OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אלפרד מנדלזון

אלפרד מנדלזון (ברומנית: Alfred Mendelsohn; 17 בפברואר 1910, בוקרשט - 9 במאי 1966, שם) היה מלחין יהודי-רומני.

==קורות חייו==
אלפרד מנדלזון נולד בשנת 1910 בבוקרשט כבנו של המלחין והנגן לאון מנדלזון.
מנדלזון למד מ-1927 עד 1931 באקדמיה למוזיקה של וינה אצל יוזף מרקס ופרנץ שמידט ובקונסרבטוריון של בוקרשט אצל מיכאיל ז'ורה. משנת 1944 עד 1963 ניצח על האופרה הלאומית הרומנית בבוקרשט. משנת 1949 כיהן כפרופסור לקונטרפונקט בקונסרבטוריון.

מנדלזון חיבר כמה אופרות ובלטים, שמונה סימפוניות וסימפוניה דרמטית בשבע תמונות, פואמה סימפונית, סוויטה לכלי מיתר, קונצ'רטו לצ'לו, שני קונצ'רטי לכינור ושניים לפסנתר, מוזיקה קאמרית, אורטוריות, קנטטות, מוזיקה לתיאטרון ולקולנוע, יצירות כוראליות ושירים.

==יצירות==
===לבמה===
===מוזיקה תזמורתית===
* קונצ'רטו לצ'לו
* שני קונצ'רטי לכינור
* שני קונצ'רטי לפסנתר

===מוזיקה קאמרית===
* "סוויטה זעירה" לוויולה סולו (1933)
* סוויטה לצ'לו סולו (1960)
* פרטיטה (פרלוד ופוגה) לכינור סולו

===מוזיקה לבמה===
====אופרות====
*1946 - Imnul iubirii (המנון לאהבה), לברית לפי איוואן טורגנייב 
*1948 - Meşterul Manole - (הבנאי מנולה) אופרה לפי אגדת עם 
*1964 - Michelangelo - (מיכלאנג'לו) - לברית מאת המלחין, לפי אלכסנדרו קיריצסקו
*1966 - Spinoza (שפינוזה) - לברית מאת פאול סטריאן

====אופרטות====
1961 - Anton Pann (אנטון פאן) - לברית מאת יון רומאן וראדו אלבלה

====מוזיקת בלט====
*1948 - Harap Alb (מורי לבן) - לפי אלכסנדרו ז'אר על פי הסיפור של מיכאי אמינסקו
*1956 - Călin - כוראוגרפיה מאת טילדה אורסיאנו, לפי פואמה מאת מיכאי אמינסקו

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מלחינים יהודים רומנים
קטגוריה:מלחיני אופרה יהודים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1910
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1966
מספר אוטומורפי

מספר אוטומורפי הוא מספר טבעי שכאשר מעלים אותו בכל חזקה שהיא, התוצאה תסתיים בספרותיו של המספר עצמו. סדרת המספרים האוטומרפיים מתחילה ב־0, 1, 5, 6, 25, 76, 376, 625, 9376, וכו'.

המספרים האוטומרפיים מחולקים בדרך כלל לשתי סדרות, כאשר החלוקה היא בין כל המספרים האוטומרפיים אשר נגמרים ב-6 לבין כל המספרים האוטומרפיים הנגמרים ב-5.

בהינתן מספר אוטומורפי n בעל k ספרות כאשר <math>n>1</math>, ניתן למצוא מספר אוטומורפי נוסף באמצעות הנוסחה:

<math>n'=(3\cdot n^2 - 2\cdot n^3) \ \bmod{10^{2k}}\, .</math>

==תכונות המספרים האוטומורפיים==
* ספרתם האחרונה היא 5 או 6 (מלבד 1 ו-0).
* סדרה בה כל איבר נגמר בספרה 5 או 6 תקרא בהתאמה 5ot, 6ot.
* ישנם אינסוף מספרים בסדרה זו.

==5ot==
5ot היא סדרת כל המספרים האוטומורפיים אשר נגמרים בספרה 5. הסדרה מתחילה במספרים: 5 ,25, 625, 90625, 890625, 2890625.

בסדרה זו כל איבר נוסף בנוי מהאיבר הקודם. כך 25 בנוי מ 20+5 ו90,625 בנוי מ 90,000+625.

====תכונות הסדרה====
* אין שני איברים בעלי אותה כמות ספרות
* בהינתן מספר מהסדרה בעל <math>n</math> ספרות, ניתן יהיה לחלקו ב<math>5^n</math>.
* ישנם אינסוף מספרים בסדרה זו.

==6ot==
6ot היא סדרת כל המספרים האוטומורפיים אשר נגמרים בספרה 6. הסדרה מתחילה במספרים: 6, 76, 376, 9376, 109376, 7109376.

בסדרה זו כל איבר נוסף בנוי מהאיבר הקודם. כך 76 בנוי מ 70+6 ו-109,376 בנוי מ 100,000+9,376.

====תכונות הסדרה====
* אין שני איברים בעלי אותה כמות ספרות
* ישנם אינסוף מספרים בסדרה זו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:תכונות התלויות בבסיס הספירה
קטגוריה:חשבון מודולרי
דויטשה בונדסבנק

הדויטשה בונדסבנק (בגרמנית: Deutsche Bundesbank – הבנק הפדרלי של גרמניה) הוא הבנק המרכזי והסמכות המוניטרית העליונה של גרמניה מאז הוקם ב-1957 והוא חלק מהמערך האירופי של הבנקים המרכזיים. בשל עוצמתו והיות גרמניה למדינה העשירה באיחוד האירופי זהו הבנק המשפיע ביותר מבין הבנקים של האיחוד האירופי. מטה הבנק ממוקם בפרנקפורט, גרמניה סמוך למטה הבנק המרכזי האירופי והוא הוקם כיורש לבנק המדינות הגרמניות (Bank deutscher Länder) שהוקם ביוני 1948 כיורש לרייכסבנק.

== היסטוריה ==

== נשיאי הדויטשה בונדסבנק ==
{|border="1" align="center" cellpadding="2" cellspacing="0" width="70%"
| מספר || שם || תקופת הכהונה || הערות
|-
| 1 || קארל ברנארד || 1948–1957 || כיהן כיו"ר מועצת הבנק המרכזי (Zentralbankrat) של בנק המדינות הגרמניות.
|-
| 2 || וילהלם ווק || 1948–1957 || כיהן כנשיא מינהל בנק המדינות הגרמניות מאז אוגוסט 1957.
|-
| 3 || קארל בלסינג || 1958–1969 || נשיא הדויטשה בונדסבנק.
|-
| 4 || קארל קלאסן || 1969 – 1977 ||
|-
| 5 || אוטמאר אמינגר || 1977–1979||
|-
| 6 || קארל אוטו פוהל || 1980–1991||
|-
| 7 || הלמוט שלזינגר || 1991–1993||
|-
| 8 || האנס טיטמאייר || 1993–1999||
|-
| 9 || ארנסט ולטקה || 1999–2004||
|-
| 10 || יורגן סטארק || 2004 || כיהן כנשיא זמני, עם החלפת המארק באירו כמטבע המקומי של גרמניה.
|-
| 11 || אקסם וובר || 2004–2011||
|-
| 12 || האנס טיטמאייר || 2011 - ואילך||
|}

== ראו גם ==
* דויטשה בנק
* רייכסבנק

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://twitter.com/bundesbank הדויטשה בונדסבנק] בטוויטר

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גרמניה: כלכלה
קטגוריה:בנקים מרכזיים
קטגוריה:פרנקפורט
קטגוריה:גרמניה: בנקים
חסידות אשלג

רבי יהודה אשלגחסידות אשלג היא כינוי למספר חצרות חסידיות-קבליות שקמו בישראל על ידי תלמידיו וצאצאיו של המקובל הרב יהודה לייב הלוי אשלג, המכונה "בעל הסולם", על שום פירושו לספר הזוהר הקרוי "הסולם".

==הדור השני==
לאחר פטירתו התמנו שני בניו, רבי ברוך שלום אשלג ורבי שלמה בנימין אשלג, לאדמו"רים.

בשנת תשט"ו (1955) פתח רבי ברוך שלום אשלג בית כנסת בביתו ברחוב מינץ (הראשונים) בבני ברק, שם מסר שיעורים לתלמידיו. בשנת תשל"ו (1976) פתח בית מדרש ברחוב חזון איש 81 בבני ברק.

בשנת תשכ"א (1961) פתח רבי שלמה בנימין אשלג בית כנסת וישיבה ברח' שד"ל בני ברק.

רבי דוד מינצברג, תלמידו של בעל הסולם ולצידו רבי משה ברוך למברגר, הגבאי של בעל הסולם, פתחו גם הם בית מדרש עצמאי בירושלים, ובו הוקמה קהילה של בני היישוב הישן תלמידי הרב אשלג מתקופת לימודיו בישיבת חיי עולם. בית מדרש זה שוכן כיום בבניין ישיבת חיי עולם בבתי הורנשטיין, והקהילה בו מונה כ-100 משפחות. בתי כנסת נוספים של הקהילה קיימים בביתר עילית (בגבעה A ובגבעה B) ובבית שמש.

==הדור השלישי==
לאחר שנפטר רבי ברוך שלום בשנת תשנ"א (1991)התפזרו התלמידים עד שמילא את מקומו תלמידו המובהק הרב אברהם מרדכי גוטליב והקים בשנת תשנ"ה את בית המדרש "ברכת שלום" בקריית יערים, ששם פעל ופועל נחרצות לפיתוח והפצת תורת רבותיו ביחד עם תלמידי הרב״ש.

בנוסף בנו הבכור של הרב״ש, רבי שמואל אשלג הקים גם קהילה להמשך לימוד סביו. לאחר פטירתו בכ"ח בחשוון תשנ"ז ירש את החצר גיסו רבי יעקב גנירר. חתן נוסף הוא הרב יצחק אגסי.

