OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
זיגמונט טורקוב

זיגמונט טוּרקוֹב (בכתיב יידי: טורקאָוו; בפולנית: Zygmunt Turkow; 1896, ורשה – 20 בינואר 1970, ישראל) היה שחקן, מחזאי, מעצב במה, במאי, מייסד ומנהל תיאטרון וקולנוע יהודי, בעיקר ביידיש, אך גם בפולנית, ברוסית, בפורטוגזית ובעברית.

==קורות חיים ויצירה==

טורקוב נולד בוורשה (אז בירת גוברניית ורשה של האימפריה הרוסית) בשנת 1896. למד משחק בבית הספר הדרמטי בוורשה. שיחק וביים בפולנית בתיאטרון האומנותי "צֶנְטְרָל" בפולין וכמו כן שיחק ביידיש בתיאטרון של אסתר רחל קמינסקה. שיחק בתיאטרון הרוסי ולמד בימוי אצל בוריס גלגולין.

ב-1920 שב לפולין מרוסיה יחד עם רעייתו הראשונה אידה קמינסקה, והיה מבכירי הלהקה הווילנאית כבמאי ומעבד מחזות. היה מראשוני במאי הקולנוע בשפה היידיש, והוא שעמד מאחורי שתי הגרסאות הקולנועיות ל"תקיעת כף" (Ślubowanie): גרסת 1924, שבה השתתפו לייב קדישזון, יוסף בולוף, אידה קמינסקה, אסתר רחל קמינסקה ועוד, וגרסת 1937. באותה שנה ביים גם את הסרט "פריילעכע קבצנים" (יידיש: "הקבצנים העליזים"; בפולנית: Weseli biedacy) בכיכובם של דז'יגאן ושומאכער.

מנישואין עם אידה קמינסקה נולדה השחקנית רות טורקוב (קמינסקה). לאחר גירושיו נשא לאישה את השחקנית דינה בלומנפלד אשר לימים, לאחר גירושיו ממנה, נישאה לאחיו של זיגמונט, השחקן והבמאי יונס טורקוב.

בשנת 1940 נמלט מאירופה לברזיל, וייסד שם את התיאטרון "אוֹס קומדיאנטס" (Os Comediantes), שבו ביים ושיחק בפורטוגזית.

עלה לישראל בשנת 1952 וייסד בארץ תיאטרון ביידיש שנקרא "תיאטרון עממי". באותה שנה (1952) העלה הצגת יחיד: "לחיים חדשים". בשנת 1953 העלה התיאטרון הצגה בעברית של יהושע בר יוסף. בשנים אלה הרבה לנסוע כדי לביים ולהופיע בברית המועצות, ברומניה, בארצות הבלטיות, באוסטרליה, ובמרכז ודרום אמריקה.

ייסד יחד עם השחקן והמחזאי מאיר ינאי את תיאטרון "זוטא" (1958–1967), והיה במאי התיאטרון הקאמרי של תל אביב.

ב-1950 פרסם אוטוביוגרפיה בשלושה כרכים בשם "פראגמענטן פון מיין לעבן" ("קטעים מחיי").

טורקוב נפטר ב-20 בינואר 1970, ותרם את גופתו למדע. במהלך חייו כתב טורקוב כתריסר מחזות.
שניים מאחיו נודעו כסופרים ועיתונאים: מרק טורקוב ויצחק טורקוב-גרודברג.

==הכרה==
טורקוב היה הראשון שלו הוענק פרס שומאכר למי שמהווה גשר בין ישראל לגולה (1956). בנוסף זכה בפרס עיריית תל אביב לאמנות הבמה, במלאת חמישים שנה לפעילותו הבימתית (1966).

בשנת 2006 קראה עיריית תל אביב רחוב על שמו.

==לקריאה נוספת==
* יצחק טורקוב-גרודברג, זיגמונט טורקאוו, תל אביב: דפוס אורלי, תש"ל.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי תיאטרון יהודים פולנים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים פולנים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים רוסים
קטגוריה:שחקני תיאטרון יידיש
קטגוריה:מעצבי במה יהודים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים פולנים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים פולנים
קטגוריה:שחקני קולנוע יידיש
קטגוריה:משפחת קמינסקי
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה ישראלים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שתרמו את גופתם למדע
קטגוריה:זוכי פרס משה הלוי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1896

קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1970
במאי טלוויזיה

במאי טלוויזיה הוא אדם העוסק בבימוי וניהול הפעילויות הקשורות להכנת תוכנית טלוויזיה.

בדומה לבמאי תיאטרון וקולנוע, גם במאי טלוויזיה עומדים בראש הצוות היצירתי של ההפקה; אך לעיתים קרובות המפיק הוא האחראי על הצד היצירתי בסופו של דבר. המשימה החשובה ביותר של במאי טלוויזיה בהנחיית המשתתפים – בין אם מדובר בבדרנים או מגישי תוכנית חדשות, בשחקנים, או באורחים בתוכנית אירוח. הבמאי גם אחראי על מיקום המצלמות, אמצעי התאורה והקול, והעזרים.

קיימות התמחויות בתחום, לפי סוג התוכנית שבה מטפל במאי הטלוויזיה. כך, למשל, קיימים במאים המתמחים בבימוי תוכניות המועברות בשידור חי או בתוכניות ספורט.
בימוי שידורי הספורט נחשב לאחד האתגרים הקשים של במאי הטלוויזיה. זאת בשל קצב האירועים המהיר, ריבוי המצלמות בשידור וחוסר היכולת לתכנן מראש את המתרחש במגרש. רוב שידורי הספורט מועברים בשידור חי ללא אפשרות לערוך ולתקן את התוצאה הסופית.

==קישורים חיצוניים==

*
מייקל גרינספן

מייקל גרינספן (באנגלית: Michael Greenspan; נולד ב-7 ביולי 1947 בפילדלפיה, ארצות הברית) הוא במאי ומפיק טלוויזיה ישראלי.

גרינספן למד לתואר שני בתקשורת באוניברסיטת טמפל ועלה לישראל בשנת 1973, לאחר שביקר במדינה בשנת 1972 על מנת לכתוב מחקר על הטלוויזיה הישראלית.

גרינספן ביים בין היתר חלקים מהסדרות של הטלוויזיה החינוכית:
* גבי ודבי
* Here we are (פרקים בודדים, מרבית הסדרה כעוזר במאי לאירווינג קפלן)
* זהו זה!
* מה פתאום (קשקשתא)
* הילדים משכונת חיים (פרקים מעטים)

ב-2011 השתתף בסדרה "החולמים" בתפקיד הנרי - אחד מדמויות האורח.

ב-2015 השתתף בסרט "מלחמת 90 הדקות בבימויו של אייל חלפון.

בעבר שימש גם כשדר רשת CNN בישראל.
כיום מביים בעיקר סרטי תדמית וסרטים תיעודיים. בנוסף, הוא מנחה אירועים באנגלית.

== חיים אישיים ==
גרינספן נשוי לשחקנית גילת אנקורי. לזוג שתי בנות.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://mgreenspan47.googlepages.com/home דף הבית של גרינספן] 
* [http://www.televizia.net/vb/showthread.php?t=3915 "מקל הקסמים של מייקל"] - ריאיון עם גרינספן באתר טלוויזיה.נט.
* [http://www.breaking-the-ice.de/index.php?page=journeys_antarctica_film שוברים את הקרח] סרט תדמית שיצר גרינשפן על מסע להבנה הדדית לאנטארקטיקה
* [http://www.againstalloddstv.com/mgreenspan.php נגד כל הסיכויים] - על תפקידו של גרינספן בסדרת טלוויזיה המציגה את מדינת ישראל לרשת PBS האמריקאית

קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:משפחת אנקורי
קטגוריה:עולים בשנות ה-1970
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ישראלים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1947
אלפאביט

אלפאביט (Alphabeat) להקת פופ דנית שהוקמה ב-2004 בסילקבורג תחת השם Sodastar אך שינתה את שמה כדי להימנע מבלבול עם להקה גרמנית בשם דומה.

==היסטוריה==
בראשית דרכה, הוחתמה הלהקה על ידי חברת התקליטים הדנית "קופנהגן רקורדס". סינגל הבכורה תחת הלייבל המקומי, "Fascination", היה ללהיט בדנמרק בקיץ 2007. הסינגל השני "10,000 לילות של רעם" ראה הצלחה דומה, כמו גם אלבום הבכורה הנושא את שם הלהקה, שזכה באלבום פלטינה בדנמרק.

הצלחת הלהקה משכה התעניינות מצד חברות תקליטים משווקים זרים, עד שהוחתמה לבסוף על ידי EMI באנגליה. סינגל הבכורה באנגליה, "פנטסטיקס" יצא בנובמבר 2007 וגרר התלהבות ותשבחות בתקשורת האנגלית, ביניהם ב"The Sun", ו"Popjustice".

בסוף שנת 2008 הלהקה עזבה את חברת התקליטים הבריטית והודיעה שהסיבה היא אי קבלת הזדמנות שווה.
ולאחר מכן הלהקה חתמה ב-פולידור רקורדס ובאוקטובר 2009 יצא אלבומם השני "The Spell" (השם בדנמרק, בבריטניה האלבום נקרא "...The Beat Is") והוא זכה להצלחה גם בבריטניה וגם בדנמרק.

בשנת 2010 יצאו שני סנגלים נוספים "DJ" ו-"Hole in My Heart" שגם הצליחו בבריטניה ובדנמרק.
בספטמבר 2012 יצא אלבומם השלישי "Express Non-Stop".

==אלבומים==
* 2007 – Alphabeat
* 2009 – The Spell
* 2012 – Express Non Stop

==קריירת סולו==
לא ברור האם הלהקה בפירוק, בהפסקה או עדיין פעילה אך רוב חבריה השתתפו בפרויקטים אחרים מ-2011 והלאה.

