OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פארק תעשיות משגב

פארק תעשיות משגב, המוכר גם בשם "תְּרַדְּיוֹן", הוא אזור תעשייה השוכן בשטח מועצה אזורית משגב בגליל המערבי, בין היישובים יובלים, רקפת וסכנין.
בית [[הלן דורון פארק]]
פסול בפארק תעשיות משגב
== פעילות ==
בפארק כ-110 חברות וכ-2,700 מועסקים. מרבית העסקים הם מפעלי תעשייה קלאסית וחברות לשירותים עסקיים. בפארק חברות מובילות מתחומי עיסוק שונים ובהם ביונד ביולוג'יקס, "חממת טרנדליינס", "תדביק", "תפרון", "הלן דורון" ו"באבקום" ומועסקים בו עובדים מהמגזר היהודי והערבי.

שטח הפארק הכולל הוא 884 דונם. מתוכם 420 דונם ברוטו לתעשייה ו-216 דונם של שצ"פ (שטח ציבורי פתוח). שטח כולל של מגרשי התעשייה ששווקו ונבנו עד היום הוא כ-200 דונם, ובתוכם כ-124,000 מ"ר של מבנים. בתחום הפארק ישנן גם חלקות פרטיות, שיעודן חקלאי (כ-60 דונם).

הפארק מנוהל על ידי מנהלה אשר נותנת שירותים לחברות הפועלות בפארק, כמו גם עוסקת בשיווק מגרשים פנויים. לפארק תקנון ייחודי, השם דגש על דרישות מחמירות לאיכות הסביבה. הפארק מטופח מאוד וזכה בחמשת כוכבי היופי של המועצה לישראל יפה. 

הפארק קרוי על שמו של חנינא בן תרדיון מעשרת הרוגי מלכות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.romgalil.org.il/art/a_13.asp אודות המקום]

קטגוריה:ישראל: אזורי תעשייה
קטגוריה:מועצה אזורית משגב
טימי סימונס

טימי סימונס (בהולנדית: Timmy Simons; נולד ב-11 בדצמבר 1976) הוא כדורגלן עבר בלגי ששיחק כקשר אחורי וכיום מאמן.

סימונס היה ידוע בבעיטות הפנדלים שלו כאשר כבש 48 שערים בפנדלים בקריירה והחטיא רק 5.
== קריירה ==
סימונס התחיל את הקריירה שלו במדי קבוצת עיר נעוריו דיסט, ובשנת עזב לקבוצת הבוגרים של לומל יונייטד. בקיץ עזב לקלאב ברוז' איתה זכה ב-2 אליפויות בעונות וב-. בקיץ , עזב את קלאב ברוז' לפ.ס.וו. אינדהובן. ולאחר עונה אחת קיבל את סרט הקפטן. בקיץ עזב לנירנברג במדיה שיחק בכל משחקי הליגה מאז שהגיע למועדון. בשנת היה סימונס שחקן השדה שקיבל הכי הרבה דקות בבונדסליגה והיה גם השחקן שרץ הכי הרבה קילמוטרים. בקיץ , סימונס חזר לקלאב ברוז'.

סימונס השתתף עם נבחרת בלגיה במונדיאל 2002 ועם 93 הופעות הוא ממוקם במקום השלישי בטבלת מלכי ההופעות בנבחרת הבלגית אחרי יאן קולמנס ויאן ורטורנגן.

בשנת 2023, השתתף בתוכנית המציאות הפלמית של ערוץ VTM "הזמר במסכה" בתור "אור גדול" והודח שלישי (מקום 12).

==סטטיסטיקה בקריירה==
{| class="wikitable" style="text-align: center;"
|-
!rowspan="2"|עונה
!rowspan="2"|קבוצה
!rowspan="2"|ליגה
!colspan="2"|בליגה
|-
!הופעות!!שערים
|-
|||rowspan="2"|לומל יונייטד||rowspan="2"|ליגת העל הבלגית||30||1
|-----
|||31||4
|-----
|||rowspan="5"|קלאב ברוז' ||rowspan="5"|ליגת העל הבלגית||34||2
|-----
|||34||3
|-----
|||33||7
|-----
|||33||4
|-----
|||28||7
|-----
|||rowspan="5"|פ.ס.וו. איינדהובן||rowspan="5"|ליגת העל ההולנדית||32||2
|-----
|||34||5
|-----
|||33||4
|-----
|||34||3
|-----
|||25||0
|-----
|||rowspan="3"|נירנברג||rowspan="3"|בונדסליגה||34||2
|-----
|||34||4
|-----
|||34||5
|-----
|||rowspan="4"|קלאב ברוז'||rowspan="4"|ליגת העל הבלגית||38||7
|-----
|||40||7
|-----
|||34||2
|-----
|||35||0
|-
!colspan=3|סך הכול
!530!!69
|}

==תארים==
קלאב ברוז:
*אליפות בלגיה: , , 
*הגביע הבלגי: , , 
*הסופר קאפ הבלגי: 

פ.ס.וו. איינדהובן:
*אליפות הולנד: , , 

*אישיים
* כדורגלן השנה בבלגיה: 
* נעל הזהב הבלגית: 

==קישורים חיצוניים==

* [http://static.belgianfootball.be/project/publiek/jrinteren/speler_PH_2617.htm#itop טימי סימונס], באתר התאחדות הכדורגל הבלגית המלכותית

קטגוריה:כדורגלנים בלגים
קטגוריה:קשרי כדורגל בלגים
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני פ.ס.וו. איינדהובן
קטגוריה:כדורגלני נירנברג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלגיה
קטגוריה:זוכי נעל הזהב הבלגית
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2002
קטגוריה:מאמני כדורגל בלגים
קטגוריה:ילידי 1976
מגתריום

מגתריום (שם מדעי: Megatherium) הוא סוג שנכחד של עצלן קרקע בגודל של פיל קטן. הוא היה נפוץ במרכז ודרום אמריקה בין תחילת הפליוקן, דרך הפליסטוקן וייתכן שגם בתחילת ההולוקן.

== מאפיינים ==
שמו של המגתריום (meg-AH-theer-EE-um) נגזר מהמילה היוונית מגה (μέγας) שפירושה ענק, ותריום (θηρίον) - בהמה. בצירוף: בהמה ענקית.

טווח זמן משוער: 2 מיליון שנים-10,000 שנה לפני זמננו. זמן ההכחדה המדויק נתון בוויכוח. יש עדויות משכנעות לנוכחות המגתריום באמריקה הדרומית לפני כ-10,500 שנים, ותאריכי פחמן-14 מאתר אחד בארגנטינה הנעים בין 10,600–7,800 שנים לפני זמננו. בשל כך ניתן להעריך שהיצור חי גם בהולוקן הקדום.

המגתריום היה יונק יבשה ענק, שהשתייך למגה-פאונה של אמריקה הדרומית. הוא הגיע למשקל של עד 4 טונות, וגובהו היה עד 6 מטרים (מהראש לזנב). הוא העצלן הגדול ביותר הידוע כיום, גדול כפיל אסייתי וגדול אף מכמה מיני ממותות.

למגתריום היה שלד חזק, עם חגורת אגן ירכיים גדולה וזנב שרירי ורחב.

הגודל העצום שלו אפשר לו לאכול מגבהים לעומת אוכלי עשב אחרים בני זמננו. כדי לאכול הוא היה נעמד על רגליו האחוריות החזקות והשתמש בזנבו כחצובה בצורה זו. המגתריום היה יכול לתמוך במשקלו המאסיבי.

המגתריום היה כנראה אומניבור (אוכל כל) והיה מסוגל לאכול לטאות קטנות וחרקים, אך עיקר תזונתו מתבססת על עלים וקליפות עצים אותן הוא תולש בעזרת ציפורניו. כדי להשיג מזון נעזר המגתריום בשימוש בטפרים מעוקלים על הרגליים הקדמיות הארוכות שלו כדי להשיג את הענף עם העלים הבשרניים יותר.

עצלן זה, כמו דוב הנמלים המודרני, היה הולך על צידי רגליו כי טפריו מנעו ממנו להניח את כפות רגליו על הקרקע בצורה שטוחה. אף על פי שהתחיל את דרכו כהולך על ארבע רגליים צורת שלדו והניתוח הביוכימי שלו מעידים כי הוא היה יכול ללכת על 2 רגליים.

חלק מהמומחים מאמינים שבלסת של המגתריום שכנה לשון עצומה שהוא השתמש בה כדי לאסוף את העליים הבשרניים, בדומה לעצלן המודרני. מומחים אחרים מציעים שחלק ממאפייניו של המגתריום התמזגו ביחד - מה שאומר שקיבולת הלשון שלו מוגבלת ולא ארוכה.

== בתרבות ==
עצלן קדום זה הופיע בסדרות פלאווורלד וללכת עם חיות ובמשחק עולם היורה: המשחק.

==גלריה==
<gallery mode="packed-overlay" heights="200">
קובץ:Megatherium americanum Skeleton NHM.JPG|
קובץ:Megatherium americanum complete.JPG|מגתריום מול אדם
קובץ:Megatherium.jpg|
קובץ:Megatherium NT small.jpg
קובץ:Pleistocene SA.jpg|
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1796
קטגוריה:מגתריים
קטגוריה:מגה-פאונה של הפליסטוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:יונקים שחיו בפליסטוקן באמריקה הדרומית
קטגוריה:יונקים שנכחדו בהולוקן
קטגוריה:צ'ילה: מאובנים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'ורז' קיווייה
מיטל מיכאלי

מיטל מיכאלי (נולדה ב-19 בנובמבר 1985) היא שחקנית, זמרת ומדבבת ישראלית.

