OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דודג' שאדו

דודג' שאדו (באנגלית : Dodge Shadow) היא מכונית משפחתית קומפקטית אשר יוצרה על ידי חטיבת דודג' בקונצרן הרכב קרייזלר האמריקאי בין השנים 1994–1986 בארצות הברית ובמקסיקו

==ממאפייני "דודג' שאדו"==

* מנוע קדמי - רוחבי / מנוע בנזין.
* מנוע הנעה קדמית.
* מנוע קירור מים.
* תאוצה בין 100 - 0 היא 7.0 שניות (דגם 2.2 מגדש טורבו)

===תצורות===

* 5 דלתות - האצ'בק
* 3 דלתות - האצ'בק
* 2 דלתות - קבריולה

===רמות גימור===
====דגמי הצ'בק 3–5 דלתות====
* בסיסי (בין השנים 1987–1990, 1994-1993)
* "America/S" (בין השנים 1991–1992)
* "Highline" (בין השנים 1991–1992)
* "ES" (בין השנים 1987–1994)
* "RS" (בין השנים 1988–1991)
* "Duster" (בין השנים 1992–1994)

====דגם קבריולה====
* "ES" (בין השנים 1991–1993)
* "Highline" (בין השנים 1991–1993)

==גלריה==
<gallery mode="packed" heights="100">
קובץ: '87-'88 Dodge Shadow With Plymouth Sundance Grille.jpg| "דודג' שאדו"
קובץ:FullSizeRender (28).jpg | "דודג' שאדו"
קובץ:'90-'94 Dodge Shadow 3-Door.jpg | "דודג' שאדו", 3 דלתות
קובץ: Wiki cars 208.jpg| "דודג' שאדו", 3 דלתות
קובץ:'88 Dodge Shadow 3 Door.jpg | "דודג' שאדו", שנת 1988, 3 דלתות
קובץ:1991 Dodge Shadow Highline Turbo Conv.jpg | "דודג' שאדו", שנת 1991 - קבריולה
קובץ:91 Dodge Shadow ES (7819997644).jpg | "דודג' שאדו", דגם "ES", שנת 1991 - קבריולה
קובץ:Dodge Shadow Convertible (27660294443).jpg | "דודג' שאדו" - קבריולה
</gallery>

==ראו גם==
* דודג'
* דודג' 880

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:צבא ארצות הברית - כלי רכב
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1986
שאדו
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים במקסיקו
גשר מור

גשר מור היה גשר בגוש קטיף אשר חיבר בין הגוש לציר כיסופים. הגשר אפשר תנועה נפרדת לישראלים ופלסטינים ברצועת עזה.

עלות הקמתו של הגשר הייתה כ-15 מיליון שקלים.

== היסטוריה ==
גשר מור נפתח לתנועה בתחילת יוני 2002 יחד עם קטע כביש עוקף מכביש 232, שאיפשרו להיכנס לגוש קטיף מבלי לעבור בדרך צלאח א-דין (קטע כביש שבאותם ימים היה חלק מכביש 4), שבו הייתה תנועת של אזרחים פלסטינים באופן קבוע. הגשר עצמו היה גשר מודולרי אשר היה עשוי מברזל שיובא מארצות הברית. עוד לפני שהוקם הגשר הייתה התנגדות רבה בגוש קטיף בנוגע להקמתו משום שתושבי הגוש חששו שהגשר יהווה מוקד נוסף לפיגועי טרור.

כבר בחודש הפתיחה של הגשר נמצאו מספר מטעני חבלה סמוך לגשר, אתר קטיף.נט כתב ביום האירוע כי הגשר מעט שקע ובמקומות אחדים אף התפרקו כמה קורות מתכת.

במאי 2004 החליט צה"ל לבנות גדר באזור ציר כיסופים, הגדר הייתה באורך כולל של כ-7 קילומטרים, על פי מספר גורמים צבאיים סוג הגדר הוא סוג מכונה "גדר עוגן", שאיננה גדר התראתית המוכרת ממרחב התפר ובסמכותו של צה"ל עצמו הייתה להכריז על בנייתה. החלטה זו באה לאחר פיגוע בו נרצחו אם ו-4 בנותיה (הפיגוע נודע לימים כרצח טלי חטואל ובנותיה). עם זאת עוד לפני הפיגוע צה"ל החל בבניית גדר במקומות בציר כיסופים ובגשר מור אשר נחשבו לבעייתיים אך בעת הפיגוע עדיין לא הונחה הגדר במקום בו אירע.

בכתבה על הפיגוע פורסם כי בתחילה ירו המחבלים, אשר הגיעו מדרום לציר כיסופים, ונעו לעבר רכב ממוגן של צוות של רשת התקשורת האמריקאית ה-CNN, המחבלים לבסוף החטיאו והרכב המשיך לנסוע לעבר גשר מור, הנמצא בהמשך לציר כיסופים. לאחר שהמחבלים הבינו שלא הצליחו במטרתם ניסו למצוא מטרה חדשה, מיד לאחר מכן פתחו המחבלים באש לעבר רכב "סיטרואן", בה נסעה המשפחה. על מכסה המנוע של הרכב, שספג פגיעות רבות של קליעים, נותרה כרזה שמכוונת למצביעי הליכוד: "לב יהודי מצביע נגד" (מטרת הכרזה הייתה לעורר את רגשות מצביעי משאל ההתנתקות שהתקיים באותו הזמן בנוגע לשאלה אם ליישם את תוכנית ההתנתקות).

לאחר ביצוע תוכנית ההתנתקות, ב-9 בספטמבר 2005 פירק צה"ל את הגשר והחזיר את מרכביו לישראל.

לאחר הפינוי של הגוש השלימו הפלסטינים המקומיים את פירוקו של כל תוואי הכביש למעט שני ניצבי הגשר שנשארו במקום, ורק בשנת 2013 הורחבה דרך צלאח א-דין והוחלט להרוס את ניצבי הגשר.

== ראו גם ==
* מעבר כיסופים
* גשר אלנבי

== קישורים חיצוניים ==
* [https://amudanan.co.il/#!wiki=P870199 גשר מור], באתר עמוד ענן

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גבול ישראל – רצועת עזה
מור
קטגוריה:גוש קטיף: תחבורה
אורן בן ג'ויה

אורן בן ג'ויה (נולד ב-1963) הוא מחנך ומנהל בבית הספר הריאלי העברי בחיפה וקצין בצה"ל במילואים בדרגת אלוף-משנה, אשר פיקד על חטיבת יפתח.

==ביוגרפיה==
בן ג'ויה למד בפנימייה הצבאית לפיקוד שליד בית הספר הריאלי בחיפה, בוגר מחזור כ"ז. הוא התגייס לצה"ל בשנת 1981 ושובץ בחיל השריון. בשריון עבר הכשרה כלוחם וקורס מפקדי טנקים. לאחר קורס קציני שריון שימש במגוון תפקידי מטה ופיקוד ובהם מפקד פלוגה. לאחר מכן עבר לעוצבת קלע דוד. בשנים 1995–1996 פיקד על יחידת מורן. בהמשך פיקד על חטיבת יפתח, בין היתר במבצע חומת מגן.

לאחר שחרורו פנה לעסוק בחינוך, ומלמד בבית הספר הריאלי. בין השנים 2015–2022 שימש כמנהל מתחם "הדר" של בית הספר, וכיום מנהל את כיתות ט'–י' במתחם בית בירם.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי חטיבת יפתח
קטגוריה:בוגרי הפנימייה הצבאית לפיקוד חיפה
קטגוריה:מפקדי יחידת מורן
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
גגארינסקי (נפה, מוסקבה)

נפת גגארינסקי (ברוסית: Гагаринский район) היא נפה במחוז הדרום-מערבי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 5.4991 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 81,967 תושבים (2020).

על שטחה יש לובי אחד של התחנות הבאות של המטרו במוסקבה: לנינסקי פרוספקט, אוניברסיטה, גבעת הדרור.
הטבעת המרכזית של מוסקבה (MCC) עוברת בשטחה עם תחנת ככר גגארין, שהיא התחנה התת-קרקעית היחידה בטבעת המרכזית.

נשיא רוסיה ולדימיר פוטין רשום בשטח הנפה, הוא מצביע בבחירות לרשויות המקומיות בקלפי מספר 2151.

== אתרים ראויים לציון ==
* גבעת הדרור
* הקרקס המוסקבאי הממלכתי הגדול 
* אנדרטת יורי גגארין
* מבנה הנהלת האקדמיה הרוסית למדעים
*אוניברסיטה רוסית ממלכתית לנפט וגז ע"ש גובקין
* תחנות המטרו: אוניברסיטת, וורוביובי גורי

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוסקבה: נפות
גשר לנגלואה בארל

גשר לנגלואה בארל (בהולנדית: Brug van Langlois) היא סדרה של ארבעה ציורים בצבעי שמן של הצייר ההולנדי וינסנט ואן גוך, שנוצרה בשנת 1888 בארל שבצרפת.

ואן גוך השתמש במוטיבי אמנות רבים בסדרת הציורים; למשל, ניכר שימוש בפרספקטיבה כדי ליצור זוויות וקווים מדויקים יותר. הצייר הושפע מהדפסי עץ יפניים כפי שמשתקף מהשימוש הפשוט בצבע היוצר הרמוניה ביצירה. השימוש בצבעים נוגדים כמו צהוב וכחול מייצר עניין וצבעוניות. כמו כן, הוא עשה גם שימוש בטכניקת האימפסטו כדי ליצור את השתקפות האור.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:וינסנט ואן גוך: ציורים
לנגור אדום

לנגור אדום (שם מדעי: Presbytis rubicunda) הוא פרימט מהסוג לנגור, החי רק על האי בורניאו ואולי גם באיי קארימאטה, לרוב ביערות של מתחת ל-2,000 מטר. קוף זה מצוי בסכנת הכחדה בטבע עקב ציד, שריפות יער, מסחר ופגיעה בבית גידולו.

