OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אחמד נגיב אל-הילאלי

אחמד נגיב אל-הילאלי (ערבית: احمد نجيب الهلالي; 1 באוקטובר 1891 – דצמבר 1958) היה עורך דין ופוליטיקאי מצרי שכיהן פעמיים בשנת 1952 כראש ממשלת מצרים. כהונתו השנייה, שארכה יום אחד, הסתיימה בעקבות מהפכת הקצינים החופשיים.

==ביוגרפיה==

אחמד נגיב אל-הילאלי נולד ב-1 באוקטובר 1891 באסיוט שבמצרים. הוא למד משפטים בבית הספר למשפטים של הח'דיו ולאחר מכן החל לעבוד במערכת המשפט של מצרים. בשנת 1923 קודם לדרגת פרופסור ושימש בתפקידי ייעוץ במשרד החינוך המצרי. בשנים 1934–1936 שימש כשר החינוך המצרי בממשלתו של מוחמד תאופיק נאסים. לאחר מכן הצטרף למפלגת הופד ושימש כחבר בקבינט של ראש המפלגה מוסטפא א-נחאס פאשה כאשר כיהן כראש ממשלה בשנים 1937–1938 ולאחר מכן גם בשנים 1942–1944.

בשנת 1951 פרש אל-הילאלי ממפלגת הופד. הוא מונה לראש ממשלת מצרים ב-2 במרץ 1952 לאחר שהתפטר עלי מאהר. בתקופה זו היו מהומות קשות במצרים, על רקע קריסת משטר הופד בינואר של אותה שנה, המאבק הגובר כנגד הבריטים על עצמאות מלאה והתעצמות הכוחות הצבאיים. אל-הילאלי העלה את המשכורות של אנשי הצבא והמשטרה, בתקווה שהדבר יסייע להשלטת יציבות ויפחית את המתיחות בין הצבא המצרי לבין המונרכיה. הממשלה פיזרה את הפרלמנט ב-24 במרץ, בתקווה לקיים בחירות חדשות במהרה. לבסוף, משהבין אל-הילאלי שהמלך מונע קביעת תאריך לבחירות, התפטרה הממשלה ב-28 ביוני 1952. חוסיין סירי, שהחליף את אל-הילאלי, התפטר לאחר פחות מחודש. אל-הילאלי חזר לראשות הממשלה ב-22 ביולי, אולם נשאר בתפקיד במשך יום בלבד, כאשר למחרת הודחה הממשלה בעקבות מהפכת הקצינים החופשיים.

אל-הילאלי הושם במעצר בעקבות המהפכה, אולם שוחרר לאחר זמן מה. הוא מת בדצמבר 1958 במעדי, פרבר דרומי של קהיר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלת מצרים
קטגוריה:ילידי 1891

קטגוריה:מצרים שנפטרו ב-1958
מצר האסקל

מצר האסקל (באנגלית: Haskell Strait. Antarctica) הוא שמו של מעבר אוקיינוס בדרום מצר מקמרדו, הנמשך בין כף ארמיטאז', האי רוס וכף ספנסר-סמית, וייט איילנד, אנטארקטיקה. מבחינה אוקיינוגרפית, הוא מבדיל את מצר מקמרדו מאגן האוקיינוס (מכתש מדף הקרח) מתחת למדף הקרח רוס. רוחב המצר עצמו הוא בסביבות 25 ק"מ ועומקו מגיע במקומות מסוימים ליותר מ-900 מטרים. זרמים של קרוב לחצי קשר נמדדו במצר, אף כי זרמים טיפוסיים נמוכים יותר. המצר מכוסה ברובו הקרח ממדף הקרח מקמרדו וקרח מוצק בדרום מצר מקמרדו. לעיתים רחוקות נפרץ הקרח וחושף את הפינה הצפון-מערבית של מימי המצר, ואז יכולים כלי שיט לעגון ממש ליד בסיס סקוט. 

== היסטוריה ==
המצר היה זירת דרמה כבירה בתקופת העידן ההרואי של חקר אנטארקטיקה. אפסלי צ'רי-גארארד מתאר את מאמצי האנשים בקבוצות המשלחת של סקוט להעביר את עצמם ואת סוסי הפוני שלהם מעבר לקרח עם מתפורר, על פני מארבים של לווייתנים קטלניים ומעלה אל חומת הקרח. בסיס סקוט, תחנת המחקר המדעי של ניו זילנד, נוסד במהלך השנה הגאופיזית הבינלאומית 1957 ומשקיף אל מצר האסקל.

=== מקור השם ===
המצר נקרא ב-2009 על שם ד"ר טימותי ג. האסקל, מדען קוטב ניו זילנדי. לא ברור מדוע לא כונה קודם כמצר. ייתכן, שהסיבה היא שהמצר מכוסה על פי רוב בקרח וחוסה בצל חומת מדף הקרח מקמרדו. עם זאת, הוא עולה במידה רבה בגודלו על מצרים אחרים באזור.

== אוקיינוגרפיה ==

בהיותו אחד המצרים הגדולים הדרומיים ביותר בעולם, מצר האסקל מושפע במידה רבה מאוד מסיבוב כדור הארץ. הוא גם המוצא המערבי אל מכתש מדף הקרח רוס - גוף מים ענקי, בלתי נודע מעיקרו. המכתש הוא מקור עיקרי של מים בצינון-על, כלומר, מים שהצטננו בעומק רב מתחת למדף הקרח ובהשתחררם נמצאים קרים יותר מן הטמפרטורה המקפיאה. מים כאלה משפיעים על צמיחת קרח ים המשפיע, בתורו, על תהליכים אקלימיים בסדר גודל כלל-עולמי. 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=18645&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR מצר האסקל] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

==הערות שוליים==

האסקל
מדף הקרח מקמרדו

מדף הקרח מֶקמֶרדו (באנגלית: McMurdo Ice Shelf) הוא החלק של מדף הקרח רוס הגובל במצר מקמרדו והאי רוס מצפון ושונית מינה מדרום. מחקרים מלמדים, שצורה טופוגרפית זו ניחנה בתכונות נבדלות במובהק ממדף הקרח רוס וראויה לשם נפרד משלה. א. ג. היינה, שחקר את האזור בשנים 1962-3, הציע את השם למדף הקרח המתוחם באי רוס, חצי האי בראון, האי בלק והאי וייט (ארכיפלג רוס). הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים הרחיבה את יישום השם הזה וכללה בו את מדף הקרח הסמוך מדרום לשונית מינה.

במרץ 2010 גילו מדענים, שצילמו את צדו התחתון של מדף הקרח, קפז-רגליים חיים, סרטנים ששלושת זוגות רגליהם האחוריות מצוידים בעוקצים קשים המשמשים לקפיצה.

==הערות שוליים==

מקמרדו
קאזו היראי

קאזו (קאז) היראי (ביפנית: 平井 一夫; נולד ב-22 בדצמבר 1960 בטוקיו, יפן) הוא איש עסקים, הידוע בעיקר מהיותו נשיא ומנכ"ל חברת סוני החל מאפריל 2012 עד אפריל 2018, חבר מועצת המנהלים של Sony Computer Entertainment, חברת בת של סוני. היראי הוכרז על ידי האנטרטיינמנט ויקלי כאחד המנהלים החזקים ביותר בתעשיית הבידור.

==ביוגרפיה==
קאזו היראי נולד וגדל ביפן, שם למד בבית הספר האמריקאי של יפן. בצעירותו נהג להצטרף לאביו, בנקאי עשיר מיפן, לנסיעות ברחבי העולם לקליפורניה, ניו יורק, קנדה וברחבי יפן, מה שלדבריו השפיע רבות על עתידו בתור איש עסקים מצליח ברמה בינלאומית.

אהבתו למשחקי מחשב הביאה אותו בסופו של דבר לעסקים בתעשיית הבידור. לאחר שסיים את לימודי התואר הראשון במדעי הרוח באוניברסיטה הנוצרית הבינלאומית בטוקיו, בשנת 1984, החל לעבוד בתעשיית המוזיקה בחברת CBS/Sony (כיום Sony Music Entertainment Japan) כמשווק מוזיקה בינלאומית ביפן, ומשם, עם הזמן, נהייה ראש החברה לעסקים בינלאומיים בניו יורק.

==קריירה==
באוגוסט 1995, הצטרף היראי לחטיבת משחקי המחשב והווידאו של Sony Computer Entertainment, וכעבור שנתיים כבר פיתח את המשחק וידאו הראשון שלו. בשנת 2000, עם צאת הפלייסטיישן 2 לשוק, החל היראי לעבוד יחד עם מפתחי זיכיונות כRatchet & Clank, Jak and Daxter ו- Sly Cooper. תחת הנהגתו, שמרה החברה על רווחים גם בעידן החדש של קונסולות המשחקים החדשות.

ב-3 ביולי 2006, מינתה החברה את היראי לסמנכ"ל החברה. אך כבר בנובמבר של אותה שנה, רק שבועיים לאחר צאת פלייסטיישן 3, כבר קודם להיות נשיא Sony Computer Entertainment, וב-26 באפריל 2007 הפך למנכ"ל החברה.

ב-1 באפריל 2009, מחלקת סוני של מוצרי האלקטרוניקה והמחלקה של משחקי הווידאו והמחשב התמזגו ועוצבו מחדש לשתי מחלקות חדשות, מחלקת לקוחות (CPDG) ומחלקת הרשת (NPSG), כאשר היראי מונה כנשיא מחלקת הרשת, ופיקח על כל פעילות היצור והשיווק של המשחקים, המחשבים האישיים, פלאפונים ושירותי הרשת של החברה.

ב-1 באפריל 2011 קודם לנציג המנכ"ל וסגן נשיא החברה, כבר אז היה צפוי להחליף את הווארד סטרינגר, המנכ"ל ונשיא החברה באותו הזמן, לאחר פרישתו הצפויה בשנת 2013.

ב-1 בפברואר 2012 הכריזה חברת Sony רשמית על כך שקאזו היראי ימונה למנכ"ל ונשיא החברה החל מה-1 באפריל באותה שנה. ב-27 ביוני 2012 מונה היראי לדירקטוריון על ידי בעלי המניות של החברה.

==בתרבות הפופולרית==
* בעונה 17 של סדרת הטלוויזיה סאות' פארק ישנם 3 פרקי פרודיה על סדרת משחקי הכס ובהם מתחוללת מלחמה בבלאק פריידיי בין היראי לבין ביל גייטס, איזו קונסולת המשחקים תנצח במכירות פלייסטיישן 4 או Xbox One

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [http://www.gadgety.co.il/83283/מנכל-סוני-יפתח-את-תערוכת-ces-2014/ מנכ"ל סוני יישא את הנאום המרכזי לפתיחת תערוכת CES 2014], כתבה באתר gadgety

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים
קטגוריה:מנכ"לים
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1960
פטליאקוב Pe-2

פטליאקוב Pe-2 (ברוסית: Петляков Пе-2) היה מפציץ צלילה ששירת בחיל האוויר הסובייטי בימי מלחמת העולם השנייה. המטוס היה ידוע גם בכינויו Peshka (ברוסית: Пешка - בעברית: פיון). המטוס נחשב למפציץ המשמעותי בשירות הצבא האדום במהלך המלחמה ויוצר במספרים גדולים. הדגם החל את דרכו כמטוס קרב כבד שנועד לשמש כמטוס ליווי בגובה רב. המטוס תוכנן על ידי ולדימיר פטליאקוב בעודו יושב בגולאג שראשקה. לאחר שקציני הצבא ראו את יעילותם של מטוסי השטוקה הגרמנים הם דרשו את הסבת הדגם להפצצת צלילה. המטוס שיוצר היה מהיר, זריז ועמיד ונחשב ליריב מסוכן אפילו למטוסי הקרב של האויב.

ב-27 ביוני 1941 יצחק פרסייזן ביצע מגח במטוסו פטליאקוב Pe-2 הבוער אל תוך שיירה כלי מלחמה גרמניים.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מטוסים סובייטיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מפציצים מתוצרת ברית המועצות
המוזיאון היווני-רומי באלכסנדריה

תוכנית מבנה אולמות התצוגה כשהגן במרכזו
המוזיאון היווני-רומי באלכסנדריה (בערבית: المتحف اليوناني الروماني) הוא מוזיאון בעיר אלכסנדריה במצרים אשר מכיל אוסף של ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה ההלניסטית-רומית בעיקר מאזור העיר אלכסנדריה וסביבתה. המוזיאון הוא בבעלות המדינה.

==היסטוריה==
המוזיאון נוסד ביוזמתו של הארכאולוג האיטלקי ג'וזפה בוטי (Giuseppe Botti). הוא נחנך ב-17 באוקטובר 1892 על ידי הח'דיו עבאס חלמי השני שהיה הח'דיו האחרון של מצרים. מקומו הראשון היה בדירת 5 חדרים בבניין קטן ברחוב "רוזטה" (שלאחר מכן שונה שמו לחוריה). בשנת 1895 הועבר המבנה לבניין גדול ליד רחוב שנודע לאחר מכן בשם רחוב גמאל עבד אל נאצר. בתחילה הכיל המוזיאון 11 חדרים המהווים את אגפו המערבי. מאוחר יותר נבנו תוספות לבניין שעצבו את מראהו הנוכחי. מבנה המוזיאון הוא מבנה היסטורי שבחזיתו ששה עמודים וגמלון עליו נמצאת כתובת גדולה ביוונית MOYΣEION. בתוך המבנה 27 אולמות וגינה פנימית שבה מוצגים פסלים מאוסף מהמוזיאון.

המוזיאון נסגר לשיפוצים בשנת 2008 כשמטרתם היא לארגן את אוסף המוזיאון בסדר כרונולוגי, נכון לינואר 2013 המוזיאון עדיין סגור.

==אוסף המוזיאון==

אוסף המוזיאון כולל אלפי פריטים שמקורם בתרומות של אזרחים עשירים של העיר אלכסנדריה וכן חפירות ארכאולוגיות שאורגנו ונוהלו על ידי מנהלי המוזיאון. פריטים אחרים התקבלו מארגונים בקהיר העוסקים בעתיקות במיוחד אלה מהתקופה הפרעונית. וכן מחפירות ארכאולוגיות שנערכו בתחילת המאה ה-20 באזור פיום.

בין המוצגים במוזיאון מספר פריטים חשובים מהמאה ה-3 לפנה"ס כגון פסל גדול של האל אפיס השור שהיה מקודש על המצרים בעת העתיקה, מאבן גרניט שחורה שנמצא באלכסנדריה ומתוארך לשנים 117–138 לספירה. פסל גדול של האל הורוס כבז, פסל של תלמי השנים עשר שנמצא בפיום, מומיות, סרקופגים ושטיחים וממצאים נוספים המאירים את התרבות היוונית-רומית בהקשר של מצרים העתיקה.

==גלריה==
{| align=center
|<gallery widths="200px" heights="170px" perrow="5">
Flickr - archer10 (Dennis) - Egypt-14A-015.jpg|פסל השור המקודש אפיס
AlexMusBatnIhrit.jpg|חדר פולחן מפיום
Flickr - archer10 (Dennis) - Egypt-14A-022.jpg|מומיה של ילד עם מסכת זהב
Flickr - archer10 (Dennis) - Egypt-14A-027.jpg|פסל של הקיסר הרומי מרקוס אורליוס
Flickr - archer10 (Dennis) - Egypt-14A-032.jpg|כד שכנראה ניתן לזוכים בתחרויות האולימפיות
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

*[http://www.touregypt.net/algraec.htm Graeco-Roman Museum in Alexandria in Egypt] באתר Touregypt
*[https://web.archive.org/web/20140509032903/http://www.delange.org/Greek_Roman_Museum/EP6.htm Graeco-Roman Museum] George & Eve DeLange.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מצרים: מוזיאונים לארכאולוגיה
קטגוריה:אלכסנדריה: מבנים
ליידיוסוכוס

ליידיוסוכוס (שם מדעי: Leidyosuchus) הוא סוג של תנינאי שחי באמריקה הצפונית בגיל הקמפן בקרקטיקון העליון. הוא נתגלה ב-1907 על ידי לורנס למבה ונקרא על שם ג'וזף ליידי.

הליידיוסוכוס ידוע ממספר פרטים מהפארק הפרובינציאלי דינוזאור. הוא היה תנינאי דמוי אליגטור בינוני בגודלו עם גולגולת באורך של קצת יותר מ-40 ס"מ. במהלך השנים סיווגו פלאונטולוגים מספר מינים נוספים של ליידיוסוכוס בנוסף למין המקורי Leidyosuchus canadensis שגילה למבה. מחקר שערך כריסטופר ברוצ'ו ב-1997 גילה שסיווגים אלה שגויים: 3 מינים הועברו לסוג חדש בוריאלוסוכוס (Borealosuchus), עוד מין הועבר לסוג חדש ליסטרוגנתוסוכוס (Listrognathosuchus), מין נוסף זוהה כמין קיים ומין אחר בוטל בטענה של מאובנים חלקיים מידי. 



==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1907
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לורנס לם
קטגוריה:דמויי אליגטור
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הצפונית
קטגוריה:תנינאים מהקרטיקון
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1907
שריקי

שריקי (CHERIQUI, CHERIKI) הוא שם משפחה יהודי-ספרדי על שם מבצר שריקה שבין סרגוסה לולנסיה. שמו הערבי של היישוב הזה הוא שאריקה. גרסאות נוספות של שמות המשפחה האלה כוללות את שריקי, סרקי וסריקי. שריקי מתועד כשם משפחה יהודי במרוקו במחצית הראשונה של המאה ה-16.

