OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
איש הטיטניום

איש הטיטניום (באנגלית: Titanium Man) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס איירון מן ביקום מארוול קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת Tales of Suspense #69 מספטמבר 1965 ונוצרה על ידי הכותב סטן לי והמאייר דון הק.

==ביוגרפיה בדיונית==
===איש הטיטניום הראשון===
בוריס בולסקי נולד במקייבסקי, הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האוקראינית, ברית המועצות. לפי האלמנה השחורה, בולסקי היה סוכן ק.ג.ב. בצעירותו, והיא הייתה מדריכת האימונים שלו לתקופה מסוימת. בולסקי הורד מדרגתו בידי ממוניו מהמפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.

תוכניתו של בולסקי הייתה לזכות חזרה באמון המפלגה בה היה חבר בכך שיזכה לניצחון תעמולתי נגד המערב על ידי הבסת גיבור-העל האמריקני איירון מן. בשעה שעבד כמזכיר במחנה עבודה סיבירי, הוא הורה למדענים כלואים לבנות עבורו חליפת שריון העשויה מחומר טיטניום במעבדתו של אנטון ואנקו, יוצרה של חליפת השריון דינאמו הארגמן המקורית, בהתבסס על טכנולוגיית השריון של איירון מן. אולם, המשאבים המועטים שעמדו לרשותם הובילו ליצירתה של חליפת שריון כפולה בגודלה מזו של איירון מן. בולסקי איתגר את סטארק בבקשה לקרב ביניהם, לה סטארק נענה בחיוב. הוא הביס את בולסקי בשידור חי לעיניהם הצופות של הקהל.

בולסקי לא נתן לניצחון זה לערער את ביטחונו. הוא עיצב מחדש את השריון ועבר טיפולים רפואיים שגרמו לגדילתו ולהתחזקותו. הוא הגיע לארצות הברית, ונלחם מול איירון מן מעל שמי וושינגטון הבירה, אך הובס בשנית. הוא נלקח חזרה בידי צוללת סובייטית לפי הוראות ממוסקבה. לאחר שעבד זמן מה עבור מדען וייטנאמי קומוניסט שהגביר את כוחו פעם נוספת, הוא חזר לעבוד בשירות ממשלת ברית המועצות ונשלח לארצות הברית כדי להשיב את דינאמו הארגמן השלישי, אלכס נבסקי. כאשר מצא אותו ב"תעשיות קורד", התפתח קרב בינו, דינאמו הארגמן ואיירון מן, שבמהלכו איש הטיטניום הרג את ג'ניס קורד, בתו של מנכ"ל "תעשיות קורד", אשר עימה ניהל נבסקי רומן. בזעמו על כך, איירון מן הביס את איש הטיטניום והשליך אותו למעמקי נהר הדסון.

===איש הטיטניום השני===
איש הטיטניום השני היה קונדראטי טופולוב, מוטאנט שהיה ידוע בזהות "הגרמלין". הוא שירת יחד עם קבוצת גיבורי-העל "חיילי-העל הסובייטים". טופולוב נהרג במהלך קרב עם איירון מן עם תחילתן של "מלחמות השריון" כאשר הטיטניום שבחליפה שלו חרג מהטמפרטורה הנפיצה שלו.

==קישורים חיצוניים==
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Titanium_Man דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:איירון מן
Ocean's Kingdom

Ocean's Kingdom (פירוש מילולי: ממלכת האוקיינוס) הוא האלבום הקלאסי החמישי מאת פול מקרטני שיצא בשנת 2011. פול מקרתני (Paul McCartney) הוא אחד מחברי להקת החיפושיות. 

== שירי האלבום ==
# Ocean's Kingdom
# Hall Of Dance
# Imprisonment
# Moonrise

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 2011
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי פול מקרטני
Little Bad Girl

Little Bad Girl הוא שיר של ה-DJ הצרפתי דייוויד גטה, בהשתתפות הזמר הבריטי טאיו קרוז והראפר האמריקאי לודאקריס. השיר יצא להורדה דיגיטלית ב-27 ביוני 2011 בתור הסינגל השני של גטה מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, Nothing but the Beat.

== קליפ ==
הקליפ לשיר יצא לראשונה בערוץ ה-VEVO הרשמי של גטה ביוטיוב, ב-11 ביולי 2011. בקליפ מופיע גטה במסיבת דיסקו ליד חוף ים, בשם "Endless Night" (שהוא לא רוצה שתיגמר), ובין הנוכחים נמצאים טאיו קרוז ולודאקריס ששרים. כאשר דייוויד גטה רואה את השמש זורחת הוא (ומספר רב של אנשים אחריו) רץ לכיוון החוף, וכדור הארץ מסתובב לאחור. גטה עושה זאת מספר פעמים בקליפ והתופעה חוזרת על עצמה.

== מצעדים ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2011
קטגוריה:שירי דייוויד גטה
קטגוריה:שירי לודאקריס
קטגוריה:שירים באנגלית
Paradise (שיר של קולדפליי)

Paradise (בעברית: גן עדן) הוא סינגל של להקת הרוק הבריטית קולדפליי. השיר יצא ב-12 בספטמבר 2011, בתור הסינגל השני של הלהקה מתוך אלבום האולפן החמישי שלה, Mylo Xyloto. הסינגל הושמע בפעם הראשונה בשעה 7:50 בתוכנית "המופע של כריס מוילס" ברדיו BBC 1. הסינגל הוכרז ביחד עם שם האלבום ועטיפתו ב-12 באוגוסט 2011. עם כניסתו למצעד הסינגלים הבריטי, הגיע השיר למקום ה-14, וכארבעה חודשים מאז יציאתו הוא הגיע למקום הראשון במצעד זה. זהו השיר השני של קולדפליי שהגיע למקום ה-1 במצעד הסינגלים הבריטי, אחרי "Viva La Vida" ב-2008. השיר זכה להצלחה מסחרית עצומה, בעיקר באירופה, והוא הועמד לפרס גראמי בקטגוריית "שיר הפופ הטוב ביותר של צמד/הרכב" בטקס גראמי ה-54 שהתקיים ב-12 בפברואר 2012.

== וידאו קליפ ==
הקליפ לשיר בוים על ידי הייפ ויליאמס, שביים בעבר את הקליפ של הלהקה לשיר "Viva la Vida". ב-8 באוקטובר 2011 בהופעה ביוהנסבורג, הלהקה צילמה את הדקה האחרונה של הקליפ. הקליפ יצא לאור ב-18 באוקטובר 2011 בערוץ ה-VEVO הרשמי שלה. בסרטון מופיע כריס מרטין, מחופש לפיל הנמלט מגן חיות בלונדון חזרה לביתו שבאפריקה, שמתאחד לבסוף עם שאר חברי הלהקה, אף הם בתלבושת פילים. הקליפ זכה להצלחה גדולה ונרשמו לו מעל 1.415 מיליארד צפיות נכון ל-15 במרץ 2021.

== היסטוריית מצעדים ==

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.youtube.com/watch?v=1G4isv_Fylg&feature=channel_video_title הקליפ לשיר] באתר יוטיוב.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי קולדפליי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ויל צ'מפיון
קטגוריה:שירים על גן עדן
קטגוריה:שירים על ילדות
קטגוריה:בלדות R&B עכשוויות
קטגוריה:שירי R&B עכשוויים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: שירים
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פרלופון
יורט דה מאר

יורט דה מאר (בספרדית: Lloret de Mar) היא עיירת חוף וקיט השוכנת לחופיה המזרחיים של ספרד, עיירה זו היא אחת מעיירות הנופש הגדולות באזור קוסטה בראווה בחבל קטלוניה וממוקמת כ-60 ק"מ צפונית-מזרחית לברצלונה ו-34 ק"מ מג'ירונה.

אוכלוסיית העיירה מנתה בשנת 2018 37,350 תושבים, ושטחה 48 קמ"ר.

== היסטוריה ==
מספר אתרים ארכאולוגיים מצביעים על עקבות איבריים ביורט דה מאר. בתקופת ימי הביניים סבלה יורט משודדי-ים מוסלמים ולכן הייתה ממוקמת כקילומטר פנימה מהחוף על מנת להתגונן בעת הצורך מתקיפות השודדים הימיים. מאוחר יותר בין השנים 1509–1522 נבנתה הכנסייה הגותית בהשפעת הרנסאנס, ולקראת סוף המאה העשרים גילו התיירים עניין בעיירה זו ומאז צמחה העיירה גם מבחינה דמוגרפית וגם כלכלית.

== כלכלה ==
הדייג והחקלאות הן מקור העושר המסורתי אך כיום רוב כלכלתה של יורט מתבססת על התיירות הפורחת בשנים האחרונות, בהיותה עיירת תיירות פופולרית ביותר בקוסטה בראווה ומספר התיירים המגיעים בעונת הקיץ הוא כרבע מתושבי העיירה עצמה.

