OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יוסטינגראד

יוסטינגראד (ברוסית: Юстинград) הייתה עיירה יהודית (שטעטל) באימפריה הרוסית. כיום, היא מצויה במחוז צ'רקאסי שבאוקראינה.

העיירה נוסדה בשנת 1825 בעקבות גירושם של יהודים מהכפר סוקוליבקה. העיירה נקראה על שם יוסטינה, אשת האציל שמכר את אדמות העיירה ליהודים. בשנת 1900 היגרו רבים מתושבי העיירה לארצות הברית ובאוגוסט 1919 אירע פוגרום בעיירה. ב-27 ביולי 1941, במהלך מלחמת העולם השנייה, הושמדה העיירה בידי הנאצים. כיום על אדמות העיירה הוקמה רפת, אך השלט המציין את מיקום העיירה עדיין עומד על תילו.

== תולדות היישוב ==
בשנת 1765 החלו יהודים להגר לעיירה סוקוליבקה שבאוקראינה, אז באימפריה הרוסית. בשנת 1825 גורשו יהודי העיירה בפקודת ניקולאי הראשון והקימו שטעטל מעבר לנהר בסמוך לעיירה. מקור שם השטייטל החדש הוא בשמה של אשת האציל יוסטינה, שמכר את האדמה ליהודים. שם העיירה נקבע על ידי מועצת העיר, ונרשם כך בטפסים רשמיים ובשלט הכניסה לעיירה. בתחילה ישבו בעיירה כ- 585 יהודים אך בשנת 1897 גדלה העיירה ומספר תושביה היהודיים עלה מעל 2,000 איש. בשנת 1939 ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה, נשארו בעיירה כ- 150 יהודים. 
חותמת שהופיעה בספר מספריית יוסטינגראד. הספר נבזז על ידי הנאצים, ונמצא במחסן הארכיונים של אופנבך.

== החיים ביישוב ==
החינוך בעיירה היווה חלק משמעותי ועיקרי בחיי היהודים. בעיירה נבנה חדר בו למדו חמישה עשר תלמידים בניהולו של ברוך ברנסטיין. שיטת הלימוד של ברוך ברנסטיין הייתה חדשנית מכיוון שלימד עברית על פי שיטה חדשה שפיתח בעצמו. בעקבות זאת הוקמו כשמונה חדרים בעיירה וכל ילדי הקהילה היהודית דברו עברית שוטפת והביקוש ללימודים עלה. בשנות ה-20 נפתח בעיירה בית ספר עברי ובית מדרש ללימודי התורה כחלק מהביקוש ללימודי השפה העברית. יהודים רבים בעיירה עבדו בבית הספר ובבית המדרש כמורים.

בעיירה הוקמו במהלך השנים שישה בתי כנסת: בית כנסת רבי פנחס, בית הכנסת הטולנר חסידי, בית המדרש הגדול, בית הכנסת הקנטקוזוב חסידי, בית המקדש הקטן בו השתמשו הנפחים ועובדי העבודה הפיזית ובית הכנסת החדש שיוסד על ידי הדורות הצעירים. רוב כספי בתי הכנסת הגיעו מאירועים כמו ברית, בר מצווה, חתונה ולוויה. 

כיום נשארו מהקהילה רק בית העלמין ושלט שעליו כתוב "ברוכים הבאים ליוסטינגראד". 

בין האנשים שנולדו ביישוב היה מוטל גרוביאן (1909-1972), משורר יידיש סובייטי.

== במהלך מלחמת העולם השנייה ==
בשנת 1941 הגיעו הנאצים לעיירה וחייבו את היהודים לענוד טלאי צהוב, ולאחר מכן העיירה הושמדה. בזמן השואה כ-190 יהודים נהרגו בעיירה, שמותיהם של 184 מהם ידועים.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://docs.google.com/document/d/1s7nR2W-y2vHk10CY2l7IEgUV47mXcqUraU5HRSXmru8/pub רשימת הנספים בשואה מהעיירה יוסטינגראד]
* [http://jewua.org/justingrad/ יוסטינגראד- ההיסטוריה של קהילות יהודיות באוקראינה]
* [http://www.jewishgen.org/yizkor/Sokolivka/Sokolivka.html סוקוליבקה/יוסטינגראד - מאה של קושי וסבל בשטעטל אוקראיני]
* 

קטגוריה:מחוז צ'רקאסי: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי אוקראינה
קטגוריה:יישובים שננטשו
קופיל (אוקראינה)

קופיל (באוקראינית: Купіль; ברוסית: Купель; בפולנית: Kupiel; הגייה ברוסית ובפולנית: קופל) הוא כפר במחוז המשנה וולוצ'יסק שבמחוז חמליניצקי במערב אוקראינה. העיירה הוקמה בשנת 1573, ובמאה ה-18 החלו להתיישב בה יהודים אשר הפכו בהמשך לרוב אוכלוסייתה.

נכון ל-2015, חיים בעיירה כ-720 תושבים.<ref>https://www.adm-km.gov.ua/doc/office_ref/6viytovetska-otg.pdf</ref>

== היסטוריה ==
העיירה הוקמה בשנת 1573. במאה ה-18 החלו להתיישב בה יהודים ובשנת 1897 מספרם היווה כ-63% מן האוכלוסייה המקומית (2,727).

בין שתי מלחמות העולם שלטו הסובייטים בעיירה קופיל.

גרמניה הנאצית כבשה את העיירה ב-5 ביולי 1941. בימים הראשונים רצחו הנאצים כ-90 גברים יהודים. חלק מבני הקהילה היהודית הוחזקו בגטאות והועסקו בעבודת כפייה. ב-21 בספטמבר 1942 נלקחו 600 יהודים ונורו למוות מחוץ לעיירה. יהודים אחרים, שהצליחו להסתתר, הוצאו להורג בבית הקברות היהודי בעיר.

העיירה שוחררה על ידי הצבא האדום במרץ 1944. לאחר פירוק ברית המועצות, ב-1991, היא סופחה לאוקראינה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://kupel.net מידע על העיירה] באתר קופיל
* 
* [http://www.iajgsjewishcemeteryproject.org/ukraine/kupel.html מידע גאוגרפי על קופיל ] באתר International Jewish Cemetery Project
* [http://jewishbubba.blogspot.co.il/2013/01/portrait-of-russian-shtetl-kupel.html מידע על קופיל משנת 1941 עד 1945 ] באתר Jewish Bubba
* [https://www.geni.com/projects/Kupel-Ukraine-Virtual-Shtetel/28315 אגדה על הקמת קופיל] באתר geni
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחוז חמלניצקי: יישובים
קטגוריה:מחוז חמלניצקי: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
רולס-רויס סילבר דאון

רולס-רויס סילבר דאון (באנגלית: Rolls-Royce Silver Dawn) היא מכונית סלון יוקרתית מבית רולס-רויס שיוצרה בין השנים 1949–1955.

הדגם מאיץ מעמידה ל-100 ב-15.2 שניות. הקרבורטור היה יחיד מסוג "Stromberg", ובשנת 1952 הוחלף לסוג "Zenith".

מחיר הדגם בהשקה בשנת 1949 בבריטניה עמד על 4,704 לירות שטרלינג. בסך הכול יוצרו 760 יחידות.

== תמונות ==
<gallery>
קובץ:Rolls-Royce Silver Dawn 4-Door Saloon 1954.jpg| רולס-רויס סילבר דאון שנת 1954
קובץ:Festival automobile international 2011 - Vente aux enchères - Rolls Royce Silver Dawn - 1955 - 001.jpg| רולס-רויס סילבר דאון שנת 1955
קובץ:1952 Rolls-Royce Silver Dawn - fvr.jpg| רולס-רויס סילבר דאון שנת 1952
קובץ:76870 Kandel, Germany - panoramio.jpg| רולס-רויס סילבר דאון
קובץ:1955 Rolls Royce Silver Dawn (4786387057).jpg| רולס-רויס סילבר דאון שנת 1955
קובץ:Rolls Royce Silver Dawn (4599505583).jpg| רולס-רויס סילבר דאון
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1949
סילבר דאון
קטגוריה:מכוניות בריטיות
ברגין

ברגין (בבלארוסית: Брагін, ברהין; ברוסית: Брагин; ביידיש: בראָהין) היא עיירה הנמצאת בדרום מזרח בלארוס במחוז הומל כ-88 ק"מ מצפון לצ'רנוביל. בעיירה חיה קהילה יהודית גדולה בין השנים 1648 ועד 1941 עם פלישת הנאצים. נכון לשנת 2016 אוכלוסיית העיירה מונה כ-3,750 תושבים.

== תולדות היישוב ==
האזכור הראשון של ברגין היה בשנת 1147 בכרוניקה ההיפאטית . הסיבה לכך היא שברגין הייתה עיר חשובה בנסיכות קייב. בתאריך ה-1 בספטמבר 1924 נוסד מחוז המשנה ברגין. ב-9 ביוני 1927 סופח אזור זה למחוז הומל עד יוני 1930 ולאחר מכן בתאריך 15 בינואר 1938 סופח אזור זה למחוז פולסיה ולבסוף ב-8 בינואר 1954 סופח האזור חזרה להומל.

