OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אדלינה קליין

אדלינה קליין (נולדה בשנת 1951) היא משוררת ישראלית. בנוסף היא מבקרת, מנחה ומארגנת ערבי ספרות לסופרים ומשוררים בירושלים<ref></ref>.

אדלינה ייסדה וערכה בשנים 1992–1995 את כתב העת לשירה "מדרגות"<ref></ref>.

שיריה מתפרסמים בפלטפורמות שונות<ref></ref><ref></ref>.

== ביוגרפיה ==
אדלינה קליין נולדה במחוז קלוז' שבטרנסילבניה, רומניה. עלתה ארצה ב-1958 וגדלה בנהריה ובירושלים. למדה באוניברסיטה העברית בירושלים תקשורת ודוברות ועבדה במשרד החינוך.

שימשה יו"ר הסניף הירושלמי של "אגודת שוחרי הספרות הארצית" וכן הייתה חברה בקרן רון אדלר באוניברסיטת חיפה ובארגוני ספרות שונים.

גרה בירושלים.

=== פרסים ===
* פרס מטעם המועצה הישראלית לתרבות ולאומנות ואגודת הסופרים על פעילותה בבימת "על חוֹד העֵט" ועל הנְחיית סדנאות שירה ופרוזה ב"בית ש"י עגנון" בירושלים, 1984
* שירה "הַטֶבַע שָׁב אֶל עֶצְמוֹ" זכה במקום הראשון באולימפיאדת התרבות העולמית שנערכה ביוון מטעם משרד התרבות ועיריית אתונה, 1999
* תעודת הוקרה ובתואר "משוררת המילניום" מטעם האקדמיה הבינלאומית למשוררים וארגון הספרות העולמי, 2000
* תעודת הצטיינות excellence in world poetry award מטעם האקדמיה הבינלאומית למשוררים, 2002

== ספריה ==
* הבעות: שירים (ירושלים: הוצאת המחברת, תש"ם)
* בחלוף: שירים (תל אביב: בית היצירה, תשמ"ה 1985)
* ארגזים (תל אביב: בית היצירה, תשמ"ח 1987)
* ענני שקדיות: שירים (ירושלים: אדלינה קליין, תשנ"ד 1994)
* עצי האקץ: שירים (ירושלים: אדלינה קליין, תשס"ג 2003)
* ריקוד הצרצר: שירים (תל אביב: עקד, תש"ע 2009)
* שמש חומות: שירים – Sun on the walls: poems (ירושלים: ספרי בצרון: ראובן מס, תש"ע 2009)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.news1.co.il/blog/adelinak/ אדלינה קליין], באתר NEWS1 מחלקה ראשונה
* [https://www.nillydagan.com/סופ-ש-שירה-43/1024-אדלינה-קליין אדלינה קליין], באתר של נילי דגן
* 
* 
* [https://www.e-mago.co.il/users-209.htm אדלינה קליין], באתר אימגו
* [https://salonet.org.il/נעים-להכיר-אדלינה-קליין/ נעים להכיר, אדלינה קליין], אתר סלונט, 30 בספטמבר 2018
* משה גרנות, [https://jokopost.com/thoughts/36672/ מעשה חכם], 22 בפברואר 2022
* משה גרנות, [https://jokopost.com/thoughts/35643/ ציפור ממריאה מתוכי], 5 בנובמבר 2021
* [https://nuritha.co.il/he/node/23456 אדלינה קליין], באתר נוריתה
* משה גנן, [https://blogs.bananot.co.il/240/?p=573 מציאות ודמיון], באתר בננות, 24 במרץ 2010

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:ישראליות ילידות רומניה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1951
רות פתיר

רות פתיר (נולדה ב-1984 בניו-יורק) היא אמנית וידאו, ניו-מדיה ומיצג ישראלית. עבודותיה הוצגו, בין היתר, במרכז לאמנות עכשווית CCA בתל אביב, במוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק (MOMA), במוזיאון פתח תקווה לאמנות, בקולנוע אונטולוגי פילם ארקיבס, בגלריה העירונית קו 16 והקולקטיב פלוקס פקטורי בניו יורק.<ref></ref><ref></ref>

פתיר מייצגת את ישראל בביאנלה לאמנות בוונציה של 2024, עם הפרויקט Motherland.

לצד עבודתה כאמנית היא מרצה במחלקה לאמנויות המסך ותוכנית התואר השני באמנות בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים, וכן במחלקה לאמנות במכללת שנקר ובמחלקה לקולנוע וטלוויזיה במכללת ספיר.

== הביאנלה לאמנות ונציה 2024 ==
פתיר נבחרה לייצג את ישראל בביאנלה ה־60 לאמנות בוונציה שתיפתח באפריל 2024. הפרויקט Motherland שאותו תציג פתיר עוסק בפריון ובפוריות.<ref></ref> הביתן הישראלי בביאנלה יהפוך למעין ״ביתן פריון ופוריות״. יוצגו בו עבודות וידאו חדשות בכשלושה מרחבים שונים, תחת אוצרותן של מירה לפידות, האוצרת הראשית של מוזיאון תל אביב לאמנות, ותמר מרגלית, אוצרת המרכז לאמנות עכשווית CCA בתל אביב.

ועדת השיפוט שבחרה בה ציינה ועדת השיפוט שבחרה בה ציינה, בין היתר, כי "בשנים האחרונות פיתחה פתיר גוף עבודות מרשים וייחודי הנע בין האישי לקולקטיבי, הקומי והמרגש. הפרויקט לביאנלה ממשיך את השפה הייחודית אותה פיתחה, מבוססת על וידאו וטכנולוגיות תלת מימד. סוגיית הפריון היא אישית, לאומית ואוניברסלית, והפרויקט נוגע בפריון בהיפוך והחיבורים בין העתיק הקדם־לאומי והתקופות הקדומות לבין הזמן הזה."

ביום 16 באפריל הכריזה פתיר שהתערוכה בבינאלה לא תיפתח לקהל הרחב עד שלא ישוחררו החטופים מהשבי בעזה. כך הצהירה האוצרת בכתבה בהארץ:

הביתן, שמכיל שלוש עבודות וידאו של האמנית רות פתיר, יופעל אך מבקרים לא יוכלו להיכנס אליו. האוצרת מירה לפידות: "הביתן ייפתח כשהחטופים יחזרו והסכם הפסקת אש"

== תערוכות יחיד נבחרות ==
* 2018 ― "מכתב אהבה לרות", גלריית המדרשה הירקון 19, תל אביב. אוצר: בועז ארד<ref></ref>
* 2021 ― "MOTHERHOOD", מרכז אוצרות ציריך. אוצרת: מעין שלף
* 2022 ― "אבא שלי בענן", המרכז לאמנות עכשווית CCA בתל אביב. אוצרת: תמר מרגלית<ref></ref>
* 2023 — "SLEEPERS" - פסטיבל הסרטים בירושלים.

== השכלה ==
* 2011 ― תואר ראשון בבצלאל אקדמיה לאמנות ועיצוב ירושלים
* 2015 ― תואר שני באמנות פלסטית מאוניברסיטת קולומביה בניו יורק

== קישורים חיצוניים ==
* [https://ruthpatir.com/ האתר של רות פתיר]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמניות ישראליות
קטגוריה:אמניות וידאו ארט ישראליות
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:בוגרות בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בוגרי בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:הביאנלה של ונציה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1984
נתניאל מורן

נת'ניאל קוונטין מורן (באנגלית: Nathaniel Quentin Moran; נולד ב-23 בספטמבר 1974) הוא פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי, המכהן כחבר בבית הנבחרים של ארצות הברית מטעם מחוז הקונגרס הראשון של מדינת טקסס מאז 2023. מורן, חבר המפלגה הרפובליקנית, שימש בעבר כחבר במועצת העיר טיילר וכשופט המחוזי של מחוז סמית' שבטקסס.

== ביוגרפיה ==
נתניאל קוונטין מורן נולד כתאום ב-23 בספטמבר 1974, למרג'ורי מק'קול ודייל אי מורן. הוריו עברו למחוז סמית', שבטקסס על מנת להקים מכללה לתנ"ך. מאוחר יותר כיהן אביו במועצת העיר וכראש עיריית וויטהאוס. הוא נסע לרוסיה כחלק מארגון People to People International 1992. הוא סיים את בית הספר התיכון וויט האוס בשנת 1993.

מורן למד בווסט פוינט במשך שנתיים וסיים את לימודיו באוניברסיטת טקסס טק עם תואר ראשון באמנויות ברוסית, ותואר שני במנהל עסקים. הוא עבד כעוזר הוראה בבית הספר העצמאי לובוק. הוא התחתן עם קינה, איתה נולדו לו ארבעה ילדים.<ref></ref>

מורן היה חבר בקולג' הרפובליקנים, שימש כיו"ר מחוז במפלגה הרפובליקנית, והשתתף בוועידות המחוז והמדינה. ב-17 בפברואר 2005, הגיש מורן מועמדות למועצת העיר טיילר, מטעם המחוז החמישי. הוא ניצח את פון ג'ונסון לאחר שגייס $2,439 והוציא $3,209. הוא הכריז על מסע הבחירות שלו מחדש ב-8 בפברואר 2007 ללא התנגדות. הוא שירת בעיר עד 2009, אז התפטר כשמשפחתו עברה ליוסטון כדי שבנו ילמד בבית ספר מיוחד בעקבות אובדן שמיעתו.<ref></ref>

ג'ואל בייקר, שופט מחוז סמית', הושעה ביוני 2016, לאחר שהוגש נגדו כתב אישום בשלושה סעיפי אישום של הפרת חוק. ב-19 ביולי, בית המשפט של מחוז סמית' הצביע פה אחד על החלפת בייקר במורן, שהושבע כשופט המחוזי בפועל ב-22 ביולי. מורן התפטר ב-9 בנובמבר 2022, לאחר בחירתו לקונגרס, וניל פרנקלין נבחר להחליף אותו.

חבר הקונגרס מטעם המחוז הראשון של טקסס לואי גומרט, הודיע כי יתמודד על המועמדות הרפובליקנית לתפקיד התובע הכללי של טקסס במקום להיבחר מחדש. ב-2 בדצמבר 2021, מורן הכריז על השקת הקמפיין שלו לרשת את מקומו של גומרט. הוא זכה במועמדות הרפובליקנית והביס את המועמד הדמוקרטי ג'רמאר ג'פרסון.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטקסס
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-118 של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס טק

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
הדודאים (שיר)

הדודאים (מוכר גם בשם הדודאים נתנו ריחם) הוא שיר בביצוע הלהקה הישראלית "סקסטה". צבי שרף הלחין את השיר למילים שערך נחום היימן מתוך שיר השירים. להקת "סקסטה" ביצעה את השיר בפסטיבל הזמר החסידי ה־11, שהתקיים ב־1979. השיר נכלל באלבום הבכורה של הלהקה, "סקסטה", שהתפרסם ב־1980.

השיר בוצע על ידי מקהלות רבות (וכן ליווה ריקודים של להקות מחול). בין השאר ביצעו לשיר גרסאות כיסוי "הגבעטרון", נתנאלה, ריקי מנור, מאיה אברהם, חגי רחביה (מ"הפרברים") בביצוע כלי, ומקהלת אוניברסיטת טאיוואן הלאומית.

== על השיר ==
בקיבוצים נהגו לשיר שירים בליל הסדר לפי רפרטואר מוכר וצבי שרף, חבר קיבוץ העוגן, הלחין את השיר ב־1978 לביצוע להקת הקיבוץ בליל הסדר מתוך רצון לרענן את הרפטואר.

שרף פתח חוברת סדר פסח של קיבוצי השומר הצעיר בדף שבו הופיע השיר "הדודאים נתנו ריחם" בלחן קודם של נחום היימן. היימן הלחין את השיר לחלקי פסוקים משיר השירים, שאותם ערך לשיר. שרף, שלמד באותה התקופה באקדמיה למוזיקה בתל אביב, חיבר למילים של היימן לחן חדש בהשראת תרגילי ההרמוניה שלמד במוסד.

להקת הקיבוץ הייתה הראשונה שביצעה והקליטה את השיר בעיבודו של שרף. ההקלטה הזאת נשלחה לפסטיבל הזמר החסידי ב־1979 (התנאי לקבלת שירים לפסטיבל היה שהמילים יהיו מן המקורות). השיר התקבל, והקליטה אותו להקת "סקסטה" בעיבודו של אלדד שרים. תוך כדי ההקלטה התעורר ויכוח לגבי מילה מסוימת בשיר ומנשה לב־רן, שהיה המנהל האמנותי של הפסטיבל, חיפש את הפסוק המתאים בספר שיר השירים – אז התברר שלא קיים פסוק שלם כזה ושמילות השיר הן עריכה עצמאית של היימן מתוך הספר.

העיבוד המקורי של שרף יצא לאור בדפוס בהוצאת התווים של ההסתדרות (ולאחר מכן גם בהוצאות בין לאומיות) וזכה לביצועים רבות של מקהלות, בעיקר בישראל, אך גם ברחבי העולם.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://chordu.com/chords-tabs-סקסטה-הדודאים-id_N3hPZMxZ0Gc אקורדים לשיר "הדודאים"] באתר chordu.com

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1978
קטגוריה:סינגלים מ-1979
קטגוריה:שירי פסטיבל הזמר החסידי
קטגוריה:שירים בעברית
מארק סטנלי (משפטן)

מארק רוברט סטנלי (באנגלית: Marc Robert Stanley; נולד ב-27 במאי 1957) הוא עסקן ודיפלומט יהודי-אמריקאי, המכהן כשגריר ארצות הברית בארגנטינה מאז ינואר 2022.

== ביוגרפיה ==
סטנלי נולד למשפחה יהודית בדאלאס. בשנת 1979 השלים באוניברסיטת ג'ורג'טאון לימודי תואר ראשון במנהל עסקים, וב-1982 קיבל תואר שני במשפטים מבית הספר למשפט של אוניברסיטת טקסס באוסטין. שירותו הציבורי החל כבר בימיו כסטודנט, כאשר עבד ארבע שנים בגבעת הקפיטול בלשכותיהם של חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מו יודול מאריזונה ודייל קילדי ממישיגן. בנוסף, הוא התמחה בוועדת המנהל של בית הנבחרים האמריקאי תחת יושב ראש הוועדה פרנק תומפסון . בתפקיד זה יצר את מדריך הטלפון הראשון של בית הנבחרים, ושישמ כעורך שלו מ-1977 עד 1979.

בבחירות 1988 היה מנהל מחוז דאלאס במטה הבחירות של הסנאטור לויד בנטסן, ולאחר מכן היה פעיל במטה הבחירות של גזברית המדינה אן ריצ'רדס ב-1989 וב-1990 לקראת הבחירות לתפקיד מושל טקסס. סטנלי הוא המייסד של "Stanley Law Group", משרד עורכי דין מדאלאס המתמקד בתובענות ייצוגיות ובליטיגציה. הוא היה חבר במועצת המנהלים של איגוד עורכי הדין המשפטיים בטקסס ושל האיגוד העירוני בדאלאס. סטנלי כיהן כחבר מועצת מנהלים ומנהיג של ארגוני צדקה ופוליטיים יהודיים רבים, כולל שש שנים כיו"ר המועצה היהודית הדמוקרטית הלאומית.

סטנלי עמד גם בראש ".Legacy Senior Communities, Inc", מוסד ללא כוונת רווח בחסות יהודית המספק מימון לשהייה מתמשכת בקהילות גמלאים וטיפול ביתי לקשישים ובני משפחותיהם. הוא היה גם חבר בוועד המנהל של "הפורום למדיניות ישראל" , המקדם את פתרון שתי מדינות לשני עמים עבור הסכסוך הישראלי-פלסטיני. בעבר כיהן כיו"ר רשות הכספים הציבוריים של טקסס, ובשנות ה-90 של המאה ה-20 מונה בידי מזכיר ההגנה של ארצות הברית ויליאם כהן לחבר בוועד המבקרים של אוניברסיטת אייר. בשנת 2011 מונה סטנלי בידי נשיא ארצות הברית ברק אובמה לחבר בדירקטוריון מוזיאון ארצות הברית לזכר השואה.

ב-6 באוגוסט 2021 הכריז הנשיא ג'ו ביידן הכריז על כוונתו למנות את סטנלי לשגריר ארצות הברית בארגנטינה. ב-10 באוגוסט אותה שנה נשלח מינויו לסנאט של ארצות הברית. שימוע בדבר מינויו נערך בפני ועדת החוץ של הסנאט ב-26 באוקטובר 2021. ב-15 בדצמבר אישרה הוועדה את המינוי, וב-18 בדצמבר התכנסה מליאת הסנאט לאשרר סופית את מינויו. ב-24 בינואר 2022 הגיש סטנלי את כתב האמנתו לנשיא ארגנטינה אלברטו פרננדס.

== קישורים חיצוניים ==

* מארק סטנלי, [https://www.haaretz.com/opinion/2016-05-30/ty-article/why-sanders-should-end-his-campaign-now/0000017f-e811-d62c-a1ff-fc7b81a70000 Why Bernie Sanders Should Do the Right Thing and End His Campaign Now], באתר הארץ, 30 במאי 2016 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת טקסס באוסטין
קטגוריה:עורכי דין יהודים אמריקאים
קטגוריה:שגרירים בארגנטינה
קטגוריה:נשיאות ג'ו ביידן: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1957
קטגוריה:שגרירי ארצות הברית
ויליאם גודאינף

אדמירל סר ויליאם אדמונד גודאינף GCB, MVO (באנגלית: Sir William Edmund Goodenough; 2 ביוני 1867 – 30 בינואר 1945) היה קצין בכיר בצי המלכותי במלחמת העולם הראשונה. הוא היה בנו של ג'יימס גרהם גודאינף.

== קריירה ימית ==
גודאינף נולד ב-2 ביוני 1867 בפורטסמות' והצטרף לצי המלכותי בשנת 1882.<ref name="lh"></ref> הוא מונה למפקד הקולג' המלכותי הימי בדארטמות' בשנת 1905.<ref name="lh" /> הוא קיבל את הפיקוד על הסיירת אה"מ קוצ'ריין ב-1910 ועל אוניית המערכה אה"מ קולוסוס ב-1911.<ref>[http://www.historyofwar.org/articles/people_goodenough_w_e.html History of War]</ref>

הוא שירת במלחמת העולם הראשונה ופיקד על שייטת הסיירות הקלות השנייה מ-1913 עד 1916, והשתתף בקרבות מפרץ הלגולנד באוגוסט 1914, שרטון דוגר בינואר 1915,<ref name="lh" /> וביוטלנד במאי – יוני 1916.<ref name="lh" /> ביום ההולדת של המלך ב-3 ביוני 1916, מונה גודאינף לעמית במסדר האמבט (CB). הוא הועלה לדרגת אדמירל משנה ב-10 ביוני.

לאחר המלחמה הוא הפך למפקח במספנת צ'טהאם ולאחר מכן, מ-1920, למפקד העליון בתחנת אפריקה.<ref name="lh" /> הוא הועלה לתת אדמירל ב-1923 למפקד צי המילואים ולמפקד העליון של ה-Nore ב-1924.<ref name="lh" /> הוא היה עוזר הצי הראשון והראשי של המלך מ-1929 עד 1930, ולאחר מכן פרש לביתו.

בפנסיה היה גודאינף נשיא החברה הגאוגרפית המלכותית מ-1930 עד 1933. הוא נפטר ב-30 בינואר 1945 בקולסדון.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: חברים
קטגוריה:אדמירלים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אדמירלים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1867
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1945
ועדת הקבינט לביטחון לאומי של אוסטרליה

ועדת הקבינט לביטחון לאומי של אוסטרליה (באנגלית: Cabinet National Security Committee; הידועה בשמה NSC) היא גוף במחלקת ראש הממשלה והקבינט של ממשלת אוסטרליה המופקדת על פיקוח כל הנושאים הקשורים לביטחון הלאומי, תיאום מודיעיני ואסטרטגיה ביטחונית. תפקידיה של הוועדה לביטחון לאומי הם לדון בעניינים הנוגעים לביטחון הלאומי: הכוחות המזוינים, מדיניות החוץ, הגנת גבולות, יחסים בין-לאומיים, קהיליית המודיעין, חוסן, אנרגיה ואבטחת משאבים. לפי החוק האוסטרלי ועדת הקבינט לביטחון לאומי רשאית להחליט על שימוש בסמכויות העומדות לרשות הממשלה. זה כולל סיכול ממוקד. פעולה שכזו עשויה להיות גם התקפית מבחינה צבאית ולא רק הגנתית.
הצבא האוסטרלי והמשטרה הפדרלית האוסטרלית במשימת הכוח הבינלאומי למזרח טימור (INTERFET) בדילי, מזרח טימור בפברואר 2000.]]
ראש ממשלת אוסטרליה משמש כיושב ראש הוועדה.

== סמכויות הוועדה ==
על פי סעיף 61 לחוקת אוסטרליה, הסמכות הביצועית נתונה למלך, הניתנת להפעלתו על ידי המושל הכללי. על פי מוסכמה, סמכות זו מופעלת על פי המלצת שרי ועדת הקבינט לביטחון לאומי. כתוצאה מכך קיימים למושל הכללי מספר סוגים שונים של סמכויות על הכוחות הצבאיים אם כי באופן טקסי, כאשר בפועל נמצאות הסמכויות בידי ועדת הקבינט לביטחון לאומי: סעיף 68 לחוקה מעניק את הפיקוד העליון על כוחות ההגנה של אוסטרליה, ואת הסמכות הקדומה לפרוס את הכוחות המזוינים מעבר לים, לרבות במלחמה ובעימותים אחרים.

יתרה מכך, הממשלה אינה נדרשת לאישור הפרלמנט האוסטרלי לפני שהיא מחליטה לממש את זכותה ולפרוס כוחות מזוינים או להכריז מלחמה. עם זאת, עקרון הריבונות הפרלמנטרית מחייב שהפרלמנט שולט בכוח המבצע והביצוע באמצעות פיקוח פרלמנטרי.

== הרכב ==
הרכב ועדת הקבינט לביטחון לאומי כולל:
{| class="wikitable"
!מעמד
!משרה
|-
!יו"ר
|ראש ממשלת אוסטרליה
|-
!סגן יו"ר
|סגן ראש ממשלת אוסטרליה
|-
!יועץ צבאי
|ראש כוחות ההגנה 
|-
!משתתפים קבועים
|
* שרת החוץ
* שר ההגנה
* הגזבר הלאומי
* התובע הכללי
* שר האנרגיה ושינוי האקלים
|}

== ראו גם ==
* ועדת הקבינט לביטחון לאומי של ניו זילנד
* המועצה לביטחון לאומי של הממלכה המאוחדת
* הקבינט הביטחוני מדיני (ישראל)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קהילת המודיעין האוסטרלית
קטגוריה:כוחות ההגנה של אוסטרליה
קטגוריה:אוסטרליה: יחסי חוץ
קטגוריה:ממשלת אוסטרליה
קאפו די מילאצו

קאפו די מילאצו (באיטלקית: Capo di Milazzo) הוא חצי אי הממוקם בנפת מסינה, בצפון־מזרח האי סיציליה, איטליה. חצי האי קרוי על השם העיר הבנויה בקצהו הדרומי, מילאצו.

חצי האי ממוקם לחופי הים הטירני, לכיוון האיים האיאוליים. האי וולקנו מרוחק כ־22 קילומטרים מחצי האי והאי ליפארי מרוחק כ־30 קילומטרים ממנו.

בצפון חצי האי מצוי מגדלור.

== ראו גם ==
* מילאצו

== קישורים חיצוניים ==

מילאצו
קטגוריה:סיציליה: גאוגרפיה
צ'יפונדו אמפאסי

צ'יפונדו אמפאסי (באנגלית: Chifundo Mphasi; נולד ב-17 באוקטובר 2004 במלאווי) הוא כדורגלן מלאווי המשחק בעמדת החלוץ באקדמיית שאמואל בזמביה ובנבחרת מלאווי.

== קריירת מועדונים ==
אמפאסי, יליד מלאווי, משחק באקדמיית שאמואל שבזמביה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-14 ביוני 2023 ערך אמפאסי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מלאווי, בתיקו 1-1 נגד נבחרת מוזמביק במשחק ידידות.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים מלאווים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מלאווים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מלאווי
קטגוריה:ילידי 2004
אברהם בר-אב

אברהם בר-אב (בן-טאטה; נולד ב-1941) הוא סופר ישראלי. בנוסף כתב וביים מחזות לנוער<ref></ref>. סיפוריו הקצרים מתפרסמים בביטאונים ספרותיים. נשיא חברת BCI (אותה הקים) המפתחת מערכות תוכנה לאקדמיה.

== ביוגרפיה ==
אברהם בר-אב נולד בקהיר שבמצרים. שם למד בבית הספר צרפתי-מצרי "ליסֵה פרנקו-אֶז'יפְסיֶין"<ref name=":0"></ref>. ב-1949 עלה עם משפחתו לישראל והמשפחה השתקעה בקריית אתא.

בכיתה י"ב עבד ככתב נוער בעיתון מעריב לנוער<ref name=":0" />.

במהלך שירותו הצבאי ביחידת מחשב, למד עיתונות על ידי המכונים הבריטיים להשכלה בכתב והשתתף ככתב אורח בבמחנה נחל ובמחנה גדנע.

למד ספרות אנגלית ואמנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב. תוך כדי לימודיו הקים עם חברים תיאטרון שוליים קטן בשם "בימת הצוות". הוצגו בו מחזות קצרים שכתב וביים.

נשוי ללידיה בר-אב, אב לארבעה ומתגורר במצפה עֲדִי שבגליל.

=== פרסים והכרה ===
* ספר הילדים שלו סבא מציל את הגבעה מומלץ משרד החינוך לכיתות ד'–ו'
* קובץ סיפוריו הקצרים פושקין מרוקאי זכה בפרס איגוד הסופרים, 2013

== ספריו ==
*רחוב שיח' חאמזה 17, קהיר (רימונים, 2011)
*מפעל הפה והטלפיים, מחזה (הוצאת בימת קדם, 2015)
*רוח אדמה ורוח קרקס, מחזה (הוצאת בימת קדם, 2015)
*פושקין מרוקאי (הקיבוץ המאוחד, 2017)
*סבא מציל את הגבעה (רימונים, 2019)
*בומסי (אוריון, 2021)

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* [https://nuritha.co.il/he/node/14719 אברהם בר-אב] באתר נוריתה
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים ילידי מצרים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עדי: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
האספה המחוקקת של גוג'ראט

האספה המחוקקת של גוג'אראט או גוג'אראט וידאן סבהה (בהינדי: गुजरात विधान सभा, בגוג'ראטית: ગુજરાત વિધાનસભા) היא בית המחוקקים המדינתי של גוג'ראט. 182 חברי האספה המחוקקת נבחרים ישירות במחוזות בחירה. האספה נבחרת לתקופה של 5 שנים, אך ניתן לפזר אותה מוקדם יותר. 13 אזורי בחירה שמורים לקסטות ו-27 אזורי בחירה לשבטים. האספה מקימה את ממשלת גוג'ראט.

מ־1995, האספה המחוקקת של גוג'אראט נשלטת על ידי מפלגת העם ההודית, המחזיקה ברוב מוחלט.

== היסטוריה ==
בהושיני גוהאיל, שליט מדינת בהבנגר , הקים את אספת נציגי העם, שהורכבה מ-38 חברים שנבחרו על ידו. יורשו, קרישנאקומאר סינה-ג'י, הקים את האספה המחוקקת בהוונאגר ב-1941 עם 55 חברים, המורכבים מ-33 חברים נבחרים, 16 חברים שנבחרו על ידו ו-6 חברים לשעבר. היה להם כוח לשאול שאלות, להעביר החלטות, לדון בתקציב ולהגיש הצעות חוק באספה. אספה זו נהגה להתכנס לפחות פעמיים בשנה. לאספת המדינה של פורבנדר היו אותן סמכויות. סרג'יו גארקיו השלישי, שליט מדינת בארודה, הקים את האספה המחוקקת של בארודה בשנת 1908.

החל מ-1921, תושבי אזור של מדינת גוג'אראט הנוכחית פרט למדינות הנסיכותיות שלחו נציגים לאספה המחוקקת של מדינת בומביי. בשנת 1952 הוקמה האספה המחוקקת של סאורשטרה לאחר עצמאותה של הודו, שהיה פעיל עד 31 באוקטובר 1956. מדינת סאוראשטרה מוזגה למדינת בומביי במסגרת חוק ארגון מחדש של המדינות ב-1956.

ב-1 במאי 1960, מדינת בומביי חולקה למדינות גוג'ראט ומהאראשטרה, ובעקבות כך הוקמה האספה המחוקקת של גוג'אראט. האספה הראשונה כללה 132 חברים שהיו חברי האספה המחוקקת של בומביי, שנבחרו ממחוזות הבחירה הטריטוריאליים של גוג'אראט. בעת החלוקה נדבע כי בעת קיום בחירות נוספות לאספה יגדל מספר חבריה מ-132 ל-154, דבר שאירע ב-1962. בשונה מהאספה המחוקקת של בובמביי שהייתה בית תחתון לצד המועצה המחוקקת של בומביי, האספה המחוקקת של גוג'ראט נקבעה כבית מחוקקים חד-ביתי. האספה הוגדלה בשנית ב-1967 ל-168 וב-1975 הוגדלה ל-182.

=== מיקום ===
לאחר הקמת מדינת גוג'ראט ב-1960, אחמדאבאד הייתה בירת המדינה, והאספה ישבה בה. עיר הבירה החדשה, גנדינגאר נבנתה בשנת 1971, והאספה הועברה לגנדינגאר ב-11 בפברואר 1971. בניין בית האספה הלאומית הושלם ונחנך ב-1982.

== מחוזות בחירה ==
מפת מחוזות הבחירה לאספה המחוקקת
13 אזורי בחירה שמורים לקסטות נספחות, ו-27 אזורי בחירה שמורים לשבטים נספחים.

האספה בוחרת את 11 נציגי גוג'ראט ברג'יה סבהה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גוג'ראט
קטגוריה:פרלמנטים
גוג'ראט
שייטת אוניות המערכה החמישית (בריטניה)

שייטת אוניות המערכה החמישית הייתה שייטת של הצי המלכותי הבריטי המורכבת מאוניות מערכה. שייטת אוניות המערכה החמישית הייתה בתחילה חלק מהצי השני של הצי המלכותי. במהלך מלחמת העולם הראשונה שונה שם צי הבית ל"גרנד פליט" ("הצי הגדול").

== היסטוריה ==
=== מלחמת העולם הראשונה ===
אה"מ קווין

==== אוגוסט 1914 ====
באוגוסט 1914, שייטת אוניות המערכה החמישית התבססה בפורטלנד, והייתה מורכבת ממספר אוניות מערכה פרה-דרדנוט. אלה היו:
* אה"מ פרינס אוף ויילס
* אה"מ באלוורק
* אה"מ אימפלייסבל
* אה"מ אירזיסטיבל
* אה"מ פורמידבל
* אה"מ לונדון
* אה"מ קווין
* אה"מ ונראבל

לאחר אובדן אה"מ באלוורק בשנת 1914, האוניות לורד נלסון ואגממנון הועברו משייטת אוניות המערכה השישית. עם כניסתן לשירות של חמש אוניות המערכה המהירות של סדרת קווין אליזבת, שאר הפרה-דרדנוטים נשלחו ל. אה"מ קווין אליזבת עצמה התעכבה בהצטרפות לשייטת, במקום זאת השתתפה במערכת הדרדנלים עד מאי 1915.

==== קרב יוטלנד ====
ב-1916, שייטת אוניות המערכה החמישית - בפיקודו של אדמירל משנה יו אוון-תומאס הועברה זמנית לצי סיירות המערכה של דייוויד ביטי. ב-31 במאי שירתו ארבע אוניות של השייטת בהצטיינות בקרב יוטלנד. אלה היו:
* אה"מ ברהאם אוניית הדגל של אדמירל משנה יו אוון-תומאס; קפטן א. ו. קרייג;
* אה"מ וליאנט קפטן מ. וולקומב;
* אה"מ וורספייט קפטן א. מ. פילפוטס;
* אה"מ מלאיה קפטן א. ד. א. ה. בויל;

בהתנגשות עם קבוצת הסיור הגרמנית I בפיקודו של אדמירל פרנץ פון היפר, שייטת אוניות המערכה החמישית "ירתה במהירות ובדיוק יוצאי דופן" (על פי ריינהרד שר), והזיקה לסיירות המערכה SMS ליצו ו-SMS זיידליץ ועוד מספר ספינות מלחמה גרמניות.

שלוש מאוניות סדרת קווין אליזבת חטפו פגיעות מספינות מלחמה גרמניות במהלך הקרב, ובכל זאת כולן חזרו הביתה, למרות שוורספייט - שההיגוי שלה היה תקוע - ספגה אש ממוקדת מהמערך הגרמני, חטפה 15 פגיעות וכמעט טבעה.

לאחר הקרב, אה"מ קווין אליזבת - שהחמיצה את הקרב בגלל היותה בתיקונים - הצטרפה שוב לשייטת.

== מפקדים ==
{| class="wikitable"
!
! דרגה
! דגל
! שם
! תקופה
! הערות
|-
| colspan="6" align="center" style="background:#dcdcfe;" | פיקוד תת-אדמירל, שייטת אוניות המערכה החמישית
|-
| 1
| תת-אדמירל
|25x25 פיקסלים
| סר ססיל ברני
| 5 בדצמבר 1913 - 14 באוגוסט 1914
| כתת-אדמירל מפקד צי התעלה
|-
| 2
| אדמירל משנה
|25x25 פיקסלים
| ססיל פ. ת'רסבי
| 14 באוגוסט 1914 - 20 בדצמבר 1914
|
|-
| 3
| תת-אדמירל
|25x25 פיקסלים
| סר לואיס ביילי
| 20 בדצמבר 1914 - 17 בינואר 1915
| כתת-אדמירל מפקד צי התעלה
|-
| 3
| תת-אדמירל
|25x25 פיקסלים
| סר אלכסנדר בת'ל
| 17 בינואר 1915 - 25 באוגוסט 1915
| כתת-אדמירל מפקד צי התעלה
|-
| 4
| אדמירל משנה
|25x25 פיקסלים
| סר יו אוון-תומאס
| 25 באוגוסט 1915 - 1 באוקטובר 1918
|
|-
| 5
| אדמירל משנה
|25x25 פיקסלים
| סר ארתור לבסון
| 1 באוקטובר 1918 - 7 באפריל 1919
|
|-
|}

קטגוריה:הצי המלכותי הבריטי
ממהרת (שיר של איילה אינגדשט)

"ממהרת" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית איילה אינגדשט. את השיר הוציאה בשנת 2006 לאור חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה התשיעית באלבומה היחידי של הזמרת שנושא את שמה.

== רקע וכתיבה ==
"ממהרת" נכתב על ידי אינגדשט ורועי אדרי, שגם הפיק את הרצועה. עם ייסוד פלטפורמות הסטרימינג עלה האלבום בו נכללה לספוטיפיי, ושם הצליחה לצבור כ-4,000 השמעות. ב-19 באוקטובר 2006 נכנס השיר למצעד הפזמונים העברי של רשת ג' במקום העשירי. ב-23 בנובמבר עלה לשיא חדש במקום השישי. לבסוף, לאחר שמונה שבועות צעידה רצופה יצא ב-21 בדצמבר מהדירוג השבועי. כמו כן, הוא הגיע בשיאו למקום ה-18 בגלי צה"ל.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2006
קטגוריה:סינגלים מ-2006
קטגוריה:שירי איילה אינגדשט
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
אהבנו (שיר של איילה אינגדשט)

"אהבנו" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית איילה אינגדשט. את השיר הוציאה בשנת 2006 לאור חברת התקליטים הד ארצי, והוא נכלל כרצועה השישית באלבומה היחידי של הזמרת שנושא את שמה.

== רקע וכתיבה ==
"ממהרת" נכתב על ידי אינגדשט ורועי אדרי, שגם הפיק את הרצועה. עם ייסוד פלטפורמות הסטרימינג עלה האלבום בו נכללה לספוטיפיי, ושם הצליחה לצבור כ-2,000 השמעות. ב-14 בדצמבר 2006 נכנס השיר למצעד הפזמונים העברי של רשת ג' במקום השישי. ב-28 בדצמבר עלה לשיא חדש במקום השני. לבסוף, לאחר שמונה שבועות צעידה רצופה יצא ב-8 בפברואר 2007 מהדירוג השבועי. כמו כן, הוא הגיע בשיאו למקום השביעי בגלי צה"ל.

== מיקומי שיא ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2006
קטגוריה:סינגלים מ-2006
קטגוריה:שירי איילה אינגדשט
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הד ארצי
שי חיים

שי חיים הוא שחקן כדורסל כיסאות גלגלים וחבר נבחרת ישראל בכדורסל בכיסאות גלגלים.

==ביוגרפיה==
חיים גדל בהרצליה ובנעוריו היה שחקן כדוריד בקבוצת אליצור יאיר הרצליה.

הוא שירת בפלחה"ן של חטיבת הנח"ל ובשנת 2002 נפגע מירי צלף במהלך פעילות בשכם, בתקרית שבה נהרג חברו ליחידה. הכדור חדר את אפוד המגן שלבש והוא נפצע במצב בינוני עד קשה מפגיעה בבטן. בעקבות הפציעה הוא מרותק לכיסא גלגלים.

במהלך השנים שיחק כדורסל בקבוצות של קסם חדרה, קבוצת איל"ן בנתניה וקבוצת בית הלוחם בחיפה. כחבר נבחרת ישראל השתתף מספר פעמים באליפות אירופה וב, בהם דורגה הנבחרת במקום השישי.

בשנת 2005 נבחר לשחקן המצטיין של הליגה.

חיים נשוי ואב לשלושה ילדים, מתגורר במושב עולש.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.paralympic.org/shay-refael-haim פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספורטאים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:כדורסלנים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורסל נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדוריד ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:כדורסלנים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:ספורטאי איל"ן
קטגוריה:בוגרי תיכון הראשונים (הרצליה)
קטגוריה:עולש (מושב): אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
יצחק גרוס

יצחק גרוס (י"ט בסיוון ה'תרע"ד, יוני 1914 - כ"א באייר ה'תשמ"ח, מאי 1985) היה איש התיישבות ופוליטיקאי חרדי-ישראלי, ראש המחלקה להתיישבות של פועלי אגודת ישראל, ממייסדי קיבוץ חפץ חיים וראש המועצה האזורית נחל שורק הראשון.

==ביוגרפיה==
נולד בהרינגן שמדינת הסן בקיסרות הגרמנית. אביו יהודה היה סוחר.
בצעירותו עזב את הרינגן ועבר לקרלסרוהה, שם התפרנס ממסחר בעצים והצטרף לתנועת עזרא. בעקבות עליית הנאצים לשלטון ב-1933 עזב עם כמה חברים את גרמניה ועבר לצרפת, שם הצטרפו להכשרה של יהודים חרדים מגרמניה באימבסהיים שבאלזס. לאחר עשרה חודשים בצרפת הצליח להשיג סרטיפיקט, ועלה לארץ ישראל באביב 1934. הוא הצטרף לגרעין "חפץ חיים" של פועלי אגודת ישראל (פא"י) שישב אז בגדרה ולבסוף התיישב במיקומו הנוכחי לא הרחק משם. שימש מזכיר ומזכיר חוץ של הקבוצה, ובשנת 1937 נשלח מטעמה לכנסייה הגדולה השלישית של אגודת ישראל במרינבד.

לאחר הקמת המדינה פעלו תושבי האזור, שכלל כמה יישובים של פא"י (חפץ חיים, יסודות, בני ראם, מעברת מסמיה וקיבוץ נתיבה) לקבל מעמד של מועצה אזורית נפרדת, ואכן במרץ 1950 הוכרזה מועצה אזורית נחל שורק, וגרוס התמנה על ידי שר הפנים משה שפירא לחבר המועצה, ונבחר על ידי יתר החברים לתפקיד ראש המועצה. ב-1952 נבחר בבחירות הכלליות למועצה

הוא כיהן בתפקיד למשך 35 שנה, עד 1985.

עמד בראש מחלקת ההתיישבות של פא"י, והיה חבר הוועד הפועל של המפלגה. ייצג את פא"י בפורומים ובמות שונים, ויצא בשליחות לארצות הברית ולאירופה. היה חבר מזכירות המועצות האזוריות

נפטר במאי 1985, כ"א באייר ה'תשמ"ח, ונקבר בבית הקברות בקיבוץ חפץ חיים. על שמו נקרא מרכז יום לקשיש "אוהל יצחק" על יד בניין המוצעה האזורית ביד בנימין.

==חיים אישיים==
היה נשוי לחנה לבית שנרב, ולהם שמונה ילדים.

==לקריאה נוספת==
* שרגא שטיפל, ר' יצחק גרוס ז"ל, שערים, 11 במאי 1988.
* הרב קלמן כהנא, ר' יצחק גרוס ז"ל, שערים, 11 במאי 1988.
* [https://billiongraves.com/grave/יצחק-גרוס/21532385 קברו], באתר BillionGraves.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי המועצה האזורית נחל שורק
קטגוריה:פעילי פועלי אגודת ישראל
קטגוריה:מייסדי קיבוצים
קטגוריה:מזכירי קיבוצים
קטגוריה:חפץ חיים: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בקיבוצים
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי תנועת עזרא
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1985
גל ונטורה

גל ונטורה (נולדה ב-1970) היא חוקרת אמנות מודרנית, פרופסור מן המנין בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית בירושלים.

פרופסור ונטורה מתמחה בהיסטוריה התרבותית של האמנות הצרפתית במאה ה-19. מחקריה מתמקדים בנקודות ההשקה בין תרבות חזותית ובין רפואה, ועוסקים בהיסטוריה של המשפחה, אימהות, הנקה, כאב, מוות ושינה.

מאמריה של ונטורה, אשר עוסקים ברפואה, אימהות, עיצוב ואופנה פורסמו במגוון כתבי עת בינלאומיים, בהם Studies in the Maternal; Journal of Social History; Design and Culture; Design for Health; Visual Resources; Nineteenth-Century Art Worldwide, Social History of Medicine, Journal of Design History.

==השכלה==
פרופסור ונטורה היא בוגרת תואר ראשון בהצטיינות בתולדות האמנות ובפסיכולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, תואר שני בהצטיינות בתולדות האמנות מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ודוקטורט בתולדות האמנות מהאוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת התואר השני שלה עסקה ב"סוגיות זהותיות ביצירות האמנות של אסד עזי". הדוקטורט שלה (בהנחיית פרופסור זיוה עמישי-מייזלש) עסק ב"דימויי הנקה באמנות צרפתית במאה התשעה עשרה".

==קריירה אקדמית==
פרופסור ונטורה מרצה באוניברסיטה העברית משנת 1995. בשנים 2004–2014 היא הרצתה במחלקה לתולדות האמנות בבצלאל.
משנת 2022 ונטורה מכהנת כראש החוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית.

==פעילות ציבורית==
בשנים 2011–2014 כיהנה ונטורה כחברה בוועדה המקצועית של משרד החינוך להוראת אמנות בבתי ספר תיכוניים.
ונטורה כיהנה כחברה בוועדות מקצועיות של פרסים שונים בתחום האמנות:
* בשנים 2014–2016 היא הייתה חברה בחוועדה המקצועית של פרס ג'רארד לוי לצלם-ת צעיר-ה במוזיאון ישראל.
* בשנת 2015 היא הייתה חברה בוועדה המקצועית של פרס מירון סימה לאמנות חזותית, בבית האמנים בירושלים.
* בשנת 2016 היא הייתה חברה בוועדת הפרס של פרס שפילמן הבין לאומי להצטיינות בצילום (SIPES) במוזיאון ישראל.

מאז 2021 ונטורה חברה בוועדת הרכישות לאמנות מודרנית של מוזיאון ישראל.

==ספריה==
* גל ונטורה, השד שיצא מן הבקבוק: הנקה ותחליפיה באמנות הצרפתית במאה התשע עשרה (מאגנס, 2013)
*Gal Ventura, Maternal Breast-feeding and Its Substitutes in 19th-Century French Art (Brill 2018).
* Gal Ventura, Hush Little Baby: The Invention of Infant Sleep in Modern France (McGill‐Queen's University Press, 2023)
* אורי ברטל, גל ונטורה, עינת לידר (עורכים), מחשבות על נעליים (רסלינג)
* בן ברוך בליך, גל ונטורה, דנה אריאלי-הורוביץ, דרור פימנטל, נעמי מאירי-דן (עורכים), פרוטוקולאז (רסלינג, 2011)

==קישורים חיצוניים==
* [https://arthistory.huji.ac.il/people/גל-ונטורה דף הבית של גל ונטורה] באתר האוניברסיטה העברית.
* [https://postpost.bezalel.ac.il/ראיון-עם-דר-גל-ונטורה/ ראיון עם ד"ר גל ונטורה], פוסט פוסט, 6 במאי 2017.
* [https://www.kan.org.il/Podcast/item.aspx?pid=18081 דמוקרטיזציה של המוזיאון- מה זה אומר? גיל מרקוביץ ופרופ’ גל ונטורה על תפקידו של המוזיאון כמרחב ציבורי], פודקאסט "המעבדה", כאן הסכתים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חוקרי תולדות האמנות ישראלים
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: תולדות האמנות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
המלכה מרגו

המלכה מרגו (בצרפתית: La Reine Margot) הוא רומן היסטורי סביב דמותה של מרגריט דה ולואה, נסיכת צרפת ובעלה הנודע, אנרי הרביעי, מלך צרפת, שכתב אלכסנדר דיומא האב ויצא לאור בשנת 1845. הספר פורסם תחילה בהמשכים בכתב העת La Presse החל מ-25 בדצמבר 1844 ועד 5 באפריל 1845. ב-1847 המחיז דיומא את הספר למחזה שהוצג באותה שנה.

"המלכה מרגו", רומן עב כרס, שפורסם בשני כרכים, הוא חלק מטרילוגיה, שכוללת גם את "הגברת דה מונסורו" ו"הארבעים וחמישה". בכתיבת הספרים דיומא שיתף פעולה עם אוגוסט מקה.

עלילת הספר מתחילה עם הנישואים בין הנסיכה מרגו, אחות המלך הצרפתי ובין מלך נאווארה, מי שעתיד להיות מלך צרפת. הנישואים נעשו כמעשה מדיני, שאמור לאחד בין הקתולים ובין הפרוטסטנטים. מאחורי המצג הזה הייתה מזימה להביא לפריז את ראשי הפרוטסטנטים לחתונת ראש המחנה שלהם ולנצל זאת לרציחתם בטבח ליל ברתולומאוס הקדוש. מלך נאווארה, שניצל הודות לרעייתו הטריה, בורח מפריז, מקים צבא ולאחר שנות מלחמה ארוכות שב כמנצח. מרגו מבלה עם מאהביה.

== עיבודים קולנועיים ==
* 1910 המלכה מרגו (La Reine Margot) בבימוי Camille de Morlhon
* 1914 המלכה מרגו (La Reine Margot) בבימוי Henri Desfontaines
* 1954 המלכה מרגו (La Reine Margot) בבימוי Jean Dréville
* 1994 המלכה מרגו (La Reine Margot) בבימוי פטריס שרו. זכה ב-5 פרסי סזאר ובפרס חבר השופטים של פסטיבל קאן
* 1996 סדרת טלוויזיה בבימויו של אלכסנדר מורטוב

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.francophilesanonymes.com/la-reine-margot/ המלכה מארגו ומאהביה חסרי המזל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי אלכסנדר דיומא האב
קטגוריה:רומנים היסטוריים
קטגוריה:ספרי צבא ומלחמה
קטגוריה:ספרי הרפתקאות ומסעות
קטגוריה:ספרי 1845
קטגוריה:אנרי הרביעי, מלך צרפת
קטגוריה:ספרים שעובדו לבמה
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
קטגוריה:ספרים שפורסמו תחילה כסיפור בהמשכים
גלית נגה-בנאי

גלית נגה-בנאי (נולדה ב-1966) היא חוקרת אמנות, פרופסור מן המניין בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית בירושלים. 

== השכלה ==
נגה-בנאי תואר ראשון בהצטיינות בתולדות האמנות ובהיסטוריה כללית (בהצלחה) מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1991), תואר שני בהצטיינות יתרה בתולדות האמנות עם דגש על אמנות נוצרית קדומה ושל ימי הביניים מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1996) ודוקטורט בתולדות האמנות מהאוניברסיטה העברית בירושלים (2003). עבודת התואר השני שלה עסקה ב"לוחיות דוד מאוצר למבוסה קפריסין". עבודת הדוקטורט שלה עסקה בקופסיות שרידים קדושים מהתקופה הנוצרית הקדומה.

== קריירה אקדמית ==
נגה-בנאי מרצה בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית משנת 1992, וחברת סגל משנת 2008. היא קודמה לדרגת מרצה בכירה ב-2014, לדרגת פרופסור חבר ב-2018, ולדרגת פרופסור מן המניין בשנת 2022.

היא חוקרת אמנות של שלהי העת העתיקה וימי הביניים המוקדמים. תחומי עיסוקה כוללים באמנות עולי רגל, בקשרים שבין אמנות יהודית לנוצרית ובין ירושלים לרומא. נגה-בנאי חוקרת אמנות ניידת ומונומנטלית סביב אגן הים התיכון. היא פרסמה מחקרים הקשורים לאמנות וארכיטקטורה בארץ הקודש, באיטליה ובמערב אירופה.

== פרסומים עיקריים ==
<div class="mw-content-ltr">
*Galit Noga-Banai, The Trophies of the Martyrs: An Art Historical Study of Early Christian Silver Reliquaries, Oxford Studies in Byzantium (Oxford: Oxford University Press, 2008).
*Galit Noga-Banai, Sacred Stimulus: Jerusalem in the Visual Christianization of Rome, Oxford Studies in Late Antiquity (New York: Oxford University Press, 2018).
*Galit Noga-Banai, A Medievalist’s Gaze: Christian Visual Rhetoric in German Memorials (1950-2000), German Visual Culture Series (Oxford: Peter Lang, 2022)
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* גלית נגה-בנאי, [https://www.erev-rav.com/archives/52288 ממסמר למזרק – נתניהו משיח ומרטיר], ערב רב, 4 בפברואר 2021.
* גלית נגה-בנאי, [https://www.youtube.com/watch?v=YlLB8o1bLOg אומנות ימי הביניים: שרידים קדושים], באתר יוטיוב.
* גלית נגה-בנאי, [https://www.haaretz.co.il/literature/tarbut-sifrot/2023-04-26/ty-article-magazine/.premium/00000187-b720-db22-a197-b77768390000 הם מחפשים את האמת בחלב של החזירה ובאחוריה], הארץ 26 באפריל 2023.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: תולדות האמנות
קטגוריה:חוקרי אמנות
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
וילה בג'ונגל

וילה בג'ונגל הוא דימוי המשמש לתיאור מצבה של ישראל במזרח התיכון. את הביטוי טבע אהוד ברק, ולפיו ישראל היא מדינה מפותחת שוחרת שלווה ("וילה") הנמצאת בין מדינות שוחרות מדון השואפות לכלותה ("ג'ונגל"). 

את הביטוי השמיע ברק לראשונה בשנת 2006, ולדבריו המציא את הדימוי עוד בהיותו במדים. ברק חזר על דימוי זה בעת שכיהן כשר הביטחון, בהרמת כוסית בבסיס תל נוף: "אנחנו לא חיים במערב אירופה ולא בצפון אמריקה, זו באמת סביבה קשה, זו באמת 'וילה בג'ונגל', ומסביבנו יש גם כוחות עוינים".

הפרשן עקיבא אלדר פירש את הביטוי בפיו של ברק: "חיות הג'ונגל מבינות רק כוח. עם פראי אדם לא מנהלים משא ומתן. הדרך היחידה לשרוד בסביבה עוינת היא על ידי הצבת מתרסים, הסתגרות בבית, ולעזאזל השכנים. מצדנו, שיהרגו זה את זה, שיגוועו ברעב. מי במוקדם ומי במאוחר - אנחנו "התפכחנו" מיאסר ערפאת, מאוסלו, מקמפ-דייוויד, ובכלל מהפתרון המדיני."

פרופ' יפעת ביטון פירשה אף היא את הביטוי: "בבקשו להמחיש את ניתוקה של ישראל מהמרחב הגיאו-סוציולוגי שבו היא מצויה, המשיל אותה ברק לווילה. וילה מסמלת כמובן מבנה מתוכנן, רציונלי, בעל הידור אלגנטי, יציר כפיו של האדם. ומהו טבעו של הג'ונגל? הג'ונגל מסמל את הפראי, הבלתי-מתורבת, הטבעי, הנשלט לפי חוקי ההישרדות של הטבע. ... בצירוף 'וילה בג'ונגל' בטא ברק הלך רוח אופייני בציבור הישראלי, המביע סלידה מהיות המדינה חלק מן המרחב הלבנטיני."

פרופ' יוסי יונה התייחס אף הוא למשמעות הביטוי: "ברור שווילה בג'ונגל סופה להיכחד. אם נסתלק מפה סימבולית, בסוף נסתלק מפה גם פיזית כי התשוקה שלנו היא לחיות באירופה או באמריקה."

דימויו של ברק נקלט בשיח הישראלי, ובין השאר השתמש בו ראש הממשלה, בנימין נתניהו, שבסיור בגבול ירדן–ישראל אמר: "אנחנו צריכים להגן על הווילה מפני חיות הטרף". החוקרים תמר הרמן ואפרים יער העניקו למחקרם על מקומה של ישראל במזרח התיכון בעיני הציבור הישראלי את הכותרת "וילה בג'ונגל: מקומה של ישראל במזרח התיכון בעיני הציבור הישראלי".

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביטויים פוליטיים ישראליים
קטגוריה:דימויים
הטיית הביתיות

בכלכלה והשקעות, בעיית הטיית הביתיות היא מונח המתאר את העובדה שמשקיעים בודדים ומוסדיים ברוב המדינות מחזיקים רק כמות מועטה של השקעות זרות, ונוטים להעדיף בחוזקה מניות ממדינת האם שלהם. הממצא הזה מוגדר כבעיה, כיון שממצאים מחקריים מראים שתיקי השקעות משיגים רווחים משמעותיים על ידי פיזור בשוק המניות העולמי. מוריס אובטפלד וקנת' רוגוף זיהו את הבעיה הזו כאחת מששת הבעיות של מקרו-כלכלה בינלאומית.<ref>Obstfeld, Maurice; Rogoff, Kenneth (2000). "The Six Major Puzzles in International Macroeconomics: Is There a Common Cause?". In Bernanke, Ben; Rogoff, Kenneth (eds.). NBER Macroeconomics Annual 2000. Vol. 15. The MIT Press. pp. 339–390. ISBN <bdi>978-0-262-02503-4</bdi>.</ref><ref></ref><ref></ref>

== סקירת התופעה ==
הטיית הביתיות בהשקעות בשוק המניות הוא תופעה בתחום הכלכלה ההתנהגותית, ונחקר לראשונה בהקשר אקדמי על ידי קנת' פרנץ' וג'יימס א. פוטרבה (1991)<ref>French, Kenneth; Poterba, James (1991). "Investor Diversification and International Equity Markets". American Economic Review. 81 (2): 222–226</ref> וגם על ידי טסאר ווֶרנר (1995).<ref>Tesar, Linda; Werner, Ingrid (1995). [http://www.nber.org/papers/w4218.pdf "Home Bias and High Turnover]" (PDF). Journal of International Money and Finance. 14 (4): 467–492.</ref>

קובל ומוסקוביץ' (1999) הראו שהטיית הביתיות אינה מוגבלת לתיקי השקעות בינלאומיים בלבד, אלא שההעדפה להשקיע בקרבת הבית חלה גם על תיקי השקעות של מניות מתוך המדינה עצמה. למעשה, הם הראו שמנהלי השקעות בארצות הברית מראים העדפה חזקה לחברות שברקען ממוקמות באזורם, בפרט חברות קטנות ממונפות בחוזקה, שמייצרות סחורות שאינן נסחרות.<ref>Coval, J. D.; Moskowitz, T. J. (1999). "Home Bias at Home: Local Equity Preference in Domestic Portfolios". Journal of Finance. 54 (6): 2045–2074.</ref>

לפי מאמר של סימאן וחסן, קיימת הצדקה מסוימת בתנאים כלכליים מסוימים להטיית הביתיות, והכותבים בונים מודל כלכלי שנועד לספק הסבר רציונלי להתנהגות המשקיעים.<ref></ref> מאמר מאוחר יותר של מישרה, המשיך לבחון את קיומה של הטיית הביתיות, וסיכם שעדיין מדובר בבעיה התנהגותית לא פתורה, שאיננה משקפת התנהגות רציונלית. המאמר מעודד ממשלות להפחתת הרגולוציה ועידוד השקעות זרות פנימה והחוצה.<ref></ref>

מחקר של סדבורג מוצא על סמך מאגר נתונים עולמי היסטורי, שהטיית ביתיות מסוימת, שכוללת הקצאה של 5% - 50% מתיק ההשקעות למניות מקומיות, שומרת על שרידות התיק. בין היתר בשל קורלציה גבוהה בין תנועת המניות המקומיות עם מטבע הצריכה המקומי, וכן בשל הטבות מס שמדינות רבות מעניקות להשקעה מקומית.<ref></ref><ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הטיות קוגניטיביות
קטגוריה:כלכלה התנהגותית
רינה טלגם

רינה טלגם (נולדה ב-2 בדצמבר 1957) חוקרת אמנות, פרופסור חבר ומחזיקת הקתדרה על שם אליס ואדווארד וייננט לחקר תולדות האמנות באוניברסיטה העברית בירושלים.

==השכלה==
טלגם היא בעלת תואר ראשון בהצטיינות בארכאולוגיה ובתולדות האמנות מהאוניברסיטה העברית בירושלים (1983), תואר שני בהצטיינות (1988) מהתוכנית המשולבת בארכאולוגיה ובתולדות האמנות באוניברסיטה העברית בירושלים, ודוקטורט באותם תחומים (1996), שנכתב בהנחיות פרופסור עליזה כהן-מושלין ופרופסור יורם צפריר. בשנת 2000 היא השלימה לימודי בתר-דוטקורט באוניברסיטת אוקספור ובמוזיאון אשמולן.<ref name=":0" />

==קריירה אקדמית==
בשנת 1996 הצטרפה טלגם לסגל הבכיר של האוניברסיטה העברית. בשנת 2004 קודמה לדרגת מרצה בכיר, ובשנת 2012 לדרגת פרופסור חבר. טלגם הייתה עמיתת מחקר באוניברסיטת פנסילבניה והוזמנה ללמד כפרופסור אורחת באוניברסיטת ייל ובאוניברסיטת הגרגוריאנה ברומא.<ref name=":0" />

==מחקר==
מחקריה של טלגם עוסקים באמנות המזרח התיכון למן התקופה ההלניסטית (שלהי המאה הרביעית לפסה"נ) ועד סופה של התקופה האומיית (אמצע המאה השמינית לספירה). עבודותיה מתחקות אחר יחסי הגומלין בין הקבוצות האתניות והדתיות אשר פעלו במרחב זה והן בוחנות את השימוש באמנות ככלי להבניית זהות חברתית, תרבותית ודתית. מחקרים רבים פרי עטה עניינם פסיפסי הרצפה אשר עטרו בתי אמידים, ארמונות, בתי כנסת, כנסיות ומנזרים בישראל ובירדן. תחום מחקר נוסף שלה היא האמנות האומיית ומקורותיה הסאסאנים, ביזנטים, קופטים וערבים טרום מוסלמיים. מחקרים אחרים שלה עוסקים בתיאורים מילוליים של יצירות אמנות (אקפרסייס) מהם ניתן ללמוד על דרכי ההתבוננות בהיצגים חזותיים בשלהי העת העתיקה.<ref name=":0">[https://arthistory.huji.ac.il/people/רינה-טלגם דף הבית של פרופ' רינה טלגם], באתר האוניברסיטה העברית בירושלים</ref>

==פעילות ציבורית==
* מאז 2012 טלגם היא חברה בוועדת הרכש של מוזיאון ישראל.
* בשנים 2011-2013 הייתה טלגם חברה בוועדה הלאומית של ישראל לאונסק"ו.
* מאז 2018 טלגם היא נציגת האוניברסיטה העברית בדירקטוריון של מוזיאון ישראל. היא חברה גם חברה בדירקטוריון של הוצאת מאגנס וחברה במועצת הספרים של יד בן-צבי.

==פרסים==
* 1987 - פרס חירשמן לארכאולוגיה
* 2013 - פרס מילקין על הצטיינות מתמשכת בהוראה,
* 2016 - פרס נרקיס לחקר האמנות היהודית
* 2018 - פרס הרקטור על הצטיינות במחקר, בהוראה ובתרומה לקהילת האוניברסיטה.
* ספרה של טלגם "פסיפסים של אמונה; רצפות של יהודים, פגאנים, נוצרים, שומרונים ומוסלמים בארץ הקודש" זיכה אותה בפרס פולונסקי לחדשנות ויצירתיות במדעי הרוח לשנת 2016.

==קישורים חיצוניים==
* [https://arthistory.huji.ac.il/sites/default/files/arthistory/files/rina_talgam_curriculum_vitae_2018.pdf קורות חיים של פרופסור רינה טלגם]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: תולדות האמנות
קטגוריה:חוקרי אמנות
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1957
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
צ'ארלס מרטינה

צ'ארלס אנדרה מרטינה (באנגלית: Charles Andre Martinet; נולד ב-17 בספטמבר 1955) הוא שחקן אמריקאי, אשר נודע במיוחד כמדבב של מריו, הכוכב הראשי בזיכיון מריו של נינטנדו.<ref></ref> מרטינה דיבב בעבר גם דמויות נוספות בסדרה כמו לואיג'י, ואריו וואלואיג'י, בייבי מריו, בייבי לואיג'י ובייבי ואריו. מריטנה דיבב את הדמיות של חברת נינטנדו בין השנים 1995 עד 2022<ref name="martinetthenational"></ref> ולאחר שפרש מדיבוב הדמויות של נינטנדו ב-2022 הוא משמש באופן רשמי כשגריר המותג של הסדרה.<ref name="charlesmartinet-voiceover"></ref> 

בנוסף לכך ב-2011 דיבב מרטינה את הדרקון Paarthurnax במשחק הווידאו The Elder Scrolls V: Skyrim<ref name="gamesradar"></ref>, וב-2022 דיבב את הדמות מג'נטה בדרגון בול סופר: סופר הירו.<ref name="dbs-super-hero-dub"></ref>

מרטינה דובר צרפתית וספרדית באופן שוטף משום שבצעירותו הוא התגורר בצרפת ובספרד. מרטינה גר כיום בהולנד יחד עם בת זוגו.<ref name="galaxycon"></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=jcdIqTFgWRA ראיון קצר עם צ'ארלס מרטינה ביוטיוב מ-17 בינואר 2017]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא צרפתי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1955
שרית שלו-עיני

שרית שלו-עיני (נולדה ב-1964) היא חוקרת אמנות, פרופסור בחוג לתולדות האמנות באוניברסיטה העברית בירושלים.

שלו-עיני חוקרת את השפה החזותית של ימי הביניים בהקשרים היסטוריים, מתעניינת בכתבי יד מצוירים, ביחסי הגומלין בין דימויים לטקסטים, בין יהודים לנוצרים, בין מזרח למערב ובין אמנות להיסטוריה.<ref>[https://arthistory.huji.ac.il/people/%D7%A9%D7%A8%D7%99%D7%AA-%D7%A9%D7%9C%D7%95-%D7%A2%D7%99%D7%A0%D7%99 דף הבית של פרופסור שרית שלו-עיני] באוניברסיטה העברית בירושלים</ref>

== השכלה ==
לשלו-עיני דוקטורט בהצטיינות מהאוניבסיטה העברית (2001). עבודת הדוקטורט שלה עסקה במחזור המשולש, ונכתבה בהנחיית פרופסור בצלאל נרקיס.

== פרסומים עיקריים ==
* Jews among Christians: Hebrew Book Illumination from Lake Constance, Studies in Medieval and Early Renaissance Art History 41 (Turnhout: Brepols, 2010);
* מחברת שותפה,The Monk's Haggadah: A Fifteenth Century Illustrated Passover Haggadah from the Monastery of Tegernsee (Codex Hebrew 200 from the Collections of the Bayerische Staatsbibliothek) (University Park, PA: Penn State University Press, 2015).
== קישורים חיצוניים ==
* [https://arthistory.huji.ac.il/people/%D7%A9%D7%A8%D7%99%D7%AA-%D7%A9%D7%9C%D7%95-%D7%A2%D7%99%D7%A0%D7%99 דף הבית של פרופסור שרית שלו-עיני] באוניברסיטה העברית בירושלים.
* פרופסור שרית שלו-עיני, [https://www.youtube.com/watch?v=cNG7bhR72eo מי מפחד מימי הביניים, אמנות בעידן של אמונה], באתר יוטיוב, 11 בדצמבר 2019.
* פרופסור שרית שלו-עיני, על סופרים ואמנים: יחידים ושיתופי פעולה במרחב האשכנזי בשלהי המאה ה־13, באתר יוטיוב,
* שרית שלו-עיני, [https://www.daat.ac.il/daat/art/yahadut/omanut.htm אמנות יהודית ואמנות נוצרית - יחסי גומלין], מחניים 10 (תשנ"ה)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: תולדות האמנות
קטגוריה:חוקרי אמנות
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1964
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
פרנק קפריו

פרנצ'סקו קפריו (באנגלית: Francesco Caprio; נולד ב-24 בנובמבר 1936) הוא משפטן ופוליטיקאי אמריקאי, לשעבר השופט הראשי של בית המשפט העירוני בפרובידנס.<ref></ref> ב-2017 סרטונים המציגים את אולם בית המשפט שלו הפכו לוויראליים,<ref></ref><ref></ref> וזכו למאות מיליוני צפיות ברשתות החברתיות.<ref></ref><ref></ref>

==ביוגרפיה==
קפריו נולד בשכונה האיטלקית-אמריקאית פדרל היל בפרובידנס, רוד איילנד, השני מבין שלושת הבנים של אנטוניו ופילומנה קפריו. אביו היגר מנפת קזרטה שבאיטליה, ומשפחתה של אימו היגרה מנאפולי. אביו עבד כירקן וכחלבן.<ref></ref>

קפריו למד בבתי הספר הציבוריים של פרובידנס בזמן שעבד כשוטף כלים ומצחצח נעליים. ב-1953 זכה באליפות המדינה בהיאבקות.<ref></ref> לאחר שסיים תיכון, למד לימודי תואר ראשון במכללת פרובידנס, ולאחר מכן לימד אזרחות וממשל בתיכון מקומי, תוך שהוא ממשיך ללמוד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת סאפוק בבוסטון.<ref></ref> בתום לימודיו החל לשמש כעורך דין. בשנים 1954–1962 שירת בגדוד הנדסה קרבית של המשמר הלאומי של רוד איילנד .<ref></ref><ref></ref>

==קריירה==
קפריו נבחר למועצת עיריית פרובידנס ב-1962 וכיהן עד 1968. הוא התמודד לתפקיד התובע הכללי של רוד איילנד ב-1970, אך הפסיד בבחירות הכלליות לריצ'רד ג'יי ישראל.<ref></ref> הוא נבחר לציר בוועדת החוקה של רוד איילנד בשנת 1975, נבחר כציר בחמש ועידות לאומיות דמוקרטיות ועמד בראש מועצת הנגידים של רוד איילנד להשכלה גבוהה. ב-1985 הוא החל לשמש כשופט בבית המשפט העירוני בפרובידנס. חלקים מההליכים שבהם ניהל שודרו במשך יותר משני עשורים בטלוויזיה המקומית,<ref></ref><ref></ref> ולאחר מכן גם בארצית.<ref></ref><ref></ref> סדרת הטלוויזיה של קפריו, "Caught in Providence",<ref></ref> שודרה לראשונה בשנת 2000, ומאז שודרה לפרקים עד לפברואר 2020. קפריו הכריז על פרישתו מהתפקיד ב-2023.<ref></ref> במהלך השנים, סרטונים המציגים את אולם בית המשפט שלו הפכו לוויראליים וזכו למאות מיליוני צפיות ברשתות החברתיות. לערוץ הרשמי של התוכנית ביוטיוב יש כ-2.5 מיליון עוקבים, ובו הועלו למעלה מ-1,500 סרטונים, שזכו ליותר מ-600 מיליון צפיות.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שופטים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי פרובידנס קולג'
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סופוק
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1936
סטיב הארוול

סטיבן סקוט הארוול (באנגלית: Steven Scott Harwell; ) היה מוזיקאי אמריקאי, שנודע בעיקר כסולן של להקת הרוק Smash Mouth מאז הקמתה ב-1994 ועד פרישתו ב-2021.<ref></ref> יחד עם הלהקה, הוא נודע בעיקר בזכות השיר "All Star" .<ref></ref>

== קריירה ==
הארוול התחיל כראפר בקבוצת FOS (Freedom of Speech) הוא עזב את הקבוצה בהשפעת פאבליק אנמי לאחר ששמע את האלבום The Chronic של Dr. Dre מ-1992 והבין שהז'אנר משתנה.

גרג קאמפ הקים את Smash Mouth בשנת 1994 עם הארוול, קווין קולמן ופול דה ליסל. הם זכו לראשונה להצלחה עם השיר "Walkin' on the Sun" משנת 1997.<ref></ref>

הארוול השתתף בעונה השישית של תוכנית הריאליטי VH1 "The Surreal Life" בשנת 2006.<ref name="dspy"></ref> הוא הופיע בתוכניות טלוויזיה ורדיו אחרות, כמו גם שותף במוזיקה של הסרט "מיליונר מי שגומר ראשון".<ref></ref>

במהלך קונצרט של Smash Mouth באורבנה, אילינוי, ב-27 באוגוסט 2016, הארוול התמוטט על הבמה ונלקח באמבולנס לבית חולים. הלהקה השלימה את ההופעה בלעדיו, דה ליסל שר במקומו.<ref></ref>

במהלך מגפת הקורונה, באוגוסט 2020, הלהקה עלתה לנגן ב"עצרת האופנועים של סטורגיס" בדרום דקוטה, כשהארוול הכריז "עכשיו כולנו כאן ביחד הלילה. ואנחנו שוב בני אדם. לעזאזל עם חרא הקורונה הזה".

באוקטובר 2021, הלהקה הופיעה בפסטיבל בירה ויין ב-Bethel Woods Center for the Arts בניו יורק, שם צולם שיכור ומאיים על אנשים מהקהל וביצע מה שנראה כמו הצדעה נאצית.<ref></ref> לאחר מכן הוא הודיע על פרישה עקב בעיות בריאות מתמשכות.<ref name="retired"></ref>

== חיים אישיים, מחלה ומוות ==
להארוול היה בן בשם פרסלי, שמת בגיל שישה חודשים ביולי 2001 מלוקמיה לימפוציטית חריפה והיווה השראה לשם הקרן למניעת מחלות שהקים הארוול.<ref name="usatoday"></ref>

במשך רוב חייו, הארוול נאבק באלכוהוליזם.<ref name="bbc"></ref> בשנת 2013, הוא אובחן עם קרדיומיופתיה ואנצפלופתיה ע"ש ורניקה, מחלה נוירולוגית המשפיעה על תפקודים כמו דיבור וזיכרון. הוא אושפז ב-2017 בגלל הקרדיומיופתיה שלו, מה שהוביל לביטול הופעה.

הארוול מת בביתו בבויסי, איידהו, ב-4 בספטמבר 2023, יום אחד לאחר שהמנהל שלו, רוברט הייז, הודיע שהוא נמצא בהוספיס בשל אי ספיקת כבד. הוא היה בן 56 במותו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרי רוק אמריקאים
קטגוריה:חברי להקות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2023
Waiting for Tomorrow

"Witing for Tomorrow" הוא סינגל של הדי ג'יי ההולנדי, מרטין גריקס והדי ג'יי האמריקאי, פירס פולטון , בשיתוף פעולה עם הזמר האמריקאי, מייק שינודה. השיר ב-19 באוקטובר 2018 בהוצאת חברות התקיליטים סטמפד רקורדס, אפיק אמסטרדם וסוני הולנד. השיר מופיע כסינגל החמישי של המיני-אלבום השלישי של גריקס, Bylaw.

נכון לספטמבר 2023 הושמע השיר למעלה מ-50 מיליון פעמים בספוטיפיי,<ref></ref> ולמעלה מ-20 מיליון פעמים ביוטיוב.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2018
קטגוריה:סינגלים מ-2018
קטגוריה:שירי מרטין גריקס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מרטין גריקס
קטגוריה:שירי מוזיקת דאנס אלקטרונית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אפיק רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק אנטרטיינמנט