OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מטבע בר-המרה

מטבע בר-המרה (באנגלית: Convertible currency) הוא מטבע שניתן לסחור בו באופן חופשי וללא כל הגבלות בשוקי המטבע בעולם.

==המאפיינים של מטבע בר-המרה==
למטבע בר-המרה המאפיינים הבאים:
* אין כל מגבלות על קנייה ומכירה של המטבע לכל גוף בעולם.
* אין כל מגבלות על הכנסה או הוצאה של המטבע מגבולות המדינה. ייתכנו חובת דיווח או הבטי מיסוי הנוגעים לתנועת כספים אל המדינה וממנה, אך הגבלות אלו יכולות לחול על אזרחי ותושבי המדינה, ולא על המטבע.
* יש אפשרות לסחור במטבע בשוקי המטבעות הבינלאומיים.
* יש אפשרות להמיר פיזית את המטבע בגופי חלפנות בכל העולם.
* ניתן לבצע עסקאות בינלאומיות הנקובות במטבע בר-המרה.

ההכרה במטבע כמטבע בר-המרה, מתבצעת על ידי בנק CLS העולמי, בשיתוף פעולה עם הבנק המרכזי האחראי על המטבע. בנק זה משמש כמסלקה בינלאומית לעסקות המרה בין מטבעות.

מטבע בר-המרה נותן למדינה המנפיקה אותו, מעמד משופר בקרב משקיעים, ודירוג אשראי משופר.

==מטבעות בני המרה בעולם==
נכון לשנת 2020 קיימים שמונה עשר מטבעות בני המרה בעולם. אלו הם המטבעות של כל המדינות המפותחות, מלבד הדולר של טאיוואן, הקרונה של איסלנד, והקרונה של צ'כיה. בנוסף, המטבעות של שתי מדינות מתפתחות הם ברי-המרה: דרום אפריקה, ומקסיקו.

{| class="wikitable"
! מספר
! מדינה
! סמל
! מטבע
! הצטרפות
|-
| 1
| גוש האירו
| EUR
| אירו
| ספטמבר 2002
|-
| 2
| 
| USD
| דולר אמריקני
| ספטמבר 2002
|-
|3
| 
| CAD
| דולר קנדי
| ספטמבר 2002
|-
| 4
| 
| JPY
| ין יפני
| ספטמבר 2002
|-
| 5
| 
| AUD
| דולר אוסטרלי
| ספטמבר 2002
|-
| 6
| 
| GBP
| לירה שטרלינג
| ספטמבר 2002
|-
| 7
| , 
| CHF
| פרנק שווייצרי
| ספטמבר 2002
|-
| 8
| 
| DKK
| קרונה דנית
| ספטמבר 2003
|-
| 9
| 
| NOK
| קרונה נורווגית
| ספטמבר 2003
|-
| 10
| 
| SEK
| קרונה שוודית
| ספטמבר 2003
|-
| 11
| 
| SGD
| דולר סינגפורי
| ספטמבר 2003
|-
| 12
| 
| HKD
| דולר הונג קונגי
| דצמבר 2004
|-
| 13
| 
| KRW
| וון דרום קוריאני
| דצמבר 2004
|-
| 14
| 
| NZD
| דולר ניו זילנדי
| דצמבר 2004
|-
| 15
| 
| ZAR
| ראנד דרום-אפריקאי
| דצמבר 2004
|-
| 16
| 
| MXN
| פסו מקסיקני
| מאי 2008
|-
| 17
| 
| ILS
| שקל ישראלי חדש
| מאי 2008
|-
| 18
| 
| HUF
| פורינט הונגרי
| נובמבר 2015
|}

לפי דו"ח בנק BIS העולמי (הבנק להסדרי סליקה בינלאומיים) שפורסם בראשית ספטמבר 2010 ([http://www.bis.org/publ/rpfx10.pdf?noframes=1 עמוד 15]), רוב המטבעות בני ההמרה (להוציא שלושה: של דנמרק, של דרום אפריקה, ושל ישראל), הם גם מטבעות אשר היקף הסחר העולמי שבכל אחד מהם - היה (באפריל 2010) גדול מהיקף הסחר שבכל אחד משאר 165 המטבעות האחרים שבעולם.

==מערכת CLS==
מערכת CLS (ר"ת באנגלית: Continuous Linked Settlement) היא מערכת שהוקמה במהלך שנת 2002 על ידי הבנקים הגדולים בעולם, ומטרתה לשמש כמסלקה בינלאומית לעסקות החלפה בין מטבעות בני המרה. המערכת מאפשרת העברת כספים תוך ביצוע המרה, ודואגת לביצוע חיוב ותקבול במטבעות שונים בעת ובעונה אחת. ביצוע ההמרות מתבצע בזמן אמת, בניגוד למערכות הישנות בהן הפעולות מתבצעות בתום יום העסקים. החברות והקישור למערכת CLS דורש מהבנקים המרכזיים של המדינות המשתתפות, ליישם מערכת דומה במטבע המקומי, הנקראת מערכת RTGS (ר"ת באנגלית: Real Time Gross Settlement, ובעברית: מערכת זה"ב-זיכויים והעברות בזמן אמת).

==ראו גם==
* מטבעות לאומיים
* השקל כמטבע בר-המרה
* חוק גרשאם
* שער יציג

== קישורים חיצוניים==
* [http://www.cls-group.com בנק CLS]
* [https://www.cls-group.com/news/cls-adds-hungarian-forint-to-settlement-system/ הוספת הונגריה לבנק CLS]

*
קטגוריה:מטבעות
קטגוריה:שוק ההון
טמפרה יונייטד

שער הכניסה לאצטדיון הקבוצה בעיר
טמפרה יונייטד (פינית: Tampere United) הוא מועדון כדורגל פיני מהעיר טמפרה. המועדון משחק בקאקונן, הליגה השלישית בחשיבותה במערכת ליגות הכדורגל הפיני.

== היסטוריה ==
מועדון הכדורגל נוסד בשנת 1998 כתוצאה מאיחוד של שני מועדונים מקומיים: אילבס וטי.פי.וי. הקבוצה זכתה בארבע אליפויות ליגת העל הפינית, שלוש של הקבוצה המאוחדת בשנים 2001, 2006 ו-2007 ואחת של טי.פי.וי לפני האיחוד בשנת 1994. המועדון זכה גם בגביע הפיני בשנת 2007 ובגביע הליגה הפינית בשנת 2009. הקבוצה נמצאה מאז איחודה בצמרת הליגה הפינית, ובכל עונה שיחקה במסגרות אירופאיות, אך עם הצלחה מועטת.

=== פרשת הלבנת הכספים וקריסה ===
ב-11 באפריל 2011 המועדון הושעה לזמן בלתי-מוגבל על ידי התאחדות הכדורגל הפינית בגלל קבלת כסף מחברה סינגפורית מפוקפקת, הידועה במעורבותה במשחקים מכורים והלבנת כספים. המועדון בכדורגל לא נכלל בעונת 2011 של ליגת העל הפינית, ושחקנים תחת חוזה שוחררו בגלל חוסר בכספים.

באפריל 2013 בית המשפט לערעורים בטורקו הרשיע את המנכ"ל והיו"ר לשעבר באשמת הלבנת כספים.

=== החייאה על ידי האוהדים ===
המועדון הושאר בחיים בזכות אוהדיו, שרשמו קבוצה בשם TamU-K לתחתית מערכת ליגות הכדורגל הפיני ב-2012. מועדון האוהדים עלה שלוש ליגות בתוך ארבע עונות, ולקראת עונת 2016 כל קבוצותיו מוזגו לתוך טמפרה יונייטד. כעת טמפרה יונייטד הוא מועדון אוהדים ובשליטת אותם אוהדים שהקימו את TamU-K.

== תארים ==
ליגת העל הפינית
* אליפות: 2001, 2006, 2007

הגביע הפיני
* זכייה: 2007
* סגנות: 2001, 2009

גביע הליגה הפיני
* זכייה: 2009
* סגנות: 2011

גביע אזורים הפיני
* זכייה: 2021

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל פיניות
קטגוריה:טמפרה
תוקוע

תוקוע (ערבית: تقوع) היא עיירה בדואית בתחומי הרשות הפלסטינית, בנפת בית לחם, השוכנת 12 ק"מ דרום-מזרחית לעיר בית לחם. על פי נתוני הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה של הרשות הפלסטינית לשנת 2006 בתוקוע 6,700 תושבים. הכפר תוקוע ידוע בזכות גידולי הירקות שבו. הכפר הוא חלק מקובץ של 15 כפרים ערבים המכונה 'ערב אל-תעמירה' אשר שטחו הכולל הוא 217,636 דונם, שטחו הבנוי של הכפר תוקוע הוא 899 דונם.

==היסטוריה==
בשולי העיירה, מדרום מערב לה, נמצא תל תקוע, שעל פי הסברה הוא מקום תקוע המקראית.

במקום התגלה קמע חרוט על לוח כסף. הקמע, שכתוב בשפה הארמית, מכיל 16 שורות - מתוכן 11 כתובות בכתב העברי, והאחרות מציגות סימנים מיסטיים. הקמע מתוארך למאות החמישית עד השביעית לספירה, ונמצא כיום בבית הספר הפרנציסקני למקרא בירושלים.<ref></ref>

בתקופה הצלבנית תוקוע הייתה ידועה בתור "Casal Techue". ההיסטוריון ויליאם מצור מספר כי התושבים הנוצרים של הכפר סייעו לצלבנים במהלך המצור על ירושלים בשנת 1099, באספקת מים ומזון, ושרבים מתושבי הכפר הצטרפו לצבא הצלבני. בשנת 1108, הנוסע הרוסי אב המנזר דניאל ציין כי זה היה "כפר גדול מאוד" עם אוכלוסייה נוצרית ומוסלמית מעורבת.

