OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בארי ג'נקינס

בארי ג'נקינס (באנגלית: Barry Jenkins; נולד ב-19 בנובמבר 1979) הוא במאי ותסריטאי קולנוע אמריקאי. הוא מוכר בזכות סרטיו "תרופה למלנכוליה" ו-"אור ירח"; על השני הוא לשבחים רבים, כולל זכייה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, פרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר, ופרס גלובוס הזהב לסרט הדרמה הטוב ביותר.

==ביוגרפיה==
ג'נקינס נולד בשנת 1979 במיאמי, פלורידה. הוא צעיר בעשור משלושת אחיו, אשר לכל אחד מהם יש אבא ביולוגי שונה. אביו הביולוגי של ג'נקינס סירב להכיר בו וטען כי הוא אינו בנו הביולוגי. אביו נפטר כאשר ג'נקינס היה בן 12. הוא גודל על ידי אישה בשם מינרווה, שטיפלה בו ובאמו. בתיכון שיחק בנבחרת הפוטבול של בית הספר. לאחר מכן, המשיך ג'נקינס ללימודי קולנוע באוניברסיטת מדינת פלורידה בטאלאהאסי.

סרט הביכורים של ג'נקינס היה "תרופה למלנכוליה", סרט עצמאי דל תקציב, שיצא לאקרנים בשנת 2008 בכיכובם של ויאט סנאק וטרייסי האגינס. הסרט קיבל תשבחות מצד המבקרים. לאחר הצלחת הסרט, ג'נקינס כתב תסריט העוסק בזמר סטיבי וונדר ומסע בזמן לחברת הפקות, פוקוס פיצ'רס, ועיבוד קולנועי לרומן "סיפורו של רחוב ביל" מאת ג'יימס בולדווין. אולם, שני התסריטים לא הגיעו לכדי הפקה. מאוחר יותר הוא החל לעבוד כנגר אולם בהמשך ייסד חברת פרסום בשם "Strike Anywhere". בשנת 2011 הוא כתב וביים את סרט המדע-בדיוני הקצר "הגירה מחדש", העוסק בתהליך גֶ'נְטְרִיפִיקַצְיָה. בהמשך, הוא הועסק כתסריטאי על ידי חברת הכבלים HBO בסדרה "הנותרים".

בשנת 2016, שמונה שנים לאחר סרט הביכורים שלו, יצא לאקרנים הסרט "אור ירח" אותו ג'נקינס כתב וביים. הסרט צולם בעיר הולדתו של ג'נקינס, מיאמי. הקרנת הבכורה של הסרט הייתה בפסטיבל טלוריד, והוא זכה לביקורות חיוביות. הסרט זכה בפרס גלובוס הזהב לסרט הדרמה הטוב ביותר ובפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר, בנוסף לשבע מועמדויות נוספות לפרסי אוסקר. ג'נקינס עצמו זכה בפרס הבמאי והתסריט המעובד הטוב ביותר.

בספטמבר 2020 פורסם שג'נקינס יביים את סרט ההמשך לסרט הלייב-אקשן של מלך האריות מ-2019, אשר יעסוק בדמותו של מופאסה.

==פילמוגרפיה==
{| class="wikitable sortable"
|+
!שנה
!סרט
!הערות
|-
|2008
|תרופה למלנכוליה
|במאי ותסריטאי
|-
|2016
|אור ירח
|במאי ותסריטאי
|-
|2017
|אנשים לבנים יקרים
|סדרת טלוויזיה, במאי פרק 5
|-
|2018
|סיפורו של רחוב ביל
|במאי, תסריטאי ומפיק
|-
|2020
|Charm City Kings
|תסריטאי
|-
|2021
|מחתרת המסילה
|סדרת טלוויזיה, מפיק בפועל
|-
| rowspan="2" |2024
|Flint Strong
|תסריטאי ומפיק
|-
|מופאסה: מלך האריות
|במאי 
|}

=== בתור מפיק ===

* אחרי השמש (2022)
* All Dirt Roads Taste of Salt. (2023)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:תסריטאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המעובד הטוב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של פלורידה
קטגוריה:זוכי פרס גות'הם
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
סאלח סעד

סאלח סעד (בערבית: صالح سعد; נולד ב-20 ביולי 1963) הוא פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, חבר הכנסת לשעבר מטעם מפלגת העבודה בסיעת המחנה הציוני.

==קורות חיים==
סעד נולד בכפר הדרוזי בית ג'ן. אביו היה תופיק סעד והוא בן למשפחה שכולה. סעד שירת כ-12 שנה כלוחם בכוחות הביטחון.

סעד פעיל במפלגת העבודה מאז שנות השמונים של המאה העשרים. שימש כמגשר ובורר מוסמך בבית הדין לעבודה, שימש כיועץ ארגוני למועצה המקומית אבו סנאן ולחברת יובל, תיפקד כיו"ר השדולה הציונית הדרוזית בבית ג'ן ופועל למען דו-קיום בישראל.

שימש כמנכ"ל חברת אלרואד בע"מ לסיעוד ורווחה. 

היה מנהל חטיבת עובדי הרשויות המקומיות בגליל ויו"ר ההסתדרות החדשה במרחב גליל. בשנת 2007 נאלץ לפרוש מתפקידו בהסתדרות לאחר שבדיקה העלתה שהציג תואר פיקטיבי במשפטים מאוניברסיטת לומונוסוב במוסקבה, דבר שהעניק לו תוספת שכר. מבדיקת מבקר ההסתדרות עלה כי סעד פברק לכאורה חשבוניות של דלק שרכש בתחנת דלק בבעלותו כדי לקבל החזרי נסיעות.

נחשב מקורב לעמיר פרץ. בבחירות לכנסת ה-19 היה מועמד מפלגת העבודה אך לא נבחר לכנסת. בבחירות לכנסת העשרים הוצב במקום ה-26 ברשימת המחנה הציוני לכנסת כנציג הדרוזים. עם פרישתו של מנואל טרכטנברג מהכנסת באוקטובר 2017 החל סעד לכהן כחבר כנסת בסיעת המחנה הציוני בכנסת העשרים ובהתפלגות הסיעה ב־2019 השתייך לסיעת העבודה.

בבחירות לכנסת ה-21 שובץ במקום ה-17 ברשימת העבודה ולא נכנס לכנסת.

בבחירות לכנסת ה-22 שובץ במקום התשיעי ברשימה ולא נבחר לכנסת.

== חיים אישיים ==
סעד נשוי ואב ל-5, מתגורר ביישוב בית ג'ן.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:פעילי מפלגת העבודה
קטגוריה:פעילי ההסתדרות הכללית
קטגוריה:חברי הכנסת העשרים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המחנה הציוני
קטגוריה:חברי כנסת דרוזים
קטגוריה:בית ג'ן: חברי הכנסת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
קית' קלוג

ג'וזף קית' קלוג הבן (.Joseph Keith Kellogg Jr; נולד ב-12 במאי 1944) הידוע בשם קית' קלוג, הוא לוטננט גנרל בדימוס בצבא ארצות הברית אשר כיהןן כראש מטה המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית. כיהן כממלא מקום ליועץ לביטחון לאומי, לאחר פרישתו של מייקל פלין. בעבר שימש כאחראי על צוות המעבר הנשיאותי של דונלד טראמפ במשרדי ההגנה, ולפני כן גם שימש כיועץ מדיניות החוץ של טראמפ עוד בהיותו מועמד לנשיאות.

==ביוגרפיה==
קלוג נולד וגדל בדייטון, אוהיו. בעל תואר ראשון מאוניברסיטת סנטה קלרה. במהלך לימודיו השלים קורס קצינים במסגרת העתודה האקדמית של צבא ארצות הברית והוסמך כסג"ם.

עם סיום לימודיו בשנת 1967 התגייס לצבא ועבר הכשרה כלוחם, קורס קציני חי"ר, הוסמך כצנחן וסיים את קורס הסיירים בבית הספר לחי"ר של הצבא האמריקני בפורט בנינג, ג'ורג'יה. קלוג שימש כמפקד מחלקת סיור בדיוויזיה המוטסת ה-101, לחם במלחמת וייטנאם ועוטר על גבורתו בכוכב הכסף. בהמשך שימש כיועץ לכוחות המיוחדים של צבא קמבודיה. בהמשך שימש כקצין מבצעים, קצין אג"ם בחטיבה הראשונה של הדיוויזיה המוטסת ה-82 ובשנים 1980–1983 שימש כמפקד הגדוד הראשון ברגימנט המוצנח ה-504.

במבצע מטרה צודקת פיקד על החטיבה השלישית בדיוויזיית החי"ר השביעית. במלחמת המפרץ שימש כראש מטה הדיוויזיה המוטסת ה-82 ובשנת 1996 מונה למפקדה. לאחר כיבוש עיראק בידי כוחות הקואליציה שימש בשורה של תפקידי מטה בפיקוד כוחות הקואליציה והממשלה הזמנית, בהם האחראי על המבצעים.

בשנת 2003 פרש לגמלאות ועבד כיועץ חיצוני למחלקת ההגנה של ארצות הברית. בשנת 2017 מינה אותו הנשיא דונלד טראמפ לראש מטה המועצה לביטחון לאומי של ארצות הברית. באותה שנה כיהן זמן קצר כממלא מקום היועץ לביטחון לאומי בעקבות התפטרותו של מייקל פלין ומייד לאחר מכן מונה לראש הסגל של המועצה לביטחון לאומי.

בשנת 2018 הוא מונה ליועץ לביטחון לאומי של סגן הנשיא, והוא עזב את תפקיד לטובת ננסי מקאלדוני עם סיום כהונת מייק פנס.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:נשיאות דונלד טראמפ: אישים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה המוטסת ה-82
קטגוריה:היועצים לביטחון לאומי של ארצות הברית
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1944
בית העלמין פילנתרופיה

בית העלמין פילנתרופיה (ברומנית: Cimitirul evreiesc Filantropia din București) הוא בית עלמין יהודי אשכנזי, אחד משלושת בתי העלמין היהודיים בבוקרשט, רומניה.

בית עלמין זה נפתח בשנת 1865 בשדרות יון מיחאלאכה 89 - 91 לאחר סגירתו של בית העלמין היהודי סבסטופול בבוקרשט. ב-1908 נבנה בבית העלמין בית תפילה. שטח בית העלמין מגיע לכמעט שבעה הקטרים ויש בו כ-29,000 קברים.

בתקופת שואת יהודי רומניה, כשהשלטונות הרומניים אילצו את הקהילה היהודית "לתרום" את בית העלמין סבסטופול לעיריית בוקרשט וגדוד של עובדי כפייה יהודים פירק את המצבות והקברים של בית העלמין סבסטופול, העבירו היהודים את שרידיו ומצבתו של יוליו באראש אל בית העלמין פילנתרופיה. מצבת באראש, לצד המצבה לזכר החיילים היהודים שמתו במלחמת העולם הראשונה, רשומות כאתרים היסטוריים באזור בוקרשט.

== לקריאה נוספת ==
* Filantropia, un cimitir plin de viață (פילנתרופיה, בית עלמין מלא חיים) מאת מריוס מירקו.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.jewishfed.ro/downloads/bucuresti/revista.pdf Cimitirele evreiești din București] 
* [https://web.archive.org/web/20161011144943/https://ro.casedeepoca.com/tag/cimitirul-evreiesc-filantropia/ Etichetă: Cimitirul Evreiesc Filantropia] בקישור מובאים גם תצלומים של שערי בית העלמין, שערי אמנותיים בסגנון אר דקו מודרני.
* [https://web.archive.org/web/20160422203002/http://romanianjewish.org/?page_id=1438 גלריית תצלומים מבית העלמין] 

==הערות שוליים==

פילנתרופיה
עונת 2000/2001 בבונדסליגה

עונת 2000/2001 הייתה העונה ה-38 של הבונדסליגה, שהיא הליגה הגרמנית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-11 באוגוסט 2000 והסתיימה ב-19 במאי 2001. 

פ.צ. קלן, בוכום ואנרגי קוטבוס (בפעם הראשונה בתולדות המועדון) עלו מהליגה השנייה. 

על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות. במידה ובסוף העונה מספר קבוצות היו מגיעות לאותו מספר נקודות, הקבוצה עם הפרש השערים הטוב יותר הייתה מקבלת יתרון. 

הליגה כללה 18 קבוצות. קבוצות שסיימו במקומות ה-16-18 ירדו בסוף העונה לבונדסליגה השנייה. 

באיירן מינכן זכתה בתואר האליפות בפעם ה-16 בתולדות המועדון ובפעם השלישית ברציפות. ערב מחזור הנעילה של הליגה, הובילה באיירן מינכן על סגניתה שאלקה 04 בשלוש נקודות, אולם בהפרש שערים נחות יותר. באיירן מינכן זכתה באליפות לאחר תיקו 1-1 נגד המבורג שהושג משער של פטריק אנדרסון בבעיטה חופשית בתוספת הזמן של המשחק, בעוד ששאלקה 04 ניצחה 3-5 את אונטרהאכינג אך כאמור הניצחון לא הספיק לאלקה שהסתפקה במקום השני לאותה עונה.

אונטרהאכינג, איינטרכט פרנקפורט ובוכום ירדו לבונדסליגה השנייה. 

==כדורגלנים מצטיינים==
סרגיי ברברז הבוסני, שחקנה של המבורג, ואבה סאנד הדני, שחקנה שאלקה 04, כבשו כל אחד 22 שערים וזכו יחדיו בתואר מלך השערים של הליגה.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor=#BBF3BB
| 1.|| באיירן מינכן (אלופה)
||34||19||6||9||62||37|| 25||63||העפלה לליגת האלופות
|-bgcolor=#BBF3BB
| 2.||שאלקה 04
||34||18||8||8||65||35|| 30||62||העפלה לליגת האלופות
|-bgcolor=#BBF3BB
| 3.||בורוסיה דורטמונד
||34||16||10||8||62||42|| 20||58||העפלה לליגת האלופות
|-bgcolor=#BBF3BB
| 4.||באייר לברקוזן
||34||17||6||11||54||40|| 14||57||העפלה לליגת האלופות
|-bgcolor=#97DEFF
| 5.||הרטה ברלין
||34||18||2||14||58||52|| 6||56||העפלה לגביע אופ"א
|-bgcolor=#97DEFF
| 6.||פרייבורג
||34||15||10||9||54||37|| 17||55||העפלה לגביע אופ"א
|-bgcolor=#96FFFF
| 7.||ורדר ברמן
||34||15||8||11||53||48|| 5||53||העפלה לגביע אינטרטוטו
|- 
| 8||פ.צ. קייזרסלאוטרן
||34||15||5||14||49||54||5-||50
|-bgcolor=#96FFFF
| 9.||וולפסבורג
||34||12||11||11||60||45|| 15||47||העפלה לגביע אינטרטוטו
|- 
| 10.||פ.צ. קלן
||34||12||10||12||59||52|| 7||46
|-bgcolor=#96FFFF 
| 11.||מינכן 1860
||34||12||8||14||43||55||12-||44||העפלה לגביע אינטרטוטו
|- 
| 12.||הנזה רוסטוק
||34||12||7||15||34||47||13-||43
|- 
| 13.||המבורג
||34||10||11||13||58||58||0||41
|- 
| 14.||אנרגי קוטבוס
||34||12||3||19||38||52||14-||39
|- 
| 15.||שטוטגרט 
||34||9||11||14||42||49||7-||38
|- style="background:#FF8888
| 16.||אונטרהאכינג
||34||8||11||15||35||59||24-||35||rowspan=3 align=right|ירדו ליגה
|- style="background:#FF8888
| 17.||איינטרכט פרנקפורט
||34||10||5||19||41||68||27-||35
|- style="background:#FF8888
| 18.||בוכום
||34||7||6||21||30||67||37-||27
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesd/duit01.html נתונים מפורטים מאתר rsssf]
* [http://www.bdfutbol.com/en/t/tger2000-01.html נתונים מפורטים מאתר bdfutbol]

קטגוריה:עונות בבונדסליגה
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2001
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2000
קטגוריה:2000 בגרמניה
קטגוריה:2001 בגרמניה
יחסי ערב הסעודית – רוסיה

[[ולדימיר פוטין עם עבדאללה מלך ערב הסעודית, 11 בפברואר 2007]]
יחסי ערב הסעודית–רוסיה הם היחסים הדיפלומטיים בין הממלכה הערבית הסעודית והפדרציה הרוסית. היחסים ידעו עליות ומורדות, לאחר שהושפעו מיחסי ארצות הברית עם רוסיה ועם ערב הסעודית. מבחינה כלכלית, הקשרים בין שתי המדינות מתמקדים בעיקר בנושא ייצור, ייבוא וייצוא הנפט. כמו כן המדינות משתפות פעולה במגוון נושאים משותפים כמו בעיות ביטחון אזוריות, אנרגיה, מסחר, תחבורה ושיתוף פעולה מדעי. 

== היסטוריה ==
=== ערב הסעודית וברית המועצות ===
ברית המועצות יצרה קשרים דיפלומטיים עם ממלכת חג'אז של חוסיין בן עלי לאחר שהכריז על עצמו כח'ליפה במרץ 1924. באוגוסט 1924 הגיע לג'דה דיפלומט סובייטי כקונסול. במהלך הלחימה בין ממלכת חג'אז וסולטנות נג'ד של אבן סעוד שמרה הקונסוליה על נייטרליות. לאחר כיבוש ג'דה בידי אבן סעוד בשלהי 1925 שלח אבן סעוד אגרת לקונסול, שגלה לאריתריאה, והזמינו לשוב לג'דה. בפברואר 1926 הכירה ברית המועצות במלך ובתוארו החדש, כמלך חג'אד וסולטאן נג'ד.

ההסתמכות הגוברת של אבן סעוד על הבריטים וחשדו בפיעילים המוסלמים שהסובייטים שגרו לממלכתו, לצד כישלון המשלחות הסחר הסוביטיות והתמקדות הפעילות הסובייטית באירופה גרמו לברית המועצות להחזיר את אנשיה מערב הסעודית ב־1938. היחסים בין המדינות לא חודשו. היחסים נעשו מתוחים שוב בשנת 1980, לאחר שערב הסעודית הכריזה על תמיכה במוג'אהדין במהלך הפלישה הסובייטית לאפגניסטן. באותה עת ערב הסעודית הידקה את יחסיה עם ארצות הברית, והביעה תמיכה באמריקאים במהלך המלחמה הקרה. 

=== ערב הסעודית ורוסיה ===
היחסים דיפלומטיים חודשו בשנת 1991, לאחר התפרקות ברית המועצות והקמת ההפדרציה הרוסית. 

בשנת 2003 ביקר ברוסיה עבדאללה, מלך ערב הסעודית, ביקור ראשון בדרג הגבוה ביותר של נציגות סעודית ברוסיה לאחר קירור היחסים. בנוגע למלחמת גאורגיה–רוסיה בשנת 2008, אמר המלך עבדאללה כי הוא מבין את התביעה הרוסית להכרה בינלאומית בדרום אוסטיה ובאבחזיה. למרות דבריו, סעודיה עדיין לא הכירה בטריטוריות אלו כמדינות. 

ב-11-12 בפברואר 2007 ערך נשיא רוסיה ולדימיר פוטין ביקור רשמי בריאד. במהלך הביקור הוא נפגש עם המלך עבדאללה. הביקור היה הזדמנות לשפר את יחסי המדינות. 

היחסים בין שתי המדינות נעשו מתוחים במהלך מלחמת האזרחים בסוריה. רוסיה תמכה בנשיא סוריה בשאר אל-אסד, בעוד ערב הסעודית עמדה בנושא זה לצידה של ארצות הברית וסייעה למורדים במשטר אסד, יחד עם קטר וטורקיה. ראש ממשלת רוסיה דמיטרי מדבדב הזהיר שאם ערב הסעודית וטורקיה יפריעו למעורבות הצבא הרוסי בסוריה, הסכסוך עלול לגרום למלחמת עולם שלישית.

ביוני 2015 חתמו שר ההגנה של סעודיה מוחמד בן סלמאן אל סעוד ונשיא רוסיה פוטין על הסכם לשיתוף פעולה גרעיני בסנקט פטרבורג.

באוקטובר 2019 ערך נשיא רוסיה ולדימיר פוטין ביקור רשמי בערב הסעודית, לראשונה מזה 12 שנה. במסגרת הביקור הוא פגש את סלמאן, מלך ערב הסעודית ויורש העצר מוחמד בן סלמאן אאל סעוד וקידם עסקות נשק בשווי מיליארדי דולרים.

במרץ 2020, ברקע מגפת הקורונה נפתחה בין המדינות מלחמת מחירי נפט שהצניחה את מחיר הנפט בצורה דרסטית ותרמה לקריסה של שוק המניות העולמי.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
*שאול ינאי, [https://www.regthink.org/articles/%D7%A8%D7%95%D7%9E%D7%90%D7%9F-%D7%A8%D7%95%D7%A1%D7%99-%D7%A1%D7%A2%D7%95%D7%93%D7%99-%D7%90%D7%96%D7%A2%D7%A7%D7%AA-%D7%90%D7%9E%D7%AA רומן רוסי-סעודי: אזעקת אמת], באתר הפורום לחשיבה אזורית, 7 ביולי 2015

== הערות שוליים ==
איוואן ואזוב

קברו של איוואן ואזוב בסופיה
אִיוָואן מִינְצ'וֹב וָאזוֹב (בבולגרית: Иван Минчов Вазов; 9 ביולי 1850, סופוט, האימפריה העות'מאנית - 22 בספטמבר 1921, סופיה, ממלכת בולגריה) היה משורר, סופר, מחזאי, מהפכן, פטריוט ופוליטיקאי בולגרי, הנחשב לאבי הספרות והשירה בבולגריה המתחדשת. יצירתו עסקה בתקופת התחייה הלאומית הבולגרית, מלחמת העצמאות של בולגריה, ושנותיה הראשונה של נסיכות בולגריה.

==תולדות חייו==
איוואן ואזוב נולד בסופוט למשפחה עם נטייה פוליטית לאומנית. שני אחיו: ולדימיר וגיאורגי גדלו להיות גנרלים בצבא בולגריה. בהמשך, עבר עם משפחתו לבית דודו באולטניצה לרגל עסקיו של אביו. הוא נמשך לשירה, עזב את בית דודו והתיישב בבראילה. שם חבר לגולים בולגרים והכיר את חריסטו בוטב. ואזוב הפך למהפכן וב-1876 לחם במהלך מרד אפריל הבולגרי. לאחר כישלון ההתקוממות נמלט לגאלאץ.

ביחד עם חריסטו בוטב החל להוציא לאור שירים מהפכניים. הוא לחם במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) ולאחריה התיישב בסבישטוב. ב-1879 עבר לסופיה והחל בפרסום יצירותיו המרכזיות. ב-1893 פרסם את הרומן "תחת העול" שעסק בדיכוי העות'מאני בבולגריה טרום עצמאותה. בהמשך, הצטרף למפלגת העם ונבחר מטעמה לפרלמנט.
בין 1897 ל-1899 כיהן כשר החינוך של בולגריה. ב-1917 היה מועמד לקבלת פרס נובל לספרות. 

איוואן ואזוב נפטר בסופיה ב-1921 והוא בן 71.

===קשריו עם יוסף מרקו ברוך===
לאיוואן ואזוב הייתה מערכת יחסים מיוחדת עם יוסף מרקו ברוך לאחר הגעתו של מרקו ברוך לבולגריה ותחילת פעילותו שם. ואזוב התרשם מפעילותו "המהפכנית" של מרקו ברוך וראה בו מעין וסיל לבסקי יהודי. ב-1895 אף תרם לו מכספו והוזמן על ידו לפגישה בסופיה. למרקו ברוך היו עימותים עם ראשי הקהילות היהודיות, בעקבותיהם הוגשו כנגדו תלונות למשטרה הבולגרית וזו פעלה לעוצרו מספר פעמים. בהתערבותו של איוואן ואזוב נמנע המעצר.

ואזוב כתב למרקו ברוך מכתב אישי ובו בין השאר נכתב: 

==יצירתו והנצחתו==
המוטיבים המרכזיים ביצירותיו של ואזוב היו: המאבק לעצמאות בולגריה והשגתה, אהבת המולדת, אנשיה ונופיה. קידום מקומה של בולגריה במשפחת העמים בכלל ובאירופה בפרט, וניצחונותיה ותבוסותיה של בולגריה לאורך ההיסטוריה. יצירותיו השונות תורגמו ל-50 שפות.

לאחר מותו זכה ואזוב להנצחה ברחבי בולגריה. התיאטרון הלאומי של בולגריה נושא את שמו, כך גם הספרייה הלאומית בפלובדיב שהיא השנייה בגודלה בבולגריה. ישנם רחובות על שמו בבולגריה, כמו גם בעיר ברטיסלאבה שבסלובקיה. פסגת צוק באי ליווינגסטון נקראת על שמו.

חלק משירו "בית העלמין הישן" חרוט על אנדרטת החייל האלמוני בסופיה.

===קבר היהודי===
ב-1906 כתב ואזוב את שירו "קבר היהודי" המתבסס על המיתוס האנטישמי בדבר נפילת בירת הממלכה הבולגרית השנייה - טרנובו ב-1393 לידי העות'מאנים בראשות סולימאן צ'לבי. המיתוס מספר על יהודי שבגד בבולגרים ומסר את המפתחות של שער צדדי למצודת צארבץ ובכך איפשר לעות'מאנים לכובשה. היהודי הוצא להורג על ידי המצביא העות'מאני ומקום קבורתו של "הבוגד", נודע כ"קבר היהודי", בבולגרית: Жидов гроб (ז'ידוב גרוב). השיר אשר כתב ואזוב סייע לקבע את המיתוס בנרטיב ההיסטורי הבולגרי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררים בולגרים
קטגוריה:סופרים בולגרים
קטגוריה:מחזאים בולגרים
קטגוריה:פוליטיקאים בולגרים
קטגוריה:אישים שהונצחו בשטרות כסף בולגריים
קטגוריה:ילידי 1850

קטגוריה:נפטרים ב-1921
אזקיאל בייזי

ג'וסיף אזקיאל בייזי (באנגלית: Joseeph Ezekiel Bassey; נולד ב-10 בנובמבר 1996 בניגריה) הוא כדורגלן ניגרי המשחק בעמדת קשר הכנף בפטרוג'ט.

== קריירת מועדונים ==
בייזי גדל באקדמיית הנוער אמה נטוק, ולקראת עונת עבר לאקווה יונייטד מליגת העל הניגרית. לאחר עונה אחת באקווה יונייטד עבר בייזי לאנימבה, גם היא מליגת העל הניגרית. בעונת זכה בייזי עם המועדון באליפות ניגריה, ונבחר לשחקן העונה של המועדון.

ב-31 בינואר 2017 הושאל לברצלונה אתלטיק, קבוצת המילואים של ברצלונה, המשחקת בליגה הספרדית השלישית, עם אפשרות רכישה בתום ההשאלה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-17 בנובמבר 2015 ערך בייזי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ניגריה, כשהחליף את סולימאן עבדולהי בדקה ה-83 בניצחון 2-0 על נבחרת סווזילנד במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

== תארים ==
;אנימבה
* אליפות ניגריה (1): 2014/2015

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ניגרים
קטגוריה:קשרי כדורגל ניגרים
קטגוריה:כדורגלני אנימבה
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ניגריה
קטגוריה:ניגרים שנולדו ב-1996
דב פודה

דב פודה (נולד ב-7 בינואר 1950) הוא אורולוג ישראלי, לשעבר מנהל המחלקה האורולוגית בבית החולים הדסה עין כרם ויו"ר איגוד האורולוגים הישראלי. פודה הוא זוכה פרס רקובצ'יק על עבודת מחקר מצטיינת מהאיגוד הישראלי לאורולוגיה לשנת 1985.

