OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עיצור וילוני משופתת, מקורב

עיצור וילוני משופתת מקורב הוא צליל עיצורי הנפוץ בשפות מדוברות רבות, כדוגמת העברית (בהגייה התימנית ובמילים שאולות). סימן ה-IPA לעיצור הוא W לטינית /w/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-<tt>w</tt>. זהו הצליל הישן ל-<big>ו</big> וניתן היה לשמעו בהגיות העברית המקראית והטברנית. ניתן לסמנו משנית ⟩ɰʷ⟩ היות שזהו [ɰ] משופתת. לעיצור זיקה לתנועה אחורית, סגורה, מעוגלת קובץ:Close back rounded vowel.ogg.

==נתונים==
* בסיס חיתוכו וילוני ומשופתת כאחד - החלק האחורי בלשון קרב מעט לווילון (החך הרך הקרוב לענבל) והשפתיים מעוגלות בו זמנית.
* אופן חיתוכו מקורב - זרימת האוויר על־גבי הלשון אינה קרובה מספיק לחך כדי ליצור זרימה מערבולתית כחוכך, בדומה ל-⟩ɰ⟩. שפות מסוימות כיפנית ושפות אינדיאניות מיישרות/לוחצות (או אינן מעגלות) את השפתיים זו לזו. במקרה זה עדיף לתעתק זאת [w͍] או [w̜] כאי־מעוגלות.
* בצליליותו הוא קולי - מיתרי הקול רוטטים.
* זרימת האוויר עוברת אך ורק דרך הפה ולא בחלל האף.
* מרכזי - האוויר זורם מעל מרכז הלשון יותר מצדיה.
* ריאתי - האוויר משוחרר מתוך הריאות אל הפה.

==התרחשות==
{| class=wikitable style=text-align:center;
! שפה !! מילה !! IPA !! משמעות !! הערות
|-
| אנגלית 
| world 
| [wəɹɫd]
| align="center" | 'עולם'
|-
| בסקית
| lau
| [law]
| 'ארבע'
|-
| הולנדית
| creuar
| [kɾəˈwa]
| 'לחצות'
| פלמית. בניבים מסוימים העיצור מזוהה כ-[]
|-
| וייטנאמית
| tuần
| [˨˩t̪wən]
| 'שבוע'
|-
| מנדרינית
| wáng 王
| [˧˥wɑŋ]
| 'מלך'
|-
| עברית 
| פינגווין 
| [piŋgwin]
| 'פינגווין'
|-
| ערבית 
| وَرْد 
| [ward] 
| 'ורד'
|-
| צרפתית
| oui
| [wi]
| 'כן'
|-
| צ'רקסית 
| уэ 
| [wa]
| 'אתה'
|-
| קנטונזית
| 湖 wu4
| [˨˩wuː]
| 'אגם'
|}

==ראו גם==

וילוני שפתי, מקורב
רמירז (דג)

רמירז (שם מדעי: Mikrogeophagus ramirezi) הוא דג מים מתוקים אנדמי ממשפחת האמנוניים ונכלל בתת-המשפחה גאופגינים. תפוצתו מוגבלת לאגן נהר האורינוקו, לסוואנות של ונצואלה, ולקולומביה שבדרום אמריקה. הדג נבחן במחקרים אודות התנהגות דגים, ונחשב לדג אקווריום נפוץ.
גודלו כ-5 ס"מ. זהו דג שקט, אשר צבעיו מגוונים וססגוניים ביותר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אמנוניים
קטגוריה:דגי נוי
קטגוריה:ברזיל: דגי מים מתוקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1948
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' שפרג מאיירס
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רוברט ריס הארי
עדי גרסיאל

עדי גרסיאל (נולד ב-1964) הוא עיתונאי, סאטיריקן ומרצה ישראלי. היה עורך בעיתון "בשבע".

==קורות חיים==
גרסיאל, יליד תל אביב, בנם של פרופסור משה גרסיאל, וד"ר בת שבע גרסיאל. הוא בוגר הנדסת חשמל בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון ועבד כ-15 שנה בחברות היי-טק שונות. במקביל לעבודתו החל לכתוב את המדור הסאטירי של "נקודה" ("ברצינות") בראשית שנות ה-90, ותרם חומרים לפינה הסאטירית ביומן "ערוץ 7" ולמדור הסאטירה של מעריב, "סימני נפט". כמו כן נמנה עם חברי סגל תוכנית ההומור "כולנו חכמים בלילה" ששודרה בערוץ הראשון בהנחיית אבשלום קור. 

בשנת 2003 הצטרף לסגל "בשבע" כעיתונאי וערך המדורים בעיתון וכתב בו טור ביקורת תקשורת עד פברואר 2017. כמו כן הוא מעביר הרצאות בנושאי תקשורת וסאטירה במכללות ואירועי תרבות. 

בשנת 2008 ערך (יחד עם אסתי רמתי) את הספר "אהבה ומצוות אחרות" בהוצאת ידיעות ספרים. הספר הוא אסופה של סיפורים קצרים של יוצרים דתיים צעירים על אהבה, זוגיות ומשמעות החוויה הדתית. 

גרסיאל נשוי לטליה ואב לשלוש בנות ומתגורר בפתח תקווה.

==קישורים חיצוניים==

* 
פרי עטו:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סגל בשבע
קטגוריה:עורכים ישראלים
קטגוריה:סאטיריקנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:ויקיפדים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
אליהו דוד שפיר

אליהו דוד שפיר (א. ד. שפיר או אד"ש; בחלק מיצירותיו חתם דוד דר; שמו המקורי: שפירא; 1911 – י"ד באייר תשל"ד, 6 במאי 1974) היה סופר, משורר עברי, עורך ומתרגם ישראלי. היה נשוי למתרגמת ורה ישראלית.

==ביוגרפיה==
שפיר נולד בליטא, למד באוקמרגה (היא וילקומיר) ובאוניברסיטת קובנה. היה ממייסדי העתון העברי "פתח" (על חבריו נמנתה גם המשוררת לאה גולדברג) ופרסם בו שירים, סיפורים ומאמרים. בשנת 1938 עלה לארץ ישראל והיה חלק מהחבורה הספרותית "יחדיו". פרסם מכתביו ב"דבר", ב"הארץ", ב"מחברות לספרות" (הוצאה אותה ייסד עם נתן אלתרמן ועם ישראל זמורה), "טורים" ועוד, וערך את כתב העת "מאזניים". עבד כעורך וכמתרגם בהוצאת הספרים "עם עובד". שימש כעורך הוצאת הספרים "דביר".

תרגם עשרות ספרים, בעיקר מאנגלית ומיידיש (וזכה בפרס טשרניחובסקי לתרגום בשנת 1972). 

תחת שם העט "דוד דר" פרסם ספר שירים ("מרום הרים", 1957) וספר סיפורים ("ארבעה דברי-סיפור - הניסיון המצומצם הראשון לשוב", 1968). אוסף מכתביו ("כתבים: סיפורים, שירים, מסות") פורסם בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1982. 

היה נשוי למתרגמת ורה ישראלית, עמה תרגם את התרגום הראשון לעברית של "פו הדב". לזוג לא היו ילדים והם התגרשו לאחר מספר שנות נישואין.

נהרג בתאונת דרכים במאי 1974. 

==פרסים== 
* 1969 – פרס ראש הממשלה לסופרים עבריים (שהוענק על ידי ראש הממשלה גולדה מאיר). 
* 1972 – פרס טשרניחובסקי על תרגומו לרומן "צמח אטלס" של חיים גראדה.

== מספריו ==
* עיר בפולין (אחרית דבר: פרופ' דב סדן), הוצאת הקיבוץ המאוחד, תל אביב, תשט"ו, 1954 (242 עמודים).
* הניסיון הראשון המצומצם לשוב, תל אביב: הוצאת משרד הביטחון, תשכ"ט-1969.
* רות קרטון-בלום ומנחם דורמן (עורכים), כתבים: שירים, סיפורים, מסות (יוסף ירושלמי ביבליוגרפיה), תל אביב: הוצאת הקיבוץ המאוחד, תשמ"ג 1982.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* (קווים לדמותו)
* 
* , 

מפרי עטו:
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:זוכי פרס טשרניחובסקי
קטגוריה:סופרים ישראלים הידועים בשם עט
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
קומי צאי

שני בתים מהשיר "קומי צאי", ב"גן ביאליק" שבשכונת [[בית הכרם בירושלים]]
קוּמִי צְאִי הוא שיר אהבה של המשורר חיים נחמן ביאליק. התחבר בתרס"ה 1905. כמו רוב שירי ביאליק, נכתב השיר בהגייה אשכנזית.

השיר הושר בלפחות 6 לחנים שונים. 3 מהם – מחבריהם אינם ידועים, מתוך 3 אלו אחד הוא תימני (ועובד כמה פעמים על ידי פאול בן-חיים), ואחד הוא של יהודי מזרח אירופה. הלחן השלישיידוע בצורה חלקית ביותר. בן-חיים, כחלק מאופוס 29 שלו, חיבר לו לחן משלו ב-1940.
מרק לברי חיבר לו לחן ב-1954.
הלחן הידוע ביותר, חובר ב-1971 לערך על ידי נעמי שמר, והוא זכה ל-3 עבודים לכל הפחות: של אריה לבנון, של גיל אלדמע ושל ירון גרושובסקי.
בלחן זה בוצע השיר פעמים רבות מאד. בין השאר על ידי יהורם גאון; עוזי מאירי; נעמי שמר; אופירה גלוסקא ביחד עם הפרברים, חבורת 'מקולית', סקסטה ושולה חן; דודו זכאי; אנסמבל דרור; יוני נמרי; "אל המשורר"; Gute Gute; דקלון; אודהליה ברלין.

