OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פאיז א-טראונה

פאיז א־טראונה (בערבית: فايز الطراونة; 1 במאי 1949 – 15 בדצמבר 2021) היה כלכלן ופוליטיקאי, ראש ממשלת ירדן. א־טראונה כיהן לראשונה כראש ממשלה בשנים 1998–1999, ובשנית כיהן בשנת 2012.

==ביוגרפיה==
א־טראונה נולד בעמאן. הוא סיים בשנת 1971 לימודי כלכלה באוניברסיטת עמאן. בהמשך עשה עבודת דוקטורט במדעי הכלכלה באוניברסיטת דרום קרוליינה בארצות הברית.

הוא כיהן כשגריר ירדן בארצות הברית בשנים 1993–1997, ולאחר מכן כיהן כשר החוץ וכשר התעשייה של ירדן. בשנת 1994 עמד בראש משלחת ירדן לשיחות עם ישראל שהובילו להסכם השלום בין ישראל לירדן. בשנת 1995 קיבל א־טראונה את "פרס גבריאל לשלום" בבית גבריאל שבכנרת, יחד עם אליקים רובינשטיין, שהיה ראש משלחת ישראל לשיחות השלום.

א־טראונה עמד בראש ממשלת ירדן במשך כחצי שנה, מ־20 באוגוסט 1998 עד 4 במרץ 1999. בתקופת כהונתו מת חוסיין, מלך ירדן, ובנו עבדאללה מונה תחתיו. א־טראונה כיהן כראש לשכתו של המלך עבדאללה.

ב־26 באפריל 2012, לאחר שראש הממשלה עון שווכת אל־ח'סאונה הודיע על התפטרותו, הטיל המלך עבדאללה על א־טראונה להרכיב ממשלה. ב־2 במאי 2012 החל א־טראונה את כהונתו השנייה כראש ממשלה. באוקטובר 2012 פרסם המלך עבדאללה צו המורה על פיזור הפרלמנט וקיום בחירות במדינה. בהתאם למתחייב בחוקה התפטרה ממשלתו של א־טראונה, ולראש ממשלה התמנה עבדאללה א־נסור.

ב־28 בינואר 2013 מינה המלך עבדאללה את א־טראונה לראש הלשכה המלכותית בירדן.

נפטר ב-15 בדצמבר 2021.

==קישורים חיצוניים==

* .

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלת ירדן
קטגוריה:שרי החוץ של ירדן
קטגוריה:שגרירי ירדן בארצות הברית
קטגוריה:זוכי פרס גבריאל לשלום
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הדרומית
קטגוריה:ירדנים שנולדו ב-1949
קטגוריה:ירדנים שנפטרו ב-2021
עינות ציפורי

עינות ציפורי הוא שמם של קבוצת מעיינות הנמצאים בקרבת מושב ציפורי ומזינים את נחל ציפורי. שפיעתם היא מיליון מטר מעוקב לשנה.
==ארכאולוגיה==
מעל הנביעה הגדולה ביותר, "עין ציפורי", נמצא מבנה עתיק שאיננו מתוארך. בסמוך לנביעה נמצאו שרידי כפר שהיה מיושב מהתקופה הנאוליתית ועד התקופה הרומית.

ב-3 ביוני בשנת 1187 יצאו מהאזור הזה כוחותיה של ממלכת ירושלים בפיקודו של גי דה ליזיניאן לקרב קרני חיטין, שבו ניגפו מול כוחותיו של צלאח א-דין.
===היישוב הפרהיסטורי===
בשנת 2012, כחלק מהעבודות שביצעה חברת נתיבי ישראל להרחבת כביש 79, נערכה סמוך לעין ציפורי חפירת הצלה על ידי רשות העתיקות. החפירות הקיפו שטח של כ-200 דונם, לאורך 800 מטר, בשני צדי הכביש. 
באתר עין ציפורי, שמשתרע מדרום למעין עין-ציפורי. 

בחפירה התגלה יישוב פרהיסטורי גדול מן התקופה הנאוליתית הקדם-קרמית ועד לתקופת הברונזה הקדומה. זהו האתר הגדול ביותר שמזוהה עם "תרבות ואדי רבה", שהתקיימה בארץ ישראל באלף השישי והחמישי לפני הספירה. החפצים שנמצאו באתר מלמדים שבחברה באותה תקופה היה ריבוד חברתי וכן היו לתושבי המקום קשרים עם תרבויות אחרות במרחק של אלפי קילומטרים. בין השאר, נחשפו במקום כלי חרס מעוטרים בצבעים וחריטות שאופייניים לתרבות זו. על אחת האבנים אפשר לזהות חריטה של שני יענים, משורטטים בסכמטיות, דבר מעיד על השפעה של תרבות מסופוטמית וסורית ועל רובד חברתי שכלל שכבת עילית, שצרכה מוצרי יוקרה שיובאו מארצות רחוקות. ממצא אחר הוא כלי צור, גרזנים ולהבים, חלקם עשויים אבן אובסידיאן, שמקום החציבה הקרוב ביותר שלה הוא בטורקיה, וקבוצה של קעריות עשויות אבן ביד אמן, באחת מהן נמצאה מחרוזת שהורכבה מ-200 חרוזי אבן בגוני שחור, לבן ואדום. בחפירות התגלו גם פסלוני פולחן בצורת בעלי חיים, שמלמדים על חשיבות החיות המבויתות באותה תקופה פרה-היסטורית.
כמו כן, נמצאה העדות הקדומה ביותר לשימוש בשמן זית בכל אגן המזרח התיכון.

== ראו גם ==
* ספוריה

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
*

== הערות שוליים ==

ציפורי
ניקולס ג'אר

ניקולס ג'אר (באנגלית: Nicolas Jaar; נולד ב-10 בינואר 1990) הוא זמר, מפיק ויוצר ממוצא אמריקאי-צ'יליאני. המייסד והבעלים של חברת התקליטים ובית האומנות "Clown & Sunset".

== ביוגרפיה ==
ג'אר נולד בניו יורק שבארצות הברית להורים ממוצא צ'יליאני, ובגיל שנתיים עבר עם משפחתו לצ'ילה, שם התגורר כשש שנים. כשהיה בן 8 חזרה משפחתו לניו-יורק. כשהיה בתיכון, פגש בטיול למקסיקו סול קייטה וניקיטה קוואסים. יחד השלושה הקימו להקה. וג'אר ייסד את חברת התקליטים שלו כדרך להפצת המוזיקה שלהם.

אלבום הבכורה שלו, Space Is Only Noise, הופץ בינואר 2011 וזכה להכרה בינלאומית. האלבום קיבל ארבעה כוכבים מעיתון הגרדיאן הבריטי, ודורג במקום הראשון על ידי מספר אתרי מוזיקה גדולים.

לג׳אר יש מוזיקה נוספת תחת שמות אחרים כגון הצמד Darkside עם הגיטריסט דייב הרינגטון.

ואת פרויקט הצד Against All Logic שתחתיו ז׳אר הוציא 2 אלבומים.
ז׳אר גם שימש כמפיק צללים לצמד עידו בי וצוקי.
 
ג'אר סטודנט לספרות השוואתית באוניברסיטת בראון.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.residentadvisor.net/feature.aspx?1103 ריאיון עם ניקולס ג'אר] 
* [http://www.guardian.co.uk/music/2011/mar/12/nicolas-jaar-electronic-music-renaissance-man Nicolas Jaar is the renaissance man of electronic music], כתבה בעיתון הגרדיאן הבריטי
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאים צ'יליאנים
קטגוריה:צ'יליאנים ממוצא פלסטיני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1990
החורש

החורש, או הסתדרות החורש (קרוי גם "הסתדרות הפועלים החקלאיים"), היה ארגון פועלים עברי שפעל בשנים 1909-1907, בתקופת העלייה השנייה. 
"החורש" הוקם על ידי פועלים בגליל אשר עבדו במושבות ובחוות חקלאיות של ההסתדרות הציונית. בין מייסדיה היו ישראל שוחט, אליעזר שוחט ושלמה צמח מאנשי הפועל הצעיר וישראל גלעדי וסעדיה פז מפועלי ציון. מטרותיה היו לעודד התיישבות חקלאית בארץ ישראל, ברוח הציונות המעשית, לקדם את תנאי החיים וההעסקה של הפועלים באמצעות התארגנות כוללת של הפועלים. חבריה נמנו עם מתיישבי דגניה א' בשנת 1909, מייסדי הסתדרות הפועלים החקלאיים בגליל וחברים בארגון "השומר" שהוקם ב-1909.

בתחילת 1908, בהשפעת אנשי בר גיורא נוסף לתקנות הארגון "להנהיג בין החברים התעמלות וללמד אותם לאחוז בנשק", אולם סעיף זה לא מומש. 
==לקריאה נוספת==
*אליהו גולומב, חביון עֹז, א', תל אביב, הוצאת מפלגת פועלי ארץ ישראל, תש"י-1950, עמ' 243-242.
* מאיר חזן, [http://humanities1.tau.ac.il/segel/meirch/files/2012/06/%D7%94%D7%97%D7%95%D7%A8%D7%A9.pdf "החורש" : ערש חיי הציבור הפוליטיים של תנועת העבודה], קתדרה, 130, תשס"ט, עמ' 130-103.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:העלייה השנייה
קטגוריה:תנועת העבודה
בית אהרנסון

מנהרת מילוט מתחת לבית אהרנסון
בית אהרנסון הוא ביתה של משפחת אהרנסון במושבה זכרון יעקב, ובו שוכן מוזיאון ניל"י מאז 1956. הבית שוכן ברחוב המייסדים בזכרון יעקב.

