OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מסלול גאוסטציונרי

מסלול גאוסטציונרי
מסלול הלווייני הנמוך מסומן בתכלת. מסלול תחנת החלל הבינלאומית מסומן בקו האדום המקווקו שבתוך התכלת, המסלול הלווייני הבינוני מסומן בצהוב, מסלול לוויני ה-GPS מסומן בירוק והמסלול הגאוסטציונרי מסומן בקו השחור.]]
מסלול גאוסטציונרי (באנגלית: Geostationary Earth Orbit - GEO) הוא מסלול מעגלי סביב כדור הארץ, מעל קו המשווה, והוא מרוחק 35,786 קילומטר מפני הארץ. תכונתו העיקרית של מסלול זה היא כי לוויין שיוצב עליו יוכל להישאר כל הזמן מעל אותה נקודה על פני כדור הארץ, ועל כן ייראה מכדור הארץ כנייח. תכונה זו מאפשרת להעביר שירותי תקשורת לאזורים מוגדרים על פני הארץ לאנטנות המכוונות בזווית קבועה לנקודה ספציפית בחלל. בניגוד ללווייני תקשורת, לווייני ריגול מוצבים ופועלים במסלולים בגובה מספר מאות קילומטרים מעל פני הקרקע, הם מקיפים את כדור הארץ מספר פעמים ביום ומיקומם בשמיים אינו קבוע.

הרעיון של לוויינים גאוסטציונריים (וגאוסינכרוניים, שגאוסטציונריים הוא מקרה פרטי שלהם) פורסם לראשונה בשנת 1928 בידי הרמן פוטקניק. מסלולים גאוסינכרוניים וגאוסטציונריים עברו פופולריזציה בידי סופר המדע הבדיוני ארתור צ'ארלס קלארק ב-1945 כמסלולים שימושיים ללווייני תקשורת, ולכן הם נקראים לעיתים גם מסלולי קלארק על שמו. חגורת קלארק היא החלק בשמים בגובה של כ-35,786 קילומטר מעל פני הים במישור קו המשווה שבו ניתן להשיג מסלול קרוב לגאוסטציונרי. בשל השפעות רוח שמש סוטה לעיתים הלוויין ממסלולו, ולכן מופעלים מדי פעם מנועי הלוויין כדי להחזירו למקום הדרוש. כתוצאה מכך אורך חיי הלוויינים מוגבל.

לאור העובדה כי קיים רק גובה מסלול גאוסינכרוני אחד הסובב את כדור הארץ, הוא מנוהל על ידי איגוד התקשורת הבינלאומי (באנגלית: ITU - International Telecommunication Union), אשר יוצר מסגרת לביצוע תהליכי תיאום תדרי הלוויינים בין רשתות לווייניות שונות במטרה למנוע הפרעות הדדיות.
אך התיאום הראשוני שמבצע ITU, הוא הקצאת מקום פיזי ללוויין (קו אורך גאוגרפי), זאת כיוון שמספר הלויינים שאפשר לשבץ במסלול, מוגבל, כדי למנוע התנגשות.

==חישוב המסלול הגיאוסטציונרי==
גובה הלווין שבו יתקבל מסלול גיאוסטציונארי הוא תוצאה של פתרון המשוואה שתאזן את הכוחות הפועלים על הלווין בהינתן שמהירותו הזוויתית חייבת להיות זהה למהירות הזוויתית בפני הכוכב (לדוגמה בכדור״א הקפה כל 24 שעות). מצד אחד כוח המשיכה, ומצד שני הכוח הצנטרפיטלי. ניתן לראות את החישוב המפורש כאן

==ראו גם==
*הקפה סינכרונית - כאשר מדברים על התנועה היחסית בין שני גרמי שמיים
*מונחים בחקר החלל
*מסלול לווייני נמוך
*מסלול לווייני בינוני
*מסלול קוטבי
*מסלול מולניה

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדעי החלל
קטגוריה:מסלולים סביב כדור הארץ
רובר השני, מלך צרפת

החרמת נישואי רובר השני, ציור מאת ז'אן-פול לוראן, 1875 ([[מוזיאון ד'אורסיי)]]

רובר השני "החסיד" (בצרפתית: Robert II le Pieux; 27 במרץ 972 – 20 ביולי 1031) בן לשושלת הקאפטינגים, מלך על צרפת מ-996 עד מותו.

==ביוגרפיה==

רובר היה בנם של איג קאפה מלך צרפת ושל אדלאיד מאקיטן (952–1004). ב-30 בדצמבר 987 כינס המלך איג קאפה את אספת האצילים בעיר אורליאן, אספה שהכריזה על בנו רובר ליורש העצר. ב-988 רובר יורש העצר נישא לרוזלה מאיטליה (945–1003), אך התגרש ממנה כעבור שנה אחת. ב-996 נפטר איג קאפה מלך צרפת, ובנו רובר ירש את הכתר בשם רובר השני. ב-997 הוא נשא לאישה את בת דודו, ברט מדוכסות בורגונדיה (952–1035), אך האפיפיור גרגוריוס החמישי סירב לאשר את הנישואין בגלל קרבת הדם בין רובר לבין ברט. ב-1003 האפיפיור סילבסטר השני ביטל נישואין אלה, והמלך רובר השני נשא לאישה את קונסטנס מארל, שילדה לו שבעה ילדים.

המלך רובר השני היה קתולי אדוק ומכאן כינויו "החסיד". הוא כתב שירים, חיבר מוזיקה, שר במקהלה של בית התפילה המלכותי, וניהל את תפילות השחרית והערבית כשהוא לבוש בגלימתו המלכותית. הוא גילה טוב לב וניסה להגן על העניים, אך העניש קשות את הכופרים בדת הקתולית.

בתקופת מלכותו של רובר השני, כמו בזו של אביו, איג קאפה, סמכותו של מלך צרפת הייתה מוגבלת לנחלותיו המלכותיות בחבל איל-דה-פראנס, שבין פריז לבין הערים אורליאן, בובֶה, שארטר וריימס. צרפת הייתה מחולקת לשבעה מחוזות, שבהם שלטו רוזנים או דוכסים. מחוזות אלה היו: אקיטן, טולוז, בורגונדיה, אנז'ו, שמפאן, פלנדריה ונורמנדיה. המלך רובר השני ניסה להרחיב את גבולותיה של ממלכתו. ב-1003 הוא פלש לבורגונדיה, אך נאלץ לסגת. רק ב-1016 הוא הוכר על ידי הכנסייה כדוכס בורגונדיה.

על תקופת מלכותו של רובר השני העיבה היריבות על השלטון ועל הרכוש בינו לבין בניו. בנו איג, שהיה מיועד לרשתו, נפטר ב-1025. שני בניו של המלך, אנרי ורובר, לחמו נגד אביהם. צבאו של המלך הובס ונסוג אל מחוץ לפריז. ב-1031, בעודו נלחם בבניו, נפטר המלך רובר השני, ובנו אנרי ירש את הכתר בשם אנרי הראשון.

==ילדיו==
* אדלייד (1003 - 1063)
* איג (1007 - 1025)
* אנרי (1008 - 1060)
* אדל (1009 - 1063)
* רובר (1011 - 1076)
* אודו (1013 - 1056)
* קונסטנס (1014 - ?)

==קישורים חיצוניים==

* ציור של רובר השני מהמאה ה-12
* 

קטגוריה:השושלת הקפטינגית

קטגוריה:מלכי צרפת מהמאה ה-10
קטגוריה:מלכי צרפת מהמאה ה-11
קטגוריה:ילידי 972
קטגוריה:נפטרים ב-1031
קריוקי

קריוקי (ביפנית: , הגייה: קָרָאוֹקֶה, משמעות מילולית: "תזמורת ריקה") היא סוג של פעילות פנאי שמקורה ביפן, בה זמרים חובבים שרים בפני קהל בליווי פלייבק כאשר מילות השיר מוצגות על גבי מסך. כיום הקריוקי נפוץ בכל רחבי העולם.

הקריוקי נעשה באמצעות מיקרופון, בליווי פלייבק והקרנת מילות השיר, כאשר תזמון המילים מסומן באופן ויזואלי (למשל, בצבע משתנה או בכדורים ש"מקפצים" מעל המילים). כך, יכול המבצע לשיר גם אם הוא אינו מכיר היטב את המילים ואת תזמונן.

קריוקי נפוץ במועדוני קריוקי ובאירועים חברתיים שונים. ישנם זמרים שהחלו את דרכם המקצועית כששרו להנאתם במועדון קריוקי ו"צייד כישרונות" גילה אותם. נכתבו תוכנות חופשיות להורדה לביצוע שירי קריוקי (דוגמת KaraFun).

== קריוקי בישראל ==

בישראל ישנם מפעילי קריוקי המקיימים ערבים במועדונים, בבתים ובאירועים משפחתיים כגון בר מצווה ימי הולדת ואף בחתונות. ב בישראל נהוגים ערבי גיבוש לעובדים במהלכם נעשה שימוש במכונות קריוקי כאמצעי גיבוש.

בנוסף, מתקיימים "ערבי קריוקי" כבילוי פרטי בבתים ובמרפסות, לעיתים בפינת זולה במרפסת תוך ליווי השירה בכיבוד קל ואמצעי עישון למיניהם. ערבים אלו מתאפשרים כיום לאור שכיחותם של אמצעי בידור פרטיים במחירים זולים. ערב קריוקי שמתאפיין בסגנון ים־תיכוני נקרא גם "חפלה".

== ראו גם ==

* שירה בציבור

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:זמרה
קטגוריה:שירה בציבור
קטגוריה:יפן: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים ביפנית
קטגוריה:יפן: המצאות
קטגוריה:קריוקי
חוק הזהות

חוק הזהות הוא חוק בסיסי בלוגיקה ובמטפיזיקה הקובע כי כל עצם זהה לעצמו (בכתיב של תחשיב הפרדיקטים: a=a ובצורה פחות פורמלית: א' היא א). 

החוק מיוחס לעיתים קרובות לאריסטו, אף כי אריסטו אינו מנסח אותו כעקרון לוגי נפרד. בספרו מטפיזיקה, ספר 7, פרק 17, אריסטו דן במובנות מאליה של הטענה שכל דבר הוא עצמו, אולם אינו מנסח את העיקרון כזהות פורמלית. בקרב המטפיזיקאים של ראשית העת החדשה, ובעיקר בעקבות לייבניץ כבר היה השימוש בחוק הזהות נפוץ. 

החוק קשור לשאלות היסודיות ביותר באשר לזהותו של כל עצם. לבירור זהות יש לענות על שתי שאלות:
:# מהן התכונות הבסיסיות וההכרחיות ביותר, אשר הופכות את אותו העצם למה שהוא?
:# מהן התכונות אשר נשמרות גם במהלך שינוי שעובר העצם?

==ראו גם==
* חוק אי הסתירה

קטגוריה:לוגיקה
חוק האי-סתירה

חוק האי-סתירה הוא חוק בסיסי בלוגיקה ובמטפיזיקה הקובע כי קביעה א' תהיה לא נכונה אם נטען בה כי גם קביעה ב' וגם היפוכה, קביעה לא-ב', נכונות בו-זמנית. 

מקובל לראות את הניסוח הקונקרטי הראשון של חוק זה (או של כלל השלישי מן הנמנע, השקול לו) בפרגמנטים שנותרו מכתבי פרמנידס: "מהן דרכי החקר היחידות להכרה: האחת שהוה ואי-אפשר לא להיות,... האחרת, שאיננו וחיוב הוא לא להיות". שתי הדרכים מעמידות אלטרנטיבה ממצה (של ההכרחי): קיים, או לא-קיים. 

ניסוח מופשט ומדויק אפשר למצוא מאוחר יותר אצל אפלטון (פוליטיאה ד', 436 לפי הוצאת סטפנוס): "ברור שאותו הדבר עצמו לא יעשה או יסבול בעת ובעונה אחת דבר והיפוכו, על כל פנים לא מאותה בחינה עצמה ולגבי אותו העניין עצמו; ולפיכך, אם נמצא שכך יארע בהללו, נדע שאינם אותו הדבר עצמו, אלא מרובים".

ואולם הראשון שעמד על מרכזיותו של חוק זה היה אריסטו, וכך הוא ב"מטפיזיקה" 1005b:
:"לא אפשרי לאותה תכונה להשתייך ולא להשתייך לאותו דבר בו זמנית ובאותו יחס... אף אחד אינו יכול להניח כי אותו דבר הוא ואינו... ואם לא אפשרי לתכונות סותרות להשתייך בו זמנית לאותו עצם... ואם דעה הסותרת דעה אחרת מנוגדת לה, ברור כי אין זה אפשרי... להניח שדבר מסוים הוא ואינו בו זמנית וביחס לאותו עצם... ומכאן שכל אדם המדגים דבר כלשהו, מתייחס לעיקרון זה כהנחה הראשונית, משום שזוהי מטבע הדברים נקודת המוצא לכל שאר האקסיומות" 

חוק האי-סתירה וחוק הזהות (או "א' היא א'"), שממנו הוא נובע, נחשבים ליסוד הבסיסי והחשוב ביותר לחשיבה, לפילוסופיה ולהגות הרציונליסטית. חשיבותו נטועה בקביעה של אריסטו כי דבר אינו יכול להיות בו זמנית ובאותו מובן דבר אחר, שממנו משתמעת שלילה של פילוסופיה המבוססת על אקסיומות מיסטיות. חשיבות גדולה לא פחות יש לקביעתו של אריסטו כי זוהי אקסיומה בסיסית, "נקודת המוצא לכל שאר האקסיומות" ולא ייתכן שיהיה דבר, או שתהיה אקסיומה אחרת הקודמת לה. קביעה זו של אריסטו שוללת למעשה את התפישות השונות, מאפלטון ועד קאנט ויורשיו, כי קיים יסוד אפריורי לא טריוויאלי המוטמע באדם מראשיתו, כלומר, שישנה ידיעה או ידע הקודמים (וסותרים) את "חוק האי-סתירה" ו"חוק הזהות". 

==ראו גם==
* חוק הזהות

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:לוגיקה
דיכאון עונתי

דיכאון עונתי או דיכאון חורף (ובלשון המקצועית SAD - ראשי תיבות באנגלית של הפרעה רגשית עונתית) הוא דיכאון המופיע בעיקר בעונת החורף. אנשים מוגדרים כלוקים בהפרעה זו, אם לקו בה במהלך השנתיים הקודמות לאירוע, ובתנאי שהדיכאונות חלפו בתקופת האביב ונשללו אירועי דיכאון שאינם עונתיים. מחקרים הראו כי קיים קשר בין אור לבין מצב הרוח, והוא מושפע לרעה משעות חושך ארוכות וחשיפה פחותה לאור השמש ובזמן שהטמפרטורות יורדות ההפרעה נפוצה יותר אצל נשים ואצל אנשים צעירים בשנות העשרים לחייהם.

הפרעה ריגשית עונתית מקשה על האדם לתפקד. לפי מייקל טרנר, נשיא "המרכז לטיפולים סביבתיים", "מצב הרוח יורד פלאים כחודש אחרי תחילת התסמינים. אנשים שסובלים מההפרעה הזאת מפתחים דיכאון עמוק, הכולל תחושת צער מתמשכת, התרחקות מידידים ומבני משפחה, ואיבוד עניין בפעילויות שמהם נהנו בעבר".

התופעה אינה שכיחה בישראל ומקיפה רק כאחוז אחד מהאוכלוסייה, אלא שכיחה יותר באזורים בהם שעות החושך ארוכות יותר, כגון בארצות סקנדינביה, שם כ-10% מהאוכלוסייה לוקה במהלך החורף בדכדוך, חוסר חשק, עייפות ונטייה לצריכת מאכלים מתוקים.
 
הסיבות לדיכאון העונתי טרם נחקרו עד תומן. משערים כי העלייה ברמת הורמון המלטונין, האחראי על ויסות זמני שינה ועירות, משפיעה לרעה על ייצור הכמויות הסדירות של המוליכים העצביים סרוטונין ונוראדרנלין. בנוסף, ירידה בכמויות של המוליך העצבי דופמין נגרמת בשל החשיפה המעטה לאור. 

אחד הטיפולים האפשריים בדיכאון עונתי הוא פוטותרפיה, הכולל חשיפה לאור מלאכותי, (בעבר לכמה שעות ביום וכיום מקובל לחצי שעה בלבד). בנוסף מקובל טיפול במגוון תרופות נוגדות דיכאון, כגון פרוזק ממשפחת תרופות ה-SSRI. עוד מומלץ להרבות ביציאה מהבית ולעסוק בפעילות ספורטיבית בשעות המוארות. דיאטניות ממליצות על דיאטה המבוססת על פחמימות (רצוי מלאות) כגון: אורז, פסטה ולחם.

==ראו גם==
*דיכאון
*דכדוך

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הפרעות אפקטיביות
קטגוריה:חורף
קטגוריה:דיכאון
וירד אל ינקוביק

אלפרד מת'יו "וירד אל" ינקוביק (באנגלית: Alfred Matthew "Weird Al" Yankovic; נולד ב-23 באוקטובר 1959) הוא בדרן, שחקן, זמר, מפיק מוזיקלי ומוזיקאי אמריקאי, המתמחה בביצוע סאטירות ופרודיה על שירים פופולריים, להם הוא כותב מחדש מילים משעשעות. בנוסף למוזיקה, כיכב בסרט הקומדיה "תחנת שידור לקריינים מתחילים" בשנת 1989.

== ביוגרפיה ==
ינקוביק נולד בקליפורניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית אדוקה ממוצא סלובני, קרואטי, איטלקי, ובריטי. הוא למד לנגן באקורדיון בילדותו, ושלט בו היטב. בעת שלמד אדריכלות, להקת הנאק עמדה להופיע באוניברסיטה, באותה עת להיט<nowiki/>ם "מיי שרונה" שלט ברדיו, וינקוביק הקליט גרסת פרודיה בליווי אקורדיון לשיר זה בשם "מיי בולונה", שהנאק שמעו ואהבו. חברת התקליטים "קפיטול רקורדס" (שבה הנאק היו מיוצגים) החתימה את ינקוביק לשישה חודשים ובתוכנית הרדיו ההומוריסטית של ד"ר דמנטו זכה השיר באחד מחמשת המקומות הראשונים כשיר המצחיק ביותר.

=== משחק ===
בשנת 2012 הופיע בפרק של "חברים בחווה" בהופעת אורח, ב-2017 שיחק בקומדיה "איך להיות מאהב לטיני" לצד רוב לאו, ובשנת 2019 התארח בסדרת הטלוויזיה הקומית "עובדת על זה" ברשת שואוטיים, בה גילם דמות פיקטיבית של עצמו.

בשנת 2020 התארח בסדרת הטלוויזיה הקומית של נטפליקס "עלילות הבית של דודה דונה" שיצרו הרכב הקומדיה האוסטרלי דודה דונה.

בשנת 2022 דיבב את דמותו בסרט ההנפשה "המטרה: כדורגל" מבית נטפליקס.

בשנת 2023 דיבב בסדרה הקומית המונפשת של ערוץ דיסני, "היילי על זה!" את דמותו של צ'יפ דינגל. 

==חיים אישיים==
ב-2001 נישא לסוזן קרג'וסקי, מנהלת שיווק באולפני המאה ה-20. ב-2003 נולדה בתם המשותפת.

ינקוביק הוא צמחוני מטעמי מצפון ובריאות מאז 1992, בעקבות קריאת הספר "Diet for a New America". בריאיון ב-2011 סיפר שהוא משתדל לשמור על תזונה טבעונית.

==דיסקוגרפיה==
* (Weird Al" Yankovic (1983"
* (1984) Weird Al" Yankovic in 3-D"
* (1985) Dare to Be Stupid
* (1986) Polka Party!
* (1988) Even Worse
* (1989) UHF – Original Motion Picture Soundtrack and Other Stuff
* (1992) Off the Deep End
* (1993) Alapalooza
* (1996) Bad Hair Day
* (1999) Running with Scissors
* (2003) Poodle Hat
* (2006) Straight Outta Lynwood
* (2011) Alpocalypse
* Mandatory Fun (2014)

== פרסים ומועמדויות ==
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!פרס
!קטגוריה
!עבודה מועמדת
!תוצאה
!סימוכין
|-
!2024
!פרס גראמי
|פסקול האוסף הטוב ביותר למדיה חזותית
|Weird: The Al Yankovic Story
|
|<ref></ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.youtube.com/user/alyankovic וירד אל ינקוביק] באתר שיתוף הווידאו YouTube
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אקורדיוניסטים אמריקאים
קטגוריה:טבעונים אמריקאים
קטגוריה:פלינדרומאים
קטגוריה:ערוץ דיסני: שחקנים ומנחים
קטגוריה:במאי וידאו קליפים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1959
אצטדיון אזאדי

אצטדיון אזאדי (בפרסית: استاديوم آزادی) הוא אצטדיון כדורגל הממוקם במערב טהראן שבאיראן.
האצטדיון מכיל 90,000 מקומות ישיבה והוא הגדול במדינה. האצטדיון משמש את נבחרת איראן במשחקי הבית שלה. כמו כן, הוא משמש כמגרשן הביתי של קבוצות הכדורגל אסתקלאל טהראן ופרספוליס.

האצטדיון הוא חלק ממתחם הספורט אזאדי הכולל גם מספר מגרשי אימונים, וכן שטחים גדולים של דשא

== היסטוריה ==
האצטדיון נחנך במסגרת חגיגות 2500 שנים לאימפריה הפרסית. ב-1974 אירח האצטדיון את משחקי אסיה.

בעבר נקרא האצטדיון "אריאמהר" (آریامهر, מילולית: "האור של הארים"), שהיה תוארו של מוחמד רזא שאה פהלווי, אך השם שונה לאחר המהפכה האיראנית ב-1979.

ב-2002 החלה באצטדיון סדרת שיפוצים שבמסגרתה הותקנו 35,000 מושבים ביציעים התחתונים, המשטח נזרע מחדש והותקנה מערכת חימום תת-קרקעית. התקנת המושבים גרמה להפחתת תכולת האצטדיון מ-100,000 ל-90,000 מקומות. השיפוצים הושלמו ב-2003 וב-2004 הותקן מסך טלוויזיה עצום שהחליף את לוח התוצאות הישן. המסך, שגודל שטח התצוגה שלו הוא 104 מ"ר, הוא אחד הגדולים בעולם.

== קישורים חיצוניים ==

* 

אזאדי
קטגוריה:איראן: כדורגל
קטגוריה:טהראן: מבנים
אזאדי
קטגוריה:פרספוליס (כדורגל)
קטגוריה:טהראן: ספורט
קטגוריה:טהראן: כדורגל
מגנטו

מגנטו (Magneto) הוא רכיב במערכת ההצתה המספק פולסים חשמליים למצת של מנועי בעירה פנימית, בעיקר מנועים קטנים של אופנועים, מכסחות דשא ומסורי בנזין וכן במטוסים קטנים, בדומה לפולס שאותו מספק הסליל (קויל) במנועי מכוניות.

במטוסים יש, בדרך כלל, שני מצתים לכל בוכנה, שכל אחד מהם מופעל על ידי מגנטו משלו. יתירות זו מבטיחה שרידות במקרה של תקלה במגנטו אחד, וכן מספקת הצתה טובה יותר.

המגנטו מבצע את הפעולות שמבצעים הדינמו, ה-contact breaker והסליל גם יחד.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טכנולוגיה תחבורתית
אנטיכריסט (ספר)

אנטיכריסט (בגרמנית: Der Antichrist) הוא שם ספרו של הפילוסוף הגרמני פרידריך ניטשה שנכתב בשנת 1888, אך יצא לאור ב־1895. בספרו זה, מאשים ניטשה את הנצרות בפשעים כנגד האנושות והחיים עצמם שנמשכים אלפיים שנה. הנצרות על פי ניטשה יצאה נגד כוחות החיים שבאדם, גאוותו, העזתו וחירותו וכנגד חדוות החושים והאושר שלו. 

ניטשה טוען שהנצרות, כדת ניהיליסטית, זקוקה הייתה לחולי בדיוק כמו שתרבות יוון זקוקה הייתה לבריאות, ועל גבם של החולי והעליבות בעולם, הפיצה עצמה ביחד עם תורת המוסר החולנית שלה. 

הספר מהווה את ניסיונו של ניטשה לאחד את תורת "שינוי כל הערכים" שלו בעודו חי (הוא התמוטט שנתיים לאחר כתיבת ספר זה). הרעיונות האנטי-נוצריים היו כבר פזורים בספריו הקודמים. אך בספר מלחמתי זה, ניטשה ממקד את עצמו תחת התקפה קשה וחסרת תקדים כנגד הנצרות.

==ראו גם==

* רשימת יצירות של פרידריך ניטשה

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* Danto, Arthur, Nietzsche as Philosopher: Expanded Edition, Columbia, 2005, 
* Kaufmann, Walter, Nietzsche: Philosopher, Psychologist, Antichrist, Princeton, 1974, 
* Nietzsche, Friedrich, Twilight of the Idols and The Antichrist, Trans. R. J. Hollingdale, Penguin Books, 1991, 
* Nietzsche, Friedrich, The Anti-christ, Trans. H. L. Mencken, See Sharp, 1999, 
* Nietzsche, Friedrich, The Antichrist, in The Portable Nietzsche, Trans. Walter Kaufmann, Penguin, 1976, 
* Schopenhauer, Arthur, The Basis of Morality, Dover, 2005, 
* Schopenhauer, Arthur, The World as Will and Representation, Volume I, Dover,1969, 
* Sommer, Andreas Urs, Friedrich Nietzsche: Der Antichrist. Ein philosophisch-historischer Kommentar, Basel, 2000, (the comprehensive standard commentary on The Antichrist - only available in German)
</div>

קטגוריה:כתבי פרידריך ניטשה
קטגוריה:ספרי 1888
קטגוריה:ביקורת דת בספרות
קטגוריה:ספרי הוצאת שוקן
חיות הפלא והיכן למצוא אותן

חיות הפלא והיכן למצוא אותן (באנגלית: Fantastic Beasts and Where to Find Them) הוא ספר לימוד בבית הספר הוגוורטס לכישוף ולקוסמות בסדרת ספרי "הארי פוטר" מאת ג'יי קיי רולינג. לימים יצא הספר לאור בעולם האמיתי כחלק מסדרה בת של סדרת הספרים.

== ספר הלימוד ==
חיות הפלא והיכן למצוא אותן הוא ספר לימוד במאגיזואולוגיה (המקבילה לזואולוגיה בעולם הקוסמים) של תלמידי הוגוורטס. הספר מסביר על חיות הפלא בעולם הקוסמים וכולל גם מדריך זואולוגי.

את הספר כתב לכאורה החוקר ניוט סלמנדרה (במקור: Newt Scamander, "ניוט סְקַמָנְדֵר").
סדר הפרקים:
* על המחבר
* הקדמה מאת אלבוס דמבלדור
* מבוא:
** על הספר
** כיצד מוגדרת חיית פלא
** היסטוריה קצרה של גילויי מודעות מצד מוגלגים לקיומן של חיות הפלא
** חיות הפלא במסתור
** מדוע חשובה המאגיזואולוגיה?
* סולם הדירוג של משרד הקסמים
* חיות הפלא מא' ועד ת'

מבין החיות המוזכרות: עוף החול, הדוקסי, הלשלוש. היפוגריף, אקרומנטולה, חדי קרן
כריכת המהדורה השנייה של הספר
<br />

== הספר כמוצר מסחרי ==
בעקבות ההצלחה של סדרת "הארי פוטר" יצאו שלושה ספרונים על פי הסדרה, אשר "חיות הפלא" הוא אחד מהם. ספרים אלה אינם מקדמים את העלילה אך מספקים רקע על עולם הקוסמים. ספר דומה יצא גם על תולדות הקווידיץ' - משחק הספורט הפופולרי ביותר בקרב הקוסמים - בשם "קווידיץ' בראי הדורות", המוצג כספר מספריית הוגוורטס.

הספר הופץ על ידי חברת "קומיק רליף", שהתחייבה לתרום 80% מהרווחים למדינות נחשלות שמצבן הכלכלי רע. הספר מלווה בהערות הכתובות לכאורה בכתב ידם של הארי פוטר, רון ויזלי והרמיוני גריינג'ר.

ב-12 בספטמבר 2013 הוכרז שכותבת הספר, ג'יי קיי רולינג, הסכימה לעסקה עם אולפני האחים וורנר, שייצרו סרט חדש המתקיים בעולם של הוגוורטס, תוך כדי שימוש בשמו של הספר, ובדמותו של ניוט סלמנדרה. הסרט יצא לאקרנים בנובמבר 2016. הסרט הפך להיות הראשון מתוך חמישה סרטים מתוכננים, אשר עוסקים במלחמה של עולם הקוסמים בגרינדלוולד (הקוסם המרושע שדמבלדור הביס) ב-14 במרץ 2017 יצאה לאור מהדורה חדשה של הספר עם שישה יצורים חדשים ועם ההקדמה מאת ניוט סלמנדרה. מהדורה זו היא לכאורה עותק חדש מאחר שלא כלולות בה הערות בכתב יד כלשהן. הכנסות ממהדורה זו מותרמות לחברת "לומוס" בנוסף ל"קומיק רליף".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי הארי פוטר
קטגוריה:ספרים בדיוניים

קטגוריה:ספרי 2001
קטגוריה:ספרי ידיעות ספרים
קטגוריה:ספרי ג'יי קיי רולינג
מצפה (יישוב)

מִצְפָּה היא מושבה באזור הצפון בבקעת ארבל ליד טבריה, בתחומי המועצה האזורית גליל תחתון.

שמו של היישוב ניתן לו בשל מיקומו הצופה על הכנרת. 

היישוב הוקם כמושבה בשנת 1908 בתקופת העלייה השנייה על ידי חברת יק"א. הפיתוח המשמעותי של היישוב התרחש לאחר חיבור היישוב לקו המים ב-1979.

אמצעי הפרנסה העיקריים של היישוב הם חקלאות, יזמות, תיירות (חדרי אירוח) ועבודה מחוץ ליישוב.

היישוב משתייך לאזור עדיפות לאומית א'1 (כפרי) על פי הגדרת משרד הבינוי והשיכון.

ילדי היישוב לומדים ב"עלי גבעה" בגבעת אבני ואילו הנוער לומד במקיף חקלאי כדורי.

בניין הדואר במצפה, ינואר 2010

==לקריאה נוספת==
*רגב יואב, מצפה - מושבה בגליל התחתון, הוצאת אחיאסף, 2005.
* מרעה עדר יהודי במצפה, מזכרונות משה ז'לודין, בתוך: אברהם יערי, זכרונות ארץ ישראל, כרך שני, פרק צב: כיבוש המרעה, תרע"ד (1914), עמ' 988–990.

==קישורים חיצוניים==

* .
* [http://www.romgalil.org.il/cds/415/ מצפה] באתר הרשות לפיתוח הגליל.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושבות
קטגוריה:בקעת ארבל
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
קטגוריה:קצרמר יישובים בישראל
קטגוריה:יישובים במחוז הצפון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1908
קטגוריה:שביל ישראל
קטגוריה:יישובים שהוקמו בעלייה השנייה
מצפה נטופה

מִצְפֵּה-נְטוֹפָה הוא יישוב קהילתי דתי בגליל התחתון, הממוקם על רכס הר תורען ושייך למועצה אזורית הגליל התחתון.

למרגלות היישוב ממערב נמצא הכפר בעינה נג'ידאת, למרגלותיו מדרום נמצא הכפר טורעאן, ולמרגלותיו ממזרח נמצאים מספר אתרים ארכאולוגיים מתקופת התלמוד, ובהם חורבת משכנה וחורבת עמודים.

== היסטוריה ==
היישוב הוקם בשנת 1981 כהיאחזות נח"ל, ואוזרח בשנת 1983 על ידי 4 משפחות דתיות ותנועת אמנה, כחלק מגוש היישובים הדתיים בגליל התחתון. 

שמו של היישוב נובע ממיקומו, הצופה על בקעת בית נטופה הנמצאת מצפון לו, הנזכרת מספר פעמים במקורות חז"ל.

באמצע העשור השני של המאה ה-21 היישוב מונה כ-230 משפחות דתיות עם כ-500 ילדים. הוא מחולק לשישה חלקים בלתי פורמליים: שלב א', שלב ב' שלב ג' ג'2, ושלב ד' קרוואנים וקרווילות ושכונת החורש המהווה בנייה רוויה. במקום פועל סניף של בני עקיבא, השייך למחוז צפון.

ביישוב אתר קליטה של ארגון "נפש בנפש". האתר מסייע בקליטתם בישראל של עולים חדשים מאנגליה וצפון אמריקה.

במצפה נטופה פועל יקב "יקבי נטופה", הממוקם ליד בית הכנסת הראשי של היישוב. 

רב היישוב עד לשנת ה'תשפ"ג היה הרב אליעזר אלטשולר. נכון למרץ 2024 אין רב מכהן ביישוב.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.netofa.org.il אתר היישוב מצפה נטופה]
*[https://web.archive.org/web/20140811180800/http://israelwines.co.il/MiniDefault.aspx?mi=243 יקב נטופה]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:היאחזויות נח"ל
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1981
קטגוריה:תוכנית המצפים
קטגוריה:מועצה אזורית הגליל התחתון
מאור

מָאוֹר הוא מושב באזור השרון ליד העיר חדרה השייך למועצה אזורית מנשה.

== היסטוריה ==
המושב הוקם באמצע שנת 1953 במסגרת תנועת "מן העיר אל הכפר" בשם "ארבע ארצות" או "ועד ארבע ארצות", על ידי פועלים מנמל חיפה, רובם עולים מרומניה ופולין. במהרה נקבע למושב השם "מאור". המושב סבל מקשיים מרובים ועל אלו נוסף הקושי של מושב המזוהה עם מפא"י להתמודד עם סביבה בה היישובים מסביב היו מזוהים כולם עם מפ"ם. בשל סיבות אלה נעזב היישוב לאחר מספר שנים.

המושב יושב מחדש בשנת 1957 על ידי עולים מתימן.

מושב מאור הוקם כמושב חקלאי הכולל כ-80 משקים כאשר לכל נחלה כ-21 דונם לשימוש חקלאי, מתוכן כ-10 דונם צמודים לבית המגורים (חלקה א') וכ-200 דונם קרקעות חקלאיות משותפות. בשנות החמישים והשישים התבססה החקלאות בעיקר על ירקות; בשנות השבעים עם כניסת תוצרת חקלאית מ"השטחים" החל מעבר למטעים (בעיקר אבוקדו).

בסוף שנות השבעים ובשנות השמונים החל מעבר לתחום חממות הפרחים. אולם בעקבות המשבר בחקלאות החלה נטישה של העיבוד החקלאי ונותרו רק מספר מצומצם של חקלאים במושב.

המושב נמצא ליד כביש 6 וכביש 9. מחלף הגישה לשני הכבישים נמצא בסמוך למושב, ולכן זכה המושב לתנופת פיתוח.

בתחילת שנות התשעים אושרה תוכנית המתאר מ.193 א' (במ) שהוכנה על ידי משרד הבינוי והשיכון, ועל פיה הופשרו כ-200 דונם לטובת הרחבת היישוב, מספר החלקות בתוכנית הוא 325. ה"הרחבה" מבוצעת בשני שלבים. שלב א' (בו שווקו 99 מגרשים של 500 מ"ר לבניה עצמית של יחידה אחת צמודת קרקע) הסתיים וכיום נמצא שלב ב' בו משווקים 266 יח"ד צמודי קרקע בתהליך שיווק ובנייה.

בה'תשע"ט מונה הרב משה עמיאל לרב המושב.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
מתת

מַתָּת הוא יישוב קהילתי בגליל העליון, ליד גבול ישראל–לבנון. בקצה המזרחי של המועצה האזורית מעלה יוסף. היישוב נמצא על כביש 899, כשני ק"מ מצפון לחורפיש וכ-1.5 ק"מ מגבול לבנון.

היישוב הוקם כיישוב קהילתי כפרי בשנת 1979, והיה ליישוב הראשון ב"תוכנית המצפים" של שנות השמונים.

ביישוב כ-46 בתים. רובם של התושבים עוסקים בעבודות שונות בסביבה וכן בחקלאות ובתיירות.

שם היישוב כשם ההר שעליו נבנה – הר מתת. ערכו של השם מתת בגימטריה הוא 840, וזהו גובהו של ההר מעל פני הים. כתוצאה ממיקומו הגאוגרפי ומגובהו הטופוגרפי של היישוב, מזג האוויר בו נוח יחסית. בקיץ, הטמפרטורה מתונה ומידת הלחות נמוכה בדרך כלל, ועל כן עומס החום נמוך. לילות הקיץ קרירים.
בחורף קר וגשום, ממוצע המשקעים השנתי ביישוב הוא כ-800 מילימטר ולעיתים יורד שלג.

על הר מתת מצויה מצודת טגארט מדגם "מצדית", מהמצודות שנבנו על ידי שלטון המנדט על ציר כביש הצפון, הקרויה "מצודת סאסא". בבסיס נמצאת המפקדה הגדודית של גדוד 869 של חיל האיסוף הקרבי. בשנת 2014 הוחלט לפרק את מבנה הפלדה המתומן שבראש המצודה מחמת סכנת התמוטטות. בשנת 2023 נגרם נזק משמעותי למצודה כתוצאה מירי טיל נגד טנקים על ידי חזבאללה במהלך מלחמת חרבות ברזל.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20160304101219/http://www.galil-net.org.il/HTMLs/article.aspx?C2004=13245&BSP=13034%2F מתת] במרכז המידע להתיישבות בגליל
* [http://www.romgalil.org.il/cds/276/ מתת] באתר הרשות לפיתוח הגליל

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1979
קטגוריה:תוכנית המצפים
קטגוריה:יישובים בצפון ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
נווה זיו

נווה זיו (נְוֵה זִיו) הוא יישוב קהילתי בגליל בין הערים נהריה ומעלות תרשיחא השייך למועצה אזורית מעלה יוסף. היישוב נקרא על שם הלורד ישראל משה זיו.

== היסטוריה ==
היישוב הוקם בשנת 1998 בסיועם של בוריס בר-נס, פעיל ציוני מאנגליה ושל הסוכנות היהודית, בשם זיו הגליל, וכלל בתחילה כ-145 מגרשים. בהקמת היישוב עסקה חברת מ. בצר יזום וניהול פרויקטים, בניהולו של מוקי בצר.

בשנת 2009 פרסם ועד נווה זיו על כוונתו לבצע הרחבה קהילתית ראשונה על פני 41 מגרשים. הרחבה זו נתקלה בעיכובים רבים, והביצוע החל רק בשנת 2012.

בשנת 2019 החל היישוב בביצוע ההרחבה הקהילתית השנייה על פני 114 מגרשים נוספים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.romgalil.org.il/cds/277/ נווה זיו], באתר הרשות לפיתוח הגליל
* [https://web.archive.org/web/20160304090901/http://www.galil-net.org.il/htmls/article.aspx?C2004=13246&BSP=13034 נווה זיו], באתר תנועת אור - חיים בנגב ובגליל
* [https://neve-ziv-b.com/ נווה זיו, הרחבה ב'] משטרת עיראק סווידאן

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2000
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:הנצחת בריטים בישראל
נטועה

נְטוּעָה הוא מושב באזור הצפון בגובה כ-690 מטר מעל גובה פני הים ליד גבול ישראל–לבנון השייך למועצה אזורית מעלה יוסף.

נכון ל-2023 היישוב מונה קרוב ל-70 משפחות. היישוב הוקם בשנת 1966 על מורדות הר בירנית, על ידי בנים למשפחות מהמושב]ים בגליל כחלק מהתוכנית ליישוב הגליל על ידי יהודים שנקראה מבצע ”סוף סוף". רוב המתיישבים היו יוצאי כורדיסטן.

שמו של היישוב סמלי, כך גם שם היישוב שתולה הסמוך.

ממזרח ליישוב באתר אל-מנצורה, נמצאו שרידים ארכאולוגיים הכוללים שרידי יישוב וממצא קרמי מתקופת הברונזה התיכונה 2, תקופת הברזל והתקופה העות'מאנית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.romgalil.org.il/cds/268/ נטועה] באתר הרשות לפיתוח הגליל
* [https://www.myosef.org.il/Yeshuviim/Lists/List/CustomDispForm.aspx?ID=17 נטועה] באתר מועצה אזורית מעלה יוסף
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:מועצה אזורית מעלה יוסף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1966
קטגוריה:יישובים במחוז הצפון
קטגוריה:יישובים בצפון ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
סנדלה

סנדלה (בערבית: صندلة; תעתיק מדויק: צנדלה) הוא יישוב ערבי-ישראלי באזור הצפון ליד הקו הירוק השייך למועצה אזורית הגלבוע.

==היסטוריה==
לפי המסורת המקומית, הכפר הנוכחי הוקם בתקופה העות'מאנית המאוחרת על ידי יוצאי הכפר עראנה. 

אדוארד רובינסון שעבר ליד סנדלה בשנת 1838 תיאר אותו כ"אתר קטן של יסודות הרוסים". ויקטור גרן שביקר בכפר בשנת 1870 תיאר אותו ככפרון על תלולית. הקרן לחקר ארץ ישראל שביקרה בכפר בשנת 1882 תיארה אותו ככפר קטן בקצה המישור, הבנוי אבן ובוץ, המקבל מים בבורות מים ומוקף באדמה חרושה. 

===בתקופת המנדט הבריטי===
במפקד האוכלוסין של שנת 1922, נמנו בכפר 146 תושבים, כולם מוסלמים. במפקד אוכלוסין 1931 של ארץ ישראל היו בסנדלה 36 בתים מאוכלסים, בהם התגוררו 189 תושבים, כולם מוסלמים.

בתקופת המנדט הבריטי נקדחה באר בכפר. סנדלה נמצאה על הכביש הראשי שקישר את עמק יזרעאל ועמק בית שאן לג'נין וממנה לירושלים.

===במדינת ישראל===
במהלך מלחמת העצמאות, בלילה שבין 28–29 במרץ 1948, פשטו כוחות של ההגנה על בתי הכפר, ששימש כבסיס של צבא ההצלה, פוצצו בו עשרה בתים ופגעו בכוחות של צבא ההצלה. לאנשי ההגנה לא היו נפגעים בפעולה. פעולה זאת הייתה אחת מהפעולות של היהודים שנמנו בתחילת אפריל 1948 כאלו שהביאו לבריחה וכניעה של ערבים רבים לכוחות ההגנה. 

בתחילת יוני 1948 נכבש הכפר סנדלה על ידי צה"ל. בתחילת יולי 1948 נכבש על ידי צבא עיראק ובהסכמי שביתת הנשק עם ירדן הועבר ביולי 1949 לישראל.

ב-17 בספטמבר 1957 נהרגו 15 תלמידים ערבים מהכפר, שהיו בדרכם חזרה מבית הספר בו למדו במוקייבלה, והתעסקו עם נפל פגז צה"לי. משרד החינוך הגביר את התעמולה נגד התעסקות עם תחמושת וחפצים חשודים בקרב התלמידים ובפרסומיו ייחס את האסון לקלות הדעת של התלמידים. אנשי מק"י האשימו את צה"ל ב"הפקרות שגרמה לאסון" ודרשו הקמת ועדה חקירה. בשנת 2008 שבו והעלו משפחות הנספים את הדרישה לוועדת חקירה פרלמנטרית על נסיבות האסון. אנשי מק"י טענו שהפגז הגיע למבואות סנדלה "בנסיבות מסתוריות" והיו אף שטענו שהפגז הונח במתכוון. 

בעקבות האסון, הוקם בית ספר בכפר סנדלה ובו ספרייה לזכר הנספים. מבנה קבע לבית הספר הושלם באוקטובר 1958. ביולי 1959 נחנך מגרש משחקים ליד בית הספר. בסוף שנת 1967 נחנך בכפר בית ספר חדש. בבית הספר למדו הבנים והבנות יחד באותן כיתות. 

באוקטובר 1963, בעת שהוסרו רבות מההגבלות שחלו על ערביי ישראל במסגרת הממשל הצבאי על ערביי ישראל, לא הוסרו מגבלות אלו בכפר סנדלה שנחשב למרוחק ממרכזי האוכלוסייה הערבים ועל כן כדורש פיקוח מיוחד.

בפברואר 1967 היו בכפר כ-550 נפש והוא תואר: "כפר יפה ונקי. על אף ריחוקו מיישובים עירוניים הגיע גם אליו שפע השנים האחרונות: דירות חדישות, מכשירי טלוויזיה, רהיטים מודרניים, דודי־שמש, מכוניות פרטיות וכל שאר סממני הנוחות של התקופה". רוב הגברים בכפר יצאו לעבוד באזורי עכו, חיפה ואפילו תל אביב. בכפר נסללו כבישים פנימיים והבתים חוברו לרשת המים, אולם הם טרם חוברו לחשמל. בשנת 1967 נסלל כביש גישה לכפר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.romgalil.org.il/cds/515/ סנדלה] באתר לחיות את הגליל

== הערות שוליים ==

<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
קובץ:Sandela.JPG|גרעין הכפר (כיום נטוש ומוזנח), 2007
קובץ:Sandela-m.JPG|מסגד הכפר, 2007
קובץ:Sandale-street.JPG|רחוב טיפוסי ביישוב, 2007
</gallery>

קטגוריה:יישובים ערביים בישראל
קטגוריה:עמק יזרעאל
עבדון

עַבְדּוֹן הוא מושב באזור הצפון ליד שלומי השייך למועצה אזורית מעלה יוסף.

המושב הוקם בשנת 1952 על ידי עולים מתוניסיה ומאיראן, שקראו ליישוב תחילה "כפר עבדון". בימיו הראשונים שימש היישוב ככפר עבודה.

המושב קרוי על שם עבדון, אחת מ-48 ערי הלויים שככל הנראה הייתה ממוקמת בקרבת המושב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.romgalil.org.il/cds/269/ עבדון], באתר הרשות לפיתוח הגליל
* [https://web.archive.org/web/20141224102003/http://www.avdon.org.il/ עבדון] - האתר הרשמי של מושב עבדון
* [https://avdon.localtimeline.com/index.php?lang=he סיפור מקומי עבדון] - ארכיון קהילתי מבוסס ציר זמן
* [http://www.seo-tochen.co.il/?p=1295 מושב עבדון בעיתונות] - לקט ידיעות וכתבות על מושב עבדון, מתוך העיתונות הישראלית.
* [https://jfc.org.il/news_journal/60929-2/96779-2/ שיטפונות במושב עבדון], 1969, באתר ארכיון הסרטים הישראלי בסינמטק ירושלים

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1952
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:ערי לויים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:ערי מקלט
עין יעקב

עֵין יַעֲקֹב הוא מושב באזור הצפון מערבית למעלות תרשיחא השייך למועצה אזורית מעלה יוסף.
== היסטוריה ==
המושב הוקם ככפר עבודה ביום ה' חשון תשי"א, (19 אוקטובר 1950) על ידי עולים מכורדיסטן ועיראק ובשנת 2001 התווספו אל היישוב כ-130 משפחות נוספות בהרחבה.

שמו של המושב לקוח מפסוק בספר דברים: .

עין יעקב נמצאת כ-420 מטר מעל פני הים.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20160303203143/http://www.galil-net.org.il/HTMLs/article.aspx?C2004=13202&BSP=13034%2F עין יעקב] במרכז המידע להתיישבות בגליל
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
עלמה (מושב)

עַלְמָה הוא מושב דתי לאומי באזור הצפון בגליל העליון, השייך למועצה אזורית מרום הגליל ולארגון המושבים של הפועל המזרחי. המושב נמצא בסמוך ליישוב ריחאניה, כ-8 ק"מ מצפון לצפת. ממערב למושב עובר כביש 886.

==היסטוריה==
באזור שבו נמצא המושב התקיים היישוב היהודי עלמא, שהתקיים מהתקופה הרומית ולאחריה בתקופה הצלבנית ועד התקופה העות'מאנית. השם עלמה מוזכר לראשונה בתקופה הצלבנית; קהילה יהודית רציפה התקיימה במקום עד המאה ה-17. בנימין מטודלה מציין שבזמן ביקורו, מצא כ-50 משפחות יהודיות שמתגוררות במקום. 

למרגלות המושב ממזרח מצויים שרידיהם של שני בתי כנסת קדומים - בחורבת קציון ובחורבת מרות. סמוך למושב נמצא ציונו של התנא רבי אלעזר בן ערך.

המושב הוקם באוגוסט 1949 על ידי איגוד המושבים של הסתדרות הפועל המזרחי עם תכנון לאכלוס 125 משפחות. היישוב הוקם בסמוך לכפר הערבי עלמא, שחרב במלחמת העצמאות. בתחילה התיישבו בו כ-125 משפחות עולים מא-זאווייה ומטריפולי שבלוב. בשנת 1950 הגיעה למקום קבוצה של גרים מעיירה באיטליה בשם סן ניקנדרו אשר עם הזמן עזבו את היישוב למושבים אחרים באזור. לאחר שעזבו האיטלקים הגיעו למקום ב-1954 משער העלייה 39 משפחות עולים מקוצ'ין אשר בהודו. ביוני 1954 התפתח עימות חריף בין הטריפולטנים להודים על רקע סירובם של ההודים לקחת חלק בשביתה נגד המוסדות המיישבים. לבסוף, עולי קוצ'ין עזבו את היישוב, באופן רשמי בגלל הקור, ועברו לגבעת כ"ח ואביעזר.

במהלך שנות ה-70 סבל המושב מעימות בין בעלי עדרי בקר לבין בעלי מטעים שטענו לנזקים למטעים מידי עדרי הבקר. במסגרת הסכסוך, אחד מבעלי המטעים הניח רעל שהרג עשר פרות. כן הושחת בית במושב כדי שלא יימסר לאחד מבני הקבוצה היריבה. הסכסוך הגיע לשיאו ביולי 1976 כאשר המשטרה עצרה מספר חברים במושב שנחשדו בקשירת קשר לרצוח את יושב ראש ועד המושב, בן-ציון סופר.

==ראו גם==
*מערת עלמה

==לקריאה נוספת==
*פנחס לפיד, הנביא מסן ניקנדרו, ראובן מס, 1952

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
עין העמק

עֵין הָעֵמֶק הוא מושב באזור הצפון סמוך ליקנעם עילית, השייך למועצה אזורית מגידו.

היישוב הוקם בשנת 1944 על ידי עולים מכורדיסטן שישבו בחיפה, כמושב עובדים. שמו הראשון של היישוב היה "קדם", על שם הארגון שאליו השתייכו. בהתחלה התגוררו בכפר דלית-אל-רוחה ולאחר מכן עברו לאדמות שנרכשו מהכפר ריחאניה.

שמו של היישוב נובע ממיקומו, הצופה על עמק יזרעאל. בסמוך למושב ממזרח חוות רמת השניים והמעיין והתל הארכאולוגי עין פרור.

כיום נבנית ביישוב הרחבה שבה עתידות להקלט כ 140 משפחות חדשות ובני המקום.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20070928042237/http://www.megido.org.il/info/yesh/ein-haemek.htm עין העמק], באתר מועצה אזורית מגידו
* [http://www.romgalil.org.il/cds/480/ עין העמק], באתר הרשות לפיתוח הגליל

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1944
קטגוריה:מועצה אזורית מגידו
קטגוריה:רמות מנשה: יישובים
אנדרה וייל

אנדרה וייל (בצרפתית: André Weil; השם נהגה בצרפתית: אנדרה וֵיי; 6 במאי 1906 – 6 באוגוסט 1998) היה מתמטיקאי יהודי צרפתי-אמריקאי. אחד מהחברים המייסדים של קבוצת בורבאקי. אחיה של הפילוסופית סימון וייל.

==קורות חיים==
===צרפת===
וייל נולד בפריז בשנת 1906 למשפחה יהודית, אך חונך כאגנוסטי (חסר דת). משפחתו של וייל הייתה במקור מחבל אלזס, אולם עם סיפוחו של החבל על ידי גרמניה ברחה המשפחה לפריז. וייל רכש את השכלתו בין השאר בפריז, (באקול נורמל סופרייר) וברומא כאשר אחד ממוריו היה ז'אק אדמר. בשנת 1928 קיבל תואר דוקטור. משנת 1935 החל וייל, כחלק מקבוצה של מתמטיקאים צרפתים, לפרסם סדרה של ספרים שעסקו בהצגה קפדנית של המתמטיקה המודרנית תחת שם העט ניקולא בורבאקי. המשימה שנטלה על עצמה קבוצת בורבאקי הייתה לבסס את המתמטיקה על תורת הקבוצות, תוך הקפדה על פורמליות של ההוכחות המתמטיות.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה, ברח וייל הפציפיסט לפינלנד על מנת להתחמק מגיוס לצבא הצרפתי. בפינלנד נעצר באשמת ריגול, והיה נתון בסכנה של הוצאה להורג. לבסוף, בזכות התערבותו של המתמטיקאי רולף הרמן נבנלינה, הוחלף עונשו בגירוש לצרפת. וייל נכלא לזמן מה עם חזרתו לצרפת והיה נתון בסכנה רבה בשל עמדותיו הפציפיסטיות, מוצאו היהודי וקישורו המשפחתי לפילוסופית סימון וייל, אחותו הצעירה. וייל התגייס לצבא הצרפתי במטרה להגן על עצמו ולהשתחרר ממעצרו, ובהזדמנות הראשונה שנקרתה בדרכו ברח לארצות הברית.

===ארצות הברית===
בארצות הברית לימד באוניברסיטת שיקגו. לאחר מכן הצטרף לשורות המכון למחקר מתקדם בפרינסטון, שם כיהן כחבר סגל עד לפרישתו בשנת 1976. בשנת 1979 זכה בפרס וולף למתמטיקה, אותו חלק עם ז'אן לרה.

לווייל הייתה השפעה רבה על המתמטיקה במהלך המאה ה-20, כחלק מהיותו חבר בקבוצת בורבאקי. בנוסף תרם רבות לענפי תורת המספרים והאלגברה המופשטת. בתורת המספרים ידועה תרומתו לפיתוחה של השערת טניאמה-שימורה, שהוכחה חלקית שלה על ידי אנדרו ויילס הביאה להוכחה של המשפט האחרון של פרמה.

ב-1994 קיבל ביפן את פרס קיוטו במתמטיקה על תרומתו לאנושות בתחום זה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סגל המכון למחקר מתקדם
קטגוריה:זוכי פרס וולף למתמטיקה
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:זוכי פרס קיוטו יהודים
קטגוריה:בוגרי אקול נורמל סופרייר
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אלזסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1906
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1906
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1998
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1998
עין עירון

עין עירון הוא מושב הממוקם מזרחית לפרדס חנה-כרכור השייך למועצה אזורית מנשה.

המושב הוקם בשנת 1934, על ידי קבוצת תושבים אשר עלו לארץ ישראל מגרמניה בימי העלייה השנייה. שמו של המושב ניתן לו עקב מיקומו הצופה על נחל עירון הסמוך. בשנת 1939 נמנו ביישוב 174 תושבים ב-54 משקים.

בסמוך למושב נמצא האתר הארכאולוגי תל אסור ושמורת עין ארובות.

==פעילויות במושב==
זוהי קהילה עשירה בפעילות תרבותית וחברתית. הילדים במושב עין עירון לומדים במערכות החינוך של המועצה האזורית מנשה והם חלק בלתי נפרד מקהילת הנעורים באזור. איכות החיים נובעת גם מן העובדה שהמושב קרוב יחסית למושבה פרדס חנה-כרכור ולצירי התחבורה המרכזיים המובילים לצפון ולדרום. היישוב מתנהל באמצעות וועדות שונות בהם חברים תושבי המקום בהתנדבות. הוא מפעיל אתר אינטרנט המספק מידע עדכני ומהווה מקור לתקשורת בין התושבים. שירותיה המוניציפליים של המועצה האזורית מנשה, והאגפים העוסקים בחינוך, תרבות, תעסוקה, נוי, חקלאות, קליטה ועוד, מהווים מקור לפעילות המושב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

מגדל המים בעין עירון

קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1934
קטגוריה:עין עירון
עמוקה

עמוקה (עֲמֻקָּה) הוא יישוב קהילתי קטן בגליל העליון ליד חצור הגלילית וצפת, השייך למועצה אזורית מרום הגליל. היישוב הוקם בשנת 1980 כחלק מתוכנית המצפים בגליל. במקום שכן עד קום המדינה הכפר הערבי עמוקה (ערבית: عمّوقة).

צפונית-מערבית ליישוב שוכן קבר המיוחס ליונתן בן עוזיאל שיש המייחסים לו סגולות לשידוך.

== היסטוריה ==
יישוב בשם כפר עמיקו, מוזכר בתלמוד ויש המזהים אותו עם עמוקה. עמוקה הייתה יישוב יהודי בתקופה הצלבנית. הרב משה באסולה ביקר בעמוקה בין השנים 1521–1523 וסיפר: "רכבתי עם יהודי אחד לעשות סיבוב לראות כל הגליל העליון והצדיקים אשר בו.. באנו לעמוקה, מקום כשמו כן הוא, עולה להר גבוה מאד ואחר כך יורדים בעמק ושם כפר כ-60 בתים ואין שם יהודים".

בשנת 1875 ביקר בעמוקה חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן, וכתב כי במקום יושבים אלג'ירים אחדים, שהתיישבו במקום לאחר ששירתו בצבאו של עבד אל-קאדר אל-ג'זאירי (עבד אל-קאדר האלג'יראי). הוא ציין כי מצא בקרבת מקום בניין עתיק שנראה כמו בית כנסת, וכן עץ זקן שחלק מענפיו "נסמכים על אבני גזית שעולי הרגל היהודים כותבים עליהן את שמותיהם".

הכפר הערבי עמוקה מנה לפי "סקר הכפרים" משנת 1945 כ-140 תושבים, ונכבש על ידי צה"ל במאי 1948.

עמוקה הוקמה בשנת 1980 בלב יער ביריה במסגרת תוכנית המצפים בגליל. במקור יועדה עמוקה לכלול רק 7 משפחות, אך בלחץ בני המושבים במרום הגליל - ספסופה, דובב ושזור - הוחלט במרץ 1980 להוסיף לו עוד 15 אשקוביות, בהן התיישבו בני המושבים. במהלך שנות ה-80 הפך היישוב ליישוב של בעלי מקצועות חופשיים.

בסוף 2019 התגוררו בעמוקה כ-130 תושבים, שהתפרנסו מתיירות וממקצועות חופשיים. ילדי היישוב לומדים בבתי ספר חיצוניים: יסודי – "נוף הרים" בסאסא, תיכון – "אנה פרנק" בסאסא, תיכון "הר וגיא" ותיכון "עינות ירדן".

==מבנים במקום==
===קבר יונתן בן עוזיאל===

מקום קברו של התנא יונתן בן עוזיאל אינו נזכר בספרות חז"ל, אך על פי עדות מסוף המאה ה-11 קברו שכן באזור דלתון, והחל מראשית המאה ה-13 קברו מצוין בעמוקה הסמוכה.

=== קברו של מוקרט ===
"מוקרט" (או: דמן מוקרט) הוא האדם לו מיוחס הקבר בעמוקה, סמוך לקברו של התנא יונתן בן עוזיאל. תקופת חייו איננה ברורה, ורבי נתן מברסלב סבר שהיה תנא או אמורא. אזור קברו אותר וסומן בשנת 2007 על ידי ועד אהלי צדיקים ועל הקבר נכתב: "ציון התנא מוקרט זיע"א".

=== בית כנסת ===
חורבה ומבנה גדול מעל הקבר המיוחס ליונתן בן עוזיאל. שרידיה מצויים ממזרח לגיא, בו היה היישוב הקדום כפר עמיקו, עמיקין. במאה ה-19 כתב החוקר ויקטור גרן שראה במקום "בסיס עמוד וכמות של אבני גזית - שרידיו של בניין עתיק, אולי בית כנסת". צבי אילן כותב כי יש במקום חוליה מגולפת של קורה או כרכוב ואבני גזית. חלק מאבני הגזית מרוכזות במרכז החורבה, במעין "במה". מערבה נמצא משטח של 20 על 30 מטר מתאים לבית כנסת. בעבר נמצא במקום לוח שבור משיש שעליו תבליט גפן, אולי חלק מהסורג.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1980
קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: בתי כנסת עתיקים
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:קהילות ויישובים יהודיים בארץ ישראל בתקופה הצלבנית
קטגוריה:תוכנית המצפים
רמת צבי

רָמַת צְבִי הוא מושב ברמת יששכר (בין עפולה לבית שאן), השייך למועצה אזורית הגלבוע. הוקם בשנת 1942 על ידי צעירים יוצאי אירופה חברי ארגון הגליל.

== היסטוריה ==
חברי ארגון הגליל התארגנו לצורך הקמת מושב ועברו הכשרה במשך מספר שנים על גבעת שמרון. במסגרת מפעל היישובים על שם דב הוז ויצחק בן-יעקב נרכשו כ-6,000 דונם מאדמות הכפר הערבי טמרה והם הוקצו להתיישבות לארגון הגליל. הקמת היישוב נעשה בסיוע של ארגון בני ברית שתרמו 100,000 דולר לצורך כך. בסוף 1941 עלו חברי הארגון לחריש במקום. בינואר 1942 עלו חברי הארגון להתיישב באופן זמני במולדת. בשנה הראשונה התגוררו החברים במקום בתנאים קשים, ללא כביש, תוך הבאת מים בעגלה מגבע. בשנת 1947 טרם נפתרה בעיית המים ועיקר החקלאות התבסס על פלחה. במושב היו 38 משפחות מתוך 62 שיועדו לה על פי התוכנית. המושב נותר בגודל זה במשך שנים רבות.

היישוב נקרא בראשית דרכו "תמרה" ושמו הוסב במרץ 1953 ל"רמת צבי", על שם הנרי צבי מונסקי, שהיה פעיל ציוני ונשיא ארגון בני ברית בארצות הברית. ארגון בני ברית המשיך ללוות את המושב בשנים שלאחר מכן ובשנת 1960 נחנך במושב גן ילדים שנתרם על ידי הארגון. במרץ 1962 הונחה אבן פינה לבית העם במושב, שהוקם גם הוא בסיוע בני ברית. תנועת הנוער הפועלת ביישוב נקראת "התנועה החדשה".

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.romgalil.org.il/cds/504/ רמת צבי] באתר הרשות לפיתוח הגליל
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:עמק בית שאן
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1942
קטגוריה:הנצחת אמריקאים בישראל
רוויה (מושב)

רוויה (רְוָיָה) הוא מושב בעמק בית שאן השייך למועצה אזורית עמק המעיינות, וממוקם כ-6 ק"מ מדרום מערב לבית שאן.

==היסטוריה==
המושב הוקם בשנת 1952 על ידי ארגון "הפועל המזרחי", האחרון מבין שלושת יישובי ביכורה: רוויה, שדי תרומות ורחוב. רוויה כונתה פרונה ב', על שם הכפר הערבי פרונה (תל רחוב הסמוך). תחילה יושבו במקום כ-20 מעולי כורדיסטן ממעברת זרעין. אולם בהיעדר מתיישבים נוספים, הם נדרשו לעבור לשדה תרומות או בית שאן ולאחר שלושה חודשים שבהם המושב נותר ריק נכנסו אליו באוגוסט 1954 עולים ממרוקו שהובאו ישר מהאנייה. תוכנן להביא למקום 50 משפחות מעולי מרוקו, אולם 11 משפחות סירבו לצאת לדרך ועוד 14 משפחות סירבו לרדת במקום והושבו באותו יום לשער העלייה. בתחילה בקשו בארגון הפועל המזרחי לפנות את המתיישבים ממרוקו, שכן המקום יועד על ידיהם לגרעין מג'רבה, אולם לאחר מספר ימים הוסכם שעולי מרוקו יישארו במקום. בהמשך אוגוסט 1954 נשלחו למושב עוד מעולי מרוקו כדי להשלימו ל-60 משפחות. בפברואר 1956 חובר המושב לרשת החשמל הארצית.

שמו הנוכחי ניתן בראשית 1953 ונגזר משפע המים באזור ומעיין עין רוויה הסמוך.

עם בוא העלייה של יהודי אתיופיה בשנות ה-90 קלט המושב חלק מהעולים.

מושב רוויה משתרע על כ־2,000 דונם.

כביש הגישה למושב

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.romgalil.org.il/cds/79/ רוויה] באתר הרשות לפיתוח הגליל

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1952
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:עמק בית שאן
קטגוריה:קבוצת ביכורה
רם און

מרכז רם און
רָם אוֹן הוא מושב עובדים בחבל תענך השייך למועצה אזורית הגלבוע. המושב נמצא 8 ק"מ מדרום לעפולה.

== היסטוריה ==
גרעין ההקמה של רם און, שהורכב מבני מושבים ובוגרי בתי ספר חקלאיים מהנח"ל, שהשתייכו לארגון שלח, עלו ביוני 1958 באופן זמני לנורית שעל הגלבוע. בשנת 1961 ירדו החברים מהגלבוע אל ההיאחזות הקבועה, שבה נמצא המושב כיום.

במושב הוקמה חברת פולירם העוסקת בפיתוח, הנהלה המפעל, ייצור ושיווק חומרי גלם לתעשיית הפלסטיק.

המושב נקרא על שמו של , בנו של הצייר ישראל פלדי, ממייסדי היישוב, שנפל בהיאחזות הנח"ל כרם אבשלום 1957.

בתחילת דרכו של המושב היה חדר אוכל משותף ומכבסה משותפת.

בין חברי המושב הזמר עוזי מאירי, מהבולטים במבצעי שירי ארץ ישראל.

== המושב ==

=== מתקנים ===
ביישוב פועלת מרפאה של שרותי-בריאות כללית, בה אחות ורופא משפחה. במושב בריכה, מרפאה, צרכנייה, מתקני ספורט ושעשועים לילדים.<ref name=":0"></ref>

=== חינוך ===
ביישוב שני גני ילדים לגילאי 3-6, אשכול פעוטונים, "תינוקיה" ומועדון-נוער. ביה<nowiki></nowiki>ס היסודי 'יד-לחמישה' נמצא במרכז-חבר. חטיבת-ביניים וחטיבה-עליונה. בביה<nowiki></nowiki>ס 'ניר-העמק' ליד עפולה, או בביה<nowiki></nowiki>ס המקיף 'אורט' בעין-חרוד. לכל המוסדות הללו ישנן הסעות מסודרות מטעם המועצה האזורית גלבוע.<ref name=":0" />

=== תעשייה ותעסוקה ===
המושב כמושב עובדים מתאפיין במפעלים משותפים, בהם מפעל הפלסטיק פולירם. תושבי המושב עוסקים גם בחקלאות גידולי שדה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.hagilboa.org.il/120/ רם און], באתר מועצה אזורית הגלבוע
* 
* [http://www.romgalil.org.il/cds/505/ רם און], באתר הרשות לפיתוח הגליל
* [https://ramon.localtimeline.com/index.php?lang=he סיפור מקומי - רם און], ארכיון קהילתי מבוסס תמונות, מסמכים וזכרונות
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מושבים
קטגוריה:עמק יזרעאל
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1960
קטגוריה:חבל התענך
*
קטגוריה:יישובים הקרויים על שם חללי מערכות ישראל
שומרה (מושב)

[[מצודת טגארט בשומרה]]
שׁוֹמֵרָה הוא מושב בגליל המערבי ליד גבולה של ישראל עם לבנון השייך למועצה אזורית מעלה יוסף.
== היסטוריה ==
המושב הוקם בשנת 1949 במקומו של היישוב תרביחא שנעזב במהלך מבצע חירם שבמלחמת העצמאות. המתיישבים הראשונים היו עולים מרומניה והונגריה, אשר נטשו אף הם את היישוב כבר באותה שנה. במהלך 1950 הגיעו למקום עולים ממרוקו. באוקטובר 1955 פרצה דליקה גדולה במושב שכילתה הרבה שטחי מטעים וכן מספר בתי מגורים במושב. 

שמו של המושב הוא סמלי, בשל קרבתו לגבול ישראל–לבנון. סביב המצודה שבקצה המושב, ממוקמת מפקדת עוצבת ברעם.

באוקטובר 2023 במהלך מלחמת חרבות ברזל בעקבות איומים על היישוב ונפילות טילים פונה מושב שומרה מתושביו<ref></ref>.

==גלריה==
<gallery>
שומרה.JPG|מצודת טגארט בשומרה
File:2019שומרה.jpg|רחוב במושב
File:Shomera1.png|שומרה ממבט של ציפור
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.galil-net.org.il/HTMLs/article.aspx?C2004=13221&BSP=13034/ שומרה] במרכז המידע להתיישבות בגליל
* [http://www.romgalil.org.il/cds/443/ שומרה] באתר הרשות לפיתוח הגליל

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1949
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים
קטגוריה:יישובים בצפון ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
שזור

שְׁזוֹר הוא מושב באזור הצפון ליד כרמיאל וסאג'ור בבקעת בית כרם (בקעת שגור). הוא שייך למועצה אזורית מרום הגליל ומהווה כיישוב המערבי ביותר בה.

==היסטוריה==
היישוב הוקם בשנת 1953 כהיאחזות נח"ל, שאוזרחה בתחילת 1954 על ידי עולים ממרוקו והיה לכפר עבודה של הקק"ל. בשנת 1956 הוא הועבר לטיפול של הסוכנות היהודית. באותה עת התגוררו בכפר עולים ממרוקו ועיראק וכמה משפחות מאיראן. תושבי המושב עבדו בעבודות יזומות בשכר נמוך, ממשכורתם ירד תשלום לסוכנות עבור הבתים והקרקע, והם סבלו ממחסור במים. עד ראשית 1960 עשרות משפחות עזבו את המושב. לאחר שמרבית התושבים עזבו את היישוב הגיעו למקום עולים מעיראק ואיראן. בשנות ה-70 היו במושב 55 משפחות ותיקות שקיבלו נחלות מתוך 2,250 הדונם של המושב. בשנים 1983-1986 הגיעו למושב 19 משפחות נוספות שבנו בו את בתיהם אולם לא קיבלו נחלות. עם זאת, בפני הרשויות הוצג מצג שבמושב יש 75 נחלות ואמצעי הייצור הנלווים אליהן חולקו בין המשפחות הוותיקות ולא נמסרו למשפחות החדשות. בתחילת 2016 פסק בית המשפט המחוזי כי משפחות אלו אינם מתיישבי הרחבה כטענת האגודה השיתופית של המושב, אלא בעלי זכות לנחלה ועל המושב לתת להם נחלות. החלטה זאת נהפכה על ידי בית המשפט העליון שקבע שהשטח העודף יושב לרשות מקרקעי ישראל. בשנת 1994 הועברו 297 דונם של המושב לכרמיאל לצורך הקמת אזור תעשייה. 

בשנים הראשונות סבל הכפר ממחסור במים, עד שחובר בצינור לכפר שמאי, אך גם מים אלו לא הספיקו.
בשנת 1961 חוברו בתי התושבים לחשמל שיוצר בידי גנרטור שהובא על ידי הסוכנות היהודית. בשנת 1968 הוקם ביישוב בית עם ובשנת 1964 חובר המושב לרשת החשמל הארצית. בשנת 1970 זופתו הכבישים הפנימיים במושב. 

שמו של היישוב הוא על שם עיר קדומה בשם "שזור" אשר ככל הנראה התקיימה בתקופת המשנה באזור בו ממוקם היישוב כיום, ובה חי התנא רבי שמעון שזורי, שקבר המיוחס לו מצוי ביישוב הסמוך סאג'ור.

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:הגליל העליון: יישובים