OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אדולף רבינוביץ'

אדולף רבינוביץ היה קצין מבצעים מיוחדים במהלך מלחמת העולם השנייה ומסר את חייו למען שחרור צרפת.

== שנות חייו הראשונות ==
אדולף רבינוביץ, הידוע גם בשם החיבה אלק, נולד במוסקבה ב-27 במרץ 1918. הוריו עלו לארץ ישראל המנדטורית זמן קצר לאחר שנולד. הוא למד בגימנסיה הרצליה. בשלב מסוים הוריו היגרו למצריים.<ref></ref> אדולף רבינוביץ למד זואולוגיה בסורבון בפריז ואנטומולוגיה באוניברסיטת קליפורניה.

== פעילותו במלחמת העולם השנייה ==
בשנת 1939 חזר לצרפת והתנדב ללגיון הזרים הצרפתי.<ref></ref> ביוני 1940 נפל בשבי הגרמנים, אך הצליח לברוח והגיע לבריטניה דרך ספרד. בבריטניה, גויס למנהלת המבצעים המיוחדים (SOE), ארגון שהוקם ביולי 1940 על פי הוראתו של וינסטון צ'רצ'יל במטרה לאסוף מודיעין ולבצע פעולות חבלה במדינות אירופה שנכבשו על ידי גרמניה הנאצית. לאחר תקופת הכשרה בבית הספר להכשרת סוכנים חשאיים Wanborough Manor (אנ') שכללה שימוש בנשק חם, שימוש בחומרי נפץ לביצוע פעולות חבלה, קריאת מפות ותקשורת באמצעות קוד מורס הוצנח בלילה שבין 27 ל־28 באוגוסט 1942 לאזור גרנובל בצרפת כדי לשמש אלחוטן עבור רשת שפעלה בפריז. הטייס הפולני הצניח אותו בטעות במרחק של כ-30 ק"מ מהמקום שנקבע. הוא הצליח להגיע לאזור קאן שם נקלט ברשת SPINDLE שנוהלה על ידי פטר צ'רצ'יל (אנ').<ref></ref>

אדולף רבינוביץ' פעל תחילה מדרום צרפת ולאחר מכן מדירת מסתור באלפים הצרפתיים בסמוך לגבול צרפת-שווייץ, משם שידר הודעות והפעיל שירות שליחים לשווייץ עבור רשת SPINDLE. הוא נחשב לאחד האלחוטנ<nowiki/>ים המוכשרים של SOE. כאשר הרשת נחשפה וחבריה נעצרו על ידי הגרמנים, הוא הצליח לברוח לבריטניה דרך ספרד. בתקופת שהותו בבריטניה שימש כסגנו של מרשל לאטר דה טסיני .<ref></ref>

בלילה שבין 2 ל-3 במרץ 1944 הוצנח יחד עם רומיאו סבורין (אנ') חזרה לצרפת כדי להקים ולתפעל שם רשת חדשה בשם BARGEE. המפעילים בלונדון לא ידעו שהמשדר של רשת ARCHDEACON, שהייתה אמורה לקבל את פניהם בצרפת, נפל בידי הגרמנים שהמשיכו להפעיל אותו. בזמן הנחיתה אדולף ורומיאו הבחינו בגרמנים שהמתינו להם. הם ניסו לברוח דרך היער אך נורו על ידי הגרמנים, נלכדו ונשלחו למחנה גרוס-רוזן<ref></ref> שם הוצאו להורג.<ref></ref>

== הנצחה ==
=== בתרבות הפופולרית ===
פעילותו של אדולף רבינוביץ' תועדה בספרים רבים המספרים את גבורתם של סוכני ה-SOE, ביניהם ספרו של פטר צ'רצ'יל Duel of Wits (אנ').

בשנת 1950 יצא לאקרנים סרט בריטי בשם "אודט" המבוסס על הסיפור האמיתי של סוכנת SOE אודט סנסום. בסדר זה אדולף רבינוביץ מגולם על ידי השחקן פיטר אוסטינוב.

=== אנדרטאות ===
שמו של אדולף רבינוביץ נחקק על אנדרטת מנהלת המבצעים המיוחדים בצרפת, שהוקמה בפאתי העיירה וָלַנְסֶה (Valençay) שבעמק הלואר, כ-200 קילומטרים דרומית לפריז, יחד עם שמם של 103 סוכנים נוספים של מדור F (צרפת) של ה־SOE שנפלו למען צרפת.

שמו של אדולף רבינוביץ' נכלל בלוח 21, עמודה 3, של האנדרטה שהוקמה בבית הקברות הצבאי ברוקווד לזכר 3,428 נשים וגברים מחבר העמים הבריטי שנפלו במלחמת העולם השנייה ומקום קבורתם לא ידוע.

שמו של אדולף רבינוביץ, יחד עם שמם של 18 סוכנים נוספים של מדור F (צרפת) של ה־SOE שנרצחו במחנה בחודשים אוגוסט – ספטמבר 1944, נחקק על לוח הזיכרון שהוקם במחנה הריכוז גרוס רוזן.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי מנהלת המבצעים המיוחדים
קטגוריה:אנשי לגיון הזרים הצרפתי
קטגוריה:יהודים בצבא צרפת
קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:צרפתים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ציון לשבח (בריטניה)
איתן אסרף

איתן אסרף הוא צלם ישראלי שעוסק בצילום אמנותי, צילום טבע וצילום תדמית בתמונות סטילס ווידאו.

== ביוגרפיה ==
אסרף החל את דרכו כמפיק פסטיבלים.<ref></ref> בשנת 2016 חייו ניצלו לאחר שהתרסק עם טרקטורון רחיפה לתוך מאגר ביוב באזור קיבוץ רבדים. הוא איבד זמנית את מאור עיניו, שחזר אליו לאחר שיקום בן חודש וחצי בבית החולים הדסה עין כרם.<ref name=":0" /><ref></ref>

אסרף אב לשני בנים בוגרים מנישואיו הראשונים, נשוי לליטל שמנהלת את העסק ברשתות החברתיות והשניים מתגוררים בג'יפ ובירושלים לסירוגין.

===יצירתו===
בשנות הארבעים לחייו החל את דרכו בעולם הצילום בתור תחביב<ref></ref>. בראשית הדרך נהג לצלם אנשים וחפצים קטנים על רקע נוף, או מבנים מזוויות היוצרות אשליות אופטית, המשלבים את המבנה עם הרקע. אסרף נהג לצלם באמצעות הסמארטפון האישי שלו. בהמשך התפתח ועבר לטכנולוגיות אחרות, כולל רחפן צילום.

בתקופת מגפת הקורונה בישראל הוא החל לעסוק גם בצילום טבע. נהג לצלם בעלי חיים מזוויות נמוכות. צילומיו התפרסמו בכלי תקשורת רבים כולל במגזינים הנחשבים בעולם.<ref name=":0" /> הוא החלק לעבוד גם עם משרדים גדולים כחלק מיחסי ציבור. הוא יצר והפיק מספר סרטי תדמית כולל סרט עצמאות ה-70 עבור צה"ל, משרד החוץ של ישראל, רשויות מקומיות,<ref></ref> בהן ירושלים ואילת וסרטי טבע ל-BBC<ref name=":0"></ref><ref></ref>.

אסרף אף הציג במספר תערוכות בארץ ובעולם.

=== תערוכות ===

* 2019 החיים בזווית שלא הכרתם, הגן הלאומי עיר דוד (בשיתוף רשות העתיקות)<ref></ref>
* 2019 תערוכת ה-70 למלכות היופי..., תיאטרון הבימה<ref></ref>

===יצירתו ביוטיוב===
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==
; אתרים רשמיים

; כתבות
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:צלמי טבע ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
נמל התעופה הבין-לאומי דוחה

נמל התעופה הבין-לאומי דוחה הוא שדה תעופה בדוחה, קטאר . זה היה נמל התעופה הבינלאומי המסחרי של קטאר עד שנמל התעופה הבינלאומי חמאד נפתח ב-27 במאי 2014.

אתר שדה התעופה והמסלול הקיים עדיין בשימוש על ידי חיל האוויר של קטאר, והמכללה האווירונאוטית של קטאר<ref></ref>. האתר משמש גם כשדה תעופה ממלכתי/דיפלומטי המשרת הן את טייסת האמיר הקטארי (שבסיסה בשדה התעופה) והן לטיסות לביקורים ממלכתיים.

שדה התעופה נפתח שוב טיסות מסחריות ב-15 בספטמבר 2022 עבור חברות תעופה נבחרות כדי לטפל בתנועה אווירית מוגברת לקראת מונדיאל 2022 שהתקיים במדינה בנובמבר ודצמבר.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

דוחה
קטגוריה:דוחה: מבנים
ינקו בובטקו

ינקו בובטקו (בקרואטית: Janko Bobetko; 10 בינואר 1919 – 29 באפריל 2003) היה גנרל ופוליטיקאי קרואטי אשר כיהן כראש המטה הכללי בין השנים 1992–1995. לאחר מכן כיהן כחבר הפרלמנט הקרואטי בין השנים 1995–1999.

בשנת 2002, הואשם בובטקו בידי בית הדין הפלילי הבין-לאומי ליוגוסלביה לשעבר בפשעי מלחמה שבוצעו, לכאורה, בידי הצבא הקרואטי במהלך מלחמת העצמאות של קרואטיה. הוא נפטר לפי שהספיק לעמוד לדין.

