OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אוסטאולפיס

אוסטאולפיס (שם מדעי: Osteolepis) הוא סוג נכחד של דג מהקבוצה ריפידיסטים שחי בתקופת הדבון שבעידן הפלאוזואיקון. הוא היה קרובו של האאוסתנופטרון שחי באותה תקופה.

שמו Osteolepis (”אוסטאולפיס“) הוא מיוונית: ὀστέον (”אוסטאון“) – עצם, ו־λεπίς (”לפיס“) – קשקשת.<ref></ref>

דג זה הגיע לאורך 20 סנטימטרים, וקשקשיו היו גדולים, מרובעים ומכוסים בשכבת , חומר ספוגי גַרמִי. על פני השטח של שכבה זו היו נקבוביות שמהן נמשכו תעלות עד לתאי חישה עמוקים יותר בעורו, שככל הנראה שימשו לחישת תנודות במים.

דג זה היה טורף של חסרי חוליות ודגים אחרים. דג זה היה בעל מספר תכונות המשותפות לו לחברי הקבוצה בעלי ארבע רגליים וכנראה הוא היה קרוב לבסיס העץ האבולוציוני שלהם.<ref></ref>

המאובנים של דג זה התגלו ב שבסקוטלנד, והוא תואר בשנת 1843 על ידי החוקר לואי אגאסי.<gallery mode="packed">
קובץ:Osteolepis BW 1.jpg|איור של אוסטאולפיס
</gallery>
== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1843
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי לואי אגאסי
קטגוריה:בעלי סנפירים בשרניים פרהיסטוריים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו בדבון באירופה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: מאובנים
Le Soir

Le Soir (בעברית: הערב) הוא עיתון יומי בלגי המתפרסם בצרפתית, שנוסד בשנת 1887 על ידי אמיל רוסל. "Le Soir" הוא אחד העיתונים בצרפתית הפופולריים ביותר בבלגיה. מאז שנת 2005 הוא מתפרסם בפורמט ברלינר ונמצא בבעלות חברת Rossel & Cie .

== היסטוריה ==
עותק של "Le Soir", אפריל 1943
"Le Soir" נוסד בשנת 1887 כפרסומון חינמי. מאוחר יותר הוא הפך לעיתון בתשלום.

כאשר גרמניה כבשה את בלגיה במלחמת העולם השנייה, הוחרם "Le Soir" מבעליו הקודמים והמשיך להתפרסם תחת צנזורה הדוקה של יחידות התעמולה של הוורמאכט, בניהולו של הכותב הפרו־נאצי רמון דה בקר . הוא כונה "Le Soir volé" - "'Le Soir' הגנוב".<ref></ref> חלק מהעיתונים המתחרים של "Le Soir" הפסיקו לחלוטין להתפרסם, מה שגרם לעלייה בפופולריות של העיתון. תרמה לכך גם הצטרפותם של אמנים מפורסמים, כגון הרז'ה, לצוות העיתון.<ref></ref> 

ב-6 בספטמבר 1944, ימים ספורים לאחר שכוחות אנגליים שחררו את בלגיה מהכיבוש הגרמני, חזר "Le Soir" לבעליו המקוריים והחל להתפרסם תחת ניהולו של לוסיאן פוס. כיום מפיצה את העיתון חברת ההוצאה לאור Rossel & Cie.

== מאפייני העיתון ==
מאז סיום מלחמת העולם השנייה נוקט העיתון בהשקפה ליברלית יחסית למתחרו העיקרי, . העיתון מגדיר את עצמו כ<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונים בצרפתית
קטגוריה:בלגיה: תקשורת
לא עומדות מנגד

לא עומדות מנגד היא עמותה המסייעת לנשים ולגברים ביציאה ממעגל הזנות. היא הוקמה במטרה להגביר את המודעות הציבורית לנזקי הזנות וכן לחבר נשים שורדות זנות לקהילה לצורך הגשת סיוע חירום. כיום מפעילה העמותה כמה עשרות אלפי מתנדבות ומעניקה מענה חירומי לכ 1,800 נשים וגברים במעגל הזנות. העזרה היא במזון, מלגות לימודים, עזרה בדיור, טיפולי שיניים, מקומות לינה ותמיכה נפשית וכלכלית גם לטווח ארוך.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

== רקע ==
העמותה הוקמה כקבוצת פייסבוק בשנת 2017 על ידי ד"ר נעמה גולדברג.<ref></ref> הקבוצה הוקמה מתוך ההבנה כי אנשים העוסקים בזנות סובלים מבדידות, המקשה עליהם לתפקד ולהתקיים בחברה. מטרת העמותה היא להעלות את המודעות לנזקי הזנות ולחבר בין מתנדבות בקהילה לבין אלו הזקוקות לסיוע. בעמוד הפייסבוק שלה מפרסמת העמותה מאות עדויות אנונימיות של שורדות זנות הנותנות פתח לעולמן של השורדות ועוזרות להבין עד כמה זנות היא דבר שלילי והרסני.

הראציונל העומד מאחורי הקמת העמותה גורס כי זנות היא טראומטית וקשה. נתונים על נזקי הזנות מתועדים היטב בספרות המחקרית, בנוסף ידוע כי אחוזים גבוהים של העוסקות בזנות הגיעו מרקע של הזנחה ופגיעות פיזיות ובעיקר מיניות. אחוזים גבוהים מהנשים שעסקו בזנות ניסו להתאבד ורבות מאוד מהן סובלות מטראומה.<ref></ref> הכניסה לעולם הזנות לרוב גוררת בעקבותיה שימוש נרחב באלכוהול ובסמים. אף על פי שמטרת העמותה אינה שיקום, והיא אינה מתנה את עזרתה בהכרח בשיקום, בעזרת העמותה נשים רבות יוצאות ממעגל הזנות, משתקמות ומשתלבות מחדש בחברה.

העמותה תומכת באופן רשמי בחוק איסור צריכת זנות, השנוי במחלוקת.<ref></ref>

== הכרה ופרסים ==
בשנת 2020 זכתה העמותה בהובלת המנכ"לית ד"ר נעמה גולדברג בפרס מטעם אוניברסיטת בר-אילן לאקטיביזם פמיניסטי על שם פרופ' דפנה יזרעאלי.<ref></ref>

בשנת 2021 קיבלה העמותה את פרס יפה לונדון יערי על אקטיביזם בשדה הפמיניסטי.

במרץ 2022 נבחרה העמותה כקהילת הנשים המשפיעות של פייסבוק של מגזין את.<ref></ref>

ביוני 2022 זכתה העמותה בפרס הנשיא, שהוענק על ידי הנשיא הרצוג, על תרומה למען שורדות ושורדי זנות.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זכויות האדם
קטגוריה:ישראל: עמותות
קטגוריה:זנות בישראל
קטגוריה:ישראל: חברה
סרגיי פוגצ'וב

סרגיי ויקטורוביץ' פוגצ'וב (ברוסית: Сергей Викторович Пугачёв; נולד ב-4 בפברואר 1963) הוא בנקאי רוסי לשעבר, בעלים של מז'פרומבנק , איש עסקים, משקיע בינלאומי ומדינאי, דוקטור למדעים טכניים.

מתגורר בצרפת, לאחר שוויתר על אזרחות רוסית בשנת 2012.

==ביוגרפיה==
פוגצ'וב נולד ב-4 בפברואר 1963 בקוסטרומה. ב-1991 הקים פוגצ'וב את בנק הסחר הצפוני, שהפך לאחד הבנקים השיתופיים הראשונים בברית המועצות.

בין 1991–1994 פוגצ'וב התגורר בארצות הברית (ביקר ברוסיה בנסיעות עסקים), מאז 1994 הוא מתגורר בצרפת. הוא ניהל את הפרויקטים העסקיים הגדולים ביותר שלו בצרפת, לוקסמבורג, ארצות הברית, רוסיה, בריטניה.

בשנת 1992, סרגיי פוגצ'וב הקים את הבנק התעשייה הבינלאומי.

בשנות ה-90 היה פוגצ'וב היה נציג של חוג צר של בוריס ילצין, היה מראשי מטה הקמפיין שלו ב-1996. בהתבסס על אירועי הבחירות של 1996 בשנת 2003, הבמאי האמריקאי רוג'ר ספוטיסווד צילם את הסרט "פרויקט ילצין" , בו כיכבו שחקנים מפורסמים כמו ג'ף גולדבלום, אנתוני לפגליה, לייב שרייבר, אב הטיפוס של הדמות הראשית היה סרגיי פוגצ'וב, תפקידו שיחק בסרט גריגורי גלדי .

