OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קולומבו

קולומבו (בסינהלית: කොළඹ; בטמילית: கொழும்பு) היא העיר הגדולה ביותר ומרכז העסקים של סרי לנקה. היא סמוכה לעיר הבירה סרי ג'ייוורדנפורה-קוטה. בעיר, השוכנת בחוף הדרומי-מערבי של האי, מתגוררים כ-650,000 תושבים, והיא גם מהווה עיר נמל ראשית.

מקור השם קולומבו הוא מהמילים הסינהליות Kola-amba-thota (කොල-අඹ-තොට) שמשמעותם הנמל עם עצי המנגו מלאי העלווה. הסייר אבן בטוטה מכנה את העיר במאה ה-14 "קאלנפו".

==היסטוריה==
קולומבו הייתה ידועה לסוחרים רומאים, ערבים וסינים כבר יותר מ-2,000 שנה. מוסלמים התיישבו בקולמבו במאה ה-8 בעיקר בשל הנמל שאפשר קשרי מסחר בין האי לבין העולם החיצון.

===התקופה הפורטוגזית===
הפורטוגזים שהגיעו לקולומבו במאה ה-16 הגלו ממנה את התושבים המוסלמים ובנו בה מצודה כדי להגן על סחר התבלינים. האזור בין המצודה לפנים הארץ היה בלתי מיושב ומיוער בעיקרו. הפורטוגזים נאלצו להגדיל את חיל המשמר עקב התקפות של מנהיגים מקומיים על המבצר. עד היום אזור זה מכונה ״המבצר״ והוא מאוכלס בארמון הנשיאותי ובמלונות חמישה כוכבים.

===התקופה ההולנדית===
ההולנדים כבשו את המבצר הפורטוגזי בשנת 1656 לאחר מצור ארוך שבסופו נותרו לא יותר מ-93 פורטוגזים ניצולים, אשר קיבלו מעבר בטוח אל מחוץ למבצר. המקום שימש כבירה תחת השליטה של חברת הודו המזרחית ההולנדית עד שנת 1796 (הכיבוש הבריטי).

===התקופה הבריטית===
הבריטים הפכו את קולומבו לבירת ציילון בשנת 1802 והם האחראים למרבית המבנה של העיר הנוכחית. בחלק מהמקומות בעיר עדיין ניתן למצוא שרידים לאותה תקופה.

===לאחר העצמאות===
השליטה המערבית הסתיימה עם קבלת העצמאות בשנת 1948 מבריטניה. לשליטה המערבית הייתה השפעה רבה על סרי לנקה בכלל ועל קולומבו בפרט. עד היום ההשפעות של הפורטוגזים, ההולנדים והאנגלים ניכרות בארכיטקטורה, הלבוש, השמות והאוכל, והבניינים מאותן תקופות עדיין עומדים על תילם. העיר מודרנית יותר ומתקדמת יותר מערים רבות במדינות שבסביבתה. עם זאת, מעיבה על התפתחות קולומבו המלחמה הנמשכת בין הטמילים לבין ממשלת סרי לנקה. 

קולמבו איבדה את תואר הבירה לעיר השכנה קוטה בשנות ה-80, אך העיר נותרה העיר המרכזית בסרי לנקה הן מבחינת מספר תושבים והן מבחינת החשיבות הכלכלית שלה. אכן, מרבית המדינות לא העבירו את השגרירויות שלהן מקולומבו עם העברת הבירה.

== ערים תאומות ==
הערים התאומות של קולומבו הן:

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:סרי לנקה: ערים
קטגוריה:אסיה: ערי בירה לשעבר
קטגוריה:ערי חוף
קטגוריה:סרי לנקה: ערי נמל
קטגוריה:ערי בירה דה פקטו
קטגוריה:אסיה: ערי בירה
תחת התות

"תחת התות" הוא רומן מאת יצחק שלו שיצא לאור בשנת 1971.

העברית של שלו מתובלת בלשון התנ"ך, ובמונחים ומנהגים ערביים. במיוחד מוצגים היטב, דרך הדמויות, המזרח והמערב, השמאל המבליג והימין האקטיבי. ביקורת לא נחסכת משום צד או רעיון והקורא מרגיש בתוך הסיפור האנושי גם את סיפורה של הציונות טרם קום מדינת ישראל.

== עלילה ==
הספר מבוסס על המאורעות שהתרחשו בשנה שקדמה למלחמת השחרור ובראשיתה במרחב בו נמצאת העיר נשר. אהובתו של הגיבור הראשי, מרווה, נשואה לפועל בשכונת נשר, הנקראת ברומן גבעת צדף. אהובה אחרת, שרה לינד, גרה בקיבוץ יגור (הנקרא בספר קיבוץ עין-טל). הכפר הערבי בלד א-שייח' (כיום תל חנן) מופיע בספר בשם דר-דלב. הירי של ערביי הכפר על התחבורה היהודית העוברת בו וגם מעשה נקם של ההגנה, שקדם לפעולת הגמול על הטבח בבתי הזיקוק, משובצים בעלילה. ישנם גם תיאורים של עמדות הבטון והמעלה מעל לנשר, אל הר הכרמל.

הרומן מתאר את קורותיו של נער ירושלמי בוגר תיכון היוצא ללמוד אדריכלות בטכניון בחיפה בערך בשנת 1938. הרקע הוא ימי המנדט הבריטי ושלהי המרד הערבי והפרעות. בספר, הקורא מתוודע לשנה גורלית במיוחד העוברת על הנער; חברותו עם חברו לחדר ולספסל הלימודים צבי ישראל הדייקן, הדקדקן ועם זאת הנאמן; ירי שנוי במחלוקת שהוא מבצע במסגרת חברותו במחתרת פורשת; יחסיו עם נערה רצינית הרוצה בו ומחכה לו, ועם נערה קלילה החומדת אותו; ופרשת אהבה גדולה עם אשה מיוחדת נועזת ונשואה לאחר.

אישיותו של הגיבור מעוצבת על ידי שתי דמויות מרכזיות. האחד הוא המבור (המבורגר) איש כבן שישים מלא רעננות חוכמת חיים ורוחב לב; מנהגו הערבי-יהודי המיוחד אופייני לאנשי המעשה של התקופה. השנייה היא מרווה - אישה נשואה ואם לשניים אשר טיפלה בגיבור בינקותו ומבוגרת ממנו באחת עשרה שנים, בין השניים מתפתחת פרשת אהבה סוחפת ועמוקה אשר בונה מחדש את נפשו של הגיבור. כשם שחזק החיבור כך קשה הניתוק ההכרחי וההגיוני. הפרידה מביאה להתאבדותה של מרווה ולנטילת דבר מה חשוב וחיוני מנפשו של הגיבור. 

השנה מסתיימת והגיבור שב לירושלים שבה הוא עתיד לגור, ללמוד, להתבגר ולהזדקן. אהבתה הטוטאלית של מרווה ממשיכה ותמשיך לתת בו אותותיה אף שכבר התרגל לרגשות שעוצמתם פחותה.

==קישורים חיצוניים==
* [https://benyehuda.org/read/32509 תחת התות] בפרויקט בן-יהודה
* 
* [https://etiseroussi.wordpress.com/2020/05/14/%d7%aa%d7%97%d7%aa-%d7%94%d7%aa%d7%95%d7%aa-%d7%99%d7%a6%d7%97%d7%a7-%d7%a9%d7%9c%d7%95/ תחת התות] בסקירות ספרים 

קטגוריה:רומנים בעברית
קטגוריה:נשר (עיר): היסטוריה
ישראל זביטי

ישראל זביטי (נולד ב-15 בינואר 1980 בנתניה) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר.

== קריירה ==
זביטי גדל במחלקת הנוער של מכבי נתניה והיה שותף מרכזי באחד השנתונים הטובים שהיו במחלקת הנוער של המועדון, לצידם של קלמי סבן, עמוס נחייסי, שלומי דהאן, רן קוז'וך ואחרים. הקבוצה זכתה 3 פעמים ברציפות בדאבל של ליגות הנערים בישראל, בנוסף לחמש אליפויות במהלך השנים בין קבוצות הילדים ועד הנוער, שיא שטרם נשבר. זביטי היה שחקן סגל קבוע בנבחרת הצעירה של ישראל.

זביטי עלה לקבוצה הבוגרת של מכבי נתניה בעונת , עת שיחקה בליגת המשנה, ובעונה זו העפיל עמה לליגה הבכירה. במשך עשר עונות ברציפות בהן שיחק במכבי נתניה, הוא ירד עמה ליגה ועלה עמה חזרה לליגת העל פעם נוספת. בעונת , עם הגעתו של הבעלים החדשים של הקבוצה דניאל יאמר, הוחתם זביטי על חוזה לשלוש עונות.

לקראת עונת עזב זביטי את מכבי נתניה וחתם בקבוצת הפועל פתח תקווה ששיחקה בליגה הלאומית, ועמה העפיל לליגת העל וזכה בגביע הטוטו לליגה הלאומית. ביולי 2008 הוחלט לסיים את הקשר עם זביטי ולאחר שלושה חודשים ללא קבוצה הוחתם בהפועל רמת השרון.

