OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מחקרי ירושלים בספרות עברית

עטיפת כרך כד, תשע"א
מחקרי ירושלים בספרות עברית הוא כתב עת מדעי לספרות עברית, הרואה אור כשנתון בחוג לספרות עברית, המכון למדעי היהדות ע"ש מנדל, הפקולטה למדעי הרוח של האוניברסיטה העברית. 

הגיליון הראשון של כתב העת יצא לאור בשנת תשמ"א-1981, בעריכתו של עזרא פליישר. בפתח גיליון זה נאמר:
:כרך ראשון זה של 'מחקרי ירושלים בספרות עברית' מכיל מאמרים מפרי עטם של חברי הסגל האקדמי של החוג לספרות עברית באוניברסיטה העברית כירושלים. חוקרים צעירים וּותיקים מביאים בו מתוצאות עיונם ועמלם בתחומים שונים של חקר ספרותנו. הנושאים הנדונים בקובץ מייצגים כמה חטיבות עיקריות של היצירה הספרותית העברית לדורותיה: גיוונם משקף את ההיקף הגדול של החומר הראוי לעלות לדיון, ואת ריבוי הברירות, ההעדפות, השיטות והגישות שבהן ניתן לבוא אל חקרו. 

משתתפים בו בין השאר החוקרים: עמינדב דיקמן, אופיר מינץ-מנור, טלי ארטמן, גילה וכמן, דינה שטיין, גלי דרוקר בר-עם, דוד פישלוב, תמר יעקבי, לילך לחמן ודולי בן-חביב. בשנת תשע"א 2011 ערכו אותו אריאל הירשפלד, חנן חבר ויהושע לוינסון.

כתב העת כולל: מחקרים אקדמיים, ביקורת ספרים וסקירת ספרים חדשים.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:האוניברסיטה העברית בירושלים: כתבי עת
קטגוריה:ישראל: כתבי עת ספרותיים
מכתב אהבה

"שליח האהבה", מאת מארי ספרטלי סטילמן
מכתב אהבה היא דרך רומנטית להבעת רגשות אהבה בצורה כתובה. המכתב יכול להכיל ממסר קצר של אהבה ועד אזכור ארוך של רגשות, לעיתים בצורה פואטית. מכתבי האהבה קדומים ככל הנראה מאז המצאת הכתב, והעדויות הקדומות ביותר נמצאות במצרים העתיקה. קיימים עדויות לכתבי אהבה מאזורים שונים לאורך ההיסטוריה.

מכתבי האהבה המשיכו לפרוח במחצית הראשונה של המאה ה-20. לפני השימוש הנרחב בטלפונים, מכתבים היו אמצעי התקשורת העיקרי, והיו אחת הדרכים הבודדות של בני זוג להישאר בקשר, במיוחד בזמן מלחמה. במחצית השנייה של המאה, עם עליית המתירנות ועידן המידע, החלו להתמעט מכתבי האהבה. בעידן הדיגיטלי, מכתבי האהבה קיבלו צורות חדשות (לדוגמה, דרך מסרון), אך עיקרם נשאר. הסיבה לכך נעוצה בעובדה שצורת הכתיבה מקלה על הדובר להביע רגשותיו, ביחס למפגש פנים אל פנים.

מכתב האהבה יכול להיכתב במבנה או סגנון. שיטה נפוצה כזו היא בצורת סונטה או פואמה.

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://web.nli.org.il/sites/NLIS/he/Education/Pages/itemPage.aspx?ItemID=NNL03_EDUSP4592 מכתבי אהבה של גרשם שלום, לוסי דרייפוס ואליעזר בן יהודה, סרטון], באתר החינוך של הספרייה הלאומית
* 

אהבה
קטגוריה:אהבה
סילמן

סִילְמַן הוא שם משפחה יהודי. מקור השם במילה ביידיש "שול" או "שיל", שפירושה בית כנסת, ומכאן שולמן או סילמן הוא "איש בית הכנסת" במובן גבאי או רב. לפי דעה אחרת, "שול" הוא גרסה של השם שאול. 

קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה שמבוססים על השם שלמה
עוצבת הגולן

חטיבת הגולן (חטמ"ר 474) היא חטיבה מרחבית באוגדת הבשן אשר אחראית על הביטחון השוטף בגזרת רמת הגולן ובגזרת הר החרמון. מפקד החטיבה הנוכחי הוא אלוף-משנה בני קטה.

== היסטוריה ==
באמצע העשור הראשון של המאה ה-21, הוחלט לאחד את חטיבת הגולן (חטמ"ר 474) וחטיבת החרמון (חטיבה 810), לחטיבה מרחבית אחת, ושמה עוצבת הגולן. במסגרת ההחלטה, הוחלט כי החטיבה המאוחדת החדשה תשלוט על כל גזרת רמת הגולן והחרמון, תחת פיקודו של אל"ם ניזאר פארס ששימש אז מח"ט עוצבת הגולן, ובמקביל חטיבת החרמון הפכה לחטיבת מילואים. 

ב-2009 הוחלט להחזיר את המצב לקדמותו וחטיבת החרמון חזרה לסד"כ כחטיבה מרחבית נפרדת בעוצבת געש אז, וכיום באוגדת הבשן. בשנת 2016, בעקבות התוכנית הרב-שנתית "גדעון", הוחלט לאחד בשנית את החטיבות, תחת פיקוד עוצבת הגולן.

== מפקדי חטיבת הגולן ==
בין הקצינים שפיקדו על חטיבת הגולן:

{| border=1 cellpadding=4 cellspacing=0
|- bgcolor="#FF1719"
!שם||תקופת כהונה||הערות
|-
| בנימין גל || 1981–1982 ||
|-
| דוד זרחין || 1988–1990 ||
|-
| צבי ברקאי || || לימים קצין אג"ם של פיקוד העורף
|-
| שמואל אביבי || || לימים נספח צה"ל בשווייץ
|-
| יריב קריגר || 1995– || מפקד חטיבת אלכסנדרוני
|-
| רחמים כהן || 1997–1999 ||
|-
| עופר שפרן || 1999–2001 || לימים סגן מפקד אוגדת עזה
|-
| נדב חג'בי || || לימים מפקד בסיס הקריה
|-
| ניזאר פארס || 2004–2007 || לימים סגן מפקד עוצבת הגליל
|-
| בועז עמידרור || 2007–2009 || לימים נספח זרוע היבשה בארצות הברית
|-
| אשכול שוקרון || 2009–2012 || לימים מנכ"ל עיריית קריית שמונה
|-
| אריק חן || 2012–2014 || לימים סגן מפקד עוצבת אדום
|-
| גיא שפרן || 2014–2016 || לימים מפקד מערך המבצעים המיוחדים באמ"ן
|-
| ברק חירם || 2016–2018 || לימים מפקד עוצבת הבזק
|-
| אבינועם אמונה || 2018–2020 || לימים מפקד המכללה לפיקוד טקטי
|-
| אורן שמחה || 6 ביולי 2020 – 23 באוגוסט 2021 || לימים מפקד חטיבת הנח"ל
|-
| אחסאן דקסה || 23 באוגוסט 2021 – 16 באוגוסט 2023 ||
|-
| נתנאל לסרי || 16 באוגוסט 2023 – 21 באפריל 2024 ||
|-
| בני קטה || 21 באפריל 2024 – || מפקד החטיבה הנוכחי
|}

== תג החטיבה לפני האיחוד ==
<gallery widths="200px" heights="200px" perrow="3">
תמונה:Logo-hativat-474- aGolan.png|תג עוצבת הגולן לפני האיחוד
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

גולן
קטגוריה:אוגדת הבשן
מגילת סן מיקלה

מגילת סן מיקלה (באנגלית: The Story of San Michele) הוא ספר זכרונות ופנטזיה של הרופא השוודי אכסל מונתה. הוא יצא לאור לראשונה באנגלית בשנת 1929, זכה לפרסום ותפוצה עולמיים ותורגם לעשרות שפות.
הספר אינו אוטוביוגרפיה אלא קטעי זיכרונות מעבודתו כרופא ומחייו ב"ווילה סן מיקלה" שבנה בעיירה אנאקפרי שבקאפרי, המעורבים עם קטעים בדויים ואפילו פנטסטיים.

== עלילה ==
מונתה הגיע לראשונה לקאפרי בהיותו בן 18, עלה במדרגות לאנקאפרי, נפגש עם התושבים וביקר בקפלה ההרוסה "סן מיקלה" שנבנתה על הריסות חווילתו של טיבריוס. כבר אז בשלה בליבו ההחלטה שלאחר שיגמור את לימודי הרפואה, ירכוש את המקום ויבנה שם את ביתו. הוא סיים את לימודי הרפואה בפריז ובחדרו ברובע הלטיני הייתה תלויה תמונה של קאפרי, משאת חייו.

מונתה מתאר את עבודתו כרופא בפריז. הוא נמנע כמה שיכול, לתת תרופות. הוא הגיע למסקנה שרוב תלונות החולים, בעיקר מחוג האצולה, הן על רקע פסיכוסומטי והם היו זקוקים ל"אבחנה" כדי שיירגעו. האבחנות היו אז ברפואה אופנה חולפת פעם-"אפנדיציטיס" ופעם "קוליטיס". הוא מתאר גם את פגישותיו עם הסופר גי דה מופאסאן.

הקליניקה של מונתה התמלאה בחולים עשירים, אבל הוא ביקר גם בשכונות העניים וטיפל בהם ללא תשלום.

מונתה חש למקומות אסון למרות הסיכון. כאשר היה בטיול בלפלנד נודע לו על מחלת כולרה קשה בנאפולי עם אלף חללים ביום. הוא מתאר את הגוססים בבתים כשהעכברים מצטופפים סביבם ומתחילים לאכול אותם. הוא חש גם לעיר מסינה בסיציליה שנחרבה ברעש אדמה וצונאמי ונאלץ לישון עם רוצחים.

מונתה מתאר בספר את ניסיונו עם לואי פסטר בטיפול בחולי כלבת ואת עבודתו עם ז'אן-מרטן שארקו בבית החולים סלפטרייר שטיפל בחולות היסטריה נשית בהיפנוזה. מונתה חלק על שארקו וטען שחלק מה"חולות" אינן חולות אלא ניצבות במופע של שרקו. כאשר ניסה להבריח "חולה" כזאת מבית החולים הוא נתפס וסולק על ידי שארקו.

לבסוף עבר מונתה לרומא בה פתח קליניקה מוצלחת. בגלל שיטותיו הפסיכולוגיות התחבב על החוגים העשירים וצבר ממון שאיפשר לו לבנות את "וילה סן מיקלה" שם בילה שנים רבות ביחד עם האנשים הפשוטים של אנקאפרי. בספר אין כל התייחסות של מונתה למשפחתו.

מונתה היה חובב בעלי חיים נלהב, אך עם זאת תמך בניסויים בבעלי חיים, בשל תרומתם לקידום הרפואה. בקאפרי קנה את "הר ברברוסה" והפך אותו למקום מקלט לציפורים. הוא מביע בספר את תמיכתו בהמתת חסד לחולים סופניים סובלים.

=== מהדורות בעברית ===
הספר תורגם לראשונה לעברית ב-1935 על ידי יצחק ליב ברוך ויצא לאור בהוצאת אמנות.

ב-1973 יצא הספר לאור בהוצאת עם עובד. המתרגם אמציה פורת השתדל לשמור במידת האפשר על צביונו של התרגום הישן למשל - המילה מערופיה (ציבור לקוחות - קליינטורה).

== ראו גם ==
* אכסל מונתה

== קישורים חיצוניים ==
* [https://simania.co.il/bookdetails.php?item_id=11217 מגילת סן-מיקלה], באתר סימניה
* אהוד בן עזר, [https://benyehuda.org/read/25028 "מגילת סן מיקלה" לאכסל מונתה], באתר פרויקט בן-יהודה, 6 ביוני 1975

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ספרי 1929
קטגוריה:ספרי זיכרונות
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
פצ'ולי

פצ'ולי (שם מדעי: Pogostemon cablin) הוא צמח פורח ממשפחת השפתניים, קרוב משפחה של האזוביון והנענע. הצמח הוא לרוב שיח נמוך (גובהו פחות ממטר) עם קנים ארוכים וניצבים, ופריחה בצבע ורוד עד לבן. השיח צומח באזורים נרחבים באסיה, ומתורבת למטרות נוי והפקת שמנים בסין, הודו, אינדונזיה, מלזיה ועוד. פריחת השיח בעלת ניחוח חזק ומשמשת לייצור בשמים, שמנים אתריים, דוחי חרקים ותמרוקי רפואה משלימה.

==שיטות גידול תרבותי==
הפצ'ולי הוא צמח המעדיף חום, ומשגשג באזורים חמים ללא שמש ישירה. בדומה לנענע, הוא מעדיף השקיה מרובה, אך גם לאחר עקת יובש ניתן להחזיר את הצמח למצבו הבריא על ידי השקיה. ניתן לגדל את הצמח מייחורים או מזרעים.

==שימושים==
את השמן האתרי של הפצ'ולי ניתן להפיק באמצעות זיקוק בקיטור של העלים, שפוצע את דפנות התאים, ולאחר מכן השריה וייבוש. ניתן לחתוך מעלי הפצ'ולי מספר פעמים בשנה למטרות הפקת השמן האתרי. שלושת החומרים הפעילים המופקים הם פצ'ולול (Patchoulol), טרפן האחראי לניחוח הפצ'ולי; נורפצ'ולנול (Norpatchoulenol), טרפנואיד המשלים לניחוח הפצ'ולי; וגרמקרין (Germacrene), חומר המשמש כדוחה חרקים ומחקה פרומוני חרקים.

הפצ'ולי משמש בעיקר כצמח בישום. מהשמנים האתריים שלו מופקים חומרי ריח המשמשים בתעשייה, ומוספים בין השאר לסבונים, אבקות כביסה ומרככים, דאודורנטים ומטהרי אוויר.

בנוסף, שמן הפצ'ולי משמש כדוחה חרקים, אם כי רק מספר מצומצם של מחקרים מחזקים הנחה זו. הוא משמש בעיקר כנגד טרמיטים ועשים.

באופן מסורתי, משמש הפצ'ולי כחלק מקטורת במדינות המזרח הרחוק.

<gallery>
קובץ:Pogostemon_cablin_001.jpg|תפרחת הפצ'ולי
קובץ:Gardenology.org-IMG 2910 rbgs11jan.jpg|שיח הפצ'ולי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שפתניים
מארק ג'ייקובס

מארק ג'ייקובס (נולד ב-9 באפריל 1963) הוא מעצב אופנה אמריקאי-יהודי. הוא המעצב הראשי של מותג האופנה שמכונה על שמו "מארק ג'ייקובס", המונה יותר מ-200 חנויות ב-80 מדינות. בשנת 2010 הוא נכנס לרשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר על פי המגזין "טיים".

==שנותיו הראשונות וחינוך==

ג'ייקובס נולד למשפחה יהודית חילונית בעיר ניו יורק, וכשהיה בן 7, מת אביו, סוכן בסוכנות של ויליאם מוריס. אמו, שנישאה בחייה שלוש פעמים, הייתה לדברי ג'ייקובס "חולת נפש" ו"לא ממש כשירה לטפל בילדים שלה". בגלל מצבו המשפחתי, ג'ייקובס עבר לגור עם סבתו מצד אביו עוד כשהיה צעיר.

מארק סיים ללמוד בבית הספר הגבוה לאמנות ועיצוב בשנת 1981 ולמד בבית ספר פרסונס לעיצוב בניו יורק. במהלך הזמן בו מארק למד בפרסונס, הוא זכה בפרסו הראשון בקריירה (בשנת 1984).

==קריירה==
* בגיל 15 עבד ג'ייקובס כמחסנאי
* בשנת 1994 הפיק ג'ייקובס את האוסף המלא הראשון שלו של בגדי גברים
* בשנת 2007 יצא לאור סרט תיעודי על מארק ג'ייקובס ולואי ויטון.
* בחודש פברואר 2008, ג'ייקובס הואשם בהעתקת עיצוב של צעיף שנוצר בשנת 1950 על ידי המעצב השוודי גוסטה אולופסון. ג'ייקובס יישב את העניין על ידי הצעת פיצוי כספי לבנו של אולופסון.

===פרסים===

פרס על מפעל חיים (2011)
מעצב בגדי הנשים של השנה (2010)
מעצב האביזרים של השנה (2005)
מעצב האביזרים של השנה, (2003)
מעצב בגדי הגברים של השנה (2002)
מעצב האביזרים של השנה (1999)
מעצב האביזרים של השנה (1998)
מעצב בגדי הנשים של השנה (1997)
מעצב בגדי הנשים של השנה (1992)

==החברה==

בחודש מאי 2008, בוטיקים של החברה פעלו בעשרות ערים ברחבי העולם.

נכון לקיץ 2011, היו 239 חנויות לחברה של מארק ב-60 מדינות. חלק מהחנויות מציגות רק חלק מסוים של קווי המוצגים של החברה (מארק ג'ייקובס אוסף, מארק של מארק ג'ייקובס, וליטל מארק, קו ילדים).

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:מעצבי אופנה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית ספר פרסונס לעיצוב
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מותגי אופנה עילית
קטגוריה:מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:להט"בים יהודים
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:LVMH
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
פרננדו מוסלרה

נסטור פרננדו מוסלרה מיקול (בספרדית: Néstor Fernando Muslera Micol, נולד ב-16 ביוני 1986) הוא כדורגלן אורוגוואי המשחק בעמדת השוער בגלאטסראיי. בשנת 2011 נבחר מוסלרה לשוער השישי הטוב בעולם על פי הפדרציה הבינלאומית להיסטוריה וסטטיסטיקה של הכדורגל.

בשנת 2004 החל מוסלרה את הופעתו הראשונה בקבוצת הבוגרים של מונטווידאו וונדררס. בשתי העונות בהן שהה בקבוצה ספג 44 שערים. בשנת 2006 הושאל ממונטווידאו וונדררס לנסיונל.

באוגוסט 2007 חתם בלאציו מהסרייה א', ששילמה עבורו שילמה שלושה מיליון אירו.

ביולי 2011 חתם לחמש שנים בגלטאסראיי מליגת העל הטורקית.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים אורוגוואים
קטגוריה:שוערי כדורגל אורוגוואים
קטגוריה:בואנוס איירס: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מונטווידאו וונדררס
קטגוריה:כדורגלני נסיונל
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אורוגוואי
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2011
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2013
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2015
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2016
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2019
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 2021
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:ספורטאים אורוגוואים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בטורקיה
קטגוריה:אורוגוואים שנולדו ב-1996
אחרי הצלצול (סדרת טלוויזיה ישראלית)

אחרי הצלצול היא גרסה ישראלית לסדרת קומדיית המצבים האמריקאית לבני נוער מבית ערוץ דיסני. הסדרה יצאה בישראל בשנת 2009 בחודשיו הראשונים של ערוץ דיסני בישראל, וזוהי הפקת המקור הראשונה שלו בארץ.

==רקע להפקת הסדרה==
לפני עליית ערוץ דיסני ישראל, שודרו בערוץ ג'טיקס, במשך תקופה ארוכה, קטעים מהגרסה האמריקאית והמקורית "As the Bell Rings" בתרגום לעברית במעברי הפרסומות. לאחר שהצפייה בפרקים זכתה באהדה מוגברת בקרב הצופים בישראל, הוחלט להפיק גרסה ישראלית לסדרה. הגרסה הישראלית זכתה אף היא באהדתם של הצופים, שהובילה להפקתה של עונה שנייה.

==עלילה==
התוכנית עוסקת בתלמידי בית ספר תיכון, הנפגשים בהפסקה בין השיעורים בבית הספר. במפגשיהם הם משוחחים על נושאים שונים, מתכננים תעלולים, מתאהבים, מגלים דברים חדשים ועוד.

==דמויות==
* תום (ידין גולדמן) – נער שאוהב לבלות ונוהג לא להגיע לשיעורים. חברו הטוב הוא עמרי.
* עמרי (אסף ברמן) – נער אהוד. נוהג לגלוש באינטרנט. חברו הטוב של תום. בעונה השנייה מתאהב בנטע לי.
* שירה (סיוון מסט) – נערה חכמה, אשר משקיעה בלימודים ורוצה שכולם ישמעו את מה שיש לה לומר.
* נטע לי (ירדן טיטיון) – נערה חובבת "סטייל" ואופנה. מאוהבת ביהלי.
* בופה (לירון קורן) – נער שמבטא תחושות רעב למרות שאוכל הרבה.
* תותי (תותי ניניו) – נערה. מכונה "מוזרה" על ידי התלמידים.
* המנהל (שמוליק לוי) – מנהל בית הספר.
* רום (דביר מזי"א) (עונה ראשונה) – נער שאוהב ללמוד, חוקר ומתעסק בתחומי עניין מדעיים. בעונה השנייה, מגיע אדם מיוני והמחוננים (שגם אותו מגלם מזי"א) לבית הספר, ונטע-לי אומרת לו שהוא מוכר לה, דבר שהוא מכחיש בתוקף.
* אושר (תום גל) (עונה ראשונה) – נער שנוהג להלשין על מעשים שהוא רואה שנתפשים שליליים בעיניו.
* יוני (איתי רייכנטל) (עונה ראשונה) – נער שנוהג להצחיק את חבריו. אוהב מוזיקה.
* ששי קראסו (דניאל גד) (עונה שנייה) – נער שנוהג לעשות עסקים עם חבריו.
* יהלי בר (עמרי לוקאס) (עונה שנייה) – כוכב רוק הנערץ על ידי בנות בית הספר. מתעניין בעיקר בגיטרה שלו.

==קישורים חיצוניים==

* As the Bell Rings שהופק בארצות שונות, בוויקיפדיה באנגלית
* [http://www.facebook.com/pages/%D7%90%D7%97%D7%A8%D7%99-%D7%94%D7%A6%D7%9C%D7%A6%D7%95%D7%9C-%D7%94%D7%92%D7%A8%D7%A1%D7%94-%D7%94%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C%D7%99%D7%AA/235179286174 אחרי הצלצול] בפייסבוק

==הערות שוליים==

קטגוריה:קומדיות מצבים ישראליות
קטגוריה:סדרות קומיות ישראליות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ דיסני ישראל: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות נעורים ישראליות
טרנטולה אדומת ברכיים מקסיקנית

טרנטולה אדומת ברכיים מקסיקנית (שם מדעי: Brachypelma smithi), היא מין של טרנטולה יבשתית הנפוצה בהרי סיירה מדרה במקסיקו. מדובר במין גדול ממדים ובעל תוחלת חיים ארוכה האופיינית למינים רבים של טרנטולה. מין זה מהווה בחירה פופולרית בקרב מגדלים.

==תיאור==
אדומת הברכיים הבוגרת היא בעלת גוף כהה, וכתמים כתומים על מפרקי הרגליים. המפרק השני כולו כתום-אדמדם. צבעיה של הטרנטולה מודגשים במיוחד לאחר השלת עורה. החלקים השחורים כהים מאוד, והמפרקים נוטים לגוון אדום.

אורך גופה של הנקבה הבוגרת כ-10 ס"מ ומוטת רגליה כ-15 ס"מ. משקלה של הנקבה כ-15 גרם. הזכר דומה בצורתו לנקבה, אך גופו קטן במעט, רגליו ארוכות יותר ובעלות זיזים בולטים המבחינים אותו מהנקבה. בעזרת זיזים אלה מונע הזכר מהנקבה לנשוך אותו בזמן ההזדווגות, שכן בדומה למינים שונים של עכבישים (דוגמת אלמנה שחורה), עלולות טרנטולות נקבות לאכול את הזכר במהלך ההזדווגות.
גן החיות הזואולוגי של סנט לואיס]]

==תוחלת חיים==
אדומת הברכיים גדלה באיטיות, ומגיעה לבגרות מינית מאוחר יחסית. אורך חייה הממוצע של הנקבה נע בין 20 ל-30 שנה, ושל הזכר עד 10 שנים.

==התנשלות==
בדומה לכלל הטרנטולות, גם אדומת הברכיים היא מיגלומורפית וחייבת להתנשל על מנת לגדול. במהלך ההתנשלות מתחדשת קליפתה החיצונית של הטרנטולה, וגפיים חסרות מתחדשות בהדרגה מנשל לנשל. טרנטולה צעירה שטרם סיימה את תהליך הגדילה תשיל את עורה מספר פעמים בשנה, בעוד שטרנטולה בוגרת תשיל את עורה בערך אחת לשנה. לקראת ההתנשלות תרד רמת הפעילות של הטרנטולה המשמרת אנרגיה לקראת תהליך הנשל, והיא תפסיק לאכול. הכתם הבהיר בבטנה של הטרנטולה משחיר בהדרגה, דבר המעיד על קיומו של עור חדש מתחתיו. במהלך ההתנשלות תשכב לרוב הטרנטולה על גבה, ותשהה בתנוחה זו מספר שעות. בסיום התהליך תיוותר הטרנטולה כשעורה חדש ומבהיק, אך מקומט. הדם שיזרום לתוך העור החדש ימתח אותו. מאחר שניביה של הטרנטולה הם חלק מהשלד החיצוני שלה, עליה לחכות יומיים נוספים עד להתקשות השלד החיצוני החדש בטרם תוכל לחזור ולאכול.

==התנהגות==
בדומה לרוב הטרנטולות מהעולם החדש, אדומת הברכיים המקסיקנית בועטת מבטנה שערות צורבות כאשר היא חשה מאוימת. מדובר בשערות היוצרות גירוי ברקמות ריריות כגון עיניים וחלל הפה, כדרך להגנה מפני טורפים. דרך נוספת בה מתמודדת אדומת הברכיים עם טורפים היא באמצעות הנפת ארבע רגליה הקדמיות אל על בתנוחה מאיימת, הגורמת לטורף פוטנציאלי לתפוש אותה כגדולה יותר מכפי שהיא במציאות (בדומה לחתול המקמר את גבו כשהוא חש מאוים). אדומת הברכיים היא בעלת רעילות נמוכה לבני אדם, למעט במקרים של תגובה אלרגית. מין זה נחשב לרגוע, וכמעט ולא מוכרים מקרים שבהם מין זה נשך אדם.

אדומת הברכיים חופרת מחילות עמוקות באדמה. המחילות מסייעות להן להגנה מפני טורפים, ומשמשות כמסתור במארב לטרף. הנקבות יבלו את מרבית חייהן במחילות, הממוקמות לרוב באזורי צמחייה. פתח המחילה גדול אך במעט מגופה של הטרנטולה, ואורכה של המחילה הוא בערך פי שלושה ממוטת הרגליים של הטרנטולה. המחילה מובילה לתא שגודלו מספיק על מנת לאפשר לטרנטולה להתנשל בתוכו שממנו מובילה מחילה נוספת וקצרה יותר לתא שבו הטרנטולה נחה ואוכלת. כשהטרנטולה אוכלת או מטילה ביצים היא מכסה את פתח המחילה בקורים, עלים ואדמה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1897
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרדריק אוקטביוס פיקארד-קמברדייג'
אדומת ברכיים מקסיקנית
קטגוריה:מקסיקו: מינים אנדמיים
קטגוריה:מקסיקו: פרוקי-רגליים
איתמר צייד החלומות

איתמר צייד החלומות הוא ספר ילדים מאת דויד גרוסמן שראה אור בהוצאת עם עובד בשנת 1990. הספר הוא חלק מסדרת "סיפורי איתמר" המספרים על ילד ג'ינג'י בעל אותו השם.

הספר שימש כאחד משלושת הסיפורים בסרט "איתמר מטייל על קירות" ועובד גם למשחק מחשב של קומפדיה.