על פי מפקד אוכלוסין עות'מאני משנת 1526, 82 משפחות התגוררו בכפר, 55 מתוכן היו נוצריות.

הנוסע הצרפתי ויקטור גרן ביקר במקום בשנת 1863, והוא תיאר מציאת שרידי כנסייה הרוסה כמעט לגמרי, וכן אגן טבילה מגולף בתוך גוש מונוליטי של גיר אדמדם.

ב-1883, ב"סקר ארץ ישראל המערבית" של הקרן לחקר ארץ ישראל, תוארה תוקוע "כמקום גדול וחשוב בזמנים נוצריים. שעדיין מאוכלס על ידי כמה אנשים הגרים במערות... יש גם אגן טבילה מתומן בקוטר של כ-4 מטרים". רוב תושביה הנוצרים של תוקוע עברו לבית לחם במאה ה-19.

העיירה המודרנית תוקוע הוקמה בשנת 1948, בתקופת שלטונה של ירדן. תושבי המקום הם בדואים משבט א-תעאמרה. בשנת 1961 היו בתוקוע 555 תושבים. התפתחות היישוב הואצה בשנות ה-60 ושנות ה-70 של המאה ה-20 עם הגברת תהליך התיישבות הקבע של בני השבט.

סמוך ליישוב הוקמה בשנת 1977 ההתנחלות תקוע.

על פי המסורת קבר עמוס נמצא בעיירה.

==תקריות ואירועים==
ב-8 באפריל 2013 רוססו כתובות נאצה על קירות שני מסגדים במקום.

ב-10 בינואר 2017, במהלך עימותים בקרבת הכפר שכללו זריקות אבנים ובקבוקי תבערה, נורה למוות קוסאי חסן אל-עמור, נער פלסטיני בן 17, מאש צה"ל. בתיעוד המקרה נראים חיילי צה"ל גוררים אותו לאחר שנפגע משישה כדורים. החיילים נראים מחזיקים ברגליו ובידיו בעת פינויו כשראשו נחבט בקרקע.

ב-5 באוגוסט 2017 נפצע חייל צה"ל בהפרת סדר שבה עשרות פלסטינים יידו אבנים.

ב-2 בינואר 2019 נזרקו במקום אבנים לעבר מספר רכבים של יהודים וגרמו נזק.

ב-2 באפריל 2019 נזרקה במקום אבן לעבר נהגת יהודייה וניצפה את השמשה הקדמית של רכבה.

ב-20 בינואר 2020 נפצעו שני יהודים, אב ובתו, מאבנים שנזרקו במקום לעבר רכבם.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20090419172037/http://www.bibleage.com/site/teqoa.html תל תקוע], אתר "עידן התנ"ך"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפת בית לחם
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
אזור ברוקה

אזור בְּרוֹקָה הוא האזור במוח האנושי האחראי על עיבוד השפה ובעיקר יכולת הדיבור ותקשורת בשפת הסימנים. 
האזור קרוי על שם הרופא הצרפתי, בן המאה ה-19, פול פייר ברוקה.

==מיקום במערכת העצבים==
אזור ברוקה ממוקם באונה המצחית של ההמיספירה הדומיננטית (שמאלית אצל 90% מהאנשים הימניים וכן 70% מהשמאליים). 
הוא נמצא על הפיתול המצחי התחתון, קדימה לחלק של האזור המוטורי העיקרי, האחראי על השליטה בשרירי הדיבור.

אזור ברוקה ואזור ורניקה מחוברים ביניהם ברצועה של סיבים עצביים בשם arcuate fasciculus, והמכלול כולו נקרא אזור פריסילביאן.

==תפקוד==
אזור ברוקה מעורב בהפקת שפה. הוא אחראי על השטף השפתי בהפקת הדיבור.
הוא מכיל זיכרונות אודות דפוסי תנועה של שרירים, אשר מייצרים מילים.

אזור ברוקה אחראי על הבנת התחביר, מילות קישור, שליפת המילים, יכולת השיום והגייה נכונה של המילים.

==אפאזית ברוקה==
פגיעה באזור ברוקה יכולה להוביל לאפאזיה.
היא עשויה לגרום לנזק בלתי הפיך ליכולת הדיבור השוטפת והכתיבה, ומכונה אפאזיה אקספרסיבית. פגיעה זו מתאפיינת ב"דיבור טלגרפי", שימוש חוזר במילים בודדות וקושי ביצירת משפטים, זאת למרות הבנה מלאה של השפה המדוברת או הכתובה.

חולים שנפגעו באזור ורניקה, סובלים מאפאזיה רצפטיבית, שמאפייניה הם דיבור רציף וברור אך בעל תוכן מבולבל וחסר משמעות.

==מחקר==
קרוי על שם הרופא הצרפתי, בן המאה ה-19, פול פייר ברוקה. ברוקה חקר את תופעת האפאזיה, חוסר יכולת דיבור. במיוחד התמקד בחולה מסוים אשר גילה הבנה מלאה של השפה המדוברת אך המילה היחידה שהצליח להוציא מפיו שוב ושוב הייתה "טאן". לאחר מותו של חולה זה אשר כונה גם "טאן" ב-1861, ערך ברוקה אוטופסיה של מוחו. בניתוח גילה פגיעה משמעותית באזור הקדמי שמאלי של קליפת המוח, אשר לו ייחס את כושר הדיבור.

המושג של אזור ברוקה נוצר בראשיתו מתוך ניסיון להסביר כיצד יצירת דיבור מיושמת בתהליך למידת תקשורת אצל חרשים; היום הוא משמש לתיאור היבטים אנטומיים רבים של תהליכי עיבוד פסיכולוגי במוח.

לאחר שהתפרסם מחקרו של ברוקה, החל נוירוכירורג גרמני ממוצא פולני בשם קרל ורניקה בחיפוש אזורים נוספים במוח הקשורים בדיבור. הוא אכן גילה במקום המפגש של האונה הרקתית לאונה הקודקודית אזור חדש האחראי על הבנת הדיבור. חלק זה במוח נקרא על שמו אזור ורניקה.

== ראו גם ==
* אזור ורניקה
* קליפת המוח

==קישורים חיצוניים==

* [http://thebrain.mcgill.ca/flash/d/d_10/d_10_cr/d_10_cr_lan/d_10_cr_lan.html אזור ברוקה] באתר thebrain.mcgill.ca
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:האונה המצחית
קטגוריה:שפה
יון קוז'ה

יון קוז'ה (ברומנית: Ion Coja, נולד ב-22 באוקטובר 1942 בקונסטנצה) הוא פובליציסט, פוליטיקאי וסופר רומני, בלשן בהכשרתו, מרצה לבלשנות כללית בפקולטה לספרות של אוניברסיטת בוקרשט, היה חבר בבית המחוקקים הרומני, נודע כתעמולן אנטישמי וכמכחיש שואה.

==פעילותו הפוליטית והתעמולתית==
בין היתר, טען כי לנשיאי רומניה האחרונים יון איליאסקו, אמיל קונסטנטינסקו וטראיאן בססקו "מוצא יהודי".
קוז'ה היה סנאטור בין השנים 1992–1996, כנציג מחוז קונסטנצה, מטעם "המפלגה הדמוקרטית החקלאית של רומניה".

ביולי 2001, בבוקרשט, קוז'ה, יחד עם גאורגה בוזאטו ארגנו סימפוזיון בכותרת "Holocaust în Romania?" (שואה ברומניה?), שכותרתו מדברת בעד עצמה.

בסתיו 2003 טען קוז'ה, במכתב פתוח שהופנה אל נשיא איחוד הקהילות היהודיות של רומניה, ניקולאה קאז'אל, שקורבנות פוגרום בוקרשט בינואר 1941 היו יהודים שנרצחו על ידי יהודים אחרים שלבשו חולצות ירוקות (סמל היכר של חברי תנועת הלגיונרים) וזאת בפקודת הקומוניסטים שעשו הסכם סודי עם יון אנטונסקו במטרה להוציא שם רע לתנועת הלגיונרים. כעבור כמה חודשים קוז'ה שינה את גרסתו וטען, בהסתמך על עדותו של לגיונר זקן, שהגופות שנתלו על ווים בבית המטבחיים של בוקרשט, בעת הפוגרום, לא היו גופות של יהודים, אלא של לגיונרים.

פרופסור יון קוז'ה, עושה נפשות לתאורית קונספירציה חדשה על רצונה של ישראל להשתלט על רומניה באמצעות מיליון יהודים ישראלים, שיקבלו אזרחות רומנית ותאוריה זו מופיעה בתקשורת הרומנית העכשווית.

==פרסים ואותות הוקרה==
*פרס האקדמיה הרומנית עבור המחזה "Credința" ("האמונה") - המהלל את תפקידם של משפחת ברטיאנו והמלך קרול הראשון בתולדות הרומנים

== ראו גם ==
* הכחשת השואה ברומניה

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.ushmm.org/research/center/presentations/features/details/2005-03-10/pdf/english/chapter_13.pdf הדו"ח הסופי של הוועדה הבינלאומית לחקר שואת יהודי רומניה - עמודים 30-31] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכחישי שואה
קטגוריה:פוליטיקאים רומנים
קטגוריה:אנטישמיות ברומניה: אישים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1942
העקומה הסקוטופית

העקומה הסקוטופית: רגישות יחסית של העיין האנושית בחשיכה, כפונקציה של אורך גל בננומטר.
העקומה הסקוטופית (מיוונית: סקוטוס - חשכה; אופיה - ראייה) מתארת את היחס בין שטף האור לשטף אנרגיה נתון בעין האנושית בתנאים סקוטופיים, כלומר ראייה בחשכה.

רגישותם של התאים הנמצאים ברשתית (הקנים והמדוכים) לאחר הסתגלות לחשיכה היא מרבית באורך גל של 507 ננומטר בקירוב, המתאים לצבע כחול-ירוק, בעוד שלאחר הסתגלות לתנאי אור, שיא הרגישות הוא לאורך-גל של כ-555 ננומטר, המתאים לירוק-צהבהב.

==ראו גם==
*העקומה הפוטופית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראייה
בראן

בראן היא קבוצת כדורגל נורווגית, המייצגת את העיר ברגן. הקבוצה מתמודדת בליגת העל הנורווגית. אצטדיון הבית של הקבוצה הוא האצטדיון העירוני של ברגן המכיל כ-18 אלף מקומות ישיבה.

==היסטוריה==
הקבוצה נוסדה ב-1908. היא זכתה בשלוש אליפויות הליגה הנורווגית בשנים 1962, 1963 וב-2007 ובששה גביעים נורווגיים בשנים 1923, 1925, 1972, 1976, 1982 וב-2004. הקבוצה הגיעה לגמר הגביע הנורווגי 9 פעמים נוספות. כמו כן, הקבוצה נמצאת שנים רבות בצמרת הליגה הנורווגית, והקבוצה משחקת מדי שנה במסגרות אירופיות. בין הישגיה ניתן למנות את הגעתה לרבע גמר גביע המחזיקות של עונת ואת שלב 32 האחרונות בגביע אופ"א של עונת . את עונה זו סיימה כאלופת ליגת העל הנורווגית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

האצטדיון הביתי

קטגוריה:קבוצות כדורגל נורווגיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1908
קטגוריה:ברגן: ספורט
סמל הרפובליקה הסינית

סמלה של הרפובליקה הסינית "השמיים הכחולים והשמש הלבנה" (מנדרינית: 青天白日; פין-יין: Qīng tīan bái rì) מתפקד כסמל והדגל של הקוומינטנג, המפלגה הפועלת ברפובליקה הסינית. הסמל מהווה גם את החלק העיקרי בדגל הרפובליקה הסינית והוא גם הסמל הלאומי. זהו גם הסמל של הצי של הרפובליקה.

ב"השמיים הכחולים והשמש הלבנה" יש 12 קרניים לשמש המסמלים 12 חודשים וכן 12 שעות בשעון הסיני הישן (時辰 שִיאֵן) השוות לשעתיים בשעון המודרני (小時 חִיאַווֹשִי) ומסמל גם את רוח הקידמה.

דגל "השמיים הכחולים והשמש הלבנה" עוצב במקור על ידי לו האו-טונג שהיה "קדוש מעונה" של מהפכת שינהאי. הוא הציג את העיצוב שייצג את צבא המהפכה וההתנגדות לשושלת צ'ינג באספה בהונג קונג ב-11 בפברואר 1895. ב-1905 סון יאט-סן הוסיף שדה אדום לדגל שעתיד היה להפוך לדגלה של הרפובליקה הסינית.

במהלך התקוממות ווצ'אנג שהובילה להקמת הרפובליקה הסינית, לחמו הצבאות המהפכניים תחת דגלים שונים. דגלו של לו האו-טונג היה בשימוש בפרובינציות הדרום-מערביות בסין (גואנגדונג, גואנגשי, יונאן וגוויג'ואו) בעוד במחוזות אחרים היה שימוש ב"דגל 18 הכוכבים", ב"דגל 5 הכוכבים", ובעיצובים נוספים של הסמל.

כשממשלתה של הרפובליקה הסינית קמה ב-1 בינואר 1912 "דגל 5 הצבעים" אומץ כדגל הלאומי אך סאן יאט-סן לא חשב שעיצובו ראוי כיוון שהקווים האופקיים שבו ציינו היררכיה מעמדית לדעתו כפי שהיה נהוג בימי קיסרות צ'ינג.

כשהקים ממשלה אלטרנטיבית בגואנגג'ואו ב-1917 הוא בחר עיצוב דומה. "השמיים הכחולים והשמש הלבנה" היו לסמל המדינה והדגל עם השדה האדום (דגל הצי באותם ימים היה לדגל המדינה. סמל ודגל זה אומצו בסופו של דבר על ידי הממשלה ב-1928 ודגלו של הצי היה באופן רשמי "השמיים הכחולים והשמש הלבנה".

בשנותיה המוקדמות של הרפובליקה, תחת שליטת הקוומינטנג דגל המפלגה היה זהה לדגל הרפובליקה. גרסה מקובלת של תצוגת קיר כללה את דגל הרפובליקה מימין, דגל המפלגה משמאל ותמונה של אבי האומה סון יאט-סן באמצע.

מאז שהרפובליקה הסינית נדחקה לאי טאיוון ומאז שהופסק הממשל הצבאי באזור איבד הסמל חלק מכוחו. למרות זאת הוא עדיין מופיע בעצרות פוליטיות ובמפגשים של הקוומינטנג והקואליציה הפאן-כחולה.

דגל וסמל המפלגה הגיע לחדשות העולמיות בבחירות ברפובליקה שנערכו בשנת 2004 כשהנשיא המכהן צ'ן שואי-ביאן העלה את הסברה שסמל ודגל המפלגה מפרים זכויות יוצרים בכך שהם דומים לסמל המדינה. הוא הזכיר שהחוק אוסר על שימוש בסמל במוסדות שאינם ממשלתיים. הוא הכריז שאם מפלגתו תזכה בבחירות הוא ייתן לקוומינטנג שלושה חודשים לשנות את סמלה. נציגי המפלגה השיבו בלעג ש"אם כך אז על הרפובליקה הסינית לשנות את סמלה כיוון שזה היה סמל המפלגה קודם לכן". הקואליציה הפאן-ירוקה לא הצליחה להשיג רוב בבחירות, וצ'ן לא נקט פעולה כלשהי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הרפובליקה הסינית: סמלים לאומיים
הרפובליקה הסינית
הרפובליקה הסינית
קורטוש

טרדלניק בצורת ההגשה הנפוצה בפראג
אפיית קורטושים על גבי גחלים
הכנת קיורטוש, מרכז פראג 2016
קִירְטֶש (בהונגרית: Kürtőskalács, קִירְטֵשְׁקָלַאץ') הוא מאפה טרנסילבני העשוי מבצק שמרים בצורת גליל. הקירטש נמכר כמאכל רחוב ובקונדיטוריות, בעיקר בהונגריה ובסביבותיה. פירוש השם ההונגרי קירטש בעברית הוא של צופר או של קרן וגם של שופר, על שום צורת המאפה המקורי אצל הסקלרים, שם מכינים מסורתית בצורת קונוס. מקור הקירטש בטרנסילבניה ועד ראשית המאה ה-21 לא היה מוכר בהונגריה עצמה. שמו נגזר מהמילה ההונגרית "קירט" (Kürt) שמשמעותה, בין היתר, קרן של חיה. המילה "קלאץ'" (kalács) מתארת סוג של מאפה הדומה לחלה.

המאכל נמכר גם בצ'כיה ונקרא שם טרדלניק (trdelnik). הטרדלניק אינו מאכל מסורתי בצ'כיה ומכירתו ברחוב החלה במאה ה-21 לצורך תיירות.

קירטש עשוי מבצק שמרים המלופף בצורה סלילית על מערוך עשוי עץ. המערוך מוכנס לתנור אפייה מיוחד ומסתובב בו מספר דקות בחום גבוה עד שהמאפה מוכן. באירועים וירידים מכינים את הקיורטוש על גבי גחלים. בדרך כלל מפזרים על הקירטש סוכר ההופך לקרמל במהלך האפייה.

הקירטש נפוץ בעיקר בצורתו הבסיסית – בצק עם סוכר, ומקובל גם להוסיף לו קינמון, אגוזים, שקדים ואף שוקולד, סוכריות צבעוניות ונוגט.

בישראל, המאפה מזוהה בשם "קיורטוש" כמותג, אשר פותח על ידי השף-קונדיטור דורון רגב.

==ראו גם==
* ספטטאקהקה - קינוח שוודי דומה

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.youtube.com/watch?v=fCB0Btymb3Q סרטון הכנת קיורטוש], מתוך יוטיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:המטבח ההונגרי
קטגוריה:המטבח הרומני: קינוחים
קטגוריה:עוגות
קטגוריה:מוצרי בצק שמרים
קטגוריה:אוכל רחוב
אוסטריה וינה

מועדון כדורגל אוסטריה וינה (בגרמנית: Fußballklub Austria Wien) היא קבוצת כדורגל אוסטרית, המייצגת את עיר הבירה וינה. הקבוצה משחקת בבונדסליגה האוסטרית. הקבוצה זכתה ב-24 אליפויות וב-27 גביעים אוסטרים.

