גמר גביע העולם בכדורגל נשים 2023

גמר גביע העולם בכדורגל נשים 2023 היה משחק כדורגל נשים שקבע את המנצחת בגביע העולם בכדורגל נשים 2023. המשחק נערך בין נבחרות ו באצטדיון אוסטרליה בסידני, אוסטרליה, ב-20 באוגוסט 2023. במשחק ניצחה ספרד 1–0 משער ניצחון של אולגה קרמונה וזכתה בגביע העולם הראשון שלה. הגמר נערך לעיני 75,784 צופים ונוהל על ידי השופטת טורי פנסו מארצות הברית.

עבור שתי הפיינליסטיות הייתה זו ההופעה הראשונה בגמר גביע העולם לנשים. שתיהן רצו להפוך למדינה השנייה שזוכה בגביע העולם הן לנשים והם לגברים (אחרי שעשתה זאת ב-2003) ולראשונה מאופ"א שזוכה בטורניר מאז גרמניה ב-2007. זה היה הגמר הכל-אירופי השלישי במונדיאל הנשים, אחרי הגמרים ב-1995 ו-2003.

== רקע ==
שתי הנבחרות ערכו את הופעת הבכורה שלהן בגמר גביע העולם לנשים. הופיעה בשני גביעי עולם קודמים לנשים והגיעה לשמינית הגמר ב-2019. שיחקה בחמישה גביעי עולם קודמים לנשים והגיעה להישג השיא שלה ב-2015, אז סיימה במקום השלישי.

זה היה הגמר הכלל-אירופי השלישי בתולדות גביע העולם לנשים אחרי 1995, אז זכתה בתואר הראשון שלה על ידי ניצחון על גרמניה בסטוקהולם, ו-2003, אז גרמניה זכתה לראשונה באמצעות שער זהב מול בארצות הברית. כתוצאה מכך, המנצחת במשחק הפכה לנבחרת האירופית הראשונה שזוכה בטורניר מאז גרמניה ב-2007, והנבחרת שזוכה לראשונה בגביע מאז ב-2011.

היה זה המפגש ה-17 בין שתי הנבחרות, כשאנגליה מובילה עם שבעה ניצחונות, שלושה הפסדים ושש תוצאות תיקו. שלושה מהמשחקים הללו היו בטורניר גדול, שלושתם באליפות אירופה, כאשר האנגליות ניצחו בשני המשחקים האחרונים בטורנירים של 2017 ו-2022.

מאמן ספרד חורחה וילדה אימן את הטורניר הגדול הרביעי שלו ברציפות והשני בגביע העולם לנשים. סרינה ויכמן, מאמנת אנגליה, הופיעה בגמר הטורניר הגדול הרביעי ברציפות שלה לאחר שזכתה ביורו 2017 וסיימה כסגנית בגביע העולם 2019 עם מולדתה , בנוסף לזכייה ביורו 2022 עם אנגליה. היא ניסתה להיות המאמנת הראשונה שזוכה בגביע עם נבחרת זרה והמאמנת המבוגרת ביותר שזוכה בטורניר בגיל 53 שנים ו-298 ימים.

== מיקום ==
הגמר נערך באצטדיון אוסטרליה בסידני, ניו סאות' ויילס. לאצטדיון קיבולת של 75,784 מקומות, והוא אירח ארבעה משחקים במהלך גביע העולם, כולל חצי הגמר בין אנגליה ל. האצטדיון אושר כמארח הגמר ב-31 במרץ 2021.

האצטדיון נבנה לקראת אולימפיאדת סידני (2000) ונפתח במרץ 1999. בנוסף לטקסי הפתיחה והסיום של המשחקים ותחרויות האתלטיקה אירח האצטדיון את גמר טורניר כדורגל הגברים. האצטדיון אירח שבעה משחקים בגביע אסיה בכדורגל 2015, כולל הגמר בו ניצחה 2–1 את בדרך לזכייה ראשונה. המשחק אירח גם את פלייאוף דרום אמריקה-אוקיאניה במוקדמות מונדיאל 2006, בו ניצחה אוסטרליה את והעפילה לגביע העולם לגברים לראשונה מאז מונדיאל 1974.

