OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אס"א

סמל האיגוד המקורי
אס"א (ראשי תיבות: איגוד ספורט אקדמי) הוא איגוד ספורט שהוקם בשנת 1952 עבור סטודנטים ועל ידי סטודנטים מהאוניברסיטה העברית בירושלים - עדין טלבר (טיילהבר), עמיאל ריקליס, מהטכניון בחיפה - שלמה חן ומביה"ס למשפט וכלכלה בת"א - עמרם רזיאל. זאת במטרה ליצור אצל סטודנטים ואנשי אקדמיה מודעות לספורט ולפעילות גופנית ואתגר לעשייה ופעילות.

הארגון מקיים פעילות ביותר מ-20 מוסדות להשכלה גבוהה בישראל, יוזם מפעלי ספורט ואף מתמודד בתחרויות בינלאומיות.
הארגון מאגד 13 סניפים בכל רחבי הארץ.
אס"א היה שותף למספר רגעים חשובים בספורט הישראלי והשיג הישגים בתחרויות בינלאומיות.
מסיבה לא ברורה, רשאים ליטול חלק בתחרויות אך ורק סטודנטים בפועל בעלי כרטיס סטודנט לשנת הלימודים של אותה השנה. ואילו מרצים וחברי סגל הוראה במוסדות להשכלה גבוהה ממודרים מתחרויות אלו.

כיום, יו"ר אס"א הוא ויקו חדד המכהן משנת 2013.

==עקרונות ויעדים (מתוך אתר אס"א)==
מייסדי אס"א הציבו מערכת עקרונות, המהווה עד היום את אבן היסוד של פעילות האיגוד:
* אס"א הוא איגוד הספורט האקדמי בישראל, מטרתו לארגן, לפתח ולנהל פעילויות ספורטיביות בקרב הסטודנטים בארץ ולטפח את רעיון הספורט בין בוגרי המוסדות להשכלה גבוהה.
*טיפוח רעות ויחסי גומלין בין האגודות והסניפים החברים בעמותה ובין העמותה לבי מרכזי הספורט האחרים ולהתאחדויות הספורט השונות בישראל וגופים אחרים.
*ארגון תחרויות בין ארציות והידוק הקשרים הבינלאומיים של העמותה וחבריה.
החברות באס"א פתוחה בפני כל הסטודנטים, הבוגרים וחברי הסגל במוסדות להשכלה גבוהה ובמכללות.
* הפעילות הספורטיבית של אס"א באה עתה לידי ביטוי במישורים הבאים: חוגי ספורט בענפים שונים מתקיימים בכל המוסדות להשכלה גבוהה והולכים ומתרחבים מדי שנה בשנה. עשרות אלפי סטודנטים עוסקים בספורט במהלך שנת הלימודים והיחידות לחינוך גופני ולספורט באוניברסיטאות מעמידות לרשותם את מיטב המאמנים והמורים.
* אס"א מרחיב משנה לשנה את היקף התחרויות הבינלאומיות, בהן משתתפים ספורטאיו, יוזם מפעלים בינלאומיים ומעודד את המכללות השונות לפתח קשרי ספורט עם קבוצות סטודנטים מהעולם הרחב.
הארגון מקיים פעילות רחבה לכל אורך השנה בענפים רבים. גם בעלי התפקידים השונים במוסדות אס"א ונציגי האיגוד במוסדות ספורטיביים אחרים מתחלפים לעיתים קרובות על בסיס עקרון הרוטציה.

התחומים בהם פועל אס"א:

{|border="0" cellpadding="2"
|- valign="top"
|
* כדורמים
* כדוריד
* כדורסל
* כדורעף
* כדורגל
* קטרגל
* ראגבי
|valign="top"|
* התעמלות
* סקווש
* טניס
* טניס שולחן
* שחמט
* דיבייט
* באולינג
* קראטה
|valign="top"|
* ג'ודו
* טאקוונדו
* קליעה אקדח אוויר
* קליעה רובה אוויר
* אתלטיקה קלה
* אופני הרים
* מרוץ שדה
|valign="top"|
* ניווט ספורטיבי
* כדורגל חופים
* כדורעף חופים
* שחייה
* חתירה
* שיט
* סייף
* גלישה
|}

הפרסים לזוכים:
כל ספורטאי שידורג בקבוצה שתזכה במקום הראשון יקבל מדליית זהב ותעודה. ובמקום השני-תעודה ומדליית כסף.

==קישורים חיצוניים==
*
פרמיית סיכון

פרמיית סיכון, או סתם פרמיה (בעברית: דמי ביטוח) בתורת המימון, היא הפער בין תוחלת התשואה של שתי חלופות מימוניות, האחת חסרת סיכון והשנייה מסוכנת. הפרמיה היא התשואה העודפת המינימלית שדורש אדם כלשהו בתמורה ללקיחת הסיכון העודף הגלום בחלופה המסוכנת.

==רקע==
הפרמיה היא מונח-על, שמשמש מספר תתי-תחומים בעולמות הכלכלה, המימון, הביטוח ושוק ההון. ישנה פרמיה בשוק הביטוח, פרמית סיכון של מדינה, פרמית סיכון של חברות עסקיות ומניות, פרמיה בעולם האופציות והנגזרים ובעוד תחומים רבים. המשותף לכל הפרמיות השונות הוא שהן מבטאות את התמורה שדורשים ומקבלים לוקחי הסיכונים תמורת השתתפותם בשווקים השונים, דהיינו לקיחת הסיכון.

==דוגמאות==
===פרמיית סיכון של מדינה===
דוגמה אחת לפרמיה היא פרמיית הסיכון של מדינת ישראל, דהיינו התמורה העודפת שדורשים המשקיעים הזרים תמורת השתתפותם בסיכוני המשק הישראלי וממשלתו. את פרמיית הסיכון של מדינת ישראל נהוג לחשב כהפרש בין התשואה על איגרות החוב ארוכות הטווח של ממשלת ישראל (אג"ח שקלי ל-10 שנים) לאג"ח בעלות מח"מ (משך חיים ממוצע) דומה של ממשלת ארצות הברית. כאשר ברגע נתון, נסחרות הראשונות במחיר המגלם תשואה של 6%, והאחרונות בתשואה של 5%, נהוג לציין שפרמיית הסיכון של ישראל (בהשוואה לארצות הברית הנחשבת "חסרת סיכון") עומדת על 1%. באופן דומה ניתן לחשב פרמיית סיכון ריאלית, לאחר חיסור הפרש האינפלציות השונות בהתאמה.

===פרמיה הגלומה במחיר כתב אופציה===
כתבי אופציה סחירים, כגון אלה הנסחרים בבורסה התל אביבית, מגלמים בדרך כלל במחירם פרמיה, במובן זה שגם כאשר הם "בתוך הכסף", כלומר, לו פקעו באותו רגע, היה מקבל המשקיע תמורה חיובית על כספו, מחירם עולה על ההפרש בין מחירי הפקיעה שלהם למחיר נכס הבסיס שממנו הם נגזרים. כאשר ברגע נתון, למשל, נסחר מדד תל אביב 125 במחיר של 1000 נקודות, וכתבי האופציה מסוג "קול" לפי מחיר 1000 נסחרים במחיר (חיובי) כלשהו, מהווה מחיר זה פרמיית סיכון, שניתן לראותה כפרמיה שדורשים כותבי האופציה תמורת הסיכון שהם לוקחים על עצמם, שמא יעלה המדד. אולם על מחירי האופציות משפיעים גורמים שונים, ולא ניתן להסבירם בשלמותם על ידי התייחסות לפרמיית סיכון לבדה.

קטגוריה:שוק ההון
קטגוריה:מימון
רובינשטיין

רובינשטיין הוא שם יהודי אשכנזי שמשמעותו בגרמנית – "אבן אודם". נוצר גם בהשפעת השם העברי ראובן. השערה אחרת מקשרת שם משפחה זה ליישוב רובנשטיין (Rubenstein) בבוואריה. 

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
שמעון בכר

שמעון בכר (1 באוקטובר 1923 - 23 באפריל 1995) היה לוחם לח"י וחבר "מחתרת צריפין".

== חייו ==
בכר נולד בסופיה, בולגריה להוריו יוסף וסולטנה. בילדותו התצרף לארגון בית"ר בשנת 1940 עלה לארץ ישראל, והצטרף לארגון לח"י, בלחי צורף למחלקת הידיעות (מחלקה ו').

עם קום המדינה וגיוס חטיבת לח"י לצה"ל, התגייס גם שמעון, שרת בחטיבה 8, והשתתף בכל קרבותיה עד סוף המלחמה. 

מספר שנים לאחר פירוק הארגון, נפגש בכר עם ידידו, יעקב חרותי, והשניים הקימו את הגוף המכונה "מחתרת צריפין". המחתרת קמה על רקע האירועים האנטישמיים והאנטי ישראליים שהתרחשו בגוש המזרחי בשנים 1952 ו-1953, ששיאם היו משפטי פראג, שבהם הועמדו לדין בפראג אחד עשר יהודים, ובהם שני ישראלים.

במסגרת פעילות המחתרת, הוטמנה פצצה בשגרירות ברית המועצות בשדרות רוטשילד בתל אביב. בעקבות הפיצוץ, ניתקה ברית המועצות את הקשרים הדיפלומטיים עם ישראל. ביוני 1953, נעצרו חברי המחתרת ובישיבת ממשלה ב-8 ביוני 1953 הכריזה הממשלה על מחתרת זו כעל ארגון טרור, על פי פקודת מניעת טרור.