הקבוצה נוסדה בשנת 1911 על ידי וויאנר אמטאור. היא הפכה במהרה לאחת הקבוצות הטובות באירופה של תחילת המאה ה-20 כאשר ניצחה מספר קבוצות מאנגליה ומסקוטלנד. הקבוצה התחרתה במסגרת אוסטרית מסודרת רק לאחר כניעתה של גרמניה במלחמת העולם הראשונה.

מיד לאחר האנשלוס, במרץ 1938, נסגר המועדון בהוראת הנאצים מכיוון שנשיא המועדון, עמנואל מיכאל שווורץ (מיחל), היה יהודי, כמו רוב חברי ההנהלה. רובם וחלק מן השחקנים נמלטו תוך זמן קצר לצרפת או לשווייץ. כל כספי המועדון הוקפאו ורכושו הוחרם. המועדון שינה את שמו ל-SC Ostmark.

הקבוצה הגיעה פעם אחת לגמר גביע אירופה למחזיקות גביע בעונת 1977/1978, פעם אחת לחצי גמר גביע אירופה לאלופות בעונת 1978/1979 ופעמיים לרבע גמר גביע אופ"א בעונת 1983/1984 ובעונת 2004/2005. בעונת 2013/2014 אוסטריה וינה השתתפה בפעם הראשונה בתולדותיה בשלב הבתים של ליגת האלופות.
==סגל הקבוצה==
נכון ל-11 באוגוסט 2022

== תארים ==
* אליפות אוסטריה (24): 1924, 1926, 1949, 1950, 1953, 1961, 1962, 1963, 1969, 1970, 1976, 1978, 1979, 1980, 1981, 1984, 1985, 1986, 1991, 1992, 1993, 2003, 2006, 2013
* הגביע האוסטרי (27): 1921, 1924, 1925, 1926, 1933, 1935, 1936, 1948, 1949, 1960, 1962, 1963, 1967, 1971, 1974, 1977, 1980, 1982, 1986, 1990, 1992, 1994, 2003, 2005, 2006, 2007, 2009.
* הסופר קאפ האוסטרי (6): 1990, 1991, 1992, 1993, 2003, 2004
* גביע וינה (2): 1948, 1949
* גביע מיטרופה (2): 1933, 1936
* גמר גביע המחזיקות (1): 1978
* גביע וינר (2): 1949 ,1948

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:קבוצות כדורגל אוסטריות
קטגוריה:קבוצות ששיחקו ביותר ממדינה אחת
קטגוריה:וינה: מועדוני כדורגל
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1911
הסימפוניה השנייה של בטהובן

הסימפוניה השנייה של בטהובן ברה מז'ור (אופוס 36) נכתבה על ידי המלחין לודוויג ואן בטהובן בין השנים 1801-1802 והוקדשה לנסיך ליכנובסקי (לו הוקדשו גם הרביעיות אופוס 16).

== רקע ==

הסימפוניה השנייה מאת בטהובן הולחנה בעת שהייתו של המלחין בכפר נופש ליד וינה הנקרא הייליגנשטאט בשנת 1802. בתקופה זו בחייו הבין בטהובן כי הוא הולך ומתחרש. בסימפוניה השנייה הוחלף פרק המינואט בסקרצו, מה שהוסיף לסימפוניה תחום ומימד חדש (אם כי פרקה השלישי של הסימפוניה הראשונה כתוב למעשה כסקרצו). בהופעת הבכורה, מבקרי מוזיקה רבים ציינו את העובדה הזאת, שיבחו את בטהובן על החידוש אך ציינו גם כי הדבר אקסצנטרי מדי. 

היצירה בוצעה לראשונה בתיאטר אן דר וין, בווינה, ב-5 באפריל 1803, בניצוחו של המלחין. יצירה זו נודעה בתור אחת מהיצירות האחרונות של "התקופה המוקדמת" של בטהובן.

== אינסטרומנטציה ==

היצירה כתובה לתזמורת הכוללת:
* 2 חלילים
* 2 אבובים
* 2 קלרינטות בלה
* 2 בסונים
* 2 קרנות ברה ובמי
* 2 חצוצרות ברה
* טימפני
* סקציית כלי קשת הכוללת כינורות ראשונים ושניים, ויולות, צ'לי וקונטרבסים.

== צורה ==

הסימפוניה מורכבת מארבעה פרקים:

#אדג'יו מולטו- אלגרו קון בריו
#לרגטו
#סקרצו: אלגרו
#אלגרו מולטו

משך היצירה הוא כ-36 דקות.

=== פרק ראשון ===
ההקדמה (אדג'יו מולטו) מורכבת ממודולציות: מהטוניקה (סולם רה מז'ור) לסולם סי במול מז'ור, לדומיננטה (סולם לה מז'ור) ובחזרה לטוניקה. נעימת הנושא של הפרק הראשון (בקטע: אלגרו קון בריו) מתפתחת מספר פעמים ומתבצע מודולציה רק לדומיננטה ולטוניקה בחזרה. בטהובן משתמש בשני מוטיבים מרכזיים החוזרים ונשנים עד הקודה המסיימת.

=== פרק שני ===
הפרק הזה (לרגטו) בסולם לה מז'ור (דומיננטה) והוא אחד מהפרקים האיטיים ביותר בסימפוניות של בטהובן. ניתן לשמוע בפרק השני את השפעות המוזיקה העממית על היצירה, מה שמנבא במעט את הסימפוניה השישית של המלחין.

=== פרק שלישי ===
הפרק השלישי (סקרצו: אלגרו), משלב קוורטט של אבובים ובסונים עם נעימות ריקודי-עם אוסטרים. 

=== פרק רביעי ===
הפרק הרביעי (אלגרו מולטו) ידוע במיוחד בשל המעברים המהירים של כלי הקשת.

== קישורים חיצוניים ==

*[http://www.npr.org/templates/story/story.php?storyId=5454034 הסימפוניה השנייה של בטהובן] מבוצעת על ידי תזמורת פילדלפיה.

02
סמל ונואטו

סמל ונואטו התקבל בשנת 1980 לאחר שוונואטו קיבלה עצמאות מבריטניה וצרפת.

בסמל מופיע לוחם מלנזי עם חנית בידו ומאחוריו הר געש. מתחתיו יש מגילה עליה כתוב "אנו עומדים עם האל" (long god yumi stanap) בשפת ביסלמה (אחת מהשפות הרשמיות ברפובליקה) בכתיב לטיני. מאחוריו מצוירים שני עלי ציקסין שהם הסמל הלאומי של ונואטו. ברקע של הסמל יש חט של חזיר בר.

עלי הציקסין מסמלים את העולם וחטו של חזיר הבר הצלחה (חזיר בר מסמל במסורת הוונואטית עושר). הרעיון לסמל היה של ראש הממשלה הראשון של ונואטו, וולטר ליני. את הגרסה המקורית של הסמל עיצב האמן האוסטרלי ריק פרייזר בשנת 1980.<ref></ref>

== ראו גם ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

ונואטו
קטגוריה:ונואטו: סמלים לאומיים
ונואטו
קטגוריה:חזירים בתרבות
טעם העיר

טעם העיר היה יריד האוכל הגדול ביותר בישראל והוא נערך בתל אביב, על ידי אתר התרבות עכבר העיר מקבוצת "הארץ", והמחלקה למופעים בעיריית תל אביב-יפו. ביריד הנערך בתחילת הקיץ, משתתפים נותנים שירות שונים מתחום האוכל והשתייה, בהם כמאה מסעדות המציעות תפריט טעימות למשך ארבעה ימים. היריד נערך מאז שנת 1996, ועד 2012 התקיים מדי שנה. בקיץ 2013 כבר לא התקיים היריד. בשנת 2016 היריד חזר בשם חדש: "תל אביב EAT".

==היסטוריה==
"טעם העיר" התפתח מתוך "הפסטיבל הגייסטרונומי", יריד אוכל של הקהילה הלהט"בית, אותו הפיק לראשונה השף איתמר דוידוב בשנת 1994. האירוע, שנערך ברחבת סינמטק תל אביב, ציין 25 שנה למהומות סטונוול ואִפשר לציבור הרחב טעימות ממנות גורמה במחיר מוזל.

כעבור שנתיים החליט עיתון "העיר", נותן החסות, להרחיב את האירוע, ובשנת 1996 הוא מותג תחת השם טעם העיר, וחזונו "להביא לציבור הרחב מאכלי גורמה במחיר שווה לכל נפש". את האירוע יזמה עפרה גנור ממסעדת הטאבון בנמל יפו, יחד עם מנכ"ל רשת שוקן יוסי ורשבסקי.

האירוע נערך עוד כשנתיים ברחבת הסינמטק וברחוב הארבעה הסמוך לה.

בשנת 1998, לאור קהל המבקרים הרב, הועבר האירוע לפארק הירקון, והוא החל לפעול בחסות חברות המזון הגדולות בישראל. מאז שנת 2005 פקדו את האירוע מעל לחצי מיליון איש בכל שנה, והכנסותיו בשנת 2007 עמדו על כמיליון דולר ליום. בשנת 2008 נושא האירוע היה "60 שנות קולינריה בישראל", לכבוד חגיגות שנת ה-60 למדינת ישראל.

בשנת 2009, הועבר הפסטיבל לעיר חיפה. בשנת 2011, לאחר שנה שלא התקיים, חזר הפסטיבל לתל אביב והתקיים בגני יהושע. בשנת 2012, נערך בפעם האחרונה.

