OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אצטדיון האור (סנדרלנד)

אצטדיון האור (באנגלית: Stadium of Light) הוא אצטדיון כלל-מושבי הממוקם בסנדרלנד, אנגליה. באצטדיון 49,000 מושבים, והוא החמישי בגודלו באנגליה. האצטדיון משמש כמגרשו הביתי של מועדון הכדורגל סנדרלנד המשחק בליגה השנייה באנגליה.

פרט לאירוח משחקי הבית של מועדון הכדורגל סנדרלנד, האצטדיון אירח גם מספר משחקים של הנבחרת הצעירה והבוגרת של אנגליה. האצטדיון משמש גם לאירוח הופעות מוזיקה, ובין היתר הופיעו בו הלהקות אואזיס וטייק ד'את.

==שיאים==
* המספר הרב ביותר של אוהדים במשחק באצטדיון זה נקבע בתאריך 13 באפריל 2002 במשחק נגד ליברפול, והוא עומד על 48,353 אוהדים.
* המספר הנמוך ביותר של אוהדים במשחק עומד על 22,167, במשחק נגד ויגאן את'לטיק ב-2 בדצמבר 2003.
* ממוצע האוהדים העונתי הגבוה ביותר הוא 46,790 אוהדים בממוצע למשחק. השיא נקבע בעונת 2000–2001 כשסנדרלנד שיחקה בפרמייר ליג.
* ממוצע האוהדים העונתי הנמוך ביותר הוא 27,119 אוהדים בממוצע למשחק. השיא נקבע בעונת 2003–2004 כשסנדרלנד שיחקה בפוטבול ליג הראשונה (הליגה השלישית באנגליה).

== שם האצטדיון ==
בזמן בניית האצטדיון לא היה לו שם אך המקומיים קראו לו "אצטדיון וורסייד". בטקס הפתיחה הוא קיבל את השם אצטדיון האור, עקב מנורות הבטיחות שהיו בשימוש במכרות הכרייה שהיו באזור. חלק מהאוהדים פחות אהבו את השם בגלל שהאצטדיון של בנפיקה נקרא באותו שם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.stadiumguide.com/stadiumoflight.htm אצטדיון האור] ב-[https://web.archive.org/web/20090708044302/http://www.stadiumguide.com/index.htm Stadium Guide]

האור
קטגוריה:סנדרלנד (כדורגל)
קטגוריה:סנדרלנד
היינץ טיסן

ריכרד גוסטב היינץ טיסן (בגרמנית: Richard Gustav Heinz Tiessen; 10 באפריל 1887, קניגסברג – 29 בנובמבר 1971, ברלין) היה מלחין ומנצח גרמני.

== ביוגרפיה ==
טיסן למד אצל המלחין ארווין קרול בקניגסברג לפני שעבר לברלין. הוא נרשם לאוניברסיטת הומבולדט ולקונסרבטוריון שטרן, שם למד הלחנה ותאוריה של המוזיקה. הוא עבד כמבקר מוזיקה ב"אלגמיינה מוזיקצייטונג" משנת 1911 עד 1917, ואז, בשנת 1918, היה למנצח על מקהלת התיאטרון ומלחין ב-Volksbühne (קרי "בימת העם"). משנת 1920 עד 1922 ניצח על תזמורת האקדמיה ובשנים 1925 עד 1945 לימד תאוריה של המוזיקה והלחנה בבית הספר הגבוה למוזיקה בברלין. כמו כן היה שותף לייסוד המחלקה הגרמנית של האגודה הבינלאומית למוזיקה בת זמננו, וכיהן כמנצח המקהלה הצעירה. בתקופת הרייך השלישי דירג השלטון הנאצי את המוזיקה שלו כ"בלתי רצויה" ואחרי מלחמת העולם השנייה חדל כמעט לגמרי להלחין. משנת 1946 עד 1949 ניהל את הקונסרבטוריון העירוני והחל ב-1955 עמד בראש מחלקת ההלחנה והתאוריה בבית הספר הגבוה למוזיקה של ברלין. תלמידיו המוכרים ביותר הם אדוארד ארדמן, סרג'יו צ'ליבידאקה ויוסף טל.

טיסן חיבר שתי סימפוניות, דרמת מחול ומוזיקה נלווית למספר מחזות, מוזיקה לתזמורת כלי מיתר, "סוויטת מחול המוות" לתזמורת קטנה, מוזיקה קאמרית, יצירות לפסנתר ולעוגב, לידר ומוזיקה כוראלית. המוזיקה של ריכרד שטראוס, שעזר לטיסן בשנת 1917 לקבל עבודה באופרה של ברלין, השפיעה על רבות מיצירות המוקדמות: הסימפוניה הראשונה מוקדשת לשטראוס. משנת 1918 ואילך ניכרת בניב המוזיקלי שלו נטייה ברורה לעבר הצורה האינדיבידואלית של האקספרסיוניזם, שלו תרמו יצירותיו הרבות לתיאטרון בפיתוח סגנון דרמטי מאוד ומשוחרר ממסגרת צורנית.

== יצירות ==
*סימפוניה מס' 1 בדו מז'ור, 1910-11
*סימפוניה מס' 2 "Stirb und Werde", אופוס 17, 1911-12
*"טרילוגיית הטבע" לפסנתר, אופוס 18, 1913
*"שביעיית הקיכלי" (Amsel-Septett) אופוס 20, 1914-15
*"סוויטת המלט", 1919-21
*מוזיקה למחזה "מרלין" מאת קרל לברכט אימרמן
*מוזיקה למחזה Die armseligen Besenbinder מאת קרל האופטמן
*מוזיקה למחזה "משרד הדואר" מאת רבינדרנת טאגור
*מוזיקה למחזה "אנטיגונה" מאת סופוקלס
*מוזיקה למחזה Masse Mensch מאת ארנסט טולר
*וזיקה למחזה המלט מאת ויליאם שקספיר, אופוס 30
*מוזיקה למחזה "סימבלין" מאת שקספיר
*מוזיקה למחזה "ההתגלות השנייה" מאת אוגוסט סטרינדברג
*מוזיקה למחזה "הסערה" מאת שקספיר
*שלושה קטעים לפסנתר, 1923
*חמישיית מיתרים, אופוס 32
*"סלמבו", דרמת מחול, אופוס 34 1924
*מוזיקה למחזה Abenteuer in Moll מאת הנס בראון, 1924
*דואו סונאטה לכינור ופסנתר, 1925
*מוזיקה למחזה "דון חואן ופאוסט" מאת כריסטיאן דיטריך גראבה, 1925
*Vorspiel zu einem Revolutionsdrama, אופוס 33, 1926
*מוזיקה למחזה "מוזיקה" מאת האופטמן, 1934
*וריאציות קונצרטנטיות לפסנתר ותזמורת, 1961

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
*[https://web.archive.org/web/20070321060115/http://www.rieserler.de/autoren/autor_Tiessen.htm Biography from Ries & Erler Music Publishers (in German)]
*Levitz, Tamara. "Tiessen, Heinz". [http://www.grovemusic.com Grove Music Online] (subscription required). ed. L. Macy. Retrieved on March 8 2007
</div>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:מנצחים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1887
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1971
ראובן בלום

ראובן בלום (1924 – 5 באוגוסט 2015, גרמניה) היה מפקד יחידה 515 באמ"ן (לימים יחידה 8200) בשנים 1961–1966.

== ביוגרפיה ==
ראובן (פטר) בלום נולד בשנת 1924 במינכן שבגרמניה. בנעוריו עלה לארץ ישראל עם משפחתו. למד בתיכון בית הכרם בירושלים. בספטמבר 1940 התגייס לחיל הספר העבר-ירדני ושירת בו עד אוקטובר 1944. שם למד הפעלת מכשירי קשר והוכשר כטכנאי אלקטרוניקה. במסגרת שירותו הגיע לבנדר עבאס שבאיראן, שם שירת כחצי שנה.

למד פיזיקה ומתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים, וב-1948 התגייס לצה"ל ליחידת שפ"ן - שירות פענוח נסתרות, שפעלה בירושלים ועסקה בהאזנה לקשר האלחוטי של הערבים והבריטים ובפענוח התשדורות, ובסוף 1948 אוחדה עם יחידה "ש.מ.2" של אמ"ן. תפקידו היה קצין אחראי לנושאי טכניקה ואלקטרוניקה. בשנת 1949 נשלח על ידי מפקד היחידה מרדכי אלמוג לשליחות הרכש הראשונה מארצות הברית ומאנגליה. ב-1953 מונה לראש המדור הטכני ביחידה, שנקראה אז 515. חמש שנים היה בלום מפקד היחידה בדרגת סא"ל: במשך שנת 1959 כממלא מקום ולאחר מכן במינוי מלא מ-1962 עד מרץ 1966. בשנים אלה ניתנה תנופה גדולה למקומו של הסיגינט במערך האיסוף: הוקמו והורחבו בסיסי היחידה במרכז ובצפון, נפתחו קורסים קדם־צבאיים (קד"צים) להכשרת אלחוטנים, שלימים חלקם נכנסו לשדרת הפיקוד ביחידה. בתקופתו היחידה נכנסה לתחום הכיסוי האלינטי (מודיעין אלקטרוני) והתעצמה לראשונה יכולת המחשוב העצמאית של היחידה<ref></ref>.

ראובן בלום סיים את שירותו בצה"ל בשנת 1966.