==ביוגרפיה==
בובטקו נולד בסיסאק ב-10 בינואר 1919. הוא למד וטרינריה באוניברסיטת זגרב, אולם בעקבות הכיבוש הגרמני של יוגוסלביה במלחמת העולם השנייה, הוא סולק מהאוניברסיטה. הוא הצטרף לפרטיזנים של טיטו, ולחם עמם עד סיום המלחמה. שלושה מאחיו נרצחו בידי האוסטאשה. לאחר המלחמה, הוא התגייס לצבא העממי היוגוסלבי. הוא למד באקדמיה הצבאית בבלגרד, והתקדם בסולם הדרגות עד שהגיע לדרגת גנרל-פולקובניק. עם זאת, במהלך האביב הקרואטי בסוף שנות ה-60 ותחילת שנות ה-70, בובטקו תמך בקריאות להענקת אוטונומיה גדולה יותר לקרואטיה בתוך האיחוד היוגוסלבי. בעקבות כך, הוא סולק מהצבא ב-1972.

ב-1992, לאחר שקרואטיה הכריזה על עצמאותה, בובטקו התגייס לצבא קרואטיה, והשתתף במלחמת העצמאות של קרואטיה. ב-20 בנובמבר 1992 הוא מונה לראש המטה הכללי השני של הצבא הקרואטי. במהלך תפקידו, הוא יזם את מבצע כיס מדאק, כנגד המעוזים הסרביים במחוז קראינה. חיילי הצבא הקרואטי הואשמו בביצוע פשעי מלחמה במהלך המבצע, אולם בובטקו הכחיש זאת.

ב-15 ביולי 1995 הוא הודח מהתפקיד ועזב את הצבא. בעקבות כך, הוא החל לעסוק בפוליטיקה והצטרף למפלגת האיחוד הקרואטי הדמוקרטי. בבחירות שנערכו באותה שנה, הוא נבחר לסאבור (הפרלמנט הקרואטי). הוא כיהן כחבר הפרלמנט עד 1999. בשנת 2000 הוא היה בין החותמים על מכתב שנים עשר הגנרלים, שמחה על הטיפול של ממשלת קרואטיה בתודעת מלחמת העצמאות ובוותיקי המלחמה. המכתב גרם לסערה עזה בקרואטיה.

בספטמבר 2002, בית הדין הפלילי הבין-לאומי ליוגוסלביה לשעבר מצא את בובטקו אשם בפשעי מלחמה. הוא היה הקצין הקרואטי הבכיר ביותר שהואשם בידי בית הדין. ראש ממשלת קרואטיה איביץ' ראצ'אן מתח ביקורת על החלטת בית הדין והודיע שממשלת קרואטיה לא תשתף פעולה עם בית הדין. במקביל, הסאבור העביר פה אחד החלטה המגנה את בית הדין. ותיקי מלחמה אף ארגנו משמר על ביתו של בובטקו. סקר שנערך באותה שנה העלה כי 84% מהאזרחים הקרואטים התנגדו להסגרתו של בובטקו, ו-71% יישארו מתנגדים גם אם האומה תאוים בסנקציות פוליטיות וכלכליות.

בובטקו נפטר ב-29 באפריל 2003 לפני שבית הדין הספיק לנקוט צעדים מעשיים להסגרתו.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.icty.org/x/cases/bobetko/cis/en/cis_bobetko_en.pdf ינקו בובטקו] באתר בית הדין בהאג

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים קרואטים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים בצבא יוגוסלביה
קטגוריה:פרטיזנים יוגוסלבים
קטגוריה:ילידי 1919
קטגוריה:נפטרים ב-2003
עריכת שולחן

סדר עריכת שולחן (סידור פשוט)
סידור השולחן היא מערכת נורמות וכללים תרבותיים חברתיים אשר מורות כיצד יש לסדר את הכלים על שולחן האוכל (לדוגמה: איזה סכו"ם מניחים מימין הצלחת ואיזה שמאלה לצלחת, איפה שמים את הכוס וכו') .

== סידור הסכו"ם בעולם המערבי==
יש סדר בסיסי ופשוט שבו משתמשים באופן יומיומי וישנו סדר מורכב יותר עם יותר פרטים שמיועד לטקסים רשמיים ואירועים מכובדים:

הסדר הפשוט: את הצלחת מניחים במרכז, מימין לצלחת נמצא הסכין, (החלק החד של הסכין מופנה לכיוון הצלחת) אחריו הכף, מעל חוד הסכין נמצאת הכוס על הצלחת ממוקמת המפית ומשמאלה מזלג ומזלג קטן<ref></ref>, (במקרה ואין כף המזלג נמצא יחד אם הסכין מימין לצלחת כשהסכין הוא הקרוב ביותר לצלחת).

הסדר הרשמי: יש להניח את הכלים במרחק של כסנטימטר מקצה השולחן<ref></ref>, חשוב שתהיה סימטריה בין כל הכלים הנמצאים בפריסה, אופן מיקום הכלים חשוב ביותר, מאחר שהמיקום מייצג את סדר המנות; לכל מנה קיים סכו"ם המותאם לה - סכו"ם בעמדה החיצונית, המרוחקת מהצלחת, משמש למנה הראשונה והאחד יותר קרוב משמש למנה השנייה וכן על זה הדרך<ref></ref>.

כף המרק והסכינים ימוקמו מימין לצלחת המרכזית, כאשר הלהבים של הסכינים פונים לכיוון הצלחת, בעוד שהמזלגות יונחו משמאל לצלחת המרכזית, יחד עם מפית אישית. 

הכוסות מונחות בהתאם לסדר השימוש כסנטימטר מעל לסכינים, כוסות השתייה הנהוגות: יין לבן, יין אדום, יין קינוח וכוס מים. 

מצד שמאל לצלחת המרכזית (מעל למזלגות) נהוג לספק צלוחית קטנה ללחמנייה וסכין חמאה. הכלים למנת הקינוח, מונחים מול הסועד מאחורי הצלחת המרכזית.

== קישוטי שולחן ==
סידורי פרחים לקישוט השולחן הם המקובלים ביותר, לא נהוג להניח זרים גבהים מפני שהם עלולים להפריע לסועדים לראות אחד/ת את השני/ה, עדיף סידורי שולחן מרכזיים-נמוכים כדי לאפשר לסועדים לנהל שיח נעים בגובה העיניים<ref></ref>

קשוטי שולחן נוספים הם פיזור עלי תבלין ריחניים, מקלות קינמון, פרחים ופירות מיובשים, ואפילו פולי קפה.

לעיצוב רוחני-רומנטי אפשר להציב במרכז השולחן נר צבעוני גדול, פמוט מרשים, או להרעיף נרות קטנים ליד הצלחות. אורות מעומעמים מבליטים את אור הנרות ומשרים אווירת חג.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נימוסים
קטגוריה:גסטרונומיה
הכדורגלן הליטאי של השנה

הכדורגלן הליטאי של השנה (בליטאית: Geriausias Lietuvos futbolininkas) הוא פרס שנתי בליטא, המוענק לכדורגלן (בעל אזרחות ליטאית) המצטיין במהלך השנה הקלנדרית. 

הענקת הפרס החלה בתקופת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הליטאית והמשיכה גם לאחר כינון העצמאות של ליטא. אדגרס יאנקאוסקס מחזיק בשיא הזכיות בפרס - 5 פעמים. שניים מהזוכים קיבלו את הפרס בעת ששיחקו בליגת העל בישראל- ריימונדס ז'וטאוטאס וארנסטס שטקוס. 

==הזוכים בפרס==
בטבלה מופיעים שחקנים, אשר זכו בפרס בתקופת העצמאות של ליטא.
{| class="wikitable"
|-
!שנה!!זוכה!!מועדון
|-
|1990||ולדאס איוואנאוסקס|| אוסטריה וינה
|-
|1991||ולדאס איוואנאוסקס|| אוסטריה וינה
|-
|1992||ולדמרס מרטינקנאס|| דינמו קייב
|-
|1993||ולדאס איוואנאוסקס||המבורג
|-
|1994||ולדאס איוואנאוסקס||המבורג
|- bgcolor="#87cefa"
|1995||גינטראס סטאוצ'ה||קרשיאקה
|- bgcolor="#87cefa"
|1996||גינטראס סטאוצ'ה||סאריירספור 
|-
|1997||אדגרס יאנקאוסקס|| קלאב ברוז'
|-
|1998||אדגרס יאנקאוסקס|| קלאב ברוז'
|- 
|1999||סאולאס מיכאליונאס|| אוראלאן אליסטה
|-
|2000||אדגרס יאנקאוסקס|| ריאל סוסיאדד
|-
|2001||אדגרס יאנקאוסקס|| ריאל סוסיאדד
|-
|2002||ריימונדס ז'וטאוטאס|| מכבי חיפה
|- 
|2003||רוברטאס פושקוס|| קריליה סובייטוב סמרה
|-
|2004||אדגרס יאנקאוסקס|| ניס
|-
|2005||דייווידאס שמבראס|| צסק"א מוסקבה 
|- 
|2006||תומאס דנילביצ'יוס|| ליבורנו 	
|- 
|2007||תומאס דנילביצ'יוס|| בולוניה 
|- 
|2008||מאריוס סטקנביצ'יוס|| סמפדוריה 
|- 
|2009||מאריוס סטקנביצ'יוס|| סמפדוריה 
|-
|2010||דרוידאס שרנאס|| וידזב לודז'
|- bgcolor="#87cefa"
|2011||ז'ידרונאס קרצ'מארסקאס|| גזיאנטפספור
|- bgcolor="#87cefa"
|2012||ז'ידרונאס קרצ'מארסקאס|| גזיאנטפספור
|- 
|2013||מינדאוגאס קלונאס|| באקו
|- bgcolor="#87cefa"
|2014||גיידריוס ארלאוסקיס|| סטיאווה בוקרשט
|- 
|2015||לוקאס ספלויס|| אולבורג בולדספילקלוב 
|-
|2016||פיודור צ'רניך|| יאגלוניה ביאליסטוק 
|-
|2017||פיודור צ'רניך|| יאגלוניה ביאליסטוק 
|-
|2018||ארבידאס נוביקובאס|| יאגלוניה ביאליסטוק 
|-bgcolor="#87cefa"
|2019||ארנסטס שטקוס|| הפועל באר שבע 
|-
|2020||ארבידאס נוביקובאס|| ארזומספור 
|-
|2021||ארבידאס נוביקובאס|| ארזומספור
|-bgcolor="#87cefa"
|2022||אדווינאס גרטמונאס|| ז'לגיריס וילנה 
|-
|2023||יוסטאס לאסיצקס|| אולימפיה ליובליאנה
|}
{| style="background:transparent;"
|+ מקרא
| style="background-color:#87cefa; border:1px solid #aaaaaa; width:2em;" |
| = שוער כדורגל
|}
קטגוריה:ליטא: כדורגל
ליטאי
מוחמד מוח'בר

מוחמד מוּח'בֶּר דֶזפוּלי (בפרסית: محمد مخبر دزفولی; נולד ב-26 ביוני 1955) הוא פוליטיקאי איראני שכיהן כנשיאהּ בפועל של איראן מאז מותו של אבראהים ראיסי ב-20 במאי 2024 עד 28 ביולי 2024.

