OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Weeping Silence

Weeping Silence היא להקת מטאל גותי ממלטה שמנגנת דום-דת' גותי סימפוני. 

הלהקה הוקמה ב-1995 במלטה אך הקליטה דמו ראשון רק בשנת 2000. ב-2008 הוציאה את אלבומה המלא הראשון "End of an Era". בסך הכל הוציאה הלהקה 5 אלבומי אולפן מלאים.

== דיסקוגרפיה ==

* Deprived from Romance - דמו (2000)
* Demo 2003 - דמו (20023)
* End of an Era - אלבום אולפן (2008)
* Promo 2009 - דמו (2009)
* Theatre of Life - אלבום אולפן (2011)
* For the Unsung - אלבום אולפן (2012)
* Opus IV Oblivion - אלבום אולפן (2015)
* Isles of Lore - אלבום אולפן (2023)

== חברי הלהקה ==

=== נוכחיים ===
* מריו אלול (Mario Ellul) – גיטרה חשמלית (1995–היום)
* אליסון אלול (Alison Ellul) – קלידים (2006–היום)
* מנואל ספיטרי (Manuel Spiteri) – גיטרות (2009–2018), גיטרת באס (2021–היום)
* דריו פייס טאליאנה (Dario Pace Taliana) – זמר (2013–היום)
* ג'וליאן מאז'יה (Julian Mallia) – תופים (2018–היום)
* גלן פאול פייס (Glenn Paul Pace) – גיטרות (2022–היום)

=== לשעבר ===

* אלפרד בורד (Alfred Burd) – גיטרת באס (1995–1997)
* אנג'לו צמיט (Angelo Zammit) – תופים (1995–2018)
* רפאל גרך (Raphael Grech) – גיטרות (1995–2008)
* טוני פארוגיה (Tony Farrugia) – גיטרות (1995–2009)
* מריו ציליה (Mario Cilia) – קלידים (1995–2001)
* דינו מיפסוד לפר (Dino Mifsud Lepre) – סולן (1995–2001)
* מלקולם קאלוס (Malcolm Callus) – גיטרת באס (1997–1998)
* מארק ואסאלו (Mark Vassallo) – גיטרת באס (1998–2000)
* שון פולאקו (Sean Pollacco) – גיטרת באס (2000–2018)
* רייצ'ל גרך (Rachel Grech) – סולנית, שירה נשית (2001–2012)
* יוזף גרך (Joseph Grech) – סולן גרואלינג (2008–2012)
* דיאן קמנצולי (Diane Camenzuli) – סולנית, שירה נשית (2012–2018)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

קטגוריה:להקות מטאל גותי
פנאלאר

פנאלאר (בנורווגית: Fenalår) הוא מאכל בשר נורווגי מסורתי משומר העשוי משוק טלה מומלח ומיובש.

== מאפיינים ==

זהו מאכל פופולרי מאוד בנורווגיה ולעיתים קרובות מוגש עם מזון משומר אחר במזנון חג המולד או ביום החוקה הנורווגי.<ref></ref> 

זמן השימור/יישון הוא בדרך כלל כשלושה חודשים, אבל פנאלאר עשוי להתיישן במשך שנה או יותר. בחלקים מסוימים של המדינה, במיוחד באזור ווס (יישוב) , השוק מעושן מעט (באמצעות תהליך עישון קר) לפני השימור/יישון כדי למנוע בעיות הקשורות לעובש שעלולות להתרחש בעת ייבוש בשר באקלים לח ומתון. זה עדיין די נפוץ עבור נורווגים רבים להמליח ולשמר את הבשר בבית. המוצר המוגמר הוא בצבע אדום כהה עד חום. פרוסות טריות חתוכות של פנאלאר באיכות גבוהה הן חלקות, רכות ומבריקות במקצת, אך לא לחות. הטעם מעט מתוק ולא מלוח מדי. לבשר חייב להיות טעם בולט, אך לעולם לא מעופש, של בשר כבש.<ref></ref> <ref></ref>

== הגשה==
בדרך כלל הבשר מוגש כפרוסות דקות, אבל מקובל - במפגשים לא רשמיים - להעביר את השוק סביב השולחן עם סכין חדה קצרה ועבה. כך האורחים פורסים את השוק בעצמם. לפיכך, במערב נורווגיה המנה נקראת spikkekjøtt שפירושה "בשר מגולף", אך ייתכן שמקורו של השם הוא גם מהמילה , לשמר". פנאלאר לפעמים מוגש עם דייסת שמנת חמוצה (rømmegraut), ביצים מקושקשות, שמיר וסלט תפוחי אדמה פושרים על בסיס שמנת ובייגל אפויים בתנור בסגנון ברגן, הם שילובים אופייניים נוספים.<ref></ref>

== לקריאה נוספת ==
* המטבח הנורווגי
* רשימת מנות נורווגיות
* Pinnekjøtt
* Smalahove
* אינגריד אספליד הוביג 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בשר מיובש
קטגוריה:המטבח הנורווגי
דני רודריגס

דניאל "דני" חוסה רודריגס ואסקס (בספרדית: Daniel 'Dani' José Rodríguez Vázquez; נולד ב-6 ביוני 1988) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדות הקשר והכנף במיורקה מהלה ליגה. הוא נחשב לאחד השחקנים היצירתיים בליגה, ויידוע בחוכמת המשחק שלו ויכולות הדריבל שלו.

== קריירה ==
רודריגס, יליד בטאנסוס, גליסיה, סיים את קריירת נעוריו בדפורטיבו דה לה קורוניה.

ב-27 בינואר 2010 רודריגס הופיע במשחקו הראשון כמקצוען, כששיחק את 25 הדקות האחרונות של ניצחון חוץ 0–1 מול סביליה בגביע המלך. באוגוסט של השנה שלאחר מכן הוא הצטרף לקונקנזה, בליגה השלישית.

ב-24 ביולי 2012 רודריגס חתם עם רייסינג דה פרול, בליגה הרביעית. לאחר שהפך לפותח קבוע בהרכב בתום עונתו הראשונה, חידש את החוזה שלו עד 2015.

ב-2 ביולי 2015 עבר רודריגס לרייסינג דה סנטנדר, גם היא בליגה השלישית, לאחר שהסכים לעסקה לשלוש שנים. ב-27 ביולי בשנה שלאחר מכן הוא עבר לקבוצת הליגה אלבסטה באלומפיה, בהיותו שחקן הרכב כאשר קבוצתו עלתה לליגה השנייה.

ב-8 באוקטובר 2017 כבש רודריגס את השער המקצועי הראשון שלו, ובישל את השער המנצח באמצעות בעיטת עונשין בניצחון ביתי 1–2 מול לורקה. ב-18 ביוני שלאחר מכן, הוא חתם על חוזה לשלוש שנים עם מיורקה שעדיין הייתה בליגה השנייה, כשחקן חופשי.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלני מיורקה
קטגוריה:גליסיה: ספורט
קטגוריה:כדורגלני ראסינג סנטנדר
קטגוריה:דפורטיבו לה קורוניה
קטגוריה:כדורגלני ראסינג פרול
קטגוריה:כדורגלני אלבסטה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1988
עגלת שוק

עגלות שוק
עגלת שוק היא תיק על גלגלים המאפשר נשיאת כמות מסוימת של חפצים, ובדרך כלל משמש לשינוע מוצרים בהליכה ממקום רכישתם ועד לבית הצרכן.

העגלה הבסיסית כוללת תיק שפתחו כלפי מעלה העשוי יריעה מחומר דוחה מים, המורכב על שלד מתכתי התומך בתיק מצידו ומתחתיו, והכולל בתחתיתו שני גלגלים מקבילים ובחלקו העליון ידית המשמשת לגרירת העגלה. בנוסף, כולל השלד רגלית המאפשרת העמדת העגלה בצורה יציבה.

עגלות שוק קיימות במגוון צורות: קיימות עגלות שבמקום תיק הן בנויות ככלוב מתכת, או שילוב של כלוב ותיק. סוג נפוץ של עגלות כולל ארבעה גלגלים, ויש עגלות שוק המולבשות על הליכון. עגלות נוספות כוללות סידור גלגלים המאפשר העלאה קלה בגרם מדרגות.

קיימות עגלות שוק המעוצבות על ידי בתי אופנה (למשל זארה ושאנל).

== ראו גם ==
* עגלת קניות
* שקית קניות

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תיקים
שוק
שלומי יפרח

שלומי יפרח (נולד ב-6 במרץ 1996) הוא שחקן ישראלי. הוא ידוע בעיקר בשל גילום דמותו של מאור עזרא בסדרת הדרמה "השוטרים".
==ביוגרפיה==
יפרח גדל באשדוד והחל לשחק כבר בגיל 13 בחוג לתיאטרון בבית הספר למשחק לנוער "יצירתי" בעיר. התמנה לבוגר קורס משחק בריאקטינג, ואחרי כמה שנים ובגיל 16 למד החל ללמוד בבית הספר למשחק "טכניקה" בתל אביב.

יפרח הגיע לעולם המשחק בעקבות עברו המשפחתי המורכב אותו הוא מספר בהרצאתו "להעז לחלום". הוא גדל כילד בסיכון וסבל מבריונות לאחר שאביו הורשע וריצה עונש מאסר ואמו גידלה אותו לבדה.

