OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד

מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד (באנגלית: Secretary of State for Scotland, בגאלית סקוטית: Rùnaire Stàite na h-Alba), הנושא בתואר Her Majesty's Principal Secretary of State for Scotland, הוא השר האחראי בממשלת בריטניה על ענייני סקוטלנד. הוא עומד בראש משרד סקוטלנד, מחלקה ממשלתית שבסיסה נמצא באדינבורו ובלונדון.

בעקבות חוק סקוטלנד (1998) והאצלת הסמכויות שבאה בעקבותיו, עברו סמכויות רבות ממשרד סקוטלנד לממשלת סקוטלנד, וסמכויות מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד פחתו. הסקוטי האחרון שהחזיק בתפקיד היה דס בראון, שכיהן במקביל כמזכיר המדינה לענייני הגנה. מזכיר המדינה לענייני סקוטלנד הנוכחי הוא אליסטר ג'ק.

== מזכירי המדינה לענייני סקוטלנד (מאז 1999) ==
{| class="wikitable"
|-
! שם המזכיר !! תחילת כהונה!! סיום כהונה !! מפלגה !! תחת ראש ממשלת בריטניה
|-
| ג'ון ריד || 17 במאי 1999 || 25 בינואר 2001 || מפלגת הלייבור 
| rowspan = "4" | טוני בלייר
|-
| הלן לידל || 25 בינואר 2001 || 13 ביוני 2003 || מפלגת הלייבור 
|-
| אליסטר דרלינג || 13 ביוני 2003 || 5 במאי 2006 || מפלגת הלייבור 
|-
| דאגלס אלכסנדר || 5 במאי 2006 || 27 ביוני 2007 || מפלגת הלייבור
|-
| דס בראון || 28 ביוני 2007 || 3 באוקטובר 2008 || מפלגת הלייבור
| rowspan = "2" | גורדון בראון
|-
| ג'ים מרפי || 3 באוקטובר 2008 || 11 במאי 2010 || מפלגת הלייבור
|-
| דני אלכסנדר || 11 במאי 2010 || 29 במאי 2010 || המפלגה הליברל-דמוקרטית
| rowspan = "4" | דייוויד קמרון
|-
| מייקל מור || 29 במאי 2010 || 7 במאי 2013 || המפלגה הליברל-דמוקרטית
|-
| אליסטר קרמייקל || 7 באוקטובר 2013 || 8 במאי 2015 || המפלגה הליברל-דמוקרטית
|-
| דייוויד מאנדל || 11 במאי 2015 || 24 ביולי 2019 || המפלגה השמרנית
|-
| אליסטר ג'ק || 24 ביולי 2019 || 5 ביולי 2024|| המפלגה השמרנית הסקוטית || בוריס ג'ונסון
|-
|יאן מורי
|5 ביולי 2024
|מכהן
|מפלגת הלייבור
|קיר סטארמר
|-
|}

== ראו גם ==
* השר הראשון של סקוטלנד
* מזכיר המדינה לענייני ויילס
* מזכיר המדינה לענייני צפון אירלנד

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.gov.uk/government/organisations/scotland-office אתר האינטרנט של משרד סקוטלנד]
* [https://www.gov.uk/government/people/david-mundell ביוגרפיה של דייוויד מנדל, המזכיר הנוכחי]
* [https://www.gov.uk/government/people/andrew-dunlop ביוגרפיה של הלורד דנלופ, תת-המזכיר הנוכחי]

קטגוריה:ממשלת בריטניה
ניקולאי מלאדנוב

ניקולאי אֶבְטִימוֹב מְלָאדֶנוֹב (בבולגרית: Николай Евтимов Младенов; נולד ב-5 במאי 1972 בסופיה, הרפובליקה העממית הבולגרית) הוא פוליטיקאי בולגרי אשר בשנים 2009–2010 כיהן כשר ההגנה של בולגריה, ובשנים 2010–2013 כיהן כשר החוץ של בולגריה, בממשלו הראשון של בויקו בוריסוב. בהמשך, מונה לנציג האו"ם לעיראק. בשנים 2015–2020 כיהן כמתאם המיוחד מטעם האומות המאוחדות לתהליך השלום במזרח התיכון.

==קורות חייו==
ניקולאי מלאדנוב נולד בסופיה. הוא רכש השכלה אקדמית בסופיה ובלונדון. ב-2001 נבחר לפרלמנט הבולגרי מטעם "איחוד הכוחות הדמוקרטיים" בהנהגת איוואן קוסטוב. ב-2005 פרש מהמפלגה. ב-2007 הצטרף למפלגת "אזרחים למען פיתוח אירופי של בולגריה" ונבחר מטעמה לפרלמנט האירופי. בהמשך כיהן כשר ההגנה בממשלו הראשון של בויקו בוריסוב, וב-2010 התמנה לשר החוץ של בולגריה. בתקופת כהונתו כשר החוץ חלה התקרבות נוספת ביחסי ישראל ובולגריה. בספטמבר 2011, בעת ביקור באנקרה, הביע ניקולאי מלאדנוב הסתייגות מקווי מדיניותה של טורקיה כלפי ישראל בעקבות אירועי המשט לעזה.

במרץ 2013 התפטרה ממשלתו של בוריסוב. ב-2 באוגוסט 2013 מונה מלאדנוב לשליח האו"ם לעיראק.

ב-5 בפברואר 2015 מונה לשליח האו"ם למזרח התיכון במקום רוברט סרי. הוא כיהן בתפקיד זה עד לשנת 2020 כאשר הוחלף על ידי תור ונסלן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים בולגרים
קטגוריה:שרי החוץ של בולגריה
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:שליחי האו"ם למזרח התיכון
קטגוריה:סופיה: אישים
קטגוריה:שרי הגנה
קטגוריה:ילידי 1972
אגם ויניפג

אגם ויניפג (באנגלית: Lake Winnipeg) הוא אגם בגודל 24,514 קילומטרים רבועים במניטובה, קנדה והוא שארית של ימת אגאסי הקדומה. קצהו הדרומי נמצא כ-55 קילומטרים צפונית לעיר ויניפג. הוא האגם הגדול ביותר בקנדה הדרומית. הוא רדוד יחסית לאגמים אחרים, עם עומק ממוצע של כ-12 מטרים. הוא בעל צורה מאורכת עם 416 קילומטרים מקצהו הצפוני לקצהו הדרומי.

הוא אגם המים המתוקים ה-11 בגודלו בעולם והשישי בגודלו בקנדה.

תחנת הכוח והגז "Manitoba Hydro" המספקת חשמל וגז טבעי, משתמשת באגם.

==קישורים חיצוניים==

* 

ויניפג, אגם
קטגוריה:מניטובה: גאוגרפיה
בטינה פון ארנים

בטינה פון ארנים
בטינה פון ארנים (בגרמנית: Bettina von Arnim; 4 באפריל 1785 – 20 בינואר 1859), הייתה סופרת ומשוררת גרמנייה.

הייתה בנוסף גם מו"ל, מלחינה, זמרת, אמנית חזותית, מאיירת, פטרון תומך של כישרונות צעירים ופעילה חברתית.

הייתה אב הטיפוס ברוח הזמן בעידן הרומנטי. בין חבריה הקרובים ביותר נמנו גתה, בטהובן, ואדריכל הנוף הרמן פון פיקלר-מוסקאו כאשר ניסתה לטפח הסכם אמנותי ביניהם.
מלחינים מובילים רבים של הזמן, בהם רוברט שומאן, פרנץ ליסט, יוהנה קינקל ויוהנס ברהמס, העריצו את רוחה ואת כישוריה. כמלחינה, הסגנון של פון ארנים היה בלתי שגרתי, דפוס של מיזוג מנגינות עממיות אהובות ונושאים היסטוריים עם הרמוניות חדשניות, פסקאות ואלתורים שהפכו לשם נרדף למוזיקה של העידן. הייתה קשורה באופן הדוק לאחיה הסופר קלמנס ברנטאנו, ולבעלה, הסופר לודוויג אכים פון ארנים. בתה ג'יזלה פון ארנים הפכה גם כן לסופרת בולטת.

==משפחה וחיי ילדות==
בטינה נולדה בפרנקפורט למשפחה גדולה של סוחרים איטלקיים. סבתה הייתה המשוררת סופי פון לה רוש, ואחיה המשורר קלמנס ברנטנו, אשר היה כמורה ויועץ לה ובהשראתו קראה רבות שירה של התקופה, במיוחד של גתה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:משוררים ששיריהם הולחנו
קטגוריה:אמני הרומנטיקה
קטגוריה:סופרות גרמניות
קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:משוררות גרמניות
קטגוריה:כותבות מכתבים
קטגוריה:מלחינות המאה ה-19
קטגוריה:מלחינות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1785
קטגוריה:נפטרות ב-1859
מונגס

מוֹנַגַס (בספרדית: Monagas) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת בצפון-מזרח ונצואלה, גובלת בסוקרה ובמפרץ פריה בצפון, בדלטה אמקורו במזרח ובדרום, בבוליבר בדרום ובאנסואטגי במערב.

המדינה משתרעת על שטח של 28,900 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 905,443 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא מטורין.

==היסטוריה==
הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19. התושבים הילידים באזור נלחמו על עצמאותם והפריעו לאנשי מסדר הפרנציסקנים להקים מיסיונים באזור. הקרבות עם הילידים נמשכו עד שבמאה ה-18 הספרדים הצליחו לגרש את הילידים.

בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. ונצואלה חולקה לפרובינציות והאזור הפך להיות חלק מפרובינציית קומנה. ב-1856 האזור הפך לפרובינציה נפרדת בשם מטורין.

ב-1864, לאחר המלחמה הפדרלית, ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והאזור הפך למדינת מטורין. ב-1881 המדינה אוחדה עם מדינות קומנה וברצלונה (כיום המדינות סוקרה ואנסואטגי בהתאמה) ליצירת "מדינת המזרח" (Estado de Oriente). ב-1891 שם המדינה שונה לברמודס.

בסוף המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20, התרחש תהליך שבסופו מטורין חזרה להיות מדינה נפרדת. שמה שונה למונגס, על שמם של האחים חוסה טדאו וחוסה גרגוריו מונגס, אשר שניהם כיהנו כנשיאי ונצואלה.

==כלכלה==
כלכלת מונגס מתבססת בעיקר על הפקת נפט וחקלאות, הכוללת בין היתר גידול קפה, קנה סוכר, קקאו, תירס וכותנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ונצואלה: מדינות
מאיר שרמן

מאיר שרמן (3 ביוני 1912 – 28 במרץ 1970) היה מראשי הרכש הישראלי בארצות הברית, דיפלומט ומנהל עסקי.

==ביוגרפיה==
מאיר שרמן נולד בתל אביב לד"ר משה שרמן מחלוצי הרפואה בישראל ואשתו רבקה שרמן. 

בתקופת לימודיו בגימנסיה הרצליה שירת ביחדת הקשרים של "ההגנה" בתל אביב בפיקודו של אליהו סחרוב.

לאחר סיום לימודיו בגימנסיה הרצליה נסע לניו יורק שם סיים בהצטיינות תואר ראשון בבנקאות ומימון באוניברסיטת ניו יורק. לאחר תקופת עבודה קצרה בארץ הוא שב לניו יורק וב- 1936 השלים את לימודיו לתואר שני במנהל עסקים באוניברסיטת ניו יורק.

במרץ 1948, בעודו עובד כמנהל בכיר בחברת מסחר בינלאומית בניו יורק, גויס על ידי טדי קולק לעבוד בשירות "ההגנה" בארצות-הברית. הוא עמד בראש "חומרים לארץ-ישראל", החברה שתחתה רוכז הרכש החוקי של משלחת "ההגנה" בארצות-הברית, ופיקח על ההיבטים הכלכליים של כלל גופי הרכש. 

עם קום המדינה הפך מאיר לראש מדור הרכש של משרד הביטחון בארצות הברית. ב-1949 מונה לראש מחלקת האספקה של ישראל בארצות הברית. ב-1954 הוא התמנה ליועץ הכלכלי ומנהל השירותים הכלכליים של ישראל בארצות-הברית וב-1955 הצטרף לסגל הדיפלומטי ושימש כציר הכלכלי בשגרירות ישראל בוושינגטון.

בתחילת שנות החמישים הגה מאיר את הרעיון של שימוש בקהילות היהודיות בארצות-הברית לצורך השגת אשראי נוח לישראל, שהפך למפעל הבונדס.

בעקבות החרם הערבי ורצונה של חברת "של" להפסיק את פעולתה בארץ נרכשו נכסיה ב-1958 על ידי הממשלה וסר אייזק וולפסון ושימשו את הבסיס להקמתה של חברת "פז". בעקבות זאת חזר מאיר לישראל ונתמנה למנהל הכללי של החברה. במקביל לעבודתו בפז כיהן שרמן במספר רב של דירקטריונים ביניהם בנק לאומי, מפעלי ים המלח והחברה לישראל, עמד בראש מספר וועדות ציבוריות והיה מהיועצים הקרובים ביותר ללוי אשכול ופנחס ספיר.

נפטר בתל אביב במרץ 1970 ונקבר בבית העלמין קריית שאול.

== משפחה == 

אחותו הייתה המחנכת והמוזיקאית הדסה שרמן-פריאל.

== הנצחה == 
על שמו נקרא גן מאיר שרמן בירושלים, קרן מלגות על-שמו ומרכז הדרכה, בית שרמן, במרכז הרפואי ע"ש חיים שיבא.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:עובדי משרד הביטחון
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1912
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1970
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קייל לאפרטי

קייל לאפרטי (באנגלית: Kyle Lafferty; נולד ב-16 בספטמבר 1987) הוא כדורגלן צפון אירי המשחק בלינפילד בעמדת החלוץ.

==קריירת מועדונים==
לאפרטי התחיל את הקריירה שלו באקדמיה של ברנלי. ב-5 באוגוסט 2005 ערך את הופעת הבכורה שלו במדי ברנלי בהפסד 2-1 נגד קרו אלכסנדרה. בינואר הושאל לדרלינגטון במהלך העונה חזר לברנלי. ב-30 באפריל 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בברנלי בתיקו 1-1 נגד לוטון טאון.

ב-19 ביוני 2008 חתם בגלאזגו ריינג'רס תמורת 3 מיליון פאונד ושחקן נוסף. ב-5 באוגוסט 2008 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון נגד קובנה במסגרת מוקדמות ליגת האלופות. כעבור 11 ימים הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון נגד הארט אוף מידלות'יאן. במהלך משחק הליגה נגד אברדין ב-16 במאי 2009 הורחק שחקנה של אברדין צ'ארלי מולגרו, לאחר שלטענת השופט הוא נגח בלאפרטי, אולם במצלמות היה ניתן לראות שלאפרטי עשה הצגה. בתגובה לכך, בוטלה ההרחקה של מולגרו וב-7 באוגוסט 2009 לאפרטי קיבל עונש קשה לאחר שהוחלט להשעותו לחודשיים. ב-25 באפריל 2010, הבקיע את שער הניצחון נגד היברניאן שהבטיח לקבוצתו אליפות. ב-25 בספטמבר 2010 כבש שלושער ראשון בקריירה בניצחון 2-7 נגד דנפרמליין אתלטיק. בסיום העונה המועדון נקלע למשבר כלכלי והורד לליגה הרביעית ולאפרטי עזב את המועדון.

ב-30 ביוני 2012 חתם בפ.צ. סיון. ב-22 ביולי 2012 לאפרטי ערך את הופעת הבכורה שלו בסיון בניצחון נד סרבט ז'נבה. שבוע לאחר מכן כבש את שער הבכורה שלו במועדון בניצחון 0-3 נגד פ.צ. לוצרן.

ב-26 ביוני 2013 חתם בפלרמו מהסרייה ב' ל-3 שנים. את העונה סיים עם 11 שערים ב-34 משחקי ליגה ועזר לקבוצה לחזור לסרייה א'.

ב-27 ביוני 2014, חזר לאנגליה כאשר חתם בנוריץ' סיטי ל-3 עם אופציה לשנה נוספת. ב-10 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בהפסד 1-0 נגד וולברהמפטון ונדררס. ב-17 בינואר 2015 הבקיע את שער הבכורה שלו בנוריץ' נגד קארדיף סיטי.

ב-2 בפברואר 2015 הושאל לריזספור הטורקית עד לסיום העונה. ב-24 במרץ 2016 הושאל לברמינגהאם סיטי עד לסיום העונה.

ב-28 ביוני 2017 לאפרטי חתם לשנתיים בהארטס מליגת העל הסקוטית. ב-22 באוגוסט 2018 חזר לפארטי לגלאזגו ריינג'רס וחתם לשנתיים.

ב-24 ביולי 2019 שוחרר מריינג'רס וכעבור זמן קצר חתם בסרפסבורג 08 מליגת העל הנורווגית. ב-10 בינואר 2020 חתם בסנדרלנד עד לסוף העונה.

ביולי , לאפרטי חתם ברג'ינה מהסרייה א'.

ב-12 בפברואר 2021, לאפרטי חתם בקילמרנוק מליגת העל הסקוטית.

ביולי , לאפרטי חתם באנורתוסיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית. בדצמבר 2021 שוחרר מהקבוצה.

ב-21 בינואר 2022 חזר לאפרטי לקילמרנוק וחתם עד לסוף העונה.

ב-8 בפברואר 2023 חתם לאפרטי בלינפילד.

==קריירה בינלאומית==
לאפרטי שיחק עבור כל הנבחרות הצעירות של צפון אירלנד. בשנת זומן לראשונה לסגל הנבחרת הבוגרת. ב-16 באוגוסט 2006 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-2 במשחק ידידות נגד . לאחר פרישתו של דייוויד הילי מהנבחרת, הפך לאפרטי לחלוץ הבכיר בנבחרת.

==תארים==
; גלאזגו ריינג'רס
*אליפות סקוטלנד: , , 
*הגביע הסקוטי: 

; פאלרמו
*סרייה ב': 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים צפון אירים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צפון אירים
קטגוריה:כדורגלני ברנלי
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. סיון
קטגוריה:כדורגלני פלרמו
קטגוריה:כדורגלני נוריץ' סיטי
קטגוריה:כדורגלני ריזספור
קטגוריה:כדורגלני ברמינגהאם סיטי
קטגוריה:כדורגלני הארטס
קטגוריה:כדורגלני סרפסבורג 08
קטגוריה:כדורגלני סנדרלנד
קטגוריה:כדורגלני רג'ינה קלצ'ו
קטגוריה:כדורגלני קילמרנוק
קטגוריה:כדורגלני אנורתוסיס פמגוסטה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צפון אירלנד
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1987
קיץ המזבח

קיץ המזבח הוא כינוי לקרבנות עולה המוקרבים על המזבח החיצון בבית המקדש כאשר אין קרבנות אחרים להקריב עליו.

