OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
צורף

צורף יוצר [[טבעת]]
צורף הוא בעל מלאכה שמקצועו הוא צורפות, כלומר עיבוד מתכות אצילות (כסף, זהב, ופלטינה) לשם ייצור תכשיטים, לרוב תוך שיבוץ אבנים יקרות בתכשיט. יש המשתמשים גם במתכות כגון נחושת, אלפקה ופליז.

{{סרטונים}} צורף ב[[פולין יוצר תליון בטכניקת ריקוע - וידאו]]
מאחר שצורף עובד עם אש עזה כדי להתיך את המתכת ולזקקה (כלומר להפריד בין המתכת היקרה לפסולת) משמשת המילה גם בהשאלה כפעולת טיהור.

צורפות עכשווית היא יצירה שנועדה לשימוש יומיומי אשר טומנת בחובה אמירה של האמן, נוצרה באופן חופשי ואינה כפופה לתכתיבים מסחריים כלשהם.

== מקצועות צורפות ==
*צורף מתמחה בייצור תכשיטים בעבודת יד, שכל אחד מהם הוא ייחודי. אם התכשיט ישועתק הצורף של תכשיט ייחודי הוא למעשה מודליסט המכין תבנית או מאסטר שממנו ישועתקו תכשיטים רבים.
*יוצק המתמחה ביציקת מתכות אל תכשיטים באמצעות שעווה נעלמת.
*צורף המתמחה בתיקון תכשיטים, בשיקומם ושימורם.
*משבץ המתמחה בקיבוע אבני החן אל תוך התכשיט או על פניו.
*לוטש (ממרק) תכשיטים.
*חרט המתמחה בגילוף צורות המובאות אל פני התכשיט.
*חותך תבניות הגומי, המתמחה בייצור תבניות הגומי עבור המאסטר.
*אמייליסט המתמחה בעיטור התכשיט בזיגוג אמייל.
*מצפה, המתמחה בציפוי מתכות על פני תכשיטים וכלי כסף.
*בשפה העברית והאנגלית יש הבחנה בין צורף היוצר תכשיטים בדרך כלל בתכשיטי זהב, לבין חרש כלי כסף.

== לקריאה נוספת ==
*מזיאר ישורון (אזר-אדיבי), אומנות התכשיט המשובץ, מושגים חומרים תהליכים, (עורכת: שירה עמי), מכון היהלומים הישראלי, 2006

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.moital.gov.il/NR/exeres/A879C757-BCA5-48A3-BEBA-9988248984E0.htm?wbc_purpose=ba צורפות] באתר משרד הכלכלה והתעשייה

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מלאכת יד
ast:Orfebrería
be:Злотніцтва
bg:Златарство
ca:Orfebreria
es:Orfebrería
fr:Orfèvrerie
gl:Ourivaría
it:Oreficeria
pl:Złotnictwo
pt:Ourivesaria
המרדף לאושר

המרדף לאושר (באנגלית: The Pursuit of Happyness) הוא סרט דרמה שיצא לאקרנים ב-15 בדצמבר 2006 בארצות הברית. הסרט מבוסס על סיפור אמיתי של אדם בשם כריסטופר גרדנר אשר נקלע לבעיות כלכליות קשות שפגעו בו ובמשפחתו. הסרט בוים על ידי הבמאי האיטלקי גבריאל מוצ'ינו, והופק על ידי ויל סמית', שגילם את הדמות הראשית והיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן הטוב ביותר על תפקידו בסרט זה. בנו של סמית' במציאות, ג'יידן, גילם בסרט את דמותו של כריסטופר גרדנר, בנו של כריס גרדנר.

== עלילת הסרט ==
הסרט מתרחש בעיר סן פרנסיסקו שבארצות הברית בשנת 1980. כריס גרדנר, איש מכירות, נרשם לתוכנית הכשרת ברוקרים על מנת לשפר את מעמדו החברתי-כלכלי. הוא מתקבל לתוכנית הכשרה שאורכה חצי שנה, ושם הוא נאלץ להתמודד יחד עם 20 מועמדים נוספים על המשרה הנחשקת. רק אחד מ-20 המועמדים יתקבל לעבודה בחברה. בתקופת ההתמחות המתמחים לא מקבלים שכר על עבודתם.

אשתו של כריס שאינה רואה בעין יפה את החלטתו של בעלה, עוזבת אותו ומשאירה את כריס יחד עם בנו הצעיר. החל מהיום שאשתו עזבה את הבית, כריס נתון בלחץ רב, שכן הוא צריך לחלק את ימיו בין שיחות טלפון לעשירי סן פרנסיסקו, אותם הוא אמור לשכנע להעביר את כספם לחברה בה הוא מתמחה, ובין דאגות למקום בו הוא ובנו ישנו בלילות הקרובים. במהלך תקופת ההתמחות, כריס ובנו חיים חיי עוני ללא מקום מגורים.

בסיום הסרט כריס מנצח את שאר המועמדים וזוכה במשרה. באפילוג הסרט מסופר שגרדנר עזב לאחר מכן את החברה והצליח להתעשר.

== שחקנים ==
{| class="wikitable" border="1"
|-
! שחקנים
! דמויות
|- 
| ויל סמית'
| כריס גרדנר
|- bgcolor="#EFEFEF"
| ג'יידן סמית'
| כריסטופר גרדנר (בנו של כריס)
|-
| טנדי ניוטון
| לינדה
|- bgcolor="#EFEFEF"
| בראיין הוב
| ג'יי טוויסל
|-
| ג'יימס קארן
| מרטין פרום
|- bgcolor="#EFEFEF"
| קורט פולר
| וולטר ריבון
|-
| טאקאיו פישר
| גברת צ'ו
|-bgcolor="#EFEFEF"
| קווין וסט
| "האבא הטוב בעולם"
|}

== כריסטופר גרדנר במציאות ==
כריסטופר גרדנר
במציאות, כריסטופר גרדנר קיבל את המשרה, ונהיה מיליונר שהגיע למעמדו בזכות עצמו. סיפור חייו סיפק השראה לסופרים רבים לכתוב את ספריהם, וכן סיפק השראה לשחקן ויל סמית', שהיה אחראי מאוחר יותר לעיבוד הקולנועי של הסיפור. גרדנר כתב ספר שהצליח מאוד בארצות הברית בשם "הזכרונות של גרדנר". הספר פורסם במאי 2006, וסצינות רבות מהסרט "המרדף לאושר" נכתבו על פי זכרונות אלו. גרדנר אף השתתף כניצב בסצנה קצרה בסוף הסרט.

בשנת 2006 גרדנר מכר את החברה שלו ב-184 מיליון דולר.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* לילי שרצקי, [http://www.eonline.co.il/content.asp?id=32646&sid=11 מאחורי הקלעים של "המרדף לאושר"], באתר eonline, 19 בינואר 2007

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2006
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים על שוק ההון
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: סרטים
קטגוריה:עוני בתרבות
מאיץ תקשורת

מאיץ תקשורת הוא רכיב ברשתות מחשבים המיועד לשיפור קצב העברת נתונים על גבי בין מקטעים שונים של הרשת. לשם שיפור קצב העברת הנתונים המאיץ דוחס את הנתונים המיועדים להעברה, ובמקרים מסוימים אף מתערב בפעולת פרוטוקולי התקשורת עצמם.

==אפשרויות שימוש (תצורות)==
===תצורת ON-PATH===
קישור בין שני מאיצים בעת המעבר מהרשת המקומית LAN לרשת WAN.<br />
המאיץ דוחס מידע שמתקבל מרשת LAN אחת, מעביר את המידע הדחוס לכיוון ה-WAN. משם מגיע לרכיב המרוחק שפותח את המידע ומעבירו לתחנת הקצה המיועדת:

# תחנת קצה שיושבת ב- LAN 1 שולחת את הנתונים לתחנת קצה ב-LAN 2 . הנתונים מגיעים למאיץ התקשורת ונדחסים.
# המאיץ משדר את הנתונים הדחוסים על גבי ה- WAN ל- LAN 2. שם עומד מאיץ נוסף שיודע לפתוח את הנתונים הדחוסים.
# תחנת קצה ב-LAN 2 מקבלת את הנתונים שנשלחו.

===תצורת ON-LAN===
מאיץ תקשורת ב-LAN1 הוא בתצורת ON-LAN, והמאיץ ב-WAN הוא בתצורת ON-PATH
המאיץ יושב בתוך רשת ה LAN, כמתואר בצידו הימני של השרטוט. <br />
הבעיה בתצורה כזו היא שהנתונים מופנים לשער ברירת המחדל (default getaway) של ציוד תקשורת אחר, כגון נתב, ולא למאיץ. במקרים כאלה יש מספר פתרונות:
* שימוש בפרוטוקול RIP injection, שגורם לנתב להחזיר את כתובות ה-IP למאיץ וממנו החוצה לרשת ה- WAN.
* שימוש בפרוטוקול HSRP/VRRP, גיבוי בין המאיץ לבין לציוד תקשורת אחר על ידי הקצאת אותה כתובת IP וירטואלית.
* שינוי כתובת שער ברירת המחדל (default getaway) בתחנת הקצה לכתובת של המאיץ.

תצורת ON-LAN תבוצע לרוב בתוך סניף ראשי של חברה, מאחר שהרבה סניפים מקושרים אחד לשני דרך הסניף הראשי. ומרבית השירותים ניתנים לסניפים דרך הסניף הראשי. דוגמת שימוש, סניף של בנק, כאשר לקוח מגיע, הבנקאי צריך למשוך את נתוני הלקוח מתוך מחשב ראשי שמכיל בתוכו את המידע של כל הלקוחות שיושב בסניף הראשי.

התרומה העיקרית של המאיץ היא בניצול רוחב פס יעיל של רשת ה-WAN. על ידי דחיסת מידע ואלגוריתמים נוספים, ניתן להעביר אפליקציות שונות הדורשות יותר רוחב פס ולמנוע איטיות ברשת. המאיץ יכול לעבוד עם סוגים שונים של ציוד רשת אחר, כגון נתבים ומתגים.

