OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יחסי האיטי–צ'ילה

יחסי האיטי-צ'ילה הם היחסים הדו-צדדיים בין רפובליקת האיטי לבין הרפובליקה של צ'ילה. להאיטי שגרירות בסנטיאגו ואילו לצ'ילה שגרירות בפורט-או-פרנס. כמו כן שתי המדינות חברות בארגון מדינות אמריקה.

== היסטוריה ==
=== ביקורים מדיניים ===
במרץ 2006 ביקר נשיא האיטי הנבחר, רנה פרבאל, בצ'ילה והשתתף בטקס השבעת נשיאת צ'ילה מישל בצ'לט. ביוני 2006 ביקרה נשיאת צ'ילה בצ'לט בהאיטי. בביקורה הבטיחה כי צ'ילה "תמשיך להציע תמיכה, כך שלכל האיטי יהיה סיכוי טוב יותר לקבל שירותי בריאות, חינוך ודיור". בצ'לט הייתה ראשת המדינה הראשונה שביקרה בצ'ילה מאז עלה לשלטון פרבאל בחודש מאי אותה שנה. בצ'לט ציינה כי היא "תדון עם פרבאל באפשרות של נוכחות כוחות צ'יליאנים במדינה אם יהיה צורך בכך", וכי "יציבות האיטי חיונית".

=== יחסים פוליטיים ===
בפברואר 1973 צ'ילה העניקה תושבות זמנית ל-15 פעילים פוליטיים גולים מהאיטי שהיו מעורבים בחטיפת שגריר וקונסול ארצות הברית בפורט או-פרנס בינואר אותה שנה.

ב-1994, צ'ילה, יחד עם אורוגוואי וונצואלה הסכימה לסייע ביצירת הסכם שלום בהאיטי. השליטים הצבאיים של האיטי אישרו את הצעה זו.

בשנת 1999 ביקשו שלושה חברי פרלמנט מהאיטי מקלט מדיני בצ'ילה. דרישתם נענתה והם קיבלו מקלט מדיני בשגרירות צ'ילה במדינה.

=== הסיוע הצ'יליאני להאיטי ===
כחלק מהסיוע להאיטי ב-2004, צ'ילה שלחה 3,600 חיילים להאיטי, יחד עם כוחות מחיל הנחתים של ארצות הברית, מצרפת ומקנדה.

מומחי חיפוש והצלה מצ'ילה היו מעורבים במאמצי ההבראה של האיטי בשנת 2010 לאחר רעידת האדמה בהאיטי באותה השנה. איש הצבא הצ'יליאני, רודריגו ואסקס, ניהל את מאמצי ההצלה.

== ראו גם ==
* יחסי האיטי–ישראל
* יחסי ישראל–צ'ילה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
Castle on the Hill

"Castle on the Hill" (בעברית: "הטירה על הגבעה") הוא שיר שבוצע על ידי הזמר והיוצר הבריטי אד שירן. הוא יצא בתור הורדה דיגיטלית ב-6 בינואר 2017 כסינגל כפול לאלבום האולפן השלישי שלו, ÷ (2017), יחד עם "Shape of You". השיר נכתב והופק על ידי אד שירן ובני בלנקו.

== רקע ==
השיר עוסק בביתו של שירן בעיירה פרמלינגהאם , ומוזכרים סיפורים על עישון והשתכרות שלו עם חבריו במקום, וכן על לחיות את החיים בתור נער מתבגר. בינואר 2017, שירן הוזמן להופיע בטירה.

== וידאו קליפ ==
[[טירת פרמלינגהאם, שהוזכרה בשיר.]]
הקליפ הרשמי של השיר הוצא לאור ב־23 בינואר 2017. הקליפ הופק על ידי ג'ורג' בלפילד וטום גרדנר, ומופיעה בו קבוצה של בני נוער בתקופת נעורם. הסרטון צולם במחוז סאפוק ומקומות שבו כגון פרמלינגהאם, בויטון, אצטדיון מידנהול ופליקסטו. גם בסצנות הקליפ האחרונות נראית הטירה פרמלינגהאם. בריאיון במופע של גרהם נורטון, הסביר שירן כי הצעיר ששיחק אותו בסרטון למד איתו בבית הספר, תיכון תומאס מילס. נכון ליוני 2021, צבר הקליפ למעלה מ-462 מיליון צפיות.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שירי 2016
קטגוריה:סינגלים מ-2016
קטגוריה:שירי אד שירן
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אד שירן
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי בני בלנקו
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי בני בלנקו
קטגוריה:שירים המבוססים על אירועים אמיתיים
קטגוריה:שירים על אנגליה
קטגוריה:שירים על נוסטלגיה
קטגוריה:שירים על חברות
קטגוריה:שירי פולק-פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיסלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הסקוטי
קטגוריה:שירי פלטינה מרובעת בממלכה המאוחדת
קטגוריה:שירי פלטינה מחומשת ומעלה באוסטרליה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אסיילום רקורדס
ארנסט אוגוסט, נסיך הנובר (נולד ב-1983)

ארנסט אוגוסט, נסיך הנובר (בגרמנית: Ernst August von Hanover; נולד ב-19 ביולי 1983), הוא בנו של ארנסט אוגוסט החמישי, נסיך הנובר והוא הראשון בסדר הירושה של בית הנובר.

== ביוגרפיה ==
ארנסט אוגוסט נולד בהילדסהיים ב-19 ביולי 1983, לארנסט אוגוסט, נסיך הנובר ולשנטאל הוכולי, בתם של יוהאן גוסטב הוכולי ורוזמרי למבק. עד אמצע שנות העשרה שלו חיו ארנסט אוגוסט ואחיו בהארלינגהם לודג' בלונדון. ארנסט אוגוסט למד במלברן קולג' בבריטניה, ולאחר מכן בניו יורק, וכיום (2017) הוא מתגורר בלונדון ועוסק בתחום הבנקאות.

בשנת 2004 העביר לו אביו את ניהול נחלות ונכסי בית הנובר, שנשארו בידי המשפחה לאחר סיפוח ממלכת הנובר לפרוסיה בשנת 1866. בשנת 2014 השאיל ארנסט אוגוסט מספר ציורים וחפצים לתערוכה של סקסוניה התחתית, על שליטי בריטניה מבית הנובר, ואשר נערכה בחסות צ'ארלס, נסיך ויילס, ונתרמו לה למעלה מ-1,000 פריטים על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת.

ארנסט אוגוסט ואשתו יקטרינה מאלישבה לאחר חתונתם
בקיץ 2016 התארס ארנסט אוגוסט עם יקטרינה מאלישבה, מעצבת אופנה רוסית. שבוע לפני החתונה הביע אביו ארנסט אוגוסט החמישי, נסיך הנובר התנגדות לחתונה משום שחשש להשפעות שליליות שלה על נכסי המשפחה. אף על פי כן התחתנו השניים ב-6 ביולי 2017 בבית העירייה החדש של הנובר, בטקס אשר נוהל על ידי שטפן שוסטוק ראש עיריית הנובר, וב-8 ביולי נערך טקס החתונה הדתי במרקטקירכה בעיר. בחתונה השתתפו הרבה מבני האצולה האירופיים, אולם אבי החתן נעדר מהחתונה.

== משפחתו ==
ביולי 2017 התחתן ארנסט אוגוסט עם יקטרינה מאלישבה, ממנה נולדו לו שתי בנות ובן:
* אליזבת, נסיכת הנובר (נולדה ב-2018)
* ולף אוגוסט, נסיך הנובר (נולד ב-2019)
* אלאונורה, נסיכת הנובר (נולדה ב-2021)

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.welfen.de/ האתר הרשמי של בית הנובר] 

קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1983
אלקטרודת מימן תקנית

אלקטרודת מימן תקנית (אנגלית: Standard hydrogen electrode) היא הכינוי לחצי תא חשמלי המורכב מאלקטרודת פלטינה הטבולה בתמיסה מימית חומצית בריכוז אפקטיבי של 1 מולר, ובטמפרטורה של 25 מעלות צלזיוס, אשר לתוכה מוזרם גז מימן (<math>\ \mathrm {H_2}</math>) בלחץ כולל של 1 אטמוספירה.

באופן היסטורי, מערכת זו נבחרה לשמש כהתקן הייחוס התקני לקביעת פוטנציאלי החיזור של מערכות אלקטרוכימיות אחרות ועל כן נקבע שפוטנציאל החיזור התקני עבורו יהיה 0 וולט.

התגובה הכימית המתרחשת:

<math>\ \mathrm {2H_3O^+(aq)+2e^- \rightleftharpoons H_2(g) + 2H_2O \qquad E^0=0.00V}</math>

רישום תקני של התגובה:

<math>\ \mathrm {Pt, \ H_2 (1 \ atm) \ | \ H_3O^+ (1.0 M) \qquad E^0=0.00V}</math>

== פרטי ההתקן ==

# לוח מתכתי שטוח עשוי פלטינה (האלקטרודה)
# גז מימן המוזרם על פני השטח של האלקטרודה
# תמיסה מימית חומצית בריכוז אפקטיבי של 1 מול לליטר
# ווסת למניעת כניסת חמצן
# פתח חיבור לחצי תא אחר
לא ממוסגר

== ראו גם ==
* פוטנציאל אלקטרודה תקני
* טבלת פוטנציאלי חיזור תקניים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
2017 07
קטגוריה:אלקטרוכימיה
ניסיון הפיגוע בחוות הדלק והגז פי גלילות

ניסיון הפיגוע בחוות הדלק והגז פי גלילות הוא פיגוע טרור פלסטיני שביצע החמאס באתר פי גלילות ב-23 במאי 2002 במהלך האינתיפאדה השנייה, באמצעות פיצוץ מכלית דלק ממולכדת שהגיעה לתוך המתחם. בפיגוע זה לא היו נפגעים, אך נגרם נזק.

