת, אשר מכילה את כל האיברים שאינם נמצאים ב-<math>G </math>. זאת ביחס לקבוצה <math>U </math> כלשהי שהיא "הקבוצה האוניברסלית" - קבוצה שבהקשר הנוכחי של הדיון, כל קבוצה שעליה נדבר היא תת קבוצה של <math>U </math>.

על-פי הגדרה זו, האיחוד של קבוצת <math>G </math> והמשלים של <math>G </math> הוא הקבוצה <math>U </math>, ואילו החיתוך ביניהן הוא קבוצה ריקה.

==הגדרה פורמלית==
[[דיאגרמת ון של המשלים של <math>G </math> בקבוצת <math>U </math> הוא השטח המסומן בצבע אפור.]]
תהא <math>U</math> קבוצה, ותהא <math>G\subseteq U</math> קבוצה חלקית שלה. אז המשלים של <math>G</math> ב-<math>U</math> יוגדר כך: <math>G^\complement=U-G</math>. סימונים מקובלים נוסף למשלים הם <math>G',\ \complement_UG,\ \overline G,\ -G</math>. עם זאת, הסימון <math>\overline G</math> מתנגש לעיתים עם שימושים אחרים של הסימון בקו עליון, ולכן מקובל להימנע ממנו.

==דוגמה==
תהא קבוצה <math>N </math> המכילה את כל המספרים הטבעיים .

תהא קבוצה <math>A </math> המכילה רק את המספרים הטבעיים הזוגיים . הקבוצה <math>B </math> היא המשלים של <math>A </math> ביחס ל-<math>N </math> אם היא מכילה את המספרים המוכלים ב-<math>N </math> אך לא ב-<math>A </math>, כלומר את המספרים הטבעיים האי זוגיים .

ניתן לראות כי החיתוך של <math>A </math> עם <math>B </math> נותן קבוצה ריקה, בעוד שאיחודן יוצר את הקבוצה <math>N </math>.

==תכונות בסיסיות==
<math>A^{\complement\complement}=A</math>, כלומר המשלים של המשלים של קבוצה הוא הקבוצה עצמה.

<math>A \cap A^\complement=\emptyset</math>, כלומר, חיתוך קבוצה והמשלים שלה שווה לקבוצה הריקה.

<math>A \cup A^\complement=U</math>, כלומר, איחוד קבוצה והמשלים שלה שווה לקבוצה האוניברסלית.

<math>U^\complement=\emptyset</math>, כלומר המשלים של הקבוצה האוניברסלית הוא הקבוצה הריקה.

<math>\emptyset^\complement=U</math>, כלומר המשלים של הקבוצה הריקה הוא הקבוצה האוניברסלית.

==כללי דה מורגן==
כללי דה מורגן קושרים את הפעולות "איחוד", "חיתוך", "משלים". בכתיב פורמלי הם מוצגים כך:
:<math>(A\cap B)^\complement=A^\complement\cup B^\complement</math>

:<math>(A\cup B)^\complement=A^\complement\cap B^\complement</math>

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תורת הקבוצות
קטגוריה:פעולות אונאריות
דגל קוריאה הדרומית

דגל קוריאה הדרומית (בקוריאנית: 태극기) הוא דגלה הלאומי של קוריאה הדרומית. עיצובו לבן ועליו סמל יין-יאנג בצבעי אדום (למעלה) וכחול; בפינות הדגל ישנן טריגרמות שונות בצבע שחור מתוך האי צ'ינג ("ספר השינויים"). בקוריאנית נקרא הדגל "טגק". הדגל עוצב בשנת 1882 על ידי בק יאונג-היו, שגריר קוריאה ביפן, וב-6 במרץ 1883 הכריז עליו קוג'ונג, מלך קוריאה כדגל הרשמי.

ארבע הטריגרמות הן:
* ||| כוח (&#9776;; גאון (&#44148;; &#20094;) בקוריאנית) = "שמים"(天);
* |:| זוהר (&#9778;; רי (&#47532;; &#38626;)) = אש (火), שמש, ויאנג;
* :|: ערוץ (&#9781;; גאם (&#44048;; &#22350;)) = מים (水), ירח, וין;
* ::: שדה (&#9783;; גון (&#44260;; &#22372;)) = אדמה (&#22320;).

בפילוסופיה הסינית, שמונה הטריגרמות קשורות לחמשת היסודות: אש, מים, אדמה, עץ, ומתכת.

==ראו גם==

* דגל קוריאה הצפונית

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20131208002102/http://english.president.go.kr/koreain/national.php הסמלים הלאומיים], באתר נשיא קוריאה הדרומית 
==הערות שוליים==

קוריאה הדרומית
קוריאה הדרומית
קטגוריה:קוריאה הדרומית: סמלים לאומיים
קוריאה הדרומית
אחמד קריע

אחמד עלי מוחמד קריע (בערבית: أحمد قريع; 26 במרץ 1937 – 22 בפברואר 2023), המוכר בכוניה אבו עלאא (أبو علاء) היה מדינאי ואיש ציבור פלסטיני ששימש כראש ממשלת הרשות הפלסטינית מ-7 באוקטובר 2003 ועד 18 בדצמבר 2005 ומ-24 בדצמבר 2005 ועד 19 בפברואר 2006.

==ביוגרפיה==
קריע נולד ב-1937 באבו דיס למשפחה אמידה שעסקה בכספים. ב-1968 הצטרף לפת"ח ועסק בשנות ה-70 בארגון פעילות יצרנית של חברת "סאמיד" של אש"ף ובניהול השקעות של אש"ף, כמנהל הזרוע הכלכלית של הארגון. בתפקידו זה תרם תרומה מכרעת להפיכתו של אש"ף לאחד המעסיקים הגדולים בלבנון.

עם גירוש אש"ף מלבנון עבר עם הנהגת הארגון לתוניס, ועם הסתלקותם מהבימה של חברי הנהגה בכירים ממנו התבלט ונבחר לוועד הפועל של אש"ף ב-1988. בשנת 1992 השתתף בשיחות הרב צדדיות בעקבות ועידת מדריד.

כחבר הוועד הפועל של אש"ף שימש בצוות המשא ומתן מול ישראל לקראת הסכמי אוסלו, הסכם פריז (1994) והסכמי אוסלו 2 (ספטמבר 1995).

אבו עלאא מילא מספר תפקידים בקבינט הראשון של הרשות הפלסטינית: שר האוצר והמסחר ושר התעשייה. כן היה אחראי לתוכנית שהגישו הפלסטינים לבנק העולמי ב-1993, כמו כן יסד וניהל את המועצה הכלכלית הפלסטינית לפיתוח בשנת 1993 שמטרתה הייתה איסוף כספי תרומות בינלאומיים. לאחר מכן נבחר למועצה המחוקקת, ובמרץ 2000 נבחר ליו"ר שלה בקולות 60 מחברי המועצה.

השתתף בשיחות קמפ דייוויד בשנת 2000. גרסאות שונות ניתנו לגבי חלקו בוועידה. לפי טענת הצד הישראלי (אשר מגובה על ידי הצד האמריקאי), אבו עלאא היה גורם שלילי בדיונים, והוא נמנע מלקדם הצעות פשרה. כמה ממשתתפי הוועידה מהצד הישראלי נהגו להזכיר ריב שהתפתח בין אבו עלאא לנשיא האמריקני, ביל קלינטון, באמצע הדיונים, שלטענתם התרחש דווקא כאשר החלה התקדמות במשא ומתן. לטענת הצד הפלסטיני, אבו עלאא דווקא היה גורם חיובי בשיחות, וכמה מהישראלים אף ניסו להשתמש בו כדי למתן את יאסר ערפאת.

בעקבות התפטרות ראש ממשלת הרשות הפלסטינית, מחמוד עבאס, ב-6 בספטמבר 2003, מינה אותו ערפאת לתפקיד זה בצו חירום ב-5 באוקטובר וב-7 בו נכנס לתפקיד, אך כבר ב-12 בחודש איים בהתפטרות בעקבות מחלוקת עם ערפאת בנוגע לשליטה על כוחות הביטחון. תוקף צו החירום פג ב-4 בנובמבר ואבו עלאא הכריז כי הוא מוכן להנהיג ממשלה נוספת, אך בכפוף לאישור הפרלמנט. אישור כזה ניתן ב-12 בנובמבר 2003.

ב-17 ביולי 2004, על רקע מהומות ברצועת עזה, התפטר אבו עלאא. יו"ר הרשות הפלסטינית ערפאת סירב להכיר בהתפטרותו.

בבעלות אבו עלאא הייתה חברת מלט ובעבר נתגלה כי חברה זו מספקת חמרי גלם לבניית התנחלויות. גילויים בפרשת מעורבות החברה שבבעלותו בבניית שכונת "הר חומה" בירושלים קוממו עליו את דעת הקהל הפלסטינית.

אבו עלאא סבל מבעיות לב מתמשכות: עבר התקף לב בספטמבר 1995, ניתוח לפתיחת חסימה בעורק כלילי ב־2002 ואושפז בספטמבר 2002 בעקבות תעוקת חזה.

ב-26 בינואר 2006 פרש אבו עלאא מתפקידו כראש ממשלה בעקבות ניצחון תנועת החמאס בבחירות ברשות הפלסטינית.

משנת 2007 עד תחילת 2009 היה ראש צוות המשא ומתן עם ישראל. בשנת 2010 היה ראש מחלקת ירושלים באש"ף.

נפטר ב-22 בפברואר 2023.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.palwatch.org.il/main.aspx?fi=871 אחמד קריע], אתר מבט לתקשורת פלסטינית
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלת הרשות הפלסטינית
קטגוריה:פעילי פת"ח
קטגוריה:חברי המועצה המחוקקת הפלסטינית
קטגוריה:הסכמי אוסלו: אישים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1937
קטגוריה:פלסטינים שנפטרו ב-2023
דגל הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו

דגל הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו הנוכחי אומץ ב־20 בפברואר 2006. החוקה החדשה, שאושרה בדצמבר 2005 ונכנסה לתוקף בפברואר 2006, הכריזה רשמית על חזרה לדגל דומה לזה אשר היה בשימוש בשנים 1963–1971, עם שינוי קל מכחול כהה לתכלת, אשר מסמל שלום. הפס האדום באמצע הדגל מסמל את "דם הקדושים המעונים של המדינה", הצהוב את העושר של המדינה, והכוכב מסמל על "עתיד זוהר עבור המדינה".

== הדגלים הקודמים ==
הדגל הקודם האחרון אומץ בשנת 1997. הוא דומה לדגל אשר היה בשימוש מ-1960 עד 1963. במקור, הכוכבים בצד שמאל ייצגו את ששת אזורים של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, אך מאז נוספו עוד ארבעה אזורים עצמאים ועיר עצמאית אחת (קינשאסה, הבירה). הדגל מבוסס על הדגל שבמקור היה בשימוש על ידי האיגוד האפריקאי הבינלאומי של המלך לאופולד השני (ארגון שהיה אמור להיות ארגון הומניטרי, אך תפקד בעיקר בתור חזית לניצול אינטרסים כלכליים בקונגו על ידי המלך לאופולד) והונף לראשונה ב-1877. העיצוב המקורי של הדגל נוצר לכאורה על ידי החוקר המפורסם הנרי מורטון סטנלי והוא מורכב מרקע כחול עם כוכב זהוב בעל חמש פינות במרכזו, כאשר הכוכב אמור לסמל את "אור הציויליזציה" אשר בוהק כעת בעוז באפריקה האפלה. אותו עיצוב היה בשימוש בדגל של מדינת קונגו החופשית לאחר שהטריטוריה הוכרה רשמית כרכוש פרטי של המלך לאופולד השני בועידת ברלין.

לאחר קבלת עצמאות מבלגיה ב-30 ביוני 1960, אותו עיצוב בסיס נשאר אך ששת הכוכבים נוספו על-מנת לסמל את ששת האזורים של המדינה באותה העת. עיצוב זה היה בשימוש רק שלוש שנים, משנת 1960 עד שנת 1963.

הדגל של הרפובליקה השנייה של קונגו (שמה של הטריטוריה בתחילת שלטונו של מובוטו ססה סקו), נהיה הדגל הרשמי לאחר שמובוטו ייסד את הדיקטטורה שלו. דגל זה נמצא בשימוש משנת 1963 עד שנת 1971 והורכב מאותו כוכב זהוב אשר הוקטן ונמצא בפינת ההנפה של הדגל עם פס בצבע צהוב ואדום חוצה אלכסונית את הדגל.

דגל זה שונה שוב לאחר שמובוטו החליט לשנות את שמה של המדינה לזאיר ב-1971. דגלה של זאיר (הירוק למטה) נוצר כחלק מניסיונו של מובוטו להחזיר את המדינה למדינה מאפיינים אפריקאים ונותר בשימוש עד נפילת שלטונו ב-1997.

<gallery>
Flag of the Congo Free State.svg|דגל האיגוד האפריקאי הבינלאומי בנוסף למדינת קונגו החופשית (1877–1908) וקונגו הבלגית (1908–1960)
Flag_of_Congo-Léopoldville_(1960-1963).svg|דגל העצמאות בשנים 1960–1963
Flag_of_Congo-Kinshasa_(1966-1971).svg|הדגל בשנים 1966–1971
Flag of Zaire.svg|דגל זאיר (1971–1997)
Image:Flag_of_the_Democratic_Republic_of_the_Congo.svg_(1997-2003).svg|הדגל בשנים 1997–2003
Image:Flag of the Democratic Republic of the Congo (2003-2006).svg|הדגל בשנים 2003–2006
</gallery>

==ראו גם==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו, דגל
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: סמלים לאומיים
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
דגל וייטנאם

דגל וייטנאם (בווייטנאמית: cờ đỏ sao vàng, מילולית - "הדגל האדום עם הכוכב הצהוב") הוא דגלה הלאומי של הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם. הדגל הוא דגל מהפכני אדום שעליו מוטבע הכוכב האדום הקומוניסטי.

== היסטוריה ==
דגל וייטנאם אומץ על ידי הווייט מין ב-1941, כוח גרילה שלחם בכיבוש היפני של וייטנאם במהלך מלחמת העולם השנייה. ב-2 בספטמבר 1945 הכריז הוייט מין על הקמת הרפובליקה הדמוקרטית של וייטנאם, והדגל היה לדגלו.

למרות הצהרת העצמאות של הרפובליקה הדמוקרטית של וייטנאם, צרפת תבעה בעלות על וייטנאם במסגרת הודו-סין הצרפתית, אך הסכימו לעצמאות מסוימת במסגרת האיחוד הצרפתי. השיחות בין צרפת לוייט מין התמוטטו בתוך זמן קצר, מה שהוביל למלחמת הודו-סין הצרפתית. אחרי קרב דיין ביין פו ב-1954 הסכימו הצרפתים לוותר על צפון וייטנאם, ובוועידת ז'נבה חולקה וייטנאם לאורך קו הרוחב 17, וצפון וייטנאם הוכרה כמדינה עצמאית.

לאחר ההכרה במדינה, אימצה המדינה דגל רשמי בעל כוכב צר יותר ב-30 בנובמבר 1955. 

במקביל, הוקמה ב-1949 הרפובליקה של וייטנאם, שהוכרה עד 1954 כריבון של כל וייטנאם. המדינה אימצה דגל צהוב אותו חצו שלושה קווים אופקיים אדומים. הדגל היה בשימוש עד לתבוסת הרפובליקה של וייטנאם במלחמת וייטנאם ב-1976, שהביאה לכיבוש הדרום בידי הצפון. 

== עיצוב ==
יחס הממדים שלו הוא 2:3 ובמרכזו כוכב צהוב בעל חמישה קודקודים, המסמל את מנהיגות המפלגה הקומוניסטית הווייטנאמית. הצבע האדום מסמל הצלחה ומהפכה. חמשת הקודקודים מסמלים את העובדים, האיכרים, החיילים, האינטלקטואלים והצעירים.

צבעי הדגל הם צבעים לאומיים ותיקים של וייטנאם, ששימשו גם את דגל דרום וייטנאם ואת דגל הקיסרות הווייטנאמית.

==ראו גם==

* דגל דרום וייטנאם

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

וייטנאם
קטגוריה:וייטנאם: סמלים לאומיים
וייטנאם
קטגוריה:הדגל האדום
דגל טנזניה

דגל טנזניה אומץ בשנת 1964. הוא נגזר מדגל טנגנייקה ודגל זנזיבר הקודם. הדגל מחולק באלכסון על ידי רצועה שחורה שקצותיה צהובים היוצאת מהחלק התחתון של צד המוט. המשולש העליון (בצד המוט) הוא ירוק והמשולש התחתון הוא כחול.

טנזניה היא אחת ממדינות יבשת אפריקה שדגלן מתאפיין לרוב על ידי צבעים של אדום, שחור, ירוק, לבן וכחול<ref></ref>. מחקרים מראים כי קיים קשר בין המיקום של המדינה במערכת המודרניזציה העולמית לבין מנהגיה אשר משפיעים על סמליה, בהם, בין היתר, דגל המדינה<ref></ref>.

== היסטוריה ==
בזמן שלטון האימפריה העומאנית היה דגל טנזניה דגל אדום פשוט. ב-1891 השתלטה הקיסרות הגרמנית על טנזניה ומיזגו אותה עם בורונדי ורואנדה ליצירת מזרח אפריקה הגרמנית. הדגל שהונף בתקופה זו היה שדה לבן עם צלב שחור ובחלק השמאלי העליון היה ריבוע אדום עם חמישה כוכבים מחומשים. אחרי נפילת הגרמנים, השתלטה בריטניה על טנזניה, והדגל שהונף בזמן שלטונה היה אדום כאשר בפינה השמאלית למעלה דגל בריטניה, ובפינה הימנית למטה תמונה של ג'ירפה בתוך עיגול לבן. ב-1951 הפכה טנזניה למדינה ריבונית ואומץ דגל חדש בצבע ירוק ושחור עם פסים צהובים. הדגל עבר עוד מספר גלגולים עד לדגל הסופי. דגל זה, ירוק וכחול עם פס שחור אלכסוני עם גבול צהוב. הירוק מייצג את הצמחייה, השחור מייצג את האנשים, כחול הוא האוקיינוס וצהוב הוא העושר<ref></ref>.

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

*
* 

==הערות שוליים==

טנזניה, דגל
קטגוריה:טנזניה: סמלים לאומיים
טנזניה
גאוג'ינו

גאוג'ינו, בפיזיקת חלקיקים, הוא חלקיק היפותטי, אותו חוזה תאורית הכוח בשילוב עם סימטריית-על. הגאוג'ינו הוא שותף-על של בוזון כיול. חלקיקים המשתייכים לקבוצת הגאוג'ינואים הם פרמיונים.

גאוג'ינואים ה"מתלכדים" עם חלקיקי היגסינו (שותף-העל של בוזון היגס) יוצרים את הנייטרלינו.

==רשימת גאוג'ינואים==
*גלואינו - שותף-העל של הגלואון, ולפיכך נושא מטען צבע.
*ווינו - שותף-העל של בוזון W
*זינו - שותף-העל של בוזון Z.
*בינו - שותף-העל של בוזון הכוח הנקשר לכוח האלקטרו-חלש.
*פוטינו - שותף-העל של הפוטון. כיוון שאין לו מטען, הוא נחשב כמועמד אפשרי כחלקיק ה-WIMP והחומר האפל.
*גרביטינו - שותף-העל של הגרביטון בתאוריות כבידת-על.

קטגוריה:חלקיקים על-סימטריים
קטגוריה:פיזיקת חלקיקים
אלופון

בפונולוגיה, אָלוֹפוֹן (לפי הצעת האקדמיה ללשון העברית: גוֹן הֶגְיָן) הוא אחד ממספר צלילי-דיבור אפשריים שמשמשים להגיית פונמה אחת בשפה מסוימת. המונח בא מיוונית: ἄλλος – אחר ו-φωνή – קול, צליל. המונח נטבע על ידי הבלשן האמריקאי בנג'מין לי וורף.

למשל, בעברית אין הבדל בין ר' רוטטת המבוצעת בקדמת הפה ונשמעת כמו R בשפה הספרדית, לבין ר' אחורית, המושמעת כמו R בשפה הצרפתית. ושתיהן מייצגות את אותה הפונמה, כלומר, שתיהן אלופונים של אותה פונמה. לעומת זאת, בערבית אלה שתי פונמות שונות (ر, غ), ולכן בשפה זו ניתן למצוא זוגות מינימליים של מילים המבחינים ביניהן.

האלופון המסוים שנבחר במקרה מסוים הוא לרוב צפוי וניתן לניבוי מתוך ההקשר הפונמי. אלופונים כאלה מכונים אלופונים מותנים או וריאנטים תלויי-מיקום (positional variants). אבל קיימים גם אלופונים שאינם מותנים בסביבה הפונטית (אלא, למשל, במבטאו של הדובר), והם מכונים וריאנטים חופשיים. על פי הדוגמה שהבאנו קודם, יש המבטאים את הר' העברית כעיצור מכתשי, מקיש, כדוגמת הר' בשפה הספרדית, ויש המבטאים אותה כעיצור ענבלי, חוכך, קולי, כדוגמת הר' הצרפתית.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פונטיקה
קטגוריה:פונולוגיה