OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קוקו (תסרוקת)

זנב סוס הוא תסרוקת שבה השיער נאסף בחלק האחורי של הראש, לרוב על ידי גומייה.
פרט מתחריט מ[[המאה ה-18 המראה ילדה (משמאל) עם קוקו]]

קוקו או זנב סוס היא תסרוקת שבה כל או רוב השיער על הראש נמשך מכיוון הפנים, העורף והצדדים אל הראש, נאסף ומהודק בחלק האחורי של הראש (בדרך כלל על ידי גומייה המיועדת לכך) ונותר תלוי בחופשיות מנקודה זו. התסרוקת קרויה גם "זנב סוס", בזכות הדמיון שלה לזנב של סוס ובמקביל לשמה בשפות אחרות.

על פי רוב השיער נאסף עם , המכונה לעיתים קוקייה על שם התסרוקת. כמו כן, השיער יכול להיאסף גם על ידי סיכה, סרט בד וכלים דומים. בתרבויות שונות, בימי קדם, לעיתים נעשה הדבר בעזרת חוט או מעין קליפסים ממתכת.

==סוגי קוקו==
קוקיות - תסרוקת שנוצרת כאשר השיער מחולק למספר חלקים שכל אחד מהם נאסף בנפרד

קוקו נאסף בדרך כלל מאמצע החלק האחורי של הראש, או מבסיס הצוואר. בהתאם לסוגו, הוא יכול גם להיאסף בצד הראש, מעבר לאוזן, או בחלקו העליון של הראש.

* קוקו יפני: קוקו זה דורש שיער חלק והוא מאופיין מצד אחד באיסוף רוב השיער לכיוון הגב, ומצד שני, פיצול של השיער הנותר בקדמת הראש לשני קטעים (קטע אחד מימין הפנים וקטע שני משמאלם). וריאציה אפשרית היא סידור 2 הקטעים הנותרים (או אחד מהם) לצורה המזכירה משולש, שהיא סימטרית עוד יותר מהצורה המתקבלת בתפזורת הטבעית של השיער.

* קוקיות - השיער מחולק למספר חלקים, שכל אחד מהם נאסף בנפרד וכך נוצרת תסרוקת. לרוב נהוג לאסוף את השיער בשתי קוקיות - אחת מכל צד של הראש. תסרוקת זו משמשת לרוב ילדות.

== קוקו לגברים ==
קוקו של גבר שנאסף מאחור.
בשנות ה-80 המאוחרות, קוקו קצר נתפס כמראה אופנתי לגברים שרצו להתבלט, אבל לשמור על שערם שטוח ופונקציונלי (בדומה לתסרוקת מאלט). הקוקו של סטיבן סיגל בסרט "סימן קטלני", הוא דוגמה לקוקו כזה.

במחצית השנייה של המאה ה-18, רוב הגברים באירופה אספו את שערם הארוך בצורה שהיינו מכנים כיום קוקו, אך לעיתים קרובות השיער נאסף לתוך שקית משי ולא נתלה באופן חופשי. באותו זמן, תסרוקת זו הייתה ידועה בדרך כלל על ידי המילה הצרפתית "Queue" (זנב). תספורת זו הייתה חובה לגברים בכל צבאות אירופה עד המאה ה-19, אחרי שרוב האזרחים כבר הפסיקו לאסוף את שערם בצורה זו. הצבא הבריטי היה הראשון שוויתר על חובה זו, ועד סוף מלחמות נפוליאון בכל הצבאות השתנו התקנות ונקבעה חובה שהשיער יהיה קצר.

"Queue" הייתה גם מילה ששמשה כדי להתייחס לצמה באורך המותניים, שהשליטים מבני מאנצ'ו חייבו את הסינים ההאנים לאסוף את שערם כך בזמן שושלת צ'ינג בסין.

==השלכות בריאותיות==
לעיתים, בעלי קוקו הדוק חווים "נשירה מחמת מתיחה", סוג של נשירת שיער ממשיכה חזקה והדוקה של השיער (Traction alopecia). לפעמים קוקו הדוק עלול לגרום לכאב ראש.

== מחקרים מדעיים ==
מדענים בבריטניה גיבשו מודל מתמטי שחוזה את הצורה של קוקו בהינתן אורך עקום אקראי על פי מדגם של שערות בודדות. המשוואה לצורת הקוקו מספקת הבנה של האופן שבו קוקו נוצר על ידי לחץ חיצוני הנובע מיחסי הגומלין בין המרכיבים של השערות.

בשנת 2012 הוענק פרס איג נובל בפיזיקה לשלישיית מדענים מארצות הברית ומבריטניה, אשר חישבו את יחסי הכוחות הפועלים על הקוקו האנושי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תספורות ותסרוקות
אנסון ויליאמס

אנסון ויליאמס (באנגלית: Anson Williams; נולד ב-25 בספטמבר 1949) הוא שחקן, במאי ומפיק יהודי אמריקאי. מוכר בעיקר בזכות הופעותיו בקומדיית המצבים "ימים מאושרים" שעליה היה מועמד לפרס גלובוס הזהב.

== קורות חיים ==
ויליאמס נולד בשם אנסון ויליאמס היימליך בלוס אנג'לס.
ויליאמס הוא אחיינו של החוקר הרפואי הנרי היימליך.
את דמותו של המתבגר פוטסי ובר גילם בפעם הראשונה בסדרה הקומית "אהבה נוסח אמריקה".
בשנת 1974 החל את תפקידו המצליח בקריירה כשחקן בסדרה הקומית מהמצליחות של שנות ה-70, "ימים מאושרים".
בסדרה הופיע בתפקיד פוטסי, חברו של ריצ'י קנינגהאם (רון הווארד), במשך עשר עונות שבמהלכן היה מועמד לפרס גלובוס הזהב לשחקן הקומי הטוב ביותר בתפקיד משנה. בשנת 1987, פתח ביחד עם אל מולינרו (אלפרד דלווקיו מ"ימים מאושרים") רשת דיינרים בשם "ביג אל'ס"; הרשת נסגרה. לאחר תקופת "ימים מאושרים" החל ויליאמס לביים וביים מספר פרקים עבור הסדרות המפורסמות "סודות ההתבגרות", "בוורלי הילס 90210", "סברינה המכשפה הצעירה", "מלרוז פלייס", "ליזי מקגוויר" ו"seaQuest DSV".

לוויליאמס שישה ילדים, ילדה אחת מאשתו הראשונה, השחקנית לורי מאהאפי, אותה הכיר על סט הסדרה "ימים מאושרים" וחמישה נוספים עם אשתו הנוכחית ג'קי גרקן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
ביארנה רויטר

ביארנה ברטרם רויטר (דנית: Bjarne Bertram Reuter; נולד ב-29 באפריל 1950) הוא סופר ותסריטאי מדנמרק. ספרו השקרן מאומבריה, תורגם לגרמנית, צרפתית, ספרדית ועברית.

== חייו ==
נולד ב-Brønshøj, קופנהגן, רוב הספרים שכתב הם ספרי ילדים, את ספרו הראשון Kidnapning פרסם ב-1975 כתסריטאי כתב את התסריט לסרט: פלה הכובש שאף זכה בפרס האוסקר לסרט הזר הטוב ביותר של 1988. ב- 2004 יצא לאור סיפרו השקרן מאומבריה וזכה להצלחה בדנמרק ובעקבות כך תורגם לשפות נוספות, עלילת הספר מתרחשת בפירנצה, איטליה בשנת 1348 ומתמקדת באירועים המשקפים את רוח ימי הביניים כמו מגפת המוות השחור, תככים בכנסייה הקתולית, הרפתקאות אבירים. בהקדמה לספר מצוטט הסופר ג'ובאני בוקאצ'ו. כחלק מהביקורות על הספר הושווה רויטר, מבחינת סגנון הכתיבה וההומור השזור ביצירה למיגל דה סרוואנטס ואומברטו אקו.

== ספריו שתורגמו לעברית ==

*השקרן מאומבריה, כתר ספרים, מדנית: דנה כספי, 2009

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mako.co.il/news-columns/Article-609f0c66ae5a421004.htm על הספר השקרן מאומבריה באתר מאקו]
* 

קטגוריה:סופרים דנים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער דנים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע דנים
קטגוריה:ילידי 1950
ביצת סוד

דייגים בביצת סוד
בִּיצָת סוּד (בערבית: سد) היא ביצה גדולה בדרום סודאן שנוצרה על ידי הנילוס הלבן. המילה "סוד" נגזרת מהשפה הערבית ומשמעותה "מחסום". המונח בא לתאר אי גדול של צמחייה או סבך באמצע נהר או אגם. הביצה נחשבת לאחת הביצות הגדולות בעולם, והגדולה ביותר שנהר הנילוס עובר דרכה.

==מיקום==
אזור ביצת סוד מתחיל ממונגאלה עד למקום ההתמזגות עם נהר סובט. גודלה של הביצה משתנה בהתאם לעונות השנה, והממוצע נאמד בכ-57,000 קמ"ר. בעונת הגשמים גודלה עשוי להגיע עד לכדי 130,000 קמ"ר. גורם הידרולוגי חשוב הוא שאזור ביצת סוד מאופיין במגוון תעלות, לגונות, קנים, סופים וגומא פפירוס. עקב כך מאבד הנילוס הלבן חצי מהמים שזורמים בו באזור ביצת סוד מהתאיידות ודיות באופן קבוע.

==ראו גם==
* ימת אראל
* ימת צ'אד

==קישורים חיצוניים==

<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.worldwildlife.org/wildworld/profiles/terrestrial/at/at0905_full.html Saharan flooded grasslands] – World Wildlife Fund ecoregion
* [http://www.reuters.com/article/scienceNews/idUSL2827708220070528 Elephant herds found on isolated south Sudan island]
* [https://web.archive.org/web/20110419212058/http://www.hydroc.de/index-Dateien/p3ewhite.htm Current hydrological and ecological research program on the Sudd swamps]
* [http://maps.google.com/?ll=9.400291,30.500793&spn=1.287076,1.873169&t=k Sudd – on Google Maps]
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קצרמר גאוגרפיה של אפריקה
קטגוריה:דרום סודאן: גאוגרפיה
קטגוריה:ביצות באפריקה
סוד
ג'נרל מנג'ר

[[דני איינג' היה הג'נרל מנג'ר של הבוסטון סלטיקס בין השנים 2003 עד 2021]]
בליגת ה-NBA ובליגת ה-WNBA ג'נרל מנג'ר (באנגלית: general manager) או בקיצור GM של קבוצה בדרך כלל אחראי על סגל השחקנים, על מינוי צוות האימון, ועל מדיניות המועדון לטווח רחוק. בנוסף הג'נרל מנג'ר הוא האחראי העיקרי על משא ומתן עם שחקנים ועל ביצוע .

הגדרת התפקיד המדויקת של ג'נרל מנג'ר יכולה להשתנות ממועדון למועדון. לעיתים מוגדר במועדון תפקיד של נשיא הכדורסל של המועדון. לדוגמה רד אאורבך כיהן בתפקיד נשיא הכדורסל של בוסטון סלטיקס בשנות ה-80 של המאה ה-20, והג'נרל מנג'ר יאן וולק דיווח לו על החלטות מקצועיות בקבוצה. בקבוצות אחרות עשוי הג'נרל מנג'ר להפקיד בידי המאמן הראשי את כל ההחלטות הקשורות בסגל הקבוצה ולהתמקד בהחלטות הקשורות למדיניות לטווח רחוק של הקבוצה.

ג'נרל מנג'ר מפורסמים ב-NBA הם דריל מורי ביוסטון רוקטס, דני איינג' בבוסטון סלטיקס, פט ריילי במיאמי היט ועוד.

*
קטגוריה:כדורסל
פרנהייט 9/11

פרנהייט 9/11 (באנגלית: Fahrenheit 9/11) הוא סרט תיעודי אמריקאי משנת 2004 בבימויו של הפרשן הפוליטי מייקל מור. הסרט נוקט עמדה ביקורתית על נשיאותו של ג'ורג' ווקר בוש, המלחמה העולמית בטרור, ועל הכיסוי שלה בתקשורת. סרט זה הוא הסרט התיעודי בעל ההכנסה הגבוהה ביותר בכל הזמנים.

==תוכן==
בסרט, מור טוען כי התקשורת התאגידית האמריקאית "עודדה" את הפלישה של צבא ארצות הברית לעיראק בשנת 2003, ולא סיפקה ניתוח מדויק או אובייקטיבי של כל השיקולים בעד/נגד המלחמה, או סיקור של הנפגעים שם. הסרט עורר מחלוקת רבה, לרבות קריאות תיגר על הדיוק של העובדות המוצגות בסרט. מור הגיב בכך שתיעד את מקורותיו.

בשמו של הסרט ישנה רמיזה לרומן של ריי ברדבורי משנת 1953 "פרנהייט 451", רומן ובו מבט דיסטופי של העתיד של ארצות הברית, ובה אנלוגיה לנקודת ההתלקחות של נייר עם התאריך של פיגועי 11 בספטמבר; כותרת המשנה של הסרט היא: "הטמפרטורה שבה החופש מתלקח".

==הפקה==
הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה במסגרת פסטיבל קאן 2004, בעת שהסרט התמודד בקטגוריית הסרט התיעודי הטוב ביותר. עם סיום הקרנתו, הקהל קם על רגליו והסרט זכה למחיאות כפיים סוערות במשך כ-20 דקות - משך זמן בין הארוכים ביותר בהיסטוריה של הפסטיבל. לסרט הוענק פרס דקל הזהב - הפרס הגבוה ביותר המוענק בפסטיבל זה.

הסרט יצא לאקרנים ברחבי ארצות הברית וקנדה ב-23 ביוני 2004. הסרט גרף 21.8 מיליון דולר ממכירות כרטיסים בקופות בתי הקולנוע בסוף השבוע הראשון, שהיו הטובות מעולם עבור סרט דוקומנטרי. מאז, הסרט הופץ ב-42 מדינות נוספות. עד לינואר 2005 הסרט כבר גרף קרוב ל-120 מיליון דולר בקופות בארצות הברית בלבד, ולמעלה מ-220 מיליון דולר ברחבי העולם, סכום חסר תקדים עבור סרט פוליטי. חברת סוני דיווחה כי כבר ביום הראשון בו החלו מכירות DVD של הסרט - נמכרו למעלה מ-2 מיליון עותקים, שוב - שיא חדש עבור הז'אנר.

==סרט המשך "פרנהייט 11/9"==
ב-6 בספטמבר 2018 יצא סרט ההמשך "פרנהייט 11/9", גם הוא בהפקתו של מייקל מור, העוסק בבחירות לנשיאות ארצות הברית ב-2016 ובתקופת נשיאותו של דונלד טראמפ.

==ביקורות ותגובות==
===ביקורות===

הסרט קיבל ביקורות חיוביות ולציון 84% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 225 ביקורות.

==מועמדויות וזכיות בפרסים==
{| width="70%" class="wikitable"
|-
! width="7%"| שנה
! width="30%"| פרס
! width="33%"| קטגוריה
! width="10%"| תוצאה
|-
| align="center" | 2004
| align="center" | פסטיבל הקולנוע בקאן
| align="center" | פרס דקל הזהב
| 
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי מייקל מור
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים תיעודיים על פיגועי 11 בספטמבר
קבוצת הארמיות ה-21

קבוצת הארמיות ה-21 הייתה אחת מקבוצות הארמיות החשובות ביותר של בעלות הברית בחזית המערבית במלחמת העולם השנייה. קבוצת הארמיות הורכבה בעיקר מיחידות בריטיות וקנדיות. היא הוקמה בלונדון ביולי 1943, והייתה כפופה למפקדה העליונה של חיל המשלוח של בעלות הברית, אשר בראשה עמד גנרל דווייט אייזנהאואר. קבוצת הארמיות ה-21 השתתפה בפלישה לנורמנדי ביוני 1944, ולאחר מכן פעלה במערב צרפת, לוקסמבורג, בלגיה, הולנד וגרמניה עד תום המלחמה באירופה. עם סיום המלחמה שמה שונה לארמייה הבריטית של הריין (British Army of the Rhine).

==היסטוריה==
בתחילתה של הפלישה לנורמנדי (מבצע אוברלורד), פיקדה קבוצת הארמיות ה-21 תחת ברנרד מונטגומרי על כלל כוחות הקרקע של בעלות הברית. לאחר שקבוצת הארמיות ה-12 האמריקאית הוקמה ביולי 1944, מעט אחרי הפלישה, הורכבה קבוצת הארמיות ה-21 רק מהארמייה הבריטית השנייה ומהארמייה הקנדית הראשונה, שנשארו מרכיביה העיקרים עד לסיום המלחמה.

לאחר הצלחת מבצע דרגון באוגוסט 1944 - נחיתת קבוצת הארמיות ה-6 בדרומה של צרפת - היוותה קבוצת הארמיות ה-21 את אגף שמאל של מערך בעלות הברית במערב. היא הייתה אחראית לאבטחת הנמלים שבהם הייתה תלויה האספקה של בעלות הברית, ולהשמדתם של אתרי השיגור של טילי ה-V-1 וה-V-2 לאורך חופי מערב צרפת ובלגיה. בספטמבר 1944 השתתפה קבוצת הארמיות ה-21 במבצע מרקט גארדן הכושל, ולאחר מכן בקרב הבליטה בדצמבר 1944, אז צוותו לה שתי ארמיות אמריקאיות (התשיעית והראשונה). ב-1945 השתתפה בחציית הריין ובכיתור חבל הרוהר.

21
קטגוריה:הכוחות המזוינים של בריטניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:זירת מערב אירופה במלחמת העולם השנייה
21
שירים עד כאן

שירים עד כאן הוא קובץ שירים עבריים של המשורר הישראלי נתן יונתן, שראה אור בהוצאת ספרית פועלים בתל אביב בשנת תשל"ט 1979.
מאפיינים את הקובץ: תחושת מקום עזה המבוטאת בתיאורי נופים ותמונות ארצישראליות אופייניות; שכול ואובדן כבד (על בנו שנפל במלחמת יום הכיפורים) והתרפקות על חוויית היופי עד כדי הצעתה כַּנִשגב וכמקור לנחמה מאלה; נגיעות ברגשות העיקר של הקיום האנושי: אהבה, געגועים, ותהייה על מושגי הזמן וההיסטוריה. 
רוב השירים שהולחנו עוסקים בשכול, והם חלק מהמלל הנקרא והמושר בטקסים ממלכתיים של מדינת ישראל ומוסדות החינוך שלה, במועדי אבלות וזיכרון.

==שירים==
הקובץ נחלק לשבעה פרקים: 

{|
|- valign="top"
| 
על אדמה ומים
* מילים על אדמה ועל מים א.
:::::::ב.
*והרותם היה מלבין
*פירות בר
*לאן היינו הולכים
*דו-קיום בחלום
*לנטנה ריחנית
*מקום אחד ריק
*בעשב העמוק
|
מסכת הים
*להמר על הזמן
*מעשה יונה
*הים התיכון
*בהומרית עתיקה
*באותו גל
*מלח ואור
*נזירי הים
|
היה לנו הכל
*היה לנו הכל
*קח אותי למשל
*האהובים מכל
*אתם שנשארתם
*אולי באחד הימים
*חנינא בני
*יגון
*מילים
*נשימת דבש הקיץ שלו
*עד כאן
*היקום הגדול הזה
*צִפור קיץ
*בשלהי קיץ. בסוף העולם
*השארתי לך תמונה
*עלים ואור
*תמיד אוקטובר
*עוד יום של חורף עוזב
*שלדג אחד צבעוני
*בוקר בוקר השלדג
|
ויטראז
*שחר במסינה
*הגן הציבורי במאדריד
*בדואומו של פלורנץ
*שיעור בהיסטוריה
*כתובת ברכבת התחתית
|
שירים לאת
*שירים לאת א.
::::ב.
*מי שנסך כאב
*עצות לדולצ'ינאה
*עוד קיץ עבר
*רחק לאט
*היְתה בוכה
*היא רק חבצלת
*בוקר אחד באינדיאנה
*כמה אבירים עברו
*קיץ בחלון
|
במקום מציבה
*במקום מציבה
*באר מרים
*רוזה
*גברת הסלעים
*היְתה לה שפת דימויים
*מה היא מוכרת עכשיו
*מחרוזת אלמוגים
|
שירי ידידֹת
*מקנאס ערך משתה
*שיחה בקומאלה
*פרידה מקאוואפיס
*מכתב לידיד
*חורחה לואיס בא בימים
*האיש עם הפנים האלה
*סופמשחק
*קומיקן זקן
*עד מתי החלון הזה
|}

==תכנים ואמירות==
===מילים על אדמה ועל מים===
השיר הראשון הוא שיר אהבה להוויה הארצישראלית, או לאישה אהובה, כאשר הדימויים הגבוליים מצביעים על חוויית חפיפה בין שתי האהבות. האהבה מכילה מצבים שונים ואף מנוגדים: תחושת יופי, כאב וסבל, גדולה ושפלות, נשגבות ופשטות, חידלון ועוצמה. השיר נכתב בסגנון דומה לפיוט העברי בימי הביניים, הכולל אקרוסטיכון (אבל נעדרות ממנו האותיות זי"ן ונו"ן):

===היה לנו הכל===
הוא שיר אבלות על מי שהלכו לבלי שוב. השיר מתחיל בגוף ראשון רבים, ומתאר את שלבי החיים וחוויותיהם במינוח נופי ארץ ישראל אופייני, הכולל: מדבר, מערה כלנית ואזוב. השיר שנכתב בלשון תנ"כית, רומז גם לאירועים מֶעצבים שסופר עליהם בספר בראשית: חורבן סדום ועמורה ועקידת יצחק שהתחוללו בעבר; ואו שדובר עליהם בספרות חז"ל: אחרית הימים ותחיית המתים כעתידים להתרחש. בשלישו האחרון של השיר עובר המשורר לגוף שלישי רבים ומבכה את הנעדרים.

==לקריאה נוספת==
*צבי לוז, דברים על "שירים עד כאן" לנתן יונתן, עלי שיח, 9-8, תש"ם, עמ' 16-7.

==קישורים חיצוניים==
* 
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי שירה בעברית
קטגוריה:ספרי 1979
קטגוריה:ספרי ספריית פועלים
דה ואלן

מספר בתי מגורים ו[[כנסייה ברובע.]]
דה ואלן (מהולנדית: De Wallen; בפי המקומיים: Walletjes) הוא רובע החלונות האדומים באמסטרדם, בירת הולנד. דה ואלן הוא רובע החלונות האדומים המפורסם ביותר, ומהווה אטרקציה תיירותית מרכזית בעיר ובמדינה.

במשך שנים הגיעו לאזור זה מדי שבוע רבבות תיירים בכלל ו"תיירי סקס" בפרט, ובשנת 2020 הגבילה עיריית אמסטרדם את התיירות לרובע בניסיון לשנות את אופי התיירות בעיר.

== תיאור הרובע ==
רובע דה ואלן משתרע על פני כ-6,500 מטר מרובע, ונמצא בלב החלק העתיק ביותר של אמסטרדם. הוא מכסה מספר בלוקים מדרום לכנסייה אָאוּדֶה קֶרְק, וכחלק מרובע התעלות העתיק, הוא נחצה על ידי מספר תעלות. הרובע גובל עם רחוב Lange/Korte Niezel בצפון, עם כיכר ניומארקט (Nieuwmarkt) במזרח, עם רחוב ג'נסטריט (Jansstraat) בדרום ועם רחוב וורמוסטריט (Warmoesstraat) במערב.

מיסוד הזנות בהולנד תרם להיותה ענף כלכלי-תיירותי משגשג, כשחלק גדול מהתיירים הם "תיירי סקס" - כלומר, מבקרים בה בעיקר או גם לצורך זנות או לצורך התרשמות מרובע דה ואלן המפורסם. רובע דה ואלן תורם חלק מרכזי בתיירות המשגשגת על רקע הזנות הממוסדת באמסטרדם.

ברובע כ-300 חלונות ראווה, הנשכרים על ידי זונות המציגות עצמן בעירום כמעט מלא. כמו כן קיים ברובע שפע של חנויות סקס, מועדוני חשפנות, מועדונים המציעים יחסי מין בהופעה חיה ושלל מוצרים ושירותים נוספים בתעשיית המין. בנוסף, יש בו בו גם חנויות אחרות, מסעדות, בתי קפה שמציעים גם מריחואנה, בנייני מגורים, וכנסייה. הזנות הממוסדת באזור, כבהולנד כולה, הופכת את האזור לאזור בטוח, יחסית לרובעי חלונות אדומים אחרים בעולם.

==היסטוריה==
מקור השם "דה ואלן" בחומות במרכז העיר העתיקה (פירוש המילה "ואלן" הוא "קירות" או "חומות"). הבתים באזור נבנו כמעט כולם במאה ה-16 וה-17.

האזור מהווה מרכז לזנות זה מאות שנים, בהשפעת קרבתו לנמל אמסטרדם. כמדינה בעלת תדמית ליברלית ביותר, הולנד היא ממדינות המערב הראשונות שהכשירו את הזנות כמקצוע חוקי וממוסד. הזנות בהולנד היא חוקית זה למעלה מ-100 שנה, כאשר נפוליאון - במסגרת הסדרת ומיסוד הזנות באירופה שתחת שלטונו - הפך אותה לרשמית עוד כמאה שנים קודם לכן, ב-1815.

העוסקים בזנות בהולנד אף מאוגדים באמצעות האיגוד המקצועי, "החוט האדום", שנוסד ב-1984, והחל מ-1996 אף חייבים במיסים.

בשנת 2020 החליטה עיריית אמסטרדם לשנות מהותית את אופי הרובע, במטרה להקל על תושבי העיר, והגבילה את כמות המבקרים שיכולים להיכנס לרובע, ואסרה על פעילות תיירותית מובהקת, כמו סיורים מודרכים, לאחר השעה 22:00.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20120126071052/http://amsterdam.citymundo.com/city/red-light-district/ Amsterdam Red Light District], אתר "CityMundo Amsterdam accommodation"
* 
* 
*[https://thekinkytourist.com/amsterdam-red-light-district-map-from-the-kinky-tourist/ מפה אינטראקטיבית של רובע דה ואלן]

==הערות שוליים==

קטגוריה:זנות
קטגוריה:אמסטרדם
אייל חיימובסקי

אייל חיימובסקי (נולד בשנת תשל"ד, 1974), הוא מנכ"ל הרשות לפיתוח ירושלים. בעבר היה מנהל לשכת ראש הממשלה בנימין נתניהו. 

== קורות חיים ==
נולד וגדל בירושלים, בנם של רות ומשה חיימובסקי. בוגר בית הספר התיכון הימלפרב בירושלים, בוגר לימודי הנדסה ובעל תואר שני במנהל עסקים. כיהן כסמנכ"ל הרשות לפיתוח ירושלים וסמנכ"ל בהתאחדות בוני הארץ. כמו כן שימש יועץ לשרי התחבורה והשיכון ולראש עיריית ירושלים.

באפריל 2012 התמנה למנהל לשכת ראש הממשלה, תפקיד בו כיהן עד ספטמבר 2014, כשהתפטר. את מקומו מילא למשך כחודשיים ראש הסגל ארי הרו ומנובמבר 2014 החל לכהן בתפקיד דוד שרן. 

ב-2015 מונה לתפקיד מנכ"ל הרשות לפיתוח ירושלים. 

נשוי לאביגיל חיה פריד-חיימובסקי ואב לליבי ברכה ושי שמחה, מתגורר בירושלים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנהלי לשכת ראש הממשלה
קטגוריה:בוגרי תיכון הימלפרב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1974
אורי וייסלר

אורי וייסלר (27 במרץ 1943 – 8 ביולי 1967) היה מפקד מחלקה בפלוגת סיור בצה"ל במלחמת ששת הימים. על לחימתו בקרב רפיח במלחמה זו קיבל את עיטור הגבורה. לאחר סיום המלחמה, ב-8 ביולי 1967, נהרג וייסלר בתקריות ראס אל-עיש על גדות תעלת סואץ.
== חייו ==
וייסלר נולד בקיבוץ גבעת ברנר לאילזה ולצבי (פריץ). התחנך וגדל בגבעת ברנר והדריך בתנועת הנוער המחנות העולים לפני גיוסו לצה"ל. התגייס ב-1962, שרת בסיירת שקד; תחילה כחייל ולאחר מכן כקצין. גויס יחד עם יחידת המילואים שלו בתקופת ההמתנה שלפני מלחמת ששת הימים.

ב-5 ביוני 1967, ביום הראשון למלחמה, תקפה יחידתו, שהשתייכה לאוגדה 84, מערך חפור בחלק הדרומי של מערכי רפיח. הכוח הישראלי נתקל באש טנקים, נ"ט ונשק קל שנורו על ידי המצרים ומספר כלים ישראלים נפגעו. הזחל"ם שבפיקודו של וייסלר עלה על מוקש, חייליו הועפו ממנו וחלקם נפצעו, כולל וייסלר. וייסלר חזר ועלה על הזחל"ם והחל להפעיל את מקלע הזחל"ם בירי אל תוך המערך המצרי שהמשיך בירי לכיוון הכוח הישראלי. הוא פעל כך במשך כחצי שעה ובמקביל נתן הוראות לפינוי הפצועים ושמר על קשר אלחוטי עם שאר הכוח. בסיום הקרב סירב להתפנות לטיפול בפציעתו והמשיך לפקד על מחלקתו עד סיום הקרבות.

כחודש לאחר סיום הלחימה הייתה יחידתו, שטרם שוחררה ממילואים, מוצבת על גדת תעלת סואץ, צפונית לקנטרה. באותם ימים התפתחה שורה של תקריות אש שזכו מאוחר יותר לכינוי תקריות ראס אל-עיש. באחת מתקריות אלו, ב-8 ביולי 1967. ספגה העמדה בה שהה וייסלר פגיעה ישירה של פגז ארטילריה והוא נהרג במקום. יחד עמו נהרגו באותה תקרית 4 חיילים ישראלים נוספים ונפצעו 31.

על פעולותיו בקרב רפיח עוטר וייסלר לאחר מותו בציון לשבח שהומר מאוחר יותר לעיטור הגבורה.

<br />

הותיר אישה ובן שנולד לאחר מותו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20140505161302/http://www.yadlashiryon.com/show_item.asp?levelId=63848&itemId=130&itemType=0 חיל השריון: סיפור עיטורי הגבורה - סגן אורי ויסלר ז"ל], אתר יד לשריון
*[https://tol.life/gbs__www/aurelia#/member-details/662/*?keywords%5B%5D=%D7%90%D7%95%D7%A8%D7%99%20%D7%95%D7%99%D7%99%D7%A1%D7%9C%D7%A8&search_type=menu&what=story אורי וייסלר] באתר 'סיפורי גבעת ברנר'

קטגוריה:גבעת ברנר: אישים
קטגוריה:בוגרי המחנות העולים
קטגוריה:בוגרי תיכון אזורי ע"ש ברנר בגבעת ברנר
קטגוריה:לוחמי סיירת שקד
קטגוריה:מעוטרי עיטור הגבורה במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חללי צה"ל במלחמת ההתשה
קטגוריה:אישים הקבורים בגבעת ברנר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1967
קטגוריה:מפקדי מחלקות במלחמת ששת הימים
קטגוריה:חיילי חיל השריון במלחמת ששת הימים
לן לסר

לאונרד קינג "לן" לסר (באנגלית: Leonard King "Len" Lesser; 3 בדצמבר 1922 – 16 בפברואר 2011), היה שחקן קולנוע וטלוויזיה יהודי-אמריקאי.
לסר הופיע בלמעלה מ-500 סדרות טלוויזיה וסרטים אך היה מוכר בעיקר בזכות הופעותיו בקומדיות המצבים "סיינפלד" בה שיחק בתפקיד הדוד ליאו, "כולם אוהבים את ריימונד" ולצידו של קלינט איסטווד בסרטים "הנועזים בעורף האויב" ו"פורע החוק ג'וסי וולס".

== ביוגרפיה ==
לסר נולד ברובע הברונקס למהגרים יהודים מפולין.
סיים בהצטיינות את לימודיו מ"הסיטי קולג' של ניו יורק".
התגייס לצבא ארצות הברית יום לאחר המתקפה על פרל הארבור ושירת בזירת דרום מזרח אסיה.
את הקריירה שלו בטלוויזיה החל בשנת 1955.
זכה להתפרסם לצידו של קלינט איסטווד בסרט המלחמה "הנועזים בעורף האויב" בו שיחק בתפקיד סמל בלאמי ובמערבון של איסטווד "פורע החוק ג'וסי וולס" .
בשנותיו המאוחרות שיחק לסר בתפקיד שזוהה איתו יותר מכל דוד ליאו, דודו גס הרוח והטרחן של ג'רי סיינפלד ב-15 פרקי קומדיית המצבים "סיינפלד".
לאחר מכן הופיע בקומדיית המצבים "כולם אוהבים את ריימונד" בתפקיד גראווין חברו של פרנק בארון (פיטר בויל).

לסר היה אבא לשני ילדים מגרושתו ג'ניס בורל.
בשנותיו האחרונות נאלץ לסר לעבור לשהות במרכז סיעודי שבעיר מגוריו ברבנק עקב מצבו הרפואי.
לסר נפטר בפברואר 2011 בגיל 88 מסיבוך של דלקת ריאות שנבע ממחלת סרטן ממנה סבל בשנותיו האחרונות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים אמריקאים
קטגוריה:יהודים אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סיינפלד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
נהר סובט

נהר סובט הוא נהר בחבל ארץ הנילוס העליון הגדול שבצפון מזרח דרום סודאן, אפריקה. הנהר הוא היובל הדרומי של הנילוס.

==גאוגרפיה==
נהר סובט נוצר על ידי התמזגות של נהר בארו ממערב ונהר פיבור מצפון ונמצא בסמוך לגבול הבינלאומי עם אתיופיה. נהר סובט נשפך לנילוס הלבן בהר דולייב, בסמוך לעיר מלאקל שבמחוז מדינת הנילוס העליון. נהר סובט נשפך אל ביצת סוד ולאחר ביצת סוד המים נעשים צלולים יותר ומכאן מקור השם "נילוס לבן".

אגן הניקוז של הנהר הוא כ-225,000 קמ"ר וספיקתו היא 412 מ"ק לשנייה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

סובט
סובט
קטגוריה:נילוס
יעל לוינשטיין

יעל לוינשטיין (בעבר כתבה את שם משפחתה כלוונשטיין; נולדה בשנת תשל"ב, 1972) היא במאית, מפיקה ויוצרת חרדית ישראלית; המפיקה של להקת פזמון חוזר.

==ביוגרפיה==
נולדה וגדלה בבני ברק, בתם של צפורה (בתו של ההיסטוריון פרופ' מרדכי ברויאר), והזמר שמואל ברונר. 

עבודתה הראשונה של לוינשטיין הייתה כמפיקה ובמאית של להקת פזמון חוזר, להקת בנות שהופיעה בכל הארץ והופעותיה שילבו שירה, מחזמר ומחזות. אלו הוסרטו והוקרנו כסרטי קולנוע לנשים חרדיות וכן תועדו על גבי אלבומי מוזיקה שראו אור על גבי קלטות אודיו ודיסקים לשמיעה. הבולטים ממופעים אלו כוללים את "הנסיכה זו אני" (בבימויה של טובי ברון), "לורה", "רק את" ו"פזמון חוזר זה"ב".

נשואה לרב אברהם ישעיהו לוונשטיין, העומד בראש רשת כוללי אברכים שיח יצחק, נכדו של חבר הכנסת לשעבר מאיר דוד לוונשטיין. הזוג מתגורר בבני ברק.

קטגוריה:מפיקות מוזיקליות ישראליות
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:משפחת ברויאר
קטגוריה:בני ברק: אישים
קטגוריה:במאיות קולנוע חרדיות ישראליות
קטגוריה:במאי קולנוע חרדים ישראלים
קטגוריה:יוצרי קולנוע חרדי
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1972
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
תעלול קטלני 2

תעלול קטלני 2 (במקור: F/X2) הוא סרט מתח פעולה אמריקאי משנת 1991 בבימויו של ריצ'רד פרנקלין ובכיכובם של בריאן בראון ובריאן דנהי. זהו סרט המשך לסרט "תעלול קטלני" משנת 1986.

