OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Us (שיר של גרייסי אברמס)

"Us " הוא שיר שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית גרייסי אברמס בהשתתפות הזמרת-יוצרת האמריקאית טיילור סוויפט. את השיר הוציאה ב-21 ביוני 2024 לאור חברת התקליטים אינטרסקופ רקורדס, כרצועה מתוך אלבומה האולפן השני של אברמס, The Secret of Us.

==רקע והכרזה==
"Us" מסמן את שיתוף הפעולה הראשון בין גרייסי אברמס וטיילור סוויפט. שיתוף הפעולה נוצר בתקופתו של אברמס אשר שימשה כמופע חמימום של סוויפט בצפון אמריקה בסיבוב ההופעות שלה "The Eras Tour" בשנת 2023. ב-23 ביוני 2024, כשסיבוב ההופעות היה בערב השלישי באצטדיון וומבלי, לונדון (בריטניה), אברמס הצטרפה לבמה לביצוע הראשון של השיר. חלק מסט שירי ההפתעה האקוסטי של המופע, ההופעה כללה את אברמס בפסנתר וסוויפט בגיטרה.<ref></ref> אברמס ציטט לעיתים קרובות את סוויפט כבעלת השפעה גדולה על המוזיקה שלה.<ref></ref> החוויה של סיבוב הופעות עם סוויפט השפיעה באופן משמעותי על תהליך הכתיבה של אברמס לאלבומה החדש.<ref></ref>

השיר נכתב והופק יחד עם משתפי הפעולה הוותיקים ארון דסנר וג'ק אנטונוף. תרומות נוספות למסלול כוללות את רוב מוס, לורה סיסק, ג'יימס מקאליסטר וג'ונתן לואו.<ref></ref> במהלך סשן הכתיבה ל"Us", נר הצית בטעות שריפה בדירתה של סוויפט, אותה כיבו השתיים יחד. התקרית תועדה בסרטון ששיתפה אברמס.<ref></ref> הרצועה הוקלטה בסופו של דבר באולפני Long Pond של דסנר בעמק הדסון, ניו יורק.<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable sortable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור "Us "
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט (ים)
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|21 ביוני 2024
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|אינטרסקופ
|
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2024
קטגוריה:שירי טיילור סוויפט
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ארון דסנר
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי טיילור סוויפט
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ארון דסנר
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ג'ק אנטונוף
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי טיילור סוויפט
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
מוסא דז'נפו

מוסא דז'נפו (בצרפתית: Moussa Djenepo; נולד ב-15 ביוני 1998) הוא כדורגלן מאלי המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת סטנדרד לייז' מליגת העל הבלגית ובנבחרת מאלי.

== קריירת מועדונים ==
דז'נפו שיחק באקדמיית יילין אולימפיק במאלי. ב-31 בינואר 2017 הושאל לסטנדרד לייז' בעסקה עם אפשרות רכישה,<ref></ref> והחל לשחק במחלקת הנוער של המועדון. ב-30 במאי הפעילה סטנדרד לייז' את סעיף הרכישה, והוא עבר אליה באופן קבוע.<ref></ref> ב-27 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 4-0 לקלאב ברוז' במסגרת המחזור החמישי בליגת העל הבלגית לעונת .<ref></ref> ב-11 במרץ 2018 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בניצחון 3-2 על אוסטנדה במסגרת המחזור ה-30 בליגה.<ref></ref><ref></ref> הוא ערך 49 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע תשעה שערים, וזכה עם המועדון בגביע הבלגי בעונת .

ב-13 ביוני 2019 חתם דז'נפו על חוזה לארבע שנים בסאות'המפטון מהפרמייר ליג.<ref></ref><ref></ref> ב-17 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לליברפול במסגרת המחזור השני בליגה לעונת 2019/2020. ב-24 באוגוסט הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-0 על ברייטון אנד הוב אלביון במסגרת המחזור השלישי בליגה. הוא שיחק במועדון במשך ארבע עונות, בהן ערך 73 הופעות ליגה והבקיע שלושה שערים.

ב-5 בספטמבר 2023 חזר דז'נפו לסטנדרד לייז' וחתם על חוזה לשלוש שנים במועדון.<ref></ref><ref></ref>

== קריירה בינלאומית ==
ב-3 באוקטובר 2017 זומן דז'נפו לראשונה לסגל נבחרת מאלי.<ref></ref> ב-6 באוקטובר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, בתיקו 0-0 נגד נבחרת חוף השנהב במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.<ref></ref> ב-23 במרץ 2019 הבקיע דז'נפו את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 3-0 על נבחרת דרום סודאן במסגרת מוקדמות גביע אפריקה לאומות 2019.

הוא נכלל בסגל הנבחרת לטורניר גביע אפריקה לאומות 2019, בו ערך שלוש הופעות, ולטורניר גביע אפריקה לאומות 2021,<ref></ref> גם בו ערך שלוש הופעות.

== תארים ==
;סטנדרד לייז'
* הגביע הבלגי (1): 2017/2018

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים מאלים
קטגוריה:קשרי כדורגל מאלים
קטגוריה:כדורגלני סטנדרד לייז'
קטגוריה:כדורגלני סאות'המפטון
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מאלי
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:מאלים שנולדו ב-1998
פטאר סטויאנוביץ'

סטויאנוביץ' במדי [[דינמו זאגרב ב-2016]]
פֶּטַאר סטויאנוביץ (בסלובנית: Petar Stojanović; נולד ב-7 באוקטובר 1995) הוא כדורגלן סלובני המשחק כמגן ימני וככנף בקבוצת סלרניטנה מהסרייה ב' בהשאלה מאמפולי מהסרייה א' ובנבחרת סלובניה. סטויאנוביץ' הוא השחקן הצעיר ביותר אי פעם שרשם הופעה בנבחרת סלובניה.<ref name=":1"></ref> כמו כן היה אחד מהשחקנים המרכזיים בהעפלתה של סלובניה לשמינית הגמר בפעם הראשונה בתולדותיה ביורו 2024.

== קריירת מועדונים ==
פטר סטוינוביץ' החל לשחק כדורגל בקבוצת הילדים המקומית ארנה טאבור, לפני שעבר לשחק במחלקות הנוער של סלובן ואינטרבלוק. הוא נשאר שם עד 2011, אז נרכש על ידי מריבור. לאחר המעבר למריבור, האשים יוץ' פצ'צ'ניק, הבעלים של אינטרבלוק, את זלאטקו זחוביץ', המנהל המקצועי של מריבור, בכך שפעל מאחורי גבו וגנב את אחד מהכישרונות הסלובניים הגדולים ביותר בגילו.

בתחילת דרכו, סטוינוביץ' שיחק כשוער אך לאחר מכן עבר לשחק כקשר התקפי. כאשר עבר למחלקות הנוער של מריבור נחשב לאחד מהקשרים המבטיחים ביותר במדינה, אולם צוות המאמנים של מריבור ראה בו פוטנציאל גדול בהרבה בעמדת המגן הימני. במהלך השנה הראשונה שלו במריבור שיחק בעיקר בקבוצת הנוער עד גיל 17. עם זאת, הוא קיבל את ההזדמנות לשחק בקבוצה הבוגרת בחלק השני של עונת 2011/12 וערך את הבכורה שלו בליגת העל הסלובנית, ב-25 במרץ 2012. בזמן הבכורה שלו היה בן 16 וחמישה חודשים ו-18 ימים וקבע שיא מועדון חדש כשחקן הצעיר ביותר שמשחק בליגה הבכירה.<ref></ref>

ב-5 בינואר 2016 חתם על חוזה לחמש שנים עם דינמו זאגרב, ככל הנראה תמורת סכום העברה של כ-2 מיליון אירו בתוספת בונוסים.<ref></ref>

ב-20 ביולי 2021 הצטרף סטוינוביץ' לקבוצה האיטלקית אמפולי בהשאלה עם אופציית רכישה. התנאים מולאו ואמפולי רכשה את השחקן ב-17 ביוני 2022.<ref></ref>

ב-30 באוגוסט 2024 הושאל אל סלרניטנה מהסרייה ב'.

== קריירה בינלאומית ==
סטוינוביץ' ייצג את סלובניה בכל נבחרות הנוער, החל מרמת הנערים (U-16) ועד לרמת הנוער (U-21).

כחבר בנבחרת סלובניה עד גיל 17, השתתף סטוינוביץ' באליפות אירופה לנבחרות צעירות 2012, שם הבקיע שער אחד. הוא ערך את הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת במשחק מול קולומביה ב-18 בנובמבר 2014. באותו זמן היה בן 19 שנה, חודש ו-11 יום והפך לשחקן הצעיר ביותר שרושם הופעת בכורה בנבחרת, כשהוא עוקף את השיא הקודם שקבע רנה מיחליץ' שבע שנים קודם לכן.<ref name=":1" />

ב-1 בספטמבר 2021 הבקיע את שער הבכורה שלו במדי הנבחרת במשחק במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022 מול סלובקיה, שהסתיים בתיקו 1:1.<ref></ref>

נכלל בסגל נבחרת סלובניה לטורניר יורו 2024 והיה אחד השחקנים המרכזיים והחשובים בהעפלתה של סלובניה לשלב שמינית הגמר.

== תארים ==
;מריבור
* ליגת העל הסלובנית (4): 2011/12, 2012/13, 2013/14, 2014/15
* הגביע הסלובני (2): 2011/12, 2012/13
* הסופרקאפ הסלובני (2): 2012, 2014
;דינמו זאגרב
* ליגת העל הקרואטית (5): 2015/16, 2017/18, 2018/19, 2019/20, 2020/21
* הגביע הקרואטי (3): 2015/16, 2017/18, 2020/21
* הסופרקאפ הקרואטי (1): 2019
 
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים סלובנים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סלובניה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:כדורגלני אמפולי
קטגוריה:כדורגלני דינמו זאגרב
קטגוריה:כדורגלני מריבור
קטגוריה:כדורגלני סמפדוריה
קטגוריה:כדורגלני סלרניטנה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקרואטיה
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ילידי 1995
רוני קונפורטי

רוני קונפורטי (נולד ב-3 ביולי 1953) הוא איש קולנוע ישראלי. הקים ב-1995 את PHD Advanced ומשמש כמנכ"ל החברה. הפיק, ביים, צילם וערך סרטים וסדרות טלוויזיה. קונפורטי יוצר ועוסק בהיבטים השונים של פוסט-פרודקשן.

== ביוגרפיה ==
קונפורטי נולד בכפר הס, בן לאלדוף קונפורטי שעלה מבולגריה. למד בבית הספר היסודי ממלכתי של יישובי לב השרון.

בנעוריו ארגן בבית העם של היישוב הקרנות של סרטים, ובסיוע המועצה האזורית ניהל מועדון להופעות של אמנים, בהם מתי כספי ושייקה אופיר.

למד חשמל ואלקטרוניקה באורט כפר סבא ושירת ביחידת ההסרטה של חיל ההנדסה. לאחר שירותו הצבאי עבד כטכנאי מערכות חשמל ואלקטרוניקה.

בנוסף, למד קולנוע וטלוויזיה באולפני הרצליה. בזמן הלימודים החל בעשייתו הקולנועית, כשהקים בשנת 1980 את העסק "טל קול" לצילום הופעות, כנסים ואירועים, בשותפות עם חיים דקל.

בסוף שנות ה-80 התפרקה השותפות, וקונפורטי הקים עסק עצמאי בשם "מירב הפקות סרטים" לצילום ועריכת סרטים וסדרות. במסגרת העסק הוא הפיק, צילם, ביים וערך סרטי פרסום ותדמית עבור גופי שידור ידועים, בהם ערוץ 2 הניסיוני. ב-1995 נרשם העסק כחברה בע"מ תחת השם "מירב הפקות סרטים ר.ק. בע"מ". פעילותו של קונפורטי, בנוסף להפקה, התמקדה בעיקר בעריכת תוכניות טלוויזיה ומופעים. קונפורטי עסק בהיבטים שונים מאחורי הקלעים של עשיית סרטים שונים.

ב-2009 שונה שם החברה ל-"PHD Advanced בע"מ". החברה פעילה בעולם התקשורת ובתחום השידור, ההפקה, הפוסט-פרודקשן והניו מדיה. היא מתמחה בסרטי דרמה, סדרות טלוויזיה, פרויקטים דוקומנטריים ופרסומות לגורמים פרטיים ומוסדיים.

קונפורטי צילם, ביים וערך סרטים למופעים כמו "120 שנה למקווה ישראל", "70 שנה לנהלל", "30 שנה להיכל התרבות" ועוד.

== The Right To Exist ==
זכות הקיום של ישראל להתקיים מעוגנת בחוק הבינלאומי ובחשיבה העיונית על ערך המדינה. The Right To Exist הוא פרויקט הסברה שיזם קונפורטי והמיועד לתת מענה הסברתי כחלק מהמלחמה התודעתית להגנה הצודקת על זכות ישראל להתקיים.

== פילמוגרפיה חלקית ==
=== פוסט-פרודקשן ===
* "עמוד האש (סדרת טלוויזיה)" (1981)
* "הקומדי סטור" – ערוץ 2 (1994)
* "ששטוס" ערוץ הילדים (1994)
* "מסיבת גן" – ירון לונדון (1994)
* "שום, פלפל ושמן זית" – רשות השידור (1995)
* "החמישייה הקאמרית" – ערוץ 1 (1997)
* "תקומה (סדרת טלוויזיה)" (1998)
* "החבר'ה הטובים (סדרת טלוויזיה)" (1999)
* "הופ קטנטנים" – ערוץ הופ! (2000)

=== סרטים עלילתיים ===
* "סימה וקנין מכשפה" (2003)
* "ללכת על המים" (2004)
* "שבלולים בגשם" (2013)
* "בית בגליל (2017)" (2017)
* "המתים של יפו" (2019)

=== סרטים דוקומנטריים ===
* "ישראל שלי" (2008)
* "עמוס עוז" (2021)
* "נשות האוליגרכים" (2016)
* "געגועים לאבא" (2009)
* "מצב נפשי – קורונה" (2021)
* "ענבל אור" (2020)
* "פולארד" (2022)
* "חנויות של פעם" (2022)
* "בעולם אחר אין מילים" (2015)

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מפיקים ישראלים
קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:במאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1953
קארן קמנסק

קארן קמנסק (באנגלית: Karen Kamensek; נולדה ב-2 בינואר 1970) היא מנצחת תזמורות ואופרה אמריקאית.

== ביוגרפיה ==
קמנסק נולדה ב־1970 בשיקגו, ארצות הברית. הוריה הגיעו לארצות הברית מקמניצה מריבור, סלובניה.

קמנסק קיבלה תארים בניצוח תזמורתי וביצוע פסנתר מבית הספר למוזיקה ג'ייקובס באוניברסיטת אינדיאנה.<ref name="IUB"></ref>

משנת 2000 עד 2002 קמנסק שימשה כמנצחת הראשונה של הפולקסאופר של וינה. מ-2003 עד 2006 היא הייתה המנהלת המוזיקלית הכללית של תיאטרון פרייבורג והאישה המנצחת הראשונה בתולדות פרייבורג.

מ-2007 עד 2008 קמנסק שימשה כמנהלת מוזיקלית זמנית בתיאטרון הלאומי הסלובני במריבור ומ-2008 עד 2011 כמנהלת מוזיקלית שותפה באופרה הממלכתית של המבורג.

בשנת 2011, היא זכתה לתואר GMD והמנצחת הראשית של האופרה הלאומית של הנובר והאישה המנצחת הראשונה שכיהנה בתפקיד זה בהנובר. היא ויתרה על התואר GMD ב-2015, ונשארה כמנצחת ראשית עד 2016.<ref></ref> <ref></ref> <ref></ref> <ref>Brown, Emily Freeman (2015). [https://books.google.com/books?id=k9SOCgAAQBAJ&pg=PA175 "Kamensek, Karen"]. A Dictionary for the Modern Conductor, p. 175. Scarecrow Press. </ref>

במרץ 2016 קמנסק ביצעה את הופעת הבכורה שלה בניצוח באופרה הלאומית האנגלית עם "אחנתון" של פיליפ גלאס.<ref></ref> <ref></ref> <ref></ref> היא שיתפה פעולה לעיתים קרובות עם גלאס <ref></ref> וניצחה ב־2005 על ההקלטה של מוזיקת אורנג' מאונטיין של המלחין, "Les Enfants Terribles". בשנת 2017, קמנסק הופיעה בקונצרט הבכורה שלה בפסטיבל הפרומס, עם תזמורת בריטן סינפוניה, כשניצחה על הביצוע החי המלא הראשון לקטעים של פיליפ גלאס וראווי שנקר, עם בתו של שנקר אנושקה שנקר כסולנית.<ref></ref> היא חזרה לאופרה הלאומית האנגלית עבור החידוש שלהם ב-2018 ל- "Satyagraha של Glass". <ref></ref>

בנובמבר 2019, קמנסק הופיעה בהופעת הבכורה שלה בניצוח במטרופוליטן אופרה עם "אחנאטן".<ref></ref> ב-23 בנובמבר 2019, קמנסק ניצחה במטרופוליטן אופרה בשידור חי ב־HD עם "אחנאטן" והייתה המנצחת השנייה אי פעם לעשות זאת.<ref name="IUB" />

ההקלטה של "אחנאטן" זכתה לאחר מכן בפרס גראמי לשנת 2022 להקלטת האופרה הטובה ביותר .

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים ממוצא סלובני
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:מנצחי אופרה
קטגוריה:ילידי 1970
קטגוריה:מנצחות אמריקאיות
יואן קונסטנטינוביץ', נסיך רוסיה

יואן קונסטנטינוביץ', נסיך רוסיה, נולד בתור יואן קונסטנטינוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה (ברוסית: Иоанн Константинович; 5 ביולי 1886 – 18 ביולי 1918), הידוע לפעמים גם בתור הנסיך איוואן או הנסיך יואן או הנסיך יוהאן. הוא תואר על ידי בני זמנו כאדם עדין ודתי, שכונה על ידי קרוביו "יואנצ'יק".

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
מונוגרמה קיסרית של הנסיך יואן קונסטנטינוביץ'
יואן קונסטנטינוביץ' נולד ב-5 ביולי 1886 בארמון פבלובסק, והיה בנם הבכור של קונסטנטין קונסטנטינוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ואליזבת, נסיכת סקסוניה-אלטנבורג, בתם של מוריץ, נסיך סקסוניה-אלטנבורג ואוגוסטה, נסיכת סקסוניה-מיינינגן. בחירתו הוא קיבל את התואר הנסיך הגדול של רוסיה עם הסגנון הוד קיסרותו, אבל בגיל 9 ימים, אוקאז של בן דודו אלכסנדר השלישי, קיסר רוסיה שלל ממנו את התואר הזה, כאשר האוקאז תיקן את חוק הבית על ידי הגבלת התואר הנסיך הגדול לנכדים של קיסר שולט. כתוצאה מכך, הוא קיבל את התואר נסיך הדם הקיסרי (נסיך רוסיה) בסגנון הוד רוממותו.

פעם הוא בחן את האפשרות להפוך לנזיר אורתודוקסי, אך בסופו של דבר התאהב בילנה, נסיכת סרביה, בתם של פטר הראשון, מלך סרביה ואשתו זורקה, נסיכת מונטנגרו, אחייניתן של הנסיכה הגדולה מיליצה, הנסיכה הגדולה אנסטסיה ואלנה, מלכת איטליה. הם נישאו ב-2 בספטמבר 1911, וילנה קיבלה את השם הנסיכה ילנה פטרובנה, נסיכת רוסיה. כבת של המלך המכהן, לאחר הנישואין, היא שמרה על סגנונה של הוד מלכותה וככזו הייתה לה הזכות לקבל דיפלומטים זרים בזכות עצמה, בניגוד לבעלה. נולדו להם בן, הנסיך וסבולוד איוואנוביץ' (20 בינואר 1914 – 18 ביוני 1973), ובת, הנסיכה יקטרינה איוואנובנה (12 ביולי 1915 – 13 במרץ 2007), שהייתה החבר האחרון במשפחה הקיסרית שנולדה לפני הנפילה של השושלת, ובסופו של דבר הפכה לשושלת הבלתי מעורערת האחרונה ששרדה בבית הקיסרי של רוסיה.

=== מהפכה ומוות ===
הנסיך יואן לחם במלחמת העולם הראשונה של 1914–1918, עוטר כגיבור מלחמה והיה בחזית כשהחלה המהפכה הרוסית של 1917. באפריל 1918 הגלו אותו השלטונות הבולשביקים לאורל, וביולי אותה שנה רצחו אותו בפיר מכרה ליד אלפאייבסק, יחד עם אחיו הנסיך קונסטנטין קונסטנטינוביץ' והנסיך איגור קונסטנטינוביץ', בן דודו הנסיך ולדימיר פאבלוביץ' פאלי, וקרובי משפחה וחברים נוספים.

גופתו נקברה בסופו של דבר בבייג'ינג, בבית הקברות של המיסיון הרוסי האורתודוקסי, שנהרס ב-1986 כדי לבנות פארק. אחותו הנסיכה ורה קונסטנטינובנה, אמו הנסיכה הגדולה יליזבטה מאבריקייבנה ואשתו הנסיכה ילנה פטרובנה עזבו את רוסיה באפריל 1919 בעזרת הוקון השביעי, מלך נורווגיה. בתו הנסיכה יקטרינה נישאה לרוג'רו, מרקיז פאראצ'ה די וילפורסטה. יקטרינה התגוררה בבואנוס איירס, ארגנטינה ואחר כך במונטווידאו, אורוגוואי, שם נפטרה ב-2007. אחותו הנסיכה ורה קונסטנטינובנה, בתו הצעירה של הנסיך הגדול קונסטנטין קונסטנטינוביץ', מתה בניו יורק בשנת 2001, בגיל 94.

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:שושלת רומנוב
קטגוריה:ילידי 1886
קטגוריה:נפטרים ב-1918
רעמסס החמישי

ראש המומיה של רעמסס החמישי

רַעְמְסֵס הָחֲמִישִי (בתרגום ממצרית עתיקה: "בנו של רע") היה הפרעה הרביעי של של של מצרים העתיקה. הוא שלט משנת 1149 לערך עד 1145 לפני הספירה. לא ידוע דבר על מוצאו, אך ייתכן שהוא היה בנם של רעמסס הרביעי והמלכה או טנטופט.

==עדויות==
על רעמסס החמישי מעידים אנדרטאות בבקעת תמנע ובסיני, אסטלה ושברי משקוף בהליופוליס, אסטלה בכרנך שנגזלה על ידי רעמסס העשירי, אסטלת סלע ב, בלוקים במקדש דיר אל-בחרי שעליו השתלט רעמסס הרביעי, כתובת לרגל משלחת חציבה בסילסילה-מערב ובמבצר הגבול של .

ה תחת רעמסס החמישי וכן תחת קודמו ויורשו הוא 

==שלטון==
תקופת שלטונו של רעמסס החמישי הייתה בסימן התחזקות כוחם של כוהני אמון. הם נעשו עשירים ובעלי השפעה ככל שיותר ויותר אדמות הפכו לנחלת המקדשים, מה שפירושו בסופו של דבר גם היחלשות השלטון המלכותי. הפפירוס של טורינו 1887 מדווח על שערורייה פיננסית בתקופת רעמסס החמישי, שבה אמרו שהיו מעורבים כמרים מיב. ניתן למצוא סימנים של חוסר יציבות פוליטית גם בפפירוס טורינו 2044. בעלי מלאכה מדיר אל-מדינה הפסיקו שוב ושוב לעבוד על הקבר המלכותי KV9 בשנה הראשונה למלכותו, מחשש משבטים לובים עוינים שפלשו לאזור, תקפו את העיר פר-נבית והתקדמו עד תבאי כמה ימים לאחר מכן. זה מראה שככל הנראה המדינה המצרית לא הייתה מסוגלת עוד להבטיח את שלומם של עובדי העילית שלה או האוכלוסייה הכללית.

 מהשנה הרביעית למלכותו, רישום מקרקעין לגביית מיסים בחלק ממרכז מצרים, הוא אחד המסמכים החשובים ביותר של שלטונו ומשמש להבנה טובה יותר של הכלכלה המצרית. היא מעידה על כך שחלק גדול מהקרקע בין קרוקודילופוליס שבאגן פיום לאל-מניא של היום - מרחק של כ-145 קילומטרים - היה בבעלות המקדש. המסמך מדגיש את כוחו ההולך וגובר של הכהן הגדול אמון רעמססנח, שבנו, אסורמאטרנכט, כיהן גם בתפקיד מנהל גביית המיסים הראשי.

==מוות==
נסיבות מותו של רעמסס החמישי אינן ידועות, אך ההנחה היא שהוא שלט ארבע שנים תמימות. ייתכן מאוד שיורשו רעמסס השישי הדיח אותו לפני מותו, שכן הוא גם השתלט על קברו בעמק המלכים. אוסטרקון מדווח שהמלך לא נקבר עד השנה השנייה של רעמסס השישי, וזה די יוצא דופן, שכן בדרך כלל יש לחנוט ולקבור מלכים 70 יום לאחר מותם. ייתכן שאחת הסיבות לעיכוב הקבורה הייתה גירוש הפולשים הלובים באזור תבאי וחיפוש אחר אתר קבורה זמני חלופי, שכן KV9 תוכנן כעת כקבר כפול. פרוטוקול של פועל (פפירוס טורינו 1923) מהשנה השנייה למלכות רעמסס השישי מאשר שהדברים חזרו לקדמותם במערב תבאי בזמן זה.

המומיה נקברה מחדש בתקופת השושלת ה-21 בקבר של אמנחותפ השני, ששימש כמקום מסתור, שם התגלתה מחדש בשנת 1898. היא מראה סימנים (כגון צלקות של אבעבועות שחורות) לכך שהפרעה מת מאבעבועות שחורות בדיוק מעל גיל 30. לכן הוא נחשב לאחד הקורבנות המוכרים ביותר של .

באפריל 2021 הועברה המומיה מהמוזיאון לעתיקות מצרים למוזיאון הלאומי לתרבות מצרית יחד עם מומיות של 17 מלכים נוספים ו-4 מלכות באירוע שנקרא .

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* A.J. Peden, Where did Ramesses VI bury his nephew?, GM 181 (2001), 83-88
* Darrell D. Baker: The Encyclopedia of the Egyptian Pharaohs. Vol I: Predynastic to the Twentieth Dynasty (3300-1069 BC). Bannerstone Press, London 2008, , S. 321–323.
* Erik Hornung: The New Kingdom. In: Erik Hornung, Rolf Krauss, David A. Warburton (editor.): Ancient Egyptian Chronology. (= Handbook of Oriental studies. Section One.
</div>

==קישורים חיצוניים==
*
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אישים שחיו באלף ה-2 לפנה"ס
קטגוריה:פרעוני השושלת ה-20
קטגוריה:חנוטי מצרים העתיקה
אגרא דכלה

אגרא דכלה הוא ספר חסידי על פרשיות השבוע שכתב רבי צבי אלימלך שפירא מדינוב בעל הבני יששכר.

==תוכן הספר==
בראש הספר נדפסו הסכמות מהרב יוסף שאול נתנזון ומהאדמו"ר רבי חיים הלברשטאם מצאנז. בהקדמתו לספר כותב המחבר שכל הדברים בספר נאמרו בקרב חברים מקשיבים מידי שבת.

הספר נכתב על סדר הפסוקים של חמשה חומשי תורה בתוספת דברי רש"י, תרגום אונקלוס ומדרשים.

הספר עוסק גם ברמזים, גימטריאות וצירופי אותיות התורה בדרך הקבלה על סדר הפסוקים. בפתיחת הספר מובאים מאות צירופים למילה בראשית הפותחת את התורה.

==הוצאה לאור==
מהדורה ראשונה של הספר יצאה לאור בלמברג בשנת ה'תרכ"ח (1868) ומאז לא נדפס במשך קרוב ל-45 שנה. הספר הפך לנדיר והודפס שנית בפרעמישלא.

במהדורה הראשונה חסרו מהספר קטעים שלמים שנדפסו בספר השמטות מספר אגרא דכלה ובסוף ספר דרך פיקודיך ובסוף ספר קהלת יעקב, חלקים אלו נדפסו בתוך הספר במהדורה השנייה שיצא לאור בפרעמישלא. מהדורה זו יצאה לאור מספר פעמים במהדורת צילום, בשנת ה'תשנ"ג יצא לאור בברוקלין, ניו יורק מהדורה מחודשת של הספר בהוצאת הספרים אמ"ת של חסידות מונקאטש בשני כרכים.

מהדורה מבוארת של הספר יצאה לאור בשנת ה'תשס"ט בבני ברק על ידי האדמו"ר מקוסון, בהוצאת מכון בני שלשים.

==מהדורות הספר==
* מהדורה ראשונה - למברג, ה'תרכ"ח (1868)
* מהדורה שניה - פרעמישלא
* ב"כ, מכון אמת מונקאטש, ניו יורק, ה'תשנ"ג
* עם ביאור הצבי והצדק - ג"כ, מכון בני שלשים, בני ברק, ה'תשס"ט (2009)

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* , 
* חלק ממהדורות הספר: , 
* , , 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי חסידות
קטגוריה:ספרי 1868
מוטי מזרחי (קצין לוגיסטיקה)

מרדכי (מוטי) מזרחי (נולד ב-3 בדצמבר 1977) הוא קצין צה"ל בדרגת תת-אלוף, המשרת כראש חטיבת הלוגיסטיקה באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה (אט"ל). קודם לכן מילא שורה של תפקידים בחיל הלוגיסטיקה, בין היתר כראש מחלקת הלוגיסטיקה והמבצעים בחטיבת הלוגיסטיקה וכקצין הלוגיסטיקה של פיקוד הצפון.

== ביוגרפיה ==
מזרחי נולד, גדל והתחנך בתל אביב. למד בתיכון "מקס פיין" במגמת חשמל.

=== שירות צבאי ===
מזרחי התגייס לצה"ל בשנת 1997 ועבר מסלול הכשרה כלוחם בגדוד חרוב בחטיבה 500. יצא לקורס מ"כים חי"ר ומילא תפקידי פיקוד בגדוד כמפקד כיתה, עד לתפקיד רס"פ פלוגת החוד.

ב-2001 עבר מחיל הרגלים לחיל התחזוקה (כיום: חיל הלוגיסטיקה), במסגרתו יצא לקורס קצינים. שירת כסגן מפקד פלוגת המפקדה בגדוד חרוב ובהמשך התמנה למ"פ מפקדה של גדוד 195 בחטיבה 500. לאחר מכן מונה למ"פ מפקדה של גדוד 13 בחטיבת גולני. עם סיום התפקיד, יצא ללימודי תואר ראשון.

שירת כקצין הלוגיסטיקה של עוצבת ברעם וכקצין הלוגיסטיקה של עוצבת ברק. לאחר מכן מונה לקצין הלוגיסטיקה של חטיבת גולני, ובהמשך למפקד מסגרת מתקדם בבה"ד 6, בסיס ההדרכה של חיל הלוגיסטיקה.

בשנת 2015 הועלה לדרגת סא"ל ומונה לרע"ן לוגיסטיקה בבה"ד 1. בשנת 2016 מונה לקצין הלוגיסטיקה של אוגדת איו"ש, ושירת בתפקיד זה עד קיץ 2018, עד שהתמנה לראש ענף תכנון אופרטיבי בחטיבת הלוגיסטיקה תחת אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה.

בסוף שנת 2019 הועלה לדרגת אל"ם, ומונה לקצין הלוגיסטיקה הפיקודי של פיקוד הצפון, תפקיד שמילא עד קיץ 2022.

החל מחודש ספטמבר 2022, יצא ללימודים כחניך בהמכללה לביטחון לאומי (מב"ל - מחזור נ׳). עם סיום לימודיו מונה לראש מחלקת לוגיסטיקה ומבצעים בחטיבת הלוגיסטיקה והמבצעים באט"ל.

בדצמבר 2023, במהלך מלחמת חרבות ברזל, הועלה לדרגת תא"ל ומונה לראש חטיבת הלוגיסטיקה והמבצעים באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה. במסגרת תפקידו הורה שלא להעמיד חיילים לדין על אובדן ציוד במהלך הלחימה ברצועת עזה אלא במקרים חריגים.

== השכלה ==
מזרחי בעל תואר ראשון בלוגיסטיקה ממכללת ספיר, תואר שני במדעי המדינה ותואר שני נוסף ביחסים בינלאומיים מאוניברסיטת חיפה.
בנוסף, מזרחי הוא בוגר המב״ל (המכללה לביטחון לאומי).

== חיים אישיים ==
מזרחי נשוי למיכל ואב לשלושה ילדים, מתגורר עם משפחתו בהרצליה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:בוגרי התיכון המקצועי ע"ש מקס פיין
קטגוריה:בוגרי המכללה לביטחון לאומי
קטגוריה:בוגרי המכללה האקדמית ספיר
קטגוריה:הרצליה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
חג ישו המלך

חג ישו המלך (בלטינית: Sollemnitas Domini Nostri Iesu Christi Universorum Regis, בתרגום לעברית: "חג אדוננו ישו המשיח, מלך היקום") הוא יום חג נוצרי לציון ישו המלך. החג נקבע בשנת 1925 על ידי האפיפיור פיוס האחד עשר עבור הפולחן הרומי של הכנסייה הקתולית. בשנת 1970 שונה תאריך החג, מאוקטובר ליום ראשון האחרון לפני האדוונט. בדרך כלל החג חל בין 20 בנובמבר ל-26 בנובמבר.

החג נחגג על ידי זרמים רבים בנצרות, בהם קלוויניזם, מתודיזם, אנגליקניזם, לותרניזם ופרסביטריאניזם. הכנסייה האורתודוקסית הרוסית הגולה מציינת את החג באופן יוצא דופן בתאריך המקורי שנקבע ב-1925, יום ראשון האחרון של אוקטובר.

==שורשי החג==

המסורת הנוצרית מתייחסת לישו כאל מלך, וקיימים כתבים עתיקים, בהם כתביו של קירילוס האלכסנדרוני, בהם מתואר ישו כמלך ממלכת השמיים.

לחג ישו המלך יש ממד אסכטולוגי, המצביע על תקופת אחרית הימים, שבה ישו ימלוך על העולם.

בדצמבר 1925 פרסם האפיפיור פיוס האחד עשר אנציקליקה בשם "Quas primas" ("בראשית") בה ציין שמלכותו של ישו ניתנה לו על ידי האל בזכות אדיקותו, ולא הושגה באמצעות אלימות או גזל. באנציקליקה זו ייסד האפיפיור את הסקרמנט "חג ישו המלך", באמצעותו ביקש למתן את ההשפעות הגוברות של מגמות החילון והלאומיות החילונית בעולם. לאומיות זו באה לידי ביטוי גם בחילוקי הדעות בין ממלכת איטליה לבין הכס הקדוש, ואלה נפתרו רק עם חתימת ההסכמים הלטראניים בשנת 1929.

חג ישו המלך מצוין ביום ראשון האחרון לפני האדוונט. האפיפיור פיוס האחד עשר קבע את החג ליום ראשון שלפני חג כל הקדושים, אך בשנת 1970 שינה האפיפיור פאולוס השישי את מועד החג, למועדו הנוכחי.

==מנהגי החג==
פסל [[ישו המלך בחרונינגן]]
בחג זה הכמרים נוהגים ללבוש גלימות לבנות ולערוך ליטורגיה מיוחדת. בחלק מהכנסיות חוברו מזמורים מיוחדים לציון חג זה.

בכנסייה המתודיסטית מציינים תקופה ליטורגית מיוחדת בשם Kingdomtide המתחילה בחג השילוש הקדוש ומסתיימת בחג ישו המלך.

משנת 2021 מציינת הכנסייה הקתולית את "יום הנוער העולמי" באותו יום.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מועדים נוצריים
הטרונומיה

הטרונומיה (מיוונית. heteros: זולת, nomos: חוק) הוא מונח מתחום הפילוסופיה במקורו המתאר כפייה של חוק על רצונו של אדם מצד גורם חיצוני. 

==בפילוסופיה ==
עמנואל קאנט עשה במונח שימוש כשתיאר את תורת המוסר, שלדידו יסודה באוטונומיה, שהיא עשיית דין תבונית ומוחלטת. ההטרונומיה, לשיטתו, היא יצירת דין א-מוסרי או כזה שאין לו משמעות מוסרית. ההטרונומיה כוללת כל חוקיות, חברתית, רגשית וטבעית כאחד המגבילה את האדם וכופה עליו את רצונה. ההטרונומיה, לשיטת קאנט היא ההפך מן הרצון המוסרי, משום שהיא איננה מונעת על ידי התבונה הטהורה הפורמלית אשר אמורה להנחות את האדם גם בתחומי המוסר.<ref></ref> דוגמה לבעייתיות שברצון ההטרונומי נתן קאנט בצורת אדם אשר איננו משקר משום שברצונו לשמור על שמו הטוב. טיעון זה הוא הטרונומי, שהרי על פי הציווי המוסרי, על האדם לא לשקר גם לו הדבר לא יפגום בשמו הטוב כלל.<ref>עמנואל קאנט, הנחת יסוד למטיפיזיקה של המדות, ירושלים: מאגנס תש"י, עמ' 122-123</ref>

== בביולוגיה ==

== הטרונומיה מרחבית ==
הטרונומיה מרחבית או מרחב הטרונומי הוא מושג במדעי החברה וביחסים בינלאומיים, המתאר מצג שווא של אחידות טריטוריאלית וסדר חברתי המושפעים מהתפיסות המודרניות של ריבונות מדינתית ושליטה טוטליטרית.<ref></ref> המונח מתאר את חוסר ההתאמה בין מרחבים חברתיים למרחבים טריטוריאליים, המודגש במדינות המודרניות, אשר בניגוד למערכות הפוליטיות בימי הביניים, מתקשות להכיל רב תרבותיות ונאמנוית אידאולוגיות שונות בשל התבססותן על הומוגניה אתנית ואוטונומיה פוליטית.<ref name=":0"></ref> על פי התפיסה הפוסט-מודרניסטית, השליטה בעולם המודרני על שטחים מורכבת ממערכת יחסים בין כוחות שונים שאינם בהכרח בשליטת מדינת הלאום ויכולים להירקם באמצעות ארגונים בינלאומיים, דת, תאגידים רב-לאומיים, או זרמים גלובליים של הון ומידע.<ref name=":0" /> דניאל מונטרסקו סבור כי ערים מעורבות ככלל, והעיר יפו בפרט, מהווים דוגמה מתאימה למונח, ככאלו שבהם דינמיקה עירונית דוחה את הרעיון המסדר של הטריטוריאליות החד-ערכית שמציבה לה מדינת הלאום ושל המיקום החברתי שהיא מייעדת לקבוצות אתניות שונות.<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==

* 
* עמנואל קאנט, הנחת יסוד למטיפיזיקה של המדות, ירושלים: מאגנס תש"י, עמ' 122-131.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
קטגוריה:עמנואל קאנט
צבי פרנקל (שופט)

צבי פרנקל (נולד בשנת 1973) הוא נשיא בית הדין האזורי לעבודה בבאר שבע.

בשנים 1991–1993 שירת בצה"ל. בשנת 1998 סיים לימודי הוראה באוניבריסטת בן-גוריון ובשנים 1996–2000 עבד כמורה לאזרחות בבית ספר תיכון. בשנת 2001 סיים לימודי תואר ראשון במשפטים במכללת שערי משפט והתמחה בפרקליטות מחוז הדרום. בשנת 2003 הוסמך כעורך דין והחל לעבוד כיועץ משפטי במינהל מקרקעי ישראל (מחוז דרום). בשנת 2008 סיים לימודי דוקטורט במדעי הניהול באוניברסיטת בן-גוריון.

בשנת 2003 סיים לימודי תואר שני במינהל ציבורי באוניברסיטת בן-גוריון וב-2004 תואר שני במשפטים באוניברסיטה העברית. בשנים 2001–2010 לימד דיני עבודה ומינהל ציבורי באוניברסיטת בן-גוריון, במכללת אחווה ובפקולטה למשפטים של אוניברסיטת בר-אילן. במקביל, בשנים 2003–2008 שימש כתובע במילואים בבית המשפט הצבאי ובבית המשפט הצבאי לערעורים.

החל משנת 2008 מונה לשופט צבאי במילואים בדרגת סא"ל במיל'. באפריל 2010 מונה לרשם בבית הדין האזורי לעבודה בבאר שבע. באפריל 2012 מונה לשופט בבית הדין, ובנובמבר 2017 לסגנו של נשיא בית הדין שמואל טננבוים. עם פרישתו של טננבוים במרץ 2023 מונה פרנקל לכהונת נשיא בית הדין האזורי לעבודה באר-שבע.

ביולי 2014 פסק כי למערכת עיתון ישנה הזכות להכתיב את קו הסיקור של העיתון. בית הדין הארצי לעבודה הותיר את הפסיקה על כנה, בהסכמת הצדדים שמשכו עתירותיהם, וקבע כי על מערכת עיתון ליידע את העיתונאים והעורכים בקו המערכתי מראש. עם זאת, חידד כי זכות העיתון להכתיב את קו הסיקור אינה גוברת על חובת האתיקה העיתונאית באמצעות מחיקת שתי פסקאות מפסק הדין.

פרנקל חבר מועדון שחמט באר שבע, שחמטאי בדרגה רביעית ובעל דירוג שיפוט שחמט של שופט לאומי.

== מאמרים ==
* "[https://runilawreview.org/2022/03/07/frenkel2022/ המוציא ממעסיקו עליו הראיה?]" משפט ועסקים (תשפ"ב - 2022)
* "דיני עבודה ביהודה ושומרון" בספר משפט מסחרי ביהודה ושומרון" (התש"ף-2020)
* "ידיעה שיפוטית ומן המפורסמות בבתי המשפט הכלליים ובערכאות בעלות סמכויות ייחודיות", קרית המשפט י"א (התשע"ח-2018).
* "פיצויים ללא הוכחת נזק של ממון ופיצויים לדוגמה בחוקי העבודה בישראל", בספר 'סטיב אדלר (התשע"ו-2016)

== ספרים ==
* דוד א' פרנקל וצבי פרנקל, דיני שותפות בישראל, מהדורה שלישית התש"ף-2020
* דוד א' פרנקל וצבי פרנקל, דיני עמותות בישראל, מהדורה שלישית, התשפ"א-2021
* ד' צ'רניחובסקי, ש' מזרחי וצ' פרנקל, ניהולן הציבורי של קופות החולים בישראל. מרכז טאוב לחקר המדיניות החברתית בישראל, 2008.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:בוגרי המרכז האקדמי שערי מדע ומשפט
קטגוריה:שופטים צבאיים
קטגוריה:מורים בישראל
קטגוריה:שחמטאים ישראלים ללא דרגה בין-לאומית
קטגוריה:נשיאי בתי הדין האזוריים לעבודה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
פארק סנטה

פארק סנטה (באנגלית: SantaPark) הוא פארק שעשועים בסגנון חג המולד הפועל ברובניימי שבאזור לפלנד שבפינלנד. פארק סנטה נפתח ב-28 בנובמבר 1998. פארק השעשועים ממוקם במערה.

הפארק הוא פארק נושאי שבמרכזו בנושא סנטה קלאוס, חג המולד והטבע של לפלנד. הפארק ממוקם כ-9 ק"מ צפונית-מזרחית ל"בירת לפנלנד הלא-רשמית", רובניימי וכ-2 ק"מ לשדה התעופה רובניימי. הפארק צמוד לכפר של סנטה קלאוס.

== קונספט ==
הפארק נועד לחקות את המערה בה מתגורר סנטה קלאוס בקוטב הצפוני. התרבות הפופולרית מציגה לעיתים את לפלנד כמקום מגוריו של סנטה קלאוס ולכן תיירים מגיעים מדי שנה לרובניימי כדי ל"פגוש את סנטה קלאוס".

במהלך הקיץ, הפארק פתוח מאמצע יוני ועד השבועות הראשונים של אוגוסט. בעונת החורף הפארק פתוח מסוף נובמבר ועד תחילת ינואר. הכניסה לפארק כרוכה בתשלום.

בפארק המבקרים יכולים "לפגוש את סנטה קלאוס" במשרדו ולהצטלם איתו. אטרקציות נוספות כוללות את מאפיית הג'ינג'ר של ג'ינג'רבריאד, גלריית הקרח, מופעים, קפיטריות, סדנאות וסניף הדואר, שבו אפשר לשלוח גלויות מהקוטב הצפוני.

== היסטוריה והתפיסה העסקית ==
הפארק נפתח ב-28 בנובמבר 1998 כפארק שעשועים<ref></ref>. עלות הקמתו הייתה כ-6.7 מיליון יורו והבעלות עליו היא של מספר חברות בידור ושעשוע פיניות.

תחילה, הפארק סבל מקשיים כלכלים אך לאחר סיוע וחידוש הפארק, בסיוע של עיריית רובניימי, הצליח הפארק להמריא כלכלית.

== אטרקציות ==
האטרקציות של סנטהפארק כוללות
* מופע הקסמים של חג המולד
* המשרד של סנטה
* דואר
* מאפיית ג'ינג'רברייד
* רכבת הקסם
* בית ספר לשדונים
* סדנת שדונים
* סניף דואר
* גלריית קרח
* חצייה תת-קרקעית של החוג הארקטי
* מוזיאון ארטיקום

== ראו גם ==
* הכפר של סנטה קלאוס
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רובניימי
קטגוריה:פארקי שעשועים באירופה
קטגוריה:חג המולד
Quantum Baby

Quantum Baby (הידוע גם בשם BB/Ang3l Pt. 2 – Quantum Baby) הוא אלבום האולפן השביעי של הזמרת-יוצרת האמריקאית טינשיי. האלבום יצא לאור ב-16 באוגוסט 2024, על ידי חברות התקליטים טינשיי מיוזיק ו-Nice Life. זהו אלבום המשך השני של טרילוגיית אלבומים מתוכננת, בעקבות אלבומה BB/Ang3l משנת 2023.<ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref><ref></ref>

==רשימת רצועות== 

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable sortable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Quantum Baby
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט (ים)
!חברת תקליטים
!הערות
|-
!rowspan="2" |כלל העולם
|16 באוגוסט 2024
|הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • תקליט
|טינשיי מיוזיק • Nice Life
|
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי 2024
קטגוריה:אלבומי טינשיי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
New Game Plus

New Game Plus (בעברית: "משחק חדש +") הוא מצב משחק הקיים במספר משחקי וידאו ובמסגרתו השחקנים יכולים להתחיל את עלילת המשחק מחדש, כאשר ברשותם כל השדרוגים והחפצים שהם השיגו בפעם הראשונה. המצב לרוב נפתח כאשר השחקנים מסיימים את עלילת המשחק בפעם הראשונה ולעיתים המצב כולל אפשרויות שלא היו זמינות קודם כגון רמת קושי קשה יותר, אויבים שונים ועוד.

== מקור ==
המושג הוטבע לראשונה כשהמשחק "Chrono Trigger" יצא בשנת 1995. למרות זאת, גרסאות מוקדמות של מצב המשחק "משחק חדש +" נצפה במשחקים מוקדמים יותר כגון "", "האגדה של זלדה", "" ו-"האחים סופר מריו". המצב קיים בעיקר במשחקי תפקידים ממוחשבים ובמסגרתו השחקן מתחיל את העלילה של המשחק מחדש, כאשר ברשותו היכולות והחפצים שהשיג בפעם הראשונה. לעיתים, חפצי מפתח שמשפיעים על עלילת המשחק (לדוגמה, מפתח שפותח דלת שאמורה להוביל לשלב חדש, אך על השחקן למצוא אותו קודם) לא ממשיכים במצב "משחק חדש +" על מנת שהעלילה לא תיהרס. בנוסף, חלק מהדמויות שהשחקן פוגש ומוסיף לצוותו לא מופיעים כבר בתחילה, אלא נמצאות במקום הרגיל שממנו הן גויסו. למרות זאת, כאשר אותן דמויות מגויסות, הן מחזיקות ביכולות וחפצים ששמורים מהשמירה הקודמת.

