ועדת חקירה ממלכתית (ישראל)

אולם הדיונים של ועדות החקירה הממלכתיות בבית המשפט העליון
בישראל, ועדת חקירה ממלכתית היא ועדה ציבורית שהוקמה על פי החלטה של ממשלת ישראל או בהחלטה של הוועדה לענייני ביקורת המדינה של הכנסת, ומונתה על ידי נשיא בית המשפט העליון, לשם בירורו המעמיק של נושא הנמצא במרכז סדר היום הציבורי. הממשלה יכולה להורות על מינוי ועדת חקירה ממלכתית בכל עת. הוועדה לענייני ביקורת המדינה יכולה להורות על מינוי כזה רק בעקבות דיון בדוח של מבקר המדינה.

ועדות חקירה מוקמות בדרך-כלל בעקבות לחץ ציבורי. לעיתים הממשלה מעדיפה להקים ועדת חקירה ממלכתית כדי שלא תואשם ב"טיוח" של מחדלים.

על פי פסק דין של בג"ץ, הממשלה חייבת לדון בהמלצות ועדת החקירה הממלכתית בצורה מעמיקה וממצה. למרות שאינה חייבת לקבל את ההמלצות קיימת ציפייה שהן יקוימו. למרות שלעיתים קיימת התנגדות בממשלה להמלצות של ועדת חקירה ממלכתית, נכון לתחילת 2021, אף ממשלה לא התעלמה מהמלצותיה גם אם לא תמיד קוימו במלואן.

ועת חקירה ממלכתית היא עצמאית ובלתי תלויה. יש ברשותה כלים רחבים כמו יכולת לכפות המצאת מסמכים, ויכולת לחייב התייצבות עדים.

== חוק ועדות חקירה ==

ועדת חקירה ממלכתית מתמנה ופועלת בהתאם להוראותיו של חוק ועדות חקירה. קודם לחקיקתו של חוק זה פעלו ועדות חקירה, (כגון ועדת פרומקין בראשות השופט גד פרומקין שהוקמה בשנת 1950 כדי לבחון את נושא החינוך האחיד) לפי פקודת ועדות חקירה.

על-פי החוק, ישנם שני מסלולים להקמת ועדת חקירה ממלכתית:
* חוק ועדות חקירה, המסמיך את הממשלה להחליט על הקמת ועדת חקירה ממלכתית, ועל ניסוח כתב מינוי לוועדה. בכתב המינוי של הוועדה נקבעים תחומי פעולתה, כלומר העניינים שיהיו נושאי החקירה. מרגע שהתקבלה ההחלטה בממשלה ונוסח כתב המינוי, הממשלה אינה רשאית עוד להתערב בהרכב הוועדה או בסדרי עבודתה.
* , מסמיך את הוועדה לביקורת המדינה להחליט על הקמת ועדת חקירה ממלכתית, בעקבות הגשת דו"ח של מבקר המדינה. החלטה זו מתקבלת על פי הצעת המבקר או מיוזמתה של הוועדה. מבחינת הממשלה המכהנת מסלול זה עדיף פחות, מכיוון שאז הוועדה לביקורת המדינה מנסחת את כתב ההסמכה של ועדת החקירה ולא היא. בתחילה היה זה מסלול משני ופחות מקובל, ועד שנת 2008 הוקמה ועדה אחת בלבד במסלול זה – ועדת בייסקי לבדיקת ויסות מניות הבנקים (1985). אולם שלוש הוועדות שהוקמו מתחילת 2008: ועדת החקירה הממלכתית בנושא הסיוע לניצולי השואה, בראשות השופטת בדימוס דליה דורנר, ועדת החקירה הממלכתית בנושא ניהול משק המים בישראל, בראשות השופט דן ביין, וועדת החקירה הממלכתית בנושא טיפולן של הרשויות המוסמכות במפוני גוש קטיף וצפון השומרון (ועדת מצא), הוקמו על בסיס חוק מבקר המדינה.

בשני המקרים הסמכות להחליט על הרכב הוועדה היא בידי נשיא בית המשפט העליון. ועדת חקירה ממלכתית פועלת כמעין בית משפט בהרכב מורחב. לפיכך יש בה לפחות שלושה חברים, או מספר אי-זוגי גדול יותר של חברים (כדי שתמיד ייווצר רוב במקרה של חילוקי דעות). יו"ר הוועדה הוא שופט של בית המשפט העליון או שופט של בית משפט מחוזי או שופט כאמור שיצא לגמלאות או שפרש.

הוועדה מוסמכת לזמן עדים ולכפות עליהם להשיב לשאלותיה. עדים שמסרבים חשופים לעונשים דומים לעדים בבית משפט המסרבים להעיד. היא רשאית לכפות על רשויות המדינה ועל אזרחים למסור לה חומר שעשוי לסייע לה בחקירה, גם חומר חסוי. עם זאת, הוועדה אינה חייבת לנהוג לפי סדרי הדין ודיני הראיות הנהוגים בבתי המשפט בישראל. בנוסף אין אפשרות להשתמש בחומר הנאסף על ידי הוועדה כראיה במשפט פלילי. מטרת ההגבלה הזו היא למקד את עבודתן של ועדות חקירה בהיבטים הציבוריים ולאו דווקא הפליליים של האירועים הנחקרים, וכדי להסיר חשש מחברי ממשלה שמחליטים על הקמת הוועדה, או מאזרחים המעידים בפניה, כי הם עלולים לעמוד לדין פלילי בעקבות החקירה.

כאשר הוועדה מוצאת שאדם עלול להיפגע מתוצאות חקירתה, היא מזהירה אותו על כך, ומעמידה לרשותו את חומר הראיות שנאסף בעניינו. כמו כן ניתנת לו אפשרות למסור את גרסתו לוועדה ולחקור עדים מטעמו. הוא רשאי להיעזר בעורך דין מטעמו לשם ניסוח גרסתו ולשם חקירת העדים.

בגמר דיוניה עליה להגיש דוח הכולל ממצאים והמלצות, והיא רשאית לפרסם עוד קודם לכן דוח ביניים על תוצאות חקירתה. דוח הוועדה מפורסם לאחר הגשתו לממשלה, אך ניתן לקבוע שהדוח או חלקים ממנו יישמרו בסוד "למניעת פגיעה של ממש בביטחון המדינה, על יחסי החוץ של המדינה, על עניין כלכלי חיוני של המדינה על שלומו או פרטיותו של אדם, או על דרכי הפעולה החסויות של רשות או גוף שיש להם סמכות חקירה על פי דין" ().

לממשלה נתונה הסמכות להקים ועדה שעצם קיומה וכל דיוניה יישמרו בסוד, כאשר נושא החקירה מחייב זאת.

== תפקידן של ועדות חקירה ==
ועדות חקירה אמורות לחקור נושא שנמצא תחת פיקוחה ואחריותה של הממשלה בפני הכנסת. חוק ועדות חקירה מציין שאם ראתה הממשלה שקיים עניין בעל חשיבות ציבורית חיונית באותה שעה, היא רשאית לבחון אותו באמצעות ועדה שתגיש לה דין וחשבון. ההחלטה לגבי קיום האינטרס הציבורי נתונה בידי הממשלה והיא זו שתצטרך לגבש דעה בנושא כשיוגשו המסקנות. במחקרו המקיף של עו"ד ד"ר אביגדור קלגסבלד על ועדות חקירה ממלכתיות, הוא הדגיש כי "אחת ממטרותיה העיקריות של החקירה הממלכתית היא השבת האמון הציבורי ברשות המבצעת". משמעות העניין היא, כפי שמוסבר בהרחבה בעבודת הדוקטורט של נדב מולצ'דסקי, שוועדות חקירה חותרות לגבש נראטיב לאומי על מושא החקירה שלהן. הוועדות לוקחות אפוא חלק חשוב ומרכזי, לעיתים ראשוני, במאבק על עיצוב העבר הלאומי. ההיסטוריה של ועדות החקירה הממלכתיות מלמדת שרבות מהן למעשה לא הצליחו להשיב את אמון הציבור ברשות המבצעת.

ועדת חקירה גם עוזרת בטיהור האווירה הציבורית, אף על פי שייתכן שאת הנושא שבטיפול הוועדה ניתן היה לחקור באמצעים אחרים, ואולי אף יותר יעילים, כגון צעדים משמעתיים, בירור פנימי או חקירה של מבקר המדינה.

עקרון הפומביות הוא עיקרון מרכזי בעבודת ועדות חקירה, תפקיד הוועדות הוא חשיפת העובדות להתנהגות של יחידים, כללי מנהל של ארגונים ומוסדות וכללי מנהל של משרדי הממשלה, אלמנט זה מתבטא גם בעובדה שיש כאן אפשרות לציבור לראות כיצד מתנהלת החקירה ושלא מעלימים ממנו דבר (אומנם ישנה אפשרות שחלק מהדיונים יהיו סגורים לציבור).

ועדות חקירה נבדלות מבית המשפט בכך שהן אינן מסתפקות בחומר המוגש להן על ידי צדדים לסכסוך אלא גם חוקרות באופן אקטיבי. בנוסף, ועדות חקירה לרוב כוללות חברים בעלי ידע מקצועי בנושא הנחקר.

== המלצות ==
במהלך השנים התפתח נוהג על פיו ועדות חקירה מצרפות מסקנות והמלצות בדו"ח הסופי שלהן. המצדדים בעמדה זו טוענים שזהו חלק מתפקידה הציבורי וזו הציפייה הציבורית מהן. אם הוועדה לא תצביע על האשמים ולא תמליץ על סנקציות בהתאם ייתכן שהציבור לא ימצא טעם בהקמתה ודו"ח הוועדה ייראה כניסיון טיוח של הממשלה דבר העלול להעצים את תחושת חוסר האמון של הציבור במערכת השלטונית. ועדת חקירה נתפסת כממלאת תפקיד מוסרי ציבורי ממדרגה ראשונה וכיוצרת אמות מידה אתיות בתרבות הפוליטית.

המתנגדים להגשת מסקנות והמלצות בדוח הסופי של הוועדות טוענים כי תפקידה של הוועדה הוא ביסודו בירור עובדתי בלבד של נושא החקירה. הוועדה היא גוף מקצועי וההמלצות שייכות לתחום הפוליטי וראוי שגוף פוליטי יכריע בהם. קביעת ההמלצות עלולה לפגוע בזווית הראיה הנייטרלית והמקצועית של הוועדה. בצרפה המלצות עלולה הוועדה לנכר חלק מהציבור.

דעות שונות הושמעו בשאלה האם הממשלה חייבת לבצע המלצות של ועדת חקירה ממלכתית. פרופ' יצחק זמיר טען שבהחליטה להקים ועדת חקירה, מסכימה הממשלה מראש למלא אחר מסקנותיה ועל כן הממשלה מחויבת לשקול את ההמלצות לגופן, ורק מקרים נדירים וטעמים יוצאים מן הכלל עשויים להצדיק דחיית ההמלצה. לעומת זאת, אביגדור קלגסבלד טען שהממשלה אינה מחויבת להמלצות של ועדת חקירה כשם שהיא אינה חייבת להקים ועדת חקירה מלכתחילה וכי לוועדת חקירה אין כל עדיפות במומחיות ובמעמד על פני הממשלה בהסקת מסקנות ושלא ראוי שהממשלה תישא באחריות משותפת להחלטות ולפעולות הנכפות עליה.

== ועדות חקירה ממלכתיות בישראל ==
מאז נחקק חוק ועדות חקירה בשנת 1968, הוקמו על פיו 16 ועדות חקירה ממלכתיות מכוח החלטת ממשלה, ו-4 ועדות הוקמו על פי חוק מבקר המדינה מכוח החלטת הוועדה לביקורת המדינה של הכנסת (מסומנות בכוכבית).

משנת 1969 עד שנת 2009 התקיימו בכל עשור 5–3 ועדות חקירה ממלכתיות. בתקופת כהונתו של בנימין נתניהו כראש הממשלה לא הוקמה אף ועדת חקירה. בשנת 2010 מנע נתניהו הקמת ועדת חקירה ממלכתית לאסון הכרמל, ובשנת 2011 ביטל את ועדת השרים לענייני ביקורת המדינה האחראית על הטיפול בדו"חות ביקורת ממשלתיים, והעביר את הטיפול בדו"חות אלו לאחריות משרד ראש הממשלה, שבפועל בחר שלא ליישם אף הצעה לוועדת חקירה ממלכתית. בתקופת כהונת ממשלת בנט–לפיד הוקמו שתי ועדות חקירה ממלכתיות, לראשונה מאז 2009.

הטבלה הבאה מציגה את ועדות החקירה הממלכתיות שהוקמו בישראל.
{| class="wikitable" border="1" cellpadding="4" cellspacing="0"
|- bgcolor="#F0F0F0"
!כינוי הוועדה !! יו"ר הוועדה !! נושא החקירה !! תאריך הקמה !! תאריך הגשת הדו"ח
|-
| ועדת זוסמן || יואל זוסמן || הצתת מסגד אל-אקצא|| 22 באוגוסט 1969 || 19 בספטמבר 1969
|-
| ועדת עציוני || משה עציוני || שמועות בדבר מתן תשלומים כדי להטות משחקים בליגה הלאומית לכדורגל|| 13 ביוני 1971 || 12 בספטמבר 1971
|-
| ועדת ויתקון || אלפרד ויתקון || ועדת החקירה לעניין חברת "נתיבי נפט" || 14 בנובמבר 1971 || 14 באפריל 1972
|-
| ועדת אגרנט || שמעון אגרנט || נסיבות פריצתה של מלחמת יום הכיפורים || 21 בנובמבר 1973 || 1 באפריל 1974 (דו"ח ביניים), 10 ביולי 1974 (דו"ח ביניים), 30 בינואר 1975 (דו"ח סופי)
|-
| ועדת קנת || מרדכי קנת || בדיקת מצב בתי הכלא בישראל || 31 בינואר 1979 || 10 במאי 1981
|-
| ועדת בכור || דוד בכור || חקר רצח ארלוזורוב|| 14 במרץ 1982 || 4 ביוני 1985
|-
| ועדת כהן || יצחק כהן || האירועים במחנות הפליטים בביירות (סברה ושתילה) || 1 בנובמבר 1982 || 7 בפברואר 1983
|-
| ועדת בייסקי* ||משה בייסקי || משבר מניות הבנקים|| 7 בינואר 1985|| 16 באפריל 1986
|-
| ועדת לנדוי || משה לנדוי || שיטות החקירה של שירות הביטחון הכללי בנושא פעילות חבלנית עוינת || 31 במאי 1987 || 30 באוקטובר 1987
|-
| ועדת נתניהו || שושנה נתניהו || בדיקת תפקודה ויעילותה של מערכת הבריאות בישראל || 5 ביוני 1988 || 20 באוגוסט 1990
|-
| ועדת שמגר || מאיר שמגר || הטבח במערת המכפלה || פברואר 1994 || 26 ביוני 1994
|-
| ועדת כהן-קדמי|| יהודה כהן,יעקב קדמי || היעלמות ילדים מבין עולי תימן בשנים 1948–1954|| 8 בינואר 1995 || 4 בנובמבר 2001
|-
| ועדת שמגר || מאיר שמגר || רצח יצחק רבין || 8 בנובמבר 1995 || 28 במרץ 1996
|-
| ועדת אור || תיאודור אור || בירור ההתנגשויות בין כוחות הביטחון לבין אזרחים ישראלים באוקטובר 2000 || 8 בנובמבר 2000 || 1 בספטמבר 2003
|-
| ועדת זיילר|| ורדימוס זיילר || בטיחות מבנים ומקומות המשמשים ציבור|| 29 במאי 2001 || 14 באוגוסט 2001 (דו"ח ביניים), 23 בדצמבר 2003 (דו"ח סופי)
|-
| ועדת דורנר* ||דליה דורנר || בדיקת מצבם של ניצולי השואה|| 20 בינואר 2008 || 22 ביוני 2008
|-
| ועדת ביין* ||דן ביין || ניהול משק המים בישראל|| 20 באוגוסט 2008 || 24 במרץ 2010
|-
| ועדת מצא* ||אליהו מצא || טיפולן של הרשויות המוסמכות במפוני גוש קטיף וצפון השומרון|| 23 בפברואר 2009 || 16 בספטמבר 2009 (דו"ח ביניים), 6 ביוני 2010 (דו"ח סופי)
|-
|ועדת החקירה הממלכתית לחקר אסון הר מירון
|מרים נאור,דבורה ברלינר
|אסון הר מירון
|27 ביוני 2021 || 22 בנובמבר 2021 (דו"ח ביניים),
6 במרץ
2024
(דו"ח סופי)
|-
|ועדת גרוניס
|אשר גרוניס
|רכש הצוללות וכלי השיט
|20 בפברואר 2022 ||
|}

לאחר מתקפת הפתע על ישראל נשמעו קריאות רבות בציבור להקמת ועדת חקירה ממלכתית. בין השאר, מכתב ההתפטרות של ראש אמ"ן, אלוף אהרון חליוה, כלל קריאה להקמת ועדת כזו. פרופ' רענן סוליציאנו קינן, מומחה למדיניות ציבורית מהאוניברסיטה העברית בירושלים, פרסם באפריל 2024 מסמך ובו ציין כי "מתקפת 7 באוקטובר עונה על הקריטריונים המצדיקים הקמת ועדת חקירה, בשל משבר האמון שיצרה ביחס לתפקידה היסודי ביותר של המדינה – ההגנה על חיי אזרחיה. כיוון שהאחראים הפוטנציאליים לכישלון שאפשר את המתקפה כוללים את כל ההנהגה המדינית והביטחונית, דרושה חקירה עצמאית מבחינה מוסדית באמצעות ועדת חקירה ממלכתית".

ב-27 ביוני 2024 הגישו משפחות שכולות, משפחות מפונות וקרובי חטופים עתירה לבג"ץ בדרישה להוצאת צו על תנאי שיורה על הקמת ועדת חקירה ממלכתית לאירועי שבעה באוקטובר, שתחקור את הדרג המדיני, את כוחות הביטחון, את השירות הציבורי ואת כל מי שהייתה להם נגיעה כלשהי לתהליכים ולהחלטות שהובילו למחדל. בג"ץ הורה למדינה להשיב בתוך חודש לעתירה. ב-11 ביולי קרא שר הביטחון יואב גלנט להקים ועדת חקירה ממלכתית לאירועי שבעה באוקטובר. ביולי 2024 הקימו מספר ארגוני ציבור את ועדת החקירה האזרחית לאסון ה-7.10, התארגנות אזרחית בראשות גדעון גינת שתחל באיסוף מידע והסקת מסקנות עד להקמת ועדת חקירה ממלכתית.

== ראו גם ==
* ועדת חקירה פרלמנטרית
* ועדת בדיקה ממשלתית
* ועדת בירור

== לקריאה נוספת ==
* אביגדור קלגסבלד, ועדות חקירה ממלכתיות, הוצאת נבו, 2001
* 
* ידידיה צ' שטרן וחיים זיכרמן, ועדה חוקרת, ועדה מתקנת, ועדה משקמת, ספר אליהו מצא (2015)

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* יהודית גלילי, [http://www.knesset.gov.il/mmm/doc.asp?doc=m00734&type=pdf ועדות חקירה ממלכתיות: סקירה השוואתית], באתר הכנסת 
* 
*
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
*
קטגוריה:ישראל: מינהל ציבורי