OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
רינה (רוזה) יונוביץ

רינה (רוזה) יונוביץ (1894 – 26 ביולי 1940) הייתה מהבקטריולוגיות הראשונות בארץ ישראל, מייסדת ומנהלת המעבדה הבקטריולוגית בבית החולים הדסה (תל אביב).

==קורות חיים==
יונוביץ נולדה באודסה, לאיתמר גולדברג שהיה תעשיין, ובת-שבע לבית סובול. היא למדה בגימנסיה באודסה, ובבית ספר לרפואה באודסה, אותו סיימה בשנת 1916. עבדה כרופאה במוסקבה ובפטרוגראד, והתמחתה בטיפול במחלות זיהומיות, ובבקטריולוגיה.

ב-1920 נישאה לד"ר יהודה יונוביץ בעיר יאלטה, בקרים, ועלתה עמו לארץ ישראל. היא התיישבה בירושלים ועבדה עד במעבדה הבקטריולוגית של בית-החולים "הדסה" בירושלים תחת הדרכתו של פרופ' ישראל יעקב קליגלר. בהמשך הייתה למנהלת המעבדה. בשנת 1929 עברה לתל אביב, שם ייסדה וניהלה את המעבדה הבקטריולוגית של בית החולים הדסה. היא גם פרסמה מאמרים לציבור בעיתונות.

נדבקה במחלת טיפוס, מחולים שהיו בטיפוליה, ונפטרה בתל אביב, כ' תמוז, ה'ת"ש, (26 ביולי 1940). נקברה בירושלים.

==משפחתה==
אחותה מרים, שנישאה למאיר ויניק אשר ייסד את תחנת הניסיונות לחקלאות לחקירת הקרקע במקוה ישראל, תפקדה כעוזרתו הראשית בתחנת הניסיונות, הייתה בין העוזרות הראשונות במכון לביוכימיה של האוניברסיטה העברית, והראשונה בארץ בחקירה מיקרוביולוגית של הקרקע.

אחותה מרים, שסיימה את לימודיה באוניברסיטה, והוריה עלו לארץ ישראל בשנת 1923.

===מחקריה===
יונוביץ התמסרה בייחוד לשכלול עירויי-דם, ארגנה את תורמי הדם לפי קבוצות-הדם שלהם, מחולקים בכרטיסיות לפי הקבוצות, והודות לכך נתאפשר להציל חיי אדם על ידי עירוי-דם בלי אובדן זמן בבדיקות נוספות.

הרבתה לעזור למגן דוד אדום בפעולות הצלת חיים ובזמני מהומות הייתה עובדת יומם ולילה להצלת חיי פצועים. 

חקרה את קבוצות הדם של השומרונים וב-1932 השתתפה במשלחת מדעית מרומא ב"חקירת חיי השומרונים" ולדו"ח המקיף של הפרופ' ג'יני, מנהל המשלחת, עיבדה את הפרק על קבוצות הדם של השומרונים. כן פרסמה בירחון צרפתי על חקירותיה בנושא זה.

ב- 1937 השתתפה כנציגת מד"א ו"הדסה" בכינוס בינלאומי לעירוי-דם בפריז והרצתה בו. חקרה את שאלות התנועה העונתית של מחלות מידבקות בארץ ואת מסקנותיה מסרה במאמרים ובהרצאות. חקרה את קבוצות הדם האופייניות לעמים ולגזעים שונים והגיעה למסקנה, כי ליהודים אין בדמם תכונה גזעית משותפת, אלא שייכים לקבוצות שונות לפי ארצות המוצא, ובזה סתרה מבחינה מדעית את התאוריה הנאצית. מאידך קבעה שיהודי ארץ ישראל הם לפי דמם יותר "אסיאתיים" מאשר ערביי הארץ.

יונוביץ פרסמה מאמרים מקצועיים בעיתונות המקצועית בצרפתית והשתתפה בכינוסים מדעיים בינלאומיים.

השקיעה הרבה מרץ ועבודה במלחמה במחלות מידבקות בארץ (טיפואיד, כולרה, בילהרציה, מלריה, מחלות מעיים וכו'), שיתפה פעולה עם העירייה, מוסדות החינוך, מחנכים ורופאי בתי-הספר וניהלה פעולת הסברה רחבה בצבור להשתמרות מהמחלות ולמלחמה בהן.

== לקריאה נוספת ==
* נסים לוי, יעל לוי, "רופאיה של ארץ ישראל 1948-1799", איתי בחור - הוצאה לאור, מהדורה שנייה, מרץ 2012, עמוד 233.
* "ידיעות הדסה" 7, 1940, עמוד 101.
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רופאות ביישוב
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:נשות העלייה השלישית
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:תל אביב-יפו: רפואה
קטגוריה:בקטריולוגים ביישוב
קטגוריה:בקטריולוגיות
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:בקטריולוגים רוסים
קטגוריה:רפואה בישראל: נשים חלוצות
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1894
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1940
החזית הבלטית השלישית

החזית הבלטית השלישית (ברוסית: 3-й Прибалтийский фронт), הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה, ומילאה תפקיד מרכזי בקרבות בכיבוש אסטוניה ולטביה.

==היסטוריה==
ב-18 באפריל 1944 פוצלו חלק מיחידות חזית לנינגרד להקמת חזית חדשה בשם החזית הבלטית השלישית, ולמפקדה מונה איוואן מסלניקוב.

החזית השתתפה בקיץ 1944 במתקפה הבלטית ובמבצע ריגה, ולאחר מכן מילאו כוחותיה חלק חשוב במצור על קבוצת ארמיות קורלנד הגרמנית.

ב-16 באוקטובר 1944 פורקה החזית, ויחידותיה פוזרו בין היחידות השונות.

==מפקדים==
* איוואן מסלניקוב (18 באפריל 1944 – 16 באוקטובר 1944)

==קישורים חיצוניים==
* [http://velikvoy.narod.ru/voyska/voyskacccp/front/3pribalt.htm החזית הבלטית השלישית]

קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1944 בברית המועצות
קטגוריה:1945 בברית המועצות
חזית קורסק

חזית קורסק (ברוסית: Курский фронт) הייתה חזית, של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
החזית הוקמה ב-23 במרץ 1943 בעקבות הוראת הסטבקה מ-19 במרץ. כמפקדה הראשון מונה מקס רייטר, והיא נועדה לרכז תחתיה את כל הארמיות הסובייטיות בגזרה המערבית של מבלט קורסק. היא הוקמה על בסיס חזית העתודה וכללה את הארמיות ה-38 ה-60 וארמיית האוויר ה-15. כנראה תוכנן להכפיף תחתיה גם את הארמייה ה-63 או ה-66, אולם היא לא האריכה ימים. כבר ב-24 במרץ הגיעה הוראה חדשה מהסטבקה לפרק את חזית קורסק. ב-27 במרץ פורקה החזית, הארמייה ה-60 הועברה להחזית המרכזית, הארמייה ה-38 לחזית וורונז', וארמיית האוויר ה-15 מוזגה לתוך חזית אוריול החדשה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.bdsa.ru/%D1%84%D1%80%D0%BE%D0%BD%D1%82%D1%8B/875-710 חזית קורסק] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
חזית המזרח הרחוק השנייה

חזית המזרח הרחוק השנייה (ברוסית: 2-Дальневосточный фронт) הייתה חזית של הצבא האדום שלחמה במבצע סערת אוגוסט.

==היסטוריה==
החזית הוקמה ב-5 באוגוסט 1945, וכמפקדה מונה מקסים פורקאייב. כפי ששמה מעיד עליה, היא הוצבה במזרח הרחוק הרוסי מול מנצ'וקוו כהכנה לקראת הפלישה הסובייטית לתחומי האימפריה היפנית. ב-8 באוגוסט הכריזה ברית המועצות מלחמה על יפן, וב-9 באוגוסט החזית החלה לנוע אל מנצ'וקוו. היא כללה את ארמיית הדגל האדום ה-2, ארמיית החי"ר ה-5, הארמיות ה-15 וה-16, ארמיית האוויר ה-10 ושייטת הנהר אמור. התקפת החזית נפתחה בסחלין, מנצ'וריה והאיים הקוריליים. הסובייטים נהנו מעדיפות מספרית ומיתרון ההפתעה, והיפנים נהדפו בקלות. עד 18 באוגוסט כבש הקורפוס ה-16 את מרבית סחלין, אולם הטיהור הסופי של האי הושלם רק ב-25 באוגוסט. התוכנית המקורית הייתה להמשיך ולכבוש גם את הוקאידו, אם כי פלישה זו מעולם לא יצאה לפועל. ב-20 באוגוסט כבשה הארמייה ה-15 את חרבין, ודיוויזיית החי"ר ה-101 כבשה את איי קוריל. ב-2 בספטמבר הסתיים המבצע לאחר כניעת האימפריה היפנית.

ב-1 באוקטובר פורקה החזית, על בסיס הוראת הסטבקה מיום 10 בספטמבר, ואורגנה מחדש בתור המחוז הצבאי במזרח הרחוק.