האני השר בגוף ראשון יחיד, קורא לאהובתו ומתאר עלילה אפשרית של טיול עד מפגש עמו בחיק הטבע בעונת האביב. הלשון השירית רצופה בהרמזים לפסוקי התנ"ך, בהם ספר בראשית ושיר השירים, כמו גם הרמזים אל פסוקים בשירתו שלו.

יוסף קלוזנר, עורך השילוח, שם התפרסם השיר, לא התלהב תחילה מהשיר, וראה בו דבר "יפה וריק", שאינו הולם את אופיו הרציני של הירחון. ואמנם השיר מלא עליצות והתפעמות מהנערה ומהטבע, והוא כנראה פועל יוצא של הרפתקת אהבים קצרה שהייתה לביאליק בעיירה מרוזי, בקיץ 1904<ref>חיים נחמן ביאליק, השירים; ערך והוסיף מבואות, ביאורים ונספחים: אבנר הולצמן, דביר, 2004, עמ' 303</ref>

== פרקי השיר ותכניו ==
{| align="center" class="wikitable" border="6" cellpadding="1"
|-
!width="40%" | מילות השירה
!width="60%" | תכנים ואמירות
|-
|valign="top" |

|valign="top" |מילות הבית מתכתבות עם : המילים: „מֵאֲחוֹרֵי גֶדֶר גַּנִּי” מתכתבות עם יצירתו של ביאליק בפרוזה: מאחורי הגדר.
|-
|valign="top" |

|valign="top" | מילות הבית מתכתבות עם : ברכיבי הפסוק שנושאו הוא עבודת ה' ומוסר, עשה המשורר שימוש בתיאור של יחסי אהבה.
|-
|valign="top" |

|valign="top" |
|-
|valign="top" |

|valign="top" | מילות הבית מתכתבות עם : 
|-
|valign="top" |

|valign="top" | מילות הבית מתכתבות עם : וכן עם :
|-
|valign="top" |

|valign="top" | זִכְרִיָה הוא הפרח זִכְרִינִי
|-
|valign="top" |

|valign="top" | מילות הבית מתכתבות עם : 
וכן עם :
|-
|valign="top" |

|valign="top" |
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [http://web.nli.org.il/sites/nli/hebrew/Pages/SearchResults.aspx?k=קומי%20צאי רשימת לחנים וביצועים לשיר], באתר הספרייה הלאומית
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי חיים נחמן ביאליק
קטגוריה:שירי עוזי מאירי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נעמי שמר
קטגוריה:שירי אהבה בעברית
קטגוריה:יהורם גאון
אלכסנדר פטושקו

אלכסנדר פטושקו (ברוסית: Александр Лукич Птушко; 19 באפריל 1900 – 6 במרץ 1973), במאי סובייטי. התפרסם בבימוי סרטי פנטזיה על בסיס סיפורי עם.

==ביוגרפיה==
אלכסנדר פטושקו נולד בעיר לוגנסק, אז בתחומי האימפריה הרוסית, היום באוקראינה. לאחר סיום לימודיו בבית הספר, עבד בתור שחקן וצייר בתיאטרון המקומי וכעיתונאי. בשנת 1923 הוא עבר למוסקבה והחל ללמוד כלכלה. לא סיים את הלימודים והחל לעבוד כצייר ובונה בובות לסרטים מצוירים. בשנת 1932 פטושקו ביים את סרטו הראשון.

בשנת 1935 אלכסנדר פטושקו סיים את הסרט "ההוליבר החדש" שהיה שילוב של סרט אנימציה עם כ-1,500 בובות ושחקנים חיים. הסרט היה מבוסס על ספרו של ג'ונתן סוויפט אך תוך התאמת העלילה למציאות סובייטית (גריגורי רושאל היה שותף לכתיבת תסריט). הסרט זכה בפרס בפסטיבל הקולנוע בוונציה. לאור הצלחת הסרט, הבמאי קיבל מחלקה במוספילם. בשנת 1939 הוא ביים סרט נוסף תוך שימוש באותה טכניקה – סרט אנימציה בשילוב עם שחקנים.

במהלך מלחמת העולם השנייה אלכסנדר פטושקו השתתף בצילום מספר סרטים תוך שילוב הניסיון שלו באפקטים מיוחדים.

לאחר חזרה למוסקבה הוא פנה לעשיית סרטים שמבוססים על סיפורי עם. הסרט הראשון "הפרח מאבן" צולם בשנת 1946. הסרט זכה לפרס בפסטיבל הקולנוע בקאן ופטושקו קיבל עבורו פרס ברית המועצות. בהמשך הוא עשה מספר סרטים נוספים שהתבססו על סיפורי עם ועל יצירות של אלכסנדר פושקין. בשנת 1953 הוא זכה בפרס נוסף בפסטיבל הקולנוע בוונציה.

בנוסף לבימוי סרטים הו היה מלמד ב-VGIK וכתב מספר סרטים על אפקטים מיוחדים וסרטי אנימציה. בשנת 1969 הוענק לו תואר אמן העם.

בשנות ה-60 מספר סרטיו הוקרנו בארצות הברית תוך דיבוב וקיצור.

אלכסנדר פטושקו נפטר במוסקבה והוטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:במאי קולנוע סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:מקבלי עיטור אות הכבוד
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1900
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1973
נתן זוסמן

זוסמן בהרצאה ביולי 2012
נתן זוּסמן (נולד ב-7 בדצמבר 1959) הוא כלכלן ישראלי, פרופסור לכלכלה במכון ללימודים מתקדמים בז'נבה .

==ביוגרפיה==
נתן זוסמן נולד ב-1959, לצבי זוסמן, עובד מחלקת המחקר של בנק ישראל שלימים עמד בראש המחלקה ולאחר מכן היה פרופסור לכלכלה באוניברסיטת תל אביב. נתן זוסמן שירת בחיל הים. בשנת 1984 קיבל תואר ראשון בכלכלה מהאוניברסיטה העברית ובשנת 1986 קיבל שם תואר שני בכלכלה. במקביל ללימודיו עבד בחטיבת המחקר של בנק ישראל. בשנת 1990 קיבל תואר דוקטור בכלכלה מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי, על עבודה שכותרתה: "Mints and Debasements: Monetary Policy in France During the Second Phase of the Hundred Years War, 1400-1425".

בשנים 1991–1995 נמנה עם סגל המחלקה לכלכלה של אוניברסיטת מערב אונטריו בקנדה. בשנת 1993 הצטרף לסגל המחלקה לכלכלה באוניברסיטה העברית, במסגרת מלגת אלון. בשנת 1998 ייסד, עם פרופ' אבנר דה-שליט ופרופ' דניאל אטאס, את התוכנית המשולבת: פילוסופיה, כלכלה ומדע המדינה. בשנים 2000–2003 כיהן כראש המחלקה. בשנת 2004 מונה לפרופסור חבר. בנוסף פעל כחוקר בתוכנית הכלכלה של מכון ון ליר בירושלים ושימש יו"ר ועדת ההשקעה של קרן ההשתלמות קה"ל. התמחה במדיניות מוניטרית, שוק ההון והיסטוריה מאקרו-כלכלית.

בשנת 2006 יצא לאור הספר "Globalization and Emerging Markets in the Nineteenth Century: Sovereign Debt and Institutions in the Golden Era of Globalization", אותו כתב עם פאולו מאורו וישי יפה. 

בשנים 1996–2000 והחל משנת 2003 היה יועץ בבנק ישראל. באוקטובר 2011 מונה למנהל חטיבת המחקר של בנק ישראל. בשנת 2013 מונה כחבר בוועדה המוניטרית, תפקידים אותם מילא עד ספטמבר 2017.

בשנת 2012, עם היווסדה של "האגודה הישראלית להיסטוריה כלכלית", התמנה לתפקיד נשיא האגודה, וכיהן בתפקיד עד 2019.

זוסמן נשוי בשנית ואב לשניים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20061001174839/http://economics.huji.ac.il/facultye/sussman/CVHUapr06.pdf קורות חיים] באתר האוניברסיטה העברית בירושלים, אפריל 2006 
* [http://www.worldcat.org/identities/lccn-no95-47490 נתן זוסמן] באתר WorldCat Identities
* [http://www.bankisrael.gov.il/press/heb/110712/110712n.htm פרופ' נתן זוסמן ימונה למנהל חטיבת המחקר בבנק ישראל], בנק ישראל, 12 ביולי 2011
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלכלנים ישראלים
קטגוריה:עובדי בנק ישראל
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: כלכלה
קטגוריה:היסטוריונים כלכליים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
אה"מ אורפורד (1698)

אוניית הוד־מלכותו "אורפורד" (באנגלית: HMS Orford) הייתה אוניית קו מדרגה שלישית נושאת 70 תותחים של הצי המלכותי הבריטי. היא הושקה בדפפורד ב-1698.

