OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דוד פלדמן

ספרו שמושה של תורה
רבי דוד פלדמן (י"ד בתשרי ה'תרמ"ה, 3 באוקטובר 1884 - ט"ז באייר ה'תשט"ו, 8 במאי 1955) היה רב קהילת עדת יראים מחזיקי הדת בלייפציג ובמנצ'סטר, ומחבר הספרים עיר דוד ושמושה של תורה.

==קורות חייו==
נולד בערב סוכות ה'תרמ"ה (1884) בטאלנה שבאוקראינה, לפיגא ולרבי שמאי, ששימש כשוחט ובודק בעירו. בצעירותו למד תורה בבית המדרש בטאלנה ועמד בקשרים תורניים עם הרב יחיאל מיכל אפשטיין מחבר הספר ערוך השולחן. בהיותו בן 19 כתב לו הרב אפשטיין במכתב בין היתר:

.

בשנת ה'תרס"ה (1905) עזב את רוסיה כדי לא להתגייס לצבא. הוא עבר לרומניה, בתחילה שהה בעיירה בידעוולע שבמחוז מרמרוש ולאחר מכן עבר לויז'ניץ שם היה קשור לאדמו"ר רבי ישראל הגר, וידידו הקרוב של בנו רבי מנחם מנדל. בשנת ה'תרס"ז (1907) נשא את גולדה בת רבי יחיאל מיכל פיקסלר. לאחר נישואיו התגורר במחוז מרמרוש כשהוא סמוך על שולחן חותנו.

נסמך לרבנות על ידי המהרש"ם מברז'אן, רבי אריה ליבוש הורוביץ, רבה של סטניסלב, ורבי בנימין אריה וייס רב הקהילה בצ'רנוביץ. בשנת ה'תר"ע (1910) נתמנה לרב הקהילה החרדית בלייפציג שבגרמניה, שם הקים תלמוד תורה וישיבה קטנה. בסוף שנת ה'תרצ"ג (1933) עבר לאנגליה ולאחר מספר שבועות מונה לרב קהילת מחזיקי הדת במנצ'סטר.

נפטר בט"ז באייר ה'תשט"ו, ונקבר על פי צוואתו בבית העלמין במנצ'סטר בקברו של הרב משה יצחק סג"ל, ראש ישיבת מנצ'סטר, שעצמותיו הועברו לקבורה בארץ ישראל.

==חיבוריו==
*עיר דוד, ביאור ופירוש והרחבה לספר קיצור שו"ע, לייפציג ה'תרפ"ד ([http://www.hebrewbooks.org/9221 באתר היברו בוקס])
*שמושה של תורה, ביאורים עם ציורים להרבה הלכות בשו"ע. ([http://hebrewbooks.org/7740 באתר היברו בוקס])
*שיעורי המצוות ([http://hebrewbooks.org/41297 באתר היברו בוקס])
*לב דוד, הודפס על ידי נכדו יחיאל נתן פלדמן ()

==לקריאה נוספת==
*הקדמה לספר 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:רבנים בריטים
קטגוריה:מנצ'סטר: רבנים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים גרמנים
קטגוריה:ילידי 1884

קטגוריה:נפטרים ב-1955
קטגוריה:חסידי ויז'ניץ
סמוראי ג'ק (קומיקס)

סמוראי ג'ק (באנגלית: Samurai Jack) הייתה סדרת קומיקס אמריקאית של חברת ההוצאה לאור IDW Publishing, והיא נמשכה לאורך 20 חוברות בין אוקטובר 2013 למאי 2015. ג'ים זוב כתב את הסדרה, בעוד אנדי סוריאנו אייר אותה.

עלילת הסדרה התבססה על סדרת הטלוויזיה "סמוראי ג'ק", ששודרה בערוץ הטלוויזיה "Cartoon Network" בין 2001 ל-2004, ותיארה את קורותיה של הדמות הראשית לאחר תום אירועי העונה הרביעית – הסמוראי ג'ק עודנו תקוע בעתיד, אך הוא ממשיך בניסיונותיו למצוא דרך לחזור בזמן ולשוב אל ההווה שלו על מנת להתמודד עם אקו, שד רב עצמה שהשתלט על העולם. עם זאת, היוצר של סדרת הטלוויזיה, גנאדי טרטקובסקי, טען כי סדרת הקומיקס איננה חלק מהקאנון של הדמות. הסדרה זכתה לביקורות חיוביות מן מבקרים, אם כי מכירותיה בשווקים היו בינוניות.

== היסטוריה פרסומית ==
בפברואר 2013, חברת ההוצאה לאור "IDW Publishing" וערוץ הטלוויזיה "Cartoon Network" הכריזו על שיתוף פעולה, במסגרתו כמה מסדרות הטלוויזיה של הערוץ יעובדו לסדרות קומיקס. בהמשך השנה, כחלק מכנס "WonderCon", פורסם כי ג'ים זוב יכתוב סדרה בהתבסס על "סמוראי ג'ק", אותה יאייר אנדי סוריאנו, וכי זו תחל את פרסומה עוד באוקטובר של אותה השנה. החוברת הראשונה יצאה לשווקים ב-23 באוקטובר, ופרסום הסדרה נעשה באופן חודשי.

קשת הסיפור הראשונה, "Threads of Time", נמשכה לאורך חמש חוברות, ויצאה כאוגדן ביוני 2014. גם קשתות הסיפור שיצאו אחריה נמשכו חמש חוברות, וגם הן יצאו כאוגדנים. בינואר 2015, זוב הודיע כי הסדרה תסתיים במאי של אותה השנה עם פרסומה של החוברת העשרים. יותר משנה לאחר מכן, באוקטובר 2016, "IDW Publishing" הוציאה מהדורה בכריכה קשה שהכילה בה את כל חוברות הסדרה, בשם "Samurai Jack: Tales of the Wandering Warrior".

במאי 2019, ארבע שנים לאחר סוף הסדרה, "IDW Publishing" החלה בפרסומה של מיני-סדרה בשם "Samurai Jack: Lost Worlds", והיא היוותה אפילוג לעלילה. המיני-סדרה, אותה כתב פול אלור ואייר אדם ברייס תומאס, נמשכה לאורך ארבע חוברות, והסתיימה בספטמבר.

== תקציר העלילה ==
זמן לא רב לאחר מאורעות הפרק האחרון של "סמוראי ג'ק", הסמוראי ג'ק יוצא למדבר בחיפוש אחר מערה בה מתבודד נזיר זקן שביכולתו לסייע לו במסע בזמן. ג'ק נחוש לשוב להווה שלו, לאחר שהשד רב העצמה אקו שלח אותו לעתיד והשתלט על עולמו. הנזיר מגלה לג'ק כי הדרך היחידה לנוע אחורה וקדימה בזמן היא באמצעות חבל עתיק, אותו אקו קרע ופיזר את סיביו. ג'ק יוצא למסע בעקבות הסיבים, על מנת לטוות אותם בחזרה לחבל ולשוב לזמנו כדי להתעמת עם אקו.

== ביבליוגרפיה ==
=== אוגדנים ===
{| class="wikitable"
|-
! שם !! חוברות !! תאריך יציאה !! ISBN
|-
| 
| 
| 17 ביוני 2014
| 
|-
| 
| 
| 14 באוקטובר 2014
| 
|-
| 
| 
| 21 באפריל 2015
| 
|-
| 
| 
| 1 בספטמבר 2015
| 
|}

=== אוספים ===
{| class="wikitable"
|-
! שם !! חוברות !! תאריך יציאה !! ISBN
|-
| 
| 
| 25 באוקטובר 2016
| 
|}

== קישורים חיצוניים ==
* "[https://web.archive.org/web/20140805233441/http://idwpublishing.com/news/article/2638 סמוראי ג'ק]", באתר IDW Publishing 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סדרות קומיקס
DAX

DAX (ר"ת של Deutscher Aktienindex - מדד המניות הגרמניות), ולעיתים DAX 30, הוא מדד מניות הכולל את 30 החברות העיקריות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בפרנקפורט. חישוב המדד נעשה על ידי מערכת Xetra, ומתבצע מדי שנייה. לדברי דויטשה בורסה , מפעיל Xetra, מודד DAX את ביצועי של 30 חברות גרמניות הגדולות ביותר במונחים של נפח מסחר ושווי שוק. מדד זה מקביל ל-FT 30, מדד דאו ג'ונס ומדד תל אביב 35, ובשל מבחר החברות הקטן המיוצג בו, אינו מייצג בהכרח את כלל שוק ההון הגרמני.

== גרסאות ==
למדד שתי גרסאות המכונות מדד ביצועים ומדד מחירים. שני המדדים נבדלים זה מזה בכך שהראשון מתחשב בחלוקת דיבידנדים, בעוד שהשני אינו מתחשב בכך. מדד הביצועים הוא המדד המצוטט לרוב, אולם מדד המחירים מקביל למדדים דומים של מדינות אחרות.

== היסטוריית מחירים ==
שיעור המדד הבסיסי, בן 1000 נקודות, נקבע ב-30 בדצמבר 1987. חישוב המדד באמצעות מערכת Xetra נעשה מדי שנייה החל מ-1 בינואר 2006.

ב-16 במרץ 2015 עבר לראשונה מדד הביצועים את רמת ה-12,000

== חברות מרכיבות ==
החברות הנכללות במדד ה-DAX, נכון לסקירה הרבעונית מ-24 בספטמבר 2012:

{| class="wikitable sortable" style="text-align: center; font-size: 100%;" cellpadding=2 cellspacing=2
|-
! לוגו !! חברה !! תחום עיסוק !! משקל במדד (%) !! מספר עובדים
|-
| אדידס || הלבשה || 2.04 || 86,824
|-
||| אליאנץ|| ביטוח || 6.66 ||151,340
|-
| BASF || כימיכלים || 9.62 ||111,141
|-
| באייר|| תכשירים רפואיים || 7.55 || 111,800
|-
| Beiersdorf || מוצרי צריכה || 0.86 ||19,130
|-
| BMW || תעשייה || 3.26 ||102,007
|-
||| Commerzbank || בנקאות || 1.01 || 56,221
|-
| Continental|| תעשייה || 0.79 ||170,000
|-
| דיימלר AG|| תעשייה || 5.77 || 267,274
|-
| Deutsche Bank || בנקאות || 5.05 ||100,474
|-
||| דויטשה בורסה || ניירות ערך || 1.47 ||3,588
|-
||| לופטהנזה|| תעופה || 0.83 ||118,088
|-
| דויטשה פוסט|| תקשורת || 1.90 ||424,351
|-
| דויטשה טלקום|| תקשורת || 5.38 ||235,132
|-
| E.ON || אנרגיה || 6.24 ||85,105
|-
| Fresenius || רפואה || 1.63 ||149,351
|-
||| Fresenius Medical Care || רפואה || 2.16 ||73,450
|-
| HeidelbergCement || בנייה || 0.86 || 53,440
|-
| הנקל || מוצרי צריכה || 1.53 ||47,753
|-
||| Infineon Technologies || תעשייה || 1.27 ||26,658
|-
||| K+S || כימיקלים || 1.18 ||15,170
|-
| Lanxess || כימיקלים || 0.73 ||14,650
|-
||| Linde || כימיקלים || 3.81 ||62,000
|-
||| Merck || תכשירים רפואיים || 0.97 ||40,676
|-
||| Munich Re || ביטוח || 2.92 ||46,915
|-
|40x40 פיקסלים|| RWE || אנרגיה || 2.19 ||70,860
|-
| SAP || טכנולוגיית מידע || 7.70 || 61,344
|-
| סימנס || תעשייה, אלקטרוניקה || 9.96 ||405,000
|-
| טיסנקרופ || תעשייה, אלקטרוניקה || 1.33 || 180,050
|-
| פולקסווגן|| תעשייה || 3.36 ||549,763
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://deutsche-boerse.com/dbag/dispatch/en/isg/gdb_navigation/private_investors/20_Equities/20_Indices/10_DAX?module=InOverview_Index&wp=DE0008469008&wplist=DE0008469008&foldertype=_Index דף הבית DAX]
* [http://www.bizportal.co.il/shukhahon/bizmadad.shtml?p_id=11111030 מדד DAX] באתר BizPortal

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדדי מניות
קטגוריה:גרמניה: כלכלה
משה סרטל

משה סרטל
משה סַרטֶל (נולד ב-1942) הוא משורר ישראלי, חתן פרס נשיא המדינה לספרות (1997) ופרס ראש הממשלה לסופרים עבריים (1999-2000).

==ביוגרפיה==
משה סרטל נולד בשנת 1942 באיסטנבול שבטורקיה. בשנת 1949 עלה לישראל עם משפחתו. שירת בצה"ל ביחידות סיור ושריון.

בעל תואר ראשון בפילוסופיה יהודית, ספרות וקבלה מהאוניברסיטה העברית בירושלים, ותואר מוסמך מבית הספר לספרנות של האוניברסיטה. למד גם היסטוריה צבאית באוניברסיטת תל אביב. ניהל מערכת ספריות בעיר מגוריו, פתח תקווה. ב-1967 ייסד את הוצאת הספרים "מצחף" המתמחה בספרים בנושאי יהדות.

סרטל הוציא לאור שבעה קובצי שירה פרי עטו, הראשון שבהם בשנת 1967. הוא זכה במספר פרסים על יצירתו, בהם פרס ברנשטיין (1985) פרס ורטהיים לשירה מטעם אוניברסיטת בר-אילן (1996-1995), פרס נשיא המדינה לספרות (1997) ופרס ראש הממשלה לסופרים עבריים (2000-1999).

בשנת תשנ"ה יצאה לאור ההקלטה "קאנון: משה סרטל קורא משיריו".

==ספריו==
*מי שנטל: שירי מעשה (ירושלים: מצחף, תשכ"ז 1967)
*הדרך והבשר: תכריך של שירים (ירושלים: מצחף, תש"ל) 
*בשר על גבי גחלים ושירים אחרים (מרחביה ותל אביב: ספרית פועלים, תשל"ג 1973) 
*כי לא תחשך השמש (תל אביב : ספרית פועלים, תשל"ט 1979)
*בדרך העולה בית אל: והוא קובץ מן השירים (תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ב 1982) 
*ספר ניצחון גדול: שלושה שירי עלילה (תל אביב: ספרית פועלים, תשמ"ו 1986) 
*הנה האש: והיא שתי שירות ושירים (תל אביב: מצחף, תשנ"ד 1994)

==לקריאה נוספת==
*אבידב ליפסקר, 'טס של זהב מלא עפר (על שירת משה סרטל)'. צפון, כרך 4 (1995/1996), עמודים 135–152.
*יהודית רותם, 'משה סרטל (ראיון)'. מאזנים, כרך ס"ט, גיליון 5 (1995), עמוד 30. 
<div class="mw-content-ltr">
*, Ammiel Alcalay. 'The language of the world : an interview with Moshe Sartel'. in: Keys to the Garden : new Israeli writing / edited by Ammiel Alcalay (San Francisco : City Lights Books, 1996), pp. 232-253
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [http://www.yekod.co.il/%D7%A9%D7%A0%D7%99_%D7%A9%D7%99%D7%A8%D7%99%D7%9D/ משה סרטל - שני שירים] באתר "יקוד - כתב עת לספרות עברית"

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:מו"לים ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס ראש הממשלה
קטגוריה:זוכי פרס ברנשטיין
קטגוריה:זוכי פרס נשיא המדינה לספרות
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
מרגלית מתתיהו

מרגלית מתתיהו (נולדה ב-1935) היא משוררת דו-לשונית בשפות עברית-לאדינו, פרסמה 15 ספרי שירה.

==קורות חיים==
מרגלית מתתיהו, נולדה בתל אביב להורים ילידי סלוניקי.

מתתיהו למדה ספרות עברית ופילוסופיה באוניברסיטת בר-אילן. עוסקת במחקר העיתונות הספרדית-יהודית והשירה, שראתה אור בסלוניקי בין השנים 1940-1860. מאמריה התפרסמו בעברית ובלאדינו בארץ וברחבי העולם. כותבת טור קבוע בכתב העת "על הדרך" לספרות, אמנות ותרבות עכשווית.

מתתיהו פרסמה כמה ספרי שירה בעברית ובלאדינו.

מתתיהו, ממייסדי דור ההמשך להנצחת קורבנות השואה מבין יהודי יוון, יצרה את הסרט "טולדו – הסוד החבוי", המספר על חייהם המלאים והעשירים של יהודי טולדו בספרד, בטרם הגירוש ב-1492.

מרגלית הייתה חברת הוועד של אגודת הסופרים העברים, שימשה כמזכ"ל התאחדות אגודות הסופרים בישראל. היא חברה באקדמיה העולמית לשירה מטעם אונסקו בוורונה, איטליה ומשמשת כנשיאת כבוד של אגודת הסופרים כותבי ספרדית בישראל AIELC.

==פרסים והוקרה==
מרגלית מתתיהו זכתה בפרסים הבאים:
* בשנת 1995 בפרס המקסיקני הבינלאומי לספרות ע"ש פרננדו חינו
* בשנת 1996 בפרס ספרותי לשירה "אטיניאו דה חאין" מטעם העיר חאין באנדלוסיה, ספרד
* בשנת 1999 בפרס "היצירה ע"ש ראש הממשלה"
* בשנת 2003 בפרס "השירה" מהאקדמיה "מזרח-מערב" של קורטיאה דה ארג'ס רומניה

בשנת 1997 הוקמה אנדרטה לזכר היהודים תושבי השכונה "פואינטה קאסטרו" של העיר לאון, בספרד, בה נחקקו שורות מאחד משיריה.

בשנת 2002 נקראה על שמה ככר בפארק ברובע "פואינטה קאסטרו" שבעיר לאון בספרד.

==מספריה==
* מבעד לשמשה: שירים (תל אביב: הוצאת טרקלין, 1976)
* אי-שקט קיצי ((תל אביב: עקד, תשל"ט 1978)
* קלפים לבנים: שירים (תל אביב: עקד, תשמ"ג)
* חשופה: שירים (תל אביב: עקד, תשמ"ח 1987)
* חצר חרוכה: שירים (תל אביב: עקד, תשמ"ח 1988), מכיל 31 עמודים
* אלגריקה: שירים (תל אביב: עקד, תשנ"ב 1992)
* מדרגות של חצות: שירים (תל אביב: תג, תשנ"ה 1995)
<div class="mw-content-ltr">
* Matriz de luz: poesía en judeo-español (Tel Aviv : Editorial Tag, 1997)
* Vela de la luz: poesía en ladino (León: Ponteaérea, 1997)
* Kamino de tormento (Cuenca: Toro de Barro, 2000)
* Bozes en la Shara (Cuenca: Toro de Barro, 2001)
* Vagabundo eterno = Vagabondo eternel / acuarelas, Juan Fernández (León: Ayuntamiento de León, Consejalía de Cultura, 2001)
</div>
* להעיר את השתיקה: שירים (תל אביב: עקד, תשס"ד 2003)
<div class="mw-content-ltr">
* Asiguiendo al Esfuenio / introducción, Carlos Morales (Ourense: Linteo poesía, 2005)
</div>
* הספק: סיפורים קצרים (תל אביב: בת אור, 2010)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* מרגלית מתתיהו, [https://web.archive.org/web/20141006122833/http://www.hebrew-writers.org/pdf/m-12-13.pdf היצירה בלדינו], הצדעה לשפות שלידתן בגולה — לדינו, גיליון מאזנים מס' 6 כרך פ"ז, עמודים 28–30
* מיכאל רייך על הספר [http://www.bat-or.com/image/users/167168/ftp/my_files/pdf/magazine-8.pdf?id=9018949 "הספק" בכתב העת "על הדרך"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים כותבי לאדינו
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
לילי זלוף

לילי זלוף (1932 – 4 במאי 2014) הייתה משוררת ישראלית.