==הפיגוע==
ביום שישי ה-23 במאי 2002, בשעת בוקר, יצא נהג מכלית דלק מחניון בחולון לעבר אתר פי גלילות, במטרה למלא את המכלית לקראת חלוקת דלק בתחנות דלק. משהגיע לשערי האתר נבדקה משאיתו באופן שגרתי. בעת שמילא הנהג את המכלית בדלק, ושהה מחוץ לתא הנהג, אירע הפיצוץ. מן הפיצוץ התלקחה המשאית, אך המערכות האוטומטיות לכיבוי שריפות כיבו מיידית את האש.

מחקירת כוחות הביטחון התברר שהמטען הונח בלילה הקודם. הכוחות שסרקו את האזור מצאו במקום שרידים של מטען חבלה ושרידי טלפון סלולרי להפעלת המטען מרחוק.

באוגוסט 2002 נתפס תא טרור של ערבים תושבי הכפר סילואן שבמזרח ירושלים. התא כונה "חוליית סילואן" ואנשיו הועמדו לדין על ביצוע הפיגוע. חוליית הטרור ביצעה גם את הפיגוע בקפה "מומנט" בירושלים, את הפיגוע במועדון השפילד קלאב בראשון לציון ואת הפיגוע בקפיטריית פרנק סינטרה באוניברסיטה העברית בירושלים.

אבראהים חאמד, שהיה בין האחראים על תכנון פיגוע זה ואחרים, נתפס, הועמד לדין ונידון בשנת 2012 ל-54 מאסרי עולם.

הפיגוע זירז את ממשלת ישראל להחליט על פינוי אתר פי גלילות. האתר פונה ביוני 2004.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
*

==הערות שוליים==

חוות הדלק
חוות הדלק
חוות הדלק
קטגוריה:ישראל: פיגועי מטען חבלה
קטגוריה:פיגועי טרור בתל אביב ב-2002
קטגוריה:חוליית סילואן
גאורג וילהלם, נסיך הנובר

גאורג וילהלם, נסיך הנובר (בגרמנית: Georg Wilhelm von Hanover; 25 במרץ 1915 - 8 בינואר 2006), היה בנו של ארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג וגיסו של פיליפ, דוכס אדינבורו, בעלה של אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת.

== ביוגרפיה ==
גאורג וילהלם נולד בבראונשווייג ב-25 במרץ 1915, לארנסט אוגוסט, דוכס בראונשווייג ולויקטוריה לואיזה, נסיכת פרוסיה, בתם של וילהלם השני, קיסר גרמניה ואוגוסטה ויקטוריה, קיסרית גרמניה ומלכת פרוסיה. טקס הטבילה של גאורג וילהלם נערך ב-10 במאי 1915, וסנדקיו היו מריה כריסטינה, ארכידוכסית אוסטריה, אקסל, נסיך דנמרק ואולגה, נסיכת הנובר.

בשנת 1918 התפטר אביו מתפקידו, בעקבות התבוסה הגרמנית במלחמת העולם הראשונה והמהפכה הגרמנית. בין השנים 1930–1934 למד גאורג וילהלם בבית הספר ארמון זאלם באיברלינגן על גדות אגם קונסטנץ, אשר הוקם בשנת 1920 על ידי קורט האן, חברו הטוב של מקס פון באדן - הקנצלר האחרון של הקיסרות הגרמנית. גאורג וילהלם היה חבר הוועד האולימפי הבינלאומי ואיגוד הספורט האולימפי הגרמני, ובין השנים 1948–1959 עמד בראש בית הספר ארמון זאלם.

ב-23 באפריל 1946 התחתן גאורג וילהלם עם סופיה, נסיכת יוון ודנמרק, בתם של אנדראס, נסיך יוון ודנמרק ואליס, נסיכת בטנברג, ואלמנתו של כריסטוף, נסיך הסן, ונולדו להם 3 ילדים.

בשנת 2001 מתה אשתו סופיה, נסיכת יוון ודנמרק, וב-8 בינואר 2006 מת גאורג וילהלם בביתו במינכן.

==משפחתו==
ב-23 באפריל 1946 התחתן גאורג וילהלם עם סופיה, נסיכת יוון ודנמרק, בתם של אנדראס, נסיך יוון ודנמרק ואליס, נסיכת בטנברג, ממנה היו לו 3 ילדים:
* ולף ארנסט, נסיך הנובר (1947–1981)
* גאורג, נסיך הנובר (נולד ב-1949)
* פרדריקה, נסיכת הנובר (נולדה ב-1954)

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.welfen.de/ האתר הרשמי של בית הנובר] 

קטגוריה:חברי הוועד האולימפי הבין-לאומי
קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:עסקני ספורט גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1915
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2006
לא בטוחה

לא בטוחה (באנגלית: Insecure) היא סדרת קומדיה מקורית של רשת HBO שנוצרה על ידי איסה ריי ולארי וילמור. הסדרה מבוססת באופן חלקי על סדרת אינטרנט של איסה ריי, שגם מככבת בסדרה בתפקיד ראשי. הסדרה עלתה ב-23 בספטמבר 2016, וקיבלה ביקורות טובות ממבקרים. ב-14 בנובמבר 2016 חודשה הסדרה לעונה שנייה שעלתה ב-23 ביולי 2017. ב-12 באוגוסט 2018 עלתה לשידור העונה השלישית, ובספטמבר באותה השנה חודשה הסדרה גם לעונה רביעית, בת 10 פרקים (לעומת 8 בעונות הקודמות), אשר עלתה לשידור ב-12 באפריל 2020. במאי 2020 חודשה הסדרה גם לעונה חמישית. בינואר 2021 הודיעה רשת HBO כי העונה החמישית תהיה האחרונה. עונה זו עלתה לשידור ב-24 באוקטובר 2021, וכוללת 10 פרקים.

==עלילה==
הסדרה בוחנת את החוויה של נשים שחורות דרך נקודת המבט של הגיבורה הראשית, איסה (איסה ריי), וחברתה הטובה, מולי (איבון אורג'י). שתיהן חברות טובות מאז לימודיהן באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. איסה עובדת בעמותה ללא כוונת רווח המסייעת לתלמידי חטיבת ביניים, מולי היא עורכת דין מצליחה. במהלך העונה היא יוצאת עם גברים רבים אך מתקשה לנהל מערכת יחסים ממושכת.

==קאסט==
*איסה די - איסה ריי.
*מולי קרטר - איבון אורג'י.
*פרידה - ליסה ג'ויס.
*לורנס ווקר - ג'יי אליס.
*קלי - נטשה רות'וול.
*טיפאני דובויז - אמנדה סילס.
*אלכסנדר הודג' - אנדרו טאן

==סקירת הסדרה==

==ביקורת==
הסדרה קיבלה ביקורות טובות ממבקרים. באתר Rotten Tomatoes קיבלה הסדרה ציון של 100% טריות, ציון המבוסס על 52 סקירות עם דירוג של 8.05/10. אתר מטקריטיק נתן לסדרה ציון של 84 מתוך 100, ציון המבוסס על 33 ביקורות.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:HBO: סדרות
קטגוריה:דרמות קומיות אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
גאורג וילהלם, נסיך הנובר (1880–1912)

גאורג וילהלם, נסיך הנובר (בגרמנית: Georg Wilhelm von Hanover; 28 באוקטובר 1880 – 20 במאי 1912), היה נכדם של גאורג החמישי, מלך הנובר, ושל כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק.

==ביוגרפיה==
גאורג וילהלם נולד ב-28 באוקטובר 1880 בגמונדן, לארנסט אוגוסט, נסיך הכתר של הנובר ולתירה, נסיכת דנמרק, בתם של כריסטיאן התשיעי, מלך דנמרק ולואיזה, נסיכת הסן-קאסל. גאורג וילהלם היה בן דודם של ג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת, ניקולאי השני, קיסר רוסיה, כריסטיאן העשירי, מלך דנמרק, הוקון השביעי, מלך נורווגיה, וקונסטנטינוס הראשון, מלך יוון.

גאורג וילהלם היה האופטמן ברגימנט ה-42 בצבא האוסטרו-הונגרי, וב-8 ביוני 1910 קיבל את עיטור אביר הצלב הגדול של המסדר הוויקטוריאני המלכותי מג'ורג' החמישי, מלך הממלכה המאוחדת. בנוסף היה גאורג וילהלם חובב ציד ומרוץ מכוניות, ובשנת 1910 הוציא רישיון נהיגה, ולאחר מכן נטל חלק במרוצים שונים. בשל בריאותו העדינה שהה גאורג וילהלם הרבה באזור הים התיכון, וביקר כמה פעמים במצרים.

ב-20 במאי 1912 נהג גאורג וילהלם במכוניתו, בדרך להלוויית דודו פרדריק השמיני, מלך דנמרק, וכשנסע על יד העיר נאקל בברנדנבורג סטה לפתע עם מכוניתו מהכביש ונהרג במקום.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:ילידי 1880

קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1912
ז'יברני

ז'יברני (בצרפתית: Giverny) הוא קומונה במחוז אר בחבל נורמנדי עילית בצרפת, השוכן על גדות נהר הסן במקום שנשפך אליו הנהר אפט. 80 ק"מ צפונית - מערבית לפריז. ז'יברני מפורסם בגלל שנמצאים בו הבית והגנים של הצייר קלוד מונה.

