OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
המלחמה האנגלו-פרסית

המלחמה האנגלו-פרסית (באנגלית: Anglo-Persian War) התרחשה בין 1 בנובמבר 1856 עד ל-4 באפריל 1857, כאשר כוח של הצבא הבריטי הגיב לניסיון הפרסי לכבוש את העיר הראת שבאפגניסטן. המלחמה הייתה נקודת שיא במתח שבין האימפריה הבריטית ופרס שזכתה לתמיכת האימפריה הרוסית. האימפריה הבריטית באותה התקופה רצתה לשמר את המצב בו אפגניסטן נותרת מדינה חופשית וחברותית כלפי בריטניה, זאת כחוצץ כנגד ההתרחבות וההשפעה של האימפריה הרוסית מכיוון צפון מערב ופרס.

==מהלך המלחמה==
לאחר הכישלון הקשה במלחמה האנגלו-אפגנית הראשונה כ-14 שנים קודם לכן, הוחלט בפיקוד בהודו הבריטית לצאת להתקפה לשחרור העיר הראת, דרך המפרץ הפרסי ולא במסע יבשתי מסוכן דרך אפגניסטן. בנובמבר, לאחר הכרזת המלחמה, יצאה הדיוויזיה הראשונה במשט ספינות בריטיות מהנמל בבומביי לעבר המפרץ הפרסי. ב-4 בדצמבר הכוח כבש את האי ח'ארג ונחת ב-9 בדצמבר בחוף הפרסי מספר קילומטרים דרומה לעיר הנמל בושהר. מיד לאחר הנחיתה, הדיוויזיה הראשונה התקדמה אל עבר העיר וכבשה אותה ביום למחרת הנחיתה, זאת לאחר כיבוש מצודת 'ראשיר' והפגזת העיר על ידי הספינות הבריטיות.
סיורים בריטים גילו כוח פרסי בגודל של כ-4,000 חיילים באזור שיראז, לכן הוחלט לבקש תגבורת ולחכות להגעתה.

בינואר 1857, נחתה הדיוויזיה השנייה באזור בושאר בפיקודו של ג'יימס אוטרם והכוח האנגלו-הודי כולו יצא שוב לכיוון בושהר בתנאי דרך קשים לאחר גשמי החורף. הכוח שאורגן לכדי שלוש חטיבות בפיקודו של אוטרם, החל לנוע לכיוון שיראז. ב-5 בפברואר הכוח עצר בקרבת הכפר קושאב היכן שהיו בארות מים נוחות. בהתקדמות של היומיים הבאים הבין אוטרם שהכוח הפרסי נסוג להרים מסביב והחליט להימנע מרדיפה מסוכנת להרים, במקום זאת הוא נסוג לאזור קושאב.
הכוח הפרסי תפס עמדת שליטה בקרבת הכוח האנגלו-הודי עם כ-8,000 חיילים פרסים. כתגובה, תקף אוטרם את העמדה הפרסית בין 7 ל-8 בפברואר במה שהפך להיות "קרב קושאב", בו ניצחו הבריטים עם כ-700 חיילים פרסים הרוגים. הכוח הפרסי נסוג שוב להרים לאחר תבוסתו בקושאב ואוטרם חזר עם כוחו לאזור העיר בושאר.

לאחר שהושאר כוח קטן להגן על בושהר, יצא הכוח האנגלו-הודי בכיוון צפון-מערב, לאורך השט אל-ערב אל עבר העיר קורמשאהר. הספינות הבריטיות שטו במעלה הנהר כדי להפגיז את ביצורי העיר, הפרסים נסוגו לבסוף מהעיר והיא נכבשה ב-27 במרץ. כוח של כ-13,000 פרסים נסוג אל העיר אהוואז, כתגובה התארגן כוח אנגלו-הודי לנוע לכיוון העיר ולכבוש גם אותה. כוח זה הורכב מהצי המלכותי וכוח מרגימנט ההילנדס ה-78 ומרגימנט הרגלים ה-64 אשר תקף את הכוח הפרסי וכבש לבסוף את העיר אהוואז ב-1 באפריל.

ב-4 באפריל, נחתם הסכם שלום בפריז והכוחות האנגלו-הודים החלו לסגת, אך היעדים הושגו והפרסים ספגו מהלומה קשה. מספר חודשים מאוחר יותר, כל הכוחות שנלחמו בקרבות בפרס ילחמו במרד ההודי הגדול, כולל מפקדם במערכה ג'יימס אוטרם. על הלחימה במלחמה, עוטרו שלושה חיילים בריטים בצלב ויקטוריה, העיטור הגבוה ביותר בדרגתו בכוחות הבריטים.

==קישורים חיצוניים==

* 

*
אנגלו-פרסית
קטגוריה:איראן בימי שלטון השושלת הקאג'ארית
קטגוריה:אפגניסטן: היסטוריה
קטגוריה:הודו הבריטית
קטגוריה:מלחמות איראן
עצור! או שאמא שלי יורה

עצור! או שאמא שלי יורה (באנגלית: Stop! Or My Mom Will Shoot) היא קומדיית פעולה אמריקאית משנת 1992 שנכתבה על ידי בלייק סניידר, ויליאם אוסבורן וויליאם דייוויס, בבימויו של רוג'ר ספוטיסווד ובכיכובם של סילבסטר סטאלון ואסטל גטי.

==תקציר העלילה==
ג'ו (סילבסטר סטאלון) הוא שוטר קשוח. טוטי (אסטל גטי) היא אימו החלשה והשברירית לכאורה. כאשר היא מגיעה לגור איתו היא מפריעה באופן הדרגתי לחייו. היא קונה לעצמה אקדח, מתחילה לחטט בתיקים שהוא חוקר, ובסופו של דבר הופכים השניים לצוות והיא מסייעת לו בעבודתו המשטרתית.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
| סילבסטר סטאלון
| ג'וזף אנדרו "ג'ו" בומווסקי
| סמל במשטרה
|-
| אסטל גטי
| גב' טוטי בומווסקי
| אימו של ג'ו
|-
| ג'ו-בת' ויליאמס
| גוון הרפר
| קצינת משטרה
|-
| רוג'ר ריס
| ג'יי פרנל
|
|-
| ג'ון וסלי
| טוני
| סמל במשטרה
|-
| וינג ריימס
| מר סטריאו
|
|-
| אל פן
| לו
| סמל במשטרה
|-
| מרטין פררו
| פאולין
|
|-
| ג'יילארד סרטיין
| מורנו
|
|-
| דניס בורקלי
| מישל
|
|-
| ריצ'רד שיף
| גאן קלארק
|
|-
| מרג'יאן הולדן
| דיילת
|
|}

==ביקורות ותגובות==
הסרט זכה לביקורות שליליות באופן כללי ולציון 14% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 24 ביקורות.

בנוסף לכך סילבסטר סטאלון טען שזה הסרט הגרוע ביותר שהוא אי פעם עשה. סטאלון התייחס אליו כאל "אולי אחד הסרטים הגרועים ביותר במערכת השמש כולה, כולל הפקות זרות של חייזרים שמעולם נחשפנו אליהן", כי "תולעת שטוחה יכלה לכתוב תסריט טוב יותר, ושבחלק מן המדינות כמו סין, הממשלה משדרת את הסרט פעם בשבוע כדי להוריד את שיעור הילודה לאפס ואם הם היו משדרים את הסרט פעמיים בשבוע סין הייתה נכחדת תוך עשרים שנה".

==מועמדויות וזכיות בפרסים==
{| width="70%" class="wikitable"
|-
! width="10%"| שנה
! width="20%"| פרס
! width="40%"| קטגוריה
! width="10%"| תוצאה
|-
| rowspan="3" align="center" | 1993
| rowspan="3" align="center" | פרס פטל הזהב
| align="center" | סילבסטר סטאלון - השחקן הגרוע ביותר
| 
|-
| align="center" | אסטל גטי - שחקנית המשנה הגרועה ביותר
| 
|-
| align="center" | התסריט הגרוע ביותר
| 
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1992

קטגוריה:סרטי פעולה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטי קומדיית פשע
קטגוריה:זוכי פרס פטל הזהב: סרטים
תשלומי בושת

בהלכות מזיק וניזק, תשלומי בושת הם אחד מחמשת התשלומים המוטלים על המזיק לשלם לניזק (נזק וצער, ריפוי, שבת ובושת). התשלומים הם עבור כל בושה שנגרמה בשעת הנזק, בעקבות צפייה של הרואים, או שם רע שיצא בעקבות מעשה הנזק (למשל בעקבות מעשה אונס). 

חיוב בושת הוא רק כאשר המזיק הזיק בכוונה.

== מקרים מיוחדים ==

לפעמים יש בעלות חוקית או כללית על תשלומי הבושת של האשה, בהתאם למצבה המשפחתי והגופני:

=== קטנה ונערה ===

המבייש ילדה קטנה עד גיל 12 או נערה עד גיל 12.5, נותן את תשלומי הבושת לאביה. אם מת האב לפני העמדה בדין, לפני שזכה בפועל בתשלומים, זוכה הנערה עצמה בבושת, מכיוון שתשלומי הבושת הוקשו לקנס שבהם החיוב חל רק בזמן ההעמדה בדין. אך אם מת האב לאחר העמדה בדין - לאחר שזכה בתשלומים, יורשים האחים - הבנים את התשלומים מאביהם מדין ירושה. לפי רבי שמעון, עד שבאים התשלומים לידי האב הוא אינו זוכה בהם, כי כתוב "ונתן לאבי הנערה". לא זיכתה תורה לאב אלא משעת נתינה, ולכן אם מת לפני שבאו לידו ממש, אפילו לאחר העמדה בדין, אין יורשים בניו מכוחו אלא הנערה עצמה זוכה בתשלומים.

=== אשה נשואה ===

המבייש אשה נשואה, בושתה שלה, אך לפי רבי יהודה בן בתירא יש לבעל שותפות בתשלומי הבושת. אם הכה אדם אשה במכה הגורמת לבושה, אם מדובר ב"בושת שבסתר", שביישה בינו לבינה, כך שעיקר הבושה הייתה שלה עצמה, מגיע לאשה שני שלישים מהבושת ולבעל שליש אחד, אך אם הכה אדם אשה במקום גלוי וציבורי לעיני אנשים אחרים, כך שהבושה מגיעה באופן ישיר לבעל - שבושה היא לו שביזו את אשתו, מגיע לבעל שני חלקים ולאשה רק שליש.

בתלמוד מובא כי היו שחשבו שחלקו של הבעל בתשלומי אשתו קשורה בבעלותו עליה, שלא הבינו מדוע שיקבל הבעל תשלומים על בושת של אשתו, וכי אם ירקוק אדם בבגד של חבירו ישלם לו בושת? והוסבר, כי כאשר מבייש אדם אשתו של חבירו יש לבעל עצמו בושה, (אך כאשר רוקק בבגד של חבירו אין לחבר בושה) ולכן יש לו חלק בבושת (בתלמוד ירושלמי מוסבר כי לבעל יש צער בבושת אשה, כי צערה - צערו, כי הוא משתתף בצערה). לעומת זאת, כאשר הקשה רבינא, אם כך למה לא ישלם אדם דמי בושת - כאשר בייש אדם ממשפחה מכובדת - לכל המשפחה המורחבת, והסביר רב אשי כי כדי לחייב תשלומי בושת צריך שהביוש יהיה בגוף האדם עצמו, אשתו כגופו, אך בני משפחתו אינם נחשבים כגופו.

== מדד לתשלומים ==

המדד לתשלומים מפורש במשנה במסכת כתובות: .

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משפט עברי: דיני נזיקין
קטגוריה:כבוד בהלכה
יו סבאג מונטיפיורי

יו סבאג מונטיפיורי (באנגלית: Hugh Sebag-Montefiore; נולד ב-5 במרץ 1955) הוא סופר והיסטוריון יהודי-בריטי.

==קורות חיים==
אביו של יו, רופא במקצועו, הוא נצר לשושלת ספרדית עשירה של יהודים שפעלו כדיפלומטים וכבנקאים בכל רחבי אירופה. בראשית המאה ה-19, סר משה מונטיפיורי, סב-דודו של יו, סחר בשווקים בהתבסס על ידע מודיעיני אודות קרב ווטרלו ונעשה שותף בעסקי הבנקאות של חברת הבנקאות של משפחת רוטשילד. בניגוד לכך, אמו של יו, אפריל, סופרת במשלח ידה, הגיעה ממשפחה ענייה של מלומדים יהודים ליטאים. אביה נס מהאימפריה הרוסית בראשית המאה ה-20. הוא רכש למשפחתו כרטיסים להפלגה לעיר ניו יורק, אך הם רומו והורדו בקורק, אירלנד. במהלך חרם לימריק ב-1904 הם עזבו את אירלנד ועברו לניוקאסל, אנגליה. משפחתו של סבאג מונטיפיורי התגוררה בבלצ'לי פארק, עד שהם מכרו את ביתם לממשלה הבריטית ב-1937.

יו סבאג מונטיפיורי למד עריכת דין לפני שנעשה עתונאי וסופר של ספרות תעודית.

אחיו הוא סיימון סבאג מונטיפיורי, סופר והיסטוריון בעצמו.

==ספריו==
ספרו הראשון, "אניגמה - סיפור הקרב על הצופן" יצא לאור בשנת 2000 וראה אור בהוצאת יבנה בשנת 2003. הספר מספר על פענוח מכונת ההצפנה הגרמנית אניגמה בבלצ'לי פארק בזמן מלחמת העולם השנייה.

ספרו השני "דנקרק - לחימה עד האיש האחרון" ראה אור ב-2006 ותורגם לעברית והתפרסם בהוצאת דביר בשנת 2010. הספר מתאר את מבצע הפינוי הימי של מאות אלפי חיילים בריטים וצרפתים מדנקרק הנצורה שבצפון צרפת, אל חופי בריטניה, במסגרת קרב דנקרק במלחמת העולם השנייה במסגרת מבצע דינמו.

ספרו השלישי יצא ב-2016 אודות הקרב על הסום.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* אנדרו רוברטס, [http://www.nysun.com/arts/great-escape/45051/ "הבריחה הגדולה"], ניו יורק סאן, 13 בדצמבר 2006
* כריסטופר היצ'נס, [http://www.nytimes.com/2007/01/26/arts/26iht-idbriefs27B.4355401.html "סקירה: הספר "דנקרק" של יו סבאג מונטיפיורי"], הניו יורק טיימס, 26 בינואר 2007
* 
* [http://entertainment.timesonline.co.uk/tol/arts_and_entertainment/film/article2355802.ece "כשהאמת והבדיה נפגשים"], טיים מגזין, 31 באוגוסט 2007
* 
* 

קטגוריה:סופרים יהודים בריטים
קטגוריה:היסטוריונים צבאיים
קטגוריה:היסטוריונים יהודים בריטים
קטגוריה:היסטוריונים של מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:משפחת מונטיפיורי
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-מרוקאי
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1955
Scar Tissue (ספר)

Scar Tissue (בתרגום חופשי "רקמה מצולקת") הוא ספרו הביוגרפי של סולן להקת הרד הוט צ'ילי פפרז, אנתוני קידיס. הספר יצא לאור ב-6 באוקטובר 2004 בארצות הברית על ידי הוצאת Hyperion ונכתב בשיתוף פעולה בין קידיס ללארי סלומן.
 
הסיפור עוקב אחר חייו של קידיס משנת 1962 בה נולד ועד לתחילת שנת 2004 בה הספר יצא. מתוארים בו התמכרותו לסמים במיוחד הרואין ויחסיו עם נשים. שם הספר נלקח מהסינגל Scar Tissue שיצא בשנת 1999 באלבום Californication של הרד הוט צ'ילי פפרז.

על פי הספר, ההתנסות הראשונה של קידיס עם סמים הייתה בגיל 12 עם אביו "בלאקי דאמאט" (Blackie Dammett) שהיה בעברו סוחר סמים. בשנות ה-80, בתקופה בה הרד הוט צ'ילי פפרז התחברו והפכו לפופולריים, קידיס וחברו לשעבר ללהקה הלל סלובק סבלו מהתמכרות קשה לסמים. 

בשנת 1988 נפטר סלובק ממנת יתר וקידיס היה מזועזע כל כך עד שפספס את ההלוויה. מאוחר יותר מצבו החמיר והוא החל להשתמש בסמים קשים יותר כיוון שלא יכול היה להתמודד עם האובדן. הוא ניסה להיגמל מהסמים, אך בשנת 1994 חזר אליהם לאחר שקיבל תרופות חזקות בזמן עקירת שן. בספר הוא גילה כי למעשה לא היה נקי לגמרי מסמים עד ל-24 בדצמבר 2000.

קידיס מציין כי בגיל 12 גם איבד את בתוליו עם חברה של אביו. והוא מתייחס להשפעתן של נשים יפות וחזקות בחייו שהיו המוזות ליצירתו. וכן הוא מאריך על מסעו עם הלהקה שכלל הופעות מגוונות במקומות שונים. דוגמת הופעה לפני חצי מיליון איש בוודסטוק 94' או קהל של אדם אחד במתחמו הצנוע של הדלאי לאמה הגולה. קידיס שיתף באוטוביוגרפיה את מחיר ההצלחה בעולם הרוק, שאותו לקח לפסגות ולתהומות.

הספר הגיע למקום ה-17 ברשימת רבי המכר של הניו יורק טיימס.

== קישורים חיצוניים ==
* 
*[http://anthonykiedis.net/biography/the-early-years/ קטעים מהביוגרפיה של אנתוני קידיס], באתר הרשמי של אנתוני קידיס
* 

קטגוריה:רד הוט צ'ילי פפרז
קטגוריה:ספרי 2004
קטגוריה:אוטוביוגרפיות
הקרב השני על האגמים המזוריים

הקרב השני על האגמים המזוריים הידוע גם כ-קרב החורף על האגמים המזוריים, נערך במלחמת העולם הראשונה בתאריכים 7 בפברואר – 18 בפברואר 1915 בין צבא הקיסרות הגרמנית בפיקודו של פאול פון הינדנבורג ובין צבא האימפריה הרוסית. הקרב הסתיים בניצחון גרמני.

==רקע היסטורי==
בחורף 1915 אישר הרמטכ"ל הגרמני אריך פון פאלקנהיין מתקפה גדולה לאורך כל החזית המזרחית. הוא אישר לפאול פון הינדנבורג לפתוח במתקפה גדולה בצפון החזית ליד האגמים המזוריים ומשם להתקדם לעבר הויסלה ולנסות להוציא את רוסיה מהמלחמה.

האגמים המזוריים הם אזור הכולל כ-2,000 אגמים בשטח של כ-52,000 ק"מ המחוברים ביניהם בתעלות ובנהרות. בתקופה זו הם היו בשליטת פרוסיה המזרחית. לאחר מלחמת העולם השנייה הם סופחו לפולין.

באזור זה הביס הינדנבורג בספטמבר 1914 את הארמייה הרוסית הראשונה בפיקודו של פאול פון רננקמפף בקרב הראשון על האגמים המזוריים.

לרשות הינדנבורג עמדו הארמייה השמינית בפיקודו של אוטו פון בלו והארמייה העשירית בפיקודו של הרמן פון אייכהורן. מולן ניצבו הארמייה הרוסית העשירית בפיקודו של טדיאוש פון סיברס והארמייה ה-12 בפיקודו של פאבל פלווה.

==הקרב==
ב-7 בפברואר 1915 בתוך סופת שלג, פתח פון בלו בהתקפה על הארמייה הרוסית העשירית של פון סיברס ותוך שבוע התקדם כ-100 ק"מ תוך גרימת אבדות כבדות לרוסים בהרוגים, פצועים ושבויים. הגיס ה-20 של הרוסים שכלל כ-40 אלף חיילים כותר באזור אוגוסטוב. לאחר קרב קשה והרוגים רבים החיילים כולל מפקד הגיס והמטה נכנעו.

למרות האבדות הכבדות הצליח פאבל פלבה לארגן את הארמייה הרוסית ה-12 ולפתוח במתקפת נגד שעצרה את התקדמות הגרמנים והביאה לסיום הקרב.

==תוצאות==
למרות הניצחון בקרב לא הצליחו הגרמנים להכניע את הצבא הרוסי ולהתקדם לתוך רוסיה. לא היו עוד קרבות באזור זה. כיוון שהצבא האוסטרו-הונגרי סבל אבדות כבדות בחזית המזרחית, מעתה ואילך נעשו כל המתקפות בחזית זו תוך שיתוף שני הצבאות.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.firstworldwar.com/battles/masurian2.htm הקרב השני על האגמים המזוריים]

קטגוריה:קרבות החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קרבות האימפריה הרוסית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:קרבות גרמניה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:1915 ברוסיה
קטגוריה:פרוסיה המזרחית
אילן שילוח

אילן שילוח (נולד ב-1957) הוא איש עסקים ישראלי, מנהל שותף קרנות הון סיכון ב־First Time, יו"ר לשעבר במקאן תל אביב ישראל עד 2011 ומאז שמכר את אחזקתו מכהן כחבר דירקטוריון, ויו"ר חברת ההשקעות בסטארטאפים The Time.

==ביוגרפיה==
שילוח נולד במעוז חיים. ב-1977 התגייס תחילה לחיל השריון, אך עבר לסיירת מטכ"ל. הוא השלים ביחידה מסלול הכשרה כלוחם ולקח חלק בפעילות מבצעית תחת פיקודם של עמירם לוין ונחמיה תמרי. בתום שירותו הצבאי התגייס לשב"כ ושימש כמאבטח בשגרירות ישראל בלונדון. עם שובו לישראל למד כלכלה וניהול באוניברסיטת תל אביב, שם רכש גם תואר שני במנהל עסקים. בין מוריו היה דובי פקלמן, אשר הציע לו להצטרף לחברת הייעוץ והאסטרטגיה פי. או. סי, שבה כיהן במגוון תפקידי ניהול.

שילוח החל את דרכו בעולם הפרסום והשיווק בסוף 1995 כשהתמנה למנכ"ל משרד הפרסום מקאן אריקסון, המעסיק היום כ-500 עובדים והיקף פעילותו מעל 450 מיליון דולר בשנה. במהלך כהונתו הפך מקאן ישראל למשרד הפרסום הגדול במדינה, לאחר סדרה של רכישות. שילוח הוביל כמנכ"ל את קבוצת הפרסום עד שנת 2004, במהלכה התמנה ליו"ר קבוצת מקאן ישראל, תפקיד בו הוא כהן עד 2011, במקביל לחברותו במועצת המנהלים של מקאן אירופה. ב-18 באוקטובר 2007 עורר סערה כאשר פיטר את שני המנכ"לים המשותפים של המשרד, אורן פרנק ושירה מרגלית, לאחר שהעבירו ביקורת על התנהגותו הכוחנית של נוחי דנקנר, שהחברות שלו היו לקוחות של המשרד. מרגלית הייתה באותה עת בת זוגו של שילוח ובהיריון ממנו.

בין השנים 2009–2012 מכר שילוח את מניותיו במשרד הפרסום ל"מקאן אריקסון העולמית", תמורת 230 מיליון ש"ח, שכלל גם תשלום על אי-תחרות.

בשנת 2009 ייסד את חברת The Time, חברת השקעות המתמקדת בחברות ניו מדיה, בהן חברות אינטרנט, מדיה, תוכן וסלולר בשלבים מוקדמים (סטארטאפים). החברה משקיעה בעיקר בחברות שעסקיהן מבוססים במידה ניכרת על פלטפורמת האינטרנט. החברה השקיעה ביותר מ-50 חברות הזנק. בשנת 2014 הקימה דה טיים את קרן ההון סיכון First Time. אילן שילוח מכהן כיו"ר פעיל ו-Managing Partner של הקרן.

== חיים אישים ==
שילוח מתגורר בתל אביב. הוא נשוי לשירה מרגלית, בעברה סמנכ"לית התוכן של רשת ומנכ"לית מקאן תל אביב, ואב לארבע בנות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:אנשי השב"כ
קטגוריה:לוחמי סיירת מטכ"ל
קטגוריה:מעוז חיים: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:משפחת מרגלית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
F-Secure

F-Secure (שם מלא:F-Secure Corporation) היא חברה המייצרת תוכנות לאבטחת מערכות מידע. משרדי החברה בהלסינקי שבפינלנד. לחברה סניפים ב-18 מדינות, ונציגות מועטה יותר בכ-100 נוספות. מעבדות החברה הם בהלסינקי ובקואלה לומפור שבמלזיה. F-Secure נסחרת בבורסת הלסינקי תחת השם FSC1V. על-פי טענת החברה היא הראשונה שסיפקה שירותי אבטחה באמצעות הרשת.

החברה מציעה מגוון שירותי אבטחה ובהם:
* שירותי אבטחת אינטרנט וחומת אש.
* תוכנות אנטי וירוס למערכות הפעלה שונות: מיקרוסופט, מקינטוש, Mobile, ועוד.
* אבטחת שרתים.
* אבטחת שירותים עסקיים המתבצעים ברשת.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חברות אבטחת מחשבים
Scar Tissue

Scar Tissue ("רקמת צלקת") הוא אחד משיריה המצליחים ביותר של להקת הרד הוט צ'ילי פפרז. השיר שיצא בשנת 1999 כסינגל הראשון מאלבומה השביעי, Californication, הגיע למקום התשיעי בבילבורד הוט 100 האמריקאי, זכה בפרס גראמי ודורג במקום ה-53 ברשימת "100 קטעי סולו הגיטרה הטובים אי פעם" על ידי מגזין גיטר וורלד.

מילות השיר מדברות על התמכרותו לסמים של סולן הלהקה, אנתוני קידיס. בשנת 2004 הוציא קידס בשיתוף עם לארי סלומן ספר אוטוביוגרפי שנשא את שם השיר ותיאר בהרחבה את התמודדות זו.

== מצעדים ודרוגים ==

== פרסים ==

* מקור:

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רד הוט צ'ילי פפרז
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי ריק רובין
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי סטפן סדנאווי
קטגוריה:שירי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיסלנד
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וורנר רקורדס
כריך חמאת בוטנים וריבה

כריך חמאת בוטנים וריבה (באנגלית אמריקאית: peanut butter and jelly sandwich או בקיצור PB&J; באוסטרליה ובבריטניה: peanut butter and jam sandwich) הוא כריך פופולרי בעיקר בארצות הברית אך גם בקנדה, באוסטרליה ובבריטניה המכיל חמאת בוטנים וריבה של פירות (לרוב תותים או שזיפים).

הכריך פופולרי בארצות הברית, במיוחד בקרב ילדים; סקר משנת 2002 הראה שהאמריקאי הממוצע יאכל 1,500 כריכי חמאת בוטנים וג'לי לפני סיום התיכון.<ref></ref>

לעיתים מוסיפים לכריך גם דבש, ממרח שוקולד, מרשמלו או סירופ מייפל.

בשנת 1968 יצרה חברת ג'י אם סמאקר (.The J.M. Smucker Co) את ממרח הגובר המיועד עבור כריך זה. ממרח הגובר כולל שכבות של חמאת בוטנים וריבה.

==היסטוריה==

השילוב של חמאת בוטנים וריבה הפך פופולרי ברחבי ארצות הברית וברחבי העולם בתקופת מלחמת העולם השנייה עת שממרח חמאת בוטנים הייתה חלק ממנות הקרב שחולקו לחיילים כמו גם הריבה. החיילים שילבו את שני הממרחים יחד על מנת לשפר את טעמה המלוח של חמאת הבוטנים. גם בקרב אזרחי ארצות הברית הפך הכריך לפופולרי מאחר שבשנת 1943, בשל המלחמה, הונהג בארצות הברית קיצוב. בעוד שחמאה וממרחים אחרים ניתנו בהקצבה, חמאת הבוטנים נמכרה בלא הגבלה, כמו גם פירות שאיפשרו ייצור ריבות.

==ראו גם==
* כריך חמאת בוטנים, בננה וקותלי חזיר
* פלאפרנאטר

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.teamim.co.il/Default.aspx?tabid=3699 ההיסטוריה של כריך חמאת הבוטנים והריבה, באתר טעמים]
* [http://whatscookingamerica.net/History/Sandwiches/PeanutButterJellySandwich.htm ההיסטוריה של הכריך] 
== הערות שוליים ==

חמאת בוטנים
קטגוריה:המטבח האמריקאי
גובר (מותג)

גובּר (באנגלית: Goober) הוא ממרח המכיל שכבות של חמאת בוטנים ושל ריבה.

ממרח זה נפוץ בארצות הברית. מקור השם של הממרח בכינוי המקובל לבוטן בסלנג אמריקאי. 

הממרח הומצא בשנת 1968 על ידי חברת ג'י אם סמאקר (The J.M. Smucker Co.) במטרה להקל על הכנת הכריך הפופולרי והנפוץ בארצות הברית - כריך חמאת בוטנים וריבה. הממרח כולל שכבות אנכיות של חמאת בוטנים ושל ריבה (לרוב ריבת ענבים או תותים, אך ישנה גם גרסה המכילה ממרח שוקולד).

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:המטבח האמריקאי
קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:מותגי מזון
ג'ון סקנלה

גולגולת של [[טריצרטופס]]
גולגולת של [[טורוזאורוס מהמין Torosaurus latus]]

ג'ון סקנלה (באנגלית: John Scannella) הוא פלאונטולוג אמריקאי המתמחה בחקר דינוזאורים ובפרט בטריצרטופס - הדינוזאור הצרטופסי הידוע מכולם. אוצר מוזיאון הרי הרוקי בעיר בוזמן במונטנה. סקנלה זכה לפרסום בעיקר בזכות המאמר שכתב עם ג'ק הורנר ובו הוא מציע שהטורוזאורוס (מארש, 1891) איננו סוג טקסונומי נפרד, אלא צורה מבוגרת של טריצרטופס.

== ביוגרפיה ==

סקנלה נולד ברובע קווינס שבעיר ניו יורק והתאהב בדינוזאורים כבר בגיל צעיר, כאשר ביקר במוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע.

הוא למד לתואר ראשון (B.Sc) במסלול של גאולוגיה (ראשי) וביולוגיה (משני) באוניברסיטת ראטגרס שם סיים ב-2002. אחרי סיום התואר הראשון התנדב במוזיאון הגאולוגיה של האוניברסיטה ועזר לאוצר ביל סלדן לארגן את האוספים. כמו כן, הוא עבד כמסביר על מאובנים במוזיאון האמריקאי להיסטוריה של הטבע.

ב-2005 פגש את ד"ר ג'ק הורנר במוזיאון המדינה של ניו ג'רזי והחל לעשות דוקטורט במחלקה למדעי כדור הארץ שבאוניברסיטת מונטנה תחת הנחייתו.

ב-2009 כתב מאמר יחד עם D.W. Fowler ובו הוא מציג הוכחה ש-Triceratops horridus ו-Triceratops prorsus הם שני מינים טקסונומיים שונים של טריצרטופס, בהתבסס על הפרדה סטרטיגרפית, כלומר: מאובנים של כל מין נמצאו בשכבות גאולוגיות שונות, ולכן חיו בזמנים שונים.

ב-2010 פרסם עם המנחה שלו לדוקטורט ג'ק הורנר את המאמר המפורסם שטוען שהטורוזאורוס הוא לא סוג נפרד, אלא בעצם צורה מבוגרת של טריצרטופס. ב-2015 סיים את לימודיו וקיבל תואר דוקטור.

בנוסף למחקר תאורטי עוסק סקנלה גם בעבודת שדה (field work) וגילוי מאובנים.

== האם טורוזאורוס הוא טריצרטופס מבוגר? ==

ב-2010 הציע סקנלה יחד עם ג'ק הורנר בעקבות מחקר שערכו (בשנים 2009-2010) שהטורוזאורוס אינו סוג טקסונומי נפרד אלא טריצרטופס בוגר ובשל (mature), שגופו ועטרתו גדלו וכן שבגלל הגדילה נוצרו "חלונות" בעטרה.


הם מציגים מספר נימוקים להצעתם. ראשית, לדבריהם, מבחינה אנטומית, הטריצרטופס והטורוזאורוס כמעט זהים, וגם הגולגולות שלהם דומות למדי (למעט העטרה, שמשתנה עם הגדילה). עוד נימוק נוגע למבנה העצם: כאשר בוחנים עצמות של טריצרטופס (גם גדול, כלומר, לא גור אלא גם מבוגר צעיר) מגלים שמדובר בעצם שעדיין גדלה, לעומת מבנה העצמות של הטורוזאורוס, שמראות עצם מבוגרת שגדלה ובגרה לחלוטין. עוד נימוק נוגע למציאת פרטים בגילים שונים: בעוד שנמצאו טריצרטופסים בכל שלבי ההתפתחות: מביצה, תינוק, גור וכלה במבוגר צעיר, מעולם לא נמצא טורוזאורוס צעיר. הסברה שהטורוזאורוס הוא למעשה טריצרטופס מבוגר יכולה לפתור תעלומה זו.

השערה זו עדיין נתונה בוויכוח מדעי.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.walkingwithdinosaurs.com/news/editorial/triceratops-torosaurus-same-dinosaur-debate/ חילופי מכתבים בין הפלאונטולוגים ג'ון סקנלה ואנדרו פארקה האם טורוזאורוס הוא הצורה המבוגרת של טריסרטופס], באתר Walking With Dinosaurs
* 
* [http://www.researchgate.net/publication/278242897_PNAS-2014-Scannella_et_al-Triceratops_strat Evolutionary trends in Triceratops from the Hell Creek Formation, Montana] מאת ג'ון סקנלה, דנבר פאולר, מארק גודווין וג'ון ר. הורנר, יוני 2015.
* [https://www.youtube.com/watch?v=AMlvhTfpTeI Triceratops through time | John Scannella | TEDxBozeman] - הרצאת TEDx של ד"ר ג'ון סקנלה, יוטיוב, 20 במאי 2015

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פלאונטולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ראטגרס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מונטנה
קטגוריה:טריצרטופס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו במאה ה-20
פלאפרנאטר

שני חלקי הפלאפרנאטר
פלאפרנאטר (באנגלית: Fluffernutter) הוא כריך הפופולרי במדינת מסצ'וסטס שבארצות הברית ובחלקים אחרים של ניו אינגלנד. כריך זה מכיל חמאת בוטנים וממרח קרם מרשמלו.

הכריך מוכן לרוב מלחם לבן פרוס, אך יש גרסאות הכוללות לחם מקמח מלא וכן לעיתים הכריך כולל פרוסות בננה או דבש.

הכריך הפופולרי עלה לכותרות במסגרת דיון שנערך בבית המחוקקים של מסצ'וסטס בו הציע סנטור מדינת מסצ'וסטס גארט באריוס להגביל הגשתו של הכריך בבתי הספר במדינה. באותו דיון הוצעה הצעה נגדית להכריז על הכריך ככריך הלאומי של המדינה.

המונח "פלאפרנאטר" הוא סימן מסחרי רשום של חברת דארקי-מוור (Durkee-Mower Inc), יצרנית קרם המרשמלו, מאז שנות ה-60 של המאה ה-20 אולם במסגרת תביעה שנערכה בבית המשפט המחוזי הפדרלי של מחוז מסצ'וסטס, בו תבעה חברת דארקי-מוור את חברת ויליאמס סונומה (Williams-Sonoma Inc) על השימוש בשם, קבע בית המשפט המחוזי שהסימן המסחרי חל רק על גלידות ותפריטים, ולא על שמו של הכריך.

==ראו גם==
*כריך חמאת בוטנים וריבה

==הערות שוליים==

קטגוריה:כריכים
קטגוריה:מטבח ניו אינגלנד
קטגוריה:מרשמלו
ג'ון ר. הורנר

ג'ון "ג'ק" ר. הורנר (באנגלית: John "Jack" R. Horner; נולד ב-15 ביוני 1946) הוא פלאונטולוג אמריקאי מפורסם המתמחה בחקר דינוזאורים.

== ביוגרפיה ==

הורנר נולד וגדל בשלבי, מונטנה. הוא למד 7 שנים באוניברסיטת מונטנה והתמחה בגאולוגיה וזואולוגיה. הוא שירת שנתיים בחיל הנחתים האמריקאי ושירת בכוחות המיוחדים בזמן מלחמת וייטנאם. הורנר לא השלים את התואר הראשון מאחר שנכשל בקורסים בשפה זרה (מאחר שיש לו דיסלקסיה והוא לא היה יכול לקרוא היטב גרמנית). למרות זאת הוא הגיש תזה מכובדת על הפאונה של אבן הגיר של Bear Gulch, אתר מאובנים מפורסם ושמור היטב לאורך המיסיסיפי. ב-1986 העניקה לו אוניברסיטת מונטנה דוקטורט במדע והוא זכה למלגת מק'ארתור (MacArthur Fellowship) היוקרתית.

הורנר פרסם יותר מ-100 מאמרים ו-6 ספרי מדע פופולרי (בהם Dinosaurs Under the Big Sky, וספר הילדים Maia: A Dinosaur Grows Up).

כיום הוא האוצר של מחלקת הפלאונטולוגיה במוזיאון הרי הרוקי, פרופסור לפלאונטולוגיה ואוצר מצורף למוזיאון הלאומי להיסטוריה של הטבע. הוא גם מרצה בתוכנית ה-Honors Program היוקרתית באוניברסיטת המדינה מונטנה.