== דמוגרפיה ==
{| border="1" cellpadding="2" cellspacing="0" style="margin:0 1em 0 0; background: #f9f9f9; border: 1px #aaa solid; border-collapse: collapse; font-size: 95%;"
! colspan=17 align=center | גידול האוכלוסייה 1497–2011
|- align=center
| שנה||1497||1515||1553||1717||1787||1857||1877||1887||1900||1910||1920||1930||1940||1950||1960||1970
|- align=center
| תושבים||52||84||88||819||2,573||4,170||3,591||3,318||3,242||3,249||2,955||3,003||3,083||3,159||3,627||7,064
|- align=center
| שנה||1981||1986||1990||1992||1994||1996||1998||2000||2002||2004||2006||2007||2008||2009||2011||
|- align=center
| תושבים||10,463||14,567||16,874||14,991||16,674||16,782||17,875||20,045||23,424||26,557||32,728||34,997||37,734||39,363||40,282||
|}

== גלריה ==
<gallery>
Casa dela cultura Lloret de Mar.jpg|הספרייה
Rectoria (Lloret de Mar).jpg|בית בסגנון אר נובו
Sant Romà de Lloret-2.jpg|כנסיית סנט רומה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.lloretdemar.org אתר התיירות הרשמי של יורט דה מאר]

קטגוריה:קטלוניה: ערים
קטגוריה:ספרד: ערי חוף
ראודור בנזימן

ראודור בנזימן (נולד בשנת 1957) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי.

==ביוגרפיה==
ראודור אריה בנזימן נולד וגדל בשכונת רחביה בירושלים, דור שביעי בעיר, לרבקה ויצחק בנזימן, צאצא למשפחה מ"היישוב הישן".

החל את דרכו העיתונאית בגלי צה"ל, שם שימש בין היתר כעורך ומגיש יומן הבוקר. נמנה עם מקימי העיתון "חדשות", והיה עורך המוסף הפוליטי של העיתון.

היה המקים והמנכ"ל הראשון של רדיו תל אביב. היה שותף בהקמת וניהול חברת ההפקות "גשם תקשורת", שהפיקה בין היתר את התוכניות "שומר מסך" ו"עובדה". נמנה עם צוות ההקמה של "עובדה" ו-"5 עם רפי רשף", וכמו כן הפיק וערך את "פותחים שבוע" עם אמנון לוי בערוץ 2.

בתחילת 2007 הצטרף לחברת החדשות של ערוץ 10 ומונה לסמנכ"ל התוכן של "חדשות 10". בפברואר 2008 מונה למנכ"ל "חדשות 10". בספטמבר 2011 התפטר מתפקידו בעקבות החלטת חברת החדשות לשדר התנצלות על כתבה שפרסמה בעבר על שלדון אדלסון.

היה נשוי למיכל בנזימן-שכטר, ואב לבן ובת. מתגורר בתל אביב. בן דודו הוא העיתונאי עוזי בנזימן.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:אנשי רדיו ישראלים
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:בוגרי בית הספר מעלה
ראודור
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
בקארדי סופריור

בקארדי סופריור הוא רום לבן קובני בעל 40 אחוזי אלכוהול המיוצר על ידי חברת בקארדי.

בקרדי סופריור נרקח על ידי דון פאקונדו בקארדי שהיגר מספרד לקובה ולאחר זיקוק המשקה, סינן אותו דרך פחם פעיל בתהליך מחוז לינקולן מה שהעניק למשקה טעם חלק וצבע שקוף. המתכון לבקארדי נותר דומה לאורך השנים. השינוי בתהליך הייצור הוא בצורת הסינון והיישון.

לבאקרדי יש משקאות רום נוספים, כגון:
* בקארדי אורו (זהב)
* בקארדי בלאק
* בקארדי בריזר
* בקארדי 151
* בקארדי אנייחו
* בקארדי 8
* בקארדי בטעם לימון
* בקארדי בטעם אפרסק
* בקארדי בטעם תותי בר
* בקארדי בטעם תפוז
* בקארדי בטעם אבטיח
* בקארדי בטעם תפוח
* בקארדי בטעם קוקוס
* בקארדי בטעם וניל

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bacardi.com אתר בקארדי]
* 
* 

קטגוריה:רום
קטגוריה:קובה: תרבות
עמרי ידלין

עמרי ידלין (נולד בשנת 1959) הוא פרופסור חבר בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. היה נשיא המכללה האקדמית ספיר (2019-2014). לשעבר סגן דקאן הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, ודקאן בית הספר למשפטים במכללת ספיר (2013-2009). מחקריו עוסקים בדיני חברות, ניירות ערך וניתוח כלכלי של המשפט.

==ביוגרפיה==
נולד בתל אביב, בנם של אשר ידלין, מבכירי תנועת העבודה, ודליה, בתו של אליהו גולומב. 

לפני הצבא יצא לשנת שירות בקריית מלאכי. שירת בחיל האוויר כנווט פנטום. לאחר שירותו הצבאי החל ללמוד הנדסת תעשייה וניהול באוניברסיטת תל אביב, אך עבר ללמוד משפטים. התמחה במשרדו של עורך הדין ד"ר יעקב ויינרוט. השלים לימודי תואר השני והדוקטורט באוניברסיטת ברקלי. בשנת 1994 שב לישראל והצטרף לאוניברסיטת תל אביב. בשנת 1999 זכה בפרס צלטנר לחוקר הצעיר.

במשך מספר שנים ניהל את מרכז פישר לממשל תאגידי ורגולציה של שוק ההון. 
 
בשנת 2008 הצטרף כעורך דין מייצג לערעורו של עו"ד ישראל פרי, שהורשע בגנבת מאות מיליוני מרקים מאלפי לקוחות ניצולי השואה ונידון ל-10 שנות מאסר. היה זה תיק הייצוג היחיד של ידלין כעורך דין. 

בשנת 2009 פרש מניהול מרכז פישר ומאוניברסיטת תל אביב, לשם הקמת בית הספר למשפטים במכללת ספיר. באוקטובר 2009 מונה לדקאן בית הספר, וכיהן בתפקיד עד למינויו לנשיא המכללה. בשנת 2019 שב לפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, ומאז הוא מנהל את מערך הקליניקות בפקולטה.

==חיים אישיים==
ידלין נשוי לנעמה, עורכת דין, ואב לבת ובן. מתגורר בתל אביב. בשעות הפנאי הוא זמר בלהקת רוק בשם "צד ב".

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:נשיאי מכללות בישראל
עמרי
קטגוריה:משפחת שרתוק
קטגוריה:זוכי פרס צלטנר
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
נפתלי ידלין

נפתלי ידלין (י"ד באדר א' תרנ"א, 22 בפברואר 1891 – כ"ד בניסן תשכ"ד, 6 באפריל 1964) היה מחנך ארץ-ישראלי ומחבר ספרי לימוד לבתי הספר היסודיים.

==ביוגרפיה==
נולד באימפריה הרוסית ליהושע וחנה ידלין. בצעירותו למד לימודים כלליים ולימודי הוראה באודסה. יחד עם אחיו פתח בית ספר בבסרביה. נישא לרחל, בת אשר ושרה לרנר, ילידת העיירה רישקין שבבסרביה. בשנת 1920 עלו השניים לארץ ישראל והתיישבו בירושלים. ידלין למד בבית המדרש למורים שבבית הכרם.

בשנת 1924 התיישב ידלין עם משפחתו בראשון לציון והחל לעבוד כמורה בבית הספר חביב במושבה. הוא שימש כמחנך בולט במשך ארבעים שנה, והוסיף ללמד לאחר פרישתו לגמלאות. תחת ידיו עברו אלפי תלמידים, והוא כונה בפיהם "מורה המורים". עסק בהדרכה פדגוגית של מורים. כמו כן פרסם ספרי לימוד לתלמידי בתי הספר היסודיים, שיצאו בהוצאת הספרים של יהושע צ'צ'יק.

נפתלי ידלין נפטר בשנת 1964, בתום מחלה ממושכת. נקבר בבית הקברות בראשון לציון.

לאחר מותו נקרא על שמו בית ספר בראשון לציון.

בנו הוא אשר ידלין, ואחיינו הוא אהרן ידלין.

==ספריו==
* תורה שבעל פה, הוצאת יהושע צ'צ'יק
* הוראת סיפורי התורה לילדים, הוצאת יהושע צ'צ'יק
* שערי אגדה ופרקי משנה, הוצאת יהושע צ'צ'יק
* מולדתי: ספר ללימוד המולדת
* סיפורי המקרא - לימי החופש

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.gen-mus.co.il/person/?id=13111 ידלין נפתלי] באתר אלבום המשפחות – עדת ראשון לציון
* 
* 
** תגובתו של מ' טביב: 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד ישראלים
נפתלי
קטגוריה:ראשון לציון: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות גני אסתר בראשון לציון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1891
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1964
חסידות לודמיר

חסידות לודמיר היא חסידות ווהלינית. אבי השושלת היה רבי שלמה מקרלין. לאחר פטירתו פנו רוב חסידיו אל תלמידיו, אך ילדיו החלו לכהן אף הם באדמו"רות. החצר נכחדה בשואה, אך יש כיום אדמו"ר מכהן, בארצות הברית.