הכפר היה מיושב עוד בתקופה הרומית-גאלית. הכנסייה שלו נבנתה בימי הביניים. הוא נשאר קטן ולא מפורסם עד שהתיישב בו קלוד מונה וגר בו בשנים 1883–1926. הוא נקבר בבית הקברות הקטן הצמוד לכנסייה.

מונה שכר את הבית ב-1883 ורכש אותו ב-1890. הוא שיפץ את הבית ותכנן את צבעיו - דלתות ותריסים בירוק וחדר האוכל בצהוב. בקומת הקרקע נמצא הסלון, המטבח וחדר האוכל ובקומה הראשונה, חדרי המשפחה.

הוא תכנן שני גנים צמודים לבית:
*גינת פרחים מלבנית גדולה הנקראת Clos-Normand ובה סוגים רבים של פרחי נוי עם שבילים עליהם קשתות עם צמחים מטפסים.
*הגן היפני. ב-1893 רכש מונה שטח נוסף אליו היטה יובל של נהר אפט ויצר את הבריכה המפורסמת. שתל על גדות הבריכה עצי אלמון, עצי ערבה, אירוסים וקני במבוק. את פני המים כיסה בצמחי נימפיאות ("שושנות מים") ובנה גשר מתכת מפורסם המופיע בתמונות רבות של מונה ביחד עם הבריכה והפרחים.

מונה הוריש את האחוזה לבנו מישל שלא התגורר במקום ונהרג בתאונת דרכים ב-1966. מישל הוריש את האחוזה לאקדמיה לאמנויות היפות. ב-1980 הוקם מוסד מונה (Fondation Claude Monet) המתחזק את המקום. בית מונה והגנים הם האטרקציה התיירותית במקום השני בנורמנדיה לאחר מון סן מישל.

ב-1976 הוכרזה אחוזת מונה בז'יברני כמונומנט היסטורי .
<gallery>
File:Monet Garden, Giverny (3).jpg|גינת מונה בז'יברני
File:Water-lily pond (Giverny) (1).jpg|בריכת הנימפאות והגשר בבית מונה
File:House of Claude Monet (Giverny) (3).jpg|חדר האוכל בבית מונה
File:House of Claude Monet (Giverny) (4).jpg|המטבח בבית מונה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://fondation-monet.com/en/ אתר מוסד קלוד מונה]
* [https://www.francophilesanonymes.com/france/normandy/giverny/history/ כתבה של ד"ר אורנה ליברמן על מונה וביתו] באתר [https://www.francophilesanonymes.com/ פרנקופילים אנונימיים]
* [https://parischezsharon.blogspot.co.il/2009/09/blog-post_09.html ביקור בז'יברני], בבלוג Paris chez Sharon.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צרפת: בתי מגורים
קטגוריה:נורמנדי עילית: ערים
כריסטוף, נסיך הסן

כריסטוף, נסיך הסן (בגרמנית: Philipp Landgraf von Hessen; 14 במאי 1901 - 7 באוקטובר 1943) היה נסיך גרמני מבית הסן אשר נהרג בתאונת מטוס במהלך מלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
כריסטוף נולד ב-14 במאי 1901 בפרנקפורט, לפרידריך קרל, נסיך הסן ולמרגרטה, נסיכת פרוסיה, בתם של פרידריך השלישי, קיסר גרמניה וויקטוריה, הנסיכה המלכותית.

ב-15 בדצמבר 1930 התחתן כריסטוף עם סופיה, נסיכת יוון ודנמרק, בתם של אנדראס, נסיך יוון ודנמרק ואליס, נסיכת בטנברג, ממנה נולדו לו 5 ילדים.

בשנת 1931 הצטרף כריסטוף למפלגה הנאצית, ויצר קשרי חברות עם הרמן גרינג. כריסטוף התקדם עם השנים והגיע לדרגת אוברפיהרר באס אס, ובנוסף שירת כקצין מטה בלופטוואפה וכראש לשכת המחקר, סוכנות ההאזנות של הרמן גרינג. ב-7 באוקטובר 1943 נהרג כריסטוף בתאונת מטוס בהרי האפנינים על יד פורלי, וגופתו נמצאה יומיים לאחר מכן. לאחר מותו התחתנה אשתו עם גאורג וילהלם, נסיך הנובר, ובשנת 1947 התחתן גיסו פיליפ עם הנסיכה אליזבת, שהפכה בשנת 1952 למלכת הממלכה המאוחדת.

==משפחתו==
ב-15 בדצמבר 1930 התחתן כריסטוף עם סופיה, נסיכת יוון ודנמרק, בתם של אנדראס, נסיך יוון ודנמרק ואליס, נסיכת בטנברג, ממנה נולדו לו 5 ילדים:
* כריסטינה מרגרטה, נסיכת הסן (נולדה ב-1933) - נישאה לאנדריי, נסיך יוגוסלביה, בנו של אלכסנדר הראשון, מלך יוגוסלביה.
* דורותיאה, נסיכת הסן (נולדה ב-1934)
* קרל, נסיך הסן (נולד ב-1937)
* ריינר, נסיך הסן (נולד ב-1939)
* קלריסה, נסיכת הסן (נולדה ב-1944)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:אנשי מלוכה נאצים
קטגוריה:גרמנים שנהרגו בתאונות אוויריות
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1901
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1943
גאורג דונאטוס, נסיך הכתר של הסן

גאורג דונאטוס, נסיך הכתר של הסן (בגרמנית: Georg Donatus, von Hessen und bei Rhein; 8 בנובמבר 1906 – 16 בנובמבר 1937), היה נסיך גרמני מבית הסן, והטוען לתואר הדוכס הגדול של הסן.

==ביוגרפיה==
גאורג דונאטוס נולד ב-8 בנובמבר 1906 בדרמשטאדט שהשתייכה לדוכסות הגדולה של הסן, לארנסט לודוויג, הדוכס הגדול של הסן ולאלאונורה, נסיכת זולמס-הוהנזולמס-ליך, בתם של הרמן, נסיך זולמס-הוהנזולמס-ליך ואגנס, רוזנת שטולברג-ורניגרודה.

ב-2 בפברואר 1931 התחתן גאורג דונאטוס עם ססיליה, נסיכת יוון ודנמרק, בתם של אנדראס, נסיך יוון ודנמרק ואליס, נסיכת בטנברג, ממנה נולדו לו 4 ילדים.

ב-9 באוקטובר 1937 מת אביו ארנסט לודוויג, הדוכס הגדול של הסן, וגאורג דונאטוס ירש את תאריו. ב-16 בנובמבר אותה שנה טס גאורג דונאטוס עם אשתו שהייתה בחודש שמיני להריונה ושני בניו לבריטניה, על מנת להשתתף בחתונת אחיו לודוויג, נסיך הסן עם מרגרט גדס. בהיותם מעל בלגיה החלה אשתו ססיליה ללדת, והטייס ניסה לנחות, אולם התנגש בארובה של מפעל באוסטנדה, ובעקבות כך המטוס התרסק וכל הנוסעים נהרגו.

בעקבות האסון התקיימה חתונת אחיו בטקס צנוע וקטן, וכל המשתתפים היו לבושים בבגדי אבל. מיד לאחר החתונה יצא אחיו לזירת התאונה, ולאחר מכן נערכה ההלווייה בהשתתפות גיסיו של גאורג דונאטוס, גוטפריד, נסיך הוהנלוהה-לאנגנבורג, ברטולד, מרקיז באדן ופיליפ, נסיך יוון ודנמרק, וכן אוגוסט וילהלם, נסיך פרוסיה ולואי מאונטבאטן.

בתחילת 1938 אומצה בתם של גאורג דונאטוס וססיליה יוהנה, נסיכת הסן על ידי דודיה לודוויג, נסיך הסן ואשתו מרגרט, אולם היא מתה בשנת 1939 כתוצאה מדלקת קרום המוח.

==משפחתו==
ב-2 בפברואר 1931 התחתן גאורג דונאטוס עם ססיליה, נסיכת יוון ודנמרק, בתם של אנדראס, נסיך יוון ודנמרק ואליס, נסיכת בטנברג. ממנה היו לו 4 ילדים:
* לודוויג, נסיך הסן (1931–1937)
* אלכסנדר, נסיך הסן (1933–1937)
* יוהנה, נסיכת הסן (1936–1939)
* בן מת (1937)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנשי מלוכה נאצים
קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1906
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1937
יחידת הכנסת לתיאום הפיקוח הפרלמנטרי

יחידת הכנסת לתיאום הפיקוח הפרלמנטרי (כת"ף) היחידה הוקמה ביולי 2017 על ידי יושב ראש הכנסת, יולי אדלשטיין ומנכ"ל הכנסת, אלברט סחרוביץ. תפקידה העיקרי של היחידה הוא לייצר כלי פיקוח על עבודת הממשלה ולשמש זרוע מרכזית בעבודה הפרלמנטרית בתחום זה.

