OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Hold Me Now

"Hold Me Now" (בעברית: "החזיקי אותי עכשיו") הוא שיר שהולחן ובוצע על ידי הזמר האירי ג'וני לוגן, שייצג את אירלנד באירוויזיון 1987 וזכה בתחרות. לוגן זכה בעבר עם "What's Another Year" באירוויזיון 1980 והוא האומן הראשון שזכה בשתי מהדורות שונות של תחרות הזמר של האירוויזיון.

== סקירה כללית ==
השיר בוצע עשרים בסדר ההופעות בתחרות, אחרי דנמרק ולפני יוגוסלביה. בתום ההצבעה השיר קיבל 172 נקודות, ומוקם במקום הראשון מתוך 22 שירים. לאחר שלוגן הוכרז כמנצח עם השיר הזה, הוא התמלא ברגשות במהלך הביצוע החוזר ולא הצליח להגיע לצלילים הגבוהים בשיר. כפי שקרה כשזכה ב-1980 עם "What's Another Year", הוא צעק "אני עדיין אוהב אותך, אירלנד".

השיר הוא בלדה שמושרת מנקודת מבטו של גבר שעניין האהבה שלו עוזב אותו בשביל מישהי אחרת ("מעכשיו את תהיי עם מישהו אחר במקום איתי"). הזמר מתחנן בפני חברתו "לגעת, לגעת [בו] כמו שהיית עושה" כדי להשאיר לו זיכרונות טובים ממערכת היחסים שלהם, גם כשהם "ממלאים את הזיכרון הזה / בפעם האחרונה". לאחר מכן, הפזמון אומר לבחורה "אל תגידי מילה", כשהם מתכוננים להיפרד. למרות האופי העצוב של הפרידה, הזמר אומר "אני אדע / למרות שאנחנו נפרדים / אנחנו תמיד נהיה ביחד", מה שמרמז על איזושהי אופטימיות מצידו. המוזיקה (גם היא הולחנה על ידי לוגן) היא של בלדת כוח טיפוסית לאירוויזיון, כאשר הפזמון האחרון מוצג על ידי מקהלה של זמרי ליווי (ג'ואן ליאה, קארן בלאק ואלן פנטוני) לפני שמצטרף אליהם שוב קולו של לוגן.

== גרסאות כיסוי ==
השיר זכה לגרסאות כיסוי על ידי מספר מבצעים, כולל גרסת רגאיי מאת טניה סטפנס . השיר גם זכה לגרסת כיסוי מאת הראפר הבלגי קיי סטיילס בתור "Don't Cry". גרסה זו מציגה גם את לוגן מבצע את הפזמון של השיר בקצב מעט מהיר יותר מהגרסה המסורתית. כוכב העל המקדוני המנוח טושה פרוסקי ביצע גרסת כיסוי לשיר במהלך הקונצרטים שלו.<ref></ref>

== פרסום של מקדונלד'ס ==
השיר שימש גם בקמפיין פרסום אירי שהשיקה מקדונלד'ס לקראת סוף 2007. המודעות האלה מציגות את לוגן מתפרץ לחדר עם תיק של מקדונלד'ס במאמץ לעודד סדרה של בני נוער במצוקה הומוריסטית. לוגן קוטע את שירתו כדי להעלות את השאלה "צ'יפס מפותל?" (בין שאר המוצרים המוצעים על ידי מקדונלד'ס).

== גרסת 2001 ==
בשנת 2001, לוגאן הוציא את "Reach for Me" , כששתי הרצועות הראשונות היו גרסאות מחודשות של שיריו זוכי האירוויזיון המכונים באלבום "What's Another Year 2001" ו-"Hold Me Now 2001" בגרסה אופטימית מחודשת. "Hold Me Now" מהאלבום זכה להצלחה מוגבלת במצעד בדנמרק, שם הגיע למקום ה-9 במצעד היטליסטן. השיר גם הגיע למקום ה-54 במצעד הסינגלים השוודי סוורייטופליסטן.

== גרסת 2010 ==
עשור לאחר מכן, ג'וני לוגן הקליט גרסה חדשה של שני השירים הזוכים שנקראו כעת "What's Another Year 2010" ו-"Hold Me Now 2010" באלבום האולפן שלו Nature of Love מבלי להוציא אף אחד מהם כסינגל.

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1987
קטגוריה:סינגלים מ-1987
קטגוריה:שירי אירוויזיון 1987
קטגוריה:שירי אירלנד באירוויזיון
קטגוריה:שירים שזכו באירוויזיון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בישראל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
עוגיות קוקוס

עוגיות קוקוס הן עוגיות המבוססות על קוקוס טחון. פעמים רבות העוגיות הן עוגיות מקרון המורכבות מחלבוני ביצים, סוכר, ומספר חומרים נוספים. ישנן כמה וריאציות של העוגיות, בהתאם לארץ המוצא של המתכון. בעוגיות הקוקוס לא מעורב גלוטן, ולכן הן נעשה בהן שימוש תדיר בפסח בו ישנו איסור מקראי לאכול חמץ, והן גם יכולות להתאים לסובלים מצליאק.

== סוגים של עוגיות קוקוס ==
=== עוגיות קוקוס מרוקאיות ===
עוגיית קוקוס מסוג [[מקרון, הפופולרית בחג הפסח.]]
עוגיות קוקוס מרוקאיות מוצאן במרוקו והן מוגשות פעמים רבות במימונה. אופן הכנתן על ידי הקצפה על האש של חלבוני ביצה וסוכר, עד שהסוכר נמס ונעשה קצף נוקשה, שאליו מוסיפים בהמשך את אבקת הקוקוס.<ref>[https://imaot.co.il/Book/Page/78757 מתכון להכנת עוגיות קוקוס מרוקאיות].</ref><ref></ref>

=== חג'יבדה עיראקית ===
עוגיית חג'יבדה שמוצאה מעיראק נאכלת באופן מסורתי בפורים. יש המכינים אותה מקוקוס, סוכר וחלבוני ביצים בלבד.<ref></ref><ref></ref>

=== עוגיות קוקוס על בסיס בצק ללא גלוטן ===
ישנן עוגיות קוקוס המבוססות על קמחים ללא גלוטן כמו קמח תפוחי אדמה. במתכונים אלו נעשה שימוש נרחב בפסח ועבור הסובלים מצליאק.<ref></ref> ישנם מתכונים של עוגיות קוקוס ללא סוכר.<ref></ref>

== במוזיקה ==
הרביעייה הקומית אנדרדוס הוציאו שיר על עוגיית הקוקוס הנאכלת בפסח.<ref></ref>

== ראו גם ==
* מקרון
* עוגיות שקדים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עוגיות
קטגוריה:קוקוס
קטגוריה:מאכלי פסח
סירס

סירס, רובוק ושות'. (אנגלית: Sears, Roebuck and Co) הידועה בכינויה סירס, היא רשת חנויות כלבו אמריקאית שנוסדה בשנת 1892 על ידי ריצ'רד וורן סירס ואלווה קרטיס רובק והורחבה בשנת 1906 על ידי ריצ'רד סירס וג'וליוס רוזנוולד,. העסק שהחל בהזמנה בדואר מקטלוגים הפך לחנויות קמעונאיים, הראשונה בשיקגו ב-1925. ב-2005 נקנתה החברה על ידי הנהלת רשת הדיסקאונט האמריקאית Big box Kmart, שעם השלמת המיזוג הקימה את סירס החזקות. במהלך שנות ה-80, סירס הייתה הקמעונאית הגדולה ביותר בארצות הברית. בשנת 2018, ה-31 בגודלה. לאחר מספר שנים של ירידה במכירות, חברת האם של סירס הגישה בקשה לפשיטת רגל ב-15 באוקטובר 2018. כחלק מההסדר נקבע ש-425 חנויות יישארו פתוחות, בהן 223 חנויות של סירס.

סירס פעלה במגדל סירס בשיקגו משנת 1973 עד 1995, ולאחר מכן היה מטה בהופמן אסטייטס, אילינוי משנת 1993 עד 2021, השנה בה הודיעה שתמכור את מתחם המטה. ב-12 בדצמבר 2022, Sears Authorised Hometown Stores, LLC, והחייב המסונף Sears Hometown, Inc, הגישו בקשה להגנה מפני פשיטת לפי צ'פטר 11, וב-26 בדצמבר הודיעו על חיסול 115 חנויות Hometown המופעלות בעיקר על ידי הבעלים.

נכון לאפריל 2024, נותרו 11 חנויות של סירס, עשר בארצות הברית ואחת בפוארטו ריקו.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:רשתות כלבו
קטגוריה:רשתות שיווק אמריקאיות
קטגוריה:שיקגו: חברות
פלורנס ארנולד

פלורנס ארנולד, באנגלית: Florence Arnold ( 1900–1994 ) הייתה ציירת אבסטרקטית אמריקאית ממחוז צפון אורנג', קליפורניה. היא הפכה פעילה בקהילת האמנות של פולרטון על ידי הקמת ארגונים ותערוכות לקידום העניין של הנוער באמנות. עבודותיה מצויות בקליפורניה ובעולם.