== דוגמאות ==
משחקים בעלי מספר סופים, לדוגמה Chrono Trigger, נעזרים במצב "משחק חדש +" על מנת לגרום לשחקן לחוות מספר סופים אפשריים בעלילת המשחק עצמה.<ref></ref> מספר משחקים מוסיפים רמת קושי קשה יותר כאשר השחקן מתחיל מחדש במצב "משחק חדש +", לדוגמה סדרת המשחקים "" או סדרת משחקי "". משחקים כדוגמת "" משתמשים במצב המשחק ובמסגרתו השחקן יכול לשחק בשלבים ששיחק בהם קודם, הפעם עם כוחות ויכולות משופרים. במסגרת העלילה, מוסבר שאסטרו וחבריו נוסעים אחורה בזמן (לשלבים אותם השחקן שיחק קודם לכן) כדי לפתור משבר שצץ בעולמן של הדמויות. במשחק "" על השחקנים לסיים את עלילת המשחק שלוש פעמים, כאשר בכל פעם הם מביסים מפלצת "בוס" אחרת על מנת לחוות את הסוף האמיתי של המשחק.

בחלק מהמשחקים, מצב המשחק מוסיף אפשרויות שלא היו קיימות בפעם הראשונה. לדוגמה, הוספת דמויות חדשות שניתן לשחק איתן במשחק "", אזורים חדשים לחקירה במשחק "", חפצים חדשים, בגדים ונשקים חזקים יותר.

משחקים שמחוברים לרשת האינטרנט ידרשו מהשחקן לסיים את העלילה במצב "משחק חדש +" על מנת לפתוח "הישג" (). בחלק מהמשחקים, על השחקנים לרכוש חבילת הרחבה בתשלום בכדי לפתוח את מצב המשחק, לדוגמה במשחק "".<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משחקי וידאו
פיודור אוספנסקי

פְיוֹדוֹר אִיוָאנוֹבִיץ' אוּסְפֶּנְסְקִי (ברוסית: Фёдор Ива́нович Успе́нский; 19 בפברואר 1845–10 בספטמבר 1928) היה היסטוריון רוסי, חוקר האימפריה הביזנטית. עבודותיו מדגימות היטב את פריחת תחום חקר האימפריה הביזנטית בתקופת האימפריה הרוסית.

== חייו ==
אוספנסקי נולד ליד גאליץ' ולמד באוניברסיטת סנקט פטרבורג, כשאת התזה הראשונה שלו כתב על ניקטאס כוניאטס. במשך כשני עשורים (1874–1894) שימש מרצה באוניברסיטת נובורוסייסקי באודסה, תפקיד שאפשר לו לבלות זמן ניכר מחוץ לרוסיה.

עבודת הדוקטורט של אוספנסקי משנת 1879 עסקה בייסודה של האימפריה הבולגרית השנייה. אף שהתמחה ביחסי ביזנטיון-בולגריה, וחקר את ההשפעה הסלאבית על הכלכלה הביזנטית, הוא גם חקר וכתב רבות על מסעי הצלב.

בשנת 1894 החליט אוספנסקי, שהיה בעל אידאולוגיה סלאבופילית, לעבור לקונסטנטינופול במטרה לחקור את המונומנטים ששרדו מהתקופה הביזנטית, ושהוזנחו על ידי השלטונות העות'מאניים במשך מאות שנים, ולהגן עליהם. הוא ייסד את המכון הארכאולוגי הרוסי בקונסטנטינופול (שמרכזו בסטודיון) ועמד בראש המחקר הארכאולוגי החלוצי שלו בקונסטנטינופול, באסיה הקטנה, במוקדון ובבולגריה. בשנת 1900 נבחר לאקדמיה הרוסית למדעים, לאחר שהיה חבר בהתכתבות למן 1893. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה נאלץ אוספנסקי לנטוש את עבודתו ולברוח מטורקיה.

בפטרוגרד הוזמן לערוך את ביטאון גוף המחקר הביזנטי "ויזנטיסקי ורמניק". לאחר מהפכת אוקטובר נשא הרצאות באוניברסיטת לנינגרד (1922–1927), ותחת ביקורת מתמשכת מצד השלטונות הבולשביקים, הכין לפרסום את תוצאות מחקר חייו, תיאור אדיר-ממדים בן שלושה כרכים על ההיסטוריה של האימפריה הביזנטית.

אוספנסקי נפטר בלנינגרד ב-1928. הפרסום לאחר מותו של המגנום אופוס שלו, המבוסס על מקורות רבים שטרם פורסמו והחסר תקדים בהיקפו, הדגים את מומחיותו הנרחבת בתחום. ספרו על האימפריה הטרפזונטית הופיע גם כן לאחר מותו. טקטיקון אוספנסקי נקרא על שמו.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:היסטוריונים סובייטים
קטגוריה:היסטוריונים רוסים
קטגוריה:ילידי 1845
קטגוריה:נפטרים ב-1928
קונסטנטין קונסטנטינוביץ', נסיך רוסיה

קונסטנטין קונסטנטינוביץ', נסיך רוסיה (ברוסית: Константин Константинович; 1 בינואר 1891 – 18 ביולי 1918), היה נסיך מבית רומנוב ונין של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה.

== ביוגרפיה ==
קונסטנטין שכונה בפי המשפחה קוסטיה, נולד ב-1 בינואר 1891 בסנקט פטרבורג, והיה בנם השלישי והילד הרביעי של קונסטנטין קונסטנטינוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ואשתו הנסיכה הגדולה יליזבטה מאבריקיייבנה.

הנסיך היה אדם שקט וביישן שחבב תיאטרון והתחנך ב־Corps des Pages, אקדמיה צבאית בסנקט פטרבורג. הוא שירת בצבא הקיסרי במלחמת העולם הראשונה. כומר שפגש אותו בחזית, הגומן שרפים, כתב: "הוא היה קצין צנוע ביותר של משמר רגימנט איזמאילובסקי, אהוב מאוד על קצינים וחיילים כאחד; יחד איתם הוא היה חייל אמיץ שהצטיין. אני זוכר באופן אישי שראיתי אותו בשוחות בין החיילים, מסכן את חייו".

לאחר שראה את האושר של שני אחיו הגדולים, יואן וטטיאנה, קונסטנטין היה להוט להקים משפחה משלו. הוא התעניין בבתו הבכורה של הצאר, אולגה, אך נמשך גם לאליסאבטה, נסיכת רומניה. סבתה של אליסאבטה, מריה אלכסנדרובנה, הנסיכה הגדולה של רוסיה, כתבה לבתה, מריה, נסיכת הכתר של רומניה בשנת 1911, ואמרה, "קוסטיה הצעירה נתפס כעת באימה שהיא תיחטף, כפי שהוא אומר, לפני שהוא אפילו ערך עימה היכרות. האיש הצעיר נראה ממש נחמד, הוא מאוד אהוב ברגימנט שלו, והם באמת חונכו היטב. הוא מלא שמחת חיים... אם אין לך שום דבר נגד הנוער הזה ביקור חולף, האם תטלגרף אליי." עם זאת, הבקשה נדחתה על רקע פוליטי, שכן הנסיך יואן היה נשוי לילנה, נסיכת סרביה, וקונסטנטין מעולם לא מצא את הנישואים שאליהם ייחל.

במרץ 1918 הוא הוגלה לאורל על ידי בבולשביקים ונרצח בפיר מכרה ליד אלפאייבסק, יחד עם אחיו הנסיך יואן קונסטנטינוביץ' והנסיך איגור קונסטנטינוביץ', בן דודו הנסיך ולדימיר פאבלוביץ' פיילי וקרובי משפחה וחברים נוספים. גופתו נקברה בסופו של דבר בבית הקברות של הכנסייה הרוסית האורתודוקסית בבייג'ינג, שנהרס ב-1986 כדי לבנות שם פארק.

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:נפטרים ב-1918
קטגוריה:ילידי 1891
קטגוריה:שושלת רומנוב
גבעת מדור

גבעת מדור (שם בערבית: جبل المدرية, תעתיק: ג'בל אלמדריה) היא גבעת משאר באגן נחל צין, למרגלות הכפיפה הגאולוגית החריפה של קמר חתירה שבנגב הצפוני. רום הגבעה 452 מטר מעל לגובה פני הים, והיא מתנשאת כ-100 מטר מעל לסביבתה.

גבעת מדור בנויה בחלקה העליון סלע גיר קשה יחסית מתקופת האאוקן, המעניק לה "גג" מפולס, ואילו חלקה התחתון בנוי סלעי חרסית ירקרקים, שמתחת להם מופיעים סלעי קירטון לבנים עשירים בפוספט. בחלק התחתון של הגבעה, הבנוי קירטונים, מפותח נוף בתרונות מרשים. לגבעה צבע צהבהב בהיר, הבולט על רקע הסביבה הכהה.

דרך עפר היוצאת משטח מפעל הפוספטים "אורון" לכיוון דרום-מערב מגיעה עד סמוך למרגלות הדרומיות-מזרחיות של הגבעה. מגבעת מדור עולים שבילי טיול מסומנים אל נחל מדור, אל נחל עפרן ואל שפת המכתש הגדול.
==הערות שוליים==

גבעת מדור
גבעת מדור
ידין ענתבי

ידין ענתבי (נולד ב-31 באוקטובר 1970) הוא בנקאי ישראלי, מנכ"ל בנק הפועלים.