== המבנה ==
האתר כולל שלושה חלקים:
*מוזיאון ניל"י - בקומת הקרקע נמצאת תערוכה קבועה על תולדות מחתרת ניל"י מעת הקמתה עד כניסת גנרל אלנבי לירושלים. המוזיאון, הצמוד לבית המשפחה, הוקם ללא תמיכה ממשלתית, התחדש בשנת 1998 ונוספו לו תצוגות של תעודות ותמונות מתולדות מחתרת ניל"י, שחלקם מוצגים באמצעים אורקוליים המוצגים באולם הקרנה בקומה התחתונה. הוא כולל ספרייה וארכיון מסמכים של משפחת אהרנסון ושל חברי המחתרת ומשפחותיהם, ודברי זיכרונות ומחקרים שנכתבו אודותיהם.
*בית משפחת אהרנסון - בה התגוררה המשפחה ובמשך הזמן התגוררה בו רבקה אהרנסון עד למותה ב-1981. לאחר מותה הוא נפתח לביקורי קהל בו מוצגים חדרים מרוהטים, חדר אוכל עם שולחן ערוך ועוד.
*בית אהרן אהרנסון - המשפחה בנתה לו בית נפרד כי היה הבן המבוגר והמפורסם. בבית מוצגים רהיטי עץ יוקרתיים משובצי צדפים בסגנון דמשקאי וחלק מספרייתו הגדולה שרובה הושמדה על ידי הטורקים. בבית זה התאבדה שרה אהרנסון, ממנהיגי מחתרת ניל"י, לאחר שעונתה על ידי השלטונות העות'מאניים, כאשר התגלתה המחתרת בשלהי מלחמת העולם הראשונה. אפשר לראות את הסליק הקטן במשקוף החדר משם לקחה את האקדח, נכנסה לחדר האמבטיה וירתה בתוך פיה.

ב-2015 נפתחה לביקורים מנהרת מילוט מתחת לבית אהרנסון המוליכה מהבית לצד הצפוני של המושבה שהיה אז מוסתר ובלתי מיושב.

== קישורים חיצוניים ==
 
* 
* [https://shimur.org/sites/%D7%91%D7%99%D7%AA-%D7%90%D7%94%D7%A8%D7%A0%D7%A1%D7%95%D7%9F-%D7%9E%D7%95%D7%96%D7%99%D7%90%D7%95%D7%9F-%D7%A0%D7%99%D7%9C%D7%99/ בית אהרנסון], באתר המועצה לשימור אתרי מורשת בישראל
* 
* 

קטגוריה:מוזיאונים לתולדות היהודים בארץ ישראל
קטגוריה:מוזיאוני המחתרות בארץ ישראל
קטגוריה:זכרון יעקב: מבנים
קטגוריה:משפחת אהרנסון
קטגוריה:ניל"י
קטגוריה:מחוז חיפה: מבנים לשימור
קטגוריה:אתרי מורשת במחוז חיפה
קטגוריה:ישראל: חברות לתועלת הציבור
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1956
שבועיים מראש

שבועיים מראש (באנגלית: Two Weeks Notice) הוא סרט קולנוע אמריקאי מז'אנר קומדיה רומנטית שיצא בשנת 2002 בכיכובם של יו גרנט וסנדרה בולוק, שגם הפיקה אותו. הסרט נכתב ובוים על ידי מארק לורנס. הוא זכה להצלחה בקופות עם הכנסות של 199 מיליון דולר ברחבי העולם.

==עלילה==
לוסי קלסון (בגלומה של סנדרה בולוק) היא עורכת דין המתמחה בדיני איכות הסביבה בעיר ניו יורק. ג'ורג' ווייד (יו גרנט) הוא מיליארדר, טייקון נדל"ן שיש לו הכל ועדיין מתנהג כמו ילד שרוצה עוד. כשלוסי שומעת על רצונו של ג'ורג' להרוס את המתנ"ס בו גדלה בקוני איילנד לטובת עוד מגדל מגורים היא נפגשת איתו במטרה לעצור את ההרס. ג'ורג' נופל ברשתה ומנסה להעביר אותה לצד שלו תוך הבטחה שאם תעבוד אצלו הוא לא יהרוס את המתנ"ס.

לוסי מתחילה לעבוד כיד ימינו של ג'ורג', אלא שמהר מאוד היא מגלה שהאיש דורש ייעוץ בכל תחומי חייו. חייה הופכים לגיהנום כי הוא מזעיק אותה על כל דבר קטן. בסופו של דבר היא נשברת. במהלך חתונת חברתה הטובה מקבלת לוסי "הודעת חירום" להגיע מיד ומגלה שההיסטריה של ג'ורג' נובעת מהעובדה שהוא לא יודע מה ללבוש לאירוע. לוסי מודיעה לג'ורג' שהיא מתפטרת ויש לו שבועיים למצוא מחליפה.

ג'ורג' מוטרד במיוחד מההתפטרות שלה מנסה לשכנע אותה להישאר. הוא גם מנסה למנוע ממנה למצוא עבודה אחרת במטרה לגרום לה להישאר. בסופו של דבר הוא נכנע ומבקש ממנה רק להכשיר את מחליפתה, ג'ואן קארבר (בגילומה של אלישה ויט) המושכת והפלרטטנית. משום מה, לוסי מתחילה לקנא.

עם עזיבתה מתחיל ג'ורג' להבין עד כמה הזמן איתה שינה אותו. הוא מחליט לקיים את הבטחתו ולא להרוס את המתנ"ס למרות שהוא יודע שזה יעלה לחברה שלו מיליוני דולרים. גם לוסי מרגישה בחסרונו של הבוס הקודם שלה. ג'ורג' יוצא לחפש את לוסי כדי להביע את רגשותיו וכשהוא מוצא אותה הוא מגלה שגם לה יש רגשות כלפיו.

בסצנת הסיום רואים את השניים כשהם עוברים לגור ביחד ומתכוננים לחיים משותפים.

==צוות השחקנים==

{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
|-
|יו גרנט
|ג'ורג' וייד
|-
|סנדרה בולוק
|לוסי קלסון
|-
|אלישה ויט
|ג'ואן קארבר
|-
|דייוויד הייג
|הווארד וייד
|-
|קתרין ויניק
|טיפאני
|-
|}

נורה ג'ונס ודונלד טראמפ הופיעו בסרט בתפקיד עצמם.

==ביקורות ותגובות==

הסרט לא הצליח להרשים את המבקרים, קיבל ביקורות שליליות וזכה לציון של 42% מתוך 120 ביקורות באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2002
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
תראו מי מדבר

תראו מי מדבר (במקור: Look Who's Talking) הוא סרט קומדיה רומנטית אמריקאית משנת 1989 בבימויה של איימי הקרלינג ובכיכובם של ג'ון טרבולטה וקירסטי אלי. עוד משתתפים בסרט: ג'ורג' סיגל, אולימפיה דוקאקיס, טווינק קפלן, ג'וי בושל, אייב ויגודה, ג'ואן ריברס, ג'ייסון שאלר, ג'ייקוב היינס וכן ברוס ויליס, כקולו של התינוק מייקי.

==תקציר העלילה==
מולי ג'נסן (קירסטי אלי) רואת חשבון שנכנסת להריון מאלברט, גבר נשוי שאיתו ניהלה רומן.

מולי מתיידדת עם נהג מונית בשם ג'יימס (ג'ון טרבולטה) המסיע אותה לבית החולים ובהמשך מסייע לה לגדל את התינוק ששמו מייקי.

הסרט עוקב בין היתר אחר ניסיונותיה לשכנע את האב, אלברט, לקחת אחריות על הילד ולסייע במזונות.

מולי וג'יימס מתאהבים אך רק לקראת סיום הסרט מולי מבינה כי ג'יימס מהווה דמות אב ראויה יותר עבור מייקי מאשר אלברט.

לאורך הסרט, מייקי משתף את הצופים במחשבותיו ודעותיו על האירועים המתרחשים.

==ביקורות ותגובות==
הסרט קיבל ביקורות מעורבות ולציון 59% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 34 ביקורות.

הסרט הכניס $140,088,813 בארצות הברית, וברחבי העולם - סך של $296,999,813, עובדה שהופכת אותו לסרטו המצליח ביותר של ג'ון טרבולטה מזה 11 שנים, מאז "גריז".

==מועמדויות וזכיות בפרסים==
{| width="70%" class="wikitable"
|-
! width="7%"| שנה
! width="30%"| פרס
! width="33%"| קטגוריה
! width="10%"| תוצאה
|-
| align="center" | 1990
| align="center" | פרס הקומדיות האמריקאי
| align="center" | קירסטי אלי - השחקנית המצחיקה הטובה ביותר בתפקיד ראשי
| 
|-
| align="center" | 1990
| align="center" | פרס BMI
| align="center" | המוזיקה הטובה ביותר
| 
|-
| align="center" | 1990
| align="center" | פרס מסך הזהב, גרמניה
| align="center" | פרס מסך הזהב
| 
|-
| align="center" | 1990
| align="center" | פרס בחירת הקהל
| align="center" | הסרט הקומי האהוב ביותר
| 
|-
| align="center" | 1990
| align="center" | פרסי בחירת הילדים של ניקלודיאון
| align="center" | פרס בלימפ - הסרט האהוב ביותר
| 
|-
| align="center" | 1990
| align="center" | Young Artist Awards
| align="center" | סרט המשפחה הטוב ביותר
| 
|}

==סרטי המשך==
בעקבות הצלחת הסרט, נוצרו שני סרטי המשך: "תראו מי מדברת" (1990) ו-"תראו מי מדבר עכשיו" (1993). ג'ון טרבולטה, קירסטי אלי, ואולימפיה דוקאקיס הם שלושת השחקנים היחידים, אשר הופיעו בכל שלושת סרטי הסדרה.

בעקבות הצלחתם של שני הסרטים הראשונים, רשת ABC יצרה סיטקום שנקרא "Baby Talk", אשר שודר בשנית 1991–1992, בהשתתפות טוני דנזה כקולו של התינוק מייקי.

