OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
MPM Erelis

רכב MPM Motors PS160.
MPM Erelis (לשעבר PS 160) היא המכונית הראשונה שיוצרה על ידי יצרנית הרכב הצרפתית-רוסית MPM Motors משנת 2016. זוהי גרסה משופרת של רכב ה-Tagaz Aquila שייצרה TagAZ.
== היסטוריה ==
במקור נקראה PS160 והמפתחים שינו את שמה ל"Erelis" (ארליס) באוגוסט 2018.<ref></ref> הארליס הוא הדגם הראשון של מגוון כלי רכב שפותחו על ידי MPM Motors במטרה להציע מכונית ספורט במחיר שווה לכל נפש. פירושו של ארליס הוא עיט בליטאית, ודגמים עתידיים מתוכננים להיקרא גם עיט בשפות שונות.

במהלך פיתוחו, MPM PS160 קיבל מנוע בנזין יחיד, מדגם מיצובישי אוריון בנפח 1.6 ליטר (4G18S) המפיק 100 כ"ס.<ref></ref>

לאחר מכן, לאחר חתימת הסכם עם קבוצת PSA, הוא הוחלף במנוע תלת צילינדר בנפח 1.2 ליטר טורבו PSA המפיק המחובר לתיבת הילוכים בעלת 6 הילוכים, עוברת מתחת למוט של 150 ג' / קמ"ש CO2.<ref></ref> <ref></ref> שינוי זה במנוע פיג'ו-סיטרואן מלווה בשינוי שמו.

ארליס הופיע לראשונה בפומבי בתערוכת הרכב של פריז 2018. <ref></ref>

== ציוד ==
לוח המחוונים של ארליס.
פנים ארליס דרך מושב אחורי
MPM Erelis מציע חבילה אחת בלבד עם הציוד הבא:
* אזעקה נגד פריצה
* מזגן
* אורות LED בשעות היום
* גלגלי אלומיניום 18 אינץ'
* מראות מחוממות
* מושבי ספורט
* מערכת שמע HiFi MP3 4HP ALPINE USB
== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mpm-motors.com/erelis/ ארליס באתר MPM Motors]

==הערות שוליים ==

קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2016
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
נועה סולוש

נועה דינה סוֹלוֹש (בהונגרית: Szőllős Noa Dina; נולדה ב-3 בפברואר 2003) היא גולשת אלפינית ישראלית-הונגרייה. בעבר, ייצגה את הונגריה וכיום מייצגת את ישראל. השתתפה יחד עם אחיה ברנבש סולוש באולימפיאדת החורף בייג'ינג (2022).

==ביוגרפיה==
סולוש נולדה בבודפשט, הונגריה לדורה ופטר סולוש, גולש אלפיני יהודי-הונגרי שייצג גם את ישראל. שני אחיה, ברנבש סולוש ובנימין סולוש , מייצגים גם הם את ישראל בסקי אלפיני.

בתחילת קריירת הנוער שלה, ייצגה את הונגריה, וזכתה בשבע אליפויות לאומיות במולדתה ההונגרית, אך לאחר סכסוך עם איגוד הסקי המקומי ב-2017, עברה לייצג את ישראל, למרות שהיא מעולם לא התגוררה בישראל. היא מתאמנת רוב הזמן באקדמיה לסקי באוסטריה.

בשנת 2020 כנציגת ישראל באולימפיאדת הנוער לוזאן זכתה סולוש בשתי מדליות החורף הראשונות בתולדות ישראל במשחקים האולימפיים לנוער היא סיימה במקום השני בתחרות המשולבת בזמן של 1:34.69 וזכתה במקום השלישי בתחרות הסקי האלפיני למרחק 1,100 מטרים בסופר G.

היא השתתפה יחד עם אחיה ברנבש באולימפיאדת החורף בייג'ינג (2022), כשבנוסף היא גם נשאה את דגל המדינה ביחד עם יבגני קרסנופולסקי בטקס הפתיחה. בסלאלום הענק היא סיימה במקום ה-42 בסיבוב הראשון אך נפלה במהלך הסיבוב השני ולכן לא סיימה את התחרות. בתחרות הסלאלום היא סיימה במקום ה-41 עם זמן כולל של 1:57.34 דקות. בסופר G סיימה במקום ה-34 בזמן של 1:17.94 דקות.

==חיים אישיים==
סולוש נעה בין חיים ברמטסלש שבקרבת בודפשט שבהונגריה, ובין מוראו וויידהופן אן דר איבס שבאוסטריה שם למדה בתיכון. היא דוברת הונגרית, גרמנית ואנגלית. מתחביביה טיפוס, ציור, והאזנה למוזיקת דת' מטאל.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.fis-ski.com/DB/general/athlete-biography.html?sector=AL&fiscode=285021 נועה סולוש] באתר התאחדות הסקי הבינלאומית

==הערות שוליים==

קטגוריה:גולשי סקי אלפיני
קטגוריה:זוכות מדליות ישראליות באולימפיאדת הנוער
קטגוריה:ספורטאיות אולימפיות ישראליות
קטגוריה:נושאות דגל ישראל באולימפיאדה
קטגוריה:נושאי דגל ישראל באולימפיאדה
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת בייג'ינג (2022)
קטגוריה:ישראליות ילידות הונגריה
קטגוריה:ישראלים ילידי הונגריה
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-הונגרי
קטגוריה:יהודיות הונגריות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2003
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2003
בריל גריי

דיים בריל גריי (באנגלית: Dame Beryl Elizabeth Grey CH DBE FRSA; 11 ביוני 1927 – 10 בדצמבר 2022) הייתה בלרינה אנגלייה.

== ביוגרפיה ==
בריל גריי נולדה בהייגייט, לונדון וכבר בגיל ארבע החלה ללכת לשיעורי ריקוד. בגיל תשע היא זכתה לקבל על הישגיה מדליה מידי תמרה קרסבינה ועברה מבחנים של אקדמיה מלכותית לריקוד. בהמשך היא למדה אצל נינט דה ולואה ואודרי דה ווס בבית הספר המלכותי לבלט.

באוגוסט 1941 היא התקבלה לראשונה ללהקת בלט והשתתפה בסיור הופעות. ההופעה הראשונה שלה הייתה באגם הברבורים.
הופעת סולו הראשונה שלה הייתה במחליקי הקרח. ב-20 ביוני 1946 היא הופיעה בתפקיד אורורה ב"היפהפייה הנרדמת" על במת בית האופרה המלכותית, קובנט גארדן.

במהלך שנות ה-50 של המאה ה-20 בריל גריי החלה בהופעות ברחבי אירופה ואמריקה. בשנת 1957 היא הייתה רקדנית בלט בריטית ראשונה שהופיעה כרקבדנית אורכת בתיאטרון בולשוי ובלט מריאינסקי בברית המועצות.

במהלך הקריירה בריל גריי זכתה במספר פרסים. בשנת 1980 היא קיבלה מינוי לסגנית נשיא של האקדמיה לריקוד המלכותית והיא כיהנה לנשיא ארגון מורי בלט, ומנהלת הבלט של ברמינגהאם.

בשנת 1973 היא התקבלה למסדר האימפריה הבריטית.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20140227041142/http://www.henrymoorestudio.co.uk/dbpr/beryl/bg_biog.html קורות חיים]

קטגוריה:רקדניות בריטיות
קטגוריה:רקדניות בלט
קטגוריה:בלרינות
קטגוריה:גבירות מפקדות במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:חברים במסדר עמיתי הכבוד
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1927
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1927
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2022
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2022
לסלו אנדרה

לסלו אנדרה (בהונגרית: Endre László; 1 בינואר 1895, אבון – 29 במרץ 1946) היה פוליטיקאי הונגרי ימני-קיצוני, לאומני ואנטישמי ששיתף פעולה עם הנאצים במלחמת העולם השנייה והיה ממארגני השילוחים של יהודי הונגריה להשמדה במסגרת שואת יהודי הונגריה. הוצא להורג לאחר המלחמה באשמת פשעי מלחמה.

==ביוגרפיה==
נולד באבון למשפחה עשירה. לחם כהוסר בצבא האוסטרו-הונגרי במלחמת העולם הראשונה, ונפצע מספר פעמים. לאחר המלחמה זכה לתואר "לוחם" ממסדר ויטז . בשנת 1919 סיים תואר במשפטים באוניברסיטת בודפשט, והוצב כשופט מחוזי בטימישוארה ובגדלה. היה פעיל בארגוני טרור לבן שפעלו לאחר נפילת הרפובליקה הסובייטית בהונגריה, והשתתף במרידות במערב נגד כיבוש מחוז בורגנלנד. ארגוני הטרור הלבן הפיצו בין השאר תעמולה אנטישמית המוקיעה את היהודים כ"בוגדים", "גוזלי רכוש" ו"קומוניסטים". בשנת 1923 התמנה לשופט הראשי בגדלה, למשך כ-15 שנה. הצטרף לתנועה הלאומנית "Hungarian National Defence Association" ול"מפלגה הנציונל-סוציאליסטית ההונגרית" של פרנץ סלשי, שהוצאה אל מחוץ לחוק. את דעותיו הקיצוניות פרסם בספרו "כוח ואמת".
===פעילות פוליטית===
ב-1937 הקים מפלגה לאומנית, שהתאחדה עם מפלגתו של פרץ סלשי, אך עזב את המפלגה בשנת 1938 כשהתמנה לסגן ממונה על מחוז פשט-פיליס-סולט-קישקון. בתפקיד זה ניהל מדיניות אנטישמית מובהקת: הוא סבר כי החוקים האנטישמיים שהוטלו על יהודי הונגריה אינם מספיקים, ומיוזמתו הוסיף מגבלות על חיי היהודים בתחומו, כגון איסור על כניסתם של יהודים למכוני ספא והשתתפותם בירידי מסחר, (הגבלות שבוטלו על ידי משרד הפנים), הוא שינה את שמו של כפר במחוזו שנקרא " zsidó" - יהודים.

===חלקו בהשמדת יהודי הונגריה===
לאחר פלישת גרמניה להונגריה ב-9 במרץ 1944, סולקה ממשלתו של מיקלוש קאלאי, ובמקומו התמנה דמה סטויאי. אחת המטרות העיקריות שלהם הייתה השמדת היהודים בהונגריה. אנדרה, שנחשב ל"מומחה לענייני יהודים", התמנה לתפקיד מזכיר המדינה לענייני יהודים, תחת הנהגת שר הפנים אנדור יארוש. הוא קיבל סמכויות נרחבות להעביר את היהודים לגטאות ולגירושם מהונגריה. לצד שותפיו במשרד הפנים ובראשם השר יארוש, סייע לאדולף אייכמן לכנס למעלה מ-400,000 יהודים ולשלחם לאושוויץ באביב 1944, שם נרצחו במהירות רבה, למורת רוחו של העוצר מיקלוש הורטי שהתנגד לשילוח היהודים. ביולי 1944 דאג הורטי להפסקת השילוחים ולהדחתו של אנדרה, אך חודשים ספורים לאחר מכן סילקו הנאצים את הורטי מהשלטון והעמידו במקומו את מפלגת צלב החץ של סלשי, אשר החזיר את אנדרה לתפקיד ציבורי, הפעם כממונה על המינהל האזרחי.

===הוצאתו להורג===
עם כיבוש בודפשט על ידי הצבא האדום בפברואר 1945, נמלט לאוסטריה, אך נפל בשבי בעלות הברית בחודש אוקטובר והוסגר להונגריה. ב-18 בדצמבר 1945 הובא בפני "בית המשפט העממי" יחד עם אנדור יארוש ולסלו באקי, שניהלו יחד את שילוח היהודים מהונגריה לאושוויץ. השלושה הואשמו בפשעים נגד היהודים ונגד האינטרסים הלאומיים של הונגריה, וב-7 בינואר 1946 נידונו למוות בידי השופט פטר יאנקו. אנדרה ובאקי הוצאו להורג בתלייה ב-29 במרץ 1946 (יארוש הוצא להורג בירייה ב-11 באפריל).

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%20425.pdf אנדרה, לסלו], באנציקלופדיה של השואה, אתר יד ושם.
==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים הונגרים
קטגוריה:הונגרים משתפי פעולה עם הנאצים שהוצאו להורג
קטגוריה:אנשי צבא אוסטרו-הונגרים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:אישים שהוסגרו
קטגוריה:משתתפים ברצח יהודי הונגריה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1895
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1946
אדריאנה אוגרטה

אדריאנה אוגרטה (בספרדית: Adriana Ugarte; נולדה ב-17 בינואר 1985) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ספרדייה.

==ביוגרפיה==
אוגרטה גדלה במדריד, היא נכדתו של הקולנוען אדוארדו אוגרטה. למדה פילוסופיה ומשחק.

את הופעת הבכורה שלה רשמה בגיל 16, בסרט הקצר מ-2001 "Mala espina". היא שיחקה בסדרות הטלוויזיה "Mesa para cinco" ,La señora" ,"Hospital Central". ב-2007 הייתה מועמדת לפרס גויה בקטגוריית השחקנית המבטיחה על הופעתה בסרט הקולנוע "Cabeza de perro". בשנים 2013–2014 שיחקה בסדרת הדרמה ההיסטורית "זמן בין התפרים" בתפקיד סירה קירוגה, תפקיד שזיכה אותה בהכרה ובפרסי טלוויזיה בספרד. ב-2015 שיחקה בתפקיד הראשי בסרט "דקלים בשלג" (Palmeras en la nieve).

ב-2016 שיחקה בתפקיד הראשי בסרטו של פדרו אלמודובר "חולייטה". 

ב-2017 שיחקה בסרט "El sistema solar".

ב-2018 שיחקה בסרט הצרפתי של דניאל אוטיי "מאוהב באשתי". באותה שנה שיחקה בתפקיד הראשי בסרט המתח "מיראז'". .

בשנת 2019 שיחקה בסדרת המתח "הלנה הלבנה" בהפקה מקורית של בנטפליקס.

בשנת 2021 שיחקה בתפקיד ראשי במותחן הפוליטי "Parot" של פריים וידאו, שעלילתו מתרחשת בשנת 2013 בספרד, והוא עוקב אחר רוצח סדרתי של אסירים לשעבר.

בשנת 2023 שיחקה לצד פרננדו טחרו במותחן הפשע "Lobo feroz" של הבמאי האורווגאי גוסטבו הרננדס איבנז <small>(אנ').</small>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ספרדיות
קטגוריה:ספרדיות שנולדו ב-1985
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1985
אגדת בראשית

אגדת בראשית הוא מדרש אגדה על ספר בראשית.

==שמו==
הקדמונים שציטטו ממנו הזכירוהו בשמות אחרים, וגם העתקים שלו שנמצאו בגניזת קהיר הכילו שמות אחרים. בכתב יד מסוף המאה ה-15 מכונה המדרש "סדר אליהו רבה". הראשון הידוע לנו שכינה את החיבור "אגדת בראשית" היה רבי מנחם די לונזאנו שהדפיסו תחת שם זה בוונציה ב-1618, ומאז זהו כינויו הנפוץ.

==מבנה==
המדרש מחולק ל-28 פרשות, כאשר כל אחת כוללת דרשה על פסוק אחד מספר בראשית, על פסוק מהנביא ועל פסוק מספר תהילים. ייתכן שהחלוקה ל-28 פרשיות מבוססת על מנהג הקריאה בתורה הארצישראלי, שבו היו מסיימים את התורה אחת לשלוש שנים.

==זמן, מקום מחבר ומקורות==
רבי אברהם בן הגר"א טען כי האמורא רב הוא מחבר המדרש. אריה לייב גורדון הקדים עוד יותר את זמנו וייחסו לתנא רבי מאיר.

חוקרים מודרניים דחו את דעתם, וכיום מקובל שהמדרש חובר בימי הביניים. יום טוב ליפמן צונץ תיארך אותו למאה ה-12 לכל המוקדם; משה דוד הר וטאוגלס סברו שהתחבר במאה ה-10. עזרא קהלני קבע, בעקבות טאוגלס ומחקר מקורי שהמדרש התחבר במאה ה-9 בדרום איטליה<ref>עזרא קהלני, אגדת בראשית: מבוא, הצעה למהדורה ביקורתית וענייני תוכן ומבנה, עמוד 115 ואילך</ref>.

ביחס למקורותיו של המדרש, שלמה בובר טען שהדרשן התבסס בעיקר על מדרש תנחומא-בובר, ואילו קהלני טען שרוב הדרשות הן דרשות מקוריות.

==מהדורות ופירושים==
* 1618 הודפס בוונציה על־ידי רבי מנחם די לונזאנו, בתוך ספר "שתי ידות".
* 1802, ה'תקס"ב הודפס על־ידי רבי אברהם בן הגר"א.
* 1804, ה'תקס"ד הודפס בזולקווא.
* אהרן ילינק הדפיס את המדרש בווינה בשנת ה'תרי"ז, 1857, בתוך קובץ בית המדרש חלק ד.
* בשנת ה'תרי"ח (1858) הודפס בלבוב על־ידי רבי צבי הירש שפרלינג.
* פירוש אבי הנחל לרבי חיים פלאג'י.
* הרב חנוך זונדל בן יוסף מביאליסטוק הוציא מהדורה עם פירושיו עץ יוסף וענף יוסף בוורשה בשנת ה'תרל"ו, 1876.
* רבי שלמה בובר הוציא מהדורה מכתב־יד עם מבוא נרחב, קראקא ה'תרס"ג (1903).
* עידן דשא הוציא מהדורה מתוקנת על פי דפוס ראשון ועפ"י כתב־יד בתוך "ילקוט מדרשים" - חלק שביעי (צפת, תשע"ז), ומהדורה נוספת על־פי כתב־יד אחר בתוך ילקוט מדרשים - חלק שמיני (צפת, תשע"ט).

