OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אלפא אפסילון פאי

אלפא אפסילון פאי (באנגלית: Alpha Epsilon Pi; בקיצור ΑΕΠ או AEPi) היא אחוות סטודנטים יהודית בין-אוניברסיטאית הפועלת בין היתר במדינות ארצות הברית, בבריטניה, באוסטריה, בקנדה, באוסטרליה ובישראל. האחווה הוקמה ב-7 בנובמבר 1913, בקמפוס של אוניברסיטת ניו יורק. האחווה פתוחה לכל סטודנט המזדהה עם ערכיה. 

==משימה ויעוד==
על פי האתר הרשמי, "אלפא אפסילון פאי" הוקמה כדי לאפשר לסטודנטים יהודים את החוויה המקסימלית בזמן שהותם באוניברסיטה ובאחווה. אלפא אפסילון פאי שמרה על יושרה הפנימי כדי לחזק את הקשר עם הקהילה היהודית וכדי להוות קישור נכון בין התיכון והקריירה. אלפא אפסילון פאי מפתחת מנהיגות לקהילה היהודית של צפון אמריקה בזמן קריטי בחיי הנערים." כמו כן האחווה מתהדרת בקשר רשתי חברתי ועסקי בין הבוגרים בארצות הברית ובקנדה. (וכמו כן, בעולם אחרי שהתפשטה משם)

==היסטוריה==
האחווה הוקמה על ידי צ'ארלס מושקוביץ' ועשרה סטודנטים יהודים נוספים. מושקוביץ', שחקן כדורסל שעבר לאוניברסיטת ניו יורק מקולג' מקומי, התקבל לאחווה מסוימת (שמה לא ידוע), אך באחווה סירבו לקבל את חבריו היהודים. האחד-עשר (המכונים האחד-עשר בני האלמוות) החליטו להקים אחווה יהודית שתאפשר לסטודנטים יהודים בכל המדינה להיות חברים. בשנת 1917 הוכר הארגון רשמית על ידי האוניברסיטה כ"סניף אלפא", והסניף באוניברסיטת קורנל הוכר כ"סניף בטא".

==קשר עם ישראל==
במסגרת כינוס האחווה בחוף המערבי בפברואר 2008 בסן לואיס אוביספו קליפורניה, אלרן צבג, נציג הקונסוליה הישראלית בארצות הברית הכיר באלפא אפסילון פאי כאחווה היהודית היחידה, ושקשריה עם ישראל חשובים והדוקים.

ביוני 2009 הוקמה נציגות ראשונה לאחווה זו במדינת ישראל, במרכז הבינתחומי הרצליה, עם השבעתם של 15 אחים חדשים כאבות מייסדים. ביוני 2011 התקבלה בטקס במלון לאונרדו פלאזה הנציגות השנייה של האחווה באוניברסיטה העברית בירושלים, ומאז הוקמו הסניפים ב המכללה האקדמית להנדסה אורט בראודה, באוניברסיטת תל אביב, הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל, אוניברסיטת בר-אילן, המסלול האקדמי המכללה למנהל, וכיום בהקמה נציגויות בשאר אוניברסיטאות ישראל.

באוגוסט 2010, חברי האחווה התחייבו לתרומה בסך 700,000 דולרים תוך חמש שנים לשבעה ארגונים שונים בישראל: קרן קיימת לישראל, ארגון ידידי צה"ל בארצות הברית, עמותת עלם, עמותת קשת, לקט ישראל, הצל ליבו של ילד ועמותת שרשרת.

==מגן האחווה==
מגן האחווה מכיל מספר חפצים סימבולים לאחווה. משמעותם נחשפת רק למצטרפים חדשים.

==סניפי האחווה==
קישור לרשימת הסניפים באנגלית

==סניפים חשובים בתרבות אמריקנית==
בבית האחווה באוניברסיטת אורגון שבעיר יוג'ין במדינת אורגון צולם סרט הקאלט "בית החיות" בכיכובו של ג'ון בלושי.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20111008053123/http://jeffseidel.com/aep.pdf אלפא אפסילון פאי ירושלים]

קטגוריה:יהדות ארצות הברית: ארגונים
קטגוריה:ארגוני סטודנטים בארצות הברית
דבי הס

דבורה (דבי) נעמי הס אל-יניב (נולדה ב-1963) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1982 ופסיכולוגית קלינית.

==ביוגרפיה==
דבי הס נולדה בבוסטון, מסצ'וסטס שבארצות הברית לאב פיזיקאי ואם מורה לאנגלית. בגיל 5 עלתה עם הוריה ואחותה לישראל, והשתלבה כרקדנית בלהקות ג'אז בירושלים, עיר מגוריה.

בשנת 1981 סיימה את לימודיה התיכוניים בבית הספר התיכון שליד האוניברסיטה העברית בירושלים.

בגיל 19, ובזמן שירותה בצה"ל (שם הייתה חברה בצוות הווי צבאי) ניגשה הס לתחרות מלכת היופי וזכתה במקום הראשון. היא ייצגה את ישראל בתחרות מיס תבל 1982.

בסיום שנת כהונתה כמלכת היופי הופיעה במספר סרטי סטודנטים ובסרט "אהבה ראשונה" לצד גילה אלמגור, יפתח קצור וחנן גולדבלט.

בשנת 1985 החלה ללמוד באוניברסיטה העברית פסיכולוגיה וסיימה תואר שני ב-1995. הס לימדה פסיכולוגיה התפתחותית בגבעת רם, עבדה כפסיכולוגית קלינית של מתבגרים ואף ריכזה את פרויקט "נוער עונה לנוער". הס הייתה נשואה בעבר והתגרשה ובהמשך נישאה בשנית.

כיום היא פסיכולוגית קלינית ומרצה לפסיכולוגיה קלינית והתפתחותית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.ynet.co.il/home/0,7340,L-1013,00.html שנות השמונים-מלכות היופי]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרי התיכון ליד האוניברסיטה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:עולות בשנות ה-1960
קטגוריה:עולים בשנות ה-1960
קטגוריה:פסיכולוגיות ישראליות
קטגוריה:פסיכולוגים ישראלים
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1982
קטגוריה:פסיכולוגיות התפתחותיות
קטגוריה:פסיכולוגים התפתחותיים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1963
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963
דולר הונג קונגי

דולר הונג-קונגי (ISO 4217: HKD) הוא המטבע הרשמי של הונג קונג. הוא המטבע התשיעי הנסחר ביותר בעולם. הוא מסומן בדרך כלל בסימן הדולר ($), או HK$, כדי להבדילו משאר המטבעות הנקראים בשם דומה. הדולר מחולק לכ-100 סנט, או ל-1,000 מילים.

==שערי חליפין==

==ראו גם==
* כלכלת הונג קונג

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטבעות אסיה
קטגוריה:מטבעות

קטגוריה:הונג קונג: כלכלה
קטגוריה:מטבעות בני המרה
ריימונד זוסמן

ריימונד זוסמן (באנגלית: Raymond Zussman; 23 ביולי 1917 - 21 בספטמבר 1944) היה קצין שריון יהודי בצבא ארצות הברית, על פעולותיו במלחמת העולם השנייה הוענקה לו לאחר מותו מדליית הכבוד, העיטור הצבאי הגבוה ביותר.

== שרות צבאי ==
זוסמן התגייס לצבא ארצות הברית ב-1941 בדטרויט, מישיגן. הוא שירת כקצין בדרגת סגן משנה בגדוד הטנקים ה 756. ב-12 בספטמבר 1944 בקרב בעיר נורוי לה בור שבצרפת (בצרפתית: Noroy-le-Bourg) סייר זוסמן לבדו לפני הכח כשהוא חשוף לאש עזה על מנת לאתר את עמדות האויב ולהכווין את חייליו. תשעה ימים לאחר קרב זה נהרג סגן משנה ריימונד זוסמן כתוצאה מפגיעת פצצת מרגמה גרמנית ונקבר בפרנדייל, מישיגן.

לאחר מותו הוענקה לו מדליית הכבוד על פעולותיו בקרב בעיר נורוי לה בור.

== מדליית הכבוד ==
הנימוק הרשמי להענקת מדליית הכבוד לסגן משנה ריימונד זוסמן:

:ב-12 בספטמבר 1944, סגן משנה זוסמן פיקד על צמד טנקים שפעלו במשותף עם פלוגת חי"ר בהתקפה על כוחות האויב שכבשו את העיירה נורוי לה בור שבצרפת. בשעה 7 בערב הטנק של סגן משנה זוסמן נתקע. סגן זוסמן ירד מהטנק התקוע והחל לסייר ברגל לפני הטנק התקין ופלוגת החי"ר כשהוא חמוש ברובה קרבין בלבד, הוא חזר מדי פעם על מנת לסמן מטרות לטנק שנשאר ולהעביר את השבויים הרבים שלכד לידי חיילי הפלוגה. הוא איתר מחסום על הדרך והורה לטנק להרוס אותו. בעודו חשוף לחלוטין לעמדות האויב, במרחק של כחמישים מטרים בלבד, הוא עמד ליד הטנק וכיוון את האש. שלושה גרמנים נהרגו ו-8 נכנעו. שוב הוא צעד לפני הטנק מוביל אותו כנגד קבוצת בתים שבשליטת האויב, כדורים ממכונות ירייה ומנשק קל שורקים ליד רגליו. אש הטנק שברה את ההתנגדות ו-20 חיילי אויב נכנעו. בעודו צועד קדימה שוב הוא חלף על פני בית שהיה בשליטת האויב שממנו ירו עליו הגרמנים וזרקו רימונים בדרכו. לאחר חילופי אש קצרים הוא סימן לטנק לחבור אליו ולירות על הבית. אחד עשר חיילים גרמנים נהרגו ו-15 נכנעו. ממשיך לבדו הוא נעלם מעבר לפינת אחד הרחובות, האש מרובה הקרבין נשמעה שוב וכעבור מספר דקות הוא הופיע שוב, מוביל 30 שבויים לפניו. תחת מנהיגותו ההרואית ומעוררת ההשראה של סגן משנה זוסמן 18 חיילי אויב נהרגו ו-92 נשבו.

== הנצחה ==
* ב-1944 השיק צבא ארצות הברית אוניית קירור על שמו של זוסמן.<ref></ref>
* ב-1997 הוקם בפורט נוקס מתקן אימונים ללוחמה בשטח בנוי בשם "כפר זוסמן" לזכרו.<ref></ref>
* פארק זוסמן נמצא מול בניין העירייה בעיר לידתו.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מעוטרי מדליית הכבוד
קטגוריה:יהודים שעוטרו במדליית הכבוד
קטגוריה:קצינים וחוגרים יהודים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא אמריקאים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:יהודים אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1944
מערת הידיים

מערת הידיים (בספרדית: Cueva de las Manos) היא מערה הנמצאת בפרובינציית סנטה קרוס, ארגנטינה, במרחק 163 ק"מ דרומית לעיר פריטו מורנו. המערה נמצאת בתוך הפארק הלאומי פרנסיסקו פריטו מורנו, הכולל בתוכו אתרים רבים בעלי חשיבות ארכאולוגית ופליאונטולוגית. בשנת 1999 העניק אונסק"ו למערת הידיים מעמד של אתר מורשת עולמית.

== גאוגרפיה ==
המערה שוכנת בעמק הנהר ריו פינטוראס, בנקודה מבודדת בפטגוניה השוכנת במרחק 100 ק"מ מהדרך הלאומית מספר 40. בצוקי העמק שוכנות מערות רבות, ותוואי הקרקע קשה ולא נוח להליכה. בעל החיים הדומיננטי בפאונה של אזור המערה הוא הגואנקו. הקניונים מסביב למערה מאופיינים באקלים ממוזג. הכניסה למערה נמצאת מתחת לקיר סלע המכוסה בשבלונות בצורת ידיים. הציורים במערה צוירו בחמישה מקומות נפרדים. חלק מהציורים הקדומים כוסו על ידי הציורים החדשים יותר. עומקה המרבי של המערה הוא 24 מטרים, רוחב הכניסה הוא 15 מטרים, וגובה המערה ליד הכניסה הוא עד עשרה מטרים. הקרקע בתוך המערה היא מישור עולה; בחלקה הפנימי לא עולה גובהה של המערה על שני מטרים.

המערה התפרסמה וזכתה לשמה בשל ציורי הידיים, שנוצרו בעיקר על ידי ציידים שחלפו באזור, כשהציורים הראשונים בה הם מלפני כ-9,300 שנים. קבוצת הציורים הראשונה (A) הייתה, ככל הנראה, של ציידי גואנקו נודדים. קבוצה מאוחרת יותר (B) של ציורים, בין 9,000 עד 5,300 שנים לפני זמננו, היא של ציידים נודדים אחרים. ציורי קבוצה זו אינם כוללים תיאורי ציד ורבים מהם הם תדמיות (שבלונות) של כפות ידיים, ולא תיאורי ציד. הקבוצה המאוחרת יותר (C) של ציורי קיר ראשיתה בשנת 1300 לפני הספירה בקירוב. ציורים אלו כללו בעיקר צורות גאומטריות או ציורים פשוטים. משערים כי יוצרי ציורים אלו היו מאבותיו של שבט בשם , שישב בפטגוניה כאשר הגיעו אליה המתיישבים הספרדים הראשונים. על תקרת המערה יש נקודות אדומות, שנוצרו ככל הנראה על ידי טבילת כדורי הציד (בולאס) בדיו, והשלכתם כלפי מעלה. צבעי הציורים הם בין אדום (המטיט) ללבן, שחור או צהוב.

הדיו שממנו הוכנו הציורים הוא מחצבי, כך שגיל הציורים לא יכול היה להיות מחושב מתארוך פחמן 14 מהצבע עצמו וחושב לפי שרידי צינורות עצם ששימשו להתזת הצבע על הקיר שעליו הונחה היד. הצבעים שמהם נוצרו הציורים היו מבוססים על מחצבים שהיו באזור. בכניסה למערה נערכו חפירות ארכאולוגיות בהן נמצאו שרידים של הצבעים. באמצעות בדיקת נפיצת קרני X הצליחו המדענים להוכיח כי המחצבים הנפוצים שמהם הורכבו הצבעים היו, לדוגמה, פירולוזיט ליצירת שחור, המטיט וגתיט ליצירת אדום וסגול, וקאוליניט ליצירת צבע לבן.

==גלריה==
<gallery>
SantaCruz-CuevaManos-P2210063b.jpg|ציורי ציד
Marianoc IMG 8565 copy.jpg|הכניסה למערה
SantaCruz-CuevaManos-P2210079b.jpg|עמק הנהר פינטוראס
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.patagonia.com.ar/santacruz/cuevamanos.php מידע על המערה באתר Patagonia.com.ar] 
* [https://web.archive.org/web/20060221193704/http://www.redargentina.com/patrimonios/Cuevadelasmanos/index.asp מידע על המערה באתר RedArgentina.com] 
* [https://web.archive.org/web/20070202081529/http://www.artebaires.com.ar/palabras/cueva.htm מידע על המערה באתר ArteBaires.com.ar] 
* [https://web.archive.org/web/20080531073432/http://www.jordibusque.com/Index/Stories/CuevaManos/CuevaManos_01.html תמונות מקניון פינטוראס ומערת הידיים]
* [http://www.bradshawfoundation.com/hands/index.php מידע על הציורים באתר של קרן ברדשואו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגנטינה: היסטוריה
קטגוריה:ארגנטינה: גאוגרפיה
קטגוריה:סנטה קרוס (פרובינציה)
קטגוריה:מערות
הרשות לפיתוח ירושלים

הלוגו של הרשות לפיתוח ירושלים מוטבע על שלט בכניסה לבית הנסן בירושלים, כאחת התומכים בפעילויות התרבות בו
הרשות לפיתוח ירושלים (הרל"י) היא תאגיד סטטוטורי העוסק בקידום פרויקטים לפיתוח ירושלים, ביצור מעמדה כעיר בירה, עידוד יזמות והרחבת היצע התעסוקה ומגוון תוכניות להשכלה גבוהה בעיר. בין תפקידיה של הרשות: ליזום, לתכנן ולעודד פעולות לפיתוח הכלכלי של ירושלים; לתאם בין משרדי הממשלה, הרשויות והגופים העושים לפיתוח ירושלים; לייעץ ולספק מידע הקשור ליוזמות, לתוכניות ולמפעלים כלכליים בירושלים. התקציב למרבית פעילות הרשות לפיתוח ירושלים מגיע ישירות מממשלת ישראל.

הרשות הוקמה על פי חוק הרשות לפיתוח ירושלים שנחקק בשנת 1988 כתאגיד סטטוטורי שהוקם ופועל שלא למטרות רווח, והחלה לפעול ב-1989. מהקמתה ועד שנת 1993 ניהל אותה עוזי וכסלר, שהמשיך להיות יו"ר הרשות עד 2003. אחריו שימש בתפקיד ישראל גולדשטיין. ב-2008 מונה משה ליאון (לימים, ראש עיריית ירושלים) ליו"ר הרשות עד לפרישתו ב-2013.

מועצת הרשות מונה 37 חברים, מרביתם נציגי ממשלה (עובדי ציבור) ועירייה (נבחרים ועובדים) ונציגי ציבור.

==תפקיד הרשות==
תפקיד הרשות ליזום, לעודד, לתכנן, לתאם ולספק מידע הקשור ליזמות ומפעלים כלכליים בעיר.

בין הפרויקטים, שקודמו על ידי הרשות לפיתוח ירושלים:
הפארקים הטכנולוגיים במלחה, הר חוצבים וגבעת רם (עתידי), אצטדיון טדי וקריית הלאום ואזור תעשייה עטרות, התוכנית להחייאת מרכז העיר ירושלים, העתקת האקדמיה לאמנות בצלאל אל מגרש הרוסים, פארקים מטרופוליניים (העוטפים את העיר), פארק המסילה ומסלול אופניים, שאורכו 42 קילומטר.

פרויקטי מגורים ברחבי העיר: מגורים בשכונת רמות, שכונת מגורים במתחם שנלר, שכונות מגורים בתלפיות מזרח, מגורים במורדות משואה (כ-450 יחידות דיור), מתחם רשות השידור (310 יחידות דיור) ועוד.