ב־1704, במהלך מלחמת הירושה הספרדית, שירתה "אורפורד" בים התיכון בציו של אדמירל ג'ורג' רוק. היא נטלה חלק בהרעשה מן הים ובכיבוש גיברלטר. זמן קצר לאחר מכן השתתפה בקרב מלאגה תחת פיקודו של קפטן ג'ון נוריס . ב־1707 הייתה "אורפורד" חלק מהצי בפיקודו של אדמירל קלאודסלי שובל , שהעניק סיוע מן הים לצבא המטיל מצור על טולון . "אורפורד" הייתה עדה לאסון שפקד את ציו של שובל ליד איי סילי בשובו הבייתה, אסון בו טבעו אדמירל שובל עצמו וארבע מאוניותיו וקרוב ל־2000 מלחים קיפחו את חייהם. "אורפורד" עצמה ניזוקה קלות והצליחה להגיע אל פורטסמות'.

היא נבנתה מחדש בליימהאוז על פי תקן האדמירליות של 1706 והושקה מחדש ב-17 במרץ 1713. ב-1727 נבנתה מחדש בפעם השנייה. ב-1718 השתתפה בקרב כף פאסארו. ב-1736 החזירה "אורפורד" מליסבון את ג'ון הריסון, בונה הכרונומטר הימי הראשון. בהפלגה זו הצליח הריסון להוכיח בפעם הראשונה כי השעון שבנה שומר על דיוקו גם על סיפונה של אונייה המיטלטלת בים.

"אורפורד" נטרפה ב-13 בפברואר 1745 במצר ווינדוורד בים הקריבי אך כל אנשי צוותה ניצלו.

==מקורות==
<div class="mw-content-ltr">
* Lavery, Brian. The Ship of the Line. Vol. 1. London, Conway Maritime Press, 2003.
* Michael Phillips. [http://www.ageofnelson.org/MichaelPhillips/info.php?ref=5669 Orford (70) (1698).] Michael Phillips' Ships of the Old Navy. Retreived 15 June 2012.
</div>
* דָוָוה סוֹבֶּל. קו האורך - סיפורו האמיתי של הגאון הבודד שפתר את הבעיה המדעית הגדולה ביותר של זמנו. תרגמה מאנגלית: נילי לנדסברגר. ירושלים, כתר, 1988.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוניות מלחמה בריטיות
זר כיסופים: אוסף שירי אהבה

זר כיסופים: אוסף שירי אהבה הוא אלבום אוסף של הזמר אייל גולן אשר יצא ב-15 באוגוסט 2010, תחת חסותה של חברת התקליטים פליי רקורדס.

האלבום כולל שני חלקים של שירי אהבה שאסף וקיבץ באלבום זה. מתוך 34 שירים ביחד בשני הדיסקים שנכללים הוקלטו עבור האלבום 2 שירים חדשים שנוצרו על מנת לקדם את האלבום. 2 השירים יצאו כסינגלים לרדיו. הסינגל הראשון "רק מתגעגע" יצא כסינגל ב-23 ביוני והפך ללהיט, כבש את מצעד ההשמעות הארצי ומצעדי הפזמונים בתחנות רדיו רבות.<ref></ref> ביולי יצא הסינגל "מפה לשם" שזכה גם כן להצלחה, אם כי פחותה מ"רק מתגעגע". באלבום יש גם 7 חידושים אותם ביצע כבר גולן ואלו הם: "אלוהיי", "ים של טעויות", "אמרי לי", "דמעות", "מבקשים חיים", "תודה לאל" ו"ליאם". את עטיפת האלבום עיצב שוקי הרשקוביץ.

== הצלחה ==
אלבום האוסף זכה להצלחה רבה בישראל, ונכון ליולי 2010, על פי פורבס ישראל, מכירותיו מסתכמות ב-80 אלף עותקים בסך הכל, מה שהופך אותו לאחד מאלבומי האוסף הנמכרים ביותר בכל הזמנים בישראל.

==רשימת רצועות==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-2010
קטגוריה:אלבומי אייל גולן
קטגוריה:אלבומי אוסף בעברית
קטגוריה:אלבומי פלטינה כפולה ומעלה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת ליאם הפקות
קטגוריה:אלבומי חברת פליי רקורדס
מיכאיל רום

מיכאיל איליץ' רוֹם (ברוסית: Михаил Ильич Ромм; 24 בינואר 1901 – 1 בנובמבר 1971) היה במאי ותסריטאי קולנוע סובייטי ממוצא יהודי.

== חייו ==
מיכאיל רום נולד בעיר אירקוטסק, שאליה הוגלתה משפחתו לאור פעילות מהפכנית נגד השלטון הצארי. בשנת 1910 עברה המשפחה להתגורר במוסקבה. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה הוא לחם בשורות הצבא האדום. לאחר סיום שירותו החל ללמוד פיסול במוסקבה. בשנת 1931 החל לעבוד באולפני הקולנוע מוֹסְפילם.

את סרטו הראשון ביים בשנת 1933 ובסרט זה הצטלמה לראשונה פאינה רנייבסקיה. בשנת 1934 קלימנט וורושילוב, שר ההגנה הסובייטי, היה מעוניין בסרט על הצבא האדום. בימוי הסרט הוטל על רום, והסרט יצא לאקרנים בשנת 1936. במהלך הצילומים הכיר רום את ילנה קוזמינה, שהשתתפה בסרט, והם התחתנו. בהמשך היא השתתפה במספר סרטים של מיכאיל רום.

בשנים 1937 ו-1939 ביים שני סרטים על מהפכת אוקטובר. הסרטים בוימו תוך השגחה צמודה של יוסיף סטלין וזכו לתמיכתו. גם בהמשך ביים רום מספר סרטים על ולדימיר לנין, יתרונות המשטר הסובייטי וכולי.

בשנת 1938 החל ללמד ב-VGIK, ועבד שם עד יום מותו. בין תלמידיו היו במאים סובייטים מפורסמים כמו אנדריי טרקובסקי, ניקיטה מיכלקוב, וסילי שוקשין וגרגורי שוחראי.

בשנת 1961 הוא ביים את הסרט "תשעה ימים של שנה אחת", שזכה לתואר הסרט הטוב ביותר בשנת 1962 וזכה בפרסים בפסטיבלים לקולנוע.

בשנת 1965 ביים את הסרט הדוקומנטרי "הפשיזם המצוי", שזכה להצלחה רבה. 

בתקופת סטלין הציג רום את סטלין באור חיובי מאוד בסרטיו, וזכה חמש פעמים בפרס ברית המועצות. למרות זאת, בשנת 1966 חתם על מכתב גלוי נגד ניסיון לחזור מגינוי פשעיו של סטלין.

רום זכה בעיטור לנין פעמיים (1938, 1967), בתואר אמן העם בשנת 1950 ובפרסים נוספים.

מיכאיל רום נפטר ב-1971 במוסקבה, בגיל 70, ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

==פילמוגרפיה==
* "סופגניה" (Пышка) 1934
* "שלוש עשרה" (Тринадцать) 1935
* "לנין באוקטובר" (Ленин в Октябре) 1937
* "לנין בשנת 1918" (Ленин в 1918 году) 1939
* "חלום" (Мечта) 1941
* "בן אדם מס' 217" (Человек № 217) 1945
* "הנושא הרוסי" (Русский вопрос) 1947
* "ולדימיר איליץ' לנין" (Владимир Ильич Ленин) 1949
* "שליחות סודית" (Секретная миссия) 1951
* "אדמירל אושקוב" (Адмирал Ушаков) 1953
* "אוניות כובשות את המבצרים" (Корабли штурмуют бастионы) 1955
* "רצח ברחוב דנטה" (Убийство на улице Данте) 1956
* "שיעורי היסטוריה" (Урок истории) 1957
* "לנין חי" (Живой Ленин) 1959
* "תשעה ימים של שנה אחת" (Девять дней одного года) 1962
* "הפשיזם המצוי" (Обыкновенный фашизм) 1965
* "ובכל זאת אני מאמין" (И всё-таки я верю) 1972

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.russia-ic.com/people/general/r/209/ קורות חיים]
* 

קטגוריה:במאי קולנוע סובייטים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע סובייטים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים רוסים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים רוסים
קטגוריה:יהודים סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1901
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1971
עיצור שיני, חוכך, אטום

עיצור שיני, חוכך, אטום הוא צליל עיצורי המצוי בחלק מהשפות המדוברות. סימן ה-IPA לעיצור הוא תטא יוונית קטנה /θ/, ובמערכת X-SAMPA הוא נכתב כ-<tt>T</tt>. זהו הצליל הישן ל-<big>ת"ו רפה</big>, וניתן היה לשמוע אותו בהגיות העברית המקראית והטברנית. זהו צליל האות הערבית <big>ث</big>, וצליל שילוב האותיות Th בשפה האנגלית במילה כגון Path. עיצור זה היה קיים בפרוטו-שמית והיה אחד הצלילים של האות שי"ן. ניתן היה לשמוע אותו בפרוטו-שמית במילים שַׁאֲרָה, שָׁב, שְׁנִיָה, שָׁבַר, שָׁד, שׁוּעָל, שָׁעָר, שָׁכֹל, שָׁכַל, שְׁלֹשָה, שֶׁלֶג, שָׁם, שְׁמוֹנֶה, שׁוֹר ושׁוּם.
==התרחשות==
{| class=wikitable style=text-align:center;
! שפה !! מילה !! IPA !! משמעות
|-
| אנגלית 
| thin 
| [θɪn] 
| 'דק'
|-
| ספרדית
| ceja
| [θexaˈ]
| 'גבה'
|בשימוש רק בספרד
|-
| עברית 
| עברית 
| [ʕivˈriːθ] 
| 'עברית' 
| בהגייה תימנית ובהגיית עולי עיראק
|-
| ערבית 
| ثابت 
| [θaːbitˈ] 
| 'איתן' 
|}

==ראו גם==

שיני, חוכך, קולי
יעקב למר

יעקב לֶמֶר הוא חזן חרדי-אמריקאי בולט.

== קורות חיים ==
נולד בברוקלין שבניו יורק להורים חסידי בעלז. אחיו הוא שלום למר. בצעירותו למד חזנות אצל החזן בן ציון מילר והיה הסולן במקהלת בית הכנסת ישראל הצעיר, לאחר מכן למד אצל החזנים דניאל גילדר, יוסף מלובני וברנרד באר, הוא בעל קול טנור והוא שר במספר שפות בהן עברית ויידיש.

בשנת 2010 יצא לאור בהפקת מרדכי סובול אלבום הבכורה שהקליט למר וימלא משאלותינו שבו שר יצירות חזנות עתיקות. בשנת 2014 יצא לאור אלבומו איהי שבת שמוקדש כולו לתפילות וזמירות השבת.

למר מופיע בקונצרטים בארצות הברית, ישראל, אירופה, וכיום הוא החזן בבית הכנסת לינקולן סקוואר שבניו יורק.

בשנת 2014 שר את ההמנון האמריקני בפתיחת משחק ה-NBA של קבוצת ברוקלין נטס.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומים===
* וימלא משאלותינו, 2009
* איהי שבת, 2014

===השתתפות באלבומים===
* הפרבי הגדול, חוני מולקי

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.dosmusic.co.il/2010/02/blog-post_8394.html אלבום חדש לחזן יעקב למר באתר דוס מיוזיק]
* [http://www.yuval.org.il/lemmer.php האזנה לשירים של יעקב למר]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חזנים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:חרדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1983
יצחק שבדרון

הרב יצחק הכהן שבדרון (תרכ"ו, 1856 - תרע"ט, 1919) היה רב בגליציה ובירושלים, פרשן התוספתא ומהדיר כתבי אביו המהרש"ם מברז'אן.

==קורותיו==
נולד בגליציה, בנו של המהרש"ם מברז'אן. כיהן כרבה של העיר חאצמר (חוטימיר באוקראינה המודרנית). בשנת תרנ"ח (1898) מתה אשתו חיה לאה, ממנה נולדו לו תשעה ילדים. בתקופה זו איבד גם את רכושו ונותר בחוסר כל. בשנת תרס"ג (1903) עלה לארץ ישראל, השתקע בירושלים ונמנה עם רבני ישיבת המקובלים שער השמים. בירושלים נישא בשנית לפרידה לאה, שהייתה צעירה ממנו ב-38 שנים.

חיבר את הפירושים על התוספתא "מנחת יצחק" ו"שירי מנחה", על סדר זרעים, מועד, נשים ונזיקין, וכן על מסכת חולין וחלק ממסכת זבחים.

על רעייתו השנייה מסופר שביקשה ללמוד איתו גמרא. הוא השיב שאסור לו ללמד אותה גמרא, אבל מעתה ואילך ילמד בקול והיא תוכל להקשיב ולהבין. ואכן במשך הזמן רכשה ידיעות רבות בש"ס ופוסקים, ואף חידשה וכתבה חידושי תורה. לאחר פטירתה הדפיס בנה, הרב שלום שבדרון, חלק מחידושיה על מסכת ביצה, בראש הספר "דעת תורה" על יורה דעה.

מנישואיו השניים נולדו לו תשעה ילדים, ובהם: "המגיד הירושלמי" הרב שלום שבדרון והרב חיים שבדרון, שהיה מלמד בתלמוד תורה עץ חיים.

==מפעל הוצאת כתבי אביו המהרש"ם==
עוד בהיותו בגליציה, ובעיקר בירושלים, עסק רבות בהוצאת כתבי אביו המהרש"ם. הוציא לאור את חלקם, כגון את ספרו "תכלת מרדכי" חלק ראשון (תרע"ג). לאחר פטירתו המשיכו בניו במפעל.

בהוצאה מאוחרת יותר, לאחר פטירת הרב יצחק, שולבו גם חידושיו בסוף כל חומש בספר "תכלת מרדכי", בשם "מטעמי יצחק".

==קישורים חיצוניים==
* - פירושים על התוספתא לסדר זרעים.
* - פירושים על התוספתא לסדר מועד.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:פרשני התוספתא
קטגוריה:מהדירי ספרות תורנית
קטגוריה:רבני ישיבת שער השמים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1856
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1919
פארק אלונה

הכניסה לנקבה בפארק אלונה, אוגוסט 2017
הקטע העמוק ביותר בנקבה בפארק אלונה, אוגוסט 2017
פארק אלונה הוא פארק טבעי של חורש ים תיכוני, אשר משתרע ממושב עמיקם ועד בת שלמה בשטח המועצה האזורית אלונה.

בפארק, סמוך לכניסה למושב עמיקם, נמצאת נקבת המים "מי קדם" שהיא מפעל מים מהתקופה הרומית-ביזנטית, המשתרע על פני למעלה מעשרים ושלושה קילומטרים. הנקבה מתחילה ב"עין צוברין" סמוך למושב עמיקם ונגמרת בשפך לים התיכון בקיסריה. נקבת המים שימשה חלק ממערכת המים הקדומה המובילה לקיסריה. מתכנני המפעל לקחו בחשבון את הפרשי הגובה, אילוצי פני השטח, והגאולוגיה של האזור וניצלו באופן מקסימלי את כמויות המים, זרימתם ואיכותם<ref></ref>. מערכת תת-קרקעית זו שימשה לצורך אספקת מי שתייה ומים להשקיה, והצורך במפעל מים כזה עלה כתוצאה מגידול משמעותי באוכלוסיית העיר קיסריה.

במקום נערכו עבודות שחזור, בהן שוחזרה נקבה באורך של כ-280 מטר מתוך שישה ק"מ. אל הנקבה ניתן להיכנס בליווי הדרכה מטעם המקום. הנקבה חשוכה לגמרי וכדאי ורצוי להצטייד בפנסים, בבגדים נוחים ונעליים המתאימות להליכה במים. עומק המים משתנה ויכול להגיע עד לכ-70 ס"מ. לנקבה שתי נקודות יציאה, האחת באמצע הדרך, והשנייה לאחר 200 מטרים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.meykedem.com מי קדם - פארק אלונה] - אתר האינטרנט של האתר הארכאולוגי
* [http://www.haaretz.co.il/show_item_place.aspx?BoneId=772&NsId=201&ObjId=3586 מי קדם - פארק אלונה - כרטיס ביקור] - פרטים על הפארק באתר "עכבר העיר"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארכאולוגיה של ארץ ישראל
קטגוריה:מבני אספקת מים בישראל
קטגוריה:מועצה אזורית אלונה
נועה פלצ'י

נועה (פַּלַצ'י) סגיר (נולדה ב-24 במאי 1994) היא מתעמלת אומנותית ישראלית.

==ביוגרפיה==
פלצ'י נולדה בראשון לציון, גדלה בעיר זו ובבאר יעקב ולמדה בתיכון עמית עמל בראשון לציון. כשהייתה בת 6 החלה ללמוד בלט, ובהמשך עברה להתעמלות אומנותית והחלה להתאמן במסגרת מועדון "הפועל ראשון לציון". ב-2010 הצטרפה לסגל נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית, והשתתפה עמה באליפות אירופה שנערכה בברן. באותה אליפות סיימה הנבחרת במקום החמישי בתרגיל עם חמישה כדורים ובמקום השביעי בקרב-רב. באליפות העולם שנערכה במונפלייה ב-2011, זכתה עם הנבחרת במדליית ארד בתרגיל הסרטים והחישוקים.

בתחרות קדם-אולימפית שהתקיימה ב-17 בינואר 2012 זכתה עם הנבחרת במקום השלישי בתחרות, ובמדליית כסף בגמר הקרב רב והעפילה לאולימפיאדת לונדון באותה השנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתעמלות אומנותיות ישראליות
קטגוריה:מתעמלות אומנותיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:משתתפות ישראליות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:באר יעקב: אישים
קטגוריה:בוגרות תיכון עמית עמל (ראשון לציון)
קטגוריה:בוגרי תיכון עמית עמל (ראשון לציון)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1994
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
רדוורס בולר

סר רדוורס הנרי בולר VC, GCB ,
GCMG (באנגלית: Sir Redvers Henry Buller; 7 בדצמבר 1839 - 2 ביוני 1908) היה איש צבא בריטי. בולר מוכר במיוחד על פיקודו של הכוחות בדרום אפריקה במהלך שלבי הפתיחה של מלחמת הבורים השנייה, פרישתו מהצבא לוותה בקלון מסוים משום הכישלון הבריטי בתחילת המלחמה, כישלון שיוחס בין היתר לו.

