OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הדיוויזיה ה-334 (ורמאכט)

דיוויזיית החי"ר 334 (בגרמנית: 334 Infanteriedivision) הייתה דיוויזיית חי"ר של הצבא הגרמני במלחמת העולם השנייה. הדיוויזיה הוקמה בנובמבר 1942 ונכנעה לבעלות הברית בסיום המערכה בתוניסיה. במאי 1943 הוקמה מחדש על בסיס דיוויזיית החי"ר ה-80, שהוקמה כמה ימים לפני כן. את שארית המלחמה העבירה בחזית האיטלקית עד שנכנעה לאמריקאים.

== היסטוריה ==
דיוויזיית החי"ר ה-334 הוקמה בנובמבר 1942 ונשלחה לתוניסיה, שם הוכפפה לארמיית הפאנצר החמישית בניסיון לסייע לעמדות הציר בצפון אפריקה. הדיוויזיה הייתה מבודדת ונכנעה עם יחידת צרפת של וישי – לגיון אמפריאל, לכוחות הבריטים מספר ימים לפני כניעת כוחות הציר בתוניסיה.

הדיוויזיה הוקמה מחדש בצרפת ב-1943, מגורמי דיוויזיית הרגלים ה-80<ref name="Mitcham">Mitcham, pp. 85 86</ref> רגימנט 756 הוקם מחדש כרגימנט רגלים ולא ככוח הררי. הדיוויזיה הועברה לאיטליה בסוף 1943 ונלחמה שם עד סוף המלחמה, ספגה אבדות כבדות לאורך כל התקופה ובסופו של דבר נכנעה לאמריקאים.

== פשעי מלחמה ==
הדיוויזיה הייתה מעורבת במספר פשעי מלחמה באיטליה בין פברואר לספטמבר 1944, עד שלושים אזרחים הוצאו להורג בכל תקרית.<ref></ref>

== ארגון ==
מבנה הדיוויזיה:<ref></ref>
* מטה
** רגימנט הגרנדירים 754
** רגימנט הגרנדירים 755
** רגימנט הגרנדירים ההררי 756
** רגימנט התותחנים 334
** גדוד הפוסליירים 334
** גדוד המהנדסים 334
** גדוד הקשר 334
** גדוד משמידי טנקים 334
** גדוד חימוש 334
** קבוצת האספקה הדיוויזיונית 334

== מפקדים ==
* גנרל מיור פרידריך ובר (15 בנובמבר 1942 – 15 באפריל 1943)
* גנרל מיור פריץ קראוזה (15 באפריל – 12 במאי 1943)
* גנרל חיל התותחנים היינץ ציגלר (24 במאי – 20 באוקטובר 1943)
* גנרל לויטננט ולטר שלר (20 באוקטובר – 27 בנובמבר 1943)
* גנרל לויטננט הלמוט בהלקה (1 בפברואר 1944 – אפריל 1945)

== לקריאה נוספת ==
* 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

תוניסיה
קטגוריה:תוניסיה במלחמת העולם השנייה
צלילי מטאל

צלילי המטאל (באנגלית: Sound of Metal) הוא סרט דרמה אמריקאי משנת 2020, בבימויו של דריוס מרדר ובכיכובם של ריז אחמד, אוליביה קוק ופול רייסי.

הסרט מספר את סיפורו של מתופף מטאל המאבד את שמיעתו. הסרט הוקרן בבכורה עולמית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו 2019 ב-6 בספטמבר 2019. יצא לצפייה ב-20 בנובמבר 2020 בפריים וידאו.

הסרט זכה לשבחי הביקורת, עם שבחים מיוחדים על הופעותיהם של אחמד ורייסי, כמו גם על עיצוב הסאונד. היה מועמד בשש קטגוריות לאוסקר ה-93, כולל פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, פרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר, פרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר עבור אחמד, פרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר, הפסקול הטוב ביותר ופרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר עבור רייסי וזכה בשני פרסים: פרס אוסקר לעריכה הטובה ביותר והפסקול הטוב ביותר.

==עלילה==
רובן הוא מתופף ומחצית צמד המטאל בלאקגאמון, יחד עם הזמרת וחברתו לו. הם מתגוררים בקרוואן במהלך מסע הופעות ברחבי ארצות הברית. כאשר רובן מתחיל לאבד את שמיעתו, הוא ניגש לבית מרקחת ומבקש אבחון. הרוקח מפנה אותו לרופא, שמבצע בדיקת שמיעה ומגלה שרובן יכול להבין רק 20–30 אחוז מהמילים שהוא שומע וכי שמיעתו תתדרדר במהירות. יתר על כן, אף על פי ששתלי השבלול יכולים לסייע לו, עלותם אינה מכוסה בביטוח. הרופא מציע לו להימנע מחשיפה לרעשים חזקים, אך רובן ממשיך להופיע.

לו מבקשת להפסיק את ההופעות למען בריאותו ומודאגת גם מעברו כמכור לסמים. הם מקבלים המלצה להגיע למקלט כפרי עבור חירשים מחלימים, המנוהל על ידי אדם בשם ג'ו, אשר איבד את שמיעתו במלחמת וייטנאם. רובן שוהה במקלט, פוגש את שאר חברי המקלט ומסתגל למציאות החדשה. רובן מתחיל ללמוד את שפת הסימנים האמריקאית. רובן מצטרף לדיאן, מורה במקלט ומתחיל להתחבר לילדים ולשאר הקהילה.

ג'ו מציע לרובן להישאר במקום, כעובד הקהילה, אך הוא מעדיף למכור את התופים שלו וציוד המוזיקה כדי לממן את ניתוח שתלי השבלול. ג'ו מבקש בנימוס מרובן לעזוב למען אחרים בקהילה, מאחר שהמקום מנוהל סביב התפיסה שחירשות אינה נכות.

הוא נוסע לאביה של לו, שם נחגגת לכבודו מסיבה והוא מתאחד עם לו. הסרט מסתיים בעזיבת רובן עם חפציו לרחוב, שם מחליט לכבות את השתלים ולהתמזג עם השקט.

==צוות השחקנים==
* ריז אחמד בתפקיד רובן סטון
* אוליביה קוק בתפקיד לו ברגר
* פול רייסי בתפקיד ג'ו
* לורן רידלוף בתפקיד דיאן

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
*[https://timeout.co.il/צלילי-המטאל-ביקורת/ מטאל, מתופף חירש, ילדים חירשים. זה יכול להספיק לאוסקר], ביקורת מאת יעל שוב באתר Time Out תל אביב, 9 במרץ 2021
* 
*[https://www.prtfl.co.il/archives/145549 צלילי המטאל: כשהשקט רועם], ביקורת מאת יונתן קופיבקר באתר פורטפוליו, 19 באפריל 2021

קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי אמזון
קטגוריה:סרטים שיציאתם נדחתה בעקבות מגפת הקורונה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2020
קטגוריה:סרטי 2020
איטליה טוריטה

פסל איטליה טוריטה בעיירה [[רג'ו די קלבריה, ניתן לראות על ראש הדמות את הכתר העשוי מצריחים. בידה האחת היא מחזיקה זר דפנה ובידה השנייה חרב, סמל הצדק.]]
איטליה טוריטה (באיטלקית: Italia turrita) או בקיצור "איטליה" היא ההאנשה המדינית והלאומית של איטליה, המאופיינת בכתר דמוי חומה (או "עם מגדלים", טוריטה באיטלקית). הייצוג האלגורי של איטליה, שמקורו ברומא העתיקה, אופייני להרלדיקה האזרחית של איטליה, וכתר החומה הוא גם סמלן של הערים באיטליה.

איטליה טוריטה היא אישה עם מאפיינים ים תיכוניים טיפוסיים, כמו גוון צבעוני ומלא חיים, שיער כהה ומראה אלגנטי. בתיאורים היא מחזיקה לעיתים קרובות צרור שיבולי חיטה, סמל לפוריות והתייחסות לחקלאות, והחזיקה בידיה פסקס בתקופה הפשיסטית.

איטליה טוריטה, בתור אחד הסמלים הלאומיים של איטליה, תוארה במשך מאות שנים באופן נרחב בתחומי האמנות, הפוליטיקה והספרות. ההיבט הקלאסי ביותר שלה, נובע מהמיתוס הקדום של האם הים-התיכונית הגדולה והוגדרה כדמות לאומית בתחילת המאות ה -16 וה -17 על ידי צ'זארה ריפה, מטרת הדמות היא להעביר באופן סמלי את המלוכה והאצילות של הערים האיטלקיות (בזכות הנוכחות של כתר הטוריטה), שפע הגידולים החקלאיים של חצי האי האיטלקי (המיוצג על ידי קרן השפע)<ref></ref> והגורל המבריק של איטליה (מסומל על ידי הסטלה ד'איטליה- הכוכב האיטלקי).

==ראו גם==
*בריטניה
*גרמאניה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איטליה: סמלים לאומיים
קטגוריה:האנשת מדינות
אלפרד הסנר

אלפרד הסנר (11 בנובמבר 1930 – 27 במרץ 2024) היה כימאי ישראלי שעסק בתחום הכימיה האורגנית. אלפרד הסנר קבע מושג אוניברסלי בכימיה אורגנית ששמו רגיוסלקטיביות. תגובות שיכולות להתרחש במקומות שונים במולקולה מתרחשות במקום מסוים בהעדפה. זאת רגיו-סינתזה. שימש כפרופסור באוניברסיטת בר-אילן וכנשיא החברה הישראלית לכימיה.