==תולדות החסידות==
רבי שלמה מקרלין היה תלמידם של המגיד ממזריטש ורבי אהרן הגדול מקרלין. לאחר פטירת רבי אהרן היה למנהיגם של חסידי קרלין. לאחר שנרדף בליטא, עבר ללודמיר שבווהלין. נורה ונפטר מפצעיו בכ"ב בתמוז תקנ"ב. לאחר פטירתו פנו חסידיו בעיקר אל תלמידיו רבי אשר מסטולין (הראשון), יורשו בהנהגת חסידות קרלין, ורבי מרדכי מלעכוויטש, אך גם בנו החל לכהן בלודמיר. בן נוסף, רבי דב בער, היה חתנו של רבי ברוך ממז'יבוז' ומילא את מקומו בטולטשין.
*רבי משה גוטליב מלודמיר בנו של רבי שלמה היה חתנו של רבי יהודה לייב הכהן ובזיווג שני של רבי דוד מסטפין. נפטר בי"ח בשבט תקפ"ט (1829).
*בנו, רבי שלמה (השני), מילא את מקומו כאדמו"ר. היה חתנו (בזיווג שני) של רבי אהרן טברסקי מטשערנוביל. בנו השני של רבי משה היה רבי יהושע. בנו של רבי יהושע היה רבי יוסף חתן רבי נח מקוברין.
*בנו, רבי מנחם נחום מילא את מקומו. היה חתנו של רבי מנחם מאניש מרגליות. חתנו היה רבי יששכר דב אייכינשטיין מחודורוב, נינו של רבי יצחק אייזיק מזידיטשוב.
*בנו רבי גדליהו מילא את מקומו. היה חתנו של רבי שלום מסאמבור. כיהן כאדמו"ר מסאמבור בעיר בוריסלב (אוקראינית: Борислав) שם התגוררו רבים מחסידי חותנו. בשנת תרפ"א (1921) היגר לארצות הברית וקבע את משכנו בשכונת הברונקס בניו יורק. היה מתפלל כנוסח קרלין בצעקות ובהתלהבות. נפטר בכ"ד בכסלו תש"ה (1944). חתניו היו רבי אברהם יהושע העשיל גוטסמן מדרוהוביטש ורבי מנחם ישראל ערליך מדלטין (צאצא של רבי צבי הירש מזידיטשוב).
*אחר שהיגר רבי גדליהו לארצות הברית, החלו בניו רבי אורי אהרן ורבי משה לשמש כאדמו"רים. רבי אורי אהרן חתן רבי שלום מסאמבור, שימש כאדמו"ר בקאליש. נרצח בשואה באב תש"ב (1942). רבי משה שימש כאדמו"ר בסטניסלב. היה חתנו של רבי יהודה צבי מסאמבור. נרצח בדרוהוביטש בשואה בי"ג באדר א' תש"ג (1943).

==החסידות בארצות הברית==
רבי מרדכי, בן נוסף של רבי גדליהו, היגר יחד עמו לארצות הברית. נסע בבחרותו ללמוד באירופה בחצר טריסק. היה חתנו של רבי ישכר דב מחודורוב. הקים ישיבה ברובע הברונקס. כיהן כאדמו"ר מסמבור. נפטר בז' בסיוון תשט"ו. בנו רבי יצחק היה רב ומו"צ בבורו פארק.

נכדו של רבי מרדכי, רבי מרדכי ישראל חיים סמט (בן חתנו הרב יוסף חנוך) מכהן כיום כאדמו"ר מסאמבור בבורו פארק.

==לקריאה נוספת==
* יצחק אלפסי, החסידות, תל אביב: הוצאת מעריב, 1977, עמ' 89.

==הערות שוליים==

לודמיר
קטגוריה:חסידות קרלין
מעבר רוטאנג

מעבר רוטאנג (בטיבטית: Rohtang La, תרגום מילולי: "ערמה של גופות") הוא מעבר הרים
בגובה 3,979 מטרים ברכס פיר פנג'אל של הרי ההימלאיה, בצפון הודו. המעבר ממוקם כ-50 ק"מ צפונית לעיר מנאלי ומחבר בין עמק קולו (Kullu) בדרום לעמקים להאול (Lahaul) וספיטי (Spiti) בצפון.
==גאוגרפיה ==
המעבר משמש כחוצץ מבחינה גאוגרפית וגם מבחינה תרבותית כי הוא מפריד בין האוכלוסייה ההינדית ברובה בדרום, לבין התושבים הבודהיסטים בצפון. בהיותו המעבר העיקרי באזור הוא שימש כחלק מנתיב תחבורה ומסחר היסטורי.

מעבר רוטאנג פתוח לתנועה בין החודשים מאי ונובמבר, וחסום לתנועה בשאר השנה בגלל שלגים (התאריכים משתנים משנה לשנה בהתאם לירידת והפשרת השלג). המעבר נודע לשמצה בשל התאונות הרבות שקרו בו, ובשל תנאי מזג אוויר בלתי צפויים ומצב הדרך הצרה, העמוסה והמשובשת ברובה, הוא זכה למוניטין של אחת מהדרכים המסוכנות בעולם.

בשנת 2002 החלה ממשלת הודו בפרויקט של כריית מנהרת אטאל במטרה לקצר את הדרך ממנאלי צפונה ולאפשר תנועה בכל ימות השנה ובכל מזג אוויר. המנהרה נפתחה ב-2020.
בשנת 2010 הפיק ערוץ ההיסטוריה סידרה בשם "מובילים להימלאיה: דרך המוות" ("Deadliest Roads"), שעוקבת אחרי נהגי משאיות שמנסים לחצות את המעבר.

==גלריה ==
<gallery>
Himalayas from Rohtang Pass.jpg|מראה פנורמי של פסגות ההימליה מהמעבר.
Mountains near Rohtang Pass, Himachal Pradesh.jpg|ההרים הסמוכים למעבר רוטאנג-לה.
Tourist vehicles at Rohtang Pass.jpg|רכבי טיילים במעבר
Dhabas At Rohtang Pass.jpg|מראה הנשקף מהמעבר
Traffic jam on road to Rohtang Pass.jpg|שיירה במעבר
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מעברי הרים
קטגוריה:הימאצ'ל פרדש: גאוגרפיה
ססיל טיילור

ססיל טיילור בשנות ה-60
ססיל טיילור בקונצרט, 2008
ססיל פרסיבל טיילור (באנגלית: Cecil Percival Taylor; 25 במרץ 1929 – 5 באפריל 2018) היה פסנתרן ג'אז אוונגרדי, מלחין ומשורר אמריקאי. טיילור נחשב לאחד מראשוני זרם הג'אז החופשי. סגנון נגינתו חופשי, אנרגטי, הוא מרבה להשתמש בקלאסטרים, שינויי מקצב תכופים ופוליריתמיקה. סגנון נגינתו הא-טונאלי בפסנתר דומה לשימוש בכלי הקשה.

==תולדות חייו==
טיילור נולד בניו יורק ולמד בקונסרבטוריון ניו אינגלנד בבוסטון. בשנת 1956 הקים הרכב יחד עם הסקסופוניסט סטיב לייסי. ב-1957 הופיע ב-Five Spot Cafe בניו יורק יחד עם אורנט קולמן. הופעה זו מסמלת לדברי חוקרי הסוגה (ז'אנר) את ראשיתו של הג'אז החופשי. בהמשך אותה שנה הופיע עם לייסי בפסטיבל הג'אז בניופורט וב-1958 שיתף פעולה עם ג'ון קולטריין.

טיילור לא שקט על שמריו והמשיך לפתח את המוזיקה שלו במהלך העשורים הבאים, בהם הוציא למעלה מ-70 תקליטים שרובם זכו לביקורות מצוינות. המוזיקה שלו הפכה להיות עם הזמן ליותר ויותר מורכבת ורבת תחכום, מאז שנות השישים הוא מנגן כמעט אך ורק מוזיקה מקורית פרי עטו. בשנת 1973 זכה במלגת גוגנהיים. ב-1981 היה דמות מרכזית בסרט התיעודי הקנדי Imagine the Sound. 

טיילור כתב מוזיקה גם למחול ולבלט ומספר ספרי שירה. חלק משיריו משולבים בתקליטיו.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://robertlevin.wordpress.com/2009/04/09/cecil-taylor-this-music-is-the-face-of-a-drum ראיון עם ססיל טיילור מ-1971] 
* [https://web.archive.org/web/20060907231108/http://www.furious.com/perfect/ceciltaylor.html ראיון עם ססיל טיילור מ-2001] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:נגני ג'אז: פסנתרנים
קטגוריה:מוזיקאי ג'אז
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
קונצרט אתנחתא

קונצרט אתנחתא הוא סדרת קונצרטים ותיקה המתקיימת בתיאטרון ירושלים בהפקת קול המוסיקה.

קונצרטי אתנחתא מתקיימים החל משנת 1983, שנת הקמתה של תחנת קול המוסיקה. בשש העונות הראשונות היא נערכה על ידי פאול לנדאו (מנהל המכון למוזיקה ישראלית), ומאז 1989 העורכת והמפיקה היא חיותה דביר. הסדרה "מביאה אל קדמת הבמה את מיטב האומנים הישראלים וגם אמנים מחו"ל, תוך שימת דגש מיוחד על השמעת יצירות של מלחינים ישראלים לצד נכסי צאן ברזל של המוזיקה הקאמרית לתקופותיה".

