OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
צורה רציונלית

באלגברה ליניארית, צורה רציונלית קנונית של מטריצה נתונה היא מטריצת בלוקים מסוימת הדומה לה. לכל מטריצה המוגדרת מעל שדה F קיימת צורה רציונלית קנונית יחידה מעל אותו שדה. הצורה הרציונלית מציגה באופן בולט את הפירוק לגורמים של הפולינום האופייני של המטריצה ואת היחס בינו לבין פעולת המטריצה על תתי מרחבים מסוימים הקשורים אליו.

בניגוד לצורת ז'ורדן, המוגדרת רק כאשר הפולינום האופייני מתפצל לגורמים ליניאריים, הצורה הרציונלית מוגדרת מעל כל שדה. אם מרחיבים את השדה, עשויים להווסף לפולינום האופייני גורמים חדשים, ואז הצורה משתנה. כאשר צורת ז'ורדן של המטריצה מוגדרת, היא צמודה לצורה הרציונלית.

== מטרה ==
אחד הרעיונות הבסיסיים באלגברה ליניארית הוא הקשר בין מטריצות והעתקות ליניאריות. מחד, כל העתקה ממרחב וקטורי (בעל ממד סופי) אפשר לייצג על ידי מטריצה ריבועית, לאחר שבוחרים בסיס למרחב. מאידך, כל המטריצות המייצגות את אותה העתקה עבור בסיס שונה דומות זו לזו.

כדי להקל על חישובים (מעשיים ותאורטיים) הקשורים בהעתקה ליניארית המיוצגת על ידי המטריצה A, חשוב למצוא מטריצה דומה לה שתהיה נוחה יותר לטיפול. מטריצות בלוקים הן דוגמה טובה למטריצות כאלה. באופן טבעי מחפשים את מטריצת הבלוקים המוצלחת ביותר.

בעיה שכיחה אחרת היא ההכרעה האם שתי מטריצות נתונות מייצגות את אותה העתקה. לשם כך נדרש נציג "קנוני", יחיד, בכל מחלקת דמיון של מטריצות: אם שתי המטריצות דומות לאותו נציג, אז הן דומות; ואחרת, לא.

== התאוריה של צורות רציונליות ==

נתונה מטריצה ריבועית A, בגודל n, מעל שדה F. אפשר ללמוד את המטריצה דרך המודול המשויך לה: זהו מודול מעל חוג הפולינומים במשתנה אחד <math>\ F[\lambda]</math>, שיש לו מבנה של המרחב הווקטורי <math>\ F^n</math>, ובנוסף <math>\ \lambda \cdot v = Av</math>. מטריצת היחסים של המודול היא המטריצה <math>\ \lambda I-A</math>, ולכן אפשר ללמוד את המודול על ידי פעולות הפיכות על שורות ועמודות במטריצה זו. 

אפשר להוכיח שכל מטריצה ריבועית מעל תחום ראשי (וחוג הפולינומים הוא כזה) אפשר להביא (על ידי פעולות הפיכות כאמור) לצורה קנונית, שהיא מטריצה אלכסונית, בה מחלק כל איבר של האלכסון את האיבר שבא אחריו. עובדה זו שקולה למשפט המרכזי של תורת המבנה של מודולים מעל תחומים ראשיים, שלפיו כל מודול נוצר סופית מעל חוג כזה הוא סכום ישר של מודולים ציקליים. 

אברי האלכסון בצורה הקנונית של <math>\ \lambda I-A</math> נקראים 'הגורמים האינווריאנטיים' של A, והצורה הרציונלית הקנונית של A היא מטריצת הבלוקים האלכסונית, שהבלוקים באלכסון הראשי שלה הם מטריצות מלוות של הגורמים האינוואריאנטים. יצוין שהגורם האינווריאנטי האחרון שווה לפולינום המינימלי של A, ומכפלת כל הגורמים היא הפולינום האופייני.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אלגברה ליניארית
כתבי הפדרליסט

כתבי הפדרליסט (באנגלית: Federalist Papers) הוא קובץ של 85 מאמרים על חוקת ארצות הברית. המאמרים נכתבו בין השנים 1787–1788. את מאמרי הפדרליסט כתבו ג'יימס מדיסון, אלכסנדר המילטון וג'ון ג'יי. המאמרים נכתבו מתוך כוונה להסביר לתושבי ניו יורק את היתרונות בחוקה המוצעת על פני תקנון הקונפדרציה.

==רקע==
בעקבות מלחמת העצמאות האמריקאית זכו 13 המושבות הבריטיות בעצמאות מהשלטון הבריטי. 13 המושבות התאחדו במסגרת תקנון הקונפדרציה. לאחר שנוצרו בעיות במסגרת הקונפדרציה, כינס הקונגרס את ועידת פילדלפיה שבה ישבו נציגים מכל המושבות במטרה ליצור חוקה לאיחוד. את החוקה היו אמורות לאשר לפחות 9 מדינות. לאחר שנדמה היה שייתכן שמתנגדי החוקה ינצחו וידחו אותה, החליטו מחברי הפדרליסט שכחלק ממסע ההסברה של החוקה יש צורך להסביר לציבור הרחב את המשמעות של החוקה. בעקבות כך פורסמו מאמרי הפדרליסט בעיתונות בניו יורק. 

==תוכן==
מתוך 85 מאמרים, כותביהם של 73 לא מוטלים בספק, אולם לגבי 12 מאמרים לא ברור אם המילטון או מדיסון כתבו אותם, ועד היום הדעות חלוקות בעניין זה.

המאמרים נכתבו תחת שם העט פובליוס לכבודו של פובליוס ולריוס פובליקולה, קונסול רומי שחוקק חוקים התומכים בזכויות אזרח.

כתבי הפדרליסט מסבירים את המוטיבציה ליצור חוקה לארצות הברית, את הכשלים במערכת הנוכחית של הקונפדרציה ואת היתרונות הרבים הגלומים בחוקה.
כתבי הפדרליסט נחשבים לפרשנות מרכזית של החוקה האמריקאית, ובית המשפט העליון של ארצות הברית משתמש בו בשאלות חוקתיות.

אחד ההבדלים הבולטים בין החוקה לתקנון הקונפדרציה הוא הוספת סמכויות נרחבות לממשל הפדרלי על חשבון המדינות עצמן. כתבי הפדרליסט מסבירים את החשיבות בשלטון חזק ובעל כוח, ובה בעת את הצורך לאזן בין הכוחות הפדרליים השונים.

גם מתנגדי החוקה החדשה פרסמו מאמרים שזכו לכינוי מסמכי האנטי-פדרליסט, הם הצביעו במיוחד על כך שאין מגילת זכויות אזרח, שהוביל לקבלת מגילת הזכויות של ארצות הברית, עשרת התיקונים הראשונים לחוקה,

==לקריאה נוספת==
* אלכסנדר המילטון, ג'יימס מדיסון, ג'ון ג'יי. [https://kotar-cet-ac-il.eu1.proxy.openathens.net/KotarApp/Viewer.aspx?nBookID=94186642#1.4982.6.default הפדרליסט]. מבוא: רות גביזון ואלן שפירא, עורכת: יעל חזוני, תרגום אהרון אמיר, ירושלים: הוצאת שלם, 2001. 
==קישורים חיצוניים==

* [http://federali.st/ כתבי הפדרליסט ] 
* רות גביזון, [https://tchelet.org.il/article.php?id=184 לקחי 'הפדרליסט' וההליך החוקתי בישראל], "תכלת".
* ירון אזרחי, [https://theory-and-criticism.vanleer.org.il/product/מסה-הפדרליסט-על-דמוקרטיה-וחכמה-מדיני/ הפדרליסט על דמוקרטיה וחכמה מדינית], "תיאוריה וביקורת", גיליון מס' 21, סתיו 2002
* על 

הפדרליסט
קטגוריה:יצירות המאה ה-18
קטגוריה:1787 בארצות הברית
קטגוריה:ג'יימס מדיסון
קטגוריה:1788 בארצות הברית
מודה אני

חציה הראשון של תפילת מודה אני על קיר בנין ברחוב בני ברק בתל אביב
מוֹדֶה אֲנִי היא תפילה יהודית קצרה הנאמרת מיד עם השכמת הבוקר, בה מודים לאלוהים על החזרת הנשמה בסיום השינה.

==מקור התפילה==
התפילה מקובלת ברוב תפוצות ישראל והיא אחת התפילות המוכרות ביותר, אף על פי שהיא אינה מופיעה בתלמוד ובשולחן ערוך. התפילה מופיעה לראושנה בספר סדר היום שחיבר המקובל הצפתי רבי משה בן מכיר: 

יש מי שכתב שתפילת 'מודה אני' נתקנה במקום ברכת "אלוהי נשמה" המוזכרת בתלמוד, שהייתה נאמרת קודם נטילת ידיים. אך מכיוון וכיום מברכים אותה רק לאחר הנטילה, תקנו לומר 'מודה אני' שאין בה שם ומלכות ומותר לאומרה קודם נטילה.

בתלמוד הירושלמי ישנה תפילה אחרת שדומה מעט בנוסחה: "מודה אני לפניך ה' אלהי ואלהי אבותי שהוצאתני מאפילה לאורה", ואולם תפילה זו שבירושלמי היא חלק משלוש תפילות שנאמרות בשלושת חלקי היום.

התפילה מסתיימת בביטוי "רבה אמונתך", שמקורו בפסוק במגילת איכה: "חדשים לבקרים - רבה אמונתך". שיבוש רווח בפיסוק התפילה הוא חיבור המילה 'רבה' למילה 'בחמלה' הקודמת לה, במקום חיבורה למילה 'אמונתך' הבאה אחריה.

