OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
לאונרד מירון

לאונרד מירון (ברומנית: Leonard Miron; נולד ב-11 באפריל 1969) הוא מנחה טלוויזיה ועיתונאי רומני.

==ביוגרפיה==
מירון נולד בגאלאץ וגדל בפיטשט, הוא בוגר אוניברסיטת קרול דבילה לרפואה ורוקחות (Universitatea de Medicină și Farmacie „Carol Davila”), בהיותו סטודנט החל להגיש תוכנית מוזיקה ברדיו, ב-1991 הוזמן לעבוד בטלוויזיה הרומנית על מנת להנחות את תוכנית הנעורים "בית ספר לחיים" (Viața școlii), לאחר מכן הנחה מספר תוכניות דומות, ב-2008 הנחה את פסטיבל המוזיקה "Callatis Festival" ב-2009 החל להגיש את תוכנית סגנון החיים "Rețetă Pentru Siluetă", הוא זכה גם במספר פרסים עבור עבודתו בתחום המדיה והתקשורת.

ב-2005 עבר להתגורר בלונדון, שם למד לדוקטורט ובאותה תקופה עבד כדייל אוויר.

בשנים 1998–2001, 2008, 2010 ו-2012 שימש כפרשן הטלוויזיה הרומנית של תחרות האירוויזיון ומ-2003 ועד 2008 ביצע זאת גם עבור אירוויזיון הילדים, ב-2002 ו-2003 הגיש את תוצאות הניקוד הרומני בתחרות, ב-2003 הנחה גם את סלקציה נציונלה, בתחרות הבוחרת את נציג רומניה בתחרות המוזיקה האירופאית.

==קישורים חיצוניים==
* 
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
</div>

קטגוריה:מנחי טלוויזיה רומנים
קטגוריה:דיילי אוויר
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1969
עורק המעי העיוור האחורי

עורקי המעי העיוור וקצה המעי העקום
עוֹרֵק הַמְּעִי הָעִוֵּר הָאֲחוֹרִי (TA: arteria caecalis posterior) הוא עורק בבטן, המסתעף מהענף התחתון של עורק המעי העקום והמעי הגס ומספק את חלקו האחורי של המעי העיוור.

==ראו גם==
* עורק המעי העיוור הקדמי

קטגוריה:עורקי הבטן והאגן
ענף המעי הגס

עורקי המעי העיוור והמעי העקום

עֲנַף הַמְּעִי הַגַּס (TA: ramus colicus) הוא עורק קטן בבטן המסתעף מהענף התחתון של עורק המעי העקום והמעי הגס ומספק דם למעי הגס העולה. מהלכו של העורק מעלה על גבי המעי הגס העולה.

קטגוריה:עורקי הבטן והאגן
ענף המעי העקום

עורקי המעי העקום הסופי והמעי העיוור

עֲנַף הַמְּעִי הֶעָקֹם (TA: ramus ilealis) הוא ענף עורקי בבטן המסתעף מהענף התחתון של עורק המעי העקום והמעי הגס ומספק דם לסופו של המעי העקום. הענף עולה מעלה ושמאלה בחלקו התחתון של המעי העקום ומשיק עם קצה עורק מתלה המעי העליון.

קטגוריה:עורקי הבטן והאגן
City of Evil (אלבום)

City of Evil (בתרגום לעברית: עיר של רֶשע) הוא אלבום האולפן השלישי של להקת המטאלקור-הארד רוק האמריקאית אבנג'ד סבנפולד, שיצא ב-6 ביוני 2005 על ידי חברת התקליטים האחים וורנר. כמה חודשים טרם הוצאת האלבום, עבד סולן הלהקה M. Shadows עם רון אנדרסון, מאמן לפיתוח קול, אשר בין היתר עבד ואימן גם אמנים אחרים כגון אקסל רוז וכריס קורנל, כדי להשיג קול שלדברי M. Shadows יהיה "צורח אך עדיין ישמיע טון".

==רשימת השמעה==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי מטאל
קטגוריה:אלבומים באנגלית
Moto Guzzi TriAlce

דגם "Moto Guzzi TriAlce"
Moto Guzzi TriAlce הוא אופנוע תלת-אופן שיוצר על ידי יצרנית האופנועים האיטלקית Moto Guzzi בין השנים 1940–1943.

סך הכול יוצרו 1,745 יחידות.

דגמי "Moto Guzzi TriAlce" היו בשרות הצבא המלכותי האיטלקי וצבא איטליה בתקופת מלחמת העולם השנייה.

בנוסף, דגמי "Moto Guzzi TriAlce" שירתו ב"Milizia della strada" ובמשטרת אפריקה האיטלקית ("Polizia dell'Africa italiana" ).

=="Moto Guzzi TriAlce"==
* דגמי "Moto Guzzi TriAlce" שימשו בשימושים המגוונים ביותר: תחבורה אישית, רדיו מרכזי, תמיכה במקלעים 8 מ"מ ובמקלעים 20/6 מ"מ.
* אנשי צוות: נהג + נוסע.
* מכל דלק - 13.5 ליטר.
* טווח נסיעה: כ-230 ק"מ.
* דגם ה-"Moto Guzzi TriAlce" התבסס על דגם האופנוע "Moto Guzzi Alce" אשר יוצר משנת 1939.

==ראו גם==
* תלת-אופן
* מוטו גוצי אלצ'ה
* מוטו גוצי נורמלה

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אופנועים
קטגוריה:אמצעי לחימה איטלקיים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:כלי רכב צבאיים
קטגוריה:כלי רכב שהושקו ב-1940
קטגוריה:קטנועי ואופנועי תלת-אופן
TriAlce
אגם מאמי

אגם מאמי (באנגלית: Mummy Pond; מילולית: אגם המומיה) הוא אגם קטן, בין קרחון סוס לקרחון לקרואה בעמק טיילור, בארץ ויקטוריה שבאנטארקטיקה.

גובהו של האגם 262 מטרים מעל פני הים. 
== היסטוריה ==
=== מקור השם ===
שמו של האגם ניתן לו על ידי הגאולוג האמריקאי ט. ל. פווה אשר ביקר באזור בדצמבר 1957. 

השם ניתן לו בשל כלבי הים החנוטים שהתגלו סביב האגם.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">• Gunter Faure, Teresa M. Mensing, [https://books.google.co.il/books?id=5Xk482GKlQsC&pg=PA749&lpg=PA749&dq=%22Mummy+Pond%22&source=bl&ots=PEokq-qc0A&sig=iDBCEhm7oXPqT3sSOZEmfe7bXw4&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiJqYiKhejeAhWIWSwKHdVmDf44ChDoATAJegQIAxAB#v=onepage&q=%22Mummy%20Pond%22&f=false The Transantarctic Mountains: Rocks, Ice, Meteorites and Water], P 715</div>

<div class="mw-content-ltr">• Galen Rowell, [https://books.google.co.il/books?id=q-9_kMHtLkAC&pg=PA145&lpg=PA145&dq=%22Mummy+Pond%22&source=bl&ots=d5jwAT3O-J&sig=TlJj1H8y24zp5kP3i_G_InVlkFc&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiJqYiKhejeAhWIWSwKHdVmDf44ChDoATAIegQIBBAB#v=onepage&q=%22Mummy%20Pond%22&f=false Poles Apart: Parallel Visions of the Arctic and Antarctic], P 172</div>

<div class="mw-content-ltr">• Sara Wheeler, [https://books.google.co.il/books?id=wJB5BAAAQBAJ&pg=PT102&lpg=PT102&dq=%22Mummy+Pond%22&source=bl&ots=o69EwoWOPx&sig=AFfUrBesCdDoKJ8F6bLnBq6WEz4&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjAq73bh-jeAhWFjywKHRH0DgE4FBDoATABegQIBBAB#v=onepage&q=%22Mummy%20Pond%22&f=false Terra Incognita: Travels in Antarctica]</div>

<div class="mw-content-ltr">• Lucy Jane Bledsoe, [https://books.google.co.il/books?id=VrlseAv2WcIC&pg=PA210&lpg=PA210&dq=%22Mummy+Pond%22&source=bl&ots=JKhXlfbm_B&sig=sbE1EqJtH_kmiigCRsOcINLcJK0&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjAq73bh-jeAhWFjywKHRH0DgE4FBDoATAAegQICRAB#v=onepage&q=%22Mummy%20Pond%22&f=false The Big Bang Symphony: A Novel of Antarctica], P 210</div>

<div class="mw-content-ltr">• Ana María Alonso-Zarza, Lawrence H. Tanner, editors, [https://books.google.co.il/books?id=vkKV4THPIDcC&pg=PA99&lpg=PA99&dq=%22Mummy+Pond%22&source=bl&ots=0OCkcPwUeF&sig=w-hxcPp4MMjCIHlRRsYVk2WcTIw&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwjAq73bh-jeAhWFjywKHRH0DgE4FBDoATACegQIBxAB#v=onepage&q=%22Mummy%20Pond%22&f=false Paleoenvironmental Record and Applications of Calcretes and Palustrine Carbonates], P 99</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:10392 אגם מאמי] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/display_name.cfm?gaz_id=129200 אגם מאמי] באתר הגאזט האנטארקטי SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://geographic.org/geographic_names/antname.php?uni=10392&fid=antgeo_116 תצלום לוויין של אזור אגם מאמי]
* תצלומי אגם מאמי באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת ניו זילנד:
** [https://antarctica.recollect.co.nz/nodes/view/12826 תצלום אגם מאמי ועמק טיילור]
** [https://adam.antarcticanz.govt.nz/nodes/view/12806 תצלום אגם מאמי]
* [https://www.yr.no/place/Antarctica/Other/Mummy_Pond/ תחזית מזג אוויר ארוכת טווח עבור אגם מאמי]
** [https://www.yr.no/place/Antarctica/Other/Mummy_Pond/statistics.html סטטיסטיקות מזג אוויר עבור אגם מאמי]

==הערות שוליים==

מאמי
מאמי
עורק המעי הגס הימני

עורק המעי הגס הימני יוצא במרכז האיור מעורק מצע המעי העליון

עוֹרֵק הַמְּעִי הַגַּס הַיְּמָנִי (TA: arteria colica dextra) הוא עורק בבטן המתפצל מעורק מתלה המעי העליון ומספק דם למעי הגס העולה ולכפף הכבדי של המעי הגס.