== ביוגרפיה ==
אלפרד הסנר נולד בצ'רנוביץ שברומניה (כיום חלק מאוקראינה), שם למד בבית הספר עד כיתה ג', עת פרצה מלחמת העולם השנייה. הסנר שרד את השואה כילד, יחד עם אמו. לאחר המלחמה היגר לאוסטריה, שם נרשם ללימודי תואר ראשון בכימיה באוניברסיטת וינה לטכנולוגיה (1949–1951). ובהמשך, עבר לארצות הברית, ללימודי הדוקטורט באוניברסיטת נברסקה - לינקולן, תחת הנחייתו של פרופ' נורמן קרומוול.

את לימודי הבתר דוקטורט ביצע באוניברסיטת הרווארד (1956–1957), בהנחייתו של פרופ' לואיס פייזר. הסנר הצטרף לאוניברסיטת קולורדו בבולדר (1957) והפך (בשנת 1966) לפרופסור מן המניין בגיל 36. בשנת 1975 עבר לאוניברסיטת בינגהמטון, ובשנת 1983 הצטרף לאוניברסיטת בר-אילן, שם שימש כחבר סגל במחלקה לכימיה כ-40 שנה.

כיהן כנשיא החברה הישראלית לכימיה (1991-1994).

נפטר ב-27 במרץ 2024.

== מחקר מדעי ==
עבודתו המדעית של הסנר התפרסה על פני שישה עשורים. הסנר הדריך למעלה מ־50 סטודנטים לתארים מתקדמים ולמעלה מ־60 פוסט-דוקטורטים, הוא פרסם יותר מ-300 מאמרי מחקר אקדמיים, ו-13 ספרים ומונוגרפיות.

== משפחתו ==
הסנר היה נשוי לסיד, ממנה נולדו לו חמישה ילדים: 3 ילדים הלכו לעולמם בנסיבות טרגיות. סוזי נפטרה מלוקמיה (סרטן הדם) בגיל 7, דאגלס נהרג בתאונת דרכים בגיל חודשיים, אריקה נדרסה למוות בגיל 16 על ידי נהג שיכור. בתו לילי היא גנטיקאית ובנו לורנס הוא כימאי.

== הוקרה ופרסים ==
* 2016 חבר כבוד של החברה הישראלית לכימיה
* פרס פון הומבולט
* פרס פולברייט בכיר
* פרס קרן ליידי דייוויספרס
* פרס האגודה היפנית לקידום המדע
* פרס המועצה הלאומית למחקר בארצות הברית
* פרס קילם
* פרס ICS למצוינות
* עמית החברה המלכותית לכימיה

==קישורים חיצוניים==
* [https://ch.biu.ac.il/he/node/586 אלפד הסנר], המחלקה לכימיה, אוניברסיטת בר-אילן

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נברסקה–לינקולן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: כימיה
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
Ne ver', ne boysia

Ne ver', ne boysia (ברוסית: Не ве́рь, не бо́йся, מילולית: אל תאמין, אל תפחד), הידוע גם בשם "Ne ver', ne boisia, i ne prosi" ("אל תאמין, אל תפחד ואל תשאל"), הוא שיר שהוקלט על ידי הצמד המוזיקלי ט.א.ט.ו.. השיר ייצג את רוסיה באירוויזיון 2003.

== הפקה ==
שמו של השיר מבוסס על אמירת כלא רוסית שנכנסה לתרבות המיינסטרים הרוסית עקב ספרו של אלכסנדר סולז'ניצין, "ארכיפלג גולג".<ref></ref>

לדברי מארס לסאר, יליד אוסטרליה, השיר הופק על ידו ועל ידי איוואן שפובלוב באמצעות שליחת קובצי MP3 דרך האינטרנט אחד לשני, כאשר מארס היה בארצות הברית ושפובלוב ברוסיה.

קיימות מספר גרסאות לשיר, כולל גרסה שיווקית ששימשה לקידום האירוויזיון.

== יציאה לאור ==
השיר יצא לאור לראשונה כחלק מהמקסי-סינגל של "Not Gonna Get Us" ב-19 במאי 2003. לאחר מכן, ב-26 במאי 2003, הוא נכלל במהדורת הדלוקס הבריטית של האלבום . לאחר מכן הוא יצא לאור ב-25 בנובמבר 2003 כחלק מאלבום הרמיקסים T.A.T.u. Remixes. השיר נכלל שוב בשנת 2006 באלבום The Best.

הסינגל הפיזי היחיד של "Ne Ver', Ne Bojsia" היה מהדורה שיווקית 'לא למכירה' שהופצה עבור האירוויזיון.

== רשימת רצועות ==

== וידאו קליפ ==
לשיר צולם וידאו קליפ המכיל קטעי וידאו של מלחמות, תאונות ותמונות אחרות, וכן קטעי וידאו של לנה ויוליה. הווידאו קליפ הועלה לדף המייספייס ולערוץ היוטיוב הרשמיים של ט.א.ט.ו..

== קרדיטים וצוות ==
* בימוי הקליפ – אלכסיי אקלוב
* הנדסת וידאו – אלכסיי אקלוב, רוסלן קודריצ'נקו

== אירוויזיון 2003 ==
ט.א.ט.ו. ייצגה את רוסיה באירוויזיון 2003 עם שיר זה. הוא היה השיר ה-11 בסדר ההופעה על הבמה (אחרי גרמניה עם השיר "Let's Get Happy" בביצוע לו ולפני ספרד עם השיר "Dime" בביצוע בת'). בסיום ההצבעה הוא קיבל 164 נקודות, והגיע למקום השלישי מתוך 26. חמש מדינות העניקו לרוסיה 12 נקודות. מדינות אלה הן: קרואטיה, אסטוניה, לטביה, סלובניה ואוקראינה.

הממלכה המאוחדת ואירלנד היו המדינות היחידות בתחרות שלא העניקו נקודות לשיר.<ref>http://www.diggiloo.net/?scoreboard.2003</ref> הדבר גרר תלונות מצד הגורמים הרוסיים שגרמו אז ל-BBC ול-RTÉ לחשוף את הסדר המלא של אופן הצבעת המדינות (דבר שמעולם לא נעשה קודם לכן או מאז). השיר הרוסי לא היה באף אחת מרשימות עשרת המובילים של אותן מדינות. אם זה לא היה המצב, היה סיכוי טוב שהשיר היה מנצח. השיר היה רחוק נקודה אחת בלבד מהשיר הבלגי שהגיע למקום השני, ושלוש נקודות מהשיר הטורקי הזוכה.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20070817201109/http://www.tatu.ru/text/t11.html מילות השיר הרשמיות] (בכתב קירילי)
* [http://www.diggiloo.net/?2003ru.studio מילות גרסת האולפן עם תרגום לאנגלית]
* [http://www.diggiloo.net/?2003ru מילות השיר כפי שבוצע באירוויזיון 2003 עם תרגום לאנגלית]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2003
קטגוריה:סינגלים מ-2003
קטגוריה:שירים ברוסית
קטגוריה:שירי אירוויזיון 2003
קטגוריה:שירי רוסיה באירוויזיון
קטגוריה:סינגלים בהוצאת יוניברסל מיוזיק גרופ
ננדוס

סניף ננדוס ב[[שיקגו]]
ננדוס (באנגלית: Nando's) היא רשת מסעדות דרום אפריקאית המתמחה במאכלים פורטוגזים, בעיקר בעופות צלויים בתיבול חריף. הלוגו של הרשת הוא סמל פורטוגזי מפורסם, תרנגול ברצלוס .

==היסטוריה==
הרשת נוסדה בשנת 1987 ברוזטנוויל, פרבר של העיר יוהנסבורג, על ידי פרננדו דוארטה יליד מוזמביק ורוברט ברוזין יליד דרום אפריקה. הרעיון למסעדה עלה לאחר שביקרו במסעדה פורטוגזית-אפריקאית בשם Chickenland, וניסו עוף עם רוטב "פרי פרי" (רוטב שפותח לראשונה במוזמביק הסמוכה ושוכלל בדרום אפריקה לפני שיוצא לשטחים פורטוגזיים אחרים ולפורטוגל עצמה) והחליטו לקנות את המסעדה. הם שינו את שם המסעדה לננדוס על שם בנו הראשון של פרננדו. בשנת 1989 היו למסעדה שלושה סניפים ביוהנסבורג ואחד בפורטוגל. גדי ונצ'רס אינטרנשיונל רכשה את הרשת בשנת 1992.

בשנת 1993 רכש את השליטה ברשת איש העסקים דיק אנטהובן. בנו רובי היה אחראי על הרחבת הרשת לבריטניה ובהמשך לשאר העולם. בשנת 2000 כבר הפעילה הרשת 300 סניפים ב-15 מדינות, כולל ישראל.

בשנת 2003, החלה הרשת לשווק את הרטבים שלה בארצות הברית, אך רק בשנת 2008 החלה להקים סניפים של המסעדות במדינה.

בשנת 2012 פתחה את הסניף ה-1,000 שלה.

נכון לשנת 2020 הרשת מפעילה כ-1,000 סניפים, מתוכם כ-400 נמצאים בממלכה המאוחדת.

==פעילות בישראל==
הרשת החלה לפעול בישראל בשנת 1993 בשם "ננדוס צ'יקנלנד". "ננדוס" הישראלית הייתה בבעלות שווה של האחים דניאל וקני ברוזין (קרובי משפחה של המייסד רוברט ברוזין) ושל הרשת העולמית. עד שנת 1998 פתחה הרשת 5 סניפים ואחר כך החלה לפתוח סניפים נוספים באמצעות זכיינים. בשנת 2003 היו לרשת 15 סניפים בישראל. הרשת גם שיווקה את העופות ואת הרטבים שלה ברשת קו-אופ צפון.

באוגוסט 2004 חתמה על הסכם חסות עם קבוצת הכדורגל בני סכנין בסך 500 אלף שקל, לעונת המשחקים 2004–2005.

בסוף 2005 רכש את הרשת איש העסקים יובל דורון, באמצעות חברת האחזקות שהקים, "אדי גלובל", שהחזיקה גם ברשתות "פיצה מטר" ו"מקסיקנה". קני ברוזין נשאר בתפקיד המנכ"ל ועזב ביוני 2006.

בדצמבר 2007, בית המשפט המחוזי בתל אביב הוציא צו מניעה זמני האוסר על הזכיינית "אדי גלובל" לעשות שימוש במותג, לבקשת הרשת העולמית. ננדוס טענה כי הזכיינית בישראל אינה עומדות בדרישות ובסטנדרטים של הרשת מבחינת תנאי ההיגיינה במסעדות, ואינה משלמת תמלוגים בגין השימוש בסימן מסחר, בידע ובקניין הרוחני שלה. זמן קצר לאחר מכן, הרשת בישראל נסגרה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות דרום אפריקאיות
קטגוריה:רשתות מזון מהיר
תורן (ימאות)

אוניית מפרש תלת-תרנית של הצי ההודי
תורן ראשי באוניית מפרש, בו ניתן לראות את קטעי הגזע מהם הוא עשוי ושתי סיקריות אופקיות מהן ניתן לתלות מפרשים מרובעים
תֹּרֶן (באנגלית ובשפות רבות נוספות: mast) בספינת מפרש הוא מוט גבוה, אנכי, או קרוב לאנך, התומך במפרש, או מערכת מפרשים. אוניות גדולות מצוידות במספר תרנים, אשר גודלם וסידורם נקבע בהתאם לעיצובה של הספינה. בספינות מודרניות, המצוידות במנוע, התורן אינו משמש למפרש אלא למתקני אנטנות וראדאר.

==התורן בספינות מפרש==
עד לאמצע המאה ה-19 כל הספינות היו מצוידות בתרנים עשויים עץ. בדרך כלל התורן היה עשוי מגזע עץ בודד, גזעי עצי אשוח התאימו במיוחד למטרה זו. החל מן המאה ה-16, כאשר החלו להיבנות ספינות גדולות וכבדות יותר, תרנים הורכבו ממספר גזעי עץ, לעיתים אף בארבעה מקטעים בקוטר משתנה, החל מבסיס עבה, וכלה בקטע עליון דק יחסית.

שמות התרנים בספינה תלת-תרנית, בעלת מפרשים מרובעים הם:
* תורן קדמי: התורן הסמוך לחרטום הספינה.
* תורן ראשי: התורן הגבוה בספינה, נמצא בדרך כלל סמוך למרכזה.
* תורן אחורי: התורן השלישי, הבא לאחר התורן הראשי לכיוון ירכתי הספינה. בדרך כלל נמוך מן התורן הראשי.
בספינות גדולות שלהן ארבעה תרנים בא לאחר התורן האחורי אף תורן מאסף שהוא בדרך כלל הנמוך ביותר בספינה.

מערכת התרנים ברוב הספינות עם שני תרנים מורכבת מתורן ראשי ותורן אחורי. בספינות בריג וסקונר דו-תרנית מערכת התרנים מורכבת מתורן קדמי ותורן ראשי, אף שבספינות סקונר גובה התרנים זהה. באוניות מפרשים מרובעים, על התורן מורכבות מספר סיקריות (סְקַרְיָה yard) אופקיות, אשר מכל אחת מהן תלוי מפרש. על מנת לעמוד בכוח שהמפרשים מפעילים על התורן ברוח ולפזר את העומס, התורן מחוזק בחבלים (ונטות), שמחברים אותו לחרטום, ירכתיים ודפנות הספינה. 

==תרנים מודרניים==
אף שהשימוש המסחרי בספינות מפרש פחת באופן חד במאה ה-19, עם פיתוח ספינות מנוע, בתחומי הספורט ושעות הפנאי המשיך השימוש בספינות אלה עד ימינו. בשנות ה-30 של המאה ה-20 החל יצור של תרנים עשויים אלומיניום ביאכטות מרוץ גדולות מדגם J-Class. לתורן עשוי אלומיניום יתרונות ניכרים על פני תורן עץ, זהו תורן קל משקל, חזק יותר ועמיד יותר בפני בליה. להבדיל מתורני עץ ארוכים, העשויים מקטעים, ניתן לבנות תורן אלומיניום ארוך העשוי מקשה אחת. לאחר מלחמת העולם השנייה הפכו תורני אלומיניום לנפוצים בכל היאכטות וספינות מפרש קטנות אחרות.

החל מאמצע שנות ה-90 של המאה ה-20 החל שימוש בתרנים עשויים סיבי פחמן וחומרים מרוכבים אחרים ביאכטות מרוץ. תרנים אלה חזקים, קלי משקל, ובתהליך בנייתם ניתן לעצבם באופן מדויק להשגת פרופיל אווירודינמי יעיל. 

בספינות מלחמה מודרניות עדיין ניתן למצוא תרנים, אולם אלה אינם משמשים למפרשים, כיוון שכל ספינות המלחמה המודרניות מצוידות במנוע. תרנים אלה משמשים למתקני אנטנות וראדאר.

==ראו גם==
* מפרש

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חלקי כלי שיט
קטגוריה:מוטות

is:Mastur
ru:Рангоут
אנטול רנייה

אנטול רנייה (בגרמנית: Donald Maria Anatol Charles Nikolaus Hippolyt Rafael Waldemar Antonio Regnier; נולד ב-6 בינואר 1945) הוא זמר, גיטריסט וסופר גרמני.

==ביוגרפיה==

נולד במונסינג, שבגרמניה, לאיש הקולנוע והטלוויזיה, שארל רנייה; ולשחקנית פמלה ודקינד, ביתו של המחזאי פרנק ודקינד. לו שתי אחיות, ביניהן השחקנית קרולה רנייה. הוא למד גיטרה ב בלונדון בהדרכתו של ג'ון ויליאמס. בשנות ה-60 הגיע לישראל להופעות בגיטרה. הוא לימד ונתן הרצאות במשך זמן רב בקונסרבטוריון של מינכן .

התנדב בישראל, בה הכיר את אשתו, המוזיקאית נחמה הנדל. לאחר נישואיהם עברו להתגורר בגרמניה ובשנת 1985 עברו להתגורר באוסטרליה. לזוג בת ובן.

== פרסים והוקרה ==
* בשנת 2005 זכה רנייה בפרס ארנסט הופריכטר לספרות.
* בשנת 2012 זכה בפרס שוואבינג לאמנות לשם כבוד.

== ספריו ==
* כיכר העיר ריקה - אודיסאה יהודית בבולחוב, הוצאת יד ושם, 2001
<div style="direction: ltr;">
* Jeder schreibt für sich allein. Schriftsteller im Nationalsozialismus, 2020 
* Wir Nachgeborenen. Kinder berühmter Eltern, 2014 
* Frank Wedekind. Eine Männertragödie, 2008 
* Du auf deinem höchsten Dach. Tilly Wedekind und ihre Töchter. Eine Familienbiografie, 2003 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.literaturportal-bayern.de/autorinnen-autoren?task=lpbauthor.default&pnd=115585834 Authors - Anatol Regnier], Literatur Portal Bayern 
* [https://www.perlentaucher.de/autor/anatol-regnier.html AUTHOR - Anatol Regnier] 
* [https://web.nli.org.il/sites/nli/english/digitallibrary/pages/viewer.aspx?presentorid=NNL_Ephemera&DocID=NNL_Ephemera700094631 קונצארט יחיד בתל אביב], בית ציוני אמריקה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים גרמנים
קטגוריה:גיטריסטים
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1945
סוזן ז'ורז'י

סוזן ז'ונה-לין ז'ורז'י פויג'רסקוס (; נולדה ב-27 ביולי 1976) ידועה בשם הבמה שלה, סוזן ז'ורז'י, היא זמרת דנית–אנדורית. ז'ורז'י ייצגה את אנדורה באירוויזיון 2009.

== קריירה ==
ז'ורז'י הייתה חברה בלהקה "Me & My" יחד עם אחותה פרנילה. ב-2007, הלהקה הגיעה למקום השישי בקדם הדני לאירוויזיון 2007, עם השיר "Two Are Stronger Than One". באותה שנה, מסרה את הניקוד הדני באירוויזיון 2007. ב-4 בפברואר 2009, ז'ורז'י זכתה בקדם האנדורי לאירוויזיון 2009, ונבחרה לייצג את מדינתה באירוויזיון, עם השיר "La teva decisió (Get a Life)".<ref name="Barclay"></ref> ג'ורג'י הגיעה בחצי הגמר למקום ה-15 עם 8 נקודות, ולא העפילה לגמר.

== חיים אישיים ==
ז'ורז'י התחתנה ב-10 בספטמבר 2011. ז'ורז'י עברה לאנדורה ב-1995, והיא מדברת דנית, אנגלית, גרמנית וקטלאנית.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
 

קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2009
קטגוריה:נציגי אנדורה באירוויזיון
קטגוריה:זמרות דניות
קטגוריה:מוזיקאים קטלאנים
קטגוריה:דניות שנולדו ב-1976
טאטא טיאגו

טאטא טיאגו (בהינדית: टाटा टियागो, באנגלית: Tata Tiago) היא מכונית סופרמיני המוגדרת כ"מכונית עירונית" מתוצרת יצרנית הרכב טאטא מוטורס, אשר מיוצרת משנת 2016 בהודו.