מאז 8 באוגוסט 2021 כיהן כסגן נשיא איראן, עד למינויו כנשיא הזמני. בעבר כיהן כראש יישום צו האימאם ח'ומייני (EIKO), וכן כיו"ר הדירקטוריון ב וכסגן מושל מחוז ח'וזסטן.<ref>[https://www.president.ir/en/130489 Ayatollah Raisi appoints Dr Mohammad Mokhber as 1st VP] 15 דצמבר 2023</ref><ref> נבדק: 15 דצמבר 2023</ref><ref></ref>

כיהן כממלא מקום נשיא איראן בפועל, לאחר שהנשיא אבראהים ראיסי נהרג בהתרסקות מסוק.

== פרטים אישיים והשכלה ==
מוח'בר נולד בשנת 1955 בעיר דזפול שבמערב איראן. אביו, עבאס מוח'בר, היה איש דת.

מוח'בר הוא בעל שני תוארי דוקטור: תואר שני ודוקטורט במשפט בין-לאומי ותואר דוקטור בניהול.<ref name=":0">[https://snn.ir/fa/news/868653/اقدامات-ویژه-ستاد-اجرایی-فرمان-امام-در-خوزستان-و-سیستان-و-بلوچستان-در-گفتگو-با-محمد-مخبر Mohammad Mokhber] snn.ir Retrieved 14 August 2020</ref><ref>[https://www.ictna.ir/id/010671/ Mohamad Mokhber is going to Execution of Imam Khomeini's Order] ictna.ir נבדק: 15 דצמבר 2023</ref>

== ספריו ==
הוא כתב ארבעה ספרים:

# ספר הכלכלנים המובילים בעולם – 2 כרכים, 2012 (בפרסית: کتاب اقتصاد دانان برتر جهان).
# תירוצים לעונשים בחוק בית הדין הפלילי הבין-לאומי, 2013 (בפרסית: معاذیر معاف‌کننده مجازات‌ها در اساسنامهٔ دیوان بین‌المللی کیفری).
# גישה לפיתוח כלכלי בשילוב צדק, 2014 (בפרסית: رهیافتی به توسعهٔ اقتصادی توأم با عدالت).
# צמיחה כלכלית מהירה באיראן, 2015 (בפרסית: رشد اقتصادی شتابان در ایران).

== סנקציות ==
ביולי 2010 כלל האיחוד האירופי את מוח'בר ברשימה של אנשים וגופים שעליהם הוא מטיל סנקציות, בגין מעורבות לכאורה בסוגיית "פעילות של טילים גרעיניים או בליסטיים", אך כעבור כשנתיים, הסנקציה הוסרה.<ref>[https://www.reuters.com/article/us-iran-setad-companies-specialreport-idUSBRE9AB0NW20131112 Special Report: Khamenei's conglomerate thrived as sanctions squeezed Iran -- Mohammad Mokhber] reuters.com נבדק 15 דצמבר 2023</ref>

בשנת 2021 כללה ממשלת ארצות הברית את מוחמד מוח'בר ברשימת SDN (Specially Designated Nationals And Blocked Persons List).<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איראנים שהוטלו עליהם סנקציות של מחלקת האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1955
קטגוריה:התרסקות מסוק נשיא איראן
קטגוריה:סגני נשיאים
רולנד ווקר

סר צ'ארלס רולנד וינסנט ווקר (באנגלית: Charles Roland Vincent Walker; נולד ב-14 במאי 1970) הוא לוטננט גנרל ב המשמש כסגן ראש מטה ההגנה החל מאפריל 2021.

ווקר נבחר להיכנס לתפקיד ראש המטה הכללי, הוא יחליף בתפקיד זה את פטריק סנדרס ביוני 2024.

==ביוגרפיה==
רולנד ווקר נולד ב-14 במאי 1970 בניירובי, קניה, הוא התחנך בבית ספר הפרטי דרגון באוקספורד ובהמשך בבית הספר הארו בלונדון. כחלק מלימודים קדם-צבאיים כשוחר ולוטננט שני בדיוויזיית המשמר סיים ווקר בהצלחה תואר במדעים ממכללת החקלאות המלכותית, לאחר מכן החל את שרותו כקצין מן המניין ב ב-1993 איתם שירת בין היתר בצפון אירלנד.

בשנת 1997 הוכשר ווקר והצטרף לשירות האוויר המיוחד (ה-SAS) ולאחר תקופתו ביחידה המיוחדת, שירת בשנים 2008 עד 2010 בתור מפקד הגדוד הראשון של רגימנט משמר הגרנדירים. בתקופה זו הוצב גדודו של ווקר בין היתר באפגניסטן, שם הרכב המשוריין בו נסע עלה על מטען חבלה מה שהעיף את הרכב באוויר, אך הוא וששת אנשי הצוות הנוספים ברכב יצאו ממנו ללא פגע. בספטמבר 2010 עוטר ווקר באות השירות המצוין עבור פיקודו ושירותו יוצא הדופן על מול פני האויב בתקופה בה שירת באפגניסטן.

באקטובר 2013 מונה ווקר למפקד חטיבת השריון ה-12, משסיים את תפקידו ביולי 2015 המשיך לשמש במספר תפקידי מטה במפקדת הצבא ובמשרד ההגנה. במרץ 2018 הועלה לדרגת מייג'ור גנרל ומונה לפקד מנהלת הכוחות המיוחדים ובאפריל 2021 הועלה לדרגת לוטננט גנרל ומונה לסגן ראש מטה ההגנה. בדצמבר 2023 פורסם כי ווקר נבחר לתפקיד ראש המטה הכללי במקומו של פטריק סנדרס, מינוי שהוא עתיד להיכנס עליו ביוני 2024.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.gov.uk/government/news/general-sir-roly-walker-appointed-new-chief-of-the-general-staff אודות מינויו של ווקר לרמטכ"ל], באתר ממשלת הממלכה המאוחדת
* [https://www.gov.uk/government/people/roly-walker רולנד ווקר], באתר ממשלת בריטניה

קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות מפקדים
קטגוריה:מפקדי הכוחות הבריטים וראשי המטה הכללי הבריטי
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של בריטניה במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:חיילי ה-SAS
קטגוריה:בוגרי בית הספר הארו
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1970
טרטיפלט

טרטיפלט (בצרפתית: Tartiflette) היא מנה מסבויה בהרי האלפים הצרפתיים ומואל ד'אוסטה (עמק אאוסטה) שבאיטליה.

== מאפיינים ==
המנה עשויה עם תפוחי אדמה, גבינת רבלושון, לרדון (חתיכות קטנות של קותלי חזיר) ובצל.<ref></ref><ref></ref> אפשר להוסיף גם שפריץ של יין לבן.<ref></ref>

המילה טרטיפלט נגזרת כנראה מהמילה הארפיטנית (פרנקו-פרובנסאלית) לתפוח אדמה (tartiflâ) או מה-tartifles של דילקט סבויה, המונח שנמצא גם בדיאלקט של פרובנס ובשפות הגאלו-איטלקיות. מתכון מודרני זה נוצר בהשראת מאכל מסורתי בשם Péla: גרטן מבושל במחבת בעלת ידית ארוכה הנקראת פלג'יק (את חפירה).<ref></ref>

הטרטיפלט מוגש לעיתים קרובות כארוחת אתר סקי, ומשדר דימוי של אותנטיות אלפינית וחמימות.<ref name=":0"></ref>

== היסטוריה ==
טרטיפלט מבושל ובשר חזיר בגריל
כמו במאכלים מסורתיים רבים באזור, תפוח האדמה הוא מרכיב עיקרי. סבויה הייתה היסטורית חלק מהאימפריה הרומית הקדושה, והסבוירדים נחשפו לפקעות תפוחי אדמה מוקדם יותר מהצרפתים. טרטיפלט הוזכרה לראשונה בספר משנת 1705, בשם "הטבח המלכותי והבורגני" (Le Cuisinier Royal et Bourgeois), שנכתב על ידי השף ומחבר ספר בישול הצרפתי פרנסואה מאסיאלו ועוזר הטבח שלו B. Mathieu.<ref>Barbara Ketcham Wheaton (1989) Savoring the Past: The French Kitchen and Table from 1300 to 1789</ref>

בצורתו המודרנית, הטארטיפלט החל להופיע בתפריטי המסעדות באתרי הסקי בשנות ה-80. הפופולריות שלו היא (חלקית) הודות למאמץ הקידום של "האיגוד הבין מקצועי של רבלושון" (Le Syndicat Interprofessionnel du Reblochon) להגביר את המכירות של גבינת רבושלון, כפי שאושר גם על ידי מבקר הספרות כריסטיאן מילאו (של מדריך גו-מילו) במילון הגסטרונומי שלו.

== וריאציות ==
מאכל נפוץ דומה שנמצא בכל האזור הוא ה-croziflette. הכנתה דומה לזו של המנה המקורית בכל דבר מלבד השימוש בתפוחי אדמה, שבמקומם משתמשים בריבועים זעירים של פסטה מתוצרת מקומית. אלה ידועים בשם קרוזט דה סבואה (שעשויים בדרך כלל מכוסמת, אך לפעמים דורום), ומכאן שמה של המנה הזו, שהיא תערובת של "קרוזט" ו"טרטיפלט".

מנה קשורה נוספת היא המורביפלט שהוכנה עם גבינת מורבייה במקום הרבושלון.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הצרפתי
קטגוריה:מאכלי תפוח אדמה
קרוזט דה סבואה

קרוזט דה סבואה (בצרפתית: Crozets de Savoie) היא פסטה שטוחה, קטנה בצורת ריבוע, שיוצרה במקור באזור סבואה בדרום מזרח צרפת.
== מאפיינים ==

קרוזטים הוכנו באופן מסורתי בבית על ידי עקרות בית שהשתמשו בכוסמת או בחיטה או לפעמים גם וגם. פסטה זו משמשת בעיקר להכנת שתי מנות אזוריות, ה־croziflette (גרסה של טרטיפלט) ו-crozets עם דיוט (סוג מנה בשרית עם ירקות).<ref></ref> <ref></ref>

== היסטוריה ==
השם קרוזט מגיע מהמילה הפרנקו-פרובנסלית croé שפירושה מעט.<ref></ref>

== ראו גם ==
* הילופיטים
* לזנקי
* רשימה של מנות כוסמת
* רשימה של פסטה
* רשימה של מנות פסטה

Diots aux Crozets

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הצרפתי
קטגוריה:המטבח האיטלקי
קטגוריה:סוגי פסטה
אמיליה דייר

אמיליה אליזבת הובלי (באנגלית: Amelia Elizabeth Hobley; ), הייתה רוצחת סדרתית בריטית שרצחה תינוקות שהיו תחת טיפולה וזאת במשך שלושים שנים במהלך התקופה הוויקטוריאנית.
== ביוגרפיה ==
דייר הייתה אחות בהכשרתה וכשהתאלמנה בשנת 1869, היא פנתה לתחום ה"בייבי פארמינג" (באנגלית: baby farming בתרגום חופשי: חקלאות תינוקות) - פרקטיקה של אימוץ תינוקות שאינם רצויים בתמורה לכסף - בכדי לפרנס את עצמה.

בתחילה היא טיפלה בילדים באופן לגיטימי, בנוסף לשני הילדים הביולוגיים שלה, אך בין אם שבכוונה או לא, חלקם מתו כשהיו בהשגחתה, דבר שהוביל להרשעתה בהזנחת הילדים ועבודת עונשין במשך שישה חודשים.

לאחר מכן היא החלה לרצוח ישירות את הילדים ש"אימצה", חנקה לפחות כמה מהם, ונפטרה מהגופות כדי להימנע מתשומת לב.

דייר סבלה מחוסר יציבות נפשית, ואושפזה במספר בתי חולים לחולי נפש במהלך חייה, למרות שחשדו שהעמידה פנים, ושרדה לפחות ניסיון התאבדות חמור אחד.

מעשיה של דייר נחשפו כאשר גופת תינוק התגלתה בנהר התמזה, עם ראיות שקשרו אותן אליה.

היא נעצרה ב-4 באפריל 1896. באחד המשפטים הסנסציוניים ביותר בתקופה הוויקטוריאנית, היא נמצאה אשמה ברצח התינוקת דוריס מרמון ונתלתה ב-10 ביוני 1896.

בזמן מותה, קומץ רציחות יוחסו לדייר, אבל לא קיימת מחלוקת שהיא הייתה אחראית להרבה יותר מקרי מוות דומים - עד 400 (או אולי אפילו יותר), מה שהופך אותה לרוצחת הסדרתית הפורה ביותר בהיסטוריה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רוצחות סדרתיות בריטיות
קטגוריה:רוצחי תינוקות
לא תשתוק

לא תשתוק היא תנועה בחברה החרדית, הקוראת להשמעת קולם של נפגעי ונפגעות אלימות במגזר החרדי ולתמיכה קהילתית בהם. בטאון "צריך עיון" תיאר זאת כ"MeToo חרדית".

כיום עמותת "הנני - למען הקהילה" עוסקת בפעילות הציבורית ועמותת מגן עוסקת בסיוע משפטי וטיפולי לנפגעים.

== רקע ופעילות==
באוקטובר 2015, פרסמה אביגיל היילברון (קרלינסקי), חרדית מבית ליטאי, פוסט בפרופיל הפייסבוק האישי שלה שעסק בתחושת הביטחון של נשים. בעקבות פניות רבות שהיא קיבלה מנשים מהחברה החרדית שנפגעו בתקיפות, היא החליטה לפתוח עמוד פייסבוק בשם "לא תשתוק", וצרפה אליה את צביקי פליישמן ורחל גוטליב רושגולד, גם הם מהחברה החרדית. את השם לדף ולתנועה נתן שותפה של היילברון ליוזמה, יעקב מתן, משורר חרדי. עמוד הפייסבוק הזה הפך לכתובת עבור ילדים נפגעי עבירות בחברה החרדית והוביל לשיח על פגיעות. לאחר מספר שנות פעילות החליטה היילברון שלא לקחת חלק פעיל בניהול עמותת "לא תשתוק", שהתפרקה כעבור זמן מה בהוראת רשם העמותות.

מרכז הסיוע מגן לקח על עצמו את האחריות לדף הפייסבוק ולהמשך הסיוע לנפגעי אלימות בחברה החרדית, ואף הוסיף את ההאשטג "לא תשתוק" ללוגו שלו.

ב-2021, בעקבות פרשת חיים ולדר ותגובות ההנהגה הרבנית החרדית להתאבדותו התעוררה התנועה בעוצמה גדולה, ואקטיביסטים חרדים רבים חברו לקריאה לשינוי ולהפסקת ההשתקה בחברה החרדית. באותה שנה ארגנו פעילות חרדיות את מחאת בית יעקב הראשונה מסוגה כמחאה על המשך העסקתה של צביה רוטנברג כמנהלת סמינר מעלות בית יעקב החרדי, לאחר שמספר תלמידות לשעבר התלוננו שפגעה בהן.

בשנת 2022 הקימה היילברון יחד עם שרי קרויזר, יעקב מתן ואקטיביסטים חרדים נוספים את עמותת "הנני - למען הקהילה" שנועדה להמשיך ולהעצים את תנועת לא תשתוק בקרב הקהילה החרדית, ולחזק את התמיכה הקהילתית לנפגעי תקיפה בקרב המגזר החרדי.

בשנת 2023 עלה בהוט סרט תיעודי "השמיעי קולך" על סיפורה של התנועה ושל ארבעת הנשים החרדיות המובילות אותה: אביגיל היילברון, שרי קרויזר, הדסה ברוך וגל רוסאייב.

התנועה מתחזקת בשנים האחרונות בעקבות עבודה מאומצת של אקטיביסטיות ואקטיביסטים חרדים הפועלים לקידום תמיכה בנפגעי ותקיפה במגזר החרדי ולהעלאת המודעות לנושא באמצעות קמפיינים, לובי פוליטי, הפגנות, גיוס המונים ועבודה עם גורמי סמכות חרדיים.

== קישורים חיצוניים ==
*
*[https://www.facebook.com/profile.php?id=100093420185606&mibextid=2JQ9oc הדף הרשמי בפייסבוק]
* [https://www.makorrishon.co.il/culture/331925/ סדקים בחומת ההשתקה: האם יש שינוי בחברה החרדית ביחס לפגיעות?] - מאמרה של ד"ר שרה זלצברג, במקור ראשון, 01/04/2021
* הסרט השמיעי קולך (HOT8) - [https://www.youtube.com/watch?v=PqMfY8obsRQ הפרומו הרשמי] - סיפורן של הנשים החרדיות שהחליטו לא לשתוק יותר.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: עמותות
מגדל של אור

מגדל של אור הוא אלבום האולפן החמישי של הפרויקט של עידן רייכל. האלבום יצא לאור ב-6 בפברואר 2024, באמצעות חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק.<ref></ref> זה אלבומו הראשון של הפרויקט מזה 11 שנים, לאחר רבע לשש (2013). בשונה משאר האלבומים של הפרויקט, האלבום מכיל בעיקר ביצועים של אמנים מוכרים שאינם חברים בפרויקט, ושלושה שירים שביצע רייכל עצמו. מתוך האלבום יצאו, בצל מלחמת חרבות ברזל, הסינגלים "תחזור" בביצוע רוני דלומי ו"כל יום מחדש" בביצוע גידי גוב. באלבום הופעות אורח נוספות של ארא דינקג'יאן, לואי עלי, ארקדי דוכין, שי צברי ומאי ספדיה.

== רקע והפקה ==
בשנת 2013 יצא אלבומו הקודם של הפרויקט של עידן רייכל, "רבע לשש", שהתקבל בחיוב על ידי מבקרי המוזיקה וזכה בתואר הפלטינה המרובעת. לאחר צאתו של אלבום זה, רייכל החל להתמקד בקריירת הסולו שלו, וב-2015 יצא אלבום הסולו הראשון שלו, "היד החמה", לו עקב "ואם תבואי אליי" (2019), ושניהם זכו להצלחה. בשנת 2020, יצא הסינגל הראשון של הפרויקט של עידן רייכל מזה שש שנים, "איזה יום טוב" בביצוע הזמרת נסרין קדרי, ואחריו, בשנת 2022, יצאו הסינגלים "כמה שרחוק" בביצוע יונתן אברהם ו"על הספסל שבשכונה" בביצוע מרגלית צנעני.

באוקטובר 2023, על רקע מלחמת חרבות ברזל שפרצה בישראל ב-7 באוקטובר בעקבות מתקפת הפתע, הקליטה הזמרת רוני דלומי את השיר "תחזור", המוקדש לחטופים ולנרצחים במסגרת החטיפה לעזה, אשר יצא כסינגל המוביל מתוך האלבום ב-31 באוקטובר. סינגל נוסף, "כל יום מחדש", שהוקלט על ידי גידי גוב, יצא לאור ב-17 בדצמבר 2023, לצד ההכרזה על התאריך ורשימת הרצועות של האלבום.

האלבום יצא לאור ב-6 בפברואר 2024, ולצידו יצא הסינגל השלישי מתוכו, "עד שתחזרי אליי" בביצועו של רייכל עצמו.

ב-26 במרץ 2024 רייכל הוציא את הסינגל "ילדים של קיץ", שיר הסיום באלבום. רייכל תיאר את השיר כ. רייכל התייחס לציטוט של הסופר דויד גרוסמן, שבו רותי, בתו הצעירה של גרוסמן, אמרה "אבל אנחנו נחיה נכון? ואני רוצה להמשיך לשיר במקהלה" לאחר שנאמר לה שאחיה, אורי, נהרג. רייכל התייחס גם לציטוט של נועה מורנו, שאחיה, איתי מורנו, נהרג בקרבות ב-11 באוקטובר 2023. נועה אמרה לרייכל "יש לי הופעה במקהלה עוד חודשיים, האם תסכים לבוא?". רייכל אמר שהדוגמאות הללו מראות שכאשר "האירוע של הגדולים" נגמר, הילדים רק רוצים להמשיך לחיות ולשיר במקהלה. ב-31 ביולי 2024, יצא לאור השיר "بلدي" יחד עם לואי עלי כסינגל שיווקי לתחנות הרדיו, וכסינגל החמישי בסך הכל מהאלבום. השיר כתוב ומבוצע בערבית ומתואר כשיר הזיכרון הראשון לחללי העדה הדרוזית. השיר נכתב לבקשת אמל נסראלדין, יו"ר יד לבנים בדלית אל-כרמל. נסראלדין ביקשה שהשיר יהיה בערבית כדי שאמהות העדה הדרוזית יוכלו להבין ולהזדהות איתה במהלך ימי הזיכרון. רייכל הצהיר: .<ref></ref>

==רשימת רצועות==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2024
קטגוריה:אלבומי הפרויקט של עידן רייכל
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון ארומה מיוזיק
ארנוד ואן דורן

ארנוד ואן דורן (בהולנדית: Arnoud van Doorn; נולד ב-18 במרץ 1966, בהאג) הוא פוליטיקאי הולנדי אנטי-ציוני. היה חבר במפלגה הפוליטית ההולנדית, המפלגה למען החירות, לפני שהתאסלם.

== קריירה פוליטית ==
ארנוד ואן דורן היה בעבר חלק מהמפלגה למען החירות בהנהגת חרט וילדרס. בדצמבר 2011, המפלגה התנערה מואן דורן.

הוא החליט להתאסלם כמה חודשים לאחר שסיים את דרכו במפלגה והכריז על עצמו כמוסלמי באפריל 2012. הוא ביצע חג' לערב הסעודית וביקר במסגד הנביא. הוא אמר שהתגובה המוחצת של מוסלמים ברחבי העולם נגד הסרט "פתנה" גרמה לו להתעניין במידע נוסף מה שהוביל לבסוף להחלטתו להתאסלם. הוא הצהיר, "כרגע אני עדיין מרגיש חרטה על שהפצתי את הסרט. יש לי אחריות לתקן את הטעויות שעשיתי בעבר".

מאוחר יותר, בנו הבכור, איסקנדר אמיין דה פריס, הלך בעקבותיו והתאסלם גם הוא.

עד מאי 2014 כיהן כחבר במועצת העיר האג עבור מפגלת הPvdE, מפלגה פוליטית המבוססת על האסלאם. כרגע הוא נשיא קרן דאוואה האירופית, ושגריר קשרי סלבריטאים עבור איגוד הדוואה הקנדי באירופה. הוא חבר מועצת המנהלים ונציג רשמי של PvdE במועצת העיר האג.

בחודש פברואר 2014, קיבל ואן דורן עונש של 40 שעות של שירות לטובת הקהילה וקנס של 1,000 אירו עבור גילוי מסמכים סודיים לתקשורת, אחזקת אקדח זיקוקים בלתי חוקי ומכירת סמים קלים לקטינים. במאי 2015, לאחר ערעור שהגיש התובע, העונש של ואן דורן הוחמר ל-240 שעות של עבודות שירות, בנוסף למאסר על תנאי במשך שלושה חודשים. ואן דורן טען כי מכירת הסמים הקלים נועדה ללכוד כדי סוחר סמים, אך השופט קבע כי הסבר זה הוא "לא מוצדק במידה רבה".

ב-6 באוגוסט 2018, ווילי דיל, חברת פרלמנט לשעבר בהולנד טענה שנאנסה על ידי מהגרים מרוקאים שנשלחו על ידי ואן דורן. למחרת, היא אמרה שהטענות נעשו ב"דחף" – המשטרה, לאחר שחקרה, לא מצאה ראיות לארגון כזה. ב-8 באוגוסט היא מתה בהתאבדות לאחר שהתנצלה בפני אהוביה בפייסבוק.

ב-26 בספטמבר 2021, נתפס ואן דורן בהאג ובילה את הלילה במעצר בחשד לתכנון התנקשות כנגד ראש ממשלת הולנד, מארק רוטה. הוא השתחרר למחרת ללא סעיף אישום כלשהו.

ואן דורן מקפיד להפיץ פייק ניוז אנטישמי ובמהלך מלחמת חרבות ברזל פרסם ואן דורן פוסט בטוויטר בו הוא אומר כי "רס"ן הפסטי דיאלה, מפקד בכיר גולני נהרג על ידי החמאס" עם תמונה של הראפר הישראלי הצל מחזיק M16 - תמונה שצילם במהלך סיור בכיתת הכוננות של תל אביב בה הוא חבר.

==הערות שוליים==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פוליטיקאים הולנדים
קטגוריה:אנטי-ציונים
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1966
פרנקפורטר (נקניקייה)

בישול פרנקפורטר זמן ארוך מדי גורם לפתיחת המעטפת.
נקניקיית פרנקפורט או פרנקפורטר (בגרמנית: Frankfurter Würstchen) היא נקניקייה דקה מבושלת במעטפת של מעי כבשים.

== מאפיינים ==
הטעם מושג בשיטה של עישון בטמפרטורה נמוכה. לצריכה, פרנקפורטרים מדי פעם לא מבושלים, הם מחוממים במים חמים למשך כשמונה דקות בלבד כדי למנוע מהעור להתפוצץ. נוהגים גם לצלות אותן על להבת גז בישול או פחם. הן מוגשות באופן מסורתי עם לחם, חרדל, חזרת ו/או סלט תפוחי אדמה.

== היסטוריה ==
נקניקיות בשר כמומחיות של העיר פרנקפורט כבר מוזכרות במקורות מימי הביניים, והן הוגשו לעיתים קרובות במהלך טקסי ההכתרה הקיסריים ברמרברג. הפרנקפורטר המעושן היא בעלת הגנה של כינוי מקור בגרמניה מאז 1860 בערך. מאז 1929, הכינוי מותר לשימוש רק עבור נקניקיות המיוצרות באזור פרנקפורט, בעיקר בנוי-איזנבורג (Neu-Isenburg) ובדרייך (Dreieich).

במקור, פרנקפורטרים יוצרו ללא מלח משמר וניטריט (נותן לבשר צבע ורדרד וחיי מדף ארוכים יותר). לאחר שעברו תהליכי יישון ועישון ספציפיים, הנקניקיות, כעת בצבע זהוב, מוכנסות לקופסאות עץ עם גיליון קטן של נייר אפייה בין השכבות. לכן, לנקניקיות המסורתיות יש חתך מרובע, אבל יש כמה יוצאי דופן שבהם הנקניקייה עגולה.

== במדינות אחרות ==
מחוץ לגרמניה, "פרנקפורטר" הוא כינוי נפוץ לנקניקיות מבושלות, כמו נקניקיות של הנקניקייה בלחמנייה הצפון אמריקאיות, הנקראות בגרמניה "נקניקיות וינה". רוב הנקניקיות כבר לא משתמשות במעי הכבשים והן חסרות עור אולם יש אנשים שעדיין מכינים נקניקיות מסורתיות. באוסטריה, נקניקיות וינה נקראות פרנקפורטר וירסטל כפי שלכאורה הובאו לווינה על ידי יוהאן גיאורג להנר (1772–1845), קצב שהוכשר בפרנקפורט, אשר בשנת 1805 החל לייצר נקניקיות מתערובת של בשר חזיר ובשר בקר.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:המטבח הגרמני
קטגוריה:נקניקיות
קטגוריה:מאכלי בשר חזיר
בית מצפן

Inclinometer}} ([[מד-זווית) מתחת למצפן]]
בית מצפן מודרני עם מצפן.
בימאות, בית מצפן הוא שם המעמד בסיפון ספינה הסמוך להגאי, בו מאוחסנים מכשירי ניווט בגובה המותניים לצורך שימוש קל ומהיר וכן להגנה על המכשירים הרגישים. מטרתו ההיסטורית הייתה להחזיק את המצפן המגנטי של הספינה, המורכב בגימבלים כדי לשמור על כיוונו בזמן שהספינה חגה ונעה. המעמד מורכב ממקטעים שבהם נכלל מצפן אחד או יותר ומנורת שמן או מקור אור אחר. לעיתים גם נכלל שעון חול להערכת מהירות. מאז שהספינות בנויות ברזל, בית המצפן מכיל, מלבד המצפן, בעיקר עזרים לתיקון הסטיה המגנטית שספינת הברזל גורמת למצפן.

בית מצפן בקדמת הגה הספינה. עשן המנורה המאירה את פני המצפן בלילה יוצא דרך הארובה הקטנה.

== היסטוריה ==
פסל הלורד קלווין בבלפסט, עם משקוף מתוקן מאחוריו
בתחילת המאה ה-18 נבנו בתחילה בתי מצפן רבים באמצעות מסמרי ברזל, אך אלו התגלו מאוחר יותר כגורמים לסטיות מגנטיות בקריאת המצפן. ככל שהתקדמו התפתחות המצפן והבנת המגנטיות, ניתנה תשומת לב רבה יותר לתכנון כדי למנוע הפרעות מצפן שנגרמו מברזל.

עם כניסתן של ספינות עטויות ברזל הסטייה המגנטית שנצפתה במצפנים הפכה חמורה יותר. בהמשך פותחו שיטות פיצוי על ידי הנחת חפצי ברזל או חפצים מגנטיים ליד המיכל. בשנת 1854, רשם ג'ון גריי מליברפול פטנט על סוג חדש של בינקלים אשר שילב ישירות מגנטים מתכווננים לתיקון על ברגים או מתלים. בשנות ה-80 חל שיפור נוסף הלורד קלווין רשם פטנט של מערכת מצפן נוספת ואשר שילבה שני כדורי ברזל לתיקון הסטייה המגנטית. אלה נודעו בשפת העם כ"כדורי קלווין"<ref></ref> בבריטניה, ו"כדורי נווט" בארצות הברית. למוזיאון הימי המלכותי בגריניץ', לונדון, יש אוסף נרחב של משקפים.<ref></ref>

==אטימולוגיה==
בית המצפן מכונה באנגלית "Binnacle". ראשית המושג בשם טרם המאה ה-18 "bittable", דרך ל"bitcale" בצרפתית, ו-"habitaculum" בלטינית שפירושה משכן.

== ראו גם==
* מצפן גירוסקופי
* יומן האונייה

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חלקי כלי שיט
הילופיטס

הילופיטס או הילופיטים (ביוונית: χυλοπίτες) הן פסטה יוונית מסורתית העשויה מקמח, ביצים, חלב ומלח.

== מאפיינים ==
הם לובשים צורה של ריבועים קטנים או, באזורים מסוימים, רצועות דקות ארוכות (בדרך כלל נקראות בשמות שונים) בצורה זו הן הדומות לפטוצ'יני האיטלקי.<ref>Eugenia Pantahos, Greek Life: Family, Culture, Food, p. 230</ref>

הפסטה מיוצרת באופן מסורתי על ידי רידוד הבצק לעלה דק, מקומח (בקמח דק) וחתוך פעמיים: תחילה לרצועות (כמו) פטוצ'יני דקות, ואז שוב חיתוך ב-90 מעלות לריבועים קטנים. בעוד שההילופיטס המיוצרים באופן מסחרי הם בדרך כלל בסביבות 1 ס"מ ריבוע, הילופיטס תוצרת בית המסורתיים נעשים הרבה יותר גדולים.

שמות אזוריים אחרים לפסטה זו כוללים () באזורים מסוימים של פלופונסוס, ו- - בקפריסין.<ref></ref>

כמה מאכלים נפוצים שנעשים עם הילופיטס הם מרקי אטריות עוף, עוף אפוי ברוטב אדום, או מנת פסטה מבושלת פשוטה עם שמן וגבינה.

== ראו גם ==
* קרוזט דה סבואה
* לזנקי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוגי פסטה
קטגוריה:המטבח היווני
צינוריות (פסטה)

פיפה ריגאטה
צינוריות (באיטלקית: Pipe מבטאים פיפה) הם סוג של פסטה קצרה בצורת צינורית מעוקלת הדומה לקונכייה של שבלול. יש לה פתח רחב בקצה אחד ובקצה השני יש פתח פחוס כך שהיא כמעט סגורה. קיימת גם גרסת משטח חלק,<ref>https://www.dececco.com/it_it/product/pipe-lisce-n-48/</ref> אך זו המצולעת נפוצה הרבה יותר.<ref>https://www.barilla.com/it-it/prodotti/pasta/i-classici/pipe-rigate</ref> <ref name="dececco.com">https://www.dececco.com/it_it/product/pipe-rigate-n-49/</ref> <ref name="voiello.it">https://www.voiello.it/site/pasta/pipe-rigate</ref> סוג זה של פסטה נקרא גם (במיוחד בפורמט הגדול יותר) חלזונות. מותגים מסוימים משתמשים בשני שמות שונים עבור שני הפורמטים השונים בגדלים.

== מקור ==
כמו סוגים רבים של פסטה, לא קל לקבוע את מקום מוצאם של הצינוריות, על אף שיש כאלה הקושרים אותן למסורת הרומית, הצורה הצינורית הפחוסה בצד אחד ממקמת אותן באזור רחב יותר של מרכז - צפון איטליה.<ref name="dececco.com">https://www.dececco.com/it_it/product/pipe-rigate-n-49/</ref> <ref>https://www.barillafoodservice.it/prodotti/primopiatto/pasta-e-farine/pasta-catering/corta/pipe-rigate.html</ref>

== ממדים ==
לצינורות יש אורך של כ 2.3&nbsp;ס"מ, בקוטר של כ-1.3&nbsp;ס"מ. עובי דפנות הפסטה הוא בסביבות מילימטר ורבע.<ref name="voiello.it">https://www.voiello.it/site/pasta/pipe-rigate</ref>

== שימוש במתכונים ==
הודות לצורת השבלול האופיינית עם פתח כפול (אחד מהשניים מעט סגור) הם מצליחים ללכוד גם את הרטבים הנוזליים והחמקמקים ביותר, שומרים על התיבול בפנים, ובמקרה של צורת ריגאטה, בחלקם גם בחוץ.<ref name="dececco.com">https://www.dececco.com/it_it/product/pipe-rigate-n-49/</ref> <ref name="voiello.it">https://www.voiello.it/site/pasta/pipe-rigate</ref>

מסיבה זו, הצינוריות מתאימות לרטבים קלים על בסיס עגבניות טריות, פומרולה, או במתכוני קיץ עם ירקות. עם זאת, הם מתאימים במיוחד גם לראגו עם בשר חזיר, בקר, נקניק או פטריות ומשמשים גם במתכונים אפויים (במיוחד בגירסה הגדולה שלהם, שבה הם עשויים להיות גם ממולאים).<ref name="dececco.com">https://www.dececco.com/it_it/product/pipe-rigate-n-49/</ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסטה
קטגוריה:המטבח האיטלקי
סיטי פופ

סיטי פופ (ביפנית: シティ・ポップ) היא סוגה מוזיקלית יפנית שצמחה במהלך סוף שנות ה-70 של המאה ה-20 והייתה בשיא הפופולריות שלה במהלך שנות ה-80 של המאה ה-20.

סיטי פופ הוא ז'אנר מוזיקה יפני שצמח בסוף שנות ה-70 וצבר פופולריות לאורך שנות ה-80, כאשר רבים מהשירים בסוגה היו בצמרת מצעדי הפזמונים ביפן באותה העת. הסוגה מאופיינת במנגינות קליטות ובמיזוג של סגנונות מוזיקליים שונים כמו מוזיקת ג'אז, מוזיקת פאנק ומוזיקת בוגי והיה בעל צליל ייחודי ששיקף את האווירה האורבנית והתרבות העכשווית בערי יפן בתקופה בה המדינה הייתה בשיא הפריחה הכלכלית שלה.

כלי הנגינה הבולטים בשירי סיטי פופ הם לרוב סינתיסייזרים, סקסופונים וגיטרות. השירים עוסקים לרוב באהבה, רומנטיקה, בחיי העיר ובחתירה להצלחה.

הפופולריות של הסוגה דעכה באופן ניכר לאחר שנות ה-80,<ref name="trendname"></ref><ref name="viceguide"></ref> אך במהלך העשור השני של המאה ה-21, נוצרה ההתעניינות מחודשת בסוגה בקרב דור חדש של מאזינים מכל רחבי העולם בזכות האינטרנט ופלטפורמות מקוונות כמו יוטיוב.<ref name="Kim20"></ref>

== אמני סיטי פופ בולטים ==
* מריה טקאוצ'י
* טאטסורו יאמשיטה 
* טושיקי קדומאטסו 
* אנרי 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקה יפנית
קטגוריה:שנות ה-1980 במוזיקה
קטגוריה:סגנונות מוזיקליים
קטגוריה:פופ
טליוליני

טאיארין של טורינו
טגליוליני (באיטלקית: Tagliolini) הוא סוג של פסטה סרט, ארוך כמו ספגטי, בערך 2–3 מ"מ רחב, דומה לטליאטלה, אבל דק כמו קפליני.

== מאפיינים ==
זהו פסטה למתכון מסורתי באזורי מוליזה ופיימונטה באיטליה. בפיימונטה הוא נקרא טאיארין ועשוי מבצק עם ביצים (pasta all'uovo). הבצק מכיל גם סולת, קמח ומלח. הוא מוגש בדרך כלל עם חמאה וכמהין (tajarin ai tartufi) או סוגו ד'ארוסטו (sugo d’arrosto), רוטב העשוי מטחינת בשר צלוי. לטליוליני יש זמן בישול קצר, במיוחד כאשר הוא עשוי מבצק טרי, ועובד בצורה הטובה ביותר עם רטבים קלים, דגים, מעדנים או מרקים.

המילה טליוליני היא "הקטנה" של tagliare שפירושה לחתוך (ניתן לומר בפירוש חופשי "חיתוכיות").<ref></ref>

== וריאציות ==
* טליוליני אל לימונה (עם לימון)<ref>Angela Frenda: [http://raccontidicucina.corriere.it/2015/07/09/profumo-di-costiera-con-i-tagliolini-al-limone/?refresh_ce-cp Esplora il significato del termine: Profumo di Costiera con i tagliolini al limoneProfumo di Costiera con i tagliolini al limone], Corriere Della Sera, RCS Mediagroup SpA 2013, retrieved 19 December 2015</ref>
* טליוליני די קמפובאסו (מוכן כרגיל בעיירה קמפובאסו)<ref>[http://www.cookaround.com/ricetta/tagliolini-di-campobasso.html Tagliolini di Campobasso], Cookaround, Banzai Media, retrieved 20 December 2015</ref>
* Tagliolini alle verdure (עם ירקות)<ref>[http://www.vicenzatoday.it/ristoranti/ricette/tagliolini-con-verdure-crude.html Tagliolini con verdure crude], VicenzaToday, 18 May 2015</ref>
* Tajarin albesi (מוכן כרגיל בעיירה אלבה, פיימונטה)<ref>[http://www.ilgiornaledelcibo.it/ricette/ricetta-scheda.asp?id_ricetta=848&scheda=Tajarin+albesi ilgiornaledelcibo.it Tajarin albesi] , retrieved in November 2012</ref>
* Tagliolini con il sugo d'arrosto (ברוטב צלי בשר)<ref>[http://alfuoco.wordpress.com/2012/01/08/tagliolini-con-il-sugo-darrosto/ Tagliolini con il sugo d’arrosto] alfuoco, retrieved in November 2012</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סוגי פסטה
קטגוריה:המטבח האיטלקי
לזנקי

לזנקי (בבלרוסית: лазанкі; בפולנית: łazanki; בליטאית: skryliai) היא סוג של פסטה מהמטבח הבלארוסי, מהמטבח הליטאי ומהמטבח הפולני. 

מאפיינים

הוא מורכב מחיטה, שיפון או כוסמת שלשים לבצק שמרדדים אותו דק וחותכים למשולשים או למלבנים. אלה מבושלים, מסוננים, ונאכלים עם שומן חזיר מומס, שמן צמחי ולעיתים קרובות גם שמנת חמוצה.<ref></ref> בפולין נהוג לערבב אותם עם כרוב מטוגן או עם כרוב חמוץ וחתיכות קטנות של נקניק, בשר ו/או פטריות.

== היסטוריה ==
לזנקי הגיע לאיחוד הפולני-ליטאי באמצע המאה ה-16 כאשר בונה ספורצה, אשתו האיטלקייה של המלך זיגמונט הראשון, מלך פולין, שהביאה לפולין מטבח איטלקי גבוה. בהתאם לכך, השם łazanki / лазанкі מזכיר את הלזניה האיטלקית, השם לסוג של פסטה בצורת מלבנים גדולים ושטוחים. לזנקי הדומה לגרסאות מיני של לזניה, שמותיהם הפולניים והבלארוסיים הם קטנטנים בצורתם ("לזניה קטנה"). בניגוד לרוב המנות האיטלקיות באזורים אלה של אירופה, הלזנקי שרדו עד המאה ה-21, אם כי ההיסטוריה הארוכה והתרבותית של המנה נשכחה במידה רבה.

== ראו גם ==

* קרוזט דה סבואה
* הילופיטס

* רשימה של מנות כוסמת
* רשימה של פסטה
* רשימה של מנות פסטה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הליטאי
קטגוריה:המטבח הפולני
קטגוריה:המטבח האוקראיני
קטגוריה:המטבח הבלארוסי
צ'אקי

צ'אקי (באנגלית: Chucky), הידוע גם בשם צ'ארלס לי ריי, היא דמות בדיונית והאנטגוניסט הראשי בזיכיון האימה "משחק ילדים". הדמות נוצרה במקור על ידי הסופר האמריקני דון מנסיני. האדם שמדובב את צ'אקי בסרטי הזיכיון הוא השחקן בראד דוריף.<ref></ref> הדמות עוצבה במקור על ידי קווין יגר .

צ'אקי היה במקור בן אנוש שהיה רוצח סדרתי אכזרי וידוע לשמצה, אך לאחר שהוא דימם מפצע ירי הוא הצליח להעביר את נשמתו לבובה בחנות צעצועים רגע לפני שהוא נפטר. הדמות של צ'אקי הפכה עם השנים לאחת מהנבלים האיקוניים ביותר בסרטי האימה, וההצלחה שלה הובילה לכך שלאורך השנים הדמות הופיעה בשלל סרטים, סדרות טלוויזיה, משחקי וידאו, חוברות קומיקס ומוצרים נלווים. בשנת 1999 הדמות של צ'אקי הייתה מועמדת לפרס הסרטים והטלוויזיה של MTV בקטגוריית הנבל הטוב ביותר עבור הסרט "כלתו של צ'אקי" משנת 1998.

הופעת הבכורה של הדמות הייתה בסרט האימה משנת 1988 "משחק ילדים" בבימויו של טום הולנד.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אולפני יוניברסל
קטגוריה:רוצחים סדרתיים בדיוניים
ירי-על

צריחי תותחי החרטום באחת מאוניות המערכה הראשונות, מינאס ז'ראיס הברזילאית. הם "ירי-על" כי אחד מהם הותקן מעל השני, והוא יכול לירות מעל החלק העליון שלו.]]
חימוש ירי-על הוא טכניקת בנייה צבאית ימית שבה שני (או יותר) צריחים ממוקמים בשורה, אחד מאחורי השני, כאשר הצריח השני ממוקם מעל הראשון מלפנים, כך שהצריח השני יכול לירות מעל הראשון. תצורה זו פירושה שצריחים קדמיים או אחוריים יכלו לירות על כל מטרה בתוך הגזרה שלהם, אפילו כשהמטרה הייתה באותו מישור אנכי כמו הצריחים.

== היסטוריה ==
ההיסטוריה של ספינות מלחמה גדולות על פני השטח עוקבות אחר תוויות כלליות כמו אוניות מערכה, והבחנה נוספת בין פרה-דרדנוטים ודרדנוטים. עידן האבולוציה הטכנית התרחש בערך מ-1900 עד 1945. חלק מההתפתחות הטכנית הונע מהצורך לדחוס כמה שיותר כוח אש של תותחים גדולים לחלל הקטן ביותר האפשרי. בתכנונים מוקדמים, הצריחים בקליבר הגדול היו כולם ממוקמים על אותו מישור שירה לצד זה או אחר. בירי קדימה או אחורה, בדרך כלל רק הצריח הקדמי ביותר או האחורי ביותר יכל לירות, במיוחד בזוויות נמוכות.
ציור קו של אוניית מערכה מסדרת קרוליינה הדרומית, המראה חימוש ראשי בירי-על.
חשש מוקדם היה שהלחץ וההלם מהצריח הגבוה יותר יפגעו בצריח התחתון בעת ירי מעליו. בשנת 1908, צי ארצות הברית בדק באמצעות המוניטור USS פלורידה (BM-9) כמצע הבדיקה והוכיח שירי-על בטוח. התוצאה הייתה העיצוב של אוניות המערכה מסדרת קרוליינה הדרומית (הוזמנה ב-1910).

האונייה הראשונה עם חימוש ירי-על (אם כי לא מאותו קליבר), הייתה אוניית המערכה הצרפתית אנרי הרביעי, שהושקה ב-1899.<ref>Roger Chesneau, Eugène Kolesnik (ed.): Conway's All the World's Fighting Ships 1860-1905, Conway Maritime Press, London, 1979, , p.295</ref>

ירי-על לא הוגבל לשני צריחים. לדוגמה, סיירת קלה מסדרת אטלנטה, שפותחה ונבנתה לשירות במלחמת העולם השנייה, השתמשה במערכת חפיפה משולשת הן מקדימה והן מאחורה, החימוש שלה בחימוש ראשי דו-תכליתי בעל 5 אינץ'/38 קליבר. עם קשת אש כמעט ללא הפרעה. לסדרת דידו הבריטית, שהיו גם סיירות קלות חמושות במלואם בתותחים דו-תכליתיים (5.25 אינץ' Mk 1) היו גם שלושה צריחים קדימה, עם שניים מאחור.

== יתרונות וחסרונות ==
היתרונות של צריחי ירי-על על פני הסדרים שאינם ירי-על כוללים קשתות ירי משופרות לכולם מלבד הצריחים הקדמיים והאחוריים, וכן הגדלת שטח סיפון שימושי שעליו ניתן לבנות את המבנה-העילי של האונייה עקב ריכוז הסוללות הראשיות לקראת קצוות האונייה. בהתאם לעיצוב האונייה וכלי הנשק שלה, זה עשוי לעזור גם למנוע בעיות בהנעת האונייה.
אוניית המערכה היפנית פוסו הציגה שילוב של צריחים ירי-על ולא ירי-על. הצבתו של צריח ה-Z (השלישי מהירכתיים) הפריע לטורבינות הקיטור, מה שחייב להגביה מעל הסיפון.
החיסרון של סידור זה הוא מרכז מסה גבוה יותר כתוצאה ממיקום גבוה יותר של צריחים, ובכך מקטין את הגובה המטאצנטרי. ירידה זו ביציבות עלולה לגרום לבעיות אם לא תתוקן על ידי פשרות במקומות אחרים כדי לשמור על מרכז המסה נמוך.

בגלל זה, הסדרי ירי-על, למרות שהם נפוצים, אינם משמשים באופן בלעדי. דוגמאות לעיצובים שאינם ירי-על כוללות בין היתר את סדרות אוניות המערכה סבסטופול, ואימפרטריצה מריה ואימפרטור ניקולאי שנבנו עבור הצי הרוסי הקיסרי, כמו גם אוניות מודרניות כגון המשחתות מסדרת זומוואלט. בנוסף, אוניות רבות, כמו אוניות המערכה מסדרת ניו יורק, השתמשו בשילובים של סידורים של ירי-על ולא ירי-על. הסדרים ללא ירי-על נותרו נפוצים גם על משחתות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוניות מערכה
קטגוריה:ארטילריה
במקום הכי נמוך בתל אביב

במקום הכי נמוך בתל אביב הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הישראלית אסתר שמיר.<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור בהוצאת חברת התקליטים הד ארצי בתור אלבום הבכורה שלה, לאחר שהוציאה עם אפרים שמיר את אפרים ואסתר שמיר בשנת 1977.<ref></ref> מתוך האלבום, יצא הלהיט "במקום הכי נמוך בתל אביב".<ref></ref>

== רקע ==
בשנת 1982 הוציאה את אלבום הסולו הראשון שלה – במקום הכי נמוך בתל אביב, שהיה פריצת דרך בכל הנוגע ליצירת הרוק הנשי בארץ, הן מבחינת התכנים והן מבחינת ההפקה. עד אז שרה שמיר בקול גבוה ועדין, אך מאלבום זה החלה לשיר גם בקול עמוק ומחוספס יותר. הלהיט הגדול ביותר באלבום היה שיר הנושא. שירים נוספים שהתפרסמו מהאלבום היו: "גבר ללילה אחד" (מ"קוראים לזה אושר", 1979), "חבל דק" ו"אני לא רוצה לדבר על זה עכשיו". איתן גידרון מלהקת תמוז עיבד את שירי התקליט וההפקה המוזיקלית הייתה של לואי להב.<ref name=":0" /> באותה שנה (1982) כתבה והלחינה שיר לשלמה ארצי בשם "ברית לא מותרת", שיר על אהבת עבר חזקה והתעוררותה מחדש בפגישה מזדמנת, שאותו שרה בדואט עם ארצי באלבומו "מקום".

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1982
קטגוריה:אלבומי אסתר שמיר
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
ראובן עזר

ראובן עזר (נולד ב-1967) הוא דיפלומט ישראלי המכהן כשגריר ישראל ברומניה.

== ביוגרפיה ==
ראובן עזר נולד ב-1967 בארגנטינה, ועלה עם משפחתו לישראל בגיל 13. שירת בחטיבת הצנחנים מ-1985 עד 1988.

לעזר תואר ראשון ושני מהפקולטה ליחסי חוץ ב. ב-1994 עבר קורס צוערים בשירות החוץ, ולאחר מכן החזיק בעיקר במשרות הנוגעות ב, כשהוא מכהן כראש חטיבת הסנקציות האיראניות ומנהל מחקר הכלכלי למזרח התיכון. כיהן כראש המחלקה הכלכלית בשגרירות ישראל בקהיר מ-1996 עד 2000 וכיועץ לעניינים פוליטיים בשגרירות ישראל בוושינגטון מ-2003 עד 2006.

בין 2010 ו-2012 כיהן כסגן ראש המשלחת בשגרירות ישראל בעמאן, ומ-2012 עד 2014 כיהן כראש המחלקה למחקר המזרח התיכון במשרד החוץ. ב-2014 מונה לסגן שגריר ישראל בארצות הברית, תפקיד בו החזיק עד 2018.

לאחר מכן הושאל למשרד ראש הממשלה וכיהן כסגן ראש המל"ל וכיועצו המדיני של לראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו. בספטמבר 2021 הושב למשרד החוץ ומונה לאחראי על כוח משימה ליחסי ישראל-ארצות הברית-סין.

בינואר 2022 מונה לשגריר ישראל ברומניה, ונכנס לתפקיד באוגוסט אותה שנה.

באוגוסט 2023 נפגש עם ג'ורג' סמיון , מועמד לנשיאות רומניה, שהכריז כי הוא מכיר בזכותה של ישראל לבנות מעבר ל.

בדצמבר 2023 מונה לשגריר ישראל בהודו.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שגרירי ישראל ברומניה
קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
אשרף רבאח

אשרף רבאח (בערבית: اشرف رباح; נולד ב-10 בפברואר 1994) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי במכבי בני ריינה.

==קריירה==
רבאח החל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של הפועל חיפה. בקיץ הושאל להפועל כרמיאל מליגה א' צפון וב-7 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 2-2 מול הפועל חדרה. ב-21 בינואר 2014 הושאל לאיחוד בני מג'ד אל כרום מליגה ב' צפון א' לה סייע לעלות לליגה א' בסיום העונה. בקיץ חתם בהפועל באקה אל-גרבייה ושנה לאחר מכן שיחק בהפועל אכסאל.

בקיץ חתם בהילאל אל-קודס מליגת העל הפלסטינית וכעבור חצי שנה חתם בהפועל אום אל-פחם עמה עלה בסיום העונה לליגה הלאומית אך עזב למכבי אחי נצרת.

בקיץ חתם בהפועל חדרה מליגת העל. ב-24 באוגוסט 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בתיקו 1-1 מול מ.ס. אשדוד. בינואר חזר לאחי נצרת ובסיום העונה חתם במ.ס. כפר קאסם.

ב-3 בדצמבר 2020 חזר לליגה א' וחתם במכבי בני ריינה עמה רשם שתי עליות ליגה רצופות עד לליגת העל.

רבאח הוא השריד היחידי של בני ריינה מהעונה בה שיחקה הקבוצה בליגה א' (2020/2021).

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:עראבה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל אכסאל
קטגוריה:כדורגלני הילאל אל-קודס
קטגוריה:כדורגלני הפועל אום אל-פחם
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:כדורגלני הפועל חדרה
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט כפר קאסם
קטגוריה:כדורגלני מכבי בני ריינה
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים בליגת העל הפלסטינית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1994
הפיגוע בתחנה המרכזית הישנה של תל אביב (2002)

הפיגוע בתחנה המרכזית הישנה של תל אביב בשנת 2002 היה פיגוע טרור שהתרחש ב-25 בינואר 2002, בו מחבל מתאבד פלסטיני פוצץ את עצמו בתל אביב שבישראל, וגרם לפציעתם של 24 אזרחים.

לאחר הפיגוע הארגון האיסלאמיסטי הפלסטיני הג'יהאד האיסלאמי נטל אחריות לפיגוע.

== רקע ==
בשבוע שלפני הפיגוע הפיגוע כוחות צה"ל התנקשו בארבעה מבכירי הזרוע הצבאית חמאס גדודי עז א-דין אל-קסאם במהלך פשיטה על המחבוא שלהם בשכם.

ב-24 בינואר 2002 בפעולה, בה היה מעורב מסוק ישראלי, חוסל ברצועת עזה מנהיג גדודי עז א-דין אל-קסאם באכר חמדאן, אשר לטענת גורם ביטחוני ישראלי היה אחראי ל"עשרות פיגועי טרור שבוצעו נגד אזרחים וחיילים ישראלים ב-24 בינואר 2002 ברצועת עזה".

== הפיגוע ==
בשעה 11:15 ב-25 בינואר 2002 פוצץ עצמו מחבל מתאבד פלסטיני אשר נשא על גופו מטען חבוי שהיה מלא ברסיסים במדרחוב הומה אדם בסמוך לתחנה המרכזית הישנה של תל אביב.

לפחות 24 בני אדם נפצעו בפיגוע. שלושה מהם נפצעו באורח אנוש, ארבעה נפצעו באורח בינוני והיתר נפצעו באורח קל.

== המפגעים ==
ארגון הג'יהאד האיסלאמי נטל אחריות לביצוע הפיגוע בהצהרה שהארגון מסר לתחנת הטלוויזיה הלבנונית אל-מנאר. בהצהרה זו הארגון ציין שהמחבל המתאבד היה ספוואט עבדורחמן ח'ליל בן ה-17, תושב הכפר בית וזן.

מיד לאחר הפיגוע מצאו כוחות משטרת ישראל במקום הפיגוע רובה סער מסוג AK-47 נטוש והצליחו לתפוס את מחבל נוסף, אשר לפי החשד הייתה אמור להשתמש ברובה הסער על מנת להגדיל את מספר הנפגעים בפיגוע. על פי הדיווחים, המחבל השני, שהיה משכם, נשא עימו קוראן בו היה כתוב התאריך של הפיגוע ומקום הפיגוע.

== אחרית דבר ==
בתגובה לפיגוע במהלך שעות הלילה תקף מטוס F-16 ישראלי את מטה כוחות הביטחון הפלסטיני ברצועת עזה. בנוסף, מטוס ה-F-16 ירה שני טילים לעבר בנייני הביטחון הלאומי הפלסטיני בעיר טולכרם. לפי גורמים פלסטינים שני פלסטינים נפצעו במתקפה בטולכרם.

במרץ 2002 הערבי-הישראלי נאצר פחמי, שהיה באותה העת תושב העיר טירה, נשפט בבית המשפט השלום בכפר סבא, על כך שאיפשר למבצעי הפיגוע בתחנה המרכזית הישנה של תל אביב ב-2002 להישאר בביתו עד שהגיעו לביתו אדם ברכב אשר הסיע אותם למקום הפיגוע, וכמו גם על כך שסיפק להם עצות כיצד הם יוכלו להימנע מלהיתפס. פחמי הודה באישומים ונידון לשלוש שנות מאסר ושנה על תנאי.

== ראו גם ==
* פיגועי טרור נגד ישראלים בישראל ובשטחים ב-2002

==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב: פיגועים
התחנה המרכזית הישנה של תל אביב
קטגוריה:הג'יהאד האסלאמי הפלסטיני: פיגועים
קטגוריה:ישראל: פיגועי התאבדות
התחנה המרכזית הישנה של תל אביב