OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
נינה קראליץ'

נינה קראליץ (בקרואטית: Nina Kraljić; נולדה ב-4 באפריל 1992) היא זמרת ושחקנית קולנוע קרואטית. היא התפרסמה בזכות הזכייה בעונה הראשונה של The Voice - Najljepši glas Hrvatske ובכך שייצגה את קרואטיה באירוויזיון 2016.

== ביוגרפיה ==
נינה קראליץ' נולדה בליפובלג'אני, עיירה קטנה בקרואטיה ב-4 באפריל 1992 בתם של ז'לקו ואירנה קראליץ'. יש לה אחות צעירה בת 8, טנה. הופעת הטלוויזיה הראשונה של קראליץ', הייתה בשנת 2009 כשהשתתפה בגרסה הקרואטית של Got Talent. היא סיימה במקום העשירי בתחרות. כאשר הייתה בת 14, עזבה את בית המשפחה על מנת לפתח את ידיעותיה המוזיקלית ונסעה ללמוד אופרה באקדמיה למוזיקה בפקולטה לפילוסופיה ברייקה.

== קריירה ==
קראליץ', התמודדה בעונה הראשונה של The Voice – Najljepši glas Hrvatske", הגרסה הקרואטית של "The Voice,<ref></ref> היא עבדה תחת ז'לקו הודק אשר הוביל אותה לניצחון בתוכנית כשקראליץ' מקבלת סביב המיליון קולות במופע הגמר. ביוני 2015, הוציאה את סינגל הבכורה שלה "זלג'ולג'אלי סמו סוויג'ט", בלדה אתנית מודרנית.

ב-24 בפברואר 2016, הוכרזה כמי שתייצג את קרואטיה באירוויזיון 2016 בסטוקהולם, שוודיה. ב-9 במרץ 2016, פורסם השיר איתו תתמודד בתחרות, "מגדלור".

ב-17 במרץ 2016 זכתה קראליץ' בפרס המוזיקה הקרואטית היוקרתי "Porin", עבור האמן הטוב ביותר בקרואטיה לשנת 2015.

באירוויזיון, התמודדה נינה בחצי הגמר הראשון אשר שודר ב-10 במאי, היא סיימה במקום העשירי מתוך 18 מדינות והעפילה לגמר כשהיא מקבלת 133 נקודות. זו הפעם הראשונה שקרואטיה העפילה לגמר התחרות מזה 7 שנים. בגמר, שנערך ב-14 במאי, שובצה נינה לשיר מספר 17, סיימה במקום ה-23 מתוך 26 מדינות כשלרשותה 73 נקודות.<ref></ref> אלבום הבכורה של קראליץ' יצא לאור ב-30 בספטמבר 2016.

ב-13 בפברואר 2021, קראליץ' השתתפה בקדם הקרואטי לאירוויזיון 2021, עם השיר "Rijeka" וזכתה במקום השני.

נינה היא גם מדובבת בקרואטית, בין היתר דיבבה בסרט הנסיכה סופיה הראשונה, ובמלכת השלג.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2016
קטגוריה:נציגי קרואטיה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי The Voice
קטגוריה:ילידות 1992
קטגוריה:זוכי פרס ברברה דקס
פרנק דומונד

פרנק וינסנט דומונד (באנגלית: Frank Vincent DuMond; 20 באוגוסט 1865 - 6 בפברואר 1951) היה אחד המורים לציור המשפיעים ביותר באמריקה של המאה העשרים. הוא היה מאייר וצייר אימפרסיוניסט אמריקאי של דיוקנאות ונופים, וקריירה שנמשכה למעלה מחמישים שנה.<ref></ref>

== ראשית חייו ==
פרנק וינסנט דומונד נולד ב-20 באוגוסט 1865 ברוצ'סטר, ניו יורק, לאליזבת ואלונזו דומונד, בעל מסגריה. הוא התעניין בצייר מגיל צעיר, והיה מעורב בתחום האמנות המקומית בראשית שנות השמונים. הוא קיבל עבודה ביצירת איורים לעסקים על ידי ציור שלטים. לאחר שסיים את לימודיו בבית ספר ציבורי ברוצ'סטר, עבר לעיר ניו יורק בשנת 1884.

בשנים 1884 - 1888 הוא השתתף בליגת הסטודנטים לאמנות של ניו יורק, ולמד אצל ג׳יימס קרול בקוויט, ויליאם סאראנט. דומונד מימן את השכלתו באמנות בכך שקיבל עבודה ביצירת איורים לעיתון Daily Graphic בניו יורק. כתוצאה מהעבודה המשובחת שלו שם, הוצע לו עבודה בהארפר'ס ויקלי. בהמשך עבד גם בעבודות מגזינים נוספים.
שיעור ציור בסטודיו על ידי פרנק דומונט בפורטלנד אורגון, 1895
פרנק דומונד, ז׳אן דארק, 1896
הוא עבר לפריז כדי להמשיך בלימודיו. משנת 1888 או 1889 עד 1891 הוא למד באקדמיה ז'וליאן, שם כללו המדריכים שלו את בנג׳מין קונסטנט, ז'ול ז'וזף לפבר וגוסטב בולנגר. הוא זכה להכרה בשנת 1890 כשציור שלו הוצג בסלון בפריז, זכה במדליה יוקרתית.

עבודתו המוקדמת הייתה בסגנון ארט נובו, ובפריז הוא הושפע מאסכולת ברביזון, לימים הפך לאימפרסיוניסטי. בשנת 1895 התחתן עם הלן סבייה מפורטלנד, אורגון, אמנית אחרת. הם בילו חמש שנים בצרפת, שם גם ערך שיעורי קיץ לליגת הסטודנטים לאמנות, וצייר נופים בחוץ מהשחר ועד השקיעה. בשנת 1900 הוא נבחר לאקדמיה הלאומית לעיצוב, והפך לאקדמאי מלא בשנת 1906.

== עבודה ==
פרנק דומונד, ישו והדייג, איור, 1891
דומונד הציג בתערוכת הכותנה של מדינת אטלנטה, התערוכה הקולומביאנית העולמית בשיקגו, התערוכה הפאן-אמריקאית בבופלו, ותערוכת סנט לואיס. הוא שימש כמנהל אמנותי בתערוכת המאה של לואיס וקלארק בפורטלנד בשנת 1905, ועזר לארגן את התערוכה הראשונה במוזיאון האמנות בפורטלנד באותה השנה. לקראת תערוכת פנמה-פסיפיק מ-1915, הוא הכין שני ציורי קיר ענקיים, שתלויים כעת בספריה הציבורית בסן פרנסיסקו.

קריירת ההוראה שלו נמשכה למעלה מחמישים שנה, בה לימד דומונד אלפי אמנים בליגת הסטודנטים לאמנות. דומונד פיתח לוח פריזמטי, המשמש במיוחד בציור נופים. התלמידים שלו למדו לראות את השתנות אור המנסרה בצבעים מעורבבים, שינוי טונאלי, שזורם מצהוב לסגול בצד החם ומצהוב לירוק לירוק כחול לסגול בצד הקריר. וריאציות של הלוח הפריזמטי עדיין משמש אמנים ומורים רבים ובתי ספר, כולל המכון לאמנות רידג'ווד בניו ג'רזי.

דומונד היה חבר במושבת האמנות אולד ליים, קונטיקט, שם התגורר בשכונה בשם Grassy Hill. במשך כמה שנים עמד בראש בית הספר קיץ של הליגה לסטודנטים לאמנות, שם לימד גם בחוץ, כפי שהיה בצרפת. הרברט אברמס וקתרין לנגהורן אדמס היו בין תלמידיו.

לאחר שעבר בית הספר לוודסטוק, ניו יורק, דומונד המשיכה להעביר שיעורים פרטיים באולד ליים.

דומונד נפטר בעיר ניו יורק ב-6 בפברואר 1951, בגיל 85

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אימפרסיוניסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1865
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1951
בונו (אתר אינטרנט)

בונו היה אתר אינטרנט ישראלי שהופעל על ידי חברת בונו פאי אינטרנשיונל ופעל בתחילת העשור הראשון של המאה ה-21.

האתר, שהיה בכתובת www.bono.co.il, החל לפעול בספטמבר 1999 ופנה לילדים ובני נוער בגילאים 8–18. במסגרת האתר עזרו הגולשים אחד לשני בשיעורי הבית. הילדים צברו "בונואים", כסף וירטואלי, שתורגם לפרסים בתמורה למתן תשובות על שאלות החברים באתר. בנוסף, הילדים באתר יכלו לבנות אתר פרטי משלהם.

נכון ליולי 2000 פעל האתר גם ברוסית ובצרפתית, והיה במשא ומתן לצורך הפעלת גרסה יפנית. באותו מועד הוערך שווי ב-35 מיליון ש"ח.

נכון לאוגוסט 2000 היו באתר כ-130 אלף רשומים. באותה עת פורסם כי בנק לאומי עומד לרכוש 10% מהאתר תמורת מיליון דולר. בספטמבר 2000 הודיע בנק לאומי על הקמת מיזם "בונו בנק", בשיתוף עם אתר בונו, שנועד להיות הבנק הראשון לילדים באינטרנט, שיאפשר לילדים לנהל את חשבון ה"בונואים" שלהם.

האתר נסגר, ככל הנראה, בסוף שנת 2002.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראלים שהושקו ב-1999
קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים שנסגרו
כי אנו עמך (חב"ד)

כי אנו עמך הם שנים מניגוני חב"ד, מהניגונים שלימד הרבי מלובביץ'. מילות שני הניגונים זהים, והם מתוך הפיוט "כי אנו עמך" מתפילות יום הכיפורים.

בהיות הלחן ממוצא חרדי, כל מבצעי השיר שרים אותו, כשמגיעים בשיר למילה אלוהינו, בצורה מצונזרת - "אלוקינו", כדי להימנע מהוצאת שם שמים לבטלה, מלבד בעת התפילה ביום הכיפורים אז שרים זאת ללא צנזור.

==אודות==
הניגונים הם רק על שני הבתים הראשונים מתוך הפיוט, אך בעת התפילות ביום הכיפורים מצוי ששרים את רוב הבתים מתוך הפיוט במנגינה זו החזן והקהל בבית הכנסת יחדיו.

הניגונים מוכרים גם מחוץ לחסידות חב"ד, ומושרים בקהילות שונות ואף מחוץ לעולם החסידות, כך בחסידות סאטמר, בחסידות סאסוב ובישיבת פוניבז'. מצוי ששני הניגונים בני המנגינות השונות מושרים ברצף, כמו ביצוע של חיים ישראל באלבום "ירושלים", באלבום "אחלה פניו" של אודהליה ברלין, אלי מרקוס ועוד.

==הניגון הראשון==

הניגון הראשון הוא ניגון שמחה, לימד אותו הרבי מנחם מנדל שניאורסון בשמחת תורה ה'תשי"ז (1956) הניגון מושר בחצר הרבי על סדר התפילה ביום הכיפורים ובהתוועדויות בחודש תשרי וכך נהוג בבתי כנסיות של חב"ד.

הניגון מופיע בספר הניגונים - חב"ד מספר קצ"ד (194).

===עיבודים מוזיקליים===
הניגון הופיע בשנת 1960 באלבום "ניגוני חב"ד" 1 של ניח"ח, ב־1995 הופיע הניגון באלבום "ניגוני הרבי" של אבי פיאמנטה בביצוע של מנדי ג'רופי. ב־2014 הופיע באלבום "מתנה לחתונה" של רובי בנט. ב־2015 הופיע באלבום צמאה 1 בביצוע ארז לב ארי.

הניגון בוצע במהלך השנים גם על ידי יונתן רזאל, אביתר בנאי, אורן צור ונדב בכר, מקהלת הלב והמעיין עם ישי ריבו וחיליק פרנק, לאה שבת, מנדי פורטנוי, אברהם פריד, נועם בנאי, בני פרידמן, אלי ליפסקר ואחרים.

==הניגון השני==

את הניגון השני, לימד הרבי מנחם מנדל שניאורסון את חסידיו בשמחת תורה ה'תשכ"ד (1963), כהקדמה לניגון הוא סיפר ששמע את הניגון מחסיד זקן שניגן את זה במוצאי יום הכיפורים, והסביר שלניגון אין סוף, תמיד חוזרים שוב להתחלה זה ניגון של בעל תשובה שאף פעם לא צריך להיות שבע תמיד יש לשאוף ליותר ויותר.

הניגון היה מושר בחצר הרבי על סדר התפילה ביום הכיפורים וכן נהוג בבתי כנסיות של חב"ד.

הניגון מופיע בספר הניגונים - חב"ד מספר רמ"ד (244). בשנת תש"ף (2020) פורסמה הקלטה של הרב יואל כהן ששר את הניגון בחודש חשוון תשכ"ד (1963), זמן קצר אחרי שהרבי לימד את הניגון.

===עיבודים מוזיקליים===
הניגון הופיע בשנות ה-60 של המאה ה-20 באלבום "ניגוני חב"ד" 5 של ניח"ח. ב־1995 הופיע הניגון באלבום "ניגוני הרבי" של אבי פיאמנטה. ב־2002 הופיע באלבום "אבינו מלכנו" של אברהם פריד. ב־2011 הופיע באלבום "ימים נוראים" של לחיים טיש.

השיר בוצע במהלך השנים גם על ידי אלי מרקוס ואחרים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.youtube.com/watch?v=WEQ_gtgLVqA קטע ווידאו ששרים אצל שהרבי מליובאוויטש] את ניגון חב"ד הראשון 
* [https://ashreinu.app/#/player/playlist~the-rebbe-sings_clip~48 קטע אודיו שהרבי מליובאוויטש שר] את ניגון חב"ד הראשון 

==הערות שוליים==

 

קטגוריה:ניגוני חב"ד
קטגוריה:ניגוני הרבי מנחם מנדל שניאורסון
פין קידלנד

פין ארלינג קידלנד (בשם מלא בנורווגית: Finn Erling Kydland; ) הוא כלכלן נורווגי, הידוע בתרומתו לתורת מחזורי העסקים.<ref></ref> הוא פרופסור לכלכלה<ref></ref> באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה (UCSB). כמו כן, הוא פרופסור בבית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת קרנגי מלון , שם קיבל תואר דוקטור, ותפקיד במשרה חלקית בבית הספר הנורווגי לכלכלה (NHH). קידלנד זכה בפרס מדעי הכלכלה לזכרו של אלפרד נובל לשנת 2004,<ref></ref> במשותף עם אדוארד פרסקוט, "על תרומותיהם בדינמיקה מקרו-כלכלית: הקונסיסטנטיות בזמן של מדיניות כלכלית והכוחות המניעים מאחורי מחזורי עסקים."<ref></ref>

== ביוגרפיה ==
=== שנים מוקדמות ===
קידלנד גדל בתור הבכור בין שישה אחים, בחוות המשפחה Søyland, שבאזור החקלאי ג'ארן במחוז רוגלנד שבמערב נורווגיה. הוא סיפר שקיבל חינוך ליברלי, והוריו לא הטילו מגבלות רבות על ילדיהם. קידלנד התעניין במתמטיקה וכלכלה בגיל צעיר, לאחר שעשה הנהלת חשבונות בחוות המינקים של חבר.

מאחר שהתעניין בכלכלה תאורטית, קידלנד קיבל תואר ראשון מבית הספר הנורווגי לכלכלה בשנת 1968 ותואר שלישי. בכלכלה מאוניברסיטת קרנגי מלון, בשנת 1973, נושא התיזה שלו היה: Decentralized Macroeconomic Planning, בפיקוח אדוארד פרסקוט. לאחר סיום הדוקטורט שלו, הוא חזר ל-NHH כעוזר פרופסור. בשנת 1978 הוא חזר לקרנגי מלון כפרופסור חבר. מאז הוא גר בארצות הברית.

=== קריירה אקדמית ===
תחומי ההתמחות של קידלנד הם כלכלה בכלל, וכלכלה פוליטית בפרט. תחומי ההוראה והעניין העיקריים שלו הם מחזורי עסקים, מוניטרית, מדיניות פיסקלית וכלכלת עבודה.

הוא הצטרף לפקולטה באוניברסיטת קרנגי מלון (CMU) בשנת 1977, שם שימש כפרופסור לכלכלה עד 2004, אז הפך לחבר סגל באוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה<ref></ref> והקים את המעבדה לכלכלה וכלכלה מצטברת (LAEF) באותו מוסד.<ref>http://www.laef.ucsb.edu/</ref><ref></ref>

הוא עמית מחקר בבנקים של דאלאס, קליבלנד וסנט לואיס, ועמית במכון IC² באוניברסיטת טקסס באוסטין (UT Austin).

הוא גם פרופסור חבר במינהל ה- NHH, וכיהן בתפקידי חוקר ופרופסור מבקר, בין היתר, במכון הובר ובאוניברסיטת טורקואטו די טלה (UTDT) בבואנוס איירס, ארגנטינה.

=== חיים אישיים ===
קידלנד התחתן עם ליב קילווולד בשנת 1968, עמה נולדו לו ארבעה ילדים; בנים, אריק וג'ון מרטין, ובנות, קמילה וקארי. כעת הוא נשוי לטוניה סקולר.

== פרסים ==
* פרס מדעי הכלכלה לזכרו של אלפרד נובל (2004)
* עמית, החברה האקונומטרית (1992–)
* המלגה הלאומית ג'ון סטאופר, מכון הובר (1982–1983)
* פרס אלכסנדר הנדרסון, קרנגי מלון (1973)
* חבר האקדמיה הנורווגית למדעים ולאמנויות .<ref></ref> (DNVA)
* לשכת המסחר הבינלאומית פרס אוסלו לשלום 2017<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* [http://econ.ucsb.edu/people/faculty/finn-kydland-ph.d מידע מהפקולטה מאוניברסיטת קליפורניה, סנטה ברברה]
* [http://business.tepper.cmu.edu/display_faculty.aspx?id=85 מידע מהפקולטה מבית הספר למנהל עסקים קרנגי מלון טפר]
* [https://web.archive.org/web/20081210090215/http://www.econometricsociety.org/fellows.asp אגודה אקונומטרית]
* [https://web.archive.org/web/20041213101144/http://web.gsia.cmu.edu/default.aspx?id=141169 פרס אלכסנדר הנדרסון]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בסנטה ברברה
קטגוריה:זוכי פרס נובל נורווגים
קטגוריה:כלכלנים נורווגים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קרנגי מלון
קטגוריה:ילידי 1943
התאחדות האיגרוף העולמית

התאחדות האיגרוף העולמית (באנגלית: World Boxing Association; בראשי תיבות: WBA) הוא איגוד האגרוף המקצועי הבינלאומי הוותיק ביותר. זהו אחד מארבעה ארגוני איגרוף החשובים (לצד IBF ,WBC ו-WBO) המתאמים קרבות איגרוף ברמה עולמית.

בשנת 1921 הוקם בארצות הברית התאחדות האיגרוף הלאומית (National Boxing Association). בשנת 1962, שמו שונה להתאחדות האיגרוף העולמית.

== דירוג WBA ==
דירוג התאחדות האיגרוף העולמית כולל את המתאגרפים החזקים בעולם בשבע עשרה קטגוריות משקל. עדכונים מתפרסמים מדי חודש באתר הרשמי של הארגון<ref>https://www.wbaboxing.com/wba-ranking</ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אגרוף (ספורט)
קטגוריה:ארגוני ספורט בין-לאומיים
מועצת האיגרוף העולמית

מועצת האיגרוף העולמית (באנגלית: World Boxing Council; בראשי תיבות: WBC) הוא ארגון איגרוף מקצועי. הוקם בשנת 1963 על ידי אחד עשר ארגוני איגרוף לאומיים של המדינות: ארגנטינה, ברזיל, בריטניה, וונצואלה, מקסיקו, פנמה, פרו, ארצות הברית, הפיליפינים, צרפת וצ'ילה. 

זהו אחד מארבעת ארגוני האיגרוף החשובים המתאמים קרבות איגרוף מקצועיים ברמה עולמית, לצד WBA, IBF ו-WBO.

== דירוג WBC ==
דירוג מועצת האיגרוף העולמית כולל את המתאגרפים החזקים בעולם בשבע עשרה קטגוריות משקל. עדכונים מתפרסמים מדי חודש באתר הרשמי של הארגון.

אדווין ואלרו היה המתאגרף היחיד שניצח בכל הקרבות בנוקאאוט ועזב את הזירה בלתי מנוצח.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אגרוף (ספורט)
קטגוריה:ארגוני ספורט בין-לאומיים
קרל גוסטב פון רוזן

הרוזן קרל גוסטב פון רוזן (בשוודית: Carl Gustaf von Rosen; 19 באוגוסט 1909 בסטוקהולם – 13 ביולי 1977, אתיופיה) היה טייס שוודי, מחלוצי התעופה במדינה.

==ביוגרפיה==

אביו היה אריק פון רוזן, מגלה ארצות שוודי. קרל גוסטב פון רוזן גדל בארמון המשפחתי ליד סטוקהולם. בשנים 1920–1926 הוא למד טייס וקיבל רישיון טייס. עוד לפני הלימודים הוא עבד כמכונאי מטוסים.

לאחר תחילת המלחמה האיטלקית-אתיופית השנייה קרל גוסטב פון רוזן היה חלק ממשלחת הצלב האדום השוודי. הוא השתתף בטיסות חילוץ, טיסות אספקה ציוד רבות ללא השתתפות בקרבות. לאחר חזרה לאירופה קרל גוסטב פון רוזן עבר להולנד והחל לעבוד ב-KLM.

לאחר תחילת מלחמת החורף הוא עזב את עבודתו ונסע לפינלנד במטוס שרכש. המטוס עבר הסבה לפעילות מבצעית ופון רוזן השתתף במבצעי הפצצה.

בשנת 1940, לאחר פלישת נאצים להולנד, פון רוזן ניסה להתקבל לחיל האוויר המלכותי, אך בקשתו סורבה לאור קשרי המשפחה עם הרמן גרינג. אשתו נותרה בהולנד, הייתה פעליה במחתרת, נעצרה על ידי הנאצים ונשלחה למחנה ריכוז.

בשנים 1945–1956 קרל גוסטב פון רוזן היה יועץ מיוחד של חיל האוויר האתיופי. לאחר תקופה זו, הוא עבר לאפריקה והיה טייס פרטי של דג המרשלד.

בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 הוא תמך במורדים במהלך מלחמת ביאפרה. תוך שיתוף פעולה עם ארגוני ביון צרפתים הוא ארגן מבצעת הפצצה של שדות תעופה צבאיים של ניגריה בהמלכה מספר מטוסי קרב שחנו על המסלולים נפגעו קשה.

בשנות ה-70 של המאה ה-20 קרל גוסטב פון רוזן חזר לאתיופיה. הוא פעל לארגון טיסות להעברת פליטים במהלך מלחמת האזרחים ונהרג מאש המורדים ב-13 ביולי 1977.

במהלך פעילותו קרל גוסטב פון רוזן קיבל עיטורים משוודיה, פינלנד ואתיופיה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://privat.bahnhof.se/wb261402/rosen_en.htm קורות חיים] 

קטגוריה:אצולה שוודית
קטגוריה:טייסים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חלוצי התעופה
קטגוריה:שוודיה: תעופה
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1909
קטגוריה:שוודים שנפטרו ב-1977
סיירה ראנג'

סיירה ראנג (באנגלית: Cierra Runge; נולדה ב-7 במרץ 1996) היא שחיינית אמריקאית, אלופה אולימפית (ריו דה ז'ניירו 2016) ופעמיים ברציפות אלופת העולם (קאזאן 2015 ובודפשט 2017) במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי.

== ביוגרפיה ==
ראנג' נולדה וגדלה בקוקרנוויל פנסילבניה. היא התמאנה בהדרכתו של בוב באומן.

===2014===
באליפות הפאן פסיפיק בשחייה, שנערכה בגולד קוסט, בריזביין, אוסטרליה באוגוסט 2014 זכתה ראנג' במדליית כסף במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:04.55 דקות, אחרי בת ארצה קייטי לדקי שקבעה שיא עולם חדש של 3:58.37 דקות ולפני לוריין בויל מניו זילנד (4:05.33 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחהה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 16:04.48 דקות ובמקום חמישי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:25.17 דקות.

===2015===
====אלופת עולם====
באליפות העולם שנערכה בקאזאן, רוסיה בשנת 2015 היא זכתה במדליית זהב במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. היא שחחה שנייה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:58.65 דקות. נוסף לכך, היא סיימה במקום תשיעי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 4:07.97 דקות.

===2016===
====אלופה אולימפית====
באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016) היא זכתה במדליית זהב, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. היא שחחה רביעית ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:57.75 דקות.

===2017===
באליפות העולם שנערכה בבודפשט, הונגריה שנערכה ביולי 2017 היא זכתה במדליית זהב, במשחה שליחות 4x200 מטר חופשי לאחר ששחתה בשלב המוקדמות. היא שחחה שנייה ב"זינוק שליחות" תוצאה של 1:59.17 דקות.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלופות אולימפיות אמריקאיות: שחייה
קטגוריה:אלופות עולם בשחייה
קטגוריה:שחייניות חופשי אמריקאיות
קטגוריה:שחייניות אמריקאיות באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו (2016)
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1996
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1996
טרי טיילר

טרי כריסטופר טיילר (באנגלית: Terry Christopher Tyler; נולד ב-30 באוקטובר 1956) הוא כדורסלן עבר אמריקאי, אשר שיחק באופן פעיל בין השנים 1978–1992. ממוצעיו הכוללים לאורך 11 עונותיו בליגת ה-NBA הם 10.2 נקודות, 5.4 ריבאונדים, 1.5 חסימות ו-1.2 אסיסטים למשחק.

==קריירת משחק==
טיילר נולד וגדל בדטרויט שבמישיגן, ובין השנים 1974–1978 למד באוניברסיטת דטרויט מרסי. בכל 4 עונותיו בקבוצת הכדורסל של האוניברסיטה שיחק תחת המאמן דיק וייטל, ורשם ממוצעים של 15.0 נקודות ו-10.5 ריבאונדים למשחק.

בדראפט ה-NBA{{כ}} 1978 נבחר טיילר בבחירה ה-23 על ידי דטרויט פיסטונס, אשר צירפה בבחירה ה-29 את חברו לקבוצה מדטרויט מרסי – ג'ון לונג. בעונת הרוקי שלו העמיד ממוצעים מרשימים של 12.9 נקודות, 7.9 ריבאונדים ו-2.5 חסימות למשחק, וב-6 עונותיו הבאות בדטרויט המשיך להציג יכולת גבוהה עם ממוצעים של 11.3 נקודות, 6.0 ריבאונדים ו-1.8 חסימות למשחק. בעונת סייע לפיסטונס להעפיל לחצי גמר האזור המזרחי, לראשונה מזה 9 שנים, לאחר שגברו על ניו ג'רזי נטס בסדרת הפלייאוף הראשונה.

לקראת עונת חתם על חוזה בסקרמנטו קינגס. ב-3 עונותיו עם הקינגס פתח בכמחצית ממשחקי הקבוצה, וקלע 8.1 נקודות בממוצע למשחק. בעונת עבר לשחק בדאלאס מאבריקס.

בין השנים 1989–1992 שיחק עבור הקבוצות האיטלקיות פלקנסטרו טריאסטה, קורונה קרמונה ורקס אודינה, בטרם פרש ממשחק, בגיל 35.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:מישיגן: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת דטרויט מרסי
קטגוריה:בחירות דראפט של דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני סקרמנטו קינגס
קטגוריה:כדורסלני דאלאס מאבריקס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
קטגוריה:דטרויט: כדורסלנים
מלון דן אכדיה

מלון דן אכדיה הרצליה הוא בית מלון על החוף של הרצליה בבעלות ובהפעלת רשת מלונות דן. המלון הוקם לראשונה בשנת 1955 ומאוחר יותר נפתח מחדש בשנת 1958 לאחר 16 חודשי סגירה.

== המלון ==
המלון כולל 208 חדרי אירוח. החדרים בבניין המלון הראשי משקיפים אל הבריכה והים, ואילו חדרי בקתות הגן כוללים טרסות פרטיות, אשר חלקם עם אמבט עיסוי.
מתקני הפנאי המוצעים במלון כוללים בריכת שחייה חיצונית, 6 מגרשי טניס וחדר כושר. נוסף על כך, ליד המלון ניתן לעסוק בצלילה וברכיבה על סוסים. לילדים קיימת בריכת שחייה נפרדת, מתקני שעשועים ותוכנית פעילויות בזמן חופשות מרכזיות מבית הספר. במלון מספר מסעדות. המלון ממוקם על החוף, ונמצא במרחק הליכה קצרה מהמרינה של הרצליה ומהקניון הסמוך.

== היסטוריה ==
המלון נבנה על ידי חברת "ארגל" במימון של ציונים ארגנטינאים ושל ממשלת ישראל. בנייתו נמשכה 3 שנים והושקעו בו כ־3 מיליון לירות ישראליות. המלון תוכנן על ידי האדריכל ורנר יוסף ויטקובר. המלון נפתח ב-21 ביוני 1955 בנוכחות ראש הממשלה וחברי כנסת. המלון השתרע על 46 דונאם וכלל 120 חדרים בבניין בן 5 קומות ומרתף. השם "אכדיה" שניתן למלון לקוח מספר בראשית פרק י' פסוק י' — "אכד" בארץ שנער, אחת הערים בממלכתו של נמרוד. הפסוק מגולף כצורתו על הקיר באכסדרה של המלון.

המלון נרכש בסוף שנת 1957 מידיו של פנחס ספיר שהציע ליקותיאל ושמואל פדרמן רכישת מלון כושל בהרצליה בשם "אכדיה". המלון נפתח מחדש בשנת 1958 לאחר שהיה סגור 16 חודשים. בשנת 1959 הועלה הרעיון של הקמת בריכה (וזאת, אף על פי שהמלון היה צמוד לים) וזו הוקמה ביחד עם הגדלת המלון לכ-200 חדרים. בשנת 2012 ניתן אישור להקים בסמוך למלון עוד 2 מלונות בני 8 קומות מצפון למבנה המלון הנוכחי, ומלון בן 17 קומות מדרום למבנה הנוכחי. המלונות החדשים צפויים להכיל עוד כ-1,300 חדרי אירוח. לאחר מאבק משפטי ממושך שבו בוטלה ההרחבה, בשנת 2019 נדחו העררים והתוכנית אושרה מחדש. בשנת 2017 עבר המלון שיפוץ מקיף בשווי 40 מיליון שקל, אשר כלל את שיפוץ החדרים ואת שדרוג אולם ההסעדה. הבניין המרכזי במלון הוכרז כבניין לשימור.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

דן אכדיה
קטגוריה:הרצליה: מבנים
PD-4501 סינאקרוזר

PD-4501 סינאקרוזר (באנגלית : PD-4501 Scenicruiser, קרוי גם : GMC PD-4501 Scenicruiser) הוא אוטובוס דו מפלסי בעל ציר שלושה סרנים המוגדר "Multi-axle bus" מתוצרת GMC חברת בת של קונצרן הרכב האמריקאי ג'נרל מוטורס אשר יוצר בין השנים 1956–1954 בארצות הברית

בגלל נוכחותו של דגם ה-"PD-4501 סינאקרוזר" ברחבי ארצות הברית בערים ולאורך כבישים מהירים, הדגם היה פופולרי בקרב הקהל המטייל.

==מאפיינים==
* יוצרו 1,001 יחידות עבור "The Greyhound Corporation" 
* אוטובוס דו-מפלסי
* 1 דלת (רוחב דלת כניסה 66.0 סנטימטרים
* מנועי דיזל
* מנוע אחורי
* 43 מושבים (10 מושבים בסיפון התחתון בתוספת שירותים, 33 מושבים בסיפון העליון)
* קבולת מכל דלק - 680 ליטר
* רדיוס סיבוב - 13.72 מטר
* מעבר עם פלטפורמות מושב מורמות מכל צד, רוחב המעבר בין המושבים - 35.6 סנטימטרים
* לכל אחד משני הסרנים האחוריים היו 4 גלגלים

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ: London Bus Museum Transportfest 2013 019 (10383698196).jpg | דגם "PD-4501 סינאקרוזר"
קובץ:London Bus Museum Transportfest 2013 020 (10383847713).jpg | דגם "PD-4501 סינאקרוזר"
קובץ:1954 GM Scenicruiser (10383455766).jpg | דגם "PD-4501 סינאקרוזר", שנת 1954
קובץ:London Bus Museum Transportfest 2013 022 (10383676926).jpg | דגם "PD-4501 סינאקרוזר"
קובץ:Western Greyhound Lines 8005 at Pacific Bus Museum, April 2018.JPG | דגם "PD-4501 סינאקרוזר"
קובץ:London Bus Museum Transportfest 2013 026 (10383611834).jpg | דגם "PD-4501 סינאקרוזר" - מבט לתא הנהג
קובץ:London Bus Museum Transportfest 2013 027 (10383805803).jpg | דגם "PD-4501 סינאקרוזר" - מבט למושבים
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגמי אוטובוסים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1954
קטגוריה:כלי רכב אמריקאיים
קטגוריה:כלי רכב 6 גלגלים ויותר
קטגוריה:כלי רכב מנוע אחורי
קטגוריה:רכבי GMC
פדרציית האיגרוף הבין-לאומית

פדרציית האיגרוף הבין-לאומית (באנגלית: International Boxing Federation; בראשי תיבות: IBF) הוא אחד מארבעת הארגונים החשובים של האיגרוף המקצועי לצד (WBO ,WBA, ו-WBC) המתאמים קרבות איגרוף מקצועיים ברמה עולמית. הוקם בשנת 1983 והפגיש בין מתאגרפים מקצועיים מארצות הברית ומדינות אחרות שלא נכללו בארגוני איגרוף אחרים.

IBF הוא היחיד מארבעת ארגוני האגרוף החשובים שלא מתרגל חגורות נוספות של אלופים כמו אלופים זמניים, אלופים סדירים וכו'. רק אלוף אחד בכל קטגוריית משקל.

== דירוג IBF ==
דירוג פדרציית האיגרוף הבין-לאומית כולל את המתאגרפים החזקים בעולם בשבע עשרה קטגוריות משקל. עדכונים מתפרסמים מדי חודש באתר הרשמי של הארגון<ref>https://www.ibf-usba-boxing.com/index.php/ratings/ibf-ratings/</ref>.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אגרוף (ספורט)
קטגוריה:פדרציות ספורט
ארגון האיגרוף העולמי

ארגון האיגרוף העולמי (באנגלית: World Boxing Organization; בראשי תיבות: WBO) הוא אחד מארבעת הארגונים החשובים של האיגרוף המקצועי המתאמים קרבות איגרוף מקצועיים ברמה עולמית. הוקם בשנת 1988.

מאז 2007 חגורת ה-WBO נחשבת לחובה כדי להגיעה למעמד אלוף העולם הבלתי מעורער, יחד עם חגורות WBA, WBC ו-IBF.

== דירוג WBO ==
דירוג ארגון האיגרוף העולמי כולל את המתאגרפים החזקים בעולם בשבע עשרה קטגוריות משקל. עדכונים מתפרסמים מדי חודש באתר הרשמי של הארגון<ref>https://www.wboboxing.com/rankings/</ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אגרוף (ספורט)
קטגוריה:ארגוני ספורט בין-לאומיים
סורת א-רעד

סורת א-רעד (בערבית: سورة الرعد) היא הסורה ה-13 בקוראן, והיא מונה 43 פסוקים.

שם הסורה נלקח מפסוק 13, משמעות השם היא "הרעם".

== תוכן הסורה והנושאים בה ==
הפסוק הראשון מדבר על כך שהרבה אנשים אינם מאמינים בקוראן ובכתוב בו. פסוקים 2–6 גורסים כי אלו אשר דוחים את ריבונותו של אללה, מתכחשים לעולם הבא או מבקשים להחיש את העונש האלוהי, הם אנשים שלכאורה עושים שגיאה. פסוקים 7–31 עונים כביכול לאלו שדורשים ממוחמד לבצע נס על טבעי. פסוקים 32–35 מתארים את אלו שלכאורה שונאים את הקוראן. פסוקים 36–42 מדגישים את העמדה שעל מוחמד לנקוט כלפי אלו שלכאורה שונאים את הקוראן. פסוק 43 הוא לכאורה עדות של האל על נביאו.

== חשיבות הסורה במסורת האסלאמית ==
על פי האימאם ג'עפר א-צאדק, אדם שקורא את סורת א-רעד, זוכה להגנה מפני ברקים. ישנו חדית' בו נאמר שמי שנוהג לקרוא את הסורה הזאת, יזכה לשכר גדול מהאל. חלק מפוסקי ההלכה המוסלמים גורסים כי פסוק 25 בסורת א-רעד הוא למעשה ציווי על קיום הבטחות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הקוראן
קאטינג קרו

Cutting Crew היא להקת רוק בריטית שהוקמה בלונדון בשנת 1985. היא ידועה בעיקר בזכות אלבומה Broadcast והסינגלים: "I Just) Died in Your Arms", "I've Been in Love Before", "One for the Mockingbird)" ו-"Everything But My Pride".

==היסטוריה==
עוד בצעירותו הקליט ניק ואן אד כמה סינגלי סולו בבריטניה בסוף שנות השבעים, ובהמשך היה בלהקת The Drivers שמצאה הצלחה בקנדה, במיוחד עם הסינגל "Tears On Your Anorak" משנת 1982. במהלך סיורו בקנדה הקימה The Drivers להקת גיבוי בשם Fast Forward, אשר כללה את הגיטריסט קווין מקמייקל. ואן אד התרשם כל כך מנגינת הגיטרה של מקמייקל שהוא ביקש ממנו להקים איתו להקה חדשה. "The Drivers" התפרקה בשנת 1983, אך ואן אייד ומקמייקל איחדו כוחות בשנת 1985 לאחר המעבר ללונדון. בתחילה, השניים ערכו הדגמות שהובילו לחוזה הקלטות, לפני שהבסיסט קולין פארלי והמתופף מרטין בידל הצטרפו ב-1986.

אלבומם הראשון, Broadcast, יצא בשנת 1986. השיר "(I Just) Died in Your Arms" נכלל באלבום. יציאת שיר זה סייעה ללהקה לצבור פופולריות. וירג'ין רקורדס שלחה את הלהקה לעיר ניו יורק לצורך הקלטות ראשוניות של האלבום, ואז לאוסטרליה כדי לצלם קליפים.

הלהקה התפרקה בשנת 1993, זמן קצר לאחר צאת האלבום Compus Mentus. לאחר הפירוק, קווין מקמייקל שיתף פעולה עם רוברט פלנט וניגן באלבומו Fate of Nations. ב-31 בדצמבר 2002 נפטר מקמייקל מסרטן ריאות בגיל 51.

בשנת 2003 הקים ואן אד את הלהקה Grinning Souls. להקה זו הוציאה את האלבום Capture בשנת 2005. Grinning Souls שינתה את שמה ל-"Cutting Crew" ובכך להקה זו הוקמה מחדש. ניק ואן אד היה חבר הלהקה המקורית היחיד שנותר.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
*Broadcast - 1986
*The Scattering - 1989
*Compus Mentus - 1992
*Grinning Souls - 2005
*Add To Favourites - 2015

===אלבומי אוסף===
*The Best of Cutting Crew - 2003
*Ransomed Healed Restored Forgiven - 2020

===סינגלים===
*I Just) Died in Your Arms" - 1986)"
*I've Been in Love Before" - 1986"
*One for the Mockingbird" - 1987"
*Any Colour" - 1987"
*Between a) Rock and a Hard Place" - 1989)"
*The Scattering" -1989"
*Everything But My Pride" - 1989"
*The Last Thing" - 1990"
*If That's the Way You Want It" - 1992"
*Hard on You" - 2005"
*Till the Money Run$ Out" - 2015"
*I Just) Died in Your Arms (Orchestral Version)" - 2020)"

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות רוק בריטיות
קטגוריה:להקות רוק
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
גאי ויגינס

גאי קרלטון ויגינס (באנגלית: Guy Carleton Wiggins; 23 בפברואר 1883 - 25 באפריל 1962) היה צייר אימפרסיוניסט אמריקאי. הוא היה נשיא האקדמיה בקונטיקט לאמנויות יפות וחבר במושבה אולד ליים. הוא יצר ציורים רבים של הרחובות המושלגים של העיר ניו יורק במהלך חורף.

== ראשית חייו ==
ויגינס נולד ב־23 בפברואר 1883 בברוקלין. אביו קרלטון ויגינס היה אמן שהעניק לבנו את הכשרתו הראשונה כצייר. הוא למד במכון הפוליטכני בברוקלין, בליגת הסטודנטים לאמנות בניו יורק ובאקדמיה הלאומית לעיצוב. המורים שלו באקדמיה היו ויליאם מריט צ'ייס ורוברט אנרי.<ref name=":0"></ref>

== קריירה ==
ויגינס צייר לעיתים קרובות סצנות של העיר ניו יורק, כגון - "וושינגטון סקוויר בחורף" (מוזיאון האמנות של ריצ'מונד, אינדיאנה); "קולומביה סיקרל", "חורף" (הגלריה הלאומית לאמנות, וושינגטון); ו"ריברסייד דרייב" (1915).

ויגינס צייר בסגנון אימפרסיוניסטי, כפי שניתן לראות בציור "ברקשייר הילס" (מוזיאון ברוקלין). הוא נסע בניו אינגלנד וצייר נחלים, שדות ויערות על בד בעונות השנה השונות. הוא הפך לאחד החברים הצעירים ביותר במושבת האמנות אולד ליים, קונטיקט, וצייר לצד אביו, קרלטון, צ'יילד האסאם ופרנק דומונד. ויגינס החל ללמד אמנות באסקס בקונטיקט בשנת 1937. הוא יצר דיוקן של הנשיא דווייט אייזנהאואר והעביר אותו לבית הלבן בשנת 1959.<ref>"Deaths Around the Nation: Guy Wiggins". Detroit Free Press. May 11, 1962. p. 36. Retrieved November 18, 2018 – via Newspapers.com.</ref>
גאי ויגינס, סופה בשדרה החמישית.
ויגינס כיהן כנשיא האקדמיה בקונטיקט לאמנויות יפות. הוא היה חבר באקדמיה הלאומית לעיצוב, במועדון הצבע והחימר בניו הייבן ובאיגוד האמנות ליים. הוא זכה בפרס פלאג, בפרס קופר ובפרס אתינאום מטעם האקדמיה בקונטיקט לאמנויות יפות; מדליית האריס ממכון האמנות בשיקגו; פרס טורנבול ופרס איזידור ממועדון סלמגונדי; ופרס הזיכרון של ג'יי פרנסיס מרפי מבית הספר לעיצוב רוד איילנד.<ref name=":0" />

== חיים אישיים ומוות ==
ויגינס התחתן עם דולורס ג'קסטון. נולדו להם שני בנים, קרלטון ויגינס וגיא ארתור וויגינס, ובת, דורותי גיבסון. [1] ויגינס התגורר באולד ליים, קונטיקט ובחורף בסנט אוגוסטין, פלורידה.<ref>"Guy Wiggins". The San Francisco Examiner. April 26, 1962. p. 31. Retrieved November 18, 2018 – via Newspapers.com.</ref>

ויגינס נפטר בשנת 1962 כשהיה בחופשה בסנט אוגוסטין, פלורידה, בן 80.

גופתו הוחזרה לביתו לקונטיקט והוא נקבר בליים.
גאי ויגינס, סופת חורף בשדרה החמישית
ניתן לראות את עבודותיו בכמה מוזיאונים מרכזיים, כולל המכון האמנותי של שיקגו, מוזיאון ברוקלין, והמוזיאון האמריקני לאמנות סמית'סוניאן.

בנו של ויגינס, גיא ארתור ויגינס, הוא גם צייר.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים אימפרסיוניסטים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי המכון הפוליטכני של ברוקלין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1883
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1962
What You've Done to Me

"What You've Done to Me" הוא סינגל של הזמרת-יוצרת האוסטרלית סמנתה ג'ייד.

== רקע והוצאה ==
השיר נכתב על ידי DNA Songs , טניה דוקו ויורגן אלופסון , והופק על ידי DNA Songs.<ref></ref> לאחר שזכתה ב-The X Factor האוסטרלי, "What You've Done to Me" יצא באמצעות הורדה דיגיטלית ב-20 בנובמבר 2012.<ref name="Digital"></ref> מאוחר יותר, ב-26 בנובמבר 2012, השיר יצא כתקליט.<ref name="CD"></ref>

== ביקורת ==
עורך Take 40 Australia כינה את השיר כ-"בלדת כוח חצופה שראויה לקלי קלרקסון."<ref></ref> ב-2013, השיר היה מועמד בקטגוריית שיר השנה בפרסי המוזיקה ARIA.<ref></ref>

== הופעות חיות ==
ג'ייד ביצעה את השיר לראשונה ב-The X Factor האוסטרלי ב-19 בנובמבר 2012. לאחר ביצוע השיר, המנטור שלה, גאי סבסטיאן, כינה את השיר "להיט רדיו".<ref></ref> היא ביצעה את השיר פעם נוספת ביום שלמחרת, לאחר שהיא הוכרזה כזוכה של התחרות.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!אוסטרליה (ARIA)
|פלטינה 4×
|280,000
|}

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!מדינה
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!הערות
|-
! rowspan="2" | אוסטרליה
| 20 בנובמבר 2012
| הורדה דיגיטלית
| rowspan="2" | Sony Music Australia
|
|-
| 26 בנובמבר 2012
| תקליט
|
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2012
קטגוריה:סינגלים מ-2012
קטגוריה:שירי סמנתה ג'ייד
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירי דאנס-פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק אוסטרליה
רכס באלאן

תמונת לוויין של האי אלכסנדר
רכס באלאן או מצוק באלאן (באנגלית: Balan Ridge; בבולגרית: хребет Балан) הוא רכס בהרי אוניברסיטת סופיה, בצפון האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה. 

שיא גובהו של הרכס 800 מטרים מעל פני הים.

אורכו של הרכס 4.5 קילומטרים (בכיוון צפון - דרום); ורוחבו של הרכס 1.45 קילומטרים.

הרכס ממוקם 7 קילומטרים צפונית-מזרחית להר קלימנט אוחרידצקי.

עמק פוסטה (Poste Valley) הוא הגבול המזרחי של הרכס; קרחון פלסטרינה הוא הגבול הצפוני של הרכס; וקרחון יוזולה (יובל של קרחון פלסטרינה) הוא הגבול המערבי של הרכס.

== היסטוריה ==
=== מיפוי הרכס ===

הרכס מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1963.

=== מקור השם ===

הרכס נקרא על שם הבלשן, ההיסטוריון וה ביבליוגרף הבולגרי אלכסנדר טאודורוב-באלאן, שהיה הרקטור הראשון של אוניברסיטת סופיה.

== לקריאה נוספת ==

* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

== קישורים חיצוניים ==

* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=136895 רכס באלאן] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=18562&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR רכס באלאן] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-71.39645767211914,-69.43502563853258,13&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור הרכס, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix
* [https://mapcarta.com/29387866 מפת אזור רכס באלאן]
* [https://www.mindat.org/feature-8521094.html רכס באלאן] באתר mindat
* [https://www.yr.no/place/Antarctica/Other/Balan_Ridge/ מזג אוויר נוכחי עדכני ברכס באלאן]
** [https://www.yr.no/place/Antarctica/Other/Balan_Ridge/long.html תחזית מזג אוויר עדכנית ארוכת טווח עבור רכס באלאן]

== הערות שוליים ==

באלאן
קטגוריה:בולגריה באנטארקטיקה
ג'ייקוב ביקסנמן

ג'ייקוב טיילור ביקסנמן (באנגלית: Jacob Bixenman; נולד ב-27 במאי 1994) הוא דוגמן, צלם ויוצר קולנוע אמריקאי.

== ראשית חייו ==
ביקסנמן נולד במחוז אורנג', קליפורניה. הוריו התגרשו כשהיה צעיר, והוא גר עם אמו, קארי דיאז. לאחר שסיים את בית הספר התיכון נסע ביקסנמן לאוניברסיטת קליפורניה להשתלם באנגלית. אחותו הגדולה היא אנג'לינה פישר. אחיו הגדול, טיילור ביקסנמן, נפטר בינואר 2018. לג'ייקוב קעקוע "טיי" על אצבעו, המוקדש לטיילור.<ref></ref>

== קריירה ==
ביקסנמן התמודד בתחרות דוגמנות של VMan והוחתם על ידי פורד מודלס, המנהלת בין השאר גם את נעמי קמפבל, קורטני קוקס ולנה דל ריי. הוא צעד בשבוע האופנה בניו יורק. ביקסנמן דגמן גם עבור פאלומו ספיין, דולצ'ה וגבאנה,<ref name=":0"></ref> ז'אן-פול גוטייה, עובדיה אנד סאנס, Forever 21, פול אנד בר,<ref></ref> איב סן-לורן, ולנטינו ומונקלר גאם בלו. בנוסף, הוא הפנים של טופמן.<ref></ref> ביקסנמן השתתף גם בפודקאסט "Unspoken" שיצרו רותי לינדזי ומיילס אדקוס.<ref></ref> עבודותיו פורסמו גם במגזין ווג ובמגזין V.<ref></ref> הוא גם עבד עם חברת ראלף לורן, שם דגמן את קולקציית הגאווה הנייטרלית-מגדרית שלהם.<ref></ref> יחד עם טרוי סיון, הוא גם היה חלק מקולקציית הגאווה של MAC Cosmetics לשנת 2019.<ref></ref> ביקסנמן השתתף בהופעת קמאו בווידאו קליפ לשיר "Heaven", שיר של סיון,<ref></ref> והשתתף גם בווידאו קליפ של Lonely Cities, שיר של Tigertown.<ref></ref>

מלבד עיסוקו בתחום הדוגמנות, הוא גם צלם ויוצר סרטים. הוא צילם עבור מגזין Drome (צילומי שער), קולקציית Helmut Lang x Artforum, מארק רונסון (מאחורי הקלעים של השיר Find U Again), פאלומו ספיין, פאקו רבאן ומגזין Paper (צילומי שער). הוא גם צילם את טרוי סיון עבור "The Bloom Book" ושיתף פעולה עם Peels, מותג ניו יורקי, ביצירת חולצות שעליהן מודפסת האומנות שלו. הוא גם יומר סרטונים קצרים.<ref></ref>

== חיים אישיים ==
ביקסנמן יצא מהארון כהומוסקוסאל בשנת 2015. הוא החל לצאת עם הזמר והשחקן האוסטרלי טרוי סיון בפברואר 2016.<ref></ref> ב-2021, הם נפרדו אחרי 4 שנות זוגיות.<ref></ref>

הוא מתגורר כיום בלוס אנג'לס.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:דוגמנים אמריקאים
קטגוריה:צלמים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1994
קרחון מקמנוס

קרחון מקמנוס או קרחון מקמאנוס (באנגלית: McManus Glacier) הוא קרחון בצפון מערב האי אלכסנדר, שבאנטארקטיקה.

הקרחון מפריד בין הרי לאסוס, שממערב לו, להרי אוניברסיטת סופיה, שממזרח לו.

הקרחון זורם לכיוון צפון, ונשפך אל קרחון פלסטרינה.

גובהו של הקרחון 478 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הקרחון ===

הקרחון נסקר על ידי הסקר האנטארקטי הבריטי בין השנים 1975–1976.

=== מקור השם ===

שמו של הקרחון ניתן לו בשנת 1980 על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים של בריטניה.

הקרחון נקרא על שמו של אלן ג'יימס מקמנוס (Alan James McManus), שהיה השף בגריטוויקן ובתחנת המחקר פאראדיי, בין השנים 1971–1973, ולאחר מכן באי אדלייד בתחנת המחקר רותרה, בין השנים 1975–1978.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=GNISPQ:5:::NO::P5_ANTAR_ID:17317 קרחון מקמנוס] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=110085 קרחון מקמנוס] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=9335&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR קרחון מקמנוס] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://www.mindat.org/feature-6637884.html קרחון מקמנוס] באתר mindat
* [https://mapcarta.com/de/25621446 מפת אזור קרחון מקמנוס]

== הערות שוליים ==

מקמנוס
רונית ורד

רונית ורד (נולדה ב-6 באוקטובר 1973) היא עיתונאית וחוקרת אוכל ישראלית.

== ביוגרפיה ==
נולדה בכפר הס וכיום מתגוררת בתל אביב. למדה היסטוריה וצרפתית באוניברסיטת תל אביב. 

בין השנים 1999–2006 עבדה בהוצאת "מפה", בה הייתה עורכת ראשית של אתר "מפה" וחלק מצוות שסיקר מסעדות ויצרני מזון בישראל. בין הספרים שהיא נמנית עם כותביהם: "מדריך מפה למסעדות בישראל" (2003); "מדריך מפה לסיני" (2004); "רק ימים טובים – 101 מקומות שתרצו לחזור אליהם" (2005); "מדריך מפה למסעדות" (2006); ועוד.

החל משנת 2007 כותבת את המדור "פינת אוכל" במוסף הארץ. המדור השבועי, המלווה בצילומיו של הצלם דן פרץ ודור קדמי, עוסק בתיעוד תרבות האוכל המקומית, בהיסטוריה קולינרית ובמסעות אוכל בישראל ובעולם. בין הנושאים עליהם היא מרבה לכתוב נמנים המטבח הישראלי, המטבח היהודי, המטבח הפלסטיני, אוכל וזהות, אוכל ומקומיות, חקלאות, יצרני מזון קטנים ושימור מלאכות ומסורות קדומות.

ב-2008–2011 הייתה עורכת ראשית של אתר "מבשלים" שהקימו דוקטור אלי לנדאו והשף חיים כהן.

ב-2013–2014 נמנתה על מייסדי ועורכי התוכן של "שבוע האוכל הפולני", פסטיבל שעסק בהיסטוריה ובהווה של המטבח היהודי-מזרח אירופאי.

בשנים 2014–2015 אצרה תוכנית קולינרית "לפסטיבל הקולנוע היהודי" בסינמטק ירושלים. ב-2022 אצרה את "לא רק אוכל: עיצוב הזהות הלאומית דרך המטבח": אסופת סרטונים דוקומנטריים וקטעי יומני חדשות מארכיון הסרטים הישראלי, שהפכו במהלך ימי הפסטיבל לתערוכה של הקרנות ומיצגים.

ב-2018 שימשה כיועצת קולינרית לסדרה "מעורב ישראלי" (ערוץ 8, בימוי: איילת הלר). הסדרה, בהגשתו של טל פרידמן, עוסקת בתהליך יצירת זהות ישראלית דרך המטבח. בנוסף, הייתה האוצרת הקולינרית של פרויקט "נימוסי שולחן" בגלריה האוניברסיטאית בתל אביב (אוצרים ראשיים – דוקטור ספי הנדלר ודוקטור שרון אהרונסון-להבי). במסגרת הפרויקט אצרה את "התפריט – ממזנון פועלים למטבח ישראלי חדש", תערוכת תפריטים ממאה שנות מסעדנות בארץ ישראל.

החל משנת 2019 מלמדת במחלקה לתרבות חזותית וחומרית בבצלאל קורס העוסק בתרבות הישראלית דרך הזווית הקולינרית ("קווים לדמותו של המטבח בארץ ישראל").

ב-2021 ראה אור הספר "מחשבות על אוכל" (הוצאת רסלינג) שערכה יחד עם פרופסור אורי ברטל ומיכל איתן. 

שימשה כיועצת בכירה ואוצרת חלל התצוגה של "אסיף – המרכז לתרבות אוכל בישראל". "נחמה ריבלין: מטבח משלה", התערוכה הראשונה שאצרה במקום, עסקה במטבח המקומי דרך אוספים שהשאירה אחריה רעיית הנשיא העשירי של ישראל. "עיר, חיטה, לחם: אפייה בירושלים במאה ה-17", התערוכה השנייה שאצרה, הציגה את מגוון סוגי הלחם והמאפים שהיו נפוצים בירושלים במאה ה-17. 

מאמרים פרי עטה התפרסמו במגזינים ובספרים ברחבי העולם, ביניהם "Gastronomica" (אוניברסיטת קליפורניה) Seeds – Oxford symposium" of food and cookery 2018"; "Tablet"; "Divine food"(גשטלטן); ועוד.

אחותו של העיתונאי איתי ורד.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.haaretz.co.il/misc/writers/WRITER-1.1524012 רונית ורד], באתר עיתון הארץ
* [https://www.haaretz.co.il/food/dining פינת אוכל], באתר עיתון הארץ
* מרב סריג, [https://www.hashulchan.co.il/ריאיון-עם-עיתונאית-האוכל-רונית-ורד/ רונית ורד: "אוכל הוא צוהר להסתכל דרכו על אנשים ומקומות"] השולחן, 4 במרץ 2019.
* אסף אביר, [https://thetaste.co.il/haaretz-food-map/ מפת האוכל הישראלית], מתחת לאף, 11 בפברואר 2019.

קטגוריה:תל אביב-יפו: אישים
קטגוריה:כפר הס: אישים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
קטגוריה:סגל הארץ
Biological Psychology (כתב עת)

Biological Psychology (בתרגום ישיר לעברית: פסיכולוגיה ביולוגית) הוא כתב עת אקדמי, מבוסס ביקורת עמיתים שמתמחה בפסיכולוגיה ביולוגית בהוצאת אלסוויר. העורך הראשי של כתב העת הוא פרופ' אוטמר ליפ (Ottmar V. Lipp) מאוניברסיטת קווינסלנד, המתמחה בפסיכופיזיולוגיה של קשרי קוגניציה ורגש.

== תכנים ==
תוכני כתב העת מתמקדים בגורמים הביולוגים העומדים בבסיס ההתנהגות האנושית ובכללם מדידת השינויים האלקטרופיזיולוגיים והביוכימיים המתרחשים תוך כדי ביצוע מטלות, וכן ניתוח השפעת גורמים ביולוגים על ההתנהגות. כתב עת זה מתמקד אפוא בבני אדם, אך גם ניסויים בבעלי חיים הקשורים רעיונית לתהליכים פסיכולוגיים אנושיים יכולים להיות מודפסים בו. עיקר החומרים הם ניסויים אמפיריים אך ניתן למצוא בו גם מאמרי סקירה וכתבים הנוגעים לטכניקה בתחום פסיכולוגיה ביולוגית כמו גם מאמרים קצרים של פחות מ-1500 מילה.

== צוות ==

{| class="wikitable" style="float:left"
|+
!מדדים (נכון ל-2020)
|-
|CiteScore: 5.2
|-
|Impact Factor: 2.763
|-
|5-Year Impact Factor: 3.521
|-
|Source Normalized Impact per Paper (SNIP): 1.164
|-
|SCImago Journal Rank (SJR): 1.446
|}

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:כתבי עת מדעיים
קטגוריה:מדעי המוח
קטגוריה:כתבי עת לפסיכולוגיה
יהודית והולופרנס (גויה)

יהודית והולופרנס (בספרדית: Judith y Holofernes) הוא ציור שמן מעשה ידי הצייר פרנסיסקו דה גויה שצויר בין השנים 1819–1823 ומתאר את יהודית בזמן עריפת ראשו של הולופרנס. היצירה מוצגת במוזיאון הפראדו במדריד.<ref name=PradoGYH1>
 
</ref>
== היסטוריה ורקע ==
תצלום בידי ז'אן לורן בשנת 1874 ב"לה קווינטה דל סורדו". התווית הוספה לתשליל בסביבות 1890

ציורי הקיר שעיטרו את הבית המכונה "לה קווינטה דל סורדו", בו התגורר גויה, התפרסמו כציורים השחורים, הן מכיוון שהוא השתמש בהם בכל כך הרבה פיגמנטים כהים, והן בגלל נושאיהם הקודרים. הפרטיות והאינטימיות של אותו בית אפשרה לאמן להתבטא בחופשיות רבה. הוא צייר ישירות על הקירות בטכניקה מעורבת ככל הנראה, שכן ניתוח כימי מגלה שימוש בשמנים בעבודות אלו. הברון אמיל'ה ארנגר רכש את "לה קווינטה דל סורדו" בשנת 1873 והעביר את הציורים לבד. העבודות סבלו מאוד בתהליך, ואיבדו כמות גדולה של צבע. לבסוף תרם הברון את הציורים הללו למדינה והם נשלחו למוזיאון הפראדו, שם הם מוצגים מאז 1889.

יהודית היא הדמות ההיסטורית היחידה אשר ניתנת לזיהוי ודאי מבין הדמויות בציורים השחורים. יצירה זו הייתה ממוקמת על הקיר ממול "לה לאוקרדיה" , בקומת הקרקע לצד סטורן טורף אחד מבניו. הנושא של יהודית כבר נקשר לסטורן בתקופת הרנסאנס, כאשר נושאים מן הביבליה שולבו עם נושאים מיתולוגיים. בשני המקרים הם קשורים לפחד מאיבוד השלטון וקטיעת איברים, וזה הרי מה שקרה לגנרל האשורי.<ref name=TAW1>
 
</ref> נסיבות אלה ככל הנראה מוכיחות כי גויה לא צייר את היצירות ב"לה קווינטה דל סורדו" ללא שום תוכנית מוקדמת, למרות ההסברים המרובים שהציעו חוקרי תולדות האמנות. עבודות אלו ממשיכות להיות מסתוריות וחידתיות והן בעלות משקל מכריע בהערכה המודרנית של צייר זה מאראגון.<ref name=PradoGYH1></ref>

== תיאור היצירה ==
התאורה בציור תיאטרלית מאוד וממוקדת, נראה שהיא משקפת סצנת לילה המוארת על ידי לפיד, אשר מאיר את פניה וזרועה המבצעת של יהודית ומשאיר את פניה של השפחה הזקנה בצל, כאשר היא מתפללת. משמעות הדבר כי גם הולופרנס וגם הדם הניתז מצווארו לא מוצגים, בקומפוזיציה מקורית מאוד. לוח הצבעים המשמש בציור זה, כמו בכל הסדרה, הוא קטן מאוד. במקרה זה גויה השתמש בשחור, אוכרה ונגיעות עדינות של אדום, אשר נצבעים תוך כדי משיכות מכחול מאוד חופשיות, רחבות ואנרגטיות. ציור זה הוא בסגנון שיתואר במאה ה-20 כאקספרסיוניסטי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודית באמנות
קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-19
קטגוריה:פרנסיסקו דה גויה
קטגוריה:מוזיאון הפראדו
מערת לה פילטה

מערת לה פילטה (בספרדית: Cueva de la Pileta, מילולית "מערת הבריכה") היא אתר ארכאולוגי, מערה שבה נתגלו ציורי מערות ב-1905. המערה שוכנת במחוז מאלגה בקהילה האוטונומית אנדלוסיה בדרום ספרד.

==מחקר==
המערה נחקרה על ידי הכומר הצרפתי אנרי בריי, ארכאולוג, אנתרופולוג, אתנולוג וגאולוג, שהגיע לספרד בגלל דיווחו של על מערה זו ב, בסמוך לרונדה. ורנר התבשר על המערה שהתגלתה על ידי חקלאי ספרדי בשם חוסה בויון (José Bullón) בשנת 1905 שחיפש גואנו של עטלפים סביב הכניסה המקורית במקום שנקרא תהום העטלפים. הוא הניח שהסימונים במערות נעשו על ידי המורים. הוא מצא שרידים אנושיים וסימנים על הקירות. ורנר עצמו ירד למערה ודיווח אחר כך על ממצאיו שמשכו עניין בינלאומי.

בריי הצליח לזהות כמעט חמישים רישומים וכמה מהסמלים. הוא נשאר חודשיים במימון הנסיך של מונקו. במאמר המדעי הסופי השתתף גם קולונל ורנר.

==הערכה מחודשת==
גם שלדים וגם כלי חרס שנמצאו מצביעים על כך שהמערה הייתה חייבת להיות בעלת כניסה טובה יותר והתיארוך הצביע על כך שהשרידים שייכים גם לתקופה הנאוליתית. חלק מעיטורי הקירות והשלדים נחשבו מודרניים יותר ומקורם באנשים שהלכו לאיבוד במערה. בנו של האיש שמצא את המערה הצליח למצוא כניסה טובה יותר בשנת 1924 והיא שמשמשת את המבקרים היום. אותו אדם גילה חדר לא ידוע שהעניק גישה לגלריות (Las Galerias Neuvas) שהכילו נטיפים. גלריות אלה התחברו לאזורים ידועים. גישה לתהום עמוקה היא במורד הגלריה באורך 350 מטרים, הגלריה הארוכה ביותר.

צוות של בעל ואישה חקר את המערה מחדש בשנת 1978 כולל הגלריות שהתגלו באותה עת. הם הצליחו לזהות 134 ציורים אם כי לא ניתן היה לזהות את אלה שגילה בריי. הם ציינו כי ייתכנו ציורים פלאוליתיים נוספים, אך רבים מהמשטחים מכוסים כעת ב. מתיארוך הציורים הגדולים עלה שהם בני יותר מ-20,000 שנה.

==ביקור במערה==
המערה מופעלת על ידי בני משפחת בויון, הצאצאים של מגלה המערה המגבילים קבוצות ל-20 איש לכל היותר. נכון לשנת 2017 יש להזמין מקום מראש.

<gallery widths="250px" heights="250px" mode="packed">
Pileta plano.png|מפת המערה, מסלול ההליכה וציורי הקיר
La Pileta (Malaga).gif|שחזור של ציורי הקיר במערה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אמנות פרהיסטורית
פילטה
קטגוריה:ספרד: אתרים ארכאולוגיים
קטגוריה:ספרד: היסטוריה
קטגוריה:התקופה הפלאוליתית העליונה
קטגוריה:אנדלוסיה: גאוגרפיה
קני רוזנברג

קנת' (קני נפתלי) רוזנברג (באנגלית: Kenny Rozenberg, נולד בספטמבר 1966) הוא איש עסקים יהודי חרדי ישראלי-אמריקאי, תחום ההשקעות שלו הוא נדל"ן וחברות בתחום הטיפול הרפואי, הסיעודי והשיקומי ברחבי ארצות הברית. מימן עבור בנו, אלי, את רכישת השליטה בחברת אל על.

== ביוגרפיה ==
רוזנברג בהכשרתו הוא טכנאי רפואי בתחום זה עבד החל משנת 1986. בשנת 1988 סיים לימודי תואר ראשון באמנות ובפסיכולוגיה בישיבה יוניברסיטי, ובשנת 1990 סיים תואר שני בבריאות הציבור באוניברסיטת קולומביה<ref></ref>. לאחר מכן עבד בבית אבות בן 200 מיטות כעוזר מנהל עד שנת 1995. בשנת 1995 רכש רוזנברג בית אבות קטן בדרום ברונקס שעמד לפני קריסה כלכלית. לאחר שנה הוא הקים חברה שנקראה אחוזת ויליאמסברידג' בברונקס. עם השנים רכש רוזנברג נכסים ובתי אבות נוספים וכיום הוא מחזיק ב-25 בתי אבות, שתי סוכנויות בריאות ביתיות ושירותי תחבורה רפואיים מרובים, מלונות ונדל"ן וכן חברת האמבולנסים מהגדולות בניו יורק Senior Care EMS. בתי האבות שבהחזקתו נמצאים תחת חברת Centers Health Care. רוזנברג עצמו משמש כמנכ"ל החברה<ref></ref>.

הונו של רוזנברג מוערך בין 500 מיליון דולר למיליארד דולר.

רוזנברג הוא פרמדיק מתנדב בארגוני ההצלה והוא התגורר במונסי, ניו יורק.

רוזנברג נשוי והוא אביו של אלי רוזנברג.

במרץ 2021 עלה לישראל וקיבל אזרחות ישראלית.

=== רכישת אל על ===
בשנת 2020 עם מגפת הקורונה ומשבר התעופה שהתפתח בעקבותיה, נקשר שמו של רוזנברג ברכישת חברת אל על הישראלית מחברת כנפיים. לפי הנטען, רוזנברג מעוניין להחזיק בשליטה לבד, והוא מעוניין להשלים את העסקה במזומן. לצורך כך הקים רוזנברג את חברת כנפי נשרים תעופה, שכר משרד יחסי ציבור שיטפל בעניין ואת הראל לוקר ואת רואה החשבון ראם עמינח שהוא תת-אלוף במילואים,<ref></ref> עורך דינו של רוזנברג הוא דודי תדמור ואיש הקשר בעסקה הוא ידידו עמיקם בן צבי, כל אלו פועלים לקידום העסקה מטעם רוזנברג. בתחילת אוגוסט 2020 אישרה רשות החברות בישראל לרוזנברג להפוך לבעל השליטה בחברה<ref></ref>. בספטמבר 2020 עם הנפקתה של אלעל בבורסה מסתמן כי אלי רוזנברג הוא בעל המניות העיקרי המחזיק ב-42.89% ממניות אלעל. 

כיוון שרוזנברג בעת המכירה לא היה אזרח ישראלי הוא רכש את אל על באמצעות בנו אלי רוזנברג שהוא אזרח ישראלי, אברך כולל ותלמיד ישיבה, המתגורר בשכונת רמת אשכול בירושלים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:אנשי עסקים יהודים אמריקאים
קטגוריה:עולים בשנות ה-2020
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:חרדים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
אתר הטבח טינטה

אתר הטבח טינטה, הידוע גם בשם טינטה (66-06-1223) הוא אתר בו ביצעו חיילי האימפריה היפנית טבח בשבויים אשר הוחזקו באי, האתר אשר שכן ליד כפר בשם מריזו שבאי שבגואם. לאחר המלחמה, הוסף המקום לרשימת המרשם הלאומי של מקומות היסטוריים של ארצות הברית 

באתר בוצעו מספר אירועי טבח של אזרחים בידי חיילים יפנים ב-15 ביולי 1944, שישה ימים לפני שחרור האי, במסגרת הקרב על גואם שהיה שבזירת האוקיינוס השקט של מלחמת העולם השנייה . נלקחו כשלושים גברים ונשים מהכפר מריזו הסמוך, מתוכם 16 נהרגו. אחת ההרוגות הייתה גברת מריה ל. מסה, אשר הייתה בין היתר מחנכת בולטת לפני המלחמה. בשנת 1991 סומן האתר בצלב שהוצב בסמוך לאתר. 

== ראו גם ==
* נשות ניחומים
* הקרב על גואם (1944)
* הכיבוש היפני בגואם

== קישורים חיצוניים ==
* [https://npgallery.nps.gov/NRHP/GetAsset/NRHP/91001720_photos תמונת הצלב אשר הוצב במקום]
* [https://npgallery.nps.gov/NRHP/GetAsset/NRHP/91001720_text קובץ אודות אתר הטבח], הקובץ באנגלית
* 

קטגוריה:פשעי מלחמה של יפן במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:גואם: גאוגרפיה