==ממאפייני "טאטא טיאגו"==
* דגם "טאטא טיאגו" הראשוני היה קרוי "Tata Zica", אך בסוף שנת 2015 שם הדגם הוחלף.
* 5 דלתות האצ'בק.
* 5 נוסעים.
* מנועים: מנוע בנזין 1.2 ליטר, 1.2 ליטר (מגדש טורבו) מנוע דיזל 1.05 ליטר.
* סוג הנעה: הנעה קדמית.
* קיבולת מכל דלק: 35 ליטר.
* בספטמבר 2018 הושק דגם "טאטה טיאגו nrg". הגרסה החדשה מציעה יכולת מחוספסת יותר ועיצוב קשוח יותר למכונית העירונית הפופולרית של החברה.
* בשנת 2020 עברו דגמי "טאטא טיאגו" מתיחת פנים.

===תאוצות===
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 13.7 שניות (דגם מנוע בנזין 1.2 ליטר).
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 10.0 שניות (דגם "טאטא טיאגו jtp" מנוע בנזין 1.2 ליטר, מגדש טורבו).
* תאוצה בין 0–100 קמ"ש היא 16.6 שניות (דגם מנוע דיזל 1.05 ליטר).

==גלריה==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:2016-03-01 Geneva Motor Show G030.JPG | "טאטא טיאגו"
קובץ: Tata Tiago (115).JPG | "טאטא טיאגו"
קובץ:Tata Tiago (116).JPG | "טאטא טיאגו"
קובץ:Tata tiago.jpg | "טאטא טיאגו"
קובץ:Tiago Test Drive Car Bengaluru.jpg | "טאטא טיאגו"
</gallery>

==ראו גם==
* טאטא מוטורס

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2016
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בהודו
טיאגו
גשר קאלאפאט-וידין

גשר קאלאפאט וידין (ברומנית: Podul Calafat-Vidin ובבולגרית: Мост Видин-Калафат) הוא גשר מעל הדנובה, באזור הגבול בין רומניה ובין בולגריה, המקשר את העיר הרומנית קאלאפאט עם העיר הבולגרית וידין. הגשר נועד לרכבות, לכלי רכב, לרוכבי אופניים ולהולכי רגל.

הגשר כולל, בנוסף למסילת ברזל לרכבת, 4 נתיבי נסיעה למכוניות, מסלול לאופניים ושני מסלולים להולכי רגל

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://jurnalul.ro/stiri/observator/podul-calafat-vidin-inaugurat-in-prezenta-premierului-ponta-si-a-comisarului-european-johannes-hahn-care-sunt-taxele-de-traversare-645536.html Podul Calafat-Vidin, inaugurat în prezenţa lui Ponta şi a comisarului european Johannes Hahn. Care sunt taxele de traversare] 
* [https://www.vidincalafatbridge.bg/en/page/117 סטטיסטיקה של תנועת כלי הרכב על הגשר] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר בולגריה
קאלאפאט
קאלאפאט
קאלאפאט
קטגוריה:גבול בולגריה–רומניה
קאלאפאט-וידין
רומנוס השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית

רומנוס השלישי ארגירוס (ביוונית ביזנטית: Ρωμανός Γ΄ Αργυρός; 968 – 11 באפריל 1034) היה קיסר האימפריה הביזנטית בין שנת 1028 למותו. רומנוס היה בן למקור אצילי אך לא היה מקושר אל השושלת המקדונית ששלטה באימפריה הביזנטית. טענתו לכתר הביזנטי נבעה מרעייתו, זואי, קיסרית האימפריה הביזנטית, שהייתה בתו של קונסטנטינוס השמיני, קיסר האימפריה הביזנטית הקודם.

== ביוגרפיה ==
רומנוס לבית האצולה ארגירוס נולד בשנת 968 בהייראפוליס, אסיה הקטנה, האימפריה הביזנטית. את רוב חייו בילה בקונסטנטינופול, בירת האימפריה הביזנטית, ופיתח מוניטין של מדינאי מוצלח, רב השפעה ובעל סמכות. מוניטין זה אפשר לו לעלות בדרגות במנהל הקיסרי ולבסוף להגיע לידיעת של הקיסר. בשנת 1028, בעת היה קונסטנטינוס השמיני, קיסר האימפריה הביזנטית על ערש דווי, הוא חיתן את בתו, זואי, קיסרית האימפריה הביזנטית, ביחד עם רומנוס השלישי והכריז על שניהם כיורשי הקיסרות הביזנטית. לאחר מותו הוכתרו השניים וסמכויות השלטון חולקו ביניהם.

הפעילות השלטונית המוקדמת של רומנוס השלישי עסקה סביב הדת. הוא ידע שההכנסה של הכנסייה הגדולה לעומת המס שעליה לשלם אל הכתר הקיסרי אינה שווה לאחוז תשלום המס שעל הכנסייה להעביר לכתר. במטרה להשלים את הכנסות הכתר מן הכנסייה הוא קבע כי מקדמת המס של הכנסייה אל האוצר הקיסרי אמורה לכלול העברת מס נוספת אל הכתר בסך שמונים מטבעות זהב מדי שנה. הוא דיכא וחיסל לחלוטין את מוסדות הכנסיות העצמאיות מהסמכות הכנסייתית העליונה של הפטריארך האקומני של קונסטנטינופול, מהלך שקודמו קונסטנטינוס השמיני התכוון לבצע אך מעולם לא הוציא זאת לפועל.

הוא רוקן את בתי הכלא ושחרר אסירים שהיו עצורים בגין חובות כספיים וכן העניק חנינה כללית על אי תשלום מיסים. הוא פדה את האסירים שהוחזקו בעוד הם היו בקשיים כלכליים. רומנוס השלישי מינה שלושה בישופים שהיו מקורבים אליו בערים הגדולות של האימפריה במטרה שאלו יעשו כדברו דרך הכנסייה. בישופים אלו היו: קיריאקוס מאפסוס, אחיו של הפטריארך של קונסטנטינופול; דמיטריוס מקיזיקוס; חבר מילדות של הקיסר רומנוס השלישי ומיכאל מאוכייטה, שהיה קשור במשפחתו לדמטריוס שכן שניהם נולדו למשפחת הרדנואי.

בשנת 1030 הנהיג רומנוס השלישי משלחת צבאית כושלת בראש הצבא הביזנטי לכיבוש העיר חלב מידי השלטון המוסלמי. כישלון המערכה פגע ביוקרתו השלטונית ובמעמדו. בשנת 1034 נפטר הקיסר רומנוס השלישי מנסיבות לא ידועות, אולי על ידי התנקשות שתוכננה בידי הקיסרית זואי, שהייתה בפרשיית אהבים במקביל לנישואיה עם רומנוס השלישי. אהובה של זואי ירש את הכתר הביזנטי ומלך לצידה בתור מיכאל הרביעי, קיסר האימפריה הביזנטית.

== ראו גם ==
* קונסטנטינוס השמיני, קיסר האימפריה הביזנטית
* הצבא הביזנטי
* זואי, קיסרית האימפריה הביזנטית

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.cambridge.org/core/books/john-skylitzes-a-synopsis-of-byzantine-history-8111057/romanos-iii-argyros-10281034/7C94CFFBDB0B3FCBDC2D53E546518794 רומנוס השלישי, קיסר האימפריה הביזנטית], באתר אוניברסיטת קיימברידג' 
מטבע של רומנוס

==הערות שוליים==

קטגוריה:קונסטנטינופול: אישים
קטגוריה:ילידי 968
קטגוריה:נפטרים ב-1034
לגיון אימפריאל

לגיון אימפריאל (בצרפתית: Légion impériale) הייתה יחידה צבאית בסד"כ גדודי שהוקמה בנובמבר 1942 באפריקה על ידי ממשלת צרפת של וישי .היחידה הוקמה בתמיכת השגריר הנאצי בצרפת אוטו אבץ, במטרה להילחם בבעלות הברית שפלשו לצפון אפריקה. באפריל 1943 שונה שמה ל"לגיון המתנדבים הצרפתים של תוניסיה" (בצרפתית:"Légion des Volontaires Française de Tunisie"), היחידה נפלה בשבי במאי 1943.

== ארגון ==
ממשלת צרפת וישי הצליחה להקים רק גדוד אחד בכשירות נמוכה, שנקרא Phalange Africaine (פלנקס אפריקה) . הגדוד מנה 400-450 לוחמים, כ 2/3 צרפתים ו- 1/3 אלג'יראים.

== מפקד ==
אלוף-משנה סימון פטרו כריסטופיני פיקד על הגדוד.

== פעילות ==
באביב 1943 לחם הגדוד יחד עם שרידי דיוויזיית הרגלים ה -334 הגרמנית. היחידה נכנעה לכוחות הבריטים מספר ימים לפני כניעת כוחות הציר בתוניסיה.

== ראו גם==
* מבצע לפיד,
*קמפיין צפון אפריקה
* צרפת וישי

קטגוריה:יחידות צבא צרפתיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:דפים עם תרגומים שלא נסקרו
סטלה בואן

אסתר גוונדולין "סטלה" בואן (באנגלית: Esther Gwendolyn "Stella" Bowen ;1893–1947) הייתה אמנית וסופרת בריטית ממוצא אוסטרלי.

== ביוגרפיה ==
בואן נולדה בפרבר של אדלייד, דרום אוסטרליה, והתחנכה בבית הספר "טורמור האוס". כילדה צעירה נהנתה בואן לצייר ושכנעה את אמה לאפשר לה ללמוד אצל מרגרט פרסטון . עם זאת, הרצון שלה להמשיך בלימוד אמנות במלבורן לא התגשם בגלל בריאותה הלא טובה של אמה וחוסר הרצון של האחרונה לתת לבתה להמשיך בקריירה כזו. כשאמה נפטרה בשנת 1914, עזבה בואן לאנגליה עם כרטיס הלוך ושוב בקצבה של 20 פאונד לחודש. בלונדון למדה בבית הספר לאמנות בווסטמינסטר והתערבה בחברת סופרים, אמנים, משוררים ופעילים פוליטיים.