=== רקע ===
פלורנס ("פלוסי") מוד ארנולד (לבית מילנר) נולדה ב-6 בספטמבר 1900, באריזונה. היא קיבלה תואר ראשון במוזיקה ב-1926 במילס קולג' באוקלנד, קליפורניה ותואר ראשון בחינוך ב-1939 באוניברסיטת דרום קליפורניה בלוס אנג'לס, קליפורניה. <ref>Mudrick, Sylvia Palmer (2015). Fullerton: the Boom Years. The History Press. pp. 82–83</ref> לאחר מכן היא קיבלה תעודת הוראת מוזיקה בשנת 1937 מ-Claremont College. לאחר שהתחתנה, היא התיישבה בפולרטון, קליפורניה. היא לימדה בבית הספר התיכון פולרטון יוניון. <ref></ref> ארנולד לימדה מוזיקה במשך 42 שנים. <ref></ref>

עבודותיה הוצגו במרכז התרבות Muckenthaler בפולרטון, במוזיאון לגונה לאמנות ובסמיתסוניאן. היא הייתה אמנית הבית בגלריה לאמנות של פולרטון קולג' לאמנות בשנת 1973. היא הציגה יצירות אמנות מחוץ לארצות הברית במדריד, קופנהגן, פירנצה, רומא, מילאנו וונציה.<ref name=":0"></ref>

=== קריירה ===
כשפרשה מהוראת מוזיקה בסביבות גיל 50, היא החלה לקחת שיעורי ציור במכללת פולרטון. בתחילה ציירה נופים וטבע דומם, אך נמשכה לאמנות בסגנון מופשט. היא שאבה השראה מעבודתו של ג'ון מקלוהן באמנות מופשטת.

היא הפכה פעילה בקהילת האמנים במחוז צפון אורנג'. היא ארגנה את אגודת האמנות של המחוז. ב-1966 היא הייתה ממייסדי Night in Fullerton. ארגון נוסף ועזרה לייסד את ארגון האמנות ה-Art Alliance באוניברסיטת קליפורניה סטייט, פולרטון<ref name=":0" /> היא הייתה חברה מייסדת של מרכז התרבות Muckenthaler <ref></ref> היא ניהלה אירועים לקידום אמנים צעירים בקריירה האמנותית שלהם. אירוע שהיה חוזר על עצמו - פסטיבל האמנים הצעירים של פירנצה. היא התחילה את הפסטיבל ב-1976. <ref></ref> אירועים אלה כללו גם אמני נוער מוכשרים שנבחרו להיות חלק מהתערוכה. מרכז התרבות Muckenthaler אירח אירוע זה בשנת 2016. <ref></ref>

האמנות שלה מסווגת כ"הפשטה בסגנון קשיח". ביטוי זה נטבע על ידי מבקר האמנות ז'ול לאנגסר בשנת 1959 וארנולד הפכה לחלק מבית הספר לאמנות לציור בסגנון זה. <ref>Mudrick, Sylvia Palmer (2015). Fullerton: the Boom Years. The History Press. p. 83</ref> היא למדה ופיתחה את הטכניקה שלה אצל קארל בנג'מין.

=== חיים מאוחרים יותר ===
היא מתה בגיל 93 בשנת 1994. <ref></ref> ארנולד תרמה חלק מיצירות אמנותה לקולג' פולרטון לאוסף הקבוע של המחלקה לאמנות.[2] ארגון ברית האמנות של אוניברסיטת קליפורניה, פולרטון, ממשיך להעניק מלגות על שמה של ארנולד לסטודנטים לאמנות המתמחים ברישום, איור, הדפסה או ציור. מלגה זו הוקמה כדי לכבד את זכרה בשנת 1990.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמניות אמריקאיות
קטגוריה:בוגרי מכללת מילס
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרום קליפורניה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1900
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1900
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1994
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1994
וולפגנג סובוטקה

וולפגנג סובוטקה (בגרמנית: Wolfgang Sobotka; נולד ב-5 בינואר 1956 בוויידהופן אן דר איבס) הוא מורה, מנצח ופוליטיקאי אוסטרי מטעם מפלגת העם האוסטרית המכהן כנשיא המועצה הלאומית של אוסטריה מאז 20 בדצמבר 2017.

== ביוגרפיה ==
סובוטקה למד היסטוריה באוניברסיטת וינה, צ'לו ומוזיקה באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה של וינה, וניצוח באנטון ברוקנר בלינץ.

== קריירה ==
משנת 1972 עד 1998, סובוטקה שימש כמורה בבית הספר המקומי למוזיקה בעיר הולדתו וויידהופן אן דר איבס ולאחר מכן כמנהל בית הספר. בין השנים 1980-1987 הוא היה מורה בבית ספר יסודי. בין השנים 1980-1987 כיהן בתפקיד אחראי על ארכיון העיר ומ-1989 עד 1998 היה מרצה באוניברסיטה למוזיקה ואמנויות הבמה.

=== קריירה פוליטית ===
הקריירה הפוליטית שלו החלה ב-1982 כשנבחר לחבר במועצת העיר וויידהופן. מ-1992 עד 1996, הוא היה אחראי הפוליטיקה והחינוך במפלגת העם האוסטרית באוסטריה תחתית. מ-1996 עד 1998 היה ראש עיריית וואידהופן אן דר איבס. ב-16 באפריל 1998 הוא נבחר לראש המועצה האזורית של ממשלת אוסטריה תחתית וכיהן כגזבר. בפברואר 2009 מונה לסגן המושל. ב-2010 הוא הפך ליו"ר איגוד העובדים האוסטר<nowiki/>י (ÖAAB) .

כאשר העלות של תערוכת Entente Florale Europe בטולן עלתה מחמישה מיליון ל-21 מיליון יורו, משרד מבקר המדינה והאופוזיציה מתחו ביקורת על סובוטקה. מפלגת החירות האוסטרית ומפלגת הירוקים קראו להתפטרותו.

ב-9 באפריל 2016 הוחלט שסובוטקה יחליף את יוהנה מיקל-לייטנר בתפקיד שר הפנים האוסטרי. הוא נכנס לתפקיד ב-21 באפריל. כשר הפנים, תמך סובוטקה במדיניות מקלט קשוחה יותר לפליטים ובהגברת סמכויות המשטרה. לאחר המהומות בפסגת ה-G20 בהמבורג , הוא דרש החמרה נוספת על הזכות להפגין. בנוגע לשיעור הפשיעה העולה, הוא דרש להפחית את מספר מבקשי המקלט שהורשו להיכנס לאוסטריה.<ref></ref> בשנת 2017 הציג סובוטקה הצעה למדיניות אבטחה שתעניק למשטרה גישה למצלמות מעקב במסילות הברזל, כבישים מהירים והרכבת התחתית של וינה ותאפשר לה לפקח על תקשורת מקוונת במידת הצורך. ההצעה לא עברה, בגלל התנגדות של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית האוסטרית.

בבחירות למועצה הלאומית 2017, הוא היה י"ר מפלגת העם האוסטרית באוסטריה תחתית. ב-20 בדצמבר 2017, נבחר סובוטקה על ידי המועצה הלאומית האוסטרית לנשיאה.<ref>[https://austria-forum.org/af/Biographien/Sobotka%2C_Wolfgang Sobotka, Wolfgang; Austria Forum];</ref>

בין השנים 1998 ל-2016 היה סובוטקה חבר מועצה באוסטריה תחתית ובין 2009 ל-2016 כיהן גם בתפקיד סגן המושל של אוסטריה תחתית.

מ-2016 עד 2017 כיהן סובוטקה כשר הפנים הפדרלי של אוסטריה בממשלותיהם של הקנצלרים ורנר פיימן וכריסטיאן קרן.<ref></ref>

== יחסו לישראל ==
סבו היה בכיר במפלגה הנאצית האוסטרית. בעקבות כך, סובוטקה מקדיש מאמצים רבים למלחמה באנטישמיות, ונחשב לתומך ישראל.

== חיים אישיים ==
לסובוטקה יש ארבעה ילדים מאשתו הראשונה, שמתה ב-1999. יש לו גם שני ילדים ושני ילדים חורגים מאשתו השנייה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וינה
קטגוריה:מנצחים אוסטרים
קטגוריה:ראשי עיריות באוסטריה
קטגוריה:ילידי 1956
קטגוריה:פוליטיקאים אוסטרים
אקדח (שיר)

"אקדח" הוא שיר של הזמר הישראלי עומר אדם, מתוך המיני-אלבום "חמישה לילות". השיר יצא לאור ב-21 במרץ 2024, כרצועה השנייה מתוך האלבום. הוא נכתב והולחן על ידי רותם חן, משה בן אברהם ואופק יקותיאל, והופק על ידי שני האחרונים.

השיר הגיע למקום השישי במצעד היטליסט של מאקו.

== רקע ==
במהלך חודש מרץ 2024, אדם רמז על הפרויקט המוזיקלי הבא שלו דרך חשבון האינסטגרם שלו, שם תיעד את האמן פילפלד מציג את מה שנראה כמספר עטיפות אלבומים או סינגלים.<ref name=":0"></ref> בסרטון ניתן לזהות את הכתובות על העטיפות, המציינות את שמות השירים החדשים של אדם, ובהם "אקדח", שהוא הרצועה השנייה במיני-אלבום.<ref name=":0" />

==הצלחה מסחרית==
לאחר צאתו של המיני-אלבום חמישה לילות, לצד שאר שירי האלבום, זכה השיר להצלחה בסטרימינג, ובעקבות זאת נכנס למקום ה-57 במצעד היטליסט של מאקו. שבוע לאחר מכן, הגיע השיר למקום השמיני, ובשיאו הגיע למקום השישי. בנוסף ל"אקדח", ארבעת השירים הנוספים מהאלבום בעשירייה הפותחת. אדם הוא האמן הראשון שהכניס חמישה שירים לעשירייה הפותחת בו-זמנית.

==מיקומי שיא==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2024
קטגוריה:שירי עומר אדם
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אופק יקותיאל
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי משה בן אברהם
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אופק יקותיאל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי משה בן אברהם
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אופק יקותיאל
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי משה בן אברהם
מבת ים ועד הנצח

"מבת ים ועד הנצח" הוא שיר של הזמר הישראלי עומר אדם, מתוך המיני-אלבום "חמישה לילות". השיר יצא לאור ב-21 במרץ 2024, כרצועה הפותחת מתוך האלבום. הוא נכתב והולחן על ידי טל קסטיאל וגיל ויין, שגם הפיק את השיר יחד עם גל ג'ו כהן.