מלבד השירות במלחמת הבורים, שירת בולר במספר מערכות במהלך שירותו הצבאי; מלחמת האופיום השנייה, מלחמת אשאנטי, מלחמת הזולו ומלחמת הבורים הראשונה. במהלך מלחמת הזולו, פיקד בולר על כוח של חיל רגלים רכוב בטור הצפוני (במהלך הפלישה הראשונה). על חלקו במהלך הלחימה בקרב הלובאין העונק לו צלב ויקטוריה, העיטור הצבאי הגבוה ביותר בבריטניה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מעוטרי צלב ויקטוריה
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:אנשי צבא בריטים במרד ההודי הגדול
קטגוריה:מלחמות הבורים: אישים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1839
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1918
Bolt

בולט (BOLT) היה דפדפן אינטרנט לטלפונים ניידים וטלפונים חכמים שיכולים להריץ תוכנות מסוג JAVA ME.

דפדפן בולט מוצע בחינם ללקוחות ומאושר על ידי ספקי רשתות טלפונים אלחוטיים. בולט מיוצר על ידי חברת Bitstream Inc. החברה שייצרה לפני כן את הדפדפן ThunderHawk לחברות סלולר ולמכשירים ניידים.

בולט הוצג לראשונה בגרסת בטא באופן פרטי ב-15 בינואר 2009, ושוחרר לציבור ב-16 בפברואר 2009 כשגרסת הבטא של התוכנה הוכרזה בכנס אולם הניידים בברצלונה. כיום בולט קיים במכשירים מבוססי JAVA עם תמיכה ב-Java MIDP 2 ו-CLDC 1.0 וגרסאות יותר גבוהות. כמו כן קיימת גרסה של הדפדפן שמותאמת למכשירי בלקברי ומכשירים של Windows Mobile וכמו כן Plam OS שמבוססים על מנהל MIDlet או אימולטור של ג'אווה.

בולט נבנה על ידי מנוע Webkit על מנת שיוכל להציג עמודי אינטרנט מלאים כמו בדפדפנים במחשבי PC.

==מסך מפוצל==
ישנו פטנט על אפשרות המסך המפוצל בדפדפן וקיצורי דרך על ידי לחיצות שמאפשרות ניווט פשוט בין דפי האינטרנט. בולט נבנה בעזרת טכנולוגיית הגלישה הניידת של חברת Bitstream.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.bitstream.com/ אתר הבית] של Bitstream Inc.

קטגוריה:דפדפנים
אניס (אירלנד)

אניס (באנגלית: Ennis; באירית: Inis) היא עיירה במערב אירלנד, בירת מחוז קלייר. אניס ממוקמת לאורך נהר הפארגוס, מצפון ללימריק ומדרום לגולווי. לפי מפקד האוכלוסין בשנת 2016, מנתה האוכלוסייה באניס 25,276 תושבים, מה שהפך אותה לעיירה הגדולה ביותר בקלייר, העיירה הגדולה ביותר בפרובינציית מנסטר וה-12 הגדולה באירלנד.

העיר ידועה בפאבים המוזיקליים שלה וברחובותייה הצרים והמתפתלים. רחובות העיר מקושטים בציורי קיר. סמטאות קטנות מתחברות לרחוב הראשי, לסמטאות צורת קשת והן נקראות בואייס (BowWays) - מילה ייחודית לעיר אניס.

==אטימולוגיה==
מקורו של השם אניס במילה האירית Inis שפירושה אי. העיר ממוקמת על אי במרכזו של נהר הפארגוס.

==היסטוריה==
לעיר אניס נודע תפקיד חשוב בהיסטוריה הפוליטית של אירלנד.
בעבר היה לעיר קשר הדוק למשפחת או'בראיין. העיר נבנתה ללא חומות, דבר שאיפשר לקתולים רבים לגור בה (קתולים לא הורשו לגור בערים מוקפות חומה). בשל כך עקרו סוחרים קתולים רבים מהעיר לימריק לעיר אניס, מה שתרם רבות לשגשוגה. היא שימשה כבסיס למשטרה הבריטית ורבים מבני העיר השתתפו במלחמת העולם הראשונה בשורות הצבא הבריטי.

=== פוליטיקה ===
בעיר פעלו מספר דמויות איריות בולטות לאורך ההיסטוריה:
*דניאל או'קונל נבחר באניס לייצג את מחוז קלייר, ובה הוא נשא את נאומיו למען שוויון זכויות לקתוליים.
*צ'ארלס סטיוארט פרנל נשא באניס את הנאום המפורסם שבו קרא להחרים את הפקידים והאיכרים ששיתפו פעולה עם הבריטים.
*איימון דה ואלירה נבחר באניס לייצג את מחוז קלייר בפרלמנט.

==מקומות בעלי עניין==
*פסלו של או'קונל - פסל זה ממוקם בקצה רחוב או'קונל, במקום בו עמד בית משפט. הבחירות בהן נבחר דניאל או'קונל נערכו במקום בו עמד בית המשפט.
*מנזר פרנסיסקני - הוקם במאה ה-13, נפגע קשות ברפורמציה האנגלית וננטש במאה ה-17. לפי האגדה המקומית במנזר שוכנת רוח הרפאים של הנזיר האחרון.

== ערים תאומות ==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אירלנד: יישובים
Wild Honey Pie

Wild Honey Pie הוא שיר קצר של להקת הרוק הבריטית הביטלס מאלבומם הכפול The Beatles (הידוע גם כ"האלבום הלבן") משנת 1968. השיר נכתב על ידי פול מקרטני והקרדיט ניתן ללנון-מקרטני. אורכו פחות מדקה, השיר מורכב בעיקר מכך ששם השיר מוזמרת שוב ושוב ובוצעה על ידי מקרטני ללא השתתפותם של שאר חברי הביטלס. השיר נתפס לעיתים קרובות כשיר מילוי ונחשב בדרך כלל כחסר חשיבות ובלתי נשכח בשל אופיו הניסיוני. השיר נחשב לאחד השירים הקצרים ביותר של הלהקה יחד עם Her Majesty, Dig It, ועוד. מקרטני ניגן על הגיטרה האקוסטית, התופים ושר שירה מובילה.

== רקע ==
מקרטני הוא היחיד שמבצע בהקלטה. באותה תקופה, ג'ון לנון ורינגו סטאר עבדו על שירים אחרים של האלבום הלבן, וג'ורג' האריסון היה בחופשה ביוון.

מקרטני אמר על השיר הזה:<blockquote>"היינו במצב ניסויי, ולכן אמרתי, 'אני יכול פשוט לעשות משהו?' התחלתי עם הגיטרה ועשיתי ניסוי רב תכליתי בחדר הבקרה או אולי בחדר הקטן הסמוך, זה היה ביתי מאוד, זו לא הייתה הפקה גדולה בכלל, רק עשיתי את הקטע הזה והכפלתי את ההרמוניה, ובניתי את זה עם הרבה רטט על המיתרים של הגיטרה, ממש משכתי את החוטים בצורה מטורפת, ומכאן 'Wild Honey Pie', אשר היה אזכור לשיר אחר שכתבתי שנקרא 'Honey Pie'" </blockquote>לדברי מקרטני, השיר כמעט ולא נכלל באלבום הלבן, אבל אשתו של ג'ורג' האריסון, פאטי בויד, "חיבבה אותו מאוד ולכן החלטנו להשאיר אותו באלבום". 

== הצלחה ==
נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של הקליפ ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-10 מיליון.<ref></ref>

== משתתפים ==
* פול מקרטני - שירה וקולות רקע, גיטרה אקוסטית, תוף בס, כלי הקשה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1968
קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי פופ ניסיוני
קטגוריה:שירי רוק ניסיוני
The Continuing Story of Bungalow Bill

The Continuing Story of Bungalow Bill (הסיפור המתמשך של בונגלו ביל) הוא שיר של הביטלס בסגנון פולק שנכתב על ידי ג'ון לנון (הקרדיט ניתן גם לפול מקרטני). השיר יצא לאור באלבום The Beatles (האלבום הלבן הכפול). השיר מדבר על אדם שפגש שמכונה ריק, שביקר את אמו בזמן שהביטלס שהו בהודו אצל מהרישי מהש יוגי. בשיר מוזכרות מספר חיות שאותן צד אדם בשם "בונגלו ביל", חיות כמו פיל, טיגריס ועוד. בשיר משתתפות שתי נשים של חברי הלהקה, יוקו אונו, אשתו של לנון ומאורין סטרקי, אשתו של רינגו סטאר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 1968
קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על חתולים
קטגוריה:שירי פולק רוק
קבוצת התיאטרון של אמסטרדם

קבוצת התיאטרון של אמסטרדם (בהולנדית: Toneelgroep Amsterdam) היא להקת התיאטרון הרפרטוארי הגדולה בהולנד. בסיסה ב-Stadsschouwburg, אמסטרדם, בניין תיאטרון קלאסי בן המאה ה-19, השוכן בלב אמסטרדם.

==היסטוריה==
קבוצת התיאטרון של אמסטרדם נוסדה ב-1987
כש-Gerardjan Rijnders כיהן כמנהלה האמנותי. הוא נהג לביים מחזות קלאסיים בצורה אוונגרדית והשפיע בכך מאוד על תפישת התיאטרון בהולנד, כמו גם בעולם. מאז שנת 2000 מנהיג את הלהקה איבו ואן הובה (Ivo van Hove). הוא ומעצב התפאורה הוותיק שלו, Jan Versweyveld שברו את מוסכמות העיצוב הקלאסיות בכך שתפשו את הבמה כ"מקום". בהפקת "פנים" שלהם (עיבוד לסרטו של ג'ון קסאווטס), הקהל צפה בהצגה בעודו שוכב על גבי מיטות.

