OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
כיכר דיאק פרנץ

כיכר דיאק פרנץ (בהונגרית: Deák Ferenc tér) היא אחת הכיכרות המרכזיות של מרכז העיר (בלווארוש) בודפשט, ובמקביל מהווה מרכז תחבורה חשוב של העיר. קווי המטרו M1 M2 ו-M3 נפגשים מתחת לכיכר, כמו גם הטרוליבוס 72, קווי אוטובוס רבים וקווי חשמלית מעגליים קטנים נוגעים גם הם בכיכר. על פני השטח זורמים לתוכו שדרת קארוי של השדרה הקטנה, דרך בייצ'י-ז'ילינסקי, רחוב קיראי, רחוב דיאק פרנץ. החלק הגדול ביותר של הכיכר שייך לרובע 5. מיעוטו לרובע 6.

== מיקום ==
גבולותיה: Károly körút, Sütő utca, Erzsébet tér.

== שמותיה ==
הכיכר עוצבה בתחילת המאה ה-19. היא נוצרה למעשה בתחילת המאה, אז שם האזור היה עדיין Landstrasse. הכיכר מוזכרת בשם Kohlplatz במפות משנת 1819, אבל היא נקראה גם בשמות שונים נוספים. בשנות ה-30 של המאה ה-19 נקראה Judenmarkt (השוק היהודי) או Judenplatz (כיכר היהודים).

בשנת 1866, שונה שם הכיכר לכיכר דיאק פרנץ על שם "חכם המולדת" פרנץ דיאק והיא נושאת את השם הזה מאז. (יחד עם הרחוב הסמוך לו, הנושא גם את שמו של פרנץ דיאק, שני המרחבים הציבוריים הללו הם השמות העתיקים ביותר בבודפשט שלא שונו).<ref>[https://kimittud.atlatszo.hu/request/12251/response/17886/attach/4/Teljes%20jegyz%20k%202018.pdf Budapest utcanévjegyzéke] (Fővárosi közgyűlés, 2018)</ref>

== המבנים והאתרים העיקריים ==
* Deák tér 2.: המטה של חברת הביטוח Adria לשעבר
* Deák tér 4.: בית כומר הכנסייה הלותרנית
* Deák tér 5.: כנסייה לותרנית
* Deák tér 6.: ארמון אנקר
* פסלו של הכומר הלותרני גאבור סטהלו (נחשף ב-25 בספטמבר 2009)
* מוזיאון הרכבת התחתית

== נגישות ==
הכיכר חשובה מאוד מנקודת המבט של התנועה בבירה, מכיוון שמסלול השדרה הקטנה שמתחיל מגשר החירות ממשיך לכיוון דרך בייצ'י-ז'ילינסקי, גשר השלשלאות, והמשכו, שדרת אנדראשי, נמצאים לא רחוק משם. מתחת לכיכר שוכן צומת הרכבת התחתית של בודפשט ומתחם התחבורתי מהחשובים ביותר של העיר.
התחנה הישנה של חשמליות 47 ו-49. חשמליות מסוג UV של גאנז פעלו על הקו עד 2007. ברקע הכנסייה הלותרנית
התחנה הסופית הנוכחית של החשמליות המעגליות הקטנות

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:DeáktérKlösz1.jpg|הכיכר ב-1890
קובץ:Budapest Deak teri ev templom P2220405-lev-1000.jpg|כניסת הכנסייה הלותרנית
קובץ:Hungary, Budapest, Downtown- Deak square 02.jpg|ארמון אנקר
קובץ:Budapest Deak Ferenc Square.jpg|הכיכר מגג ארמון אנקר
קובץ:Budapest, V. Deák Ferenc Square, 3 (left) and Hotel Le Méridien Budapest (right).jpg|מלון מרידיאן
קובץ:Budapest, view from the St. Stephen's Basilica to the Deák Ferenc tér.jpg|הכיכר מבזיליקת ססנט אישטוואן
קובץ:Sztehlo Gábor szobra Budapest Deák tér Vígh Tamás alkotása.jpg|פסל גאבור סטחהו
קובץ:Budapest_metro_museum_10.jpg|מוזיאון הרכבת התחתית
קובץ:Modern és Breitner Áruház légi fotón.jpg|ירידה למטרו
קובץ:Budapest, Bajcsy-Zsilinszki út, kilátás, 51.jpg|מבט מדרך בייצ'י-ז'לינסקי
</gallery>

== לקריאה נוספת ==
* מילון שמות הרחוב המלא של בודפשט (ספרינטר הוצאה לאור, 2003)
* [http://mandadb.hu/cikk/674394/Lebontott_emlekek_elvesztett_epuletek__Budapest זכרונות הרוסים, מבנים אבודים - בודפשט]

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

דיאק פרנץ
יובאן אנג'לקוביץ'

יובאן אנג'לקוביץ (בסרבית: Јован Анђелковић; 31 ביולי 1840 – 1885) היה גנרל סרבי ששימש כראש המטה הכללי בין השנים 1880–1882.

אנג'לקוביץ' נולד בבלגרד ב-31 ביולי 1840. ב-1855 החל ללמוד באקדמיה הצבאית הסרבית. ב-1860 סיים את לימודיו והחל לשרת כלוטננט בצבא סרביה. הוא שימש כשלישו הצבאי של הנסיך מילאן. לאחר מכן שימש כראש מטה ארמיית דרום מורביה, ואז כראש מטה קורפוס הדרינה וכמפקד האקדמיה הצבאית הסרבית. בין 1880–1882 שימש כראש המטה הכללי הסרבי. ב-1885 הועלה לדרגת גנרל ובאותה שנה נפטר.

במהלך הקריירה הצבאית שלו, פרסם אנג'לקוביץ' ספרים ומחקרים צבאיים רבים.

==לקריאה נוספת==
* Иветић, Велимир (2000). Начелници генералштаба 1876—2000. Београд: Новинско-информативни центар ВОЈСКА.

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים סרבים
קטגוריה:ילידי 1840
קטגוריה:נפטרים ב-1885
רעה בשבטך

הפיוט "רעה בשבטך" במחזור קטלוני מ[[המאה ה-14. הסטרופה האחרונה חסרה בכתב יד זה ובאחרים.]]
רעה בשבטך הוא פיוט פתיחה לנשמת (מחרך) לשחרית של ראש השנה שחיבר רבי משה אבן עזרא, הנאמר בקהילות הספרדים.<ref name=":1">חנן בניהו, מחזור קורן המבואר לראש השנה כמנהג ק"ק ספרדים, ירושלים: קורן, 2016, עמ' 308–306.</ref>

== צורה ==
השיר הוא פיוט מסוג מֻחַרַךּ (בערבית: בעל תנועה) כלומר פיוט פתיחה ספרדי נפוץ לתפלת נשמת, אשר לרוב מגיע לאחר פיוט רשות קצר ממנו,<ref name=":0">חיים שירמן, השירה העברית בספרד ובפרובאנס, ספר שני, חלק ב, מוסד ביאליק, הדפסה רביעית ירושלים ה'תשס"ו, עמ' 708–709.</ref> ונושאו הוא לרוב נשמת האדם. השיר בנוי בתבנית מעין-אזורית (זג'ל), כלומר שיר סטרופי, שבו כל מחרוזת חורזת בחרוזים משלה, מלבד השורה האחרונה, המתחרזת תמיד עם המחרוזת הראשונה (המדריך).<ref name=":0" /> בפיוט זה; בפתיחה: אב/אב (צלעיות מתחרזות עם מקביליהן בטור הבא). בסטרופה 2: גד/גד/גד//גב (כנ"ל, מלבד השורה האחרונה המתחרזת עם הפתיחה). ב3: הו/הו/הו/הב (כנ"ל) וכן הלאה.

השיר פותח במדריך (מחרוזת קצרה המופיעה בתחילת שיר אזור וחוזרת כפזמון לאחר כל אחד מהמחרוזות)<ref></ref> דו־טורי, הנחרז עם הטור האחרון בכל מחרוזת. כפיוטי זג'ל אחרים, טורי ה'אזור' בסוף כל מחרוזת הם שיבוצים מקראיים, ובפיוט זה הם מסתיימים במילת הקבע:<ref>על מונח זה ראו: עזרא פליישר, שירת הקודש העברית בימי־הביניים, ירושלים תשס"ח, עמ' 88–91.</ref> "היום",<ref>יוסף דנה, הפואטיקה של שירת הקודש הספרדית, בימי הביניים לאור השירה והפואטיקה של משה אבן עזרא, חיפה תשנ"ט, עמ' 397</ref> הבאה להדגיש את קדושת יום ראש השנה, יום הדין.<ref>יוסף דנה, הפואטיקה של שירת הקודש הספרדית, בימי הביניים לאור השירה והפואטיקה של משה אבן עזרא, חיפה תשנ"ט, עמ' 526</ref> לפיוט אין משקל.<ref></ref> לשיר פתיחה ו-4 סטרופות והוא נחתם באקרוסטיכון: משה חזק. הסטרופה האחרונה חסרה במחזורים רבים.

== תוכן ==
הפייטן פותח בפניה לאלוהיו שינחה את עמו, המצפה לגאולה, ביום הדין. לאחר מכן הוא מתמקד ב"אנוש"<ref>טור 9</ref> הפרטי; בסטרופה הראשונה הוא מתודה על חטאיו ומתחרט עליהם. לאחר מכן (סטרופה 2) הוא מתאר את נפתולי ליבו (בנסתר) ויצרו הרע, שגרמו לו לחטוא, ובשלם פחד מעצם הפניה אל האל. בסטרופה השלישית, המנוסחת בלשון רבים, הוא פונה בכל זאת אל האל, בפנייה דו־משמעית; גאולת השבויים מידי המציקים יכולה להתפרש כבקשה על עם ישראל, וכן על האנוש, מושא השיר, המבקש להיחלץ מיד יצרו. בסטרופה האחרונה, החסרה ברבים מהמחזורים, פונה הפייטן בלשון יחיד אל אלוהיו ומתאר את יגונו וחליו מרוב חטאיו, ומבקש ממנו שירפאו וידון אותו לחיים.

== אמירת הפיוט ==
הפיוט נקלט במחזורי הספרדים, הנוהגים לאומרו גם כיום ביום ב' של ראש השנה. בשל חששות הלכתיים מאמירת פיוטים בתוך פסוקי דזמרא, רבים נוהגים כיום לומר את הפיוט במקובץ עם שאר הפיוטים, לפני ברוך שאמר או אחרי חזרת הש"ץ של שחרית.<ref name=":1" />

בעבר הוא נאמר גם במנהגים נוספים, והוא מופיע למשל ב"מחזור חזונים" המפורסם (שמייצג כנראה גרסה כלשהי של נוסח צפון אפריקה הקדום).<ref>דניאל גולדשמידט, מחקרי תפילה ופיוט, תשנ"ו, עמ' 232</ref>

== לקריאה נוספת ==
* שמעון ברנשטיין, משה אבן עזרא:שירי הקדש, תל אביב: מסדה, תשי"ז, שיר מספר קי"ז, עמ' קלג, שעד
* 
* חנן בניהו, מחזור קורן המבואר לראש השנה כמנהג ק"ק ספרדים, ירושלים: קורן, 2016, עמ' 308–306

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פיוטי ראש השנה
קטגוריה:יצירות עם אקרוסטיכון
קטגוריה:פיוטי משה אבן עזרא
האוניברסיטה הלאומית למחקר - בית הספר הגבוה לכלכלה

האוניברסיטה הלאומית למחקר – בית הספר הגבוה לכלכלה (ברוסית: ) הוא מוסד אוטונומי פדרלי להשכלה גבוהה. HSE נוסד בשנת 1992 ובמעמד הנוכחי כאוניברסיטה לאומית למחקר מאז 2009. הקמפוס הראשי ממוקם במוסקבה, שלושה נוספים נמצאים בסנקט פטרבורג, ניז'ני נובגורוד ופרם.

בשנת 1996, HSE קיבל מעמד של אוניברסיטה ממלכתית; השם שונה בשנה שלאחר מכן. במקביל לכיוון הכלכלי התמקדה האוניברסיטה במתמטיקה. עד 1999 נוצרו הפקולטות למשפטים, ניהול, פסיכולוגיה ופוליטיקה.

בשנת 2020, בפעם הראשונה, בית הספר הגבוה לכלכלה עמד בראש דירוג מגזין פורבס של "100 האוניברסיטאות הרוסיות הטובות ביותר".

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוסקבה: אוניברסיטאות ומכללות
דרך בייצ'י-ז'ילינסקי

דרך בייצ'י-ז'ילינסקי (בהונגרית: Bajcsy-Zsilinszky út) הוא אחד הכבישים החשובים ביותר במרכז העיר בודפשט, המהווה את קו הגבול של שני רבעים, רובע 5 ורובע 6. היא עוברת בין השדרה הקטנה בקטע של שדרת קארוי, נוגע הן בכיכר דיאק פרנץ הן בשדרת אנדראשי עד כיכר ניוגטי.

== מיקום ==
פינת [[שדרת אנדראשי (ארמון פונסייר)]]
גבולותיה: רחוב פרנץ דיאק, כיכר ניוגטי. הצד האי זוגי שלה הוא רובע 6 הצד הזוגי שלה ברובע 5.

== היסטוריה ==
שמותיה הקודמים: Waitznerstraße (דרך ואצי) משנת 1700 דרך ארצית, (Országút). בשנות ה-50 של המאה ה-19 Kohl Markt (שוק הכרוב), משנת 1879 לכל אורכה נקראה שדרת ואצי (Váci körút) כהמשך לשדרה הקטנה שנוצרה באותה תקופה, משנת 1914 על שם הקיסר הגרמני וילהלם הראשון (Vilmos kaszár út), מ-17 באפריל 1945 נקרא על שם אנדרה בייצ'י-ז'ילינסקי.

כבר בשנת 1866 נסעה בדרך זו רכבת קרונית הסוסים לאויפשט מכיכר קאלווין, אז עדיין נקראה כיכר סֵנָה (Széna tér), אל היישוב השכן אויפשט (היום רובע 4 של בודפשט). חשמליות פעלו על הכביש הזה מאז תחילת רשת החשמליות של פשט. בשנת 1896 חושמלה המסילה. חשיבותו של המסלול מתבטאת בעובדה שבעשור הראשון של המאה ה-20 נסעו לאורכו אחד עשר קווי חשמלית. מאמצע שנות ה-30 של המאה ה-20, לעומת זאת, פעלו שם רק שלוש או ארבע קווי חשמלית. בשנת 1976, כסימן הראשון להפסקת תנועת החשמליות ברחוב בדרך בייצ'י-ז'ילינסקי, חשמליות 47 ו-49 נסעו רק עד כיכר דיאק פרנץ, ומתחת לרחוב עבר ועובר קו מטרו M3.

== מבנים מרכזיים לאורכה ==
לפי האפשרויות, הבניינים נקראים על שם הבונה או הבעלים הראשון. אם הבעלים הראשון לא ידוע, אז על שם אחד הבעלים המאוחרים או אולי הנוכחיים.

הבניינים בצד הזוגי של דרך בייצ'י-ז'ילינסקי פורקו בשנות ה-60, כך שאלה היו שייכים בחלקם לכיכר ארז'בט וחלקם לכיכר דיאק פרנץ. תחנת האוטובוס הוכרז כאנדרטה לשימור, ולכן הוא נשאר בצד הפונה לכיכר ארז'בט.

== לקריאה נוספת ==
* Budapest lexikon I. (A–K). Főszerk. Berza László. 2., bőv. kiad. Budapest: Akadémiai. 1993. 103–104. o. ISBN 963-05-6410-6 (לקסיקון בודפשט)
* Budapest teljes utcanévlexikona. Szerk. Ráday Mihály. (hely nélkül): Sprinter. 2003. 87. o. ISBN 963 9469 06 8 (לקסיקון הרחובות המלא של בודפשט)
* [http://hampage.hu/kozlekedes/bajcsy/index.html A Bajcsy-Zsilinszky úti villamos], Budapest elveszett sínei, hampage.hu (פסי החשמלית האבודים של דרך בייצ'י-ז'ילינסקי)
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בודפשט: תחבורה
יובאן מישקוביץ'

יובאן מישקוביץ (בסרבית: Јован Мишковић; 14 ביולי 1844 – 2 בנובמבר 1908) היה גנרל סרבי אשר כיהן כשר המלחמה בין השנים 1878–1880, וכראש המטה הכללי הסרבי בין השנים 1888–1890, ושוב בין השנים 1893–1896.

==ביוגרפיה==
מישקוביץ' נולד בנגוטין ב-14 ביולי 1844. הוא למד באקדמיה הצבאית הסרבית (בית הספר לתותחנים), וב-1865 החל לשרת בצבא סרביה. הוא לחם במלחמה הסרבית-עות'מאנית. הוא פיקד על בריגדת צ'אצ'נסקי ולאחר מכן על בריגדת אוז'יצ'ה. במלחמה הבאה נגד העות'מאנים הוא שרת במטה הכללי.

בין השנים 1878–1880 הוא שימש כשר המלחמה. במהלך מלחמת בולגריה-סרביה הוא שימש כמפקד דיוויזיית דרינה ולחם עמה בקרב סלבניצה ובקרבות סביב פירוט. בין השנים 1888–1890 הוא כיהן כראש המטה הכללי הסרבי. ב-1893 הוא חזר לתפקיד הרמטכ"ל וכיהן בו עד 1896. במקביל לקריירה הצבאית שלו, הוא עסק בתיעוד הגאוגרפיה, התרבות וההיסטוריה של אזורים שונים בסרביה, וכתב עבודות רבות בנושא.

הוא נפטר בבלגרד ב-2 בנובמבר 1908.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20111009045417/http://www.sanu.ac.rs/Clanstvo/IstClan.aspx?arg=349, יובאן מישקוביץ'], באתר САНУ 

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים סרבים
קטגוריה:ילידי 1844
קטגוריה:סרבים שנולדו במאה ה-19
קטגוריה:נפטרים ב-1908
מיכאל טפלינסקי

מיכאל יורייביץ' טפלינסקי (ברוסית: Михаил Юрьевич Теплинский; נולד ב־9 בינואר 1969) הוא איש צבא רוסי בדרגת גנרל-קולונל, מפקד חיל הצנחנים הרוסי מ-16 ביוני 2022. גיבור הפדרציה הרוסית (1995).

על פי מינהלת המודיעין הראשית של משרד ההגנה של אוקראינה, הוא סיפק תמיכה לכוחות המזוינים של הרפובליקה העממית של דונצק
והרפובליקה העממית של לוגנסק. עקב פלישת רוסיה לאוקראינה, נתון תחת סנקציות של האיחוד האירופי, הממלכה המאוחדת ומדינות נוספות.

החל מאפריל 2023, סגן מפקד הקבוצה המשותפת של כוחות רוסים באוקראינה. מאז 30 באוקטובר 2023, מפקד קבוצת הכוחות "דנפר".<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי צבא סובייטים
קטגוריה:גנרלים בכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:המעורבות הרוסית במלחמת האזרחים בסוריה: יחידות, ארגונים ואישים
קטגוריה:הפלישה הרוסית לאוקראינה: אישים
קטגוריה:גיבורי הפדרציה הרוסית
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:אישים בעימות הרוסי-צ'צ'ני
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1969
Classics (אלבום של אפקס טווין)

Classics הוא אלבום אוסף של המוזיקאי האלקטרוני ריצ'רד ד. ג'יימס, הידוע יותר בשם הכינוי שלו אפקס טווין. הוא יצא לאור ב-30 בינואר 1995.

האלבום אוסף כמה מהאלבומים המוקדמים של ג'יימס. הוא כולל את המיני-אלבומים Analogue Bubblebath, Digeridoo ו-Xylem Tube עם כמה שירים אחרים, יחד עם רמיקסים לשיר "We Have Arrived" של Mescalinum United. האלבום יצא לאור על ידי חברת התקליטים R&S בעקבות הצלחתו של ג'יימס בחברת התקליטים ווארפ. ג'יימס לא היה מעורב בשחרור האלבום.

גרסה מחודשת של האלבום יצאה לאור ב-2 ביוני 2008. העטיפה של המהדורה המחודשת דומה לזו של Selected Ambient Works 85–92, אך בשחור-לבן הפוך.

== רקע ==
ההוצאה הראשונה של ג'יימס הייתה מיני-אלבום בגודל 12 אינץ' משנת 1991 Analogue Bubblebath בחברת התקליטים מייטי פורס. ב-1991, ג'יימס וגרנט וילסון-קלארידג' ייסדו את חברת התקליטים ריפלקס רקורדס (Rephlex Records) כדי לקדם "חדשנות בדינמיקה של אסיד - ז'אנר אהוב ולא מובן של מוזיקת האוס שנשכח על ידי אחדים ואכן חדש לאחרים, במיוחד בבריטניה".<ref></ref> בין השנים 1991–1993 הוציא ג'יימס שני מיני-אלבומים בסדרת ה-Analogue Bubblebath תחת השם AFX ומיני-אלבום בשם Bradley's Beat תחת השם בראדלי סטרידר. אף על פי שעבר ללונדון כדי לקחת קורס אלקטרוניקה בקינגסטון פוליטכניק, הוא הודה בפני דייוויד טופ שלימודי האלקטרוניקה שלו הולכים ומתרחקים ככל שהוא ממשיך בקריירה בז'אנר הטכנו. לאחר שעזב את בית הספר נשאר ג'יימס בעיר, והוציא אלבומים ומיני-אלבומים בווארפ ובלייבלים אחרים תחת מספר שמות בדויים (כולל AFX, Polygon Window ו-Power-Pill), כמה מהשירים שלו, ששוחררו תחת שמות בדויים, כולל Blue Calx ו-The Dice Man, הופיעו באוספים. למרות שהוא התגורר לכאורה בכיכר אלפנט אנד קאסל, דרום לונדון בשנותיו הראשונות שם, הוא למעשה התגורר בבנק לא מאוכלס סמוך.<ref></ref><ref></ref>

ב-1992 הוציא ג'יימס גם את המיני-אלבומים Xylem Tube ו-Digeridoo בתור אפקס טווין (Aphex Twin), את המיני אלבום Pac-Man (המבוסס על משחק הארקייד) בתור Power-Pill, ושניים מתוך הסדרה Joyrex (Joyrex J4 EP ו-Joyrex J5 EP) בתור Caustic Window. השיר Digeridoo הגיע למקום ה-55 במצעד הסינגלים הבריטי, ומאוחר יותר תואר על ידי הרולינג סטון כמבשר דראם אנד בייס.<ref></ref> הוא כתב את "Digeridoo" כדי לנקות את הקהל שלו אחרי רייב.<ref></ref> ההוצאות המוקדמות הללו היו בחברות התקליטים ריפלקס רקורדס, Mighty Force of Exeter ו-R&S Records of Belgium.<ref></ref>

לג'יימס לא הייתה שום השפעה על האוסף והוא התנגד להוצאת האוסף, והאשים את R&S בכך שהם "חולבים ממני כמה שיותר כסף, כי הם יודעים שאני לא הולך לתת להם עוד תקליטים".
== רשימת רצועות ==

== קרדיטים ==
* אפקס טווין - סינתיסייזר, מפיק
* ריצ'רד ד. ג'יימס - מפיק
* The Mover - מפיק
== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי אוסף מ-1995
קטגוריה:אלבומי אפקס טווין
יובאן אטנצקוביץ'

יובאן אטנצקוביץ (בסרבית: Јован Атанацковић; 24 במרץ 1848 – 9 באוגוסט 1921) היה גנרל סרבי שכיהן כראש המטה הכללי הסרבי בין 1897–1898.

==ביוגרפיה==
אטנצקוביץ' נולד בנגוטין ב-24 במרץ 1848. למד באקדמיה הצבאית הסרבית, וב-1870 החל לשרת בצבא הסרבי בדרגת לוטננט משנה. הוא שרת בתחילה כמפקד סוללת תותחנים והחל מ-1883 שימש כמפקד גדוד. במהלך המלחמה הסרבית-עות'מאנית הוא פיקד בתחילה על סוללת תותחנים ואז שימש כראש מטה ארמיית קריינה. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית שימש כראש מטה דיוויזיית הדרינה.

בין 1889–1890 שימש אטנקוביץ' כשר המלחמה. בין 1897–1898 שימש כראש המטה הכללי הסרבי. הוא היה ממנהיגי ההפיכה הצבאית בסרביה ב-1903. בין מאי לאוגוסט של אותה שנה הוא שימש בשנית כשר המלחמה. ב-1906 הוא עזב את הצבא. במהלך מלחמת הבלקן הראשונה הוא התגייס מחדש, ומונה למתאם פעולות הצבא הסרבי עם צבא מונטנגרו.

במהלך מלחמת העולם הראשונה, נשלח אטנקוביץ' לשווייץ כדי לתאם עם הצלב האדום את הפעילות למען שבויי הצבא הסרבי. הוא נפטר בבלגרד ב-9 באוגוסט 1921.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.voa.mod.gov.rs/en/history/prominent-figures-of-the-military-intelligence-service/jovan-atanackovic יובאן אטנצקוביץ']

קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:גנרלים סרבים
קטגוריה:ילידי 1848
קטגוריה:נפטרים ב-1921
קרישן קאנט

קרישן קאנט (בפנג'אבי: ਕ੍ਰਿਸ਼ਨ ਕਾਂਤ, בהינדי: कृष्ण कान्त; 28 בפברואר 1927 – 27 ביולי 2002) היה פוליטיקאי הודי שכיהן כסגן נשיא הודו העשירי. סגן נשיא הודו היחיד שמת במהלך כהונתו.

== ביוגרפיה ==
קרישן קאנט נולד ב-28 בפברואר 1927 בפנג'אב. אביב היה , חבר בקונגרס הלאומי ההודי. הוא קיבל תואר במדעים ב, ולאחר מכן עבד כחוקר ב בניו דלהי.

קאנט השתתף בתנועת צאו מהודו ב-1942, ונאסר עקב פעילותו זו.

לאחר עצמאות הודו היה קאנט מעורב בפעילות הקונגרס בפנג'אב, ונבחר ב-1966 לרג'יה סבהה. הוא התעמת עם אינדירה גנדי בעקבות תמיכתו המוחצנת ב ובתנועתו הלוחמת בשחיתות. בעקבות כך נאסר קאנט במהלך 19 חודשי מצב החירום בהודו, מיוני 1975 עד מרץ 1977. לאחר שחרורו הצטרף לג'נטה ונבחר ללוק סבה מטעמה, אך לא נבחר בשנית ב-1980.

קאנט סייע להתמוטטות הקואליציה בראשות מורארג'י דסאי ב-1979, לאחר שהוביל התנגדות לחברותם של חברי ראשטריה סוויאמסווק סאנג במפלגת ג'נטה.

ב-1988 הצטרף קאנט לג'נטה דאל, ובפברואר 1990 מונה למושל אנדרה פרדש. בדצמבר 1996 מונה גם למושל טאמיל נאדו. כיהן בשני התפקידים עד מינויו לסגן נשיא הודו.

באוגוסט 1997 נבחר קאנט לסגן נשיא הודו, כמועמד החזית המאוחדת והקונגרס הלאומי ההודי.

במהלך מתקפת הטרור על הפרלמנט ההודי בדצמבר 2001, קאנט ומאבטחיו נקלעו לעימות עם המחבלים.

קרישן מת מהתקף לב ב-27 ביולי 2002, כחודש קודם סיום כהונתו כסגן נשיא הודו ב-20 באוגוסט ויומיים לאחר השבעת עבדול קאלאם לנשיא הודו.

== חיים אישיים ==
קאנט היה נשוי לסומאן, והיו להם שני בנים ובת.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגני נשיאי הודו
קטגוריה:מושלי המדינות והטריטוריות של הודו
קטגוריה:חברי הלוק סבהה
קטגוריה:חברי הרג'יה סבהה
קטגוריה:אישים שגווייתם נשרפה
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1927
קטגוריה:נפטרים ב-2002
קטגוריה:מנהיגים שמתו במהלך כהונתם
יצחק אושינסקי

הרב יצחק צבי אושינסקי (נולד ב-30 בנובמבר 1971) הוא אב בית הדין הרבני בירושלים. ולשעבר אב"ד בבית הדין הרבני בחיפה וחבר בוועדת הבחינות מטעם הרבנות הראשית לישראל.

חיבר ספרי הלכה, עיון, אגדה ועוד, בנוסף פרסם מאמרים הלכתיים ופסקי דין רבים.

== ביוגרפיה ==
הרב אושינסקי נולד בפתח תקווה ב-1971. בבחרותו למד בישיבת היישוב החדש ולאחר מכן בישיבת חברון כנסת ישראל.

לאחר נישואיו עבר להתגורר בירושלים והוסמך לרבנות ודיינות מטעם הרבנות הראשית לישראל.

שירת שירות צבאי בפיקוד העורף, יחידת חילוץ והצלה, והתנדב במשמר אזרחי במשך כמה שנים.

היה מקורב במשך מספר שנים לרב עובדיה יוסף.

