OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
האנה קרוג

האנה קרוג סונדבו (בנורווגית: Hanne Krogh Sundbø; נולדה ב-24 בינואר 1956) היא זמרת ושחקנית נורווגית. ידועה בעיקר בכך שזכתה בתחרות האירוויזיון 1985 והיה זה למעשה הניצחון הראשון מתוך שלושה של נורווגיה בתחרות זו.

== ביוגרפיה ==
קרוג נולדה בעיירה הוגסונד (Haugesund) שבקרבת העיר סטוונגר שבדרום נורווגיה. בגיל 14 בלבד כבר הוציאה את אלבומה הראשון ואף הייתה מועמדת להשתתף בתחרות האירוויזיון 1970, אך מאחר שנורווגיה לא השתתפה בתחרות בשנה זו האנה קרוג התמודדה לייצג את נורווגיה בשנת 1971 ואכן זכתה בתחרות הקדם הנורווגית וייצגה את נורווגיה עם שיר שכתב והלחין המשורר והזמר הנורווגי המפורסם ארנה בנדיקסן. למרות שהגיעה רק למקום ה-17 בתחרות, היא זכתה לפופולריות רבה בנורווגיה ואף בשוודיה השכנה והמשיכה להקליט ואף השתתפה בסרט נורווגי בשנת 1974 ובסרט שוודי בשנת 1976.

בשנת 1984 חברה לזמרת אליזבת אנדריאסן לדואט שנקרא "בוביסוקס!" ("Bobbysocks") ובשנת 1985 השתיים זכו בתחרות האירוויזיון והביאו לנורווגיה את ניצחונה הראשון בתחרות, כאשר עד אז נורווגיה נחשבה באירוויזיון למדינת "אפס הנקודות", והשתיים הצליחו לשבור את הדעה הקדומה שהייתה לנורווגיה בתחרות זו. הדואט "בוביסוקס" התפרק בשנת 1988. בשנת 1991 שוב השתתפה קרוג באירוויזיון ברומא כחלק מהלהקה "Just 4 Fun" וביחד הם הגיעו למקום ה-17 בתחרות. בסך הכל עד שנת 1994 הוציאה קרוג 19 אלבומים כולל אלבום שנקרא "האנה קרוג: 40 להיטים" (Hanne Krogh: 40 beste) ועוד הוציאה כ-20 סינגלים.

בנה של האנה קרוג, סוורה סונדבו (Sverre Sundbø), הוא שחקן פוקר ידוע ואלוף עולם בתחום.

== חיים אישיים ==
האנה קרוג עצמה מתגוררת בעיר אוסלו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרות נורווגיות
קטגוריה:נציגי נורווגיה באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1971
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 1985
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה נורווגיות
קטגוריה:זוכי האירוויזיון
קטגוריה:זוכי האירוויזיון: נורווגיה
קטגוריה:מתחרי רוקדים עם כוכבים (נורווגיה)
קטגוריה:נורווגיות שנולדו ב-1956
קטגוריה:נורווגים שנולדו ב-1956
סטרשין

סטרשין (בבלארוסית: Стрэшын; בפולנית: Streszyn) היא עיירה במחוז הומל שבבלארוס, על גדת נהר דניפר, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
סטרשין נזכרת לראשונה בשנת 1391, ובמהלך המאות ה-16 עד ה-18 סבלה מפשיטות הטטרים והרוסים. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכלל היישוב בתחום האימפריה הרוסית.

==יהודי סטרשין==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,200 יהודים, רוב תושביה, ופעלו בה קולחוז יהודי, מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי. במהלך התקופה הסובייטית עזבו את היישוב מאות מיהודיו.

באמצע אוגוסט 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ובספטמבר 1941 רוכזו יהודיה בגטו שהוקם בה, אשר נשמר בידי שוטרים מקומיים, תוך שוד רכושם.

ב-14 באפריל 1942 נרצחו כ-280 היהודים שנותרו בגטו שבעיירה בדרך מז'לובין ללבדווקה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז הומל: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בבלארוס
יחזקאל אטלס

קברו של יחזקאל אטלס בבית הקברות היהודי ב[[ז'טל]]
יחזקאל אטלס (1913 - 5 בדצמבר 1942) היה רופא ומפקד יחידת פרטיזנים היהודיים בזמן מלחמת העולם השנייה. לוחם ומפקד בתנועת המרי היהודית בזמן השואה.

==קורות חיים==
נולד בעיירה רווה מזובייצקה במערב האימפריה הרוסית (כיום נמצאת העיירה בתחומי פרובינציית לודז' בפולין). למד רפואה בצרפת ובאיטליה ובסיום הלימודים חזר לפולין. בשנת 1939, עם פלישת הצבא הגרמני לפולין, נמלט עם הוריו ואחותו למזרח פולין, לשטח שנכבש על ידי הצבא האדום. בקיץ 1941 פלש הצבא הנאצי לברית המועצות והעיירה בה שהה יחזקאל אטלס עם משפחתו נכבשה. הם הוחזקו בגטו במשך כחמישה חודשים ולאחר מכן נרצחו על ידי הגרמנים. יחזקאל, כרופא, הושאר בחיים ונשלח לטפל באיכרי הסביבה. הוא התגורר בגטו דרצ'ין.

בקיץ 1942, ערכו הגרמנים ומשתפי הפעולה המקומיים מבצע לחיסול הגטו. אטלס עם קבוצה של יהודים צעירים הצליח להימלט מהגטו ליערות הסביבה. שם הוא ארגן מהם יחידת פרטיזנים.

יחד עם הד"ר יוסף רקובר הקים אטלס בית חולים שדה. בית החולים שירת יהודים ופרטיזנים רוסים גם יחד

יחידתו של אטלס, שמנתה כ-120 יהודים, חברה אל גדוד פרטיזנים סובייטי. כדי להוכיח את יכולת יחידתו למפקדים הסובייטים, הוא הוביל את לוחמיו להתקפה על בסיס משטרה בלארוסית (משטרת משתפי הפעולה עם הנאצים) בדרצ'ין. למרות חימושם הדל הצליחו אטלס ולוחמיו להשתלט על הבסיס ולחסל 44 משתפי הפעולה. בהתקפה תפסו שלל רב - רובים ותחמושת, מה שאפשר להם להמשיך במאבק. בתחילת ספטמבר 1942 ערכה פלוגתו של אטלס מספר התקפות על קו רכבת לידא - הורדנה. הפרטיזנים פגעו בקווי הרכב ואף פוצצו רכבת, שהובילה הספקה לכוחות הגרמנים. באוקטובר 1942 ערכו התקפה על הגרמנים בעיירה ז'טל והרגו 30 גרמנים. מבצעיו הקרביים של יחזקאל אטלס, מעשי הנקם שלו ודמותו, עשו רושם רב על הפרטיזנים היהודים והלא-יהודים באזור כלו. ב-5 בדצמבר 1942 נפצע אנושות בקרב עם הגרמנים ונפטר כעבור כמה שעות. חבריו קברו אותו מהר באחת הביצות.

ביוני 2008 הועברו עצמותיו של יחזקאל אטלס ממקום קבורתו בביצות אל בית העלמין היהודי בז'טל. יחזקאל אטלס נקבר בטקס צבאי מלא עם משמר כבוד של חיילים בלארוסים. הוא נקבר בסמוך לקבר אחים, בו קבורים יהודי ז'טל שנספו בשואה.

== לקריאה נוספת ==
* שמואל בורנשטיין, [https://www.infocenters.co.il/massuah/notebook_ext.asp?book=1511&lang=heb&site=massuah פלוגת הד"ר אטלס - סיפורו של פרטיזן יהודי], הקיבוץ המאוחד, 1948
*מ. כהנוביץ, מלחמת הפרטיזאנים היהודים במזרח אירופה, עיינות, 1954
*י. גרנטשטיין ומ. כהנוביץ', לכסיקון הגבורה, כרך א', יד-ושם, 1965
*

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.yadvashem.org/odot_pdf/Microsoft%20Word%20-%20408.pdf סיפורו של יחזקאל אטלס באתר של יד ושם]
* [https://eleven.co.il/article/10320 יחזקאל אטלס באנציקלופדיה יהודית קצרה בלשון הרוסית]
* [http://www.nrg.co.il/online/1/ART1/752/010.html פרטיזן יהודי הובא היום לקבורה - 66 שנה לאחר נפילתו]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים בשואה: פולין
קטגוריה:רופאים יהודים בלארוסים
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מברית המועצות
קטגוריה:פרטיזנים יהודים מבלארוס
קטגוריה:רופאים יהודים בשואה
קטגוריה:אנשי מחתרת שנספו בשואה
קטגוריה:רופאים שנספו בשואה
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1913
קטגוריה:פולנים שנפטרו ב-1942
סיינו

סיינו (בבלארוסית: Сянно; בפולנית: Sienno) היא עיירה במחוז ויטבסק שבבלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
סיינו נזכרת לראשונה בשנת 1534, ומתחילת המאה ה-17 השתייכה למשפחת האצולה הפולנית סאפייהה (Sapieha). בחלוקת פולין בשנת 1772 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית.

==יהודי סיינו==
בתחילת המאה ה-20 חיו בעיירה כ-2,500 יהודים, רוב תושביה. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי, ויהודים רבים עזבו אותה.

ב-5 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו ריכזו בספטמבר שלאחר מכן את יהודיה בגטו שהוקם בה, אליו הובאו גם יהודים מהסביבה.

באוקטובר 1941 נסגרו שערי הגטו, ועל יושביו הוטלו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע וחובת ביצוע עבודות כפייה. על הגטו שמרו שוטרים מקומיים, והגרמנים הקציבו לכל אדם בו 50 גרם לחם ליום, תוך שלעיתים לא סיפקו מזון לגטו במשך מספר ימים. מעת לעת הוציאו הגרמנים להורג יהודים מהגטו, והשוטרים המקומיים שדדו את יושביו.

ב-20 בדצמבר 1941 פשטו על הגטו שבעיירה אנשי ס"ס ושוטרים מקומיים, ורצחו את כ-800 יושביו בסמוך לבית העלמין היהודי הישן ביישוב. לאחר מכן, נערך מצוד אחר יהודים מסתתרים בעיירה, והם הוצאו להורג יחד עם ילדים ממשפחות מעורבות ביישוב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מחוז ויטבסק: עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בבלארוס
ידיעת כול

<div>ידיעת־כול (באנגלית: Omniscience), בעיקר במסגרת דתות, היא היכולת לדעת כל דבר שניתן לדעת. ההינדואיזם והדתות האברהמיות (יהדות, נצרות ואסלאם) מאמינים שישנו אל שניחן בידיעת־כול. בספרות, נקודת התצפית של מּסַפֵּר יודע־כול, היא היכולת לדעת כל מה שניתן לדעת על הדמות, כולל ההיסטוריה שלה, הרגשות והמחשבות שלה. בלטינית omnis משמעו "הכול", ו־sciens משמעו "ידיעה".</div>

== הגדרות ==
ישנה הפרדה בין:
* ידיעת־כול טבועה - היכולת לדעת כל דבר שאותו מישהו בוחר לדעת וניתן לדעת אותו.
* ידיעת־כול מוחלטת - לדעת הלכה למעשה כל דבר אפשרי שניתן לדעת.
חלק מהתאולוגים הנוצרים המודרניים טוענים שהידיעת־כול שיש לאלוהים היא טבועה ולא מוחלטת, ושאלוהים בוחר להגביל את ידיעת־הכול שלו על מנת לשמור על הרצונות החופשיים והכבוד של ברואיו. גישה דומה מופיעה בפרשן התורה הרב חיים בן עטר, בפירושו אור החיים לספר בראשית, פרק ו, פסוק ו. ז'אן קלווין, יחד עם תאולוגים אחרים מהמאה ה־16, הרגישו בנוח עם הרעיון של אלוהים שברשותו ידיעת־כל במובן המוחלט ואף קידשו את גישת הפרדסטינציה. קדם להם התאולוג היהודי המומר אבנר מבורגוס.

== גישת הג'ייניזם ==
בג'ייניזם, ידיעת־כול נחשבת כסוג הגבוה ביותר של תפיסה. ג'ייניזם רואים בידע בלתי־סופי כיכולת הטבועה בכל נפש. בג'ייניזם מכבדים מאוד את מי שהצליח לכבוש את כל התשוקות הפנימיות (כמו הצמדות, בצע, גאווה וכעס) ומחזיקים בידע אין־סופי. ישנם שני סוגים כאלו:

# אנשים יודעי־כול שמתעסקים בשחרור האישי שלהם.
# אנשים שהגיעו להיות יודעי־כול ואז עזרו לאחרים להגיע לאותה נקודה.

== מחלוקות ==
אומניפוטנטיות (יכולת־כול) לעיתים נתפסת כמכילה במרומז את היכולת לדעת כל דבר שניתן לדעת.

נונתאיסטים טוענים לעיתים שהרעיון הבסיסי של ידיעת־כול סותר מטבעו.

ויכוחים רבים בין תאיסטים לבין פילוסופים נעשו על האם ידיעת־כול, במיוחד בהקשר לבחירות שהאדם יעשה, תואמת את גישת הרצון החופשי. הטענה שידיעה מוקדמת של ישות אלוהית אינה תואמת את הרצון החופשי ידועה גם כפטליזם תאולוגי. באופן כללי, אם בני אנוש באמת חופשיים לבחור בין אפשרויות שונות, נוצר קושי בלהבין כיצד אלוהים יכול לדעת איזו אפשרות זו תהיה מלכתחילה.

=== ידיעת־כול נגד רצון חופשי ===
שאלה נפוצה שעולה בהקשרים של ישות בעלת ידיעת־כול אודות ההחלטות שלה בעתיד, היא האם עצם ידיעה זו חוסמת לה את הרצון החופשי? ויליאם ליין קרייג טוען ששאלה זו מתחלקת לשתיים:
# אם אלוהים יודע מראש על אירוע מסוים, האם אותו אירוע בהכרח יקרה? 
# אם התרחשותו של המאורע מותנה בסעיף הראשון, כיצד אלוהים יכול לחזות את ההתרחשות שלו?

== שימושים לא תאולוגיים ==
תחום ביקורת הספרות בדרך כלל סוקר את הידיעת־כול מנקודת הראות של המחבר. מספר כל־יודע הוא כמעט תמיד מספר במעמד חיצוני להתרחשות העלילה. הוא יכול לחשוף תובנות על דמויות או על הסביבה שלא היה ניתן להבין אותן מההתרחשויות בסיפור, ולעיתים קרובות גם תובנות שאף דמות לא מודעת אליהן.

== מקורות ==
* 
* 

== ראו גם ==
* תורת ההכרה
* אומניפוטנטיות
* פרדסטינציה
* בעיית הרוע

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.iep.utm.edu/omnisci/ ידיעת-כל וידיעה-מוקדמת אלוהית], באנציקלופדיה האינטרנטית לפילוסופיה 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עצמי
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
קטגוריה:דת
קטגוריה:ידע
כרכום דמשקאי

פרח כרכום דמשקאי במבט מלמעלה, [[הר רמון.]] 

כרכום דמשקאי (שם מדעי: Crocus cancellatus damascenus) הוא גאופיט נדיר מסוג כרכום הגדל בארץ באוכלוסיות מבודדות במרומי הר הנגב (באזור מצפה רמון) וברמת הגולן. תפוצתו העולמית משתרעת באגן דמשק ובאזורים הרריים במזרח התיכון. זהו צמח מוגן בארץ ישראל.

==הקשר בין כרכום דמשקאי לכרכום השבכה וכרכום החרמון==
כרכום דמשקאי הוא ככל הנראה תת-מין של כרכום השבכה.
כרכום השבכה הוא מין קרוב מאוד לכרכום החרמון - שניהם בעלי פרחים זהים, אך סיבי הבצלים מבדילים בין מינים אלו. ברמת הגולן נמצאה אוכלוסיית מעבר בין כרכום השבכה לכרכום החרמון. התפוצה המקוטעת של כרכום החרמון וכרכום השבכה בישראל מרמזת על תקופה קרה ולחה יותר בעבר, ועל שינויי אקלים שיצרו קיטוע. הבידוד בעקבות הקיטוע הביא להתמיינות צורות שונות של המין. גם לכרכום החרמון ישנו תת-מין ארץ ישראלי (אנדמי לשומרון).

==מחזור חיים== 
מחזור החיים של כרכום דמשקאי הוא פריחה בסתיו (אוקטובר - דצמבר), הוצאת עלים בחורף, העלאת פרי באביב והתיבשות בתחילת הקיץ. 
פקעתו חד-שנתית: מדי שנה נוצרת פקעת חדשה מעל לפקעת המתרוקנת של השנה שעברה, ושורשים מתכווצים חוזרים ומציבים אותה בעומק הנכון. קליפות הפקעת עשויות סיבים הקשורים זה לזה על ידי חיבורי-רוחב בדמות רשת. חורי הרשת ריבועיים או מעוינים, רחבים מעובי סיבי הרשת.