ההבנה המקובלת היא שמטרת קיץ המזבח היא כדי שהמזבח יהיה פעיל באופן קבוע, כי זהו לא כבוד ה' שהמזבח יהיה עומד שומם. אולם, הרמב"ם אינו מזכיר נימוק זה, ולכן יש שפירשו שאינו מגביל את הקרבת קיץ המזבח למקרה בו המזבח בטל. הב"ח כתב כי להקרבת קרבנות אלה טעם נוסף, והוא לנצל את עודפי התקציב של בית המקדש, כדי שלא ילכו לאיבוד.
בפירוש המשנה כותב הרמב"ם כי קרבנות קיץ המזבח נקראו כך משום שכמו פירות (=קיץ) הבאים כתוספת למזון העיקרי, גם קרבנות אלה באים כתוספת לקרבנות החובה.

== מקורות הכסף ==
הכסף לקיץ המזבח מגיע בכמה דרכים, שהמשותף לרובן הוא שמדובר בכסף שנשאר מסכום גדול בו השתמשו לצורכי המקדש. 

מקור ראשון הוא שיריים של מחצית השקל, שנשארו לאחר קניית כל הקרבנות הנצרכים למקדש (מותר הלשכה). בנוגע לכסף זה יש מחלוקת בין רבי עקיבא, שלדעתו הכסף המיתור הולך ישירות לקיץ המזבח, לבין רבי ישמעאל, שלדעתו קונים בכספים אלו פירות ומוכרים אותם ברווח. בכספי הקרן משתמשים להכנת כלי שרת, וברווחים לקיץ המזבח.

בנוסף כל מי שהקדיש סכום מסוים לקניית קרבן (חטאת, אשם, קינים, קרבנות נזיר) אך נשאר לו כסף, צריך לתת את הכסף לקופות מיוחדות בבית המקדש (שנקראו "שופרות") המיועדות לקניית עולות לקיץ המזבח. גם מי שהקדיש כסף ואמר שהוא מקדיש סתם "למזבח" מפריש אותו לקופות אלו. גם כספים של קורבן אשם שאי אפשר להקריבו כיוון שהבעלים כבר התכפרו, (במקרה שהבהמה תמות אם הייתה חטאת), מופרשים לטובת קיץ המזבח.
מקרה נוסף בו אדם תורם את מעות קרבנותיו לקיץ המזבח הוא כאשר אדם הקדיש בהמה לעולה ולאחר מכן מכר אותה לחבירו כדי שיתכפר בה חבירו. בגמרא מבואר שהקונה לא התכפר, כיוון שהעולה קריבה רק לשם בעליה הראשונים אולם עם זאת, חכמים קנסו את הקונה שהמעות שלו יפלו לנדבה, לקיץ המזבח.

נחלקו הראשונים האם במקרה בו אין כספי עודפים, ניתן לקנות בהמות לקיץ המזבח מתרומת הלשכה. לדעת רבנו יונה, אם אין כספי מותרות או עודפים קונים מלכתחילה בהמות לקיץ המזבח, כדי שהמזבח לא יעמוד ריקם. לעומת זאת, ריב"ב, הרמב"ן, בעל ההשלמה ורבנו מנוח סוברים שקיץ המזבח ניתן לקנות רק מכספי העודפים, אך אסור לציבור לקנות קרבנות נדבה מלכתחילה, כי ציבור לא מקריבים קרבנות נדבה.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קורבן עולה
קטגוריה:קורבנות ביהדות
קטגוריה:בית המקדש
ראול קוצלסקי

ארמנד גיאורג ראול (פון) קוצלסקי (בפולנית: Armand Georg Raoul (von) Koczalski; 3 בינואר 1885 – 24 בנובמבר 1948) היה פסנתרן ומלחין פולני, שהפך מילד פלא מבטיח לאחד המבצעים הבולטים של תקופתו.

== חיים וקריירה פסנתרנית ==
קוצלסקי, יליד ורשה, למד נגינה על פסנתר לראשונה אצל אימו, ואחר כך  אצל ג'וליאן גודומסקי. הוא התקדם מאוד בלימודיו, ובגיל 4, בשנת 1888, כבר הופיע לראשונה. הוריו לקחו אותו לפסנתרן והמלחין הנודע אנטון רובינשטיין, שזיהה את כישרונותיו של הילד וצפה לו עתיד מבטיח כפסנתרן קונצרטים. קוצלסקי הילד נשלח ללמוד בקונסרבטוריון בלבוב, ובשנת 1892 החל ללמוד אצל קרול מיקולי, אחד מתלמידיו הבולטים של פרדריק שופן. במקביל ללימודיו אצל מיקולי, המשיך קוצלסקי לנגן בקונצרטים בערים הגדולות, ברפרטואר נרחב. ב-1896 ניגן בלייפציג את הקונצרט האלף שלו, ובגיל 12 כבר זכה בפרסים ואותות הוקרה שונים – אות מסדר האריה והשמש, פסנתרן החצר (ממלך ספרד), ומדליה מהסולטן הטורקי.

עד מלחמת העולם השנייה קוצלסקי חי לסירוגין בצרפת, גרמניה ושווייץ. הוא המשיך להופיע ברחבי אירופה, וזכה למוניטין גדולים בגרמניה כמבצע של יצירות שופן. הוא סירב להופיע בארצות הברית, למרות ההזמנות הרבות שקיבל, וייתכן שהמוניטין שלו נפגע מכך. במהלך מלחמת העולם השנייה נכלא קוצלסקי בברלין, וב-1945, אחרי המלחמה, חזר לפולין מולדתו והתיישב בפוזנן, שם זכה למשרת הוראה בבית הספר הגבוה למוזיקה. בין תלמידיו היו גם פסנתרנים נודעים כדטלף קראוס ומוניק דה-לה ברוכולרי. הוא המשיך לנגן ברסיטלים עד למותו שם ב-1948. 

קוצלסקי נחשב לאחד מחשובי הפסנתרנים בדורו. במרכז הרפרטואר הקלאסי והרומנטי שלו עמדו כל יצירות שופן, וכן שלושים ושתיים הסונטות לפסנתר של בטהובן. הוא שילב בנגינתו יכולת טכנית מבריקה ושוטפת לצד איזון ועידון, והתייחס לתווים הכתובים ביתר כבוד מאשר שאר המבצעים של זמנו.

== קוצלסקי, מיקולי ומסורת הביצוע של שופן ==
בשנות לימודיו של קוצלסקי אצל מיקולי נוצרו ביניהם יחסים הדוקים. מיקולי, שבילה במחיצתו של שופן שבע שנים מחייו, ראה את עצמו כממשיך נאמן של מסורת הביצוע של שופן, והשתדל ככל יכולתו להעבירה לתלמידיו. קוצלסקי מספר בספרו על שיעורי הפסנתר הממושכים והמקיפים שקיבל אצל מיקולי מדי יום ביומו, בחודשי הקיץ. כל שיעור נמשך שעתיים שלמות, וכלל עיסוק במגוון רחב של נושאים הקשורים לטכניקה פסנתרנית – החל מצורת הישיבה ליד הפסנתר וכלה בניתוח מעמיק של הקווים המוזיקליים השונים ביצירה. 

נגינתו המעודנת והגמישה של קוצלסקי, והקשר הבלתי אמצעי שלו עם אחד מתלמידיו הבולטים של שופן, גרמו לכך שביצועיו נחשבים כמעבירים באופן מהימן למדי את מסורת הביצוע של שופן. להקלטות שעשה בשנות ה-30 של המאה העשרים יש, משום כך, חשיבות תיעודית רבה.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.youtube.com/watch?v=VRmek8kADWA&list=PL316F93374FE93514 מבחר מהקלטותיו של קוצלסקי], באתר יוטיוב

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסנתרנים פולנים
קטגוריה:פוזנן: אישים
קטגוריה:פולנים שנולדו ב-1884
קטגוריה:נפטרים ב-1948
דלטה אמקורו

דלטה אמקורו (בספרדית: Delta Amacuro) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת בצפון-מזרח ונצואלה, גובלת במפרץ פריה בצפון, באוקיינוס האטלנטי בצפון ובמזרח, בגיאנה (בגיאנה אסקיבה) בדרום-מזרח, בבוליבר בדרום ובמונגס במערב.

המדינה משתרעת על שטח של 40,200 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 167,525 תושבים (נכון ל-2011). בירתה והעיר הגדולה ביותר בה היא טוקופיטה.

במדינה נמצאת הדלתה של נהר האורינוקו.

==היסטוריה==
הראשון שחקר את האזור היה דייגו דה אורדס הספרדי ב-1531. בהמשך המאה ה-16 הגיעו לאזור מספר משלחות שתרו בו אחר עיר הזהב האגדית אל דוראדו. הספרדים שלטו באזור עד המאה ה-19.

בשנות ה-20 של המאה ה-19 האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. ונצואלה חולקה לפרובינציות והאזור הפך לחלק מפרובינציית גואיאנה. ב-1854 שם הפרובינציה שונה לאורינוקו.

ב-1864 ונצואלה הפכה למדינה פדרלית והפרובינציה הפכה למדינת גואיאנה (כיום מדינת בוליבר). ב-27 בפברואר 1884 נוצרה טריטוריה פדרלית נפרדת בשם דלטה אמקורו, אך ב-21 באוקטובר 1893 היא חזרה להיות חלק ממדינת גואיאנה. כתוצאה מבוררות בינלאומית בין ונצואלה ובריטניה ב-1889, שטח בגודל של כ-23,000 קילומטרים רבועים משטחי הטריטוריה הפדרלית לשעבר הועבר למושבת בריטניה גיאנה הבריטית.

ב-26 באפריל 1901 הטריטוריה הפדרלית הוקמה מחדש כשבירתה הייתה סן חוסה דה אמקורו. ב-16 במאי 1905 הבירה הועברה לטוקופיטה.

הטריטוריה קיבלה מעמד של מדינה ב-3 באוגוסט 1991.

==כלכלה==
כלכלת דלטה אמקורו מתבססת על הפקת נפט, חקלאות, הכוללת בין היתר גידול אורז, תירס וקוקוס, גידול מקנה ודיג.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ונצואלה: מדינות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1991
עמק עכור

סקילת עכן בעמק עכור, באיורו של [[גוסטב דורה.]]

עֵמֶק עָכוֹר הוא כינוי שניתן במקרא לעמק באזור יריחו, בו נסקל עכן בן כרמי.

לפי המתואר בספר יהושע, יהושע בן נון הורה על סקילת עכן בן כרמי וחמורו ושורו, אשר מעלו בחרם העיר יריחו, וכינה את העמק בו בוצעה הסקילה בשם "עמק עכור", בשל התנהגותו העכורה של עכן:

.

העמק נזכר גם בתיאור גבולות נחלות שבט יהודה ושבט בנימין בספר יהושע: .

מאוחר יותר, העמק נזכר בספרי הנביאים, כמשל לתקומת ישראל. כך, בספר ישעיהו: , וכך, בספר הושע: . יש לציין כי הפסוק האחרון שימש מקור לשמה של המושבה פתח תקווה, הואיל ובתחילה חשבו מייסדיה להקימה בסביבות יריחו.

במגילת הנחושת שנמצאה בקומראן, ומתוארכת לשלהי תקופת בית שני, הוזכרו אוצרות שנטמנו ב"חרובא שבעמק עכור" ו"בין שני הבינין שבעמק עכור". 

אוסביוס, בחיבורו האונומסטיקון (תחילת המאה ה-4 לספירה), ציין כי העמק שוכן מצפון ליריחו. עם זאת, הדעה המקובלת כיום היא שעמק עכור המקראי שכן דרומית ליריחו, ויש המציעים את בקעת הורקניה ("אלבקיעה"), השוכנת כחמישה ק"מ מערבית לקומראן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אתרי המקרא
קטגוריה:נחלת שבט יהודה
ג'ונה הקס

ג'ונה וודסון הקס (באנגלית: Jonah Woodson Hex) הוא דמות בדיונית של אנטי גיבור המופיע בחוברות הקומיקס ביקום DC קומיקס. דמותו הופיעה לראשונה בחוברת All-Star Western Vol.2 #10 ממרץ 1972, ונוצרה בידי הכותב ג'ון אלבנו והמאייר טוני דיזוניגה.

ג'ונה הקס נולד לפי הקומיקס ב-1 בנובמבר 1838, וגדל כבנו של אב אלכוהוליסט שהכה אותו ואת אמו ולבסוף מכר אותו כעבד לשבט האפאצ'י. כאשר הקס הצעיר הציל את ראש השבט הוא צורף כחבר מן המניין, ואומץ בידי הצ'יף עצמו. אחיו, נו-טאנט- נטש אותו, והקס הצטרף בבגרותו לצבא ארצות הברית בשנת 1861 כפרש, ובמהלך מלחמת האזרחים, ערק לצבא קונפדרציית המדינות של אמריקה כפרש. הוא הואשם בבגידה בטבח פורט שרלוט, וחזר לשבט האפאצ'י. הוא גילה שנו-טאנט נשא לאישה את אהובתו, והצ'יף הכריז על דו-קרב. היות שנו-טאנט חיבל בטומהוק שלו, הקס נאלץ להשתמש בסכינו והרג את נו-טאנט. כעונש על שהפר את חוקי הלחימה ועל שהרג את בנו, הצ'יף צילק את הקס בפניו באמצעות טומהוק לוהט - "סימן השד".

הקס נעשה צייד ראשים כאשר הרג פושע לראשונה בחייו, ובין היתר מנע התנקשות בחיי יוליסס גרנט. הוא נתלש מציר הזמן שלו בידי אדון הזמן, וצורף לצוות "לוחמי הנצח" שהורכב מלוחמים מתקופות זמן שונות: הקס מהמאה ה-19, הפיראט השחור מהמאה ה-16, גברת החירות מהמאה ה-18, הנסיך הוויקינגי מהמאה ה-10 ואנמי אייס ממלחמת העולם הראשונה והשנייה. הם נשלחו להילחם בליגת הצדק ובחברת הצדק של אמריקה והובסו, ומרדו באדונם ותקפו את ארמונו. הקס נכנס לדו-קרב עם טירנוזאורוס רקס, אך הובס והוחזר לזמנו המקורי. הוא נפגש בנפרד הם ליגת הצדק כאשר הם נשלחו למאה ה-19, וטיפל בהאל ג'ורדן לוקה האמנזיה. הוא השתתף באירועי "המשבר בעולמות האינסופיים", והמשיך לעבוד כצייד ראשים והרפתקן.

בשנת 1904 לפי ציר הזמן בקומיקס, הקס נהרג בעודו משחק קלפים בבית מרזח של שבט השאיין, בידי פושע ממנו מנע לשדוד בנק שנורה לאחר שהרג את הקס. הוא הוקם לתחייה כזומבי וחבר בחיל הפקחים השחורים באירועי "הלילה האפל ביותר", ויחד עם אויבו קוונטין טרנבול שחזר גם הוא לחיים, רדף והרג את צאצאו של קוונטין. כאשר האל ג'ורדן הביס את נקרון, הזומבים חזרו למצבם הרגיל. לאחר אירועי "פלאשפוינט" ששכתבו מחדש את יקום DC, ההיסטוריה שונתה. הקס הגיע לגות'אם סיטי בשנת 1880, ועזר לראש העיר קובלפוט, הבלש לופטון ואמדאוס ארקהם בחשיפת כת פשע סודית. צאצאיתו של הקס, צ'סטיטי, הופיעה לראשונה בחוברות "ביזארו".

את דמותו של ג'ונה הקס גילם בסרט הלייב אקשן "ג'ונה הקס" השחקן ג'וש ברולין. תומאס ג'יין, שנבחן לתפקיד, דיבב את דמותו בסרט מצויר קצר שהתלווה לסרט-המצויר "באטמן: תחת הברדס האדום". בסדרת הלייב אקשן "הפלאש", "חנות האקדחים של הקס" נשדדת בידי דנטון בלאק/מולטיפלקס. את דמותו של הקס בסדרת הלייב אקשן "אגדות המחר" גילם השחקן ג'ונתון שאק.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://dc.wikia.com/wiki/Jonah_Hex דף הדמות] בפרויקט ויקיה של DC קומיקס

קטגוריה:גיבורי-על ב-DC קומיקס
גואריקו

גואריקו (בספרדית: Guárico) היא אחת מ-23 המדינות המרכיבות את ונצואלה. המדינה, הנמצאת בצפון ונצואלה, גובלת בקרבובו, בארגואה ובמירנדה בצפון, באנסואטגי במזרח, בבוליבר ובאפורה בדרום ובברינס ובקוחדס במערב.

המדינה משתרעת על שטח של 64,986 קילומטרים רבועים. במדינה מתגוררים 747,739 תושבים (נכון ל-2011). בירתה היא סן חואן דה לוס מורוס והעיר הגדולה ביותר בה היא קלבוסו.

==היסטוריה==
הספרדים הגיעו לאזור במאה ה-16, כבשו אותו והוא נותר בשליטתם עד המאה ה-19.

במהלך מלחמת העצמאות של ונצואלה התקיימו מספר קרבות חשובים בשטחי המדינה של היום. לאחר המלחמה, בשנות ה-20 של המאה ה-19, האזור צורף לרפובליקת קולומביה הגדולה ולאחר שזו התפרקה ב-1830 האזור הועבר לוונצואלה. ונצואלה חולקה לפרובינציות והאזור הפך להיות חלק מפרובינציית קראקס. ב-1848 נוצרה פרובינציית גואריקו. מקור השם הוא בנהר גואריקו הזורם באזור.

בשנת 1864, לאחר המלחמה הפדרלית, הפכה ונצואלה למדינה פדרלית והאזור הפך למדינת גואריקו שבירתה הייתה קלבוסו. ב-1874 הבירה הועברה לאורטיס.

ב-1881 המדינה אוחדה עם עוד מספר מדינות באזורה ל"מדינת מירנדה הגדולה", אך זו פורקה למרכיבותיה ב-1899.

בשנת 1934 הועברה בירת המדינה לסן חואן דה לוס מורוס.

==כלכלה==
כלכלת גואריקו מתבססת על חקלאות, הכוללת בין היתר גידול אורז, תירס ודורה, הפקת נפט, גידול מקנה וכרייה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ונצואלה: מדינות
דורין רוטאריו

דורין רוטאריו (ברומנית: Dorin Rotariu; נולד ב-29 ביולי 1995 בטימישוארה שברומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת החלוץ והכנף.

