OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כיכר אלאמו

כיכר אלאמו (באנגלית: Alamo Square - אלאמו סקוור) היא שכונת מגורים ופארק בסן פרנסיסקו, קליפורניה, באזור התוספת המערבית, אזור במחוז המנהלי החמישי של העיר. כיכר אלאמו כוללת ארבעה קטעי מגורים בראש הגבעה המשקיפה על סן פרנסיסקו, לרבות מספר אחוזות רחבות ובעלות אדריכלות ייחודית. תחומי השכונה מוגדרים על ידי רחוב הייס (Hayes) בדרום, רחוב פולטון (Fulton) בצפון, רחוב סקוט (Scott) במערב ורחוב שטיינר (Steiner) במזרח.

לאזור ניתן להגיע על ידי קווי קרון הכבל של העיר, בקווים מספר 5, 21, 22 ו-24.

==אפיון האזור ואתרי עניין==
האזור בתוספת המערבית הסובב את הפארק נקרא לרוב שכונת כיכר אלאמו. גבולותיו של אזור הפארק אינם תחומים היטב, אך באופן כללי ניתן לומר שגבולותיו מוגדרים על ידי הרחובות ובסטר (Webster) במזרח, גולדן גייט אבניו (Golden Gate Avenue) בצפון, דיוויסדרו (Divisadero) במערב ואוק (Oak) בדרום. האזור מאופיין באדריכלות ויקטוריאנית, ששומרה וכמעט שלא חודשה בפרויקטים של התחדשות עירונית באזורים אחרים בתוספת המערבית. אזור כיכר אלאמו כולל את הריכוז השני בגודלו בסן פרנסיסקו של בתים ששטחם מעל 930 מ"ר, לאחר שכונת פסיפיק הייטס (Pacific Heights).

כיכר אלאמו במבט אווירי
אלאמו סקוור, במבט כלפי דרום
הפארק כולל מגרש משחקים ומגרש טניס, ומבקרים אותו תדיר תושבי השכונה, תיירים ומגדלי כלבים. במזג אוויר בהיר ניתן לראות ממרכז הפארק את פירמידת טרנסאמריקה ואת פסגות הגשרים שער הזהב וביי ברידג'. ניתן לראות גם את בניין העירייה של סן פרנסיסקו, ממש מתחת לרחוב פולטון.

ברחוב שטיינר, אל מול הפארק, ישנה שורה של בתים ויקטוריאניים שידועה בשם "הגברות המצובעות" (Painted Ladies), ופעמים רבות שורה זו של בתים מוצגת בקדמת תמונות פנורמיות של אזור העיר התחתית בסן פרנסיסקו. שורה של סרטים, סדרות טלוויזיה ופרסומות צולמו בכיכר אלאמו או בסביבתה. למשל, בפתיח של קומדיית המצבים האמריקאית "צער גידול בנות" (1987-1995), המתרחשת בסן פרנסיסקו, מוצגים קטעים מהפארק של כיכר אלאמו, וכן שורת הבתים הוויקטוריאניים המפורסמת מופיעה ברקע. ישנן כמה אחוזות בעלות חשיבות אדריכלית לאורך היקפו של הפארק, לרבות אחוזת הארכיבישוף; הקונסוליות של ברית המועצות וגרמניה במהלך ראשית העשור הראשון של המאה ה-20; והאחוזות שבקטע הסמוך לבתי "הגברות המצובעות", באלכסון אליהם.

השכונה עברה תהליך ג'נטריפיקציה (מעבר בלתי מתוכנן של אוכלוסיות מהמעמד הבינוני והגבוה לאזורים בהם הייתה אוכלוסייה חלשה), והפסיפס הדמוגרפי של האזור הוא בהתאם: השכונה מורכבת מתושבים צעירים רבים ומבעלי בתים מהמעמד הבינוני-גבוה, ובנוסף אליהם ישנה אוכלוסייה מבוגרת בעלת מרקם מגוון. רחוב דיוויסדרו מפריד את תחומי כיכר אלאמו מקטעו הצפוני של פארק פאנהנדל (Panhandle), והוא כולל שורה של עסקים קטנים, לרבות מקבץ הולך וגדל של מסעדות וברים אופנתיים. בעקבות מאמציהם של התושבים והסוחרים באזור כיכר אלאמו ובצפון פאנהנדל, הוטלו הגבלות על הקמת סניפי רשתות גדולות באזור. תיאטרון הרדינג (Harding) ברחוב דיוויסדרו, שאינו פעיל זה כמה שנים, מהווה סמל מקומי לכוחם של מספר ארגונים ללא-מטרת-רווח שפעלו לעצירת הפיתוח הכלכלי ולהבאת המודרניזציה לאזור, על אף המאמצים ליישם מספר הצעות שעמדו על הפרק, ומשמעותן מודרניזציה ופיתוח האזור לעבר קדמה, תוך ניצול יעד תיירותי זה לתשואה כלכלית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סן פרנסיסקו: שכונות
קטגוריה:סן פרנסיסקו: פארקים
קטגוריה:ארצות הברית: כיכרות
תחרות העל בביל 2012

תחרות העל בשחמט התקיימה בביל בשווייץ בין התאריכים 23 ביולי ל-3 באוגוסט 2012. זו השנה ה-45 בה התקיימה התחרות בעיר ביל, וזו הייתה התחרות החזקה ביותר שהתקיימה בה מעולם, תחרות בקטגוריה 21, במד כושר ממוצע של 2756.

בתחרות הבזק שהתקיימה יום לפני תחילת התחרות זכה היקארו נקמורה שניצח בגמר את אטיין בקרו.

==משתתפי התחרות==
# מגנוס קרלסן - רב אמן נורווגי המדורג במקום ה-1 בעולם בשחמט עם 2881 נקודות במד הכושר של פיד"ה (נכון ליוני 2014).
# היקארו נקמורה - רב אמן אמריקאי, המדורג במקום ה-7 בעולם בשחמט עם 2778 נקודות, לפי דירוג פיד"ה (נכון ליולי 2012).
# אלכסנדר מורוזביץ' - רב אמן רוסי, המדורג במקום ה-9 בעולם בשחמט עם 2770 נקודות, לפי דירוג פיד"ה (נכון ליולי 2012). - נאלץ לפרוש לאחר שחלה לפני הסיבוב השלישי של התחרות. הוחלף על ידי ויקטור בולוגן המדורג במקום ה-20 בעולם עם 2732 נקודות
# וואנג האו - רב אמן סיני המדורג במקום ה-15 בעולם בשחמט עם 2739 נקודות במד הכושר של פיד"ה (נכון ליולי 2012).
# אטיין בקרו - רב אמן צרפתי, המדורג במקום ה-31 בעולם בשחמט עם 2713 נקודות, לפי דירוג פיד"ה (נכון ליולי 2012).
# אניש גירי - רב אמן הולנדי, המדורג במקום ה-49 בעולם בשחמט עם 2696 נקודות, לפי דירוג פיד"ה (נכון ליולי 2012).

==תוצאות התחרות==
בתחרות זו ננקטה שיטת ניקוד של 3 נקודות לניצחון, נקודה לתיקו ואפס נקודות להפסד.
על פי שיטה זו זכה במקום הראשון רב האמן הסיני וואנג האו, עם 19 נקודות, לפני מגנוס קרלסן שצבר 18, אניש גירי והיקארו נקמורה עם 16, אטיין באקרו עם 7 נקודות, אלכסנדר מורוזביץ' וויקטור בולוגן עם 4 נקודות.

וואנג האו (+6 −3 =1), מגנוס קרלסן (+4 −0 =6), אניש גירי (+4 −2 =4), היקארו נקמורה (+4 −2 =4), אטיין באקרו (+1 −5 =4), אלכסנדר מורוזביץ' וויקטור בולוגן (+1 −8 =0).

==משחקי התחרות==

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://theweekinchess.com/chessnews/events/45th-biel-chess-festival-2012/alexander-morozevich-withdraws-from-biel-chess-tournament-due-to-health-issues הודעת מארגני התחרות על החלפת מורוזביץ מטעמי בריאות] 
* [https://web.archive.org/web/20120727080343/http://www.bielchessfestival.ch/en/grandmaster-tournament/daily-reports/ דיווח יומי על משחקי התחרות] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תחרויות שחמט ב-2012
קטגוריה:תחרויות העל בשחמט
קטגוריה:תחרויות שחמט בשווייץ
מיכאל קלינגהופר

מיכאל קלינגהופר (נולד ב-1959) הוא מנצח, מרצה, נגן ומורה לקונטרבס ישראלי. מכהן כנשיא האקדמיה למוזיקה ולמחול בירושלים אשר כיהן בעבר כדקאן הסטודנטים ודקאן הפקולטה לאומנויות הביצוע.

==ביוגרפיה==
מיכאל קלינגהופר למד בארצות הברית אצל הקונטרבסיסט גארי קאר באוניברסיטת ייל (תואר שני) ובאוניברסיטת הרטפורד (תואר שלישי). שימש כמשנה לנגן הראשי בתזמורת הסימפונית הישראלית ראשון לציון ובסינפונייטה הישראלית באר שבע.

מיכאל קלינגהופר חבר בסגל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים מאז 1987. הוא כיהן כראש המחלקה לכלי מיתר, כדיקאן הסטודנטים וכדקאן הפקולטה לאומנויות הביצוע. מאוקטובר 2021 מכהן כנשיא האקדמיה.

כיהן במשך שבע שנים כמנהל מוזיקלי במתא"ן ומלמד בתיכון הישראלי למדעים ולאמנויות בירושלים. קלינגהופר עוסק גם בפיתוח פרויקטים ותוכניות מוזיקה לבני נוער משכבות אוכלוסייה שונות.

בין תלמידיו ניתן למצוא את אבישי כהן הקונטרבסיסט הבינלאומי, עומר אביטל וגלעד אברו.

מיכאל קלינגהופר שימש כמנצח ומנהל מוזיקלי של תזמורת הקונסרבטוריון של האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים בין השנים 2009 - 2016.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://archive.today/20121218113042/www.jamd.ac.il/content/דר-מיכאל-קלינגהופר עמוד אישי באתר האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים]
* [http://www.driveadoublebass.com/ Mr. Karr, Would You Teach Me How to Drive a Double Bass] - אתר ספר פרי עטו של קלינגהופר ובלוג
* [http://www.youtube.com/watch?v=GRVJGszdAgU קלינגהופר מנצח על התזמורת הקאמרית של הקונסרבטוריון בחזרה פתוחה] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נגני קונטרבס
קטגוריה:סגל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:מורים למוזיקה יהודים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר אהל שם
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרטפורד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
ששון יצחקי

ששון יצחקי (1932 – יוני 2018) היה קצין בצה"ל בדרגת תת-אלוף. פיקד על חטיבה 401 במלחמת ההתשה ועל כוח אוגדתי במלחמת יום הכיפורים.

== חייו ==
יצחקי נולד וגדל בעיראק, ב-1949 נמלט עם קבוצת צעירים מעיראק לאיראן במטרה לעלות לישראל, הקבוצה נתפסה והושמה בכלא בדרום איראן. כשהגיע לישראל נקלט בקיבוץ קדמה. התגייס לצה"ל ב-1951 ושירת בחיל השריון. לאחר קורס קצינים שירת בגדוד חרמ"ש 79 כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה. שימש מפקד פלוגה בגדוד 9 ומפקד קורס מכ"ים. 

במלחמת סיני פיקד על פלוגת חרמ"ש בגדוד 52, גדוד בפיקודו של אורי רום שעבר מחטיבת גבעתי לחטיבה 7 והיה בהליכי הסבה לחרמ"ש. הפלוגה השתתפה בקרב סכר הרואיפה בו נכבש מוצב צבא מצרים. לאחר המלחמה פיקד על קורס מפקדי טנקים בבית הספר לשריון, שימש קצין אג"ם של חטיבה 7, סמג"ד בגדוד 9 ומפקד קורס קציני שריון. 

ב-1965 מונה למפקד גדוד 52, תחת פיקודו השתתף הגדוד בקרב על המים מול הסורים ובפעולת סמוע בו תקף הגדוד את משטרת רוג'ם אל מדפע בדרום הר חברון. 

במלחמת ששת הימים פיקד על גדוד 52 במסגרת חטיבה 14 הגדוד לחם בקרב אום-כתף בו הובקע המערך המצרי בסיני בקרבות השתתפו טנקים מסוג שרמן מ-50 ומ-51 וגם AMX-13 . 

באוקטובר 1968 מונה למפקד חטיבה 401 ופיקד עליה עד יולי 1970, בתקופתו לחמה החטיבה במלחמת ההתשה בגזרת תעלת סואץ וקלטה את ראשוני טנקי המגח 6 בחיל השריון. אחר כך שירת כראש מטה אוגדה 146, ב-1971 יצא לארצות הברית לקורס פיקוד ומטה. בשובו הדריך במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה ובמקביל למד באוניברסיטת תל אביב. 

באוגוסט 1973 מונה יצחקי לראש מטה פיקוד הדרום בדרגת תת-אלוף. במלחמת יום הכיפורים, לאחר שקלמן מגן מונה למפקד אוגדה 252 במקום אלברט מנדלר שנהרג, מונה יצחקי במקום מגן למפקד הגזרה הצפונית של סיני, עם כוח בסדר גודל אוגדתי, שכלל את חטיבה 11 וחטיבה 204, וזכה לכינוי "כוח נמר" או "כוח ששון". בקרב השריון של ה-14 באוקטובר הדפו החטיבות את מתקפת חטיבה 15 המצרית והשמידו 40 טנקים ללא שנגרמו להן אבדות. למחרת הצטרפה לכוח גם חטיבה 274.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://archive.kippur-center.org/agranat-commission-testimonies/1975-383-64-YitzhakiSasson.pdf עדות תא"ל יצחקי ששון - מפקד כח על עוצבתי בסיני, בפני אוספי החומר בוועדת אגרנט], באתר המרכז למלחמת יום הכיפורים
* 

קטגוריה:מפקדי אוגדות במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:מפקדי חטיבה 401
קטגוריה:ראשי מטה פיקוד הדרום
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 7
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
קטגוריה:מפקדי פלוגות במלחמת סיני
קטגוריה:מפקדי גדודים במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת סיני
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת ששת הימים
One of These Days

One of These Days (בעברית: יום מן הימים) הוא שיר של להקת פינק פלויד. הוא השיר הפותח את האלבום "Meddle", אלבום האולפן השישי של פינק פלויד אשר יצא בשנת 1971. השיר הוא קטע כלי, והמילים היחידות המושמעות בו הן משפט שאומר המתופף ניק מייסון בקול נמוך שעבר עיבוד דיגיטלי: "One of these days I'm going to cut you into little pieces" (בתרגום חופשי, "ביום מן הימים אני עומד לחתוך אותך לחתיכות קטנות"). השיר כולל שתי גיטרות בס, המהוות את המאפיין הבולט בשיר לצד קולו של מייסון. הבס מנוגן בערוצים שונים על ידי רוג'ר ווטרס ודייוויד גילמור, גילמור הוקלט על הערוץ הימני בעוד ווטרס על השמאלי.

השיר נפתח באפקט קולי של רוח נושבת, לאחריו נכנסים הבס והקלידים של ריצ'רד רייט בשילוב צלילים אלקטרוניים דרמטיים. לאחר הקריינות של מייסון, מגיעה מוזיקת רוק כבד אינסטרומנטלית. השיר מסתיים כפי שהתחיל, באפקט קולי של רוח נושבת, המשמש מעבר אל השיר הבא באלבום - A Pillow of Winds. השיר בוצע בשלושה אלבומי הופעה של הלהקה.

נכון לאפריל 2020, מונה ההשמעות של השיר ברשת הזרמת המדיה ספוטיפיי עומד על כ-16 מיליון.<ref></ref>

==משתתפים==
*דייוויד גילמור - גיטרה, גיטרת סלייד, גיטרת בס (ערוץ ימני)
*רוג'ר ווטרס - גיטרת בס (ערוץ שמאלי)
*ניק מייסון - תופים, מצילה הפוכה, קריינות
*ריצ'רד רייט - אורגן המונד, פסנתר, אפקטים

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי פינק פלויד
קטגוריה:שירי 1971
קטגוריה:שירי רוק מתקדם
ג'ודי גרינהם

ג'ודית "ג'ודי" ברנדה גרינהם, חברה (באנגלית: Judith "Judy" Brenda Grinham, MBE; נולדה ב-5 במרץ 1939) היא שחיינית עבר בריטית, אלופה אולימפית (מלבורן 1956), אלופת אירופה (בודפשט 1958), אלופת משחקי חבר העמים הבריטי (קארדיף 1958) ושיאנית העולם במשחה ל-100 מטר גב. 32 שנים, אחרי מדליית הזהב הראשונה לבריטניה בשחייה לנשים שזכתה בה לוצי מורטון (פריז 1924).

== ביוגרפיה ==
גרינהם נולדה בהמפסטד שבלונדון לנורמן פרדריק ופלורה אדית גרינהם. שישה חודשים לאחר שנולדה נשלח אביה לצרפת במסגרת כוחות הסיוע הבריטיים במלחמת העולם השנייה. לאחר ששרד את הקרבות בדנקרק שבצרפת הוא נשלח למזרח התיכון וחזר לביתם כשהייתה בת 7. לאחר שחזר החל לקחת אותה לאימוני שחייה בגלאדסטון פארק שבניסדן, לונדון.

===אלופה אולימפית ושיאנית עולם===
באולימפיאדת מלבורן (1956) זכתה גרינהם במדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בשיא עולם חדש של 1:12.9 דקות, לפני קארין קון מארצות הברית (1:12.9 דקות) ובת ארצה מרגרט אדוארדס (1:13.1 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום שמיני במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:35.8 דקות, כשחיינית שנייה היא קבעה תוצאה ב"זינוק שליחות" של 1:09.0 דקות.

===אלופת אירופה ואלופת חבר העמים הבריטי===
במשחקי האימפריה הבריטית וחבר העמים שנערכו בקארדיף, ויילס בסוף יולי 1958 זכתה גרינהם ב-3 מדליות, 2 זהב ו-1 ארד. מדליות זהב, במשחה ל-110 יארד גב בשיא עולם חדש של 1:11.9 דקות ובמשחה שליחות 4x110 יארד מעורב בשיא עולם חדש נוסף של 4:54.0 דקות. מדליית ארד במשחה שליחות 4x110 מטר חופשי בתוצאה של 4:31.5 דקות. באליפות אירופה בשחייה שנערכה בבודפשט, הונגריה בתחילת ספטמבר אותה שנה היא זכתה ב-4 מדליות, זהב, כסף ו-2 ארד. מדליית זהב במשחה ל-100 מטר גב בתוצאה של 1:12.6 דקות, מדליית כסף במשחה שליחות 4x100 מטר חופשי בתוצאה של 4:24.2 דקות ומדליות ארד במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:05.4 דקות ובמשחה שליחות 4x100 מטר מעורב בתוצאה של 4:54.3 דקות.

בגיל 20 פרשה גרינהם משחייה תחרותית ונישאה לעיתונאי פיטר רולי. לזוג נולדו שני ילדים. כעבור מספר שנים הם התגרשו והיא התחתנה עם מייקל רו ועברו להתגורר בקורנוול.

== תארים ==
* בשנת 1981 זכתה גרינהם להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.[https://web.archive.org/web/20141223123047/http://www.ishof.org/Honorees/81/81jgrinham.html]
* בסך הכל קבעה גרינהם 5 שיאי עולם חדשים.
* בשנים 1956 ו-1958 זכתה גרינהם בתואר ספורטאית השנה בבריטניה.

== קישורים חיצוניים ==

* התפתחות שיאי העולם ב-100 מטר גב (ויקיפדיה האנגלית)
* [http://www.scmsom.se/results/100%20m%20Backstroke%20Women%20Long%20Course.htm תוצאות במשחה ל-100 מטר גב]
* [http://www.scmsom.se/results/100%20m%20Freestyle%20Women%20Long%20Course.htm תוצאות במשחה ל-100 מטר חופשי]

קטגוריה:חברים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:שחייניות באולימפיאדת מלבורן (1956)
קטגוריה:אלופות אולימפיות בריטיות: שחייה
קטגוריה:שיאניות עולם בריטיות: שחייה
קטגוריה:שחייניות חופשי בריטיות
קטגוריה:שחייניות גב בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1939
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1939
דייוויד לוי

דייוויד ה. לוי (באנגלית: David H. Levy; נולד ב-22 במאי 1948, מונטריאול, קנדה) הוא אסטרונום יהודי-קנדי. לוי גילה 41 אסטרואידים ו-22 שביטים מהם 8 אשר ניתן היה לראות בעין הבלתי מצוידת. בנוסף לעיסוקו באסטרונומיה תצפיתית לוי עושה רבות להנגשת האסטרונומיה והמדע לציבור, הוא כתב 34 ספרים, במשך שנים רבות היה בעל טור במגזין Sky & Telescope ובמגזינים נוספים, במהלך מספר שנים שידר פודקאסט אשר ארכיונו זמין להאזנה. 
פרסומו של לוי מחוץ לקהילת האסטרונומים קשור במידה רבה לגילוי השביט שומייקר-לוי 9 אותו גילה במשותף עם בני הזוג יוג'ין וקרוליין שומייקר בשנת 1993, שביט זה התרסק אל פני כוכב הלכת צדק שנה מאוחר יותר באירוע שנצפה מרחבי העולם. מבחינה מספרית לוי הוא השלישי מבין מגלי השביטים בהיסטוריה.

התעניינותו של לוי באסטרונומיה החלה כבר בילדותו אך תאריו האקדמיים אינם מתחום זה. ללוי תואר דוקטור בתחום הספרות האנגלית מהאוניברסיטה העברית בירושלים אותו קיבל על מחקרו בשם: "השמיים בספרות אנגלית מודרנית מוקדמת".

== ראו גם ==
* שומייקר-לוי 9

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אסטרונומים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:אסטרונומים יהודים
קטגוריה:מחברי ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:אסטרונומים קנדים
קטגוריה:מדענים יהודים קנדים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1948
ציד רוחות רפאים

השדה האלקטרומגנטי]]
ציד רוחות רפאים (באנגלית: Ghost Hunting) הוא תחביב שכרוך בחקר אתרים שונים, אשר לכאורה רדופים על ידי רוחות רפאים, ובאיסוף הוכחות לקיומה של פעילות על-טבעית באותם האתרים.

ציד רוחות הרפאים הפך פופולרי במיוחד בארצות הברית במהלך העשור הראשון של המאה ה-21 בזכות הזמינות הגוברת של מיכשור אלקטרוני מתקדם, ובזכות תוכניות טלוויזיה פופולריות שונות העוסקות בנושא בהם Ghost Hunters (בערוץ Syfy), Ghost Lab (בערוץ דיסקברי), ו-Ghost Adventures (בערוץ Travel Channel). בעקבות העלייה בפופולריות החלו ארגונים שונים בארצות הברית לערוך בלילות סיורי "ציד רוחות רפאים" באתרים היסטוריים שונים ברחבי ארצות הברית תמורת תשלום.

על אף שקבוצות ציידי רוחות רפאים רבים משתמשים בשיטות "מדעיות" לכאורה כדי לנסות ולהוכיח את קיומם של רוחות רפאים, שום גוף מדעי לא מכיר בקיומן של רוחות רפאים ולא מתייחס ל"הוכחות" אלו ברצינות.

==מהלך הציד==
לרוב ציד רוחות הרפאים נעשה בקבוצות קטנות של 4–8 אנשים כאשר כל חבר צוות מבצע בדרך כלל משימות שונות הקשורות בתחום התמחות או תחום עניין מסוים.

המשתתפים בקבוצות של ציד רוחות רפאים לרוב משתמשים במגוון רחב של גאדג'טים אלקטרוניים על מנת להקליט נתונים בשטח, בהם: מכשירים לקריאת השדה האלקטרומגנטי, מדי טמפרטורה דיגיטליים, מצלמות וידאו דיגיטליות ניידות ונייחות (בהם מצלמות אינפרא אדום ומצלמות ראיית לילה), מכשירי אודיו דיגיטליים, מכשירי מגנטומטר, גלאי מתכות, מונה גייגר ומחשבים.

== אתרי ציד רוחות רפאים בולטים בעולם ==
;ארצות הברית
* אלקטרז - עד שנת 1963 היה בית סוהר אמריקאי לעבריינים מסוכנים ביותר על אי במפרץ סן פרנסיסקו שבקליפורניה. לאורך השנים מבקרים שונים באתר ומדריכי טיולים באתר טענו כי שמעו באתר צעקות מסתוריות, טריקות מסתוריות שלדלתות התאים, מוזיקת בנג'ו, וצעדים בלתי מוסברים. סדרות ציד הרוחות "Ghost Hunters" ו-"Ghost Lab" שלחו משלחות לאתר אשר בילו שם לילה שלם וניסו לחקור את אמיתות הדיווחים.
* בית המסתורין של וינצ'סטר - אחוזה בסן חוזה שבקליפורניה אשר לכאורה רדופת רוחות.
* מתקן מנספילד - בית סוהר בשטחי העיר מנספילד שבמדינת אוהיו אשר פעל מסוף המאה ה-19 ועד 1990. לאורך השנים מבקרים שונים באתר טענו כי שמעו באתר טריקת דלתות תאים בלתי מוסברות וצעקות. סדרת ציד הרוחות "Ghost Hunters" שלחה משלחת לאתר אשר בילתה שם לילה שלם וניסתה לחקור את אמיתות הדיווחים.
* מיסיון האלמו בסן אנטוניו - לכאורה רדוף רוחות של הלוחמים הרבים שמתו במקום במהלך קרב אלמו. לאורך השנים מבקרים שונים באתר טענו כי ראו באתר רוחות רפאים.

;בריטניה
* המפטון קורט
* אולד ביילי
* מצודת לונדון
* טירת בומריס

;צרפת
* ארמון ורסאי
* הקטקומבות של פריז
* בית הקברות פר לשז

== ראו גם ==
* רוח רפאים
* פסבדו-מדע

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פסאודו-מדע
קטגוריה:תחביבים
כליע

כְלִיע (בערבית: خليع) הוא מאכל של נתחי בשר בקר שעוברים תהליך של בישול, טיגון, ושימור בשמן המיועדים לשימוש מהיר במקרה של סעודה לא צפויה. מקורו הוא במטבח המרוקאי.

במהלך הייצור עוברים נתחי הבקר בישול ארוך ולאחר מכן מטוגנים בשמן עמוק (קונפי). הנתחים נשמרים בצנצנות או בחביות עם מלח ושמן שנשאר מהטיגון. הנתחים משתמרים זמן רב בעוד השמן נקרש ומסייע בשימורם.

בשעת הצורך כאשר הגיע אורח בלתי צפוי או נדרשו לארוחה מהירה השתמשו בנתחי כליע כדי להכין מאכלים מהירי הכנה או כתוספת לכריך. גם בשמן הטיגון משתמשים לתיבול מאכלים.

שמואל רומאנלי, סופר יהודי-איטלקי, ביקר במרוקו בסוף שנות השמונים של המאה ה-18 ותיאר את הכליע כך: "... אל-כליע, מאכל מיוחד במערב, הם בצעי בשר מורכבים בשמן במחרשת או מחבת, ומשומר משנה לשנה. ובאין מלון בדרכים ישאוהו עימם למחייתם." ואכן, יהודים שיצאו למסעות, לקחו בתוך מטלטליהם כדי חרס מלאי בשר, ובארוחות צהריים הוציאו חתיכה של בשר, הניחו אותה על חתיכת לחם לבן והשביעו את רעבונם. 

בשווקים ובמכולות במרוקו ניתן למצוא כליע בחביות גדולות הנמכר במשקל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hamatkon.co.il/index.php?option=com_content&view=article&id=148:2010-04-01-20-29-03&catid=36:meat&Itemid=37 כליע], באתר "המתכון"

קטגוריה:המטבח הערבי
קטגוריה:המטבח המרוקאי
קטגוריה:מאכלי בשר
בי ריצ'רדס

בילוה ריצ'רדסון (באנגלית: Beulah Richardson; 12 ביולי 1920 – 14 בספטמבר 2000) הייתה שחקנית, מחזאית וסופרת אמריקאית זוכת שני פרסי אמי ומועמדת פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר לשנת 1967 על הופעתה בסרט "נחש מי בא לסעוד".

== ביוגרפיה ==
ריצ'רדס נולדה וגדלה בעיר ויקסבורג שבמיסיסיפי, 
בוגרת "אוניברסיטת דילארד" שבניו אורלינס.

== קריירה==
התגלתה לראשונה בדרמת ההתבגרות האפרו אמריקאית "הצעד הענק" לצידה של רובי די.
בשנת 1965 הועמדה ריצ'רדס לפרס טוני על הופעתה במחזהו של ג'יימס בולדווין "The Amen Corner".
ריצ'רדס התפרסמה רבות בשנת 1967 לאחר שתי הופעות לצידו של סידני פואטייה בדרמות "כחום הלילה" ו"נחש מי בא לסעוד" בה שיחקה בתפקיד אמו של ד"ר ג'ון פרנטיס, תפקיד אשר זיכה אותה במועמדויות לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר ופרס גלובוס הזהב לשחקנית המשנה הטובה ביותר.

מאז השתתפה ריצ'רדס בדרמת האגרוף הגזענית הביוגרפית של מרטין ריט "התקווה הלבנה הגדולה" ובדרמות "חמדת" של ג'ונתן דמי בתור בייבי סוגס, "Hurry Sundown" ו"מהגוני".

בטלוויזיה שיחקה בסדרת הפנטזיה "היפה והחיה" בתור הדיירת המבוגרת של העולם התחתון של ניו יורק נרקיססה ובעונה הראשונה של סדרת הדרמה "ER" בתפקיד מיא אמו של ד"ר פיטר בנטון.
זכתה ב 2 פרסי אמי על הופעות אורח שעשתה בסדרות "המקום של פרנק" ו"הפרקליטים".

== חיים אישיים ==
הייתה נשואה לפסל יו הארל ג'וניור.
ריצ'רדס נפטרה מנפחת בשנת 2000 בביתה שבויקסבורג, מיסיסיפי בגיל 80 ימים ספורים לאחר שזכתה בפרס אמי.

ב-2003, לאחר מותה יצא הסרט על חייה "Beah: A Black Woman Speaks" של השחקנית ליסה גיי המילטון, עליו זכתה בפרס פיבודי.

== פילמוגרפיה נבחרת ==
* הצעד הענק (1959)
* כחום הלילה (1967)
* נחש מי בא לסעוד (1967)
* מה קרה לאליס? (1969)
* מהגוני (1975)
*בחלוף הקיץ (1986) - סרט טלוויזיה 
* הומר ואדי (1989)
* דראגסטור קאובוי (1989)
* חמדת (1998)

=== טלוויזיה ===
* The Sophisticated Gents (1981)

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקנית אורחת בדרמה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן אורח בדרמה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקנית אורחת בקומדיה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן אורח בקומדיה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1920
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2000
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2000
I'm Only Sleeping

I'm Only Sleeping (בתרגום לעברית: אני רק ישן) הוא שיר רוק פסיכדלי של להקת הביטלס מאלבומם Revolver שיצא ב-1966. בארצות הברית ובקנדה, השיר היה אחד מהשלושה שקפיטול רקורדס הוציאו מהאלבום והוסיפו ל-Yesterday and Today שיצא חודשיים לפני Revolver. השיר נכתב על ידי ג'ון לנון והקרדיט ניתן ללנון-מקרטני. השיר כולל סולו גיטרה חשמלית הפוך שמנוגן על ידי ג'ורג' האריסון, וזו הפעם הראשונה שנעשה שימוש בכזו טכניקה. לנון אמר על הסולו "זו הייתה הפעם הראשונה שבה משתמשים בהקלטה של גיטרה הפוך. לפני המי, לפני הנדריקס, לפני כולם".

== רקע והשראה ==
הטיוטה הראשונה של לנון עבור מילות השיר, שנכתבה על גבו של מכתב ב-1966, מציעה שהוא כתב על השמחה שבלהישאר במיטה ושהפרשנות הנפוצה שמילות השיר עוסקות בסמים היא לא נכונה. בזמן שלא היה בסיבובי הופעות, לנון בדרך כלל העביר את זמנו ישן, אוכל, כותב או צופה בטלוויזיה, לעיתים תחת שימוש בסמים, ומקרטני היה נאלץ להעיר אותו בשביל שישתתף בכתיבת השירים. ב-4 במרץ 1966, בכתבה פרי עטה של חברתו של לנון, נכתב "הוא יכול לישון כמעט ללא הגבלת זמן, הוא כנראה האדם העצלן ביותר באנגליה. 'עצלן פיזית', הוא אמר. 'לא אכפת לי לכתוב או לקרוא או לצפות או לדבר, אבל סקס זה הדבר הפיזי היחיד שאני עוד מוכן להתאמץ בשבילו עוד'."

יהונתן גפן הודה בספרו "חומר טוב" כי ברבים מהשירים שנכתבו בתקופת "חבורת לול" הייתה השפעה של הביטלס, תוך שרעיונות ומשפטים מסוימים היו תרגומים מהביטלס, לדוגמה: השירים "אני אוהב לישון" של אריק איינשטיין ו"לישון לישון" של אושיק לוי היו בעצם "I'm Only Sleeping"".

==ביצוע==
*ג'ון לנון - שירה, גיטרה אקוסטית
*פול מקרטני - שירה הרמונית, גיטרת בס
*ג'ורג' האריסון - שירה הרמונית, גיטרה חשמלית הפוכה
*רינגו סטאר - תופים
*ג'ורג' מרטין - הפקה
*ג'ף אמריק - טכנאי קול

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1966
קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על שינה
המצור על קורינת'

המצור על קורינת היה קרב שהתחולל בזירה המערבית של מלחמת האזרחים האמריקנית, בין 29 באפריל ל-30 במאי 1862, בקורינת', מיסיסיפי.

==רקע==
בעקבות הניצחון של צבא הצפון בקרב שילה, נעו כוחות האיחוד תחת פיקודו של מייג'ור גנרל הנרי האלק - ארמיית טנסי, ארמיית אוהיו וארמיית המיסיסיפי, לעבר צומת הרכבות המרכזי בקורינת'. בעקבות האבדות הכבדות שספג בשילה, החל האלק בתכנון קפדני של ההתקדמות, תוך הקמת ביצורים לאחר כל עצירה. במשך שלושה שבועות התקדמו הכוחות כחמישה מייל בלבד, וב-25 במאי 1862 הגיע האלק לעמדה ממנה היה יכול להטיל מצור על העיר.

==קרב==
מפקד כוחות הקונפרדרציה, פ.ג.ט. בורגארד, הצליח להציל את צבאו בזכות תרמית. חלק מהאנשים קיבלו מנות קרב לשלושה ימים וצוו להתכונן להתקפה. כצפוי, כמה מהם העבירו את המידע לצפון. הפגזת התותחים המקדימה החלה, וכוחות הצפון התקדמו כדי לתפוס עמדות. במהלך הלילה של ה-29 במאי נסוג צבא הקונפדרציה, תוך שאנשיו עושים שימוש בתוואי מסילת הרכבת של מובייל ואוהיו כדי להעביר את הפצועים והחולים, הארטילריה הכבדה וטונות של אספקה. כשהרכבת הגיעה הריעו לקראתה החיילים כאילו הגיעה תגבורת, והציבו לאורך סוללות המגן תותחי דמה. האש במדורות במחנה נשמרה, ומתופפים ומחצצרים המשיכו להשמיע תרועות קרב. יתר הכוחות הצליחו לחמוק מבלי שהתגלו עד לטופלו, מיסיסיפי. כאשר נכנסו כוחות הצפון לקורינת' ב-30 במאי, הם גילו כי כוחות הדרום נעלמו.

==לאחר הקרב==
בזכרונותיו מציין ג'ון פופ כי מהלכיו הזהירים של האלק לא השכילו לנצל את מערך הכוחות של קציניו המוכשרים, ביניהם גרנט, שרמן, שרידן, תומאס, מקפרסון, לוגאן, ביואל, רוזקרנס, מורטימר לגט ואחרים. בחודש אוקטובר 1862 ניסה כוח של צבא הדרום בפיקודו של מייג'ור גנרל ארל ון דורן לכבוש מחדש את העיר בקרב קורינת' השני, אך הובס בידי כוחותיו של מייג'ור גנרל ויליאם רוזקרנס.

==קישורים חיצוניים==

קורינת', המצור על
קטגוריה:1862 בארצות הברית
קטגוריה:מיסיסיפי: היסטוריה
אבן פלרמו

אבן פלרמו
שבר האסטלה נמצא במוזיאון פטרי בלונדון. בשבר נמצא חלק מהרישום של המלך [[חעא סח'מוי מהשושלת השנייה ובחלק העליון של סנפרו, מלך בשושלת הרביעית]]
אבן פלרמו היא שבר גדול של אסטלה המכילה חלק מרשימת מלכי מצרים בתקופת הממלכה הקדומה מהשושלת הראשונה ועד השושלת החמישית. האבן מוצגת היום במוזיאון הארכאולוגי האזורי של פלרמו בסיציליה ומכאן שמה. שברים נוספים של האסטלה מוצגים במוזיאון המצרי בקהיר, ובמוזיאון פיטרי לארכאולוגיה מצרית בלונדון.

האסטלה העשויה מבזלת מתוארכת לסוף תקופת השושלת החמישית של פרעוני מצרים, המאה ה-25 לפנה"ס, והיא מפרטת את המלכים שמלכו במצרים לאחר איחוד מצרים העליונה (הדרומית) עם מצרים התחתונה (הצפונית).

הטקסט על גבי האסטלה מתחיל בתיעוד רשימת מלכים (רשימה הנחשבת אגדתית) ששלטו במשך מספר אלפי שנים שקדמו לעלייתו של האל הורוס, שעל פי הטקסט נתן את המלכות למנס שהיה מאחד מצרים העליונה והתחתונה (יש המזהים את מנס עם נערמר ויש עם יורשו חור אחע).

הכתובות על האסטלה מפרטות את רשימת המלכים מהשושלת הראשונה ועד המלך נפריר כא רע שהיה המלך השלישי של השושלת החמישית. ניתן להניח שבאסטלה המקורית השלמה, פורטו גם מלכים לאחר שלטונו. באסטלה יש גם פירוט של שמות אמהות המלכים.

רשימה זו ביחד עם רשימות מלכים אחרות שנמצאו כגון רשימת המלכים מכרנך, רשימת המלכים מטורינו, רשימת המלכים מאבידוס, ספרו של מנתון "אגיפטיקה" ועוד, שימשו את האגיפטולוגים במחקרם ליצירת רשימה של מלכי מצרים בעת העתיקה, וכתיבת הכרונולוגיה המצרית, תוך הצלבת המידע מהמקורות השונים.

==האסטלה==
הטקסט על האסטלה נכתב על שני צדדיה, בכתב חרטומים, והוא הטקסט הידוע הקדום ביותר. גובה האסטלה המקורית היה 2.1 מטר, רוחב 60 ס"מ ועובי 6.5 ס"מ. האסטלה נשברה למספר שברים, שרבים מהם חסרים. מיקומה המקורי ההיסטורי של האסטלה אינו ידוע. אבן פלרמו נמצאה באתר הארכאולוגי ממפיס ליד קהיר. רוב המידע על האבן שהתייחס לשושלות הראשונה והשנייה לא שרד.

ההיסטוריון הקדום מנתון שחי במאה ה-3 לפנה"ס, אולי השתמש במידע שהיה על האסטלה השלמה בספרו אגיפטיקה (Aegyptiaca) הכולל רשימות של מלכי מצרים.

אבן פלרמו שוכנת במוזיאון מאז שנת 1866. חשיבותה של האבן הוכרה רק בשנת 1895 בעת ביקור של ארכאולוג צרפתי במוזיאון. תרגום הטקסט פורסם לראשונה בשנת 1902 על ידי היינריך שייפר (Heinrich Schäfer).

במוזיאון המצרי בקהיר נמצאים שני שברים, האחד התגלה בשנת 1910, השני נרכש בשוק העתיקות בשנת 1963. השבר שנמצא במוזיאון פיטרי לארכאולוגיה מצרית בלונדון ניתן להם על ידי פלינדרס פיטרי.

==ראו גם==
*רשימת המלכים מטורינו
*רשימת המלכים מכרנך
*פרעוני מצרים
*הכרונולוגיה המצרית
* לוח סקארה

==קישורים חיצוניים==

* 
קטגוריה:הכרונולוגיה המצרית
קטגוריה:עתיקות
חן חגי

חן חגי (נולד ב-6 במרץ 1968) הוא שחקן, מנחה, מרצה ומדבב ישראלי.

==ביוגרפיה==
חגי התחיל את לימודיו במכללה האקדמית תל אביב-יפו שם סיים תואר ראשון במדעי ההתנהגות. אחר כך למד בבית הספר למשחק "בית צבי" שם סיים את לימודיו בשנת 1993. כמו כן, חגי המשיך את לימודיו במסגרת תואר שני בפסיכולוגיה קלינית וסיים כפסיכולוג מורשה.

בשנת 1994 הופיע בסרט הקולנוע "שירת הסירנה" שם גילם את דוני וב-1995 בסרט "ילדי קניון הזהב" ובסרט "שחקנים". כמו כן הוא הופיע כמנחה בתוכניות הילדים בערוץ הופ! החידון של הופ! יחד עם הבובות אליק ובליק, בתוכנית הקייטנה של הופ! (בקיץ ובחג הפסח) יחד עם דנה פרנס, בתוכנית "חנוכה בהופ!", בתוכנית "המרחב המוגן של הופ!", בתוכנית "פסח מי יודע?" ובתוכנית "המגילה החדשה של הופ!", ב-1996 שיחק במחזמר המבוסס על הסיפור "הגיבן מנוטרדם", ב-1999 וב-2005 שיחק במחזמר המבוסס על הסיפור "בילבי", והשתתף בהצגת הילדים "דפנה ודודידו".

חגי דיבב בסרטי וסדרות אנימציה רבים כמו: "במבי" (טמפר), "אצבעונית" (הנסיך), "טום וג'רי: הסרט" (טום), "טאז-מאניה" (ווילי וומבט), "היה היה - ממציאים" (הגמד), "גופי: הסרט" (צ'אד), "גופי הולך לקולג'" (בראד), "קיטי קט וחומי" (קט), "הגרגולים" (לקסינגטון), "בת הים הקטנה" (שרימפ), "טוק טוקאן", "באג לייף", "טרזן", "שלגיה ושבעת הגמדים", "טימון ופומבה" (אד), "אדון וגברת בשינוי אדרת" (מר דקיק, מר קפיץ, מר קפדן, מר הפוך, דמויות שונות), "דיג'ימון" (טאי) "החרב הקסומה" (מקור חד) "הזוכים המאושרים"(הארנב מהסרטון "הצב והארנב"), "נווה עצלנות" (סטינג'י), "תשאלו את ויקטור" (מקס).

כמו כן חגי היה חלק מאנסמבל תיאטרון תמונע ושיחק בין היתר בהצגות "רביזור", "השיטה" ועוד.

משמש כחבר סגל במכללה האקדמית תל אביב יפו ומנחה סדנאות בדינמיקה קבוצתית. חבר הוועדה האמנותית בתיאטרון הפרינג` ב.צ.א וחבר הוועדה האמנותית של תיאטרון תמונע.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית תל אביב-יפו
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:שחקני ערוץ הופ!
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
חורבת קיטמית

חורבת קיטמית, המתחם המקודש
חורבת קיטמית הוא אתר ארכאולוגי השוכן כ-10 קילומטרים מדרום לתל ערד, סמוך לנחל קיטמית בשטח בסיס נבטים. האתר נתגלה במהלך הסקר של אזור מלחתה שנערך באביב 1979 בראשותו של יצחק בית אריה. שטח האתר שני דונם. האתר נחפר לראשונה בשנת 1984. אין ודאות אם האתר היה שייך לממלכת יהודה או לממלכת אדום.<ref name=":0">Christoph Uehlinger, "[https://www.taylorfrancis.com/chapters/edit/10.4324/9780367815691-34 The Archaeology of Israelite Cult]", in: Kyle H. Keimer, [https://www.taylorfrancis.com/books/edit/10.4324/9780367815691/ancient-israelite-world-kyle-keimer-george-pierce The Ancient Israelite World], Taylor & Francis, 2022, p. 442</ref>

==תיאור האתר==
האתר כולל שכבה אחת בעלת שני שלבים, שמאופיינים בשני מכלולי מבנים המרוחקים זה מזה כ-20 מטרים. המכלול הראשון כולל מבנה בן שלושה חדרים, במה מוקפת גדר מאבן, מזבח ואגן. המבנה בנוי מאבני צור מקומיות בגודל 10.5 על 5.5 מטרים ופתחי החדרים פונים דרומה. בשלב השני עובו חלק מקירות החדרים ונוספו ספסלים מאבן. על רצפת החדרים שעשויה מגיר כתוש, נתגלתה כמות גדולה של חרסים ועצמות צאן ומדרום למבנה במרחק 11 מטרים נחשפה במה נמוכה.

==הממצאים==
כרוב שנמצאה באתר]]
Christoph Uehlinger, "[https://www.taylorfrancis.com/chapters/edit/10.4324/9780367815691-34 The Archaeology of Israelite Cult]", in: Kyle H. Keimer, [https://www.taylorfrancis.com/books/edit/10.4324/9780367815691/ancient-israelite-world-kyle-keimer-george-pierce The Ancient Israelite World], Taylor & Francis, 2022, p. 442}}
שם=Christoph442}}
הכמות הגדולה ביותר של ממצאים נתגלתה באזור הבמה. הממצא כלל כלי יום יום, כלי פולחן וצלמיות מחרס. כלי הפולחן הבולטים הם כנים גליליים שנוצרו על אובניים. על חלק מהכנים הודבקו צלמיות אדם, צאן, בקר או ציפורים וחלקם היו צבועים באדום ושחור. גובה הכנים הגיע עד ל-60 סנטימטרים. הממצאים הרבים באתר כוללים צלמית של אלה בעלת שלוש קרניים, שלוש קובעות המעוטרות ברימונים, ספלי מקטר מחוררים, ומזבחונים מחרס. בנוסף נמצא חותם מאבן במתחם הבמה אשר מגולפת בו דמות אדם לובשת גלימה ארוכה וידה מורמת למעלה. נתגלו חפצי ברונזה, בעיקר טבעות ועגילים דמויי סהרונים. על חמישה חרסים נתגלו כתובות, באחת מהכתובות מופיע השם "קוס" שהוא האל הראשי של אדום. את כלי החרס שנמצאו ניתן לחלק לשלוש קבוצות:

# כלי יום יום שהיו נפוצים באזור יהודה בסוף המאה ה-7 ובתחילת המאה ה-6 לפנה"ס.
# כלי חרס אדומיים.
# כלי חרס שנפוצים בארץ ישראל ובעבר הירדן, בעיקר קעריות שמחקות "כלי ארמון" אשוריים וקנקנים פערוריים.

==ניתוח האתר==
יצחק בית אריה אשר חקר את האתר, הגיע למסקנה שמדובר במקדש אדומי שנבנה בסוף המאה ה-7 לפנה"ס. לדעתו זוהי עדות נוספת לחדירה של אדומים לצפון הנגב סמוך לנפילת ירושלים וגלות בבל. אחרים מציעים שהאתר אולי השתייך לממלכת יהודה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרים אדומיים
קיטמית
דניס לואיס

דניס לואיס (באנגלית: Denise Lewis, OBE; נולדה ב-27 באוגוסט 1972) היא אתלטית בריטית בעבר. היא אלופה אולימפית (סידני 2000), סגנית אלופת העולם פעמיים ברציפות (אתונה 1997 וסביליה 1999), אלופת אירופה (בודפשט 1998) ופעמיים ברציפות אלופת משחקי חבר העמים הבריטי (ויקטוריה 1994 וקואלה לומפור 1998) בקרב שבע.

== ביוגרפיה ==
לואיס נולדה בווסט ברומיץ'.

במשחקי חבר העמים שנערכו בוויקטוריה, קנדה בשנת 1994 זכתה לואיס במדליית זהב בקרב שבע בתוצאה של 6,325 נקודות.

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה בשנת 1995 סיימה לואיס בקרב שבע במקום שביעי בתוצאה של 6,299 נקודות.

===מדליית ארד אולימפית===
באולימפיאדת אטלנטה (1996) זכתה לואיס במדליית ארד בקרב שבע בתוצאה של 6,489 נקודות, אחרי ע'אדה שועאע מסוריה (6,780 נקודות) ונטליה סזנוביץ' מבלארוס (6,563 נקודות). נוסף לכך, היא סיימה במקום 23 בקפיצה לרוחק בתוצאה של 6.33 מטר.

===סגנית אלופת העולם===
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באתונה, יוון בשנת 1997 זכתה לואיס במדליית כסף בקרב שבע בתוצאה של 6,654 נקודות, אחרי זאבינה בראון מגרמניה (6,739 נקודות) ולפני רמיג'יאה נזרובינה מליטא (6,566 נקודות).

===אלופת אירופה===
באליפות אירופה באתלטיקה, שנערכה בבודפשט, הונגריה באוגוסט 1998 זכתה לואיס במדליית זהב בקרב שבע בתוצאה של 6,559 נקודות. חודש לאחר מכן, במשחקי חבר העמים שנערכו בקואלה לומפור, מלזיה בספטמבר אותה שנה היא זכתה בפעם השנייה ברציפות במדליית זהב בתוצאה של 6,513 נקודות.

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בסביליה, ספרד בשנת 1999 זכתה לואיס פעם נוספת במדליית כסף בקרב שבע בתוצאה של 6,724 נקודות, אחרי אוניס בארבה מצרפת (6,861 נקודות) ולפני ע'אדה שועאע (6,500 נקודות).

===אלופה אולימפית===
באולימפיאדת סידני (2000) זכתה לואיס במדליית זהב בקרב שבע בתוצאה של 6,584 נקודות, לפני ילנה פרוחורובה מרוסיה (6,531 נקודות) ונטליה סזנוביץ' (6,527 נקודות).

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת בשנת 2003 סיימה לואיס במקום חמישי בקרב שבע בתוצאה של 6,254 נקודות.

באולימפיאדת אתונה (2004) סבלה לואיס ממספר פציעות ופרשה מהתחרות קרב שבע לאחר הקפיצה לרוחק, המקצוע החמישי.

== שיאים אישיים ==
* ריצת 200 מטר: 24.10 שניות (1997)
* ריצת 800 מטר: 2:12.20 דקות (2000)
* ריצת 110 מטר משוכות: 13.13 שניות (2000)
* קפיצה לגובה: 1.87 מטר (1999)
* קפיצה לרוחק: 6.69 מטר (2000)
* הדיפת כדור ברזל: 16.12 מטר (1999)
* הטלת כידון: 51.48 מטר (2004)
* קרב שבע: 6,831 נקודות (2000)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אלופות אולימפיות בריטיות: אתלטיקה
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית בריטיות: אתלטיקה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: קרב שבע
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1972
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1972
יצחק לטיף

יצחק לטיף (נפטר בסביבות ה'רמ"ו 1486) היה עולה ונוסע בארץ ישראל בשנות השמונים של המאה ה-15. שם אביו היה מאיר ומוצאו היה באיטליה, בעיר אנקונה.

== מסעו בארץ ישראל ==
מפת ארץ ישראל וסביבתה בשנת [[1450]]
על פי אגרותיו, הוא הגיע אל העיר ירושלים לפני שנת ה'רמ"א 1481. הוא יצא למסעו, כנראה מלווה בקרובים, באונייה בבעלות איטלקית ורוב נוסעיה עולים לרגל נוצריים, ובהם גם נעזר להעביר את אגרותיו למשפחתו באירופה. ירד בנמל יפו וסייר בארץ היכן שהיה באפשרותו, ובמיוחד בירושלים. לטיף בחן ומסר תיאורים על מזג האוויר בארץ; ועל הרכב האוכלוסייה והיחסים בין יהודים לערבים, שאותם ראה כמשביעי רצון; הוא תיאר את מצב הכלכלה ובכלל זה את משלחי היד המשתלמים, להתרשמותו: "בעלי האומנות מתפרנסים בטוב ויש מהן מתעשרים", ומסר מידע גם על יוקר המחיה (הנמוך יחסית, לדעתו), על התוצרת החקלאית ותנועת הסחורות לארץ וממנה: . הוא סייר באתרים קדושים וב"קברי צדיקים", בין השאר בקבר שמואל הנביא, בקבר עמוס הנביא, בקבר צפניה הנביא, בקברי הלל ושמאי, ובכותל המערבי ובסביבות להר הבית עליו צפה מהר הזיתים וראה: "עזרה גדולה מרוצפת באבנים שיש ולבן מחלב"; על שער הרחמים הוא מספר כי הם "נעולים בברזל, לא נפתחו, ניסו הערביים [כך!] לפותחם ונפגרו הערביים". הקהילה היהודית בירושלים מנתה לפי אומדנו כמאה וחמישים משפחות.בתחילת איגרתו ובסופה הוא מבהיר לקוראיו את מניעיו לעלייה לארץ, והם הציפייה לגאולה והתקווה שירושלים וארץ ישראל יבנו מחדש, כבימים עברו.

== לקריאה נוספת ==
* אברהם יערי (עורך), אגרות ארץ ישראל, רמת גן: הוצאת מסדה, 1971, עמ' 98-94.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארץ ישראל: נוסעים יהודים
קטגוריה:התקופה הממלוכית בארץ ישראל
קטגוריה:יהודים איטלקים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-15
HTTPS

כתובת HTTPS בשירות הדואר האלקטרוני "Gmail"]]
HTTPS (ראשי תיבות באנגלית של: Hypertext Transfer Protocol Secure) הוא פרוטוקול תקשורת לאבטחת מידע ברשתות מחשבים הנפוץ במיוחד באינטרנט. באופן רשמי, הוא אינו פרוטוקול תקשורת כשלעצמו, אלא שימוש בפרוטוקול HTTP על שכבת TLS ובכך מקנה יכולות אבטחה של ההצפנה לתקשורת HTTP רגילה.

בשימושו הנפוץ באינטרנט מקנה אימות של זהות האתר, ויוצר חיבור בין שרת אינטרנט ללקוח שיוצר עמו קשר כנגד התקפת אדם באמצע. בנוסף, השימוש מאפשר הצפנה דו-כיוונית של תעבורת המידע בין הלקוח לשרת, אשר מגינה מפני האזנת סתר או שינוי של תוכן המידע העובר בין הצדדים. כפועל יוצא, הפרוטוקול מבטיח כי גולש האינטרנט הניגש לאתר כלשהו, אכן יתקשר עם אותו האתר שהתכוון להתקשר עמו.

באופן היסטורי, HTTPS שימש בעיקר לפעולות העברת כספים ב-World Wide Web, דואר אלקטרוני והעברת מידע רגיש במערכות מידע של תאגידים. בסוף שנות ה-2000 ובתחילת העשור השני של המאה ה-21, השימוש ב-HTTPS נעשה רחב יותר וניתן היה לראות אימות נתונים בסוגים שונים של אתרים, אשר הקנו אבטחה לחשבונות משתמש, לתקשורת בין משתמשים, זהות המשתמש ומידע המאוחסן על ידו בשרתים.

השימוש ב-HTTPS חשוב במיוחד ברשתות לא מוצפנות, WiFi למשל, בהן כל משתמש באותה הרשת מסוגל לבצע "רחרוח" אחר תעבורת המידע הנשלחת ברשת ולגלות מידע רגיש. יתרה מזאת, גם רשתות שהשימוש בהן מוגבל יכולות לעשות שימוש במידע העובר דרכן ואף משנות אותו, לעיתים לצורכי פרסום ולעיתים גם באופן זדוני.

בחודש אוגוסט 2014 קבעו בגוגל את השימוש ב-HTTPS כ"גורם דירוג" (Ranking Factor) המשפיע בפועל על דירוג האתר בהצגת תוצאות החיפוש במנוע החיפוש גוגל.

==סקירה==
HTTPS אינו פרוטוקול תקשורת בפני עצמו, אלא יישום של פרוטוקול HTTP. הוא זהה לו מבחינת המבנה, אך מורה לדפדפן להוסיף שכבת הצפנה כדי להגן על תעבורת המידע. היישום של מודל TLS על פני HTTP מתאים במיוחד מפני שניתן לאבטח את המידע אפילו אם רק זהותו של צד אחד בתקשורת מאומתת. בתקשורת HTTP על גבי האינטרנט, זהותו של השרת (אתר) לרוב מאומתת על ידי השוואה בין Public key certificate של האתר לזה השמור בדפדפן.

הרעיון הבסיסי ב-HTTPS הוא ליצור ערוץ מאובטח על גבי רשת פרוצה. ערוץ זה מאפשר הגנה סבירה מפני האזנת סתר והתקפת אדם באמצע. זאת, בהסתמך על רמה סבירה של חליפת ההצפנה והיכולת לסמוך על תעודה מאומתת ואמינה.

בדפדפני האינטרנט שמור מראש (בעת ההתקנה) מידע אשר מאפשר להם לאמת את התעודה הנשלחת מהאתר. גורמים בעלי סמכות לנפק תעודה חייבים לקבל את אמונו של הדפדפן, בין אם מראש או בעקבות הוספה של התעודה לרשימה על ידי המשתמש. מסיבה זו ניתן לסמוך על חיבור HTTPS אם ורק אם מתקיימים התנאים הבאים:

* המשתמש בוטח שהדפדפן מיישם נכונה את פרוטוקול ה-HTTPS והתעודות שהותקנו בו מראש אמינים.
* המשתמש בוטח בגורמים המנפקים תעודות כי ינפקו אותן רק לאתרים לגיטימיים.
* האתר מנפק תעודה מאושרת על ידי סמכות.
* התעודה תואמת את האתר שהמשתמש ניגש אליו (כלומר, כאשר הדפדפן מבקר ב"https://example.com", התעודה תתאים ל"[https://example.com example.com]" ולא לדומיין אחר.)
* התעודה בתוקף.
* תוצאת ה-hash של התעודה מתאימה לשדה ה-hash בתעודה. סעיף זה נעשה כדי לוודא את אמינות התעודה המכילה בין היתר גם מפתח ציבורי להמשך ההתקשרות.

==קישורים חיצוניים==

*

קטגוריה:HTTP
קטגוריה:תקנים באבטחת מידע
קטגוריה:פרוטוקולי תקשורת
קטגוריה:הצפנה
קיר גילכריסט

קיר דייוויד פיטרס גילכריסט (באנגלית: Keir David Peters Gilchrist; נולד ב-28 בספטמבר 1992) הוא שחקן ומוזיקאי קנדי. ידוע בעיקר בשל תפקידו בתור מרשל גרגסון בסדרת הטלוויזיה האמריקאית "טרה", תפקידו בתור סם גרדנר בסדרה "לא טיפוסי", והופעתו בתור קרייג גילנר בדרמה הקומית "סיפור מצחיק".

==ביוגרפיה==
גילכריסט נולד בשכונת קמדן טאון בלונדון, אנגליה. בן להורים קנדים, קתרין (לבית פיטרס) ואיאן גילכריסט, ויש לו אח אחד, איאן. סבו מצד אמו הוא בנקאי וכלכלן קנדי בשם דאגלס פיטרס, ודודו הוא הכלכלן דייוויד וילפריד פיטרס.

בשנותיו הראשונות גדל גילכריסט בלונדון, לפני שעבר להתגורר בבוסטון, מסצ'וסטס ולאחר מכן עבר לניו יורק.

== קריירה ==
בשנת 2017 החל לשחק בתפקיד הראשי בסדרה הקומית "לא טיפוסי" של ספק שירותי הזרמת מדיה נטפליקס, שזכתה לשבחים ומועמדויות לפרס סטלייט ולפרס פיבודי. הסדרה מתמקדת בחייו של סם גרדנר בן ה-18, הנמצא על הספקטרום האוטיסטי, אותו מגלם גילכריסט.

בשנת 2023 גילם את רון אדמס בסדרה "אהבה ומוות".

==פילמוגרפיה==
===קולנוע===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2004
|The Right Way
|דייוויד בצעירותו
|
|-
|2005
|Horsie's Retreat
|לואי
|
|-
|2006
|A Lobster Tale
|מייק סטנטון
|
|-
|2007
|דממת מוות
|הנרי בצעירותו
|
|-
|2008
|הרוקר
|ילד
|
|-
| rowspan="2" |2009
|Just Peck
|מייקל פק
|
|-
|Hungry Hills
|סניט מנדולין
|
|-
|2010
|סיפור מצחיק
|קרייג גילנר
|
|-
|2011
|Matty Hanson and the Invisibility Ray
|מאטי הנסון
|
|-
|2014
|משהו עוקב אחריי
|פול
|
|-
| rowspan="5" |2015
|Dark Summer
|דניאל אוסטין
|
|-
|ניסוי הכלא של סטנפורד
|ג'ון לוביט
|
|-
|Len and Company
|ויליאם
|
|-
|Tales of Halloween
|הזר
|
|-
|The Heyday of the Insensitive Bastards
|מייקל
|
|-
| rowspan="2" |2016
|השכן הטוב
|שון טרנר
|
|-
|קייטי אומרת להתראות
|מאטי
|
|-
|2017
|הנרי מאוהב 
|הנרי סינקלייר
|
|-
|2019
|Castle in the Ground
|נער הפולו
|
|-
|2020
|Flashback
|אנדרה
|
|-
|2021
|An Intrusion
|ליין
|
|-
|2023
|The Featherweight
|בילי פאפאליאו ג'וניור
|
|-
| rowspan="2" |TBA
|Mort in Sherman Oaks
|מורט
|
|-
|Freaky Tales 
|
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2003
|הכי גאים שיש
|ג'ים סטוקוול ג'וניור
|פרק: "#3.9"
|-
| rowspan="2" |2004
|דוק
|אר.ג'יי מיטשל
|פרק: "The Last Ride"
|-
|סמנתה: חופשה של ילדה אמריקאית
|ילד במפעל
|סרט טלוויזיה של The WB
|-
|2005
|נעדרים
|דני שפרד
|פרק: "Unnatural Disaster"
|-
| rowspan="2" |2006
|סיפורי כתם שמש
|סקווידג'
|דיבוב; פרק: "Giddy Up Bugs/A Plushy Parable"
|-
|התחדשות
|ילד בן 10
|פרק: "The Wild and the Innocent"
|-
| rowspan="2" |2007
|The Winner
|ג'ון מק'קלר
|תפקיד ראשי; 6 פרקים
|-
|לחיות עם דרק
|ג'יימי
|3 פרקים
|-
|2007, 2013
|איש משפחה
|קייל / טובי
|2 פרקים
|-
|2009
|המאזין
|דניאל
|פרק: "Lisa Says"
|-
|2009–2011
|טרה
|מרשל גרגסון
|תפקיד ראשי (3 עונות); 36 פרקים
|-
| rowspan="2" |2013
|Delete
|דניאל גרסון
|מיני-סדרה
|-
|Newsreaders
|בן הייפלאק
|פרק: "31-Up"
|-
|2017
|חדר 104
|אלכס
|פרק: "Red Tent"
|-
|2017–2021
|לא טיפוסי
|סם גרדנר
|תפקיד ראשי (4 עונות); 38 פרקים
|-
|2023
|אהבה ומוות 
|רון אדמס
|מיני-סדרה
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:שחקנים ילדים קנדים
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לקנדה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1992
הארווי פיקאר

הארווי לורנס פיקאר (אנגלית: Harvey Lawrence Pekar; 8 באוקטובר 1939 - 12 ביולי 2010) היה כותב קומיקס יהודי-אמריקאי ומבקר מוזיקה שהתפרסם בעיקר בזכות סדרת הקומיקס האוטוביוגרפית "אמריקן ספלנדור".

פיקאר תיאר את "אמריקן ספלנדור" כ"אוטוביוגרפיה הנכתבת תוך כדי התרחשותה. הנושא הוא פשוט הישרדות. למצוא עבודה, למצוא בת זוג, למצוא מקום מגורים ומקום ליצור בו. החיים הם מלחמת התשה. אתה חייב להישאר פעיל בכל החזיתות. דבר מוליך למשנהו. ניסיתי לשלוט בעולם כאוטי וזה מאבק אבוד מראש. אך איני יכול לוותר. ניסיתי ולא הצלחתי."

==תולדות חייו==
הארווי פיקאר ואחיו הצעיר אלן נולדו בקליבלנד, אוהיו לסול ודורה פיקאר, יהודים יוצאי ביאליסטוק, פולין. סול פיקאר היה חוקר תלמוד ובעל חנות מכולת על שדרות קינסמן, עם דירת מגורים למשפחה מעל החנות. כילד, שפת האם של הארווי הייתה יידיש, והוא למד לקרוא ולהעריך רומנים בשפה זו.

הארווי סיים את לימודיו בתיכון שייקר הייטס מ-1957, משם המשיך לאוניברסיטת קייס וסטרן ריזרב (Case Western Reserve University), אך נשר מלימודיו אחרי שנה. לאחר מכן שירת בחיל הים, ואחרי השחרור חזר לקליבלנד, שם עבד בעבודות מזדמנות עד שנשכר כפקיד בבית חולים. הוא החזיק בעבודתו גם לאחר שהתפרסם עד לפרישתו ב-2001.

בשנת 2003 עלה לאקרנים סרט הקולנוע "אמריקן ספלנדור", אדפטציה לסדרת הקומיקס הידועה של פיקאר. בסרט גילם את דמותו השחקן פול ג'יאמטי, בעוד פיקאר עצמו הופיע בקטעי קישור וקטעי ארכיון. הסרט זכה להצלחה ביקורתית והיה מועמד למספר פרסים. פיקאר כתב על השפעות הסרט בקומיקס "אמריקן ספלנדור: שנת הסרט שלנו".

בשנת 2006 הוא פרסם ספר Ego & Hubris: The Michael Malice Story שהוא ביוגרפיה של מייקל מאליס.

פיקאר חלה במחלת הסרטן 3 פעמים במהלך חייו, ואף כתב על מהלך הטיפולים (המוצלחים) בלימפומה בספר "שנת הסרטן שלנו" שיצא ב-1994, בשיתוף עם אשתו השלישית ג'ויס בראבנר. השניים חיו באוהיו יחד עם בת האומנה שלהם דניאל.

בליל ה-12 ביולי 2010 נמצא פיקאר ללא רוח חיים על ידי אשתו, ג'ויס, בביתם, כאשר עמד לעבור טיפולים לאחר שלקה בפעם השלישית במחלת הסרטן. מאוחר יותר נקבע כי מותו נגרם משילוב קטלני ולא מכוון בין תרופות נוגדות דיכאון.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* אריק הרשטאל, [http://www.thejewishweek.com/editorial_opinion/last_word/last_days_harvey_pekar "ימיו האחרונים של הארווי פיקאר"], The Jewish Week, 20 ביולי 2010
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:קומיקסאים יהודים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:מבקרי מוזיקה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1939
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2010
אמ"י

סמליל אמ"י הקודם בעיצוב [[דן ריזינגר]]
אמ"י, ראשי תיבות של איגוד אמני ישראל, הוא איגוד ישראלי שנוסד בשנת 1979 במטרה לייצג את כלל האמנים המבצעים בישראל, בהם שחקני במה ומסך, זמרים ובדרנים, רקדנים, קוסמים ומדבבים. שבעת המייסדים היו יפה ירקוני, ששי קשת, אילי גורליצקי, שלמה ארצי, בני אמדורסקי, רותי הולצמן ובעלה ד"ר שמעון ברק.

== פעילות ==
הארגון נאבק על תנאי עבודתם ושכרם של האמנים במדיות התיאטרון הקולנוע הרדיו והטלוויזיה וכן בבימות הבידור. חותם על הסכמי שכר עם גופים שונים בעולם הבידור, מעניק ייעוץ משפטי חינם והלוואות ללא ריבית והצמדה לחבריו.
יוזם סדנאות העשרה וימי עיון לאמנים ומנתבם למפעלי גיוס כספים עבור האגודה למלחמה בסרטן, וראייטי ישראל, צה"ל וארגונים הומניטריים אחרים. עבור פעילותו זו הוענק לו בשנת 1988 ״פרס התנדבות״ על ידי יו"ר הכנסת.

מדי שנה מעניק האיגוד פרסים מטעמו, ובהם פרסי הוקרה ופרס מפעל חיים עבור תרומתו של אמן לאורך שנות יצירותיו.
עם מקבלי הפרס בעבר נמנים: אבי קורן, אפי נצר, מולי שפירא, שמואל צמח, אלכסנדר יהלומי, איתן אילון, יעקב אלפרין, אלכס פלג, לבנה פינקלשטיין, אנריקו מסיאס, רינה שיינפלד, אלירון טובי, יורם בר סלע, לאורה ריבלין, תיקי דיין, מיקי גבריאלוב, רונית אופיר, רוחמה רז, חיים משה, דני סנדרסון, שלמה ארצי וחבורת "זהו זה".

לאחר פטירתו של אהוד מנור בשנת 2005, החלה אמ"י להעניק מלגות בסך 4,000 ש"ח, כל אחת, תחת השם "פרס אהוד מנור לעידוד היצירה" עבור חבריה בחמישה תחומים: זֶמֶר, משחק, מחול, אמנים ותיקים מכל התחומים, קוסמות, לוליינות ומופעי ילדים.

במאי 2024 חתם הארגון על הסכם שיתוף פעולה עם פורום העצמאים מבית ההסתדרות הכללית החדשה.

==יו"ר העמותה==
* אילי גורליצקי (1979–1987)
* מוסקו אלקלעי (1987–1993)
* שייקה לוי (1993–1999)
* דודו דותן (1999–2001)
* חנן יובל (2001–2002)
* יעקב מנדל (2002–2021)
* רון גנג (2021–2022)
* יונה אליאן (2022–הווה)

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* [http://www.habama.co.il/Pages/ReviewDescription.aspx?Subj=0&Area=0&ReviewID=19&SubCatID=2 אגודת אמ"י], באתר "הבמה"
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אגודות מקצועיות בישראל
קטגוריה:ישראל: תרבות
*
אלמה בן זאב

אלמה בן זאב (נולדה ב-16 ביוני 1990) היא שחקנית, מפיקה, תסריטאית ובמאית קולנוע ישראלית. זוכת פרס האקדמיה הישראלית לטלוויזיה על משחקה בסדרה "ראש גדול".

==ביוגרפיה==
בן זאב היא בתה של עורכת הקולנוע יעל פרלוב, אחייניתה של נעמי פרלוב ונכדתו של במאי הקולנוע וחתן פרס ישראל דוד פרלוב. למדה במגמת תיאטרון בתיכון א' לאמנויות תל אביב בתל אביב, בקורס כתיבה יוצרת בבית הספר "מנשר לאמנות" בתל אביב ושלושה חודשי השתלמות למשחק בלונדון. את שירותה הצבאי עשתה בתיאטרון צה"ל. היא בוגרת סטודיו למשחק ניסן נתיב בתל אביב.

קריירת המשחק שלה התחילה ב-2002, כאשר שיחקה בסרט קצר "אסור שבת" במסגרת פרויקט "ילדים יוצרים סרטים" בערוץ הילדים. והפריצה הגדולה הייתה ב-2004 כשגילמה את מור ירון בסדרת הנוער "ראש גדול", במשך 3 עונות עד 2007, (וזכתה על משחקה בסדרה בפרס האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית "השחקנית הטובה ביותר בסדרת ילדים ונוער"). בשנת 2006 שיחקה בתפקיד אורח בסדרה "מעורב ירושלמי" (קשת, ערוץ 2). בנוסף היא שיחקה ב-2008 בסרט של אלון מיטלפונקט "בשידור חי" בתפקיד כריזמה.

בשנת 2015 החלה לשחק בסדרת הנעורים של ערוץ 10, "להתבגר" בתפקיד צהלה, אחותה הגדולה של נעמה (מור פולנוהר). בשנת 2016 שיחקה תפקיד אורח בסדרה הקומית "הרוסים" בערוץ 10, שיצר בעלה לב ברודינסקי לצד ארם רבינוביץ'.

בן זאב נשואה למדבב לב ברודינסקי והשניים הורים לבת. הם מתגוררים בכפר קיש.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: שחקנים
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות תיאטרון צה"ל
קטגוריה:בוגרי תיאטרון צה"ל
קטגוריה:בוגרות הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:זוכות פרס האקדמיה לטלוויזיה: שחקנית
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1990
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1990
קטגוריה:אנשי המושב
ת'יאטר ג'יי

לוגו התיאטרון
תי'אטר ג'יי (באנגלית: Theater J) היא חברת תיאטרון מקצועית בוושינגטון די. סי., שנוסדה בשנת 1990 במטרה להציג עבודות ש"מפארות את הקול האורבני הייחודי והחזון החברתי המהווים חלק מהמורשת התרבותית היהודית".

==אודות==
משכן הת'יאטר ג'יי במרכז הקהילה היהודית בוושיגנטון די סי
ה"ת'יאטר ג'יי" מופיע בתיאטרון ארון וססיל גולדמן (Aaron & Cecile Goldman Theater), חלק ממרכז מוריס קפריץ (Morris Cafritz Center) לאמנויות בשכונת דופונט סירקל, במתחם מרכז הקהילה היהודית בוושינגטון די. סי.. המנהל האמנותי של התיאטרון הוא ארי רות' (Ari Roth).

בין היתר, הציג התיאטרון הופעות בכורה של הצגות מאת ריצ'רד גרינברג (ההצגה Bal Masque), אריאל דורפמן (Picasso's Closet), ג'ויס קרול אוטס (The Tattooed Girl) וונדי ואסרשטיין (Third).

==דבר הביקורת==
טריי גרהאם מהניו יורק טיימס כתב על הת'יאטר ג'יי כי הוא מציג "ליטוש מקצועי, דרמטורגיה מחושבת ואופי ניסויי מחוצף". במגזין של ארגון הדסה תואר כאחד התיאטראות היהודים-אמריקאיים המודרניים ה"מצליחים ביותר והחדשניים ביותר". הת'יאטר ג'יי אף ידוע בשורת ההצגות שערכו בו את הופעת הבכורה שלהן; התיאטרון כונה בניו יורק טיימס "התיאטרון הראשי להצגות בכורה" ("Premier Theater for Premieres").

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תיאטראות
קטגוריה:תיאטרון אמריקאי
קטגוריה:תיאטרון יהודי
קטגוריה:וושינגטון די. סי.