OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לוקיב

לוקיב (באוקראינית: Луків; בפולנית: Maciejów, מצ'יוב) היא עיירה במחוז ווהלין שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1537, תחת השם מצ'יוב, ובשנת 1577 הוענקו לו זכויות עיר. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל היישוב בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי היישוב==
בין רבני העיר היו: רבי מנחם מאניש מרגליות, בנו של רבי חיים מרדכי מרגליות מחבר הספר "שערי תשובה" וחתנו של רבי יעקב אריה שפירא הרבי מקובלה; ובנו רבי אפרים מרגליות, חתנו של רבי אברהם מטריסק. משנת תרנ"ג עד תרצ"ז כיהן רבי שלום שכנא צ'רניאק מחבר הספרים "חיים וברכה" ו"משמרת שלום". לאחר פטירתו כיהנו בנו רבי יוסף צ'רניאק וחתנו ר' יוסף לשצבר. שניהם נספו בשואה. מרבית יהודי העיר השתייכו לתנועת החסידות בעיקר מחצרות טריסק, סטולין, נישכיז וסטפין.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,200 יהודים, כשלושה רבעים מתושביה, ופעלו בה בית ספר עברי ותנועות נוער ציוניות. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

ב-24 ביוני 1941, בתחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי שוד ביהודיה. בהמשך, נרצחו כ-150 צעירים יהודים מהעיירה, ובסוף השנה נרצחה קבוצת נשים יהודיות בעיירה. בד בבד רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה. בתחילת קיץ 1942 רצחו הגרמנים כ-200 גברים יהודים נוספים מהגטו.

בספטמבר 1942 נרצחו כל יושבי הגטו הנותרים, בעיקר נשים, קשישים וילדים, בבורות ירי.

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://www.wolyn.org.il/inner3-75 מצ'יוב] באתר איגוד יוצאי ווהלין בישראל.
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ווהלין: יישובים
קטגוריה:מחוז ווהלין: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
מרוזי

מרוזי (בפולנית: Mrozy) היא עיירה במחוז מינסק מזובייצקי שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-300 יהודים, רוב תושביה, ופעלו בה ישיבה ומפלגות ותנועות נוער ציוניות.

ב-12 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, לאחר שבהפצצתה נהרגו 32 יהודים. מיד עם כניסתם, גייסו הגרמנים את יהודי העיירה לעבודות כפייה, תוך ביצוע מעשי שוד ורצח בהם, בשיתוף פולנים מקומיים.

בקיץ 1940 רוכזו כ-1,000 יהודי העיירה הנותרים ויהודי כפרי הסביבה בגטו שהוקם ביישוב. בספטמבר 1942 שילחו הגרמנים את כל יושבי הגטו למחנה ההשמדה טרבלינקה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
הארמייה ה-17 (האימפריה היפנית)

ימין
הארמייה ה-17 (ביפנית: 第17軍 Dai-jū nana gun) הייתה ארמייה בצבא היפני הקיסרי שפעלה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הארמייה ה-17 הוקמה ב-18 במאי 1942, תחת הארמייה האזורית השמינית, ובמסגרת קבוצת הארמיות של חיל המשלוח הדרומי היפני, במטרה להדוף את נחיתות בעלות הברית באיי שלמה. הארמייה, שמפקדתה שכנה ברבאול שבבריטניה החדשה, נלחמה בגינאה החדשה, בגוודלקנל, ובשאר איי שלמה, במסגרת המערכה באסיה ובאוקיינוס השקט.

לאחר שהפיקוד על הארמייה האזורית השמינית נמסר לגנרל היטושי איממורה, הצטמצם תחום פעילותה של הארמייה ה-17 לאיי שלמה בלבד, ובעיקר לבוגנוויל. במערכה בבוגנוויל נותקה הארמייה מן העולם החיצון, לא קיבלה עוד אספקה ותגבורות, וחייליה נאלצו לקיים את עצמם ולהסתתר במערות באי עד תום המלחמה. 

==מפקדים==
*לוטננט גנרל הארוקיצ'י היאקוטאקה (18 במאי 1942 - 1 באפריל 1945)
* לוטננט גנרל מסטאנה קאנדה (1 באפריל 1945 - 15 באוגוסט 1945)

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
[http://www.ibiblio.org/hyperwar/Japan/Monos/JM-45/ History of Imperial General Headquarters Army Section (Revised Edition)], HyperWar Foundation.
</div>

קטגוריה:יחידות צבא יפניות במלחמת העולם השנייה
מרינה הורקה

מרינה הורקה (בבלארוסית: Мар’іна Горка, ברוסית: Марьина Горка, מרינה גורקה) היא עיר קטנה במחוז מינסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
היישוב נזכר לראשונה במאה ה-16, עת היה בבעלות משפחות אצולה פולניות. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית. בשנת 1938 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

==יהודי מרינה הורקה==
טרם פרוץ מלחמת העולם השנייה נמנו ביישוב כ-800 יהודים. ב-1 ביולי 1941 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, ובספטמבר ריכזו את יהודי היישוב בגטו.

ב-28 בספטמבר 1941 נרצחו כ-1,000 יהודי היישוב וסביבתו כשלושה ק"מ ממנו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז מינסק: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בבלארוס
אשר אנשיל כץ (וויען)

הרב אשר אנשיל כץ הוא רבה של קהילת וויען בברוקלין וראש הישיבה של הקהילה.

==ביוגרפיה==
נולד לרב יהושע כץ, רבה של סומבטהלי, ולחנה בת הרב חיים יהודה דייטש. נקרא על שם סבו הרב אשר אנשיל כץ רבה של סארדעהאלי. לאחר נישואיו מונה על ידי אביו לראש המתיבתא בישיבת סומבטהלי. לאחר פטירת אביו מילא את מקומו ברבנות בית הכנסת סומבטהלי בבורו פארק. לאחר פטירת הרב עזריאל יהודה ליבוביץ, רבה של קהילת וויען, נקרא למלא את מקומו. הוא עשה מהפך בקהילה, ושינה את דרכה מקהילה בנוסח אשכנז לקהילה חסידית. בשנת תשס"ח הוא שינה את נוסח התפילה מאשכנז לספרד, והחל לערוך טישים ולנהוג בגינוני אדמו"רות. חלק מהדור המבוגר בקהילה התנגד לשינויים אלו, אך מרבית הדור הצעיר עמד לצידו. נחשב לפוסק נייטרלי ומקובל בקרב הרבה חוגים.

==ספריו==
*"שמן ראש" על התורה ומועדי השנה
*"נחל הברית" על הלכות מילה
*"אוצר השבת" על הלכות שבת

==משפחתו==
הרב אשר אנשיל נשוי לפערל, בת הרב משה מרדכי פולאק שכיהן בתפקיד אב"ד קהילת וואדקערט. ילדיהם הם:
*גיטל, אשת הרב אהרן ישעיה, ראש כולל עדת יראים ובנו של הרב משה סג"ל רוזנר, רב קהילת פאפה במונסי.
*הרב יואל משה מרדכי, נשוי למחלה בת הרב מנדל הגר האדמו"ר ממרכז חסידי ויז'ניץ. מכהן כרב הקהילה בוויליאמסבורג.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:משפחת הכהן שוורץ
קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
מרקינה

מרקינה (בליטאית: Merkinė; בפולנית: Merecz; ביידיש: מערעטש) היא עיירה במחוז אליטא שבדרום ליטא, בסמוך למפגש הנהרות מרקיס (Merkys) וניימן, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
היישוב וטירת העץ שבו נזכרים לראשונה בשנת 1359, וטירה זו סייעה להגן על היישוב מפני פשיטות המסדר הטבטוני. בשנת 1569 הוענקו ליישוב זכויות עיר, כחלק מהאיחוד הפולני-ליטאי.

==יהודי היישוב==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,400 יהודים, כשני שלישים מתושביה, ופעלו בה בתי ספר עבריים מרשתות תרבות ויבנה, וכן מפלגות ותנועות נוער ציוניות. עם סיפוח ליטא לברית המועצות בקיץ 1940 נאסרה פעילות זו.

ב-22 ביוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, נכנסו הגרמנים לעיירה לאחר הפגזתה, והתירו לליטאים המקומיים לערוך פוגרום ביהודי היישוב, תוך ירי בחלק מהיהודים, והטבעת חלקם בנהר נימן.

בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן ומוקף גדר תיל, שהוקם סביב בית הכנסת המקומי, ואשר נשמר בידי הליטאים. יהודי הגטו הועסקו בעבודות כפייה, אשר מעת לעת נרצחו בהן עובדים.

ב-10 בספטמבר 1941 פשטו על הגטו שבעיירה שוטרים ליטאים, והובילו את כל יושביו עירומים לבורות ירי בסמוך לבית העלמין היהודי המקומי. לפי דו"ח יגר, נרצחו באקציה זו 223 גברים יהודים, 355 נשים יהודיות ו-276 ילדים יהודים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:ליטא: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:מחוז אליטא
מרקושוב

מרקושוב (בפולנית: Markuszów) הוא כפר במחוז פולאווי שבפרובינציית לובלין בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1317, ובשנת 1330 הוענקו לו זכויות עיר, שחודשו והורחבו במאות ה-16 וה-17. בעקבות מרד ינואר ניטל מהיישוב מעמדו העירוני.

==יהודי מרקושוב==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים ביישוב הוא מהמאה ה-17, ובשנת 1681 קיבלו היתר לבניית בית כנסת ביישוב.

בעיר פעלו האדמו"רים רבי אברהם משה ויינטרוב ובנו רבי יהושע עוזיאל.

בין מלחמות העולם נמנו ביישוב למעלה מ-1,000 יהודים, רוב תושביו, והתקיימה בו פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל. בעיירה פעלה קבוצה של חסידות מרקישוב.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה הגיעו ליישוב מאות פליטים יהודים. ב-11 בספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיו גזירות שונות, ובהן גיוס לעבודות כפייה.

במאי 1941 רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו, אליו הגיעו פליטים יהודים נוספים, ואשר כעבור מספר שבועות ננעלו שעריו. באפריל 1942 גורשו מהגטו כ-500 קשישים וחולים יהודים למחנה ההשמדה סוביבור. במקביל הועברו לגטו שבכפר יהודים שגורשו מסלובקיה, ומספר יושביו הגיע לכ-1,500 איש. ב-9 במאי 1942 שולחו כל יושבי הגטו לסוביבור, תוך רצח חולים וקשישים בשעת האקציה.

כחמישים צעירים יהודים מהכפר שהצליחו להימלט ליערות הסביבה הקימו יחידות פרטיזנים שפעלו באזור היישוב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
*בבית העלמין החולון יש את אנדרטת הזיכרון לקורבנות העיירה
*קיים ספר מתורגם " חורבנה וגבורתה של העיירה מרקושוב" שנכתב במקור ביידיש על ידי בני העיירה ששרדו

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:אתרי מרידות יהודים בשואה
מגנושב

מגנושב (בפולנית: Magnuszew; ידועה גם כמגנישוב) הוא כפר במחוז קוז'יניצה שבפרובינציית מזוביה בפולין, לצד נהר ויסלה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
היישוב נזכר לראשונה במאה ה-12, ובשנת 1377 הוענקו לו זכויות עיר. באמצע המאה ה-17, בעת פלישת האימפריה השוודית, נשרף היישוב, אך שוקם לאחר מכן. בסוף המאה ה-18 ניטל מהיישוב מעמדו העירוני.

==יהודי מגנושב==
כבר במאה ה-18 ישבו בעיר יהודים רבים. בין המפורסמים שבילידיה, נמנים רבי יצחק מאיר אלתר, בעל החידושי הרי"ם ומייסד חסידות גור, ורבי אברהם יוסף קרייזווירט, בעל הספר בית אברהם ואביו של רבי חיים קרייזווירט.

בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-750 יהודים, כמחצית מתושביו. עם כיבוש היישוב בידי הגרמנים בספטמבר 1939, הוטלו על יהודיו עבודות כפייה, ובמרץ 1941 רוכזו כולם בגטו שהוקם במקום, אליו הועברו גם יהודים מכפרי הסביבה.

בספטמבר 1942 הועברו כ-1,200 יושבי הגטו שביישוב לגטו קוז'יניצה, וממנו שולחו תוך זמן קצר למחנה ההשמדה טרבלינקה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
אדם גרגורי

אדם גרגורי (באנגלית: Adam Gregory; נולד ב-28 בדצמבר 1987) הוא שחקן ודוגמן אמריקאי. הוא מוכר בעיקר בשל תפקידו בתור טיי קולינס בסדרת הנעורים "90210" <small>(2008–2009</small>) ובזכות הופעתו בתור תומאס פורסטר <small>(אנ')</small> באופרת הסבון "היפים והאמיצים" <small>(2010–2014).</small>

== ביוגרפיה ==
גרגורי נולד בסינסינטי, אוהיו, הצעיר מתוך שלושה בנים. אחיו הבכור, שאנון, הוא טייס והשני, סקוט, הוא חייל בצי ארצות הברית. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון אוק הילס <small>(אנ')</small> ב-2006, הוא התקבל לאוניברסיטת צפון קנטקי <small>(אנ')</small> אך נשר מהלימודים כדי לקדם את קריירת המשחק שלו. גרגורי דגמן בעבר ל"נו מודלס".

== קריירה ==
בשנת 2008 לוהק לתפקיד חוזר של טיי קולינס לסדרת הנעורים "90210", דמות אשר גילם במשך עשרה פרקים. באותה שנה התארח בסדרות "ג'ורדן וזהו" ו-"המכשפים מווייברלי פלייס". 

בשנת 2009 שיחק בסרט הקומדיה "שוב בן 17" בכיכובו של זאק אפרון, שיחק את דרו בסרט "האנה מונטנה: הסרט", המהווה עיבוד קולנועי לסדרת הטלוויזיה "האנה מונטנה" בכיכובה של מיילי סיירוס, וכן, השתתף כחבר לשעבר של אשלי טיסדייל בוידאו קליפ לשירה "It's Alright, It's OK", הכלול באלבומה השני. 

באוגוסט 2010 לוהק לדמותו של תומאס פורסטר באופרת הסבון הפופולרית "היפים והאמיצים", המשודרת בערוץ CBS, ולקח את התפקיד מדרו טיילר בל. הוא שיחק בתוכנית במשך כ-3 שנים עד שדמותו הוסרה מהתכנית ב-2013.

בשנת 2014 גילם את אחת הדמויות הראשיות בסרט המלחמה "Saints and Soldiers: The Void" בתור רב"ט קארי סימס. בשנת 2016 הוא גילם כוכב ריאליטי שמואשם בתקיפה מינית בסדרת הטלוויזיה "חוק וסדר: מדור מיוחד" בפרק "Assaulting Reality".

== חיים אישיים ==
בספטמבר 2009 החל לצאת עם הדוגמנית שרידן ספארי, אותה הכיר כאשר למדו יחד בתיכון. השניים נישאו ב-26 בפברואר 2010. בנם הראשון, אדם קאנון, נולד ב-8 בפברואר 2013. ב-16 ביוני 2016, נולד בנם השני.

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2008
|Sharp as Marbles
|אלברט
|
|-
| rowspan="2" |2009
|שוב בן 17
|דום
|
|-
|האנה מונטנה: הסרט
|דרו
|
|-
| rowspan="2" |2010
|Hard Breakers
|טיילר
|
|-
|What Would Jesus Do?
|מקס ווקר
|
|-
| rowspan="2" |2012
|מועדון ווינX: סוד הממלכה האבודה
|ברנדון
|דיבוב
|-
|Dystopia: 2013
|אופנוען
|
|-
|2013
|מועדון ווינX: הרפתקה קסומה
|ברנדון
|דיבוב
|-
|2014
|Saints and Soldiers: The Void
|רב"ט קארי סימס
|
|-
|2017
|The Veil
|אבא של לוחם
|
|-
|2019
|One of the Good Ones
|אלכס
|מפיק-שותף
|-
|2021
|More Than I Wished For
|לנדון
|מפיק-שותף
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable sortable"
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
| rowspan="2" |2008
|ג'ורדן וזהו
|דרק
|פרק: "Boogie Toasties"
|-
|המכשפים מוויברלי פלייס
|תלמיד
|פרק: "The Supernatural"
|-
|2008–2009; 2013
|90210
|טיי קולינס
|תפקיד חוזר; 10 פרקים
|-
|2010–2014
|היפים והאמיצים
|תומאס פורסטר <small>(אנ')</small>
|326 פרקים
|-
|2011–2015
|מועדון ווינX
|ברנדון
|דיבוב; 109 פרקים
|-
|2016
|חוק וסדר: מדור מיוחד
|ריאן לדר
|פרק "Assaulting Reality"
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1987
מוגיילניצה

מוגיילניצה (בפולנית: Mogielnica; ביידיש: מאגלניצא, מוגלניצה) היא עיירה במחוז גרוייץ שבפרובינציית מזוביה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
left
left

מוגיילניצה נזכרת לראשונה בשנת 1249, ובשנת 1317 הוענקו לה זכויות עיר. בחלוקת פולין השלישית נכללה העיירה בתחום פרוסיה, ובשנת 1815 נכללה בשטח פולין הקונגרסאית.

בשנת 1869, בעקבות מרד ינואר, ניטלו מהיישוב זכויותיו העירוניות, ואלה הושבו לו בשנת 1919 תחת שלטון הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי מוגיילניצה==
בעיר פעל רבי חיים מאיר יחיאל שפירא, המפורסם בכינויו "השרף ממוגלינצא", מחשובי אדמו"רי פולין בתקופתו. אחריו כיהן באדמו"רות בעיר בנו רבי אברהם יהושע השל שפירא (–כ"ו בסיון תרל"ח, 1878) ואחריו בנו רבי אבי עזרא זעליג.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,700 יהודים, רוב תושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית.

ב-8 בספטמבר 1939 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי התעללות והשפלה ביהודיה, תוך שריפת בית הכנסת העתיק בעיירה, והסבת בית המדרש המקומי לאורוות סוסים.

כ-4,000 יהודי העיירה, ובהם כ-1,500 פליטים מלודז', רוכזו בגטו שהוקם בה, בו פרצה מגפת טיפוס הבהרות. בינואר 1941 הובאו לגטו שבעיירה יהודים נוספים מהסביבה.

בסוף פברואר 1941 גורשו יהודי גטו מוגיילניצה לגטו ורשה. מספר יהודים מהגטו שניסו להסתתר בסביבת העיירה נתפסו, ונרצחו במקום.

==לקריאה נוספת==
*ישראל זונדר (עורך), ספר יזכור מוגיילניצה-בלנדוב, בהוצאת ארגון יוצאי מוגלניצה ובלנדוב בישראל, תל אביב, 1972

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
הגלימה האמצעית

מבנה דופן העורק
הַגְּלִימָה הָאֶמְצָעִית (TA: tunica media) היא השכבה האמצעית בדופן של כלי דם. שכבה זו נמצאת בין הגלימה הפנימית לבין הגלימה החיצונית.

== עורקים ==
הגלימה האמצעית בעורק עשויה מתאי שריר חלק ומרקמה אלסטית. היא נבדלת מהגלימה הפנימית בצבעה וסידור הסיבים הרוחבי שבה. שכבה זו היא המעניקה לעורק את עובי דופנו.

בעורקים הגדולים ביותר, כגון אבי העורקים או גזע הזרוע והראש, כמות הרקמה האלסטית ניכרת מאוד. בכלי דם אלה נמצאו בגלימה האמצעית גם מעט אגודות עם רקמת חיבור לבנה. תאי סיבי השריר מסודרים ב-5–7 שכבות של שריר חלק מעגלי ואורכי. אורכם 50 מיקרון, והם כוללים גרעינים מובחנים בעלי צורה מוארכת ומעט מעוקלת.

בעורקים הגדולים, כמו עורק הכסל המשותף, עורק הירך והעורק התרדמני, מתאחדים הסיבים האלסטיים על מנת ליצור רדידים לסירוגין בין שכבות סיבי השריר. רדידים אלה מאוחדים אחד אל השני באמצעות סיבים אלסטיים העוברים בין אגודות השרירים ומחוברים אל הקרום המנוקב (fenestrated) של הגלימה הפנימית.

בעורקים הקטנים הגלימה הפנימית כוללת בעיקר סיבי שריר פשוטים באגודות דקות המסודרות כרדידים ונפרשות בצורה מעגלית סביב כלי הדם. מספר הרדידים אלה משתנה כתלות בגודל העורק, כך שבעורקים הקטנים ביותר יש רדיד אחד בלבד.

== ורידים ==
שכבות הווריד
הגלימה האמצעית בווריד מורכבת משכבה עבה של רקמת חיבור עם סיבים אלסטיים, המעורבים, בוורידים מסוימים, עם שכבה רוחבית של רקמת שריר. היסוד הסיבי הלבן נמצא בעודף ניכר, ושיעורם של הסיבים האלסטיים קטן במידה רבה לעומת שיעורם בעורקים.

==ראו גם==
* ניוון ציסטי של הגלימה האמצעית

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכת ההובלה
קטגוריה:היסטולוגיה
מורובנייה קורילובצי

מורובנייה קורילובצי (באוקראינית: Муровані Курилівці (מורובני קוריליבצי); בפולנית: Murowane Kuryłowce (מורובנה קורילובצה); ברוסית: Мурованые Куриловцы) היא עיירה במחוז ויניצה שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1453, והשתייך למשפחות אצולה פולניות. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית.

==יהודי מורובנייה קורילובצי==
בתחילת המאה ה-20 חיו בעיירה כ-1,400 יהודים, כשליש מתושביה. בשנת 1917 נערך בעיירה פוגרום, שבעקבותיו עזבו את העיירה יהודים רבים. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי.

ב-17 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו העבירו את השליטה בה באופן זמני לידי ההונגרים, אשר גייסו את יהודי המקום לעבודות כפייה. עם חזרת הגרמנים ליישוב בסתיו 1941 הטילו על יהודיו תשלומי כופר, וריכזו אותם בגטו שהוקם ברובע מוזנח בעיירה. בקיץ 1942 הועברו לגטו שבעיירה מאות יהודים נוספים מכפרי הסביבה ומסניטקיב.

ב-20 באוגוסט 1942 פשטו על הגטו שבעיירה שוטרים גרמנים ואוקראינים, ולאחר סלקציה, רצחו כ-2,300 מיושביו. בסוף אוקטובר 1942 נרצחו יושביו האחרונים של הגטו בסמוך לכפר פופוב. יהודים בודדים שהוחזקו אצל מעבידים גרמנים בעיירה נרצחו בסמוך לנסיגת הגרמנים מהאזור, במרץ 1944.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז ויניצה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
פרנסיס וסט

פרנסיס ג'. "בינג" וסט (באנגלית: Francis J. "Bing" West; נולד ב-2 במאי 1940) הוא סופר אמריקאי.

==חייו==
וסט נולד ב-2 במאי 1940, בבוסטון וגדל במסצ'וסטס. בשנת 1966 התגייס וסט לחיל הנחתים. הוא עבר הכשרה כלוחם בחיל הרגלים והוסמך כקצין בדרגת סג"ם ולחם במלחמת וייטנאם. הוא שימש כמפקד מחלקת מרגמות בגדוד הנחתים ה-2 ברגימנט ה-9 של החיל. בהמשך שירת בסיירת חיל הנחתים. וסט הוא בוגר האוניברסיטאות ג'ורג'טאון ופרינסטון ושימש עוזרו של מזכיר ההגנה לענייני ביטחון בינלאומי בממשל הנשיא רונלד רייגן. לאחר מכן הפך לסופר. ספריו עסקו בלחימת הכוחות המזוינים האמריקנים מאז וייטנאם. בין היתר נלווה לכוחות הנחתים במלחמת עיראק.

ספרו של וסט "ללא תהילה" תורגם לעברית ויצא לאור ב-2009 בהוצאת משרד הביטחון. בשנת 2022 תורגם לעברית הספר שכתב עם ג'יימס מאטיס "אות קריאה 'כאוס'".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוסטון: אישים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחיל הנחתים של ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
מיורי

מיורי (בבלארוסית: Мёры; בפולנית: Miory) היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

מיורי נזכרת לראשונה במחצית הראשונה של המאה ה-16. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ולאחר הסכם ריגה בשנת 1921 נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה, בנפת וילנה.

==יהודי מיורי==
אנדרטה לזכר קרבנות השואה במיורי
[[אנדרטה לזכר יהודי דרויה, מיורי, דרויסק וליאונפולי שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-500 יהודים, והתקיימו בה מפלגות ותנועות נוער יהודיות. עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939 נאסרה פעילות זו.

עם פרוץ מבצע ברברוסה ערכו תושבים מקומיים פוגרום ביהודי העיירה, ורצחו בין היתר את רב הקהילה ואשתו. עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים, ב-3 ביולי 1941, הטילו אלו על יהודיה גזירות שונות, וריכזו אותם בגטו.

ב-2 ביוני 1942 רצחו אנשי ס"ד 779 מיושבי הגטו שבעיירה ביער קרוקובקה הסמוך. בשעת האקציה הצליחו להימלט מהעיירה כ-80 יהודים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז ויטבסק: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:פרעות ופוגרומים בשואה
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
מיחוב

מיחוב (בפולנית: Michów; ביידיש: מיכעוו) הוא כפר במחוז לוברטוב שבפרובינציית לובלין בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-1,750 יהודים, רוב תושביו, ופעלו בו תנועות נוער ציוניות.

ב-23 בספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו החלו בביצוע מעשי התעללות והשפלה ביהודיו, תוך שריפת ספרי תורה בפומבי. בד בבד נחטפו יהודים מהיישוב לעבודות כפייה.

תוך זמן לא רב רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, אליו הובאו גם יהודים מיישובי הסביבה, ואשר בשל הצפיפות הרבה בו, התפשטו בו מגפות.

ב-6 עד 10 במאי 1942 גורשו כ-2,500 יושבי גטו מיחוב לגטו אופולה לובלסקי, ומשם שולחו תוך זמן קצר למחנה ההשמדה סוביבור.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
מיישגולה

מיישגולה (בליטאית: Maišiagala; בפולנית: Mejszagoła) היא עיירה במחוז וילנה שבליטא, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
מיישגולה נזכרת לראשונה בשנת 1254 כיישוב מבוצר שהגן על וילנה מפני פלישת המסדר הטבטוני, ובמאה ה-16 הוענקו לה זכויות עיר.

במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, בשנת 1920, התנהלו סביב העיירה מספר עימותים צבאיים, ובשנת 1922 נכללה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי מיישגולה==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-700 יהודים, כשליש מתושביה. עם העברת מחוז וילנה לשלטון ליטאי עצמאי בסוף 1939, ערכו הליטאים המקומיים פוגרום ביהודי היישוב. עם נסיגת הסובייטים מהאזור בפרוץ מבצע ברברוסה, נערך ביהודי העיירה פוגרום נוסף.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים, גויסו יהודיה לעבודות כפייה, ובסוף יולי 1941 רוכזו כולם בגטו באזור עני ביישוב, וחויבו בתשלומי כופר לשלטונות.

בסוף ספטמבר 1941 רצחו שוטרים גרמנים וליטאים את כל יושבי הגטו שבעיירה בסמוך לכפר וילנובה הסמוך.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בליטא
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:מחוז וילנה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
מיכלישקי

מיכלישקי (בבלארוסית: Міхалішкі, בפולנית: Michaliszki, ביידיש: מיכאַלישאָק, בליטאית: Mikailiškės, מיקאילישקס) היא עיירה קטנה במחוז גרודנו שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה. הסופר אבא גורדין נולד במיכלישקי ובילה בה את ילדותו המוקדמת.

==תולדות היישוב==
מיכלישקי נזכרת לראשונה בשנת 1518, ובמשך שנים רבות הייתה בבעלות משפחות אצולה פולניות. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1922 נכללה בשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי מיכלישקי==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-140 משפחות יהודיות, רוב תושביה, והתקיימו בה פעילות ציונית ובית ספר עברי. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

ב-24 ביוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו עד מהרה גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, הגבלות תנועה וגיוס לעבודות כפייה.

בסוף אוקטובר 1941 ריכזו הליטאים את כ-1,500 יהודי העיירה וסביבתה בגטו מגודר וסגור שהוקם בה, בו נצטוו היהודים להעביר לשלטונות סכומי כופר גבוהים. כתוצאה מרעב ומגפות ששררו בגטו, מתו רבים מיושביו.

במרץ ובאפריל 1943 חוסל גטו מיכלשקי. חלק מיושביו שולחו לגטו וילנה, חלקם למחנות עבודה ליד קובנה, וחלקם הועברו ישירות לפונאר. מספר מיושבי הגטו שהצליחו להימלט ליערות הצטרפו לפרטיזנים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז גרודנו: עיירות יהודיות
מילייצ'יצה

מילייצ'יצה (בפולנית: Milejczyce) הוא כפר במחוז סמיאטיץ' שבפרובינציית פודלסיה בפולין, בסמוך לגבול בלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

בשנת 1516 הוענקו ליישוב זכויות עיר, אך אלה ניטלו ממנו בהמשך. בשנת 1920, במהלך המלחמה הפולנית-סובייטית, נערך קרב בסמוך לכפר.

==יהודי מילייצ'יצה==
המבנה בו שכן בית הכנסת של מיילצ'יצה עד השואה.
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-900 יהודים, קרוב למחצית תושביו, וצביונו היה דתי. עם כיבוש האזור בידי הצבא האדום בספטמבר 1939 הוטלו על יהודי המקום הכללים הסובייטיים.

ב-24 ביוני 1941, זמן קצר לאחר תחילת מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו הוציאו בו להורג עשרה אנשים. באוגוסט 1941 רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם במקום. בעזרת שוחד, הצליחו חברי היודנרט המקומי למנוע את רצח יהודי הגטו בבורות ירי בשנת 1942.

ב-5 בנובמבר 1942 גורשו כל יושבי הגטו שבכפר לגטו קלשצ'לה, וממנו שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה דרך מחנה מעבר בביאליסטוק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:פודלסיה: יישובים
קטגוריה:פודלסיה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
השיטפון בנהר הצהוב (1887)

השיטפון בנהר הצהוב, שאירע בשנת 1887, היה אסון טבע רחב ממדים בנהר הצהוב (הוּאַנג הֶא) שבסין. הנהר מועד לשיטפונות גם בשנים רגילות מפני שהוא זורם בין שתי סוללות עפר שמעבר להן מישורים ארוכים; אולם השיטפון הקיצוני, שהחל בספטמבר 1887, על פי ההערכות הנמוכות ביותר, גרם למותם של מעל 900,000 אנשים (ההערכות הגבוהות מציינות כ-2 מיליון), והוא אחד האסונות הטבעיים הקטלניים ביותר שתועדו. 

== היסטוריה ==
במשך מאות שנים, חקלאים שחיו על גדות הנהר הצהוב בנו סוללות כדי לנתב ולשמור על מי הנהר, אשר עם הזמן עלה מפלסם עקב טין וסחופת שהצטברו על הצד הפנימי של הגדות. בשנת 1887, עלה הנהר על גדותיו עקב מספר ימים רצופים של גשם כבד. הוא עלה אף על גובה הסוללות ב-28 בספטמבר, ובכך יצר שיטפון כבד.

מכיוון שאין מדד בינלאומי לעוצמתו של שיטפון, הוא נמדד בדרך כלל בגובה הנזק שנגרם ומספר הקרבנות. נהוג לחשוב שמי הנהר הצהוב פרצו את הסוללות המלאכותיות בהואיואנקואו שבמחוז חנאן. עקב האופי המישורי של השטח באזור, השיטפון התפשט במהירות ברחבי צפון סין וכיסה שטח עצום של כ-130,000 קילומטרים רבועים, תוך הטבעה של שטחי חקלאות, עיירות ואזורים מסחריים. לאחר האסון, כ-2 מיליון בני אדם נותרו ללא קורת גג. התנאים שלאחר האסון הובילו למחסור חמור באמצעים ומגפות רחבות היקף, וגרמו למותם של כמות גדולה של אנשים — על פי הערכות ייתכן ואף יותר מאשר השיטפון עצמו.

== ראו גם ==
* השיטפונות בסין (1931)
* השיטפונות בסין (2020)

==קישורים חיצוניים==
<div class="mw-content-ltr">
* [https://books.google.co.uk/books?id=4YzF-DT__aIC&pg=PA141&hl=iw#v=onepage&q&f=false Encyclopedia of Disasters: Environmental Catastrophes and Human Tragedies], Angus M. Gunn, 2007, chapter 35: 'Yellow River China flood 1887', pp 141-144
</div>

קטגוריה:סין: שיטפונות
קטגוריה:1887
מינקיבצי

מינקיבצי (באוקראינית: Миньківці; בפולנית: Minkowce, מינקובצה; ברוסית: Миньковцы, מינקובצי; ידועה גם בתור מינקוביץ) היא עיירה במחוז חמלניצקי שבאוקראינה, על גדות נהר אושיציה (Ushytsya), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

היישוב נזכר לראשונה בשנת 1407. בחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכלל היישוב בשטחי האימפריה הרוסית.

==יהודי מינקיבצי==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,600 יהודים, כמחצית תושביה. בתקופה הסובייטית פעלה בעיירה מועצה יהודית ממלכתית, והוקם בסמוך אליה קולחוז יהודי.

ב-11 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו תוך זמן קצר את יהודיה בגטו שהוקם בה, תוך שוד רכושם.

בסוף אוגוסט 1941 הובלו כ-2,200 יהודי הגטו שבעיירה לכפר הסמוך הליבוצ'וק, ושם נורו למוות עם יהודים נוספים מהסביבה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז חמלניצקי: יישובים
קטגוריה:מחוז חמלניצקי: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
מיקולינו

מיקולינו (ברוסית: Микулино; בבלארוסית: Мікулін, מיקולין) הוא כפר קטן במחוז סמולנסק שבמערב רוסיה, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
הכפר נזכר לראשונה במאה ה-16 כיישוב בתחום הדוכסות הגדולה של ליטא. בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית.

==יהודי מיקולינו==
בשנת 1897 נמנו בכפר 1,171 יהודים. בשנות השלושים של המאה ה-20 נותרו ביישוב כ-400, כשליש מתושביו.

באמצע יולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו ריכזו את קרוב ל-300 היהודים שנותרו בו בגטו בן חמישה בתים.

ב-23 בפברואר 1942 הועברו כל יושבי הגטו שבכפר לרודניה הסמוכה מדרום, ושם נורו עם יתר יהודי הסביבה.

== קישורים חיצוניים == 

* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז סמולנסק: יישובים
קטגוריה:רוסיה: עיירות יהודיות
עורק הריאה

תרשים של הלב. עורק הריאה יוצא מהחדר הימני.
עוֹרֵק הָרֵאָה (TA: arteria pulmonalis) הוא עורק בחזה היוצא מן החדר הימני של הלב ונושא דם לא-מחומצן אל הריאות.

== אנטומיה ==
ראשיתו של עורק הריאה היא בבסיסו של החדר הימני של הלב. בשלב זה, שאורכו חמישה סנטימטרים, הוא נקרא גזע הריאה (truncus pulmonalis) או עורק הריאה הראשי, וקוטרו בו הוא שלושה סנטימטרים. לאחר מקטע זה העורק מתפצל לשני עורקי הריאה, הימני והשמאלי הנושאים דם לא מחומצן אל הריאה המתאימה.

== התפתחות עוברית ==
עורקי הריאה מתפתחים מהגזע העורקי וקשת הלוע השישית. הגזע העורקי הוא מבנה הנוצר במהלך התפתחות הלב כיורש של החרוט העורקי.

לקראת השבוע השלישי לחיים העובריים צינורות פנים הלב מפתחים בליטה בחלק הקרוב ביותר ללב, הנקראת בולבוס הלב, ומהחלק העליון של בליטה זו מתפתח הגזע העורקי. כאשר במהלך ההתפתחות העוברית של הלב, רקמות הלב מתקפלות, הגזע העורקי נחשף והופך למה שעתיד להיות חדרי הלב הימני והשמאלי. עם התפתחות המחיצה בין שני חדרי הלב, שתי בליטות נוצרות משני צדדיו של הגזע העורקי. בליטות אלה הולכות וגדלות עד שהגזע מתפצל לאבי העורקים ולעורקי הריאה.

במהלך החיים העובריים, הצינור העורקי מחבר בין הגזע הריאתי לקשת אבי העורקים, ובכך מאפשר לדם לעקוף את הריאות שעדיין אינן מחמצנות את הדם.

== פיזיולוגיה ==
עורק הריאה נושא דם לא מחומצן מהחדר הימני אל הריאות. בריאות הדם עובר בנימים הסמוכים לנאדיות ומתחמצן בתהליך הנשימה.

בניגוד לעורקי הריאה המספקים דם לא-מחומצן, עורקי הסימפונות מספקים דם מחומצן וחומרי מזון לרקמת הריאה עצמה.

=== לחץ דם ריאתי ===
לחץ הדם הריאתי, קרי לחץ הדם בעורק הריאה, נמדד על ידי צנתר המוכנס לעורק הריאה. לחץ הדם הריאתי הממוצע הוא 9–18 מ"מ כספית.

== היבטים קליניים ==
לעורק הריאה חשיבות במספר מצבים קליניים. יתר לחץ דם ריאתי הוא מחלה המתארת עלייה בלחץ הדם בעורק הריאה, והיא מוגדרת כלחץ דם ממוצע גבוה מ-25 מ"מ כספית. יתר לחץ דם כזה עלול להיגרם ממחלות לב, כגון אי-ספיקת לב, ממחלות ריאתיות כמו מחלת ריאות חסימתית כרונית וסקלרודרמה, או ממחלות תסחיפיות כמו בתסחיף ריאתי.

תסחיף ריאתי הוא קריש דם המגיע למחזור הדם הריאתי וחוסם את אחד מעורקי הריאה או את סעיפיהם. מקורו של הקריש יכול להיות בפקקת ורידים עמוקים.

== ראו גם ==
* מחזור הדם
* צנתור עורק הריאה

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עורקי בית החזה
מרמיטה זהובת-בטן

מרמיטה זהובת-בטן (שם מדעי: Marmota flaviventris) היא מין מכרסם בסוג מרמיטה שבמשפחת הסנאיים. אזור התפוצה שלה הוא במערב אמריקה הצפונית.

==תיאור==
מרמיטה זהובת-בטן מפוטמת היטב עומדת. צולם בשטח הפתוח על שם אנסל אדמס בקליפורניה
מרמיטה זהובת-בטן בוגרת שוקלת בין 1.6 קילוגרם ל-5.2 קילוגרם, אם כי זכרים שוקלים בין 3 ל-5 קילוגרם ונקבות שוקלות בין 1.6 ל-4 קילוגרם. אורך מרמיטה בוגרת נע בין 47 ל-70 סנטימטרים, כשאורך הזנב בין 7 ל-9 סנטימטרים. הפרווה חומה, כשבין העיניים יש רצועה של פרווה לבנה, זנב בגוון חום-אדמדם, ובטן זהובה, שנתנה למין את שמו. אוזניהם קטנות ועגולות, חרטום קטן לבן ואף שחור. המרמיטות משמינות בסתיו לפני שהן נכנסות לתרדמת חורף.

==תפוצה ובית גידול==
תחום תפוצתה של המרמיטה זהובת-הבטן משתרע על מערב ארצות הברית ודרום-מערב קנדה, כולל בהרי הרוקי, סיירה נבדה, והר ריינייר במדינת וושינגטון. היא שוכנת באזורים פתוחים, כרי דשא, מקבצים של סלעי מפולות, ובתי גידול פתוחים אחרים, לעיתים בשולי יערות של עצים נשירים או מחטניים, ובדרך כלל מעל לגובה של 2,000 מטרים.

הטריטוריה שלהן משתרעת על שטח בן 20 עד 30 דונם סביב מקבץ של מחילות קיץ. המרמיטות מעדיפות לחפור את המחילות מתחת לסלעים משום שאז גדל הסיכוי שטורפים לא יאתרו את המחילה. הטורפים כוללים זאבים, שועלים, זאבי ערבות, דביבונים, כלבים ועיטים. כשמרמיטה מזהה טורף היא שורקת על מנת להזהיר מרמיטות אחרות באזור, מנהג שהקנה לה את הכינוי "חזיר שורק" ("whistle pig") ואז היא מסתתרת בערימת סלעים.

==אורח חיים==
רבייה מתחילה אצל המרמיטות בגיל שנתיים, והן עשויות לחיות עד גיל חמש עשרה. המרמיטות חיות במושבות של בין עשרה לעשרים פרטים. כל מרמיטה זכר חופר מחילה מיד לאחר שהוא מתעורר מתרדמת החורף. לאחר שסיים הוא מחפש נקבות, ועד הקיץ יכולות לחיות איתו עד ארבע נקבות. הוא מזדווג עם כולן במקביל. ההיריון נמשך 30 יום. כל שגר מכיל בממוצע בין שלושה לשמונה ולדות לנקבה. רק כמחצית מהגורים שורדים את השנה הראשונה. ולדות נקבות נוטות להשאיר סביב המקום בו נולדו. ולדות זכרים עוזבים כשהם בני שנה, ואז ינסו למצוא נקבות ולהגן עליהן.