הורנר גם היה יועץ מדעי לסדרת הסרטים פארק היורה ועבד עם חברי ההפקה בכל הסרטים. ואולם ההפקה לא תמיד הקשיבה לעצותיו, למשל ביצירתם את הסטיגימולוק שע"פ הורנר נחשב לפרט צעיר של פכיצפלוזאורוס.

בנוסף הוא השתתף בסרט עולם היורה (2015) בתפקיד עובד תחזוקה (ליד חצר הולוסירפטורים).

== הישגים מדעיים ==

באמצע שנות ה-70 של המאה ה-20 גילה הורנר את המאיאזאורה - דינוזאור הדרוזאורי המוכיח שהיו דינוזאורים שטיפלו בצאצאיהם.

הורנר גילה עוד מיני דינוזאורים בהם אורודרומאוס (Orodromeus makelai). על שמו נקראים מינים של אכלוזאורוס (Achelousaurus horneri) ואנאסזיזאורוס (Anasazisaurus horneri).

בקהיליה הפלאונטולוגית הורנר ידוע במחקריו על גדילה של דינוזאורים. ממחקריו הסיק הורנר שמינים רבים של דינוזאורים שנחשבו לסוגים נפרדים הם למעשה אותו סוג בשלבי גדילה שונים.

בעשור הראשון של המאה ה-21 עסקו צוותים של הורנר בחפירת וגילוי מאובנים ומצאו 5 פרטים של טירנוזאורוס רקס, אחד מהם אף גדול יותר מ"סו" - פרט של טירנוזאור שנחשב לגדול והשלם ביותר עד לגילויו של הורנר. הורנר טען שהטירנוזאורוס לא היה טורף מובהק ונהג כנראה לאכול יותר נבלות מאשר לצוד (עם זאת הוא היה הורג טרף פצוע או חלש). טיעון זה נראה בפירוט בתוכנית של ערוץ דיסקברי: העמק של הטירנוזאורוס רקס.

ב-2005 היה חלק מצוות מדענים שגילה רקמה רכה בתוך מאובן של טירנוזאורוס רקס.

ב-2010 פרסם עם ביחד עם תלמידו ג'ון סקנלה את המאמר המפורסם שטוען שטורוזאורוס הוא לא סוג טקסונומי נפרד אלא בעצם צורה מבוגרת של טריצרטופס. מאמר זה עורר ויכוח מדעי רחב שנמשך עד היום הזה והתזה שלו לא נהפכה לקונצנזוס מדעי.

בין תלמידיו הידועים נכללים הפלאונטולוגים המובילים גרגורי אריקסון (שחוקר ביומכניקה של תנינאים ודינוזאורים), סקוט סמפסון, קריסטי קרי-רוג'רס ודייוויד ואריקיו.

על הישגיו קיבל הורנר עיטור כבוד בשנת 2006.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.ted.com/talks/jack_horner_shape_shifting_dinosaurs.html Shape Shifting Dinosaurs] - הרצאה מקוונת של ג'ק הורנר באתר TED
* [http://www.ted.com/talks/jack_horner_building_a_dinosaur_from_a_chicken.html Building a dinosaur from a chicken] - הרצאה מקוונת של ג'ק הורנר באתר TED
* [http://www.museumoftherockies.org מוזיאון הרי הרוקי]
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פלאונטולוגים אמריקאים
קטגוריה:עמיתי מקארתור
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
Hiren's BootCD

Hiren's BootCD (קיצור מקובל: HBCD) היא תוכנה המיועדת לאתחול המכילה סט כלי מערכת המיועדים לתיקון ותחזוקת המחשב ומערכת ההפעלה. התוכנה בראשיתה ניתנה
להרצה באמצעות תקליטור ובהמשך יצאה גרסה המתאימה גם לפרישה והרצה על החסן נייד. יתרון התוכנה הוא ביכולתה לטפל במחשב ללא הזדקקות למערכת הפעלה כלשהי.
התוכנה יכולה לרוץ על כל מחשב המסוגל להריץ את אחת הגרסאות של מערכת הפעלה חלונות של מיקרוסופט, או את אחת ההפצות של מערכת ההפעלה לינוקס.

התוכנה מכילה בין היתר:
* כלים לתיקון MBR
* כלים לשחזור מידע
* כלים לטיפול במחיצות
* כלי ניתוח וקבלת מידע שונים, אודות מצב חומרת המחשב.

בעבר פותחה ונתמכה המערכת על ידי המפתח המקורי Hiren אך מאז נובמבר 2012 לא מופצות גרסאות רשמיות של סט הכלים. בשנים האחרונות התארגנו מפתחים והם מוציאים גרסאות כיסוי של סט הכלים באתר הרשמי.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:תוכנות מערכת
קטגוריה:תוכנה חינמית
קרם מרשמלו

ממרח קרם מרשמלו
קרם מרשמלו או ממרח מרשמלו (באנגלית: Marshmallow creme) הוא ממרח עשוי קרם מרשמלו הפופולרי בארצות הברית. 

הממרח משמש להכנת כריכי מרשמלו וחמאת בוטנים הידועים בשם פלאפרנאטר - כריכים הפופולריים באזור ניו אינגלנד ובייחוד במדינת מסצ'וסטס וכן ליצירת כריכי סמורז ביתיים (בשילוב עם קרם נוטלה).

הממרח מכיל סירופ תירס, סירופ סוכר חומרי טעם וניל וחלבון.

==היסטוריה==
האזכור הראשון של קרם המרשמלו מקורו בספר הבישול האמריקאי "ספר הבישול של בית הספר פאני פארמרז" ("Fannie Farmer's Boston School Cook Book") משנת 1896. בספר זה נעשה שימוש בקרם למילוי עוגה. ב"ספר הבישול החדש של הגברת רורר" (Mrs. Rorer's New Cook Book) שנכתב על ידי שרה טייסון רורר משנת 1902 מוזכר שימוש בקרם מרשמלו למילוי עוגה. 

בראשית המאה ה-20 החלו לייצר קרם מרשמלו בייצור תעשייתי. קופסאות שימורים של המוצר החלו להימכר בשנת 1917 תחת השם "טוט סוויט מרשמלו פלאף" (Toot Sweet Marshmallow Fluff) המוצר החל להימכר בצנצנות בשנות ה-40 של המאה ה-20.

קרם המרשמלו הפך מרכיב מרכזי בכריך הפופולרי פלאפרנאטר אשר עלה לכותרות במסגרת דיון שנערך בבית המחוקקים של מסצ'וסטס בו הציע סנטור מדינת מסצ'וסטס גארט באריוס להגביל הגשתו של הכריך בבתי הספר במדינה. באותו דיון הוצעה הצעה נגדית להכריז על הכריך ככריך הלאומי של המדינה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ממרחים
קטגוריה:מטבח ניו אינגלנד
קטגוריה:מרשמלו
דינזו אברהם

דינזו אברהם היה יהודי-אתיופי בן המאה ה-17 אשר כיהן כאזג' (ראש) על חלק מביתא ישראל מטעם הקיסר סוסניוס.

== פועלו ==
ב-1617 הוציא הקיסר סוסניוס צווים המורים למחוק את זכר היהדות מהאימפריה. הצו כלל פקודה המורה להשמיד את היהודים מממלכת סמין שלחמו בכוחות האימפריה האתיופית וכן צו ליהודים שכבר היו תחת השלטון האתיופי אשר דרש מהם התנצרות המונית ועבודה בשבת.

אברהם, שהנהיג קבוצה מקרב ביתא ישראל שחבריה עבדו במתחם המלכותי בגונדר, פנה אל הקיסר בבקשה לתת ליהודים חופש פולחן. בקשתו של אברהם מופיעה בכרוניקה אנונימית שנכתבה בימי הקיסר מנליק השני (1889-1913):

לפי מסורת ביתא ישראל מנע אברהם את השמדת היהודים ולכן נתפס כגיבור שהציל את עמו מכיליון בדומה למרדכי היהודי. מקורות נוצריים מאותה התקופה אינם מאשרים את הפסקת הלחימה ביהודים, לכן מניחים כי אברהם הצליח לשכנע את הקיסר לבטל רק את הצווים שהורו על התנצרות היהודים שנותרו נתינים נאמנים לקיסר.

== שמו ==
מקור השם דינזו אינו ידוע ויש הטוענים כי מדובר בכינוי. המילה הקרובה ביותר לדינזו באמהרית היא "דנזה" או "דנז" שפירושה חסר תחושה, קהה, טיפש, משותק וקפוא. יש שטענו שהכינוי "דינזו"/"דינזאז" הוא נוצרי ושמו המקורי הוא טזאזו. חלקם הציעו כי כינויו הוא שיבוש של שם זה. לפי סברה אחרת כינויו נובע מהשם "מגזגז" שמשמעו בעברית "דמדומי שקיעה" או "כמעט חשכה", הכינוי למלחמת סוסניוס בביתא ישראל. טענה נוספת היא שהכינוי מגיע מהמונח "דג' טנאט" שמשמעותו להמתין בסבלנות בשער ומכוון לכך שאברהם חיכה בשער המלך עד שיענה.

==לקריאה נוספת==
*חיים רוזן, [http://www.ybz.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/Article_58.6(1).pdf "השימוש באילנות יוחסין בקרב ביתא ישראל - לדמותו של גיבור היסטורי בספרות ובמסורות"], פעמים 58, תשנ"ד, עמ' 120-128

<div style="direction: ltr;">
*Wolf Leslau, "A Falasha Religious Dispute", Proceedings of the American Academy for Jewish Research Vol. 16, 1947, pp.71-95
*Gerrit Jan Abbink, The Falashas In Ethiopia And Israel: The Problem Of Ethnic Assimilation, Institute of Cultural and Social Anthropology, 1984
*James Arthur Quirin, The Evolution of the Ethiopian Jews: a History of the Beta Israel (Falasha) to 1920, University of Pennsylvania, 1992, 
</div>

==קישורים חיצוניים==
* מיקי יאלו, [http://youngethiopianstudents.wordpress.com/2010/10/02/%D7%91%D7%99%D7%AA%D7%90-%D7%99%D7%A9%D7%A8%D7%90%D7%9C-%D7%9E%D7%91%D7%98-%D7%94%D7%99%D7%A1%D7%98%D7%95%D7%A8%D7%99/ ביתא ישראל, מבט היסטורי] (תרגום עברי לכרוניקה האנונימית), באתר Young Ethiopian Students

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יהודים אתיופים
קטגוריה:תקופת השפל האתיופית
קטגוריה:תולדות ביתא ישראל
קטגוריה:יהודים ויהדות בימי הביניים
קטגוריה:פוליטיקאים יהודים בימי הביניים
הלה ת'ורנינג שמידט

הלה ת'ורנינג שמידט (בדנית: Helle Thorning Schmidt; נולדה ב-14 בדצמבר 1966) היא פוליטיקאית דנית אשר כיהנה כראש ממשלת דנמרק החל מאוקטובר 2011 ועד יוני 2015, וכן כיהנה כמנהיגת המפלגה הסוציאל-דמוקרטית במדינה משנת 2005. ת'ורנינג שמידט היא האישה הראשונה בתולדות דנמרק שכיהנה בתפקיד זה.

==ראשית חייה==
הלה ת'ורנינג שמידט נולדה ברדוברה, דנמרק לגרטה והולגר, ובצעירותה התגוררה בקופנהגן, מאחר שאביה הועסק כמרצה למתמטיקה וכלכלה באוניברסיטת קופנהגן. בין 1992 ל-1993 למדה במכללת אירופה בברוז' שבבלגיה ובמקביל הצטרפה למפלגה הסוציאל-דמוקרטית הדנית. ב-1994 הוסמכה על ידי אוניברסיטת קופנהגן במדע המדינה.

ב-1996 נישאה לכלכלן הבריטי סטיבן קינוק, בנו של ניל קינוק, מנהיגה לשעבר של מפלגת הלייבור הבריטית, אותו הכירה במהלך לימודיה בבלגיה. לזוג נולדו שתי בנות, יוהנה וקמילה, המתגוררות עם ת'ורנינג שמידט בקופנהגן, בעוד קינוק מבלה את רוב זמנו בשווייץ. בשנת 2010 נחקרו ת'ורנינג שמידט ובעלה בחשד לעבירות מס. בעקבות החקירה, שבדקה האם ניסו השניים לשלם מיסים פחותים על ידי דיווח שגוי של מספר הימים ששהה קינוק מחוץ למדינה, טענה ת'ורנינג שמידט כי עשתה "שגיאה גדולה ורשלנית" בהערכתה את כמות הפעמים שבעלה היה מחוץ למדינה. החקירה לא העלתה ראיות מהותיות והשניים לא הורשעו.

==קריירה פוליטית==
===ראשית הקריירה והנהגת המפלגה===
לאחר לימודיה שימשה כיועצת בלשכת המסחר הדנית, ובגיל 26 הצטרפה למפלגה הסוציאל-דמוקרטית. בין 1994 ל-1997 עמדה בראש מזכירות משלחת המפלגה לפרלמנט האירופי. בין 1999 ל-2004 כיהנה כחברת הפרלמנט האירופי מטעם מפלגת הסוציאליסטים האירופאים. ב-8 בפברואר 2005 נבחרה לחברת הפרלמנט הדני, תוך שמפלגתה מאבדת מכוחה בפרלמנט. ת'ורנינג שמידט התמודדה על ראשות מפלגתה וב-12 באפריל 2005 זכתה בבחירות הפנימיות ונבחרה לתפקיד. היא הובילה את מפלגתה בבחירות 2007 אשר לאחריהן נותרה באופוזיציה. ת'ורנינג שמידט התנגדה לקיום משאל עם בסוגיית ההצטרפות לאמנת ליסבון ותמכה בצמצום המגבלות על ההגירה לדנמרק.

===הבחירות לראשות הממשלה===
ב-15 בספטמבר 2011 נערכו בחירות כלליות בדנמרק. אף על פי שמפלגת השלטון בראשות לארס לקה ראסמוסן זכתה ב-47 מושבים (מתוך 179) בפרלמנט הדני והמפלגה הסוציאל-דמוקרטית רק ב-44 מושבים, מפלגות האופוזיציה לממשלתו התחזקו על פני שותפיו הקואליציוניים. ב-16 בספטמבר הגיש ראסמוסן את התפטרותו למרגרטה השנייה, מלכת דנמרק ומשימת הרכבת הממשלה הוטלה על ת'ורנינג שמידט. ראסמוסן עמד בראש ממשלת מעבר עד ל-3 באוקטובר, מועד בו נכנסה ת'ורנינג שמידט לתפקידה.

בחירתה כראשת הממשלה הראשונה בהיסטוריה של דנמרק תוארה בעיתונות כ"ניצחון לנשים" והוגדרה כצעד חשוב לשוויון בין המינים.

חיבתה של ת'ורנינג שמידט לבגדי מעצבים יוקרתיים, הדביקה לה את הכינוי "הלה גוצ'י".

=== בחירות 2015 והתפטרותה מראשות המפלגה ===
אחרי שנודע על הפסדו של גוש המרכז-שמאל בהובלתה בבחירות הכלליות, שנערכו ב-18 ביוני 2015, הודיעה שמידט על התפטרותה מראשות המפלגה הסוציאל-דמוקרטית. ב-28 ביוני 2015 סיימה את כהונתה כראשת הממשלה ובמקומה התמנה לארס לקה ראסמוסן.

=== המועצה המפקחת ===
החל מ-2020 ת'ורנינג היא יושבת ראש המועצה המפקחת על חברת מטא (פייסבוק לשעבר). 

==ראו גם==
*בורגן

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [https://web.archive.org/web/20110924132055/http://www.hellethorning.dk אתר האינטרנט של הלה ת'ורנינג שמידט]

קטגוריה:ראשי ממשלת דנמרק
קטגוריה:נשים בראשות ממשלה
קטגוריה:ראשי ממשלות
קטגוריה:ילידות 1966
קטגוריה:דנים שנולדו ב-1966
סימן אש

סימן אש ב[[בית שיף (בקרן הרחובות הרצל 13 ולילינבלום 26 בתל אביב), התגלה בעקבות שימור הרצלילינבלום]]
סימן אש על מבנה בגרמניה
סימן אש היה לוחית מתכת שהוצמדה לבית או נכס מבוטח בחברת ביטוח כנגד שרפות. השימוש בסימן אש החל לאחר השרפה הגדולה של לונדון (1666), כאשר קבוצות של בעלי בתים החליטו להתאגד, לשלם פרמיה ולזכות בשירות כבאות ובפיצוי כספי. לוחית המתכת שהוצמדה לבית היוותה את הפוליסה, עדות לתשלום הפרמיה וכן סימלה לכבאים באיזה מבנה עליהם לפעול, מאחר שלא היו נהוגים שמות רחובות ומספרי בתים. לאחר מכן, שימשו לוחיות המתכת כפרסומת לחברת הביטוח.

בארץ ישראל של תקופת המנדט הבריטי, פעלו חברות ביטוח רבות שהתקינו סימני אש על בתים בערי ישראל ומושבותיה. בהן ג'נרלי, מגדל חברה לביטוח, מנורה, "החברה הארצישראלית לביטוח כללי" בנשיאותו של מאיר דיזנגוף, "נציונל - חברה לאחריות אש", שנציגה בארץ היה אלתר לוין, ו"הסנה". סימני האש היוו פרסומת יותר מאשר תיעוד תשלום. עם השנים נשכחו הלוחיות וחלקן התגלו בעת פעולות לשימור מבנים.

הלוחיות מהוות כיום כר לאספנות ולתיעוד היסטורי של תחומי הביטוח, הנדל"ן וההיסטוריה הכלכלית. סביב אספנות סימני האש, בעיקר באנגליה, מתקיימות ועידות אספנים ונכתבת ספרות מקצועית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.sesh.albit.co.il/simanim.htm סימני אש בישראל], אתר שהוקם לרגל תערוכה במוזיאון הרצלילינבלום
* אהוד בן עזר, [http://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/hbe/00547003.pdf סימני אש] (מתוך חדשות בן עזר)
* 
* עוזי ז"ק, [http://liderman.co.il/apage/59587.php היווצרותו של אוסף סימני האש בישראל]
* Rowland G. M. Baker, [http://www.moleseyhistory.co.uk/books/surrey/fireplaques/index.html Fire Insurance Wall Plaques]
* [http://www.firemarks.co.uk/home.htm אתר אנגלי לסימני אש]

*
קטגוריה:ביטוח
קטגוריה:אספנות
קטגוריה:כיבוי אש
טיטאנוצרטופס

טיטאנוצרטופס (שם מדעי: Titanoceratops; "פרצוף מקורנן טיטאני") הוא סוג של דינוזאור צמחוני ובעל קרניים ממשפחת הצרטופסיים.

== מאפיינים ==
הטיטאנוצרטופס היה צרטופסיד גדול מאוד מתת-משפחת הכסמוזאורים שחי בקרטיקון מ-74.5 מיליון שנה לפני זמננו עד ל-73.7 מיליון שנה לפני זמננו, באזור ניו מקסיקו. זהו הסוג המוקדם ביותר שידוע של בן שבט ה-Triceratopsini (הכולל את הטריצרטופס). הוא ידוע מהולוטייפ (:en:Holotype) בעל הציון OMNH 10165 שכולל שלד חלקי וגם גולגולת לא שלמה ולסתות. את ההולוטייפ מצאו מחלק העליון של תצורת פרוטלנד (Fruitland Formation) או מהחלק התחתון של תצורת קירטלנד. הממצא תואר וקיבל את שמו על ידי ניקולס לונגריץ' בשנת 2011 והמין הוא Titanoceratops ouranos. בעבר, מאובנים שלו זוהו כפנטצרטופס.

אורך הגולגולת המלא, מהחרטום ועד קצה העטרה הוא , דבר ההופך אותה לאחת הגולגולות הגדולות ביותר של בעל חיים יבשתי (באותו סדר גודל של אאוטריצרטופס, פנטצרטופס, טורוזאורוס וטריצרטופס). השלד השלם ביותר שנמצא הוא באורך של כ- אך אורכו המרבי של הטיטאנוצרטופס מוערך כ-, דבר ההופך אותו לאחד הצרטופסים הגדולים ביותר (ביחד עם האאוטריצרטופס, הטורוזאורוס והטריצרטופס). עם זאת, הוא כנראה היה קל יותר ושקל קצת פחות: כ-. לשם השוואה, המין טריצרטופס הורידוס שקל 6–12 טונות.

תומאס הולץ ציין ב-2010 שהטיטאנוצרטופס דומה מאוד לבני-זמנו הקרובים אליו אאוטריצרטופס ואוחוצרטופס, וייתכן ששלושתם בעצם שייכים לאותו סוג.

== גלריה ==
<gallery widths=250 heights=200>
קובץ:Titanoceratops NT.jpg|שחזור אפשרי של טיטאנוצרטופס
קובץ:Titanoceratops.jpg|שלד של טיטאנוצרטופס
קובץ:Titanoceratops Samnoble.JPGהולוטייפ של גולגולת של טיטאנוצרטופס במוזיאון להיסטוריה של הטבע באוקלהומה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2011
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ניקולאס ר. לונגריך
קטגוריה:כסמוזאורים
לוניניץ

לונינץ (בלארוסית: Лунінец, ברוסית: Лунинец, בפולנית: Łuniniec) היא עיירה במחוז ברסט ליטובסק בבלארוס.

==היסטוריה==
לונינץ מוזכרת לראשונה בכתובים בשנת 1540. היא נכללה במחוז פינסק של פולין עד החלוקה השנייה של פולין בשנת 1793 עת עברה לשלטון רוסי. בשנת 1888 נבנה בה צומת מסילות ברזל, ובשנת 1905 הוקמה בה תחנת רכבת גדולה.

בשנת 1920 עברה לונינץ לידי הרפובליקה הפולנית השנייה שזה עתה קמה, אך בהתאם להסכם ריבנטרופ–מולוטוב עברה בספטמבר 1939 לידי ברית המועצות. בשנים 1944-1941 הייתה העיירה תחת שלטון גרמניה הנאצית, ולאחר מכן שבה להיות חלק מבלארוס - בתחילה כחלק מברית המועצות, ולאחר התפרקותה, בבלארוס העצמאית.

==יהודי לונינץ==
יהודים רבים עברו ללונינץ בעקבות הקמת מסילת הברזל שעברה בה. היהודים התרכזו ברובע זמד וסביב השוק. בשיאה כללה הקהילה היהודית כ-3,000 איש, כשליש מתושבי העיירה. 

=== חסידויות בעיירה ===
בעיירה פעלו מספר חסידיות: חסידות קרלין סטולין, חסידות ברזנה וחסידות הורודוק. 

חסידות קרלין שנקראה בשם "אור ישראל" על שם האדמו"ר רבי ישראל מסטולין, ובמשך מספר שנים כיהן בראש הישיבה במקום הרב אלעזר מנחם מן שך. 

רב העיירה הראשון והיחיד שכיהן בה היה הרב אלתר יהודה זוליאר, מחסידי סטולין, שכיהן כרב במשך מעל 40 שנה.

=== כיבוש הנאצים ===
עם כיבוש העיירה בידי הגרמנים בתחילת יולי 1941, הטילו אלו גזירות שונות על יהודיה, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, החרמת רכוש וגיוס לעבודות כפייה. בנוסף, רצחו הגרמנים את הרופאים היהודים בעיירה.

באוגוסט 1941, רצחו הנאצים את רוב הגברים היהודים מגיל 14 ומעלה בעיירה. באוקטובר 2021, אחרי שנות מסע חיפושים, התגלה קבר האחים בעיירה, ובו שרידים מ-1,400 הנרצחים היהודים. החקירה העלתה כי הרצח בוצע על ידי משטרת גדוד 306 שנקרא "גדוד הענישה", שתפקידו היה לבצע הוצאות המוניות להורג<ref></ref>. 

3,000 היהודים שנותרו בעיירה, בעיקר נשים וילדים, הועברו במרץ 1942 לגטו שהוקם בה, אליו הובאו בהמשך יהודים נוספים מיישובי הסביבה, ובו סבלו היהודים מרעב כבד ומהוצאות להורג בידי השוטרים הבלארוסים.

ב-18 באוגוסט 1942, נרצחו כ-2,800 מיהודי הגטו מחוץ לעיירה, ובאוקטובר 1942 נרצחו כ-100 היהודים האחרונים שהושארו בגטו.

כך באזור לוניניץ עצמו, נרצחו יותר מ-16 אלף אזרחים בזמן השואה.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

*
*
* 
*[https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/1109 לונינייץ] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
*
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מחוז ברסט: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בבלארוס
קטגוריה:גטאות בבלארוס
מרטין טורנובסקי

מרטין טורנובסקי (בצ'כית: Martin Turnovský, 29 בספטמבר 1928 – 19 במאי 2021) היה מנצח יהודי-צ'כי.

== ביוגרפיה ==

טורנובסקי נולד בפראג. אביו הכיר את המנצח גיאורג סל, שעזר למרטין בראשית הקריירה. בתקופת מלחמת העולם השנייה, בגיל 16, נשלח טורנובסקי, היהודי למחצה, למחנה ריכוז גרמני. אחרי המלחמה למד ניצוח אצל קארל אנצ'רל באקדמיה למוזיקה של פראג. הוא זכה בפרס ראשון בתחרות המנצחים הבינלאומית של 1958 בבזאנסון שבצרפת.

בשנות ה-60 כיהן טורנובסקי כמנצח הראשי של התזמורת הסימפונית של רדיו פילזן (1963-66), התזמורת הסקסונית הממלכתית של דרזדן והזמפר-אופרה (1966-68), האופרה של נורווגיה (1975-80), האופרה של בון (1979-83) והתזמורת הסימפונית של פראג (1992-96). כמו כן היה מנצח אורח קבוע של התזמורת הפילהרמונית הצ'כית (1960-68).

אחרי פלישת החברות בברית ורשה לצ'כוסלובקיה באביב של פראג (1968), היגר טורנובסקי לאוסטריה וקיבל אזרחות אוסטרית, אבל לאחר התמורות המהפכניות של 1989 ונפילת הקומוניזם, חזר לפראג.

מאז היה לאזרח אוסטריה, ניצח טורנובסקי על עוד הרבה תזמורות סימפוניות, בהן הפילהרמונית של ניו יורק, תזמורת קליבלנד, התזמורת הסימפונית של דטרויט, התזמורת הסימפונית של לונדון, תזמורת רדיו בוואריה, תזמורת שווייץ המערבית, התזמורת הסימפונית של וינה, התזמורת הסימפונית של ברמינגהאם, התזמורת הפילהרמונית המלכותית של ליברפול.

נפטר ב-19 במאי 2021.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנצחים יהודים צ'כים
קטגוריה:ניצולי השואה
קטגוריה:אסירים במחנות ריכוז
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1928
קטגוריה:צ'כים שנפטרו ב-2021
מסעות סאליבן

מסעות סאליבן (באנגלית: Sullivan's Travels) הוא סרט מסע-קומי אמריקאי משנת 1941, בבימויו של פרסטון סטרג’ס ובכיכובם של ג'ואל מקריי וורוניקה לייק.

הסרט הוא סאטירה על במאי קולנוע – ג'ון ל. סאליבן (ג'ואל מקריי), שמשתוקק לעשות סרט דרמה רלוונטי מבחינה חברתית, אבל בסופו של דבר לומד כי קומדיות הן תרומתו המשמעותית לחברה. שם הסרט מתייחס ל-"מסעות גוליבר", הרומן המפורסם של הסאטיריקן ג'ונתן סוויפט, על מסע נוסף של גילוי עצמי. תפקידה של ורוניקה לייק בסרט היה אחד מתפקידיה הראשיים הראשונים.

ב-1990 נבחר הסרט לשימור בארכיון הסרטים הלאומי של ארצות הברית, בשל היותו בעל חשיבות "תרבותית, היסטורית או אסתטית".

==תקציר העלילה==

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/ית
! שם הדמות
! הערות
|-
| ג'ואל מקריי
| ג'ון ל. סאליבן
| במאי קולנוע הוליוודי
|-
| ורוניקה לייק
| הנערה
|
|-
|}

==ביקורות ותגובות==
הסרט קיבל ביקורות חיוביות באופן כללי ולציון 100% באתר ריכוז הביקורות Rotten Tomatoes, מתוך 29 ביקורות.

==מועמדויות וזכיות בפרסים==
{| class="wikitable"
|-
! width="5%"| שנה
! width="35%"| פרס
! width="30%"| קטגוריה
! width="10%"| תוצאה
|-
| align="center" | 1990
| align="center" | המועצה הלאומית לשימור סרטים של ארצות הברית
| align="center" | שימור בארכיון הסרטים הלאומי
| 
|-
|}

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1941
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מסע
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטי קומדיה
קטגוריה:סרטים בשימור ספריית הקונגרס
רבא בר מחסיא

רבא בר מחסיא (לפעמים מוזכר כרבה) היה אמורא בבלי בדור השלישי לאמוראי בבל.

במסכת שבת, מוזכרים עשרה מאמרים שמסר משמו של רב חמא בר גוריא, שמסר משמו של רב.

מתוכם המאמרים הבאים:
*.
*.
*.
*.
*

במסכת תענית מובא מאמר נוסף שמסר משמו של רב חמא בר גוריא בשם רב: .

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי בבל
אה אה אה אהבה

אה אה אה אהבה הוא מיני-אלבום, של הזמרת הישראלית אפרת גוש. האלבום יצא ביולי 2010 בהפקתו של תמיר מוסקט (ממקימי וחברי להקת הבלקן ביט בוקס). המיני-אלבום כולל בתוכו 6 שירים, שמתוכם כתבה והלחינה גוש חמישה. יוצא הדופן הוא "מגדלור", גרסה מחודשת לשירם של דן אלמגור ומשה וילנסקי, ששרה במקור שושנה דמארי. סינגלים נוספים שיצאו מתוך המיני-אלבום הם: "בום טראח", "ממחר דף חדש" ו"מצעד הגאווה".

המיני-אלבום זכה לשבחים רבים ובמיוחד שיר הנושא שלו, "אה אה אה". בשנת יציאתו זכתה גוש בתואר "זמרת השנה" במצעד הפזמונים העברי השנתי של גלגלצ. השיר "אה אה אה" דורג במקום החמישי במצעד זה. לשיר צולמו בבימויים של גיא כושי ויריב פיין שבעה קליפים שונים, שמתכתבים עם מילות השיר בסיטואציות שונות במהלך 24 שעות בלבד. בכל קליפ מתואר מצב שונה שבו גוש שרה את השיר, בין אם במהלך ביצוע קעקוע, הליכה בטיילת או שהייה בביתה.

== רשימת רצועות ==

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מיני-אלבומי בכורה מ-2010
קטגוריה:אלבומי אפרת גוש
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
בית הכנסת מאיור (ברצלונה)

בית הכנסת מאיור
בית הכנסת מאיור (Sinagoga Major de Barcelona) הוא בית כנסת עתיק, הנמצא ברובע הגותי של העיר ברצלונה.

בית כנסת זה מהעתיקים באירופה. הערכות מסוימות סוברות שהוא נבנה בראשית ימי שליטת הרומאים באזור במאה הרביעית לספירה, וזאת בגלל ממצאים מהתקופה הרומית של העיר שנמצאו בבית הכנסת. עם זאת, העדויות הממשיות לקיומו הן מן המאה ה-13 לספירה.

בית הכנסת שימש כבית הכנסת הגדול של הקהילה היהודית בברצלונה (אחד מתוך ארבעה שפעלו בעיר) והוא עדות לקהילה היהודית החזקה שפעלה בעיר עד לסוף המאה ה-14 בימי גירוש ספרד. אז ננטש בית הכנסת וכמעט נשכח, עד שהתגלה על ידי ז'אומה ריירה אי סאנס (Jaume Riera i Sans) בשנות ה-80 של המאה העשרים.

כיום חזר בית הכנסת מאיור לפעול. הוא מממן את עצמו בעיקר על ידי ביקורי תיירים, המגיעים אליו בתמיכת עיריית ברצלונה.

==ראו גם==
* בית הכנסת של ברצלונה

== קישורים חיצוניים ==

* 

מאיור
מאיור
קטגוריה:ברצלונה: מבנים
קטגוריה:ספרד: בתי כנסת
קטגוריה:ספרד הרומית
פלורנס ואמבוגו

פלורנס מורינגי ואמבוגו (באנגלית: Florence Muringi Wambugu; נולדה ב-23 באוגוסט 1953) היא פתולוגית צמחים ווירולוגית קנייתית. 

==השכלה==
ב-1975 הייתה לאישה הראשונה בקניה שלמדה באוניברסיטת ניירובי, קניה. שלוש שנים אחר-כך, קיבלה תואר ראשון בבוטניקה וזואולוגיה. היא קיבלה תואר שני בפתולוגיה מאוניברסיטת מדינת צפון דקוטה שבפארגו, דקוטה הצפונית, ארצות הברית ב-1984; ותואר דוקטור מאוניברסיטת באת', סאמרסט, אנגליה, ב-1991.

==קריירה מקצועית==
ואמבוגו היא המייסדת, המנהלת ויושבת הראש של הקרן הבינלאומית לחקלאות ביוטכנולוגית באפריקה מאז 1994. הקרן היא מוסד ללא כוונת רווח שמשרדיה נמצאים בניירובי, קניה; יוהנסבורג, דרום אפריקה ווושינגטון די. סי.. קודם לכן, היא הקימה וניהלה את הארגון ISAAA שמרכזו בניירובי, קניה. בשנים 1991-1978 עבדה כמנהלת המחקר (פתולוגית) ומתאמת של מחקר הביוטכנולוגיה של הצמח במכון המחקר לחקלאות של קניה. אחרי-כן, בשנים 1994-1991, עשתה פוסט-דוקטורט בחברת מונסנטו.

היא פרסמה למעלה ממאה מאמרים מדעיים.

בעבר שירתה במועצות מנהלים של מספר חברות בכללן ועדת הסקטור הפרטי של CGIAR; כוח המשימה למלחמה ברעב של מכון הפיתוח מילניום, אנגליה; הייתה גם בחרה בוועד המנהל של פורום המחקר הכלכלי של אפריקה (FARA); סגל היועצים הביוטכנולוגי של חברת דופונט, ארצות הברית; המכון הבינלאומי לגנטיקת צמחים (IPGRI, שכיום נקרא Bioversity International) ופורום הפעילים בביוטכנולוגיה באפריקה (ABSF). כיום, היא חברה במועצה של פורום המדע והטכנולוגיה בחברה של יפן (STS); חברת ועדת ההיגוי של ועד הפעולה האירופי למדעי החיים בעולם (EAGLES) ובמועצה המדעית של קרן ביל ומלינדה גייטס.

היא לקחה חלק במחקר על פיתוח זן של תפוחי אדמה מתוקים. ב-2004, דיווח כתב העת New Scientist שהפרויקט נכשל.

==פרסים==
פלורנס ואמבוגו זכתה בפרס המכון הבינלאומי לחקלאות טרופית, ניגריה, 1981; פרס המדע של המכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל למדען המצטיין של השנה, 1989; מענק אזורי של המרכז הבינלאומי לתפוחי האדמה, 1989; פרס התמיכה לחוואים מהנהלת Pyrethrum של קניה, 1990; פרס על עבודת הדוקטור המצטיינת ביחידה לווירולוגיה של המחקר הבינלאומי של ההורטיקולטורה באנגליה ובמכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל, 1991; פרס על ביצועים מעולים בחברת מונסנטו, 1992, 1993; זוכת מדליית הזהב, פרסי הרשת לפיתוח עולמי של המכון הקוריאני לחקר התעופה והחלל, 2000; פרס הרשת לפיתוח עולמי של הבנק העולמי עבור גידול תרבית רקמה של בננה בקניה, ופרס אשת השנה מטעם המכון הביוגרפי האמריקאי, 2002-03.

היא זוכת פרס יארה מטעם קרן יערה הנורווגית לשנת 2008 עבור תרומתה המיוחדת למלחמה ברעב ובעוני באפריקה.

נבחרה במקום ה-83 במשאל 100 האינטלקטואלים המובילים בעולם שערכו כתבי העת Prospect (הבריטי) ו-Foreign Policy (האמריקאי) בשנת 2005.

==חייה האישיים==
פלורנס ואמבוגו היא אם חד-הורית ואמא לשלושה ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.encyclopedia.com/doc/1G2-3430800058.html ביוגרפיה של פלורנס ואמבוגו] באתר encyclopedia.com
* [http://www.answers.com/topic/florence-wambugu ביוגרפיה של פלורנס ואמבוגו] באתר answers.com
* [https://web.archive.org/web/20110927213511/http://www.yara.com/sustainability/africa_program/yara_and_africa/the_yara_prize/2008_laureate.aspx מקבלי פרס יארה לשנת 2008]
* פלורנס ואמבוגו, [http://www.nature.com/nature/journal/v400/n6739/full/400015a0.html "למה אפריקה זקוקה לחקלאות ביוטכנולוגית"], Nature 400, 16-15, 1 ביולי 1999

קטגוריה:נשים קנייתיות
קטגוריה:בוטנאיות
קטגוריה:וירולוגיות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת באת'
קטגוריה:ילידות 1953