== הדרך לגמר ==
=== ספרד ===
{| class="wikitable"
|-
!שלב
!יריבה
!תוצאה
|-style="border-top:2px solid black"
!משחק 1
|
|
|-
!משחק 2
|
|
|-
!משחק 3
|
|
|- style="border-top:2px solid black"
!שמינית גמר
|
|
|-
!רבע גמר
|
|
|-
!חצי גמר
|
|
|}
ספרד העפילה לראשונה לטורניר נשים גדול ב-1997, אז הגיעה לחצי גמר אליפות אירופה הראשונה שלה, והעפילה למונדיאל הראשון שלה ב-2015 . הישג השיא שלה לפני 2023 היה העפלה לשמינית הגמר ב-2019.

לקראת הטורניר דורגו הספרדיות במקום השישי בדירוג העולמי של פיפ"א לנשים. הן הוגרלו לבית ג' עם , ו. משחק הפתיחה של ה"לה רוחה" במונדיאל היה מול קוסטה ריקה והסתיים בניצחון 3–0 משער עצמי של ולריה דל קאמפו ושערים של אייטנה בונמטי ואסתר גונסאלס, כולם בתוך שש דקות. במשחק הבא הבטיחה ספרד את העלייה לשלב הבא עם 5–0 על זמביה משער של תרזה אביירה וצמדים של אלבה רדונדו וג'ניפר הרמוסו במשחקה ה-100 בנבחרת. במשחק האחרון בשלב הבתים הובסה ספרד 0–4 על ידי יפן וסיימה במקום השני בבית.

בשמינית הגמר פגשה ספרד את הראשונה בבית א', . אייטנה בונמטי כבשה את השער הראשון בדקה ה-5' לפני ששער עצמי של לאיה קודינה השווה את התוצאה. ב-30 הדקות הבאות הבקיעה ספרד שלושה שערים של אלבה רדונדו, בונמטי וקודינה והוליכה 4–1 במחצית. ספרד חתמה את המשחק עם שער חמישי של ג'ניפר הרמוסו בדקה ה-70' והעפילה לראשונה בתולדותיה לרבע הגמר. יריבת ספרד בשלב הבא הייתה , סגנית אלופת העולם ב-2019. ה-VAR פסל שער של ספרד בדקה ה-38' ובעיטת עונשין לטובת הולנד בדקה ה-62'. בדקה ה-81' כבשה מריונה קלדנטיי מהנקודה הלבנה והעלתה את ספרד ליתרון לאחר נגיעת יד של סטפני ואן דר גראחט, שבתוספת הזמן כבשה את שער השוויון ושלחה את המשחק להארכה. בדקה ה-111' כבשה סלמה פראיואלו את שער הניצחון והעלתה את נבחרתה לחצי הגמר. בחצי הגמר התמודדה ספרד מול . לאחר מחצית מאופסת פראיואלו כבשה שער יתרון בדקה ה-81', אך רבקה בלומקוויסט השוותה לאחר שבע דקות. דקה בלבד לאחר השער השוודי כבשה אולגה קרמונה את שער הניצחון ושלחה את ספרד לגמר מונדיאל הנשים הראשון בתולדותיה.

=== אנגליה ===
{| class="wikitable"
|-
!שלב
!יריבה
!תוצאה
|- style="border-top:2px solid black"
!משחק 1
|
|
|-
!משחק 2
|
|
|-
!משחק 3
|
|
|- style="border-top:2px solid black"
!שמינית גמר
|
|
|-
!רבע גמר
|
|
|-
!חצי גמר
|
|
|}
אנגליה העפילה לראשונה לטורניר נשים גדול ב-1984, וסיימה כסגנית אלופת אירופה. ה"לביאות" העפילו לראשונה למונדיאל הנשים ב-1999, והישג השיא שלהן היה מקום שלישי ב-2015.