בעונת חתם זביטי בקבוצת הפועל כפר סבא, ולאחר עונה אחת עבר לשחק בקבוצת מכבי השקמה/רמת חן מליגה א', במדיה פרש ממשחק פעיל בקיץ 2011.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:נתניה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני מכבי השקמה רמת חן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1980
חמודי בריק

מוחמד "חמודי" בריק (בערבית: حمودي برك; נולד ב-19 במרץ 1978) הוא כדורגלן ערבי-ישראלי המשחק בעמדת המגן השמאלי במ.ס. כפר יאסיף מליגה ג' גליל תחתון.

== קריירה ==
מוחמד בריק החל לשחק כדורגל במחלקת הנוער של מכבי חיפה, ועם עלייתו לבוגרים עבר לשחק בקבוצות שונות, ועד קיץ 2004 שיחק במכבי כפר כנא. לאחר מכן עבר למכבי נתניה, עמה עלה ללליגת העל בעונתו הראשונה בקבוצה, ובסך הכל שיחק שנתיים במועדון. בשנת 2006 עבר לקבוצת בני סכנין, עמה עלה לליגת העל, ולאחר עונה אחת עבר להפועל עכו. לאחר שנה וחצי בהפועל עכו עבר בריק לקבוצת אחווה עראבה מליגה א', עמה עלה בתום העונה לליגה הלאומית, ובמדיה שיחק עד ספטמבר 2011.

בשנת 2017 חזר בריק לשחק באופן חובבני, וכבש שני שערים בשש הופעות במדי מ.ס. ג'וליס מליגה ב'. בקיץ 2019 הצטרף לקבוצת מכבי בני אבו סנאן מליגה ג'. בחורף 2021 הצטרף לקבוצת מועדון ספורט כפר יאסיף מליגה ג' גליל תחתון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מגני כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי כפר כנא
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני בני סכנין
קטגוריה:כדורגלני הפועל עכו
קטגוריה:כדורגלני אחווה עראבה
קטגוריה:כדורגלנים ערבים ישראלים
קטגוריה:מוסלמים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
מזל סרטן

סמל מזל סרטן
סרטן
בול ישראלי המוקדש למזל סרטן
מזל סרטן הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות. באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל סרטן" הוא מי שנולד בין 21 ביוני ל-22 ביולי (לערך). במסורת היהודית מתייחס מזל סרטן לחודש תמוז. בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל סרטן לחודש סיוון. מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה השמש ממוקמת באזור השמיים, המוקצה למזל סרטן האסטרולוגי. כיום, אין חפיפה בין קונסטלציית הסרטן לבין אזור השמיים של מזל סרטן בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.

==הסרטן במיתולוגיה==
במיתולוגיה היוונית, הסרטן נשלח על ידי הרה כדי להפריע להרקולס במלחמתו נגד ההידרה. על אומץ ליבו, קבעה אותו הרה בכוכבים.

==מזל סרטן באסטרולוגיה==
===שיוך אסטרולוגי===

מזל סרטן הוא אחד משלושת מזלות יסוד המים, יחד עם מזל עקרב ומזל דגים. הוא משתייך לקבוצת המזלות הקרדינליים, יחד עם מזל טלה, מזל מאזניים ומזל גדי. הכוכב השליט של מזל סרטן הוא הירח.

==ראו גם==
* גלגל המזלות
* מיתולוגיה
* אסטרולוגיה
* ארבעת היסודות

==הערות שוליים==

סרטן
קטגוריה:קבוצת הכוכבים סרטן
קטגוריה:סרטנאים בתרבות
דוכיפתאים

דוכיפתאים (שם מדעי: Upupiformes) היא סדרת עופות שעד שנת 2005 סווגה כמשפחה בסדרת הכחלאים ששמה היה Phoeniculidae. לאחר שהתגלו בנוסף להבדלים המורפולוגיים הבולטים גם הבדלים גנטיים, הוחלט להכירה בה כסדרה טקסונומית נפרדת.

בסדרה זו ישנם רק 2 משפחות: דוכיפתיים, בהם סוג אחד ו-4 מינים, כאשר אחד מהם נכחד מן העולם (בעבר הייתה הדוכיפת יחידה בסוגה) ודוכיפתיות עצים, החיות באפריקה.

==חלוקה טקסונומית==
*משפחת דוכיפתיים (Upupidae)
**סוג: דוכיפת (Upupa), שבו 4 מינים, אחד מהם נכחד
*משפחת דוכיפתיות עצים (Phoeniculidae)
**סוג דוכיפת עצים Phoeniculus, שבו 5 מינים.
**סוג דוכיפת הפגיון Rhinopomastus, שבו 3 מינים.

== תמונות ==
<gallery>
תמונה:Wiedehopf 070608.jpg|דוכיפת אירופית
תמונה:Green Wood Hoopoe RWD.jpg|Phoeniculus purpureus
תמונה:Flickr - Rainbirder - Common Scimitarbill (Rhinopomastus cyanomelas).jpg|Rhinopomastus cyanomelas
תמונה:Upupa africana, Naivasha Lake, Kenya.jpg|דוכיפת אפריקנית
תמונה:Madagascar hoopoe (Upupa marginata).jpg|דוכיפת מדגסקר
תמונה:Upupa antaios.JPG|דוכיפת סנט הלנה - נכחדה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

*
מכונת תפירה

מכונות תפירה במוזיאון מכונות התפירה ברחוב המסילה 23 בנשר.
מכונת תפירה מתוצרת [[תאגיד סינגר, דגם 31K32, המונעת ברגל]]
עיקרון "הבוכייר המעופף". הגלגל התחתון הוא הבוכייר, והוא אינו מחובר לכל ציר. ובכל תך (או מחזור) של התפירה, החוט מהמחט העליונה "נלכד", ויוצר לולאה ש"מושחלת" סביב הבוכייר, ובכך יוצרת את התפר, כאשר החוט העליון נמשך ומהדק את התפר.
שימוש במכונת תפירה
מכונת תפירה היא סוג של מכונה, המשמשת לתפירה מהירה של בדים או עורות, כלומר חיבורם זה לזה באמצעות לולאות חוט רצופות (תפרים).

מכונת תפירה ביתית מודרנית מסוגלת לתפור כ-1,500 תפרים אמינים ואחידים בדקה - פי 20 מהר יותר מחייט או תופר העובדים ידנית. מכונת תפירה תעשייתית, המשמשת בעיקר לתפירת דברי לבוש ונעליים, מהירה עוד יותר. קיימות מכונות בעלות 7 מחטים, התופרות כ-20,000 תפרים בדקה.

==היסטוריה==
אנשים שונים השתתפו בפיתוח מכונת התפירה. מכונה לרקמה הומצאה כבר באמצע המאה השמונה עשרה, ובשנת 1770 המציא האנגלי תומאס סיינט מכונה לתפירת עור, אך נראה כי מעולם היא לא נכנסה לשימוש שוטף. ב-1830 המציא חייט צרפתי, בָּרתֶלֶמי תימוֹניֶה, מכשיר שנחשב למכונת התפירה השימושית הראשונה. המון זועם, שחשש מאבטלה, הרס את המתפרה שבה היו מכונות אלו, ותימוֹניֶה מת אביון וחסר כל.

באותה תקופה בקירוב המציא ווֹלטֶר הַאנט מניו יורק מכונת תפירה ובה מחט בעלת קוֹף (חור) סמוך לקצה. המחט חדרה לתוך הבד ויצאה ממנו בצד השני כשהיא מושכת איתה את החוט, וכך נוצרה לולאה. מתחת לבד היה חוט שני, כרוך על סליל ומונע הנה והנה במנוף הדומה לבוּכיָיר. החוט התחתון חדר דרך לולאת החוט העליון, וכך קשר אותו. ב-1846 שִכלל אֶליאס האוּ, אמריקני אף הוא, את המכונה של הַאנט. אמריקני אחר, אייזיק מֶריט סינגֶר, שחקן כושל שהחליט להפוך לממציא, רודף נשים שהוליד לפחות 22 ילדים, אשר זלזל במכונות התפירה הראשוניות, שינה ושיפר את המכונה על ידי שימוש במחט ישרה במקום מחט מעוקמת . הוא רשם פטנט על רעיונותיו והחל לייצר מכונות תפירה בכמויות, בשנת 1851. בעקבותיו הלכו יצרנים אחרים. סינגר נחשב ל"אבי מכונת התפירה".

מכונת התפירה הביתית המודרנית מצוידת במחט היכולה לנוע ולתפור תפרים מסוגים שונים, כולל תפרי זיגזג ותפרי רקמה בעלי צורות שונות. יש מכונות תפירה התופרות גם כפתורים למקומם. מכונות תעשייתיות, לתפירת בדים ועורות, יכולות לבצע עבודות מורכבות.

היום, חלק מהחברות מייצרות גם מכונות ביתיות וגם תעשייתיות, לדוגמה תאגיד סינגר. חלק מהחברות מייצרות רק מכונות לתעשייה, לדוגמה חברת juki וחלק מהחברות התפצלו במהלך השנים לשתי חברות שונות, שכל אחת מתמחה בתחומה, לדוגמה, חברת סובינה.
==ראו גם==
*תפירה
*אמנות סיבים
*ביגוד
*מיחזור משביח לבגדים
*חייט

==קישורים חיצוניים==

* 
*[http://www.nrg.co.il/online/55/ART1/931/257.html המדריך המלא לתפירה ביתית]
*, 22 בנובמבר 2023
* 
<div class="mw-content-ltr">
* [https://youtu.be/xo2K9Uul-B0 Who invented the sewing machine?,] Google Arts & Culture, 2019
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:מכשירי חשמל ביתיים
קטגוריה:מכונות
קטגוריה:כלי תפירה
פרס ה-BBC למפעל חיים של ספורטאי

פרס ה-BBC למפעל חיים של ספורטאי מוענק מטעם ה-BBC, לספורטאי אשר תרם תרומה חשובה לספורט העולמי במשך כל חייו. הפרס הוענק לראשונה בשנת 2001 למנג'ר מנצ'סטר יונייטד, אלכס פרגוסון.

== הזוכים ==
* 2001 - אלכס פרגוסון (כדורגל)
* 2002 - ג'ורג' בסט (כדורגל)
* 2003 - מרטינה נברטילובה (טניס)
* 2004 - איאן בוטהאם (קריקט)
* 2005 - פלה (כדורגל)
* 2006 - ביורן בורג (טניס)
* 2007 - בובי רובסון (גדורגל)
* 2008 - בובי צ'רלטון (כדורגל)
* 2009 - סבי בלסטרוס (גולף) 
* 2010 - דייוויד בקהאם (כדורגל) 
* 2011 - סטיב רדגרייב (חתירה)
* 2012 - סבסטיאן קו (אתלטיקה)
* 2014 - כריס הוי (מרוץ אופניים)
* 2015 - אנטוני מקקוי (מרוץ סוסים)
* 2016 - מייקל פלפס (שחייה)
* 2017 - ג'סיקה אניס-היל (אתלטיקה)
* 2018 - בילי ג'ין קינג (טניס)
* 2019 - טאני גריי-תומפסון (אתלטיקה פאראלימפית)
* 2021 - סימון ביילס (התעמלות מכשירים)
* 2022 - יוסיין בולט (אתלטיקה)

קטגוריה:פרסי ספורט בריטיים
קטגוריה:היכלי תהילה
BBC, ספורטאי
סוזה לינוקס

סוזה לינוקס (SUSE linux) היא הפצת לינוקס נפוצה. היא אחת ההפצות הוותיקות ביותר שעדיין מפותחות. כיום יש מספר הפצות שונות בשם הזה: OpenSUSE הן ההפצות הקהילתיות והחופשיות, ו־SLES (SUSE Linux Enterprise Server) לשוק הארגוני.

== היסטוריה ==
תחילת דרכה של מערכת ההפעלה הזו הייתה כהפצה של חברה גרמנית פרטית, למעשה גרסה מתורגמת לגרמנית של הפצה ותיקה יותר בשם סלאקוור (Slackware). למרות שבשלב זה היא הייתה לא יותר מאשר פתרון שנועד לשמש דוברי גרמנית שרצו להתקין לינוקס, עד מהרה החליטו המפתחים שלה שעדיף להם לפתח הפצה משלהם עם תוכנית התקנה וניהול תצורה חדשים.

ראשי התיבות של SUSE משמעותם פשוט "פיתוח תוכנה ומערכת" (Software und System Entwicklung) וגרסה 4.2 הייתה למעשה הגרסה הראשונה של ההפצה, שכבר כללה את YaST. גרסה זו התבססה כאמור על סלאקוור לינוקס ועל הפצה נוספת בשם Jurix. ההפצה זכתה להצלחה רבה בעיקר בגרמניה והולנד תחילה, אבל לאחר מכן באירופה ובארצות הברית. בתחילת שנת 1997 חברת סוזה פתחה משרדים באוקלנד, קליפורניה.

סוזה היא ללא ספק ההפצה שהובילה את כל השאר בכל מה שקשור להשמשת לינוקס לשימוש בשולחן העבודה. היא כללה מאז ומתמיד כלי ניהול מהמתקדמים ביותר, כמו YaST ו-Sax - שהיו ייחודיים לסוזה והעדרם בהפצות אחרות הורגש. סוזה גם הצטיינה בתמיכה בחומרה ויכולות זיהוי אוטומטי, גם כאשר מדובר בחומרה אזוטרית למדי.

בשנת 2003 הוקמה אופן סוזה (OpenSUSE) בתחילה כגרסת הפצה קהילתית חלקית של ההפצה SUSE, ובהמשך, כשמה החדש של הפצה המקורית (הלא ארגונית) SUSE, שהפכה להיות חופשית לחלוטין ויותר קהילתית.

בשנת 2011 נרכשה החברה על ידי חברת Attachmate האמריקנית.

בשנת 2014 התמזגה Attachmate עם חברת מיקרו פוקוס האנגלית וסוזה הפכה לחלק ממיקרו פוקוס.

בשנת 2018 מכרה מיקרו פוקוס את החברה לקרן הון פרטית תמורת 2.535 מיליארד דולר.

==קישורים חיצוניים==
* 

* [http://www.novell.com/linux/ האתר הרשמי של SUSE]
* [http://www.opensuse.org/ האתר הרשמי של openSUSE]
* [http://www.chameleon.org.il/ האתר הישראלי של openSUSE]

קטגוריה:הפצות של GNU/לינוקס
האסיום

הַאסְיוּם (Hassium) הוא יסוד מלאכותי ממתכות המעבר, שסמלו הכימי Hs ומספרו האטומי 108. זהו היסוד החמישי בסדרת היסודות העל כבדים וה-16 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים.

==היסטוריה==
האסיום נוצר לראשונה בשנת 1984 כאשר המדען פטר ארמברוסטר וצוות המדענים שעבדו במרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים שבדרמשטאדט, גרמניה הפציצו אטומי <sup>208</sup>Pb ביוני <sup>58</sup>Fe ב"מאיץ קוי". ההפצצה גרמה להיווצרות האיזוטופ <sup>265</sup>Hs ונייטרון חופשי. זאת לאחר שניסיונות להפיקו על ידי יורי אוגאנסיאן וצוותו במכון המאוחד למחקר גרעיני בדובנה שברוסיה ב-1978 הפיקו תוצאות שנויות במחלוקת.

שם היסוד ניתן לו בשנת 1997 ונגזר מהמלה Hassia, שמה הלטיני של מדינת הסה שבגרמניה, בה נתגלה.

==איזוטופים של האסיום==
עד כה התגלו 8 איזוטופים שונים של האסיום:
*264 - עם זמן מחצית חיים של 0.26 מילישניות.
*265 - עם זמן מחצית חיים של 0.8 בין 1.7 מילישניות.
*266 - עם זמן מחצית חיים של 2.3 מילישניות.
*267 - עם זמן מחצית חיים של 59 מילישניות.
*269 - עם זמן מחצית חיים של 14 שניות.
*270 - עם זמן מחצית חיים של 2.4 שניות.
*275 - זמן מחצית החיים אינו ידוע.
*277 - עם זמן מחצית חיים של 11 עד 12 דקות (היציב ביותר).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יסודות כימיים
קטגוריה:מתכות מעבר
קטגוריה:יסודות טרנס-אורניים
קטגוריה:יסודות על-כבדים
כלורופורם

הדמיה תלת־ממדית של מולקולת כלורופורם
כלורופורם, איור דו־ממדי
כלורופורם (Chloroform), הידוע גם בשמות טריכלורומתאן (Trichloromethane) ומתיל טריכלוריד הוא תרכובת אורגנית, נוזל חסר צבע, נוסחתו הכימית היא CHCl<sub>3</sub> ומסתו המולרית היא 119.4 גרם למול. לחץ האדים בטמפרטורת החדר הוא 120kPa והוא מתאדה בקלות.
הכלורופורם אינו דליק כשלעצמו, אך כאשר הוא מעורבב עם חומרים דליקים הוא בוער.

הכלורופורם נמצא במשפחת החומרים המסווגים כמזהמים סביבתיים הידועים כטריהלומתאנים (מתאן עם שלושה הלוגנים מחוברים אליו). כלורופורם ידוע גם כחומר מסרטן.

==היסטוריה==
הכלורופורם נתגלה ביולי, 1831 על ידי המדען האמריקאי סמואל גת'רי (1782-1848), ונתגלה בנפרד כמה חודשים לאחר מכן על ידי מדען צרפתי ומדען גרמני, יוג'ין סוביראן ויוסטוס פון ליביג.
הכלורופורם קיבל את שמו ב-1834.

בשנת 1847 השתמשו לראשונה בכלורופורם כסם מרדים במהלך לידה. מאז עלה במהירות השימוש בכלורופורם כסם הרדמה בניתוחים באירופה.
בארצות הברית, החליף הכלורופורם את האתר כמרדים עיקרי בתחילת המאה ה-20, אך עד מהרה הופסק השימוש בו עקב רעילותו והאתר הוחזר לשימוש.
עד היום נרשם שימוש באתר במדינות מתפתחות בגלל מחירו הזול והשימוש הבטוח, יחסית, בו.
נעשה ניסיון להשתמש בתרכובת טריכלורואתילן כתחליף לכלורופורם כחומר מרדים אך גם הוא התגלה כרעיל.

==הפקה==
הכלורופורם מיוצר בתעשייה על ידי חימום לטמפרטורות של 400–500 מעלות צלזיוס של תערובת של כלור וחד כלורו מתאן (הידוע גם כ-כלורומתאן, נוסחה כימית CH<sub>3</sub>Cl) או על ידי תערובת של כלור ומתאן.
בטמפרטורה כזו, כלור (Cl<sub>2</sub>) הופך לשני רדיקלים של כלור, ותהליך זה גורם למתאן או לכלורומתאן להפוך לתרכובות בעלות יותר אטומי כלור:

: CH<sub>4</sub> + Cl<sub>2</sub> → CH<sub>3</sub>Cl + HCl
: CH<sub>3</sub>Cl + Cl<sub>2</sub> → CH<sub>2</sub>Cl<sub>2</sub> + HCl
: CH<sub>2</sub>Cl<sub>2</sub> +Cl<sub>2</sub> → CHCl<sub>3</sub> + HCl

התוצרים של התגובות הללו הם תערובת של כלורומתאנים (חד כלורומתאן, דיכלורומתאן וטריכלורומתאן [כלורופורם]).

==שימושים==
בסוף המאה ה-19 ובתחילת המאה ה-20, השימוש העיקרי בכלורופורם היה סם הרדמה נשאף, אך חומרי הרדמה הרבה יותר בטוחים החליפו אותו עד מהרה.
השימוש העיקרי של הכלורופורם כיום הוא יצור גזי פריאון ובמיוחד כלורודיפלואורומתאן (הידוע גם כ- R-22).

כמויות יותר קטנות של כלורופורם משמשות כממסים בתעשיית התרופות וגם בתעשיית הצבעים
והדברה.
כממס, הכלורופורם משמש גם לחבר פיסות של זכוכית אקרילית (פרספקס בשמו המסחרי).
הכלורופורם הוא אחד הממסים היעילים ביותר להמסת אלקלואידים.

הכלורופורם מגיב עם נתרן הידרוקסידי ליצירת דיכלורוקרבן .

כלורופורם שמגיב עם דאוטריום (מים כבדים) יוצר את החומר CDCl<sub>3</sub>, הממס הידוע ביותר לשימוש בספקטרוסקופיית NMR.

בתהליך CHIP הכלורופורם יחד עם פנול, משמש להפרדת החלבונים מן ה-DNA.

==בתרבות פופולרית==
בסרטים, לרוב אפשר לראות ממחטות עם כמה טיפות של כלורופורם הופכות אדם בשאיפה קצרה לחסר הכרה. במציאות נדרשות יותר ממעט טיפות כדי לגרום לאדם אובדן הכרה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.general-anaesthesia.com/chloroform.html ההיסטוריה של השימוש בכלורופורם להרדמה], ב- general-anaesthesia.com 
* [http://www.ilo.org/public/english/protection/safework/cis/products/icsc/dtasht/_icsc00/icsc0027.htm כרטיס בטיחות בינלאומי מספר 0027], ב- ilo.org 
* [http://www.bbc.co.uk/radio4/science/thematerialworld_20050728.shtml מידע נוסף על כלורופורם], ב- bbc.co.uk 
* 

קטגוריה:תרכובות אורגניות
קטגוריה:ממסים אפרוטיים
קטגוריה:כלור: תרכובות
אתן

אֶתֶן (IUPAC: Ethene; שם טריוויאלי: אתילן, Ethylene) הוא תרכובת אורגנית פשוטה.

אתן הוא האלקן (Alken) הפשוט ביותר. זוהי מולקולה סימטרית המורכבת משני אטומי פחמן הקשורים זה לזה בקשר קוולנטי כפול; לכל אחד מאטומי הפחמן קשורים שני אטומי מימן. הנוסחה של אתן היא C<sub>2</sub>H<sub>4</sub>, והיא נכתבת לעיתים קרובות בצורה מפורטת יותר, המדגישה את קיום הקשר הכפול: CH<sub>2</sub>=CH<sub>2</sub>.

אתן משמש בתעשייה הכימית כחומר מוצא לתרכובות רבות: פלסטיק, אתנול (באמצעות תגובה עם מים בנוכחות זרז כגון חומצה גופרתית), אלדהידים ועוד. חיבור של יחידות רבות של אתן נותן את הפולימר פוליאתילן (קרוי גם פוליאתן או, בבריטניה, פוליתן; מסומן בקיצור כ-PE), הפלסטיק הנפוץ ביותר בעולם.

אתן, המהווה גז דליק, שימש בעבר כחומר להרדמה רפואית, אך השימוש בו נזנח לאחר גילויים של חומרי הרדמה דליקים פחות.

== הורמון צמחי ==

לאתן חשיבות רבה בביולוגיה, והוא מהווה את אחד מחמשת ההורמונים הצמחיים העיקריים, ואת ההורמון הצמחי הגזי היחיד. כשאתן בא במגע עם רקמות שונות בצמח הוא מעודד הבשלה של פירות, פתיחה של פרחים, התפתחות ונשירה של עלים ונביטה של זרעים, והוא מגביר את עמידות הרקמה בפני מחלה או פגיעה פתוגנית. אתן מסונתז בתאי הצמח מחומצת האמינו מתיונין.

ההשפעה של אתן על צמחים ידועה לאדם מזה אלפי שנים, אם כי רק ב-1934 התגלה כי הצמחים עצמם מייצרים אותו. המצרים הקדמונים נהגו לחשוף עצי תאנה לעשן מדורות (אשר מכיל מעט אתן) ולהגביר בכך את קצב הבשלת הפרי. ב-1864 הובחן כי עצים שצמחו בסמוך למנורות רחוב (אשר היו מבוססות באותה העת על שריפת שמן) הראו מורפולוגיה וסימני גדילה בלתי-שגרתיים; במהרה התגלה הקשר לאתן הנפלט מהמנורות. אתן משמש חקלאים כיום כדי לזרז באופן מלאכותי הבשלה של פירות כגון תמרים, הדרים ובננות שנקטפו בעודם בוסר. תהליך זה נקרא הבחלה. ניתן גם לבצע הבחלה ביתית על ידי שימוש בתפוחים, אגסים או בננות בשלים, הפולטים אתילן רב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:אלקנים
קטגוריה:הורמונים צמחיים
קטגוריה:גזי חממה
מייטנריום

מֵיטְנֶרְיוּם (Meitnerium) הוא יסוד מלאכותי ממתכות המעבר, שסמלו הכימי Mt ומספרו האטומי 109. זהו היסוד השישי בסדרת היסודות העל כבדים וה-17 בסדרת היסודות הטרנס אורניים.

==היסטוריה==
מייטנריום נוצר לראשונה ב-29 באוגוסט 1982 כאשר המדענים פטר ארמברוסטר וגוטפריד מינצנברג וצוות המדענים שעבדו במרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים שבדרמשטאדט, גרמניה, הפציצו אטומי <sup>209</sup>Bi ביוני <sup>58</sup>Fe ב"מאיץ קוי". ההפצצה גרמה להיתוך גרעיני וליצירת איזוטופ <sup>266</sup>Mt ונייטרון חופשי.

ב-1986 קיבל היסוד את שמו הנוכחי, מייטנריום. הוא קרוי על שם הפיזיקאית היהודיה ילידת אוסטריה, ליזה מייטנר.

==איזוטופים של מייטנריום==
עד כה נוצרו 5 איזוטופים של מייטנריום:
*266 - זמן מחצית חיים של 3.8 אלפיות השנייה
*268 - זמן מחצית חיים של 42 אלפיות השנייה
*270 - זמן מחצית חיים של 7.16 אלפיות השנייה
*275 - זמן מחצית חיים של 14 אלפיות השנייה
*276 - זמן מחצית חיים של 0.249 עד 1.834 שניות (היציב ביותר)

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:יסודות כימיים
מתכות מעבר
קטגוריה:יסודות טרנס-אורניים
קטגוריה:יסודות על-כבדים
רנטגניום

[[וילהלם רנטגן, על שמו נקרא היסוד רנטגניום]]
רֶנְטְגֶּנְיוּם (באנגלית: Roentgenium) הוא יסוד מלאכותי ממתכות המעבר, שסמלו הכימי Rg ומספרו האטומי 111. זהו היסוד השמיני בסדרת היסודות העל כבדים וה-19 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים.

==היסטוריה==
רנטגניום נוצר לראשונה ב-8 בדצמבר 1994 על ידי המדענים זיגורד הופמן, פטר ארמברוסטר, גוטפריד מינצנברג וצוות המדענים שעבדו במרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים (GSI), מכון מחקר בעיר דרמשטט שבגרמניה. שלושה אטומי <sup>272</sup>Rg המשיכו להתקיים, בעקבות היתוך קר בין יוני <sup>64</sup>Ni ו-<sup>209</sup>Bi במאיץ קווי:
:<math>\ ^{209}_{83}\mathrm{Bi} + \,^{64}_{28}\mathrm{Ni} \, \to \,^{272}_{111}\mathrm{Rg} + \; ^1_0\mathrm{n}</math>

בשנת 2001, ארגון ה JWP של IUPAC החליט שאין מספיק ראיות לגילוי היסוד בשנת 1994. צוות ה-GSI חזר על הניסוי בשנת 2000 וגילה שלושה אטומים נוספים. בעקבות דיווח הצוות בשנת 2003 אודות הניסוי השני שביצע, ה JWP החליט שצוות ה GSI יוכר כמגלה היסוד.