מסר קורסים בכמה מכונים ללימודי טוענים רבניים והסמכה לרבנות, כדוגמת מכון אריאל בית וגן (הרי פישל) ומרכז ינ״ר, ושימש כחבר בית הדין של הרבנות ירושלים (המועצה הדתית) לבירורי יוחסין ויהדות.

בשנת 2007 התמנה לדיין בבית הדין הרבני האזורי בחיפה, בשנת 2013 מונה לאב"ד בבית הדין בחיפה ובשנת 2018 עבר לכהן כאב"ד בבית הדין הרבני האזורי בירושלים<ref></ref>.

רבים מפסיקותיו פורסמו במאגרים המשפטיים, חלקם אף הובילו לדיונים ציבוריים חשובים והשפיעו על תפיסות הלכתיות, כדוגמת פסיקתו העקרונית בקביעת משמורת משותפת על הילדים אף בפן ההלכתי<ref></ref>, או פסקי דין רבים הנוגעים למיגור התופעה של ניכור הורי וכן פסקי דין רבים סביב תופעת סרבנות גט

טרם התמנה לדיין, כיהן במשך שנים כחבר ועדת הבחינות להסמכה לרבנות (מטעם הרבנות הראשית לישראל), ולאחר מינויו לדיין כיהן כחבר ועדת הבחינות להסמכה לדיינות (מטעם הרבנות הראשית לישראל) וחבר ועדת הבחינות וההסמכה לטוענים רבניים (מטעם הנהלת בתי הדין הרבניים).

במהלך מספר שנים, פרסם מאמרים הלכתיים בגיליון התורני ״קולמוס״ של עיתון משפחה.

== חיבוריו וספריו ==
* 
*
*אורות המשפט - חלק ג - פסקי דין, מאמרים ותשובות בענייני אישות, ממונות, קהילה, רפואה
*אורות המשפט - חלק ד - פסקי דין, מאמרים ותשובות בענייני אישות, ממונות, קהילה, רפואה
*אורות המשפט - חלק ה - פסקי דין, מאמרים ותשובות בענייני אישות, ממונות, קהילה, רפואה
*אורות המשפט - חלק ו - פסקי דין, מאמרים ותשובות בענייני אישות, ממונות, קהילה, רפואה
* הלכות אבלות, בהוצאת אוצר הפוסקים.
* באשר הוא שם, עיונים על התורה והמועדים.
* אורות מן האבות, עיונים על מסכת אבות.
* אורות מן ההגדה, הגדה של פסח (עיונים וביאורים בהלכה ובאגדה).
* רפואה והלכה, סדרת שיעורים בענייני רפואה והלכה (באנגלית, הוצאת פרחי שושנים)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים ישראלים
קטגוריה:בוגרי ישיבת היישוב החדש
קטגוריה:בוגרי ישיבת חברון כנסת ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
תאנוס (דינוזאור)

תאנוס (שם מדעי: Thanos) הוא סוג של דינוזאור ממשפחת האבליזאוריים אשר התקיים באמריקה הדרומית של הקרטיקון שלפני 86 עד 83 מיליון שנה מזמננו. הוא תואר למדע ב-2018 בידי רפאל דלקורט ופביאנו וידוי איורי בפרסום מקוון, אך הוא נודע לעיתונות של העיתון "Historical Biology" רק ב-2020, שזו השנה אליה מתייחסים לתיאורו. שמו ניתן להוקרת הנבל של הנוקמים, תאנוס, זאת מאחר שהסרט המצליח הנוקמים: מלחמת האינסוף הצליח מאוד באותה שנה בה תואר, כמו גם ששמו מיוונית: "thanatos" פירושו: "מוות". סוג זה הכיל מין יחיד, Thanos simonatoi, על שם מגלה הממצאים סימאנטו. 

דינוזאור זה היה קטן יחסית לבני משפחת האבליזאוריים, בהם היה הקרנוטאורוס. הוא התגלה בעיר Ibirá שבסאו פאולו שבברזיל בשנת 2014 על ידי משלחת של החוקר סרג'יו לואיס סימונטו עם צוות "מוזיאון הפליאונטולוגיה על שם אנטוניו סלסו דה ארודה קמפוס". מאובנים אלה כללו בעיקר חוליות, נוסף לחלקי אגן ירכיים שהתגלו בהמשך.

הוא הגיע לאורך של 5.5-6.5 מטרים אך היה נמוך מאוד. הוא היה מבנה וליות רחב מעט, בייחוד לאורך הגחון ובעל נחיריים רחבים יחסית לקרוביו. מבנה גופו התאים לציד אחרי טרף. 

לצידו התקיים טורף גדול יותר לא מזוהה ממשפחת המגרפטוריים, כמו גם ממצאים של סלטזאוריים ננסיים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אבליזאוריים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון עליון באמריקה הדרומית
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-2020
גיגאנטוהיירקס

גיגאנטוהיירקס (שם מדעי: Gigantohierax) הוא סוג של עוף דורס גדול נכחד שהתקיים באי קובה במשך הפליסטוקן ותחילת ההולוקן.

המאובנים שלו התגלו בכמה מערות בקובה ותואר ב-2002 בידי החוקרים: אוסקר וקרלוס ארדונדו. הממצאים הראשונים השתייכו למין Gigantohierax suarezi בעוד ב-2020 תואר מין שני, Gigantohierax itchei, על על ידי ויליאם סוארז בבורות זפת של לאס בראס דה סן פליפה, גם בקובה. מין זה היה קטן בכ-29% מהמין הראשון. גודלו שהגיע לשיא במשך הפליסטוקן מהווה דוגמה לענקיות איים שחלה ברביעון, בייחוד לעופות וליונקים.

משמעות שמו: "Giganto", "ענק", ביוונית ו"היירקס", על שמה של הדמות היירקס במיתולוגיה היוונית, של אדם שהפך לנץ כעונש.

==תיאור==
הגיגאנטוהיירקס נחשב לעיט כבד ביותר וידועים ממנו בעיקר ממצאי עצמות הרגל ועצם הירך והטיביריוס, אם כי הממצאים היו בעלי מבנה מעט מעוות. מבנה הרגליים גורם לכמה חוקרים לשער שהיו אלה עופות יבשתיים, בניגוד למרבית הדורסים המודרניים שמואמים בעיקר לתעופה.

בהתבסס על גודל הרגליים, המין Gigantohierax suarezi היה מהכבדים שבעיטים, הגדול ביותר מעיטי אמריקה, אולי גדול אף יותר מעיט האסטי. גובהו המשוער יכול היה להגיע למעל 30 ס"מ מעיט הרפיה, גדול העיטים באמריקה כיום וכמעט בין הנציים החיים, ולמשקל כבד יותר בכ-40%–50%.

אף שלא ידוע על אורח חייו די ברור שהיה טורף-על חזק שאולי ניזון מיונקים, זוחלים ועופות אחרים ביערות קובה. הוא ניצל גומחה אקולוגית דומה לעיט האסטי בקובה, נוסף לגומחה דומה לטיטאנוהיירקס ולינשוף הענקי אורנימגלוניקס.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיטים
קטגוריה:עופות שחיו בפליסטוקן
קטגוריה:עופות שנכחדו בהולוקן
קטגוריה:אמריקה הצפונית: עופות שנכחדו
קרמוטוס

קרמוטוס (שם מדעי: Qarmoutus) הוא סוג של דג גרם נכחד מסדרת השפמנונאים ומשפחת האריוסיים, אשר התקיים באפריקה של האאוקן לפני 37 מיליון שנה מזמננו.

דג זה תואר בשנת 2017 בידי החוקר El-Sayed וצוותו על סמך ממצאי מאובנים מואדי אל-חיתאן במצרים בתצורה "Birket Qarun Formation". הסוג הכיל מין בודד, Qarmoutus hitanensis.

שפמנון זה היה גדול יחסית באורך של מעל 2 מטרים, כך שהיה יכול להיות גדול כמו שפמנון אירופי וייתכן שהיה טורף גדול כמותו. עם זאת הוא עצמו שימש מזון לטורפים גדולים יותר כמו הבסילוזאורוס הענקי.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.nationalgeographic.com/history/article/ancient-egypt-catfish-fossil-palaeontology-science כתבה על השפמנון באתר נשיונל גאוגרפיק] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שפמנונאים
קטגוריה:מקריני סנפיר פרהיסטוריים
קטגוריה:בעלי חיים שחיו באאוקן באפריקה
קטגוריה:מגה-פאונה של הפלאוגן באפריקה
פרס הגל

[[פרוטומה של הגל]]
פרס הגל (בגרמנית: Hegel-Preis) הוא פרס בינלאומי על שם הפילוסוף הגרמני גאורג וילהלם פרידריך הגל (1770–1831), המוענק מדי שלוש שנים למי שתרמו משמעותית לפיתוח מדעי הרוח. הפרס מוענק מטעם עיריית שטוטגרט בשיתוף אגודת הגל הבינלאומית. 

הפרס נוסד בשנת 1967 בשטוטגרט, והוענק לראשנה בשנת 1970, שהייתה השנה ה-200 להולדתו של הגל בעיר. גובה הפרס עומד על 12,000 אירו (נכון ל-2021).<ref></ref>

== רשימת הזוכים בפרס ==

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גאורג וילהלם פרידריך הגל
הגל
הגל
אפסילון (משגר)

משגר Epsilon ("אפסילון") פותח ביפן וייצורו נמשך. זה משגר מנוע דלק מוצק שכולל 3–4 שלבים. מטרת הפיתוח היה להוציא מניצול משגר מדגם Mu. הפיתוח החל בשנת 2007 ושיגור ראשון בוצע בשנת 2013.