בשנים 2001–2011 היה חבר במועצת הפדרציה של רוסיה.<ref></ref>

== חיים אישיים ==
פוגצ'וב קיבל אזרחות צרפתית ב-2009. ב-2011 התנהלה נגדו חקירה של ממשלת רוסיה בגין מעילה בהלוואות מהממשלה לבנק שלו. פוגצ'וב טען שהאישומים היו ממניעים פוליטיים, עזב את רוסיה ועבר לגור בלונדון, שם היה לו בית עם בת זוגו אלכסנדרה טולסטוי וילדיהם. למרות שחי בבריטניה, פוגצ'וב לא היה חופשי ממאבקים משפטיים, מכיוון שממשלת רוסיה השתמשה בבתי המשפט בלונדון כדי לתבוע כסף שהיא טענה ששייך לה. רוב הונו, 15 מיליארד דולר, הוקפא בשנת 2014, בתוקף צו עולמי שהוצא על ידי בתי משפט בריטיים. למרות צו בית משפט שהורה לו להישאר בבריטניה, ברח פוגצ'וב לניס שבצרפת.<ref></ref>

לפוגאצ'ב שני בנים מנישואיו הקודמים לגלינה ארכיפובה.<ref></ref> יש לו שלושה ילדים (שני בנים ובת אחת) עם בת זוגו לשעבר אלכסנדרה טולסטוי (בתו של ההיסטוריון והפוליטיקאי הבריטי הרוזן ניקולאי טולסטוי).<ref></ref> לפוגאצ'ב יש חמישה נכדים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בנקאים רוסים
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:מיליארדרים רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1963
גיל-עד נועם

ד"ר גיל-עד נועם (נולד ב-5 בספטמבר 1973) הוא עורך דין ישראלי אשר משמש החל מיולי 2022 משנה ליועץ המשפטי לממשלה למשפט בין-לאומי. בעל דוקטורט במשפטים.

== ביוגרפיה ==
נולד למאיר וגילה נועם. שירת בצה"ל ביחידת המודיעין 8200. בעל תואר ראשון במשפטים, בערבית ובספרות ערבית, וכן תואר שני ודוקטורט במשפטים, כולם מהאוניברסיטה העברית בירושלים. מתמחה במשפט פלילי בינלאומי ותחומים בעלי זיקה לתחום, כגון חסינויות, דיני המלחמה ודיני זכויות אדם.<ref></ref>

נועם שימש כמרצה מן החוץ באוניברסיטה העברית, במסלול האקדמי המכללה למינהל ובאוניברסיטת חיפה.<ref>[https://law.huji.ac.il/people/גילעד-נועם ד"ר גילעד נועם], באתר אוניברסיטת בר-אילן</ref>

=== משרד המשפטים ===
בין השנים 2012–2022 שימש נועם ראש אשכול הליכים בינלאומיים במחלקה הבינלאומית במשרד המשפטים. במסגרת תפקידו עסק בקידום טענותיה של מדינת ישראל ביחס להיעדר סמכותו של בית הדין הפלילי הבין-לאומי לקדם הליכים בהתבסס על פנייה פלסטינית לבית הדין. כן היה שותף למגעים עם גורמים בינלאומיים לקידום האינטרסים של מדינת ישראל, בזירות המשליכות על ההתמודדות עם הליכים בינלאומיים נגד ישראל או הפועלים בשמה.

=== המשנה ליועץ המשפטי לממשלה (משפט בין-לאומי) ===
ב-19 ביוני 2022, לאחר שוועדת האיתור לתפקיד בחרה בו פה אחד,<ref></ref> מונה נועם בידי ממשלת ישראל ה-36 לתפקיד המשנה ליועץ המשפטי לממשלה למשפט בין-לאומי, במקומו של רועי שיינדורף. הוא נכנס לתפקידו ב-1 ביולי.<ref>[https://twitter.com/RoySchondorf/status/1537087186885124100 ציוץ של רועי שיינדורף ברשת החברתית טוויטר], 15 ביוני 2022; </ref>

בפברואר 2023 טען נועם בועדת החוקה, חוק ומשפט כי חקיקת הרפורמה המשפטית עשויה לפגוע בתפיסה הבינלאומית של מערכת המשפט בישראל.<ref>; </ref>

בינואר 2024 היה ממובילי צוות ההגנה הישראלי בבית הדין הבינלאומי בהאג שדן בתביעת דרום אפריקה נגד ישראל בגין טענה לביצוע רצח עם בעזה.<ref></ref>

== חיים אישיים ==
נשוי לקרן ולהם שלושה ילדים. מתגורר במודיעין.

== לקריאה נוספת ==
* גיל-עד נועם, המאבק במימון טרור, באתר המכון הישראלי לדמוקרטיה, 2 בספטמבר 2008
* ד"ר גיל-עד נועם, [https://www.idi.org.il/media/4515/pp_79.pdf ההתמודדות המשפטית בישראל עם תופעת מימון הטרור], בהוצאת המכון הישראלי לדמוקרטיה 2009
* ד"ר גיל-עד נועם, [http://din-online.info/pdf/m-i14.pdf פניית הפלסטינים לאו"ם להכרה במדינה פלסטינית: ניתוח משפטי-מדיני], מחקרי מכון ירושלים למחקרי מדיניות 419, 2012
* Roy Schöndorf and Gilad Noam, 'Comments on the "Decision on the Prosecution Request Pursuant to Article 19(3) for a Ruling on the Court’s Territorial Jurisdiction in Palestine"', Israel Yearbook on Human Rights, Volume 51 (2021), P. 165–196

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
קטגוריה:משנים ליועץ המשפטי לממשלה
אני לא אשמה

אני לא אשמה הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת הישראלית ספיר סבן, ביחד עם ליין מסיבות הגייז אריסה.<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור ב-6 במרץ 2017, על ידי חברות התקליטים ארומה מיוזיק והליקון, כסינגל שלא מתוך אלבום לכבוד מצעד הגאווה 2017. "אני לא אשמה" נחשב לסינגל הבכורה של סבן והוא נכתב בידי דורון מדלי.<ref></ref>

השיר הגיע למקום השמיני במדיה פורסט והתשיעי במדיה פורסט TV.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב והולחן על ידי דורון מדלי והופק על ידי אייל דוידי.<ref name=":0" /> במעריב תואר השיר כ"בלדת פופ ים-תיכונית", ונאמר שם כי "בשיר החדש סבן נשמעת במיטבה: עולה ויורדת בטונים בצורה מדויקת להפליא, מגישה כנות בשק ענוג של סנטימנטים, ומבצעת שיר שכולל גם קצת שנינות טקסטואלית".<ref name=":1" />

במאקו סקרו בחיוב את "אני לא אשמה" בדומה לאתרי אינטרנט נוספים.<ref name=":2" /> הרמיקס הרשמי שלו יצא לאור ב-14 ביוני 2017.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של השיר פורסם ב-1 ביוני 2017 והועלה לערוץ היוטיוב של אריסה. בתחילת הקליפ, ניתן לראות שרשרת ולאחר מכן את ספיר סבן, כשהיא מוקפת בגברים ונשים, כשכולם מביטים מטה. ישנן סצנות בהן ניתן לראות את סבן כשהיא לבושה במחוך בצבע לבן, כשהיא מבצעת את מילות השיר.

נכון ליוני 2022 עומד מונה הצפיות של הקליפ על למעלה מ-1.1 מיליון צפיות.

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|6 במרץ 2017
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|ארומה • הליקון
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2017
קטגוריה:סינגלים מ-2017
קטגוריה:שירי ספיר סבן
קטגוריה:שירי אריסה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דורון מדלי
קטגוריה:שירי להט"ב
קטגוריה:שירים על כאב לב
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ארומה מיוזיק
ביי ביי

"ביי ביי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דיקלה.<ref name=":0"></ref> השיר יצא לאור ב-14 בינואר 2021, על ידי חברת התקליטים הליקון כסינגל שלא מתוך אלבום.<ref name=":0" /> הוא נכתב על ידי דיקלה, יפתח שחף ואוריאל וינברגר והופק על ידי יעקב למאי.<ref name=":0" /> "ביי ביי" הוא שירה הראשון של דיקלה שיצא לאור בשנת 2021.<ref name=":0" />

השיר הגיע למקום השלישי במדיה פורסט ושהה שם במשך שבועיים רצופים.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
"ביי ביי" נכתב והולחן על ידי דיקלה, יפתח שחף ואוריאל וינברגר והופק על ידי יעקב למאי.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דיקלה ב-14 בינואר 2021, בסמוך לצאתו של "ביי ביי" כסינגל.<ref name=":0"/>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|14 בינואר 2021
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|הליקון
| style="text-align:center;" |<ref name=":0" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי דיקלה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דיקלה
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי יעקב למאי
קטגוריה:שירים על פרידה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון
ואולי (שיר)

"ואולי" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דיקלה.<ref name=":1"></ref> השיר יצא לאור ב-7 ביוני 2021, על ידי חברת התקליטים הליקון כסינגל שלא מתוך אלבום.<ref name=":1" /> הוא נכתב על ידי דיקלה, דולב רם ופן חזות והופק על ידי רם וחזות גם כן.<ref name=":1" /> "ואולי" הוא שירה השני של דיקלה שיצא לאור בשנת 2021, לאחר "ביי ביי".<ref name=":1" /><ref name=":0"></ref>

השיר הגיע למקום התשיעי במדיה פורסט ושהה שם במשך שבועיים רצופים.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
"ואולי" נכתב והולחן על ידי דיקלה, דולב רם ופן חזות והופק על ידי דולב רם ופן חזות, בדומה לשירים נוספים שהוציאה דיקלה במהלך הקריירה שלה.<ref name=":1" />

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דיקלה ב-14 בינואר 2021, בסמוך לצאתו של "ביי ביי" כסינגל.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|7 ביוני 2021
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|הליקון
| style="text-align:center;" |<ref name=":1" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי דיקלה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דולב רם
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דיקלה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי פן חזות
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי דולב רם
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי פן חזות
קטגוריה:שירים על בכי
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון
כל הפרפרים