ב-6 באפריל 2010, דווח כי ניל ה. מוריץ, המפיק של "מהיר ועצבני", מתכנן ליצור סרט "ריבוט" לסדרה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1989
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
מלחמות הפנטגון

מלחמות הפנטגון (באנגלית: The Pentagon Wars) הוא סרט טלוויזיה שיצא בשנת 1998 על ידי HBO. הסרט מבוסס על הספר The Pentagon Wars: Reformers Challenge the Old Guard שכתב הקולונל גיימס בורטון, פנסיונר של חיל האוויר של ארצות הברית. זהו סרט קומדיה שחורה שמתארת את תהליך הפיתוח של בראדלי M2.

הסרט משמש בקורסי ניהול פרויקטים כדוגמה לאיך פרויקט לא צריך להתנהל.

==עלילה==
האלוף פרטרידג' מופיע בפני הוועדה הצבאית של בית הנבחרים של ארצות הברית בו הוא מגן על הליך פיתוח נגמ"ש המלחמה בראדלי M2 עליו הוא ממונה. הסרט בנוי כסדרת פלשבקים בהם האלוף פרטרידג' נזכר בהשתלשלות האירועים שהובילו אותו לשבת בפני הוועדה.

הסרט מתחיל בכך שפרטרידג' מקבל מהפנטגון את סגן-אלוף ג'יימס בורטון שיפקח מטעמם על תהליך הבדיקות לנגמ"ש. סא"ל בורטון מעוניין לעשות את עבודתו אך הוא מגלה כי מפתחי הנגמ"ש מעגלים פינות ולא מאפשרים לו לבצע את עבודתו. הוא יורד לחקר האמת, החל מההיסטוריה של פיתוח הנגמ"ש שהחל 17 שנה קודם לכן ועד לביצוע בדיקות בפועל, ולא מסתפק בקבלת תוצאות הבדיקות. הוא מגלה כי פרטרידג' וכל האחראים על הפרויקט מונעים ממנו לבצע את עבודתו בגלל שהם מעוניינים להביא את הנגמ"ש לייצור - אז הם יקבלו קידום. לעומתם, סא"ל בורטון מעוניין לבדוק את הנגמ"ש כך שהחיילים שישתמשו בו לא ימצאו בסכנת מוות בתוכו.

==השחקנים==
* קלסי גראמר - האלוף פרטרידג'
* קרי אלווס - סגן-אלוף ג'יימס בורטון
* ג'ון מקגינלי - אלוף-משנה בש, עוזרו של פרטרידג'
* אולימפיה דוקאקיס - יושבת ראש ועדת בית הנבחרים
* ריצ'רד בנג'מין - חבר הוועדה קספר ויינברגר
* ריצ'רד שיף - אלוף-משנה/אלוף רוברט סמית', האחראי הראשון לתכנון הנגמ"ש
* ויולה דייוויס - סמל פאנין, עוזרתו של סא"ל בורטון

==לקריאה נוספת==
* ג'יימס בורטון, "The Pentagon Wars: Reformers Challenge the Old Guard, Annapolis", Maryland: Naval Institute Press (1993) .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים משנת 1998
קטגוריה:HBO
קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
אבן בגליל

עובריות, יצירתה של [[אביבה ברגר מישראל]]
חיבוק עם חרבות, [[אורה ראובן, 2002]]
אבן בגליל הוא פסטיבל וסימפוזיון פיסול באבן המתקיים באגם מונפורט ומאורגן על ידי עיריית מעלות-תרשיחא.

הפסטיבל מתקיים החל משנת 1991, במסגרתו מארח הפסטיבל פסלים מישראל וממדינות שונות בעולם העוסקים בפיסול באבן. גושי האבן הענקיים ליצירת הפסלים מגיעים למשקל של 10 טון כל אחד, והם נחצבים בגליל על פי דרישות הפסלים. תחילתו של הפסטיבל בפנייה שעשה בשנת 1991 הפסל משה פלרמן לראש עיריית מעלות שלמה בוחבוט לקיים בעיר סימפוזיון פיסול. הפסטיבל הראשון התקיים באתה שנה במימון עיריית מעלות במשך השנים הצטרפו לפסטיבל גם משרד התרבות והספורט, מפעל הפיס הרשות לפיתוח הגליל ועוד.

בקשה להגשת הצעות על פי נושא מוביל מתפרסמת באינטרנט. פסלים הרוצים להשתתף בפסטיבל מגישים הצעות עיצוביות לוועדה אמנותית הבוחרת מתוך ההצעות 10 עד 15 יצירות. העירייה חוצבת את גושי האבן ומביאה אותם לאתר הפיסול ליד האגם. במשך שבועיים עד שלושה שבועות לפני חג הפסח, הפסלים מפסלים את הפסלים במקום. שיאו של הפסטיבל מתקיים כל שנה בחג הפסח, במועד זה מוזמן הקהל לצפות בעבודת הפסלים. לפסטיבל יש מפיק ומפיק בפועל ומנהל אמנותי המתחלפים מדי פעם. לפסטיבל יש הנהלה ציבורית ובראשה עומד ראש העיר. עד הפסטיבל של 1996 פעל הפסטיבל בעיר עצמה. בשנת 1997 נבחר יעקב אגמון כמפיק על. יחד עם המנהל האמנותי, האמן הבינתחומי [https://shlomicr.co.il/ פנצ'ו אדלברג] והמפיק ברוך סולצ'ינר ובגיבוי ההנהלה הציבורית, עבר אתר הפסטיבל לאגם מונפורט ובכך בעצם נחנך האגם לקהל הרחב. 

בסיום הפסטיבל מוצבים הפסלים ברחבי מעלות-תרשיחא ובאזורים נוספים בגליל. עד שנת 2011 נוצרו כ-250 פסלים.
==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20140806055026/http://maltar.org.il/he/pages.aspx?id=107 דף הפסטיבל] באתר עיריית מעלות תרשיחא 
*[http://www.youtube.com/watch?v=7BvLQ5RwvUs סרטון הפסלים בעבודתם - פסטיבל 22] ביוטיוב

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ישראל: פסטיבלים
קטגוריה:פיסול
קטגוריה:הגליל
קטגוריה:מעלות-תרשיחא: תרבות
קטגוריה:מעלות-תרשיחא: אירועים
תהילים קל"ו

תהילים קל"ו הוא המזמור ה-136 בספר תהילים, הנקרא בשם הלל הגדול. בפרק ישנם 26 פסוקים. הפרק פותח במילים: , ומסיים כל פסוק במילים:.

חשיבותו של הפרק נודעת בעיקר בתוכנו המיוחד המדבר על כלכלת כל העולם מידי ה'.

==הלל הגדול==
פרק קל"ו ידוע בשם הלל הגדול. אולם קיימת מחלוקת במקורות האם הלל הגדול כולל רק את תהלים קל"ו או גם פרקים אחרים. ב, מובאות דעות שונות על נוסח הלל הגדול. הדעה המרכזית, היא דעת רבי יהודה האומר שהלל הגדול הוא פרק קל"ו בתהילים, דעה שנייה היא דעתו של רבי יוחנן הסובר שהלל הגדול מורכב מהפרקים: קל"ד, קל"ה וקל"ו ודעה שלישית היא דעתו של רב אחא בר יעקב, הסובר כי הלל הגדול מתחיל בפרק קל"ה פסוק ג' ומסתיים בתחילת פרק קל"ז.

בשולחן ערוך נפסק שהלל הגדול בליל הסדר כולל רק את פרק קל"ו, וככה נוהגות רוב הקהילות, אולם יהודי איטליה אומרים גם פרק קל"ה לפני קל"ו בליל הסדר. לגבי פסוקי דזמרא בשבת, פרק קל"ה מופיע לפני קל"ו, אבל לפני קל"ה מופיעים עוד כמה פרקי תהילים לא קשורים, ולכן אי אפשר לקבוע האם פרק קל"ה מופיע בתור חלק מהלל הגדול או ככל פרק אחר שנאמר.

===גיזרון===
המקור לשם "הלל הגדול" מופיע בתלמוד הירושלמי:
"אי זו היא הלל הגדולה, רב פרנך בשם רב חנינא, הודו לאלהי האלהים כי לעולם חסדו הודו לאדוני האדונים כי לעולם חסדו". בתלמוד הבבלי מובאת הסיבה לכך:"ולמה נקרא שמו הלל הגדול? אמר רבי יוחנן: מפני שהקב"ה יושב ברומו של עולם ומחלק מזונות לכל בריה" - דכתיב:... . הרשב"ם פירש: והיינו דבר גדול.
כלומר שנקרא שמו כך, משום שמהולל הקב"ה בפרק זה, על מעשה גדול שעושה עם כל בריה.

==הזמנים שבהם נאמר==
"הלל הגדול" - דהיינו פרק קל"ו כאמור, נהוג לאמרו בפסוקי דזמרא בתפילת שחרית של שבתות וחגים.

מועד נוסף בו הפרק נאמר קבוע, הוא ליל הסדר, שבו הפרק נאמר לאחר ההלל שבהגדה. ישנה מחלוקת אם הלל הגדול נאמר על כוס רביעית או חמישית מארבע כוסות.

נכתב במשנה, בפירוט התעניות בסדר מועד, ש"הלל הגדול" נאמר אף בשעת ירידת גשמים שלאחר תענית גשמים לפי ר' טרפון, במקרה שירד גשם קודם חצות.

לפי מנהג הגר"א המזמור משמש כשיר של יום לאחרון של פסח (למעט שנים בהם הוא חל בשבת או ביום ראשון).

==בתרבות==
* אייזיק האניג בלחן של האדמו"ר מפיטסבורג, עיבוד של מונה רוזנבלום באלבום אמת ניגוני חסידי פיטסבורג 11.

==לקריאה נוספת==
* אנציקלופדיה תלמודית ערך הלל הגדול.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.merchavim.022.co.il/BRPortal/br/P102.jsp?arc=318961 ד"ר אפריים יצחקי על סוגי ההלל, באתר של גרעין מרחבים. ]
* [http://daf-yomi.com/DYItemDetails.aspx?itemId=1558 הלל בפורטל הדף היומי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תפילות ביהדות
קלו
קטגוריה:שיר של יום
קטגוריה:פסוקי דזמרא של שבת
המערכה במדבר המערבי

המערכה במדבר המערבי או מלחמת המדבר הייתה הזירה העיקרית במערכה בצפון אפריקה במלחמת העולם השנייה. הלחימה התקיימה במדבר המערבי, במצרים ובלוב. ונמשכה לסירוגין בין הפלישה האיטלקית למצרים בספטמבר 1940 עד סמוך לאחר קרב אל-עלמיין השני באוקטובר 1942, במדבר המערבי. בתחילה לחמו כוחות איטליה הפשיסטית בכוחות בריטניה, מושבותיה ובעלות בריתה, אך לאחר התבוסה האיטלקית במבצע מצפן נשלחו לזירת הלחימה יחידות ורמאכט בפיקודו של פילדמרשל ארווין רומל, אשר התגבשו לכלל כוח גייסי שנתכנה קורפוס אפריקה.

זו הייתה מערכה דינאמית שכללה תנועות שריון לאורך מאות קילומטרים, הבקעות עמוקות של קווי האויב ונסיגות חפוזות. בתחילה תקפו כוחות איטליה הפשיסטית את הצבא הבריטי, שהיה מוצב במצרים, אך נהדפו לאחור במבצע מצפן בדצמבר 1940. על מנת למנוע את התמוטטותו של המערך האיטלקי נשלחו למדבר המערבי כוחות גרמניים, ואלו הצליחו ליצור תנופת הבקעה, ולהדוף את הכוחות הבריטים עמוק לתוך מצרים, פעמיים. ככל שהתקדמה המערכה הפכה גרמניה הנאצית לגורם הדומיננטי שלחם בבעלות הברית במדבר המערבי. לאחר המתקפה הגרמנית השנייה, שהסתיימה בקרב אל-עלמיין השני, באוקטובר 1942, הצליחו כוחות הארמייה השמינית של הצבא הבריטי בפיקודו של גנרל ברנרד מונטגומרי להדוף את האויב עד לתוניסיה, כאשר במקביל נחתו כוחות ארצות הברית על חופי מרוקו ואלג'יריה במבצע לפיד והתקדמו אל תוניסיה ממערב. המערכה בתוניסיה הסתיימה בניצחון בעלות הברית, הייתה השלב הסופי במערכה בצפון אפריקה בשימה קץ לנוכחות הצבאית של מדינות הציר בצפון אפריקה.

המערכה לא הייתה מערכה מבודדת, אלא הייתה תלויה מאוד בקווי אספקה בים ובאוויר, ובמתרחש בזירות לחימה קרובות ומקבילות כגון המערכה במזרח אפריקה, מלחמת איטליה–יוון, הקרב על הים התיכון והמצור על מלטה שהשפיעו מאוד על קווי האספקה ביבשה ובים, דרך הים התיכון ותעלת סואץ, על החימוש והציוד שעמד לרשות הצדדים הלוחמים, ועל מכלול האיומים שהיה עליהם לעמוד בפניהם.

==קישורים חיצוניים==

* יובל מלחי, הקרבות בצפון אפריקה, [https://soundcloud.com/user-602430221/wwii-14-ae פרק א'], [https://soundcloud.com/user-602430221/wwii-15-ueaeaueyeaue-uoeaa פרק ב'], [https://soundcloud.com/user-602430221/wwii-16-aeueuae-ioeea-auyueaue פרק ג'], בפודקאסט "מלחמת העולם השנייה", באתר הטלוויזיה החינוכית

המדבר המערבי
קטגוריה:זירת צפון אפריקה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:לוב במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מצרים במלחמת העולם השנייה
תראו מי מדברת

תראו מי מדברת (במקור: Look Who's Talking Too) הוא סרט המשך משנת 1990 לסרטה של איימי הקרלינג משנת 1989 "תראו מי מדבר". בסרט מככבים ג'ון טרבולטה וקירסטי אלי כהוריו של הילד מייקי (קולו של ברוס ויליס). עלילת הסרט מתארת כיצד הפעוט מתמודד עם תוספת חדשה למשפחה - אחותו התינוקת ג'ולי (קולה של רוזאן בר).

==תקציר העלילה==
בסרט ההמשך, ג'יימס (ג'ון טרבולטה) ומולי (קירסטי אלי) נשואים ונולדת להם בת בשם ג'ולי. עם זאת, מייקי איננו שמח על כך משום שהוא מקנא בתשומת הלב הרבה שאחותו הקטנה מקבלת, ובעקבות כך הקנאה הופכת להיות המקור לסכסוך עם אחותו. מייקי צריך ללמוד גם כיצד להשתמש בשירותים בפעם הראשונה.

==ביקורות ותגובות==
הסרט קיבל ביקורות שליליות ולציון 17% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 12 ביקורות.

הסרט גרף $47,789,074 בקופות
, מה שהופך אותו להצלחה מתונה, אך לא להצלחה כלכלית מוחלטת.

==מועמדויות וזכיות בפרסים==
{| width="70%" class="wikitable"
|-
! width="7%"| שנה
! width="30%"| פרס
! width="33%"| קטגוריה
! width="10%"| תוצאה
|-
| align="center" | 1991
| align="center" | פרס פטל הזהב
| align="center" | גילברט גוטפריד - שחקן המשנה הגרוע ביותר
| 
|-
| align="center" | 1991
| align="center" | פרס פטל הזהב
| align="center" | רוזאן בר - שחקנית המשנה הגרועה ביותר
| 
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1990

קטגוריה:סרטים אמריקאיים

קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
תראו מי מדבר עכשיו

תראו מי מדבר עכשיו (במקור: Look Who's Talking Now) הוא קומדיה רומנטית משנת 1993, שהיא סרט המשך שני לסרט משנת 1989 "תראו מי מדבר". בסרט זה מככבים ג'ון טרבולטה וקירסטי אלי. עוד מככבים בסרט: ליזל אנתוני ואולימפיה דוקאקיס. ג'ורג' סיגל וצ'ארלס בארקלי מופיעים הופעת קמאו בסרט.

שלא כמו בסרטים הקודמים, סרט זה לא כולל קריינות של המונולוגים הפנימיים של הילדים על ידי ברוס ויליס, רוזאן בר, או ג'ואן ריברס, אלא הפעם דני דה ויטו ודיאן קיטון מספקים קריינות בעבור זוג כלבים - המצטרפים החדשים למשפחה. בהתאמה, עלילת הסרט מתמקדת יותר על אירועים המתרחשים בחיי חיות המחמד, יותר מאשר יתר בני המשפחה.

==תקציר העלילה==
בסרט המשך זה הילדים כבר גדלו וכעת מדברים. ג'יימס (ג'ון טרבולטה) מוצא עבודה בתור טייס פרטי של נשיאת חברת קוסמטיקה בעוד שאשתו מולי (קריסטי אלי) מפוטרת מעבודתה ומתבקשת להשגיח על כלבת הפודל המפונקת של נשיאת החברה. בנוסף בנם מייקי אשר מעוניין בכלב משלו מזה זמן רב, מביא הביתה כלב רחוב קשוח.

בניגוד לשני הסרטים הראשונים בהם הילדים מדברים, בסרט זה הכלבים הם המספרים (קולותיהם של דני דה ויטו ודיאן קיטון).

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|ג'ון טרבולטה
| ג'יימס
|
|-
|קירסטי אלי
| מולי
|
|-
|דייוויד גלגר
| מייקי
|
|-
|טבת'ה לופין
| ג'ולי
|
|-
|דני דה ויטו
| רוקס
| קול
|-
|דיאן קיטון
| דפני
| קול
|}

==ביקורות ותגובות==
הסרט קיבל ביקורות שליליות בלבד, ולפיכך לציון 0% (אפס אחוזים) באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 23 ביקורות.

==מועמדויות וזכיות בפרסים==
{| width="70%" class="wikitable"
|-
! width="7%"| שנה
! width="30%"| פרס
! width="33%"| קטגוריה
! width="10%"| תוצאה
|-
| align="center" | 1994
| align="center" | Young Artist Award
| align="center" | דייוויד גלגר - השחקן הטוב ביותר עד גיל 10
| 
|-
| align="center" | 1994
| align="center" | Young Artist Award
| align="center" | טבת'ה לופין - השחקנית הטובה ביותר עד גיל 10
| 
|-
| align="center" | 1994
| align="center" | Young Artist Award
| align="center" | סרט המשפחה הטוב ביותר
| 
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1993
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
בנק דרום סודאן

הסמל הרשמי של בנק דרום סודן
בנק דרום סודאן הוא הסמכות המוניטרית העליונה והבנק המרכזי של הרפובליקה של דרום סודאן. הוא הוקם ביולי 2011 על ידי צו נשיאותי והחליף את "הבנק של דרום סודאן" (שהיה סניף של בנק סודאן) שהיווה את הבנק המרכזי של דרום סודאן בין השנים 2005-2011. הבנק שייך לממשלת דרום סודאן והוא היחידי שהוסמך מבחינה חוקתית להנפיק שטרות ומטבעות של לירה דרום סודאנית.

הסניף הראשי של הבנק ממוקם בעיר הבירה, ג'ובה, וקיימים לו עוד שני סניפים בערים ואו ומלקאל.

