OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אורן פרוכטר

אורן פרוכטר (נולד 1967) הוא מומחה במחלות ריאה ורפואה פנימית, פרופסור חבר קליני בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, מנהל המחלקה למחלות ריאה המרכז הרפואי ע"ש אדית וולפסון.

מתחומי עיסוקיו: סרטן ריאות אבחון בדרך ברונכוסקופית, אבחון וטיפול בדרך ברונכוסקופית למחלות שונות של דרכי הנשימה, שיעול ממושך, מחלת ריאות חסימתית כרונית COPD, אסתמה ונוזל בקרום הריאה.

==קורות חיים==
פרופ' פרוכטר יליד חיפה, בוגר בית הספר הריאלי בעיר. למד רפואה במסגרת העתודה האקדמית, בבית הספר לרפואה של האוניברסיטה העברית והמרכז הרפואי הדסה בירושלים וסיים בשנת 1993.

בין השנים 1985–1987 במסגרת לימודי הרפואה השלים תואר ראשון (BSc) בבית הספר לרפואה. ביו השנים 1985–1993 למד רפואה באוניברסיטה העברית. ב-1 ביולי 1993 קיבל את תואר "דוקטור לרפואה". בסיום לימודיו, ולאחר שנת סטאז', שירת בצה"ל כרופא צבאי עד לשנת 2000.

בהמשך דרכו המקצועית בין השנים 2000–2004 התמחה בהצטיינות ברפואה פנימית בבית החולים רמב"ם.

לאחר סיום ההתמחות ברפואה פנימית התמחה בהצטיינות במחלות ריאה בבית החולים רמב"ם.

בהמשך דרכו כיהן כסגן מנהל המערך למחלות ריאה במרכז רפואי רבין ומנהל יחידת הברונכוסקופיות במרכז הרפואי רבין, קמפוס בילינסון.

בשנת 2012 מונה למרצה בכיר קליני בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב. בהמשך בשנת 2015 מונה לפרופסור חבר קליני בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב.

משנת 2015 מכהן כמנהל המחלקה למחלות ריאה וטיפול נמרץ נשימתי, במרכז רפואי וולפסון.

==השתלמויות==
בין השנים 2002–2003 השתלם במכון הבריאות הלאומי של ארצות הברית (NIH), שם עסק במחקר בנושא מטבוליזם של סטרואידים בתרביות רקמה. פרופ' פרוכטר ערך גם השתלמות מקצועית בשנת 2009 במרכז הרפואי בהיידלברג שבגרמניה.

==אקדמיה ואיגודים מקצועיים==
פרופ' פרוכטר מכהן כפרופסור חבר קליני בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב

פרסם יותר מ-90 עבודות מדעיות בספרות הרפואית העולמית בנושאים רבים הקשורים למחלות ריאה בכללם מחלות ריאה חסימתיות COPD, אסתמה, סרטן ריאות, ברונכוסקופיות ועוד.

משמש כסוקר מטעם מספר עיתונים בינלאומיים בתחום רפואת הריאות.

זוכה להופיע ברשימת "הרופאים הטובים ביותר בישראל" בתחום מחלות הריאה של הירחון "פורבס" בשנים 2016-2017-2018.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.prof-fruchter.co.il אתר אישי פרופ' פרוכטר] 
* [https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/?term=fruchter+o ממחקריו של פרופ' פרוכטר באתר PubMed]
* [https://www.medonline.co.il/section/clalit/פרופסור-פרוכטר-מונה-למנהל-מחלקת-ריאות פרופ' אורן פרוכטר מונה למנהל מחלקת ריאות ב"וולפסון"] (שאל את הרופא, 8 בנובמבר 2015)

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:רופאים ישראלים למחלות ריאה
קטגוריה:סגל רמב"ם - הקריה הרפואית לבריאות האדם
קטגוריה:סגל מרכז רפואי רבין
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי ע"ש אדית וולפסון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: רפואה
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:רופאים צבאיים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
כדורגל באולימפיאדת אטלנטה (1996)

אולימפיאדת אטלנטה (1996) נערכה באטלנטה, בירת ג'ורג'יה שבארצות הברית. תחרויות הכדורגל נערכו בין ה-20 ביולי ל-6 באוגוסט 1996. בטורניר הגברים השתתפו 16 נבחרות, ולראשונה בטורניר האולימפי התקיים טורניר כדורגל נשים, בו השתתפו שמונה נבחרות. שינוי נוסף החל מטורניר זה היה הגבלת גילם של שחקני הנבחרות עד גיל 23, עם אפשרות להכליל בסגל עד שלושה שחקנים מעל להגבלת הגיל.

== אצטדיונים ==
טורניר הכדורגל התקיים בחמישה אצטדיונים שונים, בחמש ערים שונות במזרח ארצות הברית. האצטדיון הגדול מבין החמישה, אצטדיון סנפורד מהעיר את'נס שבמדינת ג'ורג'יה, היה האצטדיון שאירח את משחקי חצי הגמר, המשחק על המקום השלישי ומשחק גמר בטורניר הגברים וכן בטורניר הנשים.

{| class="wikitable" style="text-align:center"
|-
! colspan=2| אורלנדו
! colspan=2| ברמינגהאם
! colspan=2| מיאמי
|-
| colspan=2| סיטרוס בול
| colspan=2| ליג'ן פילד
| colspan=2| מיאמי אורנג' בול
|-
| colspan=2| תכולה: 65,000
| colspan=2| תכולה: 81,700
| colspan=2| תכולה: 74,476
|-
| colspan=2 colspan=2 colspan=2-
! colspan=3| את'נס
! colspan=3| וושינגטון די. סי.
|-
| colspan=3| אצטדיון סנפורד
| colspan=3| אצטדיון רוברט קנדי ממוריאל
|-
| colspan=3| תכולה: 86,100
| colspan=3| תכולה: 56,500
|-
| colspan=3 colspan=3}

==טורניר הגברים==
===הנבחרות שהעפילו===
{| class="wikitable" align=center style="width:98%;"
|-
!width=16%| AFC
!width=16%| CAF
!width=16%| CONCACAF
!width=16%| CONMEBOL
!width=16%| OFC
!width=16%| UEFA
|-
| 
|
| (מארחת)
|
|
|
|}
===בית א'===

===בית ב'===

===בית ג'===

===בית ד'===

===שלב הנוקאאוט===

=== משחק הגמר ===

===פרסים===
;זוכות המדליות
{|class="wikitable plainrowheaders" border="1" style="font-size:100%"
|- align=center
! scope=col style="width:200px; background: gold;" | זהב
! scope=col style="width:200px; background: silver;" | כסף
! scope=col style="width:200px; background: #cc9966;" | ארד
|-
| || || 
|}

;מלך השערים
6 שערים
* הרנן קרספו
* בבטו

5 שערים
* רונאלדו

4 שערים
* מרקו ברנקה

==טורניר הנשים==
===הנבחרות שהעפילו===
מכיוון שלא שוחק טורניר מוקדמות בעקבות אילוצי זמן, הוחלט כי המשתתפות בטורניר תהיינה הנבחרות ששיחקו בגביע העולם בכדורגל נשים 1995. משמעות ההחלטה הייתה כי נבחרות מאפריקה או אוקיאניה לא יכלו להשתתף בטורניר הגמר. ההבדל היחיד בהרכב הנבחרות המשתתפות מזה של גביע העולם שנה קודם לכן, היה החלפתה של אנגליה בברזיל.

{| class="wikitable" align=center style="width:98%;"
|-
!width=25%| AFC
!width=25%| CONCACAF
!width=25%| CONMEBOL
!width=25%| UEFA
|-
|
|
|
|
|}

===בית א'===

===בית ב'===

===שלב הנוקאאוט===

=== משחק הגמר ===

===פרסים===
;זוכות המדליות
{|class="wikitable plainrowheaders" border="1" style="font-size:100%"
|- align=center
! scope=col style="width:200px; background: gold;" | זהב
! scope=col style="width:200px; background: silver;"  | כסף
! scope=col style="width:200px; background: #cc9966;" | ארד
|-
| || || 
|}

;הכובשת המצטיינת
4 שערים
* פרטיניה
* אן קריסטין אהרונס
* לינדה מדאלן

3 שערים
* סון קינגמיי
* שאנון מקמילן

;פרס הקבוצה ההוגנת מטעם פיפ"א - 

==קישורים חיצוניים==

*
1996
קטגוריה:ענפי ספורט באולימפיאדת אטלנטה (1996)
דוד כטורזה

הרב דוד כטורזה (כטורזא) (ה'תרל"ז, 1878 - י"ט בכסלו ה'ת"ש, 30 בנובמבר 1939) היה הרב הראשי ליהדות תוניסיה וראש ישיבת "חברת התלמוד" בתוניס.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת ה'תרל"ז בתוניס לאביו ר' סעדאני כטורזא. בן לקהילה האיטלקית יוצאי ליבורנו ("גראנה"). למד בישיבת "חברת התלמוד" בתוניס אצל ר' שלמה דאנה, בעל "שלמי תודה". לאחר פטירת רבו מילא את מקומו בראשות הישיבה. בשנת ה'תרצ"ד (1934), עם פטירת רבה הראשי של תוניסיה יוסף גג', התמנה לכהן תחתיו כרב ראשי, עד לפטירתו בי"ט בכסלו ה'ת"ש.