==מקור השם==
השם רנטגניום הוצע על ידי צוות ה GSI והתקבל כשם קבוע ב-1 בנובמבר 2004 כהוקרה לפיזיקאי הגרמני וילהלם רנטגן, על שמו היסוד נקרא.
לפני כן, היסוד נקרא אונונוניום, על פי Systematic element name, Uuu.

==איזוטופים של רנטגניום==
{| class="wikitable" style=font-size:95%; white-space:nowrap style=text-align:center
! rowspan=2 | סמל
! (p)Z
! (n)N
! מסה איזוטופית (u)
! rowspan=2 | זמן מחצית חיים
! rowspan=2 | ספין גרעיני
! rowspan=2 | שכיחות האיזוטופ(כשבר מולרי מהיסוד)
! rowspan=2 | טווח השינוי הטבעי(כשבר מולרי מהיסוד)
|-
! colspan=3 | התרגשות אנרגטית
|-
| Rg<sup>272</sup>
| rowspan=12 |111
| 161
| 272.15362(36)#
| style="text-align:left;direction:ltr;" | 2.0(8) ms [3.8(+14-8) ms]
| 5+#,6+#
|
|
|-
| <sup>273</sup>Rg
| 162
| 273.15368(65)#
| style="text-align:left;direction:ltr;" | 5# ms
|
|
|
|-
| <sup>274</sup>Rg
| 163
| 274.15571(66)#
| style="text-align:left;direction:ltr;" | 6.4(+307-29) ms
|
|
|
|-
| <sup>275</sup>Rg
| 164
| 275.15614(74)#
| style="text-align:left;direction:ltr;" | 10# ms
|
|
|
|-
| <sup>276</sup>Rg
| 165
| 276.15849(67)#
| style="text-align:left;direction:ltr;" | 100# ms
|
|
|
|-
| <sup>277</sup>Rg
| 166
| 277.15952(66)#
| style="text-align:left;direction:ltr;" | 1# s
|
|
|
|-
| <sup>278</sup>Rg
| 167
| 278.16160(68)#
| style="text-align:left;direction:ltr;" | 1# s
|
|
|
|-
| <sup>279</sup>Rg
| 168
| 279.16247(71)#
| style="text-align:left;direction:ltr;" | 0.17(+81-8) s
|
|
|
|-
| <sup>280</sup>Rg
| 169
| 280.16447(80)#
| style="text-align:left;direction:ltr;" | 3.6(+43-13) s
|
|
|
|-
| <sup>281</sup>Rg
| 170
| 281.16537(100)#
| style="text-align:left;direction:ltr;" | 1# min
|
|
|
|-
| <sup>282</sup>Rg
| 171
| 282.16749(95)#
| style="text-align:left;direction:ltr;" | 4# min
|
|
|
|-
| <sup>283</sup>Rg
| 172
| 283.16842(84)#
| style="text-align:left;direction:ltr;" | 10# min
|
|
|
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יסודות כימיים
קטגוריה:מתכות מעבר
קטגוריה:יסודות טרנס-אורניים
קטגוריה:יסודות על-כבדים
קופרניקיום

קוֹפֶּרְנִיקְיוּם (Copernicium) הוא יסוד מלאכותי ממשפחת מתכות המעבר שסמלו הכימי Cn ומספרו האטומי 112. זהו היסוד ה-9 בסדרת היסודות העל-כבדים וה-20 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים.

בשל זמן מחצית חיים קצר מאוד של כל איזוטופיו, לא ניתן לקבוע את תכונותיו הפיזיקליות, ולכן כולן משוערות על-פי היסודות השכנים לו בטבלה המחזורית.

לפי הערכה, קופרניקיום הוא היסוד המלאכותי הראשון הנוזלי בטמפרטורת החדר. עם זאת, התבצעו ניסויי מחקר אחרים לפיהם הועלתה האפשרות שהיסוד הוא גזי.

==היסטוריה==
בשנת 1971 טען אמנון מרינוב במאמר בכתב העת "Nature"<sup>[1]</sup> לגילוי יסוד כימי חדש שמספרו האטומי 112 על ידי קבוצת המחקר שבראשה עמד, אך הקרדיט על גילוי היסוד (קופרניקיום) ניתן לבסוף למוסד GSI בגרמניה על תגליתם משנת 1996.

קופרניקיום נוצר לראשונה ב-9 בפברואר 1996 כאשר המדענים זיגורד הופמן, פטר ארמברוסטר, גוטפריד מינצנברג וצוות המדענים שעבדו במרכז הלמהולץ למחקר יונים כבדים (GSI) בעיר דרמשטט שבגרמניה, גרמו להיתוך יוני אבץ בעופרת על ידי האצת גרעיני האבץ לתוך מטרת עופרת באמצעות "מאיץ יונים כבדים". כך נוצר האיזוטופ <sup>277</sup>Cn.

ב-2000 וב-2004, נוצר היסוד במוסד המשותף למחקר גרעיני ברוסיה. במאי 2006 אישר המוסד את יצירת היסוד בשיטה שונה וזאת על-פי זיהוי תוצרי דעיכתו הסופיים.

ב-2010 קיבל היסוד באופן רשמי את שמו קופרניקיום, על שם ניקולאוס קופרניקוס, וסמלו הכימי נקבע ל-Cn. קודם לכן נקרא היסוד אונונביום (Ununbium) וסימנו היה Uub.

==איזוטופים של קופרניקיום==
לקופרניקיום שבעה איזוטופים:
*277 - בעל זמן מחצית חיים של 0.7 מילי-שניות.
*278 - בעל זמן מחצית חיים של 0.746 מילי-שניות.
*281 - בעל זמן מחצית חיים לא ידוע.
*282 - בעל זמן מחצית חיים של 0.9 מילי-שניות.
*283 - בעל זמן מחצית חיים של 3.8 שניות.
*284 - בעל זמן מחצית חיים של 0.1 שניות.
*285 - בעל זמן מחצית חיים של 29 שניות (היציב ביותר). לאחר מכן, דועך ל-<sup>281</sup>Ds תוך פליטת קרני אלפא.

==קישורים חיצוניים==

*.
*משה נחמני, [http://www.hayadan.org.il/chemical-element-112-is-named-copernicium-2703105 שמו הרשמי של היסוד ה-112 הוא קופרניקיום], הידען, 27 במרץ 2010
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יסודות כימיים
קטגוריה:מתכות מעבר
קטגוריה:יסודות טרנס-אורניים
קטגוריה:יסודות על-כבדים
ניהוניום

ניהוניום (באנגלית: Nihonium; ידוע גם בשם eka-thallium או אונונטריום) הוא יסוד מלאכותי ממתכות המעבר העמידות, שסמלו הכימי Nh ומספרו האטומי 113. זהו היסוד ה-10 בסדרת היסודות העל-כבדים וה-21 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים.

==היסטוריה==
ב-1 בפברואר 2004 הודיע צוות רוסי-אמריקני על גילוי היסודות אונונטריום ואונונפנטיום, בצוות מדענים רוסים מהמכון המאוחד למחקר גרעיני בדובנה ואמריקנים מהמעבדה הלאומית לורנס ברקלי. היסוד נוצר על ידי הפצצת <sup>234</sup>Am ביוני <sup>48</sup>Ca במאיץ חלקיקים. מההפצצה נוצר אטום <sup>287</sup>Uup ו-3 אטומי <sup>288</sup>Uup. כל ארבעת האטומים דעכו בתוך זמן קצר לאטומי ניהוניום תוך פליטת קרינת אלפא. היסוד החדש התפרק ליסודות טבעיים לאחר 1.3 שניות.

ב-28 בספטמבר 2004 הודיע צוות מדענים יפני ממכון RIKEN שבטוקיו כי יצר את היסוד החדש.

במאי 2006 אומתה יצירת היסוד בשיטה אחרת (זיהוי כימי של התוצרים הסופיים של דעיכת היסוד) במכון המשותף למחקר גרעיני בדובנה. בסוף שנת 2015 הכירו האיגוד הבינלאומי לכימיה טהורה ויישומית ביסוד זה כיסוד חדש.

==שם==
אונונטריום היה השם הסיסטמטי הזמני שהעניק IUPAC ליסוד החדש, עם הסימון Uut. מדענים מיפן הציעו את השם "Japonium", עם סימול כימי Jp, או "Rikenium", עם הסימול Rk. בחלק מהמחקרים היסוד כונה "eka-thallium".
ב-30 בנובמבר IUPAC הכריז כי השם הוא "ניהוניום", (Nihonium), על שם יפן, "ארץ השמש העולה". בכך הם מקווים לציין את העובדה שזה היסוד הראשון שהתגלה במדינה אסייתית.

==איזוטופים של ניהוניום==
לניהוניום יש עד כה כ-3 איזוטופים שונים:
*278 - עם זמן מחצית חיים של 44.61 ננושניות.
*283 - עם זמן מחצית חיים של 0.417 שניות.
*284 - עם זמן מחצית חיים של 0.376 בין 1.196 שניות (היציב ביותר).

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.webelements.com/webelements/elements/text/Uut/index.html WebElements.com - Uut]
*[https://web.archive.org/web/20080615170757/http://www.apsidium.com/elements/113.htm Apsidium - Ununtrium]
*[https://web.archive.org/web/20070826180512/http://www-cmls.llnl.gov/?url=science_and_technology-chemistry-elements_113_and_115 Discovery of New Superheavy Elements 113 and 115]
*[http://physicsweb.org/articles/world/17/7/7 Superheavy elements]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יסודות כימיים
קטגוריה:מתכות מעבר עמידות
קטגוריה:יסודות טרנס-אורניים
קטגוריה:יסודות על-כבדים
פלרוביום

פְֿלֶרוֹבְֿיוּם (באנגלית: Flerovium; לשעבר אונונקוודיום - Ununquadium; ידוע גם בשם lead-eka) הוא יסוד מלאכותי ממתכות המעבר העמידות, שסמלו הכימי Fl, ומספרו האטומי 114. זהו היסוד ה-11 בסדרת היסודות העל-כבדים וה-22 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים.

==היסטוריה==
פלרוביום נוצר לראשונה בדצמבר 1998 על ידי מדעני המכון המאוחד למחקר גרעיני בעיר דובנה שברוסיה. התגלית נחשפה רק בינואר 1999 ושלושה חודשים לאחר מכן יצרה אותה קבוצת מדענים איזוטופ אחר של היסוד. בשנת 2004 ו-2006 התגלית אושרה פעמים נוספות.<br>
היסוד נוצר על ידי הפצצת <sup>244</sup>Pu ביוני <sup>48</sup>Ca. מההפצצה נוצר אטום יחיד של <sup>289</sup>Fl שזמן מחצית החיים שלו הוא 21 שניות. עד שנת 2006 יצרו מדענים עוד מספר אטומי פלרוביום.

שמו הזמני של היסוד היה אונונקוודיום וסימונו Uuq. ב-2 בדצמבר 2011 שונה שמו רשמית לפלרוביום בידי מגליו הרוסיים, על שם "המעבדות על שם גאורגי פליורוב לתגובות גרעיניות" (Flerov Laboratory of Nuclear Reactions) במכון המחקר הגרעיני בדובנה.

==תכונות==
הערכה היא שתכונות הפלרוביום צפויות להיות דומות לתכונותיה של העופרת.<br>
הפלרוביום צפוי להיות מתכת רכה, צפופה שמכהה בחשיפה לאוויר ונקודת ההתכה שלו צפויה להיות בסביבות ה-200 מעלות צלזיוס.

==איזוטופים של פלרוביום==
עד כה נוצרו 4 איזוטופים שונים של פלרוביום:
*286 - בעל זמן מחצית חיים של 100 מילישניות.
*287 - בעל זמן מחצית חיים של 5.5 שניות.
*288 - בעל זמן מחצית חיים של 2.6 שניות.
*289 - בעל זמן מחצית חיים של 21 עד 30.4 שניות (היציב ביותר).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יסודות כימיים
קטגוריה:מתכות מעבר עמידות
קטגוריה:יסודות טרנס-אורניים
קטגוריה:יסודות על-כבדים
מוסקוביום

מוסקוביום (באנגלית: Moscovium; ידוע גם בשם eka-bismuth או אונאונפנטיום) הוא יסוד מלאכותי ממתכות המעבר העמידות, שסמלו הכימי Mc ומספרו האטומי 115. זהו היסוד ה-12 בסדרת היסודות העל-כבדים וה-23 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים.

==היסטוריה==
ב-1 בפברואר 2004, צוות רוסי-אמריקני הודיע על גילוי היסודות מוסקוביום ו-ניהוניום. בצוות מדענים רוסים מהמכון המשותף למחקר גרעיני בדובנה ואמריקנים מהמעבדה הלאומית לורנס ליברמור. הצוות דיווח כי בין התאריכים ה-14 ביולי 2003 וה-10 באוגוסט 2003 נערכו ניסויים של הפצצת <sup>243</sup>Am ביוני <sup>48</sup>Ca במאיץ חלקיקים. מההפצצה נוצרו ארבעה אטומי אונאונפנטיום, שדעכו אז לאונאונטריום בתוך 100 מילישניות תוך פליטת קרינת אלפא. לאחר עוד 1.2 שניות התפרק האונאונטריום ליסודות טבעיים.

ב-28 בספטמבר 2004, צוות מדענים יפני הודיע גם הוא כי יצר את היסוד החדש.

במאי 2006 יצירת היסוד אומתה בשיטה אחרת (זיהוי כימי של התוצרים הסופיים של דעיכת היסוד) במכון המשותף למחקר גרעיני בדובנה.

באוגוסט 2013, חוקרים מאוניברסיטת לונד בשוודיה דיווחו כי הוכיחו את קיום היסוד. בסוף שנת 2015 הכירו האיגוד הבינלאומי לכימיה טהורה ויישומית ביסוד זה כיסוד חדש.

==שם==
אונאונפנטיום היה השם הסיסטמטי הזמני שהעניק IUPAC ליסוד החדש, עם הסימון Uup. ביוני 2016, הכריז ה-IUPAC כי השם המוצע הוא מוסקוביום (Moscovium) וסימונו Mc. השם ניתן כדי להוקיר את רוסיה, לכבוד גילוי היסוד על ידי המכון המשותף למחקר גרעיני בדובנה (הצוות האמריקאי הונצח בשמו של היסוד טנסין).
לאחר תקופת המתנה של חצי שנה, ב-28 בנובמבר 2016, השם אושר רשמית.

==איזוטופים של מוסקוביום==
למוסקוביום נוצרו עד כה כ-2 איזוטופים שונים:
*287 - עם זמן מחצית חיים של 46.6 מילישניות.
*288 - עם זמן מחצית חיים של 87 מילישניות (היציב ביותר).

הערכה היא שאיזוטופ 291 (שעדיין לא נוצר) יהיה איזוטופ יציב יותר, וזמן מחצית חייו יהיה בסביבות דקה אחת. רק לאחר יצירתו אפשר יהיה לקבוע את תכונות החומר.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.webelements.com/webelements/elements/text/Uup/index.html WebElements.com's entry for Uup].
*[https://web.archive.org/web/20080612001946/http://www.apsidium.com/elements/115.htm Apsidium - Ununpentium]
*[https://web.archive.org/web/20070826180512/http://www-cmls.llnl.gov/?url=science_and_technology-chemistry-elements_113_and_115 Discovery of New Superheavy Elements 113 and 115]
*[http://physicsweb.org/articles/world/17/7/7 Superheavy elements]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יסודות כימיים
קטגוריה:מתכות מעבר עמידות
קטגוריה:יסודות טרנס-אורניים
קטגוריה:יסודות על-כבדים
גרוסגלוקנר

גרוסגלוקנר (Großglockner) הוא הגבוה בהרי אוסטריה והגבוה ביותר ברכס הרי ההוהה טאורן (Hohe Tauern) ובאלפים ממזרח למעבר ברנר. פסגתו מגיעה ל-3,798 מטרים מעל גובה פני הים.

הוא מאופיין בפסגה בצורת פירמידה ושוכן במחוז טירול המזרחי (Osttirol), על הגבול עם מחוז קרינתיה.

פאסטארזה הוא הקרחון הגדול ביותר באוסטריה והוא שוכן למרגלות ההר.

==כביש Hochalpenstraße==
בין השנים 1930 ל-1935 נסלל כביש הנקרא Großglockner-Hochalpenstraße או בשמו הנוסף הכביש האלפיני הגבוה של גרוסגלוקנר (מגיע לגובה 2,572 מטר), ממנו ניתן לראות נופים מרהיבים ביופיים ועל כן משמש כנתיב תחבורה אטרקטיבי עבור תיירים המגיעים לאוסטריה. כביש זה הוא כביש אגרה וכולל מספר נקודות עצירה ובהן אטרקציות לתיירים, רובן בעלות אופי חינוכי המלמדות על המקום.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20160417153809/http://www.grossglockner.at/en/ האתר הרשמי לכביש האלפיני הגבוה באוסטריה]
* [http://zeitcam.com/webcam/grossglockner מצלמת אינטרנט המשדרת ישירות מההר]
* 

{| align=center
|<gallery widths="250px" heights="200px" perrow="2">
 קובץ:Großglockner from South.jpg|ההר מכיוון דרום
 קובץ:Grosglokner.jpg|כביש Hochalpenstraße
 </gallery>
|}

קטגוריה:אוסטריה: גאוגרפיה
קטגוריה:הרי האלפים
קטגוריה:טירול: גאוגרפיה
קטגוריה:הפסגות הגבוהות במדינתן
אתה אוהב אותי

אתה אוהב אותי הוא ספרו הראשון של העיתונאי, והתסריטאי אבנר ברנהיימר, שיצא לאור בסוף שנת 2005.

הספר מבוסס על הטור "מיטה זוגית" שפורסם לאורך כעשר שנים במגזין הזמן הוורוד, ומתאר, בלשון הומוריסטית, את זוגיותו של המחבר ובן זוגו.

ברנהיימר הוא התסריטאי של הסרט יוסי וג'אגר וסדרת הטלוויזיה פלורנטין (במשותף עם גל אוחובסקי). בשונה מהתסריטים שכתב עד לספר זה, שבהם סיפור עלילה רומנטי ארוך, מהווה הספר "אתה אוהב אותי" קובץ אירועים ואנקדוטות קצרות, תוך התבססות על חייו האמיתיים של הסופר עם בן זוגו.

הספר, שהתקבל באהדה בקרב מבקרי הסיפרות, מתאר את חיי הזוגיות היומיומיים של שני גברים החיים בזוגיות, חיים הדומים לגמרי לחיי נישואים בין זוגות הטרוסקסואלים. מתוארים בו הרגעים המרגשים בחייהם, וכן גם הרגעים העצובים, השמחים, המתסכלים ובעיקר המצחיקים.

לפי ביקורות הסיפרות, ניתן לשאול האם לספר אג'נדה פוליטית חברתית, שבה הוא מזמין את הקורא להבנה כי זוגיות הומוסקסואלית זהה לזוגיות הטרוסקסואלית; או שמא אין מדובר באג'נדה כזאת אלא אכן מדובר באופן דומה למדי של זוגיות.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20070310211945/http://entertainment.walla.co.il/?w=%2F236%2F827455 הפרק הראשון בספר "אתה אוהב אותי"] - הוצאת חרגול, מתוך וואלה! תרבות
* 
* [http://tarbut.nana.co.il/Article/?ArticleID=217343&sid=123 "סטרייט פרנדלי". ביקורת על הספר מאת אורנה לב-טוב] - מתוך נענע תרבות

קטגוריה:אוטוביוגרפיות עבריות
קטגוריה:ספרות להט"ב
קטגוריה:ספרי 2005
קטגוריה:ספרי הוצאת חרגול
סומבררו

סומבררו
סומבררו (בספרדית: Sombrero) הוא כובע מקסיקני בעל כיפה גבוהה ושוליים רחבים מאוד, שבשימושו המקורי נועד להגן על האיכר החובש אותו מפני השמש. הסומבררו הפך לסמל מקסיקני לאומי ותרבותי, והוא משמש לעיתים קרובות בחגיגות המקסיקניות המסורתיות, בעיקר על ידי הקהילות מחוץ למקסיקו.

==אטימולוגיה==
סומבררו היא המילה הספרדית למילה העברית "כובע" (מכל סוג שהוא), ומקורה כנראה במילה Sombra שמשמעותה העברית "צל". עם זאת, בשימוש בשפות אחרות שאינן ספרדית, במילה סומבררו מתכוונים לכובע המקסיקני הספציפי. דוברי ספרדית מחוץ למקסיקו מתייחסים לכובע הספציפי הזה כאל Sombrero mexicano (כובע מקסיקני), להבדיל מסתם כובע רגיל.

==סוגים==
סומבררו מקסיקני בווריאציות שונות
האיכרים חובשים סומבררו עשוי קש, בעוד העשירים חבשו לרוב סומבררו עשוי לבד. כיום כובעי הסומבררו נפוצים במגוון צבעים ומעוטרים ברקמות ובפיטים, מחירם עממי ומרביתם משווקים כקישוט לתלייה על הקיר וכמזכרות לתיירים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:כובעים
קטגוריה:מקסיקו: תרבות
קטגוריה:מילים וביטויים בספרדית
קטגוריה:בגדי גברים
אכילה גסה

אכילה גסה
אכילה גסה הוא ביטוי המתאר זלילה, רעבתנות, אכילה שאינה מונעת על ידי רעב, אכילה הכוללת ריבוי מאכלים, בליעת האוכל ללא לעיסתו.

== אכילה גסה ברפואה המודרנית ==
אכילה גסה ידועה ברפואה בשם "אכילה בולמוסית" או "אכילת יתר" (באנגלית Binge Eating) ומתאפיינת באכילת כמות מזון שהיא ללא ספק גדולה יותר ממה שרוב האנשים יאכלו בפרק זמן דומה ובנסיבות זהות, ובחוסר יכולת להפסיק לאכול, או לשלוט בהרכב המזון, גם כאשר האדם כבר שבע. <ref></ref>

כאשר התקפי אכילת יתר מתרחשים לפחות אחת עד שלוש פעמים בשבוע ולאורך תקופה ממושכת, רואים בכך הפרעת אכילה שיש לטפל בה.

== אכילה גסה על פי המקורות ==
=== על פי הרמב"ם ===
בהלכות 'דעות' בספרו משנה תורה דן הרמב"ם בנושאים הקשורים לאכילה ומתייחס לאכילה גסה כאל בעיה רפואית חמורה:

=== בתלמוד הבבלי ===
בגמרא הוזכרה אכילה גסה בהקשר של אכילת מצה, אכילת קדשים,<ref></ref> אכילה ביום הכיפורים ואכילת תרומה.<ref></ref>

הגמרא אף מגדירה את האכילה הגסה בתור "מזיק" משום שגוף האדם אינו נהנה מהאכילה ואף ניזוק ממנה, וכן המאכל מושחת לריק.

ב מבאר רבה בר בר חנה את פרשנותו של רבי יוחנן לנאמר בפסוק ב, , על ידי משל:

צדיק הוא אדם שאוכל לשם מצווה בעוד שאדם האוכל אכילה גסה הוא פושע.

==ראו גם==
*אכילת מצה
*הפרעת אכילת יתר

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אכילה ושתייה ביהדות
קרן טבעית

קרן טבעית היא כלי נשיפה ממתכת, שממנו התפתחה קרן היער המודרנית. היא עשויה פייה, צינור מפותל ופעמון מתרחב. ההבדל העיקרי בין הקרן הטבעית לקרן המודרנית הוא היעדרם של שסתומים בכלי העתיק. על מנת להפיק צלילים בגבהים שונים עומדות לרשות הנגן הטכניקות הבאות:
* שינוי במתח השפתיים, בדומה לכלי נשיפה מודרניים. בדרך זו ניתן לנגן את סדרת הצלילים העיליים.
* החלפת אחד המפרקים בצינור ממנו עשוי הכלי - זהו תהליך ארוך יחסית, ולא נהוג לעשותו באמצע הפרק המוזיקלי.
* שינוי בתנוחת היד בתוך הפעמון. טכניקה זו הייתה בשימוש נפוץ עד הופעת קרן השסתומים.

כל היצירות לקרן שנכתבו עד תחילת המאה ה-19 כתובות לקרן טבעית, כיוון שקרן השסתומים נכנסה לשימוש נפוץ רק באמצע המאה. בכך כלולים הקונצ'רטי של מוצרט והסימפוניות של בטהובן. לגבי יצירות מאוחרות יותר המצב אינו תמיד ברור. בראהמס, לדוגמה, הכיר את קרן השסתומים, אך העדיף עליה את הקרן הטבעית, ורוב התזמורות שניצח עליהן השתמשו עדיין בקרנות טבעיות, כך שכל יצירותיו כתובות לכלי הטבעי. גם שומאן, כפי הנראה, כתב לקרן טבעית. החל מסוף המאה התשע-עשרה כל המוזיקה לקרן יער כתובה לקרן מודרנית.

כיום חזרה הקרן הטבעית לבמות הקונצרטים, עם צמיחת התנועה לביצוע אותנטי; קהלים חדשים מגלים את האיכויות הייחודיות של הכלי, ואת הצבע השונה שהוא מעניק לתזמורות בארוק וקלאסיות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כלי נגינה
קטגוריה:כלי נשיפה ממתכת
קטגוריה:כלים אותנטיים
ז'וריס-קרל הויסמנס

שלומית, ציור של [[גוסטב מורו שמתואר בספרו "להפך"]]
ז'וריס-קרל הויסמנס (בצרפתית: Joris-Karl Huysmans; 5 בפברואר 1848 – 12 במאי 1907) היה סופר צרפתי שהתפרסם בעיקר בזכות הרומן À Rebours (יצא לאור בעברית בשם להפך, בתרגום בני ציפר).

==ביוגרפיה==
הויסמנס נולד בפריז לאם צרפתייה, מלבינה באדן, מורה במקצועה, ואב ליתוגרף הולנדי בשם גודפריד הויסמנס מן העיר ברדה. הוא נטבל בשם שארל-מארי-ז'ורז'; את ספריו הוא פרסם בגרסה הולנדית מקורבת של שמו (ז'וריס-קרל) כדי להדגיש את מוצאו הזר, אם כי על פלנדריה הרבה לדבר בזלזול ואף בשנאה.

