OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חיים רונן

חיים רונן (נולד ב-1956) הוא קצין צה"ל במילואים בדרגת תת-אלוף, כיהן כקצין חימוש ראשי. לאחר שחרורו מונה למנכ"ל ארגון נכי צה"ל.

רונן נולד בישראל, למד בתיכון אורט אשקלון. ב-1975 התגייס לצה"ל ושירת כחמש צריח בבסיס ביר תמדה בסיני. במלחמת לבנון הראשונה שירת כקצין חימוש גדודי בחטיבה 401. ב-1984 מונה למפקד סדנה בבאלי"ש וב-1986 מונה לראש מדור טנקים בבה"ד 20. לאחר מכן שירת כסגן מפקד יחידת חימוש מרחבית בפיקוד הדרום. ב-1991 מונה לקצין החימוש של עוצבת עמוד האש ושירת כקצין החימוש של באלי"ש. שירת בתפקיד מטה במפקדת קצין חימוש ראשי וב-1996 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה לקצין החימוש של פיקוד המרכז. ב-1999 מונה למפקד מרכז תחמושת. ב-2001 מונה לראש מחלקת ארגון ומשאבי אנוש במפקדת קצין חימוש ראשי. בספטמבר 2003 מונה לקצין חימוש ראשי וכיהן בתפקיד עד יוני 2007. בתקופתו בוצעו קיצוצים נרחבים במערך האחזקה ובוטלו 600 תקנים של משרתי קבע, כמו כן נסגרו ואוחדו יחידות. חלק מתפיסת האחזקה המרחבית שבוצעה בתקופתו בוטלה בעקבות לקחי מלחמת לבנון השנייה. 

לאחר שחרורו מונה בנובמבר 2007 למנכ"ל ארגון נכי צה"ל. בשנת 2014 ציין מבקר המדינה לחיוב כי ליקויים שנמצאו בעבר בארגון נכי צה"ל, תוקנו לרבות, כתיבת תקנון חדש ונהלים לארגון וגיבוש תוכניות עבודה שנתיות ובקרה עליה. בשנים האחרונות נרשמה עליה חדה בהיקף הפעילויות בבתי הלוחם של ארגון נכי צה"ל ובמספר המשתתפים.

בשנת 2019 סיים את תפקידו כמנכ"ל ארגון נכי צה"ל. הוא חבר הוועד המייעץ של תנועת הביטחוניסטים.

רונן בעל תואר ראשון בלימודי המזרח התיכון מאוניברסיטת בן-גוריון.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20141129053436/http://www.atal.idf.il/1310-he/Atal.aspx תת-אלוף חיים רונן], באתר אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה
* שחר הלווינג, [https://web.archive.org/web/20141129065323/http://mazi.idf.il/3848-5226-he/IGF.aspx חמוש בהישגים], אתר זרוע היבשה, יוני 2007
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני חימוש ראשיים
קטגוריה:מנכ"לים יוצאי שירות קבע בצה"ל
קטגוריה:ארגון נכי צה"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב
קטגוריה:חברי הביטחוניסטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
גביע דייוויס 1902

אתגר הטניס הבינלאומי 1902 (באנגלית: 1902 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות השנייה במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".

התחרות הראשונה נערכה בשנת 1900, ובשנת 1901 לא נערכה תחרות. בשנת 1902 נבחרת בריטניה הגיעה לארצות הברית במטרה להתמודד על הזכייה בגביע. הפעם הנבחרת כללה את רג'ינלד דוהרטי, לורנס דוהרטי וג'ושוע פים שהיו הטניסאים הבריטים החזקים בתקופה זו. לנבחרת גביע דייוויס של ארצות הברית הצטרף ויליאם לרנד שהיה מנצח אליפות ארצות הברית הפתוחה בשנים 1901-1902.

לאחר שלושה משחקים שנערכו ביומיים הראשונים הבריטים הובילו. עם זאת ביום התחרויות השלישי הם הפסידו בשני המשחקים ונבחרת ארצות הברית הצליחה להגן על תוארה.

==תוצאות==
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | ארצות הברית 3
! colspan="2" align="center" | מועדון האתלטיקה בברוקלין, ארצות הברית 6-8 באוגוסט 1902 דשא
! colspan="4" align="center" | בריטניה 2
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="3" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || מלקולם ויטמן ||6 ||6 || 1 ||6|| 
|-
| || ג'ושוע פים ||1 ||1 ||6||0||
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| || ויליאם לרנד ||6 ||6 ||3||4|| 4
|- bgcolor= #EAE3D8 
| ||רג'ינלד דוהרטי ||2 ||3 ||6||6||6
|-
! rowspan="2"| 3
| || דווייט דייוויס/הולקאם וורד ||6 ||8 ||3|| 4 || 
|- 
| ||לורנס דוהרטי/רג'ינלד דוהרטי||3 ||10 ||6||6 || 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| ||ויליאם לרנד||6 ||6 ||6 || || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || יהושע פים ||3 ||2 || 3|| || 
|-
! rowspan="2"| 5
| ||מלקולם ויטמן||6 || 6 || 6 || || 
|- 
| || רג'ינלד דוהרטי || 1 ||5 ||4|| || 
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.daviscup.com/en/draws-results/tie/details.aspx?tieId=10003701 נתונים על התחרות]

דייוויס
1902
קטגוריה:1902 בארצות הברית
1902
אריק וולהיים

אריק וולהיים (נולד ב־3 בינואר 1974, י' בטבת ה'תשל"ד, יפו) הוא חזן ישראלי.

== ביוגרפיה ==
וולהיים נולד באזור למשפחה דתית, בנם הבכור של צבי ויהודית וולהיים והוא מצאצאי רבי עקיבא איגר. הוא גדל והתחנך במוסדות החינוך של הציונות הדתית, בין היתר בישיבת בני עקיבא ע"ש אדר"ת בבת ים ובתיכון הדתי "יבנה" בחולון.

במסגרת שירותו הצבאי פיקד על מקהלת הרבנות הצבאית, ושימש בה כסולן יחד עם האחים משה קפטן וגיל קפטן, ליאור אלמליח, אסף נגל ליפא גלנץ ועוד, כולם תחת שרביטו של המנצח משה מרדכי רוזנבלום. במסגרת שירותו הצבאי, לצד הופעות ייצוגיות בטקסי השבעה, טקסי ימי הזיכרון, בחידון התנ"ך העולמי וכיוצ', אף הופיע יחד עם המקהלה בסיבובי הופעות באירופה בפני קהילות יהודיות.

וולהיים השתלם בחזנות אצל החזן יצחק אשל (חזן) ובזמרה אצל המורה לפיתוח קול יהודית אלכסנדרוני.

בסוף שנות התשעים השתתף בקביעות בסדנה הבינלאומית לאופרה בת"א, בניהולה האומנותי של ג'ואן דורנמן (מטרופוליטן אופרה, ניו יורק). במסגרת הסדנה הופיע במגוון הפקות אופראיות, קונצרטים וכיתות אמן.

באותן שנים אף זכה במלגות "שרת" מאת קרן התרבות אמריקה-ישראל.

במקביל ללימודי החזנות הוא השתלם ולמד לימודי מוזיקה קלאסית במגוון מוסדות כגון:
* בית הספר למוזיקה ע"ש בוכמן-מהטה שעל יד אוניברסיטת תל אביב;
* ב-"Mannes College The New School for Music" שבמנהטן;
* בברוקלין קולג' בניו יורק, בו הוענק לו תואר בוגר אוניברסיטה ושם שיתף פעולה והופיע עם זמרת האופרה חן רייס;
* ב- "SUNY at Purchase" , בה הוענק לו תואר מוסמך אוניברסיטה.

וולהיים הוא חזן מבצע המשלב בין חזנות "קלאסית", כדוגמת יצירות שהתפרסמו על ידי החזנים יוסף רוזנבלט, משה קוסביצקי מחד, ומוזיקה חסידית כדוגמת יצירותיו של ר' שלמה קרליבך מאידך. לוולהיים קול בריטון עוצמתי וחם.

וולהיים שימש כחזן בבתי כנסת רבים בישראל, בעבר הוא היה החזן הראשי של בית הכנסת "אגודת שלום" בסטמפורד, קונטיקט, ארצות הברית, שהוא בית הכנסת האורתודוקסי הגדול בניו אינגלנד. כיום, הוא החזן הראשי בבית הכנסת המרכזי "בית יעקב" בבוורלי הילס, לוס אנג'לס, ארצות הברית, שהוא בית הכנסת האורתודוקסי הגדול במערב ארצות הברית.

וולהיים מופיע בקונצרטים של חזנות ושירה בארץ ובעולם. בשנת 2013 הוא הופיע עם דודו פישר בלוס אנג'לס ובשנת 2015 הוא הופיע בקונצרט עם הזמר החסידי אברהם פריד ב"תיאטרון סבן" בלוס אנג'לס. הוא הוציא אלבום חזנות קלאסית בליווי תזמורת וכן השתתף כחזן אורח באלבומים נוספים.

בשנת 2019 וולהיים הוסמך לרבנות על ידי הרב שלמה ריסקין.

וולהיים נשוי לתהילה לבית קיי, אב לארבע בנות. אחר נישואיו התגורר בירושלים וכיום מתגורר בשכונת בברלי הילס בלוס אנג'לס.

== דיסקוגרפיה ==
* אלבום סולו "בשובך לציון" - 2004
* השתתף באלבום "חזני העולם שרים קרליבך" - 2009.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.bethjacob.org/?id=20138 הדף של אריק וולהיים], באתר קהילת בית יעקב.
* [https://web.archive.org/web/20140806205016/http://www.eshelstudios.co.il/cds/target40.html האלבום בשובך לציון].
* [http://www.yuval.org.il/carlebach.php חזני העולם שרים קרליבך].
* [https://www.youtube.com/watch?v=du9pfO67YJ8 ממקומך מלכנו תופיע].