==מאיץ TCP==
פרוטוקול TCP מנסה להתאים את קצב העברת הנתונים למצב הרשת. בגלל אופן המימוש של פרוטוקול ה-TCP ישנם מצבים שבהם תיגרם ירידה בביצועי הפרוטוקול, אף על פי שהיא אינה מחויבת המציאות (לדוגמה, רשת עם השהייה גבוהה). מאיץ TCP מהווה חוצץ שמסיים את קשר ה-TCP בתוך הרשת המקומית (בעלת הביצועים המהירים), ומעביר את הנתונים למאיץ TCP שני שממוקם מעבר לרשת עם ביצועים פחות טובים. המאיץ השני מדמה למחשב היעד קשר TCP שכאילו מתחיל במחשב המקור. המאיצים אחראים לאגור את חבילות ה-TCP שנשלחות, ואחראים לנהל ביניהם מנגנון שמוודא העברה מוצלחת של החבילות.

== ראו גם ==
* Transmission Control Protocol
== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציוד לתקשורת מחשבים
זמן השהיה

זמן השהיה (באנגלית: Latency) הוא מושג מתחום ההנדסה המתאר את פרק הזמן מרגע יזימת תהליך ועד הרגע שבו התהליך אכן מתחיל להתבצע. ייתכן שבמערכת יהיו כמה סוגים של זמני השהיה, התלויים בהתנהגות או במבצע הפעולה.

==אלקטרוניקה==
זמן ההשהיה באלקטרוניקה הוא הזמן שלוקח למידע מסוים לעבור ממקום למקום במערכת אלקטרונית. אם יש צורך להגדיל את זמן ההשהיה מעבר לזמן זה, למשל כדי להשוות בין זמניה ההשהיה של מספר מסלולי מידע, ניתן לצרף לו רכיבי השהיה מותאמים.

==רשתות מיתוג==
זמן השהיה ברשתות מיתוג מנות יכול להיות חד כיווני או כזה שמשלים סיבוב מלא (round-trip). זמן ההשהיה שנדרש למנה להגיע מהמקור ליעד מכונה חד כיווני, וזמן ההשהיה שנמדד מהמקור ליעד ובחזרה יכונה זמן השהיה שמשלים סיבוב מלא. נהוג למדוד זמן השהיה של סיבוב מלא, משום שנוח יותר למדוד את הזמן בנקודה אחת. מערכות הפעלה רבות כוללות תוכנה בשם "פינג" (Ping) אשר שולחת מנה בגודל המינימלי האפשרי וממתינה לתגובה בדמות מנה בגודל זהה המוחזרת מתחנת היעד, וכך מודדת זמן השהיה בסיבוב מלא. כאשר נדרשת מדידה מדויקת יותר, אפשר לבצע מדידה של זמן השהיה חד-כיווני. הגדרת זמן ההשהיה אינה תלויה ברוחב הפס וגודל המנה והוא הזמן המוחלט המינימלי של ההשהיה האפשרית בקו התקשורת.

==תקשורת לוויינים==
תקשורת עוברת באוויר במהירות האור, וכל עוד מדובר בתקשורת קרובה לקרקע, הדבר נותן זמן השהיה קצר יחסית. בתקשורת לוויינים שמבוססת בדרך כלל על תקשורת באמצעות לוויינים במסלול גאוסטציונרי, זמן ההשהיה גדול יותר ויכול להגיע עד לסדר גודל של שנייה. זמן זה מורגש, למשל, אצל צופי טלוויזיה שמאזינים לאותו שידור ברדיו. אות הטלוויזיה, שמגיע אליהם דרך לוויין, מושהה יחסית לאות הרדיו.

ניתן להשתמש בלוויינים קרובים יותר, אך הדבר מצריך כמות גדולה של לוויינים ומערכת מורכבת יותר.

==מכניקה==
זמן השהיה במכניקה נקבע לפי מהירות תנועתם וסיבובם של הרכיבים השונים. גם מהירות שילובם של גלגלי שיניים תשפיע על זמן ההשהיה המכני.

קטגוריה:תקשורת מחשבים
קטגוריה:תכן לוגי
קטגוריה:הנדסה
קטגוריה:זמן
מרכז ידיעות קרב

סיירת האמריקנית USS VINCENNES]]
מרכז ידיעות קרב בספינה מדגם [[סער 5]]

מרכז ידיעות קרב או בראשי תיבות: מִי"ק (בצי האמריקאי מוכר בשם "חדר מבצעים", ואילו בצי המלכותי הבריטי מוכר בשם "מרכז ידיעות משימה") הוא מרכז טקטי הנמצא בספינות מלחמה, צוללות ומטוסי שליטה ובקרה צבאיים, שתפקידו לספק לפיקוד המשימה מידע עדכני ומקיף על תא השטח שבסביבת הכלים הלוחמים. בזרוע היבשה, מרכזים המשמשים למטרה זו נקראים לרוב "חמ"ל מבצעים".

הן המי"ק הספינתי והן המי"ק המוטס מאוישים ומצוידים לשם עיבוד וארגון נתוני הקרב, וזאת כדי להקל על מפקדי המשימה בעת קבלת ההחלטות. במרכז ידיעות קרב קיימים מספר סוגי עמדות, דוגמת מערכות קשר, ניווט, מכ"ם, סונאר וכן מערכות שליטה ובקרה (שו"ב). באמצעות מערכות אלו מספקים קצין המי"ק וסגניו תמונת מצב מפורטת, אותה הם מעדכנים כל העת.

==ראו גם==
*מטוס שליטה ובקרה

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.iaf.org.il/624-19900-he/IAF.aspx "מטוס הביון החדש של ישראל" - כתבה על מטוס הנחשון המשמש את חיל האוויר כחפ"ק מוטס.] אתר חיל האוויר.

קטגוריה:חלקי כלי שיט
קטגוריה:לוחמה ימית
קטגוריה:פיקוד ושליטה
גביע התערוכה הבינלאומית בגלאזגו

גביע התערוכה הבינלאומית בגלאזגו (באנגלית: Glasgow International Exhibition Cup) היה טורניר כדורגל שאורגן בשנת 1901 כחלק מהתערוכה הבינלאומית השנייה בגלאזגו, סקוטלנד. הזוכה המקורית בגביע הייתה גלאזגו ריינג'רס, שניצחה את סלטיק במשחק הגמר.

לאחר אסון אייברוקס הראשון ב-1902 ארגנו הריינג'רס טורניר לשם גיוס כספים שיועדו לתשלום פיצויים למשפחות הקורבנות. ריינג'רס הכריזו כי גביע התערוכה הבינלאומית, בו זכו שנה לפני כן, יוענק לקבוצה הזוכה בטורניר. לריינג'רס וסלטיק הצטרפו אברטון וסנדרלנד האנגליות. במשחקי חצי הגמר ניצחו הריינג'רס וסלטיק את אברטון וסנדרלנד בהתאמה, ובגמר ניצחו סלטיק אחרי ניצחון 2-3 על היריבה העירונית.

בסוף אותה העונה, הופתעו אנשי סלטיק כאשר מנהלי ריינג'רס הגיעו לאסוף את הגביע, לאחר שציפו לקבלו בחזרה. סלטיק האמינו כי הם הבעלים החוקיים של הגביע, לאחר שזכו בו בצורה הוגנת בתחרות רשמית. עורכי הדין של שני המועדונים החלו בהתכתבות ביניהם, כשכל צד טוען לבעלותו על הגביע. השמועה גורסת כי מכתבים מריינג'רס עם דרישה לקבל את הגביע מתקבלים בסלטיק עד היום.

==ראו גם==
* גביע מונגו הקדוש

קטגוריה:גלאזגו: תחרויות כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל לא פעילות
איסיאר בויאין

איסיאר בויאין (בספרדית: Icíar Bollaín; נולדה ב-12 ביוני 1967 במדריד) היא שחקנית, תסריטאית ובמאית קולנוע ספרדייה. 

== ביוגרפיה ==
בויאין החלה לעבוד בקולנוע בגיל 14 ושיחקה מאז בארבעה עשר סרטים. 

היא נודעת בעיקר בשל סרט הקולנוע "קח את עיניי" אותו ביימה בשנת 2003. הסרט זכה בשבעה פרסי גויה (האוסקר הספרדי), ביניהם הבמאי, השחקן, השחקנית והתסריט הטובים ביותר. בויאין השתתפה עם הסרט ב"פסטיבל הבינלאומי לסרטי נשים רחובות" בשנת 2004. 

בשנת 2010 ביימה את סרט הדרמה "בין טיפות הגשם" בכיכובו של גאל גרסיה ברנאל, הסרט זכה בפרסים ומועמדויות רבות בפסטיבלים רבים בכל העולם, ביניהם פרס חביב הקהל בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין ובשלושה פרסים בטקס פרסי גויה.

בשנת 2020 ביימה את סרט הדרמה "חתונתה של רוזה", דרמה קומית על אישה בת 45 מחליטה להתחתן עם עצמה כדי להשיב את עצמיותה ואת עצמאותה.
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידות 1967
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1967
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ספרדיות
קטגוריה:במאיות קולנוע ספרדיות
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ספרדים
קטגוריה:זוכי פרס גויה: הבמאי הטוב
דן ארבל

השופט בדימוס ארבל
דן ארבל (נולד ב-1943) הוא שופט בדימוס, אשר כיהן בעבר כנשיא בית משפט השלום בתל אביב והמרכז, שופט מחוזי, ומנהל בתי המשפט בישראל.

ארבל הוא בעל תואר ראשון ושני במשפטים מאוניברסיטת תל אביב, מוסמך במשפט אזרחי-מסחרי מאוניברסיטת תל אביב, וכיום משמש כמרצה למשפטים בקריה האקדמית בקרית אונו.

ארבל כיהן כיו"ר ועדת הבחירות של מועצת תנועת קדימה בין השנים 2008–2012. בין השנים 2006–2007 כיהן בראש ועדת ערר של משרד החינוך לעניין רישוי בתי ספר על פי חוק הפיקוח על בתי ספר.
במקביל הוא מרצה בקריה האקדמית אונו בנושא דיני נזיקין.

בפברואר 2012 התמנה כנשיא המוסד לבוררות עסקית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.danarbel.co.il בורר דן ארבל] - אתרו של השופט בדימוס דן ארבל
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שופטי בית המשפט המחוזי בתל אביב
קטגוריה:מנהלי בתי המשפט
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום בתל אביב
קטגוריה:סגל הקריה האקדמית אונו: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
EVA אייר

[[איירבוס A330-200 של החברה בצביעת הלו קיטי|alt=Side view of aircraft in flight; fuselage painted with cartoon faces and reads 'Hello Kitty'.]]
EVA אייר (הגייה: אִי.וִי.אֵיי אֵייר; מנדרינית: 長榮航空 הגייה במנדרינית: צ'אנגרונג האנגקונג; אנגלית: EVA Air) היא חברת תעופה טאיוואנית שבסיסה נמצא בנמל התעופה הבין-לאומי טאויואן המשרת את בירת המדינה טאיפיי.

בשנת 2019 זכתה במקום השישי בתואר 'חברות התעופה הטובות ביותר'.

==תולדות החברה==
החברה נוסדה במרץ 1989. ובתחילה הייתה אמורה להיקרא "אוורגרין איירוויז", אך בגלל הדמיון לשם של חברת המטענים "אוורגרין אינטרנשיונל" הוחלט שהיא תיקרא אווה אייר.

כמה חודשים לאחר היווסדה, באוקטובר 1989 הזמינה החברה 26 מטוסים מהחברות בואינג ומקדונל דגלאס בסכום כולל של 3.6 מיליארד דולר.

בשנת 1991 החלה החברה את טיסותיה כשהיא משתמשת במטוס בואינג 767-200ER וטסה ליעדים מרכזיים באזור המזרח הרחוק.
בשנת 1992 קיבלה החברה את מטוסה הראשון מדגם בואינג 747-400 ובעקבות קבלתו פתחה החברה קו בין יבשתי ראשון ללוס אנג'לס.
כבר בשנת 1994 טסה החברה ל-22 יעדים בכל רחבי העולם.
בשנת 1995 קיבלה החברה את מטוסה הראשון מחברת מקדונל דאגלאס MD-11.
בשנת 2000 החלה החברה בחידוש צי המטוסים לטווח ארוך שלה כשהזמינה מטוסים מדגמי בואינג 777 וכן לראשונה מטוסי איירבוס A330.

בשנת 2013 הצטרפה החברה לברית סטאר אלייאנס.

==צי המטוסים ==
צי המטוסים של החברה נכון לפברואר 2021:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center"
|- style="background:ForestGreen;"
! rowspan="2" style="width:150px;"|<span style="color: white;">כלי טיס</span>
! rowspan="2" style="width:50px;"|<span style="color: white;">בצי</span>
! rowspan="2" style="width:50px;"|<span style="color: white;">בהזמנה</span>
! colspan="4" style="width:160px;"|<span style="color: white;">נוסעים</span>
! rowspan="2" style="width:150px;"|<span style="color: white;">הערות</span>
|- style="background:ForestGreen;"
! style="width:40px;"|<abbr title="מחלקה ראשונה"><span style="color: white;">J</span></abbr>
! style="width:40px;"|<abbr title="מחלקת עסקים"><span style="color: white;">K</span></abbr>
! style="width:40px;"|<abbr title="מחלקת תיירים"><span style="color: white;">Y</span></abbr>
! style="width:40px;"|<span style="color: white;">סה"כ</span>
|-
|ATR 72-600
|2
|—
|—
|—
|70
|70
|
|-
|איירבוס A321-200
|22
|—
|8
|—
|176
|184
|
|-
|איירבוס A330-200
|3
|—
|24
|—
|228
|252
|
|-
|איירבוס A330-300
|9
|—
|30
|—
|279
|309
|
|-
|rowspan="3"|בואינג 777-300ER
|rowspan="3"|34
|rowspan="3"|—
|38
|64
|221
|323
|rowspan="3"|
|-
|39
|56
|238
|333
|-
|39
|56
|258
|353
|-
|בואינג 787-9
|4
|4
|26
|—
|278
|304
|
|-
|בואינג 787-10
|8
|9
|34
|—
|308
|342
|
|-
! colspan="8" style="background:ForestGreen;"|<span style="color: white;"> צי המטענים</span>
|-
|בואינג 777F
|5
|3
| colspan="4" |
|
|-
|-
!סה"כ
!87
!16
!colspan="5" |
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

* מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?airlinesearch=EVA%20Air&distinct_entry=true אווה אייר] באתר Airliners.net

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות טאיוואניות
קטגוריה:טאיוואן: תעופה
קטגוריה:סטאר אלייאנס
קטגוריה:אסיה: חברות תעופה
אוטו (מגזין)

מגזין אוטו הוא מגזין הרכב הוותיק ביותר בישראל, המתפרסם אחת לחודש.

== היסטוריה ==
המגזין נוסד בשנת 1986, על ידי רוני אהרונוביץ' אשר אף שימש כעורכו בשנים 1986–1993. מערכת המגזין הייתה בעבר בגבעתיים, וכיום שוכנת בפתח תקווה. אוהד אלגוב הוא העורך הראשי. מנכ"ל החברה משנת 2007 ועד היום הוא טל חמו, אשר מחזיק גם ב 20 אחוז ממניות החברה.

עיסוקה העיקרי של מערכת אוטו היא הפצת מידע אודות ענף הרכב על תחומיו השונים - החל מידיעות חדשותיות ועד מתן חוות דעת על כלי רכב חדשים. במהלך השנים קמה קבוצת "אוטו מגזין", שמוציאה לאור את קטלוג אוטו בתחילת כל שנת דגם (בשנים האחרונות - בכל אמצע שנת דגם). בין נובמבר 2001 וינואר 2010 הוציאה הקבוצה לאור גם את מוסף אוטו שטח. 

אתר מגזין אוטו הוקם לראשונה בסוף שנות ה-90. מאז חודש האתר שלוש פעמים, כאשר האתר החדש עלה לאוויר במתכונתו הנוכחית בפברואר 2018.

תפוצת המגזין גדלה עם סגירת המגזין המתחרה "הגה" באוקטובר 2012, בעקבות הסכם שנחתם בין מוטו תקשורת, מו"ל הגה וטל חמו מנכ״ל אוטו. במסגרת ההסכם מוטו תקשורת הפיצה את מגזין אוטו למנויי הגה לשעבר. שיתוף הפעולה בין 2 הגופים אף התרחב מספר חודשים לאחר מכן, כשהמגזין הצטרף לפלטפורמת המגזינים הדיגיטלית allmag שהושקה על ידי מוטו תקשורת בדצמבר 2012.

בנובמבר 2021 רכשה חברת "מימון ישיר", העוסקת במתן הלוואות לרכישת רכב, 80% מהמגזין "אוטו" תמורת 20 מיליון ש"ח.

ב-26 במאי 2022 הודיעה הנהלת אוטו בראשות טל חמו על מינוי אוהד אלגוב לעורך הראשי של המגזין והאתר האינטרנט במקום דני פרומצ'נקו<ref></ref>.

עיתונאים מובילים אשר כותבים באתר ובמגזין הם, דני פרומצ'נקו, אלי שאולי, יואל פלרמן, יואל שוורץ, גיא גיאור, בן חסון ועוד.

לקבוצת אוטו שיתוף פעולה משנת 2014 עם קבוצת קשת, לחברה יש פינה קבועה של מבחני דרכים מצולמים בתוכנית הערב "חי בלילה", את המבחנים מגישים דני פרומצ'נקו, אוהד אלגוב, וגיא גיאור.
מדור הרכב של אתר מאקו ואתר N12 הוא אתר הרכב של אוטו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:עיתונות בעברית
אגוז מלך

Juglans regia
עץ אגוזי מלך
אגוזי מלך

אגוז מלך (שם מדעי: Juglans regia), המכונה גם אגוז אנגלי או אגוז קליפורניה, הוא עץ נשיר המתנשא לגובה של 25–35 מטרים ובעל גזע בקוטר של עד שני מטרים.
קיימים 59 זנים לאגוז המלך. הוא גדל בטבע מדרום-מערב סין מערבה עד לבלקנים. העץ מניב פירות במשך כ-100 שנה.

פירות העץ נאכלים ומשמשים לתעשייה. האגוזים משמשים בעיקר בבישול ובתחום הקונדיטוריה, בעיקר כתוספת לתבשילים ועוגות.

== בחקלאות התעשייתית ==
אגוזי המלך מגודלים באופן תעשייתי בסין, ארצות הברית, טורקיה ומקסיקו ובארצות נוספות בהיקף קטן יותר.

עיקר הגידול בסין הוא לצריכה מקומית<ref></ref>, לעומת זאת בארצות הברית של אמריקה האגוז מגודל באופן נרחב גם לייצוא כשעיקרו מופנה לאיחוד האירופי.<ref></ref>

מקובל במחקר ההיסטורי שהיוונים החלו לגדל את אגוזי המלך בארצם ולבייתם עם פלישת אלכסנדר הגדול להודו ולפרס<ref></ref>. היוונים הקדישו עץ זה לארטמיס, ואילו הרומאים הקדישוהו ליופיטר. גם כיום אגוז המלך מגודל באופן תעשייתי ביוון וצריכתו גבוהה עד כה כדי כך שהגידול המקומי אינו מספק את הביקוש<ref></ref>, אף על פי שהגידול נעשה בהיקף גבוה ביחס לגודל המדינה. ערכי הייצוא המסחרי של אגוז המלך ביוון נמוכים ביחס לייבוא וכן ביחס לייצוא העולמי.<ref></ref>

== צריכה מקומית ==
בישראל הצריכה השנתית עומדת על 5,248 טון, נתון המשקף צריכה ממוצעת של חצי קילו אגוזי מלך לאדם בשנה.<ref></ref>

== תנאי גידול ==
אגוזי המלך גדלים באזורים בעלי טמפרטורה מתונה. העץ גדל בתנאי שמש או צל חלקי, בקרקע עמוקה, פורייה ומנוקזת היטב.
עץ האגוז מגיע לבשלות לאחר חמש שנים.

==שימושים רפואיים בעבר ועד ימינו==
על פי המקורות, גדל האגוז בארץ בתקופת המקרא, והוא נזכר בשיר השירים: . האגוז הנזכר שם, וכן האגוז הנזכר בספרות חז"ל, הוא אגוז המלך. בתקופה הקלאסית השתמשו בפרי לטיפול נגד רעלים, ארס בעלי חיים ונשיכות כלבים, לסילוק טפילי מעי, לטיפול בדלקות פנימיות, בנמק ובהפרשות מוגלתיות. בימי הביניים נמכר האגוז בחנויות מוכרי התרופות וחלקיו שימשו לסילוק תולעי מעיים, לטיפול במחלות פנימיות ובמגוון תחלואים אחרים. 

== ערכים תזונתיים ==
ערך תזונתי של אגוזי מלך (קלופים), 100 גרם (4–3 מנות):
* 654 קלוריות
*15.2 גרם חלבון
* 65.2 גרם שומן:
** 6.1 גרם חומצות שומן רוויות
** 8.9 גרם חומצות שומן חד בלתי רוויות
** 47.2 גרם חומצות שומן רב בלתי רוויות
* 13.7 גרם פחמימות, כולל 6.7 גרם סיבים תזונתיים
* 0.34 מ"ג תיאמין
* 0.54 מ"ג ויטמין B<sub>6</sub>
* 98 מק"ג חומצה פולית
* 3.4 מ"ג מנגן
* 1.6 מ"ג נחושת
* 158 מ"ג מגנזיום
* 346 מ"ג זרחן
* 3.1 מ"ג אבץ
(מכל 1 ק"ג אגוזים יתקבלו רק 450 גרם לאחר קילוף)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.news1.co.il/Archive/001-D-264732-00.html אגוזי מלך - הבריאים ביותר], באתר מחלקה ראשונה

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:סין: עצים
קטגוריה:אגוזים וזרעים אכילים
קטגוריה:פירות נשירים
קטגוריה:אלונאים
קטגוריה:עצים בתנ"ך
חביב ונאיפה קהוואג'י

חביב ונאיפה קהוואג'י היו זוג מרגלים, ילידי חיפה שבישראל. פעלו כגייסי סוכני מודיעין למען "המשרד השני" (המודיעין) הסורי.

נאיפה נלכדה בישראל בשנת 1960 לאחר שחצתה את הגבול לירדן במטרה להגיע לסוריה וליצור קשר עם מפעיליה. הירדנים לא האמינו לגרסה שמסרה בחקירתה וכלאו אותה. היא שוחררה רק לאחר שנענתה להצעה לפעול למען המודיעין הירדני. היא הועמדה לדין יחד עם מפעילה, נהג משפרעם בשם דאוד לביב עמורי, ונידונה לשתי שנות מאסר.

שמה עלה לכותרות שנים אחדות לאחר מכן כאשר עבדה כמורה וסטרה לאחד מתלמידיה שנעמד דום בזמן צפירת זיכרון לחללי צה"ל. לימים נישאה לחביב קהוואג'י, חיפאי יליד 1931 ופעיל בתנועת אל ארד. השניים עזבו את ישראל, ונחשפו שוב באפריל 1970, כשהתברר שהם מגייסים בקפריסין סוכנים עבור המודיעין הסורי. חלק מהסוכנים שגויסו על ידם פעלו מאוחר יותר ברשת הריגול הערבית-יהודית שנלכדה ב-1973. בין חבריה המרכזיים של רשת זו נמנו דאוד תורכי, אודי אדיב, דן ורד, אניס קרעאווי וסוחבי נערני.

==ראו גם==
*ריגול בקרב ערביי ישראל

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.shabak.gov.il/heritage/affairs/Pages/israel-arab-spying-1972.aspx תיאור פרשת הריגול], באתר השב"כ

קטגוריה:ישראלים שריגלו למען סוריה
קטגוריה:חיפה: אישים
קטגוריה:ערבים ישראלים
שמורת הר שיפון

שְׁמורּתַ הַר שִׁיפּוֹן היא שמורת טבע באזור צפון הגולן. השמורה נמצאת קילומטר וחצי דרומית מקיבוץ אורטל. השמורה משתרעת סביב הר שיפון (הקרוי על שם הצמח הגדל בו שיפון ההרים) שנתן לשמורה את שמה. בשמורה צמחייה אופיינית להרי געש ובה בקיה-צרפתית, געדה קיפחת, וינקה עשבונית, חרחבינה מגובבת, מרווה כחולה, עוזרר חד-גלעיני, קדד קוצני, שומרר בואסיה, שזיף הדב ושיפון ההרים. מערבית להר הוקמה אנדרטה לזכר 98 חללי חטיבת השריון 679 שנהרגו במלחמות ישראל, מרביתם נהרגו ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים. במקום ניטעו 74 עצי אלון. מסביבם ניטע "יער הלוחמים".
==לקריאה נוספת==
* עמנואל הראובני, קום התהלך בארץ.

==קישורים חיצוניים==
* [https://inature.info/wiki/%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%A8%D7%AA_%D7%94%D7%A8_%D7%A9%D7%99%D7%A4%D7%95%D7%9F שמורת הר שיפון] באתר Inature

הר שיפון, שמורת
קטגוריה:קו התלים הישראלי
הר שיפון

הר שיפון הוא הר געש רדום ברמת הגולן הנמצא כקילומטר מדרום לקיבוץ אורטל וכ-4 קילומטרים צפונית מזרחית לנפח. והוא ההר הדרומי מערבי שבקבוצת הרי הגעש בצפון הגולן. גובהו 971 מ' והוא מתנשא מעל סביבתו כ-150 מטרים. בערבית הוא נקרא תל אבו ח'נזיר, כלומר תל אבי החזיר, כינוי ערבי לשד טוב המופיע בפתאומיות ממעמקי האדמה לעזרת עוברי אורח במצוקה ומשום חזירי הבר הנפוצים באזור זה. בעברית הוא קרוי על שם צמח שיפון ההרים, הצומח באזור. מסופר כי אהרן אהרנסון, אשר גילה את "אם החיטה", חקר את צמח השיפון הגדל באזור.

מפסגת ההר תצפית אל הגולן, הגליל והחרמון.

בשנת 2011 נחנך על פסגת התל תיאטרון אבן הצופה לכיוון סוריה. התיאטרון שנועד להנציח את פעולתה של חטיבת המילואים 679 במלחמת יום הכיפורים, צופה ממרומי התל על גזרת הלחימה בה השתתפה החטיבה בימי הבלימה בראשית המלחמה.

==גלריה==
{| align=center
|<gallery widths="200" heights="170" perrow="5">
הר שיפון מכביש 91 במבט מצפון (2).jpg|הר שיפון מכביש 91 במבט מצפון
הר שיפון מכביש 91 במבט מצפון.jpg|הר שיפון
קיבוץ אורטל מהר שיפון.jpg|קיבוץ אורטל במבט מהר שיפון
מצפור חטיבה 679 בפסגת הר שיפון.jpg|מצפור חטיבה 679 בפסגת ההר
View of mount shifon.jpg|הר שיפון מפסגתו המערבית. ברקע הר בני רסן
</gallery>
|}

==ראו גם==
* שמורת הר שיפון

==קישורים חיצוניים==

* [http://lib.cet.ac.il/Pages/item.asp?item=3951 זה זמן הגולן]

 

שיפון
שיפון
קטגוריה:קו התלים הישראלי
יוסף קורח

הרב יוסף קורח (ה'תרע"ג, 1913 - ד' בכסלו ה'תשנ"א, 21 בנובמבר 1990) היה מרבני קהילת צנעא שבתימן. הרב יוסף השתייך לזרם הדרדעים.

==ביוגרפיה==
נולד בצנעא לרב שלום קורח. הוא נינו של הרב חיים קורח.

למד תורה מאביו ומהרב יחיא אביץ'. כמו אביו, היה תלמידו של הרב יחיא קאפח. לפרנסתו היה מלמד תינוקות. היה ממקימי בית הספר בצנעא והתמנה לסגן מנהל בו. לימד את תלמידיו מוסר ודרך ארץ, כתיבה ועוד.<ref></ref>

הרב יוסף נתמנה כרב בית הכנסת בית אלכסאר במקומו של הרב סעיד צאלח שעלה לארץ ישראל.

היה עסקן ציבור וסייע להצלת ילדים מ"גזירת היתומים". שימש כמזכיר הוועד לעזרת עניי תימן, שנתמך על ידי התאחדות התימנים בישראל.<ref></ref>

הרב קורח חיבר בילדותו אזהרות לפי מנין המצוות של הרמב"ם. לאחר שנודע לו שהרב יוסף קאפח מחבר גם הוא אזהרות כתב:

עלה לישראל והתיישב ברמת עמידר שברמת גן. היה רב השכונה התימני. שלח את ילדיו לחינוך חרדי.

נודע כדרשן וכמנחיל תורת השירה של יהודי תימן בציבור. נפטר בד' בכסלו ה'תשנ"א, 1990.

בשנת ה'תשנ"ד הוציא בנו הרב פנחס קורח ספר "ענף עץ אבות" לזכרו, בו בין השאר הוציא לאור את כתבי אביו.

== חיבוריו ==
כל החיבורים הנזכרים נדפסו בספר "ענף עץ אבות" לזכרו, לצד חיבורי אבותיו:
* דברי יוסף - דרשות על התורה
* אמרי יוסף - 77 שאלות ותשובות בהלכה
*שירת יוסף - כ-25 שירים שכתב בצעירותו [שאר השירים שכתב אבדו]
* אזהרות כפי דעת הרמב"ם

==בניו==
*הרב פנחס קורח, רב קהילת שערי הלכה בבני ברק
*הרב עזרא קורח, תלמיד חכם, מתרגם פירוש המשניות לרמב"ם מערבית [הוצאת מכון המאור].
*הרב שלום קורח, מגיד שעורים במודיעין עילית

== לקריאה נוספת ==

* אדם בן נון (עורך), תהודה 39 - כתב עת למורשת יהדות תימן, מוקדש לזכרו של הרב יוסף קורח, נתניה תשפ"א (2020)

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים תימנים ישראלים
קטגוריה:אחרוני תימן
יוסף
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת ישראלים
קטגוריה:ילידי 1913
קטגוריה:נפטרים ב-1990
קטגוריה:רבני צנעא
פאלקנבאך

פאלקנבאך (בגרמנית: Falkenbach) היא להקת פולק מטאל מגרמניה. הלהקה היא בעצם מיזם יחיד של ורטיאס ואקיאס.

==היסטוריה==
הלהקה הוקמה בשנת 1989 ובאותה השנה הקליטה את קלטת הדמו הראשונה שלה, Havamal, קלטת דמו שהתאפיינה דווקא במוזיקת ללא כל השפעה מטאלית. בשנת 1995 שחררה הלהקה את החומר המטאלי המוקדם שלה, כאשר שני דמואים יצאו באותה השנה - Læknishendr ו-Ásynja. הלהקה הוציאה 7 קלטות דמו מרגע הקמתה, אך רק חמישה מהם ידועים ומוכרים לקהל השומעים. החומר המטאלי הראשוני של פאלקנבאך התאפיין בסאונד בלאק מטאל מחתרתי טיפוסי כלומר סאונד קלוקל וגרוע, ללא הפקה מקצועית. עם השנים התפתחה הלהקה מבחינה מוזיקלית ושילבה מאפיינים של מוזיקת עם ואף הוסיפה יותר אלמנטים אפיים למוזיקה שלה.

רוב השירים של פאלקנבאך נכתבים באנגלית אך חלקם נכתבו בנורדית עתיקה, לטינית ואף בגרמנית עתיקה.
השירים שנכתבו בנורדית עתיקה - רובם ככולם לקוחים מהספרות הנורדית הפאגאנית ומהמיתולוגיה הנורדית.

במהלך שנת 1995 החלו ההכנות לקראת הקלטתו של אלבום הבכורה של הלהקה Fireblade, אך בגלל בעיות בציוד ההקלטה, הופסקו ההקלטות לפני שלב המיקסינג.
האלבום Fireblade לא יצא לאור ובדצמבר באותה שנה החלו ההקלטות לאלבום בכורה אחר שישא שם אחר ...En Their Medh Riki Fara.... הכנת האלבום הושלמה במרץ 1996.

לאחר השקתו של האלבום Magni Blandinn Ok Megentiri, אלבומה המלא השני של פאלקנבאך, חדל ורטיאס ואקיאס מלהקליט מוזיקה על מנת להקדיש יותר זמן לחברת התקליטים שהקים: Skaldic Art Productions.

בשנת 2003, 5 שנים אחרי צאתו של אלבומה האחרון של פאלקנבאך, חזר ורטיאס ואקיאס לאולפן ההקלטות יחד עם שלושה מוזיקאים נוספים (שהיו חבריו הקרובים) להקלטת אלבום נוסף העונה לשם Ok Nefna Tysvar Ty.
אלבומה האחרון של הלהקה Heralding - The Fireblade יצא בשנת 2005, והוא מרכיב ברובו את השירים שהיו אמורים לצאת כאלבום הבכורה המקורי של הלהקה Fireblade, כאשר מרבית השירים הוקלטו ונערכו מחדש.
האלבום הכיל גם שני שירים(Laeknishendr ו- Skirnir) שהופיעו בדמו מ-1995 Laeknishendr.
גם באלבום Heralding - The Fireblade השתתפו שלושת המוזיקאים שנטלו חלק בהקלטת האלבום Ok Nefna Tysvar Ty.

ורטיאס ואקיאס מתגורר כיום בעיר דיסלדורף שבגרמניה.

==דיסקוגרפיה==
אלבומי אולפן
* 1996 - ...En Their Medh Riki Fara...
* 1998 - ...Magni Blandinn Ok Megintiri...
* 2003 - Ok Nefna Tysvar Ty
* 2005 - Heralding - The Fireblade

קלטות דמו (5 קלטות דמו ידועות מתוך 7)
* 1989 - Havamal (אלבום\דמו אקוסטי)
* 1995 - Laeknishendr
* 1995 - Promo '95
* 1995 - Asynja
* 1996 - Skinn Af Sverði Söl Valtiva...

==חברי הלהקה==
* ורטיאס ואקיאס (Vratyas Vakyas) - שירה, גיטרות וקלידים.

==מוזיקאים משלימים==
* Hagalaz - גיטרות בOk Nefna Tysvar Ty וב-Heralding - The Fireblade.
* Tyrann - שירה בOk Nefna Tysvar Ty וב-Heralding - The Fireblade.
* Boltthorn - תופים בOk Nefna Tysvar Ty וב-Heralding - The Fireblade.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.facebook.com/falkenbach דף הפייסבוק הרשמי של פאקלנבאך]
* [https://web.archive.org/web/20080307044236/http://www.napalmrecords.com/promo/falkenbachp.html פאלקנבאך בחברת התקליטים Napalm Records]

קטגוריה:להקות גרמניות
קטגוריה:להקות פולק מטאל
קטגוריה:הרכבים מוזיקליים של אדם אחד
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1989
פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין

פסלון פרס דב הזהב המוענק בפסטיבל
פסטיבל הסרטים הבין-לאומי בברלין (בגרמנית: Internationale Filmfestspiele Berlin או בקיצור: Berlinale) הוא פסטיבל סרטים המתקיים בברלין מדי שנה בחודש פברואר, ונחשב לאחד מפסטיבלי הסרטים החשובים בעולם.

פסטיבל הסרטים בברלין מושך את קהל הצופים הרחב בעולם ובין הוותיקים שבו, כאשר הפסטיבל הראשון התקיים בשנת 1951 (אז זכה בו הסרט "ארבעה בג'יפ") והתקיים באופן רציף מאותה שנה. הפסטיבל מציג סרטים מכל רחבי העולם, כאשר בשנים רבות זוכים סרטים שאינם דוברי אנגלית או גרמנית.

==היסטוריה==
במהלך שיא המלחמה הקרה בשנת 1950, הציע אוסקר מרטאי, קצין סרטים בסניף שירות המידע של נציב האמריקני בגרמניה שהוצב בברלין, את הרעיון של פסטיבל קולנוע בברלין. ההצעה הועברה באמצעות ועדה שכללה חברי הסנאט של ברלין ואנשים מתעשיית הקולנוע הגרמנית ב-9 באוקטובר 1950. באמצעות מאמציו והשפעתו, שוכנע הממשל הצבאי האמריקני לסייע ולתת הלוואות לשנים הראשונות של פסטיבל הקולנוע הבין-לאומי בברלין, שהחל ביוני 1951. יסטוריון הקולנוע ד"ר אלפרד באואר היה המנהל הראשון שלו, תפקיד אותו מילא עד 1976. הסרט "רבקה" של אלפרד היצ'קוק פתח את הפסטיבל הראשון בטיטיאנה-פאלסט בסטגליץ ב-6 ביוני 1951. הפסטיבל הראשון התקיים בין התאריכים 6–17 ביוני.

==פרסים==
הפרסים הניתנים בפסטיבל הם פרס דוב הזהב (Goldener Bär) כפרס הסרט הטוב ביותר ולמפעל חיים ופרס דוב הכסף (Silberne Bär) לבמאי הטוב ביותר, לשחקן, לשחקנית, למוזיקה ופרסים נוספים.

בשנת 2017, זכה סרטו של הבמאי הפלסטיני ראאד אנדוני, ״ללכוד רוחות רפאים״ (״اصطياد أشباح״ מתורגם גם כ"ציד הרוחות") בפרס לסרט הדוקומנטרי הטוב ביותר בפסטיבל.

בשנת 2019, זכה הסרט "מילים נרדפות" של נדב לפיד בפרס דוב הזהב. סרטים ישראליים נוספים שהיו מועמדים לפרס דוב הזהב כוללים את "אורח בעונה מתה", "מציצים", "אסקימו לימון", "החיים על פי אגפא", "לנגד עיניים מערביות", "שחור", "בופור" ו"רוק בקסבה". יוסי סידר זכה בפרס דוב הכסף לבמאי הטוב ביותר על הסרט "בופור".

בשנת 2020, בוטל פרס דוב הכסף באופן זמני, לאחר שנחשף אלפרד באואר, שהיווה לו השראה, היה נאצי איש אס־אה בדרגה בכירה שלקח חלק במערך התעמולה של גבלס.

==גלריית תמונות==
<gallery>
Internationalkma.jpg|Kino International
Cubix2008.jpg|Cubix Kino
delphiberlin.jpg|Delphi Filmpalast
Berlinale2007.jpg|
SharonStoneBerlinale.jpg|שרון סטון
</gallery>

==ראו גם==
*פרס טדי

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

*
ברלין
קטגוריה:קולנוע בגרמניה
סרטים
כוורת - הופעה חיה, קיץ 1984

כוורת - הופעה חיה, קיץ 1984 הוא אלבום כפול של להקת כוורת שיצא לאחר שבקיץ 1984 הלהקה התאחדה לסיבוב הופעות. ההופעה המוקלטת בתקליט היא הופעה שהתקיימה בהיכל התרבות בתל אביב. ההופעה הייתה בסדר גודל שלא נראה עד אז.

סיבוב ההופעות זכה להצלחה רבה, להופעות הגיעו מעריצים שהיו ילדים קטנים בשנים שלפני הפירוק. מלבד השירים הישנים של הלהקה, בוצעו גם שירים מקריירות הסולו של חברי הלהקה, לרבות מחרוזת הומוריסטית בשם "כוורת און 45", מעין פארודיה על אוסף הדיסקו "Stars On 45" שהיה פופולרי באותה תקופה. בנוסף, כתב אלון אולארצ'יק לכבוד האיחוד את השיר "מאיר ואלון" שמדבר על חייו עם מאיר פניגשטיין בארצות הברית.

האלבום יצא באופן רשמי על גבי תקליטים וקלטות בלבד. עם העברת הקטלוג של כוורת לדיסקים ב-1989, אלבום זה לא הודפס מחדש עקב מחלוקת על זכויות ההקלטה, אותן חלקו הד ארצי ו-NMC (אשר נקראה בזמנו CBS). ב-1998, כחלק מקידום מופע האיחוד של אותה שנה, חלק מלהיטי האלבום הופצו לראשונה על דיסק שלא יועד למכירה, אותו ניתן היה להשיג כחלק ממבצע של חברת תנובה. הדיסק כלל עטיפה חדשה, שנשאה תמונה עדכנית של חברי הלהקה.

באותו סיבוב הופעות של קיץ 84, הופיעה הלהקה גם בתיאטרון קיסריה - הופעה זו תועדה אף היא והופצה לזמן קצר על גבי קלטת וידאו בצבע. מופע הסיום, שסגר את סיבוב ההופעות, נערך בפארק הירקון והיה פתוח לקהל הרחב ובחינם. בהופעה נכחו, להערכות המשטרה, כחצי מיליון איש והיא נחשבת להופעה שהביאה את כמות הקהל הגדולה ביותר להופעה בישראל. ההופעה שודרה גם בגלי צה"ל. לכבוד הופעת הפרידה הוסיפה הלהקה שירים רבים אשר לא בוצעו בשאר ההופעות בסיבוב, חלקם גם לא בוצעו מאז.

==רשימת השירים במהדורת התקליט==

==רשימת השירים במהדורת הדיסק==

== רשימת השירים בהופעת הפרידה ==

==משתתפים==
*גידי גוב - שירה
*דני סנדרסון - גיטרה, שירה
*אפרים שמיר - גיטרה, תופים, שירה
*יצחק קלפטר - גיטרה, שירה
*יוני רכטר - קלידים, שירה
*אלון אולארצ'יק - גיטרה בס, שירה
*מאיר פניגשטיין - תופים, שירה

== קישורים חיצוניים ==
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי הופעה מ-1984
קטגוריה:אלבומי כוורת
קטגוריה:אלבומי הופעה בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מיכאל תפוח
קטגוריה:אלבומי חברת הד ארצי
קטגוריה:אלבומי חברת CBS ישראל
וולף היידנהיים

ר' בנימין זאב [וולף] בן שמשון היידנהיים (בראשי תיבות: רוו"ה; בכתיב שנהג בזמנו: וואלף היידענהיים; בגרמנית: Wolf Heidenheim; 1757, ה'תקי"ז – 23 בפברואר 1832, כ"ב באדר א' ה'תקצ"ב) היה חוקר מסורה ובלשן יהודי גרמני. ערך והדפיס ספרי קודש רבים, בהם חמשה חומשי תורה סידורים ומחזורים. למד בישיבה בפיורדא אצל רבי יוסף שטיינהארט, מחבר הספר "זיכרון יוסף", וכן תלמידו המובהק של רבי נח חיים צבי ברלין שהיה רב באה"ו.

== ספריו ומלאכתו ==
בשנת 1799 הקים היידנהיים בית דפוס נודע בעיירה רדלהיים שבפאתי פרנקפורט. ספריו נחשבו לבעלי יוקרה מיוחדת, משום שהשקיע רבות בהגהה ובעיצוב. בין השאר הדפיס גם חומשים עם ביאורו של הרב יקותיאל הכהן ("יהב"י הנקדן") יחד עם הוספות שלו; עד גילוי כתר ארם צובא, והדפסת תנ"ך מדויק ע"פ כתר ארם צובא וכתבי יד מדויקים נוספים על ידי הרב מרדכי ברויאר, חומשיו היו נחשבים כמדויקים ביותר, ותנ"ך קורן הסתמך על נוסחו. כמו כן הוציא מחזורים בתשעה כרכים עם ביאור משלו על הפיוטים. כל ספריו זכו לשבחים רבים מפי גדולי דורו. עם זאת, יש שמתחו ביקורת על סידורו, הן משום ששינה מהנוסח המקובל בהסתמך על יצחק סטנוב, שנחשד כזייפן וכמשכיל, והן משום שעירב בין נוסח אשכנז המערבי לנוסח פולין.

היה מקובל בחוגי היהודים, ורבנים שונים אף כתבו עליו בהערכה. לדוגמה, רבי משה סופר כתב עליו (חו"מ תשובה פט) "שכילה כמה זמן בהגהת הפיוטים ולתרגמם בלשון אשכנז ואלמלא הוא הפיוטים כבר נשתקעו ולא נאמרו בדורות הללו כידוע". לעומת זאת בהקשרים אחרים סייע לרפורמים במחלוקתם עם האורתודוקסים ועל פי טענות מסוימות הושפע מהגותם.

פרסם ספרים בנושא דקדוק עברי: "מבוא ללשון" (1806) ו"משפטי הטעמים" (1808). הותיר אחריו מספר רב של חומרים וכן מאמרים מפרי עטו בנושא דקדוק שלא פורסמו, בשל צווי הגבלה על הדפסת ספרים. בית הדפוס נחרב בידי הנאצים לאחר למעלה ממאה שנות פעילות.

הוא הדפיס על חשבונו בשנת 1812 את ספר "דברי אגרת" שחיבר חברו מענדל שטיינהארט, שכולל בתוכו תשובות על שינויים במנהגים מסוימים, כמו אכילת קטניות בפסח. בין היתר היה מקורב אל מיכאל קרייצנאך, מראשי הרפורמים.

ברדלהיים, המהווה כיום חלק מפרנקפורט, קיים רחוב על שמו. ברחוב שוכן בית העלמין היהודי שבו היידנהיים קבור.

== לקריאה נוספת ==
* 
* ישראל מאיר לוינגר, "ר' וואלף היידענהיים, חייו ומפעלו, תקי"ז-תקצ"ב": ; 
* ישראל מאיר לוינגר, ר' וואלף היידענהיים, חייו ומפעלו - תקי"ז-תקצ"ב, הופיע בתוך: הגדה של פסח: בנימין וואלף היידענהיים מתרגם מדקדק ומדפיס: קוים לדמותו, ירושלים: י' מ' לוינגר, תשמ"ז/ 1987. (דפוס צילום של הגדה של פסח רעדלהיים תקפ"ב כולל השער המקורי בתוספת חיבור מאת לוינגר)
<div class="mw-content-ltr">
* Michel Garel, 'The rediscovery of the Wolf Haggadah,' Journal of Jewish Art 2 (1974), 22-27.
* Israel Meir Levinger, 'Die deutschen Gebetsbücher und Chumaschim: 150. Jahrzeitstag von Wolf Heidenheim,' Udim 11-12 (1981-1982), 69-82. 
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 
* סידורים ומחזורים של וולף היידנהיים בסריקה מלאה בוויקישיתוף, (או [http://hebrewbooks.org/43503 בפורמט PDF באתר היברובוקס])
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בלשנים ולשונאים יהודים גרמנים
קטגוריה:מו"לים יהודים גרמנים
קטגוריה:סידורים
קטגוריה:בוגרי ישיבת פיורדא
קטגוריה:פרשני הפיוט
קטגוריה:ילידי 1757
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1832
ACID

בהנדסת תוכנה, ובפרט בתחומי מסדי הנתונים וניהול התנועות, המונח ACID הוא ראשי תיבות של Atomicity, Consistency, Isolation, ו-Durability. תרגום המונחים לעברית הוא אַטוֹמִיוּת, עִקְבִיּוּת, בִּידוּד ועֲמִידוּת. תכונות אלה הן אבן הפינה של מסדי נתונים ומערכות לניהול תנועות, ובלעדיהן לא ניתן להבטיח את שלמות הנתונים במערכות אלה. בפועל, תכונות ה-ACID נאכפות במידה רופפת יותר כדי לשפר את ביצועי המערכת.

בהקשר של מסדי נתונים, פעולה לוגית אחת נקראת תנועה. דוגמה לתנועה היא העברת סכום כסף בין שני חשבונות בנק. פעולה זו, למרות שהיא כוללת מספר פעולות בדידות (חיוב החשבון המשלם וזיכוי חשבון הנמען), יש להתייחס אליה כפעולה לוגית אחת. תכונות ה-ACID הן אלה המבטיחות שתנועות כאלה תעובדנה באופן אמין. 

