OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יוהאן וילהלם רנגל

רנגל (מימין) עם נשיא פינלנד [[ריסטו רייטי]]
יוהאן וילהלם (יוקה) רנגל (באנגלית: Johan Wilhelm (Jukka) Rangell; 25 באוקטובר 1894 – 12 במרץ 1982) היה פוליטיקאי פיני, ראש ממשלת פינלנד בשנים 1941–1943.

==ביוגרפיה==

רנגל רכש השכלה כעורך דין. בתחילת הקריירה עבד כבנקאי בבנק המרכזי של פינלנד. עוד לפני מלחמת העולם השנייה הייתה לו היכרות קרובה עם ריסטו רייטי, קודמו בתפקיד ולאחר מכן נשיא פינלנד בתקופת כהונתו. הוא מילא תפקיד מרכזי סביב אולימפיאדת הקיץ 1940, שהועברה מטוקיו להלסינקי אך לבסוף בוטלה בשל פרוץ מלחמת החורף בין ברית המועצות לפינלנד ב-1939.

לאחר שרייטי נבחר לנשיא פינלנד (בעקבות התפטרות קודמו קיוסטי קליו), התקדם רנגל לתפקיד ראש הממשלה, ב-4 בינואר 1940. במסגרת תפקידו עסק בעיקר בסוגיות כלכליות, בעוד מדיניות החוץ הייתה נתונה בעיקר להשפעתם של רייטי, שר החוץ ויטינג, ומפקד הכוחות הצבאיים מנרהיים. פעולותיו הלוחמניות של הקבינט בראשותו במלחמת ההמשך מול רוסיה, זכו לתמיכת הפרלמנט. הוא הגן על כיבוש מזרח חבל קרליה, אך הפינים נאלצו לסגת מהאזור בהסכם מוסקבה (1944).

במהלך ביקורו של היינריך הימלר מגרמניה הנאצית בפינלנד באוגוסט 1942, היסה רנגל את שאלותיו של הימלר לגבי המיעוט היהודי בארצו, באמירתו הידועה "Wir haben keine Judenfrage" ("לנו אין בעיה יהודית").

לאחר המלחמה, ב-1946, הורשע לצד פוליטיקאים רבים בבית המשפט בפשעים נגד השלום (במשפטים שנערכו לפי דרישת ברית המועצות) ונידון ל-6 שנות מאסר. הוא זכה לחנינה ב-1949. לאחר שחרורו הוא לא חזר לפוליטיקה, אך המשיך להיות מעורב באולימפיאדת הלסינקי (1952) ובוועד האולימפי הבינלאומי, עד 1967. כן היה חבר במועצת המנהלים של בנק קנסליס-אוסק-פנקי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חברי הוועד האולימפי הבין-לאומי
קטגוריה:ראשי ממשלת פינלנד
קטגוריה:פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פינלנד: אישים בספורט
קטגוריה:פינים שנולדו ב-1894
קטגוריה:פינים שנפטרו ב-1982
רקוויאם פולני

רקוויאם פולני היא יצירה פרי עטו של המלחין הפולני קשישטוף פנדרצקי, על פי טקסט הרקוויאם הקתולי (עם מזמורים רבים) בתוספת תרגום לפולנית של הטריסגיון - תפילה אותה אומרים בנצרות האורתודוקסית המזרחית. היצירה הולחנה במשך תקופה ארוכה, החל משנות השמונים, ועודכנה לאחרונה בשנת 2005. כל אחד מפרקי היצירה מוקדש לדמות או לאירוע בהיסטוריה הפולנית, ובכך יצירה זו היא יצירה לאומית ופוליטית, דבר זה מתבטא גם בשמה. הרקוויאם הפולני נחשב לאחת היצירות הידועות ביותר של פנדרצקי ולהלחנה חשובה של מיסת הרקוויאם. 

==חיבור היצירה==
בשנת 1980 ביקשה תנועת סולידריות, מפנדרצקי לכתוב יצירה לטקס הסרת הלוט מפסל במספנות גדנסק, לזכר ההרוגים במהומות נגד הממשלה של 1970 בהם נהרגו 42 מפגינים. פנדרצקי נענה לבקשה והלחין יצירה למילות ה"לקרימוסה", אותה הקדיש ללך ואלנסה, מנהיג תנועת סולידריות. את הלקרימוסה הרחיב פנדרצקי לרקוויאם שלם, שכל אחד מפרקיו הוקדש לאירוע או לדמות בהיסטוריה הפולנית. לדוגמה: הדיאס אירה הוקדש למרד ורשה, הרקורדרה למקסימיליאן קולבה וליברה מה לטבח יער קאטין. מוטיב לאומי נוסף קיים ביצירה בדמות אזכור להמנון פולין במהלך הרקורדרה. 

היצירה בוצעה בביצוע חלקי (8 פרקים בלבד) ב-1983 בוושינגטון, ובביצוע בכורה מלא ב-28 בספטמבר 1984 בשטוטגרט. בשנת 1993 הוציא פנדרצקי מהדורה חדשה ומעודכנת של הרקוויאם בתוספת פרק הסנקטוס, וב-2005 הוציא שוב מהדורה חדשה ובה פרק נוסף, "שיאקונה", שהוקדש לאפיפיור הפולני יוחנן פאולוס השני.

===ביצועים בישראל===
פנדרצקי עצמו הגיע לישראל לנצח על התזמורת הפילהרמונית הישראלית בביצוע של הרקוויאם הפולני פעמיים. הפעם הראשונה הייתה בדצמבר 1986, והיה זה הביצוע הראשון של הרקוויאם בישראל. לרגל יום הולדתו ה-80 של המלחין, בשנת 2014, הוא הוזמן שוב לישראל וניצח על סדרת קונצרטים של התזמורת הפילהרמונית בביצוע לרקוויאם המעודכן.

==הרכב וביצוע==
לביצוע היצירה נדרשים ארבעה סולנים: סופרן, מצו סופרן, טנור ובס, מקהלה גדולה של ארבע קולות ותזמורת גדולה הכוללת:
* סקיצת כלי קשת.
* כלי נשיפה - שלושה חלילים ואחד מהם מוכפל על ידי פיקולו, שלושה אבובים, ארבעה קלרינטים (שלושה ברה ואחד בס), שלושה בסונים, קונטרה-בסון, שש קרנות יער, ארבע חצוצרות, ארבעה טרומבונים וטובה.
* מחלקת כלי הקשה גדולה (19 כלים) לרבות - טימפני, תופים מסוגים שונים, שלוש מצילות ומצילתיים, גונג, קסילופון, שוט, תיבות סיניות, פעמונים מסוגים שונים ועוד.
זמן ביצוע של היצירה בגרסתה הראשונית הוא כ-95 דקות, ובגרסתה המעודכנת מעט יותר משעתיים.

==סדר הפרקים==
*Introitus
*Kyrie
*Sequence
**Dies irae
**Tuba mirum
**Mors stupedit
**Quid sum miser
**Rex tremendae
**Recordare Jesu pie
**Ingemisco tanquam reus
**Lacrimosa
*Sanctus
*Ciaccona
*Agnus Dei
*Communion Lux aeterna
*Libera me, Domine
*Offertorium Święty Boże, święty mocny
*Finale Libera animas

==לקריאה נוספת==

* עדה ברודסקי (עורכת), ספר הליטורגיקה, (מילים לצלילים חלק ד'), ירושלים: הוצאת כרמל, תשע"ג, עמ' 248-254.

==קישורים חיצוניים==

* .
* [https://music4awhile.wordpress.com/tag/%D7%A8%D7%A7%D7%95%D7%95%D7%99%D7%90%D7%9D-%D7%A4%D7%95%D7%9C%D7%A0%D7%99/ פאתוס לאומי ברקוויאם פולני, ורד ברקת. ביקורת על היצירה.]

קטגוריה:מיסות רקוויאם
אפודי סהרוני

אפודי סהרוני (שם מדעי: Chrysolophus amherstiae) הוא מין של עוף בינוני ממשפחת הפסיוניים שבסדרת התרנגולאים, והוא קרובו של הפסיון הזהוב, החי באותו אזור. שמו המדעי קרוי על שם המושל הכללי של בנגל ויליאם אמהרסט (William Amherst), ששלח ב-1828 ללונדון את הדוגמה הראשונה של העוף.

מין זה חי בעיקר בסין הדרומית מערבית ובבורמה, אך הופץ על ידי האדם לאזורים אחרים בעולם כגון לבריטניה, שם חלק מהאוכלוסיות חיות בטבע.

אורכו של הפסיון 100-120 ס"מ והזנב 80 ס"מ. הוא מזכיר מאוד במראהו את הפסיון הזהוב: הנוצות ירוקות, עם רשת שחורה של נוצות, בחזה והקצה הקדמי של הכנפיים וכן תחילת הראש, הבטן והעורף לבנים והכנפיים כחולות. הזנב ארוך מאוד ולבן עם נוצות צדדיות אדומות ואדומים גם החלק התחתון של הבטן וקצה הראש. על הצוואר מניפה לבנה היכולה להתנפח.

כמו רוב הפסיונים האחרים, גם לנקבת האפודי הסהרוני צבעי הסוואה חומים עמומים והיא הרבה יותר קטנה מהזכר. הם נמצאים רוב הזמן על הקרקע וניזונים מתבואה, עלים, זרעים וחרקים.

תפוצתם רחבה ומצב השימור שלהם מוגדר ללא חשש.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

אפודי סהרוני

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פסיונים
קטגוריה:סין: עופות
קטגוריה:מיאנמר: עופות
פסיון קוקלאס

פסיון קוקלאס זכר
איור של זכר ונקבה
פסיון קוקלאס (שם מדעי: Pucrasia macrolopha) הוא מין יחיד בסוג Pucrasia ממשפחת הפסיוניים. קרובם של התרנגול והחוגלה, החי ביערות הרריים במזרח אסיה.
== מאפיינים ==
הפסיון הוא עוף חום בגודל בינוני המוגבל ליערות הרריים מאפגניסטן ועד נפאל ומצפון מזרח טיבט לסין הצפונית והמזרחית. מין זה נוטה לא לעבור את קו העצים. נוצות הזכר אפורות-כסופות ומפוספסות בשחור. ראשו שחור וחזהו בצבע חום-ערמוני עם נקודות לבנות על הצוואר. מאחורי הראש יש לזכר ציצה שחורה גדולה עם קצה צהוב. גוף הנקבה חום לגמרי והיא מוסווית יותר מהזכר. לשני המינים זנב לבן וארוך. אורכו של הזכר 58-64 ס"מ ומשקלו 1135-1415 גרם. אורך הנקבה 18-22 ס"מ ומשקלה 1025-1135 גרם. 

זה אחד הפסיונים היותר מוסווים אבל הוא קורא בשירה מורכבת לנקבות, בעיקר בשעות השחר, אותה הם עושים בין השיחים. הם מקננים על הקרקע אבל ישנים על עצים בלילה כי להקטין סיכון מטורפים.

== מיון ==
תת-מיני הפסיון הם:
*P. m. macrolopha
*P. m. castanea
*P. m. biddulphi
*P. m. nipalensis
*P. m. meyeri
*P. m. rufficollis
*P. m. xanthospila
*P. m. jorentiana
*P. m. darwini

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1829
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
קטגוריה:פסיונים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:ההימלאיה: בעלי חיים
קטגוריה:סין: עופות
פסיון אדום-גב סיאמי

פסיון אדום-גב סיאמי (שם מדעי: Lophura diardi) הוא מין עוף קרקע ממשפחת הפסיוניים החי ביערות דרום-מזרח אסיה. הפסיון הוא עוף כחול בהיר עם נוצות זנב כחולות-ירוקות כהות, רגליו אדומות ופניו אדומים בוהקים עם פסים לבנים סביבם וציצה שחורה מעל הראש. העיניים חומות והרגליים ורדרדות. אורכו כ-80 ס"מ בממוצע.

הפסיון חי ביערות גשם טרופיים סבוכים בקמבודיה, לאוס, תאילנד וווייטנאם. בשל תפוצתו הוא אינו נתון בסכנת הכחדה, אך עלול להיפגע בשל כריתת היערות בהם הוא חי.

הפסיון אדום-הגב הסיאמי הוא הציפור הלאומית של תאילנד.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי שארל לוסיאן בונפרטה
קטגוריה:פסיונים
קטגוריה:עופות יערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:תאילנד: עופות
קטגוריה:ציפורים לאומיות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1856
טווסון אפור

טַוָּסוֹן אפור (שם מדעי: Polyplectron bicalcaratum; לפי האקדמיה ללשון "טַוָּסוֹן") הוא מין ממשפחת הפסיוניים הקרוב למיני התרנגול, תרנגול הודו וטווס וכמוהם שייך לסדרת התרנגולאים. הוא חי במדינות שונות באסיה והוא הציפור הלאומית של מיאנמר.

== מאפיינים ==
זהו פסיון גדול שאורכו עד 76 ס"מ. נוצותיו אפורות ועליהם כתמי עיניים כחולים גדולים, בעיקר על הכנפיים והזנב. הפנים אדומות ומוקפות בגדילי נוצות לבנים, העיניים שחורות והמקור לבן. הזנב יכול להיפרש למניפה כמו טווס, מה שנתן לו את שמו.

הוא חי ביערות שפלה ובהרים בצפון הודו ודרום מזרח אסיה וכן בחצי האי המלאי. בנוסף הוא מצוי בכמה מקומות בסין. הוא ניזון מזרעים, גרגירים, חרקים ופירות שונים. בשעת סכנה יעדיף לרוץ ולא לעוף אף שהוא מסוגל לכך.

הפסיון אינו נתון בסכנת הכחדה.

תת-המינים של הפסיון:
*P. b. bicalcaratum
*P. b. ghigi
*P. b. bailyi 
*P. b. bakeri
*P. b. katsumatae - ייתכן שהוא מין עצמאי

ייתכן שגם המינים טווסון סומטרי (Polyplectron chalcurum), טווסון גרמיני (Polyplectron germaini) וטווסון הררי (Polyplectron inopinatum) הם תת-מינים של הפסיון הטווסי האפור.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:טווסים
קטגוריה:מיאנמר: עופות
קטגוריה:קמבודיה: עופות
קטגוריה:לאוס: עופות
קטגוריה:ציפורים לאומיות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
יוסף טוב עלם הספרדי

רבי יוסף בר אליעזר טוּב עֶלֶם הספרדי, מכונה גם בשם רבי יוסף טוב עלם השני. (המאה ה-14) היה חכם ספרדי בעל השכלה רחבה ביהדות ובהשכלה כללית. כתב פירוש לפירוש אבן עזרא על התורה בשם "צפנת פענח".

== קורות חייו ==
נולד בספרד כנראה בעיר טולדו בשנת 1335 (שנת ה' אלפים צ"ה) בערך. אין בידינו מידע רב על חייו אך במכתב בכתב יד מסופר "שנקבצו ובאו עליו צרות על אודות אשה".

בשנת 1376 (קל"ו) התגורר בעיר כינאה (חאניה) בקנדיה (כרתים), ולאחר מכן עבר למצרים התעכב שם ועלה לירושלים.

ר' יוסף טוב עלם הרגיש שאנשים תוקפים את פירושו של ר' אברהם אבן עזרא מכיוון שפירשו לתורה מתומצת ועמוק מידי ולכן לא הבינו אותו כראוי. ר' יוסף החליט לצאת להגנתו ולכתוב פירוש על פירושו של האבן עזרא.

מסיבות לא ידועות (המכונות: "קורות הזמן") נאלץ ר' יוסף לעזוב את ירושלים ואת עבודתו על פירושו ולעבור לדמשק. אך בעידודו של הנגיד רבי דוד בן יהושע (בנו של רבי יהושע הנגיד, מצאצאי הרמב"ם) ששמע על גדלותו של ר' יוסף בתורת האבן עזרא חזר ר' יוסף לירושלים וסיים שם את פירושו.

בשנת 1387 (קמ"ח) (לכל המאוחר) ר' יוסף שב לירושלים.

== כתביו ==
פירושו של ר' יוסף טוב עלם על האבן עזרא נקרא צפנת פענח, הוא מהפירושים החשובים ביותר על פירוש האבן עזרא והמוקדמים שיש בידינו עליו. מכיוון שר' יוסף היה בעל השכלה גדולה ובקיא בכל תורתו של ראב"ע הוא הרבה להשתמש בפירושו של ראב"ע במקום אחר על מנת לפרש את כוונותיו במקומות בהם ראב"ע קיצר.

צפנת פענח נקרא בשל שמו של המחבר יוסף, על שם יוסף המקראי המכונה בתורה צפנת פענח שכן פענח את צפונות חלומות פרעה, וכך גם חיבור זה בא לפענח צפונותיו של ראב"ע.

החיבור נדפס לראשונה על ידי רבי יקותיאל לאזי בתוך הספר "מרגלית טובה" (אמסטרדם תפ"ב) בשם "אהל יוסף" בצורה מקוצרת ומשובשת.

לאחר מכן יצא הספר בשלמות בשמו המקורי "צפנת פענח" על פי שבעה כתבי יד על ידי ד"ר דוד הערצאג.

מלבד ספר צפנת פענח חיבר ר' יוסף גם את הספר תקון שערים - ט' שערים בעניין חשבון תקופות ומולדות. החיבור לא נדפס מעולם והוא עודנו בכתב יד.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:ראשוני ספרד
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-14
קטגוריה:מפרשי פירוש האבן עזרא
הנדרסון (נבדה)

הנדרסון (באנגלית: Henderson), רשמית העיר הנדרסון, היא עיר במחוז קלארק, במדינת נבדה בארצות הברית. בעיר מתגוררים כ-270,811 תושבים (לפי הערכה מ-2013), מה שהופך אותה לעיר השנייה בגודל אוכלוסייתה בנבדה, אחרי לאס וגאס. העיר היא חלק ממטרופולין לאס וגאס, המשתרע לכל אורך עמק לאס וגאס. הנדרסון מיישבת את החלק הדרום-מזרחי של העמק, עם גובה מוערך של 410 מטרים מעל פני הים.

בשנת 2011, המגזין פורבס דירג את הנדרסון כעיר השנייה הכי בטוחה בארצות הברית, וכן העיר תוארה כ"אחת מן הערים הטובות ביותר לגור בהן באמריקה", על ידי הביזנסוויק.

