OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פראט אנד ויטני

סמלה ההיסטורי הקודם של החברה

פראט אנד ויטני (באנגלית: Pratt & Whitney) היא חברה אמריקאית המייצרת מנועים למטוסים. החברה היא אחת משלוש החברות המובילות בעולם בתחום יחד עם ג'נרל אלקטריק ורולס-רויס. בין שלוש החברות האלה ישנם אף מפעלים העובדים בשיתוף פעולה. היא חברת בת של (לשעבר ריית'יאון טכנולוג'יס).

בנוסף למנועי מטוסים מייצרת החברה גם טורבינות גז לתעשייה וייצור חשמל, טורבינות לספינות, מנועי קטר לרכבות ומנועי טילים.

מנועי פראט אנד ויטני משרתים כ-40% ממטוסי הנוסעים בעולם ב-160 מדינות. בנוסף מנועי פראט & וויטני משמשים במגוון רב של מטוסים צבאיים ביניהם מטוסי תקיפה כגון: F-15 איגל, F-16 פייטינג פלקון, F-22 ראפטור, F-35 לייטנינג II ועוד.

החברה מספקת גם מנועים למטוסי מנהלים.

== היסטוריה ==
חברת פראט אנד ויטני הוקמה בשנת 1860 בהרטפורד שבקונטיקט על ידי פרנסיס פראט ועמוס ויטני. החברה החלה את דרכה כחברה לייצור חלקים מכניים למכונות תפירה ולרובים אשר שימשו את צבא ארצות הברית.

בשנת 1925, מספר שנים לאחר מותם של מייסדי החברה, שכנע המהנדס פרדריק רנטסצ'לר את החברה להשקיע כספים בפרויקט שלו שבו נבנה מנוע מטוס חדש. ויטני ופראט הלוו לו סכום של 250,000$ ואישור להשתמש בשם החברה על המנועים. משם נולדה חברת מנועי מטוסים פראט אנד ויטני. בשנת 1925 החלה החברה לייצר באופן סדרתי את מנוע המטוסים הראשון שלה, ואספ בעל . מנועי מטוסים אלו נמכרו לחיל האוויר של ארצות הברית ולצי האמריקני.

בשנת 1929 נגמר שיתוף הפעולה בין פראט אנד ויטני ופרדריק רנטסצ'לר, שהקים חברה בשם Aircraft and Transport Corporation אשר הפכה עם השנים ליונייטד טכנולוג'יס. ההסכם בין החברה לרנטסצ'לר קבע שהוא יוכל להמשיך להשתמש בשם החברה בפרויקטים עתידיים.

בשנת 2005 רכשה פראט אנד ויטני מבואינג את חברת רוקטדיין המתמחה ביצור כוח הנעה לכלי טיס בחלל.

בשנת 2014 רכשה את חברת טכנולוגיית להבים הישראלית ממשפחת ורטהיימר.

בשנת 2020 התמזגה יונייטד טכנולוג'יס עם חברת ריית'יאון כדי להקים את ריית'יאון טכנולוג'יס, כאשר פראט אנד ויטני הפכה לאחת מארבע החברות הבנות העיקריות של התאגיד החדש.

== פעילות בישראל ==
החברה מוכרת מנועי סילון לחיל האוויר הישראלי וכן השקיעה בתעשיית מנועי סילון בארץ. היא מחזיקה בבעלותה את מפעל חישולי כרמל ושותפה במפעל טכנולוגיית להבים (בעבר: להבי ישקר) שהפכה להיות בעלים מלאים של המפעל במאי 2014. בדצמבר 2022 הודיעה פראט אנד ויטני על כוונה לצמצם את פעילות הייצור בתחום ייצור להבי קומפרסור, עד לסגירה מלאה של פעילות זו בשנת 2025.

ב-1984 רכשה Thames Holdings (חברת בת של חברת פראט אנד וויטני) 40% ממניות מפעל מנועי בית שמש והחזיקה בהם עד שנת 1992.

== סוגי מנועים ==

== ראו גם ==
* Aviadvigatel

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברות אמריקאיות
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק
פסל רולנד בברמן

פסל רולנד (בגרמנית: Bremer Roland, "רולנד של ברמן") הוא מונומנט עתיק הניצב בכיכר השוק בעיר ברמן כשמבטו מופנה אל הקתדרלה, ומתאר את הגיבור האגדי רולנד. זו כנראה הדוגמה המפורסמת ביותר לז'אנר "פסלי רולנד", שהיו נפוצים בעיקר בערי צפון ומזרח גרמניה ונועדו לסמל את ההגנה על זכויות העיר; נוסף לכך, זהו הפסל הגרמני הגדול ביותר מימי הביניים. "הרולנד של ברמן" הוא אחד מסמליה של העיר. ב-2004 הוכר הפסל, ביחד עם בית עיריית ברמן שלפניו הוא עומד, כאתר מורשת עולמית של אונסק"ו. 

גובהו של הפסל 5.47 מטר, והוא ניצב על כן בגובה 60 סנטימטר; מאחוריו עמוד תמיכה שבראשו בלדקינו ("סוכך" בסגנון כנסייתי) גותי. ביחד עם הכן והבלדקינו מתנשא המונומנט כולו לגובה 10.21 מטרים.

==היסטוריה==
הרולנד הראשון בברמן היה עשוי עץ, ועל פי המסופר הופל ארצה ונשרף בליל ה-28 במאי 1366 על ידי חיילי הארכיבישוף אלברט השני. את הפסל החדש, הבנוי אבן, קיבלה העיר ב-1404. על פי ספר חשבונות שנמצא בבניין העירייה ב-1822, שולמו עבור בנייתו 170 מארק לסתתים קלאוס צלייר ויאקוב אולדה. אזרחי ברמן זייפו מסמך קיסרי שבו ניתנת להם הזכות להוסיף לפסל את שלט האצולה של הקיסר. וכך קיבל המגן על הפסל את סמל העיט הדו-ראשי, וכתובת מחורזת בגרמנית תחתית המציגה את רולנד כמבשר החירות הקיסרית לעיר:

הפסל עשוי אבן גיר, והעמוד מאבן חול. כשהוקם הפסל הוא היה צבעוני, במאה ה-18 נצבע אפור, ובסופו של דבר התקבעה העדפה לפסל אפור ברובו, עם שימוש חסכני בצבעים. כשנפוליון ביקש להעביר את הפסל למוזיאון הלובר, העידו בפניו תושבי העיר כי לפסל ערך אמנותי נמוך, וכך נשאר רולנד במקומו. המרחק בין שתי הברכיים של הפסל הוא בדיוק אמה אחת של ברמן (55.372 סנטימטר). 

הפסל שופץ ושוקם פעמים רבות. ב-1939 הוא נבנה מחדש מטעמי בטיחות, ובעת המלחמה הוקף בחומת מגן מפני רסיסים. ב-1983 נבנה סביבו מעקה, כפי שהיה עד 1939, והוא זכה בראש חדש (הראש המקורי מוצג במוזיאון פוקה בעיר). בעת השיפוץ האחרון, ב-1989, התגלתה בתוך הפסל קופסה ובה חומרי תעמולה נאציים, שהוטמנה בו ב-1938.

==פולקלור==
הדמות לרגלי הפסל
לרגלי הפסל נמצאת דמות נמוכה, הקשורה אולי לאגדה על אמה מלזום (Emma von Lesum), רוזנת הנחשבת לקדושה, אף כי הכנסייה הקתולית מעולם לא הכירה בה ככזו. על פי האגדה, ביקשו ממנה תושבי העיר בשנת 1032 לתת להם שטח מרעה נוסף, והיא הסכימה לתת להם שטח גדול כפי שיכול להקיף אדם ביום אחד. אך אחיה הוא שתבע לבחור את אותו האדם, וכיוון שדאג לירושתו בחר באדם קיטע שתי רגליו. בסופו של דבר התגלה הקיטע כבעל כוח רב, והוא הצליח להקיף שטח גדול למדי, שכיום הוא אזור בעיר בשם Bürgerweide ("אחו אזרחי העיר"). 

על פי המסורת, מי שמשפשף את ברכו של הפסל, ישוב שנית לעיר. אגדה נוספת הקשורה לפסל היא כי כל עוד הוא עומד על המשמר בכיכר העיר, תישאר ברמן עיר חופשייה ועצמאית, וכי בין קמרונות מרתף בית העירייה חבוי פסל רולנד שני, כדי להחליף במהירות את הפסל הנוכחי אם יאונה לו רע. על כל פנים, בנוסף, בתקופת השלטון הנאצי איבדה העיר את מעמדה כעיר חופשית ועצמאית, אף כי הפסל עמד בכיכר כרגיל (אחרי המלחמה הושב לברמן מעמדה כעיר חופשית).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ברמן: מבנים
קטגוריה:אמנות גותית
רולנד
רולנד
ייראנגרפיורד

ייראנגרפיורד (בנורווגית: Geirangerfjord) הוא פיורד הנמצא בחלק הדרומי ביותר של מחוז מרה ורומסדל (Møre og Romsdal), אשר בנורווגיה. אורכו של הפיורד 15 ק"מ והוא שלוחה של סטורפיורד (Storfjord – "הפיורד הגדול"). ייראנגרפיורד הוא מהמקומות המתויירים ביותר בנורווגיה, ובשנת 2005 הוכרז יחד עם נרייפיורד כאתר מורשת עולמית.

לצידי הפיורד הצר מצויים מפלים רבים, בהם "דה סיב ססטרנה" (De syv søstrene – "שבע האחיות"), "ברודסלרט" (Brudesløret – "הינומה") ו"סואיטור" (Suitor – "המחזר"). כמו כן, ישנן מספר חוות ישנות, רובן נטושות, אשר פזורות לאורך הפיורד. בפיורד נמצא הסלע פלידאלשובט (Flydalsjuvet), בו צולמה התמונה הקלאסית המופיעה בעלוני פרסומות רבים ובגלויות. בתמונה רואים את הסלע ועליו ניצבת דמות המביטה מטה אל עבר הפיורד וספינות הטיולים שבו.