==קישורים חיצוניים==
* [http://samsv.narod.ru/Fr/Dw2/front.html חזית המזרח הרחוק השנייה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
חזית קלינין

חזית קלינין (ברוסית: Калининский фронт) הייתה חזית, של הצבא האדום שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
החזית הוקמה ב-19 באוקטובר 1941 על פי הוראת הסטבקה מ-17 באוקטובר, וכמפקדה הראשון מונה איוואן קונייב. החזית ריכזה את הכוחות שהגנו על עיר הבירה מוסקבה מצפון-מזרח, וכללה את הארמיות ה-22 ה-29 וה-30, וכוחות אוויר שונים שמאוחר יותר הפכו להיות הארמייה האווירית ה-3. בהנהגתו של קונייב, ביצעה החזית מתקפת נגד מוצלחת אשר הביאה לשחרור העיר קלינין. בהמשך עבר קונייב לפקד על החזית המערבית ומקסים פורקאייב עבר לפקד על חזית קלינין. בנובמבר 1942 תקפו שתי החזיתות את מבלט רז'ב ב"מבצע מארס", וכמתאם הפעילויות ביניהם מונה גאורגי ז'וקוב. באפריל 1943 הוחלף פורקאייב באנדריי יריומנקו, ותחת הנהגתו ביצעה הארמייה מתקפות רבות באזור רז'ב. ב-20 באוקטובר 1943 שונה שמה לחזית הבלטית הראשונה.

==מפקדים==
* איוואן קונייב (אוקטובר 1941 - אוגוסט 1942)
* מקסים פורקאייב (אוגוסט 1942 - אפריל 1943)
* אנדריי יריומנקו (אפריל 1943 - אוקטובר 1943)

==קישורים חיצוניים==
* [http://samsv.narod.ru/Fr/Kalin/front.html חזית קלינין] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
הארמייה ה-67 (ברית המועצות)

הארמייה ה-67 הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הארמייה הוקמה ב-10 באוקטובר 1942 כחלק מחזית לנינגרד, על בסיס קבוצת המבצעים נבה, ולמפקדה מונה מיכאיל דוכנוב. בין המטלות העיקריות של הארמייה היה אבטחת דרך החיים.

הארמייה לחמה במבצע ניצוץ, והצליחה לחבור לארמיית ההלם השנייה מחוץ ללנינגרד. בדצמבר 1943 פורקה הארמייה ה-67, והוקמה מדש על ידי שינוי שמה של הארמייה ה-55. בחורף 1944 לחמה הארמייה במבצע לנינגרד-נובגורוד, ובאפריל הוכפפה הארמייה לחזית הבלטית השלישית. בקיץ 1944 לחמה הארמייה במבצע פסקוב-אוסטרוב ובמתקפת טרטו, ולאחר מכן השתתפה במבצע ריגה. לאחר מכן השתתפה הארמייה במצור על קבוצת ארמיות קורלנד הגרמנית, ועם תום המלחמה פורקה הארמייה ביולי 1945.

==מפקדים==
* מיכאיל דוכנוב (2 בפברואר 1943 - 15 בדצמבר 1943)
* ולדימיר סבירידוב (15 בדצמבר 1943 - 23 במרץ 1944)
* ולדימיר רומנובסקי (23 במרץ 1944 - 28 בפברואר 1945)
* סרגיי רוגינסקי (28 בפברואר 1945 - 31 במרץ 1945)
* ניקולאי סימוניאק (31 במרץ 1945 - יולי 1945)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/a67/arm.html הארמייה ה-67] באתר samsv 

67
67
כתב קרולינגי

קטע מן ה[[וולגטה, מן המאה העשירית]]
כתב קרולינגי (בלטינית: minuscula carolina) הוא גופן כתב יד שפותח והופץ במהלך המאה ה-8 לספירה ככתב תקני לכתיבה והעתקה של ספרי קודש נוצריים וספרי חוקים ותקנות, באופן שיהיו קריאים על ידי מלומדים בכל רחבי אירופה. זאת בניגוד למצב ששרר קודם לכן, כאשר לכל אזור היה כתב יד שונה, לעיתים בלתי-קריא על ידי אלו שלא התחנכו באותו מקום. פיתוח הכתב מיוחס למלך הפרנקי קרל הגדול, במסגרת הרנסאנס הקרולינגי והוא מבוסס על כתבי יד מאירלנד וגאליה. הכתב שימש ככתב תקני באימפריה הרומית הקדושה בין 800 ל-1200 לערך. כיוון שספרים עתיקים הועתקו בכתב זה סברו ראשוני הרנסאנס באיטליה שזה היה הכתב המקורי של האימפריה הרומית ולפיכך ייחסו לו כבוד רב.

== מקור הכתב ==
לפי איינהרד, הביוגרף של קרל הגדול, הוא זימן לבירתו באאכן את אלקווין - ראש המנזר של יורק, אנגליה - במטרה ליצור תקן לכתיבה מסוגננת. אלקווין ביצע רוויזיה גדולה בכל סגנונות הכתיבה והטקסטים ובסופה, בין 782 ל-796, פיתח יד (hand - ביטוי שמשמעותו סגנון קליגרפי) חדשה וקרא לה על שם פטרונו. עם זאת, ניסיונות לבצע האחדה בין כתבי יד מרובינגים, גרמאנים ואחרים, קדמו למהלך זה.

הדוגמה המוקדמת ביותר לשימוש נרחב בכתב הקרולינגי מצויה בספר הבשורות הכרוך מסוף המאה ה-8 הנקרא "האוונגליון של אדה" (Ada), משום שהוא מוקדש לאחותו של קרל הגדול, אדה מטריר.

בעוד שכתבים בלטינית החלו להכתב מאז בכתב הקרולינגי בכל רחבי האימפריה הפרנקית, הרי שכתבים בשפות אחרות המשיכו להכתב בכתבי יד מקומיים (כגון באלפבית גותי, אנגלו-סקסוני או סלאבי). עם זאת, במהלך מאות השנים הבאות עברו יותר ויותר שפות מקומיות לכתיבה ב"אות לטינית" כלומר באותיות הכתב הקרולינגי.

== מאפיינים ==
המאפיין העיקרי של הכתב הוא בהירות וקריאות. האותיות שוות בגודלן וכוללות מבנים המבוססים על קשתות-מעגל וקווים ישרים ואלכסוניים בזווית של 45 מעלות. בכתב זה הוסדר השימוש באות גדולה והונהגו רווחים בגודל קבוע בין המילים. הכתב כלל מעט ליגטורות (צירופי אותיות ליחידה גרפית), עם יוצאים מן הכלל בולטים - הסימן & כקיצור ל-et והליגטורה הנפוצה æ. באופן כללי, צורת האותיות מזכירה מאוד את צורת האות המודרנית, כולל נטייה לויתור על S ארוכה לטובת S רגילה ושימוש ב-V מחודדת במקום באות דמוית U. עם זאת, כמה אותיות נראות שונות מהאות המודרנית. הכתב כולל "e פתוחה" לציון "אפסילון לטיני", Rr בצורה המזכירה לעיתים את כתיב המספר 2 Ꝛꝛ, ו-y המזכירה את האות גמא.

הכתב הציג לראשונה את סימן השאלה בצורתו המוכרת (?) ואת האות W.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lancaster.ac.uk/users/yorkdoom/palweb/week10/palwk10d.htm הסברים על האותיות] 
* [https://web.archive.org/web/20160404153306/http://medievalwriting.50megs.com/scripts/history5.htm Carolingian minuscule at Dr. Dianne Tillotson’s website devoted to medieval writing]
* [https://sites.dartmouth.edu/ancientbooks/2016/05/23/how-to-write-caroline-minuscule/ מדריך לכתיבה בכתב קרולינגי]
* 

קטגוריה:גופנים
קטגוריה:אלפבית לטיני
קטגוריה:כתבי יד לטיניים
קטגוריה:פרנקים
קטגוריה:האימפריה הרומית הקדושה
קטגוריה:קרל הגדול
הארמייה ה-61 (ברית המועצות)

הארמייה ה-61 הייתה ארמייה סובייטית רב-זרועית, שמילאה תפקיד חשוב במהלך קרבות שונים במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הארמייה הוקמה ב-15 בנובמבר 1941, ולמפקדה מונה פיודור קוזנצוב.

הארמייה לחמה במהלך הקרב על מוסקבה כחלק מהחזית הדרום-מערבית, ולאחר מכן כחלק מחזית בריאנסק. לאחר מכן לחמה בקרבות שונים בגזרה המרכזית, ובקיץ 1943 לחמה במבצע אורל. בהמשך לחמה הארמייה בקרב דנייפר ובמבצע דנייפר-קרפטי, ובקיץ 1944 לחמה במבצע בגרטיון. בחורף 1945 לחמה הארמייה במבצע ויסלה-אודר ובמבצע פומרניה המזרחית, ובאפריל 1945 לחמה בקרב על ברלין. עם תום המלחמה פורקה הארמייה באוגוסט 1945.

==מפקדים==
* פיודור קוזנצוב (15 בנובמבר 1941 - דצמבר 1941)
* מרקיאן פופוב (דצמבר 1941 - יוני 1942)
* פאבל בלוב (יוני 1942 - אוגוסט 1945)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://samsv.narod.ru/Arm/a61/arm.html הארמייה ה-61] באתר samsv 

61
61
ג'ק דאלרימפל

ג'ון סטיוארט "ג'ק" דאלרימפל (באנגלית: John Stewart "Jack" Dalrymple; נולד ב-16 באוקטובר 1948) הוא פוליטיקאי אמריקאי, איש עסקים שכיהן כמושל דקוטה הצפונית החל מ-7 בדצמבר 2010 עד 15 בדצמבר 2016.

== חיים אישיים ==
ג'ק דאלרימפל נולד ב-16 באוקטובר 1948 במיניאפוליס, מינסוטה. הוא בילה בילדותו הרבה זמן בעבודות חקלאיות עם משפחתו באדמות דקוטה הצפונית, ומכאן הקשר שלו למדינה צפון דקוטה.

