OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
איוואן גולונוב

איוואן ולנטינוביץ' גולונוב (ברוסית: Ива́н Валенти́нович Голуно́в; נולד ב-19 בינואר 1983) הוא עיתונאי רוסי, חושף שחיתויות הכותב באתר Meduza.

גולונוב פרסם מספר פרשיות שחיתות ברוסיה הנוגעות לאנשי השלטון ברוסיה. בשל כך זכה להוקרה עם הזכייה בפרס "רדקולגיה" באוקטובר 2017 ובאוגוסט 2018.

זכה לפרסום נרחב החל מיוני 2019 לאחר שנעצר על ידי משטרת רוסיה והואשם באחזקת סמים, כאשר התקשורת ברוסיה ואנשי תרבות ידועים הביעו פקפוק רב בנכונות האישומים וטענו כי הממשל הפדרלי תפר לו תיק בניסיון להשתיקו.

== ביוגרפיה ==
איוואן גולונוב נולד במוסקבה בינואר 1983. בשנות ה-90 של המאה ה-20 עבד בעיתון העצמאי "נובאיה גאזטה" ולאחר מכן עבד במגזין "אפישה", שם כתב מדריך טיולים על מחוז מוסקבה.

הוא עבד במערכות העיתונים של "ודומוסטי" (2003—2005, 2008—2009), פורבס רוסיה (2005—2008), באתר Slon.Ru (2009—2014), בעיתון RBK (משנת 2014) ובערוץ גשם (2012—2013).

משנת 2016 עובד באתר Meduza.

==מעצרו ושחרורו==
גולונוב באולם המשפט. 8 ביוני 2019.
ב-6 ביוני 2019 גולונוב נעצר על ידי משטרת מוסקבה באשמת אחזקת סמים. במהלך פשיטה על ביתו השוטרים גילו, על פי טענת המשטרה, שלוש חבילות של חומר לא חוקי. בתהליך החקירה נטען שנמצאו 5 גרמים של קוקאין וגולונוב הואשם בייצור לא חוקי ואחזקת סמים. הוא נשלח למעצר בית של חודשיים. גולונוב כפר באישומים וטען שמנסים לתפור לו תיק בשל אופי עבודתו בעיתונות החוקרת שחיתות שלטונית.

גולונוב זכה לתמיכה רחבה מפתיעה מאנשי התרבות והתקשורת ברוסיה והעיתונים המובילים במדינה, גם כאלה שעבד בהם בעבר, תמכו בו באופן פומבי. כך גם במהלך פסטיבל הקולנוע קינוטאבר, דיבר יו"ר חבר השופטים בפסטיבל קונסטנטין חבנסקי והביע דאגתו ממצב חופש הדיבור במדינה ואמר כי "היום מנסים לכלוא עיתונאי אחד לא נוח, שמנסה לומר אמת. אם זה יצליח, אז, חבריי היקרים, מחר הפסטיבל הנהדר הזה עלול להפוך ללא נוח גם כן... מאותה סיבה בדיוק ולכן עלינו להיות מאוחדים." דבריו זכו לתשואות רבות בקרב באי הפסטיבל, המהווים את אנשי התרבות והקולנוע של רוסיה.

בין אם בעקבות ההתעוררות הציבורית ובין אם מסיבה אחרת, ב-11 ביוני 2019 פורסם כי הוא שוחרר ממאסר לאחר שכל האשמות נגדו הוסרו. לדברי מפקד משטרת מוסקבה, ולדימיר קולוקולצב, המחלקה לחקירות שוטרים תחקור את השוטרים שעצרו את העיתונאי באשמת תפירת תיק.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רוסיה: פוליטיקה
קטגוריה:עיתונאים רוסים
קטגוריה:חושפי שחיתויות ברוסיה
קטגוריה:2019 ברוסיה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1983
טורימפיטרה

קומונה פיומיצ'ינו]]
טורימפיטרה (באיטלקית: Torrimpietra) היא עיירה השייכת לקומונה פיומיצ'ינו עיר המטרופולין של רומא
"Metropolitan City of Rome Capital" במחוז לאציו באיטליה, לחופי הים הטירני

==טורימפיטרה==
טורימפיטרה היה האזור הארבעים ושישה של רומא ברובע אגרו , מסומן ב-"Z. XLVI", שהוקמה על ידי החלטה עירונית מיום 13 בספטמבר 1961.

בהמשך בעקבות הקמת עיריית פיומיצ'ינו, שהתקיימה באמצעות חוק אזורי מס' 25 מיום 6 במארס 1992 "טורימפיטרה" נרשמה כ-עיירה.

טורימפיטרה ידועה בשם "מבצר טורה בפיטרה" שנבנה ב-המאה ה-13

==כלכלה==
עד סוף שנות התשעים של המאה העשרים, הכלכלה העירונית, לרבות גידול הבקר, הייתה קשורה בעיקר לחברה המקומית, שנקראה "טורה בפיטרה" (Torre in Pietra), שהפיקה חלב ויוגורט, שהיו שייכים פעם לבעלי הקרקעות.

הייצור של יין במרתף הטירה ההיסטורי "מבצר טורה בפיטרה" עדיין פעיל

===כנסיות ב"טורימפיטרה"===
* כנסיית סנט אנטוניו אבט (Chiesa di Sant'Antonio Abate)
* כנסיית סן פייטרו (Chiesa di San Pietro)
* כנסיית הרחמים (Chiesa della Misericordia)

==ראו גם==
* פרג'נה
* פאסו אוסקורו

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לאציו: ערים
קטגוריה:איטליה: ערי חוף
סטן מייזק

סטנלי "סטן" מייזק (באנגלית: Stanley "Stan" Miasek; 8 באוגוסט 1924 – 18 באוקטובר 1989) היה כדורסלן אמריקאי, אשר שיחק בליגות ה-BAA וה-NBA בין השנים 1946–1953. ממוצעיו הכוללים לאורך הקריירה הם 10.6 נקודות, 7.6 ריבאונדים ו-1.4 אסיסטים למשחק.

==קריירת משחק==
בשנת 1946, לאחר שחרורו מהשירות בצבא ארצות הברית, הצטרף לקבוצת דטרויט פלקונס לקראת עונת הבכורה של ליגת ה-BAA (לימים ה-NBA). בעונתו הראשונה הוביל את קלעי דטרויט עם 14.9 נקודות בממוצע למשחק (הנתון הרביעי בגובהו בליגה), ונבחר לחמישיית העונה. בסיום אותה עונה התפרק מועדון הפלקונס, וב"דראפט הפיזור" של שחקניה נלקח מייזק על ידי שיקגו סטאגס. ב-3 עונותיו בשיקגו שיתף פעולה עם מקס זסלופסקי ואנדי פיליפ, וקלע 9.6 נקודות בממוצע למשחק. בסיום עונת נבחר לחמישייה השנייה של העונה.

בעונת 1950/1951 שיחק בקבוצות "סנט פול לייטס" ו"לואיוויל אלמנייטס" מ"ליגת הכדורסל המקצועית הלאומית" (NPBL), ובעונה העוקבת חזר ל-NBA כשחתם בבולטימור בולטס. לאחר כעונה וחצי הועבר בטרייד למילווקי הוקס, ובסיום עונת פרש ממשחק, בגיל 29.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:מדינת ניו יורק: כדורסלנים
כדורסלני בולטימור בולטס
קטגוריה:כדורסלני מילווקי הוקס
קטגוריה:כדורסלני שיקגו סטאגס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1989
אברהם תורי

אברהם תורי (נולד בשם אברהם גולוב ב-10 בדצמבר 1909 בלזדיי שבליטא; נפטר בתל אביב ב-24 בפברואר 2002) היה עורך דין וספורטאי יהודי ליטאי, ממשתתפי הקונגרס הציוני העולמי והמכביה הראשונה. מזכיר ה"אלטסטנראט" של גטו קובנה במלחמת העולם השנייה ועד כנגד פושעי מלחמה נאצים לאחריה. מנהל משרד המוסד לעליה ב' ברומא.

==קורות חיים==
===נעורים===
מעיר הולדתו עברה משפחת גולוב למריאמפולה ומשם לקובנה. תורי חבר תנועת הנוער הציוני, וספורטאי מצטיין. בשנת 1932 ביקר במכביה הראשונה בארץ ישראל כמדריך מתעמלים מליטא. הוא למד משפטים בארצות הברית ואת לימודיו סיים בליטא. את עבודת הגמר עשה אצל פרופסור שמעון ביאלצקין, משפטן יהודי ידוע. עם הסמכתו לליטא עבד כעורך דין והיה פעיל ציוני. ב-1939 השתתף בקונגרס הציוני בז'נבה מטעם הציונים הכלליים מליטא. כשכבשה ברית המועצות את ליטא, בקיץ 1940, עם כיבוש ליטא על ידי ברית המועצות, נאלץ תורי לחדול מפעילותו הציונית ועבר לקובנה. בהיותו שם ייצג את הציונים הכלליים בוועד הארצי לעזרת פליטים מפולין.

===בתקופת השואה===
בקיץ 1941, עם הפלישה הגרמנית לברית המועצות, החל תורי לכתוב יומן. עם הקמת גטו קובנה מונה תורי להיות פקיד באלטסטנראט ובמאי 1942 הפך למזכיר ובעל השפעה רבה בגטו. ביומנו תיעד את החיים בגטו, גירושים לעבודות כפייה, אקציות בגטו ומצוקת הקור, המחלות והרעב. עוד תיאר תורי ביומנו את המידע שהגיע לגטו באשר לגורלם של יהודי היישובים באזור וכן מידע נוסף באשר לגורל יהודי מזרח אירופה בכלל ומצב החזית, ככל שנודע בגטו. יומנו של תורי ומסמכים שאסף והכמין, הם מקור חשוב להבנת ההיסטוריה וחיי הפנים בגטו קובנה.