בתחילת 1918 בואן נפגשה והתאהבה בסופר פורד מדוקס פורד. היא הייתה בת 24, הוא היה בן 44. בני הזוג ברחו לאנגליה הכפרית ושם נולדה בתם ג'וליה בשנת 1920. עם זאת, בשנת 1922, המשפחה מאסה בתלאות החיים באזור הכפרי האנגלי ועברה זמנית לצרפת. עד מהרה הם החליטו להישאר בצרפת ועברו להתגורר בפריז.

הם התאקלמו בחברה הבוהמיינית של פריז, ופורד הקים כתב עת ספרותי והיה דמות מובילה בקרב הסופרים הגולים. בואן, בינתיים, מצאה את הסטודיו הראשון שלה אך לא הצליחה להקדיש לציור זמן בין הטיפול בצרכים של פורד ובתם.

בואן נפרדה מפורד בשנת 1927. זו הייתה תקופה קשה עבורה, אך היא נתנה לה זמן ומרחב להמשיך באמנותה. היא החלה להשיג כמה עבודות פורטרטים אך עדיין התקשתה להרוויח מספיק כסף. בשנת 1932 נסעה לארצות הברית בהזמנת המשורר רמון גוטרי, שעזר לה במציאת עבודות בין היתר עם סינקלר לואיס. כשחזרה לצרפת היא גילתה שהיא לא יכולה להרשות לעצמה להישאר בפריז וחזרה לאנגליה ביום הולדתה הארבעים.

אף על פי שבואן המשיכה לצייר היא לא הרוויחה מספיק מציור כדי להסתדר ובמשך שנים רבות השלימה את הכנסותיה על ידי כתיבת טור ביקורת על אמנות בעיתון. בגלל מערכת היחסים שלה עם פורד מדוקס פורד היא קיבלה מראש את כתיבת הביוגרפיה שלו ספר שזכה לביקורות נלהבות.

סטלה בואן, מחנה של שבויי מלחמה
מלחמת העולם השנייה הביאה פרק חדש בקריירה של בואן. בשנת 1944 מונתה לאמנית מלחמה רשמית על ידי משרד המלחמה באוסטרליה. מפיק חדשות בשירות ה-BBC באוקיינוס השקט דאג לסטלה בואן לשידור שיחות קבועות לקהל האוסטרלי על חוויותיה בזמן המלחמה. שיחות אלה סיפקו לבואן הכנסה נוספת בתקופה קשה והם הביאו להצעה לקבל תפקיד של אמנית המלחמה.

תפקידה של בואן כאמן מלחמה היה לתאר את פעילויות חיל האוויר המלכותי האוסטרלי (RAAF) שהוצב באנגליה. היא ציירה גם דיוקנאות של מפקדים צבאיים ושבויי מלחמה אוסטרליים שהוחזרו מהקרבות באירופה. היא הייתה אחת האמניות המוקדמות שמונו, בואן השלימה את הציור האחרון שלה בשנת 1947.

היא נפטרה מאוחר יותר באותה שנה מסרטן השד והכבד. מעולם לא חזרה לאוסטרליה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירות אוסטרליות
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1893
קטגוריה:נפטרות ב-1947
בחירות במקדוניה הצפונית

בחירות במקדוניה הצפונית מתקיימות לבחירת ראש ממשלה, נשיא וחברי פרלמנט. המדינה מאופיינת במערכת רב-מפלגתית, כאשר הנשיא נבחר ישירות על ידי העם לתקופת כהונה של חמש שנים. לרוב, אף מפלגה אינה מצליחה להשיג רוב מוחלט, מה שמוביל להקמת ממשלה קואליציונית.

== בחירות אחרונות ==
הבחירות לנשיאות התקיימו באפריל ובמאי 2019.
{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
! colspan="2" rowspan="2" |מועמד
! rowspan="2" | מפלגה
! colspan="2" | סיבוב ראשון
! colspan="2" | סיבוב שני
|-
! הצבעות
! %
! הצבעות
! %
|-
| bgcolor="#033A73" |
| סטבו פנדרובסקי
| align="left" |Social Democratic Union of Macedonia
| 322,581
| 44.75
| 435,656
| 53.58
|-
| bgcolor="#CC0000" |
| גורדנה סיליאנובסקה-דבקובה
| align="left" |VMRO-DPMNE
| 318,341
| 44.16
| 377,446
| 46.42
|-
| bgcolor="#6D3D87" |
| בלרים רקא
| עצמאי
| 79,888
| 11.08
| colspan="2" |
|-
| colspan="3" align="left" | הצבעות לא חוקיות / ריקות
| 32,696
| ---
| 30,406
| ---
|-
| colspan="3" align="left" | סך הכול
| 753,520
| 100
| 843,508
| 100
|-
| colspan="3" align="left" | מצביעים רשומים / אחוז הצבעה
| 1,808,131
| 41.67
| 1,808,131
| 46.65
|-
| colspan="7" align="left" | מקור: [https://rezultati.sec.mk/mk-MK/1/r SEC]
|}

=== נשיאותי ===
הסיבוב הראשון של הבחירות לנשיאות התקיים ב-21 באפריל 2019. אחוז ההצבעה עמד על 41.67% מכלל בעלי זכות הבחירה. מכיוון שאף מועמד לא השיג רוב מוחלט (מעל 50%) מקולות המצביעים הרשומים, נדרש סיבוב שני. זה התקיים ב-5 במאי 2019, בהתאם לחוק הבחירות במקדוניה הצפונית.
=== פרלמנטרי ===
הבחירות לפרלמנט המקדוני הצפוני התקיימו ב-11 בדצמבר 2016. בבחירות אלה, מפלגת השלטון דאז, VMRO-DPMNE, זכתה במקום הראשון עם 39.39% מהקולות, שהקנו לה 51 מושבים מתוך 120 בפרלמנט. במקום השני הגיע האיחוד הסוציאל-דמוקרטי של מקדוניה (SDSM), שהשיג 37.38% מהקולות ו-49 מושבים. המפלגה האלבנית המובילה, האיחוד הדמוקרטי לאינטגרציה (DUI), קיבלה 7.72% מהקולות וזכתה ב-10 מושבים, בעוד המפלגה האלבנית השנייה בגודלה, לביז'ה בסה, השיגה 5.01% מהקולות, שתורגמו ל-5 מושבים בפרלמנט.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://psephos.adam-carr.net/countries/m/macedonia/ ארכיון הבחירות של אדם קאר]
* [http://www.civil.org.mk CIVIL - מרכז לחירות, ארגון זכויות אדם ומשקיף על בחירות]

*
מקדוניה הצפונית
יקטרינה פנצ'נקו

יקטרינה מובצ'אן - פנצ'נקו (באנגלית: Yekaterina Panchenko Movchan; אוקטובר 1930 – נובמבר 2008) נולדה בכפר Kirvaya Ruda אשר במחוז פולטבה שבאוקראינה.

יקטרינה ומשפחתה לקחו חלק בהצלת שני ילדים יהודים במהלך מלחמת העולם השנייה וב־10 בדצמבר 2001 יד ושם הכיר בה, באחיותיה ובאמה כחסידות אומות עולם.

==ביוגרפיה==
משפחת פנצ'נקו גרו בכפר קריבאיה רודה (חבל סמנובקה, מחוז פולטאבה). האב- מיכאל פנצ'נקו, גויס לצבא האדום עם פרוץ המלחמה בין גרמניה לברית המועצות ונפל בקרב מאוחר יותר. האם- מרינה פנצ'נקו, נשארה לגדל לבד את בנותיהם: גלינה בת ה-19, פולינה בת ה-13 ויקטרינה בת ה-11.
יקטרינה עלתה לישראל בשנת 1995 בעקבות בתה לידייה. המשפחה עברה בין מספר מקומות בארץ ולבסוף קבעה את מקום מושבה בירוחם. יקטרינה נאבקה במחלת קשה במהלך חייה. לאחר שהבריאה וניצחה את המחלה, חלתה פעם נוספת לאחר מספר שנים עד שלבסוף נפטרה בשנת 2008 מהמחלה, כיום קבורה בבית הקברות בירוחם (חלקת חסרי דת).
יקטרינה קיבלה כאמור הכרה על ידי יד ושם כחסידת אומות עולם ב־10 בדצמבר 2001 יחד עם אמה ואחיותיה.

==סיפור ההצלה==
אלכסיי ופאודוסיה קאצ'אן היו מבין השכנים והחברים של מרינה, אמה של יקטרינה. אלכסיי היה אוקראיני ויליד הכפר, ואשתו היהודיה הגיעה למקום בעקבות נישואיהן ב-1934. כל הכפר ידע על יהדותה של פאודוסיה וכאשר המקום נכבש על ידי הנאצים היא גונתה בשל כך.

יום אחד הופיעו שוטרים בכפר, כפו על פאודוסיה להיכנס לעגלה ולקחו אותה לתחנת המשטרה. אלכסיי רץ אחריהם, ירא מלאבד קשר עין עם אשתו ובתו התינוקת, שנצמדה לאמה. הילדים הגדולים יותר, פאבל בן ה-7 ונינה בת שנה וחצי, נשארו עם השכנים. בבוקר למחרת, אביהם אשר חזר מסמנובקה, לקח אותם למשפחת פנצ'נקו, והפקיד אותם בידי מרינה. הוא פחד שיישארו אצלו בגלוי לאחר שאשתו ובתו הצעירה נורו. לאחר מכן הצטרף לפרטיזנים ומשפחת פנצ'נקו לא שמעו ממנו עד לאחר השחרור.