בנוסף, שריקי (SHRIKI, SHRIQUI, CHRIQUI) הוא גרסה של המילה הערבית אשרקי שפירושה "מזרחי". בחצי האי האיברי, שם זה התייחס לאזור המכונה בערבית שרקיה, הנמצא במזרח ספרד ומכסה את המחוזות אליקנטה, אלמריהמ וקרטחנה בספרד המודרנית. במסמכים ספרדיים מימי הביניים, שני השמות הערביים האלה מופיעים בצורה אשרקי ואשרקינו. צורות חיבה של השם הזה כוללות את אשריקי ושריקי.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות ספרד ופורטוגל
תומאס בלאט

תומאס "טויבי" בלאט (באנגלית: Thomas "Toivi" Blatt, בפולנית: Tomasz Blatt; 15 באפריל 1927, י"ג בניסן ה'תרפ"ז - 31 באוקטובר 2015, י"ח בחשוון ה'תשע"ו) היה דובר וסופר אמריקאי יהודי יליד פולין. בהיותו בן 16 היה מבין הניצולים היחידים ממחנה המוות סוביבור ששרדו את ניסיון המרד והבריחה באוקטובר 1943, אירוע שבו ברחו 300 אסירים ממחנה ההשמדה. רובם נרדפו, נלכדו והוצאו להורג על ידי הגרמנים.

==סוביבור==
בלאט נולד בשנת 1927 למשפחה יהודית בעיירה איזביצה שבפולין, אחד מבן שני אחים.

בשנת 1942, בלאט ומשפחתו יחד עם כ-400 יהודים נוספים מעיירתו נשלחו על ידי הגרמנים בטרנספורט לסוביבור. כל משפחתו נספתה במחנה ההשמדה וכן רובם המוחלט של בני העיירה. במחנה סוביבור נרצחו כ-250,000 יהודים מפולין, צרפת והולנד וכן כ-1,000 אזרחים פולנים.

==הבריחה מסוביבור==

בלאט היה אחד מ-300 אסירים שלקחו חלק במרד במחנה סוביבור באוקטובר 1943 והצליחו להימלט. בעודו נמלט מאנשי האס-אס בגיל 16, איכר פולני שהסתיר אותו בגד באמונו וירה לו בלסת. הוא הצליח להימלט ולשרוד את תקופת המלחמה, אך הוא עדיין נשא את הקליע שפגע בו. לאחר הבריחה ההמונית מהמחנה, הגרמנים סגרו והרסו את מחנה סוביבור. הם עברו עם דחפורים על שטח המחנה ושתלו עצים כדי להסתיר את ההריסות. אזור המחנה משמש כאתר זיכרון מאז סיומה של המלחמה.

בשנת 1958 עלה לישראל ולאחר מכן היגר לארצות הברית. בשנות השבעים והשמונים עבד יחד עם הסופר ריצ'רד רשקה כדי לאתר ניצולים נוספים מהמחנה. ביחד הם הוציאו לאור ספר בשם "הבריחה מסוביבור" (1983), שעסק במרד הגדול במחנה.

בשנת 1983 הוא ראיין את קרל פרנצל, גרמני שהיה שלישי בדרגתו במחנה סוביבור, לאחר שחרורו מהכלא. פרנצל הורשע בבית משפט ונשפט למאסר עולם על מעשיו במחנה. לאחר שריצה 16 שנות מאסר הוא שוחרר עקב ערעורו. בלאט האמין שהריאיון שערך היה הפעם הראשונה שבה אסיר ממחנה השמדה ישב ושוחח פנים מול פנים עם איש מסגל המחנה.

הסרט "הבריחה מסוביבור", שזכה בפרסים, מתאר את שאירע במחנה המוות. בלאט שימש כיועץ טכני לסרט. מנהיגי המרד - ליאון פלדהנדלר ואלכסנדר פצ'רסקי, בלאט עצמו ואסירים יהודים אחרים מהמחנה גולמו על ידי שחקנים.

לאחר מכן פרסם בלאט שני ספרים נוספים על סוביבור. ספר זיכרונותיו "מעפר סוביבור" (1997), מספר על חוויותיו במחנה, וכן על חלקו במזימה למרוד שהובילה לניסיון הבריחה של כ-600 אסירים ב-14 באוקטובר 1943. הוא כתב גם על חייו לפני המלחמה, וכן על הכיבוש הגרמני של עיירת הולדתו בפולין ועל המשלוח שלו ושל משפחתו למחנה המוות.

בלאט כתב גם ספר נוסף בשם "סוביבור, המרד הנשכח" (1997), ספר היסטורי המתבסס על שנות מחקריו. בהמשך הקים אתר אינטרנט בעל אותו שם, המציג קישורים לאירועים שתיעד.

בשנותיו האחרונות התגורר בסנטה ברברה קליפורניה.

תומאס בלאט נפטר ב-31 באוקטובר 2015, והוא בן 88.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:ילדים בשואה: פולין
קטגוריה:כותבי זיכרונות מהשואה
קטגוריה:חוקרי השואה
קטגוריה:אסירים במחנה ההשמדה סוביבור
קטגוריה:בורחים מכליאה על ידי גרמניה הנאצית
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2015
James Pond

James Pond (נקרא גם James Pond: Underwater Agent) הוא משחק פלטפורמה למחשב. פותח על ידי יצרנית משחקי הווידאו הבריטית Vectordean Ltd, וכן על ידי חברת Millennium Interactive. יצא לאור על ידי Millennium Interactive, וכן על ידי חברת Electronic Arts, למחשבים וקונסולות בשנת 1990. הדמויות במשחק היו פופולריות, ואפילו יצאו בספרי קומיקס של התקופה. הצלחת המשחק הביאה להוצאת שני משחקי המשך, James Pond 2 ו-James Pond 3.

==מהלך המשחק== 
השחקן (James Pond) צריך לפתור תצרפים כדי לנצח אויבים, והמשחק מתמקד במציאת אובייקטים המקדמים את מהלך המשחק, כגון מפתחות לשחרור סרטני ים בשבי, או ספוגים לסתימת חורים במיכלי שמן דולפים. בנוסף יש לקחת "בועות אש", המשמשות ללכוד את האויבים במשחק לפני הקפיצה עליהם שמחסלת אותם סופית.

==המשכים==
ל-James Pond הופיעו שני המשכים; James Pond 2: Codename Robocod ו-James Pond 3 Operation Starfish. בנוסף הופיעה ערכת נושא של המשחק במשחק ספורט הנקרא The Aquatic Games, וכן כקמיע ב-Rolo to the Rescue. בשנת 2011 הופיע שוב המשחק בגרסה לאייפון ואייפד תחת השם James Pond in the Deathly Shallows. בספטמבר 2013 חברת Gameware Europe, אשר רכשה את הרישיון על James Pond בשנת 2003, העלתה יוזמה באתר Kickstarter למשחק חדש בסדרה, אשר יעוצב על ידי המעצב המקורי של שאר המשחקים כריס סורל, ואשר היה אמור להיקרא "James Pond – Pond is Back!". ב-7 באוקטובר 2013 בוטל המיזם משום שהיה נראה בלתי סביר להגיע ליעד התקציבי.

==ראו גם==
*James Pond 2
==קישורים חיצוניים==
*[http://www.mobygames.com/game/james-pond-underwater-agent James Pond: Underwater Agent] באתר MobyGames
*[http://www.mobygames.com/game-group/james-pond-series סדרת James Pond] באתר MobyGames
*[http://www.classicgaming.com/amigareviews/jamespon.htm סקירה על המשחק]
*[http://www.sega-16.com/2011/05/james-pond-underwater-agent/ כתבה על James Pond] 
*[https://web.archive.org/web/20081022011945/http://www.licencetofish.org.uk/ Environment Agency 'Licence to Fish' film]

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי מחשב
קטגוריה:משחקי DOS
קטגוריה:משחקי וידאו משנת 1990
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בממלכה המאוחדת
מחשב K

לא ממוסגר
מחשב K הוא מחשב-על המיוצר על ידי חברת פוג'יטסו. קרוי על שם המילה היפנית קיי (京) אשר פירושה 10 קואדריליון. כיום הוא שוכן בקריית המוסד המתקדם למדעי המחשב RIKEN, בקובה שביפן. מחשב ה-K מבוסס על ארכיטקטורת זיכרון מבוזר עם יותר מ-80,000 nodes. מחשב K משמש ליישומים שונים, בהם מחקר אקלים, מניעת אסונות, ומחקר רפואי. מערכת ההפעלה של מחשב ה-K מבוססת על ליבת לינוקס, עם מנהלי התקנים מיוחדים התואמים לחומרת המחשב. המחשב צורך 12.6 מגה-ואט.

ביוני 2011 דירג פרויקט טופ500 את מחשב ה-K כמחשב המהיר בעולם, עם מהירות חישוב של למעלה מ-8 פטה פלופסים. בנובמבר 2011 היה למחשב הראשון בהיסטוריה בעל יכולת חישוב של למעלה מ-10 פטה פלופסים. המחשב נועד במקור להגיע לפעילות מקסימלית ביוני 2012, ובאותו תאריך הוחלף על ידי ה-IBM Sequoia האמריקאי כמחשב המהיר בעולם. נכון ל-2013 זהו המחשב הרביעי במהירותו בעולם.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iopanel.net/p11425/ מחשב על חישב במשך 40 דקות פעולה בת שנייה אחת של המוח האנושי]
* [https://web.archive.org/web/20111105014401/http://www.aics.riken.jp/index_e.html RIKEN Advanced Institute for Computational Science]
* [http://www.nsc.riken.jp/index-eng.html RIKEN Advanced Institute for Computational Science]
* [https://web.archive.org/web/20120316135423/http://www.fujitsu.com/global/about/tech/k/ K computer: Fujitsu Global]
* [https://web.archive.org/web/20120311072800/http://www.riken.go.jp/engn/r-world/info/release/news/2006/apr/index.html#frol_01 Special Interview: Taking on the Challenge of a 10-Petaflop Computer, RIKEN News, No. 298, April 2006.]
==הערות שוליים==

קטגוריה:מחשבי-על
קטגוריה:יפן: מדע וטכנולוגיה
קטגוריה:קובה (יפן)
אפולוניוס מפרגה

אפולוניוס מפרגה (פרגאיוס, ביוונית: Ἀπολλώνιος ὁ Περγαῖος, בלטינית: Apollonius Pergaeus; 262 לפנה"ס - 190 לפנה"ס) היה מתמטיקאי יווני ואסטרונום הידוע בשל כתביו על חתכי החרוט.