קטגוריה:חזנים ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים השרים ביידיש
קטגוריה:זמרים יהודים
קטגוריה:זמרים-יוצרים ישראלים
קטגוריה:חברי מקהלת הרבנות הצבאית
קטגוריה:אזור: אישים
קטגוריה:מהגרים מישראל לארצות הברית
קטגוריה:בוגרי תיכון יבנה (חולון)
קטגוריה:בוגרי ברוקלין קולג'
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
אלפרד פינבוגאסון

אלפרד פינבוגאסון (באיסלנדית: Alfreð Finnbogason; נולד ב-1 בפברואר 1989) הוא כדורגלן איסלנדי המשחק בעמדת החלוץ בנבחרת איסלנד.

==קריירת מועדונים==
פינבוגאסון התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של פיולניר, כשהיה בן 10 עבר עם משפחתו לאדינבורו שם למד אביו והוא שיחק במחלקת הנוער של הוצ'יסון ואלה. לאחר שנתיים הוא חזר לפיולניר, ובגיל 16 עבר לבריידאבליק.

בעונת הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת. בעונת פינבוגאסון הבקיע 13 שערים ב-18 משחקי ליגה בריידאבליק. בסיום העונה נבחר לשחקן הצעיר של העונה, וזכה עם המועדון בגביע האיסלנדי שהיה גם התואר הראשון של המועדון. עונה לאחר מכן, הוא סיים כמלך השערים בליגה עם 14 שערים, והוא זכה עם המועדון באליפות הראשונה שלו אי פעם.

ב-20 בנובמבר 2010 פינבוגאסון חתם בלוקרן הבלגית לשנתיים וחצי במועדון.

ב-6 במרץ 2012, פינבוגאסון הושאל להלסינגבורג למשך חצי שנה. הוא שותף ב-17 משחקים, בהם כבש 12 שערים. ב-16 באוגוסט 2012, הוא חתם לשלוש שנים בהירנביין. פינבוגאסון כבש צמד בהפועת הבכורה שלו בהירנביין בתיקו 2-2 נגד אייאקס אמסטרדם ורביעייה בניצחון נגד קוזאקן בויס בגביע ההולנדי. בסיום עונת הוא היה מלך השערים של הליגה עם 24 שערים.

ב-2 ביולי 2014 פינבוגאסון חתם בריאל סוסיאדד תמורת 7.5 מיליון אירו. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בניצחון 0–2 נגד אברדין במסגרת מוקדמות הליגה האירופית. ב-26 ביולי 2015 הושאל לאולימפיאקוס, שם ערך שבע הופעות והבקיע שער אחד.

בפגרת החורף של עונת 2015/16 הושאל לאאוגסבורג. בתום העונה, לאחר שהבקיע שבעה שערים ב-14 הופעות בחצי העונה בה שיחק באאוגסבורג, חתם פינבוגאסון באאוגסבורג על חוזה קבוע. בעונת 2016/17 סבל פינבוגאסון מפציעות וערך 13 הופעות ליגה בלבד, בהן הבקיע שלושה שערים. את עונת 2017/18 החל פינבוגאסון היטב, ואף הבקיע שלושער בניצחון 0–3 על פ.צ. קלן בספטמבר 2017.

בקיץ פינבוגאסון חתם בלינגבי בולדלקוב מליגת העל הדנית.

ב-18 באוגוסט 2023 חתם באויפן מליגת העל הבלגית.

==קריירה בינלאומית==
בצעירותו, פינבוגאסון שיחק בנבחרת הצעירה של איסלנד במדיה הבקיע 5 שערים ב-11 משחקים, ואף השתתף עם הנבחרת באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 2011. הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במשחק ידידות נגד . ב-17 בנובמבר 2010 הוא הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2–3 נגד .

ב-16 ביוני, במסגרת מונדיאל 2018, כבש פינבוגאסון את השער הראשון בתולדות נבחרת איסלנד במשחק מול ארגנטינה, אשר הסתיים בתוצאה 1-1.

==תארים==
;בריידאבליק
*אליפות איסלנד: 
*הגביע האיסלנדי: 

;אישיים
*שחקן העונה בליגה האיסלנדית: 
*השחקן הצעיר בליגה האיסלנדית: 
*נעל הזהב בליגה האיסלנדית: 
*נעל הכסף בליגה האיסלנדית: 
*נבחרת העונה בליגה האיסלנדית: , 
*מלך השערים בליגה ההולנדית: 

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.ksi.is/mot/motalisti/felagsmadur/?pLeikmadurNr=145684 פרופיל השחקן] באתר ההתאחדות לכדורגל באיסלנד

קטגוריה:כדורגלנים איסלנדים
קטגוריה:חלוצי כדורגל איסלנדים
קטגוריה:כדורגלני פרייד'פליק
קטגוריה:כדורגלני לוקרן
קטגוריה:כדורגלני הלסינגבורג
קטגוריה:כדורגלני הירנפיין
קטגוריה:כדורגלני ריאל סוסיאדד
קטגוריה:כדורגלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורגלני אאוגסבורג
קטגוריה:כדורגלני לינגבי בולדקלוב
קטגוריה:כדורגלני אויפן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת איסלנד
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:ספורטאים זרים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בשוודיה
קטגוריה:ספורטאים זרים בספרד
קטגוריה:ספורטאים זרים ביוון
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים איסלנדים בדנמרק
קטגוריה:איסלנדים שנולדו ב-1989
מקלין סטיבנסון

אדגר מקלין סטיבנסון, ג'וניור (באנגלית: ; 14 בנובמבר 1927 - 15 בפברואר 1996) היה שחקן אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה לשנת 1973 על תפקידו בתור הנרי בלייק, מפקד המחנה הצבאי בסדרה הצבאית הקומית "מ.א.ש".

== ביוגרפיה ==
סטיבנסון נולד בעיר נורמל שבמדינת אילינוי ללוטי בל מקלין ולאדגר מקלין סטיבנסון. נכדו של עדלי סטיבנסון, שכיהן כסגנו של הנשיא גרובר קליבלנד. התחנך ב"אקדמיית לייק פורסט" לפני שהתגייס לצי ארצות הברית. לאחר שחזר משירותו הצבאי למד תיאטרון ב"אוניברסיטת נורת'ווסטרן"

סטיבנסון החל את דרכו כשחקן בשנת 1969 בסיטקום בכיכובה של דוריס דיי "המופע של דוריס דיי" בתפקיד מייקל "ניק" ניקולסון עורך המגזין והבוס של דוריס מרטין (דיי). הוא הופיע בסדרה עד לשנת 1971 בה נבחן לסדרה הצבאית הקומית "מ.א.ש" בתפקיד "הוקאיי" פירס. סטיבנסון שוכנע לוותר על התפקיד הראשי ולהיבחן לתפקיד המשני של מפקד המחנה הצבאי רפואי האמריקאי בקוריאה הנרי בלייק
.
סטיבנסון הופיע בסדרה במשך 3 עונות וזכה בשנת 1973 בפרס גלובוס הזהב לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת טלוויזיה. על אף הצלחת הסדרה סטיבנסון חש שמעמדו על סט הצילומים הוא נמוך בהשוואה לכוכב הראשי אלן אלדה ודרש להתיר את חוזהו בתום שלוש עונות. מהלך זה הסב נזק לקריירה של סטיבנסון ובראיון שהעניק הוא אף טען בעצמו שנטישת התוכנית הייתה טעות מצידו.

סטיבנסון לא הצליח להתרומם מקצועית לאחר "מ.א.ש" והוא השתתף בעיקר כשחקן אורח בסדרות טלוויזיה כמו "Hello, Larry", "ריקוד מושחת" ו"ספינת האהבה" ובסרט הקולנוע הבדיוני הקומי "החתול מהחלל החיצון".

בשנת 1993 ביצע את תפקיד משחק האחרון שלו במיני-סדרת הטלוויזיה "סיפורי סן פרנסיסקו", שעלתה בערוץ 4 הבריטי ומבוססת על סדרת הספרים מאת ארמיסטד מופין.

=== חיים אישיים ===
סטיבנסון היה אב לשלושה ילדים ממערכותיו נישואיו לקארי ויליאמסון וג'יני פוסדיק.

סטיבנסון סבל בשנותיו האחרונות ממחלת סרטן שלפוחית השתן ממנה התרפא. הוא נפטר מהתקף לב ב-15 בפברואר 1996 בלוס אנג'לס בגיל 68. הוא נקבר ב"פארק הזיכרון פורסט לאוון".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: טלוויזיה: שחקן משנה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת נורת'ווסטרן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1996
סעיד מורתזווי

סעיד מוֹרתָזָווִי (בפרסית: سعید مرتضوی; נולד בשנת 1967 בעיר , פרובינציית יזד, איראן), שנודע בכינוי "שוחט העיתונאים", הוא משפטן איראני, ממקורביו הבולטים של הנשיא לשעבר מחמוד אחמדינז'אד. שימש כתובע רשמי של בית הדין האסלאמי המהפכני, ובין השנים 2003–2009 בתפקיד התובע הכללי של טהראן. בשנת 2010 הוכרז על ידי המועצה הלאומית להתנגדות של איראן כמי שביצע פשעים כנגד האנושות ושהוא היה קשור לעינויים ומוות אסירים במרכז המעצרים קהריזאק. ב-15 בנובמבר 2014 הורחק מכל עמדה פוליטית או משפטית לכל ימי חייו.