השיר הגיע למקום השביעי במצעד היטליסט של מאקו.

== רקע ==
במהלך חודש מרץ 2024, אדם רמז על הפרויקט המוזיקלי הבא שלו דרך חשבון האינסטגרם שלו, שם תיעד את האמן פילפלד מציג את מה שנראה כמספר עטיפות אלבומים או סינגלים.<ref name=":0"></ref> בסרטון ניתן לזהות את הכתובות על העטיפות, המציינות את שמות השירים החדשים של אדם, ובהם "מבת ים ועד הנצח", שהוא הרצועה הפותחת את המיני-אלבום.<ref name=":0" />

==הצלחה מסחרית==
לאחר צאתו של המיני-אלבום חמישה לילות, לצד שאר שירי האלבום, זכה השיר להצלחה בסטרימינג, ובעקבות זאת נכנס למקום התשיעי במצעד היטליסט של מאקו. שבוע לאחר מכן, הגיע השיר לשיאו במקום השביע.י, בנוסף ל"מבת ים ועד הנצח", ארבעת השירים הנוספים מהאלבום בעשירייה הפותחת. אדם הוא האמן הראשון שהכניס חמישה שירים לעשירייה הפותחת בו-זמנית.

==מיקומי שיא==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2024
קטגוריה:שירי עומר אדם
קטגוריה:שירים בעברית
בת-ים
יונה ניקיטצ'נקו

יונה טימופייביץ' ניקיטצ'נקו (ברוסית: Иона Тимофеевич Никитченко; 28 ביוני 1895 – 22 באפריל 1967) היה משפטן רוסי ששימש כשופט בית המשפט העליון של ברית המועצות. מאוחר יותר היה שופט במשפטי נירנברג מטעם ברית המועצות.

== ראשית חייו וקריירה ==
ניקיטצ'נקו נולד למשפחת איכרים ב טוזלוקוב (בתחומי מחוז רוסטוב של ימינו). הוא למד במכון החקלאי שם ומשנת 1916 היה חבר במפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. במאי 1920 מונה לסגן יושב ראש בית המשפט הצבאי של אזור סמירצ'יה. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה לחם בקו החזית במרכז אסיה. בשנת 1924 מונה כחבר במכללת בית הדין הצבאי של המחוז הצבאי של מוסקבה.

כסגן יושב ראש הקולגיה הצבאית של בית המשפט העליון של ברית המועצות, הוביל כמה ממשפטי הראווה הידועים לשמצה של יוסיף סטלין, במהלך הטיהורים הגדולים בשנים 1936–1938, ובעיקר גזר את דינם של לב קמנייב וגריגורי זינובייב.

== משפטי נירנברג ==
ניקיטצ'נקו היה אחד משלושת המנסחים העיקריים של "אמנת לונדון", שמכוחה פעל בית הדין במשפטי נירנברג. ביחד עם אהרן טריינין הוא חתם על האמנה מטעם ברית המועצות. הוא גם היה השופט מטעם ברית המועצות במשפטים עצמם והיה נשיא מושב בית הדין בברלין. דעותיו הקדומות של ניכרו מלכתחילה. בטרם התכנס בית הדין, הסביר ניקיטצ'נקו את המשפטים מנקודת מבט סובייטית:

ניקיטצ'נקו התנגד לזיכוים של היילמאר שאכט, פרנץ פון פאפן והנס פריטשה; הוא גם טען כי יש לגזור עונש מוות על רודולף הס, שבסופו של דבר נידון למאסר עולם על ידי בית הדין. הוא גם מצא את פסקי הדין שגויים ביחס לקבינט של היטלר, והפיקוד העליון של הוורמאכט.

ניקיטצ'נקו חשש מפשרה קלה מדי. בנקודת הדיון הסופית בחן מחדש את עניינו של הס והצביע בעד מאסר עולם, כך שלהס לא נותרה הזדמנות להיחלץ בדרגת ענישה נמוכה יותר.

== קריירה מאוחרת ==
במרץ 1946 נבחר ניקיטצ'נקו מחדש לבית המשפט העליון של ברית המועצות, ועד יולי 1949 שימש כסגן יושב הראש שלו. מאוגוסט 1949 עד ספטמבר 1951 היה ראש המחלקה לספינות קו במשרד המשפטים של ברית המועצות. הוא פרש לגמלאות ב-1951.

יונה ניקיטצ'נקו נפטר ב-1967 ונקבר בבית העלמין ודנסקויה במוסקבה.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:משפטי נירנברג
קטגוריה:שופטי בתי דין בין-לאומיים
קטגוריה:שופטים צבאיים
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:משפטנים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1895
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1967
אמפינומה

במיתולוגיה היוונית, השם אמפינומה (ביוונית עתיקה: Ἀμφινόμη, 'היא של המרעה שמסביב') עשוי להתייחס לנשים ולאלות הבאות:
* אמפינומה, הנראידה המאכילה את עדרו של פוסידון.<ref>תרזה ביין (2013). אנציקלופדיה של פיות בפולקלור ובמיתולוגיה העולמית. McFarland, Incorporated, Publishers. עמ' [https://books.google.co.il/books?id=nSuXAAAAQBAJ&pg=PA27&redir_esc=y#v=onepage&q&f=false 27]. </ref> כאחת מ-50 הנימפות הימיות, היא הייתה בתם של נראוס ודוריס האוקיינידית.<ref>הומרוס, איליאדה, [https://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.01.0134%3Abook%3D18%3Acard%3D22 18.44]; היגינוס , פאבולות</ref> אמפינומה ואחיותיה האחרות ניחמו את תטיס כשהיא זעקה באהדה על צערו של אכילס על ידידו ההרוג פאטרוקלוס.<ref>הומרוס, איליאדה, [https://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.01.0134%3Abook%3D18%3Acard%3D22 18.39-51]</ref>
* אמפינומה, אשתו של איסון, מלך יולוקוס החוקי. היא הייתה האם ליאסון ולפרומאכוס, בניו של איסון. היא ובעלה נרדפו על ידי המלך פליאס מיולוקוס. לאחר שפליאס הרג את בעלה ובנה הצעיר, אמפינומה דקרה את עצמה בחרב. כשהיא שכבה גוססת היא הביעה קללה נגד פליאס.<ref>דיודורוס סיקולוס, ביבליותקה היסטוריקה, 4.50.2</ref> אחרת, אמו של הגיבור נקראה פולימלה <ref>הסיודוס, קטלוג הנשים, fr. 38; צצס, חיליאדות 6.979; סכוליה על הומרוס, אודיסיאה 12.69</ref>, פולימדה <ref>אפולודורוס, ביבליותקה, 1.9.16; צצס על ליקופרון , 175 ו-872</ref>, פוליפמה,<ref name=":0">סכוליה על אפולוניוס, 1.45</ref> תאוגנטה , רואו <ref name=":0" />, ארנה <ref>צצס, חיליאדות, 6.979</ref> או סקרפה .<ref>צצס על ליקופרון, 872</ref>
* אמפינומה, אחת מהפליאדות, בנותיו של פליאס ואחותם של אלקסטיס ואוודנה . היא ניתנה על ידי יאסון בנישואים לאנדראמון , אחיו של לאונטאוס .<ref>דיודורוס סיקולוס, ביבליותקה היסטוריקה, 4.53.2</ref>
* אמפינומה, אשתו של אריזלוס ואמו של הרפליון .<ref>קווינטוס סמירניאוס , 10.75</ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נראידות
קטגוריה:מלכות בעת העתיקה
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
רומטופף

רומטופף (בגרמנית: Rumtopf; בדנית: Romkrukke), שפירושו המילולי סיר רום, הוא קינוח אוסטרי, גרמני ודני של תערובת פירות ואלכוהול הנאכל באופן מסורתי בסביבות חג המולד.<ref></ref> <ref></ref> הוא מיוצר גם בצפון איטליה, במיוחד בעמקי טרנטינו-אלטו אדיג'ה, שם הוא הפך למסורתי בטרנטו.<ref></ref>

== מאפיינים ==
רומטופף עשוי מתערובת סוגים שונים של פירות, רום בעל חוזק גבוה (בדרך כלל Stroh אוסטרי) וסוכר שממולאים לתוך סיר גדול של כלי חרס (סיר הרום נותן השם). הסירים עצמם עשויים לעיתים קרובות במיוחד ליצירת רומטופף ויכולים להיות די מגוונים בקישוט שלהם. לאחר מכן התערובת מבשילה במשך מספר חודשים עד שהפרי רך מאוד ורווי לחלוטין ברום. פרי מתאים כולל פירות יער, דובדבנים, שזיפים ומשמשים. לא כל הפירות מתאימים לרומטופף והרום העמיד צריך להיות של 50%-55% אלכוהול בנפח, שאינו זמין בדרך כלל בקמעונאות בכל האזורים. ניתן להכין על ידי ערבוב 60% זמין מסחרית או 80% נפוצים יותר.<ref></ref>

== הכנה וצריכה ==
באופן מסורתי, הסיר ימוקם במקום קריר וחשוך באביב, ומוסיפים לו סוגים שונים של פירות בשלים במהלך החודשים עם הבשלתם בעונה. בדרך כלל מוסיפים פירות שונים בזמנים שונים.<ref></ref> התוצר הסופי נשמר במלואו לאכילה בחורף, לאחר שהרומטופף התבגר.