==מבנה==
הפרח סגול-ורוד, עם פסים בצבע סגול כהה, ומופרד ל-6 אונות עטיף שוות. חלקו התחתון צר ויוצא ישירות מן הקרקע, ואילו חלקו העליון נפוח או פרוש. לפרח 3 אבקנים ושחלה תחתית. המאבקים גבוהים מעמודי העלי וכפופים בקשת אל הצלקות, דבר המאפשר האבקה עצמית. עמוד העלי מתפצל ל-3 זרועות, וכל אחת מהם מתפצלת שוב לאונות רבות. הפרי מתפתח כשהוא טמון בקרקע, ועם הבשלתו מתארך עוקץ הפרי ומעלה אותו אל מעל לפני הקרקע. הפרי נפתח ב-3 קשוות ומכיל זרעים כדוריים רבים.
רוחב עליו כ 2-3 מ״מ ולאורך מרכזם פס כסוף.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://sites.huji.ac.il/roteml/topics/crocus%202001.htm כרכומי ארץ ישראל] באתר רת״ם
* [https://redlist.parks.org.il/taxa/Crocus%20hermoneus/ כרכום החרמון - תת-המין הא״י] באתר הצמחים בסכנת הכחדה בישראל

קטגוריה:אירוסיים
קטגוריה:ארץ ישראל: אירוסיים
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:פרחים ורודים בארץ ישראל
סלווטיצ'ה

סלווטיצ'ה (בפולנית: Sławatycze) הוא כפר במחוז ביאלא פודולסק שבפרובינציית לובלין בפולין, בסמוך לגבול בלארוס, בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
בשנת 1577 הוענקו ליישוב זכויות עיר. במהלך פלישת האימפריה השוודית לפולין באמצע המאה ה-17 הוחרב היישוב. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכלל היישוב בממלכת הבסבורג, ובשנת 1815 נכלל בתחום פולין הקונגרסאית.

בשנת 1867 נטלו הרוסים את מעמדו העירוני של היישוב בשל השתתפות תושביו במרד ינואר.

==יהודי סלווטיצ'ה==
שער בית הקברות היהודי בסלווטיצ'ה.
יהודים ישבו ביישוב מסוף המאה ה-18, ותרמו להתפתחותו הכלכלית. מאמצע המאה ה-19 התקיימה ביישוב קהילה עצמאית. בתום מלחמת העולם הראשונה פרעו ביהודי היישוב חיילי הצבא הכחול, ובשנת 1921 חודשו המהומות נגד יהודיו.

בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-950 יהודים, כמחצית תושביו, והתקיימו בו פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל. בשנות השלושים של המאה ה-20 סבלו יהודי היישוב מהתנכלויות אנטישמיות גוברות והולכות מצד שכניהם הפולנים.

בתחילת אוקטובר 1939 נכבש היישוב בידי הגרמנים, ואלו הטילו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב (שהומר בהמשך בסרט זרוע), איסור הליכה על מדרכות, איסור על קשר עם לא יהודים, החרמת רכוש וחובת ביצוע עבודות כפייה. בפברואר 1940 רצחו אנשי ס"ס 32 יהודים בכפר.

בשנת 1941 רוכזו יהודי הכפר בגטו שהוקם בו, אליו הובאו גם 149 יהודים מכפרי הסביבה. ב-13 ביוני 1942 שולחו רוב יושבי הגטו שבכפר לגטו לומאזי, ושם נרצחו עם יתר יהודי המקום באוגוסט 1942. יתר יהודי הגטו שבכפר שולחו בספטמבר 1942 לגטו מיינדזיז'ץ פודלסקי, וממנו שולחו כעבור כחודש למחנה ההשמדה טרבלינקה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1371 סלווטיצ'ה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:לובלין (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:לובלין (פרובינציה): עיירות יהודיות
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:גבול בלארוס–פולין
בלתי הפיך (סרט, 2015)

בלתי הפיך (באנגלית: Concussion) הוא סרט דרמה אמריקאי בבימויו של פיטר לנדסמן ובכיכובו של ויל סמית'. הסרט מבוסס על מאמרה של ג'ין מרי לסקס, "Game Brain" שהתפרסם במגזין GQ ועוסק בסיפורו האמיתי של חוקר מקרי המוות בנט אומלו. אומלו חקר מקרי מוות של שחקני פוטבול והגיע למסקנה שנגרם להם נזק מוחי מסוג CTE (אנצפלופתיה טראומתית כרונית ) כתוצאה מפעילותם הספורטיבית וזעזועי מוח שעברו במהלך הקריירה. הוא נאבק בליגת ה-NFL, ליגת הפוטבול המקצועית בארצות הברית, שמנסה להשתיק את מסקנות המחקר.

==עלילה==
ד"ר בנט אומלו, פתולוג ניגרי-אמריקאי מאוניברסיטת פיטסבורג, חוקר את מקרה המוות של מארק ובסטר, שחקן פוטבול לשעבר בפיטסבורג סטילרס שסבל משיטיון. אומלו חושד שיש קשר בין החבטות הרבות וזעזועי המוח שספג ובסטר לאורך הקריירה ובין מותו. הוא בוחן מקרי מוות של שחקני פוטבול נוספים שמתו בגיל צעיר יחסית מנסיבות לא טבעיות, כגון אלצהיימר והתאבדות. על מנת לבצע את המחקר כהלכה הוא משתמש בטכניקה יקרה, שמימן בעצמו. מניתוח מוחם הוא מגיע למסקנה שהם סבלו מ-CTE - אנצפלופתיה טראומתית כרונית . הוא יוצא למאבק לפרסום ממצאיו בעוד הנהלת ה-NFL ובעלי הקבוצות מנסים להשתיקו ולגרום לו לחזור בו ממסקנותיו הרפואיות.

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable"
|-
! width="15%"| הדמות בסרט
! width="10%"| שחקן/ית
! תיאור
|-
| בנט אומלו
| ויל סמית'
| פתולוג ניגרי-אמריקאי, מגלה ה-CTE
|-
| ד"ר ג'וליאן ביילס
| אלק בולדווין
| ראש מחלקת נוירוכירורגיה בבית החולים האוניברסיטאי של וירג'יניה המערבית, שימש כרופא של פיטסבורג סטילרס
|-
| פרמה מוטיסו
| גוגו אמבתה-רו
| אחות קנייתית שאומלו נותן לה מחסה (לימים רעייתו)
|-
| סיריל וכט
| אלברט ברוקס
| פתולוג ומשפטן, הבוס של אומלו
|-
| רוג'ר גודל
| לוק וילסון
| הקומישינר של ה-NFL
|-
| ד"ר אליוט פלמן
| פול רייזר
| היועץ הרפואי של ה-NFL, יוצא נגד ממצאיו של אומלו
|-
| ד"ר סטיבן דה-קוסקי
| אדי מארסן
| ראש החוג לנויורולוגיה באוניברסיטת פיטסבורג
|-
| מייק ובסטר
| דייוויד מורס
| שחקן פוטבול לשעבר בפיטסבורג סטילרס שסבל משיטיון לפני מותו בגיל צעיר כתוצאה מ-CTE
|-
| ד"ר ג'וזף מרון
| ארליס הווארד
| נוירוכירורג, ראש הוועדה מטעם ה-NFL לנושא פגיעות ראש וצוואר
|-
| דייב דיוארסון
| אדוואלה אקינואויה-אגבאג'ה
| שחקן פוטבול לשעבר ב-NFL שהתאבד כתוצאה מ-CTE
|-
|}

==הפקה, צילום והפצה==
הרעיון ליצירת הסרט נרקם אצל רידלי סקוט בעקבות מותם של כוכבי הפוטבול ג'וניור סיאו ודייב דיוארסון שהתאבדו שניהם לאחר שסבלו מ-CTE. צילומי הסרט החלו באוקטובר 2014 ונעשו בעיקר בעיר פיטסבורג שבפנסילבניה. מתקפת ההאקרים על סרטי סוני חשפה כי התסריט הסופי של הסרט שונה על מנת לא לפגוע בליגת ה-NFL. קטעים מהסרט, כגון שיחה בין קומישינר ה-NFL רוג'ר גודל לעמיתיו, קוצצו בעריכה על מנת להימנע מתביעות דיבה.

הפצת הסרט בארצות הברית נקבעה לחג המולד, ה-25 בדצמבר 2015.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.sonypictures.com/movies/concussion/ על הסרט] באתר סרטי סוני
* [http://www.gq.com/story/nfl-players-brain-dementia-study-memory-concussions Game Brain], המאמר עליו מבוסס הסרט, באתר GQ, 14 בספטמבר 2009
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:NFL
קטגוריה:סרטי 2015
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פוטבול
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:סרטים באנגלית
סלווקוב

סלווקוב (בפולנית: Sławków) היא עיירה במחוז בנדין שבפרובינציית שלזיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
העיירה נזכרת לראשונה בתחילת המאה ה-13 ככפר בבעלות הבישוף של קרקוב, ולקראת סוף אותה מאה הוענקו לה זכויות עיר. כלכלת העיירה התבססה לאורך השנים על מכרות העופרת והברזל שבסביבתה.

בפשיטת האימפריה השוודית על פולין באמצע המאה ה-17 נפגע היישוב קשות. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום אוסטריה, ובשנת 1815 נכללה בפולין הקונגרסאית.

==יהודי סלווקוב==
בית הקברות היהודי בסלווקוב.
יהודים התיישבו בעיירה עם ביטול האיסור בן מאות השנים על ישיבת יהודים בה, במאה ה-19, ותרמו להתפתחותה התעשייתית. לאחר מלחמת העולם הראשונה היגרו רבים מיהודי העיירה לדרום אמריקה.

בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-650 יהודים, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל אגודת ישראל.