==היסטוריה==

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נבדה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
רקוויאם (אוקכם)

הרקוויאם של אוקכם היא רקוויאם שהולחן על ידי יוהנס אוקכם במחצית השנייה של המאה ה-15. יצירה זו היא הרקוויאם המוקדם ביותר המולחן בסגנון פוליפוני ואחד מהרקוויאמים הקדומים ביותר ששרדו עד היום. זוהי אחת היצירות הידועות של אוקכם והיא ממשיכה להיות מושמעת גם היום. 

==היצירה==
זמן חיבור היצירה המדויק אינו ידוע. יש המשערים שהוא הולחן בשנת 1461, שנת מותו של שארל השביעי, שהיטיב עם אוקכם, והיצירה מבטאת אבל עליו. לעומתם יש המאחרים את זמן חיבור היצירה ל-1483 שנת מותו של לואי האחד עשר, ואף לזמן מאוחר מכך, קרוב למותו של אוקכם עצמו. 

טקסט הרקוויאם הזה שונה מהטקסט הרגיל של הרקוויאם הקתולי. המזמור דיאס אירה נעדר, ובמקומו מופיעים שני מזמורים אחרים. מכיוון שהסנקטוס, האגנוס דאי והטקס לא מופיעים ביצירה, רווחת הסברה שהרקוויאם לא גמור. מקומות ריקים שנשארו בקודקס בו הופיעה היצירה מסוף המאה ה-15, יכולים להעיד שברקוויאם היו חלקים נוספים שלא היו בפני המעתיק או שהיו במצב לא קריא, בכל מקרה, חלקים אלו אם היו - אבדו. 

היצירה הולחנה לארבע קולות ויש בה חמישה פרקים. הסגנון של היצירה הוא צנוע, כנראה בשל התפיסה שכך יאה למיסת אבל. כל אחד מהפרקים הולחן במנגינה שונה, ובכך שונה המיסה הזו ממיסות אחרות שהלחין אוקכם. כל אחד מהפרקים משתמש בווריאציה על מנגינת המזמור הגרגוריאני המוכר למזמור זה, גם זה חריג ביחס ליצירות אחרות של אוקכם. 

==סדר הפרקים==
* Introitus: Requiem aeternam
* Kyrie
* Graduale: Si ambulem
* Tractus: Sicut cervus desiderat
* Offertorium: Domine Jesu Christe

== קישורים חיצוניים ==

אוקכם
יעקב שמשוני

יעקב שמשוני (7 באפריל 1922 – 27 בינואר 2001) היה ראש מועצה הראשון של מועצת מרחבים, מייסד וראש ועד המתיישבים הראשון של העיירה אופקים, לפני שזו הוכרה כמועצה מקומית.

==ראשית חייו==

שמשוני נולד ברומניה (בחלק ההונגרי של טראנסילבניה) לרגינה ומנחם מנדל. ניצול יחיד למשפחתו שנספתה כולה בשואה (אמא, אבא ואחות בשם איבי (איבויה)).

הוא למד בגימנסיה בקלוז', היה מנהיג תנועת "הנוער הציוני" בעיר מגוריו. בשנת 1941 עלה לארץ כחניך עליית הנוער.
בשנת 1942 התגייס שמשוני לפלמ"ח. לאחר שנה נפצע באימונים והצטרף לחברת הכשרה בקיבוץ גניגר. בשנת 1946 ירד שמשוני לנגב, במסגרת מבצע: "11 הנקודות" ליישוב הנגב 1946, היה בין מייסדי קיבוץ אורים והיה יוזם ההצעה לקרוא לקיבוץ החדש בשם: "אורים".

==קריירה==
בשנים 1950–1951 היה מדריך במושב פדויים, שם התגורר באוהל במשך שנה.
בשנת 1951 התמנה יעקב שמשוני לראש המועצה הראשון של מועצה אזורית מרחבים ואף הגה את סמל המועצה האזורית מרחבים. במסגרת תפקידו ייסד את "המרכז הכפרי האזורי", שלימים הפך לעיירה אופקים. יעקב ציין את החשיבות להקמת המרכז כדי לפתור את בעיית תעסוקתם של העולים שאינם עוסקים בחקלאות והציע להקים מרכז כפרי בו יתגוררו אנשים העוסקים במתן שירותים למושבי הסביבה. בשנת 1953 החלו לממש את תוכניתו.
בשלב הראשון הוקמו שבעה צריפים אשר שימשו כתחנת טרקטורים וכמגורי עובדי התחנה ובני משפחותיהם.

שמשוני הוסיף להתגורר בפדויים עד שנת 1955, ולאחר מכן עבר לאופקים כדי לפקח על הקמת העיירה. שמשוני תכנן להקים עיר גדולה, אך מושבי הסביבה גילו התנגדות לרעיון זה. נערכו ויכוחים סוערים בנושא, ושמשוני ניצח בעזרת מנחם ברבש, עובד משרד העבודה באותם ימים.

במקביל הועברה תחנת הטרקטורים שהייתה חלק מ"המרכז הכפרי" לאשקלון, ושני בניינים קיבלו יעוד חדש: בנייני המועצה המקומית של אופקים. בליל 19 באפריל 1955 הגיעה קבוצת העולים הראשונה לאופקים כשהם מלווים בנציגי הקליטה של הסוכנות היהודית. העולים העייפים סירבו לרדת ולגור באופקים בשל השממה במקום, אך בסופו של דבר השתכנעו מדבריו של יעקב ונכנסו לצריפי המגורים.

שמשוני כיהן במשך שבע שנים כראש המועצה האזורית, אך סירב להיות ראש המועצה המקומית אופקים בטענה כי "אינני איש מפלגה".

==חיים אישים==
שמשוני נשא לאישה את עליזה. יחד אימצו שני ילדים, אורי וליאת. לאחר אימוץ הילדים שינה יעקב את שמו משמשון לשמשוני. עליזה נולדה בעיראק בשנת 1922 לרגינה וציון טופיק. היא לימדה בבית הספר "אשלים" שבאופקים במשך 34 שנים.

==לקריאה נוספת==
*משה ניר, מי ומה בבאר שבע ובנגב, כל-בי, 1987 התשמ"ז

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי מועצת אופקים
קטגוריה:ראשי המועצה האזורית מרחבים
קטגוריה:ישראלים ילידי רומניה
קטגוריה:עולים בעליית הנוער
קטגוריה:אורים (קיבוץ): אישים
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2001
קטגוריה:הנגב: אישים
קטגוריה:מועצה אזורית מרחבים: אישים
קטגוריה:יישובים דתיים ישראליים: אישים
טביעת המעבורת דונג פאנג ג'ה שינג

טביעת המעבורת MV דונְג פָאנְג גְ'ה שִׂינְג (בסינית: 东方之星; פין יין: MV Dōngfāng zhī Xīng. בתרגום חופשי: כוכב המזרח) הייתה אסון ימי קטלני שאירע במחוז חוביי שבסין ב-1 ביוני 2015, ובו נהרגו 442 בני אדם.

==מהלך האסון==
המעבורת ששימשה כספינת תענוגות התהפכה במהלך סערה בלילה שבין שני לשלישי (1–2 ביוני 2015) בנהר היאנגצה כשעל סיפונה 454 נוסעים ואנשי צוות. רבים מנוסעי המעבורת היו תיירי פנים סיניים בגילאים מבוגרים.

מיד עם טביעת המעבורת הצליחו בודדים ובהם קברניט הספינה והמהנדס הראשי לקפוץ אל המים ולהגיע בשחייה לגדות הנהר. ניסיונות החילוץ של שאר הלכודים בבטן המעבורת לא צלחו, ולאחר ימים ספורים דווח ב-7 ביוני כי 431 אנשים מצאו את מותם באסון, וכי נמשכים המאמצים לאיתור 11 נעדרים נוספים.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קצרמר כלי שיט
דונג פאנג ג'ה שינג
קטגוריה:אסונות ברפובליקה העממית של סין
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: תחבורה
קטגוריה:אסונות ב-2015
קטגוריה:חוביי
קטגוריה:יאנגצה
אמנון זעיר

אמנון זעיר (נולד בשם רוּדי קלַיינֶר) (1 בינואר 1897 – 14 במרץ 1977) היה מנהל הקמת המעברה שממנה התפתחה העיירה ירוחם, וממקימי חיל השדה.

==ביוגרפיה==
===קריירה צבאית===
רודי קליינר נולד למשפחה מתבוללת בווינה בירת אוסטריה. במהלך מלחמת העולם הראשונה, ב-1916, התגייס לצבא האוסטרי לבית הספר לקצינים. בהמשך הועבר לחזית המזרחית שם נפל בשבי הרוסים. לאחר שנפצע במלחמה, נלקח לבית החולים ומשם נמלט. הוא נדד ברחבי רוסיה ועבד כפועל חקלאי. הוא התקדם בתפקידו והפך אחראי על חוות קוזקים. כשהחלה המהפכה הגדולה ברוסיה הצליח לברוח ועבר דרך הקווים לצבא האוסטרי והגיע אל ביתו שבווינה. לאחר מכן, גויס לחזית האיטלקית, ובסיום המלחמה יצא להכשרה חקלאית יחד עם צעירים יהודיים אחרים.