==תקציר העלילה==
רולי טיילר (בריאן בראון) מתבקש על ידי שוטר שהוא בעלה לשעבר של חברתו, לעזור למשטרה לתפוס רוצח סדרתי, תוך שימוש במומחיות שלו כאמן אפקטים מיוחדים. עם זאת, כאשר הדברים משתבשים והשוטר נהרג, רולי חושד כי גורם מושחת בתוך המשטרה טמן לו פח. הוא קורא לעזרתו של חברו הוותיק ליאו מקארת'י (בריאן דנהי) שיחקור את המוות. יחד, השניים מגלים רמזים המובילים אותם אל תיק חקירה ישן, העוסק במדליוני זהב גנובים שהיו חסרים במשך עשרות שנים. בינתיים, הרוצח המסתורי מנסה להרוג את רולי ואת משפחתו, בניסיון להשמיד כל ראיות לרצח השוטר.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|בריאן בראון
|רולנד "רולי" טיילר
|
|-
|בריאן דנהי
|ליאו מקארת'י
|
|-
|רייצ'ל טיקוטין
|קים ברנדון
|
|-
|ג'ונה גליסון
|ליז קנדי
|עוזרת לתובע המחוזי
|-
|פיליפ בוסקו
|ריי סילאק
|שוטר במשטרת ניו יורק
|-
|}

==ביקורות ותגובות==
סרט ההמשך לא זכה להצלחה כמו קודמו. הסרט קיבל ביקורות שליליות ולציון 25% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 12 ביקורות.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי 1991

קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים

קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מתח אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פשע אמריקאיים
חיים גנז

חיים גַנז (Gans; נולד ב-1948) הוא פרופסור אמריטוס בפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב ומן הפילוסופים הפוליטיים הבולטים בישראל. מחקריו עוסקים בפילוסופיה של המוסר, של המדינה ושל המשפט.

== ביוגרפיה ==
חיים גנז נולד בתל אביב, גדל בה ומתגורר בה. סיים לימודי התואר הראשון שלו במשפטים באוניברסיטה העברית בירושלים, והשלים לימודים לתואר בוגר ומוסמך בפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב, הוא כתב עבודת דוקטור באוניברסיטת אוקספורד, בהנחיית שניים מהפילוסופים החשובים ביותר בפילוסופיית המשפט והמדינה של המאה העשרים, רונלד דבורקין ויוסף רז.

ב-1981 הצטרף כחבר סגל לפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב. מחקריו עד אמצע שנות התשעים עסקו בשאלות עיוניות של תורת המשפט, בחובת הציות לחוק ובניתוח פילוסופי של בעיות ציבור ישראליות. מאז עסק בעיקר בשאלות מוסר מדיני הנוגעות ללאומיות בכלל וללאומיות היהודית בפרט.

בשנת 2012 זכה בפרס חשין למצוינות אקדמית במשפט,, בפרס לנדאו למדעים ולמחקר, בתחום מדע המדינה ויחסים בינלאומיים, ובפרס בהט לשנת 2011. גנז הוא זוכה פרס שניצר לשנים 2016-2017 של האגודה האמריקאית למדעי היהדות בקטגוריית פילוסופיה ומחשבה יהודית.

בבחירות לכנסת הארבע עשרה הוצב במקום ה-95 ברשימת מרצ.

==ספריו==
גנז פרסם מספר ספרים: 
*בשנת 1992, יצא לאור ספרו "אנרכיזם פילוסופי וסרבנות פוליטית" שהתפרסם באנגלית בהוצאת אוניברסיטת קיימברידג' הבריטית. הספר פורסם בעברית בהוצאת הקיבוץ המאוחד בשנת 1996, בשם "ציות וסירוב - אנרכיזם פילוסופי וסרבנות פוליטית".
* בשנת 2003 התפרסם ספרו "The limits of nationalism", גם הוא בהוצאת קיימברידג'.
* בשנת 2006 פורסם ספרו "מריכרד ואגנר ועד זכות השיבה, ניתוח פילוסופי של בעיות ציבור ישראליות" (עם עובד). 
* ב-2008 פרסם באנגלית בהוצאת אוקספורד את "A just Zionism :on the morality of the Jewish state". בשנת 2014 יצאה לאור הגרסה העברית לספר זה, בתרגומו של גנז, "ציונות שוויונית - מסה על המעמד המוסרי של מדינת היהודים".
* ב-2013 התפרסם ספרו "תאוריה פוליטית לעם היהודי: שלושה נרטיבים ציוניים" בהוצאת הספרים של אוניברסיטת חיפה וידיעות ספרים. (על כתב היד של ספר זה זכה גנז בפרס בהט). הגרסה האנגלית של ספר זה יצאה לאור בהוצאת אוניברסיטת אוקספורד בשנת 2016.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20141205165843/http://en-law.tau.ac.il/profile/chaim_gans עמוד הבית של פרופ' גנז], באתר (הפקולטה למשפטים, אוניברסיטת תל אביב)
* 
* 

מכּתביו:
* 
* 
* 
* [https://hazmanhazeh.org.il/storms_in_the_south/ עוד סופות בנגב], הזמן הזה, פברואר 2024

על כתביו:
* 
* אסף מלאך, [https://law.tau.ac.il/sites/law.tau.ac.il/files/media_server/law_heb/Law_Society_Culture/books/mishpat_miut/5Malach.pdf ”הציונות ההיסטורית״: חלופה לגישתו של חיים גנז לבחינת צדקת הציונות"], בתוך משפט, מיעוט וסכסוך לאומי בעריכת ראיף זריק, אילן סבן, אתר הפקולטה למשפטים באוניברסיטת תל אביב, 2017, עמ' 71–91
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:זוכי פרס לנדאו למדעים ולמחקר
קטגוריה:זוכי פרס חשין
קטגוריה:זוכי פרס בהט
קטגוריה:פעילי מרצ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
אנדרטת גדוד 53 סופה

אנדרטת גדוד 53 "סופה" היא אנדרטה לזכר חללי גדוד 53 של חטיבת השריון 188 שנפלו במערכות ישראל השונות. האנדרטה ממוקמת באזור גבעת אורחה ועין אורחה לצד מפגש כביש 98 וציר הנפט, באזור בו נלחם הגדוד במהלך קרבות הבלימה ברמת הגולן במלחמת יום הכיפורים. 

אתר האנדרטה ממוקם בסמוך לכביש 98 וממזרח לו. האתר מגודר בגדר נמוכה ובחזיתו מוצב שער, שבראשו מופיע שם האנדרטה. בתוך האתר נמצא לפיד זיכרון. מצד ימין ניצב זוג אבני בזלת שעליהן מוצגים סמל הגדוד ותיאור הקרבות שהתרחשו באזור. מצד שמאל (צפון) של האתר מוצבת פלטת מתכת בצורת להבה עם הכיתוב "יד לזכר חללי גדוד 53". במרכז החלק האחורי של האתר מוצבות שלוש פלטות מתכת המחוברות בצורת האות 'ח', שעליהן רשומים שמותיהם של 78 חללי הגדוד בכל מערכות ישראל. שמותיהם חקוקים גם באנדרטת חטיבה 188.

==ראו גם==
* חטיבה 188
* חטיבה 188 במלחמת יום הכיפורים
* אנדרטת גדוד 53

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.izkor.gov.il/en_52fdda38e3044b1a2e06608b3901bee3 אנדרטה גדוד 53 סופה] - תיאור האנדרטה באתר "יזכור"

==הערות שוליים==

סופה, גדוד
סופה, גדוד
קטגוריה:חטיבה 188
קטגוריה:קו התלים הישראלי
קן גלובוס

קן גלובוס (7 במרץ 1946 - 10 בספטמבר 2008) היה יהודי אמריקאי שפעל בישראל בשנות ה-70 של המאה ה-20 בתחומי הקולנוע והתיאטרון.

==ביוגרפיה==

גלובוס, קרוב משפחתם של מנחם גולן ויורם גלובוס, עלה לישראל מארצות הברית ב-1972, לאחר לימודי תיאטרון.

שימש כתסריטאי של הסרטים מבצע יונתן ולופו יחד עם מנחם גולן וכן לסרטים מלכת הכביש (1971) ויוצאים קבוע (1979). ב-1972 השתתף בסרט "הבריחה אל השמש". שימש כעוזר במאי של הסרט "קזבלן".

ב-1976 ביים את "בלוף", הצגת היחיד המוזיקלית של נחום שליט פרי עטו של אלי שרייבר (חתולי).

בשנת 1978 כתב גלובוס את המוזיקה לאופרת הרוק "בני בום" מאת אהוד מנור, ממנו הצליח במיוחד השיר "ילד רע" בביצוע ריקי גל. 

בהמשך חזר לארצות הברית שם החל קריירה שנייה בטיפול בציפורים, לאחר שפיתח טכניקה מיוחדת לאילוף תוכים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.thebirdwhisperer.com/ אתר המוקדש לשיטות הטיפול של גלובוס]

==הערות שוליים==

קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2008
נעירה

נעירת חמור
חמור בשעת נעירתו
נְעִירָה (לעיתים גם נהיקה או הברסה) הוא הקול הייחודי שמוציאים החמורים והאתונות מגרונם ומנחיריהם.

==תיאור==
החמור נוער כבר בקטנותו נעירות קצרות וחלושות ועם גדילתו גובר קולו ואורך נעירותיו. החמור מרים קלות את ראשו כלפי מעלה, פותח את פיו, חושף את שיניו ונוֹעֵר ברצף במשך כעשר שניות, לפעמים עד עשרות שניות. נעירת החמור נשמעת למרחקים של שלושה קילומטרים ואף יותר.

