OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אריה לייב ליפשיץ

רבי אריה לייב ליפשיץ (מכונה: ר' אריה דבי עילאי על שם ספרו; תקכ"ז, 1767 - י"ז בטבת תר"ו, 1846) היה רב ואדמו"ר חסידי, מגדולי הרבנים בגליציה, אבי חסידות וישניצא.

== ביוגרפיה ==
נולד בירוסלב לרבי חיים אשר ליפשיץ. למד אצל הרב אריה לייב הלר, בעל קצות החושן. נישא בשנית לחנה, בתו היחידה של רבי משה טייטלבוים מאויהל. הוא קירב את חותנו לחוזה מלובלין והוא נעשה תלמידו. היה אב"ד בקהילות קרעשיב ושינווא. בערך בשנת תקפ"ה מונה לרבה של ווישניצא שם החל לנהוג באדמו"רות. הוא נודע כגאון בנגלה ובנסתר וכצדיק קדוש ובעל מופת. צדיקי דורו העריצוהו, בספר שלשה עדרי צאן מספר הרב מנלי סופר עדות ישירה על עצמו איך שהלך עם רבו בעריש מאושפיצין לרבי אריה ליב:

הרבה מצדיקי דורו נסעו אליו, ביניהם: רבי צבי הירש מרימנוב, רבי אשר ישעיה מרופשיץ, רבי מרדכי דוד מדומברובה, רבי חיים מצאנז, רבי שלום מקאמינקא, רבי אליעזר הורוביץ מדז'יקוב.

בסוף ימיו עבר לבריגל ושם נקבר. שלושת בניו מילאו את מקומו: רבי משולם זלמן יונתן ברבנות בריגל, רבי חיים דב מיאנוב באדמו"רות וישניצא, רבי אהרן זעליג ברבנות וישניצא,

== צאצאיו ==
* רבי משולם זלמן יהונתן, (תק"נ - א' באלול תרט"ו), מילא מקום אביו בבריגל, נישא לפריידא בת רבי אברהם חיים הורוביץ (בן רבי נפתלי מרופשיץ).
* רבי חיים דוב בעריש - רבה של יאנוב, (תקנ"ה - כ"ג בתשרי תר"י), חתן רבי יוסף קעזיס, מילא מקום אביו כאדמו"ר מווישניצא.
* רבי אהרן זעליג, (בערך תק"ס - כ' בסיון תרל"ח), ממלא מקום אביו ברבנות ווישניצא ושם נטמן.
* טאבא ( - תקצ"ט), אשת רבי יחזקאל שרגא הלברשטאם משינאווא.
* צירל טילא, אשת רבי צבי הירש הכהן גלאנץ.
* חתנו רבי מרדכי זילברשטיין רבה של הולשיץ, חותן גיסו רבי יחזקאל שרגא משינאווא בזיווג שני.

== ספריו ==
* שו"ת 'אריה דבי עילאי'.
* חידושי 'אריה דבי עילאי' על מסכתות: קידושין, יומא, מנחות, קינים ונידה.
* 'ארי שבחבורה' - חידושים על מסכת כתובות.
* עטרת זקנים - כללי הש"ס הו"ל על ידי חתנו רבי יחזקאל שרגא משינאווא
* קונטרס אריה דבי עילאי - הלכות פסח

==לקריאה נוספת==
*אהרן סורסקי, מרביצי תורה מעולם החסידות, חלק א, בני ברק, תשמ"ו, עמ' יא-לג.

==קישורים חיצוניים==
* [https://merhav.nli.org.il/primo-explore/search?query=any,contains,%D7%9C%D7%99%D7%A4%D7%A9%D7%99%D7%A5,%20%D7%90%D7%A8%D7%99%D7%94%20%D7%9C%D7%99%D7%91%D7%95%D7%A9%20%D7%91%D7%9F%20%D7%97%D7%99%D7%99%D7%9D,%201767-1846&search_scope=Local&vid=NLI&_gl=1*ap6 ספרי האריה דבי עילאי] באתר הספרייה הלאומית
* [http://www.ivelt.com/forum/viewtopic.php?f=31&t=7075 ה'אריה דבי עילאי' וצאצאיו] באתר "אידישע וועלט פארומס".
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמו"רים
קטגוריה:רבנים גליציאנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:רבנים חסידים
פאל שמיט

פאל שמיט (בהונגרית: Schmitt Pál; נולד ב-13 במאי 1942) הוא פוליטיקאי הונגרי, ספורטאי בעברו בעל שתי מדליות זהב אולימפיות, ונשיא הונגריה בשנים 2010–2012.

לאחר שהתברר שהעתיק את עבודת הדוקטורט שלו, נשלל ממנו התואר ב-29 במרץ 2012, וב-2 באפריל הודיע לפרלמנט ההונגרי כי הוא מתפטר מתפקידו כנשיא הונגריה.

== ביוגרפיה ==
שמיט היה סייף מוצלח בנעוריו. הוא זכה פעמיים ברציפות במדליית זהב בתחרות דקר קבוצתי במשחקים האולימפיים, במקסיקו סיטי 1968 ובמינכן 1972.

את דרכו הפוליטית התחיל בשנת 1990 בתור שגריר. הוא כיהן כסגן נשיא הפרלמנט האירופי בשנים 2010-2009, ולאחר מכן כיהן תקופה קצרה כיושב ראש האספה הלאומית של הונגריה. באותה שנה נבחר לנשיאות הונגריה והושבע לתפקיד ב-6 באוגוסט 2010.

== שערוריית העתקת עבודת הדוקטורט ==
ב-11 בינואר 2012 פרסם שבועון כלכלי פוליטי הונגרי (HVG) ששמיט העתיק את עבודת הדוקטורט שלו. ב-29 במרץ אותה שנה בוטל תוארו האקדמי, לאחר שהתבררה נכונות העובדות. גם הוועד האולימפי הבינלאומי ביקש לקבל את המידע, ודוברו מסר שהחומר יילמד ויופקו מסקנות. מספר ימים אחר כך, ב-2 באפריל, הוא התפטר מתפקיד הנשיא.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:חברי הוועד האולימפי הבין-לאומי
קטגוריה:עסקני ספורט הונגרים
קטגוריה:נשיאי הונגריה
קטגוריה:פוליטיקאים הונגרים
קטגוריה:סייפים הונגרים
קטגוריה:הונגרים ממוצא גרמני
קטגוריה:מקבלי עיטור מסדר ההצטיינות של הרפובליקה של פולין
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1942
מסוואטי השלישי, מלך אסוואטיני

מסוואטי השלישי (Mswati III; נולד ב-19 באפריל 1968) הוא המלך של מדינת אסוואטיני (לשעבר סווזילנד) משנת 1986 וראש משפחת המלוכה הסוואזית.

== כמלך ==
מסוואטי השלישי הוא מונרך אבסולוטי בעל סמכויות בלתי מוגבלות כמעט, העומד בראש מדינה בעלת שיטת הממשל האחרונה מסוגה במדינות אפריקה. על פי המסורת, המלך מושל באסוואטיני יחד עם אימו, כאשר הוא האחראי להנהגה האדמיניסטרטיבית והאם להנהגה הרוחנית. המלך ממנה את ראש הממשלה, חברי הממשלה, חברי הרשות השופטת, וכן כמה מחברי שני בתי הפרלמנט ("הסנאט" ו"בית האספה"). יתר חברי בתי הפרלמנט נבחרים על ידי העם הסוואזי בבחירות המתקיימות מדי 5 שנים. לפי החוק במדינה, אין למלך סמכות לבחור את יורשו כי אם למועצה מלכותית אשר תבחר ביורש לאחר מותו של המלך, מבני נשותיו השונות, כאשר משקל מרכזי בבחירה יינתן למעמדה של "המלכה האם" הפוטנציאלית.

=== פעילות ציבורית ===
מסוואטי ניסה לפעול למניעת מגפת האיידס במדינה אך ללא הצלחה מרובה. בין היתר, נחקקו חוקים האוסרים על קיום יחסי מין עם קטינים מתחת לגיל 18 במדינה אך חוקים אלו אינם חלים על המלך עצמו, אשר בחר לעיתים להתחתן עם קטינות שמתחת לגיל 18.

== חיים אישיים ==
מסוואטי התחנך בממלכה המאוחדת ונכסיו האישיים נאמדים בכ-200 מיליון דולר. הוא נחשב לדמות פופולרית ומכובדת במידה רבה באסווטיני, אך מדיניותו הבזבזנית וסגנון חייו המפואר הביאו למחאות והפגנות במדינה ולביקורת בינלאומית כלפיו.

מסוואטי נשוי ל-15 נשים ואב ל-36 ילדים.

פעם בשנה נערך במשך שבוע ריקוד הקנים, מצעד של עשרות אלפי ילדות, נערות ונשים, מגיל 5 ואילך, אשר רוקדות חשופות חזה את ריקוד ה"אומהלנגה" (החוגג את הנשיות והבתוליות) ושרות מול המלך במטרה שיבחר באחת מהן לאשה נוספת. לפי המסורת באסווטיני מסמל המצעד טוהר ואחדות. זו שנבחרה על ידי מסוואטי להצטרף לנשותיו מקבלת לעיתים מכונית BMW וארמון משלה. עובדה זו וכן העלויות וההוצאות הכרוכות באירוע, גררו ביקורת נוקבת כנגד מסוואטי בשל העוני הרב השורר במדינה, שמצויה במצב כלכלי גרוע ביותר. בין המתנגדים לאירוע המסורתי ניתן למנות גם ארגוני נשים ויריבים פוליטיים של מסוואטי שטען מצדו, כי פוליגמיה היא חלק בלתי נפרד מהמסורת במדינה וכי מדובר במסורת שמגבירה את האחדות בעם. ב-2012 מעריכים שהופיעו באירוע מול מסוואטי בין 30 ל-60 אלף בנות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* עינב ברזני, [http://www.zcp.co.il/scripts/openExtra.asp?extra=43 ממלכת סוואזילנד - לא בדיוק כמו באגדות], ZCP
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכי אסוואטיני
קטגוריה:אסוואטינים
קטגוריה:אסוואטינים שנולדו ב-1968
נורודום סיהאמוני, מלך קמבודיה

נורודום סיהאמוני (בקמרית: នរោត្តម សីហមុនី; נהגה: [nɔroːtɗɑm səjhamuni]; נולד ב-14 במאי 1953) הוא מלך קמבודיה הנוכחי החל משנת 2004.