מקורו של אפולוניוס בעיר ההלניסטית פרגה באזור פמפיליה באסיה הקטנה.
המתודולוגיה והטרמינולוגיה החדשנית שלו, במיוחד בתחום של חתכי חרוט, השפיעו על מלומדים רבים מאוחרים יותר ובהם תלמי, מאורוליקוס, יוהאנס קפלר, אייזק ניוטון, ורנה דקארט. אפולוניוס הוא שנתן לאליפסה, לפרבולה ולהיפרבולה את השמות בהם אנו מכירים אותם, בספרו הקוניקה.

==ראו גם==
*מעגל אפולוניוס
* בעיית אפולוניוס
==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אסטרונומים יוונים
קטגוריה:מתמטיקאים מיוון העתיקה
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
יורי יאקובלב

יורי יאקובלב (ברוסית: Юрий Яковлев; 25 באפריל 1928, מוסקבה – 30 בנובמבר 2013, מוסקבה) היה שחקן תיאטרון וקולנוע רוסי וסובייטי. הוא זכה בפרס ברית המועצות, פרס הפדרציה הרוסית ובשנת 1976 הוענק לו תואר האמן העממי של ברית המועצות. על פעילותו בתחום התיאטרון הוא קיבל מספר עיטורים בתקופת ברית המועצות ורוסיה.

== חייו ==
יורי יאקובלב נולד במוסקבה למשפחת משפטן. בשנת 1937, במהלך הטיהורים הגדולים, חלק גדול מקרוביו אבדו. לאחר תחילת מלחמת העולם השנייה המשפחה נמלטה לאופה. בהיותו באופה יאקובלב החל לעזור לאימו בבית חולים צבאי. בשנת 1943 הם חזרו למוסקבה ויאקובלב החל לעבוד במוסך. בשנת 1948 הוא ניסה להתקבל ללימודים ב-VGIK ללא הצלחה, אך התקבל לבית הספר למשחק ליד תיאטרון וכטנגוב. את שנת הלימודים הראשונה הוא סיים בין הסטודנטים החלשים והיה על סף סילוקו מלימודים. בהמשך הישגיו השתפרו, ובשנת 1952, לאחר סיום לימודיו, התקבל לתיאטרון ווכטנגוב. יאקובלב שיחק על במתו של התיאטרון במשך כל חייו. במספר הצגות הוא שיחק לצד מיכאיל אוליינוב.

את התפקיד הראשון בקולנוע יאקובלב גילם כבר בשנת 1953, בהיותו סטודנט. בשנת 1958 הוא שיחק באחד התפקידים הראשיים בסרט של איוואן פירייב, "אידיוט", על פי ספרו של פיודור דוסטויבסקי. ההצלחה הגדולה הגיעה ליאקובלב לאחר השתתפותו בסרטיו של אלדר ריאזנוב, הבלדה הגוסארית וצחוק הגורל (ואף הופיע בסרט ההמשך משנת 2007, צחוק הגורל 2,) ובסרטיו של לאוניד גאידאי, כדוגמת איוואן וסילייביץ' מסב את מקצועו.

במקביל לקולנוע, בו יאקובלב שיחק בכ-70 סרטים, הוא המשיך להופיע בתיאטרון ווכטנגוב והיה בין שחקניו המובילים. יאקובלב עסק גם בדיבוב סרטים מצוירים ובקריינות.

בשנותיו האחרונות חדל להצטלם בקולנוע ובתיאטרון השתתף רק בהצגה אחת. יאקובלב נפטר ממחלה ונקבר בבית העלמין נובודוויצ'יה במוסקבה.

יאובקלב היה נשוי 3 פעמים ולו שלושה ילדים, כולם עוסקים במשחק.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סובייטים
קטגוריה:שחקני תיאטרון רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1928
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2013
Z/VM

z/VM היא המערכת העדכנית במשפחת מערכות ההפעלה VM של IBM. מערכת ההפעלה VM של IBM היא מערכת ההפעלה הראשונה בתפיסה של מכונה וירטואלית, כבר בשנות ה-60 של המאה העשרים. מערכת הפעלה z/VM עובדת בסביבת מחשבי מיינפריים של חברת IBM. ניתן להריץ תחת המערכת מופעים של מערכות ההפעלה z/OS z/Linux ו z/VSE.

==ראו גם==
* z/OS
* z/VSE
* VMWare
* מכונה וירטואלית

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מערכות הפעלה
קטגוריה:תוכנות מבית IBM
ווסטוק 5

ווסטוק 5 (ברוסית: Восток-5) הייתה החללית המאוישת החמישית בתוכנית ווסטוק ששוגרה לחלל. על סיפון החללית טס הקוסמונאוט ואלרי ביקובסקי. עד היום (2013) זו טיסת-סולו הארוכה בהיסטוריה של חקר החלל. 

תחילה הטיסה הייתה מתוכננת ל-12 ביוני אך היא נדחתה עקב בעיות טכניות. ב-16 ביוני שוגרה החללית ווסטוק 6. אחת המטרות של שיגור צמד חלליות היה להשוות התנהגויות שני טייסים במצבים דומים. במהלך הטיסה בוצעו שיחות רבות בין החלליות בתדרים שונים לצורך בדיקת איכות מערכות הקשר. במהלך הטיסה המרחק בין החלליות לא עלה על כ־4.5 ק"מ. לקראת הטיסה הושלמו ניסויים במנות מזון שקוסמונאוטים מקבלים. בטיסה זו לביקובסקי היו ארבע ארוחות מסודרות ביום. כמו כן, בוצעו צילומים מהחלל ונאסף חומר רב על מצבו הגופני של הטייס.

הטיסה הופסקה מהר מהמתוכנן (התכנון המקורי היה ל-8 ימים). החללית נחתה בסביבת העיר קרגנדה (במחוז קרגנדה שנמצא בקזחסטן של היום). במקום הנחיתה הוקמה אנדרטה לזכר האירוע. תא הטייס שנחת נמצא עתה במוזיאון החלל בקלוגה.

בוריס וולינוב היה טייס גיבוי.
==קישורים חיצוניים==

* [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1963-020A נתוני הטיסה]
* [http://www.svengrahn.pp.se/trackind/Vostok5and6/Vostok56.htm תיאור שיחות רדיו]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/vostok-5.htm תיאור המשימה]
* [https://www.russianspaceweb.com/vostok5_6.html טיסת ווסטוק 5]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנית ווסטוק
קטגוריה:1963 בברית המועצות
ווסטוק 6

טלאי משימה
ווסטוק 6 (ברוסית: Восток-6) הייתה החללית המאוישת השישית האחרונה בתוכנית ווסטוק ששוגרה לחלל. על סיפון החללית טסה קוסמונאוט ולנטינה טרשקובה, האישה הראשונה בחלל. לאחר טיסה זו במשך עשרות שנים ברית המועצות נמנעה מלשלוח לחלל טייסת נוספת.

החללית שוגרה ב-16 ביוני, יומיים לאחר שיגור חללית ווסטוק 5. אחד המטרות של שיגור צמד חלליות היה להשוות התנהגות שני טייסים במצבים דומים. במהלך הטיסה בוצעו שיחות רבות בין החלליות בתדרים שונים לצורך בדיקת איכות הקשר. במהלך הטיסה המרחק בין החלליות היה עד כ-4.5 ק"מ. 

במהלך הכנת לטיסה בוצעו התאמות נדרשות בחליפת החלל. תוך כדי הכנות לנחיתה התברר שקיים פגם במערכת הנחיתה וצריך לתכנת אותה מחדש. בהדרכת צוות הקרקע טרשקובה הצליחה לתכנת את המערכת והיה ניתן להתחיל את הנחיתה. הבעיה הייתה סוד שנשמר כ-40 שנים.

החללית נחתה בשטח של מחוז אלטאי. תא הטייס שנחת נמצא עתה במוזיאון החלל הרוסי במוסקבה.

זו הייתה הטיסה האחרונה של חללית מדגם זה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1963-023A נתוני הטיסה]
* [http://www.svengrahn.pp.se/trackind/Vostok5and6/Vostok56.htm תיאור שיחות רדיו]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/vostok-6.htm תיאור המשימה]
* [https://www.russianspaceweb.com/vostok5_6.html טיסת ווסטוק 5]

קטגוריה:תוכנית ווסטוק
קטגוריה:1963 בברית המועצות
ישראל חליבנר

ישראל ("חלאולה") חָליבְנֶר (10 בינואר 1928 – 11 בדצמבר 2013) היה כדורגלן ומאמן כדורגל ישראלי. נודע בכינוי 'חלאולה', שיבוש של המילה הערבית 'חילווה' שפרושה מתוק.

==ביוגרפיה==
חליבנר נולד בפולין וכשהיה בן 5 עלה לארץ ישראל עם משפחתו. בגיל 12 הצטרף למחלקת הנוער של מכבי תל אביב, וב-1946 עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון בתפקיד רץ (קשר), ושיחק בשני צידי המגרש. עם הקבוצה זכה בארבע אליפויות ושלושה גביעי מדינה, כולל דאבל בעונת 1953/1954. ב-1956 נאלץ לפרוש בעקבות פציעה במניסקוס.

בשנת 1964 החל חליבנר את קריירת האימון שלו בבני יהודה תל אביב. שנה לאחר מכן אימן במכבי חיפה, וב-1967 חזר למכבי תל אביב, הפעם כמאמן הקבוצה. הוא הצטרף במחזור החמישי של העונה הכפולה (1966/1968), כאשר ג'רי בית הלוי, אשר היה מאמנו כשהוא עלה לקבוצת הבוגרים כשחקן, שימש כיו"ר הקבוצה. בעונה זו הוביל את הקבוצה לאליפות, ובשנת 1969 זכה עמה באליפות אסיה לקבוצות.

לאחר מכן עבר חליבנר לאמן את בית"ר ירושלים וחזר למכבי תל אביב לאחר עונה אחת בלבד. ב-1974 מונה כ"יועץ" למאמן בית"ר ירושלים מישל פורטל, אך עד מהרה החליף אותו בתפקיד ונשאר כמאמן יחיד. לאור חוסר הצלחת הקבוצה עזב את בית"ר משחקים ספורים לסוף העונה. לאחר מכן אימן חליבנר גם בהפועל ירושלים.

עם פרישתו מעולם הכדורגל ניהל חליבנר משרד נסיעות שהיה בבעלות הוריו.

חליבנר התגורר בגבעתיים, היה נשוי לרינה ואב לבת ובן. נפטר בשנת 2013 בגיל 85.

==תארים==
===כשחקן===
;מכבי תל אביב
* אליפות: 1949/1950, 1951/1952, 1953/1954, 1955/1956
* גביע המדינה: 1953/1954, 1954/1955, 1963/1964

===כמאמן===
;מכבי תל אביב
* אליפות: 1966/1968
* גביע המדינה: 1969/1970
* אליפות אסיה לקבוצות: 1968/1969

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.maccabi-tlv.co.il/past-players/14080/%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C-%D7%97%D7%9C%D7%99%D7%91%D7%A0%D7%A8/#content ישראל חליבנר], באתר מכבי תל אביב
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ארץ-ישראלים
קטגוריה:גבעתיים: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:מאמני כדורגל ישראלים
קטגוריה:מאמני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:מאמני מכבי חיפה
קטגוריה:מאמני מכבי תל אביב
קטגוריה:מאמני בית"ר ירושלים
קטגוריה:מאמני הפועל ירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
ארמיית האוויר השמינית (ברית המועצות)

ארמיית האוויר השמינית הייתה אחת הארמיות של חיל האוויר הסובייטי במלחמת העולם השנייה. הארמייה הוקמה על בסיס כוחות האוויר של החזית הדרום-מזרחית ב-9 ביוני 1942. היא נטלה חלק בקרב סטלינגרד, ועיקר המלחמה השתתפה בחזיתות אוקראינה השונות. את דרכה במלחמה סיימה בקרב על פראג.

סך הכל טייסות הארמייה ביצעו כ-200,000 גיחות מבצעיות, 203 מטייסיה קיבלו את אות גיבור ברית המועצות, ושלושה מהם קיבלו אותו פעמיים.
==קישורים חיצוניים==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/av08/arm.html ארמייה האוויר השמינית] באתר samsv 

אוויר
אוויר
טימופיי חריוקין

טימופיי טימופייביץ' חריוקין (; 21 ביוני 1910 - 19 ביוני 1953) היה לוטננט-גנרל של חיל האוויר הסובייטי אשר פיקד על ארמיית האוויר השמינית של ברית המועצות ומאוחר יותר על ארמיית האוויר הראשונה במלחמת העולם השנייה.

טימופיי חריוקין סיים בית הספר לטיס בשנת 1933 והוצב ביחידת מפציצים. בשנת 1936 הוא התנדב להשתתף במלחמת האזרחים בספרד. בשנת 1938 פיקד על טייסת הפצצה במלחמת סין–יפן השנייה בה ביצע למעלה מ-100 גיחות מבצעיות. הוא קיבל את עיטור גיבור ברית המועצות בפברואר 1939. בזמן המלחמה לטענת הרוסים קבוצת מפציצים בפיקודו הטביעה את נושאת המטוסים היפנית ריוג'ו. עם זאת, שום מסמך סיני או יפני לא מאשרר טענה זאת, והמיקום המדווח של התקיפה היה בנהר שבו נושאת המטוסים לא יכלה לשהות ולכן טענה זאת נחשבת ללא מהימנה.

לאחר המלחמה הוא פיקד על ארמיית האוויר השביעית ומאוחר יותר על כוחות הנ"מ והיירוט באזור באקו. טימופיי נפטר בשנת 1953 לאחר תאונת דרכים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:טייסים סובייטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור סובורוב
קטגוריה:מקבלי עיטור קוטוזוב
קטגוריה:מקבלי עיטור בוגדן חמלניצקי
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:סובייטים במלחמת האזרחים בספרד
קטגוריה:גנרלים סובייטים
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1910
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1953
סרגיי רודנקו

סרגיי איגנטייביץ' רודנקו (ברוסית: Сергей Игнатьевич Руденко; 20 באוקטובר 1904 – 10 ביולי 1990) היה מרשל אוויר של חיל האוויר הסובייטי. בזמן מלחמת העולם השנייה פיקד על ארמיית האוויר ה-16 של ברית המועצות. לאחר המלחמה פיקד על הכוחות המוצנחים הסובייטיים, כיהן כ-ראש המטה הכללי של חיל האוויר הסובייטי, פיקד על זרוע המפציצים ארוכי הטווח הסובייטיים. הוא גם היה בין חברי הוועדה המרכזית של המפלגה הקומוניסטית בשנים 1961–1966. הוא גם נכלל בין קבוצת הבוחנים הראשית של משרד ההגנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מרשלים בחיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור סובורוב
קטגוריה:מקבלי עיטור קוטוזוב
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור המלחמה הפטריוטית הגדולה
קטגוריה:מעוטרי צלב גרונוולד
קטגוריה:טייסים סובייטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום בקרב קורסק
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1904
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1990
Z/Architecture

z/Architecture הוא שם כולל למחשבי מיינפריים של IBM התומכים בכתובות של 64 סיביות. שמות כל סדרות המחשבים הנכללות ב z/Architecture נקראות סדרות z ושם כל מודל מתחיל באות זו. סדרת המחשבים הראשונה בארכיטקטורה זו, 900 zSeries Model, יצא לשוק בסוף שנת 2000. בסדרה היו 42 דגמים. 
 הסדרות שבאו אחרי זה סדרה זו היו (בסדר כרונולוגי):
* z800 דגמים דומים לדגמי ה 900 המיועדים למתקנים קטנים יותר 
* z990 
* z890 דגמים דומים לדגמי ה 990 המיועדים למתקנים קטנים יותר 
* z9 שהוכרזה ביולי 2005.
* z10 
* IBM zEnterprise System שהוכרזה ביולי 2010.
מחשבים הפועלים ב z/Architecture מריצים את מערכות ההפעלה של IBM המיועדות למיינפריים: z/VM ,z/VSE, z/OS ו z/TPF וכן היסב לארכיטקטורה של לינוקס.

==ראו גם==
* IBM System/360

==קישורים חיצוניים==
<div style="direction: ltr;">
* [http://www-304.ibm.com/support/docview.wss?uid=isg29c69415c1e82603c852576700058075a&aid=1 IBM z/Architecture Reference Summary], IBM
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחשבי IBM
קטגוריה:דגמי מחשבים
חוקת יוגוסלביה (1974)

המהדורה הראשונה של החוקה
חוקת יוגוסלביה בשנת 1974 הייתה החוקה הרביעית והאחרונה של הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה, אשר נודעה כחוקה הארוכה בעולם. היא נכנסה לתוקף ב-21 בפברואר. החוקה דגלה בניהול עצמי מבחינה כלכלית, ומבחינה מנהלית באוטונומיזציה של הרפובליקות.

העיקרון הראשון בחוקה הוא יצירת המושג "אומות יוגוסלביה", כינוי לעמים ביוגוסלביה. לראשונה, העמים הובדלו מהרפובליקות; לדוגמה, על פי החוקה סרבים יכלו לגור בקרואטיה. העיקרון נבע מזכות ההגדרה העצמית, והסביר שלכל אומה יש זכות לפרישה מיוגוסלביה ולהקמת מדינה עצמאית, אך למעשה החוקה לא כללה שום מנגנון שאפשר לכך לקרות. בנוסף, יצירת המושג "לאומי יוגוסלביה" ככינוי לתושבים שארץ מולדתם נמצאת מחוץ לגבולות יוגוסלביה; לדוגמה, האלבנים בקוסובו – להם לא הייתה זכות להגדרה עצמית.

החוקה החליפה שיטות דמוקרטיה ישירה, שהונהגו דרך בחירות ישירות לגופים המחוקקים, במערכת מתוחכמת של גופים ייצוגיים שנבחרים על ידי מעגלים חברתיים שונים.

החוקה הגדירה את המחוזות וויבודינה וקוסובו כאוטונומיים. בנוסף, היא צמצמה את מספר החברים בנשיאות יוגוסלביה מ-23 ל-9, הגדירה את תפקידה וקבעה שיחויב הייצוג השווה לשש הרפובליקות ולשני המחוזות האוטונומיים בה. בנוסף, החוקה הכריזה על טיטו כנשיא עד מותו. עם כותבי החוקה נמנה הפרופסור היהודי ליאון גרשקוביץ' מזאגרב.

==לקריאה נוספת==

==קישורים חיצוניים==
*[https://archive.today/20121213120831/lcweb2.loc.gov/cgi-bin/query/r?frd/cstdy:@field(DOCID+yu0039) The 1974 Constitution], באתר ספריית הקונגרס

קטגוריה:יוגוסלביה: חוק ומשפט
קטגוריה:הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה
יוגוסלביה
קטגוריה:חוקות
איליושין Il-62

איליושין Il-62 (ברוסית: Ил-62, באנגלית: Ilyushin Il-62) הוא מטוס נוסעים סילוני צר-גוף לטווח ארוך, מתכנון של יצרנית המטוסים הסובייטית איליושין.

== פיתוח ==
תכנון המטוס החל בשנת 1960 בהתאם לדרישת חברת אארופלוט לקבלת מטוס המסוגל לטוס לקובה וחברובסק ללא חניית ביניים. הטיסה הראשונה בוצע בשנת 1963 ובשנת 1967 החל המטוס בטיסות נוסעים סדירות. למעט 5 מטוסים ראשונים שנבנו במוסקבה כל יתר המטוסים נבנו במפעל לייצור מטוסים בעיר קאזאן. במשך שנים המטוס היה המטוס הרשמי של ראשי ברית המועצות. ייצור סדרתי של המטוס הופסק בשנת 1995.

== גרסאות ==
*Il-62 הגרסה הראשונה למטוס, מצויד במנועי НК-8 מתוצרת סובייטית. 
*Il-62M בגרסה זו בוצעו שיפורים טכנולוגיים על בסיס ניסיון תפעולי של הגרסה הראשונה. המטוס הראשון מדגם זה הגיע לטיסות סדירות בשנת 1973.
*Il-62MK הגרסה השלישית שפותחה בשנת 1978. בגרסה זו תא הנוסעים הוגדל ל-186 נוסעים.

== מפעילים ==
המפעיל העיקרי של המטוס הייתה חברת התעופה הסובייטית אארופלוט. כמו כן 81 יחידות נמכרו לחברות זרות, בעיקר למדינות הגוש הסובייטי.

לקראת תחילת שנות ה-90 המטוס נהיה מיושן לעומת המטוסים המודרניים, וצריכת דלק לנוסע הייתה גבוהה לעומת מטוסים מתקדמים. במחצית השנייה של שנות ה-90 החל תהליך הוצאת המטוסים משירות ובשנת 2005 המטוס האחרון שהיה בשימוש באארופלוט הוצא משירות ופורק.

נכון לסוף 2013, 22 מטוסים עדיין בשירות. הם משמשים בעיקר לטיסות ממשלתיות, טיסות שכר והעברת מטענים. מטוס מסוג זה משמש את נשיא רוסיה, נשיא אוקראינה ואחרים.

== ראו גם ==
*המטוס הנשיאותי של רוסיה

==קישורים חיצוניים==

* [http://russianplanes.net/planelist/Ilushin/Il-62 תיאור כל היחידות שנבנו]
* [http://www.airdisaster.com/cgi-bin/aircraft_detail.cgi?aircraft=Ilyushin+IL-62 סיכום תאונות בהם היה מעורב המטוס] 

קטגוריה:מטוסי נוסעים סובייטיים
קטגוריה:ברית המועצות: כלכלה
קטגוריה:מטוסי איליושין
סטפן קרסובסקי

סטפן אקימוביץ' קרסובסקי (ברוסית: Степан Акимович Красовский; 20 באוגוסט 1897 - 21 באפריל 1983) היה מרשל אוויר של חיל האוויר הסובייטי. בזמן מלחמת העולם השנייה פיקד על ארמיית האוויר ה-17 של ברית המועצות ועל ארמיית האוויר השנייה של ברית המועצות.

לאחר מלחמת העולם השנייה פיקד על כוחות האוויר הסובייטיים במזרח הרחוק, מוסקבה וצפון קווקז. הוא גם נכלל בין קבוצת הבוחנים הראשית של משרד ההגנה.

==קישורים חיצוניים==
[http://www.warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=611 סטפן קרסובסקי] - ברשימת הגיבורים של ברית המועצות

קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור סובורוב
קטגוריה:מקבלי עיטור קוטוזוב
קטגוריה:מקבלי עיטור בוגדן חמלניצקי
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:טייסים סובייטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי הצבא האדום במלחמת האזרחים ברוסיה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מרשלים בחיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1897
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1983
Sunday Mornin'

"Sunday Mornin" (בעברית: "בוקר יום ראשון") הוא שיר באנגלית שכתבה (מילים ולחן) היוצרת והזמרת האמריקאית מרגו גוריאן. השיר התפרסם לראשונה ב-1967 על ידי הלהקה האמריקאית Spanky and Our Gang והגיע בתחילת 1968 למקום ה-30 בדרוג הבילבורד הוט 100. השיר זכה לביצועים רבים, בהם גם של גוריאן עצמה ב-1968.

השיר בגרסתו העברית, שנקראה "בוא הביתה", למילים של אבי קורן ועיבוד מוזיקלי של אלכס וייס, זכה להצלחה גדולה בישראל בביצועה של שולה חן, כשנכלל בסוף 1969 בתקליטה אריך הנגן "שלכם, שולה חן".

== גרסת המקור ==
להקת Spanky and Our Gang הייתה להקת פולק רוק שפעלה בארצות הברית בשנות ה-60. היא הונהגה על ידי הזמרת המובילה בלהקה, איליין (ספנקי) מקפרלנד, ובלטה בהרמוניות הקוליות בשיריה.

השיר הוא שיר אהבה שליו הנפתח במילים:

מרגו גוריאן ביצעה אותו בתקליטה אריך הנגן "Take a Picture" ובצד ב' בתקליטון שלה שצד א' בו היה סינגל בשם "Spanky and Our Gang, שיר שכתבה כהקדשה ללהקה שפרסמה את להיטה. תקליטה זכה לשבחי הביקורת, אך עקב סירובה של גוריאן להופיע ולציית לתכתיבי חברת התקליטים (Bell Records), ביטלה זו את החוזה של הזמרת ובכך הגיעה לסיומה, למעשה, הקריירה של גוריאן כזמרת.

== הגרסה העברית "בוא הביתה" ==
זמן לא רב לאחר יציאת גרסת המקור של מחברת השיר יצא השיר לאור בישראל בביצועה של שולה חן בשם "בוא הביתה", ונעשה תוך זמן קצר פופולרי. השיר היה הרצועה הפותחת בתקליט אריך הנגן "שלכם, שולה חן", שהיה תקליט הבכורה של שולה חן לאחר שחרורה מלהקת הנח"ל, שבה הייתה סולנית בולטת. המילים בגרסה העברית נכתבו על ידי אבי קורן, שהיה נשוי לשולה חן. מילות השיר הן קריאה של אישה לבן זוגה לשוב הביתה, ייתכן שלאחר מריבה. שורות הפתיחה הן:

השיר בלט בעיבוד המוזיקלי העשיר שלו שנעשה על ידי המעבד המוזיקלי אלכס וייס, שעיבד את כל התקליט. במיוחד בולטת פתיחת השיר - קטע אינסטרומנטלי שאורכו מעל חצי דקה ובולטים בו כלי הקשת שאליהם מצטרפת גיטרה בס ובהמשך תופים, לקראת תחילת השירה הנפתחת בקריאה "בוא הביתה". הליווי המוזיקלי בשיר ובתקליט כולו בוצע על ידי תזמורת אולפן ההקלטות של סי בי אס ישראל. בין קולות הליווי הגבריים ניתן לשמוע את קולותיהם של חבריה של חן ללהקת הנח"ל: שלום חנוך וחנן יובל.

השיר זכה לפרסום מחודש אחרי כ-40 שנה בעת שחברת תנובה החלה להשתמש בו כרקע מוזיקלי לפרסומות טלוויזיה עבור גבינת קוטג'. המילים "בוא הביתה" נתפסות בפרסומת כקריאה רגשית לשוב אל הבית המשפחתי החם, המוכר והאהוב.