==לקריאה נוספת==
* שלמה בובר, מבוא לאגדת בראשית, קראקא, ה'תרס"ג.
* עזרא קהלני, אגדת בראשית: מבוא, הצעה למהדורה ביקורתית וענייני תוכן ומבנה, עבודה לשם קבלת תואר דוקטור לפילוסופיה, האוניברסיטה העברית, ה'תשס"ד.
* אהרן לייב גורדון, חקירה על מחבר המדרש אגדת בראשית, הכרמל יב, ה'תרל"ד, עמ' 573–575.
* 
* 

==קישורים חיצוניים==
* 
===מהדורות===
* [https://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=6473&st=&pgnum=300 מהדורת מהר"ם די לונזאנו]
* 
* [https://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=19435&pgnum=1 מהדורת זולקווא ה'תקס"ד]
* [https://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=30842&st=&pgnum=14&hilite= מהדורת יעלינעק, ה'תרי"ז]
* [https://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=26837&pgnum=1 עם פירוש עץ יוסף וענף יוסף]
* 

===על המדרש===
* 
* , באתר "ספריא"

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדרשי אגדה
קטגוריה:ספר בראשית
קטגוריה:מדרשים על התורה
פיטקיאראנטה

פיטקיאראנטה (ברוסית: Питкяранта) היא עיירה והמרכז הניהולי של מחוז פיטקריאנטסקי ברפובליקת קרליה, שברוסיה, השוכנת בחוף הצפון-מזרחי של ימת לדוגה. אוכלוסיית היישוב מונה (נכון לשנת 2018) 10,479 איש.

== היסטוריה ==
העיירה נוסדה ככל הנראה במאה ה-19, במסגרת הדוכסות הגדולה של פינלנד, לאחר שעברה לשליטת ברית המועצות הוענק לה מעמד עיר ב-9 ביולי 1940.

מאז 1991 מהווה חלק מרפובליקת קרליה שבצפון הפדרציה הרוסית.

== מעמד מנהלי ועירוני ==
במסגרת החלוקה המינהלית משמשת פיטקיאראנטה כמרכז המינהלי של מחוז פיטקיאראנטה, אליו הוא כפוף ישירות. כחטיבה עירונית, העיר פיטקיאראנטה, יחד עם שלושה יישובים כפריים, מאוגדת במחוז העירוני בשם היישוב עירוני פיטקיאראנטה.

== ערים תאומות ==
לפיטקיאראנטה הסכם ערים תאומות עם:
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רפובליקת קרליה: ערים
דניאל דיין

הרב דניאל דיין (נולד בשנת 1952) הוא רב קהילת ברסלב בצפת, שחקן ישראלי וחוזר בתשובה. שימש כיושב ראש מרכז ברסלב העולמי.

==ביוגרפיה==
נולד בקזבלנקה שבמרוקו למשפחה יהודית מסורתית. ב-1961, כשהיה בן 9, עלה לישראל במסגרת עליית הנוער. למד בכפר הנוער רמת הדסה בקריית טבעון וב"אומן הדסה" בעפולה.

מגיל צעיר גילה עניין במשחק. בזמנו הפנוי היה צופה בסרטים רבים ועבד על פיתוח גוף. למד תיאטרון ופנטומימה בבית רוטשילד בחיפה. ב-1969 שיחק בהצגה "אהבה בסמטאות צפת" שכתב וביים ב. אדם.

בצה"ל שירת בגולני כמ"כ וכסמל מבצעים. לאחר שירותו הצבאי עבר לאילת ואז עבר ל ניו יורק בארצות הברית. בתחילה עבד במלצרות, בנייה ואבטחה ב. למד במכון לי סטרסברג לתיאטרון ולקולנוע והחל לשחק באוף ברודוויי. שם הכיר את צבי פישמן. לאחר מכן עבר ללוס אנג'לס ואז להוליווד. התפקיד הראשון שגילם שם היה בשנת 1973 שייח' בפרסומת לתה ליפטון.

בשהותו בארצות הברית עסק בקונג פו, היאבקות, הרמת משקולות, יוגה, מדיטציה.

ב-2004 גילם את הרב בסרט "האושפיזין" שכתב שולי רנד וביים גידי דר. ב-2005, בעידוד הרב שמואל אליהו, העביר (לצד שביט רבניצקי) סדנת תיאטרון בישיבת ההסדר צפת.

ב-2017 גילם מספר דמויות בסרט "סיפורי מעשיות של רבי נחמן" שכתב וביים צבי פישמן.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמנים ישראלים שחזרו בתשובה
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:רבני ברסלב
קטגוריה:שחקנים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע חרדי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
PragerU

PragerU הוא ארגון אמריקאי ללא כוונת רווח, אשר מתמקד ביצירת תוכן במגוון נושאים בתחום הפוליטיקה, כלכלה, ופילוסופיה, בעיקר מנקודת מבט שמרנית. הארגון הוקם על ידי הסופר והמגיש דניס פרייגר, בשיתוף עם אלן אסטרין<ref name=":02"></ref>. הסרטונים הקצרים, רובם באורך של כ-5 דקות, שמייצר הארגון מפורסמים ביוטיוב<ref name="Globe2"></ref><ref name=":1"></ref>. הסרטונים מוגשים לעיתים קרובות על ידי אנשי רוח שמרנים ממדינות שונות בעולם, כולל ישראל.<ref></ref> הארגון נשען על תרומות ובתחילת פעולתו נתמך על ידי דן ופריס ווילקס<ref name="buzzfeed_2018-03-032"></ref>.

הארגון זוכה לשבחים על רמת האפקטיביות של הסרטונים שלו בלימוד החומר, אך גם לביקורת על מידת הדיוק והאמת שהם מציגים.

נכון לאפריל 2021 יש לערוץ היוטיוב כ-2.89 מיליון מנויים והסרטונים בו נצפו מעל 1.2 מיליארד פעמים. יוטיוב הגדיר כמה מהסרטונים בערוץ כ"תוכן מוגבל" לגולשים מסוימים.<ref>[https://youtu.be/o6I5Uwy20yk No safe spaces (2019) - FULL DOCUMENTARY MOVIE]</ref>

== ראו גם ==

* דניס פרגר
* שמרנות

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://www.youtube.com/user/PragerUniversity ערוץ היוטיוב הרשמי] של PragerU

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערוצי יוטיוב
קטגוריה:ארגונים פוליטיים אמריקאיים
אדגר השקעות ופיתוח

אדגר השקעות ופיתוח בע"מ המוכרת בשם המקוצר "אדגר" היא חברה ציבורית ישראלית, שניירות הערך שלה נסחרות ב ועוסקת בהחזקת נדל"ן מניב בישראל ומחוצה לה.

==היסטוריה==
אדגר נוסדה בשנת 1977 בשם "אדגר תעשיות טקסטיל". בשנת 1994 נרכשה החברה על ידי חברת "צור שמיר אחזקות".
בשנת 2003 החלה לבנות את "מגדל אדגר" בקריית אריה בפתח תקווה, ובשנת 2006 הבנייה הסתיימה והמגדל הפך למקום משכנם הראשי של החברה, וכן גם חברות האם בבעלותם של מוקי ודורון שנידמן.
בשנת 2004 מניות החברה הונפקו בבורסה לניירות ערך בתל אביב והיא הפכה לחברה ציבורית.
בשנת 2015 הסתיימה הבנייה של מגדל אדגר 360 בגובה 147.65 מטרים בשכונת יד אליהו מזרחית לנתיבי איילון.

באוקטובר 2015 אדגר רכשה שלושה מבני משרדים בקנדה תמורת כ-178 מיליון שקל.

==תחומי פעילות==
* עד שנת 1996 פעלה בתחום הטקסטיל
* נדל"ן מניב בישראל ובחו"ל

==בעלי עניין==
בעלת השליטה בחברה היא חברת "ישיר איי.די.איי. אחזקות" אשר נמצאת בבעלותה המלאה של חברת "ביטוח ישיר - השקעות פיננסיות", ומחזיקה כ-44.31% ממניות החברה, השליטה בה היא בידי "צור שמיר אחזקות" של מוקי ודורון שנידמן. אחזקות הציבור היא 26% בחברה.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:חברות נדל"ן ובנייה ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1977
De troubadour

De troubadour (בעברית: הטרובדור) הוא שיר בהולנדית בביצוע הזמרת לני קור נציגת הולנד באירוויזיון של שנת 1969. השיר זכה במקום הראשון יחד עם השירים "בום בנג-א-בנג", "Un jour, un enfant" ו-"Vivo cantando", שייצגו את הממלכה המאוחדת, צרפת וספרד בהתאמה.

השיר הוא בלדה בהשראת מסורת שירי העם. קור שרה על טרובדור מימי הביניים, ומתארת את ההשפעה שיש למוזיקה שלו על המאזינים. קור הקליטה את השיר גם באנגלית (בשם "The troubadour"), בצרפתית ("Le troubadour"), בגרמנית ("Der troubadour"), איטלקית ("Un canta storie") ובספרדית ("El trovador"). התחרות ב-1969 נערכה במדריד בירת ספרד שהייתה בשלטון הדיקטטורי של פרנסיסקו פרנקו. חמש שנים לאחר התחרות, הקליטה קור שוב את השיר במילים אחרות בשם "De generaal" ("הגנרל"), כמחווה למאמן הכדורגל ההולנדי רינוס מיכלס. "הגנרל" היה כינויו של מיכלס בפי שחקני הנבחרת ההולנדית.

בערב התחרות בוצע השיר שמיני בסדר השירים, אחרי "Boom Bang-a-Bang" בביצוע לולו נציגת הממלכה המאוחדת, ולפני "Judy, min vän" בביצוע טומי שרברג נציג שוודיה. בסיום ההצבעה קיבל השיר 18 נקודות, יחד עם שלושה שירים אחרים, ודורג במקום הראשון מתוך 16.

נציגת הולנד באירוויזיון בשנה לאחר מכן, באירוויזיון 1970, הייתה שלישיית הבנות Hearts of Soul עם השיר "Waterman".

