OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ארמיית קנטקי (איחוד)

ארמיית קנטקי (באנגלית: Union Army of Kentucky) היה כינויין של שתי יחידות צבאיות שהשתייכו לצבא האיחוד בזמן מלחמת האזרחים האמריקנית. שתי הארמיות היו קטנות והתקיימו למשך תקופה קצרה. הראשונה שירתה בקנטקי ב-1862 והשנייה בטנסי ב-1863.

== הארמייה של אוגוסט 1862 ==
ב-25 באוגוסט 1862, נטל מייג'ור גנרל ויליאם "בול" נלסון את הפיקוד על כוחות של צבא האיחוד אשר חנו סביב ריצ'מונד, קנטקי. על אף שסדר הכוחות לא עלה על שתי חטיבות, הן כונו על ידי נלסון "ארמיית קנטקי" בפיקודם של הבריגדיר גנרלים מהלון מנסון (Mahlon Dickerson Manson) וצ'ארלס קרופט (Charles Cruft), בהתאמה. פחות מחמישה ימים לאחר שנוצרה, נלחמה הארמייה בקרב ריצ'מונד וספגה תבוסה קשה, כאשר איבדה כ-1,000 הרוגים ופצועים ויותר מ-4,000 שבויים. בשל מספר האבדות הגבוה, כולל נפילתו בשבי של גנרל מנסון ופציעתו של גנרל נלסון, חדלה למעשה הארמייה מלהתקיים ככוח לוחם. גנרל קרופט נשאר רשמית כמפקד החטיבה השנייה עד ספטמבר, אך מרביתה נפלה בשבי ומה שנותר ממנה צעד בחזרה לניו-אולבני, אינדיאנה. קפטן צ'ארלס גילברט מונה כמייג'ור גנרל בפועל וקיבל את הפיקוד על שרידי הארמייה, אשר אוחדה בספטמבר 1862 בידי הגנרל דון קרלוס ביואל עם הקורפוס ה-III של ארמיית אוהיו.

== הארמייה של אוקטובר 1862 ==
ב-7 באוקטובר 1862, הקים מייג'ור גנרל גורדון גריינג'ר ארמייה חדשה תחת השם ארמיית קנטקי. הארמייה כללה בתחילה שלוש דיוויזיות, בפיקודם של הגנרלים אנדרו סמית' (Andrew Jackson Smith), קווינסי גילמור (Quincy Adams Gillmore) ואבשלום באיירד (Absalom Baird), בהתאמה.
מתכונת זו של הארמייה הייתה יוצאת דופן בכך, שב-20 בינואר היא צורפה לארמיית קמברלנד הגדולה ממנה. הדיוויזיה של באיירד נטלה חלק בקרב תחנת תומפסון במרץ 1863 וכמעט חטיבה שלמה שלה נשבתה שם. באפריל 1863, כללה הארמייה שתי דיוויזיות רגלים בפיקודם של הגנרלים צ'ארלס גילברט ובאיירד, וחטיבת פרשים בפיקודו של גרין קליי סמית' (Green Clay Smith). דיוויזיית פרשים נוספת בפיקודו של גנרל דויד סטנלי (David Sloane Stanley) צורפה לארמייה כחיל המצב של פרנקלין, טנסי. במערך זה לחמה הארמייה בקרב פרנקלין הראשון ב-10 באפריל. עדיין תחת פיקודו של גריינג'ר, שולבה ארמיית קנטקי במערך המילואים של ארמיית קמברלנד ב-8 ביוני 1863.

==מפקדים==
*ויליאם נלסון (25 באוגוסט – 30 באוגוסט 1862)
*גורדון גריינג'ר (7 באוקטובר 1862 – 8 ביוני 1863)

==קרבות עיקריים==
*קרב ריצ'מונד (נלסון)
*קרב פרנקלין הראשון (גריינג'ר)

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*David J Eicher. The Longest Night: A Military History of the Civil War. Simon and Schuster, 2001. 
</div>

==הערות שוליים==

קנטקי
1855 בארצות הברית

1855 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 79 שנה מיום היווסדה.

== הנהגה ==
* הנשיא: פרנקלין פירס (המפלגה הדמוקרטית)
* סגן הנשיא: התפקיד לא אויש

== אירועים בולטים ==

* 23 בינואר – נחנך הגשר הראשון מעל נהר המיסיסיפי.
* 3 בספטמבר – כוחות הצבא האמריקני תחת הנהגתו של הגנרל ויליאם הארניי מנצחים בקרב נגד אנשי שבט הסו שנערך במערב נברסקה. באירוע נהרגים כ-85 לוחמים, נשים וילדים אינדיאנים ו-27 חיילים אמריקנים.
* 9 באוקטובר – ג'ושוע ס. סטודארד מווסטר שבמסצ'וסטס רושם פטנט כלי הנגינה קליופה.

=== אין תאריך מדויק ===
* החלה בניית קו הרכבת "Sacramento Valley Railroad". קו זה היה קו הרכבת הראשון שנבנה באזור החוף המערבי של ארצות הברית.

== נולדו ==

* 13 במרץ – פרסיוול לוול, אסטרונום אמריקאי חובב שטען שקיימות תעלות על המאדים. (נפטר ב-1916) 

== נפטרו ==

== קישורים חיצוניים ==

*
1854 בארצות הברית

1854 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 78 שנה מיום היווסדה.

== הנהגה ==
* הנשיא: פרנקלין פירס (המפלגה הדמוקרטית)
* סגן הנשיא: התפקיד לא אויש

== אירועים בולטים ==

27 בספטמבר: ספינת הקיטור Arctic טובעת כשעל סיפונה כ-300 איש
* 28 בפברואר – נוסדה המפלגה הרפובליקנית של ארצות הברית בריפון שבויסקונסין.
* הספינה Powhattan שוקעת מול חופי ניו ג'רזי. באירוע נהרגו מעל 200 אנשים.
* 30 במאי – הסנאט האמריקאי מאשר את חוק קנזס נברסקה אשר יוצר את הטריטוריות קנזס ונברסקה, ומאפשר למתיישבים בטריטוריות הללו לקבוע אם המדינות הללו יאפשרו לעבדות להתקיים בשטחם.
* 5 ביוני – נחתם הסכם סחר בין המושבות של בריטניה בצפון אמריקה לבין ארצות הברית.
* 6 ביולי – הכנס הראשון של המפלגה הרפובליקנית נערך בג'קסון, מישיגן.
* 27 בספטמבר – האסון הימי הראשון באוקיינוס האטלנטי: ספינת הקיטור Arctic טובעת כשעל סיפונה כ-300 איש 

== נולדו ==

* 12 ביולי – ג'ורג' איסטמן, ממציא ותעשיין אמריקני, מייסד חברת "קודאק". (נפטר ב-1932)
* 5 בנובמבר – ג'ון פיליפ סוזה, מלחין ומנצח אמריקני בסגנון הרומנטי, במיוחד בתחום המארשים הצבאיים. הוא היה ידוע כ"מלך המארשים". (נפטר ב-1932)

== נפטרו ==

== קישורים חיצוניים ==

*
ט.ט.ט ריגה

ט.ט.ט ריגה (בלטבית: TTT Riga) הוא מועדון כדורסל הנשים מהעיר ריגה, בירת לטביה. פרוש השם - "תאגיד לרכבת קלה וטרוליבוסים" ( Tram and Trolley Trust). הקבוצה זכתה במספר רב של אליפויות ברית המועצות, לטביה ותוארים אירופיים במשך 25 שנים.

==תארים==
* אליפות ברית המועצות בכדורסל נשים (21): בתקופת 1960–1984
* יורוקאפ (1): 1987
* יורליג (18) בתקופת 1960–1982
* אליפות לטביה (13) בתקופת 1991–2011, 2014,2015

==שחקניות מפורסמות==
* סקאיידריטה סמילדזינה (1958–1972) - 3 פעמים אלופת עולם, 5 פעמים אלופת אירופה במסגרת נבחרת של ברית המועצות
* אולייאנה סמיונובה (1968-1987) - פעמיים אלופה אולימפית, 3 פעמים אלופת עולם, 10 פעמים אלופת אירופה במסגרת נבחרת ברית המועצות, נכנסה לאולם תהילת הכדורסל של ארצות הברית (1993) ושל פיב"א (2007)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל נשים
קטגוריה:קבוצות כדורסל לטביות
קטגוריה:ריגה: מועדוני ספורט
Man on the Moon II: The Legend of Mr. Rager

Man on the Moon II: The Legend of Mr. Rager הוא אלבום הסטודיו השני של אמן ההיפ הופ האמריקאי, קיד קאדי. האלבום יצא ב-9 בנובמבר 2010 בחברות התקליטים GOOD Music ו-יוניברסל-מוטאון.

== מוזיקה ==
קאדי אמר כי "Man On The Moon II הוא אלבום חשוך מידי הטבע, ובמקום להביא אותך אל תוך החלומות שלי, כמו באלבום הראשון שלי, אני מביא אותך לתוך המציאות שלי, טוב ורע. הוא יסביר יותר מי אני, וכן יקדם את העטיפה המוזיקלית". קאדי גם הצהיר כי הוא ביטל את נושא ה-"Cudder" למען הפרויקט, שהוא יותר אישי. האלבום עוסק גם בהתמכרות לשעבר של קאדי לקוקאין. האלבום מדגיש יותר את סוגת הנאו-פסיכדליה והרוק מאלבומו הקודם של קאדי.

== סינגלים ==
REVOFEV יצא ב-17 ביוני 2010 בתור סינגל שיווקי דרך האתר הרשמי של קאדי. ראשי התיבות של המילה REVOFEV מייצג את מהפכת האבולוציה (Revolution Of Evolution). הסינגל הרשמי הראשון מן האלבום הוא Erase Me בהשתתפות קניה וסט, שיצא לתחנות הרדיו רשמית ב-17 באוגוסט 2010. ב-24 באוגוסט השיר יצא לאור רשמית ל-iTunes. ב-25 באוקטובר 2010, פרומו-סינגל ל-Mr. Rager יצא רשמית דיגיטלית ל-iTunes. ב-8 בספטמבר 2011 יצא הקליפ ל-Mr. Rager. קאדי הודיע דרך הטוויטר כי יוציא סרט קצר מסוגת האימה תחת השם MANIAC, המושפע מן השיר.

== מכירות ==
בשבוע הראשון לצאתו, האלבום הגיע למקום ה-3 במצעד הבילבורד 200 כשמכר מעל 169,000 עותקים. בשבוע השני חצה האלבום את קו 200,000 עותקים. נכון ל-15 ביוני 2011, האלבום מכר כ-430,000 עותקים ברחבי ארצות הברית.

== רשימת השמעה ==

* בגרסת ה-iTunes ישנו שיר בונוס - Maybe

== ראו גם ==
[http://e.walla.co.il/?w=/216/1755548 ביקורת על האלבום] באתר "וואלה!".

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אלבומי 2010
קטגוריה:אלבומי קיד קאדי
קטגוריה:אלבומי המשך
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אמיל הייני
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ג'ף באסקר
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מייק דין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פליין פאט
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי קיד קאדי
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני ההקלטות של וסטלייק
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
Ѯ

קְסִי היא אות באלפבית הקירילי המוקדם, שנגזרת מהאות קסי באלפבית יווני (Ξ, ξ) וצורתה מעין דמוית-ראי של קסי קטנה. נמצאת בשימוש בעיקר במילים שאולות מהשפה היוונית, רובן מילים הנוגעות לכנסייה.

בספירה קירילית, האות מסמלת את המספר 60.<ref></ref> לעומת זאת, בווריאנטים מסוימים, אות זו הוחלפה באות Ч בשביל סימול המספר 60 בערך מספרי.

== היסטוריה ==
קסי יצאה מן האלפבית הקירילי יחד עם פסי (Ѱ, ѱ), אומגה (Ѡ, ѡ), ויוס (Ѫ, Ѧ) ברפורמות הכתב אזרחי שהתרחשה בשנת 1708, והשימוש בה פחת גם בשפות חילוניות אחרות.

האות הוחזרה לתקופה קצרה בשנת 1710, והוצאה סופית משימוש בשנת 1735.

בעוד שהשימוש באות בחיי היום יום הופסק לגמרי, בכנסייה ובכתבי קודש השימוש באות נשמר, ומכיוון שהכנסייה לקחה חלק נכבד בחיי האזרחים, ניתן היה עדיין למצוא כתבים בהם האות מופיעה עד תחילת המאה ה-19.

== קידודים לשפת מחשב ==
{| class="wikitable"
|+מאפייני התו
!התו
! colspan="2" |Ѯ
! colspan="2" |ѯ
|-
!שם האות
| colspan="2" |CYRILLIC CAPITAL LETTER KSI
| colspan="2" |CYRILLIC SMALL LETTER KSI
|-
!קידוד
!דצימלי
!הקסאדצימלי
!דצימלי
!הקסאדצימלי
|-
|יוניקוד
|1134
|U+046E
|1135
|U+046F
|-
|UTF-8
|209174
|D1AE
|209175
|D1AF
|-
|NCR
|
|
|
|

|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלפבית קירילי
פני רוזנפלד

פאני "בובי" רוזנפלד (באנגלית: Fanny "Bobbie" Rosenfeld; 28 בדצמבר 1904 – 14 בנובמבר 1969). הייתה אתלטית יהודייה-קנדית, אלופה אולימפית בעלת שתי מדליות אולימפיות ושיאנית עולם. נחשבה לספורטאית אישה הגדולה ביותר בקנדה בחמישים שנים הראשונות של המאה ה-20. הייתה כוכבת כדורסל, הוקי קרח, סופטבול וטניס.

== קורות חיים ==
רוזנפלד נולדה בדניפרופטרובסק שבאוקראינה לשרה ומקס. משפחתה היגרה לקנדה כשהייתה תינוקת והתיישבה בבארי (Barrie), שבאונטריו. בשנת 1922 עזבה משפחתה לטורונטו. בשנת 1924 זכתה באליפות טורונטו בטניס על משטח דשא.

באליפות קנדה באתלטיקה לנשים שנערכה בשנת 1925 זכתה רוזנפלד ביום אחד בתואר האליפות במספר ענפים: בזריקת דיסקוס, הדיפת כדור ברזל, ריצת 220 יארד, ריצת משוכות, ובקפיצה לרוחק ומקום שני בהטלת כידון ובריצת 100 יארד. אותה שנה בתחרות אתלטיקה היא השוותה את שיא העולם בריצת 100 יארד (11.0 שניות).

===אלופה אולימפית ושיאנית עולם===
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) נערכו לראשונה תחרויות אתלטיקה לנשים. רוזנפלד זכתה בשתי מדליות, זהב וכסף. היא זכתה במדליית כסף בריצת 100 מטר בתוצאה של 12.3 שניות, אחרי בטי רובינסון מארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 12.2 שניות ולפני בת ארצה אתל סמית' (12.3 שניות). לאחר מכן היא הובילה את נבחרתה לזכייה במדליית זהב בריצת שליחות 4x100 מטר בשיא עולם חדש של 48.4 שניות, לפני ארצות הברית (48.8 שניות) וגרמניה (49.0 שניות), כבר בשלב המוקדמות קבעה הרביעייה הקנדית שיא עולם חדש של 49.3 שניות. נוסף לכך, סיימה במקום חמישי בריצת 800 מטר בתוצאה של 2:22.4 דקות.

רוזנפלד סבלה מדלקת מפרקים שאילצה אותה לפרוש מספורט תחרותי כבר בשנת 1933. שנה לאחר מכן, היא אימנה את נבחרת הנשים של קנדה באתלטיקה למשחקי האימפריה הבריטית שנערכו בלונדון.

בשנת 1969 נפטרה רוזנפלד בטורונטו.

== תארים והישגים ==
* בשנת 1955 נכללה רוזנפלד בהיכל התהילה של הספורט הקנדי. [https://web.archive.org/web/20130430052643/http://www.sportshall.ca/honoured-members/28322/bobbie-rosenfeld/]
* בשנת 1982 נכללה רוזנפלד בהיכל התהילה של הספורט היהודי.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.jewishsports.net/BioPages/FannyRosenfeld.htm אתר "היכל התהילה של הספורט היהודי"] .
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאים יהודים קנדים
קטגוריה:אתלטיות קנדיות
קטגוריה:אצניות קנדיות
קטגוריה:אתלטיות יהודיות
קטגוריה:אצניות יהודיות
קטגוריה:ילידות 1904
קטגוריה:שיאניות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: קנדים
קטגוריה:שחקניות סופטבול
קטגוריה:אתלטיות אולימפיות קנדיות
קטגוריה:אלופות אולימפיות מקנדה
קטגוריה:שיאני עולם קנדים: אתלטיקה
קטגוריה:שיאניות עולם קנדיות
קטגוריה:שיאני עולם יהודים
קטגוריה:מהגרים מרוסיה לקנדה
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מקנדה
קטגוריה:אלופות אולימפיות: ריצת 4x100
קטגוריה:רצות 800 מטר
קטגוריה:נפטרות ב-1969
לוגלזגיסי

האימפריה של לוגלזגיסי
לוגלזגיסי (לֻגֻלְזַגְגִסִ) היה מלך שומרי. הוא שלט במשך 25 שנים, בין השנים 2296 -2271 לפנה"ס (כרונולוגיה נמוכה) לערך. הוא היה המלך היחיד בשושלת שנקראת השושלת השלישית של ארך, כמו כן הוא היה גם אנסי (הנסיך השליט של עיר מדינה) של העיר אומה והצליח להשתלט על כל שומר וארצות סמוכות. היה המלך השומרי האחרון לפני הכיבוש האכדי. אפשר לטעון שהיה המלך השומרי הראשון שהצליח לאחד את כל שומר.

הוא הצליח לאחד את אומה וארך, ועיר הבירה של המדינה החדשה הייתה ארך. אחרי ארך הוא בהדרגה השתלט על שאר ערי שומר.

בסופו של דבר התנהלה מלחמה בין לוגלזגיסי לסרגון מלך אכד, לוגלזגיסי הובס וכנראה הוצא להורג.

== ראו גם ==
* רשימת המלכים השומרית
* שומר
* ארך

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:מלכים בשומר
עלייה לקבר

עלייה לקבר היא מנהג המשמר את זכרו של המת. אדם נוהג לעלות לקבריהם של קרובי משפחתו. יש העולים לקבר של אדם הנערץ עליהם. פולחן קברי קדושים מקובל בדתות אחדות.

==ביהדות==

ביהדות נהוג לעלות לקברו של קרוב שנפטר ולקיים אזכרה ביום סיום השבעה, ביום ה"שלושים", ומדי שנה ביום השנה. שומרי מצוות מקיימים באזכרה טקס לפי כללים קבועים, אך עלייה לקבר ואזכרה נהוגים גם אצל חילונים. כן יש הנוהגים לעלות לקבר בערב ראש השנה ובערב יום הכיפורים (מנהג זה הוזכר על ידי הרמ"א וקודם לכן על ידי המהרי"ל). יש הנוהגים לבקר בקבר לעיתים קרובות יותר, כחלק מאבלותם. 

יש הנוהגים להניח אבן על גבי המצבה טרם עזיבתם את הקבר. למנהג ישנם כמה טעמים.

קברי צדיקים זוכים לביקורים של קהל רב של מאמינים, במיוחד בימים מיוחדים לעלייה לקבר המסוים, אך גם בכל שאר ימות השנה. עלייה לקברי צדיקים מוזכרת כבר בתלמוד הבבלי, שם מסופר שבעת שליחותם של שנים עשר המרגלים הלך כלב בן יפונה לחברון כדי לבקר בקברי האבות במערת המכפלה ולהתפלל שם.

==עלייה לקבר אישים נערצים==

קברים של אחדים ממנהיגי מדינת ישראל ומנהיגי הציונות זוכים לביקורים מאורגנים של תלמידים וקבוצות אחרות, כחלק משימור זכרם ומורשתם. עם קברים אלה נמנים קברם של דוד בן-גוריון ורעייתו פולה במדרשת בן-גוריון, קבר הרצל בהר הרצל ועוד. 

קבריהם של כוכבי פופ אחדים זוכים אף הם לביקורי מעריצים. עם אלה נמנים קבריהם של הזמרת אדית פיאף והזמר ג'ים מוריסון בבית הקברות פר לשז בפריז וקברו של הזמר אלביס פרסלי ב"אחוזת גרייסלנד". 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהגי אבלות והנצחה
קטגוריה:קבורה
הדרך לגן העדן

הדרך לגן העדן (באנגלית: Highway to Heaven) הייתה סדרת טלוויזיה ששודרה ברשת NBC במשך חמש עונות בין השנים 1984–1989, וכללה 111 פרקים.

הסדרה יצרה תת-סוגה חדשה - דרמה פנטסטית דתית. מייקל לנדון הפיק את הסדרה, שיחק בתפקיד הראשי, ביים את רוב הפרקים, וכתב חלק מהם.

הדמויות המרכזיות בסדרה הן המלאך ג'ונתן סמית' (מייקל לנדון), הנמצא על פני האדמה בתקופת מבחן, וחברו האנושי מרק גורדון (ויקטור פרנץ'). "הבוס" (אלוהים) מטיל עליהם משימות בהן הם נדרשים לעזור לנשמות סובלות להתגבר על בעיות שונות.

משימות אופייניות היו סיוע בהתמודדות עם מחלות, עידוד עשירים קמצנים להשתמש בכספם למטרות טובות, ומאבק נגד אפליה ודעות קדומות.

לצד התמודדותה עם בעיות חברתיות, השתמשה הסדרה גם בהומור, בפרט לתיאור היחסים בין הגיבורים. ג'ונתן היה רגיש יותר ולעיתים תמים, ומרק היה פרגמטי ולעיתים ציני. ג'ונתן, המלאך, היה אמור לצבור מספיק מעשים טובים כדי שיוכל לקבל את כנפיו ולחזור לגן העדן. מרק, שלא רצה לאבד את חברו, ניסה לעיתים למנוע זאת.

עקב רייטינג נמוך החליטה רשת NBC, כבר ביוני 1988, להפסיק את שידור הסדרה בסוף העונה החמישית. הצילומים הסתיימו בסתיו 1988, והפרק האחרון שודר באוגוסט 1989 - אחרי מותו של השחקן ויקטור פרנץ', מסרטן הריאה, ביוני 1989.

==ראו גם==
* מגע של מלאכים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:סדרות דרמה אמריקאיות

קטגוריה:סדרות פנטזיה אמריקאיות
קורוליוב (עיר)

קורוליוב (ברוסית: Королёв) היא עיר במחוז מוסקבה שהוקמה בדצמבר 1938 על ידי ממשלת ברית המועצות בשם קלינינגרד, שם שנשאה לאורך כל התקופה הסובייטית ועד ה-8 ביולי 1996 עת הוענק לה השם קורוליוב, על שם המהנדס הראשי של תוכנית החלל הסובייטית, סרגיי קורוליוב. העיר מאכלסת את מרכז בקרת הטיסה של רוסקוסמוס ומאז ה-12 באפריל 2001 זוהי עיר סגורה (נאוקוגרד).

==גאוגרפיה==
מרכז בקרת הטיסה של [[סוכנות החלל הפדרלית של רוסיה, אפריל 2004]]
העיר שוכנת מצפון מזרח למוסקבה והיא במרחק 23 קילומטר ממרכז המחוז ובמרחק של 6 עד 7 ק"מ מכביש הטבעת של מוסקבה. את גבולה המערבי של העיר חוצה כביש ירוסלבל, והעיר נושקת מדרום אל הפארק הלאומי "לוסייני אוסטרוב". מצפון ומזרח העיר גובלת עם חורשות ויערות שבהם פזורים בתי קיץ שונים.

==היסטוריה==
התיישבות סלאבית הייתה קיימת במקום עוד מן המאה ה-12 ולאורך המאות עברו וחלפו בה משלחות מסחר שונות. במאות ה-18 וה-19 הוקמו מספר מפעלי טקסטיל אולם לא הוקם יישוב קבע.

עד 1928 הכפר שהיה באזור נשא את השם פודליפקי, ובאותה שנה קיבל את השם קאלינינסקוי, ב-1938 הוענק לכפר מעמד של עיר והוא נקרא קלינינגרד. ב-1998 הפכה העיר לקורוליוב, על שם סרגיי קורוליוב, מהנדס החלל הראשי שעמד בראש מפעל הטילים של העיר. השם קלינין הוענק לה של שמו של מיכאיל קלינין, ראש ממשלת ברית המועצות ומדינאי סובייטי שהיה מעורב בשנות ה-20 וה-30 במפעל הארטילרי ששכן במקום.

== ערים תאומות ==
לקורוליוב ארבע ערים תאומות:
* 
* 
* 
* 

==ראו גם==
*מרתון החלל

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:מחוז מוסקבה: ערים
קטגוריה:נאוקוגרדים
קטגוריה:תוכנית החלל הרוסית
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1938
חטיפת הנשים הסביניות

חטיפת הנשים הסביניות, מאת [[ג'אמבולוניה.]]
חטיפת הנשים הסביניות, מאת [[ניקולא פוסן, (1634-1635), מוצג במוזיאון המטרופוליטן לאמנות שבניו יורק.]]
חטיפת הנשים הסביניות, מאת [[ניקולא פוסן, (1637-1638), מוצג במוזיאון הלובר שבפריז.]]
חטיפת הנשים הסביניות היא אגדה מיתולוגית הנוגעת לייסוד המלוכה הרומית, המתארת את פעולת הדור הראשון של הגברים הרומאים, שחטפו נשים משכניהם הסבינים .

== אטימולוגיה ==
האירוע נקרא לעיתים "אונס הנשים הסביניות" עקב תרגום לא מדויק של המילה הלטינית Rapere לאנגלית. למעשה תרגום המילה מלטינית הוא "חטיפה", וזה גם תרגום השם בשפות כמו צרפתית וגרמנית.

== סיפור החטיפה ==
רומולוס, מייסד רומא, וקבוצת הגברים שהיו עמו, רצו לשאת נשים על מנת להקים משפחות. ערי איטליה האחרות, שהיו במצב מלחמה עם רומא, לא הסכימו לתת להם את בנותיהם.

רומולוס פנה אל טיטוס טאטיוס, מלך הסבינים, שאכלסו את האזור באותה תקופה, וביקש את רשותו לתת לרומאים נשים מבנות העם הסביני. מלך הסבינים סירב לאפשר זאת. ייתכן שחשש מאיבוד תרבותם הייחודית של הסבינים, וייתכן שסבר שמעמד הרומאים נחות ואינו מתאים למעמד בנות העם הסביני.

עקב סירובם של הסבינים להתפשר תכננו הרומאים לחטוף את הנשים. רומולוס הזמין את המלך טיטוס טאטיוס ואת משפחות הסבינים החשובות להשתתף בפסטיבל לכבוד האל נפטון. בזמן החגיגה נתן סימן, והרומאים חטפו את הנשים ונאבקו בגברים. על פי הסיפור המיתולוגי לא נעשה שימוש באקט מיני. להפך הרומאים הציעו לנשים הסביניות שהסכימו להנשא להם מבחירה חופשית זכויות אזרח מלאות. רבות מאותן נשים קיבלו את ההצעה ונישאו לרומאים.

כתגובה למעשה חטיפת הנשים הכריז טיטוס טאטיוס על מלחמה ברומא. אולם הנשים הסביניות שנישאו לרומאים שלחו משלחת והתחננו על לבו. שני הצדדים הסכימו להפסיק את המלחמה והוסכם שהסבינים יעברו לרומא, יקבלו אזרחות רומית, והמלוכה תתחלק במשותף בין רומלוס לטאטיוס. טיטוס טאטיוס עצמו מלך על רומא, במשותף עם רומלוס, במשך מספר שנים, עד מותו.

==בתרבות==
הסיפור המיתולוגי הונצח ביצירות אמנות רבות, בהן פסלו של ג'אמבולוניה בכיכר הסיניוריה שבפירנצה, וכן בשני ציורי "חטיפת הנשים הסביניות" מאת ניקולא פוסן, הראשון בהם מוצג במוזיאון המטרופוליטן לאמנות שבניו יורק והשני במוזיאון הלובר שבפריז.

הסיפור שימש השראה לסיפור "הנשים הסביניות" של סטפן וינסנט בנט וכן לסרט "שבע כלות לשבעה אחים", ואף מוזכר בו.

== ראו גם ==

* חטיפת נשים

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:חטיפות
קטגוריה:מיתולוגיה רומית
קטגוריה:נשים ומלחמה
קטגוריה:אונס במיתולוגיה
קטגוריה:מיניות ברומא העתיקה
קטגוריה:נשים ברומא העתיקה
קזקוסמוס

קזקוסמוס הוא שמה הנפוץ של חברת החלל הלאומית (Қазақстан Ғарыш Сапары Ұлттық Компаниясы), שנודעה בעבר כועדת האוויר והחלל של משרד ההשקעות הקזחי (Аэроғарыш комитеті) וסוכנות החלל הלאומית של קזחסטן (בקזחית: Қазақстан Республикасы Ұлттық ғарыш агенттiгiнiң) והיא הסוכנות הממשלתית העיקרית בקזחסטן האחראית לפיתוח תוכנית החלל האזרחית הקזחית וחקר החלל.

החברה הוקמה על ידי נשיא קזחסטן, נורסולטן נזרבאייב במרץ 2007, לאחר פירוק ועדת האוויר והחלל של משרד ההשכלה והמדעים הקזחי. לראש הסוכנות מונה הקוסמונאוט הרוסי-קזחי, טלגאט מוסאבאייב ואולם בשנת 2014 סוכנות החלל פורקה והפכה שוב לוועדת האוויר והחלל, הפעם בחסות משרד ההשקעות הקזחי ואורגנה לאחר מכן כחברה לאומית לענייני חלל. לאחר מכן הועברה לאחריות המשרד הממשלתי לענייני תעשייה צבאית, שנקרא רשמית בשם המשרד לתעשיית ההגנה והחלל. ב-2016 מונה ארקין שאימאגאמבטוב לראשה.

החברה אחראית על כל תחומי המחקר בחלל ועל תשתיות החלל הקזחיות. כאשר אתר השיגור העיקרי שלה, קוסמודרום בייקונור הוא הוותיק והגדול בעולם ואחד משלושה נמלי חלל בעלי חשיבות בינלאומית אסטרטגית (שני האחרים הם מרכז החלל קנדי בארצות הברית ונמל החלל ג'יוצ'ואן בסין).

==ראו גם==
*רוסקוסמוס
*קוסמודרום בייקונור

==קישורים חיצוניים==

* 
קזחסטן
קטגוריה:תוכנית החלל הקזחית
1853 בארצות הברית

1853 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 77 שנה מיום היווסדה.

== הנהגה ==
* הנשיא: מילרד פילמור (המפלגה הוויגית) עד 4 במרץ, פרנקלין פירס (המפלגה הדמוקרטית)
* סגן הנשיא: התפקיד לא אויש עד 4 במרץ, ויליאם רופוס קינג (המפלגה הדמוקרטית) עד 18 באפריל, התפקיד לא אויש מ-18 באפריל

== אירועים בולטים ==

דצמבר 30: [[רכישת גדסדן (השטחים שנרכשו מסומנים בצהוב).]]
* 8 בפברואר – נוצרה טריטוריית וושינגטון
* 4 במרץ – פרנקלין פירס מושבע לנשיאות ארצות הברית
* 8 ביולי – קומודור מתיו פרי האמריקאי נוחת בחופי יפן ומכריח את שליטיה לבטל את הסגר שהטילו על עצמם ולהפתח בפני המערב מה שמביא לבסוף להסכם קנגאווה. 
* 20 בספטמבר – תחנת הרכבת לנוסעים הראשונה (Union Station) נפתחת באינדיאנפוליס 
* 20 בספטמבר – אלישע אוטיס מציג את המעלית הראשונה 
* 30 בדצמבר – רכישת גדסדן: ארצות הברית רוכשת ממקסיקו שטחים לאחר סיום המלחמה בין השתיים

== נולדו ==

* 5 במרץ – הווארד פייל, סופר ואמן אמריקאי (נפטר ב-1911)
* 9 בנובמבר – סטנפורד וייט, אדריכל אמריקאי (נפטר ב-1906)

== נפטרו ==

* 18 באפריל – ויליאם רופוס קינג, סגן נשיא ה-13 של ארצות הברית (נולד ב-1786)

== קישורים חיצוניים ==

*
1852 בארצות הברית

1852 בארצות הברית הייתה השנה בה חגגה ארצות הברית 76 שנה מיום היווסדה.

== הנהגה ==
* הנשיא: מילרד פילמור (המפלגה הוויגית)
* סגן הנשיא: התפקיד לא אויש

== אירועים בולטים ==

* 20 במרץ – יוצא לאור הספר "אוהל הדוד תום", ספרה של מתנגדת העבדות בארצות הברית הארייט ביצ'ר סטואו 
* 2 בנובמבר – הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1852: הסנאטור הדמוקרטי פרנקלין פירס מנצח בבחירות לנשיאות ארצות הברית

<gallery widths="180px" heights="120px" perrow="3">
File:ElectoralCollege1852.svg|2 בנובמבר: הבחירות לנשיאות ארצות הברית 1852: הסנאטור הדמוקרטי פרנקלין פירס מנצח בבחירות לנשיאות ארצות הברית
</gallery>

== נולדו ==

* 26 בפברואר – ג'ון הארווי קלוג, ממציא הקורנפלקס (נפטר ב-1943) 
* 19 בדצמבר – אלברט אברהם מייקלסון, מודד מהירות האור והאמריקני הראשון שזכה בפרס נובל (נפטר ב-1931)

== נפטרו ==

* 29 ביוני – הנרי קליי, סנאטור, מנהיג המפלגה הוויגית, מזכיר המדינה של ארצות הברית ומועמד לנשיאות ארצות הברית (נולד ב-1777)

* 24 באוקטובר – דניאל ובסטר, מדינאי ונואם אמריקאי בולט (נולד ב-1782) 

== קישורים חיצוניים ==

*
קוצץ ציפורניים

מגוון קוצצי ציפורניים
פרסומת משנת 1902 לקוצץ ציפורנים
איכר גוזז ציפורניים, ציור של הצייר הפלמי [[אדריאן ברואר]]
קוצץ ציפורניים או גוזז ציפורניים הוא מכשיר ידני שנועד לגזיזת ציפורני הידיים והרגליים. לקוצץ הנפוץ צורת מלקחיים והוא מורכב משני להבים מקבילים המחוברים זה מול זה, ומנוף המשמש שהצמדת הלהבים האחד לשני לביצוע פעולת הגזיזה. המנוף מוצמד ללהבים באמצעות ציר, כך שניתן לסובב אותו לצורך הפעלת הקוצץ, או לכוון אותו בצמוד ללהבים לצורך אחסון קומפקטי.

== עיצוב ==
קוצצי הציפורניים עשויים לרוב ממתכת אך ניתן לייצרם גם מפלסטיק. שתי צורות נפוצות הן זו של מגזריים, ומנוף מורכב. מרבית קוצצי הציפורניים כוללים פצירה שנועדה לשיוף הציפורן, ניקויה וטיפוחה. לעיתים מחוברת לקוצץ גם סכין קטנה או מלקטת. הקוצץ מורכב מראש שיכול להיות קעור או קמור, כאשר קוצצים ייעודיים לרגליים הם קמורים, וקעורים נועדו לידיים. הראש יכול להיות מקביל או מאונך לציר הראשי של הקוצץ. ראשים מקבילים נועדו לפתור בעיות נגישות בגזיזת ציפורני הרגליים.

== היסטוריה ==
הממציא המקורי של קוצץ הציפורניים אינו ידוע, אך פטנט לשיפור הקוצץ נרשם ב-1875 על ידי ולנטיין פורג'רטי. פטנטים נוספים נרשמו במהלך השנים הבאות.

ב-1947 הוסיף ויליאם א. באסט מספר שיפורים לקוצץ והיה הראשון שייצר אותו תוך שימוש בשיטות מתקדמות.

יצרנים נוספים הם אבנלו (סין), רבלון (קוריאה) ו-DOVO זולינגן (גרמניה).

== בתרבות הפופולרית ==
הסופר הארגנטינאי חוליו קורטאסר מתאר ברומן "קלאס" היסטוריה, פיקטיבית ככל הנראה, של המכשיר:

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי חיתוך
קטגוריה:קוסמטיקה
קטגוריה:ציפורני האצבעות
פרפרים מוגנים בישראל

[[כתמית הורוניקה (Melitaea cinxia) – אחד ממיני הפרפרים המוגנים בישראל]]
במרץ 2009 הוכרזו 14 מיני פרפרים כמוגנים בישראל, כאשר השר להגנת הסביבה גדעון עזרא הוסיף אותם לרשימת ערכי הטבע המוגנים בהתאם לחוק.

מינים אלה הם כ-10% מתוך כ-150 מיני פרפרים המוכרים בארץ. בכך נוספו הפרפרים לדו-חיים, זוחלים, עופות, יונקים וצמחים המוגנים בארץ.

== היסטוריה ==
תיעודים וניטור על מיני פרפרים בישראל קיימים עוד משנות ה-70 בארץ ישראל. איסוף המידע השתפר משמעותית בשנת 2009 עם הקמת ה-"תוכנית הלאומית לניטור פרפרים" אותה הפעילה אגודת חובבי הפרפרים בישראל. לאחר מאמצים אלו של האגודה, במרץ 2009 הוכרזו 14 מיני פרפרים כמוגנים בישראל, כאשר השר להגנת הסביבה גדעון עזרא הוסיף אותם לרשימת ערכי הטבע המוגנים בהתאם לחוק. מאז הניטור ואיסוף מידע אודות פרפרים אף השתכלל והוקמו מספר אתרים מקוונים, קבוצות ברשת החברתית פייסבוק ואף אפליקציה ייעודית בהם מפרסמים המשתמשים דיווחים על תצפיות פרפרים.

== גורמי סיכון ==
בישראל קיימות אוכלוסיות פרפרים שונות לפי אזורים גאוגרפיים ותנאי אקלים שונים, כך למשל קיימים כ-20 מינים ממשפחת הכחליליים המתעופפים רק בחרמון וכ-10 המתעופפים רק במדבר הערבה ובבקעת הירדן. הרחבת הבניה, פיתוח תשתיות ותיעוש גורמים לצמצום סביבות המחיה של הפרפרים והצמחים הפונדקאים שלהם. הכרה והכרזה על שמורות טבע עוזרות להגן על מינים בסיכון. לעיתים המאבקים הבירוקרטיים או המשפטיים להגנת הפרפרים אורכים זמן רב, ומינים רבים ממשיכים להפגע במהלכם.

ב-2020 למרות מאבק ממושך של פעילים, הוכרזה בניה של שכונה חדשה בחדרה הזכתה לשם העממי "שכונת הפרפרים". השכונה עתידה להיבנות על אחד מבתי הגידול הגדולים של נחושתן הנמלים הגלילי.

== רשימת המינים המוגנים ==
{| class="wikitable"
|-
! # !! שם עברי !! שם מדעי !! תמונה
|-
| 1. || אפורית חלודית|| Muschampia proteides || 150x150px
|-
| 2. || אפורית החמשן || Pyrgus serratulae || 150x150 פיקסלים
|-
| 3. || זנב סנונית המכבים || Papilio alexanor || 150x150 פיקסלים
|-
| 4. || כחליל הבקיה || Lysandra amanda || 150x150 פיקסלים
|-
| 5. || נחושתן-נמלים גלילי || Apharitis cilissa || 200x200 פיקסלים
|-
| 6. || צמריר הקדד || Tomares nesimachus || 150x150 פיקסלים
|-
| 7. || כחליל קלאופטרה || Plebejus pylaon || 150x150 פיקסלים
|-
|8. || קרקשי הסנה || Iolana alfierii || 150x150 פיקסלים
|-
|9. || כתום-כנף הדופרית|| Anthocharis gruneri ||
|-
|10. || דרומי המרואה|| Colotis chrysonome ||
|-
|11. || כתמית הורוניקה || Melitaea cinxia || 150x150 פיקסלים
|-
|12. || כתמית החרמון||Melitaea acentria ||
|-
|13. || כתמית צפונית || Melitaea collina || 150x150 פיקסלים
|-
|14. || כתמית הדרדר || Melitaea arduinna || 150x150 פיקסלים
|}

== הערות שוליים ==

*
נבחרת צ'אד בכדורסל

נבחרת צ'אד בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של צ'אד. 

נבחרת צ'אד העפילה לראשונה לאליפות אפריקה בכדורסל בשנת 2011 וסיימה במקום ה-15. עד לטורניר זה, לא השתתפה הנבחרת באליפות אפריקה בכדורסל או בכל טורניר משמעותי אחר. נבחרת צ'אד מעולם לא העפילה למשחקים האולימפיים או לאליפות העולם בכדורסל.

== כל אליפויות אפריקה ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;;"
!colspan=5|אליפות אפריקה בכדורסל
|-
|שנה
|מיקום
|משחקים
|ניצחונות
|הפסדים
|-
| 1964|| colspan="4" rowspan="24" |לא השתתפה
|-
| 1965
|-
| 1968
|-
| 1970
|-
| 1972
|-
| 1974
|-
| 1975
|-
| 1978
|-
| 1980
|-
| 1981
|-
| 1983
|-
| 1985
|-
| 1987
|-
| 1989
|-
| 1992
|-
| 1993
|-
| 1995
|-
| 1997
|-
| 1999
|-
| 2001
|-
| 2003
|-
| 2005
|-
| 2007
|-
| 2009
|-
| 2011||מקום 15||4||0||4
|-
| 2013|| colspan="4" |לא השתתפה
|-
| 2015|| colspan="4" rowspan="3" |לא העפילה
|-
| 2017
|-
| 2021
|-
|2025
| colspan="4" |לא השתתפה
|-
|סך הכל||הופעה אחת||4||0||4
|}
==הערות שוליים==

צ'אד
קטגוריה:צ'אד: ספורט
שעשועון טריוויה

שעשועון טריוויה הוא חידון שבו המתמודדים נדרשים להפגין בקיאות בפרטי טריוויה שונים. 

== סוגי חידות ==
* שאלה פתוחה. דוגמה: מהי המילה הארוכה ביותר בתנ"ך? 
* שאלה שבה יש לבחור את התשובה הנכונה מבין תשובות אפשריות אחדות (מבחן רב-ברירתי). דוגמה: אחוז השומן הגבוה ביותר בגבינת קוטג' של "תנובה": הוא: 8, 9, 10, 12?
* שאלה שמלווה בתשובה, ועל הנשאל להחליט האם זו תשובה אמיתית או שקרית. 

חידוני טריוויה מתקיימים באמצעי התקשורת השונים: בעיתונים (למשל המדור "20 שאלות" במוסף "הארץ" ברדיו (בישראל בלטו בתחום זה חידוניו של שמואל רוזן)
ובשעשועוני טלוויזיה, כגון "מי רוצה להיות מיליונר", "הכספת", "החוליה החלשה", "מקבילית המוחות", "1 נגד 100" ו"המרדף".

יש גם משחקי קופסה המבוססים על תחרויות ידע של טריוויה, כגון "אוניברסלי", "טריוויה", "טריוויה-לי".

בנוסף לחידוני טריוויה כלליים, הכוללים שאלות מכל תחומי הידע האנושי, מתקיימים חידוני טריוויה בנושא מסוים, כגון מוזיקה קלאסית או התנ"ך (תחום שבו בולט חידון התנ"ך).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקים
קטגוריה:תחרויות מדע וידע
קטגוריה:טריוויה
רב חמא בר גוריא

רב חמא בר גוריא היה אמורא בבלי בן הדור השני (המאה ה-3). תלמיד מובהק של רב, וכמעט כל מאמריו בתלמוד הם בשמו. נזכר פעמים מעטות גם בתלמוד הירושלמי.

רבים ממאמריו עוסקים בענייני דרך ארץ והמלצות על ההתנהגות הראויה בענייניו האישיים של האדם. כמה ממאמריו עוסקים בענייני רפואה בשבת ובכלל (בבלי, שבת סו ע"ב).

פעם אחת הקשה על האמורא שמואל והוא דחה קושייתו בתקיפות (בבא קמא צט ע"ב). כנראה היה זה לאחר פטירתו של רב, כאשר כמה מתלמידיו עברו ללמוד בפני שמואל (הרב אהרן היימן, 'תולדות תנאים ואמוראים', בערכו).

מסופר כי פעם בא אדם לשאול את רב מה דינו של הנולד מיהודיה שנישאה לגוי, ורב השיבו שדינו כיהודי הכשר להינשא. רב חמא בר גוריא הציע לו למהר וללכת בטרם יבוא שמואל ויפסלנו.

כמה חכמים קיבלו ממנו את מאמרי רב, ובעיקר מסרו בשמו רבא בר מחסיא (סידרת מאמרים בשבת י ע"ב - יא ע"א), רבי חלבו (שבת לז ע"א, מגילה יט ע"א) ואבין בר הונא (סידרת מאמרים בשבת סו ע"ב). רבה בר רב הונא מכנה אותו: "רבותינו הבקיאים בדבר הלכה" (גיטין פו ע"ב).

על קורותיו לא ידוע דבר. מסופר בתלמוד (שבת צה ע"א) על חכם בשם רב נחמן בר גוריא, שכנראה היה אחי רב חמא (ספר יוחסין השלם, אות נ). עוד מסופר (ברכות נג ע"ב) על אדם בשם גוריא בר חמא, בדור השלישי או הרביעי לחכמי בבל (יש גרסאות שונות האם היה בשכנותו של רבה או רבא), ואפשר שהיה בנו של רב חמא (הרב יחיאל היילפרין, סדר הדורות בערכו).

==ממאמריו (כולם בשם רב)==
*הנותן מתנה לחבירו - צריך להודיעו.
*לעולם אל ישנה אדם בנו בין הבנים, שבשביל משקל שני סלעים מילת [=צמר משובח] שנתן יעקב ליוסף יותר משאר בניו - נתקנאו בו אחיו, ונתגלגל הדבר וירדו אבותינו למצרים
*כל עיר שגגותיה גבוהין מבית הכנסת - לסוף חרבה.
*כל חולי - ולא חולי מעים, כל כאב - ולא כאב לב, כל מיחוש - ולא מיחוש ראש, כל רעה - ולא אשה רעה. 
*אם יהיו כל הימים דיו, ואגמים - קולמוסים, ושמים - יריעות, וכל בני אדם לבלרין - אין מספיקים לכתוב חללה של רָשות (העניינים העומדים על סדר יומו של השלטון). (שבת שם)
*משה תיקן להם לישראל שמונה משמרות. ארבעה מאלעזר וארבעה מאיתמר. בא שמואל והעמידן על שש עשרה, בא דוד והעמידן על עשרים וארבעה..

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור השני לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רב
הירויוקי הירמסו

הירויוקי הירמסו (באנגלית: Hiroyuki Hiramatsu; נולד ב-1952) הוא שף יפני.

==ביוגרפיה==
הירויוקי הירמסו נולד וגדל ביפן. בהיותו בן 15 קרא את האמנה החברתית של ז'אן-ז'אק רוסו, היה זה ספר ששינה את חייו. בספר הוא התוודע לרעיון של חרות אישית, רעיון שלא היה קיים ביפן. הוא התעניין בצרפת והיות וקרא שגדולי האמנים בעולם יצרו את עבודותיהם החשובות בה בראשית המאה העשרים ונמשך לרעיון החופש שיצא ממנה, החליט לטוס לחיות בה. הוא החליט ללמוד בישול מכיוון שחלק גדול מתרבותה של צרפת נשענה על יין ואוכל והוא ראה בבישול כרטיס ביקור לצרפת. במשך מספר שנים התלמד במלון Okura בטוקיו וכל אותה עת למד את אוגוסט אסקופייה ומארי-אנטואן קארם.

בגיל 26 טס לצרפת ועבד כטבח במסעדה בת שני כוכבים בנאנט. אחר-כך עבר לעבוד במסעדה הידועה אך חסרת הכוכבים Claire Fontaine בפריז. ב-8 באפריל 1982 פתח את המסעדה הראשונה הנושאת את שמו בטוקיו. באוקטובר 2001 פתח מסעדה הנושאת את שמו בסן לואי (Saint-Louis) בפריז, שזכתה ב-2002 בכוכב במדריך מישלן האדום, ארבעה חודשים בלבד מיום פתיחתה ומחזיקה בו מאז (נכון לשנת 2010), הוא השף-בעלים יליד יפן הראשון שזכה בהישג זה. המסעדה עברה לרחוב לונגשם (Longchamp) ברובע ה-16 ב-2004. תפריט היין שלה הוא צרפתי קלאסי והוא מהעשירים בצרפת.

החברה שבבעלותו מפעילה 24 מסעדות ברחבי תבל, מהן 23 ביפן ואחת בפריז. רבות ממסעדותיו הן בשיתוף עם שפים צרפתיים ידועים: שתי מסעדות עם מארק האברלין, מסעדה אחת עם האחים פורסל ושמונה מסעדות עם פול בוקיז.

בשנת 2009-2008 היה מחזור ההכנסות של החברה שבבעלותו 10,100,000,000 יין והיא העסיקה 518 עובדים.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Michael Steinberger, Au Revoir to All That: The Rise and Fall of French Cuisine, Bloomsbury Publishing PLC, 2010; pp. 138, 202-205, 206.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hiramatsu.co.jp/eng/restaurants/ אתר חברת הירמסו]

קטגוריה:שפים יפנים
1877 בגרמניה

1877 בגרמניה הייתה השנה בה ציינה הקיסרות הגרמנית 6 שנות לאום.

== הנהגה ==
ראש המדינה:
* וילהלם הראשון, קיסר גרמניה

קאנצלר גרמניה:
* אוטו פון ביסמרק

== אירועים בולטים ==
* 10 בינואר – בחירות פדרליות בגרמניה (1877), הפעם השלישית בה נערכו בקיסרות הגרמנית בחירות פדרליות לרייכסטאג
*קיץ – נכתב תכתיב קיסיגן, שכתב אוטו פון ביסמרק, המסביר על מדיניות החוץ שלו.

== נולדו ==
* 22 בינואר – היילמאר שאכט, שר הכלכלה בגרמניה בתקופת שלטון המפלגה הנאצית בין השנים 1935–1937 (נפטר ב-1970) 
* 14 בפברואר – אדמונד לנדאו, מתמטיקאי, ממייסדי האוניברסיטה העברית בירושלים
* 12 במרץ – וילהלם פריק, מראשי המשטר הנאצי בגרמניה (הוצא להורג 1946) 
* 4 ביוני – היינריך אוטו וילנד, ביוכימאי, זכה בפרס נובל לכימיה בשנת 1927 (נפטר ב-1957) 
* 2 ביולי – הרמן הסה, סופר, חתן פרס נובל לספרות 1946 (נפטר ב-1962) 
* 30 באוקטובר – שלמה זלמן שוקן, איש עסקים, מו"ל ונדבן יהודי
* 2 בדצמבר – בנו אלקן, פסל יהודי

== נפטרו ==
* 22 בפברואר – אדוארד גרטנר, צייר גרמני, שהתמחה בתיאורי אדריכלות עירונית
* 11 במאי – אלברכט גוסטב פון מאנשטיין, גנרל גרמני שפיקד על כוחות במלחמת שלזוויג השנייה, במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובמלחמת צרפת–פרוסיה, והיה סבו המאמץ של גנרל-פלדמרשל אריך פון מאנשטיין.

* 13 ביוני – לודוויג השלישי, הדוכס הגדול של הסן, הדוכס הגדול של הדוכסות הגדולה של הסן, בין השנים 1848–1877.
* 12 בספטמבר – יוליוס ריץ, מלחין, מנצח וצ'לן גרמני.
* 26 בספטמבר – הרמן גראסמן, איש אשכולות גרמני. בתקופתו היה ידוע בעיקר בשל מחקריו בתחום הבלשנות, אך כיום הוא מוערך בשל מחקריו בתחום המתמטיקה.
* 2 בנובמבר – פרידריך פון וראנגל, גנרל-פלדמרשל גרמני אשר לחם בצבא הפרוסי במלחמות הנפוליאוניות, מלחמת שלזוויג הראשונה ומלחמת שלזוויג השנייה.
* 18 בדצמבר – פיליפ פייט, צייר גרמני, שחידש ופיתח את שיטת ציורי הפרסקו.

== קישורים חיצוניים ==

*
ארנושט לוסטיג

ארנושט לוסטיג (צ'כית: Arnošt Lustig, 21 בדצמבר 1926 – 26 בפברואר 2011) היה סופר, תסריטאי ומחזאי יהודי-צ'כי.

== ביוגרפיה ==
נולד בפראג, שרד את מחנות הריכוז הנאציים טרזיינשטאט (טרזין), אושוויץ ובוכנוואלד. בשנת 1945 הצליח להימלט מרכבת שהובילה יהודים אל מחנה הריכוז דכאו, והוא חזר לפראג ונטל חלק בפעילות אנטי נאצית. לאחר מלחמת העולם השנייה למד עיתונאות ועבד ברדיו הצ'כי. כחלק מעבודתו סיקר את מלחמת העצמאות. החל לכתוב רומנים וסיפורים קצרים בשנות ה-50 ספריו תורגמו לעשרות לשונות בכל רחבי העולם. כמו כן, כתב בהמשך מחזות ותסריטים, הוא היה מראשי הגל החדש בקולנוע הצ'כי. רבות מיצירותיו עוסקות בהשלכות של מלחמת העולם השנייה על בני אדם, וגיבורי סיפוריו מגוונים מבחינת מעמדם האזרחי ודתם. ארנושט לוסטיג נחשב לסופר ותסריטאי צ'כי חשוב ומרכזי והיה חברו הקרוב של העיתונאי והסופר אוטה פאוול. הוא נחשב למתנגד למשטר הקומוניסטי בצ'כיה ולידיד ישראל ובעקבות מלחמת ששת הימים, הוא ביקר את המשטר הצ'כי אשר החליט לנתק את היחסים עם ישראל. 
זמן קצר לאחר הפלישה הסובייטית לצ'כוסלובקיה ב-1968 הוא עזב את צ'כוסלובקיה והגיע לישראל. ומישראל עקר לארצות הברית והשתקע בה, הוא היה חוקר ספרות וקולנוע באוניברסיטה האמריקאית בוושינגטון. החל מ-1989 בעקבות נפילת הקומוניזם הוא חלק את חייו בין פראג לוושינגטון ובשנת 2003 בעקבות פרישתו מהאוניברסיטה בוושינגטון ויחסי הידידות שלו עם נשיא צ'כיה ואצלב האוול הוא חזר להתגורר במולדתו צ'כיה ושם הוא חי עד יום מותו. בשנת 2006 זכה הסופר לרגל יום הולדתו השמונים לקבל
אות הערכה על תרומתו לספרות והתרבות הצ'כית, הוא קיבל דירה המצויה במצודת פראג.

בשנת 2008 זכה בפרס פרנץ קפקא לספרות צ'כית. נפטר ב-2011 לאחר מאבק ממושך במחלת הסרטן.

==ספריו בתרגום לעברית==
* תפילה על קתרינה הורוביץ, תרגם אליהו פורת, ספרית פועלים 1967
* חלומות מגונים, תרגם משה דור, הוצאת זמורה-ביתן, 1994

==לקריאה נוספת==
* על התרגום הראשון, מאמרו של אלישע פורת על "התפילה על קתרינה הורוביץ", נדפס בעיתון 77, גל' 363 - 364, נובמבר דצמבר 2013, עמ' 33 - 34.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרים יהודים צ'כים
קטגוריה:סופרים צ'כים
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז אושוויץ
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז בוכנוואלד
קטגוריה:זוכי פרס פרנץ קפקא
קטגוריה:צ'כים שנפטרו ב-2011
קטגוריה:ילידי 1926
חסמבה או חבורת סוד מוחלט בהחלט

חסמבה או חבורת סוד מוחלט בהחלט הוא ספרו של יגאל מוסינזון שהיה הספר הראשון בסדרת חסמבה שמנתה לבסוף 44 ספרים.

==רקע==
הספר יצא לאור בצורת סיפור בהמשכים בשנת 1949 בשבועון משמר לילדים, ובשנת 1950 יצא לאור בהוצאת נ' טברסקי כספר. במהלך השנים יצא הספר לאור במהדורות נוספות. בשנות השבעים יצאו מספר מהדורות של הספר בהוצאת רמדור. בשנת 2001 יצאה מהדורה בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר ובשנת 2010 יצאה מהדורה בהוצאת ידיעות אחרונות ספרי חמד.

הספר קבע את הפורמט בו נכתבו ספרי חסמבה הבאים, והוא כולל את כל האלמנטים שיימצאו בספרים - קריאת הקרב "חסמבה! חסמבה! חסמבה!", "המערה החשמלית" בה פועלים הנערים בהחבא, שם החבורה "חבורת סוד מוחלט בהחלט", ואפיוני דמויות הגיבורים. את הספר אייר שמואל כץ.

הספר הועלה כמחזה בשנת 1952 בתיאטרון "בימתנו" תיאטרון ילדים שפעל לצד תיאטרון האוהל.

==עלילה==
עלילת הספר מספרת את סיפורם של ילדים מתל אביב, בהנהגת ירון זהבי נער על סף גיל ההתבגרות ובנו של המסגר שמעון זהבי, הפעיל בהגנה. זהבי, וידידו עוזי שחורי, המכונה "עוזי הרזה" אוספים חבורת ילדים וילדות בני גילם - תמר סגנית המפקד, דני הישנוני, שולמית החובשת, אהוד השמן, רפאל כדורי, משה ירחמיאל הממושקף ומנשה התימני, ומצרפים אותם לפעילות כנגד שלטונות המנדט הבריטי. החבורה מנסה למנוע מג'ק סמית הבלש הבריטי המכונה "החיפושית האדומה" למצוא מחסן נשק של ההגנה, ומאוחר יותר משחררת את המפקד ירמיהו, איש ההגנה, מכלאו, ואף כולאת את סמית'.

עלילת משנה מספרת את סיפורו של הנער העני אליהו חרמון, המפגין כישורי שחיה, ובשל כך מצרף אותו ירון זהבי לחבורה. אליהו חרמון נהרג כשהוא נושא עמו מסר חשוב מאוניית מעפילים המתקרבת אל החוף בסערה, וטובע בדרכו אל החוף.

הספר מסתיים בכך שמפקדי צה"ל, לאחר הקמת המדינה, מעניקים לנערים עיטורי גבורה - מגן דוד עשוי מזהב טהור, על גבורתם. בסוף הספר פורסם "מילון מונחים וביטויים" הכולל ביאורים לכ-30 מושגים מפעם המופיעים בספר.

==דמויות==
====החבורה====
# ירון זהבי - הדמות הראשית. מקים החבורה.
# עוזי "הרזה" שחורי - חברו של ירון.
# תמר "הסגנית"
# דני "הקטן"/"הישנוני"/"הנרדם"
# שולמית "החובשת"
# אהוד "השמן"
# רפאל כדורי
# משה ירחמיאל "הממושקף"
# מנשה "התימני"
# אליהו חרמון - נהרג במהלך הספר

====דמויות נוספות====
* ג'ק סמית "החיפושית האדומה" - הנבל של הספר.
* המפקד ירמיהו
* שמעון זהבי - אבא של ירון.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* הספר בהקטלוג המאוחד של הספריות בישראל - 

קטגוריה:חסמבה
קטגוריה:ספרי 1950
ג'סטין ת'רו

ג'סטין ת'רו (באנגלית: Justin Theroux; נולד ב-10 באוגוסט 1971), הוא שחקן, תסריטאי ובמאי אמריקאי. התפרסם בזכות תפקידיו בסרטים "מלהולנד דרייב", "אינלנד אמפייר", "אמריקן פסיכו" ו"המלאכיות של צ'רלי: בהילוך גבוה".

==ביוגרפיה==
ת'רו נולד בוושינגטון לעיתונאית פייליס ת'רו ולעורך הדין יוג'ין ת'רו. הוא אחיינו של הסופר פול ת'רו ובן דודם של הסופר מרסל ת'רו ומגיש הטלוויזיה לואי ת'רו. הוא למד ב"בית ספר השדה" המקומי. למד משחק ב"בית ספר בוקסטון" שבמסצ'וסטס, סיים בהצלחה את לימודיו ב"מכללת בנינגטון" שם בחר ללמוד דרמה ואמנות חזותית.

== קריירה ==
ת'רו התפרסם לראשונה ב-1999 במותחן האימה הספרותי "אמריקן פסיכו" בתפקיד טימותי פרייס, חברו של איש העסקים הפסיכופת פטריק בייטמן (כריסטיאן בייל).

בשנת 2000 שיחק בסרט "מועדון הלבבות השבורים: קומדיה רומנטית". באותה שנה החל לככב בסדרת הדרמת המשטרתית "המחוז" <small>(אנ')</small> ברשת CBS; שם גילם את דמותו של ניק פירס. בעונה השנייה שיחק בתפקיד חוזר. 

ב-2001 לוהק על ידי דייוויד לינץ' לקאסט הראשי בסרטו "מלהולנד דרייב" בתפקיד הבמאי ההוליוודי אדם קשר. באותה שנה החל גם את שיתוף הפעולה שלו עם בן סטילר, שהחל בסרטים "זולנדר" ו"דופלקס" ונמשך בסרטו המוצלח ביותר של סטילר "רעם טרופי" אותו כתב ת'רו ביחד עם סטילר.

ב-2003 שיחק בשובר הקופות "המלאכיות של צ'רלי: בהילוך גבוה" וגילם את שיימוס אוג'ריידי האקס הרשע של המלאכית דילן סנדרס (דרו ברימור).

ב-2006 חזר לשתף פעולה עם דייוויד לינץ' במותחן הפסיכולוגי "אינלנד אמפייר" בתפקיד השחקן דוון ברק, כמו כן הופיע בתור הבלש לארי זיטו בעיבוד הקולנועי של מייקל מאן לסדרת הפשע הקלאסית של שנות ה-80 "מיאמי וייס", ושיחק בקומדיה "זרים עם ממתקים" לצד שרה ג'סיקה פרקר.

ת'רו ביים את סרטו הראשון הקומדיה "הקדשה" ב-2007.

ב-2008 התפרסם בזכות תפקידו כג'ון הנקוק מהאבות המייסדים של ארצות הברית בסדרה "ג'ון אדמס".

ב-2010 היה אחראי על התסריט לסרטו של ג'ון פאברו "איירון מן 2" לאחר שקיבל המלצה מכוכב הסרט רוברט דאוני ג'וניור איתו עבד ת'רו ברעם טרופי.

בשנת 2014 החל לשחק בסדרת המתח זוכת פרס פיבודי, "הנותרים" ברשת HBO; את דמותו של מפקד המשטרה קווין גארווי במשך שלוש עונותיה של הסדרה עד לסיומה ב-2017.
ת'רו לצידם של [[לורה הארינג, דייוויד לינץ' ונעמי ווטס בפסטיבל קאן, 2001]]
בשנת 2016 שיחק בתפקיד הראשי במותחן "הבחורה על הרכבת". בשנת 2017 דיבב את דמותו של הלורד גרמדון בסרט האנימציה "סרט לגו נינג'גו". 

בשנת 2018 שיחק בסרטים "המרגל שזרק אותי", "אילם" ו"המין החזק". באותה שנה דיבב את דמותו של דרופקיק בסרט "באמבלבי", ודיבב את היחפן בסרט "היפהפייה והיחפן" משנת 2019. 

בשנת 2021 שיחק את התפקיד הראשי של אלי פוקס בסדרה "חוף מוסקיטו" ברשת אפל TV פלוס, שמבוסס על ספר באותו שם של דודו פול ת'רו. באותה שנה גילם את אדריאן מרטין בסרט האימה "חיובי שגוי" <small>(אנ').</small> 

== חיים אישיים ==
ת'רו ניהל מערכת יחסים עם ג'ניפר אניסטון במשך כשש שנים, במהלכה השניים היו נשואים במשך כשנתיים עד לגירושים שלהם בשלהי 2017.

באוקטובר 2023, ת'רו, יחד עם שחקנים, קומיקאים ומנהלי בידור מהוליווד חתמו על מכתב פתוח לנשיא ביידן. הם קראו לשחרור בני ערובה המוחזקים על ידי ארגון הטרור חמאס. הקמפיין שהושק לצד המכתב נקרא . המכתב מדגיש את הרצון לחופש הן לישראלים והן לפלסטינים לחיות בשלום ומגנה את האלימות של חמאס.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בנינגטון קולג'
ג'סטין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
דוד משה פרידמן

קבר הרבי מצ'ורטקוב
הרב דוד משה פרידמן מצ'ורטקוב (ז' בסיון תקפ"ז, יוני 1827 – כ"א בתשרי תרס"ד, אוקטובר 1903) היה אבי חסידות צ'ורטקוב, בנו של רבי ישראל מרוז'ין (נין למגיד ממזריטש) וחתנו של רבי אהרון מצ'רנוביל.

== תולדות חייו ==
מילדותו היה ידוע כילד מוכשר, ואביו אמר עליו עוד בהיותו תינוק כי בקרבו מקננת נשמה גדולה שתקרב את לבבות ישראל לאל. נשא את הרבנית פייגא בתו של רבי אהרן מצ'רנוביל. עם פטירת אביו ב-1850, התיישב בזלוטיפוטוק וב-1865 עבר לצ'ורטקוב והקים שם את חצר חסידות צ'ורטקוב, הוא וחסידיו קנו את הארמון מידי הגרפה הרונימה בורובסקה. עם זאת, ההתיישבות בעיר יצרה מתיחות ניכרת עם רב העיר ותומכיו.

אורח החיים של החצר החסידית בצ'ורטקוב היה מפואר ומלכותי כדרך העבודה של חסידות רוז'ין, בשונה מרוב החצרות החסידיות. בארמון הייתה הפעילות התורנית, התרבותית והחברתית (כמו קבלת קהל, אירוח ועוד). 

האדמו"ר היה ידוע בקדושתו ובפרישותו מהבלי העולם הזה ובדבקותו המתמדת בהקב"ה, בנוסף לכך הצטיין בעדינות נפשו ובאהבת ישראל לכל יהודי באשר הוא, בדרך זו הדריך את חסידיו. הגיב בסלחנות למכתבים החריפים של רבי חיים מצאנז נגד חסידויות היוצאות מבית רוז'ין. יהודי צ'ורטקוב התייעצו עמו בענייני חולין וקדושה וגם הגויים כיבדו אותו בגלל מעלותיו ומידותיו המיוחדות. הוא נפטר בהושענא רבא תרס"ד. אחרי מותו פורסמו דברי תורתו בספר "דברי דוד".

בין חסידיו בלטו אדמו"רים ורבנים מפורסמים, כגון הרב מאיר אריק, המהרש"ם מברז'אן, רבי שמואל וינברג מסלונים ותלמידו רבי מרדכי חיים סלאנים, רבי מנחם קאליש ובנו רבי יוסף קאליש, אדמו"רי אמשינוב.

רבי שלמה גולדמן האדמו"ר מזוועהיל, למד אצלו 7 שנים.

קברו של רבי דוד פרידמן נבנה על ידי אגודת "אהלי צדיקים". לפני מספר שנים חולל הקבר ומצבתו נעקרה. האגודה בנתה קבר זמני.

==משפחתו==
* בנו הרב מנחם נחום מרדכי (בערך תר"ט, 1849 - כ"ו בתמוז תר"ל, 1870). חתן דודו רבי שלום יוסף מסדיגורה. נפטר בדלטין.
**נכדתו שרה, בת בנו הרב מנחם נחום מרדכי. אשת בן דודה הרב חיים אהרן פרידמן (בן רבי ישראל מצ'ורטקוב).
* בנו רבי ישראל מצ'ורטקוב.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://www.mytzadik.com/tzadik.aspx?id=756 באתר צדיקים]
* [http://www.chortkow.org.il/rabi%20david%20moshe%20fridman%20from%20chrtkow.htm באתר צורטקוב]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:ילידי 1827

קטגוריה:נפטרים ב-1903
שלום מנוישטאדט

רבי שלום בן יצחק זעקיל מנוישטאדט (לעיתים נוישטט; מכונה מהר"ש נוישטט ורבי שלום מוויען; נפטר ב-1413 בקירוב) היה ראש ישיבה בווינה, ומראשי חכמי אוסטריה, ויהדות אשכנז בכלל, בסוף המאה ה-14. פסקים רבים שלו הובאו בידי תלמידו מהרי"ל.

== ביוגרפיה ==
שלום מנוישטאדט נולד בעיר וינר נוישטאדט, באמצע המאה הי"ד בקירוב. למד בצעירותו אצל רבי יעקב נורטהויזן. לאחר מכן עבר ללמוד אצל רבי עוזר משלזיה בשווידניץ. למד גם אצל ר' ישראל מקרמס, בעל הגהות אשר"י, רבי מושיל מזנוימא והרב חיטשל. הוא מזכיר גם את רבותיו שבריינוס, ואם כן נסע לתקופה למערב גרמניה ולמד שם. בווינה למד בישיבה שהייתה תחת הנהגתם של מהר"ם ס"ל ורבי אברהם קלויזנר והיה אחד מגדולי התלמידים. לאחר פטירת מהר"ם ס"ל מילא את מקומו בראשות הישיבה עד פטירתו.

== מנהגי מהר"ש ==
רוב יצירתו הרוחנית של רבי שלום מנוישטאדט אבדה, מלבד כתבי מנהגיו. עותק שלהם שהה בספריית המהרש"ל בלובלין. עותק אחר היה אצל רבי יום טוב ליפמן הלר, מחבר תוספות יום טוב. אחד מהעותקים התגלגל לאוסף של הברון דוד גינצבורג במוסקבה. מאז, יצא לאור במכון ירושלים בשנת תשל"ז. הספר גם נסרק על ידי הפרויקט הווירטואלי שו"ת בר-אילן.

פסקים רבים ממנו מובאים בספר מנהגי מהרי"ל של תלמידו.

רבי שלום נחשב לאחד מחסידי אשכנז. הוא מרבה לפסוק על סמך דברי רבי יהודה החסיד, ודבריו נזכרים אצלו הרבה בספרו מנהגי מהר"ש. רבים נהגו לפסוק הלכה כמוהו בעקבות עובדה זו, אך רבי משה מינץ פסק שאין לפסוק כדברי ספר חסידים.

== משפחתו ותלמידיו ==
רבי שלום מנוישטאדט היה בנו של רבי יצחק זעקל, ראש ישיבת נוישטאדט. ואחיהם של רבי יהודה מאודנבורג שבהונגריה ורבי יונה מנוישטאדט.

ילדיו:
א. רבי יונה, נרצח בפרעות ווינה בשנת 1421. אביו של רבי חיים מיישטרליין מנוישטאדט.
ב. רבי יצחק (?).

על תלמידיו נמנים בין השאר: המהרי"ל (ר' יעקב בר משה מולין), רבי יצחק אייזיק מטירנא, רבי אהרן בלומלין (פלומיל), דודו של רבי ישראל איסרלן בעל "תרומת הדשן", רבי אנשיל ממרבורג, רבי מרקל ממרבורג, רבי דוסא בן משה "היווני" מווידין.

== לקריאה נוספת ==
* שלמה שפיצר (מהדיר), הלכות ומנהגי רבינו שלום מנוישטט, מכון ירושלים תשנ"ז.
* מוריס (משה) גידמן, התורה והחיים, כרך א' וג', הוצאת אחיאסף, ורשה 1899.
* מאיר וונדר, אלף מרגליות, הוצאת המכון להנצחת יהדות גליציה ומשפחת מרגליות בלונדון, ירושלים 1993, מס' 397, עמ' 264–267.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:חסידות אשכנז
קטגוריה:רבנים אוסטרים
קטגוריה:מחברי ספרי מנהגים
קטגוריה:וינר נוישטאדט: רבנים
קטגוריה:ילידי המאה ה-14
קטגוריה:נפטרים במאה ה-15
הבחירות לנשיאות רוסיה 1991

הבחירות הנשיאותיות ברפובליקה הסובייטית הפדרטיבית הסוציאליסטית הרוסית ב-12 ביוני 1991 היו הבחירות הנשיאותיות הראשונות ברוסיה שבמסגרתן נבחר לראשונה בתולדות המדינה נשיא המדינה. לנשיא הראשון נבחר בוריס ילצין, כאשר לצדו התמודד אלכסנדר רוצקוי כסגן הנשיא.

לאחר הבחירות, בוריס ילצין היה נשיא הרפובליקה הרוסית שהייתה חלק של ברית המועצות. רק לאחר התפרקות ברית המועצות בדצמבר 1991 הוא נעשה נשיא המדינה העצמאית החדשה.

==הבחירות==
===המועמדים===

שני המועמדים המובילים לבחירות הנשיאותיות היו יו"ר הסובייט העליון של רוסיה, בוריס ילצין עם ידידו אלכסנדר רוצקוי כמועמד לתפקיד סגן הנשיא וניקולאי ריז'קוב, ראש ממשלת ברית המועצות לשעבר, שהתמודד עם בוריס גרומוב כמועמד לתפקיד סגן נשיא המדינה.

ולדימיר ז'ירינובסקי התמודד לתפקיד לצד אנדריי זאבידיה, ידידו למפלגה - המפלגה הליברל דמוקרטית של רוסיה.

===תוצאות===
{| class="wikitable sortable"
|-
! המועמדים !! מפלגות תומכות !! מספר קולות !! אחוזים
|-
| בוריס ילצין / אלכסנדר רוצקוי כסגן הנשיא || המפלגה הדמוקרטית הרוסית || 45,552,041 || 57.30%
|-
| ניקולאי ריז'קוב / בוריס גרומוב || המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות || 13,359,335 || 16.85%
|-
| ולדימיר ז'ירינובסקי / אנדריי זאבידיה || המפלגה הליברל-דמוקרטית של ברית המועצות || 6,211,007 || 7.81%
|-
| עמאן טולאייב / ויקטור בוכארוב || - || 5,417,464 || 6.85%
|-
| אלברט מקאשוב / אלכסיי סרגייב || - || 2,969,511 || 2.02%
|-
| ואדים בקאטין / רמזן עבדולאפיטוב || - || 2,719,757 || 0.75%
|-
| הצביעו נגד כולם || - || 1,525,410 || 1.92%
|-
| הצבעות פסולות || - || 1,716,757 || 2.16%
|-
| סך הכול || - || 79,471,282 || 100.00%
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הבחירות לנשיאות רוסיה
קטגוריה:1991 בברית המועצות
טדי סמוחה

אדוארד רלף "טדי" סמוחה (באנגלית: Edward Ralph "Teddy" Smouha, OBE; 17 בדצמבר 1908 - 1 באפריל 1992). היה אתלט בריטי-יהודי ממוצא עיראקי, בעל מדליית ארד אולימפית (אמסטרדם 1928), התמחה בריצת 100 מטר. עוטר על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת בעיטור מסדר האימפריה הבריטית בדרגת קצין.

== ביוגרפיה ==
סמוחה נולד בצ'ורלטון-קם-הארדי, פרבר של מנצ'סטר, לרוזה עדס (ילידת דמשק) וליוסף סמוחה,
בן למשפחה יהודית אמידה שהיגר מעיראק. בשנים 1926–1929 הוא למד באוניברסיטת קיימברידג'. את אימוניו העביר בריצה אחרי מכוניתו של אביו בפארק ריצ'מונד ומאמנו דרש ממנו לרוץ עם מונוקול על מנת שיפסיק לנדנד את ראשו.

בשנים 1927–1928 ייצג סמוחה את קיימברידג' בתחרות נגד אוניברסיטת אוקספורד.

===מדליה אולימפית===
באולימפיאדת אמסטרדם (1928) זכה סמוחה במדליית ארד בריצת שליחים 4x100 מטר בתוצאה של 41.8 שניות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 41.0 שניות וגרמניה (41.2 שניות).

בשנת 1930 הצטרף אל אביו על מנת לייבש ביצות ליד אלכסנדריה אשר במצרים במטרה לבנות פרבר חדש, סמוחה סיטי.

בשנות ה-40 שירת סמוחה בחיל האוויר המלכותי כמפקד כנף.

במספר מקורות הוא כונה בטעות בשם אליס סמוחה שזהו שמו של אחיו הבכור.

בשנת 1992 נפטר סמוחה בז'נבה, שבשווייץ.

===משפחתו===
בנו בראיין אצן למרחקים קצרים ייצג את בריטניה בתחרויות בינלאומיות בשנות ה-60 ונכדו ג'יימס אספיר אצן למרחקים בינוניים שהתחרה בשלהי שנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80 בעל שתי מדליות זהב מהמכביה ה-11 ואחת מהמכביה ה-12.

== תארים והישגים ==
בשנות ה-70 זכה סמוחה בעיטור מסדר האימפריה הבריטית (OBE), על ידי אליזבת השנייה, מלכת הממלכה המאוחדת.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אצנים בריטים
קטגוריה:אתלטים יהודים
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:משפחת עדס
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת אמסטרדם (1928)
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1909
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1992