==בעולם==
רבות מהפקות קבוצת התיאטרון של אמסטרדם ערכו סבבי הופעות בעולם. לשם דוגמה, עיבודו של ואן הובה לכמה ממחזותיו של שייקספיר, הוצג תחת הכותר "טרגדיות רומיות" והוצג בפסטיבלים אירופאים גדולים (Wiener Festwochen, פסטיבל אביניון, Theaterformen). "ליל בכורה", עיבוד אחר לסרטו של קסאווטס, הוצג ב-BAM (אקדמית ברוקלין למוזיקה) בניו יורק, בדצמבר 2008.
"איבו ואן הובה הוא חלוץ בפרשנותו לטקסטים קלאסיים וסרטים. עבודתו היא ייחודית, ראשונית, מהממת, מפתיעה ומשעשעת - כל מה שאתה רוצה שתיאטרון יהיה - והוא אינו חושש לעסוק במכוער ובנתעב. במילה אחת - הוא מדהים", אמרה קייט בלאנשט.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.youtube.com/toneelgroepamsterdam הערוץ של טוניגרופ אמסטרדם], באתר יו טיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:הולנד: תרבות
קטגוריה:תיאטרון
קטגוריה:אמסטרדם: תרבות
לקניק

מחוז Sisak-Moslavina על מפת קרואטיה
לקניק (Lekenik) הוא כפר ורשות מוניציפלית, במחוז Sisak-Moslavina, במרכז קרואטיה.

== גאוגרפיה ==
לקניק שוכנת לצידי הכביש הראשי בין זאגרב לעיר סיסאק, 35 ק"מ דרומית לזאגרב.

בכפר מתגוררים 1,850 תושבים וברשות המקומית 6,170 תושבים, במספר כפרים נוספים. רוב התושבים בכפר וברשות המוניציפלית הם קרואטים.

== היסטוריה ==
בנם הצעיר של רוזה והיינריך מאן, יוליוס מאן ואחותו הקטנה, גיזלה, היו הילדים היחידים של משפחת מאן מלקניק, שנשארו בלקניק, עד שגורשו על ידי הקרואטים האוסטשים, למחנה ההשמדה הקרואטי שהוקם לגדות נהר הסאווא (Sava), ונקרא על שם היישוב שלידו "יאסנובץ" (Jasenovac) שבו נרצחו עוד אלפים רבים ואחרים.

יוליוס מאן היה האיש שהקים בלקניק בתשיעי במאי 1909 את ה"DVD" - חבר מתנדבי כיבוי אש (בקרואטית Dobrovoljno Vatrogasno Društvo). מאן היה היו"ר של חבר מתנדבי כיבוי האש במשך כ-28 שנים. מאז בכל שנה באירוע השנתי שלהם המתקיים בחודש מאי או בסמוך לו, תמיד מזכירים חבריי ה- "DVD" את יוליוס מאן כמי שייסד והוביל אותם במשך אותן שנים. בשנת 1929 הקים יוליוס מאן את קבוצת הכדורגל המקומית, דאג לצורכי הקבוצה ואף הביא מאמן כדורגל מזאגרב ללקניק. גם כאן יוליוס מאן היה יו"ר הקבוצה.

עד השנים 1941/1942 הייתה בלקניק קהילה יהודית קטנה, שמנתה פחות מעשר משפחות. את תיעודה של הקהילה היהודית בלקניק ניתן למצוא בארכיון הממשלתי הקרואטי שבסיסאק.

בלקניק בוצעו בשנת 1970 צילומי החוץ לסרט כנר על הגג, בכיכובו של חיים טופול, בשל דמיונו לשטעטל ולעיירה הדמיונית אנטבקה

בלקניק נמצא הגדול מבין שני כפרי הילדים של רשת SOS, ובו מתגוררים כ-90 ילדים שהוצאו מבתיהם על ידי רשויות הרווחה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://tzo-lekenik.hr/ הרשות המוניציפלית של לקניק], (קרואטית)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרואטיה: כפרים
סרגיי אוברזצוב

סרגיי אוברזצוב בשנת 1973
סרגיי אוברזצוב (ברוסית: Серге́й Влади́мирович Образцо́в; 5 ביולי 1901 – 8 במאי 1992) היה שחקן ובמאי תיאטרון בובות סובייטי.
הוא היה בעל תואר אמן העם של ברית המועצות (1954), חתן פרס סטלין (1946), חתן פרס לנין (1984).

==ביוגרפיה==
סרגיי אוברזצוב נולד במוסקבה. אביו היה מהנדס בתחום רכבות. בשנים 1922–1931 אוברזצוב היה שחקן באחד התיאטראות של מוסקבה. במקביל החל משנת 1920 הוא היה מופיע עם בובות. בשנת 1931 הוא הקים תיאטרון בובות במוסקבה. משנת 1935 אוברזצוב החל ללמד.

הוא עבד בתיאטרון שייסד במשך 60 שנים וביים מעל 70 הצגות. בשנת 1946 הוא ביים הצגה "הקונצרט הלא רגיל" שמוצגת בתיאטרון עד היום. עם התיאטרון שלו הוא הופיע ב-350 ערים ברחבי ברית המועצות וב-90 ערים מחוצה לה. בנוסף לעבודה בתיאטרון הוא ביים מספר סרטים.

בשנת 1976 נבחר לנשיא ארגון שחקני תיאטרון בובות בינלאומי והיה בתפקיד זה עד לשנת 1984.

עבור עבודתו הוא קיבל 3 פעמים עיטר לנין (1967,1971,1981), תואר "גיבור העמל הסוציאליסטי (1971) ופעמיים עיטור הדגל האדום (1946, 1981).

אופרזצוב נפטר בשנת 1992 ונטמן בבית העלמין נובודוויצ'יה.

לאחר מותו הוקם קרן על שמו ותיאטרון בובות עתה נקרא "תיאטרון בובות על שם אוברזצוב". בבעלותו היה אוסף גדול של בובות מכל העולם. אוסף זה עתה מוצג במוזיאון ליד התיאטרון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.puppet.ru/?pageId=5 קורות חיים באתר התיאטרון] 
* 
* 

קטגוריה:במאי תיאטרון רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:זוכי פרס לנין
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1901
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1992
סויוז 6

סויוז 6 (ברוסית: Союз 6, "ברית 6") היא חללית סויוז שהמריאה ב-11 באוקטובר 1969 מקוסמודרום בייקונור במטרה לתעד עגינה של חלליות סויוז 7 וסויוז 8.

==צוות==
* גאורגי שונין - מפקד
* ואלרי קובסוב - מהנדס טיסה

==צוות גיבוי==
* ולדימיר שטאלוב - מפקד
* אלכסיי יליסייב - מהנדס טיסה

==תיאור המשימה==
החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-OK. החללית המריאה ב-15 בינואר 1969 מכן שיגור מס' 1 בקוסמודרום בייקונור.

בהקפה מס' 5 בוצע באופן ידני שינוי מסלול החללית במטרה להתאים אותה למשימה הקרובה.

בסמוך לשיגור החללית שוגרו חלליות נוספות סויוז 7 וסויוז 8. מטרת השיגור היה בין היתר לבצע התחברות בין שתי החלליות והחללית סויוז 6 הייתה צריכה לצלם את התהליך מקרוב. עקב תקלה במערכת התחברות המשימה לא בוצעה. החלליות לא היו מצוידים במערכות לחיבור ידני.

על סיפון החללית הייתה מערכת ניסיונית לביצוע ריתוך בתנאי ריק. הניסוי בוצע בהצלחה.

הנחיתה בוצע ללא בעיות ב-16 באוקטובר בשטח קזחסטן של כיום. צוות חילוץ הגיע למקום הנחיתה כ-10 דקות לאחר נחיתה.

== קישורים חיצוניים==
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-6.htm נתוני המשימה]
* [http://www.astronautix.com/s/soyuz6.html נתונים מאנציקלופדיית החלל]
* [https://www.russianspaceweb.com/soyuz6-launch.html תיאור המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1969 בברית המועצות
סויוז 7

סויוז 7 (ברוסית: Союз 7, "ברית 7") היא חללית סויוז שהמריאה ב-12 באוקטובר 1969 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן. המטכה המרכזית היה חיבור עם חללית סויוז 8 ומעבר חברי הצוות בין החלליות. החיבור לא הצליח. בתקשורת הסובייטית דוחח על יישום מלא של התוכנית, אך צוותי קרקע וקוסמונאוטים הפיקו לקחים מהאירוע. 

==צוות==
* אנטולי פיליפצ'נקו
* ולדיסלב וולקוב
* ויקטור גורבטקו

===צוות גיבוי===
* ולדימיר שטאלוב
* אלכסיי יליסייב
* פיוטר קולודין

==תיאור המשימה==
השיגור בוצע ב-12 באוקטובר 1969 מכן שיגור מס' 1 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-OK.

בסמוך לשיגור החללית שוגרו חלליות נוספות סויוז 6 וסויוז 8. 

החיבור היה אמור להתבצע ב-14 באוקטובר, כאשר חללית סויוז 6 הייתה צריכה להיות ממוקמת במרחק של 50 מ' ולצלם את האירוע. חלליות "סויוז 7" ו-סויוז 8 היו צריכים להתקרב ולבצע חיבור אוטומטי. אמנם מערכת אוטומטית "איגלה" כשלה. לאחר התייעצות במרכז בקרה הוחלט שניתן לבצע חיבור ידני במידה מרחק בין החלליות יהיה פחות מ-1 קילומטר. לאחר 2 ניסיונות שכשלו הוחלט להמשיך בניסיונות ב-15 באוקטובר.