על פי רוב, העורק יוצא מאמצע החלק הקמור של עורק מתלה המעי העליון, עובר ימינה לכיוון אמצעו של המעי הגס העולה, כשמאחוריו הצפק ולפניו עורק האשך הימני (בזכרים) או עורק השחלה הימני (בנקבות), השופכן הימני ושריר המותניים הגדול. לעיתים העורק ממוקם גבוה יותר, וחוצה את החלק היורד של התריסריון ואת קצהה התחתון של הכליה הימנית. בהגיעו למעי הגס העורק מתפצל לענף יורד, אשר משיק עם הענף העליון של עורק המעי העקום והמעי הגס, ולענף עולה המשיק עם עורק המעי הגס האמצעי. יחד הענפים הללו יוצרים קשתות שמחלקן הקעור יוצאים עורקים קטנים להזנת המעי הגס העולה.

קיימת שונות אנטומית באוכלוסייה, כך שב-2%–20% מהאנשים עורק זה אינו קיים, ובמקרים אחרים שבהם הוא קיים מוצאו מעורק המעי הגס האמצעי או מעורק המעי העקום והמעי הגס.

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורקי הבטן והאגן
יחסי מיאנמר–פינלנד

יחסי מיאנמר–פינלנד הם היחסים הדיפלומטיים הרשמיים שבין הרפובליקה של איחוד מיאנמר לבין רפובליקת פינלנד.

== היסטוריה ==
היחסים בין המדינות כוננו ב-21 ביוני 1954 - אותו היום בו הכירה פינלנד במיאנמר (בורמה דאז) כמדינה עצמאית.

בחודש מרץ 2015 תרמה פינלנד יותר מ-46 מיליון אירו למען עזרה הומניטרית לתושבי מיאנמר. ב-17 באוגוסט 2015 תרמה פינלנד 400,000 אירו נוספים למען הזדהות ותמיכה עם הקורבנות של שפיכות הדמים הרבות שנעשות במדינה. פינלנד גינתה את רדיפת הרוהינגיה במיאנמר והיא מפעילה סנקציות על המשטר. אחת הסנקציות שהופעלו היא ביטול עסקת נשק גדולה מאוד שהחלה להתבצע בין המדינות.

== הערות שוליים ==
IronPort

איירון פורט (באנגלית: Iron Port) הייתה חברת אבטחת מידע אמריקאית, שעסקה בפיתוח תוכנה להגנה מפני איומים אפליקטיבים, אבטחת תיבות ולחימה בדואר זבל אלקטרוני.

החברה נוסדה על ידי סקוט וייס (Scott Weiss) וסקוט בניסטר (Scott Banister) בחודש דצמבר 2000 תחת השם IronPort AntiSpam.

משרדיה הראשיים נמצאים בעיר סן ברונו, סן פרנסיסקו, ארצות הברית.

בתאריך 24 בנובמבר 2003 דיווחה IronPort על רכישת חברת SpamCop המתמחה בסינון תכנים.

בתאריך 4 בינואר 2007, נרכשה החברה על ידי סיסקו מערכות תמורת 830 מיליון דולר.

הליך הרכישה הסתיים בתאריך 25 ביוני 2007 וכיום הפכה החברה להיות חלק מהחטיבה העסקית של מיזם SensorBase, שירות המאפשר בניית פרופיל סיכון לפי כתובת IP.

== מוצרים ==

* Cisco Web Security Appliance - שירות לאבטחת תעבורת הרשת.
* Cisco Email Security Appliance - שירות המספק הגנה על תיבת הדואר ולחימה בדואר זבל אלקטרוני.

== ראו גם ==

* סיסקו
* אבטחת מידע
* תקשורת נתונים

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://web.archive.org/web/20070101235013/http://www.ironport.com/ האתר הרשמי של IronPort, באמצעות אתר Web.Archive] 
* [https://www.cisco.com/c/en/us/products/security/web-security-appliance/index.html מידע אודות Cisco Web Security Appliance ]
* [https://www.cisco.com/c/en/us/products/collateral/security/email-security-appliance/data-sheet-c78-729751.pdf מידע אודות Cisco Email Security Appliance ] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אבטחת מידע
איסור אכילה

איסור אכילה הוא מושג בהלכה היהודית, לפיו ישנם דברים שאסורים באכילה בלבד, אולם אין עליהם איסור הנאה.

== פירוט האיסור ==
איסור אכילה כולל את האיסור להנות מהדבר בדרך אכילה או שתייה. במובן זה שתיית דבר האסור באכילה - אסורה גם היא.

לדעת רבי אבהו בשם רבי אלעזר, וכן נפסק להלכה, בכל איסור בו נאמר בתורה אחד מהלשונות הללו: "לא תאכל", "לא יאכל" או "לא תאכלו" - אזי האיסור אינו רק איסור אכילה, אלא הוא כולל גם 'איסור הנאה', אלא אם נכתב במפורש אחרת, כגון מאכלות אסורות של חֵלֶב ונבלה שהתירה התורה במפורש למוכרם לגוי.

==דוגמאות==
====דוגמאות לאיסורי אכילה מהתורה====

* איסור אכילת טרפה - האיסור לאכול בשר של בהמה העומדת למות מחמת אירוע חיצוני (להוציא מחלה, או מוות מזקנה).
*איסור אכילת נבלה - האיסור לאכול בשר של בהמה שלא נשחטה לפי ההלכה.
*איסור אכילת דם - האיסור לאכול או לשתות דם של בהמה ועוף.
*גיד הנשה - האיסור לאכול גיד הנמצא באחורי הבהמה ששמו גיד הנשה.
*איסור אכילת טבל - אכילת פירות או ירקות לפני הפרשת תרומות ומעשרות, אך לאחר שפירות או ירקות אלו התחייבו בכך.
*איסור אכילה ביום-הכיפורים.
* איסור אבר מן החי.
* איסור חדש.
* איסור אכילת תרומה טמאה, שמותר לכהנים להנות מביעורה.

==== דוגמאות לאיסור אכילה מדרבנן ====

* אכילת עוף עם חלב.
*יין של גר תושב.
*גבינת גויים

==קישורים חיצוניים==
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:הלכה
מפעלי רכב אשדוד

מפעלי רכב אשדוד היה מפעל להרכבת משאיות ואוטובוסים באשדוד.

==היסטוריה==
החברה נוסדה בשם "ליילנד אשדוד" כשותפות של חברת ליילנד מוטורס הבריטית (Leyland Motors) שהחזיקה 52%, ו"החברה המאוחדת למזרח הקרוב" שהחזיקה 48%, במטרה להקים מפעל להרכבת משאיות ואוטובוסים באשדוד. המפעל יועד להרכבת משאיות ואוטובוסים בהיקף של 500 כלי רכב בשנה כולל ליצוא (עם הקמת המפעל נחתם חוזה יצוא לאתיופיה). ביולי 1961 פורסם המכרז להקמת המפעל והוא הושלם ביולי 1962.

במאי 1962, ייצרו שלדות ראשונות של ליילנד במפעל. קו הרכבת כלי הרכב החל לפעול בפברואר 1963, ועד סוף שנת 1963 ייצרו במפעל 515 כלי רכב, מהם 250 אוטובוסים, 12 משאיות מדגם "צייפטיין", 76 מדגם "קלימסדייל", 40 מדגם "ביבר" ו-36 מדגם "פופד־היפו". במפעל היו מעוסקים 220 עובדים. בשנת 1965 גדלה התפוקה במפעל ל-900 כלי רכב בשנה ועבדו בו 350 עובדים. המפעל יצא משאיות לפרו והונדורס וחלקי רכב למפעלי "ליילנד" באנגליה. המפעל יצא גם שלדות של אוטובוסים ליוון ורומניה (אוטובוסים מוגמרים שהורכבו ב-הארגז ומרכבים).

בשנת 1966 החל המפעל לספק משאיות לצה"ל.

בסוף שנת 1967 מוזגו "ליילנד אשדוד" וחברת "אוטוקרס" לחברה אחת שהבעלות מתחלקת בין ליילנד מוטורס שהחזיקה 23%, יצחק שובינסקי 26%, כור תעשיות 25% ו"החברה המרכזית להשקעות" 25%. יצחק שובינסקי מונה למנכ"ל הקבוצה הממוזגת. מספר חודשים אחר כך מוזגה ליילנד מוטורס עצמה עם חברה בריטית אחרת בשם "בריטיש מוטורס" לחברה חדשה בשם "בריטיש ליילנד" (British Leyland) . בשנת 1970 פרץ סכסוך בין יצחק שובינסקי וכור תעשיות והוחלט על פירוק השותפות, כאשר כור ו"החברה המרכזית להשקעות" קיבלו את הבעלות על המפעל באשדוד.
כך שבאותה עת החזיקה כור תעשיות במקביל גם "מפעלי רכב אשדוד" ומפעל מרכבים.

