סף שער הדין

סף שער הדין. צילום מודרני.
אדריכל ירושלים קונרד שיק בחפירות הרוסיות. 1883 תמונה של הנזיר יוסיף.
סף יום הדין. תמונה של הנזיר יוסיף. 5 בספטמבר 1891.
חצר אלכסנדר בירושלים. תמונה של הנזיר יוסיף. סוף המאה ה-19.
הפטריארך של ירושלים גרסים מבקר בחצר אלכסנדר ב-22 במאי 1896. תמונה של הנזיר יוסיף.
סף שער הדין. תמונה של הנזיר ג'וזף. 1907.
סף שער הדין (ברוסית: Поро́г Су́дных Врат) הוא כינויו של קבר קדוש אורתודוקסי שנמצא בשטחו של חצר אלכסנדר של החברה הארצישראלית האורתודוקסית בעיר העתיקה בירושלים. הוא מייצג את סף השער הקדום, דרכו מאמינים כי ישו הובל להוצאה להורג.

== היסטוריה ==
בשנת 1858, באמצעות מאמצי הקונסול הרוסי הראשון בירושלים, ו. דורגובוז'ינוב, נרכשה חלקה<ref>Выписка из кадастровой ведомости. Участок приобретен на имя Российского Императорского правительства. Регистрация в Табу в феврале 1312 No 1, Vol. 31. page 175. Mulk. Израильский государственный архив. Иерусалим. Дело 837/P</ref> על שם הממשלה הקיסרית בעיר העתיקה בירושלים, עליה תוכנן במקור לבנות את מבנה הקונסוליה הרוסית הקיסרית. רכישת האתר אושרה על ידי יו"ר הנציבות הארץ-ישראלית, הדוכס הגדול קונסטנטין ניקולאיביץ', שביקר בארץ הקודש בשנת 1859.<ref name="ricolor">[http://ricolor.org/russia/ippo/h/15_05_2010/1/ От «Русских раскопок» до Александровского подворья Императорского православного палестинского общества (ИППО) в Иерусалиме. Председатель Иерусалимского отделения ИППО П. В. Платонов. Часть 1. Археологические изыскания на «Русском месте» близ храма Гроба Господня в Иерусалиме. Публикация на портале «Россия в красках»]</ref>

במהלך פיתוח האתר בשטחו התגלו עתיקות ארכאולוגיות. מחקר ארכאולוגי ראשוני בוצע על ידי ארכאולוגים מפורסמים במאה ה-19 כדוגמת חוקרים צרפתים: הרוזן ס. ווג (1861), קלרמונדור (1874), וכן ארכאולוגים אנגלים: וו. וילסון (1864) וב. קונדור (1872).<ref>Доклад, читанный В. Н. Хитрово на заседании 22 марта 1894 г. Православный палестинский сборник. Издание ИППО 1884 г. Т. III, вып. 3, стр. 60</ref> עבודתם של ארכאולוגים אירופיים אישרה את החשיבות ההיסטורית של מקום זה, עם זאת, מחקר ארכאולוגי רוסי במקום זה התאפשר רק לאחר הקמתה של החברה הפרבוסלבית הקיסרית בשנת 1882. יו"ר החברה, הדוכס הגדול סרגיי אלכסנדרוביץ', ביקש לחפור ומינה את ראש המשימה הרוחנית הרוסית בירושלים, ארכימנדריט אנטונין (קפוסטין), אשר בתורו הקצה את המשימה לידי האדריכל המפורסם בירושלים, קונרד שיק, שהיה באותה תקופה אחראי על עבודות רבות בחקר הארכאולוגיה והטופוגרפיה של ארץ הקודש.<ref>Рескрипт Председателя ППО великого князя Сергея Александровича на имя Министра Иностранных Дел Н. К. Гирса от 5 ноября 1882 г. «Россия в Святой Земле». Т.1. Москва. Издательство «Международные отношения» стр. 539</ref>

התוצאות הראשונות של החפירה היו גילוי החתכים ושרידי העמודים של בזיליקת קונסטנטין (אנסטסיס - המקדש העתיק של תחיית האדון, שנבנה בשנת 335). כמו כן, בעת פינוי המקום הצפוני, נמצא חדר גדול באורך 15 מטר ורוחבו 5.5 מטר, עם שרידי קירות בעובי 1,5 מטר.<ref>Из письма начальника Русской Духовной Миссии в Иерусалиме архимандрита Антонина секретарю ППО М. П. Степанову от 8 марта 1883 г. «Россия в Святой Земле». Т. 1. Москва. Издательство «Международные отношения» стр. 546</ref><ref>Из письма помощника председателя ППО М. П. Степанова начальнику РДМ в Иерусалиме архимандриту Антонину от 7 декабря 1882 года. «Россия в Святой Земле». Т.1. Москва. Издательство «Международные отношения» стр. 540</ref>

בקיץ 1883, כתוצאה מחפירות, התגלה סף שער העיר העתיק דרכו, על פי הנחתו של ארכימנדריט אנטונין קפוסטין, ישו הועבר בדרך להוצאתו להורג. מאוחר יותר הביע האב אנטונין ספק לגבי הממצא.<ref>[http://www.vostlit.info/Texts/Dokumenty/Turk/XVIII/1780-1800/Ross_sv_zemle_1/221-240/231.htm Раскопки на русском месте, близ Храма Гроба Господня в Иерусалиме. Извлечения из писем отца архимандрита Антонина В. Н. Хитрово. 11 июня 1883 г.]</ref>

עם זאת, הנהלת החברה הביעה שביעות רצון מלאה מתוצאות החפירה. בנוסף ל"חומה היהודית האמצעית" שהתגלתה המאשרת את האותנטיות של מקום קבורת ישו, השער המוביל מהעיר לגבעת הגולגולתא הופיע גם הוא במתחם הרוסי.<ref name="ricolor">[http://ricolor.org/russia/ippo/h/15_05_2010/1/ От «Русских раскопок» до Александровского подворья Императорского православного палестинского общества (ИППО) в Иерусалиме. Председатель Иерусалимского отделения ИППО П. В. Платонов. Часть 1. Археологические изыскания на «Русском месте» близ храма Гроба Господня в Иерусалиме. Публикация на портале «Россия в красках»]</ref> בינואר 1884 הביע יו"ר החברה את הרעיון לכסות את הכנסייה במבנה ארכיטקטוני לשימורו לאחר מכן. קונרד שיק זכה במסדר סטניסלב הקדוש מדרגה שנייה.<ref>Рескрипт председателя ППО великого князя Сергея Александровича на имя управляющего МИД А. Е. Влангали от 2 января 1884 года. «Россия в Святой Земле». Т. 1. Москва. Издательство «Международные отношения» стр. 553</ref>

ההחלטה הסופית על הבנייה בחפירות ברוסיה מתקבלת בחורף 1885. לשם כך מגבשת החברה הארצישראלית האורתודוקסית הקיסרית מאמצים לגיוס כספים להקמת "המתחם הרוסי בעיר העתיקה בירושלים" מכל מחוזות האימפריה הרוסית.<ref>Из циркулярного письма Совета ППО правящим архиереям Русской Православной Церкви. Январь 1885 г. «Россия в Святой Земле». Т. 1. Москва. Издательство «Международные отношения» стр. 558</ref> אישור בנייה מגיע לאחר משא ומתן ארוך עם גורמים עות'מאניים באביב 1887. הניהול הכללי של הבנייה הופקד על הנציג הראשון של החברה הקיסרית האורתודוקסית בירושלים, יליד פרם - דמיטרי דמיטרייביץ' סמישלייב, שבאותה עת עסק במקביל בבניית המתחם החדש (סרגיי), בסמוך למבנים הרוסים בכיכר מידאם ואחרי עזיבתו של סמישלייב מירושלים לרוסיה בשנת 1889 ובמקומו נשלח נ. מיכאילוב, הנציג המוסמך של החברה בירושלים. ג'ורג' פרנגיה, הוזמן כאדריכל הפרויקט, שלקח חלק בבניית מבנים רוסיים מפורסמים כמו מתחם סרגיי במרכז מערב ירושלים וכנסיית מריה מגדלנה בגת השמנים.<ref>Н. Н. Лисовой. «Д. Д. Смышляев: от Перми до Иерусалима». Послесловие к путевым заметкам 1865 года Д. Д. Смышляева «Синай и Палестина». Москва Издательство «Индрик» 2008 г. стр. 266</ref> ב-11 בספטמבר 1887, בחפירות הרוסיות בירושלים, נערכה הנחתה החגיגית של האבן הראשונה של מתחם אלכסנדר העתידי.<ref>[http://ricolor.org/russia/ippo/h/15_05_2010/2/ От «Русских раскопок» до Александровского подворья. П. В. Платонов. Часть 2. Этапы строительства Александровского подворья Императорского православного палестинского общества (ИППО) в Иерусалиме. Публикация на сайте «Россия в красках»]</ref> הבניין נבנה במהירות רבה, כמעט שלוש שנים יחד עם הכנסייה, אך הרשויות הטורקיות לא נתנו את האישור הדרוש לבנייה. הם רצו לציין את סיום הבנייה כדי לחפוף לביקורו המתוכנן של יורש העצר ניקולאי אלכסנדרוביץ' בארץ הקודש במסגרת מסעו בשנת 1890, במהלכו תכנן לבקש מהסולטאן הטורקי רשות לבנות כנסייה. כתוצאה מסירוב הטורקים, בוטלה נסיעתו של הנסיך לארץ הקודש.<ref>Из проекта официального ответа ИППО Министерству Иностранных Дел 1890 г. «Россия в Святой Земле». Т.1. Москва. Издательство «Международные отношения». Стр. 566</ref>

הבניין הבנוי בחצר אלכסנדר מעל סף שערי הדין, בשטח כולל של 1342 מ"ר, עם כנסייה שעדיין לא הושלמה, נחנך חגיגית ב-5 בספטמבר 1891. את טקס החנוכה ערך ראש המשימה הרוחנית הרוסית בירושלים, ארכימנדריט אנטונין (קפוסטין) עם כל הרכב המשימה, בנוכחות נציג החברה הארץ-ישראלית המורשה - נ. ג. מיכאילוב וכל עובדי החברה. סף שער הדין היה מגודר משלושה צדדים עם סריג אלגנטי, ומאחוריו על אבן ירושלמית הוצב צלב על ברוש מעבודותיו של פנטלימון. מימין לסף הותקנו לוחות זיכרון משיש שחור שעליה סמל החברה ושמות המנוחים ואלה שעבדו קשה במיוחד בארץ הקודש.<ref>Сообщения ИППО. Т. 3., февраль 1892 г. стр. 16-17. Израильский государственный архив. Иерусалим. Дело 844/14-פ</ref>

כנסיית הבית של אלכסנדר נבסקי, שהוקדשה לזכרו של מייסד החברה - הקיסר אלכסנדר השלישי, שמת ב-20 באוקטובר 1894, נחנכה בחגיגיות ב־22 במאי 1896 על ידי הפטריארך של ירושלים גרסים, בנוכחות הקונסול הקיסרי הרוסי הכללי בירושלים אלכסיי קרוגלוב, הקונסול היווני ג. מרטרוד, מזכיר המושל בשאר אפנדי, ועובדי החברה הארץ-ישראלית האורתודוקסית.<ref>Секретное донесение управляющего генеральным консульством в Иерусалиме А. Ф. Круглова поверенному в делах в Константинополе от 27 мая 1896 г. «Россия в Святой Земле». Т. 1. Москва. Издательство «Международные отношения» стр. 579—581</ref>

בשנים 1948–1967 היה ממוקם במזרח ירושלים. כיום מהווה חלק מחצר אלכסנדר.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:החברה הארץ-ישראלית הפרבוסלבית הקיסרית: נכסים
קטגוריה:ירושלים: מבנים
קטגוריה:הרובע הנוצרי