במרס 1944 החביא תורי את היומן וברח מהגטו. תורי הסתתר עם אשתו ובתו בכפר וירוואגאליאיי (Virvagaliai) בעזרתו של הכומר ברוניוס פאוקסטיס (Bronislovas Paukštys) ליד העיר שאקי והשלושה שרדו עד השחרור בידי הצבא האדום בקיץ 1944. תורי שב לקובנה ומצא חלקים מהיומן. לימים ראה היומן אור בספר בשם "גיטו יום יום" (מוסד ביאליק, 1988).

שתיים משלוש אחיותיו של תורי נספו בשואה עם משפחותיהן.

===לאחר השואה===
תורי ברח עם משפחתו לצ'כוסלובקיה בסיוע הבריחה ולאחר מעבר במספר מדינות במזרח אירופה הגיעה המשפחה לאוסטריה. בסיוע הבריגדה ברחו השלושה לאזור הכיבוש האמריקאי בגרמניה ולאחר מכן - לאיטליה. תורי התבקש לנהל את משרד המוסד לעלייה ב' ולצורך כך שהה ברומא שנתיים וחצי. ב-1947 הגיע תורי לארץ ישראל. הוא היה חבר בהנהלת ארגון מכבי העולמי ובארגון המשפטנים היהודיים. תורי העיד במשפטיהם של פושעי המלחמה היינריך שמיץ (Heinrich Schmitz), סגן מפקד הגסטפו בליטא, קאזיס פאלצ'אוסקאס (Kazys Palčiauskas), ראש עיריית קובנה, והלמוט ראוקה, מרוצחי היהודים בגטו קובנה.

==לקריאה נוספת==
* דינה פורת (עורכת), גיטו יום יום (מוסד ביאליק, 1988).

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי דין ישראלים במאה ה-20
קטגוריה:יודנראט
קטגוריה:ניצולי השואה: ליטא
קטגוריה:כותבי יומן בשואה
קטגוריה:ישראלים ילידי ליטא
קטגוריה:מאמני התעמלות
קטגוריה:מאמני ספורט יהודים
קטגוריה:ספורטאים יהודים ליטאים
קטגוריה:עורכי דין יהודים ליטאים
קטגוריה:פעילים ציונים בליטא
קטגוריה:חברי הציונים הכלליים
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:פעילי המוסד לעליה ב'
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1909
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
אבא אווזה

אבא אווזה (באנגלית: Duck Duck Goose) הוא סרט בהנפשה ממוחשבת אמריקאי-סיני לילדים מסוגת הרפתקאות וקומדיה. הסרט הופק על ידי פני פינקלמן קוקס וסנדרה רבינס, בוים על ידי כריסטופר ג'נקינס ונכתב על ידיו יחד עם רוב מיור, סקוט אטקינסון וטיגן ווסט. הסרט מספר על אווז בשם ג'ק שמציל שני ברווזונים שבמהרה חושבים שהוא אביהם, וכעת הוא מנסה לשמור עליהם כשהם יוצאים למסע דרומה. 

הסרט הוקרן לראשונה בסין ב-9 במרץ 2018, ולאחר מכן בנטפליקס ארצות הברית ב-20 ביולי 2018. בישראל הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב לעברית ב-2 באוגוסט 2018. אורך הסרט הוא כ-91 דקות, ושפת המקור שלו היא אנגלית (הסרט דובב לשפות נוספות, ביניהן עברית, צרפתית ואיטלקית).

== תקציר העלילה ==
הסרט מספר על ג'ק האווז שחי את חייו עם להקת אווזים גדולה, למרות חלומו להיות עצמאי, חופשי מאושר. בוקר אחד, ג'ק נפצע ונותר מאחור כאשר להקת האווזים מתעופפת לה. מפה לשם, ג'ק מציל את עצמו ושני ברווזונים קטנים מטלפיו של באנזו, חתול מסוכן. שני הברווזונים נצמדים לג'ק ומחליטים שהוא אבא ואמא שלהם. כיוון שגם להקתם כבר איננה, ולמרות התנגדותו הגדולה, ג'ק מבין כי עליו לשמור על שני הברווזונים ולוקח אותם איתו למסע אחר הלהקות שלהם. במהרה, המסע הופך למיוחד, משעשע, מרגש ובעיקר מלמד את כל השלושה מהי חברות אמיתית. במהלך המסע ג'ק לומד איך הוא יכול להיות אחראי ובוגר כמו שהוא בעצמו לא חשב שהוא יכול.

== דמויות ומדבבים ==
במאי הדיבוב של הסרט בעברית היה אלדד ירון.
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
!שם הדמות בדיבוב העברי
! |שם הדמות במקור
! |מדבב/ת בעברית
!מדבב/ת באנגלית
|-
|ג'ק
|Peng
|טל פרידמן
|ג'ים גפיגן
|-
|לי
|Chi
|אלעד סמוכה
|זנדאיה
|-
|ניאו
|Chao
|דור סרוגו
|לאנס לים
|-
|באנזו
|Banzou
|גלעד קלטר
|גרג פרופס
|-
|ג'יני
|Jinjing
|שרון שחל
|נטשה לגרו
|-
|פרייזר
|Frazier
|דור סרוגו
|סטיבן פריי
|-
|גיילס
|Giles
|דדי זהר
|קרייג פרגוסון
|-
|לארי
|Larry
|סער בדישי
|קרל ריינר
|-
|עדנה
|Edna
|שרון שחל
|ג'ניפר גריי
|-
|קארל
|Carl
|דור סרוגו
|רג'י וואטס
|-
|בינג
|Bing
|סער בדישי
|דידריך באדר
|-
|סטנלי
|Stanley
|דדי זהר
|ריק אוברטון
|}

== הפצה ==
הסרט הופץ לראשונה בסין ב-9 במרץ 2018, שם הוא הרוויח כ-5,865,892 דולר עד סוף חודש אפריל. בשטחים אחרים הסרט הרוויח כ-9,434,082 דולר. סך הכל הסרט הרוויח כ-15,299,974 דולר.

בארצות הברית הסרט היה אמור להיות מוקרן בבתי הקולנוע החל מה-20 באפריל 2018 על ידי חברת ההפקה "Open Road Films", בסופו של דבר הסרט הופץ כסרט מקורי של נטפליקס ב-20 ביולי 2018.

בישראל הסרט הוקרן לראשונה בדיבוב לעברית ב-2 באוגוסט 2018.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי ילדים
קטגוריה:סרטים סיניים
קטגוריה:סרטי הרפתקאות אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
פאולה סלינג

פאולה סלינג (ברומנית: Paula Seling; נולדה ב-25 בדצמבר 1978) היא זמרת רומנייה. ייצגה, כחלק מצמד, את רומניה באירוויזיון 2010 ובאירוויזיון 2014.

==ביוגרפיה==
סלינג נולדה בבאיה מארה ומגיל 6 היא מנגנת על פסנתר. בגיל 10 הצטרפה למקהלת בית הספר ובגיל 15 נהייתה חברה בלהקה כנגנית בפסנתר. ב-1998 הופיעה בתחילת קונצרט של צ'יק קוריאה בבוקרשט. ב-2002 סיימה לימודי עיתונאות בבוקרשט. היא השתתפה במספר תחרויות מוזיקה, ביניהן בפסטיבל אייל הזהב, וזכתה בפרסים, בהם פרס MTV הרומני לקליפ הטוב ביותר.

סלינג השתתפה מספר פעמים בתחרות השירים השנתית הרומנית סלקציה נציונלה הבוחרת את נציג המדינה לאירוויזיון, ייצגה את רומניה באירוויזיון פעמיים כחלק מצמד יחד עם הזמר אובי, הן בשנת 2010 בה הגיעו למקום ה-3 והן בשנת 2014 בה הגיעו למקום ה-12, וב-2012 הייתה מגישת הניקוד של רומניה באירוויזיון.

שיריה זכו להצלחה ברומניה ובמדינות נוספות דוגמת נורווגיה ופינלנד, וכמו כן הופיעו במצעד הסינגלים הבריטי. ב-2010 הגיעה למקום השלישי בתוכנית Dansez pentru tine ("רוקד/ת בשבילך"), הגרסת הרומנית ל"רוקדים עם כוכבים". ב-2011 שיתפה פעולה עם הזמר אל באנו. היא דיבבה בסרט מכוניות 2 ושרה בגרסת הדיבוב הרומנית של הסרט אמיצה.

==חיים אישיים==
בשנת 2005 נישאה סלינג לבן זוגה, המתופף ראדו בוקורה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרות רומניות
קטגוריה:נציגי רומניה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2010
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2014
קטגוריה:זמרות-יוצרות רומניות
קטגוריה:רומניות שנולדו ב-1978
זלמה מרבאום-אייזינגר

זלמה מרבאום-אייזינגר (בגרמנית: Selma Meerbaum-Eisinger; 5 בפברואר 1924 – 16 בדצמבר 1942) הייתה משוררת יהודיה גרמניה-רומנית. נולדה בצ'רנוביץ, בוקובינה ובגיל 18 נספתה בשואה במחנה עבודה באוקראינה.