==תפקידים==
התפיקים העיקריים של הבנק המרכזי של דרום סודאן הם:
# לתפקד כבנק מרכזי בדרום סודאן.
# לייסד ולפקח על השירות הבנקאי בדרום סודאן כולל הנפקת רישיונות למוסדות פיננסיים לפי כל החוקים והתקנות.
# בראש הבנק עומד נגיד שאחראי לנהל את המערכת הבנקאית בדרום סודאן לפי כל החוקים, התקנות ובהתאם למדיניות.
# לפעול כבנק של ממשלת דרום סודאן, כיועץ ונציג לכל עניין כספי ופיננסי.
# לפקח על כל הבנקים המסחריים שפועלים בדרום סודאן.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.sudantribune.com/South-Sudan-Central-Bank,40869 Central Bank of South Sudan Introduces New Payment Systems]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דרום סודאן: בנקים
דרום סודאן
תחבורה בדרום סודאן

מערכת התחבורה בדרום סודאן היא אחת מבין מערכות התחבורה הכי פחות מפותחות ברחבי העולם. 

==כבישים מהירים==
רוב הדרכים המהירות בדרום סודאן הן דרכי עפר. רוב הדרכים שמקשרות את עיר הבירה, ג'ובה, עם ערים אחרות במדינה ומחוצה לה, אינן סלולות באספלט. 

ב-12 בספטמבר 2012 נחנכה הדרך הסלולה הראשונה בדרום סודאן (לאחר קבלת עצמאותה). דרך זו, שאורכה 192 ק"מ, מקשרת את עיר הבירה ג'ובה עם העיר נימיול כחלק מפרויקט של הסוכנות האמריקנית לפיתוח בינלאומי לסלילת כביש מג'ובה לעיר גולו באוגנדה, שאמורה להקל על ייבוא וייצוא סחורות מדרום סודאן לשכנותיה ולחזק עימן את הקשר.

==רכבות==
פסי רכבת בדרום סודאן
בדרום סודאן קיימים 248 ק"מ של מסילות ברזל ברוחב צר סטנדרטי (1,067 מ"מ) בקו יחיד המחבר את ואו עם העיר הסודאנית באבונוסה. הקו ניזוק במלחמת האזרחים הסודאנית השנייה ושופץ במימון האו"ם.

==תעופה==
שדה התעופה העמוס ביותר במדינה הוא שדה התעופה ג'ובה ממנו יוצאות טיסות לאנטבה, ניירובי, קהיר, אדיס אבבה וח'רטום. בנוסף מהווה כמעוזה של חברת פידר איירליינס. שדות תעופה בינלאומיים נוספים הם: שדה התעופה מלאקל ממנו יוצאות טיסות שבועיות לאדיס אבבה וחרטום, שדה התעופה ואו עם טיסה שבועית לחרטום ושדה התעופה רומבק עם טיסה שבועית לחרטום.

דרום סודאן איירליינס, מספקת שירות לנימיול ואקובו, בשניהם מסלול ההמראה אינו סלול. קיימים עוד מספר שדות תעופה קטנים בדרום סודאן ובכולם מסלולי המראה לא סלולים. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:תחבורה לפי מדינה
טייסת הגליל

טייסת הגליל (שנודעה גם כ"טייסת 3") הייתה מהטייסות הראשונות של חיל האוויר הישראלי כשהוקמה באפריל 1948 כגף של טייסת א'. הטייסת פעלה לאורך מלחמת העצמאות עד איחודה בינואר 1949 עם "טייסת 2" ("טייסת הנגב") וטייסת א' כדי ליצור את טייסת 100. במהלך המלחמה ביצעו טייסי הטייסת מעל 1,200 גיחות מבצעיות.

==היסטוריה==
מטוס אוסטר אוטוקרט של טייסת הגליל
בעקבות קשיים מבצעיים שנבעו מריחוקו של שדה דב, בסיסה של טייסת א' מהנגב ומהגליל הוחלט בשירות האוויר על הקמת גפים באזורים אלו, שכונו נספחת א' (לימים טייסת מס' 2 וטייסת הנגב בניר עם) ונספחת ב' ביבנאל (ששמה שונה בהמשך לטייסת מס' 3 ולטייסת הגליל). את הדחיפה להקמת הטייסת בגליל נתנו הטייסים בני יישובי הצפון: משה פלדמן מבית קשת, פרץ גרוסר מאשדות יעקב, פסח (פוסי) טולצ'ינסקי מכפר גלעדי וכן דניאל בוקשטיין. טולצ'ינסקי מונה למפקדה הראשון של הטייסת החדשה.

משימותיה של הטייסת הוגדרו כך:
*סיוע לכוחות צה״ל, ובעיקר סיורי אוויר ללימוד השטח, ההיערכות הערבית, ולקראת מבצעים יזומים.
*צילומי אוויר לצורכי מודיעין.
*הובלת פצועים, חולים ויולדות.
*עזרה ליישובים במצוקה (הצנחת מזון, תרופות ונשק).
*סיוע צמוד לכוחות הלוחמים, בעיקר הפצצת הכוחות הערביים.

ב-4 באפריל 1948 נחתו ביבנאל שני מטוסי אוסטר אוטוקרט הראשונים של הטייסת, ושעות ספורות לאחר מכן כבר המריאו לגיחות מבצעיות, למשימות סיור עם מפקדים מחטיבת גולני.

כוחות הטייסת פעלו בחודשים הבאים במשימות מבצעיות רבות וסייעו בין היתר בקרבות רמות נפתלי, קרב משמר העמק, בקרב על מצודת כ"ח, קרבות מלכיה, קרבות סג'רה, כיבוש כפר לוביה, קרבות עשרת הימים, מבצע יעל ומבצע חירם.

לאור הקרבה לחזית ולהתקפות חיל האוויר הסורי והארטילריה הערבית, עברה הטייסת ב-19 במאי לשדה התעופה מחניים, עברה לבסיס רמת דוד אך נאלצה לחזור באותו חודש ליבנאל ובאוקטובר עברה שוב לרמת דוד. ב-29 בינואר 1949 פורקה הטייסת ואנשיה הועברו לטייסת 100 בתל נוף.

==מטוסי הטייסת==
הטייסת הפעילה את המטוסים שלהלן (לא בו זמנית) ובשיאה מנתה 8 מטוסים פעילים :

* אוסטר J1 אוטוקרט (כינוי בח"א: "נמלה")
* אוסטר AOP5 טיילורקרפט (Taylorcraft Auster) ("נמלה")
* טיילורקרפט BL ("נמלה")
* פייפר PA11-90 קאב ספיישל (Piper PA-11 Cub Special) (ללא כינוי)
* פיירצ'יילד F24R ארגוס - שלל (Fairchild F24R Argus) ("חרגול")

==מפקדי הטייסת==
*פסח (פרסי) טולצ'ינסקי - 6 באפריל עד 21 באפריל 1948
*דניאל בוקשטיין - 21 באפריל עד 10 במאי 1948
*משה פלד (פלדמן) - 10 במאי עד 6 באוגוסט 1948
*נחום רפפורט (אפרת) - 6 באוגוסט עד 17 בנובמבר 1948
*חיים גולדשטיין - 17 בנובמבר עד 30 בנובמבר 1948
*יוסף שטינמן - 30 בנובמבר 1948 עד 17 בינואר 1949
*אהרון בירם - 17 בינואר 1949 עד 28 בינואר 1949

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20200603022037/http://www.palmach.org.il/ טייסת הגליל] באתר הפלמ"ח
* [http://www.sky-high.co.il/134771/%D7%98%D7%99%D7%99%D7%A1%D7%AA-%D7%94%D7%92%D7%9C%D7%99%D7%9C טייסת הגליל] באתר מרקיע שחקים
* תמונות [https://haifa-primo.hosted.exlibrisgroup.com/primo-explore/collectionDiscovery?vid=HAU&inst=972HAI_MAIN&collectionId=81169855940002791&lang=iw_IL מאוסף ישעיהו בודילובסקי (בודי) - חלוצי התעופה וטייסת הגליל] מתוך האוספים הדיגיטליים של ספריית יונס וסוראיה נזריאן, אוניברסיטת חיפה
* 

==הערות שוליים==

הגליל
קטגוריה:חיל האוויר הישראלי במלחמת העצמאות
משין גאן קלי

ג'ורג קלי בארנס (באנגלית: George Kelly Barnes; 18 ביולי 1895 – 18 ביולי 1954), הידוע בכינויו "משין גאן קלי" (Machine Gun Kelly, "קלי המקלע"), היה גנגסטר אמריקאי בתקופת היובש בארצות הברית. כינויו ניתן לו בשל נשקו האהוב, תת מקלע מסוג תומפסון. פשעו המפורסם ביותר היה חטיפתו של איל הנפט ואיש העסקים צ'ארלס אורטשל ביולי 1933, אשר בעטיו הוא וחבורתו הרוויחו כ-200,000 דולר דמי כופר. חקירת ה-FBI בנושא איפשרה בסופו של דבר את מעצרו של קלי בעיר ממפיס, במדינת טנסי ב-26 בספטמבר 1933. בין יתר פשעיו נכללו מסחר בלתי חוקי באלכוהול ושוד מזוין.

