OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מרדכי אבישי

מרדכי אבישי (24 בספטמבר 1931 – 30 באוקטובר 2004) היה סופר עברי, מבקר, עיתונאי, מתרגם ועורך ישראלי.

==ביוגרפיה==

מרדכי אבישי נולד בסתיו 1931 בימבול, שבבולגריה.
עם סיום לימודיו בבית הספר התיכון בבולגריה בשנת 1948 עלה לישראל כראש קן בשומר הצעיר, השתהה בקיבוץ בית אלפא, ויצא לשירות סדיר בצה"ל.

לאחר שחרורו עבד במשרד האוצר, והחל את כתיבתו העיתונאית בעברית, בעיתוני ישראל. הוא כתב מאמרי ביקורת על ספרים וסופרים יהודים מרחבי העולם, וכן פרסם ראיונות עם סופרים. בד בבד עם כתיבתו למבוגרים, תרגם עיבד ופרסם מעשיות עם לילדים ולנוער, מאוצר המעשיות של עמי הבלקן ואמריקה הלטינית.

מרדכי אבישי עבד שנים רבות ביומונים "מעריב" ו"על המשמר", חיבר מונוגרפיות על סופרים יהודים, וכן כתב זיכרונות ילדות ונעורים משל עצמו.

אבישי נהרג ב-30 באוקטובר 2004 בתאונת דרכים, בן 73 במותו.

==ספריו==
* משורר היחפנים: חייו ויצירתו של מאקסים גורקי, תל אביב: עידית, תש"ך 1960.
* בין עולמות: על סופרים וספרים, תל אביב: עידית, תשכ"ב.
* בדרכי יבשת: מסע באירופה, תל אביב: אל"ף, תשכ"ו.
* יוצרו של זורבה: קאזאנצאקיס ביצירתו ובמאבקיו, תל אביב: אל"ף, תשכ"ז.
* שרשים בצמרת: יוצרים בספרות העברית, תל אביב: אל"ף, תשכ"ט.
* קולות ושיח: יוצרים יהודים בספרות-העולם, תל אביב: אל"ף, תשל"ז.
* רוחות ממרחקים: פרקי עיון בספרות-העולם, תל אביב: אל"ף, תש"ם 1980.
* בין עכשיו ואתמול: ארצות וערים, נופי-ספרות, יהודים, תל אביב: ספרית מעריב, תשמ"ז 1987.
* שבילים ומרחבים: מארצות הצפון לדרום הרחוק, תל אביב: י' גולן, תשנ"ב 1992.
* שערים ברוח: סופרים עבריים ויהודים בספרות העולם, תל אביב: י' גולן, 1993.
* בין תוהו וחטא: ספרות רוסית בגלגוליה, תל אביב: י' גולן, 1994.
* יחיד ויחד בצבעי הזמן: סופרים וגיבוריהם, תל אביב: י' גולן, 1995.
* שיבה לנופים גנוזים: בין ילדות לנעורים; איורים: ג'ורג' יונס, תל אביב: י' גולן, תשס"א 2001. (אוטוביוגרפיה)

===תרגומיו===
*סיפורי עם בלקניים; תרגם ועיבד: מרדכי אבישי; ציורים: אשר קלדרון, תל אביב: רשפים 1962. (הדפסה נוספת: תל אביב: י' גולן, 1995)
* השמש הקונדור וגלגל הזהב: סיפורים ואגדות מאמריקה הלאטינית; בחר ותרגם: מרדכי אבישי, תל אביב: י' גולן, 1993.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.worldcat.org/identities/lccn-n89-134289 אבישי מרדכי] באתר WorldCat Identities
* 

* 
* 
* 

מפרי עטו:
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:מבקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:מסאים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:סגל מעריב
קטגוריה:סגל על המשמר
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות ירקון
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1931
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2004
סקופן

סקופן (בפארואזית: Skopun; בדנית: Skopen - שניהם נהגים "סקופֶן") היא עיירה בחופו הצפוני של האי סאנדוי ("אי החול") באיי פארו, והיישוב השני בגודלו באי. בסקופן מתגוררים 499 תושבים (31 בדצמבר 2002).

==היסטוריה==
אזור סקופן היה מיושב החל מימי הביניים אולם העיירה נוסדה רק ב-1833. תושבי העיירה התפרנסו מדייג, ועל כן בתי העיירה נבנו בסמוך לקו המים. ב-1897 נבנתה הכנסייה של העיירה מעצים שנלקחו מהכנסייה הישנה של וסטמנה. בשנת 1918 נבנתה דרך המובילה אל סקופן ומקשרת אותה אל סאנדור - דרך זו הייתה הדרך הראשונה שנבנתה באיי פארו.
נמל העיירה סקופן נבנה בשנת 1926 והורחב מספר פעמים לאחר מכן. הרחבה עיקרית בוצעה בשנת 1982.

היער בקרבת העיירה נפגע בהוריקן בשנת 1988.

==תחבורה==
העיירה מקושרת במעבורת לבירת האיים טורסהאבן.

==תמונות==
<gallery>
תמונה:Skopun (1).JPG|
תמונה:Skopun (2).JPG|
תמונה:Skopun and Hestur.JPG|מבט מכיוון סקופן לעבר הסקופנארפיורד'ור (Skopunarfjørður) והסטור.
תמונה:Skopun (5).JPG|המעבורת המקשרת את סנדוי וסטריימוי עוצרת בסקופן.
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.faroeislands.dk/pages/SkopunIndex.htm Faroeislands.dk: Skopun מידע ותמונות].
*[https://web.archive.org/web/20110109104357/http://www.skopun.fo/ אתר רשמי] (פרואזית) 
*[http://www.fallingrain.com/world/FO/0/Skopun.html מפות ומידע מזג אוויר].

קטגוריה:איי פארו: יישובים
קטגוריה:ערי חוף
סאנדור (איי פארו)

סאנדור (בפארואזית: Sandur, בדנית: Sand - "חוף החול") הוא כפר ורשות מקומית לחופו הדרומי של האי סאנדוי שבאיי פארו, ובו מתגוררים 599 תושבים נכון לסוף 2004. הכפר, שהוא הגדול ביישובי סאנדוי, נמצא על חצי אי בין אגם גרותוסוואטן (Gróthúsvatn) שבצפון-מערב לאגם סאנדסוואטן (Sandsvatn) בדרום-מזרח. החוף, שעל שמו נקראת העיירה, הוא החוף היחידי באיי פארו שבו יש חול.

== היסטוריה ==
סאנדור שימש מקום מושבה של מועצת הת'ינג שהתכנסה מדי שנה. חפירות ארכאולוגיות במקום גילו שרידים של כנסיית עץ מהמאה ה-11. בשנת 1863 בעת שהורחבה חצר הכנסייה התגלה במקום מטמון סאנדור - 98 מטבעות כסף מהמאה ה-11, מחציתם מגרמניה.

בשנת 1989 גילתה חפירה ארכאולוגית בית קברות ויקינגי ובו שלד שלם של אישה, עימה נטמנו שלושה חרוזי ענבר, חרוז מזכוכית כחולה וסכין. בית הקברות מעיד על קיומו של יישוב ויקינגי באי.

== תחבורה ותיירות ==
אל היישוב ניתן להגיע מהבירה טורסהאבן באמצעות מעבורת עד סאנדסוואטן ומשם בדרך מס' 30.

סאנדור מהווה מרכז לתיירים המבקרים באי, שמרביתם באים אליו לדיג ספורטיבי כמו גם לטיולי הליכה בטבע.

== ראו גם ==
* מטמון סאנדור

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.faroeislands.dk/pages/SandurIndex.htm סאנדור] - מידע ותמונות
* [https://web.archive.org/web/20110608071047/http://www.visitsandoy.fo/UK/ אתר רשמי של משרד התיירות]
בתי עץ מסורתיים עם [[גג קש]]

קטגוריה:איי פארו: יישובים
קטגוריה:ערי חוף
מטמון סאנדור

מטמון סאנדור הוא מטמון של 98 מטבעות כסף שהתגלה בעיירה סאנדור באיי פארו בשנת 1863. המטמון ככל הנראה הוטמן בין 1070 ו-1080 והוא מטמון המטבעות הגדול ביותר שהתגלה באיים.

ייחודו של המטמון לא רק בעתיקות המטבעות אלא במוצאם - שכן הוא מעיד על היקף הסחר של הויקינגים במאה ה-11 בכלל והיקף הסחר של איי פארו בפרט.

כיום מוצג המטמון במוזיאון הלאומי הפארואזי (Føroya Fornminnissavn) בבירת האיים טורסהאבן.

==גילוי המטמון==
המטמון התגלה בשנת 1863 על ידי קברן שחפר קבר בבית הקברות של סאנדור. הקבר היה צריך להיות עמוק במיוחד, שכן עמדו להיטמן בו שני קורבנות דבר.

הקברן גילה בחפירה את שרידי המזבח של הכנסייה הראשונה שנבנתה בסאנדור (הכנסייה השנייה שנבנתה באיים). ככל הנראה הייתה זו כנסייה פרטית של חקלאי או סוחר עשיר, וייתכן שהמטמון היה שייך לו. המספר הרב של המטבעות מגרמניה מעיד על סחר עם גרמניה (ככל הנראה סחר בצמר פרוזאי).