על אף שהשכנים הקרובים היו שותפים לסוד, מרינה ובנותיה השאירו את פאבל ונינה בתוך כותלי ביתם. פעמיים הגיעו השוטרים לבית המשפחה בחיפוש אחר הילדים ה"חצי יהודים", אך הם לא נמצאו: כשהשוטרים הגיעו פאבל ונינה נלקחו לחדר מחבוא במרתף. לאחר השחרור פאבל ונינה התאחדו עם אביהם. הם נשארו בקריבאיה- רודה, התחתנו שם וגידלו את ילדיהם ונכדיהם במקום.

קברה של יקטרינה פנצ'נקו בבית הקברות החדש בירוחם

== קישורים חיצוניים ==
* [https://righteous.yadvashem.org/?search=Yekaterina%20Panchenko&searchType=righteous_only&language=en&itemId=4242498&ind=0 משפחת פנצ'נקו], באתר יד ושם
* [https://www.yadvashem.org/he/righteous.html דף הבית של המחלקה לחסידי אומות עולם ביד ושם]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוקראיניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:ילידות 1930
קטגוריה:נפטרות ב-2008
קטגוריה:נפטרים ב-2008
קטגוריה:חסידי אומות העולם שהוכרו במבצע חסד אחרון
.tn

.tn היא סיומת האינטרנט ברמה העליונה של קוד המדינה באינטרנט (ccTLD) בתוניסיה.

== סיומות אינטרנט משניות ==
ניתן לבצע הרשמות ישירות ברמה השנייה, או ברמה השלישית שמתחת לשמות אלה:<ref></ref>
* .com.tn
* .ens.tn
* .fin.tn
* .gov.tn
* .ind.tn
* .intl.tn
* .nat.tn
* .net.tn
* .org.tn
* .info.tn
* .perso.tn
* .tourism.tn
* .edunet.tn
* .rnrt.tn
* .rns.tn
* .rnu.tn
* .mincom.tn
* .agrinet.tn
* .defense.tn

== רשמי תחום TN ==
* [https://www.digitemple.net Digitemple.tn]
* [https://www.domains.tn Domains.tn]
* [https://www.dottn.com Dottn.com] Archived
* [https://www.hexabyte.tn Hexabyte.tn]
* [https://www.orange.tn Orange.tn]
* [https://www.ovh.tn OVH.tn]
* [https://www.oxahost.tn אוקסאהוסט]
* [https://www.poste.tn Poste.tn]
* [https://www.topnet.tn Topnet.tn]

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.iana.org/root-whois/tn.htm מידע]
* [http://www.registre.tn/en/index.php אתר רישום תחום .tn]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוניסיה
מריה קלרה

מריה קלרה (ספרדית: María Clara), או בשמה המלא, מריה קלרה דה לוס סנטוס, היא דמות בת תערובת פיליפינית (מסטיזה) ברומן "Noli Me Tángere" – אל תגע בי, מאת חוסה ריזאל, הגיבור הלאומי של הרפובליקה של הפיליפינים. שמה ואופייה הפכו מאז למילה נרדפת בתרבות הפיליפינית לאידיאל הנשי המסורתי.

בעלילת הרומן, מריה קלרה היא אהובת ילדות והארוסה של הגיבור הראשי של Noli Me Tángere, חואן קריסוסטומו איברה ומגסלין, בנו של דון רפאל איברה. אף שגדלה כבתם של קפטן סנטיאגו "קפיטאן טיאגו" דה לוס סנטוס ואשתו דונה פיה אלבה, שניהם ילידים פיליפינים, היא מתגלה כבתו של פאדרה דמאסו, נזיר ספרדי והסנדק של מריה קלרה, שכפה את עצמו על דונה פיה.

דוניה פיה נפטרה ובת דודו של בעלה, קפיטאן טיאגו, טיה איזבל, היוותה את הדמות האימהית הדומיננטית בחייה. כאשר מחזרה, קריסוסטומו יבארה למד באירופה, שלח קפיטן טיאגו את מריה קלרה לביטריו דה סנטה קלרה, בית ספר שנמצא במנזר. בהמשך הרומן מריה קלרה מגלה את האמת שדמאסו הוא אביה הביולוגי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הפיליפינים: סמלים לאומיים
כרטסת

כרטסת והוראות מילוי כחלק מקטלוג הספרייה הציבורית ב[[מנצ'סטר]]
כרטסת היא שיטה ואמצעי טכני לאחסון ושליפה של נתונים. הכרטסת מאפשרת גישה מהירה לנתונים ויכולת לעדכן, להרחיב את מסד הנתונים ולסדרו מחדש בקלות יחסית.

== שימושים ==
כרטסות משמשות למגוון רחב של יישומים ובסביבות שונות: קיטלוג של פריטים, פרטי קשר, יצירת אינדקס, מידע אישי (רפואי או מסחרי, למשל), הנהלת חשבונות ואף לאחסון מתכונים. אחד השימושים המוכרים ביותר בכרטסות הוא לקיטלוג ספרים בספריות.

== מבנה ==
הכרטסת בנויה מאוסף של "כרטיסים", שכל אחד מהם משויך לפריט מסוים ומכיל מידע הנוגע לפריט זה.

הכרטיסים עשויים מנייר עבה במיוחד, בעל עמידות גבוהה לשחיקה. גודל הכרטיסים הנפוץ הוא ברוחב 10–20 ס"מ וגובה 7–13 ס"מ. גדלים אלה מגבילים את כמות הנתונים אותם יכול כרטיס להכיל. הכרטיסים מסודרים בכרטסת לפי סדר מסוים - בדרך כלל סדר אלפביתי או מספרי. לרוב מוחזקת הכרטסת בתוך קופסאות או מגירות בגודל מותאם במיוחד לגודל הכרטיסים. לעיתים נעשה גם שימוש בכרטיסים ריקים המסומנים בצורה בולטת (למשל על ידי צבע) לחצוץ בין קבוצות של כרטיסים ובכך להקל על איתור הכרטיס הנחוץ.

== היסטוריה ==
הכרטסת הומצאה על ידי קארולוס ליניאוס בסביבות 1760, כשיטה לארגון וניהול המידע המדעי על גליונות נפרדים הניתנים לעדכון. בשנות ה-70 של המאה ה-19 ניצל מלוויל דיואי את השיטה כבסיס למיון וסימון ספרים, במה שנודע אחר כך כשיטת דיואי.

בסוף המאה ה-19 הומצאו כרטיסים שקודדו על ידי ניקוב בהיקפם, ואיפשרו מיון מהיר יותר ובאמצעים מכניים.

חברת קרדקס , שנוסדה ב-1898, תרמה לתפוצה נרחבת מאוד של השימוש בכרטסות בעולם העסקי. שם החברה הפך לשם גנרי לכרטסות, בעיקר בתחום הרפואה.

הכרטסות היו בשימוש נרחב מאוד עד לסוף המאה ה-20. התפתחות המחשוב והאינטרנט הובילה להסבה של כרטסות רבות לקובצי מחשב. אף על פי כן, המונח כרטסת משמש עדיין גם במקרים מסוימים של אחסון מידע דיגיטלי (לדוגמה המונח כרטסת הנהלת חשבונות).

== ראו גם ==
* מפתח העניינים
* ספר טלפונים
* רשימה
* תיקייה וירטואלית

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאגרי מידע
קטגוריה:מוצרי נייר
קטגוריה:שוודיה: המצאות
אחסאן תורג'מאן

עאדל אִחסאן תוּרג'מאן (1893 – 1917) היה יליד ירושלים, שהתפרסם כמחברו של יומן המתעד את שירותו הצבאי במפקדת צבא האימפריה העות'מאנית בירושלים בתקופת מלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
אחסאן תורג'מאן נולד בשנת 1893 בעיר העתיקה בירושלים לחסן בּכּ תורג'מאן ולאשתו השנייה נביהה אלח'חלילי. המשפחה התגוררה בשטח אל־חרם א־שריף (הר הבית), בכניסה לשער השלשלת. היה זה מבנה בן שלוש קומות. בילדותו זכה תורג'מאן לחינוך מוסלמי מסורתי. אולם, בשנת 1909 החל ללמוד במכללת אלדוסתוריה החילונית, שהייתה בניהול ח'ליל אֶפֶנדי סכּאכּיני. תורג'מן הפך מקורב לסכאכיני, ואף החל לכתוב בשנת 1913 יומן בהשראתו.

בנובמבר 1914 גויס אחסאן לצבא. הוא הוצב בדאהרייה ואחר כך בשכם. לאחר מכן הועבר, הודות לקשרי המשפחה, לשרת ב"מנזיל", מפקדת הצבא העות'מאני בירושלים, שמוקמה במתחם "נוטרדאם" הצרפתי. הוא היה כפוף לעלי רוּשֶן בֵּיי, שהיה מפקד הלוגיסטיקה הצבאית בחזית הדרומית. מלבד היותו מפקד המפקדה היווה רושן ביי את הסמכות הצבאית העליונה בארץ-ישראל הע'ותמנית באותה עת. תורג'מאן שירת כפקיד זוטר, שעיקר פעילותו היתה, כפי שהעיד ביומנו, "לשחק בשפמו". אחסאן נהרג, כנראה בידי קצין עות'מאני, לפני נסיגת הצבא מירושלים בשנת 1917.

==יומנו של אחסאן תורג'מאן==
אף על פי שתורג'מאן העיד כי כתב יומן מוקדם יותר, יומנו הנמצא כיום נכתב בין 28 במרץ 1915 ולבין אוגוסט 1916. הוא מתאר את חייו של תורג'מאן, תוך התייחסות למאורעות ההיסטוריים ולחיי התושבים בירושלים בתקופת המלחמה. הוא שמור באוסף הספרייה הלאומית בתוך אוסף "AP", שהוא אוסף ספרים שהוגדרו ב"רכוש נטוש". היומן צוין לראשונה בספרו של יהושע פורת – "צמיחת התנועה הלאומית הערבית הפלסטינית" (1976) ולאחר מכן בספרו של עאדל מנאע "תולדות פלסטין בעידן העות'מאני, 1700–1918" (1999). ב-2005 נחקר היומן לראשונה על ידי אביגיל יעקבסון וסלים תמרי. הוא פורסם בתרגום לשפה האנגלית ב-2011 ובשנת 2018 ראה אור תרגום שלו לעברית.