המטרה העיקרית הייתה להוזיל עלויות שיגור. עלות שיגור משגר Mu היה כ-70 מיליון $. עלות משגר מדגם "אפסילון" הייתה כ-38 מיליון $ בלבד. כשלב ראשון המשגר החדש מנצל שלב ראשון של משגר H-IIA. לשלבים אחרים של המשגר נוצלו שלבים שהיו בניצול במשגר "Mu". הכנת המשגר לשיגור דורשת 8 אנשי צוות בלבד לעומת 150 אנשי צוות במשגרים קודמים. לשיגור המשגר הותאם כן שיגור במרכז החלל אוצ'ינורה שהיה בעבר בשימוש לשיגור משגים מסדרה "Mu".

לפי השערות המשגר מותאם לשיגור טיל בליסטי.

בשנת 2020 הוחלט על פיתוח דגם מתקדם Epsilon S. הכוונה הייתה לנצל כשלב ראשון מערכת שפותחה עבור משגר מדגם "H3" ולפתח שלב שלישי חדש. הדבר צריך להגדיל יכולת המשגר. שיגור ראשון מתוכן לשנת 2024, לאחר שניסוי שבוצע בשנת 2023 לא הצליח.

לפי תוכניות של סוכנות החלל היפנית עד לשנת 2030 מתוכננים שיגורים של שני הדגמים של המשגר.

בשנת 2012 דווח שנתונים תכנוניים דלפו כתוצאה ממתקפת סייבר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.jaxa.jp/projects/pr/brochure/pdf/01/rocket07.pdf תיאור המשגר]
* [https://www.ihi.co.jp/ia/en/products/space/epsilon/index.html תיאור משגרי הסדרה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות
קטגוריה:תוכנית החלל היפנית
קואיג'ואו

קואיג'ואו (בסינית: 快舟, kuàizhōu) הוא משגר שפותח בסין וייצורו נמשך. זה משגר מנוע דלק מוצק לשלבים 1–3 ומנוע דלק נוזלי לשלב הרביעי. מטרת הפיתוח הייתה לפתח משגר שניתן לנצל תוך זמן קצר. פיתוח בוצע על בסיס טיל בליסטי מדגם "דונגפנג 21". הפיתוח בוצע על ידי חברה ExPace שנמצאת בבעלות ממשלתית. בשלבים פיתוח שונים נמצאים דגמים עם יכולת שיגור גדולה יותר מהדגם הקיים.

השיגור הראשון בוצע בשנת 2013 ממרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן כאשר שוגר לוויין חישה מרחוק.

בשנת 2017 בוצע לראשונה שיגור דגם Kuaizhou 1A עם יכולת שיגור של לוויין במשקל 300 ק"ג. ביולי 2000 בוצע שיגור של דגם Kuaizhou 11 עם יכולת שיגור 1500 ק"ג.

ניתן לשכור את השיגור עבור לוויינים פרטיים בעלות של 10–20 אלף $ לק"ג.

שיגור המשגר מבוצע ממתקן נייד ולכן ניתן לשגר אותם מאתרים שונים.

עד היום שיגורים של "קואיג'ואו" בצעו מ-3 אתרים:
* מרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן, כן שיגור LA4
* מרכז שיגור הלוויינים טאיואן, כן שיגור LC-16
* מרכז שיגור הלוויינים שיצ'אנג

==קישורים חיצוניים==
* [https://space.skyrocket.de/doc_lau_det/kuaizhou-1a.htm רשימת שיגורים]
* [https://www.globalsecurity.org/space/world/china/kz.htm תיאור משגרי הסדרה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:משגרי לוויינים וחלליות
קטגוריה:תוכנית החלל הסינית
סויוז TMA-08M

סויוז TMA-08M (ברוסית:Союз ТМА-08М) היא חללית סויוז ששוגרה לחלל ב-29 במרץ 2013 מקוסמודרום בייקונור ונחתה ב-11 בספטמבר 2013. החללית שוגרה למפגש עם תחנת החלל הבינלאומית כשעל סיפונה 3 אנשי צוות שהתווספו למשלחת מס' 35 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==הצוות==
* פאבל וינוגרדוב - מפקד
* אלכסנדר מיסורקין - מהנדס טיסה
* כריסטופר קסידי - מהנדס טיסה

===צוות גיבוי===
* אולג קוטוב - מפקד
* סרגיי ריאזאנסקי - מהנדס טיסה
* מייקל הופקינס - מהנדס טיסה

==תיאור המשימה==
חללית "סויוז TMA-08M" שוגרה ב-29 במרץ 2013 מקוסמודרום בייקונור הנמצא בשטח קזחסטן ומנוהל על ידי רוסיה. השיגור בוצע באחריות רוסקוסמוס בעזרת משגר מדגם "סויוז FG". החללית נבנתה על ידי תאגיד הטילים והחלל אנרגיה.

החללית הגיעה אל תחנת החלל הבין-לאומית כעבור 6 שעות והתחברה למודול "פואיסק". זו הייתה הפעם הראשונה שחללית מאוישת מדגם "סויוז" התחברה לתחנת החלל במסלול שטיסה בו נמשכה מספר שעות בלבד. באותה עת בתחנת החלל שהתה משלחת מס' 35 בפיקוד כריס הדפילד.

צוות החללית הצטרף למשלחת שהורחבה בעקבות כך ל-6 חברים. בהמשך הם הצטרפו למשלחת מס' 36

"סויוז TMA-08M" נשארה מחוברת לתחנת החלל כחללית חירום.

ב-11 בספטמבר 2013 החללית התנתקה מתחנת החלל וחזרה לכדור הארץ באותו יום עם אותו צוות שהיה בהמראה. חללית נחתה בשטח קזחסטן כמתוכנן. ניתוק החללית מתחנת החלל סימן סיום פעילות משלחת מס' 36 לתחנת החלל הבין-לאומית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/soyuz-tma-08M.htm מידע על הטיסה]
* [https://www.russianspaceweb.com/iss_soyuz_tma08m.html מידע על המשימה]

קטגוריה:תוכנית סויוז
קטגוריה:2013 ברוסיה
קרב רעים

קרב רעים התרחש ב-7 באוקטובר 2023 בקיבוץ רעים וסביבתו, במסגרת מתקפת הפתע על ישראל. עשרות מחבלי חמאס הסתערו על הקיבוץ, הסמוך לצפון רצועת עזה. חברי כיתת הכוננות של הקיבוץ, שבה שישה חברים, בלמו אותם, וכעבור שעות אחדות הגיע סיוע מהמשטרה ומצה"ל. בטבח נרצחו 7 אזרחים (ארבעה חברי הקיבוץ, שני שומרים ואורחת) וכן נהרגו ארבעה קצינים מיחידות מובחרות.

== רקע ==

== מהלך הקרב ==
בבוקר מתקפת הפתע הסתערו עשרות מחבלי חמאס, בשלוש חוליות, על קיבוץ רעים הסמוך למרכז רצועת עזה, במטרה לבצע טבח בתושבי הקיבוץ ולחטוף מהם לרצועת עזה. תושבי הקיבוץ הסתגרו בממ"דים, וחברי כיתת הכוננות של הקיבוץ, שבה שישה חברים בראשות הרבש"ץ הראל אורן, בלמו את המחבלים, וכעבור שעות אחדות הגיע סיוע. כוח של שמונה שוטרי משטרת ישראל הגיע לקיבוץ בשעה 10, ובקרב הרג את המחבלים שבהם נתקל. בהמשך טיפלו השוטרים בכ-30 צעירים שברחו מהטבח במסיבת הטבע ליד רעים ומצאו מחסה במיגונית, אך שם הותקפו ברימוני יד ובבקבוק תבערה ורבים מהם נרצחו. צעירים נוספים שנמלטו ממסיבת הטבע מצאו מחסה בקיבוץ.

בשעה 11 הגיעו לקיבוץ לוחמים מסיירת מטכ"ל, סיירת חרוב, היחידה הרב-ממדית ולוחמים של גדס"ר צנחנים וכן קבוצת קצינים מחטיבת גולני.<ref></ref> בלחימה שבמסגרתה חוסלו עשרות מחבלים נהרגו מפקד היחידה הרב-ממדית, אל"ם רועי לוי, סרן יותם בן בסט, ורס"ן מוטי שמיר, מפקד פלוגה לשעבר בסיירת גולני שהיה בחופשת לימודים. במהלך טיהור בתי היישוב ממחבלים נהרג רס"ן אריאל בן משה מפקד פלגה בסיירת מטכ"ל, איתו נהרג סגן אדיר גאורי לוחם בסיירת מטכ"ל. הקרבות בקיבוץ נמשכו עד שעות הלילה.

במהלך הלחימה הגיע צוות של יחידת מתיל״ן מהחטיבה הטקטית של משמר הגבול ונלחם במשך כמה שעות על מבנה בו התבצרו מחבלים ממערב ליישוב סמוך לאחד משערי הכניסה. המחבלים ירו והשליכו רימוני רסס לעבר הצוות, הפעילו מטעני חבלה, ואף ניסו למשוך את הכוח בקריאות שהם רוצים להיכנע ואז פתחו שוב באש. לוחמי הצוות לקחו רימוני רסס מרכב של המחבלים שחנה בסמוך לרכב קרקל של מפקד תחנת שגב שלום סנ"צ איציק בוזוקשווילי שנהרג במקום עם ראש צוות בילוש של התחנה. רס"ב יקיר בלוכמן לאחר חילוצים וקרבות רבים בסמוך ליישוב רעים וגזרת העוטף. והשליכו אותם אל תוך המבנה בו התבצרו המחבלים ובהמשך נכנסו אליו לוודא שהמחבלים נהרגו. 4 מחבלים נהרגו במבנה ואחד נהרג כשניסה להימלט מהמבנה שהחל לבעור.
ביציאה מהישוב פינו לוחמי היחידה גופת לוחם ימ״מ שאותר בסמוך לשער הכניסה ליישוב.

לפחות שבעה נרצחו, חמישה נחטפו ואחדים נעדרים. בתים רבים בקיבוץ נשרפו. שניים מהנרצחים הם חבר הקיבוץ דביר קרפ ובת זוגו סתיו קמחי. המחבלים שרצחו אותם, לא פגעו בילדיו של קרפ. ונרצחו שני עובדים זרים ואחרים נחטפו מהקיבוץ הם שוחררו בנובמבר 2023.

ב-10 באוקטובר הרגו לוחמי צה"ל שני מחבלים שהתגלו במרחב הקיבוץ.

== לאחר הקרב ==
תושבי הקיבוץ פונו ממנו למלון ספורט קלאב באילת, אך חלקם העוסקים בחקלאות, יחד עם עובדים זרים מתאילנד, חזרו לעבד את שדות הקיבוץ.

חברת הקיבוץ עדי דרימר כתבה על נייר בריסטול את הודעות הוואטסאפ שעברו בין חברי הקיבוץ בבוקר הקרב, משעה 8:20 ועד 10. הכתובת, בצורת ספירלה, פורסמה בפייסבוק והפכה לוויראלית.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://oct7map.com/ מפת הטבח ב־7 באוקטובר – פרויקט גיאו־ויזואלי לייצוג מקיף של הזוועות – מקומות, שמות ותמונות הנרצחים], אתר ייעודי – oct7map.
* 
* 

== ראו גם ==
* הטבח במסיבת הטבע ליד רעים
* הטבח בקיבוץ רעים

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רעים (קיבוץ)
קטגוריה:חמאס: פיגועים
רעים
קטגוריה:הטבח בפסטיבל נובה
גופל סוורופ פתק

גופל סוורופ פתק (26 בפברואר 1896 – 4 באוקטובר 1982) היה פוליטיקאי הודי שכיהן כסגן נשיא הודו הרביעי. סגן נשיא הודו הראשון שלא נבחר לנשיא הודו.

== ביוגרפיה ==
גופל סוורופ פתק נולד ב-26 בפברואר 1896 ב בהודו הבריטית (כיום באוטר פרדש, הודו).

פתק למד משפטים באוניברסיטת אללהאבאד , ועסק בעריכת דין בפני בית המשפט הגבוה של אללהאבאד.

פתק מונה לשופט זמני בבית המשפט הגבוה של אללהאבאד למשך שנה אחת בין דצמבר 1945 ו-1946.

במרץ 1960 נבחר פתק לרג'יה סבהה, וחזר ונבחר במרץ 1966. ב-1966 מונה לשר המשפטים של ממשלת הודו. התפטר משני תפקידיו אלו עם מינויו למושל מייסור (היום קרנאטקה) במאי 1967.

בבחירות לסגן נשיא הודו שנערכו באוגוסט 1969 בעקבות התפטרות ורהגירי ונקטה גירי שהתמודד לנשיאות הודו, נבחר פתק לסגן נשיא הודו כמועמדה של אינדירה גנדי. הוא כיהן בתפקיד במשך חמש שנים.

פתק נפטר ב-31 באוגוסט 1982.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגני נשיאי הודו
קטגוריה:חברי הרג'יה סבהה
קטגוריה:מושלי המדינות והטריטוריות של הודו
קטגוריה:משפטנים הודים
קטגוריה:הודים שנולדו ב-1896
קטגוריה:נפטרים ב-1982
קטגוריה:שרי המשפטים של הודו
דימיטרייה צינצאר-מרקוביץ'

דימיטרייה צינצאר-מרקוביץ (בסרבית: Димитрије Цинцар-Марковић; 25 באוגוסט 1859 – 29 במאי 1903) היה גנרל ופוליטיקאי סרבי. כיהן כראש המטה הכללי הסרבי בין השנים 1901–1902, וכראש ממשלת סרביה בין השנים 1902–1903. נרצח במהלך ההפיכה הצבאית בסרביה ב-1903.

==ביוגרפיה==
מרקוביץ' נולד בסאבאץ' ב-25 באוגוסט 1859. אביו, מרקו צינצאר-מרקוביץ' היה מפקד הז'נדרמריה הסרבית, ואחיו, אלכסנדר צינצאר-מרקוביץ' היה דיפלומט שהפך לימים לשר החוץ של ממלכת יוגוסלביה.

ב-1865 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית הסרבית, וב-1870 סיים את לימודיו והחל לשרת בצבא סרביה בדרגת לוטננט משנה. בין 1872–1873 הוא שרת בצבא הפרוסי ברגימנט האולאנים ה-13. ב-1874 הוא מונה לשלישו הצבאי של הנסיך מילאן. ב-1875 הוא מונה למפקד משמר הפרשים המלכותי. במהלך המלחמה הסרבית-עות'מאנית הוא לחם כמפקד פרשים. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית הוא פיקד על דיוויזיית מורביה. ב-1885 הוא לחם במלחמת בולגריה-סרביה. ב-1897 הוא הועלה לדרגת גנרל.

ב-1901 מינה אותו אלכסנדר הראשון, מלך סרביה לתפקיד ראש המטה הכללי הסרבי. ב-7 בנובמבר 1902 מינה אותו המלך לראש ממשלת סרביה. הוא נבחר לתפקיד דווקא מכיוון שהיה איש צבא ללא קשר לפוליטיקה, והמלך אלכסנדר, שלא היה פופולרי בסרביה, חיפש ראש ממשלה כנוע שלא יתנגד לו. למרות זאת, במרץ 1903 החליט המלך על עריכת בחירות לראשות הממשלה. הבחירות נערכו ב-18 במאי, ומרקוביץ' זכה בהן לאמון העם.

למרות זאת, העובדה שהיה בן-בריתו הפוליטי וידידו של המלך, גרמה לכך שמרקוביץ' לא היה פופולרי בקרב האצולה, הצבא והפוליטיקה בסרביה. ב-29 במאי 1903, ערכו קבוצת קצינים בצבא סרביה הפיכה צבאית. בתחילת ההפיכה, כותר ביתו של מרקוביץ' בידי הקושרים. מאוחר יותר הוא נורה בפתח ביתו בידי קולונל אלכסנדר מאסין. במקביל, חתנו, יובאן מיליקוביץ', הוצא להורג בארמון המלוכה יחד עם המלך והמלכה.

==קישורים חיצוניים==

* דימטרייה צינצאר-מרקוביץ' באתר המרכז ליציבות חברתית [https://www.youtube.com/watch?v=XWDuqX2zFco&t=1162s חלק 1] ו-[https://www.youtube.com/watch?v=B50uFHFBHvE 2]

קטגוריה:פוליטיקאים סרבים
קטגוריה:גנרלים סרבים
קטגוריה:ראשי ממשלת סרביה
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי מסדר אוסמניה
קטגוריה:ילידי 1859
קטגוריה:נפטרים ב-1903
אלן ג'ונסטון

אלן גרהם ג'ונסטון (נולד ב-17 במאי 1962) הוא עיתונאי בריטי העובד עבור ה-BBC. הוא היה כתב ה-BBC באוזבקיסטן, באפגניסטן, ברצועת עזה ובאיטליה.

ג'ונסטון נחטף ברצועת עזה ב-12 במרץ 2007 על ידי ארגון "צבא האסלאם". הוא שוחרר ללא תנאי ב-4 ביולי, כמעט ארבעה חודשים לאחר מכן, לאחר לחץ רב שהופעל על הארגון על ידי החמאס.

== ביוגרפיה ==
ג'ונסטון נולד בטנזניה<ref name="BBC 12 Mar"></ref> להורים סקוטים.<ref name="parents"></ref> הוא סיים תואר שני באנגלית ופוליטיקה באוניברסיטת דנדי <ref name="BBC 12 Mar" /> ולימודי תעודה בעיתונאות באוניברסיטת קארדיף.<ref name="BBC 12 Mar" />

== קריירה ==
ג'ונסטון הצטרף ל-BBC ב-1991, ושימש ככתב במקומות רבים, כולל בטשקנט שבאוזבקיסטן ובקאבול שבאפגניסטן. הוא היה בקאבול כשאפגניסטן עדיין הייתה בשליטת הטליבאן.<ref name="BBC Gaza risk"></ref> הוא היה כתב ה-BBC בעזה עד 1 באפריל 2007, ובזמן חטיפתו היה הכתב הזר היחיד מארגון תקשורת מערבי גדול שעדיין שהה בעיר.<ref name="BBC 12 Mar" /><ref name="CNN"></ref><ref name="Guardian 13 Mar"></ref>

ג'ונסטון סיקר סיפורים מרכזיים רבים בעזה עבור ה-BBC, כולל תוכנית ההתנתקות ב-2005, זכיית חמאס בבחירות לרשות המחוקקת הפלסטינית (2006), מבצע גשמי קיץ והטרור הפלסטיני מסוף 2006 עד 2007.

עמיתו של ג'ונסטון ל-BBC, פול אדמס, ציין שזהו "תפקידו של ג'ונסטון להביא לנו יום אחר יום דיווחים על המצב הפלסטיני ברצועת עזה". מוסטפא ברגותי תיאר את ג'ונסטון כ"ידיד של עמנו", ואמר כי ג'ונסטון "עשה הרבה למען מטרתנו".<ref name="BBC Apr11"></ref> מנהיג הפת"ח מרואן ברגותי כינה גם את ג'ונסטון "ידיד העם הפלסטיני".

מנובמבר 2011 עד אוגוסט 2014, ג'ונסטון היה כתב ה-BBC ברומא. מאוקטובר 2014, ג'ונסטון הצהיר בחשבון הטוויטר שלו שהוא נמצא בלונדון.

יום לאחר שחרורו, זכה ג'ונסטון בפרס מאמנסטי אינטרנשיונל על דיווחיו ברדיו על זכויות אדם בעזה.<ref name="AI"></ref>

== חטיפתו ==
[[באנר על אלן ג'ונסטון במרכז הטלוויזיה של ה-BBC]]
ב-12 במרץ 2007, ג'ונסטון נחטף על ידי צבא האסלאם. השבי שלו הוביל להפגנות רבות ברחבי העולם. חמאס הפעיל לחץ עצום על צבא האסלאם, לרבות (לפי בכיר בחמאס) איום לתפוס ולהרוג אותם אם לא ישחררו את ג'ונסטון.<ref name="Time 5 Jul"></ref> ב-4 ביולי 2007 שוחרר ג'ונסטון. הוא נלקח לפגוש את מנהיג חמאס אסמאעיל הנייה שטען כי השחרור הוא ראיה לביסוס חמאס ברצועה, ולאחר מכן יצא לירושלים עם פמליה של דיפלומטים בריטים.

== ראו גם ==
* גלעד שליט

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://news.bbc.co.uk/2/hi/middle_east/6268028.stm פרופיל חדשות ה-BBC: אלן ג'ונסטון]
* [http://news.bbc.co.uk/2/hi/middle_east/default.stm חדשות ה-BBC במזרח התיכון]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אישים שנעלמו ואותרו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קארדיף
קטגוריה:BBC: אישים
קטגוריה:בני ערובה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1962
דרך ואצי

דרך ואצי או ואצי אוט (בהונגרית: Váci út) היא שדרה ארוכה ועמוסת תנועה של בודפשט, המתחילה מהשדרה הגדולה (בכיכר ניוגטי) ועוברת צפונה במקביל לדנובה, באורך של 12 ק"מ בערך,<ref></ref> עד לגבול העיר בודפשט. היא נמשכת דרך דונאקסי (Dunakeszi), על כביש ראשי 2, המוביל לעיר ואץ (שנתנה את שמה לשדרה).

== מיקום ==
בקטע קצר (כ-650 מטר) הדרך מהווה את קו הגבול של רובע 6 ורובע 13, לאחר מכן עוברת ברובע 13 ולאחר מכן ברובע 4. תחילה בשישה, ולאחר מכן בארבעה נתיבים. הקטע הצפוני של קו המטרו M3 עובר ברובו מתחת לדרך ואצי. יש לאורכה שבע תחנות מטרו מכיכר ניוגטי ועד לשער אויפשט (כיום רובע 4). באחרון חוצה אותה קו הרכבת לאסטרגום, שחוצה את גשר הרכבת המחבר (הצפוני) בהמשך.

== היסטוריה ==
דרך ואצי, כביש היציאה העתיק של בודפשט (לשעבר: העיר פשט), המשיכה מעבר לגבולות העיר בכיוון כללי צפון-דרום לכיוון העיר ואץ בצפון המדינה. במהלך המאה ה-19 חברות תעשייתיות חשובות התיישבו לאורך דרך ואצי בקטע של רובע 13. מפעל המכונות לאנג (Láng), מפעל הברגים, מפעל הפלדה ההונגרי, תעשיית הקנבס, היוטה והטקסטיל, מפעל הסוללות, מפעל המספנה והמנוף ההונגרי. טונגסרם ועוד. לפני מסירת גשר מגיירי בשנת 2008, הורחב הכביש בין דרך פוטי (Fóti út) לבין נחל סילאש (Szilas) לשני נתיבים לכל כיוון.

== מבני ציבור לאורך ודרך אצי ==
* תחנת הרכבת ניוגאטי
* קניון וסט אנד
* אולם השוק המקורה להל
* מפעלי מים מטרופוליטן
* כנסיית מרגיט הקדושה
* מנהל המס האזורי המרכזי של הונגריה
* תיאטרון יוז'ף אטילה
* מטה המשטרה הארצי, של מחוז פשט ושל בודפשט
* אוצר המדינה של הונגריה
* מפעלי חשמל בבודפשט (המטה)
* המועצה לתשלום פנסיה וקופת חולים לאומית
* כנסיית הקהילה של מרטין הקדוש
* כנסיית הסיינטולוגיה בודפשט
* מכון החיטוי של בודפשט
* קניון דונה פלאזה
* בית החולים לילדים ברחוב מדאראס (Madarász)
* תחנת Volánbusz, תחנת הרכבת אויפשט

בנוסף לאלה, ישנם בנקים רבים, חברות ביטוח ובנייני משרדים נוספים לאורך הכביש.

== לקריאה נוספת ==
* Budapest lexikon I–II. Főszerk. Berza László. 2., bőv. kiad. Budapest: Akadémiai. 1993. ISBN 963-05-6409-2 (לקסיקון בודפשט)

==קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בודפשט: תחבורה
נחום צירולניקוב

נאום (נחום) יזראילביץ' צירולניקוב (ברוסית: Наум Израилевич Цирульников; 24 בספטמבר 1910 – 28 בדצמבר 1979) היה קצין יהודי בדרגת תת-אדמירל בחיל הים הסובייטי.

==קורות חיים==
נחום בן ישראל צירולניקוב נולד בעיר ביחוב שבפלך מוהילב של האימפריה הרוסית (כיום נמצאת העיר בתחומי מדינת בלארוס) במשפחה יהודית. מגיל 15 עבד כפועל במפעל לייצור יציקות ברזל.

בגיל 18 התנדב לשירות בצי. הוא התקבל ללימודים בבית הספר הימי הגבוה על שם פרונזה. לאחר שסיים את הכשרתו הוא שרת כקצין נשק בצוללת שהייתה חלק מצי הים השחור. בשנת 1935 מונה לסגן מפקד צוללת. בשנת 1938 הוא הועבר לצי האוקיינוס השקט שם מונה למפקד צוללת. בשנת 1940 עבר לשרת במפקדת צי האוקיינוס השקט בתפקיד עוזר ראש אגף המבצעים. ב-1941 מונה לראש אגף המבצעים.

צי האוקיינוס השקט לא נטל חלק בקרבות בין גרמניה הנאצית לברית המועצות, אך היה בכוננות למלחמה מול יפן וליווה שיירות הספקה מארצות הברית לברית המועצות בחלק הצפוני של האוקיינוס השקט. באוגוסט 1945 נטל צירולניקוב חלק בלחימה כנגד היפנים במהלך מבצע סערת אוגוסט. הוא השתתף בתכנון השתלטות הצי על הנמלים בקוריאה והשתלטות על האיים הקוריליים.

לאחר המלחמה המשיך צורילניקוב לשרת בצי. עד 1947 פיקד על אחד מבסיסי צי האוקיינוס השקט. בשנת 1949 הועלה לדרגת קונטר-אדמירל. ב-1950 מונה למפקד שייטת צוללות בצי הבלטי. ב-1954 מונה למדריך בכיר בבית הספר לקציני חיל הים בעיר לנינגרד. ב-1955–1957 הדריך בבית הספר לקציני חיל הים בריגה. ב-1957–1960 למד באקדמיה צבאית של המטה הכללי. בתום לימודיו נשאר באקדמיה כמרצה בכיר לטקטיקה ימית. בשנת 1969 פרש מן השירות הצבאי.

נחום צירולניקוב נפטר ב-28 בדצמבר 1979. נקבר בבית העלמין וגנקובסקויה.

במהלך הקריירה שלו עוטר נחום צירולניקוב ב: עיטורי לנין, שני עיטורי הדגל האדום, עיטור נחימוב, שני עיטורי הכוכב האדום ובמדליות שונות.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.jewmil.com/biografii/item/513-tsirulnikov-naum-izrailevich על נחום צירולניקוב], באתר "הלוחמים היהודים במלחמת העולם השנייה" 

קטגוריה:יהודים אנשי הצבא האדום במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים בכוחות המזוינים של ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מעוטרי עיטור נחימוב
קטגוריה:מקבלי עיטור הכוכב האדום
קטגוריה:אדמירלים סובייטים
קטגוריה:אדמירלים יהודים
קטגוריה:צוללנים סובייטים
קטגוריה:צוללנים יהודים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין וגנקובסקויה
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1910
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1979
סבטוזר נשיץ'

סבטוזר ט. נשיץ (בסרבית: Светозар Т. Нешић; 12 בנובמבר 1851 – 1927) היה קולונל סרבי אשר כיהן כממלא מקום ראש המטה הכללי הסרבי בין 1902–1903.

==ביוגרפיה==
נשיץ' נולד בנגוטין ב-12 בנובמבר 1851. ב-1869 הוא החל ללמוד באקדמיה הצבאית הסרבית. ב-1874 הוא סיים את לימודיו והחל לשרת בחיל התותחנים בדרגת לוטננט משנה. במהלך המלחמה הסרבית-עות'מאנית (1876–1877) והמלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878) הוא שימש כמפקד בריגדת קריינה. לאחר מכן שימש כשלישו הצבאי של המלך מילאן וכנספח צבאי בקונסטנטינופול. בין 1894–1897 הוא שימש כמרצה באקדמיה הצבאית הסרבית. לאחר מכן שימש כראש מחלקת ההיסטוריה במטה הכללי. ב-1902 הוא מונה באופן זמני לראש המטה הכללי הסרבי. אף על פי שהוגדר כממלא מקום, הוא כיהן בתפקיד כממלא מקום. בתפקידו זה, הוא ארגן מחדש את מערך הגיוס הסרבי, והכין תוכנית חדשה למלחמה עם האימפריה העות'מאנית. תוכנית שיושמה בהצלחה רבה במהלך מלחמת הבלקן הראשונה ב-1912. ב-1905 הוא פרש מהצבא עקב מצב בריאותי רעוע. הוא נפטר בבלגרד ב-1927.