===פועלו בארץ===
בשנת 1920 עלה לארץ ישראל עם חבריו היהודיים שעבדו איתו בחקלאות, ועבד בתל אביב. לאחר שקבוצת פועלים זו התפזרה, עבר לעבוד במושבה כנרת במשקו של המהנדס יוסף טריידל, מראשוני הגרמנים הציונים בארץ.

משם הגיע לגן שמואל כדי להגשים את חלום חייו, איכר בארץ ישראל. עוד בזמן שעבד בעמק, נכנס לענייני "ההגנה", והיה קשור לאליהו גולומב, יצחק שדה ואליהו כהן. עם עליית הנאצים לשלטון בגרמניה נשלח במשלחת יהודית לצ'כיה כדי לשכנע את יהודי צ'כיה לעלות לארץ ישראל ולהעביר אליה את הונם.

בשנת 1936 גויס למאמץ המלחמתי של היישוב היהודי והיה בין מארגני העלייה לחניתה, לג'וערה, ומונה למפקד הגליל. לאחר מכן הפך למפקד חיל השדה ופלוגות השדה באזור חדרה. בסוף המאורעות חזר לביתו בגן שמואל.

במהלך מלחמת העולם השנייה היה קצין קישור בין הסוכנות היהודית והמטה העליון של צבא בעלות הברית בקהיר. לאחר שירותו קיבל את אות ההצטיינות של האימפריה הבריטית, ה-OBM, אך קליינר סירב לקבלו מסיבות לא ידועות. בתחילת מלחמת העצמאות מונה קליינר לקונסול (כך כונו באירוניה נציגי האזורים המנותקים) ירושלים בתל אביב.

מתוקף תפקידו כמפקד צפון ים המלח היה אחראי על העברת התושבים היהודיים מצפון ים המלח לדרומו, והחל ב-9 ביולי 1948 החליף את גואל לויצקי כמפקד על הגנתו של מפעל האשלג בסדום.
קליינר מונה לאחד מאחד-עשר סגני האלופים שהיו אז בצה"ל.
בחבל לכיש מינתה אותו הסוכנות היהודית למומחה – היועץ המשפטי לענייני קרקע.

במרץ 1951 עזר להקים וליישב את המושבה "תל ירוחם", שהחלה כמעברת עולים, על "כביש הנפט" בדרך מבאר שבע ל"מעלה עקרבים". כשהוקם היישוב הוא נקרא "כפר ירוחם" ומנה כ-400 תושבים. בשנת 1959 הוכר היישוב כמועצה מקומית בשנת 1962 הפך שמו של היישוב לירוחם. התוכנית המקורית לעיר הייתה שתמנה כ-30,000 תושבים. בפועל מתגוררים בה, נכון לסוף שנת 2019 מעט מעל 10,000 תושבים, והיא אינה מוכרת כעיר.

לקראת סוף חייו התנדב קליינר במרכזי קליטה לעולי ברית המועצות. הוא נפטר בשנת 1977, והובא למנוחות בבית העלמין שבקיבוץ גן שמואל בו התגורר.

==ספר זיכרונותיו==
* רודי קליינר (אמנון זעיר) 1897–1977, וינה – גן שמואל; הוקלט ונערך ע"י דליה אמוץ-ויסליב בביתו אשר בגן שמואל 1972, קיבוץ גן שמואל, תש"ם 1980

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:ישראלים ילידי אוסטריה
קטגוריה:מייסדי יישובים בארץ ישראל
קטגוריה:גן שמואל: אישים
קטגוריה:סגני-אלופים בצה"ל
קטגוריה:ראשי מועצת ירוחם
קטגוריה:אישים הקבורים בגן שמואל

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1897
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1977
One Last Time

One Last Time (בתרגום חופשי לעברית: פעם אחת אחרונה) הוא שיר של הזמרת האמריקאית אריאנה גרנדה, השיר יצא כסינגל שיווקי בבריטניה ב-22 באוגוסט 2014 וכסינגל רשמי ב-10 בפברואר 2015 כסינגל החמישי והאחרון מתוך האלבום השני שלה, My Everything.
לאחר יציאתו השיר זכה להצלחה בינונית לעומת הסינגלים שקדמו לו באלבום אך זכה להצלחה מחודשת לאחר הפיגוע שהתרחש לאחר הופעתה של גרנדה במנצ'סטר ארנה כאשר השיר הפך למזוהה עם הפיגוע וזכה להצלחה רבה בבריטניה בפרט ובכל אירופה בכלל.

== הצלחה ==
הסינגל לא זכה להצלחה גדולה באמריקה כמו הסינגלים שקדמו לו והגיע למקום ה-13 בלבד בבילבורד האמריקאי ומקום 12 בקנדה. אולם, באירופה השיר זכה להצלחה רבה לאחר שיצאו לו גרסאות מיוחדות שנכנסו לעשירייה הפותחת במצעדים בצרפת ובאיטליה. השיר הגיע למקום שני במצעד הסינגלים הבריטי שנתיים לאחר יציאתו כיוון שהפך למזוהה עם הפיגוע במנצ'סטר ארנה שאירע לאחר הופעתה של גרנדה.

== וידאו קליפ ==
ב-15 בפברואר יצא הקליפ לשיר, הקליפ קיבל ביקורות חיוביות בעיקר אך קיבל ביקורת שלילית בגלל הדמיון הגדול של הקליפ לקליפ "You Are the One" של הלהקה האוסטרלית "Safia", הקליפ צבר למעלה מ-300 מיליון צפיות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2014
קטגוריה:סינגלים מ-2014
קטגוריה:שירי אריאנה גרנדה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סוואן קוטצ'ה
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי קרל פאלק
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי רמי יעקב
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי איליה סלמנזאדה
קטגוריה:וידאו קליפים מעוררי מחלוקות
קטגוריה:שירים על בגידה: זוגיות
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:שירי צדקה
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי מוזיקת דאנס אלקטרונית
קטגוריה:שירים המעורבים במחלוקות הקשורות לפלגיאט
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: שירים
קטגוריה:שירי פלטינה מחומשת ומעלה באוסטרליה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת ריפבליק רקורדס
GPS Block IIIA

סדרת הלוויינים GPS Block IIIA או GPS III (מכונה בעברית: ג'י פי אס שלוש או בלוק שלוש) היא הדור הבא של לווייני מערכת האיכון העולמית - GPS. קבלן התכנון הפיתוח והייצור של שכבת הניסוי (GPS III Non-Flight Satellite Testbed או GNST) וכן של שמונת הלוויינים הראשונים של בלוק שלוש, היא חברת לוקהיד מרטין. הם אמורים בהדרה להחליף את הלוונים מהדור הקודם לרבות GPS Block IIF.

חיל האוויר האמריקאי מתעתד לרכוש עד 32 לווייני בלוק שלוש. הלוויין הראשון תוכנן במקור להיות משוגר בשנת 2014 אך לאור עיכובים כבדים שוגר בשנת 2018. הלווין אחרון בסדרה מתוכנן לשיגור בשנת 2023.

== רקע ==
מערכת הלוויינים האמריקאית GPS, הגיעה לבשלות מבצעית ביולי 1995, לאחר שהשלימה את כל היעדים הראשוניים שלה. אולם התקדמות טכנולוגית ושינויים ודרישות חדשות הובילו למאמץ שיפור מערכת הלוויינים. בשנת 1998 הכריז סגן הנשיא על המאמץ באופן רשמי. בשנת 2000 אישר הקונגרס את המאמץ והוא קיבל את הכינוי GPS III.

הפרויקט כולל תחנות קרקעיות ולוויינים חדשים. בנוסף הוא כולל אותות חדשים, הן לשימוש אזרחי והן לצבאי ומטרתו לשפר את הדיוק והזמינות עבור כל המשתמשים.

חברת לוקהיד מרטין קיבלה את החוזה לביצוע GPS III במאי 2008.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20150719225801/http://www.losangeles.af.mil/library/factsheets/factsheet.asp?id=18830 "GLOBAL POSITIONING SYSTEM (GPS) III SATELLITE"] באתר חיל האוויר האמריקאי
* [http://www.gps.gov/systems/gps/space/#III GPS III] באתר ממשלת ארצות הברית
* [http://www.lockheedmartin.com/us/products/gps.html GPS III] באתר לוקהיד מרטין

קטגוריה:GPS
קרסנודון

קרסנודון (אוקראינית: Краснодон) היא עיר בשטח הרפובליקה העממית של לוהנסק (עד 2014 נודעה כמחוז לוהנסק, אוקראינה).

==היסטוריה==
היישוב הוקם ב-1914 לאחר שבקרבת המקום התגלו מצבורי פחם גדולים והחל פיתוחם. שמו הראשון היה סורוקינה, ב-1916 התגוררו כאן כבר 3,105 תושבים ושנה מאוחר יותר נפתח כאן בית ספר ראשון.

ב-1938 היישוב קיבל מעמד של עיר ואת שמו הנוכחי. ב-19 ביולי 1942 העיר נכבשה על ידי הצבא הגרמני ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-14 בפברואר 1943.

מאז 2014 העיר נמצאת בשליטת הבדלנים של הרפובליקה העממית של לוהנסק.
==אוכלוסייה==
אוכלוסיית קרסנודון לפי שנים:
{| class="wikitable"
| ||שנה || מספר תושבים
|-
|1 || 1979 || 47,868 
|-
|2 || 1989 || 52,885
|-
|3 || 2001 || 50,560
|-
|4 || 2005 || 48,026
|-
|5 || 2006 || 47,237 
|-
|6 || 2007 || 46,625
|-
|7 || 2010 || 45,127
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:מחוז לוהנסק: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1914
מיה לאב

לודמיליה "מיה" בורדו לאב (באנגלית: Ludmya Bourdeau "Mia" Love; נולדה ב-6 בדצמבר 1975) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הרפובליקנית. לאב כיהנה כנציגת המחוז הרביעי של יוטה בבית הנבחרים של ארצות הברית. היא האדם האפרו-אמריקאי הראשון שייצג את יוטה בקונגרס.

==ביוגרפיה==
לאב נולדה בברוקלין שבניו יורק, בתם של ז'אן ומרי בורדו. הוריה נמלטו מאימת הטונטון מקוט, המשטרה החשאית של האיטי, לארצות הברית ב-1973. בגיל חמש עברה עם משפחתה לקונטיקט שם סיימה לימודי תיכון ותואר ראשון באמנות הבמה באוניברסיטת הרטפורד. עבדה כדיילת אוויר בקונטיננטל איירליינס, כמדריכת כושר ובמוקד שירות.

בעקבות אחותה הצטרפה לכנסייה המורמונית, היא עברה ליוטה ב-1998 והכירה שם את בעלה.

ב-2003 נבחרה למועצת העיר סרטוגה ספרינגס ביוטה, ב-2010 נבחרה לראשות העיר וכיהנה בתפקיד עד סוף 2013. ב-2012 התמודדה בבחירות לבית הנבחרים האמריקאי, היא ניצחה בבחירות המקדימות של המפלגה הרפובליקנית אך הפסידה בבחירות הכלליות לאחר שיריבה זכה ברוב זעום של 0.31% (768 קולות). ב-2014 התמודדה שוב ונבחרה לתפקיד לאחר שזכתה בבחירות ברוב של קצת יותר מ-50% לעומת 46.75% ליריבה מהמפלגה הדמוקרטית. בכך הייתה לאישה השחורה הראשונה מהמפלגה הרפובליקנית שנבחרה לקונגרס. בבחירות 2018 הפסידה ליריבה מהמפלגה הדמוקרטית בפער של פחות מ-500 קולות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.independent.co.uk/news/world/americas/mia-love-shes-black-a-mormon-and-is-bad-news-for-obama--meet-the-new-darling-of-the-republican-party-9841647.html Mia Love: She’s black, a Mormon and is bad news for Obama - meet the new darling of the Republican Party], האינדיפנדנט, 5 בנובמבר 2014
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הרטפורד
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מיוטה
קטגוריה:ראשי עיריות ביוטה
קטגוריה:נשים בראשות עיריות בארצות הברית
קטגוריה:חברות בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:דיילי אוויר אמריקאים
קטגוריה:פוליטיקאיות אפרו-אמריקאיות
קטגוריה:פוליטיקאים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:תנועת מסיבת התה: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
רקוויאם (מיכאל היידן)

הרקוויאם של מיכאל היידן (Missa pro defuncto Archiepiscopo Sigismondo או Missa pro Defunctis) בדו מינור, MH 155, היא יצירה פרי עטו של המלחין האוסטרי מיכאל היידן, לטקסט של הרקוויאם הקתולי. הלחנה זו של הרקוויאם השפיעה על מוצרט, כאשר כתב את הרקוויאם שלו.

==היצירה==
הרקוויאם הולחן על ידי מיכאל היידן בשנת 1771, לזכרו של הארכיבישוף זיגמונד פון שכרטנבאך. היצירה הוקדשה לארכיבישוף זיגמונד, אך גם ביתו של היידן, אליסיה ג'וזפה, נפטרה באותה השנה וכנראה האבל עליה היווה לו השראה. הרקוויאם בוצע לראשונה בינואר 1772 בזלצבורג. 

ההרכב הנדרש לביצוע הרקוויאם הוא מקהלה מעורבת, ארבעה סולנים (סופרן, אלט טנור ובס), ותזמורת הכוללת: סקיצת כלי קשת (כינורות ראשונים ושניים, צ'לים, ויולות, וקונטרבסים. המנגנים בבאסו קונטינואו), 4 חצוצרות, 2 בסונים, 3 טרומבונים וטימפני.

זמן ביצוע ממוצע של הרקוויאם הוא כ-40 דקות. 

===השפעה על מוצרט===
לאופולד מוצרט ובנו וולפגנג אמדאוס מוצרט נכחו בשלושת הקונצרטים הראשונים שבהם בוצע הרקוויאם. ניכרת השפעת הרקוויאם של מיכאל היידן על הרקוויאם של מוצרט, הדמיון בין היצירות ניכר בעיקר בפתיח ובאופרטוריום.

==סדר הפרקים==
* Introitus e Kyrie
* (Sequentia (Dies Irae
* Offertorium
* Hostias
* Sanctus
* Benedictus
* Agnus Dei

== קישורים חיצוניים ==

היידן
סטרובילסק

סטרובילסק (אוקראינית: Старобільськ) היא עיר במחוז לוהנסק, אוקראינה. ב- 2 במרץ 2022, עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה, רוסיה כבשה את העיר.

==היסטוריה==
העיר הוקמה על ידי הקוזאקים במאה ה-17. החל מ-1730 שמו של המקום היה סטרה בילה, וב-1797 קיבל את שמו הנוכחי.

לפי מפקד האוכלוסין מ-1897 התגוררו בסטרובילסק 13,123 תושבים, מתוכם 78 אחוזים אוקראינים ו-20 אחוזים רוסים.

בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה השלטון בסטרובילסק התחלף כמה פעמים עד שב-1920 היא הפכה סופית לחלק מברית המועצות.

ב-1938 קיבלה מעמד של עיר.

ב-12 ביולי 1942 העיר נכבשה על ידי הצבא הגרמני ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-23 בינואר 1943.

ב- 2 במרץ 2022, עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה, רוסיה כבשה את העיר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחוז לוהנסק: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1686
סבטובה

סבטובה (אוקראינית: Сватове) היא עיר במחוז לוהנסק, אוקראינה.

==היסטוריה==
השטחים עליהם ממוקמת כיום העיר החלו להתיישב בשנות השישים של המאה ה-17 על ידי איכרים אוקראינים, קוזאקים ורוסים.

ב-1773 התגוררו במקום 2,928 תושבים. 

להתפתחות הכלכלית של העיר עזרה סלילת מסילת הרכבת ב-1895 בקרבת העיר ובניית תחנת רכבת.

ב-1911 התגוררו בה 14,877 תושבים והיו בעיר 2,135 בתים.

ב-1938 התגוררו בעיר 20,700 תושבים וסבטובה קיבלה מעמד של עיר. 

העיר נכבשה על ידי הגרמנים ב-9 ביולי 1942 ושוחררה על ידי הצבא האדום ב-31 בינואר 1943.

ב-8 במרץ 2022, הרוסים כבשו את סבטובה כחלק מהפלישה הרוסית לאוקראינה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מחוז לוהנסק: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1660
INSEE

המכון הלאומי לסטטיסטיקה ומחקרים כלכליים (בצרפתית: L’Institut national de la statistique et des études économiques; בראשי תיבות: INSEE) הוא הגוף האמון על יצירה, ניתוח ופרסום הסטטיסטיקות הרשמיות של צרפת כגון: השווי הלאומי, שינויים , נתוני האבטלה ועוד. המכון נמצא תחת משרד הכלכלה והאוצר של צרפת אך הוא גוף עצמאי, לפי חוק, שנתון לביקורת של . המכון עובד בשיתוף פעולה הדוק עם (INED).

תפקידיו העיקריים של המכון הם:
* פרסום נתונים דמוגרפיים וכן שינויים דמוגרפיים וניתוחים של הדמוגרפיה של צרפת
* מדידת אינדיקטורים כלכליים כמו תוצר מקומי גולמי, אחוז אבטלה, אחוז מועסקים, מידת העוני ועוד.
* יצירה ופרסום של נתונים פיננסיים כמו מדד המחירים לצרכן, רמת אינפלציה
* תפעול של הקוד הגאוגרפי של צרפת שמכיל קוד לכל קומונה, רובע, מחוז וחבל

לפני הקמת INSEE בתחום זה בצרפת פעלו כמה ארגונים. הראשון הוקם על ידי אדולף טייר בשנת 1833, בשנת 1840 שמו שונה ל (SGF). בשנות ה-20 של המאה ה-20 רנה קמיל הכניס לשימוש הארגון מערכות אוטומטיות והקים בית ספר מיוחד להכנת מומחים לארגון.

המכון הלאומי לסטטיסטיקה ומחקרים כלכליים נוסד לפי סעיפים 32 ו-33 לחוק האוצר ב-27 באפריל 1946. המכון החליף את (SNS). באותה שנה המכון אחראי על מפקד האוכלוסין של צרפת ובאוגוסט 1946, המכון מקבל את האחריות על ניהול רשימות המצביעים במסגרת חוק 46-1889.

