OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הלנה, נסיכת בוואריה

הלנה קרולינה תרזה, נסיכת בוואריה (; 4 באפריל 1834 - 16 במאי 1890) הייתה נסיכה בווארית מבית ויטלסבאך.

==ביוגרפיה==
הלנה נולדה ב-4 באפריל 1834 בעיר מינכן שבממלכת בוואריה. אביה היה מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה ואמה הייתה לודוביקה, נסיכת בוואריה. סבה מצד האם היה מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה. ילדותה עברה עליה בטירת פוסנהופן שליד אגם סטרנברג, אשר אותה רכש אביה. היא כונתה בידי אחיה ואחיותיה "ננה". כאשר הייתה הלנה בת 18, דודתה, הארכידוכסית סופיה, בחרה בה ככלה עבור בנה פרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה בן ה-23. ההצעה נשלחה בסתר, והלנה יצאה יחד עם אמה ועם אחותה אליזבת, אשר כונתה "סיסי", כדי לפגוש את החתן המיועד בבאד אישל. עם זאת, כאשר נערך המפגש, התאהב פרנץ יוזף בסיסי דווקא, והודיע שהוא מעוניין להינשא לה ולא להלנה. הנישואים אכן נערכו, והלנה הדחויה והמושפלת שקעה בדיכאון. אמה חששה שהיא מתכננת להפוך לנזירה, והחלה לחפש עבורה חתן בקדחתנות. 

בגיל 22, הלנה כבר נחשבה ל"רווקה זקנה" וטרם נמצא עבורה חתן. עם זאת, היא לא נטרה כל טינה לאחותה, והן שמרו על קשר עד סוף ימיהן. אמה הציעה להשיא אותה למקסימיליאן אנטון, נסיך טורן וטקסיס. משפחת הנסיך הסכימה מיד, בלי להיוועץ כלל בהלנה או במקסימיליאן. אביה של הלנה הזמין את משפחת הנסיך למסע ציד בפוסנהופן, אשר במהלכו הלנה ומקסימיליאן נפגשו והתאהבו. אולם דודנה של הלנה, מקסימיליאן השני, מלך בוואריה, סירב לאשר את הנישואים. הסיבה לכך הייתה שלמרות שמשפחת נסיכי טורן וטקסיס הייתה אחת המשפחות העשירות ביותר בארץ, הם לא נחשבו אציליים מספיק עבור נסיכה מבית ויטלסבאך. עם זאת, סיסי, שכעת הייתה קיסרית אוסטריה, הפעילה את השפעתה על המלך, והנישואים נערכו ב-24 באוגוסט 1858. למרבה האירוניה, מבין חמש בנותיהם של מקסימיליאן יוזף ולודוביקה, נישואיה של הלנה היו היחידים שהיו מאושרים באמת. 

ב-1867 מת בעלה בגיל 36 בלבד. הלנה ירשה את כל נכסיו, וניהלה אותם בצורה מעולה ואף את שאר נכסי המשפחה שלו. ב-1888 היא העבירה את הרכוש להנהלת בנה אלברט, והשקיעה את שארית חייה בתפילות ופעילות צדקה. ב-1890 חלתה הלנה בסרטן הקיבה, ונפטרה ב-16 במאי של אותה שנה בגיל 56. אחותה סיסי הייתה לצדה ברגעיה האחרונים.

==משפחתה==
הלנה ילדה למקסימיליאן אנטון, נסיך טורן וטקסיס ארבעה ילדים:
* לואיזה, נסיכת טורן וטקסיס (1859–1948), נישאה לפרידריך, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן
* אליזבת, נסיכת טורן וטקסיס (1860–1881), נישאה למיגל, דוכס ברגנסה
* מקסימיליאן מריה, הנסיך השביעי מטורן וטקסיס (1862–1885)
* אלברט, הנסיך השמיני מטורן וטקסיס (1867–1952), נישא למרגרטה קלמנטינה, ארכידוכסית אוסטריה

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:נסיכות בוואריה
קטגוריה:ילידות 1834
קטגוריה:נפטרות ב-1890
מיכאל גרגוריץ'

מיכאל גרגוריץ (בגרמנית: Michael Gregoritsch; נולד ב-18 באפריל 1994) הוא כדורגלן אוסטרי המשחק בפרייבורג בעמדת החלוץ.

==קריירת מועדונים==
גרגוריץ' התחיל את הקריירה שלו בגראצר א.ק. ובגיל 14 הצטרף לקאפפנברג. ב-14 באפריל 2010 גרגוריץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת במשחק הליגה אוסטריה וינה בו גם הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה ובכך הפך לכובש הצעיר בתולדות הליגה האוסטרית כאשר הוא בן 15 ו-362 ימים.

ב-28 ביוני 2011 גרגוריץ' חתם בהופנהיים מהבונדסליגה לארבע שנים, אך נשאר בקאפפנברג כשחקן מושאל מהופנהיים עד לסיום העונה. בקיץ הצטרף להופנהיים ושיחק בקבוצת המילואים של המועדון. בקיץ הושאל לפ.צ. סנט פאולי. עונה לאחר מכם הושאל לבוכום עד לסיום העונה.

ב-23 ביולי 2015 סיים את חוזהו בהופנהיים וחתם בהמבורג תמורת 3 מיליון אירו. ב-14 באוגוסט 2015 גרגוריץ' ערך את הופעת הבכורה שלו בבונדסליגה בהפסד 0–5 לבאיירן מינכן. ב-22 בספטמבר 2015 גרגוריץ' הבקיע את שער הבכורה שלו בבונדסליגה בניצחון 0–1 נגד אינגולשטאדט 04.

ב-4 ביולי 2017 חתם באאוגסבורג. ב-24 בדצמבר 2019 הושאל לשאלקה 04 עד לסוף העונה.

ב-8 ביולי 2022 חתם בפרייבורג. בהופעת הבכורה ב-6 באוגוסט כבש גם שער בכורה, בניצחון 0–4 על אאוגסבורג, קבוצתו הקודמת, במחזור הפתיחה של עונת 2022/2023.

==קריירה בינלאומית==
גרגוריץ' שיחק בצעירותו בנבחרת הצעירה של אוסטריה והוא גם מלך השערים שלה בכל הזמנים עם 20 שערים (הוא שיחק לצד רפאל הולצהאוזר שהוא סגן מלך השערים של הנבחרת וקווין פרייסנביכלר). ב-5 בספטמבר 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת בניצחון 1–2 נגד .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:גראץ: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הופנהיים
קטגוריה:כדורגלני זנקט פאולי
קטגוריה:כדורגלני בוכום
קטגוריה:כדורגלני המבורג
קטגוריה:כדורגלני אאוגסבורג
קטגוריה:כדורגלני שאלקה 04
קטגוריה:כדורגלני פרייבורג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אוסטריה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1994
כריס פיליפס

כריס פיליפס (בגרמנית: Chris Philipps; נולד ב-8 במאי 1994) הוא כדורגלן לוקסמבורגי המשחק בווילץ 71 בעמדת הבלם.

==קריירה==
פיליפס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מץ אלייה בגיל 13 מאצטלה אטלברוק. בעונת פיליפס הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון, וב-24 במאי 2013 פיליפס ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בהפסד 1-0 לבולון. ב-31 באוגוסט 2013 פיליפס הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בניצחון 0-5 נגד אמנוויל.

בקיץ פיליפס הושאל לפרוסן מינסטר מהבונדסליגה השלישית עד לסיום העונה.

ב-2 בפברואר 2018 חתם בלגיה ורשה מליגת העל הפולנית.

בינואר , פיליפס חתם בלומל.

ב-8 בנובמבר 2020, פיליפס חתם בווילץ 71 מליגת העל הלוקסמבורגית.

פיליפס ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת לוקסמבורג ב-29 בפברואר 2012 בניצחון 1-2 נגד . ב-26 במרץ 2013 פיליפס הורחק בהפסד 3-0 ל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים לוקסמבורגים
קטגוריה:בלמי כדורגל לוקסמבורגים
קטגוריה:קשרי כדורגל לוקסמבורגים
קטגוריה:כדורגלני מץ
קטגוריה:כדורגלני לגיה ורשה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת לוקסמבורג
קטגוריה:ספורטאים זרים בצרפת
קטגוריה:ספורטאים זרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בפולין
קטגוריה:ילידי 1994
דוד מושקוביץ

הרב דוד מושקוביץ (בכתיב ארכאי: מאשקאוויטש; ה'תרכ"ט, 1868 - ד' באדר א' ה'תשי"ט, 12 בפברואר 1959) היה רב חסידי ציוני דתי, פוסק הלכה ופובליציסט, רבה של נאסוד שבטרנסילבניה ובאחרית ימיו רבה של שכונת פלורנטין וחבר הרבנות הראשית לתל אביב-יפו.

==ביוגרפיה==
הרב מושקוביץ, בן למשפחה מיוחסת, שימש במשך שנים כרבה של נאסוד שבטרנסילבניה והקים בה מוסדות ציבור ומוסדות חינוך. במסגרת פעילותו הציונית חבר לרב משה שמואל גלזנר מקלוז' והיה מדבריה הראשיים של הציונות הדתית בדורו. הוא נסע ברחבי אירופה כדי לעשות נפשות לציונות ובימי מלחמת העולם הראשונה אף נשפט כמורד במלכות בבית דין צבאי בשל הלשנה על פעילותו הציונית. לבסוף שוחרר והמשיך בפעילותו.

פרסם מאמרים ציוניים ומאמרי הגות כלליים בביטאון הציוני "העולם" והיה ידידו הטוב של עורך הביטאון, נחום סוקולוב.

הרב מושקוביץ היה חסיד רוז'ין וכשפרצה המחלוקת הגדולה בין חסידות צאנז לחסידות רוז'ין והראשונים אסרו לאכול משחיטת השוחטים הרוז'ינאים פרסם את הספר "משפט לעשוקים" (1910) שהגן על כשרות השחיטה של שוחטים אלו ותקף בחריפות את הניסיונות לשבור את מטה לחמם. ב-1922 הדפיס את ספרו ההגותי "רגלי מבשר" ובו מאמריו "האומה והדת" ו"הגאולה והדת" המבססים את ההשקפה שלפיה הציונות אינה עומדת בסתירה לדת ומסורת ישראל אלא מבוססת עליהן. ספר זה היה מספרי היסוד של הציונות הדתית באוסטריה והונגריה.

גם את ספריו על התורה "גלילי זהב" הדפיס בהיותו בסאטו מארה (סאטמאר) ב-1935. בסוף אותה שנה עלה ארצה והתיישב בחיפה. לאחר תקופת קליטה, התמנה כחבר הרבנות הראשית לתל אביב-יפו וכרבה של שכונת פלורנטין בעיר. הוא עקר לתל אביב והקים בקרבת ביתו בית כנסת.

בעת מלחמת העולם השנייה איבד את בנו הרב משה מושקוביץ, שהיה אף הוא הוגה דעות וממנהיגי תנועת תורה ועבודה בטרנסילבניה, שנרצח בשואת יהודי צפון טרנסילבניה. בן נוסף, , נהרג במלחמת השחרור. 

הרב מושקוביץ נפטר בד' באדר א' ה'תשי"ט, 12 בפברואר 1959 ונטמן בבית העלמין קריית שאול. בעזבונו נותרו רבים מכתביו שלא נדפסו.

==לקריאה נוספת==
* יצחק גולדשלג, אזכרה: מחברים שנפטרו בשנת תשי"ט; דוד מושקוביץ (מאשקאוויטש), בתוך: ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, כרך ב, עמ' 428–429.
* שלמה זמרוני, האיש וספריו: לזכר הרב דוד מושקוביץ, תגים, ג, ירושלים תשל"ב, עמ' 147 ואילך.

==קישורים חיצוניים==
;מספריו
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציונות דתית: אישים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:רבנים טרנסילבנים
קטגוריה:תל אביב-יפו: רבני שכונות
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1868
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1959
חסן סלאמה (חמאס)

חסן עבד א-רחמן סלאמה (בערבית: حسن عبد الرحمن سلامة; נולד ב-9 באוגוסט 1971 במחנה הפליטים ח'אן יונס) הוא מחבל פלסטיני מבכירי הזרוע הצבאית של חמאס. מאז שהועמד לדין ב-1997, הוא מרצה 46 מאסרי עולם בישראל.

== פעילות ==
סלאמה הצטרף לחמאס בתחילת שנות ה-90, נעצר וריצה מספר חודשי מאסר.

בשנת 1992 הוא גורש ללבנון ועבר הכשרה צבאית אצל פעילים של חזבאללה ושל משמרות המהפכה האסלאמית של איראן. בהכשרתו בלבנון הוא למד, בין היתר, להרכיב מטעני חבלה. עם חזרתו מלבנון, הוא נעצר על ידי מנגנוני הביטחון הפלסטיניים ושוחרר כעבור שבעה חודשים.

ב-5 בינואר 1996 חיסל שירות הביטחון הכללי את יחיא עיאש בבית לאהיא שברצועת עזה, בתגובה לחיסול החליט חברו של סלאמה ומפקדו מוחמד דף לנקום את מותו של עיאש בסדרת פיגועים. דף מינה את סלאמה כאחראי על ההוצאה לפועל של אותם פיגועים ושלח אותו ליהודה ושומרון.

סלאמה היה מהמתכננים של שני הפיגועים בקו 18 בירושלים שבהם נרצחו 46 בני אדם ושל פיגוע ההתאבדות ב-25 בפברואר 1996 בטרמפיאדה ליד אשקלון שבו נרצחה חיילת צה"ל ו-36 בני אדם נפצעו.

סלאמה נעצר בחברון במאי 1996, לאחר שחיילים של צה"ל, שרדפו אחריו, ירו בו ופצעו אותו. הוא הועמד למשפט צבאי בישראל והורשע ברציחתם של 46 ישראלים. ביולי 1997, אחד השופטים, אלוף-משנה במילואים אילן כץ, דרש להטיל על סלאמה עונש מוות. גם סלאמה עצמו, שלא התחרט על מעשיו, ביקש שיוטל עליו עונש מוות, על אף שהתביעה דרשה להטיל עליו 46 מאסרי עולם מצטברים.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.youtube.com/watch?v=bTJ5pXZKTK0 מי אתה חסן סלאמה?], כתבה (ערוץ 22)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פעילי חמאס
קטגוריה:מגורשי החמאס ללבנון
קטגוריה:אסירים ביטחוניים בישראל
קטגוריה:פלסטינים שנולדו ב-1971
רוי צ'יפולינה

רוי צ'יפולינה (באנגלית: Roy Chipolina; נולד ב-20 בינואר 1983) הוא כדורגלן גיברלטרי חצי מקצועני המשחק בלינקולן בעמדת הבלם. בנוסף להיותו כדורגלן, צ'יפולינה עובד גם כפקיד מכס.

==קריירה==
צ'יפולינה התחיל את הקריירה שלו בלינקס. בשנת הצטרף ללינקולן איתה זכה באליפות בכל עונה בין השנים 2007 ו-2016.

צ'יפולינה אף השתתף בתיקו 1-1 נגד הבנר בולטפלאג במסגרת מוקדמות ליגת האלופות שהיה המשחק הראשון של קבוצה גיברלטרית אי פעם בזירה האירופית.

עד הצטרפותה של נבחרת גיברלטר לאופ"א, צ'יפולינה רשם 8 הופעות בנבחרת וכבש 3 שערים. ב-1 במרץ 2014 צ'יפולינה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת מאז הצטרפותה לאופ"א בהפסד 1–4 ל שהיה גם השער הראשון של הנבחרת מאז שהתקבלה בה כחברה. צ'יפולינה משמש כיום גם כקפטן הנבחרת והוא מדורג שני בשיאני ההופעות בנבחרת עם 66 הופעות.

==תארים==
; לינקולן
*ליגת העל של גיברלטר בכדורגל (10): , , , , , , , , , 
*גביע הצוק (8): , , , , , , , 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אנגלים
קטגוריה:כדורגלנים גיברלטרים
קטגוריה:לונדון: כדורגלנים
קטגוריה:בלמי כדורגל אנגלים
קטגוריה:בלמי כדורגל גיברלטרים
קטגוריה:כדורגלני לינקולן רד אימפס
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1983
קטגוריה:גיברלטרים שנולדו ב-1983
אדי סילבסטרה פסקל ישראפילוב

אדי סילבסטרה פסקל ישראפילוב ידוע גם כאדי (באזרית: Eddi İsrafilov; נולד ב-2 באוגוסט 1992) הוא כדורגלן אזרי המשחק בעמדת הקשר בנפטצ'י באקו.

==קריירת מועדונים==
אדי נולד ברוקאטס דה מאר שבספרד לאב אנגולי ואם אזרית. אדי התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של מילאן. כעבור שנתיים חזר לספרד ושיחק במחלקות הנוער של לה מוחונרה ופולי אחידו ובגיל 18 הצטרף לריאל מרוסיה. ב-8 במאי 2011 אדי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת בניצחון 1-2 נגד חומיאה. בעונת אדי הפך לשחקן הרכב פותח במורסיה, וב-26 בינואר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בקבוצה הראשונה בתיקו 2-2 נגד מאיורקה.

ב-1 בספטמבר 2014 אדי הושאל לגרנדה. ב-20 בספטמבר 2014 אדי ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה בניצחון 0-1 נגד אתלטיק בילבאו. ב-12 ביולי 2015 אדי הושאל לאייבר עד לסיום העונה. בהיותו באייבר הוא הואשם בהפצת קלטת לוהטת ביחד עם סרג'י אנריץ' ואנטוניו לונה. בשנת 2021 הוא זוכה מאשמה, אך כדורגלנים אחרים נשפטו לתקופות מאסר.

אחרי שלא הצליח להשתלב באייבר, ב-1 בפברואר 2016 חתם בקורדובה עד לסיום העונה.

ב-18 באוגוסט 2016 אדי חתם לשנתיים בקדיס. ב-29 באוגוסט 2017 חתם בז'ימנסטיק טרגונה לשלוש שנים.

ב-29 בינואר 2018 חתם לשנתיים וחצי באלקורקון. בתחילת עונת 2018/19 הגיע למספר ימי התרשמות בהפועל באר שבע, אך לא הרשים ולבסוף שוחרר.

ב-12 באוגוסט 2019 אדי חתם באלבסטה בה שיחק שנתיים.

את עונת החל כשחקן חופשי, אולם ב-5 בינואר 2022 חתם בנפטצ'י באקו מליגת העל האזרית.

==קריירה בינלאומית==
אדי נולד בספרד, אך נתנה לו האפשרות לייצג את אנגולה ארץ מוצאו של אביו או את אזרבייג'ן ארץ מוצאה של אמו. במאי אדי זומן לראשונה לסגל נבחרת אזרבייג'ן לקראת משחק הידידות נגד , אך אדי דחה את הזימון בטענה כי הוא רוצה לעזור למורסיה במשחקים שנשארו לה עד סיום העונה.

ב-8 בינואר 2015 פורסם כי אדי החליט לייצג את אזרבייג'ן. ב-28 במרץ הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בניצחון 0-2 נגד במסגרת מוקדמות יורו 2016.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים אזרים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:קשרי כדורגל אזרים
קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מורסיה
קטגוריה:כדורגלני גרנדה
קטגוריה:כדורגלני אייבר
קטגוריה:כדורגלני קורדובה
קטגוריה:כדורגלני קדיס
קטגוריה:כדורגלני ז'ימנסטיק טרגונה
קטגוריה:כדורגלני אלקורקון
קטגוריה:כדורגלני אלבסטה
קטגוריה:כדורגלני נפטצ'י באקו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אזרבייג'ן
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1992
ממשק מוח-מחשב

ממשק מוח-מחשב (נקרא גם ממשק מוח-מכונה, BCI או BMI; מאנגלית: Brain–Computer Interface או Brain–Machine Interface) הוא ערוץ תקשורת ישיר בין מוח לבין התקן חיצוני.
ממשק-מוח מחשב משמש לעיתים קרובות למחקר, מיפוי, שיפור או תיקון של תפקודים קוגניטיביים, חושיים ומוטורים.

המחקר בנושא ממשק-מוח מחשב החל בשנות ה-70 באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס במימון הקרן הלאומית למדע בארצות הברית, ובהמשך גם על ידי DARPA. מאז, המחקר בתחום ממשק מוח-מחשב התמקד בעיקר בנוירופרוסתטיקה, במטרה לשקם שמיעה, ראייה, ותנועה. בגלל תכונת הפלסטיות של מערכת העצבים, אותות מהתותב המחובר יכולות לאחר תקופת ההסתגלות לשמש כמו חוש או ערוץ שליטה טבעי. לאחר שנים של ניסויים בבעלי חיים, התקן ראשון לשימוש בני אדם הופיע באמצע שנות ה-90.

==בבעלי חיים==
בשנת 1999 חוקרים באוניברסיטת קליפורניה בברקלי פענחו אותות נוירונים ושחזרו מהם תמונות שנצפו על ידי חתולים.
החוקרים השתמשו במערך של אלקטרודות שחוברו לתלמוס של החתולים, והתמקדו ב-177 תאים במוח באזור גרעין הברך הצדי, אזור האחראי על פענוח אותות מהרשתית. מתוך האותות המוקלטים הצליחו החוקרים לשחזר סרטונים ניתנים לזיהוי של מה שהחתולים ראו.

מספר מעבדות הצליחו להפעיל התקנים תנועתיים על ידי אותות מוקלטים מקליפת המוח של עכברים וקופים. במאי 2008, מדענים מאוניברסיטת פיטסבורג הצליחו לגרום לקוף להפעיל יד רובוטית בכוח מחשבתו.

==סוגיות אתיות==
התפתחות טכנולוגיות ה-BCI מביאה עמה אתגרים אתיים רבים, כגון:

בטווח הקצר:
* ניסויים בבעלי חיים.
* תופעות-לוואי הנגרמות מההתקן, כגון ירידה באיכות השינה.
* קושי בקבלת הסכמה מפורשת מאנשים המתקשים לתקשר.

בטווח הארוך:
* שינוי מושג האישיות והאני; טשטוש הגבול בין אדם למכונה.
* קריאת מחשבות עלולה לשמש גופים ממשלתיים לטובת חקירות.
* שיפור יכולות אנושיות עלול להוביל לריבוד חברתי.
* שימוש בטכנולוגיה לצורך שליטה מחשבתית.

==ראו גם==
* Neuralink
* מציאות וירטואלית

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טכנולוגיה רפואית
קטגוריה:נוירולוגיה
קטגוריה:ממשקי משתמש במחשב
לחיות בקטן

לחיות בקטן (באנגלית: Downsizing) הוא סרט קולנוע אמריקאי משנת 2017 בבימויו של אלכסנדר פיין. את התסריט כתב ג'ים טיילור ובסרט מככבים מאט דיימון, כריסטוף ואלץ, קריסטן ויג והונג צ'או.

==עלילה==
בכנס בנורווגיה נחשף כי פרויקט מזעור בני אדם אפשרי ואף נוסה בהצלחה, מה שעשוי להביא לפתרון בעיית פיצוץ האוכלוסין בכדור הארץ.

10 שנים מאוחר יותר, חברות פרטיות מעודדות אנשים לעבור הליך של מזעור בהבטחה לעתיד כלכלי וסביבתי טוב יותר. הן מציעות לאנשים שעברו מזעור, להתגורר ביישובים מיוחדים ברמת חיים גבוהה.

פול ואודרי ספרנק, זוג ללא ילדים ממרכז ארצות הברית, פוגשים בכנס מחזור את קרול ודייב ג'ונסון, בני מחזורם שעברו מזעור. הם עורכים סיור באחד המתקנים בהם משתכנים אנשים שמוזערו, יישוב הנקרא "ארץ הפנאי" (Leisureland) בניו מקסיקו. בסיור הם למדים שבעולם הממוזער הונם יהיה שקול למעל 12 מיליון דולר ויוכלו לחיות חיים נוחים. בעקבות הסיור מחליטים פול ואודרי לעבור את תהליך המזעור שהוא בלתי הפיך. לאחר שעבר את התהליך, מגלה פול כי רעייתו התחרטה ברגע האחרון, מבקשת להתגרש ממנו והוא נותר להתמודד לבדו עם המציאות החדשה. בחייו החדשים, נחשף פול לאמיתות על העולם הממוזער, המתגלה כמיקרוקוסמוס של ארצות הברית, על פערי המעמדות והשחיתות שבה.

לאחר מסיבה אצל שכנו דושאן, פוגש פול את נוק לן, דיסידנטית מווייטנאם שמוזערה על ידי ממשלתה בכפייה והוברחה לארצות הברית יחד עם אסירים פוליטיים נוספים, איבדה את רגלה, וכעת משמשת עובדת ניקיון. היא מפגישה את פול לסביבת חייה ומגוריה, שכונת עוני מעבר לחומה של ארץ הפנאי ומצרפת אותו לפעילותה ההומניטרית למען התושבים הנחשלים וקשיי היום.

דושאן ויוריס מזמינים את פול לביקור בקהילת הממוזערים המקורית בנורווגיה, ולנסיעה מצטרפת גם נוק לן. אנשי הקהילה הראשונה מתכוננים לקץ העולם הצפוי להגיע בשל התחממות כדור הארץ ושחרור מתאן מקרחוני אנטארקטיקה, לשם כך הם הכינו "תיבת נח" מודרנית במעמקי האדמה. פול מתכוון להצטרף אליהם אך מתחרט ברגע האחרון ונשאר עם נוק לן בה התאהב. השניים חוזרים לארץ הפנאי וממשיכים בפעילותם ההומניטרית.

==שחקנים ודמויות==
*מאט דיימון - פול ספרנק, מרפא בעיסוק
*קריסטן ויג - אודרי ספרנק, רעייתו של פול
*הונג צ'או - נוק לן
*כריסטוף ואלץ - דושאן, שכנו ההולל של פול
*אודו קייר - יוריס, חברו של דושאן
*מריבת' מונרו - קרול ג'ונסון חברת ילדות של פול שעבר את תהליך המיזעור
*ג'ייסון סודייקיס - דייב ג'ונסון, חבר ילדות של אודרי ופול שעברה את תהליך המיזעור
*ניל פטריק האריס - ג'ף לונוסקי, יזם פרטי המקדם את המיזעור
*סרן פילמרק - ד"ר אנדרס ג'ייקובסון
*מרגו מרטינדייל - הופעת קמאו
*אלק בולדווין - הופעת קמאו
*לורה דרן - אשתו של ג'ף
*חואקים דה אלמיידה
*רולף לזגארד - ממציא התהליך
*ג'יימס ואן דר ביק - בן מחזורו של פול, רופא במקצועו
*דונה לין צ'אמפלין

==הפקה==
הסרט הוא שיתוף פעולה נוסף של הבמאי, המפיק והתסריטאי אלכסנדר פיין והתסריטאי ג'ים טיילור. צילומי הסרט החלו באפריל 2016 באוניברסיטת יורק שבטורונטו, קנדה. צילומים נוספים התבצעו באומהה, בלוס אנג'לס ובנורווגיה.

הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-30 באוגוסט 2017 בפסטיבל הסרטים של ונציה. הפצה נרחבת בצפון אמריקה החלה ב-22 בדצמבר אותה שנה. הסרט זכה לביקורות מעורבות וכשל בקופות.

==קישורים חיצוניים==

ביקורות
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:סרטי 2017
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סאטירה
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה מדע בדיוני משנות ה-2010
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2017
טימותי צ'ריוט

טימותי צ'ריוט (באנגלית: Timothy Cheruiyot; נולד ב-20 בנובמבר 1995) הוא אתלט קנייתי, סגן אלוף אולימפי (טוקיו 2020), אלוף העולם (דוחה 2019) וסגן אלוף העולם (לונדון 2017) בריצת 1500 מטר.

==ביוגרפיה==
צ'ריוט נולד בכפר סינגורווט שבמחוז בומט, קניה.

===2015===
באליפות העולם שנערכה באותה שנה, סיים צ'ריוט במקום שביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:36.05 דקות.

===2016===
בתחרות ליגת היהלום ברבאט שנערכה בשנת 2016, ניצח צ'ריוט לראשונה בזירה הבינלאומית, לאחר שקבע בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:33.61 דקות. באליפות אפריקה שנערכה בדרבן ביוני אותה שנה, הוא זכה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:39.71 דקות. בספטמבר אותה שנה הוא שיפר את שיאו האישי בריצת 1500 מטר, לאחר שסיים ראשון בתחרות ליגת היהלום בבריסל בתוצאה של 3:31.34 דקות.

===2017===
בתחרות ליגת היהלום בדוחא שנערכה במאי, סיים חמישי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:32.87 דקות. בסוף אותו חודש, סיים שלישי בריצת המייל בתחרות ליגת היהלום ביוג'ין בשיא אישי חדש של 3:49.64 דקות. חודש לאחר מכן, ניצח צ'ריוט בריצת 1500 מטר בתחרות ליגת היהלום בסטוקהולם, לאחר שקבע שיא אישי חדש של 3:30.77 דקות. בתחרות ליגת היהלום במונקו שנערכה ביולי, שיפר צ'ריוט את שיאו האישי בשנית, לאחר שסיים במקום שני בתוצאה של 3:29.10 דקות.

====סגן אלוף עולם====
באליפות העולם שנערכה בלונדון באוגוסט אותה שנה זכה צ'ריוט במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:33.99 דקות, אחרי בן ארצו וחברו לאימונים אלייז'ה מנאנגוי (3:33.61 דקות) ולפני פיליפ אינגבריגטסן מנורווגיה (3:34.59 דקות). בשובו אל כפר הולדתו לאחר האליפות, הוא קנה להוריו בית ושטח חקלאי בכפר, ומימן את לימודיהם של אחיו.

חודש לאחר מכן, בגמר ליגת היהלום, שנערך בציריך, זכה צ'ריוט במדליית זהב בריצת 1500 מטר, בתוצאה של 3:33.93 דקות, לפני בני ארצו סילאס קיפלגאט (3:34.26 דקות) ואלייז'ה מנאנגוי (3:34.65 דקות).

===2018===
במשחקי חבר העמים שנערכו בגולד קוסט, קווינסלנד אוסטרליה באפריל 2018 הוא זכה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:35.17 דקות, אחרי אלייז'ה מנאנגוי (3:34.78 דקות) ולפני ג'ק וייטמן מסקוטלנד (3:35.97 דקות). ביולי אותה שנה הוא זכה שוב בתחרות ליגת היהלום במונקו בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:28.41 דקות.

באליפות אפריקה שנערכה באסבה, ניגריה בתחילת אוגוסט אותה שנה הוא זכה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:35.93 דקות, אחרי אלייז'ה מנאנגוי (3:35.20 דקות) ולפני רונלד מוסגלה מאוגנדה (3:36.41 דקות).

===2019===
====אלוף עולם====
באליפות העולם שנערכה בדוחה, קטר ב-6 באוקטובר 2019 הוא זכה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 3:29.26 דקות, לפני תאופיק מחלופי מאלג'יריה (3:31.38 דקות) ומרצ'ין לבנדובסקי מפולין (3:31.46 דקות).

===2021===
באולימפיאדת טוקיו זכה במדליית כסף בתוצאה של 3:29.01 דקות, לאחר המנצח יקוב אינגבריגטסן (3:28.32 דקות).

===2022===
באליפות העולם באתלטיקה 2022 סיים שישי בתוצאה של 3:30.69 דקות.

==שיאים אישיים==
===אצטדיון===
*ריצת 800 מטר: 1:45.92 דקות (2014)
*ריצת 1500 מטר: 3:28.28 דקות (2021)
*ריצת מייל: 3:49.64 דקות (2017)

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רצים קנייתים למרחקים בינוניים
קטגוריה:זוכי מדליית כסף אולימפית
קטגוריה:רצים באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:אתלטים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:נושאי דגל קניה באולימפיאדה
קטגוריה:קנייתים שנולדו ב-1995
ג'ון דילייני

ג'ון קווין דילייני (באנגלית: John Kevin Delaney; נולד ב-16 באפריל 1963) הוא פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית אשר כיהן כנציג המחוז השישי של מרילנד בבית הנבחרים של ארצות הברית.

ב־28 ביולי 2017 דילייני הודיע על כוונתו להתמודד בבחירות לנשיאות ארצות הברית בשנת 2020 אך פרש בהמשך.

==ביוגרפיה==
דילייני נולד בווד רידרג' שבניו ג'רזי. ב-1985 סיים תואר ראשון באוניברסיטת קולומביה וב-1988 סיים תואר JD במשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון. לאחר הלימודים עבד כעורך דין פרטי. ב-1996 הקים את חברת "HealthCare Financial Partners" בתחום אספקת מימון לעסקים בענף השירותים הרפואיים. החברה הפכה לציבורית ב-1996. בשנת 2000<ref></ref> הקים את חברת "CapitalSource" העוסקת בתחום המימון לעסקים קטנים ובינוניים, החברה הונפקה ב-2003 בבורסה לניירות ערך בניו יורק.

באפריל 2012 ניצח בבחירות המקדימות של המפלגה הדמוקרטית למושב המחוז השישי של מרילנד בבית הנבחרים של ארצות הברית. בנובמבר אותה שנה ניצח בבחירות הכלליות לאחר שגבר על חבר הקונגרס המכהן רוסקו ברלט מהמפלגה הרפובליקנית ברוב של 58.4%. בבחירות 2014<ref></ref> גבר על דן בוניגנו ברוב זעום של 49.7% לעומת 48.2% ליריבו. בבחירות 2016 נבחר לכהונה שלישית לאחר שהשיג רוב של 56%. הוא כיהן כחבר ועדת השירותים הפיננסים של בית הנבחרים וחבר ועדת הכלכלה של הקונגרס. דילייני בחר לא להתמודד לתקופת כהונה נוספת בבחירות 2018.

דילייני נשוי לאפריל מקיין-דילייני והם הורים לארבע בנות<ref name="delaney.house.gov"></ref>.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://langevin.house.gov/about-me/full-biography ג'ון דילייני] באתר בית הנבחרים
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית ממרילנד
קטגוריה:חברי בית הנבחרים של ארצות הברית מטעם המפלגה הדמוקרטית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-114 של ארצות הברית
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-115 של ארצות הברית
קטגוריה:אנשי עסקים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:בוגרי בית הספר למשפטים באוניברסיטת ג'ורג'טאון
קטגוריה:מועמדים לנשיאות ארצות הברית ב-2020
קטגוריה:חברי הקונגרס ה-113 של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
הספרייה והארכיונים הלאומיים של קוויבק

בניין הספרייה הגדולה
הספרייה והארכיונים הלאומיים של קוויבק (בצרפתית: Bibliothèque et Archives nationales du Québec; ובקיצור BAnQ) הוא ארגון ממשלתי של קוויבק המנהל את ספריית ההפקדה והארכיונים הלאומיים של הפרובינציה ואת הספרייה הלאומית שלה, שנמצאת ב"ספרייה הגדולה" ( Grande Bibliothèque) במונטריאול. הארגון נוסד מאיחוד של הספרייה הלאומית של קוויבק (Bibliothèque nationale du Québec; BNQ) ושל הארכיונים הלאומיים של קוויבק (Archives nationales du Québec) ב-2006. 

הספרייה מקדמת ומשמרת חומרי מורשת הקשורים לקוויבק וכן מספקת שירותים של ספרייה ציבורית. הארגון מפעיל ספריות הפתוחות לקהל. במונטריאול נמצאים הספרייה הגדולה (Grande Bibliothèque) שבנייתה החלה ב-2001 והיא נפתחה לציבור ב-2005, BAnQ Vieux-Montréal שנפתח ב-1971 ו-BAnQ Rosemont–La Petite-Patrie שהוקם ב-1948 ושופץ ב-1996 ושם ממוקם משרדי ההנהלה. בנוסף מפעיל הארגון ספריות בגאספה (הוקמה ב-2010), בגאטינו (הוקמה ב-1977), באוניברסיטת לאוול שבקוויבק סיטי (1920), ברימוסקי (1979), ברוין-נוראנדה (1980), בסאגנה (1978), בסט איל (1981), בשרברוק (1979) ובטרואה ריבייר (1977).

אוסף הספרייה כולל עותקים של כל היצירות שיצאו לאור בקוויבק, וכן יצירות שעוסקות בקוויבק או נכתבו על ידי יוצרים מקוויבק. הארכיונים הלאומיים של קוויבק נוסדו ב-2 בספטמבר 1920 כשהמנהל הראשון של הארגון היה ז'ורז'-פייר רוי.

==ראו גם==
*הספרייה והארכיון הלאומי של קנדה
==קישורים חיצוניים==

* 

קוויבק
קטגוריה:קוויבק: תרבות
קטגוריה:קוויבק: חינוך
קטגוריה:ארכיונים
קטגוריה:קנדה: ספריות
ג'ים טיילור

ג'ים טיילור (באנגלית: Jim Taylor; נולד ב-1962) הוא תסריטאי ומפיק אמריקאי. נודע בשיתופי הפעולה שלו עם הקולנוען אלכסנדר פיין.

==ביוגרפיה==
טיילור גדל במדינת וושינגטון. ב-1984 סיים תואר ראשון בפומונה קולג' שבקליפורניה. הוא עבד בסין עבור קנון גרופ. לאחר שובו לארצות הברית פגש את אלכסנדר פיין, השניים הפכו לשותפים למגורים וליצירה של סרטים קצרים. הוא זכה בתוכנית הטלוויזיה גלגל המזל, מה שאפשר לו ב-1992 ללמוד בבית הספר לקולנוע של אוניברסיטת ניו יורק. 

יחד עם פיין כתב את התסריט לסרט הקולנוע "החברות של רות" מ-1996. הוא המשיך לשתף פעולה עם פיין גם בסרטיו הבאים. 

בשנת 2000 היה מועמד עם פיין לפרס אוסקר לתסריט המעובד הטוב ביותר על התסריט לסרט "בחירות או לא להיות" וזכה עמו בפרס גילדת הכותבים של אמריקה. ב-2003 זכה עם פיין בפרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר על הסרט "אודות שמידט".

ב-2005 זכה יחד עם פיין בפרסים רבים עבור כתיבת התסריט לסרט "דרכים צדדיות", בהם: פרס גלובוס הזהב לתסריט הטוב ביותר, בפרס באפט"א לקולנוע, בפרס אינדפנדנט ספיריט, בפרס סטלייט, בפרס גילדת הכותבים של אמריקה ופרס אוסקר לתסריט המקורי הטוב ביותר. 

ב-2012 היה מועמד לפרס באפט"א לקולנוע ולפרס אוסקר לסרט הטוב ביותר על הפקת הסרט "היורשים".

==פילמוגרפיה==
* החברות של רות (1996) - תסריט יחד עם אלכסנדר פיין
* בחירות או לא להיות (1999) - תסריט יחד עם אלכסנדר פיין
* פארק היורה 3 (2001) - תסריט יחד עם אלכסנדר פיין ופיטר ביוקמן
* אודות שמידט (2002) - תסריט יחד עם אלכסנדר פיין
* דרכים צדדיות (2004) - תסריט יחד עם אלכסנדר פיין
* אני מכריז עליכם צ'אק ולארי (2007) - תסריט יחד עם אלכסנדר פיין
* סידר רפידס (2011) - מפיק יחד עם אלכסנדר פיין, אד הלמס, ג'ים בורק ובריאן בל
* היורשים (סרט, 2011) (2011) - מפיק יחד עם אלכסנדר פיין וג'ים בורק. 
* לחיות בקטן (2017) - תסריט יחד עם אלכסנדר פיין
*ג'ולייט, הגרסה העירומה (2018) - תסריט יחד עם תמרה ג'נקינס, פיל רובינסון ואוונג'ינה פרז

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.christiandivine.com/JimTaylor.htm ריאיון עם ג'ים טיילור]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תסריטאים אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המקורי הטוב
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לתסריט המעובד הטוב ביותר
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב - התסריט הטוב
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1963
פנחס אפרתי

פנחס אפרתי (9 באפריל 1907 - 10 בינואר 1988) היה רופא פנימי, מנהל בית החולים ע"ש שוויצר בטבריה (1939–1949), מנהל המחלקה הפנימית בבית החולים בפרדס כ"ץ (1949-1952), פרופסור מן המניין לרפואה פנימית בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית, מנהל מחלקה פנימית ב' במרכז רפואי קפלן, וחוקר בעל שם בינלאומי.

==קורות חיים==

נולד בעיר הומנה שבסלובקיה. בנעוריו הצטרף לתנועת "החלוץ", ואת קבוצתו צירף לתנועת "השומר הצעיר" שהיה חבר בהנהגתה. 
אפרתי למד רפואה באוניברסיטת קארל בפראג. בתום לימודיו שירת בצבא הצ'כוסלובקי כרופא צבאי.

בשנת 1933 עלה אפרתי לארץ ישראל. אפרתי הצטרף, על פי המלצתו של ד"ר חיים יסקי שניהל את בית החולים הדסה הר הצופים, לסגל המחלקה הפנימית בניהולו של ד"ר משה רחמילביץ'. בנוסף הצטרף לארגון "ההגנה". חבריו לתנועה עלו ארצה כגרעין, התיישבו בעין הקורא שליד ראשון לציון והמתינו למשבצת קרקע להתיישבות.
בשנת 1936 עלו חברי הגרעין על הקרקע והקימו את שער הגולן. אפרתי עזב את ירושלים, שירת כרופא נודד בעמק יזרעאל. 

בשנת 1939 פנו לאפרתי אנשי הוועד הלאומי והציעו לו לקבל את ניהול בית החולים על שם שוויצר בטבריה. הוא קיבל את המינוי שהפך אותו למנהל בית החולים הצעיר ביותר בארץ ישראל. 

אפרתי שהה בטבריה, שם חקר והפך לבר סמכא בנושא הכשת נחשים והטיפול בה. 
בסוף 1949 עבר אפרתי לנהל את המחלקה הפנימית בבית החולים בפרדס כ"ץ.

בשנת 1952 הצטרף אפרתי לצוות המייסד של בית החולים ע"ש קפלן ברחובות. לאחר הקמת בית החולים ניהל את המחלקה הפנימית במשך שנים רבות.

בנוסף, אפרתי הקים וניהל מעבדה למחלות דם בבית החולים קפלן: "המעבדה למורפולוגיה של הדם ולציטולוגיה", הקרויה על שמו, בה עבד כמעט עד יומו האחרון.

אפרתי שלט ב-13 שפות, כולל: הונגרית, סלובקית, רוסית, גרמנית, אנגלית, איטלקית וערבית. שר הבריאות ישראל ברזילי הזמין אותו לכהן כמנהלו הכללי של משרד הבריאות, אך לא נענה.

מתלמידיו: פרופ' ראובן ויסקופר.

אפרתי נפטר ב-1988.

הניח רעייה, שני בנים ובת.

==אקדמיה==
בשנת 1954 קיבל אפרתי מינוי אקדמי כמרצה קליני מטעם הפקולטה לרפואה באוניברסיטה העברית. היה זה המינוי האקדמי הראשון שניתן על ידי האוניברסיטה העברית לאקדמאי מחוץ לירושלים. בשנת 1966 הועלה אפרתי לדרגת פרופסור חבר, ובשנת 1972 לפרופסור מן המנין. כל אותן שנים היה חבר בסגל ההוראה של בית הספר לרפואה בירושלים.

בשנת 1967, לאחר שהפרופ' אנדרה דה-פריס הקים את בית הספר לרפואה בתל אביב, לעומת הגישה השלילית של הרופאים הפנימיים בהדסה לרעיון רפואת המשפחה, ראה פרופ' דה פריס, שעל מנת להקים בית ספר מודרני לרפואה יש צורך במחלקה לרפואת המשפחה. עם הכרת המקצוע כנושא אקדמאי התעורר הצורך להכיר בו כמומחיות. רוב הפרופסורים הפנימאים התנגדו, ופרופ' מקס פולק נאלץ לגייס את אפרתי, רופא כפרי בגליל, בעברו, שתמך במהלך.

==לקריאה נוספת==
* [https://www.ima.org.il/Memorial/ViewProfile.aspx?pId=65], אתר ההנצחה, פרופ' פנחס אפרתי
* "רופאיה של ארץ-ישראל 1948-1799", נסים לוי, יעל לוי, הוצאת איתי בחור, מרץ 2012, מהדורה שנייה, עמודים 102–103.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים פנימיים ביישוב
קטגוריה:רופאים פנימיים ישראלים
קטגוריה:סגל מרכז רפואי הדסה
קטגוריה:סגל מרכז רפואי קפלן
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:מנהלי בתי חולים ביישוב
קטגוריה:טוקסיקולוגים
קטגוריה:סגל בית החולים על שם שוויצר
קטגוריה:אישים הקבורים ברחובות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1907
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1988
פיצוץ הרכבת הצבאית הבריטית ברחובות

הודעת לח"י על ההתקפה
הפיצוץ ברכבת הצבאית הבריטית נערך על ידי מחתרת לח"י ב-29 בפברואר 1948, בחלקה הראשון של מלחמת העצמאות. מוקשים שהונחו על מסילת הרכבת המנדטורית ליד רחובות פגעו בקרונות ובהם חיילים בריטים. בפיצוץ נהרגו 28 חיילים ונפצעו 32.

==רקע==
שבוע לפני הפיצוץ, ב-22 בפברואר 1948, אירע הפיגוע ברחוב בן-יהודה בירושלים, בו נרצחו 58 אנשים ונפצעו 38. מכוניות התופת שגרמו לפיגוע הובאו למקום על ידי חיילים בריטים שערקו מן הצבא. כנקמה על הפיגוע, יצאו אנשי הלח"י לפעולה.

==הפיצוץ==
המיקוש נעשה במסילה כחצי קילומטר צפונית לתחנת רחובות, בקרבת מכון איילון. ארבעה מוקשים הונחו על המסילה, שהייתה ממוקמת באתר זה על גבי סוללה שגובהה כשישה מטרים. כבלי חשמל להפעלה נמשכו מהם אל תוך פרדס סמוך. שלושה מהמוקשים התפוצצו בשעה 08:40 בבוקר, בעת שרכבת צבאית שבאה ממצרים עברה במקום. ברכבת היו עשרה קרונות עץ והיא נשאה 110 חיילים. שני קרונות נוסעים נהרסו לגמרי ועוד שניים ניזוקו. הדף הפיצוצים העיף עשרות חיילים מהקרונות לשני צידי המסילה. 20 חיילים נהרגו במקום ואחרים מתו מפצעיהם בהמשך. הקטר ומספר קרונות ברכבת לפני אלו שנפגעו הוסיפו לנסוע עוד כחצי קילומטר על המסילה לפני שנעצרו.

הטיפול בנפגעים לא היה מסודר. החיילים שלא נפגעו אספו את הנפגעים, כאשר גובה סוללת הרכבת במקום הקשה עליהם לפנותם. ניתוק חוטי הטלפון של הרכבת עקב הפיצוצים הקשה על החיילים להזעיק עזרה. ראשונה הגיעה למקום קבוצת צופים מרחובות. הבריטים חשדו בהם בתחילה שהם תוקפים וירו לעברם, אך בהמשך קיבלו את עזרתם. לאחר מכן בא למקום אמבולנס של מגן דוד אדום מרחובות. כעבור שעה וחצי מהפיצוץ באו למקום אמבולנסים של הצבא הבריטי. בשעה 10:30 הסתיים פינוי הפצועים (על פי העיתון "דבר" - ב-12:30). בבדיקת המסילה נמצא המוקש הרביעי שלא התפוצץ, אשר הכיל כ-45 קילוגרם של חומר נפץ מסוג אמונל.

==לאחר הפיצוץ==
לח"י פרסם בו ביום הודעה בכתב, שבה נטל אחריות להתקפה וטען כי נעשה בה גם שימוש בנשק אוטומטי. בכרוז צוין שההתקפה נערכה במלאת שבעה לפיגוע ברחוב בן-יהודה בירושלים, שנהרגו בו 58 בני אדם (אותה התקפה בוצעה על ידי עריקים מהצבא הבריטי). הכרוז הדגיש כי בפעולה נגד הרכבת לא נפגעו אזרחים וכי החיילים שנפגעו הוסעו ממצרים לארץ ישראל ולא להפך, למרות ההחלטה על פינוי הבריטים מהארץ.

בישיבת מועצת העיר של תל אביב הביע ממלא מקום ראש העירייה אליעזר פרלסון זעזוע מהפגיעה ברכבת, והוסיף כי "מבצעי הפשע המתועב הזה מהווים סכנה למלחמת היישוב ומכתימים את שמו של העם היהודי בעולם.".

בנקמה על הפגיעה ברכבת נכנסו באותו יום חיילים בריטים לבית החרושת "היוצק" שליד מקוה ישראל ביחד עם אזרחים ערבים ואנשי חיל הספר העבר-ירדני. הם פרקו את 23 פועליו והמגינים שהיו במקום מנשקם. לאחר רדת החשיכה הסתלקו הבריטים מהמקום. היהודים ניסו לסגת מבית החרושת למקוה ישראל, אך עשרה מהם נתפסו על ידי הערבים ונרצחו.

==קישורים חיצוניים==
* 
* ,
* 
<div class="mw-content-ltr">
* 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:לח"י: פעולות
רכבת צבאית בריטית
קטגוריה:פעולות נגד שלטונות המנדט הבריטי
קטגוריה:המנדט הבריטי: צבא וביטחון
קטגוריה:1948 בארץ ישראל
קטגוריה:מלחמת העצמאות
קטגוריה:מלחמת העצמאות: 1948
קטגוריה:ההיסטוריה של רכבת ישראל
פמברוקשייר

פמברוקשייר (באנגלית: Pembrokeshire, בוולשית: Sir Benfro) הוא מחוז ממחוזות ויילס, בדרום-מערב ויילס, בממלכה המאוחדת. המחוז נוצר בשנת 1996 עם פיצול מחוז השימור דווד (Dyfed), שנוצר ב-1974 על ידי סיפוח מחוז פמברוקשייר הקדום אשר הוקם בשנת 1889 בתור "מועצה מחוזית".

הבירה האדמיניסטרטיבית של המחוז נמצאת בעיירה הוורפורדווסט בעוד שהעיר הגדולה ביותר היא מילפורד הייבן והמרכז ההיסטורי של האזור היא העיר פמברוק עם טירת פמברוק ששימשה את המרכז השלטוני האזורי החל מהמאה ה-11.

==גאוגרפיה==
מחוז פמברוקשייר גובל מצפון עם קרמרת'נשייר וממזרח עם קרדיגיון. המחוז ממוקם בפינה הדרום-מערבית של ויילס, כשהוא מוקף מדרום וממערב בים האירי.

מלבד עיר הבירה האדמיניסטרטיבית של המחוז הוורפורדווסט (Haverfordwest) עם 12,042 תושבים, ערים ועיירות נוספות המחוז כוללות את מילפורד הייבן (Milford Haven) עם 13,907 תושבים, מעגן פמברוק (Pembroke Dock) עם 9,753 תושבים, פמברוק (Pembroke) עם 7,552 תושבים, פישגרד (Fishguard) עם 5,407 תושבים, טנבי (Tenby) עם 4,696 תושבים, ניילנד (Neyland) עם 3,464 תושבים, נרברת' (Narberth) עם 2,489 תושבים וסנט דייווידס (St Davids) עם 1,841.

חלק נרחב מחופי המחוז הוגדרו בשנת 1952 בתור הפארק הלאומי חופי פמברוקשייר, אחד משלשת הפארקים הלאומיים בוויילס.

==היסטוריה==

==כלכלה ותחבורה==

==תמונות==
<gallery>
Milford Docks.jpg|מעגן מילפור הייבן
Pembroke Castle 1.jpg|טירת פמברוק
Church Rock, Broad Haven South (geograph 4320695).jpg|"סלע צ'רץ'"
St David's Cathedral and Bishop's Palace - geograph.org.uk - 774149.jpg|קתדרלת סינט דווידס
Green Bridge of Wales 1 - Pembrokeshire (2010).jpg|"הגשר הירוק"
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.pembrokeshire.gov.uk/ עמוד הבית הרשמי של המחוז].
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ויילס: מחוזות
מיטשל הופ

מיטשל ג'יימס הופ (באנגלית: Mitchell James Hope; נולד ב־27 ביוני 1994) הוא שחקן ודוגמן אוסטרלי.
== ביוגרפיה ==
מיטשל ג'יימס הופ נולד ב-27 ביוני 1994 בעיר מלבורן, אוסטרליה. בנם של הכלכלן, ג'יימס הופ ושל ליסה ויטוורת', הוא הבכור במשפחה של שלושה בנים, ג'ונה וטוביאס הם אחיו הצעירים. הוריו נפרדו כשהיה צעיר, והוא גדל עם אמו וסביו. עם זאת, במשך כמה שנים, הוא חי עם אביו באוקלהומה, ארצות הברית. 

במהלך צילומי "היורשים", הוא עבר ללוס אנג'לס ולאחר מכן חזר לאוסטרליה.

== קריירה ==
בשנת 2015 החל לשחק בסדרת הסרטים "היורשים" בתפקיד הנסיך בן, בנם של היפה והחיה ויורש העצר של "אורדון". בת זוגו לסרט היא השחקנית דאב קמרון, בתפקיד מאל, בִּתה של מליפיסנט.

הופ גם מדבב בסדרה "עולם מרושע", שממשיכה את סרטי היורשים. השתתף בהופעות של ואן דיירקשן בתור מתופף בסיבוב ההופעות השני של הלהקה.

בשנת 2019 השתתף בסרט של נטפליקס "כשהשלג יורד" בתפקיד טובין, החבר הכי טוב של אנג'י (קירנן שיפקה).

== חיים אישיים ==
מיטשל החל לצאת עם השחקנית טיילה אודרי בשנת 2015; לפני שאישר את מערכת היחסים שלו עם טיילה, צצו שמועות על מערכת יחסים לכאורה עם שותפתו, דאב קמרון, שהכחיש את השמועות לאחר מכן. בשנת 2020 הופ ואודרי נפרדו לאחר כחמש שנים יחד.

== פילמוגרפיה ==

=== קולנוע ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סרט
!תפקיד
!הערות
|-
|2019
|כשהשלג יורד
|טובין
|
|-
|2021
|Love You Like That
|האריסון
|
|-
|2022
|אל תכריח אותי להצטרף <small>(אנ')</small>
|ראסטי
|
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!סדרה
!תפקיד
!הערות
|-
|2014
|INXS: Never Tear Us Apart
|טים פאריס <small>(אנ')</small> בצעירותו
|מיני-סדרה
|-
|2015
|היורשים
|בן
|סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני
|-
|2015–2017
|היורשים: עולם מרושע
|בן
|דיבוב; 15 פרקים
|-
|2017
|היורשים 2
|בן
|סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני
|-
|2019
|היורשים 3
|בן
|סרט טלוויזיה של ערוץ דיסני
|-
|2021
|היורשים: החתונה המלכותית
|בן
|דיבוב; ספיישל טלוויזיוני של ערוץ דיסני
|}

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:דוגמנים אוסטרלים
קטגוריה:ערוץ דיסני: שחקנים ומנחים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1994
ערוץ GTV

ערוץ GTV הוא ערוץ טלוויזיה ישראלי בשפה הגאורגית, המשודר בכבלים ובלוויין באפיק 123. הערוץ, שתכניו פונים לקהילה הגאורגית וליוצאי גאורגיה בישראל, החל את שידוריו ב-28 באפריל 2004, והוא מהווה חלק מחבילת הערוצים הבסיסית של YES ו-HOT. מטרתו העיקרית היא לספק מקור מידע לעולי גאורגיה ולדוברי השפה הגאורגית ולעזור להם להיקלט בחברה הישראלית.

את הערוץ הקים היזם ואיש העסקים מוריס ג'נשוילי והוא מנהל אותו יחד עם מנכ"ל הערוץ משה ג'נשוילי.

== תוכני הערוץ ==
הערוץ מספק מגוון תכנים בשפה הגאורגית, ביניהם: סרטי קולנוע גאורגים ישנים וחדשים, סדרות טלוויזיה גאורגיות, קונצרטים, הופעות של להקות מחול פולקלורי, טקסים חגיגיים, וידאו קליפים מוזיקליים מגאורגיה, תוכניות בידור ואקטואליה. הערוץ משדר בכל ערב בשידור ישיר את מהדורת החדשות של ערוץ "IMEDI” הגאורגי.

בנוסף, הערוץ מצלם ומשדר תוכניות מקור על יהודי גאורגיה והתרבות הגאורגית בארץ ובעולם.

הערוץ משדר במשך 24 שעות ביום. מהשעה 11:00 בבוקר ועד השעה 03:00 לפנות בוקר משודרים תכנים רגילים ובין השעות 03:00 עד 11:00 בבוקר שלמחרת משודרים קליפים מוזיקליים ותוכניות מוזיקה .

== קישורים חיצוניים ==
* בארכיון האינטרנט

* 

==הערות שוליים==

GTV
קטגוריה:גאורגית
קטגוריה:יהדות גאורגיה
הממלכה המוזהבת

הממלכה המוזהבת (באנגלית: Golden Kingdom) הוא סרט דרמה משנת 2015 שבוים על יד בריאן פרקינס. הסרט מתאר את חייהם של ארבעה נזירים בודהיסטים צעירים וחייהם במקדש בודהיסטי. הסרט מתרחש וגם צולם כולו במיאנמר. סרט זה היה לסרט הבינלאומי הראשון שהופק במיאנמר מאז שנפתחה מחדש.

==תקציר==
בהרי מיאנמר, שוכן לו מנזר בודהיסטי ובו גרים סיאדה, אב המנזר, וארבעה נזירים בודהיסטים צעירים; קו ין ויטזרה, קו ין וזאננדה, קו ין טירדמה וקו ין אוודדמה. יום אחד מקבל אב המנזר, סיאדה, הודעה ובה הוא קורא שעליו לעזוב לטפל בענייניו הפרטיים הרחק מהמנזר ולהשאיר את ארבעת הנזירים הצעירים לבדם. לפני שהוא הולך, הוא מפקיד את האחריות על המנזר בידיו של קו ין ויטזרה, הנזיר המבוגר מבין הארבעה. כאשר סיאדה עוזב, נאבקים הארבעה לשים אוכל על השולחן תוך התמודדות עם הפחדים והשדים הפנימיים שלהם.

==דמויות==
* סיאדו (או זה טי קה)
* קו ין ויטזרה (שין הטט זה)
* קו ין וזאננדה (קו ין סה רי)
* קו ין טירדמה (קו ין טן מנג)
* קו ין אוודדמה (קו ין מנג סן)

==הפקה==
הסרט צולם במיאנמר.

שלושת הנזירים הצעירים מתוך הארבעה הם נזירים במציאות כאשר השחקן המשחק את אב המנזר, סיאדה, הוא אב מנזר בודהיסטי במציאות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.cinema.co.il/movies/movie.aspx?movieId=15160 תקציר באתר הסינמטק]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטים שצולמו במיאנמר
קטגוריה:בודהיזם
קטגוריה:סרטים על בודהיזם
קטגוריה:מיאנמר: תרבות
דרך גולים

"דרך גולים" (באנגלית: The Road of Suffering, a History of the Jews in 13 woodcuts) היא סדרת הדפסים מאת האמן הישראלי פאול קונראד הניך.
==תיאור==
בשנת 1943 פרסם פאול הניך חוברת של 13 חיתוכי-עץ המציגים דימויים מן ההיסטוריה היהודית, החל מהתקופה ההלניסטית וההתקופה הרומית בארץ ישראל ועד לשנות ה-40 של המאה ה-20. ההדפסים נדפסו בדפוס נ' ורהפטיג בחיפה. בחירת הנושאים של הניך מדגישה את גורלו הטראגי של העם היהודי, ששיאו בתקופת מלחמת העולם השנייה. עם זאת הניך בחר לסיים את הסדרה בתיאור אוניית מעפילים, בחירה המעניקה פרשנות ציונית לסדרה. הניך, יליד צ'רנוביץ, היה מחובר אל התרבות האוסטרית והגרמנית, ואירועי השואה, שהגיעו בתקופה זו לארץ ישראל, השפיעו עליו. סגנון ההדפסים הוא אקספרסיוניסטי ומושפע רבות מן האקספרסיוניזם הגרמני ומיצירתו של פרנץ מזרל (Masereel).

חלקים מן הסדרה הוצגו בתערוכה "שם מלחמה משתוללת, כאן שותלים ורוקדים" (2012) שהתקיימה בגלריה של האוניברסיטה הפתוחה ברעננה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדפסי עץ
קטגוריה:יצירות משנת 1943
קטגוריה:הדפס ישראלי
קטגוריה:השואה באמנות
הפיגוע בקניון העמקים

הפיגוע בקניון העמקים הוא פיגוע שבוצע ב-19 במאי 2003 בקניון העמקים שבעפולה. בפיגוע שבוצע על ידי מחבלת מתאבדת נרצחו 3 אזרחים ישראלים ונפצעו כ-70.

== הפיגוע ==
ביום שני בשעה 17:15 הגיעה המחבלת פלסטינית היבא סעיד דראגמה, סטודנטית לספרות אנגלית בת 19 תושבת העיירה טובאס שליד ג'נין אל הכניסה המזרחית של קניון העמקים בעפולה, הניצב סמוך לכביש המוביל לכיוון ג'נין. המחבלת ניסתה להיכנס לתוך הקניון, וכאשר חלפה ליד המאבטח הוא בדק אותה בגלאי מתכות ידני. משצפצף הגלאי קרא המאבטח קיריל שרמנקו למאבטחת שעבדה עמו על מנת שתסייע לו. ברגעים אלה פוצצה עצמה המחבלת. המאבטח נהרג במקום והמאבטחת נפצעה באופן אנוש. בפיגוע נרצחו שלושה אנשים (שני מאבטחים ואזרח) ו-70 איש נפצעו.

== מבצעי הפיגוע ==
הג'יהאד האיסלאמי והפת"ח הכריזו שניהם על אחריות לפיגוע וציינו שהמחבלת המתאבדת היא הפלסטינית היבה דראגמה בת ה-19 מאזור טובאס שבצפון-מזרח אזור יהודה ושומרון.

לאחר הפיגוע, הרסו כוחות צה"ל את ביתה של דראגמה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.laad.btl.gov.il/Web/He/Victims/112.aspx?lastName=&firstName=&fatherName=&motherName=&place=&year=2003&month=&day=&yearHeb=&monthHeb=&dayHeb=&region=עפולה&period=&grave= דף הנרצחים], באתר לזכר האזרחים חללי פעולות האיבה
* 
*[https://web.archive.org/web/20111027040824/http://www.mfa.gov.il/MFA/MFAArchive/2000_2009/2003/5/Palestinian%20Terrorism-%20A%20Wave%20of%20Suicide%20Bombings#afula#afula Suicide bombing in Afula (May 19, 2003)] – פורסם באתר משרד החוץ הישראלי
* [http://news.bbc.co.uk/2/hi/middle_east/3040827.stm Suicide blast rocks Israeli mall] – פורסם ב-BBC News ב-19 במאי 2003
* [http://www.foxnews.com/story/0,2933,87213,00.html Homicide Bomber Kills Three in Israel] – פורסם ב-Fox News ב-20 במאי 2003
* [https://archive.today/20130202183016/http://news.sky.com/home/shopping-mall-suicide-blast/article/1091181 Shopping Mall Suicide Blast] – פורסם ב-Sky News ב-20 במאי 2003
* [http://www.theage.com.au/articles/2003/05/20/1053196582958.html Peace plan at risk as fifth bomber strikes] – פורסם ב-The Age ב-21 במאי 2003
* [http://www.cbsnews.com/stories/2003/05/20/world/main554689.shtml Woman Suicide Bomber Kills 3] – פורסם ב-CBS News ב-20 במאי 2003

==הערות שוליים==

קניון העמקים
קניון העמקים
קניון העמקים
קניון העמקים
קניון העמקים
וסילי איוואנוב

וסילי ולדימירוביץ' איוואנוב (ברוסית: Василий Владимирович Иванов; נולד ב-21 במרץ 1970 בלנינגרד) הוא כדורגלן עבר סובייטי-רוסי, ששיחק בעמדות מגן שמאלי וקשר אחורי.

לאחר פרישתו מכדורגל עבד כסוכן כדורגל ובפברואר 2018 מונה למנכ"ל קבוצת הכדורגל חימקי.

==קריירה ==
איוואנוב החל את קריירת הכדורגל שלו בקבוצת זניט לנינגרד בשנת 1987. בשנת 1990 עבר לצסק"א מוסקבה, במדיה שיחק ארבע שנים במהלכן זכה באליפות ברית המועצות ובגביע ברית המועצות. בצסק"א שיחק איבנוב בכל תפקידי ההגנה - בלם, מגן וקשר אחורי. בשנת 1994 התחלף המאמן של צסק"א. המאמן החדש לא היה מרוצה מביצועיו של איוואנוב והוא שוחרר מהקבוצה. איוואנוב טס לישראל במטרה לחתום במכבי תל אביב, אך בסופו של דבר חתם במכבי הרצליה.

איוואנוב שיחק 4 עונות בשורות מכבי הרצליה. בשנת 1999 עבר לקבוצת מכבי חיפה. הוא שיחק 2 עונות במדי הקבוצה בתפקיד של מגן שמאלי. במהלך עונת 2000/2001 חזר למכבי הרצליה, ששיחקה אז בליגת המשנה. שיחק שם גם בעונת 2001/2002, וכעבור כמה חודשים מפתיחת העונה ההיא עזב את ישראל בשל המצב הביטחוני וחזר לרוסיה.

ברוסיה שיחק איוואנוב בקבוצות צ'רנומורץ נובורוסיסק ווולגר-גזפרום מליגת המשנה. פרש מכדורגל ב-2006.

מפברואר 2018 מנהל את מועדון הכדורגל חימקי.

==תארים==
* אליפות ברית המועצות : 1991
* גביע ברית המועצות: 1991

==קישורים חיצוניים==

* [http://mhaifafc.com/historyPlayer.asp?P=1036 עמוד השחקן באתר הרשמי של מכבי חיפה]
* [http://www.mhaifa.co.il/players/view/189 עמוד השחקן באתר "מכבי חיפה און-ליין]

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלנים סובייטים
קטגוריה:מגני כדורגל רוסים
קטגוריה:מגני כדורגל סובייטים
קטגוריה:סנקט פטרבורג: כדורגלנים
קטגוריה:קשרי כדורגל סובייטים
קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי הרצליה
קטגוריה:כדורגלני וולגר אסטרחן
קטגוריה:כדורגלני צ'רנומורץ נובורוסיסק
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים רוסים בישראל
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1970
לודוויג וילהלם, דוכס בבוואריה (1831–1920)

לודוויג וילהלם, דוכס בבוואריה (; 21 ביוני 1831 - 6 בנובמבר 1920) היה בן אצולה וגנרל בווארי.

==ביוגרפיה==
לודוויג וילהלם נולד במינכן ב-21 ביוני 1831. אביו היה מקסימיליאן יוזף, דוכס בבוואריה ואמו הייתה לודוביקה, נסיכת בוואריה. סבו מצד האם היה מקסימיליאן הראשון יוזף, מלך בוואריה. בילדותו, כונה לודוויג וילהלם בפי אחיו ואחיותיו "לואיס". אחותו סיסי נישאה לפרנץ יוזף הראשון, קיסר אוסטריה, ואחות אחרת שלו, מריה סופיה נישאה לפרנצ'סקו השני, מלך שתי הסיציליות. לודוויג וילהלם עצמו, ויתר על מעמדו כיורש תוארי ונכסי המשפחה לאחיו קרל תאודור, כדי להינשא בנישואים מורגנטיים לשחקנית הנרייטה מנדל. היא נפטרה ב-1891 והוא נשא לשחקנית אחרת בשם ברברה אנטוניה בארת', ממנה התגרש ב-1913.

לודוויג וילהלם התגייס לצבא הבווארי, וב-1893 כבר החזיק בדרגת גנרל חיל הפרשים. הוא נפטר במינכן ב-6 בנובמבר 1920 בגיל 89.

==משפחתו==
לודוויג וילהלם נישא לשחקנית הנרייטה מנדל, אשר ילדה לו שני ילדים:
* מריה לואיזה פון לריש-ולרסי (1858-1940) התפרסמה בשל ידידותה עם הברונית וטסרה וחלקה בפרשת מאיירלינג
* קרל עמנואל (מאי-אוגוסט 1859)
הנרייטה נפטרה ב-1891, ולודוויג וילהלם נישא שחקנית אחרת בשם ברברה אנטוניה בארת', ממנה התגרש ב-1913. לא היו להם ילדים.

==אילן יוחסין==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:בית ויטלסבאך
קטגוריה:נסיכים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1831
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1920
אין למדין מקודם מתן תורה

אין למדין מקודם מתן תורה הוא כלל במתודולוגיה התלמודית ולפיו אין להביא ראיה או להסיק מסקנה הלכתית או דינית מהמסופר במקרא על שאירע לפני נתינת התורה.

==מקור==
מקור הכלל בדברי התלמוד הירושלמי שביאר מדוע אין ללמוד את הדין של שבעת ימי אבלות מיוסף עליו נאמר: "ויעש לאביו (יעקב) אבל שבעת ימים", משום שאין למדין דבר קודם למתן תורה. עיקרון זה מצוי גם בתלמוד הבבלי במסכת יומא שם תמהו על דברי רב ספרא שרצה ללמוד את זמנה ההלכתי של תפילת שחרית ממנהג אברהם, ואמרו: "אנן מאברהם ניקום וניגמור"?!. הראשונים פירשו שאין ללמוד הלכה מאברהם אבינו, היות שחי לפני מתן התורה ולא הצטווה כלל על התפילה, ושמא .

הרמב"ם בפירוש המשנה מתייחס לכלל זה בהקשר של דברי המשנה בחולין, שם נחלקו תנאים בשאלה אם גיד הנשה נאסר גם בבהמה טמאה. רבי יהודה סבור שגיד הנשה נאסר גם בבהמה טמאה ומוכיח את שיטתו מקדמות איסור גיד הנשה שהיה נהוג לפני מתן תורה, זמן שבו בהמה טמאה הייתה מותרת גם היא באכילה, אולם חכמים חלקו על דבריו וטענו שאיסור גיד הנשה . את תשובת חכמים מבאר הרמב"ם על פי הכלל האמור:

==תחולת הכלל==
קיימים מספר ספקות ובעיות בתחולת הכלל:
* זמן נתינת התורה לצורך כלל זה אינו מעמד הר סיני, ולכן הנקודה המדויקת על ציר הזמן שמלפניה לא ניתן ללמוד דין או הלכה שנויה במחלוקת בין הפרשנים.
* קיימת גם מחלוקת סביב עמדת התלמוד הירושלמי בנושא זה, האם קבלו אמוראי ארץ ישראל את הכלל או דחו אותו.
* אפשר שהכלל עומד בסתירה לכלל אחר: ()
* ישנן הלכות רבות שמקורן, לכאורה, קודם מתן תורה.

בסתירות אלו עיסוק ענף ומסועף בספרות התלמודית ורבים עסקו בהגדרת הכלל וביישוב שאלות שמתעוררות לאורו.

==לקריאה נוספת==
* רבי יצחק למפרונטי, פחד יצחק, מהדורת מוסד הרב קוק, ב, עמ' קד
* רבי צבי הירש חיות, תורת הנביאים (נדפס בתוך כל כתבי מהר"ץ חיות, ירושלים תשי"ח) פרק יא, עמ' סג
* רבי חיים חזקיהו מדיני, שדי חמד, מערכת א' כלל שכ"א
* רבי יוסף ענגיל, בית האוצר, כלל צט

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כללים ועקרונות בהלכה
קטגוריה:כללים ועקרונות במשפט העברי
יסעור קצר-זנב

יסעור קצר-זנב (שם מדעי: Ardenna tenuirostris), הוא מין של עוף ימי בינוני ממשפחת היסעוריים וקרוב משפחתו של יסעור הפיה. בעבר היה שייך לסוג יסעור (Puffinus).
== מאפיינים ==
אורכו של היסעור 41–43 ס"מ ומשקלו עד 900 גרם. הוא בעל כסות נוצות אפורה כהה עם חזה ולחיים בהירים יותר ומקור אפור ודק. הנחיריים גדולים והיסעור מסוגל לשתות מי ים ואחר כך לפלוט את המלח. כשמו הוא בעל זנב קצר. הרגליים מכוסות בקרומי שחייה והוא מסוגל לצלול איתם מתחת למים. 

היסעורים מעופפים בלהקות מאוסטרליה וחופי טסמניה הדרומיים ובקיץ הם מצפינים עד האיים האלאוטיים וסביב קמצ'טקה. לקראת הסתיו הם נודדים יותר דרומה מחופי קליפורניה ועד לחופים של צפון אוסטרליה. הם מקננים בקיץ באיי אוסטרליה ובטסמניה.

היסעורים צוללים למים כדי לתפוס דגים, סרטנונים וקריל. להקות של יסעורים מעופפות סביב לווייתנים גדולי סנפיר באזור הארקטי ונעזרים בהם כדי להבריח מזון אל פני המים.

==קישורים חיצוניים==

יסעור קצר זנב

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1836
קטגוריה:יסעוריים

קטגוריה:טסמניה: עופות
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קונרד יאקוב טמינק