== קריירה פוליטית ==
=== בבית הנבחרים של דקוטה הצפונית ===
בשנת 1984 נבחר לבית המחוקקים של דקוטה הצפונית. הוא נבחר מחדש לבית הנבחרים 7 פעמים נוספות ברציפות, בשנים 1986, 1988, 1990, 1992, 1994, 1996, 1998. בשנת 2000 עזב את בית הנבחרים ומונה לסגן מושל דקוטה הצפונית. בכך חתם דאלרימפל כהונה בת 15 שנים בבית הנבחרים.

=== סגן מושל דקוטה הצפונית ===
בשנת 2000 נבחר על ידי מושל דקוטה הצפונית ג'ון הובן לתפקיד סגן המושל. הוא נבחר מחדש לתפקיד בשנים 2004 וב-2008.

=== מושל דקוטה הצפונית ===
דאלרימפל נבחר לתפקיד לאחר התפטרותו של המושל ג'ון הובן עקב בחירתו לסנאט של ארצות הברית כנציג דקוטה הצפונית.

בשנת 2012, ניצח דאלרימפל את המתמודד הדמוקרטי ראיין טיילור בבחירות הכלליות לכהונה מלאה כמושל.

ב-24 באוגוסט 2015, הודיע דאלרימפל כי הוא לא יתמודד מחדש בבחירות לתפקיד מושל דקוטה הצפונית 2016.

ב-15 בדצמבר 2016 סיים את תפקידו כמושל דקוטה הצפונית. דאג בורגום החליף אותו בתפקיד.

== ראו גם ==
* דקוטה הצפונית

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:סגני מושלי דקוטה הצפונית
קטגוריה:מושלי דקוטה הצפונית
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
הלנה הולצמן

הלנה הולצמן (בגרמנית: Helene Holzman; 30 באוגוסט 1891, יינה – 25 באוגוסט 1968) הייתה אמנית, ציירת, סופרת וחסידת אומות העולם מגרמניה.

== קורות חיים ==
הולצמן הייתה בתם של זוג רופאים תושבי יינה, זיגפריד שפסקי ואשתו, מרגרטה לבית קוך (Koch). ב-1908 למדה בבית הספר לציור של הצייר האקספרסיוניסטי הגרמני אריך קויטן ואחיו פריץ ביינה, יחד עם אוטו הרביג וקלרה הרנק , שלימים הפכו אף הם לציירים (הרנק הייתה לימים אמם של ארוויד הרנק , מתנגד הנאצים שנרצח, ופלק הרנק , מתנגד הנאצים אף הוא). את פעילות בית הספר מימנה קרן קרל צייס , שאחד ממיופי הכוח שלה עד 1907 היה אביה של הולצמן.

לאחר מכן הייתה הולצמן, כמו קלרה הרנק, מורה ומתורגמנית, וכן מוכרת ספרים. היא נישאה למוכר הספרים היהודי מקס הולצמן והשניים עברו לקובנה עם שתי בנותיהם, מרי ומרגרטה. בקובנה ניהל הולצמן בית דפוס וחנות ספרים. בית הדפוס שלו התמחה בפרסומים בשפות זרות.

===פעילותה להצלת יהודים בתקופת השואה===
לאחר הכיבוש הגרמני בקיץ 1941, נרצחו בעלה של הולצמן, מקס, ובתה הגדולה מרי על ידי הגרמנים ובעלי בריתם. הולצמן שיתפה פעולה עם מספר נשים שניסו להציל ילדים יהודים מגטו קובנה. חלק מהיהודים שהצילה הולצמן היו מוכרים לה מלפני המלחמה, וחלקם היו זרים לה. הולצמן נתנה שיעורים פרטיים והיא ובתה מרגרטה השתמשו במשכורותיהן כדי לקנות אוכל ליהודים שהיו אסירים בגטו קובנה. בין היתר סייעו השתיים לאדווין גייסט, מלחין יהודי, שמאוחר יותר הצליח לצאת מהגטו באמצעות שתדלנותה של מאהבתו של הלמוט ראוקה, ממפקדי הגטו הגרמניים שאף פיקד על רצח המוני של חלק מיהודי הגטו ב-28 באוקטובר 1941 בפורט התשיעי. מאוחר יותר נתפס גייסט ונרצח. להולצמן סייעה חסידת אומות העולם אולגה דאוגובייטנה (Olga Dauguvietenė).

===לאחר מלחמת העולם השנייה===
אחת מהנערות היהודיות שניצלה בידי הולצמן, פרומה קוצ'ינסקיינה (Kučinskienė) לבית ויתקין, אומצה על ידה לאחר המלחמה, משהתגלה שהיא נותרה יתומה ובודדה עקב רצח כל בני משפחתה.

בשנת 1965 עזבו הולצמן ומרגרטה את ליטא ועברו לגור בגרמניה. בשנת 1966 ביקרה הולצמן בישראל וזכתה לקבלת פנים חמה מהיהודים שהצילה.

בשנת 1968 נפגעה הולצמן בתאונת דרכים ומתה מפצעיה.

==הנצחה==
בשנת 2000 הונצחו קורותיה של הולצמן בשנות הכיבוש הגרמני של ליטא בספר "הילד הזה נועד לחיות" (Dies Kind soll leben) שכתבו בתה מרגרטה וריינהרד קייזר .

בשנת 2005 הכיר יד ושם בהולצמן כחסידת אומות העולם.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:גרמניות חסידות אומות העולם
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:גטו קובנה
קטגוריה:הרוגות תאונות דרכים
קטגוריה:ילידות 1891
קטגוריה:נפטרות ב-1968
ניתאי הרשקוביץ

ניתאי הרשקוביץ (נולד ב-21 בפברואר 1988) הוא פסנתרן ג'אז ישראלי. ידוע בעיקר בשל שיתופי הפעולה שלו עם הבסיסט אבישי כהן.

==חייו ועבודתו==
הרשקוביץ נולד בישראל לאווה ואילן הרשקוביץ. החל מנגן קלרינט בגיל 12 ובפסנתר בגיל 15. בגיל 17 עבר להתגורר בתל אביב ושילב לימודי תיכון עם שיעורי פסנתר בהנחיית המוזיקאים ומורי הג'אז עמית גולן ויובל כהן. הרשקוביץ אף למד במשך שנתיים מוזיקה קלאסית ותאוריה המלחין הישראלי מנחם ויזנברג וכן עם הפסנתרנים שושנה כהן ועמיר פדרוביץ.

במהלך עבודתו הרשקוביץ שיתף פעולה עם מספר רב של אמנים ג'אז, בהם: המתופף חורחה רוסי, הגיטריסט קורט רוזנווינקל, הסקספוניסט גרגורי טרדי, המתופף ארי הוניג, הסקספוניסט צ'ארלס דייוויס, נגן כלי הקשה זוהר פרסקו ועוד. הוא ניגן בהקלטות של דניאל זמיר ואחרים. במשך ארבע שנים זכה במלגות קרן התרבות אמריקה-ישראל. בשנת 2009 זכה במלגת צ'ייס למימון לימודיו באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. הרשקוביץ הופיע באירועים רבים ברחבי תבל. מאז שנת 2012 שיתוף הפעולה הבולט של הרשקוביץ הוא עם הבסיסט אבישי כהן. בפברואר 2016 יצא לאור אלבום הבכורה של הרשקוביץ "I Asked You A Question".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פסנתרנים ישראלים
קטגוריה:נגני ג'אז: פסנתרנים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:ג'אז ישראלי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
650-659 לפנה"ס

שימו לב: ערך זה מכיל אירועים מן השנים 659 - 650 לפנה"ס
659 לפנה"ס - רצח זכריה בן יהוידע הכהן

== אירועים ומגמות ==
* עדות ראשונה לכתיבה באולמקית מהעולם החדש, בניית הפירמידות ממשיכה.
* 656 לפנה"ס - פסמתיך הראשון מרחיב את שליטתו על פני כל מצרים. סיום השושלת ה-25 של מצרים.
* 652 לפנה"ס - בבל מורדת נגד מלך אשור, שמש-שום-אוכין.
* 651 לפנה"ס - שיאנג משושלת ג'ואו מתמנה למלך סין.
* 650 לפנה"ס - הערים אבדרה ותראקיה נוסדת על ידי מתיישבים מקלאזומינאי.
* 650 לפנה"ס - עדות ראשונה לכתיבה בעולם החדש, על ידי האולמקים.
* 650 לפנה"ס - שינוי אקלים משפיע על פני כל תרבויות תקופת הברונזה באירופה עם אקלים קר ורטוב יותר. שבטים מסקנדינביה יורדים לחלקים הדרומיים יותר של אירופה.
* 659 לפנה"ס - זכריה בן יהוידע הכהן, כהן ונביא בימי יואש בן אחזיהו מלך יהודה (שמת בשנת ג’ק”א / 659 לפה”ס). במצוות המלך יואש רגמו אותו למוות באבנים בחצר בית ה’ (דברי – הימים-ב’ כד, יח – כב). נהרג בעזרת כוהנים (ירו’, תענית ד, ח). הדבר היה כאשר רצה יואש להכניס צלם להיכל וזכריה מנע זאת בגופו, ואז הרגו (מדרש שיר – השירים ג, ב).