==תיאור==
קוף זה מגיע לאורך של 41 עד 57 סנטימטרים, בעל זנב באורך 67 עד 73 סנטימטרים ומשקלו הממוצע 5.7 עד 6.2 קילוגרם, כאשר הזכרים לרוב מעט יותר גדולים. הוא בעל פרווה אדמדמה ופנים כחולות-כהות עם עיניים שחורות גדולות והשפה התחתונה והסנטר ורודים. הגפיים שלו ארוכות וגמישות והזנב חזק ושרירי.

הקוף הוא שוכן יערות גשם טרופיים המותאם לחיים בין צמרות העצים, אם כי הוא מצוי גם בכמה ביצות מיוערות והוא מלקט לצד קבוצה של 3 עד 8 פרטים הנעים ביער בחיפוש מזון. הקוף הוא צמחוני בעיקרו הניזון מעלים, פירות, ניצנים, פרחים, זרעים וגם חסרי חוליות שהוא לוכד להשלמת תזונה חלבונית (בין השאר הם מחפשים תלי טרמיטים שוכני עצים). הקופים מתפזרים לאורך היום ביער, כדי לחפש עצים בעלי פירות מבשילים. בעונה החמה והיבשה השלל שלהם פוחת והם מתבססים בעיקר על עלים.

===תת-מינים===
* Presbytis rubicunda carimatae
* Presbytis rubicunda chrysea
* Presbytis rubicunda ignita
* Presbytis rubicunda rubicunda
* Presbytis rubicunda rubida

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1838
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סלומון מילר
קטגוריה:קולובים
קטגוריה:בורנאו: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
פילי-דאווידקובו

פילי-דאווידקובו (ברוסית: Фили-Давыдково) הוא ראיון של המחוז המערבי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח המחוז הוא 6.9571 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 115,273 תושבים (2020).

ניתן לחלק את ראיון פילי-דיווידקובו על תנאי לארבעה חלקים עיקריים: פילי, מזילובו, דווידקובו ואמיניבו. פילי, מזילובו ואמיניבו הם תת-ראיונים ישנים, שבהם בנייני הדיור מיוצג בעיקר על ידי מבנים מיושנים שנבנו בשנות ה-50 וה-60, דייווידקובו, מאז 2005, הפך לתת-ראיון חדש, אשר נפרש על מדרונות מחנה סטונסקי העתיק ולאורך הנהר סטון.

== אתרים ראויים לציון ==
* מעון קונצבו
* קניון Oceania
* מתחם מגורים Edelweiss

== סרטים הקשורים לראיון פילי-דאווידקובו==
* צחוק הגורל
* שמש בוגדנית 2
* Dersu Uzala

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוסקבה: נפות
קלדריום

שרידי קלדריום, במרחצאות רומיים שהתגלו ב[[אנגליה. ניתן לראות את העמודים, שהיו מתחת לרצפת החדר, ובינם זרם הקיטור שחימם את החדר.]]
תרשים [[מרחצאות דיוקלטיאנוס: 1- קלדריום, 2- טפידאריום, 3- פריג'ידריום, 4- נטטיו, 5-פלאסטראה, 6- כניסה מרכזית, 7- אקסדרה.|טקסט=]]
קלדריום (בלטינית: Caldarium או calidarium, או cella caldaria או cella coctilium) הוא חדר שהיה מצוי במרחצאות ברחבי האימפריה הרומית העתיקה.

החדר חומם באמצעות מערכת חימום תת-רצפתית, באמצעות מדורות שהוסקו על ידי עבדים ובערו במרתף הסקה סמוך, והאוויר החם זרם מתחת לרצפת החדר.

== שימוש בקלדריום ==

החדר היה החם ביותר בסדרת חדרי הרחצה במרחצאות. הרוחצים החלו על פי רוב את רחצתם בחדר זה (לעיתים החלו בפלאקוניקום - חדר חם ויבש שהיה מעין סאונה, וממנו עברו לקלדריום), ומשם עבור לטפידריום (החדר החמים) וממנו לפריג'ידריום (חדר המים הקרים).

בהיותם בקלדריום, הרוחצים מרחו על עצמם שמן זית, אותו ניקו מגופם באמצעות סטריגיל.

== ראו גם ==
* מרחצאות רומיים

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.historylearningsite.co.uk/ancient-rome/roman-baths/ תיאור השימוש במרחצאות רומיים] 
* [http://herodium.org/היסטוריה-וארכיאולוגיה/האתר-המכלולים-השונים/ארמון-מבצר-ההר/בית-המרחץ/ תיאור המרחצאות בהרודיון]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חדרים
קטגוריה:מרחצאות רומיים
אגדת הקרפטים (סרט)

אגדת הקרפטים (באוקראינית: Легенда Карпат) הוא סרט הרפתקאות אוקראיני בהפקת Magnat Media, המגולל את קורותיו של אולכסה דוב-בוש, פורע חוק מהרי הקרפטים שבאוקראינה של המאה ה-18. זהו סיפורו של מנהיג תנועה מחתרתית של המורדים הקרפטים נגד שלטון הקוזאקים. אולכס דבוש, שהייתה לו ילדות קשה הפך מילד חסר ביטחון גדל ללוחם אמיתי, שנלחם באומץ להשגת צדק.
==רקע==
אולכס דבוש נולד בשנת 1700 למשפחת איכרים דלת אמצעים. בילדותו הוא סבל אך נרפא. הוא הצטרף מוקדם למאבק תנועת השחרור של תושבי הקרפטים המזרחיים, שהתאגדו להילחם בקוזאקים. פעילותו של דבוש כמנהיגם זכתה לתמיכה רחבה של האוכלוסייה המקומית. באגדות עם אוקראיניות אף נטען כי הבעל שם טוב סייע לו, אך אין לכך תיעוד. בשנת 1738 דבוש כבר עמד בראש תנועת התנגדות באזור פצ'נצ'ין ובמעבר יבלוניבסקי הסמוך ובהרי הקרפטים האוקראינים: באזור הקרפטים, בוקובינה וטרנסקרפטיה. הלוחמים, בראשותו של דבוש, ירדו לעיתים קרובות לשיפולי גליציה ותקפו את אחוזותיהם של בעלי אדמות פולנים, הונגרים ורותאניים, פקידי מדינה וחוכרים עשירים פולנים. דבוש חילק לאיכרים את הרכוש שהחרים.

אמנם בתחילה פעל אולכס יחד עם אחיו איבן, אך לאחר שבשנת 1739, במהלך מריבה, איוון דבוש גרם לפציעות קשות ברגלו של אחיו התנועה התפצלה כשאולכס נותר עם צליעה עד סוף ימיו. בשנת 1740 התנועה הגיעה לשיאה. תחת הסתערותם של הכוחות הפולנים, נסוגה יחידתו של דבוש לעמק בוקובץ, משם ירדו לצ'ורוהורה, קולומישינה, בוקובינה וטרנסקרפטיה (באותה תקופה פעל איוון דבוש במערב, ליד פשמישל). בשנת 1744 פעל אולכס באזור טורקה ודרוהוביץ'. הוא ביצע מספר פשיטות על סולוטווין ונדווירנה, כבש את מצודת בוגורודצ'נסקאיה לזמן קצר, עם זאת הוא עצמו נהרג על ידי תושב הכפר קוסמאצ'י (כיום אזור איוונו-פרנקיבסק) בשם סטפן דזווינצ'וק, ששיתף פעולה עם הפולנים.

==שחקנים ודמויות==
* ואלרי חארצ'ישין - אולכסה דוב-בוש
* מריה יארמצ'וק
* מיכאילו גריצקן
* בוהדן לסטיבקה
* נאדז'דה בוקאטורו
== לקריאה נוספת ==
* Грабовецький В. В. Олекса Довбуш – легендарний лицар Карпат. Збірник основних документів. До 310-річчя уродин національного героя / В. В. Грабовецький. — Івано-Франківськ, 2010. — 354 с.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי דרמה היסטורית
קטגוריה:סרטים אוקראיניים
קטגוריה:סרטי 2018
דודג' פאסט פור

"דודג' פאסט פור" - מבט לתא הנהג ו[[לוח מחוונים]]
"דודג' פאסט פור" - מבט למנוע 4 הצילינדרים
דודג' פאסט פור (באנגלית : Dodge Fast Four, קרוי גם : Dodge Brothers) היא מכונית, אשר יוצרה במספר תצורות בין השנים 1928–1927 על ידי חברת "האחים דודג' אוטומוביל" ובשנת 1928 הפכה לחטיבת דודג' בקונצרן המכוניות האמריקאי קרייזלר.

== היסטוריה==

חברת דודג' נוסדה בשנת 1900 על ידי האחים ג'ון פראנסיס דודג' והוראס אלגין דודג' בדטרויט שבמישיגן. בימיה הראשונים יצרה החברה חלקי מנוע ושלדה עבור תעשיית הרכב המתפתחת בעיר, בעיקר עבור החברות אולדסמוביל ופורד. למרות ההצלחה המסחרית שאפו האחים לייצר מכוניות משלהם. שאיפה זו התממשה לראשונה במכונית הראשונה, "דודג' דגם 30" (Dodge Model 30), ששיווקו ב-1915 כמתחרה יוקרתית יותר לדגם פורד מודל T הנפוץ. דגם 30 כלל כמה חידושים לאותה עת - גוף עשוי כולו פלדה, תיבת הילוכים חדשנית, ומערכת חשמל בת 12 וולט. תיבת ההילוכים והמנוע היו טובים מאלה של פורד T
(35 כוחות סוס לעומת 20).
בזכות איכות החלפים שייצרו ומעלותיה של המכונית היא הגיעה למקום שני במכירות הרכב בארצות הברית ב-1916.
באותה שנה השתמש הצבא האמריקני בהצלחה בדגם 30 בפעילותו המבצעית כנגד המהפכן המקסיקני פנצ'ו וייה.
בינואר 1920 הלך לעולמו ג'ון דודג' ובדצמבר אותה שנה נפטר גם הוראס דודג'. אלמנות השניים המשיכו בניהול החברה. דגם 30 שונה קלות ושווק כ"סדרת 116" (Series 116) אולם החברה ירדה למקום החמישי מכירות בארצות הברית ב-1925. באותה שנה מכרו אלמנות המייסדים את החברה ל-קבוצת משקיעים, שהחליטה, בעקבות ירידה נוספת במכירות (מקום שביעי ב-1927) למכור את דודג' ליצרן מכוניות אחר.
בשנת 1928 רכש קונצרן קרייזלר את חברת דודג' ומבחר הדגמים המיוצר ירד ל-13 בשתי קטגוריות (מ-19 דגמים בשלוש קטגוריות).

==סדרות "פאסט פור"==

* "128" (Dodge Brothers Series 128) - גלגלים בקוטר 19 אינץ'
* "129" (Dodge Brothers Series 129 ) - גלגלים בקוטר 21 אינץ'

=="דודג' פאסט פור"==
* מנוע קדמי
* מנוע בנזין 3.5 ליטר
* מערכת היגוי - מימין
* תמסורת ידנית - 3 מהירויות
* בלמים - מכניים ב-4 הגלגלים, מאוגוסט 1927 בלמים הידראוליים
* ציוד רגיל כלל מד מהירות, מד זרם, ערכת כלים
* ציוד אופציונלי: פגוש אחורי, מחמם ומגבים

===דרגות גימור===
* "Special"
* "Deluxe"

==תצורות==
* 4 דלתות - סדאן
* 2 דלתות - קופה
* 2 דלתות - קבריולה
* 4 דלתות - קבריולה

==ראו גם==
* דודג'
* דודג' סדרה DH

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1927
פאסט פור
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
בראטייבו

נפת בראטייבו (ברוסית: район Братеево) היא נפה במחוז הדרומי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה הוא 7.63 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 110,185 תושבים (2020).

בשנת 1960 הפכו הכפרים ברטייבו ובוריסובו, כמו גם השטח שמסביב, לחלק מהמבנה המינהלי של העיר מוסקבה, תחילה בראיון פרולטארסקי, ומאז 1969 – בקרסנוגוורדיסקי. בשנות השמונים נהרס הכפר ברטייבו לחלוטין במהלך הקמת אזור מגורים חדש, ברטייבו.

בראטייבו ממוקם בדרום-מזרח העיר, על גדתו הימנית של נהר מוסקבה. בראיון פועלות תחנות מטרו אלמה-אטינסקאיה ובוריסובו.

== אתרים ראויים לציון ==
* תחנת האוטובוסים שערי דרום במוסקבה
* ברטבייבסקי קסקדני פארק 
* פארק בראטבייבסקאיה פוימה 
* בית העלמין בוריסובסקויה 
* תחנות המטרו: אלמה-אטינסקאיה ובוריסובו 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוסקבה: נפות
אלימלך וסטרייך

אלימלך (מלך) וסטרייך (נולד ב־12 בינואר 1950) הוא פרופסור אמריטוס למשפטים באוניברסיטת תל אביב ורב. תחומי המחקר שלו הם דיני משפחה ודיני ממונות במשפט העברי, יחסי המשפט העברי עם רפואה מודרנית, והמשפט העברי בקהילות עדות המזרח.<ref name=":0"></ref>

== ביוגרפיה ==
אלימלך וסטרייך נולד ב-1950 ברמלה, בן להורים ניצולי השואה. למד בישיבת היישוב החדש בתל אביב וב-1968 עבר לישיבת כרם ביבנה. בשנת 1971 הוסמך לרבנות והחל לשמש כרב צבאי במילואים. בשנת 1973 פנה ללימודי משפטים באוניברסיטת בר-אילן, כשבמקביל למד המכון הגבוה לתורה. בשנת 1979 החל לעבוד כעורך דין במחלקה המשפטית של בנק דיסקונט. בשנים 1980–1994 היה מרצה ועמית מחקר במחלקה למשפטים באוניברסיטת בר-אילן, ובשנים 1982–1983 היה עמית מחקר במחלקה לתלמוד באוניברסיטת תל אביב.<ref name=":1"></ref>

עבודת התזה שלו לתואר שני במשפטים (הוגשה ב-1980 באוניברסיטת תל אביב) עסקה בחובה לסיכון עצמי למען הצלת חייו של אחר במשפט העברי וזכתה לציון ראוי לשבח. עבודת הדוקטורט שלו (הוגשה ב-1990 באוניברסיטה העברית) עסקה בהיתר מאה רבנים, המאפשר לגבר לשאת אישה שנייה. העבודה הונחתה על ידי פרופסור מנחם אלון, שהיה באותה עת סגן-נשיא בית המשפט העליון, וזכתה בפרס משה זילברג לעבודות דוקטור מצטיינות, ובפרס למחקר בתחומי היהדות של משרד החינוך והתרבות.

היה חוקר במכון שלום הרטמן בשנת 1990 ובשנים 1996–1997.

היה חוקר בכיר במרכז האקדמי שערי משפט בשנים 1998-1999.<ref name=":1" />

בשנת 2000 מונה לפרופסור חבר במחלקה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, ובשנת 2010 מונה כפרופסור מן המניין.<ref name=":1" />

היה פרופסור אורח בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת שיקגו בשנים 2001, 2005 ו-2008.<ref name=":1" />

עם פרישתו לגמלאות הוקדש לו כרך לד של כתב העת המשפטי "דיני ישראל".

== פרסומים ==
פרסם את הספר תמורות במעמד האישה במשפט העברי: מסע בין מסורות, שיצא לאור בהוצאת מאגנס ב-2002.
ערך את חוברת 3 לכרך כ"ב, חוברות 1 ו-3 לכרך כ"ג ואת שלוש חוברות כרך כ"ד של כתב העת עיוני משפט אשר פורסמו בין אוקטובר 1999 למרץ 2001. וסטרייך כתב מאמרים רבים על דיני משפחה ביהדות, תוך המקדות על היחס בין אשכנזים למזרחים והאתגרים שנכונו למשפחה היהודית בעידן המודרני.<ref name=":0" />

== חיים אישיים ==
נשוי ומתגורר בפתח תקווה. אב לארבעה ילדים. בנו הבכור, אבישלום וסטרייך, הוא פרופסור למשפטים במרכז האקדמי למשפט ולעסקים ברמת גן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן: משפטים
קטגוריה:פתח תקווה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
ביריוליובו המזרחית

נפת ביריוליובו המזרחית (ברוסית: район Бирюлёво Восточное) היא נפה במחוז הדרומי של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה 14.772 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 155,937 תושבים (2020).

על שטחה של נפת ביריוליובו המזרחית, ישנם כמה אובייקטים של שמורה ומוזיאון צאריצינו, כמו:
מזרקת האור הדינאמית הגדולה ביותר במוסקבה בליווי מוזיקלי ממוקמת על בריכה בתוך אי בצורת פרסה. קוטר המזרקה הוא 55 מטר, גובהו של כל 807 זרמים יכול להגיע ל 15 מטר בעוצמה משתנה ומנגינות מסונכרנות, התאורה מתבצעת באמצעות 3312 מנורות תת-מימיות.

קרוב לחצי משטח הנפה תופס פארק ביריוליובסקי ארבורטום.

== אתרים ראויים לציון ==
* פארק ביריוליובסקי ארבורטום
* ביריוליובסקי פארק-יער 
* מזרקת האור הדינאמית הגדולה ביותר במוסקבה 
* מתחם מגורים "זגוריאה"
* קניון Vegas קשירסקויה שוסה נמצא צמוד לראיון ביריולובו המזרחית

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוסקבה: נפות
שלום לביתך!

שלום לביתך! (באוקראינית: Мир вашому дому!) הוא סרט קומדיה אוקראיני משנת 2017 בבימויו של ולדימיר לרט, עיבוד למחזה "תפילת האשכבה" משנת 1989 מאת גריגורי גורין, שמבוסס על טוביה החולב מאת שלום עליכם. 
== עלילה ==
העלילה מתרחשת בראשית המאה העשרים. טוביה החלבן גר בכפר קטן. הוא עני ומאמין שלבנותיו יש סיכוי אחד לברוח מעוני: נישואין מוצלחים. הוא מקבל הצעה משתלמת מהשדכן, אבל לבנותיו היפות יש תוכנית אחרת. 

== שחקנים ודמויות ==
* יבגני קניאזב - טוביה, חולב 
* ולדימיר דולינסקי - לייזר, הקצב 
* אנטון שגין - פרצ'יק 
* סופיה פיסמן - גולדה 
* ויקטור אנדריינקו - סמל 
* ולדימיר ימננקו - סטפן 
* אלכסנדר צ'קמרב - מוטל, חייט 
* יוליה גרשניק 
* אנדריי קאיקוב 
* אלכסנדרה סיזוננקו 
== הפקה ==
הרעיון לסרט הגיע לוולדימיר לרט לאחר שצפה בהצגה "טוביה החולב" שהוצגה בתיאטרון הלאומי האקדמי על שם איוון פרנקו. את תפקיד החולב גילם בוגדן סטופקה. הדיון בהפקה קולנועית עתידית הניח שבוגדן יגלם את התפקיד גם בעיבוד הקולנועי. עם זאת, הדבר לא יצא לפועל בשל מותו של סטופקה ב-22 ביולי 2012. במקומו לוהק יבגני קניאזב לגלם את טוביה<ref>[http://korrespondent.net/showbiz/cinema/1601417-v-kieve-nachalis-semki-filma-teve-molochnik-nad-kotorym-rabotal-stupka В Киеве начались съемки фильма Тевье-молочник, над которым работал Ступка]</ref><ref>[http://www.kinowar.com/это-большая-удача-украинского-кино/ «Это большая удача украинского кино»: эксперты высказались о фильме «Мир вашему дому!»]</ref>. 

הסרט צולם במקומות היסטוריים ליד קייב. נעשה שימוש בפריטים ייחודיים של סוף המאה ה-19 - תחילת המאה העשרים, כולל הבית שנרכש בשנת 1873 על ידי טוביה, גיבור סיפורי הקלאסיקה של שלום עליכם. יוצרי הסרט עבדו במשך חמש שנים לעבד ולשחזר את החיים היהודיים של אותה תקופה לכל הפרטים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://www.youtube.com/watch?v=VevrVItWCco שלום לביתך! טריילר 2017 ברשת] 
* [https://web.archive.org/web/20170331211210/http://ru.espreso.tv/article/2017/01/18/10_ukraynskykh_fylmov_kotorye_vyydut_v_kyno_v_blyzhayshee_vremya 10 סרטים אוקראינים שישוחררו בקולנוע בעתיד הקרוב]
== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים ברוסית
קטגוריה:שלום עליכם
קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטים אוקראיניים
קטגוריה:סרטי קומדיה רוסיים
קטגוריה:סרטים שעלילתם מתרחשת ברוסיה
קטגוריה:יהדות חרדית בקולנוע
קטגוריה:סרטים ביידיש
קטגוריה:סרטים באוקראינית
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
ניקוי בעזרת מברשת פלדה סובבת

ניקוי גליל מתכת חלוד בעזרת מברשת מסתובבת 
bristle blasting tool
ניקוי בעזרת מברשת מסתובבת (באנגלית: Bristle blasting) הוא תהליך ניקוי המבוסס על שחיקה מכנית.

הניקוי מבוצע על ידי מברשת פלדה מסתובבת. הכלי מורכב מחוטי תיל מפלדת פחמן. מסתובב במהירות של כ-3000 סל"ד. בתהליך "Bristle blasting" חוטי הפלדה מעוצבים עם עיקול זווית קדימה, כלומר התיל מכופף לכיוון סיבוב הכלי. במהלך הפעולה מביאים את קצות הזיפים המסתובבים למגע ישיר עם המשטח המתכתי, והזיפים מכים את פני השטח באנרגיה קינטית מוגברת. פעולה הגורמת גם לניקוי וגם להיווצרות מכתשים, תוך חשיפת מתכת בסיס נטולת זיהום וקורוזיה.<ref></ref>

== רקע וצורך טכנולוגי ==
הציוד הטכנולוגי, מתקנים כלים ומבנים כיום בנויים מחומרים שונים העובדים בתנאי סביבה קשים.

פני השטח של הציוד מקבלים עם הזמן קורוזיה מכות וקילוף צבע. קיים צורך תקופתי לבצע שיפוץ לפני השטח, לדוגמה -כאשר יש צורך לשפץ מבנה מתכת כמו מגדל אייפל, הפעולה שלפני הצביעה תהיה הורדת השכבות החיצוניות של קורוזיה וזיהומים שונים. ורק אחר כך צביעה.

הניקוי המכני מתבצע על ידי ליטוש Bristle blasting בעזרת מברשת פלדה מסתובבת. בתהליך הליטוש מתגלים פני השטח המקוריים עליהם יבוצע תהליך צביעה או תהליך גימור אחר.

שימוש נפוץ בתהליך זה הוא גם בהכנת משטחי עץ לצביעה, הליטוש מסלק מפני העץ את הצבע הישן ואת השיכבה החיצונית ומגלה את העץ ללא פגמים, מוכן לצביעה
== תיאור המברשת ==
=== הבדלים של מברשת זו ממברשות סיבוב קונבנציונליות ===

במברשת פלדה רגילה חוטי הפלדה בהיקף המברשת הם חוטים ישרים, במברשת פלדה סובבת זיפי הפלדה מכופפים נגד כוון הסיבוב.

כאשר המברשת מסתובבת, שורות זיפים נלכדות מאחורי <nowiki/>'מוט מאיץ קבוע,<ref name="Monti, High speed video">, Monti Surface Technologies</ref> מה שגורם להם להתכופף לאחור בהרכב הגמיש שלהם. כאשר הזיפים עוברים את פס ההאצה, הם משוחררים קדימה עם כח רב יותר ובכך יתקבל כח ניקוי גדול יותר.

כיוון שהגאומטריה של המברשת משתנה על ידי מוט ההאצה, כך גם זווית המגע של קצות הזיפים עם המשטח קרובה יותר לאנכי בהשוואה למברשת הסיבובית הקונבנציונלית. פעולה זו מבצעת את חשיפת פני השטח, אשר חיונית להמשך הצביעה.

=== תהליך הניקוי ===
איכות ביצוע הניקוי בתהליך Bristle blasting הוא תוצאה של השפעה מסונכרנת של קצות הזיפים על פני החלק המעובד. ראש הכלי עם חגורת הזיפים מסתובב בסביבות 3000 סל"ד, החוטים נתקלים במוט המאיץ אשר מכופף אותם ומוסיף למברשת אנרגיה קינטית באזור המגע עם החלק. מה שמביא להסרת קורוזיה ויצירת מכתשים. המתקבלים בתהליכי shot peening. המשטח הנקי והגס נחשב לתהליכי ציפוי והדבקה <ref></ref>

=== תיאור הציוד ===
כלים לBristle blasting מיוצרים מחוטי פלדה עשירים בפחמן הבולטים דרך חגורה עגולה וגמישה. החגורה, מחוברת לכלי ומסובבת את המברשת, המברשת מופעלת על ידי ציר חשמלי או מנוע פנאומטי. הכלי קל משקל, נייד ומיושם בקלות על ידי עובדים ללא צורך במערך בטיחות משוכלל או מתוחכם. <ref></ref>

== יישומים ==
ניקוי בעזרת מברשת פלדה סובבת הוא תהליך ניקוי מכני המשמש כהכנה לפעולת צביעה על ידי הסרת שכבות קורוזיה לא רצויות שנוצרות על משטחים מתכתיים.

יישומים נפוצים כוללים ניקוי, הכנה צביעה ושיפוץ של רכיבי ברזל ופלדה המשמשים לייצור גשרים, אוניות ומערכות צנרת. <ref></ref>

==ראו גם==
**Abrasive blasting - ניקוי בהתזת אברזיב.
** Shot peening - ניקוי בהתזת כדורי מתכת
** Wire brush - ניקוי בעזרת מברשת פלדה
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכונות עיבוד שבבי
קטגוריה:ייצור
קטגוריה:מכונות
קטגוריה:כלי עבודה חשמליים
קטגוריה:עיבוד מכני
ששי סמוכה

ששון (ששי) סמוכה (נולד ב-1 בדצמבר 1968) הוא שחקן ומורה למשחק ישראלי.

==ביוגרפיה==
למד בבית הספר למשחק בית צבי.

== קריירה ==
בשנת 1995 שיחק בסרט ״לילה לבן״ גילם מחסל.

בשנת 1996 שיחק בתפקיד "לוי הקטן" בסדרה "תמונות יפואיות". 

בשנת 1998 שיחק בתפקיד אורח בעונה השלישית של הסדרה "זינזאנה", בתור מורה לדרמה בכלא הנשים המפתח מערכת יחסים בעייתית עם אחת האסירות. עונה זו שודרה בפועל בשנת 2005.

סמוכה השתתף בקומדיית המצבים "פאזל", ששודרה בשנים 1999–2000 בערוץ 2.

בשנת 2004 שיחק בסדרה "מה שלמה?" לילדים ונוער ששודרה בערוץ לוגי בתפקיד בוזי בן זעפרן הכנעני. באותה השנה גם התארח בטלנובלה של ערוץ 2 ״אסתי המכוערת״ בתפקיד ספר. כמו כן באותה השנה גם התארח בסדרה ״כל שבת שנייה״ ששודרה בערוץ הילדים, גילם את מיקו, מוכר בחנות צעצועים. 

בשנת 2007 השתתף סמוכה בעונה הרביעית של הסדרה "ראש גדול" ששודרה בערוץ הילדים, שיחק בתפקיד יוסי. 

בשנת 2010 התארח בעונה הראשונה של סדרת הדרמה ״חסמבה דור 3״ ששודרה בHOT3, גילם את טאלב דאנגורי. 

בשנת 2011 שיחק בסרט ״וביום השלישי״ בתפקיד נהג מונית. 

בשנת 2013 התארח בעונה הרביעית של סדרת דרמת הפשע של HOT ״הבורר״, בתפקיד ז'קי כהן. 

בשנת 2014 התארח בעונה הראשונה של סדרת הדרמה ״מתים לרגע״ ששודרה בHOT3, שיחק את דיקו רודנוב.

בשנת 2015 התארח בסדרת הטלוויזיה ״ג'וני ואבירי הגליל״ ששודרה בYes, שיחק בתפקיד רב. 

בשנת 2018 שיחק בסרט "בלי דם".

בשנת 2019 שיחק בסדרת הדרמה ״הנערים״. 

בשנת 2020 השתתף בסדרה "מנאייכ" בתפקיד ניצב ובעונה השנייה רב-ניצב מפכ"ל המשטרה דודו עיני.

בתיאטרון שיחק ב"אילוף הסוררת" בתיאטרון חיפה.

== חיים אישיים ==
סמוכה הוא אב לבן ממערכת יחסים עם השחקנית אביגיל אריאלי.<ref></ref>

סמוכה מלמד בבית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה בירושלים וב, ועורך סדנאות משחק באופן פרטי.

לפי תחקיר בכאן 11 ששודר ב-17 ביולי 2022, נידונו עדויות לכאורה של תלמידיו לשעבר בסטודיו למשחק של יורם לוינשטיין, על התעללויות חוזרות ונשנות, אלימות מילולית כנגד שחקנים, אגרסיביות ועוד<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:מורים למשחק בישראל
קטגוריה:סגל בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
צ'ארלס ג'יימס פולגר

צ'ארלס ג'יימס פולגר (באנגלית: Charles James Folger; 16 באפריל 1818 – 4 בספטמבר 1884) היה פוליטיקאי ועורך דין אמריקאי, שכיהן כמזכיר האוצר של ארצות הברית מ-1881 ועד למותו.
==ראשית חייו==
צ'ארלס ג'יימס פולגר נולד באי ננטקט שבמסצ'וסטס. כשהיה בן 12 עברה משפחתו לז'נבה שבמדינת ניו יורק. בהמשך הוא למד בקולג' הוברט שבז'נבה, שם הוא סיים בהצטיינות ב-1836. לאחר סיום לימודיו שם הוא למד משפטים בהדרכתם של מארק ה. סיבלי ואלווה וורדן בקנאינדייגואה, ניו יורק וב-1839 הוא התקבל ללשכת עורכי הדין. הוא החל לעסוק במקצועו בליונס, ניו יורק, וב-1840 שב לז'נבה, שם התגורר עד יומו האחרון. ב-18 ביוני 1844 הוא נשא לאישה את סוזן רבקה וורת'.
==קריירה ציבורית==
ב-1844 מונה פולגר כשופט בבית המשפט בניו יורק (Court of Common Pleas), שם הוא שירת כשנה.

פולגר היה חבר המפלגה הרפובליקנית וכיהן כחבר בסנאט מדינת ניו יורק בשנים 1862 -1869. במהלך תקופה זו הוא שימש כנשיא הזמני של הסנאט במשך ארבע שנים וכיושב ראש ועדת המשפט של הסנאט. פולגר שימש כנציג לוועידה החוקתית של ניו יורק בשנים 1867–1868 וכנציג בוועידת המפלגה הארצות של 1868.

ב-1869 התפטר פולגר מהסנאט של מדינת ניו יורק לאחר שמונה על ידי הנשיא יוליסס ס. גרנט כ בניו יורק. בשנה שלאחר מכן נבחר פולגר להיות אחד מהשופטים הראשונים של בית המשפט לעתירות של ניו יורק שהתארגן מחדש. לאחר מותו של סנפורד צ'רץ' הוא מונה ב-20 במאי 1880 על ידי מושל ניו יורק אלונזו קורנל כנשיא בית המשפט באופן זמני. בנובמבר הוא נבחר לתפקיד באופן קבוע.

ב-1881 הציע הנשיא ג'יימס גרפילד לפולגר את משרת התובע הכללי של ארצות הברית, אך הוא דחה את ההצעה. מאוחר יותר אותה שנה הוא התפטר ממשרתו השיפוטית כדי לקבל את מינויו של הנשיא צ'סטר ארתור כמזכיר האוצר של ארצות הברית. ב-1882 הוא ניסה להתמודד על משרת מושל ניו יורק אך הובס על ידי מועמד המפלגה הדמוקרטית גרובר קליבלנד.

==מותו והנצחתו==
צ'ארלס ג'יימס פולגר נפטר ב-4 בספטמבר 1884 בביתו שבז'נבה. הוא נטמן בבית הקברות גלנווד שבעיר לצדה של רעייתו שנפטרה שבע שנים קודם לכן.

העיר ז'נבה קראה למחלקת כיבוי האש המקומית על שמו ובוושינגטון די. סי. נקרא על שמו פארק. בשנים 1879 ו-1880 התארגנה פלוגה של המשמר הלאומי של ניו יורק בז'נבה והיא נקראה על שמו של פולגר. הפלוגה השתתפה במלחמת ארצות הברית-ספרד, קיימת עד היום ובסיסה באית'קה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://home.treasury.gov/about/history/prior-secretaries/charles-j-folger-1881-1884 צ'ארלס ג'יימס פולגר] באתר מחלקת האוצר של ארצות הברית 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזכירי האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינט של ארצות הברית בממשל צ'סטר ארתור
קטגוריה:חברי בית המחוקקים המדינתי של ניו יורק
קטגוריה:שופטי בתי המשפט של מדינת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי מכללת הוברט וויליאם סמית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1818
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1884
צ'רטאנובו הצפונית

צ'רטאנובו הצפונית (ברוסית: Чертаново Северное) הוא ראיון של המחוז הדרומי של העיר הפדרלית מוסקבה, שברוסיה. שטח המחוז הוא 5.4016 קמ"ר ואוכלוסייתו מונה 114,653 תושבים (2020).

הנהרות צ'רטנובקה וודיאנקה זורמים בראיון. נוצר עליהם קומפלקס של מאגרי מים מלאכותיים, "צ'רטאנובסקי פרודי".

על שטח הראיון יש מתחם מגורים ייחודי – אזור התת-ראיון צ'רטאנובו הצפונית, שנבנה בשנים 1978-1980.

== אתרים ראויים לציון ==
* מתחם ספורט ורכיבה "ביטצה"
* מקדש לכבוד האייקון של אם האל
* בית ספר לכדורגל "צ'רטאנובו"
* מרכז קניות "ריטאיל פארק" (פאוור סנטר)

== בתרבות ==
סצנות מהסרטים הבאים צולמו בראיון:
* יום האהבה
* חי
* חדשות חמות
* משיכה
* אהבה חסרה
* פשוט נורא! 
* מונית בלוז 
* Khottabych 
* רעלים, או ההיסטוריה העולמית של הרעלות 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוסקבה: נפות
אז'ן סיסרי

אטיין אז'ן סיסרי (בצרפתית: Etienne Eugène Cicéri; 27 בינואר 1813 – 20 באפריל 1890) היה צייר, מאייר, חרט ומעצב תפאורות תיאטרון צרפתי.

== ביוגרפיה ==
הוא בא ממשפחת אומנים. אביו היה צייר ומעצב תפאורות, פייר-לוק-שארל סיסרי. הוא היה גם נכדו של הצייר ז'אן-בטיסט איזבה, ואח של אמו היה הצייר אז'ן איזבה.

את השיעורים הראשונים שלו קיבל מאביו ומדודו והושפע מאסכולת ברביזון כשהיה עדיין צעיר. הוא החליט להתמחות בנופים והיה בין האמנים הראשונים שעבדו בבורון-מרלוטה, שם התיישב בשנת 1849.<ref></ref><ref></ref>

התערוכה הראשונה שלו בסלון פריז הייתה בשנת 1851. בשנה שלאחר מכן הוענקה לו מדליה.

הוא היה גם צייר בצבעי מים וגם צילם לאלבומי ליטוגרפיות, שעובדו בצורה רומנטית כדי להציג את הסצינות באופן יותר מציאותי.

אחד האלבומים הפופולריים ביותר שלו נערך בעקבות נסיעות שערך לאלפים והפירנאים: Les Pyrénées dessinées d'après nature et lithographiées ו- La Suisse et la Savoie, על סמך צילומים של הצלם פרדריק מארטן, שצולמו בשנים 1859–1865.

מאוחר יותר, הוא היה אחד האמנים שהשתתפו בהמחשת כתבי המסע של הסופר והמחזאי הברון טיילור והסופר שארל נודייה, שנאספו בנסיעותיהם דרך נופי בריטני.

כמה מיצירותיו נעשו בצפון אפריקה, וזכו למוניטין כאוריינטליסטיים.

כאביו, הוא גם יצר תפאורות לתיאטרון וכמה עבודות דקורטיביות, במיוחד בשאטו דה מונטמורט.

== גלריה ==

<gallery heights="200" widths="300">
 File:Eugène Cicéri-Au bord du Loing-Musée barrois.jpg
File:Bouquet - Costumes de la Valachie - coloured.jpg
 File:Bouquet, În curtea mănăstirii Câmpulung.jpg
File:Châteaulin Benoist.jpg

</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1813
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1890
סורת א-תכויר

סורת אל-תכויר (בערבית: سورة التكوير) היא הסורה ה-81 בקוראן. הסורה עוסק ביום הדין ובסימנים אשר לכאורה יקדמו לו. הסורה מונה 29 פסוקים.

== במסורת האסלאמית ==
על פי אחת מאמירותיו של האימאם ג'עפר א-צאדק, אדם אשר לומד את הסורה הזאת יהיה בגן העדן מוקף ברחמיו וחסדיו של אללה. ישנו חדית' שבו נאמר שאדם שנוהג ללמוד את הסורה הזאת ולהגות בה, יראה ביום הדין את מוחמד. על פי אחת מהאמירות המשויכות למוחמד, התוכן של הסורה הזאת גרם לו, למוחמד, להזדקן מהר יותר. זאת כביכול בגלל התיאורים הקשים לכאורה של יום הדין אשר מופיעים בסורה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סורות
יצחק לנדסמן

יצחק לנדסמן (1930 – מרץ 2020) היה מנכ"ל חברת תנובה בשנים 1970–1995.

==ביוגרפיה==
לנדסמן נולד בקיבוץ איילת השחר אחד מארבעת ילדיהם של רחל והלל לנדסמן מראשוני היישוב. אמו נפטרה כשהיה בן שבע, אביו כיהן כראש המועצה אזורית הגליל העליון וראש המועצה מקומית חצור הגלילית. למד בבית הספר החקלאי כדורי והיה חבר בארגון ההגנה לחם בפלמ"ח. לאחר מלחמת העצמאות שימש במגוון תפקידים בקיבוצו בהם מרכז משק, גזבר ורפתן.

ב-1964 מונה למנהל אגף הפירות בתנובה. ב-1970 נבחר ליושב ראש המועצה האזורית גליל עליון, הוא כיהן מספר חודשים בתפקיד בטרם התפטר ומונה למנכ"ל תנובה בסוף אותה שנה.

כמנכ"ל תנובה הוביל תהליך התייעלות והקמת רשת ההיפרמרקטים הראשונה בישראל בשם "היפרשוק", הסניף הראשון נפתח ב-1976 בראשון לציון. הרשת נמכרה לקבוצת כלל לאחר שהתרחבה ל-40 סניפים. בעקבות פרשת הסיליקון בחלב פרש מתפקידו ב-1995. הוא המשיך לעבוד בתנובה כמנהל תחום הנדל"ן. ב-2007 הורשע בגין פעילותו כמנכ"ל תנובה בעשיית הסדר כובל.

נפטר במרץ 2020 ונקבר בבית הקברות של איילת השחר.

== חיים אישיים ==
היה נשוי לחנה אנט ולהם ארבעה ילדים. בתו של לנדסמן היא העיתונאית והסופרת נילי לנדסמן.

==קישורים חיצוניים==
*
*[https://www.tnuvastory.co.il/inner.asp?id=84 יצחק לנדסמן] באתר מוזיאון תנובה

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:איילת השחר: אישים
קטגוריה:בוגרי בית הספר כדורי
קטגוריה:ראשי המועצה האזורית הגליל העליון
קטגוריה:עובדי תנובה
קטגוריה:מורשעים בדין בישראל
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אישים הקבורים באיילת השחר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
Ultramega OK

Ultramega OK הוא אלבום הבכורה של להקת הגראנג' סאונדגארדן שיצא לאור באוקטובר 1988.
== הפקה ==
אחרי שחרור שני המיני אלבומים: "Screaming Life" (ב-1987) ו"Fopp" (באותה השנה) בלייבל סאב פופ, חתמה הלהקה על חוזה הקלטות עם החברה SST. האלבום כלל אלמנטים של הבי מטאל, רוק פסיכדאלי והארדקור פאנק. 

הלהקה יצאה לסיבוב הופעות בארצות הברית לאחר שחרור האלבום, ובנוסף סיבוב הופעות מעבר לים.

ב-1990 קיבל האלבום מועמדות לפרס הגראמי בעבור הופעת המטאל הטובה ביותר.

== רשימת השירים ==

==קרדיטים==
* מאט קמרון - תופים
* כריס קורנל - שירה, גיטרת קצב (6,8,9), בס (7)
* קים ת'איל - גיטרה מובילה
* הירו ימאמוטו - בס, קולות רקע
* דרו קאנולט - עיבודים, הפקה
* לאנס לימבלוקר - עיבודים
* לאנס מרסר - עטיפת האלבום
* קתרין מילר - ייעוץ אומנותי ועיצוב העטיפה
* סאונדגארדן - הפקה, ייעוץ אומנותי, עיצוב עטיפה
* גארדנר - צילומים בגב האריזה
* סוזן סילבר - ניהול אמנים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי גראנג'
קטגוריה:סאונדגארדן
קטגוריה:אלבומי 1988
קטגוריה:אלבומים באנגלית
דודג' סדרה DH

"דודג' סדרה DH", שנת 1931
דודג' סדרה DH (באנגלית: Dodge Serie DH) היא מכונית משפחתית, מתוצרת חטיבת דודג' בקונצרן המכוניות האמריקאי קרייזלר אשר יוצרה בארצות הברית במספר תצורות בין השנים 1932–1931

== היסטוריה==

חברת דודג' נוסדה בשנת 1900 על ידי האחים ג'ון פראנסיס דודג' והוראס אלגין דודג' בדטרויט שבמישיגן. בימיה הראשונים יצרה החברה חלקי מנוע ושלדה עבור תעשיית הרכב המתפתחת בעיר, בעיקר עבור החברות אולדסמוביל ופורד. למרות ההצלחה המסחרית שאפו האחים לייצר מכוניות משלהם. שאיפה זו התממשה לראשונה במכונית הראשונה, "דודג' דגם 30" (Dodge Model 30), ששיווקו ב-1915 כמתחרה יוקרתית יותר לדגם פורד מודל T הנפוץ. דגם 30 כלל כמה חידושים לאותה עת - גוף עשוי כולו פלדה, תיבת הילוכים חדשנית, ומערכת חשמל בת 12 וולט. תיבת ההילוכים והמנוע היו טובים מאלה של פורד T
(35 כוחות סוס לעומת 20).
בזכות איכות החלפים שייצרו ומעלותיה של המכונית היא הגיעה למקום שני במכירות הרכב בארצות הברית ב-1916.
באותה שנה השתמש הצבא האמריקני בהצלחה בדגם 30 בפעילותו המבצעית כנגד המהפכן המקסיקני פנצ'ו וייה.
בינואר 1920 הלך לעולמו ג'ון דודג' ובדצמבר אותה שנה נפטר גם הוראס דודג'. אלמנות השניים המשיכו בניהול החברה. דגם 30 שונה קלות ושווק כ"סדרת 116" (Series 116) אולם החברה ירדה למקום החמישי מכירות בארצות הברית ב-1925. באותה שנה מכרו אלמנות המייסדים את החברה ל-קבוצת משקיעים, שהחליטה, בעקבות ירידה נוספת במכירות (מקום שביעי ב-1927) למכור את דודג' ליצרן מכוניות אחר.
בשנת 1928 רכש קונצרן קרייזלר את חברת דודג' ומבחר הדגמים המיוצר ירד ל-13 בשתי קטגוריות (מ-19 דגמים בשלוש קטגוריות).

=="דודג' סדרה DH"==
"סדרת DH", שהוצגה בנובמבר 1930 לשנת הדגם של שנת 1931, הצטיידה במנוע שישה צילינדרים שפיתח 68 כ"ס. יחידת הכוח הייתה קדמית, בעוד הכונן היה אחורי. תיבת ההילוכים הייתה בעלת שלושה הילוכים ואילו המצמד היה לוח יחיד יבש. הבלמים היו הידראוליים בכל ארבעת הגלגלים.

המכונית הוצעה בתצורת טורפדו ארבע דלתות ("Torpedo" ), סדאן ארבע דלתות, דגם קופה 2 דלתות, גרסת (קבריולה) של שתי דלתות וגרסת רודסטר. בנוסף, המכונית הייתה זמינה גם עם שלדה חשופה, ללא חלקי גוף מורכב, על מנת לתת לקונה את האפשרות להשלים את המכונית. מיולי 1931 כוח המנוע גדל ל -74 כ"ס.

==ראו גם==
* דודג'
* דודג' סדרה D5
* דודג' סדרה DK

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכוניות משפחתיות
קטגוריה:מכוניות קבריולה
קטגוריה:מכוניות קופה
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1931
סדרה DH
קטגוריה:מכוניות אמריקאיות
אבן הירח (סרט, 1915)

אבן הירח (באנגלית: The Moonstone) הוא סרט אילם משנת 1915. בסרט מככבים יוג'ין או'בריאן בתפקיד פרנקלין בלייק, איליין המרסטיין בתפקיד רייצ'ל ורינדר ורות פינדלי בתפקיד רוזנה ספרמן.

קיים עותק שמור של הסרט.

הסרט מבוסס על הרומן "אבן הירח" מאת וילקי קולינס, שיצא לאור ב-1868. העיבוד משנת 1909 נחשב לסרט אבוד. עיבודים נוספים של הרומן נוצרו ב-1934, 1972 ו-1997.

==תקציר עלילה==
כוהן במקדש הירח בדלהי מטיל קללה על יהלום הנמצא בעין של פסל הבודהה שבמקדש. אם האבן תיגנב הקללה תיפול על כל מי שיחזיק אותה. כשאנגלי בשם ג'ון הרנקאסל גונב את היהלום, שלושה כוהנים השומרים אותו מגורשים מהקאסטה שלהם עד שהיהלום יוחזר. הם יוצאים בעקבות הרנקאסל ללונדון, שם הוא טובע באמבטיה. היהלום נמסר בירושה לאחייניתו, רייצ'ל ורינדר, והוא נמצא ברשותו של פרנקלין בלייק, המוציא לפועל של הצוואה. פרנקלין מאוהב ברייצ'ל. אחרי שהאבן נגנבת מתיבת התכשיטים של רייצ'ל, המשרתת שלה, שמאוהבת בסתר בפרנקלין, מתאבדת ומשאירה פתק המאשים את פרנקלין בגניבה, מה שגורם לריב בין רייצ'ל לפרנקלין. הכוהנים ההודים מענים את פרנקלין ואת רייצ'ל בעזרת סמי שינה ורעלים, פרנקלין מוצא את האבן אצל מלווה בריבית. רופא מגלה שפרנקלין לקח את היהלום כשהוא הולך מתוך שינה. חבר שלו, גודפרי וייט, גנב אותו ממנו ואחר כך מת. פרנקלין ורייצ'ל מתאחדים מחדש, והכוהנים ההודים מחזירים את האבן לפסל הבודהה.

==קבלה==
לינד דניג מ-Moving Picture World שיבח את הסרט על המורכבות והפיתול בעלילה. כמו כן שיבח דניג את התפאורה ואת ביצועי השחקנים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים המבוססים על אבן הירח
קטגוריה:סרטים אילמים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:לונדון בקולנוע
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1915
חוברינו

נפת חוֹבְרינוֹ (ברוסית: район Ховрино) היא נפה במחוז הצפוני של העיר הפדרלית מוסקבה שברוסיה. שטחה 5.73 קמ"ר ואוכלוסייתה מונה 89,094 תושבים (2020).

בנפה משנת 1985 עד 2018 נמצא מה שמכונה "בית חולים חוברינסקאיה" – מושא לא גמור של תשתיות עירוניות, שהפך למקור למספר רב של "אגדות עירוניות". בניית בית החולים החלה בשנת 1980 על פי פרויקט לא סטנדרטי – בצורת צלב משולש עם ענפים בקצותיו, אך הוא הוקפא חמש שנים לאחר תחילת העבודה. המתקן ננטש והחל להתדרדר בהדרגה. הבניין הנטוש הפך למקום לא מתפקד ולגורם לתאונות תכופות, מה שהשפיע לרעה על אווירת הנפה. בית חולים חוברינסקאיה נהרס בסוף<ref>https://russiatrek.org/blog/cities/unfinished-and-abandoned-khovrino-hospital-in-moscow/</ref>.

== אתרים ראויים לציון ==
* תחנת האוטובוסים שערי צפון במוסקבה
* פארק-יער חימקינסקי 
* אחוזת גרצ'בקה 
* היכל ספורט דינמו 
* תחנת מטרו חוברינו 
* מקדש אייקון אם אלוהים 
* מתחם מגורים בן 40 קומות "קורונה סברה" (Корона Севера), הבניין הגבוה בחוברינו ובניין המגורים הגבוה במחוז הצפוני.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוסקבה: נפות
ניקוס דנדיאס

ניקולאוס (ניקוס) דנדיאס (ביוונית: Νικόλαος Δένδιας; נולד ב-7 באוקטובר 1959) הוא פוליטיקאי ועורך דין יווני. דנדיאס, חבר מפלגת דמוקרטיה חדשה, החל לכהן כחבר בפרלמנט ההלני ב-2004 וכיהן כשר במשרדים שונים במספר ממשלות ביוון. מכהן כשר ההגנה הלאומית של יוון מאז יוני 2023.

==ביוגרפיה==
דנדיאס נולד ב-7 באוקטובר 1959 באי קורפו, למשפחה שמוצאה מהאי פאקסי. יש לו תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת אתונה , תואר שני במשפט ימי ובביטוח מיוניברסיטי קולג' לונדון ותואר שני בקרימינולוגיה מבית הספר לכלכלה של לונדון. מלבד יוונית הוא דובר אנגלית ואיטלקית.

===קריירה פוליטית===
דנדיאס הצטרף לשורותיה של מפלגת דמוקרטיה חדשה ב-1978, עוד בהיותו סטודנט, והיה פעיל גם בארגון הנוער של המפלגה .

הוא ניסה להיבחר לפרלמנט מטעם דמוקרטיה חדשה בפעם הראשונה בשנת 2000, אך הפסיד במחוז הבחירה שלו. בבחירות של 2004 הוא הצליח להיכנס לפרלמנט מטעם מחוז הבחירה של קורפו, שם נבחר מחדש עוד מספר פעמים לאורך הקריירה שלו. בין התפקידים הפרלמנטריים שביצע הוא גם היה שותף בפרלמנט של מועצת אירופה.

ב-8 בינואר 2009 מונה לשר המשפטים בממשלתו של קוסטס קרמנליס. בבחירות שהתקיימו ב-4 באוקטובר באותה שנה הוא שמר על מקומו בפרלמנט, אך המפלגה איבדה את הרוב שלה והממשלה התפטרה ב-7 באוקטובר.

ב-2012 המפלגה חזרה לשלטון בראשותו של אנטוניס סמאראס וב-21 ביוני הוא מונה לשר הסדר הציבורי והגנת האזרח. בתקופת כהונתו הנציבה לענייני פנים של הנציבות האירופית ססיליה מלמסטרם הטילה ביקורת על יוון בשל סירוב גדול של בקשות מקלט של פליטים מסוריה וכן בשל החזקת מהגרים שניסו להיכנס אליה בתנאים גרועים, תחומים שהיו תחת אחריות משרדו של דנדיאס. בנוסף בתקופתו במשרד יזם מספר מהלכים נגד ההתחזקות של השחר הזהוב הימנית-קיצונית, ובין היתר יזם חוק למניעת מימון ממשלתי למפלגה.

ב-2014 בוצעו מספר חילופי שרים בממשלת סמאראס: ב-10 ביוני מונה לשר הפיתוח והתחרותיות וב-3 בנובמבר עבר למשרד ההגנה הלאומית. בעקבות הבחירות בינואר 2015 הממשלה איבדה את הרוב שלה בפרלמנט והתפטרה ב-27 בינואר. במהלך אותן בחירות דנדיאס עצמו עבר ממחוז הבחירה המסורתי שלו בקורפו למחוז הבחירה אתונה B , שכולל בעיקר פרוורים של אתונה, ושמר על מקומו בפרלמנט. הוא שמר על מקומו גם בבחירות שנערכו בספטמבר באותה השנה.

ראש ממשלת ישראל [[בנימין נתניהו נפגש עם דנדיאס בעת ביקור האחרון בישראל, אוגוסט 2020 (במהלך התפרצות נגיף הקורונה בישראל)]]
לקראת הבחירות ב-2019 נעשתה רפורמה במחוזות הבחירה, שבעקבותיה דנדיאס עבר להתמודד במחוז הבחירה B3 שכולל את פרווריה הדרומיים של אתונה. בבחירות עצמן שנערכו ב-7 ביולי 2019 הוא שמר על מקומו בפרלמנט, ובנוסף דמוקרטיה חדשה השיגה רוב מחדש והוקמה ממשלה בראשותו של קיריאקוס מיצוטאקיס. ב-9 ביולי הוא מונה במסגרת הממשלה הזו לשר החוץ.

ביוני 2023, לאחר מערכת בחירות ביוון, מיצוטאקיס הקים את ממשלתו השנייה והפעם דנדיאס מונה פעם נוספת לשר ההגנה הלאומית.

דנדיאס נשוי ויש לו שני בנים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי בית הספר לכלכלה של לונדון
קטגוריה:שרי המשפטים של יוון
קטגוריה:שרי החוץ של יוון
קטגוריה:שרי ממשלת יוון
קטגוריה:שרי הגנה
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1959
אנדרטת חללי לח"י

אנדרטת חללי לח"י ניצבת ביער לח"י ליד מושב משמר איילון שבשפלת יהודה. מונצחים בה שמות 127 חללי הארגון לח"י.

==האנדרטה==
האנדרטה היא רחבה מרוצפת בין עצי היער, המוקפת בחומת בטון משלושה עברים. שביל מרוצף מוביל מהכניסה למתחם אל הרחבה. במרכזו מתמשך פס אבנים כהות, המוביל אל אמצעו של הקיר המרכזי ברחבה. במקום זה ניצבים שני קירות בטון משולשים גבוהים, היוצרים שקע משולש בחומה וצללית של מגדל. בראש אחד מהקירות רשום שם האנדרטה. בשקע בחומה לרגלי המגדל, בנקודת המפגש עם פס האבנים הכהות, ניצב גזע של עץ זית, ועל מדרגה מעליו ניצב גזע עץ נוסף. אל הקיר ליד הגזע מוצמדת הכתובת הרי את מקודשת לי מולדת - השורה הראשונה משיר מאת מפקד לח"י אברהם שטרן.

על הכתלים משני עבריו של השקע הטקסי בחומה שבמרכז הרחבה נחרתו שמות חללי לח"י וכינוייהם המחתרתיים. בצד השמות על הכותל משמאל נחרתה הכתובת מצבת זיכרון לוחמי חירות ישראל-לח"י בצירוף מובאה מדברי המשורר אורי צבי גרינברג. בצד השמות על הכותל מימין מופיע הבית הראשון של המנון הלח"י חיילים אלמונים.

בכניסה למתחם מוצבים לוח זיכרון לאברהם שטרן ועמדת הסברה קולית.

האנדרטה תוכננה על ידי הפסלת והמעצבת איילת ביתן שלונסקי והאדריכלית טובה שפירא והוקמה על ידי עמותת יער לוחמי חירות ישראל, העמותה להנצחת מורשת לוחמי חירות ישראל וחלליהם וקרן קיימת לישראל. היא נחנכה בשנת 2005.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.izkor.gov.il/en_0488c6f3bce2cc1d1848506abbd59667 האנדרטה], באתר יזכור
* [http://www.masbiran.com/אנדרטת_הלחי ההקלטה בעמדת ההסברה הקולית באתר], באתר מסבירן קולי
* [https://lehi.org.il/ העמותה להנצחת מורשת לוחמי חרות ישראל (לח"י)]

לח"י, חללי
לח"י
חללי לח"י
קטגוריה:מועצה אזורית גזר
דניאל מנינג

דניאל מנינג (באנגלית: Daniel Manning; 16 במאי 1831 – 24 בדצמבר 1887) היה איש עסקים, עיתונאי ופוליטיקאי אמריקאי, שכיהן כמזכיר האוצר של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
דניאל מנינג נולד באולבני שבמדינת ניו יורק. הוא התחנך בבתי ספר ציבוריים ונכנס לעולם המסחר. בגיל 11 הוא החל לעבוד בעיתון המקומי "אטלס", שב-1856 התמזג עם העיתון "ארגוס". בשנת 1865 היה מנינג לעורך העיתון וב-1873 הוא היה לבעליו. בנובמבר 1884 נשא מנינג לאישה את מרי מרגרטה פרייר, בתם של ויליאם ג'ון פרייר ומרגרט ליווינגסטון (קרופטס) פרייר.