==קורות חיים==
מרבאום-אייזינגר הייתה בתו של הסוחר מקס מרבאום בצ'רנוביץ (כיום באוקראינה). אייזינגר היה שם המשפחה של אביה החורג. בגיל צעיר החלה ללמוד ספרות. עבודתה הושפעה מהיינריך היינה, ריינר מריה רילקה, אלפרד הנשקה, פול ורלן ורבינדרנת טאגור. ב-1939 החלה לכתוב שירה והייתה מתרגמת מיומנת בין צרפתית, רומנית, יידיש וגרמנית. ב -1940 נמסר האזור שבו התגוררה לברית-המועצות. לאחר פלישת הצבא הגרמני לברית המועצות ביולי 1941, נאלצה המשפחה לעבור לגטו צ'רנוביץ. ב-1942 גורשה המשפחה למחנה העבודה מיכאילובקה בטרנסניסטריה (כיום באוקראינה), שם מתה זלמה מטיפוס.

עבודתה של מרבאום-אייזינגר כוללת 57 שירים שנכתבו בעפרון וצורפו בכתב יד לכרך בשם Blütenlese (קציר הפריחה). חמישים ושניים שירים היו מקוריים והשאר היו תרגומים מצרפתית, יידיש ורומנית. הכרך הוקדש לאהובה וחברה הטוב לייזר פיכמן, שהיה מבוגר ממנה בשנה. פיכמן אמור היה להעביר את ספר השירים לידיד אחר של מרבאום-אייזינגר, שהתעתד לפרסם את הספר עם בואו לארץ ישראל המנדטורית, אולם פיכמן נפטר בדרך ולא הצליח להעביר את הספר. שיריה של מרבאום-אייזינגר התגלו מחדש ופורסמו על ידי אוניברסיטת תל אביב בשנת 1979, בעריכת אדולף ראוכוורגר. בשנת 1980 פורסמו בגרמניה הודות למאמציו של העיתונאי והחוקר יורגן סרקה (Serke). הכרך האבוד פורסם במלואו תחת הכותרת Ich bin in Sehnsucht eingehüllt (אני מוכה געגועים). ספר מוקלט של השירים הופק בנובמבר 2005.

== סגנון וביקורת ==
השירים ששרדו מיצירתה של מרבאום-אייזינגר כתובים בסגנון אימפרסיוניסטי בטוח ולירי, אך הנימה השולטת בהם עגמומית. שירה זכו לשבחי הביקורת, והמשוררת הילדה דומין אמרה כי שיריה "צלולים, יפהפיים, קלילים, אך מעבירים תחושה מבשרת רעות". שיריה של מרבאום-אייזינגר, כמו גם שיריהם של רוזה אוסלנדר ופאול צלאן, נחשבים לחלק חשוב בתרבות היהודית-גרמנית של בוקובינה.

== לקריאה נוספת ==
* 
* <bdi> </bdi>
* Ortrun Niethammer: Innere Differenzierung. זלמה מרבאום-אייזינגר: רזיפציה איירר גדיכט נך 1980. In: Inge Hansen-Schaberg (Hrsg. ): אלס סוג verfolgt. אנה פרנק מתה ומותקת. ברלין 2004, . 
* מריאנה וירג 'יניה Lăzărescu: "Schau, das Leben הוא כל כך bunt". זלמה מרבאום-אייזינגר, קארין גונדיש או כרמן אליזבת פוצ'יאנו: Drei repräsentative deutsch schreibende Autorenen aus Rumänien . WVB, ברלין 2009, . 
* פרנצ'סקה פאולינו: אונה ויטה. זלמה מרבאום-אייזינגר (1924-1942), אדיזיוני דל פארו, טרנטו 2013, . 
* זלמה מרבאום-אייזינגר, פלוריאג'יו, אדיזיוני פורמה ליבר, טרנטו, 2015, . 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.yadvashem.org/yv/he/exhibitions/women-in-the-holocaust/arts/selma-meerbaum.asp על זלמה מרבאום-אייזינגר] ב"יד ושם"
* [http://www.libraries.uc.edu/libraries/arb/ger_americana/OccPapers/fichmanselma.html "זלמה וחבריה]", פרק בספר הזיכרונות של פרל פיכמן; קטעים משירה בתרגום לאנגלית
* https://web.archive.org/web/20061004081533/http://selma.tv/
* http://www.societadelleletterate.it/2013/01/una-vita-selma-meerbaum-eisinger-1924-1942-di-francesca-paolino/
* 

קטגוריה:משוררות יהודיות גרמניות
קטגוריה:משוררות יהודיות רומניות
קטגוריה:משוררים יהודים אוקראינים
קטגוריה:יהודים מבוקובינה
קטגוריה:נספות השואה
קטגוריה:יהדות צ'רנוביץ: אישים
קטגוריה:אסירים בגטו צ'רנוביץ
קטגוריה:ילידות 1924
קטגוריה:נפטרות ב-1942
תולעת הפיצה

תולעת הפיצה (באנגלית: Pizza Worm) הוא משחק וידאו, המבוסס על המשחק סנייק, שיצא בשנת 1994 והיה פופולרי בשנות ה-90.

==המשחק==

המשחק פותח על ידי חברת Zorlim Software הפינית, כשלמעשה עבד בה באותה עת אדם אחד בלבד.

משחקיות המשחק מבוססת על סנייק. באופן זה, במסגרת המשחק שולט השחקן על תולעת ארוכה ירוקה ודקה המשוטטת באזור מבודד, אוספת פיצה בגדלים שונים, ומנסה להימנע מלהתנגש בזנבה או בקירות המקיפים את אזור המשחק. התולעת מתארכת כשהיא אוכלת, וכך קשה לה יותר להימנע מלהיתקע בזנבה או בגופה. השחקן שולט על כיוון תנועת ראש התולעת (באמצעות המקשים למעלה, ימינה, למטה או שמאלה), ויתר גופה של התולעת עוקב אחרי ראשו. התולעת נמצא בתנועה מתמדת ולא ניתן לעצור אותה במהלך המשחק.

מה שמבדיל את המשחק ממשחקי סנייק מסורתיים, הוא שהתולעת לא מסוגלת לבצע פניות חדות של 90 מעלות, והיא נעה במעגלים. באופן זה, החזקה של מקש החץ לזמן ארוך מידי, תביא לכך שהתולעת תבצע פניה של 360 מעלות ותפגע בגופה.

הבדל נוסף בין המשחק הזה לשאר משחקי הסנייק הוא הניקוד - בעוד שבמשחקים המסורתיים על השחקן תמיד לאסוף אותו סוג של "בונוס"; לעומת זאת, בתולעת הפיצה, גודל הפיצות משתנה, ובהתאם לכך גם הניקוד - פיצה קטנטנה תזכה בניקוד מועט, ואילו פיצה משפחתית תזכה במספר רב של נקודות.

המשחק היה פופולרי במהלך שנות ה-90. בשנת 2005 הוציאה החברה גרסה חדשה של המשחק.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.old-games.org/games/pworm12 תולעת הפיצה] באתר מסע אל העבר
* 
* [https://www.mobygames.com/game/dos/pizza-worm פרופיל] המשחק באתר MobyGames 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1994
דבש (שיר של ארי גורלי ורעות יהודאי)

דבש הוא שיר שכתב טל רביב, הלחין ארי גורלי וביצעו ארי גורלי ורעות יהודאי. השיר יצא לאור בשנת 2008.

==רקע==
השיר נכלל באלבומו השני של ארי גורלי, "משקל הדירה". השיר היה למושמע ביותר ברדיו בשנת 2008 על פי נתוני אקו"ם, והביא לפריצתו של גורלי לתודעת הקהל.

השיר מדבר על זוג הנמצא ביחסי אהבה-שנאה.

==מצעדים==

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 2008
קטגוריה:דואטים
קטגוריה:שירים בעברית
בוב מאיירס

רוברט מייקל "בוב" מאיירס (באנגלית: Robert Michael "Bob" Myers; נולד ב-31 במרץ 1975) הוא מנהל קבוצות כדורסל אמריקאי, אשר שימש כג'נרל מנג'ר של גולדן סטייט ווריורס מליגת ה-NBA.

==קריירת מכללות==
מאיירס נולד וגדל בעיר דנוויל שבאזור מפרץ סן פרנסיסקו, קליפורניה. בין השנים 1993–1997 למד מנהל עסקים וכלכלה באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס (UCLA), ולאורך התקופה שיחק בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה בעמדת הפאוור פורוורד. בעונת 1994/1995 זכה עם הקבוצה בטורניר אליפות המכללות, ובעונת 1996/1997 העפיל עמה לשלב רבע הגמר של הטורניר ("NCAA Elite Eight"). לכל אורך קריירת המכללות מיעט לשחק, וקלע 1.4 נקודות בממוצע למשחק.

==קריירה כסוכן==
בשנת 1997 החל מאיירס לעבוד כסוכן שחקנים בסוכנות של ארן טלם, ובמקביל השלים תואר במשפטים באוניברסיטת לויולה מרימאונט אשר בלוס אנג'לס. בשנת 2000 מונה לסגן נשיא חברת הסוכנות, אשר הצטרפה בשנת 2006 ל-"Wasserman Media Group". ב-14 שנותיו כסוכן יִצג 19 שחקני כדורסל, בהם ברנדון רוי, טייריק אוונס, ברוק לופז ורובין לופז.

==קריירת ניהול==
באפריל 2011 מונה מאיירס לעוזרו של ג'נרל מנג'ר קבוצת גולדן סטייט ווריורס, לארי ריילי, וכשנה לאחר מכן החליפו בתפקיד. פעולותיו הראשונות כמנהל הקבוצה היו הבחירות בהריסון בארנס (בחירה שביעית), פסטוס אזילי (30) ודריימונד גרין (35) בדראפט 2012. בעונת העפילו הווריורס לשלב הפלייאוף לראשונה מזה 6 עונות, והודחו בסיבוב השני מול סן אנטוניו ספרס (2–4).

בשתי העונות הבאות צירף את השחקנים הוותיקים אנדרה איגודלה ושון ליווינגסטון, ומינה את סטיב קר למאמן הקבוצה במקומו של מארק ג'קסון. בעונת רשמו הווריורס את המאזן הטוב בליגה, 67–15, וזכו באליפות ה-NBA הרביעית בתולדות המועדון. בסיום אותה עונה זכה מאיירס בפרס מנהל השנה ב-NBA. בעונה העוקבת שברה גולדן סטייט את שיא הליגה עם 73 ניצחונות בעונה הסדירה, אך הפסידה בגמר ה-NBA מול קליבלנד קאבלירס (3–4).

לקראת עונת חתמו בקבוצה השחקנים קווין דוראנט, דייוויד וסט, זאזה פאצ'וליה וג'בייל מגי, אשר סייעו לקבוצה לרשום מאזן 67–15. לכל אורך פלייאוף 2017 הפסידו הווריורס במשחק אחד בלבד, ובסופו זכו באליפות נוספת. מאיירס עצמו זכה פעם נוספת בפרס "מנהל השנה". בעונת זכתה הקבוצה באליפות שנייה ברציפות, לאחר שגברה על הקאבלירס (4–0) בסדרת הגמר. בקיץ 2018 הצטרף לקבוצה הסנטר דמרקוס קאזינס, אשר סייע לווריורס להעפיל לגמר ה-NBA בפעם החמישית ברציפות.

בחודש מאי 2023 עזב את תפקידו, וכעבור שלושה חודשים מונה לפרשן ליגת ה-NBA ברשת הטלוויזיה ESPN.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לויולה מרימאונט
קטגוריה:מנהלי קבוצות ב-NBA
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
נקודת פורטל

נקודת פורטל (באנגלית: Portal Point; מילולית: "נקודת השער") היא לשון יבשה בחלק הצפוני של חצי האי רקלוס, בחוף המערבי של ארץ גרהאם שבאנטארקטיקה.

לשון היבשה מורכבת מגרניט, ולרוב מכוסה שלג.

== היסטוריה ==

בשנת 1956 הוקמה בלשון היבשה על ידי אנשי סקר שטחי חסות איי פוקלנד, בקתה בתחילת שביל הגישה אל הרמה הסמוכה (ראו להלן).

=== מקור השם ===

שמו של האתר ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה, בשנת 1960, כי הנקודה היא ה"שער" (פורטל) לשביל המוליך מהחוף אל הרמה הסמוכה.

== בקתת כף רקלוס ==

הבקתה היא אתר מנוחה המנוהל על ידי הסקר האנטארקטי הבריטי. הבקתה נחנכה ב-13 בדצמבר 1956, והייתה פעילה עד ה-25 באפריל 1958.

צוות של ארבעה גברים, בראשות ואלי הרברט, עבר את המרחק שבין מפרץ התקווה לכף רקלוס בשנת 1957, ולאחר מכן הצוות שהה את החורף בבקתה, וסקר את האזור.

הבקתה פורקה במרץ 1996, והועברה לידי מוזיאון איי פוקלנד, והיא נבנתה מחדש במוזיאון בשנת 2014.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:11962 נקודת פורטל] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=11485&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR נקודת פורטל] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://scienceroadshow.wordpress.com/2016/12/10/antarctic-peninsula-portal-point-charlotte-bay/ תיאור מפרץ שארלוט ונקודת פורטל], ותצלומי האתר ובעלי החיים בו
* [http://floraine.org/antarctica/cierva-cove-portal-point-orne-harbour/ תצלומי נקודת פורטל]

== הערות שוליים ==

פורטל
פורטל
בית הכנסת רייקה

בית הכנסת רייקה היה בית הכנסת המרכזי של הקהילה היהודית בעיר רייקה שבקרואטיה משנת 1903 ועד החרבתו על ידי הנאצים בשלהי מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
היהודים הראשונים בעיר רייקה לחוף הים האדריאטי הגיעו מחופיו האיטלקיים של הים האדריאטי במאה ה-15. הקהילה היהודית הוקמה באופן רשמי בין 1820 ל-1848 בעקבות השינויים שחלו באזור קרואטיה וסלובניה (שהיו תחת האימפריה הרומית הקדושה) בימי הקיסר יוזף השני ששיאם בכתב הסובלנות, שבין היתר איפשר הקמת קהילות יהודיות רשמיות (כך קמו, באופן רשמי, בין היתר הקהילות בצ'אקובץ ב-1780 ובזאגרב ב-1806). בית הכנסת הראשון בעיר נבנה במבנה תלת-קומתי. בשנת 1901 הכילה הקהילה היהודית ברייקה כ-2,600 חברים. הקמת בית הכנסת החדש החלה לאחר שנאספו תרומות להקמתו. הבנייה החלה בשנת 1902 ברחוב וִיָּה דֶלְ-פּוֹמֵרִיוֹ 31, ממזרח לנהר וסמוך לנמל המרכזי (כיום סמוך לתחנת הרכבת המרכזית של העיר), בנייתו הסתיימה ב-18 בספטמבר 1903, כ"ו באלול ה'תרס"ג והוא נפתח רשמית ב-22 באוקטובר 1903. פנים בית הכנסת נבנה בסגנון מודחאר.

בית הכנסת נחרב ב-25 בינואר 1944 על ידי הנאצים.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

רייקה
רייקה
קטגוריה:רייקה
Unlocked

Unlocked (בעברית: לא נעול) הוא אלבום האולפן השני של הזמרת הרומניה, אלכסנדרה סטאן. האלבום יצא לאור ביפן ב-27 באוגוסט 2014 ובעולם האלבום יצא לאור ב-25 בנובמבר 2014, על ידי חברות התקליטים ויקטור רקורדס ופונוגרם רקורדס.

האלבום יצא בפורמט של הורדה דיגיטלית ותקליטור.

==רשימת רצועות==

== היסטוריית יציאות לאור ==

===הוצאה דיגיטלית===
{| class="wikitable plainrowheaders unsortable"
|-
! מדינה
! תאריך יציאה
! חברת תקליטים
! גרסה
|-
!scope="row" rowspan="2"| יפן
| 27 באוגוסט 2014
| rowspan="2"| ויקטור
| רגילה
|-
| 24 בדצמבר 2014
| דלוקס
|-
!scope="row"| טורקיה
| rowspan="2"| 25 בנובמבר 2014
| יני דיוניה
| rowspan="5"| רגילה
|-
!scope="row"|עולם
|רוטון • פונוגרם
|-
!scope="row"| איטליה
| 16 בדצמבר 2014
| אגו
|-
!scope="row"| ספרד
| 24 בפברואר 2015
| בלנקו & ניגרו
|-
!scope="row"| גרמניה
| 7 באוגוסט 2015
| קונטור
|-
|}

===הוצאה פיזית===
{| class="wikitable plainrowheaders unsortable"
|-
! מדינה
! תאריך יציאה
! חברת תקליטים
! גרסה
|-
!scope="row" rowspan="2"| יפן
|27 באוגוסט 2014
|rowspan="2"| ויקטור
|רגילה
|-
|24 בדצמבר 2014
|דלוקס + DVD
|-
!scope="row"|ספרד
|rowspan="2"| 2014
|בלנקו & ניגרו
|rowspan="5"| רגילה
|-
!scope="row"|טורקיה
|יני דיוניה
|-
!scope="row"| אוסטרליה
|rowspan="3"| 2015
|rowspan="2"| פונוגרם
|-
!scope="row"| גרמניה
|-
!scope="row"|רומניה
|רוטון
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2014
קטגוריה:אלבומי אלכסנדרה סטאן
קטגוריה:אלבומים באנגלית
בית הכנסת דבלינג

בית הכנסת דבלינג (בגרמנית: Synagoge Döbling) היה בית כנסת בפרוור ברובע ה-19 של העיר וינה, בירת אוסטריה (חלק מהאימפריה האוסטרו-הונגרית באותה תקופה). בית הכנסת נחנך בשנת 1907 אבל נהרס ונחרב חלקית בפרעות ליל הבדולח בלילה שבין 9 ל-10 בנובמבר 1938. בשנת 1995 שופץ המבנה והוסב לבניין מגורים.

==היסטוריה==
בית הכנסת נוסד על ידי עמותת "אגודת בית הכנסת של דבלינג" בשלהי המאה ה-19. לא ידוע מתי הוקמה העמותה, אך היא נתמכה על ידי הקהילה היהודית בווינה בשנות ה-90 של המאה ה-19. העמותה ישבה בפורמוסרגסה (Vormosergasse) שבוינה, ובשנת 1904 עברה לגטרבורגסה (Gatterburggasse). תוכניותה של העמותה להקים מבנה גדול ויקר, ככל הנראה בגטרבורגסה, לא יכלו לצאת אל הפועל על ידי הנהגת העמותה ונראה היה כי היא תפורק בלי להצליח להקים את מבנה בית הכנסת שלשם הקמתו יוסדה. למרות שרוב חברי העמותה תמכו בפירוקה, קבוצה שהתקבצה סביב יוליוס לדרר (Julius Lederer) תכננה להקים לכל הפחות חדר-תפילה במקום הבניין הגדול אותו לא הצליחו לייסד. קבוצת לדרר החליטה לרכוש בניין בדולינרגרסה מספר 3 (Dollinergasse) לשם הקמת המבנה. בעזרת תמיכת הקהילה היהודית, שסיבסדה את הפרויקט ב-40,000 כתר אוסטרי, הוסב המבנה בדולינרגאסה מספר 3 לבית כנסת, שעוצב על ידי יוליוס וולמות' (Wohlmuth) בסגנון אר נובו. בית הכנסת הוקדש ב-5 בספטמבר 1907. בית הכנסת הכיל חדר-תפילה עם עזרת נשים ובסך הכל יכלו להתפלל בו 460 אנשים, בית ספר עברי דתי וכן חדרים לארגון הנשים המקומי ולארגון ההורים היהודי. המבנה נהרס, נבזז והוחרב חלקית בליל הבדולח ב-9 בנובמבר 1938. בשנת 1995 המבנה נהרס באופן סופי ובמקומו הוקם מבנה מגורים, כשרק לוחית קטנה בחזית המבנה מזכירה לעוברים ושבים שפעם היה שם מבנה של הקהילה היהודית.בשנת 2018 הוצבה בחזית המבנה, כמו באתרים נוספים בווינה בהם היו בעבר בתי כנסת שנחרבו, עמוד תאורה בצורת מגן דוד.