מורתזווי נולד בשנת 1967, ובגיל צעיר התייתם מאביו. כדי לסייע בפרנסת המשפחה החל, כנער, לעבוד בבית דפוס. בהגיעו לגיל 23, החל בלימודי משפטים, ובלימודי הדוקטורט שלו התמחה בקרימינולוגיה, וחוק העונשין. את הקריירה המשפטית שלו התחיל כסגן תובע, ולאחר מכן כראש הרשות השופטת בבאבאק, ובשנת 1994 כיהן כראש הענף למשפט ציבורי בטהראן. בהמשך כשופט בבית משפט לעובדי מדינה, ולאחר מכן כתובע הכללי של טהראן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* עלי רזה ג'האן, [http://www.epochtimes.co.il/news/content/view/13046/74/ איראן: התובע האיראני מורטזאווי נמצא אחראי למות עצירים] , באתר אפוק טיימס, 7 בינואר 2010
* 
* [http://www.hrw.org/sites/default/files/related_material/Iran.hb.PDF דו"ח אודות איראן - ינואר 2010] באתר משמר זכויות האדם
* [http://justice4iran.org/english/human-rights-violator-s-profiles/human-rights-violator-saeed-mortazavi/ Human Rights Violator: Saeed Mortazavi] - Justice For Iran

==הערות שוליים==

קטגוריה:שופטים
קטגוריה:איראן: חוק ומשפט
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1967
בוקה וייט

בוקר טי וושינגטון "בוקה" וייט (באנגלית: Booker T. Washington "Bukka" White; 12 בנובמבר 1909 (או 1906) – 26 בפברואר 1977) היה גיטריסט וזמר דלתא בלוז. הכינוי "בוקה" הוא שיבוש פונטי של השם שניתן לו בלידתו, על שם המנהיג האפריקאי אמריקאי בוקר טי. וושינגטון. השם "בוקה" הופיע לראשונה על אלבום שהקליט בשנת 1937. וייט נודע בנגינתו בסגנון סלייד בגיטרת רזונטור מסוג "נשיונל סטיל", בפריטה עוצמתית בטפיחות על המיתרים ובקולו הרם.

== תולדות חייו ==
וייט נולד ליד אברדין (מיסיסיפי) או ביוסטון (מיסיסיפי). אמו הייתה אחותה של סבתו של הזמר והגיטריסט בי בי קינג. וייט החל כנגן כינור בריקודים והושפע מחלוץ הבלוז צ'רלי פטון לעבור לנגן בגיטרת סטיל (וייט אף נהג לספר שפגש את פטון, למרות שאין לסיפור סימוכין).

בשנת 1930 ראה אור תקליטו הראשון בתקליטי ויקטור בסגנון קאנטרי בלוז וגוספל בסגנונו של וילי ג'ונסון העיוור תחת השם "וושינגטון וייט". ב-1937 עבר לשיקגו בהזמנתו של ביג ביל ברונזי והוציא לראשונה תקליט תחת השם "בוקה וייט". כשנה מאוחר יותר נאסר לשלוש שנים בכלא Parchman Farm במיסיסיפי בעוון הריגה. ב-1939 הקליטו אותו בכלא ג'ון ואלן לומקס (בכינוי שניתן לו בכלא "Washington Barrelhouse White" כלומר וושינגטון בית מרזח). בעת שריצה את עונשו היה תקליטו "Shake 'Em on Down" ללהיט. עם שחרורו מהכלא ב-1940 שב לשיקגו וחבר ללסטר מלרוז (Lester Melrose), שסייע לו להקליט 12 שירים שהיו לטובים שבשיריו של וייט, בהם "Parchman Farm Blues", "Good Gin Blues," "Bukka's Jitterbug Swing," "Aberdeen, Mississippi Blues," ו-"Fixin' to Die Blues". אולם עקב דעיכת העניין בבלוז לקראת סוף שנות הארבעים, נאלץ וייט לעבוד כפועל במפעל לייצור טנקים.

וייט "התגלה מחדש" ב-1963 על ידי אנשי דור הביט שהתלהבו מסגנון הבלוז השורשי והמחוספס שלו. בוב דילן ביצע שנה קודם לכן גרסת כיסוי לשירו של וייט Fixin' to Die Blues (השיר שובץ באלבומו הראשון, בוב דילן). ג'ון פייהי ואד דנסון (Ed Denson) יצאו לחפש את מוזיקאי הבלוז המסתורי שחיבר את השיר, ושהכל היו סבורים שמת. הם מצאו אותו בממפיס, טנסי ובסוף 1963 כבר הקליט וייט תקליט חדש ובו השיר "". עד מהרה הקליט וייט שלושה אלבומים נוספים, שהאחרון והמשובח בהם היה התקליט הכפול "Sky Songs" שראה אור ב-1965. מאותה עת ועד סוף ימיו הופיע וייט בפסטיבלי פולק ובלוז ברחבי ארצות הברית ואירופה. בשנות השבעים הופיע עם האולין וולף ובי בי קינג.

== מורשת ==
ב-2012 נבחר השיר Fixin' to Die Blues בביצועו להיכל התהילה של פרס גראמי.

להקת לד זפלין ביצעה שני שירי על בסיס שירו "Shake 'Em on Down". הראשון הוא "Hats Off to (Roy) Harper" מן התקליט Led Zeppelin III והשני הוא "Custard Pie" מהתקליט Physical Graffiti.

== קישורים חיצוניים ==

* ערן סבאג, [http://others.co.il/בוקה-וואייט/ על בוקה וייט בתוכנית "חיים של אחרים"]
* [http://www.wirz.de/music/whitbfrm.htm דיסקוגרפיה מלאה]
* [http://www.mswritersandmusicians.com/musicians/bukka-white.html ביוגרפיה ודיסקוגרפיה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:זמרי בלוז
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:מורשעים בעבירות המתה בארצות הברית
קטגוריה:זמרי-יוצרי קאנטרי אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1977
נונאוויק

מיקום ושמות 14 הכפרים בחבל נונאוויק
נונאוויק (בצרפתית: Nunavik; באינוקטיטוט: ᓄᓇᕕᒃ) הוא החבל הצפוני ביותר של פרובינציית קוויבק בקנדה. החבל משתרע צפונית לקו רוחב 55, שטחו 443,685 קמ"ר, בערך שליש משטחה של קוויבק. בנונאוויק מתגוררים 12,090 תושבים (מפקד 2011), 90% מהם אינואיטים. כמעט כל התושבים מתגוררים לאורך קו החוף.

משמעות השם "נונאוויק" הוא "ארץ אדירה" בדיאלקט המקומי של שפת האינוקטיטוט. תושבי האזור קוראים לעצמם בשפתם בשם "נונבימיוט". עד 1912 היה האזור חלק ממחוז אונגבה של הטריטוריות הצפון-מערביות של קנדה.

יישובי החבל:
{| class="wikitable"
!שם היישוב
!אוכלוסין
!אינוקטיטוט
!הערה
|-
|קנדזשיקסואלודזשואק
|874
|ᑲᖏᖅᓱᐊᓗᔾᔪᐊᖅ ("המפרץ הגדול מאוד")
|
|-
|קודזשואק
|2375
|ᑰᔾᔪᐊᖅ 
|המרכז המנהלי של החבל
|-
|טסידזשואק
|303
|ᑕᓯᐅᔭᖅ ("מקום שדומה לאגם")
|
|-
|אאופלואק
|195
|ᐊᐅᐸᓗᒃ ("המקום בו הארץ אדומה")
|
|-
|קאנגירסוק
|549
|ᑲᖏᕐᓱᖅ ("המפרץ")
|
|-
|קואקטאק
|376
|ᖁᐊᖅᑕᖅ ("תולעת סרט")
|
|-
|קנגיקסודזשואק
|696
|ᑲᖏᖅᓱᔪᐊᖅ ("המפרץ הגדול")
|
|-
|סלואיט
|1347
|ᓴᓪᓗᐃᑦ  ("האנשים הרזים")
|
|-
|איוודזשיביק
|370
|ᐃᕗᔨᕕᒃ ("מקום בו הקרח מתקבץ בגלל זרמים חזקים")
|הקהילה הצפונית ביותר בקוויבק
|-
|אקוליביק
|615
|ᐊᑯᓕᕕᒃ ("השיניים המרכזיות של חנית דייג")
|
|-
|פוביקניטוק
|1692
|ᐳᕕᕐᓂᑐᖅ ("מקום בו יש ריח של בשר רקוב")
|
|-
|אינוקדזשואק
|1597
|ᐃᓄᒃᔪᐊᒃ ("הענק")
|
|-
|אומיאודזשאק
|444
|ᐅᒥᐅᔭᖅ ("מקום שדומה לסירה")
|
|-
|קודזשואראפיק
|657
|ᑰᔾᔪᐊᕌᐱᒃ ("נהר אדיר קטן")
|קהילה מעורבת של אינואיט וקרי
|-
|ווהפמאגוסטי
|812
|בכתיב קרי: ᐙᐸᒣᑯᔥᑐᐃ ("מקום הבלוגה")
|קהילה מעורבת של אינואיט וקרי
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קוויבק: גאוגרפיה
קטגוריה:אינואיטים
קטגוריה:האינדיאנים בקנדה
אשתו כגופו

אשתו כגופו הוא כלל הלכתי המדמה אשה לבעלה עד כדי שתידמה לו מבחינה דינית בתחומים מסוימים בהלכה. 

== עדוּת ==
לעניין פסולי עדות: 
האשה נחשבת כבעלה, שנאמר: (), [ועל זה אמרו חז"ל] והלא אשת דודו היא? אלא שאשה כבעלה (). [ופסק הרמב"ם כי] לפיכך כל בעל שאתה פסול להעיד לו, כך אתה פסול להעיד לאשתו (, , ג).

=== גבולות הכלל במקרה של ריחוק דורות ===
ריחוק הדורות
כשנתרחקו הדורות עד דור שלישי, אין אומרים אשה כבעלה. ולכן אפילו לדעת הסוברים שראשון בשלישי פסול להעיד (ראה ערך פסולי עדות), לאשתו הוא כשר, כגון משה מותר להעיד לאשת פינחס בן בנו של אהרן (מובא בתוספות ב, בדיבור המתחיל "רב").