לקראת הטורניר זכתה אנגליה בטורניר הגדול הראשון שלה באליפות אירופה בכדורגל נשים 2022, אותה אירחה, ובפיינליסימה הראשונה לנשים, בה ניצחה את אלופת קופה אמריקה נשים 2022, . הן הפסידו פעם אחת בלבד עם סרינה ויכמן כמאמנת מאז שמונתה ב-2021: הפסד 0–2 במשחק ידידות לאוסטרליה. אנגליה נכנסה לטורניר כשהיא מדורגת רביעית בדירוג פיפ"א, והוגרלה לבית ד' עם , ו. בשני המשחקים הראשונים ניצחה אנגליה 1–0 את האיטי ודנמרק מפנדל של ג'ורג'יה סטאנוויי ושער של לורן ג'יימס, אחותו של כדורגלן צ'לסי ריס ג'יימס. במחזור האחרון, כשהיא זקוקה לנקודה כדי לסיים ראשונה בבית, ניצחה אנגליה את סין 6–1 מצמד של ג'יימס ושערים של אלסיה רוסו, לורן המפ, קלואי קלי ורייצ'ל דיילי.

בשמינית הגמר התמודדה אנגליה מול סגנית בית ב', , שדורגה 36 מקומות מתחתיה בדירוג פיפ"א. אנגליה סבלה מהרחקה של לורן ג'יימס, שספגה בתחילה כרטיס צהוב שהומר על ידי ה-VAR לכרטיס אדום לאחר שדרכה על ישבנה של מישל אלוזי. לאחר 120 דקות ללא שערים הועברה ההכרעה לדו-קרב פנדלים. לאחר החמצה של ג'ורג'יה סטאנוויי ארבעת הפנדלים הבאים של האנגליות נכנסו פנימה והן ניצחו 4–2. היריבה הבאה של אנגליה הייתה נגד , שהעפילה לראשונה לרבע גמר המונדיאל. מלייסי סנטוס הקולומביאנית כבשה ראשונה, אך לורן המפ השוותה בתוך תוספת הזמן של המחצית. שער ניצחון בדקה ה-63' של אלסיה רוסו שלח את הלביאות לחצי הגמר מול המארחת . אלה טון כבשה ראשונה, אבל אוסטרליה השוותה בזכות סאם קר. המפ ורוסו כבשו והבטיחו לאנגליה גמר גביע עולם ראשון מאז שהגברים ניצחו ב-1966 את .

== שיפוט ==
ב-18 באוגוסט 2023 מינתה פיפ"א את השופטת האמריקאית טורי פנסו לשופטת הגמר. היא הפכה לשופטת האמריקאית הראשונה ששפטה בגמר גביע העולם, לאחר ששפטה בארבעה משחקים בטורניר זה כולל חצי הגמר בין אוסטרליה לאנגליה. פנסו, שופטת בינלאומית של פיפ"א מאז 2021, שפטה את גמר הליגה הלאומית לכדורגל נשים בארצות הברית ב-2021 והפכה לשופטת האישה הראשונה בתולדות ליגת ה-MLS. העוזרות שלה, ברוק מאיו וקתרין נסביט, גם הן מארצות הברית, והשופטת הרביעית הייתה יושימי ימשיטה מיפן.

== משחק ==
=== פרטים ===

{| width="92%"
|-
|
|
|}

{|
|-
| valign="top" width="50%" |
{|style="font-size:90%"
|GK
|23
|
|קטה קול
|-
|RB
|2
|
|אונה באטל
|-
|CB
|4
|
|אירנה פארדס
|-
|CB
|14
|
|לאיה קודינה
|
|
|-
|LB
|19
|
|אולגה קרמונה (ק')
|-
|DM
|3
|
|תרמס אביירה
|-
|CM
|6
|
|אייטנה בונמטי
|-
|CM
|10
|
|ג'ניפר הרמוסו
|-
|RF
|17
|
|אלבה רדונדו
|
|
|-
|CF
|18
|
|סלמה פראיואלו
|
|-
|LF
|8
|
|מריונה קלדנטיי
|
|
|-
| colspan="4" |חילופים:
|-
|DF
|12
|
|אויהאנה הרננדס
|
|
|-
|DF
|5
|
|איוונה אנדרס
|
|
|-
|FW
|11
|
|אלכסיה פוטיאס
|
|
|-
| colspan="4" |מאמן:
|-
| colspan="4" | חורחה וילדה
|}
| valign="top" width="50%" |
{|style="font-size:90%"
|-
|GK
|1
|
|מרי אירפס
|-
|CB
|16
|
|ג'ס קרטר
|-
|CB
|6
|
|מילי ברייט (ק')
|-
|CB
|5
|
|אלכס גרינווד
|-
|RWB
|2
|
|לוסי ברונז
|-
|LWB
|9
|
|רייצ'ל דיילי
|
|
|-
|CM
|8
|
|ג'ורג'יה סטאנוויי
|-
|CM
|4
|
|קיירה וולש
|-
|CM
|10
|
|אלה טון
|
|
|-
|CF
|23
|
|אלסיה רוסו
|
|
|-
|CF
|11
|
|לורן המפ
|
|-
| colspan="4" |חילופים:
|-
|FW
|7
|
|לורן ג'יימס
|
|
|-
|FW
|18
|
|קלואי קלי
|
|
|-
|FW
|19
|
|בת'אני אינגלנד
|
|
|-
| colspan="4" |מאמנת:
|-
| colspan="4" | סרינה ויכמן
|}
|}

{| style="font-size:90%"
|-
| השחקנית המצטיינת:

* אולגה קרמונה
| style="width:60%;vertical-align:top"|כללי המשחק:

* המשחק נערך 90 דקות.
* 30 דקות הארכה במידת הצורך.
* דו-קרב פנדלים אם יש שוויון אחרי 120 דקות.
* מקסימום שנים עשר מחליפים רשומים.
* מקסימום חמישה חילופים, ועוד אחד בהארכה.
|}

=== פריצה למגרש ===
בדקה ה-24' של המשחק פרץ אדם למגרש ושיבש את המשחק למספר דקות לפני שהוצא. הוא לבש חולצה ועליה תמונה של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין כפיהרר גרמניה הנאצית אדולף היטלר וכיתוב "Stop Putler" ("עצרו את פוטלר").

== לאחר המשחק ==
בטקס הענקת הגביע צולם לואיס רוביאלס, נשיא פדרציית הכדורגל הספרדית המלכותית, מנשק בפיה את חלוצת הנבחרת ג'ניפר הרמוסו. רוביאלס, שתועד גם אוחז באשכיו ליד לטיסיה, מלכת ספרד, ספג ביקורת רבה על התנהגותו. הרמוסו גוננה על רוביאלס וטענה כי זו הייתה מחווה ספונטנית, אך הודתה ש"לא אהבה את זה".

כובשת שער הניצחון, אולגה קרמונה, התבשרה לאחר המשחק על מות אביה.

== ראו גם ==
* נבחרת אנגליה בכדורגל נשים
* נבחרת ספרד בכדורגל נשים
* גביע העולם בכדורגל נשים 2023

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משחקי כדורגל
קטגוריה:גביעי העולם בכדורגל נשים
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2023
קטגוריה:תחרויות ספורט באוסטרליה
קטגוריה:אוסטרליה: כדורגל
קטגוריה:סידני: ספורט
קטגוריה:אנגליה: כדורגל
קטגוריה:ספרד: כדורגל