פרסומי המכון העיקריים:
* Insee Première - שבועון קצר שכולל נתונים פיננסיים.
* Insee Références - אוסף הפרסומים של המכון.
* Économie et Statistique (כלכלה וסטטיסטיקה) - ירחון בנושא כלכלה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוסדות סטטיסטיקה ממשלתיים
קטגוריה:צרפת: ארגונים ממשלתיים
פנינייה מצויצת

פנינייה מצויצת (שם מדעי: Guttera pucherani) היא עוף קרקע ממשפחת הפניניתיים - עופות קרקע דמוי תרנגול החיים באפריקה. הפנינייה המצוייצת חיה ביערות גשם ויערות פתוחים, סוואנות ומישורים ברחבי אפריקה שמדרום לסהרה.

== מאפיינים ==
גובה הפנינייה עד 50 ס"מ ומשקלה נע בין 700 גרם ל-1.5 ק״ג. נוצותיה שחורות ברוב הגוף עם הכתמים המאפיינים אותה ומבדילים אותה מעופות אחרים. הצוואר כחול או לבן והראש אדום אולבן עם עיניים אדומות - תלוי בתת-מינים. החלק העליון של הראש מכוסה בציצה שחורה גדולה מקצה המקור עד העורף.

הפניניות הן מונוגמיות ושומרות על בן זוג קבוע בעונת הרבייה. הן בונות את הקן, מוסווה על הקרקע, בין עלים ועשבים ומטילות 4-5 ביצים.

לפנינייה 5 תת-מינים:
*G. p. barbata - מצוי בדרום מזרח טנזניה עד מזרח מוזמביק ומלאווי.
*G. p. edouardi - מצוי במזרח זמביה למוזומביק ולקצה המזרחי של דרום אפריקה.
*G. p. pucherani - מצוי מסומליה עד טנזניה, זנזיבר ואיי טומרו.
*G. p. sclateri - מצוי בצפון מערב קמרון.
*G. p. verreauxi - מצוי מגינאה ביסאו עד מערב קניה, אנגולה וזמביה.

==ראו גם==
*פניניית החושן
*פנינייה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גוסטב הארטלאוב
קטגוריה:פניניתיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1860
קטגוריה:עופות יערות הגשם האפריקאים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
אבל השיטים

מפת נדודי בני ישראל במדבר משנת [[1641]]
אָבֵל הַשִּׁטִּים (באשורית: abil-šiṭṭi<ref name=":0"></ref>) היא עיר קדומה בעבר הירדן, הנזכרת בספר במדבר, בכתובות תגלת-פלאסר השלישי ובמקורות קלאסיים.

==אזכורים במקרא==
זאת תחנתם האחרונה של בני ישראל בנדודיהם במדבר. משם שלח יהושע בן נון את המרגלים: , יהושע לעומת משה שולח שני מרגלים ולא שנים עשר, פה שליחת המרגלים הייתה חשאית וצבאית לעומת שליחותו המדינית/רוחנית של משה בספר במדבר.

על פי הכתוב במקרא חנו בני ישראל לפני כניסתם לארץ בין שני המקומות: .

השיטים נזכרת גם בספר מיכה. הפסוק בספר מיכה , מוסב אל הפועל המופיע בתחילת הפסוק "עַמִּי, זְכָר נָא". יש הסוברים כי הנביא קורא לזכור את קורות בני ישראל בשיטים שהיא תחנתם האחרונה של בני ישראל במסעם במדבר, ועד הגלגל, שהיא תחנתם הראשונה בכניסה לארץ בעבר הירדן. לדעת אחרים מקומות אלה מסמלים מעבר חיי נדודים במדבר להתיישבות קבע בארץ ישראל. יש הטוענים כי השיטים הנזכרת בספר מיכה יש בה רמז לחטא בעל פעור שהתרחש בשיטים. לדעת שמואל ורגון יש לראות בהיגד "מִן הַשִּׁטִּים, עַד הַגִּלְגָּל", מריזם אשר כוונתו לשלמות ההיקף בו חנו בני ישראל למרות הקרבה בין שני המקומות.

== אזכורים חוץ־מקראיים ==
העיר נזכרת בספרי שנות תגלת־פלאסר השלישי כ־a-bi-il-šiṭ-ṭi יחד עם הגלעד, והם מתוארים "על גבול בית עומרי".<ref name=":0"></ref>

לדעת יוסף בן מתתיהו בספרו קדמוניות היהודים, אבל (Άβίλη) היא אבל השיטים, הנזכרת בספר במדבר.<ref name=":1">יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, [https://www.sefaria.org.il/The_Antiquities_of_the_Jews.4.8.2?lang=he 4.8.2] ([https://el.wikisource.org/wiki/%CE%99%CE%BF%CF%85%CE%B4%CE%B1%CF%8A%CE%BA%CE%AE_%CE%B1%CF%81%CF%87%CE%B1%CE%B9%CE%BF%CE%BB%CE%BF%CE%B3%CE%AF%CE%B1/%CE%B4 במקור היווני]), [https://www.sefaria.org.il/The_Antiquities_of_the_Jews.5.1.1?lang=he 5.1.1] ([https://el.wikisource.org/wiki/%CE%99%CE%BF%CF%85%CE%B4%CE%B1%CF%8A%CE%BA%CE%AE_%CE%B1%CF%81%CF%87%CE%B1%CE%B9%CE%BF%CE%BB%CE%BF%CE%B3%CE%AF%CE%B1/%CE%B5 במקור היווני])</ref> בן מתתיהו כותב כי המרחק ממנה אל הירדן הוא , והיא מלאה בעצי תמר.<ref name=":1">יוסף בן מתתיהו, קדמוניות היהודים, [https://www.sefaria.org.il/The_Antiquities_of_the_Jews.4.8.2?lang=he 4.8.2] ([https://el.wikisource.org/wiki/%CE%99%CE%BF%CF%85%CE%B4%CE%B1%CF%8A%CE%BA%CE%AE_%CE%B1%CF%81%CF%87%CE%B1%CE%B9%CE%BF%CE%BB%CE%BF%CE%B3%CE%AF%CE%B1/%CE%B4 במקור היווני]), [https://www.sefaria.org.il/The_Antiquities_of_the_Jews.5.1.1?lang=he 5.1.1] ([https://el.wikisource.org/wiki/%CE%99%CE%BF%CF%85%CE%B4%CE%B1%CF%8A%CE%BA%CE%AE_%CE%B1%CF%81%CF%87%CE%B1%CE%B9%CE%BF%CE%BB%CE%BF%CE%B3%CE%AF%CE%B1/%CE%B5 במקור היווני])</ref>

==זיהוי המקום==
עצי תמר בתל אל-חמאם
הנרי בייקר טריסטראם מזהה את אבל השיטים עם תל כפרין. גם לדעת שמואל אחיטוב יש לזהות את אבל השיטים עם תל כפרין, ולחלופין עם תל אל-חמאם בקרבתו; בשני המקומות הייתה קיימת התיישבות בתקופה כנענית ובתקופה ישראלית.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובי המקרא
טארט פלמבה

טארט פלמבה (Tarte flambée; באלמאנית ובאלזאסית: Flammekueche) הוא מאפה טארט אלזסי ודרום-גרמני. המאפה עשוי בצק לחם שעוביו דק וצורתו מלבן (הצורה המסורתית) או מעגל בדומה לפיצה, עליו נהוג למרוח גבינה לבנה (או גבינה רכה טרייה) או קרם פרש, ומעליה מפזרים בדרך כלל פרוסות בצל דקיקות ולארדונים (פסים או קוביות קטנות של שומן מבשר חזיר). על אף שמו, בדרך כלל לא מכינים את המאפה בשיטת הבישול פלמבה, אלא אופים אותו בתנור אפייה.

== רקע ==
הטארט פלמבה הוא מעדן מסורתי של האיכרים האלזסים, ובפרט של אלו השוכנים בצפון מחוז הריין התחתון, הנחשב כערש ההיסטורי של הטארט, למרות שמקורו המדויק לא ידוע בוודאות. הטארט פלמבה זכה לעדנה במאה ה-19 בבתי-חווה טיפוסיים גדולים אופייניים לאזור. בשנות ה-50 של המאה ה-20, פרץ הטארט לתודעת הציבור העירוני, אז החלו להגיש את המנה במסעדות.

טארט פלמבה מסורתי מורכב מבצק לחם דק מכוסה בתערובת גבינה לבנה וקרם פרש, מתובל במלח, פלפל ושמן קנולה, ומעוטר בבייקון ובצל. בשל כך התפתח המאפה כמעדן איכרים, מהלך הכנת המנה נעשה שימוש במוצרי חווה, שעמדו לרשותם של רוב האיכרים, והיא נאפתה על אותה האבן שבתנור-העצים בה השתמשו באותה התקופה לאפיית לחם. בדרך כלל אפו את הטארט בעת הכנת הלחם השבועית, כאשר התנור היה מגיע למקסימום המעלות שלו (400 מעלות צלזיוס), הגחלים שהיו מפוזרים בצדדיו גרמו ללהבות האחרונות לשלהב או 'ללקק' את קצוות הטארט פלמבה, ומכאן שמו (פלמבה=שלהוב).

צורה מאוד ידועה לאכילה בשל הנוחות שלה הייתה חיתוך הטארט לחלקים, שלפני הקיפול או הגלגול שלהם לקחו אותם האיכרים ואכלו אותם עם הידיים. בעבר היה נהוג ללוות את אכילת הטארט עם ברנדי, שהיה עובר מפה לפה בסעודה משותפת; בימינו ניתנת עדיפות ליין מאלזס, לבן או רוזה, או בירה.

== גרסאות שונות ==
למנה קיימות וריאציות שונות:
* Gratinée (גרסה מוקרמת): עם גבינת גרוייר
* Forestière (גרסת יער): עם פטריות
* Munster: עם גבינת מאנסטר
* גרסת קינוח: עם תפוחים, קינמון וקלבדוס (או כל ליקר מתוק אחר) משולהב

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.wordnik.com/words/tarte%20flambée tarte flambée], באתר [https://www.wordnik.com wordnik] 
* [http://www.thefreedictionary.com/lardon lardon], באתר [http://www.thefreedictionary.com/ The Free Dictionary] 
* [https://web.archive.org/web/20150922100943/http://www.la-table-dalsace.fr/histoire La Table d'Alsace - Histoire], באתר [http://www.la-table-dalsace.fr/ La Table d'Alsace] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:המטבח הגרמני
קטגוריה:המטבח הצרפתי: מאפים
חוברה אפריקנית

חוברה אפריקנית או חוברת קורי (שם מדעי: Ardeotis kori) היא מין של חוברה גדולה החיה בסוואנות ובאזורים צחיחים ומדבריות באפריקה. זו חוברה שוכנת קרקע ואחת העופות המעופפים הגדולים בעולם. היא ניזונה הן מהחי והן מהצומח.

== תת-מינים ==
לחוברה האפריקנית שני תת-מינים:
*Ardeotis kori kori
*Ardeotis kori struthiunculus

== מאפיינים ==
החוברה היא עוף גדול ממדים - אורכה 120–150 סנטימטרים, גובהה 71–120 סנטימטרים ומוטת כנפיה 230–275 סנטימטרים. הזכרים שוקלים בין 7 ל-18 קילוגרם והנקבות 4.8-6.7 קילוגרם, אף שלעיתים יש פרטים גדולים יותר. למעשה החוברה היא אחת העופות המעופפים הגדולים בעולם, יחד עם שקנאי מסולסל, קונדור האנדים וברבור מחצצר, אך קטנה מקרובתה – חובה גדולה.

החוברה היא עוף חום ואפור עם נקודות שחור-לבן על הצוואר. הראש לבן עם פסים שחורים ליד העיניים הצהובות. המקור צהוב וארוך יחסית ומאחורי הראש ציצה גדולה שחורה הנוטה כלפי מטה. הרגליים ארוכות וצהבהבות. שני המינים דומים במראה אבל הנקבות קטנות ב-20-30 אחוז מהזכרים והן בעלות צוואר ורגליים דקות יותר. לזכרים יכולת לפרוע את הנוצות בכל הגוף, לפרוש את זנבם בצורה מוזרה למעלה בעונת הרבייה כדי להרשים את הנקבות, לנפח את כיסי הגרון לצורה המזכירה פסיונים שונים ולקרוא בקול לנקבה. אחרי החיזור וההזדווגות הנקבה מטילה ביצים על הקרקע במקום מוסווה והן בוקעות אחרי 23–30 יום.

החוברות חיות בערבות, סוואנות ומדבריות באפריקה ומסתובבים בעיקר על הקרקע. הן אוכלות בעיקר ארבה וחגבים וגם חיפושיות זבל וזחלים, אבל יאכלו גם בעלי חוליות קטנים וגם זרעים ועלים שונים.

הן יודעות לרוץ מהר כשמתקרב אליהם טורף. הטורפים הנפוצים הם: נמר, אריה, ברדלס, קרקל, צבוע נקוד, פיתון סלעים אפריקני, תנים, עיט שחור, עיט לוחם. חוברות צעירות נטרפות גם על ידי בבונים. עם זאת הסכנה העיקרית עבורן הוא האדם שצד אותן ואת ביציהן ועתידן נמצא בסיכון.

החוברה נצפית לעיתים בשותפות מוזרה עם השרקרק הארגמני שמחפש חרקים סביבה ועומד על גופה כדי לצפות בהם.

== גלריה ==
<gallery perrow=7 widths=150 heights=150>
קובץ:Kori bustard bird - Ngorongoro-1.jpg
קובץ:Kori bustard, Ardeotis kori, at Pilanesberg National Park, Northwest Province, South Africa (16922513206).jpg
קובץ:Kori Bustard (Ardeotis kori).jpg
קובץ:Kori Bustard (Ardeotis kori) and Southern Carmine Bee-eater (Merops nubicoides) (6021439753).jpg|חוברה עם שרקרק ארגמני
קובץ:Ardeotis kori Etosha.JPG
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.dallaszoo.com/animals-birds/kori-bustard/ חוברה אפריקנית באתר גן החיות דאלאס]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1822
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ויליאם ג'ון ברצ'ל
קטגוריה:חובתיים
קטגוריה:טנזניה: עופות
קטגוריה:קניה: עופות
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
שרקרק ארגמני

שְׁרַקְרַק אַרְגְּמָנִי או שרקרק ארגמני דרומי (שם מדעי: Merops nubicoides) הוא מין שרקרק מסדרת הכחלאים החי בערבות אפריקה וקרוב משפחתו של השרקרק המצוי, החי בישראל. במראהו הוא דומה למין שרקרק ארגמני צפוני אך בעל גרון אדמוני ולא כחול.

== מאפיינים ==
השרקרק מצוי בסוואנות באפריקה שמתחת לקו המשווה בקוואזולו-נטאל, נמיביה, גבון, הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ובקניה.

זהו עוף צבעוני, כמו רוב השרקרקים. צבע נוצותיו אדום-ורוד, עם ראש וקצוות כנפיים כחולים בהירים. המקור שחור ופס כהה עובר על העיניים. לזנב שני דגלי נוצות ארוכים.

השרקרקים מקננים בקירות של אבני חול או עפר בגדות נהר ושפכי נהרות, בהם הם מתקבצים בלהקות גדולות. באמצעות מקורם הארוך הם חופרים מחילה ארוכה ובה הנקבה מטילה 2–5 ביצים, המוגנות מטורפים. השרקרקים האדומים נודדים לזימבבואה בין אוגוסט לנובמבר ומשם לדרום אפריקה לחודשי הקיץ. בסוף הקיץ הם חוזרים לאזור המשווני.

המזון העיקרי של השרקרקים הארגמניים הוא דבורים, אותן הם צדים במקורם, חובטים אותן כנגד ענף כדי להורגן וגם משפשפים כדי להיפטר מהעוקץ הארסי. 

שרקרקים אלה צופים בדבורים ובחרקים מעמדות תצפית, שכוללות גם בעלי חיים. כלומר, הם יושבים על גבן של חיות אפריקניות נפוצות כמו אנטילופות, יענים, זברות וג'ירפות ואפילו על גבה של החוברה האפריקנית. גם פילים אפריקניים, המבריחים בלכתם חרקים, מושכים להקות של שרקרקים, וגם שריפות טבע, המניסות מאות חרקים מהאדמה לאוויר. השרקרקים גם חוטפים חרקים, הבורחים מחיות אחרות ואפילו ממכוניות נוסעות.

== גלריה ==
<gallery>
Merops nubicoides.jpg
Merops nubicoides, South Luangwa, Zambia 3.jpg
Southern Carmine Bee-eater (Merops nubicoides) (13951693613).jpg
Kori Bustard (Ardeotis kori) and Southern Carmine Bee-eater (Merops nubicoides) (6021439753).jpg|שרקרק עף סמוך לחוברה אפריקנית
Southern Carmine Bee-eaters (Merops nubicoides) hunting over Southern Ground Hornbills (Bucorvus leadbeateri) (16732493964).jpg|שרקרקים ארגמניים מתלווים לקלאויים אדומי פנים
</gallery>

==ראו גם==
*שרקרק ירוק
*שרקרק מצוי
*חוברה אפריקנית

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שרקרקיים
קטגוריה:דרום אפריקה: עופות
קטגוריה:קניה: עופות
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
הצ'מפיונשיפ הסקוטי

הצ'מפיונשיפ הסקוטי (באנגלית: Scottish Championship) היא הליגה השנייה בסקוטלנד. הליגה הוקמה ביולי 2013.

==קידום וירידה==
האלופה עולה אוטומטית לפרמיירשיפ הסקוטי ומקום 12 בפרמיירשיפ יורדת אוטומטית לצ'מפיונשיפ. הקבוצות במקומות 3 ו-4 בצ'מפיונשיפ משחקות אחת נגד השנייה בשני משחקים בשיטת בית-חוץ, והמנצת משחקת מול הקבוצה שסיימה במקום השני, גם כן בשיטת בית-חוץ. הקבוצה המנצחת מתמודדת בשיטת בית-חוץ מול הקבוצה שסיימה במקום ה-11 בליגת העל על כרטיס לליגת העל בעונה שלאחר מכן.

מקום 10 בצ'מפיונשיפ יורדת אוטומטית לליגה הסקוטית הראשונה ואלופת הליגה הסקוטית הראשונה עולה אוטומטית לצ'מפיונשיפ. העפלה לצ'מפיונסשיפ מהליגה הסקוטית הראשונה מתקיימת באותה שיטה בה מתקיימת העפלה לפריימר ליג הסקוטית כפי שתואר לעיל.

==מועדונים==
קבוצות הליגה לעונת 2023/2024
{| border="1" cellpadding="2" cellspacing="0" class="wikitable sortable" style="margin:1em 1em 1em 0; background:#f9f9f9; border:1px #aaa solid; border-collapse:collapse; font-size:90%;"
|- style="background:#efefef;"
! מועדון
! עיר
! אצטדיון
! תכולה
|-
|איירדריאוניאנס
|איידריי
|אצטדיון אקסלסיור
|10,101
|-
|דנפרמליין
|דנפרמליין
|איסט אנד פארק
|11,480
|-
|דנדי יונייטד
|דנדי
|טנאדאיס פארק
|14,229
|-
|פרטיק ת'יסל
|גלאזגו
|אצטדיון פירהיל
|10,102
|-
| גרינוק מורטון
| גרינוק
| קפיאלוו'
| 11,589
|-
|אינוורנס
|אינוורנס
|אצטדיון קלדוני
|7,512
|-
|קווינס פארק
|גלאזגו
|פארק אוצ'ילוויו
|3,746
|-
| ארברואת'
| ארברואת'
| גיפיילד פארק
| 6,600
|-
| אייר יונייטד
| אייר
| סומרסט פארק
| 10,185 
|-
| רייט רוברס
| קירקלדיי
| סטארק פארק
| 8,473
|}

==אלופות לפני שנים==
{| class="wikitable"
|-
! עונה
! אלופה
! סגנית
! מקום 3
! מלך השערים
|-
| 
| דנדי
| המילטון אקדמיקל▲
| פלקירק
| רורי לויי 20 (פלקירק)
|-
| 
| הארט אוף מידלות'יאן
| היברניאן
| גלאזגו ריינג'רס
| ג'ייסון קאמינגס 18 (היברניאן)
|-
| 
| גלאזגו ריינג'רס
| פלקירק
| היברניאן
| מרטין ווגהורן 20 (גלאזגו ריינג'רס)
|-
|
| היברניאן
| פלקירק
| דנדי יונייטד
| ג'ייסון קאמינגס 19 (היברניאן) סטיבן דובי (קווין אוף דה סאות')
|-
|
| סנט מירן
| ליווינגסטון▲
| דנדי יונייטד
| סטיבן דובי 18 (קווין אוף דה סאות') 
|-
|
| רוס קאונטי
| דנדי יונייטד
| אינוורנס
| לורנס שנקלנד 24 (אייר יונייטד)
|-
|
| דנדי יונייטד
| אינוורנס
| דנדי
| לורנס שנקלנד 24 (דנדי יונייטד)
|-
|2020/2021
|הארט אוף מידלות'יאן
|דנדי
|רייט רוברס
|ליאם בויס 14 (הארט אוף מידלות'יאן)
|-
|2021/2022
|קילמרנוק 
|ארברות'
|אינברנס
|מיכאל מקקנה 15 (ארברות')
|-
|2022/2023
|דנדי
|אייר יונייטד
|קווינס פארק
|דיפו אקיניימי 20 (אייר יונייטד)
|}
▲

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

סקוטלנד
צ'מפיונשיפ
אדלייד (אי)

האי אַדֶלֵיְיד (באנגלית: Adelaide Island), הידוע גם בתור איסלה אדלאידה (בספרדית: Isla Adelaida) או איסלה בלגראנו (בספרדית: Isla Belgrano), הוא אי גדול, מכוסה ברובו קרח, 139 ק"מ אורכו ו-37 ק"מ רוחבו, בצדו הצפוני של מפרץ מרגריט סמוך לחוף המערבי של חצי האי האנטארקטי. מדרום לו שוכנים איי ג'ינג'ר. ארגנטינה, בריטניה וצ'ילה תובעות בעלות עליו.

==היסטוריה==
=== גילוי האי ===
האי אדלייד התגלה בשנת 1832 על ידי המשלחת הבריטית בהנהגת ג'ון ביסקו, והמשלחת הצרפתית לאנטארקטיקה (1910-1908) בהנהגת ז'אן-באטיסט שארקו ערכה בו את המדידות הראשונות.

על האי שוכנים שני בסיסים. את הבסיס הישן של האי אדלייד (הידוע גם בשם "בסיס T") הקים סקר החסות של איי פוקלנד (FIDS), שהיה בהמשך לסקר אנטארקטיקה הבריטית. הבסיס נסגר עקב אי-יציבות בדרך הגישה אליו והפעלתו עברה אל תחנת המחקר רותרה החדשה בשנים 1977-1976; בסיס זה נשאר פתוח. הבסיס הישן הועבר לשליטת צ'ילה בשנת 1984, ושמו שונה לבסיס טֶנְיֵנְטֶה לואיס קָרוַוחַל וִיָארוֹאֶל. התחנה שימשה מאז את הצ'יליאנים בתקופת הקיץ בלבד. עם זאת, מדרון הסקי וה"שיפוע" היורד אל התחנה מן הרמה התערערו כל כך עם הזמן, שחיל האוויר הצ'יליאני (FACH) הפסיק את פעולותיו במקום. הצי הצ'יליאני מבקר בתחנה כמעט בכל קיץ כדי לוודא את איכות התחזוקה שם. גם עובדי תחנת רותרה מבקרים בתחנה במהלך החורף כשהגישה מן הרמה נוחה יותר.

=== מקור השם ===

שמו של האי ניתן לו על ידי ביסקו לכבוד אדלייד, מלכת הממלכה המאוחדת.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.bas.ac.uk/about_antarctica/geography/map-catalogue.pdf BAS Mapping Catalogue]
* [https://web.archive.org/web/20070824013454/http://www.antarctica.ac.uk/images/in_pictures/rothera.php Images at BAS]
</div>

[[תחנת המחקר רותרה, מבט לעבר חצי האי האנטארקטי]]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:אנטארקטיקה: איים
קטגוריה:הטריטוריה הצ'יליאנית האנטארקטית
קטגוריה:הטריטוריה הבריטית באנטארקטיקה
קלי איוט

קלי איוט (באנגלית: Kelly Ayotte; נולדה ב-27 ביוני 1968) היא פוליטיקאית אמריקאית חברת המפלגה הרפובליקנית שכיהנה כסנאטורית מטעם מדינת ניו המפשייר.

==ביוגרפיה==
איוט נולדה וגדלה בנשואה שבניו המפשייר. ב-1990 סיימה תואר ראשון באוניברסיטת המדינה של פנסילבניה וב-1993 סיימה תואר JD במשפטים באוניברסיטת וילאנובה.

ב-1998 הצטרפה למשרד התובע הכללי של ניו המפשייר, שימשה תובעת ובהמשך עמדה בראש מחלקת תיקי הרצח במשרד. ב-2003 שימשה יועצת משפטית במשרדו של מושל ניו המפשייר ובאותה שנה מונתה לסגנית התובע הכללי. ביוני 2004 מונתה לתובעת הכללית והייתה בכך האישה הראשונה בניו המפשייר המכהנת בתפקיד זה, כיהנה בתפקיד עד יולי 2009. היא הובילה את התביעה במשפטו של מייקל אדיסון, רוצחו של השוטר מייקל בריגס, המשפט הסתיים בהרשעתו של אדיסון ובהטלת עונש מוות על הרוצח, הפעם הראשונה מאז 1959 שהוטל גזר דין מוות בניו המפשייר.

בנובמבר 2010 זכתה בבחירות לסנאט של ארצות הברית ברוב של 60.2% (פול הודס היה המתמודד השני) והושבעה לתפקיד בינואר 2011. היא כיהנה בסנאט בוועדת הביטחון, בוועדת התקציב, בוועדת המסחר, בוועדה לביטחון לאומי וענייני ממשל ובוועדה לעסקים קטנים ובינוניים ויזמות עסקית. בנובמבר 2016 הפסידה בבחירות לסנאט למושלת המדינה מגי האסן בפחות מ-800 קולות (פחות מ-0.5%). היא מתמודדת לבחירות לתפקיד מושל ניו המפשייר ב-2024.

===משפחה===
איוט נשואה לג'ו דיילי ואם לשני ילדים. בעלה שירת כטייס A-10 במלחמת עיראק, בשובו הקים עסק משפחתי לפינוי שלג לו סייעה איוט.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20160621084828/https://www.ayotte.senate.gov/ קלי איוט] באתר הסנאט
* [http://votesmart.org/candidate/biography/42352/kelly-ayotte#.VXS2-9JViko קלי איוט] באתר votesmart.org
* [http://www.ontheissues.org/Senate/Kelly_Ayotte.htm עמדותיה של קלי איוט] באתר ontheissues.org
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של פנסילבניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וילאנובה
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת וילאנובה
קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מניו המפשייר
קטגוריה:עורכות דין אמריקאיות
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-112 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:התובעים הכלליים של ניו המפשייר
קטגוריה:סנאטוריות חברות המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:סנאטורים חברי המפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:פוליטיקאיות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1968
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968