במהלך הקריירה שלו הוא פרסם שישה ספרים בנושא תאוריה צבאית, וכן מאמרים רבים שפורסמו בכתבי עת צבאיים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.voa.mod.gov.rs/sr/istorijat/znacajne-licnosti-vos/svetozar-nesic סבטוזר נשיץ']

קטגוריה:אנשי צבא סרבים
קטגוריה:ילידי 1851
קטגוריה:נפטרים ב-1927
ימי ראשית הקיץ

ימי ראשית הקיץ הוא שיר שנכתב על ידי יענקל'ה רוטבליט והולחן על ידי שמוליק קראוס בשנת 1977. השיר יצא לראשונה במסגרת אלבומו של קראוס "שבעים שמונים", שיצא באותה השנה.<ref name=":0"></ref>

השיר מתאר את הימים הראשונים של עונת הקיץ.<ref name=":0" />

אלבומו של קראוס יצא תוך כדי ניסיונות להקים את להקת כיף התקווה הטובה, שבה היו חברים ג'וזי כץ, חנן יובל ואלי מגן, שאף ביצע את השיר באלבום. הלהקה התפרקה והשיר נכלל באלבומו של קראוס ומבצעת אותו באלבום ג'וזי כץ. את השיר עיבד מוזיקלית אילן וירצברג.<ref name=":0" /><ref name=":1"></ref>

השיר הועמד לבחירה במצעד הפזמונים השבועי של רשת ג' בשבוע של ה-30 במאי 1977. הוא צעד ארבעה שבועות בלבד ובשיאו הגיע למקום ה-20 במצעד.<ref name=":1" />

== גרסאות נוספות של השיר ==
את השיר ביצעה בר בלפר בשנת 2006 בסרט מישהו לרוץ איתו בכיכובה.<ref name=":0" />

בפברואר 2011 ביצעה מיקה שדה את השיר בהיכל התרבות בתל אביב בערב למען הגן השיקומי בירושלים.<ref></ref>

בשנת 2013 ביצעו שרון מולדאבי וצילי ינקו את השיר במופע מחווה לזכר שמוליק קראוס במסגרת ג'אם 88 אף אם מבית היוצר של אקו"ם, נמל תל אביב.

בפברואר 2021 הוציאה המוזיקאית אור אדרי עם עמיר רוסיאנו (ג'נגו) גרסת כיסוי לשיר במסגרת האלבום "הוצאו מהקשרם - שרים רוטבליט", אלבום המחווה ליענקל'ה רוטבליט. השיר היה אחד המועמדים במצעד השנתי של גלגלצ לשנת תשפ"א.<ref></ref>

בפברואר 2023 ביצע את השיר המוזיקאי ברי סחרוף בערב מחווה לג'וזי כץ שנערך בהיכל התרבות.<ref></ref> 

בינואר 2024 ביצעה את השיר ענת מושקובסקי לנגינת תזמורת הג'אז הישראלית במועדון הגריי.<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1977
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יענקל'ה רוטבליט
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שמוליק קראוס
קיץ
אלכסנדר מאסין

אלכסנדר מאסין (בסרבית: Александар Машин; 24 במאי 1857 – 18 באפריל 1910) היה קולונל בצבא סרביה, אשר התפרסם בשל חלקו בהפיכה הצבאית בסרביה ב-1903. לאח ההפיכה שימש כשר הבינוי הזמני של סרביה. בין 1905–1906 הוא שימש כראש המטה הכללי הסרבי.

==ביוגרפיה==
מאסין נולד בבלגרד ב-24 במאי 1857. הוריו היגרו מבוהמיה לנסיכות סרביה. אביו, יובאן מאסין היה רופאו האישי של הנסיך אלכסנדר קאראג'ורג'ביץ'. לאחר שקאראג'ורג'ביץ' הודח מהשלטון והוחלף בידי בית אוברנוביץ', משפחת מאסין שמרה אמונים לבית קאראג'ורג'ביץ' הגולה. למרות זאת, לאחר שב-1871 התגייס אלכסנדר מאשין לצבא סרביה, הוא זכה לקידומים מהירים תודות לכישרונו. בהמשך, המלך מילאן אוברנוביץ' אף מינה אותו לשליש הצבאי שלו. ב-1897 הוא מונה לנספח צבאי במונטנגרו. שנתיים לאחר מכן הוא היה חבר במשלחת הסרבית שחתמה על אמנות האג.

אחיו של מאסין, סווצוזאר מאסין, נישא לדראגה לוגנוביץ'. היחסים בין דראגה לאלכסנדר היו רעים מאז ומתמיד. לאחר מותו של אחיו ב-1851, דראגה החלה לעבוד כמשרתת של המלכה נטליה אוברנוביץ', ובהמשך הפכה לפילגשו של אלכסנדר הראשון, מלך סרביה. דראגה הייתה מלכה לא-פופולרית, ויחסיה עם מאסין החמירו. זו הייתה אחת הסיבות לכך שב-1900 הוא עזב את הצבא.

מאסין התקרב לקבוצת קצינים צעירים בהנהגתו של דרגוטין דימטרייביץ', אשר מאסו בשלטונו של המלך אלכסנדר והחליטו לרצוח אותו ולהחזיר לשלטון את בית קאראג'ורג'ביץ'. ב-29 במאי 1903, פתחו דימטרייביץ' ומאסין בהפיכה צבאית במדינה. מאסין השתלט על רגימנט הרגלים ה-7 ויחד עמו כיתר את הארמון המלכותי. הוא השתתף בחיפושים האינטנסיביים אחר בני הזוג המלכותי שהסתתרו בארמון. לאחר מכן הוא פנה אל ביתו של ראש הממשלה דימיטרייה צינצאר-מרקוביץ', וירה בו למוות במו ידיו. כמו כן הוא הורה לווייסלב טנקוסיץ' לרצוח את שני אחיה הצעירים של המלכה, ואת שר הפנים וליה טודורוביץ'.

לאחר ההפיכה היה חבר מאסין בממשלה הזמנית שהקימו הקושרים, ובמשך זמן קצר החזיק בתפקיד שר הבינוי. ב-1905 הוא מונה לראש המטה הכללי הסרבי. עם זאת, במאי 1906 הוא פוטר מהתפקיד על פי דרישתה של בריטניה שהתנתה את חידוש היחסים הדיפלומטיים עם סרביה (שנותקו בעקבות ההפיכה ב-1903) בפיטוריהם של מאסין וקושרים נוספים מתפקידיהם.

לאחר פרישתו התגורר מאסין בבלגרד עד מותו ב-18 באפריל 1910.

==קישורים חיצוניים==
*
*

קטגוריה:אנשי צבא סרבים
קטגוריה:ילידי 1857
קטגוריה:נפטרים ב-1910
אצלי הכל בסדר (שיר של ג'וזי כץ)

אצלי הכל בסדר הוא שיר בביצוע ג'וזי כץ שכתבו יענקל'ה רוטבליט ומאיר אריאל והלחינו שמוליק קראוס ושלום חנוך על פי מכתב שכתבה כץ לאמה בארצות הברית.<ref name=":0"></ref>

== תוכן השיר ==
השיר מתאר יום בחייה של ג'וזי כץ, תמונות מחיי הזמרת הצעירה שעלתה לבדה לישראל, את הרחוב שבו היא גרה ואת סדר יומה. רוטבליט 
הפך את המכתב לשיר יחד עם מאיר אריאל והוא הולחן בידי שמוליק קראוס ושלום חנוך בשנת 1970, עם העיבוד של ירון גרשובסקי, והיה מיועד במקור לאלבום של להקת כיף התקוה הטובה (אלבום שמעולם לא הושלם). 

כך סיפרה ג'וזי כץ בריאיון לעיתון הארץ בספטמבר 2012: 
"אתה יודע איך נולד השיר אצלי הכל בסדר? ישבנו בדירה, שלום, אריק, אני, רוטבליט, היינו מסטולים כמובן, ממש ממש, ופתאום רוטבליט שאל:
'תגידי, מה עשית היום, ג'וזי?' 
ואני התחלתי להגיד לו, ככה, שכתבתי מכתב לאמא שלי, שמצאתי דירה, קצת לא מסודרת, וקניתי מצרכים בשביל שבת, שיש איזה בחור גבוה שרוצה לכתוב עלי מאמר לעיתון ושהדלקתי נרות... 
ובעצם, מכל הווידוי הזה, מהמלים שלי, עשו את השיר".<ref></ref>

השיר הוקלט בעיבוד של ירון גרשובסקי אך רק לאחר שנתיים וחצי הודפס על תקליטון ונשלח לרדיו לראשונה בשנת 1973, במסגרת ההרכב השני של שלישיית "החלונות הגבוהים", כשאלי מגן מחליף את אריק איינשטיין, שפרש מההרכב ב-1968. השיר זכה להצלחה ועם השנים הפך לאחד המזוהים ביותר עם ג'וזי כץ.<ref name=":0" />

השיר, שעליו חתומים בצוותא רוטבליט, קראוס ושלום חנוך (ובמקומות מסוימים יש קרדיט גם למאיר אריאל על המלים) לא הצליח במיוחד במצעדי הפזמונים אך הפך עם השנים לשיר אהוב מאוד שחודש פעמים אחדות (בין היתר, בפי מיקה קרני). 

"אצלי הכל בסדר" הוא גם השם שניתן לסרט התיעודי שנעשה על ג'וזי כץ בידי ירון אמיתי וארז תדמור ב-2005.

== ביצועים נוספים ==
בשנת 2001 ביצעה את השיר מיקה קרני. גרסת הכיסוי שלה הגיעה למקום הראשון במצעד הפזמונים של רשת ג'.

את השיר ביצעו נינט טייב ומיה דגן בסדרת הטלוויזיה השיר שלנו.

השיר מופיעה באלבומה של חוה אלברשטיין, אבק של כוכבים.

בשנת 2021 הוציאו המוזיקאיות גלי אלון ואליוט גרסת כיסוי לשיר במסגרת האלבום "הוצאו מהקשרם - שרים רוטבליט", אלבום המחווה ליענקל'ה רוטבליט.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1974
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי יענקל'ה רוטבליט
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי מאיר אריאל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שמוליק קראוס