בנו הבכור של רבי שלמה בנימין, רבי יחזקאל אשלג הקים בית מדרש וכולל אברכים ברחוב אבן עזרא בבני ברק. בן נוסף, רבי שמחה אברהם פועל בבית המדרש ברחוב שד"ל בבני ברק. אחרי פטירת רבי יחזקאל באב תשע"ו הוכתר בנו הגדול רבי יהודה לייב כממלא מקומו.

==סטרטין==
גיסו של הרב אשלג, רבי יהודה צבי ברנדויין, צאצא לאדמו"רי סטרטין כיהן באדמו"רות סטרטין בעיר העתיקה וניהל את חצרו בדרך אשלג.

לאחר פטירתו ירש את מקומו בנו רבי אברהם. לאחר פטירתו של רבי אברהם בי' באדר תשע"ג (2013) ממלא את מקומו בנו רבי משה חיים.

חתנו של הרב ברנדווין, הרב מרדכי שיינברגר, מנהיג קהילה ביישוב אור הגנוז בגליל. קהילה זו מתנהלת בהתאם לשיטת הרב אשלג, בצורה שיתופית.

==קישורים חיצוניים==
* אתר - [https://www.birkatshalom.org/ ברכת שלום] של הרב אברהם מרדכי גוטליב שמרכז שם את כל סיפרי בעל הסולם והרב״ש ביחד עם ספרי הרב גוטליב בהוצאה מחודשת ומנוגשת, בנוסף קיים שם עדכונים שוטפים על שיעורים בבית המדרש בקריית יערים וברחבי הארץ ועוד מגוון תכנים.
* [http://www.ashlagbaroch.org אתר "קבלה מהמקור"] - כולל את ספרי בעל הסולם, שיעורים של בנו הרב ברוך שלום הלוי אשלג והקלטות נדירות של כמה משיעורי בעל הסולם
* [http://www.ashlag.com/odot.asp?idd=2 אתר "מרכז תורני מוהרי"ל אשלג"] של רבי שמחה אברהם הלוי אשלג
* [https://sulam-y.co.il/ אתר סולם יהודה - מרכז לימודי קבלה וחסידות בדרך בעל הסולם ורבני אשלג]
* 

*
קטגוריה:חצרות חסידיות
קטגוריה:קבלה
הכישרון לחיות

הכישרון לחיות הוא סרט תיעודי של הבמאי אמיר הר-גיל המתעד סיפור אהבה אמיתי בין אביו שרגא הר-גיל (72), יהודי יליד גרמניה שנמלט כילד מהנאצים לישראל, ובני משפחתו נספו באושוויץ, לבין אולה גסנר (55), גרמניה נוצרייה, בת ונכדה למשפחה נאצית, בעלי המפעל שייצר את מיכלי הגז לאושוויץ.

==עלילה==
אולה גסנר משאירה את בנה הסטודנט בגרמניה ומגיעה לישראל בעקבות האהבה כדי לחיות עם שרגא. היא לומדת כאן עברית, כותבת ספר על נשים ישראליות להוצאה גרמנית, ולומדת ריקודי עם. אך מסתבר שהחיים במקום זר וטעון כישראל אינם פשוטים עבורה.

שרגא הר-גיל, שעבד שנים רבות כעיתונאי ב"מעריב" ושימש ככתב של עיתונים גרמניים בישראל, לוקח אותה למסע אל בתי הקפה התל אביביים האהובים עליו, אל מחוזות התבגרותו, ואל המקום בו נפצע קשה כלוחם בשורות ה"הגנה" במלחמת השחרור, והוגדר מאז כנכה מאה אחוז. הר-גיל הוא אדם שאהב נשים רבות והן אהבו אותו. חרף נכותו וגילו הוא מצטייר כאדם בעל תאווה עזה לחיים. במהלך הסרט הוא אומר לבנו שמראיין אותו: "בן-אדם צריך לחיות, לא רק להיות".

== פרסים ==
הסרט זכה בפרס "חביב הקהל" בפסטיבל סרטים בינלאומי "Real To Reel" שמתקיים במדינת צפון קרוליינה שבארצות הברית. הסרט היה מועמד לפרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.habama.co.il/Pages/Event.aspx?Subj=4&Area=1&EventId=6354 הכישרון לחיות] באתר הבמה
* [http://www.103.fm/programs/Media.aspx?ZrqvnVq=FIDGIG&c41t4nzVQ=EL ריאיון עם רינה מצליח]
* [https://www.youtube.com/watch?v=ul6cDm3UbIE הסרט המלא לצפייה בחינם]

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2004
לאשקו

לאשקו (בסלובנית: Laško) הוא יישוב קטן במחוז (Savinjska) שבמרכז סלובניה, כ-10 קילומטרים דרומית לעיר צליה. היישוב ממוקם בשטח שטיריה תחתית ההיסטורית, שהיא אחת מ-4 דוכסויות של האימפריה האוסטרו-הונגרית. הנהר "סביניה" (Savinja) זורם דרך היישוב.

==אקלים==
הטמפרטורה הממוצעת באזור בחודש ינואר היא מעט מתחת לאפס, הטמפרטורה הממוצעת בחודש יולי מגיעה ל-20 מעלות צלזיוס. כמות המשקעים השנתית היא 1169.3 מ"מ, הסתיו מאופיין בגשמים ממושכים. השלג יורד מהמחצית השנייה של אוקטובר עד אמצע אפריל.

==תחבורה ופנאי==
בעיירה קיימת תחנת רכבת המקשרת אותה עם שאר אזורי המדינה. ובנוסף קיים בית מלון גדול על שפת הנהר שהוא חלק מאתר נופש ובריאות הכולל ספא.

העיירה ידועה בעיקר הודות ל"פיבוברנה לאשקו", מבשלת בירה מקומית מפורסמת, המייצרת בין היתר את "בירה לאשקו" מאז שנת 1825. המבשלה היא נותנת החסות העיקרית לקבוצת כדורסל ייצוגית של היישוב זלטורוג לאשקו, המתמודדת בליגה הבכירה בסלובניה.

בתאריכים 10-14 בחודש יולי בכל שנה, נערך בלאשקו "פסטיבל בירה ופרחים", בו מקושטת העיירה כולה בזרי פרחים תוצרת מקומית, בתוספת מוזיקה, זיקוקים ובירה מקומית.

<center>
תמונות מהעיירה 
<gallery>
תמונה:Pivo in cvetje.jpg|עגלת בירה ופרחים בפסטיבל
תמונה:Lasko-train station-wide.jpg|תחנת הרכבת המקומית 
תמונה:SLO-Laško3.JPG|בתים על שפת הנהר
תמונה:Župna cerkev sv. Martina v Laškem (2).jpg|הכנסייה המקומית "מרטינה"
</gallery>
</center>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.webcitation.org/query?url=http://www.geocities.com/ljubljanalife/FestivalofBeer.htm&date=2009-10-26+01:53:54 מידע על פסטיבל הבירה והפרחים]

קטגוריה:סלובניה: ערים
קתדרלת אלכסנדר נבסקי (טאלין)

קתדרלת אלכסנדר נבסקי בטאלין היא קתדרלה רוסית אורתודוקסית הנמצאת על גבעת טומפאה בעיר העליונה של טאלין מול בית הפרלמנט.

היא נבנתה בשנים 1894–1900 כשאסטוניה הייתה חלק מהאימפריה הרוסית ונקראה על שמו של הגיבור הרוסי אלכסנדר נבסקי שניצח את השוודים בקרב נייבה ב-1240.

האסטונים שרובם לותרנים לא אהבו את הקתדרלה הזאת שסימלה את השלטון הרוסי המדכא. בשנת 1924 הייתה תוכנית להרוס אותה כמו שנעשה באותם הימים לקתדרלת אלכסנדר נבסקי בוורשה אולם התוכנית לא יצאה לפועל מחוסר משאבים.

המבנה המשיך ליהרס עד שבשנת 1991 עם יציאת הסובייטים מאסטוניה וההכרזה על עצמאותה, הוחל במבצע גדול לשיקום הקתדרלה.

בקתדרלה 11 פעמונים ביניהם הפעמון הגדול ביותר בטאלין השוקל 15 טון. היא מהווה כיום אחת מהאטרקציות התיירותיות החשובות בטאלין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20140306214515/http://www.tourism.tallinn.ee/fpage/explore/churches/newwin-place/print/id-307 קתדרלת אלכסנדר נבסקי], באתר tallinn tourism

קטגוריה:טאלין: מבנים
קטגוריה:אסטוניה: מבני דת
קטגוריה:קתדרלות אורתודוקסיות
קבוע הפנר-סרנק-מקורלי

קבוע הפנר-סרנק-מקורלי (באנגלית: Hafner–Sarnak–McCurley constant) הוא קבוע מתמטי המייצג את ההסתברות שדטרמיננטות של שתי מטריצות ריבועיות של מספרים שלמים שנבחרו באקראי יהיו מספרים זרים. ההסתברות תלויה במימד המטריצה n לפי הנוסחה:

:<math>D(n)=\prod_{k=1}^{\infty}\left\{1-[1-\prod_{j=1}^n(1-p_k^{-j})]^2\right\},</math>

כאשר p<sub>k</sub> הוא המספר הראשוני ה-k. הקבוע הוא הגבול של הביטוי כאשר n שואף לאינסוף. ערכו הוא 0.3532363719 בקירוב. אילן ורדי מצא ביטוי חלופי לקבוע:
: <math>D(n)=\prod_{k=2}^{\infty}{\zeta(k)^{-a_k}},</math> 
כאשר (&zeta;(k היא פונקציית הזטא של רימן.

הקבוע נקרא על שמם של ג'. הפנר, פיטר סרנק וקווין מקורלי.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:קבועים מתמטיים
אלעזר דה קארווליו

אלעזר דה קארווליו (בפורטוגזית: Eleazar de Carvalho; 28 ביוני 1912 - 12 בספטמבר 1996) היה מנצח ומלחין ברזילאי.

==חייו==
דה קארווליו נולד באיגואטו למנואל אלפונסו דה קארווליו ודלילה מנדוסה. למד בארצות הברית אצל סרגיי קוסביצקי במרכז ברקשייר למוזיקה בטנגלווד, ובהמשך היה לעוזר הניצוח של קוסביצקי, במקביל לליאונרד ברנשטיין. בשנת 1963 קיבל תואר דוקטור למוזיקה מן האוניברסיטה של מדינת וושינגטון.

בברזיל כיהן דה קארווליו כמנצח ראשי בתזמורת הסימפונית הברזילאית של ריו דה ז'אנירו, התזמורת הסימפונית של מדינת סאו פאולו, התזמורת הסימפונית של רסיפה, התזמורת הסימפונית של פאראיבה והתזמורת הסימפונית של פורטו אלגרה. בארצות הברית כיהן כמנהל מוזיקלי של תזמורת סנט לואיס, המשרה החשובה ביותר שנשא בה באמריקה, בשנים 1963 עד 1968. במהלך כהונתו בסנט לואיס, נודע כתומך נלהב במוזיקה עכשווית. כמו כן ניצח על תזמורת סנט לואיס בביצוע פולחן האביב של סטרווינסקי, מיסה סולמניס של בטהובן והרקוויאם של ברליוז. 

דה קארווליו לימד באוניברסיטת הופסטרה ובג'וליארד. ב-1987 הצטרף לסגל המורים של אוניברסיטת ייל כפרופסור וכמנצח-הבית. בשנת 1994 היה לפרופסור אמריטוס של ייל. בין תלמידיו היו המנצחים קלאודיו אבאדו, שארל דיטואה, זובין מהטה, גוסטב מאייר, סייג'י אוזאווה, חוסה סרברייר ודייוויד זינמן.

דה קארווליו חיבר אופרות, פואמות סימפוניות ומוזיקה קאמרית.

דה קארווליו היה נשוי לז'וסי דה אוליביירה, מלחינה ופסנתרנית ברזילאית. נפטר ב-1996 בסאו פאולו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקאים ברזילאים
קטגוריה:מנצחים ברזילאים
קטגוריה:מלחינים ברזילאים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ברזילאים שנפטרו ב-1996
אמפר-שעה

סוללה בקיבול של 1,800 מיליאמפר שעה
מסור "ג'יגסו" של [[מקיטה עם סוללה נטענת חזקה 4.0Ah]]
אמפר שעה (ובראשי תיבות: אמפ"ש) היא יחידת מידה לכמות מטען חשמלי (במטען אגורה אנרגיה פוטנציאלית חשמלית). היחידה מסומנת באותיות Ah, ויחידות משנה נפוצות שלה הן מיליאמפר־שעה (mAh) השווה לאלפית אמפר שעה, יחידת מידה נפוצה נוספת היא מיליאמפר־שנייה (mA·s), הנפוצה במדידת קרני רנטגן. יחידת אמפר שעה שקולה ל־3,600 קולון. משמעות היחידה היא משך הזמן בו יכולה סוללה חשמלית לספק זרם חשמלי בכמות מסוימת. לדוגמה, כאשר מצוין על גבי סוללה שהיא בעלת קיבולת של 1Ah (1000mAh), הכוונה היא שהסוללה מסוגלת לספק זרם של אמפר אחד למשך שעה אחת.

יחידת המידה אמפר שעה קשורה למשך הזמן בו מכשיר אלקטרוני יכול להיות מוזן מהסוללה שלו. לדוגמה, מכשיר אלקטרוני שצורך 100mA, וניזון מסוללה שהקיבולת שלה 1,300mAh, ירוקן את הסוללה תוך 13 שעות עבודה. אולם, חישוב זה הוא פשטני למדי שכן בפועל מתרחשות תופעות נוספות, כגון שינויים בצריכה של המכשיר (כתוצאה משימוש מוגבר, או ממצבי "חיסכון בסוללה" כאשר המכשיר אינו בשימוש), וכמו כן, כאשר סוללה קרובה להתרוקן, יורד בהדרגה גם המתח בין הדקיה.

סוללה של 50 אמפר שעה שנטענת בזרם של 5 אמפר תטען במלואה בתוך 10 שעות. אם זרם הטעינה הוא 50 אמפר, זמן הטעינה יתקצר לשעה אחת בלבד.

== ראו גם ==
* ואט־שעה
* קולון

קטגוריה:יחידות מידה בחשמל
ז'וסי דה אוליביירה

ז'וסי דה אוליביירה (בפורטוגזית: Jocy de Oliveira; נולדה ב-11 באפריל 1936) היא פסנתרנית, מלחינה ואמנית מולטימדיה ברזילאית.

==קורות חייה==
ז'וסי דה אוליביירה נולדה בקוריטיבה וגדלה בסאו פאולו, ברזיל. היא למדה בסאו פאולו אצל חוסה קליאס, בפריז אצל מרגריט לונג ובסנט לואיס אצל רוברט וייקס. היא בעלת תואר מוסמך באמנויות מאוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס.

דה אוליביירה הייתה לפסנתרנית קונצרטים כבר בילדותה והופיעה ברחבי העולם עם מוזיקאים כאיגור סטרווינסקי, שבניצוחו ניגנה את הקפריצ'ו שלו, וג'ון קייג'. היא נישאה למנצח אלעזר דה קארווליו אך בהמשך התגרשה ממנו וחיה בסנט לואיס, בניו יורק ובריו דה ז'אנירו. מלחינים בני זמננו כמו בריו, קסנאקיס ועוד כתבו יצירות למענה. היא הופיעה עם תזמורות מן החשובות בעולם, כגון התזמורת הסימפונית של בוסטון, הפילהרמונית של לוס אנג'לס ועוד רבות באירופה ובאמריקה הלאטינית. יש לה הקלטות רבות על גבי 16 תקליטורים, שהופצו בארצות הברית, מקסיקו, בריטניה וגרמניה, בהם היא מבצעת את כל יצירותיו הגדולות לפסנתר של מסייאן, יצירות משלה ויצירות מודרניות אחרות. דה אוליביירה היא חברה באקדמיה הבריזלאית למוזיקה וחיברה ארבעה ספרים.

==יצירותיה==
===מוזיקה לבמה===
חמש אופרות גדולות ומוזיקה לתיאטרון
* אופרה Inori, à Prostituta Sagrada, ראשונה בטרילוגיה של אופרות (1993)
* אופרה Illud tempus נבחרה על ידי העיתון או גלובו כאחד מעשרת האירועים המוזיקליים החשובים של שנת 1994 והופקה בהצלחה רבה בברזיל ובגרמניה (1995)
* אופרת הקסמים "פטה מורגנה" (1987) בוצעה לראשונה במוזיאון לאמנות מודרנית בריו.

===יצירות מולטי מדיה===
* "ליטורגיית חלל" (1988) בוצעה לראשונה לפני קהל של 15,000 איש תחת כיפת השמים בריו
* קטע פלנטריום "מוזיקה נו אספאסו" בוצע בשנות ה-80' בפלנטריום היידן בניו יורק ובאתרי פלנטריום אחרים במיאמי, ריון וסאו פאולו.

מגוון המדיה שמשמש אותה מאז שנות ה-60' נובע מהרגשתה הפנימית האיתנה, שביטוי צלילי אוניברסלי בכל החיים.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקאים ברזילאים
קטגוריה:מלחינות ברזילאיות
קטגוריה:פסנתרניות
קטגוריה:פסנתרנים ברזילאים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:ילידות 1936
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1936
אובליסק לוקסור

ה[[אובליסק בחזית כיכר הקונקורד ומאחוריו כנסיית מדלן ומלון קריון]]
האובליסק התאום בפתח [[מקדש לוקסור]]
אובליסק לוקסור (בצרפתית: Obélisque de Louxor) הוא אובליסק מצרי בגובה 23 מטר הניצב במרכזה של כיכר הקונקורד בפריז, צרפת. העמוד במקור היה ממוקם בפתח מקדש לוקסור במצרים.

==היסטוריה==
2 אובליסקים זהים בני 3,300 שנה ניצבו פעם בפתח מקדש לוקסור. מוחמד עלי, שליט מצרים, הציע להעניק את שני האובליסקים כמתנה לצרפת בשנת 1829.

באוגוסט 1832, הספינה הצרפתית "ספינקס" הפליגה לאלכסנדריה כדי להעביר את האובליסק לפריז. הספינה יצאה ב-1 באפריל 1833 והגיעה לטולון ב-10 במאי. 

האובליסק הראשון הגיע לפריז ב-21 בדצמבר 1833. שלוש שנים לאחר מכן, ב-25 באוקטובר 1836, המלך לואי פיליפ פקד להניחו בכיכר הקונקורד.

האובליסק השני נותר במצרים, אף כי רשמית צרפת תבעה עליו בעלות. רק בשנות ה-90 של המאה ה-20, בתקופתו של הנשיא פרנסואה מיטראן, ויתרה עליו צרפת במחווה סמלית של שלום.

==מבנה==
האובליסק, עמוד גרניט צהוב, ניצב בגובה 23 מטר, כולל הבסיס, ושוקל מעל 250 טון. הוא מעוטר בכתבי חרטומים המפארים את שלטונו של המלך רעמסס השני. 

בהינתן המגבלות הטכניות של התקופה, שינוע האובליסק לא היה מעשה קל: על הכן מצוירים דיאגרמות המתארות את המכונות המסובכות שהשתמשו בהם לצורך ההעברה. מסביב לאובליסק מצויות 2 מזרקות שנבנו בזמן הקמת הכיכר. 

בהיותו חסר את הקצה העליון המחודד, ממשלת צרפת הוסיפה פירמידה מצופה זהב בראש האובליסק בשנת 1998.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.discoverfrance.net/France/Paris/Monuments-Paris/Obelisque.shtml פלאס דה לה קונקורד - אובליסק לוקסור]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הרובע השמיני של פריז
קטגוריה:פריז: מבנים היסטוריים
קטגוריה:הנצחת רעמסס השני
שיטת בוטייקו

שיטת בוטייקו היא שיטת רפואה אלטרנטיבית המתבססת על ההנחה שמקורן של בעיות בריאות רבות הוא בנשימת יתר, ואפשר לרפאן באמצעות שינוי דפוסי הנשימה. השיטה נקראת על שם קונסטנטין פבלוביץ' בוּטייקוֹ (2003-1923), רופא אוקראיני, שפיתח את השיטה. לפי בוטייקו, נשימת-יתר (היפר-ונטילציה) מביאה לירידה מוגזמת בכמות הפחמן הדו-חמצני בגוף, והדבר מוביל לנזקים שונים, המביאים למגוון סימפטומים.

השיטה אינה נחשבת כשיטה רפואית ואין ראיות מדעיות ליעילותה. העוסקים בשיטה מציגים אותה כפתרון לכ-150 בעיות בריאות שונות, בהן סוכרת, אסתמה, אלרגיות, קשיי קשב, עייפות כרונית, יתר לחץ דם, תת-לחץ דם ועוד. למרות זאת, בוצעו מחקרים רק לגבי יישום השיטה לטיפול בחולי אסתמה, ואלה הצביעו על אפקט חיובי חלש. אולם, גם מחקרים מעטים אלה סבלו מבעיות מתודולוגיות, כמו מספר נבדקים קטן ואי-בדיקה של שיפור אובייקטיבי בתפקודי ריאה.

איכותם הירודה של המחקרים הביאה מספר גורמים, ביניהם ספריית קוקרן ומכון הלב, ריאה ודם הלאומי בארצות הברית למסקנה שאין די ראיות התומכות ביעילותה של שיטת בוטייקו לטיפול באסתמה.

שתי סקירות ספרות אחרות הציעו לשקול את השימוש בטכניקות נשימה, ביניהן בוטייקו, להקלת הסימפטומים של אסתמה. לדברי הכותבים, לא סביר כי השיטה משפיעה על הגורמים לאסתמה, ועדיין אין מספיק ראיות כדי להגיע למסקנה חותכת בעניין השיטה.

ארגון הריאות הבריטי (British Thoracic Society) מציע לשקול שימוש בשיטה להקלת הסימפטומים, אך גם קובע גם כי אין מספיק ראיות כדי להגיע למסקנה סופית בעניין השיטה.

לא פורסמו מחקרים התומכים ביעילות השיטה לטיפול בכל בעיה בריאותית אחרת, למעט אסתמה, ועל כן הטוענים ליעילותה למטרות אלה עושים זאת ללא תימוכין.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.dailymail.co.uk/health/article-2052234/Buteyko-breathing-technique-I-beat-chronic-fatigue-learning-hold-breath.html How to beat chronic fatigue... by learning to hold your breath]
* [http://www.sciencebasedmedicine.org/buteyko-breathing-technique-nothing-to-hyperventilate-about/ Buteyko Breathing Technique – Nothing to Hyperventilate About ], תיאור מקיף של מקורות השיטה והמחקר שנעשה בה עד שנת 2009 באתר Science Based Medicine.
==הערות שוליים==

קטגוריה:רפואה אלטרנטיבית
קטגוריה:בריאות
קטגוריה:טיפולים רפואיים
ספק כוח ממותג

ספק כוח ממותג המצוי בעיקר במעבדות
ספק כוח ממותג (באנגלית: switching-mode power supply, switcher, בראשי תיבות: SMPS) הוא ספק כוח אלקטרוני שמשלב שנאי ממותג כדי להמיר כוח חשמלי ביעילות.

==מבוא==
כמו ספקי כוח אחרים, ספק הכוח הממותג מעביר כוח מהמקור, למשל רשת החשמל,
לצרכן, לדוגמה מחשב, תוך כדי שינוי המתח והזרם.
בשונה מספק כוח ליניארי, הטרנזיסטורים ששולטים בהעברת הזרם עוברים תמידית בין המצבים:
פתוח לגמרי וסגור לגמרי, תוך מזעור בזבוז האנרגיה.
במצב אידיאלי ספק כוח ממתג לא יבזבז כוח בכלל.
ויסות המתח מושג על ידי שינוי יחס הזמן בין המצבים דלוק וכבוי. בניגוד לספק כוח ליניארי
שמשנה את המתח על ידי הפיכת הכוח המיותר לחום.
יעילות ההמרה הזו היא יתרון חשוב של ספק הכוח הממתג.
ספק כוח ממתג יכול להיות קטן וקל יותר מספקים ליניארים בשל גודל הרכיבים.
שימוש בשנאי ממתג יהיה כתחליף לשנאי ליניארי כאשר יעילות גבוהה, משקל או גודל קטנים יותר נדרשים.
לחלופין שנאים ממותגים הם מסובכים יותר, יקרים יותר לבניה, המיתוג יכול לגרום לבעיות רעש במערכות רגישות אם לא בוטל בזהירות ועיצוב פשוט של המעגל יספק ביצועים נמוכים.

==הסבר==
ספק כוח ליניארי מספק את מתח המוצא הרצוי על ידי בזבוז המתח העודף בהתנגדות.
השנאי הליניארי משנה את הזרם או המתח בבזבוז הכוח העודף בצורת חום,
ולכן יעילות צריכת החשמל המקסימלית שלו היא חלוקת מתח היציאה במתח הכניסה כך שההפרש מבוזבז.
לעומת זאת ספק כוח ממתג משנה את המתח או הזרם על ידי החלפת רכיבי אחסון אידיאליים, כמו סלילים
וקבלים, לתוך ומחוץ תצורות אלקטרוניות שונות. לאלמנטי מיתוג אידיאליים (למשל טרנזיסטורים) אין התנגדות במצב סגור ואין עכבה במצב פתוח, לכן השנאי יכול תאורטית לעבוד ביעילות של 100% (כל הכוח בכניסה
עובר ליציאה, אין כוח שמבוזבז כחום).
בספקי כוח ממתגים, זרם היציאה תלוי באות הכניסה, רכיב האחסון (קבל) במעגל וגם בשיטה
(למשל אפנון רוחב הפולס עם מחזור עבודה מתואם) שמפעילה את רכיב המיתוג.
התדירות הגבוהה של המיתוג גורמת להפרעות בזרם היציאה,
ולכן משתמשים במסנני תדירות שמכוונים לתדירות המיתוג כך שמתקבל זרם ישר.

==יתרונות וחסרונות==
היתרון העיקרי של שיטה זו הוא יעילות רבה יותר בגלל שטרנזיסטור המיתוג מבזבז מעט אנרגיה כאשר הוא לא פעיל (כלומר, כאשר טרנזיסטור מופעל בתור מתג יש לו הפרשי מתח זניחים על פניו או זרימה זניחה דרכו).

יתרונות נוספים הם גודל קטן יותר ומשקל קל יותר (מסילוק שנאי הסליל בתדר נמוך שלו משקל גדול), ויצור חום נמוך יותר בשל היעילות הגבוהה יותר.

החסרונות כוללים מורכבות גדולה יותר ולכן גם עלות גבוהה יחסית בבניה, זרם בתדירות גבוהה שמחייבת מסנן, כדי למנוע הפרעות אלקטרומגנטיות (EMI), מתח שמשתנה בהתאמה לתדר המיתוג והתדרים ההרמוניים שלו.

ספקי כוח ממותגים פשוטים יכולים לשדר את רעש המיתוג בחזרה לרשת החשמל, ולגרום להפרעות בציוד רגיש שמחובר לאותה הפאזה.

== ראו גם ==

* ספק כוח ליניארי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מעגלים חשמליים
מרקו שטרלר

מרקו שטרלר (נולד ב-18 ביוני 1981) הוא כדורגלן עבר שווייצרי ששיחק בעמדת החלוץ.

==קריירת מועדונים==
שטרלר התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של אאש, שם שיחק בין השנים 1988–1997. כאשר היה בן 16 עבר לארלשהיים. בשנת חתם בפ.צ. בזל. ב-11 ביולי 2001 ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 1-3 נגד סרבט ז'נבה, באותו המשחק הוא הבקיע שער עצמי בדקה האחרונה של המשחק. במהלך העונת הוא הושאל לקונקורדיה בזל, בה הוא הבקיע 16 שערים ב-30 משחקים. בקיץ חזר לבזל, אך לאחר ששחק רק שלושה משחקים הושאלו שוב בינואר לתון. הוא הבקיע 8 שערים ב-16 משחקים.

בקיץ חזר לבזל, ובמהלך העונה היה שותף ב-16 משחקים והבקיע 13 שערים, והיה שותף לזכייה של המועדון באליפות ה-10 של המועדון והראשונה של שטרלר. בקיץ חתם בשטוטגרט ל-3 שנים. ב-14 במרץ 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו במהלכה גם כבש את שערו הראשון במדי הקבוצה. במהלך התקופה שלו כשחקן שטוטגרט עבר שטרלר פציעה שבעקבותה לא הצליח לשחזר את היכולת הטובה שלו, משום כך הוא הושאל בינואר לפ.צ. קלן עד לסיום העונה על מנת לצבור דקות משחק. בקיץ חזר לשטוטגרט ועם 5 שערים ב-27 הופעות בעונת הוא עזר למועדון לזכות באליפות ה-5 של המועדון, ואף הגיע עמו לגמר הגביע הגרמני.

בקיץ חזר לפ.צ. בזל בהעברה חופשית לאחר שסיים חוזה בשטוטגרט. בעונת הוביל את המועדון לאליפות כאשר סיים כמלך השערים של המועדון באותה עונה עם 12 שערים בליגה ועוד 4 במסגרות אחרות. את תחילת עונת פיספס שטרלר מכיוון שנפצע במהלך יורו 2008. ב-20 בספטמבר 2008 ערך את משחקו הראשון בעונה זו בגביע נגד שוץ. בעונה זו הבקיע שטרלר 6 שערים ב-23 משחקים בהם שותף, ובזל סיימה במקום ה-3. בעונת הבקיע שטרלר 21 שערים ועזר למועדון לזכות בדאבל.

בעונת מונה על ידי המאמן טורסטן פינק לקפטן הקבוצה. באותה עונה היה שותף שטרלר לעלייה ההיסטורית של פ.צ. בזל לשמינית גמר ליגת האלופות ולדאבל השני תוך 3 שנים.

==קריירה בינלאומית==
בצעירותו היה שטרלר חלק מהנבחרות הצעירות של שווייץ. ב-11 באוקטובר 2003 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת בניצחון 1-2 על במסגרת מוקדמות יורו 2004. שטרלר אף נכלל בסגל הסופי של הנבחרת לקראת הטורניר אך פספס את הטורניר בשל פציעה. שטרלר היה עם הנבחרת במונדיאל 2006 וביורו 2008. ב-5 באפריל 2011 פרש שטרלר מנבחרת ביחד עם אלכסנדר פריי לאחר ביקורת חריפה מצד הקהל השווייצרי על יכולתם בתיקו 0-0 עם שבוע קודם לכן.

==תארים==
;בזל
*אליפות שווייץ (7): , , , , , , , 
*הגביע השווייצרי (3): , , 

;שטוטגרט
*אליפות (1): 

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110820121133/http://www.fcb.ch/sport/show/playerDetailByID/-/26278/72/9/36/-/-/25328 עמוד השחקן] באתר הרשמי של פ.צ. בזל

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. בזל
קטגוריה:כדורגלני תון
קטגוריה:כדורגלני שטוטגרט
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קלן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שווייץ
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1981
ספק כוח ליניארי

באלקטרוניקה, ספק כוח ליניארי היא מערכת המשמשת לייצוב מתח.

==מבוא==
שרטוט בסיסי של ספק כח
אדוות לאחר גשר הדיודות והקבל המסנן
באופן בסיסי מורכב ספק הכוח הליניארי משנאי סלילים כאשר יחס הליפופים קובע את מתח היציאה, במוצא השנאי מקבלים גל סינוס שאותו מיישרים על ידי דיודה. אחרי היישור מקבלים את החלק החיובי של הסינוס שאותו מעבירים דרך מסנן על מנת לקבל מתח ישר.

ניתן לשפר את הספק על ידי ארבע דיודות יישור על מנת לקבל את כל החלקים של גל הסינוס, כך שלאחר הקבל נקבל אדוות (ריפל) קטנות במתח המוצא. כדי לתקן גם את האדוות משתמשים במייצב מתח.

המתח שמיוצר על ידי ספק כוח לא מיוצב משתנה בהתאם לעומס, טמפרטורה, ריטוטים ושינויים באספקת מתח החילופין.
ליישומי אלקטרוניקה רגישים, שימוש במייצב ליניארי יוכל לספק מתח בערך מדויק, מיוצב כנגד תנודות במתח הכניסה ועומסים.
המייצב גם מקטין את ההפרעות והרעשים בזרם היציאה המיושר.
שנאים ליניארים לרוב מספקים הגבלת זרם, כהגנה על ספק הכוח והמעגל הצרכן מצריכת יתר.
ספקי כוח ליניארים מתכווננים נפוצים במעבדות וציוד בדיקה בחנויות שרות, ומאפשרים למתח המוצא להיות מותאם על פני טווח רחב.

==מייצב מתח==
התנגדות מייצב המתח משתנה בהתאם לעומס וכתוצאה מכך מתח היציאה נשאר קבוע.
בגלל שהמתח המיוצב של מייצב המתח חייב תמיד להיות נמוך יותר ממתח הכניסה, היעילות שלו מוגבלת ומתח הכניסה חייב להיות גבוה מספיק כדי לאפשר תמיד לרכיב הפעיל להפחית קצת מהמתח.
אפשר לחבר את מייצב המתח בין מקור הכוח לבין העומס (בטור), או במקביל לעומס.
מייצב פשוט יכול להכיל רק דיודת זנר וסדרת נגדים, מייצבים מסובכים יותר כוללים משוב ייחוס מתח, מגבר שגיאה ואלמנט העברת כוח.
בגלל שמייצב המתח משותף למכשירים רבים, מעגלים משולבים של מיצבים נפוצים מאוד.

==ראו גם ==
* ספק כוח ממותג

קטגוריה:מעגלים חשמליים
כריך מונטה כריסטו

כריך מונטה כריסטו
כריך מונטה כריסטו (באנגלית: Monte Cristo Sandwich) הוא כריך שינקן וגבינה מטוגן המהווה וריאציה לכריך קרוק-מסייה מהמטבח הצרפתי. בין השנים 1930–1960 בספרי הבישול האמריקנים היו מתכונים לכריך הזה תחת השמות: "כריך צרפתי", "כריך שינקן מטוגן" ו"כריך פרנץ' טוסט גבינה". נהוג להשתמש בגבינת אמנטל או גרוייר.

==תיאור==
לרוב, כריך מונטה כריסטו הוא מתובל ולא מתוק. באופן מסורתי, הכריך כולו טבול בביצה טרופה ואז מטוגן. ניתן להחליף את השינקין בבשר הודו. באזורים מסוימים בארצות הברית צולים את הכריך ולא מטגנים. נהוג להגיש ריבה לצד הכריך.

==אזכורים בתרבות==
בסדרה שני גברים וחצי ג'ייק הרפר אומר שכריך מונטה כריסטו הוא הפתעה נהדרת.

בסדרה המכשפה הטובה סטפני ואדם מתחרים מי מכין כריך מונטה כריסטו טעים יותר וקאסי משכנעת אותם לשלב בין הכריכים.

בסרט שרק 2, הפיה הטובה דורשת קפה ומונטה כריסטו מג׳רום (ציטוט: ״ג׳רום, קפה ומונטה כריסטו, עכשיו!״) כמה רגעים לפני ששרק, חמור והחתול פורצים למפעל השיקויים שלה.

==ראו גם==
*כריך
*פרנץ' טוסט
*קרוק-מסייה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מאכלי ביצים
קטגוריה:טיגון עמוק
מונטה כריסטו
קטגוריה:מאכלי בשר חזיר
קטגוריה:המטבח האמריקאי
קטגוריה:המטבח הצרפתי: כריכים
רבין בר רב אדא

רבין (רב אבין) בנו של רב אדא היה אמורא בבלי בן הדור השלישי (290 עד 320 לספירה) תלמידו של רב יהודה וככל הנראה היה אחיו של רבא בר רב אדא.

רבין בר רב אדא נזכר בין היתר כאחד ממוסרי המאמרים בשמו של האמורא הארצישראלי רבי יצחק נפחא, מאמרים אשר ככל הנראה שמע מפיו בזמן שהותו של רבי יצחק בבבל. בנוסף, הוא ואחיו רבא בר רב אדא מסרו בשמו של רבם - רב יהודה.

במעשה המובא בתלמוד הירושלמי, מסופר שרבין לא מחה על תופעה של ציור שרטוטים מסוימים (ציורי דמויות) על פסיפס, אף שהיה זה מנהג עובדי אלילים בתקופה מסוימת עוד בימי התנאים. לדעת כמה חוקרים, הקלה זו קשורה גם לכך שבאותה תקופה נחלשה תופעת הציורים כמשקפים משמעות אלילית. מובאה זו היא מהבודדות המתארות את עמדתו של רבין, לעומת שאר המובאות בהן רבין מוסר דבר בשמו של רב אחר.

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רב יהודה
בית משפט לנוער

בית המשפט לנוער ב[[מחוז קוק (אילינוי)]]
בית משפט לנוער הוא בית משפט בעל סמכויות מיוחדות לשפוט במקרים של עבריינות נוער: עבירות שבוצעו על ידי קטינים, ילדים או בני נוער בטרם הגיעו לגיל בגירות. מטרת בית המשפט לנוער היא לשקם את הנאשם.

ברוב מערכות המשפט בעולם המודרני עבירות ילדים ונוער זוכות ליחס משפטי שונה מעבירות דומות המבוצעות על ידי בגירים. בנוסף, לחקירת עדים צעירים נדרשת הכשרה מיוחדת אותה עובר כל שופט בבית המשפט לנוער. מכאן הצורך בערכאה שיפוטית מיוחדת.

במדינות רבות סדר הדין הפלילי בבית המשפט לנוער שונה מזה הנהוג בבירור אישומים של בגירים ולקטינים יש זכות אוטומטית לייצוג משפטי על ידי עורך דין. במדינות רבות להורי הקטין יש זכות להביא את עמדתם להליך ונשמעת אף חוות דעתו של עובד סוציאלי או קצין מבחן באשר לצורך בהרשעה וכן להתערבות הנדרשת במטרה למנוע מעורבות עתידית של הקטין במעשי עבירה. אולם בפשעים חמורים, ובעברייני נוער החוזרים ומבצעים מעשי עבירה, יש בתי משפט לנוער הדנים את הקטין לעונשי מאסר בדומה לבגירים.

בחלק ממערכות המשפט לבתי משפט לנוער אף סמכות לדון בעניינם של קטינים בסיכון, כתוצאה מהזנחה או חוסר מסוגלות הורית. במקרים אלה מוסמך בית המשפט להעביר את משמורת הקטין באופן זמני לידי רשות הרווחה ולהורות שהקטין יועבר למשפחת אומנה, או מסגרת חוץ ביתית אחרת, ולהמשיך לפקח על שלומו של הקטין לאורך זמן.

== בישראל ==
במדינת ישראל לבתי המשפט לנוער נתונות סמכויות בתחום המשפט הפלילי והאזרחי גם יחד.

חוק הנוער (שפיטה, ענישה ודרכי טיפול), תשל"א-1971 מהווה את המסגרת החוקית העיקרית לפעולתו של בית המשפט לנוער בתחום השפיטה הפלילית. בית משפט לנוער שונה מבית משפט רגיל ברמת ההליך, שכן מאחר שהנאשם לא מבין את מלוא משמעות ההליך, יש לשופט מעין "אפוטרופוסות" כלפיו. בנוסף ברמת התוצאה, לשופט יש יותר שיקול דעת בסוג העונש. בבית המשפט לנוער לא תקף כלל "פומביות הדיון", ויש חיסיון מסוים על הפרוטוקול ועל פסק הדין.

בעבירות פליליות בית המשפט דן נאשמים בגילאי 12–18 (למעט עבירות תנועה של קטינים, שנידונות בבית משפט לתעבורה). גם נאשמים בגילאי 18–19 נידונים בבית משפט לנוער, אך גזר הדין ניתן בדומה לבית משפט רגיל.

חוק הנוער (טיפול והשגחה), תש"ך-1960 מהווה את המסגרת החוקית העיקרית לפעולתו של בית המשפט לנוער כערכאה אזרחית. החוק מקנה סמכויות לבית המשפט בתחום הטיפול בקטינים בסיכון.

בית המשפט לנוער פועל כחלק מערכאת בית משפט השלום, אך נשיא בית המשפט הוא שופט מחוזי, והוא דן בעבירות אשר מתאימות לבית משפט מחוזי.

==לקריאה נוספת==
* נתנאל ר. בושרי (2019), קטינים במשפט: מתלות לעצמאות, פרק יב': קטין נזקק, 599-618 (הוצאת שהם).
*דוד רייפן, יעוד ומטרה בבית המשפט לנוער. הוצאת תרבות וחינוך, תל אביב, 1969.
* יעקב בזק, אשפוז כפוי של קטינים. ביטחון סוציאלי, 1995;43: 111-108.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

נוער
נוער
קטגוריה:עבריינות נוער
במערב אין כל חדש (סרט, 1930)

במערב אין כל חדש (באנגלית: All Quiet on the Western Front) הוא סרט קולנוע בשחור-לבן מ-1930 בבימויו של לואיס מיילסטון, אשר זכה בפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר ובפרס אוסקר על הבימוי. הסרט התבסס על הספר "במערב אין כל חדש" שנכתב ב-1929, על ידי הסופר הגרמני אריך מריה רמרק ומתאר את חוויותיו כחייל במלחמת העולם הראשונה. הסרט הפציפיסטי מראה את הזוועה של המלחמה ואת חוסר ההיגיון שבה. חוליות אס אה נאציות מנעו בכוח את הקרנת הסרט באולמות עוד עם יציאתו ב-1930, וב-1933 הספר היה אחד מהספרים שנאסרו לקריאה על ידי הנאצים ונשרפו בהפגנתיות<ref></ref>.

ב-1990 צורף הסרט למאגר הסרטים לשימור של ארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית על רקע היותו נכס תרבותי והיסטורי. ב-1998, נכלל הסרט במקום 54 ברשימת 100 הסרטים הטובים ביותר מטעם מכון הסרטים האמריקאי, אך בדירוג השני שנערך ב-2007 לא נכלל הסרט ברשימה זו.

ב-1979 הופק בממלכה המאוחדת סרט טלוויזיה באותו השם שהתבסס אף הוא על הספר של אריך מריה רמרק.

עיבוד נוסף של הספר יצא לאקרנים בשנת 2022.

== עלילה ==
הסרט מתחיל בכיתתו של הדמות הראשית, פול באומר, שבה המורה נואם בהתלהבות נאום פטריוטי לתלמידיו המסיימים את לימודיהם והולכים להתגייס לצבא. ההזיות הרומנטיות על הצבא של חברי הכיתה נשברות במהירות במהלך האימון הקצר אבל קפדני שלהם תחת רב"ט פוגעני בשם הימלסטוס, אשר מודיע להם ישירות, "אתם הולכים להיות חיילים-וזה הכל."

לאחר מכן, הם מגיעים לקו החזית, שבו שוררת אנרכיה רבה וחוסר סדר. מיד הם מתחילים להילחם ורבים מהחיילים נהרגים. אחרי הקרב החיילים ששרדו הולכים לאכול וכל אדם מקבל מנה כפולה, בגלל מספר ההרוגים הרב.

יום אחד, רב"ט הימלסטוס מגיע לחזית ונהרג מיד. בהתקפה על בית קברות, פול דוקר חייל צרפתי, אך מוצא את עצמו לכוד בתוך בור עם אדם גוסס במשך לילה שלם. במשך כל הלילה, הוא מנסה נואשות לעזור לצרפתי, אבל נכשל והצרפתי מת מפצעיו. הוא בוכה בכי מר ומתחנן לסליחה מהגופה.

אחרי שחזר לקרבות, פול נפצע ומפונה לבית חולים קתולי. הוא חוזר לחופשה בביתו, ונדהם על חוסר ההבנה של האזרחים בנוגע למלחמה - הוא שומע מהם כי הם חושבים שפריז הולכת להיכבש בקרוב, מה שרחוק מהמציאות. פול רואה את מורו מהתיכון נואם נאום פטריוטי בהתלהבות רבה בדומה לנאום בתחילת הסרט, דבר המכעיס ומעציב אותו.

בסצנה האחרונה, פול חוזר לקרבות בקו החזית. הוא רואה פרפר ממש מעבר לחפירה שלו. פול מחייך ומושיט יד כלפי הפרפר, אך הוא נחשף, והוא נורה ונהרג בידי צלף.

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.necsus-ejms.org/universal-germany-and-all-quiet-on-the-western-front-a-case-study-in-crisis-historiography/ Universal, Germany, and ‘All Quiet on the Western Front’: A case study in crisis historiography], באתר necsus-ejms.org 

==הערות שוליים==

קטגוריה:במערב אין כל חדש
קטגוריה:זוכי אוסקר: הסרט הטוב
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי מלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1930
קטגוריה:סרטים אנטי-מלחמתיים
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטים שהוחרמו על ידי גרמניה הנאצית
קטגוריה:סרטים שצונזרו באוסטרליה
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
אגם ויידמה

אגם ויידמה (בספרדית: Lago Viedma) הוא אגם באורך 80 ק"מ בפטגוניה, בפרובינציית סנטה קרוס, ארגנטינה, סמוך לגבול עם צ'ילה. זהו אגם מים מתוקים גדול ומוארך, הנוצר ממי קרחונים. 

מקור שם האגם מהחוקר הספרדי אנטוניו דה ויידמה, שבשנת 1783 הגיע לחופיו, ובכך היה לאירופאי הראשון שעשה זאת. 

העיירה אל צ'לטן והפסגות של הרי הפיץ רוי וסרו טורה שוכנים סמוך מאוד לאגם.

האגם ניזון בעיקרו מקרחון ויידמה בקצה המערבי שלו. רוחבו של הקרחון 5 ק"מ ומקום השפך שלו הוא האגם. הנוף החום שמסביב לאגם הוא תוצאה של הקרח, שלא השאירה שום צמחייה על העמקים שמסביבו. 

מים מאגם ויידמה זורם לאגם ארחנטינו דרך נהר לה לאונה, ובסופו של דבר נשפך לאוקיינוס האטלנטי דרך הנהר סנטה קרוס.

למרות שרוב שטח האגם שוכן בשטח ארגנטינה, החופים המערביים מגיעים לשדה הקרח הפטגוני הדרומי, לאזור בו הגבול בין ארגנטינה לצ'ילה נותר לא ברור.

==ראו גם==
* אגם סן מרטין
* אגם ארחנטינו
* קרחון ויידמה

==קישורים חיצוניים==

ויידמה
קטגוריה:פרובינציית סנטה קרוס: גאוגרפיה
ויידמה
קטגוריה:גבול ארגנטינה–צ'ילה
וידוי עבור מנוצחים

וידוי עבור מנוצחים (בצרפתית: Confession pour vaincus, ברומנית: Spovedania pentru învinşi) הוא ספר שכתב פנאיט איסטרטי בעקבות טיול ממושך ברחבי ברית המועצות. יצירתו של איסטרטי פורסמה בשנת 1929, בפריז, כחלק מהטרילוגיה "אל להבה אחרת" (בצרפתית: "Vers l'autre flamme").

הטרילוגיה, בנוסף ליצירתו של איסטרטי, הכילה את יצירותיהם של בוריס סוברין (Boris Souvarine) וויקטור סרג' (Victor Serge), יצירות שפורסמו בעילום שם מחבריהם, בגלל חששם של שני הסופרים האלה מפני השלטון הסטליניסטי של ברית המועצות. שני סופרים אלה היו שייכים למחנה הטרוצקיסטי, שנרדף באותה תקופה.

איסטרטי שב מברית המועצות לצרפת ב-15 בפברואר 1929. הוא כתב לרומן רולן וסיפר לו על רשמיו ועל כוונתו לכתוב ספר על כך, אך רולן, שהיה יושב ראש אגודת ידידי ברית המועצות בצרפת (איסטרטי עצמו היה אחד משני סגניו), ניסה לשכנע אותו לא לכתוב את הספר, כדי לא לגרום נזק תדמיתי לברית המועצות. למרות דברי רולן, איסטרטי התחיל לכתוב וב-20 במאי כתב היד היה מוכן למסירה לדפוס.

בספר מציג איסטרטי שאלה, שהפכה לשם דבר: "אני רואה את הביצים השבורות, אבל איפה החביתה?" איסטרטי הגיב בכך לאמירתו של פקיד סובייטי בכיר, שטען שאי אפשר להכין חביתה מבלי לשבור ביצים.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://ro.scribd.com/doc/76968114/Panait-Istrati-Spovedanie-Pentru-Invinsi-v-0-9-9 Panait Istrati - Spovedanie Pentru Invinsi] "וידוי של מנוצחים" 
* [http://www.obiectivbr.ro/panait-istrati-voi-lovi-fara-mila_id78716 Panait Istrati: Voi lovi fără milă!] פנאיט איסטרטי: "אכה ללא רחמים!" 
* [http://www.erudit.org/culture/moebius1006620/moebius1008587/15212ac.pdf Jean Francois Bacot, Panait Istrati ou la conscience ecorchee d'un vaincu] 
* [http://jurnalul-literar.ro/archive/jurnalul2012_19_24.pdf Traian D. Lazăr, "Reconsiderări: Nevoia de nuanţe la Panait Istrati" Jurnalul literar אוקטובר דצמבר 2012] 
* [http://criticismetc.wordpress.com/2010/06/19/panait-istratis-russia-unveiled-a-forgotten-classic-of-opposition-to-stalinism/ Panaït Istrati’s Russia Unveiled: A Forgotten Classic Of Opposition To Stalinism] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרים צרפתיים
קטגוריה:ספרי 1929
לריסה דולינה

לריסה דוֹלינה (ברוסית: Лариса Долина; נולדה ב-10 בספטמבר 1955) היא זמרת רוסייה (סובייטית לשעבר) יהודיה, זוכת תואר אמן העם (1998) ופרסים נוספים, בהם עיטור רוסיה.

== קורות חיים ==
לריסה דולינה (קודלמן) נולדה בעיר באקו שבתחומי ברית המועצות (כיום בירת אזרבייג'ן), בתם של בנאי ופקידה יהודייה. בגיל שלוש עברה עם משפחתה לאודסה, העיר בה גדלו הוריה. בגיל שש החלה ללמוד נגינה בצ'לו.

את השירה החלה בשנת 1971 בלהקה מקומית. לאחר מספר שנים, למרות התנגדות הוריה, עברה לירוואן, ושרה בלהקות שונות תוך אימוץ שם הבמה "דולינה" (שהיה שם נעוריה של אמהּ). בשנת 1978 השתתפה לראשונה בתחרות זמר כלל-ארצית וזכתה במקום השני. בשנת 1981, כאשר היא הייתה זמרת להקת ג'אז, הוכנה לכבודה תוכנית מיוחדת, שאִתה הופיעה הלהקה ברחבי ברית המועצות וזכתה להצלחה רבה. החל מסוף שנות ה-70 ביצעה שירי רקע בסרטים שונים. בשנות ה-80 למדה בבית הספר הגבוה למוזיקה במוסקבה וסיימה אותו בשנת 1984.

בשנת 1985 עזבה את להקת הג'אז והחל להופיע כזמרת עצמאית. לאחר שהבינה שכזמרת ג'אז היא לא תוכל להגיע לקהל רחב, עברה למוזיקה פופולרית. בשנת 1988 הופיעה באופרת רוק בתפקיד ראשי לצד ולרי לאונטייב (שהיה בתפקיד גברי ראשי). בתחילת שנות ה-90 גדלה הפופולריות שלה והיא התברגה לרשימת הזמרות הידועות ברוסיה. בתחילת שנות ה-90 היא שיתפה פעולה עם המשורר מיכאיל טאניץ' ושרה שירים רבים למילותיו.

בשנת 2010 חיבר המלחין מקסים דונייבסקי מחזמר שבו היא הופיעה בתפקיד ראשי. בשנת 2013 החלה לשיר במחזמר "שיקגו", שהועלה במוסקבה פעם נוספת.

בנוסף להופעות ברוסיה, דולינה מופיעה באירופה, בארצות הברית ובישראל, בעיקר עם שירים ברוסית אך בשילוב שירי ג'אז באנגלית.
==חיים אישיים==
דולינה הייתה נשואה שלוש פעמים (שלושת בעליה היו מוזיקאים שליוו אותה), והיא אם לבת מבעלה הראשון.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:זמרות יהודיות רוסיות
קטגוריה:זמרות סובייטיות
קטגוריה:יהודיות סובייטיות
קטגוריה:זמרות ג'אז יהודיות
קטגוריה:זמרים יהודים אוקראינים
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:ילידות 1955
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1955
קרחון ויידמה

קרחון ויידמה הוא קרחון גדול המהווה חלק משדה הקרח הפטגוני הדרומי העצום, הממוקם בחלק הדרומי של אמריקה הדרומית. קרחון ויידמה הוא קרחון יבשתי, והשפך המורני העשיר שלו נשפך לחלק המערבי של אגם ויידמה. הקרחון ממוקם באזור הגבול שאינו מסומן בין צ'ילה וארגנטינה. הקרחון נמצא בפארק הלאומי לוס גלסיירס שבפטגוניה, ארגנטינה, והפארק הלאומי ברנרדו או'היגינס בצ'ילה. הפארק הוכרז בשנת 1981 כאתר מורשת עולמי. שדה הקרח הפטגוני הדרומי משתרע על פני 16,800 קמ"ר, וקרחון ויידמה הוא אחד מתוך 48 קרחונים המכילים יותר מ-20 קמ"ר של שדה קרח.

==שפך הקרחון== 
שפך קרחון ויידמה הוא ברוחב של כ-2 ק"מ במקום בו הוא נשפך לאגם ויידמה. גושי קרח נופלים מהקרחון וצפים לתוך האגם, ובסופו של דבר נמסים. מורנות קרחונים הם חתיכות של סחף מהקרחון הכוללות אדמה וסלעים, הנמצאים בנתיב הקרחון הצף על פני האדמה.

הפסים הכהים המקבילים הנמצאים במרכז הקרחון מראים היכן שברי המורנות הפכו לשזורים בתוך הקרח החדש של הקרחון בזמן יצירתו. בחלק הדרום מערבי של שפך הקרחון ניתן לראות חיתוך של הקרחון, שנוצר משבירת גושי קרח לתוך האגם. שפך הקרחון מסתיים במצוק. 

==ראו גם==
* קרחון אופסלה
* קרחון פריטו מורנו

==קישורים חיצוניים==

ויידמה
קטגוריה:פרובינציית סנטה קרוס: גאוגרפיה
קטגוריה:גבול ארגנטינה–צ'ילה
שריה עופר

שְׂרָיָה (יאיא) עופר (28 בינואר 1952 - 11 באוקטובר 2013) היה קצין בצה"ל, מפקד גדוד שקד וממקימי יחידת שלדג. סיים שירותו בדרגת אלוף-משנה, כמפקד חטיבת עזה. נרצח בביתו שבכפר הנופש ברוש הבקעה שבצפון בקעת הירדן.

== קורות חייו ==
שריה עופר נולד בחיפה לחוה ודוד עופר, לימים ניצב במשטרת ישראל.

גדל בירושלים. בנערותו למד בגימנסיה רחביה (במחזור שסיים ב-1970) והיה פעיל בתנועת הצופים.

בשנת 1970 התגייס לצה"ל והתנדב לסיירת חרוב. בסיירת עבר מסלול הכשרה כלוחם, קורס מ"כים חי"ר וקורס קציני חי"ר ושירת בבקעת הירדן בתקופת המרדפים. במהלך מלחמת יום הכיפורים היה מפקד בבית ספר למ"כים ויצא עם צוות של מפקדים למלחמה בגזרת סיני. לאחר המלחמה השתחרר מצה"ל, בעקבות נפילתו של אחיו הבכור, והיה חקלאי. בשנת 1979 חזר לצה"ל ונמנה עם מקימי יחידת שלדג. לאחר מכן כיהן במספר תפקידים, בהם: מפקד פלוגה בקורס קציני חי"ר בבית ספר לקצינים, בה"ד 1; מפקד גדוד שקד, ובתפקיד זה השתתף בפינוי ימית בשנת 1982. במלחמת לבנון הראשונה לחם כמפקד גדוד שקד בגזרה המזרחית; כשהקימו מחדש את חטיבת גבעתי כיהן כסגן מפקד החטיבה (בעת שמפקדה היה יהודה דובדבני). תפקידו האחרון בצבא היה כאשר פיקד על חטיבת עזה. השתחרר מצה"ל בדרגת אלוף-משנה.

לאחר שחרורו מצה"ל הקים בשנת 1988 את חברת הדלק ד.ג.ש. בהמשך הקים עסקים נוספים. בשנת 1998 הקים את כפר הנופש ברוש הבקעה בצפון בקעת הירדן. כפר הנופש נסגר לאחר פרוץ האינתיפאדה השנייה באוקטובר 2000. בתחילת המאה ה-21, לאחר שעסקיו כשלו, שקע בחובות, ונעזר בדודו, איש העסקים יולי עופר. בשנת 2003 הועמד לדין על עבירות מס וזוכה מרוב האישומים נגדו. בשנת 2008 הורשע בהדחה בחקירה ושיבוש מהלכי משפט, ונדון לשישה חודשי עבודות שירות, שנת מאסר על תנאי וקנס בסך 20 אלף ש"ח.

בלילה שבין 10 ל-11 באוקטובר 2013 שמע רעשים בחצר ביתו שבאתר "ברוש הבקעה" שבצפון בקעת הירדן. הוא יצא מסף הדלת, ושם הותקף למוות בגרזנים על ידי שני מחבלים פלסטינים. אשתו ברחה ונפצעה קל במהלך בריחתה. שני רוצחיו נלכדו כעבור יומיים על ידי השב"כ, וכעבור כחודש פרסם השב"כ שהרצח נעשה על רקע לאומני.
שער היישוב ברוש הבקעה 20.07.2019. במשך זמן קצר לאחר מותו של שריה עופר נקרא המקום נווה-שריה.

== משפחתו ==
אביו, דוד עופר, היה ניצב במשטרת ישראל ואחיהם הבכור של אנשי העסקים סמי ויולי עופר. אחיו הבכור של שריה עופר, רב-סרן , היה טייס קרב. הוא נהרג במלחמת יום הכיפורים, כאשר מטוסו, מדגם A-4 סקייהוק, הופל מעל רמת הגולן ב-11 באוקטובר 1973.

בינואר 1973 נישא לאסתר לבית קליין (בתו של פרופ' הלל קליין), ולזוג נולדו חמישה ילדים. בני הזוג התגרשו בשנת 2010. נישא בשנית, למוניק, והתגורר איתה בברוש הבקעה עד ליום הירצחו.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* .
* .
* .
* .
* .
* .
* .

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:לוחמי סיירת חרוב
קטגוריה:לוחמי יחידת שלדג
קטגוריה:מפקדי חטיבות מרחביות
קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
שריה
קטגוריה:מורשעים בדין בישראל
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבת גבעתי
קטגוריה:חללי טרור ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2013
קטגוריה:מועצה אזורית ערבות הירדן: אישים
קטגוריה:תושבי מאחזים
קטגוריה:פיגועי טרור בישראל ב-2013
קטגוריה:בקעת הירדן: פיגועים
יאן זומר

יַאן זוֹמֵר (בגרמנית: Yann Sommer, נולד ב-17 בדצמבר 1988 במורגאס, שווייץ) הוא כדורגלן שווייצרי המשחק בעמדת השוער באינטר ובנבחרת שווייץ. זומר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בשנת 2012. הוא ייצג אותה במונדיאלים ב-2014, 2018 ו-2022, וביורו ב-2016, 2020 ו-2024.

==קריירת מועדונים==
זומר התחיל את הקריירה שלו בגיל 8 בקבוצת הילדים של הרליברג, שנה לאחר מכן עבר לקונקורדיה בזל. בשנת עבר לקבוצת הנוער של פ.צ. בזל, ובשנת 2005 הוא עלה לקבוצת המילואים של המועדון ובמקביל שימש כשוער שלישי של הקבוצה הבוגרת. בקיץ הוא הושאל לואדוץ על מנת לצבור ניסיון. בוואדוץ היה שותף לעלייה של המועדון לליגה הראשונה עסקת הלוואתו הוארכה, שנמשכה עד לחודש ינואר 2009. ב-20 ביולי 2008 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי ואדוץ. ב-7 בינואר 2009 הוא חזר לבזל עקב פציעתו של השוער פרנקו קוסטנסו. ב-7 בפברואר 2009 הוא ערך הופעת הבכורה שלו בליגה נגד יאנג בויז ברן באותה עונה רשם 6 הופעות בליגה. ב-16 ביוני 2009 הושאל לגראסהופרס ציריך בה הוא שיחק ב-33 משחקי ליגה. ב-14 ביוני 2010 חתם בבזל ל-5 שנים. בעונת שימש כשוער שני. בקיץ 2011 קוסטנסו סיים חוזה במועדון ושוחרר, וזומר הפך לשוער הראשון של הקבוצה. ב-14 בספטמבר 2011 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות בניצחון 1–2 על אוצלול גאלאץ. בסיום עונת הוא סייע למועדון לזכות בדאבל. בעונת זומר היה שותף בכל משחקי הליגה וזכה עם המועדון באליפות, והיה שותף להעפלה לגמר הגביע השווייצרי ולעלייה לחצי גמר הליגה האירופית. ב-10 במרץ 2014 חתם בקבוצה הגרמנית בורוסיה מנשנגלדבך לארבע שנים.

ב-19 בינואר 2023 חתם לשנתיים וחצי בבאיירן מינכן.

ב-7 באוגוסט 2023 חתם באינטר.

==קריירה בינלאומית==
זומר היה פעיל בכל הנבחרות הצעירות של שווייץ. ב-22 באוגוסט 2007 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הצעירה של שווייץ נגד בלגיה, במהלך המשחק הוחלף. זומר היה עם הנבחרת באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2011 שנערכה בדנמרק, ואף שימש כקפטן הנבחרת. זומר עזר לנבחרת להגיע עד לגמר שם הפסידה שווייץ 0–2 לספרד ובסוף הטורניר נכלל זומר בנבחרת הטורניר. ב-30 במאי 2012 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת הבוגרת במשחק ידידות נגד .

נכלל בסגל נבחרת שווייץ לטורניר מונדיאל 2022. נכלל בסגל נבחרת שווייץ ליורו 2024.<ref></ref> לאחר הטורניר פרש מהנבחרת.<ref></ref>

==תארים==
;ואדוץ
*ליגת המשנה בשווייץ: 

;בזל
*אליפות: 
*הגביע השווייצרי: 
באיירן מינכן
* אליפות: 2022/2023

; אינטר מילאנו
* אליפות: 2023/2024

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120203011608/http://www.fcb.ch/sport/show/playerDetailByID/-/30164/72/9/36/de-de/-/25328 פרופיל השחקן] באתר הרשמי של בזל (גרמנית)
* [http://www.sfl.ch/de/Raiffeisen-Super-League/Klubs-Raiffeisen-Super-League/FC-Basel-1893/Kader-FC-Basel-1893/Portrait-FC-Basel-1893.aspx/tid-52457/p-99455 פרופיל השחקן] באתר ההתאחדות לכדורגל בשווייץ

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:שוערי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. בזל
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. ואדוץ
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה מנשנגלדבך
קטגוריה:כדורגלני באיירן מינכן
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שווייץ
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:ספורטאים שווייצרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1988
דימיטרי גרבובסקי

דימיטרי גרבובסקי (באוקראינית: Дмитро Грабовський; 30 בספטמבר 1985 - 23 בינואר 2017) היה רוכב אופניים וטריאתלט ישראלי-אוקראיני. אלוף העולם עד גיל 23 (2005) ומנצח חצי ישראמן (2015).

==ביוגרפיה==
גרבובסקי נולד ב-1985 באוקראינה והתאמן שם ברכיבת כביש. הוא ניצח בבריחת יחיד במרוץ הכביש לרוכבים עד גיל 23 באליפות העולם ב-2005 שנערכה במדריד. באותה אליפות הוא סיים שני במרוץ נגד השעון בקטגוריית הגיל שלו וסומן כאחד מרוכבי העתיד בדבוקה המקצועית. הוא הוחתם ב-2007 על ידי הקבוצה הבלגית קוויק סטפ, אחת מהקבוצות הבולטות בדבוקה. דרכו לא צלחה בקבוצה הבלגית וב-2008 הוא הוחתם על ידי הקבוצה האיטלקית-אוקראינית ISD. במסגרתה השתתף בג'ירו ד'איטליה ב-2009 וסיים במקום ה-67.

בשנת 2013 עלה לישראל ועבר להתגורר עם הוריו בערד. התחיל להתאמן בקבוצת "דינאמו רייסינג" בהנחיית ויקטור קיטייב, שהיה מאמן נבחרת ישראל באופני כביש בשנים 2013-2011.
ונחשב לרוכב הטוב בישראל בזמן הזה.

בשנת 2014 התחרה כחלק משלשה (כל אחד מבצע מקצוע אחר) בישראמן נגב וביצע את הזמן רכיבה המהיר ביותר שבוצע על המסלול אי פעם 90 ק"מ בזמן של 2:20 שעות. בנוסף החל לעשות הסבה לתחום הטריאתלון ועבר להתאמן אצל תום מרמרלי (אלוף ישראל באיש ברזל בשנים 2012-2014) בקבוצת TRIHARD.

בשנת 2015 התחרה דימיטרי במקצה החצי ישראמן וניצח בקטגוריית הישראלים בפער של 30 דקות כאשר הוא קובע זמן כללי של 4:40 וזמן רכיבה של 2:33 שעות.

נפטר בגיל 31 מדום לב בינואר 2017.

==תחרויות==
* 2002 – אלוף אירופה לנוער באופני מסלול, תחרות Team Pursuit (עם ויטאלי קונדרוט, ודים מטסקו, ואנדריי בוצ׳קו).
* 2003 – אלוף אוקראינה לנוער – מרוץ כביש
* 2003 – מקום 3 באליפות העולם לנוער באופני מסלול, תחרות Points.
* 2003 – אלוף אירופה לנוער באופני מסלול, תחרות Scratch.
* 2003 – סגן אלוף העולם לנוער במרוץ "נגד השעון" המילטון קנדה
* 2004 - אלוף אירופה עד גיל 23 (U23) באופני מסלול, תחרות Team Pursuit (עם ולדימיר דיודה, מקסים פוליצ׳וק וויטאלי פופקוב).
* 2005 - אלוף אירופה עד גיל 23 (U23) במרוץ ״נגד השעון״
* 2005 - אלוף העולם עד גיל 23 (U23), וסגן אלוף העולם עד גיל 23 במרוץ ״נגד השעון״
* 2006 - אלוף אירופה עד גיל 23 (U23) במרוץ ״נגד השעון״
* 2010 - חולצת "מלך ההרים" במירוץ טיראנו אדריאטיקו
* 2013 - אלוף המכביה (תחת דגל אוקראינה).
*2015 - מנצח חצי ישראמן נגב (טריאתלון).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.cyclingarchives.com/coureurfiche.php?coureurid=16831 דימיטרי גרבובסקי ב-Cycling Archives]
* גיא חלמיש, [https://bikepanel.com/דימה-גרבובסקי-נפטר-מדום-לב-בגיל-31 דום לב בגיל 31 - על דימה גרבובסקי כוכב שהפציע ברכיבה בישראל], באתר Bikepanel, 24 בינואר 2017

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1985
קטגוריה:עולים בשנות ה-2010
קטגוריה:רוכבי אופניים: אלופי עולם
קטגוריה:רוכבי אופניים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים יהודים אוקראינים
קטגוריה:ישראלים ילידי אוקראינה
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017