== אנשים משמעותיים ==
* 653 לפנה"ס - מותו של תנות אמון, המלך האחרון של השושלת ה-25 של מצרים.
* 652 לפנה"ס - מותו של גיגס, מלך לידיה.
* 652 לפנה"ס - מותו של המלך האי משושלת ג'ואו בסין.
* 650 לפנה"ס - אזכור ראשון של המלך קוראס מפרסומאס, אשר אפשר שמדובר במלך כורש הראשון מאנשאן, ראש השושלת האחמנית.
*יואש בן אחזיהו, מלך יהודה.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:המאה ה-7 לפנה"ס
היום הלאומי של קטר

היום הלאומי של קטר () הוא יום לאומי לציון איחוד קטר. היום נחגג ב-18 בדצמבר בכל שנה. ההחלטה על קיומו של יום זה מדי שנה נקבעה ב-21 ביוני 2007, בצו של נסיך הכתר ויורש העצר אז והאמיר המכהן כיום תמים בן חמד אאל ת'אני.

היום ידוע גם כ"יום המייסדים".

לפני שנת 2007 היום נחגג ב-3 בספטמבר, כיום העצמאות של קטר.

== פעילויות ==
רוב הציבור מקבל יום חופש מהעבודה ומבית הספר ביום זה.

במהלך השבוע בו מתקיים היום הלאומי, מתקיימות מספר פעילויות:
* מופע זיקוקים, כולל מוזיקה ואורות.
* חגיגות היום הלאומי של קטרה – פסטיבלים ומעל 20 אירועים על נושאי מורשת בכפר התרבותי קטרה.
* מצעד היום הלאומי, בו הציבור הרחב מוזמן לצעדה לאורך קו החוף של דוחה. במצעד משתתפים בין היתר הכוחות המזוינים של קטר, משרד הפנים ושומרי האמיר.
* תצוגת מכוניות קלאסיות – מכוניות ישנות של פקידי ממשל מוצגות לראווה.

== מטרה ומשמעות ==
זיקוקים ביום הלאומי
הצעדה בחוף הים
ב-18 בדצמבר 1878 ירש ג'אסם בן מוחמד אאל ת'אני את אביו מוחמד בן ת'אני. הוא נחשב כמי שאיחד את כל השבטים ושם להם אויב משותף, כגון הבריטים. הוא גם קיבל רמה גבוהה של אוטונומיה עבור השבטים שבשטח קטר.

החג נועד לתרום בפיתוח תחושת הזהות בין הקטרים בקטר ובעולם, ולשפר את הידע וההערכה של הקטרים למורשתם.

== השתתפות המהגרים והגולים ==
מחלוקת ניכרת באינטרנט נוצרה ב-2009 לאחר שפרופסורית גולה שהשתתפה במצעד העלתה את דעתה לפורום המקוון הפופולרי הקטרי "קטר חיה". בשרשור תחת השם "קטר, תתביישי על היום הלאומי של קטר", היא מתחה ביקורת על הנוער הקטרי ועל תעלוליו, כגון רכיבה על אופניים רעולים במסכות מזעזעות במהלך החגיגות. הדבר עורר דיון סוער ודיאלוג לאומי על זכויות האוכלוסייה למתוח ביקורת על המדינה, והשתתפו בו מאות אנשים מכל רחבי המדינה ומחלקים שונים בעם הקטרי. 
הזיקוקים
נערים רעולים במהלך החגיגות

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150219053246/http://www.qatarnationalday.qa/about.html All About National Day], Qatar national day
* [https://web.archive.org/web/20150219051048/http://dohanews.co/everything-you-need-to-know-about-qatar-national-day/ Everything you need to know about Qatar National Day 2012], Doha News

קטר
קטגוריה:קטר: תרבות
חיים פלג

חיים פלג בסביבות 1977{{תמונה להחלפה}}
חיים פלג (יוסמן) (ה' בטבת תרע"ב, 26 בדצמבר 1911 – ג' בניסן תשס"ב, 16 במרץ 2002) היה מתרגם, עורך וחוקר ספרות ישראלי.

==ביוגרפיה==
נולד בשנת 1911 בריגה שבלטביה (אז רוסיה). קיבל חינוך עברי ב"חדר מתוקן", וסיים את לימודיו בגימנסיה העברית בעירו. בנעוריו היה פעיל בתנועת "השומר הצעיר" ושלח ידו בעריכת עיתוניה. כציוני, בשנת 1933 עלה לארץ ישראל כחלוץ.

בראשית דרכו בארץ ישראל, עבד בפרדס ברמת גן. אחר כך, עבר לעבודות בניין ולהוראת עברית למבוגרים בתל אביב. בשנת 1944 החל לעסוק בעבודות עריכה, תרגום והגהה בהוצאת "ספרית פועלים". תוך כדי עבודתו למד ספרות באוניברסיטה העברית בירושלים. משנת 1959 שימש גם כמרצה לספרות בבית הספר הגבוה לפועלים בתל אביב. בנוסף, פרסם מאמרים בענייני ספרות בכתבי העת "עתים" ו"משא" וב"דף לספרות" של "על המשמר".

נפטר בשנת 2002, בגיל 90 ונקבר בבית הקברות בקיבוץ שפיים.

==ספריו==
===תרגום===
* וו. דודינצב , לא על הלחם לבדו: רומאן; עברית: חיים פלג, גד עירון, מרחביה: ספרית פועלים ('לכל'), 1957.
* אלכסנדר סולז'ניצין, יום אחד בחיי איוואן דניסוביץ ; מרוסית: אליהו פורת, חיים פלג; סוף דבר: נתן שחם, מרחביה: ספרית פועלים ('גלבוע'), 1963.
* מחצית הדרך לירח: סיפורים; עברית: בנימין טנא, חיים פלג, מרחביה: ספרית פועלים ('גלבוע'), 1964. (תרגומים מן הספרות הרוסית בת-זמננו)
* יורי בונדאריב, דממה: רומן; תורגם מרוסית בידי חיים פלג, תל אביב: עם עובד ('ספריה לעם'), תשכ"ד 1964.
* ואסילי אקסיונוב, תפוזי מארוקו; מרוסית: חיים פלג; הרישומים: סטאסיס קראסאוסקאס, מרחביה: ספרית פועלים ('גלבוע'), 1965.
* יצחק בשביס, העבד; תורגם מאידיש בידי חיים פלג, תל אביב: עם עובד ('ספריה לעם'), תשכ"ו.
* א' ראבוי, פרקי חיים; עברית: ח' פלג, מרחביה: ספרית פועלים בשיתוף עם קרן ויינפר-מורגנשטרן, תשכ"ט 1968.
* יחיאל הופר, ר' תנחום; תורגם מיידיש בידי אליהו פורת (עד עמוד 128) וחיים פלג; הובא לדפוס בידי אד"ש, תל אביב: עם עובד ('ספריה לעם'), תשכ"ט 1968. (סיפור מהווי החסידות)
* ל. אוליצקי, דודיה נפח; תורגם מאידיש בידי ד"ב מלכין וחיים פלג, תל אביב: עם עובד ('ספריה לעם'), תשכ"ח.
* חורחה לואיס בורחס, הדוח של דוקטור ברודי: סיפורים; עברית: צבי וולובסקי, חיים פלג, תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ו.

===עריכה===
* יעקב צבי שרגל, עלי ספים: שירים; המתרגמים: אמיר גלבע, ב' מרדכי, חיים רבינזון, אשר שופט, שלמה שנהוד; הביא לבית הדפוס חיים פלג, מרחביה ותל אביב: ספרית פועלים בשיתוף עם קרן ויינפר-מורגנשטרן, תשל"ב.
* יפרח חביב, הזקן שהדליק מדורות; מבחר רישומי-התקופה מאת אריה נבון; הביא לדפוס חיים פלג, מרחביה ותל אביב: ספרית פועלים, תשל"ג. (סיפור חייו של יצחק שדה)
* מנחם קפליוק, סיפורו של ג'משיד: סיפורים; הביא לדפוס חיים פלג, תל אביב: ספרית פועלים, תשל"ד.
* שירה גורשמן, הצאן והבקר של חנה; [תרגם דניאל בן-נחום; ערך חיים פלג], תל אביב: ישראל-בוך, תשנ"ז 1997.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* , (עם הופעת תרגומו ל"מלחמה ושלום")

==הערות שוליים==

קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמים לעברית
קטגוריה:מתרגמים מיידיש לעברית
קטגוריה:מתרגמים מרוסית לעברית
קטגוריה:עורכים ספרותיים ישראלים
קטגוריה:חוקרי ספרות ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אישים הקבורים בשפיים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1911

קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2002
מאיר אמסל

הרב מֵאִיר אַמְסֶל (בכתיב יידי: אמסעל; כ"ח בטבת תרס"ז, 1907 – כ"ג בטבת תשס"ז, 2007) היה מייסד ועורך הביטאון התורני המאור, במשך כשישים שנה.

==קורות חיים==
נולד בניידורף שבהונגריה (כיום סלובקיה) לאברהם אמסל, שוחט בקאשוי, מצאצאי המהר"ל מפראג והב"ח. למד אצל הרב שמואל אנגל ורבי אברהם שלום הלברשטאם, בנו של הרב יחזקאל שרגא הלברשטאם משינובה. נישא לבריינדל בת משה בגלר מקרסטיר. שם גר לאחר חתונתו והיה מעסקני אגודת ישראל. לאחר פטירת אשתו במלחמת העולם השנייה נשא את אחותה.

בשנת ה'תש"ח היגר לארצות הברית, התיישב בשכונת קראון הייטס בברוקלין, והקים את הביטאון "המאור", בו כתבו כמעט כל גדולי אותו הדור. בשנת תשכ"ח עבר לשכונת בורו פארק והקים בה את בית הכנסת "המאור". נפטר בגיל מאה ביום כ"ג בטבת תשס"ז.

=== קשריו עם גדולי דורו ===
היה בקשר הדוק עם הרב מיכאל פורשלגר וסייע בהדפסת ספריו. כן עמד בקשרי ידידות עם הרב חיים צימרמן, הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק (בוסטון), הרב יואל טייטלבוים מסאטמר והרב מנחם מנדל שניאורסון מחב"ד. הוא הורה למנהלי בית הדפוס שבו הדפיס הרב אמסל את כתב העת "המאור", חסידי חב"ד, שלא יפסיקו את הדפסת הקובץ גם אם לא יוכל לשלם להם על ההדפסה.

התעסק בהקמת ארגון הכשרות OK.

היה בקשרי ידידות עם הרב משה פיינשטיין (אף שכתב בביטאון נגד דעתו להתיר תרומת זרע מגוי), הרב יוסף אליהו הנקין, הרב אליעזר סילבר, הרב פינחס הירשפרונג, הרב מרדכי יעקב ברייש שאף היה מתפלל בבית הכנסת שלו, הלב שמחה מגור, הכנסת מרדכי מסדיגורה, ואדמור"י חסידות באבוב ואף כתב את ההקדמה לספר קדושת ציון.

עמד גם בחליפת מכתבים עם רבה הראשי של עדת הספרדים בארגנטינה, הרב יצחק שחיבר, בנושא גיור, והורה לו שלא להימנע לגמרי מגיורים של בני זוג של יהודים מתבוללים שאין בדעתם לשמור מצוות כלל, אלא ללמד אותם יהדות במשך שלושה חודשים, וכך יש להניח שהגיור יעשה לשם שמים במידה מסוימת.<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==
* אליהו וברוך אמסל, הגאון ר' מאיר אמסעל זצ"ל: זכרונותיו, תולדותיו, יחוסו, קורות חייו, מפעליו בהשואה ולאחריה, מלחמותיו למען הדת כשרות ומקואות בארצות הברית, ליקוט של תמונות, מאות מכתבים מגדולי עולם... ניו יורק 2008
* שו"ת המאור וזכרונות המאור, כרך ב' ניו יארק תשל"ד עמ' תקצא-תרח

== קישורים חיצוניים ==
* [http://shturem.net/index.php?section=news&id=12249 כתבה בעיתון המודיע על פטירתו], עם סקירה נוספת באתר "שטורעם"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים חרדים אמריקאים
קטגוריה:יהודים בשואה: סלובקיה
קטגוריה:ניצולי השואה: סלובקיה
קטגוריה:עורכי כתבי עת תורניים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1907
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
נח חיים צבי ברלין

הרב נח חיים צבי ברלין (ה'תצ"ד, 1733 – ג' באדר ב' ה'תקס"ב, מרץ 1802) היה רב ואב"ד קהילות אה"ו, וקודם לכן ראש ישיבה במגנצא. מחבר הספרים "עצי ארזים", "עצי אלמוגים" ו"מעין החכמה".

== ביוגרפיה ==
נולד בשנת תצ"ד בעיר פיורדא, לרב אברהם מאיר ברלין, שהיה נכדו של הרב י"ד בענדיט מחבר הספר שתי הלחם.
נשא לאישה את עלא בתו של הרב אליהו דוב שוואבאך נכדו של הרב אברהם ברודא מחבר הספר אשל אברהם.
היה דיין בעירו, ולאחר מכן בעיר ברייט, ואחר כך בעיר מגנצא שם הייתה לו ישיבה גדולה כמו שכתב: "שהרבה גבולי התלמידים הגונים בחורים נחמדים חשובים".
לאחר עזיבת הרב רפאל זיסקינד את רבנות אה"ו, הועלתה מועמדותו לרבנות, בינו לבין הרב צבי הירש בושקא (שהחליף אותו ברבנות), הרב עזריאל הורוויץ, והוא נבחר על פי דעת הרוב. בשנת עצת (תק"ס). ביום רביעי כ"ב בחשון הגיע לעיר, וביום שישי כ"ד בחשון, לאחר פגישה עם הרב רפאל הכהן, הודיע האחרון לקהילה שהוא ימלא את מקומו. נפטר ביום ראשון ג' באדר ב' ה'תקס"ב. בפטירתו נאסרה המלאכה בכל שלוש הקהילות.

=== כתביו ===
תלמידו הרב וולף היידנהיים, הוציא לאור חלק מספריו:
* עצי אלמוגים על הלכות נטילת ידיים ועירובין.
* עצי ארזים על שולחן ערוך אבן העזר.
* מעין החכמה על תרי"ג מצוות ופירושיהם.
* עצי בשמים על שולחן ערוך אבן העזר חלק ב' – מעולם לא נדפס.
חידושי תורה ממנו נדפסו גם בספר חוט המשולש.
ובשו"ת 'אבני קודש' מאת הרב נחום לעווי (סימן י"ח וכ"ז).
נתן הסכמה להדפסת הספר 'דגול מרבבה' של רבי יחזקאל לנדא.

=== משפחתו ===
הרב ברלין נפטר ללא ילדים.
אחיו הוא הרב אריה ליב ברלין שהיה רב בבמברג ובמדינת הסן, שבגרמניה, שהוציא לאור את ספריו.

==לקריאה נוספת==
* .

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.hebrewbooks.org/pagefeed/hebrewbooks_org_13073_9.pdf כתבה אודותיו]
* [https://www.kedem-auctions.com/he/content/תשובה-בלתי-ידועה-מספר-בלתי-ידוע-של-הגאון-מהמבורג-בעל-עצי-אלמוגים תשובה מכתב ידו], באתר בית המכירות קדם
* [http://www.otzar.org/wotzar/book.aspx?8571&lang=eng ספרו עצי אלמוגים (תמונת מצבתו בעמוד 2).]
* [http://hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=20215&st=&pgnum=89&hilite= אודותיו בספר אוה למושב].
* 

== הערות שוליים==

קטגוריה:ראשוני האחרונים
קטגוריה:רבני אה"ו
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:בוגרי ישיבת פיורדא
קטגוריה:ילידי 1734
קטגוריה:נפטרים ב-1802
עיט מלאי שחור

עיט מלאי שחור (שם מדעי: Ictinaetus malaiensis) הוא מין של עיט ממשפחת הנציים החי בדרום-מזרח אסיה והודו והוא המין היחידי בסוגו.

עיט זה בעל כסות נוצות שחורות והוא מזכיר במראהו את העיט השחור מאפריקה, ששייך לסוג עיט. העיט המלאי חי בעיקר סביב למורדות הרי ההימלאיה והיערות סביבם. הם מעדיפים סביבה של יערות סבוכים.

אורכו של העיט 70–80 ס"מ, משקלו 1–1.6 ק"ג ואורך מוטת הכנפיים 164–178 ס"מ. העיט בעל פנים צהובות, מקור מוטה ומעוקל וטפרים צהובים ארוכים. הזנב ארוך ומעט מנומר בלבן.

העיט ניזון מיונקים קטנים שונים, עופות וביצים. הוא דואה מעל היער וכשהוא מבחין בטרף הוא מאבד גובה בהדרגה ואז עט על הטרף מאחורה והורג אותו עם טפריו העצומות. הוא יכול להרוג סנאי רטופה הודי (Ratufa indica) וגורים של קופי מקוק. טפרי העיט מותאמות במיוחד בשביל לתפוס ביצים מתוך קינם ולאחוז בהם בחוזקה.

זוג העיטים המונוגמיים, מקנן על עץ ובונה קן בגובה 3–4 מ' ובתוכו הנקבה מטילה 2 ביצים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

עיט שחור דואה ב[[קרנאטקה שבהודו]]

קטגוריה:עיטים
קטגוריה:עופות יחידים בסוגם
קטגוריה:הודו: עופות
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1822
החזית הצפונית (ברית המועצות)

החזית הצפונית (ברוסית: Северный фронт), הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
ב-24 ביוני 1941 הוקמה החזית הצפונית, על בסיס המחוז הצבאי לנינגרד, ולמפקדה מונה מרקיאן פופוב. החזית לחמה בגזרה הצפונית במבצע ברברוסה, וב-23 באוגוסט 1941 פוצלה לחזית לנינגרד ולחזית קרליה.

==מפקדים==
* מרקיאן פופוב (24 ביוני 1941 – 23 באוגוסט 1941)

==קישורים חיצוניים==
* [https://archive.today/20121205032514/victory.mil.ru/rkka/ החזיתות הסובייטיות במלחמה]
* [http://bse.sci-lib.com/article117707.html החזית הצפונית]

קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1941 בברית המועצות
החזית הצפון-מערבית (ברית המועצות)

החזית הצפון-מערבית (ברוסית: Северо-Западный фронт), הייתה קבוצת ארמיות, שהשתייכה לצבא הסובייטי במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
בשנת 1939 הוקמה החזית הצפון-מערבית, על בסיס המחוז הצבאי לנינגרד. החזית לחמה במלחמת החורף נגד פינלנד, ולאחר מכן פורקה.