הקונצרטים מתקיימים באופן קבוע באולם הנרי קראון בתיאטרון ירושלים ומונחים ומוסברים על ידי עורכת הסדרה חיותה דביר. הקונצרטים מועברים בשידור חי בקול המוסיקה והכניסה לקהל היא בלי תשלום.

במשך השנים צברה לעצמה הסדרה מוניטין כבמה המרכזית לחשיפת מוזיקה קלאסית ישראלית ואמנים ישראליים.

מקור המילה אֶתְנַחְתָּא הוא מארמית: "ירד", "הניח". השורש נחת בנטייה. המילה נמצאת בלשון חז"ל ופירושה טעם (סימן) מטעמי המקרא המסמן הפרדה בין חלקו הראשון של הפסוק לבין חלקו השני. בהשאלה מדובר בקטע מעבר מוזיקלי שבין חלקי מופע או יצירה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: אירועים
קטגוריה:מוזיקה ישראלית
קטגוריה:קול המוסיקה
קטגוריה:ירושלים: מוזיקה
צ'אנדרה טאל

צ'אנדרה טאל (Chandra Taal, "אגם הירח") הוא אגם מים מתוקים הממוקם בלב הרי ההימלאיה, במדינת הימאצ'ל פרדש בצפון הודו.

האגם המוקף הרים נמצא בעמק ספיטי, בגובה של 4,300 מטרים מעל לפני הים ושמו ניתן לו בשל צורתו הדומה לסהר.
הנופים הדרמטיים מסביב לאגם הפכו אותו לנקודת משיכה למטיילים רבים באזור.
ניתן להגיע רגלית לצ'אנדרה טאל ממעבר ההרים קונזום הנמצא במרחק של כ-8 ק"מ. ישנה גם דרך לרכבים מהדבה באטאל, שנמצאת על כביש מנאלי - לה, אך דרך זו משובשת ולעיתים קרובות חסומה בשל תנאי מזג האוויר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הימאצ'ל פרדש: גאוגרפיה
קטגוריה:אסיה: ימות ואגמים
קטגוריה:אגמים קרחוניים
יורי גנדלסמן

יורי גנדלסמן (באנגלית: Yuri Gandelsman, ברוסית: Гандельсман, Юрий Борисович; נולד ב-1951) הוא ויולן יהודי יליד אוזבקיסטן, שפעל ברוסיה,ישראל והחל משנת 2000 בארצות הברית.

== חייו ==

גנדלסמן נולד בטשקנט שבאוזבקיסטן למשפחת מוזיקאים - אמו הייתה זמרת אופרה ואחיו, אלכסנדר ז'ורבין, היה למלחין. יורי החל ללמוד נגינה בכינור עוד בטשקנט, ובהמשך עבר עם משפחתו למוסקבה והמשיך את לימודיו בבית הספר גנסין למוזיקה.

=== קריירה ===
גנדלסמן החל את הקריירה שלו כוויולן בפילהרמונית של מוסקבה, שם הגיע לדרגת הוויולן הראשי. הוא הופיע ברסיטלים עם נגנים בעלי שם, בהם הפסנתרן סביאטוסלב ריכטר וכסולן באנסמבל הווירטואוזים של מוסקבה. באחד הביקורים של האנסמבל בישראל קיבלו הוא ואשתו החלטה לעלות לארץ ובשנת 1990 הגיעו עם בתם נטשה לישראל. גנדלסמן התקבל לתזמורת הפילהרמונית הישראלית כוויולן ראשי ובמקביל לימד באקדמיה למוזיקה בתל אביב והיה ראש המחלקה למוזיקה קאמרית שם.

בשנת 2000 החליט גנדלסמן להתפטר ממשרותיו בפילהרמונית ובאקדמיה למוזיקה, לקבל הצעה מרביעיית פיין ארטס האמריקאית ולפתוח קריירה חדשה בתחום הנגינה ברביעיית מיתרים. גם בנם, הכנר יונתן גנדלסמן, היגר לארצות הברית, שם יצר לו קריירה משלו בניו יורק. בתו של גנדלסמן, נטשה שר, העדיפה להישאר בישראל וכיום היא חברה בטריו מיתרים אראטו ומנגנת בקאמרטה הישראלית ירושלים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.jessicaduchen.co.uk/pdfs/other_pdfs/finearts-1.44mb/index.htm כתבה של ג'סיקה דושן] על רביעיית פיין ארטס, 2006

==הערות שוליים==

קטגוריה:ויולנים ישראלים
קטגוריה:ויולנים רוסים
קטגוריה:ויולנים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים אוזבקים
קטגוריה:נגנים בתזמורת הפילהרמונית הישראלית
קטגוריה:משפחת גנדלסמן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
וולקה

ווֹלֵקָה (געז: ወለቃ), כפר יהודי חשוב באתיופיה השוכן כארבעה קילומטרים צפון-מערבית לעיר גונדר. 
== היסטוריה ==
הכפר הוקם במחצית הראשונה של המאה ה-20 על ידי משפחות של חוואים, בנאים, אורגים ונגרים שהועסקו בבניית מעונו של מושל מחוז בגמדר, ראס גוגסה וולה, בדברה תבור שבראשם עמד בג'רוד ברקולין ומנה כ-11 משפחות. תושביו עסקו בשיפוץ והקמת כנסיות ובתים בגונדר, וגרה, סימן, דמביה, ולקאית ותיגראי. 

בשנות ה-60 הכפר מנה כ-200 נפש שבמרכזו עמד בית כנסת שמעליו מגן דוד ושבית העלמין היה בצידו השני של נחל וולקה. בהמשך, הכפר הפך לאתר תיירות שבו עברו תיירים לא מעטים ושרבים מהם רכשו מוצרי קדרות שונים. בעקבות ביקושם החלה להתפתח מרכז של ייצור כלי קדרות עם מוטיבים יהודיים ומכירתם לתיירים ואף חברה בריטית הציגה לנשים המקומיות טכנולוגיות מודרניות לייצורם.

ב-1985 נפתח בית ספר במקום מטעם הסוכנות היהודית ואשר נסגר באותה השנה מחוסר תקציב.

במהלך עליית ביתא ישראל רבים מתושבי הכפר הלכו ברגל לסודאן. כיום הכפר מאוכלס ברובו בתושבים כמנתים אשר ממשיכים את מלאכת הקדרות ומכירתם לתיירים. 

מכפר זה יצאו אנשים כגון יונה בוגלה, חזקיהו פינחס ואבבה ברהן.

כמות התושבים בכפר לא צוינה במפקד האוכלוסין משנת 2005, שערכה לשכת הסטטיסטיקה האתיופית.

==לקריאה נוספת==
*יעל כהנא, אחים שחורים - חיים בקרב הפלשים, תל אביב: הוצאת עם עובד, 1978.
*יעקב פייטלוביץ', מסע אל הפלשים (תרגם: מרדכי וורמברנד), תל אביב: הוצאת דביר, 1959.
<div style="direction: ltr;">
*Shalva Weil, "Wäläqa" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: O-X, Harrassowitz, 2010, , pp. 1082-1083
</div>

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.tripi.co.il/ShowItem.action?item=2752528 וולקה], באתר למטייל
*[https://web.archive.org/web/20131009091152/http://www.iaej.co.il/newsite/content.asp?PageId=707 עם הפלאשים - יהודי חבש/אתיופיה], באתר אגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה

==הערות שוליים==

קטגוריה:קהילות יהודיות באתיופיה
קטגוריה:גונדר
קטגוריה:אתיופיה: יישובים
שבתי זכריה

שבתי זכריה (20 ביולי 1921 – כ"ז בתמוז ה'תשע"ז, 21 ביולי 2017) היה עורך דין, סופר וחוקר תולדות ירושלים.

==ביוגרפיה==
זכריה נולד בפולין ועלה בשנת 1936 לארץ ישראל. התיישב בירושלים והיה לחבר ב"הגנה". במלחמת העצמאות שירת כלוחם בירושלים. במהלך המלחמה נהרג אחיו, חבר האצ"ל ראובן זכריה, בקרב על מלחה.

הוא נרשם ללימודי המשפטים במחזור הראשון באוניברסיטה העברית בירושלים. בשנת 1949, עם קבלת רישיון לעריכת דין, החל לעבוד בתור קצין משפטים בפרקליטות הצבאית בירושלים. משנת 1961 ובמשך 17 שנים, עבד כפרקליט בפרקליטות מחוז ירושלים במשרד המשפטים, שם כיהן כעוזר פרקליט המחוז וכסגן בכיר לפרקליט המחוז. בתקופה זו הופיע מטעם המדינה במשפטים רבים בעיקר בעניינים פליליים, בבתי המשפט בכל הערכאות. בשנת 1978 פרש ופתח משרד עצמאי בו הוא עבד עד שנותיו האחרונות.

מתום מלחמת ששת הימים חקר שבתי זכריה את תולדות היישוב היהודי, בדורות האחרונים בירושלים שבין החומות ומחוצה לה. הוא פרסם מאמרים רבים בנושא בירחונים שונים, וחיבר והוציא שמונה ספרים על ירושלים.

במשך למעלה מ-35 שנים הדריך זכריה, מטעם החברה להגנת הטבע, מאות סיורים בירושלים העתיקה והחדשה. בשנת 2004 קיבל את עיטור "יקיר ירושלים", ובשנת 2011 קיבל את עיטור יקיר לשכת עו"ד של מחוז ירושלים.

שבתי זכריה היה נשוי למרגלית, להם שלושה ילדים. נקבר בהר המנוחות בירושלים.

==מספריו==
*בתים ומוסדות יהודיים ברובע המוסלמי בעיר העתיקה, 1985.
* שוק הכותנה - ה"חנויות" בירושלים העתיקה, ירושלים: הוצאה פרטית, תשמ"ז 1987.
*יהודים ומוסדות יהודיים ברחוב השלשלת, 1995.
*"מרכז ההשכלה הירושלמי" שכונת החבשים וסביבתה בעבר, 1996.
*ירושלים הבלתי נודעת - פרקים בתולדות היישוב היהודי בעיר העתיקה בדורות האחרונים, 1998.
*חצר "כולל גליציה" וחצר הירשנזון בירושלים העתיקה, 1999.
*סוחרים ובעלי מלאכה יהודים בירושלים העתיקה בעבר, 2002.
*"ירושלים של מטה" שכונות ירושלים וסיפוריהן, 2003.
*סיפורי חצרות ובתים בין החומות, 2006.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.jerusalem-old-city.org/164218/אודות-שבתי-זכריה אתר האינטרנט של שבתי זכריה]
* 
* 
* 
* אלי אשד, [http://www.no-666.com/2008/04/06/החוקר-של-ירושלים-הבלתי-נודעת/ החוקר של ירושלים הבלתי נודעת]
* אהרון גרנביץ, [https://www.inn.co.il/news/555805 סופר, מדריך טיולים ועוד ועו"ד], בשבע גיליון 38.

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חוקרי תולדות עם ישראל בארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:יקירי ירושלים
קטגוריה:ישראלים במלחמת העצמאות
קטגוריה:חברי בני ברית ישראל
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מחברי ספרי עיון ישראלים
קטגוריה:עורכי דין פליליים ישראלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:חוקרי היישוב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
הקרב בקרוגר

נוף בפארק הלאומי קרוגר (2011)
הקרב בקרוגר (Battle at Kruger) הוא שמו של סרטון וידאו חובבני המתעד עימות המתפתח בין עדר תאואים אפריקנים לבין קבוצת אריות ותנין יאור אחד. הסרטון צולם על ידי דייוויד בוזדינסקי וג'ייסון שולסברג, בעת שהיו בסיור מודרך בפארק הלאומי קרוגר בדרום אפריקה.

קבוצת התיירים הגיעה לאחד ממקווי המים בשמורה, המשמשים את החיות לשתייה. בעודם יושבים ברכב הספארי הם צפו וצילמו מצידו השני של האגם עדר תאואים הניגש למים. בזמן שהעדר מתקרב לשפת האגם, התאואים מבחינים לפתע בקבוצת אריות שאורבים להם בין השיחים. האריות מזנקים לעבר התאואים שמתפזרים לכל עבר, ומצליחים ללכוד תאו צעיר שמועד אל תוך המים. בזמן שהאריות מנסים למשוך אותו החוצה מן המים, מופיע לפתע תנין היאור שאוחז בתאו בשיניו ומנסה למשוך אותו פנימה אל המים. לבסוף התנין נסוג, האריות מצליחים לזכות בתאו ומתכוננים לטרוף אותו, אך העדר מתארגן מחדש ומסתער על האריות בנגיחות ובעיטות. לאחר מאבק קצר, התאו הצעיר מצליח להימלט כאשר העדר המסתער רודף אחרי האריות הבורחים.

הסרטון המתאר את הקרב הנדיר הועלה לאתר YouTube בשנת 2007 והפך במהרה לאחד הסרטונים הפופולריים באינטרנט שצבר למעלה מ-85 מיליון צפיות. בעקבות כך, הסיפור על הקרב בקרוגר הופיע בעיתונים רבים ברחבי העולם וב-2008 יצר ערוץ הנשיונל ג'אוגרפיק סרט תעודי על המקרה.

==ראו גם==
* זולתנות (ביולוגיה)

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.youtube.com/watch?v=LU8DDYz68kM הקרב בקרוגר], הסרטון המקורי באתר YouTube.

קטגוריה:סרטים על אריות
קטגוריה:סרטוני יוטיוב
איסאק אוקורונקבו

איסאק אוקורונקבו (באנגלית: Isaac Okoronkwo; נולד ב-1 במאי 1978 באבה שבניגריה) הוא כדורגלן עבר ניגרי ששיחק בעמדת הבלם. בדרך כלל שיחק במרכז ההגנה, אך היה יכול לשחק גם משמאל וגם מימין, וגם בעמדת הקשר האחורי.

==קריירת מועדונים==
אוקורונקבו התחיל את הקריירה שלו בפ.צ. לאגוס לפני מעברו למועדון הטופ הניגרי יוליוס ברגר. במולדת שיחק גם באנימבה ואיווניאנוו נאציונלה. המועדון הראשון שלו מחוץ לניגריה היה א-ריאן הקטרי, שם הוא שיחק עונה אחת ואז חזר לאיווניאנוו נאציונלה מכיוון שא-ריאן לא יכל להרשות לעצמו להחזיק אותו. מאוחר יותר איסאק שיחק 2 עונות בשריף טירספול. בקיץ 2001 חתם בשחטאר דונצק. בשחטאר הוא זכה באליפות המדינה, פעמיים קבוצתו הייתה סגנית הטורניר ופעם זכתה בגביע הלאומי. אוקורונקבו שיחק גם בליגה האירופאית ובליגת האלופות. אחרי שחוזו עם שחטאר פג, מועדונים מגרמניה כמו שאלקה 04 ובורוסיה מנשנגלדבך ניסו להחתימו, אך בסופו של דבר הוא עבר לוולברהמפטון האנגלי שלפני זה העפיל לפרמייר ליג. אוקורונקבו השתתף באנגליה רק ב-7 משחקים, קבוצתו ירדה שוב ליגה והוא החליט לעזוב. אחרי זמן מה בלי מועדון, איסאק חתם חוזה עם אלניה ולדיקווקז, שם שיחק עונה אחת שבסופה המועדון עזב את ליגת העל. בדצמבר 2005 עבר למועדון הכדורגל מוסקבה, שם שיחק 4 עונות. אוקורונקבו נבחר במועדון לשחקן המצטיין של עונת 2006 יחד עם הקטור בראקמונטה. במרץ 2010 חתם לשנה ברוסטוב. אחרי עונה מוצלחת שלו בקבוצה הוא האריך את החוזה לעוד שנתיים וחצי.

==נבחרת לאומית==
שיחק בנבחרת הצעירה של ניגריה, השתתף באולימפיאדה 2000 שם הגיע עד לרבע הגמר. לראשונה הופיע במדי הנבחרת הבוגרת ב-13 בינואר 2001 במשחק מול נבחרת זמביה. שיחק בגביע אפריקה לאומות 2002 ו2004, בשניהם נבחרתו סיימה שלישית. במונדיאל 2002 שיחק בכל שלושת המשחקים של הנבחרת בשלב הבתים, שאותו לא הצליחה לעבור.

==תארים==
;קבוצתיים
* מקום שני בליגת העל המולדובית - 1999/00 (שריף טירספול)
* אליפות אוקראינה - 2001/02 (שחטאר דונצק)
* מקום שני בליגת העל המולדובית - 2001/03, 2002/03 (שחטאר דונצק)
* הגביע האוקראיני - 2000/01, 2001/02 (שחטאר דונצק)
* גמר הגביע האוקראיני - 2002/03 (שחטאר דונצק)
* גמר הגביע הרוסי - 2006/07 (מועדון הכדורגל מוסקבה)
* מקום שלישי בגביע אפריקה לאומות - 2002, 2004 (נבחרת ניגריה)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rfpl.org/player/id1561 סטטיסטיקות ופרופיל] באתר התאחדות הכדורגל הרוסית
* [http://www.fc-rostov.ru/command/players/128 דף השחקן] באתר הרשמי של פ.צ. רוסטוב

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:בלמי כדורגל ניגרים
קטגוריה:אבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני א-ריאן
קטגוריה:כדורגלני שריף טירספול
קטגוריה:כדורגלני שחטאר דונצק
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני אלניה ולדיקווקז
קטגוריה:כדורגלני מועדון הכדורגל מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ניגריה
קטגוריה:כדורגלני אנימבה
קטגוריה:כדורגלני יוליוס ברגר
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2002
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2004
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בקטר
קטגוריה:ספורטאים ניגרים במולדובה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים באוקראינה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים ברוסיה
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1978
חיותה דביר

חיותה דביר ב[[פסטיבל אבו גוש, 2011]]
חיותה דביר היא קריינית ועורכת מוזיקלית בקול המוזיקה וקול ישראל.

== ביוגרפיה ==
חיותה דביר גדלה בחיפה בשכונת נווה שאנן. הייתה חברה בשלישיית פיקוד צפון יחד עם חוה אלברשטיין, מירי פליקס ואפי נצר כמנהל המוזיקלי. השלישייה, שהייתה שלישיית הבנות הראשונה בצה"ל, הוקמה בשנת 1966, הפיקה שתי תוכניות ופורקה בסופה.

דביר היא בוגרת האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים בכינור. עבדה, בין היתר, כמורה למוזיקה בבית שמש בשנות השבעים והייתה זמרת במקהלת רינת.

חיותה דביר עורכת את קונצרט אתנחתא מ-1989. זהו פרויקט הדגל של קול המוסיקה, שאותו היא עורכת ומפיקה בשידור שבועי ישיר. עורכת גם תוכנית שבועית "אורחים באולפן" שבה היא מארחת מלחינים ומבצעים ישראליים. דביר ידועה בשמירתה הקפדנית על הגיית העברית.

בשנים 1995 ו-1996 קיבלה תעודת הוקרה מאקו"ם ומהמועצה לתרבות ואמנות על תרומתה לקידום הפקה של יצירות של מלחינים ישראלים. בשנת 2005 זכתה בפרס העובד המצטיין בקול ישראל.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל קול המוסיקה
קטגוריה:עורכות מוזיקליות ברדיו הישראלי
קטגוריה:מורות למוזיקה בישראל
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוסיקה ומחול בירושלים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:קרייניות חדשות ישראליות
קטגוריה:קרייני רדיו ישראלים
קטגוריה:חברות להקות צבאיות ישראליות
קטגוריה:חברי להקות צבאיות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
הבהלה לזהב (אוסטרליה)

המונח הבהלה לזהב באוסטרליה מתייחס בעיקר לבהלה לזהב בשנות ה-50 של המאה ה-19, בה הגיעו מהגרים לאוסטרליה בעקבות שמועות על מציאת זהב בדרום-מזרח היבשת.

במונח זה הכוונה לעיתים גם למציאת זהב בשנות השמונים והתשעים של המאה ה-19 במקומות שונים במערב היבשת, מציאות שהביאו לגידול ניכר באוכלוסיית אוסטרליה המערבית. כדי להבדיל בין המקרים, נהוג לקרוא לאלו האחרונים הבהלה לזהב באוסטרליה המערבית.

==הבהלה לזהב באוסטרליה==
חתיכת זהב במשקל 150 גרם שנמצאה בתקופת הבהלה לזהב

השמועה המוקדמת ביותר על מציאת זהב באוסטרליה הייתה בשנת 1814, כאשר נפוצה שמועה שכמה פושעים שסללו כביש לבתהרסט מצאו זהב. מציאת הזהב המאומתת הראשונה הייתה בשנת 1823, בכמה מקומות מזרחית לבתהרסט. בשנת 1825 נידון למלקות בסידני אדם שהורשע בגנבת זהב שמצא. בשנת 1829 מצאו שני אנשים זהב, אך בחזרתם לסידני נאמר להם לשמור על כך בסוד, ולא יושמו בהסגר כבלתי שפויים. ככל הנראה ההשתקה נועדה למנוע נהירה של רועי הצאן אל חיפושי הזהב.

בשנת 1841 ויליאם קלארק, גאולוג וכומר, מצא זהב בניו סאות' ויילס. כאשר סיפרו על מציאת הזהב למושל הוא ביקש מקלארק לשמור זאת בסוד, משום שחשש שהימצאות זהב בחבל ארץ בו יש אוכלוסייה גדולה של פושעים שנידונו לגלות תפר את הסדר.

מסוף שנות הארבעים התחילו להרבות מקרי מציאת הזהב בניו סאות' ויילס ובוויקטוריה, והשמועות החלו להתפשט באוסטרליה, אך עדיין לא נוצרה בהלה של ממש לזהב.

בשנת 1851 החלה הבהלה ההמונית לזהב כאשר מחפש זהב מקומי טען כי מצא זהב בניו סאות' ויילס. הוא קרא למקום אופיר, על שם המקום ממנו הביא שלמה המלך זהב לבית המקדש בירושלים. לאחר שמונה חודשים נמצא זהב גם בוויקטוריה, וגם שם החלה בהלה לזהב.

השמועה על מציאת זהב נפוצה, ומשכה אל אוסטרליה מהגרים רבים מכל רחבי העולם. בין השנים 1845 ל-1896 גדלה אוכלוסיית אוסטרליה מ-400,000 ללמעלה ממיליון.

בשנות השבעים של המאה ה-19 נמצא זהב גם בקווינסלנד ובטריטוריה הצפונית.

==הבהלה לזהב באוסטרליה המערבית==

הגידול באוכלוסיית אוסטרליה המערבית בין השנים 1880 - 1897

בשנות השמונים של המאה ה-19 החלו למצוא זהב במקומות שונים באוסטרליה המערבית, מה שגרם לגידול קל באוכלוסייה באזורים אלו, אך השפעת מציאות אלו הייתה מקומית בלבד. בשנת 1894 מצאו שלושה מהגרים איריים מאה אונקיות זהב במקום בו שוכנת כיום העיירה קלגורלי, והדבר הביא לבהלה לזהב שמשפיעה על אוסטרליה המערבית עד היום. תוך שלושה ימים הגיעו למקום 750 מחפשי זהב, ורבים החלו מחפשים גם באזורים אחרים בסביבה. שמועות שווא ודיווחים מוגזמים על מציאת זהב נפוצו, ומחפשים רבים מתו בצמא או ממחלות לאחר שהגיעו לחפש זהב במדבר החם והיבש בחיפזון וללא הכנה מתאימה.

חיפושי הזהב הובילו לגידול ניכר באוכלוסייה של אוסטרליה המערבית, לייסוד של העיירות קלגורלי-בולדר וקולגרדי, ולבניית הפרויקט השאפתני של צינור המים מפרת' לעיירות אלו, צינור מים שפועל גם כיום ומאפשר התיישבות של כמאה אלף איש באזור מדברי זה. פסל של פדי הנאן, מוביל השלישייה האירית, הוצב בעיירה קלגורלי, ועל שמו נקראים הרחוב הראשי של העיירה ופרבר שלה.

==ראו גם==
* הבהלה לזהב (קליפורניה)

==קישורים חיצוניים==

אוסטרליה
קטגוריה:אוסטרליה: היסטוריה
קטגוריה:אוסטרליה המערבית
קטגוריה:אוסטרליה המערבית: היסטוריה
קטגוריה:הגירה
מלון קורינתיה סנקט פטרבורג

מלון קורינתיה בסנט פטרבורג, לשעבר מלון נבסקי פאלאס (המכונה בשפה הרוסית Невский Палас), הוא מלון חמישה כוכבים בסנקט פטרבורג, רוסיה והוא מלון פאר הנחשב לאחד הבולטים במלונות רוסיה ונהנה ממוניטין בין-לאומיים. הוא אחד מבתי המלון היוקרתיים ביותר בעיר, לצד מלון אסטוריה ומלון גרנד אירופה.

המלון ממוקם בנייבסקי פרוספקט ולאחרונה הוא עבר הגדלה והרחבה, שבמהלכה שני בניינים היסטוריים משני צדיו שוקמו והצטרפו למתחם המשמש כ-7,000 מ"ר של משרדים, ו-10,000 מ"ר למרכז מסחרי.

המלון מרבה לארח אח"מים ומתחרה על תואר "מלון הדגל" של העיר עם המלון הוותיק, מלון אסטוריה. במלון ישנן שתי מסעדות המשרתות את המלון כולו (מסעדת "אימפריאל" ומסעדת "בירשטוּבֶּה"). במלון מרכז כנסים ומרכז התעמלות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סנקט פטרבורג: בתי מלון
קטגוריה:נבסקי פרוספקט
מלון רוסיה (מוסקבה)

מלון "רוסיה", 2004
מלון "רוסיה" (ברוסית: «Россия») הוא בית מלון במוסקבה שנבנה בשנים 1964–1967 ברובע ההיסטורי "זריאדיה" בעיר על גדת מוסקבורצקאיה, בסמוך לקרמלין. המלון הכיל 3,182 חדרים עבור 5,300 איש ובשיאו היה אחד מבתי המלון הגדולים באירופה. ב-1 בינואר 2006 המלון נסגר וב-29 במרץ אותה שנה החלו לעבוד על הריסת המבנה.

==השריפה בפברואר 1977==
בליל ה-25 בפברואר 1977 במלון "רוסיה" פרצה אש חזקה. האש פרצה בעת ובעונה אחת בקומות 5, ה-11 וה-12 באגף הצפוני של הבניין. אנשים ששהו בקומה 12 ומעלה, כולל מבקרים במסעדות בקומות 17 ו-22 היו לכודים. האש התפשטה במהירות גבוהה בשל השטיחים והטפטים הסינתטיים. הכבאים הגיעו עם כוח רב ממוסקבה עצמה וכבאים ממחוז מוסקבה. כתוצאה מהשריפה נהרגו 42 בני אדם, בהם חמישה עובדי המלון. פציעות בדרגות שונות של חומרה נגרמו ל-52 בני אדם, בהם 13 כבאים. פונו למעלה מ-1,000 אנשים לבתי החולים ונשרפו יותר מ-100 חדרים, במיוחד במחלקה, שבה השתכנו זרים.