==תל אביב EAT==
בסוף מאי 2016 יזמה עיריית תל אביב-יפו את חידוש האירוע תחת הכותרת "תל אביב EAT" בפארק צ'ארלס קלור. בעקבות הצלחת האירוע הראשון המשיכה העירייה להפיק אותו מדי שנה.

בשנת 2019 פעל האירוע ב"כפר האירוויזיון" בפארק צ'ארלס קלור, כחלק מאירועי אירוויזיון 2019 שנערך בתל אביב.

בשנת 2022, אחרי שנתיים של הפוגה בשל מגפת הקורונה, נערך שוב "תל אביב EAT" בתאריכים 23–26 במאי בפארק צ'ארלס קלור.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: ירידים
קטגוריה:תל אביב-יפו: אירועי תרבות
ג'ונתן אסוס

ג'ונתן אסוס (נולד ב-2 בספטמבר 1983 בסרסל) הוא כדורגלן עבר צרפתי-ישראלי יהודי, ששיחק בעמדת הקשר האחורי.

== קריירה ==
אסוס החל את הקריירה המקצוענית שלו בליגה השנייה בצרפת במדי נאנסי. לאחר שמיעט לשחק בקבוצתו, עבר אסוס לליגה המחוזית בצרפת כאשר חתם בנים. אסוס הרשים במשחקיו בליגה הנמוכה, דבר שהקנה לו חוזה בליגה אחת בכירה יותר, במדי אנז'ה מהליגה הצרפתית השנייה. במהלך תקופתו באנג'ה אסוס תפס כותרות רבות בעיתונים בגין משחקו הנוקשה והרחקותיו מן המגרש לעיתים לא רחוקות.

לאחר מכן שיחק תקופות קצרות בקאן ובקרטיי. אסוס נבחן בניס ואפילו הרשים שם את המאמן דאז, פרדריק אנטונטי, אך עקב בעיות בחוזה עם קרטיי נמנע ממנו המעבר לליגה הראשונה. במקום זאת, אסוס הצטרף לסטאד ריימס בה הצליח לקנות את מקומו בהרכב הראשון, ושובח בעיתונות על התבגרותו המנטלית.

אחרי התאקלמותו המוצלחת של הקשר הצרפתי רודי חדד בישראל, מכבי תל אביב החליטה לחפש עוד שחקנים יהודים ברחבי העולם שלא ייחשבו כזרים. הקבוצה פנתה לאסוס שהצטיין בעונתו האחרונה בצרפת, והחתימה אותו בקבוצה בינואר 2008.

מיד אחרי שחתם, הגיע אסוס למשרדי הסוכנות היהודית בפריז למלא את כל התנאים הנצרכים על מנת להשיג אזרחות ישראלית במסגרת חוק השבות, ובסוף עונת קיבל תעודת זהות ישראלית. אסוס זכה עם מכבי תל אביב בגביע הטוטו של , אך עבר מספר בעיות משמעת והושעה מהקבוצה.

בעונת חתם אחרי עשרה מחזורים בהפועל פתח תקווה. בינואר 2011 עזב אסוס את הפועל פתח תקווה וחתם עד לסיום העונה בהפועל רמת גן, אשר ירדה לליגה הלאומית בתום העונה.

בעונת חזר אסוס להפועל פתח תקווה, ובתום העונה ירד עמה לליגה הלאומית. אסוס המשיך עם הקבוצה בליגה הלאומית, ובפברואר 2013 חתם בהפועל אשקלון באותה הליגה.

לקראת עונת חתם בקבוצת מכבי אחי נצרת מהליגה הלאומית, אך בדצמבר 2013 שוחרר מהמועדון.

בקיץ 2016 לקח חלק בפתיחת קבוצת הכדורגל מועדון ספורטינג תל אביב, שכוללת שחקנים צרפתים יהודים. המועדון משחק בליגה ג', ואסוס מונה לקפטן הקבוצה. בקבוצה שיחק במשך שנתיים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים יהודים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל יהודים
קטגוריה:כדורגלני נאנסי
קטגוריה:כדורגלני נים
קטגוריה:כדורגלני אנז'ה
קטגוריה:כדורגלני קאן
קטגוריה:כדורגלני קרטיי
קטגוריה:כדורגלני סטאד ריימס
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני מכבי אחי נצרת
קטגוריה:ישראלים ילידי צרפת
קטגוריה:ספורטאים יהודים צרפתים
קטגוריה:סרסל: כדורגלנים
קטגוריה:עולים בשנות ה-2000
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1983
קארלו פדרוטי

קארלו פדרוטי (באיטלקית: Carlo Pedrotti, 12 בנובמבר 1817 - 16 באוקטובר 1893) היה מלחין ומנצח איטלקי.

==ביוגרפיה==
פדרוטי נולד בוורונה. כבר בגיל צעיר גילה כישרון מוזיקלי, שבא לביטוי בהלחנת יצירות לתזמורת ובארגון קבוצת נגנים מקרב חבריו הסטודנטים לביצוען בניצוחו. אחרי הלימודים פנה לאופרה. אחרי שני ניסיונות שלא זכו לביצוע, העלה את האופרה השלישית שלו, "לינה", בוורונה, בשנת 1840. בעקבות הצלחתו התמנה למנצח באופרה האיטלקית באמסטרדם ונשאר שם ארבע עונות.

ב- 1845 חזר לוורונה ונשאר שם עד 1868. אחרי תקופת עבודה בהוראה, התמנה למשרת מדריך אופרה ומנצח ב"תיאטרו פילהרמוניקו" וב"תיאטרו נואובו". היו אלה שנותיו הפוריות כמלחין והאופרות שכתב בתקופה זו ביססו את המוניטין שלו באיטליה. הצלחתה של "פיורינה" בשנת 1851 פרסמה אותו גם מחוץ לגבולות ארצו ו-"Tutti in maschera" משנת 1856 הוכרה תוך זמן קצר כטובה ביצירותיו וכיצירת מופת בתחום האופרה בופא. האופרה הגיעה בשנת 1865 לווינה ובשנת 1869 לפריז. 

בשנת 1868 התמנה פדרוטי למנהל בית הספר למוזיקה בטורינו ולמנהל ומנצח של ה"תיאטרו רג'ו" בעיר. הוא הכניס שיפורים מפליגים באיכות הביצוע של האופרות בתיאטרון ואף עשה שימוש בתזמורת ובמקהלה של התיאטרו רג'ו לסדרה של קונצרטים פופולריים, שכללה בין השאר יצירות של בטהובן ווגנר. לקהל האיטלקי היה זה מפגש ראשון עם קונצרטים מסוג זה ועם מלחינים שהיו זרים לו עד אז. היה זה ציון דרך בהתחדשות העניין במוזיקה האינסטרומנטלית באיטליה של שלהי המאה ה-19. 

בשנת 1876 הוצגה בטורינו האופרה לוהנגרין של וגנר. לקראת ביצועה יצא פדרוטי למינכן להיפגש עם וגנר. האופרה נחלה הצלחה בבולוניה ונכשלה כישלון חרוץ במילאנו בשנת 1873, אך ההפקה בטורינו עלתה יפה ועודדה את המשך הפקות וגנר באיטליה. הפקה של כרמן ביוזמת פדרוטי ירדה לאחר שתי הופעות כושלות, אך חזרה מנצחת בסוף אותה עונה.

ב-14 שנותיו בטורינו העלה פדרוטי את רמת ה"תיאטרו רג'ו" להתחרות בזו של לה סקאלה והציב את טורינו בשורת המרכזים המוזיקליים החשובים באיטליה. במקבילך להצלחתו כמנהל ומנצח, דעכה הקריירה שלו כמלחין. האופרה Il favorito הייתה היחידה שלו שהוצגה, ב-1870, בטורינו וב-1872 עלתה האופרה האחרונה שלו, Olema la schiava 
במודנה.

פדרוטי עבר בשנת 1882 לפזארו, לכהן שם כמנהל הראשון של בית הספר למוזיקה, שהוקם בעיר על פי צוואתו של רוסיני. אחרי עשר שנות ניהול וארגון חגיגות המאה להולדת רוסיני, נאלץ להתפטר מחמת בעיות בריאות. הוא חזר לוורונה ושם, אחרי שהתייסר חודשים אחדים בדיכאון חמור, התאבד בטביעה בנהר אדיג'ה.

