OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שבתי דונולו

[[שלט רחוב דונולו הרופא בגבעת עלייה, בו ניצב בעבר בית החולים הממשלתי על-שם דונולו]]

רבי שבתי דונולו (913–אחרי 982) היה רופא וחכם סוד יהודי-איטלקי מהעיר אוריה בחבל אפוליה שבדרום איטליה. שבתי דונולו היה הרב שכתב את ספר הרפואה העברי הראשון על אדמת אירופה הנוצרית.

== קורות חייו ==
בהיותו בן שתים-עשרה (בט' בתמוז ד'תרפ"ה, 4 ביולי 925) נשבה דונולו בידי ערבים מהשושלת הפאטמית שכבשו את עיר מולדתו אוריה ונפדה על ידי הקהילה היהודית בטאראנטו. לבו נמשך אחרי הרפואה והאסטרונומיה, והוא נודע כרופא מומחה.

ספרו של הרב דונולו, "חכמוני", נכתב כפירוש על ספר יצירה. בפירוש מוכנסים מוטיבים אסטרונומיים ואנטומיים, והמחבר מנסה להקביל ביניהם. רש"י, בפירושו ל, כותב בהסבר על שבעת הכוכבים: "ור' שבתי דנול"ו הרופא זצ"ל פירשו היטב בספר חכמוני שלו". בפירוש רש"י ל, מובא פירוש בשם "פיוט יוצר שיסד אחד מגאוני לומברדיאה", הדברים מופיעים בספר חכמוני ואולי זה מקורם.

"ספר המרקחות" של הרב דונולו, שהודפס מכתב יד נדיר באמצע המאה ה-19, מכיל מרשמים להכנת 120 תרופות. כמו "חכמוני", גם ספר זה כתוב בעברית. "ספר המרקחות והמשקיות" מבוסס כולו על הרפואה היוונית, כמעט ללא השפעה ערבית.

במחקר נוטים לזהותו עם שבתי סב סבו של אחימעץ בן פלטיאל מחבר מגילת אחימעץ, בשל דברי המגילה ששבתי היה מ"משפחת אמיתי", ועדותו של דונולו על היותו קרובו של חסדיה בן חננאל, הנזכר במגילה כנכדו של אמיתי.

ספר היקר שכתב שבתי דונולו
בית החולים הממשלתי ביפו, שפעל משנת 1949 עד לסגירתו בשנת 1980, נקרא על שם דונולו.

== לקריאה נוספת ==
* זיסמן מונטנר, רבי שבתי דונולו, הוצאת מוסד הרב קוק שעל יד המזרחי העולמי, 1949

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* שבתי דונולו, [http://maagarim.hebrew-academy.org.il/Pages/PMain.aspx?mishibbur=648001&page=1 ספר המרקחת], באתר האקדמיה ללשון העברית
* שבתי דונולו, [http://maagarim.hebrew-academy.org.il/Pages/PMain.aspx?mishibbur=649001&page=1 פרקי היפוקרט], באתר האקדמיה ללשון העברית
* [http://maagarim.hebrew-academy.org.il/Pages/PMain.aspx?mishibbur=648002&page=1 פרקטיקה רפואית], מיוחס לשבתי דונולו, באתר האקדמיה ללשון העברית
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים יהודים איטלקים
קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים
קטגוריה:אישים שעל שמם בתי חולים בישראל
קטגוריה:משפחת אחימעץ
קטגוריה:פרשני ספר יצירה
קטגוריה:רופאים מהמאה ה-10
קטגוריה:רופאים יהודים בימי הביניים
קטגוריה:אסטרונומים יהודים
קטגוריה:ראשוני איטליה
קטגוריה:ילידי 913
קטגוריה:נפטרים ב-982
מדרש אבא גוריון

מדרש אבא גוריון הוא קובץ מדרשי על מגילת אסתר.

הקובץ נקרא 'אבא גוריון' על-שם פתיחתו 'אבא גוריון איש ציידן אמר חמשה דברים...'. במהדורות הנדפסות (עליהן להלן) מחולק המדרש ל-7 'פרשות'. חלוקה זו, הקיימת רק בדפוסים, מתאימה לחלוקת הפרקים המקראית המקובלת, כאשר על פרקים ח-י של המגילה אין מדרש.

הקובץ אינו עשוי מ'עור אחד': מקצת הפסוקים נדרשים בקיצור, בעוד שחלקים אחרים מהווים הרחבות אגדיות למגילה (כך סיפור הולכת מרדכי על הסוס, המורחב בסוף המדרש), או אף הרחבות אגדיות לדרשות גרעיניות קדומות (כמו הרחבת הדרשה הגרעינית המזהה את כיסא אחשוורוש עם כיסאו של המלך שלמה).

== היסטוריה ==
המדרש חובר כנראה במאה העשירית והיה נפוץ מאוד בימי הביניים, אך לא ראה אור בדפוס עד המאה ה-19. נדפס לראשונה על ידי אהרן (אדולף) ילינק בלייפציג תרי"ג (1853) בראש הקובץ "בית המדרש", על פי כתב יד שהיה (ועודנו) בספרייה בהמבורג. כתב יד זה לקוי מאוד, וגם ההעתקה שעמדה בפני ילינק לא הייתה מושלמת. הקובץ תחילתו בשתי 'פתיחתאות' הדורשות את מילות הפתיחה של מגילת אסתר, 'ויהי בימי אחשורוש', כ'ווי (=לשון בכי) היה בימי אחשוורוש', ובהמשך נדרשים רבים מפסוקי המגילה. 

מהדורה משוכללת יותר יצאה לאור על ידי שלמה בובר, וילנה תרמ"ז (1887), בראש הקובץ 'ספרי דאגדתא על מגילת אסתר'. במהדורה זו נדפס המדרש על בסיס כתב יד השוכן בספריית הקזנטנזה ברומא ובציון שינויים מעוד 5 כתבי יד.

גם מהדורה זו אינה מושלמת ובשנים אלו עובדים חוקרים מאוניברסיטת בר-אילן, בריכוזו של פרופ' יוסף תבורי, על ההדרת מדרשי המגילה בכלל, ובכללם מדרש אבא גוריון. מדרש אבא גוריון עתיד להופיע במהדורה ביקורתית על פי 12 כתבי יד ועוד קטעי גניזה שונים ומקורות נוספים.


מדרש אבא גוריון זכה לכמה עיבודים, החשוב שבהם הוא העיבוד המתועד בכתבי היד המסומנים א ו-פ, שבובר מציין למקצת גרסאותיהם בהערות למהדורתו, ובכתב יד נוסף שלא נעשה בו שימוש במהדורת בובר (כ"י א2). מהדורה זו היא עיבוד אשכנזי. עיבוד זה הוסיף למדרש כמה דרשות אך עיקר חשיבותו היא בתיקונים מסברה שנוספו בו. חשיבות זו נובעת גם מכך שדרשות א"ג שהובאו בילקוט שמעוני באו מטופס מעובד שכזה (וממילא יש להקדים את העיבוד לעריכת הילק"ש). דיון מלא בתיקונים אלו, כמו בעוד היבטים הנוגעים למסורת הנוסח של המדרש, נמצאים לע"ע בעבודת תזה של בנימין אלבוים שהוגשה לאוניברסיטת בר-אילן בסוף 2005. 

שאלות מחקריות חשובות הנוגעות לשאלת היחס (המורכב) של מדרש זה לשאר המדרשים למגילה, ובפרט לקובץ הגדול "מדרש אסתר רבה", נידונו בעבודת דוקטורט שהגיש בסוף 2005 ארנון עצמון מאוניברסיטת בר-אילן.

חלק מאגדות המדרש מופיעות גם ב"תרגום שני" של המגילה לארמית.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
;טקסט המדרש
* [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=192 ספרי דאגדתא על מגילת אסתר] (הערות ותיקונים: שלמה באבער מלבוב), וילנה, תרמ"ז-1887:
**[http://www.daat.ac.il/daat/vl/sifrideagadata/sifrideagadata02.pdf מדרש אבא גוריון: פרשה א-ב]
**[http://www.daat.ac.il/daat/vl/sifrideagadata/sifrideagadata03.pdf מדרש אבא גוריון: פרשה ג-ז]

אבא גוריון
קטגוריה:מגילת אסתר
גישת המערכות

גישת המערכות במדע המדינה פותחה בשנות ה-70 של המאה ה-20, על ידי דייוויד איסטון (Easton), מדען מדינה מוביל בזרם הביהביורליזם. איסטון הציע מסגרת כללית, נייטרלית, בה יקובצו המחקרים של הביהביורליזם. 

גישת המערכות פותחה כתגובה לקשיים בהם נתקלה הגישה הדומיננטית דאז במדע המדינה, הגישה הביהביורליסטית. עד 1945 היו רק שלושה דגמים עיקריים של מדינות: דמוקרטי, פשיסטי וקומוניסטי. לאחר מלחמת העולם השנייה קמו מדינות חדשות שלא פעלו לפי מודלים אלו, וקיים היה רצון לכלול גם מדינות אלו בתוך תאוריה אחת גדולה. התאוריה צריכה להיות מספיק מופשטת כדי לכלול את כל סוגי ההתארגנויות הפוליטיות הקיימות (מדיניות ותת-מדיניות). איסטון טוען כי המשתנים היסודיים של החיים הפוליטיים הם הקצאת ערכים לחברה והתדירות היחסית של הציות להקצאה, וכי שני האינדיקטורים המשפיעים ביותר לכך הם התשומות והתפוקות של החברה. 

הגישה מנסה להתמודד עם האינדיבידואליזם המתודולוגי, אותו הוא רואה כחסרון המרכזי של הביהביורליזם. הביהביורליזם רואה את חקר הפוליטיקה כחקר ההתנהגות, לכן תוצאת מחקריו היא אוסף פרטים אשר אינם יוצרים תמונה שלמה. לעומתה, גישת המערכות מנסה ליצור תמונה מלאה. במסגרת גישה זו, כל הפעילות הפוליטית מתרחשת בתוך המערכת הפוליטית, המגדירה את מסגרת הפעולה האפשרית. מערכת זו היא נייטרלית ולא ערכית. אין לה קיום משל עצמה, והיא בגדר רעיון, או מסגרת תפיסתית בלבד. לפי תפיסה זו, לכל פרט יש קיום עצמאי אבל הוא נמצא ביחסי גומלין עם אחרים. כל שינוי במיקומו היחסי או במאפייניו של פרט אחד משפיע על הפרטים האחרים. פשטות המערכת מונעת את הראיפיקציה של המערכת, כלומר הפיכתה לישות בפני עצמה.

==הנחות היסוד==
איסטון מניח ארבע הנחות יסוד של הפוליטיקה כמערכת:
*המערכת קיימת - פעולות הגומלין בחברה יוצרות מערכת של התנהגויות.
* יש סביבה מסביב למערכת - המערכת הפוליטית נתונה בין מערכות חברתיות אחרות.
*המערכת היא פתוחה - יש יחסי גומלין בין המערכת הפוליטית למערכות האחרות.
*הסתגלות - המערכת מגיבה על שינויים בסביבה באופן אקטיבי או פאסיבי.

==תפקודי המערכת==

כל המערכות הפוליטיות חייבות לקיים שני תפקידים: חלוקת משאבים ולגיטימציה.
המערכת הפוליטית פועלת בשתי סביבות עיקריות:

* החברה - סביבה זו כוללת את כל המערכות שהן לא פוליטיות אבל הן ממלאות תפקיד בחברה.

* הסביבה החוץ חברתית - ההקשר הבינלאומי.

ההשפעות שמגיעות מתוך הסביבה מוגדרות כהפרעות. המערכת מתמודדת עם ההפרעות האלו באמצעות התשומות והתפוקות שהיא מספקת. 

תפוקות המערכת יכולות להיות דו סטריות (הדדיות) או חד סטריות. התשומות יכולות להתבטא כתביעות של החברה כלפי המערכת או כתמיכות שהיא מעניקה. אם המערכת אינה מצליחה לאזן את ההפרעות במידה מספקת, היא עלולה להגיע למצב של לחץ ואף לקרוס.

==ביקורת על הגישה==
*הרעיון מופשט מדי - לא ניתן להכניס את התמונה הפוליטית לשיח מסודר, זה כללי מדי ולא ניתן לפרוט את המערכת לתוך מערך מחקרי, יש יותר מדי פרטים שלא ניתן להכניסם לאמירה מחקרית- מדעית
*איסטון לא מגדיר מהי נקודת הלחץ, ההגדרה הזו היא גמישה ומשתנה מחברה לחברה.
*המערכת שאיסטון מצייר היא מערכת ששומרת על איזון, הוא מתייחס רק למי שהצליח להיכנס אל תוך המערכת הפוליטית, כל מה שלא נכנס לא מעניין אותו, כלומר יש אנשים שנשארים מחוץ למערכת הפוליטית. אנשים אלו הם בדרך כלל אנשים שסובלים מחוסר צדק, בגלל שהמערכת הפוליטית לא מכירה בהם הם ימשיכו לסבול מחוסר הצדק.

== לקריאה נוספת ==
* מערכת מורכבת
קטגוריה:מדע המדינה

es:Sistema político
רעידת האדמה באלסקה (1964)

ב-27 במרץ 1964 התרחשה רעידת אדמה באלסקה, שהייתה רעידת האדמה השנייה בעוצמתה שנמדדה בהיסטוריה, והחזקה ביותר ביבשת אמריקה הצפונית. היא התרחשה בדרום אלסקה בשעה 17:36 (זמן מקומי) ביום שישי הטוב, נמשכה 4 דקות ו-38 שניות והגיעה לעוצמה של 9.2 בסולם מגניטודה לפי מומנט. מוקד הרעש היה כ-123 ק"מ מזרחית לעיר אנקורג' ובעומק של 25 ק"מ.

רובם של 131 הרוגי רעידת האדמה נספו כתוצאה מגלי צונאמי באזור מפרץ הנסיך ויליאם. גל הצונאמי, בגובה 67 מטר, החריב כליל את העיר הקטנה ואלדז. 30 מתושביה ששהו בקרבת הנמל, רובם ילדים שהמתינו לספינה, נהרגו. לאחר מכן נבנתה ואלדז מחדש במרחק מה מהעיר המקורית.

באי קודיאק (ראו במפה שמשמאל) התרוממה הקרקע לגובה של 9.1 מטר. מזרחית לאנקורג' ירדו פני הקרקע ב-2.5 מטרים, והים הציף את האזור. במהלך רעידת האדמה נגרמו תזוזות קרקע חזקות מאוד (תזוזות אנכיות עד 11.5 מטרים). באנקורג', העיר הגדולה באלסקה, הורגש הרעש בעוצמה רבה, על אף מאה עשרים ושלושה הקילומטרים שהבדילו בינה לבין מוקדו. בעיר נגרם נזק רב לרכוש, בתים נחרבו, תשעה בני אדם נהרגו, צינורות מים נותקו ותושבים רבים נאלצו להתקיים משלג שהופשר. מגדל הפיקוח בנמל התעופה הבינלאומי קרס. אנקורג' ניצלה מהצונאמי ומאסון גדול בהרבה.

גלי הצונאמי הגיעו עד לקליפורניה, שבה נספו שנים עשר איש בקרסנט סיטי שבצפון המדינה. באורגון נהרגו ארבעה אנשים. הדיה של הרעידה החזקה הגיעו למרחק אלפי קילומטרים, ואפילו בדרום אפריקה נצפו תנודות במעיינות.

מכיוון שמוקד הרעש היה באזור שאינו מיושב, מספר ההרוגים (131) היה קטן באופן יחסי. תרמה לכך גם בניית העץ הנפוצה באלסקה והתרחשות הרעידה ביום שישי הטוב, שהוא בנצרות יום שישי שלפני חג הפסחא, יום שבתון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* ; 
* 
* ; 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רעידות אדמה ב-1964
קטגוריה:1964 בארצות הברית
קטגוריה:אלסקה: היסטוריה
קטגוריה:ארצות הברית: רעידות אדמה
קטגוריה:צונאמי
אסם

אסם בדרום [[אונטריו, קנדה]]
אסמים לאחסון תבואה ממצודה ישראלית בנגב תקופת הברזל 700-800 לפנה"ס. האסמים נמצאו מחוץ למצודה שנבנתה בימי [[עוזיהו ומצאו סמוך לצומת דרכים חשוב. היום בדרך הדורות]]
אסם הוא מבנה חקלאי המשמש לאחסון תבואה, בית לבעלי חיים, מקום לאחסון כלי רכב חקלאיים ואזור עבודה מקורה. אסמים נמצאים בדרך כלל בחוות חקלאיות. אסם המשמש לאחסון פרות נקרא רפת.

בעבר אסמים נבנו בדרך כלל מעצים הגדלים בסביבת החווה או בתוכה, אך לעיתים נבנו גם מאבן במקומות שבהם היו חומרי הבנייה זולים יותר. כיום, הם נבנים יותר ויותר מפלדה.

בחוץ לארץ חלקו העליון של האסם שימש בדרך כלל לאחסון חציר ותבואה, ונקרא מתבן. החציר הונף והונח באסם בעזרת מערכת גלגלות. דלתות סתרים ברצפה אפשרו להעביר מזון אל האבוסים של בעלי החיים. בישראל מתבנים הם מבני משק נפרדים.

מתבן מקורה הוא מבנה בצורת סככה גדולה הפתוחה בדרך כלל בשלוש או ארבע מקירותיה. מתבן פתוח הוא מערום גדול ומסודר של חבילות אשר עומד בשטח פתוח. החציר והקש במתבן הפתוח חשופים למשקעים, אלא אם מכסים אותם בכיסוי פלסטי.

==ראו גם==
* חווה חקלאית

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טיפוסי מבנים
קטגוריה:מתקני גידול
קטגוריה:אחסון
דבורנית שחומה

דבורנית שחומה (שם מדעי: Ophrys fleischmannii) היא גאופיט בעל פקעת ממשפחת הסחלביים.

ככל הדבורניות היא בעלת חמשת עלי עטיף עליונים אשר במקרה זה צבעם ירקרק, ועלה נוסף תחתון צבעוני ובולט הנקרא שפית, אשר במקרה זה ציורו פשוט יחסית וצבעו חום.

בארץ ישראל - הדבורנית השחומה היא הראשונה לפרוח מבין הדבורניות. היא פורחת כבר בחודש דצמבר ועד לחודש מרץ באזור ההר בחבל הים תיכוני.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1926
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אוגוסט פון האייק
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים

קטגוריה:דבורניות
קטגוריה:פרחים חומים בארץ ישראל
קטגוריה:ארץ ישראל: דבורניות
אלנין

אלנין (Alanine) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע. 

זוהי חומצת האמינו הפשוטה והקטנה ביותר, אחרי גליצין. השייר שלה הוא קבוצת מתיל (CH<sub>3</sub>). קבוצה זו אינה קוטבית; לפיכך אלנין אינה מסוגלת ליצור קשרי מימן עם מים והיא חומצת אמינו הידרופובית. חומצת האמינו פנילאלנין היא נגזרת של אלנין, והרכבה זהה כמעט לזה של אלנין, מלבד קיומה של טבעת בנזן (קבוצת פניל, C<sub>6</sub>H<sub>5</sub>). שמה הכימי של אלנין, לפי מונחון IUPAC, הוא 2-חומצה אמינופרופנואית. השם משקף את היותה של אלנין חומצה קרבוקסילית פשוטה, בעלת קבוצת אמינו הקשורה לפחמן השני בשרשרת.