חוקרים הציעו כי הנעירה משמשת כאמצעי קשר בין חמורים. עוצמתה הגבוהה נועדה לשמירת הקשר למרחקים, ואוזניו הגדולות של החמור עשויות לקלוט מסרים מחמורים אחרים הנמצאים במרחקים. השערה נוספת היא שנעירת החמור נועדה לסמל את הטריטוריה ואת שליטת הזכר באתונות שבשטח זה, ולהדוף משם יריבים זכרים פוטנציאלים המתחרים על שליטה בגופן של האתונות.

פרד משמיע קול משולב בנעירה וצהלה, המבטא את הרכב הכלאיים שבו. בדרך כלל יתחיל בצהלה ויעבור לנעירה.

==אמונות טפלות שיוחסו לנעירת החמור==
בימי הביניים, בעת העתיקה, נהגו ליחס לנעירת החמור דברים שונים, והאמינו למשל שנעירת בלתי צפויה של חמור זה סימן לביקור פתע והיכרות לא נעימה (עמ' 573). בנוסף לכך האמינו, שנעירת החמור באופנים מסוימים היא סימן לירידת גשמים קרובה.

==ראו גם==
* ייצוג לשוני של קולות בעלי חיים

==לקריאה נוספת==
* Elisabeth Svendsen, Donkey Sanctuary (Salcombe Regis, England, The professional handbook of the donkey, Whittet Books, 1997, page 129-130.

==הערות שוליים==

קטגוריה:חמורים
קטגוריה:קולות בעלי חיים
אזורים

אזורים היא חברת בנייה ישראלית אשר הוקמה באפריל 1964 על ידי חברת שיכון ופיתוח הממשלתית והכשרת הישוב.

==פעילות==
פרויקט התחדשות עירונית של חברת אזורים בחיפה
עד 1970 עסקה אזורים בעיקר בבניית דירות במסגרת השיכון הציבורי. בשנת 1969 החברה רשמה מעט מאוד פעילות ובנתה בעיקר בכפר שלם ובנתניה. בדו"ח מבקר המדינה באותה שנה נטען שפעילות החברה הייתה מועטה יחסית למטרותיה. מאז נכנסה החברה גם לבניית שטחי מסחר, משרדים, מלונות ודירות יוקרה. בין השאר הייתה שותפה בבניית מרכז כלל בירושלים, בבניית שכונת רמת פולג, דיזנגוף סנטר ובית מגדלור בתל אביב.

לאחר המכירה להרשי פרידמן בשנת 2011, החלה החברה להתמקד בנדל"ן למגורים. לחברה עסקים בהודו ובארצות הברית.

==בעלות==
מיד לאחר הקמת החברה, במאי 1964, הנפיקה החברה מניות בשווי 8 מיליון לירות בבורסה, באחת ההנפקות הגדולות ביותר בבורסה הישראלית עד אז, והונה הכולל נקבע על 25 מיליון לירות. הכשרת הישוב ושיכון ופיתוח שילמו על מניותיהם בחברה בהעברת קרקעות לבעלות החברה. לאחר ההנפקה החזיקה שיכון ופיתוח 45% מהחברה וחלקה של הכשרת היישוב היה 23%.

בשנת 1969 מכרה הכשרת הישוב את החזקותיה בחברה ל"מניב", חברת בת של כלל. בשנת 1973 השתייכה אזורים לחטיבת הבנייה של כלל השקעות.

בשנת 1995 רכשה אזורים יחד עם החברה לישראל וחברת רנסאנס את חברת "שיכון ופיתוח" מידי מדינת ישראל במכרז. בשנת 1998 רכשה אזורים את חלקם של שותפיה, ומיזגה את אזורים ו"שיכון ופיתוח" לחברה אחת.

ביוני 2001, מכרה חברת אזורים את הנדל"ן המניב שלה (חברת "נכסי אזורים"), בכלל זה פארק אזורים, לחברת גנדן השקעות של נוחי דנקנר. באוקטובר 2003 מכרה גנדן את שליטתה ב"נכסי אזורים" תמורת כ-400 מיליון שקל לקרן ריט ישראל. בהמשך שונה שמה של חברת "נכסי אזורים" ל"בריטיש ישראל".

במרץ 2006 נרכשה אזורים על ידי שעיה בוימלגרין מידי קבוצת אי.די.בי, על פי שווי שוק של כ-2.2 מיליארד ש"ח. בספטמבר 2006 התפרסם כי בכוונת אזורים להתאחד עם דנקנר השקעות, אולם לאחר כשנה, בגלל צניחת שווי המניות של אזורים, העסקה בוטלה. בשנת 2009 מכרה אזורים את חברת הבת "אזורים תיירות", שהחזיקה אז 12 בתי מלון, לחברת פתאל ניהול מלונות. בעקבות רכישות כושלות של חברות שפעלו מחוץ לישראל, לא הצליח בוימלגרין לעמוד בהתחייבויותיו ובראשית שנת 2011 נמכרה השליטה בחברת אזורים, ביוזמת בנק מזרחי טפחות, להרשי פרידמן, יהודי קנדי. כיום אזורים היא חברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסה תל אביב. בעל השליטה העיקרי הוא הרשי פרידמן, המחזיק כ-64% ממניות החברה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:חברות נדל"ן ובנייה ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות ממשלתיות שהופרטו
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1964
היטל על העסקת עובדים זרים

היטל על העסקת עובדים זרים נקבע בישראל בחוק התוכנית להבראת כלכלת ישראל (שהוא "חוק ההסדרים" לשנים 2003 ו-2004). ההיטל הוטל על מעסיקו של עובד זר, באחוז מסוים מהכנסתו החייבת של העובד הזר. ההיטל בוטל החל מ-1 בינואר 2022. 

בדברי ההסבר לחוק נאמר: 
:.

בקשת הממשלה להיטל בגובה 15% נתמלאה רק בחלקה והכנסת קבעה היטל בגובה 8%. בחוק נקבע שההיטל אינו חל על עובדים בתחום הסיעוד ועל עובדים מיהודה והשומרון וחבל עזה. לאחר שנה וחצי תוקן החוק למפרע ונקבע שההיטל לא חל על עובד מומחה המקבל משכורת גבוהה (הכנסתו החייבת היא לפחות פעמיים השכר הממוצע במשק) ועל עיתונאי חוץ וספורטאי חוץ. בתיקונים נוספים הוצאו מתחולת ההיטל קורבנות של סחר בנשים העובדים במהלך שהותם במקלט לקרבנות סחר, ועובד זר בעל אשרה ורישיון ישיבה שניתנו לו מכוח הסכם חופשת עבודה בין מדינת ישראל ובין מדינה אחרת.

בשנת 2010 עלה שיעור ההיטל ל-20% מההכנסה למרבית סוגי העובדים. בחקלאות ההיטל הוא בשיעור 10% בתעשייה ובבניין - 15% ובענף המסעדות האתניות בוצעה עליה מדורגת בשיעור ההיטל באופן הבא: שנת 2010 - 10.75%, שנת 2011 - 13.75% שנת 2012 ואילך - 15%.

בסעיף 45 לחוק נקבע כי "ההיטל לא ינוכה, במישרין או בעקיפין, מההכנסה של העובד הזר". ההיטל משולם על ידי המעסיק לרשות המיסים יחד עם מס ההכנסה שניכה מעובדיו. 
 
פסק דין שניתן על ידי השופט אלטוביה מגן בבית המשפט המחוזי בתל אביב, דן בהגדרת המונח תושב וקובע כי המונח "עובד זר" יהיה בהתאם להגדרתו בחוק עובדים זרים (איסור העסקה שלא כדין והבטחת תנאים הוגנים), התשנ"א-1991, וכך תבחן סוגיית התושבות של העובדים הזרים. 

בג"ץ פסק כי חוק ההיטל אינו פוגע בעקרון איסור ההפליה באמנות למניעת כפל מס, באמנת ארגון העבודה הבינלאומי, ובהסכמי הסחר של ישראל.

בתיקון ל"חוק ההסדרים" בוטל ההיטל מתחילת שנת 2022.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: מיסוי
קטגוריה:עובדים זרים בישראל
מפלצת בפריז

מפלצת בפריז הוא סרט אנימציה צרפתי בתלת מימד שיצא לאקרנים בשנת 2012.
== תקציר העלילה ==
העלילה מתרחשת בפריז שנת 1910, אחת מתקופות הזוהר של עיר האורות, העיר מוצפת בעקבות עליית נהר הסן על גדותיו בשיטפון 1910 בפריז. אמיל, בעל קולנוע ביישן וראול נהג שליחויות מעניין בעל מכונית מגניבה, מוצאים את עצמם במצוד אחר מפלצת שהם יצרו בעצמם ומטילה אימה על האזרחים. לעזרתם מתגייסת לוסיל כוכבת הקברט, וקוף חכם להפליא ורגזן בשם צ'ארלס השייך למדען נעלם, בשיאו של המצוד מתברר שהמפלצת היא בכלל פרעוש ענקי נחמד. הם מחליטים להציל את המפלצת ולעזור לה להימלט מראש העיר שנחוש לשים את ידו עליה על מנת להאדיר את שמו, ברגעים המרתקים של הסרט נפגשים הגיבורים במגדל אייפל הרטוב למרוץ ביניהם על גורלה של המפלצת.

== מדבבים ==
{| class="wikitable"
|-
! דמות !! מדבב בגרסה הצרפתית !! מדבב בגרסה העברית
|-
| לוסיל || ונסה פאראדי || אילנית גרשון
|-
| פרונקר || מתיו שדיד || ניסו שליו
|-
| ראול || גד אלמליח || יובל סגל
|-
| אמיל || פרנסואה קלוזה || ערן מור
|-
| מוד || לודווין סנייה || רויטל זלצמן
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי 2012
קטגוריה:סרטים צרפתיים
קטגוריה:פריז בקולנוע
קטגוריה:פנטום האופרה
גלדן

גִּלְדָּן (שם מדעי: Elytrigia) הוא סוג דגן רב שנתי, ממשפחת הדגניים.

==מאפיינים==
דגן זה מאופיין בכך ששיבוליו הדוקות מאוד, עד שאינן עבות מגבעולו.

==טקסונומיה==
סוג זה הופרד מהסוג אַגְרוֹפִּירוֹן (Agropyron) ושמו העברי ניתן על שום האיברים הגלדניים של השיבולית.

לדגן זה כ-40 מינים.

==גלדן בארץ ישראל==
5 מיני גלדן גדלים בארץ ישראל:

המין העיקרי של דגן זה, הגלדן הסמרני גדל בר בעיקר שטחי מישור החוף, על אדמת חול וסלעי כורכר, ואף סמוך מאוד לים, כאשר מין זה עמיד בצורה רבה מפני רסס גלי הים המלוחים. 

מינים נוספים הגדלים בישראל:
* הגלדן המוארך - גדל באזורי ביצות.
* הגלדן המחוספס - גדל בחרמון (ולעיתים נדירות גם בגליל העליון).

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, כרך א', עורך: עזריה אלון, מדינת ישראל - משרד הביטחון, תשנ"ד - 1994 (ע"ע [http://www.kotar.co.il/KotarApp/Viewer.aspx?nBookID=18626310#13.5413.4.fitwidth אגריפירון סמרני]) 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דגניים
אגרופירון

אַגְרוֹפִּירוֹן (שם מדעי: Agropyron) הוא סוג דגן רב שנתי, ממשפחת הדגניים.

==טקסונומיה==
המינים המסווגים בסוג אגרופירון היו נושא לדיונים ושינויים. בצפון אמריקה היו נהוג שכל עשבי החיטה (wheatgrass) סווגו תחת סוג האגרופירון בעוד עשבי שיפון הבר (wildryes) סווגו תחת סוג אלימוס . ג'ורג' בנתהאם בשנת 1882 כלל בסוג כ-20 מינים, בעוד אדוארד הקל כלל בסוג 32 מינים. 

החל משנות ה-70 של המאה ה-20 הוצא לקצץ במספר המינים בסוג על פי קריטריונים גנטיים, ביולוגיים ומורפולוגיים, וחלק מהמינים שסווגו בעבר בסוג אגרופירון הועברו ממנו לסוגים אחרים, בהם אל סוג הגלדן. דיואי הציע בשנת 1984 לכלול בסוג אגרופירון רק עשבי חיטה מצוייצים המהווים סדרה פוליפלואידית. במאה ה-21 מקובל שסוג אגרופירון כולל רק את Agropyron cristatum והמינים הדומים לו, אולם עדיין לצרכים שונים ישנם הכוללים בסוג אגרופירון את המינים של סוגים קרובים, כמו אוסטרלופירום , דסיפירום ואלימוס . בהתאם, לדגניים לא מעטים, כמו גלדן סמרני וגלדן זוחל, יש שמות נרדפים שאחד מהם מבוסס על השתייכות עבר לסוג אגרופירון. 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1770
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוזף גרטנר
קטגוריה:דגניים
גלדן סמרני

גַּלְדָּן סַמְרָנִי או אַגְרוֹפִירוֹן סַמְרָנִי (שם מדעי: Elytrigia juncea) הוא מין דגן רב שנתי, מסוג גלדן ממשפחת הדגניים.

==מאפיינים==
גלדן סמרני מאופיין בכך ששיבוליו הדוקות מאוד, עד שאינן עבות מגבעולו. הדגן פורח בחודשים אפריל, מאי ויוני, והוא עובר תקופות תרדמה בקיץ ומתעורר בסתיו. פרחיו דו מיניים, ועליו מסורגים (עלה אחד בכל מפרק). גלדן סמרני עמיד בצורה רבה מפני רסס גלי הים המלוחים והוא קולט מים מהלחות באוויר. שורשיו יחסית שטחיים.

לגלדן סמרני תאית רכה שהוא קל לעיכול לפרות. יש בו כ-2.5% חלבון נעכל, וויטמינים כמו ריבופלאבין המתאים לפרות.

==תפוצה==
גלדן סמרני גדל בר בארץ ישראל בעיקר בשטחי מישור החוף, על אדמת חול וסלעי כורכר, ואף סמוך מאוד לים. 

==שימושים==
בשנות ה-50 חקר דוד צוריאל מהתחנה לחקר החקלאות את השימוש בגלדן סמרני לצורך מרעה על אדמות חוליות ובשנות ה-60 נעשה בו שימוש נרחב לייצוב אדמות חוליות.

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, כרך א', עורך: עזריה אלון, מדינת ישראל - משרד הביטחון, תשנ"ד - 1994 (ע"ע [http://www.kotar.co.il/KotarApp/Viewer.aspx?nBookID=18626310#13.5413.4.fitwidth אגריפירון סמרני]) 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:דגניים
גלדן מוארך

גַּלְדָּן מָאֳרָך (נקרא בעבר אַגְרוֹפִירוֹן מָאֳרָך) (שם מדעי: Elytrigia elongata) הוא מין דגן רב שנתי, מסוג גלדן ממשפחת הדגניים.

דגן זה מאופיין בכך ששיבוליו הדוקות מאוד, עד שאינן עבות מגבעולו.

מין זה גדל בר באזורי ביצות באקלים ים תיכוני ואירו-סיבירי.

בארץ ישראל המין גדל בר בעיקר בשטחי מישור החוף, באזורים ביצתיים. 

הדגן פורח בחודשים אפריל, מאי ויוני, פרחיו דו מיניים, ועליו מסורגים (עלה אחד בכל מפרק).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דגניים
גלדן מחוספס

גִּלְדָּן מְחֻסְפָּס (נקרא בעבר אַגְרוֹפִירוֹן מְחֻסְפָּס (שם מדעי: Elytrigia intermedia) הוא מין דגן רב שנתי, מסוג גלדן ממשפחת הדגניים.

דגן זה מאופיין בכך ששיבוליו הדוקות מאוד, עד שאינן עבות מגבעולו.

מין זה גדל בר באזורי ביצות באקלים ים תיכוני ואירו- סיבירי.

בארץ ישראל המין גדל בר בעיקר באזורי חורש ים תיכוניים - בעיקר על מורדות החרמון אך גם בגליל העליון (נדיר). 

עליו מסורגים (עלה אחד בכל מפרק).

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:דגניים
אדר קטן-עלים

אֶדֶר קְטַן-עָלִים או אֶדֶר חרמוני (שם מדעי: Acer monspessulanum) הוא מין בסוג עץ האדר. זהו עץ נמוך ונשיר, הגדל באזורים ים תיכוניים, ממרוקו ופורטוגל ועד ישראל, טורקיה, סוריה ולבנון, אך גדל צפונה ומגיע עד הרי היורה בצרפת והרי אייפל בגרמניה.

עצים אלה יכולים להגיע לגובה של 10 - 15 מטרים (ולעיתים נדירות 20 מטרים). קוטרו של הגזע יכול להגיע ל-75 ס"מ. בעצים צעירים קליפת הגזע חלקה, וצבעה אפור כהה, ובהדרגה הופכת לבעלת חריצים דקים בעצים זקנים.

עלי העץ נגדיים, ושסועים לשלוש אונות. העלים מאדימים לקראת השלכת.

==אדר קטן-עלים בישראל==

העץ מוכרז כצמח מוגן בישראל.

האדר קטן העלים גדל בבתי גידול טבעיים בלבד. בארץ ישראל העץ גדל לגובה נמוך, ונראה כשיח. הוא גדל על מורדות החרמון בלבד, בעיקר בקרבת תחנת הרכבל התחתון.

<gallery>
קובץ:Acer monspessulanum leaf 01 by Line1.JPG|עלי העץ בשלכת
קובץ:Acer monspessulanum, Castelltallat, Catalonia.jpg
</gallery>

==ראו גם==
* אדר סורי

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, כרך א', עורך: עזריה אלון, מדינת ישראל - משרד הביטחון, תשנ"ד - 1994 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטן
קטגוריה:ארץ ישראל: סבונניים
קטגוריה:ארץ ישראל: עצי בר
קטגוריה:ערכי טבע מוגנים בישראל: צמחים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
אהל מצוי

אָהָל מָצוּי (שם מדעי: Mesembryanthemum nodiflorum) הוא צמח חד-שנתי בסוג אהל ממשפחת החיעדיים. <ref></ref>
== מאפיינים ==
האהל המצוי הוא צמח בשרני נמוך, הגדל בסביבה מדברית ובמלחות. הצמח אופייני לדרומה של אפריקה, אך פלש גם לאוסטרליה, למערב ארצות הברית ולמקסיקו.

גובה הגבעולים יכול להגיע ל-20 ס"מ. 

לפרח עשרות של עלי כותרת חוטיים. עלים אלה מתפתחים מאבקנים מנוונים.

הצמח גדל בצפיפות ויוצר מרבדים פרחוניים. הצמח פורח בחודשים פברואר, מרץ, אפריל, מאי ויוני. צבעי עלי הכותרת לבן, והפרחים דו מיניים.

עלי הצמח נגדיים, שני עלים גדלים בכל מפרק. צורת העלים דמוית גליל. אורך העלים - עד 2 ס"מ. צבע העלים ירוק או אדום.

ברפואה העממית מייחסים לריר של עלי האהל סגולה רפואית לטיפול במחלות עור ובכוויות קלות.

מזוהה עם "אהלות" שנזכר בתנ"ך כצמח בשמים.

==ראו גם==
* אהל הגבישים
* אהל מגושם

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, כרך א', עורך: עזריה אלון, מדינת ישראל - משרד הביטחון, תשנ"ד - 1994 

==קישורים חיצוניים==

* [http://plants.usda.gov/java/profile?symbol=MENO2 תיאור הצמח באתר משרד החקלאות של ארצות הברית]

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חיעדיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חיעדיים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:צמחי המקרא

== הערות שוליים ==
אהל (סוג)

אָהָל (שם מדעי: Mesembryanthemum) הוא סוג צמח חד-שנתי ממשפחת החיעדיים.

האהל הוא צמח בשרני נמוך, הגדל בסביבה מדברית ובמלחות.

לפרח עשרות של עלי כותרת חוטיים. עלים אלה מתפתחים מאבקנים מנוונים.

הצמח גדל בצפיפות ויוצר מרבדים פרחוניים. הצמח פורח בחודשי האביב וראשית הקיץ.

לסוג האהל 350 מינים ברחבי העולם, רובם בדרומה של אפריקה.

בארץ ישראל גדלים בר שלושה מיני אהל:
* אהל מצוי
* אהל הגבישים
* אהל מגושם

ברפואה העממית מייחסים לריר של עלי האהל סגולה רפואית לטיפול במחלות עור ובכוויות קלות.

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, כרך א', עורך: עזריה אלון, מדינת ישראל - משרד הביטחון, תשנ"ד - 1994 

==קישורים חיצוניים==

* [http://plants.usda.gov/java/profile?symbol=MENO2 תיאור הצמח באתר משרד החקלאות של ארצות הברית]

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חיעדיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חיעדיים
קטגוריה:סוקולנטים
אהל הגבישים

אֲהַל הַגְּבִישִים (שם מדעי: Mesembryanthemum crystallinum ) הוא צמח צמח חד-שנתי בסוג אהל ממשפחת החיעדיים.
== מאפיינים ==
האהל המצוי הוא צמח בשרני נמוך, הגדל בסביבה מדברית ובמלחות.

לפרח עשרות של עלי כותרת חוטיים. עלים אלה מתפתחים מאבקנים מנוונים.

הצמח גדל בצפיפות ויוצר מרבדים פרחוניים. הצמח פורח בחודשים פברואר, אפריל, מאי ויוני. צבעי עלי הכותרת לבן או ורוד, והפרחים דו מיניים.

עלי הצמח נגדיים, שני עלים גדלים בכל מפרק. צורת העלים דמוית גליל.

ברפואה העממית מייחסים לריר של עלי האהל סגולה רפואית לטיפול במחלות עור ובכוויות קלות.

== גלריה ==
<gallery>
Ponta de São Lourenço - 2008-05-31 (11) - Mesembryanthemum crystallinum.jpg|אהל הגבישים במדיירה שבפורטוגל
Ponta de São Lourenço - 2008-05-31 (08) - Mesembryanthemum crystallinum.jpg|אהל הגבישים במדירה שבפורטוגל
Mesembryanthemum crystallinum.JPG|אהל הגבישים בדרום אפריקה
</gallery>
==ראו גם==
* אהל מצוי
* אהל מגושם

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חיעדיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חיעדיים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
אהל מגושם

אָהָל מְגֻשָּם (שם מדעי: Opophytum forsskalii) הוא צמח צמח חד-שנתי בסוג אהל ממשפחת החיעדיים.

האהל המצוי הוא צמח בשרני נמוך, הגדל בסביבה מדברית ובמלחות.

לפרח עשרות של עלי כותרת חוטיים. עלים אלה מתפתחים מאבקנים מנוונים.

הצמח פורח בחודשים מרץ, אפריל ומאי. צבעי עלי הכותרת לבן או צבע צהבהב, והפרחים דו מיניים.

עלי הצמח נגדיים, שני עלים גדלים בכל מפרק. צורת העלים דמוית גליל.

בארץ ישראל גדל האהל המגושם באזורי הנגב והערבה.

ברפואה העממית מייחסים לריר של עלי האהל סגולה רפואית לטיפול במחלות עור ובכוויות קלות.

מזוהה עם "אהלות" שנזכר בתנ"ך כצמח בשמים.

==ראו גם==
* אהל מצוי
* אהל הגבישים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חיעדיים
קטגוריה:ארץ ישראל: חיעדיים
אירוס ההיכל

אירוס ההיכל (שם מדעי: Oncocyclus, אונקוציקלוס) הוא סקציה בתת הסוג אירוס בסוג אירוס במשפחת האירוסיים.

סקציה זו מכילה את המינים הנחשבים ליפים ביותר בסוג האירוסים.

הקבוצה כוללת 54 מינים ברחבי העולם, כולם גדלים במערב אסיה בשלושה אזורים: ארץ ישראל וירדן, צפון לבנון ואזור הטרנס-קווקז (מפגש הגבולות בין טורקיה, ארמניה, אזרבייג'ן ואיראן).

אירוסי ההיכל (אונקוציקלוס) הם צמחי שורש רב שנתיים, המתייבשים בקיץ אך מותירים קנה-שורש. הם זקוקים בדרך כלל לקרקעות מנוקזות היטב ושמש מלאה. רובם מעדיפים גם תקופה יבשה לאחר הפריחה. אירוסי ההיכל הם בעיקר מטורקיה, הקווקז ואיראן. לרובם רק פרח יחיד על הגבעול, שהוא עורקי או מנוקד. לפרח שישה עלי עטיף, שלושה עלים חיצוניים ומופשלים היוצרים היכל, ושלושה עלי עטיף פנימיים זקופים. חלק מהמינים הללו התערבבו עם אירוסים מזוקנים והם בעלי צבעים וסימנים ייחודיים.

==שם==
אונקוציקלוס היא מילה יוונית, כאשר אונקו משמעותה מסה, או תפזורת, ו-ציקלוס משמעותו עיגול. בשנת 1846, C.H. Siemssen השתמש לראשונה במונח 'אונקוציקלוס' ודירג את אירוסי ההיכל כסוג (טקסונומיה) בספר Botanische Zeitung. לאחר מכן, בייקר סיווג אותו מחדש כתת-סוג (טקסונומיה) ב-1877, ומאז 1914 ועד היום דייקס הגדיר את אירוסי ההיכל כסקציה.

==מיון==
נציגי הסקציה בארץ ישראל כוללים תשעה מינים, חלקם אנדמיים לארץ ישראל, וחלקם תת-אנדמיים ומצויים גם בירדן, סוריה ולבנון.
* אירוס החרמון - גדל בגולן ובחרמון.
* אירוס נצרתי - גדל בהרי הגליל התחתון, במערב הגליל העליון ולרגלי החרמון.
* אירוס הדור - גדל בהרי נפתלי ובמזרח הגליל העליון. תת-מין שלו גדל בשומרון (אירוס השומרון).
* אירוס הגלבוע - גדל בגלבוע.
* אירוס שחום - גדל באזור ערד, באר שבע, ספר מדבר יהודה ומזרח שומרון.
* אירוס הנגב - גדל במרכז הנגב ובצפון סיני.
* אירוס ירוחם - גדל באזור ירוחם ודימונה.
* אירוס הארגמן - גדל במישור החוף, מאשדוד עד לבנימינה.
* אירוס וסט - גדל בחרמון. בעבר גדל גם בדרום לבנון אך נכחד שם.

== גלריה ==

<gallery mode="packed" heights="150">
File:Golan-iris-mapalim-b (cropped).jpg|אירוס החרמון
קובץ:Iris-lortetii-56-Zachi-Evenor.jpg|אירוס הדור
קובץ:Iris haynei (photo by Pixie).jpg|אירוס הגלבוע
קובץ:תמונה 850.jpg|אירוס נצרתי
קובץ:PikiWiki Israel 20387 Plants of Israel.JPG|אירוס הארגמן
קובץ:Yeruham Iris.JPG|אירוס ירוחם
File:אירוס שחום.jpg|אירוס שחום
File:Iris mariae 1.jpg|אירוס הנגב
</gallery>

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ ישראל, כרך א', עורך: עזריה אלון, מדינת ישראל - משרד הביטחון, תשנ"ד - 1994 (ע"ע אונקוציקלוס) 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אירוסיים