פדרוטי נחשב בזמנו למלחין עתיר כישרון ומזתמר מבריק, שהצטיין בעיקר באופרה בופא, בזכות הלקטנות התרבותית שלו, חיוניותו הרתמית וקלות המגע שהצטיין בהם. האופרה שלו Tutti in maschera, שזכתה להתחדשות במאה ה-20, משופעת בעליצות ובכתיבה מלודית, אך גם בה ויותר מכך באופרות הרציניות שלו, פדרוטי מייצג סגנון גווע ונעלם. בשנות ה-80' של המאה ה-19 השווה את האופרות שלו לאלה של ורדי והגדיר את יצירותיו הוא כ"עניין לזקנים", מסקנה שבעטיה התנגד לביצוען. רישומו כמנצח תזמורת היה רב יותר. הוא היה, קרוב לוודאי, הראשון למסורת הניצוח האיטלקי במובן המודרני של המילה, כוותיק ביותר בקבוצה של מלחינים-מנצחים משלהי המאה ה-19, ביניהם פרנקו פאצ'ו וג'ובאני בוטזיני. פדרוטי הכין את התזמורת ואת הקהל להצלחתו הראשונה של ארטורו טוסקניני בטורינו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:מנצחים איטלקים
קטגוריה:מלחיני אופרה איטלקים
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1817
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-1893
לפיתים

לפית נאבק ב[[קנטאור, מטופה בפרתנון באתונה, 447-433 לפנה"ס לערך.]]
הלַפּיתים (ביוונית: όι Λαπίθες, בלטינית: Lapithes) היו על פי המיתולוגיה היוונית בני עם אגדי שישב בתסאליה, בעמק הנהר פֵּנֵיוֹס ובמורדות ההר פֵּלִיוֹן. הלפיתים, כמו המירמידונים ושבטים תסאליים אחרים, קדמו לבואם של ההלנים לארץ יוון. הקדמונים סברו כי הם שארי-בשר לקֶנְטָאוּרִים: על פי אחת הגרסאות היו לַפּיתֵס וקֶנְטָאוּרוֹס בניהם התאומים של אפולון והנימפה סְטִילְבֵּה, בת אל הנהר פֵּנֵיוֹס. לפיתס היה לוחם עז-נפש ואילו קנטאורוס בעל-מום שנזדווג לימים עם סוסה; מבטנה יצאו הקנטאורים, אותם יצורי כלאיים שחציים אדם חציים סוס. לפיתס היה האב הקדמון של הלפיתים ומי שהעניק להם את שמו, ועם צאצאיו נמנו לוחמים ומלכים כמו אִיקְסִיוֹן, פֶּרִיתוֹאוֹס, קַיינֶאוּס וקוֹרוֹנוּס וחוזי העתידות אִידְמוֹן ומוֹפְּסוֹס.

באיליאדה מסופר כי הלפיתים שלחו ארבעים אוניות ולוחמים בפיקוד פּוֹלִיפּוֹאֶטֵס (בן פריתואוס) ולאונטאוס (בן קורונוס, בן קיינאוס). אמו של פריתואוס, מלכם של הלפיתים בדור שקדם למלחמת טרויה, הייתה דִיָה, בת איונאוס או דֵיוֹנֵאוֹס; כמו גיבורים רבים אחרים היו לפריתואוס שני אבות, האחד בן-תמותה והשני בן-אלמוות, הלא הם איקסיון והאל זאוס. כדי לארוב לדיה, עטה זאוס צורת סוס רביעה, משום שכמו בני דודיהם שמחצית גופם כשל סוס, היו הלפיתים פרשים בשדות המרעה של תסאליה הנודעת בסוסיה. ללפיתים אף מיוחסת המצאת הרסן.

==קרב הקנטאורים==
קרב הלפיתים והקנטאורים מאת מאת [[פטר פאול רובנס במוזיאונים המלכותיים לאמנויות יפות של בלגיה.]]
הסיפור הידוע ביותר הקשור בלפיתים הוא הקרב שניהלו עם הקנטאורים בחתונת פריתואוס עם הִיפּוֹדַמֵיָה, ה"קנטאורומכיה". הקנטאורים הוזמנו למשתה הכלולות, אך מאחר שלא היו מורגלים בשתיית יין, השתכרו ועד מהרה נחשף אופיים הפראי לעין כל. כשהוצגה הכלה בפני האורחים ועמדה לברכם, זינק הקנטאור אֶוּרִיטִיוֹן וניסה לאונסה. מיד קמו שאר הקנטאורים על רגליהם ונטפלו לנשים ולנערים. בקרב שנתלקח נחלץ תסאוס לעזרת הלפיתים. הם קצצו את אוזני אוריטיון ואפו והשליכוהו החוצה. הלפית קיינאוס נהרג בקרב, והקנטאורים המוכים גורשו מתסאליה אל צפון מערב.

קיינאוס היה לפנים נערה בשם קייניס שפוסיידון חשק בה, אך לבקשתה הפכה לגבר ועשאה לוחם חסין מפגיעת כלי נשק. נשים לוחמות כמותה, שלא נבדלו מגברים, היו ידועות גם בין הפרשים הסקיתים. לשווא ניסו הקנטאורים להורגו בקרב. הם הצליחו לגבור עליו רק לאחר שהשליכו עליו סלעים וגזעי עצים והוא נקבר תחת משאם. קיינאוס נעלם אל מעמקי האדמה ללא כל פגע.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עמים מיתולוגיים
קטגוריה:מיתולוגיה יוונית
אנדרייס פרוחורנקובס

אנדרייס פרוחורנקובס (בלטבית: Andrejs Prohorenkovs; נולד ב-5 בפברואר 1977) הוא כדורגלן עבר לטבי ששיחק בעמדת החלוץ.
== קריירה==
פרוחורנקובס, יליד אוגרה, החל את הקריירה שלו במדי יורניקס הלטבית, ומאז שיחק בהוטניק קרקוב, אודרה אופלה, גורניק זברז'ה, מכבי קריית גת, מכבי תל אביב, דינמו מוסקבה, יורמלה, ראסינג פרול, יוניקוס, ובשנת 2008 חזר לליגת העל הלטבית ושיחק חמש שנים במטאלורג לייפאיס. בשנת 2015 פרש ממשחק פעיל.

פרוחורנקובס שיחק 32 פעמים במדי נבחרת לטביה בהם כבש ארבעה שערים. משחק הבכורה שלו בנבחרת היה בשנת 2002, והוא היה גם חלק מסגל הנבחרת ביורו 2004. בשנת 2007 ערך את הופעתו האחרונה במדי הנבחרת.

==תארים==
;מכבי תל אביב
* אליפות: 
* גביע המדינה: 

;מטאלורג לייפאיס
* ליגת העל הלטבית: 2009

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.maccabi-tlv.co.il/2018/07/מועדון-שחקני-העבר-אנדראס-פרוחורנקובס/ עמוד השחקן], באתר הרשמי של מכבי תל אביב

קטגוריה:כדורגלנים לטבים
קטגוריה:חלוצי כדורגל לטבים
קטגוריה:כדורגלני גורניק זאבז'ה
קטגוריה:כדורגלני מכבי קריית גת
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני ראסינג פרול
קטגוריה:כדורגלני יוניקוס
קטגוריה:כדורגלני לייפאיס מטאלורגס
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת לטביה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:ספורטאים זרים בפולין
קטגוריה:ספורטאים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:לטבים שנולדו ב-1977
מייקל אמנלו

מייקל קווין אמנלו (אנגלית: Michael Kevin Emenalo; נולד ב-4 ביולי 1965 באבה, ניגריה) הוא כדורגלן עבר ניגרי ששיחק בעמדת הבלם.

== קריירה ==
אמנלו שיחק כדורגל מכללות בארצות הברית באוניברסיטת בוסטון בין השנים 1986-1989. מאז, שיחק במולנביק בבלגיה, איינטרכט טריר מגרמניה ונוטס קאונטי האנגלית לפני שחזר לשחק בארצות הברית. אמנלו היה חלק משחקנים שנבחרו בדראפט לליגה המקצוענית הבכירה בארצות הברית, ובילה שם שנתיים (1996-1997) במדי סאן חוזה קלאש. אחרי כך, המשיך בקריירה שלו במדי ליידה בספרד ומכבי תל אביב בישראל.

אמנלו שיחק במדי נבחרת ניגריה במונדיאל 1994, וסך הכול צבר בשורותיה 14 הופעות בינלאומיות.

לאחר שפרש ממשחק עסק אמנלו באימון בארצות הברית. באוקטובר 2007 מונה על ידי אברהם גרנט, מאמנו לשעבר במכבי תל אביב, לתפקיד הסקאוט הראשי של מועדון הפאר האנגלי צ'לסי. ב-18 בנובמבר 2010 קודם לתפקיד עוזר המאמן במקומו של ריי וילקינס, ולאחר מכן החל לשמש כמנהל הטכני במועדון, עד לפרישתו בנובמבר 2017.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:בלמי כדורגל ניגרים
קטגוריה:כדורגלני נוטס קאונטי
קטגוריה:כדורגלני סן חוזה ארת'קווייקס
קטגוריה:כדורגלני איינטרכט טריר
קטגוריה:כדורגלני ליידה
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ניגריה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בארצות הברית
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים ניגרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני גביע פהד 1995
קטגוריה:ילידי 1965
אנטוניו קאניוני

אנטוניו קאניוני
אנטוניו קאניוני (באיטלקית: Antonio Cagnoni; 8 בפברואר 1828 - 30 באפריל 1896) היה מלחין איטלקי.

== חייו ==
קאניוני נולד בגודיאסקו, סמוך לווגרה. את לימודי המוזיקה החל בווגרה ומשנת 1842 עד 1847 המשיך את לימודיו בקונסרבטוריון של מילאנו. בתקופת לימודיו שם כתב את האופרה "דון בוצ'פאלו", שהוצגה בקונסרבטוריון בשנת 1847 והתגלתה כהצלחה רבת שנים. האופרה, המושפעת בעליל מדוניצטי, מצטיינת בכושר המצאה מלודי ובליצנות אלגנטית, המלגלגת בין השאר על סגנונו המוקדם של ורדי.
זמר הבסו-בופו המפורסם אלסנדרו בוטרו ביצע אופרה זו, שהייתה מן החביבות עליו, ברחבי איטליה.

קאניוני לא הצליח להלהיב את הקהל באופרות שכתב בשנות ה-50', אבל נהנה מביקורת אוהדת. בשנת 1856 התמנה למאסטרו די קאפלה בויג'וואנו ובשנת 1863 התמנה למנהל המכון למוזיקה בנובארה. בשנת 1886 החליף את אמילקארה פונקיילי, שהלך לעולמו, כמאסטרו די קאפלה של סנטה מריה מאג'ורה בברגאמו. מחויבותו הגדלה והולכת למוזיקה כנסייתית לא ניתקה אותו כליל מן הכתיבה לבימה. האופרה "מיקלה פרין" מ-1864, שנכתבה עם הופעת הרעיונות של וגנר באיטליה, התקבלה כ"מבשרת המוזיקה של העתיד", אך "קלאודיה" מ-1866 הייתה תערובת של וריזמו מוקדם ומלודרמה רומנטית סנטימנטלית ונחשבה למאומצת וחסרת מקוריות. ארבע האופרות הבאות נהנו מקבלת פנים חיובית יותר. ב"פרנצ'סקה דה רימיני" משנת 1878 נפרד סופית מן התיאטרון.

יצירתו הדתית החשובה ביותר היא רקוויאם משנת 1888. בתחום זה הוכיח קודם את יכולתו כשהוזמן לכתוב פרק לרקוויאם לזכרו של רוסיני ב-1869. הוא תרם גם שיר לאלבום רומנסות שיצא כתרומה למען הלבריתן פיאווה, שנפל קורבן לאירוע מוחי. קאניוני היה בין הנהנים האחרונים משירותיו של פיאווה כלבריתן.

קאניוני התקשה לשחזר את הקלילות והרהיטות שאפיינו את "דון בוצ'פלו", אבל באופרות הרציניות שלו פיתח סגנון אופייני לו, שבישר את לאונקוואלו. ב"קלאודיה" וב"פרנצ'סקה דה רימיני" הוא מקדים את ורדי בשימוש בלייטמוטיב ואילו הנבל באופרה זו מזכיר לא מעט את יאגו באותלו של ורדי.

==מקורות==
*ג'וליאן באדן, מילון גרוב החדש למוזיקה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מלחיני אופרה איטלקים
קטגוריה:מנצחים איטלקים
קטגוריה:מלחיני רקוויאם
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-19
קטגוריה:ילידי 1828
קטגוריה:נפטרים ב-1896
טרישטאו ואז טיישיירה

טרישטאו ואז טיישיירה (בפורטוגזית: Tristão Vaz Teixeira; ) היה נווט ומגלה ארצות פורטוגזי (ייתכן שנולד באנגליה). יחד עם ז'ואאו גונסלווש זארקו וברתולומאו פרשטרלו גילה את איי מדיירה (1419-1420). שמו המקורי היה טרישטאו ואז, והשם טיישיירה נוסף לו מאוחר יותר כשנישא לבראנקה טיישיירה.

טיישיירה, אציל בחוג הקרוב לאנריקה הספן, קיבל זיכיון על קפיטניה באי מדיירה, ויחד עם עמיתיו מהצי, החל ליישב את האיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגלי ארצות פורטוגזים
קטגוריה:מדיירה
קטגוריה:ילידי 1395
קטגוריה:נפטרים ב-1480
אמריקן פאי (סדרת סרטים)

אמריקן פאי (באנגלית: American Pie) היא סדרת סרטי קומדיה אמריקאיים העוסקים באהבה ויחסי מין. מאופיינים בהומור בתי שימוש ובהתייחסויות מיניות רבות, אך גם ברומנטיקה.

==סדרת הסרטים==
===סדרת הסרטים המקורית "אמריקן פאי"===
בה מופיעים הכוכבים מהסרט הראשון.
* אמריקן פאי (1999) – מגולל את הרפתקאותיהם של ארבעה חברים בתיכון.
* אמריקן פאי 2 (2001) – מגולל את המשך סיפוריהם של ארבעת החברים לאחר סיום הקולג'.
* אמריקן פאי: החתונה (2003) – ג'ים שהתאהב במישל בסרט הראשון, הציע לה נישואים, וקווין, פינץ' וסטיפלר עוזרים לו בהכנות לחתונה.
* אמריקן פאי: האיחוד (2012) – מציג את כל הגיבורים המקוריים חוזרים לפגישת מחזור, מתמודדים עם קצוות לא סגורים ודור תיכוניסטים חדש ומתהולל.

===סרטי "אמריקן פאי מציגים"===
סדרת סרטי הספין-אוף "אמריקן פאי מציגים" (American Pie Presents). הופצו רק בהפצה ביתית (וידאו, DVD) ולא בבתי הקולנוע. יוג'ין לוי (נואה, אביו של ג'ים לווינסטיין) הוא הכוכב היחיד מהסרטים המקוריים אשר משחק בסרטי הספין-אוף, והוא משתתף בכל אלה שיצאו עד 2009. מלבדו, משתתף גם כריס אוון (צ'אק "שרמינייטור" שרמן) בתפקיד קטן בסרט הספין-אוף הראשון.
* אמריקן פאי מציגים: מחנה התזמורת (2005) – מאט סטיפלר, אחיו הקטן (מגולם בידי שחקן אחר מבסדרת הסרטים המקורית) של סטיבן, הרס מופע של התזמורת מה שגרם למנהל בית ספר לשלוח אותו למחנה המוזיקלי כעונש.
* אמריקן פאי מציגים: המייל העירום (2006) – בן דודו של סטיבן סטיפלר, אריק סטיפלר, נוסע עם שני חבריו לבן-דודו האחר דוויט סטיפלר במטרה לקיים את מצעד העירום המסורתי של הסטודנטים לאחר המבחנים.
* אמריקן פאי מציגים: בית בטא (2007) – בן דודו של סטיבן סטיפלר, אריק סטיפלר בשנתו הראשונה בקולג', במרכז העלילה – מלחמת אחוות בטא באחוות החנונים.
* אמריקן פאי מציגים: ספר האהבה (2009) – עשור לאחר סרט ה"אמריקן פאי" הראשון, שלושה בתולים-חסרי-מזל חדשים מגלים את "התנ"ך" המוחבא בספרייה של בית הספר התיכון איסט גרייט פולס.
*אמריקן פאי: הבנות שולטות (2020) – לעומת כל סרטי אמריקן פאי הרגילים, בסרט הזה מראים את נקודת מבטן של הבנות, ומשמיטים הרבה פרטים שהיו קיימים בכל סרטי אמריקן פאי הקודמים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

*
קטגוריה:זיכיונות: סרטים וסדרות
קטגוריה:סרטי נעורים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סדרות סרטי קומדיה
זוראב צ'יאברשווילי

זוּראבּ צ'יאבֶּרַשווילי (בגאורגית: ზურაბ ჭიაბერაშვილი, נולד ב-6 ביוני 1972) הוא דוקטור לפילוסופיה, פוליטיקאי ועיתונאי גאורגי, שכיהן כראש עיריית טביליסי (בירת גאורגיה) מאפריל 2004 - יולי 2005. משנת 2005 הוא מכהן כשגריר גאורגיה במועצת אירופה.

==חייו==
לאחר שסיים את לימודי התואר הראשון, ביוני 1994, בחוג לפילוסופיה וסוציולוגיה באוניברסיטת טביליסי, הוא המשיך ללמוד ב"ניו סקול" בניו יורק, בה השלים את התואר השני. הוא חזר לאוניברסיטת טביליסי וסיים, בשנת 1999, כדוקטור לפילוסופיה. 

לאחר שסיים את לימודיו הוא עבד במכון החירות בטביליסי, לקידום החופש הפוליטי והאזרחי בגאורגיה ובמלכ"רים אחרים. בתקופה זו הוא התבלט כמבקר נמרץ של ראש הממשלה הגאורגי לשעבר, אדוארד שוורדנדזה. בעקבות אירועי מהפכת הוורדים אולצו שוורדנדזה וראש ועדת הבחירות להתפטר, וסאקשווילי מינה, בסוף נובמבר 2003, את צ'יאברשווילי לראש ועדת הבחירות המרכזית. הוא נותר בתפקידו עד לקיום הבחירות לנשיאות ולפרלמנט של גאורגיה בשנת 2004, בחירות שהוכרו כבחירות הוגנות על ידי משקיפים בינלאומיים.

ב-14 באפריל 2004, במהלך משבר אג'ריה, סירבו רשויות אג'ריה לאפשר את כניסתו של צ'יאברשווילי למחוז, וההצבעה החוזרת במחוז התבטלה.

ב-19 באפריל 2004 סיים צ'יאברשווילי את תפקידו בוועדת הבחירות המרכזית ומונה לראש עיריית טביליסי. הוא נודע במאבקיו המתוקשרים כנגד השחיתות במינהל הציבורי, ומאבקו כנגד הבנייה הבלתי חוקית בטביליסי. בהתאם להצהרותיו לגבי צמצום הביורוקרטיה השלטונית, ירדה כמות העובדים בעיריית טביליסי. הוא היה פופולרי גם בקרב האופוזיציה אולם הסתכסך עם חברי פרלמנט ממפלגת השלטון בראשות סאקשווילי, התנועה הלאומית - דמוקרטים. כתוצאה מכך הועבר צ'יאברשווילי, ב-12 ביולי 2005, לתפקיד שגריר גאורגיה במועצת אירופה, וגיגי אוגולאווה מונה תחתיו.