==ביוגרפיה==
ידין ענתבי נולד ב-1970. בן להניה ויגאל ענתבי, שהיה מנהל מחלקת אפריקה במשרד החוץ ושגריר ישראל בפולין ובשווייץ.

ענתבי הוא בעל תואר ראשון בכלכלה וחשבונאות ותואר שני במנהל עסקים בהתמחות במימון ובנקאות, שניהם מהאוניברסיטה העברית בירושלים, והוא רואה חשבון מוסמך.

לאחר תקופה קצרה שבה עבד כרואה חשבון במגזר הפרטי הצטרף בשנת 1998 לאגף שוק ההון, ביטוח וחיסכון במשרד האוצר ומונה למשנה וסגן של המפקח על הביטוח. בספטמבר 2005 מונה למפקח על הביטוח ולממלא מקום הממונה על שוק ההון, ושימש בתפקיד זה במשך ארבע וחצי שנים. בכהונתו עסק במימוש רפורמת בכר להפחתת הריכוזיות של המערכת הבנקאית בשוק ההון, ובהשפעות של משבר הסאבפריים על שוק ההון בישראל.

בשנים 2011–2012 שימש מנכ"ל דש בית השקעות, ופרש בעקבות מיזוג בית ההשקעות עם מיטב בית השקעות. 

בשנת 2013 הצטרף לבנק הפועלים ומונה לראש החטיבה הפיננסית (CFO). בשנת 2018 מונה לראש חטיבת שווקים פיננסיים ובנקאות בין-לאומית. 
בשנת 2019 התמודד על תפקיד מנכ"ל הבנק, אך לא נבחר. ביוני 2024 החליט דירקטוריון הבנק למנותו למנכ"ל הבנק, והוא נכנס לתפקיד זה ב-15 באוגוסט 2024.

==חיים אישיים==
ענתבי נשוי ואב לשתי בנות. הוא רץ מרתון.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:רואי חשבון ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:הממונים על שוק ההון, ביטוח וחסכון
קטגוריה:מנהלי בנק הפועלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
שמואל שמעלקה שימחוביץ

ר' שמואל שמחוביץ (גם: שימחאוויץ ~ה'תקפ"ד - ג' באדר ה'תרנ"ו, 1896) היה נדבן, איש אשכולות, סופר ופובליציסט יהודי.

== קורות חיים ==
נולד במינסק לאביו ר' צבי הירש, ולאמו בתו של ר' שמואל לנדא, בן ר' אברהם, בן רבי צבי הירש לנדא המכונה ר' הירש וויטש, מפרנסי ועד ארבע ארצות. בימי נעוריו עזב את מינסק ללמוד בסלוצק בתלמוד תורה של הגביר, העתיד להיות חותנו, ר' שכנא איסרלין, עוד בילדותו נודע כ"העילוי ממינסק".

נישא לריבעלע בתו של הגביר ר' שכנא איסרלין מסלוצק, בן ר' יונה, בן ר' "אברהם ר' איסר'ש". שבנה בית המדרש בסלוצק שהיה נקרא "ר' איסערקעס קלויז" (לאחר שגרשה ר' צבי הירש אורנשטיין).

לאחר שאשתו הראשונה מתה, נישא שנית לזיסל בתו של הגביר ר' יעקב נפתלי הרץ ברנשטיין, מלבוב, מצאצאי הרב יעקב יהושע פלק בעל "פני יהושע".

ר' שמואל היה סוחר תבואה עשיר ודמות מפורסמת בעיר סלוצק, שהתבלט בתחומים רבים. הוא היה חכם ומלומד, בעל ידע נרחב במדעי היהדות וכן בתחומי מדע כלליים. הוא היה דובר שפות רבות וסוחר עולמי, ועסק רבות במסחר הבורסה בלונדון. הוא היה מנוי לעיתונים בעברית, ברוסית, בגרמנית ובאנגלית, ופרסם כתבות בעיתון הגרמני בסט. פטרבורג, "פטרבורגר הראלד". בשל השפעתו ורום מעמדו, הוזמן ר' שמואל בשנת ה'תרנ"ד, 1894 על ידי הממשלה הרוסית לסנקט פטרבורג כדי להשתתף בוועדת הרבנים ה"ראווינסקי קאמיסיע".

בנה לו בית המדרש, והציעו לו כיסאות רבנות בערים שונות, ואף בווינה, וכאשר עזב ר' יעקב גזונדהייט רבנותו בוורשה בשנת ה'תרל"ד, הציע לו את הרבנות, אבל לא רצה לשמש ברבנות.

היה בידידות עם ר' יהושע צייטלין, שותפו במסחר, ולמד יחד עמו.

היה לו ריב עם הגאון ר' יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק ה"בית הלוי", ובעבורו בשנת תרל"ה 1875 עזב ה"בית הלוי" את העיר סלוצק, ועבר להתגורר בוורשה.

חיבר כמה חבורים, שלא נדפסו, שו"ת וחדושים על הש"ס.

נפטר ג' באדר ה'תרנ"ו 1896.
ועל מצבת קברו נחרת:

כה סיפר בן עירו ר' אהרן הימן:

== משפחתו ==
מאשתו הראשונה:
* בנו - ר' שכנא. נפטר בצעירותו בשנת ה'תרמ"א (1881), עשה חיבור בשם "der positivismus im msaismus".
* בנו - ר' חיים מויטבסק. חתנו של הגביר ר' שמריהו צוקרמן ממוהילב.
* בנו - ר' אליעזר ממוהילב. חתנו של הגביר ר' י. סעדיה שור.
* בנו - ר' יונה מקרלין.

:מאשתו השנייה:
*בתו - רוזה הייתה מורה ופסיכולוגית, ופעילה בייווא.
* בנו - יעקב נפתלי שמחוני.

==לקריאה נוספת==
*
*פנקס סלוצק ובנותיה, ניו יורק-תל אביב תשכ"ב, 1962.
*ר' אהרן הימן, בתוך: הדרום, כרך נא, עמ' 196-197.
* ר' מאיר בר-אילן, "פון וואלאזין ביז ירושלים", א, עמ' 192.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי עסקים יהודים בלארוסים
סמיון גרשטיין

סמיון גרשטיין (ברוסית: Семён Соломонович Герштейн ; (13 ביולי 1929 - 20 בפברואר 2023) פיזיקאי סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא התמחה בפיזיקה גרעינית.
==קורות חיים==
סמיון גרשטיין נולד בשנת 1929 בחרבין למשפחה יהודית. הוריו עבדו בסין בשליחות הממשל הסובייטי. בשנת 1936 המשפחה חזרה לברית המועצות. תוך זמן קצר הם הואשמו בבגידה ונשלחו למחנות גולאג (שמם טוהר מכל אשמה כעבור כ-20 שנים). סמיון הציער התחנך במשפחת סבתה ודודתה.

בשנת 1946 גרשטיין סיים עם מדליית זהב לימודי בית ספר והחל ללמוד באוניברסיטת מוסקבה. לאחר סיום לימודים בשנת 1951, למרות מאמציו של מנחה שלו בתקופת הלימודים גרשטיין לא התקבל לעבודה בשום מוסד מדעי והחל לעבוד בבית ספר בכפר במחוז קלוגה. בהיותו מורה לפיזיקה גרשטיין עבר בחינות בפיזיקה תאורטית אצל לב לנדאו, והיה אחרון שעבר בחינה זו אצלו אישית. בשנת 1954 אחרי שפיוטר קפיצה חזר לניהול מכון לחקר בעיות פיזיקה גרשטיין התקבל לעבודה במכון והחל לעבוד על תואר שלישי. בהמלצת לנדאו, גרשטיין החל לעבוד עם יעקב זלדוביץ' והם פרסמו מספר מאמרים מדעיים. בשנת 1958 הוא סיים עבודת תואר שלישי, עבר ללנינגרד והחל לעבוד במכון לפיזיקה וטכנולוגיה על שם יופה.

בשנת 1960 גרשטיין חזר למוסקבה לעבודה במכון לפיזיקה. בשנת 1963 גרשטיין סיים עבודת פוסט-דוקטורט.

מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 גרשטיין עבד במכון לפיזיקת אנרגיות גבוהות של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. במקביל הוא היה מלמד בסניף של אוניברסיטת מוסקבה, מכון לפיזיקה וטכנולוגיה של מוסקבה (בדרגת פרופסור). הוא הדריך עבודות תואר שלישי ופוסט דוקטורט רבות.

גרשטיין פרסם מעל ל-250 עבודות בתחומים שונים של פיזיקה גרעינית. על תרומות לקידום המדע בשנת 1984 הוא התקבל כחבר בהתכתבות לאקדמיה למדעים של ברית המועצות ומשנת 2003 הוא היה חבר בפעול באקדמיה רוסית למדעים.

לגרשטיין הוענקו מספר עיטורים, פרס ברית המועצות, בשנת 2011 הוא קיבל פרס על שם פומרנצ'וק ובשנת 2013 מדליית זהב על שם לנדאו.

בשנת 1957 גרשטיין התחתן עם קרובת משפחה של לב לנדאו ומשה ברודרזון. לזוג נולד בן אלכסנדר שבשנת 1991 עלה לישראל. הם התגרשו בשנת 1961 ובהמשך גרשטיין התחתן פעם שנייה. לזוג נולדו 2 בנים. אחד מהם הלך ללמוד פיזיקה גרעינית ומכהן פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת ראטגרס

גרשטיין היה חבר מערכת של כתב עת המוקדש למדע פופולרי של האקדמיה הרוסית.

סמיון גרשטיין נפטר בשנת 2023 בגיל 94 ונטמן בבית העלמין בעיירה פרוטבינו במחוז מוסקבה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://gpad.ac.ru/wp-content/uploads/2023/02/Gershtein_nekrolog.pdf ביוגרפיה] 
* [https://ufn.ru/ufn2023/ufn2023_4/ufn234e.pdf ביוגרפיה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:פיזיקאים יהודים
קטגוריה:פיזיקאים רוסים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מוסקבה
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה למדעים של ברית המועצות
קטגוריה:ילידי 1929
קטגוריה:נפטרים ב-2023
איגור קונסטנטינוביץ', נסיך רוסיה

איגור קונסטנטינוביץ', נסיך רוסיה (ברוסית: Игорь Константинович; 10 ביוני 1894 – 18 ביולי 1918)<ref name="angel"></ref> היה נסיך מבית רומנוב ונין של ניקולאי הראשון, קיסר רוסיה.

== ביוגרפיה ==
איגור נולד ב-10 ביוני 1894 בסנקט פטרבורג, והיה ילדם השישי של קונסטנטין קונסטנטינוביץ', הנסיך הגדול של רוסיה ואשתו הנסיכה הגדולה יליזבטה מאבריקיייבנה. הוא למד ב-Corps des Pages, אקדמיה צבאית אימפריאלית בסנקט פטרבורג. הוא נהנה מתיאטרון.

במהלך מלחמת העולם הראשונה, הוא היה קורנט ברגימנט משמר ההוסרים של הצאר. בריאותו הייתה שברירית למדי: היו לו סיבוכי צדרת ודלקת ריאות ב-1915, וגם אם חזר לתעלות, הוא לא יכול היה ללכת מהר ולעיתים קרובות השתעל וירק דם.

ב-4 באפריל 1918, הוא הוגלה לאורל על ידי הבולשביקים ונרצח ב-18 ביולי אותה שנה בפיר מכרה<ref name="alex"></ref> ליד העיירה אלאפאיבסק, יחד עם אחיו הנסיך יואן קונסטנטינוביץ' והנסיך קונסטנטין קונסטנטינוביץ', בן דודו הנסיך ולדימיר פאבלוביץ' פיילי וקרובי משפחה וחברים אחרים.<ref name="serf"></ref> גופתו נקברה בסופו של דבר בבית הקברות של הכנסייה הרוסית האורתודוקסית בבייג'ינג<ref name="beijing"></ref> שנהרס ב-1986 וכיום מהווה מגרש חניה.

== אילן יוחסין ==

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:שושלת רומנוב
קטגוריה:נפטרים ב-1918
קטגוריה:ילידי 1894
אלכסנדר גינצבורג

אלכסנדר גינצבורג (ברוסית: Александр Леонидович Гинцбург ; נולד ב-10 בנובמבר 1951) מיקרוביולוג סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא היה בין מפתחי החיסון נגד קורונה.
==קורות חיים==
אלכסדנר גינצבורג נולד בשנת 1951 במוסקבה למשפחה יהודית. הוריו של אביו נעצרו בשנת 1937 ונשלחו למחנות גולג, שמם טוהר בשנת 1953 והם חזרו למוסקבה. בעקבות מעצר הוריו, אביו הלך לעבוד ופרנס את המשפחה. בהמשך הוא חזר ללימודים וסיים לימודי תואר שלישי בהנדסה.

לאחר סיום בית ספר גינצבורג החל ללמוד ביולוגיה באוניברסיטת מוסקבה וסיים אותה בשנת 1971. הוא החל לעבוד במחלקה לביולוגיה של "מכון קורצ'טוב" אצל רומן חסין-לוריה. בשנת 1981 הוא סיים לימודי תואר שלישי.

בשנת 1982 גינצבורג החל לעבוד במכון לאמבליולוגיה ומיקרוביולוגיה של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. החל משנת 1997 הוא מכהן כמנהל המכון. במקביל גינצבורג מלמד באוניברסיטת סצ'נוב בה הוא מכהן כראש קתדרה ופרופסור.

בשנת 1989 גינצבורג סיים עבודת פוסט-דוקטורט.

על הישגיו במדע בשנת 2000 גינצבורג נבחר לאקדמיה למדעי הרפואה ומשנת 2013 הוא חבר בפועל של האקדמיה הרוסית למדעים.

גינצבור מתמחה בתחום ביולוגיה מולקולרית. בתחום זה הוא פרסם מספר מחקרים. הוא חבר מערכת של כתבי עת בנושא ופעיל באגודת מיקרוביולוגים הרוסית.

בבעלות גינצבורג 15 פטנטים בתחום התמחותו. בתקופת מגפת הקורונה גינצבורג הוביל פיתוח חיסון רוסי "ספוטניק 5".

על תרומתו לקידום מדעי הפרואה לגינצבורג הוענקו מספר עיטורים ופרס הפדרציה הרוסית בשנת 2020. בשנת 2021 הוא קיבל עות הכבוד של הקונגרס היהודי-רוסי ופרס של פדרציית הקהילות היהודיות של רוסיה.

בהדרכת גינצבורג הוכנו 10 עבודות תואר שלישי ו-4 עבודות פוסט-דוקטורט.

==קישורים חיצוניים==

* [https://vestnikramn.spr-journal.ru/jour/article/viewFile/789/720 ביוגרפיה] 
* [https://web.archive.org/web/20180326033427/http://zdrav.newdiamed.ru/speech/ginzburg גינצבורג על משפחתו] 

קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:מיקרוביולוגים יהודים
קטגוריה:מדענים רוסים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:מקבלי עיטור אלכסנדר נבסקי (הפדרציה הרוסית)
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:ילידי 1951
תעלת שלם

תעלת שלם (באנגלית: Schlemm's canal), היא תעלה דמוית צינור לימפתי בגלגל העין.

== אטימולוגיה ==
תעלת שלם נקראת על שמו של (1795–1858), אנטומיסט גרמני אשר גילה אותה בשנת 1830.<ref></ref><ref></ref>

== מבנה ==
התעלה היא צינור מצופה אנדותל, הדומה לזה של כלי הלימפה.<ref></ref><ref name="Kizhatil2014"></ref> בחלקה הפנימי מכוסה תעלת שלם על ידי .<ref name=":0"></ref> הדבר יוצר התנגדות לזרימת ה (Aqueous humour).<ref name="Aspelund2014"></ref><ref></ref>

== פיזיולוגיה ==
תעלת שלם ממלאת תפקידים מרכזיים בפיזיולוגיה של העיניים. תפקידים אלה תלויים בפנוטיפים של תאי אנדותל.<ref></ref>

== אבחון ==
הגנים בעלי ההשפעה על תעלת שלם מאובחנים על ידי מספר בדיקות: , מיקרוסקופיה קונפוקלית ברזולוציה גבוהה ורינדור (rendering) תלת מימדי (3D). באמצעות טכניקות אלו, התגלה כי על תעלת שלם משפיעים מספר פנוטיפים (גן) ייחודיים של תאי אנדותל של מערכת הדם ותאי אנדותל של מערכת הלימפה.<ref></ref>

== משמעות קלינית ==
אחד התהליכים הרפואיים המבוצעים בתעלת שלם הוא קנאלופלסטיקה, הליך לשיקום מערכת הניקוז הטבעית של העין כדי להפחית את הלחץ התוך עיני.<ref></ref>מיקרו-צנתרים משמשים בהליך זעיר פולשני. יצירת חתך זעיר מאפשר גישה לתעלת שלם. מיקרו-צנתר מגדיל את תעלת הניקוז הראשית באמצעות הזרקה של חומר סטרילי . פתיחת תעלת שלם בטכניקה זו מובילה להפחתת הלחץ התוך עיני.

== ראו גם ==
* לחץ תוך עיני
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראייה
קטגוריה:עין
גל צוקרמן

גל צוקרמן (נולדה ב-17 באוגוסט 2003) היא שייטת ישראלית. צוקרמן תייצג את ישראל באולימפיאדת פריז (2024) בתחרויות גלישת מצנח.

== ביוגרפיה ==
צוקרמן היא ביתם של שייטי ה-470 שני קדמי ואלי צוקרמן, שייצגו את ישראל במשחקים האולימפיים.

צוקרמן החלה ללמוד שייט תחרותי בכיתה ד', אולם פרשה בכיתה י'. בשנת 2021 החלה לגלוש בגלשן מסוג קייט פויל, ובאותה השנה זכתה באליפות העולם לנערות. בשנת 2022 זכתה במקום הרביעי באליפות אירופה ובמקום השישי באליפות העולם. בשנת 2023 הגיעה לדירוג שיא - מקום שלישי בעולם.

במרץ 2024 סיימה צוקרמן במקום השביעי באליפות אירופה, ולאחר מכן קבע הוועד המנהל של איגוד השייט הישראלי שצוקרמן תייצג את ישראל באולימפיאדת פריז בדגם קייט פויל.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:משתתפות ישראליות באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:נשים שייטות ישראליות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2002
נחל כורזים

נחל כורזים הוא נחל בגליל המזרחי של ישראל. שמו נגזר מהיישוב הקדום הנמצא בסביבתו, כורזים. הנחל מתחיל ממורדות ההר בדרום היישוב אליפלט, וזורם לדרום-מזרח, בין היישוב כורזים לאמנון וממשיך עד לחוף כפר נחום ונשפך לכנרת. אורכו הוא כ-10 קילומטרים.<ref name=":0"></ref>

בערבית נקרא הנחל: ואדי אל עֵיש (נחל קן הציפור), ואדי אבו זלפאת, ואדי עִיבִּידאן<ref name=":0" />

== נקודות ציון לאורך הנחל ==
* חורבת זלף<ref></ref><ref></ref>
* חורבת שום<ref name=":0" />
* עין דביר/עין טופח<ref></ref>
* גן לאומי כורזים<ref></ref>

== הערות שוליים ==

כורזים
כורזים