היחידה פועלת למימוש תפקידה של הכנסת כמפקחת על עבודת הממשלה במסגרת עקרון הפרדת הרשויות. היחידה הוקמה עקב טענות על היחלשות הרשות המחוקקת בתפקידה כמפקחת על עבודת הממשלה, הרשות המבצעת; וגם לאור העובדה שמשרדי הממשלה השונים לא מתקינים תקנות הנחוצות ליישום חוקים רבים שנחקקים בכנסת.

בראש היחידה עומדת ד"ר שירלי אברמי, שניהלה קודם לכן את מרכז המחקר והמידע של הכנסת (ממ"מ).

יחידת כת"ף פורקה בשנת 2020, לאחר שהתברר שהיחידה הייתה לא נחוצה.

==קישורים חיצוניים==
* ד"ר שירלי אברמי (יו"ר יחידת הכנסת לתיאום הפיקוח הפרלמנטרי), [https://hashiloach.org.il/%d7%a4%d7%99%d7%a7%d7%95%d7%97-%d7%a4%d7%a8%d7%9c%d7%9e%d7%a0%d7%98%d7%a8%d7%99-%d7%a6%d7%a8%d7%99%d7%9a-%d7%9c%d7%94%d7%a6%d7%99%d7%91-%d7%90%d7%aa-%d7%94%d7%90%d7%96%d7%a8%d7%97-%d7%91%d7%9e%d7%a8/ פיקוח פרלמנטרי צריך להציב את האזרח במרכז], השילוח

== הערות שוליים ==

2017 07
קטגוריה:הכנסת
יחסי טורקיה–כווית

יחסי טורקיה–כווית (בטורקית: Kuveyt-Türkiye ilişkileri, בערבית: العلاقات التركية الكويتية) הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים בין הרפובליקה הטורקית ובין מדינת כווית. משרד החוץ הטורקי מתאר את היחסים כ"מצוינים". הסחר המקיף בין שתי המדינות ב-2016 נאמד בשווי של כ-700 מיליון דולר על ידי סגן ראש ממשלת טורקיה, מהמט סימק.

שתי המדינות חתמו על חמישה עשר הסכמים לשיתוף פעולה בתחומי התיירות, הבריאות, הסביבה, הכלכלה, חילופי המסחר והנפט.

לאחר רעידת אדמה בשנת 2011 בעיר הטורקית ואן, תרמה כווית 250,000 דולר לממשלת טורקיה דרך תוכנית הפיתוח של האומות המאוחדות - UNDP.

== ייצוג ==
* טורקיה מיוצגת בכווית באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה בכווית סיטי, בירת המדינה.
* כווית מיוצגת בטורקיה באמצעות שגרירות שהיא מחזיקה באנקרה, בירת המדינה.

== הערות שוליים ==
יחסי בחריין–כווית

יחסי בחריין–כווית (בערבית: العلاقات البحرينية الكويتية) הם היחסים הבילטרליים בין ממלכת בחריין ובין מדינת כווית. היחסים בין שתי המדינות כוננו ב-19 באוגוסט 1971.

== היחסים ==
ב-5 ביולי 2011, יועץ התקשורת של מלך בחריין, נביל אל-אמיר, צוטט באומרו, כי יחסי בחריין-כווית "עמדו במבחן הזמן" ו"יש לבצע מחווה למען הקרבה בין שני העמים."

ב-7 בנובמבר 2014, האמיר הכוויתי, סבאח אל-אחמד אל-ג'אבר א-סבאח, ביקר את מלך בחריין חמד בן עיסא אאל ח'ליפה. שני המנהיגים דנו בנוגע לדרגים להגביר את האחדות והאחווה של מדינות ה-GCC ועל המצב הפוליטיקה העולמית והאזורית והסתגלותן של שתי המדינות אל המצב הקיים.

ב-2016, שר החוץ של בחריין, אמר כי היחסים בין בחריין לכווית הם נצחיים והוא מהווה דוגמה ליחסים הבילטרליים בכל הרמות.

== הערות שוליים ==
רומן פיליפצ'וק

רומן מיכאילוביץ' פיליפצ'וק (באוקראינית: Роман Михайлович Пилипчук; נולד ב-27 באפריל 1967 בעיר סניז'נה במחוז דונצק) הוא כדורגלן עבר סובייטי-אוקראיני ששיחק בעמדות החלוץ, וכיום מאמן קבוצת שריף טירספול.

== קריירה ==
פיליפצ'וק החל את הקריירה במועדון הכדורגל "טקסטילשצ'יק" מהעיר איוואנובו מהליגה השלישית בברית המועצות, ובשנת 1990 חתם בקבוצת דינמו מוסקבה. פיליפצ'וק לא הצליח לתפוס מקום קבוע בהרכב הקבוצה וברוב המשחקים שותף כמחליף. 

באמצע עונת 1991/1992 עזב את דינמו ועבר לספרטק ולדיקווקז, אשר בסוף 1991 נקלעה לקשיים כלכליים (כמו רוב הקבוצות בליגה הסובייטית בעקבות פירוק ברית המועצות). פיליפצ'וק הגיע לישראל וחתם בקבוצת מכבי הרצליה, העולה החדשה לליגה הארצית. בהמשך שיחק במכבי נתניה ובמכבי פתח תקווה בליגה הבכירה, ובשנת 1998 חזר לשחק במכבי הרצליה. בתום עונת 1998/1999 עזב את ישראל וחזר לאוקראינה. הוא שיחק במשך שלוש שנים בקבוצת מטאלורג דונצק ובשנת 2003 פרש ממשחק פעיל.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:חלוצי כדורגל סובייטים
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני אלניה ולדיקווקז
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני מטאלורג דונצק
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:מאמני כדורגל אוקראינים
קטגוריה:ספורטאים אוקראינים בישראל
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1967
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1967
כריסטופר מרקוס וסטיבן מק'פילי

כריסטופר מרקוס (באנגלית: Christopher Markus; נולד ב-2 בינואר 1970) וסטיבן מק'פילי (Stephen McFeely; 24 בפברואר 1970) הם צמד תסריטאים אמריקאים.

השניים הכירו כשלמדו יחד כתיבה יוצרת בקמפוס של אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס. ב-1996, לאחר שקיבלו את התואר השני שלהם, הם עברו ביחד ללוס אנג'לס כדי לפצוח בקריירה כתסריטאים בתעשיית הקולנוע האמריקאית. הם שכרו לעצמם סוכן, ולאחר כשנתיים, ב-1998, הם מכרו את התסריט הראשון שלהם. על אף שהפקתו לא יצאה בסופו של דבר לפועל, העניין שנוצר סביבו הוביל את רשת הטלוויזיה האמריקאית "HBO" לשכור אותם לכתוב סרט ביוגרפי אודות הקומיקאי פיטר סלרס. סרט טלוויזיה זה, שנקרא "חייו ומותו של פיטר סלרס", שודר בערוץ ב-2004, והעניק לצמד פרס אמי לבידור בפריים טיים על כתיבה יוצאת דופן בסדרת מוגבלת, סרט או תוכנית מיוחדת.

כשנה אחר כך, ב-2005, מרקוס ומק'פילי שיתפו פעולה עם אן פיקוק ואנדרו אדמסון בכתיבת סרט הפנטזיה והרפתקאות עתיר התקציב של חברת וולט דיסני, "סיפורי נרניה: האריה, המכשפה וארון הבגדים". כאשר הסרט המשיך לטרילוגיה, הם נבחרו לשוב ולכתוב את התסריט גם לשני הסרטים האחרים - ב-2008 הם חברו לאדמסון פעם נוספת בכתיבת "סיפורי נרניה: הנסיך כספיאן", וב-2010 הם שיתפו פעולה עם מייקל פטרוני בכתיבת "סיפורי נרניה: המסע בדורך השחר". בנוסף, ב-2007 הם כתבו את "אתה הורג אותי" וב-2013 את "רווח וכאב".

ב-2011, השניים הצטרפו לזיכיון סדרת סרטי הלייב אקשן עתירי התקציב של חברת וולט דיסני, "היקום הקולנועי של מארוול". הם כתבו את שלושת סרטי דמותו של גיבור-העל קפטן אמריקה - "קפטן אמריקה: הנוקם הראשון" (2011), "קפטן אמריקה: חייל החורף" (2014) ו"קפטן אמריקה: מלחמת האזרחים" (2016). כהרחבה לעולמו של הקפטן, ב-2015 הם יצרו עבור רשת "ABC" את סדרת הטלוויזיה "הסוכנת קרטר" העוסקת בדמותה של פגי קרטר. בנוסף, ב-2013, הם כתבו יחד עם כריסטופר יוסט את "תור: העולם האפל". כהמשך להתבססותם באולפני מארוול, הם כתבו את שני הסרטים המסכמים של הנוקמים - "הנוקמים: מלחמת האינסוף" (2018) ו"הנוקמים: סוף המשחק" (2019).

ב-2020, השניים הצטוותו מחדש אל צמד האחים הבמאים אנתוני וג'ו רוסו, איתם עבדו על היקום הקולנועי של מארוול, ביצירת סרט הפעולה והמותחן "האיש האפור", שעלה לשירות המדיה של נטפליקס ב-2022. 

כיום עובדים השניים על תסריט לסרט המדע-בדיוני של האחים רוסו "The Electric State" לשירות המדיה של נטפליקס.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי אמי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בדייוויס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
סעיד אלחרומי

סעיד אלחרומי (בערבית: سعيد الخرومي; תעתיק מדויק: סעיד אלח'רומי; 10 בינואר 1972 – 25 באוגוסט 2021) היה פוליטיקאי ואיש ציבור בדואי-ישראלי. כיהן כיו"ר ועדת הפנים והגנת הסביבה וחבר הכנסת מטעם מפלגת רע"מ. בעבר כיהן כמזכ"ל התנועה האסלאמית וכראש מועצת שגב שלום.