סימפול של הפתיח של השיר מופיע ברצועה הראשונה של אלבום הקונספט של להקת טיפקס, "דיסקו מנאייק" שהופיע ב-1999. הרצועה הקצרה, שאורכה דקה אחת, נקראת "מתנ"ס הקסמים" ועל רקע הביצוע המקורי של השיר מתאר בקצרה הילד אליעד נחום את המציאות הקשה המתוארת בהמשך האלבום כסוג של מופע קסמים.

מ-16 בנובמבר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, תחנות הרדיו גלגלצ, גלי צה"ל, eco99fm ורדיוס 100fm החלו להשמיע את השיר בכל יום בשעה 17:00 למען החזרת החטופים ממתקפת הפתע על ישראל. בעקבות זאת, הגיע השיר למקום ה-17 במצעד השבועי של מדיה פורסט.<ref></ref> ב-7 ביולי 2024 גלגלצ החליטו להמשיך במסורת לבדם והחלו לנגן בשעה זו בכל יום את השיר "תחזור" של הפרויקט של עידן רייכל ורוני דלומי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1967
קטגוריה:סינגלים מ-1968
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אבי קורן
קטגוריה:שירי אהבה
קטגוריה:שירים על זמן
קטגוריה:שירים על יום ראשון
קטגוריה:שירים שתורגמו לעברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת מרקורי רקורדס
קבר הרדינג

החזית הצפונית של מבנה הקבר (למעלה) ומצבות בני הזוג הרדינג בתוכו
קבר הרדינג (אנגלית: Harding Tomb) הוא אנדרטה בעיר מריון שבמדינת אוהיו בארצות הברית, המשמשת כמקום קבורתם של נשיא ארצות הברית וורן הרדינג ורעייתו פלורנס.
== מבנה ==
המבנה מעוצב כמקדש יווני - אכסדרת עמודים עגולה כפולה נטולת תקרה מאבן שיש לבנה, הנישאת מעל בסיס מדרגות עגול. קוטרה הוא 31 מטרים וגובהה 16 מטרים. בכיכר העגולה שבתוך האנדרטה ממוקמים קברי הרדינג ואשתו. האנדרטה עוצבה לפי משאלתם של בני הזוג להיקבר בשטח פתוח. היא תוכננה על ידי הנרי הורנבוסטל, אריק פישר ווד ואדוארד מלון.

האנדרטה שוכנת במסגרת פארק בשטח של 40 דונם, הקרוי על שמו של הרדינג.

הרדינג מת במפתיע במהלך כהונתו כנשיא, בשנת 1923. אשתו נפטרה בשנה שלאחר מכן. הם נקברו במרתף קבורה בבית קברות בעיר מריון, שבה גרו במשך חלק ניכר מחייהם. בניית האנדרטה החלה בשנת 1926 מכספי תרומות פרטיים, שנאספו מכמיליון אזרחים וכן מארצות חו"ל. הבנייה הסתיימה ב-1927. באותה שנה הועברו אליה גופות בני הזוג ונקברו בה מחדש. מסיבות שונות נחנכה האנדרטה באופן רשמי רק ב-16 ביוני 1931, במעמד הנשיא דאז הרברט הובר.

בשנות השמונים הועברה הבעלות על האנדרטה מאגודת הזיכרון לוורן הרדינג אל החברה ההיסטורית של אוהיו. באמצע שנות השמונים נערך שיפוץ מלא של האנדרטה.

האנדרטה היא האחרונה בקברים הנשיאותיים המסוגננים שנבנו בארצות הברית, שהראשון שבהם היה קבר הנשיא לינקולן בספרינגפילד שבאילינוי. יורשי הרדינג בחרו במקומות קבורה פשוטים יותר, שחלקם שולבו בספריות הנשיאותיות שהוקמו על שמם.

בעיר מריון נמצא גם בית המגורים של משפחת הרדינג, המשמש כמוזיאון לזכרו של הנשיא.

==ראו גם==
* קבר גרנט

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20131213164316/http://www.ohiohistory.org/museums-and-historic-sites/museum--historic-sites-by-name/harding-memorial קבר הרדינג] באתר החברה ההיסטורית של אוהיו
* [http://www.youtube.com/watch?v=oUhsqxeKpfk סרטון על מבנה הקבר] באתר YouTube

הרדינג
קטגוריה:מאוזוליאומים
קטגוריה:וורן הרדינג
קטגוריה:אוהיו: מבנים
בית הקברות היהודי בשידלוב

בית הקברות היהודי של שידלוב (בפולנית: Cmentarz żydowski w Szydłowie) היה בית קברות של יהודי שידלוב בדרום פולין. 
הוא הוקם בשנת 1470. הוא נמצא קרוב לנחל צייקונץ, בצד הימני של הדרך המובילה משידלוב לחמיילניק. בית הקברות נהרס בימי מלחמת העולם השנייה. ההלווייה האחרונה התקיימה בו בשנת 1942. כעת שטחו מכוסה פרדסים ושדות פרטיים. מצבות ששרדו ממנו מוצגות בבית הכנסת של שידלוב. ייתכן שיש עדיין שרידי מצבות גם בשטח בית הקברות לשעבר.

==לקריאה נוספת==
* Przemysław Burchard: Pamiątki i zabytki kultury żydowskiej w Polsce. Warszawa: 1990, עמודים 146-145.
* Mapa WIG Staszów Pas 46 Słup 32 Warszawa 1938

==קישורים חיצוניים==
* [https://sztetl.org.pl/en/towns/s/700-szydlow/114-cemeteries/35370-jewish-cemetery-szydlow בית הקברות היהודי בשידלוב] באתר השטעטל הווירטואלי 

שידלוב
אזור אנטארקטי מוגן במיוחד

[[מפרץ טרה נובה]]
אזור אנטארקטי מוגן במיוחד או אזור אנטארקטי מוגן מיוחד (באנגלית: (Antarctic Specially Protected Area (ASPA) הוא אזור ביבשת אנטארקטיקה, ובאיים סמוכים, שנמצא בהגנת מדענים וכמה גופים בינלאומיים שונים. האזורים המוגנים נוסדו בשנת 1961 בחסות הברית האנטארקטית, המושלת בכל היבשה והמים דרומית לקו רוחב 60 ומגוננת מפני פיתוח אנושי. כניסה לאזור ASPA מחייבת רישיון. אתרי ASPA נמצאים בהגנת ממשלות אוסטרליה, ניו זילנד, ארצות הברית, הממלכה המאוחדת, צ'ילה, צרפת, ארגנטינה, פולין, רוסיה, נורווגיה יפן, הודו ואיטליה. מספר האתרים 71.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.ats.aq/documents/cep/Register_Updated_2009_e.pdf Official List of ASPA sites]
* [http://www.ats.aq/documents/recatt/Att082_e.pdf ats.aq: The Official Guide to the Preparation of Management Plans for Antarctic Specially Protected Areas]
* [http://www.env.go.jp/earth/nankyoku/kankyohogo_en/kankyo_en/hogo/kokunai/index.html Government of Japan - efforts to protect Antarctica in Japan]
* [http://www.state.gov/documents/organization/30604.pdf US State Department - Proposed Re-numbering of Antarctic Specially Protected Areas]
</div>

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אנטארקטיקה: גאוגרפיה
IDMS

IDMS היא תוכנה לניהול בסיסי נתונים רשתי, שהייתה הנפוצה במחשבי מיינפריים. שמו של בסיס הנתונים הוא ראשי תיבות של Integrated Database Management System. תוכנת בסיס נתונים זו פותחה בשנות ה-60 של המאה העשרים. התוכנה נרכשה על ידי חברת Cullinet, ששווקה אותה עד שנת 1989. בשנה זו נרכשה התוכנה על ידי CA (חברת תוכנה) ושמה שונה ל CA-IDMS. בתקופת השיא של המוצר באמצע שנות ה-80 של המאה העשרים, היה IDMS בסיס נתונים נפוץ עם כ 2,500 מתקנים. לאחר מכן קטן בהדרגה פלח השוק שלו בגלל העדפת בסיסי נתונים יחסיים בכלל ו DB2 בפרט במחשבי מיינפריים של IBM.

==ראו גם==
* DB2
* IMS/DB
* Adabas

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:מערכות לניהול מסדי נתונים
WebSphere MQ

WebSphere MQ היא תווכה מוכוונת מסרים (באנגלית: Message Oriented Middleware) של חברת IBM. תווכת WebSphere MQ מאפשרת תקשורת בין יישומים המתבצעים במחשבים שונים עם תשתיות טכנולוגיות שונות בסביבת עיבוד מבוזר. מנגנון העבודה של WebSphere MQ מבוסס על קובצי תורים. היישום השולח כותב מסר לתור המיועד ליישום המקבל. היישום המקבל קורא את המסר, מבצע עיבוד ובמידת הצורך שולח תוצאות עיבוד ליישום באמצעות מסר המוכנס לתור המתאים. דפוס ההתקשרות הנפוץ ב WebSphere MQ הוא אסינכרוני. WebSphere MQ יצא לשוק תחת השם MQ Series בשנת 1992. בשנת 2002 מותג מחדש בשם WebSphere MQ, כחלק מקבוצת מוצרי תווכה המשתמשים באותו מותג.
ב WebSphere MQ יש הגבלה לגודל המסרים שמועברים, 100MB.

==אופן העברת מסרים==
WebSphere MQ היא General Purpose Message Oriented Middleware ולכן תומכת במספר אפשרויות טכניות להעברת מסרים. להלן פירוט האפשרויות העיקריות להעברת מסרים באמצעות תוכנה זו:
* העברה סינכרונית והעברה אסינכרונית
* Request Reply ו publish and subscribe
* העברה אמינה (Reliable)
* העברה על פי הסטנדרט Java Messaging Services, בראשי תיבות JMS

==תשתיות נתמכות==
כתווכה תומך WebSphere MQ בעבודה במספר רב של תשתיות ושפות תכנות:
* מערכות הפעלה: z/OS, z/VSE, z/Linux, UNIX, Linux, Windows, OS/400
* שפות תכנות: RPG, COBOL, PL/I, Java, C, C++. 
בנוסף לשפות התכנות הנתמכות באופן רשמי על ידי IBM, קיימת תמיכה של חברות אחרות בשפות:
* Perl על ידי חברת cpan
* Python על ידי חברת PYMQI.

==ראו גם==
* העברת מסרים
* תווכה מוכוונת מסרים

==קישורים חיצוניים==
<div style="direction: ltr;">
* [http://www-03.ibm.com/software/products/en/wmq/ WebSphere MQ], IBM
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תווכה
קטגוריה:תוכנות מבית IBM
חגיגה לעיניים

חגיגה לעיניים הוא סרט קולנוע ישראלי, מסוגת קומדיה שחורה, שיצא לאקרנים בשנת 1975 בבימויו של אסי דיין שגם כתב את תסריט והפיקו יחד עם נפתלי אלטר במאי 1973. בסרט שהושפע מיצירות הקולנוע של פליני ומחזות התיאטרון של יוג'ין יונסקו וסמואל בקט כיכבו יוסף שילוח בתפקיד הראשי של המשורר שאול הכהן, ולצדו גלריית שחקנים בכירים, ביניהם מוסקו אלקלעי, טליה שפירא, דורי בן זאב, מרדכי בן זאב, אבנר חזקיהו, מרים גבריאלי, משה איש כסית, זישא גולד, ואלכסנדר יהלומי.

הסרט נחל כישלון צורב בקופות ובעקבותיו נקלעו הבמאי אסי דיין והמפיק-מלחין נפתלי אלטר ודיין לחובות גדולים.
כמו כן, בעקבות סכסוך משפטי בנוגע לזכויות הפצת הסרט, הסרט אינו זמין לצפייה לקהל הרחב מאז 1992, כשהוקרן בערוץ הראשון. מספר קטעי ארכיון מתוך הסרט שולבו בסדרות התיעודיות "החיים כשמועה" אודות אסי דיין, אשר שודרה בשנת 2012 בערוץ 8, וכן ב"חגיגה לעיניים – סיפורו של הקולנוע הישראלי" אשר שודרה בערוץ הראשון בשנת 2015, ואף נקראת על שמו.

שיר הנושא של הסרט, אותו כתב ומבצע אלטר, הוא "ועכשיו שירים".

==עלילה==
במרכז עלילת הסרט עומד משורר בשם שאול הכהן אשר מגיע למושבה מטולה בכוונה להתאבד. הוא שוהה באחד משני בתי המלון היחידים ביישוב, בו מתקיימות הכנות לקראת חתונה של זוג צעיר. תושבי העיירה מצילים את שאול מניסיונותיו לסיים את חייו. אולם כשמארחיו מגלים ספר שירים שכתב בין חפציו וחושפים את זהותו, התושבים משנים את דעתם. הם סבורים כי התאבדותו של משורר לאומי חשוב ביישוב תהפוך את המקום הנידח לאתר עלייה לרגל. מאותו רגע הם מנסים לדרבן את המשורר להתאבד. אבל שאול כבר התקרב לצעירה מקומית, וכעת הוא רוצה לחיות. 

אסי דיין הסביר כי הסרט הוא "אלגוריה על חברה שרוצה לכפות על הפרט להקריב את עצמו למענה".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 	

קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטי אסי דיין
קטגוריה:סרטי 1975
קטגוריה:סרטי קומדיה שחורה
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1975
הקבינט של ארצות הברית בממשל ביל קלינטון

חברי הקבינט בצילום קבוצתי
הקבינט של ארצות הברית בממשל ביל קלינטון כיהן במשך שתי תקופות כהונה נשיאותיות, ממועד השבעת הנשיא קלינטון ב-20 בינואר 1993 ועד לסיום כהונתו השנייה ב-20 בינואר 2001.

==הרכב הקבינט==
הנשיא קלינטון צירף לקבינט מספר בעלי תפקידים שלא כיהנו בו בימי ממשלו של הנשיא הקודם בוש (1989–1993):
*מ-1993:
**ראש מטה הבית הלבן
**שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות
**מנהל הסוכנות להגנת הסביבה
**מנהל התוכנית הלאומית לפיקוח על סמים
*מנהל הרשות לעסקים קטנים - מ-1994
*מנהל סוכנות הביון המרכזית - מ-1995
*מנהל הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום - מ-1996.

בסך הכל כלל הקבינט 24 בעלי תפקידים (21 ב-1993, 22 ב-1994 ו-23 ב-1995) וכיהנו בו 36 גברים ותשע נשים. שישה מהם כיהנו בו במשך כל תקופת נשיאותו של קלינטון.

==הקבינט==
===מזכירי מחלקות הממשל===
*מזכיר המדינה: וורן כריסטופר (1993–1997), מדליין אולברייט (1997–2001),
*מזכיר האוצר: לויד בנטסן (1993–1994), רוברט רובין (1995–1999), לורנס סאמרס (1999–2001)
*מזכיר ההגנה: לס אספין (1993–1994), ויליאם פרי (1994–1997), ויליאם כהן (1997–2001)
*התובעת הכללית: ג'אנט רינו (1993–2001)
*מזכיר הפנים: ברוס בביט (1993–2001)
*מזכיר החקלאות: מייק אספי (1993–1994), דן גליקמן (1995–2001)
*מזכיר המסחר: רון בראון (1993–1996), מיקי קנטור (1996–1997), ויליאם דיילי (1997–2000), נורמן מינטה (2000–2001)
*מזכיר העבודה: רוברט רייך (1993–1997), אלכסיס הרמן (1997–2001)
*מזכירת הבריאות ושירותי האנוש: דונה שלאלה (1993–2001)
*מזכיר השיכון והפיתוח העירוני: הנרי סינסרוס (1993–1997), אנדרו קואומו (1997–2001)
*מזכיר התחבורה: פדריקו פניה (1993–1997), רודני סלייטר (1997–2001)
*מזכיר האנרגיה: הייזל או'לירי (1993–1997), פדריקו פניה (1997–1998), ביל ריצ'רדסון (1998–2001)
*מזכיר החינוך: ריצ'רד ריילי (1993–2001)
*המזכיר לענייני חיילים משוחררים: ג'סי בראון (1993–1997), טוגו וסט (1998–2000), הרשל גובר (2000–2001)

===בעלי תפקידים ברמת הקבינט===
*סגן הנשיא: אל גור (1993–2001)
*ראש מטה הבית הלבן: מק מקלרטי (1993–1994), ליאון פאנטה (1994–1997), ארסקין בואולס (1997–1998), ג'ון פודסטה (1998–2001)
*מנהלת הסוכנות להגנת הסביבה: קרול בראונר (1993–2001)
*שגריר ארצות הברית באומות המאוחדות: מדליין אולברייט (1993–1997), ביל ריצ'רדסון (1997–1998), ריצ'רד הולברוק (1999–2001)
*מנהל משרד הניהול והתקציב: ליאון פאנטה (1993–1994), אליס ריבלין (1994–1996), פרנקלין ריינס (1996–1998), ג'ק לו (1998–2001)
*מנהל התוכנית הלאומית לפיקוח על סמים: לי בראון (1993–1995), ברי מק'פרי (1996–2001)
*נציג הסחר: מיקי קנטור (1993–1996), שרלין ברשפסקי (1997–2001)
*מנהל הסוכנות הפדרלית לניהול מצבי חירום: ג'יימס לי ויט (1993–2001)
*מנהל סוכנות הביון המרכזית: ג'ון דויטש (1995–1996), ג'ורג' טנט (1997–2001)
*מנהל הרשות לעסקים קטנים: פיליפ לדר (1994–1997), איידה אלוורז (1997–2001)

==הערות שוליים==

*
קלינטון
ארמיית אוויר

ארמיית אוויר היא יחידה צבאית גדולה בחילות אוויר המאחדת מספר גדודים, טייסות ודיוויזיות אוויריות. חילות האוויריים שהשתמשו ביחידות כאלה היו חיל האוויר הסובייטי וחיל האוויר הקיסרי היפני. כיום רק חיל האוויר הרוסי שומר על ארמיות אוויר שהוא ירש מקודמו הסובייטי.

*
קטגוריה:מרכיבי סדר הכוחות
קטגוריה:תעופה צבאית