== יהודי ברגין ==
בשנת 1648 החלה להתפתח בברגין קהילה יהודית. היהודים בברגין התפרנסו בעיקר מחקלאות. עד אמצע שנות ה-20 פעל בעיירה ארגון החלוץ. בשנת 1930 עם התחזקות האנטישמיות באירופה נסגר בית הכנסת של ברגין, ובבית הספר בו לימדו ביידיש עברו ללמד בבלארוסית. ב-22 ביוני 1941 החלו פעולות צבאיות של הצבא הגרמני על יד ברגין, כתוצאה מכך כשליש מהיהודים בעיירה ברחו לכיוון מזרח. הגברים גויסו לצבא האדום, ובעיירה נשארו נשים, ילדים וקשישים שלא הספיקו לברוח בזמן מהתקפה הגרמנית. בתאריך 28 באוגוסט 1941 כבשו הנאצים את ברגין מספר שבועות לאחר מכן בתאריך 12 בספטמבר 1941 הגיע גדוד אס אס לעיירה וכינס את כל יהודי העיירה (כ-300 איש) לפאתי העיירה, היהודים קובצו בעשר קבוצות ובכל קבוצה שלושים אנשים ושם נורו למוות בקבר אחים. כיום לא נשארו יהודים בעיירה, למעט אותו קבר אחים ופסל לזכר 300 יהודים שנרצחו בדם קר.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [http://bragin.gomel-region.by/ru/history/ אתר עיריית ברגין - היסטוריית ברגין (בשפה הרוסית)]
* [http://aviv.by/history/belarus-iz-istorii-kholokosta-5/ היסטוריית יהדות ברגין - מתוך האתר "אביב" (בשפה הרוסית)]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחוז הומל: יישובים
פונינקה

פונינקה (באוקראינית: Понінка) היא עיירה השוכנת במחוז משנה פולונה שנמצאת בתוך מחוז חמלניצקי במערב אוקראינה. העיירה הוקמה בשנת 1787 וקיבלה את מעמדה כעיירה בשנת 1938. מספר התושבים נכון ל-2011 הוא 7,440 איש. הענף העיקרי ממנו מתפרנס היישוב הוא ענף הנייר.

ב-5 ביולי 1941 בזמן מלחמת העולם השנייה כבשו הגרמנים את העיירה.

הדבר המייחד את העיירה הוא מפעל הנייר שעדיין פעיל ומייצר מחברות, ספרים, יומנים לבתי ספר ומוצרי נייר נוספים.

בפונינקה נולדה וגדלה הציירת מרים ברמן (1906-1999).

== היסטוריה ==
במהלך מלחמת העולם השנייה בסתיו 1941 השמידו הנאצים את האוכלוסייה היהודית של העיירה. היהודים לא הצליחו לברוח מחוץ לעיירה, ונהרגו באכזריות כאלף פשיסטים בעיקר נשים, ילדים וזקנים.

רק שלושה אנשים שרדו: יהודי שניצל על ידי המשפחה האוקראינית השכנה, אשתו ובתו שניצלו על ידי פולני. שישה קברים קהילתיים ענקים נועדו לשמר את האפר של הרוגים.

לאחר השחרור של עובדי מפעל הנייר פונינקוב, העובדים יצרו אנדרטה של מקומות המוות הקדושים של היהודים. בשנת 1953 המועצה המקומית החליטה לבנות גדר ברזל סביב האנדרטה במקום גדר העץ שהייתה שם כדי לשמר את האנדרטה.

באתר ההיסטורי נעשה ונדליזם כאשר קבוצה של גונבי מתכת פירקו את גדר הברזל שנבנתה סביב האנדרטה.

בתקופה הסובייטית נפתח בפונינקה בית ספר יסודי יהודי, שהכיל ארבע שכבות גיל.

== יהודי פונינקה ==
הקהילה היהודית בפונינקה גדלה עם פתיחתו של מפעל לייצור נייר בשנת 1870. בשנת 1897, חיו בעיירה 206 יהודים מתוך 1,025 תושבים שחיו בה. בשנת 1939 חיו בעיירה 675 יהודים. פונינקה נכבשה על ידי הנאצים ב-5 ביולי 1941. בסתיו של אותה שנה 485 יהודים נורו ביער הסמוך לפונינקה. ב-2 בספטמבר, נרצחו כ-2,000 יהודים מפונינקה ביער הסמוך לעיירה. במהלך כיבוש הנאצים נרצחו 4,000 יהודים מפונינקה ומיישובים הסמוכים לה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://kehilalinks.jewishgen.org/poninka/ponmain.htm הסבר על פונינקה באתר Jewishgen]
* [http://www.jewishgen.org/Ukraine/RES_collection.asp?id=831 תמונות מפונינקה באתר Jewishgen]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מחוז חמלניצקי: עיירות יהודיות
שובו של העדר

שובו של העדר הוא ציור שמן על לוח עץ מאת פיטר ברויגל האב, שצויר בשנת 1565 ונמצא במוזיאון לתולדות האמנות שבווינה. זוהי יצירה גדולה, 117 × 159 ס"מ, המהווה חלק מהסדרה המתארת את חודשי השנה. מסדרה זו נותרו כיום חמש תמונות בלבד, המתארות תקופות שונות במהלך השנה. הציור מתאר את חודש נובמבר, בו מכנסים את העדר.

ציור זה הוא חלק מסדרת חודשי השנה: 
*ציידים בשלג (דצמבר - ינואר) 1565, המוזיאון לתולדות האמנות, וינה
*יום אפרורי (פברואר - מאי) 1565, המוזיאון לתולדות האמנות, וינה
*קציר התבואה (יולי - אוגוסט) 1565, המוזיאון הלאומי, פראג
*הקוצרים (אוגוסט - ספטמבר) 1565, מוזיאון המטרופוליטן לאמנות, ניו יורק
*שובו של העדר (אוקטובר - נובמבר) 1565, המוזיאון לתולדות האמנות, וינה

בציור מתוארים בוקרים העולים מן המרעה שבעמק, בידיהם מוטות והם מכנסים את העדר לכיוון משכן החורף שלו בכפר.

כמו ביצירות אחרות של ברויגל בסדרת עונות השנה, נמצאים ברקע צוקים שאינם נמצאים בנוף הטבעי בארצות השפלה. ייתכן כי חלק מתיאורי ההרים מבוסס על רישומים שעשה ברויגל בעת ששהה באיטליה בשנת 1553, אך סביר להניח כי מקורם של נופים אלה הוא בדמיון היוצר של האמן.

כמו בציור קציר התבואה של ברויגל, גם כאן מוליכה הקומפוזיציה של הציור את עין המתבונן אל צידו הימני של הציור, ובכך מועצמת תחושת העומק של הציור. עם זאת, בציור זה יש גם הולכה מעגלית של עין המתבונן, בכיוון השעון: הנהר זורם מלמעלה משמאל למטה מימין, והעדר עולה מימין למטה למעלה משמאל. הסופה המאיימת בפינה הימנית העליונה מתכתבת עם הצוקים בפינה השמאלית העליונה. כמו כן, הצבעים הקרים שבחלק העליון מתכתבים עם הצבעים החמים שבחלק התחתון.

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
*[http://libmma.contentdm.oclc.org/cdm/compoundobject/collection/p15324coll10/id/97318 Pieter Bruegel the Elder: Drawings and Prints], a full text exhibition catalog from The Metropolitan Museum of Art, which includes material on The Return of the Herd
</div>

קטגוריה:ציורי שמן
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:פיטר ברויגל האב
קטגוריה:ציורים מהמאה ה-16
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
עונת 1893/1894 בפוטבול ליג

עונת 1893/1894 הייתה העונה השישית של הפוטבול ליג שהיא הייתה הליגה האנגלית הבכירה בכדורגל. העונה החלה ב-2 בספטמבר 1893 והסתיימה ב-23 באפריל 1894. 

הליגה כללה 16 קבוצות. דרוון ושפילד יונייטד היו הקבוצות שעלו מליגת משנה.

עבור הניצחון הוענקו שתי נקודות ונקודה עבור תוצאת תיקו. 

אסטון וילה זכתה באליפות בפעם הראשונה בתולדות המועדון.

קבוצות שסיימו את העונה במקומות 14-16 היו צריכות לשחק משחקי מבחן מול הקבוצות החזקות בליגת משנה. במקרה של ניצחון, הן היו זכאיות להישאר בליגה. במקרה של הפסד, הקבוצה מליגת משנה הייתה זכאית לעמוד בבחירות לליגה. בסיום משחקי מבחן, פרסטון נורת' אנד נותרה בליגה, דרוון וניוטון היית' ירדו לליגת משנה ובמקומם נכנסו ליברפול וסמול היית'.

==כדורגלנים מצטיינים==

ג'ון סאוטוורט מאברטון כבש 27 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:center"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|יחס שערים
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
|הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
|1.|| אסטון וילה ||30||19||6||5||84||42||2.000||42||44||זכייה בליגה
|- 
| 2.|| סנדרלנד ||30||17||4||9||72||44||1.636||28||38||
|- 
| 3.|| דרבי קאונטי ||30||16||4||10||73||62||1.177||11||36||
|- 
| 4.|| בלקברן רוברס ||30||16||2||12||69||53||1.302||16||34||
|- 
| 5.|| ברנלי ||30||15||4||11||61||51||1.196||10||34||
|- 
| 6.|| אברטון ||30||15||3||12||90||57||1.579||33||33||
|- 
| 7.|| נוטינגהאם פורסט ||30||14||4||12||57||48||1.188||9||32||
|- 
| 8.|| וסט ברומיץ' אלביון ||30||14||4||12||66||59||1.119||97||32||
|- 
| 9.|| וולברהמפטון וונדררס ||30||14||3||13||52||63||0.825||11-||31||
|- 
| 10.|| שפילד יונייטד ||30||13||5||12||47||61||0.770||14-||31||
|- 
| 11.|| סטוק סיטי ||30||13||3||14||65||79||0.823||14-||29||
|- 
| 12.|| ונסדיי ||30||9||8||13||48||57||0.842||9-||26||
|- 
| 13.|| בולטון וונדררס ||30||10||4||16||38||52||0.731||14-||24||
|- bgcolor=#eee5de 
| 14.|| פרסטון נורת' אנד ||30||10||3||17||44||56||0.786||12-||23||ניצחה במשחקי מבחן
|- bgcolor="#F08080"
| 15.|| דרוון ||30||7||5||18||37||83||0.446||46-||19||ירדה ליגה
|- bgcolor="#F08080"
|16.|| ניוטון היית' ||30||6||2||22||36||72||0.500||36-||14||ירדה ליגה
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/engpaul/FLA/1893-94.html נתונים מפורטים מאתר rsssf]

קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1893
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1894
קטגוריה:עונות בפוטבול ליג
רולס-רויס סילבר סראף

רולס-רויס סילבר סראף (באנגלית: Rolls-Royce Silver Seraph) היא מכונית סלון יוקרתית, מתוצרת יצרנית רכבי היוקרה הבריטית רולס-רויס אשר יוצרו בין השנים 1998–2002. 

הדגם הוצג לראשונה בסלון המכוניות בז'נבה, ב-3 במרץ 1998. מחיר היחידה בבריטניה בשנת 1998 היה 155,175 לירות שטרלינג. מחיר היחידה בארצות הברית בשנת 1998 היה 220,695 דולר. בסך הכול יוצרו 1,570 יחידות.

בשנת 2001 הוצגה הרולס רויס פארק ווארד, דגם זהה למעט בסיס הגלגלים שהוארך ב-250 מילימטר. עד סיום ייצור הדגם בשנת 2002 יוצרו ממנו 127 יחידות. 

תאוצת הדגם מ-0 ל-100 קמ"ש היא 7 שניות.

== תמונות ==
<gallery mode="packed" heights="120">
קובץ:Rolls-Royce Silver Seraph 1999.jpg|רולס-רויס סילבר סראף, שנת 1999 
קובץ:Rolls-Royce Silver Seraph 1999 LB.jpg|רולס-רויס סילבר סראף, שנת 1999 
קובץ:Rolls Royce Silver Seraph (14224830714).jpg|רולס-רויס סילבר סראף
קובץ:Rolls Royce Silver Seraph (14224830524).jpg|רולס-רויס סילבר סראף
קובץ:Rolls-Royce Silver Seraph front.jpg|רולס-רויס סילבר סראף 
קובץ:Rr silver seraph interior.jpg|רולס-רויס סילבר סראף - מבט לתא הנהג
קובץ:Rolls Royce IMG 4538crop.jpg|רולס-רויס סילבר סראף
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מכוניות סלון
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1998
סילבר סראף
קטגוריה:מכוניות בריטיות
רוברט סילברס

רוברט סילברס נואם בניו יורק ב-2012
רוברט בנג'מין סילברס (באנגלית: Robert Benjamin Silvers, 31 בדצמבר 1929 - 20 במרץ 2017) היה עיתונאי אמריקאי ששימש כעורכו של כתב העת "ניו יורק רוויו אוף בוקס" משנת 1963 עד 2017.

סילברס נולד למשפחה יהודית אמריקאית. סביו היגרו לארצות הברית מרומניה ורוסיה. הוא גדל בלונג איילנד, ניו יורק. סיים לימודי תואר ראשון באוניברסיטת שיקגו בשנת 1947, בהיותו בן 17, והחל ללמוד בבית הספר למשפטים של אוניברסיטת ייל, אולם פרש מלימודיו לאחר זמן קצר.

בשנת 1952 נשלח על ידי צבא ארצות הברית לפריז ככתב צבאי. בפריז סיים את לימודיו האקדמיים בסורבון ובמכון למדע המדינה. השתתף ככותב ועורך בכתבי עת רבים לספרות ואמנות, בהם ההארפרז.

בשנת 1963 מונה לעורך ה"ניו יורק רוויו אוף בוקס", יחד עם ברברה אפסטין. לאחר מותה בשנת 2006 נותר עורך יחיד. כמו כן ערך ספרים בהוצאת הספרים של כתב העת.

סילברס נודע בכך שגייס לשורות כתב העת עורכים שהתבלטו מאוחר יותר בעיתונות, באקדמיה ובספרות. הוא היה חבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים והאקדמיה הבריטית. זכה במספר פרסים ותוארי כבוד, בהם המדליה הלאומית למדעי הרוח ואות לגיון הכבוד הצרפתי.

רוברט סילברס מת בביתו במנהטן ב-20 במרץ 2017, בגיל 87, לאחר מחלה קצרה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:עורכי עיתונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פריז
קטגוריה:זוכי מדליית מדעי הרוח
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2017
נדיה וסט

נדיה יודית וסט (באנגלית: Nadja Yudith West; נולדה ב-20 במרץ 1961) היא קצינה בדימוס בדרגת לוטננט גנרל. שירתה כקצינת הרפואה הראשית של צבא ארצות הברית.

==קורות חיים==
וסט נולדה בוושינגטון די. סי.. היא הצעירה מבין 12 ילדים, כולם מאומצים. אביה שירת בצבא ארצות הברית ואמה הייתה פעילה בתנועה לזכויות האזרח. שלוש מאחיותיה שירתו בחיל הנשים של צבא ארצות הברית ואחות נוספת בחיל האוויר של ארצות הברית.

ב-1982 סיימה לימודי הנדסה באקדמיה הצבאית של ארצות הברית כחלק מהמחזור השלישי של וסט פוינט שכלל נשים. היא המשיכה ללימודי רפואה באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון אותם סיימה ב-1988. התמחתה ברפואת משפחה בבית החולים הצבאי מרטין בבסיס פורט בנינג. סיימה קורס קציני רפואה בסיסי ומתקדם וקורס קציני רפואה אווירית.

בתקופת מלחמת המפרץ הצטרפה לכוחות הדיוויזיה המשוריינת השנייה שנלחמה באזור רמאדי. לאחר מכן שירתה בבית החולים הצבאי בלאנצ'פילד בפורט קמפבל שבקנטקי והשתתפה במשימות רפואיות של קבוצה 5 מהכוחות המיוחדים של צבא ארצות הברית. ביצעה התמחות שנייה ברפואת עור במרכז הרפואי פיצ'סימונס ומרכז הרפואי של אוניברסיטת קולורדו בדנוור. שירתה כקצינת רפואה בדיוויזיה המשוריינת הראשונה בגרמניה המערבית ובמסגרת זו שימשה סגנית כוחות הרפואה שנשלחו לאזור מקדוניה וקוסובו. שירתה כקצינת רפואה בבית החולים הכללי 121 בסיאול שבקוריאה הדרומית ופיקדה על בית החולים הצבאי מקדונלד בפורט יוסטיס שבוירג'יניה. שימשה סגנית המרכז הרפואי הלאומי של הצי וקצינת המבצעים של כוחות הרפואה הצבאיים באזור וושינגטון די. סי..

פיקדה על המרכז הרפואי הצבאי וומאק בפורט בראג ועל כוחות הרפואה בפיקוד אירופה של ארצות הברית. שימשה סגנית ראש מטה קצין רפואה ראשי של הצבא, ועוזרת לענייני רפואה של יושב ראש המטות המשולבים.

בפברואר 2016 קודמה לדרגת לוטננט גנרל ומונתה לקצינת הרפואה הראשית ומפקדת פיקוד הרפואה של צבא ארצות הברית. היא הייתה בכך לאישה האפרו-אמריקאית הראשונה בדרגה זו בצבא, האישה השנייה והאפרו-אמריקאית הראשונה בתפקיד זה. באוגוסט 2019 סיימה את תפקידה ופרשה מהשירות הצבאי.

לאחר שחרורה הצטרפה לדירקטוריון חברת הפלדה נוקור ולדירקטוריון חברת ג'ונסון אנד ג'ונסון.

וסט בוגרת המכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית ובעלת תואר שני באסטרטגיית ביטחון לאומי מהמכללה הלאומית למלחמה. היא חברה באקדמיה האמריקאית של רופאי העור ובאקדמיה האמריקאית של רופאי המשפחה.

נשואה לדונלד וסט ואם לשניים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.defense.gov/News/Article/Article/707490/army-surgeon-general-shares-secrets-to-successful-leadershipf Army Surgeon General Shares Secrets to Successful Leadership] אתר מחלקת ההגנה של ארצות הברית, 29 במרץ 2016
* [http://docs.house.gov/meetings/FA/FA00/20141113/102732/HHRG-113-FA00-Bio-WestN-20141113.pdf ביוגרפיה] באתר בית הנבחרים של ארצות הברית

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: אישים
קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:רופאים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:רופאות צבאיות
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון 
קטגוריה:אמריקאיות מעוטרות אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1961
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
יחסי בורקינה פאסו – שוודיה

יחסי בורקינה פאסו–שוודיה הם יחסי החוץ הנוכחיים וההיסטוריים בין בורקינה פאסו לבין שוודיה. לבורקינה פאסו יש שגריר שאינו תושב הממוקם בקופנהגן שבדנמרק, וקונסוליה של כבוד בעיר אופסלה.

לשוודיה יש שגרירות בוואגאדוגו, שנפתחה ב-2010. השגרירה הנוכחית מאז 2013 היא אווה אמנאוס, אם כי מקום מושבה הוא בבירת מאלי, במקו.

== היסטוריה ==
שוודיה הסמיכה את השגריר הראשון שלה לבורקינה פאסו, שנקראה אז הרפובליקה של וולטה העילית, ב-1969. השגריר הוצב בתחילה בלאגוס שבניגריה.

היחסים בין בורקינה פאסו ושוודיה, בשל המרחק הגדול בין שתי המדינות והסחר נמוך ההיקף בין שתי המדינות, בעיקר כללו סיוע כלכלי, בנוסף למעט החלפת תרבות ומדע. הסטודנט הראשון מבורקינה פאסו הגיע לשוודיה במהלך שנות ה-70 המוקדמות, ואחריו הגיעו רבים נוספים. שוודיה השתתפה במספר תוכניות החלפה עם המדינה במהלך שנות ה-80. שיתוף הפעולה הישיר הראשון החל בעקבות ביקור באזור סאהל על ידי שר החוץ הנס בליקס. ב-1986 – בתקופת שלטונו של קפטן תומאס שנקרה – נוצרה אגודת הידידות בורקינה פאסו–שוודיה (ASSAMBUS).

במאה ה-21 לובש שיתוף הפעולה בין בורקינה פאסו לשוודיה צורות רבות. בתחום המדע, אוניברסיטאות שוודיות מלמדות עשרות דוקטורנטים מבורקינה פאסו, ועבדו יחד עם אוניברסיטאות בבורקינה פאסו על מחקרים בתחומים שונים, כגון חקלאות, תרבות, גאוגרפיה ופיתוח כפרי. במישור התרבותי, מספר פסטיבלי סרטים ותערוכות אמנות מבורקינה פאסו נערכו בשוודיה. רמת הסחר בין המדינות היא אומנם נמוכה, אך למספר חברות שוודיות יש נוכחות בבורקינה פאסו, בענפים כגון כרייה, חקלאות ואנרגיה.

== היחסים הפוליטיים ==
למספר מפלגות שוודיות יש יחסי אחווה עם מפלגות האופוזיציה בבורקינה פאסו, והן הקימו שיתוף פעולה פוליטי, בין מפלגת המרכז השוודית לברית לדמוקרטיה ופדרציה – לליכוד האפריקאי דמוקרטי בבורקינה פאסו, בין הנוצרים הדמוקרטים לאיחוד של הרפובליקה, ובין מפלגת השמאל למפלגת העצמאות האפריקאית, אשר התמזגה בשנת 2012 כדי להקים את המפלגה למען דמוקרטיה וסוציאליזם (Metba).

== סיוע חוץ ==
ממשלת שוודיה הייתה תורם גדול לסיוע לבורקינה פאסו בשנים האחרונות, אחת מששת התורמים הגדולים ביותר בעולם למדינה. תוכנית שיתוף פעולה רחבת היקף הושקה ב-2001. בשנת 2012, ממשלת הימין של ראש הממשלה פרדריק ריינפלט הודיעה על הורדה בסיוע לבורקינה פאסו, וכי היא תחתוך את תוכנית שיתוף הפעולה עד שנת 2016. החלטה זו עמדה בפני ביקורת, ובוטלה ב-2014 על ידי ממשלה חדשה, במרכז-שמאל. דובר יחסי החוץ של מפלגת השמאל, הנס לינד תיאר את שינוי המדיניות כתוצאה של לחץ פוליטי מן המפלגה שלו.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יעקב בכרך

הרב יעקב בכרך (י"א באייר ה'תקפ"ד, 9 במאי 1824 - כ"ד בטבת ה'תרנ"ז, 29 בדצמבר 1896) היה למדן וחוקר תורני. מחבר הגהות על ארבעה טורים וסדרת ספרי מחקר תורני ואפולוגטיקה אודות הכתב האשורי, עיבור השנים בתקופות קדומות ועל קדמות הניקוד העברי וטעמי המקרא.

==ביוגרפיה==
נולד למשה בכרך ושיינא בת ר' יעקב משצ'וצ'ין בפולין, בסייני שבה כיהן סבו רבי יהודה בכרך כרב העיר. בצעירותו היה תלמידו ועוזרו של הסב. לאחר נישואיו סירב להצעות רבנות, את פרנסתו מצא מזיקוק יי"ש של משפחת המלוכה הרוסית.

הוא היה מקורבם של רבי ישראל מסלנט ורבי יוסף דוב סולובייצ'יק ומצטט מדבריהם שבעל-פה בכתביו. כן עמד בקשרי מכתבים עם רבנים בולטים בדורו כמו רבי צבי הירש חיות ורבי שמואל שטראשון (רש"ש). במשך שנים התגורר בסבסטופול וידיעות שרכש בה במגעיו עם חכמי הקראים בעיר שימשו אותו בעבודותיו.

עבודתו הבולטת היא הגהותיו על ארבעה טורים במהדורת קניגסברג, אותן רשם במסגרת עבודתו כמנהל המחלקה העברית של בית הדפוס בקניגסברג. מלבדה הדפיס סדרת חיבורי מחקר שאותה הכתיר בשם "מאמרי יעקב הבכרי" או "מאמרי יעקב הבכרכי":
* 
* 
* 

אלי גורפינקל הוציא לאור וההדיר את הערותיו על מורה הנבוכים.

במשך זמן מה שימש מזכירו של רבי שמואל מוהליבר בביאליסטוק, ובשנת 1882 אף נסע לסיור בארץ ישראל מטעם חובבי ציון. את רשמי המסע פרסם בחוברת בשם "ספר המסע לארץ הקדושה" (ורשה תרמ"ד) שאת ההכנסות ממכירתה הקדיש "לתמיכת בני ביל"ו בארץ הקדושה".

הוא נפטר בביאליסטוק בכ"ד בטבת ה'תרנ"ז, 29 בדצמבר 1896, ונקבר בה. על מצבתו נחקק:

==לקריאה נוספת==
* הגהות על משניות שביעית מהגאון רבי יעקב בכרך זצ"ל, מוריה, רכו-רכח, אב תשנ"ד, עמ' לו ואילך. בראש המאמר מבוא לתולדותיו

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [https://www.jewishvirtuallibrary.org/bachrach-jacob-ben-moses בכרך, יעקב בן משה], בספרייה היהודית המקוונת 
* 
* אלי גורפינקל, [https://jewish-faculty.biu.ac.il/files/jewish-faculty/shared/JSIJ15/gurfinkel.pdf חובב ציון קורא את מורה הנבוכים: הערות והגהות ר' יעקב בכרך למורה הנבוכים ולפירושי נרבוני וסטאנוב]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:חוקרי השפה העברית
קטגוריה:יהודים ליטאים
קטגוריה:ביאליסטוק: אישים
קטגוריה:ילידי 1824
קטגוריה:נפטרים ב-1896
מייקל גארט

מייקל גארט (באנגלית: Michael X. Garrett) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל בצבא ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
גארט נולד בקליבלנד שבאוהיו. הוא סיים ב-1984 לימודי תואר ראשון במשפט פלילי באוניברסיטת זאוויר והתגייס לצבא ארצות הברית. 

שירת כמפקד מחלקה וסגן מפקד פלוגה בגדוד השלישי של חטיבה 19 בדיוויזיית החי"ר ה-24. פיקד על מחלקה רובאית ושימש סגן מפקד פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט הריינג'רס ה-75. שימש קצין מבצעים ומפקד פלוגה מסייעת בגדוד השני של חטיבה 503 בדיוויזיית החי"ר השנייה של הארמייה השמינית המוצבת בקוריאה הדרומית ולאחר מכן כעוזר מפקד הדיוויזיה. בשנים 1991–1993 שירת כעוזר קצין מבצעים ומפקד פלוגה בגדוד השלישי של רגימנט הריינג'רס ה-75. בשנים 1995–1997 שירת כקצין מבצעים בגדוד השני של רגימנט הריינג'רס ה-75 ולאחר מכן מילא תפקיד מטה בענף האימונים של פיקוד האוקיינוס השקט של ארצות הברית. 

ביוני 2000 מונה למפקד הגדוד השלישי בחטיבה 325 של הדיוויזיה המוטסת ה-82. ביוני 2002 מונה לקצין מבצעים של הקורפוס המוטס ה-18 ובמסגרת זו שימש קצין המבצעים של הכוח המשולב 180 במלחמת אפגניסטן. בשנים 2003–2005 שימש מדריך באקדמיה הצבאית של ארצות הברית. בפברואר 2005 מונה למפקד צוות קרב של חטיבה 4 בדיוויזיה החי"ר ה-25, תפקיד בו שירת עד יולי 2008, כשבתקופה בין אוקטובר 2006 לדצמבר 2007 פיקד על הכוח במלחמת עיראק. 

ביוני 2009 מונה לסגן מפקד פיקוד הגיוס של צבא ארצות הברית. בספטמבר 2010 מונה לראש מטה הקורפוס המוטס ה-18, במסגרת זו הוצב בעיראק והשתתף במבצע שחר חדש כסגן ראש מטה הכוחות האמריקאיים בעיראק. במאי 2012 מונה למפקד כוחות צבא ארצות הברית באלסקה ובאוגוסט 2013 מונה לראש מטה פיקוד מרכז של ארצות הברית.

בנובמבר 2015 קודם לדרגת לוטננט גנרל מונה למפקד הארמייה השלישית, מפקד כוחות הצבא בפיקוד מרכז של ארצות הברית ומפקד פיקוד הכח היבשתי של כוחות הקואליציה בעיראק, סוריה ואפגניסטן (CFLCC). במרץ 2019 מונה למפקד פיקוד כוחות צבא ארצות הברית והועלה לדרגת גנרל. הוא שירת בתפקיד עד פרישתו ביולי 2022 כאשר במקומו מונה אנדרו פופאס.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20161222180748/http://www.usarcent.army.mil/Portals/1/Documents/LTG%20Michael%20Garrett.pdf?ver=2015-11-20-152816-767 ביוגרפיה] באתר פיקוד מרכז של ארצות הברית
* [https://www.army.mil/article/158728 ביוגרפיה] באתר צבא ארצות הברית
* [https://web.archive.org/web/20161213214819/http://pinnacle.ndu.edu/Portals/87/Documents/Roster%20and%20Bios/162PinBioBook.pdf?ver=2016-08-25-071050-500 ביוגרפיה] באתר האוניברסיטה לביטחון לאומי

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:הריינג'רס
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מפקדי הארמייה השלישית של צבא ארצות הברית
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
אמנון בן עמי

אמנון בן עמי (נולד ב-10 בדצמבר 1960). הוא מנכ"ל קק"ל. בעבר שימש כראש הועדה הקרואה של תל מונד, כמנכ"ל רשות האוכלוסין וההגירה, ממלא מקום מנכ״ל משרד הפנים ומשנה למנכ״ל משרד ראש הממשלה.

== קורות חייו ==
בינואר 2010 החל בן עמי לכהן בתפקיד מנכ"ל רשות ההגירה והאוכלוסין, אותו מילא עד לסוף דצמבר 2016.

ב-6 בספטמבר 2016 מונה על ידי שר הפנים אריה דרעי לתפקיד ראש הועדה הקרואה של תל מונד במקומו של רוני גולן, בעקבות המלצת מנכל"ית משרד הפנים לפזר את המועצה ולפטר את גולן, לאחר שכשלו באישור תקציב המועצה לשנת 2016.

בעקבות סיום כהונתו של מאיר שפיגלר כמנכ"ל קק"ל בינואר 2017, החל הליך לבחירת מחליפו. בין המועמדים לתפקיד היו בן עמי ואלכס חפץ, אשר הודיע על הסרת מועמדותו ב-22 בפברואר 2017. בעקבותיה הפך בן עמי למועמד היחיד לתפקיד.

ב-28 בפברואר 2017 הוקפא הליך מינויו של בן עמי לתפקיד, בעקבות חשיפת אתר "TheMarker" בנוגע לדו"ח אשר תוכנן היה להתפרסם על ידי מבקר המדינה במאי 2017 ואשר עוסק בתפקודה של רשות האוכלוסין בתקופת כהונתו של בן עמי כמנכ"ל הרשות. כמו כן, נחשפו קיומם של דוחות נוספים קודמים של משרד מבקר המדינה, בהם מפורטים ליקויים בנושא כוח האדם ברשות ההגירה והאוכלוסין, וכן ליקויים בטיפול הרשות בעובדים זרים.

בעקבות המידע שהועבר ממשרד מבקר המדינה, הוחלט בדירקטוריון קק"ל על בדיקה בנוגע למינוי אותה ביצע היועץ המשפטי של הקרן, השופט בדימוס יוסף אלון. אלון הודיע לוועדת האיתור לבחירת מנכ"ל קק"ל כי פרטי הדו"ח אינם מונעים את מינויו של בן עמי לתפקיד. גורמים בקק"ל ובקרב הציבור יצאו בביקורת, לפיה חלקים מהותיים מדו"ח השופט אלון לא הובאו לידיעת חברי הדירקטוריון והציבור וכי לאור ממצאי דוחות מבקר המדינה לא היה ראוי לאשר את מינויו של בן עמי לתפקיד.

ב-26 במרץ 2017, אישר דירקטוריון קק"ל את מינויו של בן עמי לתפקיד מנכ"ל הקרן, לאחר שוועדת האיתור של הקרן אישרה את מועמדותו בתחילת חודש מרץ. בן עמי נכנס לתפקידו ב-1 באפריל 2017.

בן עמי הוא בעל תואר שני במנהל ציבורי ותואר ראשון ביחסים בינלאומיים מהאוניברסיטה העברית. מתגורר עם אשתו במבשרת ציון. לזוג שלושה ילדים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנכ"לי משרד הפנים
יחסי גאורגיה–שוודיה

יחסי גאורגיה–שוודיה הם יחסי החוץ בין גאורגיה לבין שוודיה. לגאורגיה יש שגרירות בסטוקהולם, ולשוודיה יש שגרירות בטביליסי.

לאחר המלחמה בדרום אוסטיה ב-2008, אשר נערכה בין גאורגיה לבין כוחות של דרום אוסטיה ואבחזיה בגיבוי רוסיה וכוח שמירת השלום שלה באזור זה, שוודיה הצטרפה לגאורגיה באי-הכרתה בדרום אוסטיה ואבחזיה כישויות עצמאיות. ב-12 באוגוסט 2008 הפגינו שוודים וגאורגים מחוץ לשגרירות רוסיה בסטוקהולם, כנגד התקיפה הצבאית והמדיניות האגרסיבית של הרוסים כנגד הגאורגים במשך השנים האחרונות.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sweden.mfa.gov.ge/index.php?lang_id=ENG&sec_id=721&info_id=6403 אתר שגרירות גאורגיה בסטוקהולם] 
* [https://web.archive.org/web/20170213010152/http://www.swedenabroad.com/en-GB/Embassies/Tbilisi/ אתר שגרירות שוודיה בטביליסי] 

== הערות שוליים ==
יחסי סרביה–שוודיה

יחסי סרביה–שוודיה הם יחסי החוץ בין סרביה לבין שוודיה. לסרביה יש שגרירות בסטוקהולם ולשוודיה יש שגרירות בבלגרד. שתי המדינות הן חברות מלאות של מועצת אירופה ושל הארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה (OSCE).

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20120415114940/http://www.swedenabroad.com/Start____9686.aspx שגרירות שוודיה בבלגרד]שגרירות סרביה בסטוקהולם
יחסי רומניה–שוודיה

יחסי רומניה–שוודיה הם יחסי החוץ בין רומניה לבין שוודיה. שתי המדינות החלו את היחסים הללו ב-1 בנובמבר 1916. לרומניה יש שגרירות בסטוקהולם וקונסוליה בגטבורג. לשוודיה יש שגרירות בבוקרשט וקונסוליה בטימישוארה. שתי המדינות הן חברות באיחוד האירופי.

== היסטוריה ==
ב-9 בנובמבר 1980 סיים נשיא רומניה, ניקולאה צ'אושסקו, ביקור בן ארבעה ימים בשוודיה עם אשתו אלנה. הזוג הנשיאותי התקבל על ידי זוג המלוכה השוודי בסעודה חגיגית מלווה בנגינת כינור, וצ'אושסקו ושריו שוחחו עם ראש ממשלת שוודיה תורביורן פלדין ויתר חברי ממשלת שוודיה. באירוע זה נחתם הסכם סחר עשר-שנתי בין רומניה לשוודיה.

ב-8 באוקטובר 1990 הופיע סרט טלוויזיה אשר הופק על ידי ABC בערוץ יחסי החוץ השוודי "8 ימים", בו נבחנו התנאים בבתי היתומים ברומניה תחת משטרו של צ'אושסקו, בהם חיו כ-40,000 ילדים עם מוגבלויות פיזיות ומנטליות. התנאים הושוו לאלו במחנות המאסר של הנאצים במלחמת העולם השנייה. דווח כי ילדים הוחזקו בכלובים, ובחלקם השתמשו לניסויים רפואיים. העולם הוכה בהלם, ובשוודיה החל גיוס כספים לטובת בתי ילדים ברומניה, עבור ארגונים כמו הצילו את הילדים והצלב האדום. ראש ממשלת שוודיה, ינגוואר קרלסון, האיץ בהנהגת רומניה לפעול בקשר ל-130,000 הילדים אשר חיים בבתי יתומים ברומניה.

ב-2009 הייתה מועמדת תחנת הרדיו של תאגיד שידור הרדיו הרומני לפרס אסטריד לינדגרן של הממשלה השוודית.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://stockholm.mae.ro/index.php?lang=en שגרירות רומניה בסטוקהולם] 
* [https://web.archive.org/web/20101230033852/http://swedenabroad.com/Start____23933.aspx שגרירות שוודיה בבוקרשט] 

== הערות שוליים ==
יחסי ברזיל–שוודיה

ימין
יחסי ברזיל–שוודיה הם יחסי החוץ בין ברזיל לבין שוודיה.

== היסטוריה ==
ב-5 בינואר 1826, האימפריה הברזילאית ושוודיה כוננו יחסים דיפלומטיים. בשנת 1876, במהלך סיורו השני באירופה, ביקר פדרו השני, קיסר ברזיל בשוודיה כדי לבקר את בן דודו אוסקר השני, מלך שוודיה. בשנת 1890, המהגרים השוודים הראשונים הגיעו לברזיל. בשנת 1891, החברה הרב-לאומית השוודית אריקסון התקינה את הטלפון הראשון בברזיל בביתו של הקיסר פדרו השני בריו דה ז'ניירו.

בשנת 1984 ערכו קרל השישה עשר גוסטב, מלך שוודיה וסילביה, מלכת שוודיה את ביקוריהם הרשמיים הראשונים בברזיל. המלכה סילביה היא ממוצא ברזילאי מצד אמה. בשנת 1991, נשיא ברזיל פרננדו קולור דה מלו הפך לראש המדינה הברזילאי הראשון שביקר בשוודיה. מאז הביקורים הראשוניים, נערכו ביקורים ומפגשים רבים בין מנהיגי שתי המדינות וממשפחת המלוכה השוודית כולל ביקוריו של המלך קרל השישה עשר גוסטב בברזיל ב-2010, 2012 ושוב ב-2017. ב-2011 ראש ממשלת שוודיה פרדריק ריינפלדט הפך לראש הממשל השוודי הראשון שביקר בברזיל.

בשנת 1953, לשכת המסחר השוודית-ברזילאית נפתחה בסאו פאולו. נכון לעכשיו, יש יותר מ-220 חברות שוודיות הפועלות בברזיל. שיתוף פעולה טכני-צבאי הוא היבט חשוב של מערכת היחסים הדו-צדדית, לאחר שזכה לדינמיות חדשה עם החלטת ממשלת ברזיל לרכוש, במסגרת תוכנית FX-2, מטוסי קרב שוודים JAS-39 גריפן עבור חיל האוויר הברזילאי.

מרכז ברזיל-שוודיה למחקר וחדשנות (CISB), שבסיסו בסאו ברנרדו דו קמפו ונפתח ב-2011; שואף לתרום לפיתוח מגזרים טכנולוגיים חדישים בשתי המדינות באמצעות זיהוי, פיתוח ותמיכה בפרויקטי מחקר היי-טק בתחומי ידע שונים. תחומי פעילותה העיקריים הם תעופה וחלל, הגנה וערים בת קיימא, בדגש על בטיחות הציבור, תברואה עירונית וטיפול בפסולת מוצקה.

== הסכמים בילטרליים ==
שתי המדינות חתמו על כמה הסכמים, הסכם למניעת כפל מס בענייני מס הכנסה (1975); הסכם על שיתוף פעולה כלכלי, תעשייתי וטכנולוגי (1984); מזכר הבנות בנושא שיתוף פעולה בתחום הביו-אנרגיה, כולל דלקים ביולוגיים (2007); הסכם שיתוף פעולה בטכנולוגיה תעשייתית וחדשנית גבוהה (2009) והסכם הגנה (2014).

== נציגויות דיפלומטיות ==
* ברזיל מחזיקה בשוודיה שגרירות בסטוקהולם.
* שוודיה מחזיקה בברזיל שגרירות בברזיליה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי ארגנטינה–שוודיה

יחסי ארגנטינה-שוודיה הם יחסי החוץ בין ארגנטינה לבין שוודיה. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים ב-3 בינואר 1846. לארגנטינה יש שגרירות בסטוקהולם, ולשוודיה יש שגרירות בבואנוס איירס ו-3 קונסוליות כבוד, בקורדובה, אוברה וטוקומאן. השגריר משמש בו-זמנית גם לאורוגוואי ופרגוואי.

ישנם כ-175,000 אנשים ממוצא שוודי החיים בארגנטינה.

ב-1977, הילדה השוודית-ארגנטינאית דגמר הגלין נעלמה בארגנטינה במהלך המלחמה המלוכלכת.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי הונגריה–שוודיה

יחסי הונגריה–שוודיה הם יחסי החוץ בין הונגריה לבין שוודיה. היחסים הדיפלומטיים בין שתי המדינות החלו ב-28 בדצמבר 1945. יחסים אלה התפתחו לרמת שגרירות גבוהה.

== היסטוריה ==
ראול ולנברג, בין יולי לדצמבר 1944 הוציא דרכונים להגנה, שיכן יהודים, והציל עשרות אלפי יהודים החיים בהונגריה מהשגרירות השוודית.

מלך שוודיה ביקר באוקטובר 1996. ביון פון סידו, שהיה שר הביטחון השוודי בממשלה של גורן פרסון בין השנים 1997 ו-2002 היה גם הוא בביקור רשמי בבודפשט בשנת 1996.

אנה לינד, שרת החוץ השוודית, נרצחה בסטוקהולם, ומשרד החוץ ההונגרי כיבד אותה עם מקום זיכרון ב-28 במאי 2004, בפארק העירוני של בודפשט.

== נציגויות דיפלומטיות ==
* הונגריה מחזיקה בשוודיה שגרירות בסטוקהולם.
* שוודיה מחזיקה בהונגריה שגרירות בבודפשט. 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
ריצ'רד מ. קלארק

ריצ'רד קלארק (באנגלית: Richard M. Clark; נולד ב-1964) הוא קצין בדימוס בדרגת לוטננט גנרל, בתפקידו האחרון שירת כמפקד אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
קלארק נולד בפרנקפורט שבגרמניה המערבית וגדל באוקלנד שבקליפורניה ובריצ'מונד שבוירג'יניה.

ב-1986 סיים לימודי תואר ראשון בניהול מאקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית. במהלך לימודיו היה חבר בנבחרת הפוטבול של המוסד וסייע לה לסיים בעונת 1985 במאזן הטוב ביותר בתולדותיה של 12–1, זכייה ראשונה באליפות הליגה וניצחון על אוניברסיטת טקסס באוסטין במשחק הבלו-בונט. בתום הלימודים נותר שנה באקדמיה כעוזר מאמן.

עבר קורס טיס בבסיס לפלין שבטקסס, שירת כטייס מטוסי בואינג EC-135 בטייסת השליטה והבקרה 2 וכמדריך טיסה וטייס B-1 לנסר בטייסת המפציצים 28.

בשנים 2002–2004 פיקד על טייסת המפציצים 34. ביוני 2005 מונה לסגן מפקד כנף האימונים 12 וביוני 2006 מונה למפקד הכנף. באפריל 2008 הוצב בעיראק כראש כוח המשימה המשותף לסוכנויות השונות של ארצות הברית במפקדת כוחות הקואליציה בבגדאד. במאי 2009 מונה לסגן מפקד חיל האוויר השמיני של ארצות הברית, ובשנים 2010–2012 שימש מפקד הצוערים באקדמיית חיל האוויר.

באוגוסט 2012 מונה לנספח צבאי במצרים. באוגוסט 2014 מונה לסגן מפקד פיקוד התקיפה הגלובלית של חיל האוויר. באפריל 2015 מונה למפקד חיל האוויר השמיני.

באוקטובר 2016 קודם לדרגת לוטננט גנרל ומונה למפקד חיל האוויר השלישי של ארצות הברית, בבסיס רמשטיין בגרמניה. באוקטובר 2018 מונה לסגן ראש מטה חיל האוויר האחראי על ההרתעה האסטרטגית והנשק הגרעיני של ארצות הברית.

בספטמבר 2020 מונה קלארק למפקד אקדמיית חיל האוויר. כיהן בתפקיד עד יוני 2024.

במהלך שירותו צבר 4,200 שעות טיסה בעיקר על מטוסי B-1 לנסר וכן על מטוסי T-38 טאלון, T-6 טקסאן II, T-1 ג'ייהוק, ובואינג KC-135.

קלארק בעל תואר שני בניהול משאבי אנוש מאוניברסיטת ובסטר בסנט לואיס, בעל תואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי, בעל תואר שני בלימודי אסטרטגיית לוחמה אווירית מבית הספר ללימודים מתקדמים של תעופה וחלל בבסיס מקסוול שבאלבמה, ותואר שני בלימודי ביטחון לאומי מהמכללה הלאומית למלחמה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.af.mil/AboutUs/Biographies/Display/tabid/225/Article/108502/major-general-richard-m-clark.aspx ביוגרפיה] באתר חיל האוויר של ארצות הברית
* [http://valor.militarytimes.com/recipient.php?recipientid=390717 על העיטורים של ריצ'רד קלארק] באתר valor.militarytimes.com

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
קטגוריה:מעוטרי מדליית האוויר
קטגוריה:טייסי חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי צלב התעופה המצוינת (ארצות הברית)
קטגוריה:נספחים צבאיים אמריקאים
קטגוריה:נשיאי אקדמיית חיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
יחסי יוון–שוודיה

יחסי יוון–שוודיה הם יחסי החוץ בין יוון לבין שוודיה. הקשר הראשון בין שני העמים נעוץ, ככל הנראה, במאה ה-11. שתי המדינות כוננו יחסים דיפלומטיים בשנת 1852. לשוודיה יש שגרירות באתונה ושמונה כבוד קונסוליות, בסלוניקי, רודוס, פיראוס, פטרס, קוס, קורפו, הרקליון ובחאניה. ליוון יש שגרירות בסטוקהולם ושתי קונסוליות כבוד כלליות בשוודיה, בערים מאלמו וגטבורג.
שתי המדינות חברות בארגון לשיתוף פעולה כלכלי ופיתוח (OECD), בארגון לביטחון ולשיתוף פעולה באירופה, ובאיחוד האירופי.קרל בילדט|ימין]]

== רשימה של הסכמי חוץ ==
* האמנה על סחר ומשלוח (1852)
* הסכמים או תזכירים שנחתמו מאז 1929
* הימנעות ממיסוי כפול של ההכנסה או ההון (1961)
* ביטוח לאומי (1984)
* שיתוף פעולה הגנתי (1999)

== רשימת הביקורים ההדדיים האחרונים ==
* 27 ביוני 2006: ביקורו של ראש ממשלת יוון , קוסטס קרמנליס בסטוקהולם
* 24 אוקטובר 2007: ביקור שר החוץ השוודי קרל בילדט באתונה.
* 20-22 במאי 2008: ביקור המדינה של נשיא יוון קרולוס פפוליאס

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==
יחסי נורווגיה–שוודיה

אנדרטת השלום ב[[מורוקוליין, מימין (דרום-מזרח) - הצד השוודי, משמאל (צפון-מערב) - הצד הנורווגי]]
יחסי נורווגיה–שוודיה הם יחסי החוץ בין נורווגיה לבין שוודיה.