זמן קצר לאחר מעצרו, הצליח שמעון בכר לברוח מתא המעצר בבית דגן. המשטרה פתחה במצוד, והודיעה שבכר ייתפס בתוך 24 שעות. במשך שישה חודשים, הצליח בכר להימלט מהמשטרה כאשר העיתונות המקומית מפרסמת מדי פעם מידע על מקומות מסתור אפשריים, אנשים שראו את בכר, ושמועות על כך שבכר הצליח להימלט לצרפת. שישה חודשים לאחר בריחתו, לכדה המשטרה את בכר במרתף בית בתל אביב. מאחר שהיה זה יום שישי לאחר צאת העיתונים המקומיים, טסו בשמי תל אביב מטוסים קלים שהשליכו כרוזים בדבר לכידתו.

בזמן הימלטו, נידון בכר ל-12 שנות מאסר בפועל, יותר מכל חבר אחר בארגון, והחל לרצות את עונשו בכלא תל מונד. בשנת 1955 העניק שר המשפטים, פנחס רוזן, חנינה לאסירים.

בכר חזר לצה"ל ונלחם בכול מלחמות ישראל עד למלחמת יום הכיפורים. 

== חיים אישיים ==
לאחר שהשתחרר מהכלא, הכיר את אשתו לימים, תמר, ולזוג נולדו שלושה בנים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://lehi.org.il/?p=821 שמעון בכר], באתר הלח"י

קטגוריה:לוחמי הלח"י
קטגוריה:מורשעים בעבירות על רקע אידאולוגי בישראל
קטגוריה:מורשעים בעבירות ביטחון בישראל
קטגוריה:ישראלים שקיבלו חנינה
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:טרוריסטים יהודים
קטגוריה:טרוריסטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1995
היפר-אינפלציה

היפר אינפלציה בארגנטינה
שטר בן 50 מיליארד [[דינר יוגוסלבי משנת 1993]]
היפר-אינפלציה (או אינפלציה דוהרת) היא תהליך אינפלציוני שיצא מכלל שליטה (סחרור מחירים), כאשר, בדרך כלל, שיעור האינפלציה הולך וגדל מבלי להגיע לשווי משקל. עליית המחירים המהירה בהיפר-אינפלציה צפויה להביא לאובדן מהיר של ערך הכסף, לשינויים מוניטריים (ראו חוק גרשאם) ואף להתמוטטות המערכת הכלכלית.

==הגדרה==
על אף שאין הגדרה מקובלת אחת להיפר-אינפלציה, אינפלציה של 20% לחודש ויותר נחשבת להיפר-אינפלציה. חרף זאת, נהוג להשתמש במושג גם לציון קצבים נמוכים בהרבה. הגדרה המקובלת על הכלכלנים היא "מעגל אינפלציה שאינו נוטה התאזנות". מעגל שכזה נוצר כאשר בכל השלמת סיבוב קצב האינפלציה רק גדל. על אף שישנה מחלוקת רבה על הגורמים להיפר-אינפלציה, ברור שהיא מופיעה לאחר גידול לא מבוקר בכמות הכסף בשוק, ולאחר התערערותו של המטבע. בנוסף לכך היא קשורה במלחמות ובהתמודדות איתן, בתקופות שפל כלכלי, ובשינוי הסדרים החברתיים.

== מאפיינים ==
ב-1956 כתב פיליפ קייגן את עבודת מחקר הראשונה שניסתה להתמודד עם התופעה ותוצאותיה. בעבודה זו הוא הגדיר היפר-אינפלציה כאינפלציה של לפחות 50% לחודש (המחירים מכפילים עצמם כל 51 יום).

===סימנים לכלכלה בהיפר-אינפלציה===
#האוכלוסייה הכללית מעדיפה להשקיע הונה במטבע חוץ יציב או בנכסי דלא ניידי. הון במטבע המקומי מומר בהקדם כדי לשמור על כוח הקנייה.
#האוכלוסייה מתייחסת לכספה לא במונחים של המטבע שלה, אלא במונחים של מטבע חוץ יציב אחר, גם מחירים יצוינו בעזרת מטבע חוץ. למשל, בסוף שנות ה-90 בטורקיה נהוג היה לסמן מחירים באמצעות הדולר על אף שטורקיה סבלה מאינפלציה כרונית בלבד.
#קניות באשראי מחושבות מראש כך שיפצו על אובדן כוח הקנייה במהלך תקופת האשראי, גם אם תקופה זו קצרה.
#משכורות ומחירים מחושבים בעזרת מדד מחירים, והאינפלציה המצטברת לאורך שלוש שנים מתקרבת או עולה על 100%.

==דוגמאות קיצוניות==
גרמניה, 1923. ערך שטר הפפימרק היה כה נמוך שהוא שימש בתור טפט. 
בהיפר-אינפלציה צפויים קצבים של עד מאות אחוזים בחודש.
*גרמניה בתחילת שנות ה-20 כאשר קצב האינפלציה הגיע ל-10<sup>6</sup>×3.6% בחודש (מחירים מוכפלים כל 49 שעות). האינפלציה הגבוהה יצרה מצבים משונים.<ref name=":0"></ref> לדוגמה, ערך הכסף ירד כל כך מהר שבמפעלים שילמו לפועלים את המשכורת פעמיים ביום, בבוקר ובערב, זאת משום שבמהלך פרק זמן כבר ירד ערך הכסף ולא היה ניתן לקנות בו כלום.<ref name=":0" /> בברלין, כיכר לחם שהיה עולה בסביבות 160 מארק בסוף 1922, עלה כ-200 מיליון מארק מארק בנובמבר 1923.<ref></ref>
*יוון בזמן הכיבוש הגרמני (1941-1944) עם קצב של 10<sup>9</sup>×8.55% (מחירים מוכפלים כל 28 שעות).
*והמקרה החמור ביותר שתועד התרחש בהונגריה לאחר מלחמת העולם השנייה, 10<sup>16</sup>×4.19% בחודש (המחירים מוכפלים כל 15 שעות).

מקרה קרוב יותר לזמננו היא יוגוסלביה בין ה־1 באוקטובר 1993 ל-24 בינואר 1994, אשר סבלה מקצב אינפלציה של 10<sup>15</sup>×5% לחודש (מחירים מוכפלים כל 16 שעות). השטר בעל הערך הגבוה ביותר היה בן 500 מיליארד דינר.

דוגמה נוספת מ-2018, היא ההתמוטטות הכלכלית של ונצואלה, כאשר הערכות קרן המטבע הבינלאומית הן אינפלציה של 10,000,000 אחוזים ב-2019.

דוגמאות מתונות יותר כוללות עוד מדינות מזרח אירופאיות כאוקראינה בתקופת מעבר כלכלי בתחילת שנות ה־90, בבוליביה ופרו ב-1985, במקסיקו מ-1982 עד 1988, ארגנטינה ב-1989, ברזיל בתחילת שנות ה-90, זימבבואה ב-2006, וישראל מ-1980 עד 1985 (ראו: האינפלציה בישראל).

== ראו גם ==
*חוק גרשאם

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מקרו-כלכלה
אגואיזם אתי

אגואיזם אתי (מצרפתית, égoïsme) היא גישה בפילוסופיה של המוסר, המציבה במרכז את האדם הפועל, וגורסת את העיקרון המוסרי לפיו על כל אדם לפעול כדי לקדם את תועלת עצמו, כפי שהוא תופס אותה. האגואיזם האתי מתיר כך את הסתירה האפשרית בין פעולה של אדם לקידום ענייניו האישיים, ועקרונות מוסריים אחרים, התובעים ממנו לדחות את קידום ענייניו לטובת עניינם של אחרים, או להתחשב בעניינים אחרים אלו. האגואיזם האתי דוחה את הרעיון לפיו ניתן לנקוב בעקרונות נורמטיביים אובייקטיביים כלשהם, ודבק בתפישה לפיה עקרונות נורמטיביים חייבים להיות סובייקטיביים ותלויים בתפישתו של כל אדם בנפרד. גם זרמי משנה של האגואיזם האתי, דוגמת ההדוניזם האתי, קובעים עקרון סובייקטיבי (להרבות בהנאות ולהמעיט בכאבים). במובן זה, ניתן לראות באגואיזם האתי תורה נורמטיבית חסרה, שכן היא נעדרת תכתיב שאינו תלוי בתפישה הסובייקטיבית של האדם הפועל. היפוכו של האגואיזם הוא האלטרואיזם, הדוגל בהעדפת הזולת על פני האינדיבידואל. 

הקושי העיקרי עמו מתמודד האגואיזם האתי כתורה נורמטיבית (כלומר, כתפישה לגבי הפעולה הרצויה של בני-אדם בעולם, בניגוד לאבחנה שבני אדם פועלים באופן אגואיסטי) היא כי הדוגל בו נאלץ כמעט תמיד לאמץ שני רעיונות נלווים: א) כי כאשר כל בני האדם יפעלו באופן אגואיסטי תהיה התוצאה מועילה לא רק לאינדיבידואל הפועל אלא גם לחברה בכללה (כלומר, מסקנה תוצאתנית). ב) כי פעולה אגואיסטית מסוגים מסוימים (לדוגמה, התנהגות מקיאווליסטית, מרמה או שקר) תניב תוצאות טובות פחות לאינדיבידואל הפועל, ומשום כך שכיחותה תרד ולא תעלה. דחיית העיקרון הראשון מפחיתה את הכדאיות של רוב בני האדם לאימוץ התנהגות נורמטיבית המודרכת על ידי אגואיזם אתי, ואילו דחיית העיקרון השני מובילה לערעור מוחלט של האגואיזם האתי כתפישה נורמטיבית. 

==הזרמים באגואיזם==
באגואיזם קיימים שני זרמים עיקריים:
===האגואיזם האינדיבידואלי===
הערך העליון בו הוא טובת האגואיסט, ולכן כל מעשה אנושי, של האגואיסט ושל זולתו, יישפט על ידי האגואיסט כטוב, אם הוא תורם לטובת האגואיסט, וכרע אם הוא מזיק לה. 