מרמיטות זהובות בטן מבלות כ-80% מחייהן במחילה, 60% מכך בתקופה של תרדמת החורף. לעיתים קרובות הן שוהות במחילה גם באמצע היום ובלילה. מחילות אלו נחפרו במדרון של גבעה, הר או צוק. עומקן של המחילות המשמשות לתרדמת חורף נע בין 5 ל-7 מטרים, אבל המחילות שנחפרות לשימוש יום יומי הן בדרך כלל בעומק מטר אחד. תקופת תרדמת החורף משתנה בהתאם לגובה, והיא בדרך כלל מספטמבר עד מאי.

המרמיטת מטפסות לעיתים על עצים וצמחים אחרים, אבל בדרך כלל הן שוהות על הקרקע.

מרמיטות זהובות בטן הן בעלי חיים הפעילים ביום וישנים בלילה. הן אוכלות-כול, כשהתזונה שלהן כוללת עשב, זרעים, עלים, פרחים, קטניות, פירות, חגבים וביצי עופות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.iucnredlist.org/details/42457/0 Marmota flaviventris באתר IUCN]
* [https://web.archive.org/web/20100724135612/http://www.bio.davidson.edu/people/vecase/Behavior/Spring2003/Tyndall/hab.htm Habitat of the yellow-bellied marmot]

==הערות שוליים==
נקבת מרמיטה זהובת-בטן מיניקה גור, קולומביה הבריטית

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1841
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון ג'יימס אודובון
קטגוריה:סנאיי קרקע
קטגוריה:ארצות הברית: יונקים
קטגוריה:קנדה: יונקים
פרנק וילקוקסון

פרנק וילקוקסון (2 בספטמבר 1892 - 18 בנובמבר 1965) היה כימאי וסטטיסטיקאי אירי אמריקאי. הוא ידוע בשל פיתוח כמה מבחנים סטטיסטיים.

== חייו האישיים ==
וילקוקסון נולד להורים אמריקאים במחוז קורק, אירלנד. הוא גדל בעיירה קטסקיל, שבמדינת ניו יורק, אבל רכש חלק מהשכלתו באנגליה. בשנת 1917 הוא סיים תואר ראשון בקולג' הצבאי שבפנסילבניה. לאחר מלחמת העולם הראשונה הוא המשיך ללמוד מדעים. ראשית, באוניברסיטת ראטגרס שם השלים תואר שני בכימיה, בשנת 1921. לאחר מכן באוניברסיטת קורנל, בה קיבל דוקטורט בכימיה בשנת 1924. באוניברסיטת קורנל פגש וילקוקסון את פרדריקה פיישס, לה נישא ב-27 במאי 1926.

== קריירה ==
=== מדען ===
החל משנת 1925 ועד לשנת 1928 עבד וילקוקסון במוסד בויס-תומפסון לבוטניקה. משנת 1928 עבד וילקוקסון בחברת הנחושת ניקולס שבקווינס, ובשנת 1929 חזר לעבוד במוסד בויס-תומפסון עד לשנת 1941. בשנת 1941 החל וילקוקסון לעבוד בחברת אטלס פוודר, שם עיצב וניהל את המעבדה. הוא הצטרף לחברת סינמיד האמריקאית בשנת 1943. במהלך השנים הללו, החל וילקוקסון להתעניין בסטטיסטיקה היסקית. הוא פרש בשנת 1957.

=== מורה ===
במהלך השנים, יחד עם עבודתו במוסדות והחברות השונות, וילקוקסון היה מורה. בשנים 1929 ועד לשנת 1941, לימד וילקוקסון כימיה פיזיקלית במכון הפוליטכני של ברוקלין ובשנים 1960 ועד למותו, לימד וילקוקסון סטטיסטיקה באוניברסיטת פלורידה.

=== סטטיסטיקאי ===
במהלך הקריירה של וילקוקסון, הוא פרסם 80 עבודות. העבודה המפורסמת ביותר שלו, אותה פרסם בשנת 1945, הכילה שני מבחנים סטטיסטיים אשר נושאים את שמו, מבחן "דרגה-סכום של וילקוקסון" ומבחן "הדרגות המסומנות של וילקוקסון". אלו הן חלופות לא פרמטריות למבחני t.

== מותו ==
וילקוקסון נפטר ב-18 בנובמבר 1965, בטאלאהאסי, פלורידה, זמן קצר לאחר שחלה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:סטטיסטיקאים אמריקאים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1892
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1965
מלוגושץ'

מלוגושץ (בפולנית: ) היא עיירה במחוז ינדז'יוב שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
מלוגושוץ' נזכרת לראשונה בשנת 1136, ובשנת 1259 הוחרבו ביצוריה במהלך פשיטת המונגולים. בשנת 1408 הוענקו ליישוב זכויות עיר.

בשנת 1863 נערך בעיירה קרב מרכזי במרד ינואר, וכעונש על השתתפות תושבי המקום במרד, נטלו הרוסים מהיישוב את מעמדו העירוני.

בתחילת מלחמת העולם הראשונה נהרס היישוב כמעט לחלוטין כתוצאה מקרבות שהתנהלו בסמוך אליו. בשנת 1996 הושבו ליישוב זכויותיו העירוניות.

==יהודי מלוגושץ'==
בית הקברות היהודי במלוגושץ'.
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-760 יהודים, כשליש מתושביו. עם כיבוש היישוב בתחילת ספטמבר 1939 בידי הגרמנים, הוטלו על יהודיו גזירות שונות, ובתחילת שנת 1941 רוכזו כולם בגטו שהוקם ביישוב, תוך שוד רכושם.

מספר יושבי הגטו הגיע בשנת 1942 לכ-1,130 איש, עם הבאת יהודים נוספים אליו. לאחר הפיכת הגטו לסגור, התפשטו בו מגפות.

ב-28 באוגוסט 1942 גורשו רוב יושבי הגטו שביישוב לגטו ינדז'יוב, וממנו שולחו כעבור כחודש למחנה ההשמדה טרבלינקה. מספר בעלי מקצועות יהודים שהושארו ביישוב שולחו ממנו כעבור זמן מה למחנה עבודה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
מליניב

מליניב (באוקראינית: Млинів; בפולנית: Młynów, מלינוב) היא עיירה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, על גדות נהר איקבה (Ikva), בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

העיירה נזכרת מתחילת המאה ה-16, ובחלוקת פולין נכללה בשטחי האימפריה הרוסית. בשנת 1921, בעקבות הסכם ריגה, נכללה העיירה בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

מלינוב מהווה מרכז של "ראיון מלניוב" שבשנים 1962-1995 כלל גם דמידיבקה וסביבתה וכיום מהווים ראיון עצמאי.

==יהודי מליניב==
בעיר היו קהילות של חסידות טריסק, חסידות קרלין וחסידות אליק. רבי אהרן פרלוב, ה"בית אהרן" מקרלין, נקבר בעיירה. בעשור הראשון המאה ה-20 נמצא קברו והאוהל והמצבה חודשו. כמו כן נקנה ונבנה בית הכנסת של חסידות קרלין בעיר.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-600 יהודים, כמחצית תושביה, והתקיימו בה פעילות ציונית ובית ספר עברי. פעילות זו נאסרה עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939.

ב-24 ביוני 1941, זמן קצר לאחר תחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, החרמת רכוש ודברי ערך וחובת ביצוע עבודות כפייה. במהלך חודש יולי נרצחו בעיירה עשרות יהודים, ובהם רב הקהילה. בסתיו 1941 שולחו כחמישים יהודים מהעיירה לעבודה ברובנו, ונרצחו בה.

ב-22 במאי 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו מוקף גדר תיל, אליו הובאו מאות יהודים נוספים מיישובי הסביבה. בזמן פעילות הגטו התארגנה בו קבוצת מחתרת, בראשות אברהם בן ציון הולצקר, אשר אספה נשק וצידה, אך לא הספיקה לפעול.

ב-9 באוקטובר 1942 בוצעה בגטו שבעיירה אקציית חיסול, בה נרצחו כל יושביו בבורות ירי. לאחר מכן, ערכו הגרמנים והאוקראינים מצוד אחר יהודים שהסתתרו בעיירה ובסביבתה, ו-66 יהודים שאותרו נרצחו אף הם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז רובנו: עיירות יהודיות
קטגוריה:בורות ירי בשואה
מצ'ייוביצה

מַצִ'ייוֹבִיצַה (בפולנית: Maciejowice) הוא כפר במחוז גרבולין שבפרובינציית מזוביה בפולין, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
מצ'ייוביצה נזכר לראשונה באמצע המאה ה-12, ובמאה ה-16 הוענקו לו זכויות עיר, ונקבעו בו ירידים שנתיים וימי שוק. במהלך המאה ה-18 היה היישוב בבעלות משפחות אצולה פולניות.