רומטופף נאכל באופן מסורתי כלפתן ומוגש כציפוי על עוגת ספוג, וופלים ותפוחים אפויים גרמניים, ומוגש גם על גלידה. פעם היה פופולרי מאוד להכנה בבית, כיום רומטופף קצת ירד מהאופנה במאה ה-21 בשל הזמן והמחויבות הדרושים להכנת הקינוח.<ref name="Hassani2004"></ref> רומטופף הוא אחד המאכלים הפופולריים של טבח הטלוויזיה הגרמני קלמנס וילמנרוד.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* רשימת רטבי קינוחים
* רשימת הקינוחים הגרמניים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאכלי פירות
קטגוריה:מאכלי חג המולד
קטגוריה:המטבח הדני
קטגוריה:המטבח הגרמני
קטגוריה:המטבח האוסטרי
אביר מוקהרג'י

אביר מוקהרג'י (באנגלית: Abir Mukherjee; נולד ב-1974) הוא סופר בריטי-הודי אשר התפרסם בעיקר הודאות לספרי בילוש שלו. אביר מוקהרג'י כתב את סדרת הספרים על ווינדהאם ובנרג'י (Wyndham & Bannerjee), שעלילותם מתרחשות בעידן הראג' הבריטי בהודו.

== ביוגרפיה ==
אביר מוקהרג'י נולד בלונדון למשפחה של מהגרים הודים. הוריו עברו לבריטניה מכלכותה לפני לידתו. גדל במערב סקוטלנד. הוא סיים את לימודיו בבית הספר לכלכלה של לונדון, ולאחר מכן החל לעבוד בתחום פיננסים.

מוקהרג'י החל את קריירת הכתיבה שלו ב-2013, בגיל 39. הוא כתב את הרומן הראשון שלו, "כוכב עולה", לתחרות שעליה הכריז העיתון טלגרף, בה זכה ב-2014. הרומן יצא לאור בשנת 2016.

כעת חי במחוז סארי, באנגליה, עם אשתו סונאל ושני בניו.

== ספריו ==
ספרי בילוש של אביר מוקהרג' מתארים את התקופה שלאחר מלחמת העולם הראשונה בהודו, שהייתה תחת השליטה של האימפריה הבריטית. התקופה הזאת סיקרנה את הסופר, כיוון שלטענתו, לא נלמדת מספיק בבתי ספר הבריטים. והסיפורים שהוא שמע מהוריו על התקופה הזאת, היו שונים מאוד ממה שהוא למד בבית הספר. ספרי בילוש היו תוצאה של חיפוש אחרי זהותו. והמבט לאחור, לתקופת השלטון האנגלי בהודו, העמיק את הבנתו מי הוא עצמו.

בסיפור, קפטן סאם וינדהאם (Sam Wyndham), מפקח במשטרת לונדון, שחזר ממלחמת העולם הראשונה הלום קרב, מקבל הצעת עבודה ממפקדו לשעבר וכיום ראש משטרת כלכותה. וינגהאם מקבל את הצעה כיוון שהוא רוצה לעזוב את לונדון שם לא מחזיק אותו שום דבר חוץ מזיכרונות על אשתו שמתה מהשפעת הספרדית. בשבוע הראשון לעבודתו, הוא פוגש את הסמל ההודי סורנדרנאת' בנרג'י (Surendranath Bannerjee), שמכונה בתחנה "לא נכנע" בנרג'י (בגלל ששם משפחה שלו Surendranath נשמע כמו "Surrender-not" - "לא נכנע"). היחסים בין הבריטים להודים במדינה הם היררכיים לחלוטין, אך קפטן ווינדהאם אינו שותף לדעות הקדומות הגזעניות, למרות שאינו משוחרר מהן לחלוטין. בינו לבין הסמל נוצרת מערכת יחסים של כבוד וידידות, שמתפתחת במהלך הסדרה.

הסיפור מסופר על ידי קפטן סם ווינדהאם, אבל בספר החמישי גם סמל בנרג'י הופך למספר הסיפור.

העלילה מתרחשת על רקע תהליכים פוליטיים בהודו, בפרט, התפתחות תנועת אי האלימות של מהטמה גנדי.

נושאים פוסט-קולוניאליים הם המבדילים את סדרת הספרי בילוש של אביר מוקהרג'י מהמסורת ספרי הבילוש הבריטית הקלאסית (כמו ספרי קונאן דויל, אגתה כריסטי וכו'), שבהם לא היה נהוג להציג את המבט של הילידים במושבות הבריטיות.

בסדרה פורסמו ספרים הבאים:
* כוכב עולה ("A Rising Man") (2016), הוצאה לאור בתרגום לעברית של שרון פרמינגר ב-2018.
* רוע הכרחי ("A Necessary Evil") (2017)
* עשן ואפר ("Smoke and Ashes") (2018)
* מוות במזרח ("Death in the East") (2019)
* הצללים של הגברים ("The Shadows of Men") (2021)

== פרסים ==
* 2014 - פרס הארביל סקאר מעיתון "טלגרף" על הספר "כוכב עולה".
* 2017 - "פגיון היסטורי" (פרס איגוד סופרי בילוש) על הספר "כוכב עולה".
* 2018 - פרס ווילבור סמית' על הספר "הרוע הכרחי"
* 2021 - "פגיון היסטורי" (פרס איגוד סופרי בילוש) על הספר "מוות במזרח"

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרי מתח ואימה בריטים
קטגוריה:ילידי 1974
דיוויזיית התחלופה החמישית (האימפריה הגרמנית)

דיוויזיית התחלופה החמישית (בגרמנית: 5. Ersatz-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית, במלחמת העולם הראשונה. <ref>מסוף המאה ה-19, הצבא הפרוסי היה למעשה הצבא הגרמני, שכן בתקופת האיחוד הגרמני (1866–1871), מדינות הקיסרות הגרמנית התקשרו עם פרוסיה במוסכמות לגבי צבאותיהן. רק צבא בוואריה נותר אוטונומי לחלוטין ונכנס תחת שליטה פרוסיה רק בתקופת מלחמה.</ref>

== היסטוריה ==
הדיוויזיה הוקמה ביוני 1915 כדיוויזיה זמנית בשם דיוויזיית בסדוב, על שם מפקדה, היינו פון בסדוב. היא הוקמה משתי חטיבות עצמאיות בעבר: חטיבת הלנדוור המעורבת ה-37 וחטיבת המלואים של התחלופה ה-2. הדיוויזיה הוסבה לדיוויזיית התחלופה ה-5 ביוני 1916. הדיוויזיה תפסה בתחילה עמדות הגנה באזור איסר]. באוקטובר 1916, היא הוכנסה לקרב הסום. לאחר מכן, היא תפסה עמדות באזור שמפאן עד דצמבר 1916, אז הועברה לחזית המזרחית. היא לחמה בליטא עד שביתת הנשק בחזית המזרחית, ולאחר מכן שימשה בתפקידי חיל המצב באסטוניה ובלטביה עד פברואר 1919. הדיוויזיה פורקה בפברואר 1919, במהלך פירוז הצבא הגרמני לאחר מלחמת העולם הראשונה. המודיעין של מדינות ההסכמה דירג את הדיוויזיה בדרגה רביעית, עם ערך לחימה בינוני בלבד.

== מפקדים ==
* היינו פון בסדוב (5 ביוני 1916–7 בנובמבר 1916)
* אריך ובר (8 בנובמבר 1916–8 בדצמבר 1916)
* גרהרד טאפן (8 בדצמבר 1916–4 בספטמבר 1917)
* לאו זונטאג (5 בספטמבר 1917–2 בנובמבר 1917)
* אריך פלדטקלר (3 בנובמבר 1917–3 בינואר 1918)
* גאורג פון שטנגן (4 בינואר 1918–מרץ 1919)
==לקריאה נוספת==
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

== הערות שוליים ==

5
5
יעקב מארג'י

שער הספר 'אמת ליעקב'.
רבי יעקב מארג'י (סביב ה'ת', 1640 - לפני ה'תע"ז, 1717) היה ראש ישיבת מקובלים בתטואן שבמרוקו, מראשי מפיצי קבלת האר"י בארצות המערב. מחבר הפירוש אמת ליעקב על ספר הזוהר - החיבור הראשון שמפרש את הזוהר על פי שיטת האר"י.

== קורותיו ==
נולד בתטואן שבמרוקו לאביו רבי שמואל. סיפר על עצמו, שבנערותו התעורר לדרוש ביסודות האמונה וידיעת דרכי השם. ותחילה למד ספרי מחקר ופילוסופיה וספרי קבלת הקדמונים, ולבסוף הגיע למסקנה שהדרך הראויה היא על ידי לימוד חכמת הקבלה על פי שיטת האר"י, ומאז השקיע בה את עיקר לימודו.<ref>ראו הקדמת רבי יעקב מאראג'י לפירושו על הזוהר 'אמת ליעקב'. </ref> חי בעניות.<ref>שם הגדולים בערכו.</ref> התכתב עם היעב"ץ.<ref>ראו פאס וחכמיה חלק ב סימ קצט.</ref> תכנן לעלות לארץ ישראל, אך כנראה שתוכניתו לא יצאה לפועל. כחלק ממפעלו שלח אגרות למקומות רחוקים לפרש להם דברי האר"י.

נפטר לפני שנת ה'תע"ז.

== תלמידיו ==
מתלמידיו יש למנות:
* רבי אברהם אזולאי - אב בית הדין ורבה של מרקש.
* רבי אברהם אבן מוסה - אב בית הדין ורבה של תוניס.
* רבי שלמה ן' קיקי - מחבר הספר 'דברי שלמה'.
* רבי דוד בן כלפון - דיין ג'יברלטאר.

== יצירתו ==
ככל הנראה, רבי יעקב היה החלוץ הראשון לפרש את הזוהר באופן מקיף על פי שיטת האר"י. הפירוש נכתב בעידודו והמרצתו של תלמידו-חבירו רבי אברהם אבן מוסה. מכתביו ששרדו, ידוע כיום על חמשת אלפים עמודים בכתב יד המכילים את פירושו לזוהר. להלן שמות חיבוריו:
* המאור הגדול - פירוש הזוהר על פרשת בראשית - יצא לאור על ידי אהבת שלום, תשפ"ב.
* אמת ליעקב - פירוש הזוהר מפרשת נח והלאה - כרכים רבים יצאו לאור על ידי אהבת שלום.
* לקט פירושים והגהות - הגהות ופירושים על התנ"ך, המדרש וכתבי האר"י. חלקים מועטים שרדו.

== לקריאה נוספת ==
* ראו: ספר הזוהר עם פירוש אמת ליעקב חלק א-א, הקדמה ובראשית, מבוא עמ' 7-52. הוצאת אהבת שלום.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תטואן: רבנים
קט:מחברי ספרי קבלה
ולדימיר אנדרייב

ולדימיר וסילייביץ' אנדרייב (ברוסית: Владимир Васильевич Андреев; 7 בספטמבר 1966 – 16 באפריל 2024) היה אתלט רוסי, זוכה מדליית ארד אולימפית (סידני 2000) וסגן אלוף אירופה (מינכן 2002) בהליכה ל-20 ק"מ.

== ביוגרפיה ==
=== 1992 ===
באולימפיאדת ברצלונה שנערכה ביולי סיים במקום 13 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:28:25 שעות.

=== 1993 ===
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בשטוטגרט שבגרמניה סיים במקום 19 בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:27:01 שעות.

=== 1999 ===
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בסביליה שבספרד נפסל בהליכה ל-20 ק"מ.

=== 2000 ===
באולימפיאדת סידני שנערכה בספטמבר זכה במדליית ארד בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:19:27 שעות, אחרי רוברט קוז'ניובסקי מפולין (1:18:59 שעות) ונואה הרננדס ממקסיקו (1:19:03 שעות).

=== 2001 ===
באליפות העולם שנערכה באוגוסט באדמונטון שבאלברטה, קנדה נפסל בהליכה ל-20 ק"מ.

=== 2002 ===
==== סגן אלוף אירופה ====
באליפות אירופה שנערכה באוגוסט במינכן שגרמניה זכה במדליית כסף בהליכה ל-20 ק"מ בוצאה של 1:19:56 שעות.

=== 2003 ===
באליפות העולם שנערכה באוגוסט בפריז שבצרפת נפסל בהליכה ל-10 ק"מ.

=== 2004 ===
באולימפיאדת אתונה שנערכה באוגוסט סיים במקום שביעי בהליכה ל-20 ק"מ בתוצאה של 1:21:53 שעות.

== מותו ==
ב-16 באפריל 2024, בגיל 57, מת אנדרייב.<ref></ref>

== שיאים אישיים ==
* 10 ק"מ הליכה: 39:15 דקות (2003)
* 20 ק"מ הליכה: 1:18:32 שעות (1995)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הלכים
קטגוריה:אתלטים רוסים
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:זוכי מדליית ארד אולימפית: אתלטיקה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1966
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2024
דניאל וולפסון (מטפסת הרים)

דניאל וולפסון (נולדה ב-5 בדצמבר 1977) היא מטפסת הרים ישראלית.

היא האישה הישראלית הראשונה שהעפילה לפסגת הר האוורסט והאישה הישראלית הראשונה שהשלימה העפלה לשבע הפסגות.
== ביוגרפיה ==
וולפסון נולדה ברוסיה. עלתה לישראל כילדה עם משפחתה והם התגוררו בשכונת נווה שרת בתל אביב.<ref name=":0"></ref>

וולפסון בעלת תואר ראשון במנהל עסקים מאוניברסיטת דרבי, תואר ראשון במשפטים מהמכללה למנהל ותואר שני במשפטים מאוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת קליפורניה בברקלי. וולפסון עבדה כעורכת דין בתחום מסחרי במשרדי איתן ארז, במשרדי יהודה רוה ומ-2017 בעלת משרדי דניאל וולפסון ושות'.

את הקריירה הספורטיבית כאלפיניסטית החלה וולפסון בגיל מאוחר יחסית. בשנת 2011 נסעה עם בנה וחברים לחופשת סקי בבולגריה, שם נפלה בתאונת רכבל מגובה של כחמישה מטרים ורגלה הימנית התרסקה.<ref name=":0" /> לאחר ניתוח חירום בבולגריה והשתלת פלטינה ברגלה, פונתה לישראל. במשך הטיפול, לא היה ידוע אם תוכל לשוב ללכת, אולם וולפסון החליטה כמטאפורה "אני עוד אכבוש את האוורסט".<ref></ref> אחרי כשנתיים וחצי הצליחה לחזור ללכת, בצליעה ובתמיכת מקל. לאחר כחצי שנה נוספת נרשמה לקבוצת ריצה למתחילים והחלה לרוץ.<ref name=":0" /> לאחר מספר חודשים הצטרפה וולפסון למשלחת טיפוס לרומניה, ולאחריה למשלחת נוספת למרתון האוורסט, בו רצים למרגלות ההר ומתנסים בשהייה בגובה רב. במסעות הטיפוס התמחתה בתחום בארץ, ברוסיה, באירופה ובארצות הברית.<ref name=":1"></ref>

באפריל 2021 יצאה למסע טיפוס בן חודשיים בנפאל, עם קבוצה בת 12 אנשים, במטרה להעפיל על ההר הגבוה בעולם, האוורסט. ב-23 במאי 2021 העפילה לפסגה. רק חמישה אנשים מתוך 12 האנשים בקבוצה הצליחו להעפיל לפסגה במסע הזה.<ref name=":1" />

באפריל 2024 השלימה העפלה לשבע הפסגות, הפסגה הגבוהה ביותר בכל יבשת, לאחר שהעפילה בהצלחה לפסגת הר קושצ'ושקו, ההר הגבוה ביותר ביבשת אוסטרליה.<ref name=":2" />

וולפסון היא מאמנת ריצה מוסמכת ומדריכת אתגר מוסמכת, מובילה מסעות טיפוס בכל היבשות ומעבירה הרצאות שונות המספרות את סיפור חייה.

בשנת 2024, ייסדה את מועדון 7 הפסגות.

== חיים אישיים ==
וולפסון מתגוררת בנתניה והיא אם לבן.

== קישורים חיצוניים ==

*[https://www.youtube.com/watch?v=TQ0glB-wEMI הרצאת TEDx של דניאל וולפסון]
*[https://7summits.co.il/ מועדון 7 הפסגות של דניאל וולפסון]
*[https://www.mako.co.il/AjaxPage?jspName=embedHTML5video.jsp&galleryChannelId=ba86a0f190b2f810VgnVCM200000650a10acRCRD&videoChannelId=746f4cef79dfd810VgnVCM100000700a10acRCRD&vcmid=ba86a0f190b2f810VgnVCM200000650a10acRCRD כתבה] במאקו על אזכור החטופים והנרצחים במלחמת חרבות ברזל במהלך מסע הטיפוס

== הערות שוליים ==

2024 04
קטגוריה:מטפסי שבע הפסגות
קטגוריה:מטפסי הר האוורסט
קטגוריה:מטפסות
קטגוריה:מטפסי הרים
קטגוריה:בוגרות המסלול האקדמי המכללה למינהל: משפטים
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל: משפטים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1977
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
משחק מלחמה ממוחשב

משחק המלחמה הממוחשב החינמי "KsirK"
לכידת מסך מתוך משחק המלחמה "LGeneral"
משחקי מלחמה ממוחשבים (באנגלית: Computer wargame) הוא תת-ז'אנר של משחקי אסטרטגיה ממוחשבים. משחקים מהסוג הזה מדמים עימותים צבאיים ברמה הטקטית, המבצעית או האסטרטגית ומתרחשים על גבי מפת משחק.

המשחקים בז'אנר משתנים מאוד במורכבות שלהם, ובהקפדה על רמת הדיוק ההיסטורית,<ref></ref> ומאפשרים לשחקנים להתמקד במגוון רחב של תרחישים צבאיים בתקופות שונות לאורך ההיסטוריה. חלק גדול מהמשחקים בז'אנר מתרחשים במהלך מלחמת העולם השנייה או בעימותים צבאיים מודרניים.

מרבית משחקי הווידאו בז'אנר מפותחים בעיקר למחשב האישי בעיקר משום שלרוב הכי נוח לשלוט במשחקים הללו באמצעות עכבר מחשב.

משחקי המלחמה הממוחשבים נוצרו במקור בהשפעת משחקי המלחמה השולחניים.<ref name="proctor198803"></ref>

== משחקים בולטים בז'אנר ==
* Computer Bismarck(, 1980) - משחק מבוסס תורות אשר משחזר את הקרב האחרון של אוניית המערכה הגרמנית ביסמרק באוקיינוס האטלנטי במהלך מלחמת העולם השנייה, ומאפשר לשחקן לפקד על צי ימי. המשחק נחשב לאחד ממשחקי המלחמה ה"רציניים" הראשונים.
* Warlords - (, 1990) - משחק המתרחש בעולם פנטזיה עם טכנולוגיה של תקופת ימי הביניים.
* Panzer General - (, 1994) - משחק מבוסס תורות המתרחש במהלך מלחמת העולם השנייה. הצלחת המשחק הובילה להפקה של שני משחקי המשך.
* Steel Panthers - (, 1995) - משחק מבוסס תורות המדמה לוחמה קרקעית במהלך מלחמת העולם השנייה בחזית המערבית, בחזית המזרחית ובמערכה באסיה ובאוקיינוס השקט. הצלחת המשחק הובילה להפקה של שני משחקי המשך.
* Close Combat - (Microsoft, 1996) - משחק המתרחש במהלך מלחמת העולם השנייה ומדמה את העימות הצבאי בין הדיוויזיה ה-29 של צבא ארצות הברית לבין הדיוויזיה ה-352 של גרמניה לאחר הפלישה לנורמנדי. המשחק פותח במקור כמהדורה ממוחשבת של משחק הלוח "Squad Leader" . הצלחת המשחק הובילה להפקה של חמישה משחקי המשך.
* Combat Mission: Beyond Overlord - (Big Time Software, 2000) - משחק המתרחש בחזית המערבית במהלך מלחמת העולם השנייה, בתקופה שבין יוני 1944 למאי 1945, ומאפשר לשחקן לפקד על יחידות חי"ר, שריון ותותחנים. הצלחת המשחק הובילה להפקה של 12 משחקי המשך.
* Hearts of Iron - (Paradox Interactive, 2002) - משחק המתרחש במהלך מלחמת העולם השנייה. במשחק השחקן שולט במדינה בשנים שלפני המלחמה ואחריה. הצלחת המשחק הובילה להפקה של שלושה משחקי המשך.