מבחינת יכולת ההכרעה בסכסוכים, זוהי תורת מוסר שלמה, שבה כל מעשה אנושי נשפט על ידי האגואיסט בהתאם לתרומתו לטובתו הוא בלבד, כך שאין לו שום קושי להכריע סכסוכים על פי טובתו האישית. חסרונה העיקרי הוא בסיכוי הקטן שלה להתקבל על ידי אחרים, שכן הצד האחר בסכסוך יראה עצמו נפגע, בהכרח, מפתרון שכולו לטובת צד אחד בלבד. חשיפת תורה הנוטה כולה לצד המחזיק בה, תביא לכך שגם הצד האחר בסכסוך יאמץ אותה לעצמו ויתעקש להכריע לטובתו הבלעדית בניגוד לגישת האגואיסט, המבקש להציב את עצמו במרכז.

===האגואיזם הכללי===
באגואיזם הכללי מספר הערכים העליונים שווי המעמד הוא כמספר הנפשות עלי אדמות, כאשר לגבי כל אדם מעשיו נשפטים בהתאם לתרומתם לטובתו הוא בלבד. 

חסרונה העיקרי של שיטה זו הוא חוסר היכולת להכריע סכסוכים כאשר כל אחד מהצדדים לסכסוך רואה בטובתו האישית את הערך העליון ולא נותן כל ערך מוסרי לצדדים האחרים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פילוסופיה
קטגוריה:אתיקה
פילסטר

פילסטר (Pilaster) הוא רכיב בניין אדריכלי דמוי עמוד הצמוד לקיר או יוצא ממנו. מקורו של אלמנט זה הוא באדריכלות יוון העתיקה אך שימושו היה נפוץ בעיקר בבנייה הרומית. השימוש בו נעשה כאשר יש צורך מבני בעמוד במקום בו עובר קיר, בדרך כלל לחיזוק הקיר עצמו, אך פעמים רבות הוא מודבק מסיבות אסתטיות או משיקולי הגדרת חלל. פילסטר מקנה לחזית המבנה מראה איתן ומפואר לעומת קיר חלק. הפילסטר מסייע לשמור על סימטריה, על הקומפוזיציה של חזית המבנה או לשמור על מקצב עמודים כלשהו יחד עם עמודים חופשיים.

פילסטרים יכולים להיות עגולים או חצי עגולים בדומה לרוב העמודים הקלאסיים אך לרוב הם מעוצבים בצורה של עמוד שטוח בצורה מלבנית, כתבליט של עמוד על הקיר. ההקפדה על ועיטורים לפי הסדרים הקלאסיים נשמרת גם בעיצוב של פילסטרים.

בבניינים רבים שנבנו באיטליה בתקופת הרנסאנס נעשה שימוש בפילסטרים סביב דלתות כניסה, שערים וחלונות אשר מולם הוצבו עמודים במרחקים דומים. באופן זה התקבלה אכסדרה בין שתי השורות למרות שרק שורה אחת הייתה שורת עמודים אמיתית. בכניסות למבנים גדולים בסגנונות נאו קלאסיים שונים נקרא המעבר בין העמודים והפילסטרים אשר יצר מעין מרפסת כניסה - "פורטיקו" (Portico).

== גלריה ==
<gallery mode="packed" heights="150">
Image:Blue Door.jpg|פילסטר עץ פשוט סביב דלת
Image:RomaForoRomanoBasilicaGiulia.jpg|פילסטר ששרד מבזיליקה יוליה שבפורום רומנום
Image:Puerta de la colegiata - Lerma.jpg|Puerta de la colegiata בלרמה, איטליה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:עמודים
קטגוריה:אדריכלות קלאסית
קבוצות המאבק של מעמד הפועלים

קבוצות המאבק של מעמד הפועלים (בגרמנית: Kampfgruppen der Arbeiterklasse) הייתה הזרוע הצבאית של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי של גרמניה ברפובליקה הדמוקרטית הגרמנית.

מפלגת האיחוד הסוציאליסטי נוכחה לדעת שהיא זקוקה לכוח צבאי מפלגתי נאמן לאחר אירועי המרד המזרח גרמני ביוני 1953, והקימה את קבוצות המאבק של מעמד הפועלים. השימוש הגדול ביותר בקבוצות המאבק נעשה בשנת 1961 בזמן בניית חומת ברלין. קבוצות המאבק שנחשבו הכי אמינות מבחינה אידאולוגית השתתפו בבנייה ובשמירה על החומה. כ-8,000 איש, שהיו 20% מקבוצות המאבק, השתתפו במאמץ הבנייה. כעדות לנאמנותם האידאולוגית תעיד העובדה שרק 8 חברים ניצלו את ההזדמנות כדי לערוק לגרמניה המערבית.

המפלגה נמנעה משימוש בקבוצות המאבק כדי לדכא את ההפגנות שפרצו בשנת 1989 מכיוון שרבים מחבריה הזדהו עם המפגינים, וכמה אף השתתפו בהפגנות. עם נפילתה של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי והדמוקרטיזציה בגרמניה המזרחית קיומם של קבוצות המאבק איבד את הצדקתו, ובדצמבר 1989 החליט הפולקסקאמר לפרקן. תהליך הפירוק התחיל באותו החודש והושלם במאי 1990.

קבוצות המאבק היו כפופות באופן ישיר לפיקודו של הפוליטביורו של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי. יחידות קבוצות המאבק היו מאורגנות לפי מקומות העבודה של חבריהם, ופעילותם הייתה מוגבלת לרמה האזורית מלבד יחידות מיוחדות שיועדו לכך. מספר החברים בקבוצות המאבק היה בערך 210,000 איש, מתוכם 187,000 איש בשירות פעיל והשאר בשירות מילואים. החברים נדרשו להיות חברי מפלגה או לחלופין להיות חברים באיחוד האיגודים המקצועים החופשי גרמני.

אימונם של חברי קבוצות המאבק נעשה על ידי הפולקספוליציי, ומחנות אימונים נערכו אחד לשנה למען ריענון מוכנות הקרב. קבוצות המאבק היו מצוידות בנשקים לפיזור הפגנות של המשטרה. את האינדוקטרינציה הפוליטית חברי קבוצות המאבק קיבלו מהסניף המקומי של מפלגת האיחוד הסוציאליסטי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גרמניה המזרחית: צבא וביטחון
מיכל גרונדלנד

מיכל גרונדלנד (נולדה ב-27 באפריל 1979) היא מנחת טלוויזיה ישראלית בתחומי ספורט וסגנון חיים.
== ביוגרפיה ==
גדלה ברעננה. את דרכה בעסקי הבידור התחילה גרונדלנד כנערת מים. מאוחר יותר השתתפה בהפקה הוליוודית שצולמה בישראל בככובו של אנטוניו בנדרס, ובעקבות קשרים שיצרה יצאה לעבוד בלוס אנג'לס בהפקות מקומיות כמנהלת הפקה.

כשחזרה מארצות הברית השתתפה בישראל בהפקה של סרט בככובו של ז'אן-קלוד ואן דאם. בשנים הבאות פיתחה קריירה בתחום הפקות טלוויזיה במחלקת הספורט של ערוץ 10 (מפיקה ראשית) ובחברות הפקה שונות ביניהן "שמיים", "ענני תקשורת" וצ'רלטון. במקביל הייתה שדרנית קווים בתוכנית רדיו ברשת ב'.

תוך כדי עבודתה קיבלה הזדמנות להופיע כשדרית קווים במסגרת הערוץ "שבת של כדורגל" ויותר מאוחר בערוץ 10. כמו כן ביצעה פינות וכתבות רבות לתוכניות בישול ולייף-סטייל עבור ערוץ 10 וערוץ החיים הטובים. עבדה ככתבת ועורכת באתר האינטרנט ONE משנת 2007 עד ינואר 2011, אז מונתה לדוברת ההתאחדות לכדורגל.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מנחות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון אוסטרובסקי
קטגוריה:בוגרי תיכון אוסטרובסקי
קטגוריה:בוגרות הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1979
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
עוזיאל חזן

עוזיאל חזן (נולד ב-1 באפריל 1945) הוא סופר ישראלי.

==ביוגרפיה==

חזן נולד במרוקו בשם עזיז חזן. הוא עלה לישראל עם משפחתו בשנת 1955. חזן הוא בוגר האוניברסיטה העברית, זוכה פרס ספרותי לשנת היובל לעליית הנוער, חתן פרס היצירה על-שם ראש הממשלה לוי אשכול לשנת תשנ"ח וחתן פרס תור הזהב לשנת 2018.

חזן הוא עורך דין ונוטריון במקצועו.

==ספריו בעברית==
* נביחות אל ירח כבוי (לדורי, תשל"ו)
* ארמנד: נובילה מרוקאית (ספרית פועלים, תשמ"א 1981)
* אל שלגי האטלס (ספרית פועלים, תשמ"ז 1987)
* חותם ברבריה (הוצאת ביתן, תשנ"ב 1991)
* מבחן החלב (ספרית פועלים, תשנ"ז 1996) - בשנת 2000 הופק לקולנוע בשם "זאיה", בבימויו של יונתן פז. הסרט לא הופץ ונערך שוב בשנת 2016 בשם "מבחן החלב"
* כקליפת אגוז: מחזה בשלוש מערכות (מכון בן צבי לחקר קהילות ישראל במזרח, תשנ"ח)
* זה לא אותו הבית (ביתן, תשס"ג 2003)
* בוא אלי לאימילשיל (ספרית פועלים, תשס"ו 2006)
* ילדי הנמל (הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2012)
* סיפור וקמע (הוצאת קורן-מגיד, 2014)
* מי אתה ישראל מיר (הוצאת נירים, 2017)
* מחנה ישראל (הוצאת נירים, 2019)

==לקריאה נוספת==
* עוזיאל חזן, ילדי הנמל, באנתולוגיה "תמונה קבוצתית" (ספרות ישראלית במאה ה-21), עמ' 323–327, הוצאת כרמל, 2017.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* בלפור חקק, [https://mikrarevivim.blogspot.com/2019/06/blog-post_10.html רקוִיאם לשכונה השנייה מחוץ לחומות: מחנה ישראל: על ספרו של חזן, זה לא אותו הבית.] בתוך: ד"ר לאה מזור, על מקרא הוראה וחינוך

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:זוכי פרס היצירה לסופרים ומשוררים
קטגוריה:זוכי פרס תור הזהב
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
נבחרת אוקראינה בכדורגל נשים

נבחרת אוקראינה בכדורגל נשים היא נבחרת כדורגל הנשים הלאומית של אוקראינה ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל של אוקראינה. נבחרת אוקראינה הוקמה בתחילת שנות ה-90 לאחר שאוקראינה הכריזה על עצמאותה, בעקבות פירוק ברית המועצות.