== קריירת מועדונים ==
רוטאריו ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הרומנית במדי דינמו בוקרשט, אליה הושאל מפולי טימישוארה, בחודש מרץ 2013, בגיל 17 ו-8 חודשים, נגד קונקורדיה קיאז'נה. בקיץ 2013, כאשר הסתיימה תקופת ההשאלה שלו לדינמו בוקרשט, הסתיים גם חוזהו בפולי טימישוארה, והוא הפך לשחקן חופשי. רוטאריו החליט לחתום בדינמו בוקרשט ל-6 שנים, על-אף ניסיונות להחתימו מצד ואסלוי, שם שימש דודו, יוסיף רוטאריו, כעוזר מאמן. הוא הבקיע את שער הבכורה שלו עבור דינמו בוקרשט במשחק במסגרת ליגת העל הרומנית נגד ואסלוי.

ב-31 בינואר 2017, חתם רוטאריו במועדון הכדורגל הבלגי קלאב ברוז' על חוזה לשלוש וחצי שנים. בפברואר 2019 הוא עבר לאסטנה עם חוזה ל-4 שנים.

== קריירה בינלאומית ==
לרוטאריו 14 הופעות בנבחרת רומניה הצעירה. ב-8 באוקטובר 2016 ערך רוטאריו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה, כשנכנס כמחליף בדקה ה-68 בניצחון 0–5 על נבחרת ארמניה במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל רומנים
קטגוריה:טימישוארה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני דינמו בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני קלאב ברוז'
קטגוריה:כדורגלני מוסקרון
קטגוריה:כדורגלני א.ז. אלקמאר
קטגוריה:כדורגלני אסטנה
קטגוריה:כדורגלני לודוגורץ ראזגרד
קטגוריה:כדורגלני אטרומיטוס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1995
מגדל עזריאלי שרונה

מגדל עזריאלי שׂרונה הוא מגדל משרדים השוכן במתחם גני שׂרונה בדרך בגין בתל אביב-יפו. המגדל מתנשא לגובה של 238.5 מטרים ובעל 61 קומות, והוא גורד השחקים הגבוה בישראל מאז 2016, כשעבר בגובהו את מגדל משה אביב. בנייתו הושלמה באמצע שנת 2017.

==המבנה==
במאי 2011 זכתה קבוצת עזריאלי במכרז של מינהל מקרקעי ישראל למגרש בשטח 9.4 דונם עם תוכנית לבניית מגדל משרדים בגובה 180 מטר, בהיקף של 82,710 מטר רבוע ו-6,700 מ"ר המיועדים למסחר, תמורת 522 מיליון שקלים. קבוצת עזריאלי ביקשה ממינהל מקרקעי ישראל להמיר 3,500 מ"ר שיועדו למשרדים לטובת הרחבת החלק המסחרי. בתגובה דרשה הוועדה המקומית לתכנון ובנייה שתיבנה קומת חנייה שמינית, אך בעקבות העלות והזמן הכרוכים בכך, הושגה פשרה על פיה במקום בניית קומת חנייה נוספת, 500 מקומות חניה יוקצו לשימוש ציבורי במחיר שלא יעלה על זה שנדרש מתושבי תל אביב בחניונים של חברת אחוזות החוף, אשר בבעלות עיריית תל אביב-יפו.

אבן הפינה למגדל הונחה ב-2012 על ידי דוד עזריאלי, כחלק מפרויקט דרום הקריה. על פי התוכנית שאושרה ב-2006 אמור היה המגדל להיות נמוך ב-75 מטרים, אך ב-2013 אושרה הגבהתו. המגדל נבנה על גבי מרכז קניות שגובהו שלוש קומות דו-מפלסיות. במגדל עצמו יש 50 קומות משרדים, מתוכן חמש קומות שישמשו לבית מלון בן 160 חדרים, החל מקומה 33, בניהולה של חברת אפריקה ישראל.

עיצוב המגדל מתבסס על קווים אלכסוניים המקנים למגדל מראה זוויתי. מבנה המגדל מורכב משתי מסות שכל אחת מהן מוצבת ומוטה בזווית שונה ביחס למרכז המגדל, מה שמקנה לבניין מראה שונה מעט בכל נקודת מבט. בנייתו של המגדל החלה עם בניית פיר הבטון המרכזי ומסביבו נבנו הקומות עצמן. ייחודו של המגדל הוא בשטח קומה גדול יחסית של 2,400 מטר רבוע. בסך הכל, נבנו במגדל ובמרכז הקניות שטחים בהיקף של כ-120,000 מטר רבוע, ההופכים אותו למבנה המסחרי הגדול בישראל. בבסיס המגדל נחפרו שבע קומות לחניון תת-קרקעי בעל 1,600 מקומות. במגדל הותקנו כ-34 מעליות, שהן המעליות המהירות ביותר בישראל, מתוצרת OTIS, הנעות במהירות מקסימלית של 9 מטרים בשנייה (32.4 קמ״ש).

בניית המגדל הוטלה על חברת "אל הר הנדסה מקבוצת קרדן נדל"ן". במהלך בניית המגדל נהרגו שני פועלי בניין מטורקיה, בשני אירועים שונים.
ביוני 2016, עוד בטרם הושלמה בניית המגדל, דווח שקבוצת עזריאלי חתמה על חוזים להשכרת יותר מ-60% משטחי המבנה. עם השוכרים הבולטים בבניין נמנות החברות אמזון ישראל, פייסבוק ישראל, איירון סורס, מג'יק ליפ, דרופבוקס וחברת הזמנת המלונות בוקינג.

למרכז הקניות שבתחתית המגדל ניתן אישור אכלוס (טופס 4) בנובמבר 2019, אך אכלוסו התמהמה.

בספטמבר 2022 נפתחה במגדל חנות בת 3 קומות של חברת נייקי.

==גלריה==
<gallery widths="250" heights="130" perrow="4">
קובץ:Azriely Sarona TelAviv 1.jpg|המגדל בבנייה, יוני 2015
קובץ:Azrieli Sarona from east.jpg|מרץ 2016, מכיוון מזרח
קובץ:Azriely Sarona from west.jpg|מאי 2016, מכיוון מערב
קובץ:Azrieli Sarona Tower, almost finished - December 2016.jpg|דצמבר 2016
קובץ:Azriely Sarona and Migdal HaKiriya.jpg|המגדל בסיום בנייתו, אוגוסט 2017. מימינו מגדל היובל
קובץ:Azrieli Towers and sarona tower july 2019.jpg|מגדלי עזריאלי, מגדל היובל ומגדל עזריאלי שׂרונה, יולי 2019
</gallery>

== ראו גם ==
* מגדלי עזריאלי
* הטורסו המתפתל

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.azrieligroup.com/משרדים-1342-עזריאלי-שרונה.aspx מרכז עזריאלי שׂרונה], באתר של קבוצת עזריאלי
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

עזריאלי שרונה, מגדל
קטגוריה:שרונה
קטגוריה:קבוצת עזריאלי
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן משה צור
טימו ורנר

טימו ורנר (בגרמנית: Timo Werner; נולד ב-6 במרץ 1996 בשטוטגרט שבגרמניה) הוא כדורגלן גרמני, המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת טוטנהאם הוטספר ובנבחרת גרמניה.

== קריירת מועדונים ==
=== שטוטגרט ===
ורנר ערך את הופעת הבכורה שלו בשטוטגרט ב-1 באוגוסט 2013 במשחק נגד באייר לברקוזן. ב-22 בספטמבר 2013 הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון במשחק נגד איינטרכט פרנקפורט. ב-10 בנובמבר 2013 הבקיע צמד שערים במשחק קבוצתו נגד פרייבורג והפך לשחקן הצעיר שעושה זאת בהיסטורית הבונדסליגה. ביום ההולדת ה-18 שלו חתם ורנר על חוזה מקצועי בשטוטגרט עד ליוני 2018. הוא שיחק במועדון במשך 3 עונות, בהן ערך 95 הופעות ליגה והבקיע 13 שערים.

=== ר.ב. לייפציג ===
ב-11 ביוני 2016 חתם ורנר על חוזה ל-4 שנים בר.ב. לייפציג מהבונדסליגה. ב-20 באוגוסט ערך ורנר את הופעת הבכורה שלו במועדון, כשהחליף את נבי קייטה בדקה ה-89 בהפסד לדינמו דרזדן בדו-קרב בעיטות עונשין במסגרת הגביע הגרמני. ב-28 באוגוסט ערך ורנר את הופעת הבכורה שלו בליגה, כששיחק 86 דקות בתיקו 2-2 נגד הופנהיים במסגרת המחזור הראשון בליגה. ב-17 בספטמבר הבקיע ורנר את שערי הבכורה שלו במועדון, צמד שערים בניצחון 0–4 על המבורג במסגרת המחזור השלישי בליגה.

בעונת 2019/2020 ורנר כבש 28 שערי בונדסליגה והיה לסגן מלך השערים בליגה, שני לרוברט לבנדובסקי. יכולת מצוינת זו עזרה ללייפציג לסיים במקום השלישי בליגה.