== ביוגרפיה ==
אלחרומי היה בדואי בן לשבט מסעודין אל-עזאזמה. אביו היה רועה צאן שגידל כבשים. לאלחרומי היו שמונה אחים ואחיות. למד בבית ספר תיכון בג'ת שבמשולש. הואיל ומשפחתו הגרעינית מתגוררת בנגב, התגורר אלחרומי במשך שלוש שנים אצל קרובי משפחתו כדי ללמוד בג'ת. למד באוניברסיטה העברית בירושלים, קיבל תואר ראשון בפיזיקה והיה למורה לפיזיקה.

אלחרומי היה סגן יושב ראש הרשימה הערבית המאוחדת (רע"מ). בבחירות לכנסת העשרים התמודד מטעם הרשימה המשותפת. הוא הוצב במקום ה-15 ברשימה. ב-11 באוגוסט 2017, עם התפטרותו של חבר הכנסת עבדאללה אבו מערוף – במסגרת הסכם רוטציה – התמנה אלחרומי לחבר כנסת במקומו.

היה יושב ראש ועדת ההיגוי העליונה של ערביי הנגב.

בבחירות אפריל 2019 הוצב במקום השביעי ברשימת רע"מ-בל"ד אך לא נבחר לכנסת. לקראת בחירות ספטמבר 2019 (הכנסת ה-22) נבחר במקום השלישי מטעם רע"מ, הוצב במקום ה-11 ב, ונבחר לכנסת.

לקראת הבחירות לכנסת ה-23 הוצב במקום השלישי ברשימת רע"מ ושובץ במקום ה-11 בסיעת הרשימה המשותפת ונבחר לכנסת, לאחר שהרשימה קיבלה 15 מנדטים. במערכת הבחירות לכנסת העשרים וארבע התפלגה רע"מ מהרשימה המשותפת ואלחרומי הוצב במקום הרביעי ברשימתה<ref></ref> ונבחר לכנסת. בהצבעה על הקמת ממשלת ישראל השלושים ושש, שרע"מ שותפה לה, היה אלחרומי היחיד שנמנע בהצבעה, והממשלה קמה ברוב של 60 מול 59.

ב-25 באוגוסט 2021 נפטר לאחר שלקה בהתקף לב, והוא בן 49 בלבד. הוא נקבר בבית העלמין ביישוב הבדואי שגב שלום.

== חיים אישיים ==
אלחרומי היה רווק והתגורר בשגב שלום.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:בדואים ישראלים
קטגוריה:ראשי מועצות מקומיות בישראל
קטגוריה:אנשי התנועה האסלאמית
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם רע"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הרשימה המשותפת
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מורים לפיזיקה
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים ושתיים
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים ושלוש
קטגוריה:חברי כנסת בדואים
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים וארבע
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הרשימה הערבית המאוחדת (רע"ם)
קטגוריה:חברי כנסת שמתו במהלך כהונתם
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
קטגוריה:חברי הכנסת: אנשי חינוך
קטגוריה:שגב שלום: אישים
קטגוריה:ערבים בראשות רשויות מקומיות בישראל
ז'וזף ז'ופו

ז'וזף ז'וֹפוֹ (בצרפתית: Joseph Joffo ; 2 באפריל 1931 – 6 בדצמבר 2018) היה סופר, תסריטאי ושחקן יהודי-צרפתי. נודע בעיקר בשל סיפור ילדותו כילד יהודי בזמן הכיבוש הגרמני שאותו סיפר ברומן "שקית של גולות" (1973).

== ביוגרפיה ==
ז'ופו נולד בפריז בשנת 1931. אביו, רומן ז'ופו, היה ספר אשר ברח בעקבות הפוגרומים שנערכו ברוסיה והגיע לצרפת. אמו, אנה מרקוף, הייתה כנרת. ז'ופו נולד וגדל ברובע ה-18 של פריז, שם למד בבית הספר היסודי השכונתי. את ילדותו לפני השואה תיאר ברומן שלו Agates et Calots שפורסם בשנת 1995. 

בזמן המלחמה והכיבוש הפכה משפחת ז'ופו קורבן לרדיפות נגד היהודים. שני אחיו המבוגרים של ז'וזף ברחו מפריז לצרפת של וישי, ומאוחר יותר נשלחו גם ז'וזף ואחיו בן ה-12, מוריס, לדרום צרפת. זמן קצר לאחר הגיעם לשם ואיחודה של המשפחה מחדש כבשו הגרמנים גם את דרום צרפת לאחר מבצע לפיד של בעלות הברית. הגרמנים ערכו חיפושים נרחבים אחר יהודי האזור, במהלכם נתפסו מוריס וז'וזף. הם הצליחו להשתחרר מן הכלא אחרי ששכנעו את עוצריהם שאינם יהודים, ושבו בסוף המלחמה לביתם בפריז, שם התאחדו עם משפחתם אך גילו שאביהם גורש ונרצח באושוויץ ב-20 בנובמבר 1943. על התקופה הזו מספר ז'וזף בפירוט בספרו "שקית של גולות".

בגיל 14 הפסיק ז'וזף את לימודיו והחל לעבוד במספרה המשפחתית. 

רק 26 שנים לאחר המלחמה החליט ז'ופו לספר את סיפורו בספר. ספרו "שקית של גולות" נדחה על ידי ארבעה מוציאים לאור, אך משהתפרסם על ידי הוצאת Jean-Claude Lattès הפך לרב-מכר. מכירות הספר בצרפת הגיעו ללמעלה מ-20 מיליון עותקים והספר תורגם ל-20 שפות ועלה לאקרנים פעמיים: לראשונה בשנת 1975, ועיבוד נוסף בשנת 2017, בהשתתפות השחקן היהודי פטריק ברואל, המגלם את אביו.

ז'ופו כתב ספרים נוספים, ובהם אנה ותזמורתה, שיצא לאור בשנת 1975 ומספר את סיפורה של אמו, פליטה מרוסיה המגיעה לפריז, ובייבי-פוט, בו הוא מספר על השנים שלאחר המלחמה ואת התפשטות התרבות האמריקנית בצרפת.

נפטר ב-6 בדצמבר 2018.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:סופרים יהודים צרפתים
קטגוריה:כותבי זיכרונות מהשואה
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:ילדים בשואה: צרפת
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1931
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2018
וילהלם השישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג

וילהלם השישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג (בגרמנית: Wilhelm VI, Herzog zu Braunschweig und Lüneburg; 4 ביולי 1535 – 20 באוגוסט 1592), היה הדוכס של דוכסות בראונשווייג-לינבורג בין השנים 1559–1592.

==ביוגרפיה==
וילהלם נולד ב-4 ביולי 1535, לארנסט הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג ולסופיה ממקלנבורג-שוורין, בתם של היינריך החמישי, דוכס מקלנבורג-שוורין ואורסולה מברנדנבורג.

בשנת 1546 מת אביו ארנסט הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ואחיו פרנץ אוטו, דוכס בראונשווייג-לינבורג ירש את נחלותיו. בשנת 1559 מת פרנץ אוטו, ווילהלם ואחיו היינריך השביעי, דוכס בראונשווייג-לינבורג ירשו את נחלותיו. בשנת 1569 מת אחיו היינריך השלישי ללא יורשים, ווילהלם שלט מעתה לבדו בדוכסות. וילהלם ערך רפורמות בדוכסות, ושיפר את המסחר ומערכת המשפט.

בסתיו 1577 החל וילהלם לסבול מהתקפים של אי-שפיות, אולם בשנת 1580 השתפר מצבו. בשנת 1582 שוב הידרדר מצבו, וכתוצאה מכך בשנת 1584 ברחה אשתו דורותיאה מדנמרק, דוכסית בראונשווייג-לינבורג מהבית מחשש לביטחונה.

ב-20 באוגוסט 1592 מת וילהלם, ובמקומו עלה לשלטון בנו ארנסט השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג.