קיבל תואר דוקטור מטעם אוניברסיטת בון שבגרמניה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.jwmww2.org/soldier.aspx?id=4233 ראובן בלום] באתר מוזיאון הלוחם היהודי במלחמת העולם השנייה

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפקדי יחידה 8200
קטגוריה:אנשי משטרת המנדט
קטגוריה:שוטרים יהודים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
OpenSSH

OpenSSH (Open Secure Shell) היא חבילת תוכנות מחשב המספקות גישה מרוחקת מאובטחת ומוצפנת על גבי רשת מחשבים על בסיס פרוטוקול SSH.

התוכנות מפותחות בקוד פתוח כאלטרנטיבה חופשית לתוכנה הקניינית SSH ולשירותים הלא מאובטחים Telnet ו-FTP. התוכנה פותחה במקור למערכת OpenBSD, אך הותאמה גם למערכות הפעלה אחרות.

הלקוח המתקשר לשרת ה-OpenSSH מאמת את זהותו באמצעות שם משתמש וסיסמה שניתנו לו במעמד ההרשמה לשרת. התעבורה בין הלקוח לבין השרת מוצפנת בשיטת RSA על ידי מפתח ציבורי (או טביעת אצבע ציבורית) ומפתח פרטי. ישנם מספר תוכנות ליישום הלקוח של ה-openSSH המאפשרות חיבור SSH גם ממערכות הפעלה אחרות. כברירת מחדל משמש פורט 22 לתעבורה של פרוטוקול SSH.

OpenSSH כולל בתוכו את האפשרות ליצור מנהור (tunneling) בין הלקוח והשרת, ולתעל תעבורה של חבילות TCP מהלקוח, היוצאות דרך אחד מהפורטים בשרת. אחד השימושים העיקריים בתוכנה זו הוא בגישה מרוחקת מאובטחת למעטפת (shell) של מערכות יוניקס, לינוקס ו-BSD, אך ישנן גם תוכנות המתבססות על אפשרות זו של מנהור והצפנת תעבורה לצורך העברת סוגים שונים של מידע בין מחשבים באופן מאובטח ומוצפן.

== Portable OpenSSH ==
השם "OpenSSH" כשלעצמו משמש רק לגרסה של OpenSSH אשר מפותחת כחלק ממערכת ההפעלה OpenBSD. מערכות הפעלה אחרות משתמשות בגרסה מענף פיתוח שונה של התוכנה, שנקראת Portable OpenSSH מכיוון שהיא יבילה (portable) למערכות הפעלה רבות אחרות. מספרי הגרסה של OpenSSH הם מהצורה A.B ואילו מספר הגרסה של Portable OpenSSH הוא מהצורה A.BpC, כלומר גרסת Portable מס' C המבוססת על OpenSSH בגרסה A.B.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* הסבר על השימוש ב־OpenSSH, [http://www.linuxjournal.com/article/4412 חלק א'], [http://www.linuxjournal.com/article/4413 חלק ב'] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אבטחת מחשבים
קטגוריה:תוכנה חופשית
קטגוריה:תוכנות מערכת
שמעון מזא"ה

שמעון מזא"ה (3 בספטמבר 1907 – 29 ביוני 2000) היה אלוף בצה"ל, אגרונום ואיש עסקים ישראלי. כיהן כראש אגף כוח האדם בשנים 1949–1952.

==קורות חייו==
מזא"ה נולד ברוסיה, וגדל בגרמניה. בנעוריו היה חבר בתנועת הנוער היהודית "בלאו וייס". הוא למד אגרונומיה בגרמניה, איטליה וצרפת, השלים תואר דוקטור למדעים, ועלה לארץ ישראל בשנת 1931. עבד כחוקר בתחנת הניסיונות ברחובות, ועסק שם בגידולי שדה.

===בצבא הבריטי ובצה"ל===
מזא"ה הצטרף לארגון ההגנה ב-1933 והתנדב לצבא הבריטי בתקופת מלחמת העולם השנייה. הוא שירת בחיל התובלה, ולאחר הקמתה של הבריגדה היהודית פיקד על יחידת האספקה של החי"ל באירופה. במלחמת העצמאות היה ממקימי שירות ההספקה בצה"ל, ועמד בראשו עד מאי 1949. המערכת שהקים הורכבה ממספר שירותי משנה: שירות המזון, שירות הדלק, שירות הציוד, שירות התחבורה, שירות בהמות משא ורכיבה, ושירות הכלבים.

לאחר תקופת השתלמות בארצות הברית התמנה ב-9 באוקטובר 1949 לראש אגף כוח אדם. מינויו לתפקיד מפתח זה, היה תוצאה של הצלחתו בארגון והקמת שירות ההספקה, כפי שכתב לו הרמטכ"ל יעקב דורי עם כניסתו לתפקיד:

מזא"ה כיהן בתפקיד עד שנת 1952, אז החליף אותו צבי צור.

===אחרי שחרורו מצה"ל===
ב-1955 סיים מזא"ה את שירותו בצה"ל, ופנה לעסקים. בשותפות עם משקיעים מחו"ל הקים חברה פרטית לגידולים חקלאיים בשם "מגל". חוות מגל, ליד קיבוץ חצור וגן יבנה, עסקה בעיקר בגידול כותנה וסלק סוכר. כמו כן, עבדה החברה פרדסים. באותה תקופה היה מזא"ה נשיא ארגון מגדלי הכותנה בישראל. בסוף שנות ה-60' ותחילת שנות ה-70' היה הנציג הקבוע של ישראל בארגון המזון והחקלאות של האו"ם ברומא.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160303184241/http://www.jwmww2.org/show_item.asp?levelId=48103&itemId=17&itemType=0&lochem_id=114050 שמעון מזא"ה באתר מוזיאון הלוחם היהודי]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פעילים ציונים בגרמניה
קטגוריה:חברי בלאו וייס
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית
קטגוריה:קציני לוגיסטיקה ראשיים
קטגוריה:ראשי אגף כוח אדם
קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אגרונומים ישראלים
קטגוריה:אגרונומים ביישוב
קטגוריה:סגל מרכז וולקני
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בהר הרצל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2000
משמר כבוד

[[7 ביוני 1951, משמר כבוד בשדה התעופה בלוד מקבל את פניו של ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון בשובו לישראל מביקור בארצות הברית]]
[[סגן נשיא ארצות הברית מייק פנס סוקר משמר כבוד בטקס קבלת פנים הממלכתי במשרד ראש הממשלה ב-2018]]
משמר כבוד חמוש של [[משטרת ישראל ומשמר הגבול בטקס יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.]]
משמר כבוד של [[רגימנט משמר פראובראז'נסקי ה-154 מצבא הפדרציה הרוסית בקבר החייל האלמוני הממוקם בגן אלכסנדר שבמוסקבה, לרגלי חומת הקרמלין.]]
משמר כבוד הוא קבוצת אנשים, לרוב במסגרת צבאית, המבצעים תרגילי סדר, במטרה לחלוק כבוד לאדם או לציון מאורע.

משמרות כבוד נהוגים בהלוויה, לרוב הלוויה צבאית; בטקסי זיכרון כדוגמת יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל; קבלת פנים לנשיא או ראש מדינה; ובטקסי אבל, כדוגמת משמר כבוד לנר זיכרון הנהוג בכלל בסיסי צה"ל במהלך יום הזיכרון לחללי מערכות ישראל.
באירועי אבל, מקובל כי משמר הכבוד יורה מספר מטחי כבוד, לפי חשיבות האישיות המובאת לקבורה. מקובל כי כל חייל זוכה לפחות לשלושה מטחי כבוד.

בצבאות שונים, מקובל כי קיימת יחידה ייעודית לטקסים; יחידה זו מאומנת היטב בתרגילי הסדר, והיא עורכת משמר כבוד למרבית הנציגים הזרים. בעת עריכת משמר כבוד לאישיות רמת מעלה, מלווה הקצין המפקד על המשמר את האישיות לסקירת המסדר, ולאחר מכן מנוגנים המנוני המדינות.

== ישראל ==
במדינת ישראל, משמר כבוד לנשיא המדינה וראש ממשלה או ראש מדינה זרה, הוא משמר הכבוד הגדול ביותר. משמר זה כולל צוערים מבית הספר לקצינים, פרחי טיס וצוערי קורס חובלים. משמר כזה קרוי "משמר כבוד תלת זרועי". משמרי כבוד פחותים כוללים חיילים מיחידות וחילות שונים, ונערכים לראשי הצבא של מדינות זרות ושרים זרים.

את משמרות הכבוד הרשמיים של מדינת ישראל ושל צה"ל מלווה תזמורת צה"ל ומשמר הכנסת הוא משמר הכבוד של מדינת ישראל בטקס הדלקת המשואות ביום העצמאות.

==ראו גם==
* תזמורת צה"ל

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.knesset.gov.il/guard/heb_html/dept_honor_guard.asp משמר כבוד של משמר הכנסת], באתר הכנסת

קטגוריה:מנהגי אבלות והנצחה
קטגוריה:טקסים
קטגוריה:צבא: טקסים וסמלים
ישראל ברנע

ישראל ברנע (1906–1984) היה אלוף בצה"ל, מקימו ומפקדו הראשון של חיל התובלה.

== חייו ==
ברנע נולד בבסרביה בשם ישראל בוגנוב. אביו נרצח בפרעות 1905, ברנע עלה לארץ ישראל בשנת 1920. ב-1921 הצטרף לארגון ההגנה. עבד במוסך וכנהג ועם הקמת אגד נבחר להנהלת החברה. בעקבות פרוץ המרד הערבי הגדול ב-1936 נשכר על ידי הבריטים לרכז את שירות הרכב שלהם בארץ ישראל. במלחמת העולם השנייה התנדב לצבא הבריטי ושירת כנהג ביחידת תובלה בקרבות המערכה במדבר המערבי בצפון אפריקה. באפריל 1942 מונה לעמוד בראש פלוגת ההובלה 462 שסייעה בהקמת קו הביצורים באל-עלמיין. ביוני התחלף בתפקיד עם מפקד פלוגת ההובלה 179, הרי יפה. הפלוגה בפיקודו סייעה לכוחות הלוחמים במערכה בצפון אפריקה והייתה חלק מכוחות הקורפוס ה-10 של הצבא הבריטי שהונחת באיטליה בסלרנו בספטמבר 1943 ועמד בראשה עד לפירוק הפלוגה ב-1946.

ברנע השתחרר מהצבא הבריטי בדרגת מייג'ור, בשובו לארץ ישראל היה מראשי קואופרטיב אגד ונקרא להקים את שירות התחבורה בהגנה. חלק ניכר מהמאמצים בתקופתו הוקדש להגדלת מצבת המשוריינים בשירות.

עם הקמת צה"ל עמד בראש חיל התובלה וקודם לדרגת אלוף-משנה. בסוף 1949 הועלה לדרגת אלוף ונשלח למוסקבה לשמש כנספח הצבאי בברית המועצות. באוקטובר 1950 שב לישראל ומונה שוב למפקד חיל התובלה, תפקיד בו שימש עד 1953, עת פרש מהשירות הצבאי.

אחר שחרורו מונה לראש חברת "לפידות" לחיפושי נפט. בהמשך כיהן כמנהל המרכז הישראלי לניהול עד 1972. היה חבר בחבר הנאמנים של הבימה לאחר הפיכתו לתיאטרון ציבורי לאומי.

במלחמת יום הכיפורים התנדב לשמש נהג משאית אשפה בתל אביב וכיהן במטה החירום של העירייה.

היה נשוי לשושנה ברנע שחקנית תיאטרון האהל.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלופי צה"ל
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:נספחים צבאיים ישראלים בברית המועצות
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם השנייה

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1906
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1984
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
אג'יליטי (כלבנות)

בורדר קולי עושה סללום.
אג'יליטי (מאנגלית: Agility - זריזות) הוא ספורט בו מבצעים כלבים מעבר מכשולים ומשוכות (בדומה לספורט קפיצות הראווה של סוסים, עם התאמה לכלבים). אג'יליטי מתאפיין בעבודת צוות של הנוהג וכלבו. הספורט מוכר על ידי הפדרציה הבינלאומית לכלבנות. 

הכלבים מדורגים לקטגוריות לפי גובה הכלב בכתף:
* קטנים (Small) - עד 35 ס"מ,
* בינוניים (Medium) - עד 43 ס"מ,
* ביניים (Intermediate)- עד 48 ס"מ, (החל מינואר 2023) 
* גדולים (large) - מעל 48 ס"מ,

מסלול האג'יליטי מורכב ממכשולים, אשר מסודרים בזה אחר זה, הן בקו ישר והן בפניות, בכל פעם בסדר שונה. הנוהג מכוון את כלבו למעבר המכשולים על-פי הסדר שנקבע לאותו מסלול ספציפי. הכלב שעובר את המסלול במינימום שגיאות ובזמן המהיר ביותר זוכה לדירוג הגבוה ביותר. 

ענף ספורט זה הוצג לראשונה ב-1978, בלונדון, בתערוכת ה"קראפט". בשנת 1989 כינסה ההתאחדות הבינלאומית לכלבים ועדת אג'יליטי במטרה להכיר בספורט זה. בשנת 1991 הוכר האג'יליטי, כענף ספורט רשמי ועצמאי. החוג הישראלי לאילוף כלבים נחשף לראשונה לספורט זה בשנת 1982, כאשר משלחת שכללה חמישה נוהגים וכלבים, נסעה לתחרות בינלאומית בדרום אפריקה. בשנת 1993 אימץ החוג הישראלי את תקנון ההתאחדות הבינלאומית לכלבים, ומאז פועל לפיו ומתעדכן בשינויים, כפי שמקובל בכל העולם.

בארץ הספורט מונה כיום מספר מועדונים פעילים, וסמינרים בהדרכת מאמנים מחו"ל. כמו כן קיימים ספורטאים ישראלים המייצגים את ישראל בתחרויות בחו"ל.

== המתקנים ==
כל מסלול מכשולים מורכב ממספר אלמנטים, אשר מסודרים בזה אחר זה הן בקו ישר והן בפניות, בכל פעם בסדר שונה, דבר המעלה את רף הקושי. 
המכשולים במסלול רבים ומגוונים: 

* מנהרה (Tunnel) - מכשול בצורת מנהרה או צינור שחייב להיות גמיש על מנת ליצור זוויות שונות.
* משוכה (Jump)- המתקן הנפוץ ביותר, המשוכה מורכבת ממוט שקל להפילו הנתמך על ידי שתי כנפיים. 
* שיפוע (A-frame) - מכשול המורכב משני לוחות משופעים, היוצרים את הצורה A. על הכלב לעבור את המכשול תוך כדי שהוא נוגע באזורים המסומנים בצבע בתחילת ובסיום המתקן .
* גשר (Dog walk)- מתקן המורכב משלוש יחידות בצורת גשר ארוך וצר. על הכלב לעבור את המכשול תוך כדי שהוא נוגע באזורים המסומנים בצבע בתחילת ובסיום המתקן .
* קפיצה לרוחק (Long jump) - מכשול המורכב משלוש עד חמש יחידות, שכוללות את הקפיצה לרוחק.
* חומה (wall)- משוכה בצורת חומה שעל הכלב לקפוץ מעליה.
* צמיג - מכשול המורכב מצמיג או גלגל אשר נתמך על ידי מסגרת ועל הכלב לעבור דרך הצמיג בלבד.
* נדנדה (Seesaw) - מכשול אשר מורכב כנדנדה רגילה אשר על הכלב לחצותו תוך כדי נגיעה בשני השטחים המסומנים בלבן.
* סלאלום (slalom)- שנים עשר עמודים הניצבים, זה אחר זה ועל הכלב לעבור ביניהם בצורת זיגזג.

==ראו גם==
* מרוץ כלבים
* פריסבי לכלבים
* ריקודים עם כלבים

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.agility.co.il/ החוג הישראלי לאילוף כלבים ואג'יליטי ע"ש נחום סחר (עמותה רשומה)] 
* [http://www.agility-israel.com מועדון אג'יליטי מישהו לרוץ איתו]
* [https://www.facebook.com/agilitymanof?ref=hl מועדון 3, 2, 1 מגע ]
* [https://www.facebook.com/דוג-אקטיב-Dog-Active-1062384737141068/?ref=bookmarks מרכז "דוג אקטיב" - המרכז הישראלי לאג'יליטי]

קטגוריה:ספורט כלבים
נמל התעופה הבין-לאומי רודוס דיאגורס

נמל התעופה הבינלאומי רודוס דיאגורס (יוונית Κρατικός Αερολιμένας Ρόδου, Διαγόρας) הוא שדה תעופה השוכן סמוך לכפר פרדיסי (Παραδείσι), כ-16 ק"מ ממערב לעיר רודוס בצפונו של האי רודוס ביוון.

==היסטוריה==
השדה נחנך ב-28 ביוני 1977 והחליף את שדה התעופה המיושן השוכן שלושה קילומטרים מדרום לו, כאשר זה הגיע לשיא קיבולתו. בחודש מאי 2007 נפתח במקום בית נתיבות חדש, לאחר שבית הנתיבות הראשון לא ענה על הצרכים.

==פעילות==
הנמל נחשב לרביעי בגודלו ביוון מבחינת היקף תנועת הנוסעים בו. מהנמל יוצאות טיסות סדירות של חברות התעופה אולימפיק אייר ואגאן איירליינס לנמל התעופה הבינלאומי אתונה-אלפתריוס וניזלוס, לשדה התעופה הבינלאומי סלוניקי מקדוניה ולמספר איים יוונים, אך במהלך חודשי הקיץ רוב התנועה האווירית אל הנמל וממנו היא של טיסות שכר.

בנמל מסלול טיסה בודד (07/25) באורך של 3,260 מטר המקביל לחוף הים. שטח של הנמל 31,000 מ"ר ובו 13 עמדות חניה למטוסים.

== נתוני טיסות ונוסעים ==
====== תנועת נוסעים וטיסות: 16 שנים אחרונות. ======
{| class="wikitable"
!שנה
!טיסות
!נוסעים
!שינוי מספר נוסעים (%)
|-
|2001
|28,100
|3,428,175
|0.6%
|-
|2002
|27,010
|3,230,483
|5.8%-
|-
|2003
|29,119
|3,166,070
|2.0%-
|-
|2004
|29,026
|3,036,523
|4.1%-
|-
|2005
|28,444
|3,207,514
|5.6%
|-
|2006
|30,742
|3,491,522
|8.9%
|-
|2007
|32,776
|3,625,962
|3.9%
|-
|2008
|32,490
|3,567,469
|1.6%-
|-
|2009
|31,680
|3,470,111
|2.7%-
|-
|2010
|31,558
|3,586,572
|3.4%
|-
|2011
|34,662
|4,148,386
|15.7%
|-
|2012
|30,896
|3,813,947
|8.1%-
|-
|2013
|32,624
|4,200,059
|10.1%
|-
|2014
|35,006
|4,552,056
|8.4%
|-
|2015
|34,434
|4,579,023
|0.6%
|-
|2016
|36,160
|4,972,229
|
|-
|2017
|37,066
|5,301,223
|6.6%
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20080327092735/http://www.hcaa-eleng.gr/rhod.htm השדה ברשות שדות התעופה היוונית]
* [https://web.archive.org/web/20071024091539/http://worldaerodata.com/wad.cgi?id=GR33352&sch=LGRP הנמל באתר WAD]

==הערות שוליים==

<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
קובץ:Rhodes airport view from Filerimos.jpg
קובץ:Rhodes Airport 06-13 DutyFree.jpg
קובץ:Airpoort rhodes 31.JPG

</gallery>

קטגוריה:רודוס
רודוס
עזרא הררי רפול

קברו בהר הזיתים
הרב עזרא הררי רפול (כ"ד באב ה'תרי"ז, 14 באוגוסט 1857 - י' בסיוון ה'תרצ"ו, 31 במאי 1936) היה ראש ישיבה, מייסד ישיבת "אוהל מועד", מקובל ועסקן ציבור.

== קורות חיים ==

נולד בחלב (ארם צובא) שבסוריה, לרבי יוסף בן הרב ישעיה ולסנבול, נצר למשפחה שמוצאה ממגורשי ספרד.

למד בישיבת רחובות הנהר אצל הרב חיים שאול הכהן דוויק, ובהמשך אצל הרב חיים מרדכי לבטון, הרב מרדכי עבאדי, ודודו, הרב נסים הררי, מחבר הספר "עלי נהר".

בשנת ה'תרמ"ח (1888) עלה לארץ ישראל והתיישב בירושלים. התפרנס מחנות מזון שפתח. בתחילה נמנה עם תלמידי ישיבת המקובלים בית אל, וכשנוסדה ישיבת רחובות הנהר בשנת ה'תרס"ג (1903), החל ללמוד בה אצל הרב חיים שאול הכהן דוויק, שעלה ארצה כשנתיים אחריו ונמנה עם רבניה.

בסיוון ה'תרס"ז (1907) ייסד את ישיבת אהל מועד ובראשה העמיד את הרב רפאל שלמה לניאדו. הרב עזרא שימש בישיבה כמשגיח וכמנהל אדמיניסטרטיבי. הישיבה נסגרה בשנת 1917 בשל הקשיים החמורים בירושלים אז, מהם סבלו גם ישיבות אחרות, וחלק ניכר מתלמידיה שהיו תושבי חו"ל עזבו את הארץ.

בשנת ה'תרע"ח (1918) פתח את ישיבת "בית יוסף", ובשנת ה'תר"פ (1920) ייסד את תלמוד תורה מגן דוד, שניהל בנו אהרן. באותה שנה מונה לשמש כחבר בוועד המרכזי של ישיבת תפארת ירושלים של ועד העדה הספרדית בירושלים. בשנת ה'תרפ"ג (1923) העביר את תלמידיו לישיבת פורת יוסף ונטל על עצמו משימות גיוס כספים עבורה. כן סייע לבניית בתי שכונת רוממה בירושלים.

שימש כחבר בית הדין של יוצאי ארם צובא בירושלים, לצד הרב אברהם חיים עדס והרב יוסף ידיד הלוי.

הלך לעולמו בי' בסיוון ה'תרצ"ו (31 במאי 1936), ונקבר בהר הזיתים בירושלים.

===משפחתו===
לרב עזרא נולדו חמישה בנים ושתי בנות. בנו הבכור הרב אהרון היה שד"ר, עסקן ורב ירושלמי. בנו הרב אברהם הררי רפול היה זקן רבני ארם צובא, ובתו אסתר חיה נישאה לרב יעקב עדס.

== חיבורו ==
* הכין עזרא - לקט מכתביו בענייני תורה ומוסר, הודפס לאחר מותו בשנת התשמ"ב ויצא שוב מחדש על ידי צאצאיו בשנת התשע"ט.

== לקריאה נוספת ==
* ח' מקובר, חכמי ארם צובא - מסכת חייהם של מאורי האומה שחיו בארם צובא, ירושלים ה'תשס"ג (עמ' 150 - 156)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.breslev-midot.com/zoom.htm?pic=enlarge/harari_raful.jpg תמונת הרב עזרא הררי רפול], באתר ערוץ התורה
* [http://mountofolives.co.il/he/deceased_card/עזרא-הררי-רפול-ezrah-harari-raphul/ כרטיס הקבר של הרב עזרא הררי רפול], באתר הר הזיתים

==הערות שוליים==

קטגוריה:משגיחים ארץ-ישראלים
קטגוריה:רבנים ביישוב
קטגוריה:מקובלים
קטגוריה:אנשי העלייה הראשונה
קטגוריה:ירושלים: רבנים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הספרדים
קטגוריה:בוגרי ישיבת המקובלים בית אל
קטגוריה:רבני ארם צובא
קטגוריה:דיינים ארץ-ישראלים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:רבנים ספרדיים ארץ-ישראלים
קטגוריה:רבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1857
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1936
עקומת אדישות

[[תרשים המציג שלוש עקומות אדישות]]
עקומת אדישות היא מושג בכלכלה המגדיר בצורה גרפית את העדפות הפרט ביחס לשני מוצרים.

על פי הנחות היסוד של המיקרו-כלכלה לכל פרט יש מערכת העדפות על המוצרים הקיימים במשק.
הפרט רוצה לצרוך כמה שיותר מכל אחד מהמוצרים, על מנת למקסם את התועלת שלו, אך המשאבים שבידיו מוגבלים – כלומר, יש לו תקציב מוגבל לצורך רכישת המוצרים.

==בניית העקומה==
לצורך בניית העקומה מניחים שבעולם יש שני מוצרים. ניתן לומר שיש את מוצר X ו-Y מייצג את "כל שאר המוצרים במשק".
נגדיר סל ככמות מסוימת מ-X ומ-Y:
<math>
\left(X,Y\right) 
</math>.
העדפות הפרט באות לידי ביטוי על ידי השוואת התועלת שהוא מקבל מהסלים. בין כל שני סלים הבאים לפניו הפרט חייב להחליט את אחת מהאפשרויות הבאות:
# סל A עדיף על סל B
# סל B עדיף על סל A
# אני אדיש בין שני הסלים, כלומר הם נותנים לי את אותה תועלת.

אם נחבר את כל הסלים שהפרט אומר כי הוא אדיש בבואו לבחור ביניהם, נקבל עקומת אדישות.

==מאפייני עקומות אדישות==
*עקומות אדישות אינן חותכות זו את זו.
*עקומות האדישות מתארות רמת תועלת, אך אין לתועלת ערך ממשי. תועלת נמדדת בסולם מדידה אורדינלי ולא קרדינלי. כלומר הפרט יכול להגיד כי סל מסוים עדיף לו על סל אחר, אך הוא לא יכול לענות על השאלה בכמה הוא עדיף יותר.

===טרנספורמציה מונוטונית===
כיוון שגודלה המספרי של התועלת חסר משמעות ניתן לשנות את הערך המספרי כל עוד שומרים על הסדר בין עקומות האדישות. שינוי הערך המספרי, תוך כדי שמירה על הסדר מכונה טרנספורמציה מונוטונית.
ניתן לבצע על עקומת תועלת את כל הפעולות המתמטיות הבאות המשמרות סדר:
*הוספת/החסרת קבוע
*הכפלה/חלוקה בקבוע
*הוצאות לוגריתם
*העלאה בחזקה/הוצאת שורש
*אקספוננט

==שיפוע עקומת האדישות==
שיפוע העקומה נקרא גם "שעור תחלופה שולי" (MRS). השיפוע מייצג על כמה יחידות X מוכן הפרט לוותר כדי לקבל יחידת Y נוספת, כאשר תועלתו נשארת זהה.
חישוב השיפוע הוא יחס הנגזרות לפי X ולפי Y בסימן שלילי:
<math> 
MRS=-{mu_x \over mu_y}
</math>

==סוגי פונקציות תועלת==
;הומוטטית
במקרה הזה MRS תלוי ביחס הכמויות בין המוצרים.
לדוגמה:
<math> 
u(x,y)=Ax^\alpha \cdot y^\beta
</math>

<math> 
 MRS=- { \alpha \over \beta } \cdot { y \over x }
</math>

;משלימים מושלמים
תוספת ממוצר מסוים ללא יחס קבוע של תוספת מהמוצר השני לא משנה את התועלת מהסל. מכונה פונקציית מינימום.
לדוגמה:
<math>
u(x,y)=Min\left(\alpha x, \beta y\right)
</math>

;תחליפים מושלמים
במקרה הזה MRS קבוע לכל אורך עקומת האדישות. מכונה פונקציית תועלת ליניארית.
לדוגמה:
<math> 
u\left(x,y\right)=\alpha x+\beta y
</math>

;קעורה לראשית
כאשר הפרט מעדיף לצרוך מוצר אחד בלבד, למרות ששניהם מוצרים חיוביים.
לדוגמה:
<math> 
u\left(x,y\right)=Ax^ \alpha + By^ \beta
</math>

;מוצר המגיע לרוויה
במקרה הזה צריכה של מוצר מעבר לכמות מסוימת אינה מגדילה את התועלת.

;מוצר שנדרש סף צריכה מינימלי ממנו

;מוצר טוב ומוצר רע
מוצר רע מוגדר כמוצר שכמות יותר גדולה ממנו מקטינה את התועלת. במקרה הזה MRS יהיה שלילי, כלומר נרצה לקנות רק את המוצר הטוב.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מיקרו-כלכלה
קטגוריה:אינפוגרפיקה
אקוסמיזם

אקוסמיזם, בניגוד לפנתאיזם, היא העמדה לפיה היקום כפי שהוא נראה אינו בסופו של דבר אלא אשליה (הקידומת "א" ביוונית משמעותה לאו), ומה שקיים באמת אינו אלא האינסוף המוחלט.

עמדה זו פותחה כעמדה פילוסופית על ידי הגל בספרו "הרצאות על ההיסטוריה של הפילוסופיה" (History of Philosophy, III p.262), כהבחנה שבאמצעותה הוא מראה שברוך שפינוזה שדגל בפנתאיזם וזיהה את הטבע עם האלוהים, לא היה אתאיסט כפי שטענו פילוסופים אחרים עליו, אלא אדרבה – האמין באלוהים "יותר מדי". הגל מראה כי נהוג לראות בעולם שניות המקיימת הן את האל האינסופי והן את העולם הסופי, ושניות זו אינה יכולה להתקיים, כיוון שמציאותו של דבר-מה אין סופי סותרת מעצם הגדרתה את מציאותו של דבר סופי. מכאן נגזר נון-דואליזם המחייב שלאמיתו של דבר קיים רק אחד מן השניים: או שרק העולם הסופי והמוגדר קיים, וזו תפיסתו של האתאיסט; או שרק האין סופי והבלתי מוגדר קיים, והעולם המוגבל אינו אלא אשליה, וזו היא תפיסתו של שפינוזה – האקוסמיות.

עמדה דומה כבר הוצגה על ידי פילוסופים הודים קדומים, בעמדה המנוסחת בסנסקריט כ"तत् त्वम् असि או तत्त्वमसि", ואומרת שהאני העצמי והטהור זהה עם המציאות האינסופית שהיא המקור והרקע לכל התופעות, והאשליה המפרידה בין האני העצמי לבין האינסופיות הכלל-עולמית נובעת מתוך כך שאין האדם מודע לעצמי האמיתי שלו. כמו כן, בכתבי הדת ההינדואיים מתואר הברהמן כאלוהות האין סופית, "נשמת היקום" וכן "השלם האחד הנצחי", הכולל בתוכו גם את כל המציאות הנראית סופית ומוגבלת.

בתפיסה של תנועת החסידות מודגש פעמים רבות הרעיון שהמציאות כולה אינה אלא האלוהים, כאשר במקומות מסוימים נראה שהכוונה לאקוסמיות, ובמקומות אחרים נראה שהכוונה היא לפנאנתאיזם.

==ראו גם==
* פנאנתאיזם
* קבלה
* סוליפסיזם
* גנוסיס
* ביקורת האתאיזם

==לקריאה נוספת==
* פכטר מ., בין אקוסמיזם לתאיזם - תפישת האלוהות של ר' חיים מוולאזין בתוך: מחקרים בהגות יהודית (שרה א' הלר וילנסקי, משה אידל - עורכים).

==קישורים חיצוניים==
* איתי אהרה, [http://www.e-mago.co.il/Editor/philosophy-604.htm הביקורת של הגל על שפינוזה: מיסטיקה ראציונאלית], באתר e-mago
* עידו פכטר, [http://www.daat.ac.il/daat/maamar.asp?id=37 השווית הרצון במשנתו של ר' צדוק הכהן מלובלין בראי תורת האדמו"ר מאיז'ביצא], מעליות כט, באתר דעת
* רחל אליאור, תורת האלוהות בדור השני של חסידות חב"ד, ירושלים, הוצאת מאגנס תשמ"ב
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תאולוגיה
אנדרטה לזכר יהודי צרפת

האנדרטה לזכר יהודי צרפת שנספו בשואה היא אנדרטה הנמצאת ב"יער רוגלית" בעמק האלה לצד כביש 367 המוביל לגוש עציון, ליד היישוב נווה מיכאל.

האנדרטה, שנועדה להנציח את זכר קורבנות השואה אשר נשלחו למחנות המוות מצרפת, ואת זכרם של אלו שמתו במחנות הריכוז בצרפת עצמה, הוקמה ביוזמתו של סרז' קלרספלד (בעלה של ביאטה קלרספלד) שהיה אז נשיא ארגון "הבנים והבנות של קרבנות השואה היהודים מצרפת". רוב המימון הושג באמצעות אגודת עלומים.

האנדרטה נחנכה ב 18 ביוני 1981. היא בנויה בצורה של קיר מעוגל ועליו כתובת בצרפתית: "יד לגירוש יהודי צרפת". על הקיר עשרות מסמכים וצילומים הקשורים לשואה בצרפת.

אגודת עלומים מקיימת במקום מדי שנה, ביום הזיכרון לשואה, טקס המתקיים בעברית ובצרפתית, בנוכחותם של חברי האגודה וצאצאיהם ושל תלמידי בתי ספר.

ביער רוגלית הסמוך ניטעו כ-80,000 עצים, כמספר המגורשים היהודים מצרפת במהלך השואה שרובם לא חזרו.

== ראו גם == 
* מוזיאון השואה (פריז)

== גלריה == 
<gallery widths="250px" heights="200px" perrow="2">
קובץ:כתובת באנדרטה לזכר יהודי צרפת בעמק האלה.jpg|כתובת באנדרטה לזכר יהודי צרפת
File:French Jewry Holocaust Memorial in Israel.jpg|כתובת הקדשה באנדרטה לזכר יהודי צרפת
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

יהודי צרפת, לזכר
יהודי צרפת
קטגוריה:עמק האלה
קטגוריה:זיכרון שואת יהודי צרפת
מתתיהו דגן

ד"ר מתי דגן
מתתיהו (מתי) דגן (1937 – 21 בנובמבר 2012) היה איש חינוך ישראלי בכיר, ראש המינהל לחינוך הדתי במשרד החינוך.

==ביוגרפיה==
דגן נולד בחנוכה ה'תרצ"ח בעיר ספרו שבמרוקו. הוא למד בתלמוד תורה ובבית ספר "אליאנס" בעיר ולאחר מכן בישיבת נובהרדוק בצרפת. לאחר עלייתו לארץ ישראל למד בישיבת נתיב מאיר ובישיבת הדרום, שם גם למד בבית המדרש למורים. לאחר ששימש מנהל בתי ספר במושב שתולים ובקריית מלאכי, מנהל בית הספר לעובדי הוראה בכירים וראש המחלקה לחינוך תורני באנגליה (כשליח הסוכנות היהודית), התמנה למפקח ארצי ובשנת 1980 לסגן ראש המינהל לחינוך הדתי במשרד החינוך ובשנת 1989 למנהל המינהל, תפקיד בו שימש למעלה מעשור. במקביל, שימש כמרצה באוניברסיטת בר-אילן ובמכללה האקדמית אשקלון. דגן, שלו תואר דוקטור לחינוך מהאוניברסיטה העברית בירושלים (2002), הרבה לכתוב על מערכת החינוך וזרמיה. ספרו "החינוך הציוני הדתי במבחן הזמן והתקופה" עוסק בהתפתחותו של החינוך הציוני-דתי ומקומו בקהילה הציונית דתית.

נפטר בז' בכסלו ה'תשע"ג.

==מפרסומיו==
* החינוך הציוני הדתי במבחן הזמן והתקופה, תל אביב: משרד הביטחון – ההוצאה לאור; המכללה האקדמית הדתית למורים ע"ש רא"מ ליפשיץ, תשס"ו 2006.

מאמריו:
* 'פעולות ותוכניות טיפוח בחינוך הדתי', בשדה חמד תשמ"ו.
* 'הפנאי בחינוך הדתי', עת־מול 2 תשמ"ט, עמ' 6.
* 'שילוב יסודות חינוכיים של תנועת המוסר בחינוך הדתי', בתוך: עדי-עד, בהוצאת מינהל החינוך הדתי, משרד החינוך והתרבות, תשנ"ד.

==קישורים חיצוניים==
* מתתיהו דגן, [http://www.mati-dagan.co.il אתרו של ד"ר מתתיהו דגן]
* 
* 
* 

ממאמרים:
* [http://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/sde_chem/dagan.htm המפקח הכולל בחינוך הדתי], בשדה חמד, תשנ"ז, 1, באתר "דעת"
* [http://www.daat.ac.il/daat/kitveyet/sde_chem/dagan-1.htm מנהיגות וניהול: לתפקידו של מנהל בית הספר בחינוך הדתי], בשדה חמד, תשס"א, 1–3, באתר "דעת"
* [http://noar.education.gov.il/main/upload/perut/zionut022.doc בית הספר המקיף הדתי כבית מדרש אלטרנטיבי], באתר מנהל חברה ונוער 

קטגוריה:עובדי משרד החינוך, התרבות והספורט
קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:בוגרי ישיבת נתיב מאיר
קטגוריה:בוגרי ישיבת הדרום
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:שליחי הסוכנות היהודית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
קים ג'ונג צ'ול

קים ג'ונג-צ'ול (הנגול: 김정철; ) הוא בנו השני של קים ג'ונג-איל, מנהיג קוריאה הצפונית לשעבר, ושל רעייתו קו יונג-הי.

== חייו ==
קים ג'ונג-צ'ול הוא בנה הבכור של קו יונג-הי, ובנו השני של קים ג'ונג-איל (קים ג'ונג נאם, בנו הבכור של קים ג'ונג איל, נולד לו מרעייתו הראשונה).

עד שנת 2001 סברו חוקרים ברחבי העולם כי יורשו של קים ג'ונג-איל יהיה בנו הבכור, קים ג'ונג-נאם. במאי 2001 נעצר ג'ונג-נאם ביפן באשמת נשיאת דרכון מזויף. בעקבות אירוע זה גורש קים ג'ונג-נאם לסין ומשם לקוריאה הצפונית, אולם האירוע גרם למתח בינלאומי ולירידת קרנו של קים ג'ונג-נאם, אשר עבר למקאו.

בעקבות אירועים אלו החל צבא קוריאה הצפונית בפרסומים המהללים את "האם המכובדת הנאמנה ביותר למנהיג האהוב" – קו יונג-הי, אמו של קים ג'ונג-צ'ול.

בשנת 2007 מונה קים ג'ונג-צ'ול כסגן היושב ראש של מחלקת ההנהגה של מפלגת הפועלים של קוריאה, המפלגה השלטת בקוריאה הצפונית. מינוי זה פורש בקרב מומחים ברחבי העולם כמצביע על כך שקים ג'ונג-צ'ול יהיה יורשו של קים ג'ונג-איל, עד שביוני 2009 פנה קים ג'ונג-איל למפלגה השלטת וביקש את אישורה למינוי בנו הצעיר, קים ג'ונג-און, כיורשו.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.globalsecurity.org/military/world/dprk/kim-jong-chol.htm קים ג'ונג-צ'ול] כתבה באתר GlobalSecurity.org.

קטגוריה:פוליטיקאים צפון קוריאנים
ג'ונג-צ'ול
קטגוריה:ילידי 1981
קרן בירד

קרן בירד (באנגלית: BIRD Foundation, BIRD הוא ראשי תיבות "Binational Industrial Research and Development") היא קרן דו-לאומית למחקר ופיתוח תעשייתי בין ישראל וארצות הברית. הקרן פועלת לעידוד שיתופי פעולה בין חברות ישראליות ואמריקאיות מתחומי הטכנולוגיה השונים, ומסייעת ללא תמורה באיתור שותפים אסטרטגיים משתי המדינות, לצורך פרויקטים של פיתוח מוצר משותף.

קרן בירד תומכת בפרויקטים מבלי לקבל בתמורה זכויות כלשהן בחברות השותפות בפרויקט או בפרויקט עצמו. כספי התמיכה מוחזרים כתמלוגים מן המכירות. הקרן תומכת בסכום של עד 50% מתקציב הפרויקט, החל במחקר ופיתוח וכלה בשלבי המכירה והשיווק הראשוניים. הקרן משתתפת בסיכון ואינה דורשת את החזר ההשקעה במקרים בהם הפרויקט לא הגיע לשלב המכירות.

קרן בירד עובדת בשיתוף מלא עם לשכת המדען הראשי של משרד התמ"ת בישראל ועם המכון הלאומי לתקנים וטכנולוגיה של ארצות הברית.

==היסטוריה==
בשנת 1974 הקימו ממשלות ארצות הברית וישראל וועדה משותפת, במטרה למצוא דרכים לקידום קשרים כלכליים בין שתי המדינות. ההסכם הראשוני להקמת הקרן נחתם ב-3 במרץ 1976 על ידי מזכיר משרד האוצר האמריקני ויליאם סימון ושר האוצר הישראלי יהושע רבינוביץ.

בסוף אפריל 1977 אושרה העברת הכספים בקונגרס וב-4 במאי 1977, חתם נשיא ארצות הברית, ג'ימי קרטר, על החוק האמריקאי להקמת הקרן. כמה חודשים מאוחר יותר אישרה גם הכנסת את .

הקרן עצמה נוסדה ב-18 במאי 1977. בתחילה עמד תקציב הקרן על 30 מיליון דולר מכל מדינה. ב-1984 הוגדלה הקרן לסכום כולל של 110 מיליון דולר. למנהל הקרן מונה אד מלבסקי, שהיה קודם נשיא תאגיד הענק האמריקאי טייקו (Tyco). מלבסקי עלה לישראל וניהל את הקרן בין 1979 ל-1993.

==קרן טרייד ==
קרן טרייד (מאנגלית: TRIDE, ראשי תיבות של "Trilateral Industrial Development") נוסדה ב-1996 במשותף על ידי ממשלות ארצות הברית, ישראל וירדן. הקרן, שנוסדה בעקבות הסכם השלום בין ישראל לירדן, מנוהלת על ידי קרן בירד, ומטרתה לעודד ולקדם שיתופי פעולה בין חברות ישראליות ירדניות ואמריקניות.

== ראו גם ==

* כלכלת ישראל
* מדע וטכנולוגיה בישראל

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
*[http://www.birdf.com/_Uploads/165BIRD30v18-web.pdf ספר תולדות הקרן שפורסם בשנת 2007, במלאת לה 30 שנה].
* 
* ג'ון בן זקן, [http://www.pc.co.il/dailymaily/?date=04-08-2014 ד"ר איתן יודילביץ', מנכ"ל קרן המו"פ הישראלית-אמריקנית BIRD] בריאיון לאנשים ומחשבים

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרנות השקעה
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – ישראל
קלאוס ווברייט

קלאוס ווֹבֶרייט (בגרמנית: Klaus Wowereit נולד ב-1 באוקטובר 1953 במערב ברלין) הוא פוליטיקאי גרמני החבר במפלגה הסוציאל-דמוקרטית של גרמניה (SPD). היה ראש העיר של ברלין מ-2001 עד 2014. שימש כנשיא הבונדסראט (התפקיד הרביעי בחשיבותו בגרמניה) בשנים 2002-2001.

==רקע==
עד לשנת 1973, קלאוס ווברייט למד ב-Ulrich-von-Hutten-Oberschule בברלין. לאחר מכן למד משפטים באוניברסיטה החופשית של ברלין. (בחינות ארציות 1981 ו-1984).

==קריירה פוליטית==
לאחר שלוש שנים בהן שימש כעובד ציבור במשרד הפנים, נבחר ווברייט לכהונת חבר מועצה של רובע טמפלהוף, והיה לחבר המועצה הצעיר ביותר בברלין. בשנת 1995, לאחר 11 שנות כהונה בתפקיד זה, התמודד ווברייט על מקום בבית הנבחרים של ברלין (Abgeordnetenhaus von Berlin), שהוא הגוף המחוקק של המדינה. בשנת 1999 נבחר ליושב ראש המפלגה הסוציאל-דמוקרטית בבית המחוקקים של ברלין. מאז יוני 2001 הוא משמש כראש העיר המושל (Regierender Bürgermeister) של העיר. לפני כן, המפלגה הסוציאל-דמוקרטית עזבה את ממשלת האחדות הלאומית ובשיתוף פעולה עם המפלגה הנוצרית-דמוקרטית הגרמנית (CDU) הביאה להקדמת הבחירות. לאחר הבחירות הללו ובהמשך למשא ומתן קואליציוני ארוך, ווברייט הקים קואליציה יחד עם מפלגת השמאל PDS.

בבחירות שנערכו ב-17 בספטמבר 2006 מפלגתו של ווברייט (ה-SPD) קיבלה את מרב הקולות. בית המחוקקים של ברלין בחר את ווברייט לכהונה נוספת כראש העיר המושל של ברלין ב-23 בנובמבר 2006 בסבב שני של הצבעה, עם רוב מזערי של 75 חברי מועצה מול 74 חברים בלבד. המפלגה הנוצרית-דמוקרטית, מפלגת הדמוקרטיים החופשיים והמפלגה הירוקה הצביעו נגדו.

==חייו הפרטיים==
ווברייט הוא אחד הפוליטיקאים הגרמנים המפורסמים ביותר שהם הומואים. כשיצא מהארון, קודם לבחירות לראשות העיר של 2001, הוא טבע את המונח "Ich bin schwul, und das ist auch gut so" שמאז הפך להיות מפורסם בגרמנית, ומשמעותו היא "אני גאה, וזה גם בסדר ככה". באוטוביוגרפיה שלו מציין ווברייט שהחליט לצאת מהארון בפני הציבור הרחב משום שהרגיש שהפיכתו למועמד לראשות העיר ברלין הפכה אותו למושא סיקור של הצהובונים, ושזה רק עניין של זמן עד שהם יפרסמו שהוא הומו. ווברייט יצא מהארון במטרה להקדים את הצהובונים ולמנוע מהם לפרסם סיפורים שקריים על חייו הפרטיים. הוא נשא את הכרזתו במהלך ועידה של המפלגה הסוציאל-דמוקרטית של ברלין.

כראש עיר שהוא הומו הצטרף ווברייט לשני ראשי ערים אירופאיות גדולות אחרות שהם הומואים, ושהחלו את כהונתם בשנת 2001: ראש עיריית פריז, ברטראן דלנואה וראש העיר של המבורג, אולה פון בויסט. לפני בחירתם של השלושה, העיר הגדולה ביותר בעולם שבראשה עמד הומו מוצהר הייתה ויניפג שבקנדה, עם ראש העיר גלן מוראי. ברלין והמבורג הן לא רק שתי ערים גדולות בגרמניה, אלא הן גם מדינות-מחוז גרמניות. לכן ווברייט ופון בויסט (שפרש בינתיים) גם היו ראשי מדינות-מחוז בנוסף להיותם ראשי ערים.

בספטמבר 2007 פרסם ווברייט ספר אוטוביוגרפי בשם "…und das ist auch gut so", שהן חלק ממילותיו בנאום היציאה מהארון.

שותפו לחיים של ווברייט הוא ירן קוביקי (Jörn Kubicki), העובד כנוירוכירורג, נפטר ב-28 במרץ 2020 מנגיף הקורונה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.klaus-wowereit.de/international Konsequent Berlin (אתר אישי לקוראים בריטים וצרפתים)]
* [http://www.citymayors.com/mayors/berlin_mayor.html CityMayors.com profile]

קטגוריה:ראשי עיריית ברלין
קטגוריה:פוליטיקאים גרמנים
קטגוריה:פוליטיקאים להט"בים גרמנים
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:חברי הבונדסראט
קטגוריה:פוליטיקאים הומוסקסואלים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1954
סטרפטומיצין

סטרפטומיצין היא תרופה אנטיביוטית, הראשונה ממשפחת ה'אמינו-גליקוזידים' שנתגלתה, והתרופה הראשונה שהופקה למחלת השחפת. 

התרופה מסונתזת באופן טבעי מהחיידק Streptomyces griseus, ופועלת על ידי מניעת תהליכי ייצור חלבונים בתאי החיידקים, ללא פגיעה בתהליכי יצור אלה בתאי האדם המטופל. הסטרפטומיצין מתקשר לRNA 16S של החיידק, מונע את התקשרות הRNA השליח פורמיל מתיאניל tRNA ליחידת 30S שלו, בכך נמנע אתחול של יצירת חלבונים, ובסופו של דבר מוביל למותו של החיידק. לאדם מבנה RNA שונה, ולכן הוא מושפע פחות מחומר זה. את הסטרפטומיצין יש לקבל בזריקה, ואי אפשר לקבלו בבליעה. 

תופעת לוואי חמורה משימוש יתר היא פגיעה זמנית בשמיעה. 

הסטרפטומיצין נתגלתה על ידי פרופ' אלברט שץ, ב-19 באוקטובר 1943, אז סטודנט באוניברסיטת ראטגרס, בהנחייתו של זלמן אברהם וקסמן.

הסטרפטומיצין משמש גם כחומר הדברה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמינוגליקוזידים
קטגוריה:רשימת התרופות החיוניות של ארגון הבריאות העולמי
משה זרחי

[[קריית עתידים, דוגמה ל"ארכיטקטורה הנזירית" של זרחי]]
[[מרכז ויצמן]]
בריכת שחייה טיפולית במרכז השיקום ב[[בית חולים שיבא]]
משה זרחי (1923 - 12 בפברואר 2015) היה אדריכל ישראלי.

==ביוגרפיה==
זרחי נולד בירושלים וגדל ברמתיים. בהיותו בן עשר נפגעה משפחתו בתאונת דרכים בין רכב הסעות לרכבת, בה נהרגה אמו והוא ואביו נפצעו קשה. באוגוסט 1941 נהרג אביו בתאונת דרכים אחרת. למד אדריכלות בטכניון בחיפה והוסמך בקיץ 1946. הוא נשא לאשה את אביבה, בתו של האדריכל זאב רכטר והצטרף למשרד האדריכלים של חותנו יחד עם גיסו ושותפו, יעקב רכטר, והמהנדס מיכה פרי. ביחד הם היו בין מתכנני בנייני האומה ועמדו בראש חבורת האדריכלים שהקימו בה את תערוכת העשור.

באמצע שנות ה-70 נפרדו דרכיהם של זרחי, פרי ורכטר, אך משרדיהם של זרחי ורכטר המשיכו לשכון באותו בניין ברחוב ארלוזורוב בתל אביב. מבנה זה ניתן למשרד על ידי קופת חולים כללית כשכר טירחה עבור תכנונים שונים. משרדו, "זרחי אדריכלים", שאותו ניהל עד שנת 2008 בשותפות עם בנו דודי וכלתו ענת, הוא בין עשרת משרדי האדריכלים הגדולים בישראל בשנת 2005, בשנת 2009 הוא ירד למקום ה-14.

זרחי התמקד באדריכלות מבנים למדע, תעשייה ובתי חולים והיה חלוץ תכנון מבנים לתעשיית ההיי טק. התמקדותו, לפי דבריו, הייתה ב"צד הפונקציונלי, הטכני והארגוני" ולא ב"צד הסגנוני והצורני". בנייניו בנויים בקווים פשוטים, נקיים ו"נזיריים", "מרובעים ורציניים".

בשנת 2004 אגודת האדריכלים האמריקאית AIA העניקה לזרחי חברות כבוד.

נפטר ב-12 בפברואר 2015 ונטמן בבית הקברות מורשה ברמת השרון.

==עבודות==
עם עבודותיו נמנות (חלקן בשיתוף אדריכל יעקב רכטר):
* בניין מעבדות בעלי החיים במכון ויצמן (לדברי אסתר זנדברג, "הדור בפשטותו ומושלם באלגנטיות שלו - שאינה מסגירה במאום את הנעשה בתוכו")
* בניין הארכיון הציוני המרכזי בירושלים
* בית החולים רבקה זיו בצפת
*מוזיאון ינקו דאדא
* מרכז רפואי שיבא בתל השומר
* מרכז ויצמן במתחם המרכז הרפואי ת"א ע"ש סוראסקי
* המרכז למחקר גרעיני בנחל שורק
* מפעלי להבי ישקר בתפן ובנהריה
* קריית עתידים
* מבני מחקר וייצור של חברת טבע בירושלים ובכפר סבא
* חלק ממתחם בנייני האומה בירושלים
* מלון קראון פלזה ירושלים ("הילטון")
* בית הכנסת לזכר השואה (מוסקבה)
* הקונסרבטוריון העירוני באר שבע, יחד עם יעקב רכטר
* בניינים בקריית הטכניון בחיפה (מיקרו-אלקטרוניקה, בריכת השחייה, אנרגיה גרעינית), בית הספר לרפואת שיניים באוניברסיטת תל אביב, בניין סילברמן למדעי החיים בקמפוס גבעת רם, ירושלים ועוד

==פרסומים==
<div class="mw-content-ltr">
*Moshe Zarhy. Health Facilities in Israel, Dom publishers, 2014. 
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [http://www.archijob.com/archijob_news/one_news.asp?IDNews=1473 תערוכה: זרחי אדריכלים - אדריכלות מבני מדע, טכנולוגיה ובריאות], סקירה על תערוכה שהתקיימה ביפו באוקטובר-דצמבר 2006
* 
* 
* מיכאל יעקובסון: [https://xnet.ynet.co.il/articles/0,7340,L-5642990,00.html הרצל אמר: אוספים נדירים של חוזה המדינה ומנהיגי הציונות חבויים כאן], 15 בדצמבר 2019, xnet

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדריכלים ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל: אדריכלות
קטגוריה:משפחת רכטר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות מורשה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1923
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
מלקחיים אופטיים

מלקחיים אופטיים הם כלי אשר ביכולתו להפעיל כוח מושך או דוחה על ידי מיקוד לייזר, ביכולתה של טכניקה זו לבצע מניפולציה בחלקיקי חומר קטנים ומספקת כלי ייחודי לשליטה בתנועה ובמיקום של חלקיקים אלו. ב-1986 ארתור אשקין פרסם מאמר המשך לעבודתו משנת 1969, מאמר אשר הראה את הדרך לביצוע לכידה של חלקיק מיקרוני באמצעות מיקוד קרן לייזר בודדה. לתהליך מעין זה קוראים היום מלקחיים אופטיים. החידוש היה בשימוש בלייזר יחיד, לעומת עבודתו החל מ-1969 בה נעשה שימוש במספר מקורות לייזר על מנת להשיג פוטנציאל יציב. בכלי ניסיוני ויחסית חדש זה, מתבצעת מהפכה במדעי הפיזיקה והביולוגיה המאפשרת ביצוע ניסויים חדשניים שבעבר לא התאפשרו. באוקטובר 2018 הוכרז אשקין לזוכה פרס נובל לפיזיקה על חידושו זה.

==רקע – הניסוי הראשון ומלכודות אופטיות==
הניסוי בו דווח לראשונה על האפקט בוצע על ידי מדען של מעבדות בל בשם ארתור אשקין. במאמרו מתאר אשקין ניסוי בו חלקיק חופשי מושהה מואץ על ידי קרינת לייזר באור נראה. הניסוי בוצע על חלקיק מיקרוסקופי הן בנוזל והן בגז והשיג הבנה חדשה (1969) על מהותה של הקרינה ולחץ הקרינה בפרט, מה שגרם לגילויו של פוטנציאל אופטי יציב בו חלקיק מוחזק באמצעות לחץ הקרינה בלבד. אשקין הצביע במאמרו על האפשרות להרחבת העיקרון הזה גם עבור אטומים ומולקולות. אשקין חישב את גודל הכוח הדרוש לשימוש בלייזר ארגון והסתבר שמדובר בכוח לא מבוטל: עבור הספק של 1 וואט באורך גל של 0.5145 מיקרו-מטר אשר מרוכז באמצעות עדשה על כדור דיאלקטרי חופשי ברדיוס של 0.5145 מיקרו-מטר (כמו אורך הגל) ובצפיפות של 1 קילוגרם לליטר או 1 גרם למיליליטר (כמו הצפיפות של מים), ניתן לקבל כוח קרינה לפי הנוסחה הבאה:

<math>F_{rad} =
מאיר ריבקין

מאיר ריבקין (1934–20 בספטמבר 2022) היה סופר ישראלי.

== חייו ==
בילדותו התגורר בנשר בה עברו עליו ימי ילדותו ונעוריו. בתקופת ילדותו הייתה נשר שכונת פועלים ליד בית החרושת נשר.

בשנת 1951 עזב את נשר ועבר להתגורר בחיפה. בגיל 14 החל לעבוד במקביל ללימודיו. בעת שירותו הצבאי שימש כסמל מחלקת חרמ"ש. את כתיבתו החל בצעירותו, כתב בעיקר שירים. מאיר ריבקין מרבה להזכיר בספריו את עיר ילדותו ונעוריו נשר. אחותו מלכה מיכאל (ריבקין) כתבה את הספר קטיה אשר עוסק גם הוא בהווי של שכונת פועלים.

בין ספריו וליבה נקרע לגזרים בהוצאת אסטרולוג, 2004. הספר מספר על ילד בשם רובי אשר הוא בן דמותו של מאיר ריבקין. בהיותו בן ארבע עשרה, בעיצומה של מלחמת 1948, נכנס ליישוב ערבי סמוך לשכונת מגוריו, מוצא כי תושביו נמלטו, נפוצו כפליטים לכל עבר, באחד הבתים הנטושים הוא מגלה ארגז כלי - עבודה של סנדלר ומביאו הביתה כשלל.

ספרו השני הוא: נשות הגאות והשפל שיצא ב-2012 בהוצאת בת אור. רומן המספר על ארבע נשים מחיפה וקשריהן עם גבר אחד. השקת הספר נשות הגאות והשפל נעשתה ב-23 באוקטובר 2012 במשרדי העמותה לתולדות חיפה. נשאו דברים הסופר סמי מיכאל והמשוררת יהודית מליק שירן.

ריבקין נפטר ב-20 בספטמבר 2022 ותרם את גופתו למדע.

==קישורים חיצוניים==

*
*
* [https://www.bat-or.com/product/נשות-הגיאות-והשפל/ מאיר ריבקין] באתר הוצאת בת אור
* [https://www.youtube.com/watch?v=NEwOnAocsGc הסופר והמשורר מיכאל רייך שידבר על הספר נשות הגאות והשפל מאת הסופר מאיר ריבקין] 18 באפריל 2013
* המשורר מיכאל רייך [http://michaelreich.co.il/index.php/2021-01-31-18-30-36/35-2021-02-01-19-19-51 על הספר "נשות הגאות והשפל"] באתר של מיכאל רייך, 1 בפברואר 2021

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשר: אישים
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שתרמו את גופתם למדע
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
זכריה רצאבי

זכריה רצאבי (28 במאי 1934 - 10 באוקטובר 2005) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת הקיצוני השמאלי בקבוצת הפועל פתח תקווה, וכונה "היהלום השחור".

== קריירה ==
רצאבי נולד במחנה יהודה, שהפכה לאחר מכן לשכונה בפתח תקווה, והחל את הקריירה שלו בקבוצת הפועל מחנה יהודה, ששיחקה בליגות נמוכות. לאחר שהפגין את כישרונו, בעונת 1955/1956 הוא עבר להפועל פתח תקווה מהליגה הלאומית, שהייתה הליגה העליונה בישראל. בעונתו הראשונה בקבוצה הוא תרם כמות מכובדת של שבעה שערים, במהלך 11 משחקים בלבד. בעונת 1956/1957 הוא זכה עם פתח תקווה בתואר הראשון שלו, גביע המדינה, לאחר שכבש שער במשחק הגמר מול מכבי יפו. בעונת 1957/1958 הוא הציג שוב יכולת טובה וכבש שמונה שערים עבור קבוצתו, שסיימה במקום השני בליגה, נקודה בלבד מתחת למכבי תל אביב.

בעונת 1958/1959 היה רצאבי שותף לזכייתה של הפועל פתח תקווה באליפות, תוך שהוא כובש 12 שערים. הוא זכה עם קבוצתו באליפות גם בעונת 1959/1960, והיה הכובש המוביל שלה עם 17 שערים. בעונת 1960/1961 הוא זכה יחד עם שלמה לוי בתואר מלך השערים של הליגה, לאחר שכבש 15 שערים. ב-1962/1963 הוא זכה לבדו בתואר מלך השערים, אף על פי שסיים את העונה עם 12 שערים בלבד, הכמות הנמוכה ביותר עמה זכה שחקן כלשהו בתואר זה. רצאבי היה חלק מרכזי בחמש זכיות רצופות של הפועל פתח תקווה באליפות, והיה מלך השערים של הקבוצה ארבע פעמים. לאחר האליפות האחרונה, עם 89 שערים בליגה, עזב רצאבי את פתח תקווה וחזר להפועל מחנה יהודה.

רצאבי שיחק לאורך הקריירה שלו 11 פעמים במדי נבחרת ישראל, ואף כבש שער במשחק מול נבחרת פקיסטן במסגרת משחקי המוקדמות לגביע אסיה 1960.

רצאבי נפטר ב-10 באוקטובר 2005 בגיל 71, לאחר שסבל ממחלת הסרטן. באוקטובר 2007 נערך טקס הוקרה לזכרו בפתח תקווה.

בשנת 2009 נבחר רצאבי להיכל התהילה של הכדורגל הישראלי.

== תארים ==

=== תארים קבוצתיים ===
הפועל פתח תקווה

* אליפות המדינה (5): 1958/1959, 1959/1960, 1960/1961, 1961/1962, 1962/1963

* גביע המדינה (1) : 1956/1957

=== תארים אישיים ===

* מלך השערים של הליגה הלאומית (2): 1960/1961, 1962/1963
* חבר היכל התהילה של הכדורגל הישראלי: 2009

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.football.org.il/national-team-list-games-by-player/?player_id=80471&national_team_id=3 עמוד השחקן של זכריה רצבי] באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* [http://www.hpt.co.il/index.php?ShowPlayer=31 עמוד השחקן] באתר מוזיאון הפועל פתח תקווה
* 

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני הפועל מחנה יהודה
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:פתח תקווה: כדורגלנים
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל הישראלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1934
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
דייט

דייט (מאנגלית: Date) היא פגישת היכרות בין שני אנשים על מנת להעריך את מידת ההתאמה של הצד השני כשותף פוטנציאלי לזוגיות. דייט אופייני עשוי להיות כרוך בארוחה משותפת במסעדה, בצפייה בסרט בקולנוע וכדומה.

מקרה פרטי ונפוץ של דייט הוא פגישה עיוורת (באנגלית: Blind date), דייט בין בני זוג פוטנציאליים שמעולם לא ראו זה את זה קודם לכן. בתרבויות שונות נהוג שצד שלישי יוזם את הדייט – גורם אשר עשוי להיות בן משפחה, מכר או שדכן מקצועי. בשנים האחרונות הפכו אתרי ההיכרויות באינטרנט לכלי פופולרי לשם מטרה זו.

==מערכות לארגון דייטים==
* אתר היכרויות: אתרי אינטרנט אשר מאפשר למצוא בני זוג באמצעות בחירתם מתוך מאגר מידע הכולל פרופילים אישיים רבים. בדרך זו ניתן לסנן מראש את בני הזוג הפוטנציאלים על פי גיל, אזור מגורים, תחומי עניין משותפים ועוד.
* ספיד דייטינג: מפגש של קבוצת אנשים במשך שעות אחדות. במהלך המפגש ניתן למשתתפים משך זמן מוגדר אשר במהלכו ניתן לדבר ולהכיר כל אחד מהמשתתפים לפני שעוברים למשתתף הבא.
* מפגשי פנויים פנויות: מפגש שבו המשתתפים לוקחים חלק במגוון פעילויות במטרה לפגוש אנשים חדשים. אירועים מסוג זה יכולים לכלול מסיבות, טיולים, סדנאות ומשחקים שונים.

==ראו גם==
*רושם ראשוני

== לקריאה נוספת ==
* שרגא פישרמן, "לוּ כלה דרכנו - היכרות וחיזור בחברה הדתית", הוצאת מכללת שאנן, 2016

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברה
קטגוריה:היכרויות
קטלאו

קטלאו (בפורטוגזית: Catalão) היא עיר ורשות מקומית בדרום מדינת גויאס שבברזיל. היא ממוקמת באזור הידוע כיצרן גדול של דגנים, בקר וזרחה. נמצאים בעיר גם מפעלים של תאגיד ג'ון דיר וכן מפעל מיצובישי.

ההתיישבות בעיר החלה בסביבות שנת 1728, עם בנייתם של מספר צריפים אשר נועדו לתמוך בקבוצות שחדרו לאזור. בשנת 1859 הפכה קטלאו לעיר מוסמכת מבחינה חוקית.

סיפורו של ה"קוֹנגָדָס" (בפורטוגזית: Congadas), הפסטיבל הפופולרי של קטלאו, החל בשנת 1820, כאשר עבדים חופשיים-למחצה הגיעו לעיר על מנת לעבוד במטעי הקפה. העבדים הביאו עמם את המנהגים שלהם, ביניהם גם פולחן כלפי מריה אשר כלל תערובת של טקסים אפריקניים וקתוליים. כיום, הפסטיבל כולל מוזיקה וריקודים שהושפעו רבות מהתרבות של קונגו ומוזמביק.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:גויאס: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1859