בשנים האחרונות, כחלק מתוכנית הצמיחה של העיר ירושלים, שאושרה בממשלה בשנת 2005, מעניקה הרשות מלגות, הטבות ותמריצים לחברות, מפעלים, יזמים, עובדי היי טק וסטודנטים, במטרה לתמרץ הגירה חיובית של עסקים ואוכלוסייה אל העיר ירושלים.

בנוסף, פועלת הרשות לפיתוח ירושלים לשיקום, לשימור לפיתוח ולאחזקת העיר העתיקה ואגן העיר העתיקה, ובכלל זה: שדרוג ויצירת תשתיות ציבוריות המשביחות את הפוטנציאל הכלכלי והתיירותי, שיפור איכות החיים ואיכות הסביבה לטובת תושבי העיר העתיקה והמבקרים בה, הבטחת שימור מורשת התרבות הבנויה בעיר העתיקה ובאגן העיר העתיקה ופיתוח השטחים הירוקים.

== לקריאה נוספת ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

ירושלים
קטגוריה:ירושלים: ארגונים
קטגוריה:ירושלים: כלכלה
אזוביון רפואי

אזוביון רפואי בפריחה

אֲזוֹבְיוֹן רְפוּאִי (שם מדעי: Lavandula angustifolia) המכונה גם לָבֶנְדֶר הוא בן שיח ממשפחת השפתניים. בעבר נקרא Lavandula officinalis ומכאן שמו העברי.

==תיאור הצמח==
גובהו בין 30 ל-70 ס"מ. העלים צרים וארוכים, קרחים, גזורים ומנוצים, באורך 2–6 ס"מ וברוחב 4–6 מ"מ, וגבעוליו מרובעים וזקופים. תפרחתו ארוכה ומרווחת, אורך הפרחים כס"מ אחד. הפרחים בצבע כחול כהה, נוטה לסגול. העלים והפרחים מפיצים ריח מיוחד, המזכיר את ריח הזעתר. הפריחה בחודשים ינואר- אפריל.

האזוביון מעדיף תנאי שמש מלאה, קרקע בסיסית מנוקזת היטב וכיוון שהוא עמיד לחום ויובש אינו דורש השקיה מרובה. ריחו דוחה חרקים וכנימות.

==שימושים רפואיים לפי מקורות קדומים ובימינו==
בעבר שימש הצמח לבישום מי הרחצה ולרפואה. הוא מזוהה כנראה עם ה"אזוביון" המוזכר במשנה בתור צמח רפואה (). הרופאים הקלאסיים ציינו כי האזוביון שימש מרכיב בתרופות נגד רעלים ולטיפול בבעיות בחזה. בימי הביניים שימש הצמח לחיזוק הלב, לטיפול בקצרת, לריפוי מחלות חזה, דלקות, בעיות בקיבה, מחלות עור ועוד. ברפואה העממית בימינו משמש הצמח כתרופה כללית, למניעת הפלות, להקלת מיגרנות ולחיטוי נגד עש המושם בין הבגדים. שמן האזוביון משמש כמרכיב בסיסי בבשמים רבים. הוא משמש גם להרזיה ולריפוי שיתוק חלקי.

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ-ישראל, כרך א', עורך: עזריה אלון, מדינת ישראל - משרד הביטחון, תשנ"ד - 1994 

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.gamnon.net/AG-NewHerbal/Herbs12-Lamed/Heb-Spices-Lamed-Lavender.htm פרטים נוספים], באתר גאמנון
* [http://www.beok.co.il/SelectedArticle.aspx?ArticleID=6916 פרטים על סגולותיו של שמן האזוביון], באתר לרפואה משלימה

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:שפתניים
קטגוריה:עשבי תיבול
קטגוריה:צמחי מרפא
איזדור יכמן

איזדור יכמן (באנגלית: Isadore Seigfreid Jachman, נולד כאיזדור זיגפריד יכמן; 14 בדצמבר 1922 - 4 בינואר 1945) היה סמל יהודי בצבא ארצות הברית, שנהרג במלחמת העולם השנייה לאחר שהגן על העיר הבלגית פלמייר מתקיפה נאצית. לאחר מותו הוענק לו עיטור צלב השירות המצוין בעבור "גילויי אומץ הלב והאבירות הבולטים שלו, מעל ומעבר לדרישות התפקיד". בחינה מחודשת של גבורתו הביאה לשדרוג העיטור למדליית הכבוד, העיטור הצבאי הגבוה ביותר בארצות הברית, ב-1950.

== נעוריו ==
איזדור יכמן נולד בברלין שבגרמניה ב-14 בדצמבר 1922, בנם הבכור של ליאו ולוטה יכמן. משפחתו של איזדור היגרה לארצות הברית כאשר היה בן שנתיים. הוא גדל בבולטימור שבמרילנד וב-1939 סיים את בית הספר התיכון.

מספר קרובי משפחה של יכמן נספו בשואה, בהם שישה דודים ודודות.

== הקרב בפלמייר ==
סמל יכמן לחם במסגרת פלוגה ב' של רגימנט החי"ר המוצנח ה-513. הוא ופלוגתו מצאו את עצמם מרותקים למקום תחת אש כבדה של ארטילריה, מרגמות, נשק קל ושני טנקים שתקפו את היחידה והסבו לה אבדות כבדות. סמל יכמן נטש את המחסה שלו, צלח את פני השטח החשופים תחת מטר האש ולקח בזוקה מחבר שנהרג. לאחר מכן הוא התקדם לעבר הטנקים שריכזו את האש שלהם לכיוונו. סמל יכמן הצליח לפגוע באחד הטנקים ולגרום להם לסגת אך במהלך הפעולה הוא נפגע ונהרג.

מספר שנים לאחר מכן הקימו תושבי הכפר פלמייר פסל לזכר חייל אלמוני שנלחם כדי להציל את הכפר. זמן מה לאחר הקמת הפסל העלה חיפוש ברישומי הצבא שהחייל האלמוני הוא אכן סמל יכמן, ושמו צורף לפסל.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:יהודים שעוטרו במדליית הכבוד
קטגוריה:קצינים וחוגרים יהודים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:יהודים אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חוגרים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא אמריקאים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1945
יהושע חסן

סר יהושע אברהם חסן (באנגלית: Sir Joshua Abraham Hassan GBE KCMG LVO; 21 באוגוסט 1915 – 1 ביולי 1997) היה ראש השרים הראשון של גיברלטר.

==ביוגרפיה==
חסן נולד למשפחה יהודית שחייתה כ-300 שנה בגיברלטר, לשם הגיעה ממרוקו וממינורקה. הוא הוסמך כעורך דין והמשרד שהקים קיים עד היום.

חסן עמד בראש המפלגה לקידום האזרח במושבה הבריטית גיברלטר, ושימש כראש הממשל (Chief Minister) של המושבה במשך שתי תקופות כהונה לא רצופות (1964–1969 ו-1972–1987). בסך הכל הוא ניצח בעשר מערכות בחירות. הוא נחשב לאבי הפוליטיקה של גיברלטר ולפוליטיקאי החשוב ביותר במחצית השנייה של המאה ה-20 בחצי האי.

ב-1969 הוביל את העימות בין גיברלטר לספרד השכנה שבראשות הרודן פרנסיסקו פרנקו. ספרד סגרה את הגבול בינה לבין גיברלטר, על מנת ליצור לחץ כלכלי עליה.

חסן עמד גם בראש ועד בית הכנסת "נפוצות יהודה", במקביל לכהונתו כראש הממשלה.

בתו, פלר חסן-נחום, עלתה לישראל, והיא חברת מועצת העיר ירושלים מטעם מפלגת "ירושלמים", מאז 2016. בבחירות המוניציפליות בשנת 2018 נבחרה שוב למועצת העיר מטעם סיעת ירושלים תצליח, והיא מכהנת כמשנה לראש העיר, משה ליאון.

בתו, מרלן חסן-נהון נבחרה לפרלמנט בגיברלטר בשנת 2015 ובשנית ב-2019.

בשנת 2008 – אחיין שלו, סולומון לוי, מונה למשך שנה לתפקיד ראש העיר גיברלטר.

== ראו גם ==
* יהדות גיברלטר

== לקריאה נוספת ==
* אליהו בירנבוים, [http://www.daat.ac.il/he-il/kehilot/yehudi-olami/gibraltar.htm שבת מול חופי מרוקו], מתוך אתר דעת. פורסם במקור ראשון - מוסף שבת, 7 במאי 2008.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יהודים גיברלטרים
קטגוריה:ראשי ממשלה יהודים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים
קטגוריה:פוליטיקאים גיברלטרים
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירים מפקדים
קטגוריה:אבירי הצלב הגדול של מסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:המסדר הוויקטוריאני המלכותי: לוטננטים
קטגוריה:ילידי 1915
קטגוריה:נפטרים ב-1997
קאירן טרייר

קאירן טרייר הוא גזע של כלב בית מקבוצת הטריירים.

==תיאור==
פרוותו של הקאירן טרייר היא היפואלרגנית, משום כך הוא מתאים לאנשים אסתמטיים או אלרגיים לכלבים.

הקאירן הוא כלב אמיץ מאוד, חזק, נאמן, אוהב ילדים ומלא שמחת חיים. כלב בעל אינטליגנציה גבוהה מאוד, שמסתגל בקלות.
אוהב לשחק עם בעליו, אך יכול להעסיק את עצמו לבד.

גובה: 25-33 ס"מ משקל: 6-8 ק"ג<br />תוחלת חיים: 12-15 שנים

== כלבים מפורסמים מהגזע ==
הכלב 'טוֹטוֹ' מ"הקוסם מארץ עוץ".

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הקבוצה השלישית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה השנייה של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה הרביעית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
משה קופינס

ד"ר משה (מוריס) קוֹפִינָס (נכתב גם קוֹפִינָאס) (ביוונית: Μαυρίκιος (Μωρίς) Κοφινάς) (1871 – 1924) היה רופא יהודי יווני, ציר סלוניקי בפרלמנט היווני ומטיף ציוני.

==קורות חיים==
נולד בשנת 1871 בעיר יאנינה שביוון.
למד רפואה בפריז, והתיישב בעיר וולוס שבתסליה. שם התבסס כרופא ובמקביל פעל כעסקן ציבורי, הן במסגרת הקהילה היהודית והן בחיי העיר הכלליים, ונבחר כחבר העירייה.

היה ממייסדי וראשי התנועה הציונית ביוון והשתתף כציר בקונגרסים הציוניים.

בשנת 1914 נבחר על ידי יהודי סלוניקי כציר היהודי הראשון בפרלמנט היווני, יחד עם דוד מטלון – שניהם ציונים. לאחר מכן נבחר שוב וכיהן בפרלמנט עד שנת 1920.
העלה בפרלמנט היווני את שאלת הבית הלאומי היהודי והשיג את תמיכתו הפומבית של שר החוץ פוליטיס בהצהרת בלפור.

בשנת 1924 נפטר ממחלה, בן 53 במותו. לפי צוואתו, שרידיו הועלו לימים לקבורה בארץ ישראל, ונטמנו בבית הקברות טרומפלדור בתל אביב.

==הנצחה==
על מצבתו כתוב : "יהודי ואדם באהלו ובצאתו, טוב ומיטיב לכל. הקדיש חייו למפעל גאולת עמו ופה באדמת הקודש משאת נפשו מצא מנוחתו".

קופינס, שביקר בארץ ישראל בלוויית אשתו בשנת 1908, הגה את הרעיון להקים מושבה של יהודי יוון בארץ ישראל, והקדיש מאמצים רבים לקידום מטרה זו. הוא אסף כמעט לבדו 5,000 לירות, ולאחר מותו הצליחה הפדרציה הציונית בסלוניקי להכפיל את הסכום, ומסרה אותו לידי הקק"ל לשם הגשמת החזון. בשנת 1937 חברו יוצאי יוון ליוצאי בולגריה וייסדו באזור היישוב המקראי צורן את המושב צור משה (במקור: כפר קופינס), הקרוי על שמו.

בעיר וולוס ביוון נחנך רחוב הנושא את שמו: "מאוריקיו קופינס"

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* משה קופיס בספר [https://kis.gr/files/chronika-218.pdf זכרונות], עמ' 14 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים יהודים יוונים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים יוונים
קטגוריה:אישים שהשתתפו בוועידות הקונגרס הציוני העולמי
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות טרומפלדור
קטגוריה:פעילים ציונים ביוון
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1871
קטגוריה:נפטרים ב-1924
Dry

Dry הוא אלבום הבכורה של המוזיקאית האנגלייה פי ג'יי הארווי, שיצא לשוק ב-30 ביוני 1992.

האלבום זכה לתגובות חיוביות מצד המבקרים. MTV תיאר אותו כ"עבודה אפלה, מעוותת, עוצרת נשימה שנשמעת גולמית מאוד וגם מרעננת", בעוד שכתב העת NME הילל אותו כ"נקודת מעבר שבתוכה יש כתיבת שירים טבעית ורעש גיטרה לוהט" בביקורת שלו, שבה העניק לאלבום תשעה מתוך עשרה כוכבים. האלבום זכה גם לביקורת של ארבעה כוכבים וחצי מתוך חמישה בביקורת של האתר Allmusic.

סמוך למועד יציאת האלבום, הארווי יצרה שערורייה קטנה כאשר הצטלמה ללא חולצה כשגבה מופנה למצלמה, בעודה חושפת בית שחי לא מגולח, לשער של המגזין NME. האלבום התקבל בארצות הברית באותה מידת הערכה בה התקבל בבריטניה, והמגזין רולינג סטון הכריז על הארווי, שבאותו הזמן הייתה בת 22, ככותבת השירים הטובה של השנה והזמרת החדשה הטובה ביותר. למרות התשבחות, "Sheela-Na-Gig" היה הסינגל היחיד שהגיע לטבלאות בארצות הברית, כשבשיאו הגיע למקום ה-9 בטבלת הרוק האלטרנטיבי של בילבורד.

בסקר שנערך בקרב מבקרים בשנת 1993 במגזין NME לגבי 100 האלבומים הטובים של כל הזמנים, האלבום דורג במקום ה-71. בסקר דומה שנערך בשנת 2000 על ידי המגזין Melody Maker, האלבום הגיע למקום ה-86. האלבום הופיע ברשימת 50 האלבומים הגדולים של קורט קוביין.

נכון ל-2005, Dry מכר 175,000 עותקים בארצות הברית.

== הארווי על Dry ==

בריאיון למגזין Filter בשנת 2004, אמרה הארווי על אלבום הבכורה שלה: "העבודה על Dry הייתה ההזדמנות הראשונה שאי פעם הייתה לי לעשות אלבום וחשבתי שהיא תהיה גם האחרונה. לכן, הכנסתי את כל מה שהיה בי לתוכו. זה היה אלבום מאוד קיצוני. זו הייתה הנאה גדולה בשבילי, להיות מסוגלת ליצור אותו. מעולם לא חשבתי שתהיה לי הזדמנות כזאת, אז הרגשתי כאילו עליי להכניס את הכול לשם ולעשות הכול כמיטב יכולתי, כי זאת כנראה ההזדמנות היחידה שלי".

== רשימת השירים ==

כל השירים נכתבו על ידי פי ג'יי הארווי, למעט הרצועות 3, 5, 8 ו-9 שנכתבו על ידי פי ג'יי הארווי ורוב אליס.

<div style="text-align: left; direction: ltr; margin-left: 1em;">
{|
|
# Oh My Lover – 3:57
# O Stella – 2:36
# Dress – 3:16
# Victory – 3:16
# Happy and Bleeding – 4:50
# Sheela-Na-Gig – 3:11
# Hair – 3:45
# Joe – 2:33
# Plants and Rags – 4:07
# Fountain – 3:52
# Water – 4:32

|}
</div>

מתוך האלבום יצאו שני סינגלים: Dress ו-Sheela-Na-Gig.

== טבלאות ==
=== אלבום ===

{| class="wikitable" border="1"
! שנה
! טבלה
! עמדת שיא
|-
| 1992
| מצעד אלבומי בריטניה
| 11
|}

=== סינגלים ===

{| class="wikitable" border="1"
! שנה
! סינגל
! טבלה
! עמדת שיא
|-
| 1992
| "Sheela-Na-Gig"
| טבלת רוק מודרני (ארצות הברית)
| 9
|- style="background-color: #EFEFEF;"
| 1992
| "Sheela-Na-Gig"
| טבלת סינגלים (בריטניה)
| 69
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אלבומי בכורה מ-1992
קטגוריה:פי ג'יי הארווי
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
נוודים אירים

נוודים אירים הוא כינוי לקבוצה נוודית בעלת מאפיינים תרבותיים ושפה ייחודית, המתגוררת באירלנד ובבריטניה, ושמקורותיהם עלומים. לפי הערכות חיים באירלנד כ-25,000 נוודים, כ-15,000 בבריטניה, ו-10,000 בארצות הברית.

== היסטוריה ==

הנוודים לא נהגו לכתוב ולכן לא קיימת היסטוריה מתועדת של הקבוצה. בקרב חוקרים ישנה אי-בהירות בנוגע למקורם של הנוודים האירים. 

הסברה הרווחת שמקורם בקבוצות של משוררים-נוודים במאה ה-12 באירלנד. מאבק עקוב-מדם באמצע מאה ה-17 כנגד האנגלים בהנהגת אוליבר קרומוול הוביל לכך שאוכלוסייה גדולה שמצאה עצמה ללא מגורים, הצטרפה אל הנוודים. גל נוסף של הצטרפות התרחש באמצע המאה ה-19 לאחר רעב תפוחי האדמה הגדול באירלנד.

סברה נוספת מקשרת בין הנוודים לבין הצוענים.

== שפה ומנהגים ==
הנוודים האירים נבדלים מהאוכלוסייה הכללית בשפתם, בתרבותם ובאורח חייהם. הם דוברים את שפת השלטה, שפה המבוססת על אירית, אך יש בה שינויים שנועדו להקשות כמה שיותר על מי שאינם משתייכים לקהילת הנוודים האירים. התיעוד הכתוב הראשון של השפה נמצא מסוף המאה ה-19, אך חוקרים מאמינים שמקורותיה יכולים להיות אף במאה ה-13.

הם היו היצורים של גזע "סוס צועני".

== מאבקים על שימוש בקרקע ==

הנוודים האירים מקיימים אורח החיים נוודי ואינם מתגוררים ברובם ביישובים קבועים אלא נעים בקרונות נגררים או קרוונים ומתיישבים בשטחים פתוחים לתקופות קצובות. עקב כך מתעוררות מחלוקות לגבי השימוש שלהם בקרקעות. טענות נשמעות נגדם כי על אף שמוקצים להם שטחים למטרות מגורים, הם מתיישבים על קרקעות פרטיות או על קרקעות ציבוריות בעלות ייעודים שונים, ומהווים מטרד לאוכלוסייה הקבועה.

מנגד טוענים הנוודים כי מסופקות להם קרקעות מאושרות באופן שאינו מאפשר למלא את צורכי המגורים של כל חברי הקהילה, ולכן הם נאלצים להתיישב על קרקעות באופן לא חוקי.

== דמוגרפיה ==

הנוודים האירים הם קבוצת המיעוט הגדולה ביותר באירלנד, ומהווים בערך כחצי אחוז מכלל אוכלוסייתה, ובערך עשירית אחוז מאוכלוסיית צפון אירלנד.

== ראו גם ==
* צוענים
* בדואים

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.masa.co.il/article.php?cid=1416 כמו צועני], עמית ויסברגר, מסע אחר
* [https://web.archive.org/web/20080626192414/http://www.irishtraveller.org.uk/about_us תנועת הנוודים האירים בבריטניה] 
* [https://web.archive.org/web/20070329041255/http://www.itmtrav.com/index.html התנועה לשוויון זכויות הנוודים]

קטגוריה:אירלנד: דמוגרפיה
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: דמוגרפיה
צניר

צניר ב[[נחל אורן]]
אחד הצנירים שב[[פארק הצנירים בקדומים.]]
צניר ב[[נחל אורן]]
צניר בשווצריה הקטנה ב[[נחל כלח]]
צניר ב[[שביל הדסה]]

צניר (מאותו שורש של המילה צינור) הוא מצוק קעור. 

צורה זאת מופיעה במקומות רבים בכרמל, בשומרון, ביהודה וכן במישור החוף (אזור קיסריה). 

ישנן כמה דעות בדבר אופן היווצרותו של צניר. יש הטוענים שהסלע עבר המסה כימית, ונתבלה בעיקר באזור החולשה שבין שתי שכבות גאולוגיות; אחרים סוברים כי היה זה הרס גלי הים (גידוד ימי); וגרסה שלישית טוענת כי ההמסה היא תוצאה של זרימת מי-הנחל, ושבשחיקה המכנית פעלו גם האבנים וחומר הסחף שנישא במים.

== ראו גם ==

* פארק הצנירים

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:צורות נוף
מושית ציפורין

מושית ציפורין (נולדה ב-1950) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1970, דוגמנית ופסלת.

==ביוגרפיה==
ציפורין נולדה ברמת גן. בגיל 20 ובזמן השירות הצבאי זכתה במקום הראשון בתחרות מלכת היופי.

אהרון קסטרו, מייסד חברת האופנה קסטרו מודל אירח אותה בחנותו הראשונה.

ציפורין למדה פסיכולוגיה, ספרות ואמנות. כמו כן הציגה את יצירותיה במספר תערוכות.

==חיים אישיים==
בזמן תחרות מיס יוניברס שהתקיימה במיאמי פלורידה הכירה את שמוליק סגל, וכשחזרה לישראל נישאו השניים וחזרו להתגורר במיאמי. לאחר מספר שנים עלו לישראל ועברו להתגורר בנתניה. ציפורין היא אם לשני בנים ושתי בנות, בתה סיגלית, בעלת חברת אופנה ויועצת סטיילינג, הייתה אחת המועמדות בתחרות מלכת היופי אך לבסוף פרשה מן התחרות והסירה את השתתפותה, בתה נטלי היא עורכת דין, הופיעה בתוכניות הטלוויזיה עניין של זמן וקריאת כיוון[https://xnet.ynet.co.il/articles/0,7340,L-5581411,00.html].

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ynet.co.il/home/0,7340,L-1012,00.html שנות השבעים-מלכות היופי]
* [http://www.notzetz.co.il/2963/קסטרו-שירזי-אלינור-קופלר-יואב-גאון-וע/|קסטרו במסיבת השקה] 

קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:פסלות ישראליות
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1970
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
אולימפיאדת אוסלו (1952)

אולימפיאדת החורף השישית הייתה אולימפיאדת חורף נערכה מ-14 בפברואר עד 25 בפברואר 1952 בעיר אוסלו שבנורווגיה.

דיונים על אירוח משחקי החורף האולימפיים בעיר אוסלו החלו עוד בשנת 1935; העיר רצתה לארח את המשחקים האולימפיים בשנת 1948, אך עקב הצורך בשיקום נורווגיה מהכיבוש הגרמני במלחמת העולם השנייה, הדבר לא התאפשר. במקום זאת, נבחרה אוסלו לארח את המשחקים ב-1952.

כל מתחמי התחרות היו באזור המטרופולין של אוסלו למעט תחרות הסקי האלפיני, אשר נערכו כ-70 ק"מ מהעיר. לצורך אירוח התחרויות נבנו בעיר תשתיות מתאימות, נבנה בית מלון חדש עבור אנשי התקשורת ואורחים, בנוסף לשלושה מתחמי מגורים לספורטאים ולמאמנים. מתחמי מגורים אלה היו למעשה הכפר האולימפי שהוקם במיוחד לצורך אירוח תחרויות אולימפיות. העיר אוסלו נשאה בעיקר הנטל הכספי של אירוח המשחקים, תמורת ההכנסות הנילוות.

במשחקים השתתפו 694 ספורטאים שייצגו 30 מדינות, שהשתתפו בארבעה תחומים של ספורט חורף ב-22 מקצים. יפן וגרמניה חזרו להשתתף בתחרויות החורף, לאחר שלא השתתפו באולימפיאדת סנט מוריץ (1948), בעקבות מלחמת העולם השנייה. את גרמניה לאחר מלחמת העולם השנייה ייצגו ספורטאים מחלקה המערבי בלבד, מאחר שספורטאים מזרח גרמניים (בשטחים שנכבשו על ידי ברית המועצות במלחמה) סירבו להתחרות עמם כצוות מאוחד. הייתה זו הפעם היחידה בהיסטוריה שבה השתתף חבל הסאר במשחקים האולימפיים בנפרד מגרמניה. פורטוגל וניו זילנד השתתפו לראשונה במשחקי החורף האולימפיים, ולראשונה הורשו נשים להשתתף בתחרות סקי למרחקים.

==מדליות==
{| class="wikitable" border="1"
|- bgcolor="#efefef"
! מקום
! מדינה
| bgcolor="gold" | זהב 
| bgcolor="silver" |כסף
| bgcolor="CC9966" |ארד
! סך הכל 
|-align=center bgcolor=ccccff
||1||align=right| (מארחת)
||7||3||6||16
|-align=center
||2||align=right|
||4||6||1||11
|-align=center
||3||align=right|
||3||4||2||9
|-align=center
||4||align=right|
||3||2||2||7
|-align=center
||5||align=right|
||2||4||2||8
|-align=center
|rowspan=2|6||align=right|
||1||0||1||2
|-align=center
|align=right|
||1||0||1||2
|-align=center
||8||align=right|
||1||0||0||1
|-align=center
||9||align=right|
||0||3||0||3
|-align=center
||10||align=right|
||0||0||4||4
|-align=center
||11||align=right|
||0||0||2||2
|-align=center
|rowspan=2|12||align=right|
||0||0||1||1
|-align=center
|align=right|
||0||0||1||1
|-align=center
!colspan="2"|סך הכל
!22!!22!!23!!67
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.olympic.org/uk/games/past/index_uk.asp?OLGT=2&OLGY=1952 אתר של הוועד האולימפי]
* [http://www.aafla.org/6oic/OfficialReports/1952/or1952w.pdf Oslo 1952] – הדו"ח הרשמי
* 

==הערות שוליים==

1952
קטגוריה:1952 בספורט
אוסלו
קטגוריה:אוסלו: ספורט
קטגוריה:אוסלו: היסטוריה
ג'ון לויטאו

ג'ון לויטאו (באנגלית: John L. Levitow, נולד כג'ון לי לויטאו; 1 בנובמבר 1945 - 8 בנובמבר 2000) היה אחד משני החיילים החוגרים היחידים בחיל האוויר האמריקני שקיבלו את מדליית הכבוד בתקופת מלחמת וייטנאם. לויטאו היה פקח העמסה על מטוס תקיפה מסוג AC-47 "דקוטה". הוא איש צוות האוויר בעל הדרגה הנמוכה ביותר שקיבל את מדליית הכבוד על גבורה יוצאת דופן בזמן מלחמה.

== ביוגרפיה ==
לויטאו נולד ב-1 בנובמבר 1945 בהרטפורד קונטיקט למריון ולי לויטאו. הוריו היו ממוצא יהודי.

לאחר שסיים את לימודיו בבית הספר התיכון חפץ לויטאו להתגייס לחיל הים של ארצות הברית אך לבסוף שינה את דעתו והתגייס לחיל האוויר. בהתחלה הוא נשלח למסלול הכשרה כמהנדס אזרחי אך לבסוף הוכשר בתור פקח העמסה.

לאחר שחרורו עבד עבור מדינת קונטיקט והגה תוכניות ליוצאי הצבא עד לפטירתו ב-8 בנובמבר 2000 לאחר מאבק ארוך במחלת הסרטן. הוא נקבר ב-17 בנובמבר בטקס צבאי בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. הותיר אחריו בן, בת ונכד.

== מעשה הגבורה ==
ב 24 בפברואר 1969 התבקש לויטאו להחליף את פקח ההעמסה הרגיל על אחד ממטוסי ה-AC-47. הוא התעסק עם הנורים על סיפון המטוס כאשר לפתע ביצע הטייס פניה חדה כדי לתקוף חיילי וייטקונג שאת רשף היריות שלהם זיהה מחוץ לבסיס לונג בין של הצבא. תפקידו של לויטאו היה להכין את הנורים ולהעביר נור מוכן למטילן, שהיה מתקין לו פתיל, משחרר את הנצרה וזורק אותו מדלת תא המטען.

לאחר מספר דקות טיסה נשמע פיצוץ אדיר. המטוס החל לרעוד ונשטף בהבזק אור מסנוור. פגז מרגמה 82 מילימטר פגע בכנף הימנית והתפוצץ. הפיצוץ קרע את גוף המטוס ורסיסי מתכת התפזרו לכל עבר, כל מי שישב באחורי המטוס נפצע, כולל לויטאו שנפגע מ-40 רסיסים בכל גופו.

למרות הפציעה נחלץ לויטאו לעזרת המטילן שהיה קרוב באופן מסוכן לדלת תא המטען הפתוחה. בעודו גורר אותו אחורנית למרכז המטוס הבחין לויטאו בנור בוער שנשמט והתגלגל בתוך המטוס ליד ארגזי תחמושת שהכילו 19,000 כדורים.

חרף הכאב וההלם הבין לויטאו הפצוע שהוא איש הצוות הקרוב ביותר לנור. הוא זחל לעבר הנור אך לא הצליח להרים אותו, במקום זאת הוא זינק עליו וגרר אותו בגופו לעבר דלת המטען כשהוא אינו יודע אם הנור יתלקח בכל רגע ויביא למותו הוודאי. הוא הצליח לדחוק את הנור מחוץ למטוס בדיוק בשנייה שהנור אכן התלקח. כשהמטוס נחת לבסוף בבסיס התברר היקף הנזק: למטוס היו יותר מ 3,500 חורים בכנפיים ובגוף, אחד מהם באורך של יותר ממטר.
הטייס שיחזר מאוחר יותר את מהלך האירועים לפי שובל הדם שהותיר לויטאו על רצפת המטוס.

לויטאו אושפז בבית חולים ליותר מחודשיים וחצי אך אחר כך נשלח פעם נוספת לווייטנאם וטס ב-20 משימות נוספות. הוא חזר לארצות הברית כדי לקבל את מדליית הכבוד מידי הנשיא ריצ'רד ניקסון בטקס בבית הלבן ביום הצבא ה 14 במאי 1970. לאחר שקיבל את מדליית הכבוד אמר לו אחד ממפקדי חיל האוויר שמאותו יום האנשים היחידים שהוא מחויב להצדיע להם הם חיילים שעוטרו בעצמם במדליית הכבוד ושדרגתם גבוהה משלו.

4 שנים מאוחר יותר קודם לדרגת סמל והשתחרר מחיל האוויר, לויטאו הקדיש יותר מ-22 שנים לעניינים הקשורים ביוצאי הצבא. ב 22 בינואר 1998 בלונג ביץ', קליפורניה העניקו פיקוד התובלה של חיל האוויר וחברת בואינג למטוס מדגם C-17 גלובמאסטר את השם "הרוח של ג'ון לויטאו."

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יהודים שעוטרו במדליית הכבוד

קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת וייטנאם
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:קצינים וחוגרים בחיל האוויר של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1945
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2000
סטוקהולם (מחוז)

מחוז סטוקהולם (בשוודית: Stockholms Län) הוא מחוז במרכז-מזרח שוודיה, אחד מ-21 המחוזות המנהליים המרכיבים את המדינה, נמצא על חלקים משני חבלי ארץ מישוריים: אופלנד בצפון וסדרמנלנד בדרום.

עיר-המושב של המחוז היא סטוקהולם, שנמצאת במרכזו, שהיא גם בירתה של שוודיה.

הגדרת מחוז סטוקהולם למעשה חופפת את מטרופולין סטוקהולם המורחבת. המחוז תופס את חלקו המזרחי של עמק אגם מלארן, ואת ארכיפלג האיים שלחוף הים הבלטי. הוא גובל במחוז אופסלה בצפון-מערב, במחוז סדרמנלנד בדרום-מערב ובמספר איים של פינלנד במזרח.

חמישית מאוכלוסייתה של שוודיה מתגוררת במחוז סטוקהולם, והוא לפיכך המאוכלס ביותר מבין מחוזות המדינה.

== חלקי המחוז ==

26 רשויות אוטונומיות (קומין – Kommun) מרכיבות את המחוז, בכל אחת מהן עיר מרכזית.

הרשויות, בחלקן עיריות עם מינהל עצמי מלא, ונקודות ציון חשובות בהיסטוריה ובהווה של סטוקהולם: (מצפון לדרום)

{| align="center"
|-
| valign="top" |
* נורטליה
* סיגטונה
* ולנטוּנה
* אופלנדס-ברו
* אופלנדס וסבי
* אסטרוֹקר
* טבי
* יארפלה
* סולנטונה
| valign="top" |
* דנדריד
* ואקסהולם
* וארְמדֶה
* אֵקרֶה
* סונדביברג
* לידיניֶה
* סולנה
* סטוקהולם
* נקה
| valign="top" |
* הוּדיניֶה
* טירֵסֶה
* סאלם
* בוטשירקה
* ניקווארן
* סדרטליה
* הֹניניֶה
* נינסהאמן
||
|-
| colspan="4" align="right" |
|-
|}

== מינהל ==

המחוז מנוהל בידי גוף פוליטי שנציגיו נבחרים, כמו ביתר המחוזות, על ידי תושבי המחוז, ובאחריותו רוב בתי החולים, שתי מערכות תחבורה ציבורית בסטוקהולם-רבתי, ותאגידים שונים. המחוז שולח 12 נציגים לפרלמנט השוודי, מחציתם מסטוקהולם-העיר והיתר מהרשויות המקיפות אותה. במועצת המחוז יושבים 149 חברים, מכל קשת המפלגות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

סטוקהולם
סטוקהולם
הילה קלמן

הילה קלמן האוזמן (נולדה ב-1966) היא מלכת היופי של ישראל לשנת 1985.

הילה קלמן נולדה וגדלה בחולון. בגיל 19 ובזמן שירותה הצבאי בחיל האוויר זכתה בתחרות מלכות היופי במקום הראשון, ובמסגרת כך השתתפה בתחרות מיס תבל 1985 שנערכה במיאמי שבארצות הברית, שם הגיעה למקום השלישי בתחרות התחפושת הלאומית וזכתה בקבלת מפתח העיר של מיאמי.

בסיום שנת הכהונה למדה קלמן קוסמטיקה ובגיל 25 התחתנה. לאחר מספר שנים עזבה קלמן את מקצוע הקוסמטיקה והחלה לעבוד בעמותה לילדים אוטיסטים בירושלים, שם היא מתגוררת.
לקלמן ולבעלה שני ילדים.

נכון ל-2019 קלמן היא נציגה ויועצת יופי של חברת קוסמטיקה.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.ynet.co.il/home/0,7340,L-1013,00.html שנות השמונים-מלכות היופי]
* 

קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1985
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1966
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1966
נילי דרוקר

נילי דרוקר (15 במאי 1968 – 13 באפריל 2017) הייתה מלכת היופי של ישראל לשנת 1986.

==ביוגרפיה==
דרוקר נולדה בבאר שבע לוולרי, נהג תובלה, ולעדנה, מורה לאמנות, במשפחה בת שני ילדים. גדלה בשכונה ה' בעיר. למדה בתיכון מקיף ג' במגמת ביולוגיה.

=== מלכת יופי ודוגמנית ===
בגיל 16 זכתה בתחרות "מיס אלגנס" של מחוז הנגב. במאי 1986 ניגשה לתחרות מלכת היופי, זכתה במקום הראשון, ובכך הייתה למלכת היופי הראשונה של ישראל שהיא מבאר שבע. ביולי 1986 נשלחה להשתתף בתחרות מיס תבל, שנערכה בפנמה, אך לא זכתה במקומות הראשונים.

גיוסה נדחה כי חלתה בדלקת קרום המוח, ועל כן החלה לעבוד כדוגמנית. במהלך תצוגת אופנה בה השתתפה בסינרמה, בעל המקום הכיר לגיסו, יצרן האופנה מוריס ששון (זכה בארצות הברית לכינוי "מלך הג'ינס"), את דרוקר, והשניים נפגשו חזרו יחד לניו-יורק והתחתנו אחרי חודש.

== חיים אישיים ==
דרוקר וששון התאהבו באיטליה ונישאו תוך זמן קצר בישראל. דרוקר הייתה אז בת 19 וששון בן 37. הם עברו לגור בניו יורק, שם למדה דרוקר אופנה. לאחר מכן הם עברו להונג קונג. לזוג נולדו שלושה ילדים: אל - מעצבת אופנה, מור - נהרג בגיל 18, גל - דוגמן. לדברי אמה, הרבה ששון בנסיעות עסקיות ודרוקר נותרה בודדה בניו יורק. כשהגיעה עם שלושת הילדים באחד מביקוריה לישראל בסוף שנות ה־90, החליטה להישאר ובעקבות כך רכש ששון דירה בבניין בנווה אביבים. לאחר שהמשפחה חזרה לגור בישראל, ניהלה דרוקר בוטיק אופנה בצפון תל אביב.

המשפחה נהגה לבלות בחופשות בהוואי. בנה, מור, אהב לגלוש והחליט ללמוד שם ולהתגורר אצל משפחת אחד מחבריו. הוא הגיע לישראל, כשהוא חולה, בשנת 2007, לחגיגת יום ההולדת ה-18 שלו. בזמן שהותו בארץ הוא נפל מהקומה השישית ונהרג. עקב כך נכנסה נילי לדיכאון. בשנת 2013 התגרשו בני הזוג.

דרוקר התאבדה ב-13 באפריל 2017, ונטמנה בבית העלמין קריית שאול. משפחתה תרמה את איבריה, והם הושתלו בחמישה חולים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.ynet.co.il/home/0,7340,L-1013,00.html שנות השמונים-מלכות היופי]
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכות היופי
קטגוריה:בוגרות תיכון מקיף ג' (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי תיכון מקיף ג' (באר שבע)
קטגוריה:משתתפות בתחרות מיס תבל 1986
קטגוריה:מתאבדות ישראליות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1968
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1968
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2017
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2017
קטגוריה:ישראלים שתרמו איברים
מלארן

מֶלָארֶן (שוודית: Mälaren) הוא האגם השלישי בגודלו בשוודיה, לאחר האגמים ונרן וּוטרן. שטחו 1,140 קמ"ר, והוא מגיע לעומק של כ-64 מטר. האגם מתנקז ממערב למזרח, אל תוך הים הבלטי, דרך תעלת סדרטליה, סכר המארבי והמצרים נורסטרֶם ורידארפיארדן שבמרכז סטוקהולם.
== גאוגרפיה ==
מלארן נמצא במרכז שוודיה, והוא גובל בפרובינציות אופלנד, סדרמנלנד, נארקה וּוסטמנלנד. האיים הגדולים ביותר בו הם סֵלַאֶן, הגדול באיי שוודיה היבשתית (91 קמ"ר), ופארינגסֶה (79 קמ"ר). מספר האיוֹנים ששטחם נופל מ-10 דונם הוא כ-7,800.

על גדת רידארפיארדן, שהוא המפרץ המזרחי ביותר של האגם, יושב מרכז העסקים הראשי של העיר סטוקהולם. בקצהו המערבי של האגם, מרחק אווירי של 120 ק"מ מסטוקהולם, שוכנת העיירה שפינג. לאורך האגם כולו מרוכזים ערים וישובים רבים כמו גם מבנים היסטוריים וטירות, כדוגמת טירת גריפסהולם.

היישובים הוויקינגיים בִּירְקָה (Birka) והובְגורדן (Hovgården), הממוקמים על האיים בְּיֶרְקֶה (Björkö) ואָדֶלְסֶה (Adelsö) בהתאמה, הוכרזו כאתר מורשת עולמית בשנת 1993, וכך גם ארמון דרוטנינגהולם, שעל האי לובֶן.

מקורו האטימולוגי של השם "מלארן" הוא מן המילה הנורדית העתיקה mælir, שפירושה חצץ. מקור שמו הקודם של האגם, לוגרין, הוא מן הפועל העתיק löga, שפירושו "להתרחץ", ולעיתים רחוקות הוא מקושר למילה lördag, יום שבת.

מלארן נוצר כחלק מתופעות בתר-קרחוניות בתום עידן הקרח עת נסוג משקל הקרחונים מהקרקע בצפון אירופה, ופני הקרקע עלו בהדרגה. בעידן הוויקינגי היה האגם למעשה שלוחה של הים הבלטי אל עומק שוודיה, ועיקר תנועת כלי-השיט נעשתה דרך סדרטליה - ששימשה קשר עם הים. בהמשך נבנו מחסומי-השיט והתעלות של סטוקהולם, שהפכו לערוץ חשוב לתנועת סירות וסחורות אל הים וממנו. התרוממות פני הקרקע, שנמשכה אל תוך ימי הביניים (ונמשכת בקצב איטי גם היום), הפכה את גופי המים האלה, עם זאת, לרדודים מדי למעבר אוניות - עד כדי שהן נאלצו לפרוק את מטעניהן ליד הכניסות לנמלים. בהדרגה נהיה המפרץ לאגם, ואתרי הפריקה והטעינה היו לערים.

ירידת קרנה של בִּירקָה, יישוב-המסחר החשוב שבלב האגם, שגם נחשב "העיר הראשונה של שוודיה", והיווסדה במקביל של סטוקהולם בצוואר-הבקבוק של רידארפיארדן, התרחשו לא מעט בשל השינויים הטופוגרפיים שחלו באגן עמק מלארן.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:שוודיה: ימות ואגמים
משה גושן-גוטשטיין

משה חזקיהו הנרי גושן-גוטשטיין (י"ז באלול תרפ"ה, 6 בספטמבר 1925 - ו' בתשרי תשנ"ב, 14 בספטמבר 1991) היה בלשן וחוקר מקרא ישראלי. חתן פרס ישראל למדעי היהדות לשנת תשמ"ח (1988).

==ביוגרפיה==
גושן-גוטשטיין נולד בברלין שבגרמניה ועלה לארץ ישראל בשנת 1939. בשנת 1942 החל בלימודיו באוניברסיטה העברית בירושלים ולמד ערבית, בלשנות שמית ומקרא. במהלך לימודיו הוא לימד בירושלים בבתי ספר תיכוניים ובבתי מדרש למורים ולאחר סיום הדוקטורט השתלם באנגליה באוניברסיטת אוקספורד.

בשנים 1950–1991 היה גושן-גוטשטיין חבר סגל האוניברסיטה העברית ומשנת 1970 הצטרף גם לסגל אוניברסיטת בר-אילן. מחקריו הוקדשו לבלשנות שמית ופילולוגיה מקראית, תחומים בהם הוא הוזמן להרצות באוניברסיטאות זרות ובהן אוניברסיטת הרווארד ואוניברסיטת ניו יורק. בשנים 1965–1989 שימש כחבר הנהלה באיגוד העולמי למדעי היהדות.

עבודתו של גושן-גוטשטיין הקיפה יריעת תחומים רחבה: חקר מגילות מדבר יהודה, חקר השפה העברית בימי הביניים, פרסומים מילונאיים בערבית ובעברית ומחקרים בעלי שם בתחום המקרא. לצד אלו הוא עמד בראש מפעל המקרא של האוניברסיטה העברית (1955 - 1991) ובראש המכון למילונאות והמכון לתולדות חקר המקרא של אוניברסיטת בר-אילן (1972 - 1991). כן נכתבו על ידו ספרי לימוד בדקדוק עברית ובהוראת הלשון הערבית, מדור "טור הלשון" בעיתון "הארץ" ופינת "פרקי היום בתנ"ך" ברדיו.

גושן-גוטשטיין זכה בפרס ישראל למדעי היהדות לשנת תשמ"ח (1988).

בשנת 1991 הלך לעולמו, בן 66 היה במותו. הוא הובא לקבורה בהר המנוחות בירושלים. במותו הותיר אחריו אישה ד"ר אסתר גושן-גוטשיין, פסיכולוגית קלינית, ושני בנים: ד"ר אלון גושן-גוטשטיין, חוקר מדעי היהדות ופעיל בין דתי, ופרופ' יונתן גושן-גוטשטיין, חוקר ופסיכולוג באוניברסיטת תל אביב.

==מספריו==
* הדקדוק העברי השימושי. שוקן: ירושלים (התש"ך-1960)
* הלשון העברית והלשונות השמיות. דביר: תל אביב (התשכ"ה-1965)
* מבוא למילונאות של העברית החדשה. שוקן: ירושלים ותל אביב (התשכ"ט-1969)

==לקריאה נוספת==
* רימון כשר, "משה גושן-גוטשטיין: מקרא ותרגומיו בעולמו של חוקר ותאולוג", בתוך: דב שוורץ (עורך), אוניברסיטת בר-אילן - מרעיון למעש, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשס"ו, כרך ב, עמ' 39-31.

==קישורים חיצוניים==

* 
* נפתלי קראוס ולע"מ, [http://jpress.nli.org.il/Olive/APA/NLI_heb/SharedView.Article.aspx?parm=96EjESVLnuL0fFJbC5Y8ArKQac8G8Wptnpp%2FVN3BXu72ccykBv5Elu4Hfp0szaBKYw%3D%3D&mode=image&href=MAR%2F1987%2F12%2F16&page=9&rtl=true ידיעה על זכייתו בפרס ישראל], "מעריב", 16 בדצמבר 1987
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:חוקרי מקרא ישראלים
קטגוריה:חוקרי השפה העברית
קטגוריה:בלשנים ולשונאים ישראלים
קטגוריה:מילונאים ישראלים
קטגוריה:מילונאים כותבי עברית
קטגוריה:מחברי ספרי לימוד
קטגוריה:זוכי פרס ישראל למדעי היהדות
קטגוריה:זוכי פרס ישראל לשנת 1988
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: לשון עברית ולשונות היהודים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: בלשנות
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בר-אילן: לשון עברית ולשונות שמיות
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה המקראית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1925
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1991
אהרן סולובייצ'יק

הרב אהרן סולובייצ'יק (באנגלית: Aaron Soloveichik; 1 במאי 1917 – 4 באוקטובר 2001, ט' באייר ה'תרע"ז – י"ז בתשרי ה'תשס"ב) היה רב וראש ישיבה אורתודוקסי אמריקאי.

==ביוגרפיה==
נולד בעיירה חסלביץ' שברוסיה. היה צעיר בניו של הרב משה סולובייצ'יק, אז רב העיירה. מצד אימו היה נכדו של רבי אליהו פיינשטיין. אחיו הבכור הוא הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק.

משפחתו עברה לפולין בשנת 1920 לאחר מלחמת העולם הראשונה. בשנת 1930 הם היגרו לארצות הברית. אהרן למד בישיבה קולג' של ישיבה יוניברסיטי וקיבל שם הסמכה לרבנות. המשיך ללימודי משפטים באוניברסיטת ניו יורק אותם סיים בשנת 1946. במשך עשרים השנים הבאות לימד בישיבות בניו יורק.

משרתו הראשונה כרב הייתה במתיבתא תפארת ירושלים שבראשה עמד הרב משה פיינשטיין. כעבור זמן קצר הוא התמנה על ידי הרב יצחק הוטנר לתפקיד מגיד השיעור היומי בישיבת רבינו חיים ברלין. משרתו האחרונה בניו יורק הייתה בישיבה יוניברסיטי, שם העביר שיעור שבועי בהשקפה יהודית וכן שיעור תלמוד. בתקופה זו היה לרב הראשון שזכה בתואר מרצה השנה של ישיבה יוניברסיטי.

בשנת 1966 עבר לשיקגו ועמד בראש הקולג' העברי התאולוגי בסקוקי. לאחר חילוקי דעות עם הנהלת המוסד, עזב את התפקיד בשנת 1974, הקים את ישיבת בריסק שיקגו ועמד בראשה. הישיבה המשיכה את דרכה של שיטת בריסק האירופאית, כפי שהובן על ידי אביו הרב משה.

בשנת 1984 עבר שבץ מוחי שהשאיר אותו משותק חלקית והוא נזקק לכיסא גלגלים. למרות מצבו הוא המשיך בתפקידו בישיבת בריסק ואף טס כל שבוע לניו יורק להעביר שיעור תלמוד בישיבה יוניברסיטי במקום אחיו, הרב יוסף דב, שכבר לא יכול להעביר את השיעור מפאת חוליו.

אשתו, אלה, בתו של הרב משה שורין, הרב דריטובה בליטא, ואחר כך רב בית כנסת בניו יורק, הייתה סופרת ומורה. יחדיו הם גידלו שישה ילדים, כולם רבנים או נשואות לרבנים: משה בשיקגו, אליהו בניו יורק, יוסף וחיים בישראל, רחל לאה מרקוס בטורונטו וטובה סגל בבוסטון. הרב אהרן נקבר לצד אשתו ונכדו, ישראל יוסף סולובייצ'יק, בבית הקברות בהר הזיתים בירושלים.

==ספריו והגותו==
בין כתביו נמנים Logic of the Heart, Logic of the Mind ,The Warmth and the Light. בעברית יצאו חידושיו על הרמב"ם בשם "פרח מטה אהרן" בעריכת תלמידו דוד אפלבום. עד היום יצאו שני כרכים, על הספרים מדע ואהבה, ירושלים תשנ"ז-תשנ"ט. כמו כן יצא ספר חידושים שלו בהלכות אבלות, לזכר נכדו שנפטר בגיל צעיר ממחלת הסרטן, בשם "עוד ישראל יוסף בני חי".

אחד מהרעיונות עליהם כתב הוא שלנשים עליונות רוחנית על פני גברים. התנגד למלחמת וייטנאם.

התנגד להסכם אוסלו ובתקופות מסוימות היה חתום על הכרוזים של איחוד הרבנים למען ארץ ישראל נגד מסירת שטחים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://yu.edu/riets/about/mission-history/historic-roshei/ahron-halevi-soloveichik/ הרב אהרן הלוי סולובייצ'יק] באתר ישיבה יוניברסיטי (כולל קישורים למידע נוסף) 
* [https://vimeo.com/36846640 סרטון ביוגרפי עליו ועל רעייתו] 
* [http://mountofolives.co.il/he/deceased_card/אהרן-סולוביציק/ כרטיס נפטר באתר הר הזיתים]
* 

==הערות שוליים==

אהרן
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:אישים שהועלו לקבורה בארץ ישראל
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת קהילת ירושלים
קטגוריה:ראשי ישיבה בישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:ראשי ישיבה אמריקאים
קטגוריה:שיקגו: רבנים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2001
מוקדסי

מוחמד בן אחמד שמס א-דין אל-מוקדסי (תעתיק מדויק: אלמֻקדסי, בערבית: محمد بن أحمد شمس الدين المقدسي, ירושלים, כנראה 945–1000), גאוגרף מוסלמי. השם "אל-מקדסי" מרמז על היותו ירושלמי (כלומר, מ"בית אלמקדס", שמה של ירושלים בערבית).

בשנת 966, בהיותו בן 20, עזב מוקדסי את עיר הולדתו ירושלים, והחל לצאת במסעות מחוץ לארץ ישראל.

==ספר הגאוגרפיה==
מוקדסי נדד רבות כסוחר ברחבי "א-שאם" (שם כולל לסוריה, לבנון, ארץ ישראל ועבר הירדן של ימינו), חצי האי ערב ומצרים. ספרו, "אחסן אלתקאסים פי מערפת אלאקאלים" (ניתן לתרגם כ"החלוקות הטובות ביותר להכרת האזורים"), הוא מקור היסטורי חשוב לחקר תולדות האזור במאה ה-10, ובפרט - המקור העיקרי והחשוב ביותר להכרת החקלאות והכלכלה של ארץ ישראל במאה העשירית. הספר ראה אור ככל הנראה בשנת 985.

הספר מתאר את אזורי נדודיו ומחולק לערכים לפי האתרים השונים. סגנון הכתיבה הוא ענייני, קצר ושיטתי ומשולבים בו מסורות קדושות ודברי נפלאות. כבספרי גאוגרפים רבים בני התקופה, מקורות המידע הם פרי ליקוט ועריכה. אולם, ובכך החשיבות הגדולה והייחודית של ספר זה, מרובות בו העדויות מכלי ראשון של סוחר-נודד הרושם בפנקסו. בכל עיר מפרט הספר על ההרכב הדמוגרפי, היקף המסחר והסחורות והגידולים החקלאיים באזור. כמו כן הוא מפרט בדקדקנות לגבי מבנים שונים, חומות, מסגדים ושווקים ומזכיר מונומנטים ומקומות קדושים לאסלאם. הספר נושא אופי של ספר הדרכה לסוחרים, ובשל כך מרובות בו הרשימות, ביניהן רשימות מיסוי על גידולים חקלאיים, טבלאות המרה של מטבעות, מידות ומשקלות, תקנות מסחר שונות, מחירים, מרחקים בין נקודות ציון וכדומה. לחוקר המודרני מהוות רשימות אלה מקור ראשוני חשוב ביותר להיסטוריה החומרית של האזור.

מוקדסי מתעכב במקרים מסוימים על סכסוכים דתיים ופוליטיים ופורש בפני הקורא תמונת מצב עדכנית לתקופתו בכל היבטי החיים. הוא אף מתעד את המאפיינים הלשוניים הייחודיים למחוזות בהם ביקר.

מקום חשוב ביותר בספר תופס תיאור האקלים, במיוחד באזורים הקרים, והקורא מוזהר כיצד להתנהג בכל עונה. 

אף שמוקדסי נוטה לתיאור יבש ועובדתי, הוא שוזר את דבריו בתיאור ססגוני של מנהגים ומסורות וסיפורי מעשיות שונים, שבדרך כלל פותחים בנוסח "שמעתי מדודי" או "שמעתי משכני".

דוגמה לסגנון הכתיבה ניתן למצוא בקטע הבא, המתאר את המסגד בעיר רמלה:

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Al-Muqaddasi, Ahsan Al-Taqasim Fi Ma'rifat Al-Aqalim, UK, 2000 
* Basil Anthony Collins, Al-Muqaddasi: the man and his work. With selected passages translated from the Arabic, Ann Arbor, Dept. of Geography, University of Michigan, 1974
</div>
* אורי טל (עורך ומתרגם), ארץ-ישראל במקורות ערביים מימי הביניים (1517-634), הוצאת יד יצחק בן-צבי, 2014.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.muslimheritage.com/day_life/default.cfm?ArticleID=245&Oldpage=1 ערך אנציקלופדי] מאתר מורשת איסלאמית
* [http://www.bysiness.co.uk/Classical_Other/almuqaddasi.htm תקציר ביוגרפי], מהוצאת הספרים גרנט
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטוריונים ערבים
קטגוריה:גאוגרפים ערבים
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:התקופה הערבית בארץ ישראל
קטגוריה:מדענים מוסלמים
קטגוריה:ילידי 945
קטגוריה:נפטרים ב-1000