==משפחתו==
ב-12 באוקטובר 1561 התחתן וילהלם עם דורותיאה מדנמרק, דוכסית בראונשווייג-לינבורג, בתם של כריסטיאן השלישי, מלך דנמרק ודורותיאה מסקסוניה-לאוונבורג. ממנה היו לו 15 ילדים:
* סופיה מבראונשווייג-לינבורג (1563–1639), התחתנה עם גאורג פרידריך, מרקיז ברנדנבורג-אנסבך.
* ארנסט השני, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1564–1611).
* אליזבת מבראונשווייג-לינבורג (1565–1621), התחתנה עם פרידריך, רוזן הוהנלוהה-לנגנבורג.
* כריסטיאן, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1566–1633).
* אוגוסט הראשון, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1568–1636).
* דורותיאה מבראונשווייג-לינבורג (1570–1649), התחתנה עם קרל הראשון, רוזן פפאלץ-צווייבריקן-בירקנפלד.
* קלרה מבראונשווייג-לינבורג (1571–1658), התחתנה עם וילהלם הראשון, רוזן שוורצנבורג-פרנקנהאוזן.
* אנה אורסולה מבראונשווייג-לינבורג (1572–1601).
* מרגרטה מבראונשווייג-לינבורג (1573–1643), התחתנה עם יוהאן קזימיר, דוכס סקסוניה-קובורג.
* פרידריך הרביעי, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1574–1648).
* מריה מבראונשווייג-לינבורג (1575–1610).
* מגנוס מבראונשווייג-לינבורג (1577–1632).
* גאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג (1682–1641).
* יוהאן מבראונשווייג-לינבורג (1583–1628).
* זיבילה מבראונשווייג-לינבורג (1584–1652), התחתנה עם יוליוס ארנסט, דוכס בראונשווייג-לינבורג.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| וילהלם השישי, דוכס בראונשווייג-לינבורג בית ולף נולד:4 ביולי 1535 מת:20 באוגוסט 1592
|-
| rowspan="1" align="center"| פרנץ אוטו
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בראונשווייג-לינבורג נסיכות קאלנברג 1559–1592
| rowspan="1" align="center"| ארנסט השני
|}

קטגוריה:דוכסי בראונשווייג-לינבורג
קטגוריה:בית ולף
קטגוריה:ילידי 1535
קטגוריה:נפטרים ב-1592
יצחק זעקיל עטהויזן

רבי יצחק זעקיל עטהויזן (בגרמנית: Etthausen; ה'תמ"ה, 1685 – ז' באלול ה'תקכ"ג, 16 באוגוסט 1763) היה רב אשכנזי, שכיהן ברבנות במספר קהילות בגרמניה.

==ביוגרפיה==
נולד לרב מנחם מענדל עטהויזן, אשתו הייתה בתו של רבי בעריש אסקלס , רבה של ניקלשבורג ומדינת מורביה, ונכדתם של רבי שמשון ורטהיימר ורבי גבריאל אסקלס.

לפי הנראה, הכסף לא היה נחלתו של הרי"ז, וכדי להדפיס את ספריו, הוא נאלץ להיעזר ברבי יעקב פופרש, בעל 'שב יעקב', ששלח לו תרומה של 25 זהובים.

הרב עטהויזן נקבר בבית החיים של קהילת יהודי קריגסהבר. בתקופת הנאצים נהרסה מצבתו מלבד בסיסה שעדיין קיים.

== רבנותו ומעמדו ==
במשך חמש עשרה שנים שימש ברבנות במארקברייט, שנייטאך , ובאשפנבורג. לאחר מות חמיו רבי בעריש אסקלס , עלה על כיסא הרבנות במיינץ, בירת נסיכות הבוחר ממיינץ והמדינה.

בסוף ימיו היה רב ומורה בקהילת פפערשא ובכל מדינת שוואבן, במשך שלשים ושלש שנים.

הרי"ז זכה ליחס של הערכה מרובה. כבר בהיותו בן 25 שנה בלבד (שנת 1710), כינו אותו: "הרב המופל' מוה"ר". וסופר פנקס קהילת שנייטאך מכנהו: "המאור הגדול אדונינו מורינו ורבינו הגאון". וכך נאמר בממורבוך של ק"ק הירבן: "...עבור שהתמיד בלימודו יום ולילה".

עמד בקשרי מכתבים עם רבים מגדולי דורו וחלקם השתמרו כבוד בכתביהם.

== ספריו ==
שאלות ותשובות "אור נעלם" שהודפס בקרלסרוהה בשנת ה'תקכ"ה על ארבעת חלקי טור והשולחן ערוך, וספר "אור לו בציון" שהודפס בקרלסרוהה בשנת ה'תקכ"ה על התלמוד. הספרים נדפסו על ידי בנו יהודה ליב מהיידלבערג.

מתוך פסקיו, ניתן לראות את דרכו ללכת אחרי פוסקי אשכנז במלוא המידה. עם כל זאת, הוא לא שלל את שאר הפוסקים ודבריהם אף הובאו לאחר כבוד בספריו.

מתוך ספרו "אור לו בציון" על התלמוד, ניתן לראות ברמז, שהיה בקיא בתורת הקבלה.

== רבותיו ==
היה תלמיד של:
* רבי אברהם ברודא.
* רבי יעקב הכהן כ"ץ, בעל ה'שב יעקב'.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.hebrewbooks.org/645 ספר שו"ת אור נעלם] באתר היברובוקס
* [http://hebrewbooks.org/7040 ספר אור לו בציון] באתר היברובוקס
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים אשכנזים
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:מגנצא: רבנים
קטגוריה:נפטרים ב-1763
ולף הראשון, דוכס בוואריה

ולף הראשון, דוכס בוואריה (בגרמנית: Welf I von Bayern; 1037 (בערך) – 6 בנובמבר 1101), היה דוכס בוואריה בין השנים 1070–1077 ובין השנים 1096–1101.

==ביוגרפיה==
ולף נולד בשנת 1037 לאלברטו אצו השני, מרקיז מילאנו ולקוניגונדה מאלטדורף, בתם של ולף השני, רוזן שוואביה ואימיצה מלוקסמבורג. בשנת 1055 מת דודו ולף, דוכס קרינתיה, וולף ירש את נחלותיו.

אף כי אביו תמך באפיפיור במסגרת מאבק האינווסטיטורה בין מדינת האפיפיור לאימפריה הרומית הקדושה, תמך ולף שנהיה שליט בקרינתיה, בקיסר היינריך הרביעי. בשנת 1070 מרד חמיו אוטו מנורטהיים בהיינריך הרביעי, אולם ולף המשיך לתמוך בקיסר, ובתמורה קיבל את דוכסות בוואריה שנלקחה מחמיו, ולאחר מכן גירש את אשתו אתלינדה מנורטהיים בציווי הקיסר.

במהלך מאבק האינווסטיטורה שינה ולף את תמיכתו, והחל לתמוך באפיפיור גרגוריוס השביעי. בשנת 1076 השלים ולף עם הקיסר, אולם בשנה לאחר מכן התחדשה המלחמה ביניהם, ובתגובה הדיח אותו היינריך הרביעי משלטונו, אם כי ולף שנתמך על ידי אביו ואצילים בוואריים, שמר על שליטתו בבוואריה.

בשנת 1089 התחתן בנו של ולף - ולף החמישי עם מטילדה, מרקיזת טוסקנה, על מנת לחזק את היחסים עם האפיפיור אורבנוס השני, אולם בשנת 1095 התגרשו השניים, ובעקבות כך התפייס ולף עם הקיסר, אשר בתמורה החזיר אותו לשלטונו בבוואריה.

בשנת 1101 יצא ולף למסע הצלב של 1101, יחד עם גיום התשיעי, דוכס אקיטן, איג דה ורמנדואה ואידה מאוסטריה, אולם הובסו על ידי קיליץ' ארסלן, הסולאטן של רום. ולף הצליח לברוח, אולם מת בדרכו לפאפוס, קפריסין, ובנו ולף השני, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
בשנת 1062 התחתן ולף עם אתלינדה מנורטהיים, בתם של אוטו מנורטהיים וריכנצה משוואביה, אך לא היו לו ילדים ממנה.

בשנת 1070 התחתן ולף עם יודית מפלנדריה בתם של בלדווין הרביעי, רוזן פלנדריה ואלינור מנורמנדי, ממנה נולדו לו 3 ילדים:
* ולף השני, דוכס בוואריה (1072–1120)
* היינריך התשיעי, דוכס בוואריה (1075–1126)
* קוניצה מבוואריה (לא ידוע–1120), התחתנה עם פרידריך רוכו, רוזן דיסן

==קישורים חיצוניים==

{| class="wikitable" style="text-allign:center;margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| ולף הראשון, דוכס בוואריה בית ולף נולד:1037 בערך מת:1101
|-
| rowspan="1" align="center"| אוטו השני
| rowspan="2" align="center"| דוכסות בוואריה 1070–1077 1096–1101
| rowspan="1" align="center"| היינריך השמיני
|-
| rowspan="1" align="center"| היינריך השמיני
| rowspan="1" align="center"| ולף השני
|}

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דוכסי בוואריה
קטגוריה:בית אסטה
קטגוריה:בית ולף
קטגוריה:נפטרים ב-1101
ולף השני, דוכס בוואריה

ולף השני, דוכס בוואריה (בגרמנית: Welf II von Bayern; 1072 (משוער) – 24 בספטמבר 1120), היה דוכס בוואריה בין השנים 1120–1126.

==ביוגרפיה==
היינריך נולד בשנת 1072 לולף הראשון, דוכס בוואריה וליודית מפלנדריה בתם של בלדווין הרביעי, רוזן פלנדריה ואלינור מנורמנדי.

בשנת 1089 התחתן בנו ולף עם מטילדה, מרקיזת טוסקנה, על מנת לחזק את היחסים עם האפיפיור אורבנוס השני, אולם בשנת 1095 התגרשו השניים, ובעקבות כך התפייס אביו ולף הרביעי עם היינריך הרביעי, קיסר האימפריה הרומית הקדושה, אשר בתמורה החזיר אותו לשלטונו בדוכסות בוואריה.