== אשתו יותר מגופו ==
לגבי כבוד אשתו ההנחיה היא שיכבד אותה יותר מאשר את גופו. מקור הדברים הוא בתלמוד. וכך כתב הרמב"ם: ().

== הדלקת נרות חנוכה ==
מנהג קהילות אשכנז שכל אחד מבני הבית מדליק נרות חנוכה, כדי לקיים את מצוות ההדלקה באופן של 'מהדרין מן המהדרין', אך אין הנשים הנשואות מדליקות, אלא אם כן נבצר מהבעל להדליק מסיבה כלשהי. על מנהג זה תמה רבי אפרים הכהן, שכן על מנת להיות מהמהדרין מן המהדרין, לפי דעתם של הרמב"ם והרמ"א, שכשיטתם נהגו יהודי אשכנז, צריך להדליק נרות בהתאם למספר כל בני הבית כפול מספר ימי החנוכה שחלפו (כולל היום הנוכחי)<ref></ref>. רבי אליהו שפירא יישב את המנהג בהתבסס על הכלל שאשתו של אדם כגופו, ולכן אישה נשואה אינה צריכה להדליק בעצמה מפני שאשתו כגופו וממילא נחשב לה הידור בהדלקת בעלה. ואף אין הבעל והאישה נספרים כשני אנשים במניין בני הבית<ref>אליה רבא, אורח חיים סימן תרעא סעיף קטן ג</ref>. ראייה לחידושו מופיעה כבר בדברי מהרש"ל, הכותב שמספיק נר אחד עבור איש ואשתו<ref></ref>. אמנם יש מפקפקים בחידוש זה<ref>ברכי יוסף, אורח חיים סימן תרעא סעיף קטן ב</ref>

== תשלומי בושת ==
במסכת כתובות (דף סה) דנה הגמרא על תשלומים המגיעים לבעל בגין נזקים הנגרמים לאשתו. המשנה קבעה שכאשר אדם בייש אישה מגיעה תשלום ה"בושת" לבעלה.

יריקה על אדם נחשבת ככלל של "המבייש את חברו" שממנו לומדים למקרי בושת שונים. פסק רב פפא שהיורק על בגד חברו אינו חייב לשלם בושת – יריקה המחייבת תשלום בושת חייבת לנגוע בגוף האדם. לעומת זאת, כאשר יורקים על אשתו של אדם, הוא עצמו חש ביזיון. הגמרא מנסה להשוות זאת למקרה אחר של בושה עקיפה, ודוחה ומבהירה: "אשתו גופֵיה הוואי" (תרגום: אשתו היא גופו).

== דאורייתא ודרבנן ==
ישנן כמה דעות בפוסקים לגבי גדר הכלל: 
* יש מהראשונים שסוברים שמן התורה אין אומרים אלא שאשה כבעלה, אבל לא אומרים שבעל כאשתו, אלא שמדרבנן עשאוהו גם כן כאשתו - המאירי על (בשם "יש אומרים").
* יש סוברים שאף בעל כאשתו מן התורה, שאף הוא נלמד מהפסוק "דֹּדָתְךָ הִוא", שכשם שאישה כבעלה הוא הדין לבעל כאשתו - בעל המאור ומלחמות ומאירי על , וכן תורת חיים (שם).
* יש סוברים שאף אשה כבעלה הוא מדרבנן, וכל שכן בעל כאשתו שהוא מדרבנן; כי "דֹּדָתְךָ הִוא" בעריות נאמר, ואין למדים עדות מעריות - שו"ת נודע ביהודה ב, אבן העזר עו'.
==הערות שוליים==

קטגוריה:כללים ועקרונות בהלכה
קטגוריה:ניבים וביטויים חז"ליים
עאטף סאלם

עאטף מוחמד סאלם סייד אל-אהל (בערבית: عاطف محمد سالم سيد الاهل, תעתיק מדויק: עאטף מחמד סאלם סיד אלאהל) הוא דיפלומט מצרי שכיהן כשגריר מצרים בישראל מה-1 בספטמבר 2012 עד 20 ביוני 2015. 

סאלם נולד וגדל בקהיר. הוא למד תקשורת המונים ומדעי המדינה באוניברסיטת קהיר. עבד בשגרירויות מצרים במספר מדינות בין היתר ברוסיה, תאילנד, סין, מאלי ובהולנד. בין השנים 2006–2009 שימש כקונסול המצרי באילת ובין היתר טיפל בסוגיית האסירים המצרים שנידונו למאסר בגין עבירות פליליות וכלואים בישראל ובעסקה לשחרור אילן גרפל. לאחר מכן מילא שורה של תפקידים במשרד החוץ בקהיר, בהם ראש אגף סין ומונגוליה במשרד החוץ המצרי, יועץ של שר החוץ לענייני צפון אמריקה, יועץ שר העבודה וההגירה ליחסים בינלאומיים ויועץ שר החוץ לענייני תרבות.

במרץ 2012 מונה לשגריר בישראל והגיש את כתב האמנתו לנשיא המדינה שמעון פרס ב-17 באוקטובר. מינויו בא בזמן שלטונו של מוחמד מורסי בנשיאות מצרים ובתקשורת הערבית פורסם כי לרגל מינויו שלח מורסי איגרת לנשיא שמעון פרס.

בתחילת מבצע עמוד ענן הוחזר השגריר עאטף לקהיר להתייעצויות, ומאז עד תום כהונתו לא שב לישראל.

==הערות שוליים==

קטגוריה:דיפלומטים מצרים
קטגוריה:שגרירי מצרים בישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קהיר
שוק דאפר

שוק דאפר (בהולנדית: Dappermarkt) הוא שוק רחוב יומי הממוקם בשכונת דפרבורט (Dapperbuurt) ברובע מזרח אמסטרדם של העיר אמסטרדם שבהולנד.
== היסטוריה ==
הרחוב והשוק נקראים על שם אולפרט דאפר, היסטוריון ההולנדי מהמאה ה-17 שהיה ידוע במחויבותו לחברה רב-תרבותית. השוק נוסד בתחילת המאה ה-20.

בשנת 1910 הפך באופן רשמי לשוק רחוב מסודר יחד עם שלושה רחובות נוספים. 

בשנת 2006 עבר השוק ארגון מחדש וקיבל את הפרס "השוק הטוב ביותר בהולנד" שנת 2006–2007.

השוק מושך תיירים ומבקרים מכל רחבי הולנד, אורכו כ-600 מטרים ובהם מעל ל-200 דוכנים וחנויות המציעים מגוון מוצרים בינלאומיים. השוק פעיל כ-52 שבועות בשנה, 6 ימים בשבוע מיום שני עד שבת בין השעות 10:00-17:00. החנויות ברחובות הסמוכים פתוחות מעט מאוחר יותר.

השוק הוזכר במגזין 'נשיונל ג'יאוגרפיק' בגיליון של חודש נובמבר-דצמבר בשנת 2007 בכתבה: 'עשרת רחובות קניות הטובים ביותר בעולם'.

== גלריית תמונות ==
<gallery>
Dappermarkt.jpg|כניסה אל השוק
Flickr - NewsPhoto! - Gaza protest Amsterdam (8).jpg|הפגנה בשוק
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.amsterdam.info/markets/dappermarkt/ מידע על שוק דאפר מאמר בשפה האנגלית]
* [http://www.hollandsemarkten.nl/markten/?g_id=1&m_id=68 מידע על שוק דאפר מאמר בשפה ההולנדית]

קטגוריה:אמסטרדם
טמשניים

טמשניים (שם מדעי: Heliornithidae) היא משפחה קטנה של עופות מים טרופיים מסדרת העגוראים, קרוביה הרחוקים של האגמיה. רגליהם אדומות ומצוידות בקרומי שחייה. הם דומים במראם והתנהגותם לצוללנאים ולאגמיה אך, כאמור, יש רק קירבה רחוקה ביניהם.

במשפחה זו שלושה מינים, כל אחד מהם חי באזור אחר: אפריקה, דרום-מזרח אסיה ואמריקה הדרומית.

==מיון==
כיום ישנם שלושה מיני טמשניים. כל אחד במין יחיד:
* סוג ומין יחיד טבלן השמש (Heliornis fulica)
* סוג ומין יחיד טמשן אפריקאי (Podica senegalensis)
* סוג ומין יחיד טמשן המסיכה (Heliopais personatus)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1840
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' רוברט גריי
קטגוריה:טמשניים
קטגוריה:עגוראים
עיצוב אלומה

עיצוב אלומה (באנגלית: Beamforming או Spatial Filtering) היא טכניקה בתחום עיבוד אותות, בשימוש מערכי שידור/קליטה לשידור זוויתי. 

התופעה מושגת על ידי שילוב של אלמנטים במערך מופע באופן שאותות בזוויות מסוימות יחוו התאבכות בונה ובזוויות אחרות התאבכות הורסת.

עיצוב אלומה ניתן ליישום גם בקצה המשדר וגם בקצה הקולט כדי ליצור את אפקט הסלקציה המרחבית. התוספת בעצמה על שידור רב-זוויתי נקרא שבח (Gain).

עיצוב אלומה נמצא בשימוש רחב במכשירים המשתמשים בגלי רדיו. הוא מיושם באפליקציות רדאר, סונאר, סייסמולוגיה, תקשורת אלחוטית, רדיו-אסטרונומיה, אקוסטיקה, וביורפואה.

==ראו גם==
* ניהוג אלומה

קטגוריה:עיבוד אותות
קטגוריה:אנטנות
קטגוריה:אקוסטיקה
יונה לנדסופר

רבי יונה לנדסופר (1678, תל"ח - 1712, ט' בתשרי תע"ג), רב, פוסק, תוכן, ומגדולי רבני בוהמיה. מכונה המעיל צדקה על שם ספרו.

==תולדותיו==
נולד לאליהו בומסלא, סופר דמתא בפראג, וגיטל בת רבי בצלאל הלוי ברנדיס, שהיה בנו של הרב הקצין שמואל ברנדיס, בנם של הרב הקצין שמעון וגיטל ברנדיס, בת המהר"ל מפראג. רבי יונה גדל בפראג, למד אצל רבי אברהם ברודא, והתפרסם כאחד מחכמיה, על אף שנפטר בגיל צעיר (34), עשה רושם גדול בעולם ההלכה עוד בחייו.

נישא לסלאווה בת ר' בנימין זאב שפירא ב"ר אנשיל בן הרב אהרן שמעון שפירא אב"ד ור"מ דפראג (בנישואיו הראשונים). אמה סלאווע בת ר' מנחם ב"ר יצחק הנקרא "מענדלי בס" (נפטר ערב סוכות תכ"ו, ונקבר בפפד"מ, ראו: אבני זיכרון נו' 939) אב"ד פרנקפורט, נפטרה בעת לדתה, ט' באלול תל"ב, ונקראה על שמה.

היה סופר סת"ם במקצועו. ורכש לעצמו במקביל ידע רחב במדעים. בני דורו שבחו את גדולתו, החיד"א כותב עליו "חיבור מהר"ר יונה לנדסופר נחמד מאד", וה'דמשק אליעזר' כותב "אומרים בני דורו על רבינו שאין זה ילוד אשה". שימש כנציג באחד הוויכוחים מול השבתאיים, יחד עם רבי משה חסיד, לתפקיד זה נבחר על ידי רבו רבי אברהם ברודא.

התכתב עם רבי צבי אשכנזי "החכם צבי", והשלים בינו לבין רבו, רבי אברהם ברודא "האשל אברהם". נחלה בגיל צעיר, ונתעוור, ונפטר בגיל 34 ביום ט' בתשרי תע"ג בפראג ושם נקבר. צוואתו נדפסה בספר 'דרך טובים', שנדפס בפרנקפורט דמיין תע"ז.

== חיבוריו ==
כתב ספרים רבים, אך רק שלושה מתוכם הודפסו, לאחר פטירתו, עם הסכמות מגדולי הרבנים בדור שלאחריו: רבי יחזקאל לנדא, רבי אלעזר פלקלש, רבי יונתן אייבשיץ:
* שו"ת מעיל צדקה נדפס לראשונה בפראג תקי"ז.
* ספר בני יונה על הלכות ספר תורה נדפס לראשונה בפראג תקס"ג.
* ספר כנפי יונה על שולחן ערוך יורה דעה בפראג תקע"ב.

את ספר מעיל צדקה הכין לדפוס בחייו, והדפיסו בעילום שם, אף על פי שהיה זה סוד גלוי בעיר, כפי שכותב הרב יחזקאל לנדא, בעל הנודע ביהודה, בהסכמתו: "ידעו מאן ניהו מר" - ידוע מיהו הכותב. מתוך ספר זה מפורסמת קביעתו את שיעור ה'גריס', שהוא השיעור המקסימלי של כתם שנמצא על בגד, אשר ניתן לתלות במקור חיצוני ולסייגו מדין נדה. לספר צורף שרטוט בגודל אמיתי, ובמשך דורות היו משתמשים בו להשוות ולמדוד כתמים. מה שגרם לשיבוש במהדורת צילום חדשה של הספר, שלא הביאה בחשבון שהשרטוט תוכנן לגודל מסוים. בסוף הספר בא קונטרס בנושאי הנדסה, שכתב כתשובה לשאלה שנשאל מחכמי ההנדסה בדורו "מלוקט מדברי אוקלידס".

גם הספר 'בני יונה' משמש כספר יסוד ומעמדו מכובד בהלכה, אחת מפסיקותיו המפורסמות היא "חומשין שנדפסו על ידי עכו"ם, אין נמנעין מקרוא בהן".

על ספר זה כתב רבי אברהם דוד מבוטשאטש את ספרו דעת קדושים.

ספר 'כנפי יונה' מקיף את שולחן ערוך יורה דעה עד לסימן קי"א.

==קישורים חיצוניים==
* מגילת יוחסין של ר' מאיר פערלס, בתוך: מטה משה, זולקוה, תק"ה. ונדפס גם ב
* [http://www.daat.ac.il/encyclopedia/value.asp?id1=1902 לנדסופר יונה] באנציקלופדיה יהודית דעת.
* [http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=8141&pgnum=1 כנפי יונה] באתר היברובוקס.
* [http://www.hebrewbooks.org/1087 מעיל צדקה] באתר היברובוקס.
* [http://www.hebrewbooks.org/44655 בני יונה] באתר היברובוקס.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פראג: רבנים
קטגוריה:פרשני השולחן ערוך
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת: ראשוני האחרונים
קטגוריה:ילידי 1678
קטגוריה:נפטרים ב-1712
דוכס אלבה

הדוכסית ה-13 מאלבה, [[מריה קאיטנה דה סילבה . הדוכסית הלבנה, ציור מאת פרנסיסקו דה גויה, 1795]]
דוכס אלבה (בספרדית: Duques de Alba de Tormes) הוא תואר אצולה ספרדי.

התואר דוכס אלבה, היה במהלך ההיסטוריה הספרדית תואר נחשב מאוד, ובית אלבה היה לאחת ממשפחות האצולה החזקות באירופה. למעשה לא כל שושלת דוכסי אלבה מהווה שושלת רציפה אחת, והיא מורכבת משלוש שושלות שהחליפו האחת את רעותה; משפחתו של הדוכס הראשון מאלבה אלברס דה טולדו הייתה המשפחה הראשונה בשושלת, לאחריה באה שושלתו של פרננדו דה סילבה, הדוכס ה-12 מאלבה, ואחריה הבית הנוכחי של דוכסי אלבה, בית פיצג'יימס, שראשיתו בקרלוס מיגל פיצג'יימס סטיוארט, דוכס אלבה ה-14, וצאצאיו נושאים בתואר גם במאה ה-21.

בנובמבר 2014, מתה הדוכסית ה-18 מאלבה, קאיטנה פיצג'יימס סטיוארט, ותחתיה מתהדר בתואר בנה, קרלוס פיצג'יימס סטיוארט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דוכסים
קלרה מאפאי

אנה קלרה אנטוני קארארה ספינלי (באיטלקית: Elena Clara Antonia Carrara Spinelli 13 במרץ 1814 - 13 ביולי 1886) הייתה איטלקייה משכילה, פטרונית הריסורג'ימנטו, שנודעה בדרך כלל בשם נישואיה כרוזנת קלרה מאפאי, או קלארינה מאפאי.

==חייה==
מאפאי, ילידת ברגמו, נישאה בגיל 17 ללבריתן אנדראה מאפאי, אבל הם נפרדו בהסכמה הדדית ב-15 ביוני 1846. היא קיימה קשר ארוך ומתמשך עם קרלו טנקה.

קלרה מאפאי התפרסמה במפגשים שניהלה בטרקלין ביתה בוויה די טרה מונאסטרי במילאנו, שנודע בשם Salotto Maffei. המפגשים, שארגנו החל ב-1834 טומאזו גרוסי ומאסימו ד'אזליו, משכו אישים ידועי שם בתחומי הספרות, האמנות הפלסטית, המחקר וההלחנה ותומכי ריסורג'ימנטו, לשיחות בנושאי אמנות וספרות. בין אישים אלה היו אלסנדרו מנצוני, פרנצ'סקו אייץ (שצייר את דיוקנה של קלרה ונתן אותו לבעלה), ג'וזפה ורדי וג'ובאני פראטי.

במכתב אל ידידתו הוותיקה, קלרה (קלרינה) מאפאי, סיפר ורדי על התרשמותו מן הספר "המאורסים" של מנצוני, שאותו קרא בגיל שש-עשרה ואשר הרשים אותו כיצירת מופת של המין האנושי. בשנת 1868 יזמה מאפאי פגישה בין ורדי לבין מנצוני, שהיה אז בן שמונים ושתיים. לאחר הפגישה כתב ורדי אל מאפאי: "כיצד אוכל לתאר לך את הרגשתי [...] לנוכח קדוש זה?"
הרוזנת קלרה מאפאי

קלרה מאפאי הלכה לעולמה במילאנו מדלקת קרום המוח, בגיל 72.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
שלט על המבנה בו נערכו מפגשי ה- Salotto Maffei.
*Barbiera, Raffaello, Il salotto della contessa Maffei, Milano, Treves 1895 (new edition)
*Cunigi, Davide, "Una gentildonna bergamasca del Risorgimento. La contessa Clara Maffei", in Rivista di Bergamo, XX, February 1941, pp. 49–53, and March 1941, pp. 74–78
*Monti, Antonio, Una passione romantica dell'Ottocento. Clara Maffei e Carlo Tenca, Milano, Garzanti 1940
</div>

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* Raffaello Barbiera, [http://www.braidense.it/dire/salottomaffei/salottomaffei.html Il salotto della contessa Maffei], Milano, Treves, 1895
* [http://www.url.it/donnestoria/testi/trame/maffeia.htm www.url.it]
* [http://www.corriere.it/vivimilano/arte_e_cultura/articoli/2004/11_Novembre/11/salotto.shtml Article on Clara Maffei] in Corriere
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ילידות 1814
תרבות
קטגוריה:ג'וזפה ורדי
קטגוריה:נפטרות מדלקת קרום המוח
קטגוריה:נשים איטלקיות
קטגוריה:נפטרות ב-1886
נטיית הפועל

נטיית הפועל היא אופן השינוי של פעלים בחלק מהשפות, כאשר הפועל מתייחס לאחד או יותר ממאפייניו, לדוגמה: 
* זמן דקדוקי – כמו עבר, הווה, עתיד;
* אספקט – למשל פעולה מתמשכת, פעולה מושלמת (שהסתיימה), פעולה בלתי מושלמת (שלא הסתיימה עדיין);
* מודוס – למשל חיווי (אמירה רגילה), ציווי, תילוי, זירוז, איסור;
* גוף – למשל גוף ראשון ("מדבר"), גוף שני (נוכח/נמען), גוף שלישי (נסתר);
* מין דקדוקי – למשל נקבה, זכר, סתמי;
* מספר דקדוקי – למשל יחיד, רבים, זוגי.

מאפייני הפועל האלה לא בהכרח מתממשים בנטייה. יש שפות שמביעות רק חלק מהמאפיינים הללו, ושפות אחרות מביעות את כולם, או מאפיינים אחרים נוספים. יתר על כן, המאפיינים הפועליים האלה עשויים להיות מסומנים באמצעות נטייה, כלומר שינוי הפועל העיקרי (לדוגמה "אכלתי" מסומן לזמן עבר או אספקט מושלם, לגוף ראשון, ולמספר יחיד), אך לעיתים המאפיינים ממומשים באמצעים אחרים, למשל בפועל עזר ("בואו נלך" למודוס הזירוז), או בתוארי-פועל ("כבר אכלנו" לאספקט מושלם), ועוד.

== ראו גם ==

* נטיית שם
* הטיה (דקדוק)

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מורפולוגיה (בלשנות)
רופרט איש זלצבורג

רופרט איש זלצבורג או רופרט הקדוש (660?-710) היה קדוש נוצרי, המקודש עבור הכנסייה הקתולית והכנסייה האורתודוקסית המזרחית, מייסד העיר זלצבורג ובן דורו של כילדבר השלישי.

המסורת טוענת כי היה צאצא של השושלת המרובינגית, ודודה של הקדושה ארנטרוד. בתחילת שלטון כילדבר השלישי, שימש כבישוף של וורמס, אך בשנת 697 הוגלה מן העיר לרגנסבורג, שם המיר את דתו של שליט בוואריה, תאודו. לאור ההצלחה המשיך במסעו להמרת דת המקומיים, בעיר אלטטינג. בהמשך עודד את כריית המלח באזור העיר זלצבורג, בה השתקע ונחשב למייסדה.

רופרט מת, על פי המסורת, בחג הפסחא של שנת 710.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קדושים נוצרים

קטגוריה:וורמס: אישים
קטגוריה:נפטרים ב-718
GFS (גוגל)

GFS (ראשי תיבות באנגלית: Google File System; מכונה גם GoogleFS) היא מערכת קבצים מבוזרת מבית גוגל המותקנת בסביבת לינוקס. המערכת תוכננה לספק יעילות ואמינות בגישה למידע תוך שימוש במספר רב של שרתים. החל מ-2010, גרסה חדשה יותר של מערכת הקבצים נקראת Colossus.

== ראו גם ==
* ReFS

==קישורים חיצוניים==

* [http://static.googleusercontent.com/media/research.google.com/en//archive/gfs-sosp2003.pdf Ghemawat, S.; Gobioff, H.; Leung, S. T. (2003). "The Google file system]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:גוגל
קטגוריה:מערכות קבצים
יעקב גינצבורג

רבי יעקב גינצבורג (תק"ג, 1743, פראג – תקע"ה, 1814, פראג) היה רב ודיין בפראג ומחבר הספר זרע יעקב.

==תולדות חייו==
נולד בפראג לרבי יצחק דוד בכ"ב באלול תק"ג (ספטמבר 1743).

רבו היה רבי מאיר פישלס, ולאחר פטירתו התמנה ללמד בישיבה בפראג לצד רבי ליב פישלס בן רבו. שימש כדיין בבית הדין של רבי יחזקאל סגל לנדא בעל הנודע ביהודה. בספרים רבים נדפסה הסכמה ממנו בין השנים תקכ"ח-תק"ס. לאחר פטירת הנודע ביהודה כיהן בבית הדין לצד בנו הרב שמואל לנדא ולצד הדיין הרב מיכאל בכרך.

תלמידו הוא רבי נחום טרייביטש שאף מילא את מקומו לאחר פטירתו. 

נישא לשפרינצה. נפטר בי"א בחשון תקע"ה (אוקטובר 1814) ונקבר בפראג.

==כתביו==
*ספרו זרע יעקב על מסכת ברכות ושבת יצא לאור בחייו בפראג תקע"ד, את ספרו ערך תלמידו רבי נחום טרייביטש ביחד עם רבי אפרים ליב טעבלס כ"ץ. ([http://beta.hebrewbooks.org/home.aspx?title=&auth=%u05D9%u05E2%u05E7%u05D1%20%u05D2%u05D9%u05E0%u05E6%u05D1%u05D5%u05E8%u05D2&ocr=&sort=0 זרע יעקב] באתר היברו בוקס)
*בשנת תשס"ג הוציא לאור שלמה מתתיהו לוונטהל את כתביו על פרשיות השבוע, מועדים, הגדה של פסח וחידושי אגדות.
*קטעים מחידושיו שנדפסו
**למסכת מגילה, מוריה שנה ג' גיליון י-יב עמודים ג-ח
**חידושים, מוריה שנה י"ג גיליון ה-ו עמודים יד-כ
**לתורה ולשולחן ערוך, מוריה שנה י"ג גיליון י-יב עמודים כג-לח
**לתורה, ישורון ח"ז עמודים תנט-תסג
*חידושים על כמה מסכתות נמצאים בכתב יד ([http://merhav.nli.org.il/primo_library/libweb/action/search.do;jsessionid=F2AA1C1AAD01343F6DDCBA218A299B7B?fn=search&ct=search&initialSearch=true&mode=Basic&tab=default_tab&indx=1&dum=true&srt=rank&vid=NLI&frbg=&vl%28freeText0%29=%D7%99%D7%A2%D7%A7%D7%91+%D7%92%D7%99%D7%A0%D7%A6%D7%91%D7%95%D7%A8%D7%92+%D7%99%D7%A6%D7%97%D7%A7+%D7%93%D7%95%D7%93&scp.scps=scope%3A%28NNL%29 באתר הספרייה הלאומית])

==לקריאה נוספת==
* שלמה מתתיהו לוונטהל, הקדמת המעתיק, לספר זרע יעקב, סדר פרשיות השבוע, ירושלים תשס"ג

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:פראג: רבנים
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:ילידי 1743
קטגוריה:נפטרים ב-1814
עוגת שוקולד מותך

עוגת שוקולד מותך / עוגת לבה
עוגת שוקולד מותך או עוגת לבה, נקרא בישראל לרוב "סופלה שוקולד", היא קינוח פופולרי המשלב את האלמנטים של עוגת שוקולד נטולת קמח, וסופלה. שמות אחרים לקינוח: "שוקולד מותך", שוקולד רך (בצרפתית moelleux) ועוגת לבה משוקולד.

==היסטוריה==

השף האמריקאי-צרפתי ז'אן-ז'ורז' וונגריכטן טען כי הוא המציא את עוגת השוקולד המותך בניו יורק בשנת 1987, אך יצרן השוקולד והשף הצרפתי ז'ק טורס חלק על טענה זו וציין כי מקור הקינוח בצרפת. לפי גרסתו של וונגריכטן, הוא הוציא מהתנור עוגת ספוג-שוקולד טרם סיום אפייתה וגילה שמרכזה נותר נוזלי, אך הוא היה חם וגם המרקם וגם הטעם שלו מצאו חן בעיניו. בין אם אכן המציא את העוגה או לא, וונגריכטן עזר לעוגה להיות פופולרית בארצות הברית, וכיום היא מוצעת בתפריטי קינוחים במסעדות רבות.

==הכנה==

עוגות שוקולד מותך תמיד נאפות בצלוחיות והן כוללות ארבעה רכיבים עיקריים: חמאה, ביצים, סוכר ושוקולד. החמאה והשוקולד מומסים ביחד. דרך אחת להשתמש בביצים היא להקציף אותן עם הסוכר עד ליצירת עיסה עבה, המעניקה לעוגה מרקם דחוס. דרך שנייה היא להפריד בין החלמונים לחלבונים, להקציף את האחרונים וכך לתת לעוגה מרקם אוורירי וקל יותר.

==הגשה==

במקום להגיש לסועדים את העוגה בצלוחית או להניחה על צלחת, האופה יכול לבחור בדרך נאה יותר להגשת העוגה. גרגרי פטל, מיץ פטל ו/או רוטב שוקולד עם אבקת סוכר - כל אלה יכולים להעצים את טעמה של העוגה, וכן עלה נענע יכול להוסיף אסתטיות למנה. על מנת להעשיר את טעם השוקולד של העוגה, האופה יכול להוסיף כף של קפה חזק למנה.

==קישורים חיצוניים==

שוקולד מותך
קטגוריה:קינוחי שוקולד
אמיר אולו

אמיר אולו (נולד ב-9 במאי 1971) הוא קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה, כיהן כמפקד מחוז דן בפיקוד העורף, שירת כמפקד גדוד 601 במלחמת לבנון השנייה וכמפקד יהל"ם במבצע עופרת יצוקה.

== חייו ==
אולו נולד וגדל בשכונת קריית מנחם בירושלים, הוא אחד משבעה ילדים להורים שעלו ממרוקו ב-1964. עשה את מרבית שירותו הצבאי בחיל ההנדסה הקרבית. 

באוקטובר 1994, בעת ששירת כמפקד פלוגה בקורס מ"כים, נפצע ואיבד את רגלו במהלך משימת הנחת מוקשים בלבנון. הוא עבר תקופת שיקום ממושכת במהלכה למד במכללה לפיקוד ולמטה וסיים תואר ראשון במזרחנות ומדע המדינה. הוא חזר לשירות קרבי מבצעי ומונה לסגן מפקד גדוד הנדסה. 

ב-2005 מונה למפקד גדוד 601, גדוד הנדסה סדיר שב-2006 הוכפף לחטיבה 401. הוא פיקד על הגדוד במהלך מלחמת לבנון השנייה, בתחילת המלחמה לחם הגדוד תחת עוצבת ברעם ופוצץ בונקרים, מוצבים ומבנים של ארגון חזבאללה, בהם מוצבי צה"ל לשעבר, ברקן והרדוף. הגדוד השתתף בקרב מארון א-ראס וסייע בחילוץ חיילי יחידת אגוז ובטיהור הכפר. לאחר מכן הוכפף הגדוד לחטיבת הצנחנים ועסק בפתיחות צירים, מבצעי חילוץ ופינוי ומשימות הנדסה התקפיות. 

ב-2007 מונה למפקד יהל"ם ופיקד עליה עד אוגוסט 2010, בתקופת כהונתו לחמה היחידה ברצועת עזה במהלך מבצע עופרת יצוקה. לאחר מכן שירת כקצין ההנדסה של פיקוד הדרום. ב-2014 מונה למפקד מחוז דן בפיקוד העורף, הוא מילא תפקיד זה עד אוגוסט 2017 ובסיומו פרש משירות הקבע.

נשוי להילה ואב לשלושה. עם רעייתו הקים את "יקב אולו" בעמק האלה.
== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20180830185042/http://www.israelhayom.co.il/site/newsletter_article.php?id=8204 ריאיון עם אמיר אולו על יהל"ם], ישראל היום, 22 בספטמבר 2010

קטגוריה:מפקדי גדוד 601
קטגוריה:מפקדי מחוז דן בפיקוד העורף
קטגוריה:קציני הנדסה של פיקוד הדרום
קטגוריה:נכי צה"ל
קטגוריה:מפקדי גדודים בחטיבה 401
קטגוריה:מפקדי יהל"ם
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
פיטוליתים

פיטוליתים מצורן של זרעי חרדל השום שנמצאו באתרים בצפון גרמניה ודנמרק מתוארך בין 6100 - 5700 לפנה"ס
פיטוליתים הם משקעים מיקרוסקופיים של צורן (סיליקה) שנוצרים בתאי צמחים שונים. הפיטוליתים עמידים בפני פגעי הזמן, יחסית לחלקי צמח אחרים, ולפיכך משמשים בארכאולוגיה, פלאואקולוגיה ופלאונטולוגיה לשחזור הצומח הקדום. הפיטולית הוא מעין שלד שברירי עשוי מינרלים. בניגוד לחומרים האורגנים שבצמח שנרקבים ומתפרקים עם הזמן, המשקע הצורני האנאורגני, המופיע בצורת כתמים לבנים, עמיד בפני פגעי הזמן. אנליזה של פיטוליתים מאפשרת זיהוי של עלים, זרעים וחומר עצי. הפיטוליתים מאפשרים זיהויים שלא ניתן היה להבחין בהם בשיטות אנליזה אחרות. מחקר הפיטוליתים מאפשר את הבנת השימוש בצמחים על ידי תרבויות וחברות פרהיסטוריות. 

==ראו גם==
* ארכאובוטניקה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:התמחויות בארכאולוגיה
קטגוריה:ארכאובוטניקה
כלב ים ודל

כלב ים ודל (שם מדעי: Leptonychotes weddellii) הוא מין יחיד בסוגו של כלב ים החי באנטארקטיקה, היונק היחיד החי בים גם באמצע החורף בניגוד לרוב כלבי הים השוהים על היבשה בתקופה הזאת.

== מאפיינים ==
כלב הים חי רק באנטארקטיקה, ומצליח לשרוד את החורף המקפיא שם בתוך המים החמימים יותר ונושם על ידי כרסום פתחי השחייה בעזרת שיניו. עם זאת פעילות זו הורסת את שיניו וגורמת לכלבי הים לא להגיע לגילאים ארוכים כמו של שאר כלבי הים.

כלב הים קרוי ע"ש הקפטן הבריטי שגילה אותו ג'יימס ודל והים הקרוי ים ודל בו הוא מצוי (שאף הוא קרוי ע"ש הקפטן).

כלב ים ודל גדול יחסית: אורכו עד 2.5–3.5 מ' בממוצע ומשקלו 400–600 ק"ג בממוצע. הזכרים שוקלים פחות מהנקבות.

הנקבה ממליטה גור אחד והוא יונק מאמו חלב עשיר בשומן כך שהוא נגמל תוך 3–4 שבועות מלידתו, אם כי נמצא עם האם עד לגיל שלוש. 

מזונו של כלב הים דגים, דיונונים, קריל ורכיכות ימיות. בעתות רעב אפילו ינסה לטרוף פינגווינים. כלב ים בוגר יכול לאכול עד 10 ק"ג ביום ולעיתים עד 50 ק"ג.

לכלב ים ודל אין אויבים על הקרח המוצק, אך במים יש לו שני טורפים: האורקה וכלב ים נמרי אשר מעדיפים להתמקד בצעירים וחלשים.

כלב הים מוגן ומצוי בתוך אמנת "Convention for the Conservation of Antarctic Seals" ואיננו בסכנת הכחדה. גודל האוכלוסייה הבוגרת נאמד ב-800,000 פרטים.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי רנה לסון
קטגוריה:כלבי ים
קטגוריה:אנטארקטיקה: יונקים
קטגוריה:יונקים יחידים בסוגם
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1826
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס הדרומי
מורולה

ממוזער
התפתחות ה[[עובר מזיגוטה (הביצית המופרית) ל מורולה, בחלוקות מיטוטיות, לפי האנטומיה של גריי, 1918, ציור מאת אלן תומסון : (a) שלב שני התאים, (b) שלב ארבעת התאים, (c) שלב שמונת התאים, (d) שלב המורולה|ממוזער]]
מורולה (בלטינית: morula, מהמילה הלטינית לפרי תות (עץ), morum, בגלל הדמיון בצורה; בעברית: תּוּתִית) הוא שם הניתן לעובר בשלב מאוד מוקדם בהתפתחותו (אמבריוגנזיס).

בעקבות התחלקויות חוזרות (על ידי מיטוזה) של הזיגוטה, נוצרים תאים יותר ויותר קטנים היוצרים ביחד מבנה כדורי מוצק הדומה לפרי עץ התות המכונה בלטינית "מורולה". המורולה היא צבר או אשכול של בין 16 ל-64 תאים, הקרויים בלסטומרים . בהמשך מתחיל תהליך התמיינות המציין את התחלת השלב הבא – בלסטולה או בלסטוציסט. כשבתוך תוכו של העובר נוצר חלל הנקרא בלסטוצל. מסביב למורולה נוצרים שני קרומים: אחד פנימי, הקרוי קרום פלוצידי, והשני חיצוני – הקרוי קורונה ראדיאטה.

אירוע מפתח בהיווצרות המורולה הוא ה-compaction, כאשר 8 תאים עוברים שינויים במורפולוגיה ונדבקים זה לזה כדי ליצור את הכדור המוצק של תאים.

אצל האדם שלב המורולה מתרחש אחרי היום השלישי או הרביעי שלאחר ההפריה. אז גודל העובר הוא בערך 150 µm (מיקרון). הוא מתחיל אז את מסעו מהחצוצרה אל דפנות הרחם.

עד לשלב המורולה, התאים העובריים נקראים "טוטיפוטנטים", כלומר הם מסוגלים ליצור יצור שלם כולל נספחיו העובריים בתנאי שיימצאו in vivo, בניגוד לתאי גזע הפלוריפוטנטים המסוגלים להתמיין לכל סוג של תאים מתמחים של האורגניזם (נוירונים, הפטוציטים , לימפוציטים וכו')

הטוטיפוטנטיות גורמת לכך שאם מחלקים מורולה לשניים, כל חלק יתפתח לעובר שלם בעל גנים זהים לאלו של השני (תאומים אמיתיים או תאומים מונוזיגוטים).

==קישורים חיצוניים==

* 

*[https://www.google.co.il/search?q=amiasaf.ort.org.il%2F...%2FGetFile.aspx%3F...&ie=utf-8&oe=utf-8&aq=t&rls=org.mozilla:en-US:official&client=firefox-a&channel=rcs&gfe_rd=cr&ei=14NuVMu_D-qq8weWlICYCg#q=מורולה&rls=org.mozilla:en-US:official&channel=rcs&start=10 איורים באתר בית הספר עמיאסף בית ברל] – על התפתחות העובר
*[https://embryology.med.unsw.edu.au/embryology/index.php/Morula מורולה], בפורטל האמבריולוגיה של אוניברסיטת ניו סאות' ויילס באוסטרליה
<div class="mw-content-ltr">
*</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:היריון
קטגוריה:ביולוגיה התפתחותית
אמנת רמסר

לוגו אמנת רמסר
אמנת רַמסָר (שמה הרשמי: אמנה על מקווי מים בעלי חשיבות בינלאומית, במיוחד כבתי גידול לעופות מים) היא אמנה בינלאומית העוסקת בשימור מקווי מים (Wetlands) ובתי גידול לחים ובשימוש בר-קיימא בהם, מתוך הכרה בתפקיד האקולוגי הבסיסי שלהם ובערכם הכלכלי, המדעי והתרבותי. היא קרויה על שם העיר ראמסר שבאיראן, שם נחתמה האמנה ב-1971.
החל מ-1997 נחגג מדי שנה יום רמסר, המציין את תאריך חתימת האמנה ומוקדש לשמירה על בתי הגידול הלחים.

==האמנה==
האמנה עובדה ונחתמה על ידי 21 מדינות ב-2 בפברואר 1971, בכינוס שנערך בראמסאר בחסות המשרד האיראני לאיכות הסביבה. היא נכנסה לתוקף ב-21 בדצמבר 1975. תיקונים לאמנה נתקבלו פעמיים, בפריז (1982) ובעיר רגינה שבקנדה (1987).

נכון לאוקטובר 2021, חתומות על האמנה 172 מדינות. מדינת ישראל חתמה על האמנה ב-1993, אשררה אותה ב-1996, והיא נכנסה בה לתוקף ב-1997.