אלנין היא מהשכיחות שבחומצות האמינו, והיא מרכיבה בממוצע כמעט 8% מכלל החלבונים. אלנין מסונתזת על ידי תאי גוף האדם ולפיכך אינה שייכת לקבוצת חומצות האמינו החיוניות. 

אלנין נוצרת בגוף מחומצת אמינו אחרת - חומצה גלוטמית - בתגובת טרנסאמינציה (ניתוק קבוצת אמין). בדיקת ALT, אחת מבדיקות הדם הנפוצות לבחינת תפקוד הכבד, בודקת את רמת האנזים אלנין טרנסאמינאז, אשר מזרז תגובה כימית זו. במסגרת מעגל האלנין, אלנין בכבד הופך לפירובט - תרכובת חשובה בתהליכי הפקת האנרגיה בתאים. נגזרת נוספת של אלנין היא חומצה לקטית (חומצת חלב, חומצה הידרוקסיפרופנואית), המתקבלת כשמחליפים את קבוצת האמינו בקבוצת הידרוקסיל.

אלנין בּוּדדה לראשונה בשנת 1879.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חומצות אמינו
גבעת יערים

גבעת יערים הוא מושב בפרוזדור ירושלים, שממוקם כ-2.5 קילומטרים דרומית לנווה אילן, סמוך לכביש 395 בין עין כרם לאשתאול.

המושב הוקם ביוני 1950 על ידי כ-50 משפחות של עולים מהכפר גדס שבתימן ששהו במחנה עין שמר. בחודשים הראשונים התגוררו המתיישבים באוהלים ובנו את בתיהם, שבנייתם הסתיימה בסוף 1950. בשנותיו הראשונות סבל המושב מריבוי מסתננים. באחד המקרים פצעו מסתננים את שומר המושב בעת שניסו לקחת את נשקו. בשנת 1956 צוין המושב בעיתון "מעריב" כמופת להצלחה, הנעדר סכסוכים פנימיים, בעל רמת חיים גבוהה וללא עזיבות. בשנת 1960 הוחלט להעביר למושב 200 דונם מאדמות ליפתא לעיבוד משותף של מטעים. בשנת 1963 נסללו במושב כבישים פנימיים. רבים במושב הרחיבו את בתיהם מכספם כדי לשכן את משפחותיהם הגדולות. במושב גם נקלטו בני הדור השני, אך בהיעדר קרקע הם לא קיבלו משקים.

ההשראה לשם מקורה ב, שם מוזכר היישוב 'גִּבְעַת'. בתחום גבעת יערים חורבה בשם "ח'רבת ג'בע".

מאז הקמתו עסקו רוב תושבי המושב בחקלאות (בעיקר לולים ומטעי פרי) ואולם, בשנים האחרונות מתפרנסים רוב בני המושב מעבודה מחוץ למושב.

אוכלוסיית המושב עברה אף היא שינוי בשנות התשעים - מאוכלוסייה הומוגנית, תימנית, מסורתית ברובה לאוכלוסייה מגוונת יותר. היישוב לא מוגדר כדתי וכיום יש בו תושבים מעדות שונות מכל גוני האוכלוסייה - חילוניים, מסורתיים, דתיים ואף חרדים. שתי שכונות חדשות שנוספו בתקופה זו למושב הביאו עימן אוכלוסיות חדשות למושב וכיום התושבים החדשים מהווים חלק נכבד ממרקם החיים ביישוב.

ב-15 באוגוסט 2021 במהלך השרפה בהרי ירושלים פונה היישוב, בבוקר 16 באוגוסט ב-10:30 הורשו התושבים לחזור לבתיהם. מאוחר יותר באותו היום, בשעה 16:30 הורו לתושבים להתפנות.

600x600 פיקסלים

==גן הטייסים==
במושב נמצא "גן הטייסים" על שם אנשי צוות מטוס שירות האוויר שנספו בהתרסק מטוסם ב-10 במאי 1948. בתוך הגן נמצאת אנדרטת אבן ועליה חקוקים שמות שני הטייסים, יריב שינבוים ודניאל בוקשטיין וארבעת אנשי הצוות. על האנדרטה מונח חלק ממנוע המטוס. חלק אחר של המטוס נמצא על אנדרטה באתר ההנצחה המרכזי של חיל האוויר בהר הטייסים, כ-1.5 קילומטרים בקו אווירי מדרום למושב.

{| style="float: right; clear: right; padding: 1em"
|<gallery>
תמונה:אבישי טייכר 082.jpg|אנדרטה לצוות מטוס שירות האוויר בגבעת יערים
תמונה:אבישי טייכר 083.jpg|גן הטייסים במושב גבעת יערים
</gallery>
|}

==קישורים חיצוניים==

*
==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
*
ליזין

ליזין (Lysine) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע. תאי גוף האדם אינם מסוגלים לסנתז ליזין ולכן היא מהווה חומצת אמינו חיונית, אותה יש לקבל דרך המזון.

==כימיה==
השייר של ליזין מורכב מארבע קבוצות מתילן (CH<sub>2</sub>) ומקבוצת אמין (NH<sub>2</sub>) הנמצאת בקצה. קבוצת האמין נוטה לקלוט יון מימן ולהפוך ליון בעל מטען חשמלי חיובי (<sup>+</sup>NH<sub>3</sub>); מכאן שליזין היא אחת משלוש חומצות האמינו הבסיסיות (בסיס מוגדר כתרכובת הנוטה לקלוט יוני מימן). 

ב-pH נייטרלי (7) נוטה קבוצת האמין לקלוט יון מימן ולהופיע בצורת היון החיובי, בעל מטען חשמלי של 1+.

==מקורות תזונה==
ליזין, כמו כל חומצת אמינו חיונית, קיימת כמעט בכל מזון, וכמו כל חומצת אמינו חיונית, המקורות המשמעותיים ביותר שלה הם מזונות עשירים בחלבון, כגון בשר בקר, דגים ועוף, חלב, ביצים, קטניות (כגון פולי תורמוס, פולי סויה, עדשה תרבותית, שעועית, חומוס, פול ואפונה) וגרעינים מסוימים.

==ביולוגיה==
מחסור בליזין המגיע דרך המזון מביא למחסור בניאצין שיכול לגרום לחוסר בוויטמין B. סיבוכים בריאותיים נוספים כתוצאה מחוסר ליזין בתזונה הם אבנים בכליות, עייפות, חוסר תיאבון ועוד. רבות מתופעות אלה נקשרות לצורך בליזין לייצור נוגדנים.

תוספת ליזין למזון ידועה כאחת הדרכים לטיפול במחלת ההרפס, בצירוף דיאטה מעוטת ארגינין.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.genome.jp/kegg/pathway/map/map00300.html מסלול הביוסינתזה של ליזין בתא]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חומצות אמינו
קטגוריה:חומצות אמינו חיוניות
ראש עיריית לונדון

ראש עיריית לונדון (באנגלית: Mayor of London) הוא פוליטיקאי נבחר העומד בראשות רשות לונדון רבתי. הוא האחראי על תקצוב ותכנון אסטרטגי של השלטון המקומי בלונדון, לרבות: רשויות המשטרה, התחבורה, כיבוי האש, שירותי החירום וכיוצא בזה.

קן ליווינגסטון, ראש העיר הראשון של כל רובעי לונדון, נבחר לראשונה בשנת 2000, ובשנית בשנת 2004, והיה ראש העיר הראשון באנגליה הנבחר בבחירות ישירות. בבחירות בשנת 2008 החליף אותו בוריס ג'ונסון מהמפלגה השמרנית, שנבחר בשנית ב-2012, אך לא התמודד על קדנציה שלישית. ב-5 במאי 2016 זכה סאדיק קאן בבחירות לראשות עיריית לונדון.

יש להבדיל בין תפקיד זה לבין תפקיד הלורד ראש העיר של לונדון המשמש ראש העיר הטקסי של הסיטי של לונדון.

תקופת כהונתו של ראש העיר נמשכת 4 שנים, והבחירות נערכות בחודש מאי.

==ראשי העיר==
{| class="toccolours" style="font-size:88%"
! צבע מפתחלמפלגה פוליטית:
|-
|

|}
{| class="wikitable"
|-
! colspan=2|שם
! דיוקן
! colspan=2|תקופת כהונה
! בחירות
! מפלגה פוליטית
! תפקידים קודמים
|-
| style="background-color: yellow" |
|rowspan="2"| קן ליווינגסטון
|rowspan="2"rowspan="2"|4 במאי 2000
|rowspan="2"|4 במאי 2008
| 2000
| מועמד עצמאי
|rowspan="2"| טכנאי מעבדה במרכז המחקר צ'סטר ביטימנהיג מועצת לונדון רבתי (1981–1986)<br />חבר פרלמנט מטעם מחוז ברנט איסט (1987–2001)
|-
| style="background-color: red" |
| 2004
| לייבור
|-
|rowspan="2" style="background-color: blue" |
|rowspan="2"| בוריס ג'ונסון
|rowspan="2"rowspan="2"| 4 במאי 2008
|rowspan="2"| 9 במאי 2016
| 2008
|rowspan="2"| השמרנים
|rowspan="2"|עיתונאי, עורך "הספקטקולר", 1999–2005)<br />חבר פרלמנט מטעם מחוז הנלי (2001–2008) <br/>חבר פרלמנט מטעם מחוז אקסברידג' ודרום ריסליפ (מאז 2015)<br/>ראש ממשלת בריטניה (2019–2022)
|-
| 2012
|-
|style="background-color: red" |
| סאדיק קאן
 9 במאי 2016
| עדיין מכהן
| 2016
| לייבור
| עורך דין לזכויות אדם (1997–2005)<br />חבר פרלמנט מטעם מחוז טוטינג (2005–2016)<br />שר התחבורה (2009–2010)<br />מזכיר המשפטים בממשלת הצללים (2010–2015)
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.london.gov.uk אתר ראש עיריית לונדון]

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:לונדון: ממשל
* לונדון
אזדרכת הודית

Azadirachta indica
אזדרכת הודית (שם מדעי: Azadirachta indica; ידוע גם כעץ הנים) הוא עץ ממשפחת האזדרכתיים. מוצאו מהודו ובורמה, גדל באזורים טרופיים וטרופיים למחצה.
== מאפיינים ==
זהו עץ מהיר צמיחה, המתנשא לגובה של 15-20 מטר, ולעיתים נדירות אף ל-35-40 מטרים. האזדרכת הוא ירוק עד, אם כי תחת תנאי עקה חמורה של מחסור במזון ומים) העץ עלול להשליך את רוב או כל העלווה. נוף העץ הוא רחב, הצמרת עגולה או סגלגלה, ומגיעה לקוטר של 15-20 מטרים.

גזע העץ הוא נמוך יחסית וישר, ויכול להגיע להיקף של 1.5-3.5 מטרים. קליפת העץ קשה, מחוספסת או סדוקה, צבעו לבן-אפרפר עד לחום-אדמדם. שכבת העץ שמתחת לקליפה היא לבנה-אפרפרה ומרכז העץ הוא אדום, אך כאשר הוא נחשף לאוויר הופך לחום-אדמדם.

העלים מנוצים באורך 20-40 סנטימטר. העלעלים בעלי צבע ירוק-ירוק כהה (שמספרם מגיע עד ל-31), הם באורך 3-8 ס"ב לערך. העלים העונתיים לרוב אינם נמצאים. עוקץ העלה הוא קצר; העלווה היא בצבע אדמדם-סגלגל. צורת העלים בוגרים היא פחות או יותר אסימטרית, ושוליהם משוננים פרט לבסיס אשר יהיה לרוב טריזי.

הפרחים (לבנים וריחניים) מאורגנים בין הענף לגזע בצורת אשכולות, המגיעים לאורך 25 ס"מ. הפריחה המסתעפת עד שלוש דרגות, נושאת 150-250 פרחים. הפרח מגיע לאורך של 5-6 מילימטרים, ו-8-11 מילימטרים ברוחב. העץ מצמיח במקביל פרחים מושלמים (הרמפרודיטים, נושאים איברים זכרים ונקביים) ופרחים זכריים (פריחה אנדרודיואיצית).

הפרי הוא חד גרעיני בצורת זית, אשר צורתו משתנה מסגלגל מוארך עד לעגלגל וכאשר הוא בשל, הוא מגיע ל-1.4-2.8x1.0-1.5 סנטימטרים. קליפת הפרי דקה, והציפה בעלת טעם מתוק-מר בצבע לבן-צהבהב ומרקמה סיבי. הציפה בעובי 0.3-0.5 סנטימטרים. הקליפה הפנימית לבנה וקשה ומכילה לרוב זרע יחיד אם כי לעיתים נדירות עד שלושה זרעים מוארכים בעלי קליפת זרע חומה, מהם ניתן להפיק את שמן הנים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20181004190010/http://healthpedia.co.il/%D7%A9%D7%9E%D7%9F-%D7%A0%D7%99%D7%9D-neem-oil/ עץ הנים] ברפואה הטבעית באתר [http://healthpedia.co.il HealthPedia] (בעברית)

==הערות שוליים==

קטגוריה:הודו: עצים
קטגוריה:אזדרכתיים
אינר טמפל

גני האינר טמפל
הסמל המשולב של אכסניות המשפט; סמלו של אינר טמפל בצד שמאל למטה.
אינר טמפל (באנגלית: Inner Temple - המקדש הפנימי) הוא אחת מארבע אכסניות המשפט סביב בתי המשפט המלכותיים בלונדון שבאנגליה. אכסניות המשפט הן בתי הספר למשפטים ולשכות עורכי הדין של הבריסטרים של לונדון.

עוד מהמאה ה-14 נמצאת לשכת עורכי דין זו, כמו גם מידל טמפל, בקרבת כנסיית טמפל, המשמשת הכנסייה של בית ספר למשפטים זה.

אף ששטח מכללה זו נמצא בתוך הסיטי של לונדון, הוא אינו מנוהל על ידי האיגוד של העיר לונדון.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:לונדון: גאוגרפיה
קטגוריה:לונדון: רבעים
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
קטגוריה:אכסניות המשפט
קטגוריה:לונדון: חינוך
קטגוריה:אנגליה: היסטוריה של המשפט
מידל טמפל

ציורו של [[תומאס שפרד משנות ה-30 של המאה ה-19: האולם המרכזי של מידל טמפל]]
הסמל המשולב של אכסניות המשפט; סמלו של מידל טמפל בצד ימין למעלה
מידל טמפל (באנגלית: Middle Temple) הוא אחת מארבע אכסניות המשפט בסיטי של לונדון, בלונדון שבאנגליה (האחרות הן אינר טמפל, גרייס אין ולינקולנס אין). האכסניה נמצאת ליד בתי המשפט המלכותיים.

שטח האכסניה, על אף היותה בתוך הסיטי, אינו מנוהל על ידי איגוד העיר לונדון.

==מקור השם==
במקום התגוררו האבירים הטמפלרים ומכאן מקור שם האכסניה, ששכנה במרכז השטח.

==היסטוריה==
האכסניה נבנתה לשמש בית ספר למשפטים ולשכת עורכי דין, בה למדו ליטיגטורים את המקצוע. עם הפרדת משפט הכנסייה מהמשפט המקובל במאה ה-13 הוקמו אכסניות המשפט כבתי ספר ללימוד משפטים.

מידל טמפל הוקם באזור המערבי של "המקדש" ("The Temple") - אזור מפקדת מסדר הטמפלרים בלונדון עד פירוק המסדר בשנת 1312. כנסיית טמפל, כנסיית המסדר, עודנה עומדת באזור מידל טמפל במעמד "מוזרות מלכותית". 

במרכז בית הספר עומד אולם מידל טמפל (Middle Temple Hall) שבו סעדו הסטודנטים ולמדו משפט מעורכי הדין החברים באכסניית המשפט. גם בימינו חובה על הסטודנטים לנכוח במספר ארוחות ערב באולם זה. באולם נערכה בכורת הצגתו של ויליאם שייקספיר, הלילה ה-12.

בשנת 1852 הפסיקו אכסניות המשפט לשמש כבתי ספר למשפטים וכיום משמשים מרבית בנייני האכסניה כמשרדי עורכי דין. האכסניה מעניקה כיום השכלה משלימה לעורכי דין באמצעות קורסי העשרה. כמו כן דואגים החברים באכסניה למתן הזדמנות למעוטי יכולת לקבל השכלה משפטית באמצעות מלגות בשווי כולל של למעלה ממיליון ליש"ט (הסכום נכון לשנת 2005).

בשנים האחרונות משמשים מבני מידל טמפל כרקע לצילומי סרטים, בשל אופיים המיוחד לימי הביניים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20120204193331/http://www.middletemple.org.uk/banqueting/ אתר הסעודות הרשמיות של מידל טמפל]
* [http://www.templechurch.com/ אתר כנסיית טמפל]

קטגוריה:לונדון: גאוגרפיה
קטגוריה:לונדון: רבעים
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה I
קטגוריה:אכסניות המשפט
קטגוריה:לונדון: חינוך
קטגוריה:אנגליה: היסטוריה של המשפט
אכסניות המשפט

סמל אכסניות המשפט
אכסניות המשפט (באנגלית: Inns of Court) הן לשכות עורכי הדין של לונדון, שבהן לומדים ליטיגטורים (barrister) את מקצוע הייצוג בבית המשפט. במקור היו אלה פאבים או בארים שבהם נפגשו עורכי הדין כדי לנהל את עסקיהם, ולשם הגיעו אלה שרצו ללמוד את המקצוע מעורכי הדין.

עם השנים הצטמצם מספר אכסניות המשפט, וכיום יש ארבע: אינר טמפל, מידל טמפל גרייז אין ולינקולנז אין, כולן בגבולה המערבי של הסיטי של לונדון, בקרבת בתי המשפט המלכותיים.

בכל אכסניה יש אולם ראשי, כנסייה, ספריות וחדרים שבהם ישנו המתמחים בתקופת לימודיהם. כיום משמשים חדרי מגורים אלה כמשרדים. האכסניות אינר טמפל ומידל טמפל, על אף היותן בשטח הסיטי של לונדון, הן רבעים עצמאיים של העיר. לגרייז אין ולינקולן אין הנמצאים ברובע קמדן אין מעמד מיוחד.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:לונדון: גאוגרפיה
קטגוריה:לונדון: משפט
קטגוריה:לונדון: מבנים
קטגוריה:אנגליה: היסטוריה של המשפט
דוג דה בורדו

דוג דה בורדו (בצרפתית: Dogue de Bordeaux), הידוע גם כמסטיף צרפתי, הוא כלב בית ושייך למשפחת הכלביים.

== היסטוריה של הגזע ==
מוצאו של גזע זה איננו ודאי. יש הטוענים שמוצאו בכלבים עתיקים בשם מולוסרים, כלבי הגנה, שמירה וסחיבת משאות, שהופצו על ידי היוונים ברחבי אירופה. הצרפתים טוענים שמקורו בצרפת, ומסתמכים על ממצאים ארכאולוגיים של שלדי כלבים גדולים ומסיביים מהתקופה הפרהיסטורית. בשל יכולת השמירה שלו, היה הדוג דה בורדו פופולרי מאוד בבתי אצילים בצרפת. הוא אומן להגן על רכוש, לשמור על עדרי בקר, לצוד חזירי בר, לסחוב את עגלות הקצבים, לעייף שוורים לפני שחיטה וככלב שמירה בנמלים כנגד פשיטות של שודדי ים. מימי הקיסרות הרומית ועד תחילת המאה ה-20 שימש לקרבות כנגד כלבים וחיות אחרות, כמו דובים, שוורים ואף כנגד בני אדם. במאה ה-16 השתמשו בכלבים אלו כאמצעי להענשת אסירים. ב-1863 התקיימה תערוכת הכלבים הראשונה בצרפת, שקבעה תקני גזע טיפוסיים ואחידים של כל הגזעים החיים בצרפת, על שם עיר הבירה של המחוז שבו הוכלא - בורדו. הכלבים יצאו מגבולות צרפת רק בשנות ה-60 של המאה ה-19. בעבר, כאשר השתמשו בגזע זה למטרות עבודה, הוא חונך לתוקפנות ונודע ככלב מפלצתי בעל לסתות אימתניות, אולם לאחר תערוכת הכלבים ב-1863 החלו אצילי צרפת לרכוש את הדוג דה בורדו ככלב לוויה נאמן בעל מזג נינוח.

כיום אנשים רבים רוכשים כלב זה כחיית מחמד.

== מבנה כללי ==
הפרווה קצרה וצבעה הוא חום-אדמדם. לעיתים מופיעה מסיכה שחורה-אדומה באזור הפנים. תקן הגזע מתיר גם כתם לבן בחזה או בקצות הרגליים. פני הכלב פחוסים וזרבובית האף יכולה להגיע עד לאורך של כפעמיים אורך הראש (מהעיניים ועד לסוף הגולגולת). כלבים שפניהם פחוסים במיוחד נוטים לסבול מבעיות נשימה ויכולתם הגופנית מוגבלת.

בגלל משקלם הרב של כלבים אלו, נדרשים להם שרירי אגן וגב חזקים במיוחד שייתמכו בעצמותיהם המסיביות, אחרת הם עלולים לרכוש בעיות יציבה שונות, שהמסוכנת מכולם היא היפ דיספלסיה. היפ דיספלסיה היא בעיה באגן, המדורגת ברמות שונות E - A. דרגה A משמעה אגן תקין. דרגה וE היא המצב החמור ביותר, שבו בדרך כלל נאלצים להמית את הכלב כדי לשים קץ לסבלו. באילן היוחסין של כלבים גזעיים מצוין מצב האגן של כל כלב שלושה דורות אחורה.
*גובה: זכר - 60-68 ס"מ, נקבה - 58–66 ס"מ.
*משקל: זכר - כ-55 עד 70 ק"ג, נקבה - כ-40 עד 50 ק"ג.
*תוחלת החיים: 7-9 שנים בממוצע.
*ייעוד: הכלב הוא כלב עבודה ומשפחה. הוא מתאים גם לחיים בבית למרות גודלו, ויגן על בעליו בחירוף נפש.

== אופי ==
הכלב רגוע ועדין, בעל אופי יציב ונוח וביטחון עצמי רב. הוא אינו תוקפן, אך מצטיין ככלב שמירה בזכות הטריטוריאליות והערניות שלו. מסתדר מצוין עם ילדים, ואין לו בעיה לקבל מהם מרות. כלבים אלו אינם קלים לאילוף: הם דומיננטיים ועקשנים מאוד, בגלל כוחם הרב המקנה להם ביטחון ורוגע במגע עם אנשים וכלבים זרים.

כלבי הדוג דה בורדו ידועים ככלבים עצלנים מעט אך נדרשת להם רמת פעילות מסוימת, כדי לחזק את שרירי האגן שלהם.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:הקבוצה השנייה של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה השישית של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:גזעי כלבים
גלוטמין

גלוטמין (Glutamine) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע.

גלוטמין היא נגזרת של חומצת אמינו אחרת, חומצה גלוטמית. השייר של חומצה גלוטמית מסתיים בקבוצת קרבוקסיל (COOH), ואילו השייר של גלוטמין מסתיים בקבוצת אמיד (CONH).
חומצה גלוטמית הופכת לגלוטמין כאשר היא מגיבה עם אמוניה.
עקב הקרבה בין שתי החומצות קיים סימול ארוך המציין גלוטמין או חומצה גלוטמית - Gln - וכן סימול קצר -Q.

השייר של גלוטמין מורכב, אם כן, משתי קבוצות מתילן (CH<sub>2</sub>) ומקבוצת אמיד. קבוצת האמין (NH), המהווה חלק מקבוצת האמיד, היא קוטבית; השייר של גלוטמין מסוגל ליצור קשרי מימן עם מולקולות מים, ולפיכך גלוטמין הידרופילית ומסיסה במים. שיירי גלוטמין נוטים להופיע באזורים החיצוניים של חלבונים, שם הם מסוגלים לבוא במגע עם המים המקיפים את החלבון בסביבה התאית.

== השפעות בריאותיות == 

קיימות השערות כי אצל חולים במחלות של מערכת החיסון, כגון איידס, קיים ניצול גבוה מהממוצע של גלוטמין. גלוטמין משמש בתהליך העיכול ומחסור בו עלול להוביל לפגיעה במערכת זו.

גלוטמין הופך לחומצה גלוטמית בנוירונים בעזרת האנזים גלוטמינאז. תהליך זה אינו מזיק כל עוד לא נוצרת הצטברות גלוטמין מחוץ לתאי המוח; חוקרים כיום מאמינים שהצטברות כזו יכול להיגרם, בין השאר, מצריכת יתר של גלוטמין.

הצטברות גלוטמין נצפית במחלת אלצהיימר, מחלת הנטינגטון ובמחלת לו גריג. בנוסף, רמות גבוהות של גלוטמין נקשרו לעלייה ברמת הרדיקלים החופשיים במוח, שפוגעים ביכולתם של המיטוכונדריה בתאי המוח לייצר אנרגיה. פגיעה בייצור זה גורמת לאקסיטוטוקסינים, כמו חומצה גלוטמית, להפוך לרעילים יותר. פגיעה זו קטנה בצורה משמעותית באתלטים פעילים, שכן פעילות גופנית גורמת לצריכת גלוטמין על ידי השרירים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חומצות אמינו
קטגוריה:תרופות יתומות
בוטן מתוק בקרקס

בוטן מתוק בקרקס היא להקת רוק אלטרנטיבית ישראלית שהחלה את דרכה בעולם המוזיקה בשנת 1999.

== היסטוריה ==
הלהקה הוקמה על ידי הסולן גדי אלטמן יליד קיבוץ מגל והגיטריסט אלעד גזית.
בהקלטת אלבומה הראשון, "כל מה שנשאר", חברי הלהקה היו: גדי אלטמן (שירה וגיטרה), גלעד אפרת (גיטרה בס), דני וייצפלד (גיטרה) עידן רייכל (קלידים וקולות) ורוני הוד (תופים).

לאחר הקלטת האלבום הראשון פרשו מהלהקה רייכל, וייצפלד ואפרת. אלעד גזית פרש עוד קודם ועבר לניו יורק. מספר שנים מאוחר יותר, צירף אלטמן אל הלהקה את מאור שטרית בגיטרה בס, ירון מיטלמן בגיטרה ואריאל קשת-אליאן (בנם של ששי קשת ויונה אליאן) בקלידים. מאוחר יותר החליף אותו אייל "פרסון" שחר.

ב-2003 יצא אלבום הבכורה של הלהקה, "כל מה שנשאר". שיר הנושא של האלבום, מספר 13 מתוך 15, שנקרא גם "כל מה שנשאר" היה ללהיט בתחנות הרדיו. בנוסף, השיר האחרון בדיסק, "את לא לבד", זכה בתקופה מאוחרת יותר לקאבר על ידי להקת הפיל הכחול.

ב-2005 יצא האלבום השני של הלהקה, "יום עדין". מתוכו יצאו כסינגלים השירים "הרגע" ו"אלמוג". באלבום השתתפו מספר זמרים אורחים, בהם מיקה שדה, גבע אלון ואמילי קרפל.

ב-2016 יצא האלבום השלישי של הלהקה, "3".

ב-2023 יצא האלבום הרביעי של הלהקה, "בוץ".

==חברי ההרכב כיום==
* גדי אלטמן - שירה וגיטרה
* מאור שיטרית - גיטרה בס
* ארז ברעם- גיטרה
* אלון מוטקין - קלידים
* אלדר משה - תופים

חברי ההרכב בעבר

* אביב בונן - תופים

* ניר וטשטיין (רפפורט) - תופים
* רוני הוד - תופים
* אלעד גזית - גיטרה
* יפתח שחף - גיטרה
* ירון מיטלמן - גיטרה
* יוחאי פורטל - גיטרה
* אייל "פרסון" שחר - קלידים
* אריאל קשת-אליאן - קלידים
* דני וייצפלד - גיטרה
* גלעד אפרת - גיטרה בס
* עידן רייכל - קלידים ושירה
* דניאל דור - גיטרה

== דיסקוגרפיה ==
* כל מה שנשאר (2003)
* יום עדין (2005)
* 3 (2016)
* בוץ (2023)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות רוק ישראליות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1999
זולו

זולו (שפת זולו: AmaZulu - עם הזולו, להבדיל מאיסיזולו, היא שפת זולו) היא הקבוצה האתנית הגדולה ביותר בדרום אפריקה. הקבוצה כוללת כ-14 מיליון בני אדם המתגוררים ברובם המכריע בפרובינציית קוואזולו-נטאל. מקור שפתם בשפת הבנטו, ופירוש המילה זולו בשפתם הוא "גן עדן" או "שמיים".

== היסטוריה ==

צבאם של בני הזולו היה אחד החזקים מקרב ילידי אפריקה השחורים, ובאמצעותו, בתחילת המאה ה-19, תחת מלכם שאקה, הם הצליחו להתרחב משבט קטן בן 1,500 איש ולהקים אימפריה בין הנהרות טוגלה ופונגולה. הם בין האחראים למפקאנה – נדידת העמים הכפויה והרת האסון סביב זולולנד. הם התפרסמו בזכות עימותיהם הרבים עם הבורים במאה ה-18 וה-19, והעימות העקוב מדם עם הבריטים במלחמת הזולו, שבמהלכה הצליחו להביס כוח בריטי חזק בקרב איסאנדלוואנה ב-22 בינואר 1879.

== דמוגרפיה וכלכלה ==
בני זולו רבים גרים בכפרים חצי מוכרים, ללא חשמל או מים זורמים. בתיהם בנויים מתערובת של לבני חומר וחומרים מודרניים זולים. האריסטוקרטיה של בני הזולו עדיין ממלאת תפקידי מפתח בהנהגת בני הזולו הגרים בכפרים. בני הכפרים ברובם המכריע עובדים בערים הגדולות ברחבי המדינה ותומכים במשכורותיהם בבני משפחותיהם, הגרים בכפר. אחרים מתפרנסים ממכירת מזכרות לתיירים ולתושבי הערים הסמוכות או מחקלאות.

חלק אחר של בני הזולו גר בפרברי פחונים בשולי הערים הגדולות, תוצאת המדיניות המפלה של הלבנים מראשית ההתיישבות במדינה ומשטר האפרטהייד שהונהג בדרום אפריקה במהלך המאה ה-20. יחד עם זאת, חלק ניכר מבני הזולו הצליחו להיחלץ ממצבם העגום, לרכוש השכלה ולהגיע לרווחה כלכלית. רובם משתייכים למעמד הביניים. חלק מהפוליטיקאים בדרום אפריקה הם בני הזולו במוצאם.

ב-20 באוגוסט 2018 הגיע מלך זולו זוולקה מת׳תווה לביקור רשמי בישראל.

== מוזיקה ==

בני הזולו, לצד ילידי אפריקה אחרים מעריכים מאוד מוזיקה. עד הופעת אמצעי התקשורת המודרניים שימשו תופי הטאם-טאם אמצעי תקשורת לעמי ילידים רבים ביבשת השחורה. המוזיקה של בני הזולו מלודית ובעלת קצב ייחודי. 

המוזיקה של בני הזולו יצאה את גבולות המדינה, בדרך כלל בעזרת מוזיקאים לבנים, שהיו מלווים בזמרים מבני הזולו.

== ראו גם ==
* מלחמת זולו
* שפת זולו

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:דרום אפריקה: דמוגרפיה
*
קטגוריה:עמי אפריקה
קטגוריה:קבוצות מוצא
קטגוריה:אנימיסטים
הגרקין

הגרקין (לשעבר מגדל סוויס רה; באנגלית: Swiss Re Tower) הוא הבניין השישי בגובהו בלונדון שבאנגליה ואחד מן המוכרים ביותר בשל צורתו הייחודית. גובהו של המגדל 180 מטר והוא כולל 40 קומות.
==מיקום==
המגדל נמצא באזור הסיטי של לונדון במקום בו עמדה הבורסה הבלטית. בנייתו החלה כ-8 שנים לאחר שבניין הבורסה הבלטית נהרס על ידי פצצה שהטמין ה-IRA בקרבתו ב-10 באפריל 1992. בעקבות פיצוץ הבניין הוחלט על הקמת בניין חדש באותו מקום, תוך שיחזור החזית של בניין הבורסה שנהרס, וחדר המסחר שהיה בו. מאחר שהנזק היה רב, התברר שלא ניתן לשחזר את בניין הבורסה והוחלט על בניית בניין חדש. 
==מבנה==
בניית הסוויס רה, שתוכנן על ידי האדריכל נורמן פוסטר ונבנה על ידי סקנסקה החלה ב-2000 והוא נפתח לציבור ב-28 באפריל 2004.

בשל צורתו יוצאת הדופן זכה הבניין למספר כינויים ובהם: המלפפון החמוץ (the Gherkin), המלפפון החמוץ האירוטי (the Erotic Gherkin), סמל פאלי מקריסטל (The Crystal Phallus שהוא משחק מילים על בסיס "The Crystal Palace" - ארמון הבדולח) והרמיזה הגבוהה (the Towering Innuendo).

תכנון הבניין זכה בשנת 2004 בפרס סטירלינג של ההמכון המלכותי לאדריכלים בריטים. הייתה זו הפעם הראשונה שמנהלת מתן הפרסים בחרה פה אחד את הבניין הזוכה.

בפברואר 2007, נמכר הבניין במחיר שיא של 600 מיליון לירות שטרלינג, לחברת הנדל"ן הגרמנית IVN ולבנק אוונס רנדל.

בנובמבר 2014, נמכר שוב, תמורת 726 מיליון ליש"ט (עם תשואה של 3.8% על ההכנסות משכירות). הרוכשים היו בני משפחת ספרא.

== גלריה ==
<gallery>
30-St-Mary-Axe.jpg|בניין סוויס רה ברחוב סנט מרי אקס מס' 30
Grand-gherkin-of-the-skies.jpg|בניית מגדל סוויס רה
Swiss.re.arp.750pix.jpg|בסיס המגדל
Top of 30 St Mary Axe RJL.JPG|חלקו העליון של המגדל
30_St_Mary_Axe_-_The_Gherkin_from_Leadenhall_St_-_Nov_2006.jpg|המגדל מואר בלילה
</gallery>

== ראו גם ==
* גורדי שחקים בלונדון

== קישורים חיצוניים ==
 

* 
* [http://www.skyscrapernews.com/buildings.php?id=58 Skyscrapernews.com רח' סנט מרי אקס מס' 30]

==הערות שוליים==

קטגוריה:לונדון: גורדי שחקים
קטגוריה:מבנים שתכנן נורמן פוסטר
היסטוריה של הזולו

ההיסטוריה של הזולו מתחילה בענף נגוני של עמי הבנטו מדרום לסהרה. הבנטו הם קבוצה אתנית שיישבה את מרבית שטחה של אפריקה שמדרום לסהרה במהלך העת החדשה.

==הזולו לפני שאקה==

עד תחילת המאה ה-19 היו בני הזולו מאורגנים בשבטים קטנים, עם קשר רופף ביניהם. כלכלתם התבססה על מרעה בקר, והם התגוררו בכפרים קטנים.

==משאקה עד הכיבוש הבריטי==
לוחמי זולו בסוף המאה ה-19
בסוף המאה ה-18 נולד בן לא חוקי לסנזנקונה, צ'יף שבט הזולו. כך בא לעולם אחד השליטים האפריקאים המפורסמים ביותר, הלא הוא שאקה. אחרי 6 שנות מגורים ברשות האב, גורשו שאקה ואימו בגלל ממזרותו של שאקה. לאחר נדודים מצאו מקלט אצל שבט ה"מתתווה", אחד השבטים החזקים באזור. בשבט זה בגר שאקה, והיה ללוחם. הוא הצטיין כלוחם ומצביא במלחמות השבט עם שבטים אחרים, בהן התנסה בטקטיקות חדשות ובארגון הצבא. לימים, השתמש בניסיון זה לאיחוד שבטי הזולו תחת הנהגתו.

לאחר מות אביו בשנת 1816, חזר שאקה לשבט הולדתו, ולאחר שהביס את האופוזיציה השתלט על השבט. בסדרת מלחמות מוצלחות הצליח שאקה להגדיל את השטח ששלטו עליו בני הזולו פי 12 - מאזור בן 3,000 קמ"ר לכ-36,000 קמ"ר (בערך פי 1.5 ממדינת ישראל).

ב-1824 חתם שאקה הסכם לזכויות מסחר בשנהב ופרוות לסוחרים בריטים. במסגרת ההסכם הוא העניק להם ריבונות על פורט נטאל והסביבה שהפכו לשטח בריטי.

המלך שאקה נרצח ב-24 בספטמבר 1828 בדקירות חניתות על ידי אחיו למחצה, מלאנגאנה ודינגאנה. אחרי מותו של שאקה הסתכסכו יורשיו עם המתיישבים הבורים הלבנים, ואף ספגו תבוסה קשה מידם בקרב נהר הנְקום (הידוע גם כ"קרב על נהר הדם") ב-16 בדצמבר 1838. לאחר ניצחונם הקימו הבורים את רפובליקת נטאליה דרומית לנהר התוקלה. כמה שנים לאחר מכן, קיבלו הבריטים את החזקה על שטחים אלה. ב-1842 המלך מפאנדה חתם על הסכם עם הבריטים המכיר בו כמלך הזולו וקובע את נהר תוקלה כגבול בין נטאל לממלכת הזולו. על אף היחסים הטובים שטופחו בין בני הזולו לבריטים, חששו הבריטים ממדינה שחורה חזקה באזור השפעתם העיקרי. ב-11 בדצמבר 1878 משלחת קולוניאלית בריטית הציבה אולטימטום ל-14 ראשי שבטים. המסמך דרש מהמלך לשלם מיסים, להחזיר בקר שנגנב ולהפסיק מיד כל תוקפנות כלפי המתיישבים. לאחר שהמלך סצ'וואיו לא הגיב לאולטימטום שפג ביום האחרון של שנת 1878 פלשו כוחות בריטים לארץ הזולו. מלחמה זו נודעה בשם "מלחמת הזולו". במהלך המלחמה נחלו הבריטים את אחד ההפסדים הצורבים ביותר מידיו של כח ילידים, כאשר ב-22 בינואר 1879 חטיבה בריטית בת 1,500 לוחמים נופצה לרסיסים בקרב איסאנדלוואנה ולאחר מכן אף התקיפו הזולו מחנה מיסיון בריטי, קרב שנודע כ-קרב רורק'ס דריפט. הבריטים התאוששו מהתבוסה, פלשו מחדש לשטחי הזולו לאחר חודשים מספר, הצליחו להכניעם ולשבות את המלך.

==זולו מהכיבוש הבריטי עד היום==
ארץ הזולו חולקה ל 13 אזורים אוטונומיים שבראש כל אזור עמד ראש שבט (צ'יף). עד מהרה החלו ראשי השבטים לריב זה עם זה והבריטים שחששו ליציבות שחררו את המלך בתנאי שישמור על השלום. סצ'וואיו חזר ב-1883 אבל הורעל על ידי בני עמו ובנו דינוזולו תפס את מקומו. דינוזולו העניק לבורים שטח אדמה נרחב בתמורה לתמיכתם בו כנגד מתנגדיו מקרב הזולו. הבריטים שראו בו רק מלך ממונה הדיחו אותו וכלאו אותו ל-10 שנים.

תחת הכיבוש הבריטי היו בני הזולו נתונים לניצול מתמשך על ידי הלבנים, יחד עם יתר הילידים השחורים. מצב זה נמשך גם לאחר שדרום אפריקה קיבלה את עצמאותה ב-1910, ואף קיבל לגיטימציה חוקית עם הקמת שלטון האפרטהייד ב-1948. זכויות האדם של השחורים הופרו בקביעות, והם היו ללא-אזרחים במדינתם הם. רק לאחר התמוטטות שלטון האפרטהייד בסוף שנות ה-90 של המאה ה-20, זכו בני הזולו לקבל את מלוא זכויותיהם, לצד עמים ילידים נוספים.

קטגוריה:זולו
חומצה גלוטמית

חומצה גלוטמית (מכונה גם גלוטמט) היא אחת מ-20 חומצות האמינו הנפוצות בטבע.

== מבנה ==
החומצה הגלוטמית דומה בהרכבה לחומצה אספרטית, חומצת אמינו אחרת, אלא שבשייר שלה קיימות שתי קבוצות מתילן (CH<sub>2</sub>) ולא אחת. השייר של חומצה גלוטמית מורכב, אם כן, משתי קבוצות מתילן ומקבוצת קרבוקסיל (COOH). החומצות גלוטמית ואספרטית הן חומצות האמינו היחידות בעלות שייר חומצי. קבוצת הקרבוקסיל נוטה לאבד את אטום המימן שלה, ומכאן חומציותה. כשהדבר מתרחש, הוא הופך ליון קרבוקסילט (<sup>-</sup>COO), ואז נהוג לקרוא לתרכובת "גלוטמט" (Glutamate). כך קורה ב-pH נייטרלי (7). 

המטען החשמלי של גלוטמט הוא 1-, עקב יון הקרבוקסילט השלילי.
צפיפות החומר 1.46 גרם לסמ"ק, המסיסות במים - 7.5 גרם לליטר.

חומצת האמינו גלוטמין היא נגזרת של החומצה הגלוטמית. השייר שלה מורכב מקבוצת אמיד (CONH) במקום קבוצת קרבוקסיל. היא נוצרת כשהחומצה הגלוטמית מגיבה עם אמוניה. עקב הקרבה בין שתי החומצות קיים סימול ארוך המציין גלוטמין או חומצה גלוטמית - Glu - וכן סימול קצר - E.

== היסטוריה ושימושים ==
הראשון שבודד את החומצה הגלוטמית היה הכימאי הגרמני קרל ריטהאוזן (Karl Ritthausen) בשנת 1866, מחלבון גלוטן שבחיטה, ומכאן שמה. היא סונתזה לראשונה במעבדה בשנת 1890. 

החומצה הגלוטמית מקנה למזונות טעם נוסף על ארבעת הטעמים הבסיסיים. כשגלוטמט מתרכב עם יון נתרן מתקבל מונוסודיום גלוטמט (Monosodium Glutamate, בראשי תיבות: MSG). הכימאי היפני איקוני קיקאדה מאוניברסיטת טוקיו גילה את מונוסודיום גלוטמט בשנת 1906 וכינה אותו "אוּמאמי" (בתרגום חופשי מיפנית: "טעים")<ref></ref>. מונוסודיום גלוטמט הוא תוסף המזון הנפוץ ביותר בעולם.

== פיזיולוגיה ==
החומצה הגלוטמית אינה "חומצת אמינו חיונית", שכן תאי גוף האדם מסוגלים לייצר חומצה זו בעצמם מחומצת אמינו אחרת.

בנוסף לתפקיד המבני של חומצה גלוטמית כמרכיב בחלבון, משמשת החומצה גם כמוליך עצבי במוח וכחומר מוצא ליצירת GABA, מוליך עצבי נוסף. החומצה הגלוטמית מפעילה הן קולטנים יונוטרופיים (NMDA, AMPA ו- Kainate) והן קולטנים מטבוטרופיים. החומצה הגלוטמית אינה יכולה לעבור בקלות מהמוח אל זרם הדם, ולכן תאי המוח הופכים אותה לגלוטמין ומנצלים אותה ליצירת אנרגיה.

בתאי צמחים וחיידקים פוטוסינתטיים מהווה החומצה הגלוטמית חומר מוצא לסנתוז הפיגמנט כלורופיל.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חומצות אמינו
קטגוריה:מוליכים עצביים
טמפל בר (לונדון)

גריפין בפתח בתי המשפט המלכותיים מסמל את מיקום הטמפל בר]]
טמפל בר (באנגלית: Temple Bar) או מחסום טמפל מסמל את הגבול בין וסטמינסטר לסיטי של לונדון בלונדון שבאנגליה. במקום זה הופך רחוב פליט לסטרנד.

עד שנת 1878 ניצב במקום פתח שער עשוי אבן שסימל את הגבול בין הערים. בימי הביניים שלט האיגוד של העיר לונדון על שטחים מחוץ לחומות העיר. חלק מהזכויות של לונדון היו שליטה במסחר הנכנס אל העיר. לשם כך הוקמו מספר מחסומים על הדרכים הראשיות לעיר, במקום שבו עבר גבול שטח השיפוט של העיר. המפורסם במחסומים אלה היה "טמפל בר" - מחסום טמפל - שמקור שמו בקרבתו לכנסיית טמפל והאתר שהיה שייך פעם לאבירים הטמפלרים וכיום נמצאות בו אכסניות המשפט. המחסום התפרסם בהיותו המפריד בין המרכז המסחרי של אנגליה, הסיטי של לונדון, לבין המרכז הפוליטי של אנגליה, וסטמינסטר.

לפי המנהג נאסר על המלך האנגלי להיכנס לתחומי הסיטי, והיה עליו לעצור במחסום טמפל ולבקש את רשותו של הלורד ראש העיר על מנת להיכנס לסיטי. הרשות ניתנה כשהלורד ראש העיר נתן למלך את חרב המדינה מצופת הפנינים כדי להראות את נאמנותו.

כיום אין המחסום קיים, אולם אנדרטה עליה ניצב גריפין מציינת את מקומו.

==המחסום==
ככל הנראה המחסום היה מחסום עץ. שער שהיה במקום מאז שנת 1293 נהרס בזמן מהפכת פשוטי העם בשנת 1381.

בימי הביניים ניצב במקום שער עץ, שבקומתו העליונה בית כלא. השער נשרף בזמן השרפה הגדולה של לונדון בשנת 1666.

לאחר השריפה מינה צ'ארלס השני את סר כריסטופר רן לבנות שער חדש. השער נבנה בין השנים 1669 ו-1672 ונהגו להציג עליו את ראשי הבוגדים.

שאר שערי לונדון (אלדגייט, אלדרסגייט, בישופסגייט, קריפלסגייט, לודגייט, מורגייט וניוגייט) נהרסו בשנת 1800, אולם מחסום טמפל נשאר על מכונו עד שנת 1878, אז נאלצו להרחיב את הרחוב בשל התנועה הרבה, והגשר פורק. אבניו אוחסנו ונרכשו בשנת 1880 על ידי סר הנרי מוקס שבנה את השער מחדש באחוזתו.

ב-1984 נרכש השער מחדש בעלות של מיליון ליש"ט והוקם מחדש בכיכר פטרנוסטר צפונית לקתדרלת סנט פול.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.thetemplebar.info טמפל בר]

קטגוריה:לונדון
קטגוריה:מבנים שתכנן כריסטופר רן
קטגוריה:מבנים ויצירות שהועתקו ממקומם
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: ביצורים
אולד ביילי

אולד ביילי (באנגלית: Old Bailey - "ביילי הישן") הוא בית המשפט הפלילי של לונדון שבאנגליה. פירוש המילה "ביילי" הוא חלק מטירה.

==היסטוריה של המבנה==
במקום שבו עומד כיום בית המשפט עמד בימי הביניים בית הכלא ניוגייט. הבניין הנוכחי נבנה בשנת 1907 על פי תכנונו של האדריכל א' ו' מאונטפורד. בראש כיפת המבנה ניצב פסלה של אלת הצדק הרומית – התגלמות הצדק – מאת הפסל פ' ו' פומרוי. בניגוד לייצוגו של הצדק בפסלים רבים, שבהם מכוסות עיני האישה המגלמת אותו, במקרה זה עיניה גלויות. האישה מחזיקה בידה הימנית חרב, המסמלת את כוח בתי המשפט להעניש, ובידה השמאלית מאזניים, המסמלים את השוויון בפני החוק.

הבניין ניזוק במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. לאחר תום המלחמה שוקם המבנה. בין השנים 1970–1972 נבנה אגף חדש בבניין ובו אולמות משפט בסגנון מודרני.

==מנהגים מיוחדים==
בשל גילו של הבניין נשמרו בו מסורות היסטוריות רבות שאין נוהגים עוד לפיהן במקומות אחרים בבריטניה. כך למשל, בעת פנייה לשופט המכהן באולד ביילי יכונה השופט "אדוני הלורד" ("My Lord") בעוד שביתר בתי המשפט בבריטניה מכונה השופט "כבודו" ("Your Honour"), תואר נמוך יותר.

==אזכורים תרבותיים==
* בסיפור "ונדטה" ובסרט שנעשה על פיו, האנרכיסט מנהל "שיחה" עם פסל הצדק שבראש כיפת המבנה, מאשים אותה שהיא בוגדת בו עם גבר אחר - השלטון הפשיסטי שהשתלט בסיפור על בריטניה, ומשאיר לה בסוף השיחה "מתנה" - חומר נפץ המפוצץ את המבנה.
* בסדרת הטלוויזיה "רמפול", הדמות הראשית, הוראס רמפול, הוא סנגור שעובד באולד ביילי.
* בסדרת הטלוויזיה הבריטית "החוק של גארו", הדמות הראשית, ויליאם גארו, הוא סנגור פלילי שעובד באולד ביילי.
* בסדרה "שרלוק", מוריארטי נשפט באולד ביילי.
* בשיר הילדים "תפוזים ולימונים" (oranges and lemons) מוזכר אולד ביילי.

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://www.oldbaileyonline.org הליכים באולד ביילי בין השנים 1674 ו-1834]
*[http://www.cityoflondon.gov.uk/leisure_heritage/architectural_heritage/criminal_court.htm הארכיטקטורה של בית המשפט הפלילי] 

קטגוריה:לונדון
קטגוריה:לונדון: מבנים רשומים דרגה II*
קטגוריה:מבנים שנפגעו במהלך הבליץ
קטגוריה:מבני בית משפט
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: בתי משפט
באר גנים

באר גנים הוא יישוב קהילתי שהוקם בתחילת העשור השני של המאה ה-21 על ידי משרד הבינוי והשיכון עבור תושבים שפונו מגוש קטיף בקיץ 2005, במסגרת תוכנית ההתנתקות. היישוב נמצא צפונית לאשקלון. אופיין המגזרי של המשפחות ביישוב הוא דתי לאומי ומסורתי, מלבד שני מתחמים בודדים בהם מתגוררות משפחות דתיות וחילוניות יחדיו.

שם היישוב מורכב מראשי התיבות של תשעה מיישובי חבל עזה שפונו במסגרת תוכנית ההתנתקות - בדולח, אלי סיני, רפיח ים, גדיד, גן אור, נצר חזני, נווה דקלים, ניסנית ומורג.

בניין היישוב מעוגן בתוכנית המתאר הארצית למרחב ניצנים, תמ"א 39, המהווה מסגרת תכנונית לפיתוח צפון העיר אשקלון, היישובים ניצן ובאר גנים וכן לפיתוח שמורת הטבע ניצנים, והפיכתה למוקד תיירות. היישוב בנוי בתבנית של 9 אשכולות המונים בסך הכל כ-690 מגרשים, כשבמרכז כל אשכול ממוקמים גני ילדים, בתי כנסת ומועדוני נוער. במרכז היישוב קיימים מבני הציבור המשותפים כגון מתנ"ס, אולם ספורט ובית ספר. בתחילה תוכנן היישוב לכלול 13 מתחמים הכוללים כ-1000 מגרשים, אך בסופו של דבר נבנו רק 9 מתחמים הכוללים כאמור כ-690 מגרשים. על שטחם של 4 המתחמים הנוספים מתוכננת להיבנות בעתיד שכונה של העיר אשקלון. בעתיד מתוכנן רצף אורבני בין באר גנים לאשקלון, ואף ייתכן שבאר גנים תתפקד כשכונה של העיר אשקלון. מאז הקמת היישוב ועד שנת 2020, הכניסה אליו הייתה מכיוון כביש 4 דרך צומת ומפגש מסילה מסוכנים. הצומת ומפגש המסילה בוטלו עם פתיחת מחלף אשקלון צפון בשנת 2020 ומאז דרכו הכניסה אל היישוב. כמו כן, באותה עת נפתח כביש הכניסה הצפונית לעיר אשקלון, שמחבר בין אשקלון ובאר גנים. 

נכון לקיץ 2020, כ-400 משפחות כבר משתכנות ביישוב, ומשפחות רבות נוספות נמצאות בתהליכי בנייה מתקדמים. מלבד ארבעה בתי כנסת וגני ילדים טרם נסתיימה בנייתם של מבני הציבור: מוסדות חינוך, קופת חולים, בתי כנסת, בריכה ציבורית וכן מתנ"ס קהילתי. מוסדות ציבור פועלים ממבנים זמניים.

ביישוב פועלת הישיבה התיכונית הקהילתית 'בני יששכר' וכן בית ספר יסודי 'באר גנים' המשלב בין תלמידים דתיים וחילונים.

<gallery>
beerganim03.JPG|רחוב טיפוסי ביישוב
beerganim02.JPG|פסיפס ייצוגי באחד ממעגלי התנועה ביישוב
beerganim01.JPG|בית הכנסת של קהילת גן אור
Beer-Ganim-2016-07-18-p02.jpg|בית כנסת
Nisanit Culture Center Bodek Architects 2023.jpg|הדמיה של מרכז תרבות ניסנית הנמצא בבנייה. תכנון: מוטי בודק.
</gallery>

==ראו גם==
* שיקום מפוני גוש קטיף וצפון השומרון

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.gushkatif.co.il/he/sectionsm/קהילות/באר-גנים/ באר גנים] , באתר ועד מתיישבי גוש קטיף
* [https://web.archive.org/web/20141016033511/http://www.moch.gov.il/SiteCollectionDocuments/beniyya_hadasha/hitnatkut_mosdot_tsibur.pdf הקמת מוסדות ציבור לישובי ההתנתקות בניצן וניצנים], באתר משרד הבינוי
* [http://www.youtube.com/watch?v=GXBQKuaXe1o&feature=youtu.be סרטון מטקס העלייה לקרקע של היישוב], באתר יוטיוב
* [https://www.kan-ashkelon.co.il/hof-ashkelon/8139 בקרוב תחל בניית מרכז תרבות ניסנית], כאן דרום, 22 באוקטובר 2017

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו למפוני תוכנית ההתנתקות
קטגוריה:ישראל: יישובים
קטגוריה:מישור החוף הדרומי
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2012
פלחה"ן

פלחה"ן (פלוגת החבלה וההנדסה) היא פלוגה בגדוד סיור המתמחה במשימות הנדסה קרבית, חבלה ומיקוש במסגרת גדוד הסיור החטיבתי וכפופה לו פיקודית.

בחיל ההנדסה הקרבית קיימות פלוגות מבצעיות הנקראות פלחה"ן אך עם ייעוד אחר. 

== היסטוריה ==
לכל חטיבת חי"ר בצבא הגנה לישראל למעט חטיבת כפיר, הן בסדיר והן במילואים, יש על פי התקן גדוד סיור חטיבתי, המורכב מפלוגות ייעודיות: פלוגת הסיור (פלס"ר), פלוגת הנ"ט (פלנ"ט) וכאמור פלוגת החבלה וההנדסה (פלחה"ן). במרץ 2017 הוקמה בחטיבת כפיר, סיירת חרוב בה קיימות יכולות מגוונות ובהן יכולת החבלה.

ייעודה של פלוגת החבלה הוא לסייע לחטיבה בפעילות הנדסית שוטפת כגון סיור ואיתור מוקשים ומטעני חבלה, חבלה במבנים, מיקוש ועוד. כשהפלחה"ן אינה עוסקת בסיוע הנדסי לחטיבה, היא משמשת כיחידת חיל רגלים מובחרת למשימות התקפיות מורכבות, ופועלת כסיירת חטיבתית לאיסוף מודיעין ותצפיות ועל כן מסלול ההכשרה הוא ארוך ומפרך יותר (בדרך כלל המסלול כמחצית מהשירות, אך משתנה מחטיבה לחטיבה) מיחידות רגילות.

חיילי הפלחה"ן הם חיילי חי"ר העוברים הכשרות הנדסיות בבית הספר להנדסה צבאית (בהל"ץ) בסוף הקורס הם מוכשרים כפלסי 04. לפני הקמתן של יחידות הסיור בראשית שנות ה-2000 היו כפופות פלוגות אלו ישירות למפקדת החטיבה.

בחטיבות חיל הרגלים הסדירות (גבעתי, גולני, נחל, צנחנים) כל פלגה מורכבת מ-4 צוותים ממחזורים שונים. בנוסף, בתוך הפלחה"ן יש צוות חדש שנפתח פעם בשנתיים שנקרא צוות "חץ" שהיעוד שלו הוא להיות חפ"ק מח"ט במלחמה וביום יום הוא יושב עם הפלחה"ן.

== מפקדים ידועים של פלחה"ן ==
מאז הקמתן צמחו ופיקדו על פלוגות החה"ן כמה מהמפקדים הבולטים בצה"ל ובהם:

* בחטיבת הצנחנים: משה פלד (מקים היחידה), בני גנץ, יצחק מרדכי, יוסי בכר, שמעון נוה, אריק מורן, אמל אסעד, יחיאל גוזל, גל הירש, יהודה בר, רן בג, מנחם זטורסקי, הראל כנפו ורוני אלשיך.
* בחטיבת גולני: פיני דגן (מקים היחידה), יאיר נוה, שמואל זכאי, אופק בוכריס, אורן אבמן ויניב עשור.
* בחטיבת הנח"ל: אבי דהן, וישראל שומר.
* בחטיבת גבעתי: אריה איטח (מקים היחידה) ורונן מרלי.

== סיכות פלחה"ן ==
<gallery>
קובץ:Palhan.jpg|סיכת פלחה"ן צנחנים
קובץ:Golani Palchan.JPG|סיכת פלחה"ן גולני
קובץ:Palhan givati.png|סיכת פלחה"ן גבעתי
קובץ:IDF palhan Nahal Sapir badge.jpg|סיכת פלחה"ן נח״ל
</gallery>

== ראו גם ==
* גדוד סיור (גדס"ר)
* פלוגת סיור (פלס"ר)
* פלוגת נ"ט (פלנ"ט)

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.idf.il/אתרי-יחידות/חטיבת-הצנחנים/כל-הכתבות/2017/צפו-בלוחמי-פלחה-ן-צנחנים-בפעולה/ פצצה של אימון: צפו בלוחמי פלחה"ן צנחנים בפעולה], אתר צה"ל, 2 בנובמבר 2017

קטגוריה:חיל הרגלים הישראלי
קטגוריה:הנדסה צבאית