ביולי 2014 הזמר הלהקה אנדרס והגיטריסט אנדרס הוציאו שיר אחד ביחד תחת השם "THANKS" השיר נקרא "Comeback Girl" ככל הנראה הרכב זה הוא הרכב לשיר אחד.

זמרת הלהקה סטינה ברמסן הוציאה עד כה שני סינגלים שיצאו בשנת 2014, סינגל שיצא ב-2015 ומיני אלבום שיצא בשנת 2015 והגיע למקום ה-14 בדנמרק, בנוסף היא לקחה חלק בשירים נוספים שזכו להצלחה בעולם. 
שירים אלו הם "I Want You" ביחד עם הצמד הדני מורטן ואלכסנדר שזכה להצלחה בשוודיה ו-"32" ביחד עם להקת הרוק הדנית קרפארט נורט שהגיע למקום החמישי במצעד הדני.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות דניות
קטגוריה:להקות פופ
קטגוריה:שישיות מוזיקליות
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:אמני אטלנטיק רקורדס
קטגוריה:להקות יורופופ
מבנה שניוני

המבנה השניוני בחלבון הוא מושג בביוכימיה, המתייחס למבנים מאפיינים של השרשרת הראשית של חומצות האמינו (לעיתים נקרא גם שלד) של הפוליפפטיד. מבנים שניוניים הם בדרך כלל אלמנטים מחזוריים, הנובעים מקשרי מימן בין קבוצות ה-NH וה-CO של הקשרים הפפטידיים בשרשרת הראשית. קבוצות השייר של חומצות האמינו אינן מעורבות בייצוב המבנה השניוני. 

==מבנים עיקריים==
סליל אלפאשני גדילים במשטח בטא 
ישנם ארבעה סוגי מבנים עיקריים:
* סליל אלפא (alpha helix) - המבנה השניוני הנפוץ ביותר. זהו מבנה סלילי, כדוגמת קפיץ, בדרך כלל בעל סיבוב ימני. הצורה הסלילית נוצרת בזכות קשרי מימן הקושרים בין כל חומצה אמינית לחומצה האמינית הרחוקה ממנה מרחק ארבע חומצות אמינו ברצף החלבון.
* משטח בטא (beta sheet) - מבנה של משטחים הנוצר על ידי קשרי מימן בין מקטעים מקביליים של השרשרת הפוליפפטידית. כל מקטע במשטח בטא נקרא גדיל. משטחים בעלי פחות מ-4 גדילים הם נדירים, עקב חוסר יציבות. מבנה אופייני מורכב מ-6 גדילים.
* סיבוב (turn) ולולאה (loop) - תפקידם הוא הפיכת כיוון השרשרת הפוליפפטידית.
* האתר הפעיל של חלבון המשמש כאנזים. זהו האתר בו נעשית הפעילות הכימית הקטליטית של החלבון.
היררכיית מבנה החלבון

==קיפול החלבון למבנה השניוני== 
בהנחה שלכל חומצת אמינו יש שלושה מצבים שונים שבהם היא יכולה להיות (סליל אלפא, משטח בטא או מבנה אקראי), אז מספר האפשרויות של קיפול חלבון הוא <math> 3^n </math>, כאשר n הוא מספר חומצות האמינו בחלבון. לכן אפילו בחלבון לא גדול במיוחד מספר אפשרויות הקיפול עצום. למרות זאת, בתוך התא קיפול החלבון לוקח שניות מעטות. נראה כי בעת קיפול החלבון, החלבון אינו עובר דרך כל הקונפורמציות האפשריות, אלא קיפול החלבון לקונפורמציה מסוימת, בעלת האנרגיה הנמוכה ביותר, מונע את ההיתכנות של רבות מהאפשרויות האחרות, ולכן תחום אפשרויות הקיפול האפשריות מצטמצם מאוד עם התקדמות קיפול החלבון.

==ניבוי מבנים שניוניים==
קיימות מספר שיטות לניבוי מבנים שניוניים. ידועה במיוחד שיטת Chou-Fasman, שיטה הסתברותית נפוצה לקביעת המבנים השניוניים בחלבון. שיטה זו מסתמכות על הרכב המבנים השניוניים של חלבונים שהמבנה המרחבי שלהם נקבע בקריסטלוגרפיה בקרני רנטגן. לכל חומצה אמינית נקבעה ההסתברות להופעתה בסליל אלפא או במשטח בטא. לדוגמה, הסתברות נמוכה של חומצה אמינית מסוימת במבנה שניוני עשויה לרמז כי חומצה אמינית זו מפריעה לייצוב המבנה השניוני הזה (בשל הפרעה מרחבית, חשמלית וכדומה).

==ראו גם==
*דיאגרמת ראמהצ'אנדרן
*סליל אלפא
*משטח בטא
*מבנה ראשוני
*מבנה שלישוני
*מבנה רביעוני

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ביוכימיה
הקוקס

הקוקס (באנגלית: The Kooks) הם להקת רוק אינדי בריטית.

==היסטוריה==

הלהקה הוקמה בשנת 2004 במוסד למוזיקה מודרנית בברייטון באנגליה, שם חבריה היו תלמידים.
דרכה של הלהקה החלה כאשר פריצ'רד צירף את רפרטי לפרויקט בקולג'; אל אותו פרויקט צורפו אחר כך גם הריס וג'רד. בהרכב זה בחרו חברי הלהקה את שמה בהשראת שיר של דייוויד בואי מתוך האלבום Hunky Dory.

עם הוצאת אלבום המיני הראשון, הופיעה הלהקה בפסטיבל מוזיקה בברייטון, ומיד הוחתמו על ידי וירג'ין רקורדס.
אלבום הבכורה הרשמי של הלהקה, Inside In/Inside Out, הופיע במצעד הבריטי רוב שנת 2006, מכר יותר ממילון עותקים, והגיע למעמד של אלבום פלטינה משולש; זאת בעיקר עקב שיר הנושא מהאלבום "Naïve", אותו פריצ'רד טוען כי כתב עוד בהיותו בן 16.

אלבומם השני "Konk" יצא באפריל 2008, ואלבומם השלישי "Junk of the Heart" יצא בספטמבר 2011.

האלבום הרביעי של הלהקה, ששמו "Listen" יצא בשנת 2014. הוא זכה לביקורות מעורבות. האלבום החמישי "Let's Go Sunshine" יצא באוגוסט 2018.

==הופעות ראויות לציון==
*לאחר הוצאת אלבום הבכורה, יצאה הלהקה לסיבוב הופעות בארצות הברית ומילאה אולמות בניו יורק ולוס אנג'לס.
*הופיעו כלהקת חימום בקונצרט של הרולינג סטונז בווילס.
*השתתפו בפרויקט "חי מאבי רוד" והקליטו הופעה חיה באולפנים.

אלבומם השני, "Konk", הצליח להגיע עד המקום השני, במצעד האלבומים הבריטי.

==סינגלים==

{| class="wikitable"
!שנה
!שיר
!אלבום
|-
|rowspan="2"|2005
|"Eddie's Gun"

|rowspan="6"|Inside In/Inside Out
|-
|"Sofa Song"
|-
|rowspan="4"|2006
|"You Don't Love Me"
|-
|"Naïve"

|-
|"She Moves in Her Own Way"

|-
|"Ooh La"
|-
|rowspan="3"|2008
|"Always Where I Need to Be"

| rowspan="3"|Konk
|-
|"Shine On"
|-
|"Sway"
|-
|rowspan="2"|2011
|"Junk of the Heart (Happy)"

| rowspan="3"|Junk Of The Heart
|-
|-
|"Is It Me"
|-
|rowspan="1"|2012
|"How'd You Like That"
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.thekooks.co.uk The Kooks official website]
* האלבומים והסינגלים של [https://www.radio69fm.com/the-kooks הקוקס] באתר רדיו מוסיכיף 69FM.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:להקות רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2004
קטגוריה:אמני וירג'ין רקורדס
יעקב נחושתן

יעקב נחושתן (22 באפריל 1925 – 17 באפריל 2019) היה איש ציבור ומשפטן ישראלי. כיהן כחבר הכנסת מטעם גח"ל בכנסת השביעית.

==ביוגרפיה==
נחושתן נולד בשם יעקב (ז'קו) צ'ליבונוב בקאזאנלק שבבולגריה. בנעוריו היה חבר תנועת מכבי הצעיר. סיים את לימודיו התיכוניים בבית הספר התיכון בעיר וראצה ובשנת 1944 עלה ארצה.

חבר תנועת האצ"ל מעלייתו ועד לפירוק הארגון, נחושתן היה בין פעיליה המרכזיים בירושלים. בשנת 1945 נעצר והוגלה למחנה מעצר באריתריאה, ממנו הועבר ב-1947 לקניה.

בוגר לימודי משפטים באוניברסיטה העברית. הוא הוסמך כעורך דין בנובמבר 1955. שנים רבות עסק בעריכת דין והיה, בתקופות שונות, נציג של בנק לאומי בירושלים ויועץ משפטי של המועצה המקומית מבשרת ציון. פעילותו הציבורית החלה כפעיל בסניף תנועת החרות בירושלים, לראשותו נבחר בשנת 1968.

בשנים 1969–1974 כיהן כחבר הכנסת מטעם גח"ל בכנסת השביעית והיה חבר בוועדות הכנסת השונות.

לאחר עליית הליכוד לשלטון מונה נחושתן לתפקידים דיפלומטיים. בשנים 1979–1982 היה ציר בשגרירות ישראל בוושינגטון ולאחר מכן, עד שנת 1985, כיהן כשגריר ישראל בהולנד.