נבחרת אוקראינה שיחקה את משחקה הראשון נגד נבחרת ב-29 באוגוסט 1993.

==כל גביעי העולם==
*1991 - לא נרשמה. הייתה חלק מברית המועצות
*1991 עד 2015 - לא העפילה

==כל אליפויות אירופה==
*1984 עד 1993 - לא נרשמה. הייתה חלק מברית המועצות
*1995 עד 2005 - לא העפילה
*2009 - שלב הבתים
*2013 - לא העפילה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוקראינה: כדורגל
אוקראינה
קטגוריה:נבחרות אוקראינה
קטגוריה:אוקראינה: ספורט נשים
לז אוש

לז אוּש (בצרפתית: Les Houches, מבוטא "לֶה-זוּש"), הוא כפר קטן וקומונה בצרפת.

הכפר נמצא במזרח צרפת, בהרי האלפים, שישה ק"מ מהעיירה שאמוני, בגובה של 1000 מטר מעל פני הים. הכפר, הידוע בנופיו המרהיבים, משמש ככפר קיט ונופש וכאתר סקי. באתר הנופש אזור סקי רחב ידיים, מבחר טוב של מלונות ומסעדות, חנויות ספורט, 2 סופרמרקטים, קולנוע, קיר טיפוס מקורה, כנסייה, בית ספר ומגרש קרח משלו. בקיץ יש אגם, קיר טיפוס חיצוני, מגרשי טניס ופארק משחקים לילדים.<ref></ref>

== בית הספר לפיזיקה ==
בית הספר לפיזיקה בלז אוש (צרפתית: École de Physique des Houches) הוא מרכז לימודי הממוקם מעל הכפר, המארח סדנאות וכנסים בינלאומיים בפיזיקה. אתר בית הספר מבודד מהכפר ובעל נוף ייחודי, הכולל מראה מרהיב של המון בלאן. האתר מוקדש למחקר מעמיק ואישי של הנושאים שמובאים אליו. מספר המקומות בבית הספר מוגבל לשבעים, זאת במתכוון על מנת לאפשר קשרים מעמיקים בין המשתתפים בכנסים הנערכים בו.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20100310074010/http://web.ujf-grenoble.fr/HOUCHES/index-en.html אתר בית הספר לפיזיקה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:רון-אלפ: ערים
קטגוריה:אתרי סקי בצרפת
נבחרת פינלנד בכדורגל נשים

נבחרת פינלנד בכדורגל נשים מייצגת את פינלנד בתחרויות כדורגל נשים בינלאומיות ומנוהלת על ידי התאחדות הכדורגל הפינית.

== היסטוריה ==
משחקה הראשון של הנבחרת נערך באוגוסט 1973, והסתיים בתיקו 0-0 מול שוודיה. שנה לאחר מכן, נוסדה אליפות המדינות הנורדיות לנשים, ופינלנד זכתה לאירוח האליפות הראשונה. היא סיימה את הטורניר במקום השלישי, לאחר שהפסידה בכל משחקיה. הישג השיא של פינלנד באליפות זו הגיע ב-1981, אז סיימה הנבחרת במקום השני, אחרי שהשיגה 4 נקודות. שנה אחר כך, פורקה האליפות עקב ייסודה של אליפות אירופה.

מאז שנות ה-80 ועד אמצע העשור הראשון של המאה ה-21, לא הצליחה פינלנד להעפיל לטורניר גדול, להוציא מספר הופעות בגביע אלגארבה. השינוי חל בשנת 2005, אז העפילה הנבחרת לראשונה לאליפות אירופה. במשחק הפתיחה של הטורניר, שיחקה פינלנד נגד אנגליה אל מול קהל של 29,092 צופים, במה שנחשב אז למשחק הנצפה ביותר בתולדות אליפויות אירופה. במשחק עצמו הפסידה הנבחרת הפינית 3-2, לאחר שספגה שער בדקה ה-91. בשני המשחקים הבאים בשלב הבתים, נגד שוודיה ודנמרק, השיגו הפיניות ארבע נקודות, והצליחו להפתיע ולעלות לחצי הגמר. בחצי הגמר פגשה פינלנד את אלופת אירופה המכהנת - גרמניה, והפסידה לה 4-1. אן מאקינן, ששימשה כקפטנית המחליפה של הנבחרת, נבחרה בסוף הטורניר לשחקנית המצטיינת של האליפות.

ארבע שנים לאחר מכן, אירחה פינלנד את אליפות אירופה בביתה. בטורניר זה סיימה הנבחרת במקום הראשון בשלב הבתים לאחר שצברה 6 נקודות, אך הודחה ברבע הגמר על ידי אנגליה. ב-2013, השתתפה פינלנד בפעם השלישית ברציפות באליפות אירופה, אבל לא הצליחה לעבור את שלב הבתים.

==כל גביעי העולם==
*1991 עד 2019 - לא העפילה

==כל אליפויות אירופה==
*1984 עד 2001 - לא העפילה
*2005 - חצי גמר
*2009 - רבע גמר
*2013 - שלב הבתים
*2017 - לא העפילה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פינלנד: כדורגל
פינלנד
קטגוריה:פינלנד: ספורט נשים
בניין SIS

בניין SIS - מבט מ[[מילבנק]]
מבט על המבנה מכיוון [[ווקסהול]]
בניין SIS (באנגלית: SIS Building) המכונה גם בניין MI6 (באנגלית: MI6 Building) משמש כמפקדת ארגון הביון האנגלי MI6. הבניין שוכן בווקסהול שבדרום מערב החלק המרכזי של לונדון, בקרבת רציף אלברט, וממוקם על גדת נהר התמזה קרוב לגשר ווקסהול.

בשל צורתו הייחודית מכונה המבנה "לגולנד" (באנגלית: Legoland) או "בבל שעל התמזה" (Babylon-on-Thames) בשל דמיונו לזיגוראת בבלי.

==תכנון והקמת המבנה==
המבנה תוכנן על ידי האדריכל טרי פארל בשנת 1987 בסגנון פוסט מודרני מובהק. פארל פנה לממשלה הבריטית והתעניין אם יש להם שימוש לתוכניתו. באותה עת ארגון ה-MI5 חיפש לעצמו אתר מפקדה חדש, והועלה הרעיון כי הן ה-MI6 והן ה-MI5 ישתמשו באותו מבנה. הצעה זו נזנחה בשל העדר מבנה גדול מספיק שיכול להכיל את שני הארגונים, ובשל שיקולים ביטחוניים. ביולי 1988 אישרה ראש ממשלת בריטניה מרגרט תאצ'ר הקמת מפקדה חדשה עבור ארגון ה-MI6. הממשלה הסכימה לשלם עבור המבנה מיד (ומבלי לערוך מכרז) על מנת להסתיר את ייעוד המבנה. באותה עת עצם קיום ארגון ה-MI6 הוכחש על ידי הגורמים הרשמיים (במפות העיר לונדון מסוג A עד Z נכתב כי בניין זה היה "משרדי ממשלה" ואילו בית התמזה שימש את משרד צפון אירלנד).

תוכניות המבנה שונו על ידי אדריכלים ממשלתיים, על מנת להתאימם לצורכי הארגון תוך הגברת אמצעי ההגנה על המבנה, הוספת מערכות גיבוי למבנה, והוספת מערכות למניעת אמצעי מעקב אלקטרוניים. עלויות בניית המבנה לא פורסמו, אף שהבנייה נדונה על ידי משרד הביקורת הלאומית אשר פרסם עליו דו"ח.

על פי אחת הסברות, עלויות המבנה הגבוהות (שאינן ידועות במדויק, אולם משוערות בכ-135.5 מיליון ליש"ט עבור רכישת הקרקע והקמת המבנה עצמו ו-152.6 מיליון ליש"ט עבור התאמת המבנה למטרתו החדשה) נגרמו בשל הצורך לבנות מנהרה מתחת לנהר התמזה, המקשרת בין הבניין לויטהול ובנייני הממשל הבריטי. לפי סברה אחרת, צבע חלונות המבנה ירוק, משום שהזכוכיות הן זכוכיות מחוסמות שעוביין כ-90 מ"מ.

==מתקפת הטרור בשנת 2000==
ב-20 בספטמבר 2000 המבנה הותקף על ידי רקטה נגד טנקים רוסי מדגם RPG-22. הרקטה פגעה בקומה השמינית של המבנה וגרמה נזק רק לקירות החיצוניים.
מתקפת טרור זו מיוחסת לארגון ה-IRA.

==אזכורים תרבותיים==
המבנה מופיע בסרטי ג'יימס בונד רבים ובהם: גולדן איי, העולם אינו מספיק,סקייפול ולמות ביום אחר.
בסצנת הפתיחה של "העולם אינו מספיק" בונד רודף אחרי אדם חמוש הנמלט מהבניין. ארגון ה-MI6 התיר לצלם סצנות אלה מחוץ לבניין.

==ראו גם==

*בית התמזה - מפקדת MI5

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.nao.org.uk/publications/nao_reports/9900236.pdf דוח על הבניין] מאת משרד המבקר הלאומי האנגלי.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:לונדון: בנייני ממשל
SIS, בניין
קטגוריה:SIS
קטגוריה:1994 בממלכה המאוחדת
בדם קר

בדם קר (באנגלית: In Cold Blood) הוא רומן אמריקאי מאת טרומן קפוטה.

זהו רומן לא בדיוני, שנכתב אז בז'אנר חדש לתקופתו, ניו-ג'ורנליזם. הספר מתאר את הרצח האכזרי של משפחת קלאטר (Clutter) בעיר הולקומב, קנזס ב-1959: הרברט ובוני וילדיהם ננסי (בת 16) וקניון (15).

הספר מתאר במקביל את קורותיהם של בני המשפחה ורציחתם, את החקירה המשטרתית שהובילה לתפיסת רוצחיהם, ואת מסע הרצח והבריחה של הרוצחים. 

טרומן קפוטה נסע לקנזס כדי לסקר את חקירת הרצח עבור הניו יורקר. כשנתפסו הרוצחים, ריצ'רד (דיק) היקוק ופרי סמית, קיבל קפוטה את אישורם לראיין אותם. הוא אף נכח בהוצאתם להורג בתלייה. בשנת 1967, יצא הסרט המבוסס על הספר, בעל אותו השם, "בדם קר" . בסרט כיכבו רוברט בלייק כפרי סמית, וסקוט וילסון כדיק היקוק. הסרט בוים על ידי ריצ'רד ברוקס, זכה לשבחי הביקורות, והיה מועמד לארבעה פרסי אוסקר. כמו כן, הסרט טרומן קפוטה, בכיכובו של פיליפ סימור הופמן, מבוסס על המפגש בין קפוטה לפרי. ב-2006 הופק הסרט "ידוע לשמצה, על פרשה זו עם טובי ג'ונס בתפקיד טרומן קפוטה.

==תרגומים לעברית==
הספר יצא בעברית בשנות ה-60 בהוצאת לדורי, בתרגומה של עליזה נצר. בשנת 2009 יצא תרגום חדש של ליאור שטרנברג, בהוצאת כתר.

קטע מתוך התרגום החדש:

==לקריאה נוספת==

* Ann M. Algeo, The Courtroom as a Forum: Homicide Trials by Dreiser, Wright, Capote, and Mailer, P. Lang, 1996 
* Ralph F. Voss, Truman Capote and the Legacy of In Cold Blood, University of Alabama Press, 2011 
* Elliot King (ed.), Jane L. Chapman (ed.), Key Readings in Journalism, Routledge, 2012 
* Tison Pugh, Truman Capote: A Literary Life at the Movies, University of Georgia Press, 2014 
* Casey Cep, Furious Hours: Murder, Fraud, and the Last Trial of Harper Lee, Knopf, 2019 

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי 1966
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר
קטגוריה:ספרי הוצאת לדורי
A עד Z

עטיפת מהדורת 2004 של London A to Z
עטיפת מפת לונדון משנת 1957
A עד Z (בשמו המלא באנגלית: Geographers' A–Z Street Atlas: "אטלס הרחובות A עד Z של הגאוגרף") הוא כינוים של אטלסי הרחובות של הממלכה המאוחדת. הידוע מבין אטלסים אלה, היה אטלס הרחובות (ספר המכיל מפות הרחובות ורשימת הרחובות) של העיר לונדון שפורסם בשנת 1936 על ידי פיליס פירסאל. החברה שנוסדה על ידה הפכה לחברה המובילה בפרסום מפות ערים בבריטניה.

== תיארוך המפות הישנות ==
עד לאחרונה, אטלסי המפות שפורסמו על ידי A עד Z לא נשאו את תאריך הפרסום, ועל כן קיים קושי רב בתיארוך הפרסומים השונים. ידוע כי המפה הראשונה פורסמה בשנת 1936 וכי לא פורסמו עדכונים בין השנים 1939–1945 בשל מלחמת העולם השנייה. מרבית תיארוך המפות מתבצע על ידי בדיקת כתובת בית ההוצאה שהשתנתה מספר פעמים, ועל בדיקה סיזיפית של השינויים שנעשו ברחובות לונדון והתאמת המפות אליהן.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20070101164436/http://www.transki.co.uk/walk/atoz.htm פיליס פירסאל - מייסד החברה]
* [http://www.waml.org/datecode.html#geograp תיארוך מפות ישנות של החברה]
* [https://web.archive.org/web/20070206071135/http://www.ianbyrne.free-online.co.uk/dating.htm תיארוך מפות ישנות של החברה]
* 

קטגוריה:מפות
קטגוריה:אטלסים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: גאוגרפיה
קטטוניה (להקה)

קטטוניה, 2004

קטטוניה (Katatonia) היא להקת הבי מטאל שוודית מהעיר סטוקהולם.

הלהקה הוקמה בשנת 1991 על ידי יונס רנקסה (סולן) ואנדרס ניסטרום (גיטריסט).

בשנותיה הראשונות סגנון הלהקה היה בכיוון הדום-דת' מטאל, אך בשל איבוד קולו של הסולן הלהקה עברה לסגנון מלודי יותר.

הלהקה התפרקה בשנת 1994 לזמן קצר, שנתיים לאחר מכן, ב-1996, שבה לפעול.

== חברי הלהקה ==
*יונס רנקסה - סולן (1991-)
*אנדרס ניסטרום - גיטרה (1991-)
*פרדריק נורמן - גיטרה (1994-)
*מטיאס נורמן - גיטרת בס (1999-)
*דניאל לילייקוויס - תופים (1999-)

== דיסקוגרפיה ==
<div style="direction: ltr;">
*Dance of December Souls (1993)
*Brave Murder Day (1996)
*Discouraged Ones (1998)
*Tonight's Decision (1999)
*Last Fair Deal Gone Down (2001)
*Viva Emptiness (2003)
*The Great Cold Distance (2006) 
*Night Is The New Day (2009) 
*Dead End Kings (2012) 
*Dethroned & Uncrowned (2013) 
*The Fall of Hearts (2016) 
*City Burials (2020)
*Sky Void of Stars (2023)
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות מטאל
קטגוריה:להקות פרוגרסיב מטאל
קטגוריה:להקות מטאל אלטרנטיבי
קטגוריה:להקות מטאל גותי
קטגוריה:להקות דום מטאל
קטגוריה:להקות דת' מטאל
קטגוריה:להקות רוק מתקדם
קטגוריה:להקות שוודיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1987
מבצע קונדור

בירוק כהה המדינות הדומיננטיות במבצע, בירוק בהיר מדינות שלקחו חלק קטן יותר במבצע ובכחול מדינות ששיתפו פעולה עם המבצע
מבצע קונדור היה מאמץ משותף של משטרים דיקטטורים בדרום אמריקה שנעשה בשנות השבעים והשמונים, במטרה לרדוף ולחסל מתנגדי משטר (שהיו ברובם קומוניסטים) בצ'ילה, בברזיל, בארגנטינה, באורוגוואי, בפרגוואי ובבוליביה. המבצע התרחש תחת עינה הפקוחה ותמיכתה של ממשלת ארצות הברית, בשל הפוטנציאל שלו להסיר את האיום הסוציאליסטי והקומוניסטי מדרום אמריקה.

אחד מהתומכים הנלהבים של המבצע היה הרודן הצ'יליאני אוגוסטו פינושה. משתתפים ותומכים נוספים במבצע היו הגנרל מנואל קונטרראס, ראש ה-DINA (שירות הביטחון החשאי הצ'יליאני), ה-SIDE (שירות הביטחון החשאי הארגנטינאי), סטפאנו דלה צ'יאיי ואנשיו (נאו-פאשיסטים מתנועת ה"אוונגרדיה נאציונלה", שנטלה חלק במבצעים רבים נגד הקומוניזם ברחבי העולם), גולים קובניים שהתנגדו למשטרו של מנהיג קובה פידל קסטרו וכן שירותי ביטחון חשאיים של משטרים דיקטטוריים נוספים בדרום אמריקה.

== מהלך המבצע ==
במהלך שנות השבעים ושנות השמונים נעשה שיתוף מודיעיני בין שירותי ביטחון חשאיים שונים בדרום אמריקה במטרה לאתר ביעילות מתנגדי משטר. כאשר אותרו הם נעצרו על ידי שירות הביטחון החשאי המקומי, והוכנסו למחנות מעצר. רבים נהרגו לאחר ש"נעלמו" מתאיהם. במהלך המבצע היו מקרי זוועה רבים מצד השוטרים החשאיים כלפי העצירים כגון מקרי רצח, אונס, התעללות מינית, והתעללות בילדים. אחת מהדוגמאות הבולטות ביותר לאכזריות בזמן המבצע הייתה שיירת המוות, יחידת התנקשויות צ'יליאנית מיוחדת אשר סיירה במחנות המעצר של מתנגדי המשטר באוקטובר 1973 והוציאה להורג כ-120 עצירים.

== התגובות למבצע ==
לאחר המבצע התעוררו תגובות חריפות כלפי המשטרים שהוצאו לפועל את המבצע וכלפי סוכנות הביון האמריקאית שכלפיה נטענו טענות שסייעה במבצע.

מספר דוגמאות לתגובות הבינלאומיות:
* דו"ח רטיג - הדו"ח פורסם על ידי הוועדה הצ'יליאנית לאמת ופיוס בשנת 1991, ובדק את ממדי המבצע בצ'ילה. בדו"ח התפרסם ש-3,197 מתנגדים למשטר הצ'ליאני נהרגו ו-1,192 מהם היו עצירים שהועלמו.
* דו"ח ואלץ' - הדו"ח שפורסם ב-2004, קבע כי היו כ-30 אלף מקרים מתועדים של עינויים, ביניהם מקרים של עינויים בילדים מתחת לגיל 12 וגם התעללות מינית בצ'ילה לבד.
* מעצרו של אוגוסטו פינושה - הרודן הצ'יליאני אוגוסטו פינושה נעצר בלונדון בשנת 1998, בהוראתו של השופט הספרדי בלטאסר גארסון שביקש לחקור אלפי מקרי היעלמות של אזרחים ספרדים בזמן מבצע קונדור.

במהלך 2019 הממשל האמריקאי חשף מסמכים חדשים על ההיקפים והמעורבות של הממשל במבצע קונדור, בין השאר נחשף כי סוכני מודיעין מבריטניה וצרפת הגיעו לארגנטינה על מנת ללמוד את פרטי התוכנית והאימונים שעוברים הסוכנים.

== ראו גם ==
* אוגוסטו פינושה
*שיירת המוות

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:המלחמה הקרה
קטגוריה:משטרים צבאיים באמריקה הלטינית
קטגוריה:המשטר הצבאי בארגנטינה (1976–1983)
קטגוריה:הדיקטטורה הצבאית בצ'ילה
קטגוריה:אנטי קומוניזם
קטגוריה:קונדוראים בתרבות
אורי גלר מחפש את היורש

"אורי גלר מחפש את היורש" הייתה תוכנית מציאות ישראלית בהשתתפות אורי גלר, אשר שודרה בשנת 2006 במסגרת שידורי זכיינית ערוץ 2 "קשת". התוכנית זכתה לנתוני מדרוג גבוהים, תוכנית הפתיחה הייתה התוכנית המצליחה ביותר שהושקה בערוץ 2 עד אז, עם רייטינג של 30.6%. הפורמט של התוכנית נמכר לרשתות טלוויזיה בעולם לרשת NBC האמריקאית ולרשתות בהונגריה, גרמניה, הולנד, שוודיה וטורקיה.

==פירוט כללי==
התוכנית, בהנחיית אלי אילדיס ובהשתתפות ניצב בדימוס אריה עמית, שמה לה למטרה למצוא "יורש" לאורי גלר, שמעיד על עצמו כבעל כוחות על טבעיים, כחלק מתוכנית מציאות טלוויזיונית בשידור חי. בכל אחד מפרקי התוכנית התמודדו מספר אמנים, הטוענים בחלקם לכוח על-טבעי, כל אחד עם מופע משלו, וגלר עצמו הציג אפקט משלו בשיתוף הצופים. בסוף התוכנית נופה אחד המתמודדים על ידי גלר ועמית. בכל אחת מהתוכניות השתתפו ידוענים, שתפקדו כמתנדבים במשימות.
המנצח בסיום התוכנית הוא ליאור סושרד. למקום השני הגיע אהוד שגב, לשלישי אמיר לוסטיג ולרביעי שימי אטיאס.

==טענות לזיופים==
הטענות של המשתתפים בתוכנית וגלר בראשם כי הם ניחנו בכוחות על טבעיים גרמו למבול של חשיפות באמצעי התקשורת השונים.
בין השאר הקדיש גיא פינס תוכנית שלמה של "ערב טוב עם גיא פינס" לתחקיר בו התגלה כי מרבית הקטעים בתוכנית "היורש" התבססו על מפגש מקדים בין משתתפי התוכנית לאורחים.
במהלך המפגש המקדים התבקשו האורחים השונים לכתוב את המחשבות שלהם על דפים ופנקסים למיניהם. אותן מחשבות אשר יחשבו כביכול באופן ספונטני במהלך התוכנית. במהלך אחת התוכניות נתפס אורי גלר בשוגג מלביש מגנט על הבוהן שלו בתרגיל בו הוא מזיז כביכול בכוח המחשבה מצפן ימי.<br />

כבר במהלך אחת התוכניות הודה גלר כי המשתתפים מעולם לא טענו לכוחות על-טבעיים. בראיון אחר טען כי ככל הנראה לא היה מצליח להתפרסם כיום כפי שהצליח בשנות ה-70. תוכנית זאת עדיין שנויה במחלוקת בין הטוענים למופע קסמים ממוצע לבין הטוענים להופעה שכל מטרתה היא להדהים ולבדר את הצופים (מבלי לטעון לכוחות על טבעיים).

==בעקבות התוכנית==
בעקבות התוכנית קמו קולות באגודת הקוסמים בישראל הקוראים לנידוי אותם אמנים מחברות באגודה.<ref></ref> על פי פרסומים בעיתונות תעתועי כיפוף הכפיות שעושה גלר בתוכניתו, ובעיקר שיתוף הפעולה שהוא זוכה לו מצד אגודת הקוסמים גרמו לאחד מבכירי הקוסמים בעולם - ג'יימס רנדי - לצאת נגד חברי האגודה שהשתתפו בתוכנית. הפולמוס הרב שעוררה התוכנית תרם להד הציבורי, אך החליש את אמון הצופים בה, דבר שגרם להיחלשותה בנתוני הצפייה, עד כדי כך שנדחקה מהעשירייה הראשונה של טבלת הרייטינג.

בתחילת 2007 טען השחקן זבולון מושיאשווילי כי היו לו זכויות בתוכנית הטלוויזיה "אורי גלר מחפש את היורש". מושיאשווילי טען שהוא זה שיזם והגה את הרעיון, פנה לאורי גלר, קיים פגישות והתכתבויות רבות בנושא, ואף טען כי חתם על הסכם עם המפיקים על מכירת זכויות התוכנית תמורת 10% מסכום המכירה לכל גורם משדר בישראל. בית המשפט הכריע כי לא הביא ראייה להסכם שנחתם בין התובעים לבינו והביא לסילוק התביעה על הסף בשל העדר עילה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות מציאות ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
בשורות טובות (סדרת טלוויזיה, 2006)

בשורות טובות היא סדרת טלוויזיה דרמה-קומית ישראלית, בכיכובו של שי אביבי, אשר שודרה בין השנים 2007-2006 במסגרת "שידורי קשת" של ערוץ 2.

הסדרה זכתה למדרוג בינוני עד גבוה, אך לביקורות לא מחמיאות ברובן ושנויות במחלוקת, כשהיא מוכרת לרוב מבקרי הטלוויזיה והצופים כמקבילה הישראלית של הסדרה "תרגיע" של לארי דייוויד. היא כמעט כולה מבוססת על סיפורו של אביבי, עם נגיעות אוטוביוגרפיות מעברו, כולל הקִרבה לרוחניות ולמסעות להודו, ולעברו המקצועי בסדרות "הבורגנים" ו"החמישייה הקאמרית".

== עלילה ==
הסדרה עוקבת אחר דמותו של שי אביבי (בתפקיד עצמו), שחקן עם קריירה מדרדרת, אשר חווה את משבר גיל הארבעים, כשנקלע למצב בו צריך למצוא איזון בין חיי גילוי רוחני, לבין חוזה מפתה בערוץ 2. כך, לאורך הפרקים, מנסה אביבי להתמודד עם המתח בין החומר לרוח, בין הכסף לחופש ובין האמת לתדמית, וכך יחשוף לצופה את עולם הטלוויזיה הישראלי.

== משתתפים ודמויות ==
* שי אביבי (שי אביבי): שחקן החווה משבר בקריירה שלו, שלפתע מקבל חוזה לתוכנית בפריים טיים.
* נטע אביבי (יסמין קדר): בת-זוגו של שי. בחורה רוחנית, אופטימית ודעתנית, אשר מנסה להכניס חיי רוח לזוגיות שלה.
* ליאור (שי גולדשטיין): חברו ומפיק תוכניתו של שי. אדם מעשי, אובססיבי וחומרני, חולה פרסום וכסף.
* אורי אביבי (צחי גראד): אחיו של שי, אשר חזר ממסע גילוי רוחני בהודו, ומשתף את הזוג בחוכמת חייו, שמתערערת עם נהנתנותו.
* רמי (אלכס אנסקי): מנהל הערוץ המכור לעבודתו. נאמן לבעלי ההון, ומגלה נחישות למי שמציב להם מכשול.
* רונה (אילנית בן-יעקב): האחראית על שי מטעם הערוץ. בחורה קשוחה, שניהלה רומן עם ליאור, ושומרת עמו על יחסים מתוחים.
* יונתן (גיל נתנזון): תסריטאי בתוכנית של שי, ציניקן חסר סבלנות שזורק לשי רעיונות חדשים לתוכנית.
* יואב (ניר וקסמן): תסריטאי בתוכנית של שי, המשלים של יונתן.

בין השחקנים אשר התארחו בסדרה: גורי אלפי, גלית גוטמן, איל קיציס, עדי אשכנזי, רמי הויברגר, רבקה מיכאלי, דני קושמרו ועלמה זק.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:דרמות קומיות ישראליות
קטגוריה:סדרות מוקומנטריה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
המשמר האזרחי (תוכנית טלוויזיה)

המשמר האזרחי היא תוכנית טלוויזיה, דוקו אקטיביסטית, ישראלית בהנחיית גיא מרוז ואורלי וילנאי, ששודרה במסגרת "שידורי קשת" בערוץ 2. העורך הראשי הוא גידי יהושע.

==סקירה כללית==
התוכנית שמה לה למטרה לתת שירות ולסייע לאזרח הישראלי מול הרשויות והבירוקרטיה, של גופים וחברות, באמצעות כלים עיתונאיים, ולקבל פתרונות ראויים לבעיות האזרח. התוכנית ממומנת ופועלת לצד עמותת "ידיד", שפועלת לזכויות הציבור. לצד הסיפורים האישיים, מציגה התוכנית מידע חיוני, עמותות משמעותיות, חוקים ותקנות. וילנאי, אשר משמשת ככתבת "עובדה", ומרוז, שהגיש בעברו את "בולדוג", מביאים שניהם מניסיונם לנסות ולהביא לשינוי. כמו כן, מגישים יחד את "יהיה בסדר" בגלי צה"ל, על פי אותו עיקרון של "המשמר האזרחי".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות תחקירים ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות וסדרות
קטגוריה:קשת: תוכניות וסדרות
תותח אוטו מלרה 76 מ"מ

תותח אוטו מלרה 76 מ"מ הוא תותח ימי שמקורו באיטליה, המותקן על גבי אניות מלחמה ונמצא בשימוש ציים רבים בעולם. התותח מיועד להפגזת חוף וכן לשימוש בקרבות ים-ים. לתותח קצב אש גבוה ביותר ובעזרת מערכות הקיימות כיום מגיע לדיוק רב. זהו תותח חשמלי הידראולי בעל 7 לוחות חשמל ו-3 מערכות הנעה לצידוד והגבהה וכן מערכת שליטה ובקרה. מערכת הקירור של התותח מבוססת על מי ים.

לאוטו מלרה יש דגם מתקדם, הנקרא Super-Rapid, ולו קצב אש גבוה יותר לצד שיפורים נוספים.

==שימוש בצה"ל==
תותחים מדגם זה מותקנים ברוב ספינות הטילים של חיל הים הישראלי, פרט לספינות סער 5 וספינות נגד צוללות.

בספינות מסדרת סער 6 מותקן תותח ימי מדגם Super-Rapid, דגם משופר ומהיר-ירי של האוטו מלרה 76 מ"מ.

==העתקים==

בספטמבר 2006, נחשפה לתקשורת מערכת פג'ר 27 - תותח ימי מתוצרת איראן, המבוסס על תותח אוטו מלרה 76 מ"מ. 

== גלריה ==

<gallery widths=200 heights=150>
File:MBStern76Fire.jpg|תותח 76 מ"מ בירכתי ספינת סער 4.5 בתרגיל ירי.
קובץ:OtoMelara76mm-001.jpg|תותח אוטו מלרה 76 מ"מ על אח"י תרשיש (סער 4.5)
קובץ:F218 Mecklenburg-Vorpommern Buggeschuetz.jpg|תותח 76 מ"מ מתוצרת אוטו מלרה מותקן על גבי פריגטה גרמנית מדגם ברנדנבורג
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.youtube.com/watch?v=mn51wKAeApA תותח אוטו מלרה 76 מ"מ]

אוטו מלרה 76
קטגוריה:חיל הים הישראלי: אמצעי לחימה
קטגוריה:אמצעי לחימה איטלקיים
פריטאון

פריטאון (באנגלית: Freetown) היא בירת סיירה לאון והעיר הגדולה בה. העיר ממוקמת באזור המערבי של המדינה. היא עיר נמל מרכזית לחופי האוקיינוס האטלנטי והיא נמצאת על חצי אי. פריטאון מהווה מרכז עירוני, כלכלי, תרבותי ופוליטי של המדינה. בשנת 2006 היו בעיר מעט יותר ממיליון תושבים, ב-2010 היו בעיר 1.2 מיליון תושבים. מבחינה אתנית, העיר מאוד מגוונת (כך שלשום קבוצה אתנית אין רוב מובהק), וכמעט כל הקבוצות האתניות שבמדינה שוכנות גם בפריטאון. 

כלכלת העיר מתבססת על הנמל שנמצא בה. דרכו יוצאות הסחורות המיועדות ליצוא של סיירה לאון. התעשייה כוללת: אריזת דגים, טחינת אורז, זיקוק נפט וייצור סיגריות.

אחד מסמלי פריטאון הוא צמח הכותנה. הכותנה שימשה בסיס כלכלי של מתיישבי האזור החל משנת 1787. כיום מוצגים שיחי הצמח מחוץ למוזיאון העיר.

רוב תושביה הם מוסלמים.

== היסטוריה ==
הראשונים שהתיישבו במקום היו 400 עבדים משוחררים שנשלחו מאנגליה ב-1787. האדמה נרכשה מממלכת קויה ששלטה באזור. סכסוך עם המלך של ממלכת קויה גרם לשריפת ההתיישבות ב-1789. פריטאון הוקמה באופן רשמי בתאריך 11 במרץ 1792, תחת הנהגתו של תומאס פטרס, עבד לשעבר, כחלק מתוכנית יישוב מחדש של אסירים לשעבר מנובה סקוטיה (פרובינציה של קנדה). בשנת 1794 נבזזה העיר בידי צרפת ושוקמה מחדש בשנת 1798.

בשנת 1808 סיירה לאון הפכה להיות מושבת כתר של הממלכה המאוחדת. עד שנת 1874 העיר שימשה כמרכז הבריטי במערב אפריקה. העבדים המשוחררים שר גרו בעיר אף שירתו כחיילים בריטים במלחמות הנפוליאוניות.

בזמן מלחמת העולם השנייה פריטאון שימשה בסיס מרכזי של הצי המלכותי הבריטי.

במהלך שנות ה-90 של המאה ה-20, העיר הפכה למרכז קרבות רבים בזמן מלחמת האזרחים במדינה.

בנובמבר 2021 התרחשה התפוצצות מכלית הדלק בפריטאון בה נהרגו יותר ממאה אנשים.

== תחבורה ==
נמל התעופה הבינלאומי לונגי (Lungi) משרת את פריטאון וכן את סיירה לאון כולה. מנחת המסוקים של סיירה לאון בחצי האי אברדין (Aberdeen) מקשר בין העיר לנמל התעופה. משם יוצאים באופן קבוע מסוקים, רחפות ומעבורות אל עבר נמל התעופה.

== פוליטיקה ==
העיר מונהגת על ידי מועצת עיר וראש עירייה הנבחרים אחת לארבע שנים בבחירות דמוקרטיות.

== דמוגרפיה וחברה ==

=== דת ===
מבחינה דתית, העיר מורכבת מ-63% מוסלמים ו-37% נוצרים. פריטאון נחשבת לעיר מאוד סובלנית מבחינה דתית, עם דו קיום בין הנוצרים למוסלמים.

== ערים תאומות ==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סיירה לאון: ערים
קטגוריה:אפריקה: ערי בירה
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1787
קטגוריה:התנועה לביטול העבדות
קמואל גלעדוב

קמואל גילעדוב
קמואל גלעדוב (ברוסית: Камуил Исаакович Гилядов; 1884–1967) - מייסד והמנהל הראשון של בית ספר היהודי "10" בעיר נלצ'יק באזור הקווקז. תמך ועזר ליהודי ההרים לשמור על המסורת היהודית והשפה העברית. בנוסף חיבר גלעדוב מילון בשפת ג'והורי עם אותיות עבריות.

קמואל גלעדוב נולד בשנת 1884 בעיר נלצ'יק. בילדותו למד גלעדוב אצל רב מקומי. גלעדוב למד הוראה באוניברסיטה בעיר וינה שם פגש את בנימין זאב הרצל. בווינה למד גלעדוב גם בבית מדרש. בשנת 1923 חיבר מילון בשפת ג'והורי עם אותיות עבריות.

על פעילות בתחום החינוך בשנת 1949 הוענק לו עיטור לנין.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20040107181152/http://www.juhuro.com/pages/people/025.html קמואל גלעדוב] באתר ג'והורי 

קטגוריה:יהדות רוסיה
קטגוריה:יהודי ההרים
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1884
קטגוריה:נפטרים ב-1967
Ж

היא אות באלפבית הקירילי המייצגת עיצור בתר-מכתשי, חוכך שורק, קולי, כמו הצליל ז' במילה "ז'רגון". זוהי האות השביעית באלפבית הבולגרי, האות השמינית באלפבית הרוסי, באלפבית הבלארוסי, באלפבית הסרבי ובאלפבית המקדוני והתשיעית באלפבית האוקראיני. היא נמצאת גם ברוב הווריאנטים של האלפבית הקירילי לשפות שאינן סלאביות, שבהן היא מייצגת את אחד העיצורים הבאים: /ʒ/, /ʐ/, או /dʒ/. באלפבית הקירילי המוקדם, ז'ה הייתה האות השביעית, נקראה זִ'יבאטַה, ולא היה לה ערך מספרי.

מקור צורת האות אינו ידוע. לא קיימות אותיות בצורות דומות באלפבית היווני, באלפבית הלטיני או באלפביתים אחרים מאותה תקופה. ישנו דמיון בין צורת האות לאות הגלגוליתית 20px, שגם היא נקראת ז'יבאטַה, ומייצגת את אותו הצליל. עם זאת, כמו לשאר האותיות של האלפבית הגלגוליתי, לא ידוע מקור האות ז'יבאטַה שבו. אחת האפשרויות היא שמדובר בשילוב של שתי אותיות ש עבריות, כשאחת מהן הפוכה. האות Ш, המייצגת את הגרסה הבלתי-קולית של Ж, היא אחת האותיות הקיריליות שמקורן הישיר הוא האלפבית העברי.

ברוסית נהגית האות כ־/ʐ/. בניגוד להגייה התקנית, חלק מהדוברים הוגים אותה כיום במקרים מסוימים כ־/ʑː/. האות המקבילה באלפבית הפולני היא Ż.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלפבית קירילי
Ѓ

גֶּ'ה היא האות הששית בווריאנט המקדוני של האלפבית הקירילי שמייצגת את הצליל /ʥ/ או /ɟ/. צורת האות היא כשל האות Г עם גרש עילי. מילים מקדוניות עם אות זו לעיתים קרובות מקבילות למילים סרביות עם האות Ђ. לדוגמה המילה "לידה" במקדונית היא Раѓање, ואילו בסרבית Рађање.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלפבית קירילי
ריוני (נהר)

נהר הריוֹני (בגאורגית: რიონი) הוא נהר ראשי במערב גאורגיה. הוא נובע מהרי הקווקז, מהמחוז ההיסטורי רצ'ה וזורם מערבה לים השחור. הוא נכנס לים השחור צפונית לעיר פותי כשהוא עובר בדרכו את העיר כותאיסי, שהייתה בעברה בירת קולכיס. 

היוונים העתיקים הכירו את הריוני כנהר פָאסִיס (ביוונית: Φάσις). הוא נזכר לראשונה אצל הסיודוס, המשורר האפי היווני בן המאה השמינית לפנה"ס, בחיבורו המפורסם תאוגוניה ("הולדת האלים"). לאחר מכן הוא מופיע בפואמה האפית ארגונאוטיקה מאת אפולוניוס מרודוס, המספרת את סיפור מסע הארגונאוטים בהנהגתו של יאסון להשבת גיזת הזהב מקולכיס. כן נזכר גם באפוס גאורגיקה ("עבודת האדמה") של ורגיליוס. אליוס אריסטידס, אורטור יווני מתקופת האימפריה הרומית, ציין אותו ב"אד רומם" כגבול המזרחי הרחוק של הים שניתן לנווט בו. בדיאלוג "פיידון" מתאר סוקרטס את גבולות העולם הידוע: עמודי הרקולס במערב ונהר פאסיס במזרח. 

השם פסיון מגיע מהשם הקדום של הנהר, שם פגשו הקדמונים את הפסיון לראשונה.
הריוני זורם ב[[כותאיסי. <small>שנות ה-70 של המאה ה-19</small>]]

== קישורים חיצוניים ==
 

קטגוריה:גאורגיה: נהרות
קטגוריה:אימרתי
קטגוריה:הים השחור: נהרות
קטגוריה:קווקז: נהרות
אם אלה החיים

אם אלה החיים הוא אלבום הבכורה של הזמרת היוצרת קרן פלס.

האלבום יצא לאור לחנויות ב־13 ביולי 2006 בהפקת לואי להב בחברת התקליטים הד ארצי. יצאו לאור ממנו הסינגלים "זאת שבמקומי", "רכבת באירופה", "איתי", "שמעון השכן", "אם אלה החיים" ו"פסק זמן" (גרסת כיסוי לשיר שביצע במקור אריק איינשטיין) כסינגלים לרדיו והפכו ללהיטים, שהובילו את מצעדי הפזמונים. ב־15 באוקטובר 2006, שלושה חודשים לאחר יציאתו, קיבל האלבום מעמד זהב על מכירות של יותר מ־20,000 עותקים.

==רשימת השירים באלבום==

==סינגלים==

==המשתתפים באלבום==
*הפקה מוזיקלית: לואי להב
*עיבודי מיתרים: אוהד חיטמן
*פסנתר: קרן פלס, אלדד גואטה
*בס: מיקי ורשאי
*תופים: שחר חזיזה
*ויולה: גליה חי
*צ'לו: מיה בלזיצמן
*כינור: הדר כהן, קרן טננבאום, אסף מעוז
*קלידים: רביב גזית, עדי גולדשטיין, אלדד גואטה
*תכנותים: עדי גולדשטיין, אלדד גואטה
*טרומבון: יאיר סלוצקי
*סקסופון: שלומי אלון
*חצוצרה: ארתור קרסנובייב
*טכנאי הקלטות ומיקס: לואי להב
*טכנאי הקלטה וייעוץ סאונד: לירון שפר
*הקלטות תופים ובס: אולפני "זזה" ו"מורנו מיוזיק"

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2006
קטגוריה:אלבומי קרן פלס
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי לואי להב
קטגוריה:אלבומי פלטינה בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
יקב פלם

יקב פלם הוא יקב בוטיק ישראלי הנמצא בפתחת נחל כסלון ויער הקדושים, בהרי ירושלים.

== אודות היקב ==
בשנת 1998 הקימו גולן, גלעד וקמי פלם, את היקב. גולן היינן של היקב, למד באיטליה ועבד ביקבים איכותיים בטוסקנה ואוסטרליה. גלעד, בוגר המשפטים ומנהל העסקים, אחראי על האסטרטגיה העסקית של היקב. קמי, אחראית על ניהול התחום הפיננסי ביקב.
 
הפילוסופיה של יקב פלם מתבססת על התאוריה האירופאית ש"יין טוב מתחיל בכרם" בשילוב עם התאוריה של העולם החדש, לפיה היינן אחראי לתעודת הזהות של היין.

תהליך הייצור מדגיש ביינות צבעים עמוקים, מרקם עשיר, טעמים זניים מודגשים וטנינים ארוכים וקטיפתיים.

הכרמים המספקים ענבים ליקב שוכנים במספר מקומות בישראל. במרכז הארץ, בכרמי יוסף ובהרי ירושלים, שם גדלים ענבי מרלו וזן הסירה. כרמים נוספים יש בגליל העליון בעמק קדש ובכרם בן זמרה, האזור לגידול הקברנה סוביניון.

יקב פלם הוא חלק מקבוצת קוורטט הרי יהודה.

נכון ל-2022 מפיקים ביקב פלם כ-200 אלף בקבוקים בשנה.


{| align="right" style="text-align: center;"
| <gallery widths="200" heights="100" perrow="2">
קובץ:Flam Winery old logo.png|סמליל נוסף של היקב
קובץ:Flam Winery Red old logo 2.png|סמליל ישן של היקב
</gallery>
|}



== לקריאה נוספת ==
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.flamwinery.com אתר יקב פלם]
* 
* 
* [https://grape-man.com/יקב-פלם-flam-winery/ יקב פלם], באתר "איש הענבים"
* קלייטמן קובי, "[https://grape-man.com/יקב-פלם-–-מהפכות-ויינות-לשמירה.html יקב פלם – מהפכות ויינות לשמירה]", 16 בינואר 2018, באתר "איש הענבים"
* [https://web.archive.org/web/20151208204607/http://israelwines.co.il/MiniDefault.aspx?mi=139 יקב פלם - Flam], באתר IsraelWines, אורכב בארכיון האינטרנט ב-8 בדצמבר 2015
* 
* 
* 
* 
* 
* סיגל לוי, [https://web.archive.org/web/20070927032052/http://www.index.co.il/mazon/article_page.asp?info_id=237633 יין עושים באהבה], באתר "אינדקס", 11 בספטמבר 2005

== הערות שוליים ==

פלם
פלם
קטגוריה:יער הקדושים
יקב אמפורה

יקב אמפורה הוא יקב בוטיק ישראלי. 

== היסטוריה ==
יקב אמפורה הוקם בשנת 2000 למורדות הכרמל על ידי היינן גיל שצברג במיזם משותף עם גיא רילוב, בעליה של חוות הגידול האורגנית "חוות מקורה" שליד כרם מהר"ל. היקב תוכנן על ידי אדריכל איטלקי מפיימונטה שבאיטליה המתמחה בבניית יקבים. שצברג גדל בקיבוץ צרעה, שם הכיר את רוני ג'יימס מיקב צרעה, לאחר מכן היה יינן כרמל מזרחי במשך חמש שנים, למד במגמת הייננות שבאוניברסיטת קליפורניה בדייוויס והתלמד ביקבים בקליפורניה. אמפורה הוא כינויו של כד החרס ששימש לאחסון היין בעת העתיקה.

בסדרת העל של היקב יינות זניים בלבד, הסדרה השנייה היא ריטון שהיא בלנד, שתי הסדרות מנפיקות יינות המסוגלים להתיישן. בנוסף, היקב מייצר סדרה זולה יותר ובה יינות בלנד בשם "מד רד", המיועדת לשתייה מיידית. ביקב משתמשים בענבים מרמת הגולן ומהגליל העליון. ליקב כרמים במלכיה, רמות נפתלי, כרמי יוסף ויפתח. הענבים בהם משתמשים הם קברנה סוביניון, מרלו, סירה, שרדונה וויונייה. היין תוסס בתסיסה קרה ומושרה עם קליפותיו במשך חודש וחצי ומתיישן בחביות עץ אלון מבורגון שבצרפת. בשנת 2000 היקב שיווק עשרים ושלושה אלף בקבוקים. בשנת 2005 עבר היקב למקום חדש במטרה לייצר כמאה אלף בקבוקים.

ב-2008 עזב גיל שצברג את היקב והפך להיות יינן יקבי רקנאטי. באותה עת רכש את היקב דוד בר-אילן, אחריו רכש אותו ולדימיר דובוב, ביחד עם יועץ היינות ד"ר ארקדי פיפיקיאן שנהפך ליינן הראשי ולשותף ביקב עד שנת 2016.

בשנת 2016 נכנס הווטרינר ואיש העסקים ד"ר יובל סמואל כשותף ביקב (50%) וד"ר פפיקיאן הוחלף על ידי היינן-היועץ מעיין קושיצקי והיינן מאירם הראל, שמונה כיינן בפועל.

נכון ליוני 2023, ביקב מייצרים 220 אלף בקבוקי יין בשנה.

== לקריאה נוספת ==
* 
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* שגיא קופר [https://spittoon.co.il/אמפורה-צוות-חדש-כיוונים-שונים/ אמפורה: צוות חדש - כיוונים חדשים], באתר "המרקקה היומית", 13 בנובמבר 2017
* 
* 
* יעל צמח-גרינשפון, [https://web.archive.org/web/20101216155435/http://israelwines.co.il/ArticleItem.aspx?id=219 אבא ואמא חדשים ליקב אמפורה], באתר IsraelWines, אורכב בארכיון האינטרנט ב-16 בדצמבר 2010
* [https://web.archive.org/web/20100710005618/http://www.wineblog.co.il/יקב-אמפורה/ טעימת יינות יקב אמפורה 2010], באתר Wineblog.co.il, אורכב בארכיון האינטרנט ב-10 ביולי 2010
* 
* אבי הלוי, [https://web.archive.org/web/20090514001830/http://gallery.preker.co.il/israelwines-old/יקב-אמפורה-במשכן-חדש-a-142.html יקב אמפורה במשכן חדש], באתר IsraelWines, אורכב בארכיון האינטרנט ב-14 במאי 2009

== הערות שוליים ==

אמפורה