==ביוגרפיה==
דב פודה נולד בתל אביב ולמד בבית הספר התיכון עירוני א' בבאר שבע בשנים 1964–1967. מאוגוסט 1967 עד פברואר 1968 שימש כעוזר מחקר במחלקה לביופיזיקה במכון ויצמן למדע. ב-1970–1976 למד רפואה באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנים 1976–1977 ביצע את הסטאז' בבית החולים הדסה בעיר וב-1979 קיבל רישיון לעסוק ברפואה ממשרד הבריאות. ב-1978 החל להתמחות בכירורגיה כללית בבית החולים הדסה וב-1980 עבר להתמחות בכירורגיה אורולוגית אותה סיים ב-1985 ובעקבותיה קיבל ב-1986 הסמכה ממשרד הבריאות כמומחה בתחום. ב-1985 השתלם במיינץ שבגרמניה בטכניקה לריסוק אבנים בכליות באמצעות גלי הלם. בשנים 1987–1989 השתלם באונקולוגיה אורולוגית במרכז הסרטן ממוריאל סלואן קטרינג בניו יורק. במאי 1990 התמנה למנהל המחלקה האורולוגית בבית החולים הדסה עין כרם בירושלים, תפקיד בו כיהן עד סוף 2016. החל משנת 1989 לימד כמרצה בכיר ומ-2000 מכהן כפרופסור חבר בפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית. בשנים 2000–2002 כיהן כיו"ר איגוד האורולוגים הישראלי.

בשנת 1971 זכה בפרס הסטודנט המצטיין של הפקולטה לרפואה, בשנת 1979 זכה בפרס הצטיינות מחקרית בפקולטה לרפואה וב-1985 זכה בפרס רקובצ'יק על עבודת מחקר מצטיינת מהאיגוד הישראלי לאורולוגיה. פרופ' פודה חבר באיגוד האמריקאי לאורולוגיה (1990), באיגוד האירופאי לאורולוגיה (1995) ובהתאחדות הבינלאומית לאורולוגיה (1995).

===חיים אישיים===
פודה נשוי לגילה ואב לשלושה, מתגורר במושב אורה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hadassah-med.com/doctors/prof-pode-dov הביוגרפיה של פרופ' דב פודה] באתר בית החולים הדסה באנגלית
* [http://www.hadassah.org.il/%D7%A8%D7%95%D7%A4%D7%90%D7%99%D7%9D/%D7%A4%D7%A8%D7%95%D7%A4-%D7%A4%D7%95%D7%93%D7%94-%D7%93%D7%91.aspx הביוגרפיה של פרופ' דב פודה] באתר בית החולים הדסה בעברית
* [https://www.resultmed.com/our-doctors-2/urologists/professor-dov-pode/ סיכום ניסיון מקצועי]

קטגוריה:אורולוגים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף א' (באר שבע)
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מועצה אזורית מטה יהודה: אישים
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
נוויל מוט

סר נוויל פרנסיס מוט (באנגלית: Nevill Francis Mott; 30 בספטמבר 1905, לידס, אנגליה - 8 באוגוסט 1996, בקינגהאמשייר, אנגליה) היה פיזיקאי אנגלי, אשר זכה בשנת 1977 בפרס נובל לפיזיקה, יחד עם פיליפ אנדרסון וג'ון ואן ולק, על מחקרו בנושא התכונות החשמליות והמגנטיות של מוליכים למחצה אמורפיים.

==ביוגרפיה==

מוט נולד ב-30 בספטמבר 1905 בלידס, אנגליה לליליאן מרי ריינולדס ולצ'ארלס פרנסיס מוט. את התואר הראשון (1927) והתואר השני (1930) עשה בקולג' סנט ג'ון שבאוניברסיטת קיימברידג', ולמד מתמטיקה ופיזיקה תאורטית.

בשנת 1933 קיבל מינוי לתפקיד פרופסור לפיזיקה תאורטית באוניברסיטת בריסטול.

בשנת 1941 זכה מוט במדליית יוז.

בשנת 1948 קיבל מינוי לתפקיד מנהל מעבדת הפיזיקה על שם הנרי אוברטון ווילס .

בשנת 1953 זכה במדליה המלכותית.

בשנת 1954, מונה לפרופסור לפיזיקה יישומית במעבדת קוונדיש, תפקיד בו החזיק עד 1971. בו בזמן, בין השנים 1959–1966 כיהן כמאסטר של קולג' גונוויל וקאיוס , קיימברידג'.

עבודתו המוקדמת בקיימברידג' עסקה בניתוח תאורטי של התנגשות גזים, באופן ממוקד בהתנגשות עם ספין מסתובב של אלקטרון כנגד אטום מימן, והובילה למחקרי המשך בנושא אפקטים דומים באלקטרוני הולכה, ובתכונות המגנטיות של מתכות.

בשנת 1972 זכה במדליית קופלי. באותה השנה קיבל תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת הריוט-ואט .

בשנת 1977 זכה בפרס נובל לפיזיקה יחד עם פיליפ אנדרסון וג'ון ואן ולק, על מחקרו בנושא התכונות החשמליות והמגנטיות של מוליכים למחצה אמורפיים.

בשנת 1983, הוענק למוט תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן.

לאחר שפרש לגמלאות, המשיך לסייע ביישום המחקר שלו על מנת לפתח יישומים ליצור אנרגיה סולארית זולה.

מוט נפטר ב-8 באוגוסט 1996 בבית חולים במילטון קינס שבבקינגהאמשייר, אנגליה.

==פרסומיו==
* "An Outline of Wave Mechanisms" (1930)
* "The Theory of the Properties of Metals and Alloys" (1936)
* "Electronic Processes in Ionic Crystals" (1940)
* "Wave Mechanics and Its Applications" (1948)
* "The Theory of Atomic Collisions" (1971)
* Electronic Processes in Non-Crystalline Materials (1971)
* "Elementary Quantum Mechanics" (1972)
* "Metal-Insulator Transitions" (1974)
* "Conduction in Non-Crystalline Materials" (1986)
* "Can Scientists Believe?" (1991)
* "High Yemperature Superconductors and Other Superfluids" (1994)
* "A Life in Science" (1995, אוטוביוגרפיה)
* "Sir Nevill Mott: 65 Years in Physics" (1995)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:זוכי מדליית יוז
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:חברים במסדר עמיתי הכבוד
קטגוריה:זוכי פרס נובל בריטים
קטגוריה:פיזיקאים בריטים
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בריסטול
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1905
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1996
זליג ברדיצ'בר

זליג ברדיצ'יבר (יידיש: זעליק לייב בערדיטשעװער; 6 במאי 1903 - 30 בדצמבר 1937) היה משורר יידי בסרבי.

==ביוגרפיה==
ברדיצ'בר נולד למשפחה דלת אמצעים בעיירה בלץ בבסרביה. יצחק-דוד ברדיצ'בר (1851 - ?) במקור היה ממוהיליב-פודילסקי, משם משפחתו עברה למושבה יהודית חקלאית אלכסנדרני ב-1854. אמו של זליג, חיה-רבקה הייתה ילידת בלץ.

ברדיצ'בר עסק בלימוד עצמי. הוא היה מלמד, הוא נדד בין עיירות יהודיות של בסרביה ומולדובה ועסק בהוראה. בשנות העשרים של המאה ה-20 החל לכתוב ולבצע שירים כמנהגם של זמרים יהודיים נודדים, כגון: ברודר זינגער.

עד שנות השלושים ברדיצ'בר כבר נודע ברבים למרות ששיריו לא פורסמו. הוא עסק בהלחנה של שירים של משוררים אחרים, למשל הוא הלחין את חיבורו של הרץ ריבקין פון שכנישן דארף (מהכפר השכן). זמן מה היה חבר בקולטור-ליגע, איגוד של אומנים בשפה היידית. הוא חיבר מחזות, ולפעמים גם ביים אותם. בשנותיו האחרונות שיריו וחיבוריו החלו להתפרם בעיתונות יידית, כגון: טשרנאוויצער בלעטער ואפגטנג.

ברדיצ'בר נפטר בגיל צעיר מאוד, בסוף שנת 1937, כתוצאה ממחלת השחפת בעיר יאשי. לאחר מותו בזכות מאמציהם של לייבו לוין וגרשון סגל בעיר צ'רנוביץ, בשנת 1939, יצא לאור קובץ שיריו של ברדיצ'בר עם תוים לידער מיט ניגונים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://newswe.com/index.php?go=Pages&in=view&id=8231 אנחנו כאן] 
* 

קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1903
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1937
פבריס אונדואה

ג'וזף פבריס אונדואה אבוגו (באנגלית: Joseph Fabrice Ondoa Ebogo; נולד ב-24 בדצמבר 1995 ביאונדה שבקמרון) הוא כדורגלן קמרוני המשחק בעמדת השוער באודה קקאבה מליגת העל הלטבית.

== קריירת מועדונים ==
אונדואה נולד ביאונדה שבקמרון. הוא גדל באקדמיית הנוער של סמואל אטו, ובשנת 2009 עבר למחלקת הנוער של ברצלונה. בשנת 2014 חידש אונדואה את חוזהו במועדון עד לשנת 2017. בשנת 2014 הועלה לסגל קבוצת המילואים של המועדון, ברצלונה אתלטיק, אך לא זכה לדקות משחק בקבוצה.

בחודש ינואר 2016 עבר אונדואה לפובלה מפומט מהליגה הספרדית השנייה. הוא ערך חמש הופעות במועדון, שירד בתום העונה להליגה הספרדית השלישית. בחודש יולי של אותה השנייה חתם אונדואה בז'ימנסטיק טרגונה מהליגה הספרדית השנייה, וב-17 באוגוסט הושאל לעונה אחת לסביליה אתלטיקו, קבוצת המילואים של סביליה, המשחקת באותה הליגה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-6 בספטמבר 2014 ערך אונדואה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קמרון, כששיחק 90 דקות בניצחון 0–2 על נבחרת הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2015. נבחרת קמרון העפילה לטורניר ואונדואה שיחק בכל שלושת משחקי שלב הבתים, אותו לא צלחה נבחרתו. אונדואה זכה יחד עם נבחרת קמרון בטורניר גביע אפריקה לאומות 2017, ושיחק לאורך כל הטורניר, כולל בגמר נגד נבחרת מצרים.

נכלל בסגל נבחרת קמרון לטורניר גביע אפריקה לאומות 2023.

== חיים אישיים ==
בן דודו של אונדואה, אנדרה אוננה, משחק גם הוא כשוער.

== תארים ==
;קבוצת הנוער של ברצלונה
* ליגת האלופות לנוער (1): 2013/2014

;נבחרת קמרון
* גביע אפריקה לאומות (1): 2017

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים קמרונים
קטגוריה:שוערי כדורגל קמרונים
קטגוריה:יאונדה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני ז'ימנסטיק טרגונה
קטגוריה:כדורגלני אוסטנדה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קמרון
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2017
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2017
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2023
קטגוריה:קמרונים שנולדו ב-1995
המקס הכחול

המקס הכחול (באנגלית: The Blue Max) הוא סרט מלחמה בריטי העוסק בטייסי שירות האוויר הגרמני לקראת סוף מלחמת העולם הראשונה. שם הסרט נלקח מכינויו הלא-רשמי של הפור לה מריט, העיטור הגבוה ביותר בצבא הקיסרות הגרמנית. הסרט מבוסס על רומן בשם זהה מאת ג'ק האנטר, ומרמז באופן חלקי לסיפורו של הטייס וילהלם ריינהרד.

==עלילה==
ברונו סטיישל (ג'ורג' פפארד) הוא לוטננט בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. הוא מתואר כאדם חסר מצפון, חסר אמפתיה, וללא רגשות כלפי מישהו מלבדו. הוא עוזב את חיל הרגלים, ומתגייס לשירות האוויר הגרמני. סטיישל מעריץ את מנפרד פון ריכטהופן, וחולם לזכות כמוהו בעיטור הפור לה מריט - העיטור הגבוה ביותר של הצבא הקיסרי הידוע בכינויו הלא-רשמי "המקס הכחול". כדי לזכות בעיטור, עליו להפיל 20 מטוסים של מדינות ההסכמה. לסטיישל לוקח זמן להשתלב בחיל האוויר, שמרבית אנשיו באו מקרב האצולה בעוד הוא עצמו בן למשפחה פשוטה. עד מהרה מתפתחת יריבות בינו לבין וילי פון קלוגרמן (ג'רמי קמפ), בן אצולה אשר כבר זכה במקס הכחול. באחת מגיחותיו, סטיישל מציל מטוס גרמני צבוע באדום, ומופתע לגלות שטייס המטוס הוא ריכטהופן בעצמו (קרל של). ריכטהופן מציע לסטיישל לעבור ליחידת הטייס המובחרת שלו, אולם סטיישל מעדיף להישאר בטייסת הנוכחית תחת פיקודו של האופטמן אוטו היידמאן (קרל מיכאל ווגלר). עם זאת, התעמולה הגרמנית חשה שהעם קץ במלחמה, ועל כן הגנרל פון קלוגרמן (ג'יימס מייסון), דודו של וילי, ממהר לנצל את סטיישל ולהציגו כגיבור מלחמה עממי. סטיישל ממשיך לצבור הפלות לזכותו בדרך לזכייה במקס הכחול, ובמקביל מפתח רומן עם קייטי (אורסולה אנדרס), אשתו של קלוגרמן אשר לפני כן ניהלה רומן עם וילי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטי 1966
קטגוריה:סרטי פעולה בריטיים
קטגוריה:סרטי צבא
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סרטי דרמה בריטיים
קטגוריה:סרטים שצולמו באירלנד
נמל התעופה הבין-לאומי אודסה

נמל התעופה הבינלאומי אודסה (באוקראינית: Міжнародний аеропорт Одеса) הוא נמל תעופה בינלאומי הממוקם כ-7 ק"מ דרומית מערבית למרכז העיר אודסה, אוקראינה.

== שטח השדה ==
שטח שדה התעופה הבינלאומי אודסה הוא 570 דונם. שירות הטכני של שדה התעופה מבוסס על 2,800 מטר מרובע באזור יש 4 מקומות חניה לספק שירות טכני ל-4 מטוסים בו זמנית.

המסלולים של נמל התעופה משמשים גם את חיל האוויר האוקראיני.

== היסטוריה ==
השדה הוקם בשנת 1961.

בחודש מאי 2007 בשדה התעופה נערכו עבודות הבנייה הכוללות הארכת המסלול הראשי. ביוני 2012 התחילו לעבוד על בניית הטרמינל החדש, האזור של הטרמינל החדש יהיה 26,000 מ"ר, ויהיה לו את הקיבולת של 1,000 נוסעים לשעה שזה בין 1.5-2 מיליון נוסעים בשנה, וכן יהיה בו 16 עמדות צ'יק-אין, ומס' השערים יעלה ל-5. בנייתו של הטרמינל החדש תוכננה להסתיים עד סוף שנת 2013, עם זאת, בשל עיכובים ארוכים, הוא מתוכנן להיפתח ברבעון השני של 2017. הטרמינל ישמש הן טיסות בינלאומיות והן טיסות פנימיות.

הנמל הושבת בתחילת שנת 2022 במלחמת רוסיה-אוקראינה כאשר חיל האוויר הרוסי הפציץ את הנמל וגרם להשבתתו. נכון ל-2024 המלחמה באוקראינה נמשכת והנמל אינו פעיל.
מטוסים ברחבת החניה בשדה
הטרמינל הישן

== פעילות לישראל וממנה ==
יוקריין אינטרנשיונל איירליינס מבצעת 5 טיסות שבועיות לנמל התעופה בן-גוריון וממנו.

החל מה-26 ביוני 2017 חברת סאן דור מבצעת 2 טיסות שבועיות בקו זה במטוסים של אל על.

החל מה-9 ביולי 2017 חברת יאנאייר מבצעת טיסות עונתיות בקו זה.

החל מה-15 ביולי 2019 תחל חברת ישראייר לבצע 2 טיסות שבועיות עונתיות בקו זה.

בעבר החברות אל על ואארוסוויט קיימו טיסות בקו זה.

== ראו גם ==
* אודסה
* יוקריין אינטרנשיונל איירליינס

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

2017 02
אודסה
קטגוריה:אודסה
קטגוריה:אודסה: מבנים
דוד מלול

הרב דוד מלול (1924 – 17 בינואר 2011) היה רב העיר "חנפירה" והכפר "בזו" שבמרוקו, רב העיירה ירוחם בישראל ומחבר ספרים רבים.

== ביוגרפיה ==
נולד באֵייט עטַּאב שבמרוקו לרב יוסף מלול בשנת 1924 (ה'תרפ"ד). אחיו הצעיר היה הרב מנשה מלול. בילדותו חונך ולמד אצל אביו. כשבגר למד בישיבה במרקש אצל הרב דוד סויסה ואצל הרב יעקב דהאן, ובהמשך בישיבה במקנס אצל הרב רפאל ברוך טולדנו.

בשנת 1943 (ה'תש"ג) נישא לחסיבה בת הרב מאיר קדוש, ויחד התגוררו בדמנאת. לאחר תקופה קצרה בדמנאת הוזמן לשמש כרב הקהילה היהודית ב"חנפירה" למשך מספר שנים. בתקופה זו עסק במסחר עורות מעובדים, ואף נשפט למאסר בעקבות עדות שקר של שייח' מוסלמי, אך שוחרר על ידי התובע המקומי. בשנת 1950 (ה'תש"י) החל לשמש כמורה בתלמוד תורה בדבדו, שם שימש גם כשוחט ובודק ולמד בחברותא עם הדיין המקומי, הרב רפאל ברדוגו. לאחר תקופה עבר לשמש כמורה, שוחט ובודק בעיר תַּאלְסִינְתְּ, שם סייע לו אביו במשך תקופה, ומשם עבר לשמש כרב הכפר "בזו". לאחר כחודשיים, עבר לשמש כשוחט ובודק בקזבלנקה למשך כשנתיים.

בשנת 1955 (ה'תשט"ו) עלה לישראל, והשתכן במעברת הר טוב שבבית שמש. במעברה שימש כרב וכפוסק במשך 3 שנים, עד שהוזמן בשנת 1958 (ה'תשי"ח) לשמש כרב היישוב ירוחם. בתפקיד זה שימש עד לפטירתו, ובמהלך שנות כהונתו חידש את מערך הכשרות והטהרה בעיר, והקים מוסדות חינוך לתלמידים. בשנת 1959 (ה'תשי"ט) קיבל סמיכה לרבנות מהרב אליהו ראם, נוסף על הסמיכות שקיבל מרבני מרוקו. במשך חייו בישראל יצא לשליחות גיוס כספים בחו"ל מספר פעמים עבור מכון הוצאת הספרים "מכון הכתב". 

הלך לעולמו ב-17 בינואר 2011 (י"ב בשבט ה'תשע"א), ונקבר בבית העלמין בנתיבות, לצד אביו.