פירוט מונחי ה-ACID הוא כדלקמן: 
*Atomicity (אטומיות) – כל תנועה על כל מרכיביה השונים מתבצעת כיחידה אחת או שלא מתבצעת כלל.
*Consistency (עקביות) – בכל זמן נתון הנתונים צריכים להיות עקביים (למשל בדוגמת העברת כספים בין שני חשבונות: סכום הכספים בשני החשבונות צריך להיות זהה לפני ואחרי העברה)
*Isolation (בידוד) – התנועה צריכה להיות מופרדת בזמן גישה אליה מתנועות אחרות (למשל אי אפשר לגשת לבצע עדכון בחשבון הבנק במסגרת טרנזקציה כאשר טרנזקציה אחרת מופעלת על חשבון זה באותו רגע)
*Durability (עמידות) – אם התנועה הסתיימה בהצלחה אזי השינוי שנגרם חייב להתקיים במערכת גם אם היא נופלת מייד אחרי ביצוע התנועה (או שהמצב יחזור לקדמותו במידה והתנועה נכשלה בביצוע) 

==קישורים חיצוניים==

* [http://databases.about.com/od/specificproducts/a/acid.htm The ACID Model], באתר about.com 
*[https://www.youtube.com/watch?v=BdP8FiTmd34&feature=youtu.be&t=2080 טיפול ראוי בתנועות] (מתוך קורס בסיסי נתונים, פרופסור ליאור רוקח)
* [http://msdn.microsoft.com/en-us/library/aa719484(v=vs.71).aspx ACID Properties], באתר מיקרוסופט 
* [http://answers.yahoo.com/question/index?qid=1006020110852 what does ACID mean in DBMS?], באתר יאהו תשובות 

קטגוריה:הנדסת תוכנה
קטגוריה:מסדי נתונים
קטגוריה:מערכות לניהול מסדי נתונים
אקיטן (רומנסה)

אֵקִיטָן (בצרפתית: Equitan) היא עלילה ברטונית, סוג של שיר-עלילתי, שכתבה מארי דה פרנס בשלהי המאה ה-12. השיר הוא אחד מתריסר השירים הידועים כעלילות של מארי דה פרנס. כשאר העלילות שלה, אקיטן כתוב צרפתית עתיקה, בחריזה של זוגות משפטים בני 8 הברות. בפואמה זו, המונה 320 שורות, המחברת מתרה באלו הזוממים לפגוע באדם אחר, שהם עלולים להיקלע למצב-ביש.

==עלילה==

אקיטן, מלך נאנט, מתאהב באשתו הנאווה של סוכן-ביתו. המלך מתייסר בשל רגשותיו אליה מחד, ונאמנותו לסוכן-ביתו מאידך. כאשר אקיטן מתוודה בפניה על רגשותיו, היא מפקפקת בכוונותיו בשל פערי המעמדות ביניהם. הוא משכנעה שרגשותיו כנים, ובכך נפתחת פרשת-אהבים ביניהם.

יום אחד, אשת סוכן-הבית שואלת את המלך בדמעות אם יום יבוא והוא ישליכנה מעליו לטובת אחרת, רמת-יחס. המלך אומר לה שהיא אהבתו היחידה, ושאלמלא בעלה היה כבר נושאה לאישה לפני זמן רב. האישה, בשומעה זאת, מציעה להרוג את סוכן-הבית באמבט מים רותחים. התוכנית היא שהמלך ובעלה ירחצו באמבט, ואז יוכל המלך לטעון מאוחר יותר שסוכן-הבית נפטר ללא סיבה נראית לעין בעת הרחצה. איש, כמובן, לא יטיל ספק בעדות המלך.

מאוחר יותר, המלך וסוכן-ביתו יוצאים למסע-ציד. הם שוהים בבקתת-ציד ובה שני אמבטים זה לצד זה בחדר השינה. כשסוכן-הבית יוצא לרגע להביא דבר-מה, המלך והאישה מכינים את מלכודתם, ואז מתנים אהבים. סוכן-הבית חוזר אל הבקתה ונתקל בדלתו הנעולה של חדר-השינה. הוא מטיח את אגרופיו בדלת בעוצמה רבה, עד שלבסוף היא נכנעת, ונדהם מהמחזה הנגלה לנגד עיניו - שני האוהבים, מעורטלים. המלך, בוש בעירומו, בניסיון להסתיר את מבושיו קופץ למקום המחסה הראשון שהוא רואה - אמבט המים הרותחים. סוכן הבית, נזעם מבגידת אשתו, משליך גם אותה אל האמבט, והזוג הנואף נשלק למוות.

==פתיח השיר בגרסה האנגלית של מייסון==

==לקריאה נוספת==
* אריה סתיו, עלילות אבירי השולחן העגול - מבחר פרקי שירה מן הסאגה הארתוריאנית, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2007.
* ברגס ובסבי (מתרגמים), ספר העלילות של מארי דה פרנס - הגרסה האנגלית, הוצאת ספרי פינגווין, 1986.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/19990505080125/http://www.umanitoba.ca/faculties/arts/french_spanish_and_italian/m02.htm אקיטן, המקור], באתר אוניברסיטת מאניטובה
* [https://web.archive.org/web/20060902094018/http://www.english.ufl.edu/exemplaria/marie/equitan.pdf אקיטן], תרגום מחורז לאנגלית של ג'ודית פ. שואף
* [http://www.gutenberg.org/files/11417/11417-8.txt אקיטן,] גרסה אנגלית של יוג'ין מייסון לספר העלילות של מארי דה פרנס, ובה גם אקיטן, תחת הסימן XI, "העלילה של אקיטן"

קטגוריה:מעשיות ואגדות
קטגוריה:ספרות צרפתית
תרבות הממלכה המאוחדת

תרבותה של הממלכה המאוחדת עשירה ומגוונת ולה השפעה על התרבות העולמית כולה. הממלכה המאוחדת היא מדינה אירופית שמקיימת קשרים תרבותיים עם קולוניות שהיו בעבר תחת שליטתה ובמיוחד עם ארצות שבהן אנגלית היא שפה רשמית. מהגרים מהודו, פקיסטן והאיים הקאריביים תרמו רבות לפיתוחה של התרבות הבריטית במהלך העשורים האחרונים.

מלבד מקורות חיצוניים, מקורות תרבותיים מקומיים של הממלכה המאוחדת באו מאיחוד תרבויות של מדינות עצמאיות ולכן ניתן להתייחס בנפרד אל התרבות באנגליה, קורנוול, סקוטלנד, ויילס וצפון אירלנד.

==מרכיבי התרבות==
תמרור דו-לשוני ב[[סקוטלנד]]

בממלכה המאוחדת אין שפה רשמית. עם זאת, מאחר שאנגלית בריטית מדוברת על ידי כ-95 אחוזים מהאוכלוסייה ניתן לראות בה שפה רשמית דה פקטו.

למרות האמור, לאומים לא אנגליים נלחמים על הישרדות שפות לאומיות כגון קורנית, גאלית סקוטית, אירית וולשית באמצעות חינוך, מדיה ועוד.

הספרות המקומית הראשונה נכתבה במספר שפות קלטיות שונות. ספרות בשפה הוולשית הופיעה במאה ה-6 ובאותו זמן הופיעה גם שירה אירית שקיימת עד היום באירלנד כולה.

הדף הראשון בביאוולף
שבטים גרמאניים החלו לחדור לממלכה החל משנת 449 והביאו עמם לאנגליה את המיתוסים שלהם. המיתולוגיה האנגלו-סקסית הייתה מיתולוגיה גרמאנית, ודמתה מאוד למיתולוגיה הנורדית.

הנצרות (הרומית והקלטית) החליפה את האלים העתיקים של אנגליה לקראת המאה ה-8 והמאה ה-9 לספירה. חדירת הנצרות העלימה את עקבותיה של הדת האנגלית הקדומה. אחד התיאורים היחידים שבידינו מספר על מלך מקנט שהסכים לפגוש את המיסיונר הקדוש אוגוסטין רק באוויר הפתוח, היכן שהיה תחת הגנת האל ודן. איסורים נוצריים על מעשים פגניים מהווים מקור חשוב לחקר הדת.

ויליאם שייקספיר
הספרות הבריטית הפכה לחלק חשוב מהספרות העולמית הודות למחזותיו של ויליאם שייקספיר הנחשבים בעיני רבים למחזות הגדולים ביותר שנכתבו בשפה האנגלית ובתרבות המערב. הרומן האנגלי כבש את מקומו הודות לדניאל דפו שנחשב, יחד עם סמיואל ריצ'רדסון, לאבי הרומן האנגלי ("רובינזון קרוזו" הוא ספרו הידוע ביותר). גם הנרי פילדינג היה אחד ממייסדי הרומן האנגלי.

==קישורים חיצוניים==

*
מוראט הראשון

מוראט הראשון (טורקית I. Murat; טורקית עות'מאנית اول مراد; 29 ביוני 1326 – 15 ביוני 1389) היה בנו של אורהן הראשון, נולד בבורסה ונהרג במהלך קרב קוסובו. היה סולטאן האימפריה העות'מאנית בין השנים 1359 ועד יום מותו בקרב קוסובו.

מוראט המשיך את כיבושי האימפריה העות'מאנית מערבה ודרום-מערבה, והמשיך במפעלו של אביו ליישוב טורקים בטריטוריות כבושות. הוא חיזק את שיטת התימאר, שמר על סובלנות כלפי אויביו ודבק בשיטה הווסאלית. מוראט הוא שהגה את רעיון חיל היניצ'רים, והראשון שכונן יחסים עם המעצמות האיטלקיות של הרפובליקה של ונציה והרפובליקה של ג'נובה, אשר זכו לזכויות מסחר בשטחי העות'מאנים.

שלטונו התאפיין בהנהגת שלטון וסאלי ביזורי, ובניהול מלחמות הן במערב נגד האירופים והן במזרח נגד שבטים טורקים שקראו תיגר על שלטונו. בשנת 1361 הוא כבש את אדירנה וקבע בה את בירתו (הבירה האירופית הראשונה של האימפריה). בין השנים 1366–1376, כבש הסולטאן שטחים בבולגריה של ימינו ובכלל זה את הערים פלובדיב, סטארה זאגורה, קיוסטנדיל וסופיה. הצאר הבולגרי איבן שישמן, כרת עם הסולטאן הסכם שלום והשיא לו את אחותו תמָרַה, שהייתה בתה של אמו, המלכה ממוצא יהודי, תאודורה (שרה) ואביו המלך אלכסנדר. בשנת 1386 הוא הביס קואליציה של בולגרים, סרבים ומתנדבים הונגרים בקרב פלושניק . בשנת 1387, כבש את סלוניקי מידי הקיסרות הביזנטית<ref></ref> שהשתלטה עליה מחדש בשנת 1403. בשנת בשנת 1389 נערך קרב קוסובו, ובסופו סופח מישור קוסובו לשטחי העות'מאנים. קרב זה נחשב לקרב מכונן בלאומיות הסרבית, למרות תבוסתם. בקרב זה מצא מוראט את מותו. לפי הפולקלור הסרבי, מילוש אוביליץ' היה זה שהרג את מוראט הראשון.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סולטאני האימפריה העות'מאנית

קטגוריה:ילידי 1326
קטגוריה:נפטרים ב-1389
שפופרת רנטגן

שפופרת רנטגן היא שפופרת קתודית שפולטת קרינת רנטגן (קרני X), והיא החלק המרכזי במערכות לצילום רנטגן. קרני הרנטגן הן קרינה אלקטרומגנטית מייננת בעלת אורך גל הקצר מעט מקרינה אולטרה סגולה (UV). שפופרות רנטגן השתכללו בעקבות "שפופרת קרוקס" בה נתגלתה לראשונה פליטת קרני רנטגן ב-8 בנובמבר 1895. מאוחר יותר הגישה למקור אמין ומבוקר של קרינת רנטגן יצרה את תחום הרדיולוגיה, היכולת של צילום ודימות דרך חמרים אטומים על ידי קרניים חודרות. שפופרות רנטגן משמשות גם במערכות טומוגרפיה ממוחשבת, סורקי מטען בנמלי תעופה ובקרת איכות בתעשייה.

==היסטוריה==
שפופרת קרוקס
שפופרת קולידג'
קרני ה-X נתגלו על ידי הפיזיקאי וילהלם רנטגן בעת שערך ניסויים בשפופרות שונות בהם שפופרת שהומצאה על ידי ויליאם קרוקס בניסויים עם שפופרת זו גילה שהיא פולטת קרני X.

שפופרת קרוקס (נקראת גם שפופרת קתודית קרה, או שפופרת פריקה), הנקראת על שם ממציאה, ויליאם קרוקס, היא שפופרת הדומה לנורה ועשויה מזכוכית, בעלת לחץ אוויר נמוך (בערך 100 פסקל). לשפופרת קתודת אלומיניום מעוקלת, שמטרתה היא לרכז את האלקטרונים לכיוון האנודה - ה-"מטרה". מתח חשמלי גבוה המסופק לאלקטרודות גורם להאצה של האלקטרונים לעבר המטרה (בתהליך של פריקה חשמלית), תוך שהם מייננים את האוויר, ומואצים הלאה אל המטרה. פגיעת אלקטרון במטרה יוצרת קרינת X (קרינת X פלואורסצנטית אופיינית, שהיא קרינת X חלשה, שנוצרת כתוצאה מיוניזציה של אלקטרון מאטום המטרה. עקב העוצמה החלשה של הקרינה האופיינית, שפופרות קרוקס לא נמצאות כיום בשימוש.

שפופרת קולידג (נקראת גם שפופרת קתודית חמה) היא שיפור לשפופרת קרוקס, שנבנתה על ידי ויליאם קולדיג' ב-1913. הלחץ בשפופרת הוא סביב 10<sup>-4</sup> פסקל (10<sup>-6</sup> טור). בשפופרת מסוג הזה האלקטרונים נפלטים מקתודת מתכת (תיל טונגסטן) מחוממת בריק (פליטה תרמיונית). המתח מאיץ את האלקטרונים וגורם לחימום האנודה.
==קישורים חיצוניים==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:רדיולוגיה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: המצאות
שדרות סן-מישל

פסלו של סן-מישל על המזרקה שבכיכר סן-מישל, שבצפון שדרות סן-מישל

שדרות סן-מישל (צרפתית: Boulevard Saint-Michel) היא אחד משני הרחובות הראשיים שברובע הלטיני בפריז (השני הוא שדרות סן-ז'רמן). זוהי שדרה נטועה טורי עצים שחוצה את הגדה השמאלית מצפון לדרום, מגשר סן-מישל שעל הסן וכיכר סן-מישל הסמוכה, דרך שדרות סן-ז'רמן, והלאה משם לאורך אזור הסורבון וגני לוקסמבורג, ועד לכיכר קמיל ז'ליאן, שם הן מסתיימות אל מול תחנת הרכבת "פורט רויאל" ושדרות האובזרווטואר. את השדרות יצר הברון אוסמן במקביל לרחוב סן-ז'אק, שהיה הציר צפון-דרום ההיסטורי של פריז.
השדרה מהווה את קו הגבול המפריד בין הרובע החמישי והרובע השישי של העיר (הבתים בעלי המספרים האי-זוגיים בצד המזרחי שייכים לרובע החמישי, והבתים בצד המערבי, בעלי המספרים הזוגיים, שייכים לרובע השישי). אורכו 1380 מטרים, ורוחבו הממוצע הוא 30 מטרים. הרחוב קרוי על שם "גשר סן-מישל", המחבר בין הגדה השמאלית לאיל דה לה סיטה. בסלנג מכונות השדרות לעיתים "בול' מיש" (Boul'Mich). 

כציר מרכזי ברובע הלטיני שימש האזור (ועדיין משמש) למגורי וחיי סטודנטים, אך מעבר לכך הוא מהווה מוקד מסחרי ותיירותי מרכזי, כשחנויות מעצבים הולכות ותופסות עם הזמן את מקומותיהן של חנויות הספרים הקטנות. באזור הצפוני של השדרה מתרכזים מרבית המבקרים, הודות לחנויות הספרים שבו (כגון החנויות הגדולות ז'יבר ז'וזף וז'יבר ז'ון), בתי הקפה, בתי הקולנוע וחנויות הבגדים. 

המבנים המרכזיים בשדרה הם מוזיאון קלוני, בית-הספר סן-לואי, "אקול דה מין", והעיר האוניברסיטאית (cité universitaire) שסביב אזור הסורבון.

==היסטוריה==
שדרות סן-מישל נקראו בעבר "שדרות סבסטופול בגדה השמאלית" (boulevard de Sébastopol Rive Gauche), ש"בלעו" לתוכן את רחוב דה דה פורט סנט-אנדרה (rue des Deux Portes Saint-André), את פסאז' הרקור (passage d'Harcourt), את רחוב דה מקון (rue de Mâcon), את רחוב נב דה רישלייה (rue Neuve de Richelieu), את רחוב פופה (rue Poupée), חלק רחוב דה לה הארפ (rue de la Harpe) ומרחוב ד'אנפר (rue d'Enfer), חלק מכיכר סן-מישל הישנה ומרחוב דה ל'אסט (rue de l'Est). החלק משדרות סן-מישל שבכניסה לרחוב אנרי ברביוס (rue Henri Barbusse) ורחוב דה ל'אבה דה ל'אפה (rue de l'Abbé de l'Epée) נקרא בעבר כיכר לואי מרטן (place Louis Marin). 

בשנת 1871, "אוטל דז אטרנז'ה" היה מקום המפגש של חבורת "וילן בונהום" (Vilains Bonhommes) ששמו שונה אחר-כך על ידי שארל קרוס ל"סירקל זוטיק" (Circle Zutique), ובו נכללו פול ורלן וארתור רמבו.

ב-10 בדצמבר 1934, מייסדי אגודת Comité de rédaction du traité d’analyse נפגשו בקפה א. קפולד, שבשדרות סן-מישל מספר 63, כדי לדון בכתיבת ספר לימוד על אנליזה מתמטית. בפגישה נכחו אנרי קרטן, קלוד שבלי, ז'אן דלסאר, ז'אן דיידונה, רנה דה פוסל ואנדרה וייל. חבורה זו, יחד עם אחרים, הפכה לחוג המתמטיקאים המפורסם קבוצת בורבקי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.paris-expert.com/parisexpert/Plans/Paris.cfm?Lat=&Lon=&Scale=&TEC=g מיקום השדרה במפת העיר פריז]
* [http://www.insecula.com/us/salle/MS01398.html תצלום פנורמי]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סן-מישל, שדרות
קטגוריה:הרובע השישי של פריז
קטגוריה:הרובע החמישי של פריז
וינסטון רויס

וינסטון רויס (באנגלית: Winston W. Royce) (1929–1995) היה חוקר בתחום הנדסת תוכנה, ידוע בעיקר (בטעות) כמי שפיתח את מתודולוגיית פיתוח התוכנה מפל-המים. במאמר מפורסם שכתב בשנת 1970, יצא רויס חוצץ כנגד שיטות "תכנת ותקן" שהיו נהוגות באותה התקופה. בחלק השני של המאמר, הציע רויס מודל איטרטיבי לפיתוח תוכנה, דהיינו, כזה המעודד פיתוח מחזורי. רויס המליץ לפתח מערכות תוכנה בשני מחזורי פיתוח ('Do it twice'), וטען שבפרויקטים בהם מידת החדשנות גדולה, יש להתייחס למחזור הפיתוח הראשון של המערכת כפיילוט שצריך לזרוק אותו ('Throw-away').

את המאמר עיטרו מספר דיאגרמות שביארו את המודל, ואחת מהן, אחרי פרשנות נאיבית שעשו לה אחרים (בעיקר בארגון NATO), הפכה לדיאגרמה המקובלת המציגה את מודל מפל-המים (רויס כלל לא השתמש במטפורה "מפל-מים" במאמר). מאז, רויס מזוהה בטעות כמי שפיתח את המתודולוגיה, ותקופה ארוכה נחשב לאבי השיטה. בהתבסס על הפרסום המקורי וכן על ראיון שנערך עם בנו של רויס, קבע קרייג לרמן בספרו שהפרשנות הפשטנית שנשתרשה לדברים של רויס הפוכה לחלוטין מכוונתו המקורית, ולמעשה אין הוא אחראי למתודולוגיה זו.

יש לציין שמתודולוגיית מפל המים השפיעה עמוקות על תעשיית התוכנה והיא הייתה, ונכון לתחילת המאה העשרים ואחת - עודנה, מקור עיקרי לבעיות בפרויקטים לפיתוח תוכנה.

==ראו גם==
* מפל-המים
* מתודולוגיית פיתוח תוכנה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==
<div dir="ltr">

</div>

קטגוריה:מהנדסי תוכנה אמריקאים
קטגוריה:בוגרי המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1995

en:Waterfall model