== ביוגרפיה ==
למדה בבית הספר התיכון ע"ש עמוס דה-שליט ברחובות, במגמת תיאטרון. בשנים 2006-2004 עשתה את שירותה בצה"ל בלהקה הצבאית של חיל החינוך.

מיכאלי היא בוגרת אוניברסיטת תל אביב בקולנוע ותקשורת.

== קריירה ==

=== שירה ===
בשנת 1998 שרה מיטל מיכאלי שירים שונים בסרט "נסיך מצרים". באותה השנה, מיכאלי התמודדה בתוכנית "בראבו" ולא זכתה. שנה לאחר מכן, ב-1999, היא ביצעה את שיר הפתיחה של הסדרה "בילבי". בשנת 2012 השתתפה בעונה הראשונה של התוכנית "דה וויס ישראל" והודחה בשלב ההופעות החיות. במהלך הצילומים פגשה את עציון מאיר, והשניים החלו לנגן ולהופיע יחד, בישראל ומחוצה לה, וכתבו אלבום משותף בשם "מילים כמו מים". כותבת גם שירים בעברית ובאנגלית ומלמדת מוזיקה ונגינה.

=== דיבוב ===
בשנת 1998 דיבבה מיכאלי את אניקה בסרט "בילבי: הסרט". שנה לאחר מכן, ב-1998, מיכאלי דיבבה את קיילי בסרט "החרב הקסומה - המסע לקמלוט". בנוסף, מיכאלי דיבבה את ויטני בסרט "מלך האריות 2: מלכות סימבה". באותה השנה היא דיבבה גם את פולי בסדרת הטלוויזיה "פופאי ובנו", ואת בייב החזיר בסרט "בייב בעיר הגדולה". בשנת 1999, מיכאלי דיבבה את הדמות הראשית בילבי בסדרה "בילבי". בשנת 2001 דיבבה מיכאלי את פרידה, ויולט ופאטי בסדרה "סנופי וחברים" ששודרה בערוץ הילדים. בשנת 2003 דיבבה את לין בסרט האנימה "המסע המופלא".

=== משחק ===
את קריירת המשחק שלה התחילה מיטל מיכאלי בשנת 1995 במחזמר "צלילי המוזיקה" בבימויו של מנחם גולן. בשנת 1996 כשחקנית מחליפה של באנה במחזמר "ספר הג'ונגל". ב-1997 שיחקה במחזמר "הלב" בתפקיד ג'ולייטה. ב-1998 הנחתה את הפסטיגל בהשתתפות מיכל ינאי, טל מוסרי, ליאת אחירון, אפרת רייטן,היי פייב ,שרית חדד, ארז בן הרוש, יעל בר זוהר, נמרוד רשף, ואיתם 100 רקדנים מהסטודיו של סיגי ניסן, בתפקיד דינגדינג, בבימויו של משה קפטן. בשנת 2001 השתתפה מיכאלי בסדרה "כל העולם במה" בתור המספרת. בשנת 2007 שיחקה את הדס בסדרת הטלוויזיה "הנפילים". בשנת 2009 שיחקה את קשת ענר בסדרה "ראש גדול". בשנת 2010 שיחקה מיכאלי את עלמה בסדרה "גירושים נפלאים", את עמי מוצ'ניק בסדרה "הקרמבויז" ואת כנרת בסדרה "השועלים". ב-2014 מיכאלי שיחקה את ענבל בסדרה "פלפלים צהובים", ואת גילי בעונות הרביעית והחמישית של הסדרה "גאליס" בערוץ הילדים.

== חיים אישיים ==
מיטל מיכאלי היא לסבית מוצהרת. נשואה לבת זוגה מיכל ואם לבן ובת.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדבבות ישראליות
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:זמרות ישראליות
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:משתתפי בראבו
קטגוריה:משתתפות הפסטיגל
קטגוריה:מתמודדות The Voice ישראל
קטגוריה:גאליס
קטגוריה:זמרים להט"בים ישראלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרות תיכון דה שליט
קטגוריה:בוגרי תיכון דה שליט
קטגוריה:חברות להקת חיל החינוך
קטגוריה:חברי להקת חיל החינוך
קטגוריה:שחקניות לסביות ישראליות
קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:שחקנים להט"בים ישראלים
קטגוריה:להט"ביות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1985
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
אוגוסט 1914

כריכת הספר בהוצאת דביר
אוגוסט 1914 (באנגלית: August 1914 וגם The Guns of August) הוא ספר היסטוריה זוכה פרס פוליצר אודות החודש הראשון של מלחמת העולם הראשונה והאירועים שהובילו למלחמה מאת ברברה טוכמן. הספר ראה אור בשנת 1962 בהוצאת מקמילן (Macmillan).

== מבנה הספר ואופיו ==
הפרקים הראשונים בספר מספקים רקע על המצב ששרר באירופה ערב המלחמה, תוך התייחסות למצב המדיני והצבאי של האימפריה הגרמנית, בריטניה, צרפת והאימפריה הרוסית. בהמשך מתוארים המהלכים העיקריים של המלחמה בחודש הראשון, השלב הדינאמי של המלחמה, לפני שהייתה למלחמת חפירות סטטית.

טוכמן מספרת את "הסיפור הגדול", מנקודת מבטם של גנרלים, שרי צבא וראשי המדינות, תוך הסתייעות רבה ביומניהם האישיים. חלק מהתיאורים בספר הם תיאורים רבי פרטים של רגעי הכרעה ומשבר אישיים בצד פירוט של תוכניות המטות השונים וביצועם (ולרוב אי-ביצועם) בשטח. 

טוכמן שבה ומדגימה בספר את התפיסות השגויות של ההנהגה האירופית המדינית והצבאית (היא שבה לנושא זה גם בספרה המגדל הגאה) ביחס למלחמה. היא מדגישה את הקונספציה של כל ההנהגות לפיה לא תיתכן מלחמה ארוכה מדי, כיוון שעלותה ונזקה הכלכלי יהיו בלתי-נסבלות; את צרות-האופק הפוליטי של הגרמנים שלא תיארו לעצמם שפלישה לבלגיה וחילול הנייטרליות שלה תגרום לזעזוע עולמי כה עמוק; את ההשענות היתרה של הפיקוד הצרפתי על רוח-קרב והתקפיות והזנחתו את ההגנה על גבולה של צרפת עם בלגיה; את הפיצול הפוליטי המשתק של בריטניה ואת הסיאוב של המשטר ברוסיה ואת השימוש בכללים ושיטות לוחמה של המאה ה-19 כגון קרב פרשים בחרבות וכידונים, מדי הקרב הססגוניים של הצרפתים ואמונת ראשי הצבא שהמשק הכלכלי בעורף יספק את כל צורכיהם ללא תמורה.

כדברי סוקר הספר מטעם הוצאת מערכות: "מתוך יריעתו הרחבה של הספר נשקפת שרשרת המצבים, הגורמים והמאורעות - סתירות של שאיפות ממשלות, ניגודים של רצונות עמים, ועוד יותר מזה אי-ידיעה ושטחיות תהומית, תערובת של שאננות ומזימות ועיוורון לגבי משמעות הדברים הנעשים והבלתי-נעשים, אותה שרשרת גורלית אשר הוליכה את אירופה אל שדה-קטל שטרם היה עד כמותו בהיסטוריה להיקף ולזוועת-השמד".

== התקבלות והערכה ==
הספר היה לרב-מכר מיד עם צאתו לאור ושהה 42 שבועות בראש רשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס. נשיא ארצות הברית ג'ון פיצג'רלד קנדי התרשם עמוקות מהספר והעניק עותקים ממנו למזכירי הקבינט ובכירי הצבא. הנשיא אף ביקש שכל קצין בצבא יקרא את הספר ועותקים ממנו נשלחו לבסיסי הצבא האמריקאי ברחבי העולם. קנדי ציין שתובנותיו מהספר סייעו לו בשעת משבר הטילים בקובה.

== עדות אישית ==
בפרק הדן בכניסתן של הספינות הגרמניות גייבן וברסלאו בפיקודו של האדמירל וילהלם סושון מן הים התיכון לים השחור מספרת טוכמן על נוסעי ספינת קיטור איטלקית קטנה שעשתה דרכה לקונסטנטינופול שהיו עדים לקרב הימי של הספינות הגרמניות עם ספינות בריטיות ולכניסת הספינות הגרמניות למיצרי הדרדנלים. היא מספרת שעל הספינה האיטלקית היו חתנו ונכדותיו של שגריר ארצות הברית בקונסטנטינופול, הנרי מורגנטאו. למרות שהדבר אינו מוזכר במפורש בספר, אחת הנכדות הייתה טוכמן עצמה, שנסעה עם אביה, מוריס ורטהיים (חתנו של מורגנטאו) בשליחות הקהילה היהודית לירושלים. 

== מהדורות בעברית ==
הספר תורגם על ידי שולמית הראבן וראה אור בשתי הוצאות ובמספר מהדורות:
* הוצאת מערכות, 397 עמודים, 1964, 1982, 1996
* הוצאת דביר, 544 עמודים, 1999

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי היסטוריה
קטגוריה:ספרי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ספרי 1962
קטגוריה:ספרי ברברה טוכמן
קטגוריה:ספרי הוצאת דביר
קטגוריה:יצירות זוכות פרס פוליצר: ספרות עיונית
שערי פלומבו

שערי פלומבו
שערי הזכוכית שהחליפו את שערי פלומבו
שערי פָּלוֹמְבּוֹ או שערי החצר היו שערי הכניסה לרחבת משכן הכנסת במשך כארבעים שנה.