== חיבוריו ==
* יד יהודה - על חמישה חומשי תורה, כולל דרשות על הפרשה, על דרך הפרד"ס, ובתוכם דרושים לאירועים המתובלים במוסר השכל, בהוצאת מכון הכתב, ירושלים, שני חלקים
* לשון חכמים מתוק לנפש ומרפא לעצם - על חמישה חומשי תורה על דרך הפרד"ס, מתובל בדברי רבותינו מרן אלשיך הקדוש ומרן בעל העקידה, ירוחם ה'תש"ס
* ויוסף עוד דוד - שני חלקים
* יד יוסף - דרשות על פרשיות השבוע, ליקוטי דינים נחוצים, מוסר ועוד, בהוצאת מכון הכתב, ירושלים ה'תשמ"ד, שני חלקים
* בית דוד ושלמה - על התורה, שני חלקים
* וידבר דוד - על התורה ודרשות, שני חלקים
* ויצבור יוסף - על התורה ודרשות בדרך הפרד"ס, בהוצאת מכון הכתב, ירושלים ה'תש"ן שני חלקים
* מכתם לדוד - הלכות, מנהגים ופרשיות השבוע
* שער כבוד ה׳ - מאת הרב אפרים אלנקווה, בהוצאתו המחודשת בתוספת קונטרס ״שושנים לדוד״, ירוחם ה'תשנ"ז

== ראו גם ==
*רבי יעקב דהאן

*רבי רפאל ברוך טולידאנו

== לקריאה נוספת ==
* אברהם סולובייצ׳יק, בנתיבות ירוחם - תולדות חייהם של הרב יוסף מלול והרב דוד מלול, ה'תשע"ב

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:דבדו: רבנים
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:רבנים מרוקאים ישראלים
קטגוריה:ירוחם: רבנים
קטגוריה:רבני ערים בישראל
קטגוריה:תלמידי רבי יעקב דהאן
קטגוריה:מחברי ספרי חידושים על התורה
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:אישים הקבורים בנתיבות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
רוברט מייקל בלנטיין

רוברט מייקל בלנטיין (באנגלית: Robert Michael Ballantyne; 24 באפריל 1825 – 8 בפברואר 1894) היה סופר בריטי ממוצא סקוטי שחיבר למעלה מ-100 ספרים, רובם לבני הנעורים. ספרו הנודע ביותר, שאף תורגם לעברית, היה "אי האלמוגים" (1857).

==ביוגרפיה==
בלנטיין נולד באדינבורו בשנת 1825, תשיעי מתוך עשרה ילדים לאלכסנדר, עורך עיתון ומדפיס, ולאן. בגיל 16 החל לעבוד בקנדה בחברת הדסון ביי ובמסגרת עבודתו עסק במסחר עם אינדיאנים. בגיל 22 חזר לסקוטלנד ובתוך מספר שנים התמקד ביצירה ספרותית ובייחוד בספרות הרפתקאות לבני הנעורים. ספרו הפופולרי ביותר, הנקרא עד היום, הוא "אי האלמוגים" (1857), שתורגם לעברית ויצא לאור בהוצאות עבר (1954) וכתר (1975). "אי האלמוגים" העניק השראה לספרו המפורסם של רוברט לואיס סטיבנסון, אי המטמון (1883), שאף הזכיר את בלנטיין בפואמה המופיעה במבוא לספר. בגין טעות אינפורמטיבית ב"אי האלמוגים", שעסקה בעובי אגוזי הקוקוס, הקפיד בלנטיין לחיות במקומות עליהם התעתד לכתוב וכך למשל בילה תקופה עם שומרי מגדלור לפני כתיבת ספרו "המגדלור".

בצד עיסוקו כסופר, בלנטיין היה צייר נודע בצבעי מים ויצירותיו הוצגו באקדמיה הסקוטית המלכותית באדינבורו. נפטר בשנת 1894, ברומא, אליה עבר בשנותיו האחרונות. נקבר בבית הקברות הפרוטסטנטי של רומא.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:סופרי מתח ואימה סקוטים
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:סופרים סקוטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1825
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1894
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
אראלי מעלה

תקיעות בשופר בעשרת ימי תשובה, הכותל המערבי
אֶרְאֵלֵי מַעְלָה הוא פיוט שנאמר בקהילות רבות כחלק מאמירת הסליחות. יהודי ספרד נוהגים לומר פיוט זה בעשרת ימי תשובה. הפיוט חובר על ידי מחבר לא ידוע.

הפיוט, המושר בקטע ההתחלה של פרק הווידוי, מתאר כיצד מלאכי השרת מפארים את האל, וכמותם גם המתפללים.

הפיוט נכתב ומושר כהמשך ישיר של ההכרזה: "ה' הוּא הָאֱלֹהִים, ה' הוּא הָאֱלֹהִים". בסיום הפיוט ממשיכים הקהל בהכרזה נוספת: "ה' מֶלֶךְ, ה' מָלָךְ, ה' יִמְלֹךְ לְעֹלָם וָעֶד", המובילה לפיוט הבא – בטרם שחקים וארקים נמתחו.

הבית האחרון הפותח באות ה"א אינו נמצא בנוסחאות העתיקות והוא ככל הנראה תוספת מאוחרת.<ref>https://web.archive.org/web/20210301144520/http://web.nli.org.il/sites/nlis/he/Song/Pages/Song.aspx?SongID=4192</ref>

==מבנה הפיוט==
הפיוט כתוב כאקרוסטיכון אלפביתי, החל מהאות א ועד האות ה.

המשפטים יוצרים תקבולת משלימה.

הפזמון החוזר (רפרן) בפיוט הוא לחלופין, המשפט: "ה' אֲדוֹנֵנוּ." ולחלופין, המשפט: "ה' הוּא הָאֱלֹהִים."

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סליחות
קטגוריה:פיוטי יום הכיפורים
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
רליאנט קיטן

רליאנט קיטן, סטיישן
רליאנט קיטן, סטיישן, שנת 1977
רליאנט קיטן, סטיישן
רליאנט קיטן - סדאן, שנת 1976
רליאנט קיטן - סדאן
רליאנט קיטן (באנגלית: Reliant Kitten) הוא דגם מכונית עירונית קטנה, בעלת 4 גלגלים, עשויה פיברגלס, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית רליאנט מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1975–1982.

סך הכול יוצרו 4,074 יחידות.

הרליאנט קיטן שווקה במדינת ישראל בשנים 1978–1979, תחת הסיסמה: "קיטן 24 ק"מ לליטר" ונמכרו בה כמה עשרות יחידות.

===דגמי רליאנט קיטן===
* רליאנט קיטן סדאן, 2.5 דלתות, (2 דלתות קדמיות + חלון אחורי נפתח כלפי מעלה), 4 מושבים
* רליאנט קיטן סטיישן, 3 דלתות (2 דלתות קדמיות + דלת אחורית על ציר צד)
* רליאנט קיטן מסחרית (ואן)

==מפרט טכני ומידות==
* מנוע קדמי, 4 צילינדרים 848 סמ"ק
* מהירות שיא - 85 קמ"ש
* תאוצה 0 - 60 קמ"ש - 14 שניות
* תמסורת ידנית - 4 מהירויות
* אורך הרכב - 3,327 מ"מ
* רוחב - 1,422 מ"מ
* גובה - 1,397 מ"מ
* בסיס גלגלים - 2,146 מ"מ
* משקל - 508 ק"ג
* מאוקטובר 1976 יוצרה גרסת דה-לוקס: מד לחץ שמן, מד מתח, רדיו + רמקולים, פנסי ערפל.

==שיתוף הפעולה בין חברת רליאנט לחברת "אוטוקרס" הישראלית==
ראשיתה של "אוטוקרס" בשנת 1952, בסדנה חיפאית של המהנדס לדיסלאב שנלר. סדנה זו ייצרה תלת אופן פשוט, שייעודו המקורי חלוקת חלב, ברישיון רליאנט הבריטית (Reliant). באמצע שנות ה-50 חבר אל שנלר איש העסקים יצחק שובינסקי. שובינסקי שאף לפתח תעשיית רכב של ממש ולא להסתפק באותו רכב תלת גלגלי, ובשנת 1957 שינתה הסדנה הקטנה של שנלר את פניה והפכה לחברת "אוטוקרס" (Autocars).

תחילת הדרך, בדומה למפעל "קייזר-אילין", הייתה בחיפוש אחר דגמי מכוניות המיוצרות בהצלחה בעולם והרכבתם במפעל בארץ. גם שובינסקי נתקל באותם קשיים שמקורם ב, והחברה התקשתה מאוד ליצור שיתופי פעולה מסוג זה, למעט אותו שיתוף פעולה קיים עם רליאנט הבריטית. קושי זה הוביל את "אוטוקרס" להכרה כי יזדקקו לרכב מתכנון מקורי. כך, לראשונה בישראל, החלה לקרום עור וגידים תוכנית לייצור רכב שאינו מבוסס על הרכבה מקומית של דגם קיים, אלא על תכנון של רכב חדש שמכלוליו יתבססו ככל שניתן על רכיבי מדף הקימים בעולם.

הדגמים הראשונים של מכונית הספורט סברה ספורט יוצרו על ידי חברת רליאנט.

בסוף יולי 1981 לקה מנכ"ל אוטוקרס לשעבר, יצחק שובינסקי בהתקף לב מאחורי הגה הרליאנט קיטן מהפיברגלס שנהג בה, סטה מהכביש, פגע בעץ ונהרג. מפעל אוטוקארס נסגר סופית בשנת 1987.

==ראו גם==

==לקריאה נוספת==
* [https://www.youtube.com/watch?v=znKW3ZDk0dc רליאנט קיטן ] (2:41 דקות), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=6D6Bq_dSuxI רליאנט קיטן ] (0:56), יו-טיוב
* [http://ivc.org.il/forum/viewtopic.php?f=1&t=2972 רליאנט קיטן ] אספנות, קלאסיות, כלי רכב, אופנועים - פורום אספני כלי הרכב

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1975
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:מכוניות בריטיות
קיטן
בטרם שחקים וארקים נמתחו

בְּטֶרֶם שְׁחָקִים וַאֲרָקִים נִמְתָּחוּ הוא פיוט שנאמר בקהילות רבות כחלק מאמירת הסליחות. יהודי ספרד נוהגים לומר פיוט זה בעשרת ימי תשובה. הפיוט חובר על ידי מחבר לא ידוע.