בשנת 1973 רכשה חברת עץ לבוד תעשיות והשקעות וחברת "האחים אלקון", שבבעלות האחים אהוד ואליעזר אלקון, את המפעל באשדוד ושמו שונה ל"מפעלי רכב אשדוד". אביהם של האחים, אריה אלקון הקים בשנת 1933 סוכנות ליבוא "משאיות מק" (Mack Trucks) האמריקניות . המפעל באשדוד הוסב להרכבת "משאיות מק" בנוסף ל"ליילנד", וסיפק באותו שנים את אחוז ניכר של המשאיות והאוטובוסים בישראל. בין השאר, ייצר את גוררי הטנקים ומתדלקות עבור צה"ל. בשנת 1974 הורכבו במפעל 238 משאיות "ליילנד" ו-457 "משאיות מק".

ב-1977 יצאה ליילנד מפעילותה בישראל, לאחר שנכנעה לחרם הערבי, "מפעלי רכב אשדוד" החלה בפיתוח וייצור משאית ואוטובוס מתוצרת עצמית. המשאית "אשדוד" שהייצור שלה הופסק, לאחר שחברת מק סברה שהייצור המקומי יתחרה בייבוא מתוצרתה ודרשה להפסיקו. במקביל ייצרה החברה אוטובוס בשם "חץ", שגם הוא לא זכה להצלחה. ב-1981 עברה מלוא הבעלות במפעל ל"אחים אלקון".

קו הרכבת המשאיות נסגר ב-1984. עסקי יבוא המשאיות של "האחים אלקון" נסגרו בהליך של פירוק מרצון בשנת 1999.

==דגמי רכב==
דגמי הרכב שיוצרו במפעל:

<gallery>
Albion Chieftain (RBK 634J).jpg|משאית מדגם "ליילנד צייפטיין"
Leyland Hippo 19H-FC 1952 - Flickr - mick - Lumix.jpg|משאית מדגם "ליילנד היפו"
EM-leyland-beaver-1.jpg|מכלית מדגם "ליילנד ביבר" במוזיאון הרכב ההיסטורי של חברת אגד
EM-leyland-tow-truck-1.jpg|ליילנד MCW אולימפיק, אוטובוס שרות לחילוץ אוטובוסים של חברת אגד
Leyland red Ramla Trucks Museum.JPG|משאית ליילנד במוזיאון המשאיות והתובלה של קבוצת תעבורה
Ramla-trucks-and-transportation-museum-Mack-3a.jpg|משאית מק במוזיאון המשאיות והתובלה של קבוצת תעבורה
</gallery>

==ראו גם==
* אוטוקרס
* תעשיית רכב בישראל

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יצרני רכב ישראליים
קטגוריה:חברות ישראליות שנסגרו
קטגוריה:אשדוד: חברות
פרידריך, נסיך הוהנצולרן

פרידריך, נסיך הוהנצולרן (בגרמנית: Friedrich Fürst von Hohenzollern; 30 באוגוסט 1891 – 6 בפברואר 1965) היה נסיך גרמני מבית הוהנצולרן.

==ביוגרפיה==
פרידריך נולד ב-30 באוגוסט 1891 בהייליגנדאם, לוילהלם, נסיך הוהנצולרן ולמריה תרזה, נסיכת שתי הסיציליות, בתם של הנסיך לואיג'י, רוזן טראני ומתילדה לודוביקה, נסיכת בוואריה, וכמה דקות אחריו נולד אחיו התאום פרנץ יוזף, נסיך הוהנצולרן-אמדן.

ב-2 ביוני 1920 התחתן פרידריך עם מרגרטה קרולה, נסיכת סקסוניה, בתם של פרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה ולואיזה, ארכידוכסית אוסטריה, ממנה נולדו לו שבעה ילדים. אחיו פרנץ יוזף, נסיך הוהנצולרן-אמדן התחתן עם אחותה, מריה אליקס, נסיכת סקסוניה.

בשנת 1948, זמן קצר לאחר הדחתו של מיכאי הראשון, מלך רומניה נדון סדר הירושה במהלך הפגישה בין מיכאי, דודו ניקולאה בראנה, והנסיך פרידריך. זמן קצר אחרי הפגישה הזאת, דוברו של קרול השני, מלך רומניה, בריאיון עם העיתון הצרפתי לה פיגארו, הביע תמיכה חזקה בנסיך פרידריך, ובנוסף, קבע כי מיכאי לעולם לא יחזיק שוב את ראשות הבית.

ב-6 בפברואר 1965 מת פרידריך בקראוכנווייס, ובנו פרידריך וילהלם, נסיך הוהנצולרן ירש את תאריו.

== משפחתו ==
ב-2 ביוני 1920 התחתן פרידריך עם מרגרטה קרולה, נסיכת סקסוניה, בתם של פרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה ולואיזה, ארכידוכסית אוסטריה, ממנה נולדו לו שבעה ילדים:
* מריה אנטוניה, נסיכת הוהנצולרן (1921–2011), התחתנה עם היינריך מריה, רוזן ואלדבורג צו וולפג אונד ואלדזי.
* מריה אדלגונדה, נסיכת הוהנצולרן (1921–2006), התחתנה עם קונסטנטין, נסיך בוואריה.
* מריה תרזיה, נסיכת הוהנצולרן (1922–2004)
* פרידריך וילהלם, נסיך הוהנצולרן (1924–2010)
* פרנץ יוזף, נסיך הוהנצולרן (1926–1996), התחתן עם דיאנה, נסיכת בורבון-פארמה.
* יוהאן גאורג, נסיך הוהנצולרן (1932–2016), התחתן עם בירגיטה, נסיכת שוודיה
* פרפרייד מקסימיליאן, נסיך הוהנצולרן (נולד ב-1943)

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידי 1891
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1965
הספרייה העירונית של קריית ים

הספרייה העירונית של קריית ים היא ספרייה ציבורית, שהועברה למשכנה הנוכחי באוגוסט 2008, באוסף הספרייה ישנם כ-96,000 ספרים בשפות עברית, אנגלית, רוסית, צרפתית, רומנית, ספרדית, גרמנית, יידיש והונגרית. 

ישנו אגף לילדים ונוער עם אוסף המותאם לתכנים הלימודיים של משרד החינוך הנלמדים בבתי הספר. 

בספרייה ישנם אוספים של עיתונות, כתבי עת, ספרים מוקלטים, סרטים ועוד.

במקום מתקיימים סדנאות, תערוכות ועוד.

ספריית קריית ים

ב-2012 הוענק לספרייה פרס ע"ש גולן מטעם משרד החינוך, כאחת משלוש הספריות המצטיינות בישראל.

מנהלת הספרייה העירונית של קריית ים, דבורה קיסילוב, נבחרה על ידי משרד התרבות כספרנית המצטיינת של ישראל לשנת 2013.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קריית ים: מבנים
קטגוריה:קריית ים: תרבות
קריית ים
מרגרטה קרולה, נסיכת סקסוניה

מרגרטה קרולה וילהלמיין ויקטוריה אדלהייד אלברטין פטרוסה ברטהם פאולה, נסיכת סקסוניה (בגרמנית: Margarete Karola von Sachsen; 24 בינואר 1900 - 16 באוקטובר 1962) הייתה בתו של פרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה.

==ביוגרפיה==
מרגרטה קרולה נולדה ב-24 בינואר 1900 בדרזדן לפרידריך אוגוסט, נסיך סקסוניה, וללואיזה, ארכידוכסית אוסטריה, בתם של פרדיננד הרביעי, הדוכס הגדול של טוסקנה ואליצ'ה, נסיכת פארמה, והייתה אחותם של גאורג, נסיך הכתר של סקסוניה ופרידריך כריסטיאן, מרקיז מייסן.

בשנת 1903 התגרשו הוריה, ומרגרטה קרולה יחד עם שאר אחיה נשארה יחד עם אביה. בשנת 1904 מת סבה גאורג, מלך סקסוניה, ואביה עלה לשלטון במקומו כפרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה.

ב-13 בנובמבר 1918 התפטר אביה מתפקידו, בעקבות התבוסה של האימפריה הגרמנית במלחמת העולם הראשונה.

ב-2 ביוני 1920 התחתנה מרגרטה קרולה עם פרידריך, נסיך הוהנצולרן, בנם של וילהלם, נסיך הוהנצולרן ומריה תרזה, נסיכת שתי הסיציליות, ממנו היו לה שבעה ילדים. אחותה מריה אליקס, נסיכת סקסוניה התחתנה עם אחיו התאום פרנץ יוזף, נסיך הוהנצולרן-אמדן.

בשנת 1927 מת חמיה וילהלם, נסיך הוהנצולרן, ובעלה ירש את תאריו. ב-16 באוקטובר 1962 מתה מרגרטה קרולה בפרייבורג.

== משפחתה ==
ב-2 ביוני 1920 התחתנה מרגרטה קרולה עם פרידריך, נסיך הוהנצולרן, בנם של וילהלם, נסיך הוהנצולרן ומריה תרזה, נסיכת שתי הסיציליות, ממנו היו לה שבעה ילדים:
* מריה אנטוניה, נסיכת הוהנצולרן (1921–2011), התחתנה עם היינריך מריה, רוזן ואלדבורג צו וולפג אונד ואלדזי.
* מריה אדלגונדה, נסיכת הוהנצולרן (1921–2006), התחתנה עם קונסטנטין, נסיך בוואריה.
* מריה תרזיה, נסיכת הוהנצולרן (1922–2004)
* פרידריך וילהלם, נסיך הוהנצולרן (1924–2010)
* פרנץ יוזף, נסיך הוהנצולרן (1926–1996, התחתן עם דיאנה, נסיכת בורבון-פארמה.
* יוהאן גאורג, נסיך הוהנצולרן (1932–2016)
* פרפרייד מקסימיליאן, נסיך הוהנצולרן (נולד ב-1943)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בית וטין
קטגוריה:גרמניות שנולדו ב-1900
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1900
קטגוריה:נפטרות ב-1962
פרידריך וילהלם, נסיך הוהנצולרן

פרידריך וילהלם, נסיך הוהנצולרן (בגרמנית: Friedrich Wilhelm Fürst von Hohenzollern; 3 בפברואר 1924 – 16 בספטמבר 2010), היה ראש בית הוהנצולרן-זיגמרינגן במשך 45 שנים.

== ביוגרפיה ==
פרידריך וילהלם נולד ב-3 בפברואר 1924 בארמון אומקירך, והיה הבן הבכור של פרידריך, נסיך הוהנצולרן ומרגרטה קרולה, נסיכת סקסוניה, בתם של פרידריך אוגוסט השלישי, מלך סקסוניה ולואיזה, ארכידוכסית אוסטריה. בשנת 1965 מת אביו הנסיך פרידריך, ופרידריך וילהלם ירש את תאריו.

על פי חוקי הירושה של ממלכת רומניה, החוקה הדמוקרטית של 1923, פרידריך וילהלם היה יכול לטעון לזכותו לכס המלוכה הרומני לאחר פטירתו של מיכאי הראשון, מלך רומניה, אולם, בשנת 2006 הצהיר הנסיך בפומבי כי אינו מעוניין בראשות בית המלוכה הרומני, והמלך מיכאי הכריז על ביטול העדפת הבן הבכור, וייעד את בתו הנסיכה מרגרטה לרשת את ראשות הבית.

ב-16 בספטמבר 2010 מת פרידריך וילהלם בזיגמרינגן, ובנו קרל פרידריך, נסיך הוהנצולרן ירש את תאריו.

== משפחתו ==
ב-3 בפברואר 1951 התחתן פרידריך וילהלם עם מרגריטה, נסיכת ליינינגן, בתם של קרל, נסיך ליינינגן, ומריה קירילובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, ממנה היו לו שלושה ילדים:
* קרל פרידריך, נסיך הוהנצולרן (נולד ב-1952)
* אלברכט, נסיך הוהנצולרן (נולד ב-1954), התחתן עם נטלי רוקבאדו דה ויטס.
* פרדיננד, נסיך הוהנצולרן (נולד ב-1960), התחתן עם הרוזנת אילונה קאלנוקי דה קרספאטאק.

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.hohenzollern.de/en/index.html אתר בית הוהנצולרן]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אבירי מסדר גיזת הזהב
קטגוריה:אבירי מסדר העיט השחור
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1924
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2010
Kuxa Kanema: o nascimento do cinema

Kuxa Kanema: o nascimento do cinema (בתרגום: קוקסה קנמה: הולדת הקולנוע) הוא סרט תיעודי משנת 2003 של יוצרת הקולנוע מרגרידה קרדוסו, אודות המכון הלאומי לקולנוע (INC) אשר יסד הנשיא סמורה מקל עם קומה ב-1975 של מוזמביק העצמאית.

כשהשתחררה מוזמביק מכבלי הקולוניאליזם הפורטוגזי, לא הייתה במדינה רשת טלוויזיה לאומית, אז יומן קולנוע, בסלילי סרטים, הייתה הדרך היחידה להגיע אל האוכלוסייה בתקשורת חזותית. הפעולה הראשונה של ממשלתו של הנשיא מקל בתחום התרבות הייתה הקמת Kuxa Kanema, תוכנית חדשות שבועית. יומני החדשות הוצגו באולמות הקולנוע המועטים ש מוזמביק בפורמט 35 מ"מ בפורמט. באזורים הכפריים, יחידות ניידות שסופקו על ידי ברית המועצות הציאו את יומני החדשות בפורמט 16 מ"מ. הממשלה לא השקיעה, עם זאת, בעידוד או מימון תעשיית קולנוע לשם בידור.

הסרט גם מתאר את המאבק להקים ולתפעל את INC: למוזמביק לא הייתה תעשיית קולנוע או בתי הספר לקולנוע קודם לזה (הטיסו מדריכים מברזיל וקובה כדי לספק הכשרה במקום). הסרטים צולמו בשחור-לבן כי פילם צבע היה יקר מדי.

מקל מצא את מותו בתאונת מטוס בשנת 1986, שאירעה יחד עם התקפות גרילה מצד ממשלות האפרטהייד של דרום אפריקה ורודזיה. אירועים אלו ערערו את מוזמביק עד כדי שפרצה מלחמת אזרחים, והמצב הוביל לסיום תוכנית הסרטים. בתי קולנוע עירוניים רבים נפגעו במהלך מלחמת האזרחים, בעוד ההקרנות של Kuxa Kanema באזורים הכפריים בוטלו בשל היעדר מעבר בטוח בכבישים. בד בבד, עד שהגיע סוף הסכסוך, כבר הוקמה רשת טלוויזיה לאומית, ולא היה צורך בהצגת חדשות באמצעים קולנועיים.

עם כל המגבלות שלה, תוכנית הסרטים Kuxa Kanema יצרה מרחב לקולנוענים מוזמביקים ללמוד את מלאכת יצירת הסרטים, ורבים שהתחילו שם התקדמו לקריירות פורות במוזמביק ובעולם.

Kuxa Kanema: o nascimento do cinema כולל קליפים ארכיוניים נדירים מסרטי INC.

הסרט הוצג בפסטיבלי קולנוע ברחבי העולם, ואף יצא בגרסת DVD.

== ראו גם ==
* איסבל נורוניה

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20110521011532/http://www.leonardo.info/reviews/oct2004/Kuxa_dahlberg.html ביקורת קולנוע]
* [http://www.villagevoice.com/film/0515,191289,63152,20.html ביקרות על הסרט] בוילג' ווייס
* [https://www.fcat.es/FCAT/index.php?option=com_zoo&task=item&item_id=957&Itemid=37 פסטיבל סרטי אפריקה בקורדובה-FCAT]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים בפורטוגזית
קטגוריה:סרטי 2003
קטגוריה:מוזמביק: תרבות
פסטיבל סרטי נשים נדיווה

פסטיבל סרטי נשים נדיווה (NWFF) הוא פסטיבל אפריקאי לסרטי במאיות וקהלי נשים, אשר מתקיים באקרה, שבגאנה, ונוסד ב-2017. מייסדת ומנכ"לית הפסטיבל היא אסייה טמקלואה.

המהדורה הראשונה של NWFF אירעה בין 1–3 בנובמבר 2017, וכללה סרטים של נשים אפריקאיות ונשים ממוצא אפריקאי. המהדורה השנייה, שנערכה בין 1–3 בנובמבר 2018, הורחבה לכלול סרטי קולנועניות מרחבי העולם. סרט הפתיחה של הפסטיבל היה The Life of Esteban של אינז אשון, וסרט הסגירה הסרט היה Potato Potahto של שירלי פרימפונג-מנסו.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אפריקה: פסטיבלי קולנוע
קטגוריה:פסטיבלים לסרטי נשים
קטגוריה:גאנה: תרבות
קטגוריה:נשים בגאנה
ז'נטילה

ז'נטילה (Gentila) הוא סרט קולנוע ישראלי משנת 1997 בבימויו של אגור שיף שגם כתב את התסריט המבוסס על סיפורו "ז'נטילה שרה" (1995).

בתפקידים הראשיים מופיעים ניר לוי, אלון אבוטבול ויבגניה דודינה, אשר הייתה מועמדת לפרס אופיר לשחקנית הראשית הטובה ביותר עבור תפקידה בסרט.

הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים בחיפה.

==תקציר העלילה==
גדי רוטמן (ניר לוי) הוא אסיר משוחרר על תנאי. הוא עובד אצל יצרן הדגלים ז'אק (יגאל עדיקא) שנותן לו משימה לקראת יום העצמאות – לתלות את דגל ישראל ב-30 תחנות דלק בשלושה ימים.

גדי מבקש מאחיו הצעיר יצחקל'ה (אבשלום פולק) העסוק בהכנות לבחינה שיעזור לו במשימה ולאחר השתדלויות הוא נענה לו. לפני שהם יוצאים הוא נותן לו מתנה שימסור לאמם (מירי פביאן) המאושפזת בבית חולים אתה יש לו סכסוך ארוך אולם היא מסרבת לקבל את מתנתו.

בינתיים מתגנב לדירתו חיים שושנה (אלון אבוטבול), עבריין שהיה שותף לגדי וכעת נמלט ממאסר. הוא כופה עצמו על גדי ואחיו ושלושתם יוצאים למסעם ברחבי הארץ לתלות את הדגלים.

כשהם יושבים במסעדה נכנסת לשם אישה צעירה בהריון עם סימני חבלה בפניה. היא נראית מנותקת ומדוכאת. לאחר שהם מזמינים אותה לאכול היא מספרת שבבטן יש לה בת והיא קוראת לה ז'נטילה. את שמה האמיתי אינה מגלה אבל אומרת כי הייתה בסכסוך עם בן זוגה והוא הכה אותה. היא מסכימה להצעתם להצטרף אליהם לנסיעה.

בעת שהותם בחוף הים היא נכנסת לים עירומה ועטופה בדגל ישראל (כרזת הפרסומת של הסרט). בינתיים מקבל יצחקל'ה הודעה שאימו נפטרה והוא עוזב אותם.

לפנות בוקר כשגדי עדיין בשינה עמוקה, מגיע חיים שושנה לאמא של ז'נטילה ואונס אותה. גדי מגלה זאת מאוחר ומתכנן את נקמתו. בינתיים מגיע המאהב שלה (יפתח קצור) והיא מצטרפת אליו.

לבסוף מצטרף אליהם יצחקל'ה וגדי מבקש ממנו להזעיק את המשטרה. בלילה גם הוא עוזב ושוטרים מגיעים לעצור את חיים שושנה.

==שחקנים==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
!width=80|שחקן
!width=80|תפקיד
|-
| ניר לוי || גדי רוטמן
|-
| אלון אבוטבול || חיים שושנה
|-
| אבשלום פולק || יצחקל'ה רוטמן
|-
| יבגניה דודינה || אמא של ז'נטילה
|-
| [https://www.ishim.co.il/p.php?s=מירי+פביאן מירי פביאן] || אמא רוטמן
|-
| יגאל עדיקא || זאק, יצרן דגלים
|-
| חיים שריר || צייד
|-
| [https://www.ishim.co.il/p.php?s=רענן+חפץ רענן חפץ] || שוטר
|-
| יפתח קצור || המאהב
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.agurschiff.com/ספרים/חיות-מתות-ומזג-אוויר/ האתר של אגור שיף]

קטגוריה:סרטי 1997
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטי דרמה ישראליים
קטגוריה:סרטי פשע ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים מבוססי ספרים
קטגוריה:אונס בקולנוע
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1997
אגלי דולס (סרט)

אגלי דולס (באנגלית: UglyDolls, בתרגום חופשי: "בובות מכוערות") הוא סרט אנימציה קומי-מוזיקלי אמריקאי בהנפשה ממוחשבת של חברת STX Entertainment. את הסרט ביים קלי אסבורי. הסרט יצא לאקרנים ב-3 במאי 2019. בסרט מדבבים קלי קלרקסון, פיטבול, ניק ג'ונאס, ונדה סייקס, גבריאל איגלסיאס, בלייק שלטון, ג'אנל מונה, אמה רוברטס, וואנג ליהום, ביבי רקסה, צ'ארלי XCX וליזו.

==עלילה==
מוקסי (קלי קלרקסון) וחבריה האגלי דולס מתעמתים על מה זה בעצם להיות שונה כשהם מתמודדים על מה שהם אוהבים, והם מבינים שהם לא צריכים להיות מושלמים בגלל שהם מרוצים כמו שהם. היא וחבריה מטיילים מעל ההרים של אגליוויל ומגלים עיר בשם מושלמות שם כל אחד הוא מושלם. שם הם פוגשים את לו, ראש העיר.

== צוות המדבבים ==
בימוי הדיבוב העברי נעשה על ידי רועי גבע. 
{| class="wikitable"
!שם הדמות
!מדבב/ת באנגלית
!מדבב/ת בעברית
|-
|מוקסי
|קלי קלרקסון
|שירלי לילו
|-
|אגלי דוג
|פיטבול 
|סטפן לגר
|-
|לו
|ניק ג'ונאס
|ערן מור
|-
|ווייג' 
|ונדה סייקס
|דקלה הדר
|-
|באבו
|גבריאל איגלסיאס
|דדי זהר
|-
|אוקס
|בלייק שלטון
|גדי לוי
|-
|מנדי
|ג'אנל מונה 
|הדר שחף-מעיין
|-
|מעוכונת
|אמה רוברטס
|
|-
|ברטלף
|וואנג ליהום
|גיא זיידמן
|-
|טיוזדיי
|ביבי רקסה 
|מיה אלון
|-
|קיטי
|צ'ארלי XCX
|ספיר דרמון
|-
|לידיה
|ליזו
|מיכל שפירא
|-
|ספורקו
|ז'אק קולימון
|
|-
|פגי
|אייס-טי
|נתי חסיד
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
*[https://www.youtube.com/watch?v=Srm8DssF52k קדימון מדובב של הסרט]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי הרפתקאות
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים המבוססים על צעצועים
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
פטרישיה רייטסון

פטרישיה רייטסון (19 ביוני 1921 – 15 במרץ 2010) הייתה סופרת ילדים אוסטרלית. חיברה עשרים ושבעה רומנים לילדים, בעיקר ספרי פנטזיה. צוינה במיוחד בשל שימושה בדמויות ומוטיבים אבורג'ינים, למשל בספריה (The Rocks of Honey (1966 ו (Behind the Wind (1981. בשנת 1956, ספרה הראשון "The Crooked Snake" קיבל את פרס ספר השנה האוסטרלי. ב-1986 קיבלה את פרס אנדרסן.

== ביוגרפיה ==
פטרישיה רייטסון נולדה ב-1921 בליסמור, אוסטרליה, והייתה האחות שלישית במשפחה של שישה אחים. היא למדה בבתי ספר ממלכתיים, וכמו כן בבית ספר בהתכתבות לילדים מרוחקים. במהלך לימודיה, היא שהתה בפנימייה פרטית בקווינסלנד במשך כשנה.

במלחמת העולם השנייה רייטסון עברה לסידני על מנת לעבוד במפעלי תחמושת, וזה הרקע לספרה !I Own the Racecourse. היא התחתנה בשנת 1943 וילדה שני ילדים, פטר וג'ני. לאחר מכן חזרה לליסמור ושם עבדה כמנהלת בית החולים המחוזי בונאלבו משנת 1946 עד 1960. באותה תקופה החלה לכתוב סיפורי ילדים והפכה לעורכת NSW School Magazine. התגרשה בשנת 1956.

רייטסון המשיכה לכתוב עד שמצבה הבריאותי גרם לפרישתה בשנות ה-1990 המאוחרות. במהלך חייה כתבה 27 ספרים. נפטרה בגיל 88 בשנת 2010.

== קריירה ==
הרומן הראשון שלה, The Crooked Snake, מדבר על סוכנות ילדים סודית שמצילה ילדים בסיכון. הוא יצא לאור בשנת 1955 וזכה להצלחה מיידית. ב-1956 הוא נבחר לפרס "ספר השנה של אוסטרליה" על ידי מועצת ספרי הילדים. שלושה ספרים נוספים שלה נבחרו גם כן לפרס זה: .

עבודותיה מושפעות מרקע אבורג'יני לשם השגת מסתורין ופנטזיה. אפקט זה בא לידי ביטוי לדוגמה בספרה (The Rocks of Honey (1960 המתאר קשר חברות בין נער אבורג'יני ונער אוסטרלי, שמחפשים אחר גרזן מסתורי שעל פי אגדה אבורג'ינית הוחבא כיוון שהוא מקולל.

רייטסון כתבה ספרי הרפתקאות נוספים:  (The Feather Star (1962), Down to Earth (1965 ו- (I Own a Racecourse! (1968. ספרה (I Own a Racecourse! (1968 זכה להצלחה בארצות הברית, אוסטרליה ובריטניה.

רייטסון קיבלה את תואר האצולה (Order of the British Empire (OBE בשנת 1977. ב-1986, העמותה השווייצרית The International Board on Books for Young People העניקה לרייטסון את פרס אנדרסן על תרומתה לספרות הילדים.

ספריה תורגמו ל-16 שפות שונות.

הפרסים החשובים ביותר שקיבלה במהלך הקריירה שלה הם: Officer of the British Empire  (1977), Canberra Area Theatre (CAT) Award (1986), Lady Cutler Award for Distinguished Services to Children's Literature in New South Wales (1986, פרס אנדרסן (1986), ו-(NSW Premier's Literary Award (1988.

== ראו גם ==
* פרס אנדרסן
* אבורג'ינים
* ניו סאות' ווילס

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.theguardian.com/books/2010/may/09/patricia-wrightson-obituary כתבה על רייטסון באתר "The Guardian"]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ילידות 1921
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער
קטגוריה:זוכי פרס אנדרסן
קטגוריה:סופרות פנטזיה
קטגוריה:סופרות אוסטרליות
קטגוריה:סופרים אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרליות שנפטרו ב-2010
קטגוריה:אוסטרלים שנפטרו ב-2010
אנה מריה מאשאדו

אנה מריה מאשאדו (בפורטוגזית: Ana Maria Machado; נולדה ב-24 בדצמבר 1941 בריו דה ז'ניירו, ברזיל) היא סופרת ילדים, ציירת ועיתונאית ברזילאית, זוכת פרס אנדרסן, הפרס היוקרתי בעולם לספרות ילדים ונוער, לשנת 2000. מאשאדו חיברה מעל 160 ספרים. בין ספריה הבולטים לילדים: "סבתא רבתא ביה, סבתא רבתא בל" (Bisa Bia, Bisa Bel), "סיפור הפוך" (Historia Medio Al Revés), "מעולם אחר" (Do Outro Mundo), "ילדה יפה" (Niña Bonita), ו"דרוש זאב" (Procura-Se Lobo).

== תחילת דרכה ==
אנה מריה מאשאדו נולדה בריו דה ז'ניירו ב-24 בדצמבר 1941, הבכורה מבין אחד עשר ילדים. בחופשות שהתה משפחתה בכפר הדייגים הקטן בו שכן בית סבם וסבתם, שעל מפתן דלתו התאספו מדי ערב מספרי סיפורים וקהל מאזינים. בראיונות מרבה מאשאדו להדגיש את השפעתם הגדולה של אותם סיפורי העם על כתיבתה: חלקם אף שובצו בספרים שחיברה שנים רבות לאחר מכן.

בצעירותה הרבתה מאשאדו לטייל במקומות רבים בעולם; בהם ארגנטינה, ארצות הברית, צרפת, איטליה ואנגליה.

מאשאדו למדה אמנות במוזיאון לאומנות מודרנית בריו דה ז'ניירו ובמוזיאון לאמנות מודרנית בניו יורק (MOMA). בהמשך עברה ללמוד ספרות ובלשנות ועשתה תואר בשפות רומאניות בריו. היא טסה לפריז על מנת ללמוד עם רולאן בארת, חוקר ומבקר ספרות צרפתי ידוע, ועשתה את עבודת הדוקטורט שלה באקול פראטיק דה אוטז אטיד. מאשאדו לימדה פורטוגזית וספרות ברזילאית בסורבון, ומאוחר יותר גם באוניברסיטת ריו דה ז'ניירו.

מאשאדו עבדה כעיתונאית, וכתבה בין השאר מאמרים עבור מגזין "Elle" בפריז, עבור ה-BBC בלונדון ועבור עיתון "Jornal Do Brasil" בריו דה ז'ניירו, בו הייתה אחראית על נושא ספרות הילדים.

== קריירה כסופרת ==
לאחר שלמדה אמנות וספרות באוניברסיטה ועבדה כציירת ועיתונאית, החלה מאשאדו לכתוב ספרי ילדים. ספרה הראשון יצא לאור בשנת 1969, ומאז פרסמה מעל מאה ספרים, למבוגרים ולילדים. מאשאדו גם תרגמה מספר ספרים לפורטוגזית, בהם ספרי קלאסיקות מפורסמים לילדים, כגון "פיטר פן" ו"אליס בארץ הפלאות".

ספריה נמכרים ואהובים מאוד בברזיל ובארצות נוספות בהן הם מתורגמים. דרכם מעבירה מאשאדו מסרים מורכבים, פוליטיים וחברתיים, כגון חשיבות המשפחה ומקום הילד בשרשרת הדורות (Bisa Bia, Bisa Bel), שוויון מגדרי וגזעי (Niña Bonita) והתנגדות לרדיפה פוליטית (De Olho nas Penas).

מאשאדו משתעשעת בספריה בשילוב של השפה הפורטוגזית, הפנטזיה וההומור. את ספרה "סיפור הפוך" (Historia medio al revés), למשל, היא בחרה לפתוח במילים "והם חיו בעושר ואושר עד עצם היום הזה", ולסיים ב"פעם אחת". כך הפכה על פניו את המבנה המקובל לסיפורי אגדה.

מאשאדו זכתה בפרסים יוקרתיים רבים על ספריה, בהם פרס מאשאדו דה אסיס על מפעל חיים מהאקדמיה הברזילאית לשפה ולספרות, ופרס אנדרסן, המכונה לפעמים "פרס נובל לספרות ילדים ונוער" ונחשב לפרס היוקרתי בעולם בנושא זה, לשנת 2000.

== ספרים נבחרים ==

* (Historia Medio Al Revés (1978
* (Bisa Bea, Bisa Bel (1982
* (Niña Bonita (1996
* (El Domador de Monstruos (1996
* (Camilón, Comilón (1999 
* (Do Outro Mundo (2002
* (De carta en carta (2002
* (Procura-Se Lobo (2005
* (Mas Que Festa! (2009
* (Infâmia (2011

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1941
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1941
קטגוריה:סופרות ברזילאיות
קטגוריה:סופרות ילדים ונוער
קטגוריה:עיתונאיות ברזילאיות
קטגוריה:ציירות ברזילאיות
קטגוריה:נשים זוכות פרסים
הילד שיהיה מלך

הילד שיהיה מלך (באנגלית: The Kid Who Would Be King) הוא סרט הרפתקאות ופנטזיה בריטי של חברת פוקס המאה ה-20 בבימויו של ג'ו קורניש. הסרט מתמקד בילד אשר מוצא את החרב האגדית אקסקליבר של המלך ארתור ועליו להשתמש בה כדי לעצור מכשפה עתיקה מלהרוס את העולם. הסרט יצא לאקרנים ב-25 בינואר 2019 וקיבל ביקורות חיוביות ברובן אך נחל כישלון בקופות.

==עלילה==
אלכס הוא ילד קטן ולא מקובל כלפי האחרים שיש לו בעיות בבית הספר בו הוא לומד. יום אחד הכל משתנה כאשר הוא מגלה את החרב הקסומה של המלך ארתור, אקסקליבר. הוא מגלה שיש לו את הגורל ליצור שולחן עגול חדש על מנת להתכונן לקרב עם המכשפה מורגן לה פיי אשר זימנה רוע כדי לשלוט בעולם. לעזרתו של אלכס מתייצב מרלין בתור נער אשר יכול להשתנות גם לצורתו המקורית.

== צוות השחקנים ==
* לואיס אשברון סרקיס בתפקיד אלכסנדר "אלכס" אליוט
* דין צ'אומו בתפקיד באדרס
* טום טיילור בתפקיד לאנס
* ריהאנה דוריס בתפקיד קיי
* אנגוס אימרי בתפקיד מרלין הצעיר
** פטריק סטיוארט בתפקיד מרלין הזקן
* רבקה פרגוסון בתפקיד מורגן לה פיי
* דניס גוף בתפקיד גברת אליוט, אמו של אלכס

== הפקה ==
צילומי הסרט החלו ב-25 בספטמבר 2017 בלונדון והסתיימו במרץ 2018. צילומים נוספים נערכו בין היתר גם בקורנוול ובאולפני האחים וורנר, ליבסדן.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [https://www.youtube.com/watch?v=110Ski5MW4M קדימון ראשון של הסרט]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי פוקס המאה ה-20
קטגוריה:סרטים בריטיים משנת 2019
קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:מכשפות בקולנוע ובטלוויזיה
קטגוריה:סרטים מבוססי אגדות המלך ארתור
כתותי מיכתת שיעוריה

כתותי מיכתת שיעוריה (כתות וחתוך שיעורו) הוא כלל הלכתי שמשמעותו שכל חפץ האסור בהנאה שחייב שרפה או קבורה - אי אפשר לקיים בו מצווה כאשר מתנאיה הוא שיהיה בחפץ גודל מסוים (שיעור), מאחר שהחפץ נחשב כבר כעת כאילו הוא נשרף ונקבר, ולכן הוא כאילו כתות וחתוך לחתיכות קטנות, ונמצא שאין בו את השיעור הדרוש.

== מקור ==
מקור דין זה הוא מדברי המשנה במסכת סוכה, הכותבת שאין יוצאים ידי חובה בלולב ואתרוג של עיר הנדחת, ובגמרא ביארו שמפני ש - נמצא שאין בלולב ובאתרוג שיעור מספק כדי לצאת ידי חובה במצווה זו.

== דיונים נגזרים ==
בנוגע להדלקת נר חנוכה משמן של איסורי הנאה ישנה מחלוקת:

לדעת הפרי מגדים אי אפשר לצאת ידי חובה בשמן של איסורי הנאה מאחר שישנו חיוב בנר חנוכה לתת בו שמן בשיעור שיוכל לדלוק לכל הפחות כ'חצי שעה', ושמן זה של איסור הנאה - 'מיכתת שיעוריה', ולכן איננו כשר.

הערוך השולחן כתב שאין לאסור מטעם זה, מאחר שכתבו בתוספות בהגדרת 'כתותי מיכתת' שיש להתייחס לחפץ כאילו הוא חתוך לחתיכות ואינו שלם, אך לא כאילו הוא אינו, ולכן רק במצווה שיש חיוב לחפץ שלם ישנו חסרון זה, אך לעניין שמן של נר חנוכה אין חסרון בכך שהחפץ חתוך, מאחר שיש בו את השיעור הדרוש.

רא"ש טויבש כתב שאין לאסור מטעם זה מכיוון שחז"ל רק קבעו זמן מסוים ולא נתנו שיעור לכמות השמן או לעובי הפתילה ולכן אין חיסרון של מיכתת שיעורא.

בציץ אליעזר כתב שמאחר וכל עניין הדלקת נר חנוכה הוא לצורך פרסום הנס - אין סיבה לפסול משום דין זה של כתותי מיכתת.

במשנה ברורה פסק שאין להדליק נר חנוכה משמן של איסורי הנאה.

== לקריאה נוספת ==

* 
* 

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כללי המצוות
פרס סרט הזהב

פרסי הקולנוע גולדן (באנגלית: Golden Movie Awards) הוא פרס שנתי המכיר בהישגים יוצא דופן בטלוויזיה ובקולנוע האפריקאים. המטרה והחזון של הפרס הוא לשנות את הנרטיב של אפריקה דרך עידוד מצוינות וגם להאיר זרקור על יצירות אפריקאיות כדי להגדיל את הדרישה העולמית.

טקס הבכורה של הפרס נערך ב-27 ביוני 2015 באולם אירועי המדינה, בגאנה. בחודש מאי 2016, נדיה Buari הוכרזה כשגרירת הפרס.טקסי 2016 התקיימו ב-25 ביוני, ואירחו אותם אוטי נווצ'וקוו וסלי גאלי. בפרסי 2017, בוארי הייתה שוב שגרירה, יחד עם השחקנית הניגרית ליליאן אסורו והשחקנית הגנאית/יוונית ניקי סמונאס. את הטקס, שהתקיים ב-22 ביולי באקרה, אירחו איו מאקון ואוסאס איגהודארו אג'יבאדה. טקס פרסי 2018 התקיים ב-2 ביוני, ואירחו אותו איו מאקון וגוסלין דומה.

== קטגוריות ==
פרסים מוענקים בקטגוריות הבאות:

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קולנוע בגאנה
קטגוריה:פרסים גנאיים
קטגוריה:אפריקה: תרבות
רחל וישניצר

רחל וישניצר-ברנשטיין (בגרמנית: Rahel Wischnitzer Bernsein) (14 באפריל 1885 – 20 בנובמבר 1989) הייתה אדריכלית והיסטוריונית של אמנות יהודית. במהלך חייה פרסמה ארבעה ספרים, כתבה עשרות מאמרים והייתה עורכת האמנות של כתבי העת "רימון" ו"מילגרוים".