==היסטוריה==
לשתי המדינות יש היסטוריה ארוכה ביחד. שתיהן היו חלק מאיחוד קאלמאר בין 1397 ו-1523. איחוד בין שוודיה לנורווגיה התקיים בין השנים 1814 ל-1905, ובשנת 1905 קיבלה נורווגיה עצמאות משוודיה, והמדינות כוננו יחסים דיפלומטיים באותה שנה.

בקונגרס השלום הנורדי, שהתקיים בשנת 1910 הוחלט על הקמת מונומנט, כדי לציין 100 שנות שלום בין שתי המדינות. בניית המונומנט הסתיימה בשנת 1914, והמקום נקרא כיום מורוקוליין.

==יחסים דיפלומטיים==
לשוודיה יש שגרירות באוסלו ו-14 קונסוליות, בארנדל, אלסאנד, ברגן, בודו, המר, המרפסט, קירקנס, מאנדאל, מוס, נרוויק, פורסגרון, סטוונגר, טרומסה וטרונדהיים. לנורווגיה יש שגרירות בסטוקהולם ושלוש קונסוליות, בגטבורג, מאלמו וסונדסוואל.

שתי המדינות הן חברות מלאות במועצת אירופה ובמועצה הנורדית. ישנם כ-44,773 נורווגים החיים בשוודיה וכ-18,000 שוודים החיים בנורווגיה.

== הגבול הבינלאומי ==
חציית הגבול בין שוודיה לנורווגיה היא פשוטה יחסית. לא נדרש דרכון בשל איחוד הדרכון הנורדי ואין חסימת גבול פיזית. עם זאת, מאז שנורווגיה היא לא חלק של האיחוד האירופי בדיקות מכס יכולות להתבצע בנסיעות ברכב כדי למנוע הברחות. אזרחים זרים שצריכים ויזה או לאחת המדינות אינם יכולים לחצות את הגבול באופן חוקי מבלי להחיל שוב את הוויזה. אין הגבלות על נורווגים ושוודים ללא עבר פלילי לחיות במדינה השכנה.

<gallery>
File:Norske ambassade i Stockholm.jpg|שגרירות נורווגיה בסטוקהולם
File:Sveriges ambassade Oslo.jpg|שגרירות שוודיה באוסלו
קובץ:Morokulien2015 3.jpg|לשכת התיירות המשותפת במורוקוליין, חצוייה בין שתי המדינות, מימין (צפון-מערב) - החלק הנורווגי, משמאל (דרום-מזרח) - החלק השוודי
</gallery>

==ראו גם==
*מורוקוליין

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

*
יחסי שוודיה–תוניסיה

יחסי שוודיה–תוניסיה הם יחסי החוץ הנוכחיים והיסטוריים בין שוודיה לבין תוניסיה. הקשרים בין שתי המדינות מתוארכים ל-1736, כאשר השוודים חתמו על הסכם שלום ומסחר עם הביי של תוניס. היחסים הרשמיים החלו לאחר קבלת העצמאות של תוניסיה מצרפת, ב-1956, והמשיכו מאז. לשוודיה הייתה שגרירות בתוניס, שהייתה סגורה במשך 14 שנים ונפתחה שוב בשנת 2016. עד אז התגורר השגריר השוודי לתוניס בסטוקהולם, שם יש לתוניסיה שגרירות.

בשנת 2016, שגרירות שוודיה בתוניס פתחה מחדש את שעריה בנוכחות שרי החוץ של שתי המדינות. לאחר הביקור הרשמי בסטוקהולם של נשיא תוניסיה, אל-באג'י א-סבסי, בנובמבר 2015, הפך ראש השגרירות שם לשגריר.

תוניסיה היא יעד פופולרי עבור תיירים שוודיים, בנוסף על הסחר בין המדינות והסיוע ההומניטרי בין המדינות. במהלך התסיסה שאחרי המהפכה התוניסאית בינואר 2011, כתריסר שוודים שבאו לתוניסיה לצוד חזירי בר הוכו ונעצרו בחשד שהם טרוריסטים זרים. בעוד ששוודיה תמכה בהנהגה החדשה של תוניסיה בעקבות המהפכה, הפוליטיקאי הנס לינד ממפלגת השמאל במדינה גינה את הממשלה השוודית על סחר נרחב בנשק עם תוניסיה בשנים קודמות, דבר שתדלק, לטענתו, את משטרו של זין אל-עאבדין בן עלי.

== הערות שוליים ==
ח.ר.ק.ו.ת

ח.ר.ק.ו.ת הוא אלבום הסולו הראשון של הראפר פלד, אחרי התפרקות ההרכב שבו היה חבר עם אורטגה.

האלבום הוא אלבומו הרביעי של פלד לאחר האלבומים "מתוך הזוהמה" שיצא כחלק מהלהקה "פי.אר. טרופרז" ו"ממשיכים לבעוט" ו"משלוח מיוחד" שיצאו כחלק מהצמד "פלד ואורטגה". האלבום, שיצא בשנת 2012, מביע את אהבתו ל"חרקות", לרכיבה ול"דאווינים". באלבום 11 שירים. השיר "באסים בבגאז'" מהאלבום הוא אחד המצליחים ביותר של פלד, וקיבל למעלה ממיליון צפיות באתר YouTube. להיט גדול נוסף הוא השיר "ח.ר.ק.ו.ת". השיר "לא טוב" נכנס לפלייליסט של גלגלצ.

האלבום הופק ומוקסס על ידי אורי שוחט ומיכאל כהן מהצמד כהן@מושון. באלבום פלד מארח את יוסי פיין ("נערה מדליקה", "לא טוב"), את אסתר רדא ("מלודי","עיניים אליי"), ואת מוקי ("עיניים אליי"). את הסקראצ'ים לאלבום ביצע DJ Mesh.

הוא זכה לביקורות טובות. ברשימת "11 האלבומים הטובים של תשע"ג" באתר "וואלה! NEWS" מיקם נדב מנוחין את האלבום במקום השישי. בנימוקיו לבחירה כתב כי ""ח.ר.ק.ו.ת" הוא מתצוגות התכלית המעולות של תשע"ג". בבלוג "MadManFMblog" בחר הראפר TOB (תום גוטמן) באלבום לאלבום השנה של ההיפ הופ לשנת תשע"ג.

== שירי האלבום ==

==קישורים חיצוניים==

* [https://peled.bandcamp.com/album/- האלבום] באתר בנדקמפ

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2012
קטגוריה:אלבומי פלד
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי אורי שוחט
יחסי אוסטרליה–שוודיה

יחסי אוסטרליה–שוודיה הם יחסי החוץ בין אוסטרליה ושוודיה. לאוסטרליה יש שגרירות בסטוקהולם, ולשוודיה יש שגרירות בקנברה, וכן קונסוליה כללית בסידני. שוודיה גם מיוצגת על ידי קונסוליות באדלייד, בריזבן, קיירנס, דרווין, הובארט, מלבורן ופרת'.

== סקירה ==
היחסים בין אוסטרליה ושוודיה הם חזקים במיוחד בתחומים של סחר ושירותי חינוך. ב-2007, הסחר בין שתי המדינות הסתכם בשווי 2.6 מיליארד דולר. על פי מועצת הסחר השוודית, סך היצוא של אוסטרליה לשוודיה גדל ביותר מ-27% לכ-445 מיליון דולר בשנת 2008 בזמן שאוסטרליה מייבאת משוודיה בקצב הגדל ביותר מ-7.5%, כ-2.5 מיליארד דולר. ליותר מ-150 חברות שוודיות יש חברות בת אוסטרליות. לשתי המדינות יש גם הסכם כפל מס, כמו גם הסדר חגים וימי עבודה דו-צדדי.

על הידידות בין אוסטרליה ושוודיה, מלך שוודיה קרל השישה עשר גוסטב, אמר כי שתי המדינות "הן דומות במובנים רבים. קשה לדמיין שתי המדינות כה רחוקות ושונות גאוגרפית. אך עדיין יש לנו קשרים קרובים ואנו נהנים משיתוף פעולה פורה".

<gallery widths="430" heights="280">
קובץ:ABS-5368.0-InternationalTradeInGoodsServicesAustralia-MerchandiseExportsCountryCountryGroupsFobValue-Sweden-A1829196C.svg|ערך חודשי של יצוא סחורות אוסטרליות לשוודיה (במיליוני דולרים) מאז 1988
קובץ:ABS-5439.0-InternationalMerchandiseImportsAustralia-CountryCountryGroupsCustomsValue-Sweden-A1829512V.svg|ערך חודשי של יצוא סחורות שוודיות לאוסטרליה (במיליוני דולרים) מאז 1988
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.dfat.gov.au/geo/sweden/sweden_country_brief.html המחלקה האוסטרלית של משרד החוץ והמסחר הממונה על היחסים עם שוודיה] 

== הערות שוליים ==
אצטדיון אחמד בן עלי

אצטדיון אחמד בן עלי (בערבית: ملعب أحمد بن علي) ידוע גם בכינוי אצטדיון א-ריאן הוא אצטדיון רב-תכליתי שממוקם בא-ריאן, קטר. באצטדיון משחקת קבוצת א-ריאן. האצטדיון נבנה בשנת 2003 ויש בו 25,000 מקומות ישיבה. האצטדיון אירח את משחקי אסיה 2006, גביע אסיה בכדורגל 2011 וחלק ממשחקי מונדיאל 2022.

