OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כ"ז באייר

==חגים ואירועים החלים ביום זה==
* היום הארבעים ושנים (שישה שבועות מלאים) של ספירת העומר
* יום טוב במגילת תענית אחר שבית חשמונאי ביטלו את העטרות של ורד שהיו חלק מפולחן העבודה זרה של היוונים.
* בשנים בהן כ"ח באייר חל ביום שישי, חל בתאריך זה יום ירושלים.

==אירועים היסטוריים ביום זה==
* – לשיטת רבי יהושע, יבשה הארץ לאחר המבול בשנת שש מאות ואחת לחיי נח
* ה'ת"ש – מלחמת העולם השנייה: הצבא הגרמני נכנס לפריז
* ה'תש"ג – החל חיסול גטו לבוב
* ה'תשכ"ב – אדולף אייכמן מוצא להורג
* ה'תשכ"ג – זלמן שזר מתמנה לנשיא מדינת ישראל
* ה'תשכ"ז – מלחמת ששת הימים: נערך הקרב על גבעת התחמושת
* ה'תשס"ב – מבצע חומת מגן: תם המצור על כנסיית המולד בבית לחם
* ה'תשס"ד – צה"ל פותח במבצע קשת בענן שמטרתו לנקות את תשתית הטרור הגדולה שהוקמה ברפיח

==נולדו==
* ה'תרמ"ג – לאופולד גוטליב, צייר יהודי-פולני (נפטר ב-ה'תרצ"ד)
* ה'תרמ"ה – פלטיאל דייקן, חוקר משפט עברי (נפטר ב-ה'תשכ"ט)
* ה'תרע"א – מנחם שמואלי (מנחם מנדל שמואלביץ), הידוע בשם העט והכינוי ממש"י או ממשי, חלוץ העלייה השנייה, חבר בקומונת הסתתים, פעיל ציוני, מסאי, ופועל בחוות כנרת (נפטר ב-1911)
* ה'תרע"ג – יצחק ברמן, פוליטיקאי ישראלי (נפטר בה'תשע"ג)
* ה'תש"א – בוב דילן, זמר אמריקאי ממוצא יהודי
* ה'תש"ד – מתן וילנאי, איש צבא ופוליטיקאי ישראלי
* ה'תשמ"ג – משה פרץ, מלחין וזמר מזרחי
* ה'תשנ"ז – מעיין אלוני, שחקן

==נפטרו==
* ה'שע"ה – רבי אברהם שמואל בכרך, רבה של וורמייזא, בעלה של חוה בכרך וסבו של החוות יאיר
* ה'תקצ"ד – סול (סוליקה) חג'ואל, יהודייה מרוקאית שהפכה לגיבורה לאחר שסירבה להתאסלם והוצאה להורג בגיל 17 בעיר פאס.
* ה'תר"ס – רבי שלמה זלמן שניאורסון, האדמו"ר השני של חב"ד קאפוסט
* ה'תש"ד – רבי יוסף אשר פולק, ראש ישיבה
* ה'תשל"ו – האדמו"ר מאמשינוב רבי ירחמיאל יהודה מאיר קאליש
* ה'תשמ"ב – שמואל מיקוניס, חבר הכנסת מטעם מק"י (נולד ב-ה'תרס"ג)
* ה'תשס"ו – מיכאל ששר (שרשבסקי), עיתונאי ואיש הגות ישראלי (נולד ט' בשבט ה'תרצ"ג)
* ה'תשס"ח – יוסף לפיד – סופר, עיתונאי, ופוליטיקאי ישראלי, היה שר המשפטים (נולד ב-ה'תרצ"ב)
* ה'תשע"ה – הרב משה לוינגר, ממקימי גוש אמונים ומועצת יש"ע וממנהיגיה בעבר. נחשב לאבי היישוב היהודי בחברון.

----
* כ"ו באייר – כ"ח באייר
* אייר

==הערות שוליים==

ח28
י28
כ"ט באייר

==חגים ואירועים החלים ביום זה==
* היום הארבעים וארבעה של ספירת העומר.
*יום כיפור קטן

== מנהגים וסגולות ==
* תפילת השל"ה – בספר השל"ה הביא תפילה שטוב לומר בערב חודש סיוון, להצלחת הבנים והבנות.

==אירועים היסטוריים ביום זה==

* ה'תש"ח – מלחמת העצמאות: קיבוץ ניצנים נופל בידי המצרים
* ה'תשכ"ז – כיבוש העיר חברון במלחמת ששת הימים
* ה'תשכ"ז – מלחמת ששת הימים: מטוסי חיל האוויר הישראלי מפציצים ספינת ביון של חיל הים האמריקאי במה שנודע כתקרית ליברטי
* ה'תשכ"ז – מלחמת ששת הימים: צה"ל משתלט על שארם א-שייח' ועל קנטרה; המטכ"ל המצרי מוציא פקודת נסיגה כללית

==נולדו==
* ה'תרע"א – טדי קולק, ראש העיר ירושלים במשך 28 שנים (נפטר ב-ה'תשס"ז)
* ה'תרע"ח – ריצ'רד פיינמן, פיזיקאי יהודי אמריקאי (נפטר ב-ה'תשמ"ח)
* ה'תרצ"ט – הרב יעקב אריה אלתר, האדמו"ר השביעי של חסידות גור
* ה'תשכ"א – מיכל הרצוג, רעיית נשיא המדינה האחד עשר, יצחק הרצוג
* ה'תשמ"ז – ניקי פאלי, אתלט ישראלי, שיאן ישראל לנוער בקפיצה לגובה

==נפטרו==
* – יום פטירת שמואל הנביא (על פי מגילת תענית בתרא), השולחן ערוך לעומתה מזכיר את יום כ"ח באייר כיום פטירתו של שמואל וכאחד התאריכים שיש להתענות בהם)
* ה'תר"י – רבי מאיר (השני) מפרמישלאן, מגדולי מנהיגי החסידות
* ה'תש"ב – נרצח בשואה רבי שמואל שלמה ליינר האדמו"ר החמישי בחסידות ראדזין. קרא למרד היהודים בגרמנים בשנות השואה, ואף ארגן בעצמו התקוממות יהודים בגטו. נרצח על ידי הגרמנים עקב היותו "הרבי הלוחם".
* ה'תש"ב – נרצח בשואה רבי ישעיהו אנגלרד, רבה של סוסנוביץ.
* ה'תשפ"ב – מודי בר-און, מנחה טלוויזיה ויוצר טלוויזיה ישראלי.

----

* כ"ח באייר – א' בסיוון
* אייר

ח29
י29
כפר עאנה

כפר עאנה (בערבית: كفْر عانة) היה כפר ערבי ששכן בבקעת אונו, כ-11 קילומטרים מזרחית ליפו, עד לשנת 1948. הכפר נכבש ותושביו פונו במבצע חמץ, במהלך מלחמת העצמאות. הכפר שכן סמוך לכביש שנקרא לימים כביש 412, במזרח אור יהודה.

==היסטוריה==
השם כפר עאנה משמר את שם היישוב הקדום "כפר אונו", והמשכו ביישוב הביזנטי שנודע בשם "אונוס".. במאה ה-16 השתייך הכפר לנפת רמלה<nowiki/>והוא נזכר בכתב ההקדשה של בית התמחוי של האסקי סולטאן משנת 1552, ביחד עם מזרעה (אדמה חקלאית בלתי מיושבת) בבעלותו בכפר טאב (כפר טוב המשנאי, וכיום: כפר דניאל). בכתב ההקדש, תוארו הכפר והמזרעה באופן חריג כמקומות ,שאין צורך לבאר את מיקומם וגבולותיהם עקב פרסומם בקרב הנחות והאציל".<ref></ref> 

בשנת 1863 ביקר בכפר חוקר ארץ ישראל ויקטור גרן וכתב:

בראשית המאה ה-20 התפתח היישוב, ונפתחו בו שני בתי ספר. בשנת 1939 הוקם בסמוך היישוב היהודי כפר אונו על אדמות שנרכשו מתושבי הכפר. לפי סקר הכפרים 1945 בארץ ישראל נאמדה אוכלוסיית הכפר ב-3,020 תושבים, שהתיישבו בכ-450 בתים. שטח אדמות הכפר היה 17,353 דונם. הכפר נכבש על ידי חטיבת אלכסנדרוני במבצע חמץ, בסוף חודש אפריל 1948, תושבי הכפר לא התגוררו בו עוד ורוב בתיו נהרסו, למעט מסגד הכפר.

ב 17 דצמבר 1949 מסתננים רצחו בכפר הנטוש (כפר ענא) את בני הזוג ויקטוריה ואלברט שמעון הי"ד ופצעו את אחת מבנותיהם התאומות. הזוג עלה מבולגריה כחודש קודם לכן.<ref></ref>

בשנים 1953-1950 הוקמו מעברות כפר ענא א' וב' בשטחי הכפר. המעברות שימשו בעיקר לקליטת עולים מעיראק שעלו במסגרת מבצע עזרא ונחמיה. חלק מהעולים יושבו בבתים קיימים והאחרים התגוררו בצריפים ובאוהלים. מעברות דומות הוקמו גם בכפר הסמוך סקיה. בשנת 1955 צורף השטח של מרכז הכפר למועצה המקומית אור יהודה. על אדמותיו החקלאיות של היישוב הוקמו והתרחבו היישובים יהוד, נוה מונוסון, יגל, אחיעזר, גני יהודה וקריית אונו.

בשנת 1960 התרחש במעברה רצח כפול.