ב-15 באוקטובר התמרון החל כאשר מרחק בין החלליות היה כ-40 ק"מ. לאחר תמרונים שנמשכו מספר שעות הם התקרבו למרחק של 1.5 ק"מ. התברר שכמות הדלק במדחפי החלליות הולכת ואוזלת וסוכם להפסיק את הניסיונות לחיבור. 

ב-16 באוקטובר הוחלט לבצע תמרון נוסף. החלליות התקרבו למרחק של כ-1.2 ק"מ אך זה לא איפשר להתחיל בהליך חיבור ידני.

ב-17 באוקטובר החל הליך ירידה מהמסלול. בתחילת התמרון הובחנו בעיות טכניות במערכת בקרת נחיתה אך בסופו של דבר נחיתה עברה ללא בעיות. מספר דקות לאחר הנחיתה באזור קזחסטן צוות קרקע פגש את יחידת הנחיתה.

== קישורים חיצוניים==
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-7.htm נתוני המשימה]
* [http://www.astronautix.com/s/soyuz7.html נתונים מאנציקלופדיית החלל]
* [https://www.russianspaceweb.com/soyuz8-launch.html תיאור המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1969 בברית המועצות
סויוז 8

סויוז 8 (ברוסית: Союз 8, "ברית 8") היא חללית סויוז שהמריאה ב־13 באוקטובר 1969 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן. המטרה הייתה להתחבר לחללית סויוז 7 שלא הושגה. בתקשורת הסובייטית דוחח על יישום מלא של התוכנית, אך צוותי קרקע וקוסמונאוטים הפיקו לקחים מהאירוע.

==צוות==
* ולדימיר שטאלוב - מפקד
* אלכסיי יליסייב - טייס

==צוות גיבוי==
* אנדרייאן ניקולאייב - מפקד
* ויטאלי סבסטיאנוב - טייס

==תיאור המשימה==
השיגור בוצע ב-13 באוקטובר 1969 מכן שיגור מס' 31 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-OK.

בסמוך לשיגור החללית שוגרו חלליות נוספות סויוז 6 וסויוז 7. 

החיבור היה אמור להתבצע ב-14 באוקטובר, כאשר חללית סויוז 6 הייתה צריכה להיות ממוקמת במרחק של 50 מ' ולצלם את האירוע. חלליות סויוז 7 ו-"סויוז 8" היו צריכים להתקרב ולבצע חיבור אוטומטי. אמנם מערכת אוטומטית "איגלה" כשלה. לאחר התייעצות במרכז בקרה הוחלט שניתן לבצע חיבור ידני במידה מרחק בין החלליות יהיה פחות מ-1 קילומטר. לאחר 2 ניסיונות שכשלו הוחלט להמשיך בניסיונות ב-15 באוקטובר.

ב-15 באוקטובר התמרון החל כאשר מרחק בין החלליות היה כ-40 ק"מ. לאחר תמרונים שנמשכו מספר שעות הם התקרבו למרחק של 1.5 ק"מ. התברר שכמות הדלק במדחפי החלליות הולכת ואוזלת וסוכם להפסיק את הניסיונות לחיבור. 

ב-16 באוקטובר הוחלט לבצע תמרון נוסף. החלליות התקרבו למרחק של כ-1.2 ק"מ אך זה לא איפשר להתחיל בהליך חיבור ידני.

ב-18 באוקטובר החל הליך ירידה מהמסלול. נחיתה עברה ללא בעיות.

== קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-8.htm נתוני המשימה]
* [http://www.astronautix.com/s/soyuz8.html נתונים מאנציקלופדיית החלל]
* [https://www.russianspaceweb.com/soyuz8-launch.html תיאור המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1969 בברית המועצות
אהרן דוד מרקסון

אהרון דוד מַרקסון (1885 – 1933) היה מחנך וסופר יהודי אמריקאי ממוצא ליטאי.

==תולדות חייו==
מרקסון נולד ב-1885 בעיירה פִּילוִוישוֹק שבפלך סובאלק שבאימפריה הרוסית (כיום בליטא). העיירה הייתה סמוכה לקו הרכבת שבין סנקט פטרבורג לברלין, וכך אפשרה לתושביה לקיים קשרי סחר נוחים, וחלק מיהודי המקום עסק ביצוא סחורות לגרמניה. אביו, יצחק, אדם דתי, היה אחד הסוחרים המצליחים בעיירה, אולם בקיץ 1887 פרצה בעיירה שרפה גדולה מאוד, שבעקבותיה התרוששו כ-300 משפחות יהודיות, ובהן גם משפחת מרקסון, ואביו החל לעבוד כדוור.

את חינוכו היסודי בעברית ובלימודי הדת קיבל כרגיל ב"חדר", וכבר שם התבלט במוחו החריף. עם הגיעו למצוות, שלחו אותו הוריו לישיבה בעיר סמוכה, שם למד גמרא, הלכה ופוסקים. במהרה התחבר לקבוצת משכילים יהודים צעירים שהונהגה בידי שמואל ליב גורדון, שהכיר את ידיעתו המקיפה של אהרון דוד בעברית והעריך אותה, והפקיד בידיו את ניקוד תרגומו ל"המלך ליר". מרקסון עבר לווילקי (Vilkija) הסמוכה לקובנה, שם גר עם אחיינו בנימין נחום סילקינר, שלימים היגר לארצות הברית והיה שם למשורר עברי בולט ומפורסם. בצימאונו הגדול לידע החליט מרקסון לעבור למרכז גדול יותר, לעיר וילנה, והקדיש את זמנו ללימודי דת וספרות יהודית ועולמית. הוא התפלל בבית הכנסת הגדול "שטאדטשול", שם שימש גרשון סירוטה כחזן. מרקסון הושפע מאוד משירתו של סירוטה, ותוך זמן קצר למד את ניגוניו והיה שר אותם בכל הזדמנות. לאחר זמן החליט לחזור לעיר הולדתו, ונעשה שם לפעיל בתנועת הנוער הציונית "דגל ציון".

בשנת 1904 היגר לארצות הברית. תחילה התיישב בניו יורק ולימד עברית בבתי ספר שונים, אולם לא שבע נחת מעבודתו. בשנת 1912 קיבל משרת הוראה באינדיאנפוליס, שבה פתח שנה קודם לכן הרב יצחק אלחנן נויישטט את בית הספר היהודי המאוחד. מרקסון מצא שפה משותפת עם הרב, ושניהם פעלו לקידום החינוך העברי לילדי היהודים בעיר. לאחר מותו של נויישטט עבר מרקסון לשיקגו. בשנת 1914 נשא לאשה את חנה אסתר כץ, גם היא ילידת פילווישוק, שהתגוררה בשיקגו. לזוג נולדה בת, חמדה. מבחינה מקצועית לא היה מרקסון מרוצה בשיקגו, ומאחר שידידו סילקינר התגורר בניו יורק, הוא החליט לחזור לשם. בניו יורק התאכזב מרמתם הנמוכה של הלימודים בבתי הספר העבריים, ועבר לדטרויט, שם נשאר עד מותו.

כמורה הצליח לרתק ולעניין מאוד את תלמידיו והיה אהוב עליהם. הוא היה מפורסם ומוערך גם בקרב אנשי קהילתו בשל ידענותו וכישרון ההוראה שלו.
בשנת 1933, בגיל 48, חלה מרקסון ונפטר לאחר זמן קצר. הוא נקבר בדטרויט.

==פרסומיו==

בשנת 1937 ארגון דוברי עברית בעירו "קבוצת עברית", פרסם לזכרו ספר שנערך בידי דב בֶּר אייזיקס ודניאל פרסקי. בספר שלושה חלקים: בחלק הראשון, הקדמה מאת העורכים, ותולדות חייו שנכתבו על ידי ב. אייזקס. החלק השני מכיל את מרבית עבודותיו של מרקסון שפורסמו במקומות שונים, ועותק של תרגומו ל"בן המלך והעני" מאת מארק טוויין, שיצא לראשונה בוורשה בשנת 1923. החלק השלישי מכיל הערכות והספדים של תלמידיו וחבריו.

==לקריאה נוספת==
* כתבי א"ד מרקסון; העורכים: ב’ אייזיקס, דניאל פרסקי, דטרויט: הקבוצה העברית, תרצ"ח.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אנשי חינוך יהודים
קטגוריה:אנשי חינוך אמריקאים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים ליטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1882
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1932
סויוז 9

סויוז 9 (ברוסית: Союз 9, "ברית 9") היא חללית סויוז שהמריאה ב־1 ביוני 1970 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן. המטרה הייתה לבצע טיסה ארוכה לאותה תקופה.

==צוות==
* אנדרייאן ניקולאייב
* ויטאלי סבסטיאנוב

==צוות גיבוי==
* אנטולי פיליפצ'נקו
* גאורגי גרצ'קו

היו צוותי גובי נוספים.

==תיאור המקימה==
השיגור בוצע ב-1 ביוני 1970 מכן שיגור מס' 1 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-OK.

מטרת המשימה הייתה לבחון התנהגות הקוסמונאוטים במהלך טיסה ארוכה וזאת לקראת הפעלת תחנות החלל. אורך המשימה היה כ־18 יממות ושבר את השיא לאותה תקופה. רוב הפעילות בזמן הטיסה היה ביצוע בדיקות רפואיות. כמו כן בוצעו צילומי כדור הארץ ובדיקות של מערכות החללית.

