המאבק על נחל האסי

נחל האסי, 2011
המאבק על נחל האסי היה מאבק ציבורי-מקומי בישראל למתן גישה חופשית לציבור, לקטע מנחל עמל הקרוי גם "נחל האסי" או בשמו הערבי אל עאסי, שעל גדותיו נבנה קיבוץ ניר דוד, ובין הייתר בתי מגורים של תושבי הקיבוץ. המאבק, שהחל בשנת 2012, הובל בראשיתו על ידי ארגון "הטבע שייך לציבור". בשנת 2016 הגיעו הארגון וקיבוץ ניר דוד להסכם פשרה בבג"ץ. החל משנת 2019, התחילו במאבק חדש אשר עומד בפני עצמו, קבוצה בשם "המאבק לשחרור האסי", במקביל למאבק שמנהלת קבוצת "הטבע שייך לציבור".

את המאבק, שהגיע לשיאו בקיץ 2020, הובילו בעיקר צעירים מעמק בית שאן ובמיוחד מהעיר בית שאן. הוא התנהל בצורת הפגנות אלימות מול שער הקיבוץ, בכלי התקשורת, ובבתי המשפט. ניסיונות להגיע להסדר פשרה, בהשתתפות נציגי קיבוץ ניר דוד, המועצה האזורית עמק המעיינות, קבוצת "הטבע שייך לציבור" וראש עיריית בית שאן, לא צלחו, ונדחו על ידי מובילי קבוצת המחאה "משחררים את האסי", אך קטע קטן מהנחל ("החוף הירוק"), ממערב לקיבוץ, נפתח לציבור ביולי 2021.

== רקע ==
החל מ-2012 מתנהל מאבק בין חברי קיבוץ ניר דוד לבין תושבים מבית שאן ומיישובי הסביבה סביב נושא הגישה לנחל האסי, נוכח העובדה שהגישה למקטע הנחל העובר בשטח הקיבוץ סגורה בפני כל מי שאינו בר רשות בקיבוץ. הטענה העיקרית של התומכים בגישה חופשית של הציבור לקטע הנחל המצוי במחלוקת היא, שיש לחייב את קיבוץ ניר דוד לאפשר גישה חופשית לנחל העובר בשטחו, מפני ש"חוק המים" מחייב את הנגשת אוצרות הטבע של המדינה לכל אזרחיה. לדבריהם, טענת הקיבוץ, שגישה חופשית לנחל תיפגע בזכותם של חברי הקיבוץ לפרטיות, לא תקפה משום שהוא מפעיל בעצמו אטרקציות תיירותיות שונות בשטחו וסביב הנחל. מנגד טוען הקיבוץ, שקיימת הפרדה בין אזור האירוח הכפרי של הקיבוץ, ובריכת השחייה, הפתוחה לרחצת אורחי הצימרים, לבין אזור המגורים של חברי הקיבוץ, ושאורחי הצימרים אינם רשאים להיכנס לרחוץ בנחל עצמו.[https://www.govmap.gov.il/?c=243033.06,712313.18&z=9]

=== "הטבע שייך לציבור" ===
ארגון שפועל משנת 2012, הוקם בידי נסים זמיר (פעיל חברתי מבית שאן), יחד עם בן חיים, זהבה ורחלי פרץ. הארגון פועל לשיקום נחל חרוד – החזרת מים לנחל ולחימה כנגד זיהום הנחל, שיקום העיר בית שאן והפיכתה ליעד תיירותי ופתיחת נחל האסי לתושבי כלל האזור.