==ביוגרפיה==
לילי זלוף נולדה בבצרה שבעיראק בשנת 1932. מנעוריה הייתה פעילה בהתארגנויות ציוניות בבצרה שפעלו באופן מחתרתי, ובהן למדה עברית. בשנת 1949 עזבה את עיראק ועלתה לישראל דרך טהרן עם אחיה ואחותה. אביהם הגיע בשנת 1951. לאחר הגעתה לישראל נשלחה לקיבוץ רמת יוחנן. בזכות ידיעתה את השפה העברית, השתלבה במהירות והייתה בוועדת התרבות של הקיבוץ. בשנת 1950 נשלחה מטעם הקיבוץ לשער העלייה כדי לסייע בקליטת עולים חדשים מעיראק, ובשנת 1951 התגייסה לצה"ל ושירתה בנח"ל. ב-1953 נישאה ועברה לגור בבני ברק ולזוג שני ילדים.

למדה ספרות באוניברסיטת בר-אילן. הייתה חברה פעילה באגודת הסופרים העבריים, חברה בפא"ן ובאקו"ם. השתתפה בחוגים לספרות והופיעה בבמות שונות.

זלוף פרסמה את קובץ שיריה הראשון, "צלילה", בשנת 1986, והוציאה לאור עוד ארבעה קובצי שירה במהלך חייה. רבים משיריה מתארים את אישיותה החצויה בין תרבויות.<ref></ref> לשון כתיבתה שאובה מעולם הרוח היהודי-בבלי.

על יצירתה זכתה בפרס מטעם אח"י ובמענק מטעם קרן תל אביב לספרות ואמנות.

==ספריה==
*צלילה: שירים (תל אביב: טרקלין, תשמ"ו 1986)
*שעון עתיק: שירים (תל אביב: אל"ף, תשמ"ח 1988)
*נופים שתוקים (תל אביב: עקד, תש"ן 1990)
*קדשת ימים (תל אביב: ב' סופר, תשנ"ו 1996)
*עד יחדל צלי (תל אביב: עקד, תשס"ב 2002)

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [https://library.osu.edu/projects/hebrew-lexicon/00981.php קורות חיים]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררות ישראליות
קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררות כותבות עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:פעילים ציונים בעיראק
קטגוריה:עולות לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראליות ילידות עיראק
קטגוריה:ישראלים ילידי עיראק
קטגוריה:רמת יוחנן: אישים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1932
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2014
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2014
אליס בארץ הפלאות (סרט, 1903)

אליס בארץ הפלאות (באנגלית: Alice in Wonderland) הוא סרט ראינוע בריטי בשחור-לבן משנת 1903.

הסרט, בכיכובה של מיי קלארק בתפקיד אליס, בבימויו של ססיל הפוורת ופרסי סטאו, היה העיבוד הראשון של ספרו של לואיס קרול "הרפתקאות אליס בארץ הפלאות" לקולנוע, הראשון בסדרה של "סרטי אליס" שיצאו לאקרנים במשך השנים.

ידוע רק עותק אחד של הסרט המקורי ששרד חלקית עד המאה ה-21. מכון הסרטים הבריטי הפיק מעותק זה שחזור של קטעים מהסרט, בצבעים המקוריים בהם הוקרן. גרסת השחזור שוחררה לרשות הציבור ב-24 בפברואר 2010, היא זמינה במספר מקורות, וצורפה כבונוס במספר הפקות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי הרפתקאות אליס בארץ הפלאות
קטגוריה:סרטי 1903
קטגוריה:סרטים בריטיים
קטגוריה:סרטים קצרים
קטגוריה:סרטים אילמים
קטגוריה:סרטי שחור-לבן בריטיים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
שרה ברטון

שרה ג'יין ברטון (באנגלית: Sarah Burton; נולדה ב-1974) היא מעצבת אופנה בריטית, המכהנת (2014) כמנהלת הקריאטיבית של בית האופנה אלכסנדר מקווין. היא עיצבה את שמלת הכלה של קתרין מידלטון לחתונתה עם הנסיך ויליאם, דוכס קיימברידג' באפריל 2011. בשנת 2012 הופיעה ברשימת 100 האנשים המשפיעים ביותר של טיים מגזין.

== ביוגרפיה ==
ברטון נולדה בצ'שייר שבבריטניה. למדה אופנה בקולג' סנטרל סיינט מרטינס לאומנות ועיצוב בלונדון. בשנת 1996 התמחתה בבית האופנה אלכסנדר מקווין עד לסיום לימודיה. לאחר מכן חזרה לעבוד במשרה מלאה בחברה. בשנת 2000 מונתה לראש מחלקת נשים, בתקופה זו עיצבה שמלות עבור מישל אובמה, קייט בלאנשט, ליידי גאגא וגווינת' פלטרו. לאחר מותו של מקווין ב-2010 מונתה ברטון למנהלת הקריאטיבית. בספטמבר 2010 הציגה ברטון בפריז לראשונה קולקציית נשים שעיצבה בעצמה.

ב-29 באפריל פורסם כי ברטון עיצבה את שמלת הכלה לחתונת הנסיך ויליאם וקתרין מידלטון. ברטון עיצבה גם את שמלתה של השושבינה, פיפה מידלטון.

== פרסים ואותות כבוד ==
* ב-28 בנובמבר 2011 זכתה ברטון בפרס מעצבת השנה בטקס פרס האופנה הבריטי .
* ביוני 2010 זכתה בתואר דוקטור לשם כבוד באוניברסיטת מנצ'סטר, בה למדה בעבר.
* בשנת 2012 זכתה בתואר "קצינת מסדר האימפריה הבריטית" (OBE) בשל תרומה לתעשיית האופנה הבריטית.

== קישורים חיצוניים ==

* Helen Wigham, [http://www.vogue.co.uk/spy/biographies/sarah-burton Sarah Burton], ווג, 1 ביוני 2011 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מעצבות אופנה בריטיות
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה המטרופוליטנית של מנצ'סטר
קטגוריה:בריטים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1974
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1974
מוזיאון סומאיה

מוזיאון סומאיה (בספרדית: Museo Soumaya) הוא מוזיאון לאמנות במקסיקו. המוזיאון שוכן באזור נואבו פולנקו שבמקסיקו סיטי. המוזיאון מחזיק עבודות רבות של אמנים אירופיים מפורסמים, לרבות אוסף גדול של פסלים של אוגוסט רודן. במוזיאון יש אוסף של מעל 66,000 יצירות אמנות.

המוזיאון נוסד על ידי איש העסקים המקסיקני קרלוס סלים והוא נקרא על שם אשתו סומאיה דומיט שנפטרה ב-1999.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 

קומת הכניסה במוזיאון

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סומאיה
קטגוריה:מקסיקו סיטי: מבנים
סומאיה
אוניברסיטת טאפטס

אוניברסיטת טאפטס (באנגלית: Tufts University) היא אוניברסיטת מחקר פרטית שהקמפוס הראשי שלה נמצא ב / , בסמוך לבוסטון, מסצ'וסטס, ארצות הברית. 

האוניברסיטה נוסדה בשנת 1852 על ידי נוצרים אוניברסליסטיים. האדמה לבניית המוסד נתרמה על ידי הפילנתרופ על הגבעה הגבוהה ביותר במדפורד כדי לסמל את רצונו שהמוסד יהווה "אור על הגבעה". 

אוניברסיטת טאפטס כוללת עשרה בתי ספר בארבעה קמפוסים שונים, שלושה מתוכם במסצ'וסטס ואחד בהרי האלפים בצרפת. בין בתי הספר נמצא ע"ש פלטשר שהוא בית הספר הראשון ליחסים בין-לאומיים בארצות הברית. האוניברסיטה חברה באיגוד האוניברסיטאות האמריקניות (AAU) ובאיגוד אוניברסיטאות המחקר (URA).

הקמע של האוניברסיטה הוא ג'מבו, פיל אפריקאי מפורסם שעורו פוחלץ ונתרם לאוניברסיטה והוצג בה עד שנת 1975. פסל של ג'מבו נמצא עד היום במרכז הקמפוס של האוניברסיטה במדפורד-סומרוויל.

== בתי ספר וקולג'ים ==
* (1852)
* (1868)
* (1869–1968)
* (1876)
* (1893)
* (1898)
* ע"ש ברקר (1920–1960s)
* ע"ש פלטשר (1933)
* (1964)
* ע"ש (1978)
* (1980)
* ע"ש פרידמן (1981)
* ע"ש (2000)

== דירוגים בין-לאומיים ==
* דירוג שאנגחאי: מקום 151–200 (2024)
* דירוג Times Higher Education: מקום 191 (2024)
* דירוג QS לאוניברסיטאות: מקום 379 (2024)
* דירוג U.S. News & World Report: מקום 239 (2024)

== אזכורים ==
* מעבר טאפטס - מעבר הרים באי אלכסנדר שבאנטארקטיקה, קרוי על שם האוניברסיטה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

טאפטס
קטגוריה:איגוד אוניברסיטאות המחקר
תיכון שמעון בן צבי

בית־הספר התיכון ע"ש שמעון בן־צבי (ידוע בכינוי תיכון שָׁבָ"צ) הוא בית־ספר תיכון ממלכתי ארבע־שנתי הנמצא בעיר גבעתיים. בית־הספר נוסד ב־1967, והוא קרוי על שמו של שמעון בן צבי, ראש־העיר הראשון. מנהלת בית־הספר הנוכחית היא שלומית דבדבני.

בבית־הספר נלמדים כל מקצועות־החובה, ובין מקצועות־הבחירה ניתן ללמוד כימיה, פיזיקה, ביולוגיה, תקשורת, מזרחנות, ספורט, סוציולוגיה, כלכלה, פסיכולוגיה, ערבית, צרפתית, מדעי המחשב והנדסת תוכנה במסלול סייבר. בבית־הספר משתמשים במשו"ב לשמירה על קשר בין הצוות לתלמידים וההורים. בבית־הספר לומדים כיום כ־770 תלמידים.

==היסטוריה==
בית־הספר נוסד על ידי פנינה בר־סבר (2011 – 1918), גדעון שהרבני, נעים בן־חור ושלמה מירום.

בשנים 2011–2010 פרצה מחאה בבית הספר עקב פיטוריו של מנהל בית־הספר, דוד חרותי, שכיהן בתפקידו במשך 21 שנה. חרף המחאה חרותי פוטר, עקב הביקורת שמתח עליו משרד־החינוך, לפיה בהתנהלותו של חירותי ישנם "כשלים ניהוליים ופדגוגיים". במקום חרותי, מונתה לעמוד בראש המוסד סגניתו של דוד, פנינה שטיינר, ובהמשך אלה ספיר־גונן, ששימשה בעבר סגנית המנהלת בתיכון אליאנס.

==ראו גם==
* רשימת בוגרי בית הספר

== קישורים חיצוניים ==

* 
* (על המייסדת והמנהלת הראשונה, פנינה בר־סבר)

==הערות שוליים==

קטגוריה:גבעתיים: תיכונים
המכון הצרפתי לעירוניות

המכון הצרפתי לעירוניות (IFU) הוא מכון מחקר ולימוד אקדמי המתמחה בתכנון עירוני ומכשיר גם תלמידים בתחום של "תכנון אזורי" לתואר שני. המכון ממוקם בקמפוס אוניברסיטת מארן לה ואלה - מזרח פריז על יד פריז, צרפת. בנוסף המכון מכשיר תלמידים גם לתואר שלישי. המכון הוקם בשנת 1969 תחת המחלקה לתכנון במרכז הניסויים של אוניברסיטת ואנסן וכמה עשורים לאחר הקמתו של המכון לתכנון עירוני של פריז שהוקם בשנת ה1919 על ידי המרצים "מישל שואי, פרנסואה קוקרי, ופייר מרלן" בעקבות תביעתם של 431 סטודנטים באוניברסיטה שלמדו תכנון ערים להקים מחלקה עצמאית ללמוד הנושא. בשנת 1985 קיבל המכון מעמד רשמי ולאחר שבשנת 1980 עבר מבניין האוניברסיטה השמינית של פריז בסן דני אל הקמפוס הנוכחי במטרה לפתח את העיר החדשה מארן לה ואלה שהוקמה ממזרח לפריז. במהלך שנת 2014 מתוכנן לעבור המכון לתכנון עירוני של פריז אל המתחם ולהיות מחלקה תחתיו ותחת המשרד לאיכות הסביבה הצרפתי.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:פריז
קטגוריה:מכונים לאומיים לעירוניות
מורט דרוקר

מורט דרוקר (באנגלית: Mort Drucker; 22 במרץ 1929 – 9 באפריל 2020) היה קריקטוריסט ואמן קומיקס יהודי-אמריקאי, שנודע בעיקר כאחד המאיירים הבולטים ביותר והפורים ביותר ב"מד מגזין", במשך למעלה מחמישה עשורים.

== ביוגרפיה ==
דרוקר נולד ברובע ברוקלין שבניו יורק, למשפחה יהודית. בילדותו למד בתיכון ארסמוס הול שבברוקלין, שם הכיר את ברברה, לה נישא זמן קצר לאחר סיום לימודיה.

דרוקר החל לעבוד בתחום הקומיקס ב-1947, בגיל 18, כאשר הפך לעוזרו של האמן ברט ויטמן, ועבד איתו על פיתוח הקומיקס "דבי דין" (Debbie Dean). בהמשך הצטרף לצוות המאיירים של DC קומיקס, שם עסק בריטוש איורים (retoucher). בתחילת שנות ה-50 של המאה ה-20 החל לאייר כפרילנסר.

בסתיו 1956 הצטרף דרוקר לצוות המאיירים של מד מגזין, והפך לאחד מהמאיירים הבולטים והמזוהים ביותר עם המגזין. לאורך השנים נודע במיוחד בקומיקס הפארודי שאותו נהג ליצור על סרטים עלילתיים בולטים וסדרות טלוויזיה בולטות. דרוקר אייר עבור מד מגזין במשך יותר מ-50 שנים, והיה לאמן שאייר עבור המגזין במשך תקופת הזמן הרצופה הארוכה ביותר.

בנוסף לעבודתו במד מגזין, אייר דרוקר לאורך השנים גם עבור מגזינים נוספים, בהם טיים מגזין וניוזוויק. משנת 1984 ועד 1987 יצר בשיתוף פעולה עם ג'רי דומאס את רצועת הקומיקס היומית "בנצ'לי" (Benchley), שהתפרסמה בעיתונים יומיים. לאורך השנים המשיך לאייר עבור DC קומיקס, ואייר גם ספרי ילדים, כרזות של סרטים, ועטיפות אלבומים של מוזיקאים שונים.

נפטר בביתו בניו יורק<ref></ref>. 

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://madcoversite.com/ugoi-mort_drucker.html יצירותיו של דרוקר עבור מד מגזין בשנים 1957–2011]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:קריקטוריסטים אמריקאים
קטגוריה:קריקטוריסטים יהודים
קטגוריה:יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1929
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2020
MI-VAL

סמל החברה מתנוסס בחזית אחד הדגמים שייצרה. הסמל משלב בתוכו את הלוגו של חברת [[מסרשמיט הגרמנית, שרכבי MI-VAL יוצרו על בסיס ידע שנרכש ממנה]]
רכב תלת-גלגלי של MI-VAL משנת [[1954]]
MI-VAL (אם-איי ואל) היא יצרנית רכב ואופנועים איטלקית, שפעלה בין השנים 1950–1968. מושבה היה בברשה, לומברדיה.

== היסטוריה ==
החברה נוסדה ב-1950 על ידי אטורה מינגנטי, בעיירה גארדונה ואל טרומפיה הסמוכה לברשה. שמה "MI-VAL" נגזר במקור מראשי התיבות "Minganti-Valtrompia" ("מיניאנטי-ואלטרומפיה").

תוכנית הפעילות של MI-VAL הייתה מבוססת מלכתחילה על ייצור של אופנועים זולים וחזקים, שהתבססו על דגמים של חברת מסרשמיט הגרמנית. על בסיס המודל הראשון שייצרה החברה, "T–125" Mi-Val Mivalino (Mivalino), שהיה בעל מנוע שתי פעימות, בנפח 172 סמ"ק, נוצרה סדרה של גרסאות זהות בבסיסן, שהוענק להן מראה שונה באמצעות שדרוגים אסתטיים ושיפורים טכניים קטנים. דבר שאִפשר לחברה להציע מגוון רחב של מוצרים תוך השקעה נמוכה בעיצוב ובפיתוח.

אופנועי MI-VAL הפכו להיות הנפוצים ביותר באיטליה המרכזית והצפונית, הם נהנו ממחיר סביר, מתחזוקה וציוד פשוטים, וממגוון גדול יחסית של עיצובים שיכל לקלוע לטעמם של אנשים בגילאים שונים ובעלי טעם שונה.

ההצלחה המסחרית גרמה למינגנטי להתרחב לייצור רכבים תלת גלגליים, ואופנועים בעלי מנוע ארבע פעימות ונפח גדול יותר. הייצור בפועל החל ב־1954 והתנהל במשך שנה אחת בלבד. ב־1955, הופסק הייצור. הופסק.

עם מותו של מינגנטי, והמשבר שפקד את תעשיית האופנועים באיטליה בסוף שנות ה-50 של המאה ה-20, נמכרה חטיבת המכוניות של MI-VAL לחברת "ברטה", שהעניקה לראשי התיבות MI-VAL משמעות חדשה: Metalmeccanica Italiana, Val Trompia.

חטיבת האופנועים המשיכה להתקיים כשברשותה מלאי גדול של אופנועים; היא פעלה בשוק למרות הפסקת הייצור, עד גמר מלאי האופנועים בשנת 1968.

== רשימת דגמים ==
{| class="wikitable"
|+ רשימת דגמי הרכב והאופנועים שיוצרו במשך השנים על ידי MI-VAL
|-
!אופנועים קלים
!אופנועים
!רכב תלת-גלגלי
!רכב תחרותי
! אבות-טיפוס שלא יוצרו
|- valign="top"
|
* 48 Presa Diretta
* 48 Frizione Automatica
* 48 Gran Turismo Lusso
* 48 3 Marce Super Sport
* 50 Competizione 4 marce
* 50 Cross Country
|
* 125 T
* 125 N
* 125 Nt
* 125 NS
* 125 GT
* 125 GS
* 125 GSa
* 125 GSr
* 125 GL
* 125 N/55
* 125 Na
* 125 M5L
* 125 4MT
* 125 4MT Lusso
* 125 6G "6 giorni"
* 125 6G Lusso
* 175 L 
* 175 M5L
* 175 S 
* 175 S/30 
* 175 S/30 
* 200 TV
* 200 Principe
|
* KR 175 Mivalino
* Motocarro 150
* Motocarro 175
|
* 125 Regolarità
* 200 Regolarità
* 250 Regolarità (MI-VAL/Carrù)
* 500 Regolarità (MI-VAL/Carrù)
|
* 250 4T
* 350 4T
|}
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:יצרני רכב איטלקיים
קטגוריה:יצרני אופנועים
גינת וינר

גינת וינר היא גן ציבורי הממוקם בין רחוב דיזנגוף ורחוב מנדלשטם בצפון הישן של תל אביב. זוהי אחת מגינות הכיס אשר נבנו בתוכנית גדס, ושוכן בה עץ הפיקוס הגדול בעיר.

==הקמת הגן==
גינת וינר הוקמה במסגרת תוכנית גדס, שתוכננה בשנים 1927–1929 על ידי מתכנן הערים הסקוטי סר פטריק גדס. גדס השתמש בתכנונו בעקרונות עיר הגנים, הכוללים גנים ציבוריים גדולים וקטנים השזורים במרקם העיר, ותכנן "גינות כיס" הנחבאות בין הבתים. גינת וינר, אשר נמצאת בתוכניות המקוריות, היא דוגמה לכך.

לפני הקמת הגינה שכן במקום "בית באר". המבנה נבנה מעל באר שנחפרה כנראה להשקיית כרם שהיה במקום לפני הקמת השכונה. מאוחר יותר הוסב המבנה לטיפת חלב.

בגינה שוכנים כיום עץ הפיקוס הגדול והעתיק בתל אביב, פסל ברונזה של ברנרד רדר "אשה עם כדור ופירמידה" מ-1959 (תרומת אוסף מוזיאון תל אביב לאמנות), מבנה טיפת חלב, גינת כלבים ומגרש משחקים.

ב-1987 נקראה הגינה על שם ג'נה וינר (שרף) בעקבות תרומת משפחתה.

==שיפוץ הגן==
ב-2017 הסתיים שיפוץ כולל של הגן במסגרתו נבנתה מחדש טיפת חלב ובנוסף גני ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* ליאור קסוס, [http://timeout.co.il/עירוני/תל-אביב/לא-נעים-לראות-גן-סגור-תושבי-הצפון-הישן תושבי צפון תל אביב הישן מוחים נגד כריתת החורשה שבגן ג'נה וינר], מגזין טיים אאוט תל אביב, 1 בספטמבר 2014.

קטגוריה:תל אביב-יפו: גנים ופארקים
קטגוריה:רחוב דיזנגוף
969 (תנועה)

969 היא תנועה לאומנית בודהיסטית המתנגדת למה שהיא תופסת כהתפשטות האסלאם במיאנמר, מדינה בודהיסטית ברובה.

התנועה היוותה ומהווה השראה לפעולות נרחבות בתוך ומחוץ לגבולות מיאנמר כחלק ממלחמת תרבות לדידם עם האסלאם. בתקשורת העולמית התנועה זכתה ליחס ביקורתי, ה "Straits Times" אף כינה אותה קבוצה נאו-נאצית אשר אחראית על הפצת רגשות אסלמופובים. 

כמה חברי איחוד הפטריוטים של מיאנמר הם גם חברים בתנועת 969.

== ויראת'ו ==
אשין ויראת'ו, נזיר בודהיסטי בורמזי, נחשב להוגה דעות חשוב בתנועה. נאמר עליו שכאמצעי מאבק בהשתלטות אסלאמית, הוא תומך בחרמות כנגד חנויות בבעלות מוסלמים. ויראת'ו טוען כי למעשה הבודהיסטים הם הנרדפים על ידי האסלאם וכי תנועה 969 אינה אלימה כלל.

ביוני 2013, ויראת'ו הופיע על עמוד השער של TIME עם הכותרת הביקורתית "הפנים של הטרור הבודהיסטי". ויראת'ו טוען להגנתו כי "אתה יכול להיות מלא אהבה ואדיבות אך אינך יכול לישון לצד כלב שוטה ואכזר", בהתייחסו לבעיית אלימות מוסלמים בארצו.

מיאנמר ראתה בפרסום TIME פוגעני כלפי בודהיזם ככלל ואסרה על פרסום אותו גיליון בה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מיאנמר: פוליטיקה
קטגוריה:זרמים בבודהיזם
קטגוריה:מפלגות שמתנגדות לאסלאם
ניו באסקט ברינדיזי

ניו באסקט ברינדיזי (באיטלקית: New Basket Brindisi), היא קבוצת כדורסל איטלקית מהעיר ברינדיזי שבדרום איטליה, המתמודדת בסרייה A וביורופקאפ.

== היסטוריה ==
סגל הקבוצה בעונת המשחקים 1980/81
הקבוצה נוסדה ב-1945 תחת השם "ליברטאס ברינדיזי" (משנת 1977 בשם "פלאקנסטרו ברינדיזי") והשתתפה לראשונה בסרייה A בעונת 1957/58. בסך הכל שתי קדנציות. בעונת 1986/87 התפרקה הקבוצה לאחר ירידה לליגה השלישית. בעונת 1991/92 הוקמה הקבוצה מחדש תחת השם הנוכחי והעפילה לליגה הבכירה בסיום עונת 2009/10 בה השתתפה במשך עונה אחת וירדה לליגה דואה מהמקום ה-16. בעונת 2011/12 זכתה הקבוצה בגביע של ליגה דואה (הליגה השנייה) בנוסף להעפלה לליגה הבכירה. בעונת 2013/14 סיימה הקבוצה במקום החמישי, בנוסף להגעה לחצי גמר הגביע האיטלקי. בעונת 2014/15 משתתפת הקבוצה לראשונה בשלב הבתים של היורוצ'לנג'. בעונת 2015/2016 מתמודדת הקבוצה במסגרת היורוקאפ.

== אולם ביתי ==
הקבוצה משחקת במגרש פתוח (1956)
משחקיה הביתיים נערכים מאז 1981 בארמון הספורט פנטסוליה (Palazzetto dello Sport Elio Pentassuglia) (על שמו של כדורסלן הקבוצה בעבר), המכיל 3,534 מקומות ישיבה. הכינוי של הקבוצה הוא "כוכב הדרום" (Stella del Sud).

== תארים והישגים ==
*סרייה A:
**רבע גמר: 2014
*הגביע האיטלקי:
**חצי גמר: 2014

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קבוצות כדורסל איטלקיות
בודו באלה סנה

שמאל
בּוֹדוּ בַּאלַה סָנַה (בסינהלית: බොදු බල සේනා, אנגלית: Bodu Bala Sena או BBS, תרגום: כח בודהיסטי חזק) היא ארגון סינהלי בודהיסטי לאומני בקולומבו, סרי לנקה.

== מהומות 2014 ==
במהלך פוסון פויה (אירוע בודהיסטי חשוב בסרי לנקה, שקורה בעת ירח מלא של חודש יוני) הותקפו הנזיר איאגמה סאמית'ה ונהגו על ידי מוסלמים בעיר דהארגה, לאחר התקיפה קמו מהומות של קבוצת בודהיסטים, שתבעו מתחנת המשטרה לבצע פעולות מיידיות נגד האלימות. שלשה מוסלמים נעצרו והושמו במאסר עד 25 ביוני 2014 על ידי בית המשפט. המהומות לא שכחו וקבוצות נוספות הפגינו נגד האלימות המוסלמית, מהומות אשר הגיעו לכדי יידוי אבנים על שוטרים, ותקיפת חנויות של מוסלמים. שלשה פורעים נעצרו אף הם.

לאחר אירועים ראשוניים אלו אורגנו הפגנות נרחבות על ידי קבוצות בודהיסטיות שונות, שקראו קריאות אנטי-אסלאמיות. מוסלמים מקומיים יידו אבנים לעברם והרוחות התלהטו. במהלך האירועים נזרקו בקבוקי תבערה לעבר חנויות ובתים של מוסלמים, וכן הותקפו מוסלמים רבים. 

האלימות גלשה גם לבורוואלה. לפחות 4 נהרגו ומעל 80 נפצעו. כ 8,000 מוסלמים וכ 2,000 סינהלזים נאלצו לברוח ונשארו ללא קורת גג. בתקשורת האשימו באופן נרחב את תנועת BBS בהלהטת הרוחות, אך אלו הכחישו כל אחריות למהומות.

קטגוריה:סרי לנקה: פוליטיקה
קטגוריה:בודהיזם
יאניס פאפאדופולוס

יאניס פאפאדופולוס (ביוונית: Γιάννης Παπαδόπουλος; נולד ב-9 במרץ 1989 בסלוניקי שביוון) הוא כדורגלן יווני המשחק בעמדת הקשר באירקליס.

==קריירה==
פאפאדופולוס התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של אירקליס סלוניקי, ובשנת עלה לקבוצה הבוגרת של המועדון. בעונת עשה את עונת הפריצה שלו, כאשר שיחק גם בנבחרת הנוער של יוון, ומשך את תשומת לבן של קבוצות רבות ביוון. 

ב-3 ביוני 2008 חתם בקבוצת אולימפיאקוס, ששילמה עבורו כ-800 אלף אירו. ב-5 באוקטובר 2008 ערך פאפאדופולוס את הופעת הבכורה שלו בקבוצה, לאחר שנכנס כמחליף במקומו של דודו סראנסה בניצחון 0-2 נגד א.א.ק. אתונה. בסך הכל שיחק שלוש שנים באולימפיאקוס, אך לא זכה לדקות משחק רבות. בתקופה זו רשם 11 הופעות בנבחרת הצעירה של יוון, בהן כבש שער אחד.

ביולי עבר פאפאדופולוס לדינמו דרזדן מהבונדסליגה השנייה בגרמניה. ב-12 באוגוסט 2011 ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון הביתי מול אוניון ברלין. בעונתו הראשונה בקבוצה ערך פאפאדופולוס 24 הופעות, אך בעונתו השנייה מיעט לשחק ולאחר שחוזהו הסתיים חזר ליוון וחתם באריס סלוניקי. ב-18 באוגוסט 2013 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון בהפסד נגד אפולון סמירני.

ב-1 במרץ 2014 חתם פאפאדופולוס בקבוצת קרקוביה קרקוב מליגת העל הפולנית עד לסיום העונה. את הופעת הבכורה שלו במועדון ערך ב-17 במרץ, בניצחון הביתי 0-1 מול יאגיולניה ביאליסטוק, ושבוע לאחר מכן הבקיע את השער הבכורה שלו, בתיקו 1-1 נגד פודבסקידזי ביילסקו-ביאלה. בסיום העונה עזב בשל חילוקי דעות כספיות.

ב-11 ביולי 2014 הגיע פאפאדופולוס לישראל, וחתם בקבוצת בני סכנין. ב-15 בספטמבר 2014 הבקיע את שער הבכורה שלו בליגת העל, בהפסד 4-2 נגד מכבי חיפה. ב-3 בפברואר 2015 עבר להפועל עכו ועזר לה להישאר בליגה. ב-16 ביולי 2015 חתם בהפועל כפר סבא.

בקיץ חזר ליוון וחתם בואריה. בקיץ חתם בנאה סלמיס פמגוסטה מליגת העל הקפריסאית.

ב-28 ביולי 2018 פאפאדופולס חזר לקדנציה שנייה באירקליס.

בקיץ , חתם ברודוס.

ב-10 בספטמבר 2020, פאפאדופולוס חתם באירקליס.

==תארים==
; אולימפיאקוס
*אליפות יוון: , 
*הגביע היווני: 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים יוונים
קטגוריה:קשרי כדורגל יוונים
קטגוריה:סלוניקי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני אירקליס סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני אולימפיאקוס
קטגוריה:כדורגלני דינמו דרזדן
קטגוריה:כדורגלני אריס סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני קרקוביה קרקוב
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני וריה
קטגוריה:כדורגלני נאה סלמיס פמגוסטה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בפולין
קטגוריה:ספורטאים יוונים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בקפריסין
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1989
מא הואטנג

מא הוּאַטֶנג (בסינית: 马化腾, פין-יין: Mǎ Huàténg; ), או בכינויו המערבי פּוֹני מא, הוא איל הון מיליארדר סיני. הוא המייסד, יו"ר והמנכ"ל של אחת מחברות ההאינטרנט והטכנולוגיה הגדולות בעולם, Tencent. הונו האישי מוערך, נכון למאי 2022, בכ-37.3 מיליארד דולר.

מא, בוגר אוניברסיטת שנג'ן, שהוגדר ב-2014 כאחד האנשים המשפיעים בעולם על ידי מגזין Time, ביחד עם חבריו מתקופת הלימודים לרבות טוני ג'אנג הוא הקים את Tencent בשנת 1998 כאשר המוצר הראשון שלה, תוכנת מסרים מיידיים שנקראה "Tencent QQ", הפכה במהרה לפופולרית בסין. החברה התפתחה במהרה עד שהוגדרה "התשובה הסינית ל-AOL". מא מחזיק בתפקיד מנכ"ל החברה "Tencent Holdings", אחת משלושת חברות האינטרנט הגדולות בסין (יחד עם קבוצת עליבאבא ובאידו). בסוף ספטמבר 2012 כבר היו ל QQ מעל 780 מיליון משתמשים רשומים.

בינואר 2021 הוערך הונו במעל 74 מיליארד דולר.

==ביוגרפיה==

===חיים מוקדמים===
מא נולד בגואנגדונג בשנת 1971.

כאשר אביו, מא צ'נשו, קיבל עבודה כמנהל נמל בשנג'ן, מא הצעיר התלווה אליו. הוא נרשם לאוניברסיטת שנזן ב-1989, וסיים את לימודיו ב-1993 עם תואר ראשון במדעי המחשב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מייסדי חברות טכנולוגיה סינים
קטגוריה:מיליארדרים סינים
קטגוריה:סינים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1971
PID

מכשיר ה- PID לגילוי תרכובות אורגניות נדיפות:
PID, גלאי פוטויוניזציה ([http://www.easytop.co.il/wp-content/uploads/2013/10/milon-easytop.pdf Photoionization detector]) הוא מכשיר שבאמצעותו ניתן לגלות תרכובות אורגניות נדיפות מסוימות. מכשיר זה בעל גלאי המאפשר למדוד גזים ותרכובות אורגניות נדיפות בריכוזים של מתחת ל- ppb (parts per billion) עד ל-10,000 ppm (parts per million). גלאי זה זול והשימוש בו יעיל לשם ניתוח גזים ואדים רבים. אחד מיתרונותיו הוא יכולתו לייצר קריאות מידיות ולפעול ללא הרף. 
==עקרון הפעולה==
היישום הראשוני של הגלאי היה באמצעות גילוי יונים על ידי כרומטוגרפיית גזים. פוטונים בעלי אנרגיה גבוהה, בדרך כלל בטווח העל סגולי (UV) שוברים את המולקולות ליונים טעונים חיובית. כאשר התרכובות נשטפות מקולונת כרומטוגרפיית הגז הן מופגזות על ידי פוטונים בעלי רמת אנרגיה גבוהה. בצורה כזאת הן מתייננות על ידי ספיגה של אנרגיה על סגולית גבוהה. האור העל סגולי מעורר אותן וכתוצאה מכך ישנו איבוד זמני של אלקטרונים במולקולות. בצורה כזאת ישנה יצירה של יונים טעונים חיובית. הגזים נהפכים להיות טעונים חשמלית והיונים יוצרים זרם חשמלי אשר מהווה פלט בצורת סיגנל בגלאי. ככל שהריכוז של הרכיב גדול יותר, כך נוצרים יותר יונים, דבר המתבטא בזרם חזק יותר. 

הזרם עצמו מוגבר ומוצג על גבי מד הזרם. מניחים לרוב שהיונים עוברים תהליך של חיבור מחדש לאחר המעבר לגלאי (כדי ליצור את המולקולות המקוריות). אולם, מנה קטנה של אנליטיים הנשאים באוויר נשארים מיוננים (השפעתם זניחה מאוד). 
==יישום השיטה==
הגלאים בעלי תחומי אורכי גל רחבים ואינם סלקטיביים (בשל יכולתם ליינן כמעט כל דבר עם אנרגיית יינון השווה או הפחותה מהפלט של המנורה). מכשיר ה- PID סלקטיבי בצורה גבוהה כאשר הוא משולב עם טכניקת כרומטוגרפיה או כאשר הוא מחובר לצינור (כמו למשל צינור ייחודי לבנזן). מכשיר זה יגלה רק תרכובות בעלות אנרגיית יינון זהה או נמוכה מאנרגיית הפוטונים הנוצרת על ידי נורת ה-PID המצויה בגלאי. מכשיר זה בדרך כלל מכויל על ידי איזובוטינל. 

PID אינו צורך או הורס את הרכיבים אשר הוא מגלה. סיגנל ה-PID יכול להיות מדוכא כאשר מתבצעים מדידות בסביבות בעלי לחות גבוהה, או במקרה בו התרכובת מופיעה בריכוז מאוד גבוה. החלשות עוצמת האור מתרחשת בשל היכולת של תרכובות מסוימות (כמו מים – בעלי פוטנציאל יינון גבוה) לספוג את הפוטונים הנפלטים על ידי נורת העל סגולי ללא הובלה ליצירת זרם היוני. 

==שימוש ב-PID בדיגום קרקע==
מכשיר זה משמש גם לדיגום קרקע (סקרי קרקע, דיגום מוודא ועוד) לשם אינדיקציה ראשונית להמצאות זיהום אורגני. אמנם לערכי המדידה של ה- PID אין משמעות רגולטורית, אך כאשר מתקבלים ערכים הגבוהים מ-20 ppm זה מעיד על חשד לזיהום, ודוגמאות מקרקע זו תשלחנה לבדיקות מעמיקות יותר. חשוב לציין שערך הנמוך מהמספר שצוין לא מעיד על אי המצאות זיהום בקרקע. על כן יש להשתמש בכל החושים השונים (ויזואלית - צבע, ריח, מרקם ועוד) כדי לאפיין את אותה קרקע ולקבוע את ייעודה. 

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.easytop.co.il/wp-content/uploads/2013/10/milon-easytop.pdf מילון מתעדכן למונחים במדעי הסביבה] באתר איזיטופ
*[http://www.sviva.gov.il/subjectsEnv/ContaminatedSoil/ContaminationSoilRegulations/Pages/default.aspx נוהלי טיפול בקרקע מזוהמת] באתר המשרד להגנת הסביבה
*[http://www.easytop.co.il/?p=4126 מהו סקר קרקע?]

*
קטגוריה:מכשירי מדידה חשמליים
צפיפות אלקטרון

צפיפות אלקטרון מחושבת עבור [[אנילין.אזורי צפיפות גבוהים מצביעים על מיקומי אטומיםאזורי צפיפות בינוניים מצביעים על קשרים כימייםאזורי צפיפות נמוכים מלמדים על צורת המולקולה ועל גודלה.]]
צפיפות אלקטרון (באנגלית: Electron Density) הוא מונח במכניקת הקוונטים המתאר את הסבירות של אלקטרון להימצא בנקודה מסוימת.

במולקולה, אזורים של צפיפות אלקטרונית נמצאים בדרך כלל סביב האטום והקשרים שלו. במערכת מצומדת, כמו פנול או בנזן ותרכובות כמו המוגלובין וכלורופיל, צפיפות האלקטרון מכסה את האזור כולו.

בחישובים קוונטיים, צפיפות האלקטרון <math> \rho(\mathbf{r})</math> היא פונקציה של הקואורדינטות <math>r</math> מוגדר כך ש <math> \rho(\mathbf{r})dr</math> הוא מספר האלקטרונים בנפח קטן <math>dr</math>.

עבור מולקולות "מלאות" (Closed Shell) כלומר שאינן חסרות אלקטרונים ניתן לכתוב את <math> \rho(\mathbf{r})</math>:
<math> \rho(\mathbf{r}) = \sum_\mu \sum_\nu P_{\mu \nu} \phi_\mu(\mathbf{r}) \phi_\nu(\mathbf{r}) </math>

== צפיפות ספין ==
צפיפות ספין היא צפיפות אלקטרון בחישובים המשמשים רדיקלים חופשיים. היא מוגדרת כצפיפות האלקטרון הכוללת של אלקטרונים של ספין אחד פחות הצפיפות האלקטרונית הכוללת של אלקטרונים בעלי הספין הנגדי. אחת הדרכים למדוד צפיפות ספין היא על ידי שיטת "Spin Resonance", כאשר דיפרקציה של נייטרונים מאפשרת מיפוי צפיפות הספין בשלושה ממדים (3D).

==ראו גם==
* תורת פונקציונל הצפיפות

קטגוריה:מכניקת הקוונטים
קטגוריה:אלקטרון
מחוזות אלסקה

במדינת אלסקה שבארצות הברית ישנם 19 מחוזות (המכונים "Boroughs", יחיד נהגה "בורו") מאורגנים ומחוז אחד לא מאורגן.

הגדול שבמחוזות אלסקה הוא המחוז הלא מאורגן (837,706 קמ"ר), הקטן שבהם הוא סקגוויי (1,171 קמ"ר), והמאוכלס שבהם הוא עיריית אנקורג' (כ-291,826 תושבים). עיר הבירה, ג'ונו, נמצאת במחוז "העיר והמחוז ג'ונו" (City and Borough of Juneau).

==רשימת המחוזות==
מפת מחוזות אלסקה
מפת צפיפות אוכלוסין של אלסקה עם חלוקה למחוזות. מעודכן על סמך נתוני מפקד האוכלוסין של 2010
{| class="wikitable sortable"
|-
! מחוז
! שם בשפת המקור
! מושב המחוז
! שנת הקמתהמחוז
! data-sort-type="number" | אוכלוסייה נכון לשנת 2010
! data-sort-type="number" | שטח(קמ"ר)
|-
| עיריית אנקורג'||Municipality of Anchorage||(עיר ומחוז מאוחדים)||1975||291,826||4,395
|-
| מחוז פיירבנקס נורת' סטאר ||Fairbanks North Star Borough||פיירבנקס||1964||97,581||19,078
|-
| מחוז מאטאנסוקה-סאסיטנה ||Matanuska-Susitna Borough||פאלמר||1964||88,995||63,926
|-
| המחוז הלא מאורגן ||Unorganized Borough||-||1961||78,149||837,706
|-
| מחוז חצי האי קנאיי ||Kenai Peninsula Borough||סולדוטנה ||1964||55,400||41,473
|-
| העיר והמחוז ג'ונו||City and Borough of Juneau||(עיר ומחוז מאוחדים)||1970||31,275||7,034
|-
| מחוז קודיאק איילנד ||Kodiak Island Borough||קודיאק||1963||13,592||16,990
|-
| מחוז קטצ'יקן גייטוואי ||Ketchikan Gateway Borough||קטצ'יקן||1963||13,477||12,536
|-
| מחוז נורת' סלופ ||North Slope Borough||בארו||1972||9,430||230,035
|-
| העיר והמחוז סיטקה||City and Borough of Sitka||(עיר ומחוז מאוחדים)||1971||8,881||7,444
|-
| מחוז נורת'ווסט ארקטיק ||Northwest Arctic Borough||קוצביו||1986||7,523||92,975
|-
| מחוז פטרסבורג ||Petersburg Borough||פטרסבורג ||2013||3,273||9,917
|-
| מחוז האיים האלאוטים המזרחיים ||Aleutians East Borough||סאנד פוינט ||1987||3,141||18,099
|-
| מחוז היינס ||Haines Borough||(עיר ובורו מאוחדים)||1968||2,508||6,071
|-
| העיר והמחוז של ווראנגל ||City and Borough of Wrangell||(עיר ומחוז מאוחדים)||2008||2,369||6,656
|-
| מחוז דנאלי ||Denali Borough||הילי ||1990||1,826||33,022
|-
| מחוז לייק אנד פנינסולה ||Lake and Peninsula Borough||קינג סלמון ||1989||1,631||61,595
|-
| מחוז בריסטול ביי ||Bristol Bay Borough||נאקנק ||1962||997||1,308
|-
| סקגוויי ||Municipality of Skagway||-||2007||968||1,171
|-
| העיר והמחוז של יקוטט ||City and Borough of Yakutat||(עיר ומחוז מאוחדים)||1992||662||19,813
|}

== קישורים חיצוניים ==
 

קטגוריה:אלסקה
אלסקה
רעש פסאודו-אקראי

בקריפטוגרפיה, רעש פסאודו-אקראי או PRN (ראשי תיבות של Pseudo Random Noise; לפעמים נקרא רק PN, ראשי תיבות של Pseudo Noise) הוא אות הדומה לרעש, העונה לאחד או יותר מהסטנדרטים של בדיקות סטטיסטיות לאקראיות.

הגם שאין לכאורה תבנית מגדירה, רעש פסאודו-אקראי מכיל רצף דטרמיניסטי של פולסים שיחזרו על עצמם אחרי זמן המחזור.
רעש כזה נקבע על ידי מפתח וזמן המחזור, שיכול להיות ארוך מאוד, אפילו מיליוני ספרות.

הוא משמש בכמה מכשירי מוזיקה אלקטרונית, וכן במכשירים המייצרים רעש לבן.

לווייני GPS משדרים בקצב של 50 ביטים לשנייה, כל לוויין ממדל את המידע הנשלח עם זרם יחיד PN ב-1.023 מיליון צ'יפים לשנייה ואחד נוסף עם זרם PN ב-10.23 מיליון צ'יפים לשנייה. מקלטי GPS מחשבים את ה-PN מול נקודות ייחוס מקומיות כדי לחשב את הטווח. מקלט GPS משתמש במדידות יחסיות לזמן של כמה משדרי לוויין ומתחשב במיקומים הידועים שלהם לפי אפמריס, כדי לקבוע את מיקום המקלט.

חלק מאותות ה-PRN פורסמו באופן רשמי וחלק נוסף פוענח עצמאית על ידי מעבדות וגופי מחקר ברחבי העולם. מרבית האותות מיוצרים על ידי גנרטור LFSR.

== קוד PN ==
קוד PN, הוא בעל צורה של קוד אקראי אך הוא למעשה ניתן לייצור באופן דטרמיניסטי. הרצפים הנמצאים בשימוש נפוץ הם רצפים באורך מקסימלי , Gold codes , Kasami codes , ו Barker codes .

קטגוריה:קריפטוגרפיה
קטגוריה:ניווט לווייני
פסאודו-אקראי
קטגוריה:פסאודו-אקראיות
הרוסי

הרוסי (באנגלית: The Russian) הוא דמות בדיונית של נבל-על המופיעה בחוברות הקומיקס המעניש ביקום מארוול קומיקס. הדמות הופיעה לראשונה בחוברת The Punisher Vol.4 #8 מנובמבר 2000, ונוצרה על ידי הכותב גארת' אניס והמאייר סטיב דילון. 

שמו האמיתי של הרוסי אינו ידוע. כשמו, הוא מתנקש רוסי שדבר אינו ידוע על עברו. הוא הושכר על ידי מא גנוצ'י, ראש משפחת הפשע גנוצ'י, לחסל את המעניש. הרוסי איתר אותו בזמן שהמעניש יצא מביתו המוגן האחרון, פצוע מקרב נגד חייליה הנוספים של גנוצ'י. חלש מאוד וכמעט לא חמוש, המעניש הוכה קשות על ידי הרוסי, שהביע את דעותיו על קפיטליזם ועל גיבורי-על אמריקאיים. במהלך המאבק, המעניש גילה שלרוסי יש סלידה מדברים חמים. כאשר המאבק הגיע לדירתו של המעניש, הוא עיוור זמנית את הרוסי עם אחת הפיצות של שותפו בעל ההשמנת יתר חולנית, בומפו. המעניש נתן לבומפו למעוך את הרוסי דקות רבות, ומאוחר יותר, ראשו הכרות של הרוסי שימש את המעניש כטקטיקת הפחדה נגד יתר חייליה של גנוצ'י. חודשים לאחר מותו, ארגון צבאי סודי למחצה השתמש בטכנולוגיה שנגנבה מסוכנות S.H.I.E.L.D חיברו את ראשו לגופו, וציפו את שלדו בסגסוגת מתכתית קשה. הוא קיבל הרבה שתלים אחרים, וכדי שגופו לא ידחה אותם, נדרש לקחת באופן קבוע טיפול הורמונלי נשי שגרם לו להצמיח שדיים. במפגשו הבא עם המעניש, הוא לבש שמלה.

הרוסי הסכים לשרת את ראש הארגון, גנרל קרייגוף, מתוך תקווה שכך יוכל לנקום במעניש. מאמציו הביאו לזריקת המעניש מבניין אמפייר סטייט, אך המעניש ניצל על ידי ספיידרמן שנעשה מעורב במאבק. באמצעות ספיידרמן כמגן אנושי, המעניש מילא את פיו של הרוסי בקורי עכביש וזרק אותו מבניין. הרוסי נפל לאזור הרכבת תחתית, נדרס על ידי מכונית אך הצליח להימלט בבלבול. הוא הוחזר לאי גראנד ניקסון - המאוכלס בפושעים ומתנקשים - על מנת לעבור תיקונים, ושם, גנרל קרייגוף אסר עליו לצאת לנקום במעניש. במקום זאת הוא פקד על לרוסי להרוג יעד באירופה, ושם אותו במטוס יחד עם המדענים שהפכו אותו לקיבורג ומספר מחייליו. המעניש הופיע, ופוצץ את מנוע המטוס, מה שגורם להתרסקות בה הרוסי הוא הניצול היחיד. קרייגוף פוקד על הרוסי להעביר פצצה גרעינית למטוס אחר, כדי להשמיד אי השייך לממשלת צרפת. הרוסי רואה זאת כהזדמנות להרוג את המעניש, שפוצע את קרייגוף ועולה למטוס. לאחר מאבק בין השניים, המעניש דוקר את הרוסי בפיו עם וו, המחובר לפצצה הגרעינית. הרוסי נופל יחד עם הפצצה, צוחק כל הדרך עד לנפילה, המשמידה את אי גראנד ניקסון והורגת את כל תושבי האי, כולל גנרל קרייגוף והרוסי.

למרות מוצאו, הרוסי בעל אובססיה קלה לתרבות האמריקנית; ובמיוחד אובססיה קלה לתרבות הפופ האמריקאית, מחשבותיו הראשונות על הסכום שהוצע לו תמורת מותו של המעניש היו כמה זוגות לוי שטראוס ושות' ותקליטורים יהיה ניתן לקנות בסכום זה. הוא נשיא מועדון המעריצים של דרדוויל בסמולנסק, והאמין כי תור יועיל לקומוניזם בגלל פטישו הגדול. לפני שנהרג, הרוסי ביקש חתימות מספיידרמן, ארבעת המופלאים ואקס-מן. את דמותו של הרוסי גילם בסרט הלייב אקשן "המעניש" המתאבק המקצועי קווין נאש. הוא הופיע במשחק הווידאו המבוסס על הסרט.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.marvel.com/characters/russian דף הדמות] באתר הרשמי של מארוול קומיקס
* [https://marvel.fandom.com/wiki/Russian דף הדמות] בפרויקט פאנדום של מארוול קומיקס

קטגוריה:נבלי על במארוול קומיקס
קטגוריה:המעניש
קטגוריה:דמויות להט"ביות
צבי שרגא גרוסברד

הרב שרגא גרוסברד מבחן ארצי לנוער במשנה
הרב צבי שרגא גרוסברד (תרע"ז 1917 – י"ג בחשון תשנ"ד, 28 באוקטובר 1993) היה ראש ישיבת פוניבז' לצעירים ומנהל החינוך העצמאי.

==קורות חייו==
נולד בוויזן שבליטא לאהרון זאב. למד בישיבות גרודנא וקמניץ. בשנת תש"א (1941) עלה לישראל ולמד בישיבת לומז'ה בפתח תקווה.

נישא לצפורה, בתו של הרב הלל ויטקינד ראש ישיבת בית יוסף בבני ברק. שימש כר"מ בישיבת נובהרדוק בתל אביב והקים שם ישיבה קטנה. הוא עמד בראשות ישיבת פוניבז' לצעירים בשנותיה הראשונות, לצד הרב שטיינמן. הוא מסר בישיבה שיחת מוסר מדי שבוע.

בשנת תשכ"ז (1967) מונה על ידי הרב שך לנהל את החינוך העצמאי

נפטר בשנת תשנ"ד (1993). על שמו רחוב בבני ברק.

בחשון תשס"ד הודפס ספרו דעת שרגא (5 כרכים), "שיחות ומאמרים פרקי מחשבה והגות" על התורה, מועדים ומאמרי חינוך.

אחיו היו הרב שמואל יהודה, ר"מ בישיבת היישוב החדש והרב נחום אבא גרוסברד משגיח בישיבת פוניבז'. דודו הוא הרב אבא גרוסברד, המנהל הרוחני הראשון של ישיבת פוניבז'.

בנו, הרב שלמה גרוסברד, היה חתנו של הרב בן ציון פלמן. חתנו, הרב יהושע ווייס דיין בבית דינו של הרב אברהם דוב לוין והרב מאיר יהודה פישר, משמש כרב קהילת מקום תורה בהר יונה ג' בנוף הגליל.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=12706&pgnum=32 הגאון רבי צבי גרוסברד זצ"ל] בתוך "הפרדס"
* 
;מאמריו
*[http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=25189&pgnum=13 תורה מאהבה]
*[http://www.hebrewbooks.org/pdfpager.aspx?req=47285&pgnum=264 בעניין נאמנות עד אחד בספק טומאה] בקובץ זיכרון בנימין

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי ישיבת שער התורה-גרודנה
קטגוריה:בוגרי ישיבת כנסת בית יצחק-קמניץ
קטגוריה:בוגרי ישיבת לומז'ה-פתח תקווה
קטגוריה:רבני ישיבת פוניבז'
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר הזיתים: חלקת הנביאים
לוצ'נץ

לוצ'נץ (בסלובקית: ; בהונגרית: Losonc, לושונץ) היא עיר במרכז סלובקיה.

==תולדות העיר==
לוצ'נץ וסביבותיה היו מיושבות עוד בתקופת האבן. יש עדויות להתיישבות קבע ראשונה של סלאבים באזור זה במאות השישית והשביעית. במאה העשירית הצטרפו להתיישבות זו גם הונגרים.

האזכור הראשון של יישוב במקום הוא במסמך משנת 1128, בו מתוארת הקמתה של כנסייה המוקדשת למרים, אם ישו. היישוב מוזכר במסמך משנת 1247, בשם "לוצ'ונץ' (Luchunch). עד המאה ה-15 היה זה כפר שהיה מרוחק מנתיבי מסחר. ב-1442 נכבש היישוב על ידי כוחות הוסיטים ובשנת 1451 התחולל לידו-קרב בו ניצחו תומכי ההוסיטים את מתנגדיהם.

בין השנים 1554–1593 היה היישוב בשליטת האימפריה העות'מאנית וגם לאחר נסיגת העות'מאנים הם איימו על היישוב, עד סוף המאה ה-17.
בית הכנסת בלוצ'נץ. 2013
במהפכות אביב העמים כבשו כוחות האימפריה הרוסית את לוצ'נץ.

בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20 עברה לוצ'נץ מודרניזציה והוקמו בה תעשיות לבנים ועיבוד עור. בשנת 1865 הונחו ביישוב קווי טלגרף ובשנת 1871 חובר היישוב לרשת מסילות הברזל.

לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה לוצ'נץ בשטח צ'כוסלובקיה. בשנת 1938 סופחה לוצ'נץ להונגריה כחלק מבוררות וינה הראשונה ובשנת 1945 הוחזרה לוצ'נץ לצ'כוסלובקיה. כיום חיים בעיר כ-8% הונגרים.

==יהודים==
לפני מלחמת העולם השנייה היו בלוצ'נץ כ-1,700 יהודים, שהיוו כשמינית מכלל תושבי העיר. כ-80% מהם השתייכו לקהילה הנאולוגית והיתר לקהילה האורתודוקסית. ב-1941 גויסו יהודים רבים לשירות העבודה ורבים מהם נספו.

מספר שבועות לאחר כיבוש הונגריה על ידי הגרמנים במרס 1944, הוקם גטו בעיר ובו רוכזו יהודים מהעיר ומהסביבה. ביוני 1944 גורשו תושבי הגטו למרכז שילוח בניירישטניה (Nyirjestanya), ומשם לאושוויץ.

בית הכנסת הניאולוגי המפואר עומד במרכז העיר. בימים אלו (2015) הוא עובר שיפוץ מקיף בתקציב של שני מיליון אירו.

==לקריאה נוספת==
* פנקס הקהילות סלובקיה, יוסף שוויצר, עמוד 295–300
* לושונץ, בתוך: שלמה שפיצר, קהילות הונגריה: הקהילות החרדיות בהונגריה - תש"ד, ירושלים: מכון ירושלים, תשס"ט, עמוד 196–197. (נתוני האוכלוסין בספר מבוססים על מפקד קהילות הונגריה של המועצה המרכזית של יהודי הונגריה שנערך בפקודת שלטונות הכיבוש הנאצי באביב 1944)

==קישורים חיצוניים==

* 
* * 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סלובקיה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
לקרימה כריסטי

לקרימה כריסטי (באיטלקית: Lacryma Christi; מילולית: "דמעתו של הצלוב") הוא יין נאפוליטני מפורסם.

היין מיוצר מענבים הגדלים על הקרקע הבזלתית של מורדות הר הגעש וזוב במחוז קמפניה שבדרום איטליה.

יין הלקרימה הלבן מיוצר בעיקר מהזנים ורדקה וקודה די וולפה , אך יש בו גם כמויות קטנות של פאלאנגינה וקאפרטונה . יין הלקרימה האדום מיוצר מענבי פיידירוסו ושאשינוזו .

היין זכה לדירוגים גבוהים במיוחד (90 נקודות ומעלה) במבחני פארקר ().

==בתרבות==
מקור שמו של היין באגדה נוצרית, לפיה ישו השקה בדמעותיו את מדרונות הווזוב ותרם לפוריות האדמות. יוסף (טומי) לפיד ב"מדריך לפיד לאירופה" מספר על פגישה בין הברון רוטשילד למשורר היינריך היינה: רוטשילד המארח פתח בקבוק לקרימה כריסטי לבן יוקרתי לכבוד היינה, ופנה אליו: "התדע למה היין הזה נקרא "דמעתו של ישו"?" – "אני בטוח שאלוהי הנוצרים מזיל דמעה למראה שני יהודים עלובים כמונו המתענגים על יין משובח כל כך", השיב היינה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.parks.it/parco.nazionale.vesuvio/Edettaglio_prodotto.php?id_prodotti=2984 מידע כללי על יין לקרימה כריסטי] 
* [http://buyingguide.winemag.com/regions/italy/southern/lacryma-christi-vesuvio דף מחירון של יינות "Lacryma Christi del Vesuvio" שונים]

==הערות שוליים==

קטגוריה:יינות איטלקיים