==קריירה==
בשנת 2017 שיחק בסדרה "מול הקיר" בבימויו של חיים בוזגלו. באותה השנה שיחק כתפקיד אורח בעונה השנייה של הסדרה "האחיות המוצלחות שלי" המשודרת בyes.<ref></ref>

בשנת 2021 החל לשחק בסדרת הטלוויזיה דרמת הפשע "השוטרים" המשודרת בערוץ 12. הוא שיחק שם בתור מאור עזרא, דמות המבוססת על העבריין מיכאל מור.<ref></ref> בסוף שנת 2023 שיחק בסדרת הדרמה לנוער "זיגי", המשודרת בערוץ טין ניק של HOT.<ref></ref>

==חיים אישיים==
יפרח נישא בשנת 2021 לטליה, עובדת כפדיקוריסטית ונייליסטית והם מתגוררים בקריית מלאכי. הוא מקיים אורח חיים דתי.

==פילמוגרפיה==
===טלוויזיה===
{| class="wikitable"
!שנה
!פרויקט
!תפקיד
!הערות
|-
|2017
|מול הקיר
|לא ידוע
|אין
|-
|2017
|האחיות המוצלחות שלי
|
|עונה 2
|-
|2021
|השוטרים
|מאור עזרא
|תפקיד ראשי
|-
|2023
|זיגי
|ניסו רחמים
|עונה 5
|}

===תיאטרון===
{| class="wikitable"
!הצגה
!תיאטרון
|-
|"אני לא רפפורט"
|הבימה<ref></ref>
|-״הפרח בגני״ של התיאטרון העברי בניהולו וביומו של גדי צדקה
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://yitzug1.co.il/artists/שלומי-יפרח/ שלומי יפרח] באתר ייצוג 1
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקנים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1996
קניפ

קניפ, מחממים על לחם מלא
צלחת קניפ מטוגן במחבת עם [[רסק תפוחי עץ]]
קניפ (בגרמנית: Knipp; באזור האנובר נקרא: Calenberger Pfannenschlag) הוא סוג של נקניקייה המיוצרת על ידי ערבוב בשר עם דגנים (Grützwurst) הקשור לפינקל המגיע מאזור ברמן ומהמטבח של סקסוניה התחתונה בגרמניה.

== מאפיינים ==

קניפ עשוי מגריסי שיבולת שועל, ראש חזיר, בטן חזיר, גלדי שומן חזיר,<ref>[http://www.slowfood-hamburg.de/slowtexte/hausschlachten.html] Charlotte Homfeld: Über das Hausschlachten.</ref> כבד וציר ומתובל במלח, פלפל אנגלי ופלפל שחור. קניפ נמכר בדרך כלל ביחידות של 30 ס"מ באורך ו-10–15 ס"מ עובי.<ref name="auto"> Bremen kulinarisch</ref> הנקניק המעושן נמכר ונצרך לאחר שנצלה, או רק עם לחם, או עם תפוחי אדמה צלויים או מבושלים ומלפפון חמוץ, דלעת חמוצה-מתוקה, רסק תפוחים וסלק או אפילו קר או חם על לחם חיטה מלאה. לפעמים מוגשות פרוסות בוטלוורסט (נקניק דם) פריכות ומטוגנות עם קניפ - המנה הזו ידועה בסכסוניה התחתית בשם Knipp un Büddelwust.

באזור שמורת הטבע Lüneburg Heath, קניפ עשוי מבשר סוג של כבשה שחורה (Heidschnucke) והוא ידוע בשם Heidjer Knipp.

באולדנבורג, קניפ נקרא Hackgrütze.

במשך זמן רב נחשב קניפ ל"אוכל של עניים", שכן הוא עשוי משאריות קצבים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הגרמני
קטגוריה:נקניקים
אלה וורסט

אַלֶה ווּרְסְט מילולית "נקניקיית מרצע" (בגרמנית: Ahle Wurst) ושמות נוספים, היא נקניקיית חזיר קשה המיוצרת בצפון מדינת הסן, גרמניה.<ref></ref>

== מאפיינים ==
שמה הוא צורה דיאלקטית של Alte Wurst - "נקניקייה ישנה". לאלה וורסט יש מעמד גאוגרפי מוגן בגרמניה (g.g.A), הכינוי מותר לשימוש רק עבור נקניקיות המיוצרות באזור צפון הסן סביב בירתה המקומית קאסל.

בהתאם לצורה היא נקראת גם "Stracke" אם הוא מוארך<ref></ref> או "Runde" אם הוא עגול.

אלה וורסט היא נקניקייה מבשר חזיר ובייקון. מתובל רק במלח ופלפל שחור, יש הבדלים אזוריים בחומרים ויש קצבים שמוסיפים אגוז מוסקט, ציפורן, סוכר, שום, כמון, רום או ברנדי.

בייצור מסורתי רק חזירים כבדים מעובדים כטריים (כשהבשר עדיין חם) והנקניקייה מיוצרת מנתחי בשר איכותיים. היישון האיטי בלחות גבוהה יחסית הוא סימן ההיכר של הנקניקייה. ניתן לעשן את הנקניקיה או לייבשה באוויר.<ref>Heinrich Keim: Nordhessische Ahle Worscht. Eine Wurst mit Kultstatus. Wartberg Verlag, Gudensberg-Gleichen 2005, </ref>

== לקריאה נוספת ==
* רשימת מזונות מעושנים
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח הגרמני
קטגוריה:נקניקיות
קטגוריה:מאכלי בשר חזיר
המועצה המחוקקת של ג'אמו וקשמיר

המועצה המחוקקת של ג'אמו וקשמיר (ידועה גם כג'אמו וקשמיר וידהאן פרישד) הייתה הבית העליון של בית המחוקקים המדינתי של ג'אמו וקשמיר.

== היסטוריה ==
הגוף המחוקק הראשון בג'אמו וקשמיר הוקם ב-1934. היו בה 33 מושבים נבחרים, 30 ממונים ו-12 חברים רשמיים למחצה.

לאחר הסתפחות המדינה להודו ב-1947 ומלחמת הודו–פקיסטן הראשונה קיבלה המדינה החדשה מעמד אוטונומי למחצה, וב-1951 נערכו בה בחירות לאספה חוקתית, ששימשה גם כגוף מחוקק. האספה החוקתית קיבלה חוקה ופיזרה את עצמה עם כניסת החוקה לתוקף ב-26 בינואר 1957. בחוקה החדשה שקיבלה הוועדה נקבע כי הגוף המחוקק של המדינה יורכב משני בתים, המועצה המחוקקת כבית עליון והאספה המחוקקת כבית תחתון. החוקה קבעה כי במועצה המחוקקת יהיו 36 חברים, 22 נבחרו על ידי חברי האספה המחוקקת, 11 מקשמיר ו-11 מג'אמו, 2 על ידי גופי שלטון מקומי, אחד מקשמיר ואחד מג'אמו, ושניים נוספים על ידי הפראנכים בשני המחוזות. בנוסף, שמונה מונו על ידי המושל.

ב-2019 חוקק חוק ארגון מחדש של ג'אמו וקשמיר, בו הפכה מדינת ג'אמו וקשמיר לשתי טריטוריות איחוד: לדאק וג'אמו וקשמיר. החוק ביטת את המועצה המחוקקת, והפך את האספה המחוקקת לבית היחיד.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ג'אמו וקשמיר
קטגוריה:בתי מחוקקים של מדינות הודו
קטגוריה:רשויות מחוקקות לשעבר
קטגוריה:בתים עליונים
אגודת אנשי הדת הלוחמים

אגודת אנשי הדת הלוחמים (בפרסית: جامعه روحانیت مبارز) היא קבוצה פעילה פוליטית באיראן, אך לא מפלגה פוליטית במובן המסורתי.

האגודה מעולם לא נרשמה כמפלגה פוליטית; עם זאת, היא פועלת כחברה מקוטעת ופעלה באופן פעיל בזירת הבחירות, מתחרה על הקולות. היא הייתה מפלגת הרוב בפרלמנט הרביעי והחמישי לאחר המהפכה האיראנית.

לאגודה יש השפעה רבה על מוסדות שאינם נבחרים כגון מערכת המשפט, מועצת שומרי החוקה ומשמרות המהפכה.<ref name="CCS"></ref>

== היסטוריה ==
האגודה נוסדה בשנת 1977 על ידי קבוצה של אנשי דת עם כוונות להשתמש בתרבות ובמסורות האסלאמיות כדי להפיל את השאה. אף על פי שלא ברור מי בדיוק היו החברים המייסדים של הקבוצה, נטען כי נכללו בהם עלי ח'אמנאי, מורתזא מוטהארי, מוחמד בהשתי, מוחמד-ג'וואד באהונר ואכבר האשמי רפסנג'אני.<ref name="Hawzeh"></ref><ref name="isna.ir"></ref>

האגודה הייתה אחת הקבוצות הרפובליקניות הבודדות שפעלו טרם מלחמת איראן–עיראק. לאחר פירוק מפלגת הרפובליקה האסלאמית הייתה האגודה הארגון הפוליטי הפעיל היחיד במדינה. עם הופעתן של חילוקי דעות בין הפלגים בממשלתו של מיר-חוסיין מוסאווי, הארגון חולק, וב-1988 הוקמה ההתאחדות של אנשי הדת הלוחמים.<ref name="ALi Hadad"></ref>

האגודה סובלת ממחלוקות לא פתורות בין האליטות שלה. חסן רוחאני, נשיא איראן מאז 2013, היה חבר בסיעה למרות שהוא לא פעיל ולא השתתף בישיבות הרגילות שלהם מאז הבחירות השנויות במחלוקת לנשיאות ב-2009, דבר שנכון גם לגבי אכבר האשמי רפסנג'אני.<ref></ref> אולם האגודה תמכה ברפסנג'אני ורוחאני בבחירות למועצת המומחים האיראנית ב-2016 וכללה את שניהם ברשימתה, <ref></ref> למרות גיבוי יריבו של רוחאני, אברהים ראיסי, בבחירות לנשיאות ב-2017.<ref></ref>

