OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רולאן גארוס

רולאן גארוס (בצרפתית: Roland Garros; 6 באוקטובר 1888 – 5 באוקטובר 1918) היה טייס צרפתי ואחד מחלוצי הטיסה במטוסי קרב במלחמת העולם הראשונה.

== חייו ==
גארוס היה טייס ידוע עוד לפני המלחמה. ב-1913 הוא התפרסם כשהיה הראשון שחצה את הים התיכון בטיסה ישירה. שנה לאחר מכן התגייס לצבא צרפת. בשלב מוקדם של המלחמה הוא הכיר בצורך לחסוך מהטייס את פעולת הירייה הידנית, והתקין מכונת ירייה בחזית מטוסו. כדי שהכדורים לא יזיקו למדחף, הוא הרכיב מדחף משוריין במטוסו ואף התקין עליו לוחיות מתכת שיסיטו את הכדורים במקרה של פגיעה, מה שאפשר לירות דרך המדחף ללא חשש לחיתוכו על ידי הכדורים, אך הפחית את יעילות המדחף. גארוס, שהיה הראשון לטוס במטוס בו הותקנו המגנים, הפיל שלושה מטוסים גרמניים בעזרת היכולת החדשנית לירות ישר לפנים.

ב-18 באפריל 1915 הופל מטוסו והוא נאלץ לדאות לנחיתה בצד הגרמני. הוא לא הספיק לשרוף את מטוסו אשר נפל בידי אנטוני פוקר ואנשי צוותו, שבחנו את הטכנולוגיה החדשה ומיהרו להבין את היתרון בירי לפנים ממכונת ירייה מקובעת, לעומת כלי נשק מוחזקים בידי הטייס שהיו נהוגים עד אז. פוקר וציוותו לא חיקו את המערכת הצרפתית של הגנה על המדחף, ופיתחו במקום זאת מתאם הקושר את מנגנון המקלע לסיבוב המנוע, ומבטיח על ידי כך תזמון מתואם בין פעולת המקלע למצב המדחף, דבר שהבטיח שהכדורים לא יפגעו בלהבי המדחף. כתוצאה מהחידוש הזה התהפכו היוצרות וחיל האוויר הגרמני שלט בשמיים והפיל מטוסים רבים. עד סוף המלחמה יכולת הירי לפנים ממקלע מקובע פותחה על ידי כל הצדדים הלוחמים.

גארוס הצליח לברוח ממחנה שבויים גרמני בפברואר 1918 ולשוב לשורות הצרפתים. בקרב אוויר בו השתתף ב-2 באוקטובר דיווח על שתי הפלות נוספות, אך רק אחת מהן אושרה ונרשמה לזכותו. ב-5 באוקטובר 1918 הופל מטוסו מעל ווזיאר שבחבל ארדן והוא נהרג.

גארוס נחשב לעיתים בטעות לאלוף ההפלות הראשון, אך כאמור עומדות לזכותו ארבע הפלות מאושרות, כאשר נהוג לכנות "אלוף הפלות" טייס שהפיל חמישה מטוסי אויב. הוא היה חלוץ בתחומו, וכנראה טייס הקרב האמיתי הראשון.

==הנצחה==
פסל רולאן גארוס ב[[ראוניון]]
ב-1920 נקרא על שמו אצטדיון רולאן גארוס, מרכז טניס שמארח את אליפות צרפת הפתוחה בטניס, אחת מארבע תחרויות הגרנד סלאם. התחרות עצמה קיבלה עם השנים באופן בלתי פורמלי את השם רולאן גארוס. כמו כן נקרא על שמו נמל התעופה הבינלאומי של ראוניון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טייסי חיל האוויר הצרפתי
קטגוריה:טייסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:צרפתים שנהרגו במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:שבויים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:בורחים מכליאה
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1888
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1918
ניקולא פוקה

ניקולא פוּקֶה (בצרפתית: Nicolas Fouquet; 27 בינואר 1615 - 23 במרץ 1680) היה מדינאי צרפתי.

== חייו ==
אביו, פרנסואה פוקה, היה חבר הפרלמנט של פריז. למד בבית ספר של הישועים בפריז, ואחר כך למד משפטים והוסמך כפרקליט. ב-1633 קנה לו אביו משרה כחבר הפרלמנט של העיר מץ בחבל לורן שבצפון מזרח צרפת. על פי דרישת הקרדינל רישלייה הכין מסמך משפטי שהצדיק את כניסת הצבא הצרפתי לחבל לורן. ב-1638 נעשה חבר במועצת העיר ננסי שהייתה בירת חבל לורן. ב-1640 נישא למארי פורשה, נישואין שבעטיים זכה לנדוניה כספית גדולה. בפברואר 1641 רכש אחוזה כפרית מדרום לפריז. באוגוסט של אותה שנה אשתו נפטרה אחרי שילדה לו בת. ב-1644 נתמנה לאינטנדנט של העיר גרנובל שבדרום מזרח צרפת, וב-1648 לאינטנדנט של פריז. האינטנדנטים היו פקידי מדינה בעלי סמכויות בשטחי המשפט, המשטרה והכספים, ובעלי זכות לגבות מסים עבור אוצר המדינה.

ב-12 ביולי 1648 פרץ מרד הפרונד בפריז נגד בית המלוכה, וניקולא פוקה העמיד את שירותיו לרשותם של הקרדינל מאזארן ושל העוצרת אן מאוסטריה. בעת המצור על פריז (ינואר - מרץ 1649), עסק בענייני אספקה לעיר הנצורה. כאשר מאזארן נאלץ לעזוב את פריז ב-1652, נשאר פוקה בפריז ודיווח למאזארן על הנעשה בעיר. ב-6 בפברואר 1653 חזר מאזארן לפריז ולמחרת מינה את פוקה לשר האוצר יחד עם אבל סרביין. ענייני הכספים של בית המלוכה נמצאו בכי רע. לא ניתן היה לשלם לחיילים ולעמוד בהוצאות הגבוהות של חצר המלכות. החל ב-1654 נאלצו מאזארן, סרביין ופוקה להשתמש באוצרותיהם הפרטיים על מנת להחזיר מלוות שניתנו לבית המלוכה על ידי האצולה. באמצעות החזר מלוות אלה ועושרו הרב, הצליח פוקה לרכוש מחדש את אמונם של אנשי האצולה, שהמשיכו לממן את הוצאות בית המלוכה בצורת הלוואות חדשות לאוצר המדינה.

בתפקידו כשר האוצר ניקולא פוקה היה חייב להמציא כספים רבים למלך לואי הארבעה עשר, כדי לממן את מלחמותיו ואת החזקת חצרו המפוארת. הוא לווה מן האצולה נגד ביטחונות של רכושו הפרטי. בשיתוף פעולה עם האינטנדנטים ניקולה פוקה כשר האוצר צבר הון עתק ונחשב לאדם העשיר ביותר בצרפת. ב-1657 העסיק אדריכלים וציירים מפורסמים כדי לבנות ולקשט ארמון מפואר מוקף בגנים באחוזתו שמדרום לפריז. הוא רכש חפצי אמנות יקרים וספרים עתיקים ובהם: התנ"ך, התלמוד והקוראן. המחזאים קורניי ומולייר והמשורר לה פונטן התארחו בטירתו ופיארו אותה בנוכחותם. הוא קיים גם חוג ספרותי שבו השתתפו, בין היתר, לה פונטן, מאדאם דה סבינייה ומדליין דה סקודרי.

ב-17 באוגוסט 1661 הזמין פוקה את המלך לטירתו המפוארת. ששת אלפים המוזמנים סעדו את לבם בצלחות כסף וזהב. המלך קינא בעושרו הרב של פוקה, ומינה את ז'אן-בטיסט קולבר לבחון את מקורות הכנסותיו. קולבר דיווח למלך שהמדובר בשחיתות בקנה מידה לא יאומן. משהצטברה עדות מכרעת בדבר מועל ידו של פוקה, ציווה המלך לעצרו (5 בספטמבר 1661). נערך משפט שנמשך שלוש שנים. מאדאם דה סבינייה, לה פונטן וידידים אחרים של פוקה עשו כמיטב יכולתם כדי להוכיח את חפותו, אך המסמכים שהתגלו בטירתו גרמו להרשעתו בדין. הוא נידון לגלות ולהחרמת כל רכושו, אך המלך שינה זאת למאסר עולם. ניקולה פוקה ישב בכלא 16 שנה במבצר פינרול בהרי האלפים בפיימונט (כיום בצפון איטליה), שם נפטר ב-1680.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:אישים שנכלאו בבסטיליה
קטגוריה:ילידי 1615
קטגוריה:נפטרים ב-1680
הלנה חצקלס

הלנה חַצְקֶלֶס (כאצקעלעס) ( 25 ביולי 1882 – 26 בינואר 1973) הייתה סופרת יידיש, מתרגמת ומחנכת.

== קורות חיים ==
הלנה חצקלס נולדה בקובנה שבאימפריה הרוסית (בתחומי ליטא של ימינו), זכתה להשכלה בעיר, וסיימה בה את הגימנסיה לבנות. יצאה לסנקט פטרבורג להשלמת לימודיה באוניברסיטה, ושם הצטרפה לתנועת "הבונד". היא שמרה אמונים כל חייה לרעיונות ה"בונד". תחת שמה המחתרתי "רחל", חצקלס הפכה לפעילה ניידת של התנועה ונסעה מעיר לעיר לארגן יהודים צעירים לתנועה המהפכנית.

בשנת 1905 עברה חצקלס מקובנה לווילנה, לאחר שהשתחררה מתקופת מאסר שנגזרה עליה בשל פעילותה בבונד. בווילנה התמסרה להקמת רשת חינוך יהודית של בתי ספר עממיים, לימדה בבתי הספר הללו וניהלה גימנסיה לבנות. בעשור השנים שבין 1920 לשנת 1930 יצא שמה כמחנכת מעולה, המחנכת ברוח המהפכה, והיא גם השתתפה בעריכת כתב עת יידישאי פדגוגי, ברוח ה"בונד" והמשטר הסובייטי. גם פעילותה כמורה מדריכה ומנהלת בסמינר למורים יהודים בווילנה הייתה מוקדשת לניסיון להשתלב בעולם המהפכה הרוסית.

חצקלס יצאה לסיור בכמה מארצות אירופה בראשית שנות ה-40. במסעה הגיעה גם לארץ ישראל, ביקרה בכמה מוסדות לימוד והתעמתה עם החינוך הציוני. עם הפלישה הנאצית לפולין וההסכם בין הסובייטים לנאצים, נמלטה הלנה חצקלס עם משפחתה למרכז אסיה. לאחר הניצחון הסובייטי שבה לווילנה בשנת 1945, והתמסרה לשיקום והצלת שרידי החינוך היהודי בעיר ובליטא. היא הקימה, בין השאר, מעונות לילדים יהודיים שהוריהם נספו בשואה. בשנת 1947 זכתה הלנה חצקלס בעיטור הסובייטי הנכבד "אות לנין", ובהוקרת המשטר. היא הטביעה את חותמה על חינוך הילדים היהודים בברית המועצות, והייתה לאחת המעצבות של מערכת החינוך היידישיסטית הנאמנה ללא גבול למשטר.

חצקלס פרסמה קרוב לעשרים כרכים ביידיש: סיפורים, ספרי לימוד ותרגומים של סופרי אירופה. בין השאר תרגמה מיצירתם של הקטור מלו, לוסי פיץ'-פרקינס, ארווין סטיפנסון, פייר ז'יל סטאל, ואחרים. לעברית לא תורגם שום ספר מספריה.

חצקלס נפטרה בגיל 90 בקובנה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ילידות 1882
קטגוריה:בונדיסטים
קטגוריה:סופרות כותבות יידיש
קטגוריה:יהודים בשואה: ליטא
קטגוריה:סופרים יהודים ליטאים
קטגוריה:סופרים יהודים סובייטים
קטגוריה:סופרות סובייטיות
קטגוריה:נפטרות ב-1973
קורה כריסטיאנסן

קורה כריסטיאנסן (בנורווגית: Kåre Kristiansen; 20 במרץ 1920 – 3 בדצמבר 2005) היה פוליטיקאי נורווגי פרו-ישראלי.

השר הנורווגי לענייני נפט ואנרגיה מ-1983 עד 1986. פעמיים מנהיג מפלגת העם הנוצרית הנורווגית - בין 1975 ל-1977, ובין 1979 ל-1983. חבר הפרלמנט הנורווגי במשך 12 שנה - בין 1973 ל-1977, ובין 1981 ל-1989.

ב-1994 כריסטיאנסן שכיהן כאחד מחמשת חברי ועדת פרס נובל לשלום התפטר מתפקידו במעשה חסר תקדים לאות מחאה על הענקת הפרס ליאסר ערפאת. אומנם גם ב-1973 התפטרו שניים מחברי הוועדה במחאה על הענקת הפרס באותה שנה להנרי קיסינג'ר, אך הם השהו את הודעת הפרישה עד לאחרי הטקס, בעוד כריסטיאנסן התפטר מיד אחרי אישור הפרס ומחה ברחובות אוסלו במהלך הטקס. כריסטיאנסן כינה את ערפאת "הטרוריסט הבכיר ביותר בעולם". בראיון שהתקיים עמו כעבור 4 שנים טען: "אינני גיבור. פשוט לא הייתי מסוגל יותר להסתכל במראה אילו הייתי ממשך להיות חבר בוועדה שנותנת פרס לערפאת". בשנים 1991–1993 כיהן כנשיא הארגון עם ישראל למען השלום.

ב-1997 יזם כריסטיאנסן עצומה מטעם קבוצת פוליטיקאים ואנשי דת נורווגים שקראה להעברת השגרירות הנורווגית בישראל מתל אביב לירושלים. במסגרת יוזמתו זו גם ביקר בישראל.

==לקריאה נוספת==
* מאיר עוזיאל, "שיפודים" מעריב, 7 בנובמבר 2003

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.israpundit.com/archives/2005/12/kaare_kristians.php ידיעה על מותו ב-Israpundit]

קטגוריה:שרי האנרגיה של נורווגיה
קטגוריה:ילידי 1920

קטגוריה:נפטרים ב-2005
אליצור חולון (כדורסל נשים)

אליצור חולון היא קבוצת כדורסל נשים ישראלית מהעיר חולון, המתמודדת בליגת העל.

==היסטוריה==
בעונת 1990/1991 התאחדה הקבוצה עם אליצור תל אביב, ושמה שונה ל"אליצור תל אביב/חולון" אז זכתה באליפות ובגביע הראשונים שלה בתור הקבוצה המאוחדת והשלימה דאבל היסטורי. שנה לאחר מכן שונה השם חזרה ל"אליצור חולון", והקבוצה לקחה עוד ארבע אליפויות רצופות.

בעונת 1996/1997 איבדה אליצור חולון את האליפות לטובת אליצור רמלה. שנה מאוחר יותר זכתה הקבוצה באליפות נוספת. הקבוצה זכתה בכל אותה תקופה מעונת 1990/1991 ועד 1997/1998 ב-8 גביעי מדינה רצופים, כאשר בשישה מתוכם היא משלימה דאבל בישראל.

לאחר מכן הידרדרה הקבוצה וחדלה להיות קבוצת צמרת. בשנת 2003 אמורה הייתה לרדת לליגה השנייה, אך בסופו של דבר נשארה בליגה הראשונה מכיוון שמספר קבוצות ויתרו על עלייתן. בשנה הבאה (2004) ירדה הקבוצה שוב לליגה השנייה, וחזרה לליגה הראשונה בחלוף שנה אחת. אך לא הצליחה לשחזר את ההישג משנות ה-90.

בשנת 2007 אומצה הקבוצה בידי רפי בנימין מנכ"ל חברת "ב.ב קשרים לשיווק עגלות מקלארן" ונקראה הקבוצה: אליצור "מקלארן" חולון.

בשנת 2008 פורק האיחוד הוותיק לאחר 18 שנה כאשר אליצור חולון המשיכה עם הקבוצה המאוחדת, וקבוצת אליצור תל אביב הקימה את עצמה מחדש מהליגות הנמוכות וחזרה לשחק בתל אביב. כיום אליצור תל אביב משחקת בליגה הלאומית.
בשנת 2017, חולון הגיעה לגמר גביע המדינה אך הפסידה לרמת חן. בשנת 2018, שינתה הקבוצה את צבעה לצהוב סגול, מהלך זה נעשה על מנת להעלות את ההתעניינות של אוהדי קבוצת הגברים של הפועל חולון בקבוצה ואכן עזר לה לאחד סביבה את אוהדי הקבוצות מחולון והעלה את כמות האוהדים שבאים לצפות במשחקים. באותה השנה, חולון הגיעה לגמר גביע המדינה בפעם השנייה ברציפות אך כמו בפעם הקודמת, היא הפסידה למכבי אשדוד בתוצאה 55:78.

בפברואר 2019 עברה הקבוצה לשחק באולם שרון הממוקם בבית הספר היסודי אריאל שרון בשכונת ח' 300, המכיל 500 מקומות ישיבה<ref></ref><ref></ref>

השחקנית הבולטת ביותר בכל הזמנים ששיחקה בקבוצה היא ענת דרייגור שנחשבת לאחת השחקניות הטובות ביותר בכל הזמנים בכדורסל נשים בישראל. 

שחקניות בולטות נוספות ששיחקו באליצור חולון הן: אורלי גרוסמן, לימור מזרחי ואלומה גורן.

== תארים והישגים ==
*ליגת העל:
**אליפות (6): (בתור "אליצור חולון/תל אביב": 1990/1991), 1991/1992, 1992/1993, 1993/1994, 1994/1995, 1996/1997
**סגנית (2): 1995/1996, 1997/1998

*גביע המדינה:
**זכייה (8): (בתור "אליצור חולון/תל אביב": 1990/1991), 1991/1992, 1992/1993, 1993/1994, 1994/1995, 1995/1996, 1996/1997, 1997/1998
**סגנית (2): 2016/2017, 2017/2018

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.wbl.co.il/team.asp?TeamId=62 פרופיל הקבוצה] באתר מנהלת הליגה

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורסל נשים ישראליות
חולון
חולון
קטגוריה:חולון: מועדוני ספורט
BSD

מערכות מבוססות UNIX לאורך ההיסטוריה
Berkeley Software Distribution, או בקיצור BSD, היא מערכת הפעלה נגזרת של מערכת ההפעלה UNIX, שנוצרה ותוחזקה באוניברסיטת קליפורניה בברקלי מאז שנות ה-70 עד לאמצע שנות התשעים של המאה העשרים.

המערכת המקורית אומצה עוד בשנות ה-80 על ידי ארגונים רבים כמערכת הפעלה לתחנות העבודה שלהן, בעיקר כגרסאות מסחריות של המערכת דוגמת SunOS של סאן מיקרוסיסטמס (שבהמשך השתנתה לסולאריס). עד אמצע שנות ה-90 גרסאות אלו נזנחו לטובת מערכות יוניקס אחרות, מה שהביא להפסקת פיתוחה של המערכת. אולם קוד המקור של התוכנה היווה בסיס טוב למספר מערכות הפעלה בקוד פתוח דוגמת FreeBSD, NetBSD, OpenBSD, TrueOS ו-Darwin (שעל בסיסה נבנו מערכות ההפעלה המודרניות של אפל - macOS ו-iOS, שמופצות תחת רישיון מסחרי), DragonFly BSD ועוד, וכיום המונח "BSD" מתייחס למערכות שצמחו מתוך הקוד המקורי של BSD (דוגמת המערכות שצוינו לעיל).

== הסמל ==
הסמל של FreeBSD
הסמל שמזוהה עם גרסאות BSD שונות הוא דמות של שד או שטן נושא קלשון אשר מכונה Daemon (הכיתוב משובש במתכוון) או Beastie.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מערכות הפעלה
קטגוריה:מערכות הפעלה דמויות יוניקס
קטגוריה:יוניקס
משפט ראו-בלקוול

משפט ראו-בלקוול הוא משפט יסודי בתורת האמידה. בהינתן אומד חסר הטיה, גרוע ככל שיהיה, המשפט מאפשר לבנות אומד עדיף, שהוא לעיתים קרובות האומד הטוב ביותר האפשרי.

המשפט נקרא על שם מגליו: קליאמפודי ראדאקרישנה ראו ודויד בלאקוול

== רקע ==

תורת האמידה עוסקת בהתפלגות 'סודית', שהידע עליה חסר: ידוע שהיא שייכת למשפחה מוכרת של התפלגויות (כגון התפלגות מעריכית או התפלגות בינומית), אבל הפרמטרים הקובעים את ההתפלגות הפרטית (התוחלת במקרה הראשון, הסתברות ההצלחה בכל ניסוי במקרה השני) אינם ידועים. המטרה המרכזית של הסטטיסטיקאי היא לאמוד את הפרמטרים, באמצעות מדגם שהוגרל מן ההתפלגות הסודית.

משימה זו דורשת הפעלת אומד, שהוא פונקציה ניתנת לחישוב של המדגם. לאומד אסור להיות תלוי בפרמטרים, שהרי אלו אינם ידועים. כמעט בכל מקרה מחפשים אומד שיהיה חסר הטיה: התוחלת של האומד צריכה להיות שווה לערכו של הפרמטר שמבקשים לאמוד. ההשוואה בין אומדים שונים נעשית על-פי השונות שלהם: ככל שהשונות קטנה יותר, האומד מוצלח יותר (משום שהוא יציב יותר, ופחות תלוי בגורמים אקראיים).

להרחבה, ראו תורת האמידה.

== סטטיסטי מספיק ==

דגימה מתוך התפלגות שאינה ידועה מערבת שני גורמי אי-ודאות: הפרמטר שאינו ידוע, והאקראיות המובנית בפונקציות ההתפלגות. לפעמים אפשר לפצל את חוסר הוודאות הזה באמצעות סטטיסטי, שהוא (בדיוק כמו אומד) פונקציה ניתנת לחישוב של המדגם. אם ההתפלגות המותנית של המדגם, בהינתן ערכו של הסטטיסטי, אינה תלויה עוד בפרמטר הלא-ידוע, אז הסטטיסטי נקרא סטטיסטי מספיק.

דוגמה. מספר שגיאות הכתיב בעמוד מודפס הוא משתנה מקרי בעל התפלגות פואסון. ההתפלגות המדויקת תלויה בפרמטר <math>\ \lambda</math>, השווה לתוחלת ההתפלגות. ערכו של הפרמטר תלוי כמובן במידת ההקפדה של הסופר ושל העורך, ובטיב ההגהה וההדפסה. אם דוגמים עשרה עמודים בספר וסופרים את השגיאות בכל אחד מהם, אפשר לנסות ולאמוד את <math>\ \lambda</math> מתוך עשרת המספרים שהתקבלו. במקרה זה, מתברר כי מספר השגיאות הכולל S מהווה סטטיסטי מספיק. כאשר מבקשים לחשב את הסיכוי לתופעה מסוימת במדגם (למשל, לכך שבעמוד השלישי יהיו שתי שגיאות), אפשר להסתפק בידיעת S; ערכו המדויק של הפרמטר לא יוסיף שום מידע לחישוב. גם ההפך נכון: את כל שאפשר להסיק על <math>\ \lambda</math> מתוך עשרת מספרי השגיאות, אפשר להסיק כבר מן הסכום S.

== משפט ראו-בלקוול ==

נניח ש- S הוא סטטיסטי מספיק, ו- T הוא אומד חסר הטיה עבור הפרמטר שמבקשים לאמוד. נגדיר משתנה חדש, השווה לתוחלת המותנית <math>\ T'=E(T|S)</math>. אז:
# המשתנה <math>\ T'</math> גם הוא חסר הטיה.
# <math>\ T'</math> תלוי ב- S ותו לא.
# לכל ערך של הפרמטר, השונויות מקיימות <math>\ V(T')\leq V(T)</math>.
# אם <math>\ T'</math> אינו שווה ל- T בהסתברות 1, אז <math>\ V(T')< V(T)</math> לפחות עבור ערכים מסוימים של הפרמטר.
הווה אומר, המקרה היחיד שבו המשתנה החדש אינו טוב יותר, הוא כאשר המשתנה החדש שווה לישן, ובפרט, כאשר המשתנה T תלוי במדגם רק דרך S.

לעובדה שמשפט ראו-בלקוול מייצר אומד חסר-הטיה התלוי רק בסטטיסטי המספיק S יש חשיבות מיוחדת. אם הסטטיסטי S הוא, בנוסף להיות מספיק, גם סטטיסטי שלם, אז משפט להמן-שפה מבטיח שהאומד <math>\ T'</math> הוא בעל שונות מינימלית מבין כל האומדים חסרי ההטיה, וזאת באופן אחיד (על-פני כל ערכי הפרמטר).

== הוכחת המשפט ==

עם כל חשיבותו של המשפט, ההוכחה פשוטה למדי, ומבוססת על מה שמכונה 'הפירוק האורתוגונלי' של השונות: 
:<math>\ V(T) = V(E(T|S))+E(V(T|S)) = V(T') + E(V(T|S)) \geq V(T')</math>. 

ראו-בלקוול
הפדרציה הבין-לאומית לטניס



הפדרציה הבין־לאומית לטניס (באנגלית: International Tennis Federation; בראשי תיבות: ITF) היא הפדרציה הבין־לאומית המנהלת את ענף הטניס בעולם. היא מאגדת התאחדויות טניס של 211 מדינות. נוסדה ב-1913 בפריז ונקראה במקור (עד 1977) "פדרציית טניס-דשא בין־לאומית" (ILTF) מכיוון שבאותם ימים טניס שוחק כמעט רק על מגרש דשא. משרדיה נמצאים בלונדון ונשיאה הנוכחי הוא דייוויד האגרטי מארצות הברית. 

התחרויות העיקריות ליחידים המאורגנות על ידי ה-ITF הן הגראנד סלאם שנחשב לטורניר היוקרתי בעולם, המיועד לשחקנים ברמה הגבוהה ביותר, וטורניר הנקרא סבב הטניס העולמי של ה-ITF (נקרא גם "טורנירי הפיוצ'ר") המיועד לשחקנים ברמה הנמוכה ביותר שמקבלים את נקודות הדירוג הראשונות שלהם בקריירה. 

התחרויות העיקריות לנבחרות המאורגנות על ידי ה-ITF הן גביע דייוויס (טורניר הטניס העולמי העיקרי לנבחרות גברים), גביע הפדרציה (המקביל לגביע דייוויס לנבחרות נשים) והטורניר האולימפי בטניס (מגוון טורנירי הטניס של המשחקים האולימפיים לדורותיהם).

== אגודות לאומיות ואזוריות ==
אגודות אזוריות נוצרו ביולי 1975 כשש "אגודות על-לאומיות" (אירופה, אסיה, אפריקה, אמריקה הצפונית, אמריקה הדרומית ואוסטרליה) במטרה לצמצם את הפער בין ה-ILTF לבין האגודות הלאומיות. אלה התפתחו לאגודות האזוריות הנוכחיות:

* 
* 
* 
* 
* 
* (בשל הפלישה הרוסית לאוקראינה בשנת 2022, טניס אירופה השעתה מחברות הן את פדרציית הטניס הרוסית והן את פדרציית הטניס של בלארוס).
* 

מפת העולם [[דה פקטו (מאז הפלישה הרוסית לאוקראינה ב-2022) המציגה מדינות שאיגוד הטניס הלאומי שלהן חברות ב-ITF. צבעים מציינים את שש האגודות האזוריות.]]

{| style="float: right; margin-left: 1em; padding: 0.5em"
|- valign="top"
|<div id="tabs-fibarank-m1" style="padding: 0; margin: 0;></div>
|<div id="tabs-fibarank-m2" style="padding: 0; margin: 0;></div>
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טניס
טניס, הפדרציה הבינלאומית
טניס במשחקים האולימפיים

150px

משחק גמר טורניר הנשים ב[[אולימפיאדת לונדון (1908)]]
טורניר הטניס במסגרת המשחקים האולימפיים הוא אחת התחרויות החשובות של הענף, אך בניגוד לענפים אולימפיים אחרים הוא אינו הראשון בחשיבותו, כי ארבעת טורנירי הגרנד סלאם נחשבים יותר ממנו אפילו בשנה אולימפית.

טניס נכלל במשחקים האולימפיים מתחילתם ב-1896 עד 1924, אך לאחר מכן הוצא מהתוכנית האולימפית והוחזר אליה רק ב-1988, וזאת לאחר שהותר למקצוענים להשתתף באולימפיאדות, דבר שאיפשר את השתתפותם של הטניסאים שלא יכלו להשתתף קודם לכן מסיבה זו (באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) היה טורניר ראווה בלתי רשמי).

ישנם מספר דברים המבדילים את הטורניר האולימפי משאר הטורנירים בענף.
הראשון הוא שאין בו פרסים כספיים, אלא רק מדליות לזוכים בשלושת המקומות הראשונים ותעודות למדורגים 4–8 כמו בשאר התחרויות האולימפיות. כדי לקבוע את הזוכה במדליית ארד מתקיים משחק בין המפסידים בחצי הגמר.
השני הוא שמספר המשתתפים ממדינה אחת מוגבל (המכסה המקסימלית למדינה היא 4 שחקני יחידים ושני זוגות, ו-6 שחקנים סה"כ, ומספר זהה לנשים), ולכן לא משתתפים כל הטניסאים הטובים ביותר. כך למשל לא יכלה מריה שרפובה לשחק באולימפיאדת אתונה (2004) מכיוון שבתאריך הקובע (שהיה לפני זכייתה בטורניר וימבלדון באותה שנה) היא לא הייתה בין 4 הרוסיות הראשונות. בנוסף לכך, הוועדים האולימפיים הלאומיים יכולים למנוע מטניסאים שהשיגו את הקריטריון של פדרציית הטניס הבינלאומית (ITF) להשתתף בטורניר מכיוון שלא השיגו את הקריטריון הלאומי. מקרים כאלה היו למשל ב-2004 וה"קורבנות" היו 2 טניסאיות גרמניות, טניסאי הולנדי ודודי סלע מישראל, דבר שהכעיס מאוד את מנהלי הסבב העולמי לגברים (ATP) והסבב העולמי לנשים (WTA), שטענו שהוסכם עם ITF שכל השחקנים הזכאים יוכלו להשתתף בטורניר. מגבלה נוספת על ההשתתפות בטורניר האולימפי היא ששחקנים צריכים להיות מוכנים לשחק בגביע דייוויס או בגביע הפדרציה כדי להשתתף בטורניר. שחקני הזוגות חייבים להיות מאותה מדינה. כמו כן, בטורניר האולימפי אין מוקדמות.

בטורניר האולימפי משתתפים 64 שחקנים/יות בתחרויות היחידים, 32 זוגות של נשים וגברים ו-16 זוגות מעורבים. תחרויות זוגות מעורבים התקיימו באולימפיאדת פריז (1900), ובין 1912 ל-1924, והוחזרו לתוכנית המשחקים באולימפיאדת לונדון (2012). מכסת המשתתפים הכוללת שנקבעה על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי היא 86 שחקנים מכל מין.

בין אולימפיאדות אתונה 2004 ללונדון 2012, למשתתפים בטורניר האולימפי (יחידים, לא זוגות) ניתנו נקודות דירוג שנכללו בדירוג העולמי של סבבי ה-ATP ו-WTA. הניקוד בטורניר האולימפי היה שווה פחות מהטורנירים הגדולים של הסבבים האלה, סבב המאסטרס העולמי 1000 של ה-ATP אצל הגברים וטורנירי הפרמייר של WTA אצל הנשים. אף על פי שהטורניר האולימפי נערך רק פעם ב-4 שנים, נקודות הדירוג נמחקו אחרי שנה כנהוג בשאר הטורנירים. החל מאולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) לא ניתנות נקודות דירוג כלל.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:ענפי ספורט במשחקים האולימפיים
אולימפיאדה
סמל בהוטן

סמל בהוטן הוא סמלה הרשמי של בהוטן, הוא מוצג כצורה מעגלית, ובה מתוארים שני רעמים, מעל פרח לוטוס, שעליו אבן חן ומצדדיו שני דרקונים. הרעמים מסמלים את הרמוניה בין הדת והחילוניות; הלוטוס מסמל טוהר; היהלום מסמל את כוחו של הריבון, ושני הדרקונים - האחד זכר והשנייה נקבה, מסמלים את המדינה, שהם מכריזים עליה בקולם - המסומל על ידי הרעמים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בהוטן: סמלים לאומיים
בהוטן

בהוטן
איי הסערה

איי הסערה הוא עולם מערכה עברי מקורי, מאת דניאל רוזנברג בהוצאת הפונדק הוצאה לאור המיועד לשימוש עם המשחק מבוכים ודרקונים. מדובר בעולם דמיוני, המשמש כרקע למשחק תפקידים. ספר העולם יצא לאור ב- 2004.
ניתן לסווג את עולם המערכה כעולם פנטזיה קסום המזכיר עולמות אחרים המשמשים למבוכים ודרקונים, אך נחשב ריאליסטי יותר בהשוואה לרומח הדרקון. סיפור הרקע של העולם הוא שהוא עבר אירוע בשם הקריעה שהגיע בתום מלחמת התוהו - זוג אירועים שהפרו את הסדר בעולם, והפכו אותו למסוכן במיוחד - מה שהופך אותו למשחק מעניין. עקרונות הבסיס של העולם הם:
* עת של גיבורים.
* מפלצות אורבות בצללים.
* עולם מלא בפלאים.
* מזימות אפלות ותככים.

== ספרים שיצאו לאור ==
לאיי הסערה יצאו עד היום חמישה ספרי משחק שהם:
* איי הסערה, הרשומון - סקירה גאוגרפית של עולם המערכה, הכוללת מידע אודות המדינות, הערים והאלים.הספר יצא לאור במקור בשנת 2004, ועבר הדפסה שנייה שהרחיבה את התוכן בשנת 2012.

* מגילות העוצמה - הרפתקה מוכנה שמרחיבה גם על פריהולד - אחת מהערים בעולם המערכה. מהדורה חדשה של ההרפתקה יצאה לאור באפריל 2015, תואמת למשחק התפקידים פאת'פיינדר. ההרפתקה מיועדת לדרגות 2–3.
* מתוך האפלה - אוגדן מפלצות מקורי בעברית, שמכיל קרוב ל-120 מפלצות חדשות. הספר גם כולל פרק בונוס ובו שבעה ארגונים מרושעים.
* אלופי האור - הרפתקה שנייה לאיי הסערה, שמיועדת לשימוש עם פאת'פיינדר, ובה הגיבורים מצילים את העיר פריהולד מאיום שטני. ההרפתקה מיועדת לדרגות 4–5, וניתן לשחק בה כהמשך למגילות העוצמה.
* גיבורי הסערה - ספר הרחבה לשחקנים, המכיל מקצועות חדשים, גזעים, חפצי קסם ועוד, לשימוש עם השיטה פאת'פיינדר.

כל הספרים עומדים בפני עצמם וניתנים לשימוש גם בעולמות מערכה אחרים.

== צוות הסערה ==
צוות הסערה הוא פרויקט משחק תפקידים בכנסים, שמתפקד החל משנת 2009. מדובר בפרויקט שדומה למיזם ה RPGA או Pathfinder Society בחו"ל, שבו שחקנים בונים דמויות ומשחקים עמם מכנס לכנס, או בחנויות השונות ברחבי הארץ. צוות הסערה מורכב ממנחים ומכותבים מתנדבים, שמריצים הרפתקאות מתוך מאגר מוגדר - כאשר השחקנים יכולים לעלות בדרגות בין ההרפתקאות. 
צוות הסערה מתבסס על מבוכים ודרקונים מהדורה חמישית, כאשר יש שלושה אירועים מרכזיים בשנה בהם הוא מתקיים - כנס ביגור בפסח, כנס דרקוניקון בקיץ, וכנס אייקון בסוכות. אלו הם שלושת אירועי משחקי התפקידים המובילים בישראל.

==קישורים חיצוניים==
* [https://pundak.games האתר הרשמי של הפונדק הוצאה לאור].
* [http://www.pundak.co.il/reviews/rpg-reviews/2-RPG-Reviews/118-Storm_isles_gazettee סקירה לעולם המערכה איי הסערה]
==הערות שוליים==

קטגוריה:מבוכים ודרקונים
קטגוריה:משחקי תפקידים
התפוצצות לווייתן

התפוצצות לווייתן היא תופעה שבה גופתו של לווייתן מתפוצצת כתוצאה מהצטברות גזים והתגברות הלחץ הפנימי בתוכו.

המקרה הנודע ביותר של התפוצצות לווייתן התרחש בשנת 2004 בטאיוואן, כאשר לווייתן התפוצץ באזור מאוכלס, באמצע העברתו על גבי משאית לאזור אחר מהמזח שהושאר בו. עובדי הנמל הואשמו לאחר האירוע שלא הזדרזו לפעול ולהעבירו במהירות, לפני שיצטברו בתוכו מספיק גזים שיגרמו להתפוצצותו.

== ראו גם ==
* החפת לווייתנים
* פיצוץ לווייתן

== קישורים חיצוניים ==
* [https://youtu.be/7X0hq0ug9q4 פיצוץ ליוויתן] באתר יוטיוב
* [http://www.taipeitimes.com/News/front/photo/2004/01/27/2003109702 תמונות מהתפוצצות לווייתן]
<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.msnbc.msn.com/Default.aspx?id=4096586&p1=0 Thar She Blows! Dead whale explodes] (29.1.2004). MSNBC
* [http://news.bbc.co.uk/1/hi/sci/tech/3437455.stm Whale explodes in Taiwanese city] (29.1.2004). BBC News
</div>

קטגוריה:לווייתנאים בתרבות
פרוספר מרימה

פרוספר מרימה (בצרפתית: Prosper Mérimée; 28 בספטמבר 1803 - 23 בספטמבר 1870) היה סופר צרפתי.

== חייו ==
פרוספר מרימה נולד בפריז ולמד משפטים, יוונית, ספרדית, אנגלית ורוסית. הוא אהב היסטוריה, מסתורין והעל-טבעי, והושפע מן הסופר שארל נודייה, מן הסיפור ההיסטורי של וולטר סקוט ומן הדרמה הפסיכולוגית של אלכסנדר פושקין. כבר בגיל 22 כתב את סיפורו הראשון. הוא כתב רומנים היסטוריים, דרמות, סיפורים ומסות. כתיבתו הייתה בסגנון הריאליסטי. רבים מסיפורי המסתורין שלו מתרחשים בספרד וברוסיה, ארצות שמהן שאב את השראתו. הוא תרגם לצרפתית חלק ניכר הספרות הרוסית, וגם שירי עם ספרדים וסלביים.

פרוספר מרימה, שהיה גם היסטוריון וארכאולוג נודע, נתמנה ב-1834 למפקח על העתיקות בצרפת (משרה שבה החזיק עד 1860). הייתה בו מזיגה של בלשנות, למדנות ואהבת ההיסטוריה והאמנות, מה שאיפשר לו לכתוב מאמרים בענייני עתיקות, שחלק מהם באו על ביטויים גם בספריו. הוא כתב על הצורך בשחזור של אתרים היסטוריים והיה אחד מראשי התחייה הגותית בצרפת.

ב-1840 הוציא לאור את הנובלה המפורסמת שלו "קולומבה", וב-1844 נבחר לאקדמיה הצרפתית. ב-1845 פרסם את הנובלה "כרמן", שמאוחר יותר עובדה לאופרה המפורסמת כרמן של המלחין ז'ורז' ביזה. ב-1853, עקב היכרותו עם נפוליון השלישי, נבחר לחבר הסנאט.

פרוספר מרימה נפטר בעיר קאן שבדרום צרפת ב-1870.

== ספריו בתרגום לעברית ==

* כרמן; תורגם על ידי א. חרמוני עבור הוצאת שוקן ומהדורה נוספת הופיעה בשנת 1966 בספרית תרמיל. (Carmen)
* קולומבה; תורגם על ידי שאול גורדון והופיע בשנת 1964 בספרית תרמיל. (Colomba)
* שלֹשה ספורים: (מתיאו פלקונה, טמנגו, שחוק הטריק-טרק); עברית: ח' אברבאיה, תל אביב: מחברות לספרות, תשי"ב. ("Mateo Falcone", "Tamango", "La Partie de trictrac")
* ונוס מאיל; תרגם ראובן מירן, הוצאת נהר ספרים, 2009.
* המשגה הכפול; תרגם מצרפתית מיכה פרנקל, הוצאת נהר ספרים, 2009.

==קישורים חיצוניים==
פרוספר מרימה
* 
* יותם שווימר, [http://www.nrg.co.il/online/47/ART1/886/499.html החמצה וכישלון בנובלה של מרימה], ynet , 5 במאי 2009
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:כותבי מכתבים
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1803
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1870
בוננזה

לוגו הסדרה, על רקע מפת זירת ההתרחשות
בוננזה (באנגלית: Bonanza) היא סדרת טלוויזיה אמריקנית בסוגת מערבון, ששודרה ברשת NBC מספטמבר 1959 עד ינואר 1973, והייתה סדרת הטלוויזיה הראשונה שצולמה בצבע. זירת ההתרחשות שלה היא המערב הפרוע, בשנות ה-60 של המאה ה-19. היוצר והמפיק המקורי של הסדרה היה דייוויד דורטורט. במשך 14 עונות הסדרה הופקו 430 פרקים.

גיבורי הסדרה הם בני משפחת קרטרייט, שמנהלים חווה גדולה בשם הפונדרוסה בנבדה, בסמוך לאגם טאהו - האב האלמן בן (לורן גרין), והבנים (מאמהות נפרדות) אדם (פרנל רוברטס), הוס (דן בלוקר) וג'ו (מייקל לנדון). העיר הקרובה ביותר לחוותם היא וירג'יניה סיטי.

בשנים 1967-1964 זכתה הסדרה לרייטינג הגבוה ביותר בארצות הברית, ובשנת 1965 השחקן פרנל רוברטס עזב לטובת הקולנוע ולצוות נוספו שחקנים חדשים. השחקן מייקל לנדון כתב וביים חלק מהפרקים בעונות האחרונות. במאי 1972 מת השחקן דן בלוקר, ובינואר 1973 הסדרה בוטלה.

לסדרה הופקו מספר סרטי המשך לטלוויזיה: "בוננזה: הסרט" (1988), "בחזרה לבוננזה" (1993), "בוננזה: השיבה" (1993), בוננזה: מתקפה" (1995) ו"בוננזה: הדור הבא" (1995). בשנת 2001 צולמו באוסטרליה 20 פרקים של סדרת המשך בשם "פונדרוסה".

אחד מפרקי הסדרה זכה בפרס פרש הברונזה בשנת 1970.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1950
קטגוריה:מערבונים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: תוכניות: פסקול לסדרה
קטגוריה:אולפני CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:יוניברסל טלוויזיה: סדרות טלוויזיה
סנט לורנס (נהר)

נהר סנט לורנס (באנגלית: Saint Lawrence River, בצרפתית: fleuve Saint-Laurent) הוא נהר גדול בצפון יבשת אמריקה.

תחילתו בימת אונטריו בין מדינת ניו יורק בארצות הברית לפרובינציית אונטריו בקנדה, הוא חוצה את פרובינציית קוויבק שבקנדה, דרך העיר מונטריאול, ובסופו נשפך למפרץ סנט לורנס סמוך לעיר קוויבק סיטי. אורכו מימת אונטריו עד מפרץ סנט לורנס הוא 1,197 ק"מ, אך אורכו מהיובל הרחוק ביותר עד השפך מגיע ל-3,058 ק"מ.

מימת אונטריו ועד לאוקיינוס האטלנטי מהווה נהר הסנט לורנס נתיב תחבורה ימי חשוב.

נופיו המרהיבים הם מקור לתיירות, וחלק גדול מהנהר מוכר כשמורת טבע.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20060103080558/http://www.lakechamplainpub.com/St_Lawrence_River.htm "מניו יורק למנטריאול ולקוויבק סיטי – על נהר הסנט לורנס",] (אנגלית וצרפתית)
* 
* 

נהר סנט לורנס

קטגוריה:מדינת ניו יורק: נהרות
קטגוריה:אונטריו: נהרות
קטגוריה:קוויבק: נהרות
קטגוריה:נהרות גבול
קטגוריה:גבול ארצות הברית – קנדה
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של ארצות הברית
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של קנדה
יצחק אבידב

יצחק (פשה) אבידב (רייכמן) (1917–2004) היה פרטיזן ופעיל ציוני.

==קורות חיים==
נולד בפולין. בתקופת השואה היה חבר בקבוצת פרטיזנים ביערות באוקראינה ביחד עם אשתו דורה אבידב (דורה גולדרייך) (1915, פולין - 2007, ישראל). לאחר מכן היה (ביחד עם אשתו דורה) ממקימי תנועת הבריחה להברחת יהודים ממזרח אירופה למערבה ומשם-לארץ ישראל וממקימי תנועת "הנקם" (יחד עם אבא קובנר), שביצעה פעולות נקם בנאצים שהיו אחראים להרג יהודים.

נפטר בישראל בשנת 2004.

== קישורים חיצוניים ==
* מידע נוסף ואילן יוחסין ראו ב[http://www.rreichman.myheritage.com אתר משפחת רייכמן]
* עוד מידע ניתן לקרוא כאן [http://www.antinaziresistance.org/Apps/WW/page.aspx?ws=cfda0459-dc1a-471e-a2b4-8c9bfc8bd5d2&page=d376ff94-4ed4-4117-8444-b784f4526a01&fol=ba64f10c-d802-4e41-aa09-abc78058201e&code=ba64f10c-d802-4e41-aa09-abc78058201e&box=88793e81-f5cf-4841-9291-ebaae597f5eb&_pstate=item&_item=3c178d74-49fe-4991-86e1-114e44317c3e אתר ההתנגדות היהודית בשואה]
* [http://www.antinaziresistance.org/Apps/WW/page.aspx?ws=cfda0459-dc1a-471e-a2b4-8c9bfc8bd5d2&fol=87a54661-c3c5-417f-ad5e-916b7c761fe1&box=88793e81-f5cf-4841-9291-ebaae597f5eb&page=d376ff94-4ed4-4117-8444-b784f4526a01&_pstate=item&_item=38f940df-c5ab-4803-b19f-b06b2f1c295f סיפורו של יצחק שלחם יחד עם אשתו דורה בפלוגות הפרטיזנים באזור ווהלין]
* 

קטגוריה:יהודים בשואה: אוקראינה
קטגוריה:ניצולי השואה: אוקראינה
קטגוריה:ניצולי השואה: פולין
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מברית המועצות
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מאוקראינה
קטגוריה:חברי קבוצות הנוקמים
קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1917
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
פדרציית ספורט בין-לאומית

פדרציית ספורט בין־לאומית (באנגלית: International Federation; בראשי תיבות: IF) היא הגוף העליון של ענף ספורט בעולם, והיא מאגדת את התאחדויות הספורט הלאומיות של אותו ענף במדינות השונות, ואת הפדרציות האזוריות, אם יש כאלה.

תפקידיה העיקריים של פדרציית ספורט בין־לאומית הם לארגן את התחרויות העולמיות בענף, לקבוע את החוקים של הענף, ולדאוג לפיתוח הענף בעולם.

מקורות המימון העיקריים של הפדרציות הם הכנסות מחסויות וזכויות שידור של התחרויות שהן מארגנות, וחלקן בהכנסות של המשחקים האולימפיים (אם הן פדרציות של ספורט אולימפי). מטבע הדברים, הפדרציות של הענפים הפופולריים זוכות להכנסות גדולות יותר מאלה של הענפים הקטנים.

לכל ענף ספורט המוכר על ידי הוועד האולימפי הבין־לאומי (כל הענפים האולימפיים ועוד מספר ענפים שאינם אולימפיים) יש פדרציית ספורט בין־לאומית. קיומה של פדרציה כזו הוא תנאי הכרחי להכרת הוועד האולימפי הבין־לאומי בענף, ולמעשה הוועד האולימפי הבין־לאומי מגדיר ענף ספורט כסוג של ספורט שיש לו פדרציית ספורט בין־לאומית מוכרת, ובמניין של הענפים על־פי הוועד האולימפי הבין־לאומי כל מה ששייך לפדרציית ספורט בין־לאומית אחת נחשב לענף ספורט אחד.

פדרציות הספורט הבין־לאומיות היו מאוגדות עד שנת 2023, במסגרת האגודה הכללית לפדרציות הספורט הבין־לאומיות (GAISF).

דוגמאות לפדרציות ספורט בין־לאומיות:
* התאחדות האתלטיקה הבין־לאומית (IAAF)
* הפדרציה הבין־לאומית לטניס (ITF)
* הפדרציה הבין־לאומית לכדורגל (FIFA)
* הפדרציה הבין־לאומית לכדורסל (FIBA)
* הפדרציה הבין־לאומית לכדורעף (FIVB)
* הפדרציה הבין־לאומית לסקי (FIS) שהיא גם הגוף העליון של ענפי גלישת השלג (סנובורד)
* פדרציית השחייה הבין־לאומית (FINA) שהיא גם הגוף העליון של הקפיצה למים והכדורמים
* האיגוד הבין־לאומי לאופניים (UCI)
* פדרציית ההוקי קרח הבין־לאומית (IIHF) שהיא גם הגוף העליון של ההוקי רולר
* פדרציית החתירה הבין־לאומית (FISA)

האותיות I ו־F מופיעות בראשי תיבות של רוב הפדרציות מכיוון שהן קיצור של המלים International ו־Federation. פדרציות ששמן הוא בצרפתית האותיות FI מופיעות לפני שם הענף, לפי הפורמט Federation Internationale de (sport). אלה ששמן באנגלית שם הענף מופיע באמצע כשלפניו I ואחריו F, בפורמט International (sport) Federation. יש כמה פדרציות שבשם שלהן מופיע U (מהמלה Union) במקום F, כמו UCI, ויש כמה ש־W (מהמלה World) מחליפה את I (למשל BWF, הפדרציה העולמית לבדמינטון, או WTF, הפדרציה העולמית לטאקוונדו).

*
חבר פבר

חבֵר פַּבֶר (ביידיש: כאוור-פאוור; באנגלית: Chaver-Paver) הוא שם העט של גרשון אַינְבִּינְדֶר (באנגלית: Gershon Einbinder; 1900, בֶּרשַׁאד, בסרביה – 1964, לוס אנג'לס), סופר יידיש, משורר וסופר ילדים בולט, שהיה ממייסדי ספרות הילדים ביידיש בארצות הברית.
== ביוגרפיה ==
גרשון אינבינדר נולד במשפחה של סוחרי יערות, זכה לחינוך דתי מסורתי. כשהיה בן 17 יצא לאודסה, להשלים לימודיו בישיבה גבוהה. עם פרוץ המהפכה באוקראינה ועם מלחמת האזרחים שבאה בעקבותיה, נמלט לרומניה. לאחר זמן קצר, בשנת 1923, היגר לאמריקה, והשתקע בניו יורק. שנים רבות ישב בניו יורק ושם פרחה כתיבתו לילדים ביידיש. היה מורה ומחנך בבתי ספר יהודיים ביידיש, ועבר ללוס אנג'לס.

מראשית כתיבתו אימץ לו את שם העט ההומוריסטי "חבר פבר", הלקוח מזמר יידיש עממי במזרח אירופה, השם הוא משחק מילים המושך את האוזן של הקוראים הצעירים. סיפוריו הקצרים נדפסו ברוב עיתוני היידיש לצעירים, באמריקה, במזרח אירופה ובארגנטינה. הוא כתב שירה וסיפורת לילדי הגיל הרך, בד בבד עם רומנים למבוגרים, שאחדים מהם תורגמו לאנגלית. כמו הרומן "ברונזוויל" (Brownsville), לוס אנג'לס, 1976.

חבר פבר פרסם כחמישה עשר כרכי שירה וסיפורת לילדים. שירים בודדים משלו תורגמו לעברית בידי לוין קיפניס. אך אף אחד מספריו לא תורגם לעברית.

קטגוריה:סופרים אמריקאים הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:משוררים אמריקאים
קטגוריה:משוררי ילדים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער אמריקאים
קטגוריה:משוררים יהודים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יידישאים
קטגוריה:סופרי יידיש הידועים בשם עט
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1900
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1964
אורתודוקסים

אורתודוקסיה היא מילה המורכבת מהמילים ביוונית "אורתוס" (όρθος, נכון או ישר) ו"דוקסה" (δόξα, דעה). פירוש המונח הוא הדעה הישרה או הנכונה. המלה נכנסה לשימוש בהקשר הפולמוס הנוצרי לגבי מהותו של האל, השילוש הקדוש וכיוצא בזה. בהקשר היהודי נכנסה המלה הזו לשימוש בראשית המאה ה-19, על רקע האמנציפציה והתגובות לה. 

בסוציולוגיה נהוג להשתמש במונח "דוקסה" לתיאור מכלול החוקים הבלתי כתובים הנלקחים בתור "מובן מאליו", ה"אורתודוקסיה" היא השיח וההגדרות המצדיקים באופן גלוי את שליטתם של המחזיקים בדעה זו, ואילו "הטרודוקסיה" מהווה שיח חדש המבקר את הדוקסה ומערער על השליטה בהגדרותיה או מייצג את הטוענים להיות המחזיקים האותנטיים של העמדה הנכונה או הישרה (לדוגמה: הנצרות הפרוטסטנטית כפרה בסמכות הכנסייה הקתולית ואנשיה טענו שהם הנוצרים האותנטיים ולא שהם כופרים בנצרות עצמה).
קריטריון אולימפי

קריטריון אולימפי הוא הישג או הישגים בתחרויות לפני אולימפיאדה שספורטאי נדרש להשיג כדי להיכלל במשלחת האולימפית.

מבחינים בין 2 סוגים של קריטריונים אולימפיים:
* קריטריון בינלאומי - שנקבע על ידי פדרציית הספורט הבינלאומית של הענף כדי לעמוד במכסת המשתתפים שנקבעה על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי.
* קריטריון לאומי - שנקבע על ידי ועד אולימפי לאומי במטרה שספורטאים שמייצגים את המדינה באולימפיאדה יהיו ברמה יותר טובה מהמינימום שנדרש כדי להשתתף באולימפיאדה. כל ועד אולימפי לאומי רשאי לקבוע את הקריטריונים הלאומיים של אותה מדינה, במסגרת סמכותו הבלעדית לקבוע את הרכב המשלחת האולימפית. הוועד יכול גם לא לקבוע כלל קריטריונים ולשלוח לאולימפיאדה את כל אלה שעברו את הקריטריון הבינלאומי. 

==קריטריונים אולימפיים בישראל==
בישראל נוהג החל משנות ה-70 של המאה ה-20 הוועד האולימפי בישראל במדיניות של קריטריונים ישראליים, האמורים להקשות על הספורטאים להגיע לאולימפיאדה ועל ידי כך להעלות את רמת הספורטאים כדי שלא יסיימו בתחתית הדירוג. מדיניות זו, לטענת ראשי הוועד, הביאה מאז תחילת שנות ה-90 להישגים טובים בהרבה לעומת התקופה הקודמת, ובראשם עשר מדליות בשבע האולימפיאדות האחרונות עד שנת 2021.
הקריטריונים המפורטים לכל ענף נקבעים על ידי היחידה לספורט הישגי המפקחת על ההכנות המקצועיות לאולימפיאדה כשנתיים לפניה, והספורטאים נדרשים בדרך כלל להשיג אותם בתחרויות מטרה (כגון אליפות העולם או אליפות אירופה) הנקבעות מראש במהלך שנת האולימפיאדה והשנה שלפניה. יכולים להיות גם קריטריונים המבוססים על דירוג בעולם או באירופה בתאריך מסוים, הזהה לתאריך הקובע של הקריטריון הבינלאומי.

החל מ-2008 הוחלט לאפשר לספורטאים צעירים להשתתף באולימפיאדה אף שלא עברו את הקריטריון הישראלי.

הוועד האולימפי עשוי לשלוח לאולימפיאדה גם ספורטאים שלא עמדו בקריטריון אך השיגו הישגים יוצאי דופן בתחרויות אחרות.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20120522200051/http://www.olympic.one.co.il/General/Page.aspx?id=185&siteid=5 קריטריונים לאולימפיאדת לונדון 2012]

קטגוריה:אולימפיאדה
מדין

200px
מִדְיָן היא חבל ארץ ועם המוזכר במקרא ובקוראן.

המקרא מזכיר אותם בלוח העמים כצאצא השישי שיצא מאברהם לאחר פטירת שרה, מאשתו (או פילגשו) קטורה.<ref>יעקב ליוור, אנציקלופדיה מקראית כרך ד', מוסד ביאליק, 1962, ערך "מדין, מדיני", עמ' 686, 688 ()</ref>

==משפחתו==
בתנ"ך, מדין היה בנו של אברהם מאשתו האחרת או פילגשו, קטורה. למדין היו חמישה אחים – זמרן, יקשן, מדן, ישבק ושוח, בנוסף לשני אחים למחצה: ישמעאל ויצחק. הוא היה הבן הרביעי של קטורה, אחרי זמרן, יקשן ומדן, ובנו השישי של אברהם, אחרי ישמעאל, יצחק, זמרן, יקשן ומדן.

יוסף בן מתתיהו מספר כי "ואברהם כונן להם מוצאות בארץ הטראגלאדיטיס ובחבל ארץ ערב המאשרה עד ים האדום".<ref>יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, [https://www.sefaria.org.il/The_Antiquities_of_the_Jews.1.15.1?lang=he 1.15.1]</ref>

בניו של מדין הם: עיפה, עפר, חנוך, אבידע ואלדעה. מחמשת בניו אלו נוסדו חמישה שבטים כאשר בראש כל אחד מהם עמד מלך. במקרא מוזכרים חמשת מלכי מדין אֱוִי, רֶקֶם, צוּר, חוּר ורֶבַע במלחמת מדין. לפי ספר הישר, היו אלו בניהם של חמשת בניו של מדין: אוי בן עיפה, רקם בן חנוך, צור בן עפר, חור בן אבידע, רבע בן אלדעה.

==ארץ מדין==
לפי התנך, המדיינים התיישבו בצפון מערב חצי האי ערב, בחלק ניכר מהחלק המזרחי של ים המלח (אשר מאוחר יותר נושב על ידי העמונים, המואבים והאדומים) וכן בערבה. בזמן בו מתרחש המתואר בספר שמות, שטחם כלל ככל הנראה חלקים מחצי האי סיני.

היום, הטריטוריה העתיקה של מדין נמצאת בחלקים מערב הסעודית, דרום ישראל ודרום ירדן. שם הארץ השתמר בשם רכס הרי מדין שלמזרח מפרץ אילת.

==הופעות מקראיות==
על פי המסופר בספר בראשית, מדיינים סוחרים קנו את יוסף והורידהו למצרים, שם מכרו אותו לעבד.

מאוחר יותר, מדין היה האזור אליו ברח משה ממצרים לאחר הריגת המצרי אשר הכה איש עברי, עד חזרתו לשם הנהגת בני ישראל. בשנים אלה, הוא נישא לצפורה, בתו של יתרו (רעואל), כהן מדין.

בשנת הארבעים לצאת ישראל ממצרים, זמן קצר לפני הכניסה לארץ, בעצתו של בלעם בן בעור, הכשילו בנות מדין את בני ישראל בחטאי עבודה זרה וגילוי עריות, וכתוצאה מכך פרצה מגפה בבני ישראל. לאחר שתמה המגפה יצאו ישראל למלחמה במדין, הרגו את הגברים, הנשים והילדים ולקחו שלל את הילדות, המקנה והרכוש.

בתקופת השופטים היו המדיָנים עוינים לעם ישראל. המדינים ומלכיהם זבח וצלמונע אשר הובלו על ידי שני שרי הצבא, עורב וזאב, פשטו על ישראל בעזרת גמלים מהירים כדי לשדוד יבול ובעלי חיים, וגרמו להתרוששות של ישראל, עד שהובסו בידי גדעון. שם גם מזהים את המדיָנים כישמעאלים, אשר נוהגים לעדות נזמים באפיהם.

== קשרים חוץ מקראיים ==
שבט עיפה, מבני מדין, מזוהה עם ה־Ḫayappa המוזכרים בכתובות המלכותיות של תגלת-פלאסר השלישי יחד עם משא, תימא, אדבאל ושבטים נוספים.<ref>יעקב ליוור, אנציקלופדיה מקראית כרך ד', מוסד ביאליק, 1962, ערך "מדין, מדיני", עמ' 688 ()</ref><ref></ref>

==בקוראן==

המדיינים מוזכרים באריכות גם בקוראן.

==ראו גם==
* חמשת מלכי מדין
* בריחת משה למדין
* בני קטורה
* ההשערה המדיינית-קינית

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים בפרשת חיי שרה
קטגוריה:עמים שמיים
קטגוריה:המזרח התיכון: היסטוריה
קטגוריה:עמים הנזכרים בתנ"ך
קטגוריה:עמים שמוצאם מאברהם
קטגוריה:פרשת שמות
קטגוריה:בני קטורה
מרכז סיטיספייר

מרכז סיטיספייר (באנגלית: CitySpire Center) הוא גורד שחקים בעיר ניו יורק, המשמש לשימושים מעורבים. גובהו של בניין זה, הממוקם במרכז (מידטאון) האי מנהטן הוא 248 מטרים והוא בן 75 קומות. בנייתו הסתיימה בשנת 1987.

==מבנה==
המבנה תוכנן על ידי הלמוט יאן, והוא המבנה השמיני בגובהו בעיר ניו יורק, ה-35 בגובהו בארצות הברית וה-93 בגובהו בעולם.

ב-23 הקומות התחתונות של המבנה נעשה שימושים מסחרי, ויתרת הקומות מהוות דירות פאר.

==היסטוריה==
לאחר סיום בניית המבנה התלוננו דיירי הסביבה על רעשי שריקת הרוח שנוצרו בשל משבי רוח שעברו בכיפת הבניין. כיפת הבניין הבנויה בסגנון מורי, תוקנה וכעת אינה שורקת.
כמו כן, לאחר סיום הבנייה התברר כי הייתה חריגת בנייה של 4 מטרים בגובהו של הבניין. מקימי הבניין פיצו את העירייה על ידי הקמת סטודיו לריקוד בבניין סמוך.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.emporis.com/en/wm/bu/?id=114433 מרכז סיטיספייר]
* [https://web.archive.org/web/20051125034243/http://www.wirednewyork.com/skyscrapers/cityspire/default.htm סיטי ספייר]

סיטיספייר
מגדים (כתב עת)

מגדים הוא ביטאון לענייני מקרא היוצא לאור על ידי הוצאת תבונות של המכללה האקדמית הרצוג. כתב-העת, הרואה אור פעם-פעמיים בשנה, הוא אחד מכתבי-העת העבריים הפעילים הבודדים שמוקדשים רובם ככולם למאמרים העוסקים בהיבטים שונים של התנ"ך (יחד עם "בית מקרא" ו"שנתון לחקר המקרא והמזרח הקדום").

"מגדים" התחיל לצאת לאור בשנת 1986, ועד לשנת 2016 הופיעו חמישים וששה גיליונות ובהם 359 מאמרים. העורך הראשי (נכון לשנת תשע"ו) הוא ד"ר יושי פרג'ון, ולצידו עורכים הרב ד"ר אברהם שמאע והרב יובל שרלו. עם חברי המערכת הרחבה נמנים פרופ' יוסף עופר מן המחלקה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן; פרופ' יהונתן יעקבס, פרופ' אליהו עסיס, דיקן הפקולטה למדעי היהדות באוניברסיטת בר-אילן; הרב יעקב מדן ראש ישיבת הר עציון; הרב ד"ר יואל בן נון, ואישים אחרים מהציונות הדתית. בין הכותבים ל"מגדים" - חוקרי מקרא, מרצי המכללות וסטודנטים מתקדמים, בעיקר מישיבת הר עציון, ממכללת הרצוג ומשלוחותיה. 

הקו המנחה של "מגדים" הוא שמירה על האיזון בין רמה אקדמית נאותה מחד ופניה לציבור אמוני משכיל מאידך. אי-לכך, הנושאים הפופולריים ביותר של מאמרי כתב-העת הם ניתוח ספרותי של התנ"ך והפרשנות היהודית למקרא, המאפשרים אימוץ גישות מחקריות ללא הצורך להתמודד עם סוגיות טעונות כמו תורת התעודות. המאמרים המתפרסמים ב"מגדים" עוברים ביקורת עמיתים ועריכה קפדניות, שנועדו לשמור על הרמה הגבוהה של כתב העת. כתב העת מוכר ככתב עת שפיט.<ref></ref>

רובם הגדול של מאמרי מגדים (52 הגיליונות הראשונים), הועלו לאתר של הוצאת תבונות והם זמינים לקריאה ללא תשלום.

== ביקורת ==
על אף המאמץ להימנע מסוגיות מחקריות הסותרות את עיקרי האמונה הדתית, הפך כתב-העת (לצד המכללה והישיבה שהוא מייצג) למטרת התקפתם של אישים מן הציבור החרדי לאומי ("חרד"לי"). אחד משיאי המחלוקת אירע בשנת תשס"ב, בוויכוח שזכה לכינוי "תנ"ך בגובה העיניים".

ביקורת נוספת שהובעה נגד כתב-העת נוגעת להסתמכות מצומצמת מדי של חלק מכותביו על ספרות מחקר לועזית.

==קישורים חיצוניים==
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: כתבי עת תורניים
קטגוריה:התנ"ך בישראל
קטגוריה:פרשנות המקרא
קטגוריה:חיבורים בחקר המקרא
קטגוריה:ישראל: כתבי עת למדעי היהדות
קטגוריה:ספרי הוצאת תבונות
פני

3 פני בריטי מ-[[1962]]
פני ויקטוריאני 
פני Maundy ויקטוריאני מכסף 
פני (Penny) הוא מטבע קטן בערכו הקיים (או שהיה קיים בעבר) במספר מדינות דוברות אנגלית. לפני שתי צורות ריבוי הנבדלות במשמעותן. "פנס" (Pence) היא צורת הריבוי הכללית, בעוד ש"פניז" (Pennies) הוא צורת הרבים של מטבע הפני עצמו. לדוגמה, חמישה פניז הם בהכרח חמישה מטבעות בני פני אחד, בעוד שחמישה פנס מבטאים אותו שווי כספי, אך ללא תלות בסוג המטבע או באופן התשלום (למשל מטבע בודד של חמישה פנס, או המחאה בשווי זהה). על הפני הבריטי בן זמננו מופיעה דיוקן המלכה אליזבת השנייה ומצדו האחורי שער מתרומם - סמל ארמון וסטמינסטר והפרלמנט הבריטי. 

בממלכה המאוחדת פני הוא כיום החלק המאה של ליש"ט, או חמישית של שילינג, אך לפני המעבר לשיטה העשרונית ב-1971 פני היה החלק ה-12 של שילינג והחלק ה-240 של ליש"ט. עד סוף המאה ה-18 הפני היה עשוי מסגסוגת של כסף. מ-1797 ואילך הפני עשוי ארד, אך במהלך השנים הונפקו סטים במהדורות מיוחדות (Maundy Sets) אשר כללו פני מכסף סטרלינג. המהדורות הללו שימשו בטקס דתי שנערך מדי שנה.

מ-1993 עשוי הפני הבריטי פלדה מצופה ארד. השינוי בסוג הסגסוגת נועד להבטיח שאוטומטים מופעלי מטבעות יוכלו לזהות את המגנטיות של המטבע.
פני הוא כיום ההילך החוקי בעל הערך הנמוך ביותר, אך בעבר היו מטבעות של חצי פני (חצי הפני העשרוני בוטל כהילך חוקי ב-1984. חצי הפני הקדם-עשרוני בוטל עוד ב-1969) ושל פרד'ינג שערכו היה רבע פני (הנפקתו הופסקה ב-1956, הוא בוטל כהילך חוקי ב- 1960). בימי ויקטוריה הוכנסו למחזור מטבעות בעריכים נמוכים אף יותר: חצי פרד'ינג, שליש פרד'ינג, ובמלטה, שהייתה מושבת חסות בריטית באותה תקופה, הונהג אף מטבע בשווי רבע פרד'ינג, כלומר החלק ה-3840 של ליש"ט. 
==פני במדינות שונות==
בארצות הברית ובקנדה פני הוא כינוי עממי למטבע של סנט אחד. הפני האמריקני הוא המטבע הראשון שהוטבע בארצות הברית והמטבע שמוטבע בכמות הרבה ביותר במדינה, בעוד שבקנדה הוצא המטבע הזה במאי 2012 מהמחזור. בארצות הברית המטבע עשוי מאבץ מצופה נחושת<ref>[https://www.usmint.gov/learn/kids/coins/fun-facts/category/penny#:~:text=Most%20of%20our%20coins%20are,copper%2F25%25%20nickel%20alloy. US mint]</ref>.

באירלנד פני היה החלק ה-100 של הלירה האירית (פונט), והיה בשימוש עד המעבר לאירו ב-2002. כמו בממלכה המאוחדת, פני היה החלק ה-240 של הפונט לפני המעבר לשיטה העשרונית.

גם באוסטרליה, ניו זילנד ודרום-אפריקה היו מטבעות של פני לפני החלפת הליש"ט במטבעות לאומיים עצמאיים שהותאמו לשיטה העשרונית, תהליך שראשיתו בדרום אפריקה ב-1960.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מטבעות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: כלכלה
גרגורי אדמוב

גרגורי בוריסוביץ' אדמוב (שם אמיתי - אברם בורוכוביץ' גיבס, ברוסית: Абрам Борухович Гибс, 18 במאי 1886 - 14 ביוני 1945) היה סופר מדע בדיוני יהודי סובייטי.

== קורות חיים ==
נולד בעיר חרסון (אף כי יש גם מקורות הטוענים שנולד בז'יטומיר), בשם אברם גיבס, הילד השביעי למשפחת פועלים יהודית עניה. הוא אף גורש מבית הספר שנה לפני הסיום, משום שהוריו לא יכלו לממן את גמר לימודיו. החל מגיל 15 הצטרף לפעילות מהפכנית במסגרת המפלגה הקומוניסטית הבולשביקית וב-1906, בן עשרים, הוגלה בשל כך לארכנגלסק שבצפון רוסיה.

גיבס לא נשאר במקום גלותו זמן רב. הוא ברח משם לסנקט פטרבורג, המשיך בה בפעילותו המהפכנית ואחר כך חזר לחצי האי קרים, לסבסטופול, שם נשפט ונידון שוב על ידי שלטונות הצאר בשל פעילותו במפלגה הקומוניסטית, הפעם לשלוש שנות מאסר.

כשהשתחרר מהכלא ב-1911 כבר היה בן 25 והפנה את מרצו לפעילות עיתונאית, אף כי גם היא הייתה בשלב זה בעלת אוריינטציה מהפכנית במידה מסוימת. הוא החל לכתוב לעיתון סוציאל-דמוקרטי בשם יוג (דרום), שיצא לאור בחרסון מחוז הולדתו ומהר מאוד הפך לעורך העיתון. הקריירה העיתונאית הזו נמשכה גם לאחר מהפכת אוקטובר.

סיפורים קצרים החל גרגורי אדמוב לפרסם החל משנת 1930, בשמו הספרותי, והבמה הספרותית הראשונה שלו הייתה המגזין "ידע הוא כוח" (Znanie-Sila). כעבור שנים אחדות החל לכתוב גם ספרים. מרבית יצירתו הייתה של סיפורי מדע בדיוני ריאליסטיים וטכנולוגיים של העתיד הקרוב.

הוא נפטר במוסקבה ביוני 1945. בנו, ארקדי אדמוב (1920–1991) היה סופר, נודע בזכות עצמו בברית המועצות, בעיקר בשל ספרי הבלשים והמתח, אשר כתב.

== מיצירותיו ==
* מנצחי המעמקים הופיע בשנת 1937 בברית המועצות.
* סודם של שני אוקיינוסים הופיע בשנת 1939 בברית המועצות וב-1956 אף נעשה על בסיסו סרט קולנוע.
* גירוש האדון פורסם בשנת 1946 בברית המועצות. ספר זה יצאה לאור לאחר מות המחבר.

==קישורים חיצוניים==
* [http://az.lib.ru/a/adamow_g/ יצירות של אדמוב (ברוסית)]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סופרים יהודים סובייטים
קטגוריה:סופרים רוסים הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרים סובייטים הידועים בשם עט
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני יהודים
קטגוריה:סופרי מדע בדיוני סובייטים
קטגוריה:ילידי 1886
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1945
בניין קונדה נאסט

בניין קונדה נאסט (באנגלית: Condé Nast Building), או, בשמו הרשמי כיכר טיימס מס' 4 (Four Times Square) הוא גורד שחקים הממוקם בכיכר טיימס שבאי מנהטן, בעיר ניו יורק.
המבנה מצוי במפגש הרחובות ברודוויי, רחוב 42 ורחוב 43, ובנייתו הסתיימה בשנת 1999. גובה המבנה 247 מטרים ובו 48 קומות. המבנה הוא המבנה ה-10 בגובהו בעיר ניו יורק, וה-38 בגובהו בארצות הברית.

המבנה מצוי בבעלות ארגון דורסט ובבניין נמצאים משרדי תאגיד העיתונאות קונדה נאסט ומשרד עורכי-הדין העשיר בארצות הברית, סקאדן, ארפס, סלייט, מאר ופלום. המבנה תוכנן על ידי האדריכלים פוקס ופוול. שטחי המשרדים בבניין עולים על 150,000 מ"ר.

אתר נאסדאק ממוקם בצידו הצפון מזרחי של הבניין מציג את נתוני המסחר בבורסה של ניו יורק, וכן מידע כלכלי נוסף.

בשנת 2002 הוצבו בראש המגדל, נוסף על אנטנות הרדיו, גם אנטנות טלוויזיה (על מנת להחליף אנטנות שבעבר היו ממוקמות על מרכז הסחר העולמי). בשל שינוי זה מגיע גובהו של הבניין ל-348 מטרים, והוא המבנה השני בגובהו בעיר ניו יורק – אחרי בניין אמפייר סטייט.

הבניין מהווה דוגמה לארכיטקטורה ירוקה – במבנה יש מערכות בידוד מתוחכמות וכן צילונים המאפשרים לבניין לפעול במרבית ימי השנה בלי קירור או חימום. כמו כן מרבית רהיטי הבניין עשויים מחומרים ממוחזרים ומחומרים בלתי רעילים. מערכת האוורור בבניין מחדירה לחדריו 50% יותר אוויר נקי מהנדרש בתקנים, וכן מערכות איסוף האשפה של הבניין כוללות פירי אשפה המיועדים למחזור אשפה. המבנה היה הפרויקט הראשון בארצות הברית בסדר גודל כזה הבנוי בארכיטקטורה ירוקה, ומתכנניו זכו בפרס מאת ארגון האדריכלים האמריקאי ומארגון האדריכלים של מדינת ניו יורק בשל כך.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20050509160349/http://www.durst.org/prop/datasheet/9.pdf 4 כיכר טיימס]

קונדה נאסט
קטגוריה:רחוב ברודוויי
קריאה קרה

קריאה קרה (מאנגלית: Cold Reading) היא טכניקה המשמשת מניפולטורים מקצועיים כדי לגרום לאדם הניצב מולם להתנהג בדרך מסוימת או לחשוב שהקורא הקר (המניפולטור) מחזיק ביכולת מיוחדת ומסתורית, המאפשרת לו לדעת דברים על אודות האדם שמולו. 

הקריאה הקרה חורגת מכלל הכלים הרגילים והמוכרים של מניפולציה, כמו השׁאה (סוגסטיה) וחנופה. בקריאה קרה מסתמכים מניפולטורים כמו אנשי מכירות, פרסומאים, מרפאים-באמונה, נוכלים וחלק מהמרפאים בתרפיה על נטייתם של בני־אדם מסוימים לנסות למצוא במצבים מסוימים, משמעות רבה יותר משיש בהם בפועל.

המניפולטור יודע כי גם אם הדברים שיאמר יהיו נטולי היגיון או משמעות, קורבנו ייטה לנסות לחפש בהם משמעות. הוא יודע גם כי אנשים נוטים להיות מרוכזים בעצמם ונוטים להחזיק בהשקפות לא מציאותיות ביחס לעצמם, ולכן ייטו לקבל כנכונים גם תיאורים המשקפים לא את מה שהם יודעים או חושבים על עצמם, אלא את מה שהיו רוצים שיהיה נכון לגבי עצמם. המניפולטור יודע עוד כי על כל כמה הכרזות שהקורבן ידחה כבלתי מדויקות, תהיה אחת שתזכה לאישורו וכי מנגנון החשיבה הסלקטיבית יגרום לכך שהקורבן יזכור רק את ה"פגיעות" וישכח את ה"פספוסים".

==ראו גם==
* אפקט פורר
* קריאה חמה

==קישורים חיצוניים==
* [http://sharp-thinking.com/2012/05/10/רואת-הנסתר-העיוורת-2/ דוגמה לשימוש בקריאה קרה] מתוך הבלוג "חשיבה חדה"
* רן ברכה, [https://www.raash.co.il/cold-reading/ קריאה קרה – שיטות העבודה של קוראי עתידות], הסבר על שיטות העבודה של מגידי עתידות.

קטגוריה:תרמיות
קטגוריה:ספקנות מדעית