עם כיבוש העיירה בתחילת ספטמבר 1939 בידי הגרמנים, אלו רצחו בה 98 גברים יהודים שניסו להימלט ממנה, והטילו על הקהילה המקומית סכום כופר גבוה. בנובמבר 1939 צוו יהודי העיירה בענידת סרט זרוע, שהומר בהמשך בטלאי צהוב. בד בבד נחטפו יהודי העיירה לעבודות כפייה.

בחורף 1942-1941 רוכזו כ-850 היהודים שנותרו בעיירה בגטו שהוקם בה. ב-10 ביוני 1942 נערכה בגטו סלקציה, ורוב יושביו שולחו כעבור יומיים לאושוויץ. יתר היהודים הועברו למחנות עבודה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1372 סלווקוב] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:שלזיה (פרובינציה): יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
סאקו קונדה

סאקו קונדה (בצרפתית: Sékou Condé; נולד ב-9 ביוני 1993) הוא כדורגלן גינאי המשחק בשאטרלו הצרפתית.

==קריירת מועדונים==
קונדה התחיל את הקריירה שלו בדניפרו דניפרופטרובסק מליגת העל האוקראינית אך לא זכה בה לדקות משחק. את עונת התחיל עם שתי הופעות במדי הכח עמידר רמת גן מהליגה הלאומית, אך בספטמבר הצטרף להפועל פתח תקווה.

בפברואר שוחרר מהמועדון לאחר שלא הצליח לתפוס מקום בהרכב.

באוגוסט חזר לאוקראינה כאשר חתם באולימפיק דונצק.

כעבור עונה אחת חתם באמקאר פרם.

ביולי קונדה חתם בשאטורו.

בקיץ הצטרף לבווה.

==קריירה בינלאומית==
בספטמבר זומן לראשונה לסגל נבחרת גינאה. ב-9 באוקטובר 2015 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 1-2 נגד .

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים גינאים
קטגוריה:בלמי כדורגל גינאים
קטגוריה:כדורגלני הכח עמידר רמת גן
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני אמקאר פרם
קטגוריה:כדורגלני שאטורו
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק דונצק
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גינאה
קטגוריה:ספורטאים גינאים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים באוקראינה
קטגוריה:ספורטאים זרים ברוסיה
קטגוריה:ספורטאים גינאים בצרפת
קטגוריה:ילידי 1993
סוגרי אייברסון

במתמטיקה, סוגרי אייברסון (Iverson bracket), על שמו של המדען הקנדי קנת' אייברסון, הוא סימון המציין מספר ששווה לאחד אם תנאי מתקיים ואפס אחרת:
<math display="block">[P] = \begin{cases} 1 & \text{if } P \text{ is true;} \\ 0 & \text{otherwise.} \end{cases}</math>
כאשר P הוא פסוק לוגי שיכול להיות נכון או לא נכון. סימון זה הוכנס לשימוש על ידי קנת' אייברסון בתחילת שנות ה-60 בשפת התכנות שפיתח APL, והסוגריים המרובעים בסימון זה הוכנסו לשימוש על ידי דונלד קנות'.

==שימושים==
סוגרי אייברסון הופכים ערך בוליאני לערך מספרי באמצעות מיפוי טבעי <math>\textbf{false}\mapsto 0; \textbf{true}\mapsto1</math>, אשר מאפשר ספירה באמצעות סכימה. לדוגמה פונקציית אוילר הסופרת את המספרים החיוביים עד ל־n שהם מספרים זרים ל־n, ניתנת לכתיבה כך:
: <math> \phi(n)=\sum_{i=1}^{n}[\gcd(i,n)=1],\qquad\text{for }n\in\mathbb N^+.</math>
באופן כללי הסימון מאפשר להעביר תנאי קצה בסכימה (או באינטגרלים) כגורמים נפרדים בסכום, ולפנות מקום סביב סימן הסכימה, וחשוב מכך מאפשר לבצע מניפולציות אלגבריות. לדוגמה,
: <math>\sum_{1\le i \le 10} i^2 = \sum_{i} i^2[1 \le i \le 10].</math>
בסכום הראשון, האינדקס <math>i</math> מוגבל לטווח שבין 1 לבין 10. בסכום השני, הסכימה היא על כל השלמים, אך כאשר i הוא קטן ממש מ־1 או גדול ממש מ־10, התוספת בסכימה היא 0, ולא תורמת לסכום. שימוש כזה בסוגרי אייברסון מאפשר מניפולציה פשוטה בביטויים כאלו.

==מקרים מיוחדים==
הדלתא של קרונקר היא מקרה מיוחד של סוגרי אייברסון עבור תנאי שוויון:
: <math>\delta_{ij} = [i=j].</math>

פונקציה מציינת, שאותה מציינים לעיתים באמצעות <math>\mathbf{1}_A(x)</math>, <math>\mathbf{I}_A(x)</math> או <math>\chi_A(x)</math> ניתנת לסימון באמצעות סוגרי אייברסון עם סימון שייכות לקבוצה:
: <math>\mathbf{I}_A(x) := [x\in A]</math>.

ניתן להשתמש בסוגרי אייברסון לסימון פונקציית סימן ופונקציית מדרגה:
: <math> \sgn(x) = [x > 0] - [x < 0]</math>
: <math> H(x) = [x > 0].</math>

ביטויים של מקסימום ומינימום מבין שני מספרים:
:<math> \max(x,y) = x[x>y]+y[x\leq y],</math>
:<math> \min(x,y) = x[x\leq y]+y[x> y],</math>

סימון ערך מוחלט:
:<math> |x| = x[x\geq 0]-x[x<0].</math>

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סימנים מתמטיים
קבוצת ארמיות אוסטמארק

קבוצת ארמיות אוסטמארק הייתה קבוצת ארמיות קצרת יומין של הוורמאכט.

==היסטוריה==
קבוצת ארמיות אוסטמארק הוקמה ב-30 באפריל 1945, באוסטריה. היא הוקמה על בסיס קבוצת ארמיות דרום, שפורקה באותו החודש. קבוצת הארמיות הוצבה בהונגריה, אוסטריה וגרמניה, ונקראה על שם העיר אוסטמארק, שם היה בסיסה. כמפקד הקבוצה מונה לותר רנדוליץ, שבתחילה ניסה להגן על הונגריה, אולם בהמשך נסוג לאוסטריה. קבוצת הארמיות נסוגה בהתאם להתקדמות בעלות הברית. המפקדה האחרונה של היחידה הייתה בעיר ויידהופן אן דר איבס שבאוסטריה תחתית. ב-7 במאי 1945 נכנע רנדוליץ בראש חייליו לכוח מהקורפוס ה-20 האמריקני שהיה חלק מהארמייה השלישית.

==מצבת כוחות==
במאי 1945 כללה קבוצת הארמיות את היחידות הבאות:
* הארמייה השמינית
* הארמייה השישית
* ארמיית הפאנצר השישית
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Heeresgruppen/HeeresgruppeOstmark.htm Heeresgruppe Ostmark] באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.axishistory.com/axis-nations/147-germany-heer/heeresgruppen/2621-heeresgruppe-ostmark Heeresgruppe Ostmark], באתר Axis History 
 

אוסטמארק
ארמיית הניימן (האימפריה הגרמנית)

ארמיית הניימן הייתה ארמייה גרמנית שפעלה במלחמת העולם הראשונה בחזית המזרחית.

==היסטוריה==
ארמיית הניימן הוקמה ב-26 במאי 1915 על בסיס יחידות שהשתייכו קודם לכן לארמייה השמינית, ולמפקדה מונה גנרל אוטו פון בלו. הארמייה השתתפה במתקפת גורליצה-טרנוב, ולאחר מכן בנסיגה הגדולה, וב-30 בדצמבר 1915 שונה שמה לארמייה השמינית.

==ראו גם==
* החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.deutsche-kriegsgeschichte.de/kmdost.html Die höchsten Kommandostellen des Heeres.] אתר בגרמנית על צבא גרמניה במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:ארמיות גרמניות במלחמת העולם הראשונה
קוסמין מוצי

קוסמין מוצי (ברומנית: Cosmin Moți; נולד ב-3 בדצמבר 1984) הוא כדורגלן עבר רומני ששיחק בעמדת הבלם. כיום משמש כמנהל הטכני של לודוגורץ ראזגרד.

==קריירת מועדונים==
מוצי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אוניברסיטטה קראיובה ובגיל 21 חתם בדינמו בוקרשט. ב-31 ביולי 2005 ערך מוצי את הופעת הבכורה שלו במדי דינמו במסגרת הסופר קאפ הרומני נגד סטיאווה בוקרשט. בסיום המשחק, זכה מוצי בתואר הראשון שלו בקריירה לאחר שגברה דינמו על סטיאווה 2–3. בקיץ נקשר שמו של מוצי למועדונים לאציו ואברטון, אך בסופו של דבר הוא הושאל לסיינה. ב-25 באוקטובר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בתיקו 1-1 נגד קטאניה. ב-2 בפברואר 2009 חזר לדינמו.

ב-28 ביוני 2012 חתם מוצי בלודוגורץ ראזגרד מליגת העל הבולגרית. ב-18 ביולי הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במדי לודוגורץ בתיקו 1-1 נגד דינמו זאגרב במסגרת סיבוב המוקדמות השני של ליגת האלופות. ב-19 באוגוסט הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בניצחון 1–3 בבית נגד ברואה סטארה זגורה. ב-4 בנובמבר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בבולגריה בניצחון 0–4 נגד אטר 1924. ב-27 באוגוסט 2014 נכנס מוצי לשער לדקות האחרונות של ההארכה במסגרת פלייאוף מוקדמות ליגת האלופות נגד סטיאווה בוקרשט, לאחר ששוער הקבוצה ולדיסלאב סטויאנוב הורחק ולקבוצה לא נותרו חילופים. מוצי אף שימש כשוער בדו-קרב הפנדלים. קודם לכן הבקיע בפנדל משלו, ולאחר מכן הדף שני פנדלים כאשר השני מביניהם היה הפנדל האחרון שנבעט במשחק ולודוגורץ עלתה לראשונה בתולדותיה לשלב הבתים של ליגת האלופות.

==קריירה בינלאומית==
ב-31 במאי 2008 ערך מוצי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה במשחק ידידות נגד בו ניצחה רומניה 0–4. מוצי אף נכלל בסגל הנבחרת לקראת יורו 2008. מספטמבר עד אוקטובר איבד מוצי את מקומו בסגל הנבחרת. אולם באוקטובר זומן לראשונה לסגל הנבחרת אחרי 3 שנים מחוץ לסגל.

==לאחר הפרישה==
בקיץ פרש מכדורגל ומונה למנהל הטכני של לודוגורץ.

==תארים==
; דינמו בוקרשט
*ליגת העל הרומנית בכדורגל: 
*הגביע הרומני: 
*הסופר קאפ הרומני: 

; לודוגורץ ראזגרד
*ליגת העל הבולגרית: , , , , 
*הגביע הבולגרי: 
*הסופר קאפ הבולגרי: , 

; אישיים
*כדורגלן השנה בבולגריה: 
*מגן השנה בליגת העל הבולגרית: 
*הכדורגלן הזר של השנה בליגת העל הבולגרית: 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:בלמי כדורגל רומנים
קטגוריה:רשיצה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אוניברסיטת קראיובה
קטגוריה:כדורגלני דינמו בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני סיינה
קטגוריה:כדורגלני לודוגורץ ראזגרד
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים זרים בבולגריה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1984
האופטימיסט הרציונלי

האופטימיסט הרציונלי - למה המאה ה-21 תהיה טובה יותר? (באנגלית: The Rational Optimist) הוא ספר מדע פופולרי משנת 2010 שנכתב על ידי הזואולוג האנגלי מאט רידלי. הספר מתמקד בעיקר ביתרונות של מסחר של סחורות ושירותים בין בני אדם. רידלי טוען כי תכונה זו, היא הגורם לשגשוג האנושי. בנוסף, הוא טוען כי ככל שקבוצות מתמחות במיוחד בתחום מסוים ישנו יותר מסחר ויותר שגשוג.
כמו כן, רידלי יוצא כנגד הסברה הרווחת בעולם המערבי כי העולם נמצא בשפל חסר תקדים בכל התחומים. רידלי מראה כי תוחלת החיים מעולם לא הייתה גבוהה יותר, האלימות והמלחמות בשפל גדול יותר והשגשוג הכלכלי רחב יותר בכל שכבות האוכלוסייה. 

רידלי קידם את רעיונותיו של ספרו בהרצאה בוועידת TED.

הספר קיבל ביקורות מצוינות ביניהן ביקורת של ביל גייטס אשר כתב ביקורת חיובית אך עם זאת טען כי בספר קיים ייצוג חסר לסיכוני אסון עולמיים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

קטגוריה:ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:ספרי 2010
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
ראש העיר קסטרברידג' (סדרה, 1978)

ראש העיר קסטרברידג (באנגלית: The Mayor of Casterbridge) היא מיני-סדרה בריטית משנת 1978, עיבוד לרומן באותו שם מאת תומאס הרדי. התסריט נכתב בידי דניס פוטר, ובתפקידים הראשיים הופיעו אלן בייטס בתפקיד מייקל הנצ'רד, ואנה מאסי בתפקיד לוסטה. הסדרה בת שבעה החלקים מביאה את סיפורו של מייקל הנצ'רד נווד עני, המוכר את אשתו ברגע של שכרות, עלייתו עד למעמד ראש העיר קסטרברידג' ונפילתו.

הסדרה שודרה בישראל בשנת 1979 בערוץ הראשון.

==תקציר עלילה==
מייקל וסוזן הנצ'רד מגיעים ליריד בחיפוש אחר עבודה ומקום מגורים. ברגע של שכרות הוא מוכר את אשתו ובתו התינוקת למלח בשם ניוסון. 18 שנה אחר כך סוזן ובתה אליזבת-ג'יין מגיעות לקסטרברידג' ומגלות שהנצ'רד הוא ראש העיר. הנצ'רד מאמין שאליזבת-ג'יין היא בתו ובניסיון לכפר על מעשיו הוא נושא לאשה את סוזן.
לעיר מגיע צעיר בשם דונלד פארפריי ועד מהרה הופך להיות יד ימינו של הנצ'רד.

הנצ'רד מקנא בפרפריי, הן בשל ידידותו עם אליזבת-ג'יין והן בשל הפופולריות שלו. פארפריי מפוטר ומקים עסק מתחרה לזה של הנצ'רד. מצבה הבריאותי של סוזן מדרדר, והיא מתה.

כשנודע להנצ'רד שאליזבת-ג'יין אינה בתו, הוא משנה את יחסו אליה. היא עוזבת את ביתו ומתגוררת בביתה של לוסטה טמפלמן, כבת לוויה. לוסטה היא אהובתו לשעבר של הנצ'רד, שכמעט נשאה לו, אך הוא נשא לאשה את סוזן. אחרי מותה של סוזן הנצ'רד מחזר שוב אחרי לוסטה, אבל היא נמשכת אל פארפריי. עסקיו של הנצ'רד הולכים מדחי אל דחי ואילו עסקיו של פארפריי משגשגים.

הנצ'רד מוכרז כפושט רגל. הוא מפר את נדר ההינזרות משתייה שגזר על עצמו ומתחיל לשתות לשכרה. פארפריי שהיה לראש העיר במקומו מקבל אותו לעבודה אצלו כשכיר. לוסטה, אהובתו לשעבר של הנצ'רד ואשתו בהווה של פארפריי, חוששת שהנצ'רד יתן את מכתבי האהבה שלה לבעלה. הוא נענה לבקשתה ומחזיר לה את המכתבים שברשותו, בלי לדעת שאחדים מהם נגנבו ממנו.

הנצ'רד מנסה למשוך את פארפריי לתגרה, אך כשנופלת לידו ההזדמנות הוא אינו מסוגל להורגו. מכתבי לוסטה מגיעים לידי תושבי המקום והם מארגנים תהלוכה עם בובות בדמותה ובדמות הנצ'רד. לוסטה רואה את הבובות ומתה מבהלה. הנצ'רד ואליזבת-ג'יין מתפייסים, ואז מופיע ניוסון שמתברר שהוא בחיים ושואל על בתו. הנצ'רד אומר לאביה שהיא מתה.

ניוסון מגיע לקסטרברידג' ומגלה כי אליזבת-ג'יין לא מתה. הנצ'רד יוצא לגלות לחפש עבודה. הוא חוזר כדי להיות נוכח ביום החתונה של אליזבת-ג'יין, ומביא לכלה מתנה - ציפור בכלוב. אך היא אינה מוכנה לסלוח לו על ניסיונו למנוע את פגישתה עם אביה. ברגע של חרטה היא יוצאת לחפש אותו, אך מאחרת את המועד, הנצ'רד כבר מת בבקתה נידחת.

==צוות השחקנים==
* אלן בייטס - מייקל הנצ'רד
* ג'נט מאו - אליזבת-ג'יין
* ג'ק גאלוויי - דונלד פארפריי 
* אנה מאסי - לוסטה טמפלמן / פארפריי 
* אן סטאליברס - סוזן הנצ'רד
* ריצ'רד אוונס - ריצ'רד ניוסון
* רונלד לייסי - ג'ושוע ג'ופ 
* פיטר בורק - אייבל ויטל
* אוויס באנייג' - גברת גודאינף

==הפקה==
הסדרה צולמה בקורפה קאסל שבמחוז דורסט באנגליה, ובמחוז דבון.