==פירוט המטבעות==

*מטבעות מאנגליה:
**3 מטבעות שהוטבעו בימי המלך אתלרד השני (978–1013 ו-1014–1016).
**9 מטבעות שהוטבעו בימי המלך קאנוט הגדול (1016–1035), אחד מהם מטבע שזוייף באותה עת.
**3 מטבעות שהוטבעו בימי המלך הרולד קל הרגליים (1035–1040).
**8 מטבעות שהוטבעו בימי המלך אדוארד המודה (1042–1066).
**מטבע מזויף שאינו ניתן לזיהוי.
*מטבע אחד מאירלנד שאינו ניתן לתארוך מדויק. ככל הנראה משנת 1050 לערך.
*מטבעות מדנמרק:
**2 מטבעות שהוטבעו בימי הארדיקאנוט (1035–1042)
**מטבע מהתקופה שבין 1050 ו-1095.
**2 מטבעות מזויפים:
*17 מטבעות שמקורן מנורווגיה:
**מטבע מתקופת מלכותם של מגנוס הראשון והאראלד השלישי (1046–1047).
**2 מטבעות שהוטבעו בתקופת האראלד השלישי (1047 - 1066).
**4 מטבעות מתקופת מלכותם של מגנוס השני ואולף השלישי (1066–1069)
**10 מטבעות שלא ברורה תקופת הטבעתם. ייתכן שמדובר במטבעות מתקופת אולף השלישי.
*50 מטבעות שמקורם בגרמניה:
**מטבע מתקופת קונראד השני (1024–1039).
**2 מטבעות מתקופת ברונו השלישי מברנזוויק (1038–1057).
**מטבע מתקופת תאודריק מלוריין (959–1032).
**מטבע שהוטבע על ידי הבישוף אברהארד הראשון מאגוסברג (1029–1047) ועליו דמותו של קונראד השני.
**1 מטבע שהוטבע על ידי הבישוף ברנולד מאוטרכט (1027–1054).
**מטבע מאוטרכט (כיום בהולנד).
**מטבע מברייזך.
**מטבע מצלה.
**מטבע מדוונטר (כיום בהולנד).
**מטבע מדואיסבורג.
**מטבע מגוסלר.
**מטבע מהויה .
**מטבע ממגדבורג.
**מטבע מרמאגן.
**מטבע משפייר.
**מטבע מטיל (כיום בהולנד).
**מטבע מווירצבורג.
**29 מטבעות שלא זוהו.
*מטבע מהונגריה שהוטבע על ידי המלך אישטוון הראשון (997–1038).

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.natmus.fo המוזיאון הלאומי של איי פארו] (אתר בפארואזית).

קטגוריה:איי פארו: היסטוריה
סאנדור
קטגוריה:ממצאים ארכאולוגיים ממתכת
הופעה

הופעה חיה של ה[[להקה "Cowboy Mouth" בשנת 2007.]]
הופעה, בתחום אמנויות הבמה, הוא אירוע שבו אמן (שחקן, זמר, רקדן וכדומה) או קבוצה של אמנים, מציגים יצירה (או יצירות) בפני קהל. בדרך כלל, האמנים עורכים חזרות קודם לכן. לאחר ההופעה, נהוג כי הקהל מביע את שביעות רצונו מההופעה, באמצעות מחיאות כפיים (אם כי נוהג זה הוא תלוי תרבות, ומשתנה ממקום למקום).

לפעמים הקו המפריד בין השחקן לבין הקהל עשוי להיות מטושטש, כמו למשל ביצירות שמשלבות "השתתפות קהל" שבהן צופים בקהל (חלקם או כולם) מעורבים בהפקה (לדוגמה: הופעה של קוסם, שמעלה לבמה מתנדב מהקהל או סטדנאפיסט שמקיים דיאלוג עם צופה).

הופעות תיאטרון מתקיימות, לרוב, אחת ליום, או במרווחים קבועים אחרים. הופעות יכולות להיות מוצגות בחללים המיועדים לכך (כמו אולם תיאטרון או קונצרט), או בחלל לא קונבנציונלי, כגון תחנת רכבת תחתית, ברחוב, או בבית מגורים של מישהו.

==סוגות==
כנר האיטלקי סלבטורה גרקו.]]
הופעה של השחקנית והזמרת [[קריסטין צ'נוות', מבצעת את המנון ארצות הברית בתחילת משחק בייסבול.]]
דוגמאות לסוגות של הופעות:

===ריקוד===
* בלט
* מחול

===מוזיקה ותיאטרון מוזיקלי===
* מופע רחוב
* קונצרט
* מחזמר
* אופרה
* אופרטה
* רסיטל

הופעות מוזיקליות, כגון קונצרט או רסיטל, מתקיימות לרוב באולמות קונצרטים או במקום פתוח, ועשויים לדרוש מהקהל לשמור על שקט במהלך ההופעה, או לחלופין - לעודד את הקהל לשיר ולרקוד ביחד עם המוזיקה.

===משחק ותיאטרון===
* מחזה
* פנטומימה
* סטנד-אפ
* להטוטנות

===שונות===
* קרקס
* מיצג
* מופע קסמים

==הופעות חיות==
הופעה חיה של ה[[להקה מוניקה סקס.]]
בהופעות חיות (מוזיקה, תיאטרון, מחול, אופרה ועוד) מקובל להשתמש בציוד ובשירותים שונים, כגון: תפאורה, תאורה, הגברה, וידאו, אפקטים מיוחדים, תחבורה, תלבושות, איפור ועוד, על מנת לשכנע את היושבים בקהל שאין שום מקום אחר, בו היו מעדיפים להיות באותו הרגע. להופעות חיות יש היסטוריה ארוכה של שימוש בתאורה, הגברה, תלבושות ועוד, ולאורך השנים נעשו שימושים בטכניקות ובטכנולוגיות שונות, הקשורים והתלויים זה בזה, על מנת להעצים את האפקט של ההופעה החיה.

== ביבליוגרפיה ==

==ראו גם==
* בידור
* אלבום הופעה

== לקריאה נוספת ==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנות הבמה
קטגוריה:בידור
קטגוריה:חיי לילה
קטגוריה:וידאו
קטגוריה:מוזיקה
קטגוריה:מונחים מוזיקליים
קטגוריה:סוגות בימתיות
קטגוריה:אירועים
יושקר-אולה

יושקר-אולה (ברוסית ומארי: Йошкар-Ола, בתרגום ממארי: העיר האדומה) היא עיר ברוסיה, בירת רפובליקת מארי אל. נמצאת על הנהר קוקשגה הקטנה, יובלו של הוולגה השמאלי. אוכלוסיית העיר מונה כ-248,782 תושבים (2010).

== היסטוריה ==
לפני יסוד העיר התגוררו באזור שבטי מארי שישבו בכפרים קטנים, שנקראו בשם אילמים. העיר מוזכרת לראשונה ב-1584 כמבצר שבנתה הממשלה הצארית על האדמות החדשות שצורפו מחאנת קאזאן שנכבשה. שמה הראשון היה צארב גורוד (עיר הצאר) ובמארי צ'אר אולה, או צ'רלה, אך בגלל שהיו מקומות נוספים שנקראו כך, שמה שונה לצרבוקוקשאיסק (עיר הצאר על גדות הקוקשגה). ב-1709 העיר צורפה לגוברניית קאזאן בחלוקה החדשה של פטר הגדול. ב-1719 גוברניית קאזאן חולקה לפרובינציות וצרבוקוקשייסק נהייתה חלק מפרובינציית סבייז'.

בפברואר 1919 שם העיר שונה לקרסנוקוקשייסק (העיר האדומה על הקוקשגה) כסמל לשינוי השלטון. ב-1920 העיר הוכרזה בירת החבל האוטונומי של מארי. ב-1927 קושרה העיר באמצעות מסילת ברזל לקאזאן ולמוסקבה. ב-1928 שם שונה העיר לשם בשפת מארי "יושקר אולה". ב-1936 החבל האוטונומי הוכרז כרפובליקה אוטונומית.

בתקופת מלחמת העולם השנייה הועברו לעיר בתי חרושת שונים ממוסקבה, לנינגרד ואודסה. בין הגדולים: בית החרושת לייצור משקולות, בית החרושת המוסקבאי לאופטיקה ומכניקה ובית החרושת לכלים לתעשיית הקולנוע שהועבר מאודסה. בית החרושת לאופטיקה ומכניקה אף זכה בפרס הסובייטי לחיזוק כוחות ההגנה. ב-17 בדצמבר 1984 העיר זכתה ב"מדליון העבודה האדומה" כאות הוקרה המוענק על ידי והוועידה העליונה של המפלגה הקומוניסטית "על ההשגים של העיר בתחום המשק והתרבות ולאור 400 שנה מיום הקמת העיר".

ב-1990 העיר הפכה לבירת רפובליקת מארי אל, והיא הוכרזה כאחת הערים ההיסטוריות ברוסיה. בשנים אלה מעמד העיר כבירת התרבות הפינו-אוגורית התחזק. העיר גם קשרה קשרי גומלין עם העיר ההונגרית סומבטהי.

==גאוגרפיה==
===אקלים===
<div style="max-width:75%">
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.12rus.ru/List/15/74/ אתר למידע על רפובליקת מארי] 
* 

קטגוריה:רוסיה: ערים
קטגוריה:רפובליקות של רוסיה: ערי בירה
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
דניאל בורוס

דניאל "דן" בורוס (באנגלית: Daniel "Dan" Burros; 5 במרץ 1937 – 31 באוקטובר 1965) היה יהודי אמריקאי, פעיל במפלגה הנאצית האמריקנית.

בנוסף, היה פעיל בקו קלוקס קלאן והיה אחראי לגייס חברים לארגון. באוקטובר 1965, כמה שעות לאחר שפורסמה עובדת היותו יהודי, התאבד.

==ביוגרפיה==
בורוס נולד לג'ורג' ואסתר סנשיין בורוס בקווינס, ניו יורק. בבית הספר היה תלמיד אינטליגנטי עם ציונים גבוהים.

הוא התגייס לצבא, אך לאחר שורת ניסיונות התאבדות, נזרק מהצבא בשל הפרעות התנהגות.

פעילותו הפוליטית התרכזה בגיוס חברים לתנועות נאו-נאציות בכלל ולמפלגה הנאצית האמריקנית בפרט.

עובדת היותו יהודי פורסמה ב"ניו יורק טיימס" על ידי הכתב ג'ון מק'קאנדליש פיליפ, שהיה נוצרי אוונגליסט שניסה פעמים רבות להפיל את בורוס בפח ולגרום לו להודות ביהדותו, אך ללא הצלחה. לאחר פרסום כתבתו של פיליפ, בורוס התאבד.

במהלך מסיבת עיתונאים שנערכה לאחר מות בורוס, יצא ג'ורג' לינקולן רוקוול, מנהיג המפלגה הנאו-נאצית האמריקנית, נגד יהודים, אותם כינה "עם מיוחד עם מספר רב של חריגויות נפשיות", וייחס את חוסר היציבות של בורוס ל"פסיכוזה היהודית המצערת הזו". דן בורוס לא היה היהודי היחיד שפעל עבור המפלגה הנאו-נאצית בארצות הברית. לאונרד הולשטיין, יהודי אחר, היה ראש סניף לוס אנג'לס של המפלגה הנאצית האמריקאית.

סיפורו של דן בורוס הוא הבסיס לסרטו של הנרי בין "המאמין".

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.messynessychic.com/2014/03/25/hate-bus-came-town/ "אוטובוס השנאה"], אתר messynessychic 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:נאו-נאצים אמריקאים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:אנטישמיות בארצות הברית: אישים
קטגוריה:מתאבדים: פעילים פוליטיים
קטגוריה:מתאבדים אמריקאים
קטגוריה:חברי הקו קלוקס קלאן
קטגוריה:אוטואנטישמיות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1965
כליל זיסאפל

כליל זיסאפל (נולדה ב-1976) היא סופרת ישראלית.

נולדה בתל אביב. בתם של זהר זיסאפל, מבעלי קבוצת רד-בינת והילה זיסאפל, עורכת דין. גדלה ברמת אפעל. בעת שירותה הצבאי הייתה כתבת ועורכת בעיתון במחנה. זיסאפל הייתה בת זוגו של גיל קופטש.

== פעילות פוליטית ==
בשנת 2010 נטלה חלק ביוזמה של אילנה המרמן להסיע נשים וילדים פלסטינים לטיול בחוף הים ללא אישור, וזאת במחאה על חוק הכניסה לישראל, כי לדבריה: "יש בזה התרסה שמטרתה להראות את האבסורדיות של המצב הזה, של החוק הזה ומה שהוא מצליח לעשות. החומה והמחסומים אינם חוסמים כניסה של שוהים בלתי חוקיים, וודאי שלא כניסה של מחבלים לישראל."

== פעילות ספרותית ==
ספריה מתארים את הסצנה התל אביבית הצפונית בקרב צעירים בשנות העשרים לחייהם.

תקצירי ספריה
* מלאך בשר ודם. שלושה צעירים תלושים בתל אביב של שנות התשעים. אורי בחורה עצמאית ופרועה, פוגשת בשינאן העובדת בלילות בפיצוצייה והשתיים הופכות לחברות. לאורי מערכות יחסים מורכבות ומתוסבכות ובהן רגשותיה העזים כלפי אחיה בעוד לשינאן בן זוג יציב שעם התקדמות הסיפור נפרשים בפניה סודותיו.
* בטבעת זו. סיפור אהבתן של דני ועמית, שתי נשים הטרוסקסואליות באמצע שנות העשרים לחייהן. עמית המספרת היא סטודנטית לביולוגיה, המפלסת דרכה בנועם לחיים בורגניים ביחד עם חברה מתקופת התיכון יובל. עמית יוצאת למסע בעקבות דני. מסע שמתחיל בבתי הקפה של תל אביב ונמשך בצפון הודו. יחסים שבהם הרבה מן המשיכה והרתיעה גם יחד. העלילה מובילה מאירוע דרמטי אחד למשנהו: בגידות, שימוש בסמים קשים, ניסיון התאבדות, היריון והפלה.

==ספריה==
* מלאך בשר ודם. תל אביב, כתר, 1998.
* בטבעת זו. תל אביב, כתר, 2000.
בתרגום לגרמנית Meine Schwester, meine Braut : Roman / aus dem Hebräischen von Stefan Siebers (Berlin : Aufbau-Verlag, 2001)
בתרגום להולנדית Mijn zusje, mijn bruid / vertaald [uit het Hebreeuws] Hilde Pach (Amsterdam : Cargo, 2002)
* אגלי זיעה ודמע. תל אביב, כתר, 2000. (נובלה).
* הקומדיה הציונית: התֹפת. עם עובד, 2012.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* כליל זיסאפל, [http://lib.cet.ac.il/Pages/item.asp?item=8690&author=1481 יש ראפרים שמדברים עברית], מט"ח
* 
* 
* רוני צירינסקי, [https://archive.today/20130430090822/http://compress.co.il/culture/words/the_zionist_comedy%23.UX-J-n3LfK6 הקומדיה הציונית: התֹפת], 7 באוקטובר 2012
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1976
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1976
קטגוריה:סופרות ישראליות
קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סגל במחנה
פלויד קרוסבי

פלויד דלפילד קרוסבי (באנגלית: Floyd Delafield Crosby; 12 בדצמבר 1899 – 30 בספטמבר 1985), צלם קולנוע אמריקני, זוכה פרס האוסקר. צילם את הסרט הישראלי "סאלח שבתי".

== ביוגרפיה ==
קרוסבי נולד בניו יורק. סרטו הראשון כצלם קולנוע היה הדרמה הרומנטית של במאי הראינוע פרידריך וילהלם מורנאו, "טאבו: סיפורי הימים הדרומיים" (1931). הסרט צולם כולו בפולינזיה הצרפתית וקרוסבי קיבל על עבודתו את פרס האוסקר כצלם הטוב ביותר. במהלך העשור ובתחילת שנות הארבעים צילם בעיקר סרטים קצרים. בעת מלחמת העולם השנייה שימש כצלם מטעם חיל האוויר האמריקני וצילם סרטי אימונים ותדמית, עליהם לא קיבל קרדיט. סרטו הראשון באורך מלא לאחר המלחמה היה הסרט התיעודי "בית אבי (1947)" של הבמאי הרברט קליין, שהיה קופרודוקציה ישראלית-אמריקנית. הסרט עסק במאמציו של ילד פליט שואה לחפש אחר הוריו בישראל. הסרט זכה להצלחה בקרב יהודי ארצות הברית והביא לתנופה מסוימת בתעשיית הקולנוע הישראלית. ב-1949 שב לצלם סרטים אמריקניים באורך מלא.

ב-1952 צילם את סרטו המפורסם ביותר, "בצהרי היום", המערבון זוכה ארבעת פרסי האוסקר, בכיכובו של גרי קופר. למרות הביקורות המצוינות וההצלחה הקופתית המרשימה, קרוסבי לא קיבל מועמדות לפרס האוסקר, אך זכה בפרס גלובוס הזהב. הוא גם היה שותף לצילום (לצד בורנט גופי) בסרט זוכה האוסקר "מעתה ועד עולם", אולם לא קיבל על כך קרדיט, וגופי הוא שזכה בפרס האוסקר. בהמשך ביים עשרות סרטים, רובם 'B movies', ושיתף פעולה עם הבמאי רוג'ר קורמן ב-22 סרטים בין השנים 1955 - 1963. כמו כן ביים את הסרטים "אוקלהומה!" (1955), של פרד זינמן, "הזקן והים" (1955), בכיכובו של ספנסר טרייסי ואת סרטו הראשון של השחקן ג'ק ניקולסון, "The Cry Baby Killer", מאותה השנה.

ב-1964 הגיע לישראל, על ידי המפיק מנחם גולן, כדי לצלם את סרט הבכורה של אפרים קישון "סאלח שבתי". קישון טען שמכיוון שאינו מבין דבר בקולנוע החליט להשתמש באנשים המנוסים ביותר שיכול היה למצוא.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.cinematographers.nl/GreatDoPh/crosby.htm ביוגרפיה ורשימת כל סרטיו]
* [https://web.archive.org/web/20031006203524/http://movies2.nytimes.com/gst/movies/filmography.html?p_id=86258 Movies - New York Times]

קטגוריה:צלמי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: הצלם הטוב

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1899
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1985
לואיס סאהה

לואיס לורן סאהה (בצרפתית: Louis Laurent Saha; נולד ב-8 באוגוסט 1978) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת החלוץ.

==קריירה==
סאהה נולד בפריז למשפחה ממוצא גוואדלופי. את הקריירה שלו החל בקבוצת מץ ב-1997. בינואר 1999 הושאל לניוקאסל האנגלית, אך נפצע ורשם בקבוצה זו רק 11 הופעות ושער אחד. סאהה חזר למץ, ובשנת 2000 עבר לפולהאם, ששיחקה אז בליגה האנגלית השנייה, בעסקה בשווי 2.1 מיליון ליש"ט. 

עונתו הראשונה של סאהה בפולהאם הייתה עונת הפריצה שלו. הוא כבש במדיה 32 שערים, שסייעו לקבוצה לעלות לפרמייר ליג. גם את עונתו השנייה בקבוצה פתח סאהה היטב, כולל משחק שבו הבקיע שני שערים לרשתה של מנצ'סטר יונייטד, אך לאחר מכן נפצע שוב, והושבת למשך כל העונה כמעט. הוא שב מהפציעה במשחק הגביע נגד ברמינגהאם סיטי, ולאחר מכן כבש עוד ארבעה שערים. 

בעונת 2003/04 חזר לכושר מלא, והבקיע 15 שערים במדי הקבוצה. יכולותיו צדו את עיניו של אלכס פרגוסון, וב-23 בינואר 2004 חתם סאהה במנצ'סטר יוניטד תמורת 12.825 מיליון ליש"ט. סאהה כבר שער בבעיטה חופשית כבר במשחק הבכורה שלו ביונייטד, נגד סאותהמפטון, ועד סוף העונה הבקיע 6 שערים נוספים. 

בעונת 2004/05 הגיעו לקבוצה אלן סמית' וויין רוני, ומעמדו של סאהה ירד. פציעה נוספת שוב מנעה ממנו להביא לידי ביטוי את כישוריו, ובעונה כולה הבקיע 2 שערים בלבד. בסיום העונה נסבו שמועות על כך שסאהה יעזוב את היונייטד, אך סאהה, שהתגבר על הפציעה וחזר לכושר מלא, התעלה על עצמו, ואף תפס את מקומו של רוד ואן ניסטלרוי בהרכב. עם עזיבתו של ואן ניסטלרוי, בעונת 2006/07, הפך סאהה לאחד השחקנים המשמעותיים בקבוצה.
בשנת 2008, עבר סאהה לקבוצת אברטון.
ב-31 בינואר 2012 עבר סאהה לטוטנהאם הוטספר בהעברה חופשית, וחתם על חוזה עד סוף העונה.

בקיץ 2012 עבר לקבוצת סנדרלנד מהפרמיירליג, אך כחצי שנה מאוחר יותר, במועד העברות של החורף, חתם בקבוצת לאציו מהליגה האיטלקית.

ב-8 באוגוסט 2013, יום הולדותו השלושים וחמש, הודיע סאהה על פרישה ממשחק פעיל.

===נבחרת צרפת===
סאהה זומן לראשונה לסגל נבחרת צרפת בפברואר 2004. את שערו הראשון הבקיע כבר בהופעת הבכורה שלו במדי הנבחרת, במשחק ידידות נגד נבחרת בלגיה. במונדיאל 2006 השתתף סאהה ב-3 משחקים, אך החמיץ את משחק הגמר בשל צבירת כרטיסים צהובים. בסך הכל נטל חלק ב-20 משחקים של הנבחרת, והבקיע במדיה 4 שערים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חלוצי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:כדורגלני מץ
קטגוריה:כדורגלני ניוקאסל יונייטד
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני מנצ'סטר יונייטד
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלני לאציו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:פריז: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:צרפתים ממוצא גוואדלופי
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1978
ארקדו-קיפרית

ארְקדוֹ-קִיפְּרִית הוא כינוי מודרני לניב יווני עתיק שדובר באזור ארקאדיה וקפריסין ("קיפרוס"), בין המאה ה-7 וה-4 לפנה"ס. ניב זה התפתח ישירות מהשפה המיקנית, ודובר באזורים שאליהם האוכלוסייה המיקנית נסוגה מפני הפלישה הדורית. הניב ידוע רק מכתובות שנמצאו באזור. בקפריסין, הניב נכתב בעזרת כתב הברות קפריסאי (כתב קיפרי הברתי ). באות סאן השתמשו רק בארקאדיה עד למאה ה-7 לפנה"ס. 

הארקדו-קיפרית שמרה על מאפיינים של השפה המיקנית, שנעלמו בניבים הקלאסיים האחרים של יוון, כגון האות דיגמא.

לאות קסי (Ξ) ולשלוש האותיות שלא הגיעו מהאלפבית הפיניקי ומופיעות לפני Ω – Φ, Χ ו־Ψ – היו ערכים שונים במקומות שונים. באלפביתים היווניים של אובויה, בויוטיה, ארקדיה ולקוניה, Φ ייצגה ph, Χ ייצגה ks, Ψ ייצגה kh, האות Ξ לא התקיימה, והצירוף ps יוצג על ידי האותיות ΦΣ.<ref>Madadh Richey, [https://academic.oup.com/edited-volume/34280/chapter/290618483 "The Alphabet and its Legacy"], in: Brian R. Doak, Carolina López-Ruiz (eds.), The Oxford Handbook of the Phoenician and Punic Mediterranean, Oxford University Press, 2019, p. 246, </ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יוונית
יוונית איונית

יוונית אִיוֹנִית (או יוֹנִית) היא ניב יווני עתיק (ראו ניבים יווניים), על שם השבט היווני העתיק, האיונים.

הניב האיוני התפשט מיוון היבשתית אל האיים שבים האגאי, בזמן הפלישה הדורית, בערך במאה ה-11 לפני הספירה.

בסוף תקופת המעבר היוונית במאה השמינית לפנה"ס, מרכז החוף המערבי של אסיה הקטנה, כולל האיים כיוס וסאמוס, כונו איוניה. הניב האיוני דובר גם באיים שבמרכז הים האגאי ובאי אֶוּבּוֹיָה, שמצפון לאתונה. בעקבות התיישבות האיונים בשטחים נוספים, התפשט הניב במהרה לצפון הים האגאי, לאזור הים השחור, ולמערב הים התיכון. 

הניב האיוני מחולק לשתי תקופות: איונית עתיקה ואיונית חדשה. המעבר המדויק בין שתי התקופות אינו ידוע, אך משוער כי הוא התרחש בסביבות שנת 600 לפנה"ס.

יצירות הומרוס (האיליאדה, האודיסאה, וההמנונים ההומריים) והסיודוס נכתבו בניב ספרותי מלאכותי (שלא שימש ניב מדובר בשום תקופה) שמכונה במחקר יוונית אפית או הומרית, אשר ברובו מבוסס על איונית עתיקה, עם השפעה איולית. המשורר ארכילוכוס כתב באיונית עתיקה.

המחברים הבולטים ביותר שכתבו באיונית חדשה הם הרודוטוס והיפוקרטס.

לאות Ξ ולשלוש האותיות שלא הגיעו מהאלפבית הפיניקי ומופיעות לפני Ω – Φ, Χ ו־Ψ – היו ערכים שונים במקומות שונים. האלפביתים היווניים האטיים והאיוניים התשמשו כולם ב־Φ לייצוג ph וב־Χ לייצוג kh, אך באטיקה ובחלק מהאיים האגאיים האיוניים לא התקיימו Ξ ו־Ψ (הצירופים ks ו־ps יוצגו על ידי ΚΣ ו־ΦΣ בהתאמה), בעוד באלפביתים של , חלק מהאיים האגאיים האיוניים, קורינתיה וארגוס שימשה Ξ ל־ks ו־Ψ ל־ps, מה שהפך בסוף לאלפבית האטי הקלאסי.<ref>Madadh Richey, [https://academic.oup.com/edited-volume/34280/chapter/290618483 "The Alphabet and its Legacy"], in: Brian R. Doak, Carolina López-Ruiz (eds.), The Oxford Handbook of the Phoenician and Punic Mediterranean, Oxford University Press, 2019, p. 246, </ref> בעוד שבחלק מהניבים הקדומים שימשה האות Ο לתנועות ŏ/ō, באלפבית של איוניה, , פארוס ומלוס האות Ω נוצרה לייצוג התנועה ō (להבדיל מ־ŏ), והופעתה בסוף סדר האלפבית מצביעה על היותה המצאה מאוחרת, כנראה וריאציה נוספת של האות הפיניקית ע, מהמאה ה־7 לפנה"ס.<ref name=":0">Madadh Richey, [https://academic.oup.com/edited-volume/34280/chapter/290618483 "The Alphabet and its Legacy"], in: Brian R. Doak, Carolina López-Ruiz (eds.), The Oxford Handbook of the Phoenician and Punic Mediterranean, Oxford University Press, 2019, p. 245, </ref>

הניבים היווניים לאחר השלמה הקולוניזציה היוונית]]

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יוונית
ברוך גיגי

[[שיעור כללי של הרב ברוך גיגי, שבט תשע"ז]]
הרב ברוך גיגי (נולד בז' באייר ה'תשי"ז, 8 במאי 1957) הוא אחד מראשי ישיבת הר עציון, רב בית הכנסת הספרדי באלון שבות ומראשי פורום תקנה.

== קורות חייו ==
גיגי נולד ב־1957 למשפחת רבנים במקנס שבמרוקו, סבו היה רבי ברוך אברהם טולדנו. הוא עלה ארצה בגיל 11, למד בישיבת בני עקיבא פרחי אהרון שבשכונת קריית שמואל בחיפה, ובישיבת הר עציון. שירת בשריון כתותחן. 

הוא הוסמך לרבנות בישיבה, כמו גם על חלק יורה דעה בידי הרב שלמה פישר ועל הלכות נידה בידי הרב אהרן ליכטנשטיין, וסיים תואר B.Ed במכללת הרצוג להכשרת מורים. 

בשנים ה'תשמ"ג–ה'תשמ"ח הרב גיגי היה ר"מ וראש הכולל בישיבת ההסדר מעלות, ובשנת ה'תשמ"ח חזר לישיבת הר עציון, והחל לשמש בה כר"מ. בהמשך הפך לאחד מראשי הישיבה לצדם של הרב יעקב מדן והרב משה ליכטנשטיין. במקביל הוא משמש כרב בית הכנסת הספרדי באלון שבות ומלמד במדרשת לינדנבאום (מדרשת ברוריה בשמה הקודם), בבית המדרש לנשים שבמגדל עוז ובמכון להכשרת טוענות בית דין שעל ידי מוסדות אור תורה סטון.

בשנת ה'תשע"ב יצא לאור ספרו 'טללי שבת', שבו ניתוח של הלכות שבת ומתן דגש על יסודות ההלכה.

רבותיו הם הרב יהודה עמיטל והרב אהרן ליכטנשטיין, ששיטת לימודו של הרב גיגי הושפעה בעיקר ממנו. תומך בעלייה להר הבית.

==קישורים חיצוניים==

* מקור ראשון, [http://www.makor1.co.il/makor/Article.faces;jsessionid=3edb07f230d57ae85cfc035b420ca08c85b4603a0aa7.e34Mc3aTbNiTby0LaxmNbxqRchmMe0?articleId=31929&channel=4&subchannel=5 נמסרה לבשר ודם, ריאיון עם הרב גיגי], ג' בסיון ה'תשס"ח
* [https://toravoda.org.il/%D7%9B%D7%AA%D7%91%D7%94/%d7%a0%d7%a2%d7%99%d7%9d-%d7%9c%d7%94%d7%9b%d7%99%d7%a8-%d7%94%d7%a8%d7%91-%d7%91%d7%a8%d7%95%d7%9a-%d7%92%d7%99%d7%92%d7%99-%d7%a2%d7%9e%d7%99%d7%aa-%d7%a4%d7%a8%d7%a1%d7%99%d7%a7%d7%95/ נעים להכיר: הרב ברוך גיגי / עמית פרסיקו, דעות 20]
* [https://web.archive.org/web/20080518181740/http://www.etzion.org.il/yeshiva/ramim.html מידע על הרב גיגי באתר ישיבת הר עציון]
* 
* 
* 
* 
* [https://www.inn.co.il/tags/%D7%94%D7%A8%D7%91_%D7%91%D7%A8%D7%95%D7%9A_%D7%92%D7%99%D7%92%D7%99 כתבות וראיונות - הרב ברוך גיגי], באתר ערוץ 7

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי ישיבת הר עציון
קטגוריה:בוגרי ישיבת הר עציון
קטגוריה:בוגרי ישיבת פרחי אהרון
קטגוריה:תלמידי הרב אהרן ליכטנשטיין
קטגוריה:אלון שבות: אישים
קטגוריה:רבנים מרוקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית הרצוג
קטגוריה:ישיבת מעלות ושלוחותיה
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:רבנים ספרדיים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
אובליסק תאודוסיוס

"אובליסק תאודיסיוס" או "עמוד תאודוסיוס" הוא אובליסק מצרי של תחותמס השלישי במקדש כרנכ, שהועבר להיפודרום קונסטנטינופול בידי הקיסר תאודוסיוס הראשון בשנת 390 לספירה.<ref name=":0"></ref>
== היסטוריה ==
האובליסק העשוי אבן גרניט ורודה, נבנה עבור המקדש בכרנך בלוקסור בתקופת מלכותו של פרעה תחותמס השלישי.<ref name=":0"></ref> במקור היה גובהו כ־30 מטרים לפחות, אך בשלב מסוים, אולי לאחר הגעתו לקונסטנטינופול, נחתך, וכיום רק חלקו העליון (בגובה של כ־19 מטרים) שרד.<ref name=":0"></ref> האובליסק המקורי מתאר את צליחת הפרת והבסת מיתני (במצרית 𓈖𓉔𓂋𓈖𓈉 – נהרנ).<ref></ref> האובליסק מוצב על בסיס אבן שעליו תבליטים המתארים את הקיסר ומלויו יושבים בתא בהיפודרום כשהם מוקפים בדמויות של שומרים וצופים.

הקומפוזיציה של התבליטים היא סימטרית. סימטריה זו באה לביטוי בהפניית ראשי הדמויות למרכז התבליט וסימטריה פנימית של כל פנל בנפרד, וגם ביחס שבין אורכו של הבסיס לרוחבו. בנוסף, הפנלים מחולקים לשתי רצועות אורך רגיסטרים אותן אפשר לפרש הן כמיקום הגבוה ביותר בהיפודרום והן כראשיתה של קונבנציית התיאור הביזנטית של תיאור היררכי.

למרות קווי דמיון משותפים כגון אופי הדמויות והעובדה כי קיים "חלל" אשר בתוכו מתוארות הדמויות תוך תיאור חלקים ארכיטקטוניים רומיים, אופי תיאור הדמויות כבר שונה מרחק רב מן התיאור הרווח באמנות הרומית ממנו מושפעת האמנות הביזנטית. הדמויות הן שטוחות ועיצובן אינו יוצר עומק אלה דווקא תיאור שטוח ובעל נטייה לסמליות. מורגש בעיצוב התבליט נטייתו של היוצר לדקורטיביות ולהדגשה של מרקמים. נטייה זו תוארה לעיתים כיוצרת תחושה של תבליט העשוי מעץ.

== תבליטים בבסיס האבן עם תיאור היררכי וחלוקה סימטרית של מיקום הפנלים==
<gallery widths="200" heights="200" perrow="3">
Istanbul.Hippodrome007.jpg|הצד הדרומי - המתאר את תאודוסיוס עם משפחתו, תבליט סימטרי ובו ראשי הדמויות מופנות למרכז התבליט
Istambul cokol2RB.JPG|הצד הצפוני - הקיסר וחצרו
Obelisk of Theodosius lower base northeast side (1991).jpg|תחתית הצד הצפוני המתאר את העברת האובליסק
South face - Chariot race (Obelisk of Theodosius).jpg|תחתית הצד הדרומי - המתאר מרוץ סוסים בהיפודרום
Base of Theodosius obelisk 2.jpg|הצד המערבי - כניעת הברברים
Istambul cokol1RB.JPG|הצד המזרחי - הקיסר מציע את זר הדפנה של הניצחון
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== לקריאה נוספת ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמנות ביזנטית
קטגוריה:פסלים (יצירות)
קטגוריה:פיסול ביזנטי
קטגוריה:תבליטים
קטגוריה:איסטנבול: מבנים
תאודוסיוס
קטגוריה:מצרים העתיקה
קטגוריה:קונסטנטינופול
אמנות גאומטרית

אמנות גאומטרית היא כינוי לתקופה באמנות יוון העתיקה, המאופיינת בעיקר על ידי מוטיבים גאומטריים וקווים ישרים בציור (בעיקר על אגרטלים). מוטיב שהחל באתונה, והתפזר בין ערי המסחר של הים האגאי. תקופה זו, בסביבות 900 לפנה"ס עד 700 לפנה"ס, הייתה שלהי תקופת המעבר ביוון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יוון העתיקה: תרבות
ARP spoofing

מסגרת [[Ethernet אופיינית. מסגרת הנמצאת תחת האזנה יכולה להכיל כתובות MAC ממקור שגוי כדי לרמות התקנים ברשת.]]

ARP spoofing הידוע גם בשם ARP poisoning, היא שיטה לפריצה של רשתות Ethernet שמאפשרת לפורץ לנטר את הנתונים העוברים ברשת המקומית או לעצור את התעבורה כליל.

העיקרון של השיטה הוא שליחת הודעות ARP מזויפות ברשת המקומית המכילות כתובות MAC שקריות ובכך מטעה משאבי רשת (כגון רכזת או אף מחשב קצה) וגורם לתעבורת המידע לעבור בתצורה שונה מהמקור. לדוגמה ניתן לזייף את כתובת הGateway שהמחשב פונה אליה, וכך לגרום למחשב הקצה לשלוח את התעבורה היוצאת אל המחשב בעל הכתובת המזויפת, וכך לנטר את הרשת ולחשוף מידע העובר בתצורה בלתי מוצפנת ברשת. העמדה המזויפת יכולה לאחר מכן להעביר את התקשורת אל היעד האמיתי וכך להטמיע את עצמה בצורה שקופה למשתמש, או לחלופין לגרום לכלל התעבורה להינתב למיקום רשת אחד ובכך להעמיס על משאביו ולגרום לקריסתו בהתקפת מניעת שירות.

שימוש ברשומות ARP סטטיות יכולות להוות שיטות יעילות להגנה מפני תקיפות ARP spoofing. ישנם גם מספר כלים זמינים המנטרים את מטמון ה-ARP המקומי ומדווחים למנהל הרשת אם משהו חריג מתרחש.

== ראו גם==
* MAC flooding, הונאת DHCP - שתי שיטות נוספות המאפשרות הסנפת תעבורה של מחשב אחר ברשת מקומית.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.arcai.com NetCut - ניהול רשת עם פרוטוקול ARP]
* [http://manugarg.blogspot.com/2005/06/sniffing-in-switched-network.html האזנה ברשת ממותגת]

קטגוריה:סוגי התקפות קיברנטיות
סריול אטלנטי

סֶרְיוֹל אַטְלַנְטִי (שם מדעי: Seriola dumerili) הוא מין דג טורף ממשפחת הצניניתיים מהסוג סריול והוא הגדול בבני משפחתו.

שמו העממי המקובל אצל הדייגים בישראל הוא אינטיאס וגם שולה. דג זה נחשב לדג מאכל משובח.

==תפוצה ואזורי מחיה==
תפוצתו של הסריול האטלנטי בים התיכון, באוקיינוס האטלנטי, באוקיינוס השקט ובאוקיינוס ההודי. הוא נפוץ בעומקים של בין 20–70 מטר ועד עומק מקסימלי של 360 מטר. חי בקרבת שוניות, אוניות טבועות, משטחים סלעיים, גרוטאות וכן משטחים חוליים שלאורכם הוא נודד. דייגים מאמינים כי הדג נמשך במיוחד לסביבה מתכתית כגון אוניות טרופות ועצמים מתכתיים אחרים.

==תיאור==
שם הדג באנגלית הוא AmberJack המתורגם ל'צנינית ה[[ענבר' על שם צבע הרצועה הזו שעוברת לאורכו של הדג.]]
הוא הדג הגדול ביותר במשפחת הצניניתיים, ומגיע לאורך של עד 1.9 מטרים ולמשקל של כ-80.6 קילוגרם. ממדיו השכיחים של מין זה הם כמטר ובמשקל של כ-18 קילוגרם. צבע גופו העליון כסוף-כחלחל או ירוק כהה, חלקו התחתון בצבע לבן-כסוף וקו צד מוזהב עובר לאורך גופו, רצועה חומה המתחילה מהלסת העליונה חוצה את אזור העין ועד סנפיר הגב, רצועה זו תהפוך לכהה יותר במהלך הציד והתזונה. שם הדג באנגלית הוא AmberJack המתורגם ל'צנינית הענבר' על שם צבע רצועה בצבע חום-זהוב לאורכו של הדג.

==ביולוגיה==
סריול אטלנטי, צולם עם הגעתו למרכז לחקר ימי של [[אוניברסיטת מיאמי.]]
דג פלגי (של הים הפתוח) זה הוא שחיין חזק ומהיר הנודד בעקבות זרמי הים המשתנים והטמפרטורה המשתנה שלהם ונמצא רוב הזמן בתנועה. סריול אטלנטי הוא צייד רב-עוצמה הניזון מדגים אחרים וחסרי חוליות כגון דיונונים ותמנונים.

בארצנו, פרטים גדולים של סריול אטלנטי יתקרבו לאזור החוף עם ירידת טמפרטורת המים בסביבות חודש אוקטובר, כאשר ישנו מתאם בין התנהגות זו להמצאות דיונונים רבים בתנאים אלו בקרבת החוף, אשר מהם הוא ניזון בעונה זו. עם עליית טמפרטורת המים, בעונת האביב, פרטים גדולים ישובו לעומקים גדולים יותר שם הטמפרטורה תהיה נמוכה יותר.

מעט ידוע על רביית המין, מאמינים כי הרבייה מתרחשת סביב שוניות ואוניות טבועות בשל המצאות צעירים בסביבה זו בחודשי הקיץ. הנקבה מאריכה חיים יותר מהזכר, ותגיע לבגרות מינית בגיל מאוחר יותר ממנו, כאשר הזכר יגיע לבגרות בגיל 4 שנים, והנקבה בגיל 5. הביצים של הסריול אטלנטי הם פלגיים (נסחפים בזרמי הים הפתוח). דגיגונים צעירים ימצאו בסמיכות לצמחייה או פסולת צפים בים הפתוח של האוקיינוס. פרטים צעירים נוטים ליצור להקות קטנות או חיים בגפם, ככל שהדג יתבגר התנהגות זו תפחת והדג יחיה בגפו. תוחלת החיים של דג זה אינה ידועה בוודאות אולם ביולוגים מאמינים כי היא מגיעה לכל הפחות ל-17 שנה.

==דיג==
סריול אנטלנטי הוא דג נחשק בענף הדיג החובבני היות שהוא דג רב-עוצמה העשוי להגיע לגדלים מרשימים, ומספק מאבק קשה, עיקש וממושך ללוכדיו ומהווה אתגר של ממש. החל מחודש אוקטובר דייגי החוף ישליכו חכתם למים עם דיונון טרי או חי המשמש לפתיון ודייגי הסירה ישתמשו בשיטה דומה בקרבת שוניות לא הרחק מהחוף. דג זה נחשב לדג מאכל משובח.

שמו העממי הנפוץ ביותר של הדג הוא אינטיאס או שולה (מקור השם שולה מערבית), שם עממי פחות נפוץ הוא אריצ'ולה.

==ראו גם==
*סריול ריבוליאנה

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.youtube.com/watch?v=xnn72LKmyEY וידאו - לכידה ושחרור של סריול אטלנטי גדול]- מאתר YouTube.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1810
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אנטוין ריסו
קטגוריה:צניניתיים
קטגוריה:דגי מאכל
קטגוריה:מגה-פאונה ימית
עודד סברדליק

עודד (אנריקה) סברדליק (ספרדית: Enrique Sverdlik; 1938, ארגנטינה - 1996, ישראל), משורר וסופר עברי, מתרגם ועורך. חתן פרס ראש הממשלה לשנת 1988.

==ביוגרפיה==
במהלך חייו פרסם חמישה ספרי שירה וסיפורת בעברית וחמישה ספרי שירה וסיפורת בספרדית. כמו כן, פרסם שתי אנתולוגיות בספרדית של תרגומיו לשירה העברית. שיריו נכללו באנתולוגיות חשובות של הספרות העברית, ותורגמו לספרדית, אנגלית, צרפתית, גרמנית, איטלקית, רומנית, הונגרית, סרבו-קרואטית, רוסית, איטלקית ופינית.

עודד סברדליק עבד ללא לאות כדי ליצור גשר בין התרבות הישראלית והעברית לבין התרבות הלטינו-האמריקנית והספרדית, בין השאר באמצעות תרגומיו, עריכת תוכניות שעסקו במשוררים לטינו-אמריקנים וספרדים עבור "קול ישראל", וייצוג ישראל באירועים ספרותיים ותרבותיים רבים באמריקה הלטינית.

ציוני דרך מרכזיים בחייו:
* עד 1965 היה פעיל מרכזי בקרב צעירי הקהילה היהודית הארגנטינאית. ממייסדי גרעין "מרדכי אנילביץ'" של "השומר הצעיר", ומעורכי עיתון התנועה "Nueva Sion"- ציון החדשה.
* 1965 - עם עלייתו לארץ, התיישב תחילה בקיבוץ דביר, ולאחר מכן בקיבוץ להבות הבשן בגליל העליון.
* עם נישואיו עבר ב-1970 לרמת-גן. משנה זו עד 1988 עבד בהסתדרות הציונית כאחראי על תחום ההסברה באמריקה הלטינית וארצות דוברות ספרדית. במסגרת עבודתו הוציא לאור פרסומים רבים הקשורים לתרבות ולחשיבה יהודית. כמו כן, במסגרת תפקידו נשלח בשנים 1976–1978 לארגנטינה.
* 1987-1991 - חבר הנהלת אגודת הסופרים העבריים.
* 1994- התקבל כנציג הישראלי הראשון באקדמיה המקסיקנית לספרות.
* 1996-1994 שימש כמזכיר כללי של הסניף הישראלי של P.E.N.
* בין תפקידיו הנוספים: עורך ספרותי בכתב העת "אריאל" (בהוצאת משרד החוץ), כותב קבוע בכתב העת "דיאלוג" (בהוצאת ההסתדרות הציונית העולמית- דור ההמשך), עורך המוספים הספרותיים בעיתונים בשפה הספרדית: " Linia directa " ו "Aurora".

עודד סברדליק נפטר בשנת 1996.

פרסים:

1962 - פרס הכבוד של ארגון הסופרים הארגנטינאי (SADE),על ספרו הראשון" Las Hambers Consumadas"(שירים)

1988- פרס ראש הממשלה על שם לוי אשכול.

==ספריו בעברית==
*ארץ לא נודעת, סיפורים, תרגם מספרדית דב אסא, ספרית פועלים, 1972.
*פרשי האישון, שירים, עקד, תל אביב, תש"ם 1980.
*חלונות בסחף, שירים, ספרית פועלים, תל אביב, תשמ"ז 1986.
*עד כלות הדבש, שירים, הקיבוץ המאוחד, תל אביב, 1992.
*הסלע נותר, יש להניח, שירים, עריכה אשר רייך, תמוז, תל אביב, 1998.

==ספריו בספרדית==
<div class="mw-content-ltr">
*Las Hambres Consumadas. Buenos Aires, Argentina: Editorial Literaria,1961
*1964,Las Tremendas Decisiones. Argentina: Editorial Candelabro
*Memorias del Transeunte. Buenos Aires, Argentina: Ediciones Kargieman,1970
*1974, Hombre a la Intermperie. En Arbol the Fuego- 71. Caracas, Venezuela: Editorial Sucre
*1990,Brindis. Caracas, Venezuela: Monte Avila Editores	
</div>
==אנתולוגיות שירה עברית בתרגומיו לספרדית==
<div class="mw-content-ltr">
*1994,Poesia 101:Poesia Israeli. Valencia, Venezuela : Universidad de Carabobo	
*1996,Traducciones de la Nueva Poesia Hebrea. Israel, ,Tel-Abib: P.E.N
</div>
==קישורים חיצוניים==

* 
* 
*[http://www.girodivite.it//article.php3?id_article=1827 שיר של המשורר אלישע פורת, בתרגומו של עודד סברדליק]

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים ילידי ארגנטינה
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1938
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1996
רדיוס

M-מרכז המעגל, d-קוטר המעגל, r-רדיוס המעגל

בגאומטריה, רדיוס (או מחוג בעברית) הוא הקטע המחבר את מרכזו של מעגל עם נקודה על היקפו, או את מרכזו של כדור עם כן נקודה על פניו. השם רדיוס משמש גם כשם של קטע זה. הרדיוס במעגל ובכדור הוא מחצית הקוטר.

הגדרת המעגל (או שפתו של כדור) היא: המקום הגאומטרי של כל הנקודות במישור (או במרחב) שמרחקן מנקודה מסוימת, המרכז, שווה לרדיוס. ניתן להכליל הגדרה זו גם לממדים גבוהים יותר.

נוסחאות אחדות המבוססות על הרדיוס:
* חישובי מעגל
**היקף של מעגל בעל רדיוס <math>\ r</math> הוא <math>\ 2\pi r</math>, 
**ושטחו הוא <math>\ \pi r^2</math>.

* חישובי כדור
**שטח הפנים של כדור בעל רדיוס r הוא <math>A = 4 \pi r^2 \,</math>, 
**ונפחו הוא <math>V = \frac{4 \pi r^3}{3}</math>

==שימושים==
זווית AOB היא זווית בין שני רדיוסים, הנקראת [[זווית מרכזית]]

בגאומטריה וטריגונומטריה יש שימוש נרחב למדי בהגדרת הרדיוס. לדוגמה זווית מרכזית מוגדרת כזווית בין שני רדיוסים. משיק למעגל מאונך לרדיוס. הרדיאן מוגדר כזווית היוצאת ממרכז מעגל ונוצרת על ידי קשת שאורכה שווה לאורך של רדיוס המעגל.

מערכות קרדיואידות מקובלות מוגדרות לפי הרדיוס. כך ניתן לציין את הקואורדינטות קוטביות במישור דו־ממדי וקואורדינטות כדוריות והקואורדינטות גליליות במרחב תלת־ממדי.

==ראו גם==
* פאי
* רדיוס עקמומיות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גאומטריה
קטגוריה:מעגל
עלקתיים

משפחת העלקתיים (שם מדעי: Orobanchaceae) היא משפחת צמחים מסדרת הצינוראים. המשפחה מכילה 99 סוגים, ויותר מ-200 מינים של צמחים עשבוניים חד-שנתיים, דו-שנתיים ורב-שנתיים טפילים או טפילים למחצה. רבים מהצמחים שויכו בעבר למשפחת הלועניתיים.

==בישראל==
הסוגים ממשפחה זו בצמחיית ארץ ישראל הם:
* בר-לוע (Lindenbergia), מצוי מין אחד בר-לוע סיני צמח ירוק שאיננו טפיל.
* עלקת ויחנוק (Cistanche), שהם טפילים מוחלטים שתלויים לחלוטין בקשר לצמח פונדקאי לצורך הספקת המזון הדרוש להתפתחותם.
* עלוק (Bellardia) ועלקלוק (Parentucellia) שהם צמחים טפיליים למחצה, בעלי עלים ירוקים שהקשר לצמח פונדקאי מספק להם רק חלק מתצרוכת המזון הדרוש לצמיחה.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1799
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אטיין פייר ונטנה
קטגוריה:משפחות צמחים
דופטאנה (בית סוהר)

דופטאנה (ברומנית: Doftana) היה בית סוהר ביישוב דופטאנה שבמחוז פרחובה, ברומניה.

בשנות העשרים והשלושים של המאה ה-20 שימש בית הסוהר דופטאנה לכליאת אסירים פוליטיים. בין שאר האישים שנכלאו בכלא זה ניתן למנות את גאורגה גיורגיו-דז', ניקולאה צ'אושסקו, גאורגה אפוסטול ומקס גולדשטין. בתקופה הקומוניסטית המבנה הפך למוזיאון, אך המחסור בתקציבי החזקה הביא לסגירתו.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רומניה: בתי סוהר
קטגוריה:רומניה: היסטוריה
קטגוריה:בתי סוהר שהפכו למוזיאונים
אבוטילון תאופרסטוס

Abutilon theophrasti
אַבּוּטִילוֹן תֵּאוֹפְרַסְטוּס (שם מדעי: .Abutilon theophrasti Medik), או אַבּוּטִילוֹן תֵּאוֹפְרַסְט, הוא מין צמח חד-שנתי מאוזרח ממשפחת החלמיתיים. פרחיו צהובים עם חמישה עלי כותרת. צומח עד לגובה של 1 מטר. בעל עלים בעלי צורת לב.

בישראל אבוטילון תאופרסטוס הוא מין גר. נכון ל-2008 הוא עדיין נדיר יחסית, ועם זאת הוא מתחיל אט אט להתפשט בשדות, בעיקר באזור השפלה. בארץ ישראל הפריחה היא בחודשים מאי עד ספטמבר.

חלקו הראשון של שם הצמח-אבו טילֻן (أبو طيلون) שאול מערבית (טילֻן, משורש ط و ل בהוראות: גובה, להתארך) נקבע בידי המלומד אבן סינא כשם כולל למשפחת הצמחים. השם חודש במאה ה-18 ונתקבל בידי מתקני ועורכי הלטינית-החדשה.

חלקו השני של שם הצמח קרוי על שמו של תאופרסטוס, מחכמי יוון העתיקה שהרבה לעסוק, בין השאר, בנושאי בוטניקה, ובסדרת ספריו, 'חקירה אודות צמחים', שנכתבה במאות 3–2 לפנה"ס, מוזכרים מינים אחדים של חלמיתיים.

מקור הצמח הוא מהודו. הסינים מכירים את הצמח עוד משנת 2000 לפנה"ס ומשתמשים בצמח כדי לטפל במחלות רבות כמו קדחת, דיזנטריה וכאבי בטן.

הצמח נפוץ בעיקר בתור עשב שוטה בשדות כותנה.

== מאפיינים ==
הפרי מפרדת בת 10 עד 16 פרודות. הפרודות מסתיימות במלענים ארוכים יחסית. אורך הכותרת גדול פי 1.5 מאורך הגביע<ref></ref>. 

הגביע בעל 5 אונות. אין גביעון.

העלים תמימים או מעט משוננים.

עוקצי הפרחים עבים ואורכם קטן מהפטוטרת.

עמודי השחלה מאוחים. השחלה מרובת מגורות.

== תמונות ==
<gallery>
קובץ:אבוטילון תיאופרסטוס פרי.jpg|פרי
קובץ:אבוטילון תיאופרסטוס עלה.jpg|עלה בצורת לב
קובץ:אבוטילון תיאופרסטוס פירות.jpg|פרי ירוק
קובץ:אבוטילון תיאופרסטוס כללי.jpg|alt=
</gallery>
==הערות שוליים==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1787
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרידריך מדיקוס
קטגוריה:ארץ ישראל: חלמיתאים
קטגוריה:חלמיתיים
קטגוריה:מיני צמחים פולשים בישראל
קטגוריה:פרחים צהובים בארץ ישראל
מקס גולדשטיין

מקס גולדשטיין (Max Goldstein; 1898, ברלאד - 1924, בית כלא דופטאנה) היה פעיל אנרכיסטי וקומוניסטי יהודי רומני שהיה מעורב בפעולות טרור.

==ביוגרפיה==
מקס גולדשטיין היה פקיד בבית מסחר בברלאד, אך בהיותו אנרכיסט עבר לבוקרשט, שם הפך לאוהד הקומוניסטים. הוא נאסר, נידון ל-10 שנות מאסר ונכלא, אולם בפברואר 1920 ברח מהכלא. הוא נמלט לאודסה, שם קיבל הדרכה ושב לרומניה עם כסף והוראות בתקופת השביתה הכללית. גולדשטיין התפרסם בכינוי "האיש בעל הקרס", זאת כי לאחר שאיבד את אחת מידיו (כנראה במהלך שימוש בחומר נפץ), חיבר לזרועו קרס וגילה מיומנות רבה בזרועו הקטועה.

ב-8 בדצמבר 1920 התרחשה ברומניה ההתנקשות הפוליטית הראשונה באמצעות פצצה, שהונחתה על ידי גולדשטין באולם הסנאט הרומני בבוקרשט. בעקבות הפיצוץ, נהרגו שר המשפטים הרומני, דימיטריה גרצ'אנו (Dimitrie Greceanu) ושני סנאטורים: דימיטריה ראדו (Dimitrie Radu), בישוף של אוראדיה וספיריה גאורגיו (Spirea Gheorghiu), נשיא מועצת הסוחרים. באירוע זה היו גם פצועים, בהם נשיא הסנאט הגנרל קונסטנטין קואנדה והבישוף ניפון (Nifon). חודש לפני כן הניח גולדשטיין פצצה על מסילת הברזל, מתחת לקרונו של שר הפנים הרומני, קונסטנטין ארג'טויאנו (Constantin Argetoianu), אך הפיצוץ פגע בחלק הלא מאוכלס של הקרון ואיש לא נפגע.

לאחר ההתנקשות בסנאט בבוקרשט, נמלט גולדשטיין לבולגריה, אך נלכד כעבור שנה, באוקטובר 1921, כשניסה לחצות את הגבול בחזרה לרומניה. גם שותפיו של גולדשטיין להתנקשות, שאול אוסיאס (Saul Osias) ולאון ליכטבלאו (Leon Liechtblau) והאיש שסיפק להם את חומרי הנפץ, אלכסנדרו קונסטנטינסקו, נלכדו והועמדו למשפט יחד עם קרוב לחמש מאות נאשמים נוספים מחוגי השמאל הרדיקלי. במהלך המשפט הנאשמים הכריזו על שביתת רעב. ב-28 ביוני 1922, גולדשטיין נידון למאסר עולם עם עבודת פרך. שותפים קומוניסטים אחרים נידונו לעונשים הנעים בין חודש ל-10 שנות מאסר. גולדשטיין נכלא בבית הסוהר דופטאנה ובשנת 1924, לאחר שפתח בשביתת רעב ממושכת, מת מדלקת ריאות, לפי הודעת השלטונות או מרעב, לפי דברי חבריו.

המפלגה הקומוניסטית הרומנית, באמצעות מנהיגה, גאורגה קריסטסקו, התנערה מכל אחריות להתנקשויות וטענה שאלה היו מעשים אינדיבידואליים, אנרכיסטים של גולדשטיין ועד היום לא הוכח הקשר בין הפעילות הקומוניסטית ובין ההתנקשויות.

אחותו הייתה נשואה לפעיל קומוניסטי בולט יעקב קרנזדורף.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://bucuresti-strictsecret.blogspot.com/2007/11/episodul-5-bomba-la-senat_06.html אתר רומני המציג תמונות של גולדשטיין, של חלק משותפיו ושל חלק מקורבנותיו]

קטגוריה:יהודים רומנים
קטגוריה:טרוריסטים רומנים
קטגוריה:טרוריסטים יהודים
קטגוריה:אנרכיסטים רומנים
קטגוריה:אנרכיסטים יהודים
קטגוריה:מתנקשים פוליטיים יהודים
קטגוריה:פשע ברומניה
קטגוריה:שובתי רעב
קטגוריה:טרוריסטים קומוניסטים
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1898

קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1924
Ŋ

הצורה הקטנה ושתי הצורות הגדולות של האות אנג
אֶנְג (אות גדולה: Ŋ; אות קטנה: ŋ), או אֶנְגְמַה, היא אות באלפבית הלטיני המייצגת עיצור וילוני אפי (כמו ה"נג" בבייג'ינג או שאנגחאי) במספר שפות הנכתבות בעזרת אלפבית זה.

== צורת האות ==
טקסט מודפס משנת [[1856 עם G הפוכה במקום ŋ]]
צורת האות הקטנה היא כמו n קטנה, בתוספת קרס מעוקל המתחבר לרגל הימנית, כמו באות g. לאות הגדולה יש שתי צורות: N גדולה בתוספת הוו המקובלת בשפות סאמי, והצורה הקטנה מוגדלת המקובלת בשפות אפריקאיות. בתקופות מוקדמות יותר, מאחר שלא היו במדפסות חותמות עבור האות, השתמשו ב-G הפוכה, או באטא (η) יוונית.
מנקודת מבט אחרת האות הגדולה נראית כמו האות העברית מם (מ).

== שימוש ==
לבד מהשימוש הבסיסי באות בשפות שונות ברחבי העולם, נעשה בה שימוש גם במספר שיטות תעתיק פונטיות, כמו האלפבית הפונטי הבינלאומי, האלפבית הפונטי האוראלי, ועוד.

== קידוד ==
האות מקודדת בתקן ISO 8859-4 כ־BD עבור האות הגדולה ו־BF עבור האות הקטנה. ביוניקוד האות הגדולה
מקודדת כ־U+014A והקטנה כ־U+014B.

== ראו גם ==
*Ng (דיגרף)
*Ң ң
*Ҥ ҥ
*Ӈ ӈ

==קישורים חיצוניים==

N
צ'לסטה

הדגמה ותרשים של הפעלת המכניקה של צ'לסטה
צֶ'לֶסטָה (Celesta) היא כלי הקשה אידיופוני המופעל באמצעות מקלדת. הקלידים מחוברים לפטישים המכים במערכת של לוחות מתכת (בדרך כלל פלדה), והלוחות מעבירים את תנודותיהם לגופי תהודה. דוושה (פדל) משמשת להחזקה ולעמעום של הצליל.

צליל הצ'לסטה דומה לצליל הגלוקנשפיל, אך בעל גוון רך יותר. אף שאינו עשיר בצלילים עיליים רבים, הוא מצטיין באיכות טהורה במיוחד שהקנתה לכלי את שמו, לפי המילה הצרפתית celeste שפירושה "שמימי".

הצ'לסטה היא כלי בטרנספוזיציה – הצליל שהיא מפיקה גבוה באוקטבה אחת מהצליל הכתוב בתווים. בכלי הצרפתי המקורי היו חמש אוקטבות, אך צליל האוקטבה הנמוכה ביותר לא נחשב מוצלח, והיא הושמטה בדגמים מאוחרים יותר. כיום מוחלפת הצ'לסטה בחלק מהתזמורות הסימפוניות בדגם גרמני גדול יותר, בעל חמש אוקטבות. אף שמקובל לשייך את הצ'לסטה לקבוצת כלי ההקשה בתזמורת, מנגנים בה בדרך כלל פסנתרנים. התווים כתובים בשתי חמשות.

== היסטוריה ==
הצ'לסטה הומצאה בשנת 1889 על ידי אוגוסט מוּסטֶל בפריז. קדם לה הטיפוֹפון או הדוּלציטון שהמציא אביו של מוסטל, ויקטור מוסטל, ב-1860. במקום לוחות מתכת היו בטיפופון קולנים, אך עוצמת הכלי הייתה נמוכה מכדי שישתתף בתזמורת.

צ'ייקובסקי היה אחד הראשונים שהשתמשו בכלי זה ביצירה לתזמורת מלאה; הצ'לסטה מופיעה בפואמה הסימפונית האחרונה שלו, "ווֹיֵווֹדָה", ובחלקים מהבלט האחרון שלו, מפצח האגוזים (1892), בין השאר ב"ריקוד פיית הסוכר".

== יצירות שבהן משתתפת צ'לסטה ==
* מודסט מוסורגסקי: הגמד מתוך "תמונות בתערוכה" (1874). (בתזמור של מוריס ראוול – 1922).
*פיוטר איליץ' צ'ייקובסקי: "ריקוד פיית הסוכר" מתוך מפצח האגוזים (1892)
* גוסטב מאהלר, סימפוניה מס' 6, (1906)
* איגור סטרווינסקי, פטרושקה (1911)
* מוריס ראוול, "דפניס וכלואה" (1912), בולרו (1928)
* גוסטב הולסט, "ונוס" ו"נפטון" מתוך כוכבי הלכת (1917)
* ריכרד שטראוס, "אביר הוורד", (1922)
* אוטורינו רספיגי, "אורני רומא" (1924)
* ג'ורג' גרשווין, אמריקאי בפריז, (1927)
* גוטפריד הופרטץ, "מטרופוליס", (1927)
* הייטור וילה לובוס, "טוקטה" מתוך "בכיאנאס ברזילראס מס' 2", (1933)
* בלה בארטוק, "מוזיקה לכלי-מיתר, כלי-הקשה וצ'לסטה", (1937)
* אלכסנדר אוריה בוסקוביץ', "סוויטה שמית" (1945)
* אוליביה מסיאן, "סימפוניה טוּרָנגלילה", (1949)
* סרגיי פרוקופייב, סימפוניה מס' 6 (1947) וסימפוניה קונצרטנטית (1952)
* דמיטרי שוסטקוביץ', סימפוניה מס' 4, סימפוניה מס' 11 וקונצ'רטו לצ'לו מס' 1.
* ת'לוניוס מונק, "Pannonica", מתוך האלבום "Brilliant Corners"
* פינק פלויד, The Gnome, מתוך החלילן בשערי השחר (1967)
* סטיבן וילסון "no twilight within the courts of the sun" מתוך אלבום סולו שלו (2009)
* סיגור רוס, "se lést", מתוך האלבום "...Takk"
* ניק דרייק, "Northern Sky" מתוך האלבום "Bryter Layter"

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:כלי נגינה
קטגוריה:כלי הקשה
קטגוריה:כלי מקלדת
קטגוריה:צרפת: המצאות
Ə

Ə (אות קטנה: ə) היא אות באלפבית הלטיני המייצגת תנועות שונות בשפות שונות. צורת האות היא e לטינית מסובבת ב-180 מעלות. באזרית מייצגת האות את התנועה . האות משמשת גם באלפבית הפונטי הבין-לאומי () לייצוג תנועה מרכזית אמצעית שקרויה גם שווא (Schwa).

באלפבית הפאן-ניגרי קיימת אות דומה, שלה אות קטנה זהה, ואות גדולה כמו E לטינית גדולה מסובבת ב-180 מעלות (Ǝ).

==האות הנוספת==
===Ǝ===
Ǝ (אות קטנה: ə) היא אות באלפבית של אפריקה ובאלפבית הפאן-ניגרי אשר מייצגת את אותו הצליל של האות שלה היא דומה: Ə.
צורתן של האות הגדולה והאות הקטנה דומה לאותם סוגי אותיות של האות הלטינית Ee אבל כששתיהן הפוכות.

במתמטיקה, האות Ǝ היא סימון של הכמת הישי הלוגי "קיים".

==קישורים חיצוניים==

E
ג'ייסון מיוז

ג'ייסון אדוארד מיוז (באנגלית: Jason Edward Mewes; נולד ב-12 ביוני 1974) הוא שחקן טלוויזיה וקולנוע אמריקאי, מוכר בעיקר בדמות סוחר הסמים המקלל "ג'יי", החצי הקולני יותר בצמד הקולנועי-בדיוני ג'יי ובוב השקט, לצידו של חברו קווין סמית'.

== קריירה ==
את דמותו של ג'יי גילם בשבעה סרטי קולנוע: "מוכרים בלבד" (בתפקידו הקולנועי הראשון), "עכברי הקניון", "לרדוף אחרי איימי", "דוגמה", "ג'יי ובוב השקט מכים שנית", "מוכרים בלבד 2" והופעת אורח בסרט "צעקה 3". ביחד עם סמית' הופיע גם בסדרת הטלוויזיה המצוירת "מוכרים בלבד". כמו כן, כיכב בפרק הפיילוט של סדרה בבימויו של קווין סמית', שנקראה "שונאים את האל". הסדרה לא המשיכה מעבר לפרק הפיילוט.

ב-2006 השתתף בסרט "ישבנים למעלה" בתפקיד הראשי, בסרטו של דייוויד ארקט "טריפ קטלני" ובסרט "תקוות גדולות" לצד לייסי שאבר. 
ב-2008 השתתף בסרטו של סמית', "זאק ומירי עושים פורנו", אך הפעם לא בתפקיד הקבוע של ג'יי. ב-2009 שיחק בסרט "שני גברים וחלום". 

בשנת 2010 החל מיוז להגיש יחד עם סמית' את הפודקאסט השבועי "Jay & Silent Bob Get Old" ("ג'יי ובוב השקט מזדקנים") ברשת "סמודקאסט", ובשנת 2011 החלו השניים להגיש באתר גם תוכנית יומית בשידור חי תחת השם "Jay & Silent Bob Get Jobs" ("ג'יי ובוב השקט מקבלים עבודות").

בשנת 2012 שיחק בקומדיה "נובס" לצד מויסס אריאס וסברינה קרפנטר. בשנת 2015 שיחק לצד דני טרחו בסרט הפעולה "צוות הלילה". 

בשנת 2021 דיבב את דמותו של סטינקור בסדרה המונפשת שיצר חברו קווין סמית' לנטפליקס "שליטי היקום: הגילוי". 

== חיים אישיים ==
כיום מתגורר מיוז בלוס אנג'לס עם ג'ורדן מונסנטו, אשתו מאז 2009. ב-1 באפריל 2015 לשניים נולדה בת.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קווין סמית'
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974