== ראו גם ==
* ערכים על משחקי מלחמה ממוחשבים
* משחק מלחמה (משחק אסטרטגיה)

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:סוגות משחקי וידאו
הדיוויזיה החמישית (בוואריה)

הדיוויזיה המלכותית הבווארית החמישית (בבווארית: 5. Königlich Bayerische Division) הייתה דיוויזיה בצבא הבווארי ומאוחר יותר בצבא הקיסרות הגרמנית, אשר לחמה במלחמת העולם הראשונה ופורקה ב-1919.

== היסטוריה ==
=== הקמת הדיוויזיה ===
הדיוויזיה הוקמה ב-1 באוקטובר 1890, בלנדאו כדיוויזיה ה-5 והחליפה את מספרי הדיוויזיה עם הדיוויזיה המלכותית הבווארית ה-3 שבסיסה בנירנברג בשנת 1901. במקורות הבוואריים, לא כונתה בדרך כלל הדיוויזיה כ"דיוויזיה בווארית מלכותית", שכן זו נחשבה מובן מאליו, אך מחוץ לבוואריה, ייעוד זה שימש לה, וליחידות בוואריות אחרות, כדי להבדיל ביניהן מיחידות פרוסיות שמספרן דומה. הדיוויזיה הייתה חלק מהקורפוס הבווארי המלכותי השלישי.

=== מלחמת העולם הראשונה ===
במהלך מלחמת העולם הראשונה שירתה הדיוויזיה בחזית המערבית. היא נלחמה בתחילה ב, ולאחר מכן שירתה באזור שבין הנהרות מז ומוזל עד אוקטובר 1915. בהמשך היא נלחמה בקרב שמפאן השני, ולאחר מכן לחמה בחפירות באזור מז-מוזל עד ספטמבר 1916. לאחר מכן נלחמה לזמן קצר ב, שם ספגה אבדות קשות. מאוקטובר 1916 עד 1918, הדיוויזיה החזיקה את תעלות השוחות בפלנדריה ובארטוס, ונלחמה בקרב אראס ובקרב פשנדל. לאחר חודש בעתודה, היא לחמה במתקפת האביב הגרמנית של 1918, ונלחמה בקרב הראשון על הסום (1918), הידוע גם בשם הקרב השני על הסום (כדי להבדיל בינו לבין הקרב ב-1916). לאחר מכן היא נשארה במגננה באזור עד סוף המלחמה, כולל לחימה ב (1918), הידוע גם בשם הקרב השלישי על הסום. המודיעין של מדינות ההסכמה דירג את הדיוויזיה כדיוויזיה מדרגה ראשונה, אם כי לא אחת הדיוויזיות הבוואריות הטובות ביותר. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לגרמניה, וב-26 ביוני 1919 פורקה הדיוויזיה.

== מפקדים ==

== קישורים חיצוניים ==

5
5
גן חיות (סדרת טלוויזיה)

גן חיות (באנגלית: Zoo) היא סדרת דרמה אמריקאית, אשר מבוססת על ספר באותו שם מ-2012 שנכתב על ידי ג'יימס פטרסון, המשמש גם כמפיק בפועל, ומייקל לדווידג'. הסדרה שודרה בין 30 ביוני 2015 עד ל-21 בספטמבר 2017 למשך 3 עונות, לאחריהם בוטלה. היא שודרה ברשת CBS למשך עונות ובכיכובם של השחקנים: ג'יימס וולק, קריסטן קונולי, נונסו אנוזי, נורה ארנזדר ובילי בורק. הצילומים בוצעו בניו אורלינס, בוונקובר ובסביבותיה וברחבי קולומביה הבריטית.

הסדרה מגוללת את הסיפור של אנשי מקצוע מגוונים החוקרים התפרצות מסתורית של מתקפות בעלי חיים נגד בני אדם ברחבי העולם ומעשיהם לעצור את התופעה.

==עלילה==
התקפות אלימות של בעלי חיים על בני אדם מתרחשות בכל רחבי העולם. ג'קסון אוז, זואולוג אמריקאי וחברו הקנייתי, אברהם קניאטה, מדריך ספארי, כמו גם ג'יימי קמפבל, עיתונאי בלוס אנג'לס, מיץ' מורגן, פתולוג וטרינרי מוזר, וסוכנת מודיעין צרפתייה, קלואי טוסיינט, כולם מבקשים לחקור המגפה המסתורית ככל שההתקפות של בעלי החיים הופכות למתואמות ואכזריות יותר ויותר.

==פרקים==
{| class="wikitable sortable"
!עונה
!מספר פרקים
!תאריך שידור
פרק בכורה
!תאריך שידור
פרק סיום
|-
|1
|13
|30 ביוני 2015
|15 בספטמבר 2015
|-
|2
|13
|28 ביוני 2016
|6 בספטמבר 2016
|-
|3
|13
|29 ביוני 2017
|21 בספטמבר 2017
|}

=== דמויות ===
*ג'קסון אוז (ג'יימס וולק) - זואולוג.
*ג'יימי קמפבל (קריסטן קונולי) - עיתונאי.
*אברהם קניאטה (נונסו אנוזי) - מדריך ספארי.
*קלואי טוסיינט (נורה ארנזדר; עונות 1-2) - חוקרת מודיעין צרפתית.
* ד"ר מיטש מורגן (בילי בורק) - פתולוג וטרינר.
*דריאלה מרזן (אליסה דיאז; עונוה 2-3)
*לוגן ג'ונס/אדוארד קולינס (ג'וש סלטין; עונות 2-3)
*קלמנטין לואיס (גרייסי דיז'ני; אורחת בעונה 2, ראשית ב-3)

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות
זיאד הב אל-ריח

זיאד הב אל-ריח (בערבית: زياد محمود محمد هب الريح) הוא פוליטיקאי ואיש ביטחון פלסטיני המכהן כשר הפנים של הרשות הפלסטינית.

זיאב הב אל-ריח נולד ב־1960 בג'נין. הוא בעל תואר ראשון בתקשורת ומדיניות באוניברסיטת א-נג'אח, ובעל תואר שני בלימודים ישראליים באוניברסיטת אל-קודס הפתוחה. 

במהלך האינתיפאדה הראשונה נעצר וישב מספר שנים בבתי הכלא בישראל על רקע פעילותו בפת"ח.

בין השנים 2004–2022 שימש אל-ריח כמפקד מנגנון הביטחון המסכל של הרשות הפלסטינית, בדרגת לואא' (מקביל לאלוף). הב אלריח נחשב כאיש פת"ח בכיר ומשמש כחבר המועצה המהפכנית של התנועה.

בינואר 2022 מונה לשר הפנים של הרשות הפלסטינית בממשלת מוחמד אשתייה. לאחר התפטרותו של אשתייה ב־2024 הושבע לתפקיד פעם נוספת בממשלת מוחמד מוסטפא.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים פלסטינים
קטגוריה:ג'נין: אישים
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1960
דון יצחק אברבנאל: מדינאי והוגה דעות

דון יצחק אברבנאל- מדינאי והוגה דעות הוא ספר ביוגרפי-היסטורי על דון יצחק אברבנאל מאת ההיסטוריון פרופסור בנציון נתניהו.

== היסטוריה ==
הספר דון יצחק אברבנאל- מדינאי והוגה דעות מאת פרופסור אמריטוס בנציון נתניהו, ראה אור לראשונה באנגלית בשנת 1953, ויצא בחמש מהדורות (האחרונה שבהם ב-15 בספטמבר 1997). תורגם תחילה (בשנת 2004) לספרדית ושנה לאחר מכן תורגם לעברית בידי הסופר הישראלי אהרון אמיר ובהשגחתו של נתניהו עצמו<ref></ref>.

== תוכן הספר ואופן כתיבתו ==
הספר עוסק בסיקור חייו (ומשפחתו) של אברבנאל דעותיו והשקפותיו ומחולק לשני חלקים: החלק הראשון- איש כספים ומדינאי, והחלק השני- פרשן ופילוסוף. כל חלק מחולק לארבעה פרקים כלליים המחולקים גם הם לתתי פרקים מפורטים יותר, בנוסף בסוף הספר מובאות שתי נספחות, האחת עוסקת באופן הגיית השם "אברבנאל" ומקורו, והשנייה עוסקת בעמדתו של אברבנאל כלפי המרד נגד ז'ואן השני.

== ביקורות ==
הספר זכה לביקורות ולשבחים רבים במהלך השנים בין היתר:

הפרשן ג'ייקוב ב. אגוס ביקר לטובה את הספר אם כי לא הסכים עם חלקים ממנו<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי 1953
קטגוריה:ביוגרפיות
The Tortured Poets Department (שיר)

"The Tortured Poets Department" (בעברית: "מחלקת המשוררים המעונים") הוא שיר של הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. השיר יצא לאור ב-19 באפריל 2024 על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס, כרצועה השנייה מתוך אלבום האולפן בעל אותו השם.

== רקע ==
לאחר שהוציאה את אלבום האולפן, Midnights, אשר זכה להצלחה רבה, ולמיליוני השמעות בספוטיפיי.<ref></ref> לאחר מכן פרסמה סוופיט את ההוצאות החוזרת Speak Now (Taylor's Version) ו-1989 (Taylor's Version).<ref></ref> ב-4 בפברואר 2024, בטקס פרסי גראמי ה-66 זכתה סוויפט על אלבומה Midnights בפרסי הגראמי לאלבום השנה ואלבום הפופ הווקאלי הטוב ביותר.<ref></ref> לאחר זכייתה, סוויפט הכריזה על אלבום אולפן 11 שנקרא The Tortured Poets Department.<ref></ref><ref name="nyt-kuo-2422"></ref><ref></ref> ימים ספורים לפני טקס הגראמי, פרסמה סוויפט תמונות בשחור לבן, ומעריצים רבים העלו ספקולציות שהיא תוציא את ההוצאה החוזרת, Reputation (Taylor's Version), של אלבום האולפן השישי שלה, Reputation משנת 2017. באתר האינטרנט של סוויפט אירע באג, שדיווח על הקוד HTTP 321. בנוסף, אירעה שגיאה נוספת בקוד שהיה כתוב "hneriergrd", ומעריצים רבים פענחו זאת בשיטת שיכול אותיות.<ref></ref><ref></ref><ref name="sourcecode"></ref>

ב-6 בפברואר, פרסמה סוויפט את רשימת הרצועות, והשיר "The Tortured Poets Department" נכלל כרצועה שנייה מתוך האלבום. לאחר מכן, נחשף שאורכו של השיר הוא 4:53.<ref name="Tracklist"></ref>

== כתיבה וניתוח השיר- ==
השיר 'The Tortured Poets Department' של טיילור סוויפט מתעמק במורכבות של מערכת יחסים מודרנית, תוך שימוש בדימויים חיים ובהתייחסויות תרבותיות כדי לחקור נושאים של אהבה, זהות ומודעות עצמית. השיר מתחיל בסצנה מוזרה שבה משאירים מכונת כתיבה בדירת המספר, המסמלת רעיון מיושן, אולי אידיאלי, של משורר. סוויפט משתמשת בזה כדי לתת את הטון למערכת יחסים שהיא גם קשורה עמוקה אך גם מודעת לעצמה ביקורתית, ומטילה ספק במעשיות של כלי כתיבה מיושן שכזה בעידן הדיגיטלי של היום.

הפזמון של השיר שואל שוב ושוב מי יכול להבין או לאהוב את בן הזוג כפי שעושה המספר, תוך שימת דגש על קשר אישי עמוק שנראה שאין לו תחליף. הפניות לדמויות אייקוניות כמו דילן תומאס ופטי סמית', כמו גם אזכור של מלון צ'לסי, מקום מפלט ידוע לאמנים בוהמיינים, מדגישים השוואה בין מערכות היחסים העטוריות והסוערות שלהם לבין היחסים של המספר. עם זאת, סוויפט מסובב את זה בחוכמה בכך שהוא מכנה את עצמם 'אידיוטים מודרניים', תוך הדגשת מודעות מבזה עצמית ודחייה של רומנטיזציה לבלתי מתפקד.

השיר נוגע גם בנושאים אפלים יותר של תלות וסערה רגשית בתוך מערכות יחסים. שורות כמו 'אמרת ללוסי שתתאבד אם אי פעם אעזוב' והחלפת הטבעות בארוחת הערב מרמזות על קשר עמוק עם הימור גבוה ועוצמה רגשית. השילוב הזה של אהבה, פחד ונטל להבין את המחשבות האפלות ביותר של זה מוסיף רובד של מורכבות למה שעל פניו עשוי להיראות כמו שיר אהבה. סוויפט לוכדת את המהות של מערכת יחסים שהיא פגומה עמוקה כמו שהיא יפה, מה שהופך את 'מחלקת המשוררים המעונים' להשתקפות נוקבת על אהבה מודרנית.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2024
קטגוריה:שירי טיילור סוויפט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'ק אנטונוף
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טיילור סוויפט
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי טיילור סוויפט
מנטליות סרטן

סרטנים חיים בדלי]]
מנטליות סרטן היא דרך חשיבה שניתן לתארה בעזרת המשפט "אם אני לא יכול להשיג את זה, גם אתה לא יכול". <ref></ref>

המטאפורה נגזרת מראיות אנקדוטליות לגבי התנהגותם של סרטנים כשהם נלכדים בדלי: למרות שכל סרטן מסוגל לטפס החוצה בעצמו, <ref></ref> הוא יימשך פנימה על ידי הסרטנים האחרים, ובכך יבטיח את מותם הקולקטיבי של הקבוצה . <ref></ref> <ref></ref>

התופעה המקבילה בהתנהגות אנושית היא שחברי קבוצה ינסו להפחית את הביטחון העצמי של כל חבר קבוצה אחר שהשיג הצלחה גדולה מהשאר, מתוך קנאה, טינה, או תחרותיות על מנת לפגוע בהתקדמות שלהם, למרות שאין לכך יתרונות אמיתים.

== תאוריית ההשוואה החברתית ==
מנטליות הסרטן יכולה לנבוע מצורך אנושי עמוק בהערכה עצמית ובהשוואה חברתית. <ref></ref> תאוריית ההשוואה החברתית מציעה שאנשים עוסקים בהערכה עצמית לא רק באמצעות התבוננות פנימית אלא גם באמצעות השוואה עם אחרים, במיוחד אלו שנמצאים במעגל החברתי הקרוב שלהם. כאשר מישהו קרוב אלינו מצטיין בתחום שאנו מעריכים, אנו עלולים להרגיש מאוימים ולפעול בדרכים המפחיתות את הישגיו. <ref></ref> מנגנון זה יכול להסביר חלקית מדוע אנשים עשויים לנסות "למשוך מטה" את אלו שמשיגים יותר מעצמם, כדרך להגן על ההערכה העצמית והמעמד החברתי שלהם. לדוגמה, קחו בחשבון שני חברים שמתלהבים מציור ומשתתפים בקביעות בשיעורי אמנות יחד. רגשות כמו קנאה עשויים להיווצר כאשר ההערכה העצמית של אנשים מאוימת. <ref></ref> זה יכול להוביל לרצון להפחית את רווחתם של אחרים, במיוחד כאשר הצלחתם מדגישה את הכישלונות או החסרונות שלנו. <ref></ref>

== תאוריית החסך היחסי ==
תאוריית החסך היחסי מציעה כי תחושות של חוסר שביעות רצון ואי צדק מתעוררות כאשר אנשים משווים את מצבם באופן שלילי למצבם של אחרים. <ref></ref> תחושת אי שוויון אלו מושרשת בתפיסות סובייקטיביות ולא במדדים אובייקטיביים, ויכולות להשפיע עמוקות על התנהגות חברתית. <ref></ref> כאשר אנשים רואים את עמיתיהם משיגים הצלחה או מקבלים הכרה שהם מרגישים שאינה ראויה, או שאינם יכולים להשיג, הם עלולים לפעול כדי לערער את ההישגים האלו. <ref></ref>

חסך יחסי מעורר חוסר שביעות רצון על ידי השוואת מצבו של אדם לאחרים. "משיכה למטה" של האחר לרמה דומה עשויה לגרום לתחשות סיפוק. לפיכך, מנטליות הסרטנים יכולה להיחשב כתגובה לאי שוויון חברתי נתפס, כאשר משיכת אחרים כלפי מטה הופכת לאסטרטגיה להתמודדות עם תחושות של חוסר התאמה או אי צדק.

== הטיית סכום אפס ==
הטיית סכום אפס, היא הטיה שבה אנשים תופסים שהם יכולים להרוויח רק על חשבון אחרים, עשויה לתרום למנטליות הסרטנים.<ref name=":0"></ref> הטיה זו מקורה באי הבנה בסיסית של הצלחה וחלוקת משאבים, המובילה לאמונה השגויה שהצלחה ומשאבים מוגבלים והרווח של אדם אחד הוא בהכרח הפסד של אחר.<ref name=":0" /> תפיסת עולם כזו מטפחת אינטראקציות חברתיות תחרותיות ולא שיתופיות, ומעודדת התנהגויות שמטרתן להפריע להישגים של אחרים כדי להגן על חלקו הנתפס במשאבים מוגבלים, <ref></ref> בדומה לסרטנים בדלי.

== יישומים ==
למנטליות הסרטן יש יישומים מעשיים בתחומים שונים. במקומות עבודה, הכרה במנטליות הסרטנים יכולה לעזור לארגונים לפתח אסטרטגיות לטיפוח תרבות שיתופית ולהפחית תחרות סותרת בין העובדים. למשל על ידי הכרה בהצלחות קולקטיביות ותיגמול עבודת צוות. <ref></ref> עובדים ש"מושכים למטה" את חברי הצוות שלהם עלולים להוביל לסביבת עבודה רעילה. <ref></ref> בסביבות חינוכיות, מודעות למנטליות הסרטן יכולה להנחות התערבויות שמטרתן קידום דפוס חשיבה <ref></ref> בקרב תלמידים, לפיו כל אחד יכול להצליח בעזרת מאמץ, בניגוד למשחקי סכום אפס.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
משה בוג'אנח

רבי משה בוג'אנח (בחלק מהמקומות נכתב "מוסה" - עקב הגיעה מקומית, המוכר בכינוי איש טריפולי) היה רב, מורה, פייטן, סופר, ואיש אשכולות מראשי קהילת יהודי טריפולי במאה ה-17, בתקופת שלאחר תור הזהב של ספרד, והשפעתה של זו ניכרת היטב בשירתו. והשפעתו הרבה של משה בוג'אנח הייתה גם מעבר לקהילה היהודית בטריפולי.<ref></ref>