== לקריאה נוספת ==
* סלים תמרי (עורך), שנת הארבה: יומנו של החייל אחסאן אלתורג'מאן, פלסטיני בצבא העות'מאני, 1915–1916, הוצאת מכון ון ליר בירושלים, ירושלים, 2018

קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:ירושלים בתקופת השלטון העות'מאני
קטגוריה:כותבי יומן
קטגוריה:אנשי צבא עות'מאנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:פלסטינים
קטגוריה:ילידי 1893
קטגוריה:נפטרים ב-1917
ארתור מריק בויד

ארתור מריק בויד (באנגלית: Arthur Merric Boyd; 19 במרץ 1862 – 30 ביולי 1940) היה צייר אוסטרלי. הוא ואשתו אמה מיני בויד (לבית בקט) הקימו אורח חיים של אמנים שצאצאיהם הלכו בעקבותיהם ויצרו את הדימוי הפופולרי של משפחת בויד.<ref>Tipping, Marjorie J. (1979). "Boyd, Arthur Merric (1862–1940)". Australian Dictionary of Biography. Vol. 7. Melbourne University Press</ref>

== ביוגרפיה ==
בויד נולד באופוהו, דנידין, ניו זילנד, בנו של קפטן ג'ון תיאודור תומאס בויד, לשעבר ממחוז מאיו, אירלנד, ואשתו לוסי שרלוט, בתו של ד"ר רוברט מרטין מהיידלברג, ויקטוריה. משפחת בויד עברה לאוסטרליה באמצע שנות השבעים, וב־14 בינואר 1886 התחתן בויד עם אמה מיני בקט, גם היא אמנית וידועה בשם מיני, בתו של ויליאם ארתור בקט ממלבורן. בשנת 1890 הם עברו לאנגליה והתגוררו שם זמן מה עם ילדיהם, ובשנת 1891 בויד ואשתו הציגו ציורים בתערוכת האקדמיה המלכותית.<ref></ref>

בויד נסע וצייר ביבשת אירופה, וחזר לאוסטרליה בסוף 1893, שם התגוררו במלבורן למשך שארית חייו. מדי פעם שלח עבודות טובות לתערוכות של חברת האמנים הוויקטוריאנית, אך מעולם לא התערב בחיים האמנותיים של תקופתו.

מיני בויד נפטרה במלבורן ב־13 בספטמבר 1936 בסנדרינגהאם.<ref>Niall, Brenda (2002). The Boyds. Melbourne: Melbourne University Press</ref>

ארתור מריק בויד נפטר במורומביינה ב־30 ביולי 1940.

כל אחד מהם מיוצג על ידי תמונה בגלריה הלאומית של ויקטוריה במלבורן. הם השאירו שלושה בנים, פנלי בויד (1890–1923), מרטין בקט בויד (1893–1972), סופר פופולרי ומריק בויד (1888–1959), קדר, ובת הלן בקט בויד, ציירת.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="180">
File:Arthur Merric Boyd - not titled (gathering seaweed before the storm, Sandringham beach) - Google Art Project.jpg |ענני סערה
File:Boyd-Winter.jpg|ערב חורפי
File:Boyd-Ship.jpg|הרציף הצפוני במלבורן
File:Boyd-Jetty.jpg|דייג
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אוסטרלים
קטגוריה:ילידי 1862
קטגוריה:נפטרים ב-1940
אלי ברוש

אלי ברוש (באנגלית: Allie Brosh; נולדה ב-18 במאי 1985)<ref name=":1"></ref> היא בלוגרית, סופרת וקומיקסאית אמריקאית, המוכרת בזכות הבלוג שלה בפורמט הוובקומיקס "הגזמה וחצי" ("Hyperbole and a Half"). ברוש יצרה את הגזמה וחצי בשנת 2009 וסיפרה סיפורים מחייה בתמהיל טקסט ואיורים גסים בכוונה. היא פרסמה שני ספרים המספרים סיפורים באותו סגנון, שהיו לרבי המכר של הניו יורק טיימס. ברוש סובלת מדיכאון קליני ומהפרעת קשב וריכוז, והקומיקס שלה על דיכאון זכה לשבחים מצד אוהדים ואנשי מקצוע בתחום בריאות הנפש. ספרה "הגזמה וחצי" יצא לאור בתרגום לעברית מאת נטע גורביץ בהוצאת ידיעות אחרונות בשנת 2015<ref></ref>.

== ביוגרפיה ==
ברוש גדלה בעיירות קטנות - תחילה באובורן, קליפורניה, ואז ליד סנדפוינט, איידהו.<ref name="MJ"></ref> ברוש רצתה להיות סופרת מגיל שמונה, ותיארה את כתיבת הספר בגיל תשע או עשר, באומרה: "מפלצתיות אפית זו היא שמילאה שלוש מחברות שלמות."

== הגזמה וחצי==
ברוש החלה את הגזמה וחצי בשנת 2009 כדי להימנע מלימודים לבחינת הגמר שלה בפיזיקה במכללה. היא משתמשת בתוכנת Paintbrush כדי לצייר את הקומיקס.<ref name=":3"></ref> כשהבלוג היה פעיל לחלוטין, ברוש הייתה מעלה דף חדש אחת לכמה שבועות. בשנת 2010, אמרה על הקריירה שלה ככותבת, "עם הפרעות הקשב והריכוז המשתק שלי וההחלטות האימפולסיביות שלי זו עבודה מושלמת בשבילי. אני מכינה לוח זמנים משלי."<ref name=":6"></ref>

הגזמה וחצי תואר גם כבלוג והן כובקומיקס.<ref name=":12"></ref><ref name=":8"></ref><ref name=":9"></ref> כל פוסט הוא שילוב של טקסטים ואיורים המתארים את חייה, כולל סיפורי ילדות, או מחשבות כלליות, למשל חיית המחמד הדקדוקית שלה "הרבה" (a lot) שנכתבת "alot".<ref name=":0"></ref> ברוש השוותה את שילוב הטקסט והאיורים שלה לסטנד-אפ ואמרה: "[הכתיבה שלי] הייתה חד-ממדית יותר מקומדיית סטנד-אפ, בה תוכלו לסמוך על טון והבעות פנים, תנוחת גוף. ורציתי למצוא איזושהי דרך להתחייב על כך לדף. ציור תיקן את כל הבעיות הללו."

הרישומים, בעיקר "דמויות מקל" ששואבות השראה מרייג' קומיקס ,<ref name=":5"></ref> נראים באופן גס בכוונה. ברוש בוחנת ומעדנת את רישומיה, לעיתים קרובות עושה 10 או יותר מכל איור, ומבלה שעות על הבעות פנים או תנוחות גוף. ברוש אמרה כי כל דף בבלוג לקח בערך 24 שעות לייצר. הדמות המייצגת את ברוש דומה באופן רופף לדמות מקל עם שמלה ורודה, עם עיניים מחייכות רחבות וקוקו דמוי משולש. הדמות לובשת לפעמים קפוצ'ון אפור כשהיא מדוכאת במיוחד. ברוש אמרה בראיון לשנת 2020, "אני מרגישה מאוד מסורבלת, ולכן אני רוצה לייצג את עצמי עם הדבר המביך הזה, הדבר הזה שלא ממש נראה כמו אדם. אולי זה נראה כמו איזה באג או איזשהו זר, כי ככה אני מרגישה."<ref name=":11"></ref>

=== ביקורות ===
ברוש ראתה לראשונה את עבודתה הופכת פופולרית כשאחד הפוסטים שלה נקשר מ-Reddit והיא מצאה את הבלוג שלה מקבל "פי 100 יותר תנועה ממה שהיה לי אי פעם". עד שנת 2013 היו לה למעלה מ-380,000 לייקים בפייסבוק וכ-72 מיליון צפיות באתר והגיעה לחמישה מיליון מבקרים מדי חודש. בשנת 2011 הבלוג שלה נכלל ברשימת האתרים המצחיקים ביותר על ידי "PC World",<ref name=":10"></ref> ובשנת 2013 כלל "Advertising Age" את ברוש ברשימה השנתית של "ההוגים והעושים המשפיעים והיצירתיים ביותר".

== לקריאה נוספת ==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלוגריות אמריקאיות
קטגוריה:קומיקסאיות אמריקאיות
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת מונטנה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מונטנה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1985
Super Slimey

Super Slimey הוא מיקסטייפ משותף של הראפרים האמריקאים פיוצ'ר ויאנג ת'אג. המיקסטייפ יצא לאור ב-20 באוקטובר 2017, על ידי חברות התקליטים 300 אינטרטיינמנט, אטלנטיק רקורדס, אפיק רקורדס, פריבנדז ו-YSL רקורדס. המיקסטייפ מכיל הופעת אורח אחת בלבד של הראפר אופסט. בהפקת האלבום השתתפו סאות'סייד, ריצ'י סוף ופיוז, בין היתר.