בשנת 1870 נטלו הרוסים את זכויות העיר מהיישוב, בעקבות מרד ינואר.

==יהודי מצ'ייוביצה==
בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-1,000 יהודים, למעלה משליש מתושביו, והתקיימה בו פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל.

ב-17 בספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, הגבלות תנועה, חובת ענידת סרט זרוע וגיוס לעבודות כפייה, חלקן במחנות עבודה.

במחצית השנייה של 1941 רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו, אשר נשמר בידי שוטרים פולנים. בספטמבר 1942 גורשו כל יושבי הגטו בידי גרמנים ופולנים לגטו סובולב, ומשם שולחו למחנה ההשמדה טרבלינקה כעבור תקופה קצרה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
נורת'רופ F-5

הנורת'רופ F-5 טייגר II (לדגמים E ו-F) המוכר גם בכינוי פרידום פייטר (לדגמים A ו-B) הוא מטוס קרב סילוני על קולי מתוצרת חברת נורת'רופ שתוכנן בשנות ה-50 המאוחרות. המטוס היה קטן, פשוט וזול יחסית למטוסי קרב אמריקאים באותה התקופה, כגון ה-F-4 פנטום, ולכן היה מטוס ייצוא מוצלח שהתאים לחילות קטנים יחסית. חיל האוויר האמריקאי לא ראה במטוס כלי מלחמה מתאים, אך רכש כ-1,200 מטוסי אימון מדגם T-38 טאלון, שהוא פיתוח ישיר של ה-F-5.

המטוס היווה את נקודת ההתחלה לתכנון המטוס נורת'רופ YF-17 ולפיתוח של הF/A-18 הורנט. חברת נורת'רופ פיתחה גם גרסה מתקדמת, ה-F-20 טייגרשארק, שנועדה להחליף את ה-F-5, אך החברה לא הצליחה למצוא לו לקוחות והפרויקט בוטל.

==מפעילים==
===מפעילים נוכחיים===
*
*
*
*
*
*
*
* - ב-2018 החלה איראן לפתח גרסה משלה למטוס בשם "כוסר"
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

===מפעילים בעבר===
*
*
*
*
*
*
*
*

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מטוסי קרב מתוצרת ארצות הברית
קטגוריה:מטוסי קרב סילוניים
קטגוריה:טיגריס בתרבות
קהילת בית אל בזכרון יעקב

שלט בכניסה למפעל בית אל בזכרון יעקב עם סמל [[תיבת נוח]]
מקהלת חברי מפעל קהילת בית אל שרה מזמורי תהילים בפני מבקרים ישראלים
חלקת קהילת בית אל בבית הקברות בחיפה
קהילת בית אל היא קבוצה של נוצרים ציוניים המונה היום כ-800 חברים המתגוררים בעיקר בזכרון יעקב ובבנימינה וחיים חיי שיתוף במסגרת של קומונה.

הסמליל של תעשיות בית אל הוא תיבת נח ומעליה קשת, בדומה לסיפור נח שבנה את התיבה להגן על יושביה, גם מערכות סינון האוויר המיוצרות על ידי תעשיות בית אל נועדו למגן את האוכלוסייה.

לקהילה מפעלים לעיבוד שבבי, הזרקת פלסטיק, קווי ייצור ומזון. כמו כן, לקהילה חנות מפעל כשרה בזכרון יעקב ובה דברי מאפה, מוצרי שוקולד, מגוון שמיכות ועוד.

== היסטוריה ==
הקהילה הגיעה לישראל בשנת 1963 בהנהגתה של האחות הגרמניה אמה ברגר. לאחר שנרפאה ממחלה קשה ראתה בכך נס ונדרה נדר להקדיש את חייה לעבוד את אלוהים. הדרך בה בחרה לעשות זאת הייתה על ידי עזרה בפועל לשיבת העם היהודי לארץ ישראל, כמובטח במקורות. ברגר ואחותה אלזה הצליחו לרכז אנשים שהסכימו לדרכה בשם קהילת בית אל. חברי הקהילה עזבו את הזרמים השונים בנצרות ויצאו מהכנסייה, הם מאמינם בתנ"ך ובברית החדשה כלשונם, ללא פרשנויות. ברגר שלחה שליחים לתור את ישראל ולמצוא מקום להתיישב בו. הם מצאו באקראי בזכרון יעקב את בית ההבראה של דורה שוורץ ליד אחוזת לנגה שהיה נטוש ועמד למכירה. 

התיישבות הגרמנים בזכרון יעקב העלתה התנגדות קשה מצד המועצה המקומית בזכרון יעקב וחוגים דתיים שחששו מפעילות מיסיונרית של הקהילה וכינו אותה בשם כת. רק לאחר דיון משפטי ממושך אישר בית המשפט העליון את הרכישה (ראו "משפט אמה ברגר").

בשנת 1977 חברי הקהילה החלו לייצר מערכות סינון אוויר ובשנת 1999 הוקמה חברת תעשיות בית אל זכרון יעקב בע"מ בבעלות קיבוץ בית אל. בתחילה הביקוש היה מצומצם לתוצרתם אולם לאחר מלחמת המפרץ עלה הביקוש למוצרים וכיום חברת תעשיות בית אל זכרון יעקב בע"מ מייצאת את מוצריה לכ-70 מדינות. לקהילה מפעלים בזכרון יעקב, אזור התעשייה שח"ק, אזור תעשייה בני יהודה, מושב מגן שאול ואזור התעשייה ספיר בערבה.

בשנת 2004 קבלו חברי הקהילה מעמד של תושבי קבע בישראל. ילדי הקהילה בגיל גיוס משרתים בצה"ל בתפקידים טכניים.

=== מנהגי הקהילה ===
מתוך רצון לחיות חיים שוויוניים המבוססים על ערכי הצניעות, ההרמוניה והתנ"ך התאגדו חברי הקהילה לקיבוץ עירוני, כאשר כל אחד תורם כפי יכולתו ומקבל לפי צרכיו. הקהילה מחזיקה בית הורים לזקני הקהילה הממוקם בבנין הראשי של פנסיון דורה שוורץ לשעבר, חדר אוכל משותף בו הם אוכלים בצהרים, משק חי לתוצרת העצמית ואולם תפילה. לקהילה אין כנסייה או כומר. ילדי הקהילה לומדים בבית ספר של הקהילה ובכיתה ט' עובדים במפעלי התעשייה ומקבלים הכשרה מקצועית - טכנולוגית, במקביל ללימודים בבית הספר.

הקהילה קוברת את מתיה במתחם בתי הקברות בחיפה שם גם קבורה אמה ברגר. קבריהם אחידים ואין עליהם צלב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.goethe.de/ins/il/lp/kul/mag/dsi/hai/he10242239.htm קהילת בית אל בזכרון יעקב], באתר מכון גתה.
* [https://www.malon.co.il/listing/זכרון-יעקב-אמה-ואלזה-ברגר-מפעלי-בית-אל/ עדת הנוצרים של אמה ואלזה ברגר], באתר מלון
* 
* 
* [https://www.aunt-berta.co.il/ אתר חנות המפעל דודה ברטה] של קהילת בית אל בזכרון יעקב
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זכרון יעקב
קטגוריה:ציונות נוצרית 
קטגוריה:ישראל: נצרות פרוטסטנטית
קטגוריה:תפוצה גרמנית בישראל
קטגוריה:יישובים פרוטסטנטיים בישראל
קטגוריה:בנימינה
מקוב מזובייצקי

מקוב מזובייצקי (בפולנית: Maków Mazowiecki) היא עיר מחוז בפרובינציית מזוביה שבפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==

למקוב הוענקו זכויות עיר בשנת 1421. שריפות שפרצו בעיר בשנים 1620 ו-1787 החריבו אותה. בשנת 1815 נכללה העיר בתחום פולין הקונגרסאית.

==יהודי מקוב מזובייצקי==
בין מלחמות העולם נמנו בעיר כ-3,600 יהודים, כמחצית תושביה, והתקיימה בה פעילות ציבורית יהודית מגוונת.

ב-5 בספטמבר 1939 נכבשה העיר בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיה גזירות שונות, ובהן חובת גילוח פאות וזקנים, חובת השתחוות בפני גרמנים, החרמת רכוש וגיוס לביצוע עבודות כפייה. ב-23 באוקטובר 1939 חולל בית הכנסת בעיר. ב-12 בפברואר 1940 נרצחו ביער סמוך לעיר כ-500 חולים וקשישים יהודים מהעיר, וב-30 באוגוסט 1940 נורו 20 איש בסמוך לבית הכנסת המקומי.

בדצמבר 1940 רוכזו יהודי העיר וסביבתה, כ-5,500 איש, בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, אשר שעריו ננעלו באוקטובר 1941. רבים מיושבי הגטו מתו מרעב, מקור וממגפות. מעת לעת שולחו יהודים מהגטו שבעיר למחנות עבודה. ביולי 1942 הוצאו להורג בפומבי כמה עשרות יהודים מהגטו, חלקם בגין הברחת מזון.

ב-18 בנובמבר 1942 נערכה בגטו שבעיר אקציה, במסגרתה נערכה ביהודי המקום סלקציה, וכ-5,000 איש גורשו לגטו מלאווה, ממנו שולחו תוך זמן קצר לאושוויץ. בעת האקציה רצחו הגרמנים כ-50 קשישים וילדים יהודים בשטח הגטו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מזוביה: ערים
קטגוריה:מזוביה: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
מתיאס אנאר

מתיאס אֶנאר (בצרפתית: Mathias Énard; נולד ב-11 בינואר 1972) הוא סופר ומתרגם צרפתי זוכה פרס גונקור.

== ביוגרפיה ==
אנאר הוא יליד ניור שבמערב צרפת, בוגר לימודי ערבית ופרסית ב-INALCO, המכון הלאומי הצרפתי ללימודי שפות ותרבויות המזרח. לאחר סיום לימודיו התיישב בברצלונה, שם הוא מלמד ערבית באוניברסיטה.

== יצירתו ==
אנאר תרגם שתי יצירות, אחת מערבית ואחת מפרסית, וחיבר עשרה ספרי פרוזה. בשנת 2010 זכה בפרס גונקור לספרות לגיל תיכון על הנובלה Parle-leur de batailles, de rois et d'éléphants (מילולית: "דבר איתם על קרבות, על מלכים ועל פילים").
ספרו האחרון, Boussole (מילולית: "מצפן"), זכה בפרס גונקור לשנת 2015.

בנוסף לשני אלה זכה במספר פרסים נוספים בעולם הפרנקופוני, כגון פרס אדמה דה לה רושפוקו, פרס דצמבר, פרס קנדיד, ואחרים.

==ספריו שתורגמו לעברית==
* האזור (Zone), תרגם משה רון, הוצאת חרגול בשיתוף עם עובד, 2013 
* רחוב הגנבים, תרגם משה רון, הספריה לעם, עם עובד, 2019 
* מצפן, תרגם משה רון, הוצאת חרגול, 2021

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* אריק גלסנר, [https://arikglasner.wordpress.com/2014/02/21/על-האזור-של-מתיאס-אנאר-הוצאת-חרגול-מצ/ על "האזור", של מתיאס אנאר], המדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות", 21 בפברואר 2014
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:מתרגמים צרפתים
קטגוריה:זוכי פרס גונקור
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1972
מרצ'ינקנץ

מרצ'ינקנץ (בליטאית: Marcinkonys, מרצינקוניס; בפולנית: Marcinkańce, מרצ'ינקנצה) הוא כפר במחוז אליטא שבדרום ליטא, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

היישוב נזכר משנת 1637, עת היה מתחם מבוצר. צמיחתו של היישוב החלה לאחר חיבורו לקו מסילת הברזל ורשה-סנקט פטרבורג בשנת 1864.

לאחר מלחמת העולם הראשונה נכלל היישוב בתחום הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי מרצ'ינקנץ==
בין מלחמות העולם נמנו בכפר כ-270 יהודים, רוב תושביו, ופעלו בו בית ספר עברי ותנועות נוער יהודיות. בשנת 1935 פרעו ביהודי המקום תושביו הליטאים. עם כיבוש האזור בידי הסובייטים בספטמבר 1939, נאסרה הפעילות הציבורית היהודית ביישוב.

ב-24 ביוני 1941, זמן קצר לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכבש היישוב בידי הגרמנים, ובו ביום ביצעו ליטאים מעשי שוד, התעללות ורצח ביהודיו. בד בבד הוטלו על יהודי היישוב תשלומי כופר, והם נצטוו לענוד טלאי צהוב. יושב ראש היודנרט, אהרון קוברובסקי, תמך בקבוצת צעירים שהתכוונה להצטרף לפרטיזנים ואף תיקצב רכישה של 12 רובים.

באפריל 1942 רוכזו כ-600 יהודי היישוב והפליטים היהודים שהגיעו אליו בגטו מגודר בן 14 בתים שהוקם בו, בו התקיימה צפיפות רבה. ב-2 בנובמבר 1942, הוקף הגטו והיהודים נצטוו להתייצב למשלוח. יושב ראש היודנראט, קוברובסקי, צעק ליהודים להימלט והם אכן רצו לכיוון הגדרות. גרמנים וליטאים פשטו על הגטו שבכפר, ורצחו ביריות קרוב ל-130 יהודים שיצאו מבתיהם. לאחר מכן עברו מבית לבית, וחיפשו אחר יהודים מסתתרים. כאשר הגיעו לבונקר בו הסתתר ראש היודנרט, ירו עליהם היהודים המסתתרים, ואלו נרצחו בידי הגרמנים באמצעות רימונים. לאחר מכן הסגירו ליטאים מקומיים לגרמנים יהודים שתפסו בעת שבזזו את בתיהם.

במהלך האקציה הצליחו להימלט מהגטו יהודים רבים, ובמצוד שערכו אחריהם הגרמנים, מצאו ורצחו למעלה מ-100 מהם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://www.worldcat.org/title/holocaust-the-unique-and-the-universal-essays-presented-in-honor-of-yehuda-bauer/oclc/498434030 מאמר של כריסטופר בראונינג המתאר את גורל יהדות העיירה מרצ'ינקנץ לאור שני דוקומנטים חדשים]

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:ליטא: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:מחוז אליטא
קטגוריה:אתרי מרידות יהודים בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1637
שיטה איטרטיבית

דוגמה לשיטה איטרטיבית היא [[שיטת ניוטון-רפסון. מציאת השורש של הפונקציה (בכחול) נעשית באמצעות סדרת קירובים תוך שימוש במשיק (באדום)]]
במתמטיקה חישובית, שיטה איטרטיבית היא שיטה מתמטית שמשתמשת בניחוש התחלתי כדי לייצר סדרת קירובים טובים יותר ויותר לפתרון בעיה נתונה, כאשר הקירוב ה-n-י מחושב על ידי הקירובים שלפניו. שיטה איטרטיבית נקראת מתכנסת אם סדרת הפתרונות שהיא מייצרת מתכנסת לפתרון מסוים עבור קירוב ראשוני (כלומר עבור קלט מסוים). בדרך כלל תועדף שיטה בעלת התכנסות מוכחת, למרות זאת נפוץ השימוש גם בשיטות איטרטיביות שמשתמשות ביוריסטיקה (שכן למרות שהן לא מספקות ביטחון להתכנסות, הן מהירות יותר בדרך כלל). 

דוגמה מוכרת לשיטה איטרטיבית היא אלגוריתם למציאת שורשים של פונקציה (או מערכת משוואות), כדוגמת שיטת ניוטון-רפסון, המשתמשת בניחוש ראשוני כדי לייצר סדרת קירובים לפתרון. שיטה איטרטיבית נבדלת משיטה ישירה, שבה הבעיה נפתרת באמצעות סדרת פעולות סופית. בהיעדר שגיאות עיגול, שיטות ישירות צפויות להחזיר את הפתרון המדויק (כדוגמת פתרון מערכת משוואות <math>A\mathbf{x}=\mathbf{b}</math> באמצעות שיטת החילוץ של גאוס). במקרים רבים שיטות איטרטיביות הן השיטות היחידות לפתרון לבעיה ובפרט במערכות משוואות לא ליניאריות. שיטות איטרטיביות שימושיות גם במערכות ליניאריות מרובות משתנים (לעיתים עם מיליוני משתנים) שבהן שיטות ישירות עשויות להיות יקרות לחישוב.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אנליזה נומרית