בראשית שנת 2000 נהרסו רוב שרידי הכפר, ועל מקומם הוקמה שכונת מגורים חדשה, בתכנונו של האדריכל גרשון צפור, בשם "נוה רבין". אתר ארכאולוגי שנתגלה במקום, כוסה ומשמש כגן משחקים. במזרח אור יהודה עומדים על תילם מספר בתים מן הכפר ומרכז מסחרי עליו מתנוסס השלט "כפר עאנה". בעבר היה קיים רחוב בעיר בשם "כפר ענה".

קבוצת פליטים גדולה מהכפר עברה להתגורר בירדן, והיא משמרת קשרים בין תושבי הכפר. קשרים אלו כוללים מפגשים ותערוכות, ובשנת 2001 ערכו הפליטים את תערוכתם החמישית לזכר כפרם שחרב, אותה פתח עבדאללה השני, מלך ירדן.

<gallery>
קובץ:ANA01.jpg|מבנים אחרונים מכפר עאנה, יוני 2007
קובץ:אור יהודה01.JPG|שכונת "נוה רבין" במזרח אור יהודה, שהוקמה על שרידי הכפר
קובץ:Kfana11.jpg|בריכת השקיה, שריד אחרון לענף החקלאות של כפר עאנה
קובץ:misgadana.jpg|פנים מבנה מסגד הכפר
קובץ:כפר עאנה1.jpg|שדה באתר של כפר עאנה, כאן שכנה כמשוער העיר אונו המקראית. ניתן להבחין בבריכת ההשקיה של הכפר בקצה השדה מימין
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.palestineremembered.com/Jaffa/Kafr-%27Ana/index.html כפר עאנה], באתר Palestine Remembered
* 
* מיכאל יעקובסון: [http://michaelarch.wordpress.com/2011/10/26/סיבוב-בשרידי-כפר-ענא-שבאור-יהודה/ סקירת שרידי הכפר בתחומי אור יהודה] באתר 'חלון אחורי', 26 בנובמבר 2011

==הערות שוליים==

קטגוריה:קהילות ויישובים ערביים שנחרבו במלחמת העצמאות
קטגוריה:אור יהודה: גאוגרפיה
קטגוריה:בקעת אונו
קטגוריה:יישובים ערביים המשמרים שם עברי
אטלנטיס (סרט דוקומנטרי)

אטלנטיס (צרפתית: Atlantis) הוא סרט טבע צרפתי שיצא בשנת 1991, בבימויו של לוק בסון, בשיתוף עם כריסטיאן פטרון. בסון, אשר ידוע באהבתו לים, מציג את חייהם של היצורים והצמחים התת-מימיים, כמעט ללא שימוש בקריינות. ככל סרטיו של בסון, המוזיקה המלווה את הסרט היא מוזיקה ייעודית לסרט שנכתבה והולחנה על ידי אריק סרה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 1991
קטגוריה:לוק בסון
קטגוריה:סרטים צרפתיים
רטורנו

רטורנו הוא מרכז גמילה מהתמכרויות.
==היסטוריה==
רטורנו הוקמה בשנת 1990 במקסיקו על מנת לסייע לצעירים היהודיים להיחלץ מהתמכרויות, הצלחת המודל במקסיקו הביאה להעתקתו לקהילות יהודיות נוספות ברחבי אמריקה הלטינית ולהקמת המודל הישראלי בשנת 1996 כאשר המטרה היא לסייע למכורים ובני משפחותיהם.

מרכז רטורנו בארץ שוכן בכפר בגבעת שמש, מעל צרעה שליד בית שמש. במרכז פועלות שתי קהילות גמילה טיפוליות: אחת מיועדת למבוגרים והשנייה לבני נוער. בקהילות אלו מטופלים עשרות גברים ונשים מכל גוני האוכלוסייה הדתית בישראל אשר סובלים ממחלת ההתמכרות לגווניה: אלכוהול, סמים, הימורים, אינטרנט, מין, והפרעות אכילה, המתחם הוא בהפרדה.

רטורנו פועל גם בתחום המניעה וההסברה. כחלק מפעילות המניעה רטורנו מפעילה ימי עיון בבתי ספר, בחברות הייטק, סוכנויות ביטוח וכן לחיילי צה"ל ביחידות השונות.

ברטורנו קיימות מספר תוכניות טיפול אשר נועדו לתת מענה למגוון אנשים במצוקות שונות.

המוסד משמש בעיקר בני נוער וצעירים מכורים לסמים. יו"ר המוסד היה פרופ' שלמה אקשטיין ומנהל המוסד הוא בנו הרב איתן אקשטיין.

בדצמבר 2021 חשף תחקיר של אתר "המקום הכי חם בגיהנום" כי תנאי המחיה במקום עלובים והמדריכים סובלים מהלנת שכר, חוסר הכשרה ותמיכה נפשית, ונאלצים לעבוד משמרות ארוכות. בעקבות התחקיר, במאי 2022, משרד הרווחה הורה על סגירת המוסד והפניית הנערים למסגרות חלופיות, המקום לא נסגר והמשיך לפעול לאחר מכן.

==לקריאה נוספת==
* נתי רונאל ועוד (עורכים), רטורנו : קהילה טיפולית יהודית לטיפול בהתמכרויות, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשע"א, 
==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: בריאות ורפואה
קטגוריה:ישראל: מוסדות גמילה מסמים ומאלכוהול
סיפורו של הספן

סיפורו של הספן (The Shipman's Tale) הוא אחד מסיפורי קנטרברי שחיבר ג'פרי צ'וסר בשלהי המאה ה-14.

זהו מעין סיפור מבדח קצר ומחורז מימי הביניים המגולל את סיפורם של סוחר קמצן, אשתו החמדנית ומאהבה, נזיר ערמומי. אף על פי שניתן לאתר סיפורים דומים בדקאמרון לג'ובאני בוקאצ'ו, מקור קבוע לסיפוריו של צ'וסר. הסיפור הוא עיבוד של סיפור-עממי רווח מאותה התקופה - "מתנת המאהבה מושגת מחדש".

==תקציר העלילה==

הסיפור מגולל את קורותיו של סוחר שאשתו מתענגת על הילולות והתערות בחברה, עליהן היא מבזבזת ממון רב. נזיר צעיר, המעמיד פנים שהוא דודנו של הסוחר, מגיע להתארח אצלם. לאחר התוודותה על שאינה אוהבת את בעלה, מבקשת האישה מהנזיר מאה פרנקים לתשלום חובותיה. הנזיר, מאחורי גבה, לווה את הכסף מהסוחר כדי לתתו לאישה, שבתגובה מסכימה איתו כי:

כאשר הסוחר מבקש מהנזיר את כספו חזרה, הלה אומר לו שהוא כבר החזיר את ההלוואה לאשת הסוחר; ואז עוזב במהירות את העיירה. כשהסוחר שואל את אשתו על הכסף, היא אומרת שהיא בזבזה אותו ומאשימה את הנזיר באומרה שהיא חשבה שהכסף היה תשלום בעבור שהותו הארוכה בביתם. במקום לתת לבעלה את הכסף בחזרה היא אומרת שהיא תחזיר את החוב במיטה.

מלבד ביקורת על הכמורה, נושא נפוץ בכתביו של צ'וסר, הסיפור גם מחבר בכישרון רב בין כסף, עסקים ויחסי מין. בנוסף, הסיפורים הדומים בדרך-כלל מסתיימים כאשר הן האשה והן הבעל נופלים קורבן להונאה, אך התוספת בה האישה, בתורה, מפילה בפח את בעלה, נראית כהמצאתו הבלעדית של צ'וסר. ובזמן שהאשה "מונה" את חובה במיטתה, הסיפור נגמר במשחק מילים וולגרי, שכולנו, בעזרת האל, נמשיך "למנות" כל ימי חיינו.

הדיוקן מעורר-האהדה של האישה והשימוש בשמות כמו "אנחנו" ו"אותנו" גרמו לחוקרים להציע את האפשרות שהסיפור נכתב במקור בעבור "אשת בת'" אך ככל שהדמות התפתחה הוחלט לתת לה סיפור נרחב יותר וכך הספן פתח בסיפורו. בשורה "moot us clothe, and he moot us array," ובאחרות, נעשה שימוש ב-"אנחנו" וב-"אותנו" בצורה בה אישה נשואה עשויה הייתה לדבר באותם הימים.

הספן אולי פשוט מחקה קול נשי אך סוף-הדבר של "סיפורו של הפרקליט" בכמה כתבי-יד מציע שסיפורו של הספן צריך לבוא אחריו, ולא אחרי "סיפורה של האשה מבאת'" שסיפורה לרוב בא אחריו. השינויים מעניקים לנו מעט תובנה על פיתוחו של צ'וסר את הסיפורים ועל קשרי-הגומלין שביניהם.

==עיבודים בני-זמננו==

בעיבוד של ערוץ BBC1 לסיפורו של הספן (שכונה "סיפורו של הקפיטן"), התפאורה היא של משפחה הודית באנגליה בת-זמננו. את מקומו של הנזיר תופס אחיו האמיתי של הסוחר, שהגיע מהודו כדי לפתוח חנות באנגליה. האשה, המוטרדת בבעיות כלכליות, שוכבת עם האח, והלה לומד על פרשיות-האהבים שלה מן העבר מפי הסוחר. האח עוזב אותה והיא בתגובה, בהרגישה דחויה, הורסת את חנותו. בעקבות זאת הסוחר שולח את אחיו בחזרה להודו עם אזהרה, ולבסוף, הוא שולח את ידו לרוחב המיטה כדי לגעת בידה של אשתו, רמז לפיוס והשלמה.

==לקריאה נוספת==
* שמעון זנדבנק (תרגם), סיפורי קנטרברי, עם עובד הוצאה לאור, התש"ם-1980.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.courses.fas.harvard.edu/~chaucer/teachslf/shippar1.htm "סיפורו של הספן"] עם תרגום לאנגלית מודרנית שורה-אחר-שורה
* 

קטגוריה:סיפורי קנטרברי
מקס בלכר

מקס בלכר (ברומנית: Max Blecher; 8 בספטמבר 1909 – 31 במאי 1938) היה סופר ומשורר יהודי-רומני.

==קורות חיים==
מקס (קראו לו גם "מרצ'ל" Marcel) נולד בבוטושאן, רומניה לאב, לאזאר בלכר, שהיה בעליו האמיד של בית חרושת לזכוכית. הוא למד רפואה בפריז, אך הפסיק בגלל מחלתו, שחפת של חוט השדרה. הוא אושפז בכמה מקומות מרפא, בצרפת, בשווייץ וברומניה, אך מחלתו באותה תקופה הייתה חשוכת מרפא והוא נפטר ברומן.

כתיבתו של בלכר הייתה אוטוביוגרפית במידה רבה.

בנוסף להיותו סופר הוא היה גם לדמות ספרותית, כי מיכאיל סבסטיאן נתן ביטוי רב לדמותו בספרו "יומן".

== מספריו ==
* 1934 Corp transparent "גוף שקוף", קובץ שירה.
* Vizuina luminată "המאורה המוארת".
* Inimi cicatrizate "לבבות מצולקים".
* Întâmplări în irealitatea imediată התרחשויות באי ריאליה מיידית".
* Scrisori către Geo şi Elisabeta Bogza "מכתבים אל ג'או ואליסאבטה בוגזה".

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.romanianjewish.org/en/mosteniri_ale_culturii_iudaice_03_11_03.html#i4 דברים על הסופר באתר הקהילה היהודית הרומנית] 

קטגוריה:משוררים יהודים רומנים
קטגוריה:נכים יהודים
קטגוריה:סופרים יהודים רומנים
קטגוריה:רומנים שנפטרו משחפת
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1909
קטגוריה:נפטרים ב-1938
9M123 כריזנטמה

9M123 כריזנטמה (ברוסית: Хризантема; מילולית: "חרצית"; קוד דיווח נאט"ו: AT-15) הוא טיל נגד טנקים דור ב' מונחה מכ"ם מילימטרי או רוכב קרן לייזר מתוצרת רוסיה. נועד לפגוע בטנקים, כולל טנקי מערכה מערביים חדישים, כגון ה-M1 אברהמס, המרכבה סימן 4 והלאופרד 2.

==פיתוח==
פיתוח הטיל החל בשנת 1980 ותוכנן כטיל נגד טנקים מודרניים בעלי שריון עם מיגון ריאקטיבי. ביולי 1996 הוצג הטיל לראשונה.

==הנחיה==
הטיל מצויד בראש ביות חצי-אקטיבי למכ"מ באורך גל מילימטרי. משדר אלומת המכ"ם מצוי בקרבת משגר הטיל, וראש הביות קולט את החזרי המכ"ם מהמטרה. בדומה לטיל הרוסי קורנט, גם לכריזנטמה גלאי לייזר בזנבו, המאפשר להנחותו למטרה ללא שימוש במכ"ם. בתצורה זו נעשה שימוש במשדר לייזר המותקן בקרבת המשגר. הטיל מתקן את מסלולו בהתאם לאותות הנקלטים בגלאי שבזנבו וכך "רוכב" על אלומת הלייזר עד הגעתו למטרה.

==דגמים==
*9M123 - רוכב קרן לייזר עם רש"ק טאנדם.
*9M123-2 - מונחה מכ"ם עם רש"ק טאנדם.
*9M123F - רוכב קרן לייזר עם רש"ק הדף-תבערה היעיל נגד מבנים, ביצורים ומטרות רכות.
*9M123F-2 - מונחה מכ"ם עם רש"ק הדף-תבערה.

==ראו גם==
*קורנט
*מטיס

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:טילים נגד טנקים רוסיים וסובייטיים
קטגוריה:טילים נגד טנקים מהדור השני
יון קלוגרו

יון קלוגרו (רומנית: Ion Călugăru; נולד בשם בנו קרויטורו; Beno Croitoru; 14 בפברואר 1902 - 22 במאי 1956), סופר, מחזאי ופובליציסט יהודי רומני.

== חייו ==
יון קלוגרו נולד בעיר דורוחוי, רומניה. הוא למד בעיר הולדתו ובבוקרשט. ספר הביכורים שלו, "הסוסים של צ'יביצ'יוק" (Caii lui Cibicioc), סיפורים על העיירה הרומנית, הופיע כבר בשנת 1923. בשנות ה-30 הוא הפך לאחד מהלוחמים בפשיזם ברומניה, בעיקר בעזרת קולמוסו המושחז.

בנובמבר 1942 נכלל ברשימת הסופרים היהודים שנאסרו לפרסום ברומניה תחת משטר אנטונסקו.

== מספריו ==
* 1923 Caii lui Cibicioc "הסוסים של צ'יביצ'יוק", סיפורים.
* 1926 Paradisul static "גן העדן הסטטי", פרוזה מודרנית.
* 1930 Abecedar de povestiri populare "אלפון של סיפורים עממיים".
* 1931 Omul de după uşă "האיש שמאחורי הדלת", רומאן.
* 1934 Don Juan Cocoşatul "דון ז'ואן הגיבן", רומאן.
* 1936 Copilăria unui netrebnic "ילדותו של לא יוצלח".
* 1947 Ion şi Salomeea "יוחנן ושלומית", מחזה.
* 1948 Lumina primăverii "אור האביב".
* 1949 Clovnul care gîndeşte "הליצן החושב", מחזה.
* 1958 Casa şoarecilor "בית העכברים", אסופת סיפורים שהודפסו בכתבי עת שונים. האסופה יצאה לאחר מותו.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:פובליציסטים יהודים
קטגוריה:פובליציסטים רומנים
קטגוריה:מחזאים יהודים
קטגוריה:מחזאים רומנים
קטגוריה:בני ערובה יהודים ברומניה
קטגוריה:סופרים יהודים רומנים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1902
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1956
אנודת הקרבה

אנודת הקרבה על שלדת ספינה
אנודת הַקְרָבָה, או מוט הקרבה, היא סוג של אנודה מתכתית המשמשת להגנה על גופים מתכתיים מפני שיתוך, ומיועדת להתמוסס כדי להגן על מרכיבים מתכתיים אחרים.

בפשטות, זוהי פיסת מתכת הנוטה לשיתוך המחוברת במעגל חשמלי (על ידי מוצק מוליך, או דרך תמיסה מוליכה) לגוף עשוי ממתכת אחרת שעליו יש להגן. פיסת המתכת להקרבה עוברת שיתוך לפני המתכת המוגנת, ובדרך כלל תתמוסס לגמרי לפני שהמתכת המוגנת תחל לעבור שיתוך בעצמה.

באופן טכני, אנודת הקרבה היא מתכת העוברת חמצון ביתר קלות (בעלת פוטנציאל חיזור גבוה יותר) לעומת המתכת המוגנת. האנודה מוסרת אלקטרונים והם זורמים למתכת המוגנת, שנאלצת להפוך לקתודה, המרכיב קולט האלקטרונים. מכיוון ששיתוך הוא למעשה הסרת אלקטרונים מהמתכת, תתקבל הגנה משיתוך.

לדוגמה, אם נחבר אבץ וברזל, בנוכחות חמצן, הם יחלו לעבור שיתוך - יאבדו אלקטרונים (תוך יצירת תחמוצת - חלודה). אך עקב הריאקטיביות הנמוכה יותר של ברזל (פוטנציאל חיזור נמוך יותר), הוא יחליף את האלקטרונים שאבדו לו באלקטרונים מהאבץ; הברזל מוגן כל עוד האבץ לא עבר שיתוך מלא.

דוגמה אחת לשימוש הוא אנודה גלוונית המשמשת במערכות הגנה קתודית, שם המטרה היא למנוע את שיתוך המתכת (כמו שלדת ספינה, צינור נפט, או מכל חימום מים). לאנודה הגלוונית אלקטרושליליות נמוכה יותר מהמתכת המוגנת, ולכן מוסרת את האלקטרונים למתכת המוגנת, בהתאם לצורך. מתכות נפוצות לשימושים אלה הן אבץ, אלומיניום ומגנזיום.

דוגמה נוספת היא האנודה בתהליך ציפוי אלקטרוכימי, בו המתכת מהאנודה מחליפה את המתכת שנלקחת מתמיסת הציפוי, כאשר זו משוקעת על הקתודה.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלקטרוכימיה
קטגוריה:הנדסה כימית
קטגוריה:מטלורגיה

de:Anode#Chemie
יאיר אזולאי

יאיר אזולאי (נולד ב-9 בדצמבר 1977) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הבלם וכיום מאמן עירוני אשקלון מליגה ג'.

==קריירה==
אזולאי החל את הקריירה בקבוצת הפועל אשדוד. את תחילת דרכו בליגה הראשונה עשה אזולאי במדי הפועל כפר סבא. בעונת חצה את הכביש ליריבה העירונית, מכבי עירוני אשדוד שרכשה את כרטיסו. בעונת הושאל לקבוצת הפועל רעננה, לאחר שלא מצא את מקומו בהרכב אשדוד. במהלך העונה, עקב מחסור בבלמים, עבר אזולאי לקבוצת בני יהודה תל אביב במסגרת עסקת חילופי שחקנים עם רעננה (תמורת תומר בצלאל).

מאז אותה עונה שערך את הופעת הבכורה שלו מול הפועל נצרת עילית במחזור ה-9 יאיר אזולאי מצא את מקומו בהרכב בני יהודה, לסירוגין. יאיר אזולאי היה שותף בגמר גביע המדינה של עונת עם בני יהודה והופיע עימה בהופעה היסטורית בגביע אופ"א בתחילת עונת .

בקיץ 2008 עבר אזולאי לקבוצת הפועל רמת גן מהליגה הלאומית, וב-28 בינואר 2009 חתם בהפועל רמת השרון. את העונה שלאחר מכן פתח בהפועל אשקלון, ובינואר עבר להפועל ירושלים.

בקיץ 2010 עבר לקבוצת מכבי באר שבע ושם שיחק שנתיים. בקיץ 2012 עבר לקבוצת אורתודוקסים לוד, ובנובמבר הצטרף למכבי שעריים.

לקראת עונת חזר אזולאי לקדנציה נוספת בהפועל אשקלון והיה שותף לעליית הקבוצה שתי ליגות ברציפות. באוגוסט 2016 עבר להפועל בני לוד בכלל שבליגת העל המשחקים נערכים בשבת.

ב-18 בינואר חתם בעירוני קריית גת מליגה א'. ב-2 באוגוסט 2017 חתם בהפועל אדומים אשדוד, ובעונתו הראשונה בקבוצה עלה עמה לליגה א' והמשיך עוד עונה שלאחריה פרש ממשחק ומונה למנהל המקצועי במועדון.
בעונת 2020/2021 העלה את הפועל אדומים אשדוד לליגה הלאומית. בדצמבר 2021, לאחר התפטרותו של רוני אוואט, מונה למאמן הקבוצה יחד עם עידן שריקי, אותה הוביל לפלייאוף העליון. בסיום העונה סיים את תפקידו. ביולי 2024 מונה למאמן עירוני אשקלון.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:אשקלון: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני אשדוד
קטגוריה:כדורגלני מכבי אשקלון
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל רעננה
קטגוריה:כדורגלני בני יהודה תל אביב
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני הפועל אשקלון
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי באר שבע
קטגוריה:כדורגלני מכבי שעריים
קטגוריה:כדורגלני הפועל בני לוד
קטגוריה:כדורגלני מכבי קריית גת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
הפצוע האנגלי

הפצוע האנגלי (באנגלית: The English Patient) הוא סרט דרמה אמריקני משנת 1996 בבימוי אנתוני מינגלה, ובכיכובם של רייף פיינס וקריסטין סקוט תומאס. הסרט זכה בתשעה פרסי אוסקר, כולל לסרט הטוב ביותר, ובשני פרסי גלובוס הזהב. הסרט מבוסס, בשינויים ניכרים, על הרומן זוכה פרס בוקר "הפצוע האנגלי" משנת 1992, מאת הסופר הקנדי מייקל אונדאצ'י שלקח חלק בהפקת הסרט.

הסרט הופק על ידי סול זאנץ, וצולם באיטליה ובתוניסיה בתקציב של 27 מיליון דולר. הסרט הוקרן לראשונה ב-6 בנובמבר 1996, והכנסותיו בכל העולם עד פברואר 2007 הן מעל 232 מיליון דולר.

==תקציר העלילה==
העלילה מתרחשת במנזר נטוש באיטליה, במהלך מלחמת העולם השנייה. המנזר משמש כיום מרכז תיירות חקלאית Monastery of S. Anna in Camprena. חנה (האנה) (ז'ולייט בינוש), אחות בצבא הקנדי, מטפלת בפצוע שנכווה קשות בהתרסקות מטוס עד שלא ניתן לזהות אותו (רייף פיינס), אם כי בשל מבטאו מניחים כולם שהוא אנגלי. הפצוע נראה כסובל משכחה, או אולי בוחר לשכוח. איש המודיעין והגנב-לשעבר דייוויד קרווג'ו (וילם דפו), גנב קנדי שעונה בכלא הגרמני, נקלע למנזר וחושד ש"הפצוע האנגלי" אחראי לסבלו. בינתיים, האנה מנהלת רומן עם סגן קיפ סינג (נבין אנדרוס), חבלן הודי בצבא הבריטי. קרווג'ו מדובב בהדרגה את השכיב מרע, וסדרת פלשבקים חושפת בהדרגה את זהות האיש השרוף; הוא הרוזן לאסלו אלמאשי, גאוגרף הונגרי שעסק במיפוי מדבר סהרה בצפון אפריקה. פציעתו אירעה בעקבות רומן שניהל עם אישה נשואה: בעלה הקנאי ריסק את מטוסם במדבר והותיר אותה פצועה קשה הרחק ממקום ישוב, אלמאשי הצליח להיחלץ והדרך היחידה בה יכל לשוב הייתה לחבור לצבא הגרמני. לאחר שסייע לקבוצת מודיעין גרמנית לחצות את המדבר, הוא חילץ את האישה במטוס קל, אך הופל באש נ"מ ונשרף.

==צוות השחקנים==

{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
!width=80|שחקן
!width=80|תפקיד
|-
| רייף פיינס || לאסלו אלמאשי
|-
| ז'ולייט בינוש || חנה (האנה)
|-
| קריסטין סקוט-תומאס || קתרין קליפטון
|-
| וילם דפו || דייוויד קרווג'ו
|-
| נבין אנדרוס || סגן קירפל (קיפ) סינג
|-
| קולין פירת' || ג'פרי קליפטון
|-
| קווין וייטלי || סמל הארדי
|-
|ג'וליאן וודהאם
|פיטר מדוקס
|-
| יורגן פרוכנאו || רב-סרן מולר
|-
| ריי קולטהרד || רופרט דאגלס
|-
| לי רוס || ספלדינג
|}

==פרסים==
* פרס אוסקר לסרט הטוב ביותר
* פרס אוסקר לבמאי הטוב ביותר - אנתוני מינגלה
* פרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר - ז'ולייט בינוש
* פרס אוסקר לצילום - ג'ון סיל
* פרס אוסקר לעיצוב תפאורה
* פרס אוסקר לעיצוב תלבושות
* פרס אוסקר לעריכה - וולטר מרץ'
* פרס אוסקר לפסקול מקורי
* פרס אוסקר למיקס הסאונד הטוב ביותר - וולטר מרץ'
* פרס גלובוס הזהב לסרט הדרמה הטוב ביותר
* פרס גלובוס הזהב לפסקול מקורי

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* Making Of The English Patient (youtube.com)

קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לסרט הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב לסרט דרמה הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב - הפסקול המקורי הטוב
קטגוריה:נכות באמנות
קטגוריה:סרטי 1996
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הטוב
קטגוריה:רומא בקולנוע
קטגוריה:סרטי מיראמקס
קטגוריה:סרטים אפיים
קטגוריה:זוכי אוסקר: התלבושות הטובות
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מכון הסרטים הבריטי: מאה הסרטים הבריטיים הטובים ביותר
קטגוריה:זוכי אוסקר: מיקס הסאונד הטוב
קטגוריה:זוכי אוסקר: העריכה הטובה
קטגוריה:זוכי אוסקר: עיצוב ההפקה הטוב
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1996
מקס רגר

מקס רגר (בגרמנית: Johann Baptist Joseph Maximilian Reger;
19 במרץ 1873 – 11 במאי 1916) היה מלחין, נגן עוגב, פסנתרן ומורה גרמני.

==ביוגרפיה==

רגר נולד בבראנד, בוואריה ולמד מוזיקה במינכן ובויסבאדן אצל הוגו רימן. בשנת 1901 חי לזמן קצר בניו יורק, שם לימד עוגב והלחנה; בשנים 1907–1908 עבד בלייפציג כמנהל האוניברסיטה, ולאחר מכן שימש בקונסרבטוריון כפרופסור להלחנה - עד מותו; הוא גם הופיע בתקופה זו כמנצח ופסנתרן ברחבי העולם. בין תלמידיו היו יוזף האס וגיאורג סל.

==יצירות==

במהלך חיי יצירה שנמשכו קצת יותר מעשרים שנה, השיג רגר תפוקה עצומה בכל הסוגות המוזיקליות, כמעט תמיד בצורות מופשטות, אם כי מעטות מיצירותיו מוכרות כיום. רבות מיצירותיו הן פוגות או בצורת וריאציה, ביניהן יצירתו התזמורתית המוכרת ביותר, "וריאציות ופוגה על נושא של מוצרט", המבוססת על הנושא הפותח את הסונאטה לפסנתר ק. 331 של מוצרט. רגר כתב גם כמות גדולה של מוזיקה לעוגב, הכוללת את ה"פנטזיה והפוגה" על BACH (היצירה הזו, המבוססת על מוטיב BACH נחשבת לאחת הקשות והתובעניות ביותר בספרות העוגב.) רגר נמשך בעיקר לצורת הפוגה במשך כל חייו ופעם אמר: "אנשים אחרים כותבים פוגות - אני חי בתוכן". הוא חיבר מוזיקה כמעט בכל סוגה אחרת, בחריג בולט אחד - אופרה.

רגר תמך בלב שלם במוזיקה אבסולוטית וראה את עצמו כחלק מן המסורת של בטהובן וברהמס. יצירתו משלבת במקרים רבים את המבנים הקלאסיים של יוצרים אלה עם ההרמוניות המורחבות של ליסט ווגנר והקונטרפונקט המורכב של באך. אותה מסורת טבעה את חותמה במוזיקה שלו לעוגב, אם כי גם השפעתו של ליסט ניכרת
בה. מבין יצירותיו התזמורתיות, המוזיקה הסימפונית והמשוכללת של "וריאציות הילר" ו"וריאציות מוצרט" היא הידועה ביותר; מתוך המוזיקה הקאמרית של רגר, השלישיות בעלות המבנה הקליל שמרו על מקומן ברפרטואר, לצד כמה מן היצירות לכלי מיתר סולו. המוזיקה המאוחרת שלו לפסנתר ולשני פסנתרים מציבה אותו כממשיכו של ברהמס במרכז המסורת הגרמנית. הוא עקב באינטנסיביות, עד קצה הגבול, אחר הפיתוח המתמשך והמודולציות החופשיות של ברהמס ולא פעם קרא לעזרתו, שוב כמו ברהמס, את הקונטרפונקט של באך: רבות מיצירותיו כתובות בצורת וריאציה ופוגה; לא פחות מכך מאפיינת את כתיבתו צמיחה תימאטית נמרצת ומורכבת מאוד.
רגר, שני שירים אופוס 144
יצירותיו של רגר לא היו מהפכניות ויכולות להיחשב לרטרוספקטיביות, כיון ששמרו אמונים לצורות קלאסיות ובארוקיות כמו הפוגה והקונטינואו. את השפעתו של הקונטינואו אפשר לשמוע ביצירותיו הקאמריות, המעוררות מחשבה
והבלתי קונבנציונליות.

==ביבליוגרפיה==
<div style="direction: ltr;">
* Liu, Hsin-Hung. (2004)" A study on compositional structure in Max Reger Phantasie für Orgel über den Choral, "Hallelujah! Gott zu loben, bleibe meine Seelenfreud!" D.M.A. Dissertation, University of Washington, Seattle.
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.earsense.org/chamber-music/Max-Reger-Clarinet-Quintet-in-A-major-Op-146/ יצירה של מקס גרג לקלרינט בביצוע של ונצל פוקס]
* 
* 

קטגוריה:מלחינים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:פסנתרנים גרמנים
קטגוריה:נגני עוגב גרמנים
קטגוריה:מבצעים בכלים אותנטיים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:סגל בית הספר הגבוה למוזיקה ולתיאטרון בלייפציג
קטגוריה:מלחיני רקוויאם
קטגוריה:נוצרים רומים-קתולים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1873
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1916
Artcore

עטיפת האלבום
artcore הוא האלבום השני והמצליח ביותר עד כה של אמן הטראנס אבי שמיילוב (הידוע גם כאסטריקס) שיצא ב-2004. באלבום אסטריקס עושה קטעים יותר מלודיים לעומת אלבומו הקודם, Eye to Eye.
האלבום מושפע מסגנונות שונים של מוזיקה. החל מסגנונות שונים של מוזיקה אלקטרונית (טראנס פרוגרסיב בטראק underbeat ואפילו אמביינט וטריפ הופ ב-beyond the senses) ועד אפילו סגנונות אחרים לגמרי של מוזיקה (כמו רוק בטראק שהפך ללהיט on fire).
באלבום גם מופיע רמיקס של אסטריקס לטראק שמשותף שעשה עם אינפקטד מאשרום (monster).

== הצלחת האלבום ==
לאחר הצלחת הסינגל החדשני Coolio, האלבום הגיע למעמד של אלבום זהב (מכירת של 20,000 עותקים) והפך את אסטריקס לאחד היוצרים הבולטים של הטראנס לצד גדולים אחרים כמו אינפקטד מאשרום.
האלבום גם גרם לכניסה של אסטריקס ברשימת הדי ג'יי מאג לשנת 2005 היישר למקום ה-75 והפך את אסטריקס לאחד מיוצרי הטראנס פול און המובילים בעולם.

== רצועות ==
* Poison
* Monster remix
* Tweaky
* Techno widows
* Artcore
* On fire
* Unferbeat
* Sex style
* Beyond the senses

קטגוריה:אלבומי 2004
ג'מילה ח'יר

ג'מילה ח'יר (נולדה ב-1940) הידועה כסבתא ג'מילה, היא ישראלית-דרוזית, המייצרת מוצרי קוסמטיקה טבעית, המתבססים על שמן זית טהור למאכל ועשבי מרפא. בשנת 2006, ביום העצמאות ה־58 למדינת ישראל, השיאה ג'מילה משואה, עבור פועלה למען פיתוח הגליל.

==קורות חיים==
סבתא ג'מילה, המתגוררת בפקיעין, היא נצר למשפחה דרוזית שהשתקעה בישראל לפני 300 שנה. היא מייצרת סבונים טבעיים משמן זית ומעשבי מרפא. לסבונים שלה יצא מוניטין כבעלי סגולות ריפוי, והיא נודעה כאישה הדרוזית הראשונה שהקימה מפעל במו ידיה.

סבתא ג'מילה נולדה למשפחה ענייה מרודה. היא התחתנה בגיל 16, ובגיל 21 כבר היו לה שלושה ילדים. מצב זה חייב אותה לצאת לעבודה, וכך הייתה לאחת מהנשים הדרוזיות הראשונות שיצאו לעבוד בניגוד למקובל בעדה הדרוזית. בזמנה הפנוי, רקחה תרכובות כדי ליצור סבון רפואי ורק אחרי כמה שנים הצליחה ליצור סבון איכותי שלא התפרק. הצלחה זו הביאה אותה להקים בעשור השישי לחייה מפעל סבון בקנה מידה בינלאומי ואף זיכתה אותה בהדלקת משואה ביום העצמאות.

== חיים אישיים ==
כיום ג'מילה אם לארבעה וסבתא ל־15 נכדים.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.gamila.co.il/he אתר סבתא ג'מילה הרשמי]
* [https://www.facebook.com/gamilasecretIL/ פייסבוק סבתא גמילה בישראל]
* [https://vimeo.com/124019858 סבתא ג'מילה] בתוכנית הטלוויזיה נוגע בישראל עם עמרי גלפרין, Vimeo
* 

קטגוריה:משיאי משואה ביום העצמאות: 2006
קטגוריה:דרוזיות ישראליות
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:פקיעין: אישים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1940
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1940
מריה באנוש

מריה באנוש, שמה בלידה: מריאורה באנוש (Mărioara Bănuș) (רומנית: Maria Banuş ; 10 באפריל 1914 - 14 ביולי 1999) הייתה משוררת, סופרת ומתרגמת יהודיה רומניה.

== חייה ==
מריוארה באנוש נולדה בשנת 1914 בבוקרשט, רומניה, כבתם של אנט לבית מרכוס ושל מקס באנוש, מנהל בנק "מרמורש בלאנק". היא החלה לפרסם את שיריה בגיל צעיר וכבר אז הייתה מושא לאהדת הביקורת. באנוש למדה במכון פומפיליאן, ואחר כך בשנים 1931–1934 בפקולטה למשפטים ובפקולטה לספרות של אוניברסיטת בוקרשט. הסופר זכריה סטאנקו המליץ לה לשנות את שמה ממריוארה למריה. שיריה הם בעלי אופי חושני ונסובים על האמהות והאהבה. לאחר השואה ביטאה בשיריה מגמות סוציאליסטיות ובשנים מאוחרות יותר חזרו שיריה ונהפכו לאישיים.

תרגמה משקספיר, רילקה ופושקין.

בנובמבר 1942 נכלל ברשימת הסופרים היהודים שנאסרו לפרסום ברומניה תחת משטר אנטונסקו.

מריה באנוש פרסמה לראשונה, בשנת 1928, בכתב העת של טודור ארגזי, "בּילֶטֶה דה פאפאגאל" ("כרטיסים של תוכי" Bilete de papagal), את השיר "בגיל 14":

==מספריה==
* 1928 Bilete de papagal "כרטיסים של תוכי".
* 1937 Tara fetelor "ארץ הבנות".

== פרסים ==
* פרס המדינה בשנת 1951.
* פרס מיוחד של אגודת הסופרים בשנת 1986.
* פרס בינלאומי ע"ש הרדר Gottfried von Herder בשנת 1989.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:משוררות יהודיות רומניות
קטגוריה:בני ערובה יהודים ברומניה
קטגוריה:סופרות יהודיות רומניות
קטגוריה:מתרגמות רומניות
קטגוריה:ילידות 1914
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1914
קטגוריה:רומניות שנפטרו ב-1999
מוזיקה אבסולוטית

מוזיקה אבסולוטית, או בכינויה השכיח פחות, מוזיקה מופשטת, הוא מונח המשמש לתיאור מוזיקה, שאיננה מדברת במפורש "על" משהו, בלתי ייצוגית או בלתי אובייקטיבית. במוזיקה אבסולוטית אין מילים ואין הפניות לסיפורים או לדימויים או לכל רעיון חוץ-מוזיקלי אחר מכל סוג שהוא. היא מוכרת בהקשרים קלאסיים כמוזיקה מופשטת, בניגוד למוזיקה תוכניתית. ראיית מוזיקה אבסולוטית כמוזיקה "בזכות עצמה" לקוחה מן האובייקטיביות האסתטית של קאנט מתוך "ביקורת השיפוט האסתטי" (אשבי, 2004, עמ' 7).
 
קרל דלהאוז מתאר מוזיקה אבסולוטית כמוזיקה ללא "רעיון, תכלית ומטרה".

==דיון וביקורת==

במאה ה-19 כתבו מבקרי מוזיקה, כמו אדוארד האנסליק, שמוזיקה אבסולוטית הייתה צורת אמנות טהורה יותר, מבחינה אסתטית, (ומשום כך, רצויה יותר) ממוזיקה תוכניתית. יצירות תוכניתיות כמו אופרה, שירים ופואמות סימפוניות זכו ליחס מזלזל ומבטל מצד מבקרים כאלה, שהעדיפו צורות אבסולוטיות יותר כמו סימפוניות (אם כי סימפוניות מפורסמות, כמו הסימפוניה הפסטורלית של בטהובן והסימפוניה הפנטסטית של ברליוז, הן תוכניתיות בעליל). 

* "למוזיקה אין שום נושא מעבר לצירופי הצלילים שאנו שומעים, כי המוזיקה לא זו בלבד שהיא מדברת באמצעות צלילים, היא מדברת בצליל ואך ורק בצליל." / אדוארד האנסליק

גם מוזיקאים מאוחרים יותר דגלו בגישה זו:

* "מוזיקה היא לא שפה; מטרתה של המוזיקה אינה להביע תוכני משמעות כלשהם באמצעות צליליה. מוזיקה קיימת בזכות עצמה, היא אינה מייצגת משהו שהוא מעבר לה." / יאניס קסנאקיס

מוזיקולוגים רבים בימינו, שהנודעת בהם היא סוזאן מקלארי, ביקרו את מושג "המוזיקה האבסולוטית" בטענה, שכל מוזיקה, אם תוכניתית במפורש ואם לאו, מכילה תכנים משתמעים, שמשקפים את הטעמים, הפוליטיקה, הפילוסופיות של האסתטיקה והעמדות החברתיות של המלחין ואת הסיטואציה ההיסטורית שלו. מלומדים אלה טוענים, שרק לעיתים רחוקות מוצאים מוזיקה קלאסית ש"איננה עוסקת בשום דבר". המוזיקה משקפת טעמים אסתטיים, המושפעים מצדם מתרבות, פוליטיקה ופילוסופיה. מלחינים שבויים לא פעם ברשת של מסורת והשפעה, שבתוכה הם שואפים למקם את עצמם במודע ביחס למלחינים וסגנונות אחרים. 

מקלארי גורסת, שאפילו לצורה מוזיקלית יש משמעות. לדוגמה, בספרה משנת 1991, "סיומים נשיים", היא טוענת, שבצורת הסונאטה (שבה נושא אחד "מנצח" את האחר) צפון תוכן פוליטי, המשקף את הפוליטיקה המגדרית של המאה ה-17 והמאה ה-18.

==מקורות==
* Ashby, Arved, ed. (2004). "Introduction", The Pleasure of Modernist Music. .

==ראו גם==
* פילוסופיה של המוזיקה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מוזיקה אבסולוטית
מוסא סנוגו

מוסא סנוגו (בצרפתית: Moussa Sanogo, נולד ב-16 ביולי 1983 באביג'אן) הוא כדורגלן מחוף השנהב המשחק בעמדת החלוץ.

סנוגו התחיל את דרכו במחלקת הנוער של אביג'אן הנחשבת לאחת מאקדמיות הכדורגל המובילות בחוף השנהב. בשנת 2002 הוא עבר לליגה הבלגית ושם שיחק בעונת 2002/03 במועדון הספורט בוורן, מועדון כדורגל הידוע במספר הרב של שחקנים ילידי חוף השנהב המשחקים בו. משם הוא עבר בעונת 2005 לקבוצת פ.צ. בריסל, גם היא מבלגיה, בה שיחק עונה וחצי בעונות 2005/06 ו-2006/07. 

בינואר 2007, במהלך עונת 2006/07 חתם סנוגו בקבוצת מכבי נתניה אך אכזב מבחינה מקצועית ולכן שוחרר בסוף אותה העונה. לאחר מכן חזר לשחק בפ.צ. בריסל, ושיחק שנתיים בקבוצת מונס, גם היא בבלגיה. בשנת 2012 עבר לשחק בווייטנאם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים מחוף השנהב
קטגוריה:חלוצי כדורגל מחוף השנהב
קטגוריה:אביג'אן: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בוורן
קטגוריה:כדורגלני בריסל
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני מונס
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים איבוארים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בווייטנאם
קטגוריה:איבוארים שנולדו ב-1983
אארומקסיקו

[[בואינג 737-700 של החברה]]
אמבראר E-145 של אארומקסיקו קונקט
בואינג 767-200 של החברה בסכמת הצביעה הישנה]]
אָאֵרוֹמֶקְסִיקוֹ (בספרדית: AeroMéxico, נהגה בספרדית: אָאֵרוֹמֵחִיקוֹ) היא חברת התעופה הלאומית של מקסיקו והגדולה ביותר במדינה. בסיסה הראשי נמצא בנמל התעופה הבינלאומי של מקסיקו סיטי. החברה מפעילה טיסות סדירות פנימיות במקסיקו וכן טיסות בינלאומיות ליעדים באירופה, אסיה, דרום אמריקה, מרכז אמריקה וצפון אמריקה.

== תולדות החברה ==
החברה נוסדה בספטמבר 1934 על ידי אנטוניו דיאס לומברדו. טיסתה הראשונה התבצעה בקו אקפולקו–מקסיקו סיטי. בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 החלה החברה לצמוח במהירות: נקנו כמה חברות מקסיקניות קטנות, נקנו מטוסי דאגלס DC-3 ו-DC-4 ונפתחו קווים לארצות הברית ואירופה. בהמשך הוחלפו מטוסי ה-DC-4 במטוסי DC-6 ומטוסי "בריסטול בריטניה". בשנת 1959 הפכה החברה לחברת התעופה הלאומית של מקסיקו.

בשנת 1961 קנתה החברה את מטוסי הסילון הראשונים שלה מדגם DC-8. בתחילת שנות ה-70 החליטה ממשלת מקסיקו לאחד את פעילות כל חברות התעופה שביצעו טיסות מקומיות ולשייך אותן לאארומקסיקו. בשנת 1974 קיבלה החברה לראשונה את מטוסי הדאגלס DC-10-30, מטוסיה רחבי הגוף הראשונים. באותה שנה קיבלה החברה גם מטוסי דאגלס DC-9-30 ראשונים שהיוו את הבסיס לטיסות המקומיות והאזוריות.

ב-31 באוגוסט 1986 התרסק מטוס דאגלאס DC-9-30 כשהתקרב לנחיתה בנמל התעופה הבינלאומי של לוס אנג'לס. כל האנשים שהיו על המטוס נהרגו. זוהי הייתה התאונה הקשה היחידה בתולדות החברה.

בתחילת שנות ה-90 של המאה ה-20 קיבלה החברה את מטוסי הבואינג הראשונים שלה מדגם בואינג 767 שהחל להחליף בהדרגה את מטוסי ה-DC-10. בשנת 2000 יסדה החברה יחד עם דלתא איירליינס, אייר פראנס וקוריאן אייר את ברית חברות התעופה סקאיי טים.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לאוגוסט 2020:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:white;background:#000066;"
! rowspan="2" style="width:150px;" | כלי טיס
! rowspan="2" style="width:50px;" | בצי
! rowspan="2" style="width:50px;" | בהזמנה
! colspan="4" class="unsortable" | נוסעים
! rowspan="2" style="width:190px;" | הערות
|- style="color:white;background:#000066;"
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת עסקים">C</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים פרימיום">W</abbr>
! style="width:40px;" | <abbr title="מחלקת תיירים">Y</abbr>
! style="width:40px;" | סה"כ
|-
|בואינג 737-700
|6
|—
|12
|18
|94
|124
|
|-
|rowspan=2|בואינג 737-800
|rowspan=2|31
|rowspan=2|—
|16
|18
|126
|160
|rowspan=2|
|-
|—
|18
|168
|186
|-
|בואינג 737-8MAX
|6
|44
|16
|18
|132
|166
|
|-
|בואינג 737-9MAX
|—
|10
|16
|18
|147
|181
|
|-
|בואינג 787-8
|9
|—
|32
|27
|184
|243
|
|-
|בואינג 787-9
|10
|4
|36
|27
|211
|274
|
|-
!סה"כ
!62
!58
!colspan=6|
|}

==חברות בת==
* אארומקסיקו קונקט - חברה לטיסות מקומיות. ברשות החברה מעל 40 מטוסים מתוצרת אמבראר וסאאב, והיא טסה ל-47 יעדים.
* אארומקספרס - חברה למשלוח מטענים במטוסי אארומקסיקו.
* אארומקסיקו טראוול - חברת לטיסות שכר שבסיסה בקנקון. ברשות החברה שלושה מטוסים מתוצרת מקדונל דאגלאס.

==קישורים חיצוניים==

* 

 מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?airlinesearch=AeroMexico&distinct_entry=true אארומקסיקו] באתר Airliners.net

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:חברות מקסיקניות
קטגוריה:מקסיקו: תעופה
קטגוריה:סקאיי טים
קטגוריה:אמריקה הצפונית: חברות תעופה
GBU-8

מוזיאון הלאומי של חיל האוויר האמריקני]]
GBU-8 היא פצצת דאייה בעלת מערכת הנחיה אלקטרו-אופטית שמורכבת מפצצת השימוש הכללי סימן 84 וערכת הנחיה מתוצרת רוקוול שהופכת את "פצצת הברזל" לנשק מונחה "שגר ושכח". המערכת מכונה גם 
HOBOS - Homing Bomb System. היא הייתה בשירות חיל האוויר האמריקני, וכן בשירות חיל האוויר הישראלי, שם כונתה "אגרוף אפור". ערכת הנחיה דומה פותחה גם לפצצת הסימן 118 והפכה אותה לפצצה מונחית שכינויה GBU-9.

ערכת ההנחיה מורכבת מראש ביות שכולל מצלמת טלוויזיה אשר מורכבת על חרטום הפצצה, משטחי יצוב לאורך גוף הפצצה וארבעה כנפוני זנב המסודרים בצורת "X" שנועדו לניהוג הפצצה. פותחו שני סוגים של ערכות הנחיה אותן ניתן להרכיב לחלופין על פצצת הסימן 84: KMU-353 בעלת ראש ביות המתביית על המטרה על-פי ניגודיות התמונה המתקבלת ממצלמת טלוויזיה שחור-לבן, ו-KMU-359 בעלת ראש ביות המתביית על המטרה על-פי הדמיית תת-אדום ונועד לתקיפה בלילה. ערכת הנחיה דומה ל-KMU-353 שכונתה KMU-390 פותחה לפצצת הסימן 118 והפכה אותה לפצצה מונחית שכינויה GBU-9.

לפני הטלת הפצצה, מתמרן הטייס את המטוס על מנת שהמטרה תיראה בצג הטלוויזיה אשר בתא הטייס ונועל את מערכת ההנחיה של הפצצה עליה. לאחר הטלת הפצצה יכול הטייס להסתובב על-מנת לחמוק מנשק נ"מ שמגן על אזור המטרה, בעוד הפצצה הנעולה על המטרה עושה את דרכה לעברה עד לפגיעה בה.

== היסטוריה ==
במלחמת וייטנאם נאלצו טייסי חיל האוויר האמריקני להתמודד עם הגנת נ"מ כבדה בסביבת אתרים חשובים בווייטנאם אשר הקשתה עליהם לפגוע בהם באמצעות פצצות שימוש כללי שחייבו ביצוע יעפי הפצצה בקרבה רבה למטרה. על רקע זאת העניק חיל האוויר האמריקני ב-1967 חוזה לחברת רוקוול לפיתוח ערכת הנחיה אלקטרו-אופטית לפצצות הסימן 84 שלו, על-מנת שישמש להפצצת מטרות איכות במרחק רב מהן, תוך מזעור החשיפה של מטוסיו למערכי ההגנה של האויב. המערכת נבדקה בידי יחידות מטוסי F-4 פנטום בלחימה בווייטנאם ב-1969. יותר מ-4,000 ערכות הנחיה יוצרו. חיל האוויר האמריקני הטיל כ-700 פצצות GBU-8 במהלך מלחמת וייטנאם.

בשנת 1976 נכנסה הפצצה לשירות בחיל האוויר הישראלי, וקיבלה שם את הכינוי "אגרוף אפור". במלחמת לבנון הראשונה הושמדו באמצעותה שתי מטרות. בשנת 1991 הוצאה הפצצה משירות בחיל האוויר הישראלי.

== מאפיינים (GBU-8) ==
* אורך: 3.63 מטר (11 רגל 11 אינץ')
* קוטר: 46 ס"מ (18 אינץ')
* מוטת כנפונים: 1.12 מטר (3 רגל 8 אינץ')
* משקל: 1027 ק"ג (2264 ליברות)
* ראש קרב: פצצת סימן 84

== מאפיינים (GBU-9) ==
* אורך: 3.66 מטר (12 רגל)
* קוטר: 63.5 ס"מ (25 אינץ')
* מוטת כנפונים: 1.35 מטר (4 רגל 5 אינץ')
* ראש קרב: פצצת סימן 118

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.designation-systems.net/dusrm/app5/hobos.html Rockwell HOBOS], באתר Designation-Systems.net

קטגוריה:פצצות מונחות של ארצות הברית
קטגוריה:פצצות מונחות
Thefakesoundofprogress

"Thefakesoundofprogress" הוא אלבום הבכורה של להקת לוסטפרופטס. כאלבום בכורה, האלבום הפתיע בכך שמכר יותר מ-6,000 עותקים וגם יותר מ-3,000 אלבומי דמו. האלבום הוא תחילת דרכה של לוסטפרופטס כלהקה.

לוסטפרופטס הוציאו מאלבום זה שני סינגלים (ראו למטה), בגלל שכבר החלו לעבוד על אלבומם השני. אלבום זה היווה ציון דרך בדרכה של לוסטפרופטס, ופתח עבור הלהקה דלתות חדשות.

== רשימת השירים ==
<div style="direction: ltr;">
{|border=0
|-
|
# Shinobi vs. Dragon Ninja – 2:47
# The Fake Sound of Progress – 5:32
# Five Is a Four Letter Word – 4:24
# And She Told Me to Leave – 5:55...
# Kobrakai - 5:33
# The Handsome Life of Swing - 3:49
# A Thousand Apologies - 4:06
# Still Laughing - 5:43
# For Sure - 4:20
# Awkward - 4:24
# Ode to Summer - 3:15
# The Lesson Pt. 1 - 3:11
# Directions (Japanese bonus track) - 4:57
|}
</div>

== סינגלים ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2000
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
גוטפריד ריינהולד טרוויראנוס

גוטפריד ריינהולד טרוויראנוס (בגרמנית: Gottfried Reinhold Treviranus; 4 בפברואר 1776 - 16 בפברואר 1837) היה רופא וחוקר טבע גרמני. 

הוא נולד בברמן ולאחר לימודים באוניברסיטת גטינגן היה מלמד באוניברסיטה המקומית.
טרוויראנוס היה מתומכי תורת ההורשה של תכונות נרכשות, אותה פיתח במקביל גם ז'אן-בטיסט דה לאמארק. ב-1802 הציג את התאוריה שלו בכרך הראשון של הספר "Biologie; oder die Philosophie der lebenden Natur". כותרת הספר הייתה אחד השימושים הראשונים במונח ביולוגיה לתיאור תחום המחקר העוסק ביצורים חיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:חוקרי טבע
קטגוריה:ביולוגים גרמנים
קטגוריה:רופאים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1776
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1837
יחידת ההצלה של צ'יפ ודייל

יחידת ההצלה של צ'יפ ודייל (באנגלית: Chip 'n Dale Rescue Rangers) היא סדרת טלוויזיה מונפשת בת 65 פרקים שהופקה על ידי חברת וולט דיסני לטלוויזיה בין השנים 1989–1990. הסדרה שודרה ב"זמן דיסני" בעשור הראשון של המאה ה-21. בסדרה כיכבו צמד דמויות הסנאים הוותיקות של דיסני צ'יפ ודייל, ביחד עם שלוש דמויות חדשות, בתור בלשים. בשנת 2019 הופיעו דמויות הסדרה בתפקיד אורח בסדרה "סיפורים של ברווזים". הסדרה עצמה הגיעה בקלטות וידאו בתחילת שנות התשעים בשפת המקור וללא תרגום. 

בשנת 2022 עלה בדיסני+ סרט המבוסס על הסדרה בשם "צ'יפ ודייל: יחידת הצלה".

== עלילה ==
צ'יפ ודייל הם שני סנאים בלשים ביחדית הצלה יחד עם חבריהם גאדג'ט, מונטרי ג'ק וזיפר. בכל פרק חבורת הבלשים מתמודדת מול פשעים ותעלומות שהמשטרה לא יכולה לפתור, ותומכים בלקוחותיהם החיות. ליחידה יש שני אויבים עיקריים: החתול המאפינור פאט-קאט והמדען המטורף נורטון נימנול.

== קישורים חיצוניים ==

*

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:דיסני: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:ABC: תוכניות וסדרות
קטגוריה:ערוץ 2: תוכניות רכש
דב ניר

דב ניר (17 במאי 1922 - 10 בנובמבר 2011) היה גאוגרף וחוקר ארץ ישראל, חתן פרס ישראל ה'תשנ"ה בגאוגרפיה.

== חייו ==
נולד בסלובקיה. בשנת 1939, מעט לפני פרוץ מלחמת העולם השנייה, עלה לארץ לבדו במסגרת עליית הנוער והתגורר בכפר הנוער בן שמן. בשנת 1950 החל את לימודיו במחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית שהוקמה שנה קודם לכן. בשנת 1960 קיבל תואר דוקטור. לאחר שסיים את לימודיו במחלקה שימש בה כמרצה, ובשנת 1971 הועלה לדרגת פרופסור חבר. מאוחר יותר קיבל תואר פרופסור והועמד בראש המחלקה לגאוגרפיה. בנוסף עמד גם בראש האגודה הגאוגרפית הישראלית בשנים 1977–1979.

מחקריו עסקו תחילה בעיקר בגאומורפולוגיה של ארץ ישראל, תחום אותו קידם רבות, ומאוחר יותר החל לעסוק גם בגאוגרפיה רגיונלית עם פרסום מחקריו על אזור עמק בית שאן.

על תרומתו זו הוענק לו בשנת 1995 פרס ישראל לחקר הגאוגרפיה של ארץ ישראל.

היה נשוי לרות (מדרשי) ולהם שלושה ילדים.

להנצחתו של פרופ' ניר מוענק מדי שנה "פרס דב ניר" - מלגה לעבודת גמר מצטיינת לתואר שני במחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20160823003501/http://geography.huji.ac.il/.upload/STUDIES_XIII/XIII-Reichman.pdf לפועלו המדעי של פרופ' דב ניר / שלום רייכמן]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:עולים בעליית הנוער
קטגוריה:בוגרי כפר הנוער בן שמן
קטגוריה:גאוגרפים ישראלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לגאוגרפיה וידע ארץ ישראל
קטגוריה:חוקרי ארץ ישראל
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: גאוגרפיה
קטגוריה:נשיאי האגודה הגאוגרפית הישראלית
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2011
בסיליסק ירוק

בסיליסק ירוק (שם מדעי: Basiliscus plumifrons) הוא מין של לטאות החי בעיקר באמריקה הלטינית ובייחוד בין מקסיקו בצפון לאקוודור בדרום.
== מאפיינים ==
אורכה של הלטאה הבוגרת הוא כ-80 ס"מ. הבסיליסק הירוק הוא אוכל-כול ומזונו כולל חרקים, יונקים קטנים, לטאות קטנות, פירות, עלים ופרחים. גודל התטולה נע בין 5 ל-15 ביצים. לאחר שמונה עד עשרה שבועות בוקעים הצעירים מן הביצים, המסוגלים לחיות באופן עצמאי.

הבסיליסק מסוגל לרוץ מרחק קצר על פני המים במהירות של מטר וחצי לשנייה כשהוא משתמש ברגליו האחוריות ובזנבו. כאשר הוא דוחף את רגליו אל המים, הוא יוצר כיסי אוויר שעליהם הוא יכול לדרוך. מהירות התנועה של רגליו מגיעה ל-105 קמ"ש, מאמץ שרירי גדול פי 7 ממה שהאדם מסוגל לו. בזכות מהירות תנועה זו, הוא מספיק לדרוך על כיס האוויר ולזנק ממנו לפני שהכיס קורס. בשל "ההליכה על המים" לכאורה, צורת הריצה הזאת הקנתה לו את הכינוי "לטאת ישו".

הבסיליסק מסוגל לשחות זמן רב במים, ואף לצלול למשך של כשלושים דקות.

== גלריה ==
<gallery>
plumed.basilisk.arp.jpg
Basilisk Headshot.JPG
Basiliscus plumifrons Dvur zoo 2.jpg
Green Basilisk P9240094.JPG
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1876
קטגוריה:בסיליסקיים
קטגוריה:קוסטה ריקה: זוחלים
קטגוריה:גואטמלה: זוחלים
קטגוריה:מקסיקו: זוחלים
קטגוריה:אקוודור: זוחלים
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד דרינקר קופ
קטגוריה:הונדורס: זוחלים
קטגוריה:זוחלים ביערות הגשם של אמריקה המרכזית
קטגוריה:זוחלים ביער האמזונאס
שרה כץ

[[דיוקן עצמי, שמן על בד, 42.5 / 55 ס"מ]]שרה ח' כץ (נולדה ב-1946) היא ציירת, פסלת, כותבת ישראלית.

נולדה וגדלה בחדרה. מתגוררת בתל אביב.

בוגרת המכון לאמנות בבת-ים במגמות פיסול (אצל הפסל יעקב אפשטיין) וציור (אצל הצייר אהרון אלקלעי) ו"המדרשה" ברמת השרון. (כיום חלק מהמכללה האקדמית בית ברל) 

בשנת 1988 זכתה במלגת שהות ב-Cite des Arts בפריז.

הציגה במרכזי אמנות בישראל, בצרפת ובגרמניה.

פרסמה סיפורים קצרים ב"מאזנים", "עיתון 77", "עמדה", "דפים לספרות" ו"אפיריון".

ערכה את הטור "ימים ושירים" ב"משא" – המוסף הספרותי של עיתון "דבר".

כתבה רשימות על תערוכות וספרים ב"העולם הזה", "על המשמר" ו"דבר".

אבא, שמן על בד, 79 / 99 ס"מ

== מבחר תערוכות יחיד ==
ביקור אדומת החזה, שמן על בד, 70 / 70 ס"מ
* 1988 "ציורים", גלריה "שלוש", תל אביב
* 1989 "עבודות חדשות", המרכז לתרבות יהודית, פריז
* 1999 "אנשים קטנים", הגלריה העירונית, רחובות. אוצר: חיים מאור
* 2005 "געגועים למונה ליזה", מועדון/גלריה קיבוץ נען
* 2006 "אלף לבבות ופנים", גלריה קיבוץ ראש הנקרה
* 2006 "עצב הראייה", משכן אמנים, הרצליה. אוצרת: ורדה גנוסר
* 2010 "ההורים", מוזיאון לאמנות ישראלית רמת גן. אוצרת: איילת השחר כהן
* 2012 "קשר דם" (כחלק מהתערוכה "דיוקנאות קין"), אוניברסיטת בן-גוריון, באר שבע. אוצר: חיים מאור
* 2015 "חיי שרה", בית האמנים, תל אביב. אוצרת: אירית לוין
* 2015 "פני הנותרים", משכן האמנויות, גבעת חביבה, אוצרות: אתי עמרם, אסנת בן שלום.
* 2016 "פסל משלה", מכון המים, הגלריה העירונית גבעתיים, אוצרת אירית לוין

חלק מקיר התערוכה "קשר דם", 2012

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.youtube.com/watch?v=x5Bv7YmrePs&context=C479445cADvjVQa1PpcFMSEKa9HBFN7MgtbDAK9q8pmEFDmSoh-U8=/ הרצאתו של פרופ' אמיר כהן-שלו] (חלק ראשון) ביום עיון שנערך באוניברסיטת באר שבע לקראת פתיחת התערוכה "דיוקנאות קין".
* 
* דרור בורשטיין, [https://drorburstein.com/2016/05/21/%D7%A1%D7%95%D7%A4%D7%A8%D7%9E%D7%9F-%D7%93%D7%A4%D7%A0%D7%94/ "סופרמן/דפנה" על התערוכה "פסל משלה"], בבלוג "מתחת לשולחן", 21 במאי 2016

קטגוריה:פסלות ישראליות
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:בוגרות המדרשה לאמנות
קטגוריה:בוגרי המדרשה לאמנות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1946
קו טעינה

250px
בספנות, קו טעינה מסמן את עומק הציפה המרבי עבור כלי שיט. קרוי גם קו פלימסול, על-שם חבר הפרלמנט הבריטי הלורד פלימסול, שקבע אותו בתחילת הרבע האחרון של המאה ה-19.

בעבר היו כלי השיט טעונים כמעט עד לסיפון העליון, דבר שיצר סיכון אדיר לכלי השיט ולאנשי הצוות. לאחר מקרי טביעה רבים ואובדן בנפש, קבע הלורד פלימסול את קו הטעינה, אותו אסור לעבור, וזאת על מנת ליצור "מרווח בטיחות".

הקו מסומן באמצעות צורה של עיגול ולידו "סולם".
הסולם מציין את השוקע המרבי בכל אחד מהמצבים:
* אזור "קייצי" S: אזור נוח להפלגה (אינו קשור בהכרח לעונות השנה).
* אזור "חורפי" W: אזור סוער והשיט עלול להיות מסוכן (אינו קשור בהכרח לעונות השנה).
* אזור טרופי T: אזור שהמים בו חמים יחסית למקומות אחרים.
* מים מתוקים F: מים מתוקים (לא מי ים).
* מים מתוקים אזור טרופי FT: אזור עם מים מתוקים חמים מהרגיל.

הסיבה להבדלים בין האזורים הוא המשקל הסגולי של המים:
מים מתוקים בעלי צפיפות קטנה יותר לכן כלי שיט בעל אותו משקל יהיה שקוע יותר מאשר במי ים.
מים טרופיים חמים יותר ולכן צפיפותם קטנה יותר מאשר מים קרים יותר.
מים מתוקים טרופיים צפופים אפילו פחות ולכן כלי שיט הטעון עד קו זה, כשיגיע למים קרים יותר, השוקע שלו יגדל ויגיע לקו הקיץ (S).

==קישורים חיצוניים==

* [http://cgate.co.il/stability/load_line.htm קו פלימסול בשער לים] 
קטגוריה:מונחים ימיים
רואים 6/6

רואים 6/6 (רואים שש שש) הייתה רצועה אינטראקטיבית לילדים ונוער, במתכונת של תוכנית בקשות, ששודרה בישראל בטלוויזיה החינוכית (הערוץ הראשון) משעות הבוקר עד אחר הצהריים בכל קיץ החל משנת 1987 ועד שנת 1992. בין מנחי התוכנית היו: קובי מידן, ארז טל, מרב מיכאלי (לימים שרת התחבורה והבטיחות בדרכים), אורלי יניב, גיל קומר, עודד מנשה, רונית כפיר, ננסי ברנדס, מירי נבו, רון לוינטל ויאיר ניצני.

במסגרת הרצועה התארחו אמנים ישראלים מובילים, שודרו אירועי ספורט, וידאו קליפים וסדרות רכש טלוויזיוניות שונות שנבחרו באמצעות משאלים טלפוניים או דרך משלוח גלויות על ידי הצופים (לוח השידורים נבנה למעשה על ידי הצופים בבית). בחירות אלו לוו בפרשנות של סטטיסטיקה מפי חנוך סמית ומינה צמח.

רבות מהסדרות ברצועה זכו עם השנים למעמד של סדרות פולחן, בין השאר משום שבמשך שנים רבות הן הוקרנו בשידורים חוזרים במהלך חופשות הקיץ.

בין תוכניות הילדים ברצועה שודרו "הלב", "נילס הולגרסון", "פינוקיו", "רכבת ההפתעות" ועוד.

בין סדרות הרכש ברצועה שודרו: "ילד הקראטה", "בועות", "שלגיה במאה העשרים", "אלף","משימה בלתי אפשרית", "צמד לעניין", "קאטס והכלב", "ילדת הפלא", "האסיר", "מסע בין כוכבים: הסדרה המקורית", "חץ וקשת", "מנהרת הזמן", "ג'ק הולבורן", "דיק טרפין", "בנות המזל", "איים אבודים", "משפחה שכזאת", "החמישייה הסודית" ותוכניות רבות נוספות.

בין סדרות המקור ברצועה שודרו: "קרובים קרובים" ו"רגע עם דודלי".

הרצועה הכילה גם פינה שנקראה "כבלים על הגל", שבה נהגו לשדר פרקים בודדים מתוכניות רכש נבחרות ששודרו באותה העת רק בערוצי הכבלים (בערוץ 3 ובערוץ 6), כגון: "מרפי בראון", "פרקר לואיס" ו"בוורלי הילס 90210".

במסגרת התוכנית הופקו גם חולצות של התוכנית, אשר חולקו לצופים, וחוברות של התוכנית, אשר נמכרו בחנויות הספרים. הן בחולצות והן בחוברות הופיעה דמות בשם "חופשוש" בעלת מראה חייזרי – ראש צר בצבע ירוק, אף אדום גדול ועגיל.

== בתרבות ==
* התכנית הופיעה בשני עלילונים של "זבנג!". בראשון ירון ממציא מכונה שגורמת למחשב של התכנית לחשוב שקיבל 1,000 קולות מאשר קול אחד. ובשני חברי להקת "אחותי הצולעת" משתתפים בתוכנית עצמה ובכמה מפינותיה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית
קטגוריה:רצועות שידור בטלוויזיה בישראל