==קריירה==
במהלך שנות ה-20 וה-30 של המאה ה-20, בתקופת היובש, קלי עבד כמבריח בלתי חוקי של אלכוהול, עבור עצמו ועבור אחרים. כעבור זמן קצר והיתקלויות ספורות עם כוחות שיטור מקומיים בעיר ממפיס, הוא החליט לעזוב את העיר ולנוע מערבה עם חברתו החדשה. על מנת להגן על משפחתו ולברוח ביתר קלות מכוחות השיטור המקומיים, הוא שינה את שמו לג'ורג ר. קלי. הוא המשיך לבצע פשעים קטנים והברחה בלתי חוקית של אלכוהול. ב-1928 הוא נעצר בטלסה, במדינת אוקלהומה, בשעה שניסה להבריח אלכוהול לתוך שמורה אינדיאנית. הוא נידון לשלוש שנות מאסר בבית הכלא לווינוורת' במדינת קנזס, והחל מרצה עונשו ב-11 בפברואר 1928. על פי הדיווחים הוא היה אסיר למופת ולפיכך שוחרר בשחרור מוקדם. זמן קצר לאחר מכן, קלי נשא לאישה את קאתרין תורן, אשר רכשה עבורו את תת-המקלע הראשון שלו, ואף טרחה רבות לפרסם את שמו בחוגי הפשע השונים. בין היתר, היא נודעה כמי שחילקה לפושעים שונים כמזכרת את תוף (מחסנית) מכונת היריה שלו. יתר על כן, על פי היסטוריונים שונים היא זו שיזמה מעשי שוד בנק שונים.

==מותו==
משין גאן קלי ריצה עוד 21 שנות מאסר בהם השתתף בעבודות כלא ולאחר מכן הועבר בשנת 1951 לליווינוורת'. ב-18 ביולי 1954, שהיה יום הולדתו ה-59, נפטר קלי מהתקף לב. קלי נקבר בקוטונדייל שבטקסס.

==בתרבות הפופולרית==

הראפר ושחקן הקולנוע קולסון בייקר אימץ את הכינוי Machine Gun Kelly כשם במה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של מיסיסיפי
קטגוריה:פושעים פליליים אמריקאים
קטגוריה:אישים שנכלאו באלקטרז
קטגוריה:תקופת היובש
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1954
בלנית (לווייתן)

בלנית (שם מדעי: Caperea marginata) הוא לווייתן מזיפות היחיד במשפחה בלניים מפותחים (Neobalaenidae; לעיתים - בלנים ננסיים). הבלנית תוארה לראשונה על ידי הזואולוג הבריטי ג'ון אדוארד גריי ב-1846. אורכה המרבי נע בין שישה לשישה וחצי מטרים, ומשקלה - בין שלוש לשלוש וחצי טונות; בכך היא הקטנה שבלווייתני המזיפות.

הבלנית חיה באזורי האוקיינוס הדרומי, וניזונה בעיקר משטרגליים ומקריל. מעט ידוע אודות מצב האוכלוסייה ואודות התנהגותה.

==מיון==
במהלך המסע של ג'יימס קלארק רוס בין 1839 ל-1843, חוקרי טבע מצאו עצמות ומזיפות שדמו לאלו של אובלנה, רק קטנים יותר. בפרסומו "זואולוגיה במסע של אוניות הוד מלכותו ארבוס וטרור" (1846), ג'ון אדוארד גריי מתאר את המין החדש, ומעניק לו את השם המדעי Balaena marginata. מעט לאחר מכן, קיבל גריי לידיו גולגולת ומספר עצמות של בלנית אחרת, והחליט ליצור סוג חדש בשם Caperea. שש שנים מאוחר יותר, ב-1870, קרא לבלנית אחרת בשם Neobalaena. רק מאוחר יותר הוא הבין כי כל שלושת הסוגים שיצר חד הם, והבלנית כונתה באופן סופי Caperea marginata. משמעות שם הסוג Caperea (מלטינית) הוא "קפל", בהתייחס לחזות המקופלת של עצם האוזן, בעוד שמשמעות שם המין הספציפי marginata (מלטינית) הוא "תחום בגבול", בהתייחס לגבול הכהה מסביב למזיפות של הבלניות.

==מבנה והתנהגות==
הבלנית נצפית רק לעיתים רחוקות, ולכן הידע אודותיה מועט יחסית. זוהי באופן ברור לווייתן המזיפות הקטן ביותר. אורך הגורים בלידה נע בין 1.6 ל-2.2 מטרים. הזכר הארוך ביותר שנצפה היה באורך של 6.1 מטרים, והנקבה - באורך 6.45 מטרים. משקלה המרבי נע בין 3 ל-3.5 טון. תוחלת החיים כמו גם משכי תקופות ההיריון וההנקה אינם ידועים.

צבען של הבלניות שחור עד אפור כהה בגבן, ובטנן - לבנה. בדומה לבלניים, ראשן גדול והלסת התחתונה שלהן מעוקמת. עם זאת, יש ביניהם הבדלים בולטים: סנפיר הגב צורתו כצלב, ועורן של הבלניות אינו מחוספס כשל הבלניים. בדומה ללווייתן מינקי, הם אינם מוציאים את סנפיר הזנב שלהם מהמים לפני הצלילה. במרכזו של סנפיר זה נמצא חתך קטן. לבלנית 17 זוגות של צלעות (וסך של 34), יותר מכל מיני הבלניים.

ההתנהגות החברתית והמבנה החברתי אינם ידועים. באופן טיפוסי הבלניות נצפו בזוגות או בגפן, ולעיתים - עם מיני לווייתנאים אחרים. לעיתים רחוקות נצפות קבוצות גדולות של בלניות. כך, ב-2001 נצפתה קבוצה של 14 בלניות בדרום האוקיינוס השקט, וב-2007 - נצפתה קבוצה של מעל ל-100 פרטים כ-40 קילומטרים דרום-מערבית לעיר פורטלנד שבמדינת ויקטוריה, אוסטרליה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120514020304/http://marinebio.org/species.asp?id=326 מידע על הבלנית] באתר marinebio.org

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בלניים מפותחים
קטגוריה:לווייתני האוקיינוס הדרומי
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:מינים יחידים במשפחתם
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1846
בלניים מפותחים

גולגולת של לווייתן מסוג Piscobalaena
בלניים מפותחים (שם מדעי: Cetotheriidae; לעיתים - בלנים ננסיים) היא משפחה של לווייתני מזיפות קטנים החיים בימים ממוזגים וקוטביים. בעבר היו מינים רבים במשפחה אך כיום נותר מין יחיד - הבלנית (Caperea marginata), החיה במימי אנטארקטיקה.

בני משפחה זו כוללים את הקטנים שבלווייתני המזיפות. הם החלו להתפתח בתקופת האוליגוקן אך רובם נכחדו בתחילת הפליסטוקן.

==מיון==
**סוג Hibacetus - נכחד
**סוג Cephalotropis - נכחד
**סוג Joumocetus - נכחד
*תת-משפחה Cetotheriinae - נכחדה
**סוג Brandtocetus
**סוג צתותריום (Cetotherium)
**סוג Eucetotherium
**סוג Imerocetus
**סוג Kurdalagonus
**סוג Mithridatocetus
**סוג Otradnocetus
**סוג Vampalus
**סוג Zygiocetus
*תת-משפחה Herpetocetinae - נכחדה
**סוג Herentalia
**סוג Herpetocetus
**סוג Metopocetus
**סוג Nannocetus
**סוג Piscobalaena
*תת-משפחה Neobalaeninae
**סוג ומין יחיד בלנית (Caperea marginata)
**סוג Miocaperea - נכחד

==קישורים חיצוניים==

*
על הזוג מורגן שמעתם?

על הזוג מורגן שמעתם? () הוא סרט קולנוע אמריקאי מז'אנר קומדיה רומנטית שיצא בשנת 2009. הסרט נכתב ובוים על ידי מארק לאורנס ומככבים בו יו גרנט, שרה ג'סיקה פרקר, סם אליוט ומרי סטינבורגן. הסרט עוסק בזוג פרוד שעד לרצח ונכנס לתוכנית להגנת עדים, ועובר לגור חזרה ביחד במקום מסתור.

זהו שיתוף הפעולה השלישי בין הבמאי והתסריטאי מארק לאורנס לבין יו גרנט, אחרי שעבדו יחד בסרטים "שבועיים מראש" בשנת 2002 וב"מילים ולחן" בשנת 2007.

==תקציר העלילה==
פול מורגן (יו גרנט) הוא עורך דין מצליח המתגורר בניו יורק וחי בנפרד מאשתו, סוכנת הנדל"ן מריל (שרה ג'סיקה פרקר). ערב אחד, לאחר שהוא מצליח לשכנע אותה לצאת איתו למסעדה הם מוצאים עצמם עדים לרצח, והופכים להיות מטרה בעצמם. הם נרדפים על ידי הרוצח חוזה וינסט (מייקל קלי), וכדי לשמור עליהם מכניסים אותם לתוכנית להגנת עדים והם מועברים לדירת מסתור בעיירה נידחת בשם ריי, ויומינג.

פול ומריל עוברים לדירתם של סגן השריף המקומי ואשתו (סם אליוט ומרי סטינבורגן) ולמען ביטחונם מנתקים אותם בעלי הבית משימוש בטלפון או באינטרנט. השניים מתקשים להסתגל לחיים החדשים שלהם והשהות בבית אחד גורמת להם לגלות אחד את השני מחדש. פיל ומריל, שאינם יודעים כמה זמן יצטרכו לשהות בזהותם המזויפת, מתחילים להכיר אנשים בעיירה ולהתרגל לחיי הכפר.

מכיוון שאינם מצליחים להתנתק מחייהם הישנים, הם ממשיכים ליצור קשר עם העובדים שלהם, בלי לדעת שהרוצח שרודף אחריהם מאזין לשיחות. הוא מצליח לאתר אותם ומנסה להתנקש בחייהם. הם מצליחים לברוח וניצלים הודות לעזרתם האדיבה של חבריהם החדשים בעיירה.

שישה חודשים מאוחר יותר הם חוזרים לשגרת חיים נורמלית, מתגוררים באותה דירה ואף מאמצים ילדה סינית ומחליטים לקרוא לה ריי, על שם העיירה שבה התגוררו. מרים אף נכנסת להריון והחיים של השניים עולים על המסלול הנכון.