==היסטוריה==
השערים פוסלו בשנת 1966 על ידי הפסל דוד פלומבו והוזמנו על ידי דורה גד, מעצבת הפנים של הכנסת, לקראת סוף העבודה על המבנה. בשנת 2007 בוצע שיפוץ מקיף ברחבת הכנסת ושערי פלומבו הוחלפו בשערים חדשים מזכוכית. השערים המקוריים הוצבו לצד השערים החדשים אולם הם כבר לא בשימוש כלל. מסוף הכניסה למשכן הכנסת נקרא ביתן פלומבו על שם הפסל והשערים.

לצד השערים במקומם החדש הוצב פסלו של פלומבו הסנה הבוער, שניצב עד שיפוץ הרחבה בכניסה למבנה הכנסת עצמו.

==השערים==
שערי פלומבו מורכבים משישה שערים באורך כולל של כשבעה עשר מטרים ובגובה של כשלושה מטרים. כל שער מורכב מצורות מופשטות של ברזל מרותך. פלומבו הקדיש את השערים לזכר השואה. אשתו, אמנית הברזל יונה פלומבו, שעבדה איתו על השערים, הסבירה: יונה הוסיפה גם שגם הקוצניות שבשערים היא חלק מאופיו המיוחד של העם הזה. פלומבו עצמו הסביר שהכניסה למשכן הכנסת לא צריכה להיות כמו כניסה לסופרמרקט או לאולם נשפים .

==ביקורת==
אדריכל בניין הכנסת יוסף קלרווין לא אהב את השערים וטען:.

לעומת קלרווין, מבקרת האמנות מרים טל כתבה:

==קישורים חיצוניים==

* [http://main.knesset.gov.il/About/Building/Pages/KnessetArt.aspx יצירות אמנות במשכן הכנסת]
* [http://www.knesset.gov.il/tour/heb/htour1.htm שערי פלומבו] באתר הכנסת
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משכן הכנסת
קטגוריה:ירושלים: פסלים
קטגוריה:שערי ירושלים
Girl (אלבום של פארל ויליאמס)

Girl (מעוצב כ-G I R L) הוא אלבום האולפן השני של הזמר והמפיק האמריקאי פארל ויליאמס. האלבום יצא לאור ב-3 במרץ 2014. הסינגל הראשון מתוך האלבום הוא השיר "Happy", ששימש גם בפסקול הסרט "גנוב על המיניונים". זהו אלבומו הראשון של ויליאמס מזה 8 שנים מאז אלבום הבכורה שלו, "In My Mind" מ-2006.

האלבום כולל שיתופי פעולה עם קלי אוסבורן, ג'סטין טימברלייק, טימבלנד, מיילי סיירוס, דאפט פאנק, ג'וג'ו, אלישה קיז, טורי קלי ולאה לאבל. הביקורות על האלבום ממבקרי המוזיקה היו ברובן חיוביות.

== סינגלים ==
"Happy" יצא כסינגל הראשון מהאלבום ב-21 בנובמבר 2013. השיר כלול בפסקול הסרט "גנוב על המיניונים". ב-24 בנובמבר 2013, הוציא ויליאמס וידאו קליפ לשיר, שנחשב לקליפ הראשון שארך 24 שעות. בקליפ השתתפו מספר ידוענים כגון מג'יק ג'ונסון, סטיב קארל, ג'ימי קימל, ג'יימי פוקס, סטיב מרטין, ג'אנל מונה, מירנדה קוסגרוב, טיילר, דה קריאייטור ועוד. הסינגל הגיע למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100, וגם הגיע לראש המצעדים באוסטרליה, צרפת, גרמניה, אירלנד, ניו זילנד ובריטניה. 

השיר "Marilyn Monroe" יצא ב-10 במרץ 2014 כסינגל השני בבריטניה. "Come Get It Bae" יצא כסינגל השלישי בעולם, והשני בארצות הברית.

== דירוג במצעדים ==
האלבום דורג במקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי ב-9 במרץ 2014. האלבום נמכר בשבוע הראשון לאחר צאתו ב-70,000 עותקים, ובכך הפך לאלבום הנמכר ביותר בבריטניה בשבוע הראשון לצאתו, לשנת 2014. בארצות הברית, האלבום הגיע למקום השני במצעד האלבומים של בילבורד, עם 113,000 עותקים שנמכרו. נכון ל-4 ביוני 2014, האלבום נמכר ב-412,000 עותקים בארצות הברית.

== רשימת השמעה ==
כל השירים נכתבו והולחנו על ידי פארל ויליאמס.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* דור בביוף, [https://web.archive.org/web/20140407085916/http://peopleofthebook.co.il/music/2339 ביקורת מוזיקה: G I R L, אלבומו השני של פארל ויליאמס הבלתי נמנע], באתר אנשי הספר, 19 במרץ 2014

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2014
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פארל ויליאמס
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הדני
קטגוריה:זוכי פרס גראמי לאלבום האורבני העכשווי הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של בילבורד: אלבומים
קטגוריה:אלבומי חברת קולומביה רקורדס
חומט רפואי

חומט רפואי (שם מדעי: Scincus scincus) הוא מין חומט מדרום-מערב אסיה וצפון אפריקה. בעבר נחשב בשרו המיובש של החומט כתרופה למחלות שונות ומאז נותר שמו חומט רפואי או "חומט הרוקחים".
== מאפיינים ==
מעצם היותו חומט הוא מוכשר בהתחפרות, ובדומה למינים מדבריים אחדים הוא נוהג "לשחות" דרך החול. אורכו מגיע לכ-20 ס"מ, וצבעו צהבהב או בגוון החול עם פסי רוחב כהים על הגב. הראש קטן, החרטום שטוח ומזכיר בצורתו יתד רחבה. הלסת העליונה ארוכה מן התחתונה וחופה עליה. הצוואר עבה כרוחב הגוף. הזנב קצר, אורכו כשליש מן האורך הכללי הוא פחוס בצדדים. הרגליים מפותחות היטב ולהן 5 אצבעות בעלות טפרים חדים ובצידיהן קשקשים משוננים.

הוא ניזון מחרקים ופרוקי רגליים אחרים כגון עקרבים, ולעיתים גם מן הצומח. הנקבה משריצה ולדות חיים.

== קריאה נוספת ==
* אביעד בר, גיא חיימוביץ ואמיר ארנון, זוחלים ודו-חיים בישראל - מדריך שדה, מהדורה שלישית 2022. , עמודים: 123-125

==מקורות==
* מדריך הזוחלים בישראל לילדים ונוער: יונה זילברמן, אבי ארבל.

וידאו המציג חומט רפואי מתחפר בחול.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חומטיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חומטיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
אנדריי פילאבסקי

אנדריי בוריסוביץ' פילאבסקי (באוקראינית: Андрій Борисович Пилявський; נולד ב-4 בדצמבר 1988 בקייב) הוא כדורגלן אוקראיני המשחק בעמדת הבלם והקשר האחורי בזוריה לוהנסק.

==קריירה==
פילאבסקי התחיל את הקריירה שלו במועדון שכונתי בקייב. בשנת עבר למחלקת הנוער של שחטאר דונצק, אך לא זכה להגיע לקבוצה הבוגרת, ובגיל 17 עבר לארסנל קייב. עם הגעתו, הוא נשלח לשחק בקבוצת המילואים שממנה הגיע לקבוצה הראשונה, אבל אחרי כמה שבועות נפצע והושבת לחצי שנה. בסוף תקופת ההחלמה שוחרר מהמועדון. לאחר שלא זכה לדקות משחק גם בנאפקום ברובארי, עבר בשנת לניווה ויניצה איתה העפיל לליגה השנייה.

בדצמבר הגיע פילאבסקי לישראל וחתם במכבי חיפה. עד מהרה השתלב במועדון ובעונתו הראשונה זכה עם המועדון באליפות והגיע לגמר גביע המדינה. ב-27 ביולי 2011 נפצע פילאבסקי במשחק נגד מריבור במסגרת מוקדמות ליגת האלופות, ולאחר מכן הושאל לבית"ר ירושלים. כאשר חזר מהפציעה מצא את מקומו בהרכב ועזר לקבוצה להישאר בליגה. בעונת חזר למכבי חיפה, וב-17 במרץ 2013 כבש את שערו הראשון בליגת העל, שער הניצחון (0-1) בדקה ה-95 מול בני יהודה תל אביב. ב-17 במאי 2014 שוחרר ממכבי חיפה, וחתם בזוריה לוהנסק מליגת העל האוקראינית. ב-10 בפברואר 2016 עבר למועדון הרוסי רובין. ב-28 ביולי 2016 הושאל לוורסקלה פולטבה. בפברואר 2017 הושאל לזוריה לוהנסק. 

בפברואר 2014 זומן פילאבסקי לראשונה לסגל נבחרת אוקראינה וב-18 בנובמבר 2014 השתתף במשחק ידידות נגד נבחרת ליטא.

==תארים==
*אליפות ישראל: 

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.allplayers.in.ua/ru/player/2955 עמוד השחקן באתר כדורגל אוקראיני] (אוקראינית \ רוסית)

קטגוריה:כדורגלנים אוקראינים
קטגוריה:בלמי כדורגל אוקראינים
קטגוריה:קייב: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ארסנל קייב
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני זוריה לוהנסק
קטגוריה:כדורגלני רובין קאזאן
קטגוריה:כדורגלני וורסקלה פולטבה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוקראינה
קטגוריה:ספורטאים אוקראינים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים אוקראינים בישראל
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1988
מנחם מנדל שרשבסקי

מצבת קברו של הרב מנחם מנדל שרשבסקי בהר הזיתים
הרב מנחם מנדל שרשבסקי (תר"ז, 1847 – ח' באדר א' תרפ"ט, פברואר 1929) היה רבה של העיירה קוסובה (אז באימפריה הרוסית, כיום בבלארוס) במשך ארבעים ושלוש שנה.