"כל הפרפרים" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דיקלה.<ref name=":2"></ref> השיר יצא לאור ב-4 באוקטובר 2021, על ידי חברת התקליטים הליקון כסינגל שלא מתוך אלבום.<ref name=":2" /> הוא נכתב על ידי דיקלה והופק על ידה ביחד עם אלירן אביטל.<ref name=":2" /> "כל הפרפרים" הוא שירה השלישי של דיקלה שיצא לאור בשנת 2021, לאחר "ביי ביי".<ref name=":2" /><ref name=":0"></ref><ref name=":1"></ref>

השיר הגיע למקום השביעי במדיה פורסט ושהה שם במשך שבועיים רצופים.<ref></ref>

== רקע וכתיבה ==
"כל הפרפרים" נכתב על ידי דיקלה והולחן והופק על ידה, ביחד עם אלירן אביטל.<ref name=":2" />

כאשר יצא, הופנו כלפי השיר ביקורות חיוביות מטעם אתרי אינטרנט שונים כדוגמת סרוגים, ערוץ 7 ופרוגי.<ref></ref><ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ המלא שצולם עבור השיר הועלה לערוץ היוטיוב של דיקלה ב-4 באוקטובר 2021, בסמוך לצאתו של "כל הפרפרים" כסינגל.<ref name=":2"/>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|4 באוקטובר 2021
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|הליקון
| style="text-align:center;" |<ref name=":2" />
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי דיקלה
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי דיקלה
קטגוריה:שירים על פרפרים
קטגוריה:סינגלים בהוצאת הליקון
הסופר קאפ האירופי 2021

הסופר קאפ האירופי 2021 היה המהדורה ה־46 של הסופר קאפ האירופי, משחק כדורגל שנתי שמאורגן על ידי אופ"א ומשחקות בו האלופות המכהנות של שתי תחרויות המועדונים המובילות באירופה, ליגת האלופות והליגה האירופית. במשחק השתתפו המועדון האנגלי צ'לסי, הזוכה בליגת האלופות 2020/21, והמועדון הספרדי ויאריאל, אלופת הליגה האירופית 2020/21. המשחק התקיים בווינדזור פארק בבלפסט, צפון אירלנד, הממלכה המאוחדת, ב־11 באוגוסט 2021. במשחק ניצחה צ'לסי לאחר שגברה על יריבתה 6–5 בתום דו-קרב פנדלים, לאחר שוויון 1–1 בתום הזמן החוקי וההארכה.

== קבוצות ==
{| class="wikitable"
!קבוצה
!העפלה
!השתתפויות קודמות (מודגש מציין זכייה)
|-
| צ'לסי
|הזוכה בליגת האלופות 2020/21
|4 (1998, 2012, 2013, 2019)
|-
| ויאריאל
|הזוכה בליגה האירופית 2020/21
|אין
|}
זו הייתה הפעם החמישית שצ'לסי השתתפה בסופר קאפ האירופי והזכייה השנייה שלה, כשהיא זכתה בו פעם אחת בעבר וסיימה כסגנית בשלוש פעמים נוספות. זו הייתה ההופעה הראשונה של ויאריאל בתחרות.

== משחק ==
=== פרטים ===
* הזוכה בליגת האלופות הוגדרה כקבוצה "הביתית"
* זמן רגיל - 90 דקות
* 30 דקות הארכה במידת הצורך
* דו-קרב פנדלים אם התוצאה עדיין שוויון לאחר 120 דקות
* שנים עשר מחליפים רשומים
* מקסימום שלושה חילופים, ועוד אחד נוסף בהארכה

== ראו גם==
* גמר ליגת האלופות 2021
* גמר הליגה האירופית 2021

== קישורים חיצוניים ==
* 
קטגוריה:משחקי הסופר קאפ האירופי
קטגוריה:ויאריאל (כדורגל)
קטגוריה:בלפסט: ספורט
קטגוריה:צ'לסי (כדורגל)
קטגוריה:2021 בספורט
קטגוריה:2021 בממלכה המאוחדת
Le Vingtième Siècle

Le Vingtième Siècle (בעברית: המאה העשרים) היה עיתון בלגי בצרפתית, שהתפרסם בין השנים 1895–1940. מוסף הילדים שלו, "", היה ידוע בתור המגזין שבו התפרסמו לראשונה פרקי "הרפתקאותיו של טינטין".

== היסטוריה ==
כריכת "Le Petit Vingtième", יולי 1931
"Le Vingtième Siècle" הוקם בשנת 1895 על ידי , ואתנאז דה ברוקוויל. הגיליון הראשון פורסם ב-6 ביוני 1895. הפופולריות של העיתון לא הייתה גדולה, והוא החזיק מעמד רק בזכות תמיכתו של הפוליטיקאי שארל דה ברוקוויל, שהיה אחיו של אתאנז.

בשנת 1914 החל לנהל את העיתון. נרה ניסה להפחית את הטון הקתולי בו התאפיין העיתון ולהפוך אותו לאוניברסלי יותר.

בשנת 1924 החל לנהל את העיתון , כומר קתולי שהיה תומך נלהב בפשיזם.<ref name=":0" /> בשנת 1927 הוא שכר את ז'ורז' רמי לעבודה בעיתון, והפקיד אותו על ניהול מוסף הילדים "Le Petit Vingtième", שם החלו להתפרסם בינואר 1929 פרקי "הרפתקאותיו של טינטין". בשנות פעילותו של רמי בעיתון, התפוצה שלו עלתה באופן משמעותי.

בשנת 1933 הודח ואלה מניהול העיתון בשל שערורייה פוליטית שעורר. לאחר פיטוריו הפך ויליאם איז'ה למנהל העיתון. איז'ה החזיק בהשקפה אנטי־נאצית ומאוחר יותר אף הפך לדמות מפתח בתנועת ההתנגדות הבלגית.

עם כיבוש בלגיה על ידי גרמניה במאי 1940 נסגר העיתון על ידי יחידות התעמולה של הוורמאכט, בשל העמדות האנטי־נאציות שהפגין איז'ה.

== עמדות העיתון ==
העיתון היה מזוהה עם הכנסייה הקתולית וזכה רבות לתמיכתה.

עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה ובעידודו הנמרץ של נורבר ואלה, הפכו המסרים שביטא העיתון ליותר ויותר אנטי־קומוניסטיים, אנטי־קפיטליסטיים, אנטישמיים ואנטי־ליברליים.<ref name=":0"></ref> בטור "אירועים אקטואליים" שהתפרסם ב-"Le Petit Vingtième" ב-4 באפריל 1934, למשל, נכתב לגבי צעדיו האנטישמיים של אדולף היטלר בגרמניה: <ref></ref> במאמר מערכת מ-1 בפברואר 1934 נכתב <ref></ref>

בין השנים 1933–1940, תחת ניהולו של ויליאם איז'ה, הפכה נימת העיתון למתונה יותר.

== קישורים חיצוניים ==

[http://ההיסטוריה%20של%20Le%20Vingtieme%20Siecle https://levingtiemesiecle.es.tl].

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונים בצרפתית
[http://ההיסטוריה%20של%20Le%20Vingtieme%20Siecle https://levingtiemesiecle.es.tl].
ג'ורג' אדה

ג'ורג אדה (או ז'ורז' אדה בערבית: جورج عدة, 22 בספטמבר 1916, תוניס – 28 בספטמבר 2008, תוניס) היה פוליטיקאי ואיש איגוד מקצועי יהודי-תוניסאי ומנהיגה לשעבר של המפלגה הקומוניסטית התוניסאית.

==ביוגרפיה==
אדה נחשב דמות מכובדת בקרב האופוזיציה השמאלנית התוניסאית ותיאר את עצמו כיהודי תוניסאי אנטי-ציוני. הביע תמיכה ב"שחרור פלסטין", והכריז לעיתים קרובות על תמיכתו בזכויות "אוכלוסיית השהידים בפלסטין". הוא נלחם "למען חופש, דמוקרטיה וזכויות אדם", ו"להגנה על מטרות צודקות בתוניסיה ובעולם". הוא גם היה פעיל במאבק למען זכויות העובדים באיגוד העבודה הכללי של תוניסיה.

אדה הפך לחבר במפלגה הקומוניסטית של תוניסיה (PCT) בשנת 1934. הוא השתייך לקבוצה שהמשיכה במאבק החשאי לאחר מעצרם של המנהיגים הנאו-דסטור והקומוניסטים בספטמבר 1934. הוא נכלא על ידי השלטונות הקולוניאליים הצרפתיים מספטמבר 1935 עד אפריל 1936. מיד לאחר שיצא מהכלא, מונה ב-1 ביוני 1936 בוועידה הלאומית של המפלגה כסגן המזכיר הכללי, וכיושב הראש בפועל של אגף הנוער הקומוניסטי.

באפריל 1940 הושם אדה במעצר בית בזגואן, ולאחר מכן בבז'ה, שם שהה עד 13 בנובמבר 1943, אז שברח לאלג'יריה השכנה.

אדדה נעצר שוב ב-1952 על ידי השלטונות הקולוניאליים הצרפתיים, ויחד עם מנהיגים אחרים של הדסטור והקומוניסטים נשלח לגלות פנימית בדרום תוניסיה. הוא שוחרר רק בשנת 1955. מאוחר יותר כתב על תקופה זו:

אדה היה חבר בהנהלת המפלגה הקומוניסטית עד 1957. במשך שנים רבות הוא נשאר דמות מובילה חשובה במפלגה והעורך הראשי של השבועון דובר הצרפתית שלה, L'Avenir de la Tunisie ("העתיד של תוניסיה"). לאחר קבלת העצמאות של תוניסיה המשיך למלא תפקיד כפעיל תנועתי, אך ללא תפקיד רשמי במפלגה. נוכחותו עדיין הורגשה באמצעות דעותיו, מאמרי העיתונות והשתתפותו בתנועות דמוקרטיות ואיגודיות מקצועיות.

בנו סרז' אדה, הנשיא לשעבר של TV5Monde, נפטר לפניו ב-2004 מסרטן. אדה מת מהתקף לב, ונקבר בבית הקברות היהודי בורג'ל שם כבר נקברו זה מכבר אשתו גלדיס ובנו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים תוניסאים
קטגוריה:יהודים תוניסאים
קטגוריה:התנגדות לציונות
קטגוריה:סוציאליסטים
קטגוריה:ילידי 1916
קטגוריה:נפטרים ב-2008
Don't Go (שיר של סקרילקס, ג'סטין ביבר ודון טוליבר)

Don't Go (בעברית: אל תלכי) הוא שיר של המפיק המוזיקלי האמריקאי סקרילקס, שהוקלט בשיתוף פעולה עם הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר והראפר האמריקאי דון טוליבר.

השיר, שיצא ב-20 באוגוסט 2021, נכתב בידי סקרילקס, ג'סטין ביבר, דון טוליבר, ג'ייסון בויד וטיישין תומפסון והופק בידי Harv וסקרילקס.

== רקע ==
במהלך ריאיון, כשדיבר על "Don't Go", אמר סקרילקס: השיר היה אמור לצאת במקור כחלק מאלבום האולפן השישי של ביבר, , אך בסופו של דבר לא היה מוכן בזמן לעריכה הסופית של האלבום, מה שהוביל לכך שהשיר יצא מאוחר יותר כסינגל בפני עצמו.

== הפצה ==
"Don't Go" הוא שיר בסגנון אר אנד בי ועם יציאתו ב-2 במרץ 2010, נכנס היישר לעשיריה הראשונה במצעדים בניו זילנד, הולנד ויפן, ולעשרים שירים המובילים באוסטרליה.

נכון לשנת 2022 מונה סרטון השיר ביוטיוב כ-29,089,299 צפיות.

== משתתפים ==

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הנלווה לשיר, בוים על ידי סלומון ליגטלם, והועלה לערוץ היוטיוב של סקרילקס בשידור חי ב-20 באוגוסט 2021. בקליפ נראים ביבר ודון טוליבר שרים ורוקדים במוזיאון לאמנות המציג אמנויות הקשורות אליהם, ולקראת סוף הסרטון דמויותיהם הופכות לדמויות מזהב.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2021
קטגוריה:שירי ג'סטין ביבר
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'סטין ביבר
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי גרגורי היין
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סקרילקס
קטגוריה:שירים על פרידה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אטלנטיק רקורדס
קרחון וב (ארץ ויקטוריה)

קרחון וב (באנגלית: Webb Glacier) הוא קרחון הממוקם בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.

הקרחון ממוקם בסמוך מצפון להר באסטיון ולשלוחת גיבסון.

הקרחון זורם לכיוון דרום-מזרח, ונשפך אל עמק בארוויק.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

שמו של הקרחון ניתן לו על ידי משלחות חקר מטעם המרכז לחקר אנטארקטיקה ( Victoria University's Antarctic Expeditions; בראשי תיבות: VUWAE), של אוניברסיטת ויקטוריה מהעיר ולינגטון, שבניו זילנד.

משלחת זו (VUWAE) חקרה את אנטארקטיקה בעונת המחקר (הקיץ האנטארקטי) שבשנים 1958–1959.

הקרחון נקרא על שם פי. אנ. וב (P.N. Webb), אשר, יחד עם בי. סי. מקלווי (B.C. McKelvey), ערכו את המחקר הגאולוגי הראשון באזור זה בעונת המחקר שבין השנים 1957–1958.

לאחר מכן, בעונת המחקר שבין השנים 1958–1959, השתתף וב, מטעם המרכז לחקר אנטארקטיקה של אוניברסיטת ויקטוריה, בחקר עמק רייט.

== ראו גם ==
* עמק מקלוויי
* שלוחת גיבסון

וב
רנו קנגו

רנו קנגו (בצרפתית: Renault Kangoo) היא מכונית מסחרית קומפקטית המיוצרת על ידי חברת רנו משנת 1997, בגרסאות אורך ומרכב שונות.
== דור ראשון (1997–2007) ==
דור ראשון
הדור הראשון הוצג בשנת 1997<ref></ref>, עם מגוון רחב של מנועי דיזל ובנזין וגרסאות מרכב שונות.

ממדי הרכב היו קומפקטיים יחסית, עם אורך של כ-4,000 מ"מ, רוחב של 1,663 מ"מ, גובה של 1,827 מ"מ ובסיס גלגלים באורך 2,600 מ"מ.

נפח ההעמסה המרבי עמד על כ-2,600 ליטר.

היצע יחידות ההנעה ששווקו עם הדגם היה רחב, וכלל מנועי בנזין בנפחים של 1.2, 1.4 ו-1.6 ליטר, ועם הספקים של 58, 75 ו-100 כוחות סוס, לצד תיבת הילוכים אוטומטית עם 4 הילוכים ותיבה ידנית עם 6 הילוכים.

לצד אלו הוצעו מנועי הדיזל בנפחים של 1.5 ו-1.9 ליטר עם הספקים של 55, 65 ו-80 כוחות סוס.

בנוסף הוצע הדגם עם שתי יחידות הנעה חשמליות, אחת חשמלית לחלוטין והשנייה נעזרת במנוע-עזר בנזין.

הדגם הוצע גם עם גרסה ארוכה, ועם גרסאות משפחתיות עם מקום לעד 8 נוסעים.

באפריל 2003<ref></ref> עברה הקנגו מתיחת פנים, ששינתה בעיקר את עיצוב החזית.

== דור שני (2007–2021) ==

הדור השני הוצג בשנת 2007 בתערוכת הרכב בפרנקפורט על בסיס פלטפורמת הדגם הפרטי רנו סניק<ref></ref>.

הדור השני הציג גדילה משמעותית בממדים, עם אורך של 4,213 מ"מ, רוחב של 1,829 מ"מ, גובה של 1,801 מ"מ ובסיס גלגלים באורך 2,697 מ"מ.

היצע יחידות ההנעה כלל מנועי דיזל בנפחים של 1.5 ליטר ועם הספקים של 61, 65, 68, 80, 86, 90, 100, 106 ו-110 כוחות סוס, כולם משודכות לתיבת הילוכים ידנית בלבד עם 6 הילוכים.דור שני - מתיחת פנים 2013בנוסף הוצעו מנועי בנזין בנפחים של 1.2 ו-1.6 ליטר עם הספקים של 84, 75, 90, 95, 105 ו-106 כוחות סוס, עם תיבת הילוכים ידנית ותיבה אוטומטית עם 6 הילוכים, ויחידת הנעה חשמלית בהספק של כ-70 כוחות סוס וטווח נסיעה של 170 קילומטרים..

הדור השני של הקנגו הגיע לישראל בנובמבר 2009<ref></ref>.

באפריל 2012 חשפה חברת מרצדס-בנץ מכונית מסחרית חדשה בשם "מרצדס-בנץ סיטאן"<ref></ref>, שפותחה בשיתוף פעולה עם רנו על בסיס פלטפורמת ומכלולי הקנגו.

בינואר 2011 עברה הקנגו מתיחת פנים<ref></ref>, שכללה בעיקר את החלפת יחידות התאורה הקדמיות בחדשות ושינויים קלים ביחידות ההנעה.

בתערוכת הרכב הבינלאומית בז'נבה במרץ 2013 חשפה רנו מתיחת פנים נוספת לקנגו<ref></ref>, במסגרתה עוצבה מחדש חזית הרכב, תא הנוסעים עודכן ונוספה מערכת בקרת יציבות משודרגת.

== דור שלישי (2021-היום) ==
באפריל 2019 חשפה רנו דגם קונספט מקדים לקנגו החדשה<ref></ref>, וב-1 במאי 2021 נחשפה<ref></ref> גרסת הייצור שלה, עם עיצוב חדש לחלוטין ומודרני בהרבה ומערכות בטיחות מתקדמות, כאשר הגרסה המסחרית של הדגם קיבלה את השם "רנו אקספרס".

היצע יחידות ההנעה בדור החדש כולל מנוע טורבו-בנזין בנפח של 1.3 ליטר עם הספקים של 100 ו-130 כוחות סוס לצד תיבת הילוכים אוטומטית עם 7 הילוכים, ומנוע דיזל בנפח של 1.5 ליטר בהספקים של 75, 95 ו-115 כוחות סוס, לצד אותה תיבה אוטומטית.
דור שלישי
הגרסה המסחרית "אקספרס" מוצעת עם תיבת הילוכים ידנית בלבד עם שישה הילוכים.