הנחיתה בוצע ב-19 ביוני ועברה ללא בעיות. היא נערכה בשטח קזחסטן של היום.

לאחר הנחיתה על כדור הארץ, היה קשה לקוסמונאוטים לחזור לשגרה. במשך 6 יממות הם לא יכלו ללכת באופן עצמאי והיו בהשגחה רפואית. עם הזמן הם השתקמו, אך בוצעה הפקת לקחים לקראת שיגור צוותים נוספים למשימות ארוכות טווח. 

== קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-9.htm נתוני המשימה]
* [http://www.astronautix.com/s/soyuz9.html נתונים מאנציקלופדיית החלל]
* [https://www.russianspaceweb.com/soyuz9.html תיאור המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1970 בברית המועצות
האקדמיה לאמנויות הבמה של פראג

האקדמיה לאמנויות הבמה של פראג (בצ'כית: Akademie múzických umění v Praze) הוא בית ספר גבוה ברמת אוניברסיטה למוזיקה, תיאטרון, מחול, דרמה, קולנוע, טלוויזיה ולמודים רב-תחומיים. האקדמיה נוסדה בשנת 1945, ונכון לשנת 2017 למדו בה כ-1,470 סטודנטים.

== פקולטות ==
*בית הספר לקולנוע וטלוויזיה - FAMU
* הפקולטה למוזיקה (בצ'כית: (Hudební fakulta Akademie múzických umění v Praze) - HAMU, שהוא בית ספר אירופאי למוזיקה ברמה מקצועית. בית הספר שוכן במרכז ההיסטורי של פראג. את HAMU ייסד בשנת 1946 אדוארד בנש כאחד משלושה סניפים של האקדמיה לאמנויות הבמה.
* הפקולטה לתיאטרון - DAMU

== בוגרים ידועי-שם == 
* אוליבר דוהנאני
* אמיר קוסטוריצה
* נורודום סיהאמוני, מלך קמבודיה

== קישורים חיצוניים ==

* 

פראג
פראג
קטגוריה:פראג: תרבות
קטגוריה:צ'כיה: חינוך
פרנסואז מבנגו אטון

פרנסואז מבנגו אטון (בצרפתית: Françoise Mbango Etone; נולדה ב-14 באפריל 1976) היא אתלטית צרפתייה שייצגה את קמרון. היא פעמיים ברציפות אלופה אולימפית (אתונה 2004 ובייג'ינג 2008) ופעמיים ברציפות סגנית אלופת העולם בקפיצה משולשת.

שיאה האישי בקפיצה משולשת (15.39 מטר) מדרג אותה שלישית בכל הזמנים.

== ביוגרפיה ==
מבנגו אטון נולדה ביאונדה בירת קמרון.

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 סיימה מבנגו אטון במקום 13 בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.12 מטר. שנה לאחר מכן, באולימפיאדת סידני 2000 היא סיימה במקום 10 בתוצאה של 13.53 מטר. בשלב המוקדמות היא קבעה תוצאה של 14.13 מטר.

===סגנית אלופת העולם===
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה בשנת 2001 זכתה מבנגו אטון במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.60 מטר, אחרי טטיאנה לבדייבה מרוסיה (15.25 מטר) ולפני תרזה מרינובה מבולגריה (14.58 מטר).

במשחקי חבר העמים שנערכו במנצ'סטר, אנגליה בשנת 2002 זכתה מבנגו אטון במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.82 מטר. שבוע לאחר מכן, היא זכתה במדליית זהב באליפות אפריקה באתלטיקה שנערכה בראדס, תוניס בתוצאה של 14.95 מטר. חודש וחצי לאחר מכן, בתחרות גביע העולם של IAAF שנערכה במדריד, ספרד היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 14.37 מטר.

באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה במרץ 2003 בברמינגהאם, בריטניה זכתה מבנגו אטון במדליית כסף בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.88 מטר. באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת אותה שנה היא זכתה פעם נוספת ברציפות במדליית כסף בשיא אפריקה חדש של 15.05 מטר, אחרי טטיאנה לבדייבה שקבעה את תוצאת השנה בעולם של 15.18 מטר ולפני מגדלין מרטינז מאיטליה (14.90 מטר).

===אלופה אולימפית===
באליפות העולם באתלטיקה באולם שנערכה במרץ 2004 בבודפשט, הונגריה סיימה מבנגו אטון במקום שישי בקפיצה משולשת בתוצאה של 14.62 מטר. באולימפיאדת אתונה (2004) היא זכתה במדליית זהב בתוצאה של 15.30 מטר, לפני חריסופי דבצי מיוון (15.25 מטר) וטטיאנה לבדייבה (15.14 מטר).

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) זכתה מבנגו אטון במדליית זהב בקפיצה משולשת פעם שנייה ברציפות בשיא אולימפי חדש של 15.39 מטר, לפני טטיאנה לבדייבה (15.32 מטר) וחריסופי דבצי (15.23 מטר).

ב-23 באפריל 2010 קיבלה מבנגו אטון אזרחות צרפתית.

== שיאים אישיים ==
אצטדיון:
* ריצת 100 מטר: 11.5 שניות (2000)
* קפיצה לרוחק: 6.55 מטר (1999)
* קפיצה משולשת: 15.39 מטר (2008)
אולם:
* קפיצה משולשת: 14.88 מטר (2003)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קופצות משולשת
קטגוריה:קופצות לרוחק
קטגוריה:אתלטיות קמרוניות
קטגוריה:אתלטיות צרפתיות
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:אלופות אולימפיות מצרפת
קטגוריה:אלופות אולימפיות: קפיצה משולשת
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1976
פוקנה הודית

פוקנה הודית בדרום קוריאה מלווה בשחפים
פוקנה הודית (שם מדעי: Neophocaena phocaenoides), היא אחת משישה מינים במשפחת הפוקניים והיא המין היחיד בסוג Neophocaena. 

== מבנה ==
המאפיין הבולט ביותר של הפוקנה ההודית הוא היעדר הסנפיר הגבי. במקום זה, קיימת גבשושית רכסית נמוכה וצרה. בשל זאת, ובשל ראשה המעוגל, צורתה של הפוקנה מזכירה צורת צלופח.

צבעה של הפוקנה אפור בהיר ואחיד. הגורים שחורים בהיוולדם, כשרק אזור קטן בגבם אפור, אולם צבעם משתנה לחלוטין לאחר ארבעה עד שישה חודשים. אורכה של הפוקנה בבגרות נע בין 150 ל-190 סנטימטרים, ומשקלה - בין 30 ל-45 קילוגרמים. בכך היא מהקטנות שבמיני הלווייתנאים. הזכרים מגיעים לבגרות מינית בגיל 4 עד 6 שנים, והנקבות - בגיל 6 עד 9 שנים.

== התנהגות ורבייה ==
בדומה לפוקנות אחרות, התנהגותה של הפוקנה ההודית אינה קופצנית וחיננית כשל קרוביה הדולפינים. שחייתה איטית, והיא מתקרבת לפני המים רק כדי לנשום. רק לעיתים רחוקות היא קופצת אל מחוץ למים. הזמן המרבי בין נשימה לנשימה נע בין 11 ל-15 שניות. על פי רוב היא נעה בקבוצות קטנות שגודלן לא עולה על ארבעה פרטים, אולם גם קבוצות גדולות יותר (50 פרטים) נצפו. פעמים רבות היא תימצא בגפה או יחד עם צאצאה.

הפוקנה ההודית ניזונה בעיקר מחסרי חוליות ומסילוניות (כגון דיונונים) הנמצאים בסמוך לקרקעית. בנוסף היא ניזונה מדגים ומחסילונים. הפוקנה היא טורף אופורטוניסטי המסתמך על היצע המזון באזור תפוצתו. לעיתים הם גם יאכלו מזון מן הצומח.

הפוקנה ההודית מגיעה לבגרות מינית עד גיל שנתיים. ההזדווגות מתרחשת בדרך-כלל בסוף האביב או בקיץ. משך ההיריון בין 10 ל-11 חודשים, ובסופו ממליטה הנקבה בדרך-כלל גור יחיד. בתחילת חייו הגור צמוד לגב אמו שנושאת אותו. הגורים נגמלים מיניקה בגיל 6 עד 15 חודשים.

== תפוצה ==
פרט מתת-מין החי בנהר היאנגצה,{{ש}}N. p. asiaeorientalis
הפוקנה ההודית חיה בסמוך לחופי אסיה, ובמיוחד סביב לקוריאה, להודו, לסין, לאינדונזיה, לבנגלדש וליפן. אוכלוסייה ייחודית החיה במים מתוקים (תת-מין N. p. asiaeorientalis) נמצאת בנהר היאנגצה. גבול תפוצתם המערבי הוא המפרץ הפרסי. בכל תחום תפוצתן הפוקנות נשארות במים רדודים (עד 50 מטרים), קרוב לחוף ובדרך-כלל באזורים עם קרקעית חולית. האוכלוסייה של הפוקנה שחיה במימיה של יפן מבודדת גאוגרפית מיתר האוכלוסיות על ידי המים העמוקים המפרידים בין יפן לאסיה היבשתית.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
הודית
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס ההודי
קטגוריה:בעלי חיים ימיים בדרום-מזרח אסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829