== ביוגרפיה ==
נורודום נולד ב-14 במאי 1953, בנם הבכור של המלך נורודום סיהאנוק והמלכה נורודום מונינט (אנ'). הוא בילה את רוב חייו מחוץ לקמבודיה. בשנת 1962 כשהיה ילד, נשלח לפראג שבצ'כוסלובקיה על ידי אביו, שם למד בבית ספר יסודי, תיכון ובאקדמיה לאמנות ומוזיקה. בנוסף על כך, למד מחול ומוזיקה קלאסית עד שנת 1975. לאחר מכן עזב את פראג והחל ללמוד קולנוע בקוריאה הצפונית, ובשנת 1977 חזר לקמבודיה. בתקופה זו הקמר רוז' החלו להתנגד למלוכה, ופינו את המלך ומשפחתו (בהם סיהאמוני) למעצר בית שהיה תקף עד לפלישה הוייטנאמית בשנת 1979. בשנת 1981 עזב שוב את קמבודיה, ונסע לצרפת כדי ללמד בלט. סיהאמוני דובר צרפתית וצ'כית, וידוע גם כנואם טוב באנגלית ורוסית. בשנת 1993 מונה לנציג קמבודיה באונסק"ו. חבר במסדר החרצית ובלגיון הכבוד.

בשנת 2004 לאחר התפטרות של אביו, הוא קיבל את כס המלוכה בתמיכה של תשעה מחברי הכס. הוא נכנס לתפקיד באופן רשמי באוקטובר 2004.

== חיים אישיים ==
לנורודום 14 אחים למחצה, בנוסף לאח אחד מאביו ומאימו, הנסיך סמדק נורודום נרינדרפונג (אנ') שמת בשנת 2003.
נורודום הוא רווק ללא ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:מלכי קמבודיה
קטגוריה:שגרירים באונסק"ו
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:ילידי 1953
קטגוריה:קמבודים שנולדו במאה ה-20
אבייל

אבייל (באנגלית: Aweil; בערבית: أويل) היא עיר הבירה של מדינת צפון בחר אל-ע'זאל, אחת מעשר המדינות בדרום סודאן.

==מיקום==
העיר אבייל נמצאת בנפת מרכז אבייל במחוז צפון בחר אל-ע'זאל שבצפון מערב דרום סודאן ובסמוך לגבול הבינלאומי עם סודאן. העיר נמצאת 800 ק"מ צפונית לעיר הבירה, ג'ובה. <br> הקואורדינטות של העיר הן: 8° 46' 48.00"N, 27° 24' 0.00"E.

==סקירה==
התשתיות בעיר מפותחות יחסית לשאר הערים בדרום סודאן וכוללות תחנת רכבת פעילה, בית מלון, שדה תעופה, אצטדיון כדורגל, אוניברסיטת צפון בחר אל-ע'זאל ובית חולים ציבורי. העיר משמשת כבסיס מרכזי לצוותים שנשלחים על ידי האו"ם וארגונים פרטיים המספקים עזרה ותמיכה במדינה כולה.

בשל העובדה שהעיר ממוקמת בסמוך להתמזגות של נהר הלול (Lol River) עם נהר הפונגו (Pongo River) והטופוגרפיה המישורית שלה, היא נוטה להצפות. גובהה הממוצע של העיר הוא 425 מטרים מעל פני הים.

==דמוגרפיה==
כמות האוכלוסייה בעיר אבייל משתנה בהתאם לעונות השנה. במשך עונת הקיץ עוזבים התושבים לבתיהם הסמוכים לשדות המקיפים את העיר ובחורף חוזרים אליה בגלל ההצפות. בנובמבר 2008 העריך ארגון רופאים ללא גבולות את אוכלוסיית העיר בכ-100,000 נפש.

==תחבורה==

לעיר תחנת רכבת פעילה המחברת אותה עם העיר ואו עוד משנות השישים של המאה העשרים. לאחר תקופת מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה שופצה התחנה וחזרה לפעול בשנת 2010. לאחרונה נפתחה דרך חדשה ולא סלולה שעוברת בעיר ומקשרת בין ח'רטום לג'ובה. בנוסף, שדה התעופה אבייל משרת את העיר.

==ראו גם==
* שדה התעופה אבייל
* צפון בחר אל-ע'זאל
* בחר אל-ע'זאל

==קישורים חיצוניים==

*[http://maps.google.com/maps?q=8.7800,+27.4000&hl=en&ll=8.775154,27.410202&spn=0.05361,0.187111&sll=8.761242,27.460327&sspn=0.107224,0.374222&t=p&z=13 מיקום העיר אבייל בגוגל מפות]
*[https://web.archive.org/web/20120910005952/http://www.madingaweil.com/about_aweil.htm היסטוריה של העיר אבייל]

==הערות שוליים==

קטגוריה:דרום סודאן: ערים
*
קטגוריה:מדינות דרום סודאן: ערי בירה
עבדול חלים

עבדול חלים (במלאית: Abdul Halim; 28 בנובמבר 1927 – 11 בספטמבר 2017) היה הסולטאן של מדינת קדה במלזיה. כמו כן הוא היה היאנג די-פרטואן אגונג, ראש המדינה (מונרך-נשיא) של מלזיה, ה-5 וה-14 והוא היחיד שכיהן בתפקיד פעמיים.

לאחר מות אביו בשנת 1958, הוא מונה לסולטאן קדה, תפקיד אותו מילא עד יומו האחרון.

כהונתו הראשונה כיאנג די-פרטואן אגונג הייתה בשנים 1970–1975. באוקטובר 2011, בגיל 84, נבחר שוב לתפקיד, והוא כיהן מדצמבר 2011 עד דצמבר 2016. הוא היחיד בתולדות מלזיה אשר כיהן פעמיים בתפקיד.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מלכי מלזיה
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:מסדר ג'ון הקדוש
קטגוריה:ילידי 1927

קטגוריה:נפטרים ב-2017
Goodbye Lullaby

Goodbye Lullaby הוא אלבום האולפן הרביעי של הזמרת הקנדית אבריל לאבין. האלבום יצא לאור ב-2 במרץ 2011.
הקלטת האלבום החלה בנובמבר 2008, והסתיימה באוקטובר 2010. שחרור האלבום וההקלטות נמשכו כמעט שנתיים עקב גירושיה המתוקשרים של לאבין עם בעלה דריק וויבלי וסכסוך של לאבין עם חברת התקליטים שלה דאז, תקליטי RCA אשר גרמו לדחיית מועד שחרור האלבום מספר פעמים.
רוב השירים באלבום הם שירים אקוסטיים אשר מלווים בעיקר על ידי פסנתר וגיטרה אקוסטית. כל השירים באלבום נכתבו על ידי לאבין עצמה, וחצי מהם נכתבו בשיתוף עם כותבים נוספים.
בשבוע הראשון לאחר צאת האלבום, דורג האלבום בטופ 5 בלמעלה מ-15 מדינות כגון ארצות הברית וקנדה ובמקום הראשון ביפן, אוסטרליה, יוון, טאיוואן, קוריאה, סינגפור, הונג קונג וצ'כיה.

נכון ל-2013, האלבום נמכר במעלה מ-373.000 עותקים בארצות הברית, ומעל 2 מיליון עותקים ברחבי האלבום.

== סינגלים ==
*הסינגל הראשון מהאלבום, "What The Hell" (בתרגום חופשי "מה לעזאזל") שוחרר ב- 7 בינואר 2011 ונחשב לסינגל המצליח ביותר מבין השלושה, הן מבחינת השמעות ברדיו והן מבחינת דירוגים במצעדי הפזמונים הבינלאומיים. הסינגל דורג בטופ 20 בארצות הברית ובריטניה, טופ 10 באירופה ואוסטרליה וטופ 5 באסיה. הופעת הבכורה של השיר נערכה ב- 31 בדצמבר 2010, בתוכנית השנתית של דיק קלארק, המשודרת פעם בשנה בערב השנה האזרחית החדשה. לאבין תיארה את השיר כ"שיר מסיבה מאוד כיפי וקופצני" והשיר "הכי פחות אישי מכל השירים באלבום".

*הסינגל השני מהאלבום, "Smile" ("לחייך") יצא ב-6 במאי 2011. השיר, בדומה לסינגל הראשון, הוא שיר מאוד קצבי ופופי. הופעת הבכורה שלו במצעדי הפזמונים הייתה באוסטרליה ובניו זילנד. באוסטרליה הסינגל הגיע עד למקום ה-25 ומכר יותר מ 80,000 עותקים. בניו זילנד הסינגל הגיע עד למקום ה-30. בארצות הברית הסינגל נחשב לפחות מצליח והגיע רק למקום 68 במצעד בילבורד הוט 100.

*הסינגל השלישי והאחרון, מהאלבום, "Wish You Were Here" ("הלוואי והיית פה") יצא ב- 9 בספטמבר 2011. השיר, בשונה לשני הסינגלים הראשונים, הוא בלדה. לאבין טענה שסינגל זה זהו הסינגל שמייצג את האלבום כולו בצורה הטובה ביותר. הקליפ, בשונה מהסינגל עצמו, הצליח מאוד, וזכה להרבה מאוד צפיות באתר יוטיוב גם ללא תמיכת מצעדי הפזמונים. הקליפ חצה את רף 100 מיליון הצפיות במאי 2012, פחות מ-9 חודשים משחרורו.