==ספריו==
* תנובות שדי – ([http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=35937&pgnum=1 ח"א]; [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=35937&pgnum=1 ח"ב]) על הלכות שחיטה וטריפות, ג'רבה, תרצ"ו. נכתב יחד עם חברו לספסל הלימודים הרב ישועה אלמליח.
* עיני דוד – על שולחן ערוך חלק אבן העזר, ג'רבה, תשי"ט.
* תשובות ופסקים ממנו מובאים בספרי חכמי תוניס וג'רבה, בהם הרב ישראל זיתון כלפון משה הכהן, הרב רחמים חי חויתה הכהן ועוד.

==קישורים חיצוניים==
יוסי פרי, [http://tunisia.co.il/uncategorized/רבי-דוד-כטורזא-זצל/ יום פטירתו של רבי דוד כטורזא זצ"ל], אתר "תוניסיה מורשת". כולל תמונתו ותמונת מצבתו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוניס: רבנים
קטגוריה:רבנים ראשיים לתוניסיה
קטגוריה:יהודים הקבורים בתוניסיה
קטגוריה:ראשי ישיבות בתפוצות
קטגוריה:ראשי ישיבות בארצות האסלאם
קטגוריה:אבות בתי דין
קטגוריה:ילידי 1876
קטגוריה:נפטרים ב-1939
פארידה אפרידי

פארידה אפרידי (באורדו: فاردہ آفریدی, בפשטו: فارده افریدي; שם שבטי: קוקיח'ל; 1987 <small>(בערך)</small> – 4 ביולי 2012) הייתה פמיניסטית פתאנית ופעילת זכויות נשים וילדים בפקיסטן. ביולי 2012, בגיל 25, היא נורתה למוות בדרכה לעבודה.

== ביוגרפיה ==
אפרידי נולדה וגדלה בטריטוריית שבט ח'ייבר, באזורים השבטיים המנוהלים פדרלית בצפון-מערב פקיסטן, חבל ארץ ענייה חצי-אוטונומית בסמוך לגבול אפגניסטן. היו לה שלוש אחיות ושני אחים.

בעת לימודיה לתואר שני בלימודי מגדר, היא הקימה יחד עם אחותה נורזיה אפרידי, את החברה להערכת והעצמת נשים באזורים כפריים (SAWERA), עמותה לקידום זכויות וסטטוס נשים באזורים השבטיים. על פי ארגון Safeworld, הם כל כך התרשמו מהפעילות של האחיות, שהזמינו אותן לשמש כשותפות-שטח של הארגון. בנוסף לערכי זכויות נשים, האחיות היו מחויבות לרגישות תרבותית ודתית, ואף לא יצאו לדרך בהקמת העמותה שלהן עד אשר קיבלו את רשות הוריהן, בתמורה להבטחה שמעשיהן רק יביאו כבוד למשפחה.

אפרידי היה מבקרת חריפה של ממשלת פקיסטן, הטליבאן, והאופי הפטריארכלי של החברה הפקיסטנית.

ביוני 2012, היא אמרה לעיתונאים שהיא נמצאת תחת איומים. חבריה ועמיתיה חשדו שמקור שמקור האיומים הם פעילי טליבאן.

ב-5 ביולי 2012, כשיצאה אפרידי מביתה בחבל ח'ייבר כדי ללכת לעבודה בפשאוור, היא נורתה, ירייה אחת בראש ושתיים בצוואר, על ידי שני רוכבי אופנוע, אשר לאחר מכן נמלטו. היא מתה בבית החולים.

בגינוי הרצח במחנה מחאה שאורגן על ידי קרן אוראט (ארגון זכויות נשים המבוסס באסלאמאבאד) יחד עם מועדון העיתונות הפקיסטני והאיגוד הפדרלי של עיתונאי פקיסטן, שר ההסברה של ח'ייבר פח'טונח'ווה, מיאן איפתיח'אר חוסיין הצהיר:

אפרידי הייתה רק אחת מתוך מספר נשים בח'ייבר פח'טונח'ווה שהיו מטרה לחיסול מצד הטליבאן; לפניה, הם רצחו את שבנאם, רקדנית מפורסמת (באותה העת נרצחו גם מספר רקדניות נוספות), ומאוחר יותר באותה השנה נורתה מלאלה יוספזאי. על פי עיתון Express Tribune הפקיסטני, האזור השבטיים המנוהלים פדרלית אינם מחויבים לחוקי פקיסטן, בהיותם אוטונומיים במידה גדולה, ולכן לא מובטחות לתושביהם זכויות חוקתיות. דבר זה, על פי העיתון, מקל על פעולתן באזור של ארגונים מיליטנטיים, אשר ממוקדים באופן ספציפי על עובדות זכויות אדם, כדוגמת זרטיף חאן אפרידי, פעילת ארגון חוץ-ממשלתי נוספת שנורתה באזור ג'מרוד שנה קודם.

פעילת זכויות הנשים הבולטת, הפרופסור ללימודי מגדר פרזאנה בארי, תיארה את העבודה שעשו האחיות והפעילות האחרות: "בעיקרון, אנחנו שואלות לגבי הגישה הבסיסית של נשים למשאבים. זה אומר חינוך, בריאות, היכולת עבודה, עצמאית כלכלית, והיכולת של לבחור בעצמן, אתה יודע, לגבי חייהן שלהן." אחותה נורזיה הצהירה כי תמשיך את עבודתן המשותפת, כמורשתה של אחותה, על אף הלחץ הרב לוותר בשל הסיכון הכרוך בכך.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פמיניסטיות פקיסטניות
קטגוריה:קורבנות רצח באסיה
קטגוריה:פעילות זכויות נשים פקיסטניות
קטגוריה:נפטרות ב-2012
קטגוריה:נפטרים ב-2012
אריק עזוז

אריק עזוז (1937 - 19 ביוני 2018) היה תת-אלוף בחיל האוויר הישראלי. הוא שירת כלוחם בחטיבת הצנחנים, טייס קרב ומפקד טייסת 105 ("העקרב"). במסגרת שירות המילואים שירת כמדריך טיסה במגמת קרב של קורס הטיס בבית הספר לטיסה.

==ביוגרפיה==
עזוז נולד בנהלל. לדבריו נמשך לטיסה כבר מגיל צעיר, אך בשל האווירה החברתית בה גדל התנדב לחטיבת הצנחנים כאשר התגייס לצה"ל בשנת 1955. הוא שירת בחטיבה כלוחם וכמפקד בגדוד 890. במהלך שירותו לחם במבצע קדש, במהלכו צנח עם הגדוד במעבר המיתלה ולמחרת השתתף בלחימה בקרב המיתלה.

לאחר ששירת כמפקד פלוגת צנחנים והשתחרר משירות סדיר, חזר ב-1959 לצבא כדי להתנדב לקורס טיס מס' 34, אותו סיים ביולי 1961 במגמת קרב. את קורס האימון המתקדם עשה על מטוסי אורגן, ולאחריו שובץ כטייס סמב"ד בטייסת 105 ("העקרב"), בה התקדם לתפקיד סמ"ט ב'. זמן קצר לפני מלחמת ששת הימים היה אמור עזוז לנסוע לארצות הברית כדי לעבור קורס הסבה למטוסי A-4 סקייהוק, אך עם עליית הכוננות בוטלה נסיעתו.
 עזוז לחם במלחמת ששת הימים כטייס סופר מיסטר בטייסת 105 והשתתף במבצע מוקד. גיחתו הראשונה הייתה כמוביל רביעיית מטוסי סופר מיסטר לתקיפת שדה התעופה אבו סואר, ובהמשך היום הוביל גיחה נוספת לתקיפת אותו שדה וגיחה נוספת לתקיפת שדה התעופה במפרק בצפון ירדן ולהתמודדות עם מטוסי ההוקר האנטר שהיו מוצבים בו.

לאחר המלחמה מונה לראש מדור תקיפה במטה חיל האוויר. בניגוד לאנשי מטה אחרים השתתף עזוז גם בתקיפות מבצעיות במהלך מלחמת ההתשה, תחילה כטייס סופר מיסטר בטייסת 105 ולאחר מכן כטייס מיראז' 3 בטייסת 101 ("הקרב הראשונה"). בהמשך עבר הסבה למטוס הפנטום. בסך הכל ביצע עזוז למעלה מ-60 גיחות במלחמה זו. בשנת 1971 מונה למפקד טייסת 105, שהפעילה באותן שנים מטוסי סער, שהיו מטוסי סופר מיסטר משודרגים עם מנועי פראט אנד ויטני J-52 P-8.

ב-1973 מונה עזוז למפקד טייסת תעופה בבסיס רמת דוד, ובתפקיד זה שימש במהלך מלחמת יום הכיפורים, כמפקד פעילות מוצב הפיקוד הכנפי. תפקידו האחרון בחיל היה ראש מחלקת קצינים בלהק כוח האדם במטה חיל האוויר. הוא השתחרר מצה"ל בשנת 1983. את שירות המילואים, לאחר שחרורו, עשה כמדריך בבית הספר לטיסה החל מ-1987. עזוז המשיך בהדרכת טייסים עד שפרש שנת 2002, בהגיעו לגיל 65. במקביל מונה עזוז למפקד בשעת חירום על מנחת מחניים.

בשנת 2012 העניק מפקד חיל האוויר לעזוז וחבריו מקורסי הטיס את "כנפי הזהב", לרגל ציון 50 שנה לסיום קורס הטיס.

==משפחה==
עזוז התגורר בנהלל כל חייו. היה נשוי לרחלי, ולהם שלוש בנות: לי, מור ועדי. עזוז הלך לעולמו ב-19 ביוני 2018, בגיל 80.

הסרט "הטיסה האחרונה", שהוקרן במאי 2005, תיעד את פרישתו של עזוז מטיסה.

==לקריאה נוספת==
* דני שלום, כרעם ביום בהיר - מבצע מוקד: כך הושמדו חילות האוויר הערביים במלחמת ששת הימים. באוויר - פרסומי תעופה, ראשון לציון 2002.
* דני שלום, רוח רפאים מעל קהיר: חיל האוויר הישראלי במלחמת ההתשה (1967 - 1970). באוויר - פרסומי תעופה וחלל, ראשון לציון.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טייסי חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל האוויר במלחמת יום הכיפורים
קטגוריה:תתי-אלופים בחיל האוויר
קטגוריה:נהלל: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
קטגוריה:חיילי חיל הרגלים במלחמת סיני
יחסי אורוגוואי–וייטנאם

יחסי אורוגוואי–וייטנאם הם יחסי החוץ הדו-צדדיים שבין הרפובליקה המזרחית של אורוגוואי לבין הרפובליקה הסוציאליסטית של וייטנאם. שתי המדינות חברות בארגון G77.

== יחסים כלכליים ==

* בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מאורוגוואי לווייטנאם הגיעה לסך 42.2 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה דגי פילה, מי גבינה, גבינה, חלב, בשר סוס, עוף, איברים של בע"ח, עץ מנוסר, חיטה, סויה, דם של בע"ח, תרופות ועוד. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מווייטנאם לאורוגוואי הגיעה לסך 55.2 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה ציוד לשידור, נעלי עור, נעלי גומי, סרטנים, טרקטורים, אופנועים, גלגלי גומי, גומי, מוצרי פלסטיק ועוד.
*בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מאורוגוואי לווייטנאם הגיעה לסך 62.3 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מי גבינה, חיטה, סויה, גרוטאות ברזל, חלב, גבינה, עץ מנוסר ועוד. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מווייטנאם לאורוגוואי הגיעה לסך 46.4 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה ציוד לשידור, מחשבים, שנאים, טרקטורים, אופניים, מכסי פלסטיק, נעלי גומי, גלגלי גומי, נעלי עור, אגוזים, אורז, דגי פילה, זרעי תבלינים ועוד.

== ייצוג ==

* אורוגוואי מיוצגת בווייטנאם על ידי קונסוליה כללית בהו צ'י מין סיטי ועל ידי שגרירות שהיא מחזיקה בהאנוי, בירת המדינה.
* ווייטנאם אינה מיוצגת באורוגוואי, הן בדרג השגרירות והן בדרג הקונסולרי. השגרירות המייצגת את ווייטנאם נמצאת בבואנוס איירס, בירת ארגנטינה.

== הערות שוליים ==
יהודה יצחק ברמן

הרב יהודה יצחק ברמן (תרס"ד, 1904 - כ"א באייר תשכ"ה, מאי 1965) היה רב בקלינצי ורב שכונה בתל אביב.

== ביוגרפיה ==
נולד בחרקוב בשנת 1904 (תרס"ד) לישראל ברמן, ששימש כשו"ב. למד בישיבות מינסק, סלבודקה וטלז. התחתן עם רייזל, בתו של הרב מרדכי שלמה הלוי מובשוביץ. אחר נישואיו כיהן כרב בעיר קלינצי. עלה לארץ בשנת 1934, והתגורר בתל אביב שם היה לרב שכונת ברנר (כיום חלק משכונת כרם ישראל).

לימד בישיבת 'היכל התלמוד' בתל אביב. תקופה קצרה שימש ראש ישיבה בישיבת 'אחי תמימים' בתל אביב.

נפטר במאי 1965 (כ"א באייר תשכ"ה), ונקבר בחלקת הרבנים בזיכרון מאיר בבני ברק.

==משפחתו==
לרב ברמן היו שלושה בנים ובת. ראש ישיבת פוניבז' הרב מרדכי שלמה ברמן, היה בנו.

גיסו היה הרב אלימלך בר שאול רבה של רחובות.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:משפחת מובשוביץ
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבני שכונות
קטגוריה:בוגרי ישיבת טלז
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת ישראל (סלבודקה)
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שומרי שבת
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1904
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1965
יחסי נורווגיה–פקיסטן

יחסי נורווגיה–פקיסטן הם היחסים הדיפלומטיים שבין ממלכת נורווגיה לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.

נורווגיה הכירה בעצמאות פקיסטן ב-1947, זמן קצר לאחר הקמתה. במשך שנים רבות, נורווגיה החזיקה קונסוליה כללית בפקיסטן, שהייתה שוכנת בקראצ'י. עם זאת, בשנת 1976, הוקמה השגרירות הנורווגית באסלאמאבאד. ראש ממשלת פקיסטן, נוואז שריף, ביקר בנורווגיה בשנת 2015. באותה שנה, שר החוץ הנורווגי, בורגה ברנדה, ביקר בפקיסטן.

נורווגיה, כמדינה מפותחת, מספקת סיוע בעיקר בתחומי הכלכלה והחינוך על מנת לפתח את פקיסטן. כמו כן, קיימת אוכלוסייה גדולה של מהגרים פקיסטנים בנורווגיה, שרובם מתגוררים באוסלו.

== יחסים כלכליים ==
* בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מנורווגיה לפקיסטן הגיעה לסך 12.1 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה פוליאתילן, גרוטאות גומי, מוצרי פלסטיק, גרניט, כלי רכב, מחשבים, שסתומים, משאבות אוויר, חוטים מבודדים, מוצרי ברזל, גרוטאות ברזל ואלומיניום, דגי פילה, תכשיטים, אוכל לחיות ועוד. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מפקיסטן לנורווגיה הגיעה לסך 81.8 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מצעים, חליפות לגברים ולנשים, אורז, תבלינים, פירות טרופים, נעלי עור, לתת, ריבה, נעלי גומי, בגדי עור, מוצרי פלסטיק, בגדי גומי ועוד.
*בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מנורווגיה לפקיסטן הגיעה לסך 13 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה מחשבים, שסתומים, גרוטאות גומי, מוצרי פלסטיק, גרוטאות ברזל, גרוטאות אלומיניום, טלפונים, אוכל לחיות, גרניט, בגדים משומשים, מי גבינה, דגי פילה, גבינה, שמן דגים, אורז, כלי רכב ועוד. באותה השנה, שווי סחורה שיוצאה מפקיסטן לנורווגיה הגיעה לסך 78.2 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה חליפות, מצעים, סוודרים, מעילים, נעליים, בגדי עור, אורז, פירות טרופים, פלפל, פירות הדר, לתת, מים בטעמים, נעלי עור, מחשבים, מלח ועוד.

== ייצוג ==
שגרירות פקיסטן באוסלו
* נורווגיה מיוצגת בפקיסטן על ידי שתי קונסוליות בקראצ'י ובלאהור ועל ידי שגרירות שהיא מחזיקה באסלאמאבאד, בירת המדינה.
* פקיסטן מיוצגת בנורווגיה על ידי שגרירות שהיא מחזיקה באוסלו, בירת המדינה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
מוגלי (דמות)

מוגלי (באנגלית: Mowgli) הוא הדמות הבדיונית הראשית בספרו של רודיארד קיפלינג – "ספר הג'ונגל".

== ביוגרפיה ==
מוגלי הוא ילד יתום שנשאר לבדו בג'ונגל של הודו בעודו תינוק. הוא ילד פרא מהפארק הלאומי פנץ', במאדהיה פרדש, הודו. 

משפחת זאבים הודיים מוצאת אותו ולמרות שהם מודעים להיותו "גור אדם", הם מגדלים אותו כאחד משלהם. מוגלי מאושר איתם ועם שאר חבריו, בעלי החיים: באלו הדוב, בגירה הנמר, קא הפיתון ואחרים.

הימים חולפים ושיר-קאן, הטיגריס, האכזרי מסית את הזאבים כנגד "גור האדם" באומרו שמוגלי, בהיותו אדם, לעולם לא יהיה אחד מבעלי החיים, והוא יגמול לזאבים רעה תחת טובה. מוגלי מבין שעליו לעזוב את היער ושם פעמיו לכפר של בני אדם, שם הוא לומד לשלוט באש, דבר ששום חיה לא יכולה לעשות. הוא חוזר לג'ונגל והורג את שירחאן.

== שם והשראה ==
בספר הג'ונגל נכתב שפירוש השם מוגלי הוא "צפרדע", וששמו ניתן לו מפני שלא היה מכוסה פרווה. בהמשך אמר קיפלינג כי "מוגלי הוא שם שהמצאתי. זה לא אומר 'צפרדע' בשום שפה שאני מכיר".<ref></ref>

ייתכן שחלק מההשראה של קיפלינג לסיפורו של מוגלי היה תיאורו של לשישה מקרים בהודו שבהם ילדי פרא גודלו על ידי זאבים.<ref></ref>

== הופעות נוספות ==
*מוגלי הופיע בעיבוד האנימציה לספר מבית חברת וולט דיסני שזכה להצלחה וביקורות חיוביות רבות. את מוגלי דיבבו במקור ברוס רייתרמן ובסרט ההמשך מ־2003 היילי ג'ואל אוסמנט.
*דמותו הופיע גם פעמים מועטות בסדרה "גורי הג'ונגל" המהווה פריקוול לעיבוד האנימציה של דיסני.
*הופיע בסדרת האנימה היפנית "מסיפורי ספר הג'ונגל" ששודרה בארץ בערוץ הטלוויזיה החינוכית.
*במחזמר "ספר הג'ונגל" בישראל מ־1996 את מוגלי שיחק תום אבני, ובזה של 2002, גיא כנען.
*בגרסת הלייב אקשן של חברת דיסני משנת 2016 בבימוי ג'ון פאברו, את דמותו גילם ניל סתי.
*דמותו הופיעה בסרט "מוגלי: אגדת הג'ונגל" של נטפליקס.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דמויות טלוויזיוניות
קטגוריה:דמויות ספרותיות
קטגוריה:דמויות קולנועיות
קטגוריה:דיסני: דמויות
קטגוריה:דמויות ספר הג'ונגל
קטגוריה:ילדי פרא בדיוניים
קטגוריה:יתומים בדיוניים
קטגוריה:מאומצים בדיוניים
בנק אוניקו

בנק אוניקו היה בנק למשכנתאות בישראל שנוסד בשנת 1961, וחדל מלשמש כבנק בשנת 1988, לאחר שרישיונו נשלל בידי בנק ישראל.

== היסטוריה ==
הבנק הוקם בשנת 1961 על ידי קבוצת משקיעים יהודים מוונצואלה, כחברת בת של קבוצת "אוניקו השקעות" שעסקה בבניה ונדל"ן. הקבוצה חתמה באותה עת על חוזים עם עיריית בת־ים והמועצות המקומיית אזור ודימונה על בניית שיכונים ואזורי תעשייה ופיתוח קרקעות. הבנק נוסד על ידי הקבוצה במטרה לתת משכנתאות, בעיקר על דירות בבניינים שהיא בונה ולמימון מפעלי הפיתוח שיקומו כשותפות של הבנק והרשויות המקומיות שבתחומיהן פעלה הקבוצה.

בשנת 1963 הונפקו מניות הבנק בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בשנת 1964 רכש את "בנק ארץ ישראל לתועלת אשראי" ושינה את שמו ל"בנק כללי לישראל". אך שנה אחר כך מכר את בנק כללי (שבהמשך הפך ליובנק) לאדמונד אדולף דה רוטשילד.

בשנת 1972 רכש את השליטה בבנק איש העסקים אמנון ברנס, שבשנת 1973 העביר את פעילות הבנק לחברת בת חדשה וחברת האם הציבורית התמקדה במיזמי בנייה של הקבוצה תחת השם "אוניקו חברה להשקעות בע"מ".

בשנת 1977 נמכרה השליטה בבנק ובאוניקו חברה להשקעות לאיש העסקים יקותיאל פדרמן. הוא הודיעה כי החברה תחל להשקיעה גם בתחומי חיפושי נפט, תיירות ותעשייה. החברה רכשה 14% מ"פדאויל" חברה לחיפושי נפט ו-6% ממניות רשת מלונות דן (שבבעלות משפחת פדרמן).

בשנת 1979 פתח הבנק סניף בירושלים, עד אז פעל הבנק מסניף יחיד בתל אביב. בשנת 1981 רכש בנק לאומי את הבנק. בשנת 1988 נשלל רישיונו בידי בנק ישראל כחלק מהמדיניות לסגירת הבנקים הקטנים הרבים, שהיו בישראל באותן שנים. 

"אוניקו חברה להשקעות" המשיכה להיסחר בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בשנים 1981–1998 ניהלה את החברה רנה באום. החברה השקיעה בשנים אלו בסוכנות ביטוח, ברשת מרפאות השיניים הלה והיו לה גם מספר השקעות בחברות הזנק, שהבולטות בהן: היו חברת "ארט" שעסקה בפיתוח טכנולוגיות של זיהוי כתב יד וזיהוי דיבור, וחברת Virtue שפיתחה פתרונות למסחר אלקטרוני. בינואר 2001, פרסמה משפחת פדרמן הצעת רכש למניות החברה, במטרה להפכה לחברה פרטית, תחילה ההצעה נכשלה עקב מחיר נמוך, המשפחה פרסמה הצעת רכש חדשה במחיר גבוהה יותר, והחברה לבסוף נמחקה מהמסחר.

==פרויקטים של אוניקו==
חברת אוניקו הייתה מעורבת בפרויקטים של בנייה ופיתוח בכל רחבי ישראל, ביניהם:

* הקמת המרכז המסחרי ומבנים לתעשייה בדימונה באמצעות "החברה לפיתוח דימונה" שהוקמה בשותפות עם המועצה מקומית.
* הקמת בנייני מגורים ומבנים לתעשייה במצפה רמון.
* הקמת מרכז מסחרי ובנייני מגורים ברמת השרון באמצעות "החברה לפיתוח רמת השרון" שהוקמה בשותפות עם המועצה מקומית.
* הקמת "פסאג' אוניקו" בניין משרדים וחנויות בעיר העתיקה בבאר שבע. 
* הקמה ופיתוח מרכז אזור.
* מגדלי פנורמה בחיפה - אוניקו החזיקה 25% מהחברה שהקימה את הפרויקט.

==ראו גם==
* בנק כללי לישראל

==קישורים חיצוניים==
* - כתבת פרופיל

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
הספנות
קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
קטגוריה:תל אביב-יפו: בנקים
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1959
מיכאל פפג'ון

מיכאל (מייק) פפג'ון (באנגלית: Michael Papajohn; נולד ב-7 בנובמבר 1964) הוא שחקן ופעלולן אמריקאי. בעבר היה גם שחקן בייסבול.

==ביוגרפיה==
פפג'ון נולד בנובמבר 1964 בברמינגהאם, אלבמה להורים ממוצא יווני- אמריקאי. הוא סיים את לימודיו ב-1983 ושיחק במשך שנתיים בייסבול במכללה הקהילתית גולף קואסט בפלורידה. ב-1985 נבחר בדראפט ה-MLB על ידי קבוצת הבייסבול טקסס ריינג'רס. הוא בחר להמשיך ללמוד במכללות וקיבל מלגה מאוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה בבאטון רוז'.

הוא שיחק בקבוצת הבייסבול של אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה, תחת סקיפ ברטמאן. פפג'ון עזר לקבוצה להעפיל לטורניר גמר המכללות ב-1986.

הוא נשוי לפאולה ממנו יש לו ילד אחד.

==קריירת משחק==
עוד כסטודנט במהלך לימודיו באוניברסיטת לואיזיאנה הוא כבר החל לשחק כפעלולן במספר סרטים. התפקיד הראשון שלו החל ב-1988 בסרט הספורט "Everybody's All-American", בו שיחק כשחקן פוטבול באצטדיון אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה.

בהמשך הוא תפקד כשחקן פעלולים במספר סרטים ביניהם: הכסף מדבר (1997), גברים בחלל (1997) , הטורף 2 (1990) , בשם האהבה (1999).

תפקידו הידוע ביותר הגיע ב-2002 בסרט ספיידרמן בתור הגנב דניס קראדין או "הפורץ" שספיידרמן (טובי מגווייר) חושד בו בטעות כי הרג את דודו, תפקיד אליו הוא חוזר רטרואקטיבית בסרט ספיידרמן 3 ב-2007. פפג'ון נראה גם בספיידרמן המופלא (2012), סרט עם אתחול מחדש של העלילה. בסרט זה הוא משחק דמות אחרת - את אלפרד, הנהג של ד"ר ראת'ה (אירפאן קאן).

פפג'ון שיחק ב-2015 בעולם היורה את הקבלן של אינג'ן ועוזרו של ויק הוסקינס (וינסנט ד'אונופריו) ושיחק גם בסרט ההמשך עולם היורה: נפילת הממלכה מ-2018, באותו תפקיד.

==פילמוגרפיה חלקית==

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של לואיזיאנה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
משפחה בטרנס

משפחה בטרנס הוא סרט תיעודי העוקב אחר סיפור יציאתה מהארון של עמית צוק כטרנסג'נדרית בפני בת זוגה וילדיהן. הסרט זכה בפרס פסטיבל דוקאביב לסרט הטוב ביותר בשנת 2018. הסרט הופק עבור ערוץ Yes דוקו ושודר בו לראשונה ב-2018.

==רקע==
"משפחה בטרנס" יצא בשנת 2017 בבימויו של אופיר טריינין ובהפקתם של אופיר טריינין וטל ברדה. הסרט השתתף בפסטיבל דוקאביב וזכה בפרס הסרט הטוב ביותר. ביוני 2018 שודר הסרט בערוץ יס דוקו.

הסרט עוסק בעמית וגלית צוק, הורים לארבעה ילדים ותושבי נהריה. השניים נישאו בשנת 1996 לאחר שהכירו בגיל 15, והם מנהלים יחד עסק עצמאי. בשנת 2014, לאחר שנות נישואין רבות, חשפה עמית (שעד אז נודעה כאב המשפחה והזדהתה בפני הסביבה כגבר) בפני זוגתה את דבר התמודדותה עם דיספוריה מגדרית ודיברה על רצונה לשנות את מינה.

==עלילה==
הסרט מתחיל בשלב בו עמית צוק גילתה לרעייתה כי היא רוצה להפוך לאישה. הסרט מלווה אותה בתהליך ההתאמה המגדרית, לרבות גהילוי לסביבה הקרובה, נטילת ההורמונים, הניתוח שביצע בתאילנד וההחלמה ממנו וטקס נישואין שערך הזוג בשנית. הסרט מתאר את הקשיים אותם החל הזוג לחוות בחיי הנישואין, עדי כדי פרידה וגירושין בהמשך, וכן מספק הצצה לנעשה שנה אחרי הפרידה: גלית החלה לקיים זוגיות עם אישה ואילו עמית נישאה לבת זוגה החדשה שירלי צוק.

== הופעות וספרים ==
*בעקבות התהליך שעברה, החלה עמית להרצות ברחבי הארץ עם הופעתה "ברוך שעשני אישה".
*גלית צוק כתבה שני ספרים, ספר ילדים בשם "אני רק רוצה להיות אני" וספר נוסף למבוגרים בשם "אהבה בטרנס" שמלווה את התהליך אותו עברו בני הזוג.

==קישורים חיצוניים==

*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2017
יחסי הודו – טרינידד וטובגו

[[ראש ממשלת הודו מאנמוהאן סינג נפגש עם מקבילתו הטרינידדית קמלה ברסד ביססר בניו דלהי, 2012]]
יחסי הודו–טרינידד וטובגו הם היחסים הדיפלומטיים שבין הרפובליקה של הודו לבין הרפובליקה של טרינידד וטובגו. היחסים בין המדינות כוננו רשמית בשנת 1962.

== סקירה כללית ==
ב-30 במאי 1845, אוניית "פאטל ראזק", שנשאה 225 פועלים ימיים הודים, הפליגה אל חופי טרינידד, כאשר באותו הזמן, חופים אלו היו מושבות בריטיות. צאצאיהם של העובדים התיישבו בטרינידד וכיום קהילת ההודים מהווה 42% מאוכלוסיית המדינה. קהילה זו תרמה משמעותית ליחסים בין המדינות. הודו תמכה והכירה בעצמאות טרינידד וטובגו מהאימפריה הבריטית, ובשנת 1962, פתחה את שגרירותה בפורט אוף ספיין.

=== הסכמים דיפלומטיים ===
* הסכם בדבר שיתוף הפעולה בתחום המדע והטכנולוגיה - 1985
* הסכם בדבר שיתוף הפעולה התרבותי - 1987
* הסכם בדבר מניעת כפל מס - 1999
* הסכם בדבר שיתוף פעולה פוליטי, כלכלי, מדעי, טכנולוגי ותרבותי - פברואר 2003
* הסכם בדבר קידום והשקעות - 2007

== יחסים כלכליים ==
* בשנת 2016, שווי הסחורה שיוצאה מהודו לטרינידד וטובגו הגיעה לסך 81.4 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה צינורות ברזל, תרופות, מכסי פלסטיק, מוצרי גומי, טבק מגולגל, טבק גולמי, בגדים, טבק מעובד, אוכל לחיות, ערכות קפה ותה, אורז, ענבים, תבלינים, תה, סרטנים, חמאה, נפט מזוקק, צפחה, תכשיטים, טלפונים, מחשבים, משאבות אוויר ועוד. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מטרינידד וטובגו להודו הגיעה לסך 138 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה גזי נפט(90%), עץ מנוסר, גרוטאות אלומיניום ועוד.
*בשנת 2015, שווי הסחורה שיוצאה מהודו לטרינידד וטובגו הגיעה לסך 112 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה בגדים, מכוניות, חלקי רכב, טבק מגולגל, טבק גולמי, מחשבים, גלגלי גומי, מוצרי ניקוי, תרופות, אורז, תבלינים, ענבים, נעלי עור, נעלי גומי, סרטנים, חוברות ועוד. באותה השנה, שווי הסחורה שיוצאה מטרינידד וטובגו להודו הגיעה לסך 74.5 מיליון דולר אמריקאי והיא כללה גזי נפט(92%), גרוטאות אלומיניום וברזל, עץ מנוסר, נייר ממוחזר, גרוטאות פלסטיק, בטריות חשמליות וברזל.

== ייצוג ==
* הודו מיוצגת בטרינידד וטובגו על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בפורט אוף ספיין, בירת המדינה.
* טרינידד וטובגו מיוצגת בהודו על ידי שגרירות שהיא מחזיקה בניו דלהי, בירת המדינה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.mea.gov.in/Portal/ForeignRelation/Trinidad_and_Tobago_18_02_2016.pdf יחסי המדינות, באתר משרד החוץ ההודי]

== הערות שוליים ==
מתחזים

מתחזים (באנגלית: Imposters) היא סדרת טלוויזיה אמריקאית מסוגת קומדיה שחורה בכיכובם של ענבר לביא ורוב היפס.
העונה הראשונה, בת 10 פרקים עלתה לאוויר ב-7 בפברואר 2017 והסתיימה ב-11 באפריל 2017. ב-17 באפריל, הסדרה חודשה לעונה שנייה אשר כללה 10 פרקים, ושודרה בין 5 באפריל 2018 ל-7 ביוני 2018. ב-1 ביוני 2018, בראבו ביטלה את הסדרה לאחר שתי עונות. 

הסדרה עוקבת אחרי מאדי ג'ונסון, אמנית הונאה, אשר מעורבת במערכות יחסים עם גברים ונשים, במטרה לשדוד מהם את כל רכושם, כמו גם את לבם.

== עלילה ==
מאדי ג'ונסון (ענבר לביא) היא אמנית הונאה שעובדת במשותף עם מקס וסאלי, ומקבלים הוראות מבן אדם מסתורי העונה לכינוי "הדוקטור", שיש לו צוותים של אמני הונאה העובדים בשבילו במספר ערים. שיטת הפעולה שלהם היא לגרום לקורבנות שלהם (זכר או נקבה) להתאהב במאדי תוך כדי כניסה לחייהם ואז לגנוב את כל חפצי הערך שלהם זמן קצר לאחר שנישאו להם. אחרי שעזרא בלום, הופך לקורבן האחרון של ההונאה שלהם, הוא מקבל ביקור מריצ'רד אוונס, אחד הקורבנות הקודמים של מאדי, שמחפש אותה. יחד הם מוצאים את ג'ולס לנגמור, אמנית, שנשואה גם היא למאדי. השלושה מחליטים להתאגד ולחפש את מאדי, שמנסה בימים אלה להונות את סוכן ה-FBI, פטריק קמפבל, ולקבל את כספם בחזרה.

== סקירת הסדרה ==

== דמויות ==
=== דמויות ראשיות ===
*מאדי ג'ונסון (ענבר לביא) - ידועה גם בתור אליס, אווה, סיסי, מולי או ספרון. נוכלת אשר גורמת לאנשים להתאהב בה, מתחתנת איתם ולאחר מכן נעלמת עם כל רכושם.
*עזרא בלום (רוב היפס) - בעלה לשעבר של מאדי בדמות אווה, החכם מבין החבורה.
*ריצ'רד אוונס (פארקר יאנג) - בעלה לשעבר של מאדי בדמות אליס.
*ג'וליה "ג'ולס" לנגמור (מריאן רנדון) - בת זוגה לשעבר של מאדי בדמות סיסי.
*פטריק קמפבל (סטפן בישוף) - סוכן FBI, ניסה לגרום למאדי להתאהב בו כדי לעקוב אחריה ולהגיע אל "הדוקטור".
*מקס (בריאן בנבן) - אחד משותפיה של מאדי.
*סאלי (קת'רין לנסה) - אחת משותפיה של מאדי.

=== דמויות משניות ===
*לני כהן (אומה תורמן) - עובדת אצל הדוקטור, פסיכית, מגיעה כשאנשים לא עושים את העבודה שלהם ומאיימת עליהם.
*שלי כהן (פול אדלשטיין - עונה 2) - הגרוש של לני כהן, עובד גם הוא אצל הדוקטור ונשלח אחרי מאדי.
*גארי הלר (אהרון דאגלס - עונה 1) - מנהל בנק, קורבן חדש של מאדי, נרצח על ידי סאלי.
*הסוכנת קוק (דניס דאוז) - ידועה גם בתור הדודה קולין, סוכנת FBI.
*"הדוקטור" (ריי פרוסקיה) - האדם המנהל את מאדי, מקס וסאלי. אף אחד לא יודע מיהו וכולם מפחדים ממנו. הFBI מחפש אחריו אך הוא מצליח לשמור על פרופיל נמוך ולא להתגלות תוך כדי שמנהל את החבורה.
*ג'וש בלום (אדם קורסון) - אחיו של עזרא.
*מרשה בלום (מרי קיי פלייס) - אימו של עזרא. 
*לינדה (ג'יימי ריי ניומן - עונה 2) - מרצה באוניברסיטה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2010

קטגוריה:דרמות קומיות אמריקאיות
קטגוריה:קומדיות שחורות
קטגוריה:תוכניות להט"ב אמריקאיות
קטגוריה:בראבו: תוכניות וסדרות
ליאורה הרצל

ליאורה הרצל (נולדה ב-1954) היא דיפלומטית ישראלית בדימוס. כיהנה כשגרירה בנורווגיה וסמנכ"לית אמריקה הצפונית במשרד החוץ. 

== ביוגרפיה ==
הרצל נולדה בשנת 1954 בתל אביב, ישראל. היא בעלת קשר משפחתי לבנימין זאב הרצל.

הרצל היא בוגרת תואר ראשון במדע המדינה באוניברסיטת תל אביב, ובוגרת תואר מוסמך אוניברסיטה במדע המדינה באוניברסיטה העברית בירושלים.

בשנת 1978, הצטרפה הרצל למשרד החוץ השתתפה בקורס הצוערים וכיהנה מאז בתפקידים רבים, וביניהם כראש החטיבה הבינלאומית במרכז החקר של משרד החוץ, כנציגת משרד החוץ לאגף התכנון של צה"ל, וכמנהלת המחלקה לפירוק נשק. היא שירתה בשגרירות ישראל בהאג, הולנד כנספחת תקשורת ומידע וכסגנית קונסול ביוסטון, טקסס. כמו כן, הייתה מדריכה במכללה לביטחון לאומי.

הייתה שגרירת ישראל בנורווגיה ושגרירה לא תושבת לאיסלנד בשנים 2001 עד 2005. כיהנה כסמנכ"לית אמריקה הצפונית במשרד החוץ בשנים 2012 עד 2019

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שגרירות ישראל
קטגוריה:שגרירי ישראל בנורווגיה
קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:שגרירי ישראל באיסלנד
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1954
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1954
Myway איירליינס

Myway איירליינס (בגיאורגית: მაივეი ეარლაინს; באנגלית: Myway Airlines) היא חברת תעופה גיאורגית, שנוסדה בשנת 2017 והחלה לפעול באפריל 2018.

==היסטוריה==
בחודש מאי 2016, הודיעה חברת החזקות Hualing הסינית על תוכניות להקמת חברת תעופה בינלאומית שתפעל מגאורגיה. במהלך פגישה עם ראש ממשלת גאורגיה, גיורגי קוויריקשווילי, הצהיר נשיא החברה הסינית, מי הואה, כי הקבוצה מתכוונת להפעיל טיסות לאירופה ולאסיה מבסיסה בנמל התעופה הבינלאומי של טביליסי עם כוונה להפעיל טיסות לאמריקה הצפונית בעתיד הרחוק.

ב-26 בפברואר 2018 קיבלה חברת התעופה תעודה של מפעיל התעופה (AOC) עם תוכניות להתחלת הפעילות במאי 2018.

ב-3 באפריל 2018, קיימה חברת התעופה את טיסת הבכורה שלה מטביליסי לטהראן, בהשתתפות נציגי תקשורת, מפעילי תיירות הפועלים בשוק הגיאורגי ונציגים של סוכנויות ציבוריות.

==פעילות החברה בישראל==
טיסות בין טביליסי לתל אביב, החלו לפעול ב-28 ביוני 2018.
הטיסות הופעלו בתדירות של 3 טיסות שבועיות.
החל מנובמבר 2018 מפעילה החברה 4 טיסות שבועיות בקו זה.

==יעדים==
יעדי Myway איירליינס, נכון לנובמבר 2018:

{|class="sortable wikitable"
|-
!עיר
!מדינה
!נמל תעופה
!הערות
|-
|אתונה||יוון||נמל התעופה הבינלאומי אתונה-אלפתריוס וניזלוס||align=center|
|-
|בתומי||גאורגיה||נמל התעופה הבינלאומי של בתומי|| עונתי
|-
|בודפשט
|הונגריה
|נמל התעופה הבינלאומי בודפשט פרנץ ליסט
|
|-
|חרקוב||אוקראינה||נמל התעופה הבינלאומי חרקוב || align="center" |
|-
|קייב||אוקראינה||נמל התעופה הבינלאומי בוריספיל|| align="center" |
|-
|רומא
|איטליה
|נמל התעופה לאונרדו דה וינצ'י-פיומיצ'ינו
|
|-
|טביליסי||גאורגיה||נמל התעופה הבינלאומי של טביליסי||בסיס פעולה מרכזי
|-
|תל אביב||ישראל||נמל התעופה בן-גוריון||align=center|
|-
|}

==צי המטוסים ==
צי המטוסים של החברה, נכון לנובמבר 2018:
{|class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center"
|+
|- style="background:#0066cc;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | <font style="color:white;">כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | <font style="color:white;">בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | <font style="color:white;">בהזמנה
! colspan="3" class="unsortable" | <font style="color:white;">נוסעים
! rowspan="2" style="width:250px;" | <font style="color:white;">הערות
|- style="background:#0066cc;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים"> <font style="color:white;">C</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים"> <font style="color:white;">Y</abbr>
! style="width:40px;" | <center><font style="color:white;">סה"כ
|-
|בואינג 737-800
|2
|2
|8
|162
|170
|
|-
!סה"כ
!2
!2
!colspan="4"|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאורגיה: תעופה
קטגוריה:חברות גאורגיות
קטגוריה:אירופה: חברות תעופה
קטגוריה:אסיה: חברות תעופה
יהודה תג'ר

יהודה תג'ר (נודע גם בשם יהודה תגר; 23 בדצמבר 1923 – 29 באפריל 2024) היה לוחם של המוסד שהועמד לדין בעיראק יחד עם שלום צאלח ויוסף בצרי, באשמה שהיה שותף לביצוע הפיגועים בבגדאד (1950–1951).
נשיא המדינה [[יצחק הרצוג עם יהודה תגר בבית ההגנה בתל אביב, 8 בספטמבר 2022]]

==ביוגרפיה==
תג'ר נולד בשנת 1923 בירושלים. הוא נמנה עם משפחת מיוחס הוותיקה (מצד סבתו, שמחה מיוחס). סיים את לימודיו ב (אומריה או בית הכרם) בצעירותו הצטרף להגנה ובשנת 1941 התגייס לפלוגה ו' בפלמ"ח. ב-1944 צורף ל ושירת כמתורגמן במצרים. במלחמת העצמאות לחם בירושלים וסביבתה בתפקיד מפקד הפלוגה המסייעת בגדוד 62. כשהסתיימה המלחמה, היה המושל הצבאי של עכו ואחר כך עבר לעבוד ב בתחום המודיעין.

בשנת 1951, הוא נשלח במשימת ריגול לעיראק בכסות של סוחר שטיחים פרסי. אחרי שפעל שם זמן מה, הוא זוהה ברחוב על ידי פלשתינאי תושב עכו, שהלשין עליו לשלטונות. הוא נתפס, עונה ונידון למוות. מאוחר יותר הומר גזר דינו למאסר עולם עם עבודות פרך. כעשר שנים היה בכלא. בתקופה זו התרחשה מהפכת עבד אל-כרים קאסם ב-1958. תג'ר למד על ההפיכה ועל המשטר החדש בין כותלי הכלא, ועל כך הוא סיפר בזכרונותיו, שהתפרסמו בסוף שנת 1992 בספר "בחזרה מן הגרדום", שכתב וערך העיתונאי גבריאל שטרסמן.

בינואר 1960 שוחרר מהכלא. מאז מילא שליחויות נוספות מטעם המדינה.
בשנים 1965–1970 שירת בשגרירויות ישראל בלונדון, באו"ם, וברומא. במהלך שירותו בלונדון סיים את לימודי הדוקטורט שלו בהיסטוריה.

בשנים 1973-1981 עבד כמרצה באוניברסיטת תל אביב.

יהודה תג'ר נפטר ב-29 באפריל 2024.

==השכלה==
הוא סיים תואר ראשון באוניברסיטה העברית בירושלים בלימודי המזרח התיכון והשתלם במדעי המזרח וזכה לתואר דוקטור. נושא עבודת הדוקטורט שלו היה "המופתי בירושלים והתנועה הלאומית בפלשתינה של שנות השלושים".

==הערכה==
בשנת 1992 השיא תג'ר משואה ביום העצמאות.

==משפחה==
תג'ר היה נשוי לרחל, אב לבן, וסב לשלושה נכדים.

==ראו גם==
* הפיגועים בבגדאד (1950–1951)
* שלום צאלח
* יוסף בצרי

==לקריאה נוספת==
* יעקב אגמון, שאלות אישיות - מבחר ראיונות - ראיון עם יהודה תג'ר בתאריך 26 בדצמבר 1992, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1994, עמ' 393–403
* גבריאל שטרסמן, בחזרה מן הגרדום, ספרי ידיעות אחרונות, 1992
* אפרים לפיד, לוחמי הסתר - המודיעין הישראלי מבט מבפנים, ידיעות ספרים, 2017, עמ' 35–36.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160305112247/http://malam.cet.ac.il/ShowItem.aspx?ItemID=7b41a9d1-4e4d-4b18-b2fe-4cbc60eda86a&lang=HEB יוד'קה תג'ר – הומברה של ברזל], באתר המרכז למורשת המודיעין
* [http://palmach.org.il/veterans/veteranpage/?itemId=82773 תג'ר יהודה "פישקה"], באתר הפלמ"ח
* [https://open.spotify.com/episode/5gMiWluHbtpJ2ZE0k2DZpp הקול ברשת-פגישה אישית עם יהודה תגר], באתר Spotify, מאי 2020
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילים ציונים בעיראק
קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 1992
קטגוריה:אנשי המוסד שנכלאו בחו"ל
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:יהודים שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
הר בואולן

הר בואולן  (באנגלית: Mount Bowlen) הוא הר ברכס בואו בהרי הרוקי הקנדיים. ההר הוא אחת הפסגות המקיפות את עמק עשר הפסגות.
ההר ממוקם על קו פרשת המים של אמריקה, ולכן הוא ממוקם על הגבול בין פרובינציית אלברטה ופרובינציית קולומביה הבריטית שבקנדה (הגבול עובר על קו פרשת המים באזור זה); כמו כן בשל כך ההר נמצא על הגבול בין הפארק הלאומי באנף והפארק הלאומי קוטניי.

גובהו של ההר 3,206 מטרים מעל פני הים, והוא מתנשא לגובה של 170 מטרים מעל סביבתו.

==היסטוריה==
===מקור השם===
שמן של פסגות עמק עשר הפסגות ניתן להם על ידי מגלה הארצות סמיואל אלן, מראשוני החוקרים האירופאים באזור. אלן קרא לפסגות באמצעות הספרות מ-"אחד" עד "עשר" בשפת הסטוני (אחת משפות האומות הראשונות).
אלן נתן להר בואולן את השם "יאמני" - שמשמעו "שלוש" בשפת הסטוני של שבט הנקודה. 

שמו הנוכחי של ההר ניתן לו ב-6 במרץ 1953, והוא נקרא על שם ג'ון ג'יי. בואולן, המשנה למושל אלברטה.

===הטיפוס על ההר===
הראשונים שטיפסו על ההר היו ג'יי. טי. ליטל (G.T. Little), צ'ארלס ס. תומפסון (Charles S. Thompson), ג'י. אם. ויד (G.M. Weed), והנס קאופמן (Hans Kaufmann), בשנת 1901.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">• Dave Birrell, [https://books.google.co.il/books?id=OaB-yf_MJXMC&pg=PA87&lpg=PA87&dq=%22Mount+Bowlen%22&source=bl&ots=zNUE7VaEdt&sig=tKA3pHomVHsaMrG0zwtKwtiLJCk&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwiaq4eIkOPbAhVFsKQKHd34AO84FBDoAQgkMAA#v=onepage&q=%22Mount%20Bowlen%22&f=false 50 Roadside Panoramas in the Canadian Rockies], P 87</div>

<div class="mw-content-ltr">• [https://books.google.co.il/books?id=ANsdpA3E8wsC&pg=PA279&lpg=PA279&dq=%22Mount+Bowlen%22&source=bl&ots=0KRwR3MSou&sig=F-iaKo5dXgwmd_8QXrEXfbSAhh4&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwjQg-mOkOPbAhXQDuwKHbYIA-M4HhDoAQhHMAY#v=onepage&q=%22Mount%20Bowlen%22&f=false Western Canada], P 280</div>

<div class="mw-content-ltr">• Paul Zizka, [https://books.google.co.il/books?id=goZewD5O29sC&pg=PT33&lpg=PT33&dq=%22Mount+Bowlen%22&source=bl&ots=XPGk-psG-i&sig=hZwT7sThelaPaSJrTxfank_8IwY&hl=en&sa=X&ved=0ahUKEwi5or2fkOPbAhWHC-wKHVMUB-g4MhDoAQg1MAM#v=onepage&q=%22Mount%20Bowlen%22&f=false Summits and Starlight: The Canadian Rockies]</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://apps.gov.bc.ca/pub/bcgnws/names/467.html הר בואולן] באתר ממשלת קולומביה הבריטית
* [https://peakvisor.com/peak/mount-bowlen.html תרשים הנוף הנשקף מפסגת הר בואולן] באתר peakvisor
* [https://web.archive.org/web/20180620232512/https://www.peakware.com/peaks.php?pk=3359 הר בואולן] באתר peakware
* [http://peakbagger.com/peak.aspx?pid=-22909 הר בואולן] באתר peakbagger
* [https://www.summitpost.org/mount-bowlen/153087 מידע למטפסים על הר בואולן] באתר summitpost
* [http://www.soistheman.com/diary/page.php?id=mt-bowlen מפות מסלולי הטיפוס על הר בואולן]
* [https://www.yr.no/place/Canada/British_Columbia/Mount_Bowlen/ תחזית מזג אוויר עדכנית עבור הר בואולן]
** [https://www.yr.no/place/Canada/British_Columbia/Mount_Bowlen/statistics.html סטטיסטיקות מזג אוויר עבור הר בואולן]
** [https://www.mountain-forecast.com/peaks/Mount-Bowlen/forecasts/3206 תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור הר בואולן - לפי גבהים]

==הערות שוליים==

בואולן
בואולן
בואולן
בואולן
בואולן
בואולן
נאום אוברזלצברג

(משמאל לימין) [[אדולף היטלר, מרטיו בורמן, הרמן גרינג ובאלדור פון שיראך בברגהוף|300x250px]]
נאום אוֹבֶּרזַלצבֶּרג הוא נאום שנשא אדולף היטלר בפני מפקדי הוורמאכט בביתו האלפיני, הברגהוף שבאוברזלצברג, ב-22 באוגוסט 1939, שבוע לפני הפלישה הגרמנית לפולין.

פרטי הנאום, ובפרט אזכור הפלישה הגרמנית לפולין שעמדה על הפרק, והתוכנית להשמדה שתתבצע שם, מעידים על ידיעתו של היטלר על ההשמדה בשטחים שנכבשו אחר כך, ועל כוונתו לבצע רצח עם באופן מתוכנן שלימים יהיה נודע כפתרון הסופי.

==קטע מהנאום==

הקטע הבא הוא הפסקה השלישית באחד ההעתקים של הנאום שהובא במשפטי נירנברג, שנודע בשם "מסמך L-3":

== ראו גם ==
*פונקציונליזם ואינטנציונליזם

== הערות שוליים ==

קטגוריה:1939 בגרמניה
קטגוריה:השואה
קטגוריה:אדולף היטלר
אוברזלצברג
יחיאל שמרלינג

יחיאל אביגדור שמרלינג (1852–1920) היה ממקימי ומעסקני היישוב היהודי ביפו. עמד במרכז פרשת עלילת דם ביפו.

==ביוגרפיה==
נולד בחברון, בקהילת חב"ד בחברון, בנו של חיים שמואל שמרלינג, שהיה מאבות היישוב האשכנזי ביפו. קיבל חינוך תורני וחסידי במוסדות חב"ד בחברון. בשנת 1869 נישא לבת שבע, בת יוסף וחיה רבקה רוגינסקי מרוגאצ'וב.

התיישב ביפו והיה שותף עם אביו בעסקי עמילות המכס ובעסקי הטבק של חברת "שמרלינג ולנדו". התגורר ב"חצר שמרלינג" שהקים אביו מחוץ לגבולות יפו.

היה מעסקני היישוב היהודי ביפו. היה חבר ועד העיר של יהודי יפו. במשך שנים רבות היה ראש-דגל של החברה הקדישא ביפו. בהשתדלותו הוקמו מצבות על הרבה קברים של נעדרים גלמודים והושלמה בניית הגדר של בית הקברות הישן בתל אביב.

היה פעיל באגודת הסתרים "בני ישראל" שפעלה ביפו ובירושלים, שעל פי השמועה פעילותה העיקרית הייתה מלחמה במיסיון הנוצרי.

==פרשת עלילת הדם==
בימים שלפני חג פסח תרל"ו (1876) היה שמרלינג קרבן לעלילת דם מצד הערבים ביפו. הם הפיצו שמועה שהוא חטף ילדה ערביה לשם שחיטתה ונטילת דמה לצורכי הפסח. מפקד המשטרה המקומי קרא להמוני ערבים נוצרים ומוסלמים להקיף את ביתו והם דרשו ממנו להחזיר את הילדה החטופה.

בהיותו נתין אוסטרי, שמרלינג לא אפשר לשוטרים שעמדו בראש ההמון להיכנס לחצרו בלי רישיון הקונסול האוסטרי. לאחר שהובא הרישיון נערך חיפוש מדוקדק בביתו וכמובן לא נמצאה הילדה. המשטרה פיזרה את ההמון בכוח. הודות להתערבותו של סגן הקונסול האוסטרי ביפו ומושל העיר, פוטר מפקד המשטרה מתפקידו.

==מותו==
נפטר ביפו בשנת 1920, ונקבר בחלקת כולל חב"ד בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים.

==משפחתו==
בנו, ישראל מלך שמרלינג, היה מראשוני המתיישבים בעיר גנים (רמת גן), הוא שימש יושב ראש המועצה הראשונה של רמת גן ואחר כך סגנו של אברהם קריניצי.

חתנו, יוסף רייזיס, היה מקים ובעלי קולנוע רמה ברמת גן.

==לקריאה נוספת==
*חבצלת, י"ג בניסן תרל"ו (פרשת עלילת הדם)

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://mountofolives.co.il/he/deceased_card/%D7%99%D7%97%D7%99%D7%90%D7%9C-%D7%90%D7%91%D7%99%D7%92%D7%93%D7%95%D7%A8-%D7%A9%D7%9E%D7%A8%D7%9C%D7%99%D7%A0%D7%92/ קברו]

קטגוריה:יפו: אישים
קטגוריה:חסידי חב"ד
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקות החסידים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1852
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1920
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-19
קטגוריה:יהודים בארץ ישראל במחצית הראשונה של המאה ה-20
יחסי ארמניה–פקיסטן

יחסי ארמניה–פקיסטן הם מערכת היחסים המורכבת שבין רפובליקת ארמניה לבין הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן.

שתי המדינות לא כוננו אף פעם יחסים דיפלומטיים ולמעשה, פקיסטן היא המדינה היחידה בעולם שאינה מכירה בארמניה כמדינה עצמאית וריבונית. האינטראקציה הדלה שקיימת בין שתי המדינות היא לא בעלת משמעות מיוחדת.

אין עימות ישיר ואף פעם לא היה עימות מזוין בין ארמניה לפקיסטן והבעיות העיקריות ביחסים שבין שתי המדינות הוא סכסוך נגורנו-קרבאך עם אזרבייג'ן והאירידנטה הארמנית במזרח טורקיה. אזור נגורנו קרבאך הוא אזור המאוכלס בעיקר בארמנים מאז סוף מלחמת העולם הראשונה, האזור הכריז על עצמאות וקרא לעצמו "רפובליקת ארצאך" אך אינו מוכר על ידי אף מדינה חוץ מאבחזיה, דרום אוסטיה וטרנסניסטריה, אף הן מדינות לא מוכרת, האזור נמצא דה יורה בתוך גבולות אזרבייג'ן. פקיסטן תמכה באזרבייג'ן במהלך המלחמה. בשל קשריה ההדוקים של פקיסטן עם יריבותיה של ארמניה - טורקיה ואזרבייג'ן, היא רואה בטבח חוג'אלי כרצח עם שנעשה על ידי ארמניה כנגד הקבוצה האתנית האזרית (ולא הטורקית, כמו שקרה בפועל). כאשר היא המדינה השלישית בעולם להכיר באזרבייג'ן כמדינה עצמאית לאחר טורקיה ורומניה, יש לאזרבייג'ן ולפקיסטן יחסים חמים מאוד. אזרבייג'ן תומכת בעמדת פקיסטן בסכסוך קשמיר, ארמניה לעומתה, בעקבות העוינות הפקיסטנית אליה, פיתחה מערכת יחסים ידידותית וענפה עם הודו, והיא תומכת בעמדתה בסכסוך קשמיר. פקיסטן אינה מכירה ברצח העם הארמני ואף לוחצת על מדינות שונות לא להכיר בו יחד עם חברותיה - אזרבייג'ן וטורקיה.

בסוף 2016 פתחה ארמניה בעימות פוליטי ישיר נגד פקיסטן, כאשר בזבזה את זכות הווטו השנתית שיש לה בברית CSTO המובל בידי רוסיה, כדי שהצעתה של פקיסטן להצטרף כמדינה משקיפה לארגון לא תתקבל.

== ראו גם ==
* יחסי החוץ של פקיסטן
* טבח חוג'אלי

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.jstor.org/discover/10.2307/41394107?uid=3737864&uid=2&uid=4&sid=21103292395497 "Pakistan and the World (Chronology: April-June 2005)"], in: Pakistan Horizon, Vol. 58 (2005), No. 3, pp. 121–169. JSTOR.
* Shannon O'Lear & Robert Whiting: [http://www.tandfonline.com/doi/abs/10.1080/14608940801997291 "Which comes first, the nation or the state? A multiple scale model applied to the Nagorno-Karabakh conflict in the Caucasus"], in: National Identities, Vol. 10 (2008), No. 2, pp. 185–206. Taylor & Francis Online.

== הערות שוליים ==
גזרת תקרה

גזרת תקרה היא תקנת חכמים, הקובעת כי על אף שנסרים (קרשי עץ) כשרים לסיכוך מהתורה - היות שיש בהם את שני התנאים הנדרשים ל'סכך' בכדי שיהיה כשר לסוכה (שיהיה גידולו מן הקרקע ושלא יקבל טומאה) - חכמים גזרו שאין לסכך בהם, מחשש שמא מתוך כך יטעה ויבוא לשבת בביתו.

== מקור הדין ==
במשנה במסכת סוכה מובאת מחלוקת תנאים:

על משנה זו מובאת מחלוקת אמוראים בתלמוד הבבלי בהסבר מחלוקת רבי יהודה ורבי מאיר:
* לדעת רב, התנאים נחלקו בגזרת תקרה, ודעתו היא שרבי יהודה אינו גוזר גזרת תקרה, ולשיטתו נסרים כשרים לסיכוך בכל גודל. ואילו רבי מאיר גוזר גזרת תקרה, ולדעתו אסור מדרבנן לסכך בנסרים ברוחב ארבעה טפחים, שמא מתוך ההרגל, ישב תחת התקרה (בבית) וידמה בנפשו שהיא כשרה כסוכה.
* שמואל סובר שכל התנאים גוזרים גזרת תקרה. לשיטתו רבי יהודה סובר שגזרת תקרה שייכת רק בנסרים של ארבעה טפחים, ואילו רבי מאיר סובר שגזרת תקרה שייכת גם בנסרים של שלושה טפחים.

== פסיקת ההלכה ==
לדעת הרי"ף הלכה כשמואל וכרבי יהודה, ואילו לדעת הראב"ד הלכה כרב וכרבי מאיר, משום שהלכה כרבי מאיר בגזירותיו". הרמב"ן והרא"ש כתבו שאין הבדל הלכתי בין שתי השיטות האלה כי לשתיהן נסרים גדולים מארבעה טפחים פסולים ונסרים קטנים יותר כשרים.
השולחן ערוך פוסק (כדעת הראשונים) שאין מסככים בנסרים שרחבם ארבעה טפחים או יותר, ומוסיף שנהגו כדעת הסמ"ק והכל בו שלא לסכך בנסרים כלל, אפילו פחותים מארבעה טפחים.

המשנה ברורה מביא שיש ראשונים שאוסרים מדינא (כלומר לא "רק" מנהג כפי שהביא השולחן ערוך) לסכך בנסרים הפחותים מארבעה טפחים, מכיוון ש"בזמן הזה" עושים מהם תקרה לבתים, ועל כל פנים פוסק כהשולחן ערוך, שאף במקום שאין מסככים בהם את הבתים, אין לסכך בהם מפני המנהג.

בברייתא בגמרא מובא שרבי יהודה הוכיח את שיטתו, שמותר לסכך בנסרים ממה שנהגו בשעת הסכנה. ענו לו חכמים: אין שעת הסכנה ראייה. מכאן, לדעת כמה פוסקים, בשעת הדחק ניתן לסכך בנסרים שרחבם ארבעה טפחים, ויש דעות שונות בפוסקים האם מברכים על ישיבה בסוכה זו.

מנהג נפוץ היה בעבר בין יהודי ירושלים לסכך בקרשים צרים שהיו נקראים "פלפונים" או "בלפונים", וזאת בניגוד למובא בשולחן ערוך על פי הסמ"ק, שאין לסכך גם בנסרים שאין רוחבם ד’. נאמרו כמה טעמים בהיתר זה. הרב עובדיה הדאיה כותב שכיום אינו דומה סיכוך זה לסיכוך הבית, וכן שנסרים אלה נוטים להיפרד זה מזה, ושיש להם יתרון בכך שהם נקיים מחרקים.
יש ראשונים המעלים אפשרות שגזרת תקרה אינה מתייחסת רק לנוסח המסוים שנזכר בגמרא, אלא תלויה במציאות הספציפית, ולפי העניין.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הלכות חג הסוכות
קטגוריה:מצוות ותקנות דרבנן
קטגוריה:סוגיות תלמודיות