ב-24 ביוני 1941 הוקמה החזית מחדש, על בסיס המחוז הצבאי הבלטי, ולמפקדה מונה פיודור קוזנצוב. החזית לחמה במהלך מבצע ברברוסה במדינות הבלטיות, ולאחר שנסוגה בחודשיים למעלה מ-450 ק"מ הגנה על מבואות לנינגרד. הארמייה השתתפה בקרבות המצור על לנינגרד, וב-17 בדצמבר 1941 הועבר חלק מגזרתה לחזית וולחוב החדשה. בחורף 1942 השתתפו כוחות החזית במבצע דמיאנסק, אולם נכשלה בהשמדת הכוחות שהיו נצורים בתוך הכיס.

ב-20 בנובמבר 1943 פורקה החזית, ואת מקומה תפסה החזית הבלטית השנייה.

==מפקדים==
===מלחמת החורף===
* סמיון טימושנקו (1939–1940)

===החזית המזרחית===
* פיודור קוזנצוב (24 ביוני 1941 - 3 ביולי 1941)
* פיוטר סובניקוב (3 ביולי 1941 - 23 באוגוסט 1941)
* פאבל קורוצ'קין (23 באוגוסט 1941 - 5 באוקטובר 1942)
* סמיון טימושנקו (5 באוקטובר 1942 - 14 במרץ 1943)
* איוואן קונייב (14 במרץ 1943 - 22 ביוני 1943)

==קישורים חיצוניים==
* [https://archive.today/20121205032514/victory.mil.ru/rkka/ החזיתות הסובייטיות במלחמה]
* [http://bse.sci-lib.com/article117707.html החזית הצפון-מערבית]

קטגוריה:יחידות צבא של ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חזיתות סובייטיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קבוצות ארמיות של בעלות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1941 בברית המועצות
קטגוריה:1942 בברית המועצות
קטגוריה:1943 בברית המועצות
ארגון טראמפ

ארגון טראמפ (באנגלית: The Trump Organization; לשעבר אליזבת טראמפ ובָנֶיהָּ) הוא קונצרן אמריקאי בינלאומי בבעלות פרטית, שמרכזו נמצא במגדל טראמפ במידטאון מנהטן, ניו יורק. הוא כולל מיזמים עסקיים והשקעות של נשיא ארצות הברית לשעבר, דונלד טראמפ. טראמפ שימש כיו"ר וכנשיא הארגון. כיום, נשיאת החברה היא בתו של טראמפ, איוונקה טראמפ. סגני נשיאת החברה והמנהלים בפועל הם ילדיו, דונלד טראמפ ג'וניור ואריק טראמפ.

ארגון טראמפ מתמקד בנושאי פיתוח נדל"ן, בהשקעות, במסחר בבורסה, בשיווק ומכירות, ובניהול רכוש. בבעלות הארגון נדל"ן למגורים, בתי מלון, אתרי נופש, מגדלי מגורים ומגרשי גולף במדינות שונות, אותם הוא מפעיל ומפתח. כמו כן בבעלותו כמה מאות אלפי מטרים רבועים (מספר דונמים) של נדל"ן במרכז מנהטן. לארגון ישנן 515 חברות בנות, כששמו של טראמפ נמצא ב-264 מהן, ובשמם של 54 נוספים מופיעים ראשי התיבות של שמו. עם השקעות בתוך ארצות הברית ובעולם, ארגון טראמפ מתפרס על פני מגוון רחב של תחומים, כולל נדל"ן, בניין, אירוח, בידור, הוצאה לאור של ספרות וכתבי עת, מדיה, ניהול דוגמניות (טראמפ מודל), קמעונאות, שירותים פיננסיים, פיתוח משחקי לוח, מזון ומשקאות, הוראת מנהל עסקים ונדל"ן (אוניברסיטת טראמפ), הזמנת נסיעות מקוונת, חברות תעופה (טראמפ שאטל), שירותי טיסה על מסוק ותחרויות יופי (מיס ארצות הברית ומיס תבל). הארגון הוא גם הבעלים של חברת תוכן טלוויזיוני והפקה הנקראת "טראמפ הפקות", היוצרת תוכניות טלוויזיה, כולל את תוכנית המציאות "המתמחה". כמו כן, החברה עוסקת בקמעונאות, ובתקופות שונות עסק באופנה, בהלבשה, בתכשיטים ובאביזרים, בספרות, בריהוט לבית, במוצרי תאורה, בטקסטיל ובאביזרים לאמבטיות, במצעים, במוצרי ניחוח לבית, במוצרי עור קטנים, בכוסות למשקאות אלכוהוליים וכן במשקאות אלכוהוליים (טראמפ וודקה), בסטייקים (טראמפ סטייקים), בשוקולדים, ובבקבוקי מים מינרליים (טראמפ אייס).

ישנם מספר גופים הממשיכים לשאת את השם טראמפ למרות שהם כבר לא שייכים לארגון טראמפ. לדוגמה, בפברואר 2016, נמכרו החזקותיה בחברת טראמפ בידור נופש, הבעלים של טראמפ טאג' מאהל, טראמפ פלאזה, ובתי הקזינו של טראמפ מרינה באטלנטיק סיטי, ניו ג'רזי. מכון טראמפ פעל החל משנת 2005 תחת הסכם רישוי עם "אוניברסיטת טראמפ" אך לא היה קשור ל"ארגון טראמפ". בשנת 2009 תוקף ההסכם פג והוא לא חודש.

באוגוסט 2022, סמנכ"ל הכספים של הארגון, אלן וייסלברג, הודה בביצוע יותר מתריסר עבירות פליליות, כולל הונאת מס פלילית וגניבה גדולה.<ref></ref> חבר מושבעים בניו יורק הרשיע ב-3 בדצמבר 2022 את ארגון טראמפ בהונאת מס ובפשעים כלכליים נוספים. הארגון הורשע בכל 17 סעיפי האישום, לאחר יום של דיונים בבית המשפט העליון של ניו יורק במנהטן. בית המשפט קבע, בין היתר, כי שתי ישויות משפטיות בארגון קשרו קשר לביצוע עבירה וכן זייפו מסמכים עסקיים.<ref></ref><ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:רשתות בתי מלון
קטגוריה:חברות נדל"ן ובנייה אמריקאיות
קטגוריה:חברות משפחתיות
קטגוריה:הנצחת דונלד טראמפ
קטגוריה:תאגידים שהורשעו בדין
הסכם טריפרדיסוס

הסכם טריפרדיסוס (ביוונית: Συμφωνία του Τριπαραδείσου) היה הסדר פוליטי שנחתם בשנת 321 לפנה"ס, וסיים את מלחמת הדיאדוכים הראשונה.

בשנת 323 לפנה"ס מת אלכסנדר הגדול מלך מוקדון, כשהוא מותיר מאחוריו אימפריה ענקית ללא יורש ברור. מצביאיו של אלכסנדר חתמו ביניהם על הסכמי בבל שהסדירו את הירושה. אחיו למחצה, פיליפוס השלישי ובנו הפעוט אלכסנדר, הוכתרו כמלכים. כעוצר עבורם מונה פרדיקס, וכל אחד מהמצביאים קיבל לידיו ארץ מהאימפריה, ומונה לסטרטגוס שלה לזמן בלתי מוגבל. עם זאת, התנהגותו הכוחנית של פרדיקס והתעקשותו לשמור על האימפריה מאוחדת, לא עלו בקנה אחד עם שאיפותיהם של שאר המצביאים, אשר כונו דיאדוכים ("יורשים"), ובשנת 322 לפנה"ס פרצה מלחמת הדיאדוכים הראשונה אשר הסתיימה בשנת 321 לפנה"ס עם מותו של פרדיקס.

עם מותו של פרדיקס, התכנסו הדיאדוכים המנצחים בעיר טריפרדיסוס בצפון סוריה, והסדירו את חלוקת האימפריה מחדש. על הכינוס ניצח אנטיפטרוס הקשיש, אשר היה מאדריכלי הניצחון על פרדיקס והיה כעת הדיאדוך החזק מכולם. אלו שתמכו באנטיפטרוס במהלך המלחמה, תלמי, אנטיגונוס מונופתלמוס וליסימכוס, תוגמלו והושארו בידיהם ארצותיהם רחבות הידיים, ואף הוספו להם שטחים מהאדמות שנלקחו מפרדיקס. אנטיגונוס אף מונה ל"מפקד כל הגיסות שקודם פיקד עליהם פרדיקס". הדיאדוכים שהיו נאמנים לפרדיקס, סולקו ממשרותיהם או נרצחו, והללו ניתנו לדיאדוכים נאמנים יותר. אאומנס סולק ממשרת מושל קפדוקיה ופפלגוניה, והתפקיד ניתן לניקנור. סלאוקוס מונה כמושל בבל, וכמפקד ההטיירוי במקומו מונה קסנדרוס, בנו של אנטיפטרוס, אשר הועלה גם לדרגת כיליארך. במעמד המלכים לא חל כל שינוי, ואנטיפטרוס מונה כעוצר במקומו של פרדיקס, זאת פרט לתפקידו החשוב כסטרטגוס של מוקדון, יוון ואיליריה.