==אתרי רמסר==
[[שמורת החולה, אחת משני אתרי רמסר בישראל]]
האמנה מגדירה מקווי מים באופן רחב, לרבות שטחי ים שעומקם בשעת השפל מגיע עד לשישה מטרים, ברכות דגים, שדות אורז ובריכות אידוי למלח.

מכוח האמנה נוצרה רשימה של למעלה מ-2,000 מקווי מים בעלי חשיבות בינלאומית, הידועים כאתרי רמסר. האתרים הכלולים ברשימה מכסים יחד שטח של 2 מיליון קילומטרים מרובעים. המדינה בה מצוי מספר האתרים הרב ביותר (170) היא הממלכה המאוחדת. המדינה שבה שטח הקרקע הגדול ביותר של אתרים שברשימה היא בוליביה, שבה הם משתרעים על פני 140 אלף קילומטרים מרובעים.

בישראל הוכרו שני אתרי רמסר – שמורת החולה ושמורת עין אפק.

==יישום האמנה==
מטה מוסדות האמנה, המשותף להם ולאיגוד השימור העולמי, נמצא בגלנד שבשווייץ. המוסדות כוללים מזכירות, ועדה מדעית, וועדה מתמדת. המדינות החתומות על האמנה נפגשות בכינוס הנערך אחת לשלוש שנים.

האמנה מיושמת בשיתוף פעולה עם חמישה ארגונים בינלאומיים: איגוד השימור העולמי, BirdLife International, המכון הבינלאומי לניהול מים, Wetlands International, והקרן העולמית לשימור חיות הבר. ארגונים אלה מסייעים ליישום האמנה על ידי מתן ייעוץ טכני מקצועי, מעניקים סיוע כספי, ומשתתפים בביצוע מחקרי שדה. נציגיהם משתתפים בוועדה המדעית והם בעלי מעמד של משקיפים בכינוסים התלת-שנתיים של המדינות החתומות על האמנה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://rsis.ramsar.org/ אתר מידע על אתרי רמסר]
* [http://www.sviva.gov.il/subjectsEnv/InternationalRelations/international-Conventions/CultureHeritageConvention/Pages/Ramsar.aspx אמנת רמסר], באתר המשרד להגנת הסביבה
* [http://www.parks.org.il/ParksAndReserves/enAfek/Pages/ramsarEinAfek.aspx הכרזה על שמורת הטבע עין אפק כאתר רמסר], באתר רשות הטבע והגנים

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
רמסר
קטגוריה:גופי מים
*
רמסר
רמסר
רמסר
רמסר
רמסר
רמסר
רמסר
ז'ורז' ספנאל

ז'ורז' ספנאל (בצרפתית: Georges Spénale; 29 בנובמבר 1913 - 20 באוגוסט 1983) היה סופר, משורר ופוליטיקאי צרפתי. כיהן בתפקיד נשיא הפרלמנט האירופי בין השנים 1975–1977.

==ביוגרפיה==
ספנאל היה חבר המפלגה הסוציאליסטית הצרפתית, ונשא במגוון תפקידים קולוניאליים בשירות החוץ הצרפתי. בין היתר שימש גם כנציב העליון הצרפתי האחרון בטוגו, לפני קבלת עצמאותה ב־1960.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.assemblee-nationale.fr/sycomore/fiche.asp?num_dept=6894 ביוגרפיה של ספנאל]

קטגוריה:נשיאי הפרלמנט האירופי
קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1913
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1983
נובו-וולינסק

נוֹבוֹ-ווֹלינְסְק (באוקראינית: Нововолинськ) היא עיר בעלת חשיבות אזורית בדרום-מערב מחוז ווהלין שבאוקראינה. נכון ל-2012 מתגוררים בה 57,936 תושבים, והיא מהווה מרכז תעשייתי חשוב לאזור כולו.

העיר מוזכרת לראשונה במחצית הראשונה של המאה ה-15, אולם את מעמדה החוקי כעיר קיבלה רק ב-1957.

לאחר שב-1912 התגלו באזור על ידי הגאולוג הרוסי מיכאיל טטייב מרבצי פחם גדולים. בעקבות מלחמת העולם הראשונה, העיר הועברה לשטחי פולין. בשנת 1938 הוקמה חברת כרייה. בשנת 1939 העיר סופחה לברית המועצות, והחברה הולאמה. עקב פרוץ מלחמת העולם השנייה התעכבה התקדמות המיזם, ורק ב-23 ביוני 1954 החלה הפקת הפחם בפועל מן המכרות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מחוז ווהלין: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1951
ורש

ורש (באוקראינית: Вараш; עד 2016 נקראה קוזנצובסק, באוקראינית: Кузнецовськ) היא עיר במחוז רובנו. העיר הוקמה כ"עיר חברה" עבור תחנת הכוח הגרעינית רובנו בשנת 1973, אם כי יישוב כפרי בשם ורש שכן במקום קודם לכן וידוע משנת 1776. נכון לשנת [http://db.ukrcensus.gov.ua/PXWEB2007/ukr/publ_new1/2022/zb_Сhuselnist.pdf 2022] מתגוררים בעיר 41,711 תושבים.

סמל העיר מתייחד בכך שמוצגת עליו תחנת כוח גרעינית, מהערים הבודדות בעולם.

העיר נקראה בתחילה על שמו של המרגל הסובייטי ניקולאי איבנוביץ' קוזנצוב, שפעל באוקראינה במהלך מלחמת העולם השנייה במסווה של קצין נאצי. ב-2016, כחלק ממהלך כולל לשינוי שמות מקומות הקשורים לשלטון הקומוניסטי באוקראינה, שמה של העיר שונה לוורש.

העקרונות המנחים בעת תכנון וייסוד העיר היו של ריאליזם סוציאליסטי, והיא מהווה דוגמה לתכנון ערים מסוג זה מסוף תקופת הקומוניזם.

== קישורים חיצוניים == 

* 

קטגוריה:מחוז רובנו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1973
לה-פרו-סור-מארן

לה-פרו-סור-מארן (בצרפתית: Le Perreux-sur-Marne) היא קומונה בעלת למעלה מ-30,000 תושבים, הנחשבת כאחד מפרבריה המזרחיים של פריז, צרפת, ושוכנת 11.7 קילומטר ממרכז פריז.

הקומונה שייכת לקנטון פרו-סור-מארן ברובע נוז'אן-סור-מארן במחוז עמק המארן, בחבל איל-דה-פראנס.
שלט הכניסה לעיר תחת גשר הקשתות ב[[נוז'אן-סור-מארן]]

==היסטוריה==
העיר הייתה בעבר חלק מנוז'אן-סור-מארן ובעקבות בניית גשר הקשתות נחצתה נוז'אן-סור-מארן לשני חלקים, ולאחר מלחמה בת כמה שנים ב-28 בפברואר 1887 הוקמה העיר לה-פרו.

==תחבורה==
בצדה הדרום-מערבי בגבול עם נוז'אן-סור-מארן ישנה תחנה של הרכבת הפרוורית RER בקו E2 ובצדה הצפון-מזרחי תחנה נוספת של הRER בקו E4.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:עמק המארן: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1887
גביע דייוויס 1913

אתגר הטניס הבינלאומי 1913 (באנגלית: 1913 International Lawn Tennis Challenge) הייתה התחרות ה-12 במניין של מה שנודע היום כ"גביע דייוויס".

מחזיקי הגביע היו נציגי בריטניה ובעקבות כך המשחקים חזרו לאירופה. לתחרות נרשמו ארצות הברית, בלגיה, קנדה, דרום אפריקה, הקיסרות הגרמנית, אוסטרלאסיה וצרפת. לאור ריבוי הנבחרות היה צורך במשחקי פלייאוף.

משחק על התואר נערך ב-25-28 ביולי בווימבלדון, בריטניה. המשחק הסתיים בניצחון נבחרת ארצות הברית עם תוצאה 2:3.

==משחקי פלייאוף==

==משחק הגמר==
{| border="0" cellspacing="0" cellpadding="1" width="50%"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
! colspan="2" align="center" | בריטניה 2
! colspan="2" align="center" | וימבלדון, בריטניה 25-28 ביולי 1913 דשא 
! colspan="4" align="center" | ארצות הברית 3
|- bgcolor=#ddfddf
! colspan="3" " |.
| 1
| 2
| 3
| 4
| 5
|-
! rowspan="2"| 1 
| || ג'יימס פארק || 8 ||7||6 || 1 || 7 
|-
| || מוריס מקלאפלין ||10 ||5 ||4 || 6 ||5 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 2
| || צ'ארלס דיקסון ||6 ||6 ||2|| 6 || 5 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| ||נוריס ויליאמס||8 ||3 ||6 || 1 || 7 
|-
! rowspan="2"| 3
| || צ'ארלס דיקסון/הרברט רופר-ברט ||7 ||1||6 || 5 || 4
|- 
| || הרולד האקט/מוריס מקלאפלין ||5 ||6 || 2|| 7 || 6 
|-bgcolor= #EAE3D8
! rowspan="2"| 4
| ||צ'ארלס דיקסון ||6 ||3||2 || || 
|- bgcolor= #EAE3D8 
| || מוריס מקלאפלין ||8 || 6 || 6 || || 
|-
! rowspan="2"| 5
| || ג'יימס פארק || 6 || 5 || 5 || 6 || 6 
|- 
| || נוריס ויליאמס ||2 ||7 || 7 || 4 || 2 
|}

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.daviscup.com/en/draws-results/tie/details.aspx?tieId=10003710 נתונים על התחרות]

קטגוריה:תחרויות טניס ב-1913
1913
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: תחרויות טניס
קטגוריה:משחקי גמר בגביע דייוויס בלונדון
קטגוריה:נוטינגהאם: ספורט
1913
קטגוריה:ויסבאדן
קטגוריה:ניו יורק: תחרויות טניס
1913
קטגוריה:1913 בארצות הברית