הפיוט, המושר בקטע ההתחלה של פרק הווידוי, לאחר הפיוט אראלי מעלה, מתאר את אין סופיותה של מלכות האל - ה' מָלָךְ בעבר, מֶלֶךְ בהווה וימלוך גם בעתיד.

==מבנה הפיוט==
הפיוט כתוב כך שהמשפטים יוצרים תקבולת משלימה.

הפזמון החוזר (רפרן) בפיוט הוא וריאציות על המשפט: "ה' מֶלֶךְ. ה' מָלָךְ. ה' יִמְלֹךְ לְעוֹלָם וָעֶד".

הספרדים נוהגים שהחזן אומר חצי פסוק והציבור משלים את קריאתו. וכשיש פסוק המכיל בתוכו שם ה', יאמר הקהל בלחש את החצי הראשון והש"ץ יאמרו בקול. ואת החצי השני של הפסוק יאמר החזן בלחש והציבור בקול. הש"ץ אומר תחילת תפילה והקהל עונים סופה, כגון הש"ץ אומר: "בטרם שחקים וארקים נמתחו", והקהל עונים "ה' מלך".

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://ravtzair.blogspot.co.il/2010/08/blog-post_8162.html ה' מֶלך ה' מָלך], באתר בלוגפוסט
* 
* אראל סגל הלוי, ביאור:מלכות ה', בוויקיטקסט

==הערות שוליים==

קטגוריה:סליחות
קטגוריה:פיוטי יום הכיפורים
קטגוריה:יצירות שמחברן אינו ידוע
שבאב אל-ח'ליל

מועדון ספורט שבאב אל-ח'ליל (בערבית: شباب الخليل - צעירי חברון) היא קבוצת כדורגל מהעיר חברון, המשחקת בליגת העל הפלסטינית.

==היסטוריה==
אגודת הספורט שבאב אל-ח'ליל הוקמה בשנת 1943. בשנות ה-80 של המאה ה-20 זכתה פעמיים באליפות הגדה המערבית, בשנת 1982 ובשנת 1985. כאשר הוקמה ליגת העל הפלסטינית על ידי הרשות הפלסטינית בשנת 1998 הצטרפה לליגה. החל מעונת 11–2010 מתקיימת הליגה במתכונת מקצוענית, הקבוצה החלה לגייס תקציב משמעותי ולהחתים שחקנים ומאמנים מקצועיים. לקבוצה הצטרפו מוחמד ג'מאל, תושב אום אל-פחם, שבעבר שיחק בהפועל פתח תקווה, ועלי חטיב תושב שפרעם, שבעבר שיחק בהפועל חיפה.

בעונת 16–2015 הקבוצה זכתה לראשונה באליפות ליגת העל הפלסטינית.

בינואר 2015 הצטרף לקבוצה עלאא אבו סאלח, שחקן בני סכנין. בקיץ 2015 הצטרף לקבוצה אחמד אבו נאהיה, לשעבר שחקן הפועל אשקלון.

בקיץ 2016 הצטרפו לקבוצה: מואמן אגבריה, לשעבר שחקן מכבי נתניה, חאמד גנאים, שחקן בני סכנין, ואלכסיס נורמבואנה, כדורגלן צ'יליאני-פלסטיני.

==אצטדיון==
הקבוצה משחקת באצטדיון אל-חוסיין אבן אל-עלי. באצטדיון כ-12,500 מקומות ישיבה.

==הישגים==
* אליפות ליגת העל הפלסטינית
** 2015/16, 2020/21
* גביע פלסטין
** 2012/13

==השתתפות במפעלים הקבוצתיים של ההתאחדות לכדורגל של אסיה==
ליגת העל הפלסטינית מסונפת להתאחדות לכדורגל של אסיה (באנגלית: Asian Football Confederation, ראשי תיבות AFC), ולכן קבוצות אשר מסיימות במקומות הראשונים זוכות להשתתף במפעלים הקבוצתיים של ההתאחדות. שבאב אל-ח'ליל השתתפה בתחרות ליגת האלופות של ההתאחדות (AFC Champions League) בעונת 17–2016. בינואר 2017, שישה שחקנים מקבוצת שבאב אל-ח'ליל, המחזיקים בדרכון ישראלי, הגיעו ללבנון דרך ירדן, כדי לשחק מול אלופת לבנון אל עהד.

==קישורים חיצוניים==
* [https://int.soccerway.com/teams/palestine/shabab-al-khaleel/ שבאב אל-ח'ליל באתר Soccerway]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קבוצות כדורגל מהרשות הפלסטינית
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1943
קטגוריה:חברון: ספורט
DIDO (לוויין)

לווייני DIDO הם משפחת לוויינים זעירים מסוג קיובסאט הנבנים לבחינת ניסויים בתנאי מיקרו כבידה על ידי חברת ספייס פארמה. DIDO-2 שוגר ב-15 בפברואר 2017 ו-DIDO-3 שוגר ב-3 בספטמבר 2020.

==משימת הלוויין==
הלוויינים תוכננו על ידי חברת ספייס פארמה (Space Pharma, חברה שווייצרית וישראלית), לבדיקת ניסויים בתנאי מיקרו כבידה. מעבדת המיקרו-כבידה שעל הלוויין נקראת mGnify (מבוטאת MA-Gni-FY).

==מבנה לוויין DIDO==
הלוויין הוא לוויין זעיר מסוג קיובסאט בגודל של 10x10x30 סנטימטר. נפח של 2U ששווה ערך ל-10x10x20 סנטימטר מוקצה לניסויים והחלק הנותר מיועד לתפעול מערכות הלוויין. משקל הלוויין 4.5 קילוגרם. ייחודיות הלוויין היא בכך שהוא מאפשר לשלוט על הניסויים על ידי החוקרים דרך המחשב או הטלפון הסלולרי. בכך החוקרים יכולים לשלוט בזמן אמת בניסוי, לקבל מידע ותמונות ללא תיווך תחנת הקרקע.

==לווייני DIDO==
===DIDO-1===
DIDO-1 תוכנן להיות משוגר על משגר פאלקון 9 במהלך שנת 2016. לאחר פיצוץ משגר הפאלקון ועליו הלוויין עמוס 6 נדחה השיגור למועד לא ידוע ובהמשך בוטל. במקום זאת שיגרה החברה ב-12 בנובמבר 2017 מעבדת חלל בשם "נקסוס" באמצעות חללית המטען סיגנוס אל תחנת החלל הבינלאומית. מעבדת החלל שקלה 2.3 ק"ג וגודלה היה נפח של 2U ששווה ערך ל-10x10x20 סנטימטר. לאחר תום הניסויים הונחתה המעבדה האוטומטית ב-13 במרץ 2018 חזרה בכדור הארץ והניסויים שנשאה הושבו למעבדות המחקר. שנה אחריה שוגרה בנובמבר 2018 מעבדה נוספת בשם נקסוס 2 לתחנת החלל הבינלאומית.

===DIDO-2===
DIDO-2 שוגר ממשגר PSLV ב-15 בפברואר 2017. השיגור, היה שיגור שכלל מספר שיא של 104 לוויינים מאותו משגר, מתוכם 88 לוויינים זעירים ממערך הלוויינים של חברת Planet Labs, וגם הנאנו-לוויינים הישראליים BGUSAT ו-PEASSS.

===DIDO-3===
DIDO-3 שוגר ב-3 בספטמבר 2020 מבסיס החלל האירופי בגינאה הצרפתית. הלוויין הוא פרויקט של שיתוף פעולה בין ספייס פארמה וסוכנויות החלל הישראלית והאיטלקית ולכלול ניסויים של חוקרים ישראליים מהטכניון לצד חוקרים איטלקיים. הלוויין מעט יותר ארוך מקודמיו וכן כולל לוחות סולאריים נפרסים מה שמגדיל את יכולת ייצור החשמל שלו שכן הניסויים בו דורשים שמירת טמפרטורה של 37 מעלות צל', כחום גופו של אדם בריא.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.spacepharma.health/ אתר חברת ספייס פארמה]
* [https://www.tau.ac.il/research/space-pharma ננו-מעבדה בחלל החיצון. אסטרונאוטים זה פאסה – קבלו את עידן חקר החלל על ידי לוויינים זעירים], אתר אוניברסיטת תל אביב, פברואר 2017

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכנית החלל הישראלית
קטגוריה:לוויינים ישראליים
רלייאנט ריגל

רלייאנט ריגל - סדאן
רלייאנט ריגל - סדאן
רלייאנט ריגל - קבריולה
רלייאנט ריגל - קבריולה, מבט לתא הנהג ו[[לוח מחוונים]]
רלייאנט ריגל - סדאן
רלייאנט ריגל מסחרית (ואן)
רלייאנט ריגל (באנגלית: Reliant Regal) הוא דגם מכונית עירונית קטנה, המונעת על ידי שלושה גלגלים ועשויה מפיברגלס. הרלייאנט ריגל מוגדרת כתלת-אופן, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית רליאנט מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1953–1973. עד שנת 1961 הוכנסה בגוף הרכב מסגרת עץ. 

גוף הרכב נבנה על ידי סיבי זכוכית עד שנת 1956. מאוקטובר 1962 נבנה על ידי פיברגלס מחוזק באמצעות שתי יחידות מרכזיות (חיצונית ופנימית) על מארז פלדה.

מחיר הרלייאנט ריגל בבריטניה בשנת 1963, היה 362 לירות שטרלינג.

עד 1963 נמכרו כ-50,000 יחידות, ועד סוף הייצור של הדגם בשנת 1973, נמכרו 110,000 יחידות. 

דגם הרלייאנט ריגל נחשב לתלת-אופן (בעל שלושה גלגלים) הנמכר ביותר בהיסטורית הרכב.

== דגמי רלייאנט ריגל ==
* רלייאנט ריגל סדאן, 4 מושבים
* רלייאנט ריגל קבריולה
* רלייאנט ריגל מסחרית - ואן, (Reliant Supervan)

==מפרט טכני ומידות==
* הגלגל היחיד בחלק הקדמי - אחראי על ההיגוי
* מנוע קדמי - המניע את הגלגלים האחוריים
* מנוע קדמי, 4 צילינדרים, 598 סמ"ק המפיק 25 כוח סוס
* מנוע קדמי 701 סמ"ק המפיק 30 כ"ס
* מהירות שיא - 65 מייל
* מאוגוסט 1968: מנוע קדמי 701 סמ"ק, המפיק 29.5 כ"ס, יחס דחיסה 1:7.5
* תמסורת ידנית - 4 מהירויות
* אורך הרכב - 3,429 מילימטר
* רוחב - 1,486 מ"מ
* גובה - 1,448 מ"מ
* בסיס גלגלים - 1,931 מ"מ
* משקל - 445 קילוגרם
* בשנת 1967: גרסת רלייאנט ריגל 21E (בדגם סדאן ובדגם ואן), בין התוספות: פנס ערפל, מד שמן, מגיני שמש, גלגל רזרבי
* רישיון נהיגה בבריטניה לרלייאנט ריגל - רישיון גרסת B1 אשר נתן לנהג את הזכות לנהוג בכלי רכב עם שלושה או ארבעה גלגלים של עד 550 ק"ג. מ-29 בדצמבר 2012 - לפי חוק האיחוד האירופי, תלת חברה מסווגת תחת הקטגוריה "רישיון אופנוע", (הנוהג חייב להיות מגיל 21).

==ראו גם==

==לקריאה נוספת==
* [https://www.youtube.com/watch?v=Die0SCFZ4bA רלייאנט ריגל שנת 1963 ] (1:56 דקות), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=xnLa2y6jZ0I רלייאנט ריגל ] (3:21 דקות), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=G8jv3BBDxhM רלייאנט ריגל ] (10:47 דקות), יו-טיוב
* [http://www.reliant.website/regal2.shtml האתר הרשמי של המועדון המוטורי Reliant] 

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות תלת אופן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1953
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:מכוניות בריטיות
קטגוריה:רכבי רליאנט
הולגר הדני

פסלו היושב של הולגר דאנסקה ב[[טירת קרונבורג]]
הולגר הדני (הולגר דאנסקה, בדנית: Holger Danske; בצרפתית: Ogier le Danois, Ogier de Danemarche) הוא דמות אגדית של גיבור עממי דני, שיושיע את דנמרק בשעה שתהיה בסכנה קיומית. הדמות נולדה ברומנסה צרפתית והתגלגלה לאגדה הדנית. המחתרת הדנית בעת הכיבוש הנאצי במלחמת העולם השנייה נקראה "הולגר דאנסקה".

== הדמות הספרותית ==
בשירת רולאן, השייכת לסוגת השירים הצרפתיים על מעללי גבורה מן המאה ה-11 מוזכר כדרך-אגב אביר שלחם לצד קרל הגדול בשם הולגר הדני (Ogier de Danemarche). הפואמה La Chevalerie Ogier de Danemarche ("האביר הולגר הדני") נטלה את הדמות השולית מ"שירת רולאן" והעניקה לה ביוגרפיה מפותחת. לפי פואמה זו היה הולגר בנו של המלך הדני גודפרד, אויבו של קרל הגדול; שגדל והתחנך כילד בחצרו של קרל כבן ערובה לאחר תבוסת אביו. הולגר גדל לתפארת והיה לגיבור רב-מעללים, אולם בנו נרצח על ידי שרלוט, בנו של קרל הגדול. בזעמו הרג הולגר את שרלוט ויצא למסע נקם נגד קרל הגדול שנמשך שבע שנים ובסופו מונעים ממנו אך בקושי מלרצוח את קרל הגדול עצמו. לאחר מכן מתפייסים השניים והולגר נלחם לצידו של קרל כנגד הסאראצינים ונגד הענק ברהוס.

הפואמה הפכה לפופולרית ביותר באירופה. אגדה מספרת שחרבו נקראה קורטאנה (Cortana) ושנעשתה מאותה פלדה כמו דז'אווז (Joyeuse), חרבו האישית של קרל הגדול ודורנדאל (Durendal), חרבו האישית של רולאן. הקשרים אחרים מקשרים בין חרבו לבין "חרב הרחמים" הקטומה עמה מוכתרים מלכי בריטניה ובינה לבין אקסקליבר, חרבו של המלך ארתור. 

== בסקנדינביה ==
במאה ה-14 תורגמו כמה מחזורים משירת מעללי הגבורה הצרפתיים לדנית, והוצאו לאור בשם "סאגת קרל הגדול" (Karlamagnús saga), כך הובאה אגדת הולגר הדני למולדתו. המשורר הדני כריסטיאן פדרסן (Kristiern Pedersen) תרגם את הפואמה המקורית בשם Olger Danskes krönike והוציאה לאור ב-1534.

ב-1907 הוצב פסלו היושב של הלוחם הענק במרתף טירת קרונבורג, האגדה על כך שהוא יזדקף ויקום להציל את ארצו ביום צרה קיבלה משמעות ויזואלית.

== בתרבות ==
דמותו של הולגר הדני ייצגה את הלאומיות הדתי המתעוררת. בשנת 1789 נכתבה האופרה הולגר דאנסקה על ידי פ.ל.א קונצן (F.L.Æ. Kunzen) וינס בגסן (Jens Baggesen). קרן הולגר דאנסקה לחמה במאה ה-19 נגד השפעות זרות (בעיקר גרמניות) על התרבות הדנית ושפתה ואיגדה אינטלקטואלים דנים שיצרו בשפתם. האנס כריסטיאן אנדרסן העלה את אגדת הולגר על הכתב ב-1845. 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.messagetoeagle.com/legend-of-sleeping-hero-holger-danske-viking-warrior-who-never-died/ Legend Of Sleeping Hero Holger Danske: Viking Warrior Who Never Died]
* [http://www.visitdenmark.nl/nl/denmark/holger-danske-ogier-dane-gdk784308 Holger Danske - Ogier the Dane]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:גיבורים לאומיים
קטגוריה:קרל הגדול
קטגוריה:דנים
קטגוריה:דנמרק: סמלים לאומיים
קטגוריה:שינה בתרבות ובספרות
חומת מפגע

חומת מפגע במטווח פתוח
חומת מפגע היא סוללת עפר עבה או קיר בטון עבה מצופה בספוג שמטרתם לספוג ולבלום ירי קליעים (כגון כדורי נשק קל) ונתזים. חומות מפגע נפוצות במטווחים פתוחים (כלומר: לא בתוך מבנה סגור) וכחלק בעמדות מגנן מודרניות (בהן חונים כוחות היבשה, טנקים, רכב קרבי משוריין וחיל רגלים). 

מטרת חומת המפגע במטווחים היא למנוע זליגת קליעים ונתזים מסכני חיים מחוץ לגבולות המטווח, ובסיום הירי פריקת כלי הירייה (לרוב רובה או אקדח) נעשית כאשר הקנה מופנה אל עבר חומת המפגע. במטווחים פתוחים בדרך כלל חומת המפגע היא בצורת האות "ח" המקיפה את קו המטרות כדי למנוע מירי תועה ונתזים לזלוג דרך צדי המטווח בנוסף לבלימת הקליעים הנורים אל עבר המטרות. במטווח סגור חומת המפגע היא קיר בטון עבה שבולם את הקליע ואינו מחזיר נתזים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://mops.gov.il/documents/publications/firearms/manuals/firerangesupervisormanual2012_14.pdf הוראות בטיחות למפקח מטווחים], באתר המשרד לביטחון הפנים

מפגע
קטגוריה:קליעה
רליאנט TW9

רליאנט TW9
רליאנט TW9 הוא דגם של טנדר קטן, המונע על ידי 3 גלגלים, שעשוי מפיברגלס. הרליאנט TW9 מוגדר כתלת אופן, מתוצרת יצרנית הרכב הבריטית רליאנט מוטורס אשר יוצרה בין השנים 1967–1987. 

בזמן השקתו עלה הרליאנט TW9, בבריטניה, 451 לירות שטרלינג.

סך הכול יוצרו 1,888 יחידות מהדגם רליאנט TW9.

==מפרט טכני==
* 2 מושבים קדמיים (נהג + נוסע)
* מנוע, 4 צילינדרים, 4 פעימות, 700 סמ"ק, המפיק 29 כ"ס
* מנוע 748 סמ"ק המפיק 32 כ"ס
* משנת 1975 מנוע 850 סמ"ק המפיק 45 כ"ס
* תמסורת ידנית – 4 מהירויות
* מהירות שיא – 86 קמ"ש 
* משקל מטען – 0.5–0.8 טון
* מהירות שיוט בהעמסה מקסימלית: 40–50 קמ"ש
* מגב (וישר) בודד – חלון קדמי

==ראו גם==

==לקריאה נוספת==

* [https://www.youtube.com/watch?v=BScUrGTxYJU רליאנט TW9 ] (1:25 דקות), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=sSmANkErviA רליאנט TW9 ] (1:15 דקות), יו-טיוב
* [https://www.youtube.com/watch?v=1_ghu9kQ544 רליאנט TW9 ] (2:11 דקות), יו-טיוב

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מכוניות תלת אופן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1967
קטגוריה:מכוניות עשויות פיברגלס
קטגוריה:טנדרים
קטגוריה:מכוניות בריטיות
TW9