אהבתה של תרזה די מון

"אַהֲבָתָה שֶׁל תֶּרֶזָה דִי מוֹן" הוא מחזור שירים מסוגת הסונטה שכתבה המשוררת לאה גולדברג. השיר פורסם לראשונה בשנת 1952 בכתב העת הספרותי מולד. השיר הושמע לראשונה בפסטיבל הזמר והפזמון 1970 בידי הזמרת אילנית, והגיע למקום השלישי. השיר בוצע עוד פעמים רבות בידי זמרים שונים.

מקובל לומר שמחזורי סונטות האהבה של גולדברג ששיאם במחזור של "אהבתה של תרזה די מון" נתפסים כְּלב-שירתה של גולדברג שסימנו אותה בטריטוריה הייחודית שלה במרחב השירה הישראלית.
שנים עשר הסונטות של "אהבתה של תרזה די מון" קבעו במידה רבה את דיוקן הסונטה העברית במאה ה-20.

== מבנה השיר ופרסומו ==
השיר מורכב מ-12 בתים. הם פורסמו לא ברציפות החל משנת 1952. בתים א' ב', ה', ח', יא ו-יב פורסמו בכתב העת מולד. חלקים ז' ו-י' פורסמו בדבר הפועלת.

כל השיר כולו בצירוף בתים שלא פורסמו עד אז פורסמו בספר שיריה "ברק בבוקר", מרחביה, 1955.

== הרקע לכתיבת השיר ==
בהקדמה לשיר כותבת גולדברג שתרזה די מון הייתה אישה מן האצולה הצרפתית שחיה בסוף המאה ה-16 בצרפת. בהיותה בת 40 התאהבה באיטלקי צעיר והקדישה לו כארבעים ואחת סונטות. כאשר אותו צעיר עזב את ביתה, היא שרפה את כל שיריה ונכנסה למנזר.
גולדברג כתבה ביומנה שאותה דמות הייתה "אמצאה שלי...הניחוש הנכון של מצבי". גולדברג עצמה בהיותה כבת 40 התאהבה בצרפתי צעיר בשם ז'ק אָדוּ, אותו פגשה כשעבד בקול ציון לגולה בשפה הצרפתית. אזכורים רבים שלו מופיעים ביומניה ובמכתביה של גולדברג. השם די מון (De Mont) מעיד על מוצאה הרם – "מן ההר" אך גם על ה"דמון" (שֵׁד) שהשתלט עליה בגלל אהבתה הבוערת.

== השיר ==
מחזור הסונטות מורכב מ-12 חלקים שבכל אחד מהם מצוי המבנה הקלאסי של הסונטה – שני בתים בני ארבע שורות ושני בתים בני שלוש שורות.

הסונטה הראשונה מתחילה במילים:

בסונטה הראשונה גולדברג באופן נדיר רומזת ליסורי הגוף המשתוקק לאהבה, ובאופן נדיר לשירתה מסיימת את השורה בסימן קריאה – "אַךְ אֶעצוֹם עֵינַיִם יִזְעַק בְּשָׁרִי הַמִּתְמָרֵד: אֲתָּה!".

בסונטה השלישית מתייחסת גולדברג אל יראת הכבוד שחש אדו כלפיה, מה שמנע ממנו אהבת אמת אליה –

בסונטה העשירית כתבה כנראה גולדברג על טיול שערכו שניהם יום שלם בירושלים ליום הולדתה ה-41:

ובהמשך:

בסונטה האחרונה כבר נפרדה המשוררת מאהובהּ:

== לחן ==
חלקים מהשיר זכו ללחנים שונים. ידוע במיוחד הלחן של נורית הירש לסונטה התשיעית, והמתחיל במילים – "מחלוני וגם מחלונך/אותו הגן נשקף, אותו הנוף". השיר הושמע לראשונה בפסטיבל הזמר והפזמון 1970 בידי הזמרת אילנית, והגיע למקום השלישי. השיר בוצע עוד פעמים רבות בידי זמרים שונים.

הזמרת יפה ירקוני ביצעה את השיר בשפה הצרפתית. הצמד חדווה ודוד ביצעו את השיר בשפה היפנית.

הסונטה הראשונה הולחנה והושרה בידי שלמה ארצי. כמו כן הקליטה לה עדנה לב גרסה משלה.

הסונטה השישית הולחנה והושרה בידי שלמה בר והברירה הטבעית.

כמה מהסונטות של מחזור השירים הולחנו על ידי יחזקאל בראון לביצוע של שירה קלאסית.

== לקריאה נוספת ==
* שרה בן-ראובן, כעץ באפלת יער – על אהבותיה של לאה גולדברג, הוצאת שוקן, 2013, עמ' 133–147.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* 
* גדעון טיקוצקי, [https://web.nli.org.il/sites/nli/hebrew/collections/personalwebs/leahgoldberg/lea-for-children/tikotzki/pages/from-my-window.aspx "מחלוני וגם מחלונך": התכתבות דיאלקטית עם מוסכמות ספרותיות בשיר של לאה גולדברג, על אהבתה של תרזה די מון], בתוך: עלי-שיח, 53, 2005

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1951
קטגוריה:שירי 1970
קטגוריה:סינגלים מ-1970
קטגוריה:שירי אילנית
קטגוריה:שירי פסטיבל הזמר והפזמון 1970
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי לאה גולדברג
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי נורית הירש
קטגוריה:שירי אהבה בעברית
קטגוריה:סונטות