==קישורים חיצוניים==

דבלינג
דבלינג
היוזמה הגלובלית לאסתמה

היוזמה הגלובלית לאסתמה (GINA, ג'ינה) היא ארגון שמטרתו המוצהרת היא כתיבת הנחיות רפואיות במשותף עם פקידי בריאות ציבור ואנשי מקצועות בריאות בעולם לצמצום שכיחות אסתמה, תחלואת אסתמה ותמותה מהמחלה. GINA הושק בשנת 1993 כשיתוף פעולה בין המכון הלאומי (האמריקאי) ללב, ריאות ודם, המכונים הלאומיים (האמריקאיים) לבריאות, וארגון הבריאות העולמי.

== פעולה ==
GINA עורכת ביקורת מתמדת של פרסומים מדעיים על אסתמה והיא מובילה בהפצת מידע על הטיפול בחולים עם אסתמה. GINA מפרסמת מקורות מידע כגון הנחיות מבוססות ראיות לניהול אסתמה, ומפעילה אירועים מיוחדים כגון יום האסתמה העולמי. הנחיות GINA, המעודכנות מדי שנה, משמשות את הרופאים ברחבי העולם.

== הצהרת ניגוד העניינים ==
מהצהרת ניגוד העניינים באתר הארגון עולים קשרים פיננסיים אישיים ומחקריים של מרבית אנשי GINA עם יצרני תרופות לאסתמה. 

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ארגוני רפואה ובריאות בין-לאומיים
מוזיאון איי פוקלנד

בית בריטניה, מבנה המוזיאון קודם לשנת 2014 
מוזיאון איי פוקלנד (באנגלית: Falkland Islands Museum) הוא מוזיאון הממוקם באתר המספנות ההיסטורי שבעיר סטנלי, בירת איי פוקלנד, בדרום האוקיינוס האטלנטי .

המוזיאון מנוהל על ידי קרן מוזיאון איי פוקלנד והקרן הלאומית (the Falkland Islands Museum and National Trust).

המוזיאון מציג את ההיסטוריה של ההתיישבות באיים, ואת החי והצומח של איי פוקלנד, וכן המוזיאון מטפל בשימור והגנה על מבנים בעלי חשיבות ארכאולוגית והיסטורית באיי פוקלנד.

במוזיאון למעלה מ-5,000 מוצגים, ובהם תצלומים, סרטים, אפמרה, וכן הקלטות של עדויות חיות של תושבי האיים.

המוזיאון הוא אחד מאתרי התיירות המרכזיים של העיר סטנלי.

== היסטוריה ==

הרעיון להקים מוזיאון באיים, הועלה בראשית המאה ה-20 על ידי הגברת אולארדייץ', רעייתו של מושל איי פוקלנד סר ויליאם לאמונד אולארדיץ'.

אולארדייץ' הציעה לאסוף מוצגים הנוגעים להיסטוריה של האיים. ב-9 בנובמבר 1909 נחנך המוזיאון הראשון על ידי מושל האי.

אוסף המוצגים הוצג בבית הספר היסודי הישן של האיים, והציג ממצאים שונים (חלקם ללא קשר לאיים), ובהם אוסף של ביצי ציפורים מקומיות, וכן אבנים שהתגלו בקיבות בעלי חיים ימיים, ומאובנים. המוזיאון היה פתוח לשעתיים, בימים בהם הגיעה אוניית הדואר לאיים.

לאחר מספר שנים עבר המוזיאון לקומה התחתונה של בית העירייה, ובהיותו שם נוספו ממצאים רבים העוסקים בטבע של האיים, ואולם כל המוצגים נשרפו עת שהמבנה עלה באש ב-16 באפריל 1944.

בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 קבוצת מתנדבים פתחה את המוזיאון מחדש בחדר האחורי של אולם הספורט של העיר סטנלי. האוסף גדל עד שצר המקום להכילו, וחברת איי פוקלנד הציעה שני חדרים עבור המוזיאון בבניין החברה.

במהלך מלחמת פוקלנד, אוסף המוזיאון נארז ואוכסן על מנת להגן עליו.

הוחלט לפתוח את המוזיאון מחדש בשנת 1987. מאחר שאזור המספנות שבו רצו לפתוח את המוזיאון להא היה מוכן לכך, הוחלט לפתוח את המוזיאון ב-"בית בריטניה" שהיה זמין באותה עת. בית בריטניה היה מבנה טרומי שהובא מברזיל בשנת 1981 עבור חברת תעופה ארגנטינאית (Argentine airline L.A.D.E.) - והורכב עבור חברת תעופה זו בשדה התעופה של סטנלי. לאחר תום מלחמת פוקלנד שונה שמו של המבנה, והוא שימש את מפקדי חיל האוויר הבריטי ששהו בסטנלי, עד שהכוחות הצבאיים האלה הועברו בשנת 1985 לשדה התעופה הר פלזנט והמבנה התפנה.

המוזיאון נפתח רשמית ב -13 בפברואר 1989 ב"בניין בריטניה" על ידי מושל איי פוקלנד לשעבר, סר רקס האנט.

במשך מספר שנים גויסו כספים, והמבנה הנוכחי, בשטח המספנה ההיסטורית נפתח בשנת 2014.

במבנה החדש נפתח חדר ובו תצוגות אינטראקטיביות המציגות את מלחמת פוקלנד, וכן תצוגות חדשות המציגות את ההיסטוריה הימית של האיים. בשנת 2010 קיבל המוזיאון את אוסף הבולים הלאומי של איי פוקלנד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.lametayel.co.il/מדריך+לאיי+פוקלנד תיאור המוזיאון באתר "למטייל"]

== הערות שוליים ==

איי פוקלנד
איי פוקלנד
איי פוקלנד
קטגוריה:סטנלי: מבנים
ז'ולי טאטון

ז'ולי טאטון (בצרפתית: Julie Taton; נולדה ב-6 בפברואר 1984) היא דוגמנית ומנחת טלוויזיה בלגית. מיס בלגיה לשנת 2003.

==ביוגרפיה==
טאטון נולדה בנאמור, ב-2003 זכתה בתואר מיס בלגיה.

היא השתתפה כנציגת בלגיה בתחרויות מיס תבל, מיס עולם ומיס אירופה.

לאחר סיום כהונתה כמלכת יופי היא הצטרפה לצוות ערוץ הטלוויזיה "RTL-TVI", היא גם הגישה תוכנית בוקר בערוץ הרדיו "Radio Contact".<ref></ref>

מ-2008 ועד 2011 הנחתה את תוכנית הלוטו של ערוץ France 2.

ב-2009 השתתפה בגרסה הצרפתית של התוכנית המבצר.

מ-2010 ועד 2012 הנחתה את הגרסה של ערוץ TMC לתוכנית בוס בהסוואה.

ב-2010 יצא ספרה "Start to run : La forme et le fun en 10 semaines" בו היא נותנת עצות בנושאי בריאות וכושר.

ב-2011 השתתפה בשעשועון הטלוויזיה הבלגי "Total Blackout".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכות מיס בלגיה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 2003
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס עולם
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס אירופה
קטגוריה:מנחות טלוויזיה בלגיות
קטגוריה:דוגמניות בלגיות
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1984
רדיו רוסיה

רדיו רוסיה (ברוסית: ) היא תחנת רדיו פדרלית, שהוקמה בשנת 1990 ונמצאת בבעלות הפדרציה הרוסית באמצעות החברה הרוסית הממשלתית לשידורי רדיו וטלוויזיה.

==היסטוריה==

==הנהלה==
=== מנכ"לי התחנה ===
* סרגיי דווידוב (1990–1997)
* איגור אמברוסוב (1998–2000)
* ויטאלי דימארסקי (2000)
* אלכסיי אבאקומוב (1997–1998, 2000–2007)
* ויאצ'סלב אומאנובסקי (2007–2016)
* יקטרינה שצ'יוקינה (משנת 2016)

=== עורכים ראשיים ===
*אלכסנדר נחרושב (1991–1993)
* אלכסיי אבאקומוב (1993–1997)
* איגור אמברוסוב (1998–2000)
* ויטאלי דימארסקי (2000)

==קישורים חיצוניים==
* 

רוסיה
קטגוריה:VGTRK
כחל כחול-בטן

כחל כחול-בטן (שם מדעי: Coracias cyanogaster) הוא מין של עוף בסוג כחל, שחי באפריקה. באנגלית הוא מכונה Blue-bellied roller על שם בטנו הכחולה.

== תיאור ==
מבט על הבטן הכחולה של הכחל כחול-הבטן. ניתן לראות גם את כנפיו בצעי כחול ותכלת.
מבט פרופיל על כחל כחול-בטן
הכחל כחול-הבטן הוא כחל גדול יחסית: אורך גופו הוא 28–30 ס"מ. זהו עוף צבעוני: ראשו לבן-קרמי וכך גם צווארו והחלק העליון של החזה; גבו ירוק כהה; בטנו בולטת בצבע כחול עז וכנפיו צבעוניות אף הן בצבעי כחול ותכלת עזים כאשר קצותיהן שחורים לעיתים. לבוגרים יש נוצות זנב באורך של עד 6 ס"מ. הניצוי של שני הזוויגים דומה, אך הניצוי של הצעיר דהוי יותר לעומת הבוגר.
כמו שאר מיני הכחל גם עוף זה הוא מעופף אקרובטי שמסוגל גם לתעופה ישרה ומהירה וגם לאווירובטיקה הכוללת גלגולים ותעופה מעגלית. צבעיו הבוהקים מוסיפים לרושם שהוא עושה בתעופה.
הציוץ שלו נשמע כמו "גה-גה-גה".

== בית גידול ותפוצה ==

הכחל כחול-הבטן נפוץ באפריקה ברצועה צרה בין סנגל לצפון קונגו. הוא חי בסוואנה על גבי עצים, בעיקר מהסוג Isoberlinia .

== אורח חיים ==
זוג כחלים כחולי-בטן מקננים ב[[גמביה.]]
הכחל כחול-הבטן מקנן בנקרות עצים (חורים בגזעי עצים, לרוב מהסוג Isoberlinia) ואוכל חרקים. רוב היום הוא יושב על עצים אלו או על חוטי חשמל, מתצפת על סביבתו ואורב לטרף. הוא אוכל חרקים גדולים בהם חרגולים.

בעונת הרבייה הוא מחזר אחרי הנקבה על ידי ביצוע מופעים אווירובטים והצגת נוצותיו הצבעוניות, בגווני כחול עז, לראווה.

== שימור ==

מבחינת מצב שימור הכחל כחול-הבטן מוגדר "ללא חשש" (Least Concern). ניתן לגדלו בשבי והוא מוצג במספר גני חיות.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1816
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
קטגוריה:כחליים
קטגוריה:גמביה: עופות
קטגוריה:גאנה: עופות
קטגוריה:טוגו: עופות
קטגוריה:קמרון: עופות
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
וסטי FM

וסטי FM (ברוסית: Вести ФМ) היא תחנת רדיו פדרלית, שהוקמה בשנת 1990 ונמצאת בבעלות הפדרציה הרוסית באמצעות החברה הרוסית הממשלתית לשידורי רדיו וטלוויזיה. זוהי תחנת רדיו המתמקדת בדיווחי אקטואליה וחדשות יומיומיות ומהווה לתחנת השידור של פורטל Vesti.ru.

תחנת הרדיו החלה את שידוריה בפברואר 2008.

==היסטוריה==
התחנה החלה את שידוריה לראשונה ב-5 בפברואר 2008 בתדר 97.6 מגהרץ במוסקבה ותחילה שידרה למוסקבה ולסנקט פטרבורג. כיום משדרת ל-60 יישובים ברחבי רוסיה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רוסיה: תחנות רדיו
קטגוריה:VGTRK
רדיו מאיאק

רדיו מאיאק, רשמית חברת שידורי הרדיו הממלכתית "מאיאק" (ברוסית: «Государственная радиовещательная компания „Маяк“») היא תחנת רדיו פדרלית, הנחשבת לאחת מתחנות הרדיו הוותיקות במדינה. התחנה הוקמה בשנת 1964 כזרוע לשידורי רדיו של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות. שידורי התחנה נקלטים בכל שטחי ברית המועצות לשעבר ואזורי חבר המדינות.

מאז 1990 התחנה נמצאת בבעלות ממשלת רוסיה באמצעות החברה הממשלתית לשידורי רדיו וטלוויזיה והיא חברה באיגוד השידור האירופי.

==קישורים חיצוניים==

* 

מאיאק
קטגוריה:VGTRK
הד מוסקבה

הד מוסקבה (ברוסית: Э́хо Москвы́) הוא שמה של תחנת רדיו מסחרית בבעלות גזפרום מדיה, המשודרת מדי יום בכל שעות היממה והיא אחת מתחנות הרדיו הפופולריות במדינה ומשדרת בעיקר למוסקבה ופרבריה. שידוריה החלו ב-22 באוגוסט 1990.

שידורי התחנה מבוצעים ממוסקבה וניתנים לקליטה בערים רבות ברוסיה כמו גם במדינות ברית המועצות לשעבר, באמצעות רשת האינטרנט. עורך התחנה הראשי הוא העיתונאי הנודע אלכסיי ונדיקטוב. 

ב-1 במרץ 2022 התחנה הורדה מהאוויר בשל סיקור מלחמת רוסיה–אוקראינה, וב-3 במרץ, הדירקטוריון הודיע על סגירת התחנה. 

==גלריה==
<gallery>
Inside Echo of Moscow 9.jpg|האולפן הישן
Inside Echo of Moscow 6.jpg|האולפן הישן
The Real Tuesday Weld 15.jpg|אולפן הטלוויזיה החדש של "הד מוסקבה" וערוץ RTVi
Inside Echo of Moscow 8.jpg|אולפן הטלוויזיה החדש של "הד מוסקבה" וערוץ RTVi
Ambassador John Beyrle on Ekho Moskviy Radio.jpg|שגריר ארצות הברית ברוסיה ג'ון ביירל בריאיון לשדרני התחנה
Echomsk-tv.jpg|אלכסיי ונדיקטוב מראיין את מיכאיל גורבאצ'וב באולפן הטלוויזיה של התחנה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גזפרום מדיה
קטגוריה:רוסיה: תחנות רדיו
אוריון אקספרס

אוריון אקספרס (ברוסית: Орион-Экспресс) הוא כינויה של קבוצת החברות "אוריון" (ברוסית: Группа компаний "Орион") המהווה חברת תקשורת וכבלים פדרלית רוסית, המספקת שירותי טלוויזיה לכלל רוסיה. החברה נמצאת כיום בבעלות קבוצת "אוריון" ונכון ליוני 2019 לשירות הטלוויזיה של החברה 3.15 מיליון מנויים, ההופכים אותה לאחת מהחברות הגדולות בתחומה במדינה.

החברה החלה את פעילותה ב־2005 עם 152 אלף מנויים ועד 2011 כבר צמחה ל-537 אלף מנויים. כיום לחברה למעלה מ-3 מיליון מנויים והיא אחת מהחברות הטלוויזיה בלוויין הגדולות ברוסיה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:חברות טלוויזיה רוסיות
קטגוריה:חברות תקשורת רוסיות
קטגוריה:רוסיה: אמצעי תקשורת
קטגוריה:שידור דיגיטלי
קטגוריה:מוסקבה: חברות
קטגוריה:ספקיות טלוויזיה בלוויין
אויגן שיפר

אויגן שיפר (בגרמנית: Eugen Schiffer; 14 בפברואר 1860 – 5 בספטמבר 1954) היה פוליטיקאי גרמני יהודי מומר, ששירת כשר האוצר ושר המשפטים. היה בין מקימי המפלגה הדמוקרטית הגרמנית והמפלגה הליברלית דמוקרטית של גרמניה.

==ביוגרפיה==
אויגן שיפר נולד בברסלאו (אז חלק של ממלכת פרוסיה) למשפחה יהודית. לאחר סיום בית הספר הוא למד משפטים בברסלאו, לייפציג וטובינגן. בשנת 1896 הוא התנצר.

אויגן שיפר עבר לברלין ועסק בתחום. במהלך מלחמת העולם הראשונה הוא היה אחראי על התחום המשפטי במשרד המלחמה. במקביל הוא היה חבר ברייכסטג.

לאחר המהפכה הגרמנית שפר היה בין מקימי המפלגה הדמוקרטית הגרמנית וחבר בפרלמנט החדש. אויגן שיפר התמנה של שר האוצר הראשון של המדינה החדשה. לאחר חתימת חוזה ורסאי הוא נכלל בממשלה פעם נוספת, כאשר פעמיים היה שר המשפטים (פעם ראשונה הוחלף על ידי אנדראס בלונק ופעם שנייה כאשר החליף אותו).

בשנים 1922–1923 הוא היה נציג גרמניה בבית הדין הבינלאומי לצדק. בשנת 1924 הוא היה בין תומכי תוכנית דוז. בשנת 1925 הוא עזב את המפלגה ואת החיים הפוליטיים.

אויגן שיפר עבר לתחום עסקים. בשנת 1928 הוא פרסם ספר Die Deutsche Justiz בו הציע להנהיג שינויים רחבים במערכת המשפטית הגרמנית.

בתקופת גרמניה הנאצית, בלחץ עורכי דין בעלי השפעה, הוא המשיך להתגורר בביתו עד לשנת 1943, ואז ביחד משפחתו נאלץ לעבור לגטו של ברלין.

לאחר סיום מלחמת העולם השנייה הוא התגורר בשטח שנכבש על ידי ברית המועצות. באוגוסט 1945 הוא היה בין מקימי המפלגה הליברלית דמוקרטית של גרמניה ותוך זמן קצר עבר לברלין המערבית.

אויגן שיפר נפטר בשנת 1954.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bundesarchiv.de/aktenreichskanzlei/1919-1933/0011/adr/adrsz/kap1_1/para2_90.html נתוני הארכיון הגרמני]
* 

קטגוריה:שרי אוצר
קטגוריה:שרי המשפטים של גרמניה
קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:רפובליקת ויימאר: אישים
קטגוריה:יהודים מומרים גרמנים
קטגוריה:מתנצרים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1860
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1954
.je

היא הסיומת הלאומית (ccTLDs - Country Code Top Level Domains) של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים בג'רזי (שטח חסות בריטי). הסיומת, שנפתחה בשנת 1996, מנוהלת בידי רשת האיים, המנהלת אף את דומיין הטריטוריה השכנה גרנזי, .gg .

== תתי-סיומות ==
סיומת האינטרנט מחולקת לתתי-הסיומות הבאות:
* - לשימוש עסקי ופרטי
* - לספקי אינטרנט ומידע
* - לארגונים (חינם לעמותות ללא כוונות רווח)
* - לבתי ספר ומוסדות להשכלה גבוהה

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.iana.org/root-whois/je.htm מידע על הסיומת ב-IANA]

קטגוריה:ג'רזי
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: אינטרנט
.yt

היא הסיומת הלאומית (ccTLDs – Country Code Top Level Domains) של שמות המתחם (domain name) של אתרי אינטרנט הרשומים במיוט (טריטוריה צרפתית). הסיומת נפתחה בשנת 1997.

==היסטוריה==
אתר הרישום הרשמי של הדומיין מפנה להתאחדות האינטרנט הצרפתית, הרישום שהושעה בעבר הוחזר לפעילות בדצמבר 2011.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.iana.org/root-whois/yt.htm מידע על הסיומת ב-IANA]

קטגוריה:מיוט
קטגוריה:צרפת: אינטרנט
טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-14

טקס פרסי האקדמיה הבריטית לקולנוע ה-14 שמעניקה האקדמיה הבריטית לאמנויות הקולנוע והטלוויזיה, נערך בשנת 1961, בו הוענקו פרסים לסרטים הטובים ביותר של שנת 1960.

== זוכים ומועמדים ==
=== הסרט הטוב ביותר ===
 הדירה 
* The Angry Silence
* משפט הקופים
* הבה נתאהב
* אלמר גנטרי
* צללים
* מוצאי שבת ובוקר יום א'
* ספרטקוס
* צלילי תהילה
* משפטי אוסקר ויילד
* לה דולצ'ה ויטה
* הירושימה אהובתי
* אורפאו נגרו
* רק בימי חול
* צוואתו של אורפיאוס
* 400 המלקות
* אוונטורה

=== הסרט הבריטי הטוב ביותר ===
מוצאי שבת ובוקר יום א
* The Angry Silence
* משפטי אוסקר ויילד
* צלילי תהילה

=== השחקן הזר הטוב ביותר ===
 ג'ק למון – הדירה
* ג'ורג' המילטון – Crime & Punishment, USA
* ברט לנקסטר – אלמר גנטרי
* פרדריק מארץ' – משפט הקופים
* ספנסר טרייסי – משפט הקופים
* איב מונטאן – הבה נתעלסה

=== השחקן הבריטי הטוב ביותר ===
 פיטר פינץ' – משפטי אוסקר ויילד 
* ריצ'רד אטנבורו – The Angry Silence
* לורנס אוליבייה – הבדרן
* אלברט פיני – מוצאי שבת ובוקר יום א'
* ג'ון פרייזר – משפטי אוסקר ויילד
* אלק גינס – צלילי תהילה
* ג'ון מילס – צלילי תהילה

=== השחקנית הבריטית הטובה ביותר ===
 רייצ'ל רוברטס – מוצאי שבת ובוקר יום א
* היילי מילס – פוליאנה
* ונדי הילר – בנים ואוהבים

=== השחקנית הזרה הטובה ביותר ===
 שירלי מקליין – הדירה 
* פייר אנג'לי – The Angry Silence
* מוניקה ויטי – אוונטורה
* ג'ין סימונס – אלמר גנטרי
* עמנואל ריבה – הירושימה אהובתי
* מלינה מרקורי – רק בימי חול

=== התסריט הבריטי הטוב ביותר ===
 The Angry Silence – בריאן פורבס 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסי פרס באפט"א
קטגוריה:1961 בממלכה המאוחדת
סופרפוזיציה קוונטית

סופרפוזיציה קוונטית היא עיקרון בסיסי בתורת הקוונטים. בתורת הקוונטים, מתואר מצב המערכת על ידי פונקציית גל, המתארת את ההסתברויות לאפשרויות השונות של מצב המערכת. בהינתן בסיס וקטורי הפורש את מרחב המצבים של המערכת ניתן לתאר את מצב המערכת סופרפוזיציה של מצבי הבסיס.

אם נמדוד את המערכת בבסיס זה לא נקבל תוצאה דטרמיניסטית אלא התפלגות התואמת את התפלגות מצבי הבסיס בסופרפוזיציה, מלבד במקרה הפרטי בו הסופרפוזיציה מכילה מצב בסיס בודד. במקרה זה כל מדידה שתעשה בבסיס הנ"ל תיתן תמיד את התוצאה המתאימה לאותו מצב בסיס.

לדוגמה: נניח מערכת קוונטית בעלת שני מצבים ובסיס מדידה: <math>\ | 0 \rang,\ | 1 \rang</math>. המערכת נמצאת בסופרפוזיציה אם פונקציית הגל שלה היא
: <math>\ | \psi \rang = \alpha | 0 \rang + \beta | 1 \rang</math>
כאשר <math>\ | \alpha |^2 + | \beta |^2 = 1 \ \, \ \ \alpha, \beta \ne 0</math>. הסיבה לשוויון האחרון הוא תנאי נירמול (כל מקדם בריבוע נותן את ההסתברות לקבל את המצב הצמוד אליו, סכום כל ההסתברויות =1)
כאשר נמדוד את המערכת בבסיס המדידה, בהסתברות <math>\ |\alpha|^2</math> נקבל שהיא במצב <math>\ | 0 \rang</math> ואילו בהסתברות <math>\ |\beta|^2</math> נקבל שהיא במצב <math>\ | 1 \rang</math>.
אפשר להמחיש מצב זה גם בהדגמת ניסוי החתול של שרדינגר, בניסוי זה נמצא חתול בתוך קופסה ולידו יש אטום בסופרפוזיציה של דעך/לא דעך ואטום זה קובע את חייו של החתול. אנו לא נוכל לדעת אם החתול מת או חי כיוון שברגע שנביט פנימה הסופרפוזיציה תיפסק כלומר שברגע שימדדו את האטום בזמן סופרפוזיציה אז הסופרפוזיציה תיפסק.

קטגוריה:מכניקת הקוונטים
סיפל (אי)

ממוזער
האי סיפל (באנגלית: Siple Island) הוא אי גדול ממזרח למפרץ ריגלי במדף הקרח גץ למול חוף באקוטיס בארץ מרי בירד שבאנטארקטיקה.

אורכו של האי 119 קילומטרים, ושטחו 6,390 קמ"ר.

שיא גובהו של האי בהר הגעש הר סיפל (הר געש מסוג חרוט מגן), שגובהו 3,110 מטרים מעל פני הים. בשל כך הוא האי ה-15 בגובהו בעולם.

== היסטוריה ==
=== גילוי האי ===
האי מופה לראשונה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בהתבסס על סקרים על הקרקע ועל תצלומי אוויר שבוצעו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע "קפיצה לגובה" בשנים 1965–1959.

=== מקור השם ===
שמו של האי (וההר הגבוה שבו) ניתנו לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים בשנת 1967.

האי וההר נקראים על שמו של חוקר אנטארקטיקה פול אולמן סיפל (Paul Allman Siple), שהיה חבר במשלחת החקר של אדמירל בירד.

== ריבונות ==
כמו שאר ארץ מרי בירד, האי סיפל הוא טרה נוליוס, משמע שזהו שטח שלא נטענת עליו ריבונות. אך עם זאת, בשנת 2008 הוקמה מדינה לכאורה בשם פלנדרנסיס הטוענת לריבונות על 5 איים של ארץ מרי בירד, ביניהם סיפל.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:13881 האי סיפל], באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=131649 האי סיפל], באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=13326&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR האי סיפל], באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [http://distancebetween.info/siple_island מחשבון מרחקים - המרחק מהאי סיפל לאתרים סמוכים]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארץ מרי בירד: איים
קטגוריה:חוף באקוטיס
יעקב ג'יי לביא

יעקב (ג'יי) לביא (נולד בשנת 1952) הוא מומחה לכירורגיית לב-חזה, פרופסור מן המניין אמריטוס בפקולטה לרפואה באוניברסיטת תל אביב. הקים וניהל את היחידה להשתלות לב במחלקה לניתוחי לב במרכז הרפואי שיבא בתל השומר, ויו"ר ועדת השתלות הלב והראות במרכז הלאומי להשתלות.

==ביוגרפיה==
לביא בן של אב ניצול שואה. רב-סרן במילואים, הוא בוגר בהצטיינות של הפקולטה לרפואה ע"ש סאקלר באוניברסיטת תל אביב. סיים התמחות בניתוחי לב וחזה במרכז הרפואי שיבא. התמחה בתחום השתלות הלב והלב המלאכותי במרכז הרפואי של אוניברסיטת פיטסבורג, ארצות הברית.

לביא הקים בשנת 1991 את היחידה להשתלות לב במרכז הרפואי שיבא ושימש כמנהלה במשך 30 שנים. במסגרת היחידה בוצעו כ-300 ניתוחי השתלת לב.

בשנת 1994 השתיל לביא לראשונה בישראל לב מלאכותי כגשר להשתלת לב ומאז הושתלו ביחידה בראשותו למעלה מ-250 חולים במגוון חלופות לב מכניות, הן כגשר להשתלת לב והן כתחליף קבוע להשתלה. בשנת 2001 ביצע השתלה ראשונה מסוגה בעולם של חלופה מכנית חדשנית ללב מסוג HeartMate 2 LVAD, לאחר שהיה שותף לצוות הפיתוח שלה במסגרת התמחותו במרכז השתלות הלב בפיטסבורג.

===אקדמיה===
לביא מכהן כפרופסור מן המניין אמריטוס בחוג לכירורגיה בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.

פרסם למעלה מ-150 מאמרים בספרות הרפואית, פרקים בספרים בתחום ניתוחי הלב, השתלות הלב והאתיקה של השתלות האיברים, וכן ספר מקיף בנושא בעיות קרישת דם בניתוחי לב.

==התוכנית להשתלות איברים==
בשנת 2005 יזם לביא והציע את התוכנית של מתן קדימות בתור להשתלות איברים למועמדים להשתלה שיהיו חתומים ותיקים על כרטיס התורם, ופעל בשיתוף עם משרד הבריאות וועדת הבריאות של הכנסת להכללתה בחוק השתלות האיברים שהתקבל בשנת 2008. 

בנוסף יזם לביא את הסעיף הייחודי בחוק ההשתלות הישראלי האוסר מימון ביטוחי של השתלות איברים בחולים ישראלים המתבצעות בארצות בהן מתקיים סחר באיברים או נטילת איברים בניגוד לכללים האתיים הבינלאומיים.

לביא כיהן כיו"ר האיגוד הישראלי לכירורגיית לב וחזה וכנשיא החברה הישראלית להשתלות איברים של ההסתדרות הרפואית.

לביא חבר במועצה הלאומית למחלות לב, נציג ישראל בוועדת המעקב הבינלאומית אחר יישום הצהרת איסטנבול כנגד סחר באיברים וחבר בוועד המייעץ של ארגון הרופאים הבינלאומי כנגד נטילת איברים בכפייה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/?term=lavee+j&sort=date ממחקריו של ג'יי לביא באתר PubMed]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים 
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא - תל השומר
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:מנתחי לב-חזה ישראלים
קטגוריה:השתלת איברים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
אוניברסיטת אל-ירמוכ

אוניברסיטת אל-ירמוכ (בערבית: جامعة اليرموك; באנגלית: Yarmouk University; וידועה אף בר"ת: YU) היא אוניברסיטה כללית, ציבורית, הנמצאת במרכז העיר אירביד, באזור א-רמת'א, בצפון ממלכת ירדן. 

בשנת הלימודים 2016/2017, היו באוניברסיטה 1,004 חברי סגל, 1,597 עובדים ו-34,651 סטודנטים בכל התוכניות האקדמיות (31,282 תואר ראשון, 2,807 תואר שני ו- 562 דוקטורט).

באוניברסיטה למעלה מ-31,000 סטודנטים לתואר ראשון, ולמעלה מ-1,500 סטודנטים לתארים מתקדמים.<ref></ref> באוניברסיטה 15 פקולטות המציעות 62 מסלולי לימוד לתואר ראשון ו-95 מסלולי לימוד לתארים מתקדמים.

==קמפוס==
הקמפוס של אוניברסיטת אל-ירמוכ נמצא כ-2 ק"מ מדרום למרכז העיר אירביד, בצפון ירדן, ושטחו כ-5 קמ"ר. בקמפוס מבני לימוד, ספרייה, וכן מתקני ספורט הכוללים אצטדיון כדורגל ובו 7,000 מושבים.
קמפוס האוניברסיטה
==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

ירדן
קטגוריה:אירביד
לנה אנדרה

לנה אנדרה (בשוודית: Lena Endre; נולדה ב-8 ביולי 1955) היא שחקנית שוודית.

==ביוגרפיה==
אנדרה נולדה במחוז סטוקהולם וגדלה בלפלנד.

היא למדה תקופה ביולוגיה ימית ולאחר מכן החלה לעבוד בחנות.

בסוף שנות השבעים החלה להופיע בתיאטרון וב-1983 התקבלה לאקדמיה לאומנויות הבמה של סטוקהולם.

לאחר סיום לימודיה ב-1986 החלה להופיע במספר סדרות טלוויזיה.

ב-1988 שיחקה בסרט האימה "Besökarna".

ב-1990 שיחקה בסרט "Pelle flyttar till Komfusenbo" המבוסס על רומן של אסטריד לינדגרן.

ב-1992 הופיעה בסרט של בילה אוגוסט "The Best Intentions".

ב-1997 שיחקה בסרט הטלוויזיה של אינגמר ברגמן "Larmar och gör sig till".

ב-2000 שיחקה בסרטה של ליב אולמן "Faithless".

ב-2009 גילמה את העורכת "אריקה ברגר" בסרט נערה עם קעקוע דרקון, בשנה זו גם הופיעה בסרט "Engelen" שהיה נציג נורווגיה לפרס האוסקר.

היא זכתה פעמיים ב-1997 וב-2000 בפרס גולדבאג המקביל השוודי לפרס האוסקר וב-2006 הנחתה את הטקס.

היא הייתה נשואה שלוש פעמים ולה שני ילדים מבן זוגה לשעבר השחקן תומאס האנזון.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://www.ingmarbergman.se/en/person/lena-endre פרופיל] באתר ingmarbergman

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה שוודיות
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1955
מרכז שבאב אל-אמערי

מרכז שבאב אל-אמערי (בערבית: مركز شباب الأمعري - מרכז צעירי אל-עמארי) היא קבוצת כדורגל ממחנה הפליטים אל-אמערי המשחקת בליגת העל הפלסטינית.

==היסטוריה==
אגודת הספורט שבאב אל-אמערי הוקמה בשנת 1953 במחנה הפליטים אל-אמערי, השוכן כ-2 ק"מ מדרום למרכז העיר רמאללה, בשטח המוניציפלי של העיר אל-בירה. בשנות האינתיפאדה השנייה מפעלי הכדורגל ברשות הפלסטינית, ברצועת עזה ובגדה המערבית, הופסקו פעמים רבות. הדבר נבע ממספר רב של סיבות, לרבות חוסר יכולת תנועה, סגר וכתר, ופגיעה במתקני ספורט. בשנת 2003 משחק גמר גביע פלסטין, בין אל-אמערי למרכז שבאב בלאטה, בוטל לאחר שחיילי צה"ל עצרו את האוטובוס של שחקני בלאטה במחסום חווארה, ומנעו את נסיעתו בטענה שאין מעבר לגברים בגילאי 16–35 במחסום. רק בעונת 2008/2009 חזרה הליגה לתפקד במתכונת מלאה.

הקבוצה זכתה פעמיים באליפות הליגה של הגדה המערבית בעונת 1997 ובעונת 2010/2011. הקבוצה נחשבת לפופולרית ביותר בגדה, וטארק עבאס, בנו של יו"ר הרשות הפלסטינית מחמוד עבאס, שימש כמנהל המועדון בשנים 2014-2015. בשנת 2011 עבר לשחק בקבוצה שחקן קבוצת מכבי אחי נצרת תאאר באשא.

==אצטדיון==
הקבוצה משחקת באצטדיון אל-בירה השוכן כ-500 מטר מצפון להתנחלות פסגות. באצטדיון כ-8,000 מקומות ישיבה. בניית האצטדיון החלה בשנת 2006 במימונה של פיפ"א, כחלק מתוכנית לעידוד הכדורגל הפלסטיני. ממשלות צרפת וגרמניה השתתפו במימון בניית היציעים ויו"ר פיפ"א ספ בלאטר הניח את אבן הפינה לאצטדיון. ב-11 באוקטובר 2009, מספר חודשים לפני שבנייתו הושלמה, הוציא המנהל האזרחי צו להפסקת העבודה על היציעים מטעם מועצת התכנון העליונה של יהודה ושמרון, מאחר שהבנייה במקום מתבצעת "ללא רישיון". ב-2 בנובמבר 2009, הגישו התנחלות פסגות ועמותת רגבים עתירה לבג"ץ הדורשות מהמדינה להרוס את האצטדיון. העותרים טענו נגד האצטדיון שיש סכנה שבסופו של כל משחק כדורגל האוהדים יתקיפו באבנים את היישוב. העתירה נדחתה כשהתברר שתוכנית המתאר לאזור אושרה כבר ב-1981 והאצטדיון נחנך ב-2010. המשחק הרשמי הראשון ששוחק באצטדיון היה גמר גביע פלסטין.

מגרש האימונים ומשרדי המועדון ממוקמים במחנה הפליטים אל-אמערי, בדרך ירושלים-רמאללה (כביש 60 הישן).

==הישגים==
* אליפות ליגת העל הפלסטינית (2)
** 1997
** 2010/2011
* גביע פלסטין
**סגנות (1): 2018/2019

==השתתפות במפעלים הקבוצתיים של ההתאחדות לכדורגל של אסיה==
ליגת העל הפלסטינית מסונפת להתאחדות לכדורגל של אסיה (באנגלית: Asian Football Confederation, ראשי תיבות AFC), ולכן קבוצות אשר מסיימות במקומות הראשונים זוכות להשתתף במפעלים הקבוצתיים של ההתאחדות. שבאב אל-אמערי השתתפה בתחרות AFC Cup של ההתאחדות (AFC Champions League) בעונת 12–2011.
==קישורים חיצוניים==
* [https://int.soccerway.com/teams/palestine/shabab-al-amaari/16661/ שבאב אל-אמערי באתר Soccerway]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצות כדורגל מהרשות הפלסטינית
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1953
קטגוריה:רמאללה