נפטר ב-17 באפריל 2019. היה נשוי לדבורה לבית קלפוס, שלחמה גם היא בשורות האצ"ל. בנו, עידו נחושתן הוא מפקד חיל האוויר הישראלי לשעבר. בנו השני הוא עורך דין.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם גח"ל
קטגוריה:לוחמי האצ"ל
קטגוריה:גולי אפריקה
קטגוריה:פעילי תנועת החרות
קטגוריה:שגרירי ישראל בהולנד
קטגוריה:חברי הכנסת השביעית
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ישראלים ילידי בולגריה
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
כלבים שחורים

כלבים שחורים (באנגלית: Black Dogs) הוא רומן מאת הסופר הבריטי איאן מקיואן, שיצא באנגליה ב-1992, ובישראל ב-1997 בתרגומה של טל ניצן-קרן, בסדרת פרוזה אחרת של הוצאת עם עובד, ובמהדורה מחודשת ב-2015.

הרומן כתוב כממואר העוסק באירוע שקרה מעט אחרי מלחמת העולם השנייה בצרפת, וכיצד אירועי נפילת חומת ברלין בסוף שנות ה-80 משפיעים על אותם אלו שפעם ראו בקומוניזם את הקידמה החברתית. 

ברומן מופיעים הוריה של אשת כותב הממואר כמייצגי הקונפליקט: באירוע המכונן של הסיפור, רואה ג'וּן, אמה של אשת המספר, שני כלבים שחורים עצומים שהוכשרו על ידי הנאצים למטרות אכזריות. הכלבים הפכו במוחה, במעין התגלות מיסטית, למייצגי כל הרע בעולם. ברנרד, בעלה, שעצר מאחור כדי לספק את סקרנותו המדעית, אינו נוכח באותה חוויה. ההתגלות המיסטית, מבחינתה של ג'וּן, מבטאת אמת קוסמית אדירה, הקשורה בקיומו של אלוהים, ובמאבק נצחי בין טוב ורע. ברנרד נותר אדיש ו"מדעי" באמונתו הרציונליסטית הטהורה. דעותיהם של השניים על מקומה של הרוח בעולם מתנגשות, ובסוף שנות השמונים הם כבר פרודים. בזמן שג'וּן גוססת מסרטן בבית חולים פרטי באנגליה, ברנרד יוצא למסע אמביוולנטי בברלין המתאחדת, ביחד עם המספר, והאידאולוגיות הגוססות של אירופה מתנגשות בעולם הפוליטי כמו גם בעולמם הפרטי של גיבורי הסיפור.

==קישורים חיצוניים==
* 
* (מהדורת 2015)
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי איאן מקיואן
קטגוריה:ספרי 1992
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד: סדרת פרוזה אחרת
ספר זיכרונות

צילום שער הספר "זיכרונותיו של בנימין פרנקלין" בשפה הצרפתית, מהמאה ה-18
ספר זיכרונות או מֶמוּאָר (מצרפתית: mémoires, זיכרונות) הוא סוגה ספרותית המהווה תת-קבוצה של הסוגה אוטוביוגרפיה. ספרי זיכרונות נראים פחות מובְנים ומסודרים מאשר יצירות אוטוביוגרפיה רגילות, היות שהם לרוב על קטע מהחיים ולא על רצף כרונולוגי מהילדות ועד לבגרות או לזקנה. באופן מסורתי, ממוארים עוסקים בדרך כלל בעניינים ציבוריים יותר מאשר בעניינים אישיים, ולעיתים כוללים מעט מאוד מידע אישי על הכותב עצמו, ועוסקים יותר באחרים. ממוארים נכתבו על ידי פוליטיקאים או אנשי חצר המלוכה, ובהמשך על ידי אנשי צבא ועסקים, ועסקו בקריירה של הכותב יותר מאשר בחייו הפרטיים. ציפיות מודרניות שינו זאת, אפילו לראשי ממשלה. כמו רוב האוטוביוגרפיות, ממוארים נכתבים, לרוב, בגוף ראשון.

גור וידאל, בספר זיכרונותיו "פלימפססט", נתן את הגדרתו האישית לז'אנר: "ממואר הוא כיצד אדם אחד זוכר את חייו שלו, ואילו אוטוביוגרפיה היא היסטוריה, הדורשת מחקר, תיארוך, עובדות ואימות."

יש להבחין בין ספר זיכרונות לבין ספר זיכרון; "ספר זיכרונות" נכתב על ידי נשוא הספר, עוד בחייו, ומספר מאירועי חייו. לעומת זאת, "ספר זיכרון" נכתב אחרי מותו של נשוא הספר, על ידי מוקירי זכרו. יש וספר הזיכרון יספר על חיי הנפטר, אך רוב הספר יכיל מאמרים, לרוב בתחומים המזוהים עם הנפטר.

ספר זכרונות הראשון הידוע הוא מלחמת גאליה שנכתב על ידי יוליוס קיסר. ספרי זכרונות זכו לפופולריות רבה החל ממחצית המאה ה-18 כאשר הם נכתבו על ידי פוליטיקאים, אנשי חצר המלוכה, אנשי צבא ומדענים. כיום ספר זכרונות נכתבים גם על ידי אנשים שעברו אירוע טרגי במהלך החיים למשל ספר איך סטארבקס הצילה את חיי או הבטחות שצריך לקיים.

==ראו גם==
* ספר יובל

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* [https://www.yadvashem.org/yv/he/exhibitions/albums/index.asp "אל תשכחו אותי" - ספרי זכרונות של ילדים מתקופת השואה], באתר יד ושם

*
קטגוריה:סוגות ספרותיות
אריה (סמל)

האריה הוא מטען הרלדי נפוץ המופיע בסמלים ובשלטי אצולה רבים. על פי המסורת נחשב האריה כמלך החיות ועל כן נוכחותו מסמלת גבורה, אומץ, כוח ומלכות.

על פי המסורת היהודית שימש סמל האריה כסמלו של שבט יהודה לפי ברכת יעקב: "גור אריה יהודה" וכך התגלגל הסמל כסמלו של בית דוד כנצר לשבט יהודה, סמל ירושלים אשר שוכנת חלקית בנחלתו של השבט וגם כסמל פיקוד המרכז של צבא הגנה לישראל.

==תנוחות==
סמל האריה מוצג בשתי תנוחות עיקריות:
* כאשר הוא פוסע על ארבע רגליו (Passant);
* כשהוא עומד זקוף על שתי רגליו האחוריות (Rampant). פעמים רבות הוא נראה שואג וזועם בתנוחה זו (Rampant Guardant). 

===אריות זקופים===
<gallery>
 תמונה:Emblem_of_Jerusalem.svg|סמל ירושלים
 תמונה:Coat_of_arms_of_the_Czech_Republic.svg|סמל צ'כיה, עם האריה בעל שני הזנבות של ממלכת בוהמיה
 תמונה:Blason Boheme couronne.svg|סמלה של ממלכת בוהמיה
 תמונה:Praha CoA CZ.svg|אריות תומכים בסמל העיר פראג
|סמל לוקסמבורג

 תמונה:Vlaanderen wapen.svg|סמל מחוז פלנדריה שבבלגיה
 תמונה:Royal Coat of Arms of the Netherlands.svg|סמל הולנד

 תמונה:Royal Arms of the Kingdom of Scotland.svg|סמל סקוטלנד
 תמונה:Coat of Arms of Norway.svg|סמל נורווגיה
 תמונה:Coat_of_arms_of_Finland.svg|סמל פינלנד
 תמונה:Escudo de León (ciudad).svg| סמל העיר לאון שבספרד
 תמונה:Coat of arms of Morocco.svg|סמל מרוקו
 תמונה:Alex K Halych-Volhynia.svg|סמל גליציה-ווהלין, אוקראינה
</gallery>

===אריות פוסעים===
<gallery>
 קובץ:PakmazLogo.svg|סמל פיקוד המרכז של צה"ל
 תמונה:Blason de l'Aquitaine et de la Guyenne.svg|הסמל של דוכסות אקוויטניה 
 תמונה:National Coat of arms of Denmark.svg|סמל דנמרק
 תמונה:Royal Arms of England (1198-1340).svg|סמל אנגליה
 תמונה:Royal Badge of Wales (2008).svg|סמל ויילס
 תמונה:Coat_of_arms_of_Montenegro.svg|סמל מונטנגרו
 תמונה:Small coat of arms of Estonia.svg|סמל אסטוניה

 תמונה:Flag of Ethiopia (1897).svg|דגל האימפריה האתיופית 1897–1936, 1941–1974.
</gallery>

===מסורות אחרות===
<gallery>
 תמונה:Emblem of India.svg|סמל הודו 
 תמונה:Coat_of_arms_of_Sri_Lanka.svg|סמל סרי לנקה 
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מטענים הרלדיים
קטגוריה:אריות באמנות
מקלו

פסגת הר מקלו, בין פסגות הרי הימלאיה

מקלו הוא ההר החמישי בגובהו בעולם, בגובה 8,462 מטר מעל גובה פני הים. מקלו נמצא כ-22 ק"מ ממזרח להר אוורסט, על הגבול שבין נפאל לטיבט. זוהי פסגה מבודדת שצורתה פירמידה ריבועית.

להר מקלו שתי פסגות משניות: קנגצ'ונגצה, או מקלו II, בגובה 7,678 מטר נמצאת כ-3 ק"מ בכיוון צפון-צפון-מערב לפסגה הראשית. צ'ומו לונזו, בגובה 7,804 מטר נמצאת כ-5 ק"מ מצפון-צפון-מזרח לפסגה הראשית, ומחוברת באוכף בגובה 7,200 מטר לפסגת קנגצ'ונגצה.

הניסיון הראשון להעפיל לפסגת מקלו נעשה על ידי משלחת אמריקאית באביב שנת 1954. הטיפוס נעשה מן הרכס הדרום מזרחי לפסגה, אולם בגובה 7,100 מטר נאלצה המשלחת לסגת עקב סופות בלתי פוסקות. במקביל ניסתה אף משלחת ניו זילנדית, בתוכה סיר אדמונד הילרי להעפיל להר, אולם אף היא נכשלה עקב פציעות ומחלות. ב-22 באוקטובר 1954 העפילה משלחת חלוץ צרפתית לפסגת הקנגצ'ונגצה וב-30 באוקטובר לפסגת הצ'ומו לונזו. 

ב-15 במאי 1955 העפילה לראשונה משלחת צרפתית לפסגת המקלו. הטיפוס להר נעשה מן המורד הצפוני והרכס הצפון מזרחי, על האוכף שבין מקלו לבין קנגצ'ונגצה. מסלול זה הפך להיות המסלול המועדף על מטפסים להר.

ההעפלה הראשונה מן המורד הדרום מזרחי נעשה על ידי משלחת יפנית ב-23 במאי 1970. בחודש מאי 1971 הצליחה משלחת צרפתית להעפיל להר מן המורד המערבי, הדורש מיומנות טכנית גבוהה. ב-27 בינואר 2006, או בסמוך למועד זה, נעלם על ההר המטפס הצרפתי ז'אן-כריסטוף לאפייל בעת שניסה להיות הראשון להעפיל להר בחורף. 

מקלו נחשב לאחת מן הפסגות מעל 8,000 מטר הקשות יותר להעפלה ונמנה עם ההרים הקשים ביותר להעפלה בעולם. ההר ידוע לשמצה בזכות מדרונותיו החדים והחשופים לפגעי מזג האוויר. השלב האחרון בטיפוס לפסגה דורש טיפוס טכני קשה על סלע חשוף. מקלו הוא ההר היחיד בתחומי נפאל שגובהו מעל 8,000 מטר ואשר עדיין לא הגיעו לפסגתו בעונת החורף.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נפאל: הרים
קטגוריה:טיבט
קטגוריה:פסגות 8,000 המטרים
קטגוריה:הימלאיה
לנה אולין

אולין ובעלה [[לאסה הלסטרם בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין, 2013]]
לנה מריה יונה אולין (בשוודית: Lena Maria Jonna Olin; נולדה ב-22 במרץ 1955) היא שחקנית ודוגמנית עבר שוודית.

==ביוגרפיה==
אולין נולדה בסטוקהולם בירת שוודיה, למשפחה מרקע נוצרי. היא הצעירה מבין שלושה אחים. אולם ב-1960 אחד מאחיה הגדולים מת מסרטן. הוריה הם השחקנית בריטה אולמברג והבמאי סטיג אולין. היא הייתה תלמידה מצטיינת.

באוקטובר 1974, בגיל 19 זכתה בתחרות היופי "מיס סקנדינביה 1974" שנערכה בהלסינקי, פינלנד.

לפני שהחלה בקריירת המשחק, עבדה גם כמורה מחליפה וכאחות בבית חולים. בשנים 1976–1979 למדה משחק באקדמיה הלאומית לאמנות דרמטית, בסטוקהולם.

==קריירה==
בשנים 1980–1994 הופיעה אולין יותר מעשור באנסמבל המלכותי לדרמה של שוודיה, במחזות קלאסיים מאת שייקספיר, סטרינדברג ואחרים. בנוסף הופיעה בתפקידים קטנים בסרטים של הבמאי השוודי אינגמר ברגמן שהופקו על ידי הטלוויזיה המקומית.

ב-1976 ברגמן ליהק אותה לתפקיד קטן בסרט "Face to Face" כתפקיד הבכורה שלה בסרטים. לאחר מכן היא הופיעה על הבמה הלאומית בסטוקהולם, בהפקות שונות אשר בוימו על ידי ברגמן, ובהפקה של ברגמן של "המלך ליר", בה היא שיחקה בתור קורדליה. בהמשך, יצאה אולין לסיבוב הופעות בתיאטראות לאומיים בפריז, ברלין, קופנהגן, מוסקבה ואוסלו.

===מועמדויות לפרסים===
* פרס אוסקר - מועמדות: שחקנית משנה (1989)
* פרס באפט"א - מועמדות: תפקיד משנה (2000) בסרט "שוקולד"
* פרס אמי - מועמדות: שחקנית משנה בסדרת דרמה 2003 ב"זהות בדויה"
* פרס גלובוס הזהב - מועמדות: שחקנית משנה בסרט קולנוע 1989 ב"הקלות הבלתי נסבלת של הקיום"

== פרויקטים אחרונים ==
בין השנים 2014 ו-2015, אולין כיכבה בקומדיית המצבים: שוודיה אהובתי.<ref></ref><ref></ref>

אולין כיכבה בסרט הדרמה האמריקאי-פולני העצמאי Maya Dardel בשנת 2017<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

==חיים אישיים==
ב-1987 ילדה את בנה הבכור. אביו היה השחקן השוודי אוז'אן רמברג, איתו חיה מספר שנים (מ-1970) ובנוסף הופיעה איתו בהפקות רבות. היחסים ביניהם הסתיימו בסוף שנות השמונים. ב-1994 נישאה לבמאי קולנוע לאסה הלסטרם, אותו פגשה ב-1992 בשוודיה. ב-1995 נולדה בתם. להלסטרם בן נוסף מקשר קודם.

כיום מתגוררת אולין בניו יורק, ביחד עם בעלה וילדיה. ב-2005 היא שבה לתקופה קצרה לשוודיה, לצורך צילומי סרט בבימויו של הבמאי הדני סימון סטהו.

==פילמוגרפיה==
===סרטים===

=== טלוויזיה ===
*שוודיה אהובתי (2014–2015)
*ויניל (2016)
*מיינד האנטר (2017)
*ריביירה (2017–הווה)
*ציידים (2020–הווה)
*תשעה זרים מושלמים (2025)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה שוודיות
קטגוריה:זוכות מיס סקנדינביה
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס שוודיה
קטגוריה:אחיות שוודיות
קטגוריה:מהגרות משוודיה לארצות הברית
קטגוריה:שוודיות שנולדו ב-1955
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1955
קלוד פירון

קלוד פירון (1931 בנאמור שבבלגיה - 22 בינואר 2008 בשווייץ) הוא בלשן ופסיכולוג בלגי שהתגורר בשווייץ.

היה מתורגמן של האו"ם (מסינית, אנגלית, רוסית וספרדית לצרפתית) בין השנים 1956 עד 1961. לאחר שעזב את האו"ם עבד עבור ארגון הבריאות העולמי ברחבי העולם.

משנת 1973 ועד לשנת 1994 לימד פסיכולוגיה באוניברסיטת ז'נבה. בשנת 1978 קיבל אזרחות שווייצרית.

פירון התחיל להתעניין באספרנטו עוד בשנת 1943 כאשר היה תלמיד בבית הספר. הוא כתב ספרים ומאמרים רבים באספרנטו. כדובר השפה מנעוריו, פירון השתמש בה במדינות רבות, כולל יפן, סין, אוזבקיסטן, קזחסטן, מספר מקומות באפריקה ובאמריקה הלטינית, וכמעט בכל מדינות אירופה.

היה חבר כבוד באגודת האספרנטו העולמית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://claudepiron.free.fr/articles.htm מאמרים וטקסטים בשפות רבות] מאת קלוד פירון
* [http://dotsub.com/films/thelanguage/index.php?autostart=true&language_setting=iw_1683 "אתגר השפה" - סרטון קצר (עם תרגום עברי)] של קלוד פירון

קטגוריה:אספרנטיסטים
קטגוריה:פסיכולוגים בלגים
קטגוריה:מתרגמים
קטגוריה:מתורגמנים
קטגוריה:סופרים כותבי אספרנטו
קטגוריה:ילידי 1931
קטגוריה:בלגים שנפטרו ב-2008
צבעי הלאומיות הכלל-סלאבית

[[הדגל הפאן-סלאבי כפי שהוצג בכנס הפאן סלאבי בפראג ב-1848]]
סמל דוכסות מוסקבה
אדום, כחול ולבן נחשבים כצבעי הלאומיות הפאן-סלאבית. צבעים אלו משמשים בחלק ניכר מהדגלים של העמים הסלאביים וכן במדינות או ישויות פוליטיות שרוב התושבים בהן ממוצא סלאבי.

מקור הצבעים הוא צבעי סמל נסיכות מוסקבה. התנועה הפאן-סלאבית אימצה במהלך המאה ה-19 צבעים אלו. אולם מדינות סלאביות שונות כמו פולין שכבר אימצו לעצמן צבעי דגל, המשיכו להשתמש בצבעים הקיימים.

לאחר פירוק ברית המועצות המשיכו גם חבלי ארץ שאינם מיושבים על ידי סלאבים (למשל המחוז האוטונומי צ'וקוטקה) להשתמש בצבעים אלו, אשר מציינים את השתייכותם לעם הסלאבי.

==גרסאות של צבעים אלו==
בולגריה אימצה את העיקרון, אולם החליפה את הצבע הכחול בירוק. דגל מונטנגרו היה בתכלת במקום הכחול והוחלף לדגל חדש ב-2004.

==מדינות==
דגל צרפת<gallery>
תמונה:Flag of Croatia.svg|דגל קרואטיה
תמונה:Flag of the Czech Republic.svg|דגל צ'כיה
תמונה:Flag of Russia.svg|דגל רוסיה
תמונה:Flag of Serbia.svg|דגל סרביה
תמונה:Flag_of_Serbia_(national).svg|דגל העם הסרבי
תמונה:Flag of Slovenia.svg|דגל סלובניה
תמונה:Flag of Slovakia.svg|דגל סלובקיה
</gallery>

==מחוזות וישויות אחרות==
<gallery>
תמונה:Flag of Vojvodina.svg|וויוודינה
תמונה:Flag of Republika Srpska.svg|דגל רפובליקה סרפסקה
תמונה:Flag of Crimea.svg|חצי האי קרים
תמונה:Flag of Khakassia.svg|חקסיה
תמונה:Flag of Mordovia.svg|מורדוביה
תמונה:Flag of Mari El.svg|מארי אל
תמונה:Flag of Permyakia.svg|קומי-פרמיאק (פרמיאקיה)
תמונה:Flag of Yamal-Nenets Autonomous District.svg|ימלו-ננץ
תמונה:Flag of Chukotka.svg|צ'וקוטקה
תמונה:Flag of Evenkia.svg|אבנקיה
</gallery>

==דגלים שאינם בשימוש כיום==
<gallery>
תמונה:Russian Empire 1914 17.svg|רוסיה הצארית 1914 - 1917
תמונה:Flag of the Czech Republic.svg|צ'כוסלובקיה
תמונה:Flag of Bohmen und Mahren.svg|הפרוטקטורט של בוהמיה ומוראביה
תמונה:Flag_of_the_State_of_Slovenes,_Croats_and_Serbs.svg|מדינת הסלובנים, הקרואטים והסרבים
תמונה:Flag_of_the_Kingdom_of_Yugoslavia.svg|ממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים
תמונה:Flag of SFR Yugoslavia.svg|הרפובליקה הפדרלית הסוציאליסטית של יוגוסלביה
תמונה:Flag of Montenegro (1993-2004).svg|דגל מונטנגרו
תמונה:Flag of Serbia and Montenegro.svg| דגל סרביה ומונטנגרו
תמונה:State Flag of Serbia (1882-1918).svg| ממלכת סרביה
</gallery>

==ראו גם==
*סלאבים
*טריקולור
*צבעי הלאומיות הכלל-איראנית
*צבעי הלאומיות הכלל-ערבית
*הצבעים הכלל-אפריקאיים

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:דגלים

קטגוריה:סלאבים
**
**
תעלת יונים ממותגת מתח

תעלת יונים ממותגת מתח היא תעלת יונים אשר נפתחת כתוצאה משינוי מתח חשמלי, ומאפשרת מעבר יונים דרכה. לתעלות אלה תפקיד מרכזי בפעולתם של תאי עצב ותאי שריר.

== מבנה ==
התעלות הממותגות מורכבות לרוב משבע תת-יחידות המאורגנות במעגל ויוצרות חור בקרום התא דרכו מסוגלים לעבור יונים רק בעת פתיחת התעלה. הרכב תת-היחידות של התעלה קובע אילו יונים יוכלו לעבור דרכה, כך שתצורה מסוימת של תת-יחידות תעביר, לדוגמה, בעיקר יוני נתרן.

== שערים ==
תעלת יוני נתרן עשויה לעבור אקטיבציה ואינאקטיבציה בעזרת שני שערים הפועלים כמתגים ברמה המולקולרית ומווסתים את פעילותה. שערים אלו, שהם שער ההפעלה (Activation gate) ושער הנטרול (Inactivation gate), הם תלויי מתח, ורק במצב בו שניהם פתוחים תהיה תעלה זו פתוחה.

== דוגמאות ==
*תעלת הנתרן ותעלת האשלגן ממותגות המתח בתאי עצב ושריר.
*תעלת סידן ממותגת מתח המשפעלת שחרור מוליך עצבי באתר הקדם-סינפטי.

== מנגנון ==
לרוב אחת מיחידות התעלה מהווה חיישן למתח חשמלי, ושינוי המתח החשמלי גורם לשינוי במבנה חלבוני התעלה ועקב כך לפתיחת התעלה. לדוגמה, בתעלת הנתרן באזור הרגיש למתח מצוי ריכוז מובנה של מטענים חיוביים, כך שדפולריזציה של קרום התא גורמת לדחייתם תוך שינוי מבנה התעלה ולפתיחתה.

==ראו גם==
* תעלת סידן

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חלבונים
קטגוריה:חלבונים ממברנליים אינטגרליים
דרך עוזי נרקיס

דרך עוזי נרקיס היא כביש ראשי בירושלים המוביל לשכונות פסגת זאב ונווה יעקב שבצפון העיר. הדרך היא קטע בכביש 60 הממשיך מצפון לירושלים לכיוון רמאללה דרך אזור התעשייה עטרות וא-ראם.

הכביש, שהוקם ב-1988, הוא אחד מהכבישים המהירים הראשונים בירושלים, כשהוא מתחיל במחלף שער מזרח, ועובר במחלף יקותיאל אדם.

הדרך היא כביש הגישה העיקרי לשכונות האמורות. דרך נוספת לכיוון שתי השכונות היא שדרות משה דיין. מצידה המערבי של הדרך נמצאות השכונות הערביות שועפאט ובית חנינא. מצידה הדרום-מזרחי נמצא מחנה הפליטים שועפאט, ומצפון-מזרח נמצאות השכונות פסגת זאב ונווה יעקב. הדרך מתחילה במחלף שער מזרח הסמוך לשכונת הגבעה הצרפתית כהמשכה של שדרות בר-לב.

הדרך נקראת על שמו של האלוף עוזי נרקיס שהיה אלוף פיקוד המרכז בתקופת מלחמת ששת הימים.

==קישורים חיצוניים==

עוזי נרקיס, דרך
קטגוריה:כביש 60
קטגוריה:פסגת זאב
סנדלים תנ"כיים

סנדלים תנ"כיים
[[דגם של סנדלים תנ"כיים שהוצג במהלך שנת 2011 בתערוכה בנושא סיפורי התנ"ך בשדרות אלרוב בממילא, ירושלים. כתוצאה מטעות שכיחה בצירוף המילים, המיצג הופיע בשם "סנדלים תנ"כיות".]]
סנדלים תנ"כיים הם סנדלים בעלי מבנה פשוט: סוליה אליה מחוברות שתי רצועות עור המהודקות לרוחב כף הרגל ומסביב לקרסול. העור ממנו מיוצרים הסנדלים צבוע לרוב בצבע חום או שחור. 
שמם ניתן להם בשל כך שהם מעניקים לנועל מראה של דמות מקראית. ככל הנראה, המקור הוא הופעתם בציורי קיר עתיקים ובממצאים ארכאולוגיים מימי קדם.
בין חברי המחנות העולים הם כונו "סנדלים חוגיסטיים". 
הסנדלים התנ"כיים הם מודל קלאסי של יצרני סנדלים מובילים בישראל.

בימי קדם היו הסנדלים עשויים עור שאינו מעובד ונקשרו אל הרגל בעשב יבש, בחוטים או בחבלים. לעיתים אף שובצו מתכות ואבנים.
בשונה מעט מן הדגם המוכר נעשה שימוש בתרבויות קדומות כמו רומי ומצרים העתיקה. 
שרידים בני למעלה מ-2000 שנה התגלו בחפירות ארכאולוגיות במצדה. גילויים הוא רמז נוסף היכול להצביע על שימוש קדום בהם לרבות בתחומי ארץ ישראל והמזרח התיכון. 

בימי העלייה השנייה הושם דגש על נושא הלבוש החלוצי. עבודת הכפיים הייתה מהאידיאלים העיקריים והבולטים בחייהם של החלוצים והופעתם החיצונית נועדה בין היתר לבטא אידיאל זה גם בתחום ההלבשה וההנעלה. כמו כן הסנדלים הותאמו לתנאי הטבע ולמזג האוויר הארץ ישראלי החם. 
בין היתר, הדלות בקיבוצים הובילה ליצירת אופנה מוזנחת שזכתה בשלב מאוחר יותר לחיקוי בקרב תושבי הערים. הסנדלים התנ"כיים היוו מעין הטלת וטו על מוסכמות הלבוש המבוסס על הקפיטליזם ועל תרבות ההלבשה האירופית המקובלת, מה גם שבאירופה הקרה יחסית, סנדלים ככלל לא היו נפוצים. 
בעת המודרנית הסנדלים התנ"כיים רבות נתפסים כסמל לחלוציות או מאידך, סממן צברי מובהק. 

הדמות "שרוליק" שצייר הקריקטורות "דוש" הולבשה בביגוד אופייני לחלוצים הכולל את הסנדלים התנ"כיים, ולימים התפרסמה כמודל של ישראלי שורשי. מאותה סיבה נעשה במוטיב זה שימוש בסרטים ישראליים לרבות אלו הבאים להציג בעלילתם את תקופת הצנע ואת סיפורי הקמת המדינה באופן מובהק. בסרט אלכס חולה אהבה למשל, נעולות הדמויות המרכזיות בסנדלים תנ"כיים.

הנזירים הפרנציסקנים נועלים אותם בכל ימות השנה כחלק מתלבושתם וכסמל לאורח חיים פשוט וצנוע.

בעבר הורשו חיילים וחיילות בצה"ל לנעול סנדלים תנ"כיים בימי הקיץ, וגם כיום ניתן לראות אותם על רגלי החיילות. עד היום מזוהים סנדלים אלו עם ארץ ישראל הישנה והקיבוץ ולעיתים נכללים בצורה זו או אחרת בקטגוריית אופנת הוינטג' והרטרו.

==ראו גם==
*כובע טמבל
== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">
<div class="mw-content-ltr">Orna Ben-Meir, Biblical Sandals and Native Israeli Identity, Jews and Shoes, edited by Edna Nahshon, Berg, Oxford, New York, 2008, pp: 77-90</div>
</div>

==קישורים חיצוניים==

*
* 

קטגוריה:סוגי הנעלה
קטגוריה:ישראל: אופנה
קטגוריה:סנדלים
רנדי קרופורד

וורוניקה "רנדי" קרופורד (באנגלית: Randy Crawford, נולדה ב-18 בפברואר 1952) היא זמרת ג'אז ורית'ם אנד בלוז ילידת מייקון, ג'ורג'יה, ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
קרופורד החלה את הקריירה שלה בהופעה במועדונים מסינסינטי ועד סנט טרופה. היא זכתה לפרסום כאשר הופיעה באמצע שנות ה-70 בניו יורק לצד זמרי הג'אז ג'ורג' בנסון וקנונבול אדרלי. לאחר מכן הייתה הזמרת הראשית בלהיט הרית'ם אנד בלוז של הקרוסיידרס Street Life בשנת 1979. בשנת 1980 הוציאה את אחד מלהיטיה הגדולים, One Day I'll Fly Away.

אלבומה Secret Combination שהה יותר מששים שבועות במצעד האלבומים של המגזין בילבורד בשנת 1981. קרופורד חזרה למצעדים בשנת 1986 עם הסינגל "אלמאז", שהיה בין עשרת הגדולים.

קרופורד ידועה, בין היתר, בשל גרסאות כיסוי לשירים Purple Rain, Holding Back the Years, Captain of Her Heart, Wishing on a Star, All I Do, Foolish Heart, Knockin on Heaven's Door,Give Me the Night ועוד רבים אחרים.

==פרסים==
* 1982: פרסי המוזיקה הבריטית - לזמרת הטובה ביותר.

==דיסקוגרפיה==
* Everything Must Change (1976)
* Miss Randy Crawford (1977)
* Raw Silk (1979)
* Now We May Begin (1980)
* Secret Combination (1981)
* Windsong (1982)
* Nightline (1983)
* Abstract Emotions (1986)
* Rich and Poor (1989)
* Through the Eyes of Love (1992)
* Don't Say It's Over (1993)
* Naked and True (1995)
* Every Kind of Mood: Randy, Randi, Randee (1997)
* Play Mode (2000)
* Feeling Good (2006)

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.e-fansite.com/randycrawford/ אתר מעריצים] כולל מידע רב ועדכני

קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמניות וורנר רקורדס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1952
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
סטניסלב יז'י לץ

סטניסלב יז'י לץ (בפולנית: Stanisław Jerzy Lec; 6 במרץ 1909 – 7 במאי 1966) היה משורר ומחבר אמרות יהודי-פולני.

== קורות חיים ==
לץ נולד בלבוב (כיום באוקראינה) למשפחה יהודית עשירה שהתנצרה. עם תחילת מלחמת העולם הראשונה עברה המשפחה להתגורר בווינה, ואחרי המלחמה שבה ללבוב. ב-1927 קיבל תואר מוסמך למשפטים מטעם אוניברסיטת לבוב. השתתף בפעילות פוליטית ופרסם מאמרים בכתבי עת סוציאליסטיים. בשל פעילותו הפוליטית נאלץ לעזוב את לבוב ועבר להתגורר בוורשה, שם זכה להצלחה ספרותית וייסד את "הקברט הספרותי" (בשיתוף עם לאון פסטרנק) שנסגר במהרה בפקודת השלטונות. הוא היה גם חבר החזית העממית האנטיפשיסטית.

מ-1941 היה במחנה ריכוז, שממנו הצליח להימלט ביולי 1943, כשהוא לבוש בחליפה של חייל גרמני. הוא הגיע לוורשה והצטרף למחתרת הפולנית. אחרי המלחמה המשיך בכתיבה ובמשך תקופה קצרה שימש כנספח לענייני תרבות בשגרירות פולין בווינה. עקב חילוקי דעות עם השלטון הקומוניסטי נמלט מפולין ושהה בישראל שנתיים בחברת אשתו, בנו ובתו. עם שובו לפולין אסרו עליו השלטונות הקומוניסטיים לפרסם את יצירותיו, אולם ב-1957 הוציא לאור את אמרותיו ("מחשבות סרק"), שכללו דברים נגד המשטר הטוטליטרי. למרות היותו אנטי-קומוניסט, זכה בפרסום רב ועם מותו ב-1966 נערכה לו הלוויה רשמית מטעם המדינה.

==יצירותיו העיקריות==
* "שירים" (1933) (1946)
* "סאטירות וממרות" (1946) (1948)
* "מחשבות סרק" (1957) (1959)
* "מחשבות סרק חדשות" (1964)

===בתרגום עברי===
* מחשבות לא מסֻרָקוֹת; מפולנית: שושנה רצ'ינסקי; הקדמה: רישרד לב; עורכת: עפרה גלברט-אבני, תל אביב: י' גולן, תשנ"ז 1997.(כמאתיים וחמישים ממכתמיו)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרים פולנים
קטגוריה:משוררים פולנים
קטגוריה:סופרים יהודים אוקראינים
קטגוריה:משוררים יהודים
קטגוריה:סופרים יהודים פולנים
קטגוריה:ורשה: סופרים
קטגוריה:מעוטרי צלב הגבורה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי פובונזקי
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1909
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1966
קרחון יבשתי

קרחון [[אלטש בהרי האלפים]]
קרחון ב[[אלסקה גולש לים. למרגלות הקרחון ספינת תיירים]]
קרחון יבשתי הוא נהר קרח הנוצר משכבות דחוסות של שלג ונע באיטיות כתוצאה מכוח הכבידה. בתנועתו מעצב הקרחון היבשתי תבניות נוף כדוגמת עמקים קרחוניים שהם עמקים בעלי חתך אופייני בצורת האות "U". דוגמה לעמקים כאלו הם פיורדים. דוגמה נוספת היא מורנה, תבנית נוף שבה נוצרים רכסי סלע בצידי ובקצה הקרחון.

קרחונים יבשתיים נמצאים בכל אחת מהיבשות, מלבד אוסטרליה. קרחונים אלה מתקיימים במשך תקופות ארוכות, של אלפי שנים ויותר. באזור קו המשווה הם נמצאים רק בראשי ההרים הגבוהים, וככל שמתרחקים מקו המשווה לכיוון הקוטב נמצאים הקרחונים במקומות פחות ופחות גבוהים. גרינלנד, בקרבת הקוטב הצפוני, ואנטארקטיקה מכוסים קרחונים עצומי ממדים, על-פני מיליוני קמ"ר. עם זאת, גם באזורים קרים מאוד יש שטחי אדמה שאינם מכוסים בקרחונים, משום שאין שם מספיק משקעים שישמשו ליצירת קרחון.

קרחונים יבשתיים עשויים להימצא במצב התפשטות, נסיגה או יציבות. בעונת החורף הקרחון צובר קרח וגדל. בעונת הקיץ הקרחון מפשיר וכתוצאה מכך נסוג. בראייה ארוכת טווח אם הנסיגות והצבירות העונתיות שקולות, אזי הקרחון נמצא במצב יציב. לעומת זאת, חוסר איזון יביא להתפשטות או נסיגה ממושכת.

קצותיו של הקרחון היבשתי מתמוססים, והמים זורמים מהם אל הים, יחד עם שברי קרחונים גדולים שניתקו מהקרחון היבשתי. שברים אלה הם הקרחונים הימיים.

קרחונים הם אתרי תיירות מבוקשים, לצפייה במראה המרהיב שלהם ולטיול רגלי עליהם (עם ציוד והדרכה מתאימים). דוגמה לכך הוא קרחון יוסטדאלסבריין שבנורווגיה, שהוא מאתרי התיירות העיקריים במדינה זו. אורך הקרחון כמאה ק"מ, שטחו 400 קמ"ר, והוא נמצא בגובה 1,700 מטר מעל פני הים.

==ראו גם==
* קרחון ימי
* גאומורפולוגיה קרחונית
* כיפת קרח
* שדה קרח
* מדף קרח
* הדום קרח

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:מדעי כדור הארץ
קטגוריה:גאולוגיה קרחונית
קטגוריה:קרח
קטגוריה:גאומורפולוגיה
קטגוריה:גאומורפולוגיה קרחונית
קרחון ימי

הקרחון הימי B-15A, בתמונת לוויין מינואר 2005
[[פוטומונטז' המראה את היחס בין נפחי הקרחון הנמצאים משני צדי פני הים]]
קרחון ימי הוא גוש קרח ענק, שניתק מקרחון יבשתי או ממדף קרח וצף בים. דבר זה נגרם עקב האנומליה של המים, צפיפותו של הקרח קטנה משל המים הנוזליים, דבר המייחד את הקרחון במשקלו הקטן משל המים ומאפשר לו לא לשקוע בהם. בדרך כלל כתשיעית מהקרחון בולטת מעל פני המים, ושאר הקרחון נמצא עמוק מתחת לפני המים. מכיוון שרק קצהו גלוי לעין, קשה לשער את מלוא גודלו וצורתו של הקרחון.

התנגשות של ספינה בקרחון עלולה להיות גורלית מבחינתה של הספינה, ולכן קרחונים נחשבים לסיכון גבוה לכלי שיט. לצמצום סכנה זו נעשים מאמצים לאיתור מקומם של קרחונים, בפרט בצפון האוקיינוס האטלנטי.

האסון הנודע ביותר של טביעת אונייה עקב התנגשות בקרחון הוא טביעתה של האונייה "טיטניק" בהפלגת הבכורה שלה, ב-15 באפריל 1912.

קרחון B-15 הוא הקרחון הימי הגדול ביותר שתועד. שטחו המקורי היה כ-11,000 קמ"ר, כמחצית שטחה של ישראל. הקרחון ניתק ממדף הקרח רוס במרץ 2000 ונשבר לאחר מכן למספר קרחוני משנה שהגדול בהם היה קרחון B-15A ששטחו 3,100 קמ"ר.

== ראו גם ==
* קרחון יבשתי
* גאומורפולוגיה קרחונית
* כיפת קרח
* שדה קרח
* מדף קרח
* הדום קרח

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.livescience.com/57915-iceberg-breaks-off-antarctica-pine-island-glacier.html?utm_source=notification לוויין של נאס"א צילם קרחון באורך 1,600 מטרים ניתק באנטארקטיקה], באתר Live Science, 16 בפברואר 2017
* 

*
קטגוריה:מדעי כדור הארץ
קטגוריה:קרח
קטגוריה:גאולוגיה קרחונית
תחנת הרדיו בגרימטון

ששת תרני תחנת הרדיו
תחנת הרדיו בגרימטון (בשוודית: Radiostationen i Grimeton) הייתה תחנה לשידור גלי רדיו ארוכים מאוד בגרימטון, סמוך לעיר וארברי בדרום-מערב שוודיה.

== היסטוריה ==
התחנה נבנתה בשנים 1922-1924 לפי שיטתו של המהנדס ארנסט אלכסנדרסון (Ernst Fredrik Werner Alexanderson), כחלק ממערך תקשורת עולמי, ותרני האנטנה שלה היו הגבוהים במדינה באותה עת. משדר אלכסנדרסון, הוא גנרטור חשמלי ענק המייצר זרם חילופין בתדר רדיו נמוך מאוד (התחנה שידרה ב-16,100 ולאחר מכן ב-17,200 הרץ; לשם השוואה - גנרטור המספק חשמל לרשת הביתית והתעשייתית פועל בתדר 50 או 60 הרץ ושידורי רדיו מקובלים מתחילים בתדר של חצי מיליון הרץ בערך).

ב-1 בדצמבר 1924 החלה התחנה את פעולתה בתדר 16.1 קילוהרץ באות קריאה SAQ (... .- --.-; ) בתחום התדר הנמוך מאוד (VLF, Very low frequency). לאחר מכן שינתה את תדר השידור ל-17.2 קילוהרץ, וב-2 ביולי 1925 נחנכה באופן רשמי על ידי מלך שוודיה. התחנה שימשה לקשר רדיו טלגרף (במורס) עם תחנות דומות בעולם.

עם זאת, כבר בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 הביאה ההתפתחות הטכנולוגית להתיישנות המשדרים המקוריים של התחנה שכן משדרים אלקטרומכניים (גנרטורים חשמליים) הוחלפו במשדרים מבוססי שפופרות ריק. בשנת 1968 הותקן בתחנה משדר בתדר 40 קילוהרץ, אשר ניצל את אותה אנטנה גדולה שקיימת בתחנה. משדר זה שימש לתקשורת חד כיוונית לצוללות (מתן הוראות לצוללת הנמצאת מתחת למים). תקשורת כזו מתאפשרת רק בתדרים נמוכים מאוד, שכן תדרים גבוהים יותר, אינם עוברים דרך מי הים. מאוחר יותר הותקנו באתר התחנה, אך ללא קשר לשידורים המיוחדים בתדרים נמוכים, משדרים קונבנציונליים של רדיו אפנון תדר (FM) וטלוויזיה.
המשדר (גנרטור אלכסנדרסון) לתדר נמוך מאוד, שמור במצב תפעולי עד היום, והתחנה היא היחידה ששרדה בעולם מבין 17 תחנות רדיו דומות שהיו חלק ממערך השידור, ובשנת 2004 הוכרזה כאתר מורשת עולמית.

האתר משתרע על פני שטח של 109.9 הקטאר וכולל את מבנה המשדרים, 12 מבני מגורים לצוות התחנה ושישה תרנים בגובה של 127 מטר כל אחד אשר נשאו את אנטנות השידור. אלה תופסים את רוב השטח וערוכים בשורה במרחקים של 380 מטר זה מזה. בראש כל אחד מהם זרוע אופקית באורך של 46 מטר הנושאת שמונה כבלי נחושת תלויים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://en.structurae.de/structures/data/index.cfm?ID=s0012069 תחנת הרדיו בגרימטון] באתר Structurae

קטגוריה:שוודיה: אתרי מורשת עולמית
סביבת עבודה

במדעי המחשב, סביבת עבודה היא אוסף רכיבי מחשב, המאפשרים לבצע משימות המוגדרות לאותו השלב בפרויקט המחשוב.

במחזור החיים של מוצר מחשב (חומרה או תוכנה) קיימים שלושה שלבים עיקריים: פיתוח, בדיקות וייצור. בכל אחד משלבים אלו מתבצעות משימות שונות:
* בשלב הפיתוח: ניתוח/אפיון, קידוד ועוד
* בשלב הבדיקות: בדיקות, תיקון תקלות ועוד
* בשלב הייצור: תחזוקה, פיתוח גרסאות ועוד
כדי לבצע את המשימות הללו נדרש להקים סביבת עבודה, הכוללת רכיבים, מוצרים ומשאבי מחשב:
* סביבת פיתוח: כלי פיתוח, כלי CM, כלי debugger ועוד
* סביבת בדיקות: כלי בדיקות, כלי ניהול גרסאות, בסיס נתונים ועוד
* סביבת ייצור: כלי ניהול גרסאות, בסיס נתונים, משתמשים ועוד
סביבת עבודה היא מושג לוגי, משום שהסביבה נבנית על פי המשימות המוגדרות לה, ולא על פי המיקום הפיזי של מרכיבי הסביבה, שלרוב איננו רלוונטי.

קטגוריה:מחשוב
מנואל יואל

הרב זכריה מנחם [מנואל] יואל (בגרמנית: Manuel Joël; 19 באוקטובר 1826 – 3 בנובמבר 1890) היה חוקר חכמת ישראל והוגה יהודי גרמני נציג אסכולת הסמינר בברסלאו. אחיו הצעיר של דוד יואל (1815–1882).
==ביוגרפיה==
נולד בבירנבאום שבדוכסות הגדולה של פוזן, פרוסיה. אביו חיים בן יואל היה אב"ד העיר. למד באוניברסיטת ברלין, שם הושפע מיום-טוב ליפמן צונץ ומהרב השמרן מיכאל זקש. ב-1846 היה בין המוזמנים להשתתף בוועידת הרבנים בדרזדן אותה תכנן הרב זכריה פרנקל כמשקל נגד לאסיפות הרפורמים. ב-1852 קיבל תואר דוקטור לפילוסופיה. לימד בבית המדרש לרבנים בברסלאו בין 1854 ל-1863. אז מונה כיורשו של הרב אברהם גייגר כאב-בית-הדין של קהילת-הרוב הליברלית בברסלאו. יואל היה איש מחנהו הפוזיטיבי-היסטורי של פרנקל, מתון בהרבה מגייגר, קודמו בתפקיד. בין היתר השיב מנואל יואל את הטקסט העברי המלא לסידור התפילה של הקהילה הליברלית בברסלאו (בליווי תרגום מסורס לגרמנית, כפשרה). הוא אף הגיע להסדר עם הרב האורתודוקסי במקום גדליה טיקטין, שהשכין שלום בין שתי הסיעות שהיו שרויות בסכסוך קשה מאז הגעת גייגר לרבנות ברסלאו ב-1838. על אף קרבתו לאסכולת ברסלאו, היה מנואל יואל היחיד מהנמנים עליה שהסכים להשתתף בוועידת לייפציג הרפורמית ב-1869.

יואל תרם תרומות חשובות לחקר מדרשי ההלכה של חז"ל באסכולת 'דבי רבי עקיבא' ובנוסף תרם להיסטוריה של הפילוסופיה היהודית, מאמריו על שלמה אבן גבירול ועל הרמב"ם נודעים בערכם החשוב. אך למרות זאת, עבודתו החשובה ביותר הייתה יצירת זיקה בין הפילוסופיה היהודית לבין הסכולסטיקה הנוצרית של ימי הביניים. הוא הראה כיצד אלברטוס מגנוס קיבל כמה מרעיונותיו דרך הרמב"ם ואיך ברוך שפינוזה התייחס לכתביו של מגנוס, בנוסף להתייחסותו לחסדאי קרשקש. מאמרים אלו נאספו בשני כרכים של Beiträge zur Geschichte der Philosophie בשנת 1876, כאשר שני כרכים נוספים של Blicke in die Religionsgeschichte שנכתבו בין השנים 1880–1883 שפכו קצת אור על התפתחותה של המחשבה הדתית במאות השנים הראשונות של הנצרות.

יואל היה ידוע באופן דומה גם בנאומיו והטפותיו על הבמה בפני רבים. למרות שלא היה דרשן, פניותיו לשכל הישר היו אפקטיביות, ולפרסומיו בשלושה כרכים של דרשות נמצאו קוראים רבים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פילוסופים יהודים
קטגוריה:רבנים גרמנים
קטגוריה:חוקרי מחשבת ישראל
קטגוריה:סגל בית המדרש לרבנים בברסלאו
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1826
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1890
פריקלה מרטינסקו

פריקלה מרטינסקו (ברומנית: Pericle Martinescu; 11 בפברואר 1911 – 24 בדצמבר 2005) היה סופר, עיתונאי ומתרגם רומני.

==ביוגרפיה==
פריקלה מרטינסקו נולד ב-1911 בווישוארה (Viișoara) שבמחוז קונסטנצה. למד בתיכון "מירצ'ה הזקן" בקונסטנצה ואחר כך למד ספרות ופילוסופיה באוניברסיטת בוקרשט. שיריו הראשונים התפרסמו ב-"גאזטה של טרנסילבניה" (Gazeta Transilvaniei). כסטודנט הוא תרם רבות למגזינים לספרות ותרבות כמו Vremea, Romania literară רומניה ספרותית, Revista Fundaţiilor Regale, Viaţa Literară, Meşterul Manole ול-Dacia Rediviva.

הרומן הראשון שלו, Adolescenţii din Braşov ("המתבגרים מבראשוב"), התפרסם בשנת 1936. כמו כן הוא תרגם ספרים רבים, כולל מאנגלית ומיפנית.

==יצירותיו==
* Sunt frate cu un fir de iarbă - ב-1941 (שירים בפרוזה)
* Costache Negri - ב-1966 (מונוגראף)
* Retrospecţii literare - ב-1973 (מאמרים)
* Umbre pe pânza vremii - ב-1985 (זכרונות)
* Excursie în Ciclade - ב-1996 (יומן מסעות בקיקלדים)
* Odiseea editării „Poeziilor” lui Eminescu în prima sută de ani, 1884 - 1984, Ex Ponto, Constanța, 2000 (השתלשלות הוצאתם לאור של שירי אמינסקו במאת השנים הראשונות 1884–1984)
* Jurnal intermitent, Ed. Ex Ponto, 2001, 1945-1947*1964-1984 (יומן עם הפסקות)
* Visul cavalerului, Ed. Ex Ponto, 1998 (חלום הפרש)
* Figuri în filigram, Ed. Albatros, 1999 (דמויות בזעירן אנפין)
* Existențe și creații literare, Ed. Ex Ponto, 2001 (פרקי חיים ויצירות ספרותיות)

==לקריאה נוספת==
*Al.Săndulescu Întoarcere în timp: memorialiști români Ediția a II-a, revăzută și adăugită Editura Muzeul Național al Literaturii Române, București 2003 (אל. סנדולסקו - חזרה בזמן: כותבי זכרונות רומנים)
*Pericle Martinescu Jurnal 1948-1954, 7 ani cât 70 ed Vitruviu, București 1997, (nota biografică de Maria Graciov) (הערה ביוגרפית מאת מריה גרצ'וב - יומן 1948–1954, שבע שנים כמו שבעים). בשנים 1936–1976 רשם מרטינסקו יומן פרטי, ממנו פרסם מאוחר יותר את הפרק על השנים 1948–1954 - כרוניקה נאמנה לאירועי השכנת המשטר הקומוניסטי ברומניה, עדות על העוולות והאילוצים המוסריים שסבלה האינטליגנציה הרומנית באותה תקופה.

קטגוריה:סופרים רומנים
קטגוריה:עיתונאים רומנים
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית
קטגוריה:מתרגמים רומנים
קטגוריה:מתרגמים מיפנית
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1911
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-2005
בית הכנסת שף ויתיב

בית הכנסת שף ויתיב הוא בית כנסת עתיק שהיה קיים בעיר נהרדעא בבבל, ועל פי המסורת נבנה בידי גולי ירושלים לאחר חורבן בית המקדש הראשון.

המקור הראשון למעמדו המיוחד של בית הכנסת שף ויתיב הוא בתלמוד בבלי מסכת מגילה, שם נאמר כי כאשר גלתה השכינה לבבל היא שורה לסירוגין בבית הכנסת שף ויתיב שבנהרדעא ובבית הכנסת שבעיר הוצל הסמוכה. שני בתי כנסת אלו היו ככל הנראה שני בתי הכנסת העתיקים ביותר בבבל, ועל פי המסורת נבנו עם בוא היהודים אליה. בתלמוד שם אף מסופר על אמוראים שונים שישבו בבית הכנסת בשעות שבהן שרתה השכינה במקום.

בית הכנסת שף ויתיב נזכר במקומות נוספים בתלמוד, ומוזכר שהייתה מוצבת בו "אנדרטה" שעוררה שאלה הלכתית של חשד עבודה זרה.

מסורת קדומה פירשה את שמו של בית הכנסת כתרגום ארמי של "שנעקר ("נישוף") וישב", ועל פיה נבנה בית הכנסת מאבנים שהביאו גולי ירושלים עם יהויכין המלך בעת חורבן בית המקדש הראשון. כך כתב רב שרירא גאון:

בפירוש רש"י צוטט פירוש זה, אולם רש"י עצמו פירש את שמו של בית הכנסת באופן מילולי "שחרב וישב", כלומר שחרב ונבנה מספר פעמים.

במאה ה-11 ביקר במקום הנוסע בנימין מטודלה וציין שבית הכנסת "שף ויתיב" עדיין עמד על תילו. כעשרים שנה אחריו ביקר במקום הנוסע רבי פתחיה מרגנסבורג, וסיפר כי גג המבנה וכותלו המזרחי חרבים ורק שלושה כתלים עומדים. לדברי רבי פתחיה, כותלו החרב של בית הכנסת היה בנוי על גדת נהר הפרת, והוא היה בנוי רק מעפר (כנראה כוונתו לבוץ וחמר) ללא אבנים כלל, והוא העפר שהביא יכניה המלך מירושלים. פתחיה אף מספר אגדה עממית שסיפרו לו היהודים תושבי המקום, כי מדי לילה נראה עמוד אש יוצא מחורבות בית הכנסת ונראה עד למרחוק.

מסורת שעברה בין יהודי עיראק בדורות האחרונים קשרה את בית הכנסת שף ויתיב לבית הכנסת הגדול שבבגדאד (המכונה "צלאת אלכביר"). מקורה הידוע לנו של המסורת הוא בשם הרב עבדאללה סומך (1813–1889), כפי שמסר אחד מתלמידיו בשמו. אותו התלמיד אף קבע שלט בבית הכנסת, שהיה תלוי בו עד עליית יהודי עיראק בשנות החמישים במבצע עזרא ונחמיה, וזה לשונו: "זאת בית הכנסת הגדולה והישנה ושמעתי ממו"ר ח' ר' עבדאללה סומך, שיש קבלה מזקני הדור, איש מפי איש, שהוא מגלות יכניה וזו היא דשף ויתיב בנהרדעא ועפרה מארץ-ישראל, וה' היודע".

מסורת זו אין לה על מה שתסמוך, מאחר שכאמור בית הכנסת שף ויתיב היה בנהרדעא הממוקמת עשרות קילומטרים דרומית-מזרחית לבגדאד. כיום מזוהה אתר בית הכנסת במקום הנקרא תל-כניסה, שלושה קלומטרים מצפון לחורבות נהרדעא.

== קישורים חיצוניים ==
[https://www.dirshu.co.il/254751-2/ ביקורו של הרב ישראל מאיר גבאי בבית הכנסת בבגדד, שעל פי המסורת הוא בית הכנסת 'שף ויתיב'.]

== הערות שוליים ==

שף ויתיב
קטגוריה:יהדות בבל
קטגוריה:יהדות בגדאד
שף ויתיב
בנו ממייסן

בֶּנוֹ ממייסן (1010 כנראה - 16 ביוני 1106) הוא קדוש נוצרי.

==ביוגרפיה==
על פי סיפורי הקדושים, בנו ממייסן היה בן למשפחת אצולה סקסונית וכבר בצעירותו הפך לנזיר במנזר מיכאל הקדוש בהילדסהיים. אין עדויות התומכות במידע זה וקיימות עדויות סותרות. על פי המסמך הראשון המזכיר אותו, הוא היה קנון (כומר) בגוסלאר ונזיר ואב מנזר במנזר מיכאל הקדוש (1042). ב-1066 מינה אותו המלך היינריך לבישוף מייסן; אך כבר ב-1073 נקלע בנו לסכסוך בין זה האחרון לבין שושלת וטין והאצולה הסקסונית, דבר אשר הוביל בסופו של דבר למלחמת סקסוניה. המלך האשים את בנו בבגידה (בין אם הוא אכן היה מעורב במרד, או כפי שסופרי התקופה טוענים, שמשקלו במרד היה נמוך). ב-1076 הסתכסך היינריך עם האפיפיור גרגוריוס השביעי, על רקע מינוי בישופים חדשים בסקסוניה. לא מוזכר במקורות באילו נסיבות שוחרר בנו, אך הוא תמך בטוען לכתר על חשבון היינריך - רודולף מריינפלדן ואחרי מותו של הלה, תמך בהרמן מסאלם. 

בתגובה, הכריז היינריך על מינוי בישופים חדשים (ועל מינויו של האנטי-אפיפיור קלמנס השלישי) ועל הטלת נידוי על בנו והתומכים האחרים של האפיפיור גרגוריוס. בנו התנצל, וחזר לתפקידו. ב-1084 מונה היינריך לתפקיד קיסר האימפריה הרומית הקדושה. בנו תמך במדיניות של המרת דת ללא שימוש בכוח, ותמך בקיסר. ב-1097 הסתכסך שנית עם הקיסר, הפעם על רקע מינויו של אורבאנוס השני לאפיפיור. מאותה שנה ואילך, אין למעשה תיעוד רשמי על פעילותו של בנו, והמידע עליו מסתמך על מעשיות הגיוגרפיות. 

הסיפורים על העשור האחרון לחייו של בנו מתארים את פעילותו המיסיונרית ואת תמיכתו ביצירת מוזיקה כנסייתית ובבניית כנסיות. מספר מקומות בסקסוניה מצביעים לכאורה על פעילותו באזור למשל העיר בישופסוורדה ו"דרך המלך (ויה רגיה)" באזור אוברלאוזיץ, שנקראת גם "דרך הבישוף", מכיוון שמסופר שבנו הלך בדרך זו לעיתים קרובות במסעותיו המיסיונריים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קדושים נוצרים
קטגוריה:נפטרים ב-1106
פרזנטור

פרזנטור (המונח שקבעה האקדמיה ללשון העברית: "יַצְגָן") הוא ידוען המשתמש בפרסומו כדי להשתתף במסעי פרסום של תאגיד תמורת תשלום. להבדיל מדוגמן, שעיסוקו העיקרי הוא השתתפות בפרסומות, לפרזנטור עיסוק עיקרי אחר, זה שהקנה לו את פרסומו.

המילה "פרזנטור" נוספה לאוצר המילים של דוברי השפה העברית בעשור הראשון של המאה ה-21. אף שהמונח לקוח מאוצר המילים האנגלי, במדינות דוברות אנגלית המינוח המקובל לתפקיד הוא celebrity endorser ואילו המילה presentor משמשת במשמעויות אחרות.

כיוון שהפרזנטורים הם ידוענים שחייהם האישיים חשופים באמצעי התקשורת, הרי גם פעילותם כפרזונטורים זוכה לחשיפה כזו, במדורי התוכן של אמצעי התקשורת (כגון צהובונים וכתבי עת) ולא רק בפרסומות. בחלק מהמקרים הפרזנטורים הם אנשי תקשורת בעצמם, מצב המעורר ביקורת, עקב הסתירה העלולה להיווצר בין מחויבותו של הפרזנטור כאיש תקשורת ובין מחויבותו כפרזנטור. ישנם תאגידים המעסיקים את אותם פרזנטורים לתקופות ממושכות עד שהם מזוהים איתם.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מקצועות הפרסום