בשנת 2016, הגיעו להסכם פשרה בבג"ץ בו הוסכם שמפני שהמקרה הוא ייחודי, הקיבוץ צריך לתת מקטע מהנחל לטובת הכלל, ולהשתתף בעלויות שיקום נחל עין חרוד.<ref></ref>

=== "משחררים את האסי" ===
בספטמבר 2019 הוקמה קבוצת הפייסבוק "משחררים את האסי" במטרה למחות נגד החלטת קיבוץ ניר דוד להתיר את הכניסה לקיבוץ לחבריו ולאורחיהם בלבד ולמנוע מכלל האזרחים ליהנות ממקטע הנחל העובר בקיבוץ. המאבק צבר תאוצה ומול שערי הקיבוץ החלו להתקיים אירועי מחאה והפגנות, חלקן אלימות. בהמשך הפכה הקבוצה לעמותה רשומה.<ref></ref>

=== מתווה גמליאל-לוי-קרין והסכם פשרה זמני ===
שלט המורה על הוראות והגבלות לציבור בעת הבילו בנחל האסי
ביולי 2020 הציגו ראש עיריית בית שאן ז'קי לוי, ראש מועצה אזורית עמק המעיינות יורם קרין והשרה להגנת הסביבה גילה גמליאל מתווה לפתרון המאבק, שעיקרו בניית פארק בעיר בית שאן שאליו יוזרמו מי מעיינות, ושיקום נחל חרוד מגשר קנטרה ועד בית שאן. כמו כן, משרד הפנים אישר העברת 5,000 דונם ממועצת עמק המעיינות לבית שאן לטובת דיור ותעשייה.

באוגוסט 2020, בעקבות התגברות המאבק לפתיחת הנחל לציבור הרחב, הגיעו להסכמה ראש העיר בית שאן והנהלת קיבוץ ניר דוד על פתיחתו של קטע של כ-150 מטרים מהנחל, הנקרא "החוף הירוק", ל-50 איש ביום, ברישום מוקדם, ללא כניסה לאזור המגורים בקיבוץ, בין השעות 9:00 עד 17:00. בתגובה להסכם, שנחתם ללא מעורבות של נציגים מהמחאה, מובילי המאבק הבהירו כי הוא לא מייצג את כל תושבי בית שאן ואת כלל הציבור, והמאבק נמשך. החל מ-18 ביולי 2021 מתאפשרת כניסת הציבור ל"חוף הירוק", ללא הרשמה מראש ועד לתפוסה של 400 מבקרים. במקום אין שירותי הצלה, מלתחות או שירותים.

=== חוות דעת של המשנה ליועמ"ש ועתירה מנהלית ===
במענה לפנייתו של ח"כ משה ארבל מש"ס, הבהיר המשנה ליועץ המשפטי לממשלה באוגוסט 2020, כי לציבור הרחב קיימת זכות גישה לנחל האסי, יחד עם שמירה על שגרת החיים של תושבי הקיבוץ. לדבריו .

בספטמבר 2020 מפלגת ש"ס עתרה לבית המשפט המחוזי בנצרת בדרישה לפתוח את הנחל לכלל הציבור, יחד עם צו ביניים הדורש לפתוח את שערי הקיבוץ עוד לפני שהצדדים יֵשבו לדון בפשרה. אולם בשל ניגוד עניינים שהתגלה במשפט, העבירה נשיאת בית המשפט העליון אסתר חיות את הדיון לבית משפט המחוזי בחיפה.

ב-14 בספטמבר 2020 בית המשפט המחוזי בחיפה דחה את בקשת צו הביניים, כאשר לדברי השופטת תמר שרון נתנאל .

ב-11 בפברואר 2021, בית המשפט המחוזי בחיפה, החל בדיון שבמהלכו, המליצו פרקליטי המדינה והשופטת העומדת בראש בית המשפט, למשיכה של העתירה. עו"ד איתן לדרר המייצג את המיועמ"ש, טען בשם המדינה כי מדובר בכלל בסכסוך אזרחי-קנייני. לדבריו: . בנוסף, עורך הדין ציין שקיים הליך אזרחי שהתנהל ב-2015 וישנם שני הליכים שמתקיימים בבתי המשפט כעת, לכן ביקש למחוק אותו מהעתירה ולחלופין לדחות את העתירה בהיעדר סמכות ובשל שיהוי בהגשתה.

השופטת שדנה בדיון, תמר שרון נתנאל, תמכה בעמדת הפרקליטות והציעה אף היא למשוך את העתירה. לדבריו: . בנוסף, הזכירה השופטת בדיון, שמדובר בסוגיה מורכבת ושהטיפול המשפטי בה מחייב גם איזון בין אינטרסים שונים – בין אם פתיחת הנחל ומתן אפשרות לתושבי הקיבוץ לקיים שגרת חיים נאותה – תוך שמירה על ביטחונם האישי ופרטיותם.

ב-30 במאי 2021, בהמשך לדיון, מצד המדינה נקבע כי לא ניתן למנוע באופן גורף מהציבור הרחב גישה אל הנחל, אף שהיא מחייבת מעבר בשטחי הקיבוץ, והפרקליטות הציעה להגיע להסדר בין אנשי המחאה לקיבוץ ולמועצה האזורית עמק המעיינות, ולאפשר גישה חופשית על פי הצעה המוסכמת על הצדדים. בנוסף, המדינה הוסיפה כי הקיבוץ יהיה אחראי לייצר את דרכי הגישה לנחל.

ב-26 באוגוסט 2021 קבע בית המשפט כי נחל האסי יחשב לשטח ציבורי, וזכות הגישה של הציבור הרחב לנחל צריכה להיות מאוזנת עם זכויותיו של הקיבוץ. כמו כן, על המדינה לקבוע גישה למקום בתוך שנה וחצי.

=== הסכם הפשרה הקבוע ===
בסוף 2020 הוגשה תוכנית בידי ניר דוד לאישור במועצה האזורית "עמק המעיינות", לפי הסכם הפשרה שנחתם בבג"ץ בשנת 2016. התכנית מתקדמת לעבר דיון בוועדה המחוזית לקראת הפקדה.

לפי התכנית, על חשבון השטחים החקלאיים מחוץ לשטחו של הקיבוץ, הוקם מתחם על בסיס תוואי הנחל, שיהווה אזור לנופש ורחצה באפיק הנחל. הקיבוץ מתחייב לשמור על עיצוב נוף טבעי ככל האפשר ויקפיד על שימור העצים המקוריים במקום, כך שהציבור יוכל ליהנות ממדשאות, עצים ומתקנים שונים. בנוסף, התכנית כוללת 130 מקומות חנייה ודרכי גישה מסודרות.

==טענות הצדדים==
=== בעד המאבק לפתיחת מקטע הנחל ===
* לפי סעיף 1 לחוק המים: מקורות המים שבמדינה הם קניין הציבור, נתונים לשליטתה של המדינה ומיועדים לצורכי תושביה ולפיתוח הארץ.
* לפי סעיף 4 לחוק המים: זכותו של אדם בקרקע אינה מקנה לו זכות במקור מים הנמצא באותה קרקע או העובר בה או בגבולה.
* לפי סעיף 107 לחוק המקרקעין: "מקרקעי יעוד" הם מקרקעי ציבור המיועדים לתועלת הציבור, והם כוללים נהרות, נחלים ותעלות וגדותיהם.
* לפי סעיף 1325 למג'לה, שהייתה עודנה בתוקף בעת הקמת הקיבוץ: לבעלי קרקע הסמוכה לנהר ציבורי אסור להגביל את הגישה למים אם דרך הגישה היחידה עוברת דרך אותה הקרקע.
* מדינת ישראל היא הבעלים של הנחל, כפי שנכתב בשטר הקניין של הנחל, המתועד בלשכת רישום מקרקעין, וכן על פי פסיקת ביהמ"ש המחוזי בחיפה בשבתו כבית משפט לעניינים מנהליים בעת"מ 1706-09-20.<ref></ref>
*חלק מהדרכים המובילות אל הנחל והעוברות בתוך הקיבוץ הן דרכים סטטוטוריות בבעלות ואחריות המדינה ואין לקיבוץ רשות למנוע תנועה עליהן.
*עצם מניעת הכניסה לשטח הקיבוץ, בדרכים הציבוריות ובשטחים הפתוחים שבו, אסורה לפי חוק, גם בתקופת הקורונה.
* הקיבוץ כבר מפעיל בתשלום מתחמי צימרים ואטרקציות בשטחו ובשטח הנחל, ובכך נחלשת הטענה על פגיעה בפרטיות (שכן זו מתרחשת בלאו הכי).
* צדק חלוקתי – טענה זו מושמעת אף כנגד טענת הקיבוץ כי קיבלו את זכויות הקרקע המלאות מן המדינה, שכן על פי טענה זו אין למדינה סמכות להעניק זכויות הנוגדות את עקרון השוויון.

===נגד המאבק לפתיחת מקטע הנחל ===
* שטח הקיבוץ, למעט הנחל, הוא שטח פרטי ב'חכירה לדורות' מרשות מקרקעי ישראל, והנחל כלול בתב"ע של הקיבוץ והוא מתוחזק מכספי חברי ותושבי הקיבוץ.
* כניסת זרים מהווה מטרד עבור תושבי הקיבוץ תוך השארת פסולת, יצירת רעש, תנועת כלי רכב הומה ותפיסת מקומות חנייה ופגיעה בפרטיותם.
*"חוק המים" כלל לא קשור לרחצה בנחלים אלא נועד לעגן בזכות את אספקת המים לביתו של כל אדם לשתייה ושימוש ביתי, ולאסור בזבוז וזיהום מקורות מים השייכים למדינה. החוק אינו דן בזכות לבילוי ורחצה במקווי המים הפתוחים, בשונה מחוק "הסדרת מקומות הרחצה"<ref></ref>).
*בקיבוץ ניר דוד יש דרכים שכלל לא מגיעות לנחל, ובכלל עצם הגדרתן ככאלה, אינה מקנה זכות לציבור לעבור בהן טרם הופקעו.<ref>לדוגמה מוזיאון ישראל, המוזיאון הלאומי של מדינת ישראל, הוא מקום ציבורי אך הכניסה אליו בתשלום, ומתאפשרת רק בשעות הפעילות. </ref> על מנת ששטח יהיה שטח ציבורי פתוח בו הציבור רשאי להסתובב כרצונו בכל שעות היממה נדרשים שני תנאים מחייבים: (1) על השטח להיות מוגדר בתב"ע בייעוד ציבורי; (2) על השטח לעבור הפקעה למדינה שכן השטח המדובר מוחכר לקיבוץ שמשלם עליו כחוק.<ref></ref>
* המתארחים במתחם הצימרים של הקיבוץ, מקבלים הנחיה ברורה לא לשחות בנחל האסי, משום שהחופים אינם מוסדרים, אין מציל וזו סכנה. לאורך כל אפיק הנחל מוצבות גדרות למניעת נפילות למי הנחל ושלטים החוזרים ומתזכרים על איסור השחייה. למרות כך, השחיה בנחל בעונת הקיץ היא פרקטיקה נפוצה בקרב אלו שהגישה לנחל לא נמנעת מהם.
*לא ניתן להקים מסביב לנחל פארק מים לאומי, בלב יישוב קהילתי, בלי שירותי חניה, הצלה, ניקיון, ביטחון ותחזוקה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.nir-david.co.il קיבוץ ניר דוד] - האתר הרשמי
* [https://www.freeassi.org.il "משחררים את האסי"] - אתר המאבק
* אבי עמית [https://13news.co.il/item/news/domestic/environment/water-fight-1077376/ מלחמת מים: תושבי בית שאן נגד הקיבוצים בקרב על הנחל היפה בארץ], 13 ביוני 2020
* 
* 
* [https://m.knesset.gov.il/news/pressreleases/pages/18082020c.aspx דיון שיזמה ח"כ קרן ברק בנושא הגישה לנחל האסי], באתר הכנסת, 18 באוגוסט 2020
* חיים זנדברג, "[https://www.professorhaimsandberg-lawoffice.com/post/חופים-הם-לפעמים-געגועים-לאסי-ניתוח-משפטי-של-הסכסוך-על-נחל-האסי חופים הם לפעמים געגועים לאסי - ניתוח משפטי של הסכסוך על נחל האסי]", 26 באוקטובר 2020

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניר דוד (תל-עמל)
קטגוריה:מאבקים סביבתיים בישראל