== מטרות ופעילויות ==
האגודה הפגישה בין אנשי דת ובזארים שהתנגדו למדיניותו החילונית של השאה,<ref name="Hazem"></ref> ולאחר המהפכה שמה לה למטרה לשמר את המהפכה והישגיה. תמיכה באפוטרופסות של המשפטן האיסלאמי וארגון המדינה הם חלק ממטרות הקבוצה. העמותה אינה מכירה בעצמה כמפלגה פוליטית ומכאן שאין לה כל אסטרטגיה או מדיניות כתובה. האגודה מפרסמת בעיקר את עמדותיה הפוליטיות סביב זמן הבחירות.<ref name="Hawzeh"/>

לחברי האגודה היו תפקידים חשובים בממשלות השונות של איראן. עד 2004, ארבעה מתוך שמונת נשיאי איראן נבחרו מתוכה.<ref name="Hawzeh"/>

== תוצאות הבחירות ==
=== מועצת המומחים האיראנית ===
{| class="wikitable" style="text-align:center; font-size:100%; line-height:16px;"
!שנה
! מושבים
! שינוי
!
|-
| 1998
|
|
| <ref></ref>
|-
| 2006
|
|
| <ref></ref>
|-
| 2016
|
|3 
| <ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנטי אמריקניזם
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1977
קטגוריה:איראן: מפלגות
מרקזפנדי דניזלי

עירוני מרקזפנדי דניזלי באסקט (בטורקית: Merkezefendi Belediyesi Denizli Basket) היא קבוצת כדורסל טורקית מדניזלי המשחקת בליגת העל הטורקית בכדורסל.

==היסטוריה==
הקבוצה נוסדה ב-2017 בשם יוקסקצ'יטה קולג'י והחלה את דרכה בליגה השלישית . לקראת עונת 2018/19 שינתה הקבוצה את שמה למרקזפנדי דניזלי, והיא השלימה עונה סדירה ללא הפסד ב-20 משחקים. בפלייאוף ניצחה הקבוצה את בייליקדוז 2–0, את בולוספור 3–0 ואת ארזורום 3–1, הפסדה היחיד בעונה. בגמר, שנערך ב-13 במאי 2019 בהיכל סינאן ארדם, גברה מרקזפנדי 77–70 על פטהייה בלדייספור, זכתה באליפות ועלתה ל .

עונת 2019/20 הופסקה בעקבות מגפת הקורונה בטורקיה כשמרקזפנדי הייתה במקום השלישי, ובעונה הבאה סיימה הקבוצה במקום הראשון עם מאזן 22–8 ועלתה לליגת העל הטורקית בכדורסל (BSL).

בשתי העונות הראשונות שלה ב-BSL סיימה הקבוצה בתחתית הטבלה, אך הצליחה להימנע מירידה כשסיימה במקומות ה-14 וה-13, בהתאמה, מעט לפני המקום ה-15 שמוביל ל-TBL.

==שחקנים==
* מקס היידגר
* נייט ססטינה
* ניקוס רוגקאבופולוס
* ג'הייבה פלויד

==עונה אחר עונה==
{| class=wikitable style="text-align:center"
!עונה
!רמה
!ליגה
!מקום
!מאזן
!גביע
|-
|2017/18
|3
|T2BL
|7
|13–13
|-
|2018/19
|3
|T2BL
|bgcolor=gold|1
|29–1
|-
|2019/20
|2
|TBL
|3
|17–7
|-
|2020/21
|2
|TBL
|bgcolor=gold|1
|22–8
|-
|2021/22
|1
|BSL
|14
|8–22
|-
|2022/23
|1
|BSL
|13
|11–19
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורסל טורקיות
בנג'מין קונלי

בנג'מין קונלי (באנגלית: Benjamin Conley; ) היה פוליטיקאי אמריקאי מג'ורג'יה, איש המפלגה הרפובליקנית, שמתוקף כהונתו כנשיא הסנאט המדינתי, כיהן מאוקטובר 1871 ועד ינואר 1872 כמושל ג'ורג'יה ה-47 במקומו של רופוס בולוק שאולץ להתפטר. בשנים 1857–1859 הוא כיהן כראש עיריית אוגוסטה.
==ביוגרפיה==
בנג'מין קונלי נולד בניוארק, ניו ג'רזי, ובנעוריו עבר לסוואנה, ג'ורג'יה.

בשנים 1857–1859 הוא כיהן כראש עיריית אוגוסטה. ב-1871 הוא כיהן כנשיא הסנאט של ג'ורג'יה, ומתוקף תפקידו על פי חוקת המדינה אז, כאשר התפטר מושל ג'ורג'יה רופוס בולוק מתפקידו ב-30 באוקטובר אותה שנה, הושבע קונלי במקומו וכיהן בחודשיים שנותרו עד לתום תקופת כהונתו המתוכננת של בולוק. עד לכהונתו של סאני פרדו ב-2003, היה קונלי המושל הרפובליקני האחרון של ג'ורג'יה.

בנג'מין קונלי נפטר באזור שנקרא וסט אנד, וכיום הוא חלק מהעיר אטלנטה ב-10 בינואר 1886. הוא נטמן בבית הקברות מגנוליה שבאוגוסטה.
==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Sobel, Robert, and John Raimo, eds. [https://archive.org/details/biographicaldire0001sobe/page/302/mode/2up Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789–1978, Vol. 1], Westport, Conn.; Meckler Books, 1978, p. 302
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.nga.org/governor/benjamin-f-conley/ בנג'מין קונלי] באתר אגודת המושלים הלאומית 
* [https://politicalgraveyard.com/bio/conlan-connellan.html#942.00.98 בנג'מין קונלי] באתר The Political Graveyard 
* 

קטגוריה:מושלי ג'ורג'יה
קטגוריה:מושלי מדינות ארצות הברית מהמפלגה הרפובליקנית
קטגוריה:חברי האספה הכללית של ג'ורג'יה
קטגוריה:ראשי עיריות בג'ורג'יה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1815
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1886
חוליית האבטחה של נשיאות הרפובליקה

חוליית האבטחה של נשיאות הרפובליקה (בצרפתית: Groupe de sécurité de la présidence de la République) היא יחידה השייכת לאגף האבטחה של המשטרה הלאומית של צרפת. משימת היחידה היא לדאוג לסידורי האבטחה והגנתם של נשיא הרפובליקה ואישים נוספים מפני איומים מחוץ ומבית.

== היסטוריה ==
חוליית האבטחה לנשיאות הרפובליקה הוקמה ב-1983 תחת הז'נדרמריה הצרפתית במהלך נשיאותו של פרנסואה מיטראן. היחידה הוקמה במטרה לייעל את סידורי האבטחה של נשיא צרפת, שעד אז אובטח בידי שירות הנסיעות והאבטחה, אשר הוקם על ידי הנשיא שארל דה גול. עם הקמתה הורכבה החוליה מלוחמי יחידת ההתערבות של הז'נדרמריה הלאומית GIGN, בשנת 1995 החל גיוס שוטרים מהמשטרה הלאומית של צרפת וכוח האדם של החוליה הפך להטרוגני.<ref></ref>

לאחר ניסיון ההתנקשות בנשיא ז'אק שיראק במהלך המצעד הצבאי ביום הבסטיליה ב-2002, וכחלק מהליך הפקת לקחים עלה מספר כוח האדם של חוליית האבטחה של נשיאות הרפובליקה ל-60 מאבטחים.

עם כניסתו של ניקולא סרקוזי לנשיאות הוחלט על החזרתם של הז'נדרמים ליחידת GIGN, וחוליית האבטחה הועברה לפיקודה המוחלט של המשטרה הלאומית של צרפת, ובכך גדל כוח האדם של החוליה ל-90 מאבטחים.<ref></ref>

ב-2012 במהלך נשיאותו של פרנוסאה הולנד הוקטן מספר המאבטחים ביחידה ל-66 שוטרים.<ref></ref> ב-2017 עם היבחרו של עמנואל מקרון לנשיאות הועלו מספר המאבטחים בחוליית האבטחה ל-70 שוטרים.<ref></ref>

== תחומי אחריות ==
חוליית האבטחה של נשיאות הרפובליקה אחראית למספר משימות אבטחה ביניהם:
* נשיא צרפת ובני משפחתו
* מבנה ארמון האליזה והמבנים המקיפים אותו מצדדיו
* נשיאים לשעבר
* אנשים אחרים לפי הנחיות הנשיא.

== ציוד ==
מאבטחי חוליית האבטחה לנשיאות הרפובליקה חמושים ב:
* אקדח גלוק 17;
* אקדח גלוק 26;
* תת-מקלע מסוג Heckler & Koch MP5
* תת-מקלע מסוג Brügger & Thomet MP9
* רובה סער מסוג Heckler & Koch G36

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Agents du Groupe de sécurité de la présidence de la République - Carla Bruni.jpg
קובץ:François hollande garde du corps.jpg
</gallery>

== ראו גם ==
* השירות החשאי (ארצות הברית)
* היחידה הממלכתית לאבטחת אישים ומשלחות (ישראל)
* פיקוד האבטחה (הממלכה המאוחדת)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגוני אבטחת אישים
קטגוריה:צרפת: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:צרפת: צבא וביטחון
פאו קובארסי

פאו קובארסי פארדס (בספרדית: Pau Cubarsí Paredes; נולד ב-22 בינואר 2007) הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת המגן בברצלונה מהלה ליגה.

==קריירת מועדונים==
קובארסי נולד באסטניול שבמחוז ז'ירונה, קטלוניה, והחל את הקריירה שלו בקבוצת הנוער של ז'ירונה לפני שעבר ללה מאסיה, אקדמיית הנוער של מועדון הכדורגל ברצלונה, ב-2018. ב-1 בנובמבר 2022, בגיל 15 שנים ו-283 ימים, הפך לשחקן השלישי הכי צעיר בהיסטוריה של ברצלונה שעורך בכורה בליגת האלופות לנוער (אחרי לאמין ימאל ואילאש מוריבה) כשפתח בתיקו 1–1 מול ויקטוריה פלזן.

באפריל 2023 התאמן לראשונה עם הקבוצה הבוגרת של המועדון לאחר שזומן על ידי המאמן צ'אבי. ב-8 ביולי חתם על החוזה המקצועי הראשון שלו במועדון, ונכלל בסגל קדם העונה לקראת עונת .

ב-18 בינואר 2024 ערך את הופעת הבכורה בברצלונה, כשעלה בדקה ה-61' בניצחון 3–1 בגביע המלך הספרדי על יוניוניסטאס סלמנקה ואף בישל את השער השני לז'ול קונדה. שלושה ימים לאחר מכן ערך את הופעת בלה ליגה, ופתח בניצחון 4–2 על ריאל בטיס.

ב-12 במרץ 2024 ערך קובארסי את הופעת הבכורה שלו בליגת האלופות, כשפתח בהרכב ונבחר למצטיין המשחק בניצחון 3–1 על נאפולי במשחק הגומלין של שמינית גמר .

==קריירה בנבחרת==
קובארסי ייצג את ספרד בנבחרת הלאומיות מגיל 15 עד גיל 17, ושיחק במדיה באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 17 ובגביע העולם בכדורגל עד גיל 17 2023.

ב-15 במרץ 2024 זומן על ידי המאמן לואיס דה לה פואנטה לסגל נבחרת ספרד הבוגרת למשחקי הידידות מול ו, ושבוע לאחר מכן ערך את הופעת הבכורה שלו כשנכנס בדקה ה-83' בהפסד 0–1 לקולומביה.

נכלל בסגל הנבחרת האולימפית של ספרד לטורניר הכדורגל באולימפיאדת פריז (2024), וזכה עימה במדליית זהב.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלני ברצלונה אתלטיק
קטגוריה:כדורגלני ברצלונה
קטגוריה:בלמי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים באולימפיאדת פריז (2024)
קטגוריה:אלופים אולימפיים ספרדים: כדורגל
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-2007
Vox (אתר)

Vox (מלטינית vōx; בעברית: קול) הוא אתר חדשות ודעות אמריקאי בבעלות Vox Media. האתר נוסד באפריל 2014 על ידי עזרא קליין, מאט איגלסיאס ומליסה בל, ונודע בשל תוכני העיתונאות ההסברתית שלו. הנוכחות של האתר באמצעי תקשורת אחרים כוללת גם ערוץ יוטיוב, מספר פודקאסטים, ותוכנית המשודרת בנטפליקס בשם "מקרוב". Vox תואר כנוטה לשמאל ופרוגרסיבי.

== היסטוריה ==
לפני הקמת Vox, עזרא קליין עבד בשביל "וושינגטון פוסט" כראש Wonkblog, בלוג מדיניות ציבורית.<ref name=":0"></ref> כשקליין ניסה להשיק אתר חדש באמצעות מימון מעורכי העיתון, הצעתו נדחתה וקליין עזב לאחר מכן את הוושינגטון פוסט לתפקיד ב-Vox Media בינואר 2014.<ref name=":0" />

דייוויד קאר מ"הניו יורק טיימס" קישר את היציאה של קליין ל-Vox עם "עיתונאים בעלי שם גדול" אחרים שעוזבים עיתונים לסטארט-אפים דיגיטליים, כמו וולטר מוסברג וקארה סווישר (מ-Recode, שנרכשה מאוחר יותר על ידי ושולבה ב-Vox). דייוויד פוג, ונייט סילבר. הוא תיאר את Vox Media כ"חברת טכנולוגיה המייצרת מדיה". מתפקידו החדש, קליין פעל להקמת Vox, כולל גיוס עיתונאים חדשים לאתר. קליין ציפה "לשפר את הטכנולוגיה של החדשות" ולבנות פלטפורמה מקוונת מצוידת יותר להפיכת חדשות מובנות. צוות האתר החדש, בן 20 איש, נבחר בשל מומחיותם בתחומי נושא וכלל את מתיו איגלסיאס של סלייט, מליסה בל ועמיתיו של קליין מהוושינגטון פוסט. Vox הושק ב-6 באפריל 2014, כשקליין שימש כעורך הראשי.

מאמר המערכת הפותח של קליין, "How politics makes us stupid" (בעברית: "איך פוליטיקה עושה אותנו טיפשים"), הסביר את מצוקתו בנוגע לקיטוב פוליטי בהקשר של התיאוריות של פרופסור דן קאהן בבית הספר למשפטים באוניברסיטת ייל על האופן שבו אנשים מגנים על עצמם מפני מידע שמתנגש עם אמונות הליבה שלהם.

ביוני 2016, Vox השעו את הכתב אמט רנסין בשל סדרת ציוצים הקוראים למהומות נגד טראמפ, כולל אחד ב-3 ביוני 2016, שדרש, . הציוצים משכו תשומת לב לאחר שהפגנות אלימות נגד טראמפ התקיימו בסן חוזה שבקליפורניה, ביום הציוץ של רנסין.

בספטמבר 2017, קליין פרסם פוסט ב-Vox בו הודיע שהוא לוקח על עצמו תפקיד חדש כעורך כללי, וכי לורן וויליאמס, שהצטרפה ל-Vox כמה חודשים לאחר הקמתו, הינה העורכת הראשית החדשה. בסוף 2020, קליין, וויליאמס ואיגלסיאס עזבו את האתר. בעוד שהאתר נוסד עם עיתונאים בולטים, מנכ"ל Vox Media, ג'ים באנקוף, אמר שלמותג שלהם יש קהלים בוגרים ומיינסטרימים שכבר לא הסתמכו על מוניטין של אישים.

סוואטי שארמה מונתה לעורכת הראשית בפברואר 2021. עורך מנהל של "האטלנטיק" בזמן מינויה, היא הייתה צפויה להיכנס לתפקיד במרץ 2021.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי אינטרנט אמריקאיים
קטגוריה:ארצות הברית: עיתונאות
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2014
קטגוריה:פרוגרסיביים אמריקאים
פרס קרל הגדול

הפרס נמסר בבית העירייה באאכן
ג'וזף לונס מקבל את הפרס ב-1967
הפרס הבינלאומי על שם קרל הגדול אאכן, ובקצרה: פרס קרל הגדול, נוסד ב-14 במרץ 1950, ומוענק מדי שנה לאיש, אנשים או ארגון שתרם תרומה משמעותית למען איחוד ואינטגרציה של אירופה<ref name=":0"></ref>.

בעשורים הראשונים לקיומו, כלל הפרס סכום של 5,000 אירו, ומדליה עם דמותו של קרל הגדול. החל משנת 2007 בוטל הפרס הכספי לטובת פרס מקביל המיועד לבני נוער.

הפרס נקרא על שמו של קרל הגדול. חלוקת הפרס נערכת באופן מסורתי בחג העלייה (המציין את יום עליית ישו השמימה במסורת הנוצרית), באולם ההכתרה של בית העירייה באאכן. ועד המחליטים של 'קרן הפרס הבינלאומי על שם קרל הגדול אאכן', מורכב מאזרחים, עובדי מדינה ורשויות העיר, והם בוחרים את הזוכים בפרס.

== זוכים החל מ-2011 ==
* 2024 - הרב פנחס גולדשמידט ויהודי אירופה<ref name=":0" />
* 2023 - ולדימיר זלנסקי והעם האוקראיני
* 2022 - סבטלנה טיכאנובסקאיה, מריה קולסניקובה, ורוניקה צ'פקאלו
* 2020 - קלאוס יוהאניס
* 2019 - אנטוניו גוטרש
* 2018 - עמנואל מקרון
* 2017 - טימותי גרטון אש
* 2016 - פרנציסקוס
* 2015 - מרטין שולץ
* 2014 - הרמן ואן רומפיי
* 2013 - דליה גריבאוסקאיטה
* 2012 - וולפגנג שויבלה
* 2011 - ז'אן-קלוד טרישה

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.inn.co.il/news/637507 "הפרס מעיד שליהודי אירופה יש עתיד"], באתר ערוץ 7, 15 במאי 2024

== הערות שוליים ==

קרל הגדול
קרל הגדול
מבצע קשת פוסידון

מבצע קשת פוסידון (באנגלית: Operation Poseidon Archer) הוא מבצע צבאי של ארצות הברית והממלכה המאוחדת כנגד ארגון הטרור החות'ים, אשר החל ב-22 בינואר 2024 בעקבות מעורבות החות'ים במלחמת חרבות ברזל ותוקפנות החות'ים בים האדום ומפרץ עדן כנגד ספינות שיעדן הוא ישראל. המבצע החל עם הצהרה משותפת של ארצות הברית ובריטניה ותקיפה משולבת במספר ערים ברחבי תימן בעיקר על הערים צנעא ואל-חודיידה.

== רקע ==

ב-12 בינואר בלילה שבין חמישי לשישי פתחו צבאות ארצות הברית ובריטניה במהלך צבאי התקפי נגד החות'ים בתקיפה של עשרות מטרות בבירה צנעא, כולל שדה התעופה, וכן בחודיידה ובערים נוספות.<ref></ref>

ב-13 בינואר תקפה ארצות הברית את בסיס אל-דיילמי של החות'ים באמצעות משחתת קרני (DDG-64) והשמידה מכ"ם ששימש לאיתור ספינות בים האדום.

== פעולות ==

ב-22 בינואר, פתחו צבאות ארצות הברית ובריטניה במתקפה משולבת מהאוויר ומהים במספר מחוזות בתימן, בעיקר בבירה צנעא ואל-חודיידה. התקיפה בוצעה באמצעות שיגור טילי טומהוק לעבר מחסני נשק ומשגרים של החות'ים. תקיפה זו נחשבת לתקיפה העוצמתית ביותר מתחילת המבצע.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:2024 בתימן

קטגוריה:חיל האוויר של ארצות הברית: קרבות ומבצעים
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: היסטוריה צבאית
קטגוריה:מעורבות החות'ים במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:ארצות הברית במלחמת חרבות ברזל
סטימבוי

סטימבוי (ביפנית: スチームボーイ) הוא סרט פעולה-הרפתקאות-סטימפאנק מונפש יפני בסגנון אנימה משנת 2004 אשר הופק על ידי אולפן האנימציה סאן רייז. הסרט בוים על ידי קצוהירו אוטומו.

הקרנת הבכורה של הסרט התקיימה ב-17 ביולי 2004 ביפן.

הסרט, אשר הופק בתקציב של 26 מיליון דולרים<ref></ref>, היה סרט האנימה היקר ביותר שהופק נכון לאותה העת.

== תקציר העלילה ==
עלילת הסרט מתרחשת בהיסטוריה חלופית של המאה ה-19 בבריטניה בתקופה בה המדינה הייתה בעיצומה של המהפכה התעשייתית. העלילה מתמקדת בממציא הצעיר ריי סטים בן ה-13 המתגורר בעיר מנצ'סטר. אביו וסבו של ריי הם מדענים שהמציאו בעבר את מנועי הקיטור.

בעודו ממתין לשובם של אביו וסבו, השוהים במשך חודשים רבים בארצות הברית שם הם עורכים מחקרים מתקדמים על מנועי הקיטור, ביום אחד ריי מקבל בדואר חבילה מסתורית המכילה מכשיר קטן המכונה "כדור קיטור". ללא ידיעתו של ריי, ההמצאה הופכת למוקד סכסוך בין שני פלגים המעוניינים להשתלט על מקור האנרגיה רב העוצמה שכדור הקיטור מסוגל להפיק.

== מדבבים ==
{| class="wikitable"
! rowspan="2" | דמות
! colspan="2" | מדבבים
|-
! בגרסה היפנית
! בגרסה האנגלית
|-
| ג'יימס ריי סטים
| אן סוזוקי
| אנה פאקין
|-
| אדי סטים
| מסאנה טסוקאיאמה
| אלפרד מולינה
|-
| סקרלט אוהרה סנט ג'ונס
| מנאמי קונישי
| קארי וולגרן
|-
| לויד סטים
| קאטסואו נאקאמורה
| פטריק סטיוארט
|-
| אמה
| סאנה קובאיאשי
| פולה ניומן
|-
| אימו של ריי
| קייקו אייזאווה
| קים תומסון
|}

== פסקול ==
הפסקול של הסרט הולחן על ידי סטיב ג'בלונסקי.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2004
קטגוריה:סרטי סטימפאנק
קטגוריה:רכבות בקולנוע
קטגוריה:אנימות ומאנגות הרפתקאות
קטגוריה:סרטי אנימה מ-2004
קטגוריה:סרטי אנימה
קטגוריה:סרטי מדע בדיוני מ-2004
יורי בזמנוב

יורי אלקסנדרוביץ' בזמנוב (ברוסית: Ю́рий Алекса́ндрович Безме́нов,; 11 בדצמבר 1939 – 5 בינואר 1993) היה אזרח סובייטי-רוסי שעבד בשירות הק.ג.ב. וערק למערב. בזמנוב נודע בזכות ספריו והרצאותיו בדבר ההשקפה ותפיסה העולם של ההנהגה הסובייטית ומדינות דומות אחרות במה שקיבל את השם "תורת החתרנות".

== ביוגרפיה ==
בזמנוב נולד בברית המועצות בעיירה מיטישצ'י שליד מוסקבה. בגיל 17 החל את לימודיו באוניברסיטה הלאומית של מוסקבה שהייתה בפיקוח הק.ג.ב.. עם סיום לימודיו התחיל בזמנוב לעבוד כמתורגמן בשגרירות ברית המועצות בהודו. לאחר שנתיים הוא נקרא על מנת לשמש כתועמלן ומשתף פעולה של הק.ג.ב. בסוכנות הידיעות רי"א נובוסטי, שידיעותיה הופצו ברחבי העולם לצורכי תעמולה סובייטית, כדי למסור מידע על מדינות אחרות. ב-1969 חזר בזמנוב להודו, הפעם כסוכן KGB במסווה של עיתונאי. עם הזמן למד על דרך הפעולה של הריגול הסובייטי והחל לפקפק בשיטת המשטר הסובייטית, ועקב כך החליט לערוק למערב. בהיותו בניו דלהי התחזה בזמנוב לתייר וברח ליוון, שם הצליח ליצור קשר עם ה-CIA ולאחר מספר חקירות קיבל מעמד של מבקש מקלט ועבר לטורונטו בזהות חדשה – תומאס דייוויד שומאן – והחל לעבוד במספר חברות תקשורת עד שנהיה לעצמאי. ב-1981 עבר בזמנוב ללוס אנג'לס, ועקב האווירה השלילית שהייתה בארצות הברית באותה תקופה כלפי ברית המועצות, בזמנוב זכה להתעניינות ציבורית רבה, והחל לכתוב ספרים, לערוך הרצאות ולהופיע בתוכניות טלוויזיה, שבהם הסביר את שיטת הפעולה של הק.ג.ב., ובכלל זה את דרכי הפעולה שנוקטת ברית המועצות כדי לחתור תחת מדינות זרות, שאותן הוא כינה "שיטת החתרנות הסובייטית". דבריו קיבלו במה רחבה גם בקרב מומחים במערב.<ref></ref>

בזמנוב חזר לקנדה ושם בילה את שנותיו האחרונות, ונפטר בשנת 1993 בגיל 54. על אף שלאחר עריקתו הוכרז רשמית בברית המועצות כחטוף, לאורך השנים קיבל בזמנוב איומים על חייו מצד ברית המועצות.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידי 1939
קטגוריה:נפטרים ב-1993
קטגוריה:עריקים מהגוש המזרחי
קטגוריה:אנשי ק.ג.ב.
Everytime You Go Away

"Everytime You Go Away" הוא שיר שכתב והלחין דריל הול. הוא בוצע בשנת 1980 על ידי הצמד האמריקאי Hall & Oates אך לא יצא כסינגל. גרסת כיסוי לשיר בביצוע של פול יאנג יצאה כסינגל והפכה ללהיט בינלאומי בשנת 1985, והגיעה למקום הראשון בארצות הברית ולמקום הרביעי בבריטניה.

==גרסת Hall & Oates==
הגרסה המקורית של "Everytime You Go Away" הופיעה באלבום של Hall & Oates משנת 1980, Voices, ולא יצאה כסינגל. Hall & Oates גם הקליטו אותו עבור אלבום ההופעה שלהם משנת 1985 Live at the Apollo.

===קרדיטים===
* דריל הול – שירה, קולות רקע, סינתיסייזר
* ג'ון אוטס – קולות רקע, גיטרות 6 מיתרים ו-12 מיתרים
* ראלף שוקט – אורגן
* G.E. סמית' – גיטרה
* ג'ון סיגלר – בס
* ג'רי מארוטה – תופים
* צ'רלי דצ'אנט – סקסופון

==גרסת פול יאנג==

הזמר האנגלי פול יאנג הוציא גרסת כיסוי לשיר שיצאה כסינגל שכותרתו "Every Time You Go Away", מתוך אלבום האולפן שלו The Secret of Association משנת 1985.

במרץ 1985 הגרסה של יאנג הגיעה למקום הרביעי במצעד הסינגלים הבריטי. השיר בוצע בלייב אייד שנערך באצטדיון ומבלי בלונדון ב-13 ביולי 1985. השיר הגיע למקום הראשון בבילבורד הוט 100 שבועיים לאחר מכן, והיה אחד משני 10 הלהיטים המובילים של יאנג במצעד סינגלי הפופ האמריקאי. "Every Time You Go Away" גם עמד בראש מצעד השירים העכשוויים למבוגרים בארצות הברית במשך שבועיים. הקליפ של השיר זכה בפרסי המוזיקה הבריטית בשנת 1986.

===קרדיטים===
* פול יאנג – שירה, קולות רקע
* איאן קיולי – פסנתר אקוסטי, סינתיסייזר
* ג'ון טרנבול – סיטאר חשמלי, גיטרה קלאסית
* סטיב בולטון – גיטרה חשמלית
* פינו פאלאדינו – בס
* מארק פינדר – תופים
* מארק שנטרו – תוף מרים
* ג'ימי צ'יימברס – קולות רקע
* ג'ורג' צ'נדלר – קולות רקע
* טוני ג'קסון – קולות רקע

===מיקומי שיא===

==גרסאות כיסוי אחרות==
* גלוריה גיינור באלבומה משנת 1986 The Power of Gloria Gaynor
* Blue Room בפסקול הסרט מטוסים, רכבות ומכוניות משנת 1987.
* להקת Kulcha ביצעה גרסת כיסוי לשיר בשנת 1995.
* ג'ורג' בנסון ואל ג'ארו באלבומם Givin' It Up משנת 2006.
* סוזן וונג באלבומה 511 משנת 2009.
* ברברה ג'ונס באלבומה מ-2010 Blue Side Of Lonesome
* לנון סטלה וקווין גארט בסינגל משנת 2020.
* הזמר הג'מייקני-קנדי ג'ורג' בנטון באלבומו Rock and Soul Vol. 1.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי 1980
קטגוריה:סינגלים מ-1985
קטגוריה:סינגלים מ-1995
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על פרידה
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:שירי גוספל
קטגוריה:שירי רוק קל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קולומביה רקורדס
שנג'ואו 16

שנג'ואו 16 (בסינית: 神舟十六号, פיניין: Shénzhōu 16) היא טיסת חלל סינית ששוגרה ב-30 במאי 2023. החללית נושאת שלושה טייקונאוטים בטיסה לתחנת החלל טיאנגונג לשהייה של כחצי שנה. לראשונה בטיסה השתתף אזרח ולא טייס צבאי.

המשימה כללה ביקור בתחנת החלל, פירוק חלליות מטען, פעילות חוץ-רכבית וביצוע מחקרים.

לפני השיגור חללית שימשה חללית חירום לשנג'ואו 15.

== צוות ==
* ג'ינג האיפנג - מפקד הצוות
* צ'ז'ו יאנצ'ז'ו - מהנדס טיסה
* גוי האיצ'או - מומחה מטען

==תיאור משמימה==
החללית שוגרה ב-30 במאי 2023 מכן שיגור מס' LA-4 במרכז שיגור הלוויינים ג'יוצ'ואן בעזרת משגר מדגם צ'אנגג'נג 2F. לאחר כ-6 שעות החללית התחברה לתחנת החלל. בהמשך נפתחו הפתחים וצוות החללית עבר לתחנת החלל. באותה עת בתחנת החלל שהה צוות של חללית "שנג'ואו 15". החלה העברה מסודרת של אחריות על תחנת החלל לצוות החדש. ב-3 ביוני חללית "שנג'ואו 15" עם צוותה עזבה את תחנת החלל. צוות "שנג'ואו 16" החל בעבודה הסדירה.

לראשונה צוות תחנת החלל כלל אזרח - גוי האיצ'או שהוא פרופסור למדעי החלל באוניברסיטת בייג'ינג.

במשך פעילות הצוות לתחנת החלל הייתה מחוברת חללית מטען Tianzhou-6 וצוות פעל לפירוק המטען שלה. היא עזבה את תחנת החלל בינואר 2024.

ב-20 ביולי 2023 ג'ינג האיפנג וצ'זו יאנצ'ז'ו ביצעו פעילות חוץ-רכבית שנמשכה כ-8 שעות. במהלך הפעילות הותקנו מצלמות נוספות בחלק החיצוני של תחנת החלל.

ב-12 בספטמבר מתחנת החלל התנתקה חללית מטען Tianzhou-5 והיא נשרפה בכניסה לאטמוספירה.

ב-26 באוקטובר לתחנת החלל הגיע חללית שנג'ואו 17. החל תהליך מסודר של העברת אחריות על תחנת החלל צוות החדש. 

ב-31 באוקטובר חללית התנתקה מתחנת החלל ונחתה בהצלחה באזור מדבר גובי עם אותו צוות שהיה בהמראה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.spacefacts.de/mission/english/shenzhou_16.htm תיאור המשימה באתר spacefacts]
* [https://www.space.com/china-shenzhou-16-astronauts-first-spacewalk סרטון על פעילות חוץ רכבית]

קטגוריה:חלליות סיניות
קטגוריה:תוכנית שנג'ואו
קטגוריה:2022 במדע
קטגוריה:2022 ברפובליקה העממית של סין
קטגוריה:2023 במדע
SpaceX Crew-7

SpaceX Crew-7 היא המשימה המבצעית השלישית של החללית קרו דרגון אנדורנס מתוצרת SpaceX כחלק מהתוכנית המאוישת המסחרית של נאס"א. המשימה שוגרה ב-26 באוגוסט 2023 על גבי משגר הפאלקון 9 מכן שיגור 39A שבמרכז החלל קנדי.

הצוות הצטרף למשלחת מס' 69 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד סרגיי פרוקופייב.

==צוות==
{| class="wikitable"
!style="width:150px;"|תפקיד !! style="width:200px;"|אסטרונאוט
|-
! valign="center"| מפקדת החללית
| align="center"| ג'סמין מוגבלי, נאס"א טיסת חלל ראשונה
|-
! valign="center"| טייס
| align="center"| אנדראס מוגנסן, סוכנות החלל האירופית טיסת חלל שנייה
|-
! valign="center"| מומחה משימה 1
| align="center"| סאטושי פורוקוואה, הסוכנות היפנית לחקר החלל טיסת חלל שנייה
|-
! valign="center"| מומחה משימה 2
| align="center"| קונסטנטין בוריסוב, רוסקוסמוס טיסת חלל ראשונה
|}

===צוות גיבוי===
* מתיו דומיניק - מפקד טיסה
* מייקל באראט 
* ג'נט ג' אפס
* אלכסנדר גרבנקין

==משימה==
המועד המקורי לשיגור היה 15 באוגוסט. הוא נדחה מספר פעמים.

ב-26 באוגוסט 2023, חללית קרו דרגון אנדורנס ובה ארבעת חברי צוות המשימה שוגרה בעזרת משגר פאלקון 9 מכן השיגור 39A שבמרכז החלל קנדי. השלב הראשון של משגר הפאלקון 9 (מספר סידורי B1081.1) נחת בחזרה במסלול נחיתה מס' 1 בקייפ קנוורל. כ-30 שעות לאחר השיגור, עגנה חללית אל מודול הרמוני שבתחנת החלל הבינלאומית. צוות החללית הצטרף למשלחת מס' 69 לתחנת החלל הבין-לאומית בפיקוד סרגיי פרוקופייב ולאחר סיום פעילותה הם היו חלק של משלחת מס' 70 בפיקוד אנדראס מוגנסן.

לאחר השלמת התוכנית חללית חזרה לכדור הארץ ב-12 במרץ 2024.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nasa.gov/specials/ccp-press-kit/main.html התוכנית המאוישת המסחרית], באתר הרשמי של נאס"א
* [https://www.nasa.gov/mission/spacex-crew-7/ המשימה באתר נאס"א]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/crew-7.htm תיאור המשימה]

קטגוריה:דרגון 2
קטגוריה:2023 בארצות הברית
קטגוריה:2024 בארצות הברית
יהודה קורייאט (השני)

ספר 'מאור ושמש' ליוורנו תקצ"ט
הרב יהודה קורייאט (השני; סביב ה'תק"ל, 1770 - אדר ה'תר"ו, 1846) היה רב ומשורר מחכמי מרוקו ודיין בליוורנו שבאיטליה. מחבר הספר 'מאור ושמש'. רבו המובהק של רבי אליהו בן אמוזג.
== קורותיו ==
רבי יהודה נולד בטיטואן לאביו רבי אברהם רפאל במרוקו. בשנת תקמ"ז עבר עם אביו לאצווירא, שם התחתן בו' טבת ה'תק"ן עם מסעודה לבית אבן שטון.<ref>ראו: ר"מ עמאר, הקדמה לספר מעט מים לר"י כנאפו.</ref> סביב שנת תקנ"ג אביו עקר לליוורנו, אך רבי יהודה נשאר במוגאדור. בהמשך בעקבות גזירה של מושל העיר מוגאדור, לא יאוחר משנת תקע"ב, ברח לאיטליה יחד עם אחותו, ושם הדפיס את ספרו של אביו - 'זכות אבות'. בהיותו בליוורנו, כיהן דיין בבית הדין יחד עם רבי יעקב נוניס ואיס, רבי יעקב די מדינא, רבי שם טוב סאמון, ועוד.<ref>ראו כ"י שו"ת זרע יעקב ספריית בית המדרש ללימודי יהדות, ניו יורק, ניו יורק, ארצות הברית Acc. 2943 עמ' 56 בעימוד דיגיטלי.</ref> וכן ישב לצד הדיינים רבי אברהם ברוך פאפירנו.<ref>ראו קטלוג רפאלי 26 פריט 14.</ref> וכן היה מחכמי ישיבת 'פרנקו' בעיר.<ref>ראו: אסופות חלק א עמ' רפה.</ref>

נפטר באדר ה'תר"ו (1846) בליוורנו.

=== משפחתו ===
רבי יהודה ייחס את עצמו לרבי יהודה בן עטר<ref>ראו: מאור ושמש דף נד ע"ב.</ref> ולרבי כליפא בן מלכא.<ref>ראו: מאור ושמש דף יג, ב.</ref> מבניו ידועים רבי אברהם קורייאט השלישי שהיה דיין במוגאדור (נפטר בחיי אביו בשנת תר"ה). וכן רבי יצחק מחכמי ליוורנו.<ref>ראו קטלוג ברנד 17 פריט 183.</ref> אחותו קלרה התלאמנה בגיל צעיר, ונדדה עמו ממרוקו לאיטליה, יחד עם בנה (אחיינו של רבי יהודה) רבי אליהו בן אמוזג שבאותו הזמן היה כבן שלוש,<ref>ראו: רבי אברהם בן אמוזג, בספרו 'אברהם בכל' עמוד א.</ref> אותו גידל ולימד.<ref>ראו: הקדמת רבי אליהו בן אמוזג לספר 'מאור ושמש'.</ref>

== חיבוריו ==
* ספרו מאור ושמש<nowiki/>' - כולל מקבץ של כמה חיבורים קדמונים בענייני קבלה ודרש, ופירושים שכתב על התורה, נדפס בליוורנו תקצ"ט. אחד החיבורים הוא פירוש קדמון לתפילת 'עלינו לשבח' שמצא בשנת תקע"ו בספרייה של פריז.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים מרוקאים
קטגוריה:אסואירה: רבנים
קטגוריה:ליבורנו: רבנים
קט:דיינים
קטגוריה:נפטרים ב-1846
התקיפה נגד כוח צה"ל באל-מע'אזי

התקיפה נגד כוח צה"ל באל-מע'אזי אירעה ב-22 בינואר 2024 במחנה הפליטים אל-מע'אזי במרכז רצועת עזה, במסגרת הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל. בתקיפה נהרגו 21 חיילי צה"ל ונפצעו מספר חיילים נוספים מפגיעת טיל נ"ט ורקטת RPG שגרמו לפיצוץ חומרי נפץ שהונחו בידי צה"ל כדי למלכד מבנים במסגרת הלחימה. הפיצוץ גרם לקריסת המבנים הממולכדים על הלוחמים ששהו בהם.

== הפגיעה במבנים ובכוחות הממלכדים ==
לוחמי המילואים מגדוד 8208 של חטיבה 261, חטיבת המילואים של בה"ד 1, שעסקו במשימות האבטחה במרחב הגדר בדרום הרצועה, נכנסו בבוקרו של 22 בינואר 2024 למשימת פיצוץ מבנים באזור החיץ הסמוך לגדר.

פיצוץ המבנים נעשה בתוך מחנה הפליטים אל-מע'אזי שממנו יצאו כוחות נוח'בה לכיוון קיבוץ כיסופים ב-7 באוקטובר במסגרת מתקפת הפתע על ישראל. הפעולה נועדה להרוס תשתיות של חמאס ולחשף מרחב שטח של כקילומטר מערבית לגדר גבול רצועת עזה, כדי ליצור רצועת ביטחון לישובי עוטף עזה. הלוחמים נכנסו למרחק כ-700 מטר מהגדר ונדרשו להשמיד 33 מבנים באמצעות מוקשים יחד עם צוותי הנדסה קרבית מהפלחה"ן של גדס"ר 6261, השייך גם הוא לחטיבה 261, ופלוגת שריון מוקטנת מגדוד מלר 9206 מחטיבה 205.

לאחר שהכוח כבר הניח את המוקשים בשלושים מבנים, בסמוך לשעה 4 אחר הצהריים מחבל הגיח מהמטעים שבקרבת המבנים וירה רקטות RPG (או "יאסין 105" - גרסה מתוצרת חמאס של RPG-7) אל המבנים הממולכדים האחרונים שהכח היה עסוק בלמלכד, וכתוצאה מכך התפוצצו שני מבנים וקרסו על 19 מהלוחמים שנהרגו. טיל נ"ט שוגר גם אל טנק מרכבה סימן 3 שאבטח את הלוחמים, ושניים מלוחמי הטנק נהרגו. בטנק לא הייתה מותקנת מערכת "מעיל רוח".<ref>ניר דבורי במהדורה המרכזית של חדשות 12 23/01/2024.</ref>

פעולות החילוץ של ההרוגים בוצעו בפיקודם של מפקד אוגדת עזה תא"ל אבי רוזנפלד, מפקד החטיבה דרומית בעזה אל"ם טל אשור והמג"ד סא"ל עומר רמר. כוחות הצלה רבים מחטיבת החילוץ של פיקוד העורף, יחידה 669 ויחידת להבה של מערך כיבוי האש הוקפצו כדי לסייע בחילוץ הנפגעים.<ref name=":0" />
בשעה 2:30 בלילה, למעלה מעשר שעות לאחר קריסת המבנים, הסתיים החילוץ המורכב. לוחמי הגדוד נשארו למשך יממה נוספת במקום האירוע על מנת לסיים את משימת חישוף השטח ולפוצץ את המבנים.

בתקרית נהרגו 21 לוחמי מילואים של חטיבה 261 בינהם: רס"מ (במיל') מתן לזר<ref></ref>, רס"ל (במיל') הדר קפלוק<ref></ref>, רס"מ במיל' סרגיי גונטמכר,<ref></ref> רס"ל (במיל') אלקנה יהודה ספז,<ref></ref> רס"ל (במיל') יובל לופס, רס"ר (במיל') יואב לוי,<ref></ref> רס"ל (במיל') ניקולס ברגר,<ref></ref> רס"ל (במיל') סדריק גרין,<ref></ref> רס"ם (במיל') רפאל אליאס,<ref></ref> רס"מ (במיל') ברק חיים בן ואליד,<ref></ref> רס"ל (במיל') אחמד אבו לטיף,<ref></ref> סרן (במיל') ניר בנימין,<ref></ref> רס"ר במיל' אלקנה ויזל,<ref></ref> רס"ל (במיל') ישראל סוקול,<ref></ref> סרן (במיל') אריאל מרדכי וולפסטל,<ref></ref> רס"ל (במיל') שגיא עידן,<ref></ref> רס"מ (במיל') מארק קונונוביץ',<ref></ref> רס"מ (במיל') איתמר טל,<ref></ref> רס"מ (במיל') אדם ביסמוט,<ref></ref> רס"מ (במיל') שי ביטון חיון,<ref></ref> ורס"מ (במיל') דניאל קאסאו זגייה.<ref></ref>

== ראו גם ==
* הלחימה ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל

==לקריאה נוספת==
* רתם איזק, "המחלצים מהתופת", ידיעות אחרונות, המוסף לשבת, 2 בפברואר 2024, עמ' 16–18.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחמת חרבות ברזל: קרבות
אל-מע'אזי, אסון
אל-מע'אזי, אסון
קטגוריה:מבנים שנהרסו במלחמת חרבות ברזל
קטגוריה:פיגועי טרור בשטחים ב-2024
דרגון C112

Dragon C112 היא קפסולת חלל אמריקאית שהייתה מיועדת להעברת מטענים לתחנת החלל הבין-לאומית ובדרך חזרה הועמסה בציודים ומסמכים. הטיסה הראשונה בוצע בשנת 2017. הטיסה השלישית ואחרונה הסתיימה בשנת 2020.

החללית הייתה קפסולת חלל מדגם דרגון ה-12 ואחרונה שנבנתה על ידי SpaceX. היא שוגרה לראשונה בשנת 2017 במסגרת משימה "SpaceX CRS-10". השיגור בוצע מנמל החלל קייפ קנוורל בעזרת משגר פאלקון 9. המשגר נחת בהמשך באזור נחיתה מס' 1 בקייפ קנוורל. חיבור לתחנת החלל בוצע על ידי זרוע רובוטי קנדארם2. לכידה, פירוק מטען, העמסה מחדש ושחרור בוצעו על ידי משלחת מס' 50 לתחנת החלל הבין-לאומית. נחיתה לכדור הארץ בוצע ב-19 במרץ 2017 בקרבת חופי קליפורניה. לאחר החלפת מגן טרמי ושדרוגים במספר מערכות היחידה הייתה מוכנה לשימוש חוזר.

השיגור השני בוצע בדצמבר 2019 במסגרת משימה "SpaceX CRS-16" לאחר מספר דחיות. המשגר B1050.1 היה מתוכנן לנחות באזור נחיתה מס' 1 אך לא הצליח להגיע ליעד ונחת בים בקרת החוף. הנחיתה בוצע ללא פגיעה במשגר והוא נותר שמיש לשיגורים נוספים. חיבור לתחנת החלל בוצע על ידי זרוע רובוטי קנדארם2. לכידה, פירוק מטען, העמסה מחדש ושחרור בוצעו על ידי משלחת מס' 57 לתחנת החלל הבין-לאומית ומשלחת מס' 58 לתחנת החלל הבין-לאומית. הנחיתה התרחשה ב-14 בינואר בקרבת חופי קליפורניה. לאחר החלפת מגן טרמי ושדרוגים במספר מערכות היחידה הייתה מוכנה לשימוש חוזר.

השיגור השלישי בוצע במרץ 2020 במסגרת משימה "SpaceX CRS-20" לאחר מספר דחיות. המשגר B1059.2 נחת באזור נחיתה מס' 1. חיבור לתחנת החלל בוצע על ידי זרוע רובוטי קנדארם2. לכידה, פירוק מטען, העמסה מחדש ושחרור בוצעו על ידי משלחת מס' 62 לתחנת החלל הבין-לאומית ומשלחת מס' 63. הנחיתה התרחשה ב-7 באפריל בקרבת חופי קליפורניה.

לאחר חזרה ממשימה שלישית הוחלט להוציא את החללית משימוש. 

==תיאור משימות==
{|class=wikitable
|-
!| מספר טיסה
!| לוגו/משימה
!| משגר
!| תאריך שיגור
!| תעריך נחיתה
!| מטען בהמראה, ק"ג
!| מטען בנחיתה, ק"ג
!| הערות
|-
|| 1
|SpaceX CRS-10
|| B1031.1
|| 19 בפברואר 2017
|| 17 בספטמבר 2017
|| 2,490
|| 1,530
||
|-
|| 2
|SpaceX CRS-16
|| B1050.1
|| 5 בדצמבר 2018
|| 14 בינואר 2019
|| 2,573
|| 1,814
|| המטען כלל 5 לוויינים ששחוררו למסלול על ידי משלחת מס' 58 לתחנת החלל הבין-לאומית
|-
|| 2
|SpaceX CRS-20
|| B1059.2
|| 7 במרץ 2020
|| 7 באפריל 2020
|| 1,977
|| 1,800
|| המטען כלל 3 לוויינים ששחוררו למסלול על ידי משלחת מס' 63 לתחנת החלל הבין-לאומית
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nasa.gov/wp-content/uploads/2018/07/spacex_crs-10_mission_overview_0.pdf משימה SpaceX CRS-10]
* [https://www.nasa.gov/wp-content/uploads/2018/07/spacex_crs-16_mision_overview_high_res_rev2.pdf משימה SpaceX CRS-16]
* [https://www.nasa.gov/wp-content/uploads/2018/07/spacex_crs-20_mission_overview.pdf משימה SpaceX CRS-20]

קטגוריה:חלליות מטען ואספקה
קטגוריה:SpaceX
אלי כהן (בנקאי)

אלי כהן (נולד ב-2 באפריל 1975) הוא מנכ"ל הבנק הבינלאומי, החל מחודש נובמבר 2023.

== ביוגרפיה ==
נולד וגדל בצפת. שירת בצה"ל בחיל המודיעין כמפקד צוות.

בהשכלתו הוא רואה חשבון מוסמך. בשנת 2000 השלים תואר ראשון במינהל עסקים עם התמחות בחשבונאות ומימון במכללה למינהל. בין השנים 2003–2005 השלים תואר שני במשפטים באוניברסיטת בר-אילן.

החל לעבוד בבנק הבינלאומי הראשון בשנת 2004, ולאורך השנים כיהן במגוון תפקידים. תפקידו הקודם היה סמנכ"ל וראש חטיבת ניהול הסיכונים, אליו התמנה בשנת 2019. קודם לכן ניהל כשש שנים את מחלקת התכנון בבנק, ולפני תפקיד זה שימש כעוזר אישי, מנהל מטה מנכ"ל הבנק ואנליסט אשראי בחטיבה העסקית.

נשוי לקרן ואב לשלושה ילדים. מתגורר בקריית אונו.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:מנהלי הבנק הבינלאומי
קטגוריה:מנהלי בנקים ישראלים
קטגוריה:רואי חשבון ישראלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בוגרי המסלול האקדמי המכללה למינהל
קטגוריה:צפת: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1975
קצוהירו אוטומו

קצוהירו אוטומו על האופנוע מאקירה, 2016

קצוהירו אוטומו (יפנית: 大友克洋; נולד ב-14 באפריל 1954) הוא אמן מאנגה, תסריטאי, אנימטור ובמאי קולנוע יפני. ידוע בשל היותו היוצר של "אקירה" - הן סדרת המאנגה המקורית מ-1982 והן העיבוד הקולנוע.

== חיים מוקדמים ==
אוטומו נולד בעיר טומה אשר במחוז מיאגי שביפן. עוד מגיל צעיר גילה עניין רב בציור ובלספר סיפורים. לאחר שסיים את לימודיו בתיכון אוטומו עבר לטוקיו על מנת להתחיל לעבוד כאמן מאנגה.

== קריירה ==
=== מאנגה ===
אוטומו החל את הקריירה המקצועית שלו בתעשיית המאנגה בסוף שנות ה-70. בתחילה לקח חלק ביצירת סיפורים קצרים שונים. פריצת הדרך שלו הייתה כאשר עבד על סדרת המאנגה "Domu: A Child's Dream" אשר זכתה לשבחים רבים.

בהמשך, סדרת המאנגה "אקירה", אשר פורסמה במקור במגזין Young Magazine בין השנים 1982–1990, הייתה הסדרה המצליחה ביותר של אוטומו והיא זכתה לפופולריות רבה ברחבי העולם.

=== אנימה ===
ההצלחה של סדרת המאנגה אקירה הובילה להפקת העיבוד הקולנועי שלה ב-1988, אשר אוטומו כתב את התסריט שלו וביים אותו.

בעקבות ההצלחה של הסרט אוטומו לקח חלק לאורך השנים בבימוי של סרטי אנימה נוספים כמו "מטרופוליס", אשר יצא לאקרנים בשנת 2001, ו"סטימבוי", אשר יצא לאקרנים בשנת 2004.

== חיים אישיים ==
אוטומו נשוי ליוקו אוטומו. לבני הזוג יש בן אחד בשם שוהי אוטומו אשר גם הוא אמן.<ref name="Bailey 2017"></ref>

== פרסים ==
* פרס סיון לקומיקס הטוב ביותר (1982)
* פרס המדע בדיוני היפני (1983)<ref></ref>
* פרס סיון לקומיקס הטוב ביותר (1984)
* היכל התהילה של ויל אייזנר (2012)<ref></ref>
* פרס וינזור מקיי (2013)<ref></ref>
* מדליית כבוד עם סרט סגול (2013)<ref></ref><ref></ref>
* קצין מסדר האמנויות והספרות (2014)
* הפרס הגדול של העיר אנגולם (2015)

== ביבליוגרפיה נבחרת ==
* 1980–1981 - Domu: A Child's Dream
* 1982–1990 - אקירה

== פילמוגרפיה נבחרת ==
=== סרטי אנימה באורך מלא ===
* 1988 - אקירה (שימש כבמאי וכתב את התסריט)
* 1991 - Rōjin Z (כתב את התסריט)
* 2001 - מטרופוליס (כתב את התסריט)
* 2004 - סטימבוי (שימש כבמאי וכתב את התסריט)

=== סרטי לייב אקשן ===
* 1991 - World Apartment Horror (שימש כבמאי וכתב את התסריט)
* 2006 - Mushishi (שימש כבמאי)

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:במאי קולנוע יפנים
קטגוריה:אנימטורים יפנים
קטגוריה:זוכי פרס אנני
קטגוריה:ילידי 1954
זהרא ח'ומייני

סיידה זהרה מוסטפאווי ח'ומייני (פרסית: زهرا مصطفوی خمینی; נולדה ב-13 בנובמבר 1940) היא פוליטיקאית ואשת חינוך איראנית. בתו של רוחאללה ח'ומייני, מנהיג המהפכה האיראנית והמנהיג העליון של איראן לשעבר, מוסטפאווי קיבלה תואר דוקטור בפילוסופיה מאוניברסיטת טהרן ולאחר מכן לימדה שם. מוסטפאווי נחשבת לבת "הבולטת ביותר" מבין שלוש בנותיו של ח'ומייני, והיא עוסקת רבות בנושא זכויות נשים באיראן ובענייני פלסטינים.<ref></ref><ref></ref>

== תפקידים פוליטיים ==
=== זכויות נשים ===
מוסטפאווי התבטאה בעד לבישת החג'אב, כשהיא אומרת שהוא "מחסן את הנשים מפני התעללות ושומר על המשפחות... אם גברים יידעו שאין שאלה של דבר מחוץ למשפחה, הם יהיו נאמנים יותר לנשותיהם". היא גם תומכת בזכות שווה לנשים להיכנס לתחומים של פוליטיקה, אקדמיה וחינוך. מוסטפאווי משמשת כמזכירה הכללית של אגודת נשות הרפובליקה האיסלאמית, ארגון המקדם את השתתפות הנשים בפוליטיקה האיראנית.

=== האייתוללה ח'ומייני ===
מוסטפאווי שיבחה באופן פומבי את אביה ובמיוחד את עמדתו בנושא זכויות נשים, כשהיא אומרת שהוא רצה שנשים ישתתפו באופן מלא בחברה האיראנית ולעולם לא דרש שאמה תבצע עבורו עבודות בית.

=== יחסי איראן-ארצות הברית ===
מוסטפאווי הציגה גישה קשיחה בנוגע ליחסים בין איראן לארצות הברית, ואמרה בשנת 2009 שהיא "לא מעוניינת במשא ומתן עם ארצות הברית".

=== בחירות לנשיאות 2009 ===
בבחירות הנשיאותיות השנויות במחלוקת באיראן בשנת 2009, דווח כי מוסטפאווי תמכה במיר-חוסיין מוסאווי. בסופו של דבר בבחירות ניצח מחמוד אחמדינז'אד.

=== הסכסוך הישראלי-פלסטיני ===
מוסטפאווי התריעה נגד נרמול היחסים של איראן עם ישראל, ומתנגד להכרה בקיומה של מדינת ישראל, מנגד היא תומכת בהקמת מדינה פלסטינית. היא פעילה בענייני העם הפלסטיני, ומשמשת כמנהיגת ארגון באיראן העוסק בהגנה על "האומה הפלסטינית".

=== בחירות לנשיאות 2013 ===
לאחר שנמנע מהנשיא לשעבר אכבר האשמי רפסנג'אני להתמודד בבחירות לנשיאות איראן בשנת 2013 על ידי מועצת השורה, כתבה מוסטפאווי מכתב פומבי ליורש אביה כמנהיג העליון, עלי ח'אמנאי, בו היא קראה להחזיר את רפסנג'אני כמועמד כדי למנוע הקמת דיקטטורה. ההחלטה התקבלה, ובסופו של דבר בבחירות זכה חסן רוחאני.

== חיים אישיים ==
בעלה של זהרא ח'מיני, מחמוד בורוג'רדי הוא חבר במפלגתו של מיר חוסיין מוסאווי. לח'מיני בת אחת בשם לילי בורוג'רדי ובן אחד בשם מסיא בורוג'רדי. לילי בורוג'רדי היא יושבת ראש ועדת הנשים והנוער במועצה האיראנית לאבטחת אינטרס המשטר ועורכת דין. נכדתה של זהרא, נישאה לבן של מוחסן רזאי.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידות 1940
קטגוריה:איראן: פוליטיקה
קטגוריה:נשים מוסלמיות