== רשימת רצועות ==

* מהדורת הדלוקס כוללת DVD, שמספר על הכנת האלבום.

== מכירות ==
{| class="wikitable"
|-
! מדינה !! מעמד !! מספר עותקים
|-
| אוסטרליה || זהב || 35,000
|-
| איטליה || זהב || 38,000
|-
| הונג קונג || פלטינה || 15,000
|-
| טאיוואן || פלטינה ×6 || 60,000
|-
| יוון || זהב || 3,000
|-
| יפן || פלטינה || 400,000
|-
| מקסיקו || זהב || 30,000
|-
| רוסיה || זהב || 5,000 
|}

== פרסים ==
{| class="wikitable"
|-
! שנה
! שם הטקס
! פרס
! תוצאה
|-
| rowspan="2"|2011
| MTV טקס פרסי המוזיקה למעריצים 
| אלבום השנה
| 
|-
| פרס דיסק הזהב, הונג קונג
| עשרת האלבומים הטובים ביותר
| 
|-
| rowspan="3"|2012
| פרסי דיסק הזהב, יפן
| שלושת האלבומים הטובים ביותר
| 
|-
| rowspan="2"| פרסי ג'ונו
| אלבום הפופ של השנה
| 
|-
| אלבום השנה
| 
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אלבומי אבריל לאבין
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי בוץ' ווקר
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מקס מרטין
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי שלבאק
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
קטגוריה:אלבומי פלטינה בברזיל
קטגוריה:אלבומי חברת RCA רקורדס
התזמורת הסימפונית של מאלמה

התזמורת הסימפונית של מאלמה (בשוודית: Malmö SymfoniOrkester) היא תזמורת שוודית היושבת דרך קבע במאלמה. מאז 1985 מופיעה התזמורת בסדרת הקונצרטים העיקרית שלה ב-Konserthuset, אולם הקונצרטים, של מאלמה. בתזמורת 94 נגנים. תקופה מסוימת ניגנה הן בקונצרטים סימפוניים והן כתזמורת האופרה של מאלמה, אך משנת 1991 היא מייחדת את כל הופעותיה לקונצרטים סימפוניים בלבד. 

תזמורת מאלמה נוסדה בשנת 1925 ומנצחה הראשי הראשון, עד 1929, היה ולתר מאייר-ראדון (Walther Meyer-Radon). הרברט בלומסטדט החזיק בתואר Huvuddirigent (מנצח ראשי) בעונת 1962-63. בין המנצחים האורחים הראשיים היו בּריאן פְּריסְטְמן (Brian Priestman) (1988-90), גילבֶּרט וארְגָה (Gilbert Varga) (1997-2000) ומריו ונזאגו (2000-03). מאז 2011, מנצחה הראשי של התזמורת הוא מארק סּוסְטְרוֹט (Marc Soustrot).

התזמורת הקליטה לחברות נאקסוס ו-BIS.

== מנצחים ראשיים ==
* ולתר מאייר-ראדון (1925-1929)
* גאורג שנפויגט (1930-1947)
* סטן-אקה אקסלסון (Sten-Åke Axelson) (1948-1961)
* רולף אגופ (Rolf Agop) 1962-1964)
* אליקום שפירא (1969-1974)
* יאנוש פירסט (1974-1977)
* סטיג וסטרברג (Stig Westerberg) 1978-1985)
* ורנון הנדלי (Vernon Handley) (1986-1988)
* ג'יימס דהפריסט (1991-1994)
* פאבו ירווי (1994-1997)
* כריסטוף קניג (2003-2006)
* ואסילי סינאיסקי (Vassily Sinaisky) (2007-2011)
* מארק סוסטרוט (2011)

== קישורים חיצוניים ==
* 

מאלמה
מאלמה
קטגוריה:מאלמה: תרבות
אליקום שפירא

אליקום שפירא (27 בדצמבר 1926 - 3 בפברואר 2014) היה מנצח ישראלי בינלאומי.

== חייו ==
בתקופת מלחמת העצמאות היה האקורדיוניסט של להקת הצ'יזבטרון ומיד לאחריה נסע להשתלמות בארצות הברית.

שפירא היה תלמידו של ליאונרד ברנשטיין, שמינה אותו לאחד מעוזרי המנצח שלו בפילהרמונית של ניו יורק. הוא למד גם אצל סרגיי קוסביצקי בטנגלווד ובג'וליארד.

אליקום שפירא היה עוזר למנצח בתזמורת הסימפונית של סן פרנסיסקו וניצח על הפילהרמונית של ניו יורק במסעות קונצרטים בקנדה וביפן בעונת 1960-61. בשנים 1962-67 כיהן כמנצח חבר בתזמורת הסימפונית של בוסטון. בשנת 1969 התמנה שפירא למנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של מאלמה בשוודיה ובתפקיד זה כיהן עד 1974. בשנים 1975-79 היה המנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של אדלאיד באוסטרליה. כמו כן ניצח על התזמורת הפילהרמונית של ארנהם בהולנד.

== הקלטות ==
בשנת 1972 ערך שפירא את ההקלטה המסחרית הראשונה שלו, הסימפוניה בפה מינור של אנטון ברוקנר, עם התזמורת הסימפונית של לונדון. עם תזמורת זו הקליט גם את האוברטורה בסול מינור של ברוקנר.

הקלטותיו הסימפוניות האחרות כוללות את הסימפוניות הראשונה והשנייה של ליאונרד ברנשטיין. כן הקליט יצירות אחרות מן הרפרטואר המקובל עם תזמורות שונות, כמו גם שירים ישראלים, שירים תימניים ושירי יידיש עם זמרים פופולריים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:מנצחים ישראלים
קטגוריה:מנצחים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מנצחים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:חברי להקת הצ'יזבטרון
קטגוריה:אקורדיוניסטים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
תיאודריך השלישי

תיאודריך השלישי (בלטינית: Theudericus III, תאודריקוס, בצרפתית מודרנית: Thierry III; בין 649 ל-656 – 691) היה שליט פרנקי מהשושלת המרובינגית.

==ביוגרפיה==
===רקע===
תיאודריך היה בנם של כלוביס השני ובלדכילדיס. הוא היה אחד מהמלכים המרובינגים המאוחרים שנודעו כמלכים עושי-כלום, מאחר שסמכותם הייתה טקסית בעיקרה והכח האמיתי היה נתון בידיהם של שרי הבית שלהם, שלחמו זה בזה לעיתים תכופות.

===עלייתו לשלטון===
בתמיכתו של שר הבית אברוין, הוא ירש את אחיו כלותאר השלישי ועלה לכס המלוכה של נויסטריה – שבה נכללה אז גם ממלכת בורגונדיה – בשנת 673. עוד באותה שנה הוא הודח על ידי כילדריך השני. תיאודריך קיבל את כתרו בחזרה עם מותו של כילדריך ב-675. ב-679, כשנפטר דגוברט השני מלך אוסטרזיה, ירש תיאודריך גם אותו ונעשה למלך כל הפרנקים.

===מלחמת האזרחים===
תוארו היה ריק מתוכן של ממש: בראשית שלטונו געשה מלחמת אזרחים בין אברוין, שמשך בחוטים מאחורי הכס בתור שר הבית בנויסטריה, לבין פפין האמצעי, שר הבית של אוסטרזיה. המלך תמך בצד הראשון. לאחר ההתנקשות בחייו של אברוין ב-681, כרתו שר הבית הנויסטרי החדש וורטון ותיאודריך ברית שלום עם פפין. ב-686, מת וורטון. מחליפו, ברתר, פתח שוב במלחמה נגד האוסטרזים. ב-687, התנגש צבאם של המלך ושל שר ביתו עם זה של תומכי פפין בקרב טרטי, שהסתיים בניצחון מוחץ לאויביהם. ברתר הודח, והמלך נאלץ להכיר בפפין כשר הבית בכל הממלכה בתמורה לשמירה על הכס.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:השושלת המרובינגית
קטגוריה:נפטרים ב-691
What I've Done

What I've Done (בתרגום חופשי: מה שעשיתי) הוא שיר של להקת לינקין פארק, שיצא כסינגל הראשון מאלבומם השלישי Minutes to Midnight. סגנונו של השיר נבדל מיתר שירי האלבום והוא דומה יותר לשירים שבאלבומיהם הקודמים.

זהו השיר המצליח באלבום ואחד משיריה המפורסמים של הלהקה. הוא נכנס לעשיריות הפותחות של מצעדים שונים ברחבי העולם, ביניהן למקום ה-7 במצעד הבילבורד הוט 100 ולמקום ה-6 במצעד הסינגלים הבריטי. הקלטת ביצוע חי של השיר מהופעה במילטון קינס הייתה מועמדת לפרס גראמי בקטגוריית "הופעת הרוק הכבד הטובה ביותר".

השיר שימש כסינגל של פסקול הסרט רובוטריקים, ובמשחק הווידאו גיטר הירו.

==הווידאו קליפ==

הקליפ של שיר זה בוים על ידי הדי ג'יי של הלהקה, ג'ו האן. הוא צולם במדבר נטוש בקליפורניה.

בנוסף, בקליפ מוצגים קטעי וידאו קצרים, ביניהם מלחמת עיראק, התחממות כדור הארץ, אסון התאומים, הרעב באפריקה נאציזם ואנטישמיות.

== רשימת השירים בסינגל ==
דיסק 1- רשימת השירים:
# What I've Done (Radio Edit) – 3:29
# Faint (Live) – 2:45

דיסק 2- רשימת השירים:
# What I've Done (Radio Edit) – 3:29
# Faint (Live) – 2:45
# From the Inside (Live) – 3:28

גרסת ה-DVD:
# What I've Done – 3:29
# Faint (Live) – 2:45

כל הגרסאות שהוקלטו בהופעות חיות (למעט "What I've Done") הוקלט בפועל ב-13 באוגוסט 2006 בפסטיבל Summer Sonic בטוקיו שביפן. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:לינקין פארק
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ריק רובין
קטגוריה:שירי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
סמיואל ניקולסון

סמיואל ניקולסון (באנגלית: Samuel Nicholson; 1743 – 28 בדצמבר 1811) היה מראשוני הקצינים בצי האמריקני. הוא החל את דרכו בצי הקונטיננטלי במלחמת העצמאות של ארצות הברית והיה מפקדה הראשון של הפריגטה "קונסטיטושן".

== חיי ==
ניקולסון נולד בצ'סטרטאון, מרילנד. את שירותו במלחמת העצמאות האמריקנית (1775-1783) עשה תחילה כלוּטֶנֶנְט באונייה "בונהום ריצ'רד" תחת פיקודו של ג'ון פול ג'ונס.

ב-1777 קיבל את הפיקוד על הספינה "דולפין" וב-1778 נמסרה לפיקודו הפריגטה "דִּין". המושבות האמריקאיות, שלא יכלו להתמודד מול הצי המלכותי בקרבות סדורים, ניהלו החל מ-1775, אז הוקם הצי הקונטיננטלי, מלחמת הטרדה ימית. את מאמציהם ריכזו בלכידת אניות סוחר של האויב באמצעות אוניות הצי המלחמתי ופריבטירים, הן במימי אמריקה הן במימי אירופה. כלי השיט שנתפסו נמכרו על מטעניהם בהתאם לחוקי השלל הימי, והדבר הסב נזקים כספיים עצומים לסוחרים הבריטיים ולממשלה הבריטית גם יחד. "דולפין" ו"דין", תחת פיקודו של ניקולסון, נחלו במלחמת הטרדה זו ניצחונות מרשימים, והוא עצמו זכה לשבחים מן הוועדה הימית (Naval Committee) שניהלה את הצי.

ב-1794, עם הקמתו מחדש של הצי המלחמתי (שפורק בסוף המלחמה בשל קשיי תקציב), הועלה ניקולסון לדרגת קפטן. הוא פיקח על בנייתה של הפריגטה קונסטיטושן, אחת משש הפריגטות הראשונות של הצי האמריקני, וב-1797 מונה למפקדה הראשון. את שירותה המבצעי הראשון עשתה האונייה ללא השגים מיוחדים במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת (1798-1800). במאי 1799 הועבר הפיקוד על האנייה לידי קפטן סיילס טולבוט, וניקולסון מונה למפקד מספנת הצי בבוסטון של הצי.

ניקולסון מת בצ'ארלסטאון, מסצ'וסטס, ב-28 בדצמבר 1811.

==מקורות==
<div class="mw-content-ltr">
* Gardner, W. Allen, A Naval History of the American Revolution. Boston, 1913. Digitized copy in: [http://www.americanrevolution.org/navindex.html americanrevolution.org].
* Captains of Constitution in: [https://web.archive.org/web/20120402102426/http://www.ussconstitutionmuseum.org/discover-constitutions-history/crew/captains-of-constitution/#1 USS Constitution Museum].
* .s.v. Captain Samuel Nicholson in: [https://web.archive.org/web/20120404093651/http://wardepartmentpapers.org/person.php?id=1907 Papers of the War Department, 1784-1800 ].
</div>

ניקולסון, סמיואל
ניקולסון, סמיואל
קטגוריה:המלחמה הבלתי רשמית בין ארצות הברית לצרפת
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1743
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1811
מגנוס הראשון, מלך שוודיה

מגנוס הראשון (בשוודית ובדנית: Magnus I; 1106 לערך – 4 ביוני 1134) היה דוכס דני שמשל ביטאלנד שבדרום שוודיה בין השנים 1125 – 1130. מעמדו כריבון השוודי היה שנוי במחלוקת בתקופתו, אך כיום הוא מוכר כאחד ממלכי שוודיה. ההיסטוריון סנורי סטורלוסון העניק לו את הכינוי "מגנוס החזק". מגנוס היה בנם של נילס, מלך דנמרק ושל מרגרטה, בתו של אינגה הזקן, מלך שוודיה.

==ביוגרפיה==
ב-1125, כאשר מת אינגה הצעיר, אחיינה של מרגרטה, טען מגנוס לכתר השוודי בתוקף היותו נכדו הבכור של אינגה הזקן. הוא הוכר על ידי היטים, אך על פי החוק השוודי של אז (Västgötalagen) היה עליו גם לקבל את הכרתם של השוודים, שבט ששכן מצפון ליטים. השוודים מצדם בחרו בראגנוולד. על פי ההיסטוריון סקסו גרמטיקוס, הפגין ראגנוולד חוסר כבוד כלפי היטים וזמן קצר לאחר מכן הוא נרצח על ידי תומכיו של מגנוס.

בשנת 1127 לערך, נשא מגנוס לאישה את ריצ'זה, בתו של בולסלאב השלישי, דוכס פולין. ב-1130 גיבה מגנוס את חותנו בכיבוש ריגן. כוחות הצבא הפולני יחד עם הצי הדני אילצו את תושבי האי להכיר בשלטון הפולני בו.

מגנוס לא מוזכר כמלך בקובץ החוקים של וסטרייטלנד וככל הנראה הוא הודח מהכתר הדני על ידי יורשו, סוורקר הזקן בשנת 1130 לערך.

==מותו==
ב-1131 רצח מגנוס את בן דודו ויריבו הפוטנציאלי לכתר הדני, קנוט לאברד, כדי להבטיח את מעמדו כיורש בכוח של אביו, נילס. אף על פי שבסופו של דבר הוא זכה לגיבויו של אביו, מגנוס מצא עצמו במלחמת אזרחים כנגד אחיו למחצה של קנוט, אריק. מגנוס הראשון נהרג ב-4 ביוני 1134 בקרב פוטביק בסקונה, שם אביו נחל תבוסה מוחלטת. שלושה שבועות לאחר מכן נרצח אביו.

==קישורים חיצוניים==

* 
מגנוס 01
קטגוריה:ילידי 1106
קטגוריה:נפטרים ב-1134
אולימפיאדת הקיץ 1944

אולימפיאדת הקיץ 1944 הייתה אולימפיאדה אשר בוטלה עקב מלחמת העולם השנייה. היא הייתה אמורה להיות האולימפיאדה ה-13.

אירוח האולימפיאדה נמסר ללונדון שבבריטניה על ידי הוועד האולימפי הבינלאומי בישיבתו ה-38, שנערכה בלונדון ב-9 ביוני 1939. לונדון זכתה בהצבעה על זהות העיר המארחת בסיבוב הראשון, מול שלוש ערים אחרות – רומא שבאיטליה, דטרויט שבארצות הברית ולוזאן שבשווייץ.

האולימפיאדה בוטלה עקב המלחמה, וב-1946 החליט הוועד האולימפי הבינלאומי, ללא הצבעה, שאולימפיאדת הקיץ 1948 תיערך בלונדון.

למרות המלחמה ערך הוועד האולימפי הבינלאומי ב-1944 אירועים שונים כדי לציין מלאת חמישים שנים לייסודו. אלו נערכו במטה הוועד בלוזאן שבשווייץ מ-17 ועד 19 ביוני באותה שנה. 

==ראו גם==
*אולימפיאדת הקיץ 1940
*אולימפיאדת החורף 1940
*אולימפיאדת החורף 1944

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:1944 בספורט
1944
קטגוריה:אולימפיאדות בלונדון
קיץ 1944
מלון בראשית

יעל במלון בראשית, מצפה רמון
מלון בראשית הוא מלון בוטיק יוקרתי של רשת מלונות ישרוטל, השוכן במצפה רמון. המלון, שנחנך בשנת 2011, ממוקם על שפת מכתש רמון, מעל מעלה העצמאות שבכביש 40.

המלון, ממתג את עצמו כ"מלון נופש מדברי יוקרתי", הוקם בהשקעה של 180 מיליון ש"ח הכוללים סיוע ממשלתי בסך 21 מיליון ש"ח. הוא משתרע על-פני שטח של 50 דונם ושירות קרוניות גולף זמין להעברת האורחים בשטחו. במלון 111 חדרים וב-39 מהם בריכות שחייה פרטיות בשטח של 12 עד 40 מ"ר. שתי בריכות השחייה המרכזיות שוכנות על שפת המכתש. חדרי המלון הסטנדרטיים גדולים במיוחד ושטחם הוא 42 מ"ר. הם ערוכים ב-40 מבנים בני קומה בודדת או שתי קומות, העשויים אבן ועץ כך שיטיבו להשתלב בנוף. בעיצוב המלון נעשה מאמץ שלא לפגוע בנוף המדברי, על עצי השיטה המאפיינים אותו, ואין במלון צמחייה, ערוגות פרחים ומזרקות. כל התשתיות הן תת-קרקעיות והגדר ההיקפית של המתחם נמוכה ומאפשרת ליעלים לרעות בשטחו. עם השירותים שמציע המלון נמנים ספא, גן ילדים, אולם כנסים, מסעדות ובר, חדר כושר ומגרשי טניס. במלון מועסקים כ-230 עובדים.

בשנת 2012 היה המלון היחיד בישראל שנכלל בידי קונדה נאסט טראבלר ברשימת 60 המלונות הטובים בעולם.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* מיכאל יעקובסון: [https://michaelarch.wordpress.com/2024/04/19/סיבוב-במלון-בראשית-במצפה-רמון/ סקירה אדריכלית על מלון בראשית], באתר 'חלון אחורי', 19 באפריל 2024

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישרוטל
קטגוריה:מצפה רמון
בראשית
קטגוריה:הנגב: מבנים
תיאודריך הראשון

תיאודריך הראשון (Theuderic I; 484/485 - 533/534) היה שליט פרנקי ואחד מראשוני השושלת המרובינגית.

==ביוגרפיה==
===רקע===
תיאודריך היה אחד מבניו, ואולי אף בנו הבכור, של המלך כלוביס הראשון, שאיחד את כל השבטים הפרנקים תחת שלטונו. עם מותו של כלוביס ב-511, חולקה ממלכתו בין ארבעת בניו לפי המנהג הסאלי: כילדברט הראשון נעשה לשליט אזור פריז, כלודומר הומלך על סואסון, כלותאר הראשון קבע את בירתו באורליאן ותיאודריך קיבל את ריימס, מץ וסביבתן. ממלכתו של האחרון הפכה ברבות הימים לאוסטרזיה. תיאודריך היה נשוי לסואווגוטה, בתו של זיגיסמונד, מלך בורגונדיה.

===ראשית שלטונו===
בשנת 516 לערך, הותקפה ארצו על ידי היגלק, מלך גוטלנד (כיום בשוודיה המודרנית). תיאודריך שלח צבא בראשות בנו, תיאודברט הראשון, שהביס את הפולשים והרג את מלכם.

ב-523, תקפו תיאודריך ושלושת אחיו את נחלותיו של זיגיסמונד והביסו אותו. אך הצבא הבורגונדי לא מוגר: גונדומר, אחיו של זיגיסמונד, גירש את הפרנקים בקרב וזרונטיה שהתחולל ב-21 ביוני 524, בו נהרג כלודומר.

===אחרית שלטונו===
ב-529 התערב תיאודריך, יחד עם אחיו כלותאר, במלחמת הירושה של שבט התורינגים, ותמך בטוען לכתר הרמנפריד נגד אחיו באדריק. בתמורה לעזרתם, הבטיח להם הרמנפריד את חצי ממלכתו שנשלט בידי אויבו. הפרנקים הביסו את צבאו של באדריק ולאחר שנפל בשבי, ערפו את ראשו. הרמנפריד סירב לעמוד בהתחייבותו ולא מסר את הקרקע שהבטיח. ב-531 או ב-532, פלשו תיאודריך ואחיו שוב לממלכתו וכבשו את הבירה סקיתינגי. הרמנפריד הצליח להימלט, אך הסכים להיפגש עם המלך מריימס כשזה ערב לביטחונו. השניים נועדו ביחד בעיר צילפיך, ותיאודריך העניק לתורינגי מתנות רבות - אך כשזה עמד על החומה, הוא נדחף אל מותו.

ב-532 שוב פשטו תיאודריך ואחיו על בורגונדיה, והצליחו להרוג את גונדומר בקרב אוטן. ב-534 הם חילקו את בורגונדיה ביניהם. באותה שנה מת המלך.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.universalis.fr/encyclopedie/theodoric-ier-thierry-ier/ תיאודריך הראשון] באנציקלופדיה אוניברסליס 
* 

קטגוריה:השושלת המרובינגית
קורט פולר

קורט פולר (באנגלית: Kurt Fuller; נולד ב-16 בספטמבר 1953) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי.
התפרסם בזכות תפקידיו בסדרות הטלוויזיה "על טבעי" ו"בניחוש חוקר" ובסרטים "מת לצעוק", "חצות בפריס", "סדנה לעצבים" ו"המרדף לאושר".

==ביוגרפיה==
===קולנוע===
פולר הופיע לראשונה כשחקן קולנוע בשנת 1987 בסרט הפולה "הנרדף".
התגלה לראשונה בדרמת העצמאית- אפוקליפטית המוערכת "מירקל מייל" בתפקיד היאפי המסומם גרסטיד.
שיחק לאחר מכן בקומדיית ההיאבקות "נו הולדס בארד" בהפקת ה-WWF בתפקיד ברל היושב ראש המנסה לצרף לתוכניתו את המתאבק המפורסם ריפ (האלק הוגאן). ב-1992 השתתף בקומדיה "עולמו של ויין" בתור מפיק הטלוויזיה ראסל פינלי.
ב-1999 שיחק בקומדיה "מגדל פיקוח" ובעיבוד הטלוויזיוני לרומן "מיכאל קולהאס".
בשנת 2000 הופיע בפרודית האימה המצליחה "מת לצעוק" בתפקיד השריף.
ב-2002 שיחק בסרטו של פול שרדר "אוטו פוקס" בתפקיד השחקן המפורסם וורנר קלמפרר.
ב-2003 שיחק בקומדיה "סדנה לעצבים" בתפקיד פרנק, הבוס של דייוויד בזניק (אדם סנדלר).
ב-2004 השתתף בדרמה המוזיקלית "ריי".
ב-2006 שיחק בדרמה "המרדף לאושר" בתפקיד וולטר ריבון, מנהל בכיר בחברה להכשרת ברוקרים אליה רוצה להתקבל כריס גרדנר (ויל סמית').
ב-2011 הופיע בסרטו המצליח של וודי אלן "חצות בפריס" בתפקיד ג'ון, אביה של אינז (רייצ'ל מקאדמס).

===טלוויזיה===
ב-2003 שיחק בשישה פרקים בסדרת המתח "זהות בדויה" בתפקיד ראש סוכנות ה NSC רוברט לינדסי.
ב-2005 שיחק בעונה השנייה של הדרמה הקומית המפורסמת "עקרות בית נואשות" בתפקיד הבלש ברטון ובשלושה פרקים בסדרת הדרמה "בוסטון ליגל".

בין 2009 ל-2010 (והופעת אורח נוספת ב-2019) הופיע בסדרת האימה "על טבעי" בתפקיד המלאך זכריה.
בין 2010 ל-2011 הופיע בסיטקום "עדיף איתך" בתור ג'ואל אביהם של האחיות מדליין ומיה פוטני.
שיחק בסדרת המשטרה הקומית "בניחוש חוקר" בתור וודי חוקר מקרי המוות.

==חיים אישיים==
לפולר שתי בנות מאשתו השחקנית ג'סיקה הנדרה, בתו של התסריטאי הבריטי טוני הנדרה.

==פילמוגרפיה==
* הנרדף (1987)
* המייל הקסום (1988)
* אלווירה, גברת האופל (1988)
* מכסחי השדים 2 (1989)
* איב של הרס (1991)
* בינגו (1991)
* עולמו של ויין (1992)
* נערת לוח השנה (1993)
* וירוס (1995)
* תשוקה מעוותת (1996)
* נאמנות מקללת (1997)
* המנהל לוקח חופש (1998)
* יהלומים (1999)
* מגדל פיקוח (1999)
* הג'ק בול (1999)
* מלאכים בשדה (2000)
* מת לצעוק (2000)
* ג'ושוע (2002)
* הבחור החדש (2002)
*מאחורי המצלמה (2002)
* סדנה לעצבים (2003)
* ריי (2004)
* המרדף לאושר (2006)
* סופרהירו (2008)
* Group Sex (2010)
* The Prankster (2010)
* חצות בפריס (2011)
* אהבה בהפרעה (2016)
*מרד במשרד (2018)
*Josie (2018)
*הפילוסופיה של פיל (2019)
*Sound of Freedom (2023)
*The Potters(TBA) - דיבוב 

=== טלוויזיה ===
* לאורי היל (1992)
* זה הבוש שלי (2001)
*Porn 'n Chicken (2002) - סרט טלוויזיה של קומדי סנטרל
* זהות בדויה (2003)
* בוסטון ליגל (2005)
* עקרות בית נואשות (2005–2006)
*יום גדול (2007-2006)
* על טבעי (2009–2010)
* בניחוש חוקר (2009–2012)
* עדיף איתך (2010–2011)
*אנחנו והם (2018)
*Heathers (2018)
*האמת על פרשת הארי קברט (2018)
*פני הרוע (2019-הווה)
*בית דין לילי (2023)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סן פרנסיסקו: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
כריברט הראשון

כריברט הראשון (Charibert I; 520/521 - 567) היה שליט פרנקי מהשושלת המרובינגית.

==ביוגרפיה==
===כנסיך===
כריברט היה בנו השני של מלך הפרנקים כלותאר הראשון מאשתו אינגונד. ב-556 שלח אביו אותו ואת אחיו גונתרם נגד שראם, אחיהם הצעיר שפתח במרד. צבאותיהם עמדו לפני קרב כשפרצה סופת רעמים שאילצה אותם לעזוב את השדה. שראם שלח לשניהם מכתבים מזויפים לפיהם כלותאר מת; כריברט וגונתרם מיהרו לחזור לבורגונדיה על מנת לבסס את מעמדם במלחמת הירושה שהיו בטוחים שתפרוץ. לבסוף, הדביר אביהם את המרד לבדו בשנת 561 והוציא את בנו להורג. אך הוא מת מוכה חרטה זמן קצר לאחר מכן.

===עלייתו לשלטון===
עם מותו של כלותאר, חילקו בניו את הממלכה ביניהם לפי המנהג הסאלי. כריברט קיבל את נויסטריה ואת חבל אקיטן, וקבע את בירתו בפריז: ממלכתו חפפה בערך לזו של דוד אביו, כילדברט הראשון.

===תקופת מלכותו===
כריברט נשא לאישה בת אצולה בשם אינגבורגה, אך לא שמר לה אמונים. הוא החזיק מספר גדול של פילגשים. אינגבורגה הולידה לו ארבע בנות, שאחת מהן, ברתה, נישאה לבסוף לשליט ממלכת קנט. הוא התגרש מאשתו כדי לשאת את מרופלדה, בתו של טווה צמר, שיחד עם אחותה מרקופלדה הייתה בין פילגשיו; הוא התחתן עם השנייה לאחר מות מרופלדה. באותה תקופה פרצה מגפה בארץ: ראשי הכנסייה הקתולית האשימו בה את המלך, שכן האמינו כי זהו עונש מאלוהים על שביצע גילוי עריות כשנישא לאחות אשתו. הבישוף גרמנוס מפריז נידה את כריברט מחיק הכנסייה.

עם מותו, היה למלך מספר גדול של צאצאים, אך כולן היו נשים. עקב כך, לא היה זכר שירש אותו, ואחיו חילקו את ממלכתו ביניהם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:השושלת המרובינגית
קטגוריה:נפטרים ב-567
יד היהלום

יד היהלום (ברוסית: Бриллиантовая рука) הוא סרט קולנוע קומי סובייטי משנת 1968 בכיכובם של יורי ניקולין, אנדריי מירונוב ואנטולי פפאנוב. הסרט נחשב לאחד מהסרטים המצליחים ביותר בברית המועצות. 
==עלילה==
"הבוס" של השוק השחור מנסה להבריח תכשיטים ויהלומים מטורקיה לתוך ברית המועצות בעזרת השליח גנאדי. סמיון, בעל תמים ואב לשני ילדים יוצא לראשונה בחייו להפלגה לטורקיה. בזמן השייט הוא מתיידד עם גנאדי. תוך כדי טיול ברחובות איסטנבול מחליק סמיון וזורק קללה. הקללה היא הסימן לחברי הכנופיה שממתינים באיסטנבול. הם לוקחים את סמיון ל"מרפאה" וגובסים את ידו וטומנים בגבס את התכשיטים והיהלומים. כאשר הוא חוזר לברית המועצות הוא מספר למשטרה את אשר אירע בטורקיה. המשטרה משתמשת בסמיון כפיתיון כדי לתפוס את הנוכלים. רוב העלילה סביב ניסיונותיהם השונים של שני הנוכלים גנאדי ולוליק לקחת חזרה את התכשיטים והיהלומים.
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מוספילם
קטגוריה:סרטים סובייטיים
קטגוריה:סרטי 1968
קטגוריה:סוצ'י בקולנוע
יאנוש פירסט

יאנוש פירסט (בהונגרית: Fürst János; 8 באוגוסט 1935 – 3 בינואר 2007) היה מנצח וכנר יהודי-הונגרי.

== ביוגרפיה ==
יאנוש פירסט החל את לימודי הכינור באקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט בעיר הולדתו, בודפשט. אחרי דיכוי המרד ההונגרי על ידי השלטון הסובייטי בשנת 1956, המשיך את לימודיו בקונסרבטוריון בבריסל, בלגיה. בהמשך למד בקונסרבטואר של פריז וזכה שם בפרס ראשון. בשנת 1958 התקבל ככנר לתזמורת רדיו אירלנד ובנה שם קריירה ככנר ראשי של התזמורת. 

ב-1963 ייסד פירסט את התזמורת הקאמרית האירית ומכאן החלה קריירת הניצוח שלו להתפתח. עם ייסוד תזמורת אלסטר בשנת 1966, התמנה פירסט לכנר הראשון שלה ובהמשך לעוזר המנצח בשנת 1971. הוא כיהן כמנצח ראשי ומנהל מוזיקלי בתזמורות של מאלמה (1974-77), אלבורג (1980-83), דבלין ווינטרטור (1990-94) וכמנצח אורח ראשי של הפילהרמונית של הלסינקי.

בשנים 1981-1990 היה פירסט המנהל המוזיקלי של האופרה של מרסיי. כמו כן היה אורח תדיר בהאופרה האנגלית הלאומית, האופרה הסקוטית והאופרה המלכותית של סטוקהולם. ב-1978 ניצח על הצגת הבכורה של "סאלומה" מאת פיטר מקסוול דייוויס ובהמשך הקליט אותה. הוא הרבה להקליט לחברת ההקלטות פוקס עם התזמורת הסימפונית של במברג, בין השאר מוזיקה לא-מוכרת של צ'ייקובסקי. שיצאה לאור באמצע שנות ה-70'; חלק מן ההקלטות יצאו מחדש בתקליטורים.

לפירסט יצאו מוניטין של מורה מעולה. כמה וכמה מתלמידיו בקונסרבטואר של פריז זכו בתחרויות ניצוח יוקרתיות. הוא עבד עם תזמורות נוער, בהן תזמורת הנוער הלאומית של בריטניה. באחרית ימיו הוזמן לעמוד בראש הוראת הניצוח התזמורתי בקולג' המלכותי למוזיקה בלונדון, אבל לא האריך ימים עד לקבלת המשרה.

פירסט מת ממחלת הסרטן בפריז, בשנת 2007.

== קישורים חיצוניים ==

<div class="mw-content-ltr">
* [https://web.archive.org/web/20060814004204/http://www.philharmonie.com/janos%20fuerst.htm Biography]
</div>

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מנצחים יהודים הונגרים
קטגוריה:כנרים הונגרים
קטגוריה:כנרים יהודים הונגרים
קטגוריה:מורים למוזיקה
קטגוריה:בוגרי האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1935
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-2007
לידיה ז'ורז'

לידיה ז'ורז (בפורטוגזית: Lídia Jorge; נולדה ב-18 ביוני 1946) היא סופרת פורטוגזית. ספריה תורגמו לשפות רבות ובהן עברית.

==ביוגרפיה==
לידיה ז'ורז' נולדה ב-1946 בכפר בּוּלִיקֵימֶה (Boliqueime) המצוי באלגארבה, פורטוגל למשפחה שהיגרה מאיטליה. עם סיום לימודיה התיכוניים החלה ללמוד בלשנות באוניברסיטת ליסבון. לאחר סיום לימודיה החלה לעבוד כמורה בבית ספר תיכון. בעקבות נישואיה לאיש צבא פורטוגזי, אשר שירת במושבות הפורטוגזיות באפריקה, התגוררה שנתיים באנגולה (1968–1970) וארבע שנים במוזמביק (1970–1974) בתקופה זו חוותה את מלחמת המושבות הפורטוגזית. בשנת 1977 התגרשה ומאז היא מתגוררת בליסבון.

בשנת 1980 התפרסם הרומן הראשון שלה, יום הפלאות (O Dia dos Prodígios), שהיווה תרומה חשובה לגל החדש של הספרות הפורטוגזית המודרנית. הספר תורגם לאנגלית ולשפות נוספות. שני ספריה הבאים שיצאו לאור ב-1982 וב-1984 זכו להצלחה בפורטוגל, ועבור שניהם זכתה פעמיים בפרס ליסבון.

ב-1988 יצא לאור ספרה A Costa dos Murmúrios ("חוף המלמולים"). הספר תורגם לאנגלית ולשפות נוספות, ומבוסס על זיכרונותיה מהתקופה בה התגוררה באפריקה וחוותה ממקור ראשון את מלחמת המושבות הפורטוגזית, הספר הפך אותה לאחת הסופרות החשובות בפורטוגל.

בשנת 1991 חזרה לידיה ז'ורז' לאיטליה, על מנת להכיר את מולדת משפחתה.

במהלך השנים זכתה בפרסים ספרותיים חשובים בפורטוגל ובעולם. בשנת 2008 ביקרה בישראל והשתתפה בפסטיבל הסופרים הבינלאומי בירושלים.

== ספריה שתורגמו לעברית ==
* נוכח שמיכת החייל, מפורטוגזית: מרים טבעון, הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד\ספרי סימן קריאה 2005
* הרוח הנושבת בעגורנים, מפורטוגזית: מרים טבעון, הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד\ספרי סימן קריאה 2007
* ניאבק בצללים, מפורטוגזית: מרים טבעון, הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד\ספרי סימן קריאה 2012
* ליל הנשים השרות, מפורטוגזית: מרים טבעון, הספריה החדשה, הוצאת הקיבוץ המאוחד\ספרי סימן קריאה 2017

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

מכּתביה:
* [http://www.newlibrary.co.il/htmls/article.aspx?c0=14178&bsp=13175 העיר הנסתרת], טור אישי באתר הספריה החדשה

על כתביה:
* דן לחמן, [http://www.e-mago.co.il/Editor/literature-1870.htm הרוח הנושבת בעגורנים / לידיה ז'ורז'],באתר e-mago, 13 בספטמבר 2007

קטגוריה:סופרות פורטוגזיות
קטגוריה:ילידות 1946
גונתרם, מלך בורגונדיה

גונתרם, ידוע גם כגונטרן (Gontran ,Gontram; 532 - 28 במרץ 592) היה שליט פרנקי מהשושלת המרובינגית.

==ביוגרפיה==
===עלייתו לכס===
גונתרם היה בנם השלישי של המלך כלותאר הראשון ואשתו אינגונד. עם מות אביו ב-561, חילקו הוא ושלושת אחיו את הממלכה הפרנקית ביניהם. גונתרם קיבל את אזור בורגונדיה וקבע את בירתו באורלאן. ב-567 מת ללא יורשים אחיו הבכור כריברט הראשון, מלך פריז, ושלושת האחים הנותרים קיבלו כל אחד נתח מהשטחים עליהם שלט.

===שנותיו המוקדמות===
ב-573 פרצה מלחמה בינו לבין אחיו, זיגברט הראשון מלך אוסטרזיה. לאחר שנתיים בהן לא הושגה הכרעה, קרא גונתרם לעזרת אחיו כילפריך הראשון, מלך נויסטריה. אך כילפריך הצליח לאחד את שני היריבים כנגדו, וצבאו נאלץ לסגת כשכוחותיהם המשותפים התייצבו מולו. בסוף 575 נרצח זיגברט וכילפריך פלש לארצו. גונתרם שלח את המצביא מומולוס כנגדו, והשליט הנויסטרי אולץ לעזוב את אוסטרזיה.

לגונתרם היו חיי משפחה מעורערים: לפי גרגוריוס מטור, אשתו הראשונה ונרנדה התקנאה כשלאשתו השנייה מרקטרודה נולד בן, והיא הרעילה אותו. לאחר מכן, מת בנה שלה ממחלה. גונתרם נשא אישה שלישית, אוסטרכילד. היו לו מספר צאצאים נוספים, אך כולם מתו בטרם הגיעם לבגרות. עם פטירת שני בניו האחרונים מדיזנטריה ב-577, אימץ כיורש את אחיינו כילדבר השני, בנו של זיגברט ומלך אוסטרזיה.

===שנותיו המאוחרות===
ב-581, פרצה מלחמה בין גונתרם לכילפריך, והאחרון פלש לבורגונדיה וכבש שטחים נרחבים. כילדבר פנה כנגד גונתרם וכרת ברית עם דודו האחר. אך כשכרת המלך ברית שלום עם אחיו, הוא הצליח להדוף את צבא אחיינו. ב-584, פלש לאוסטרזיה על מנת לגמול לכילדבר ולבסוף שניהם החליטו להפסיק את הלחימה.

באותה שנה, דיכא המלך מרידה של מתחזה בשם גונדובלד, שטען כי הוא בנו הבלתי חוקי של כלותאר הראשון. אף כי המתחזה נחל הצלחות בתחילה, הביס אותו גונתרם עד מהרה ואילץ אותו לסגת לטירת קומאנז'. צבאו של המלך צר על הטירה עד שתומכי גונדובלד בגדו בו ומסרו אותו לידי גונתרם, שהוציאו להורג.

בשנת 587 ניסתה גיסתו, פרדגונד, להתנקש בחייו ללא הצלחה. באותה שנה אילץ גונתרם את וארוך, מלך הונטים, להשבע לו אמונים ולהעלות לו מס. ב-589, כשוארוך לא שילם את הכסף, פלש צבא המלך לארצו ואילץ אותו לכבד את ההסכם. באותה שנה, הובילה בסינה, בתו הנזירה של כילפריך, מרי נגד אם המנזר שלה. המלך השליט שוב סדר במנזר ונידה את אחייניתו.

לפי גרגוריוס, גונתרם היה נוצרי אדוק והיה אהוב מאוד על נתיניו. הוא אף מייחס לו מעשי נסים. זמן קצר לאחר מותו, הוכרז המלך כקדוש. יום החג שלו הוא ה-28 במרץ, יום מותו, והוא נחשב לפטרון הגרושים ולפותר בעיות בחיי הנישואין.

==בתרבות==

אופרה בשם "גונטרם" (אופוס 25), המבוססת באופן חלקי על חייו של המלך, נכתבה על ידי ריכרד שטראוס ב-1894.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.catholic-saints.info/roman-catholic-saints-a-g/saint-gontran.htm גונתרם] באתר המוקדש לקדושים קתוליים 
* 

קטגוריה:השושלת המרובינגית
קטגוריה:ילידי 532
קטגוריה:נפטרים ב-593
כלוביס הרביעי

כלוביס הרביעי (Clovis IV; בין 680 ל-682 - 695) היה שליט פרנקי מהשושלת המרובינגית.

==ביוגרפיה==
שמאל
כלוביס היה בנו הבכור של תיאודריך השלישי ואשתו כלוטילדה. עם מות אביו ב-691, לאחר שבע עשרה שנות שלטון, הוא עלה לכס המלוכה כשהוא עודו ילד, כשהיה בערך בן עשר. כמו אביו וכמה מקודמיו, נעדר כלוביס כל סמכות ממשית ממילא: זה עשורים שכוחם של המלכים המרובינגיים היה סמלי בעיקרו, והם מלכו בתואר בלבד, בעוד שהכח האמיתי היה שייך למאיורדומוס שלהם. אי לכך, כונו השליטים המאוחרים בשושלת בשם מלכים עושי-כלום. תיאודריך השלישי היה חלש גם ביחס לקודמיו, שכן תמך במאיורדומוס ברתר נגד המאיורדומוס פפין האמצעי. כשפפין ניצח בקרב טרטי ב-687, הוא נותר בעל הכח הבלתי מעורער בממלכה הפרנקית המאוחדת והחל לכנות את עצמו דוכס הפרנקים. פפין שלט למעשה במדינה בזמן מלכותו של כלוביס הצעיר.

הרשומות מספקות מידע מועט ביותר על חייו, ומזכירות רק שירש את אביו וממת ממחלה כעבור פחות מארבע שנים, בעודו בן ארבע עשרה או חמש עשרה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.france-pittoresque.com/spip.php?article2279 ביוגרפיה באתר צרפתי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:השושלת המרובינגית
קטגוריה:נפטרים ב-695
כילדברט השלישי

כילדברט השלישי (Childebert III; 683 - 23 באפריל 711) היה שליט פרנקי מהשושלת המרובינגית, מלך בשנים 695–711.

==ביוגרפיה==
כילדברט היה בנם השני של תיאודריך השלישי וקלוטילדה (או דודה - Doda). ירש את אחיו כלוביס הרביעי לאחר מותו של זה ממחלה בגיל צעיר. כמו קודמיו לפניו, היה נטול סמכות ממשית ואחד מהמלכים עושי-כלום. הוא היה נתון לחלוטין לשליטתו של המאיורדומוס פפין האמצעי. עם זאת, הרשומות מזמנו מהללות אותו כמלך רחום והוגן, ומציינות כי נהג לשפוט בצדק.

במהלך שלטונו הכניע פפין את ראדבוד דוכס פריזיה. כמו כן, נעשו האצילים בדרום הממלכה מרדניים יותר. בתקופתו נבנה המנזר לכבוד המלאך מיכאל (סן מישל) על האי מון-סן-מישל. כילדברט מת לאחר שש עשרה שנים על הכס, בנו דגוברט השלישי החליף אותו בשלטון.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:השושלת המרובינגית
קטגוריה:נפטרים ב-711
דגוברט השלישי

דגוברט השלישי (Dagobert III; 698 או 699 – 715) היה שליט פרנקי מהשושלת המרובינגית.

==ביוגרפיה==
דגוברט היה בנו של כילדברט השלישי, וירש את אביו בגיל שתים עשרה. הכוח האמיתי בממלכת הפרנקים היה מסור בידיו של המאיורדומוס פפין האמצעי, שריכז בידיו את כל הסמכות הממשית מאז קרב טרטי ב-698. דגוברט, כמו קודמיו, היה אחד מהמלכים עושי-כלום.

בשל קוצר שלטונו וגילו הצעיר, הרשומות מזמנו לא מוסרות עליו כמעט שום מידע. ידוע רק שבתקופת מלכותו, בעוד פפין עסוק במלחמה בפריזים, החלו אצילי הדרום להיעשות מרדניים יותר ויותר: הבישוף סוואריק מאאוקסר הרחיב את נחלתו באמצעות כיבוש מספר ערים, בעוד אודו דוכס אקוויטן ואנתנור מפרובאנס התנהלו כאדונים עצמאיים לחלוטין באחוזותיהם. ב-714 נפטר פפין, והחלה מלחמת אזרחים בין המתחרים על משרתו, עליה הייתה למלך השפעה אפסית. הוא מת בערך בגיל שש-עשרה, אחרי ארבע שנים על הכס.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:השושלת המרובינגית
קטגוריה:נפטרים ב-715
בנטיו

בנטיו (באנגלית: Bentiu) היא עיר הבירה של מדינת האיחוד, אחת מעשר המדינות בדרום סודאן.

==מיקום==
העיר בנטיו נמצאת בנפת רובקונה שבמחוז מדינת האיחוד, על גדותיו הדרומיים של נהר בחר אל-ע'זאל, הנמצא בצפון דרום סודאן, בסמוך לגבול הבינלאומי עם סודאן. העיר נמצאת כ-654 ק"מ צפון-מערב מעיר הבירה והעיר הגדולה ביותר, ג'ובה. על גדותיו הצפוניים של הנהר נמצא היישוב רובקונה. שני היישובים מחוברים בגשר אל-סאלם, החוצה את הנהר לרוחבו.

הקואורדינטות של העיר הן: 9° 15' 36.00"N, 29° 48' 0.00"E

==אוכלוסייה==
נכון לשנת 2006, מוערכת האוכלוסייה בעיר בכ-7,700 נפש.

==סקירה==
בנטיו היא מרכזה המנהלי, העסקי והפוליטי של מחוז מדינת האיחוד.

==כלכלה==
במחוז מדינת האיחוד נמצאים מאגרי הנפט הגדולים ביותר בדרום סודאן.

בעיר קיים סניף של הבנק המסחרי של קניה.

==תשתיות==
כתוצאה ממלחמת האזרחים הסודאנית השנייה, נגרם הרס רב בתשתיות העיר ואלה נבנות מחדש בימים אלו וכוללים את: 
*שדה התעופה בנטיו 
*בית חולים ציבורי - שנתרם ונבנה על ידי חברת הנפט הלאומית של סין.
*רובקונה מרקט - המספק מזון טרי לאוכלוסיית העיר והיישובים סביבה.

==חינוך==
בעיר קיימים 3 בתי ספר יסודיים, 2 תיכונים ואוניברסיטת מערב הנילוס העליון שמתוכננת להיפתח. כל המוסדות מלמדים בשפה הערבית. 

==ראו גם==
* שדה התעופה בנטיו
* מדינת האיחוד

==קישורים חיצוניים==

* [http://maps.google.com/maps?q=9.2600,+29.8000&hl=en&ll=9.240382,30.241241&spn=0.428328,1.496887&sll=9.266135,29.799728&sspn=0.013384,0.046778&t=p&z=10 מיקום העיר בנטיו בגוגל מפות]
* [http://travelingluck.com/Africa/Sudan/Al+Wa%E1%B8%A9dah/_377472_Bentiu.html#local_map פרופיל של העיר באתר Travelngluck.com]
* [http://www.hrw.org/en/node/12243/section/2 סודאן, נפט וזכויות אדם]

==הערות שוליים==

קטגוריה:דרום סודאן: ערים
קטגוריה:מדינות דרום סודאן: ערי בירה
המנון גאנה

אלוהים ברך את מולדתנו גאנה (באנגלית: God Bless Our Homeland Ghana) הוא ההמנון הלאומי של גאנה. ההמנון נכתב והולחן במקורו על ידי פיליפ גבהו ואומץ עם קבלת עצמאותה של גאנה ב-1957, אולם לאחר ההפיכה בשנת 1966 שונו מילותיו, ובשנות ה-70 של המאה ה-20 אימצה המדינה את מילותיו של מייקל קוואמה גבורדזואה ללחנו של גבהו.

==מילות השיר==
{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! אנגלית
|-
| <poem>אלוהים ברך את מולדתנו גאנה
ועשה את אומתנו גדולה וחזקה,
עזה להגן לנצח
על מטרת החירות והזכות;
מלא לבבותינו בענוות אמת,
עשה שננצור כנות ללא חת,
ועזור לנו להתנגד לשלטון מדכאים
עם כל רצוננו וכוחנו עד עולם.

השבח לשמך, הו גאנה,
לך אנו נודרים את נדרנו החגיגי:
איתנים לבנות יחד
אומה חזקה באחדות;
עם כישרונות שכלנו וכוח זרוענו,
בלילה או ביום, בלבה של סערה,
בכל צורך, לכל קריאה שלא תהיה,
לשרת אותך, גאנה, עתה ועד עולם.

הניפו גבוה את דגל גאנה
וכאחד התקדמו עם אפריקה;
כוכב שחור של תקווה וכבוד
לכל הצמאים לחירות;
היכן שהנס של גאנה מתנוסס בחופשיות,
מי ייתן שהדרך לחופש אכן שוכנת;
קומו, קומו, הו בנים של ארץ גאנה,
ותחת האל צעדו עד עולם!</poem>
| dir="ltr" | <poem>God bless our homeland Ghana
And make our nation great and strong,
Bold to defend forever
The cause of Freedom and of Right;
Fill our hearts with true humility,
Make us cherish fearless honesty,
And help us to resist oppressors' rule
With all our will and might for evermore.

Hail to thy name, O Ghana,
To thee we make our solemn vow:
Steadfast to build together
A nation strong in Unity;
With our gifts of mind and strength of arm,
Whether night or day, in the midst of storm,
In ev'ry need, whate'er the call may be,
To serve thee, Ghana, now and evermore.

Raise high the flag of Ghana
and one with Africa advance;
Black star of hope and honour
To all who thirst for liberty;
Where the banner of Ghana freely flies,
May the way to freedom truly lie;
Arise, arise, O sons of Ghana land,
And under God march on for evermore!</poem>
|}

==ראו גם==
* דגל גאנה
* סמל גאנה

==קישורים חיצוניים==

גאנה
קטגוריה:גאנה: סמלים לאומיים
גורקה

גורקה (בנפאלית: गोर्खा, בנפאלית 'גוקלית': गोर्खाली) היא קבוצה אתנית, הכוללת מספר שבטים בהרי ההימלאיה שבנפאל. בני הגורקה מוכרים מאז המאה ה-19 כעם 'לוחמני' ואמיץ, על כן גויסו רבים מביניהם לשורות הצבא הבריטי החל משנת 1815. בשנים האחרונות, הם משרתים גם בצבא ההודי והנפאלי. 

לבני הגורקה סכין סמלית וייחודית, הנקראת "קוקרי". לסכין להב מתעקל, המתרחב לקראת חוד הסכין. הקוקרי נענדת באופן מסורתי על חגורתם של חיילי הגורקה, וכן מהווה סמל לרוב יחידותיהם.

סכין קוקרי מושחזת

==יחידות גורקה==
החל משנת 1815 החל הצבא הבריטי לגייס לשורותיו חיילי גורקה, גיוס שהתעצם לאחר המרד ההודי הגדול של שנת 1857. בתחילת המאה ה-20 שירתו בצבא הבריטי עשרה רגימנטים גורקאים שהיו רגימנטים של חיל רגלים קל בתפקיד קלעים (רג' קלעי הגורקה ה-1 עד ה-10), רגימנטים אשר שירתו תחת צבא הודו הבריטית. בשנת 1947 עם קבלת העצמאות וחלוקת הודו, הועברו רוב יחידות הגורקה לשירות צבא הודו החדש ומספר קטן נשאר בשירות הצבא הבריטי.

בצבא הבריטי בשנת 1948 לאחר עצמאות הודו נותרו ארבע רגימנטי גורקה, אך החל משנת 2006 חיילי הגורקה בצבא הבריטי משרתים בחטיבת גורקה אשר מרכזת מספר יחידות סיוע (רגימנט קשר, רגימנט לוגיסטיקה ורגימנט הנדסה) בנוסף לרגימנט לוחם; רגימנט קלעי גורקה המלכותי שמורכב משני גדודים.

בצבא הודו שישה רגימנטי גורקה המשיכו לשרת בהודו לאחר עצמאותה והועברו מצבא הודו הבריטית ובמשך השנים הורכב רגימנט נוסף. נכון לשנת 2009, כ-42,000 חיילי גורקה משרתים בצבא ההודי בשבעה רגימנטים (קלעי גורקה ה-1, ה-3, ה-4, ה-5, ה-8, ה-9 וה-11).

בצבא נפאל משרתים כיום שני גדודי גורקה אשר הוקמו עוד במאה ה-18 והם יחידות הגורקה העתיקות ביותר. גדודים אלו שירתו בין היתר במשימות חיל משלוח של האו"ם בין היתר בסיני בשנת 1974.

משטרת סינגפור כוללת כוח אשר גויס תחילה מחיילי גורקה לשעבר. כוח זה "משלחת הגורקה" (Gurkha Contingent) הוא כיום כוח עילית במשטרת סינגפור אשר משמש לתגבור עמדות משטרה ובמשימות מיוחדות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נפאל: דמוגרפיה
קטגוריה:עמי אסיה
תזיזו ת'רגליים 2

תזיזו ת'רגליים 2 (באנגלית: Happy Feet Two) הוא סרט אנימציה ממוחשבת שיצא לאקרנים בשנת 2011, ומשמש כסרט ההמשך לסרט "תזיזו ת'רגליים". הסרט בוים והופק על ידי ג'ורג' מילר.

== עלילה ==
הפינגווין ממבל, שהראה לממלכת הפינגווינים הקיסריים את כישרונו בריקוד נהיה אבא.
בנו-אריק עצמאי בדיוק כמו אביו, רק בדרך שלו. אריק פעם אחת ניסה לרקוד ואז הצאצאים הקטנים צחקו עליו ומאז אריק לא רוצה יותר לרקוד.
במקביל רמון, חברו של ממבל עוזב את הפינגווינים הקיסריים והולך לאדמות של הפינגווינים האדליים. אליו מצטרפים אריק, אטיקוס ובודיסאה.
כשהם מגיעים לשם מפתיע אותם ממבל שרואה שאריק פתאום שם את סוואן המעופף כמודל לחיקוי שלו, ומאמין בשיטה שלו-לרצות ולקבל את זה.
ממבל לוקח את הילדים הביתה כשצצה לפניו בעיה- קרחון ענקי נפל וחסם את דרכי היציאה מממלכת הפינגווינים הקיסריים.
ממבל חייב לדאוג לאוכל שלהם ולדאוג שבסוף כולם יצאו.
זמן מה לאחר מכן ממבל קורא לפינגווינים האדליים שבראשם הגורו וסוואן.
הם מתחילים לרקוד סטפס כדי להזיז את השלג בשביל שהוא יפול ויזיז את הקרחון, אך ממבל מבין שכוחם לא יספיק ואז הוא קורא לשבט של פילי ים ענקיים שבאים לעזרתו. הם מצליחים להפיל את השלג, וכך יוצאים כל שאר הפינגווינים הקיסריים.
בסופו של הסרט אריק רוקד ושר וכל חבריו מצטרפים אליו.

== דמויות ==
* ממבל- הפינגווין המרקד, אביו של אריק.
* גלוריה- אשתו המזמרת של ממבל אימו של אריק.
* אריק- בנם של גלוריה וממבל.
* הגורו- פינגווין רוחני שחי עם הפינגווינים האדליים שמביא אליהם את סוואן.
* סוואן- ציפור מעופפת שכולם חושבים שהוא פינגווין שיודע לעוף אך בסוף הסרט הוא מודה שהוא לא פינגווין.
* רמון- פינגווין אדלי וחברו הטוב ביותר של ממבל.

* אטיקוס- חברו הטוב של אריק ושל בודיסאה. בנו של סימור.

*בודיסאה- חברתו הטובה של אריק, ושל אטיקוס. ובתה של גברת גיולה.

==דיבוב==
* ממבל - אלייז'ה ווד 
* גלוריה - פינק
* ראמון, לאבלייס - רובין ויליאמס
* סוון הגדול (תוכי ים) - האנק עזריה
* בריאן מלך החוף - ריצ'רד קרטר
* כרמן – סופיה ורגרה
* אריק - אליזבת דיילי

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי אנימציה ממוחשבת
קטגוריה:סרטי 2011
קטגוריה:סרטי הנפשה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי הנפשה אוסטרליים
קטגוריה:סרטי הנפשה מוזיקליים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים על פינגווינים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטים מצוירים למחצה
קטגוריה:סרטי אנימציה של האחים וורנר