==קורותיו==
נולד בסלונים, שם התגורר אביו הרב קלמן קלונימוס שרשבסקי. נישא למרים, בתו הבכורה של רב העיירה קוסובה הרב שמואל סלונימסקי. לאחר פטירת רעייתו בדמי ימיה נישא לאחותה ביילא רבקה.

אחיו של הרב שרשבסקי, רבי אהרון זליג (שהיה מכונה ר' זליג רייצה'ס) היה גם הוא תלמיד חכם מפורסם.

בשנת תרמ"ג (1882) בערך נפטר הרב סלונימסקי. הרב שרשבסקי התמנה לרשת את מקומו בערך בשנת תרמ"ד.

בתו חיה אסתר נשאה לרב יעקב וולנסקי. תקופה קצרה לאחר שנשאו עלה הזוג לירושלים.

בשנת תרפ"ז, לאחר פטירת רעייתו, עלה הרב שרשבסקי לירושלים והתגורר בשכונת מאה שערים בבית אחיו האמור, שכבר הלך לעולמו. תחתיו התמנה ברבנות בקוסובה חתנו האחר, הרב מאיר לייקין, שנספה בשואה עם יתר בני העיירה בי"א באב תש"ב.

כדרכו בחו"ל נמנע גם בירושלים מלעסוק בענייני ציבור והעדיף לשקוד על התורה כשהוא עטור בטלית ותפילין. הקפיד שלא יצלמוהו ולכן כמעט לא השתמרו ממנו תמונות.

הרב שרשבסקי נפטר בח' באדר א' תרפ"ט, ונקבר על פי צוואתו בטליתו המצויצת שבה למד את הש"ס עשרים ושש פעמים כפי שהזכיר בהספדו הרב קוק. בלוויה השתתף קהל גדול והספידוהו גם הרב שמואל רפפורט, הרב יוסף חיים זוננפלד והרב יצחק יעקב וכטפויגל. נטמן בהר הזיתים בסמוך לקברו של הרב שלמה אלישיב.

חצי שנה לאחר מכן, נרצח נכדו, הרב ישראל שלמה זלמן בן גרשון ולנסקי, ששימש כמזכיר ישיבת חברון, במאורעות תרפ"ט בחברון.

הרב נתן פריד מבאי ביתו של ההחזון איש היה נינו.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קוסובה: רבנים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:מאה שערים: אישים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הנביאים
קטגוריה:ילידי 1847
קטגוריה:נפטרים ב-1929
אוטו פון גריקה

אוטו פון גריקה (בגרמנית: Otto von Guericke; 30 בנובמבר 1602 - 21 במאי 1686) היה מדען, ממציא ופוליטיקאי גרמני. תרומתו העיקרית הייתה בחקר הפיזיקה של הריק.

==קורות חייו==
פון גריקה נולד במגדבורג, סקסוניה תחתית, גרמניה. למד באוניברסיטאות של הלמשטדט, לייפציג, ינה וליידן. בתום לימודיו יצא למסע לימודי באנגליה וצרפת. ב-1626 נבחר לחבר מועצת העיר. במועצה היה "שר" הבינוי (Bauherr) ובהמשך, במהלך הקרבות נגד הקתולים בשנים 1629–1631, היה "שר" ההגנה (Schutzherr). הוא ניצל מ"הטבח של מגדבורג", שלאחר ניצחון הקתולים, אולם אלו כלאו אותו. לאחר גירוש הקתולים מהעיר הוא שוחרר תמורת כופר, ובהמשך פעל בשירות השוודים שהנהיגו את המחנה הפרוטסטנטי. בין השאר שימש עבורם כמהנדס ביצורים בארפורט. למגדבורג חזר ב-1632. בשנת 1666 לאופולד הראשון, קיסר האימפריה הרומית הקדושה העניק לו את תואר האצולה "פון". ב-1681 עבר להתגורר בהמבורג אצל בנו האנס, שהיה שגריר ברנדנבורג בעיר. 

פון גריקה נפטר בהמבורג, ב-1686 ונקבר בעיר הולדתו מגדבורג.

==פעילותו המדעית==
===חקר הוואקום===
ניסוי חצאי הכדורים, תחריט של קספר שוט
תרומתו המדעית העיקרית הייתה בחקר הוואקום. בעקבות גלילאו, טוריצ'לי ופסקל עסק בניסויים באוויר: מדד את משקלו, הראה שהוא מתפשט בחימום, הראה שהאוויר משמש מדיה להתפשטות הקול ושנר כבה בריק. ב-1650 המציא את משאבת הוואקום. המשאבה שלו הייתה בנויה מגליל מתכת, בוכנה ושני שסתומים. ב-1654 הציג את המשאבה והניסויים שלו בפני הקיסר פרדיננד השלישי באספת הרייכסטאג ברגנסבורג. באירוע זה ביצע לראשונה את ניסוי חצאי הכדור של מגדבורג המפורסם. שני חצאי כדורים ממתכת הוצמדו ורוקנו מאוויר. לאחר מכן 30 סוסים, 15 מכל צד, לא הצליחו להפריד ביניהם. פון גריקה חזר על הדגמה זו בעירו מגדבורג בשנת 1656, הפעם עם 8 סוסים מכל צד. הדגמה נוספת ערך בברלין בפני פרידריך וילהלם מברנדנבורג, עם 24 סוסים.

===אלקטרוסטטיקה===
הניסוי עם כדור הגופרית, מתוך ספרו של גריקה משנת 1672
נראה שניתן לייחס לפון גריקה את המצאת המיכשור לייצור חשמל אלקטרוסטטי. הוא בנה ב-1663 מתקן לייצור חשמל אלקטרוסטטי על ידי שפשוף ביד של כדור גפרית מסתובב. באמצעותה גילה את הדחייה האלקטרוסטטית. בנוסף גילה את תופעת התפרקות חשמלית מחודים והולכה בתיל. רוב תגליותיו באלקטרוסטטיקה נשכחו, וחזרו ונתגלו מחדש מאוחר יותר.

===פרסומיו===
* Experimenta Nova (ut vocantur) Magdeburgica de Vacuo Spatio. Bd.II/1/1, Waesberge, Amsterdam 1672 בלטינית.

==פעילותו המדינית==
ב-1626 נבחר לראשונה לחבר מועצת העיר. במועצה היה "שר" הבינוי (Bauherr) ובהמשך, במהלך הקרבות נגד הקתולים בשנים 1629–1631, היה "שר" ההגנה (Schutzherr). הוא ניצל מ"הטבח של מגדבורג", נכלא, ושב לעיר רק ב-1632. עם שובו חזר לפעילות הציבורית כחבר המועצה ופעל רבות לשיקומה של העיר. ב-1641 התמנה ל"שר" האוצר (kämmerer) של העיר, ומ-1646 עד 1681 שימש כראש העירייה במהלך חייו מילא פון גריקה תפקידים דיפלומטיים רבים, בשליחות העיר. בין השאר השתתף ב-1648 במשא ומתן לקראת שלום וסטפאליה. ב-1666 שליט ברנדנבורג מינה אותו לחבר המועצה (Rat) של נסיכות ברנדנבורג.

==הנצחה==
בול לזכרו של אוטו פון גריקה, מזרח גרמניה, 1969
* האוניברסיטה של מגדבורג נקראת על שמו.
* מכתש בירח נקרא על שמו.
* בשנת 2002 הוציא הדואר הגרמני בול לציון 400 שנה להולדתו. בשנת 1969 הוציא הדואר המזרח גרמני בול לזכרו.

==קישורים חיצוניים==
 
* [http://www.ovgg.ovgu.de/ovgg/en/Otto+von+Guericke+Society.html אגודת אוטו פון גריקה (בגרמנית)]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדענים גרמנים
קטגוריה:ראשי עיריות בגרמניה
קטגוריה:ילידי 1602
קטגוריה:נפטרים ב-1686
סויוז 35

סויוז 35 (ברוסית: Союз-35) היא חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-9 באפריל 1980 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן המטרה לבצע עגינה בתחנת החלל סאליוט 6.

==צוות ==
===המראה===
* לאוניד פופוב - מפקד
* ואלרי ריומין - מהנדס טיסה

===נחיתה===
* ואלרי קובסוב - מפקד
* ברטלן פרקש - קוסמונטוא חוקר

===צוות גיבוי===
* ויאצ'סלב זודוב - מפקד
* בוריס אנדרייב - מהנדס טיסה
==תיאור המשימה==
"סויוז 35" שוגרה ב-9 באפריל 1980 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-T. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 31 בעזרת משגר סויוז U.

החללית הייתה צריכה לעגון בתחנת חלל סאליוט 6 ולהביא משלחת קבועה הרביעית. העגינה בוצעה ב-10 באפריל לתא העגינה הקדמי. עגינה מוצלחת סימנה חידוש פעליות סדירה של תחנת החלל וחידוש טיסות עליה לאחר תקלה שהתרחשה בשנת 1979 במדחף חללית סויוז 33. 

לאחר העגינה הצוות עבר לתחנת החלל ולאחר התארגנות החל בביצוע תוכנית מדעית. בימים הראשונים הקוסמונאוטים תיקנו ציוד פגום בעזרת חלקים שהגיע ביחד איתם בחללית. 