== קישורים חיצוניים ==

* זוראב צ'יאברשווילי וגיגי טאזדזה, [http://se2.dcaf.ch/serviceengine/FileContent?serviceID=21&fileid=B6691E18-549D-E05D-D392-A5883EFBA36E&lng=en אליטות הכוח בגאורגיה: ישן וחדש], 
* [https://web.archive.org/web/20160304000340/http://embassy.mfa.gov.ge/index.php?lang_id=GEO&sec_id=1572&new_month=5&new_year=2008 זוראב צ'יאברשווילי], באתר "ממשלת גאורגיה: הנציגות הקבועה של גאורגיה במועצת אירופה", 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים גאורגים
קטגוריה:ראשי עיריית טביליסי
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1972
דה זור'ב

משפחת דה זור'ב (באנגלית וצרפתית: de Zogheb, או דה זור'ייב Zughayb) היא משפחה של אנשי רוח ודיפלומטים ממוצא סורי–לבנוני, שהתיישבו במאה ה-19 באלכסנדריה שבמצרים.

מקור המשפחה היה ככל הנראה מדמשק ומהעיירה ראשיא אל-פוח'אר שבדרום לבנון. דתם הייתה נוצרית אורתודוקסית. אליאס זור'ב היה אחד מראשי העירייה החשובים בתולדות היישוב רשיא אל-פוחאר. ענף המשפחה במצרים קיבל תואר של רוזנים.

למשפחה הייתה באלכסנדריה וילה מפורסמת שנבנתה בשנת 1898, שמשמשת כיום אכסניה לבית הספר "טושקה". בקהיר ברחוב קַסְר א-ניל נמצא ארמון זור'ב, שתוכנן בידי מקס הרץ פאשה, והפך מאוחר יותר לבניין נציגות דנמרק.

==אילן יוחסין==
עם הנציגים המפורסמים של המשפחה נמנו:
ברנאר דה זור'ב
*ברנאר דה זור'ב (באנגלית: Bernard de Zogheb; 1924 - 14 ביולי 1999) מחזאי, צייר ואיש הבוהמה המצרית מאלכסנדריה. מחבר מספר אופרטות (וודוויל), כתובים בלינגואה פרנקה הים-תיכונית - העגה האיטלקית המקומית מאלכסנדריה, המתובלת בביטויים מצרפתית, ערבית, יוונית ואנגלית. האופרטות הוצגו בסוף שנות השישים בניו יורק על ידי להקת תיאטרון בובות "The Little Players": "ויטה אלכסנדרינה" (Vita Alessandrina) בהשראת חיי המשורר קונסטנדינוס קוואפיס (1963); ו"האחיות ברונטה" (Le Sorelle Brontë) (1968). המוזיקה הורכבה מלחנים עממיים של התקופה. בעריכת מחזות זמר אלה, ברנאר דה זור'ב שיתף פעולה עם המשורר האמריקאי ג'יימס מריל, שכתב גם דברי מבוא למחזות. כמו כן כתב "יומן אלכסנדריני" שפורסם בשנת 1954. בעשור האחרון הוצגו שוב האופרטות שלו, בצרפת ואיטליה. בשנת 2009 הוצגה גרסה חדשה של האופרטה "האחיות ברונטה" בביאנלה של ונציה, על ידי להקת תיאטרון מטורינו. אופרטות אחרות של ברנאר דה זור'ב הן: "פדרה" (Fedra) לפי ראסין; ו"חופשה בפריז" (Vacanza a Parigi). בשנות ה-20-30 ברנאר דה זור'ב נושל מחלק מנכסיו על ידי השלטונות ובילה בהמשך שנים רבות בצרפת, בארצות הברית ובמרוקו. בשנות ה-80 חזר לעיר מולדתו אלכסנדריה, שם נפטר בשנת 1999 בגיל 74. העיתון "אל אהראם" פרסם מאמר הספד לזכרו.
*סטפאן אולרי - היה מחזאי פרינג' צרפתי, בן לרוזנת מרי דה זור'ב. כתב, בין היתר, גרסה חדשה של האופרטה "ויטה אלכסנדרינה" של ברנאר דה זור'ב, שהוצגה בשנת 2002 בתיאטרון "דה לה סיטֵה" בפריז.
*אנרי דה זור'ב (1900 – 1939) היה משורר צרפתי שהתפרסם בשנות ה-30. 
*מישל דה זור'ב - היה בן דודו של מלך מצרים, פואד. בוגר מכללת איטון ואוניברסיטת לוזאן בשווייץ. היה אספן אמנות. נישא לשחקנית התיאטרון הצרפתייה גבריאל דורזיא (1979-1880). 
*שארל דה זור'ב - היה דיפלומט לבנוני, בצעירותו אחד משחקני הגולף המפורסמים במצרים. 
*אן דה זור'ב - בתו של שארל דה זור'ב, דוגמנית לשעבר. במשך מעל שלושים שנה הייתה אשתו של הזמר הקנדי ממוצא לבנוני פול אנקה.
*ז'אק דה זור'ב - היה איש תיאטרון וסופר צרפתי, ידיד קרוב ושכן של המלחין מוריס ראוול ביישוב מונפור. כתב, בין השאר, ספר זכרונות אודותיו.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20080520035202/http://weekly.ahram.org.eg/1999/444/cu4.htm Against the dying of the light מאמר מאת האלה חלים לזכרו של ברנאר דה זור'ב בשבועון "אל אהראם ויקלי", 1999] 
*[http://www.genealogytoday.com/surname/finder.mv?Surname=Zogheb Zogheb Genealogy and Family Resources]

קטגוריה:לבנון: משפחות
קטגוריה:מצרים: אישים
קטגוריה:אלכסנדריה: אישים
אליעזר קלינה

נבחרת ישראל על דוכן המנצחים לאחר שזכתה במדליית כסף, בכדורעף נכים
אליעזר קלינה (25 במרץ 1948 – 29 באפריל 2007) הוא שחקן ומאמן כדורעף ואלוף פאראלימפי, בעל 4 מדליות מהן 3 זהב.

== ביוגרפיה ==
קלינה החל לעסוק בספורט בגיל 10 כחבר קבוצת הילדים של הפועל פתח תקווה בכדורגל. בהגיעו לגיל 18 (1966) הוא צורף לקבוצה הבוגרת ובמקביל היה חבר נבחרת הפועל פתח תקווה בכדורעף. קולינה לא הרבה לשחק במדי הקבוצה הבוגרת, ובסך הכל השתתף בחמישה משחקי ליגה. שער הליגה היחיד שלו הובקע במשחק מול מכבי שעריים בעונת 1968/1969. כעבור שלוש שנים הוא עבר לשחק במסגרת הפועל הרצליה, עד לפציעתו במלחמת יום הכיפורים. טרם המלחמה הוא סיים לימודים במכון וינגייט ונסע לארצות הברית בכוונה לממש מלגות לימודים באוניברסיטת קליפורניה, אך הוא שב לשירות מילואים.

ב-18 באוקטובר, במהלך קרב הבלימה מול תל פארס ברמת הגולן, שהה קלינה בזחל"ם בשטח סוריה. הפעולה לשמה נשלחו בוטלה וכח הלחימה נותר בסוריה עד לרדת החשיכה. לאחר שנתגלה הכח הופצץ הזחל"ם וספג פגיעה ישירה, כתוצאה ממנה נהרגו שני חיילים בצוותו ורגלו של קלינה נקטעה. לאחר תקופת שיקום, במהלכה למד משפטים, חזר לעסוק בספורט, כעת ספורט נכים, במסגרת בית הלוחם.

קלינה שיחק בנבחרת הנכים של צה"ל בכדורעף ובשנת 1974 הקים בבית הלוחם את קבוצת הכדורעף ושימש מאמן הקבוצה. הנבחרת זכתה להישגים מראשיתה, החזיקה באליפות העולם בשנים 1975 ו-1976 והשתתפה בהצלחה בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים. כשחקן וכמאמן היה קלינה שותף לזכיית הנבחרת בשלוש מדליות זהב (המשחקים הפאראלימפיים בשנים 1976, 1980 ו-1984) ומדליית כסף (המשחקים הפאראלימפיים 1988). בשנת 1992 הגיעה הנבחרת למקום השישי.

קלינה נותר שחקן פעיל עד לראשית שנות האלפיים. במקביל הוא הועסק כעובד אוניברסיטת תל אביב ובשירות משרד ראש הממשלה וסיים לימודי תואר שני במנהל עסקים ובמדע המדינה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.paralympic.org/eliezer-kalina פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 
* [http://hpt.co.il/?ShowPlayer=EliezerKalina עמוד השחקן] במוזיאון הפועל פתח-תקוה
* 
* טורניר כדורעף רעננה 2007 לזכר אליעזר קלינה, [http://www.caduraf.info/af/203_news/245_vatikim.htm אתר ותיקי כדורעף]

קטגוריה:אלופים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף פאראלימפית מישראל
קטגוריה:ספורטאים נכי צה"ל
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל הרצליה
קטגוריה:עובדי משרד ראש הממשלה
קטגוריה:מאמני כדורעף ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורעף נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורעף פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:אתלטים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:אתלטים במשחקים הפאראלימפיים טורונטו (1976)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים ארנהם (1980)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים ניו יורק וסטוק מנדוויל (1984)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים אטלנטה (1996)
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית בווינגייט
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007