הפילהרמונית של ניו יורק

[[סמליל הפילהרמונית של ניו יורק בין ינואר 2009 לפברואר 2016]]
הפילהרמונית של ניו יורק (באנגלית: New York Philharmonic) היא תזמורת אמריקאית שבסיסה בעיר ניו יורק. זוהי אחת התזמורות הנודעות ביותר בארצות הברית. היא נחשבת לוותיקה ביותר בתזמורות אמריקה, אם כי יש המייחסים מעמד זה לתזמורת הרווארד-רדקליף . מאז שנת 2004 היא מופיעה בעיקר באולם דייוויד גפן הול שבמרכז לינקולן, ותוכנית לעקור בקביעות לקרנגי הול הורדה מעל הפרק.
== היסטוריה ==
[[ליאונרד ברנשטיין וחברי התזמורת מתכוננים לשידור טלוויזיה]]
התזמורת נוסדה על ידי יורלי קורלי היל בשנת 1842 וב-7 בדצמבר של אותה שנה הופיעה בקונצרט הראשון שלה בנגינת הסימפוניה החמישית של בטהובן. היו תזמורות אחרות בניו יורק לפניה, אך הן לא החזיקו מעמד זמן רב, בעוד שהפילהרמונית נחלה הצלחה, צברה פופולריות וגדלה בהיקפה במהלך המאה ה-19. עד סוף אותה מאה היו עוד כמה תזמורות בניו יורק שהתחרו בה, יחד עם התזמורת הסימפונית של בוסטון, שערכה ביקורים סדירים בניו יורק.

בשנת 1893 ניגנה הפילהרמונית של ניו יורק, בניצוח אנטון זיידל, את הסימפוניה התשיעית של אנטונין דבוז'אק, "מן העולם החדש", בביצוע בכורה עולמי, שעזר לקידום הפרופיל הבינלאומי שלה. רק לאחר היערכותה כתזמורת מקצועית לכל דבר, בשנת 1909, זכתה להצלחה רבה. המלחין גוסטב מאהלר שנחשב אז לאחד המנצחים המבוקשים בעולם, היה למנהל המוזיקלי הראשון של התזמורת, שאך זה הייתה למקצועית.

הפילהרמונית של ניו יורק הרבתה להזמין יצירות חדשות ממלחינים מודרניים והייתה גם חלוצת הקדמה הטכנית. בשנת 1922 הייתה היא התזמורת החשובה הראשונה שהופיעה בשידור חי ברדיו (ראשוניות לה טוענת גם תזמורת דטרויט). בשנת 1930 הייתה הראשונה שהופיעה בשידור כזה לכל רחבי אמריקה. הקונצרטים המשודרים הללו נמשכו עד לתקופה המודרנית.

הפילהרמונית של ניו יורק עשתה לה שם כגוף חינוכי חשוב. הקונצרטים שלה לצעירים, שארנסט שלינג החל בהם ב-27 במרץ 1924 וליאונרד ברנשטיין פרסם אותם ברבים, שודרו ברחבי אמריקה ואפשר להשיגם מאז בסרטי הקלטה ובשנות האלפיים, בתקליטורים.

התזמורת שכנה באופן רשמי ב"קרנגי הול" עד ל-1962, עת עברה למעונה הנוכחי ב"דייוויד גפן הול", כחלק מלינקולן סנטר. ביוני 2003 הודיעה הפילהרמונית על תוכניות לשוב לקרנגי הול בשנת 2006. הלחץ השפיע, ולינקולן סנטר הסכים בסופו של דבר לשדרוג רבים משירותיו כדי להחזיק בתזמורת. הודות לשיפורים המובטחים, החליטה התזמורת, בסופו של דבר, להישאר ב"דייוויד גפן הול".

יחידת נגני כלי הנשיפה ממתכת בתזמורת זו נחשבת בעיני רבים, באופן מסורתי, לסקצייה הטובה ביותר בעולם, משום שמנגנים בה אמנים מפורסמים, ובהם נגן הטרומבון ג'ו אלסי , נגן קרן היער פיליפ מאיירס ובעבר ניגנו בה נגן הקלרינט סטנלי דרוקר והחצוצרן פיל סמית' 

אסה-פקה סאלונן היה מלחין הבית של הפילהרמונית עד 2018.

הפילהרמונית של ניו יורק הודיעה כי המנצח הוונצואלי גוסטאבו דודאמל יהיה מנהלה המוזיקלי החדש של התזמורת מהעונה 2026/7. דודאמל יבוא במקומו של המנצח יאפ ואן זביידן שהחל את תפקידו לפני כשש שנים.

==רשימת מנצחים==
* גוסטאבו דודאמל (נבחר, צפוי לנצח מעונת 2026/7)
* יאפ ואן זביידן (2017–ממשיך)
* אלן גילברט (2009–2017)
*לורין מאזל (2002–2009)
*קורט מאזור (1991–2002)
*זובין מהטה (1978–1991)
*פייר בולז (1971–1977)
*גאורג סל (1969–1970) (יועץ מוזיקלי)
*ליאונרד ברנשטיין (1958–1969) (המנהל המוזיקלי יליד אמריקה היחיד בתולדות התזמורת)
*דימיטרי מיטרופולוס (1949–1958)
*לאופולד סטוקובסקי (1949–1950)
*ברונו ולטר (1947–1949) (יועץ מוזיקלי)
*ארטור רודז'ינסקי (1943–1947)
*ג'ון ברבירולי (1937–1942) – וילהלם פורטוונגלר התמנה, אך פרש עקב חילוקי דעות פוליטיים)
*ארטורו טוסקניני (1928–1936)
*וילם מנגלברך (1922–1930)
*יוזף שטרנסקי (1911–1923)
*גוסטב מאהלר (1909–1911)
*וסילי סאפונוב (1906–1909)
*וולטר דאמרוש (1902–1903)
*אמיל פאור (1898–1902)
*אנטון זיידל (1891–1898)
*תיאודור תומאס (1877–1891)
*לאופולד דאמרוש (1876–1877)
*קרל ברגמן (1856–1876)
*תיאודור אייספלד (1848–1865)
*יורלי קורלי היל (1842–1847)

==פרסים ואותות כבוד==
* פרס גראמי על האלבום הטוב ביותר לילדים
* פרס גראמי על הביצוע התזמורתי הטוב ביותר
* פרס גראמי על הביצוע המקהלתי הטוב ביותר
* פרס גראמי על הביצוע הקולי הקלאסי הטוב ביותר
* פרס גראמי על ביצוע סולו כלי הטוב ביותר (עם תזמורת)
* פרס גראמי על האלבום הקלאסי הטוב ביותר
* פרס גראמי לאלבום הקלאסי המעובד הטוב ביותר

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
ניו יורק
ניו יורק
קטגוריה:ניו יורק: תרבות
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:אמני דקה רקורדס