על אף שהפרטים על אישיותו של רבי משה בוג'אנח מועטים חלק גדול מהחיבוריו (ובניהם מעל למאה פיוטים) השפיעה רבות על אורח החיים היהודי גם בקרב הקהילות היהודיות מעבר למקום מושבו בטריפולי כגון בקהילות תוניס איטליה ועוד, כמו כן חיבוריו היו למקור ידע לתעודה היסטורי בקרב קהילות אלה.<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
משערים שרבי משה בוג'נאח נולד בטריפולי ככל הנראה בסוף המאה ה-16 או תחילת המאה ה-17. והיה בן יחיד לאב שחלה באבעבועות רוח בהיותו צעיר ועקב כך התעוור. אביו שהיה דתי הדוק. דאג לשלוח אותו כדי שיוכל ללמוד מהר"ם גאלנטי, אצלו התחנך ונעשה לחכם גדול ומשורר. הוא חזר לטריפולי ושימש כרב ומחנך. ולאורך חייו חיבר שירים ופיוטים רבים בהשראת השירה היהודית מתור הזהב של ספרד, ונתן לומר כי היה מגדולי פייטני צפון אפריקה, בעוד פייטנים אחרים מקבלים השראה והולכים בעקבותיו סגנון כתיבתו. מבין המקרים המתארים, את חייו ניתן לציין סיפור בו מוסלמי שרצה להתקרב ליהדות תוך התנגדות קרוביו ורבי משה שסייע לו בכך. דבר המעיד על מעמדו תפקידו.<ref></ref>

== כתביו ==
רבי משה בוג'נאח חיבר בחייו שירים ופיוטים רבים, רובם פיוטי תפילה, ממעגל החיים היהודי (ברית מילה, נישואין) ושירי גאולה וגהולה. במחקר שערך פרופ' אפרים חזן: במשך מספר שנים בהם נהספו כתבי יד רבים מטריפולי ותוניס, ריכז הפרופסור בספרו "רבי משה בוג'נח איש טריפולי" למעלה ממאה פיוטים ושירים המיוחסים בוודאות לרבי משה בוג'נאח. אודות לכתביו נתין להחשף להעורך החיים של היהודים בקהילות השונות, וכתביו משמשים כמקור מידע עבור תיעוד היסטורי אודות אורך החיים של תקופתו ועוד קודם לו. ולאלן יצוין דוגמאות אחדות משיריו של רבי משה:
* "אערך זמר" - הנאמר בברית המילה<ref></ref>
* "מלכא רבא"
* "מתי אדון עולם" - פיוט העוסק בגלות וגאולה
* "מקור זמרה בלבי תחנותו" - דוגמה לשירת חול

לחלק מכתביו עם השנים יצאו מאמרים וספרים אחדים כגון הספר "פיוטי רבי משה בוג`נאח איש טריפולי",<ref></ref> בעריכת חזן אפרים. ויזכורים בספרים ובמקומות שונים נוספים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים לובים
התקיפה הישראלית באיראן (2024)

התקיפה המיוחסת לישראל באיראן אירעה ב-19 באפריל 2024, והותקף בה בסיס של חיל האוויר האיראני שנמצא ליד העיר אספהאן. לפי דיווחי איראן, הייתה פגיעה בבסיס ללא נפגעים. ישראל הרשמית לא אישרה שהיא התוקפת ולא מסרה מידע על התקיפה, אך בתקשורת הבינלאומית התקיפה יוחסה לישראל, כפעולת תגמול לתקיפה האיראנית על ישראל, ופורסמו פרטים על אופן ביצועה. התקיפה כללה גם תקיפה בא-סווידא שבדרום סוריה. צה״ל תקף באמצעות כטב"מים ומטוסי קרב של חיל האוויר.

== רקע ==

ב-1 באפריל 2024 תקפה ישראל את מבנה הקונסוליה האיראנית בדמשק. בתקיפה נהרג בריגדיר גנרל מוחמד רזא זאהדי, מפקד כוח קודס בסוריה ובלבנון ובכיר במשמרות המהפכה האסלאמית של איראן, ועימו נהרגו לפחות 16 בני אדם. בתגובה תקפה איראן את ישראל בליל 14 באפריל (תקיפה שקיבלה את השם הבטחה אמיתית; בפרסית: وعده صادق). התקיפה כללה 115–130 טילים בליסטיים, כ-185 כטב"מים ו-36 טילי שיוט. במבצע הגנה נרחב, שקיבל את השם מבצע מגן ברזל, יירטו צה"ל והקואליציה הצבאית בהובלת ארצות הברית 99 אחוזים מהאיומים.

==התקיפה==
ב-19 באפריל 2024, ביום שישי, בסמוך לשעה ארבע בבוקר, ישראל החלה לתקוף מתקנים צבאיים של משמרות המהפכה על אדמת איראן.

התקיפה נעשתה כנראה בשלבים. ראשית השמידה ישראל מערכות מכ"ם באזור דרעא שבדרום סוריה כדי לפנות מסדרון בטוח למטוסים התוקפים ולאפשר ירי מטווח יעיל. לפי העיתון "פייננשל טיימס", שלושה מטוסי תקיפה ירו טילי אנקור כחול משטח סוריה לעבר מערך ההגנה של המתקן הגרעיני בנתנז. רקטות ההאצה של טילי אנקור כחול התנתקו מעל עיראק ונפלו דרומית לבגדאד. ראש הטיל המשיך ופגע ביעדים באיראן מבלי שמטוסי חיל האוויר הישראלי התקרבו לשטח האווירי של איראן.

ברשת ABC דווח כי לפי גורמים אמריקניים, מטרת התקיפה בין היתר הייתה מכ"ם הגנה אווירית ליד אספהאן. התקיפה בוצעה באמצעות ירי של שלושה טילים ממטוסי קרב - שכוונו למערך ההגנה של המתקן בנתנז. בנוסף, לפי דיווחים, ישראל תקפה באמצעות טילים ששוגרו מחוץ לשטחה האווירי של איראן, וכטב"מים ששוגרו מתוך שטח המדינה. שלושה גורמים באיראן אישרו ל"ניו יורק טיימס" שנגרם נזק לבסיס. לאחר האירוע, המרחב האווירי בטהראן נסגר זמנית, ונפתח. במהלך הלילה דווח גם על תקיפות שבוצעו בסוריה ובעיראק.

לפי תמונת לוויין, נגרם נזק לסוללת טילי קרקע-אוויר מסוג S-300 האחראית על הגנת המתקן הגרעיני בנתנז.

בדיווח בניו יורק טיימס נכתב כי ישראל עשתה בתקיפה באיראן שימוש בנשק בעל טכנולוגיה מיוחדת שאפשרה לו לחמוק ממערכות המכ"ם והגילוי האיראניות, ולפגוע בהצלחה במערכת ההגנה האווירית הסמוכה למתקן הגרעיני בנתנז.

== ראו גם ==
* מתקפות הכטב"מים באיראן (2023)
* מבצע יד ארוכה

==הערות שוליים==

קטגוריה:2024 באיראן
קטגוריה:אספהאן
קטגוריה:סכסוך איראן-ישראל: מבצעים ישראלים
בית הכנסת בטאגאנרוג

בית הכנסת בטאגאנרוג הוא בית כנסת ששימש את הקהילה היהודית בטאגאנרוג. הוא היה ממוקם ברחוב טורגנייבסקי . ב-1923 הולאם בית הכנסת והוסב ל"מועדון הבינלאומי של המיעוטים הלאומיים". בהמשך הוסב למעון סטודנטים.

== היסטוריה ==
המבנה הוקם במהלך השנים 1859-1876 על פי עיצובו של אדריכל טאגאנרוג מיכאיל פטרוב .

ב-15 במרץ 1857 שלח האדריכל פטרוב דו"ח לוועדת הבנייה בקשה לאישור בניית בית הכנסת. לאחר קבלת האישור ממשרד הפנים, בפברואר 1859, החלה בניית בית כנסת מאבן. הם החליטו להשתמש בכסף מהסכומים שהתקבלו מתרומות. בתקופה זו חיו בעיר 748 יהודים, מתוכם 380 גברים ו-368 נשים.

ראש בית הכנסת טאגאנרוג בין השנים 1912-1917 היה גרש פלדמן, אביה של השחקנית לעתיד פאינה רנבסקיה.

בספטמבר 1911, באספת חברי הקהילה של מקהלת בית הכנסת, הוכרעה סוגיית השימוש בכלי נגינה בתפילות. כשלושה רבעים מהנוכחים הצביעו בעד התקנת כלי נגינה. העוגב נרכש על ידי הסוחר ג' פלדמן. הוא, בהיותו המנהל, הציע לחזק את המקהלה בקולות נשיים. השתתפותן של בנות במקהלת בית הכנסת הייתה חידוש לא רק עבור טאגאנרוג, אלא גם עבור רוסיה, שכן מקהלות נשים שרו במהלך תפילות רק בבתי כנסת מחוץ לרוסיה .

ב-26 באפריל 1923 הולאם בניין בית הכנסת על ידי הוועד הפועל המחוזי, והוקם בו "המועדון הבינלאומי של המיעוטים הלאומיים".<ref>[https://www.e-reading-lib.com/bookreader.php/136075/Evrei_na_Donskoii_zemle.pdf Jews on the Don Land]</ref>

בסוף שנות ה-80 נבנה במקום בית הכנסת בניין מעונות סטודנטים בן תשע קומות עבור מכללת התעופה של טאגאנרוג. הבניין, שהחל להיסדק, הוכרז כבלתי בטיחותי עוד בשלב הבנייה ולא הושמש עד 2005, אז הועבר לידיה של האוניברסיטה להנדסת רדיו בטאגאנרוג. לאחר שהוציאה 45 מיליון רובל על שיפוצים נרחבים, פתחה אוניברסיטת הרדיו את מעונות הסטודנטים מס' 7 בבניין המשופץ בפברואר 2007 .

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוסיה: בתי כנסת