הדור החדש גדל משמעותית בממדים:

אורך של 4,486 מ"מ, רוחב של 1,919 מ"מ, גובה של 1,838 מ"מ ובסיס גלגלים באורך של 2,716 מ"מ.

בנובמבר 2021 הציגה רנו את הגרסה החשמלית של הקנגו<ref></ref>, עם מנוע חשמלי המספק 120 כוחות סוס וטווח נסיעה של כ-300 קילומטרים.

במבחני הבטיחות שערך ארגון הבטיחות Euro NCAP קיבלה הקנגו 4 כוכבי בטיחות מתוך 5<ref></ref>.

== ראו גם ==
* סיטרואן ברלינגו
* מרצדס-בנץ סיטאן
== קישורים חיצוניים ==

* 
*

== הערות שוליים ==

קנגו
קטגוריה:מכוניות מסחריות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1997
Turn to You (Mother's Day Dedication)

Turn to You (Mother's Day Dedication) (בעברית: פונה אלייך (הקדשה ליום האם)) הוא שיר שבוצע על ידי הזמר-יוצר הקנדי ג'סטין ביבר. השיר נכתב על ידי ג'סטין ביבר, אדם מסינג'ר, נאסרי אטווה , ג'ייקוב פנה וטום סטראהל, והופק על ידי ביבר ומסינג'ר.<ref></ref> הוא פורסם כסינגל בודד ב-11 במאי 2012 יומיים לפני יום האם.

== רקע ==
ב-7 במאי 2012, הודיע הזמר-יוצר ג'סטין ביבר בחשבון הטוויטר שלו שהוא כתב שיר בשם "Turn To You" (בעברית: "פונה אלייך" - הכוונה לאמו) שמוקדש לאמו, פטי מלט. ביבר גם הודיע כי כל ההכנסות שייצברו ממכירת הסינגל השיווקי ייתרמו לצדקה.

השיר היה אמור לצאת במקור כחלק מאלבום האולפן השלישי של ביבר Believe (2012),<ref></ref> אך בסופו של דבר לא היה מוכן בזמן לעריכה הסופית של האלבום. המקום זאת יצא מאוחר יותר כסינגל שיווקי של האלבום בפני עצמו וכמחווה לכבוד יום האם, ב-11 במאי, יומיים לפני יום האם 2012, על ידי חברת התקליטים דאף ג'אם.<ref></ref>

== כתיבה ולחן ==
השיר נכתב ברובו על ידי ג'סטין ביבר כהקדשה לאמו ולכבוד יום האם.

"Turn To You" הוא שיר בסגנון טין פופ ואר אנד בי, ומילותיו עוסקות בקשיים שחוותה אמו של ביבר במהלך השנים הקשות שבהן גידלה אותו. הוא מזכיר כיצד היא נאלצה לעבוד בשתי עבודות ואת ההערצה שלו אליה בשל כך. בשיר ביבר מודה לה על מעשיה ומודיע שהאומץ וההקרבה היו שווים את הכל. הוא אומר: 

== מיקומי שיא ==

== ראו גם ==
*דיסקוגרפיה של ג'סטין ביבר

== קישורים חיצוניים ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2012
קטגוריה:שירי ג'סטין ביבר
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'סטין ביבר
קטגוריה:שירי חגים ומועדים
איסאק דה בנקולה

איסאק דה בנקוֹלֶה (בצרפתית: Isaach de Bankolé; נולד ב- 12 באוגוסט 1957) הוא שחקן צרפתי-אמריקאי שנולד בחוף השנהב.

==ביוגרפיה==
איסאק דה בנקולה נולד בשם זכארי בנקולה באביג'אן, חוף השנהב למשפחה ממוצא יורובי שהגיעה מבנין. בשנת 1975 הוא עבר לפריז להשלמת לימודיו. בהמשך הוא למד לתואר שני בפיזיקה ומתמטיקה והוציא רישיון טייס. בהמלצת במאי קולנוע צרפתי הוא למד משחק והחל להופיע בתיאטרון.

הסרט הראשון בהשתתפותו היה Asphalt Warriors שצולם בשנת 1984. בשנת 1986 הוא שיחק בסרט Black Mic-Mac וקיבל על תפקידו את פרס סזאר "לשחקן המבטיח ביותר". בעקבות הצלחה זו הוא פתח בקריירת משחק.

דה בנקולה שיחק במספר סרטים של ג'ים ג'ארמוש כולל "מונית לילה", "גוסט דוג: דרכו של סמוראי". בשנת 1997 הוא עבר לארצות הברית. בנוסף לקולנוע דה בנקולה שיחק במספר סדרות טלוויזיה כולל "הסופרנוס" ו-"24"

בשנת 2005 שיחק בסרט "מנדרליי". בשנת 2006 שיחק ב"קזינו רויאל". בשנת 2008 שיחק בסרט "קרב בסיאטל". בשנת 2014 שיחק ב-Where the Road Runs Out, שהיה הסרט הראשון שצולם בגינאה המשוונית. 

בשנת 2018 שיחק דה בנקולה בסרט גיבורי העל "הפנתר השחור" מבית מארוול קומיקס. 

בשנת 2021 הוא שיחק בעונתה השנייה של סדרה "הסנדק של הארלם". בשנת 2022 שיחק בסרט "הפנתר השחור: ואקאנדה לנצח" ובקומדיה הרומנטית "האנשים שאנחנו שונאים בחתונה" של אמזון פריים וידאו. 

על פעילותו בקולנוע הוא התקבל ללגיון הכבוד בשנת 2007.

== חיים אישיים ==
בשנים 2000–2003 היה נשוי לקסנדרה וילסון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה צרפתים
קטגוריה:חוף השנהב: אישים
קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פריז
קטגוריה:מהגרים לצרפת
קטגוריה:מהגרים מצרפת לארצות הברית
קטגוריה:ילידי 1957
צדביטה אולימפיה

ההיכל הביתי [[סטוז'יצה ארנה בזמן תחרות איגרוף]]
מועדון הכדורסל צדביטה אולימפיה (בסלובנית: Košarkarski klub Cedevita Olimpija) הוא מועדון כדורסל סלובני מהעיר ליובליאנה המתמודד בליגת העל הסלובנית, היורוקאפ והליגה האדריאטית.

המועדון הוקם ב-2019 על ידי איחוד של אולימפיה ליובליאנה הסלובנית וצדביטה זאגרב הקרואטית.

== היסטוריה ==
מועדון הכדורסל של אולימפיה ליובליאנה הוקם בשנת 1946 כחלק ממועדון הספורט הגדול "סוובודה" (חופש). הקבוצה השתתפה בעבר ב וזכתה ב-6 אליפויות וגביע אחד. בעונת זכתה ב לאחר ניצחון בגמר על טאו ויטוריה 91–81, ובעונת ב לאחר ניצחון בגמר על קרקה נובו מסטו 73–59.

צדביטה זאגרב נוסדה ב-1991, וזכתה בארבע אליפויות קרואטיה רצופות בין 2014 ל-2017. כמו כן זכתה הקבוצה בגביע קרשימיר צ'וסיץ', הגביע הקרואטי, חמש פעמים, מהן ארבע רצופות (2012, 2014–2017).

בקיץ 2019 התמזגו שתי הקבוצות ליצירת מועדון חדש מהעיר ליובליאנה.

== תארים והישגים ==
*הליגה הסלובנית:
**זכיות (4): 2020/21, 2021/22, 2022/23, 2023/2024
*הגביע הסלובני
**זכיות (2): 2022, 2023
לשתי הקבוצות 70 תארים בסך הכל לפני האיחוד (ראו תוארי צדביטה ותוארי אולימפיה)

== שחקני הקבוצה בעבר ובהווה ==
* מאיק צירבס
* יאקה בלאז'יץ'
* רוקו אוקיץ'

== קישורים חיצוניים ==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורסל סלובניות
קטגוריה:ליובליאנה: מועדוני ספורט
קרשנג'הרשאן

קרשנג'הרשאן (בהונגרית: Körösnagyharsány) הוא כפר גדול בנפת שרקד שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית קטנה.

כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בקרשנג'הרשאן נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 742 תושבים, ובשנת 2021 רק 423 תושבים.

== יהודי קרשנג'הרשאן ==
היהודים הראשונים הגיעו ליישוב מאוראדיה בסוף המאה ה-17. המצבה הקדומה ביותר של בית הקברות היהודי הקטן ברחוב וארדי בהרסני מתוארכת לשנת 1855, היהודים התיישבו במרכז הכפר, בכיכר קוסות' של היום ובסביבתה, ובנו שם את המסחר ואת ביתם. הקהילה כללה 43 משפחות עשירות ודתיות. בשנת 1944 נרצחו בשואת יהודי הונגריה.

בכפר עדיין נשארו שאריות מקהילת יהודי קרשנג'הרשאן:
* ביתה הגדול של משפחת גרוש הממוקם בכיכר קושוט.
* בית הקברות היהודי הקטן שממוקם ליד בית המטבחיים של היום.
* בית הקברות היהודי הגדול הממוקם בפאתי הכפר, לא רחוק מבית הקברות הציבורי שעדיין נמצא בשימוש היום. המצבות ששרדו נבנו בין השנים 60–1850 ו-1940.
{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|43
|1,249
|-
|1910
|19
|
|-
|1920
|15
|
|-
|1930
|8
|
|-
|1941
|3
|1,415
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגיאן

קטגיאן (בהונגרית: Kötegyán) הוא כפר בנפת שרקד שבמחוז בקש בדרום מזרח הונגריה. עד ל הייתה בו קהילה יהודית קטנה.

כמו יישובים רבים באירופה גם מספר התושבים בקטגיאן נמצא בירידה. בשנת 1990 חיו בכפר 1,708 תושבים, ובשנת 2021 רק 1,263 תושבים.

== יהודי קטגיאן ==
יהודים ישבו בקטגיאן במאה ה-19 ובשנת 1944 נרצחו בשואת יהודי הונגריה.

{| class="wikitable"
! שנה
! מספר היהודים בכפר
! כלל האוכלוסייה
|-
|1880
|17
|2,351
|-
|1910
|61
|
|-
|1920
|22
|
|-
|1930
|14
|
|-
|1941
|9
|2,764
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
דה טומאזו

דה טומאזו (באיטלקית:De Tomaso Automobili) היא חברה איטלקית לייצור מכוניות ספורט ומכוניות יוקרה שהוקמה במודנה בשנת 1959.

==היסטוריה==
החברה הוקמה בשנת 1959 על ידי אלחנדרו דה טומאזו, יליד בואנוס איירס. החברה החלה לפתח מכוניות ספורט ומכוניות יוקרה על בסיס מנועים מתוצרת פורד. המכונית הראשונה הייתה "דה טומאזו ואלה-לונגה" שייצורה התחיל ב-1964 ונמשך עד לשנת 1968. בתקופה זו נבנו 59 יחידות. בשנת 1967 החל ייצור "דה-טומאזו Mangusta" שנמשך עד לשנת 1971 ובתקופה זו נבנו כ-400 מכוניות.

בשנים 1961–1963 החברה השתתפה במירוץ פורמולה 1 אך ללא הצלחה. לקראת עונת 1970 של פורמולה 1 החברה בנתה מכונית עבור צוות בריטי. המכונית לא הצליחה לסיים ארבע מרוצים ראשונים של העונה. במהלך המירוץ החמישי החלה שרפה ונהג נהרג.

בשנת 1971 החל ייצור "דה-טומאזו פנטרה". בשנים 1971-1973 נבנו מעל ל-6,000 מכוניות. בחלקם הם נבנו על פסי הייצור של יצרן איטלקי Vignale שנכשל כלכלית בייצור מכונית מדגם "Vignale Gamine" ונרכש על ידי דה טומאזו. זמן קצר לאחר מכך בעקבות משבר האנרגיה העולמי של שנת 1973 היקף המכירות ירד לכ-100 מכוניות בשנה בלבד.

בשנת 1973 נרכשה חברה "מוטו גוצי" ובעקבות כך דה טומאזו נכנסה לשוק ייצור אופנועים. בשנים 1976–1993 בבעלות החברה היה גם יצרן איטלקי "מזראטי".

בשנת 1976 נרכשה חברת "אינוצ'נטי". תוכנן דגם של מכונית ספורט Mini de Tomaso שהיה מיוצר עד לשנת 1987 במפעלי אינוצ'נטי. בשנת 1993 אינוצ'נטי נמכר לפיאט.

בנוסף למכוניות ספורט החברה נכנסה לשוק מכוניות יוקרה. בשנת 1971 החל ייצור "דה טומאזו Deauville". הרכב לא הצליח להתחרות עם מכוניות יוקרה מתוצרת גרמניה ונמכרו רק 244 יחידות. בשנת 1972 החל ייצור דה-טומאזו לונגצ'אמפ שנמשך עד לשנת 1989 אך ללא הצלחה יתרה.

בשנות ה-2000 תוכננו מספר דגמים חדשים. כמו כן היה תכנון לבנות מפעל חדש בקלבריה תוך שיתוף פעולה עם יצרן רוסי אוא"ז. התכנון להיה הגיע לכ-10 אלף מכוניות בשנה אך הפרויקט נכשל.

בשנת 2004 החברה הודיע על תחילת הליך של פשיטת רגל אך ייצור מכוניות חדשות נמשך. בשנת 2009 החברה נרכשה על ידי ז'אן מריו רוסוליניו וקיבל עזרה מממשלת איטליה להמשך פעילותה של החברה. בשנת 2012 הוא נעצר והואשם בשימוש לא נכון בתקציבים שקיבל. בשנת 2014 המפעל במודנה הפסיק את פעילותו.

באפריל 2015 בית המשפט הכריז על מכירת החברה למשקיע מהונג קונג תמורת כ-מיליון יורו.

בשנת 2019 הוצג דגם חדש De Tomaso P72 והוכרז שקיימות תוכניות לייצור כ-70 יחידות מדגם זה. בשנת 2022 הוכרז שתייצור צפוי להתחיל במפעל חדש בנורבורינג שבגרמניה.

== תמונות ==
<gallery>
De_Tomaso_Mangusta_(Kirchzarten)_jm20706.jpg|דה-טומאזו Mangusta
De_Tomaso_Pantera_GT5-S_(7160836758).jpg|דה-טומאזו פנטרה
Guara_2.jpg|גוארה
 Late_de_Tomaso_Longchamp.jpg|דה-טומאזו לונגצ'אמפ
2019_De_Tomaso_P72_5.0.jpg|P72
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20101009174734/http://poca.com/index.php/mrq מכוניות מתוצרת דה טומאזו]
* [https://www.conceptcarz.com/view/model/42/detomaso.aspx תיאור מפורט של הדגמים השונים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצרני רכב איטלקיים
קטגוריה:יצרני רכבי ספורט
קטגוריה:יצרני רכבי יוקרה
TSN

TSN (באוקראינית: Телевізійна служба новин; בתרגום חופשי לעברית: "שירות הטלוויזיה של חדשות") היא תוכנית חדשות יומית בערוץ 1+1 בהפקת מדיה 1+1 . בימי חול יוצאים לאור עד 8 מהדורות של TSN, בהתאם ליום בשבוע, בשבת ובראשון - אחד בכל פעם. המהדורה העיקרית של TSN היא בערב, ומתחילה ב-19:30.

TSN היא אחת מתוכניות החדשות הפופולריות ביותר באוקראינה. בדצמבר 2012 קבעה התוכנית שיא מוחלט עם נתח קהל של 31.5%<ref></ref>. המשמעות היא שכמעט כל מבוגר שלישי באוקראינה צפה ב-TSN.

המהדורה הראשונה של TSN עלתה לאוויר בערוץ 1+1 בערב 1 בינואר 1997 עם המנחה אלה מזור .

העורך הראשי הראשון של TSN מינואר עד דצמבר 1997 היה אלכסנדר טקצ'נקו .

== מגישים ==
* מריצ'קה פדלקו 
* סביאטוסלב גרינצ'וק
* לידיה טראן 
* נטליה מוסיצ'וק 
* סולומיה ויטביצקה 
* אלה מזור 
* נטליה אוסטרובסקה

== קישורים חיצוניים ==

*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוקראינה: טלוויזיה
ג'וזף מבונג

ג'וזף אסיין מבונג (באנגלית: Joseph Essien Mbong; נולד ב-15 ביולי 1997) הוא כדורגלן מלטזי יליד ניגריה המשחק בעמדת הקיצוני בחאמרון ספרטנס.

==קריירת מועדונים==
מבונג נולד בניגריה ובגיל צעיר היגר עם משפחתו למלטה אחרי שאביו, שהיה כדורגלן עבר הצטרף לפאולה היברניאנס. מבונג הבן, התחיל לשחק כדורגל בקבוצות הצעירות של המועדון. ב-27 באוגוסט 2014 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-3 נגד סלימה וונדררס. במהלך עונת הושאל לאינטר זאפרשיץ' מליגת העל הקרואטית, אך לא רשם בה דקות משחק בליגה. ב-7 באפריל 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 1-3 נגד בירקירקארה.

בקיץ הצטרף לחאמרון ספרטנס. בעונתו הראשונה במועדון, רשם את עונת השיא שלו כאשר כבש 7 שערים ב-22 משחקי ליגה ואף זכה עם המועדון באליפות מלטה.

ב-16 ביוני 2022 הושאל לעירוני קריית שמונה מליגת העל עד לסיום העונה, עם אופציה לשלוש עונות נוספות. בינואר עזב את המועדון וחזר למלטה.

==קריירה בינלאומית==
בצעירותו, מבונג שיחק בכלל הנבחרות הצעירות של מלטה. ב-29 במאי 2018 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בתיקו 1-1 נגד . ב-24 במרץ 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 3-1 ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

==תארים==
; היברניאנס
*ליגת העל המלטזית: 
*הסופר קאפ המלטזי: 

; חאמרון ספרטנס
*ליגת העל המלטזית: 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים מלטזים
קטגוריה:קשרי כדורגל מלטזים
קטגוריה:חלוצי כדורגל מלטזים
קטגוריה:כדורגלני עירוני קריית שמונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מלטה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בקרואטיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בישראל
קטגוריה:אישים ממוצא ניגרי
קטגוריה:ילידי 1997
שרון כרמל

שרון כרמל (נולד ב-1970) הוא יזם הייטק, מייסד ומנכ"ל בימר (Beamr) היה ממיסדי חברת אמבלייז.

== פעילות עסקית ==
בשנת 1994 על בסיס חברת היפרלוג, הקים את חברת גיאו-אינטראקטיב שבהמשך שונה שמה לאמבלייז, ביחד עם צור דבוש, נפתלי שני ואלי רייפמן, על בסיס אחד הפטנטים שלה שעסק בהעברת אנימציה באינטרנט הונפקה החברה באוקטובר 1996 לפי שווי של 160 מיליון דולר<ref></ref>. החברה נסחרה בבורסה של לונדון (BLZ.L) בשנת אלפיים גייסה 400 מיליון דולר לפי שווי 4 מיליארד דולר, בשיאה הגיעה החברה לשווי שוק של כ-8 מיליארד דולר. עד שנת 2001 שימש בחברה כדירקטור וכמנהל פיתוח בכיר כ-CTO. בשנת 2000 מכר חלק מהחזקותיו באמבלייז תמורת כ-40 מיליון דולר.

בשנת 2002 הקים את BeInSync פלטפורמת תוכנה המאפשרת למשתמשים לגבות, לסנכרן, לשתף ולגשת לקבצים, מסמכים ונתונים אחרים שלהם באופן מקוון.

בשנת 2010 הקים את בימר (Beamr) טכנולוגיה לדחיסת וידאו ליצרני ומפיצי תוכן על רשת האינטרנט. בשנת 2020 זכתה החברה בפרס אמי על טכנולוגיה והנדסה<ref>Technology & Engineering Emmy Awards</ref> בקטגוריית דחיסת הווידאו<ref>Development of Open Perceptual Metrics for Video Encoding Optimization

פיתוח קוספטואלי למטריצות לאופטימיזציה של קידוד וידאו</ref>.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יזמי היי-טק ישראלים
קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה ישראלים
משפחת אלאטיני

[[אחוזת אלאטיני, סלוניקי יוון]]משפחת אלאטיני (באיטלקית: Allatini) היא משפחה יהודית-איטלקית, שהצמיחה מתוכה בנקאים, רופאים, אדריכלים, סוחרים ואישי ציבור. אחת ממשפחות הפראנקוס העשירות והחשובות בסלוניקי, יוון.

== היסטוריה ==
מוצא המשפחה מצפון איטליה. יש סברה כי מוצאה הקדום של המשפחה מחצי האי האיברי.

בתחילת המאה ה-19 מהגרים חלק מבני המשפחה אל סלוניקי שביוון ונמנים שם על הפראנקוס, העלית החברתית והכלכלית של העיר. שכבת העלית של הקהילה היהודית בסלוניקי כללה מספר משפחות יהודיות אריסטוקרטיות ממוצא איטלקי שבלטו בעושרן, ברמת החינוך הגבוהה שהעניקו לבניהן ובקשריהן הכלכליים.

בני משפחת אלאטיני השתלבו בפיתוח התעשייה ותרמו לפיתוחה של העיר בהקמת תשתית תאורה, ביצור ובהפצת גז טבעי, בפיתוח אמצעי תחבורה, טחנות מים שסייעו ליצור הטקסטיל, יסדו בתי חרושת, בתי חולים ובתי ספר, תקעו יתד בתעשיית הטבק ובקידום התיעוש והמודרניזציה של העיר.

בסוף המאה ה-19 הקימו בני המשפחה חברה בשם מודיאנו ואלאטיני ליבוא קמח ותבואות, לאחר זמן התרחבה החברה ושינתה את שמה לדארבלי מודיאנו ואלאטיני.

אחד מבני המשפחה, הגביר משה (מואיז) אלאטיני, התפרסם במיוחד בשל פעילותו כנדבן וכרופא.

==הערות שוליים==

מודיאנו
מודיאנו
S.T.H.

(ראשי תיבות של: Straight to Hell), הידוע גם בשם The Manhattan Review of Unnatural Acts, הוא מגזין פורנוגרפי וארוטי לגברים הומוסקסואליים, שהוקם על ידי בויד מקדונלד בשנות ה-70 של המאה ה-20. במגזין מתפרסמים סיפורים אוטוביוגרפיים של מפגשים מיניים בין גברים. למגזין הייתה השפעה בתחומי האמנות והתרבות של ניו יורק, ומנה אישים ספרותיים בולטים כמו ויליאם ס. בורוז, אלן גינסברג, וגור וידאל בקרב קהל הקוראים שלו.

== היסטוריה ==
התאריך המדויק של המגזין איננו ידוע, אם כי הגיליון המוקדם ביותר הידוע הוא מס' 2, מ-1973.<ref></ref> הפרסום אינו סדיר, והגליונות המוקדמים לא תמיד היו מתוארכים ולא היו מוגנים בזכויות יוצרים. המגזין נוסד על ידי הצלם האמריקאי, בויד מקדונלד, שערך את המגזין מתחילת שנות ה-70 ועד אמצע שנות ה-80 של המאה ה-20. מקדונלד יצר את המגזין כמגזין שמפרסם סיפורי מין בין גברים.

הגיליונות המקודמים של המגזין נכתבו והורכבו באפר וסט סייד, מנהטן, ניו יורק. בשיאו של המגזין, התפוצה הגיעה לכ-20 אלף עותקים.

באמצע שנות ה-80 של המאה ה-20, ויקטור וויבר החליף את בויד מקדונלד כעורך המגזין, והחל להתמקד בפרסום סדרת אנתולוגיות שאספו סיפורים מהמגזין. נמכרו יותר מ-50,000 עותקים של הכרך הראשון בסדרה. ב-1989, בילי מילר החליף את ויקטור וויבר כעורך המגזין. ב-2007, החלו לפרסום גיליונות דיגיטליים. הגיליון האחרון של המגזין, גיליון מספר 68, פורסם ב-2017.

== אנתולוגיות ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
** 
* 
* 
* 
* 
* 
</div>

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
* 
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרות להט"ב
קטגוריה:כתבי עת פורנוגרפיים
קטגוריה:מגזיני גברים
פול מבונג

פול מבונג (במלטית: Paul Mbong; נולד ב-2 בספטמבר 2001 במרססקלה שבמלטה) הוא כדורגלן מלטזי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת בירקירקארה מליגת העל המלטזית ובנבחרת מלטה.

== קריירת מועדונים ==
מבונג גדל במחלקות הנוער של פאולה היברניאנס ובירקירקארה מליגת העל המלטזית. בשנת 2019 החל לשחק בקבוצת הבוגרת של בירקירקארה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-3 בספטמבר 2020 ערך מבונג את הופעת הבכורה שלו בנבחרת מלטה, בהפסד 2–3 לנבחרת איי פארו במסגרת ליגת האומות 2020/2021.

== חיים אישיים ==
מבונג הוא ממוצא ניגרי. אביו הוא עמנואל מבונג, שחקן פאולה היברניאנס בעבר. אחיו הם ג'וזף מבונג, שחקן עירוני קריית שמונה ונבחרת מלטה, ועמנואל מבונג, שחקנה של סיגייווי.

== תארים ==
;בירקירקארה
* הגביע המלטזי: 2022/23

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים מלטזים
קטגוריה:קשרי כדורגל מלטזים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מלטה
קטגוריה:מלטזים שנולדו ב-2001
סירקואיט פארטי

סירקואיט פארטי ב[[אטלנטה, ג'ורג'יה]]
סירקואיט פארטי (באנגלית: Circuit party; באופן מילולי: חוג המסיבות), במקור דיסקו פארטי (Disco party), הוא אירוע ריקודים גדול שנמשך לאורך הלילה ועד היום שלאחר מכן, כמעט תמיד עם מספר אירועים קשורים בימים שלפני ואחרי האירוע המרכזי. מסיבות מסוג זה החלו להופיע בסוף שנות ה-70 ובתחילת שנות ה-80 של המאה ה-20. באותה תקופה, אירועים אלו התקיימו, למשך ערב אחד בלבד, במקומות גדולים שונים במטרופולינים עם אוכלוסיית הומוסקסואלים גדולה.

אישים בקהילה הגאה והקהילה המדעית פרסמו חששות לגבי התרבות של סירקואיט פארטי, במיוחד השימוש הרב בסמים, כגון אלכוהול, קנאביס, מתאמפטמין, MDMA, קטמין, GHB, אמיל ניטריטים ו-"סמי מסיבות" אחרים. בדרך כלל, מקדמי הסירקואיט פארטי שוכרים אנשי מקצוע רפואיים שיוצבו מחוץ למקום האירוע, בצפייה למנות יתר של סמים, התייבשות או שכרות במהלך האירוע.<ref name="auto"></ref> כמו כן, יש המצביעים על הסיכונים של מנת יתר ופגיעה בשיקול הדעת המובילים ליותר מין ללא קונדום והעברת מחלות מין.<ref></ref> יש המאשימים כי סירקואיט פארטי גורמת להתפשטות של שימוש לרעה במתאמפטמין ועלייה בהעברת מחלות מין, במיוחד HIV/איידס, בקרב גברים הומוסקסואלים.<ref></ref>

על אף שמסיבות אלו פתוחות לכל אחד, המסיבות נתפסות בדרך כלל כאירועים חברתיים שטחיים שמיועד בעיקר לגברים הומוסקסואלים לבנים בכושר גופני המזוהים בגבריות.<ref></ref><ref>Lewis LA & Ross MW (1995): A Select Body: The gay dance party subculture and the HIV/AIDS pandemic New York: Cassel.</ref> סירקואיט פארטי מחייבות כניסה בתשלום, כאשר חלקן מנוהלות למטרות רווח ואחרות למטרות תרומה לארגוני צדקה להט"ביות או לתוכניות הקשורות לרפואת להט"ב.

== ראו גם ==
* גיי בר
* ריקודי התה (להט"ב)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מסיבות
קטגוריה:להט"ב: סלנג ומונחים
קטגוריה:תרבות להט"ב
פטה מורגנה (שיר של דנה אינטרנשיונל)

"פטה מורגנה" (באנגלית: "Fata-Morgana") הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת הישראלית דנה אינטרנשיונל, מתוך אלבום הבכורה שלה, דנה אינטרנשיונל (1993).<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור באוקטובר 1993, בהוצאת חברת התקליטים IMP דאנס בע"מ, כסינגל השלישי מתוך האלבום.<ref name=":0" /> הוא נכתב על ידי יואב גינאי, והולחן על ידי חברי להקת אתניX, זאב נחמה ותמיר קליסקי.<ref></ref>

"פטה מורגנה" הוא שירה הראשון של דנה שלא נכתב או הולחן על ידה ובוצע בשפה העברית.<ref name=":1"></ref>

== רקע ==
תחילה נכתב "פטה מורגנה" עבור להקת דרמה, שפעלה בעיקר בשנות ה-90 של המאה ה-20 ועופר ניסים, מפיק השיר, היה חבר בה.<ref name=":1" /> לאחר הצלחת הסינגל "סעידה סולטנה" החליט ניסים להציע לאינטרנשיונל להקליט את "פטה מורגנה" ולהפיצו באופן מסחרי. היא נענתה להצעה. בשיר מופיעים מספר ניגודים כגוון "השלג בקיץ" ו"במדבר אני המים". לימים הסבירה אינטרנשיונל כי הניגודים מייצגים את אישיותה הפנימית ואופייה.<ref name=":1" />

ביוני 1998 חשף גינאי כי ב"פטה מורגנה" הייתה שורה שלא הוקלטה בהתאם להחלטה של אינטרנשיונל: "שמי דני או דנה, פטה מורגנה". היא מאנה לשיר את השורה כיוון שרצתה להצליח בתעשיית המוזיקה בזכות הכישרון שלה, לטענתה, ולא בשל היותה טרנסג'נדרית.<ref name=":1" />

== הצלחה ==
ב-10 באוקטובר 1993 נכנס השיר לראשונה למצעד הסינגלים של רשת ג' במקום ה-23. ב-28 בנובמבר עלה למקום הרביעי - המיקום הגבוה ביותר אליו הגיע במצעד. הוא שהה במצעד במשך ארבעה עשר שבועות רצופים ויצא ממנו ב-16 בינואר 1994. במצעד הפזמונים העברי השנתי ה'תשע"ד הגיע "פטה מורגנה" למקום ה-22.

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|אוקטובר 1993
|תקליט 12 אינץ'
|IMP דאנס
|style="text-align:center;"|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1993
קטגוריה:סינגלים מ-1993
קטגוריה:שירי דנה אינטרנשיונל
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יואב גינאי
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי זאב נחמה
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי תמיר קליסקי
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי עופר ניסים
קטגוריה:שירים על ביגוד ואופנה
קטגוריה:שירים על מזג אוויר
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:שירים על פריז
קטגוריה:סינגלים בהוצאת IMP דאנס
שמואל שלטשטט

שמואל בן אהרן שלטשטט (שליצטאט, שליטשטאט) היה רב אלזסי מהמאה ה-14. הוא נולד בשלטשטדט וידוע שהוא חי בשטרסבורג במחצית השנייה של המאה ה-14. הוא היה ראש ישיבה בשטרסבורג, ומחבר ספר 'קיצור המרדכי' או 'מרדכי הקטן'.

== משפטים וגלות ==
ע"פ סיפור המופיע בספר המקנה של רבי יוסף איש רוסהיים, בשנת 1370 לערך, היו בקהילה היהודית של שטרסבורג שני מוסרים שהואשמו שהלשינו לאבירי אנדלאו על הקהילה. רבי שמואל הושיב בית משפט נגד המלשינים, וגזר עליהם עונש מוות. הם הצליחו לבצע את גזר הדין נגד אחד מהם אבל השני נמלט, התנצר והודיע לאבירים על ההליכים. האבירים יחד עם המון חמוש הגיעו לשטרסבורג במטרה לנקום ברבי שמואל, שהצליח להשיג מקלט בטירת הוהלנדסברג , ליד קולמר. נכבדי הקהילה נמנעו מלהתערב להגן עליו, והוא נשאר במאסר במשך שש שנים.

רבי שמואל עזב את מקום מחבואו ב-1376 ונסע לבבל שם הגיש תלונה בפני הנשיא נגד מנהיגי קהילת שטרסבורג, והביא ממנו ומרבני ירושלים כתבי חרם.<ref>Carmoly ("La France Israélite," pp. 138-144, Frankfort-on-the-Main, 1858)</ref><ref>Grätz ("Gesch." 3d ed., viii. 12 et seq.)</ref>

חמוש בכתב החרם הזה, חזר רב שמואל לגרמניה והתגורר ברטיסבון. רבני רטיסבון כתבו לראשי קהילת שטרסבורג, והתחננו בפניהם שישתמשו בכל מרצם בקבלת ההיתר לשובו, ואיימו שאם לא כן, יוטלו עליהם החרם. כתוצאה מכך ראשי הקהילה אכן השיגו את האישור השלטוני הדרוש והוא הורשה לחזור לשטרסבורג. לא ידוע כמה זמן חי רבי שמואל לאחר אירוע זה; אך שנים ספורות לאחר מכן (בערך 1380) נטבחו כל יהודי שטרסבורג, וייתכן כי הוא נספה יחד עם קהילתו.<ref>(Joseph Loanz, whose narrative was published by Grätz in "Monatsschrift," xxiv. 408 et seq.</ref>

== חיבורים ==
רבי שמואל ידוע במיוחד בחיבורו "קיצור מרדכי" או "מרדכי קטן", של "ספר המרדכי" של רבי מרדכי בן הלל. במקרים מסוימים הוא מכריע שלא כמרדכי ולעיתים מוסיף הלכות שאינן מופיעות ב"ספר המרדכי".

==לקריאה נוספת==
אברהם הלפרין, מבוא לקיצור המרדכי, בתוך ספר המרדכי השלם בבא קמא, הוצאת מכון ירושלים.

==קישורים חיצוניים==
* הרב יצחק שלמה סופר, "[http://forum.otzar.org/download/file.php?id=33408 הלכות ציצית מתוך ספר מרדכי קטן לרבי שמואל משליצטאט]" , חצי גבורים ט, ניסן תשע"ו, עמ' קכח–קעד.
* חוה פרנקל-גולדשמידט, [https://tablet.otzar.org/#/book/70/p/12/t/16828959468241234/fs/0/start/0/end/0/c מבוא לספר המקנה] לרבי יוסף איש רוסהיים, עמ' טו-יח, באתר אוצר החכמה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:ראשוני אשכנז
קטגוריה:נפטרים במאה ה-14
קטגוריה:ילידי המאה ה-14
ויאראלה

ויאראלה (שם מדעי: Vieraella) הוא סוג פרהיסטורי של צפרדע שחי לפני 189 עד 176 מיליון שנה בתקופת היורה שבעידן המזוזואיקון. סוג זה כלל מין יחיד, ויאראלה הרבסטי (Vieraella herbsti).

== מאפיינים ==
הוא תואר לראשונה ב־1961<ref></ref> לאחר שנמצאה בארגנטינה דגימת מאובן של פרט בודד, P.V.L. 2188, שהשתמר בצורה יוצרת דופן.<ref>גרסה אחרת:</ref> הוא מאובן מעבר בן דו-חיים קדומים יותר לצפרדעים המודרניות. למרות שוויאראלה הרבסטי היא אחת הצפרדעים האמיתיות העתיקות ביותר שידועות למדע, היא הייתה דומה לצפרדעים מודרניות ברגליה ששימשו לקפיצה ובצורת גולגולתה. אך, לעומתן, אורכה היה כ־3 סנטימטרים.<ref></ref>

לצפרדע קדומה זו היו 11 חוליות בניגוד לצפרדעים הקיימות, שהן בעלי 9 חוליות. בהתבסס על מבנה הגוף כמה מדענים מעריכים שצפרדע זו היא כנראה האב הקדמון של המשפחות אסקפיים ועגולשוניים מתת סדרה ארכאובטרכיה, בעוד אחרים מגדירים אותה כטקסון ללא מקור בסדרה חסרי זנב.<ref></ref> מדענים נוספים מעריכים שהיא שייכת למשפחת הליופלמיים.<ref>ESTES, Richard, et al. The early fossil record of frogs: a review of the evidence. Evolutionary biology of the anurans, 1973, 11-63.</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חסרי זנב פרהיסטוריים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו ביורה תחתון באמריקה הדרומית
קטגוריה:ארגנטינה: מאובנים