== משמעות התפילה ==
עניינה של התפילה קשור לכך, שבשעת השינה מתנתקת הנשמה מהגוף ומופקדת בידי ה', והוא מחזירה בחמלתו בבוקר מחודשת ורעננה. סימוכין לתפיסה זו יש בפסוק "בידך אפקיד רוחי", שעליו מסתמך הפיוט אדון עולם - "בידו אפקיד רוחי, בעת אישן ואעירה." ועל כן נחשבת אצל חז"ל שינה כמיתה קטנה, "שינה אחד מששים במיתה" (), והאדם שמוצא את עצמו בבוקר שב לחיים ולהכרה, מעלה על שפתיו תפילת הודיה לאל על "תחיית מתים" קטנה זו. 

בביטוי המסיים 'רבה אמונתך' ישנם שלושה פרושים. הפירוש שמופיע במדרשי חז"ל גורס, שממה שה' החזיר לי את הנשמה הבוקר, אז מכך נלמד שהוא נאמן להחיות את המתים לעתיד לבוא (). ישנו פירוש נוסף על בסיס כך שה' אינו מעכב את הפיקדון, ומחזק את האמונה בו, בהחזרת הנשמות המופקדות אצלו (חת"ם סופר). פירוש אחר גורס שיש לה' הרבה אמונה בבני אדם, שביום הזה יעשו מעשים טובים וישרים, אפילו אם בימים קודמים לא עשו כיאות, ולכן הוא מחזיר להם את נשמותיהם. 

בסידורים מסורתיים התפילה מנוקדת בלשון זכר: "מודֶה אני", אך בחלק מהסידורים המודרניים מופיעה גם וריאציה לנשים בלשון נקבה: "מודָה אני".

==קישורים חיצוניים==

*
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תפילת שחרית
מלכיור נדאדיה

מלכיור נדאדיה (בצרפתית: Melchior Ndadaye; 28 במרץ 1953 – 21 באוקטובר 1993) היה נשיאה הראשון של בורונדי שנבחר באופן דמוקרטי. זוכה הפרס הבינלאומי לזכויות האדם על שם מועמר קדאפי לשנת 1997.

נדאדיה, שהיה בן הקבוצה האתנית הוטו, נבחר ביוני 1993 בבחירות הדמוקרטיות הראשונות במדינה ומינה את סילבי קיניגי לראש הממשלה. פחות מארבעה חודשים לאחר מכן הוא נחטף ונרצח בהפיכה צבאית שאורגנה על ידי כת קצינים בני טוטסי. רציחתו הובילה להתחלת מלחמת האזרחים בבורונדי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פוליטיקאים בורונדים
קטגוריה:נשיאים
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות באפריקה
קטגוריה:זוכי הפרס הבין-לאומי לזכויות האדם על שם מועמר קדאפי
קטגוריה:אישים שנחטפו ונהרגו
קטגוריה:מנהיגים שנרצחו
קטגוריה:ילידי 1953
קטגוריה:נפטרים ב-1993
משרד המלחמה

משרד המלחמה (באנגלית: War Office) היה משרד בממשלה הבריטית שהיה אמון על ניהול הצבא הבריטי, מהקמתו במאה ה-17 ועד איחודו לתוך משרד ההגנה. משרד המלחמה הוא גם השם הניתן לבניין שנבנה במיוחד לאכלס אותו ברחוב וייטהול, לונדון.

==סמכויות משרד המלחמה==
לאורך רוב שנותיו הראשונות, נשא המשרד בסמכויות אדמיניסטרטיביות בעיקר, כאשר ההחלטות החשובות הנוגעות לצבא הבריטי וניהול המערכות היו בידי פיקוד הצבא, משרד החוץ ומשרד הפנים. רק החל מאמצע המאה ה-19 כאשר החל הצבא הבריטי במספר רפורמות כתוצאה מהמערכות הבעייתיות במלחמת קרים (1853–1856) והמרד ההודי הגדול (1857–1859), החל המשרד בהדרגה לקבל יותר סמכויות.

בתקופה זו כוחו וסמכויותיו של משרד המלחמה עלו ובתאוריה הם השתוו לסמכויותיו של המפקד העליון של הכוחות. בשנת 1870 הכופף פיקוד הצבא באופן רשמי תחת משרד המלחמה, אך המפקד העליון דאז דוכס קיימברידג' (שכיהן בתפקיד בשנים 1856–1895) התנגד להכפפה ובפועל המשיך לשמר מידה רבה של עצמאות בפיקוד הצבא. מצב זה תוקן לבסוף רק החל משנת 1904, כאשר אורגן מחדש פיקוד הצבא ותפקיד 'המפקד העליון של הכוחות' הוחלף בראש המטה הכללי (בשנותיו הראשונות 'ראש המטה האימפריאלי הכללי'). בתקופה זו הוקמה במשרד המלחמה "מועצת המלחמה" שבראשה עמד מזכיר המדינה למלחמה (שר המלחמה) והיא עמדה בפועל מעל פיקוד הצבא.

למרות רפורמות אלו שהעלו בהדרגה את סמכויות המשרד, הוא התנהל כמעט לחלוטין על ידי אזרחים ולא אנשי צבא, מה שהוביל להתנגשויות רבות בינו לבין פיקוד הצבא. במהלך מלחמת העולם הראשונה, בניסיון לתקן מצב זה, מונה הוריישו קיצ'נר לשר המלחמה והיה ליחיד בתפקיד זה שהגיע משורות הצבא. לאחר המלחמה, כוחו וגודלו של המשרד החלו לדעוך, כאשר התקציב שלו קטן כמו גם מספר העובדים במשרד ירד בחצי עד לשנת 1930. במהלך מלחמת העולם השנייה, ראש ממשלת בריטניה וינסטון צ'רצ'יל עקף למעשה את המשרד לחלוטין כאשר לקח על עצמו בשנת 1940 את תפקיד 'שר ההגנה' (למרות שבפועל לא היה משרד הגנה). במהלך המלחמה ותחת הנהגתו של צ'רצ'יל, בהדרגה הלך והוקם משרד ההגנה שהוקם כדי לרכז את סמכויות משרד המלחמה לצד אלו של האדמירליות ומשרד האוויר לכדי גוף ביטחוני מרוכז. בשנת 1964, משרד ההגנה אורגן מחדש ואיחד לתוכו באופן רשמי את המשרדים הקודמים בהם משרד המלחמה.

==מעון המשרד==
עם הקמתו של משרד המלחמה, הוא שכן במספר מבנים ברחבי לונדון לאורך שנותיו הראשונות. בשנת 1722 הועבר המשרד באופן רשמי למעונו הקבוע במשמר הסוסים, וייטהול, לונדון. מתחם משמר הסוסים הפך למזוהה עם הכוחות המזוינים של הממלכה המאוחדת, כאשר מפקדי הצי והצבא כמו גם הגופים האדמיניסטרטיבים והניהוליים שלהם, כולם שוכנים במבנים סביב רחבת משמר הסוסים.

בשנת 1858, במהלך ארגון מחדש של הצבא ומשרדי הממשלה (בין היתר אוחד צבא הודו הבריטית לתוך הצבא הבריטי), הועבר משרד המלחמה למעון חדש בבית קמברלנד ברחוב פל מל, שם שכן במהלך המחצית השנייה של המאה ה-19. בשנת 1904, הועבר המשרד לאזור מרכזי יותר הקרוב למשרדי הממשלה האחרים ברחוב וייטהול, הוא הועבר לבניין שנבנה במיוחד לאכלוסו אשר נקרא עד היום 'בניין משרד המלחמה הישן'.

==ראו גם==
* משרד ההגנה (הממלכה המאוחדת)
* האדמירליות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:משרד ההגנה (הממלכה המאוחדת)
קטגוריה:משרדי ממשל היסטוריים
דוד איינהורן (משורר)

דוד איינהורן (בכתיב יידי: איינהאָרן; 1886, תרמ"ו, קַרליץ, מחוז נובוגרודוק, פלך מינסק, רוסיה (רוסיה הלבנה) – 2 במרץ 1973, תשל"ג, ניו יורק) היה משורר, סופר ופובליציסט יידי.

== קורות חיים ==
דוד איינהורן נולד בעיירה קַרליץ (קאַרעליטש) שברוסיה הלבנה, בנו של רופא צבאי בצבא הרוסי. בגיל 13 החל את כתיבתו בעברית, ואף פרסם כמה שירי ביכורים עבריים. בנעוריו הצטרף לחוגי "הבונד", היידישיסטים, זנח את הלשון העברית והתמסר לכתיבת שירה ביידיש. הוא נעצר ברוסיה כפעיל מחתרתי של ה"בונד", וישב במאסר כחצי שנה.

לאחר שחרורו מבית הסוהר ברוסיה, הפך דוד איינהורן למשורר יהודי נודד. הוא חי בשווייץ, בפולין, בגרמניה ובצרפת. ישב בוורשה, בברלין ובפריז, ופרסם בבמות המרכזיות של ספרות היידיש משירתו. בשנת 1935 היה ממיסדי ועד להגנת היידיש עם נפילת פריז בידי הנאצים, בשנת 1940, הצליח איינהורן להימלט לאמריקה, והשתקע בניו יורק. בשנות ישיבתו בניו יורק היה משתתף קבוע בעיתון היידיש הנחשב "פארווערטס" ("קדימה").

דוד איינהורן הרבה לכתוב לילדים, הן סיפורת והן שירי ילדים ביידיש. כן כתב אגדות לילדים, שבהן שילב גם קצת מתולדות העם היהודי. שירתו נחשבת לפותחת תקופה בשירת היידיש – תקופת השירה הרומאנטית המאוחרת. בראשית כתיבתו הרבה לכתוב אלגיות, אך לימים נדרש גם לנושאים יהודיים לאומיים.

איינהורן פרסם כעשרים כרכי שירה, אגדה וסיפורת ביידיש. לעברית תורגמו רק שירים ספורים משלו, על ידי שמשון מלצר.

==קישורים חיצוניים==
* שיפרה קופרמן, (מעברית: קארי פרידמן-כהן) 
* דיוקנו, בתוך: Joshua A. Fishman, Never say die!: a thousand years of Yiddish in Jewish life and letters (1981), [http://books.google.com/books?id=CARssOPlDOEC&pg=PA312&dq=%22%D7%93%D7%95%D7%93+%D7%90%D7%99%D7%99%D7%A0%D7%94%D7%90%D7%A8%D7%9F%22+1886&hl=iw&ei=REJLTdKrHaCqhAfO2rDRDg&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=1&ved=0CC8Q6AEwAA#v=onepage&q=%22%D7%93%D7%95%D7%93%20%D7%90%D7%99%D7%99%D7%A0%D7%94%D7%90%D7%A8%D7%9F%22%201886&f=false עמ' 312]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים כותבי יידיש
קטגוריה:פובליציסטים יהודים בלארוסים
קטגוריה:משוררים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררי ילדים כותבי יידיש
קטגוריה:משוררי ילדים אמריקאים
קטגוריה:משוררי ילדים יהודים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער אמריקאים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יהודים
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרים יהודים בלארוסים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יידישאים
קטגוריה:סופרים יהודים רוסים
קטגוריה:בונדיסטים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1886
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1973
דוד איגנטוב

דוד איגנָטוֹב (איגנאטוב) (ביידיש: איגנאטאָוו; באנגלית: David Ignatoff; 27 באוקטובר 1885 – 26 בפברואר 1954) היה סופר, מחזאי, סופר ילדים וסופר יידי אמריקאי.

== קורות חיים ==
דוד איגנטוב נולד בעיירה בּרוּסילוב (Брусилов) שבפלך קייב, רוסיה (אוקראינה). התחנך ב"חדר" ובישיבה. בנעוריו נתפס לפעילות מהפכנית נגד משטר הצאר, ובשנת 1905, בהיותו כבן עשרים, היגר לארצות הברית והשתקע בניו יורק. איגנטוב חיבב את עולם בעלי המלאכה היהודים, מהגרים שמקרוב באו מאירופה לניו יורק, וגם כתב עליהם בספריו. הוא היה בין מייסדי חבורת היוצרים היידישיסטים "די יונגע" ("הצעירים") וערך את ביטאונה "שריפטן" ("כתבים").

הרבה לכתוב גם ספרות ילדים ביידיש, ובהם ספרי אגדות מימי הביניים. מקום חשוב ביצירתו תפסה העיר פראג העתיקה ויהודיה. ספרו היחיד שתורגם לעברית, "מעשיות-פלא מפראג העתיקה" (1920; תורגם בשם "בארץ הלבנה", 1954), מספר על מסעותיו של סוחר יהודי איש פראג והרפתקאותיו. ב-1975, במלאת 90 שנה להולדתו, זכתה יצירתו למהדורה של מבחר כתבים ביידיש, בבואנוס איירס, עם מבוא מאת שמואל רוז'נסקי.

דוד איגנטוב חיבר למעלה מ-25 כרכי סיפורת, מחזות וספרות ילדים ביידיש.
לצד פועלו הספרותי, היה חבר צוות היא"ס במשך ארבעים שנה, עד מותו.

היה נשוי למלכה (מיני) (1889–1971) במשך ארבעה עשורים, עד מותו, ואב לבן, דניאל (1915–1982).

נפטר בניו יורק ב-1954, בגיל 68. נקבר בבית העלמין ניו מאונט כרמל של הארבעטער-רינג בקווינס.

==ספריו==

===בתרגום===
*בארץ הלבנה; תרגם: א"ד שפיר; איורים: נפתלי בזם, תל אביב: מ. ניומן, תשי"ד 1954.

==לקריאה נוספת==
* מאני לייב, י[ונה] ראזענפעלד (רעדאקטארן), דוד איגנאטאוו: פינף און צוואנציק יאר ליטערארישער שאפן, שיקגו: (צעשינסקי), 1935.
* יהושע ראפאפארט, דוד איגנאטאוו: דער ראמאנטיקער, ורשה: הוצאת המחבר, 1936.

ערכים ביוגרפיים:
* 'דוד איגנטוב', בתוך: אוריאל אופק, לקסיקון אופק לספרות ילדים, תל אביב: זמורה-ביתן, תשמ"ו 1985.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.worldcat.org/identities/lccn-no93-30659 דוד איגנטוב] באתר WorldCat Identities
* 
* 
* [http://archive.org/search.php?query=creator%3A%22Ignatoff%2C%20David%2C%201885-1954%22 כתבי דוד איגנטוב] בארכיון האינטרנט
* [https://archive.org/stream/nybc212135#page/n6/mode/2up וו’ ניימאן, געראנגל: דוד איגנאטאוו – דער שריפטשטעלער און קעמפער, וילנה – נויארק: מנחם]
* 

<div class="mw-content-ltr">
* [http://archive.jta.org/article/1954/03/01/3038505/david-ignatoff-noted-jewish-author-dies-in-new-york David Ignatoff, Noted Jewish Author, Dies in New York], JTA, March 1, 1954
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים כותבי יידיש
קטגוריה:סופרים יהודים אמריקאים
קטגוריה:מחזאי יידיש
קטגוריה:מחזאים אמריקאים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער יידישאים
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער אמריקאים
קטגוריה:סופרים יהודים אוקראינים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1885
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1954
דארן הייז

דארן סטנלי הייז (באנגלית: Darren Stanley Hayes; נולד ב-8 במאי 1972 בבריזביין, אוסטרליה) הוא זמר ופזמונאי אוסטרלי.

== קריירה ==
עיקר פרסומו נבע מהיותו חצי מהצמד סבג' גארדן (יחד עם דניאל ג'ונס), שבין שיריו המפורסמים ניתן למצוא את הסינגלים: "I Want You", "Truly Madly Deeply", "The Animal Song" ו-"To The Moon And Back". במהלך הקריירה שלו נמכרו במצטבר מעל 25 מיליון עותקים מאלבומיו ומאלבומי סבג' גארדן.

בשנת 2002, שנה לאחר פירוקה של סבג' גארדן, הוציא הייז את אלבום הסולו הראשון שלו, Spin, שזכה להצלחה רבה בייחוד בזכות הסינגל הראשון בו, Insatiable.

בשנת 2004 הוציא הייז את אלבום הסולו השני שלו, The Tension and The Spark. הסינגל הראשון מתוכו, Pop!ular, הגיע למקום הראשון במצעד הדאנס האמריקאי וזכה להצלחה נאה במצעדים נוספים ברחבי העולם.

ב-31 באוקטובר 2005, כתב הייז יחד עם המפיק המוזיקלי האמריקאי, רוברט קונלי , את הסינגל "So Beautiful".

ביולי 2006 הודיע הייז על נישואיו בטקס אזרחי בלונדון לריצ'רד, בן זוגו מזה שנתיים, ובכך הביא קץ לשמועות שנפוצו על העדפותיו המיניות.

בשנת 2007 הוציא הייז את אלבום הסולו השלישי שלו, אלבום כפול בשם This Delicate Thing We've Made.

במהלך שנת 2010 הודיע הייז על סיום הקלטת אלבומו הרביעי, האמור לצאת בשנת 2011.

בשנת 2023 השתתף הייז בעונה החמישית של תוכנית המציאות "הזמר במסכה" שם הגיע למקום השני. 

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרי פופ אוסטרלים
קטגוריה:זמרים-יוצרים אוסטרלים
קטגוריה:מלחינים אוסטרלים
קטגוריה:זמרים להט"בים אוסטרלים
קטגוריה:פזמונאים להט"בים
קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:משתתפי הזמר במסכה (תוכנית טלוויזיה אוסטרלית)
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1972
מרחב מנה (אלגברה ליניארית)

באלגברה ליניארית, מרחב מנה של מרחב וקטורי <math>V</math> המתקבל מתת-מרחב <math>W</math>, הוא מרחב וקטורי המתקבל כתוצאה מ"דחיסת" <math>W</math> ל-0. המרחב המתקבל בצורה זו מסומן <math>V/W</math>. הגדרה זו יצר פאול הלמוס בשנת 1947 בספרו "Finite dimensional vector spaces".

==הגדרה==

יהא <math>V</math> מרחב וקטורי מעל שדה <math>\mathbb{F}</math>, ויהי <math>W</math> תת-מרחב שלו. נגדיר יחס שקילות על ידי <math>v \sim u \Leftrightarrow v-u \in W</math> עבור כל <math>v,u \in V</math>. לא קשה להיווכח כי זה אכן יחס שקילות.

נסמן את מחלקת השקילות של וקטור <math>v \in V</math> להיות <math>\left[v\right] = \left\{u \in V \mid u \sim v \right\}</math>, ונתבונן באוסף מחלקות השקילות הללו, שנסמן <math>V/W</math>. ניתן להגדיר באופן טבעי על <math>V/W</math> מבנה של מרחב וקטורי מעל <math>\mathbb{F}</math>, על ידי פעולת חיבור <math>\left[v\right]+\left[u\right] = \left[v+u\right]</math> וכפל בסקלר <math>\lambda \cdot \left[v\right] = \left[\lambda \cdot v \right]</math>.

ניתן להראות כי אם <math>V</math> מרחב וקטורי מממד סופי, אז <math>\dim\left(V/W\right) = \dim \left(V\right) - \dim \left(W\right)</math>.

