ליליאס אדי

ליליאס אדי (באנגלית: Lilias Adie; נולדה: 1640 לערך – 1704) הייתה אישה סקוטית שגרה בכפר טוריברן הסמוך לחוף הים, במחוז פייף, סקוטלנד<ref></ref>. היא הואשמה בכישוף ובניאוף עם השטן, אך מתה בכלא לפני שניתן גזר דינה. קברה נמצא באזור הכרית והוא הקבר היחיד בסקוטלנד השייך למכשפה לכאורה, משום שרוב מי שהואשמו בכישוף נשרפו על מוקד<ref name=":0"></ref>.

== ביוגרפיה ==
מרישומים שאותרו נראה כי שמה הפרטי היה לילי (Lilly) ושם משפחתה היה אדי (Addie) או אידי (Eddie). בשנת 1704 הוחזקה במאסר בגין עיסוק במעשי כשפים<ref name=":1"></ref>.

מחלה שהתפרצה בכפר בו גרה הביאה לתקופה קצרה אך אינטנסיבית של ציד מכשפות. אישה בשם ג'ין בזיי האשימה את אדי בכישוף והכריזה כי יש להישמר ממנה: "הזהרו פן תתקלו אתם או ילדיכם בליליאס אדי". בעקבות האשמות אלו נאסרה אדי, שהייתה אז ככל הנראה כבת 60<ref name=":2"></ref>.

אדי נלקחה אל ראש הכנסייה המקומית, הכומר אלן לוגן, כדי להשיב להאשמות שהועלו נגדה. יום אחר יום למשך חודש שלם הייתה נתונה לחקירה קשה עד שלבסוף נשברה ו"הודתה"<ref name=":3"></ref>.

== "הודאה" ==
במסגרת ה"הודאה" שסיפקה אדי לכומר, סיפרה כיצד הגיע השטן לפגוש אותה לראשונה בשדה תירס בזמן שקיעה בעודו חובש כובע. היא תיארה אותו כבעל "עור קר וחיוור, ורגליים בצורת פרסות כמו של פרה", כיצד שכבו בחושניות ואיך שכנע אותה לוותר על חיי נצרות. ככל שנמשכה החקירה, נאלצה אדי להמשיך לספק פרטים ולהרחיב את סיפור הודאתה. היא סיפרה כי לאחר המפגש הראשון, הגיע השטן אל ביתה "כמו צל" כדי לפגוש אותה, וכי היא עצמה נהגה להפגש ולהתרועע עמו ועם מכשפות נוספות. אף על פי שעברה התעללות בזמן החקירה, סירבה לתת שמות של נשים נוספות כדי שיואשמו בכישוף גם הן, וטענה כי המכשפות באותם מפגשים נהגו להתחפש<ref name=":4"></ref>.

אדי מעולם לא נשפטה, ומתה בעודה במאסר לפני שהושלמה חקירתה.

== מקום קבורתה ==
ליליאס אדי נקברה בחוף הים סמוך לטוריברן, בתוך תיבת עץ פשוטה, תחת "חצ טון" של סלע חולי בעקבות אמונה של התושבים המקומיים כי השטן עלול לשוב ולהקים אותה לתחיה על מנת "לרדוף אותם".

== שרידיה ==
בשנת 1852 הגיעו שודדי קברים ואספני עתיקות אל קברה והוציאו את שרידיה. דווח כי התיבה שהוצאה מן הקבר הייתה באורך של כמעט 2 מטר, ועצמות הירכיים היו זהות לאלו של אדם בגובה 1.80 מטר. רוב השיניים עוד היו בפיה, והן נראו "לבנות ונקיות". באותו הזמן לא נמצאה הגולגולת שלה, אך זו התגלתה בשנת 1875 במוזיאון פרטי של אספן העתיקות ג'וזף נואל פייטון בעיירה דנפרמליין. לאחר מכן, הוצגה הגולגולת במוזיאון של אוניברסיטת סנט אנדרוז, אבדה וצצה שוב בשנת 1938 במסגרת תערוכה בינלאומית שנערכה בגלאזגו, אך מאז נעלמה.

מזכרות כמו מקל הליכה שככל הנראה גולף מארון קבורתה של אדי וצמיד כסף עליו חרוט שמה נתרמו בשנת 1927 למוזיאון פיטנקריף האוס בדנפרמליין.

== שחזור פניה ==
בשנת 1904 צילמו חוקרים את שרידי הגולגולת של אדי. בעזרת צילומים אלה, הנמצאים כיום בספרייה הלאומית של סקוטלנד, הצליחו בשנת 2017 צוות של מדענים ואנשי מקצוע מתחום המשפט הפלילי מהמרכז לאנטומיה וזיהוי אנושי באוניברסיטת דנדי ליצור מודל תלת־ממדי ותמונה דיגיטלית של פניה של אדי.

== מורשת ==
הרשויות במחוז פייף יזמו מבצע לאיתור שרידיה של אדי על מנת שיוכלו לערוך לה קבורה הולמת. "הגיע הזמן להניח למושג המשעשע של המכשפה בסגנון ליל כל הקדושים, ולהתייחס אל האפליה המגדרית ההיסטורית והסבל שנגרם לנשים בשם ציד המכשפות", אמרו. הרשויות קיבלו חזרה מקלות הליכה שנטען כי גולפו מתיבת העץ בה נקברה אדי, כאשר אחד מהם היה שייך לאנדרו קרנגי<ref></ref>.

"חשוב לזכור כי ליליאס אדי, כמו גם אלפי נשים וגברים אחרים, שנרדפו והואשמו בכישוף בעת החדשה המוקדמת בסקוטלנד, לא היו אנשים מרושעים כפי שההיסטוריה מתארת. הם היו קורבנות של זמנים חשוכים. הגיע הזמן שנהיה מודעים לאי הצדק שנגרם להם. אני מקווה שבהעלאת המודעות לסיפורה של ליליאס, ניתן לה ולהם את הכבוד והמנוחה המגיעים להם", אמרה ג'ולי פורד המובילה את המבצע.

ב-31 באוגוסט 2019, 315 שנים לאחר מותה, נערך לאדי טקס אזכרה. על קברה הונח זר פרחים שנועד להעלות מודעות לרדיפה שחוו נשים וגברים על ידי תושבי האזור בשם הפחד ממכשפות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נשים שהואשמו כמכשפות
קטגוריה:סקוטים
קטגוריה:נפטרים ב-1704