==קישורים חיצוניים==

* פיטר ו. אלינגהם, [http://www.victorianweb.org/authors/hardy/pva225.html העיבוד הטלוויזיוני מ-1978 של דניס פוטר לרומן "ראש העיר קסטרברידג'" מאת תומאס הרדי] באתר The Victorian Web 
* "[http://www.screenonline.org.uk/tv/id/574652/ ראש העיר קסטרברידג']" באתר BFI Screenonline

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים לפי ספרי תומאס הרדי
קטגוריה:סדרות טלוויזיה בריטיות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:סדרות דרמה בריטיות
קמרה לוסידה

שימוש בקמרה לוסידה לאיור אובייקט על דף
קמרה לוסידה (בלטינית: Camera lucida - לִשְכָּה מּואֶֶרת) היא מכשיר אופטי, שיוצר סופראימפוזיציה בין הדמות הנצפית למשטח עליו האמן מצייר. האמן רואה את הדמות והציור בו זמנית ומאפשר בכך להעתיק את הדמות בצורה מדויקת למשטח עליו הוא מצייר. לאחר המצאת המצלמה השימוש בקמרה לוסידה פחת אך עדיין ניתן למצוא שימוש לקמרה לוסידה בעיקר בשילוב עם מיקרוסקופים כאשר נדרש איור מדעי מדויק לאובייקט הנצפה.

==ראו גם==
*קמרה אובסקורה
*חדר חושך

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מכשירים אופטיים
טרוביל

טרוביל או טרוביל-סור-מר (בצרפתית: Trouville-sur-Mer) היא קומונה הנמצאת בנורמנדי שבצפון צרפת.

== היסטוריה ==
[[קלוד מונה, "מלון הרוש נואר" על הטיילת בטרוביל (1870)]]
טרוביל הופיעה לראשונה ברבע הראשון של המאה ה-13 תחת השם Torouvilla. בעת הזו, טרוביל הייתה נמל דייגים צנוע מאוד על תעלת למאנש. 

במחצית של המאה ה-19, טרוביל הפכה ליעד תיירותי בזכות אנשי הרוח הצרפתיים שהתאהבו במקום, בהם הציירים שארל מוזן, קלוד מונה ואז'ן בודן (אחת מיצירותיו המתארת את טרוביל נמצאת במוזיאון תל אביב לאמנות), והסופרים אלכסנדר דיומא האב, גוסטב פלובר ו מרסל פרוסט.

בשל מרחקה הקצר מפריז, טרוביל הפכה ליעד אופנתי של הבורגנות הפריזאית ועד מהרה קיבלה את הכינוי "מלכת החופים" (Reine des plages). 

כדי לענות לביקוש הגדל של התיירים, הוקם בטרוביל קו ימי של הסעת נוסעים מלה הבר לטרוביל ב-1847 (רכבות מגיעות מפריז ללה הבר). כמו כן, הוקמו מלונות מפוארים ( מונה צייר אחד מהם: Hôtel des Roches Noires) וטיילת עשויה מעץ שהשתמרה עד היום ("Les Planches"). 

ב-1863 נוצר קו רכבת ישיר בין פריז לטרוביל ונבנתה תחנת רכבת חדשה. 

בסוף המאה ה-19 דוביל השכנה התחילה להתפתח ולהחליף אט אט את מקומה של טרוביל כיעד האופנתי.

== טרוביל היום ==
למרות עלייתה של דוביל והפיכתה ליעד האלגנטי בנורמנדי, טרוביל נשארת עיר תיירותית ונתפסת גם כ"אותנטית" יותר מדוביל הבורגנית. 

התיירות נשארת עד היום מקור ההכנסה המרכזי של טרוביל עם 14 בתי מלון, עשרות מסעדות, אתר קמפינג של 200 מקומות, מרכז של טלסוטרפיה, ואפילו קזינו. 

בנוסף, טרוביל מארחת מדי שנה פסטיבל קולנוע המוקדש לסרטים קצרים (Festival Off-Courts).

בשנת 1972 ב"וילה מונטבלו" שנבנתה בשנת 1864 בסגנון בל אפוק נפתח מוזיאון בו מוצגות בין היתר יצירות של אמנים קשורים עם העיר כמו אז'ן בודן ורמון סבינק וגם של סלבדור דאלי.

== ראו גם ==
* אז'ן בודן
*גוסטב פלובר
*קלוד מונה

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:נורמנדי תחתית: ערים
קטגוריה:צרפת: ערי חוף
דולורס או'רירדן

דולורס מארי איילין או'רירדן (באנגלית: Dolores Mary Eileen O'Riordan) (6 בספטמבר 1971 - 15 בינואר 2018) הייתה זמרת-יוצרת וגיטריסטית אירית וסולנית להקת הרוק הקרנבריז. או'רירדן הובילה את הקרנבריז להצלחה עולמית במשך 13 שנים, עד להפסקה ב-2003 והאיחוד ב-2009. או'רירדן פצחה בקריירת סולו ושחררה שני אלבומים ב-2007 ו-2009.

או'רירדן בלטה בשל שירת ה-lilting שלה והמבטא הלימריקי הכבד שלה. היא שימשה כשופטת בתוכנית הטלוויזיה The Voice of Ireland בערוץ הטלוויזיה Raidió Teilifís Éireann בין השנים 2013–2014. או'רירדן הייתה גם חברה בלהקת Jetlag.

==בצעירותה==
דולורס או'רירדן נולדה וגדלה בבאליבריקן שבלימריק, אירלנד. להוריה, טרנס ואיילין או'רירדן, שבעה ילדים ודולורס הייתה הצעירה שבהם.

==קריירה==
===הקרנבריז===

ב-1990 השתתפה במבחן בד ללהקת "The Cranberry Saw Us" (שם הלהקה שונה אחר כך ל-"The Cranberries") והתקבלה. הלהקה הוציאה כחמישה אלבומים כשאו'רירדן משמשת כסולנית, קלידנית גיטריסטית ואף כתבה את רוב שירי הלהקה.

===קריירת סולו===
או'רירדן הוציאה שני אלבומי סולו וערכה שיתופי פעולה רבים עם זמרים ברחבי העולם. כמו כן היא ביצעה הופעה קצרה בסרט "קליק" בכיכובו של אדם סנדלר כזמרת חתונות ששרה את השיר Linger.

ב-2008 זכתה או'רירדן בפרס EBBA.

===Jetlag===
באפריל 2014 הצטרפה להרכב Jetlag, עמם הקליטה חומרים חדשים.

==חיים אישיים==
או'רירדן נישאה למנהל של להקת דוראן דוראן דון ברטון ולהם שלושה ילדים. הזוג נפרד בשנת 2014 לאחר 20 שנות נישואין. בשנת 2006 פורסם כי או'רירדן היא אחת מ-10 הנשים העשירות ביותר באירלנד.

בהמשך נודע כי או'רירדן סבלה בילדותה מהתעללות מינית מאחד האנשים הקרובים אליה במשך ארבע שנים ברציפות.

במהלך חייה סבלה או'רירדן מדיכאונות רבים, אנורקסיה, אלכוהוליזם ואף ניסתה להתאבד באמצעות כדורים מספר פעמים.

ב-15 בינואר 2018 או'רירדן נמצאה מתה לבדה במלון בלונדון. מותה נגרם כתוצאה מטביעה באמבטיה, בעת שהייתה שיכורה<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:זמרות איריות
קטגוריה:זמרות-יוצרות איריות
קטגוריה:זמרות רוק
קטגוריה:גיטריסטיות
קטגוריה:גיטריסטי רוק
קטגוריה:איריות שנולדו ב-1971
קטגוריה:נפטרות ב-2018
מיכאיל לסין

לסין (משמאל) עם ידידו, [[נשיא רוסיה ולדימיר פוטין]]
מיכאיל יורייביץ' לסין (ברוסית: Михаил Юрьевич Лесин; 11 ביולי 1958 - 5 בנובמבר 2015) היה איש תקשורת ואישיות פוליטית רוסית, יועצו הקרוב של נשיא רוסיה ולדימיר פוטין. לסין נחשב למייסד סוכנות הידיעות הממלכתית הרוסית "Russia Today".

==ביוגרפיה==
בשנות ה-90 של המאה ה-20 הקים את חברת הפרסום "וידאו אינטרנשיונל" והיה לנשיאה. הוא היה שותף לקמפיין הבחירות לנשיאות רוסיה של הנשיא בוריס ילצין לקדנציה שנייה ב-1996 ושותף פעיל להסתרת מצבו הבריאותי של ילצין מציבור הבוחרים בשנות ה-90 הייתה וידאו אינטרנשיונל בבעלותו, הלקוחה היחידה של זמן מסך לפרסומות של ערוץ NTV, אז בבעלות ולדימיר גוסינסקי. בסוף שנות ה-90 נותקו היחסים בין שתי החברות.

בשנת 2000 לאחר מינויו הרשמי של ולדימיר פוטין לקדנציה הראשונה שלו כנשיא רוסיה, מינה את מיכאיל לסין מחדש לתפקיד שר העיתונות בממשלת קסיאנוב לאחר שכיהן כשר העיתונות והדפוס החל מממשלת סטפאשין וכיהן גם תחת ממשלת פוטין הראשונה. בפרשת גזפרום וסילוקו של גוסינסקי מהשליטה בערוץ NTV שימש לסין כמתווך לכאורה בין גוסינסקי לאנשי הקרמלין, אך לדברי גוסינסקי לסין הוא שאילץ אותו לקבל את תנאי הקרמלין. לדברי דייוויד הופמן שחקר את מערכות היחסים בצמרת הפוליטית והתקשורתית במוסקבה בשנות פעילותם של אישים אלו, פעלו לסין וחברו אלפרד קוך בפרשה זו ממניעים של נקמה אישית על יחסו המתנשא של גוסינסקי אליהם, והובילו למינויו של ידידם בוריס ג'ורדן למנהל NTV לאחר הדחתו של יריבם. לסין שימש כיועץ לנשיא רוסיה לענייני תקשורת.

גופתו של לסין נמצאה ב-5 בנובמבר 2015 במלון בוושינגטון די. סי. ולמחרת דיווח ערוץ RT כי סיבת המוות הייתה התקף לב.

לסין הניח אחריו בת מנישואיו הראשונים ובן מנישואיו השניים. בתו קתרין ניהלה את הסניף האמריקאי של סוכנות RT. מילדיו אלו היה לסין סב לחמישה נכדים בעת מותו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים רוסים
קטגוריה:שרי ממשלת רוסיה
קטגוריה:רוסיה: תקשורת
קטגוריה:גזפרום: אישים
קטגוריה:יועצים לנשיא רוסיה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1958
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2015
גאורג פוקס

גאורג פוקס (בגרמנית: Georg Fuchs; 25 בדצמבר 1856 – 30 בספטמבר 1939) היה גנרל גרמני שפיקד על קורפוסים ואחר כך על פלגת ארמייה בחזית המערבית.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פוקס נולד ב-25 בדצמבר 1856 בדנציג שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1877 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1911 מונה למפקד חטיבה בפוזן, ובשנת 1914 מונה למפקד הדיוויזיה ה-16.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה היה פוקס מפקד הדיוויזיה ה-16, וכבש עימה את לוקסמבורג. לאחר מכן לחם פוקס עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהארמייה הרביעית בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות. בסוף אוגוסט 1916 מונה פוקס למפקד קורפוס המילואים ה-10, ובאוקטובר מונה למפקד קורפוס המילואים ה-14. ב-5 במרץ 1917 מונה פוקס למפקד פלגת הארמייה C, ופיקד עליה עד ה-9 בנובמבר 1918. על הצלחתו בקרבות קיבל פוקס ב-22 באוגוסט 1917 את העיטור פור לה מריט. 

לאחר הפסקת האש מונה פוקס לתפקיד בארמייה החמישית, ובאוקטובר 1919 פרש לביתו. ב-30 בספטמבר 1939 מת פוקס במינסטר, והוא בן 83 שנים.

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1856
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1939
אריך פון גינדל

אריך פון גינדל (בגרמנית: Erich von Gündell; 13 באפריל 1854 – 23 בדצמבר 1924) היה גנרל גרמני שפיקד על קורפוסים ואחר כך על פלגת ארמייה בחזית המערבית.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון גינדל נולד ב-13 באפריל 1854 בגוסלאר שהשתייכה לממלכת פרוסיה. ב-1873 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1910 מונה למפקד הדיוויזיה ה-20, ובשנת 1913 פרש לביתו.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון גינדל למפקד קורפוס המילואים ה-5, שהיה חלק מהארמייה החמישית בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות. בפברואר 1916 לחם פון גינדל עם הקורפוס שבפיקודו בקרב ורדן, ועל הצלחתו בקרבות קיבל פון גינדל ב-28 באוגוסט 1916 את העיטור פור לה מריט. ב-3 בספטמבר 1916 מונה פון גינדל למפקד פלגת הארמייה B, ופיקד עליה עד סוף המלחמה.

ב-23 בדצמבר 1918 פרש פון גינדל לביתו, וב-23 בדצמבר 1924 מת בגטינגן, והוא בן 70.

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1854
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1924
סמילישוק

סמילישוק (בליטאית: Semeliškės, סמלישקס; בפולנית: Siemieliszki, סיימיילישקי; ביידיש: סעמעלישאק) היא עיירה קטנה במחוז וילנה שבליטא, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

היישוב נזכר לראשונה במאה ה-14, ובתחילת המאה ה-16 הוקמה בו כנסייה ראשונה.

==יהודי סמילישוק==
ערב מלחמת העולם השנייה חיו בעיירה כ-60 משפחות יהודיות, ופעל בה בית ספר עברי. עם סיפוח ליטא לברית המועצות ב-1940, נאסרה בה הפעילות הציונית. בתקופה הסובייטית הגיעו ליישוב כ-200 בחורי ישיבת ברנוביץ' ששהתה עד אז בטרקאי הסמוכה ועברה עם צוות הישיבה לסמילישוק. ראש הישיבה, הרב אלחנן וסרמן עזב את סמילישוק 12 ימים לפני כניסת הנאצים לליטא בשל מידע שקיבל על כך שהסובייטים מחפשים אחריו. בעקבותיו עזב גם הרב ישראל יעקב ליובצ'נסקי. שניהם נהרגו מאוחר יותר. הרב דוד רפפורט שנשאר בסמילישוק, הוגלה לסיביר ונפטר שם בספטמבר 1941.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בסוף יוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, ריכזו ליטאים לאומנים את יהודיה במתחם של הכנסייה המקומית, אשר הוסב לגטו. יהודי הגטו נלקחו מדי יום לעבודות כפייה, ומעת לעת נרצחו חלקם בידי ליטאים מקומיים, בעידוד הכומר המקומי. עם הבאת יהודים נוספים מהסביבה לגטו, הגיע מספר יושביו ל-995 איש.

ב-6 באוקטובר 1941 רצחו הליטאים את כל יהודי הגטו שבעיירה ביער סמוך. לפי דו"ח יגר נרצחו במועד זה 962 יהודים, מהם: 213 גברים, 359 נשים ו-390 ילדים. 23 יהודים מהעיירה הצליחו להימלט מהאקציה, וחלקם נתפסו בידי הגרמנים והליטאים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:ליטא: עיירות
קטגוריה:קהילות יהודיות בליטא
קטגוריה:גטאות בליטא
קטגוריה:מחוז וילנה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ספיזישוק

ספיזישוק (בליטאית: Zapyškis, זפישקיס; בפולנית: Sapieżyszki, ספייז'ישקי) היא עיירה קטנה במחוז קובנה שבליטא, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
העיירה נקראה על שם משפחת האצולה הפולנית סאפייהה (Sapieha), אשר בנתה במקום כנסייה. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכלל היישוב בתחום פרוסיה.

==יהודי ספיזישוק==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-300 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, לרבות סניף של מכבי ובית ספר עברי. עם סיפוח ליטא לברית המועצות ביוני 1940 נאסרה פעילות זו.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בסוף יוני 1941, תחילת מבצע ברברוסה, החלו הליטאים המקומיים לבצע מעשי שוד והתעללות ביהודי היישוב. באוגוסט 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, ונרצחו בידי שוטרים ליטאים 40 גברים יהודים.

ב-4 בספטמבר 1941 נרצחו על גדת נהר נימן הסמוך היהודים שנותרו בגטו שביישוב. לפי דו"ח יגר נרצחו במועד זה 47 גברים, 118 נשים ו-13 ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:ליטא: ערים
קטגוריה:ליטא: עיירות יהודיות
קטגוריה:שואת יהודי ליטא
קטגוריה:מחוז קובנה
מנפרד פון ריכטהופן (גנרל)

מנפרד פון ריכטהופן (בגרמנית Manfred von Richthofen; 24 במאי 1855 – 28 בנובמבר 1939) היה גנרל גרמני שפיקד על קורפוסים במלחמת העולם הראשונה.

==ביוגרפיה==
===תחילת הקריירה===
פון ריכטהופן נולד ב-24 במאי 1855 בבארצדורף שהשתייכה לממלכת פרוסיה, למשפחת האצולה פון ריכטהופן, והיה דודו של מנפרד פון ריכטהופן, הטייס ואלוף ההפלות. ב-1874 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1913 מונה למפקד דיוויזיית הפרשים של המשמר, ובשנת 1914 מונה למפקד הדיוויזיה ה-6.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה פון ריכטהופן למפקד קורפוס הפרשים ה-1, שפעל יחד עם הארמייה השלישית בחזית המערבית, ונטל חלק במערכה על הגבולות, ובקרב הראשון על המארן. ב-6 בנובמבר 1914 הועבר הקורפוס לחזית המזרחית, כחלק מהארמייה התשיעית, ונטל חלק חשוב יחד עם קורפוס המילואים ה-25 בקרב לודז'. ב-23 בספטמבר 1916 מונה פון ריכטהופן למפקד קורפוס המילואים ה-38, וב-18 בנובמבר מונה למפקד קורפוס המילואים ה-25. ב-8 במרץ 1917 מונה פון ריכטהופן למפקד הקורפוס ה-53, ובינואר 1918 מונה לסגן מפקד חיל המשמר בברלין. על הצלחתו בקרבות קיבל פון ריכטהופן ב-18 בינואר 1918 את העיטור פור לה מריט. 

ב-10 בנובמבר 1918 פרש פון ריכטהופן לביתו, בעקבות אירועי המהפכה הגרמנית.

פון ריכטהופן אימץ את אחיינו וולפרם פון ריכטהופן, כדי לשמור על אחוזתו בנחלות המשפחה. ב-28 בנובמבר 1939 מת פון ריכטהופן באחוזתו בבארצדורף, והוא בן 84 שנים.

==ראו גם==
* הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:גנרלים בצבא הקיסרות הגרמנית
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:מפקדי גייסות בצבא הקיסרות הגרמנית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1855
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1939
עורק בית הברך

עורק בית הברך במבט אחורי על הרגל
עוֹרֵק בֵּית הַבֶּרֶךְ (TA: arteria poplitea) הוא עורק ברגל, באזור הברך, הממשיך את עורק הירך לאחר מעברו במבקע המתוויכים. העורק נע בגומץ הברך ומסתיים בגבולו התחתון של שריר בית הברך, שם הוא מתפצל לעורק השוקה הקדמי ולעורק השוקה האחורי.

== אנטומיה ==
===מהלך===
העורק, שהוא המבנה הקדמי ביותר בגומץ בית הברך, נע בסמוך לקופסית מפרק הברך בעוברו בגומץ הבין-עליי. חמישה סעיפים לברך מספקים דם לקופסית המפרק ולרצועות. עורקים אלה – עורק הברך העליון הצדי, עורק הברך העליון התיכון, עורק הברך האמצעי, עורק הברך התחתון הצדי ועורק הברך התחתון התיכון – משתתפים ביצירת רשת השקה סביב הברך.

=== סעיפים ===
ענפי עורק בית הברך הם:
* העורק השוקתי הקדמי
* העורק השוקתי האחורי
* עורקי הסובך
* עורק הברך העליון התיכון
* עורק הברך העליון הצדי
* עורק הברך האמצעי
* עורק הברך התחתון הצדי
* עורק הברך התחתון התיכון

ענפים לשרירים מעורק בית הברך מספקים דם לשרירי מיתר הברך, שריר הסובך, שריר הסוליה ושריר כף הרגל. לענפים העליונים השקות חשובות קלינית עם סופיהם של עורק הירך העמוק ועורקי העכוז.

=== מבנים סמוכים ===
מלפנים לעורק בית הברך נמצאים עצם הירך, מפרק הברך ושריר בית הברך. מאחוריו נמצאים וריד בית הברך, עצב השוקה, חיתולית ועור.

== היבטים קליניים ==
===דופק===
מאחר שעורק בית הברך עמוק, ייתכן קושי במישוש דופק בעורק זה. המישוש של דופק בעורק מבוצע על פי רוב בעת שהנבדק שוכב פרקדן, תוך כיפוף הברך על מנת להרפות את החיתולית בבית הברך ואת שרירי מיתר הירך. פעימות הדופק נמושות בצורה הטובה ביותר בחלק התחתון של הגומץ, על פני עצם השוקה. היחלשות או אובדן של דופק זה עלולים להעיד על חסימה של עורק הירך.

===מפרצת===
מפרצת בעורק בית הברך גורמת לרוב לבצקת וכאב בגומץ הברך. ניתן להבחין בין המפרצת לגושים אחרים באזור באמצעות פעימות הדופק שבמפרצת ובאמצעות אוושות שניתן לשמוע אותן במסכת. מאחר שהעורק נמצא עמוק לעצב השוקה, המפרצת יכולה למתוח את העצב או ללחוץ על כלי הדם המספקים אותו. הכאב מלחץ כזה על העצב הוא לרוב מוקרן אל העור העוטף את ההיבט התיכון של השוק, הקרסול וכף הרגל.

===דימום===
מאחר שהעורק נמצא סמוך לחלק הברכי של עצם הירך ולקופסית המפרק, שברים בירך המרוחקת או פריקה של המפרק עלולים לקרוע את העורק ולגרום לדימום. יתרה מזאת, בשל קרבתם של העורק והווריד, ובשל תחימתם לגומץ הברך, פגיעה משולבת של העורק והווריד עלולה לגרום לפיסטולה ביניהם. כישלון בזיהוי מצבים אלה ובטיפול מהיר בהם עלול להוביל לאובדן הרגל. אם יש הכרח בקשירה של עורק הירך, דם יכול לעבור את החסימה דרך ההשקות בברך ולהגיע אל העורק לאחר מקום הקשירה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עורקי הגפיים התחתונות
סקידל

סקידל (בבלארוסית: Скідзель, סקידזייל; בפולנית: Skidel) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
סקידל נזכרת לראשונה במאה ה-15, ובמאה ה-17 הפכה למרכז מסחרי לסביבתה. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית, ובשנת 1921, בהתאם להסכם ריגה, נכללה בשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי סקידל==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-3,100 יהודים, כ-80% מתושביה, והתקיימה בה פעילות של המפלגות הציוניות ושל הבונד.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נערך ביהודי העיירה פוגרום, לאחר שהואשמו בסיוע לסובייטים. עם כיבוש האזור בידי הצבא האדום בסוף ספטמבר 1939, נאסרה הפעילות הציבורית היהודית ביישוב.

ב-23 ביוני 1941, בתחילת מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, לאחר שהופגזה באופן קשה. מיד לאחר מכן הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וגיוס לעבודות כפייה. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בצפיפות רבה בגטו שהוקם בה.

ב-2 בנובמבר 1942 נערכה בגטו שבעיירה אקציית חיסול, בה נרצחו הקשישים והחולים בבתיהם, וכ-2,330 יהודים הועברו למחנה המעבר הקשה קלבסין, ממנו שולחו בנובמבר 1942 למחנות ההשמדה טרבלינקה ואושוויץ.

==רבני העיירה==
* רבי יצחק כ"ץ, תלמיד רבי אריה ליב אפשטיין
* רבי אלכסנדר סנדר אפשטיין
* רבי חיים אלעזר - מו"צ בסקידל, מתלמידי רבי חיים מוולוז'ין
* רבי אברהם שמואל, מחבר "עמודי אש" - רב בסקידל ובאיישישוק (נפטר תרכ"ט)
* רבי יחזקאל חפץ, מחבר "מלאכת חרש" (תרל"ז)
* רבי זאב וולף וויסאקיר (תרל"ח - תר"ן)
* רבי משה צבי וולוברינסקי (? - תרס"א) - חתן הרב יחיאל מיכל הלוי אפשטיין
* רבי אברהם ב"ר יונה הירשוביץ (גירשאוויץ)
* רבי מאיר נחום וישובסקי
*רבי צבי הירש אורליאנסקי

==לקריאה נוספת==
* רחל גרוסבאום-פסטרנק, "סקידל", בתוך: שמואל ספקטור וברכה פרוינדליך (עורכים), פנקס הקהילות: (4) פולין, כרך ח: מחוזות וילנה–ביאליסטוק–נובוגרודק, ירושלים: יד ושם, תשס"ו 2005, עמ' 512–515.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז גרודנו: עיירות יהודיות
קטגוריה:פרעות ופוגרומים בשואה
סקלבמייז'

סקלבמייז (בפולנית: ) היא עיירה במחוז קזימייז'ה שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית.

==תולדות היישוב==
העיירה נזכרת לראשונה בשנת 1217, ובאמצע אותה מאה נהרסה בידי הטטרים. בשנת 1342 הוענקו ליישוב זכויות עיר, אשר אושרו בידי המלך ולדיסלב השני יגיילו בשנת 1427.

באמצע המאה ה-17 הוחרבה העיירה בידי גייסות האימפריה השוודית, ולאחר מכן בידי הקוזקים וההונגרים. בשנת 1869 נטלו הרוסים את זכויות העיר מהיישוב, בעקבות מרד ינואר, ואלה הושבו לו בשנת 1927.

==יהודי סקלבמייז'==
יהודים התיישבו בעיירה מסוף המאה ה-19, עם ביטול האיסור על ישיבת יהודים בה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-400 יהודים, כרבע מתושביה, ופעל בה סניף של ההסתדרות הציונית.

עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת ספטמבר 1939, גויסו יהודיה לעבודות כפייה, רכושם הוחרם והוטלו עליהם תשלומי כופר וחובת ענידת טלאי צהוב, שהומר בהמשך בסרט זרוע.

בספטמבר 1940 רוכזו יהודי העיירה וכאלף יהודים שגורשו מקרקוב בגטו שהוקם ביישוב. ב-29 באוגוסט 1942 פשטו על הגטו שבעיירה אנשי ס"ס ושוטרים גרמנים ופולנים, והעבירו את כל יושביו למחנה המעבר סלומניקי עם אלפי יהודים נוספים מאזור מייחוב. לאחר המתנה בת מספר ימים תחת כיפת השמיים, נערכה ביהודי המקום סלקציה. קשישים נרצחו במקום, צעירים שולחו למחנות עבודה, וכל יתר היהודים שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1406 סקלבמייז'] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות בפולין
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה