גמר גביע אירופה לאלופות 1962

גמר גביע אירופה לאלופות 1962 התקיים באצטדיון האולימפי באמסטרדם, הולנד ב-2 במאי 1962, ובו נקבע כי הזוכה בטורניר גביע אירופה לאלופות לעונת היא בנפיקה ליסבון הפורטוגלית, שניצחה במשחק את ריאל מדריד הספרדית בתוצאה 5-3. משחק הגמר נעל את המהדורה השביעית של גביע אירופה לאלופות.

בנפיקה זכתה בתואר בפעם השנייה ברציפות, בהופעה השנייה בתולדותיה בגמר. עונה קודם לכן העפילה לראשונה בתולדותיה לגמר וגברה על ספרדית אחרת, ברצלונה, בתוצאה 3-2. ריאל מדריד העפילה לגמר השישי בתולדותיה (מתוך שבעה אפשריים). היא זכתה בתואר בכל חמש הופעותיה הקודמות, בחמש שנותיו הראשונות של המפעל. יחד עם הפעלתה של ברצלונה עונה קודם לכן, שמרו הקבוצות הספרדיות על נציגה בגמר בכל שבע שנותיו הראשונות של המפעל.

במקביל לזכייתה באליפות אירופה עונה קודם לכן, שהבטיחה לה העפלה אוטומטית לטורניר, זכתה הקבוצה גם באליפות פורטוגל בפער ארבע מיריבתה העירונית ספורטינג ליסבון. ריאל הקדימה ב-12 נקודות את יריבתה העירונית אתלטיקו מדריד וזכתה באליפות ספרד לעונת , שהבטיחה לה את המקום בטורניר.

למעלה מ-60 אלף צופים חזו באחד ממשחקי הגמר המרתקים ועתירי השערים בהיסטוריית המפעל. פרנץ פושקש העלה את ריאל ליתרון ראשון בדקה ה-18, וחמש דקות אחר כך הכפיל את מאזנו וקבע 2-0. בדקה ה-25, שתי דקות בלבד לאחר שערו השני של פושקש, צימק ז'וזה אגואס ל-2-1, ובדקה ה-33 קבע דומיסיאנו קאוום שוויון 2-2. בתוך עשר דקות בלבד איבדה ריאל יתרון בן שני שערים. בדקה ה-39 השלים פושקש שלושער וקבע 3-2 לריאל במחצית.

במחצית השנייה השתלטה בנפיקה על המשחק, השלימה מהפך עם שלושה שערים והבטיחה את הזכייה בתואר. מריו קולונה קבע שוויון 3-3 בדקה החמישים, אאוזביו העניק לבנפיקה יתרון ראשון בפנדל מדויק בדקה ה-64, וחמש דקות אחר כך השלים צמד וקבע את תוצאת המשחק, 5-3 לבנפיקה.

== הדרך אל הגמר ==
=== בנפיקה ליסבון ===
אלופת אירופה בנפיקה זכתה להעפלה אוטומטית מהסיבוב המוקדם, והחלה את דרכה בשמינית הגמר מול אוסטריה וינה. במשחק הראשון בחוץ הובילה בנפיקה 1-0 במחצית, אך בסיום נפרדו הקבוצות בשוויון 1-1. ההכרעה עברה לליסבון, ושם הביסה בנפיקה את האוסטרים בתוצאה 5-1. צמדים של ז'ואקים סנטנה וז'וזה אגואס הבטיחו לבנפיקה את המקום ברבע הגמר.

בשלב רבע הגמר פגשה בנפיקה את נירנברג הגרמנית. אלופת גרמניה הצליחה לחזור מפיגור ביתי 1-0 ולגבור 3-1 על בנפיקה במשחק הראשון. בנפיקה הגיעה לגומלין הביתי עם פיגור של שני שערים, אך כבר בדקה הרביעית הובילה 2-0. עד למחצית השלימה בנפיקה את המהפך בסדרה עם יתרון 3-0, והבקיעה שלושה שערים נוספים במחצית השנייה. צמדים של אאוזביו ושל ז'וזה אוגוסטו דה אלמיידה העניקו לבנפיקה 6-0 בסיום, ועם 7-3 בסיכום שני המפגשים העפילה בנפיקה לחצי הגמר.

בחצי הגמר פגשה בנפיקה את טוטנהאם הוטספור האנגלית. במשחק הראשון בבית עלתה בנפיקה ליתרון מהיר כבר בדקה השישית, ובסיום נעזרה בצמד של ז'וזה אוגוסטו כדי לגבור 3-1 על טוטנהאם. בגומלין בחוץ עלתה בנפיקה ליתרון לאחר רבע שעה, ועל אף המהפך של האנגלים שניצחו בסיום 2-1, הצליחה בנפיקה לעלות לגמר בפעם השנייה ברציפות, עם 4-3 בסיכום שני המפגשים.

=== ריאל מדריד ===
בסיבוב המוקדם חולקו הקבוצות על פי שיוך גאוגרפי, והוגרלו נגד קבוצה אחרת מאותו השיוך. ריאל, שהוגרלה מקבוצת אירופה הדרומית, פגשה בסיבוב זה את ואשאש ההונגרית. במשחק הראשון בחוץ, כבש חוסטו טחדה צמד שערים שנתן לקבוצתו ניצחון 2-0. בגומלין באצטדיון סנטיאגו ברנבאו גברה ריאל 3-1 על ואשאש, עם צמד של אלפרדו די סטפנו, והעפילה לשמינית הגמר.

בשלב שמינית הגמר פגשה ריאל את בולדקלובן 1913 הדנית. במשחק הראשון בחוץ כבש פרנץ פושקש צמד שערים בדרך לניצחון קבוצתו 3-0. הגומלין הביתי היה לתצוגת התקפה מרהיבה של ריאל מדריד, שהביסה את יריבתה 9-0. די סטפנו כבש שלושער, לואיס דל סול ופרנסיסקו חנטו כבשו צמדים, ובסך הכול חמישה שחקנים שונים נטלו חלק בכיבוש השערים במשחק. 12-0 לריאל בסיכום שני המפגשים.

ברבע הגמר חיכתה לריאל הגרלה קשה בדמותה של יובנטוס האיטלקית. המשחק הראשון בטורינו הוכרע משער בודד של די סטפנו כעשרים דקות לסיום, 1-0 לריאל. במשחק הגומלין בבית גברה יובנטוס בתוצאה זהה של 1-0 על ריאל, משער של אומר סיבורי בדקה ה-39. השוויון המוחלט בין הקבוצות גרר משחק פלייאוף, שהתקיים שבוע לאחר מכן בפארק דה פראנס בפריז. כבר בדקה הראשונה העלה פלו את ריאל ליתרון. סיבורי הוריד את הקבוצות למחצית בשוויון 1-1, אך במחצית השנייה כבשו דל סול וטחדה את השערים שהעניקו לריאל ניצחון 3-1 ומקום בחצי הגמר.

לאחר המאבק הצמוד מול יובנטוס, פגשה ריאל את סטנדרד לייז' הבלגית בחצי הגמר. במשחק הראשון נעזרה ריאל בצמד של טחדה כדי להביס את ליאז' 4-0 בבית. ריאל השלימה את העבודה במשחק הגומלין בחוץ עם ניצחון 2-0, ועם 6-0 בסיכום שני המפגשים העפילה לגמר בפעם השישית בתולדותיה.

{|class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!colspan=4| בנפיקה ליסבון
!סיבוב
!colspan=5| ריאל מדריד
|-bgcolor=#c1e0ff
|יריבה
|סיכום
|משחק ראשון
|משחק שני
|
|יריבה
|סיכום
|משחק ראשון
|משחק שני
|פלייאוף
|-
|colspan=4 align=center|העפילה אוטומטית
|bgcolor=#c1e0ff|סיבוב ראשון
|align=right| ואשאש
|5 – 1
|2 - 0 (חוץ)
|3 - 1 (בית)
|
|-
|align=right| אוסטריה וינה
|6 – 2
|1 - 1 (חוץ)
|5 - 1 (בית)
|bgcolor=#c1e0ff|שמינית הגמר
|align=right| בולדקלובן 1913
|12 – 0
|3 - 0 (חוץ)
|9 - 0 (בית)
|
|-
|align=right| נירנברג
|7 – 3
|1 - 3 (חוץ)
|6 - 0 (בית)
|bgcolor=#c1e0ff|רבע הגמר
|align=right| יובנטוס
|1 – 1
|1 - 0 (חוץ)
|0 - 1 (בית)
|3 - 1
|-
|align=right| טוטנהאם הוטספור
|4 – 3
|3 - 1 (בית)
|1 - 2 (חוץ)
|bgcolor=#c1e0ff|חצי הגמר
|align=right| סטנדרד לייז'
|6 - 0
|4 - 0 (בית)
|2 - 0 (חוץ)
|
|}

== סיכום המשחק ==
גמר גביע אירופה הפגיש בין שתי קבוצות מהבכירות ביבשת. ריאל מדריד, אלופת אירופה בכל חמש המהדורות הראשונות של המפעל, פגשה את הראשונה והיחידה שזכתה בתואר אחריה, בנפיקה ליסבון. הקבוצה הצעירה של בנפיקה, בהדרכתו של בלה גוטמן ההונגרי ובכיכובו של אאוזביו בגמר הראשון בקריירה, רצתה לשמור על התואר מול הקבוצה עתירת הכוכבים של ריאל מדריד. בשורותיה של הטוענת לכתר בהדרכתו של מיגל מוניוס בלטו שניים מגדולי שחקניה בכל הזמנים, פרנץ פושקש ואלפרדו די סטפנו, שרק שנתיים קודם לכן הניפו את הגביע לאחר שחלקו ביניהם שבעה שערים בניצחון 7–3 על איינטרכט פרנקפורט.

משחק הגמר באמסטרדם סומן, אפוא, כהבטחה גדולה, שהתממשה במשחק דו-צדדי מלא תהפוכות ושערים. הפתיחה הייתה שייכת לצמד הכוכבים של ריאל, ובדקה ה-18 עלתה ריאל על לוח התוצאות. די סטפנו שלח כדור עומק גבוה בנגיעה, פושקש פרץ על פני חצי מגרש לבדו, ומול אלברטו דה קוסטה פריירה כבש ברגל שמאל, 1–0 לריאל מדריד. חמש דקות אחר כך הכפיל פושקש את מאזנו והעלה את ריאל ליתרון 2–0. פושקש קיבל כדור כשלושים מטרים מהשער, ובסיבוב בעט כדור שקפץ על הארץ. קוסטה פריירה הצליח לגעת בכדור, אך לא הצליח למנוע ממנו להיכנס.

על אף שנקלעו לפיגור כפול, שחקני בנפיקה לא נשברו והצליחו להגיב במהרה. בדקה ה-25, שתי דקות בלבד לאחר השער השני של פושקש, זכתה בנפיקה בכדור חופשי. אאוזביו בעט את הכדור לקורת שערו של חוסה ארקיסטאין, והקפטן ז'וזה אגואס השתלט ראשון על הכדור החוזר כדי לכבוש מקרוב ולצמק את התוצאה ל-2–1 בלבד. שמונה דקות חלפו, ובנפיקה כבשה פעם נוספת כדי למצוא את השוויון מרגליו של דומיסיאנו קאוום, שהמשיך פנימה מכ-16 מטרים ניסיון לא מוצלח לבעיטה של אגואס.

על אף איבוד היתרון, ריאל שמרה על יכולת גבוהה במחצית הראשונה והצליחה לחזור להוביל. בדקה ה-39 השתלט פושקש על הכדור על סף הרחבה, וברגל שמאל בעט לפינה הרחוקה ופנימה, שלושער לפושקש ו-3–2 לריאל מדריד במחצית.

בהפסקת המשחק, שם המאמן גוטמן דגש על די סטפנו, על אף שהיה זה פושקש שכבש את שלושת שעריה של ריאל. גוטמן האמין כי המפתח להתקפות היריבה טמון דווקא ברגליו של די סטפנו, והצמיד אליו את קאוום כשומר אישי. ההחלטה התבררה כמוצלחת, וככזו שהביאה את התפנית במשחק בחציו השני. די סטפנו לא הצליח לבוא לידי ביטוי, ופושקש מיעט לקבל כדורים במחצית השנייה ולא הצליח להגיע למצבי כיבוש ממשיים. הדבר סייע לבנפיקה להשתלט על מרכז השדה ולהשיג את השליטה במשחק, בדרך למהפך.

בדקה החמישים של המשחק כבשה בנפיקה שער שוויון מרהיב. פושקש איבד כדור בחצי המגרש שלו, מריו קולונה השתלט ובעט כדור מסובב בחצי גובה לפינה הרחוקה משלושים מטרים, כדי לקבוע שוויון 3–3. בשלב זה החל אאוזביו לבלוט בשורות בנפיקה. בדקה ה-64 פרץ הכוכב הצעיר באגף ימין תוך שהוא מותיר מאחוריו את די סטפנו, חדר לרחבה והוכשל על ידי פאצ'ין. אאוזביו עצמו בעט את הפנדל שטוח לפינה, וקבע יתרון ראשון לבנפיקה במשחק, 4–3. חמש דקות בלבד אחר כך, השיגה בנפיקה את השער החמישי. היא זכתה בבעיטה חופשית כעשרים מטרים מהשער. קולונה הסיט את הכדור לאאוזביו, שבעט כדור שטוח, לא חזק אך מדויק לרשתה של ריאל, 5–3 לבנפיקה.

מספר דקות לאחר השער השני של אאוזביו, הייתה ריאל זכאית לפנדל לאחר עבירה ברחבה על די סטפנו, אך השופט ההולנדי לא שרק וריאל קופחה במהלך. עד לסיום לא הצליחה ריאל לאיים משמעותית על השער, ובנפיקה ליסבון השלימה ניצחון בגמר מרתק וזכתה בפעם השנייה ברציפות בגביע אירופה לאלופות.

=== הרכבי הקבוצות ===
{| width=92% |
|-
|
|
|}

{| width="100%"
|valign="top" width="50%"|
{| style="font-size: 90%" cellspacing="0" cellpadding="0"
|colspan="4"|בנפיקה ליסבון:
|-
!width=100| !!width=60|
|-
|שוער ||1 || אלברטו דה קוסטה פריירה
|-
|מגן ימני ||2 || מריו ז'ואאו
|-
|בלם ||3|| ז'רמאנו דה פיגיירדו
|-
|מגן שמאלי ||4|| אנג'לו מרטינס
|-
|קשר אחורי ||5 || דומיסיאנו קאוום 
|-
|קשר אחורי ||6|| פרננדו קרוס
|-
|קשר התקפי ||8|| אאוזביו 
|-
|קשר התקפי ||10 || מריו קולונה 
|-
|קיצוני ימני ||7|| ז'וזה אוגוסטו דה אלמיידה
|-
|חלוץ ||9 || ז'וזה אגואס (קפטן) 
|-
|קיצוני שמאלי ||11|| אנטוניו סימואש 
|-
|colspan=3|מאמן:
|-
|colspan=4| בלה גוטמן
|}
|valign="top"valign="top" width="50%"|
{| style="font-size: 90%" cellspacing="0" cellpadding="0" align=center
|colspan="4"|ריאל מדריד:
|-
!width=100| !!width=60|
|-
|שוער ||1 || חוסה אריקיסטאין
|-
|מגן ימני ||2 || פדרו קסאדו
|-
|בלם ||5|| חוסה סנטמריה
|-
|מגן שמאלי ||3|| ויסנטה מיירה
|-
|קשר אחורי ||4 || פלו
|-
|קשר אחורי ||6|| פאצ'ין
|-
|קשר התקפי ||8|| לואיס דל סול
|-
|קשר התקפי ||10 || פרנץ פושקש 
|-
|קיצוני ימני ||7|| חוסטו טחדה
|-
|חלוץ ||9 || אלפרדו די סטפנו
|-
|קיצוני שמאלי ||11|| פרנסיסקו חנטו (קפטן)
|-
|colspan=3|מאמן:
|-
|colspan=4| מיגל מוניוס
|}
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.uefa.com/uefachampionsleague/season=1961/matches/round=924/match=61650/postmatch/lineups/index.html סיקור המשחק] באתר אופ"א 

1962
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1962
קטגוריה:בנפיקה ליסבון
קטגוריה:ריאל מדריד
קטגוריה:אמסטרדם: תחרויות כדורגל