על פי הגרסה הרשמית, גורם האש היה קצר חשמלי בחדר השידור המרכזי בקומה החמישית. המהנדס הבכיר של המרכז נעצר מיד ונשפט ב-5 במאי 1978 (הוא נידון לחמש עשרה שנות מאסר), סגנו שהיה אמור להישפט אף הוא התאבד לפני שנפתח הדיון בעניינו.

לאחר מכן, בכל המלונות ברוסיה החלו לחפש דוודים של לוחות חשמל. למרות המסקנה של ועדת מומחים, כי הגורם האמיתי של מקור האש נותר לא ברור, היו כמה גרסאות, אחת מהן טענה כי זו הייתה הצתה מכוונת.

השריפה בשנת 1977 נרשמה בהיסטוריה כאחת השריפות הגדולות של המאה העשרים, לא רק ברוסיה אלא גם בעולם. התקרית אף אוזכרה ברומן של ולדימיר סאנין "השריפה הגדולה", ונעשה תחקיר תיעודי בשם האש במלון "רוסיה" ובשנת 2016 שודרה בערוץ הראשון הרוסי סדרת הטלוויזיה "מלון רוסיה" המגוללת את עבודתם של עובדי המלון ובין השאר גם את התרחשויות השריפה.

תחילת העבודות של הריסת המבנה, 3 בפברואר 2007

==הריסה ופירוק==
בשנת 2004, הרשויות במוסקבה החליטו להרוס את המלון. במקום מלון "רוסיה" מתוכנן להיבנות קומפלקס בניינים שיכלול מלון ובניין משרדים בשטח כולל של 410,000 מ"ר עם חניון תת-קרקעי עבור 2,500 מכוניות. הפרויקט החדש עתיד לכלול, בשלב ראשון, בניין מלון בן 6 קומות ובשלב שני, התאמת המבנה לעיצוב ההיסטורי של הרובע.

בנובמבר 2004, הוצא מכרז לבניית המלון. חברת "Monab" (חברת בת של בנק "Mosnarbank Evrofinance") בבעלות איש עסקים שלווה צ'יגירינסקי ניצחה במכרז. בשנת 2007 בית משפט ביטל את המכרז.

== הקמת פארק זאריאדיה ==
אחרי שנים של תהליך משפטי החליט נשיא רוסיה ולדימיר פוטין להפוך את השטח שבו עמד בית המלון לפארק עירוני בשם: "פארק זאריאדיה" שבו מוצגת כל הצמחייה של רוסיה עם אמפיתיאטרון ועם ביתן מידע המספר אודות ההיסטוריה של הכיכר האדומה הנמצאת בצמוד. בניית הפארק החלה באפריל 2015 והפארק נפתח לציבור בספטמבר 2017, במלאת 870 שנה לעיר מוסקבה, במעמד פוטין וראש עיריית מוסקבה סרגיי סוביאנין.

==ראו גם==
*מלון איזמעילובו

קטגוריה:מוסקבה: בתי מלון
לוראן גרה

לוראן גרה (בצרפתית: Laurent Gras; נולד ב-3 במאי 1965) הוא שף יליד צרפת המתגורר ועובד כיום בארצות הברית.

==ביוגרפיה==
גרה נולד באנטיב, הריביירה הצרפתית. הקריירה שלו החלה בארץ מולדתו צרפת, בה עבד במספר מסעדות המחזיקות בניקוד הגבוה ביותר במדריך מישלן האדום, ובכללן: "לוקא-קארטון" של אלן סנדרנס, שם היה שף קו, מסעדתו של גי סאבואה, שם היה השף הראשי, שתיהן בפריז; אוטל דה פארי במונקו, שם היה השף הראשי תחת אלן דיקאס, ו"מסעדת אלן דיקאס" בפריז, שם היה השף הראשי הראשון.

גרה החל לעבוד בארצות הברית ב-1997 במלון וולדורף-אסטוריה, כשף הראשי. שם זכה לדירוג של שלושה כוכבים מרות ריישל בהניו יורק טיימס. הוא נשאר שם במשך ארבע שנים מוצלחות לפני שעבר לסן פרנסיסקו, שם עבד כשף הראשי של מסעדת Fifth Floor. עבודתו זכתה לשבחים, בין השאר ב-San Francisco Magazine, שבחר בו לשף השנה וב-Fifth Floor למסעדה החדשה הטובה ביותר לשנת 2002; כן בחר בו כתב העת Food & Wine לשף החדש הטוב ביותר לשנת 2002 והוא הופיע על עטיפת כתב העת Gourmet ב-2003.

גרה פתח את מסעדתו הראשונה, L2O בשיקגו, במאי 2008. המסעדה הייתה מועמדת לפרס ג'יימס בירד כ"מסעדה החדשה הטובה ביותר" ומדריך GAYOT.com בחר בה כאחת מ-40 המסעדות הטובות ביותר בארצות הברית לשנת 2010. במדריך מישלן הראשון לשיקגו ל-2010 זכתה במסעדה בניקוד המקסימלי של שלושה כוכבים. בנובמבר 2010 עזב גרה את המסעדה עקב חילוקי דעות לגבי ניהול המקום עם הבעלים ריצ'רד מלמן.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.l2orestaurant.com/ אתר מסעדת L2O]
* [http://l2o.typepad.com/l2o_blog/ בלוג המסעדה]
* מיכאל נגרן, [https://web.archive.org/web/20080905020935/http://www.centerstagechicago.com/whoswho/articles/laurent-gras.html ריאיון עם לוראן גרה], Center Stage Chicago, 2 ביוני 2008

==הערות שוליים==

קטגוריה:שפים צרפתים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
גאדו-גאדו

הכנת גאדו-גאדו בכילים מסורתיים.
מרכיבי הגאדו-גאדו מוצגים בחלון ראווה של דוכן ממכר המאכל.
גאדו-גאדו () הוא סלט ירקות מבושל מהמטבח האינדונזי הכולל רוטב בוטנים.

מרכיבי הסלט משתנים מאזור לאזור, אולם המרכיב המקובל האחיד הוא רוטב הבוטנים. הסלט מכיל לרוב ירקות ירוקים (כרוב, קאנג-קונג, לחמן שונה עלים, נבטי שעועית) וכן תירס מוקפצים יחד. לסלט מוספים חסה ופרוסות מלפפונים טריים וכן טופו וטמפה מטוגנים, ותפוחי אדמה מבושלים. לעיתים מוסיפים לסלט פרוסות ביצים קשות.

רוטב הבוטנים הנילווה למאכל מכיל בוטנים מטוגנים טחונים, סוכר דקלים או סוכר חום, פלפל צ'ילי, מיץ ליים, טראסי (רסק חסילונים), רוטב תמרהינדי ומים.

==קישורים חיצוניים==

* 
קטגוריה:סלטים
קטגוריה:המטבח האינדונזי
קטגוריה:מאכלים לאומיים
קטגוריה:מאכלי בוטנים
קטגוריה:מאכלי ירקות
קטגוריה:מוקפצים
פנצנלה

פנצנלה
פנצנלה (באיטלקית: Panzanella) הוא סלט מהמטבח האיטלקי שמקורו בעיר פירנצה שבטוסקנה. הסלט מכיל עגבניות ולחם יבש, וכן לעיתים גם בצלים ובזיליקום. הסלט מתובל ברוטב שמן זית וחומץ.

הסלט מוזכר בשיריו של המשורר האיטלקי ברונצינו מהמאה ה-16 - המתאר סלט מלפפונים ובצל המוגשים על לחם יחד עם שמן זית וחומץ. בעבר התבסס הסלט על בצל ולחם, ורק בראשית המאה ה-20 נוספו לסלט עגבניות (מתכון זה מופיע בספר משנת 1928 - "Le vie d'Italia"). סלט זה מקורו במטבח העניים ופשוטי העם - כשהוא מנצל ירקות זולים ולחם שהתייבש.

כיום מקובל להשתמש בלחם יבש אשר הורטב במים ונסחט, עגבניות, מלפפונים, שמן זית וחומץ על מנת להכין את הסלט. לעיתים הסלט כולל גם גבינת מוצרלה, חסה, זיתים, צלפים, סלרי, אנצ'ובי, גזרים, בצל אדום, טונה, פטרוזיליה, ומנטה.

== ראו גם ==

* פטוש
* לחם אבוד
* רוטב לחם

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mako.co.il/food-recipes/recipes_column-salads/Recipe-be1b1b90bd8cc11006.htm מתכון] באתר mako
* [https://web.archive.org/web/20111109062057/http://www.foodis.co.il/recipes.asp?sec=6&featid=351 מתכון] של גיל חובב
* [http://zetaim.com/archives/2010/panzanella מתכון]
* 

קטגוריה:סלטים
קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:מאכלי לחם
ג'ורג' סמית'

ג'ורג' אלווד סמית (באנגלית: George Elwood Smith; נולד ב-10 במאי 1930) הוא פיזיקאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לפיזיקה לשנת 2009 על פיתוח ה-CCD וזוכה פרס המלכה אליזבת להנדסה לשנת 2017.