== צוות השחקנים הראשי ==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|יו גרנט
|פול מורגן
|
|-
|שרה ג'סיקה פרקר
|מריל מורגן
|אשתו של פול
|-
|סם אליוט
|קליי ווילר
|
|-
|מרי סטינבורגן
|אמה ווילר
|אשתו של קליי
|-
|אליזבת מוס
|ג'קי דרייק
|
|-
|}

==ביקורות ותגובות==
הסרט כשל בקופות וגם הביקורות לא היו מחמיאות במיוחד. באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, זכה הסרט לציון נמוך במיוחד של 12% בלבד מתוך 119 ביקורות. שרה ג'סיקה פארק גם הייתה מועמדת לפרס "פטל הזהב" כשחקנית הגרועה ביותר באותה שנה.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
צ'ן גואנגצ'נג

צ'ן גואנגצ'נג (בסינית: 陈光诚, נולד ב-12 בנובמבר 1971) הוא פעיל זכויות אדם ומתנגד משטר סיני. מאז שנמלט מסין הוא סטודנט בבית הספר למשפט באוניברסיטת ניו יורק.
== ביוגרפיה ==
עיוור מילדות. גואנגצ'נג ידוע כ"עורך דין היחף", אשר פעל למען זכויות נשים ועניים. גואנגצ'נג הושם במעצר בית מספטמבר 2005 עד מרץ 2006 לאחר שהתראיין בטיים מגזין לגבי תחקיר שערך אודות הפלות כפויות בסין. ביולי 2006 נעצר רשמית, ובאוגוסט נגזר עליו עונש של ארבע שנים ו-3 חודשי מאסר בעוון "פגיעה ברכוש וארגון אספסוף להפרעה בתנועה", אולם עורכי דינו טענו לאי-סדרים במשפטו.

גואנגצ'נג שוחרר מהכלא ב-8 בספטמבר 2010 לאחר ריצוי עונשו, אולם הושם במעצר בביתו בדונגשיגו, שבמחוז שנדונג שבמזרח המדינה. בספטמבר 2011 דווח כי הוא ואשתו הוכו לאחר שארגון זכויות אדם פרסם סרטון בו מוצג המעקב שהמשטרה מקיימת על ביתו. באפריל 2012 ברח לשגרירות ארצות הברית בבייג'ינג. במאי ניתנה לו האפשרות לעזוב את המדינה לארצות הברית.

גואנגצ'נג הוא זוכה פרס רמון מגסאיסאי לשנת 2007. ארגון אמנסטי אינטרנשיונל הכריז על גואנגצ'נג כאסיר מצפון.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:מתנגדי משטר סינים
קטגוריה:עיוורים
קטגוריה:אסירי מצפון על פי ארגון אמנסטי אינטרנשיונל
קטגוריה:זוכי פרס רמון מגסאיסאי
קטגוריה:סינים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1971
פרס רמון מגסאיסאי

פרס רמון מגסאיסאי הוא פרס אסיאתי למצוינות במנהיגות, שירות ציבורי, ספרות ועיתונות המוענק מדי שנה החל משנת 1957. הפרס ניתן להנצחתו של נשיא הפיליפינים רמון מגסאיסאי, אשר נהרג בתאונת מטוס. הפרס נוסד על ידי קרן של משפחת רוקפלר האמריקאית בהסכמת ממשלת הפיליפינים.

== אודות ==
במאי 1957 הוקמה קרן הפרס במנילה ונבחרו תשעה חברים ראשונים לוועד הנאמנים של הקרן. חמשת הפרסים הראשונים הוענקו באוגוסט 1958, כאשר הזוכים היו מהודו, הפיליפינים, טיוואן, אינדונזיה וסרי לנקה.

הפרס מוענק ליחיד או לארגון באסיה אשר הוכיחו מצוינות, באחת משש הקטגוריות הבאות:
* פעילות ממשלתית
* שירות ציבורי
* מנהיגות קהילתית
* עיתונות, ספרות ותקשורת יוצרת
* שלום והבנה בינלאומית
* מנהיגות מתפתחת

החל משנת 2009 הופסקה החלוקה לקטגוריות בפרס.

== קישורים חיצוניים ==

* 

*
רמון מגסאיסאי
קטגוריה:הפיליפינים: תרבות
המכון ליהדות זמננו

המכון ליהדות זמננו על שם אברהם הרמן הוא מרכז למחקר והוראה בין תחומי שנוסד באוניברסיטה העברית בירושלים בשנת 1959 על ידי חגי לב ופרופ' משה דייוויס, שעמד בראשו עד לשנת 1973.

== מחקר והוראה ==
המכון הוא חלק מהפקולטה למדעי הרוח, בצד המכון למדעי היהדות אשר כולל את החוג להיסטוריה של עם ישראל, ובו תלמידים לתואר מוסמך ודוקטורט.

המכון הוא מסגרת של מחקר בין-תחומי העוסק ביהדות המאה ה-20. בסגל החוקרים ניתן למצוא היסטוריונים, אנשי מדעי החברה, חוקרי ספרות, תרבות וחינוך.

המכון נקרא על שמו של אברהם הרמן שהיה שגריר ישראל בארצות הברית, נשיא האוניברסיטה העברית בין השנים 1968-1983 ונגיד האוניברסיטה עד לפטירתו בשנת 1992.

במכון פועלים המרכז לתיעוד בנושאי סטטיסטיקה ודמוגרפיה של יהודים ומרכז לתיעוד בעל-פה. המכון מנהל בשיתוף הארכיון הציוני המרכזי של ההסתדרות הציונית העולמית את ארכיון הסרטים היהודיים ע"ש סטיבן שפילברג. כמו כן פועלים בו מרכזי מחקר לתולדות הציונות, היישוב ומדינת ישראל על שם ברנרד צ'ריק, ומרכז לחקר האנטישמיות, על שם וידאל ששון.

במהלך השנה האקדמית מקיים המכון אירועים הכוללים הרצאות, סמינרים, סדנאות וכנסים בינלאומיים. המכון מוציא לאור, אחת לשנה, את כתב העת Studies in Contemporary Jewry בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד, אשר עוסק בעולם היהודי בעת החדשה.

בראשית המאה ה-21 אוחדו תוכניות הלימודים של המכון עם החוג להיסטוריה של עם ישראל, באוניברסיטה העברית.

== בניינים ==
עד מלחמת ששת הימים שכן המכון בקריית האוניברסיטה בגבעת רם. הבניין שבו שכן שם נקרא על שם יוסף שפרינצק. אבן הפינה הונחה בשנת 1960, במלאת שנה לפטירתו של שפרינצק שהיה היו"ר הראשון של הכנסת. בנייתו נעשתה בשיתוף של הסוכנות היהודית, הממשלה והאוניברסיטה, ועלותו עמדה על חצי מיליון לירות. הבנייה הסתיימה בשנת 1962. מאז ששבה הפקולטה למדעי הרוח לקמפוס הר הצופים שוכן המכון שם בשני בניינים, ישן וחדש.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:האוניברסיטה העברית בירושלים: יחידות אקדמיות
קטגוריה:קמפוס האוניברסיטה העברית בהר הצופים
קטגוריה:מכוני מחקר בנושא יהדות
קטגוריה:מכוני מחקר בישראל
קטגוריה:עם ישראל בעת החדשה
נעולים

נעולים (במקור: Lockout; ידוע גם בשם MS One: Maximum Security) הוא סרט פעולה משולב מדע בדיוני צרפתי משנת 2012 בבימוים של ג'יימס מת'ר וסטפן סנט. לגר, אשר כתבו את התסריט לסרט ביחד עם לוק בסון. בסרט מככבים גאי פירס, מגי גרייס, וינסנט רייגן, ג'וזף גילגאן, לני ג'יימס ופיטר סטורמר. צילומי הסרט התקיימו בבלגרד, והוא יצא לאקרנים ב-13 באפריל 2012 בארצות הברית ובצפון אמריקה.

==תקציר העלילה==
עלילת הסרט מספרת את סיפורו של סנואו (גאי פירס), סוכן CIA לשעבר אשר הופלל על פשע שלא ביצע ונשלח לכלא בחלל, אשר מציעים לו את חירותו, תמורת הצלת בתו של נשיא ארצות הברית אמילי (מגי גרייס) מאותו הכלא, לאחר שהשתלטו עליו 500 האסירים שבתוכו, תחת הנהגתם של אלכס (וינסנט רייגן) ואחיו הפסיכוטי היידל (גוז'ף גילגאן).

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|גאי פירס
|מריון סנואו
|סוכן CIA לשעבר
|-
|מגי גרייס
|אמילי
|בתו של נשיא ארצות הברית
|-
|וינסנט רייגן
|אלכס
|מנהיג מרד האסירים
|-
|ג'וזף גילגאן
|היידל
|אחיו הפסיכוטי של אלכס
|-
|לני ג'יימס
|הארי שואו
|סוכן השירות החשאי
|-
|פיטר סטורמר
|סקוט לנגרל
|ראש השירות החשאי
|-
|}

==ביקורות ותגובות==
הסרט קיבל ביקורות שליליות ולציון 37% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 118 ביקורות.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2012

קטגוריה:סרטי מדע בדיוני
קטגוריה:סרטי פעולה צרפתיים
קטגוריה:סרטים שצולמו בבלגרד
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2012
נציגות יעקב הצדיק

שמאל
נציגות יעקב הצדיק ובשמה המלא נציגות יעקב הצדיק לקתולים הדוברים עברית בישראל היא גוף בפטריארכיה הלטינית של ירושלים שמטרתו העיקרית היא לייסד ולקדם בישראל קהילות קתוליות דוברות עברית שחבריהן אינם מתפללים בקהילות הדוברות ערבית ואינם צליינים.

הקמת הנציגות נועדה לתת מענה לנוצרים שהגיעו לארץ לאחר הקמת מדינת ישראל, בדרך כלל בני-זוג של עולים יהודים, וכן לקתולים ממוצא יהודי. עוד מבקשת הנציגות לשמש גשר בין הכנסייה לבין עם ישראל ולחזק את יחסי הידידות בין יהודים לבין נוצרים, וכן לקדם את ערכי השלום והצדק. 