במהלך שהיית הקוסמונאוטים בתחנת החלל סאליוט 6 הם קלטו מספר חלליות מאוישות. צוות הקוסמונאוטים שהגיעו לתחנת החלל בחללית סויוז 36 (ואלרי קובסוב (ברית המועצות) וברטלן פרקש (הונגריה)). לאחר שהות בתחנת החלל הם חזרו לכדור הארץ בחללית "סויוז 35" שהתנתקה מתחנת החלל וחזרה עם קוסמונאוטים וחומר מדעי שנאסף מאז עגינתה בתחנת החלל.

ב-11 באוקטובר הקוסמונאוטים ריומין ופופוב חזרו לכדור הארץ בחללית סויוז 37.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.astronautix.com/s/soyuz35.html נתונים מאנציקלופדיית החלל]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-35.htm נתוני המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1980 בברית המועצות
גליינור פלט

גליינור פלט (בהולנדית: Glynor Plet; נולד ב-30 בינואר 1987 באמסטרדם) הוא כדורגלן הולנדי המשחק בעמדת החלוץ בטלסטאר ספורטקלאב מליגת המשנה ההולנדית.

==קריירה==
פלט החל את הקריירה שלו ככדורגלן בקבוצות דן בוס (2005–2007) וליסה (2007–2008) מהליגות הנמוכות בהולנד. בעונת עבר לטלסטאר ספורטקלאב מליגת המשנה. בעונתו השנייה סיים עם 20 שערים ומשך את עיניהן של הקבוצות הבכירות. ב-27 במאי 2010 חתם על חוזה לשלוש שנים עם אופציה לשנה נוספת בקבוצת הראקלס אלמלו מליגת העל ההולנדית. ב-7 באוגוסט 2010 ערך את הופעת הבכורה שלו ואף הבקיע שני שערים בניצחון 0:3 נגד וילם II.

בינואר עבר פלט לטוונטה ואחרי חצי שנה הושאל לראסינג גנק מליגת העל הבלגית. ב-20 בספטמבר 2013 הגיע לישראל וחתם בקבוצת הפועל באר שבע. כעבור עשרה ימים ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, במשחק נגד בני יהודה תל אביב, והבקיע את שער הבכורה שלו בדרך לניצחון 1:2. בסך הכל כבש בעונה זו 11 שערי ליגה, וסייע לקבוצה לסיים במקום השני בליגת העל.

על אף שהחזיק בחוזה לעונה נוספת בבאר שבע, ב-8 ביולי 2014 הודיע פלט על ניצול סעיף היציאה מחוזהו, ולמחרת חתם לשלוש שנים בקבוצת זולטה ורכם מליגת העל הבלגית. ב-27 ביולי 2014, ערך פלט את הופעת הבכורה שלו במדי זולטה ורכם בניצחון קבוצתו 2:0 על קורטרייק. ב-10 באוגוסט 2014, כבש פלט את שער הבכורה שלו בקבוצה בתיק 1:1 מול קלאב ברוז'. בינואר 2015 הושאל לגו אהד איגלס עד לסוף העונה.

ב-7 בספטמבר 2015 חזר פלט לישראל וחתם לשנתיים בקבוצת מכבי חיפה. ב-12 בספטמבר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, כשעלה כמחליף בדקה ה-69, אך הורחק בכרטיס אדום לאחר שפגע ללא כדור באברהם פאס לקראת סיום המשחק. בעקבות הפגיעה הורחק פלט משלושה משחקים על ידי בית הדין של ההתאחדות לכדורגל. ב-24 באוקטובר ערך את הופעתו השנייה בקבוצה, וכבש את שער הבכורה שלו בניצחון 0:4 על הפועל עכו. בתחילת ינואר 2016, במשחק נגד קבוצתו הקודמת בישראל, הפועל באר שבע, ספג פלט בפעם השנייה בעונה זו כרטיס אדום ישיר לאחר שפגע בפניו של השוער דודו גורש בניסיון להגיע לכדור שנמסר אליו. במהלך חצי גמר גביע המדינה כבש פלט צמד שערים בשתי דקות, אך לאחר הצמד נפצע והוחלף, כשקבוצתו מנצחת לבסוף 1–3. מכבי חיפה המשיכה וזכתה בגביע לאחר ניצחון 0:1 על מכבי תל אביב במשחק הגמר.

ב-10 בינואר 2017 חתם פלט באלניהספור הטורקית. פלט ערך את משחקו הרשמי האחרון ב-22 במאי 2017, ומאז נודה בקבוצה ולא שיחק, כשהוא מסרב לוותר על חוזהו ובקבוצה מסרבים להשלים את שכרו ולשחרר אותו.

ב-23 ביולי 2019 עבר בהעברה חופשית לטלסטאר ספורטקלאב מליגת המשנה ההולנדית, במדיה פרץ בצעירותו.

==קישורים חיצוניים==

* [http://football.org.il/Leagues/Pages/PlayerDetails.aspx?PLAYER_ID=148323 עמוד השחקן] באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים הולנדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל הולנדים
קטגוריה:אמסטרדם: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דן בוס
קטגוריה:כדורגלני טלסטאר ספורטקלאב
קטגוריה:כדורגלני הראקלס אלמלו
קטגוריה:כדורגלני טוונטה
קטגוריה:כדורגלני ראסינג גנק
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני זולטה ורכם
קטגוריה:כדורגלני גו אהד איגלס
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני אלניהספור
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים הולנדים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים הולנדים בישראל
קטגוריה:ספורטאים הולנדים בטורקיה
קטגוריה:הולנדים ממוצא סורינאמי
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1987
מיכאיל ז'ארוב

מיכאיל ז'ארוב (ברוסית: Михаил Жаров; 27 באוקטובר 1899 – 15 בדצמבר 1981) היה שחקן תיאטרון וקולנוע סובייטי. הוא זכה שלוש פעמים בפרס ברית המועצות, תואר גיבור העמל הסוציאליסטי ובשנת 1949 הוענק לו תואר האמן העממי של ברית המועצות. על פעילותו בתחום התיאטרון והקולנוע הוא קיבל מספר עיטורים כולל פעמיים עיטור לנין.

== חייו ==
מיכאיל ז'ארוב נולד במוסקבה למשפחת עובד דפוס. בשנת 1913 גם ז'ארוב התחיל לעבוד בבית דפוס בו עבד אביו. אומנם הילד רצה להיות שחקן תיאטרון. בשנת 1918 הוא התחיל ללמוד משחק וכבר באותה שנה התחיל לשחק על הבמה. לאחר סיום הלימודים ז'ארוב שיחק במספר תיאטראות בעיר מוסקבה. בשנת 1926 הוא עבר לבאקו ואחר כך לקאזאן. בשנת 1931 השחקן הצעיר חזר למוסקבה ונכלל בהרכב תיאטרון שבראשו עמד אלכסנדר טאירוב. בשנת 1938 ז'אורב עבר לתיאטרון מאלי והיה שחקן תיאטרון זה עד סוף ימיו. במשך תקופה ארוכה הוא היה בין השחקנים המובילים של תיאטרון זה.

את התפקיד ראשון הקולנוע ז'ארוב עשה בתפקיד משנה בסרט על איוואן האיום עוד בשנת 1915. את התפקיד הראשי הראשון הוא עשה בשנת 1925. בשנות ה-30 השחקן שיחק תפקידים ראשים במספר רב של סרטים והיה פופולרי מאוד. גם בשנות ה-40 הוא היה בין השחקנים הבולטים של הקולנוע הסובייטי. בתקופה זו הוא השתתף בסרטים בבימוי סרגיי אייזנשטיין וגריגורי קוזינצב. בשנים 1968-1978 הוא שיחק תפקיד ראשי בסדרת סרטים על שוטר כפרי. בשני סרטים מסדרה זו ז'ארוב היה גם במאי. עבור גילום תפקיד השוטר הוא זכה בפופולריות מחודשת. סדרה זו מוקרנת בטלוויזיה הרוסית עד היום. בסך הכול ז'אורב השתתף בכ-60 סרטים.

==חיים אישיים==
מיכאיל ז'ארוב היה נשוי מספר פעמים. בפעם האחרונה הוא התחתן בשנת 1950 כאשר היה שחקן ידוע בן חמישים. אשתו הטרייה הייתה בת 18 בלבד, ביתו של רופאים ידועים ממוצא יהודי. תחילה הוריה התנגדות נחרצות לחתונה אך בסוף הסכימו. בשנת 1953 אביו של אשתו נעצר במהלך משפט הרופאים. בתקופה זו ז'ארוב פעל רבות לשחרורו. בת של זא'רוב מנישואים אלו היא שחקנית בתיאטרון מאלי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה סובייטים
קטגוריה:שחקני תיאטרון רוסים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:גיבורי העמל הסוציאליסטי
קטגוריה:מקבלי עיטור מהפכת אוקטובר
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין נובודוויצ'יה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1899
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1981
סויוז 36

סויוז 36 (ברוסית: Союз-36) הייתה חללית מסדרת סויוז שהמריאה ב-26 במאי 1980 מקוסמודרום בייקונור שבקזחסטן במסגרת תוכנית אינטרקוסמוס.

==צוות==
===בהמראה===
* ואלרי קובסוב - מפקד
* ברטלן פרקש - קוסמונאוט חוקר

===בנחיתה===
* ויקטור גורבטקו - מפקד
* פאם טואן - קוסמונאוט חוקר

===צוות גיבוי===
* ולדימיר דז'ניבקוב - מפקד
* בלה מגיארי - קוסמונאוט חוקר
==תיאור המשימה==
"סויוז 36" שוגרה ב-26 במאי 1980 מקוסמודרום בייקונור. החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה. זו הייתה חללית סויוז מדגם סויוז 7K-T. השיגור בוצע מכן שיגור מס' 31 בעזרת משגר סויוז U.

בהתאם לתוכנית המקורית הטיסה הייתה מתוכננת לשנת 1979 אך היא נדחתה בעקבות תקלה שהתרחשה במהלך טיסה של חללית סויוז 32.

החללית הייתה צריכה לעגון בתחנת חלל סאליוט 6 ולהביא משלחת ביקור החמישית. העגינה בוצעה ב-27 במאי לתא העגינה האחורי. לאחר העגינה עבר הצוות לתחנת החלל בה כבר שהו באותה העת לאוניד פופוב וואלרי ריומין. במשך שבוע ביצע הצוות שמנה ארבעה אנשים מספר ניסויים בתחומי הטכנולוגיה, הביולוגיה והרפואה. 

ב-3 ביוני 1980 הקוסמונאוטים שהגיעו לחלל בחללית "סויוז 36", נכנסו לתא החללית סויוז 35, התנתקו מתחנת החלל וחזרו לכדור הארץ.

החללית נותרה מחוברת לתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ ב-31 ביולי כאשר על סיפונה ויקטור גורבטקו (ברית המועצות) ופאם טואן (וייטנאם)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.astronautix.com/s/soyuz36.html נתונים מאנציקלופדיית החלל]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-36.htm נתוני המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:1980 בברית המועצות
נביולה (קומיקס)

נביולה (באנגלית: Nebula; בעברית: ערפילית) היא דמות בדיונית של נבלת-על המופיעה בחוברות הקומיקס שומרי הגלקסיה והאוונג'רס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Avengers #257 מיולי 1985, ונוצרה על ידי הכותב רוג'ר סטרן והמאייר ג'ון בוסימה.

נביולה היא פיראטית חלל אכזרית ושכירת חרב, הטוענת כי סבה הוא לא אחר מאשר הטיטאן המטורף תאנוס. בתחילת דרכה עשתה שימוש בספינת החלל סקנטאורי II, ספינת החלל האישית של תאנוס שנחשב למת באותה תקופה. בניסיון לכיבוש אימפריית הסקרול הציעה נביולה לקפטן מארוול מוניקה רמבו להצטרף לצוותה, והיא הפנתה נגדה את חברי קבוצת האוונג'רס לאחר שנודע כי היא האחראית לחורבן קסאנדר, עולם הבית של חיל נובה. היא נתקלה מאוחר יותר בקבוצת האוונג'רס בניסיון כושל להשגת כוח אומניפוטנטי.

כאשר תאנוס הפציע מחדש וגילה אודות מעשיה של נביולה, הוא פגע בה באופן אנוש ומנע את מותה באמצעות שימוש בכפפת האינסוף כדי להותיר אותה בחיים כגווייה גרוטסקית וחסרת בינה. כאשר תאנוס עשה שימוש בכפפת האינסוף והביס את אטרניטי, הוא התאחד עם אויבו ותודעתו עזבה את גופו. נביולה ניצלה הזדמנות זו כדי לקחת ממנו את הכפפה, ובאמצעותה ריפאה את עצמה והחליטה לנקום בטיטאן המטורף. תאנוס חבר לקבוצת גיבורי-על הנותרים בהנהגתו של אדם וורלוק וסייע במתקפה על נביולה, שדעתה הוסחה וכפפת האינסוף נלקחה ממנה בידי וורלוק והגולש הכסוף. וורלוק השתמש בכפפה לשחזור היקום לקדמותו, ונביולה הובאה למשפט צדק בטיטאן.

נביולה נכלאה והוברחה בידי אחד מחברי הצוות שלה, שהביא אותה לדוקטור שהפך אותה לקיבורגית. בניסיון לשחרור חברי הצוות שלה, נביולה נאלצה להיאבק בגולש הכסוף ובג'ק הלבבות, והרגה את חברי הצוות בבריחתה. באירועי ההשמדה הצטרפה נביולה לקבוצת "החסדים" של גאמורה, ונפצעה קשה עקב מאבק ברונאן המאשים. היא נראתה לאחרונה בעימות נגד קבוצת שומרי הגלקסיה.

את דמותה של נביולה בסרטי היקום הקולנועי של מארוול "שומרי הגלקסיה", "שומרי הגלקסיה: חלק 2", "הנוקמים: מלחמת האינסוף" ו"הנוקמים: סוף המשחק" מגלמת השחקנית קארן גילאן, בגרסה זו, נביולה היא בתו המאומצת של תאנוס ואחותה המאומצת של גאמורה, ושתיהן אומנו על ידו כמתנקשות ולוחמות אישיות.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.marvel.com/characters/nebula/in-comics/profile דף הדמות] באתר הרשמי של חברת מארוול קומיקס.
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Nebula דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

 
קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:שומרי הגלקסיה
קטגוריה:חוצנים בקומיקס
דודו ירדני

דודו ירדני (22 באוגוסט 1946 - 31 בדצמבר 2014) היה מפיק, יוצר ושחקן ישראלי.

==קריירה כשחקן==
ירדני שירת בצבא בלהקת פיקוד המרכז. בשנת 1971 שיחק בדמותו של ג'מוס בסרט "חסמבה ונערי ההפקר", שמבוסס על ספר של יגאל מוסינזון הנושא את אותו שם. באותה השנה שיחק בדמות אנס בסרט "מלכת הכביש". בשנת 1998 שיחק ירדני בדמותו של עוזר מאמן ספורט בקומדיית המצבים "שמש". בשנת 2004 השתתף בסרט "מדינת היהודים". בשנת 2012 הפיק את העונות התשיעית והעשירית של תוכנית המציאות השירה "כוכב נולד".

==קריירה כמפיק==
בשנת 1995 הפיק דודו ירדני את תוכנית האירוח "שישי שואו", תוכנית שהנחה צביקה הדר וששודרה בערוץ 2, שהייתה התוכנית הראשונה שירדני הפיק. התוכנית ירדה מהמסך לאחר חמישה פרקים, במקום אחרי 45 פרקים שהיו מתוכננים מכיוון שקיבלה אחוזי רייטינג נמוכים. בשנת 1996 הפיק ירדני את תוכנית הקומדיה "הקומדי סטור". באותה השנה, הפיק ירדני את התוכנית "משדרים חשמונאים פלוס", תוכנית פרודיה על חנוכה ששודרה בערוץ הילדים. בשנת 1997 יצר ירדני את התוכנית "איתי ורבותיי" ששודרה בערוץ הילדים. באותה השנה, הפיק ירדני לערוץ הילדים גם תוכנית קומדיה בשם 'פרה פרה'. בשנת 2002 הפיק ירדני את התוכנית "שחר" ל־HOT. שנתיים לאחר מכן, ב-1997 יצר את הסדרה "שמש".

בשנת 2005 הפיק דודו ירדני את התוכנית "חשיפה" לחברת yes הטלוויזיה בלוויין. בשנת 2007 הפיק את סדרת הטלוויזיה "השיר שלנו". שנה לאחר מכן, ב-2008 יצר ירדני את הסדרה "הנפילים", ואת "הפיג'מות בקפה קר-סול" שהיא ספין אוף של הקומדיית המצבים הפיג'מות. בשנת 2009 הפיק ירדני את הסדרה דני הוליווד, ואת "המופע של דובל'ה", גם היא סדרת ספין-אוף של "הפיג'מות". בשנת 2010 הפיק ירדני את הסדרות "עושים כבוד" ו"חמש עשרה דקות". בנוסף, הוא הפיק את הסדרה "תיכון השיר שלנו", שהיא ספין-אוף של "השיר שלנו", ואת הסדרה מנדלבאום בלש פרטי, ספין-אוף נוסף של "הפיג'מות".

בשנת 2011 הפיק ירדני את התוכנית "המסע המופלא של אהרוני וגידי", בה השתתפו ישראל אהרוני וגידי גוב. בשנת 2012 הפיק ירדני את 'עניין של זמן' ואת העונות התשיעית והעשירית של התוכנית "כוכב נולד", אותה גם יצר. בשנת 2013 הפיק ירדני את תוכנית הספין-אוף של "כוכב נולד" - בית ספר למוסיקה, שמיועדת לילדים צעירים. באותה השנה הפיק גם את הסדרה אופוריה. משנת 2014 הפיק ירדני את העונה התשיעית של "הפיג'מות", את העונה החמישית של השמיניה, את העונה השנייה של סברי מרנן ואת העונה השנייה של "הכוכב הבא".

חלה באלצהיימר ונפטר בגיל 68. הותיר אחריו אישה, טמירה ירדני, ושני ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מפיקי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:חברי להקת פיקוד המרכז
קטגוריה:כוכב נולד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
קוראת' הרודף

קוראת' הרודף (באנגלית: Korath the Pursuer) הוא דמות בדיונית של נבל-על שהופיעה בחוברות הקומיקס ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת Quasar #32 ממרץ 1992, והיא נוצרה בידי הכותב מארק גרונוולד והמאייר גרג קאפולו.

קוראת' הרודף הוא האלטר אגו של קוראת'-ת'אק, חבר בגזע הקרי בעל תוספים קיברנטיים אשר היה מעורב במלחמת קרי-שי'אר. אחרי מלחמת קרי-שי'אר, קוראת' התיידד עם אולטימוס, שאטראקס וסופרמור, ונשלח על ידי סופרמור לתקוף את קפטן אמריקה וקבוצת האוונג'רס. קוראת' היה עד להתנקשות בחייהם של אל-דן ודר-בן על ידי דת'בירד, כמו גם לחזרתו של האינטלקט העילאי. לצד כוח הכוכב (Starforce) של הקרי, קוראת' הוחזק בהקפאה קריוגנית על ידי הש'יאר, וכששוחרר, נאבק עם כוח הכוכב בקבוצת האוונג'רס והובס על ידי מכשפת השני ואסטרה. קוראת' נחל תבוסה כשניסה להתנקש בחייה של לילאנדרה נרמאני, ובעקבות כך חזר לאימפריית הקרי, הנשלטת על ידי הש'יאר. לצד כוח הכוכב ודת'בירד, קוראת' נאבק בקוואזר ובמקארי על הפרת המרחב האווירי של הש'יאר.

לאחר מכן, אדמירל גאלן-קור והכוחות הפליליים שלו התעמתו עם קוראת' ודת'בירד, ומאוחר יותר חיל הכוכב הביס את לורד טנטלוס לצד לגיון התחתית. קוראת' התיישב בכדור הארץ, שם התאחד עם רונאן ועזר לו לחפש אחר טנא-נייל. קוראת' נעשה לאחד מנבחרי הפלנקס, ונשלח ללכוד את אדם וורלוק. לאחר קרב עם וורלוק, קוואזר ומונדרגון, קוראת' נהרג על ידי אולטרון בזעם על כך שנכשל במשימתו.

דג'ימון הונסו גילם את דמותו של קוראת' הרודף בסרטי הלייב אקשן "שומרי הגלקסיה" ו"קפטן מארוול".

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.marvel.com/characters/korath דף הדמות] באתר הרשמי של חברת מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Korath_the_Pursuer דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:שומרי הגלקסיה
קטגוריה:חוצנים בקומיקס
הרבנות הראשית לרוסיה

הרבנות הראשית לרוסיה (ברוסית: Главный раввинат России) היא מוסד רבני בשטחי הפדרציה הרוסית, המפעילה מערכת כשרות ומעניקה סיוע לקהילות היהודיות החברים בפדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה ברחבי המדינה. בראש הרבנות הראשית עומד הרב ברל לזר. משרדי הרבנות הראשית שוכנים ב.

==מחלקת הכשרות==
לוגו הכשרות
במסגרת מוסד הרבנות פועלת מחלקת כשרות תחת השם וועד הכשרות. וועד הכשרות של הרבנות הראשית ברוסיה, מעניק כשרות לעשרות מפעלי מזון ברחבי רוסיה, כמו גם למספר מסעדות במוסקבה. סמל הכשרות של הוועד נושא את האותיות KR, "כשרות רוסיה", כשחותמת הכשרות היא "בד"ץ אגודת הרבנים - רוסיא"

==הרב הראשי הצבאי==
הרב הראשי הצבאי של רוסיה (ברוסית: Военный Главный раввин России) הוא תפקיד שהוקם על ידי מוסד הרבנות הראשית, שמינה לכך את הרב אהרון גורביץ', שהוכר על ידי משרד ההגנה הרוסי והוענקה לו דרגת סגן-אלוף (פולקובניק). הוא מונה בדצמבר 2007 והיה לרב הראשי הצבאי הראשון ברוסיה מאז מהפכת אוקטובר 1917. תוארו הרשמי הוא הרב הראשי של שירות בתי הסוהר הפדרלי והכוחות המזוינים.

==הרב הראשי==

בשנת 2000 בעקבות מתחים בין קונגרס הקהילות היהודיות הדתיות והארגונים הדתיים של רוסיה לאיגוד הקהילות היהודיות ברוסיה בחרו האחרונים ברב ברל לזר לתפקיד רבה הראשי של רוסיה מטעמם במקביל לרב אדולף שייביץ'. אך הם אינם מוכרים כרבנים ראשיים רשמיים על ידי הממשל הרוסי.

==ראו גם ==
*יהדות רוסיה

==קישורים חיצוניים==
* 
*
* [http://kosher.ru/ ועד הכשרות | האתר הרשמי] 
* יצחק טסלר, [https://web.archive.org/web/20170105145130/http://www.ynet.co.il/articles/0,7340,L-4901936,00.html?utm_source=facebook&utm_campaign=clkim&utm_medium=ynet_page המהפכה היהודית: כך הפך הרב הראשי של רוסיה ל-BFF של פוטין]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות רוסיה
קטגוריה:גופי כשרות
אריה גרוס

אריה גרוס (באנגלית: Arye Gross; נולד ב-17 במרץ 1960) הוא שחקן ובמאי יהודי-אמריקאי.

== ביוגרפיה ==
נולד בלוס אנג'לס, קליפורניה לשרי וג'וזף גרוס, שהיה מהנדס.

גרוס למד משחק באוניברסיטת קליפורניה באירווין וב"קונסרבטוריום של החוף הדרומי", שם שהה 3 שנים. 

== קריירה ==
את הקריירה שלו החל גרוס בשנת 1982 כשחקן תיאטרון במשך כשלוש שנים. החל את דרכו בקולנוע ב-1984 בתפקיד משנה בסרט "המחסל 2".

בשנת 1988 שיחק במותחן הפשע המצליח של רוברט טאון "טאקילה סאנרייז".

בשנת 1989 שיחק בקומדיה "המומחים" של הבמאי דייב תומאס, לצד ג'ון טרבולטה וקלי פרסטון.

על תפקידיו הבולטים ניתן למנות את "אדם גרין", ידידה של אלן דג'נרס בתוכנית "אלן" והפתלוג ד"ר סידני פרלמוטר בתוכנית "קאסל" לצד הופעות אורח רבות בסדרות כמו: "על טעם ועל ריח", "אביר על גלגלים", "עמוק באדמה", "חוק וסדר: מדור מיוחד" ו"חוק וסדר: כוונה פלילית".

ב-1999 ביים גרוס את סרט הביכורים שלו "הנסיך והגולש" שהיה סרט קומדיה ועיבוד מודרני לסיפור "בן המלך והעני" של מארק טוויין.

==פילמוגרפיה==
=== קולנוע ===
* Miss Lonelyhearts (1983)
* Exterminator 2 (1984)
* "אחת מהחברה" (1985)
* "אל תקרא לי לבן" (1986)
* House II: The Second Story (1987)
* The Couch Trip (1988)
* טקילה סאנרייז (1988)
* המומחים (1989)
* Coupe de Ville (1990)
* For the Boys (1991)
* Boris and Natasha: The Movie (1992)
* A Midnight Clear (1992)
* Hexed (1993)
*וידויים: שתי פנים של רוע (1994) - סרט טלוויזיה)
* Two Over Easy (1994)
* Timelock (1996)
* Mother Night (1996)
* Tinseltown (1997)
* Spoiler (1998)
* Arthur's Quest (1999)
* Seven Girlfriends (1999)
* הנסיך והגולש (1999) - במאי
* Big Eden (2000)
* עקיצה ב-60 שניות (2000)
* Minority Report (2002)
* גנים אפורים (2009)
* נוסטלגיה (2018)

=== טלוויזיה ===
*הנובוריצ'ים (2009-2008)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה באירוויין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
הרב הראשי של בריטניה

הרב הראשי של בריטניה (באנגלית: Chief Rabbi of the United Hebrew Congregations of the Commonwealth, מילולית: הרב הראשי של הקהילות העבריות המאוחדות של חבר העמים הבריטי) הוא רבה הראשי של הממלכה המאוחדת וחבר העמים הבריטי או, במילים אחרות, רבהּ הראשי של האימפריה הבריטית.

טרם גירוש יהודי אנגליה בשנת 1290, התפקיד הדומה ביותר לרב ראשי היה תפקיד "Presbyter Judaeorum" - הממונה מטעם הממשל על היהודים. במתכונתו הנוכחית חודש תפקיד הרב הראשי בשנת 1704.

משרת הרב הראשי של הממלכה המאוחדת נחשבת לאחת הנחשבות בעולם הרבני הייצוגי. הרב המכהן נהנה מיחס ייחודי של שלטונות הממלכה המאוחדת, כולל השתתפות בכל הטקסים הממלכתיים. כן ניתנים לו תארים מלכותיים לפי הישגיו בתפקיד, והרב עמנואל יעקובוביץ' והרב יונתן זקס זכו בתואר "ברון".

==בעת החדשה==
הרב הראשי הראשון בעת החדשה היה הרב שלמה הירשל. לאחר פטירתו ב-1842 החלה מערכת בחירות לתפקיד. מתוך שלושה עשר מועמדים עמדו רק ארבעה בקריטריונים הדרושים: 1. הרב ד"ר נתן מרקוס אדלר מהנובר; הרב ד"ר צבי בנימין אויערבך מדרמשטאדט; הרב שמשון רפאל הירש מאמדן; והרב צבי הירשפלד מוואלשטיין. הבחירות נערכו לאחר מספר דחיות בחורף ה'תר"ה, דצמבר 1844, והרב אדלר נבחר לתפקיד.

בשנת 1965, עם התפטרותו של הרב ישראל ברודי מתפקידו, הוצע התפקיד ליעקב הרצוג. לאחר התלבטויות רבות הוא ניאות לקבל עליו את התפקיד, אולם מסיבות בריאותיות תוכניתו לא יצאה לפועל.

הרב הראשי הנוכחי הוא הרב אפרים מירוויס (מאז ספטמבר 2013).

==הרבנים הראשיים לדורותיהם==
{| class="wikitable" border="0" cellpadding="3" cellspacing="4" width="98%" dir="rtl" align="center"
|-
|מספר || הרב || תחילת כהונה || סיום כהונה||הערות||תמונה
|- bgcolor=#DDEEFF
| 1 ||אהרון הרט ||1704 || 1756 || רב ראשי ורב בית הכנסת הגדול, נפטר בעת מילוי תפקידו |- bgcolor=#DDEEFF
| 2 ||צבי הירש לוין ||1756 || 1764 || רב בית הכנסת הגדול || - bgcolor=#DDEEFF
| 3 ||דוד שיף ||1765 || 1766 || רב בית הכנסת הגדול |- bgcolor=#DDEEFF
| 4 ||משולם סולומון ||1765 || 1780 || רב בית הכנסת הגדול, רב ק"ק כנסת ישראל ||
|- bgcolor=#DDEEFF
| 5 ||דוד שיף ||1780 || 1791 || נפטר בעת מילוי תפקידו |- bgcolor=#DDEEFF
!colspan = 6 style="text-align:center"| לא היה רב ראשי (1791–1801)
|- bgcolor=#DDEEFF
| 6 ||שלמה הירשל ||1802 || 1842 || |- bgcolor=#DDEEFF
| 7 ||נתן מרקוס אדלר ||1845 || 1890 || נפטר בעת מילוי תפקידו |- bgcolor=#DDEEFF
| 8 ||צבי הרמן אדלר ||1879 || 1911 || מונה לתפקיד כאשר בריאותו של הרב נתן מרקוס אדלר החלה להתדרדר |- bgcolor=#DDEEFF
| 9 ||יוסף צבי הרץ ||1911 || 1946 || נפטר בעת מילוי תפקידו |- bgcolor=#DDEEFF
| 10 ||ישראל ברודי ||1946 || 1965 || הרב הראשי הראשון שעוטר בתואר אבירות. ||
|- bgcolor=#DDEEFF
| 11 ||עמנואל יעקובוביץ' ||1965 || 1991 || הרב הראשי הראשון שקיבל מושב בבית הלורדים וכן עוטר בתואר אבירות וקיבל תואר ד"ר בתאולוגיה (DD), מהארכיבישוף מקנטרברי, היהודי הראשון שקיבל תואר זה. |- bgcolor=#DDEEFF
| 12 ||יונתן זקס ||1991 || 2013 || עוטר בתואר אבירות והוכתר בתואר הברון זקס מאלדגייט. |- bgcolor=#DDEEFF
| 13 ||אפרים מירוויס ||2013 || עודנו מכהן || בעבר כיהן כרבה הראשי של אירלנד. |}

==ראו גם==
* ק"ק כנסת ישראל
* בית הדין הרבני בלונדון
* ועד שליחי הקהילות
* הרבנים הצבאיים בצבא הבריטי
* פרסביטר יהודי אנגליה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יהדות בריטניה
שלמה וקס

שלמה וקס (נולד ב-8 בינואר 1946) הוא איש צבא, בתפקידו האחרון שימש כקצין קשר ראשי בדרגת תת-אלוף. אחר כך כיהן כמנכ"ל משרד התקשורת ומנכ"ל איגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה בשנים 2006–2016.

==ביוגרפיה==
וקס נולד בפירנצה איטליה ועלה לישראל ב-1948. גדל בכפר סבא. הוא בוגר בית הספר בזק לטכנאים בירושלים. ב-1963 התגייס לצה"ל ושירת בחיל הקשר. הוא שירת כקצין הקשר הקווי של פיקוד המרכז ומיד לאחר מלחמת ששת הימים עסק בפריסת מערכות הקשר במרחבי יהודה ושומרון. לאחר מכן שירת כקצין קשר חטיבתי של חטמ"ר 820. במלחמת יום הכיפורים היה קצין הקשר של חטיבה 14 ולחם בטנק עם מפקד החטיבה, אמנון רשף בגזרת המצרית. לאחר המלחמה שימש סגן קצין הקשר של גייסות השריון, קצין קשר ומפקד גדוד הקשר של עוצבת הפלדה. ב-1979 מונה למפקד הקשר של פיקוד הדרום ומילא תפקיד זה בתקופת הנסיגה מסיני. פיקד על בה"ד 7 - בסיס ההדרכה המרכזי של חיל הקשר ושימש סגן מפקד החיל. במאי 1990 מונה לקצין קשר ראשי ושירת בתפקיד עד שחרורו, בספטמבר 1993. במהלך שירותו כמפקד החיל, פרצה מלחמת המפרץ, הוא יזם והפעיל לראשונה את "הגל השקט" הונחו היסודות למערכת הסלולרית המוצפנת "ורד הרים", הוחלט על ההצטיידות במכשיר הקשר "המכלול" כתחליף למכשיר ה-VRC, הוחלט על חידוש מערך הלוחמה אלקטרונית והצטיידות ב"מחוג גדול".

לאחר שחרורו מונה, בספטמבר 1993, למנכ"ל משרד התקשורת וכיהן בתפקיד עד שהתפטר במרץ 1997. בשנות כהונתו קידם המשרד תחרות בענף התקשורת, עם הבחירה בחברת סלקום כמפעילת סלולר שנייה, פתיחת ענף השיחות הבינלאומיות לתחרות.

לאחר מכן כיהן בתפקידי ניהול וייעוץ בחברות תקשורת וטכנולוגיה שונות, בהן כיו"ר NDVision, דירקטור בח.מר תעשיות, בסלקום, בשרם פודים טכנולוגיות ויועץ של חברת אמפל. ב-1997 מונה למנהל עסקי התקשורת של קבוצת גד זאבי, אשר התמודדה ללא הצלחה על רכישת השליטה בחברת בזק. באוגוסט 2001 פרש מתפקידו בקבוצת זאבי. אחר כך שימש כיועץ למשפחת ספרא בפרויקט להקמת שתי רשתות סלולריות בברזיל.

בסוף 2005 מונה למנכ"ל איגוד תעשיות האלקטרוניקה והתוכנה.

וקס בעל תואר ראשון ותואר שני במדע המדינה מאוניברסיטת חיפה, בוגר קורס מח"טים, קורס מפקדי אוגדות והמכללה לביטחון לאומי. נשוי ואב לשלושה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:קציני קשר ראשיים
קטגוריה:מנכ"לי משרד התקשורת
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:חברי מפקדים למען ביטחון ישראל
קטגוריה:ישראלים ילידי איטליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:מפקדי בה"ד 7
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
עודד ראור

עודד ראור (3 באוקטובר 1967 - 19 באוגוסט 2014) היה קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, פיקד על סיירת מטכ"ל ועל חטיבה 5.

==ביוגרפיה==
עודד נולד בנהריה, בן בכור ליהודית ויהושע ראור. עם גיוסו לצה"ל בפברואר 1985 התנדב לסיירת מטכ"ל, ולאחר טירונות צנחנים עבר מסלול הכשרה כלוחם ביחידה. בהמשך השלים קורס קציני חי"ר, חזר לסיירת מטכ"ל ולקח חלק במבצע הצגת תכלית. בהמשך שירת כמפקד צוות וכמפקד פלגת האימונים. בשנת 1992, בעת ששימש בתפקידו, אירעה תאונת אימונים שגבתה את חייהם של שני לוחמים ביחידה. השניים, שהיו בעיצומו של אימון ניווטים בקרבת הר שלמה, מצאו את מותם כתוצאה ממכת חום והתייבשות. ראור הורשע כעבור ארבע שנים ברשלנות ונידון ל-90 ימי מאסר על תנאי.

בהמשך שימש במספר תפקידי פיקוד ובהם סגן מפקד יחידת מגלן. בשנת 2004 הוגשה עתירה לבג"ץ נגד מינויו למפקד סיירת מטכ"ל בגין הרשעתו ברשלנות. העתירה נדחתה, וראור פיקד על סיירת מטכ"ל בשנים 2004–2007. בין היתר פיקד על כוח היחידה במבצע ברצועת עזה במהלכו נחטפו שניים ממתכנני חטיפת גלעד שליט בטרם בוצעה החטיפה וכן במבצע חד וחלק, ועל מבצעים נוספים במלחמת לבנון השנייה ובניהם הפעולה בבעלבכ בה נפל עמנואל מורנו. בשנים 2009-2012 שימש כמפקד חטיבה 5.

לאחר שחרורו מצה"ל שימש מנהל בחברת Celestica הקנדית ומנהל פיתוח עסקי בבינת יישום מערכות.

ראור היה בעל תואר ראשון בהנדסת מכונות מאוניברסיטת בן-גוריון ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת טורונטו.

ב-19 באוגוסט 2014 נפטר בשנתו בביתו שבקדימה מדום לב. הותיר אחריו אישה, איילת, ושתי בנות.

נקבר בבית הקברות בקיבוץ שפיים.
== הנצחתו ==
בשנת 2015 נפתח "תיכון עודד" בקדימה על שם ראור.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20140315021316/http://www.amuta5.org/%D7%93%D7%91%D7%A8_%D7%9E%D7%A4%D7%A7%D7%93_%D7%94%D7%97%D7%98%D7%99%D7%91%D7%94.html דבר מפקד החטיבה עודד ראור], מתוך אתר העמותה למען חטיבה 5
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:מפקדי חטיבה 5
קטגוריה:מהנדסים ישראלים
קטגוריה:לוחמי יחידת מגלן
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
קטגוריה:נהריה: אישים
קטגוריה:קדימה-צורן: אישים
קטגוריה:אישים הקבורים בשפיים