== ביוגרפיה ופעילות מקצועית ==
רחל וישניצר נולדה לולדמיר וסופי ברנשטיין במינסק, רוסיה. אביה היה סוכן ביטוח, והיה לה אח קטן אחד. משפחתה הייתה שומרת מסורת וחגגה חגים יהודיים. כמה שנים מאוחר יותר עברו לוורשה, שם סיימה תיכון ב-1902.

לאחר שסיימה תיכון, למדה אמנות באוניברסיטת היידלברג בשנים 1902–1903 ובאקדמיה המלכותית לאומנויות בבריסל בין השנים 1903–1905. משם עברה ללמוד בבית הספר המיוחד לאדריכלות בפריז וקיבלה תעודת אדריכל בשנת 1907, ובכך הייתה אחת הנשים הראשונות באירופה שקיבלו תעודה זו. היא המשיכה ללמוד אמנות באוניברסיטת מינכן בשנים 1910-1911.

בשנת 1912 רחל נישאה למארק וישניצר, היסטוריון שהתמחה בהיסטוריה רוסית ויהודית בסנקט פטרבורג, רוסיה. נולד להם ילד אחד, לאונרד, ב-1924.

=== השהות בברלין ===
בזמן מלחמת העולם הראשונה, מארק שירת בצבא אוסטריה ורחל גרה בתחילה בווינה ולאחר מכן בברלין. ב-1920 הם עברו ללונדון ורחל עבדה במוזיאון הבריטי על כתבי יד בעברית. בנוסף, עבדה גם בספרייה הבודליאנית באוקספורד.

בשנת 1921 בני הזוג וישניצר עברו לברלין וייסדו יחד עם חברים את כתבי העת 'רימון' ו'מילגרוים'. בזמן שהותה בברלין, וישניצר הייתה גם עורכת האמנות והאדריכלות של האנציקלופדיה יודאיקה, אנציקלופדיה העוסקת ביהדות ותכנים יהודים בין 1928 ל-1934. בנוסף, היא עבדה במוזיאון היהודי בברלין עד שנת 1938. בשנת 1935 פרסמה את ספרה הראשון, Symbole und Gestalten der Jüdischen Kunst (צורות וסמלים של אמנות יהודית).

=== המעבר לניו יורק ===
לאחר עליית המפלגה הנאצית לשלטון בגרמניה, משפחת וישניצר עברה לפריז לזמן קצר ולאחר מכן לניו יורק בשנת 1940. רחל המשיכה ללמוד באוניברסיטת ניו יורק, וסיימה את התואר השני שלה, שעסק באדריכלות של בתי כנסת, בשנת 1944.

בשנת 1956, שנה לאחר פטירתו של בן זוגה, וישניצר ייסדה את מחלקת האמנות במכללת שטרן לנשים (אנ'), והמשיכה ללמד עד פרישתה בשנת 1968. באותה שנה, קיבלה תואר דוקטור של כבוד מישיבה יוניברסיטי, אוניברסיטה יהודית בניו יורק.

בשנת 1979 השנתון Journal of Jewish Art הקדיש לה גיליון לרגל יום הולדה ה-95.

== ספרים ==
רשימת ספריה שהתפרסמו:
* 1935: Symbole und Gestalten der jüdischen Kunst. Berlin-Schöneberg: S. Scholem (גרמנית) (צורות וסמלים של אמנות יהודית)
* 1948: The Messianic Theme in the Paintings of the Dura Synagogue, Chicago: University of Chicago Press
* 1955: Synagogue Architecture in the United States, Philadelphia: Jewish Publication Society of America
* 1964: Architecture of the European Synagogue, Philadelphia: Jewish Publication Society of America, 1964
* 1990: From Dura to Rembrandt: studies in the history of art, Milwaukee: Aldrich; Vienna: IRSA Verlag; Jerusalem: Center for Jewish Art (אוסף מאמרים)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://cja.huji.ac.il/browser.php?mode=ja#6 הגיליון העוסק בווישניצר של Journal of Jewish Art]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מינסק: אישים
קטגוריה:יהודים בלארוסים
קטגוריה:אדריכלים יהודים אמריקאים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אדריכליות יהודיות
קטגוריה:חוקרות תולדות האמנות
קטגוריה:אמריקאיות שהגיעו לגיל מאה
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1885
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1885
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1989
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1989
פירט יארוויס

פירט יארוויס (באסטונית: Piret Järvis; נולדה ב-6 בפברואר 1984) היא מנחת טלוויזיה וזמרת אסטונית.

==ביוגרפיה==
יארוויס נולדה בטאלין, לאחר לימודיה בתיכון היא סיימה תואר במדיה ויחסי ציבור באוניברסיטה הבינלאומית של קונקורדיה (International University of Concordia), הסניף האסטוני של אוניברסיטת קונקורדיה שבמדינת וושינגטון, לאחר מכן למדה עיתונאות באוניברסיטת טרטו.

ב-2002 הצטרפה ללהקת הבנות "ונילה נינג'ה" (בה היא הייתה שרה לצד טרינו קיווילאן). היא כתבה את המילים לרבים משירי הלהקה, ושימשה פעמים רבות כדוברת הלהקה במהלך ראיונות רבים לתקשורת. הלהקה השתתפה בגמר הלאומי של אסטוניה עבור תחרות האירוויזיון 2003, והייתה המועמדת המועדפת על הציבור.

ב-2005 ייצגה הלהקה את שווייץ באירוויזיון 2005, שם עלתה לגמר ולבסוף הגיעה למקום ה-8.

ב-2005 נבחרה לאישה הסקסית ביותר באסטוניה על פי המגזין "Kroonika", היא שימשה כמגישה במספר ערוצי טלוויזיה במדינתה ובין היתר עבדה בין השנים 2007-2008 ב-MTV אסטוניה.

ב-2011 הציגה את תוצאות הניקוד של אסטוניה באירוויזיון 2011 שנערך בדיסלדורף. באותה שנה גם הופיעה בסרט "Kormoranid ehk Nahkpükse ei pesta 
".

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20200616032148/https://etv.err.ee/]
* [https://www.facebook.com/pages/category/Musician-Band/Piret-J%C3%A4rvis-Fanpage-218609358343720/]

קטגוריה:זמרות אסטוניות
קטגוריה:מנחי טלוויזיה אסטונים
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (אסטוניה)
קטגוריה:אסטונים שנולדו ב-1984
הלסינקי האלי

הלסינקי האלי (בפינית: Helsinki Halli) הוא אולם רב תכליתי בהלסינקי שבפינלנד. נודע בשם הארטוואל ארנה מאז הקמתו ועד 2022.
== היסטוריה ==
הרעיון לבניית האולם עלה ב-1994 על ידי איש העסקים הארי הרקימו עבור אליפות העולם בהוקי קרח של 1997, ובנייתו החלה באפריל 1996.

האולם משמש כאצטדיון הבית של קבוצת ההוקי יוקריט הלסינקי, ואירח מספר תחרויות ספורט בינלאומיות. במשחקי הוקי התכולה 13,349 מושבים ובמשחקי כדורסל 14,000 מושבים.

באולם הופיעו בין היתר להקות אירוסמית' ובקסטריט בויז, ב-2007 נערכה בהיכל תחרות האירוויזיון.

ב-2022 היה אמור האולם להיות האולם המרכזי באירוח אליפות העולם בהוקי קרח 2022. עקב הפלישה הרוסית לאוקראינה והיותו של האולם בבעלות אוליגרכים רוסים, ניטלה ממנו זכות האירוח של האליפות. בנוסף, חברת המשקאות "הארטוואל" שאימצה את האולם בחסות מסחרית מאז הקמתו הסירה ממנו את החסות.

== קישורים חיצוניים ==

*

קטגוריה:אולמות כדורסל
קטגוריה:הלסינקי: מבנים
קטגוריה:הלסינקי: ספורט
קטגוריה:פינלנד: אצטדיונים ומתקני ספורט לאומיים
אילוצים הולונומים

במכניקה קלאסית, אילוצים הולונומים הם היחסים בין משתני המיקום (ואולי הזמן), אשר יכולים לבוא לידי ביטוי בצורה הבאה:

<math>f(q_1, q_2, q_3,\ldots, q_n, t) = 0</math>

כאשר הם n הקואורדינטות אשר מתארות את המערכת. למשל, תנועה של חלקיק המאולץ לנוע על פני פניו של כדור כפופה לאילוץ הולונומי,  אבל אם החלקיק מסוגל ליפול מהכדור תחת השפעת כוח הכבידה, המגבלה הופכת לאילוץ לא הולונומי. עבור המקרה הראשון האילוץ הולונומי יכול להינתן על ידי המשוואה:

<math>r^2-a^2=0</math>

כאשר r הוא המרחק ממרכז של כדור ברדיוס a. ואילו המקרה השני, שאינו הולונומי, יכול להינתן על ידי:

<math>r^2 - a^2 \geq 0</math>

אילוצים על המהירות כגון:

<math>f(q_1,q_2,\ldots,q_n,\dot{q}_1,\dot{q}_2,\ldots,\dot{q}_n,t)=0</math>

הם לרוב לא הולונומים.

== מערכת הולונומית (פיזיקה) ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מכניקה
Rakuten

Rakuten, Inc (ביפנית: 楽天株式会社) היא חברת מסחר אלקטרוני בינלאומית שמרכזה ביפן. החברה גם עוסקת בפיננסים ומדיה, והיא גם המפעיל הסלולרי הרביעי בגודלו ביפן (ראקוטן מובייל). נכון ל-2017 היא מעסיקה מעל ל-14 אלף עובדים.