== רקע ==
בשנת 2016 הופצו שמועות כי פיוצ'ר ויאנג ת'אג עובדים על פרויקט משותף.<ref></ref> במהלך שנת 2017, פיוצ'ר ויאנג ת'אג פרסמו תמונות שלהם באולפן ביחד דרך הרשתות החברתיות. צאתו לאור של המיקסטייפ ועטיפתו הוכרזו יום לפני צאתו ב-19 באוקטובר 2017 על ידי שני הראפרים באמצעות חשבונות המדיה החברתית שלהם.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== ביקורות ==
האלבום זכה בעיקר לביקורות חיוביות. ב-Metacritic, האלבום קיבל ציון ממוצע משוקלל של 66 מתוך 100, בהתבסס על חמש ביקורות.<ref name="MC"></ref>

ב-HotNewHipHop, נטען כי באלבום "חוסר יצירתיות" וכי "מהר מאוד מתברר כי לפיוצ'ר ולת'אג לא תהיה כימיה רבה כמו שהיא תופיע על הנייר. [...] במקום זאת, זה מרגיש יותר כמו אוסף שירים מעורב, חלקם מרגישים לא גמורים ובקושי ממוקססים, חלקם מרגישים יותר נוסחתיים (מסוג "הכנס וורס כאן"). לפיוצ'ר וליאנג ת'אג צריכה להיות כימיה, בקלות, וזו סיבה גדולה יותר שהם דחקו את עצמם צעד קדימה".<ref name="HNHH"></ref> קלום סלינגרלנד מ-Exclaim! האמין כי "שני משתפי הפעולה מתקשים למצוא כאן בסיס משותף. הם מרשימים באותה מידה בפני עצמם - פיוצ'ר מאכיל את הפרנויה הקודאנית שלו ב-"Feed Me Dope" והוא קרוב לכך יותר ויותר ב-"Group Home", בעוד שת'אג רוכב בפסגות על העמקים של "Cruise Ship" הרועם והשופע, לפני שהוא מתפרק על הגיטרות ב-"Killed Before" - אך הם מתחברים לעיתים רחוקות, וכאשר הם מנסים את הסגנונות אחד של השני, זה מביך".<ref name="Exclaim"></ref>

בביקורת מעורבת ציין שלדון פירס מפיצ'פורק כי "לא פיוצ'ר ולא ת'אג נמצאים בשיא כוחותיהם ב-Super Slimey, שמוחל מפיצוץ ונמרצות לפעולה יעילה, ורבים מגזרות הסולו בוהקות יותר מפעולות הקבוצה. רוב השירים לעולם אינם גדולים מסכום החלקים שלהם. גם כאשר הוורסים וההוקים אינם הולכי רגל (על פי אמות המידה שלהם), נראה שהקטעים חתוכים זה לזה, אך ישנם רגעים כמו "Patek Water" בסיוע אופסט או "200" שם הכוכבים מתיישרים והם נראים כמו בני לוויה מושלמים, או לפחות שותפים דלילים. גם כשהם לא לוחצים, לפעמים אתה בסופו של דבר מסיים עם שני MCs דינמיים שמנסים לטבול אחד על השני. אם כבר, Super Slimey הוא תזכורת שפשרה לא תמיד פורה".<ref name="Pitchfork"></ref>

== הצלחה מסחרית ==
האלבום הגיע היישר אל המקום השני במצעד הבילבורד 200, עם 75,000 יחידות שקולות לאלבום, מתוכן 15,000 מכירות טהורות בשבוע הראשון לצאתו.<ref name="Billboard"></ref> האלבום ירד למקום התשיעי בשבוע השני, והרוויח 31,000 יחידות נוספות.<ref name="Week2 Billboard"></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיקסטייפים מ-2017
קטגוריה:אלבומי פיוצ'ר
קטגוריה:אלבומי יאנג ת'אג
קטגוריה:אלבומים משותפים
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי לונדון און דה טראק
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מייק ויל מייד איט
שאנדור לדרר (אספן)

שאנדור לדרר (בהונגרית: Lederer Sándor; פשט, 15 באפריל 1854<ref>Születése bejegyezve a pesti neológ izraelita hitközség születési anyakönyvének 215/1854. folyószáma alatt.</ref> – טיסהטניה, 3 באוקטובר 1924)<ref>[https://familysearch.org/ark:/61903/3:1:33S7-9GB3-Z2P?i=41&wc=929F-82W%3A40681101%2C56734601%2C57181301%3Fcc%3D1452460&cc=1452460 Halálesete bejegyezve a törökszentmiklósi állami halotti akv. 492/1924. folyószáma alatt.]</ref> היה סופר ואספן יצירות אמנות, מהנדס, בעל קרקעות יהודי-הונגרי.

==ביוגרפיה==
שאנדור לדרר נולד במשפחה יהודית כבנם של ברנאט לדרר סיטונאי, בעל קרקעות, מייסד התאחדות המורים היהודים הלאומית ושל מריה שוואב. שאנדור לדרר הוא אחיהם הגדול של הסופר הפוליטי בלה לדרר ושל היסטוריון המוזיקה והנדבן רודולף לדרר.<ref></ref> שאנדור לדרר קיבל תואר בהנדסה מהאוניברסיטה הטכנית בציריך ובהמשך לקח חלק פעיל בעבודות סימון המסילה של רכבת סנטגוטהארד. מאוחר יותר התעניינותו פנתה לציור, ליצירות אמנות. הוא למד אצל היסטוריון האמנות האיטלקי הנודע ג'ובאני מורלי, שאימץ ממנו את שיטת סגנון הביקורת שלו. כבר מלאו לו חמישים כאשר פרסם את המחקר הראשון שלו על יצירות מופת של אמני צפון איטליה שהיו בבעלות המוזיאון לאמנות יפה (בודפשט).<ref></ref>

הוא היה אחד המומחים הטובים ביותר של הציור האיטלקי.<ref></ref> כתב מחקרים בעלי איכות בנושא סגנון ביקורת הן בעיתונים הונגריים והן באיטלקיים. כאספן, השתייך לסוג-האספן המלומד, שאסף בעיקר ציורים איטלקיים, פלמיים והולנדים. היצירה היקרה ביותר באוסף שלו הייתה לוקרציה של סודורנה, אותה כבר מזכיר ושארי בביוגרפיה של הצייר. האוסף הפרטי היקר שלו הוצג על ידי יוז'ף דינר-דינש, היסטוריון אמנות ידוע באותה תקופה, בכתב העת "אמנות (Művészet).<ref></ref> חלקים מהאוסף הוצגו בכמה תערוכות, ששוכנו באולם נפרד בתערוכה של הסלון הלאומי 1937–1938 אמני מופת איטלקיים ישנים.<ref></ref> הוא היה חבר בוועד האיגוד הלאומי לאמנויות יפות בהונגריה.<ref></ref> בשנת 1923 הפך לחבר באגודה ההיסטורית ההונגרית.<ref></ref>

שאנדור לדרר נפטר בשנת 1924 משבץ מוחי בטיסהטניה אשתו הייתה אילונה לאזאר מסגוואר. לזכר בעלה הקימה אלמנתו מלגת סיור לימודי בחו"ל ב-10 מיליון כתר, שאותה קיבל לראשונה באמצעות אגודת סצ'ני לאיוש נאנדור ורגה במרץ 1925.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> לאחר מותו, בהתאם למשאלתו בחייו, אלמנתו תרמה כ-700 תצלומים ו-350 פרסומים מהאוסף הפרטי שלו תרמה אלמנת לחוקרי אמנות איטלקית עתיקה במוזיאון לאמנות יפה (בודפשט).<ref></ref>

== פרסומיו ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
</div>

== לקריאה נוספת ==
* [http://mek-oszk.uz.ua/04000/04093/html/szocikk/12891.htm לקסיקון יהודי הונגרי]
* שאנדור לדרר בבסיס הנתונים של המוזיאון הספרותי פטפי
* פאל גוליאש: חייהם ויצירותיהם של סופרים הונגרים. איגוד הספרנים והארכיונים ההונגרים, 1939–2002. מכרך 7

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מהנדסים יהודים הונגרים
קטגוריה:אספני אמנות יהודים
קטגוריה:סופרים יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:ילידי 1854
קטגוריה:נפטרים ב-1924
פולקסווגן טי קרוס

פולקסווגן טי קרוס (באנגלית: Volkswagen T-Cross) היא קרוסאובר בעלת חמש דלתות, שמיוצרת על ידי פולקסווגן משנת 2018. היא הוצגה באמסטרדם בשנת 2018,<ref></ref> והגיעה לישראל בשנת 2020.<ref></ref> בשנת 2016, הציגה פולקסווגן בתערוכת הרכב הבינלאומית של ז'נבה דגם קונספט קבריולה מקדים.<ref></ref>

== מפרט טכני ==
הטי קרוס כוללת מנוע טורבו בנזין I4 צילנדרים בנפח 1.0 ליטרים המספק כ-115 כוחות סוס ב-5,000 סיבובים לדקה. תיבת הילוכים אוטומטית רובוטית בעלת שבעה הילוכים. המכונית מאיצה מ-0 ל-100 קילומטרים לשעה בתוך 10.2 שניות ומגיעה למהירות מרבית של 193 קילומטרים לשעה.<ref></ref>

== מכירות בישראל ==
להלן נתוני המכירות בישראל על פי נתוני קארזון:<ref></ref>
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!יחידות שנמכרו
|-
|2019
|1 יחידות
|-
|2020
|754 יחידות
|-
|2021
|143 יחידות
|}

== גלריה ==
<gallery widths="220" heights="135">
קובץ:2016-03-01 Geneva Motor Show 1306.JPG|דגם הקונספט
קובץ:Volkswagen T-Cross IMG 1965.jpg|טי קרוס מבט קדמי
קובץ:Volkswagen T-Cross IMG 0351.jpg|טי קרוס מבט אחורי
</gallery>

==ראו גם==
* פולקסווגן ניבוס
* פולקסווגן אטלס

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קרוסאובר
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2018
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בספרד
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בברזיל
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בהודו