== עלילה ==
הספר מתאר את איתמר שסובל מסיוטים על שד כחול. השד מפחיד את איתמר מאוד והוא אינו מסוגל עוד להמשיך ולחלום עליו. בעצת אביו איתמר בונה מלכודת ולוכד את השד, ומגלה כי השד קטן מאוד ושמו הוא "תמראי" (אנגרמה של "איתמר"). השד, שנבוך ליפול ב"מלכודת הטיפשית" שהוצבה לו, הבטיח לאיתמר שבחלומותיו יראה לו כל פעם רק חלק קטן מגופו כדי שיתרגל. למחרת בבוקר התגלו על האוהל כתמים כחולים שכנראה שייכים לשד.

== משחק המחשב ==
לאור הצלחת הספר, פיתחה חברת משחקי המחשב הישראלית, קומפדיה, משחק מחשב בעל שם זהה. המשחק יועד לגילאי 4-8 ומתבסס על עלילת הספר באמצעות משחקונים, שמלווים בקטעי אנימציה בין משחק אחד לשני.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.am-oved.co.il/htmls/page_745.aspx?c0=13672 דף הספר] , באתר ההוצאה לאור
* [http://video.walla.co.il/?w=//2554287 איתמר ציד החלומות] - סרט הילדים, באתר וואלה!
*א[http://primo.nli.org.il/primo-explore/fulldisplay?docid=ULI_Main007484180&context=L&vid=ULI&lang=iw_IL&search_scope=ULI&adaptor=Local%20Search%20Engine&tab=default_tab&query=any,contains,%D7%90%D7%99%D7%AA%D7%9E%D7%A8%20%D7%A6%D7%99%D7%93%20%D7%94%D7%97%D7%9C%D7%95%D7%9E%D7%95%D7%AA%20%D7%A1%D7%A4%D7%A8&offset=0 יתמר ציד החלומות ספר מולטימדיה] משולב בפעילויות לשיפור החשיבה והדמיון, דויד גרוסמן

קטגוריה:סיפורי איתמר
קטגוריה:ספרי 1990
קטגוריה:הוצאת עם עובד: ספרי ילדים
סילביה דוראן

סילביה דוראן (נולדה במאי 1948) היא רקדנית ומורה לפלמנקו, מחלוצות המחול והפלמנקו בישראל.

==ביוגרפיה==
סילביה דוראן נולדה ביוהנסבורג, דרום אפריקה, שם למדה נגינה בפסנתר במשך 13 שנים והחלה את לימודי המחול הספרדי לצד לימודי בלט קלאסי. בגיל 17 נסעה לספרד, שם רקדה בלהקות מן השורה הראשונה. 

במשך השנים הופיעה באולמות חשובים ובבתי אופרה מן הנודעים בעולם. בין מוריה היו רקדנים ידועי-שם, בהם ויקטוריה אווחניה, אנחליטה גומז ופאקו פרננדז.

דוראן הגיעה לישראל כאמנית מתנדבת מספרד בשנת 1973, כדי להופיע לפני חיילים בחזית ובבתי חולים במלחמת יום הכיפורים. בשנת 1975 עלתה לישראל. 

בישראל העמידה דור של רקדני פלמנקו מקצועיים בבית הספר הראשון למחול ספרדי שהקימה בישראל. בשנת 1998 ייסדה שתי אגודות: "האגודה לקידום ופיתוח המחול הספרדי בישראל" ו"האגודה לקידום ופיתוח המחול הספרדי ותרבות ספרד בישראל". 

סילביה דוראן הופיעה באירופה, בארצות הברית וביפן. היא הנחתה כיתת אמן בג'וליארד, ניו יורק. 

== פרסים ואותות הוקרה ==
* נובמבר 2012 - אות הוקרה על תרומתה לתרבות הישראלית לאורך השנים מטעם איגוד אמני ישראל.
* 2012 -מחוה במדריד במסגרת פסטיבל "סומה פלמנקו" מטעם עיריית מדריד
* 2011 - מכון סרוונטס בתל אביב, תערוכת צילומים והקרנת הסרט "סילביה - מחול ספרדי" לרגל 35 שנות מחול ספרדי בישראל
* 2008 - עיטור כבוד מחואן קרלוס הראשון, מלך ספרד על תרומתה לספרד ולעם הספרדי
* 2008 - מחוה לסילביה דוראן בקבלת פנים בבית שגריר ספרד בישראל
* 2007 - מחוה במסגרת פסטיבל מחול כרמיאל
* 2004 - פרס רוזנבלום לאמנויות הבמה של עיריית תל אביב על מפעל חיים
* 2000 - ערב מחוה בפסטיבל הגיטרה הבינלאומי

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* אתר פרס רוזנבלום
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פלמנקו
קטגוריה:מחול
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
קטגוריה:זוכות פרס רוזנבלום
קטגוריה:רקדניות ישראליות
קטגוריה:זוכי פרס אריק איינשטיין: מחול
קטגוריה:ישראליות ילידות דרום אפריקה
קטגוריה:ישראלים ילידי דרום אפריקה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
נתיבי ישראל (תוכנית תחבורתית)

מפת תוכנית נתיבי ישראל
נתיבי ישראל היא תוכנית תחבורתית לפריסת רשת כבישים ומסילות ברזל, אשר מטרתה להוביל לפיתוח כלכלי וחברתי של יישובי הנגב והגליל.

==עקרונות==
תוכנית נתיבי ישראל נקבעה בהחלטת הממשלה מספר 1421 משנת 2010: . הדרך המרכזית להשגת היעדים הללו תהיה באמצעות שיפור הנגישות התחבורתית ליישובים המרוחקים ממרכז הארץ.

התוכנית כוללת פרויקטים תחבורתיים של כבישים, מסילות רכבת, מחלפים וגשרים רבים, והייתה אמורה להסתיים עד שנת 2020. התקציב הכולל של התוכנית יעמוד על 27.5 מיליארד ש"ח (במחירי 2010) והוא יהיה בנוסף לתקציבי הפיתוח המאושרים בתחומי התחבורה הארצית והמקומית בסך 42 מיליארד ש"ח.

==התנגדויות==
התוכנית זכתה לרוב גדול בהצבעה בממשלה אך בין המתנגדים לה בלט דווקא השר לפיתוח הנגב והגליל אשר טען כי התוכנית לא מתייחסת לפריפריה הרחוקה מאוד כמו אילת וקריית שמונה וכי התוכנית שמה דגש בעיקר על חלקה הצפוני של המדינה ומזניחה את חלקה הדרומי.

מתנגדים נוספים היו השר לביטחון פנים אשר טען כי עדיף להשקיע חלק קטן מתקציבי העתק של התוכנית במלחמה בפשיעה ובשיפור הביטחון האישי של האזרחים. גם שרי החינוך והרווחה התנגדו לתוכנית בטענה כי עדיף להשקיע ברווחת וחינוך האזרחים קודם לתוכניות הפיתוח הגדולות. שר האוצר העדיף להימנע, בטענה כי התוכנית היא חיובית בעיקרה אך כוללת בתוכה גם השקעות יקרות ומיותרות כמו רכבת העמק אשר אינן כלכליות.

==רשימת הפרויקטים הכלולים בתוכנית==
על פי החלטת הממשלה נחתם הסכם עם חברת כביש חוצה ישראל לתכנון, פיקוח ובקרה על כל מרכיבי התוכנית:
* מסילת העמק - חיבור עפולה ובית שאן לרשת המסילות הארצית.
* מסילת עכו - כרמיאל - חיבור כרמיאל לרשת המסילות הארצית.
*הרכבת הקלה חיפה - נצרת
*מסילת באר שבע - ערד
* כביש חוצה ישראל צפוני - לביצוע עד צומת סומך ולתכנון מפורט עד כברי.
* פיתוח כבישים מהירים בצפון - הרחבה ופיתוח של כבישים: 77, 65, 85, עד צומת עמיעד.
*מסילת דימונה-ירוחם
* חשמול ורכישת ציוד נייד עבור רכבת ישראל.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20120817120318/http://www.iroads.co.il/he/content/%D7%AA%D7%9B%D7%A0%D7%99%D7%AA-%D7%A0%D7%AA%D7%99%D7%91%D7%99-%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C תוכנית "נתיבי ישראל"], באתר החברה הלאומית לדרכים
* [http://www.iatr.org.il/downlaods/June_2010.pdf תוכנית נתיבי ישראל], באתר [https://web.archive.org/web/20120825013854/http://www.iatr.org.il/ האגודה הישראלית למחקר תחבורה]
* 
* [http://www.magazin.org.il/inner.asp?page=23&item=1583 נתיבי ישראל: התוכנית יוצאת לדרך], באתר מגזין המושבות, 27 בפברואר 2010

קטגוריה:ניהול תחבורה
קטגוריה:ישראל: כבישים עתידיים
נטאפ

נטאפ בע"מ (באנגלית: Netapp, או באופן רשמי Network Appliance, Inc) היא חברת מחשבים אמריקאית המתמחה בניהול אחסון ובמאגרי נתונים. קובצי האחסון של נטאפ מחוברים לרשתות, ומאפשרים לקהל הלקוחות הארגוני לאחסן ולשתף נתונים בין העובדים. משרדיה הראשיים של החברה ממוקמים בסאניווייל, קליפורניה. החברה חברה בנאסד"ק-100, ודורגה כאחת מ־500 החברות ששוויין הגדול ביותר בפעם הראשונה ב-2012.

==היסטוריה==
שרת אחסון של נטאפ מדגם FAS3240
נטאפ נוסדה בשנת 1992 על ידי דוד היץ, ג'יימס לאו ומיכאל מלקולם. מלקולם, היץ ולאו התחילו במטרה לפשט את ענף אחסון הנתונים. השלישייה, הנתמכת על ידי מימון פרטי והון סיכון של 12.8 מיליון דולר, הפרידה בין רכיבי האחסון והניהול לבין שרת המחשבים המסורתי ופיתחה שרת נפרד שאינו ניתן לתכנות. ארכיטקטורת התוכנה הקניינית של נטאפ אפשרה לחברה להשתמש בחומרה סטנדרטית בתעשייה ולא בחומרה מיוחדת, וסיפקה ללקוחותיה - קהל לקוחות תאגידי - פתרון אוניברסלי ורב-תכליתי לאחסון ואחזור הנתונים שלהם<ref></ref>. באותו זמן, המתחרה העיקרי של החברה הייתה חברת Auspex.
בשנת 1994 קיבלה נטאפ מימון הון סיכון מחברת סקויה קפיטל. בשנת 1995 החברה הונפקה לראשונה לציבור.
החברה פרחה בשנות בועת האינטרנט של השנים 1990 עד אמצע 2001, במהלכה גדלה ההכנסה השנתית של החברה לכמיליארד דולר.
לאחר התפוצצות הבועה, הכנסות החברה ירדו ל-800 מיליון דולר בשנת 2002. מאז, הכנסות החברה עלו בהתמדה. בשנת 2006 מכרה החברה את קו המוצרים NetCache לחברת Blue Coat. ב־19 באוגוסט 2009 פרש דן וורמנהובן מתפקיד המנכ"ל והוחלף על ידי טום ג'ורגנס.

== נטאפ בישראל ==
נטאפ מחזיקה מרכז מחקר ופיתוח בישראל תחת השם NetApp Cloud Innovation Center. המרכז שממוקם בתל אביב ומעסיק כ-190 עובדים, מוביל את פיתוח פעילות הענן של התאגיד האמריקאי בישראל ומעניק שירותי ענן לחברות הגדולות בעולם. במסגרת פעילות הענן שלה נטאפ מספקת פתרון משלים לספקי הענן הגדולים AWS של אמזון, Azure של מיקרוסופט ו-Cloud Platform של גוגל בתחומי האחסון, ניהול ואבטחת המידע.

מרכז נוסף של נטאפ ממוקם בפתח תקווה, והוא אחראי על מכירות, שירות ותמיכה ללקוחות הישראליים.

נטאפ ביצעה מספר רכישות בולטות של סטארט-אפים ישראליים:
* ב-2006 רכשה את חברת טופיו (Topio) תמורת 160 מיליון דולר. טופיו פיתחה תוכנה המאפשרת ללקוחות להעתיק ולשחזר נתונים מכל פלטפורמת שרתים כולל יבמ, EMC או HP. בשל קשיים להטמיע את המוצר שפיתחה טופיו, נטאפ עצרה את פיתוחו ב-2008.
* ב-2008 רכשה את חברת אונארו (Onaro) תמורת 120 מיליון דולר. מייסדי אונארו, רועי אלון ואסף לוי, מנהלים היום את מרכז הפיתוח הישראלי.
* ב-2019 רכשה את חברת קוגניגו (Cognigo) תמרות 70 מיליון דולר. קוגניגו פיתחה פלטפורמה להגנה על מידע והתאמתו לתקנות הפרטיות השונות בעולם, כמו ה-GDPR ואחרות.
* ב-2020 רכשה את חברת ספוט (Spot.io) תמורת 450 מיליון דולר. ספוט מסייעת לחברות לרכוש ולנהל קיבולת תשתית ענן עודפת.

==ראו גם==
* Big Data
* בסיס נתונים
* NAS
* SAN

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עמק הסיליקון: חברות
קטגוריה:חברות אמריקאיות הנסחרות בנאסד"ק
קטגוריה:יצרני חומרה אמריקאים
יש פרחים

[[גרפיטי שציירה אריאלה הראל ברעננה, ובו דמות דיוקנו של נתן יונתן ומילות הבית הראשון, השני והפזמון (צולם ב-2012)]]
יש פרחים הוא שיר עברי שנכתב בשנת 1971 על ידי נתן יונתן (מילים) ומוני אמריליו (לחן).
== היצירה ==
מוני אמריליו חיפש מילים מתאימות ללחן, נתן יונתן ביקר בביתו וחיבר במיוחד את השיר עוד באותו היום.

השיר הושר לראשונה על ידי צוות הווי הנח"ל עם הסולנית נגה אשד ובעיבוד עודד פנחסי במסגרת התוכנית "כל שהיה בינינו" (1971), ובאותה שנה גם על ידי שלישיית פיקוד מרכז (דורית ראובני, גיא יפה וצבי וינברגר) במסגרת התוכנית "אחרי לצנחנים", שהייתה משותפת לשלישייה ולצוות הווי חטיבת הצנחנים; זהו הביצוע המוכר יותר של השיר, והוא הופיע בתקליט שהופק בעקבות התוכנית (1972).
בהמשך בוצע השיר גם על ידי להקת "האחים והאחיות", "הגבעטרון", להקת פיקוד דרום ושייגעצ.

השיר התפרסם בספר שיריו של יונתן "שירים" (1974), לאחר הלחנתו וביצועו.

בשנת 2020 חידשה דורית ראובני את השיר יחד עם הלהקות הצבאיות.

השיר הוא משיריו המולחנים הידועים ביותר של נתן יונתן. הוא נעשה אהוד בתרבות הישראלית, ומקובל לנגן אותו בכלי התקשורת ביום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.

==תוכן השיר==
השיר המחורז כולל ארבעה בתים ופזמון החוזר לאחר שני בתים. נושאו הוא חוויית היופי של האדם והרצון לגונן עליה. ה"יופי" הוא משל לערכים הנשגבים שיש לשמור עליהם מכל משמר. כך במילות הפזמון, בהן פונה כביכול הדובר אל דמות צעירה:

בכל בית מאזכר הדובר צבע וטווה סביבו את משמעויותיו המנוגדות לכאורה, אולם במנעד משמעויותיהם נפרשת תמונת הקיום האנושי.
בבית הראשון, הפותח במילים: „הראית איזה יופי” - מדובר על "רעד" ומוזכר הזהב המונגד אל ה"אופל", וכן פרחי החצב הלבנים, המופיעים בגבעולו בשלהי הקיץ ובסתיו, במילים:

בבית השני מדובר על "צעקה" ומוזכר האדום, שמופעיו הם דם המוקז במערכה הצבאית, וגם פרחי הפרג האדומים הפורחים בחורף, במילים:

בבית השלישי מוזכר השחור ומונגדים בו ה"עזוב" וה"חרוש", הנקשרים בעונות השנה בארץ ישראל אל הסתיו. ובבית הרביעי מוזכר הלבן ומונגדים בו הדמעות, האבנים והפרחים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://web.nli.org.il/sites/nli/hebrew/Pages/SearchResults.aspx?k=%22יש%20פרחים%22 מבחר ביצועים והקלטות של "יש פרחים"], באתר הספרייה הלאומית
* [https://web.archive.org/web/20120426232739/http://www.hagit.co.il/Shiron-Yom-zikaron.htm מילים וביצוע של יש פרחים], באתר hagit
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1971
קטגוריה:שירי להקות צבאיות
קטגוריה:שירי דורית ראובני
קטגוריה:שירי האחים והאחיות
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירי נתן יונתן
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי מוני אמריליו
קטגוריה:שירי זיכרון חללי מערכות ישראל
קטגוריה:שירים על פרחים
שמעון גלבץ

שמעון גלבץ (נולד ב-21 בנובמבר 1951) הוא מלחין, מתרגם, עורך ומרצה. מיוצרי האלבום "בציר טוב" על פי שיריה של יונה וולך.

== ביוגרפיה ==
גלבץ נולד בתל אביב וגדל בתל אביב, בבאר שבע ובחיפה. סבו וסבתו היו רופאים. סבו, שעל שמו הוא נקרא, היה פעיל ציוני ומראשי תנועת החלוץ ברוסיה. אביו אביגדור גלבץ היה מהנדס ריתוך ודודו היה עיתונאי התיאטרון והבידור ג. עיטור. אחותו תמר גלבץ הייתה סופרת ועיתונאית.

גלבץ החל את פעילותו המוזיקלית בגיל 14 בבאר שבע עם אילן וירצברג ויעקב רביץ (אחיה הגדול של יהודית רביץ). השלושה ניגנו שירים של להקות בנות התקופה. כשעברה משפחתו של גלבץ לחיפה, בהיותו בן 17, התפרקה השלישייה.

ב-1978 גלבץ הלחין שירי משוררים, בהם שירים של יונה וולך. השיר הראשון שהוקלט היה "שן דובי שן" אשר במקור נקרא "הבובה של גוגול". אריאל זילבר ביצע את השיר בפסטיבל שירי הילדים מספר 9 (עם שינוי של השורה האחרונה מכיוון שבמקור השיר מתייחס לבובת מין). השיר עובד על ידי חבר ילדותו אילן וירצברג. במהלך העבודה על השיר נפגשו השניים עם יונה וולך. מפגש זה הוליד את פרויקט "בציר טוב". במשך חצי שנה הלחינו גלבץ ווירצברג שירים של וולך, והתחילו להופיע עמם במועדונים. בחלק מההופעות הצטרפה אליהם וולך בהקראת שירים.

ב-1979 הקליטו השניים את "כשבאתי לקחת אותה מהעננים" כתקליט שדרים וזכה להצלחה מועטה. השירים האחרים של "בציר טוב" הוקלטו במשך שנתיים נוספות, כשבמקביל ב-1980 השתתפו השניים יחד עם נורית גלרון בפסטיבל הזמר והפזמון עם השיר "זה לא זה" שגם כתבה וולך, אך לא נכנס ל"בציר טוב" אלא לאלבומה של גלרון "סימפתיה". האלבום השלם יצא בשנת 1982. בשנת 2005 האלבום דורג במקום ה-18 במצעד האלבומים הישראלים הטובים ביותר שערך העיתון ידיעות אחרונות.

לאחר צאת האלבום גלבץ כתב והלחין שירים לאמנים שונים והחל להפיק ג'ינגלים. אחד השירים המוכרים ביותר שהלחין הוא "אדם צובר זיכרונות", למילותיה של יונה וולך. הראשונה להקליט את השיר הייתה דורית ראובני, ומאוחר יותר הוא התפרסם גם בגרסתו של אברהם טל. גלבץ אף כתב והלחין לראובני את השיר "קח כל מה שאלוהים נותן". בשנת 1988 הקליט בדואט עם גלי עטרי את השיר "נ.ב.", שהלחין למילים של וולך. השיר נכלל באלבומה של עטרי "צעד אחד לפני הנהר".

בהמשך החל ללמוד באוניברסיטת תל אביב והשלים תואר שני בהיסטוריה ותרבות של ארצות הברית. בשנים 1985-1982 היה בעל טור בנושאי מוזיקה ותרבות בעיתונים: העיר, כל העיר, רחוב ראשי וחדשות. לאחר מכן, בשנים 1989-1986 הקים וניהל חברת מחשבים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://shironet.mako.co.il/artist?lang=1&prfid=997 שירים] באתר שירונט.
* [http://www.haayal.co.il/author_Shimon%20Gelbetz מאמרים] באתר האייל הקורא
* [https://web.archive.org/web/20130926090210/http://ivrim.co.il/2013/03/23/%d7%90%d7%99%d7%9c%d7%9f-%d7%95%d7%99%d7%a8%d7%a6%d7%91%d7%a8%d7%92-%d7%95%d7%a9%d7%9e%d7%a2%d7%95%d7%9f-%d7%92%d7%9c%d7%91%d7%a5-%d7%a2%d7%9c-%d7%99%d7%95%d7%a0%d7%94-%d7%95%d7%95%d7%9c%d7%9a/ אילן וירצברג ושמעון גלבץ על יונה וולך] בארכיון הווידאו העברים, [https://web.archive.org/web/20130926090228/http://ivrim.co.il/2013/03/23/%d7%90%d7%99%d7%9c%d7%9f-%d7%95%d7%99%d7%a8%d7%a6%d7%91%d7%a8%d7%92-%d7%95%d7%a9%d7%9e%d7%a2%d7%95%d7%9f-%d7%92%d7%9c%d7%91%d7%a5-%d7%a2%d7%9c-%d7%99%d7%95%d7%a0%d7%94-%d7%95%d7%95%d7%9c%d7%9a-%d7%97/ חלק ב']

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון חוגים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:משתתפי הפסטיגל
קטגוריה:משתתפי פסטיבל הזמר והפזמון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
ניו יורק סיטי בלט

תיאטרון דוד קוץ'
ניו יורק סיטי בלט (באנגלית: New York City Ballet) היא להקת בלט נאו קלאסית אשר נוסדה בשנת 1948 על ידי הכוריאוגרף ג'ורג' בלנשין ועל ידי לינקולן קרסטיין. בלנשין וג'רום רובינס נחשבים לכוריאוגרפים המייסדים של החברה. לאון ברזין היה המנהל המוזיקלי הראשון של החברה. הסיטי בלט צמח מתוך להקות קודמות: להקת ההפקה של בית הספר לבלט אמריקאי, 1934; הבלט האמריקאי, 1935, ובלט קרוון, 1936, שהתמזגו ל-American Ballet Caravan; וישירות מאגודת הבלט, 1946.

המקורות מהם צמחה הלהקה הם בית הספר לבלט אמריקאי, ולהקות הנושאות את השמות: הבלט האמריקאי, בלט קרוואן, וחברת הבלט שהוקמו בין השנים 1934–1948. שמה הנוכחי ניתן לה עם ביסוס מקומה הקבוע, ביתה הנוכחי הוא תיאטרון דוד קוץ' במרכז לינקולן בניו יורק, ובסרטוגה ספרינגס שבמדינת ניו יורק. הלהקה נהנית מתרומות של אנשים פרטיים והיא מופיעה בליווי של תזמורת סימפונית מוקטנת המהווה חלק אינטגרלי ממנה. הלהקה מחולקת לשתי קבוצות רקדנים סולנים ושאר הלהקה. הכוריאוגרפים המייסדים הם: ג'ורג' בלנשין וג'רום רובינס המנהל האמנותי הוא פיטר מרטינס.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:להקות בלט
קטגוריה:הרכבי מחול
מרטין שרמן

מרטין ג'רלד שרמן (באנגלית: Martin Gerald Sherman; נולד ב-22 בדצמבר 1938) הוא מחזאי ותסריטאי אמריקאי. שרמן חי ועובד בלונדון מאז שנת 1980, הוא יהודי והומוסקסואל מוצהר.
התפרסם מאוד בעקבות המחזה שלו (שעובד אחר כך לסרט) - "עקומים" העוסק ברדיפת הומוסקסואלים בגרמניה הנאצית.

== מחזותיו שהועלו בישראל ==
*עקומים - מחזה העוסק ברדיפת הומוסקסואלים בגרמניה הנאצית (הועלה בתיאטרון חיפה ב-1983 בהשתתפות דורון תבורי ויוסי פולק).
*משיח – מחזה על תקופתו של נביא השקר שבתאי צבי (הועלה בתיאטרון חיפה ב-1983 בהשתתפות תחיה דנון).
*כשהיא רוקדת – מחזה על הרקדנית איזדורה דאנקן (הועלה בתיאטרון חיפה ב-1986 בהשתתפות גילה אלמגור).
*רוז - מחזה על ניצולת השואה (הועלה בתיאטרון הקאמרי ב-2000 בהשתתפות ג'יטה מונטה).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מחזאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:להט"בים יהודים
קטגוריה:סופרים להט"בים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
ג'ו אלאה

ג'ואנה (ג'ו) איילה אלאה (באנגלית: Joanna (Jo) Ayela Aleh; נולדה ב-15 במאי 1986) או בשמה העברי קסם שוקרון היא שייטת ניו זילנדית-יהודייה, ממוצא ישראלי. היא האלופה האולימפית (לונדון 2012) ואלופת העולם (2013) במפרשית מדגם 470 ואלופת עולם במפרשית מדגם 420 (2007).

==קורות חיים==
נולדה באוקלנד שבניו זילנד, ליהושע "שוקי" שוקרון מישראל, ולדניאלה אלאה ילידת-בריטניה וחיילת ישראלית לשעבר.

היא החלה להתחרות בשייט כשהייתה בת 10 במפרשית מדגם אופטימיסט. משנת 2009 היא מתאמנת בהדרכתו של נתן הנדלי. כיום, היא לומדת באוניברסיטת אוקלנד הנדסת מכונות.

== קריירה ==
===אלופת עולם===
באליפות העולם בשיט שנערכה אוקלנד, בשנת 2007 זכתה אלאה במדליית זהב בשיט במפרשית מדגם 420.

באולימפיאדת בייג'ינג (2008) היא סיימה אלאה במקום שביעי בשיט בדגם לייזר רדיאל לנשים.

באליפות העולם בשיט שנערכה בהאג, הולנד בשנת 2010 זכתה אלאה במדליית כסף ביחד עם אוליביה פאורי בשיט מפרשית מדגם 470 ובאליפות העולם בשיט שנערכה בפרת', אוסטרליה בשנת 2011 היא זכתה במדליית ארד שוב ביחד עם פאורי בשיט מפרשית מדגם 470. באליפות העולם בשיט שנערכה בברצלונה, ספרד במאי 2012 היא סיימה במקום רביעי ביחד עם פאורי בשיט מפרשית מדגם 470.

===אלופה אולימפית===
באולימפיאדת לונדון (2012) זכתה אלאה במדליית זהב ביחד עם פאורי במפרשית מדגם 470, לפני צמד השייטות מבריטניה וצמד השייטות מהולנד.

== תארים והישגים ==
* אלאה דורגה במקום הראשון בעולם בשיט מפרשית מדגם לייזר רדיאל ב-5 במרץ 2008.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאיות ניו זילנדיות
קטגוריה:ספורטאיות אולימפיות יהודיות
קטגוריה:ספורטאים יהודים ניו זילנדים
קטגוריה:שייטים יהודים
קטגוריה:שייטות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שייטות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:שייטות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:משתתפים יהודים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:אלופות אולימפיות: שיט
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית מניו זילנד
קטגוריה:אלופות אולימפיות מניו זילנד
קטגוריה:אלופים אולימפיים יהודים
קטגוריה:נושאי דגל ניו זילנד באולימפיאדה
קטגוריה:ילידות 1986
שרגא פרידריק רוהטין

שרגא פרידריק רוהטין (16 ביולי 1912 - 18 במרץ 2003) היה אדריכל חיפאי שהתמחה בתכנון מבני ציבור ווילות ומרצה בטכניון.

== קורות חיים ==
רוהטין נולד לבנימין זאב ופאני רוהטין בלבוב בפולין (כיום במערב אוקראינה). ב-1932 החל את לימודיו בפקולטה לארכיטקטורה בפוליטכניון של לבוב ושימש כמזכיר אגודת הסטודנטים היהודיים. עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה והתגברות האנטישמיות, הורחק רוטהין על ידי שלטונות האוניברסיטה והוא עלה לארץ ישראל בנובמבר 1936 והשתקע בחיפה. בטכניון סיים את לימודיו בארכיטקטורה והמשיך לתואר שני ב-1940 ולאינג'נר ב-1949.

תחילה עבד במשותף עם לאופולד קרקואר ועם זאב וולטש (כשכיר ושותף) ולאחר מכן כעצמאי. כעצמאי שימש כיועץ האדריכלי הראשי של מחוז צפון במשרד השיכון. בד בבד עם עבודתו המקצועית החל ללמד בפקולטה לארכיטקטורה ובינוי ערים. כאדריכלים אחרים בני דורו, עיצב רוהטין גם את פנים הבניינים, צבעים, חלונות וסורגים ולעיתים גם את הנוף. חלק מעבודותיו פורסמו בעיתונות המקצועית הארצית והבינלאומית. 

רוהטין היה נשוי ליהודית ולזוג שני בנים.

==מעבודותיו==
* תחנות אגד בטבריה ובעפולה (בשיתוף עם וולטש).
* שנות ה-50 - בית משפחת רוהלד ברחוב סמולנסקין 8 (נהרס עם השנים), חיפה.
* 5–1953 בית משפחת האפט ברחוב מיכ"ל 4, חיפה.
* 9–1958 בית משפחת גולדשטיין ברחוב תל מאנה 36, חיפה.
* 2–1961 בית משפחת שפירובסקי ברחוב יוכבד 3, חיפה.
* 1955-56 בית יולס (בית אבות) ברחוב תל מאנה 7–9, חיפה. יותר מאוחר עבר בית יולס לכרמל מערבי והבניין עבר לרשות מכון מור ואחר כך לרשות משרדי בית חולים כרמל.
* 1966-7 בית וילף, חיפה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:אדריכלים ביישוב
קטגוריה:אדריכלים מודרניסטים
קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:סגל הטכניון: אדריכלות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות שדה יהושע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
בארט ג'ונסון

בארטון רוברט "בארט" ג'ונסון (באנגלית: Barton Robert "Bart" Johnson; נולד ב-13 בדצמבר 1970) הוא שחקן אמריקאי.

==ביוגרפיה==
ג'ונסון נולד בהוליווד, קליפורניה כבכור מבין שלושה בנים - השחקנים אדם ובראד ג'ונסון. אמו היא מעצבת השיער שרלין ג'ונסון שעבדה בין היתר בסטי הצילומים של הסדרות "המלאכיות של צ'רלי" ו"משפחת בריידי". ג'ונסון שיחק בסדרת ההמשך לסדרה הצלצול הגואל ובסדרת בת לסרט קלולס והופיע בתפקידי אורח בסדרות: CSI: מיאמי וג'אג. פרסומו העיקרי בא כשכיכב בסדרת הסרטים היי סקול מיוזיקל בתפקיד מאמן הכדורסל ואביו של הדמות הראשית טרוי זאק אפרון. כמו כן הוא שיחק בסרט "תחטפי את ליבי" לצד אלונה טל ובתפקיד הראשי במספר סרטי דרמה. בנוסף הוא צילם, ביים וכתב ביחד עם אחיו את הסרט התיעודי "The Run". 

ב-1999 נישא ג'ונסון לשחקנית רובין לייבלי, בתה של סוכנת השחקנים אליין לייבלי ואחותה למחצה של השחקנית בלייק לייבלי. לזוג שתי בנות ובן.

==פילמוגרפיה חלקית== 
*"ווקר" (1997)
*"ג'אג" (1997)
*"בבילון 5" (1998)
*"CSI: מיאמי" (2004)
*"היי סקול מיוזיקל" (2006)
*"תחטפי את ליבי" (2007)
*"אבא בא למחנה" (2007)
*"היי סקול מיוזיקל 2" (2007)
*"היי סקול מיוזיקל 3" (2008)
*"Vamp U" (2013) 
*"נשים קטנות" (2018)
*Initiation (2021)
*"היי סקול מיוזיקל: המחזמר: הסדרה" (2023)
*Prom Night (TBA)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
Persistence

במדעי המחשב, persistence (פֶּרְסיסטֵנס; מילולית מאנגלית: התמדה) היא תכונה של מצב (state) אשר ממשיך להתקיים גם לאחר שהתהליך (process) שיצר אותו כבר "מת". ללא יכולת כזאת, המצב יתקיים רק בזיכרון ה-RAM, ויאבד כאשר התוכנה תסיים לרוץ (באופן טבעי או כתוצאה מהתרסקות), או כאשר יופסק זרם החשמל אל הזיכרון, כמו במקרה של כיבוי המחשב. תכונה זו מושגת על ידי שמירת המצב בצורה של נתונים על גבי אמצעי אחסון לא-נדיפים כדוגמת דיסק קשיח או זיכרון פלאש. לדוגמה, תוכנות לעריכת תמונות ומעבדי תמלילים משיגים persistence על ידי שמירת המסמכים לקבצים.

לכל שכבת תוכנה שתפקידה לסייע בשימור מצב של אובייקטים או רכיבי תוכנה אחרים, ניתן לקרוא באופן כללי persistence layer. רוב שכבות ה-persistence אינן מבצעות את השמירה באופן ישיר, אלא משתמשות בבסיס נתונים לצורך כך. באנגלית, פעולת הפרסיסטנס נקראת persisting או to persist.

== ראו גם ==
* סריאליזציה

קטגוריה:תכנות
באד אמס

באד אמס (בגרמנית: Bad Ems) היא עיר מחוז בגרמניה הנמצא במדינת ריינלנד-פפאלץ.

ב-2021 העיירה הוכרזה כחלק מאתר מורשת עולמית של אונסק"ו בשם ערי הספא הגדולות של אירופה ביחד עם עוד עשר ערים בגרמניה ובמדינות נוספות.

==היסטוריה של העיר==
העיר הייתה מפורסמת במאה ה-19 כמקום נופש של אצולה (בין השאר ביקרו בה וילהלם הראשון, קיסר גרמניה, אלכסנדר השני, קיסר רוסיה, פיודור דוסטויבסקי).

===השפעת העיר על אירועים היסטוריים===
וילהלם הראשון שלח מהעיר את מברק אמס ב-13 ביולי 1870 שלאחר עיבודו ופרסומו על ידי ביסמרק גרם לתחילת מלחמת צרפת–פרוסיה.

בבאד אמס נכתב גם על ידי אלכסנדר השני ב-30 במאי 1876 אוקאז אמס שהגביל (בפועל אסר) את השימוש בשפה האוקראינית.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ריינלנד-פפאלץ: ערים
שבתאי קונורטי

[[לוחית זיכרון על ביתו של שבתאי קונורטי ברח' אהרונוביץ' 3 בתל אביב]]
שבתאי קוֹנוֹרְטי (13 בדצמבר 1943 – 27 במאי 2002) היה שחקן ישראלי.

==קורות חייו==
שבתאי בן ניסים קונורטי נולד בבולגריה ועלה ארצה בגיל שש. למד ובתיכון עירוני ה' בתל אביב. לאחר שירותו הצבאי בצה"ל למד משחק ב"בית הספר ניסן נתיב".

הופיע בתיאטרון באר שבע בהצגה "היהודי זיס". בתיאטרון הקאמרי שיחק בהצגות רבות ובהן "אדם הוא אדם", "אורזי מזוודות", "פולארד", "מבקר המדינה", "סיפור משפחתי", "אבא של החתן", "אדון וולף", "אשכבה", "דבורה בארון" ו"הבכיינים".

בשנת תשל"ז-1977 זכה בפרס מאיר מרגלית על הופעתו בהצגה "המהגרים".

קונורטי היה ממקימי תיאטרון החאן, בו שיחק במשך 15 שנים. שיחק גם בתיאטרון האוהל, בתיאטרון הבימה ובמרכז התיאטרוני בנווה צדק.

בטלוויזיה השתתף קונורטי בתוכנית הטלוויזיה הסאטירית "ניקוי ראש". כן הופיע בטלוויזיה בפינת ההיסטוריה בתוכנית "זהו זה!", בסדרות "שלווה" ו"הבלוק" ובדרמה "פרצוף של פוקר". כמו כן השתתף בסרט "רשימת שינדלר" וכן בסרטים "אהבה אסורה, "המיועד" ו"הגמל המעופף".

קונורטי היה נשוי בעבר לסופרת צרויה להב. הצייר בני דשא הוא אחיו.

באוגוסט 2001 נפגע קונורטי באופן חמור בתאונת דרכים, היה נתון בתרדמת, וכעבור תשעה חודשים נפטר, בן 58 במותו. השאיר אחריו אם ובת. נקבר בבית העלמין ירקון.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www2.tau.ac.il/theatre/view_pritim.asp?id=2002 שבתאי קונורטי], בתוך: שמעון לב-ארי, "מדריך מאה שנה לתיאטרון העברי", אתר אוניברסיטת תל אביב
* 
* 
* 
* [http://news.nana10.co.il/Article/?ArticleID=35169 שחקן התיאטרון שבתאי קונורטי הובא למנוחות], נענע10, עודכן 28 במאי 2002
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:בוגרי הסטודיו למשחק ניסן נתיב
קטגוריה:זוכי פרס מרגלית
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים בולגרים
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני ה' (תל אביב)
קטגוריה:ניקוי ראש
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
טום קני

תומאס ג'יימס קני (באנגלית: Thomas James Kenny; נולד ב-13 ביולי 1962) הוא שחקן, קומיקאי ומדבב אמריקאי. ידוע בעיקר בשל דיבוב דמותו של בובספוג מכנסמרובע ודמויות נוספות בסדרת הטלוויזיה הפופולרית "בובספוג מכנסמרובע", מאז תחילת שידוריה ב-1999.

==ביוגרפיה==
קני נולד וגדל בעיר סירקיוז שבמדינת ניו יורק. למד בתיכון "בישופ גרימס", שם נהיה חבר טוב של הקומיקאי בובקאט גולדוואיט. אחרי לימודיו בקולג', הופיע קני בסרטים שבובקאט ביים.

לפני חלקו ב"בובספוג מכנסמרובע", קני דיבב מספר דמויות ראשיות בסדרת האנימציה "החיים המודרניים של רוקו" בשנים 1993–1996. כן דיבב דמויות בסדרות "בנות הפאוור פאף", "גודזילה: הסדרה" ו-"Camp Lazlo". בנוסף דיבב את דמותו של ספיירו בשלוש הוצאות של סדרת משחקי הווידאו "Spyro the Dragon" (2000 – 1999), וכמו כן גם בחידוש של הטרילוגיה המקורית, "Spyro Reignited Trilogy", שיצא בשנת 2018.

כקומיקאי, הופיע בתוכניות הקומיות "The Edge" (1993 – 1992) ו-"Mr. Show with Bob and David" (1997 – 1995).

בשנת 2004 שיחק בקומדיה הרומנטית "לשרוד את חג המולד" בכיכובם של בן אפלק וכריסטינה אפלגייט. 

בשנים 2013 - 2015 דיבב את דמותו של וודי ג'ונסון בסדרה "בריקלברי".
הסדרה ירדה לאחר העונה השלישית.
הסדרה Paradise P.D היא במובן מסוים סדרת ההמשך של בריקלברי.

בשנת 2014 החל לדבב בסדרת האנימציה "תום החתול המדבר וחברים", ובסדרה הקומית "ריק ומורטי". כמו כן דיבב בסרט הקצר "הסיפור של באטמן". בשנת 2017 גילם את דמותו של באדי בסרט האנימציה "שודדי הפיצוחים 2: טבעי להשתגע". באותה שנה דיבב את דמותו של ווילי בסרט "רובוטריקים: האביר האחרון".

ב-2018 החל לדבב מספר דמויות בסדרת האנימציה "משטרת פרדייס" המופצת על ידי נטפליקס. ב-2019 החל לדבב בתפקיד ראשי בסדרה "חלל אינסופי", בסדרה "הארלי קווין", ודיבב בסרט "ליגת הצדק מול חמשת הקטלנים".

בשנת 2021 דיבב בסדרת האנימציה "קיד והטבעות הקוסמיות" שפיתחה לורן פאוסט עבור נטפליקס, ושב לגלם את דמותו המוכרת ביותר כבובספוג מכנסמרובע בסדרה "מחנה האלמוגים: שנות הילדות של בובספוג" בשירות הסטרימינג של CBS All Access. בהמשך השנה, דיבב את דמותו של אורקו בסדרת ההנפשה "הי-מן ושליטי היקום"; רימייק לסדרה באותו השם משנות השמונים.

בשנת 2022 דיבב בסרט האנימציה "Batman and Superman: Battle of the Super Sons" ה-49 בסרטי האנימציה המקוריים של יקום דיסי את דמותיהם של הג'וקר והחץ הירוק.

בשנת 2023 דיבב את דמותו של סקאטר, השימפנזה של אלביס פרסלי בסדרת האנימציה הקומית "מרגל ושמו אלביס" <small>(אנ')</small> בנטפליקס. 

== חיים אישיים ==
בין השנים 2009–2005 וב-2011 הנחה את טקס פרס אנני וגם זכה בו בעצמו.

קני נשוי מ-1995 לקומיקאית ג'יל טלי, המדבבת לצידו בסדרה "בובספוג מכנסמרובע", בתפקיד קארן, אשתו של פלנקטון. בעבר הופיעו יחדיו בתוכנית הקומית "Mr. Show with Bob and David". לזוג שני ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.npr.org/templates/story/story.php?storyId=4172667 ריאיון עם טום קני], באתר NRP 

קטגוריה:בובספוג מכנסמרובע
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:מדבבים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
דינוזאורים (סדרת טלוויזיה)

דינוזאורים (באנגלית: Dinosaurs) היא קומדיית מצבים אמריקנית ששודרה בשנים 1991–1994 ברשת ABC. בסה"כ הופקו ושודרו 65 פרקים ב-4 עונות.

בישראל הסדרה שודרה בערוץ 2 במהלך אמצע שנות ה-90, בזכיינית טלעד.

עלילת הסדרה, אשר מתרחשת בשנת 60,000,003 לפני הספירה בפנגיאה, התמקדה בחייהם של בני משפחת סינקלייר, משפחת דינוזאורים מואנשת בעידן הפרהיסטורי - האב ארל, האם פראן, הבן הגדול והמרדן רובי, הבת הטיפשה והחומרנית שרלין והתינוק בייבי. בביתם מתגוררת גם אמה של פראן, אתיל. הסדרה מציגה באור הומוריסטי סטריאוטיפים על התרבות, החברה והטלוויזיה האמריקנית.

== דמויות ==
=== הדמויות הראשיות ===
* ארל סינקלייר - דינוזאור מסוג מגלוזאורוס. הגיבור הראשי של הסדרה. אבי המשפחה. עוסק בכריתת עצים.
* פראן סינקלייר - דינוזאור מסוג אלוזאורוס. עקרת בית. אשתו של ארל. מנסה באופן תדיר לרסן את מזגו החם של ארל ולסייע לילדיהם.
* רובי סינקלייר - דינוזאור מסוג היפסילופודון. נער מרדן בן 14. הבן הבכור במשפחה. החבר הכי טוב שלו הוא נער בשם ספייק אשר לעיתים קרובות נוהג להשפיע עליו לרעה.
* שרלין סינקלייר - דינוזאור מסוג פרוטוצרטופס. נערה בת 12. הבת האמצעית במשפחה. נערה שטחית אשר מתעניינת רק בקניות, שיחות טלפון עם חברותיה, אופנה, וכו'.
* בייבי סינקלייר - דינוזאור מסוג מגלוזאורוס. התינוק של המשפחה. נוהג לעורר את חמתו של אביו כאשר הוא מכנהו "לא האמא" (במקום "אבא") וכאשר הוא נוהג להכות אותו עם אובייקטים שונים כגון מחבתות.

=== דמויות משנה ===
* אתיל פיליפס - דינוזאור מסוג אדמונטוניה. אימה של פראן. יושבת על כיסא גלגלים. שנואה ביותר על ידי ארל.
* רוי - דינוזאור מסוג טירנוזאורוס רקס. חברו הטוב ביותר של ארל ועמיתו לעבודה. נאיבי וטוב מזג.
* בזיל פ. ריצ'פילד - דינוזאור מסוג טריצרטופס. הבוס הרגזן והאגרסיבי של ארל ורוי. נוטה לקרוא לעובדיו למשרדו על מנת לצעוק עליהם או להפחידם.
* מוניקה דברטברי - דינוזאור מסוג ברונטוזאורוס. השכנה של משפחת סינקלייר והחברה הטובה ביותר של פראן.
* ספייק - חבר של רובי בבית הספר.
* הווארד האנדאפמי - קריין ב-DNN (פרודיה על CNN) בסגנון של וולטר קרונקייט.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:דיסני: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:חברת ג'ים הנסון: סדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות בכיכובן של בובות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:סדרות טלוויזיה על דינוזאורים
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות רכש
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:טלעד - תוכניות רכש
קולוסוס רודוס

מועדון הספורט קולוסוס (ביוונית: Α.Ο. Κολοσσός Ρόδου), היא קבוצת כדורסל יוונית מהעיר רודוס, המתמודדת בליגת העל היוונית (איי 1 אתניקי).

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בשנת 1963 כחלק מ"מועדון הספורט קולוסוס" בהשראת הקולוסוס מרודוס. בסיום עונת 2002/03 העפילה מהליגה השלישית לליגה השנייה. בסיום עונת 2004/05 העפילה הקבוצה לראשונה בתולדותיה לליגה הבכירה. הקבוצה שיחקה בליגה הבכירה במשך עונה אחת (2005/06), שבסיומה נשרה חזרה לליגה השנייה מהמקום ה-14. בסיום עונת 2006/07 העפילה הקבוצה בחזרה לליגה הבכירה מהמקום השני.

בעונת 2011/12 סיימה הקבוצה במקום השלישי בטבלה והפסידה בחצי גמר הפלייאוף לקבוצת פנאתינייקוס 3-1. בסדרה על המקום השלישי, הפסידה לקבוצת פאניוניוס 3-2.

הקבוצה מארחת באולם הספורט ונתוקליו בעיר, המכיל 1,700 מקומות ישיבה.

==תארים והישגים==
*איי 1 אתניקי:
**חצי גמר: 2012

==שחקני עבר==
* דנילו פינוק
* סקוטי הופסון
* חריסיס קוסטס
* פרנקו נאקיץ'
* פאט קלאת'ס

==קישורים חיצוניים==

* 

קולוסוס
קטגוריה:רודוס (עיר)