=== צ'לסי ===
ב-18 ביוני 2020 צ'לסי מהפרמייר ליג קנתה את טימו ורנר תמורת 50 מיליון אירו, העברה שתצא לפועל ביולי 2020 לאחר סיום העונה בבונדסליגה. ורנר חתם על חוזה לחמש שנים בצ'לסי<ref></ref>.

את הופעת הבכורה ערך ב-14 בספטמבר בניצחון קבוצתו 1–3 על ברייטון אנד הוב אלביון.

את שעריו הראשונים בקבוצה כבש ב-17 באוקטובר כאשר כבש צמד והוסיף בישול בתיקו 3-3 נגד סאות'המפטון. בסיום העונה זכה עם צ'לסי בליגת האלופות, כשהוא כובש ארבעה שערים ב-12 הופעות.

===חזרה ללייפציג===
ב-9 באוגוסט 2022 חזר לר.ב. לייפציג לאחר שנתיים בצ’לסי וחתם על חוזה ל-4 שנים.

==קריירה בינלאומית==
במרץ 2017 ערך ורנר את הופעת הבכורה במדי נבחרת גרמניה, בניצחון 0–1 על נבחרת אנגליה, במשחק הפרישה של לוקאס פודולסקי. במשחק זה נפצע ורנר כשקרע שריר.

ורנר הופיע במדי נבחרתו במסגרת מונדיאל 2018.

==תארים==
==== צ'לסי ====
* ליגת האלופות: 2020/2021
*הסופר קאפ האירופי: 2021
*גביע העולם למועדונים: 2021
ר.ב. לייפציג

הגביע הגרמני: 2022/2023

הסופר קאפ הגרמני: 2023

==== נבחרת גרמניה ====
* גביע הקונפדרציות: 2017

==== אישיים ====
*מדליית זהב במסגרת פרס פריץ ואלטר עד גיל 17: 2013
*מדליית כסף במסגרת פרס פריץ ואלטר עד גיל 19: 2015

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גרמנים
קטגוריה:שטוטגרט: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני שטוטגרט
קטגוריה:כדורגלני ר.ב. לייפציג
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני טוטנהאם הוטספר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2017
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:ספורטאים גרמנים באנגליה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1996
סדרות הרמדאן

רשיד עסאף וג'ואיל בחאלק, מתוך סדרת הרמדאן "האביר האחרון", [[2002]]
סדרות הרמדאן (קרויות בערבית: مسلسل رمضان, "מוסלסל רמדאן" או ברבים "מוסלסלאת רמדאן") הן סדרות טלוויזיה שנוצרות ומוקרנות במיוחד בתקופת הרמדאן בעולם הערבי. סגנונן של סדרות אלו הוא לרוב כשל טלנובלה דרום אמריקאיות ולעיתים קרובות אלו אפוסים היסטוריים על דמויות אסלאמיות או סיפורי אהבה הקשורים לסכסוך מעמדי ותככים.

בשעות הערב של חודש הרמדאן, לאחר ארוחת שבירת הצום של האפטאר, משפחות מכל רחבי העולם הערבי יושבות לצפות בדרמות מיוחדות אלה בטלוויזיה. ערוצי הלווין הערבים משדרות תוכניות אלו בכל ערב במשך הרמדאן, ומושכות לתוכן את המשפחות שמתאספות כדי לשבור את הצום שלהם. רוב ה"מוסלסלאת" האלו בנויות מכ-30 פרקים, או פרק אחד בממוצע לכל לילה של הרמדאן. סדרת טלוויזיה אלה הן חלק בלתי נפרד ממסורת הרמדאן, באותה הדרך שבה ה"חכוואתי" (מספר הסיפורים), שסיפר סיפורים ומיתוסים, היה חלק מלילות הרמדאן בעבר. הסדרה הראשונה שהחלה סוגה זו הייתה "לילות חלמייה" ששודרה במצרים ב-1987.

על פי מחקר של חברת Ipsos למחקרי שוק, בשבועות הראשונים של חודש הרמדאן 2011, אחוזי הרייטינג של ערוצי טלוויזיה ברחבי המזרח התיכון עלו ב-30%, וכמות של כ-100 סדרות מיוחדות אלו שודרו בערוצים הממלכתיים והפרטיים כאחד. עונת הרמדאן כבר הושוותה לא פעם לעונת החודש של הסופרבול, כגודל חשיבותה בשוק הטלוויזיה בעולם הערבי. בתקופה זו, מדרגי הטלוויזיה נשארים גבוהים גם אל תוך הלילה, ועלות של פרסומת בת 30 שניות בשעות צפיית השיא של הרמדאן עשויה להיות יותר מכפול מהשיעור הרגיל. על פי מרכז המחקר הפאן הערבי (PARC), הסכום שהוצא ברמדאן בשנת 2012 לפרסום בטלוויזיה אף חרג מהתחזיות של 420 מיליון דולרים, וכל זאת מתוך הסכום המשוער 1.98 מיליארד דולר עבור שוק הפרסום בטלוויזיה בעולם הערבי בכל אותה השנה.

בשנת 2020 הופקה בכווית סדרה בה מוצגות חיי היהודים במדינה בשנות ה-40 של המאה ה-20 "אם אהרון" וסדרת "מוצא 7" המעודדת יחסים עם ישראל. לעומת זאת, במצרים הופקה סדרה "הסוף" בה הוצג עולם עתידי של שנת 2120 ללא מדינת ישראל.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* אילת לוי, [https://www.regthink.org/articles/סדרות-רמדאן-והיחסים-המורכבים-בין-מדינות-%D7%A2%D7%A סדרות רמדאן והיחסים המורכבים בין מדינות ערב], באתר הפורום לחשיבה אזורית, 26 ביוני 2018

==הערות שוליים==

קטגוריה:תקשורת ערבית
קטגוריה:רמדאן
דוריה (כדורגלן)

מתאוס דוריה מאסדו (בפורטוגזית: Matheus Dória Macedo; נולד ב-8 בנובמבר 1994, סאו גונסאו, ברזיל), הידוע בקיצור כדוריה, הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת סנטוס לגונה מליגת העל המקסיקנית ובנבחרת ברזיל.

== קריירת מועדונים ==
ב-27 במאי 2012 דוריה ערך את הופעת הבכורה שלו בבוטפוגו, בניצחון קבוצתו נגד קוריטיבה בתוצאה 2–3 במסגרת ליגת העל הברזילאית. ב-1 בספטמבר 2014 חתם במרסיי, ובהמשך העונה הושאל לסאו פאולו. ב-31 באוגוסט 2015 הושאל לגרנדה הספרדית. ב-27 בינואר 2018 הושאל למלאטיספור הטורקית. ב-27 ביולי 2018 חתם בסנטוס לגונה המקסיקנית.

== קריירה בינלאומית ==
דוריה ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל ב-6 באפריל 2013, כשהחליף את דדה בדקה ה-87 במשחק נגד נבחרת בוליביה. בחודש יוני 2013 זומן דוריה לנבחרת ברזיל עד גיל 20 כקפטן הנבחרת שזכתה בטורניר טולון 2013.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בלמי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני בוטפוגו
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני סאו פאולו
קטגוריה:כדורגלני גרנדה
קטגוריה:כדורגלני סנטוס לגונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1994
בית שליט

250px
250px
בית שליט הוא בית מגורים בראשון לציון שנבנה ב-1883 על ידי אליעזר אלחנן ושרה שליט שהיו ממייסדי המושבה. משפחת שליט גרה בבית במשך כ-40 שנה. הבית נרכש על ידי עיריית ראשון לציון, שופץ ומהווה חלק מהמוזיאון לתולדות ראשון לציון.

== ההיסטוריה של הבית ==
אליעזר אלחנן ואשתו שרה שליט הגיעו ארצה ב-1882 מהעיר פולטבה שבאוקראינה יחד עם חמשת ילדיהם. ההחלטה לעלות ארצה התקבלה על ידי המשפחה בעקבות פרעות סופות בנגב שפגעו בעסקי המשפחה. בהגיעם ארצה התיישבו ביפו ושליט הצטרף לקבוצת חלוצים בשם "ועד חלוצי יסוד המעלה" ויחד עם קבוצה זו עלה להתיישב בראשון לציון.

משפחת שליט עסקה בחקלאות (כרמים, זיתים, שקדים ועוד). ההורים גידלו בבית זה את תשעת ילדיהם. ב-1915 חלה אבי המשפחה, נסע לברלין להירפא אך שם נפטר. משפחת שליט המשיכה להתגורר בבית עד שנות השלושים של המאה העשרים.

== מבנה הבית ==
בית שליט כלל 3 חדרים בקומה אחת כשבחזיתו מרפסת קטנה ובעורפו מטבח. הבית נבנה מאבני כורכר, שנחצבו ממחצבה קרובה, וקירותיו החיצוניים טויחו. הגג כוסה ברעפי מרסיי. לבית נבנה מרתף שנחסם עם השנים. בשנים הראשונות היה הבית חסר רצפה ותקרה ובלתי מטויח ורהיטיו נבנו על ידי בני הבית אך עם השנים שופר מראהו ונקנו רהיטים נוחים יותר. עם נישואי הילדים הורחב הבית ונוסף לו אגף מגורים בצידו הדרום מזרחי.

בחצרו של הבית נבנתה אורווה מאבני כורכר חשופות בשטח של כ-80 מטר מרובע כשגם הגג של מבנה זה כוסה ברעפי מרסיי. בנוסף למקום לסוסים ובקר שימשה האורווה כמתבן.

לאחר מכירת הבית שימשו חדריו כחנויות שפנו לרחוב והאורווה שימשה כמחסן סחורות.

== שיפוץ הבית והאורווה ==
ב-1985 רכשה עיריית ראשון לציון את המבנה ואת האורווה אולם רק באוקטובר 2000 הסתיימו השיפוצים ובית שליט המשופץ נחנך. חלק מהוצאות השיפוץ נתרמו על ידי אלי שליט, נכדו של אליעזר אלחנן. הבית המשוחזר מארח תערוכות קבע הכוללות רהיטים, כלי בית ופריטי לבוש האופייניים לתקופת ייסוד המושבה. אחד מחדרי הבית, הנקרא "אולם המייסדים", הוקדש ל-17 המייסדים ועל קירותיו נתלו דיוקנותיהם שהוכנו על ידי האמן פרנק מייזלר.

גם האורווה שופצה והוקמה בה תערוכת "כוח סוס" (על התפתחות התחבורה מראשית ההתיישבות עד ימינו). ליד האורווה הוצב שיחזור של דיליז'נס כדוגמת זה ששימש את המתיישבים לנסיעות ליפו.

==לקריאה נוספת==
*

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.gen-mus.co.il/person/?id=9134 אליעזר אלחנן שליט] באתר "אלבום משפחות ראשון לציון"
* [https://web.archive.org/web/20150930214305/http://www.rishonlezion-museum.org.il/site/בית-שליט/ בית שליט] באתר מוזיאון ראשון לציון
* [https://web.archive.org/web/20151127150624/http://www.rishonlezion-museum.org.il/exhibitions/בית-שליט/ תצוגת בית שליט] באתר מוזיאון ראשון לציון
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי מורשת במחוז מרכז
קטגוריה:ראשון לציון: מבנים
קטגוריה:ראשון לציון: מוזיאונים
כף בנאים

כף בנאים היא כלי עבודה, המיועד לשימוש בעבודות בנייה שונות. מוכרת גם בשם "מסטרינה".

הכף עשויה מתכת וצורתה משולש עם קצוות מעוגלים או צורת מלבנית עם קצוות חדים. הידית עשויה לרוב מעץ.

שימושים:
* טיוח קירות תוך השלכת הטיח על הקיר
* מריחת מלט על לבנים
* ערבוב, מריחה ויישור חומרים כמו טיח, מלט, דבק ומוצקים שונים
* מריחת טיח או חומר הדבקה אחר על אריחי קיר ורצפה
* חפירה בקרקע והסרת אדמה מממצאים. ארכאולוגים רבים משמשים בכף בעלת קצה מחודד

כף הבנאים היא גם מוטיב נפוץ בהרלדיקה ומכאן מופיעה בסמלי יישובים.
<gallery>
Kelle.jpg|כף בעלת משטח מלבני וקצוות חדים
Troffel punt rondneus.jpg|שתי כפות בעלות משטח משולש, לאחת קצוות מעוגלים ולאחרת קצה מחודד (כף ארכיאולוגים) 
Dreieckskelle.JPG|כף בעלת משטח משולש וקצוות מעוגלים. משמשת לרוב לטיוח
Fotothek df n-13 0000346.jpg|בנאי מורח מלט על לבנים
Fotothek df roe-neg 0006285 012 Maurer beim Verputzen einer Wand mit einer Maure.jpg|טייח משליך טיח על קיר
Brick trowels roman.jpg|כפות בנאים מתקופת הרומאים
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי עבודה
קטגוריה:בנייה: כלי עבודה
קלייטרכוס

קלייטרכוס (ביוונית: Κλείταρχος; המאה ה-3 לפנה"ס) היה היסטוריון יווני. הביוגרפיה שכתב על אלכסנדר הגדול שימשה אחד המקורות העיקריים לכותבים מאוחרים יותר.

==קורות חיים==
מעט מאוד ידוע על חייו, הוא היה בנו של ההיסטוריון המפורסם דינון, וחי באלכסנדריה שבמצרים, בתקופת שלטונו של תלמי הראשון או מעט אחריה. הוא כתב ספר היסטוריה על אלכסנדר הגדול, כשהוא מסתמך על חיבורו של קליסתנס שהתלווה אל אלכסנדר, ושל חיילים בצבאו. ספרו, אף שלא שרד עד ימינו השפיע רבות על כותבים מאוחרים יותר כגון טימגנס, קטעים מהספר אף שרדו אצל כותבים מאוחרים אף יותר, במיוחד אצל דיודורוס, וקורטיוס רופוס, וציטוטים השתמרו גם אצל סטראבון, ואתנאיוס.

פלוטרכוס מציין סיפור המובא בשמו של קלייטרכוס וסופרים נוספים, לפיו אלכסנדר ביקר בממלכת האמזונות. פלוטרכוס מוסיף שכאשר סיפרו לליסימכוס, שומר ראשו של אלכסנדר, את הסיפור, הוא חייך ושאל: "ואיפה אני הייתי אז? כמו כן אתנאיוס גם מוסר בשמו שהטאירה בשם תאיס הסיתה את אלכסנדר לשרוף את ארמונות מלכי פרס בפרספוליס. גם דיודורוס ופלוטרכוס מצטטים אותו בנושא זה, אם כי אריאנוס המצטט את תלמי טוען שהשריפה בוצעה לאחר דיון במועצת המלחמה של אלכסנדר.

חוקרים מודרניים שבחנו את הציטוטים המובאים בשם קלייטרכוס, הצליחו לקבוע את דיוקן ספרו. קלייטרכוס התמקד בספר בעיקר באנקדוטות פנטסטיות ורומנטיות, ולעיתים קרובות הקריב את הדיוק ההיסטורי לשם כך. קלייטרכוס ראה באלכסנדר אדם טוב מיסודו, שהלך והתקלקל והפך לאלכוהוליסט, רודן, ואכזרי, בעל מידות ותאוות מגונות.

==הערות שוליים==

קטגוריה:יוונים הלניסטיים
קטגוריה:היסטוריונים מן העת העתיקה
קטגוריה:היסטוריונים יוונים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון
קטגוריה:אלכסנדר הגדול
קטגוריה:אלכסנדריה: אישים
מכ"ם מונופולס

מכ"ם מונופולס (באנגלית: Monopulse radar) הוא מכ"ם אשר עורך השוואה בין אות נקלט מפולס בודד של מכ"ם כנגד עצמו כדי להשוות את האות כפי שיראה בכיוונים שונים, קיטובים שונים או שינויים אחרים. הטכנולוגיה הוצגה לראשונה על ידי הפיזיקאי רוברט מוריס פייג' בשנת 1943 בניסוי של ה-NRL, מעבדת המחקר של חיל הים האמריקאי.

המקרה הנפוץ ביותר הוא הסתגלות של סריקה קונית אשר משווה את ההחזר מכוונים שונים כדי למדוד במדויק את מיקום המטרה. צורה זו מנטרלת את הצורך בפענוח הקיים במערכות סריקה קונית רגילות אשר רגישות לשינויים מהירים בעצמת האות.

מערכת מכ"ם הפועלת בשיטה זו גם מקשה יותר את פעולת החוסמים. מרבית המכ"מים שתוכננו מאז 1960 פועלים בשיטה זו.

===עקרון פעולה===
במכ"ם מונופולס ייווצר ערוץ נוסף לערוץ הרגיל, זהו ערוץ סינתטי שבעזרתו יחולק שטח קליטת המכ"ם לזוג חלקים שווים בציר כלשהו (צידוד או הגבהה), בערוץ הרגיל תתבצע סכימה רגילה (ערוץ סכימה), ואילו בערוץ החדש, יבוצע חיסור של חצאי האנטנה (ערוץ הפרש), מההבדל בין ערוץ הסכימה לערוץ ההפרש ניתן לדייק בציר הנבחר את הזווית שנמדדה.

פעולת המונופולס משפרת את דיוק המכם בסדר גודל.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכ"ם
מכ"ם בקרת אש

מכ"ם בקרת אש או FCR (ראשי תיבות של: Fire-Control Radar) הוא מכ"ם אשר תוכנן לספק מידע, בעיקר אזימוט, זווית הגבהה, טווח ומהירות של מטרה, למערכת בקרת אש כדי לחשב פתרון יירוט. לדוגמה מידע המאפשר לחשב כיצד לכוון את מערכת הנשק, או המיירט, כדי שתהיה פגיעה במטרה.

מכ"ם מסוג זה בדרך כלל פולט אלומה צרה ועצמתית של גלי רדיו כדי להבטיח עקיבה מדויקת ולמזער את הסיכוי לאיבוד נתיב המטרה. 

לחלק מהמכ"מים המודרניים יכולת משולבת עקיבה-סריקה. יכולת זו מרחיבה את טווח הפעילות של המכ"ם והוא יכול לתפקד גם כמכ"ם חיפוש. מכ"ם כזה יכול לעבור בין מצב של "טאטוא" גזרת החיפוש לבין פולסים מדויקים המכוונים למיקום מסוים (של המטרה הנעקבת), או להשתמש באנטנת מערך מופע כדי לייצר שתי אלומות דיסקרטיות (או יותר) ולחלק אותן בין המשימות.

== מערכות בשימוש ==
=== קרקעיות ===
אחת מהמערכות המוצלחות שפותחו לראשונה, ה-SCR-584 הייתה בשימוש נרחב על ידי בעלות הברית במהלך מלחמת העולם השנייה עבור חימוש נגד מטוסים. מאז צבא ארצות הברית פיתח מכ"מים לשימוש למערכות יירוט מטוסים עם טילים כגון "MIM-23 Hawk", סדרת "Nike" ו "MIM-104 פטריוט".

=== ימיות ===
דוגמאות למכ"ם בקרת אש המותקן על סיפון ספינות חיל הים האמריקאי:
* Mk-95 - "Continuous Wave Illuminator"
* Mk-92 - "Combined Antenna System"
* AN/SPG-62 - "Continuous Wave Illuminator" (AEGIS)
* AN/SPQ-9B - "Pulse Doppler" 

=== אוויריות ===
לאחר מלחמת העולם השנייה, החלו מערכות מכ"ם מוטסות להתפתח ממערכת "AN/APG-36" הפשוטה לשליטה בתותחים ורקטות ששימשה את F-86D אל עבר מערכות סריקה אלקטרוניות אקטיביות המבוססים AN/APG-81 עבור מטוס F-35.

== ראו גם ==
* נעילה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מכ"ם
ריצת מייל

[[הישאם אל גרוז', שיאן העולם הנוכחי בריצת מייל]]
ריצת מייל היא תחרות ריצה למרחק מייל (5,280 רגל, או 1,609.344 מטר, אולם התאחדות האתלטיקה הבינלאומית מחשיבה את המייל בתחרות זו כ-1,609.32 מטר).

מקורה של תחרות זו מאנגליה, שם הייתה נהוגה יחידת מידה זו.

במשך תקופה ארוכה הייתה מטרה נודעת של ריצת מייל בפחות מארבע דקות.
שבירת מחסום ארבע הדקות למייל בוצעה לראשונה על ידי רוג'ר בניסטר ב-1954 ומאז נשבר פעמים רבות. הראשון שירד מתחת ל-3:50 דקות היה ג'ון ווקר מניו זילנד.

כיום תחרות זו היא היחידה מבין כל התחרויות המתקיימות על ידי התאחדות האתלטיקה העולמית שנמדדת ביחידה האימפריאלית ולא ביחידה מן השיטה המטרית.

== שיא עולם ==
* שיא העולם לנשים שייך לפיית' קיפייגון (), בתוצאה של 4:07.64 דקות, נקבע בתחרות ליגת היהלום במונקו ב-2023
* שיא העולם לגברים שייך להישאם אל גרוז (), בתוצאה של 3:43.13 דקות, נקבע ברומא ב-1999.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://sport-psychology.blogspot.co.il/2015/06/4.html מחסום פסיכולוגי וריצת הארבע דקות למייל], באתר פסיכולוגיית ספורט.
* [http://www.aplaton.co.il/story_99 הסיפור שמאחורי ריצת המייל], באתר אפלטון.
* [https://www.youtube.com/watch?v=wTXoTnp_5sI סרטון שבירת השיא של בניסטר].

קטגוריה:אתלטיקה: ריצות
הלנד

מחוז הלנד (בשוודית: Hallands län) הוא מחוז בדרומה של שוודיה. המחוז תואם כמעט במלואו בגבולותיו בחבל הלנד. עיר הבירה של המחוז היא האלמסטד.

מחוז הלנד גובל במחוז סקונה מדרום, מחוזות קרונוברי וינשפין במזרח, מחוז וסטרַה יֶיטלנד מצפון ובים הבלטי ממערב.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

הלנד
זליג סגל

זליג (עזריאל) סגל (1933 – 3 בפברואר 2015) היה מעצב, פסל, צייר ואמן יודאיקה ישראלי.

==ביוגרפיה==
זליג סגל נולד בשנת 1933 בירושלים במשפחה חרדית וגדל בשכונת בית ישראל. סבתו הייתה המיילדת של היישוב היהודי בחברון ואביו היה מלמד בתלמוד תורה "עץ חיים" בשכונת מזכרת משה. בילדותו למד ב"חדר" ובישיבת "מרכז הרב" וישיבת תורת אמת של חב"ד. בשנת 1949 החל ללמוד במחלקה למתכת ב"בצלאל החדש". סגל התגורר בירושלים ופעל בסדנה במתחם "חוצות היוצר" בעיר.

סגל היה נשוי עד מותו לאביבה, והיה אב לשני בנים: שחר סגל, במאי, ועידו סגל, יזם הייטק. נפטר ב-2015 לאחר מחלה קשה, בגיל 82. נקבר בירושלים.

עיקר יצירותיו של זליג סגל היה בתחום העיצוב. יצירותיו עשו שימוש בשפות שפיתחו העיצוב המודרניסטי והאמנות המינימליסטית בתוך מסגרת של יודאיקה מודרנית. בשנות ה-90 של המאה ה-20 עסק גם בציור ובפיסול מופשט.

==השכלה==
*1954-1949 - בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות, ירושלים.

==הוראה==
*1968-1964 - מנהל, המחלקה למלאכת מתכת, בצלאל, אקדמיה לאמנות ועיצוב, ירושלים.

==פרסים==
*1954-1949 - מלגת לימודים מטעם דוד בן-גוריון
*1954 - מדליית ארד, טריאנלה לאמנות שימושית, מילנו, איטליה
*1955 - מקום ראשון, תחרות לעיצוב סמל האוניברסיטה העברית
*1964 - מקום ראשון, תחרות לעיצוב כרזת הקונגרס הציוני הכ"ו
*1966 - פרס ראשון, תחרות לעיצוב מטבע יום העצמאות תשכ"ו, י"ח למדינה, בנק ישראל
*1968 - פרס ראשון, תחרות לעיצוב מטבע יום העצמאות תשכ"ט, בנק ישראל
*1969 - פרס ראשון, עיצוב תכשיטים, המכון הישראלי לטכנולוגיה
*1987 - פרס יסלזון לעיצוב אמנות יהודית בת-זמננו, מוזיאון ישראל, ירושלים.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20150617145336/http://www.gizmolex.com/zeligsegal/index.html אתר האמן] 
*
* גדעון עפרת, [https://gideonofrat.wordpress.com/2012/09/15/זליג-סגל-יודאיקה-עכשיו זליג סגל: יודאיקה עכשיו], באתר "המחסן של גדעון עפרת", 15 בספטמבר 2012
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעצבים ישראלים
קטגוריה:פסלים ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר בצלאל החדש לאומנות ולאמנות
קטגוריה:סגל בצלאל
קטגוריה:בוגרי ישיבת מרכז הרב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1933
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2015
פאוורוול

2 מכשירי פאוורוול מותקנים בבית בניו-יורק
פאוורוול (באנגלית: Powerwall) היא סוללת ליתיום נטענת המיוצרת על ידי חברת טסלה לשימוש ביתי, בעיקר במפעל גיגה נבדה. היא מאחסנת חשמל לשימוש ביתי, לוויסות עומסים וכמקור מתח חלופי. לסוללה, שהוצגה באפריל 2015, יש וריאציה תעשייתית הנקראת "פאוורפק" (Powerpack) המסוגלת לאחסן עד kWh100.

== שיווק ==
באפריל 2015 הוכרזה הסוללה בפומבי והוצהר כי מודל של 7kWh יעלה $3,000 ו-10kWh יעלה $3,500 (לעומת הערכות אנליסטים לפני הפרסום, שעמדו על $13,000).

הסוללה יכולה לשמש רכבים חשמליים ובתים פרטיים וכבר הוצהרה עסקה עם חברות כגון ELCR (Electric Car Company of Missouri) ו-SolarCity.

הפאוורפק, סוללה לשימוש תעשייתי של 100kWh יכולה לעלות $25,000.

כבר במאי 2015, חודש לאחר ההכרזה, הוזמנו סוללות פאוורוול עבור יכולת הייצור של המפעל עד אמצע 2016 בסכום של כ-180 מיליון דולר וסוללות פאוורפק בכ-625 מיליון דולר.

== מאפיינים טכניים ==
מאז 2016 היה מודל יחיד של 6.4 קילוואט-שעה לשימוש יומי,<ref name=tpw></ref>, כאשר לאחר מכן הוצג Powerwall 2:

{| class="wikitable"
|-
! מודל
! טכנולוגיה
! מחיר USD
! קיבולת (קילוואט-שעה)
! Wh לכל $
! $ לכל kWh
! כח
! טמפרטורת פעולה
! משקל
! ממדים, H × W × D
! מחזורים (באחריות)
! $ לכל kWh מובטח
|-
| Powerwall 1
| rowspan="2" | Lithium-ion
| 3,000$
| 6.4
| 2.13
| 469
| 2kW רציף
| -20 עד 43 °C
| 97kg
| 130 cm × 86 cm × 18 cm
| 5,000
|
|-
| Powerwall 2
| $5,500, כולל אינוורטר<ref></ref> מאוחר יותר $6,500
| 13.5
| 2.46 אינוורטר
| 437 אינוורטר
| 7kW פיק, 5kW רציף
| -20 עד 50 °C
| 114kg<ref></ref>
| 115.1 cm × 75.2 cm × 14.6 cm
|ללא הגבלה

| ~0.17
|}

== ראו גם ==
* טסלה מגה-פק

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.geektime.co.il/tesla-launches-tesla-energy/ "הסוללה שחשפה טסלה עשויה בהחלט לשנות את העולם"], באתר Geektime
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סוללות
קטגוריה:מוצרי טסלה אנרג'י
קטגוריה:אנרגיה