את ייראנגרפיורד חוצה מעבורת, המקשרת בין העיירות ייראנגר והלסילט. בשנה ממוצעת פוקדים את העיירה ייראנגר כ-600,000 תיירים ויותר מ-150 ספינות טיולים, מספר עצום יחסית לעיירה של כ-210 תושבים בלבד.

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="170">
קובץ:Geirangerfjord1.jpg
קובץ:Geirangerfjord3.jpg
קובץ:Geirangerfjord2.jpg
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://norway.co.il/ייראנגרפיורד-פיורד-geiranger/ ייראנגרפיורד] באתר נורווגיה
* [https://web.archive.org/web/20160406123333/http://www.geiranger.no/ אתר לשכת התיירות המקומית]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נורווגיה: פיורדים
קטגוריה:מערב נורווגיה: פיורדים
עודד ארז

עודד ארז (20 בינואר 1936 – 5 בפברואר 2021) היה נווט קרב, מפקד בכיר בחיל האוויר וראש להק המודיעין, מנהל וחבר בדירקטוריונים רבים בתחומים מגוונים במשק.

==ביוגרפיה==

ארז נולד בתל אביב, בנם של משה ורחל ויטורז'. בגיל שנה עבר עם משפחתו לראשון לציון ושם גדל. למד בבית הספר היסודי "חביב" בראשון לציון ובגימנסיה הריאלית. בשנים 1954–1982 שירת בחיל האוויר. החל את שירותו כחניך בקורס טיס (מס' 18) ולאחר מכן הוכשר כנווט קרב ושירת בטייסות מטאור, ווטור ופנטום, היה לנווט הראשון שהגיע, עוד ב-1956, לתפקיד סגן ומ"מ מפקד טייסת. פיקד על גף מטוסי "מטאור" בטייסת 119 בתל נוף. שימש מפקד טייסת התעופה וסגן מפקד בסיס פלמחים.

בשנת 1964 סיים את לימודיו במגמת בקרה בפקולטה להנדסת חשמל בטכניון.

במהלך שירותו עסק בפרויקט פיתוח והקמה של מערכת נשק גדולה, החל בשלב הפיתוח הרעיוני ועד לקליטה מבצעית ואף שימש כמפקד המערך (כנף 2). על פעילות זו זכה ב-1972 בפרס ביטחון ישראל יחד עם משה אור-טס, מנהל הפרויקט מאלתא, ויוסף שרוני מאגף הנדסה של התעשייה האווירית.

בשנת 1971 שימש ארז כראש הפרויקט של חיל האוויר לקליטה, הפעלה מבצעית ופיתוח הדורות העתידיים של מערך כלי הטיס הלא מאוישים, הטייסת הראשונה (טייסת 200) הוקמה בבסיס פלמחים. במלחמת יום הכיפורים שימש ראש ענף הגנה במחלקת מבצעים של חיל האוויר, במקביל שימש בהצבת חירום בטייסת 201.

שירת כמפקד בסיס פלמחים. בתפקידו האחרון בצה"ל הוא שימש ראש להק המודיעין, בדרגת תא"ל בשנים 1979–1981. במילואים השתתף כקצין בתא שליטה במבצע ערצב 19 במלחמת לבנון הראשונה.

לאחר פרישתו מצה"ל שימש כסמנכ"ל במשרד הביטחון והקים את אגף המקש"ח (לימים - האגף המדיני-צבאי). מאוחר יותר ניהל מספר חברות תעשייתיות. בשנת 2006 שימש כיו"ר חברת אינקוטק בע"מ, מנכ"ל חברת זארקון אנטרפרייזס בע"מ, יו"ר הנהלת העמותה "גל פז", יו"ר דירקטוריון "פז גיל בע"מ", דח"צ ויו"ר ועדת הביקורת של בנק לאומי, דח"צ ב"פלרם תעשיות" בע"מ, וכן חבר הנהלת עמותת חיל האוויר וחבר בדירקטוריונים של מכון פישר למחקר אסטרטגי, בנק ירושלים, חברת בריל תעשיות נעליים, יו"ר ועדת ביקורת בחברת כים ניר שירותי תעופה ויו"ר ועדת השקעות בקרן ההשתלמות של ההסתדרות הרפואית בישראל.

נפטר ב-5 בפברואר 2021.

==משפחתו==
היה נשוי למקסימה ארז ולהם שלושה בנים. בנו אל"ם (מיל.) נוף ארז היה נווט בחיל האוויר. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: חיילי צה"ל
קטגוריה:נווטי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:ראשי להק המודיעין
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:מפקדי בסיס פלמחים
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מורשה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1936
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
פורט בלייר

פורט בלייר (בהינדי: पोर्ट ब्लेयर) היא עיר הבירה והעיר הגדולה ביותר במחוז אנדמן באי אנדמן השייך לאיי אנדמן וניקובר שבהודו.

העיר ממוקמת בחלק המזרחי של אי אנדמן הדרומי והיא שער הכניסה העיקרי לאי הן בדרך הים, בנמל פורט בלייר, והן בדרך האוויר, בנמל התעופה ויר סאבארקר שנמצא 2 ק"מ דרומית מהעיר. 

בנמל העיר נמצא בסיס גדול של חיל הים ההודי.

== היסטוריה ==
פורט בלייר נקראת על-שמו של סגן ארצ'יבלד בלייר מחברת הודו המזרחית הבריטית אשר בשנת 1789 ניסה ללא הצלחה ליישב את האי על ידי בריטים. פורט בלייר הוקמה מחדש בשנת 1858 כבית כלא לאסירים פוליטיים אשר התנגדו לנוכחות בריטניה בהודו. האסירים בכלא נדונו ברובם למאסר עולם תחת תנאים קשים ועבודת פרך. רבים מהם הוצאו להורג בתלייה ואחרים מתו מרעב, תשישות ומחלות.

בשנים 1896 עד 1902, כאשר התנועה לשחרור הודו גדלה וצברה יותר ויותר פופולריות, נבנה כלא חדש הנקרא בית הסוהר סלולר (בהינדית: काला पानी - "קָאלָה פָּאנִי", ובתרגום לעברית "מים שחורים"). כלא זה הכיל צינוק במקום תא מאסר. כיום, הכלא משמש כאתר תיירות וכאנדרטה לזכרם של האסירים הרבים שמתו בו. 

בשנים 1943-1944, פורט בלייר הייתה מפקדה של צבא הודו. 

בשנת 2004 ניזוקה העיר כמו כל האי מרעידת האדמה והצונאמי באוקיינוס ההודי. בזכות מיקומה של העיר בצד הצפון-מזרחי של האי, הפגיעה בעיר לא הייתה קטלנית כמו בחלקים הדרומיים של איי אנדמן וניקובר, והעיר אף הפכה לבסיס חילוץ אליו הביאו את הנפגעים וממנו נשלחו צוותי חילוץ למתן עזרה לאיים.

==דמוגרפיה==
לפי מפקד התושבים של הודו בשנת 2011, מתגוררים בפורט בלייר 100,608 תושבים. 52% מתושבי העיר הם גברים ו-48% נשים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הודו: ערים
קטגוריה:הודו: ערי חוף
קטגוריה:איי אנדמן וניקובר
קטגוריה:המדינות והטריטוריות של הודו: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1858
קטגוריה:אסיה: ערי נמל
קטגוריה:האוקיינוס ההודי: ערי נמל
מתחם צ'יף רוי מאטה

מתחם צ'יף רוי מאטה (אנגלית Chief Roi Mata’s Domain; צרפתית Domaine du chef Roi Mata) כולל שלושה אתרים מאמצע המאה ה-13 בוונואטו, הקשורים לחייו ולמותו של רוי מאטה, צ'יף מלנזי נודע באיים הדרומיים והמרכזיים של ונואטו. האתרים נמצאים על האיים "אפאטה" (Efaté), "ללפה" (Lélépa) ו"רטוקה" (Rétoka, הידוע גם בשם האט), והם כוללים את מקום מגוריו של רוי מאטה במנגאס, את מערת פלה בה מת ואת קברו. שלושת האתרים משקפים את הקשר שבין מסורת בעל פה וארכאולוגיה, ובשנת 2008 הוכרזו כאתר המורשת העולמית הראשון בוונואטו.

האי רטוקה
ציורי קיר במערת פלה

==המסורת בעל פה==
התרבות המלנזית באיים המהווים כיום את ונואטו לא עשתה שימוש בכתב, והמסורת הועברה מדור לדור בעל פה:

==האתרים והמחקר הארכאולוגי==
===מערה פלה===
גובהה של מערת פלה (או מערת פלס) על האי ללפה הוא 35 מטר, רוחבה 52 מטר והיא משתרעת עד למרחק של 47 מטר מהכניסה. הכניסה למערה נמוכה יחסית וגובהה שישה מטרים בלבד. חלק ניכר מקירותיה הפנימיים של המערה מכוסים בציורים בצבעי אדום ושחור. הציורים מתארים ציפורים, דגים, דמויות אנושיות ועוד. לפי המסורת המקומית, אחת הדמויות היא של הצ'יף.

===קברו של רוי מאטה===
ב-1967, בתום 700 שנות החרם, קיבל הארכאולוג הצרפתי ז'וז גרנז'ה (Jose Garranger) את הסכמתם של הצ'יפים של ללפה לבוא לרטוקה ולחקור את קברו של רוי מאטה, ובלבד שעם סיום מלאכתו ישיב את הקבר למצבו הקודם. גרנז'ה חקר את המסורת המקומית, ובהגיעו לרטוקה מצא את הקבר בקלות מתחת לשני סלעים שניצבו במרכזה של קרחת יער, כ-100 מטר מהחוף הצפון-מערבי של האי. החפירות חשפו 47 שלדים שנתגלו בקבר אחים בעומק של מטר אחד מתחת לפני האדמה, ובדיקת פחמן תיארכה אותם לשנים 1250–1300. הקבר השתרע לאורך עשרים מטר ורוחבו עמד על עשרה מטרים. כל השלדים נחו כשהם פונים לכיוון דרום-מערב, הכיוון המוביל אל ארץ המתים. אלה שנקברו סמוך לצ'יף נשאו עליהם צמידים, קונכיות ועצמות מגולפות, והיו ככל הנראה בני משפחתו הקרובה או נכבדים אחרים. זרועותיו של הצ'יף עצמו הוקפו בחטי חזירים עגולים, וקונכיות לבנות בעלות כוח מגי הונחו סביב גופתו. ראשו נח על פיסת אבן גיר. בסיום המחקר הוחזר הקבר למצבו המקורי. בזכות גילויים אלה שהוכיחו את כוחה ואמיתותה של המסורת בעל פה, ואת הקשר שבינה לבין ארכאולוגיה, הוכרזו שלושת האתרים בשטח כולל 8,863.1 דונם כאתר מורשת עולמית בשנת 2008.

==קישורים חיצוניים==

* [http://whc.unesco.org/fr/actualites/453 ההודעה על אתרי המורשת העולמית שנוספו בשנת 2008]
* [http://www.vanuatutourism.com/vanuatu/export/sites/VTO/en/history/roymata.html רוי מאטה באתר לשכת התיירות של ונואטו]

קטגוריה:ונואטו: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:אוקיאניה: אתרים ארכאולוגיים
טריאל אוניאני

טָריאֶל אוֹניאני (בגאורגית: ტარიელ ონიანი; נולד ב-2 ביוני 1952) הוא מראשי הפשע המאורגן הפועל בעיקר באירופה. "גנב בחוק" עוד מתקופת רוסיה הסובייטית ומבוקש בספרד ובגאורגיה.

אוניאני נכלל בין 80 עשירי גאורגיה (מקום 28) עם הון מוערך של 400 מיליון דולר. בין היתר נטען בכלי התקשורת כי אוניאני רכש את איירזנה, חברת התעופה הגדולה בגאורגיה, ידיעה שהוכחשה נמרצות על ידי החברה.

== חייו == 
אוניאני, ממוצא סוואני, נולד בשנת 1952 בעיר הכורים, טקיבולי גאורגיה הסובייטית (כיום גאורגיה). אביו נהרג במכרות כשהיה עוד צעיר. את פעילותו הפלילית החל עוד בהיותו בגיל 17. בשנות ה-80 של המאה ה-20 הוא כבר נחשב ל"גנב בחוק" מוסמך. בשנות ה-90 של אותה מאה הוזכר שמו בקשר לחקירה. 

לאחר שהתגורר בצרפת עבר אוניאני להתגורר בספרד שם ארגן, על פי החשד, קבוצה אנשים לצורך הלבנת הון על ידי השקעה בנכסים. במהלך תקופת שהותו הצליח אוניאני, על פי החשד, להכניס לספרד מהגרים גאורגים באופן בלתי חוקי. ב-21 ביוני 2005 ערכה משטרת ספרד את אחד המבצעים הגדולים באירופה ללכידת ראשי המאפיה הרוסית-גאורגית. במהלך אותו מבצע נעצרו 28 איש מברצלונה, אליקנטה וערים נוספות בספרד, שהואשמו בשיתוף פעולה עם אוניאני והלבנת כספים. אוניאני עצמו הצליח לברוח בפעולת עוקץ, ומשטרת ספרד לכדה את בתו בת ה-12 של אוניאני, גוונצו, שהוחזקה בתחילה במעצר "עד שטריאל אוניאני יסגיר את עצמו". מעצרה כמובן לא ארך ימים רבים. גאורגיה קבלה על מעצר הקטינה, שמעצרה עורר הדים בארץ מוצאו של אביה ודרשה את שחרורה. אוניאני עצמו חזר לצרפת ונעצר אולם שוחרר. 

בשנת 2006 הוא ויתר על אזרחותו הגאורגית, הצהיר על עצמו כרוסי ועבר להתגורר ברוסיה, מה שעורר את זעמה של גאורגיה בגלל מתן מקלט בטוח לגאורגים מבין מנהיגי הפשע המאורגן הבינלאומי, המכונים "גנבים בחוק", טריאל אוניאני וזכר קלשוב".

ב-9 ביולי 2008 נעצר אוניאני על ידי הספצנאז על יאכטה במוסקבה בעת פגישה של אנשי העולם התחתון. על פי הפרסומים היה מדובר בפגישה שנועדה ליישר את ההדורים בין אוניאני, "ראש הגנבים" לבין מתחרה חדש שצמח, אסלן אוסויאנום. בסך הכול נעצרו 50 איש מתוכם 39 "גנבים בחוק" ובתו של אוניאני.

== לקריאה נוספת ==
* שלי לואיס ואנתוני לאטא (2007), [http://books.google.com/books?id=H-_doZivfaAC&pg=PA60&dq=%22Thief+in+law%22#PPA56,M1 הפשע המאורגן והשחיתות בגאורגיה], עמ' 56, 60–61, 

== קישורים חיצוניים == 
* [http://www.kommersant.ru/doc.aspx?DocsID=586330 "מבצע ניקיון הווילה"], באתר Kommersant, 22 ביוני 2005 
* [http://www.vesti.ru/doc.html?id=193432 הספצנאז פוצצו מפגש פושעים], באתר וסטי, 9 ביולי 2008 
* [http://www.rustavi2.com.ge/news/news_text.php?id_news=27053&pg=1&im=main&ct=0&wth= מעצר טריאל אוניאני, בוס מאפיה גאורגית] , באתר רוסתווי 2, 10 ביולי 2008 
* [http://forum.ge/?showtopic=33870318&f=&st=0&#entry10373998 דיון במעצרו של אוניאני במוסקבה], באתר פורום טביליסי 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוואנים
קטגוריה:יחסי גאורגיה–רוסיה
קטגוריה:גנבים בחוק
קטגוריה:מאפיונרים רוסים
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1952
ג'ון ויליאם שולטן

ג'ון ויליאם שולטן (בגרמנית: (John William Schulten (Johann Wilhelm ; (1821 – 1875), היה שחמטאי גרמני-אמריקאי.

בשנות ה-40' וה-50' של המאה ה-19 נסע רבות ברחבי אירופה וארצות הברית על מנת לשחק נגד מיטב שחקני השחמט של אותה תקופה: אדולף אנדרסן, אלכסנדר דשאפל, דניאל הארוויץ, ברנרד הורביץ, ליונל קיזריצקי, פול מורפי, גוסטב נוימן, ג'ול ארנו דה ריוויאר, אז'ן רוסו, פייר סט. אמאנד, צ'ארלס סטנלי, טאסילו פון דר לאסה ויוהנס צוקרטורט - בהפסידו לרובם. הגם שהוא הפסיד בדו-קרבות מול ליונל קיזריצקי ומול פול מורפי הוא הצליח לזכות במשחקים בודדים מולם. הרי ניצחונו הבודד מול פול מורפי בניו יורק, בשנת 1857.

1. ה4 ה5 2. ו4 ד5 3. ה:ד5 ה4 4. פג3 פו6 5. רג4 ג6 6. ד3 רב4 7. ד:ה4 פ:ה4 8. רד2 ר:ג3 9. ר:ג3 0-0 10. מהח5 צה8 11. 0-0-0 פ:ג3 12. ב:ג3 מהא5 13. מב2 ז6 14. מהח6 רז4 15. פו3 ר:ו3 16. ז:ו3 ב5 17. ו5 ב:ג4 18. ו6 והשחור נכנע.

על שמו של שולטן נקראת הסתעפות פתיחה בגמביט אבנס (הגנת שולטן): 1. ה4 ה5 2. פו3 פג6 3. רג4 רג5 4. ב4 ר:ב4 5. ג3 רא5 6. ד4 ה:ד4 7. 0-0 ב5.

==התמודדויות==
{| class="wikitable sortable"
! שנה !! מיקום !! המתמודד השני !! class="unsortable" colspan="2" | תוצאה
|-
|1843 ||ניו יורק || אז'ן רוסו || 8 מ-21 || הפסד
|-
|1844 ||ניו יורק || צ'ארלס סטנלי || 11.5 מ-25 || הפסד
|-
|1844 || ניו יורק || צ'ארלס סטנלי || 5.5 מ-17 || הפסד
|-
|1845 ||ניו יורק || צ'ארלס סטנלי || 13 מ-28 || הפסד
|-
|1850 || פריז || ליונל קיזריצקי || 39 מ-151 || הפסד
|-
|1850 || פרנקפורט || טאסילו פון דר לסא || 1 מ-5 || הפסד
|-
|1855 || || ג'ול ארנו דה ריוויאר || 7 מ-12 || ניצחון
|-
|1856 || || ג'ול ארנו דה ריוויאר || 1 מ-8 || הפסד
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.edochess.ca/players/p59.html אומדן מד כושר של שולטן]
* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S118387000000141000000000026910100 מידע כללי]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחמטאים גרמנים
קטגוריה:שחמטאים אמריקאים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1821
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1821
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1875
אז'ן רוסו

אז'ן רוסו (בצרפתית: Eugène Marsille Rousseau; 1810–1870) היה שחמטאי צרפתי. בשנת 1839 עבר לניו אורלינס והיה החזק בשחקני העיר במחצית הראשונה של שנות ה-40' של המאה ה-19. גמביט רוסו נקרא על שמו.

{| class="toccolours" style="float: CENTER;margin-right: 0"
|

|}עמדת הבסיס של גמביט רוסו

בשנת 1845 שיחק רוסו דו-קרב נגד האנגלי צ'ארלס סטנלי על תואר אליפות השחמט של ארצות הברית; זו הייתה ההתמודדות הראשונה מעולם על תואר זה. הפרס לזוכה היה 1000 דולר של אותם הימים (במונחי היום, כ-25 אלף דולר). רוסו הפסיד +8 =8 -15 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו) וסטנלי הפך לאלוף הראשון של ארצות הברית.

עוזרו של רוסו בהתמודדות היה ארנסט מורפי שלקח את אחיינו בן השמונה, פול מורפי, יחד עמו והרשה לו לצפות במשחקים. לאחר סיום הדו-קרב הרשה לילד לשחק מול רוסו. מיד התברר שפול משחק טוב בהרבה מרוסו, למרות גילו הצעיר.

בשנת 1850 יוהאן לבנטל ביקר בניו-אורליאנס וניצח את רוסו 0–5. מול שמעון אברמוביץ וינוור הצליח רוסו טוב יותר. ניצחונו בשחור מתחרות פריז 1867 מובא בהמשך. בתחרות זו הגיע למקום האחרון, בצוברו 4/23 נקודות.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S111737000000141000000000026110100 מידע כללי]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחמטאים צרפתים
קטגוריה:שחמטאים אמריקאים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1810
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1870
צ'ארלס סטנלי

צ'ארלס הנרי סטנלי (באנגלית: Charles Henry Stanley; ספטמבר 1819, ברייטון אנגליה- 6 באוקטובר 1901, ניו יורק) היה שחמטאי אנגלי-אמריקאי, אלוף השחמט הראשון של ארצות הברית.

== קריירה ==

בשנת 1839 התמודד סטנלי נגד הווארד סטאונטון בדו-קרב בו נתן לו סטאונטון יתרון של רגלי ומסע. סטנלי ניצח +3 -2 =1 (+ ניצחונות – הפסדים = תוצאות תיקו).

בהתמודדות הראשונה על תואר אלוף השחמט של ארצות הברית שהתקיימה בשנת 1845 ניצח סטנלי את אז'ן רוסו מניו-אורליאנס וזכה בתואר. התוצאה +15 =8 -8.

סטנלי הגיע מאנגליה לארצות הברית בשנת 1843, ועבד בניו יורק בשגרירות האנגלית. לרעיונותיו מאנגליה הייתה השפעה חזקה על השחמט האמריקאי. אחד מרעיונותיו היה קיום טור קבוע המוקדש לשחמט בעיתונים. סטנלי החל לכתוב טור כזה בעיתון The Spirit of the Times בשנת 1845 ובשנת 1846 החל בכתיבת הביטאון American Chess Magazine. לאחר שרבים אחרים חיקו את רעיונו התחרות אילצה את הביטאון להיסגר.

בשנת 1855 ארגן סטנלי את התחרות הראשונה בעולם לפתרון בעיות.

בשנת 1846 פרסם סטנלי את הספר הראשון בארצות הברית על דו-קרב בשחמט, 31 Games of Chess . בשנת 1859 את הספר The Chess Player's Instructor and Morphy’s Match Games.

בשנת 1857 התמודד סטנלי בדו-קרב מול פול מורפי והפסיד לו בהתמודדות על תואר אלוף ארצות הברית. הגם שמורפי נתן לו יתרון של רגלי ומסע, מורפי ניצח את סטנלי 1–4.

בשנת 1860 שב סטנלי לאנגליה, שם השיג את המקום השני בהתמודדות הקונגרס הבריטי לשחמט שנערכה בקיימברידג'. (ניצח: איגנץ קוליש). בשנת 1861 ניצח סטנלי בתחרות לידס. בין השנים 1860–1862 ערך טורי שחמט בעיתונים Manchester Express ו-Guardian. לאחר מכן חזר שוב לארצות הברית. בשנת 1868 הפסיד דו-קרב נגד ג'ורג' הנרי מקנזי.

סטנלי סבל עד סוף ימיו מאלכוהוליזם. את עשרים השנים האחרונות של חייו בילה במוסדות רפואיים שונים.

סטנלי נישא והוליד בת שנקראה פאולינה, על שמו של מורפי.

==התמודדויות==
{| class="wikitable sortable"
! שנה !! מיקום !! המתמודד השני !! class="unsortable" colspan="2" | תוצאה
|-
|1844 ||ניו יורק || ג'ון ויליאם שולטן || 13.5 מ-25 || ניצחון
|-
|1844 ||ניו יורק || ג'ון ויליאם שולטן || 11.5 מ-17 || ניצחון
|-
|1844 || ניו יורק || צ'ארלס ווזין || 12.5 מ-21 || ניצחון
|-
|1845 ||ניו יורק || ג'ון ויליאם שולטן || 15 מ-28 || ניצחון
|-
|1845 || ניו אורלינס || אז'ן רוסו || 13 מ-18 || ניצחון
|-
|1846 || ניו יורק || ג'ורג' האמונד || 7.5 מ-13 || ניצחון
|-
|1846 ||ניו יורק || ג'ון ויליאם שולטן || 9 מ-22 || הפסד
|-
|1846 || ניו יורק || צ'ארלס ווזין || 5 מ-9 || ניצחון
|-
|1850 || ניו יורק || יוהאן לבנטל || 3 מ-6|| תיקו
|-
|1850 || ניו יורק || ספנסר טורנר || 11.5 מ-17|| ניצחון
|-
|1852 || ניו יורק || פייר סט. אמאנד || 4 מ-8|| תיקו
|-
|1868 || || ג'ורג' הנרי מקנזי || 1 מ-3|| הפסד
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://chessmetrics.com/cm/CM2/PlayerProfile.asp?Params=199510SSSSS3S125516000000141000000000028210100 מידע כללי]
* 

קטגוריה:שחמטאים אנגלים
קטגוריה:אלופי ארצות הברית בשחמט

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1819
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1901
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1901
הזמנה לחתונה

הזמנה לחתונה, [[בריטניה, 2011]]
הזמנה לחתונה, [[שוודיה, 1876]]
הזמנה לחתונה היא מסר, שבאמצעותו בני זוג העומדים להתחתן, כמו גם הוריהם של בני זוג אלה, מזמינים את קרוביהם וידידיהם להשתתף בטקס החתונה. הדרך המקובלת להזמנה זו היא באמצעות מכתב מודפס, שאליו נלווים אמצעים תקשורת נוספים, כגון שיחת טלפון, דואר אלקטרוני וכדומה.

ההזמנה לחתונה כוללת את שמות בני הזוג הנישאים, את מקום עריכת החתונה ומועדה. אל פרטים בסיסיים אלה נלווים פרטים נוספים, כרצון מנסחי ההזמנה ומעצביה. בישראל מקובל להוסיף למשל את שמות הוריהם של בני הזוג. בציבור החרדי מקובל בדרך כלל שהוריי הנישאים חתומים על ההזמנה, ולא בני הזוג. במגזרים מסוימים שמרניים יותר, ייתכן גם ששם האישה יושמט וההזמנה תישלח רק בשם אבות החתן והכלה או בשם פלוני ורעייתו, ללא אזכור שמה של האישה.

==הזמנות לחתונה בישראל==
התפתחות תעשיית ההזמנות לחתונה משיקה פחות או יותר להתפתחות הדפוס ותעשיית הנייר וככל שאלה האחרונים ידעו להעמיד לרשות המזמינים כלים טובים יותר כן חלו שנויים במראה, בצורה, ובתכנים של ההזמנות לחתונה.

טרם התפתחות הדפוס ההכרזה על הנישואין הייתה נמסרת לציבור בפי הגבאי בבית הכנסת כחלק מן ההודעות האחרות אותן היה מוסר לציבור על אירועים שונים בחיי הקהילה, ובכרזות מעוטרות בסמלים ובפסוקים יהודיים שנכתבו בכתב ידם של המזמינים או הוזמנו על ידם אצל סופר סת"ם והיו נתלים במקומות ציבוריים בשכונה היהודית ובאמצעותם אף נמסרו פרטים על ייחוסם של החתן והכלה, זמן ומקום האירוע.

עם התפתחות הדפוס והופעתן של מכונות הבלט הראשונות בארץ ישראל בתחילת המאה ה-20 החל הייצור הסדרתי של ההזמנות שהטקסט בהן היה יצוק באותיות עופרת שהיו מטביעות את הטקסטים על גבי הנייר ובהמשך עם הופעת הצינקוגרפיה אף החלו לשלב בטקסט ציורים ואיורים, בעלי אופי דתי בדרך כלל.

בשלהי המאה ה-20 ועם התפתחותו של דפוס האופסט החלו ההזמנות לחתונה לזכות לעדנה גוברת והולכת. תחילה כיכבו בישראל ההזמנות עם המרכבה המפוארת הרתומה לשני סוסים בווריאציות שונות שלכולן מכנה משותף אחד: הפרש/רכב המהולל הניצב בחזית והאוחז בשוט ומאחור ניבטות דמויותיהן של החתן והכלה, זה (החתן) לבוש בהידור ופניו מקרינות ארשת מרצינה ורוב דעת ללמדך כי הוא בן טיפוחיה של האם היהודייה, עורך דין, מהנדס או רופא, ולידו הכלה החסודה, תמה ורבת חסד וחמלה, לבושה בשמלה משתפלת ובידה זר הפרחים.

מלחמת ששת הימים והניצחון הגדול על צבאות ערב, ובעקבותיו האופוריה ששטפה את הארץ, מצאו את ביטוים בקטלוגים חדשים שבהם יכול היה הזוג לבחור הזמנות לחתונה גדולות מעוטרות בהטבעות זהב וכסף וכן הזמנות על רקע ירושלים המשוחררת.

בשנות התשעים החלו להופיע הזמנות עם ציורים צבעוניים, קריקטורות וקומיקס, וטקסט החורג מן המקובל וכתוב ביד חופשית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:סוגי מכתבים
קטגוריה:טרום נישואים
נבחרת איי בהאמה בכדורגל

נבחרת בהאמה בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של איי בהאמה. הנבחרת שייכת לפדרציית ה-CONCACAF.

==כל גביעי העולם==
*1930 עד 1994 - לא נכנסה
*1998 - פרשה
*2002 עד 2010 - לא העפילה
*2014 - פרשה
*2018 עד 2022 - לא העפילה

==גביע הזהב של CONCACAF==
*1991 עד 1998 - לא השתתפה
*2000 - לא העפילה
*2002 - פרשה
*2003 - לא השתתפה
*2005 - פרשה
*2007 - לא העפילה
*2009 עד 2017 - לא השתתפה
*2019 עד 2023 - לא העפילה

== ליגת האומות של CONCACAF ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!דרג
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-bgcolor=ccffcc
| 2019-2020
|ג
|עלתה לדרג ב||4
|3
|1
|0
|10
||2
|-
| 2022-2023
|ב
|שלב הבתים
|6
|1
|1
|4
|2
|11
|-bgcolor=ffbbbb
| 2023-2024
|ב
|ירדה לדרג ג
|5
|0
|1
|4
|7
|21
|-
|2024-2025
|ג
|
|
|
|
|
|
|
|-
| colspan="3" |סה"כ
|15
|4
|3
|8
|19
|34
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

בהאמה
קטגוריה:איי בהאמה: ספורט
נבחרת גרנדה בכדורגל

נבחרת גרנדה בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של מדינת גרנדה מהאיים הקאריביים. ושייכת לפדרציית ה-CONCACAF.

 גרנדה מעולם לא העפילה למשחקי גביע העולם בכדורגל. העפילה שלוש פעמים למשחקי גביע הזהב, אך הפסידה בכל משחקיה.

==כל גביעי העולם==
*1930 עד 1978 - לא נכנסה
*1982 - לא העפילה
*1986 - פרשה
*1990 עד 1994 - לא נכנסה
*1998 עד 2022 - לא העפילה

==כל אליפויות CONCACAF/גביע הזהב==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!שנה
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-
| 1963|| colspan="7" rowspan="7" |לא נרשמה
|-
| 1965
|-
| 1967
|-
| 1969
|-
| 1971
|-
| 1973
|-
| 1977
|-
| 1981|| colspan="7" |לא העפילה
|-
|1985|| colspan="7" |פרשה
|-
|1989|| colspan="7" rowspan="2" |לא נרשמה
|-
| 1991
|-
| 1993|| colspan="7" rowspan="8" |לא העפילה
|-
| 1996
|-
| 1998
|-
| 2000
|-
| 2002
|-
| 2003
|-
| 2005
|-
| 2007
|-
| 2009||סיבוב ראשון||3||0||0||3||0||| 10
|-
| 2011||סיבוב ראשון||3||0||0||3||1||| 15
|-
| 2013|| colspan="7" rowspan="4" |לא העפילה
|-
| 2015
|-
| 2017
|-
| 2019
|-
| 2021||סיבוב ראשון||3||0||0||3||1||| 11
|-
| 2023
| colspan="7" |לא העפילה
|-
|סה"כ||3/27||9||0||0||9||2||36
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

== ליגת האומות של CONCACAF ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!שנה
!דרג
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-bgcolor=ccffcc
| 2019-2020
|ב
|עלתה לדרג א||6
|4
|2
|0
|8
||4
|-
| 2022-2023
|א
|שלב הבתים
|4
|0
|1
|3
|4
|17
|-bgcolor=ffbbbb
| 2023-2024
|א
|ירדה לדרג ב
|4
|0
|1
|3
|2
|13
|-
|2024-2025
|ב
|
|
|
|
|
|
|
|-
| colspan="3" |סה"כ
|14
|4
|4
|6
|14
|34
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:גרנדה (מדינה): ספורט
גרנדה
חוף היורה

חוף היורה (באנגלית: Jurassic Coast) הוא אתר מורשת עולמית השוכן בחוף התעלה האנגלית. האתר מתחיל באורקומב פוינט הסמוכה לאקסמות' שבמזרח דבון, ומשתרע לאורך 155 ק"מ עד לסלעי הארי הזקן שבמזרח דורסט. ניתן ללכת לאורך כל החוף באמצעות שביל המכונה "נתיב החוף הדרום-מערבי".

==גאולוגיה==
החוף מורכב ממגוון צוקים המתוארכים למזוזואיקון, המתעדים היסטוריה גאולוגית של למעלה מ-180 מיליון שנים. באתר יש מספר תצורות גאולוגיות ייחודיות, בנוסף לדוגמות של תצורות קרקע שונות, הכוללות קשת טבעית בדרדל דור, המבנה של מפרץ ללוורת' והאי פורטלנד. חוף צ'סיל הוא דוגמה לחוף סערה ולטומבולו. בחוף יש רצועות של קווי חוף תואמים ולא-תואמים. בשל מאפייניו הגאולוגיים החוף הוא מושאם של כמה מחקרי שדה בינלאומיים. אחת החוקרות הידועות שפעלו באזור זה היא הפליאונטולוגית מרי אנינג שחקרה את המאובנים של קו בחוף באזור העיירה ליים רג'יס, וגילתה את המאובן השלם הראשון של איכתיוזאורוס.

הנקודה הגבוהה ביותר בחוף יורה, ובחוף הדרומי של אנגליה בכלל, היא גולדן קאפ המגיעה לגובה של 191 מטרים.

==היסטוריה==
במהלך מלחמת העולם השנייה חלקים מהחוף הפכו לרכושו של משרד המלחמה הבריטי. אחד מהבסיסים הגדולים של הצי המלכותי הוקם בנמל פורטלנד, אך בתקופה מאוחרת יותר הוא נסגר. רוב בסיס הצבא הבריטי שבבובינגטון קיים גם כיום, ושטחים נרחבים של אדמה, ועדיין יש הגבלות גישה לשטחים נרחבים הכוללים בין השאר את קטע החוף בין ללוורת' לקימרידג' וכפר הרפאים טיינהאם. חלק מקטעי החוף שליד אקסמות' שימשו גם כן לאימונים בזמן המלחמה, אך לאחר סוף המלחמה הוחזרו לרשות הציבור.

חלקים מהחוף, בעיקר ליד פורטלנד, נחשבים למסוכנים מאוד ובמקרים רבים לאורך ההיסטוריה ניתן היה לצפות בהם על הריסות של כלי שיט. ב-18 בינואר 2007 התרחש אחד האסונות הגדולים ביותר כאשר אוניית מכולות עלתה על החוף בברנסקומב שליד סידמות', ואיבדה חלקים גדולים ממטענה והדלק שלה.

ב-6 במאי 2008 התרחשה מפולת קרקע שגרמה להרס של קטע חוף באורך 400 מטרים. המפולת תוארה כגרועה ביותר שהתרחשה במאה השנים האחרונות.

בתוכנית הטלוויזיה "שבעת הפלאים הטבעיים" הוצג האתר כאחד מפלאי החוף המערבי של הממלכה המאוחדת, ובסקר קוראים של הרדיו טיימס שנערך ב-2005 החוף נבחר לפלא הטבעי החמישי בחשיבותו בבריטניה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.southwestcoastpath.com השביל הלאומי נתיב דרום מערב החוף]
* [http://news.nationalgeographic.com/news/2001/12/1214_wirejurassicuk.html כתבה על החוף] באתר נשיונל ג'יאוגרפיק

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנגליה: גאולוגיה
קטגוריה:אנגליה: גאוגרפיה
קטגוריה:תעלת למאנש
קטגוריה:אנגליה: אתרי מורשת עולמית
קטגוריה:דורסט
קטגוריה:דבון (מחוז): גאוגרפיה
NetBeans

NetBeans היא סביבת פיתוח משולבת חינמית השייכת לקטגוריית הקוד הפתוח. אפשר לפתח בה אפליקציות שולחניות, אפליקציות אינטרנט ואפליקציות לסלולרי באמצעות שפות התכנות PHP, Java, C++, C ובעבר גם ב-Ruby. NetBeans מותאמת לפלטפורמות רבות, כולל: חלונות, לינוקס, מק וסולריס.

== היסטוריה ==
NetBeans החלה בשנת 1997 כפרויקט סטודנטים בפקולטה למתמטיקה ופיזיקה באוניברסיטת קארל בפראג. חברה נוסדה כתוצאה מן הפרויקט ומוצר מסחרי של NetBeans הושק, עד שחברת סאן מיקרוסיסטמס רכשה את המוצר בשנת 1999 והפכה אותו לקוד פתוח ביוני 2000. מאז, NetBeans היא סביבת פיתוח חינמית המבוססת על קוד פתוח וממשיכה להתפתח על ידי הקהילה.

== מאפיינים עיקריים ==
* בניית GUI – בניית ממשקי משתמש ויזואליים (ממשקי Swing) בעזרת העיקרון של "בחר וגרור". המפתח יכול לבחור רכיב Swing, לגרור אותו ולהציב אותו בחלון העריכה. NetBeans יוצר אוטומטית קוד Java המתאים לאותו רכיב.
* פרופיל – המשתמשים יכולים ליצור תרשים של הזיכרון, CPU ותהליכונים על מנת לעקוב ולפתור בעיות זיכרון.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סביבות פיתוח משולבות
אוניברסיטת ג'ון מורס

אוניברסיטת ג'ון מורס (באנגלית: Liverpool John Moores University) היא אוניברסיטה בריטית הממוקמת בליברפול. האוניברסיטה נקראת על שם איש העסקים ג'ון מורס שתרם סכומי כסף גדולים למוסד. היא הוכרה כאוניברסיטה בשנת 1992 והצטרפה לשתי האוניברסיטאות הוותיקות יותר בעיר ליברפול.

נכון לשנת 2014 לומדים באוניברסיטת ג'ון מורס יותר מ-20,000 סטודנטים, מתוכם 17,835 תלמידי תואר ראשון.

בשנת 2007 כיהן דוקטור בריאן מיי, הגיטריסט של להקת קווין, כנשיא האוניברסיטה. בשנת 2013 הוחלף מיי בבריאן לווסון.

האוניברסיטה הוקמה תחילה כמוסד ללימודי מכניקה ב-1823, ולאורך השנים התווספו אליה מספר קולג'ים סמוכים שהוקמו. ב-1970 הוכר המקום כמוסד הפוליטכני של ליברפול. מ-1892 עוסק המוסד גם בלימודים ימיים, בקולג' הימי של ליברפול שהוקם בו. ב-1992 הוכר המוסד כאוניברסיטה והתווסף לו שם התורם, ג'ון מורס.

== פקולטות ובתי ספר ==
באוניברסיטת ג'ון מורס חמש פקולטות<ref></ref>:

* הפקולטה לאמנות ומדעי החברה
* הפקולטה לחינוך, בריאות וקהילה
* הפקולטה למדעים
* הפקולטה להנדסה וטכנולוגיה
* בית הספר למנהל עסקים
בניין הקמפוס למדעי הטבע והפסיכולוגיה ברחוב ביירום
בניין בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטה

== קמפוסים ==
לאוניברסיטה שלושה קמפוסים.

* קמפוס העיר: הכולל את הפקולטה להנדסה, הפקולטה למדעים והפקולטה לחינוך, בריאות וקהילה. שוכן במרכז העיר ליברפול<ref></ref>. 
* קמפוס מאונט פלזנט: בו פועלת הפקולטה לאמנות ומדעי החברה ובית הספר למנהל עסקים.
* קמפוס מארש: הקמפוס כולל מתקנים של הפקולטה לחינוך ואת רוב מתקני הספורט של האוניברסיטה. ממוקם דרומית למרכז העיר ליברפול.

==ראו גם==
*אוניברסיטת ליברפול

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

ג'ון מורס
נבחרת דומיניקה בכדורגל

נבחרת דומיניקה בכדורגל באנגלית: Dominica national football team) היא נבחרת הכדורגל הלאומית של דומיניקה. שייכת לפדרציית ה-CONCACAF.

==כל גביעי העולם==
*1930 עד 1994 - לא נכנסה
*1998 עד 2022 - לא העפילה

==כל גביעי הזהב של CONCACAF==
* 1991 - לא השתתפה
* 1993 עד 2002 - לא העפילה
* 2003 - פרשה
* 2005 עד 2023 - לא העפילה

== ליגת האומות של CONCACAF ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!דרג
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|-bgcolor=ffbbbb
| 2019-2020
|ב
|ירדה לדרג ג||6
|1
|0
|5
|3
||14
|-
| 2022-2023
|ג
|שלב הבתים
|4
|0
|2
|2
|2
|5
|-bgcolor=ccffcc
| 2023-2024
|ג
|עלתה לדרג ב
|4
|3
|1
|0
|8
|2
|-
|2024-2025
|ב
|
|
|
|
|
|
|
|-
! colspan="3" |סה"כ
!14
!4
!3
!7
!13
!21
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==הערות שוליים==

דומיניקה
קטגוריה:דומיניקה: ספורט
נבחרת איי טרקס וקייקוס בכדורגל

נבחרת איי טרקס וקייקוס בכדורגל היא נבחרת הכדורגל הלאומית של איי טרקס וקייקוס. הנבחרת שייכת לפדרציית ה-CONCACAF. 

==כל גביעי העולם==
*1930 עד 1998 - לא התמודדה
*2002 עד 2026 - לא העפילה

==גביע הזהב של CONCACAF==
* 1991 עד 1998 - לא השתתפה
* 2000 - לא העפילה
* 2002 עד 2003 - לא השתתפה
* 2005 - פרשה
* 2007 - לא העפילה
* 2009 עד 2013 - לא השתתפה
* 2015 - לא העפילה
* 2017 - לא השתתפה
* 2019 עד 2023 - לא העפילה

== ליגת האומות של CONCACAF ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;" 
|-
!שנה
!דרג
!סיבוב
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו*
!הפסדים
!שערי זכות
!שערי חובה
|- 
| 2019-2020
|ג
|שלב הבתים||4
|2
|0
|2
|8
||17
|-
| 2022-2023
|ג
|שלב הבתים
|6
|3
|0
|3
|10
|16
|-
| 2023-2024
|ג
|שלב הבתים
|4
|0
|1
|3
|3
|10
|-
|2024-2025
|ג
|
|
|
|
|
|
|
|-
| colspan="3" |סה"כ
|14
|5
|1
|8
|21
|43
|}
:*משחקי תיקו כוללים גם משחקים שהוכרעו בבעיטות הכרעה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
איי טרקס וקייקוס
קטגוריה:איי טרקס וקייקוס
באיון

באיון (צרפתית: Bayonne, אוקסיטנית ובסקית: Baiona) היא עיר וקומונה בדרום מערב צרפת, הממוקמת במקום התמזגותם של הניב והאדור. העיר היא חלק ממחוז הפירנאים האטלנטיים שבחבל אקיטן החדשה.
== גאוגרפיה ==
יחד עם הערים השכנות אנגלט, ביאריץ, סן-ז'אן-דה-לוז, ומספר קומונות קטנות אחרות, יוצרת באיון אזור אורבני בו מתגוררים כ-178,965 תושבים, נכון לשנת 1999. בעיר באיון עצמה מתגוררים כ-44,300 תושבים, נכון לשנת 2004.

הקומונות באיון, ביאריץ ואנגלט מאוחדות מאז 1999 באינטרקומונה הנקראת קומונוטה ד'אגלומרסיון דה באיון-אנגלט-ביאריץ.

באיון היא העיר הגדולה ביותר בלאבורד, והיא חלק מחבל הבסקים הצרפתי.

הר באיון בהרי רואן בצפון האי אלכסנדר שבאנטארקטיקה נקרא על שם העיר.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==
 
* 
* 
* 

קטגוריה:צרפת: ערי חוף
קטגוריה:אקיטן: ערים
בובי טימונס

בובי טימונס (באנגלית: Bobby Timmons; 19 בדצמבר 1935 - 1 במרץ 1974) היה פסנתרן ג'אז ומלחין אשר התפרסם בעיקר בנגינתו לצד ארט בלייקי בתור הפסנתרן של מבשרי הג'אז בין השנים 1958–1961 (עם הפסקה קצרה שבה הוחלף על ידי ולטר בישופ). הלחן המפורסם ביותר של טימונס הוא "Moanin'" אשר נהיה לאחד מהלהיטים הגדולים ביותר של מבשרי הג'אז.

==הקריירה==
טימונס נולד כרוברט הנרי "בובי" טימונס (באנגלית: Robert Henry "Bobby" Timmons) בפילדלפיה. כמו מוזיקאים רבים, גם טימונס פרץ בזכות ארט בלייקי כנגן במבשרי הג'אז. למעשה הוא היה הפסנתרן הראשון שהתגלה בהרכב, ואחד הפסנתרנים שנתנו את הטון בתחילת הדרך. הקטע המפורסם ביותר שהלחין טימונס, כאמור, הוא "Moanin'" אשר נהיה לשיר הנושא של האלבום הראשון שלו עם מבשרי הג'אז, ולאחד השירים המוכרים והחשובים של ההרכב. לקראת סוף העבודה עם מבשרי הג'אז, החל טימונס להקליט גם כמוביל הרכבים. אלבומו הראשון כמוביל היה בטריו עם סם ג'ונס (קונטרבס) וג'ימי קוב (תופים), האלבום נקרא "This Here Is Bobby Timmons" והוא הופק ב-1960. אחד השירים באלבום הוא "Dat Dere" השיר השני הכי מוכר של טימונס. לאחר צאת האלבום המשיך להקליט אלבומי סולו בהרכבים קטנים יחסית, לרוב עם מוזיקאים חשובים ומוכרים (כולל את ארט בלייקי). בסוף שנות השישים הקליט טימונס הקלטה עם תזמורת של מוזיקאי צמרת, כולל למשל את רון קרטר, ג'ימי קוב ובילי היגינס. 

לאחר שהקריירה שלו דעכה לאיטה, בובי טימונס נפטר ב-1 במרץ 1974, בניו יורק.

== סגנונו ==
טימונס היה מהפסנתרנים הראשונים בהארד בופ וסגנונו השפיע רבות על הסוגה. סוגת ההארד בופ מתאפיינת בכך שהיא משלבת את הבי בופ עם מרכיבים מוזיקליים שונים, הסגנון של טימונס היה שילוב של גוספל ופאנק בתוך הג'אז. הוא אמנם לרוב לא היה מחוכם מבחינה הרמונית אך הצד החזק שלו היה הגרוב המיוחד שלו, והאנרגיות הרבות שהוא הכניס למוזיקה.

==אישיותו==
טימונס היה בעל ביטחון עצמי נמוך, והיה זקוק לעידודם של מוזיקאים אחרים, למשל, ארט בלייקי. כמו כן הייתה לטימונס נטייה קשה לאלכוהוליזם, מה שהוביל למותו.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* The Penguin Guide to Jazz on CD
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:נגני ג'אז: פסנתרנים
קטגוריה:מלחינים מן המאה ה-20
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1935

קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1974
יום הבסטיליה

[[מגדל אייפל מואר בזיקוקים לכבוד יום הבסטיליה, 2018]]
ה[[שאנז אליזה מקושטת בדגלי צרפת לכבוד יום הבסטיליה]]
ציור של [[קלוד מונה, רחוב בתהלוכת יום הבסטיליה]]
יום הבסטיליה (בצרפתית: Fête nationale - "החג הלאומי", נודע גם כ-Quatorze juillet - "14 ביולי"), הוא החג הלאומי ויום העצמאות הרשמי של צרפת, אשר נחוג ב-14 ביולי, היום בו התרחשה נפילת הבסטיליה (1789), אירוע מכונן במהפכה הצרפתית.

==מנהגים==
חגיגות יום הבסטיליה נערכות בעיקר בשדרות השאנז אליזה, אך בשנים 1919 ו-1974 הועתק המצעד הצבאי לכיכר הבסטיליה<ref></ref>. בדרך-כלל מתקיימות תהלוכות, בראשן עומדים שוחרים מאקול פוליטקניק ומגראן אקולים אחרים, אחריהם כוחות מחיל הרגלים, אחריהם קבוצת מכוניות, ולסיום טסים מטוסים ממשמרות צרפת. בשנים האחרונות, נהוג להזמין קבוצות אנשים מבעלות הברית של צרפת לתהלוכות יום הבסטיליה; ב-2004, לציון מאה שנים לחתימת ההסכמה הלבבית, הכוחות המזוינים של בריטניה הובילו את התהלוכה בפריז בפעם הראשונה, בליווי מטוסי חץ אדום.

נשיא צרפת מתראיין בדרך-כלל לכלי התקשורת ונוהג לערוך מסיבה בארמון האליזה. ניקולא סרקוזי, נשיא צרפת השישי, בחר לחרוג ממנהג זה.

סעיף 17 בחוקה של צרפת, נותן סמכות לנשיא צרפת לחון עבריינים בעלי עבירות קלות ביום זה, והחל מ-1991 הפכה החנינה למנהג, והנשיאים שחררו מספר עצירים, בעיקר כאלה בעלי עבירות תנועה בלבד. ניקולא סרקוזי החליט לחרוג גם ממנהג זה.

==מקור החגיגות==
יום הבסטיליה נחוג באופן סדיר מאז 1879, 90 שנים לאחר המהפכה הצרפתית, אז הוא נקבע באופן רשמי כחג לאומי. 14 ביולי גבר ב"קרב" זה על 4 באוגוסט, בו בוטלה השיטה הפיאודלית.

הפעם הראשונה בה נחוג החג הייתה ב-30 ביוני 1878, כשנערכה בפריס חגיגה רשמית לכבוד הרפובליקה. שנה מאוחר יותר, ב-14 ביולי 1879, נערכה חגיגית רשמית-למחצה, שכללה תצוגה צבאית בלונגשמפ, קבלת פנים שאורגנה בידי לאון גמבטה ב-Chambre des députés, אספת הפרלמנטים של הרפובליקה, ומשתה רפובליקני במלון הפרה-קטלן, עם ויקטור הוגו ולואי בלאנק. בכל רחבי צרפת, כפי שכתב לה פיגארו יומיים מאוחר יותר, "אנשים חגגו לרוב לכבוד הבסטיליה".

ב-21 במאי 1880, בנז'מין רספייל הציע לחוקק חוק שיגדיר את 14 ביולי כחג לאומי שנתי. האספה הלאומית אישרה את החוק ב-21 במאי וב-8 ביוני, והסנאט אישר אותו ב-27 ביוני וב-29 ביוני (הנציגים העדיפו הצעה זו על פני ההצעה לחגוג ב-4 באוגוסט, יום תומה של המערכת הפיאודלית). החוק הפך לרשמי ב-6 ביולי 1880, ומשרד הפנים המליץ לחגוג את היום "בכל הברק שהמשאבים מאפשרים". ואכן, חגיגות יום הבסטיליה ב-1880 היו מרהיבות.

בדיון שקדם לאימוץ החג, אנרי מרטין, יושב ראש הסנאט, פנה אל היושבים באולם ואמר: "אל תשכחו שמאחורי 14 ביולי, היכן שניצחון העידן החדש על המשטר הישן נקנה בחרב, אל תשכחו שאחרי 14 ביולי 1789, הגיע 14 ביולי 1790. ... אי אפשר להאשים את היום ההוא בשפיכות דמים, בחלוקת הארץ. היה זה יום חנוכת האחדות של צרפת. ... אם לחלק מכם נקיפות מצפון בנוגע ל-14 ביולי הראשון, הם בהחלט לא חשים כאלה כלפי האחרון. כל הבדל שעשוי להפריד בינינו, משהו מרחף מעליו, והוא האחדות הלאומית שכולנו חושקים בה, שכולנו נחתור אליה, ונמות בעבורה."

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ימי עצמאות
קטגוריה:אירועים בחודש יולי
קטגוריה:צרפת: תרבות
לוס אנג'לס דודג'רס

צילום פנורמי של אצטדיון דודג'רס, המגרש הביתי של הקבוצה מאז שנת 1962
לוס אנג'לס דודג'רס (באנגלית: Los Angeles Dodgers) היא קבוצת בייסבול אמריקאית מליגת ה-MLB, שבסיסה בעיר לוס אנג'לס, קליפורניה. הקבוצה משחקת בבית המערבי של הנשיונל ליג.

הקבוצה נוסדה בברוקלין, ניו יורק ב-1883 (ברוקלין דודג'רס) והצטרפה לליגה המקצוענית שנקראה ההתאחדות האמריקאית, ב-1890 הצטרפה לנשיונל ליג בה משחקת עד היום. השם דודג'רס, שהתקבע ככינוי הקבוצה, נובע מן המילה האנגלית Dodged-התחמקות ומתייחס להולכי הרגל המתחמקים מן קרוניות הנוסעים באזור ברוקלין, ב-1958 עברה הקבוצה ללוס אנג'לס, כשהיא שומרת על הכינוי דודג'רס.

== היסטוריה ==

לברוקלין היו מספר קבוצות בשנות ה-50 של המאה ה-19. שמונה מתוך 16 הקבוצות של הליגה הראשונה (National Association of Base Ball Players) הגיעו מאזור ברוקלין. ברוקלין עזרה בהפיכת משחק הבייסבול למסחרי, בין זה שלושה משחקי אול-סטאר בין ניו יורק לברוקלין שהיוו את המשחקים הראשונים אליהם נדרש תשלום על-מנת להיכנס. הדודג'רס שיחקו בשני אצטדיונים בדרום ברוקלין (וושינגטון פארק והפארק המזרחי) לפני שעברו ב-1913 לאבטס פילד השוכן בקראון הייטס.

בשנת 1947 רשמה הקבוצה היסטוריה, כשלראשונה בתולדות הליגה פתח בשורותיה שחקן אפרו-אמריקאי, ג'קי רובינסון. רובינסון זכה באותה שנה בתואר רוקי השנה, ובשנים הבאות זכה עם הקבוצה שש פעמים באליפות הנשיונל ליג ובוורלד סיריס ב-1955.

הקבוצה היא אחת הקבוצות העשירות והמצליחות במייג'ור ליג, 18 פעמים היא העפילה לוורלד סיריס וזכתה באליפות שבע פעמים, האחרונה בהן ב-2020.

הקבוצה הודיעה ביוני 2011, על הליכי פשיטת רגל (צ'פטר 11) בשל סכסוך עם הנהלת הליגה. ב-2012 נקנתה הקבוצה תמורת סכום שיא של 2 מיליארד דולר על ידי קבוצת משקיעים, בשם Guggenheim Partners, LLC, הכוללת את כדורסלן העבר ארווין "מג'יק" ג'ונסון. הייתה זו הרכישה היקרה ביותר בהיסטוריה של מועדון ספורט מקצועני, מאז רכישת מנצ'סטר יונייטד תמורת 1.5 מיליארד דולר, על ידי מלקולם גלייזר, ב-2005. על פי דירוג מגזין פורבס מ-2017 הקבוצה מדורגת במקום השני מבחינת שוויה הכלכלי בין כל קבוצות הבייסבול, ושוויה הוערך בכ-2.75 מיליארד דולר.

<gallery widths="160" heights="160">
קובץ:Jeff Pfeffer.jpg|ג'ף פפר, 1916 ברוקלין רובינס
קובץ:Dodgers Greats.JPG|דודג'ר סטדיום
קובץ:LA Coliseum 1959 World Series.jpg|בוורלד סרייס 1959 שיחקה באצטדיון אחר בלוס אנג'לס, עד להשלמת בניית האצטדיון שלה
קובץ:Dodgersuni.png|מדי הבית של הדודג'רס לא השתנו מזה 70 שנה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

== הערות שוליים ==

*
דודג'רס
קטגוריה:ניו יורק: מועדוני ספורט
קטגוריה:גופים וחברות שהונצחו בשדרת הכוכבים של הוליווד
יולי דניאל

יולי מרקוביץ' דניאל (ברוסית: Юлий Маркович Даниэль; 15 בנובמבר 1925 - 30 בדצמבר 1988) היה סופר יהודי בברית המועצות. דיסידנט שיצא בגלוי נגד המשטר הסובייטי והיה אסיר פוליטי בגולאג.

==ראשית דרכו==
יולי דניאל נולד במוסקבה ב-15 ביוני 1925. אביו, מ. דניאל, היה סופר יידיש ומחזאי. בעת מלחמת העולם השנייה, בשנת 1942, בהיותו בן 17 הצהיר כי גילו גבוה יותר וגויס לצבא האדום. נלחם בחזיתות אוקראינה ובלארוס ובשנת 1944 נפצע קשה ברגליו ושוחרר מהצבא.

בשנת 1950 סיים יולי דניאל את לימודיו במכון הפדגוגי במוסקבה ועבד כמורה בקלוגה ובמוסקבה והחל לפרסם תרגומי שירה ממספר שפות. ביחד עם ידידו הסופר אנדריי סיניאבסקי כתב ספרים סאטיריים שהוברחו לפרסום בצרפת בשמות הבדויים אברם טרץ וניקולאי ארז'אק.

=="יום הרצח"==
בסיפורו הנודע "קול מוסקבה" (Говорит Москва) משנת 1962 מסופר על כך שהממשלה הסובייטית מודיעה כי רצח הוא חוקי ומכריזה על "יום הרצח", מפניו יהיו חסינים השוטרים ועובדי התחבורה בלבד.

סיפור פנטסטי-מקברי זה בא לגנות את זילות חיי האדם בברית המועצות.

הסיפור התפרסם במלואו בתרגום לעברית בדבר השבוע בשנת 1966.

==משפט ומאסר==
בשנת 1965 הודח ניקיטה חרושצ'וב על ידי ליאוניד ברז'נייב והחלה תקופה של הקשחת הגישה כלפי הדיסידנטים וכלפי הבעת דעות פוליטיות בעל פה ובכתב. יולי דניאל ואנדריי סיניאבסקי נעצרו והועמדו לדין בבית המשפט העליון במוסקבה, על "פעילות אנטי סובייטית" בשל פרסום ספריהם בשמות בדויים בארצות חוץ. המשפט נערך מסתיו 1965 עד פברואר 1966, וזכה לכיסוי תקשורתי נרחב בעולם. המשפט עצמו נערך בדלתיים סגורות, ויולי דניאל נדון ל-5 שנות מאסר ואנדרי סינייבסקי נדון ל-7 שנות מאסר.

לאחר המשפט הביעו אנשי רוח וקומוניסטים ברחבי העולם את מחאתם נגדו. העיתון פראבדה הגן על פסקי הדין באומרו ששני הסופרים לא הבינו את טיבה של "הדמוקרטיה הסוציאליסטית" של ברית המועצות. יש הרואים במשפט סינייבסקי-דניאל את ראשיתה של התנועה הדיסידנטית בברית המועצות.

במשך שנות מאסרו במחנה העבודה במולדובה, יצאו יולי דניאל וחמישה סופרים דיסידנטים נוספים במחאה רשמית על התנאים ששררו במחנות.

לאחר ארבע שנים במחנה העבודה ושנה נוספת בכלא יצא יולי דניאל לחופשי.

==לאחר השחרור וסוף דרכו==
לאחר שחרורו מן המאסר, שבמהלכו כמעט ואיבד את שמיעתו, התגורר דניאל בקלוגה ובמוסקבה, אך חדל מכל פעילות דיסידנטית. לאחר עלייתו לשלטון של מיכאיל גורבאצ'וב חלה הקלה מסוימת בהגבלות על הספרות ויצירותיו של דניאל החלו להיות נפוצות בברית המועצות.

ביוני 1988 לקה דניאל במספר התקפי לב. בשוכבו בבית חולים, העז השבועון הפופולרי אוגוניוק לפרסם בחודש יולי של אותה שנה חמישה משיריו. ב-30 בדצמבר 1988 נפטר דניאל בביתו במוסקבה לאחר התקף לב נוסף.

בשנת 1991 התפרסם באיזבסטיה שתוצאות המשפט נבדקו מחדש וכל הנאשמים זוכו מאשמה.

==ספריו==
<div style="direction: ltr;">
* This is Moscow Speaking and Other Stories, E. P. Dutton. NY, 1969
* Prison poems, J. P. O'Hara, 1972
</div>

==קישורים חיצוניים==
* ; ; ; ; 
* 
* 

קטגוריה:מתנגדי משטר בברית המועצות
קטגוריה:אסירי גולאג
קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אסירים פוליטיים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין וגנקובסקויה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1925
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1988
יעקב משה מסלונים

רבי יעקב משה מסלונים (1779 - 1849) היה בנו של מייסד חקר האגדה והמדרשים רבי אברהם וילנר ושרה בת נח מינדס, ונכדו של הגאון מווילנה. נולד ב-1779 בווילנה ונפטר ב-1849 בעיר סלונים בביילורוסיה.

== ביוגרפיה ==
בצעירותו היה הנכד החביב על הגר"א וקיבל תורה והדרכה מפי הגאון. נשא לאישה את הינדה, בת הרב הגביר רבי חיים יהושעס מסלונים ושם קבע את ביתו כרב העיר.

בגיל 18 חיבר ספר על מסכת שמחות ובכך המשיך מסורת משפחתית, שכן גם אביו אברהם חיבר את ספרו "רב פעלים" על המדרשים בהיותו רק בן 18.

לאחר פטירת אביו, אברהם, הוטלה עליו המשימה המשפחתית של המשך עריכת והוצאה לאור של כתבי היד של הגר"א בדפוס, משימה שבה החל עוד בימי חיי אביו. לכתבי הגאון הוסיף הקדמות והערות כפי שעשה אביו אברהם.

בין השאר, הכין רשימה מפורטת של כל כתבי הגר"א שזכתה לכינוי "רשימת סלאנים". והיא אבן הפינה במחקר הביבליוגרפי של כתבי הגר"א. 

נפטר בעיר סלונים בכ"ג בטבת תר"ט. וזה מה שכתוב על מצבתו:

== משפחתו ==

* בנו, אלעזר לנדא, המשיך במפעלו של אביו, ועלה לארץ ישראל ב-1867. 

צאצאיו כוללים את המו"ל אליהו לנדא ואת העיתונאי וחוקר התרבות אלי אשד.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.notes.co.il/eshed/52683.asp?p=0 שומר המורשת של הגאון מווילנה]
* 

קטגוריה:משפחת הגר"א
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:מקובלים ליטאים
קטגוריה:סלונים: רבנים
קטגוריה:ילידי 1779
קטגוריה:נפטרים ב-1849
מארי דה קוסי

מארי דה קוסי (בצרפתית: Marie de Coucy; 1218 לערך - 1285) הייתה בתם של אנגראן השלישי, לורד קוסי ושל רעייתו השלישית מארי דה מונמיירה.

==ביוגרפיה==
מארי דה קוסי הייתה המלכה הרעיה של מלך סקוטלנד אלכסנדר השני לו נישאה ב-15 במאי 1239. נישואי בני הזוג נערכו ברוקסבורג שבסקוטלנד.

מארי ילדה לאלכסנדר את בנם היחיד - אלכסנדר, לימים מלך סקוטלנד.

נישואי בני הזוג היו נישואים פוליטיים שמטרתם לקשר בין בית המלוכה הסקוטי לבין בית קוסי - משפחת אצולה חזקה מצרפת. נישואים אלה אפשרו קשרי מסחר, החלפת חיילים וסיוע פוליטי שניתן על ידי בית קוסי העשיר למלוכה הסקוטית. 

לאחר מותו של אלכסנדר השני בשנת 1249 שבה מארי לפיקרדי והתגוררה בה, אולם נהגה לשוב לעיתים לביקורים בסקוטלנד. בפיקרדי נישאה מארי לבעלה השני ז'אן דה בריאן.

קטגוריה:בית דאנקלד
קטגוריה:מלכות רעיות סקוטיות
קטגוריה:מלכות רעיות מהמאה ה-13
קטגוריה:ילידי 1218
קטגוריה:נפטרים ב-1285
ג'ו פלניגן

ג'ו פלינגן (באנגלית: Joe Flanigan; נולד ב-5 בינואר 1967) הוא שחקן טלוויזיה אמריקאי הידוע בעיקר בדמות ג'ון שפרד בסדרה סטארגייט אטלנטיס.

==ביוגרפיה==
פלניגן נולד בשם גוזף דניגן השלישי בלוס אנג'לס, קליפורניה. שמו שונה לג'ו פלניגן כאשר אומץ על ידי אביו החורג, ג'ון פלניגן. כאשר היה בן 6, עברה משפחתו לעיירה קטנה ליד רינו, נבדה. בגיל 14 הוא החל ללמוד בפנימייה בקליפורניה. מאוחר יותר למד היסטוריה באוניברסיטת קולורדו. 
בעצתו של חבר, החל פלניגן לקחת שיעורי משחק כדי לגבור על ביישנותו וללא תכנון לפצוח בקריירת משחק.
כחלק מתוכנית חילופין של האוניברסיטה בה למד, עבר פלניגן ללמוד שנה באוניברסיטת סורבון אשר בצרפת.

לאחר שסיים את לימודיו החל בקריירת כתיבה. הוא עבד ב"קפיטון היל" ולאחר מכן במספר הוצאות לאור בניו יורק.
בעצת חבריו הוא החל ללמוד בבית ספר למשחק "Neighborhood Playhouse" וב-1994 עבר ללוס אנג'לס כדי לפתח קריירת משחק.

פלניגן ביצע מספר הופעות אורח בסדרות: פרופיילר, אחיות ו"First Monday", ולבסוף ב-2004, הוא קיבל תפקיד קבוע בסדרה סטארגייט אטלנטיס. הוא כתב לסדרה שני פרקים והופיע בתפקיד אורח בפרק העונה העשירית של סטארגייט SG-1.

== חייו האישיים ==
פלניגן גר בוונקובר, קנדה, היכן שמצולמת במשך השבוע "סטארגייט אטלנטיס", ובסופי שבוע הוא טס חזרה למשפחתו אשר גרה במאליבו.
פלניגן היה נשוי לשחקנית והציירת קתרין קאוזי מאז 1996, השניים נפרדו בינואר 2014. לזוג שלושה ילדים. פלניגן חובב סקי, גלישה וטיפוס הרים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולורדו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967