OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מקס הורקהיימר

מקס הורקהיימר (בגרמנית: Max Horkheimer; 14 בפברואר 1895 – 7 ביולי 1973) היה פילוסוף וסוציולוג יהודי-גרמני. נודע בעיקר כמייסד ואחת הדמויות המרכזיות של אסכולת פרנקפורט והתאוריה הביקורתית.

== קורות חייו ==
נולד למוריץ ובאבט לבית לאוכהיימר בפרבר של שטוטגרט. לאביו היה מפעל לטווית חוטים סינתטיים. בת-דודתו מצד אמו היא ילה לפמן, לימים סופרת ועיתונאית.
בשנת 1911, בתום כיתה י', עזב את הגימנסיה בשטוטגרט והחל הכשרה מקצועית במפעל של אביו. לאחר השתלמות בבריסל שב למפעל והפך לסגן המנכ"ל. בזכות תפקידו הצליח לדחות את גיוסו לצבא עד שנת 1917. בשנת 1919 השלים את לימודיו התיכוניים במינכן והחל בלימודים אקדמיים. בשנת 1922 סיים דוקטורט באוניברסיטת פרנקפורט אצל הפילוסוף והפסיכולוג הנס קורנליוס. בשנת 1926 נישא לרוזה לבית ריקר, ששימשה בעבר כמזכירה של אביו.

הוא היה מנהל המכון של פרנקפורט למחקר חברתי (1930 - 1958) ורקטור באוניברסיטת פרנקפורט (1953 - 1958).
נפטר בנירנברג ב-1973.

== ראו גם ==
* אלפרד שמידט (סטודנט)

== לקריאה נוספת ==
* ת.ו. אדורנו, מ. הורקהיימר, אסכולת פרנקפורט (מבחר), ספריית פועלים, 1993.
* מ. הורקהיימר, ליקוי מאורות התבונה (מאנגלית: אביעד שטיר; מבוא: צבי רוזן), הוצאת שלם, 2009.

==קישורים חיצוניים==

* משה צוקרמן, [https://web.archive.org/web/20160303203724/http://theory-and-criticism.vanleer.org.il/En/NetisUtils/srvrutil_getPDF.aspx/L3pLw/%2F%2F3-7.pdf אילולא הייתה מתחוללת ההשמדה הגדולה. על החיבור "היהודים ואירופה" מאת מקס הורקהיימר]. תיאוריה וביקורת 3, 1993. 
* אריק גלסנר, [http://arikglasner.wordpress.com/2010/10/29/%D7%A2%D7%9C-%D7%9C%D7%99%D7%A7%D7%95%D7%99-%D7%9E%D7%90%D7%95%D7%A8%D7%95%D7%AA-%D7%94%D7%AA%D7%91%D7%95%D7%A0%D7%94-%D7%A9%D7%9C-%D7%9E%D7%A7%D7%A1-%D7%94%D7%95%D7%A8%D7%A7%D7%94%D7%99%D7%99/ כמה שווה קילו תבונה] - בעניין "ליקוי מאורות התבונה", אודיסאה.
* 
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מינכן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גתה בפרנקפורט
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:סוציולוגים יהודים גרמנים
קטגוריה:סוציולוגים יהודים
קטגוריה:פילוסופים גרמנים
קטגוריה:פילוסופים יהודים
קטגוריה:פליטי רדיפות הנאצים
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-20
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גתה בפרנקפורט
קטגוריה:אסכולת פרנקפורט
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1895
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1973
נקודת הבזק

נקודת הבזק בכימיה היא הטמפרטורה הנמוכה ביותר שבה נוזל הופך לאדים, ויוצר תערובת דליקה עם האוויר.

על מנת להצית חומר הנמצא בנקודת ההבזק יש צורך במקור הצתה, וזאת בניגוד ל"נקודת ההתלקחות" המתארת את הטמפרטורה שבה חומר נדלק מעצמו ללא מקור הצתה חיצוני.

"נקודת בעירה" מתארת את הטמפרטורה שבה החומר ממשיך לבעור גם לאחר סילוק מקור ההצתה והיא גבוהה מעט מנקודת ההבזק.

בדרך כלל משתמשים במונח נקודת הבזק על מנת לתאר את תכונותיהם של דלקים נוזליים. השימוש במונח נוגע הן לדלקים מתלקחים והן לדלקים בוערים.

קיימות מספר הגדרות בינלאומיות להבחנה בין הסוגים השונים של הדלקים, אולם מקובל כי נוזלים שבהם נקודת ההבזק נמוכה מ-43° צלזיוס נחשבים למתלקחים, ואלה שבהם נקודת ההבזק גבוהה יותר נחשבים כבוערים.

==מנגנון==
לכל נוזל קיים "לחץ אדים" משלו התלוי בטמפרטורה. ככל שהטמפרטורה עולה כך עולה גם לחץ האדים - וכתוצאה מכך גם ריכוז אדי הנוזל הדליק באוויר. לכל נוזל דליק קיים ריכוז שונה של אדים באוויר אשר יאפשר בעירה רציפה ולפיכך נקודת ההבזק היא הטמפרטורה הנמוכה ביותר שבה יהיו מספיק אדים של נוזל דליק באוויר הניתן להצתה.

==מדידה==
ישנן שתי דרכים עיקריות למדידת נקודת ההבזק:
# מערכת פתוחה – בשיטה זו מוכנסת דגימת נוזל ומד טמפרטורה לכלי אשר מעל פיתחו מותקן מקור הצתה. הנוזל מתחמם ומקור ההצתה מייצר הצתה במרווחים קבועים, עד ליצירת ההבזק אשר בו נמדדת הטמפרטורה של הנוזל שבכלי.
# מערכת סגורה – בנויה בדומה למערכת הפתוחה אלה שבמקרה זה נאטם פתח היציאה של האדים מעל פני הנוזל.

תוצאות המדידה במערכת סגורה נמוכות יותר ב-5–10 מעלות צלזיוס מאלה שנמדדו במערכת פתוחה.

כיוון שקביעת נקודת ההבזק היא בעיקרה תוצאה של מדידות וניסויים ולא תוצאה של חישוב פיזיקלי תאורטי, הרי שתוצאות של מדידות בכלים שונים ובתנאים שונים יכולות להיות שונות אלה מאלה. על מנת ליצור אחידות במדידות ובתוצאותיהן, נקבעו תקנים בינלאומיים המסדירים את הכללים והתנאים שבהם יבוצעו המדידות.

==דוגמאות==
{| class="wikitable"
|-
! דלק
! נקודת הבזק
! נקודת התלקחות
|-
|אתנול
|12.8°C (55°F)
|365°C (689°F)
|-
|בנזין 
| >-43°C (-45.4°F)
|246°C (475°F)
|-
|סולר
|>62°C (143°F)
|210°C (410°F)
|-
|דלק סילוני
|>60°C (140°F)
|210°C (410°F)
|-
|נפט
|>38°C–72°C (100°F–162°F)
|220°C (428°F)
|-
|שמן צמחי (קנולה)
|327°C (620°F)
|
|-
|ביו דיזל
|>130°C (266°F)
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תרמודינמיקה
קטגוריה:טמפרטורה
אברהם תהומי

אברהם תהומי (1903–1990) היה מפקד בארגון ההגנה וממקימי האצ"ל.

== חייו ==
נולד בשם אברהם זילברג ליפה בת משה פייבישנקו ולזאב זילברג באודסה בשנת 1903.

בתחילת שנת 1923 נשלח עם קבוצת צעירים מטעם "החלוץ" לאיסטנבול ומשם עלה לארץ ישראל.
החל בעבודה כחלוץ ועסק בסלילת כבישים. הצטרף לארגון "ההגנה", והיה ממפקדי ההגנה בירושלים. היסטוריונים הסיקו שהוא זה שירה למוות, בשליחות ההגנה, ב-30 ביוני 1924, ביעקב ישראל דה האן, יהודי הולנדי, עורך דין במקצועו, שהצטרף לעדה החרדית, ונחשב לאויב מר של התנועה הציונית. תהומי עצמו הודה עשרות שנים לאחר הרצח שהיה מעורב ברציחת דה האן אך סירב לאשר את הטענה שהיה זה שירה את הכדורים. לדבריו, המשימה הוטלה עליו על ידי זכריה אוריאלי, מבכירי ההגנה בירושלים, שיישם את הוראתו של יצחק בן-צבי, יושב ראש הוועד הלאומי.

תהומי ופקודו אברהם גיורא קריצ'בסקי נשלחו לקורס מדריכים ארצי, קורס "איטליה 22", שהתקיים על הר הכרמל באוגוסט 1925 ונמשך 14 שבועות. היה זה קורס המפקדים הארצי היחידי שקיימה ההגנה בשנות העשרים. "הקבוצה הירושלמית" ובראשם אברהם תהומי ואברהם קריצ'בסקי הצטיינו באימונים ובליכוד הפנימי ביניהם. בשנת 1925 מונה לסגן מפקד מחוז ירושלים של ההגנה ולאחר מכן למפקד המחוז. היה אקטיביסט בדעותיו וחלק על העמדה הפסיבית, לדעתו, של ההגנה במאורעות תרפ"ט. תהומי נחשד בקשרים עם התנועה הרוויזיוניסטית ובכוונות להשתלט על ההגנה. תהומי זכה ליוקרה רבה בקרב מפקדי ההגנה בירושלים ועל-כן לא היה קל לראשי ההסתדרות להחליפו.

באביב 1931 יצא תהומי לארצות הברית לעסקים פרטיים. בהגיעו לפיראוס ביטל הקונסול האמריקאי את האשרה שלו מסיבות רפואיות. תהומי חזר לארץ ישראל וביקש לשוב לתפקיד מפקד מחוז ירושלים, אך בהיעדרו נתמנה מפקד חדש, אברהם איכר. הסירוב להחזיר את תהומי לתפקידו גרם לתסיסה בקרב מפקדי ההגנה במחוז, והם פרשו יחד איתו והקימו באפריל 1931 את ארגון ב'. בין הפורשים היה פקודו אברהם גיורא קריצ'בסקי ושלום חיים הלוי.

בשנת 1937, בניסיון לאחד את שני הארגונים, חזר להגנה, אך משציפיותיו מהאיחוד לא נתממשו פרש שוב מן ההגנה. מאותו חלק מארגון ב' שלא חזר ל"הגנה" קם ארגון האצ"ל.

בשנת 1945 עקר לארצות הברית עם רעייתו ויקי לבית מוסיוף. השניים עסקו בסחר בינלאומי באבנים יקרות. ב-1968 שבו לישראל והקימו במזרח ירושלים מפעל לליטוש של יהלומים מלאכותיים ששווקו במזרח הרחוק. תהומי נקלע לקשיים, קיבל הלוואה מהבנק לפתוח התעשייה בישראל והתקשה לפרוע אותה. הוא נטש את המפעל וברח עם משפחתו להונג-קונג, שם חי עד לפטירתו בשנת 1990.

==לקריאה נוספת==
* שלמה נקדימון ושאול מייזליש, דה האן - הרצח הפוליטי הראשון בארץ ישראל, הוצאת מודן, 1985.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* שלמה נקדימון, [https://rotter.net/forum/gil/5522.shtml#81 שני ראיונות עם אברהם תהומי], סריקת עיתון מראיונות שנערכו עם תהומי בביתו בהונג-קונג בין 1983–1984
* [http://www.daat.ac.il/EPUB/books/aduma.pdf "האצ"ל בחיפה האדומה" ]יהודה לפידות, תשס"ו, 2006
* 
*[https://il.bidspirit.com/ui/lotPage/source/catalog/auction/6744/lot/134155/תעלומת-רצח-ד-ר-יעקב-ישראל-דהאן?lang=he מכתבי תהומי], King David Auctions באתר בידספיריט

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:מפקדי האצ"ל
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מתנקשים פוליטיים אנשי היישוב
קטגוריה:יורדים מארץ ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990
כוח סוס

כוח סוס (כ"ס) הוא יחידת הספק לא תקנית. הספק של כוח סוס אחד מוגדר כהספק של הרמת כ-75 ק"ג לגובה מטר אחד בשנייה אחת. דוגמה: מנוע שיש לו הספק של 100 כוחות סוס מסוגל להרים 750 ק"ג לגובה 10 מטר בשנייה אחת. לפי הגדרה זו כוח סוס שווה ערך לכ-736 ואט (כוח סוס מטרי). הגדרה נוספת קיימת היא שכוח סוס הוא שווה ערך ל-746 ואט, שהם 33,000 ליברות-רגל לדקה (כוח סוס אימפריאלי). תומאס סייוורי, מחלוצי המפתחים והממציאים של מנוע הקיטור, היה הראשון שהשווה את ההספק של מנוע לעבודתו של סוס.

כוח סוס איננה יחידת מידה מטרית, והיא איננה חלק ממערכת היחידות הבינלאומית (SI). כוח סוס הוא מושג מיושן, אם כי בהקשרים מסוימים השימוש בו עדיין נרחב. המושג לא מצוי בשימוש בשיח המדעי, הן בשל היעדר הגדרה תקנית ומקובלת, הן בשל חוסר הנוחות הנובעת מהיעדר קשר בינה לבין מערכת ה-SI, והן בשל קיומה של יחידת המידה התקנית ואט. עם זאת, יחידת המידה עדיין נמצאת בשימוש נרחב למטרות מדידת הספק של מנועים בתעשיות הרכב, הרכבות וכלי התעופה וכן להגדרת הספק במזגנים ויחידות קירור.

המונח כוח סוס בלימה (Break Horse-Power או בקיצור BHP) מציין את ההספק הנמסר על ידי המנוע לצרכן (מכונה, גלגלי מכונית, אלטרנטור וכו') ונמדד על ידי דינמומטר.

קיימת גם יחידת הספק דומה בשם "כוח סוס מטרי" (PS). כוח סוס מטרי אחד שווה ל-0.99 כוח סוס ו-0.74 קילוואט.

==ראו גם==
* יחידות מידה למסה ומשקל
* יחידות מידה לאורך

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://www.jeepolog.com/296.html הקשר בין הספק ליחס דחיסה במנועים]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות מידה: הספק
נחושה

נחושה הוא יישוב קהילתי דתי במועצה אזורית מטה יהודה. היישוב נמצא כחמישה ק"מ צפונית מזרחית לבית גוברין שליד עמק האלה וכשמונה ק"מ דרומית לבית שמש.

==שם היישוב==
מקור השם "נחושה" בפסוק: . ייתכן ששמו בעקבות עיר נחש, הנזכרת בנחלת שבטי יהודה (). השם ניתן בהשראת הכפר הערבי הקטן דיר נעחש (דיר נאחש)<ref></ref> שאת שרידיו ניתן לראות ביער מראשה הסמוך.

==היסטוריה==
נחושה נוסדה בספטמבר 1955 כהיאחזות נח"ל על ידי גרעין של הנוער העובד הדתי. בדצמבר 1955 תואר המקום:

ב-18 בנובמבר 1957 (כ"ד מרחשון תשי"ח) אוזרחה ההיאחזות והפכה למושב שיתופי. בעת ההיאחזות נאמר על מתיישביה:

ביולי 1960 צורף המושב למועצה אזורית האלה. ההתיישבות האזרחית בנחושה לא צלחה וגם ליווי מצד אנשי משואות יצחק לא הועיל, ואנשי המקום נטשו אותו. קרקעות המקום בהיקף של כ-7,000 דונם הוחזקו כפיקדון על ידי אנשי משואות יצחק. ניסיון להפעיל במקום חווה לגידול בקר לא הצליח, ורעיון שהועלה בשנת 1964 להקים במקום חוות בוקרים של עולים מארגנטינה לא יצא אל הפועל.

בשנת 1981 הוקמה נחושה מחדש כמושב עובדים של ארגון המושבים של הפועל המזרחי שכלל 30 נחלות. בשנת 1994 אושרה הפיכת המושב ליישוב קהילתי המכיל 200 מגרשים למגורים לצד 50 נחלות חקלאיות. היישוב החל בקליטת משפחות באתר מגורונים זמני והנחלות החקלאיות הפנויות הוקצו בתחילת שנות ה-2000. בשנת 2007 החלה החטיבה להתיישבות בשיווק המגרשים למגורים והבתים התאכלסו בשנים 2012-2011.

בנחושה גרות כ-300 משפחות דתיות לאומיות. במקום בית ספר אזורי ממלכתי דתי (בית ספר יסודי בשם "האלה").

==ארכאולוגיה ==
בשנת 2004 נערכה חפירה ארכאולוגית בנחושה על ידי רונה אביסר מטעם המחלקה ללימודי ארץ ישראל וארכאולוגיה באוניברסיטת בר-אילן.<ref></ref> בחפירה נחשפו כ-30 כניסות למערות חצובות, 10 מערות פעמון עם קירות מטויחים, קברים חצובים עם כוכים, קולומבריום, מתקנים חקלאיים שהוסבו בחלקם לערכת מסתור תת-קרקעית ואורווה. שברי חרס באתר מתוארכים לתקופת החשמונאים, התקופות הרומית והביזנטית ומעטים מאוד מתקופת ימי הביניים. <ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1955
קטגוריה:חבל עדולם
תיארוך באמצעות טבעות עצים

טבעות עצים
טבעות גדילה על חתך אופקי של [[עץ, שניזוק מפגעי מזג האוויר. העץ נכרת בסביבות שנת 1111 לספירה לשם בניית בתי הפואבלו בפארק הלאומי ההיסטורי של תרבות צ'אקו.]]
ה[[דקליים נחשבים דמוי עץ, אין להם טבעות גדילה. כפי שניתן לראות בחתך גזע של תמר מצוי]] 
תיארוך באמצעות טבעות עצים (בלועזית: דֶּנְדְּרוֹכְּרוֹנוֹלוֹגְיָה. במינוח האקדמיה: גִּילָאוּת הָעֵץ) הוא שיטת תיארוך המבוססת על מדידות עוביין של טבעות עצים שנתיות.

טבעות עצים נוצרות מדי שנה, אך עוביין מושפע מכמות המשקעים ומתנאים סביבתיים נוספים אליהם חשוף העץ. על פי סדר הטבעות והדגם שהן מתוות ברצף מסוים ניתן ליצור מתאם של טבעות עצים בין עצים שהתקיימו בתקופה חופפת כלשהי. שימוש בגזעי עצים שהתקיימו ביניהם חפיפות היוצרים יחד רצף ארוך בזמן מאפשר קביעת גיל של ממצאי עץ בחפירות. ניתן אף למשוך את הרצף הדנדרוכרונולוגי אל מעבר לזמן חייהם של עצים רצנטיים על ידי מציאת חפיפות בין ממצאי עץ מתוארכים. רצפים כאלה נערכו על ידי מעבדות שונות ברחבי העולם על טבעות עצים של עצים מאריכי ימים. בישראל שימשו לכך עצי ערער אדום (Juniperus phoenicea) המצויים במקומות מסוימים בנגב.

הדנדרוכרונולוגיה פותחה בארצות הברית על ידי אנדרו אליקוט דאגלס (Andrew Ellicott Douglass) בסוף המאה ה-19 על סמך טבעות עצים של "אורן האצטרובל הזיפני", המצוי בפסגות הגבוהות של ההרים הלבנים שבדרום קליפורניה. במין זה קיימים עצים שגילם מגיע ל־4,000 שנים ויותר והעץ הזקן ביותר בהם והזקן ביותר בעולם הוא בן כ־4,700 שנים ונקרא "מתושלח", ועל ידי מתאם בינם לבין עצים מתים, שרבים מהם מצויים באזור, ניתן היה לבנות כרונולוגיית על המגיעה עד יותר מ-8,000 שנה אחורה. באירופה נבנתה כרונולוגיה דומה על בסיס טבעות עצים של עצי אלון מגרמניה ומאירלנד. אלו אמנם מאריכי חיים פחות מהאורנים של דרום-מערב ארצות הברית, אולם, בכל זאת ניתן היה לבנות על פיהם כרונולוגיית על שהגיעה בשלב הראשון עד יותר מ־7,000 שנה אחורה, ובהמשך עד 10,000 שנה אחורה<ref></ref>.

==לקריאה נוספת==
* לב-ידון, ש. (1987). [https://www.jstor.org/stable/23373157 דנדרוכרונולוגיה ושטחי מחקר נלווים — תמונת מצב]. מתקופת האבן, כ', 7-25. 

==ראו גם==
* מדידה וציון של זמן
* פלסטוכרון
* ליבת קרח

==קישורים חיצוניים==

* שי שמש, [https://lbscience.org/2018/07/15/8756/ סדרת הזמן העמוק: דנדרוכרונולוגיה], באתר מדע גדול, בקטנה, 15 ביולי 2018
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:התמחויות בארכאולוגיה
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
קטגוריה:שיטות תיארוך
קטגוריה:ארכאובוטניקה
טיפולוגיה (ארכאולוגיה)

טיפולוגיה היא שיטה מקובלת למיון, לסיווג ולתיארוך של ממצאים ארכאולוגיים, הן כאלו שהתגלו בחפירות מסודרות והן ממצאים ארכאולוגיים אקראיים. פירושו של המונח הוא תורת המיון על פי טיפוס הממצא ותיארוכו היחסי (מוקדם או מאוחר יותר מממצאים אחרים).

בשיטה זו מפרידים בשלב ראשון של המיון בין קבוצות ממצאים שונות על פי מכנה משותף רחב. לדוגמה, מפרידים בין קערות חרס וקנקני חרס, או בין קערות זכוכית וקערות חרס. לאחר מכן ניתן לחלק כל קבוצה לתת-קבוצות. לדוגמה, קערות קטנות, בינוניות, או גדולות. דוגמה אחרת הממחישה את האפשרויות הרבות למיון פרטני היא חלוקה של קערות בעלות בסיס (או ידית, או שפה) נמוך, גבוה, רחב, צר, וכדומה. דוגמה נוספת ונפוצה למיון חפצים היא על פי שימושם, לדוגמה, קערות לעיבוד מזון, קערות להכנת מזון, קערות להגשת סוגים שונים של מזון, וכך הלאה. באופן זה ניתן להגיע עד לאב הטיפוס של ממצא מסוים. 

התיארוך עצמו של הממצא הוא יחסי, בדרך כלל, ומתבצע על פי הנחות הגיוניות. כך, לדוגמה, ככל שהממצא מורכב ומשוכלל יותר, כך סביר להניח שמקורו בתקופה מאוחרת יותר, ומאידך, ככל שהממצא פשוט יותר ומורכב פחות, כך הוא מתוארך כקדום יותר. 

הטיפולוגיה בוצעה לראשונה באמצע המאה ה-19 על ידי הארכאולוג הדני כריסטיאן יורגנסן תומסן (Thomsen). כבר אז נקבעה אופציית ההפרדה בין האיסוף להפקת המידע, שכן תומסן עצמו לא עסק בחפירות ארכאולוגיות, אלא בסידורם ומיונם במוזיאון בקופנהגן. בהיותו נומיסמט (חוקר מטבעות) בעל תפיסה נומיסמטית-כרונולוגית, השליך את תפיסתו זו על הממצאים: ראשית השתמשו באבן, אחריה בברונזה, אחר כך בברזל, וכן הלאה. הבסיס לפעולתו היא ההנחה שדברים מתפתחים בדרך אבולוציונית, מהפשוט למורכב.

קיים תיארוך ישיר (של החפץ עצמו) ותיארוך עקיף (על פי השלכה מחפץ שכבר תוארך). בנוסף, קיים תיארוך יחסי (הקובע מוקדם ומאוחר בקבוצה של חפצים) ותיארוך מוחלט (הקובע את תיארוכו המדויק והמוחלט של הממצא).

קביעת מוקדם ומאוחר על פי הטיפולוגיה, במנותק מן הסטרטיגרפיה נקראת גם סריאציה. בבסיסה עומדת ההנחה שחפצים הקרובים זה לזה בזמן יהיו גם דומים בצורתם (מכוניות, לדוגמה), שכן בפרקי זמן קצרים ההשתנות הטיפולוגית נמוכה; ממצאים הדומים ביותר זה לזה יהיו גם הקרובים ביותר בזמן.

קטגוריה:מונחים בחפירה ארכאולוגית
קטגוריה:שיטות תיארוך
צ'ארלס אדוארד סטיוארט

דיוקן של צ'ארלס אדוארד סטיוארט ב[[טירת אדינבורו.]]
צ'ארלס אדוארד סטיוארט (באנגלית: Charles Edward Stuart; 31 בדצמבר 1720 – 31 בינואר 1788), היה הטוען לכתר של בריטניה ואירלנד, וכונה "הנסיך היפה צ'ארלי" (Bonnie Prince Charlie) בשל יפי תארו.

==ביוגרפיה==
צ'ארלס היה בנו של ג'יימס פרנסיס אדוארד סטיוארט, "הטוען לכתר הזקן", שהיה בנו של ג'יימס השני, מלך אנגליה שהודח מכס המלוכה האנגלי בזמן "המהפכה המהוללת" ב-1688. אמו הייתה פולנייה בשם מריה קלמנטינה סובייסקה. לאחר מות אביו התכנה צ'ארלס בתואר "המלך צ'ארלס השלישי" ובאנגליה כונה "הטוען לכתר הצעיר".

צ'ארלס נולד ברומא וגודל שם על ברכי הנצרות הקתולית, כשאביו עשה מאמצים להשיב את כתר אנגליה למשפחת סטיוארט. המורה שלימד אותו באותן שנים היה הסופר הסקוטי אנדרו מייקל רמזי.

ב-1743 נלחם צ'ארלס בקרב דטינגן, שם לחמו כוחות צרפתים וגרמנים כנגד כוחות אנגלים תחת ג'ורג' השני, מלך בריטניה, כחלק מסכסוך אירופי ארוך שכונה "מלחמת הירושה האוסטרית". שנתיים אחר כך ניסה לפלוש לאנגליה, בשמו של אביו. ניסיונותיו לעלות על הכס הבריטי היו חלק ממרידות היעקוביטים.

הוא יצא מהעיר נאנט בצרפת, כשהוא נעזר בכוחות צרפתיים, ונחת באיים ההברידיים ב-23 ביולי 1745. כקתולי, צ'ארלס סמך על תמיכת אנשי שבטי הרמה הסקוטית. הוא אסף מספיק כוחות שאפשרו לו להגיע לאדינבורו, אשר נכנעה לו במהרה. בספטמבר הצליח להביס כוחות שהיו נאמנים למלך ג'ורג' בקרב פרסטונפנס , ובנובמבר חצה את הגבול לאנגליה בראש 6,500 חיילים. הוא כבש את דרבי ואת מנצ'סטר, והדרך ללונדון הייתה פתוחה בפניו. ואולם הוא נוכח שלא יוכל לקבל עזרה ולהמשיך בתנופה, שכן נמלי הים היו בשליטת בית הנובר, וכך נמנע ממנו לקבל סיוע צרפתי, כנגד לוחמים פרוטסטנטים שהגיעו מהולנד וגרמניה והתנדבו לטובת בית הנובר. אז הוא החליט לסגת. בקרב פאלקירק , עוד ניצח כוחות בריטיים, אך במהרה מצא עצמו מכותר על ידי כוחות עדיפים תחת הדוכס מקמברלנד , בנו של המלך ג'ורג'. בקרב קלודן, ב-16 באפריל 1746 הושמדו מרבית כוחותיו, והוא נאלץ לנוס על נפשו כשהוא מחופש לאישה. מנוסה זו מתואת בשיר-עם הסקוטי - The Skye Boat Song .

המלטותו של צ'ארלי הפכה לאגדה. הוא הסתתר בבתים פרטיים, והוברח על ידי המורדת היפהפייה פלורה מקדונלד. במנוסתו, נאמר כי המציא את הליקר דרמבוי, שהוא תערובת של ויסקי סקוטי עם עשבי תיבול. בספטמבר 1746 הגיע לצרפת.

הניסיון הכושל לכבוש את המלוכה באנגליה מתואר בספרו של סיר וולטר סקוט 'וויברלי', שגם ראה בניסיון זה ניסיון גדול אחרון לביטוי השאיפות הפוליטיות והתרבות של ה'היילנדרס', וכתב את הספר כמין הספד לאנשי סקוטלנד הישנה והאותנטית.

את שארית ימיו בילה כשהוא שיכור והולל. אף על פי שנשא ב-1772 את הנסיכה לואיז מסטולברג גדרן, הידועה כרוזנת מאלבני, הנישואים היו כושלים ועקרים.

הוא מת ברומא ונקבר בבזיליקת פטרוס הקדוש בוותיקן. עם מות אחיו, הנרי בנדיקט סטיוארט, ב-1807 פסה תביעתה של שושלת סטיוארט לתואר מלך אנגליה.

לנסיך הייתה בת בלתי חוקית בשם שרלוט, מפילגשו Clementina Walkinshaw . צ'ארלס הכיר בה עוד בימי חייו, אך מכיוון שלא נישא לאימה, לא הכירו בה תומכי סטיוארט כטוענת חוקית לכתר. יש האומרים כי מבת זו ישנם עד היום צאצאים החיים בפולין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:אנגלים
צ'ארלס אדוארד
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1720
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1788
אלקטרוניקה תקבילית

אלקטרוניקה תקבילית ("אנלוגית") הוא תחום של תכנון מכשירים אלקטרוניים, העוסק במעגל חשמלי הפועל בזרמים ובמתחים נמוכים (בהשוואה למעגלי זרם חזק). השם "תקבילי" הוא תרגום מהותי של המונח "אנלוגי", שפירושו - "מקביל ל-" או "מייצג את-", המתייחס לעובדה שמתח או זרם אנלוגיים מייצגים מידע באופן רציף.

הזרמים האופייניים לרוב המעגלים התקביליים הם בין מיקרו-אמפר למילי-אמפר, והמתחים האופייניים הם מילי-וולטים בודדים עד מספר וולטים.

מעגלים אלקטרוניים אנלוגיים משמשים בתעשיית האלקטרוניקה, בעיקר כמעגלי הגברה, מעגלי קליטה ושידור (של גלים אלקטרומגנטיים), מעגלי משוב, ומעגלי חציצה (Buffers).
 
מעגלים אלקטרוניים אנלוגיים עושים שימוש ברצף של ערכי זרם ומתח לצורך מימוש המנגנונים השונים (ובעיקר העברת מידע), וזאת בניגוד למעגלים אלקטרוניים דיגיטליים, העושים שימוש בערכים בדידים של זרם ומתח, לצורך מימוש של פונקציות לוגיות.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מעגלים חשמליים
תורת הדגימה (עיבוד אותות)

200px
400px
400px

בתורת האינפורמציה, בעיבוד אותות ובמיוחד במערכות תקשורת, תורת הדגימה היא התחום המדעי העוסק במגבלות ודרישות ממערכות דגימה של אותות וסינתזה שלהם.

דגימה היא התהליך של הפיכת אות רציף (כפונקציה של הזמן או המרחב) לסדרת מספרים או אות בדיד הקיים רק בנקודות בדידות בזמן או במרחב.
המשפט המרכזי של תורת הדגימה - הוא משפט הדגימה של שנון - נייקוויסט שאומר שיש לדגום בתדר שהוא לפחות פי 2 מתדר השידור על מנת להימנע משגיאות.
ההסבר האינטואיטיבי למשפט הדגימה הוא כאשר דוגמים אות רציף אנו מכפילים את האות 
במסרק הלמים. כאשר עוברים למרחב התדר, ההכפלה הופכת לקונבולוציה של מסרק הלמים וספקטרום האות ולכן נקבל שכפול מחזורי של צורת הספקטרום של אות המידע כאשר מרכז הספקטרום יושב במכפלות תדר הדגימה. אם נוריד את תדר הדגימה מתחת לפעמיים התדר המקסימלי, השכפולים הללו יחפפו אחד את השני ובתהליך שחזור האות, בו מסננים רק את הספקטרום הבסיסי נקבלו מעוות. תופעה זו נקראת
"התחזות" או "קיפול תדרים" (Aliasing).

== מבוא ==
<math>x(t)\,</math> הוא אות רציף ומוגבל אנרגיה בתחום 
:<math>X(f)\ \stackrel{\mathrm{def}}{=}\ \int_{-\infty}^{\infty} x(t) \ e^{- i 2 \pi f t} \ dt. \ </math>
<math>X(f)\,</math> הוא התמרת פורייה של האות כאשר 
:<math>X(f) = 0 \quad </math> עבור <math>|{f}| > B\,</math>

<math>f_s\,</math> הוא תדר הדגימה ביחידות - דגימות לשנייה

:<math>f_s > 2 B,\,</math>

:<math>B < { f_s \over 2 }.\,</math>

פרק הזמן בין הדגימות: 

:<math>T\ \stackrel{\mathrm{def}}{=}\ \frac{1}{f_s},\,</math>

:<math>x(nT) \quad n\in\mathbb{Z}\,</math> (מספר שלם).

== יישומים ==
הדגימה היא אחד מהשלבים החשובים ביותר בעיבוד ספרתי של אותות. האותות בטבע הם לרוב רציפים או אנלוגים כגון אותות דיבור הנקלטים במיקרופון של טלפון סלולרי או האותות החשמלים הנפלטים ממוח האדם למשל בבדיקת EEG. לצורך עיבודם בצורה ספרתית על ידי מחשב או מעגל משולב ספרתי, יש צורך להפכם לסדרות מספרים או אותות ספרתיים ופעולה זו מבוצעת על ידי דגימת האותות.

==ראו גם==
* תדר נייקוויסט
* אות (תקשורת)
* עיבוד אותות ספרתי
* מסנן מתואם
* מסרק דיראק
* אלגוריתם גרצל
* קוונטיזציה
* הפרעה בין סימנים

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עיבוד אותות
קטגוריה:תורת האינפורמציה
חוק שאנון-הארטלי

בתורת האינפורמציה, חוק שאנון הוא משפט המגדיר את קיבול הערוץ של ערוץ תקשורת החשוף לרעש גאוסי, והוא נקרא על שם קלוד שאנון. קיבול ערוץ הוא קצב הנתונים המרבי שבו ניתן לשדר מידע באופן אמין. עבור המקרה הנפוץ של ערוץ שבו מתווסף רעש גאוסי קיים קשר בין קיבול הערוץ לבין רוחב הסרט בו נעשה שימוש ויחס האות לרעש בערוץ:
<math display="block">\, C = W \log_2(1+S/N)</math>
כאשר C קיבול הערוץ, W - רוחב הסרט ו-S/N יחס האות לרעש.

משמעות המשפט היא שקצב המידע (זאת אומרת הקצב לאחר קיזוז ביטי תיקון השגיאות) המרבי שניתן להשיג על ידי קידוד הולך וגדל ככל שרוחב הסרט בו ניתן להשתמש גדול יותר וככל שהספק הרעש הנלווה לערוץ קטן ביחס להספק האות המשודר. בקיום תקשורת בכל קצב מתחת לקצב זה ניתן להשיג הסתברות שגיאה קטנה כרצוננו על ידי קידוד חבילות מידע גדולות ודחיסתן.

חוק שאנון נובע ממשפט כללי יותר של שאנון המגדיר את קיבול הערוץ של ערוץ רועש כלשהו. משפט זה נחשב למשפט היסודי של תורת האינפורמציה. הוא הוכח על ידי שאנון בשנת 1948 והפתיע את קהילת הנדסת מערכות התקשורת. רק לאחר כ-50 שנות מחקר בתורת הקודים, התגלו קודים מעשיים המשיגים ביצועים הקרובים לקיבול הערוץ הגאוסי.

לחוק זה יש שימוש בתחומים פיזיקה ותקשורת מחשבים, כאשר הוא משמש לחישוב מקסימום המהירות של מעבר מידע או אנרגיה בתווך כלשהו תוך התחשבות בהפרעות (רעשים).

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:משפטים בסטטיסטיקה
קטגוריה:תורת האינפורמציה
DMT

ספקטרום של מודם ADSL.

Discrete Multitone Transmission (ראשי תיבות: DMT) שיטת אפנון המדמה מספר רב של משדרי ומקלטי QAM.
בניגוד ל-OFDM בה כל משדר מקבל את אותה כמות תעבורה, ב-DMT כל משדר מקבל כמות תעבורה ביחס לאיכות הערוץ עליו עובד משדר זה.
לשם יצירה של מספר רב של מקלטים/משדרים, משתמשים במקלט בהתמרת פורייה על ידי FFT ובמשדר בהתמרת פורייה הפוכה (IFFT).

התקן מחלק את האות על קו התקשורת באופן הבא:
* תדרים 0-4.312KHz: מאפשרים טלפוניה רגילה, כגון שיחות, משלוח פקס וכו'.
* תדרים 4.3-25KHz: תדרים שאינם נמצאים בשימוש.
* תדרים 25-138KHz: משמשים להעברת נתונים בערוץ "העולה" מהצומת
* תדרים 138-1100KHz: משמשים להעברת נתונים בערוץ "היורד" אל הצומת

תקן ה-DMT משמש את חברת בזק ב-ADSL ישראל, והוא מחלק את קו הטלפון ל-256 ערוצים, כשכל ערוץ בגודל של 4.312KHz. בעזרת התקן הנ"ל, מתאפשר ביצוע מספר פעולות בו זמנית על קו הטלפון, כגון ביצוע שיחות רגילות ושימוש באינטרנט. התקן מובנה בתוך המודם הביתי שניתן על ידי בזק.

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
ורד יריחו

וֶרֶד יְרִיחוֹ היא התנחלות ומושב חקלאי הסמוכה ליריחו שהוקמה בשנת 1980. היא נמנית עם יישובי המועצה האזורית מגילות שמצפון לים המלח. היישוב משתייך לתנועת האיחוד החקלאי. המושב ממוקם על גבעה הצופה אל מחנה הפליטים עקבת ג'אבר ויריחו. מטיילת המושב ניתן לראות את בניין הקזינו של יריחו שהיה בעבר פעיל ונסגר בשנת 2000, ואת אזור צפון ים המלח. מדרום למושב נמצא מבנה עתיק מתקופת הברזל המשויך לממלכת יהודה. מבין כל יישובי המועצה האזורית מגילות ים המלח, זהו היישוב היחידי שלא הוקם, תחילה, כהיאחזות נח"ל.

== היסטוריה ==
ההתנחלות הוקמה כתוצאה מפילוג הגרעין החילוני מהגרעין הדתי שבישוב מצפה יריחו שהוקם ב-1977, בעקבות החלטה של ועדת השרים להתיישבות לפתרון הסכסוך. הקמת היישוב החלה באפריל 1980. גרעין של האיחוד החקלאי עלה לקרקע בנובמבר 1980, אך התושבים החילוניים במצפה יריחו סירבו להצטרף אליו, בטענה שאינם רוצים להתיישב בבקעה אלא סמוך ליישוב הקיים, שהוא קרוב יותר לירושלים. טקס חנוכת היישוב נערך ב-30 בדצמבר 1980 בנוכחות שר החקלאות אריאל שרון.

באופן זמני נקרא המושב מצפה יריחו ב, ושמו הקבוע ורד יריחו ניתן לו על-פי הפסוק "כתמר התרוממתי בעין גדי, וכשתילי ורד ביריחו", מספר בן סירא.

מיומו הראשון סבל היישוב מקשיים כלכליים, המתיישבים מימנו מכיסם את הקמת הבתים והתשתית החקלאית, באמצעות האיחוד החקלאי. האינפלציה הגואה בישראל בשנים 1984 ו-1985 הביא להחרפת המשבר, וב-1986 נאלצו התושבים לנטוש את היישוב. לאחר שחברת מקורות ניתקה את המים ליישוב עקב חוב עבור תשלומי מים. בשנות ה-90, במסגרת הסדר חובות המושבים ובעקבות "חוק גל" נמחקו חובות המושב.

בעקבות הסכם עזה ויריחו תחילה במאי 1994, עברה העיר יריחו לידי הרשות הפלסטינית, כולל מחנה הפליטים עקבת ג'אבר הממוקם כ-500 מטר מצפון ליישוב. האזור זכה לשגשוג כלכלי, בעקבות התגברות התיירות באזור ורבים מהמתיישבים נטשו את החקלאות והקימו צימרים. ב-1998 הוקם הקזינו ביריחו בסמוך שמשך מאות מהמרים ישראלים כל יום. אנשי המושב אף הקימו עמדה להחלפת כספים סמוך לקזינו. בספטמבר 2000, פרצה האינתיפאדה השנייה שהביא להפסקת הפעלת הקזינו ולקריסת התיירות באזור ולקשיים כלכליים ביישוב ב-13 בנובמבר 2000 ירו אנשיו של תאופיק טיראווי על ורד יריחו מתוך בניין הקזינו. צה"ל הגיב בירי פגזי טנקים על הבניין, שנהרס חלקית. באפריל 2001, שופץ הקזינו במהירות והיה מוכן להפעלה מחדש, אך מאז כבר צה"ל החל לאסור על כניסת אזרחים ישראלים לשטחי A, ומאז הוא נותר נטוש.

בשנת 2009 החלה חברת הבנייה בנייני בר אמנה בהקמת הרחבה קהילתית במושב.

==אופי היישוב==
בתים בוורד יריחו
במושב מתגוררות כ-95 משפחות. באזור החדש - ההרחבה, נבנו בתים פרטיים על שטח של כחצי דונם. 

ביישוב קיימים צימרים, בריכה, מרכז הפעלה לילדים ולנוער, מעון וגן ילדים.

במקום פועלת תנועת הנוער העובד והלומד.

ילדי היישוב לומדים בבתי ספר יסודיים בקליה, בכפר אדומים ובמעלה אדומים ובחטיבות ביניים ותיכונים בירושלים, במעלה אדומים ובעין גדי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.dead-sea.org.il/?section=197 ורד יריחו], באתר מועצה אזורית מגילות ים המלח
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1979
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים באזור ים המלח
קטגוריה:יישובי האיחוד החקלאי
רובין קוק (סופר)

רובין קוק (באנגלית: Robin Cook; נולד ב-4 במאי 1940) הוא סופר אמריקאי הדן בספריו באתיקה של הטכנולוגיה.

== חייו ==
קוק נולד בניו יורק ושימש כרופא לפני שהפך לסופר.

בספריו, עוסק קוק בטכנולוגיה עתידנית. מוטיב שחוזר בספריו הוא שימוש בטכנולוגיה כזו על ידי אנשים תאבי בצע, ויוצא מהם מסר של אזהרה לגבי שימוש לרעה בביוטכנולוגיה וברפואה. ספרו הנודע עילפון חושים (Coma), שיצא לאור ב-1977, מתאר מציאות עתידנית קשה שבה גורמים לבני אדם להגיע למצב תרדמת על מנת שישמשו כבנק איברים להשתלות כאשר ינתקו אותם ממכונת ההנשמה. הספר הופק כסרט על ידי מייקל קרייטון כבמאי ותסריטאי. ספרים נוספים שלו הופקו כסרטים.

== מספריו ==
*Year of the Intern, 1972
*Coma, 1977
*Sphinx, 1979 על מה קורה למגלה קללת הפרעונים. עובד לסרט מתח. 
*Brain, 1981 (בעברית "מוח") על משמעות של חיבור מוח אנוש למערכות מחשב והיכולת להשתלט על המוח
*Fever, 1982
*Godplayer, 1983
*Mindbend, 1985
*Outbreak, 1987 (בעברית "התפרצות") על מגפה שפורצת והדרכים הברוטליות בהשמדת החולים - גם ספר זה עובד לסרט.
*Mortal Fear, 1988
*Mutation, 1989
*Harmful Intent, 1990
*Vital Signs, 1991
*Blind Sight, 1992
*Terminal, 1993 על הסכנה האתית של חברות התרופות - יצירת סרטן מלאכותי שיש לו פתרון יקר ותפור מראש
*Fatal Cure, 1993
*Contagion, 1995 על הסכנה בטרור ביולוגי
*Acceptable Risk, 1996 על חברה ביו טכנולוגית המפיקה חומר מכשפות ללא התחשבות בסיכון שבו. גם ספר זה עובד לסרט.
*Chromosome 6, 1997 על יצירת סופר גאון וחסר מצפון
*Invasion, 1997
*Toxin, 1998 על רשתות המזון המהיר ותעשיית הבשר
*Vector, 1999 על יצירת חיידקים רעילים למטרת טרור ונקמה
*Abduction, 2000
*Shock, 2001 על הניצול של הפריה מלאכותית
*Seizure, 2003
*Marker, 2005
*Crisis, 2006

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20070809141420/http://allreaders.com/Topics/Topic_5709.asp ביקורות על ספריו של קוק]
* [http://www.fantasticfiction.co.uk/c/robin-cook רובין קוק] באתר Fantastic Fiction
* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:עתידנים אמריקאים
קטגוריה:סופרי מתח ואימה אמריקאים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני אמריקאים
קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וסליאן
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
ריצ'רד באך

השחף כסמל לחרות וליכולת לראות אופקים חדשים
ריצ'רד דייוויד באך (באנגלית: Richard David Bach; נולד ב-23 ביוני 1936 באוק פארק, אילינוי) הוא סופר אמריקאי, שהתפרסם, בין השאר, בזכות ספרו "ג'ונתן ליווינגסטון השחף".

==ביוגרפיה==
באך היה טייס מילואים בחיל האוויר האמריקני. מרבית ספריו עוסקים בטיסה ובתעופה, למשל סיפוריו הקצרים הראשונים עסקו בטיסה, וחלק מספריו עוסקים בתעופה כמטפורה פילוסופית. ספריו נוגעים לעיתים קרובות גם בפילוסופיית עידן חדש. 

ספרו הרביעי, "ג'ונתן ליווינגסטון השחף" (1970), זכה להצלחה רבה יחסית לספריו האחרים. הספר מתאר שחף המנודה מעדתו בשל רצונו ליהנות ממעופו; לאורך הספר השחף מפתח יכולות גבוהות יותר ויותר בתעופה, ומנסה ללמד את השחפים האחרים לצאת לחופשי, לעוף גבוה ולראות למרחקים. בתחילה נדחה הספר על ידי מספר הוצאות ספרים, אך כשפורסם הפך לרב-מכר ושבר שיאי המכירות. בשנת 1972 לבדה נמכר הספר בכמיליון עותקים באנגלית. ב-1973 עובד הספר לסרט, עם פסקול שחיבר ניל דיימונד. 

גרסה חדשה של הספר, הכוללת פרק רביעי שמעולם לא פורסם לפני כן, יצאה לאור בארצות הברית ובעולם כולו בפברואר 2014. עד אז כלל הספר שלושה פרקים בלבד, ופרק רביעי זה שופך אור חדש על הסיפור כולו. 

ספרו השישי, "תעתועים: הרפתקאותיו של משיח בעל כורחו", מתאר מפגש דמיוני של באך עם טייס מטוס קל שמתפקד כמשיח, אך מואס בתפקידו ומעביר לבאך את הידע שצבר על ביצוע ניסים ועל אופנים שונים בהם ניתן להתבונן על המציאות.

ספרו השביעי, "גשר מעל ומעבר", מסופר בגוף ראשון ומתאר את מערכת היחסים של באך עם אשתו השנייה, לסלי פאריש, ואת מסעו בחיפוש אחר האהובה המושלמת. הוא מתאר כיצד פאריש הופכת לידידת נפש ומלמדת אותו להשתחרר מכל דעותיו הקודמות על מערכת יחסים, להסיר את השריון ולהתמסר לאהבה.

באך התגרש מאשתו הראשונה, בטי, ב-1970. אחד מששת ילדיו מנישואים אלה, ג'ונתן באך, פרסם ספר (Above the Clouds: A Reunion of Father and Son), אשר תיאר את ילדותו ללא אב.
ב-1977 נישא לשחקנית לסלי פאריש, אותה הכיר במהלך הסרטת הסרט "ג'ונתן ליווינגסטון השחף" בשנת 1973. באך חיבר שני ספרים המתארים אותה כידידת נפש, אהבת נצח ותאומה רוחנית שלו. השניים התגרשו ב-1997. 
באפריל 1999 נישא בשלישית, לסברינה נלסון-אלכסופולוס.

באך היה פעיל ברשת האינטרנט בתחילת שנות ה-90. עד אפריל 2004 הוא גם הפעיל אתר אינטרנט. בשנת 2012 בעודו מטיס מטוס דו-כנפי, התרסק מטוסו בקרבת איי סן חואן והוא נפצע באורח קשה ועבר שיקום ארוך.<ref></ref>

==מספריו==
*זר לקרקע (1963)
*דו כנפי (1966)
*אין דבר מקרי (1969)
*ג'ונתן ליווינגסטון השחף (1970) 
*מתת כנפיים (1974)
*אין מקום שהוא רחוק מדי (1976)
*תעתועים (1977)
*גשר מעל ומעבר (1984) 
*אחד (1988) 
*הבריחה אל הלא בטוח (1995)
*ספר עזר למשיח (2004)
*להפנט את מריה (2010)
* השחף - גרסה חדשה כולל הפרק הרביעי (2014)

מרבית ספריו תורגמו לעברית.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* ריצ'רד באך [http://richardbach.com/|האתר הרשמי]
* [http://www.youtube.com/user/richardbachdotcom/videos|richardbachdotcom ערוץ היוטיוב של ריצ'אד באך]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:טייסים אמריקאים
קטגוריה:ניצולי תקריות ואסונות תעופה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מדינת קליפורניה בלונג ביץ'
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936
המפלגה הוויגית

המפלגה הוויגית (באנגלית: Whig party) הייתה מפלגה בריטית, אשר במשך שנים רבות הייתה אחת משתי המפלגות העיקריות של הממלכה המאוחדת. המפלגה הוויגית תמכה בסחר חופשי, קדימות הפרלמנט על המלוכה, ביטול העבדות, הרחבת זכות הבחירה ומתן חופש דת לכנסייה הקתולית. המפלגה הוויגית נחשבת כמפלגה הליברלית הראשונה. 

==היסטוריה==
המונח "ויג" מקורו בימי הפולמוס באשר להדחתו מכס המלוכה של המלך ג'יימס השני בשנות השמונים של המאה ה-17. התומכים בהדחה כונו "ויגים" (כינוי גנאי שמשמעותו רועה בקר), והמתנגדים לה כונו "טורים" (כינוי גנאי שמשמעותו פורע חוק). שמות אלו, שהיו בתחילתם כינויי גנאי, דבקו במפלגות עם התגבשותן, ועם התגבשות המערכת הפרלמנטרית האנגלית, כפי שאנו מכירים אותה עד היום.

במשך שנים היו בפוליטיקה הבריטית שתי מפלגות העיקריות: המפלגה הוויגית והמפלגה הטורית. באופן כללי היו הטורים מזוהים עם בעלי האדמות ועם אנשי הכנסייה האנגליקנית, ואילו הוויגים היו מזוהים בתחילה עם האריסטוקרטיה ובשלב מאוחר יותר עם מעמד הסוחרים, התעשיינים והבורגנות. הן הטורים והן הוויגים היו מחנות פוליטיים יותר מאשר מפלגות כפי מובנן המודרני.

בתחילת עידן בית הנובר, היו הוויגים המפלגה הדומיננטית בשלטון, בשל הזיהוי בין הטורים ובין היעקוביטים (תומכי בית סטיוארט). בתקופה זו לא היה לטורים כח פוליטי של ממש. בתקופת מלכותו של המלך ג'ורג' השלישי חפץ המלך לשחרר עצמו מהשפעת אנשי הכוח הוויגים, ועודד יצירת מפלגה טורית חדשה, שהורכבה מוויגים מתונים כגון ויליאם פיט הבן. תמיכתם המסוכנת של הוויגים (בהנהגת צ'ארלס ג'יימס פוקס) במהפכה הצרפתית בשנותיה הראשונות (אם כי אף הם התפכחו כשהתברר מחיר הדמים שגבתה הגיליוטינה) ובחופש דת לקתולים, הביאה לכך שהם נותרו מחוץ למוקדי הכח בין 1783 ו-1830.

ב-1830 חזרו הוויגים לשלטון, וממשלו של לורד גריי השיג רפורמות חשובות - ראויות לציון חוק הרפורמה הפרלמנטרית מ-1832, וביטול העבדות במושבות בריטניה. הוויגים נותרו לרוב מפלגה שמרנית (כמוהם כטורים), והתנגדו לשינויים מבניים במערכת השלטונית הבריטית. בתקופה זו החל ההיסטוריון הוויגי הגדול תומאס בבינגטון מקאולי לכתוב היסטוריה של אנגליה, אשר שיקפה את נקודת הראות הוויגית, בה המאורעות מגיעים לשיא עם חקיקת חוק הרפורמה הפרלמנטרית. זה הוביל לעיוות בתפיסת בני הזמן ההוא את ההיסטוריה, שכן מקאולי ניסה להרכיב עקרונות של המאה ה-19 על המערכת המורכבת של הפוליטיקה של המאה ה-17.

המפלגה הליברלית (מונח זה נטבע לראשונה בשנת 1868, אך היה בשימוש כמה שנים לפני כן), קמה כקואליציה בין ויגים, טורים תומכי רוברט פיל ורדיקלים שמאליים. מפלגה זו, בראשות לורד פלמרסטון, הייתה בתחילה מורכבת מוויגים ברובה, אך במהלך כהונתו של ראש הממשלה ויליאם יוארט גלאדסטון, איבדו הוויגים מכוחם במפלגה. במהלך הוויכוח על השלטון העצמי באירלנד בשנת 1886 פרשו ויגים רבים ממפלגה זו והקימו את המפלגה ה"ליברל-יוניוניסטית" (יוניוניסטים הם מתנגדי השלטון העצמי באירלנד). עם הקמת אירלנד העצמאית בתחילת המאה ה-20 איבדה הוויגיות כל רלוונטיות, ומאז אין מפלגה שתומכיה רואים עצמם כ"וויגים".

==ראו גם==
* המפלגה הטורית

==קישורים חיצוניים==

* 

ויגית
קטגוריה:ליברליזם
קטגוריה:מפלגות ליברליות
פריה

פריה ושרשרת הבריסינגמן
פְרֵייַה (בנורדית עתיקה: Freyja) היא אלה מקבוצת הוואניר במיתולוגיה הנורדית שקשורה לפריון, אהבה, יופי ומיניות. היסוד ונדיום נקרא על שם ונדיס, שם נוסף של פריה. בשפות רבות, כגון אנגלית וגרמנית, שמו של היום השישי בשבוע נקרא על שמה של פריה או פריג.

==שם וזיהוי==
משמעות שמה היא גברת (במשמעות אצילית). כמו אלים אחרים מהמיתולוגיה ידועה פריה בשמות נוספים, ביניהם וַנַדיס (בת הוואניר), מַרְדוֹל (משמעות השם לא ברורה לחלוטין אך הוא קשור לזהב) וגֵפְן (הנותנת, קשור להיותה אלת הפריון).

ישנם טיעונים רבים כי האלה פריג היא בעצם פריה. ישנו דמיון לשוני בין שמות האלות, מספר מקורות כתובים מבלבלים בין שתי האלות, החפצים הנמצאים ברשותן דומים והדמיון בין שמות בעליהן (אודין הוא בעלה של פריג ואילו אוֹד הוא בעלה של פריה) תומכים ברעיון. מצד שני, שתי האלות מופיעות יחד בטקסטים שונים והן שייכות לקבוצות שונות של אלים.

==ביוגרפיה==
פריה היא בתו של האל ניורד, אחותו של האל פרייר ואשתו של אוֹד. לא ידוע רבות על אוד מלבד זאת שיצא למסעות ממושכים, וייתכן והיה בן תמותה. בהיעדרו בכתה פריה ודמעותיה היו זהב אדום.

פריה היא בעלת השרשרת בְריסינְגַמֶן (בתרגום חופשי: "תכשיט בוער" או "תכשיט זוהר"). עם השרשרת על צווארה, שום גבר – בן תמותה או אל – לא מסוגל לסרב לה. לפי מקורות מסוימים, קיבלה פריה את השרשרת מארבעה גמדים ובתמורה בילתה לילה עם כל אחד מהם. בנוסף, היו ברשותה גלימת נוצות שאיפשרה לה להפוך לנץ ומרכבה הרתומה לשני חתולים. ביתה נקרא פוֹלְקְוַנְג (בתרגום חופשי "מישור האנשים") וההיכל המרכזי בו נקרא סֵסְרוּמְניר (בתרגום חופשי "היכל המושב").

כחלק מהמאבק בין האלים לענקים ניסו הענקים לקחת את פריה מספר פעמים – על ידי חטיפה, כתשלום על מלאכה או באמצעות סחיטה. האלים הרשו לעצמם לנהל מערכות יחסים עם ענקיות אולם רצו לשמור על עליונות ולכן לא איפשרו לאלות להתחתן עם ענקים. מסיבה זו, כל ניסיון לגזול את פריה מהאלים גרם לחרדה ואלה עשו שימוש בכל האמצעים כדי להכשיל אותו, רובם נגמרו בהרג הענקים המעורבים.

== פולחן דתי ==
לפי עדויות שונות, בתקופה הוויקינגית היה נהוג לסגוד לפריה על ידי טקס פרוע בשם סיידר (Seidr). כותבים לטיניים שונים מזכירים את הטקס בקצרה, אולם מציינים שאופיו כה גס עד שלא ראוי לפרט עליו. ככל הנראה, כלל הטקס פולחן במסגרתו לבשו גברים בגדי נשים. באיסלנד, ידוע כי פריה מילאה תפקיד חשוב באמונתם הדתית של המקומיים. במאה העשירית, במהלך ויכוח בין נוצרים לפגאנים, משורר נוצרי קילל אותה ועקב כך הוגלה מהאי.

== בתרבות ==
כוכב הלכת המינורי שהתגלה על ידי היינריך לואי ד'ארה באוקטובר 1862 נקרא על שמה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:אלים נורדיים
קטגוריה:אלות פריון
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
צפעוניים

צפעוניים (שם מדעי: Atractaspididae) המכונים גם שרפיים, היא משפחה של נחשים ארסיים, הכוללת 69 מינים שונים.

== מאפיינים ==
לצפעוניים ניבים נשלפים, המקופלים לאחור כשאינם בשימוש, בניגוד ל"ניבים קבועים", שקבועים במקומם. הצפעוניים בעלי ראש משולש וצוואר צר, באופן ניכר, לעומת הראש. האזור הרחב של הראש (בתפיחה שמאחורי העיניים) מכיל את בלוטות הארס; בצפעוניים הבלוטות מוארכות אך מעט, ומתרחבות באופן ניכר בסופן. לצפעוניים אישונים צרים מאוד, בדומה לאישוני חתול הבית, המשמשים אותם לראייה בלילה. ראש הצפעוניים, שלא כמו אצל פתניים וזעמניים, אינו מרוצף מגינים סימטריים, אלא מחופה קשקשים קטנים.

פרט בוגר מגיע לאורך של , וניזון מבעלי חיים קטנים. הנחש מזריק לטרף את הארס בהכשה וגורר אותו עד מותו; לעיתים יתן לו להימלט ולגסוס למוות, תוך מעקב אחריו באמצעות חוש הריח שלו.

==תפוצה בישראל==
בארץ ישראל קיימים שלושה מינים מהמשפחה:
* צפעון שחור (מוכר גם בכינוי הלא-תקני: "שרף עין-גדי").
* מחרוזן דו-גוני, המכונה גם "מחרוזן הטבעות". בעבר הוגדרו מופעים שונים שלו כשני מינים נפרדים.

==סוגים==
* צפעון (Atractaspis) - מונה כ-22 מינים.
* Homoroselaps - מונה כשני מינים.

==בתנ"ך==
בתנ"ך נחש ממין צפעוני נזכר מספר פעמים ומתואר כנחש קטלני:

בספר ישעיהו, בנבואה עתידית על ימות המשיח הוא מתאר אידיליה, שבה תינוקות קטנים משחקים ליד מאורות של נחשים מסוכנים וקטלנים כמו פתן וצפעוני ולא נפגעים.

במקום אחר באותו ספר הוא ממשיל את מעשיהם של הרשעים לביצי צפעוני שמתבקעות:

מאותו משל נראה כי נחש זה מזוהה עם מין המטיל ביצים.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1858
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלברט גינטר
קטגוריה:בעלי חיים בתנ"ך

fr:Lamprophiidae
קיפוד (סוג)

קיפוד (שם מדעי: Erinaceus) הוא סוג בעל חיים ממשפחת הקיפודיים מסדרת אוכלי החרקים, באורך ממוצע של 20 ס"מ. גבו של הקיפוד מכוסה בקוצים, וכאשר הוא חש מאוים הוא מתכדרר לכדור ומפנה את קוציו החוצה.

הקולות שקיפוד משמיע הם של חירחור ואינפוף, ובמקרי מצוקה צרחות המזכירות יללות חתול.

הקיפוד נפוץ באירופה, וניתן למצוא אותו בגנים, שם הוא נחשב למועיל כמונע מזיקים טבעי - התפריט שלו מכיל חלזונות, תולעים וחרקים. כמו כן הם אוכלים בשר.

בעולם המערבי נהוג לעיתים להשאיר מזון עבור קיפודים. בהקשר זה, חלב פרה מזיק לקיפודים, שכן אחוז השומן בו שונה מבחלב הקיפודים. מזון כלבים או חתולים מתאים לקיפודים, אולם המזון המתאים ביותר לקיפוד בתור אוכל-חרקים זה מזון עשיר בחלבונים.

באיים המערביים של סקוטלנד הוכרז הקיפוד האירופי כמטרד, שם הוא נוהג לאכול את הביצים של ציפורים מקננות-קרקע.

תקופת ההריון של הקיפודה נמשכת 58 יום. קיפודים חיים בדרך כלל 4–7 שנים בטבע, אולם ידוע גם על קיפודים שהאריכו ימים עד גיל 16.

במדינת ישראל נחשב הקיפוד כחיה מוגנת, שאין לגדל אותה כחיית מחמד.

==במקרא==
אין לבלבל סוג זה עם הקיפוד (או הקיפוז) במקרא שהכוונה כנראה לעוף בשם זה.

==מינים==
בסוג ארבעה מינים:
*קיפוד מצוי (Erinaceus concolor) - נפוץ בישראל
*קיפוד אמור (Erinaceus amurensis)
*קיפוד אירופי (Erinaceus europaeus)
*קיפוד לבן בטן (Erinaceus roumanicus)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:קיפודיים
צלמית (סמל חזותי)

מבחר צלמיות בגדלים שונים
צלמיות ממסך הבית של [[iOS 7]]
צלמית הדלקה/כיבוי
שלוש צלמיות [[מיחזור שונות על אריזה אחת, לזכוכית, פלסטיק ונייר. סמלילים אלו מודפסים באריזות שונות בישראל, על מנת ליידע את הציבור באיזה מכל מיחזור יש לשים את המוצר לאחר תום השימוש.]]
צַלְמִית (או אַייקוֹן, מאנגלית: Icon; האקדמיה ללשון העברית מאפשרת גם "אִיקוֹן") היא סמל חזותי פשוט, שנועד להעביר מסר קצר וברור ללא שימוש במלל.

סמלים מוסכמים רבים, כגון סימון לשירותים ציבוריים או תמרורים, הם צלמיות. תרבויות שונות יכולות להשתמש בצלמיות שונות לסימון אותם המסרים, משום שבכל תרבות אותו החפץ או המושג נתפס או מכיל דימויים שונים.

בממשק משתמש גרפי למחשבים נעשה שימוש נרחב בצלמיות, לשתי מטרות:
* ייצוג של תוכנה מסוימת או אתר מרשתת מסוים, פעמים רבות כסימן מסחרי.
* בתוכנה נתונה, ייצוג של פעולה מסוימת שאותה מבצעת תוכנה זו, כגון פתיחת קובץ, שמירת קובץ, הדפסה, עזרה, יציאה ועוד. לחיצה על הצלמית מפעילה את הפעולה המתאימה.

בטלפונים סלולריים, נעשה במסך הטלפון שימוש נרחב בצלמיות, לציון פעולות שונות של הטלפון.

==ראו גם==
* Favicon
* אמוג'י
* סמליל

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סמלים
קטגוריה:איקונוגרפיה
חצב (מושב)

חָצָב הוא מושב עובדים באזור השפלה.
== היסטוריה ==
המושב נוסד בספטמבר 1949, ברובו על ידי עולים מטריפולי (לוב), ונקרא בראשיתו "מסמיה החדשה". המושב הוקם על שטח של 5,500 דונם של אדמות מסמיה אלכבירה. לכל מתיישב ניתנו 30 דונם וכן נבנו לולים ורפת לשישים ראש בקר.

רוב תושבי חצב מתפרנסים בעיקר מגידולים חקלאיים (פירות, ירקות, פטם).

היישוב הוא חלק ממועצה אזורית באר טוביה, בסמוך למושבה גדרה. הוא נמצא על כביש 40 המחבר בין גדרה לבאר שבע. המושב מתחלק לשני חלקים: בעלי המשקים ובעלי "המשבצות הצהובות" - חלקות אדמה של כחצי דונם שנועדו לבנייה בלבד. במשקים מתגוררים לרוב ותיקי המושב ובמשבצות הצהובות תושבים חדשים וצעירים אקדמאים שמעניקים פנים חדשות למושב. שטחו הכולל 3,200 דונם.

דרך הכניסה למושב

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
ברהמן

בְּרָהְמַן (מסנסקריט: ब्रह्म) הוא מושג הלקוח מכתבי הדת ההינדואיים המתאר אלוהות אינסופית, "נשמת היקום" וכן "השלם האחד הנצחי".

על פי התפיסה המתוארת באופנישדות, הברהמן הוא הגורם, המטרה וההוויה של היקום. בשל טבעו האינסופי של הברהמן, הגדרותיו הן לרוב על דרך השלילה או על דרך הפרדוקס.

בוודות הברהמן מתואר כמקורם של האלים, כלומר כל האלים בפנתיאון ההינדואי הם התגלמויות של הברהמן. כתבי הוודות מתארים שני סוגים של ברהמן: הברהמן הנחות והברהמן העליון. הברהמן העליון הוא המקור והברהמן הנחות, או הברהמג'יותי, הוא התרחבות שלו. "הזוהר של אלוהים". הברהמן הנחות איננו אל מונותאיסטי אלא מהות מוניסטית, מופשטת וחובקת כל. לעומתו, הברהמן העליון (פראברהמן), הקרוי לעיתים בוודות גם בכינוי בהגוואן, מתואר לא כדבר מופשט ומשולל תכונות אלא כישות על, אלוהים מונותאיסטי לכל דבר. לברהמן העליון התגלויות שונות אשר המרכזית ביניהן קרויה וישנו.

בפרשנויות מאוחרות לוודות אשר הושפעו מההגות הבודהיסטית, כגון פרשנות האדויתה ודנתה, רואים את ההוויה המופשטת כעליונה ואילו את הבהגוואן, ישות העל, כהתגלות נחותה שלה.

בתפיסה היוגית של ההינדואיזם קיימת תפיסה כי איחודו המחודש של האטמן, גרעינה הפנימי של הנשמה, עם הברהמן, נשמת היקום, היא המפתח להשגת שחרור רוחני - "מוקשה".

== הקבלה ליהדות ==

ישנן טענות בנוגע לקשר היסטורי-רעיוני בין המיתולוגיה ההינדואית לבין היהדות. על פי אמונה זו, קיים דמיון רעיוני (ואף מצלולי) בין הדמויות ברהמן או ברהמה ושריי או סרסווטי לבין הדמויות של אברהם אבינו ואשתו שרה אימנו ובשמה הקודם שריי (אברהם-ברהמן, שרה - שריי).

== ראו גם ==
* פילוסופיה הודית

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אלים הינדואים
קטגוריה:הינדואיזם
קטגוריה:הודו: דת ופילוסופיה
EPROM

סוגים של EPROM
EPROM (מאנגלית: זיכרון לקריאה בלבד הניתן למחיקה ותכנות, erasable programmable read-only memory), הוא סוג של שבב זיכרון השומר על המידע גם ללא אספקת מתח, כלומר זיכרון בלתי נדיף. הוא מתוכנת על ידי התקן אלקטרוני במתח גבוה יותר מהמתחים הרגילים בהם משתמשים במעגלים חשמליים. לאחר שתוכנת, מחיקת EPROM נעשית בחשיפה לאור אולטרה סגול. ברוב שבבי ה-EPROM מותקן חלון שקוף המאפשר חשיפת שבב הצורן, לקרינה אולטרה-סגולה לצורך מחיקה.

שבב EPROM שומר על המידע שלו בסביבות 10 עד 20 שנה, וניתן לקרוא אותו מספר בלתי מוגבל של פעמים. כדי למנוע מחיקה מקרית על ידי אור השמש, שומרים בדרך כלל על החלון השקוף מכוסה במדבקה. שבבי BIOS של מחשבים ישנים היו לרוב מסוג EPROM, וחלון המחיקה היה מכוסה בתווית עם שם יצרן ה-BIOS, גרסתו, והודעת זכויות יוצרים.

ה-EPROM הומצא על ידי דב פרוהמן.

== ראו גם ==
* EEPROM
* זיכרון הבזק

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:התקני זיכרון אלקטרוניים
טיגון

תפוחי אדמה בסגנון ספרדי]]
קולות של טיגון בשמן
פלטת מאכלים מטוגנים מ[[המטבח האיטלקי]]
טיגון היא שיטת עיבוד מזון שבה מחממים את המזון על גבי מחבת שחוממה בה קודם לכן כמות מסוימת של שמן (צמחי או מן החי). ברוב המקרים, הטיגון משפיע הן על מרקם האוכל והן על ערכו התזונתי. לדוגמה, ירקות טריים כמו פלפל מאבדים לפעמים מהוויטמינים שלהם בהליך הטיגון.

==טיגון בשמן עמוק==

בטיגון עמוק מבשלים את המזון בסיר המכיל כמות גדולה של שמן צמחי המכסה את המזון המבושל מכל צדדיו.

דגשים לטיגון עמוק:
* על טמפרטורת הטיגון להישאר בין 150–180 מעלות. טמפרטורת טיגון גבוהה מדי תתבטא במזון זהוב ופריך מבחוץ אבל נא מבפנים, ואילו טמפרטורת טיגון נמוכה מדי תגרום למזון לספוג יותר מדי שמן.
* אם כלי הטיגון אינו גדול יש להיזהר מטיגון כמות גדולה מדי של מזון, דבר שיוריד את טמפרטורת השמן.
* על המזון המוכנס לשמן להיות יבש, טיפות מים גורמות לשמן לקפוץ.

==הקפצה==

הקפצה היא שיטת בישול שמקורה במטבח הסיני ובה מבשלים את המזון למשך זמן קצר בווק חם מאוד עם מעט שמן צמחי תוך כדי ערבוב מתמיד של המזון המתבצע לעיתים בדרך של הקפצת המזון בווק. ההקפצה בווק נפוצה היום בכל רחבי מזרח אסיה וממנה גם התפתחה השיטה המערבית המכונה סוטה (מצרפתית: Sauté).

דגשים להקפצה:
* יש להקפיד להכניס את המזון לווק לפי זמן הבישול שנדרש לו, מהארוך לקצר.
* אם רוצים להקפיץ מנת אטריות מבשלים את האטריות מראש ומוסיפים אותן לווק רק ל-1–2 דקות האחרונות של ההקפצה. בנוסף, בדומה למטבח האיטלקי יש לבשל אותן כך שליבתן לא מבושלת לחלוטין (מצב המכונה באיטלקית "אל דנטה) מכיוון שהן ממשיכות להתרכך בהקפצה.
* אם רוצים להוסיף למנה בשר או בשר עוף יש לטגן אותו בווק זמן קצר רק עד שישחים מבחוץ, לשים בצד, להקפיץ את הירקות ולהחזיר את הבשר/העוף לדקות האחרונות של ההקפצה.
* בנוסף נהוג להשתמש ברוטב למנות מוקפצות. הרטבים במטבח הסיני נהוג להקפיץ ברטבים ההופכים לסמיכים בווק באמצעות עמילנים, בין אם עמילני אורז מאטריות אורז או אורז לבן המשמשים להקפצה, ובין עם עמילנים שנוספו במיוחד לרוטב לדוגמה עמילן תירס. מפני שתהליך ההסמכה קצר, הרוטב נוסף אחרון להקפצה.

==קישורים חיצוניים==

*
* 

*
זרם ישר

סוגים של זרם ישר
זרם ישר (או בראשי תיבות "ז"י"; באנגלית "Direct Current" ובראשי תיבות, "DC") הוא זרם חשמלי, המתאר זרימת מטענים חשמליים דרך תווך מוליך במגמה קבועה, כלומר שאיננה הופכת את כיוונה. זאת בשונה מזרם חילופין (באנגלית Alternating Current ובראשי-תיבות AC) בו מגמת זרימת המטענים מתהפכת חליפות.

זרם ישר הוא תוצאה של "מתח ישר" (מתח בקוטביות קבועה) הפועל בין קצותיו של תווך מוליך.

המונח "זרם ישר" מתייחס לכל צורה של זרימת מטענים בכיוון אחד בין אם עוצמת הזרימה קבועה, ובין אם היא משתנה או פועמת, כמודגם באיור. זרימה פועמת היא בדרך כלל תוצאה של מתח פועם המתקבל מיישור מתח חילופין שמקורו בדינמו גנרטור.

ברוב השימושים בהם נצרכת אנרגיה חשמלית לא ניתן להסתפק בפעימות, ודרוש מתח יציב שעוצמתו קבועה. לפיכך, אם מקור המתח מניב מתח פועם יש צורך לייצבו.

ייצוב של מתח ישר מתבצע באמצעות מעגלים אלקטרוניים אשר בדרך כלל כוללים קבל לצורך אגירת מטען חשמלי בעת פעימה של מתח המקור והחזרתו בעת דעיכתה, ורכיבי משוב ובקרה השומרים על רמתו הרצויה של המתח.

את רוב יישומי הזרם החשמלי ניתן לממש באמצעות מתח וזרם ישרים. מתח ישר הכרחי ליצירת תנאי עבודה מתאימים עבור רוב סוגי המעגלים האלקטרוניים. גם ביישומים המחייבים שימוש במקור מתח נייד וקומפקטי ישנה עדיפות לשימוש במתח ישר, אותו ניתן לספק באמצעות מצבר, סוללה, או תאים סולריים.

עם זאת, בחלק מהיישומים יש יתרון, ולעיתים הכרח, להשתמש בזרם חילופין דווקא. לדוגמה, בשונה מזרם ישר זרם חילופין ניתן להשנאה. שימוש בהשנאה מקטין באופן מהותי את הפסדי האנרגיה בקווי מתח דרכם מועברת אנרגיה חשמלית למרחקים. כמו כן מנועים מסוגים שונים פועלים דווקא בזרם חילופין.

באמצעות התקנים מתאימים (כגון גשר דיודות) ניתן להפוך זרם חילופין לזרם ישר, וכן להפך - להפוך זרם ישר לזרם חילופין.

== אספקת חשמל בזרם ישר ==
* 
תומאס אלווה אדיסון קידם ופיתח את אספקת החשמל באמצעות זרם ישר בארצות הברית. 
במהלך השנים הראשונות של אספקת החשמל המסחרית, זרם ישר היה התקן של החשמל התעשייתי בארצות הברית, עד שניקולה טסלה פיתח וקידם אמצעים לייצור והולכה של זרם חליפין והוציא עליו פטנט בחודש מאי של שנת 1888 וזרם החליפין נהפך לזרם העיקרי בשימוש בתעשייה, בבתים ועוד.

עם השנים והקידמה הטכנולוגית, הזרם הישר נהפך לזרם המשמש בעיקר מעגלים פנימיים של מוצרי אלקטרוניקה כגון: קומקום חשמלי, מקרר, טלוויזיה, מחשב, פלאפון נייד ועוד מגוון מכשירים אלקטרונים.

== ראו גם ==
*מלחמת הזרמים
*זרם חילופין

==קישורים חיצוניים==

* "[http://www.pbs.org/wgbh/amex/edison/sfeature/acdc.html AC/DC: מה הוא ההבדל]?". נס האור של אדיסון, [http://www.pbs.org/wgbh/amex/index.html American Experience]. (PBS)
* 
* 
* 
* [https://www.energy.gov/articles/war-currents-ac-vs-dc-power#:~:text=Edison%20developed%20direct%20current%20%2D%2D,But%20there%20was%20one%20problem. "מלחמת הזרמים: איי"סי נגד די"סי"], [https://www.energy.gov/ Energy.gov].

קטגוריה:זרם חשמלי
קטגוריה:ארצות הברית: המצאות
מתכון

מתכון לצד המצרכים הנדרשים להכנת התבשיל
דוגמה למתכון ל[[המבורגר בויקיספר בשפה האנגלית]]
מתכון הוא רשימה של חומרים והוראות, הנדרשים להכנת מוצר. בדרך כלל משתמשים בו בהקשר להכנת מזון. המתכון מפרט שיטת הכנה (בישול, טיגון, אפייה וכדומה) וכולל בתוכו את רשימת המצרכים וסדר פעולות מדויק לשילוב ביניהם על מנת ליצור את המאכל הרצוי. 

לעיתים מצוינת במתכון דרגת הקושי של הכנתו כדי להתאימו לקהל יעד בעל הידע והניסיון הנדרש. בשנים האחרונות מתכונים מסוימים מציינים אף ערכים תזונתיים של כל מתכון.

== מקור המילה ==
המילה מתכון בעברית מורכבת משורש תכ"ן, ומתייחסת לתוכנו של דבר מסוים לרוב בהקשר של אוכל או התוכנית שעל פיה יוצרים אותו.

בעבר נהגו להשתמש במילה מרשם או רצפט.

== סוגי מתכונים ==
מתכונים ניתן למצוא בספרי בישול, בטורי בישול בעיתונים או באתרי אינטרנט, בתוכם פורומים ברשתות החברתיות.

בשל השימוש הגובר בפלטפורמת יוטיוב, מתכונים רבים היום מוצגים בצורת סרטונים.

ישנם מתכונים משפחתיים המועברים מדור לדור. לשפים רבים יש מתכונים סודיים אותם אין הם חושפים לציבור.

== ראו גם ==
* יחידות מידה בבישול

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בישול
קטגוריה:ניהול תהליכים