בשנת 1101 מת אביו ולף הראשון, דוכס בוואריה במהלך מסע הצלב של 1101, וולף עלה לשלטון במקומו. ולף שלט 19 שנים, והיה נאמן לקיסר. ב-24 בספטמבר 1120 מת ולף בטירת קאופרינג ללא ילדים, ואחיו היינריך התשיעי, דוכס בוואריה עלה לשלטון במקומו.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

{| class="wikitable" style="text-allign:center;margin:auto;"
|-
| colspan="3" align="center"| ולף השני, דוכס בוואריה בית ולף נולד: סביב 1072 מת:24 בספטמבר 1120
|-
| rowspan="1" align="center"| ולף הראשון
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בוואריה 1101–1120
| rowspan="1" align="center"| היינריך התשיעי
|}

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דוכסי בוואריה
קטגוריה:בית ולף
קטגוריה:נפטרים ב-1120
דוב סיבירי מזרחי

הדוב החום המזרחי של סיביר (שם מדעי: Ursus arctos collaris) הוא תת-מין של הדוב החום אשר תפוצתו היא ממזרח סיביר, החל מנהר יניסיי עד טרנס-בייקאליה, רכס סטנובוי, נהר לנה, קולימה ובדרך כלל בכל רחבי יאקוטיה והרי אלטאי. תת המין קיים גם בצפון מונגוליה.

== תיאור ==
הדובים הסיבירים המזרחיים בינוניים בגודלם לדובים חומים אירואסיים ולדובים חומים קמצ'טקה. הגולגולת של הדוב הסיבירי המזרחי גדולה יותר מאלו של דובים חומים אירואסייתים אחרים, וככל הנראה גדולה יותר מאלו של דובים חומים במזרח הרחוק. לזכרים בוגרים יש גולגולת אשר אורכה היא 32.6-43.1 ס"מ ורוחבה (מעצם לחי אחת לשנייה) היא 31.2-38.5 ס"מ. לדוב הסיבירי המזרחי יש פרווה ארוכה, צפופה ורכה הדומה בצבע לזה של דובים חומים אירואסייתים, אם כי רוב האוכלוסייה הם פריטים כהים יותר.

== מיון טקסונומי ==
ההגדרה האבלוציונית של פרדריק קיוויה עבור תת-מין זה הוגבלה לאוכלוסיית הדוב החום בנהר יניסיי העליון ששם הדובים עם צווארונים לבנים מפותחים היטב. התת-מין סווג מאז מחדש כאוכלוסיות שהקיפו בעבר את "ייניזיס" ו"סיבריקוס", אם כי לשניים האחרונים אין צווארון.

== יחסים עם האדם ==
דובים סיבירים מזרחיים הרבה יותר נועזים כלפי בני האדם מאשר דובים אירופאים אחרים הביישנים והנרדפים יותר. דובים סיביריים מזרחיים הורסים בקביעות בקתות ומחסני ציידים בהם יש מזון.

== מזון וציד ==
תזונתם של הדובים הסיבירים המזרחיים מורכבת יותר מבשר מאשר דובים חומים אירופאים אחרים, והם אינם אוהבים דבש. הם צדים במארב מעצי אורן ותזונתם מורכבת מ: ארנבות הרים, פרסתנים כמו איילים, אייל קנדי ואייל קורא.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1824
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרדריק קיוויה
דוב סיבירי מזרחי

קטגוריה:סיביר: יונקים
דוב חום קמצ'טקה

הדוב החום קמצ'טקה (שם מדעי: Ursus arctos beringianus) הידוע גם בשם דוב חום מזרחי, הוא תת-מין של הדוב החום אשר היה נפוץ במחוז משנה אנדירסקי, חצי האי קמצ'טקה, האי קרגינסקי, איי קוריל, רצועת החוף המערבי של ים אוחוצק דרומה אל רכס סטנובוי ואיי שנטאר, ומחוץ לברית המועצות לשעבר תפוצת הדוב הייתה בסנט לורנס איילנד בים ברינג. לדוב חום קמצ'טקה יש קשר אבולוציוני עם דובים חומים באלסקה וצפון מערב אמריקה הצפונית, והוא נחשב לאב קדמון של דוב קודיאק.

== תיאור ==
זהו דוב גדול מאוד, הגדול ביותר באירואסיה, אורך גופו הוא עד 2.4 מטר, גובה רגליו האחריות מגיע עד 3 מטר ומשקלו עד 650 ק"ג. גודלו של הדוב חום קמצ'טקה כמעט בגודל של דוב קודיאק; עם זאת, הגולגולת רחבה יותר מזו של דוב חום אוסורי. בהשוואה לזה של דוב הקודיאק, רוחב הגולגולת של הדוב חום קמצ'טקה גדול בהרבה ביחס לאורכו: אך הפתח הקדמי קצר יותר, השיניים הטוחנות שונות יחסית בגודל ובצורה. אורך הגולגולת הגדול ביותר לזכרים בוגרים הוא 40.3 - 43.6 ס"מ והרוחב הגדול ביותר הוא 25.8 - 27.7 ס"מ, בעוד שאורך גולגולות הנקבות הוא 37.2 - 38.6 ס"מ ורוחב של 21.6 - 24.2 ס"מ. צבע הפרווה הוא בעיקר חום כהה עם גוון סגול. פריטים בצבע בהיר נראו לעיתים נדירות.

== מזון ==
בתקופת הקיץ הם אוכלים אוכמניות, תותים, אלתית דבשתית וטרוטת עין-הקשת. בסתיו הם אוכלים אגוזים, עץ העוזרד ודגים. בזמנים של רעב הם אוכלים דגים מתים או יונקים ימיים, גרגירים וצמחים.

== יחסים עם האדם ==
דובים אלו אינם מסוכנים לבני אדם בדרך כלל, ורק 1% מהמפגשים נגמרים בהתקפה. האירופאים הראשונים שהלכו לקמצ'טקה במאה ה-19, הופתעו ממספרם וגודלם של הדובים, אך ראו שהדובים לא מזיקים יחסית לעמיתיהם הסיביריים (דוב סיבירי מזרחי). עם זאת, בחודש יולי 2008 במתחם הכרייה פלטינה במחוז אוליוטורסקי שנמצא בקמצ'טקה קריי היא אירוע שבו קבוצה של 30 דובים מורעבים צרו על המקום, מנעו מהעובדים לעזוב את בתיהם והרגו שני שומרים. 

דובי חום קמצ'טקה הם בין הפרסים היקרים ביותר עבור תעשיית הציד הרוסי. בשנת 2005 מחלקת ניהול חיות הבר של קמצ'טקה הוציאה 500 אישורי ציד. לקוחות שילמו עד 10,000$ לצוד את הדובים. לפיכך, ההשפעות הכלכליות של ציד הפנאי של דובי חום קמצ'טקה הם משמעותיים.

דוב חום קמצ'טקה בגן החיות ברנו ([[צ'כיה)|250x250 פיקסלים]]

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.efratnakash.com/galleries_pages/asia/russia_kamchatka_nature/16-01155_h.asp דוב חום קמצ'טקה], באתר אפרת נקש צילום טבע
* [http://amirgur.com/?page_id=2656 דוב חום קמצ'טקה], באתר אמיר גור מעל ומתחת המים
* [http://www.lametayel.co.il/%D7%A7%D7%9E%D7%A6%D7%98%D7%A7%D7%94+%D7%9E%D7%9E%D7%9C%D7%9B%D7%94+%D7%A4%D7%A8%D7%90%D7%99%D7%AA+%D7%95%D7%A7%D7%A1%D7%95%D7%9E%D7%94 דוב חום קמצ'טקה], באתר למטייל

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1851
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלכסנדר מידנדורף
קטגוריה:דוביים
קטגוריה:רוסיה: מינים אנדמיים
קטגוריה:רוסיה: יונקים
התמחות (עריכת דין)

התמחות היא שלב בהכשרתו של עורך דין. ההתמחות מתחילה לאחר סיום לימודי משפטים, ונערכת בפיקוחו של עורך דין (במשרד עורכי דין או בפרקליטות המדינה) או בפיקוחו של שופט בבית משפט. עם סיום ההתמחות עובר המתמחה בחינה בכתב, והצלחתו בה מקנה לו את הזכות להפוך לעורך דין. 

==בישראל==
ההתמחות מוסדרת בישראל , וב, שהותקנו מכוח חוק זה. רשאי להתחיל בהתמחות מי שסיים לימודי משפטים לתואר ראשון, או שנותרו לו לא יותר משתי בחינות כדי להיות זכאי לתואר זה. החוק קובע כי "לא יעסיק מאמן מתמחה אלא בעבודה משפטית". בששת החודשים האחרונים לתקופת התמחותו רשאי מתמחה לייצג את שולחי מאמנו בבית משפט השלום, ובלבד שהמאמן יהיה נוכח בבית המשפט או שבית המשפט הרשהו להמשיך בייצוג אף בהיעדר המאמן<ref></ref>. 

עד שנת 1985 נמשכה ההתמחות שנתיים, כאשר בשנים 1963–1985 ניתן היה להתחיל אותה במהלך השנה האחרונה ללימודי משפטים. בשנת 1985 קוצרה ההתמחות לשנה וחצי, אך נקבע שניתן להתחיל אותה רק בסיום לימודי המשפטים. בשנת 1994 קוצרה ההתמחות לשנה אחת. ביולי 2017 אישרה הכנסת את הארכת תקופת התמחות לשנה וחצי.<ref></ref> הארכה זו אינה חלה על:
* מי שהחל את לימודיו להשכלה משפטית לפני סוף יולי 2017, ובלבד שישלים את תקופת התמחותו בתוך שלוש שנים מיום סיום לימודיו; 
* מי שסיים את לימודיו להשכלה משפטית לפני סוף יולי 2017, ובלבד שישלים את תקופת התמחותו בתוך ארבע שנים ממועד זה. 

בתום תקופת ההתמחות ניגש המתמחה לבחינת ההסמכה של לשכת עורכי הדין, שמעברה בהצלחה מקנה לו את הזכות להצטרף ללשכת עורכי הדין ולהפוך לעורך דין<ref></ref>. 

דינו של המתמחה, בתקופת התמחותו, כדין עובדו של המאמן לכל דבר ועניין (למעט כאשר ההתמחות נעשית בצה"ל), למעט לעניין החוקים הבאים:
: (1) חוק פיצויי פיטורים, תשכ"ג–1963;
: (2) חוק שירות התעסוקה, תשי"ט–1959;
: (3) חוק החיילים המשוחררים (החזרה לעבודה), תש"ט–1949;
: (4) ;
: (5) ;
: (6) ;
: (7) .

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [http://www.israelbar.org.il/intern.asp?menu=4 התמחות], באתר של לשכת עורכי הדין 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הכשרה מקצועית
קטגוריה:לימודי המשפט
מנזר סנגוב

מנזר סנגוב
מנזר סנגוב (ברומנית: Mănăstirea Snagov) הוא מנזר נוצרי אורתודוקסי רומני השוכן על אי באגם סנגוב, ברומניה. המנזר נוסד כנראה על ידי מירצ'אה הזקן והוא מוזכר בתעודות לראשונה ב-1408. המנזר מכונה לעיתים גם "מנזר ולאד המשפד", משום האמונה העממית שולאד המשפד קבור במנזר. בדיקה מודרנית שנערכה לעצמות הקבורות בקבר המיוחס, קבעה שהעצמות הקבורות שם הן עצמות סוס.

בסביבות שנת 1456 ולאד המשפד בנה קיר מגן, גשר בין האי ובין גדת האגם, בית סוהר לכליאת בוגדים וליסטים וגם מעבר תת-קרקעי המחבר את האי ליבשה. המנזר בנוי בסגנון ביזנטיני עם אלמנטים דקורטיביים רומנים.

המקום שימש נזירות עד 1810, כאשר הועברו למקום אחר. רעידת האדמה של 1814 גרמה לנזקים כבדים. בעת מהפכת טודור ולדימירסקו ב-1821 נשרף הגשר, העשוי עץ אלון, שחיבר את האי לגדה ואף פעם לא שוקם.

במנזר יש רק נזיר אחד המתחזק אותו. תושבי האזור מעדיפים ללכת להתפלל בכנסייה הכפרית ורק בחגים מתכנס כמניין מתפללים. המקום זוכה לביקורי 20 עד 25 תיירים בחודש.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.crestinortodox.ro/biserici-manastiri/mitropolia-munteniei-dobrogei/manastirea-snagov-68187.html Manastirea Snagov] 
* [http://adevarul.ro/news/bucuresti/manastirea-snagov-pustnicul-ostrov-1_50bded8e7c42d5a663d042ba/index.html Mănăstirea Snagov, pustnicul de pe ostrov] 

קטגוריה:רומניה: מנזרים
יקותיאל גינצבורג

יקותיאל גינצבורג (באנגלית: Jekuthiel Ginsburg; ט' באלול ה'תרמ"ט, 15 באוגוסט 1889 – י"ב בתשרי ה'תשי"ח, 7 באוקטובר 1957) היה מתמטיקאי יהודי-אמריקאי בולט והיסטוריון של המתמטיקה. ראש המכון של ישיבה יוניברסיטי בניו יורק.

==קורות חיים==
נולד בליפניק שבווהלין, אחיהם של הסופר והמחנך שמעון גינצבורג והמתרגם פסח גינזבורג. כמו אחיו קיבל חינוך מסורתי בחדר המתוקן של אביהם, והשלים את לימודיו כאוטודידקט. בנערותו למד לימודים תורניים ועברית. בגיל 23 היגר לארצות הברית ובה למד לימודים כלליים. הוא התפרנס כמורה לעברית ובמקביל החל לפרסם מאמרים בעיתונות העברית האמריקאית, טור קבוע שלו בעיתון הדואר בשם 'שיחות חולין מעולם המדע' שהיה שזור בפולקלור יהודי, תרם לפרסומו.

ב-1926 התמנה כפרופסור למתמטיקה באוניברסיטת קולומביה וב-1932 התמנה לתפקידו בישיבה יוניברסיטי בניו יורק. הוא יסד את הרבעון המתמטי Scripta Mathematica והיה עורכו במשך 25 שנה. כתב עת זה נחשב בשעתו לכתב העת המתמטי היחיד בעולם שנכתב בידי מומחים עבור הדיוטות, והקנה לגינצבורג פרסום עולמי.

בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 חתם על חוזה ספרותי שאפשר שלו לשלב בין אהבתו לשפה העברית לעבודתו המתמטית ואהבתו להוראת המתמטיקה, הוצאת שטיבל פרסמה כי יכתוב עבורה את "תולדות המתמטיקה הכללית והיהודית" בשישה כרכים. הוא פרסם כמה פרקים לדוגמה מעבודתו זו, אך היא לא הושלמה.

פרופסור גינצבורג היה חבר האקדמיה הניו יורקית למדעים ובאגודות רבות להיסטוריה ולמתמטיקה.

הלל פורסטנברג הוא אחד מתלמידיו.

נפטר בי"ב בתשרי ה'תשי"ח, 7 באוקטובר 1957.

==כתביו==
* כתבים נבחרים (מבחר ממאמריו על חיי מתמטיקאים יהודים), תל אביב וירושלים: מ' ניומן, 1960
<div style="direction: ltr;">
* mit David Eugene Smith: History of Mathematics in America before 1900, MAA, Carus Mathematical Monographs, 1930, [https://archive.org/details/in.ernet.dli.2015.84655 Archive]
* mit David Eugene Smith: Numbers and Numerals, Columbia University Teacher's College 1937
</div>

==לקריאה נוספת==
* יצחק גולדשלג, אזכרה: מחברים שנפטרו בשנת תשי"ח; יקותיאל גינצבורג, בתוך: ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, כרך א, עמ' 493.

==קישורים חיצוניים==
* 

<div style="direction: ltr;">
* Carl B. Boyer ,[http://www.journals.uchicago.edu/doi/abs/10.1086/348677?journalCode=isis& "Jekuthiel Ginsburg (1889-1957)", Isis 49, no. 3 (Sep., 1958): 335-336.]
</div>
* http://yleksikon.blogspot.com/2015/08/yekutiel-ginzburg-jekuthiel-ginsburg.html
* https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/03165.php

קטגוריה:יהודים מווהלין
קטגוריה:יהודים שהיגרו מרוסיה לארצות הברית
קטגוריה:סגל ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:היסטוריונים של המתמטיקה
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עורכי כתבי עת יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1957
כריסטיאן לודוויג, דוכס בראונשווייג-לינבורג

כריסטיאן לודוויג, דוכס בראונשווייג-לינבורג (בגרמנית: Christian Ludwig, Herzog zu Braunschweig und Lüneburg; 25 בפברואר 1622 – 15 במרץ 1665) היה דוכס דוכסות בראונשווייג-לינבורג, בנסיכות קאלנברג בין השנים 1641-1648, ובנסיכות לינבורג בין השנים 1648-1665.

==ביוגרפיה==
כריסטיאן לודוויג נולד ב-25 בפברואר 1622 בהרצברג על ההארץ, לגאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ולאנה אלאונורה מהסן-דרמשטדט, בתם של לודוויג החמישי, רוזן הסן-דרמשטדט ומגדלנה מברנדנבורג.

בשנת 1641 מת אביו גאורג, דוכס בראונשווייג-לינבורג, וכריסטיאן לודוויג ירש את נסיכות קאלנברג. בשנת 1648 ירש כריסטיאן לודוויג את נסיכות לינבורג מדודו פרידריך הרביעי, דוכס בראונשווייג-לינבורג, ומסר לאחיו גאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג את נסיכות קאלנברג.

בשנת 1642 הצטרף כריסטיאן לודוויג לאגודה מניבת הפירות (Fruchtbringende Gesellschaft), ובאוקטובר 1653 התחתן עם סופיה דורותיאה משלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג, בתם של פיליפ, דוכס שלזוויג-הולשטיין-זונדרבורג-גליקסבורג וסופיה הדוויג מסקסוניה-לאוונבורג.

ב-15 במרץ 1665 מת כריסטיאן לודוויג ללא ילדים, ואחיו גאורג וילהלם, דוכס בראונשווייג-לינבורג ירש את נחלותיו. אולם, בעקבות החלטתו של גאורג וילהלם להתחתן עם אלאונור ד'אסמיר ד'אולברוז בנישואים מורגנטיים, ויתר גאורג וילהלם על נסיכות קאלנברג, ומסר זאת לאחיהם יוהאן פרידריך, דוכס בראונשווייג-לינבורג.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| כריסטיאן לודוויג, דוכס בראונשווייג-לינבורג בית הנובר (ענף של בית ולף) נולד:25 בפברואר 1622 מת:15 במרץ 1665
|-
| rowspan="1" align="center"| גאורג
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בראונשווייג-לינבורג נסיכות קאלנברג 1641–1648
| rowspan="2" align="center"| גאורג וילהלם
|-
| rowspan="1" align="center"| פרידריך הרביעי
| rowspan="1" align="center"| דוכסות בראונשווייג-לינבורג נסיכות לינבורג 1648–1665
|}

קטגוריה:דוכסי בראונשווייג-לינבורג
קטגוריה:בית הנובר
קטגוריה:ילידי 1622
קטגוריה:נפטרים ב-1665