האצטדיון נקרא על שם אחמד בן עלי אאל ת'אני, אמיר קטר בשנים 1960–1972.

==מונדיאל 2022==
האצטדיון אירח את מונדיאל 2022. לפני האירוח עבר האצטדיון חידוש. לאחר החידוש האצטדיון מכיל 44,740 מושבים.
במהלך החידוש נבנה באצטדיון מסך תקשורת ענק בו ישודרו פרסומות, חדשות ומידע על משחקים המשוחקים במקביל.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.football-lineups.com/stadium/880/ אצטדיון אחמד בן עלי] באתר Football-Lineups 
*[http://us.soccerway.com/venues/qatar/ahmed-bin-ali-stadium/ אצטדיון אחמד בן עלי] באתר soccer way 
*[http://stadiumdb.com/news/2015/04/new_design_alrayyan_stadium New design: Al-Rayyan Stadium] כתבה על העיצוב החדש של אצטדיון אחמד בן עלי באתר stadiumdb 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אצטדיוני מונדיאל 2022
קטגוריה:אצטדיוני כדורגל בקטר
קטגוריה:א-ריאן (כדורגל)
זלנוגרד (מוסקבה)

זלנוגרד (ברוסית: Зеленоград) הוא עיר במוסקבה ואחד מ-12 המחוזות המינהליים של העיר, הממוקם במרחק 37 ק"מ מצפון-מערב למרכז העיר מוסקבה, אחד משלושה מחוזות הנמצאים מעבר לכביש הטבעת של מוסקבה. זהו אחד ממרכזי המדע העיקריים בתחום החשמל במוסקבה.

כיום זהו אחד המחוזות הקטנים ביותר במוסקבה, הן מבחינת שטחו והן מבחינת גודל האוכלוסייה. זלנוגרד גובלת בדרום-מזרח בעיר חימקי שבמחוז מוסקבה, ואת שאר גבולותיה תוחם מחוז המשנה סולנצ'נוגורסק. זלנוגרד כונתה בתקופת ברית המועצות "עמק הסיליקון הסובייטי" בשל ריכוז חברות הטכנולוגיה של מוסקבה.

ביולי 1991 יצאה לדרך הרפורמה בחלוקה המנהלית של מוסקבה ובמסגרתהּ פורקו רבעים ישנים והוקמו מחוזות אדמיניסטרטיביים, כשזלנוגרד היה אחד מעשרת המחוזות החדשים שהרכיבו את מוסקבה. במסגרת הרפורמה החדשה הורכב זלנוגרד מחמישה מחוזות מוניציפליים: מחוז מוניציפלי 1, מחוז מוניציפלי 2, מחוז מוניציפלי 3, מחוז מוניציפלי 4 והעיר קריוקובו שהייתה חלק ממחוז זלנוגרד במוסקבה.

מעמדו של זלנוגרד כמחוז אדמיניסטרטיבי עוגן בחקיקה מיולי 1995.

בדצמבר 2002 זלנוגרד חולקה לשלושה רבעים וחמישה מחוזות מוניציפליים: מאטושקינו-סאביולקי (שכלל את מאטושקינו וסאביולקי), פאנפילובסקי (שכלל את קריוקובו הישנה ואת סילינו) וקריוקובו.

בינואר 2010 שוב בוצע ארגון מחודש למבנה המחוז והמחוז האדמיניסטרטיבי של זלנוגרד מורכב מאז מחמישה רבעים שונים:
# רובע מאטושקינו
# רובע סאביולקי
# רובע קריוקובו הישנה
# רובע סילינו
# רובע קריוקובו

=== סטטיסטיקה ===
:: נכון לשנת 2013
{| class="standard sortable"
|-
! רובע
! שטח,בהקטר
! אוכלוסייהאנשים.
! צפיפות אוכלוסיןלקמ"ר
! שטח אזורי מגוריםבאלפי קמ"ר
|-
| מאטושקינו
| 503,09
| 39,036
| 7,759
| 916,1
|-
| סאביולקי
| 812,2
| 32 914
| 4 052
| 729,9
|-
| קריוקובו הישנה
| 380,5
| 29,665
| 7,796
| 551,2
|-
| סילינו
| 1039,63
| 38,954
| 3,747
| 765,1
|-
| קריוקובו
| 1125
| 89,357
| 7,943
| 1895,2
|}

==גלריה==
<gallery mode=packed heights="180px">
קובץ:Zelenograd - 16th microdistrict.jpg|רובע קריוקובו בזלנוגרד
קובץ:Zelenograd Silino.jpg|מראה ברובע סילינו בזלנוגרד
קובץ:Victory Park Zelenograd 2024 02.jpg|פארק הניצחון 
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מוסקבה: מחוזות
לוג (יחידת מידה)

לוג היא מידה מקראית קדומה למדידת נוזל, ומוזכרת פעם אחת בתורה, למדידת השמן למנחת מצורע עני () "וְאִם דַּל הוּא וְאֵין יָדוֹ מַשֶּׂגֶת וְלָקַח כֶּבֶשׂ אֶחָד אָשָׁם לִתְנוּפָה לְכַפֵּר עָלָיו וְעִשָּׂרוֹן סֹלֶת אֶחָד בָּלוּל בַּשֶּׁמֶן לְמִנְחָה וְלֹג שָׁמֶן". ועל פי רש"י היא המידה הקטנה ביותר המוזכרת בתורה.. הלוג הוא 6 ביצים שהם רבע הקב, (קב = 24 ביצים).

== לוג במידות זמננו ==
בשיעור הלוג במידות הנוהגות בימינו, נחלקו פוסקי ההלכה, מחלקותם נובעת ממחלוקת שורשית בשיעור הביצים, האם נתקטנו מכמות שהיו בזמן חז"ל או לא.

דעת הרב חיים נאה שהביצים הן באותו גודל כפי שהיו בזמן חז"ל, ולפיכך מידת הלוג הוא 345.6 מיליליטר (סמ"ק), לדעת החזון איש הביצים נתקטנו, ומידת הלוג הוא 597.2 מ"ל/סמ"ק. 

== דינים שנמדדים ביחידות לוג ==
* מקווה מי גשמים שמידתו קטנה מ-40 סאה נפסל אם נפלו לתוכו 3 לוגים מים שאובים.
* בסממני הקטורת היו נותנים מלח סדומית, בשיעור לוג (רבע הקב).
* מידת רביעית שנזכרת רבות בתלמוד, הכוונה לרביעית ממידת הלוג.
* מנורת בית המקדש הצריכה חצי לוג שמן לנר ליום, ובסך הכל שלושה לוגים וחצי ליום.
* לדעת חכמים במעשה השקאת הסוטה צריך הכהן למלא חצי לוג מים מן הכיור להשקותה .

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יחידות מידה קדומות
קטגוריה:שיעורי חז"ל
קטגוריה:יחידות מידה: נפח
המחוז האדמיניסטרטיבי הצפון-מערבי (מוסקבה)

המחוז האדמיניסטרטיבי הצפון-מערבי של מוסקבה (ברוסית: Северо-Западный административный округ) הוא אחד מ-12 המחוזות האדמיניסטרטיביים (מנהליים) של העיר מוסקבה. ממוקם בצפון מערב העיר וכולל 8 נפות.

זהו אחד המחוזות הדתיים ביותר בעיר ובו 21 כנסיות של הכנסייה האורתודוקסית הרוסית.

<gallery>
תמונה:HolyTrinityChurch TroitseLykovo2.JPG|כנסיית השילוש
תמונה:Kristuksen syntymän kirkko Mitinossa (2).jpg|כנסיית ישוע הצלוב במיטינו
תמונה:Храм Живоначальной Троицы в Хорошеве.jpg|כנסיית תחילת חיי השילוש בנפת חורושובו
תמונה:Куркино - церковь Владимирской иконы Божией матери.jpg|הכנסייה הפרבוסלבית בקורקינו
</gallery>
==פרפקט המחוז==
פרפקט המחוז מאפריל 2012 ועד אפריל 2015 היה ולדימיר גוברדובסקי.

מאפריל 2015 פרפקט המחוז הוא אלכסיי פשקוב, שמונה לתפקיד על ידי ראש עיריית מוסקבה, סרגיי סוביאנין.
<gallery>
תמונה:Building of the Prefecture of SZAO, Moscow.jpg|בניין הנהלת המחוז
</gallery>

==נפות המחוז==
{| class="standard sortable"
|-
! שם הנפה
! שטח<br />בהקטר
! אוכלוסייה<br />(на 01.01.2010 г.),<br />באלפים
! צפיפות האוכלוסייה(נכון ל-1.1.2010)איש / בקמ"ר
|-
| קורקינו
| 804
| 21,3
| 2650,5
|-
| מיטינו
| 1266
| 173,8
| 13732,2
|-
| פוקרובסקויה-סטרשנבו
| 1290
| 55,7
| 4318,6
|-
| טושינו הצפונית
| 940
| 152,9
| 16266
|-
| סטרוגינו
| 1684
| 152,0
| 9028,5
|-
| חורושבו-מנבניקי
| 1781
| 164,2
| 9558,7
|-
| שצ'וקינו
| 768
| 102,8
| 13377,7
|-
| טושינו הדרומית
| 794
| 101,5
| 12793,5
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוסקבה: מחוזות