==דוגמאות למרחב מנה==

* אם נתבונן במרחב הווקטורי <math>V = \mathbb{R}^2</math> ובתת המרחב <math>W = \left\{\left(x,y\right) \mid x=y \right\}</math> (הישר העובר בראשית בשיפוע 1), מרחב המנה שיתקבל <math>V/W</math> הוא אוסף כל הישרים בשיפוע 1 ב-<math>\mathbb{R}^2</math>, ומרחב זה איזומורפי באופן טבעי למרחב <math>\mathbb{R}</math>.
* באופן כללי יותר, אם נתבונן במרחב הווקטורי <math>\mathbb{R}^n</math> ובתת מרחב שלו <math>\mathbb{R}^m</math> לאיזה <math>m<n</math> המשוכן בו באופן טבעי, אז נקבל כי מרחב המנה <math>\mathbb{R}^n/\mathbb{R}^m</math> איזומורפי באופן טבעי למרחב <math>\mathbb{R}^{n-m}</math>.
* באופן עוד יותר כללי, אם <math>V = W \oplus U</math>, אז מרחב המנה <math>V/U</math> איזומורפי באופן טבעי למרחב <math>W</math>.

* יהי <math>\left(X,\mathcal{F},\mu \right)</math> מרחב מידה. נקבע <math>1 \leq p < \infty</math> כלשהו, ויהי <math>L^p</math> אוסף הפונקציות המדידות מהצורה <math>X \to \mathbb{R}</math> או <math>X \to \mathbb{C}</math>, המקיימות <math>\|f\|_p \equiv \left( \int_X |f|^p\;\mathrm{d}\mu \right)^{1/p}<\infty</math>. מאי-שוויון מינקובסקי נובע כי <math>\|\|_p</math> מקיימת את אי-שוויון המשולש, ולכן היא סמי-נורמה של <math>L^p</math>. כדי להפוך את <math>\|\|_p</math> לנורמה, התכונה החסרה היא כי <math>f \neq g \Longrightarrow \|f-g\|_p \neq 0</math>. כדי לתקן זאת, ניתן להתבונן בתת-המרחב <math>W = \ker\|\|_p = \left\{f \in L^p \mid \|f\|_p = 0 \right\}</math> (נשים לב כי מרחב זה אינו תלוי ב-<math>p</math>), ונקבל כי על המרחב <math>L^p/W</math>, מתקבלת על ידי <math>\|\|_p</math> נורמה טבעית.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אלגברה ליניארית
מוראנו

מוראנו
מוראנו (באיטלקית: Murano) הוא אי בלגונת ונציה, כשני ק"מ מצפון-מזרח לוונציה. כמו ונציה עצמה, מוראנו הוא למעשה ארכיפלג של שבעה איים קטנים שחוברו יחד על ידי גשרים ומפרידות ביניהם כיום תעלות. עיקר פרסומו של האי בתעשיית הזכוכית שלו, שנמצאת על האי מאז המאה ה-13, אז הועברה לשם מוונציה על ידי שליטי העיר.

מוראנו יושב לראשונה על ידי הרומאים. כלכלת האי נשענה אז על דיג והפקת מלח והוא הפך מרכז סחר. במאה ה-11 נפסקה פריחת האי לאחר שתושבים רבים עברו לרובע דורסודורו בוונציה. למוראנו הייתה אז מועצה גדולה, כמו זו של וונציה, אך מהמאה ה-13 נשלט על ידי נציב ונציאני.

בשונה מאיים אחרים בלגונה, למוראנו היו בעבר מטבעות משלה.

ב-1291 הצטוו כל יצרני הזכוכית של ונציה לעבור למוראנו, כדי להקטין את סכנת השריפות בעיר. במאה ה-14 החל האי לייצא ולהתפרסם, בתחילה בחרוזי זכוכית ומראות. באי הומצאה זכוכית אוונטורין, ובמשך זמן מה היה מוראנו יצרן הזכוכית הגדול באירופה. מאוחר יותר התפרסם האי גם בנברשות שיוצרו בו. ייצור הזכוכית הוא התעשייה העיקרית של האי עד ימינו, למרות צמצומה במאה ה-18.

במאה ה-15 הפך האי לאתר נופש פופולרי לוונציאנים ונבנו בו ארמונות, אך מאוחר יותר ירדה קרנו. מוראנו היה ידוע בפרדסים ובגני הירק שלו עד המאה ה-19 בה רבתה בו הבנייה.
ייצור זכוכית אומנותית במוראנו, עד היום מבוצעת בשיטות ידניות
מגוון מוצרי זכוכית אומנותית במוראנו.
כיום מתגוררים על האי כ-6,000 תושבים שעיקר פרנסתם על ייצור הזכוכית ועל תיירות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://europeforvisitors.com/venice/articles/murano_the_glass_island.htm אמני זכוכית במוראנו]
* [http://www.collect.co.il/content.aspx?id=302 איי הזכוכית - אומנות הזכוכית של מוראנו] באתר collect
* 

קטגוריה:איים בלגונת ונציה
בית הכלא אטיקה

מתקן הענישה 'אטיקה (באנגלית: Attica Correctional Facility) שבמדינת ניו יורק הוא אחד מבתי הכלא הידועים בארצות הברית. הכלא נמצא באטיקה, עיר קטנה ששוכנת במחוז ויומינג באמצע הדרך בין באפלו לרוצ'סטר. כלא זה הוקם בשנות העשרים של המאה ה-20 וישבו בו כמה מן הפושעים האמריקאים המסוכנים ביותר במאה האחרונה. באולם האוכל ובאזורי העבודה של האסירים מותקנת מערכת גז מדמיע המשמשת להפסקת מהומות באותם האזורים. רוב אסירי הכלא כיום הם רוצחים מורשעים המרצים מאסר של 25 שנים ויותר.

== מהומות 1971==
ב-9 בספטמבר 1971, פרצה התקוממות חריפה בכלא שנמשכה ארבעה ימים. המהומות פרצו כתוצאה ממחאת האסירים על התנאים הקשים בהם היו מוחזקים, ודרישתם לשיפור בתנאי מחייתם (שלא כללו מקלחות), וקבלת השכלה והכשרה מקצועית במסגרת הכלא. לאחר 4 ימים פרצו לכלא למעלה מאלף שוטרים ואנשי המשמר הלאומי של ניו יורק, והשתלטו על הפורעים. בסיום פעולה זו, נהרגו כ-40 איש, רובם במהלך הפריצה לכלא. 11 מהם היו בני ערובה שנלקחו על ידי האסירים (27 בני ערובה נוספים נותרו בחיים).

המהומות היו במוקד העניין הציבורי, והביאו לחשיפת התנאים הקשים ששררו בבתי הכלא בשנות ה-60 וה-70, וגילויי הגזענות החמורים מצד מערכות הענישה כלפי אסירים בני מיעוטים, אפרו-אמריקאים ברובם. כלי התקשורת אף דיווחו בתחילה על שיסוף גרונות בני ערובה בידי האסירים במהלך הפריצה, אם כי בדיעבד התגלו דיווחים אלו כשקריים – רוב ההרוגים במהומות היו מאש הכוחות הפורצים לכלא ולא מידי האסירים.

המהומות בכלא הפכו לסמל לאכזריות המשטרה בארצות הברית והוזכרו ביצירות רבות, בין הבולטות שבהן:
*בסרט עטור הפרסים משנת 1975, "אחר צהריים של פורענות", בכיכובו של אל פצ'ינו, מוזכר המרד בהדגשה. פצ'ינו, המגלם שודד בנק, צועק כאשר הוא מוקף בכוחות משטרה "אטיקה! אטיקה!" ומשלהב את הקהל מסביב. 
*השיר "Attica State" באלבומו של ג'ון לנון "Sometime In New York City" נכתב בהשראת ההתקוממות בכלא.
*סקסופוניסט הג'אז ארצ'י שפ הקליט ב-1972 אלבום בשם Attica Blues בעקבות ההתקוממות בכלא.

ב-9 בספטמבר 2016, יום השנה למרד בכלא אטיקה, אורגנה שביתת אסירים בארצות הברית. ב-9 בספטמבר 2018 אורגנה שביתה דומה, רחבה יותר בהיקפה.

בפרק האחרון של העונה הרביעית של הסדרה כתום זה השחור החדש פרצה מהומה בכלא ומספר אסירות צעקו "אטיקה" במהלכה.

בסדרה האוס בעונה 3 פרק 4 "מוחה" ד"ר האוס בפני מנהלת בית החולים על החלפת השטיח במשרדו בקריאות "אטיקה".

==אסירים בולטים==
* מרק דייוויד צ'פמן, רוצחו של ג'ון לנון, מרצה עונשו בכלא מאז 1981.
* ה. ראפ בראון, מנהיג בתנועת הפנתרים השחורים, ריצה עונש מאסר בכלא בשנים 1971–1976.
* קולין פרגוסון, אשר רצח ביריות שישה עוברי אורח בתחנת רכבת, מרצה את עונשו בכלא מאז 1993.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארצות הברית: בתי סוהר מדינתיים
קטגוריה:מדינת ניו יורק: חוק ומשפט
רג'ינלד ולג'ונסון

רג'ינלד (רג'יי) ולג'ונסון (באנגלית: Reginald VelJohnson; נולד ב-16 באוגוסט 1952) הוא קומיקאי ושחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. 

ולג'ונסון מוכר בעיקר כמגלם דמויות שוטרים. הדמות המוכרת ביותר אותה גילם היא דמותו של קארל ווינסלו בסדרת הטלוויזיה "קרובים רחוקים מאוד" לפרק אחד, ואחר כך ב"אריזה משפחתית" למשך תשע עונות בתור הדמות הראשית. כן גילם את סמ"ר אל פאוול בסרטים "מת לחיות" ו"מת לחיות 2". 

במהלך השנים שיחק בתפקידי אורח בסדרות: "כל כך רייבן", "ויל וגרייס", "הלוחשת לרוחות", "מונק", "CSI: ניו יורק" ,"ג'ורדן", "מייק ומולי", העולם של ריילי", "ריי דונובן" ו"פילדלפיה זורחת". 

בשנת 2006 שיחק בקומדיה השחורה "מוות לדוגמניות העל", לצדה של ג'יימי פרסלי ובשנת 2010 שיחק בקומדיה "רק לא את", בכיכובה של קריסטן בל. בשנת 2011 החל ולג'ונסון לגלם את דמותו של דאש דוויט בסדרת הדרמה "חשיפה לדרום" ברשת The CW. 

בשנת 2018 שיחק בסרט הטלוויזיה "קפסולת הזמן" בתור לני סילבר, ובסרט "Funny Story" לצדה של אמילי בט ריקרדס. בשנת 2019 החל לשחק בסדרה הקומית מבית ערוץ דיסני "סידני במקסימום" בתור המנהל לינקנברי. 

בשנת 2020 שיחק בסרט האוסטרלי "האחד והיחיד מר דנדי" בכיכובו של פול הוגאן.

בשנת 2021 שיחק בסדרה מקורית של דיסני+; "טרנר והוץ'" את הדמות של דייב סאטון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:קצרמר טלוויזיה

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:קומיקאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
חרוסת

ספרדי של מערב-אירופה המכילה תפוחים, אגסים, צימוקים, תאנים, מיץ תפוזים, יין אדום, צנוברים וקינמון]]
חֲרוֹסֶת, הנמצאת בקערת ליל הסדר, היא מטבל סמיך ומתוק שבו מטבילים את המרור הנאכל בליל הסדר.

==הרכב החרוסת והכנתה==
מרכיבים של חרוסת
הרכב החרוסת משתנה מעדה לעדה, אך נהוג לרוב להכין את החרוסת מפירות ושאר מוצרים שאליהם נמשל עם ישראל במגילת שיר השירים:
* תפוח – 
* תמר – 
* אגוז – 
* רימון – 
* תאנה – 
* צימוק – 
* דבש – 
* קינמון – 
* יין – . היין הוא גם זכר לדם בני ישראל שנשפך במצרים.
נוהגים להוסיף גם שקדים, על שם ששקד הקב"ה על הקץ, ולזכר נבואת ירמיהו כי .
על המינים האלו יש המוסיפים פירות שונים: ערמון, אגס (כדי לצבוע את החרוסת בצבע טיט), שומשום, מיני ירקות (ויש שהתירו לעשות חרוסת מירקות בלבד), ואף קוקוס (כמנהג יהדות סורינאם). יש שאף עירבו או גירדו חומר או לבנה, זכר לטיט (ויש שפסלו מנהג זה).
החרוסת נעשית תחילה כעיסה עבה, זכר לטיט שבו נשתעבדו בני ישראל במצרים, בתוספת פיסות של התבלינים קינמון וזנגביל זכר לתבן והקש שעורב בטיט. את העיסה שורים ביין כדי שתהפוך לנוזלית יותר, ויש שנוהגים לעשות זאת דווקא על שולחן הסדר.

==מקור המנהג==
במשנה () מובאת מחלוקת האם אכילת חרוסת בליל הסדר היא מצווה מדברי סופרים או שכלל איננה מצווה. לדעת תנא קמא, אין אכילת החרוסת מצווה, ותפקידה רק כדי להפיג את טעמה המריר של החזרת (או כדי להרוג סוג של תולעת הקיים בחזרת). לדעת רבי אלעזר ברבי צדוק אכילת החרוסת בליל הסדר היא מצווה, ומבואר בתלמוד כי לדעת רבי לוי הוא זכר לעץ התפוח (שתחתיו לפי המדרש, היו יולדות נשות עם ישראל את ילדיהן במצרים כדי שלא יזוהו), ולדעת רבי יוחנן הוא נאכל זכר לטיט שאותו היו צריכים להכין לצורך יצור הלבנים למפעלי הבניה של פרעה במסגרת עבודת הכפייה שהייתה מוטלת על היהודים במצרים.

==השימוש בליל הסדר==
בחרוסת משתמשים לשם טיבול המרור בליל הסדר. בקשר לדין הטבילה קיימים מספר מנהגים: טיבול כל קלח המרור בחרוסת או רק מקצתו וכן קיימת מחלוקת במנהגים האם לנער את החרוסת באופן שיישאר רק טעמה על המרור ויש שלא הצריכו לנער. יהודי תימן נוהגים להטביל גם את הכרפס והמצה בחרוסת.

בארבע הקושיות הפותחות את ההגדה של פסח, מה נשתנה, נכללת השאלה מדוע מטבילים בליל הפסח שתי פעמים: כרפס ומרור, ואילו הטבילה בחרוסת אינה מוזכרת (כטבילה נפרדת).

יש המשתמשים בחרוסת גם ב'כורך': כורכים מצה ומרור טבול בחרוסת ביחד ("כורך"). הסיבה לדבר היא לצאת ידי חובה גם לפי דעת הלל הזקן. אלא שגם הלל מודה שבזמן שאין קרבן פסח אי אפשר לצאת ידי חובת אכילת מצה ביחד עם המרור היות שכיום המרור אינו מצווה מהתורה ועל כן טעמו מבטל את טעם המצה. על כן יש לאכול תחילה מצה לבדה - לקיים אכילת מצה (מהתורה), ולאחר מכן מרור עם מצה - לקיים אכילת מרור (מדרבנן)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאכלי פסח
קטגוריה:קערת ליל הסדר
קובר פידי

קובר פידי (באנגלית: Coober pedy) היא עיירה באוסטרליה הדרומית, המשמשת מרכז לכריית האבן היקרה אופאל (לשם), וייחודית בכך שחלקה הגדול נמצא מתחת לפני האדמה.

== היסטוריה ==
=== ייסוד ===
קובר פידי ממוקמת בלב הספר האוסטרלי, האאוטבק (באנגלית: outback), באזור מדברי שבו נרשמות בחודשי הקיץ, נובמבר עד מרץ, טמפרטורות המגיעות עד 50 מעלות צלזיוס. עד המאה ה-20 היו התושבים היחידים באזור קובר פידי אבוריג'ינים, שנעו ונדו בשטח בחיפוש אחר מזון. בשנת 1915 יצאה משלחת בת ארבעה אנשים, ביניהם ג'ים האטצ'ינסון ובנו בן ה-14 ויליאם, לחפש זהב דרומית לקובר פידי, החיפוש נכשל והחבורה החלה בחיפושים אחר מים, כאשר ויליאם הבחין באבני אופאל על האדמה. תקופה קצרה לאחר מכן כבר החלו לכרות באזור אבני אופאל.

בשנת 1917, עם סיום מלחמת העולם הראשונה וחיבור האזור לרשת הרכבות, החלה תנועה של חיילים משוחררים, עובדי מסילת הרכבת לשעבר, ואחרים לקובר פידי בחיפוש אחר עושר. בתקופה זו גם החלו התושבים לגור בצורה המאפיינת את העיר עד היום, מתחת לפני הקרקע. התנאים היו קשים מאוד, ומים ומזון הובאו לאזור ממרחקים גדולים.

בשנות ה-30 וה-40 של המאה ה-20 ירדו מחירי האופאל בשל המיתון בעולם, והייצור בעיר כמעט ופסק, בסוף מלחמת העולם השנייה זכתה העיר לעדנה מחודשת בזכות כמה מציאות יוצאות דופן של אופאל באזור. בשנות ה-60 ובה-70 הפכה תעשיית האופאל לעסק המגלגל מאות מיליוני דולרים ומהגרים אירופים רבים הגיעו לעיר.

=== העיר כיום ===
כיום מונה העיר כאלפיים נפש מחמישים לאומים שונים, היא מרוחקת מאות קילומטרים מכל נקודת יישוב אחרת ומכנה עצמה "בירת האופאל של העולם", מוסדות ציבור בעיר, כנסיות, מרכזי קניות, מלונות כמו גם מרבית התושבים חיים מתחת לפני האדמה בחללים הנחפרים בגבעות, העלות של בית מעין זה דומה לעלות של בניית בית על פני הקרקע ויש לו יתרונות רבים, מפני שהבית שומר על טמפרטורה אחידה לאורך כל השנה, כך שאין צורך במערכות של מיזוג אוויר.

מסביב לעיר ניתן לחזות בכ-250,000 חורי מכרות המאופיינים בחורים באדמה וערימת עפר ענקית הנערמת לידם הנוצרים על ידי המכונות המשמשות לכרייה. המכרות אינם נסתמים, כדי לאפשר חפירה נוספת בקלות והאזור משובץ בשלטים המזהירים מפני טיול בשטח בשל סכנת הנפילה לבורות אלו. למרות הסכנה ישנם כאלו המחטטים בעפר, בתקווה למצוא אבני אופאל שחמקו מעיניי הכורים.

מיקומה של העיר על הכביש המהיר סטוארט, כביש החוצה את אוסטרליה לאורכה, ותנאי החיים הייחודים בה, הופכים אותה גם לנקודת עצירה לתיירים, היכולים לבקר בבתים לדוגמה, לשהות במלונות מתחת לאדמה, לבקר במוזיאון לתולדות העיר, לבקר בכנסיות ואף לחפש בעצמם אופאל.

== שמה של העיר ==
תחילה נקרא האזור מכרה האופאל של רכס סטיוארט (Stuart Range Opal Field) על שמו של האירופי הראשון שחקר את האזור ג'ון מקדואל סטיוארט, אולם ב-1920 שונה השם לקובר פידי על שום השם האבוריג'יני של העיר, קופה פיטי (kupa piti) שמשמעו "אדם לבן בחור".

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://youtu.be/8n9PbHXA6Lo?si=0ijvUEQxm2SM-vK5 Life against the odds in Australia's underground city], כתבה משודרת של ערוץ BBC על העיירה, 2019 

קטגוריה:אוסטרליה הדרומית: יישובים
קטגוריה:עיירות
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1915
פסיקתא דרב כהנא

פסיקתא דרב כהנא היא מדרש ארץ ישראלי קדום על הקריאות בתורה ובהפטרות במועדים ובשבתות מיוחדות, כגון שבת של פסח וסוכות, שבת חנוכה ועוד.
מדרש זה קדום יחסית, והוא מתוארך למאה ה-5, תקופתם של המדרשים הקדומים בראשית רבה וויקרא רבה.

==שם המדרש==
הכינוי "פסיקתא דרב כהנא" נזכר לראשונה אצל רבי משולם בן משה ממגנצא, בן המאה ה-11, אך ציטוטים מהמדרש, לרבות הכינוי "פסיקתא" קיימים עוד קודם לכן, למשל אצל רב סעדיה גאון.

שלמה בובר, אשר הוציא לאור במאה ה-19, את המהדורה המדעית הראשונה של פסיקתא דרב כהנא, העלה בתחילת המבוא למהדורתו שתי השערות באשר למקורה של מילה זאת. הראשונה היא שהיות ופסיקתא דרב כהנא לא נכתב בצמוד לספר מספרי התנ"ך, בניגוד למדרשים כמו בראשית רבה, אזי כל דרש בו הוא נפסק ונפרד מחברו. 

ההסבר השני הוא שהמילה פסיקתא עניינה הפטרה וסיום, משום שהמדרש עוסק בהפטרות.

דעה אחרת שהועלתה היא שפירוש המילה פסיקתא דומה למילה 'פתיחתא', כלומר פתיחה של נושא מסוים שהדרשן עומד לעסוק בו.

==תוכן==
הסדר שעל פיו מחולק הפסיקתא הוא ייחודי ומושתת על סדר הקריאות במהלך השנה.
הפסיקתא מתחלק לחמש תקופות של לוח השנה העברי.
*ראש השנה עד יום כיפור
*סוכות והחגים הסמוכים לו
*חנוכה וארבע פרשיות
*פסח עד שבועות
*השבתות בין י"ז בתמוז לראש השנה (תלת דפורענותא ושבע דנחמתא)

==לשון==
לשונה של הפסיקתא, החכמים הנזכרים בה והדרשות שבה הם עולמם של חכמי ארץ ישראל במאות השלישית-חמישית, המאות שכפי הנראה קדמו לחתימתו. לשונה מזכירה את לשון התלמוד הירושלמי, ראשית הפיוט, וכן מדרשי בראשית רבה וויקרא רבה.

==מהדורות==
מדרש פסיקתא דרב כהנא יצא לאור לראשונה בשנת 1868 (תרכ"ח) על ידי שלמה בובר. 'מהדורת בובר' כוללת לצד נוסח מוגה ומדויק גם הגהות ופירושים על המדרש. במהדורתו השתמש בובר בארבעה כתבי יד שונים: 
* כתב יד מצפת אשר הועתק במצרים ונמסר לו על ידי שד"ל 
* כתב יד מהעיר פאס שבמרוקו אשר נמסר לו על ידי הרב אליקים כרמולי 
* כתב יד אוקספורד 
* כתב יד מאיטליה, מספריתו של די ראססי. 
במהדורתו התבסס בובר בעיקר על כתב היד שמקורו מצפת, אותו קיבל כאמור משד"ל. חלק מסוים אשר היה חסר בכתב יד זה הוא השלים מכתב היד שקיבל מכרמולי, אם כי לא תמיד באופן עקבי. 

המדרש יצא במהדורה נוספת על ידי דוב מנדלבוים בהוצאת בית המדרש לרבנים באמריקה בשנת 1962 (תשכ"ב). מהדורה זו מבוססת הן על כתב יד אוקספורד והן על שינויי נוסח על פי הגניזה הקהירית.

==ראו גם==
* פסיקתא

==לקריאה נוספת==
* ארנון עצמון, "בניי, היו קורין פרשה זו": עריכה ומשמעות בפסיקתא דרב כהנא, הוצאת מאגנס, ירושלים 2021.
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://www.daat.ac.il/daat/vl/tohen.asp?id=166 פסיקתא דרב כהנא], מהדורת בובר, באתר "דעת"
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדרשי אגדה
קטגוריה:ספרי מדרשים ארץ-ישראליים
מרוצללים

שער המהדורה השלישית של מרוצללים באנגלית
מרוצללים (במקור האנגלי: Shadowrun) הוא משחק תפקידים שולחני ועולם מערכה שנוצר ושווק במקור על ידי חברת FASA בשנת 1989. עולם המערכה הוא יקום בדיוני עתידני, כביכול עולמנו בשנת 2050 עד 2075, בו סייבורג<nowiki/>ים, כישוף ויצורים פנטסטיים מתקיימים זה לצד זה. עולם המערכה משלב את הסוגות סייברפאנק והפנטזיה האורבנית, ולפעמים אלמנטים של תאוריית קשר, אימה וספרות בלשית.

שם המשחק לקוח מאחד מהנחות המוצא של עולם המערכה- עולם הנשלט על ידי תאגידי ענק ולא על ידי מדינות, ושלכן תחום הריגול התעשייתי יתפתח ויעשה פרקטיקה מרכזית בכלכלה העולמית. תופעה זו הולידה מקצוע חדש, "רצי צללים", שהם צוותי עבריינים המתמחים בפרקטיקות אלו. במשחק הדמויות תופסות את תפקידיהם של רצי צללים פרילנסר<nowiki/>ים.

==עולם המערכה==
במציאות של מרוצללים העולם עבר תהליך שינוי הנקרא "גובליניזציה", בו חלק מאוכלוסיית העולם הפכה ליצורים פנטנסיים: אורקים, טרולים, אלפים וגמדים. עולם החי השתנה אף הוא ויצורים מתוך המיתוסים והאגדות, כמו דרקונים, שבו והופיעו. עמים עתיקים שמעולם לא איבדו את הקשר עם העבר המיסטי שלהם (לדוגמה אצטקים) תפסו להם את מקומם בעולם בעזרת כוחות הקסם ששבו להופיע. קוסמים ושאמאנים מטילים לחשים, מזמנים רוחות טבע, רותמים לצידם את יסודות הטבע. תאגידי הענק מפתחים טכנולוגיות המתבססות על חזרתו של הקסם לעולם. 

הטכנולוגיה התפתחה אף היא. האנשים אינם עוד בשר ודם בלבד. רכיבים ביוניים הם בהישג יד והאנשים הופכים להיות לחזקים יותר, מהירים יותר וטובים יותר.
עולם המחשוב השתנה לחלוטין על ידי ה"מקלעת", רשת בעלת ממשק מציאות מדומה המחליפה את רשת האינטרנט הישנה ו"דֶקֶרים" (האקרים שהושתל במוחם ממשק למחשב המכונה "דֶק" Deck) מתחברים לעולם המציאות המדומה בעזרת ציוד טכנולוגי משוכלל.

תאגידי העל הפכו לכוח פוליטי החזק ביותר בעולם. הם מכתיבים את החוקים ומחזיקים בכוחות צבא כדי להטיל את מרותם ולשמור על האינטרסים הכלכליים שלהם. מחוץ למתחמי התאגידים בריונים וכנופיות רחוב שולטים ומארגנים את החיים בהתאם לצרכיהם.
שם, מחוץ לחומות מתחמי תאגידי העל ובין צללי המגה-מטרופולין חיים רצי הצללים - שכירי חרב המשכירים את כישרונותיהם והידע שלהם לכל המרבה במחיר.

==רצי הצללים==
השחקנים המגלמים את רצי הצללים יכולים לבחור בשלב בניית הדמות שלהם את הגזע שאליו משתייכת הדמות שלהם, אורק, טרול, אלף, גמד או אדם וכן את הכישורים והתכונות של הדמות שלהם. כמו כן הם בוחרים את יכולת הכישוף של הדמות ואת המשאבים הפיננסיים העומדים לרשותה. בחירות אלה מוגבלות על ידי מערכת חוקים בסיסית הגורמת לאיזון מסוים בין הדמויות כך שדמות שהיא בעלת יכולת קסם גבוהה אינה יכולה להיות גם בעלת כישורי לחימה גבוהים ולהפך. כך גם לגבי הגזע, המשאבים והתכונות. במהלך המשחק יכולים השחקנים ללמוד כישורים חדשים ולשפר את משאביהם ותכונותיהם אך לעולם אין הם יכולים לשנות את גזעם או את סוג יכולת הקסם שלהם, אם כי קוסמים ושאמאנים יכולים ללמוד כשפים וקסמים חדשים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.pundak.co.il/downloads/systems/systems/shadowrun%20quickstart%20heb.pdf/detail מרוצללים 4, התחלה מהירה]

קטגוריה:משחקי תפקידים
קטגוריה:מציאות רבודה בתרבות
רפובליקה אסלאמית

טקסט=
ללא הכרזה}}
שמאל
רפובליקה אסלאמית היא צורת שלטון בה המדינה נמצאת תחת שלטון תאוקרטי-רפובליקאי הנתמך על ידי מנהיגים מוסלמים. צורת שלטון זו אופיינית למספר מדינות במזרח התיכון ובאפריקה.

הרפובליקה האסלאמית מבוססת על חוקי האסלאם, ואולם לא בכל הרפובליקות האסלאמיות חוקים אלו מעל חוקי המדינה.

==היסטוריה==
מאז התפשטות הדת האסלאמית היו חכמי דת מוסלמים שרצונם היה ליצור מדינה מוסלמית שתאגד את כל המוסלמים בעולם באשר הם. במשך מאות שנים השתמשו מנהיגים שונים ברעיון האומה האסלאמית לצרכים האישיים, כיבוש עמים וצבירת השפעה למען הדבר קירוב את העמים הכבושים למטרה הנעלה שכל מוסלמי מאמין שואף אליה. הזמן וההיסטוריה הוכיחו כי הפערים החברתיים והלאומיויות הנפרדות בין העמים המוסלמים השונים לא יאפשר יצירת אומה אסלאמית (על אף שקבוצות פונדמנטליסטיות שונות עדיין מאמינות ברעיון).

במהלך המאה ה-19 והמאה ה-20, כאשר מדינות מוסלמיות רבות קיבלו עצמאות, העמים המוסלמים מצאו עצמם נשלטים תחת דיקטטורים חדשים שהנהיגו משטרים חילוניים. צורת המשטר לא הפריעה למרבית המוסלמים אולם העוני, התנאים החברתיים, ואי מתן קול לאופוזיציה יצרו תנאים מתאימים לשינויי שלטון אותם ניצלו מנהיגי דת שונים.

איראן היא אחת המדינות בה הונהגה שיטת שלטון זו. אחרי המהפכה בשנת 1979, הוקמה הרפובליקה האסלאמית של איראן, בה המנהיג העליון הוא איש הדת המשמש כראש המדינה לכל החיים. והעם רשאי לבחור בהליך דמוקרטי מנהיגים משלו שיעמדו בראש הרפובליקה (בדמות נשיא הרפובליקה). הרפובליקה האסלאמית של איראן הציבה את חוקי האסלאם מעל חוקי המדינה ומדינות מערביות טענו כי הדבר פגע בזכויות האדם, פגע בהליכים דמוקרטיים (אי מתן זכויות הצבעה לנשים) והחזיר בעיות רבות שהיו קיימות בימי הביניים.

אולם, לא כל הרפובליקות האסלאמיות דגלו בקנאות דתית קיצונית כמו איראן. פקיסטן הפכה לרפובליקה אסלאמית בשנת 1956, ואף שחוקי האסלאם היו במעמד גבוה יותר מחוקי המדינה, הדבר יושם לעיתים רחוקות מאוד. השימוש במלה "רפובליקה אסלאמית" הפך לרצון המדינה להראות כי זו מדינה מוסלמית, ולמרות שבתעודות הזהות ובדרכונים כתוב "הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן", הרי שבמסמכים הרשמיים של המדינה רשום "הפדרציה של פקיסטן".

==מדינות שהן רפובליקות אסלאמיות==
* הרפובליקה האסלאמית של איראן
* הרפובליקה האסלאמית של פקיסטן
* הרפובליקה האסלאמית של מאוריטניה

==מדינות שהיו רפובליקת אסלאמיות==
* הרפובליקה האסלאמית של גמביה
* הרפובליקה הפדרלית-אסלאמית של איי קומורו
*רפובליקת מזרח טורקיסטן הראשונה
* הרפובליקה הצ'צ'נית של איצ'קריה
* הרפובליקה האסלאמית של אפגניסטן

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:חוק אסלאמי
קטגוריה:יחסי דת ומדינה
קטגוריה:שיטות ממשל
חוואר

[[נחל חווארים מתחתר בסלעי חוואר ליד מדרשת שדה בוקר]]
250px
חוואר הוא סלע משקע כימי וביוכימי המושקע בסביבה מימית, דק־גרגיר, רך וסופח מים. צבעו בדרך כלל צהבהב.

החוואר הוא סלע מעורב המורכב מכמויות משתנות (בין 25% ל-75% מכלל הסלע) של חרסית וקירטון. שכבות של חוואר שעוביין מסנטימטר אחד ועד מטרים אחדים מצויות בין שכבות סלעי־משקע ימיים (גיר ודולומיט). החוואר מופיע בדרך כלל בגוונים של לבן, צהבהב, אפרפר, ואף בגוונים הנוטים לחום. קיימים אף סלעי חוואר בגוונים של אדום ושחור. על חוף האוקיינוס האטלנטי של ארצות הברית ובאירופה קיים סוג ירקרק של חוואר הקרוי "חול ירוק" (Greensand) המכיל את המינרל גלאוקוניט העשיר באשלגן. החוואר שוקע בסביבה מימית (הן במים מתוקים והן במי ים) ולעיתים מוצאים בחוואר קונכיות המעידות על מקורו הימי.

למרות שמו, סלע המשקע המכונה חוואר הלשון איננו עשוי מחוואר.
 
==תועלת כלכלית==
* בדרך כלל, בשל אטימותו למים לאחר שספח אליו כמות מסוימת של מים מהווה החוואר אקוויקלוד, שכבה עוצרת־מים מתחת לסלעים האוגרים את המים האקוויפר. תכונת אטימות זו מאפשרת לחוואר לתפקד כ"סלע כיסוי" למאגרי נפט. תכונה זו מסייעת בבלימת "בריחת הנפט" מתוך "סלעי המאגר" (כדוגמת גיר או דולומיט) המצויים מתחת לחוואר ואוגרים את הנפט.
* בחוואר מהסוג המכונה Greensand נוהגים להשתמש כמרכך מים.
* בסוגי חוואר מסוימים משתמשים בייצור חומרי בידוד וצמנט פורטלנד.

==החוואר בארץ ישראל==
===תצורת החוואר ביהודה ובשומרון===
תצורת בית מאיר: שכבות חוואר קיימות בין שכבות הדולומיט.

תצורת מוצא: שכבת חוואר הנחשבת כאקוויקלוד החשוב שבחבורת יהודה, על גביה נובעים מאות מעיינות בכל רחבי הרי ירושלים.

<gallery>
קובץ:Marl Bet Meir formation road 593 from Ariel city in Shomron to road 60 2nd KM 4.jpg|חוואר בשכבה התחתונה, בשכבה העליונה גיר או דולומיט
קובץ:Marl Bet Meir formation road 593 from Ariel city in Shomron to road 60 2th KM B.JPG|צמח טיון דביק מעל אדמת החוואר
קובץ:Marl Bet Meir formation road 593 from Ariel city in Shomron to road 60 2nd KM closer.jpg|תקריב
קובץ:Marl Bet Meir formation road 593 from Ariel city in Shomron to road 60 2nd KM C.jpg|המחשוף לצד הכביש
</gallery>

===תצורת החוואר בנגב ===
תצורת טקייה: תצורה מגיל פליאוקן. חרסית ירקרקה אפורה עשירה בעורקי גבס שבתוכם פיריט וגתית.

תצורת ע'רב: תצורה מגיל מסטריכט. קירטון לבן רב ומסיבי שחלקו התחתון שכבות רבות של חוואר.

תצורת חצרה: בפרטים חביון, עין ירקעם, אבנון ותמר יש שכבות חוואר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סלעים
קטגוריה:סלעי משקע
צ'נלה

שמאל
צ'נלה (真腊) הייתה ממלכה קמבודית קדומה. היא התחילה את דרכה כמדינת חסות לממלכת פונאן (בסביבות 550 לספירה), אך בשישים שנים הבאות הצליחה לזכות בעצמאות ואף לכבוש את פונאן, לספוג את עמה ולאמץ את תרבותה. אחת הסיבות שהועלו כדי להסביר את הירידה של התרבות הפונאנית היא קריסת האימפריה הרומית שהביאה להידרדרות נתיבי הסחר בין הים התיכון לסין. השיא של ממלכת צ'נלה הושג תחת שלטונו של המלך ישברמן. בשנת 613 הפכה העיר איסאנפורה לבירתה הראשונה של האימפריה החדשה. לאחר מותו של המלך ג'ייאווארמן הראשון בשנת 681 הממלכה התערערה על ידי אי שקט פנימי ובמאה השמינית לספירה היא התפלגה לשתי מדינות<ref></ref>, צפונית ודרומית, שנקראו "צ'נלה של האדמה" (צפון) ו"צ'נלה של הים" (דרום). מחוז צ'אמפסאק של מדינת לאוס המודרנית הייתה מרכזה של המדינה הצפונית ושפך נהר המקונג ואזור החוף של וייטנאם המודרנית היה מרכזה של המדינה הדרומית. ב-715 התפלגו מספר מדינות קטנות נוספות מהממלכות הללו, ובכך הוחלש האזור כולו.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קמבודיה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות לשעבר באסיה
נקרו

נקרו הוא שם הבמה של רון ברונשטיין, במאי סרטי פורנו, מפיק מוזיקלי ואמן היפ הופ יהודי אמריקאי.

==קורות חיים==
נולד ב-7 ביוני 1976 בברוקלין, ניו יורק להורים ישראלים. גם אחיו של נקרו, המכונה איל ביל, הוא ראפר ששיתף עמו פעולה בכמה שירים.
דמות נוספת במשפחה הדיספונקציונלית הוא Uncle Howie שעל שמו נקרא הלייבל של Ill Bill. לנקרו עצמו יש לייבל בשם
Psychological Records בו הוא הוציא את אלבומיו, עד לאחרון.

נקרו פועל בשולי סצנת ההיפ הופ האמריקאית ומזוהה עם הטקסטים המאוד מפורשים שלו, הכוללים תיאורים גרפיים של סקס ומוות. הוא חימם בעבר את הופעותיהן של להקות הבי מטאל כמו ביוהזרד (שסולנה הוא גם שחקן בסרטי פורנו), ספולטורה ונפאלם דת' ומכנה את המוזיקה שלו בתארים כמו "דת' ראפ" (על משקל דת' מטאל) ו"פורנו ראפ".

==אלבומים==
*I Need Drugs - 2000
*Gory Days - 2002
*The Pre-Fix For Death - 2004
*The Sexorcist - 2005
*Death Rap - 2007
*Die - 2010
*Murder Murder Kill Kill - 2012
*The Notorious Goriest - 2018

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:ראפרים יהודים
קטגוריה:אמנים אמריקאים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמנים יהודים הידועים בשם במה
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ישראלי
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-רומני
קטגוריה:מפיקי היפ הופ יהודים
קטגוריה:מפיקי היפ הופ אמריקאים
קטגוריה:בכירים בתעשיית המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:במאי וידאו קליפים אמריקאים
קטגוריה:במאי וידאו קליפים יהודים
קטגוריה:מחלוקות סביב טענות לתועבה במוזיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
Neopets

Neopets הוא משחק סימולציה של חיות וירטואליות ברשת. את האתר הקימו אַדָם פַאוֵול ודוּנה וִוילִיאַמְס והוא נפתח לציבור ב-15 בנובמבר 1999. זמן קצר לאחר הקמתו, נרכש האתר על ידי "דאג דורינג". ב-2005, Viacom קנתה את החברה, בעסקה ששוויה 160 מיליון דולרים. האתר היה אחד מהאתרים הפופולריים ביותר ברשת (בפברואר 2007 דורג ב-Alexa כ-146).

השחקנים באתר, שנקראים Neopians, מאכילים את חיות המחמד הווירטואליות שלהם ומשחקים איתם. בנוסף, משתמשים יכולים לשחק במשחקים, לסחור, או לשחק בבורסה מדומה, כדי להרוויח נקודות Neopoints, הכסף של האתר. באמצעות נקודות אלו ניתן לקנות חפצים וירטואליים שיכולים לתקשר עם החיות. לא ניתן להמיר כסף ל Neopoints, או למכור Neopoints, אף על פי שנעשו מספר ניסיונות כאלו בעבר באתרים כדוגמת eBay.

מרכז החברה נמצא בארצות הברית, אף על פי שהמקימים של האתר היו בריטים. מסיבה זאת, האתר שומר על כתיב בריטי ברובו. האתר בשפה האנגלית, ומתורגם (בחלקו או כולו) לעשר שפות שונות: גרמנית, הולנדית, פורטוגזית, צרפתית, איטלקית, ספרדית, יפנית, קוריאנית, סינית מפושטת וסינית מסורתית. בנוסף החברה מפעילה חטיבה סינית, שנמצאת בבעלות חלקית של Green Dot Capital, חברה בת של זרוע ההשקעות של ממשלת סינגפור, Temasek Holdings.

במסגרת הזיכיון פורסמו מספר משחקי מחשב לרבות Neopets: The Darkest Faerie שפותחה על ידי Deck Nine.

בנוסף מוגדר בפועל כאחד המשחקים הראשונים ברשת (Online).

נכון לפברואר 2011, החברה מדווחת על יותר מ-180 מיליון חשבונות רשומים, ויותר מ-270 מיליון חיות. מכיוון שכל משתמש יכול ליצור עד ארבע חיות, ומשתמשים פותחים מסיבות שונות יותר מחשבון אחד, מספר המשתמשים בפועל באתר קטן בהרבה. מאז פופולריות של המשחק ירדה בהדרגה ובשנת 2020 היו רק כ-1.5 מיליון כניסות בחודש

== ראו גם ==

* מיקמק
* מיקמק 2

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משחקי רשת
קטגוריה:אתרי אינטרנט
קטגוריה:עולמות וירטואליים
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-1999
קטגוריה:משחקי אינטרנט
קטגוריה:משחקי וידאו מסוג חיות מחמד וירטואליות
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בממלכה המאוחדת
גיטריסט

מונטאז' גדול של גיטריסטים בולטים לאורך ההיסטוריה
גיטריסט הוא מוזיקאי המנגן בגיטרה. הגיטריסט יכול להיות חלק מלהקה, הרכב או להופיע לבד. את פריצתם לקדמת הבמה חייבים הגיטריסטים למוזיקת הג'אז והרוק, אך עוד קודם לכן הם היו חלק חשוב מהרכבים שונים כגון: הרכבי קאנטרי, ניגון בריקודי פלמנקו והרכבים קלאסיים.

את הגיטריסטים ניתן לחלק לאלו המנגנים על גיטרה חשמלית, גיטרה קלאסית או גיטרה אקוסטית.

עם עליית מוזיקת הרוק החלו גיטריסטים לקבל מעמד של כוכבי על, מאחר שבמוזיקת רוק חשיבותה של הגיטרה היא רבה, שנייה או מתחרה עם השירה. עם פריצתו של ג'ימי הנדריקס לתודעה בסוף שנות השישים ותחילת שנות השבעים, החל תור הזהב של נגני הרוק ושל הסולואים הארוכים.

כיום, יצרניות הגיטרה מייצרות גיטרות הנושאות שמות של גיטריסטים ידועים, ומיוצרות על פי המפרט הטכני של הגיטרה המזוהה עם הגיטריסט, בהם: ריצ'י בלקמור, אריק קלפטון.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.rollingstone.com/music/lists/100-greatest-guitarists-of-all-time-19691231 "100 הגיטריסטים הגדולים של כל הזמנים"] על פי מגזין רולינג סטון
* [http://www.roadrunnerrecords.com/blabbermouth.net/news.aspx?mode=Article&newsitemID=18446 "100 הגיטריסטים הגדולים במטאל"] על פי מגזין "Guitar World"

*
קטגוריה:מקצועות מוזיקליים
קטגוריה:נגנים
קסיוס

קסיוס (בלטינית: Cassius) הייתה משפחה רומית עתיקה בזמן הרפובליקה הרומית.

בין בני המשפחה נכללים:

* ספוריוס קסיוס - קונסול רומי בתחילת תקופת הרפובליקה הרומית, הוגה הסכם קסיוס - ברית בין הלטינים לבין הרומים.
* לוקיוס קסיוס המינה - היסטוריון
* לוקיוס קסיוס לונגינוס ראוולה - קונסול
* קווינטוס קסיוס לונגינוס - קווסטור
* גאיוס קסיוס לונגינוס - ראש הקושרים כנגד יוליוס קיסר
* לוקיוס קסיוס לונגינוס - היה קונסול בצוותא עם גאיוס מריוס
* קסיוס חאיריאה - ראש הקשר לרציחת הקיסר קליגולה
* אווידיוס קסיוס - חייל רומי ושליט סוריה ומצרים לזמן קצר 
* דיו קסיוס קוקיאנוס - היסטוריון

קסיוס הוא אל הציפורים אך לא קיים בדיוק במיתולוגיה כלשהי. קסיוס הוא ראש המשפחה שהפך לאל

===פירושים נוספים===
* קסיוס (שיר) - שיר של יונה וולך
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:משפחות ושושלות רומיות
קטגוריה:שמות פרטיים
מד'הב

העולם המוסלמי
מַדְ'הַבּ (בערבית: مذهب), הוא מושג בערבית שפירושו אסכולה אסלאמית במחשבה דתית או בהלכה (פיקה). ב־150 השנים הראשונות לאסלאם היו אסכולות רבות, והבולטות שביניהן: אסכולת דמשק (שנקראה פעמים רבות "אווזאעיה", أوزاعية), כופה, בצרה ואל-מדינה (ששרדה כאסכולה המאלכית). האסכולות העיראקיות התגבשו כאסכולה החנפית. אסכולות מאוחרות יותר הן השאפעית והחנבלית – וגם הט'אהרית והג'רירית, שכבר לא קיימות כיום.

רבים רואים בהלכה השיעית אסכולה נפרדת, הנקראת האסכולה הג'עפרית, שנוסדה על ידי האימאם השישי ג'עפר א-צאדק.

ארבע האסכולות הסוניות לא נחשבות ככתות או עדות נפרדות, מכיוון שהייתה הרמוניה רבה בין המלומדים מהאסכולות השונות במשך ההיסטוריה המוסלמית. ההבדל ביניהן הוא בפרשנות לחדית', איך מפרשים את דברי הנביא. בנוסף להן התפתח זרם מיסטי – הסופיות – אשר שם את הדגש על האהבה והכוונה שבעשייה, יותר מאשר על ההלכה עצמה.
*האסכולה החנפית קרויה על שם מייסדה, האימאם אבו חניפה, שחי בכופה שעיראק בשנים 699–767. על פי המסורת, הוא למד אצל האימאם ג'עפר א-צאדק.
*האסכולה המאלכית קרויה על שם האימאם מאלכ בן אנס, שחי בעיר מדינה. מאלכ נולד כעשור לאחר אבו חניפה, וישנם דיווחים שהם חיו באותו הזמן, ולמרות שמאלכ היה צעיר בהרבה, הכבוד ההדדי ביניהם ידוע. למעשה, אחד מהתלמידים החשובים של אבו חניפה, שעל תורותיו מבוססת הרבה מהאסכולה החנפית, למד גם ממאלכ.
*האסכולה השאפעית קרויה על שם האימאם מוחמד אבן אידריס א-שאפעי, שלמד גם הוא אצל תלמידים של אבו חניפה ומאלכ, והיה לו כבוד רב לשניהם. א-שאפעי חי בין השנים 767–820, והיה המלומד הכי חשוב בעולם האסלאם. חשיבותו הייתה גדולה מאוד כיוון שהיה בן לשבט קורייש ומצד אביו הייתה לו קרבה למשפחת הנביא.
*האסכולה החנבלית קרויה על שם האימאם אחמד אבן חנבל, שלמד עם א-שאפעי. אבן חנבל נחשב לבר סמכא במסורת המוסלמית וספר המסורות שלו, "מוסנד אחמד" (مسند أحمد), זוכה למעמד רם בקרב המוסלמים הסונים.
בעבר היו אסכולות סוניות נוספות: האסכולה הג'רירית (על שם האימאם מוחמד אבן ג'ריר א-טברי) והאסכולה הט'אהרית (שנוסדה על ידי דאוד אבן ח'לף). שתיהן לא קיימות כיום.

הסונים מאמינים כי לכל ארבע האסכולות יש את ההדרכה הנכונה, וכי ההבדלים ביניהן אינם ביסודות האמונה, אלא הבדלים דקים יותר בהלכה ובשיפוט, שהם תוצאה של החשיבה העצמאית של ארבעת האימאמים והמלומדים אחריהם. בגלל המתודולוגיות השונות בפרשנות ובהבנה של המקורות הראשוניים, הם הגיעו למסקנות שונות לגבי נושאים רבים. לדוגמה, ישנם הבדלים דקים בין שיטות התפילה בארבע האסכולות, אך ההבדל אינו גדול עד כדי כך שלא ניתן להתפלל יחד. למעשה, כל מוסלמי השייך לאסכולה אחת יכול להתפלל עם אימאם של אסכולה אחרת ללא בלבול.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:חוק אסלאמי
אסכולות השריעה