הכינוס הופרע בידי הנסיכה אורידיקה נכדתו של פיליפוס השני, מלך מוקדון ואשתו של המלך פיליפוס השלישי. אורידיקה, שחפצה בתפקיד משמעותי יותר עבור בעלה מאשר תפקיד של שליט בובה, ניסתה לעורר מרד של החיילים כנגד הדיאדוכים, ואנטיפטרוס כמעט נהרג אולם חולץ בעור שיניו בידי אנטיגונוס וסלאוקוס. אנטיפטרוס הצליח להרגיע את המורדים, אולם לא היה יכול להעניש את אורידיקה שהייתה באופן רשמי המלכה. לפיכך הוא נאלץ להמשיך ולהחזיק בה, והיא נאלצה להמשיך ולציית להוראותיו. מלאכת דיכוי תומכיו של פרדיקס, אשר החשובים שבהם היו אאומנס, אחיו אלקטס, ומפקד הצי אטלוס, הופקדה בידי אנטיגונוס. השלום החדש לא האריך ימים, כיוון שבשנת 319 לפנה"ס מת אנטיפטרוס, ופוליפרכון וקסנדרוס פתחו במלחמת ירושה על תואר העוצר, כשאליהם מצטרפים בחדווה כל שאר הדיאדוכים. על שמם של אלו קרויה סדרת מלחמות זו "מלחמות הדיאדוכים". המלחמות קרעו לגזרים את האימפריה, וכל אחד מהדיאדוכים הפך את עצמו למלך בארצו.

==לקריאה נוספת==
* 

==הערות שוליים==

טריפרדיסוס
קטגוריה:מלחמות הדיאדוכים
תומאס ברודי

תומאס ברודי (; 20 בנובמבר 1903 - 1 בספטמבר 1993) היה מייג'ור גנרל בצבא בריטניה אשר לחם במלחמת העולם השנייה ובמלחמת קוריאה.

==ביוגרפיה==
===תחילת דרכו===
ברודי נולד בעיר בלינגהאם, שבמחוז נורת'מברלנד. הוא למד באוניברסיטת דרהאם, ובשנת 1924 השלים תואר ראשון. ב-3 בפברואר 1926 התגייס לצבא בריטניה, והוצב כלוטננט שני ברגימנט צ'שר. במאי 1936 כבר החזיק בדרגת קפטן, ומונה לשליש הרגימנט. החל מספטמבר 1939 שימש כמדריך במכללה הצבאית המלכותית בסנדהרסט.

===קריירה צבאית===
בשנתיים הראשונות של מלחמת העולם השנייה היה ברודי מדריך במכללה המלכותית, ובאפריל 1941 קודם לדרגת מייג'ור. ב-23 במרץ 1942 קודם לדרגת לוטננט קולונל, וקיבל פיקוד על הגדוד השני ברגימנט מנצ'סטר. ב-31 ביולי 1943 הועלה לדרגת קולונל, וב-6 בנובמבר של אותה שנה הועלה לדרגת בריגדיר וקיבל פיקוד על הבריגדה ה-14. הבריגדה שלו נשלחה להודו הבריטית ונלחמה שם בצבא היפני הקיסרי כחלק מהמערכה על בורמה. הבריגדה עברה אימון כבריגדת צ'ינדיטים בידי אורד צ'ארלס וינגייט, ונכללה במסגרת הדיוויזיה ה-3 שתחת פיקודו. הבריגדה השתתפה במבצע יום חמישי, וב-1 בנובמבר 1944 הפכה להיות הבריגדה האווירית ה-14. 

עם סיום המלחמה ב-1945 הוחזר חזרה לדרגת לוטננט קולונל, וב-22 במאי 1947 הועלה שוב לדרגת קולונל וקיבל פיקוד על הגדוד ה-1 ברגימנט צ'שר. בין 1947–1948 הוצב במנדט הבריטי, וניתנה לו דרגת מפקד במסדר האימפריה הבריטית. ב-1951 נשלח להילחם במלחמת קוריאה, וקיבל פיקוד על הבריגדה ה-29. הא השתתף בקרב השלישי על סיאול ובקרב על נהר אימג'יאן. על חלקו בקרבות לו ניתנו אלו אות השירות המצוין, וכן דרגת מפקד בלגיון ההצטיינות ושני כוכבי כסף מטעם ארצות הברית. ב-25 בספטמבר ניתנה לו דרגה זמנית של מייג'ור גנרל, וב-20 באוקטובר ניתנה לו דרגה קבועה של בריגדיר. עוד באותה שנה הוא קיבל פיקוד על הדיוויזיה ה-1 אשר בסיסה היה במזרח התיכון, וב-15 באוגוסט 1953 הפכה דרגת המייג'ור גנרל שלו לקבועה. ב-1 בינואר 1957 הוא פרש מהצבא.

===אחריתו===
לאחר פרישתו היה ברודי חבר בקבוצת לחץ בעלת נטיות ימניות. הוא נפטר בביתו שבעיר בייסינגסטוק במחוז המפשייר ב-1 בספטמבר 1993 בגיל 89. 

ב-1938 הוא נישא לג'יין מרגרט צ'פמן ווקר, אשר ילדה לו שלושה בנים ובת. היא נפטרה ב-1992, שנה אחת לפניו.

==קישורים חיצוניים==
* [http://generals.dk/general/Brodie/Thomas/Great_Britain.html תומאס ברודי] באתר הגנרלים של מלחמת העולם השנייה 

קטגוריה:מעוטרי אות השירות המצוין
קטגוריה:גנרלים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מלחמת קוריאה: אישים
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרהאם
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1903
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1993
פלומה באיזה

פלומה באיזה (באנגלית: Paloma Baeza; נולדה ב-1 במאי 1975) היא שחקנית ובמאית בריטית ממוצא מקסיקני.

==ביוגרפיה==
באיזה גדלה במקסיקו. היא נולדה בלונדון לאב מקסיקני ולאם אנגלייה. הוריה היו מוזיקאים היפים. ב-1975 כשהייתה בת חמישה חודשים התחתנו הוריה בלונדון ועברו לחיות במקסיקו סיטי. תשע שנים אחר כך הם התגרשו.

ב-1985 חזרה באיזה עם אמה לאנגליה. היא נרשמה לשיעורי משחק והופיעה בתיאטראות בלונדון ובהפקות בטלוויזיה הבריטית. היא למדה אנגלית ואמנות הבמה באוניברסיטת בריסטול.

באיזה ביימה שני סרטים. ב-2001 ביימה את הסרט "Watchmen",שאותו כתבה עם השחקן קיליאן מרפי שגם כיכב בו. ב-2006 ביימה את סרט הטלוויזיה "The Window".

===חיים אישיים===
בן זוגה של באיזה הוא התסריטאי, הסופר ובמאי הקולנוע אלכס גרלנד. לבני הזוג יש שני ילדים.

==פילמוגרפיה==
===משחק===
{| class="wikitable"
! שנה
! שם
! שם באנגלית
! תפקיד
! הערות
|-
| rowspan="2" | 1994
|
| dir="ltr" | Mud
| פיליפה
| סדרת טלוויזיה
|-
|
| dir="ltr" | Look Me in the Eye
| פולה
|
|-
| rowspan="2" | 1995
| יוסף
| dir="ltr" | La Bible: Joseph
| דינה
| סרט טלוויזיה
|-
| ילד בחצר המלך ארתור
| dir="ltr" | A Kid in King Arthur's Court
| הנסיכה קייטי
|
|-
| rowspan="2" | 1996
|
| dir="ltr" | No Bananas
| פינק גרנט
| מיני-סדרה
|-
| הדיירת מאחוזת ויילדפל
| dir="ltr" | The Tenant of Wildfell Hall
| רוז מרקהם
| מיני-סדרה
|-
|
|
| dir="ltr" | Barnaby Inspector
| מג מון
|
|-
| rowspan="2" | 1997
| האודיסיאה
| dir="ltr" | The Odyssey
| מלאנת'
|
|-
| ברמוול
| dir="ltr" | Bramwell
| אמליין או'ניל
| מיני-סדרה
|-
| rowspan="2" | 1998
| הרחק מן ההמון הסואן
| dir="ltr" | Far from the Madding Crowd
| בת שבע אברדין
| סרט טלוויזיה
|-
|
| dir="ltr" | A Knight in Camelot
| סנדי
| סרט טלוויזיה
|-
| rowspan="2" | 1999
|
| dir="ltr" | A Touch of Frost
| רייצ'ל דרו
| בפרק "Private Lives"
|-
| חברים בחופשה
| dir="ltr" | Sunburn
| איידין היגינס
|
|-
| rowspan="2" | 2000
| הכל נשכח
| dir="ltr" | All Forgotten
| משנקה
|
|-
| אנה קארנינה
| dir="ltr" | Anna Karenina
| קיטי
|
|-
| rowspan="3" | 2001
| לב המורד
| dir="ltr" | Rebel Heart
| איטה פיני
| מיני-סדרה
|-
| להעיר את המתים
| dir="ltr" | Waking the Dead
| אנה מייטלנד
| בפרק "Every Breath You Take"
|-
| העולם על פי מלמוט
| dir="ltr" | The Way We Live Now
| הטה קרבורי
| מיני-סדרה
|-
| rowspan="2" | 2002
|
| dir="ltr" | The Escapist
| ואלרי הופקינס
|
|-
| הפרויקט
| dir="ltr" | The Project
| איירין לויד
| סרט טלוויזיה
|-
| 2004
|
| dir="ltr" | Essential Poems for Christmas
| קריאה
|
|-
| 2006
|
| dir="ltr" | Scars
| סופיה
| סרט טלוויזיה
|-
| 2007
|שמש
| dir="ltr" | Sunshine
| אחותו של קאפה
|
|-
| rowspan="2" | 2008
|
| dir="ltr" | The Passion
| מריה מגדלנה
| מיני-סדרה
|-
| ספוקס
| dir="ltr" | Spooks
| אליזבטה סטרקובה
| עונה שביעית
|-
| 2022
| הבית
| dir="ltr" | The House
|
----
|סרט אנימציה בנטפליקס; במאית
|}
===בימוי===
* (2001) Watchmen - סרט קצר
* (2006) The Window - סרט טלוויזיה
* (2009) The Odds – סרט קצר
* (2017) Poles Apart – סרט קצר

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה בריטיות
קטגוריה:במאיות קולנוע בריטיות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1975
מונומנט הרפובליקה

שמאל
מונומנט הרפובליקה (בטורקית: Taksim Cumhuriyet Anıtı) הוא אנדרטה לאומית, הניצבת בליבה של כיכר טקסים בעיר איסטנבול שבטורקיה. האנדרטה מנציחה את הקמת הרפובליקה הטורקית בשנת 1923.

האנדרטה, בגובה של 11 מטרים, היא מבנה מלבני מצופה שיש, הניצב על גבי בסיס מעוגל בחלקו. בארבע פאות המבנה מצויות גומחות המחוברות זו לזו, ובהן מוצגות דמויות אדם יצוקות מארד של מוסטפא כמאל אטאטורק, עוזרו איסמט אינני ואישים נוספים ממייסדי הרפובליקה. אתאטורק מוצג באנדרטה הן כאיש צבא והן כמדינאי: בפאת האנדרטה הרחבה הפונה צפונה נראה אתאטורק לבוש במדי הצבא שלו; בפאה הנגדית, הפונה אל שדרות איסתיקלאל, נראים הוא וחבריו לבושים בבגדים אירופיים מודרניים. בין הדמויות שלצד אתאטורק נראים מיכאיל פרונזה וקלימנט וורושילוב. נוכחותם שם היא אזכור לסיוע הצבאי שהעניקה ברית המועצות בראשות ולדימיר לנין לטורקים במהלך מלחמת העצמאות שלהם.

מבנה האנדרטה ניצב בחלקה הדרומי של הכיכר. הוא מוקף מתחם עגול מרוצף שערוגות דשא נשתלו בהיקפו.

הקמת האנדרטה נעשתה ביוזמת אתאטורק עצמו. היא עוצבה על ידי הפסל האיטלקי פייטרו קנוניקה. האנדרטה נבנתה בתוך שנתיים וחצי בכספים שנאספו מן הציבור ונחנכה ב-8 באוגוסט 1928 עם נגינת ההמנון הלאומי בליווי שלושים אלף.

מתחם האנדרטה הוא אתר לאומי חשוב, שבו נערכים טקסים ממלכתיים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טורקיה: אנדרטאות
קטגוריה:איסטנבול: מבנים
נערתו ששת

נערתו ששת (באנגלית: His Girl Friday) הוא סרט קולנוע אמריקאי מסוגת קומדיה מטורפת משנת 1940 בבימויו של הווארד הוקס.

התסריט מבוסס על המחזה "העמוד הראשי" ("The Front Page") של בן הכט וצ'ארלס מקארתור משנת 1928. זאת קומדיה מסוג סקרובול עם דיאלוגים מהירים ושנונים וקצב מהיר של מצבים משתנים, בעיקר בין השחקנים הראשיים, קרי גרנט ורוזלינד ראסל. התסריט מתאר באופן קומי את העיתונאים הנמשכים למקצועם ומוכנים לעשות הכל (חוץ מרצח) כדי לזכות בסקופ טוב.

המונח "Girl Friday" מכוון לאשה העוזרת בתפקידים רבים במשרד כפי שששת עזר לרובינזון קרוזו.

ב-1993 הוחלט לשמר את הסרט בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית.

==תקציר העלילה==
וולטר ברנס (קרי גרנט) הוא עורך ראשי בעיתון "מורנינג פוסט". הוא היה נשוי להילדגרד ("הילדי") ג'ונסון (רוזלינד ראסל) שהייתה עיתונאית בכירה תחת ניהולו. הנישואים לא האריכו וזמן קצר לאחר גירושיהם היא מגיעה למשרד העיתון ומבשרת לוולטר כי היא מאורסת לסוכן ביטוח בשם ברוס בלדווין (ראלף בלאמי). היא רוצה כעת לחיות חיים שקטים ולהקים משפחה וכעת היא עומדת לנסוע ברכבת עם ברוס ואמו לאולבני.

וולטר עדיין מאוהב בהילדי ועושה הכל כדי לחבל בקשר שלה עם ברוס. הוא יודע שעיתונאות היא עדיין בדמה ומפתה אותה לכתוב כתבה אחרונה בקשר לרוצח ארל ויליאמס המואשם ברצח שוטר ועומד להיות מוצא להורג. הילדי מגיעה לחדר העיתונאים בבניין המשטרה ובעזרת שוחד מצליחה לקבל ריאיון עם האסיר ויליאמס. בינתיים מעכב וולטר את ברוס, קונה ממנו פוליסת ביטוח שולח את עוזרו הגונב את ארנקו ומשתיל עליו את שעונו. ברוס נעצר באשמת גנבה ומשוחרר בערבות וא"חכ נעצר שוב באשמת הטרדה מינית של בחורה שנשלחה למשימה זו על ידי וולטר.

בינתיים בורח ויליאמס וכל המשטרה מחפשת אחריו. הוא מגיע לחדר העיתונאים בו נמצאת הילדי לבדה וכבר יש לה סקופ רציני. היא מתחילה לתקתק כתבה ולא שמה לב לברוס המגיע לחדר ומבקש ממנה לעזוב. הוא מסיק את המסקנות ועוזב. בינתיים מגיעים לחדר וולטר ואמו של ברוס שוולטר מבקש מעוזרו לסלקה בכוח.

למקום מגיעים ראש העיר והשריף. הם חייבים להוציא להורג את ויליאמס כפי שהתחייבו לבוחריהם ומסתירים את העובדה שקבלו מכתב דחייה מהמושל ושיחדו את השליח שיבוא שוב רק לאחר ההוצאה להורג. וולטר והילדי מסתירים את ויליאמס בשולחן כתיבה בחדר אך השריף מגלה אותו והם נכבלים באשמת הסתרת ויליאמס ו"חטיפת" גב' בלדווין אך לאחר שמגיע שוב השליח ומגלה את פרשת השוחד הם נאלצים לשחרר אותם. כל הפרשה היא סקופ ענק ולאחר שהילדי גומרת לתקתק במכונת הכתיבה היא מסכימה להצעתו של וולטר להתחתן שוב ולצאת לירח דבש.

==השפעה==
הפילוסוף סטנלי קאבל משייך את הסרט לתת הז'אנר הקולנועי שהוא מכנה "קומדיית הנישואים מחדש" בספרו Pursuits of Happiness: The Hollywood Comedy of Remarriage משנת 1981.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=1Gz7qnITF4s קדימון לסרט נערתו ששת], באתר יוטיוב

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1940
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי שחור-לבן אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה מטורפת
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
קטגוריה:סרטי קרי גרנט
ארנסט פרידריך, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד

ארנסט פרידריך, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד (בגרמנית: Ernst Friedrich Herzog von Sachsen-Coburg-Saalfeld; 8 במרץ 1724 – 8 בספטמבר 1800) היה דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד בין השנים 1764–1800.

==ביוגרפיה==
ארנסט פרידריך נולד ב-8 במרץ 1724 בקובורג שהשתייכה לדוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד, לפרנץ יוזיאס, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד, ולאנה סופיה, נסיכת שוורצבורג-רודולשטט, בתו של לודוויג פרידריך הראשון, נסיך שוורצבורג-רודולשטט.

ב-16 בספטמבר 1764 מת אביו פרנץ יוזיאס, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד, וארנסט פרידריך עלה במקומו לשלטון. עם עלותו לשלטון העביר ארנסט פרידריך את בירתו לקובורג. בשנת 1773 חייב יוזף השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה את ארנסט פרידריך לעבוד עם ועדה לסידור חובותיו, עקב החובות הגבוהים שהיו לדוכסות. הוועדה פעלה בשטחי הדוכסות למעלה מ-30 שנים, עד לפירוק האימפריה הרומית הקדושה.

ב-8 בספטמבר 1800 מת ארנסט פרידריך, ובנו פרנץ, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד עלה לשלטון במקומו.

==משפחתו==
ב-23 באפריל 1749 התחתן ארנסט פרידריך עם סופיה אנטוניה, דוכסית בראונשווייג-וולפנביטל, בתו של פרדיננד אלברכט השני, דוכס בראונשווייג-וולפנביטל, ממנה נולדו לו 7 ילדים:
* פרנץ, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד (1750–1806)
* קרל וילהלם פרדיננד (1751–1757)
* פרדריקה יוליאנה (1752)
* קרולינה אולריקה אמליה (1753–1829)
* לודוויג קרל פרידריך (1755 – 1806)
* פרדיננד אוגוסט היינריך (1756–1758)
* פרידריך (1758)

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.sachsen-coburg-gotha.de/ האתר הרשמי של בית סקסונה-קובורג-גותה]

{| class="wikitable" style="margin:auto;text-align:center;"
|-
| colspan="3" align="center"| ארנסט פרידריך, דוכס סקסוניה-קובורג-זאלפלד בית וטין נולד:8 במרץ 1724 מת:8 בספטמבר 1800
|-
| rowspan="1" align="center"| פרנץ יוזיאס
| rowspan="1" align="center"| דוכסות סקסוניה-קובורג-זאלפלד 1764–1800
| rowspan="1" align="center"| פרנץ
|}

קטגוריה:דוכסי סקסוניה-קובורג-זאלפלד
קטגוריה:אבירי מסדר העיט הלבן
קטגוריה:ילידי 1724
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1800