OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אלייזה אן גריר

אלייזה אן גריר (באנגלית: Eliza Ann Grier) (1864 - 1902) הייתה רופאה בארצות הברית. התפרסמה כאישה האפרו-אמריקאית הראשונה שקיבלה רישיון לעסוק ברפואה במדינת ג'ורג'יה.

==קורות חייה==
גריר נולדה במחוז מקלנבורג בקרוליינה הצפונית ב-4 ביולי 1860 לאמילי וג'ורג' וושינגטון גריר. (במספר אתרים נאמר שהיא נולדה ב-1864 אך בתיעוד הטבלתה נכתב תאריך הלידה 4 ביולי 1860.) הוריה היו עבדים, ומכיוון שנולדה במחוז שלא נכבש על ידי צבא האיחוד, הצהרת האמנציפציה לא חלה עליה, ולכן היא נולדה כשפחה. רק לאחר תום מלחמת האזרחים האמריקנית קיבלה מעמד של "שפחה משוחררת".

גריר עברה לנאשוויל, טנסי, כדי ללמוד הוראה באוניברסיטת פיסק. היא החלה ללמוד בשנת 1884 ועל מנת לעמוד בשכר הלימוד, גריר שילבה עבודה ולימודים – שנה אחת עבדה בקטיף כותנה, ושנה אחת למדה באוניברסיטה, לסירוגין. היא התאפיינה בדבקות במטרה וכוח התמדה, וסיימה את לימודי ההוראה בשנת 1891.

בשנת 1893 התקבלה לבית ספר לרפואה במכללה לנשים בפנסילבניה, ושוב עבדה בקטיף כותנה לסירוגין כדי לממן את שכר הלימוד. היא הוסמכה לרפואה בשנת 1897 וקיבלה רישיון לעסוק ברפואה במחוז פולטון בג'ורג'יה. גריר הייתה האישה האפרו-אמריקאית הראשונה שקיבלה רישיון לעסוק ברפואה במדינת ג'ורג'יה, ופורסמו עליה כתבות רבות בעיתונות. היא פתחה מרפאה פרטית באטלנטה, והתמחתה במיילדות וגינקולוגיה. היא סיפרה שרופאי הנשים בג'ורג'יה, רובם גברים לבנים, רחשו לה כבוד וקיבלו אותה בהערכה.

באמצע שנת 1901 חלתה בשפעת קשה ולא הייתה מסוגלת לעבוד. היא פנתה לסוזן ב. אנתוני בבקשה לסיוע כלכלי, וזו פנתה בשמה למכללה ללימודי רפואה לנשים בפילדלפיה, אך למרות המאמצים לא קיבלה את הסיוע לו ציפתה. מצבה הבריאותי התדרדר והיא עברה להתגורר באולבני לצד אחיה, ריצ'רד אדגר גריר, שהיה גם הוא רופא.

אלייזה אן גריר נפטרה באפריל 1902, ונקברה בשארלוט, קרוליינה הצפונית.

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשים ברפואה
קטגוריה:רופאות אמריקאיות במאה ה-19
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת פיסק
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פיסק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1864
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1864
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1902
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1902
יעקב אלטמן

יעקב אלטמן (ברוסית: Яков Абрамович Альтман; (15 ביולי 1930 - 16 בפברואר 2011) היה רופא סובייטי-רוסי ממוצא יהודי. הוא היה מומחה בנוירופיזיולוגיה. 

==קורות חיים==
יעקב אלטמן נולד בשנת 1930 בקישינב (אז חלק של רומניה, בהמשך בברית המועצות כיום במולדובה למשפחה יהודית. אביו היה מהנדס, בוגר אוניברסיטת גנט.

יעקב אלטמן למד בבית ספר בקישינב, באותה כיתה עם פיזיקאי ויקטור קובארסקי. לאחר סיום הלימודים הוא נסע לעיר ולדיקווקז בה סיים לימודי רפואה במכון לרופאים. בשנת 1954 אלטמן החל לעבוד כרופא בבית חולים בקוסטרומה. הוא עבד בבית חולים עד לשנת 1957.

בשנת 1957 אלטמן עבר ללנינגרד והחל לעבוד במכון לפיזיולוגיה על שם פבלוב של אקדמיה למדעים של ברית המועצות. בשנת 1960 הוא סיים עבודת תואר שלישי. בשנת 1971 הוא סיים עבודת פוסט-דוקטורט. בשנת 1972 אלטמן מונה למנהל מעבדה במכון. הוא כיהן במכון בדרגת פרופסור.

אלטמן התמחה בנוירופיזיולוגיה של מערכת השמיעה. בתחום זה הוא פרסם כ-350 מאמרים ו-6 ספרים. אלטמן היה שותף לפיתוח מכשירי שמיעה. בהדרכתו הכונו 20 עבודות תואר שלישי ו-2 עבודות פוסט-דוקטורט. אלמן היה חבר מערכת של מספר כתבי עת בתחום מומחיותו.

בשנת 1994 לאלטמן הוענק פרס על שם סצ'נוב. בשנת 1997 הוא התקבל כחבר בהתכתבות לשורות האקדמיה הרוסית למדעים.

אלטמן היה מלמד באוניברסיטת סנקט פטרבורג ובמכון הפוליטכני.

אלטמן נפטר בשנת 1991 בסנקט פטרבורג.
==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20151023122213/http://www.jvnd.ru/usertemplate/1101/VND0573_about_Altman.PDF ביוגרפיה] 

קטגוריה:רופאים יהודים
קטגוריה:רופאים רוסים
קטגוריה:נוירולוגים יהודים
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות (רוסיה)
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה הרוסית למדעים
קטגוריה:ילידי 1930
קטגוריה:נפטרים ב-2011
גרינוויל (דלאוור)

גרינוויל היא עיירת שינה במחוז ניו קאסל שבמדינת דלאוור בארצות הברית, ופרבר של ווילמינגטון. במפקד בשנת 2010 מנתה אוכלוסיית המקום 2,326 נפש. למטרות סטטיסטיות, לשכת מפקד האוכלוסין של ארצות הברית הגדירה את גרינוויל כמקום ייעודי למפקד (CDP). הקהילה היא גם ביתו של ביתו הפרטי של ג'ו ביידן, הנשיא ה-46 של ארצות הברית, ורבים מצאצאי משפחת דו פונט.

== גאוגרפיה ==
לפי לשכת מפקד האוכלוסין האמריקאית, לגרינוויל שטח כולל של 7.1 קמ"ר, מתוכם 7 קמ"ר הם יבשה, ו-0.052 קמ"ר (0.73%) הם מים. אמנם ייתכן שהגדרת האזור למפקד האוכלוסין אינה תואמת במדויק את ההבנה המקומית של הקהילה.<ref name="GR1"></ref>

== נתונים דמוגרפיים ==
במפקד האוכלוסין של 2010 חיו באזור הייעודי למפקד (CDP) בגרינוויל 2,326 נפשות, 1,076 משקי בית ו-654 משפחות. צפיפות האוכלוסין הייתה 849 תושבים לכל מייל רבוע. 1,395 יחידות דיור היו בצפיפות ממוצעת של 509.1 למייל רבוע. ההרכב הגזעי היה 85.7% לבנים, 4.8% אפרו-אמריקאים, 7.2% אסייתים, 0.9% מגזעים אחרים ו-1.3% משני גזעים או יותר. היספנים או לטינים מכל גזע היו 3.4%.<ref name="GR2"></ref>

מתוך 1,076 משקי הבית ל-24.3% היו ילדים מתחת לגיל 18 שגרים איתם, 53.3% היו זוגות נשואים שחיים יחד, 5.9% היו בעלת בית ללא בן זוג נוכחי, 1.7% היו בעל בית ללא בת זוג. 34.5% ממשקי הבית היו אדם אחד ו-12.6% היו אדם אחד בן 65 ומעלה. גודל משק הבית הממוצע היה 2.16 וגודל המשפחה הממוצע היה 2.79.

התפלגות הגילאים הייתה 21.1% מתחת לגיל 18, 3.7% מ-18 עד 24, 22.5% מ-25 עד 44, 28.8% מ-45 עד 64, ו-24.0% מ-65 ומעלה. הגיל החציוני היה 46.6 שנים. על כל 100 נשים בנות 18 ומעלה, היו 89.6 גברים.

על פי סקר הקהילה האמריקאית, ההכנסה החציונית של משק הבית היא 133,864 דולר, וההכנסה החציונית למשפחה היא 159,632 דולר. ההכנסה לנפש הייתה 109,521 דולר. אף אחת מהמשפחות ו-2.5% מהאוכלוסייה לא חיה מתחת לקו העוני.

גרינוויל והנלופן אקר הם שני המקומות העשירים ביותר בדלאוור, כולם פרט להכנסה האישית הגבוהה ביותר, בממוצע של למעלה מ-80,000 דולר לשנה.

== חינוך ==
גרינוויל ממוקמת במחוז בית הספר המרוכז ב-Red Clay Consolidated .<ref></ref> בתי הספר הממוקמים באזור הם בית הספר היסודי ברנדיווין ספרינגס, בית הספר התיכון אלקסיס אי דופונט, ותיכון אלכסיס אי דופונט.<ref> - Compare with the census map.</ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דלאוור: ערים
ארפאד באראן

ארפאד באראן (בהונגרית: Bárány Árpád; בודפשט, 24 ביוני 1931) היה אלוף אולימפי ואלוף העולם הונגרי בסיף (דקר). מאמן.

== קורות חיים ==
באראן התחיל בספורט תחרותי כמתחרה בקרב חמש במועדונים BEAC וב-Budapesti Haladás, ולאחר מכן Budapesti Dózsa. ב-1957 הפך לסייף דקר של "המטאור האדום בודפשט" (Budapesti Vörös Meteor) ובמקביל נכלל בנבחרת הסיף ההונגרית. הוא השיג את התוצאות הבולטות שלו כחבר בנבחרת הדקר ההונגרית, שהייתה אז בחזית העולמית. במהלך הקריירה שלו זכה בסך הכל במדליה אולימפית אחת ובחמש אליפויות עולם. התוצאה האישית הטובה ביותר שלו הייתה ב-1957. מקום שני באליפות העולם. באליפות הונגריה שהייתה אז אליפות לאומית אמנם, אך ברמה עולמית, הצליח לזכות פעם אחת באליפות אישית, ב-1958. ב-1965 פרש מהנבחרת וב-1968 סיים ספורט תחרותי.

בבודפשט קיבל תעודת מורה לחינוך גופני ולאחר מכן תעודת מאמן סיף. לאחר פרישתו הפך למאמן נבחרת הסיף האיראנית במשך שנתיים, לאחר מכן למאמן הנוער של המטאור האדום בודפשט. לאחר מכן של מ.ט.ק. (MTK שפירושו חוג חינוך גופני ההונגרי). הוא היה שופט תחרות בקטגוריה A עד 1994.

=== תוצאותיו בספורט ===
==== בדקר ====
* אלוף אולימפי:
** 1964, טוקיו : קבוצתי ( טמאש גאבור, אישטוואן קאוס, ג'זה קולצ'אר, זולטאן נמרה)
* אולימפיאדה מקום 4:
** 1960, רומא : קבוצתי
* אלוף עולם:
** 1959, בודפשט : קבוצתי
* אליפות עולם מקום שני שלוש פעמים:
** 1957, פריז :
*** אִישִׁי
*** קבוצתי
** 1958, פילדלפיה : קבוצתי
* אליפות עולם מקום שלישי:
** 1963, גדנסק : קבוצתי
* אלוף הונגריה ארבע פעמים:
** אישי: 1958
** קבוצתי: 1957–1959

==== בקרב חמש החורף ====
* אליפות הונגריה:
** קבוצתי: 1956

== פרסים והוקרה ==
* צלב הכבוד של בלווארוש-ליפוטווארוש (2002)
* צלב הקצין של מסדר ההצטיינות ההונגרי (2021)
* פרס ספורט לאסלו פאפ בודפשט (2021)<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==
* Lukács László – Szepesi György: 112. A magyar olimpiai aranyérmek története – Budapest, 1980 – ISBN 9632535537
* Havas László: A magyar sport aranykönyve – Budapest, 1982 – ISBN 9632535723
* Révai új lexikona II. (Bak–Bia). Főszerk. Kollega Tarsoly István. Szekszárd: Babits. 1998. 
* Bocsák Miklós: Hogyan élnek olimpiai bajnokaink (166-an szerte a világban) – St. plusz kft., 1998 – (ISBN ללא)
* [https://www.sport-komplett.de/sport-komplett/sportarten/f/fechten/hst/13.html Fechten - Weltmeisterschaften (Herren - Degen)] (בגרמנית). sport-komplett.de. Sport-Komplett.
* [http://www.databaseolympics.com/players/playerpage.htm?ilkid=B%C1R%C1N%C1RP01 Profilja az Olimpiai adatbázisban] (באנגלית)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופים אולימפיים: סייפים
קטגוריה:אלופים אולימפיים מהונגריה
קטגוריה:סייפים הונגרים
קטגוריה:קרב חמש מודרני
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1931
קח אותי לירח

קח אותי לירח (באנגלית: Fly Me to the Moon) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2024 מסוגת דרמה היסטורית בבימויו של גרג ברלנטי, עם סקרלט ג'והנסון, צ'נינג טייטום ווודי הרלסון בתפקידים הראשיים.

התסריט מבוסס על סיפור החללית אפולו 11 בתוספת סיפור פיקטיבי על הסרטת סרט גיבוי לנחיתה במקרה שהנחיתה ישתבש (בהשראת תאוריית הקשר על זיוף הנחיתה על הירח)

השיר "Fly Me to the Moon" מושר בסרט בפי פרנק סינטרה.
==תקציר העלילה==
קלי ג'ונס (סקרלט ג'והנסון) היא אשת פרסום מצליחה במנהטן. יום אחד נפגש אתה מו באקוס (וודי הרלסון) שמציג עצמו כיועץ מקורב לנשיא ניקסון ומבקש ממנה להגיע לפלורידה ולהיות אחראית על הפרסומת ויחסי הציבור של נאס"א בקשר לתוכנית לשגר אדם לחלל כפי שהבטיח בזמנו הנשיא קנדי.

היא פוגשת בקול דייוויס (צ'נינג טייטום) האחראי על תוכנית אפולו 11 מההמראה, הנחיתה על הירח והחזרה ארצה.

התכנית מתנהלת באיטיות בגלל בעיות תקציב היות שחלק מהסנאטורים מתנגדים לה ורואים בה בזבוז כספי ציבור. קלי מגייסת תמיכה של חברות פרטיות גדולות כמו שעוני יוקרה שעונדים האסטרונאוטים. דייוויס לא מסכים לזה אבל אין לו ברירה. קלי היא אשפית המניפולציה על אנשים והיא מצליחה בשיטות שלה לגרום לכמה סנאטורים מתנגדים לשנות את הצבעתם. התקציב מאושר והתכנית רצה.

עיקרה של התכנית היא בגלל המרוץ לחלל עם ברית המועצות והוא שיאה של המלחמה הקרה. ארצות הברית חוששת מאד ממה שיקרה אם התכנית תיכשל.

באקוס נפגש בחשאי עם קלי ומורה לה להפיק "תוכנית גיבוי" למקרה שהנחיתה תיכשל. היא מגייסת את הבמאי ואנס (ג'ים ראש) שאיתו עבדה בפרסומות כדי לביים את הנחיתה המבוימת. נבנית "חללית" ומגויסים ניצבים המלובשים בחליפות חלל ומדמים את האסטרונאוטים על הירח.

תוכנית הגיבוי נכשלת (ללא ספוילר) והנחיתה מתבצעת כראוי, קלי ודייוויס מתנשקים.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
|סקרלט ג'והנסון
|קלי ג'ונס
|
|-
|צ'נינג טייטום
|קול דייוויס
|
|-
|ג'ים ראש
|ואנס
|במאי קולנוע
|-
|וודי הרלסון
|מו באקוס
|
|-
|קולין וודל
|באז אלדרין
|אסטרונאוט
|-
|פיטר ג'ייקובסון
|צ'אק
|מראיין
|-
|ג'ין ג'ונס
|סנטור הופ
|
|-
|ג'ו צ'סט
|סנטור ונינג
|
|-
|כריסטיאן זובר
|מייקל קולינס
|אסטרונאוט
|-
|ניק דילנבורג
|ניל ארמסטרונג
|אסטרונאוט
|-
|ריי רומנו
|הנרי
|מהנדס חלל
|-
|אנה גרסיה
|רובי מרטין
|עוזרת של קלי
|-
|קולין ג'וסט
|סנאטור קוק
|
|-

|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=lW7enw6mFxs קדימון לקח אותי לירח], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=Qa0zJDH2Cl4 גוהנסון וטייטום משוחחים על הסרט], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 2024
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטי קולומביה
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה רומנטית אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:אדם בחלל: בקולנוע
קטגוריה:תוכנית אפולו
צ'ינגליש

שלט משנת 2010 על החומה המקיפה את פגודת הטיגר היל המזהיר תיירים לא לעלות למעלה, הוא מדגים את מורכבות ה[[תרגום.]]צ'ינגליש הוא סלנג לשפה האנגלית המדוברת או הכתובה, אשר מושפעת מאחת השפות הסיניות או מתורגמת בצורה גרועה.<ref name=":0"></ref> בהונג קונג, מקאו, גואנגדונג וגואנגשי, המונח "צ'ינגליש" מתייחס בעיקר לאנגלית המושפעת מקנטונזית. המונח משמש לעיתים קרובות לתיאור אנגלית לא דקדוקית או חסרת משמעות בהקשרים סיניים, והוא עשוי לשאת קונוטציות שליליות או מזלזלות. מונחים אחרים המשמשים לתיאור התופעה כוללים "אנגלית סינית", "אנגלית סין", "אינגריש" ו"אנגלית סינית".<ref name="Deyuan 2009">He, Deyuan & Li, David C.S. (2009). Language attitudes and linguistic features in the 'China English' debate. World Englishes Vol. 28, No. 1</ref> מידת קיומה של גרסה סינית של אנגלית או האפשרות להחשיבה כלגיטימית עדיין נמצאת בדיון.<ref name="Hu 2004">Hu, Xiaoqiong. (2004). "Why China English should stand alongside British, American, and the other ‘world Englishes’." English Today. 78 (20.2). 26–33</ref>

== היסטוריה והתפתחות ==
היסטורית האנגלית חדרה לסין בעיקר דרך הקולוניאליזם הבריטי במאה ה-19 ותחילת המאה ה-20. בתקופות אלו, במיוחד בהונג קונג, מקאו ואזורים נוספים בדרום סין, החלה השפעת האנגלית על השפות המקומיות, בעיקר קנטונזית ומנדרינית. תהליך זה יצר שילובים לשוניים ייחודיים, בהם מונחים אנגליים שולבו בשפות המקומיות ולהפך.

עם הזמן, ובמיוחד לאחר פתיחתה של סין לעולם במאה ה-20, התגברה חשיבות האנגלית ככלי לתקשורת בין-לאומית ולעסקים. כתוצאה מכך, יותר ויותר סינים החלו ללמוד אנגלית, אך לעיתים קרובות ההוראה והלמידה נעשו באיכות נמוכה, מה שהוביל לשימוש נרחב באנגלית גרועה או לא נכונה מבחינה דקדוקית.

== מאפיינים לשוניים ==
צ'ינגליש מאופיין במגוון תופעות לשוניות ייחודיות. בין היתר, ניתן למצוא טעויות דקדוקיות, תרגומים מילוליים שגויים, שימוש שגוי במילים וביטויים, והשפעות מבניות מהשפות הסיניות. לדוגמה, באנגלית המושפעת מקנטונזית, ניתן למצוא משפטים שבהם הסדר התחבירי אינו נכון, מילים מיותרות או חסרות, ושימוש שגוי בזמנים.

בנוסף, לעיתים קרובות קיימת תופעה של תרגום מילולי מדי, כאשר ביטויים ומונחים סיניים מתורגמים לאנגלית בצורה ישירה, מה שגורם לאי הבנה ולשגיאות. דוגמאות לכך כוללות שלטים ציבוריים עם תרגומים שגויים, תפריטים במסעדות, ומסמכים רשמיים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציטוט עם תסריט בשפה זרה (סינית)
קטגוריה:אנגלית
קטגוריה:סלנג
רודולף באואר (ספורטאי)

ממוזער
רודולף באואר (בהונגרית: Bauer Rudolf; בודפשט, 2 בינואר 1879 – שושר, 9 בנובמבר 1932) אלוף אולימפי הונגרי זורק דיסקוס.

== ביוגרפיה ==
מ-1895 עד 1898, היה באואר ספורטאי של BTC (מועדון התעמלות בודפשט), הוא התחרה במספר ענפי ספורט - אתלטיקה, היאבקות, חתירה וכדורגל. משנת 1898 למד משפטים באוניברסיטת בודפשט למדע (כיום אוניברסיטת אטווש לוראנד), לאחר מכן מ-1899 עבר לאקדמיה הכלכלית של Magyaróvár והתכונן לאולימפיאדת פריז (1900) בצבעי מועדון האתלטיקה המקומי. הוא הציג חידוש טכני בזריקת דיסקוס, הוא היוצר של תנועת הסיבוב של זריקת הדיסקוס, המודרנית שנמצאת בשימוש עד היום.<ref>Bauer Rudolf diszkoszvető 3 dobása ért földet a nézők között. A párizsi olimpián második helyezett cseh František Janda-Suk röviddel 1955-ben bekövetkezett halála előtt egy nyilatkozatában azt állította, hogy a fordulásos stílust ő alkalmazta először és a magyarok az ő gyakori budapesti szereplése során leshették el tőle.</ref> לאחר ניצחונו בתחרות הבחירה הארצית, הוא זכה גם באולימפיאדה, בתחרות שאורגנה בפארק בוא דה בולון (Bois de Boulogne) בפריז, הוא השיג תוצאה של 36.04 מטר. ב-15 ביולי 1900 הוא הפך לאלוף האולימפי הראשון באתלטיקה ההונגרית. הוא היה רק בן 21 בזמן ניצחונו האולימפי, אך לאחר מכן השתתף בתחרויות אתלטיות בודדות בלבד. אחרי אלפרד האיוש, הוא היה הספורטאי ההונגרי השני שזכה במדליית זהב אולימפית, וכחרדת גורל, הוא גם מת השני מבין זוכי מדליות הזהב של הונגריה.

בתחילת המאה ה-20, רודולף באואר לא קיבל הכרה מוסרית או כלכלית על ניצחונו האולימפי. הספורטאי המצוין הפסיק השתתפות בתחרויות בינלאומיות בגיל 21, בשיא. לאחר האולימפיאדה הוא התחרה רק בתחרויות חקלאים כפריים וזרק להנאתו את הדיסקוס, איתו הגיע עד ל-43 מטר.

== הנצחתו ==
* מאז 2009, קיים [https://web.archive.org/web/20140809055938/http://www.kozterkep.hu/~/22624/Bauer_Rudolf_dombormuves_emlektablaja_Mosonmagyarovar_2009.html לוח תבליט] במושונמגיארובאר. רחוב בעיר נושא את שמו.
* מאז שנת 2000, ברובע 9 של בודפשט ברחוב Kinizsi u. 31. יש תבליט על קיר הבית (ביתו לשעבר של רודולף באואר). שני התבליטים נעשו על ידי הפסל לאסלו דינייש.

== לקריאה נוספת ==
* Endre Kahlich – László Gy Papp – Zoltán Subert: המשחקים האולימפיים 1896–1976 – בודפשט, 1977 – 
* Révai új lexikona II. (הלקסיקון החדש של רוואי).
* József Keresztényi: Little Little History Olympic History - בודפשט, 1988 - 
* לאסלו לוקאץ' – ג'רג' ספשי: 112. ההיסטוריה של מדליות הזהב האולימפיות של הונגריה – בודפשט, 1980 – 
* Vojtech Zamarovský: האולימפיאדה בשידור חי - הוצאת Madách, ברטיסלאבה, 1984 - ללא ISBN
* האלופים האולימפיים שלנו - רודולף באואר, Sporthu Magazin, 2008. 22 בינואר יום שלישי [http://www.sporthu.hu/newsprt.php?nid=2458]

== קישורים חיצוניים ==

* 
== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלופים אולימפיים: זריקת דיסקוס (גברים)
קטגוריה:אלופים אולימפיים מהונגריה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אטווש לוראנד בודפשט
קטגוריה:משתתפי אולימפיאדת פריז (1900)
קטגוריה:משפטנים הונגרים
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1879
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1932
הפרפקטורה הפרטוריאנית של איטליה

הפרפקטורה הפרטוריאנית של איטליה (בלטינית: Praefectura praetorio Italiae, בצורתו המלאה (עד 356) praefectura praetorio Italiae, Illyrici et Africae) הייתה אחת מארבעת הפרפקטורות הפרטוריאניות שאליהם חולקה האימפריה הרומית המאוחרת. היא כללה את חצי האי האיטלקי, מערב הבלקן, מחוזות הדנובה וחלקים מצפון אפריקה. מושב הפרפקטורה עברה מרומא למדיולאנום ולבסוף לרוונה.

== מבנה והיסטוריה ==
הפרפקטורה הוקמה בחלוקת האימפריה לאחר מותו של קונסטנטינוס הגדול בשנת 337, והורכב מדיוקסיות. בתחילה היו אלו דיוקסיית אפריקה, דיוקסיית איטליה, דיוקסיית פאנוניה, דיוקסיית דאקיה ודיוקסיית מקדוניה (השתיים האחרונות התאחדו עד 327 לערך בדיוקסיית מואסיה). בסופו של דבר פוצלה דיוקסיית איטליה לשניים, דיוקסיית איטליה הפרברית (Italia suburbicaria: "איטליה מתחת לעיר", המכונה גם "דיוקסיית העיר רומא") ודיוקסיית איטליה האנונרית (Italia annonaria: "איטליה שירות האספקה").

בשנת 347 הוקמה הפרפקטורה הפרטוריאנית של איליריקום, הכולל את הדיוקסיות של פאנוניה, דאקיה ומקדוניה. Vulcacius Rufinus היה הפרפקט בשנים 347–352. הפרפקטורה החדשה בוטל בשנת 361 על ידי יוליאנוס והוקם מחדש בשנת 375 על ידי גרטיאנוס. שטחה היה שנוי במחלוקת בין שני חצאי האימפריה, עד לחלוקה הסופית בשנת 395, אז פוצלה דיוקסיית פאנוניה מאיליריקום והתחברה לאימפריה המערבית ולמחוז איטליה בתור דיוקסיית איליריקום.

למרות סופה של האימפריה המערבית בשנת 476, המדינות היורשות הגרמניות תחת אודואקר ותיאודריך הגדול המשיכו להשתמש במנגנון המנהלי הרומי, כמו גם להיות נתינים נומינליים של הקיסר המזרחי בקונסטנטינופול. הפרפקטורה שרד, ונפל שוב לידיים רומיות לאחר המלחמה הגותית של יוסטיניאנוס. עם זאת, עם הפלישה הלומברדית ב-568, השלטון הרומי הצטמצם לשטחים מפוצלים ומבודדים, וההפרפקטורה הוחלפה עם האקסרכיה של רוונה, שהוקם על ידי הקיסר מאוריקיוס.

עם זאת, קיים תיעוד של הפרפקטורים עד למאה ה-7. התיעוד האחרון הוא משנת 639, וזוג חותמות הנושאות את התואר אפרכוס ("פרפקט" ביוונית) שרדו מסוף המאה ה-7, אם כי הוצע כי הם טעות הדפסה במקום exarchos ("אקסרך").

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:הים התיכון: היסטוריה
קטגוריה:איטליה: העת העתיקה
קטגוריה:מדינות לשעבר בתחומי איטליה
דיוקסיית אפריקה

מטבע בוניפאטיוס Comes Africae (422–431 לספירה).
דיוקסיית אפריקה (בלטינית: Dioecesis Africae) הייתה דיוקסיה של האימפריה הרומית המאוחרת יותר, בה שולבו מחוזות צפון אפריקה, מלבד מאוריטניה טינגיטאנה. מושבו היה בקרתגו, והוא היה כפוף לפרפקטור הפראיטוריאני של איטליה.

== סקירה כללית ==
הדיוקסיה כללה את מחוזות אפריקה פרוקונסולאריס (הידועה גם בשם Zeugitana), ביזאקנה, מאוריטניה סיטיפנסיס, מאוריטניה קיסרינסיס, נומידיה קירטנסיס, נומידיה מיליטיאנה וטריפוליטניה. במונחים גאו-פוליטיים נוכחיים, הדיוקסיה של אפריקה כללה את כל קו החוף של תוניסיה, אלג'יריה עם כמה אזורים עורפיים הרריים, בתוספת החצי המערבי של קו החוף של לוב.

הדיוקסיה התקיימה מתקופת הרפורמות הדיוקלטיאניות והקונסטנטיניות בשנים האחרונות של המאה ה-3 ועד שנדרסה על ידי הוונדלים בשנות ה-430. הארגון הפרובינציאלי נשמר תחת הוונדלים, ולאחר תבוסתם וכיבושה מחדש של אפריקה על ידי האימפריה הרומית המזרחית במלחמת הוונדלים, הם קובצו מחדש, אך הפעם תחת פרפקטור פרטוריאני.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:האימפריה הרומית
קטגוריה:אפריקה: היסטוריה
הדיוויזיה ה-201 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-201 (בגרמנית: 201. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

== היסטוריה ==
הדיוויזיה ה-201 הוקמה ב-17 בינואר 1916, כחלק מהרחבת כוחותיו של הצבא הגרמני בחזית המזרחית. הדיוויזיה הורכבה בעיקר מכוחות ממלכת וירטמברג, מדינה בדרום גרמניה, והייתה חלק מהקורפוס ה-17.<ref name=":0"></ref>

באביב 1916 השתתפה הדיוויזיה ה-201 בקרב קובל, מתקפה גדולה של מעצמות המרכז נגד הכוחות הרוסיים באוקראינה של ימינו. הדיוויזיה השתתפה גם במתקפת ברוסילוב, מתקפה רוסית מסיבית שהחלה ביוני 1916 ודחקה את צבאות אוסטרו-הונגריה וגרמניה לאחור. <ref></ref>

ב-1917 הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם נלחמה בקרב אראס ובקרב פשנדל. הדיוויזיה השתתפה גם במתקפת האביב הגרמנית של 1918, שהייתה ניסיון לשבור את הקיפאון בחזית המערבית.

הדיוויזיה ספגה אבדות קשות במהלך המלחמה, על פי ההערכות 20,000 חיילים נהרגו או נפצעו. לאחר שביתת הנשק ב-11 בנובמבר 1918 פורקה הדיוויזיה כחלק מפירוק הצבא הגרמני.

== מפקדים ==
* גנרל-לויטננט גוסטב פון דיקהות-הארך (5 ביולי 1916 – 11 בנובמבר 1917)
* גנרל-לויטננט לודוויג באכלין (12 בנובמבר 1917 – 26 באוקטובר 1918)

==לקריאה נוספת==
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

== הערות שוליים ==

201
201
יחסי החוץ של קנדה

website=GAC}}</ref>
יחסי החוץ של קנדה הם היחסים של קנדה עם ממשלות ואומות אחרות. קנדה מוכרת כמעצמה בינונית בזכות תפקידה בעניינים גלובליים עם נטייה לחפש פתרונות רב-צדדיים ובינלאומיים.<ref name="Chapnick2011a"></ref><ref name="Gabryś Soroka 2017 p. 39"></ref><ref name="c733"></ref> קנדה ידועה במחויבותה החזקה לשלום ולביטחון בינלאומיים, כמו גם בתפקידה כמתווכת בסכסוכים<ref name="o407"></ref>וכמספקת סיוע למדינות מתפתחות.<ref name="p004"></ref><ref name="o880"></ref> "תור הזהב של הדיפלומטיה הקנדית" מתייחס לתקופה בהיסטוריה הקנדית, הנחשבת בדרך כלל לאמצע המאה ה-20, כאשר קנדה חוותה הצלחה רבה ביחסי החוץ ובמאמצים הדיפלומטיים שלה.<ref name="s080"></ref>

תפקיד השלום של קנדה במהלך המאה ה-20 שיחק תפקיד מרכזי בתדמיתה החיובית בעולם.<ref></ref><ref></ref> קנדה נמנעה לאורך זמן מהשתתפות בפעולות צבאיות שלא אושרו על ידי האו"ם. מאז המאה ה-21, השתתפות ישירה של קנדה במאמצי שמירת השלום של האו"ם ירדה בצורה חדה.<ref name="Mingst Karns 2019 p. 63"></ref> הירידה הגדולה נבעה מכך שקנדה הפנתה את השתתפותה לפעולות צבאיות מאושרות על ידי האו"ם דרך נאט"ו, במקום ישירות דרך האו"ם. קנדה התמודדה עם מחלוקות על מעורבותה במדינות זרות מסוימות, במיוחד בפרשת סומליה בשנת 1993.<ref name="McQuaig2010bt"></ref><ref></ref> הצבא הקנדי מחזיק כיום למעלה מ-3000 אנשי צבא המוצבים בחו"ל במבצעים שונים.<ref></ref>

לקנדה ולארצות הברית יש מערכת יחסים ארוכה, מורכבת ומשולבת.<ref name="The Canadian Encyclopedia 2020 s579"></ref><ref name="Nord Weller p."></ref> הן בנות ברית קרובות, המשתפות פעולה באופן קבוע במבצעים צבאיים ובמאמצים הומניטריים. קנדה גם מקיימת קשרים היסטוריים ומסורתיים עם הממלכה המאוחדת ועם צרפת, יחד עם המושבות לשעבר של שתי המדינות, באמצעות חברותה בחבר העמים הבריטי ובארגון הבינלאומי של הפרנקופוניה. קנדה ידועה בקשריה החיוביים עם הולנד, בין השאר בזכות תרומתה לשחרור הולנד במהלך מלחמת העולם השנייה.<ref></ref> לקנדה יש משרדים דיפלומטיים וקונסולריים ביותר מ-270 מקומות בכ-180 מדינות זרות.<ref name="GAC 2014 c2632"></ref>

קנדה חברה בארגונים בינלאומיים ובפורומים רבים.<ref></ref> קנדה הייתה חברה מייסדת באומות המאוחדות בשנת 1945 והקימה יחד עם ארצות הברית את פיקוד ההגנה האווירית של צפון אמריקה בשנת 1958.<ref name="Wilson 2012 p. 10"></ref> המדינה חברה בארגון הסחר העולמי, חמש העיניים, G7 וארגון לשיתוף פעולה ולפיתוח כלכלי (OECD). קנדה הצטרפה לאמנה הבין-לאומית בדבר זכויות אזרחיות ומדיניות בשנת 1976.<ref></ref> המדינה הצטרפה לארגון מדינות אמריקה (OAS) בשנת 1990,<ref></ref> ושואפת להרחיב את קשריה עם כלכלות חוף האוקיינוס השקט באמצעות חברות בפורום לשיתוף פעולה כלכלי אסיה-פסיפיק (APEC). נכון ל-2023, קנדה חתומה על 15 הסכמי סחר חופשי עם 51 מדינות שונות.<ref name="GAC 2020"></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קנדה: יחסי חוץ
יבגני לוין (פיזיקאי)

יבגני לוין (ברוסית: Евгений Маркович Левин; נולד ב-22 ביוני 1940). הוא פיזיקאי סובייטי-ישראלי. הוא מומחה בפיזיקה גרעינית.

==קורות חיים==
יבגני לוין נולד בשנת 1940 בלנינגרד למשפחה יהודית. אביו היה פרופסור בהנדסה ואמו הייתה מהנדסת. את החורף 1941/42 הם עברו בלנינגרד הנצורה ובאביב פונו לחלק הפנימי של ברית המועצות. בשנת 1945 הם חזרו לעיר.

בשנת 1957 לוין החל לימודי פיזיקה באוניברסיטת לנינגרד. הוא סיים את הלימודים בשנת 1963 בהצטיינות והחל לעבוד בסניף גטצ'ינה של מכון לפיזיקה וטכנולוגיה על שם יופה. בעבודה במכון הוא סיים לימודי תואר שלישי בשנת 1968 ובשנת 1978 סיים עבודת פוסט-דוקטורט.

לוין מתמחה בפיזיקת חלקיקים וכרומודינמיקה קוונטית. הוא פיתח שיטות ומודלים קשורים לחקר אדרונים. תאוריות שלוין פיתח נבדקו בניסויים שבוצעו במאיציי חליקים.

בתחום התמחותו לוין פרסם כ-300 מאמרים בכתב עת מקצועיים בברית המועצות ומחוץ לגבולות המדינה. הוא היה מדריך של מספר עבודות תואר שלישי בתקופת פעילותו בלנינגרד ובתל אביב. לאחר התפרקות ברית המועצות לוין הוזמן לעבודה במספר אוניברסיטאות באירופה, ארצות הברית וברזיל

בשנת 1996 לוין עלה לישראל והתמנה לפרופסור באוניברסיטת תל אביב.

על עבודתו לוין קיבל מספר פרסים בין-לאומיים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.tau.ac.il/~leving/ דף באתר אוניברסיטת תל אביב]
* [https://cris.tau.ac.il/en/persons/evgeny-levin תיאור פעליות מדעית]
* [https://academictree.org/physics/tree.php?pid=678289 עץ מדריכים]

קטגוריה:פיזיקאים יהודים רוסים
קטגוריה:מדענים יהודים סובייטים
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ילידי 1940
תאוריית שימור ההערכה העצמית

תאוריית שימור ההערכה העצמית (באנגלית: Self-evaluation maintenance theory) היא תאוריה בפסיכולוגיה חברתית המתבססת על ההנחה שלאדם יש צורך להגן על ההערכה העצמית או להעלותה. הנחת יסוד של התאוריה היא שיחסינו עם הזולת משפיעים השפעה של ממש על הערכתנו העצמית.<ref name=":0"></ref> טסר הבחין בין המצבים שבהם אנו נהנים מהצלחתו של אדם הקרוב לנו לבין המקרים שבהם הצלחתו פוגעת בנו. התהליך הראשון נקרא השתקפות, ובו ההערכה העצמית עולה בעקבות השתקפות הצלחתו של הזולת על מושג העצמי. בתהליך השני, הצלחתו של אדם אחר תעורר השוואה לא מחמיאה, ובעקבותיה תחול ירידה בהערכה העצמית.<ref name=":0" /> 

לפי התאוריה מידת הרלוונטיות היא שקובעת אם יתרחש תהליך השתקפות או תהליך ההשוואה. אם הצלחתו של אדם אחר היא בתחום רלוונטי מאוד, התהליך המרכזי יהיה תהליך ההשוואה. אם הביצוע הוא בתחום שאינו רלוונטי, תהליך ההשתקפות יהיה מרכזי יותר, והצלחתו של הזולת תביא להעלאה בהערכה העצמית.<ref name=":0" /> לדוגמה, שני חברים שמנסים להתקבל לקבוצת כדורגל, האחד מתקבל והשני נדחה. העוצמה שבה יתרחש כל אחד משני התהליכים מושפעת לפי התאוריה משני משתנים: מידת הקרבה לאחר ואיכות הביצוע של האחר. ככל שהקרבה רבה יותר, כך תגבר השפעתם של שני התהליכים (תהליך ההשתקפות ותהליך ההשוואה).<ref name=":0" />  

טסר דן בדרכים שבהן אנו עשויים להתמודד עם פגיעה כזו בהערכה העצמית. לדידו, ניתן לעשות זאת באמצעות שינוי של כל אחד משלושת המשתנים המשפיעים על התהליך: הקרבה לאחר, להשפיע על ביצועי האחר או שלנו, או להגדיר מחדש את הרלוונטיות.<ref name=":0" /> 

== ראו גם ==
* תאוריית ההשוואה החברתית
* האדרה עצמית

== הערות שוליים ==

== ביאורים ==

2024 07
קטגוריה:פסיכולוגיה חברתית
עולם שלי

"עולם שלי" הוא אלבום האולפן השלישי של הזמרת-יוצרת הישראלית עלמה גוב. הוא יצא לאור ב-17 ביולי 2024 בהוצאה עצמית של גוב. לפני צאתו קדם לו הסינגל "זה הסוף" שיצא לאור ב-19 ביוני 2024.

== רקע וקידום ==
אלבומה הקודם של גוב, "איך האהבה הזאת חומקת בין האצבעות", יצא קצת יותר משנה לפני צאת "עולם שלי.<ref name=":0"></ref>

ב-19 ביוני 2024 יצא לאור הסינגל "זה הסוף", שיר ראשון מתוך האלבום.<ref></ref> באותו היום הודיעה כי אלבומה השלישי יצא לאור ב-17 ביולי של אותה השנה.<ref></ref> ב-17 ביולי נכנס השיר "זה הסוף" לפלייליסט גלגלצ.<ref></ref>

גוב צפויה להופיע עם שירי האלבום בפסטיבל אינדי דזרט במהלך חודש יולי 2024 וגם בפסטיבל התמר ב-19 באוקטובר 2024 יחד עם מוניקה סקס.<ref></ref><ref></ref>

== הרכב האלבום ==
האלבום מורכב מ-11 רצועות אותן כתבה והלחינה עלמה גוב בעצמה ולבדה.<ref name=":0" />

== ביקורות ==
ערן איצקוביץ מ"ישראל היום" כתב על האלבום כי .<ref name=":0" />

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2024
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים בהוצאה עצמית
מסילת פלשת – שורק

מסילת פלשת – שורק (מכונה גם "עוקף לוד") הוא מיזם תשתית רכבת לאומי המתוכנן בישראל. הוא כולל הקמת מסילה מחושמלת להובלת מטענים ונוסעים, והוא נכלל בתוכנית הפיתוח של רכבת ישראל לשנת 2040.

== רקע ==
המיזם מקודם במסגרת תת"ל 79 (תוכנית תשתית לאומית), שמטרתה לחבר בין מטרופולין באר שבע למטרופולינים ירושלים ותל אביב. התוכנית אושרה בוועדה לתשתיות לאומיות (ות"ל) ב-31 בדצמבר 2023.

== מאפייני המיזם ==
=== תוואי ===
* התוואי מחבר את נמל אשדוד דרך מסילת החוף (קו אשקלון – תל אביב) למסילת הדרום (קו נען – באר שבע) הקו מקביל לכביש 7, אורך המסילה: כ-83 ק"מ, הקו כולל חיבור למסילה 1A (הקו המהיר מירושלים לתל אביב) דרך מסדרון 431 חיבור למסילה המזרחית באמצעות מסילת "עוקף לוד" דרך מחלף נשרים

=== מאפיינים טכניים ===
* מסילה כפולה מחושמלת, מהירות נסיעה מתוכננת: עד 250 קמ"ש
* תדירות מתוכננת: רכבת כל 10 דקות בשעות השיא

=== תחנות ===
התוכנית כוללת הקמת תחנות נוסעים חדשות:
* תחנת הרכבת גדרה
* תחנת הרכבת גזר
* הרחבת תחנת הנוסעים המאושרת בבני דרום

== מטרות המיזם ==
קיצור זמני נסיעה: עם השלמת המיזם, זמן הנסיעה מתחנת הרכבת תל אביב – ההגנה לתחנת באר שבע – צפון / אוניברסיטה צפוי לעמוד על 38 דקות בלבד. שיפור שינוע מטענים: המיזם מיועד לקלוט את הגידול הצפוי בשינוע מטענים אל נמלי בחיפה ונמל באשדוד ומהם. הסטת רכבות משא: התוכנית מיועדת להסיט רכבות המשא העוברות כיום בתחום הערים לוד, רמלה, רחובות, באר שבע, נס ציונה ויבנה. שיפור השירות לנוסעים: קיצור זמני הנסיעה ותגבור תדירויות ורמות השירות.

== היסטוריה ==
ב-2015, התוכנית החלה להיות מקודמת בות"ל, ובספטמבר 2020 הות"ל החליטה לקדם את התוכנית. ב־31 בדצמבר 2023 אושרה התוכנית, לקראת העברתה לאישור הממשלה.

המיזם עורר התנגדות בקרב תושבי המועצה האזורית נחל שורק, בעיקר ביישוב יד בנימין, בשל החשש מפגיעה באיכות החיים. בעקבות זאת, הוצעו חלופות לתוואי המסילה, כולל שימוש במסילת חלץ הקיימת.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://mavat.iplan.gov.il/SV4/1/99000976551/310 תוכנית תתל/ 79 – מסילת פלשת שורק-עוקף לוד], באתר מינהל התכנון
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: מסילות רכבת עתידיות
הדיוויזיה ה-202 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-202 (בגרמנית: 202. Infanterie-Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה עם סיומה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה ב-6 ביולי 1916 בחזית המזרחית, ובשנת 1917 היא לחמה שם בקרב ריגה. לאחר שביתת הנשק הועברה הדיוויזיה לחזית המערבית, שם לחמה ב ובמתקפת מאה הימים עד סוף המלחמה. לאחר המלחמה חזרו חיילי הדיוויזיה לגרמניה, ובינואר 1919 פורקה הדיוויזיה.

==מפקדים==
* גנרל חיל הרגלים מקסימיליאן פון שוורצקופן (6 ביולי 1916 – 8 בינואר 1917)
* גנרל-מיור פאול ויזה (11 בינואר 1917 – 3 במרץ 1918)
* גנרל-לויטננט גאורג פון קרבלינג (4 במרץ – 5 ביוני 1918)
* גנרל-לויטננט גוסטב וילהלם הבל (6 ביוני 1918 – 10 בינואר 1919)

==לקריאה נוספת==
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

202
202
Shakespeare's Sister

"Shakespeare's Sister" (בעברית: "אחותו של שייקספיר") הוא שיר של להקת הסמית'ס. השיר יצא במרץ 1985 והגיע למקום ה-26 במצעד הסינגלים הבריטי. הוא מופיע גם באלבומי האוסף Louder Than Bombs ו-The World Won't Listen. על העטיפה הקדמית של הסינגל מופיעה כוכבת "Coronation Street" לשעבר, פאט פיניקס, המחופשת לדמותה אלסי טאנר.

== רקע ==
הכותרת מתייחסת לחלק ממאמרה הפמיניסטי של וירג'יניה וולף "חדר משלך", שבו היא טוענת שאם לויליאם שייקספיר הייתה אחות גאונית באותה מידה, כאישה לא הייתה לה הזדמנות לעשות בו שימוש.<ref name=":0"></ref><ref></ref> שון או'הייגן אומר שהמאמר היה "אחד מהטקסטים הפמיניסטיים הרבים שמוריסי אימץ כמתבגר מבולבל מינית ומתעורר פוליטי".<ref name=":0" />

לדברי סיימון גודארד, המילים מתבססות גם על הנובלה של אליזבת סמארט By Grand Central Station I Sat Down and Wept ועל השיר "Don't Jump" של בילי פיורי.<ref name=":0" /> הנרטיב של השיר הושווה ל-The Glass Menagerie של טנסי ויליאמס, שבו דמותה של לורה וינגפילד מכונה "אחותו של שייקספיר" על ידי דמותו של ג'ים אוקונור מכיוון שהאחרון מתייחס לאחיה של לורה, טום, סופר שאפתן, כ"שייקספיר".<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1985
קטגוריה:סינגלים מ-1985
קטגוריה:שירי הסמית'ס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים עם נושאים פמיניסטיים
קטגוריה:שירי רוקבילי
אלף מנעולים

"אלף מנעולים" הוא אלבום האולפן השלישי של הזמר הישראלי, עקיבא. הוא יצא לאור ב-13 ביוני 2024 בהוצאת החברה הפי"ל.

== רקע וקידום ==

ב-27 במרץ 2023 הוציא לאור את הסינגל הראשון מתוך האלבום, "צעדים". ב-8 באוגוסט של אותה השנה יצא לאור הסינגל השני מתוך האלבום, "רוצה להתעורר".

ב-9 בינואר 2024 יצא לאור הסינגל השלישי מתוך האלבום, "להחזיק חזק". ב-30 במאי של אותה השנה יצא לאור הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "ללמוד לעוף".<ref></ref> האלבום "אלף מנעולים" הושק ב-13 ביוני של אותה השנה.<ref name=":0"></ref>

== הרכב ==
האלבום הופק על ידי מספר מפיקים בולטים בתעשיית המוזיקה הישראלית: מתן דרור, סתיו בגר, מאור שושן וגלעד שמואלי.<ref name=":0" /> בנוסף, הוא נוהל אמנותית על ידי יעקב אסרף.<ref name=":0" />

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2024
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סתיו בגר
הדיוויזיה ה-187 (האימפריה הגרמנית)

הדיוויזיה ה-187 (בגרמנית: 187. Infanterie Division) הייתה דיוויזיה של צבא הקיסרות הגרמנית. הדיוויזיה לחמה במלחמת העולם הראשונה, ופורקה לאחר סיומה.

== היסטוריה ==
הדיוויזיה הוקמה ב-19 ביוני 1916 בחזית המערבית. לאחר פריסה קצרת טווח, היא הועברה לחלק הדרומי של החזית המזרחית בסוף אוגוסט 1916, והשתתפה בקרבות המערכה ברומניה. באמצע פברואר 1917 חזרה הדיוויזיה מערבה, שם לחמה עד סוף המלחמה, ובכלל זה בקרב השני על האן, מתקפת האביב הגרמנית ומתקפת מאה הימים. לאחר שביתת הנשק פונו השטחים הכבושים ולאחר הצעדה הביתה פורקה הדיוויזיה שם בינואר 1919.

== מפקדים ==
* גנרל-לויטננט אדווין זונקל (19 ביוני 1916 – 9 במאי 1918)
* גנרל-מיור הנס פון ויליבאלד פון לנגרמן אונד ארלנקאמף (10 במאי 1918 – 12 בינואר 1919)

==לקריאה נוספת==
* Ruhmeshalle unserer Alten Armee. Herausgegeben auf Grund amtlichen Materials des Reichsarchivs, Militär-Verlag, Berlin 1927, S. 66, 113–114.

187
187
פרובינקיה טריפוליטניה

Notitia Dignitatum - Dux provinciae Tripolitanae
טריפוליטניה הייתה פרובינקיה רומית. בין המאה ה-2 לפנה"ס למאה ה-3 לספירה היא נודעה בשם סירטיקה; במאה ה-3 שונה שמה לטריפוליטניה שמשמעותו "אזור שלושת הערים", בהתייחסו לאואה (טריפולי המודרנית של לוב), סברתה ולפטיס מגנה.

לאחר התבוסה של קרתגו במלחמות הפוניות, רומא העתיקה ארגנה את האזור (יחד עם מה שהוא כיום תוניסיה המודרנית ומזרח אלג'יריה), לפרובינקיה המכונה אפריקה, והפקידה אותו תחת ניהולו של פרוקונסול.

טריפוליטניה הייתה האזור הפחות עירוני באפריקה הרומית. <ref></ref>

במהלך הרפורמות של דיוקלטיאנוס של סוף המאה ה-3, כל צפון אפריקה הוכנסה לדיוקסיה החדשה שהוקמה באפריקה, שטריפוליטניה הייתה חלק ממנה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אפריקה: היסטוריה
קטגוריה:האימפריה הרומית
חלוץ אגף (הוקי קרח)

[[יארומיר יאגר עומד במקום השלישי בתור חלוץ אגף בכיבוש שערים בהיסטוריית ה-NHL לאחר אלכסנדר אובצ'קין וגורדי האו, ועומד במקום השני הכללי בצבירת נקודות לאחר ויין גרצקי.]]
חלוץ אגף, בהוקי קרח, הוא עמדת חלוץ של שחקן שאזור המשחק העיקרי שלו הוא לאורך אגפי המשחק החיצוניים. חלוצים אלו בדרך כלל מאגפים את החלוץ המרכזי. במקור השם ניתן לחלוצים שעלו וירדו בצדי הזירה. לחלוצי אגף יש בדרך כלל את האחריות ההגנתית הכי פחות מכל עמדה על הקרח, אולם עדיין מוטלות עליהם מטלות הגנה כמו תפקיד הפעלת לחץ מוקדם (forechecking) או כיסוי הנקודה באזור ההגנה.

ישנם סוגים שונים של חלוצי אגף במשחק – כובשי שערים יוצאי דופן, מתקלים שמשבשים את היריבים וחלוצים שמשחקים לאורך הלוחות ובפינות. לעיתים קרובות התפקיד המדויק של חלוץ אגף על קו תלוי באיזה סוג תפקיד חלוץ האגף השני ממלא; בדרך כלל לקווים יהיה עוד חלוץ אגף אחד מכוון שערים וחלוץ אגף אחד שמתמקד יותר במשחק לצד הלוחות, תיקולים ומסירת הדסקית לאחרים כדי שיחבטו חבטות (אם השחקן גדול יותר, הוא ייקרא לפעמים "פאוור פורוורד").

עמדה זו נהוגה להתייחס לצד הזירה בו משחק חלוץ האגף בדרך כלל, כלומר "אגף שמאל" או "אגף ימין". הצד של הזירה בו שיחק השחקן קשור באופן מסורתי לצד גופם ממנו הם חובטים (כלומר חובט שמאלי משחק באגף שמאל), אך בעשורים האחרונים יותר חלוצי אגף שיחקו ב"אגף נגדי" כלומר בצד הנגדי של האגף לעומת היד הדומיננטית בה הם חובטים, דבר שמאפשר חבטות שמשתחררות מהר יותר אם הם מקבלים מסירה בעמידה נייחת באזור ההתקפה.

==אזור ההתקפה==
אחריות חלוצי האגף באזור ההתקפה כוללת את המטלות הבאות:
* מציאת מקום פתוח למסירה מחברי קבוצתם
* עצירת מסירות מגיני הקבוצה היריבה
* תקיפת המגנים היריבים בזמן שהדסקית נשלטת על ידם.

==אזור ההגנה==
עמדות אופייניות לחלוצי אגף באזור ההגנה.
חלוצי אגף משחקים לעיתים קרובות באזור גבוה (קרוב לקו הכחול), בדרך כלל מכסים על מגיני הקבוצה היריבה, כלומר הם חוסמים מסירות מלהגיע למגנים וחוסמים חבטות של ההגנה היריבה. חלוצי אגף צריכים תמיד להיות ערניים למסירה מתפרצת או הזדמנות לחלץ את הדסקית על פני מגן של הקבוצה היריבה מעבר לקו הכחול. כאשר חלוצי אגף מקבלים מסירה לאורך הלוחות, הם יכולים לממש מספר אפשרויות:
* להסיר את הדסקית מהלוחות או הזכוכית כדי להוציא אותה מהאזור
* להפנות מחדש או למסור בעדינות את הדסקית לחבר לקבוצה שמתקדם לאזור הנייטרלי שיוכל לאחר מכן להתחיל בהתקפה, או לחבוט את הדסקית לאזור ההתקפה כדי לאפשר החלפת קו בקבוצה ולהמשיך לתקוף את המגינים
* לשאת את הדסקית בעצמם לאזור ההתקפה כדי לנסות לפרוץ או לנוע בצורה משונה במהירות, שם הקבוצה התוקפת מתקדמת עם יותר שחקנים קרובים לדסקית מאשר המגינים
חלוצי אגף בדרך כלל אינם צריכים:
* לשחק עמוק באזור ההגנה שלהם
* לעזור לחבריהם קרוב ללוחות

==תיקול נסיגה==
חלוצי אגף הם בדרך כלל השחקנים האחרונים שחוזרים לאחור מאזור ההתקפה. בזמן החזרה לאחור, חיוני שהם יכסו את שחקן היריב הפנוי האחרון שממהר פנימה. עם זאת, ברגע שהדסקית נשלטת על ידי הקבוצה היריבה באזור ההגנה, חלוצי האגף אחראים לכסות את המגן בצד הקרח שלהם.

==עימותים==
לפני הטלת הדסקית בעימות, אסור לשחקנים מלבד אלו שמתמודדים בעימות ליצור כל מגע פיזי עם שחקנים בקבוצה הנגדית, ואף לא להיכנס למעגל ההתמודדות (כאשר מסומן). לאחר הטלת הדסקית, חיוני שחלוצי האגף יחתרו למגע לשחקנים היריבים כדי למנוע מהם להשיג את שליטה על הדסקית.

ברגע שקבוצה ביססה את השליטה בדסקית, חלוצי האגף יכולים להציב את עצמם בעמדה המתאימה. בנוסף, ישנם חלוצי אגף שתפקידם להתמודד בעימותים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הוקי קרח
ברק פרידמן

ברק פרידמן (נולד ב-1991) הוא שחקן ישראלי, בנו של השחקן והזמר דב פרידמן, ואחיו של השחקן שרון פרידמן.

==קריירה מקצועית==
פרידמן הגיע לתחום המשחק לאחר שלמד בבית צבי, ובמקביל עבד כדוגמן.<ref></ref> במהלך לימודיו השתתף בהפקות רבות של בית צבי ביניהן:
* "כפר" מאת יהושע סובול<ref></ref>
* "השורד" בבימויו של אלון אופיר (2019)<ref></ref>
* "תרגיע" בבימוי אבישי בן גל<ref></ref>
* פרויקט לאראמי העוסק ברציחתו של הנער מתיו שפרד (2019)<ref></ref>
* מלאכים באמריקה - בתפקיד פריור וולטר (2019)<ref></ref>
* "אלקטרה" של סופוקלס.<ref></ref>

ב-2023 שב לבמת התיאטרון כדי לגלם את דמותו של קאסיו בהפקה של "אותלו" בתיאטרון מלנקי,<ref></ref> שהייתה מועמדת לפרס קיפוד הזהב.<ref></ref>

=== פילמוגרפיה ===
* משפחת כספי - דני, האורח משווייץ (2012)
* מעשייה אורבנית - תפקיד ראשי של האח בסרט הקולנוע העצמאי של אליאב לילטי (2013)
* זינוק בעלייה - ג'וני (2014)<ref></ref>
* הרחק מהיעדרו - נער על החוף (2014)
* מלכה - סיפורה של לינור אברג'יל - בתפקיד הכדורסלן שאראס (2022)
* אדמה בוערת - שמעון, בסרט טלוויזיה העוסק בנוער הגבעות. (2022)

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:דוגמנים ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1991
ג'יימס ביידן

ג'יימס בריאן "ג'ים" ביידן (באנגלית: James Brian "Jim" Biden; נולד ב-16 במאי 1949) הוא יועץ פוליטי ומגייס כספים. ביידן הוא אחיו של ג'ו ביידן, הנשיא ה-46 והנוכחי של ארצות הברית. הוא היה מגייס התרומות הראשי של אחיו לקמפיין שלו בבחירות לסנאט של ארצות הברית בדלאוור ב-1972.

==ביוגרפיה==
ג'יימס ביידן למד ב אך לאחר ארבעה סמסטרים עזב את האוניברסיטה מבלי לקבל תואר.

זמן קצר לאחר ניצחון אחיו בבחירות לסנאט של ארצות הברית בדלאוור ב-1972 נכנס לעסקי מועדוני הלילה. הוא ניהל יחד עם ארבעה שותפים טרקלין-מסעדה בשם "Seasons Change". לאחר שנחל הצלחה פתח מועדון נוסף בשם "The Other Side".

ב-8 בנובמבר 2023 זומן על ידי הרפובליקנים בבית הנבחרים של ארצות הברית יחד עם אחיינו האנטר ביידן, ונדרש מהם להופיע בפני ועדת הפיקוח והרפורמה של בית הנבחרים של ארצות הברית על מנת להגיש תצהירים, לפי סוכנות הידיעות Associated Press. עורך דינו של ג'יימס ביידן אמר שהזימונים אינם מוצדקים, בעוד שעורך דינו של האנטר ביידן כינה אותם "תעלול פוליטי" המבוסס על "טענות שהופרכו". הוושינגטון פוסט דיווח כי ג'יימס ואשתו שרה הוקלטו על ידי ה-FBI בחקירה משטרתית על שוחד משנת 1998, הקשורה לעורך דין ידוע במיסיסיפי, , ששקל שותפות עסקית עם ג'יימס ביידן.

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפחת ביידן
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דלאוור
קטגוריה:דלאוור: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
סאלח עלי א-סמאד

סאלח עלי א-סמאד (בערבית: صالح علي الصماد, בתעתיק מדויק: צאלח עלי אלצמאד; 1 בינואר 1979 - 23 באפריל 2018<ref></ref>) היה מנהיג פוליטי וצבאי בכיר בארגון הטרור השיעי-זיידי, החות'ים, אשר כיהן כנשיא המועצה המדינית העליונה של תימן מ-6 באוגוסט 2016 ועד מותו באפריל 2018. הוא היה הנשיא דה פקטו של תימן עד שחוסל בתקיפה אווירית של קואליציה בראשות ערב הסעודית.<ref></ref><ref></ref>

== ביוגרפיה ==
א-סמאד נולד ב-1 בינואר 1979 באזור בני מעז אשר במחוז סהר שבנפת סעדה – מעוז החות'ים בחלקה הצפוני של תימן.<ref></ref> א-סמאד היה מעורב באופן פעיל בארגון החות'ים עוד מהימים הראשונים של הארגון.

כאשר כוחות החות'ים השתלטו על בירת תימן, צנעא, בספטמבר 2014, הפך א-סמאד לדמות פוליטית מרכזית. בתחילה הוא מונה כיועץ של הנשיא עבד רבו מנסור האדי, אם כי התפקיד היה סמלי בלבד שכן ממשלתו של האדי נאלצה לברוח מהמדינה במהרה.<ref name="endorsed"></ref>

החל מפברואר 2015, לאחר ההפיכה בתימן, הוא תואר כ"מנהיג החות'ים הבכיר בצנעא".<ref name="nyt"></ref>

ב-6 באוגוסט 2016 מונה א-סמאד לנשיא המועצה המדינית העליונה של תימן,<ref></ref> גוף שהוקם על ידי החות'ים ובעלי בריתם במטרה לנהל את השטחים שבשליטתם וכחלופה לממשלתו של הנשיא האדי, אשר הייתה לה עד כה הכרה בין-לאומית. כנשיא המועצה המדינית העליונה, א-סמאד תפקד כראש המדינה בפועל באזורים שבשליטת החות'ים, ופיקח על המאמצים המינהליים והצבאיים בתקופה סוערת בתימן.

תחת הנהגתו של א-סמאד, המועצה המדינית העליונה חתרה לבסס את השליטה החות'ית ולנהל את המאמץ המלחמתי נגד הקואליציה בראשות ערב הסעודית אשר תמכה בממשלת הנשיא האדי. באותה העת א-סמאד הוביל לגיוס תמיכה בין-לאומית בחות'ים ומילא תפקיד מהותי בהנהגה הפוליטית והצבאית באותה העת.

ב-23 באפריל 2018 נהרג א-סמאד בתקיפה אווירית ממוקדת שבוצעה על ידי כטב"ם של הקואליציה בראשות ערב הסעודית בעיר הנמל המרכזית אל-חודיידה אשר במערב תימן. מותו היווה מכה משמעותית להנהגת החות'ים.<ref></ref>

עבד אל-מלכ אל-חות'י, המנהיג העליון של החות'ים, הצהיר בתגובה לחיסולו של א-סמאד כי "כוחות התוקפנות, בראשות אמריקה וסעודיה, נושאים באחריות המשפטית לפשע הזה ולהשלכותיו".<ref></ref>

== ראו גם ==
* סמאד (כטב"ם)

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשיאי תימן
קטגוריה:חות'ים: אישים
קטגוריה:תימנים שנולדו ב-1979
קטגוריה:תימנים שנפטרו ב-2018
קטגוריה:סעדה: אישים
פמלה נאדל

פמלה ס. נאדל (באנגלית: Pamela S. Nadel; נולדה ב-1951) היא היסטוריונית, חוקרת וסופרת אמריקאית המתמקדת בהיסטוריה היהודית. נאדל מיקדה את מחקריה על נשים יהודיות ותפקידן בהיסטוריה היהודית וכן בעיצוב ההיסטוריה של ארצות הברית באמצעות תפקידן בתנועות חברתיות ופוליטיות שונות.

== ביוגרפיה ==
נאדל נולדה לאליס וארווין נאדל ב-1951 וגדלה בליווינגסטון , ניו ג'רזי שבארצות הברית.<ref></ref> לאחר שסיימה את לימודיה בבית הספר התיכון של ליווינגסטון ב-1969,<ref name="Award"></ref> היא למדה בקולג' דאגלס מאוניברסיטת רוטגרס,<ref></ref> שם התמחתה בלימודי עברית וסיימה את לימודיה בהצטיינות יתרה.<ref name="Award" /> את שנת ההתמחות שלה בילתה נאדל בחו"ל בלימודים באוניברסיטה העברית בירושלים.<ref name="Award" />

היא המשיכה את לימודיה באוניברסיטת אוניברסיטת המדינה של אוהיו שם סיימה תואר שני בהיסטוריה יהודית בשנת 1976 ודוקטורט בהיסטוריה של יהדות אמריקה בשנת 1982. בזמן שסיימה את הדוקטורט שלה על דפוסי הגירה יהודים מזרח-אירופיים, נדל קיבלה מלגה מהארכיון היהודי-אמריקאי,<ref></ref> וזכתה לכבוד על ידי נשיא אוניברסיטת המדינה של אוהיו, הרולד אנרסון , על הצטיינותה כעוזרת הוראה.

== מספריה ==
<div class="mw-content-ltr">
* 
* 
* 
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטוריונים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פמיניסטים יהודים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה של אוהיו
קטגוריה:חוקרי תולדות עם ישראל
קטגוריה:ילידי 1951
Bigmouth Strikes Again

"Bigmouth Strikes Again" הוא שיר משנת 1986 של להקת הסמית'ס מאלבומם השלישי The Queen Is Dead. השיר, שנכתב על ידי ג'וני מאר ומוריסי, כולל מילים ששיקפו את תסכוליו של מוריסי מתעשיית המוזיקה באותה תקופה. מבחינה מוזיקלית, השיר נכתב בהשראת "Jumpin' Jack Flash" של הרולינג סטונז ובמרכזו ריף גיטרה שמאר כתב במהלך בדיקת סאונד בשנת 1985.

"Bigmouth Strikes Again" יצא כסינגל המוביל מהאלבום, תוך עקיפת הבחירה המועדפת על ראף טרייד, "There Is a Light That Never Goes Out". הסינגל הגיע למקום ה-26 במצעד הסינגלים הבריטי ומאז זכה לשבחי המבקרים יחד עם מספר גרסאות שהוקלטו על ידי אמנים אחרים.

== רקע ==
"Bigmouth Strikes Again" החל כשיר שנכתב על ידי מוריסי בקיץ 1985.<ref name=":0"></ref> השיר היה האחרון מבין שלושה שירים שנכתבו על תסכולו של מוריסי מתעשיית המוזיקה, כאשר השניים הקודמים היו "The Boy with the Thorn in His Side" ו-"Rubber Ring". השיר משקף באופן ספציפי את חוויותיו השליליות של מוריסי עם עיתונות המוזיקה. כשנשאל על ידי NME על השיר, מוריסי ענה: "אני לא יכול לחשוב על משפט אחד (שאני מתחרט שאמרתי). אנחנו עדיין בשלב שבו אם הייתי מציל חתלתול מטביעה, הם היו אומרים: 'מוריסי מפץ גופתו של חתלתול'. אז מה אפשר לעשות?"

מוריסי התכוון שמילות השיר יהיו הומוריסטיות; הוא הסביר: "הייתי קורא לזה פרודיה אם זה היה נשמע פחות כמו חגיגה עצמית, וזה בהחלט לא היה. זה היה פשוט שיר ממש מצחיק".<ref></ref> המתופף מייק ג'ויס אמר: "איזה שם פנטסטי – אחד הטובים של מוזר (מוריסי). ועם השיר הזה, אתה יכול להבין למה הוא גרם לעיתונאים לקרם את המכנסיים שלהם. הקשיבו לתוכן הלירי. הוא היה חד פעמי".<ref name=":1"></ref>

ג'וני מאר ביסס את המוזיקה של השיר על ריף גיטרה שכתב במהלך בדיקת סאונד של סיבוב ההופעות של הלהקה בשנת 1985. מאוחר יותר טען מאר כי קיבל השראה מ-"Jumpin' Jack Flash" של הרולינג סטונז, והצהיר: "רציתי משהו שיהיה מהיר לאורך כל הדרך, ללא שמונה אמצע מובהק כזה. חשבתי שהפסקות הגיטרה צריכות להיות כלי הקשה, לא יפות או לבביות מדי".<ref name=":0" /> מאר תיאר את השיר כ"הכי קרוב להגיע לצלילים של הגיבורים שלי כשבאנו".<ref name=":1" />

== מילים ולחן ==
במהלך השיר, הגיבור משווה את עצמו לז'אן ד'ארק כ"להבות עלו לאפה הרומי" ("the flames rose to her Roman nose") וגם אומר "עכשיו אני יודע איך ז'אן ד'ארק הרגישה" ("now I know how Joan of Arc felt"). בהופעות סולו אחרונות, מוריסי שינה את המילים "והווקמן שלה התחיל להתמוסס", לעכשווי יותר מבחינה טכנולוגית "והאייפוד שלה התחיל להתמוסס". מוריסי כלל את המילים "ומכשיר השמיעה שלה התחיל להתמוסס" כמחווה למעריצים החירשים וכבדי השמיעה של הלהקה.

בתחילה ביקשה הלהקה מקירסטי מק'קול לתרום קולות רקע, אך מאר מצא את ההרמוניות שלה "ממש מוזרות" והן נותרו מחוץ להקלטה הסופית. במקום זאת, קולות הרקע הוקלטו על ידי מוריסי ושונו לצליל גבוה יותר. זה מיוחס ל"אן קואטס", התייחסות למחוז מנצ'סטר של Ancoats.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1986
קטגוריה:סינגלים מ-1986
קטגוריה:שירי הסמית'ס
קטגוריה:שירים באנגלית
מחוז קנטקי, וירג'יניה

מחוז קנטקי, 1776–1780, כפי שהוקם על ידי האספה הכללית של וירג'יניה. <ref> האזור שממערב לטנסי (שמאלי למטה) שנקרא מאוחר יותר רכישת ג'קסון הועבר על ידי וירג'יניה ל-Chickasaw בחוזה פורט סטאנוויקס (1768).</ref>
מחוז קנטקי (המכונה מחוז קנטאק), הוקם על ידי הקהילייה של וירג'יניה מהחלק המערבי (מעבר לנהר הגדול סנדי והרי קמברלנד) של מחוז פינקאסל החל משנת 1777.<ref name="apps.sos.ky.gov"></ref>

== סקירה כללית ==
שמו של המחוז נלקח משם מקום אינדיאני שנקשר לנהר במזרח מרכז קנטקי, והעניק לנהר קנטקי את שמו. במהלך כמעט ארבע שנות קיומו של מחוז קנטקי, עיר המחוז שלו הייתה הרודסטאון (אז ידועה גם בשם אולדטאון, לימים שונה שמה להרודסבורג).<ref name="kleber"></ref>

כל קיומו של מחוז קנטקי היה בהקשר של הזירה המערבית של מלחמת העצמאות האמריקאית. מלבד ההתיישבויות הצרפתיות הישנות במדינת אילינוי, קנטקי הייתה הזירה המערבית, וכמה קרבות מרכזיים במלחמה התרחשו במהלך קיומה, כולל המצור על בונסבורו, המצור על מבצר לוגן ופלישת בירד לקנטקי. אירועים נוספים כוללים את ביטול המושבה של טרנסילבניה וסקר קו ווקר, הגבול הדרומי של קנטקי. מלחמות צ'רוקי-אמריקאים החלו בקנטקי בשנת 1776 על ידי צ'רוקי ממורמר. הגנרל ג'ורג' רוג'רס קלארק ניהל את מערכת אילינוי המפורסמת שלו מבסיסו במפלי אוהיו בשנים 1778–1779. במהלך 4 שנות קיום המחוז, אוכלוסיית מחוז קנטקי עלתה מכ-300 לקצת פחות מ-1000 בשנת 1780.

בחוק הקרקעות מ-3 במאי 1779 הקצתה העצרת הכללית של וירג'יניה את המחוז הצבאי במחוז קנטקי. מה שהיה הכרח הפך למדיניות: ותיקי מלחמת העצמאות של וירג'יניה כמו גם ותיקי מלחמת הצרפתים והאינדיאנים וממלחמת הלורד דנמור, יקבלו מענקי קרקע במקום תשלום עבור שירותם במיליציה של וירג'יניה או בצבא הקונטיננטלי. המחוז הוגדר כמי ששוכן בין נהר גרין לקו קרוליינה המשתרע מנהר טנסי ואוהיו במערב ומצטמצם לנקודה סמוכה לגפר קמברלנד בדרום מזרח. רובו מלבד טריז הסמוך להרי קמברלנד, שוכן באזור הגאוגרפי של פנירויאל, ותפס למעלה מ-35% משטח הקרקע של מחוז קנטקי. תביעות לגיטימיות שהוחזקו תחת המושבה טרנסילבניה לא נכללו בהקצאה, כמו גם המענק לריצ'רד הנדרסון לאורך הנהר גרין. המחוז נשאר אזור נפרד כאשר מחוז קנטקי חולק למחוזות בת ב-1780. מאוחר יותר, ב-1784, הקצתה וירג'יניה מחוז נוסף מצפון לנהר אוהיו, משום שחששה שמחוז קנטקי אינו מתאים. התביעות הובילו לצו למספר קצוב של דונם בהתאם לדרגת החייל ומשך שירותו. תביעה קיבלה תוקף על ידי בניית בקתה ושתילת תירס. ייערך סקר הקובע את הגבולות, ולאחר מכן תונפק בעלות. בדצמבר 1795, חוק של בית המחוקקים של קנטקי דרש להציג תביעות צבאיות לפני ינואר 1796 או להפוך לבטלות (אם כי החוק תוקן מספר פעמים כדי להעניק הארכות). לאחר מכן, שטחים שלא נתבעו במחוז הצבאי היו פתוחים להתיישבות כללית.

מחוז קנטקי בוטל החל מה-1 בנובמבר 1780, כאשר הוא חולק למחוזות פאייט, ג'פרסון ולינקולן. לאחר מכן, המחוזות הללו ואלה שיצאו מהם מאוחר יותר באותו עשור הוגדרו ביחד כמחוז קנטקי על ידי בית הנבחרים של וירג'יניה. ב-7 במרץ 1789, האספה הכללית של וירג'יניה שינתה רשמית את האיות של קנטאק לקנטקי. מחוזות המחוז עתרו לעיתים קרובות הן לבית המחוקקים של וירג'יניה והן לקונגרס הקונטיננטלי בבקשת מדינה. לבסוף הם הצליחו, קנטקי התקבלה לארצות הברית כמדינה ה-15 בשנת 1792. <ref></ref> הבירה הועברה מהרודסבורג לפרנקפורט באותה שנה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:וירג'יניה: היסטוריה
The Darkest Night

The Darkest Night (בעברית: הלילה האפל ביותר) הוא המיני-אלבום הראשון של הזמר הבלגי מוסטי. את האלבום הוציאה ב-12 בפברואר 2016 לאור חברת תקליטים בלאק גיזה רקורדס לפלטפורמות הסטרימינג ולהורדה דיגיטלית.<ref></ref> יצא מתוכו סינגל מסחרי אחד, "Feed Me", שדורג במקום ה-21 במצעד השירים מתחת לאולטראטופ הוולוני.<ref></ref>

העטיפה כוללת עיצוב מינימליסטי עם רקע שחור. במרכז העטיפה מופיע לוגו שמורכב מהאות M, בה חלקים מסוימים צבועים בלבן וחלקים אחרים בצהוב. מתחת ללוגו מופיע הכיתוב "MUSTII" באותיות לבנות ובמרווחים שווים. בתחתית התמונה, בכיתוב קטן יותר, מופיע הטקסט "(THE DARKEST NIGHT)" בצבע לבן.

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיני-אלבומי בכורה מ-2016
קטגוריה:אלבומי מוסטי
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית