OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1982

אליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 - 1982 היא המהדורה השלישית של אליפות אירופה לנבחרות צעירות שמארגנת אופ"א. הטורניר התקיים בין ה-23 בפברואר ל-24 במאי 1982. שמונה הנבחרות המעפילות התמודדו, החל משלב רבע הגמר ועד לשלב הגמר, במתכונת בית-חוץ, ללא מארחת וללא משחק על מקום שלישי.

נבחרת אנגליה זכתה בטורניר בפעם הראשונה בתולדותיה, לאחר שגברה בשלב הגמר 5–4 על גרמניה המערבית בסיכום שני המפגשים.

== מוקדמות ==
שלב המוקדמות החל בשנת 1980, בהשתתפותן של 26 נבחרות צעירות. הנבחרות שהשתתפו בטורניר חולקו לשמונה בתים, בני שלוש או ארבע נבחרות כל אחד. הבתים התבססו בעיקרם על בתי מוקדמות מונדיאל 1982, עם מספר שינויים בשל נבחרות שהשתתפו במוקדמות היורו ולא שלחו נציגות צעירות, ולהפך. שמונה הנבחרות שסיימו כראשי בתיהן העפילו לשלב רבע הגמר. מחצית מהנבחרות שהעפילו לטורניר הגמר עשו זאת לראשונה בתולדותיהן (גרמניה המערבית, צרפת, פולין וספרד).

== הנבחרת שהעפילו ==
{| class="wikitable"
|-
! נבחרת !! כרטיס !! הופעות קודמות ביורו<sup>1</sup>
|-
| גרמניה המערבית || מנצחת בית 1 || –
|-
| צרפת || מנצחת בית 2 || –
|-
| ברית המועצות || מנצחת בית 3 || 1 (1980)
|-
| אנגליה || מנצחת בית 4 || 2 (1978, 1980)
|-
| איטליה || מנצחת בית 5 || 2 (1978, 1980)
|-
| סקוטלנד || מנצחת בית 6 || 1 (1980)
|-
| פולין || מנצחת בית 7 || –
|-
| ספרד || מנצחת בית 8 || –
|-
|}

<sup>1</sup> במודגש: זכתה בטורניר

== תוצאות הטורניר ==

=== רבע הגמר ===
==== משחק ראשון ====

----

----

----

==== משחק שני ====

----

----

----

=== חצי הגמר ===
==== משחק ראשון ====

----

==== משחק שני ====

----

=== הגמר ===
==== משחק ראשון ====

==== משחק שני ====

== פרסים ==
=== שחקן הזהב ===
בתואר שחקן הזהב, הניתן לשחקן המצטיין בטורניר, זכה רודי פלר, חלוץ נבחרת גרמניה המערבית שכבש ארבעה שערים בטורניר.

=== מלך השערים ===
שישה שערים
* פייר ליטבארסקי

ארבעה שערים
* רודי פלר

שני שערים
* חורן חובניסיאן
* ז'אן-לואי זאנון
* מארק הייטלי
* גארי אואן
* פול גודארד
* איגור גורינוביץ'

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.uefa.com/under21/history/1982/ דף הטורניר] באתר הרשמי של אופ"א

קטגוריה:אליפויות אירופה בכדורגל עד גיל 21
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1982
ג'אנלוקה גאטאנו

ג'אנלוקה גַאֶטַאנוֹ (באיטלקית: Gianluca Gaetano; נולד ב-5 במאי 2000) הוא כדורגלן איטלקי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בנאפולי.

==קריירה==
גאטאנו נולד במטרופולין של נאפולי, ובשנת 2011 החל לשחק בקבוצת הנוער של נאפולי.<ref></ref><ref></ref>

ב-2016 הפך גאטאנו לשחקן הצעיר בהיסטוריית המועדון שחותם על חוזה מקצועני.<ref></ref> לאחר שבעונת 2018/2019 מונה לקפטן נבחרת הנוער, כבש 22 שערים והוסיף 8 בישולים בכל המסגרות, החל המאמן קרלו אנצ'לוטי לזמן אותו לנבחרת הבוגרת.

ב-13 בינואר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת, בניצחון 2–0 על ססואולו בקופה איטליה. ב-12 במאי 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בסרייה א', בניצחון קבוצתו 2–1 על ספאל. לאחר המשחק יצאה סבתו לחגוג עם בנמ משפחתה ברחובות נאפולי, ומתה בשל אירוע לבבי לאחר שנקלעה לוויכוח עם שכן בשל הרעש שהקימו.<ref></ref> ב-10 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בניצחון קבוצתו 4–0 על גנק הבלגית במסגרת שלב הבתים.

ב-21 בינואר 2020 הושאל לקרמונזה מהסרייה ב' עד לתום העונה.<ref></ref> ב-16 בפברואר כבש את שערו הראשון בקריירה המקצוענית ובישל שער נוסף בניצחון קבוצתו 5–0 על טרפאני קלצ'ו.<ref></ref> ב-18 בספטמבר 2020 הוארכה השאלתו לעונה נוספת,<ref></ref> וב-31 באוגוסט 2021 הושאל לקבוצה לעונה נוספת, ובתום העונה העפיל עם הקבוצה לסרייה א'.<ref></ref> בסך הכל שיחק גאטאנו 84 משחקים במדי הקבוצה בסרייה ב', בהם כבש 15 שערים ובישל 10 נוספים.<ref></ref>

== תארים ==
נאפולי
* אליפות איטליה: 2022/2023

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים איטלקים
קטגוריה:חלוצי כדורגל איטלקים
קטגוריה:כדורגלני נאפולי
קטגוריה:כדורגלני קרמונזה
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-2000
בראד קופר (קצין)

צ'ארלס בראדפורד "בראד" קופר השני (באנגלית: Charles Bradford "Brad" Cooper II) הוא קצין בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית המכהן כסגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
קופר נולד בצפון וירג'יניה. ב-1989 סיים לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי.

שירת כקצין בסיירת נושאת הטילים המונחים "USS Thomas S. Gates (CG 51)", בנושאת המטוסים דווייט אייזנהאואר (CVN-69), במשחתת "USS Fitzgerald", בסיירת "USS Anzio (CG 68)" ובסיירת "USS Vicksburg (CG-69)"

פיקד על המשחתת "USS Russell (DDG-59)" (בשנים 2006-2008) ועל סיירת נושאת הטילים המונחים "USS Gettysburg (CG 64)" (בשנים 2013–2015). כמו כן שירת בלשכת מזכיר ההגנה של ארצות הברית ובמשרד הרשות המבצעת של הנשיא, במטה פיקוד אפריקה, במטה צי האוקיינוס השקט, כיועץ לשר הפנים של אפגניסטן ובמטה הצי.

כאדמירל מונה בספטמבר 2016 למפקד כוחות הצי בדרום קוריאה, בינואר 2018 מונה למפקד קבוצת התקיפה השביעית, ביוני 2019 מונה לראש הלשכה המשפטית של הצי, וביוני 2020 מונה למפקד ספינות השטח של הצי האטלנטי. במאי 2021 מונה למפקד הצי החמישי והכוחות הימיים בפיקוד מרכז. בפברואר 2024 מונה לסגן מפקד פיקוד מרכז.

קופר בעל תואר שני במודיעין אסטרטגי מאוניברסיטת המודיעין הלאומי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.navy.mil/Leadership/Flag-Officer-Biographies/BioDisplay/Article/2236336/vice-admiral-brad-cooper/ ביוגרפיה] באתר הצי

קטגוריה:אדמירלים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מפקדי הצי החמישי של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של הצי
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
SGS (חברה שווייצרית)

(בעבר: Société Générale de Surveillance) היא תאגיד רב-לאומי שמרכזו בז'נבה שבשווייץ, המספק שירותי פיקוח, אימות ובחינה בשלל תחומים. החברה מעסיקה 96,000 עובדים ב-2,600 משרדים ומעבדות בעולם.

השירותים העיקריים של החברה כוללים פיקוח ואימות של כמות, משקל ואיכות של סחורות, בדיקת איכות של מוצרים ובדיקת עמידתם בתקנים ובהוראות אסדרה.

==היסטוריה==
החברה נוסדה בשנת 1878 ברואן שבצרפת, על ידי אנרי גולדסטוק, מהגר צעיר יהודי מלטביה. בעזרתו של מקסוול שפינגטון הוא לווה כסף מידיד אוסטרי, לשם הקמת שירות פיקוח על משלוחי תבואה בנמל רואן, שבעת המעבר בנמל נפגעו מגנבות ומסיבות נוספות. החברה בחנה ואימתה את המשלוח, בהיבטי כמות ואיכות, יחד עם היבואן. העסק צמח במהירות, ותוך שנה מיום הקמתו נוספו לו סניפים בנמלי לה האבר, דנקירק ומרסיי.

בשנת 1915, במהלך מלחמת העולם הראשונה, החברה העבירה את משרדה הראשי מפריז לז'נבה, וב-19 ביולי 1919 שינתה את שמה ל-Société Générale de Surveillance. היא נוהלה על ידי חתנו של גולדסטק ואחרי בנו מונה למנהל החברה.

באמצע המאה העשרים הרחיבה החברה את פעילותה למתן שירותי פיקוח ובחינה בשלל תחומים, בהם תעשייה, מחצבים, נפט, גז וכימיקלים, בין השאר באמצעות רכישת חברות העוסקות בפיקוח בתחומים אלה. ב-1965 רכשה החברה חברה העוסקת בבדיקות לא הורסות. ב-1981 החברה הפכה לחברה ציבורית שמניותיה נסחרות בבורסת SIX השווייצרית, וב-1985 צורפה ל. בעקבות התפרקות ברית המועצות הרחיבה החברה את פעילות גם למדינות ברית המועצות לשעבר.

בישראל מיוצגת החברה על ידי חברת ג'סקו – חברה כללית להשגחה בע"מ.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [https://www.sgs.com/en/our-company/about-sgs/our-history Our History], SGS
* [https://bloodbankers.typepad.com/submerging_markets/transnational_criminals_part_iv_final_final_final_1222003.pdf מעורבות החברה בפרשות שחיתות]

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה השווייצרית SIX
קטגוריה:חברות שווייצריות
יאספאטי

יאספאטי (בהונגרית: Jászapáti) היא עיירה במחוז יאס-נאג'קון-סולנוק, באזור המישור הגדול הצפוני במרכז הונגריה.

== גאוגרפיה ==
יאספאטי משתרעת על שטח של ואוכלוסייתה מונה 8,585 איש (נכון ל-2014).

== פוליטיקה ==
ראש העיר הנוכחי של יאספאטי הוא פרנץ פרקש (Ferenc Farkas) ממפלגת פידס (Fidesz-KDNP).

האספה העירונית המקומית, שנבחרה בבחירות לרשויות המקומיות ב-2019, מורכבת מ-9 חברים (ראש עיר ו-8 חברי פרלמנט ברשימה אישית) המחולקים למפלגות ובריתות פוליטיות.<ref></ref>

==היסטוריה==
===הקהילה היהודית===
לפני הכיבוש הגרמני היו ביאספאטי 169 תושבים יהודים מתוך כ-16,000 תושבים באוכלוסייה. רובם התפרנסו ממסחר ומלאכה. קהילת יהודי יסאפטי הייתה קהילת סטטוס קוו וקיימה בית ספר יהודי.

במאי 1944 פורסם צו לריכוז יהודי המחוז בגטאות. בעקבות צו זה הוקם באותו חודש גטו בעיירה יאספאטי. היהודים גורשו לגטו בלא רכושם.

ב-30 ביוני הועברו לבית חרושת ללבנים במונור ובתחילת יולי גורשו לאושוויץ.

== ערים תאומות ==
ליאספאטי ברית ערים תאומות עם:<ref></ref>
* 
* 
* 

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Jászapáti légi3.jpg|צילום אווירי של יאספאטי
קובץ:Hungary Jaszapati church.jpg|כנסיית יאספאטי
קובץ:Bahnhof, 2020 Jászapáti.jpg|תחנת הרכבת ביאספאטי
קובץ:1848-49 Revolution memorial name panel K-Zs, 2020 Jászapáti.jpg|אנדרטה לחיילים מיאספאטי שנהרגו במהלך מהפכת 1848 בהונגריה
קובץ:Cemetery Chapel, 2020 Jászapáti.jpg|קפלה של בית קברות
קובץ:Volt malomépület, helyi védelem alatt, 2020 Jászapáti.jpg|טחנת יאספאטי לשעבר
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הונגריה: עיירות יהודיות
מוקה (הרפובליקה הדומיניקנית)

מוקה (בספרדית: Moca) היא בירת מחוז אספאיאט בחבל סיבאו שברפובליקה הדומיניקנית, והעיר העשירית בגודלה במדינה עם אוכלוסייה של 173,442 תושבים, העיר ממוקמת 18 קילומטרים מזרחה מהעיר השנייה בגודלה במדינה, סנטיאגו דה לוס קביירוס. היא מחולקת לשמונה מחוזות עירוניים: סן ויקטור, לאס לגונס, חוסה קונטררס, חואן לופס, אל איגריטו, לה אורטגה, מונטה דה לה חגואה וקנקה לה ריינה.

הכפר הוקם ב-1780 על ידי והוכרז כעיר ב-1822.

העיר ידועה בשם "לה וייה ארואיקה" (העיירה הגיבורה) בשל מספר הגברים והנשים ממוקה שמילאו תפקיד מרכזי בהיסטוריה של הרפובליקה הדומיניקנית בהפלת שני דיקטטורים, אוליסס ארו (Ulises Heureaux) ורפאל טרוחיו, והבאת הדמוקרטיה חזרה למדינה.

במוקה נמצאת קתדרלת Corazon Sagrado de Jesus ("הלב הקדוש של ישו"). כל חלונות הזכוכית שלה הובאו במקור מאיטליה ומתארים את שנים-עשר השליחים ואת דרכו של ישו לצליבה.

לפי חלק מהטענות שם העיר "מוקה" פירושו עץ המשקיף על גדות הנהר. אחרים טוענים שהמילה מגיעה מאזור מוקאן הקרוב. אחרים טוענים שהמילה Moca מבוססת על שם גידול הקפה: Mocca. לפי פרנקלין טורס מוקה נגזר ממונח ילידי אשר אומץ על ידי המתיישבים האירופים.

למוקה מגזר בנקאי חשוב מאוד, העיר היא בית לסניפי כל הבנקים המסחריים במדינה. עסק חזק בחנויות, רהיטים, סופרמרקטים, מחסנים, מפעלי הנעלה, מזון, בנייה וחומרה.

בעיר יש את חברת ייצור קפה בשם "Industries Banilejas". העיר ידועה גם בייצור החקלאי שלה, כאשר בננות וקסאווה הם גידולים עיקריים. פירות נוספים: בננות, אפונת יונים, טארו, בטטות, דלעת, שעועית, קפה, תפוזים, לימונים, אשכולית, פאפאיה ועוד. מגוון ירקות כגון חסה, עגבניות, חצילים, פלפלים, כרוב מגדלים, בין אחרים. יש לה גם התפתחות גדולה במוצרי עופות, עם ייצור של 70% במגזר זה.

== אקלים ==
במרבית ימות השנה, טמפרטורת המקסימום עולה מעל 30 מעלות צלזיוס וטמפרטורת המינימום נמוכה מ־23 מעלות צלזיוס. בשנה ממוצעת יורדים כ־385 מילימטרים של משקעים. הטמפרטורות עלולת לעלות אל מעל ל־35 מעלות צלזיוס ולרדת אל מתחת ל־16 מעלות צלזיוס.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרפובליקה הדומיניקנית: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1780
אליוט טיטנסור

אליוט טיטנסור (באנגלית: Elliott Tittensor; נולד ב-3 בנובמבר 1989)<ref></ref> הוא שחקן אנגלי.

== קריירה ==
אליוט טיטנזור ואחיו התאום, לוק, הופיעו באופרת סבון הבריטית "ברוקסייד".<ref name="auto1"></ref>

בעונה הראשונה של סדרת הטלוויזיה "לגדול בלי בושה" ששודרה בערוץ 4 התאומים טיטנסור חלקו את התפקיד של קרל גלאגר. אליוט המשיך לשחק בסדרה לאחר שלוק עזב.<ref></ref>

בשנת 2010 שיחק בפרק בסדרה "עדות אילמת". הוא שב לשחק בפרק נוסף בשנת 2021.

בשנת 2017 שיחק בסרט הקולנוע "דנקרק".

בשנת 2022 הופיע בפרק בסדרת הטלוויזיה "בית הדרקון". בסדרה הוא משחק לצד אחיו והם מגלמים תאומים וחברים במשמר המלך של המלך וייסריז הראשון.

== חיים אישיים ==
אליוט הוא אחיו התאום הזהה של לוק. שניהם מהייווד, מנצ'סטר ולמדו בתיכון הייווד.<ref></ref> הוא היה במערכת יחסים עם קאיה סקודלריו מסוף 2009 עד תחילת 2014. מערכת היחסים ביניהם פורסמה כשסקודלריו תמכה בטיטנסור לאחר מעצרו לאחר תאונה שבה כמעט הרג מישהו בזמן שנהג במכונית לא מבוטחת וגרם לקורבן לפציעות חמורות ולעיוורון.<ref name="court" /> הוא הודה בנהיגה ללא ביטוח<ref name="court"></ref> ונתבע בגין נזקים שנבעו מאחריותו ותפקודו במהלך האירוע.<ref></ref>

== פילמוגרפיה ==
{| class="wikitable"
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! הערות
|-
| 2009
| Protect Me from What I Want
| דאז
| סרט קצר
|-
| 2011
| Charlie Says
| לוק
| סרט קצר
|-
| 2012
| האי ספייק
| גארי טיץ טיצ'פילד
|סרט קולנוע
|-
| 2013
| The Selfish Giant
| מרטין פנטון
| סרט קולנוע
|-
| 2014
| Slap
| ארצ'י
| סרט קצר
|-
| 2015
| North v South
| טרי זינגר
| סרט קולנוע
|-
| 2016
| אדית
| ג'ייק הצעיר
| סרט קצר
|-
| 2017
| דנקרק
| היילנדר 2
| סרט קולנוע
|}

== טלוויזיה ==
{| class="wikitable sortable"
|+
! שנה
! כותרת
! תפקיד
! class="unsortable" | הערות
|-
| 2004–2013
| לגדול בלי בושה
| קרל גלאגר
| תפקיד ראשי (עונות 1–9), כוכב אורח (עונה 11); 109 פרקים
|-
| 2007
| True Dare Kiss
| ג'יי. ג'יי
| 4 פרקים
|-
| 2009
| Moving On
| איאן ג'קו ג'קסון
| פרק: אפקט הפרפר<ref></ref>
|-
| 2014
| Chasing Shadows
| ג'ון מדוז
| שני פרקים
|-
| 2016
| Reg<ref name="BBC Online - credits"></ref>
| ריצ'רד קיז
| סרט טלוויזיה
|-
| 2010, 2021
| עדות אילמת
| סקוט ווסטון
|4 פרקים
|-
| 2022
| בית הדרקון
| אריק קרגיל
|4 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תאומים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אנגלים
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1989
גביע ווינר בכדורסל 2022/2023

גביע ווינר בכדורסל לעונת 2022/2023 היא התחרות ה־17 להיווסדו של מפעל גביע ווינר סל. כל קבוצת ליגת העל לקחו חלק בטורניר מלבד הפועל חיפה שהשתתפה באותם הימים במוקדמות היורופקאפ.

==הסיבוב הראשון==
6 קבוצות השתתפו בסיבוב הראשון ו-5 קבוצות נוספות שסיימו בעונה שעברה במקומות 1–5 הצטרפו בשלב רבע הגמר, משחקי הסיבוב הראשון התקיימו באולמות של הקבוצות שסיימו במיקום גבוה יותר בעונה שעברה.
{| class="wikitable"
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
!קלעים מובילים
|-
|הפועל תל אביב
|107–69
|עירוני קריית אתא
|גינת 16, הורד 13/ לואיס 19, גארט 12
|-
|הפועל גלבוע גליל
|81–71
|הפועל באר שבע
|בן משה 22, אודומס 15/ מור 16, קייטה 12
|-
|הפועל אילת
|76–73
|עירוני נס ציונה
|טרל 19, גריפין 15/ביי 24, קופר 13
|-
|}

==רבע הגמר==
בשלב רבע הגמר נפגשו 3 המנצחות מהסיבוב הראשון יחד עם 5 הקבוצות שהצטרפו בשלב זה, החל מרבע הגמר כלל המשחקים נערכו בהיכל אנרבוקס בחדרה.
{| class="wikitable"
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
!קלעים מובילים
|-
|הפועל חולון
|91–79
|הפועל גליל עליון
|רגלנד וג'ונסון 16/בוקר 21, הדסון 20 
|-
|הפועל ירושלים
|82–74
|הפועל אילת
|קרינגטון 27, קורנליוס 21/ גריפין 19, טרל 12
|-
|בני הרצליה
|78–92
|הפועל תל אביב
|קמפ 21, קרטר 16/ בראון 19, מנפורד 16
|-
|מכבי תל אביב
|85–75
|הפועל גלבוע גליל
|קולסון 16, בולדווין 15/ אודומס 23, גורהם 22
|-
|}

==חצי הגמר==
לשלב חצי הגמר העפילו 4 המנצחות בשלב רבע הגמר.
{| class="wikitable"
!קבוצה א'
!תוצאה
!קבוצה ב'
!קלעים מובילים
|-
|הפועל ירושלים
|71–76
|הפועל תל אביב
|קרינגטון 27, סמית' 21/גינת 19, טוקוטו 11
|-
|מכבי תל אביב
|97–91
|הפועל חולון
|פוית'רס 17, ניבו, מנקו ובולדווין 14/ רגלנד 24, ג'ונס 17
|-
|}
==גמר==
בשלב הגמר נפגשו הפועל ומכבי תל אביב לדרבי ראשון לעונה במסגרת גמר גביע ווינר.
משחק הגמר התקיים ב־23 באוקטובר 2022 בעיר חדרה.

==מהלך הטורניר==

קטגוריה:2022 בישראל: כדורסל
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2022
קטגוריה:עונות בגביע ווינר סל
יאן טבצ'ניק

יאן פטרוביץ' טבצ'ניק (באוקראינית: Ян Петрович Табачник; 31 ביולי 1945 – 11 בספטמבר 2023) היה נגן אקורדיון אסטרדה יהודי סובייטי ואוקראיני, מלחין, אמן העם של אוקראינה (1994), חבר הראדה העליונה של אוקראינה של הכינוס החמישי, השישי והשביעי (מפלגת האזורים).

==ביוגרפיה==
יאן טבצ'ניק נולד ב-31 ביולי 1945 למשפחה יהודית בצ'רניבצי. טבצ'ניק התחיל ללמוד לנגן באקורדיון בגיל 10, מגיל 13 כבר הופיע בהזמנה. בגיל 16 הוא הפך לאמן של התזמורת של הקרקס הממלכתי של קייב על הבמה, בגיל 18, בשנת 1964, הוא הופיע על הבמה כאמן של הפילהרמוניה המחוזית של אסטרחן.

בסוף שנות ה-60 חזר לצ'רניבצי, שם עבד בין השנים 1970–1978 כמנהל בית התרבות של רובע פרבומאיסק.

בשנת 1979, בהזמנת הפילהרמונית המחוזית של זפורוז'יה, הוא עבר לזפורוז'יה ועד 1994 ניהל את האנסמבל ווקאלי ואינסטרומנטלי שיצר.

ב-1995 עבר לאודסה, שם פתח את "התיאטרון העירוני למוזיקה של יאן טבצ'ניק".

בשנים 1997–1998 היה פרופסור במחלקה לכלי עם באוניברסיטה הלאומית לתרבות ואמנויות בקייב .

בשנת 2000 עבר לקייב, שם הקים את "מרכז היצירה הבינלאומי של יאן טבצ'ניק".<ref></ref>

בתקופת ברית המועצות טבצ'ניק הוציא 5 אלבומים. בתקופת אוקראינה העצמאית הוא הוציא 11 אלבומים כאשר חלק מהם כללו רק שירים שנכתבו על ידו.

על פעילותו לקידום התרבות הוענקו ליאן טבצ'ניק מספר עיטורים אוקראינים.

בשנים 2011 ו-2015 יצאו לאור ספרים ביוגרפיים שטבצ'ניק השתתף בכתיבתם.

נפטר ב-11 בספטמבר 2023 בתל אביב לאחר מאבק של שנתיים בסרטן ריאות..

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים אוקראינים
קטגוריה:חברי המועצה העליונה של אוקראינה
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט האוקראיני
קטגוריה:נגנים יהודים אוקראינים
קטגוריה:מלחינים יהודים אוקראינים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אוקראינים
קטגוריה:נגני אקורדיון
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1945
קטגוריה:אוקראינים שנפטרו ב-2023
התרסקות מטוס B-36 בקולומביה הבריטית

ב-14 בפברואר 1950 מטוס של חיל האוויר של ארצות הברית מסוג קונבאייר B-36 פיסמייקר מספר סידורי 44–92075, שהוקצה לזרוע ההפצצה ה-7 של ארצות הברית מבבסיס חיל האוויר קרסוול בטקסס, התרסק בצפון מערב קולומביה הבריטית בהר קולגט לאחר שהפיל פצצה גרעינית סימן 4. היה זה אובדן הנשק הגרעיני הראשון בהיסטוריה. ה-B-36B היה בדרך מבסיס חיל-האוויר איילסון ליד פיירבנקס, אלסקה לבסיס חיל האוויר קרסוול, יותר מ-3,000 מיילים לדרום-מזרח, במשימה שכללה התקפה גרעינית מדומה על סן פרנסיסקו.

== התאונה ==
המטוס טס במשימת קרב מדומה של תקיפה גרעינית נגד ברית המועצות. ה-B-36 המריא ב-13 בפברואר 1950מבסיס איילסון עם צוות קבוע של 15 איש וכן מפקד נשק ופצצה. תוכנית הטיסה שהייתה אמורה להמשך 24 שעות כללה טיסה מעל צפון האוקיינוס השקט, מכיוון מערבה של אלסקה וקולומביה הבריטית, ולאחר מכן פניה פנימה מעל מדינות וושינגטון ומונטנה. בשלב הזה ה-B-36 יטפס לגובה להפעלת פצצה מדומה מדרום לקליפורניה ולאחר מכן לסן פרנסיסקו, לאחר מכן הטיסה הייתה צפויה להמשיך ישירות לפורט וורת', טקסס. תוכנית הטיסה לא כללה כל חדירה למרחב האווירי של קנדה. המטוס נשא פצצת גרעינית סימן 4, המכילה כמות ניכרת של אורניום טבעי ו-2,300 קילוגרמים של חומרי נפץ רגילים. לפי חיל האוויר, הפצצה לא הכילה את ליבת הפלוטוניום הדרושה לפיצוץ גרעיני.

מזג אוויר קר של כמינוס 40 מעלות צלזיוס על הקרקע בבסיס איילסון השפיע לרעה על המטוס המעורב בתרגיל זה. לאחר שבע שעות מההמראה, שלושה מתוך ששת מנועי הבוכנה החלו לפלוט להבות וכובו. שלושת מנועי הבוכנה האחרים לא סיפקו מספיק כוח. החקירה שלאחר מכן תלתה את האשמה בהצטברות קרח בפתחי האוויר של הקרבורטור.

הצוות החליט לנטוש את המטוס מכיוון שהוא לא יכול היה להישאר באוויר עם שלושה מנועים שאינם מתפקדים וכשהוא נושא מטען כבד. פצצת האטום הושלכה והתפוצצה באוויר, וכתוצאה מכך אירע פיצוץ קונבנציונלי גדול. חיל האוויר הצהיר מאוחר יותר כי ליבת התרגול המזויפת שהייתה על סיפון המטוס הוכנסה לתוך הנשק לפני שהוא הושלך.

המטוס היה בקשר רדיו מתמיד עם מפקדת פיקוד האוויר האסטרטגי ותוך דקות מהנטישה פתח חיל האוויר המלכותי הקנדי במבצע בריקס כדי למצוא את הנעדרים. מזג אוויר גרוע הפריע למאמצי החיפוש; למרות זאת 12 מתוך 17 הגברים נמצאו בסופו של דבר בחיים. על פי השמועות, אחד מחמשת ההרוגים, הנשק, נמצא כעבור ארבע שנים (1954) באתר ההתרסקות. על פי ההערכות, ארבעת הטייסים הנותרים נחלצו מהמטוס מוקדם יותר מאנשי הצוות ששרדו, וההנחה היא שהם נחתו באוקיינוס ומתו מהיפותרמיה. לרשויות הקנדיות מעולם לא נאמר שהמטוס נושא נשק גרעיני.

קטגוריה:1950 בארצות הברית
קטגוריה:קולומביה הבריטית: היסטוריה
קטגוריה:תקריות ואסונות תעופה ב-1950
קטגוריה:חיל האוויר של ארצות הברית: תקריות ואסונות
קטגוריה:ארצות הברית: תאונות גרעיניות
קטגוריה:יחסי ארצות הברית – קנדה
חדוה סר

פסל עץ השלום יצירה של חדוה סר, [[כפר המכביה, ישראל]]

חדוה סר (נולדה ב-20 בספטמבר 1948) היא אמנית, ציירת, יוצרת שטיחי קיר ותכשיטים ופסלת ישראלית בינלאומית. שגרירת של רצון טוב מטעם אונסקו. פסלה עץ השלום מוצג ב-16 מקומות ברחבי העולם.

== ביוגרפיה ==
סר נולדה וגדלה בפתח תקווה. בת לניצולי שואה. בשנים 1964–1966 למדה אמנות במחלקת הנוער במוזיאון תל אביב לאמנות. ב-1966 עברה לפריז, צרפת ושם למדה באקדמיה גראנד שומיאר ובשנים 1967–1970 במרכז לאומנויות דקורטיביות . ב-1970 למדה במכללת הורנסי לאמנות שבלונדון .

בשנת 1975 היא פגשה את הפסלת מארגנטינה Alicia Penalba שהשפיעה על יצירתה ומשנת 1982 היא רק מפסלת.

סר עבדה על מייזמים גדולים בצרפת: ברוקנקור פרבר של פריז , סופיה אנטיפוליס , בשווייץ, בארצות הברית ובישראל.

סר מתגוררת בפריז.

== תערוכות יחיד ==
* המכון הצרפתי באתונה (1983)
* מוזיאון פיקאסו באנטיב (1988)
* אוניברסיטת הרווארד (1992)
* מוזיאון השטיח באובוסון (1998)
* מוזיאון תל אביב לאמנות (1999)
* גלריה למכירה פומבית בפריז (1999)
* גלריה למכירה פומבית במונקו (2000)
* גלריית פניג'ל בפריז (2005)
* גלריית פניג'ל בפריז (2006)
* גלריית ארמנו טדסקי במילאנו (2007)
* בית העירייה של הרובע ה-16 של פריז (2010)
* גלריה פייר אלן צ'אלייה בפריז (2011)

== פסלים במרחב הציבורי ==
* "איחוד מחדש" - פסל ברונזה, בית החולים תל השומר (2021)

===עץ השלום===
* האוניברסיטה העברית בירושלים (דצמבר 2007)
* אוניברסיטת סטיל באריזונה (מאי 2011)
* אוניברסיטת טמפל, פילדלפיה, פנסילבניה (מאי 2012)
* אוניברסיטת אל-קודס (יולי 2013)
* הגן הנשיאותי של ארמון ורדאלה במלטה (מרץ 2014)
* אוניברסיטת הרווארד, קיימברידג', מסצ'וסטס (יוני 2014)
* אורדינו אנדורה (יולי 2014)
* באקו, אזרבייג'ן (מאי 2015)
* גן האומות, ברלין, גרמניה (יולי 2015)
* כפר המכביה, רמת גן, ישראל (מאי 2016)
* אוניברסיטת שטרסבורג, צרפת (יולי 2016)
* כיכר הלובר בפריז, יולי 2017 - ינואר 2018
* חזית בית העירייה של הרובע ה-16 של פריז, 2021
* ריזארי פארק, אתונה, יוון, (20 בספטמבר 2019)

==תארים ==
* בשנת 1989 היא זכתה באות קצינה של מסדר האמנויות והספרות הצרפתי.
* בשנת 2000 היא זכתה באות אביר לגיון הכבוד הצרפתי
* בשנת 2017 היא שגרירה של רצון טוב מטעם אונסק"ו ושליחה מיוחדת של אונסק"ו לדיפלומטיה תרבותית.

==גלריה==

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://museum.imj.org.il/artcenter/newsite/he/?artist=סר,%20חדוה חדוה סר], באתר מוזיאון ישראל, ירושלים
* [https://en.unesco.org/goodwill-ambassadors/hedva-ser Hedva SER], UNESCO 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסלות ישראליות
קטגוריה:מסדר האמנויות והספרות
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1948
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1948
I'm Good (Blue)

"I'm Good (Blue)" הוא סינגל שהוקלט על ידי הדי ג'יי הצרפתי דייוויד גטה ביחד עם הזמרת-יוצרת האמריקאית ביבי רקסה. השיר יצא לאור ב-26 באוגוסט 2022, על ידי חברות התקליטים וורנר מיוזיק בריטניה ו-What a DJ.

השיר דוגם את השיר Blue (Da Ba Dee) (1998) מאת אייפל 65.

==רקע והכרזה==
גואטה ורקסה שיתפו פעולה בעבר ב-"Hey Mama" (2015), "Say My Name" (2018) ו-"Family" (2021), שרובם זכו להצלחה מסחרית.<ref name="fashionpaper"></ref> גואטה השמיע את השיר לראשונה במהלך הסט שלו באולטרה מיוזיק פסטיבל 2017. עם זאת, רק באוגוסט 2022 קטע מהשיר הפך ויראלי.<ref></ref> בזמן שהוא שוחרר, הוא כבר צבר 130,000 יצירות ו-500 מיליון צפיות בסך הכל בטיקטוק.<ref></ref>

בראיון למגזין רולינג סטון, סיפרה רקסה שיא וגואטה "הרכיבו את 'הרמיקס הנוסטלגי בצורה כל כך טבעית'".<ref name="RS"></ref>

השיר תואר כ"להיט מועדוני רגשי" המשלב את "השירה הסנטימנטלית" של רקסה עם "אקורדים אופוריים לפסנתר" ו"אנרגיית רחבת הריקודים המרגשת".<ref name="fashionpaper"/> בריאן Bonavoglia מ-DJ Life Mag חשב שהשיר הוא "רימייק מודרני להמנון המועדון מ-1998, "Blue (Da Ba Dee)" מאת אייפל 65".<ref></ref> הרצועה "שואלת גם את הריף הסינתי של המקור להוק הפסנתר המדורג משלו, וגם את נעימת הפזמון המדבקת להוק שמזכיר את תקופת ה-EDM שלו".<ref></ref>

== מיקומי שיא ==

=== מצעדי סוף שנה ===

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור I'm Good (Blue)
!מדינה
!תאריך
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!עולם
|26 באוגוסט 2022
|הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה
|וורנר מיוזיק בריטניה • What a DJ
|<ref></ref>
|-
!ארצות הברית
|13 בספטמבר 2022
|רדיו להיטים עכשוויים
|וורנר מיוזיק בריטניה
|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2022
קטגוריה:סינגלים מ-2022
קטגוריה:שירי דייוויד גטה
קטגוריה:שירי ביבי רקסה
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ביבי רקסה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ביוון
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפולין
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
אלכסנדר מקלאוד

אלכסנדר רודריק מקלאוד (Alexander Roderick McLeod, 1782 – 11 ביוני 1840) היה סוחר פרוות וחוקר ארצות ב שהחל את דרכו ב (בראשי תיבות NWC) בשנת 1802.

מקלאוד הפך לסוחר ומנהיג קבוצה (בריגדה) בחברת מפרץ הדסון (HBC), בראשות סר , לאחר שה-NWC התמזג לתוכה בשנת 1821. הוא היה פעיל מאוד בגיבוש תפקיד ה-HBC באזור הפסיפיק נורת' וסט והיה לו תפקיד מכריע במשלחת הארקטית של , כמו גם בהקמת שביל סיסקיו בין פורט ונקובר לעמק סקרמנטו של קליפורניה.

מבסיסו בפורט ונקובר, מקלאוד חקר את הנהרות אומפקווה ורוג בשנים 1826–1828, והכין את הבריגדה שלו ליציאה נוספת ביולי 1828 כאשר מגלה הארצות האמריקני ג'דדיה סמית הגיע לשם לאחר שרוב חבריו נרצחו על ידי בני האומפקווה באורגון. המנהל הראשי של פורט ונקובר הקצה מחדש את החטיבה של מקלאוד, כולל הגשש והמתורגמן , לחזור עם סמית לנהר האומפקווה כדי לחפש ניצולים ולנסות לאסוף את הסוסים, הפרוות והאספקה של סמית. חלק גדול מהציוד של סמית נאסף, כולל היומן שלו ושל האריסון רודג'רס, הפקיד של סמית, אבל 15 מתוך תשעה עשר אנשיו של סמית נרצחו. המפות של סמית עזרו למקלאוד במסעות המחקר המאוחרים יותר לצפון קליפורניה.

בעיני ה-HBC היה אלכסנדר מקלאוד אדם בעל דעות עצמאיות, אך היה עובד חשוב ששירת את החברה במגוון מסגרות. דלגו עליו כשהיה צריך לבחור מנהל ראשי (chief factor), משהו שהוא ציפה לקבל והרגיש שהרוויח. ג'ון באלנדן (John Ballenden), שנישא לשרה, בתו של מקלאוד מנישואיו לאישה אינדיאנית, אכן השיג תפקיד זה בחברה.

אגם מקלאוד (McLeod lake) בסטוקטון בקליפורניה נקרא על שמו, וכך גם הנהר מקלאוד.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.biographi.ca/en/bio/mcleod_alexander_roderick_7E.html ביוגרפיה] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מגלי ארצות בריטים
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1840
אתר גיבוי

אתר גיבוי הוא מקום שאליו ארגון יכול לעבור בעקבות אסון, כגון שריפה, שיטפון, איום טרור או אירוע משבש אחר. זהו חלק בלתי נפרד מתוכנית ההתאוששות מאסון ותכנון המשכיות עסקית רחב יותר של ארגון.<ref name="Baraniuk"></ref>

אתר גיבוי, או חלופי, יכול להיות מיקום אחר של מרכז הנתונים המופעל על ידי הארגון, או הסכם למיקום כזה באמצעות חברה המתמחה בשירותי התאוששות מאסון. במקרים מסוימים, לארגון אחד יהיה הסכם עם ארגון שני להפעלת אתר גיבוי משותף. בנוסף, לארגון עשוי להיות הסכם הדדי עם ארגון אחר להקמת אתר בכל אחד ממרכזי הנתונים שלו.

האתרים מסווגים בדרך כלל על סמך מידת המוכנות שלהם והמהירות שבה ניתן להפעילם: אתר "קר" (המתקן מוכן אך ללא ציוד), אתר "חמים" (הציוד במקום), אתר "חם" (הנתונים התפעוליים כבר טעונים בציוד) - העלויות של אתר הגיבוי גדלות ככל שעולים ב"טמפרטורה".

== סיווג ==
=== אתר קר ===
אתר קר הוא חלל תפעולי ריק עם מתקנים בסיסיים כמו רצפות מוגבהות, מיזוג אוויר, קווי חשמל ותקשורת וכו'. רק בהתרחש אירוע מובא ומוקם ציוד לחידוש פעילות הארגון. הדבר לא כולל עותקים מגובים של נתונים ומידע מהמיקום המקורי של הארגון, וכן ללא חומרה שכבר הוגדרה. היעדר חומרה מסודרת תורם לעלויות ההפעלה המינימליות של האתר הקר, אך דורש זמן נוסף להתארגנות והפעלה בעקבות האסון על מנת שהמתקן יפעל בקיבולת קרובה לזו שקדמה לאסון. במקרים מסוימים, באתר קר עשוי להיות ציוד זמין, אך הוא אינו פעיל.

=== אתר חמים ===
אתר חמים הוא מצב ביניים בין אתר חם לקר. לאתרים אלו חומרה וקישוריות שכבר הוקמו, אם כי בקנה מידה קטן יותר. באתרים חמימים עשויים להיות גיבויים בהישג יד, אך ייתכן שהם לא יהיו מלאים ועשויים להיות בני מספר ימים עד שבוע. השחזור יתעכב בזמן מסירת קלטות גיבוי לאתר החמים, או שנוצרת קישוריות רשת ושחזור הנתונים מבוצע מאתר גיבוי מרוחק.

=== אתר חם ===
אתר חם הוא כמעט שכפול של האתר המקורי של הארגון, עם מערכות מחשוב מלאות כמו גם גיבויים מלאים של נתוני המשתמש. ניתן להשתמש בסנכרון בזמן אמת בין שני האתרים כדי לשקף לחלוטין את סביבת הנתונים של האתר המקורי באמצעות הרשת ותוכנות מיוחדות. האתר החם קיים על מנת שהארגון יוכל לעבור במקרה של הפרעה באתר המקורי, במינימום הפסדים לפעילות רגילה ובזמן ההתאוששות הקצר ביותר. באופן אידיאלי, אתר חם יתחיל לפעול תוך מספר שעות. ייתכן שיהיה צורך להעביר כוח אדם לאתר החם, אך ייתכן שהאתר החם עשוי להיות תפעולי מנקודת מבט של עיבוד נתונים לפני העברת הצוות. קיבולת האתר החם עשויה להתאים לקיבולת האתר המקורי בהתאם לדרישות הארגון. אתר גיבוי מסוג זה הוא היקר ביותר לתפעול. אתרים חמים פופולריים בקרב ארגונים המפעילים תהליכים בזמן אמת כמו מוסדות פיננסיים, סוכנויות ממשלתיות וספקי מסחר אלקטרוני.

התכונה החשובה ביותר הקיימת באתר חם היא שסביבת הייצור פועלת במקביל למרכז הנתונים הראשי. סנכרון זה מאפשר השפעה מינימלית וזמני השבתה נמוכים לפעילות העסקית. במקרה של אירוע הפסקה משמעותי, האתר החם יכול לתפוס את מקומו של האתר המושפע באופן מיידי. עם זאת, רמה זו של יתירות אינה זולה, ועסקים יצטרכו לשקול את ניתוח העלות-תועלת (CBA) של ניצול אתרים חמים.

כיום אם אתר הגיבוי מושבת ייתכן שהוא לא ייחשב כאתר חם בהתאם לרמת הבשלות של הארגון לגבי גישת ISO 22301 (תקן בינלאומי לניהול המשכיות עסקית).

== אתרים חלופיים ==
בדרך כלל, אתר חלופי מתייחס לאתר שבו אנשים והציוד שהם צריכים לעבודה מועברים לתקופת זמן עד שהאתר הרגיל, בין אם הוקם מחדש או מוחלף, יהיה זמין.

== ראו גם ==
* גיבוי

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניהול סיכונים
קטגוריה:אחסון נתונים
בהאמסאייר

בהאמסאייר (באנגלית: Bahamasair Holdings Limited) היא חברת תעופה שבסיסה בנסאו. זוהי חברת התעופה הלאומית של איי בהאמה והיא מפעילה טיסות סדירות ל-32 יעדים מקומיים ואזוריים בקריביים ובארצות הברית מבסיסה בנמל התעופה הבינלאומי לינדן פינדלינג (NAS).

== צי מטוסים ==
נכון ליולי 2022, צי בהאמסאיר מורכב מהמטוסים הבאים:<ref></ref><ref></ref>
{| class="wikitable" style="margin:1em auto;border-collapse:collapse;text-align:center"
|+צי בהאמסאיר
! כלי טיס
! בשירות
! הזמנות
! נוסעים
! הערות
|-
| ATR 42-600
| 3
| &#x2014;
| 50
|
|-
| ATR 72-600
| 2
| &#x2014;
| 70
|
|-
| בואינג 500–737
| 1
| &#x2014;
| 120
|
|-
| בואינג 700–737
| 3
| &#x2014;
| 138
|
|-
! סך הכל
! 9
! colspan="3" |
|}

== תאונות ותקריות ==
נכון לשנת 2022, בהאמסאיר לא חוותה תאונה קטלנית מאז הקמתה ב-1973. עם זאת, שלושה מטוסים אבדו בתאונות לא קטלניות ובאירוע מזג אוויר:<ref></ref>
* ב-14 במרץ 2017, נגרם נזק משמעותי למטוס ATR 72-600 לאחר שנפגע מטורנדו אלים בנמל התעופה הבינלאומי נסאו-לינדן פינדלינג, בהאמה. כן נסע הראשי של צד שמאל קרס.<ref></ref>
* ב-20 באפריל 2007, מטוס בומברדייה דאש 8 סבל מתקלה כן נסע השמאלי בזמן נחיתה בנמל התעופה Governor's Harbour, מה שגרם למטוס להחליק על המסלול עד לעצירה. המטוס ניזוק ללא יכולת תיקון. איש מ-48 הנוסעים ו-3 אנשי הצוות לא נפגע.<ref></ref>
* ב-12 באוקטובר 1998, מטוס מסוג הוקר סידלי HS 748 ניזוק ללא יכולת תיקון על ידי הוריקן מיץ' בזמן שהות בחניה בנסאו.<ref></ref>
* ב-31 ביולי 1978, מטוס FH-227 של Fairchild Hiller פגע במסלול הנחיתה של נמל התעופה הבינלאומי צ'אב קיי שניות לאחר ההמראה כשכן הנסע שלו כבר מורם. הוא החליק על המסלול ונעצר, אך ניזוק ללא תקנה. לא היו הרוגים.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות תעופה לאומיות
קטגוריה:איי בהאמה
מוראטו

פליפה רודריגס דה סילבה (בפורטוגזית: Felipe Rodrigues da Silva; נולד ב-30 ביוני 2001 בפרנסיסקו מוראטו שבברזיל), הידוע בכינוי מוראטו (בפורטוגזית: Morato), הוא כדורגלן ברזילאי המשחק בעמדת הבלם בקבוצת נוטינגהאם פורסט מהפרמייר ליג.

== קריירת מועדונים ==
מוראטו החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של סאו פאולו, ובשנת 2019 עבר למחלקת הנוער של בנפיקה ליסבון. ב-21 בדצמבר 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הבוגרת של המועדון, בתיקו 2-2 נגד ויטוריה סטובל במסגרת גביע הליגה הפורטוגלית לעונת . ב-30 באפריל 2021 ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל הפורטוגלית, בניצחון 2-0 על טונדלה במסגרת המחזור ה-30 לעונת . ב-14 בספטמבר ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, בתיקו 0-0 נגד דינמו קייב במסגרת שלב הבתים לעונת 2021/2022.

ב-30 באוגוסט 2024 נמכר אל נוטינגהאם פורסט.
== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:בלמי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני בנפיקה ליסבון
קטגוריה:כדורגלני נוטינגהאם פורסט
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים בפורטוגל
קטגוריה:ספורטאים ברזילאים באנגליה
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-2001
מאיר פרוינדליך

מאיר פרוינדליך 1947 עם מצלמה רוליפלקס
ממוזער
צילום מאיר פרוינדליך הורדת שלטים מקיר הכותל המערבי מלחמת ששת הימים
מאיר פרוינדליך<ref></ref> (נולד ב-11 בנובמבר 1935) הוא צלם ישראלי. הצילום המפורסם שלו, ביקור ראש ממשלת ישראל דוד בן-גוריון בכותל, מוצג דרך קבע בבית העצמאות שבתל אביב.

== ביוגרפיה ==
פרוינדליך נולד בחיפה, בנם של מרטין (משה) פרוינדליך ומרגוט (פנינה) ריטרבנד, שעלו בשנת 1933 במסגרת העלייה החמישית מגרמניה. גדל בכפר שמריהו ולמד במחזור הראשון של בית הספר היסודי ברנדייס בהרצליה.

לאחר שקיבל מצלמת "בוקסה" כמתנת בר מצווה החל לצלם ולפתח את התשלילים במעבדה שהקים בביתו.

את לימודי התיכון התחיל בקיבוץ מרחביה ובשנת 1950 עבר להתגורר בביתה של דודתו בחולון ולמד את מקצוע הצילום לדפוס בהוצאת א. לוין אפשטיין בבת ים.

בשנת 1953 התגייס כצלם צבאי ביחידת ההסרטה של צה"ל והמכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה, ולאחר שחרורו משירות סדיר המשיך לשרת במילואים כצלם עבור במחנה גדנ"ע ובמחנה. במהלך מלחמת ששת הימים תיעד במצלמתו את הפריצה לעיר העתיקה וכיבוש הכותל המערבי והנציח את ביקורו של דוד בן-גוריון בכותל, צילום המוצג כיום בבית העצמאות שבתל אביב.

לאחר השירות הצבאי השתלב פרוינדליך כצלם דפוס שקע בעיתון דבר וכצלם סטילס בעיתון דבר לילדים. הוא צילם את תמונות השער למוסף השבועי דבר השבוע ודבר לילדים. הוא עסק כצלם דפוס אופסט בהוצאת הספרים מסדה, וכן שימש כמדריך לצילום דפוס אופסט של חברת פלווקו, נציגת אגפא בישראל. הוא פרש מתפקידו בגיל 78, ולאחר מכן היה סוכן של חברת סיטקו עד גיל 83. כמו כן היה פרוינדליך חבר בהתאחדות הצלמים בישראל מאז שנות ה-70.

== תערוכות ==
בשנת 1961 הוצג צילום שצילם בתערוכה בבית סוקולוב.

תערוכה ראשונה של צילומיו התקיימה בתחילת 1965 בחולון ומשם נדדה לרמת גן, כפר שמריהו וקריית אונו. על צילומיו נכתב בעל המשמר:

לאחר מלחמת ששת הימים הוצגה תערוכה של 40 צילומים שלו מהמלחמה.

בשנת 2006 הוצגה תמונה שלו הזמר האילם בתערוכה של גמלאים במשכן הכנסת.

צילומיו הוצגו בתערוכות רבות לאורך השנים.

=== תערוכות יחיד ===
* 1965 - הדמות והדומם בישראל, יד לבנים בחולון, רמת גן, כפר שמריהו וקריית אונו
* 1967 - המערכה על כיבוש ירושלים, יד לבנים בחולון
* 2013 - כחול הים, מרכז וייל, כפר שמריהו

=== תערוכות קבוצתיות ===
* 1961 - תערוכת צילומים לזכרם של רוברט קאפה ודוד סימור, בית העיתונאים על שם סוקולוב, תל אביב
* 1966 - מראות הנגב, בית התרבות ברמת גן

== ספרים ==
===צילומים בספרי מלחמות ישראל===
* המלחמה לשלום - הוצאת דקל 1976
* מלחמת ששת הימים - הוצאת פיקוד המרכז 1967
* קסדות אל פני ירדן - כתב שאול הון, מאיר פרוינדליך, הוצאת מעריב 1968

===צילומים באלבומים===
* שנתון ישראל לאומנות הצילום בין השנים 1963–1966
* צלמי המילניום ישראל 2000
* אלבום הצלמים: ישראל 2006

== חיים אישיים ==
פרוינדליך נשוי לג'קלין כהן מאז 8 באוקטובר 1958. השניים מתגוררים בכפר שמריהו והורים ל-3 ילדים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
חיים אנחנו במחתרת

חיים אנחנו במחתרת הוא שיר שכתב בשנת 1933 אברהם שטרן (יאיר), אז ממפקדי הארגון הצבאי הלאומי ולימים מפקד הלח"י.

את מילות השיר התאימו ללחן השיר "אנו נהיה הראשונים" ובלחן זה שרו אותו בארץ ישראל. גולי אצ"ל ולח"י, ששרו אותו רבות במחנות המעצר באריתריאה, ביצעו שינויים קלים בלחן לצורך הגברת הדרמטיזציה, ובאופן זה ביצעה אותו לימים "זמרת המחתרות" שולמית לבנת, כפי שלמדה מבעלה ומאנשי לח"י אחרים ששהו במחנות המעצר.

השיר נכלל בארבעה דפי סטנסיל של שירים, ובשנת 1948 הופיע בשירון בית"ר "שיר זמר לבני חרות", וזו הייתה הפעם הראשונה שהוא הוכנס לשירון כזה, על אף השנים הרבות מאז חיבורו. ד"ר נתן שחר העריך שהדבר נגרם מאחר שאז חזרו ארצה הגולים מאפריקה, והם פעלו להפיץ את השירים ששרו במחנות המעצר.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:שירי אברהם שטרן (יאיר)
גדוד המשמר (אוסטריה)

ווינה ב-2005]]
גדוד המשמר (בגרמנית: Gardebataillon) הוא גדוד מיוחד של צבא אוסטריה אשר מטרתו היא לייצג את אוסטריה בטקסים ממלכתיים באוסטריה ומחוצה לה. מקביל לוואכטבטליון בבונדסוור.

==היסטוריה==
הגדוד הוקם לראשונה ב-1 במרץ 1935 ברפובליקה האוסטרית הראשונה ונקרא בתחילה "גדוד המשמר של וינה". מפקדתו הראשונה נמצאה בהופבורג. הגדוד פורק בעקבות האנשלוס ואיחוד הצבא האוסטרי לתוך הוורמאכט. ב-1956 הוקם מחדש הגדוד תחת השם "גדוד המשמר הצבאי" (Heereswachbataillon). מפקדת הגדוד נקבעה בצריף מריה תרזה בווינה. ב-15 במאי 1957 קיבל הגדוד את שמו הנוכחי.

==תפקידים==
משימות הגדוד כוללות הגנה על מבנים פדרליים כמו ההופבורג והקנצלרייה. הגדוד מספק גם משמר כבוד באירועים ייצוגיים (כגון הסמכות שגרירים, טקסי קבלת פנים ותהלוכות). הגדוד משתתף גם בטקסי קבורה לחיילים שנהרגו בקרב.

מדיהם של אנשי גדוד המשמר נבדלים ממדי שאר הצבא האוסטרי באמצעות כומתה אדומה וצווארון לבן שלהם. כמו כן חיילי הגדוד מצוידים גם בקסדה טקסית, שבחזיתה סמל אוסטריה. גדוד המשמר כולל גם את "תזמורת המשמר של וינה" (Gardemusik Wien), המהווה את אחת מ-9 התזמורות הצבאיות של הצבא האוסטרי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bundesheer.at/organisation/gattung/garde.shtml אתר האינטרנט הרשמי של גדוד המשמר]
* [https://m.youtube.com/channel/UCtQFVG2AxG4OsN0oSH8QLQA ערוץ היוטיוב הרשמי של גדוד המשמר]

קטגוריה:אוסטריה: צבא וביטחון
נקודת בטוליה

נקודת בטוליה או נקודת באטוליה או באטוליה פוינט או נוס באטוליה (באנגלית: Batuliya Point; בבולגרית: нос Батулия) היא לשון יבשה שאינה מכוסה קרח, המהווה את הקצה המזרחי של האי רוברט באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.
== גאוגרפיה ==
נקודת בטוליה מהווה את הקצה הדרומי של פתחו של מפרצון צפינה.

נקודת בוטליה בולט 550 מטרים מהאי לתוכו של מצר ברנספילד.

נקודת בטוליה ממוקמת 5.4 קילומטרים צפונית-מזרחית לקצה הדרום-מזרחי של נקודת רוברט;

נקודת בטוליה ממוקמת 3 קילומטרים צפונית - צפון-מזרחית לקצה הדרום מזרחי של נקודת סאדאלה;

נקודת בטוליה ממוקמת 1.9 קילומטרים דרומית לנקודת קיצ'ן.

== היסטוריה ==
=== מיפוי אזור לשון היבשה ===

אזור לשון היבשה מופה לראשונה על ידי סוקרים בולגרים בשנת 2009.

=== מקור השם ===

לשון היבשה נקראת על שם היישוב בטוליה שבמערב בולגריה.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://copernix.io/#?where=-59.34910700310489,-62.40499302548691,15&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור הנקודה, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix

בטוליה
בטוליה
המשובשים

המשובשים (באנגלית: The Imperfects) היא סדרת מדע בדיוני אמריקאית שיצרו דניס היטון ושלי אריקסן.<ref name="SeriesOrder"></ref> הסדרה עוקבת אחר שלושה מבוגרים צעירים הרודפים אחר המדען המטורף שהתעסק עם ה-DNA שלהם, וכתוצאה מכך סובלים מתופעות לוואי.<ref></ref> הסדרה עלתה לאקרנים בנטפליקס ב-8 בספטמבר 2022.<ref></ref>

אבי, טילדה וחואן סובלים מתוצאות לוואי מפלצתיות של ניסוי שהשתבש, ומשלבים כוחות כדי לנסות למצוא את המדען שאחראי לכך – ותרופה למצב.

== עלילה ==
שלושה בני עשרים ומשהו, אבי, חואן וטילדה, הופכים למפלצות לאחר שעברו טיפול גנטי ניסיוני. השלישייה מחליטה לאחר מכן לרדוף אחר ד"ר אלכס סרקוב, המדען האחראי לשינוי הגנטי שלהם, ולהכריח אותו להפוך אותם שוב לאנושיים. אליהם מצטרפת ד"ר סידני בורק, מדענית שמסייעת להם בחיפושיהם.

== שחקנים ודמויות ==
* איטליה ריצ'י בתור ד"ר סידני בורק
* מורגן טיילור קמפבל בתור טילדה ובר
* ריהאנה ג'אגפאל בתפקיד אבי סינג
* איניאקי גודוי בתור חואן רואיז
* ריס ניקולסון בתור ד"ר אלכס סרקוב
* סלינה מרטין בתור האנה מור
* קירה זגורסקי בתור איזבל פינץ'

== הפקה ==
ב-16 באפריל 2021 אישר שירות הזרמת המדיה נטפליקס להפקה להפיק סדרה המורכבת מעשרה פרקים. התוכנית נוצרה על ידי דניס היטון ושלי אריקסן, שצפויות להפיק בפועל לצד צ'אד אוקס ומייקל פריסלב. "Nomadic Pictures" היא חברת ההפקה. הסדרה מבססת את כוחות הדמויות הראשיות על של יצורים אגדיים, כמו הבאנשי, הסוקובוס והצ'ופקברה.<ref></ref>

=== ליהוק ===
עם ההכרזה על הזמנת הסדרה, לוהקו איטליה ריצ'י, מורגן טיילור קמפבל, ריאנה ג'פאל, אינאקי גודוי, ריס ניקולסון, סלינה מרטין וקירה זגורסקי לתפקידים בסדרה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:סדרות דרמה המשכיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה באנגלית
קטגוריה:נטפליקס: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
תומאס סרון

תומאס סרון דה לוסיו (בספרדית: Tomás Zerón de Lucio) הוא מבוקש שהיה ראש סוכנות החקירות הפליליות של מקסיקו (AIC) בתקופת ממשלו של הנשיא אנריקה פניה נייטו ובכיר בממשל המקסיקני.

משנת 2019, הוא מבוקש על ידי מערכת המשפט המקסיקנית בגין האשמות שונות הכוללות עינויים וסילוף ראיות בפרשת היעלמות 43 הסטודנטים מאיוצינאפה, מעילה בעשרות מיליוני דולרים, ורכישת תוכנת פגסוס של NSO Group.

ב-2019 הוא ברח ממקסיקו לקנדה ומשם טס לישראל כדי להימנע ממעצר.

כיום מתגורר סרון במגדל נווה צדק בתל אביב, זאת למרות הבקשה המקסיקנית מישראל להסגיר אותו למקסיקו.

על פי דיווח מיולי 2021 "הניו יורק טיימס" נכון לאותו מועד ישראל לא טיפלה בבקשת ההסגרה של מקסיקו, או בבקשתו של סרון עצמו לקבלת מקלט מדיני. גורם ישראלי שצוטט בכתבה טען כי הסחבת בטיפול בנושא היא מכוונת שנועדה להתנקם במקסיקו על כך שנציגיה באו"ם תמכו בחקירת חשדות ל"פשעי מלחמה" של ישראל בשנת 2018.

הרשויות במקסיקו חוקרות גם אנשי עסקים ישראלים המקורבים לסרון, ובהם דוד אביטל, מחברת MTRX Technologies השייכת לחברת רייזון הישראלית, שלפי החשד סייע לסרון להסתתר בתל אביב.

בשנת 2022 דווח בעיתון "הארץ" שלנוכח סירוב ישראל להסגירו, מקסיקו פתחה במשא ומתן עם המבוקש עצמו.

== ביוגרפיה ==
=== הכשרה אקדמית ===
סרון למד מינהל תעשייתי במכון הפוליטכני הלאומי. הוא סיים לימודי מדעים פליליים.<ref name=":0"></ref>

=== קריירה בחברות פרטיות ===
בשנת 1993, סרון היה גזבר בחברת 'La Compañia de Parras, SA; ב-2002 הוא היה המנהל הפיננסי של Grupo Control de Riesgo, וב-2006 הוא שימש חודשיים כמנהל פיננסי ב-Contrusistem.

=== מנהל ציבורי ===
במהלך שש השנים של פליפה קלדרון, סרון היה אחראי על השליטה הפוליטית של ארגון La Policía Federal Preventiva (PFP), במזכירות לביטחון פנים, לשם הצטרף ב-2007 ופגש את ג'נרו גרסיה לונה. לסרון לא היה ניסיון קודם בשירות ציבורי או בעבודת ביטחון ציבורי לפני שהצטרף ל-Policía Federal Preventiva (משטרת מניעה פדרלית).

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.theguardian.com/world/2021/jul/22/mexico-israel-extradite-investigator-disappearance-43-students מקסיקו קוראת לישראל להסגיר חוקר לשעבר ב-43 תיקי תלמידים נעדרים], באתר הגרדיאן, 22 ביולי 2021

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים מקסיקנים
קטגוריה:פקידים במשרדי ממשלה
קטגוריה:ילידי המאה ה-20
ריס ניקולסון

ריס ניקולסון (באנגלית: Rhys Nicholson; נולד ב-22 באפריל 1990) הוא שחקן וקומיקאי אוסטרלי. הוא ידוע בהיותו שופט בתוכנית המציאות "המרוץ לדראג של רופול דאון אנדר" משנת 2021 ואילך.

== קריירה ==
ניקולסון עבר לסידני ב-2009. הוא זכה להצלחה מוגבלת כקומיקאי עד 2012, אז זכה בפרס המגזין Time Out עבור הכוכב עולה החדש הטובה ביותר בפסטיבל הקומדיה של סידני. מאז הוא מופיע ברחבי העולם. הוא הופיע הפסטיבלים והופעות רבות אחרות בהן ניו יורק, פסטיבל הפרינג' של אדינבורו, פסטיבל הקומדיה של וודאפון בדבלין, פסטיבל הקומדיה של ניו זילנד ובתיאטרון סוהו בלונדון.

בשנת 2014, ניקולסון הופיע בסרט התיעודי "GayCrashers", לצד ג'ואל קריזי, בו הצמד נוסע לעיירה הקטנה קולאק ומבצעים מופע סטנד-אפ. קריזי היה מושא להתקפה הומופובית בביקור קודם בעיר.<ref></ref>

בשנת 2016, כדי להדגיש את החשיבות של שוויון נישואין באוסטרליה, ניקולסון התחתן בפומבי עם הלסבית והקומיקאית זואי קומבס מאר בפסטיבל הקומדיה הבינלאומי של מלבורן. באותה שנה ניקולסון וקומבס מאר היו גם מועמדים שניהם לפרס בארי לתוכנית הטובה ביותר, שבו זכה קומבס מאר.<ref></ref>

בשנת 2021, ניקולסון שימש כשופט בתוכנית המציאות "המרוץ לדראג של רופול דאון אנדר" לצד רופול ומישל ויסאז'.<ref></ref> באותה שנה לוהק ניקולסון לתפקיד ראשי בסדרת המדע בדיוני הטלוויזיונית של נטפליקס, "המשובשים".

ניקולסון הופיע בתפקידי אורח במספר סדרות ותוכניות טלוויזיה, כולל "Housos vs. Authority", "Balls of Steel Australia", "The Morning Show", "Comedy Up Late", "Dirty Laundry Live", "The Feed", "Talkin'Bout Your Generation", "The Project" ו-"Huhesy, We have a Problem". הוא הופיע בפסטיבל הקומדיה של סידני, בפסטיבל הקומדיה הבינלאומי של מלבורן, ובפסטיבל הקומדיה Just for Laughs.

== מופעי סולו ==

== חיים אישיים ==
ניקולסון הוא הומו,<ref></ref> א-בינארי,<ref></ref> ומשתמש בכינוי הגוף they/them.<ref></ref> הוא מתגורר עם ארוסו, מגיש הרדיו טריפל ג'יי לשעבר קיראן ויטלי.

הוא אחיינו של חבר בלהקת הרוק "Machine Gun Fellatio" וחובב מוזיקה נלהב.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:קומיקאים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1990
CIOS (כבל)

מערכת אופטית קפריסין–ישראל (באנגלית: Cyprus-Israel Optical System, בקיצור: CIOS) היא מערכת כבלים תת-ימית של כבלים בים התיכון המקשרת בין קפריסין לישראל.

== היסטוריה ==
חברת AT&T נבחרה לביצוע התקנת הכבל בעלות של כ-10 מיליון דולר.

לכבל יש נקודות חיבור באיה נאפה ונהריה. הוא בעל קיבולת שידור של 622 Mbit/s ואורכו הכולל הוא 250 ק"מ. הפעלתו החלה ב-11 באפריל 1994.

== לקריאה נוספת ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יחסי ישראל–קפריסין
קטגוריה:כבלים תת-ימיים
קטגוריה:ישראל: טלקומוניקציה
תזמורת המשמר של וינה

תזמורת המשמר של וינה (בגרמנית: Gardemusik Wien) היא אחת מתשע התזמורות הצבאיות של צבא אוסטריה, והחשובה מביניהן. התזמורת מסונפת לגדוד המשמר האוסטרי.

==היסטוריה==
התזמורת הוקמה בספטמבר 1955 והייתה שייכת בתחילה למשמר הגבול האוסטרי. בינואר 1956 הוקם באופן רשמי צבא אוסטריה ויחד עמו "גדוד המשמר של וינה". גדוד המשמר השתלט על כל המשימות הייצוגיות בתחומי וינה, ולפיכך התזמורת הצבאית של וינה סונפה אליו. 

תזמורת המשמר של וינה היא אחת היחידות הבודדות בצבא האוסטרי שלא הושפעו מהקיצוץ הרוחבי שנערך בצבא ב-2014.

==תפקידים==
תזמורת המשמר של וינה נוכחת בטקסים החשובים והייצוגיים ביותר של הצבא האוסטרי. כולל טקסי קבלות פנים, הסמכות שגרירים, ומצעדים צבאיים רשמיים. לתזמורת המשמר ישנה מסורת ליצור מצעד חדש לרגל כל השבעה של נשיא אוסטרי. בפעם האחרונה נערך מצעד חדש לכבוד השבעתו של אלכסנדר ואן דר בלן ב-2017.

פרט לתפקידיה הרשמיים, תזמורת המשמר מבצעת גם הקלטות אולפן של שירים אוסטריים לאומיים. במהלך שנות פעילותה הפיקה התזמורת למעלה מעשרים תקליטים. התזמורת כוללת 60 חברים. מאפיין בולט של התזמורת הוא העדרם של תופים המהווים חלק חשוב בפורמט הגרמני של התזמורות הצבאיות המשמש גם את הצבא האוסטרי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.bundesheer.at/organisation/gattung/gardemusik תזמורת המשמר של וינה] באתר הצבא האוסטרי

קטגוריה:אוסטריה: צבא וביטחון
קטגוריה:להקות צבאיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1955
שום גמדים לא יבואו

שום גמדים לא יבואו הוא רומן מאת הסופרת הישראלית שרה שילה, שיצא לאור בשנת 2005 במסגרת "ספריה לעם" של הוצאת "עם עובד". הספר נערך על ידי יובל שמעוני וזכה בפרס ספיר.

== עלילה ==

הספר מתאר עיירת ספַר בצפון הארץ בשנות ה-70 של המאה ה-20 בה חיים התושבים באימה מתמדת מפני האויב שמעבר לגבול לבנון (קל לזהות את המקום כמעלות-תרשיחא אך השם לא מוזכר בסיפור). הספר מתחיל בערב של ירי קטיושות על העיר, כשלמחורת חל יום השנה השישי לפטירתו של מסעוד דדון, מלך הפלאפל המקומי.

== כתיבת הספר ==
שרה שילה בחגיגה של [[עם עובד לרגל זכייתה בפרס ספיר, שבוע הספר, יולי 2008]]
בשנת 1998 החלה הסופרת הישראלית שרה שילה להתמסר לכתיבת הספר שום גמדים לא יבואו.

את תהליך כתיבת הספר הספר תיארה שילה:

לאחר תהליך כתיבה ממושך היא הגישה את הספר להוצאת עם עובד, שפרסמה אותו ב-2005 בשיתוף מפעל קסת לספרות ביכורים. הספר זכה להצלחה מסחרית יוצאת דופן, לביקורות משבחות ולמספר פרסים, ביניהם פרס ספיר, פרס קרן טובה ויצחק וינר לעידוד יצירה ספרותית מקורית ובפרס שרת החינוך בתחומי היצירה הספרותית.<ref></ref>

הספר עובד גם למחזה על ידי רויטל איתן, שהוצג בין היתר ב-2014 בפסטיבל לבי במזרח (מוזיקה מקורית: ישראל כסיף, משחק: שנטל כהן).

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרי 2005
קטגוריה:רומנים בעברית
קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי ספריה לעם
אביטל חן

אביטל חן (נולד ב-1958 בישראל) הוא שופט ישראלי, נשיא בתי המשפט הקהילתיים. כיהן כנשיא בתי משפט השלום במחוז ירושלים.

== ביוגרפיה ==
אביטל חן נולד בישראל בשנת 1958. שירת בצה"ל בין השנים 1976–1982. השתחרר מן השירות בדרגת סגן, והתקדם בשירות המילואים עד לדרגת סגן אלוף.

בשנת 1986 סיים לימודי משפטים באוניברסיטה העברית בירושלים ובשנת 1987 הוסמך כעורך דין.

בשנים 1987–1997 עבד כעורך דין עצמאי. בשנת 1997 מונה לשיפוט.

ב-2022 קיבל תואר שני בהצטיינות במנהל עסקים מהקריה האקדמית אונו.

==דרכו ברשות השופטת==
בשנת 1997 מונה לשופט תעבורה. ביוני 2003 מונה לכהונת שופט של בתי משפט השלום בירושלים.

בפברואר 2009 החל לכהן כשופט נוער. בינואר 2014 מונה לסגן נשיא בתי משפט לתעבורה במחוז ירושלים. ביוני 2015 מונה לנשיא בפועל של בתי משפט השלום מחוז ירושלים. במאי 2016 מונה לנשיא בתי משפט השלום מחוז ירושלים. 

שפט במשפטי אהוד אולמרט ופרשת מעונות ראש הממשלה, בו הואשמה שרה נתניהו.

במסגרת תפקידו כנשיא בתי משפט השלום בירושלים הקים קרן לרווחת עובדי בתי המשפט במחוז ירושלים.

בנובמבר 2020 מונה על ידי נשיאת בית משפט העליון, אסתר חיות, כאחראי על ההקמה ועל העברת ניהול בית המשפט הקהילתי, מארגון הג'וינט-אשלים שסייע בהקמת הפרויקט, להנהלת בתי המשפט. ב-21 באוגוסט 2022 מונה לנשיא בתי המשפט הקהילתיים במינוי לחמש שנים.

במסגרת פעילותו כנשיא, הוביל שלוש ועדות בין-משרדיות, שתיים מהן ריכזו את הטיפול ברפורמות מהותיות בדיני התעבורה והשלישית בעניין קיצור משכי הזמן בהגשת תסקירי שירות מבחן.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:שופטי בית משפט השלום בירושלים
קטגוריה:נשיאי בתי משפט ובתי דין בישראל
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים: משפטים
קטגוריה:בוגרי הקריה האקדמית אונו
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1958
סקוט קרפנטר

סקוט קרפנטר (באנגלית: Malcolm Scott Carpenter; 1 במאי 1925, בולדר – 10 באוקטובר 2013, דנוור), היה אסטרונאוט בתוכנית מרקורי.

==ביוגרפיה==
סקוט קרפנטר נולד בבולדר, קולורדו. הוריו התגרשו כאשר הוא היה בן שלוש. אמו חלתה בשחפת ולכן הוא גדל אצל חברי המשפחה. בשנת 1943 הוא התגייס לצי ארצות הברית והחל ללמוד טייס. המלחמה הסתיימה לפני שהוא סיים את הקורס המלא. בשנים 1945–1949 הוא למד באוניברסיטת קולורדו וסיים אותה עם תואר באווירונאוטיקה. לאחר סיום האוניברסיטה קרפנטר חזר לצי. בשנת 1951 הוא הוסמך לטייס צי. במהלך מלחמת קוריאה הוא ביצע מספר משימות מבצעיות. לאחר סיום המלחמה הוא עבר קורס טייסי ניסוי.

בשנת 1959 קרפנטר נכלל בצוות טייסים להכנות לטיסת חלל. בשנת 1962 הוא היה טייס עתודה לג'ון גלן. במרץ 1962 הוא היה טייס של חללית מרקורי-אטלס 7. תחילת המשימה הייתה מוצלחת. בהמשך קרפנטר לא ביצע מספר הנחיות של צוות הקרקע. במהלך הנחיתה היו בעיות במערכות אוטומטיות. כתוצאה מכך הוא נחת כ-400 ק"מ מהמקום המתוכנן. קרפנטר המתין מספר שעות עד שהתגלה על ידי מסוקי הצי.

בנאס"א לא היו מרוצים מהתנהגות של קרפנטר במהלך הטיסה והוחלט להשעות אותו מהכנות לטיסות נוספות.

בשנת 1965 קרפנטר השתתף בניסויים תת-ימיים של הצי. באוגוסט 1965 הוא בילה 30 ימים במעבדה 60 מ' מתחת למים. במהלך שהייה מתחת למים הוא ערך שיחת טלפון עם צוות ג'מיני 5 שהיו בחלל.

באוגוסט 1967 קרפנטר עזב נאס"א ובשנת 1969 פרש משרות בצי ארצות הברית. הוא פתח חברה Sear Sciences שעסקה בניצול משאבי האוקיינוס. הוא שיתף פעולה עם ז'אק קוסטו. קרפנטר השתתף במספר משימות תת-ימיות.

קרפנטר היה נשוי ארבע פעמים ונולדו לו שמונה ילדים.

בספטמבר 2013 הוא עבר שבץ מוחי, אושפז בבית חולים בדנוור ונפטר כעבור חודש.

על פעילותו לקרפנטר הוענקו עיטורים של ארצות הברית, קוריאה הדרומית והאומות המאוחדות.

קרפנטר כתב מספר ספרים על פעילותו וספרי מדע בדיוני.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://history.nasa.gov/40thmerc7/carpenter.htm ביוגרפיה], באתר נאס"א
* 
* [https://historycollection.jsc.nasa.gov/JSCHistoryPortal/history/oral_histories/CarpenterMS/MSC_3-30-98.pdf ראיון עם סקוט קרפנטר]
* 

קטגוריה:אסטרונאוטים אמריקאים
קטגוריה:תוכנית מרקורי
קטגוריה:טייסי צי ארצות הברית
קטגוריה:טייסי ניסוי אמריקאים
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לתעופה
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת קוריאה
קטגוריה:עובדי נאס"א
קטגוריה:מעוטרי צלב התעופה המצוינת (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולורדו
קטגוריה:בוגרי בית הספר לטייסי ניסוי של הצי האמריקאי
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1925
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013