מרי מרגרטה פרייר הייתה מעורבת בחוג החברתי שסבב את הנשיא גרובר קליבלנד בשתי תקופות הנשיאות שלו. אביה היה אזרח מכובד של מדינת ניו יורק. משפחתה מצד אמה הייתה משפחה וותיקה בניו יורק עוד מהתקופה הקולוניאלית. היא עמדה בראש סניף אולבני של בנות המהפכה האמריקאית.

הקריירה הפוליטית של דניאל מנינג הייתה גם היא מוצלחת. ב-1881 הוא היה ליושב ראש הוועידה של המפלגה הדמוקרטית בניו יורק. ב-1885 הוא התפטר ומונה כמזכיר האוצר של ארצות הברית בממשלו של הנשיא גרובר קליבלנד. ב-31 במרץ 1887 התפטר מנינג מתפקידו מסיבות בריאותיות.

==מותו והנצחתו==
דניאל מנינג נפטר בביתו שבאולבני ב-24 בדצמבר 1887 לאחר שסבל מאי-ספיקת כליות כרונית. הוא נטמן בבית הקברות הכפרי של אולבני.

דמותו הופיעה על שטרות כסף בעריך של 20 דולר שהונפקו ב-1886. טבלה לזכרו נמצאת בקתדרלת כל הקדושים שבאולבני.

==קישורים חיצוניים==

* [https://home.treasury.gov/about/history/prior-secretaries/daniel-manning-1885-1887 דניאל מנינג] באתר מחלקת האוצר של ארצות הברית 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מזכירי האוצר של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקבינטים של ארצות הברית בממשלי גרובר קליבלנד
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:עורכי עיתונים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1831
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1887
בית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן

בית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן (בצרפתית: École Polytechnique Fédérale de Lausanne) הוא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בלוזאן שבשווייץ. בית הספר הוקם בשנת 1853 ומתמחה במדעי הטבע והנדסה. הוא נחשב לאחת האוניברסיטאות הטובות והיוקרתיות בשווייץ ובאירופה בכלל. בשנת 2019 למדו בבית הספר הפוליטכני כ-12,000 סטודנטים מ-125 מדינות. האוניברסיטה חברה בפורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי והיא הצטרפה בשנת 2011 לברית אוניברסיטאות יורו-טק.

בית הספר הפוליטכני ממוקם בחלק דובר הצרפתית של שווייץ, ומקבילו דובר הגרמנית הוא המכון הטכנולוגי של ציריך.

מבין הפרופסורים הבולטים שלימדו במוסד ניתן למנות את מרטין אודרסקי, אלוורו סיזה והנרי מרקרם. כמה מהבוגרים הבולטים הם ז'אק דובושה וז'ורז' דה מסטראל. במהלך השנים האוניברסיטה העניקה פעמים רבות תואר דוקטור לשם כבוד אשר ניתן בין השאר לאחמד זוויל, פרנסואז בארה-סינוסי ודפנה קולר.

== היסטוריה ==
שורשיו של המוסד נמצאים בשנת 1853 ובראשיתו למדו במוסד רק כ-11 סטודנטים. בשנת 1969 בית הספר הפך למוסד אקדמי עצמאי במתכונתו הנוכחית.

== ארגון אקדמי ==
EPFL מאורגן בשמונה בתי ספר, אשר בעצמם מורכבים ממכונים המקבצים יחידות מחקר סביב נושאים משותפים:
* בית הספר למדעי היסוד
* בית ספר להנדסה
* בית הספר לאדריכלות, הנדסה אזרחית וסביבתית
* בית הספר למדעי המחשב והתקשורת
* בית הספר למדעי החיים
* הקולג' למינהל טכנולוגי
* הקולג' למדעי הרוח
* EPFL המזרח התיכון

בנוסף לשמונה בתי הספר ישנם שבעה מוסדות קשורים:
* 
* המרכז להדמיה ביו-רפואית
* המרכז להדמיה מדעית מתקדמת
* 
* 
* 
* 

== דירוגים בין־לאומיים ==
* דירוג שאנגחאי: מקום 91 (2021)
* Times Higher Education: מקום 38 (2020)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 14 (2022)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:לוזאן: מבנים
קטגוריה:שווייץ: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מבית הספר הפוליטכני הפדרלי של לוזאן
קטגוריה:ברית אוניברסיטאות יורו-טק
קטגוריה:ועידת בתי הספר האירופיים לחינוך ומחקר הנדסי מתקדם
קטגוריה:פורום מנהיגי האוניברסיטאות העולמי
אוניברסיטת פלורידה הבין-לאומית

אוניברסיטת פלורידה הבין-לאומית (באנגלית: Florida International University; בראשי תיבות: FIU) היא אוניברסיטה הממוקמת במיאמי שבארצות הברית, אשר הוקמה בשנת 1965. זוהי האוניברסיטה השנייה בגודלה בפלורידה, והרביעית בגודלה בארצות הברית עם כ־59,000 סטודנטים. האוניברסיטה שייכת ל והיא אחת מאוניברסיטאות המחקר העיקריות של פלורידה.

נכון לשנת 2020 האוניברסיטה הבין־לאומית מציעה כ־191 תוכניות לימוד, מתוכן כ־81 תוכניות לתואר שני ו־34 תוכניות ללימודי תואר שלישי. אוניברסיטת פלורידה חברה באיגוד אוניברסיטאות הערים הגדולות.

מבין בוגריה הידועים של האוניברסיטה ניתן למנות את אליאנה רוס-לאטינן, אנדי גרסיה וקרלוס ארויו וריצ'רד בלנקו.

== היסטוריה ==
הצעת החוק הראשונה להקמת אוניברסיטה בדרום פלורידה הועלתה בשנת 1943 אך לא עברה. בסופו של דבר, ההחלטה להקים את האוניברסיטה התקבלה בשנת 1964. בספטמבר 1972 כבר למדו במוסד כ־5,667 סטודנטים.

ב־15 במרץ 2018 קרס אחד הגשרים החדשים שנבנו באוניברסיטה, אסון אשר הוביל למספר הרוגים.

== ארגון אקדמי ==
* הקולג' לתקשרות, אדריכלות ולאמנויות 
* הקולג' לאמנויות, מדעים וחינוך
* 
* 
* 
* ע"ש 
* ע"ש ניקול ורטהיים
* ע"ש 
* הקולג' למצטיינים
* ע"ש צ'פלין
* בית הספר ליחסים בין־לאומיים וציבוריים ע"ש סטיבן ג'יי גרין

== דירוגים בין־לאומיים ==
* דירוג שאנגחאי: מקום 401–500 (2021)
* Times Higher Education: מקום 401–500 (2022)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 801–1000 (2023)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אוניברסיטת פלורידה הבין-לאומית
פלורידה
פלורידה
יער משמר איילון

שלט יער החטיבה היהודית הלוחמת ביער משמר איילון
שלט יער לח"י ביער משמר איילון
יער משמר איילון הוא יער קטן, הממוקם מדרום מזרח למושב משמר איילון שבשפלת יהודה, ממזרח לכביש 424.

היער ניטע על שטחו של הכפר אל קובאב, שננטש ונהרס במלחמת העצמאות.

לחלקים מן היער ניתנו שמות נפרדים:
* יער ההתנדבות - משתרע בחלקו הדרומי של יער משמר איילון ומוקדש למתנדבים מארץ ישראל לכוחות המזוינים הבריטים בשתי מלחמות העולם. ביער זה ניצבת אנדרטה לכבוד המתנדבים. כמו כן, חלקים מהיער מוקדשים לכמה מיחידות המתנדבים:
** יער החטיבה היהודית הלוחמת
** חורשה לזכר חללי הגדוד העברי השני ברגימנט הארץ-ישראלי
** חורשת פלוגה 2 (סמל) - פלוגת חיל הרגלים העברית הראשונה במלחמת העולם השנייה
** חורשת חיילי פלוגת מכבי 18 - פלוגה של מתנדבים חברי הסתדרות מכבי ישראל ששירתה בגדוד השני של הרגימנט הארץ-ישראלי
* יער לח"י - משתרע בחלקו הצפוני של יער משמר איילון ומוקדש לכבוד מחתרת לח"י וחלליה. ביער ניצבת האנדרטת חללי לח"י.

==קישורים חיצוניים==

* אתרים ביער משמר איילון, באתר יזכור:
** [https://www.izkor.gov.il/en_0488c6f3bce2cc1d1848506abbd59667 האנדרטה לחללי הלח"י]
** [https://www.izkor.gov.il/en_5064e31361affcc3c6093a91e0016243 אנדרטת המתנדבים העברים ליחידות הצבא הבריטי במלחמות העולם]
** [https://www.izkor.gov.il/en_bbcef5e38d48872511bc39ff02471b54 יער החטיבה היהודית הלוחמת]
** [https://www.izkor.gov.il/en_128f6890432e1d271b4eb764dfdacd54 חורשה לזכר חללי הגדוד העברי השני במלחמת העולם השנייה]
** [https://www.izkor.gov.il/en_df01324a26f5c57b412945cb342b7c45 חורשת חיילי פלוגת מכבי 18 במלחמת העולם השנייה]
** [https://www.izkor.gov.il/en_8c5ec10e0a4279e02eedf2e2d35e41f4 חורשת פלוגה 2 (סמל) במלחמת העולם השנייה]
** [https://www.izkor.gov.il/en_3579944463af95b1e7c4ba4b42cfa35f חורשת המתנדבים בעם]

משמר איילון
קטגוריה:מועצה אזורית גזר