לחברת המדיה של ראקוטן, ראקוטן TV, שירות סטרימינג עצמאי, מטה החברה נמצא בברצלונה שבספרד.

== היסטוריה ==
החברה נוסדה ב-1997 על ידי הירושי מיקיטאני שמכהן כמנכל החברה, בשם "MDM".

ממאי 1997 עוסקת החברה במסחר באינטרנט, כשבתחילת פעילותה היא העסיקה 6 עובדים בלבד. ב-1999 שונה שם החברה ל-rakuten, שפירושו "אופטימיזם" ביפנית.

ב-2000 הונפקה החברה בבורסה לניירות ערך בטוקיו.

ב-2001 הפעילה החברה שירות הזמנת חדרים בבתי מלון.

החל מ-2011 התחילה החברה להתרחב מחוץ ליפן, והקימה פעילות של מסחר אלקטרוני באוסטריה, קנדה, טייואן, תאילנד, ספרד ועוד. ב-2012 השקיעה כ-100 מיליון דולר בחברת פינטרסט, ב-2020 מימשה את אחזקתה ברווח ניכר. בפברואר 2013 היא רכשה את חברת המסרים המיידים הישראלית Viber, תמורת סכום של כ-900 מיליון דולר. ב-2019 היו למוצר כבר למעלה ממיליארד משתמשים. ב-2015 רכשה את חברת OverDrive האמריקאית העוסקת בהפצת תוכן דיגיטלי, ספרים אלקטרוניים, ספרים קוליים, מוזיקה וכותרי וידאו. ב-2019 מכרה ראקוטן את אחזקותיה בחברה לקרן ההשקעות KKR.

ב-2016 איבדה לראשונה את מקומה כחברת המסחר האלקטרוני הגדולה ביפן, לטובת אמזון.

לחברה עניין מיוחד בתחום שידורי הספורט. בספטמבר 2017 חתמה על חוזה חסות מסחרית עם קבוצת הכדורסל גולדן סטייט ווריורס. החל מעונת 2017/18 החברה נותנת חסות מסחרית לקבוצת הכדורגל של ברצלונה והיא גם הבעלים של מועדון ויסל קובה.
בסיום עונת 21/22 נגמר הסכם החסות של ברצלונה עם ראקוטן.

בספטמבר 2020 השיקה ראקוטן מובייל את רשת ה-5G שלה ביפן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בטוקיו
קטגוריה:חברות יפניות
קטגוריה:חברות מסחר אלקטרוני
קטגוריה:חברות תוכנה
נשים קטנות (סרט, 2019)

נשים קטנות (באנגלית: Little Women) הוא סרט דרמה אמריקאי שנכתב ובוים על ידי הבמאית גרטה גרוויג על בסיס הספר באותו השם מאת לואיזה מיי אלקוט שיצא לאור לראשונה בשנת 1868. בסרט מככבות סירשה רונן, אמה ווטסון, פלורנס פיו ואליזה סקנלן בתור ארבע האחיות ולצידן מככבים מריל סטריפ, טימותי שאלאמה, ג'יימס נורטון, לורה דרן, לואי גארל, בוב אודנקירק, כריס קופר ואבי קווין. הסרט נחשב לעיבודו השמיני במספר של הספר אל המסכים, אחרי העיבודים האילמים משנת 1917 ומשנת 1918, הסרט משנת 1933, הסרט משנת 1949, הסרט משנת 1978, הסרט משנת 1994, והסרט המודרני משנת 2018.

הסרט יצא לאקרנים ב-25 בדצמבר 2019 בבכורה עולמית. בישראל הסרט יצא לאקרנים ב-23 בינואר 2020.

הסרט זכה בפרס אוסקר לעיצוב התלבושות הטוב ביותר בטקס פרסי האוסקר ה-92.

==תקציר העלילה==
הסרט מתמקד בחייהן של האחיות מארץ' בעודן חיות במסצ'וסטס במהלך שנות ה-60 של המאה ה-19. לדברי צוות ההפקה של הסרט, הסרט מתמקד בחייהן של האחיות מארץ' כמבוגרות צעירות, ובמיוחד לאחר שמג, ג'ו ואיימי עוזבות את בית ילדותן, וקופץ אחורה וקדימה לנקודות שונות בזמן ובנוסף מתמקד יותר בנושאים שהספר המקורי בחן מאשר בקו העלילתי של הספר.

==צוות השחקנים==
* סירשה רונן - ג'וזפין "ג'ו" מארץ
* אמה ווטסון - מרגרט "מג" מארץ
* פלורנס פיו - איימי מארץ
* אליזה סקנלן - אליזבת "בת'" מארץ
* טימותי שאלאמה - תיאודור "לורי" לורנס
* מריל סטריפ - הדודה מארץ
* לורה דרן - מרגרט "מרמי" מארץ
* ג'יימס נורטון - ג'ון ברוק
* לואי גארל - פרידריך בר
* בוב אודנקירק - מר מארץ
* כריס קופר - מר לורנס
* אבי קווין - אנני מופאט
* הדלי רובינסון - סאלי גרדינר מופאט

==הפקה==
איימי פסקל החלה לפתח עיבוד חדש לרומן של לואיזה מיי אלקוט, ביחד עם שרה פולי שנשכרה לכתוב את התסריט לסרט והייתה מועמדת פוטנציאלית לבימוי הסרט.

באוגוסט 2016, הוכרז שגרטה גרוויג תכתוב מחדש את הטיוטה שנכתבה לראשונה על ידי פולי, וביוני 2018, נודע שגרוויג גם תיקח על עצמה את מלאכת הבימוי של הסרט, ומריל סטריפ, אמה סטון, סירשה רונן, טימותי שאלאמה ופלורנס פו לוהקו לסרט. ביולי 2018, אליזה סקנלן לוהקה לסרט. באוגוסט 2018, ג'יימס נורטון ולורה דרן לוהקו לצוות השחקנים. לאחר מכן, אמה ווטסון לוהקה לסרט והחליפה את סטון לאחר שזאת האחרונה עזבה את הפקת הסרט בעקבות בעיות בלוח הזמנים שלה והתחייבויות לקידום הסרט "המועדפת". בספטמבר 2018, לואי גארל, בוב אודנקירק וכריס קופר לוהקו לצוות השחקנים. באוקטובר 2018 הוכרז שחברת "New Regency Pictures" יצטרפו להפקת הסרט, ואבי קווין לוהקה לצוות השחקנים.

===צילומים===
צילומי הסרט החלו ב-5 באוקטובר 2018 בבוסטון שבמסצ'וסטס. לוקשיינים נוספים כוללים את הארוורד שבמסצ'וסטס, ואת .<ref></ref>

==הפצה==
הסרט עלה לאקרנים ב-25 בדצמבר 2019.

==קישורים חיצוניים==

* 

ביקורות
* יעל שוב, [https://timeout.co.il/נשים-קטנות/ האם ללכת לראות את "נשים קטנות"? כן, כן, כן], באתר Time Out תל אביב, 23 בינואר 2020

==הערות שוליים==

קטגוריה:זוכי אוסקר: התלבושות הטובות
קטגוריה:סרטי 2019
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מלחמת האזרחים האמריקנית
קטגוריה:סרטי נעורים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים על סופרים
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:פמיניזם בקולנוע
קטגוריה:סרטים המבוססים על נשים קטנות
ז'וזפין נדאגנו

ז'וזפין נדאגנו (בצרפתית: Joséphine Ndagnou; נולדה ב-1964) היא במאית קולנוע ושחקנית טלוויזיה קמרונית.

== ביוגרפיה ==
נדאגו נולדה וגדלה בקמרון. את השכלתה הגבוהה רכשה בפריז, בלימודי קולנוע בסורבון. היא עבדה בתור במאית עבור רשות הטלוויזיה והרדיו הקמרונית במשך 15 שנים. היא שיחקה במספר סרטי טלוויזיה, כולל "Japhet and Ginette" ו "L’étoile de Noudi" (הכוכב של נודי), בעקבותיו התפרסמה בשם דמותה בסרט, טה זיבי. 

ב-2007 היא כתבה, ביימה, הפיקה וכיכבה בסרט הקולנוע, '"Paris à tout prix" (פריז בכל מחיר) בו גילמה פליטה צעירה שנכפית לזנות, ונאבקת על הישרדותה באירופה. הסרט עוסק במספר נושאים מרכזיים לקמרונים ואפריקאים אחרים, ביניהם הלחץ להימלט מנסיבותיהם בכל מחיר, פליטות והגירה, זנות, סחר בנשים, מיניות, ואיידס.

בכורת הסרט התקיימה בפסטיבל הסרטים של פריז, והקרנתו הוזמנה לעוד מגוון פסטיבלי קולנוע ברחבי העולם, ביניהם פסטיבל הסרטים האפריקאים של ניו יורק ופסטיבל סרטי אפריקה של מונטריאול, בו זכה הסרט בפרס הסרט הדיגיטלי הטוב ביותר. הסרט גם זכה בפרס השופטים בפסטיבל FESPACO, הפסטיבל הפאן-אפריקאי בוואגאדוגו.

== פילמוגרפיה ==

; כבמאית
* Paris a Tout Prix (פריז בכל מחיר). סרט עלילתי, 2007.

; כשחקנית
* Dernier voyage Le (המסע האחרון), בבימויו של ז'אן-מארי טנו, 1990. סרט קצר.
* Les Saignantes (המדממים), בבימויו של ז'אן-פייר בקולו, סרט עלילתי, 2005.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1964
קטגוריה:במאיות קמרוניות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה קמרוניות