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.eurovision.tv/page/history/by-year/contest?event=286 Official Eurovision Song Contest site, history by year, 1969]
* [http://www.diggiloo.net/?1969nl Detailed info and lyrics, Diggiloo Thrush, "De troubadour"]

קטגוריה:שירי 1969
קטגוריה:שירים שזכו באירוויזיון
קטגוריה:שירי אירוויזיון 1969
קטגוריה:שירי הולנד באירוויזיון
שבץ שקט

שבץ שקט (באנגלית: Silent stroke) הוא שבץ מוחי שאינו כולל תסמינים חיצוניים, והחולה אינו מודע לכך שעבר שבץ. עם זאת, שבץ שקט עדיין מביא נזק לרקמת המוח ולעלייה בסיכון ללקות בשבץ בעתיד. סוג השבץ הזה נקרא ״שקט״ מכיוון שהנזק מתרחש בחלק במוח שאינו שולט בתפקודים חיוניים כלשהם ולכן אין שינוי חיצוני ניכר אצל החולה.<ref></ref>

הצטברות אירועי שבץ שקט עלולה להוביל לירידה ניכרת בתפקודים הקוגניטיביים, ובפרט ביכולת החשיבה והזיכרון.<ref></ref>

שבץ שקט שונה משבץ חולף (TIA). בשבץ חולף כן מתגלים תסמינים חיצוניים, בניגוד לשבץ שקט, ושבץ חולף יכול להמשך בין מספר דקות ל-24 שעות. שבץ חולף מהווה גורם סיכון משמעותי לשבץ מוחי עתידי ולשבץ שקט חוזר.<ref></ref>

== גורמים ואבחון ==
שבץ שקט מתרחש פי חמישה יותר מאשר שבץ סימפטומטי, הסיכון עולה עם הגיל. בין 8% ל־28% מהקשישים עוברים אירוע של שבץ שקט (שבץ שקט עלול להופיע גם אצל צעירים ואף אצל ילדים, בעיקר כאלו הסובלים מאנמיה קשה), שכיחותו של שבץ שקט גדולה יותר כאשר מדובר באוכלוסייה הסובלת מדמנציה או הפרעות קוגניטיביות אחרות. גורמי סיכון נוספים הם: סוכרת, יתר לחץ דם, עישון ומחלת לב.

ניתן לאבחן שבץ שקט על ידי ביצוע טומוגרפיה ממוחשבת (CT) או דימות תהודה מגנטית (MRI). במרבית המקרים האוטם מתגלה רק בדיעבד, כשבדיקת הדמיה מגלה סימן של אוטם ישן. אף על פי שמדובר באוטם על השפעותיו הפתולוגיות, האוטם בשבץ השקט אינו גורם לנזק בטווח הקצר.

==ראו גם==
* שבץ חולף

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.mountsinai.org/locations/cerebrovascular-center/conditions/stroke Stroke], Mount Sinai

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחלות כלי הדם של המוח
נואיבה (שיר)

חוף ים בדרום סיני
נואיבה הוא שיר ישראלי, אשר נכלל באלבומו של הזמר שלמה גרוניך צמר גפן מתוק, שיצא לאור בשנת 1982.
== הפקה ==
השיר נכתב בשלהי שנות ה-70, בהשראת בילוי של גרוניך ושל אשתו באותה עת נירית ירון בחוף הים של נואיבה שבחצי האי סיני. דימויה של נואיבה בישראל באותה עת היה של אתר מפלט מהמסגרות הממסדיות, בייחוד לדור הצעיר. 

השיר מתאר מציאות פשוטה של בילוי אינטימי בשניים בחוף השקט והיפה. ירון כתבה את מילות השיר, שהולחנו על ידי גרוניך.

בסקירת האלבום "צמר גפן מתוק" באתר רוק מתקדם נכתב על השיר:

השיר אכן היה לאחד משיריו הידועים והמוכרים ביותר של שלמה גרוניך.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי שנות ה-1970
הדיוויזיה ה-87 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-87 (בגרמנית: 87. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939, והועמדה תחת פיקוד בוגיסלב פון שטודניץ. במהלך המערכה בפולין שהתה הדיוויזיה בחזית המערבית, כחלק ממפקדת הכוחות בהרי אייפל במסגרת הארמייה החמישית, ובמהלך הקרב על בלגיה היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-8 במסגרת הארמייה הרביעית, ולאחר מכן לחמה במהלך מבצע מקרה אדום כחלק מהקורפוס ה-40 במסגרת הארמייה השישית. במהלך מבצע ברברוסה לחמה הדיוויזיה כחלק מהקורפוס ה-20 במסגרת הארמייה התשיעית, ואף נטלה חלק בקרב ביאליסטוק-מינסק, ובמהלך הקרב על מוסקבה היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-9 ארמיית הפאנצר הרביעית. לאחר מכן נשארה הדיוויזיה בגזרה המרכזית, ולחמה בקרב רז'ב הראשון ובקרב רז'ב השני, ובמרץ 1944 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה ה-16 במסגרת קבוצת ארמיות צפון, עימה לחמה בקרבות בלטביה, ובנובמבר אותה שנה היא הועברה תחת פיקוד הארמייה ה-18, עימה לחמה בכיס קורלנד עד סוף המלחמה.

==מפקדים==
* בוגיסלב פון שטודניץ (26 באוגוסט 1939 – 17 בפברואר 1942)
* ולטר לוכט (17 בפברואר 1942 – 1 במרץ 1942)
* בוגיסלב פון שטודניץ (1 במרץ 1942 – 22 באוגוסט 1942)
* ורנר ריכטר (22 באוגוסט 1942 – 1 בפברואר 1943)
* ולטר הרטמן (1 בפברואר 1943 – 22 בנובמבר 1943)
* מאוריץ פרייהר פון שטראכוויץ (22 בנובמבר 1943 – אוגוסט 1944)
* גרהרד פיירבנד (אוגוסט 1944 – ספטמבר 1944)
* הלמוט ולטר (ספטמבר 1944 – 16 בינואר 1945)
* מאוריץ פרייהר פון שטראכוויץ (16 בינואר 1945 – 8 במאי 1945)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/87ID-R.htm הדיוויזיה ה-87] באתר lexikon-der-wehrmacht 

==הערות שוליים==

87
פרו סייקלינג מנג'ר

פרו סייקלינג מנג'ר (Pro Cycling Manager) היא סדרת משחקי מחשב של סימולציות ניהול ממוחשבות, בה השחקן נדרש לשמש כמנג'ר של רוכב או קבוצת אופני כביש. המשחק נוצר על ידי חברת Cyandie הצרפתית והופץ על ידי חברת FOCUS , גם היא צרפתית. בנוסף למשחק הזה, קיימת גם סדרת משחקים לקונסולות (Xbox one, פלייסטיישן 4) שנקראת "טור דה פראנס" שבמסגרתה אפשר לשחק במרוץ המדובר ובמספר מרוצים נוספים, וגם הופץ ונוצר על ידי החברות הללו.

== על המשחק ==
המשחק נוצר בשנת 2001 ונקרא בשם "סייקלינג מנג'ר" ובשנת 2005 נוסף "פרו" לשם. הוא מוצע במגוון שפות - צרפתית, אנגלית, נורווגית, פורטוגזית, איטלקית, הולנדית, גרמנית, ספרדית ודנית. המשחק מבוסס על המציאות, כאשר כל הרוכבים, הקבוצות והמרוצים בו הם אמיתיים ומתקיימים גם במציאות, ואף המשחק משתמש בתמונות של הרוכבים האמיתיים, והנתונים שלהם מבוססים לפי היכולת שלהם במציאות. אם כי לפעמים בחלק מהשמות יש טעויות.

=== מצבים ===
המשחק מציע מספר מצבים:
* פרו סייקליסט (ProCyclist) - במצב הזה השחקן יוצר לעצמו דמות, השחקן נותן לדמות לאום, גיל, גוון עור, ואף לבחור מתוך מגוון של פרצופים. לאחר מכן, השחקן צריך לבחור את אופי הרוכב הבולט שלו - מטפס, מאיץ, פנצ'ר או רוכב נגד השעון, הוא יכול לבחור גם התמחות נוספת ומשנית. לאחר מכן השחקן צריך לבחור באיזו קבוצה מתוך המבחר שמוצע לו להחתים את הדמות שלו, לבחור לו לו"ח מרוצים ולנהל לו את הקריירה. השחקן צריך גם לבחור לדמות את מקסימום הפוטנציאל שהדמות יכולה לממש, והדמות עולה ברמות עד שהוא ממקסם את הפוטנציאל.
* קריירה - במצב הקריירה, השחקן יכול לקחת קבוצה ולהפוך להיות המנג'ר שלה. או לקחת רוכב קיים ולהפוך להיות המנג'ר שלו. אפשר לקחת קבוצות מכל הדרגים השונים, או להקים קבוצה עם שם שהשחקן בוחר וביגוד שהוא צריך לבחור מתוך מה שמוצע, ולקחת רוכבים (עד 30) מתוך הקבוצות הקיימות.
* מרוץ בודד - במצב הזה, השחקן יכול לבחור לשחק רק מרוץ בודד עם קבוצה שאותה הוא יבחר.
* רב משתתפים - קיימת גם אפשרות לשחק עם שחקנים אחרים במשחק, באפשרות ה"מולטיפלייר/אונליין".

בנוסף, קיימת גם אפשרות לעשות מרוצי אופני מסלול.

== משחק הטור דה פראנס ==
חברת Cyanide היא היוצרת וחברת FOCUS היא המפיצה גם של משחק ה"טור דה פראנס". במסגרת המשחק, אפשר לשחק במרוץ הפופולרי ומרוצי קלאסיקות נוספות, כגון פריז - רובה והרונדה ון פלנדרן. בניגוד לפרו סייקלינג מנג'ר, המשחק הזה הוא לקונסולות ה־Xbox והפלייסטיישן, ולא למחשב.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סדרות משחקי וידאו
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בצרפת
הדיוויזיה ה-215 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-215 (בגרמנית: 215. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיית חיל רגלים של הורמאכט במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939, על בסיס יחידות הלנדווהר בהיילברון, והועמדה תחת פיקוד בפטיסט קנייס. במהלך פלישת גרמניה הנאצית לפולין שהתה הדיוויזיה בחזית המערבית בעתודת הארמייה השביעית, ובמהלך המערכה על צרפת היא לחמה כחלק מהקורפוס ה-37 במסגרת הארמייה הראשונה. בינואר 1942 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הארמייה ה-16 כחלק מקורפוס הפאנצר ה-39, ובשנים שלאחר מכן היא לחמה לסירוגין כחלק מהארמיות ה-16 וה-18 במסגרת קבוצת ארמיות צפון. במרץ 1945 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-17 כחלק מהארמייה השנייה, ולחמה עימה בקרבות בפרוסיה המערבית עד סוף המלחמה.

==מפקדים==
* בפטיסט קנייס (26 באוגוסט 1939 – 12 בנובמבר 1942)
* ברונו פרנקוויץ (13 בנובמבר 1942 – 9 במאי 1945)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/215ID-R.htm הדיוויזיה ה-215] באתר lexikon-der-wehrmacht 

215
ג'ומנג'י (זיכיון)

ג'ומנג'י (באנגלית: Jumanji) הוא זיכיון סרטי הרפתקאות ופנטזיה, הכולל 4 סרטים. היא נוצרה בידי הסופר כריס ון אלסברג שכתב את הספר ג'ומנג'י, בו שני ילדים מתחילים לשחק במשחק לוח מיוחד במהלכו הם נאלצים להתמודד עם בעלי חיים וסכנות רבות היוצאות מתוך הלוח כתוצאה ממשחקם עד לסיום המשחק וצעיקת המילה "ג'ומנג'י" - מילה משפת הזולו שפירושה: "תופעות רבות".

==ספרים==
*ג'ומנג'י - ספר מ-1981 של כריס ון אלסברג בו שני נערים, פטר וג'ודי מתחילים לשחק במשחק לוח ובמהלכו יוצאים חיות וסכנות רבות מהמשחק. המשחק נגמר רק כשהם מגיעים לשלב האחרון בו וצועקים את המילה "ג'ומנג'י", הגורמת לכל האירועים לחזור ללוח ולהחזיר את ההיסטוריה.
*זאת'ורה - ספר מ-2002 של ון אלסברג, בו שכניהם של פטר וג'ודי, דני ווולטר מוצאים משחק דומה לג'ומנג'י. לעומת זאת הם מוצאים משחק דומה בשם "זאת'ורה" העובד לפי אותם כללים אך פועל בחלל החיצון וגם הוא כולל מגוון של סכנות.

==סרטים==
*ג'ומנג'י - סרט שיצא ב-15 בדצמבר 1995 בבימויו של ג'ו ג'ונסטון ובכיכובם של רובין ויליאמס, בוני האנט, קירסטן דנסט, בראדלי פירס וג'ונתן הייד. עלילת הסרט מבוססת על הספר הראשון מ-1981.
*זאת'ורה - סרט שיצא ב-11 בנובמבר 2005 בבימויו של ג'ון פאברו ובכיכובם של ג'וש האצ'רסון, ג'ונה בובו, דקס שפרד, קריסטן סטיוארט וטים רובינס. עלילת הסרט מבוססת על הספר מ-2002.
*ג'ומנג'י: שורדים בג'ונגל - סרט שיצא ב-20 בדצמבר 2017 בבימויו של ג'ייק קסדן ובכיכובם של דוויין ג'ונסון, ג'ק בלאק, קווין הארט, קארן גילאן, ניק ג'ונאס ובובי קנאבלי. ארבעה נערים שנשלחים לריתוק בבית הספר נשאבים לתוך משחק מחשב מסוכן ונאלצים לצלוח את המשימות שבו כדי לשוב לחייהם.
*ג'ומנג'י: השלב הבא - סרט שיצא ב-13 בדצמבר 2019 בבימויו של ג'ייק קסדן ובכיכובם של דוויין ג'ונסון, ג'ק בלאק, קווין הארט, קארן גילאן, ניק ג'ונאס, אקוופינה, דני גלובר, דני דה ויטו ורורי מק'קאן. עלילת הסרט ממשיכה את הסרט מ-2017 ובה הנערים שהיו בתוך המשחק נאלצים לחזור אליו, תוך שמופיעות סכנות חדשות.
*יוצרי הסדרה הודיעו שעתיד לצאת סרט עתידי בתאריך לא ידוע.

==סדרת טלוויזיה==
*ג'ומנג'י - סדרת אנימציה ששודרה בין 1996 ל-1999, לשלוש עונות בהשראת הסרט הראשון. הסדרה דובבה בין השאר בידי ביל פייגרברייק, דבי דריברי ואשלי ג'ונסון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:זיכיונות: סרטים וסדרות
*
בנימין גיגר

בנימין (בני) גיגר (נולד ב-1947) הוא פרופסור לביולוגיה, חבר האקדמיה הלאומית למדעים (ארצות הברית).
בין השנים 2004-2009 שימש דקאן הפקולטה לביולוגיה במכון ויצמן למדע. מנהל מרכז יד אברהם לחקר הסרטן, ומנהל מרכז קלור לפיזיקה ביולוגית בַּמכון. נשיא הפורום האירופי לציטוסקלטון. בין השנים 2009-2019 היה יושב ראש הוועדה האקדמית של הקרן הלאומית למדע.

==ביוגרפיה==
===לימודים===
בנימין גיגר נולד בחיפה, וסיים את לימודיו בבית הספר הריאלי העברי בעיר בשנת 1965. הוא בוגר תואר ראשון במיקרוביולוגיה מאוניברסיטת תל אביב ואימונולוגיה מהאוניברסיטה העברית בירושלים. בעל תואר שלישי באימונולוגיה כימית ממכון ויצמן למדע, בהנחיית פרופ' רות ארנון. את הבתר-דוקטורט עשה באוניברסיטת סן דייגו, שבארצות הברית.

===קריירה אקדמית===
ב-1980 החל לעבוד במכון ויצמן. בשנת 1984 הפך לפרופסור ובשנת 1988 לפרופסור מן המניין. בין השנים 1989-1995 כיהן כדיקן מדרשת פיינברג וכראש המחלקה לביולוגיה מולקולרית של התא. בין השנים 1996-2004 היה מרַכז הפעילות החינוכית של בשער. במרץ 2020 גילה יחד עם פרופ' ערן סגל ממכון ויצמן ופרופ' יובל דור מהאוניברסיטה העברית בירושלים שיטה לניטור, זיהוי וניבוי אזורי התפשטות של נגיף קורונה.

===חיים אישיים===
בנימין גיגר נשוי לד"ר סלי גיגר, אב לענת, תמר ואבנר וסב ליותם, שירה, איילה ואור. בתו היא חוקרת הסרטן פרופ' תמר (תמי) גיגר, אף היא חברת סגל במכון ויצמן למדע. אחיו, מיכה גייגר, הוא נציג חברת שמרוק באירופה ובישראל, חברת ההשקעות של משפחת וולט דיסני.

==פעילות ציבורית בעבר ובהווה==
* ראש ועדות התוכנית למדע וטכנולוגיה בחטיבות הביניים ובבתי הספר היסודיים
* חבר הוועד המנהל של הקאמרטה הישראלית ירושלים
* יו"ר ועדת המקצוע למדע וטכנולוגיה בחברה (מוט"ב) בחטיבה העליונה
* חבר ועדת ההיגוי של "היוזמה למחקר יישומי בחינוך".

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.weizmann.ac.il/immunology/Geiger/ האתר של פרופ' גיגר במכון ויצמן למדע]
* [https://scholar.google.com/scholar?hl=en&as_sdt=0%2C5&q=benjamin+geiger&oq=benjamin+ge פרופ' גיגר באתר Google Scholar]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:חוקרי סרטן ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
מישל הידלגו

הידלגו בשנת 2009
מישל הידלגו (בצרפתית: Michel Hidalgo; 22 במרץ 1933 – 26 במרץ 2020) היה כדורגלן ומאמן צרפתי, ששיחק בעמדת הקשר. היה המאמן של נבחרת צרפת בין השנים 1976–1984.

==ביוגרפיה==
הידלגו נולד ב-22 במרץ 1933 ב-Leffrinckoucke, נורמנדי, שבצרפת. הוא נקרא על שמו של הכומר המקסיקני מיגל הידלגו וקוסטילה. כשהיה נער שיחק בקבוצה נורמנדי US, וזכה עימה באליפות המחוזית נורמנדי לנערים. הידלגו התחיל את הקריירה שלו בקבוצה לה האבר שם שיחק במשך כשתי עונות, לפני שעבר לסטאד ריימס. עם ריימס זכה בליגה הצרפתית ובגביע האלופות הצרפתי, והגיע עמה לגמר גביע אירופה לאלופות הראשון אי פעם. במשחק הגמר נגד ריאל מדריד כבש הידלגו שער, אך ריימס הפסידה בסיום 4–3. בשנת 1957 עבר הידלגו לשחק במונקו עמה זכה פעמיים בליגה ובגביע, ופעם אחת בגביע האלופות הצרפתי.

לאחר שפרש מקריירת משחק, פנה הידלגו לקריירת אימון. בשנת 1976 מונה למאמן בנבחרת צרפת. הידלגו הוביל את הנבחרת לחצי גמר מונדיאל 1982, בו הודחה לאחר שהפסידה לגרמניה בפנדלים, וזכה עימה ביורו 1984, לאחר ניצחון בגמר על ספרד. לאחר ניצחונו בגמר היורו, הוא העביר את המושכות להנרי מישל שנהיה למאמן, והוא קיבל את תפקיד המנהל הטכני של הנבחרת תפקיד אותו מילא עד שנת 1986.

הידלגו נפטר ב-26 במרץ 2020, במרסיי.

==תארים==
===כשחקן===
;ריימס
* אליפות צרפת: 1954/55
* גביע האלופות הצרפתי: 1955
;מונקו
* אליפות צרפת (2): 1960/61, 1962/63
* הגביע הצרפתי (2): 1959/60, 1962/63
* גביע האלופות הצרפתי: 1961

===כמאמן===
;נבחרת צרפת
* יורו: 1984
;אישיים
* המאמן הצרפתי של השנה: 1982
* מאמן השנה של אירופה: 1984
* מאמן השנה של מגזין world soccer לשנת 1984

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:מאמני נבחרת צרפת בכדורגל
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני לה האבר
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני סטאד ריימס
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1933
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2020
קבוצת תדהר

הסמליל של קבוצת תדהר עד שנת 2022
קבוצת תדהר בע"מ, המוכרת בשם המקוצר "תדהר", היא חברה פרטית ישראלית העוסקת בייזום, הקמה, ושיווק פרויקטים למגורים, מסחר ותעשייה בישראל ומחוצה לה, ומחזיקה נכסים מניבים בישראל ומחוצה לה.

==היסטוריה==
תדהר נוסדה בשנת 1993 על ידי המהנדס אריה בכר ושותפו גיל גבע. במקור היה שייך השם "תדהר" לחברת ביצוע קטנה שנקלעה לקשיים ואותה רכשו בכר וגבע ב-29 בנובמבר 1993. בשנת 2005 השניים מכרו חלק מהחזקותיהם בחברה לאיש העסקים האמריקאי מארק וייסמן והוא הצטרף כשותף שלישי בחברה.
לאחר הקמתה זכתה במכרז לבניית יחידות דיור בפרויקט גני אביב שבלוד, ובמסגרתו היא בנתה כ-1,606 יחידות דיור.
בשנת 2000 הופכת לחברת הבנייה הראשונה בישראל המוסמכת לתקן האיכות ISO9001, 
בשנת 2005 הקימה את "אופירה", תאגיד להעסקת עובדים זרים בענף הבנייה.

הקבוצה מחזיקה במחצית הבעלות על מלון "ריץ קרלטון" בהרצליה. הזכויות שאיפשרו את הקמת הפרויקט נרכשו על ידי תדהר ואיש העסקים עדי שטראוס ב-2006. במלון 115 חדרים ו–82 דירות נופש והוא נחנך ב–2013. ב-2009 רכשה החברה קרקע ביבנה, עליה הקימה 1,000 יחידות דיור אשר שווקו במבצע משותף עם ארגון חבר. אנשי הקבע וכוחות הביטחון זכו בהנחות ברכישת דירות בפרויקט. שיתוף פעולה נוסף עם "חבר" נעשה בשיווק פרויקט פסגות אפק בראש העין. הפרויקט הוקם בשותפות עם קבוצת CPM. בימים אלו (2023) מתבצעות העבודות להקמת מגדל ברחוב רוטשילד בתל אביב - בקומות התחתונות יוקם בית מלון של רשת six senses ובקומות העליונות יוקמו 72 יחידות דיור. ב-2014 נכנסה החברה לתחום הפינוי בינוי - החברה הרסה שלושה בניינים בשכונת מורשה ברמת השרון ובהמשך הקימה שני מגדלים ובהם 192 דירות. ב-2016 רכשה תדהר קרקע בהרצליה ועליה הקימה בתוך שלוש שנים, בשותפות עם החברות ישראל קנדה ואקרו נדל"ן את הקמפוס של מיקרוסופט ישראל ושל מיקרוסופט ישראל מחקר ופיתוח. בניית הקמפוס הושלמה ב-2019. נכסים מניבים נוספים של החברה כוללים קומפלקס הייטק פארק ברעננה, פארק העסקים Cu ברמת החייל, מגדל רוגובין תדהר במתחם הבורסה ברמת גן ועוד. לחברה פעילות גם בחו"ל - בין היתר, ב–2003 הקימה תדהר, בשותפות עם אפריקה ישראל, קומפלקס של תשעה בנייני משרדים בהיקף של 80 אלף מ"ר בבלגרד, סרביה. הפרויקט מאכלס בנקים וחברות תוכנה, כמו גם את משרדי ענקית הקניונים הישראלית ביג מרכזי קניות, שלה כמה קניונים בעיר. ביולי 2019 רכשה אפריקה ישראל את חלקה של תדהר בפרויקט ב–66 מיליון יורו.

לפי מעקב עמותת קו לעובד, באתרי הבנייה של קבוצת תדהר נהרגו מאז 2018 ועד 9 בפברואר 2022 ארבעה בני אדם<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

תדהר
קטגוריה:רעננה: חברות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1993
מדף הקרח אבוט

מדף הקרח אבוט (באנגלית: Abbot Ice Shelf) הוא מדף קרח גדול, הגובל בחוף אייטס בין כף וייט לבין נקודת פפרוגנר שבאנטארקטיקה.

אורכו של מדף הקרח 400 קילומטרים ורוחבו 60 קילומטרים.

בקצה הצפוני של המחצית המערבית של מדף הקרח מצוי האי ת'רסטון. מספר איים גדולים נוספים מוקפים במלואם או בחלקם על ידי מדף הקרח: שרמן, קרפנטר, דסטין, ג'ונסון, מקנמרה, פרוול ודנדטלר.

שטחו של מדף הקרח 35,028 קמ"ר.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי מדף הקרח ===
מדף הקרח התגלה (נצפה מן האוויר) בטיסות שנערכו על ידי השירות האנטארקטי של ארצות הברית בפברואר 1940.

חלקו המערבי של מדף הקרח מופה בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית במסגרת מבצע קפיצה לגובה בין השנים 1946–1947.

מדף הקרח כולו מופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בהתבסס על תצלומי אוויר שצולמו על ידי צי ארצות הברית בשנת 1966.

=== מקור השם ===
שמו של מדף הקרח ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים.

מדף הקרח נקרא על שמו של אדמירל הצי ג'יימס לוייד אבוט, הבן (James Lloyd Abbot, Jr), מפקד היחידה הימית של חיל התמיכה של צי ארצות הברית לאנטארקטיקה בין פברואר 1967 ליוני 1969.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:8 מדף הקרח אבוט], באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=6&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR מדף הקרח אבוט], באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

אבוט
קטגוריה:ארצות הברית באנטארקטיקה
קרחון המפטון

קרחון המפטון (באנגלית: Hampton Glacier) הוא קרחון בחלק הצפון-מזרחי של האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.

הקרחון ממוקם בין הר האן והר ניקולאס.

הקרחון זורם לכיוון צפון - צפון-מזרח, לאורך המדרונות המערביים של רכס דאגלס, ונשפך אל מפרץ שוקאלסקי.

אורכו של הקרחון 46 קילומטרים, ורוחבו 9 קילומטרים.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הקרחון ===

הקרחון צולם מהאוויר בשנת 1937 על ידי המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם.

הקרחון מופה בהתבסס על סקרים שנערכו על ידי סקר שטחי חסות איי פוקלנד בשנת 1948.

=== מקור השם ===

הקרחון נקרא על שמו של וילפרד אי. המפטון (Wilfred E. Hampton), שהיה נווט המטוס של המשלחת הבריטית אל ארץ גרהאם, אשר צילמה מהאוויר (וגילתה) את הקרחון.

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• Defense Mapping Agency 1992, [https://books.google.co.il/books?id=tZffAAAAMAAJ&pg=PA153&lpg=PA153&dq=%22Hampton+Glacier%22&source=bl&ots=OLHHbQg4Ru&sig=ACfU3U3RVwRTbEAzv3NYBIfCUDvm72u3Ng&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjjr43p3f7mAhUGa1AKHffFBD44ChDoATAAegQICBAB#v=onepage&q=%22Hampton%20Glacier%22&f=false Sailing Directions (planning Guide) and (enroute) for Antarctica], P 153</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:6304 קרחון המפטון] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=5946&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR קרחון המפטון] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://earthobservatory.nasa.gov/images/40629/hampton-glacier-alexander-island-antarctica קרחון המפטון] באתר נאס"א
* [https://geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=6304&fid=antgeo_110 תצלום לוויין של אזור קרחון המפטון]

== הערות שוליים ==

המפטון
פרויקט אמאד

פרויקט אמאד (בפרסית: پروژه آماد) הוא המיזם האיראני לייצור נשק גרעיני שהחל בשנת 1992 ובשנת 2003 השתנה באופן רשמי לפרויקט ספאנד ().<ref></ref> <ref>[https://books.google.com/books?id=A5VhCQAAQBAJ&pg=PT78&dq=iran+nuclear+amad&hl=en Routledge Handbook of Nuclear Proliferation and Policy], Joseph F. Pilat, Nathan E. Busch, pp. 48–49, 2015</ref> <ref></ref>

== מטרת הפרויקט ==
מטרת הפרויקט לייצר חמש פצצות גרעיניות במשקל 10 קילוטון כל אחת ולהרכיב אותן על טילי שיהאב 3.

== יוזמי הפרויקט ==
הצמרת האיראנית המליצה להתחיל בפרויקט שאושר על ידי שר ההגנה, עלי שמח'אני, המועצה לטכנולוגיות מתקדמות, המועצה העליונה לביטחון לאומי, ונשיא איראן, חסן רוחאני. המלאכה הוטלה על המהנדס מוחסן פח'רי-זאדה ומהנדסים משניים שבהם דוקטור עבאסי-דוואני ראש הפקולטה לפיזיקה באונברסיטת אימאם חוסיין שבטהראן ועמיתו מג'יד שהריארי מאוניברסיטת שהיד בהשתי, שנהרג (לפי פרסומים זרים) על ידי המוסד למודיעין ולתפקידים מיוחדים בהצמדת פצצה לרכב שבו ישבו שהריארי ודוואני, אך דוואני ניצל.

== מהלך הפרויקט ==
פרויקט אמאד עלה לשולחן הצמרת האיראנית כבר ב-1979 לאחר המהפכה האיראנית, אך המנהיג העליון, רוחאללה ח'ומייני, התנגד כיון שחשב שהרעיון אינו עולה בקנה אחד עם האסלאם. לאחר מותו החליטה איראן להתחיל בפיתוח של פרויקט אמאד ובייצור נשק גרעיני במסווה של מטרות אזרחיות. בשנת 1992 החליטה איראן להתחיל בפרויקט אמאד. בשנת 2003, לאחר הפלישה האמריקאית לעיראק, חשפו מיליציות אופוזיציה את התוכנית. איראן הודיעה שהיא מפסיקה את תוכנית אמאד לנשק גרעיני צבאי ובמקומה הגיעה פרויקט ספאנד שאיראן הודיעה שהוא רק לצורך מחקר אבל מחשיפת הארכיון הגרעיני האיראני עולה כי פרויקט ספאנד מתחלק לשניים: החלק הראשון הוא למחקר ורפואה וכולי והשני ממשיך את פרויקט אמאד כמתכונתו. פרויקט ספאנד פועל עד היום.

== חשיפת הפרויקט ==

ב-30 באפריל 2018, ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו חשף את פרויקט אמאד כדי לטעון שאיראן ממשיכה לקדם תוכנית לפיתוח נשק גרעיני.<ref name="BBC20180430"></ref> <ref></ref> בהתבסס על 100,000 מסמכים שהוברחו על ידי המוסד מאיראן, הוא טען כי "המשימה של פרויקט אמאד הייתה לתכנן, לייצר ולבדוק חמישה ראשי נפץ, כל אחד עם עוצמה של עשרה קילוטון TNT לשילוב בטיל". שר החוץ של איראן מוחמד ג'וואד זריף צייץ שהראיות הן "חזרה על טענות ישנות" שכבר טופלו על ידי הסוכנות הבינלאומית לאנרגיה אטומית.

== המשא ומתן לעצירת הפרויקט ==
2015: איראן ומעצמות העולם חותמות על הסכם לעצירת הפרויקט הגרעיני

2017: המוסד למודיעין ותפקידים מיוחדים פורץ לארכיון הגרעין האיראני וגונב חצי טון חומר מודיעיני וחושף כי על אף ההסכם איראן המשיכה בפרויקט הגרעין. מיד לאחר חשיפת מידע זה, ארצות הברית פרשה מההסכם.

2020: איראן פורשת כמעט מכל סעיפי ההסכם לאחר חיסולו של מפקד כוח קודס קאסם סולימאני בידי ארצות הברית.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכנית הגרעין האיראנית
לאדה איז'בסק

לאדה איז'בסק היא חברה בת של יצרנית הרכבים AvtoVAZ שבסיסה בעיר איז'בסק, שברוסיה. זו הייתה בעבר חברה בת של איזמאש תחת המותג IzhAvto וייצרה גם אופנועים וגם מכוניות.<ref></ref> החברה קיבלה את שמה הנוכחי בשנת 2017 והיא מייצרת עבור אווטוואז את דגמי הלאדה השונים.<ref></ref>

== היסטוריה ==
מטה IzhAvto
החברה החלה בייצור כלי רכב בשנת 1958, עם יצירת אב-טיפוס ארבע-גלגלי לשימוש כפרי, רכב האוגוניוק NAMI 048, שהשתמש בשלדת GAZ ו-,<ref name="Thompson, p.180">Thompson, p.180.</ref> רכב זה לא יצא לייצור המוני.

מפעל הרכב איז'בסק הוקם בשנת 1965 עם יצרנית הרכב הצרפתית רנו כקבלן הראשי.<ref></ref> החברה החלה ב-12 בדצמבר 1966 עם הרכבת עותקים של רכבי מוסקביץ' ודגמי 408.<ref name="Thompson, p.181">Thompson, p.181.</ref> בסוף השנה הושלמו ייצורם של 300 יחידות, כאשר המספר הגיע ל-4,000 בדצמבר 1967. בדצמבר 1967 החליף Moskvitch 412 את ה-408 בפס הייצור, אליו הצטרף דגם 434 ב-1968 ולאחר מכן על ידי דגםAZLK -2138 ודגמי 2140, ו-Izh-2126 אודה שדמה לרכבי הMoskvitch AZLK-2141 Aleko, שהיה בעל עיצוב שונה של הנעה אחורית.

העיצוב החל לסטות ממקורות רכבי ה-AZLK החל משנת 1970, כאשר החברה שמרה על שני פנסים עגולים במקום לאמץ את המלבניות של מוסקוביץ'. בשנת 1971 עוצב מחדש ה-412IE שנבנה במפעלים באיז'בסק. לרכבי 412 שבנו באיז'בסק היה מוניטין של היותם באיכות טובה יותר מרכבי המוסקביץ'.<ref>Thompson, p.183 caption and p.185.</ref> בשנת 1973 החל ייצור דגם "Izh 2125".

IzhAvto בשנת 2010
בשנות התשעים הייצור ירד בגלל היעדר מימון ושיטות ניהול לא תקינות, ועד שנת 1999 ייצר המפעל פחות מ-10,000 כלי רכב בשנה. החברה הפכה לחברת בת עצמאית של יצרנית הנשק Izhmash בשנת 1996, כאשר הוקמה כחברה נפרדת בשם DAO "Izhmash-Avto".<ref></ref> בסופו של דבר נרכש המפעל על ידי קבוצת SOK בשנת 2000.<ref name="directory"></ref> עד שנת 2003 ייצר המפעל 94,200 מכוניות כולל הז'יגולי ורכבי איז' אודה.<ref></ref> מכונית הסדאן קיה ספקטרה הופקה עבור יצרנית הרכב הקוריאנית במסגרת הסכם שותפות משנת 2005.<ref></ref> בשנת 2009, IzhAvto הגישה בקשה לפשיטת רגל.<ref></ref>

מאז רכישתה על ידי AvtoVAZ בשנת 2010,<ref></ref> ייצר המפעל דגמי ניסאן ולאדה, כולל לאדה גרנטה, ניסאן סנטרה וניסן טיידה.<ref></ref> המפעל הוא גם אחד מאתרי הייצור של לאדה וסטה, שהושקה בשנת 2015.<ref></ref> ההחלטה על ייצור הווסטה באיז'יבסק התקבלה על ידי מנכ"ל AvtoVAZ לשעבר, בו אנדרסון, בשל איכות התפישה הגבוהה יותר במפעל בהשוואה למפעל הראשי של הקבוצה בטוליאטי.<ref></ref> המפעל בנה את המכונית ה-5 מיליון בדצמבר 2017.<ref></ref>

== ייצור אופנועים ==
האופנוע הראשון של החברה היה IZh 1 משנת 1928, שתוכנן על ידי המהנדס הסובייטי פיוטר ולדימירוביץ' מוכארוב (1888 &#x2013; 1934).<ref>Thompson, Andy. Cars of the Soviet Union (Haynes Publishing, Somerset, UK, 2008), p.180.</ref> בשנות השבעים והשמונים אופנועים אלה נמכרו בבריטניה תחת המותגים קוזאק ונבאל. החברה הייתה יצרנית האופנועים הסובייטים הגדולה ביותר.

ייצור אופנועי Izh הסתיים בשנת 2008.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:יצרני אופנועים
קטגוריה:אווטוואז
קטגוריה:לאדה
קטגוריה:איז'בסק
ז'יגולי (רכב)

ז'יגולי היה מותג של מכוניות, שיוצרו ברוסיה ובברית המועצות, על ידי AvtoVAZ בשנים 1970–2012 ובמשך מספר שנים במקומות אחרים בחו"ל.<ref>[http://ponedelnik.info/society/40let-pokonveyeru "40 ЛЕТ ПО КОНВЕЙЕРУ"] ( "40 Years by the Conveyor Belt"; a brief timeline of AvtoVAZ)</ref> גרסאות הייצוא היו ממותגות בשם לאדה.

המכונית יוצרה גם באוקראינה ובמצרים, בה המכונית האחרונה מדגם זה נוצרה בשנת 2013.<ref>[https://www.vedomosti.ru/auto/articles/2015/05/26/593610-lada-vozvraschaetsya-v-egipet Lada возвращается в Египет]</ref>

המותג נקרא על שם הרי ז'יגולי על יד נהר וולגה, כדי להתאים לשם המפעל ('VAZ' הוא ראשי התיבות של "וולז'סקי אבטומובילני זאבוד" או "מפעל הרכב וולגה").

היו 7 דגמים של מותג זה: VAZ-2101, VAZ-2102, VAZ-2103, VAZ-2104, VAZ-2105, VAZ-2106, VAZ-2107, עם שינויים המסומנים על ידי ספרה נוספת. הדגם החדש ביותר מסדרה זו היה VAZ-2105 (1979-2010).

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מכוניות סובייטיות
קטגוריה:מותגי רכב
קטגוריה:אווטוואז
מדף הקרח ג'ורג' השישי

מדף הקרח ג'ורג' השישי (באנגלית: George VI Ice Shelf) הוא מדף קרח נרחב, המכסה את מפרץ ג'ורג' השישי, המפריד בין האי אלכסנדר וארץ פאלמר שבאנטארקטיקה.

מדף הקרח משתרע בין פתח רון (בקצה הדרומי של המפרץ), לבין האי ניזניק (הממוקם 56 קילומטרים דרומית לכניסה הצפונית של המפרץ, בין כף בראון וכף ג'רמי).

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמו של מדף הקרח ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

מדף הקרח, כמו גם מפרץ ג'ורג' השישי, נקראים על שמו של המלך ג'ורג' השישי.

== לקריאה נוספת ==

<div class="mw-content-ltr">• J.Loynes, J.R.Potter, J.G.Paren, [https://www.sciencedirect.com/science/article/pii/0198014984900116 Current, temperature, and salinity beneath George VI Ice Shelf, Antarctica], Deep Sea Research Part A. Oceanographic Research Papers Volume 31, Issue 9, September 1984, Pages 1037-1055 </div>

<div class="mw-content-ltr">• Jenkins, A., and S. Jacobs (2008), [https://agupubs.onlinelibrary.wiley.com/doi/epdf/10.1029/2007JC004449 Circulation and melting beneath George VI Ice Shelf, Antarctica], JOURNAL OF GEOPHYSICAL RESEARCH, VOL. 113, C04013, doi:10.1029/2007JC004449, 2008 </div>

<div class="mw-content-ltr">• M.H. Talbot, [https://www.igsoc.org/annals/11/igs_annals_vol11_year1988_pg161-164.pdf OCEANIC ENVIRONMENT OF GEORGE VI ICE SHELF, ANTARCTIC PENINSULA], Annals of Glaciology 11 1988</div>

<div class="mw-content-ltr">• [https://www.dur.ac.uk/geography/research/research_projects/?mode=project&id=49 Millennial-Scale History of the George VI Ice Shelf, Antarctic Peninsula]</div>

<div class="mw-content-ltr">• Bentley, M.J.; Hodgson, D.A. ; Sugden, D.E.; Roberts, S.J.; Smith, J.A.; Leng, M.J. ; Bryant, C. 2005, [http://nora.nerc.ac.uk/id/eprint/1631/ Early Holocene retreat of the George VI Ice Shelf, Antarctic Peninsula], Geology, 33 (3). 173-176. https://doi.org/10.1130/G21203.1</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:::NO::P5_ANTAR_ID:5607 מדף הקרח ג'ורג' השישי] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=5256&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR מדף הקרח ג'ורג' השישי] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה

== הערות שוליים ==

ג'ורג' השישי
ג'ורג' השישי
ג'ורג' השישי
לאדה סמרה

רכב VAZ 2108 סמארה (3 דלתות), מכסה המנוע הקצר יותר והפגוש בגרסאות ישנות יותר.
דגם לאדה טרזן (VAZ 210934).
אחורי לאדה 2115
ה-VAZ-2108, המכונה לאדה סמרה בחלק גדול של מערב אירופה (שהוגדר רשמית כ"לאדה ספוטניק" ברוסיה), היה סדרת מכוניות משפחתיות קטנות שיוצרו על ידי יצרנית הרכב הסובייטית / רוסית AvtoVAZ תחת המותג לאדה, בשנים 1984–2013. שם הדגם סמרה שימש במקור רק לדגמי ייצוא, בברית המועצות אותו דגם נקרא ספוטניק ("מטייל עמית", "לוויין") עד 1991, אז נכנסה גרסת הסדאן של הסמרה לייצור, תוך שימוש בשם הייצוא. זה היה הרכב הראשון בעל הנעה קדמית למכונית בייצור סדרתי שנבנה בברית המועצות לאחר דגם LuAZ-969V. הסמרה שונתה והופצה מחדש במהלך שנות הייצור לפני שהייצור הופסק סופית בדצמבר 2013.<ref></ref><ref>[http://www.ukravto.ua/eng/production_zaz.htm ] </ref>
== ראו גם ==
* לאדה 110
== לקריאה נוספת ==
* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.ladacars.org/ רכבי לאדה. ביקורות, תמונות, מידע] 
* [http://www.lada-samara.com/ לאדה סמארה I, II פורום, עזרה, מידע] 
* [http://autoinf.org/car.php?car_id=1199 נתונים ותמונות בקטלוג AutoInf] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלי רכב המיוצרים ברוסיה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באורוגוואי
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בפינלנד
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באוקראינה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בקזחסטן
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1984
קטגוריה:מכוניות סובייטיות
קטגוריה:מכוניות משפחתיות
סמרה
מפעל מאלישב

מפעל מאלישב (באוקראינית: Завод імені В.А. Малишева), לשעבר מפעל הקטרים של חרקוב, הוא יצרן של ציוד כבד בבעלות המדינה בחרקוב, אוקראינה. המפעל נקרא על שם הפוליטיקאי הסובייטי ויאצ'סלב מאלישב והוא חלק מתאגיד אוקראובורונפרום (UkrOboronProm) המהווה לחוד החנית בתעשיות הביטחוניות של אוקראינה.

המפעל מייצר מנועי דיזל, מכונות חקלאיות, מכונות כריית פחם, זיקוק סוכר וציוד לחוות רוח, אך ידוע בעיקר בייצור הטנקים הסובייטים, כולל סדרת הטנקים המהירים של BT, ה-T-34 המפורסם של מלחמת העולם השנייה וטנקי המלחמה הקרה T-64 ו-T-80, ויורשם האוקראיני המודרני, ה-T-84. המפעל קשור קשר הדוק עם לשכת העיצוב מורוזוב (KMDB), שמעצבת כלי רכב קרביים משוריינים צבאיים ולשכת העיצוב למנועים של חרקוב (KEDB), המעצבת <ref></ref> מנועים. במהלך שנת 1958 בנה המפעל את "ח'רקובצנקה", רכב שטח שהגיע לקוטב הדרומי בשנה שלאחר מכן.

בשיאו במהלך התקופה הסובייטית, העסיק המפעל 60,000 מתושבי 1.5 מיליון חרקוב. בתחילת 2015 עבדו במפעל 5,000 איש.<ref name="AJKtfF15">[http://america.aljazeera.com/multimedia/2015/2/kharkiv-tank-factory.html Tank factory workers decry war that pits Ukrainian against Ukrainian], Al Jazeera America (27 February 2015)</ref>

== היסטוריה ==
החברה נוסדה בשנת 1895 כמפעל הקטרים של חרקוב (באוקראינית: Харківський паровозобудівний завод, ХПЗ). בשנת 1923 החלו בייצור טרקטורים מדגם קומונאר. בשנת 1928 המפעל שינה את שמו ל"קומינטרן" והוקמה לשכה לעיצוב טנקים.

בשנת 1936 המפעל הפך ל"מפעל מספר 183" ובשנת 1941 פונה המפעל לניז'ני טאגיל שבהרי אורל ומוזג יחד עם מפעל הטנקים של אורל, שקיבל את מספר 183. בשנת 1945 הוקם המפעל מחדש, הפעם בחרקוב ונקרא בשם מפעל הדיזל של חרקוב מספר 75.

בשנת 1957 שינה את שמו ל"מפעל מאלישב" (Завод імені В.А. Малишева). מאז התפרקות ברית המועצות זהו יצרן טנקי המערכה של אוקראינה ואחת מחברות התעשייה הביטחונית האוקראינית החשובות ביותר.
==לקריאה נוספת==
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תעשיית נשק בברית המועצות
קטגוריה:חרקוב
קטגוריה:חברות אוקראיניות