סמית' נולד בווייט פליינס שבניו יורק. את שירותו הצבאי עשה בצי האמריקאי. את התואר הראשון הוא קיבל בשנת 1955 מאוניברסיטת פנסילבניה ואת הדוקטורט קיבל בשנת 1959 מאוניברסיטת שיקגו. משנת 1959 ועד פרישתו בשנת 1986 עבד במעבדות בל בניו ג'רזי, שם הוא עמד בראש המחקר של התקני לייזר מוליכים למחצה.
במהלך הקריירה שלו הגה פטנטים רבים, הבולט בהם הוא התקן ה-VLSI.
בשנת 1969 הגה ביחד עם וילארד בויל את ה-CCD, הם זכו על המצאה זו בפרס נובל לפיזיקה לשנת 2009.

כיום הוא מתגורר עם אשתו ג'נט בניו ג'רזי.

==ראו גם==
* וילארד בויל

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס צ'ארלס סטארק דרייפר
קטגוריה:סגל מעבדות בל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פנסילבניה
קטגוריה:זוכי פרס המלכה אליזבת להנדסה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1930
מרים (בת אגריפס הראשון)

מרים (נולדה בשנת 34) הייתה נסיכה יהודיה משושלת בית הורדוס.

היא נולדה בפרובינקיה יהודה לאגריפס הראשון, שהוכתר מאוחר יותר למלכה האחרון של יהודה, ואשתו קיפרוס (בת פצאל בן פצאל, אחי הורדוס, ושלומציון בת הורדוס ומרים החשמונאית). אחותם של אגריפס השני, דרוסוס (נפטר כשהיה ילד), ברניקי ודרוסילה.

אביה, אגריפס המלך, אירס אותה ליוליוס ארכלאוס בן חלקיה (אולי חלקיה, מפקד הצבא וחברו של אגריפס), אך נפטר לפני שהגיעה לפרקה, כשמרים הייתה בת 10 בלבד.
עם הישמע על מותו הפתאומי של אביהן, שימשו מרים ואחיותיה מטרה קלה לשמחתם של היוונים תושבי קיסריה וסבסטיה לאידם של היהודים על מות מלכם: "והחיילים שנזדמנו (לשם) אותה שעה, ורבים היו, הלכו אל בית (אגריפס) וחטפו את האנדרטות של בנות המלך והביאו אותן מתוך הסכמה כללית לבתי-זונות והעמידו אותן על הגגות, ונהגו בהן מנהג של ביזיון כמה שיכלו, ועשו מעשים מכוערים משאפשר לספרם".

המלך אגריפס השני, אחיה הגדול של מרים, השיא אותה מאוחר יותר לארוסה. מארכלאוס נולדה לה בת, ברניקי.

מאוחר יותר עזבה מרים את בעלה "ונישאה לדמטריוס, שעל-פי ייחוסו ועל-פי עושרו היה ראש וראשון בקרב יהודי אלכסנדריה", בעל משרת האלאבארכוס. מדמטריוס נולד לה בן, אגריפינוס.

נישואיה לארכלאוס ודמטריוס הם שניים מתוך שלושה מקרים בלבד, בהם בת לשושלת ההרודיאנית נישאה לאיש שאינו ידוע כמלך, כנסיך, או כבן משפחת הורדוס בעצמו (המקרה השלישי הוא נישואיה של אחותה ברניקי למרקוס יוליוס אלכסנדר).

==הערות שוליים==

קטגוריה:בית הורדוס
קטגוריה:נסיכות
קטגוריה:ילידי 34
אנפרז

אנפרז (בגעז: አንፍረዝ) גם אמפרז (አምፍረዝ) הוא מחוז היסטורי בצפון אתיופיה לחופו הצפון-מערבי של אגם טאנה. המחוז גובל בדמביה בצפונו ובפוגרה בדרומו וכיום נכלל בתוך נפת גונדר רבתי.

לפנים יושב אנפרז בידי ביתא ישראל והיה לחלק משטחי גדעון. במאה ה-14 תחת הקיסר עמדה ציון הראשון ניהלו האתיופים מערכה צבאית כנגד יהודי המקום והאזור סופח לאתיופיה והחלו לפעול בו מרכזי מיסיון. במאה ה-16 האזור היה לאחד המקומות המעטים שצבא גארן לא הגיע אליהם, כך שהכנסיות והמנזרים במקום נשארו בשלמותם. במחצית השנייה של המאה ה-16 בשלטונו של הקיסר מינאס נבחר המקום למעון החורף של הקיסר. בנו של מינאס, הקיסר סרצה דנגל הקים באזור את גוזרה ששימשה כבירת האימפריה עד לשנת 1589. 

בתחילת המאה ה-17 שימשה דברסן שבמחוז כמקום מושבו של הפטריארך הישועי. ב-1708 הוכתר במקום טאוופלוס לקיסר. במאה ה-19 עם העברת מרכז האימפריה לאדיס אבבה איבד האזור ממעמדו.

באזור עברה דרך מסחר חשובה שקישרה את האזורים דרומית לאגם טאנה לנמלי הים האדום, דבר שהעלה את חשיבותו. כיום עובר באזור הכביש המחבר את הערים בהר דר וגונדר.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Sevir Cherntsov & BaVerle Berry, "Ǝnfraz" in Siegbert Uhlig (Editor), Encyclopaedia Aethiopica: D-Ha, Harrassowitz, 2005, , p. 301-302
* James Arthur Quirin, The Evolution of the Ethiopian Jews: A History of the Beta Israel (Falasha) to I920, University of Pennsylvania Press, 1992, 
</div>

קטגוריה:אמהרה
קטגוריה:אתיופיה: מחוזות היסטוריים
קטגוריה:אגם טאנה
Papi chulo... (te traigo el mmmm...)

Papi chulo... (te traigo el mmmm...) הוא שיר משנת 2003 של זמרת הראפ והרגאטון הפנמית לורנה (Lorna). השיר יצא כסינגל הבכורה שלה בקיץ 2003, זכה להצלחה גדולה במדינות רבות ודורג בין היתר בחמישייה הראשונה במצעדי צרפת, הולנד, בלגיה ואיטליה.

בפזמונו נשמעות ברקע גניחות מיניות. הווידאו-קליפ מתרחש במועדון ריקודים ואף הוא בעל אופי מיני.

בצרפת הגיע הסינגל למקום ה-46 במצעד ב-20 ביולי 2003. בשבועות הבאים טיפס במהירות במעלה המצעד והגיע לעשירייה הראשונה שלושה שבועות לאחר מכן. לבסוף הגיע למקום הראשון במצעד, בו שהה במשך שבוע בודד, ובהמשך ירד למקומות נמוכים יותר, אך הצליח לשהות בעשירייה הראשונה במשך 14 שבועות, ובסך הכול שרד במצעד במשך 20 שבועות. הוא ירד מהמצעד לאחר שהיה במקום ה-25 בו, עת שיצא הסינגל הבא של הזמרת, שגם בו נכלל השיר (השיר הופיע בבי-סייד – שיר שני, משני, שמופיע על גבי תקליט שדרים – של הסינגל השני מאת לורנה, בשם "Papito ven a mí"). הסינגל מדורג כיום במקום ה-937 ברשימת הסינגלים המצליחים בכל הזמנים בצרפת. בבלגיה ובצרפת היה השיר לסינגל זהב.

לשיר הוקלטה גרסת כיסוי שמילותיה בשפת האורדו, אותה שר הזמר הפקיסטני יוניס ג'ני (Younis Jani).

באיטליה נעשה שימוש סאטירי נרחב בשיר עצמו ובכותרתו ביחס לפרשיות המין בהן מעורב ראש הממשלה האיטלקי סילביו ברלוסקוני: "פפי" (אבא) הוא אחד מכינויו של ברלוסקוני, כינוי שטבעה נעמי לטיציה, שעמה היה מעורב בפרשת מין. "צ'ולו", שמשמעו בספרדית "סרסור", נשמע גם כמו "ciùlo", עגה איטלקית ליחסי מין.
__NOTOC__
== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==
*[http://www.urbandictionary.com/define.php?term=papi+chulo Papi chulo], ערך באתר Urban Dictionary

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2003
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-2003
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של SNEP
נקודת מבט (תוכנית טלוויזיה)

נקודת מבט (בערבית: نظره وكلمه) היא תוכנית טלוויזיה שבועית אשר משודרת בערוץ 33 בערבית. התוכנית עלתה לראשונה בחודש מאי 2011. מנחת התוכנית היא רובא ורור.
התוכנית היא תוכנית ראיונות שבה מרואיינים אנשים בעלי השפעה במגזר הערבי בישראל. כל תוכנית מדברת על נושא מרכזי כלשהו במגזר הערבי, מראה בעיות הקשורות בנושא ומציעה פתרונות להן.

התוכנית זוכה לפופולריות רבה במגזר הערבי והיא נחשבת לתוכנית הנצפית ביותר בערוץ 33.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.facebook.com/#!/rubawarwartv עמוד הפייסבוק של התוכנית]

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות ראיונות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:ערוץ 33: תוכניות וסדרות
קטגוריה:טלוויזיה בערבית בישראל