בשנים האחרונות עוסקת הנציגות גם בתיאום עבודת הכנסייה עם הפליטים ומהגרי העבודה, אשר נמצאים בישראל.

==היסטוריה==
בשנת 1953 העלה ברונו הוסאר לראשונה את הרעיון לייסד קהילות נוצריות דוברות עברית וב-1954 ניתן לכך אישורו של הקרדינל אז'ן טיסראן , האחראי על הכנסיות המזרחיות הקתוליות בוותיקן ובתמיכתו של הפטריארך הלטיני. באותה שנה נערך לראשונה טקס סעודת האדון בעברית, על-פי המנהג הסורי, אולם מנהג זה היה זר למאמינים שרובם היו לטינים.

בצעד מיוחד, ב-1957 אישרו שלטונות הכנסייה לערוך חלקים נרחבים מהטקס לפי המנהג הלטיני בעברית, וזאת בשל כך שעברית היא שפת קודש בדומה ללטינית וליוונית. לאחר ועידת הוותיקן השנייה בשנת 1965 ניתן אישור לכלל הכנסיות להתפלל בשפות המקומיות (ולא בלטינית בלבד כמו קודם), ומאז כל הטקס נערך בעברית לפי הנוהג הלטיני.

מאז שנת 1990 עומד סגן לפטריארך (Vicar) בראשה של הנציגות. 

באוגוסט 2019 הנציגות הוציאה הצהרה העוסקת בגירוש העובדים הזרים הפיליפינים, שהם ברובם המוחלט קתולים. ההצהרה נחתמה על ידי כל ראשי הכנסיות הקתוליות בארץ ונחשבת שנויה במחלוקת גם בתוך הכנסייה הקתולית עצמה. 

כנסיית פטרוס הקדוש - מרכזה של הקהילה בתל אביב-יפו
נכון לשנת 2019 פועלות בחסות הנציגות קהילות בתל אביב-יפו (כנסיית פטרוס הקדוש), ירושלים, חיפה, באר שבע, נצרת ובטבריה (כנסיית פטרוס הקדוש). עוד פועלת בחסות הנציגות קהילה דוברת רוסית המקיימת תפילות בטבריה, בבית החסד בחיפה ובמנזר השתקנים בלטרון. הנציגות גם מפעילה בית אבות בנהריה ופעוטון בירושלים. בנציגות חברים כ-500 מאמינים.

<br />

==המשנים לפטריארך==
להלן המשנים לפטריארך הממונים על הנציגות מאז שנת 1990:
*האב ז'אן-בפטיסט גוריון, בנדיקטיני (1990-2005).
*האב פיירבטיסטה פיצבאלה, פרנציסקני (2005-2008).
*האב דוד נויהאוז, ישועי (2009-2018)
*האב רפיק נהרה (2018-2021)
*האב פיוטר ז׳לסקו (2021-כיום)

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ארגונים נוצריים
קטגוריה:ישראל: נצרות
2008 במדע

מופעל [[מאיץ LHC, מאיץ החלקיקים הגדול בעולם במרכז המחקר CERN על גבול שווייץ-צרפת]]
== אסטרונומיה וחקר החלל==
* 15 בינואר – גשושית מסנג'ר הגיעה לסביבות כוכב הלכת חמה.
* 9 במרץ – טיסה ראשונה של ז'ול ורן ATV.
* 21 במרץ – גשושית קאסיני גילתה על טיטאן אוקיינוס תת-קרקעי ממים ואמוניה.
* 25 במרץ – גשושית פניקס נחתה על המאדים.
* 26 ביוני – גשושית פניקס גילתה על המאדים סימני מים והוכיחה שתנאים על המאדים מתאימים לבקטריות וצמחים.
* 7 באוקטובר – לראשונה בוצע מעקב לאחר נפילת מטאוריט.
* 22 באוקטובר – שיגור גשושית הודית צ'אנדריאן 1 לחקר הירח.

==טכנולוגיה==
* בניית ממריסטור בחברת HP.

==פיזיקה==
* 10 בספטמבר – הפעלה של מאיץ LHC.

==רפואה==
* יוני – ביצוע השתלת איברים ראשונה תוך ניצול טכניקת הנדסת רקמות על ידי פאולו מצ'יאני בספרד.

==פרסים==
* פרס נובל
**פרס נובל לפיזיקה – יויצ'ירו נאמבו (ארצות הברית), על גילוי המכניזם של שבירת סימטריה ספונטנית בפיזיקה תת-אטומית, מקוטו קובאיאשי (יפן) טושיהידה מסקאווה (יפן) על גילוי מקור הסימטריה השבורה שחוזה את קיומן של לפחות שלוש משפחות של קווארקים בטבע.
** פרס נובל לכימיה – אוסאמו שיממורה (יפן) מרטין צ'לפי (ארצות הברית) רוג'ר טסיין (ארצות הברית) על גילוי ופיתוח השימוש בחלבון הפלואורסצנטי GFP.
** פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה – הרלד צור האוזן (גרמניה), על גילוי הקשר בין נגיף הפפילומה האנושי לסרטן צוואר הרחם, לוק מונטנייה (צרפת), פרנסואז בארה-סינוסי (צרפת), על זיהוי וירוס ה-HIV שגורם לאיידס
* פרס אבל
**ג'ון תומפסון וז'ק טיץ (צרפת/ארצות הברית) על הישגיהם המעמיקים באלגברה ובפרט על עיצובה המודרני של תורת החבורות
* פרס ישראל
** מדעי המחשב – עדי שמיר 
** ביוכימיה – משה אורן
** חקר המתמטיקה – נגה אלון

==נפטרו==
* 19 במרץ – ארתור סי קלרק, ממציא וסופר בריטי (נולד ב-1917)
* 13 באפריל – ג'ון וילר פיזיקאי אמריקאי (נולד ב-1911) 
* 16 באפריל – אדוארד לורנץ פיזיקאי אמריקאי (נולד ב-1917) 
* 29 באפריל – אלברט הופמן כימאי שווייצרי (נולד ב-1906) 
* 15 במאי – ויליס לם, פיזיקאי אמריקאי חתן פרס נובל (נולד ב-1913)

==קישורים חיצוניים==

*
2009 במדע

[[עדה יונת זוכה בפרס נובל לכימיה לצד שני מדענים נוספים על מחקריהם שתרמו להבנת מבנה ותפקיד הריבוזום]]

== אסטרונומיה וחקר החלל==
* 15 בינואר – גשושית מסנג'ר הגיעה לסביבות כוכב הלכת חמה
* 15 בפברואר – סיום הכנת מפת שטח הירח על בסיס נתונים מעודכנים.
* 6 במרץ – שיגור טלסקופ החלל קפלר.

==ארכאולוגיה==
* 9 בפברואר – גילוי כ-30 מומיות ולפחות תיבת קבורה אחת שלא נפגעה בקרבת הפירמידה של ג'וסר.

==טכנולוגיה==
* צוללת לא מאוישת "Nereus" הגיע לעומק של 10,902 מ' ולקחה דגימות קרקע.
* 4 ביוני – הפעלת LAMOST, הספקטרומטר אופטי הגדול בעולם, בסין.

==פרסים==
* פרס נובל
**פרס נובל לפיזיקה – צ'ארלס קואן קאו (סין/בריטניה), על הישגים פורצי דרך בנוגע להעברת אור בסיבים לתקשורת אופטית, וילארד בויל (ארצות הברית) ג'ורג' סמית (ארצות הברית) על המצאת מעגל מוליך למחצה לדימוי - חיישן ה-CCD.
** פרס נובל לכימיה - עדה יונת (ישראל) ונקטרמן רמאקרישנן (בריטניה) תומאס סטייץ (ארצות הברית) על מחקריהם שתרמו להבנת מבנה ותפקיד הריבוזום.
** פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה - אליזבת בלקברן (אוסטרליה), ג'ק שוסטק (ארצות הברית), קרול גריידר (ארצות הברית) על הגילוי כיצד כרומוזומים מוגנים על ידי טלומרים והאנזים טלומראז

* פרס אבל
**מיכאיל גרומוב (צרפת/רוסיה) על תרומותיו המהפכניות לגאומטריה
* פרס ישראל
** איתמר פרוקצ'יה - חקר הפיזיקה
** עמיחי מזר – חקר הארכאולוגיה
** צבי לרון – חקר הרפואה

==נפטרו==
* 19 במאי - רוברט פ. פורשגוט, ביוכימאי אמריקאי ממוצא יהודי, חתן פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה על חלקו בגילוי תכונות האיתות של חנקן חמצני (נולד ב- 1916)
* 12 בספטמבר – נורמן בורלוג, מיקרוביולוג, גנטיקאי אמריקאי, חתן פרס נובל לשלום, בעזרת הכלאת זני דגנים שונים הביא לגידול משמעותי ביבולים של מקורות מזון מרכזיים, נחשב לאבי המהפכה הירוקה (נולד ב- 1914)
* 5 באוקטובר – ישראל גלפנד, מתמטיקאי, ממייסדי בתי הספר הסובייטים למתמטיקה. חתן פרס וולף (נולד ב-1913)
* 8 בנובמבר – ויטאלי גינזבורג, פיזיקאי ואסטרופיזיקאי רוסי ממוצא יהודי, חבר באקדמיה הרוסית למדעים, חתן פרס נובל לפיזיקה, עסק בחקר מוליכות-על, התקדמות גלים אלקטרומגנטיים בפלזמה ומקור הקרינה הקוסמית, מילא תפקיד מפתח בפרויקט פיתוח פצצת המימן הסובייטית (נולד ב- 1916)

==קישורים חיצוניים==

*