הוא החל את דרכו הספרותית כסופר נטורליסט, אך הספר שהקנה לו פרסום רב ביותר היה הספר להפך, שסטה מן הנתיב הנטורליסטי, והיה לאחד הטקסטים המכוננים של זרם הדקדנס. הספר עוסק בדמות יחידה, דמותו של הדוכס דז אסנט, אדם חולני שמאס בחיי החברה הריקניים (לדעתו) השוררים בחברה הפריזאית הגבוהה של המאה ה-19, מחליט להתבודד מן החברה, מקיף עצמו בחפצי חן יקרים, ורגיש רגישות יתר לאסתטיקה של העולם שסביבו, ובעיקר של התרבות והאמנות. יחסיו המצומצמים עם בני אדם אחרים נוטים לכיוון הסוטה והחולני, והוא אינו מרבה לצאת מביתו (בדומה להויסמנס עצמו). 
חלק נכבד מהספר מוקדש לתיאור שניים מציוריו המפורסמים של גוסטב מורו שכביכול היו תלויים על קירות ביתו של הדוכס.

הספר התפרסם כששימש כמוצג התביעה במשפטו של אוסקר ויילד, שהושפע עמוקות מהויסמנס. לטענת התביעה במשפט, הספר להפך הוא המופיע בתמונתו של דוריאן גריי (ויילד אישר זאת) וכשנשאל אם הספר (ה"סדומי", לטענת התובע) מוסרי בעיניו הוא ענה, "אין הוא כתוב היטב, אבל הוא נתן לי רעיון מסוים".

ב-1882 פרסם את ספרו "עם הזרם" (הספר יצא לאור בעברית בהוצאת "תשע נשמות" ב-2021)

ב-1891 התפרסם הספר Là-Bas (שָם), ועורר דיון ציבורי בעקבות תיאורי כת השטן המופיעים בו. בספריו המאוחרים יותר ניכרת השפעת הדת הקתולית, שאליה שב בזקנתו - כמו דקדנטים רבים אחרים. הויסמנס היה ידוע גם בביקורת האמנות שכתב, והיה ממייסדי אקדמיית גונקור.

בשנת 1906 חלה הויסמנס בסרטן הגרון ומת ב-1907. הוא הובא לקבורה בבית הקברות מונפרנאס. בחייו לא התחתן ולא הוליד ילדים, אך היה לו קשר ארוך עם תופרת בשם אן מנייה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:אמנות והגות במפנה המאה העשרים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1848
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1907
תוכנית לשימור אתרים

תוכנית לשימור אתרים היא תוכנית שנועדה לשמור על אתרים בעלי חשיבות היסטורית, לאומית, אדריכלית או ארכאולוגית. תוכנית זאת באה כתוספת לחוק התכנון והבנייה משנת 1991. לכל רשות מקומית ישנה ועדה לשימור אתרים, בסמכותה של הוועדה לקבוע אלו אתרים נועדו לשימור, לחייב בתחזוקת האתר את בעל האתר או להפקיעו אם הוועדה סוברת שנשקפת סכנה לאתר. במקרה של הפקעה הוועדה רשאית למכור את האתר או להשכירו, בתנאי שיובטח שימור האתר על ידי הרוכש או השוכר.<br />
למרות קיומן של ועדות לשימור ברשויות המקומיות, לא תמיד ניכרת פעולתן, ופעמים רבות הורסים יזמים וקבלנים מבנים לשימור, למרות החוק, תוך ידיעה שייאלצו לשלם קנס גבוה. בדרך כלל משתלם להם לשלם את הקנס, ובלבד שהבית "המטריד" ייהרס ויפנה את מקומו ליוזמות חדשות. מהפך משמעותי בתחום זה התחולל במרץ 2009, כאשר בית המשפט לעניינים מקומיים בחיפה פסק פסיקה תקדימית, על פיה אדם שהרס מבנה לשימור בבת גלים ייאלץ לשלם את הקנס הגבוה, ובמקביל לבנות את הבית מחדש בתוך שנה.

==ראו גם==
* המועצה לשימור מבנים ואתרי התיישבות

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20060617205043/http://bnebeytcha.co.il/hok_main.asp?maamar_id=178 סעיפי החוק הרלוונטיים (בהרחבה)]
* [https://web.archive.org/web/20070523154137/http://shimur.org/index.php אתר המועצה לשימור מבנים]
* [http://www.conservation-israel.org.il אתר הארגון הישראלי לשימור נכסי תרבות]

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ישראל: תכנון ובנייה
תומאס דולי

תומאס דולי (גרמנית: Thomas Dooley; נולד ב-12 במאי 1961 בבכהופן שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני-אמריקאי, וכיום מאמן כדורגל.

== קריירה ==
דולי, בן לאם גרמנייה ואב המשרת בצבא ארצות הברית, החל את הקריירה שלו ב-1984 בקבוצה מהליגה השלישית בגרמניה, הומבורג. אחרי שעזר לקבוצה לעלות עד לבונדסליגה הראשונה, הוא עבר ב-1988 לקייזרסלאוטרן וזכה עימה בגביע הגרמני ב-1990, ובאליפות גרמניה ב-1991. את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ארצות הברית הוא ערך ב-30 במאי 1992, במשחק נגד אירלנד.

ב-1993 זכה דולי בתואר הכדורגלן האמריקאי של השנה, ובמונדיאל 1994, שיחק בכל המשחקים של הנבחרת ולא החמיץ אפילו דקה. אחרי המונדיאל הוא עבר לבאייר לברקוזן, ושנה אחר כך עבר לשאלקה 04 ועזר לה לזכות בגביע אופ"א. ב-1997, הוא עבר לקולומבוס קרו מליגת ה-MLS. בקרו הוא שיחק שלוש עונות, והיה שנתיים ברציפות חלק מהרכב העונה ב-MLS. אחרי שג'ון הארקס שוחרר מנבחרת ארצות הברית, התמנה דולי לקפטן הנבחרת במונדיאל 1998, ושיחק כל דקה ממשחקיה של הנבחרת.

ב-21 בפברואר 1999, דולי סיים את הקריירה שלו בנבחרת ארצות הברית, במשחק נגד צ'ילה. דולי סיים את הקריירה הבינלאומית שלו עם 81 הופעות ו-7 שערים. בשנת 2000, עבר דולי לקבוצת מטרוסטארס, שיחק שם שנה אחת ולאחר מכן פרש מכדורגל מקצועני. לאחר מכן דולי חזר לגרמניה, ומונה למאמן של זארבריקן. בשנת 2014 התמנה למאמן נבחרת הפיליפינים בכדורגל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mlssoccer.com/players/thomas-dooley תומאס דולי] באתר ה-MLS

קטגוריה:בלמי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. הומבורג
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. קייזרסלאוטרן
קטגוריה:כדורגלני באייר לברקוזן
קטגוריה:כדורגלני שאלקה 04
קטגוריה:כדורגלני קולומבוס קרו
קטגוריה:כדורגלני ניו יורק רד בולס
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:מאמני כדורגל גרמנים
קטגוריה:מאמני נבחרת הפיליפינים בכדורגל
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 1993
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1994
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1995
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 1996
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 1998
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 1998
קטגוריה:זוכי פרס כדורגלן השנה בארצות הברית
קטגוריה:חברי היכל התהילה הלאומי לכדורגל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1961
טנסין

טנסין (באנגלית: Tennessine; ידוע גם בשם eka-astatine) הוא יסוד מלאכותי שסמלו הכימי Ts ומספרו האטומי 117. זהו היסוד ה-14 בסדרת היסודות העל-כבדים וה-25 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים.

6 אטומים של היסוד נוצרו לראשונה ב-16 באפריל 2010 על ידי מדעני המכון המאוחד למחקר גרעיני שבעיר דובנה שברוסיה. בסוף שנת 2015 הכיר האיגוד הבינלאומי לכימיה טהורה ויישומית ביסוד זה כיסוד חדש. ביוני 2016, הכריז ה-IUPAC כי השם הוא טנסין והסימון Ts.

==גילוי==
החומר נוצר בפעם הראשונה בתהליך נוקליאוסינתזה במעבדה בעיר דובנה שבסמוך למוסקבה, על ידי הפגזת היסוד הטרנס-אורני ברקליום על ידי יוני סידן. התגובה:
: <math>\,^{48}_{20}\mathrm{Ca} + \,^{249}_{97}\mathrm{Bk} \to \,^{297}_{117}\mathrm{Uus} ^{*} \to \,^{294}_{117}\mathrm{Uus} + 3\,^{1}_{0}\mathrm{n}</math>
: <math>\,^{48}_{20}\mathrm{Ca} + \,^{249}_{97}\mathrm{Bk} \to \,^{297}_{117}\mathrm{Uus} ^{*} \to \,^{293}_{117}\mathrm{Uus} + 4\,^{1}_{0}\mathrm{n}</math>
במהלך הניסוי נוצרו שני איזוטופים של החומר.

השם הזמני שניתן ליסוד היה אונונספטיום, עם הסימון Uus.

כיוון שהגילוי נעשה במשותף על ידי הצוות של המכון המשותף למחקר גרעיני בדובנה והצוות במעבדת המחקר הלאומית באוק רידג' (Oak Ridge National Laboratory) שבאוניברסיטת טנסי, והמעבדה הלאומית לורנס ברקלי, הוצע לכבד את החוקרים ממדינת טנסי ולתת ליסוד את השם טנסין (Tennessine). החוקרים הרוסיים כובדו בשם היסוד בעל המספר האטומי 115 שייקרא מוסקוביום. לאחר תקופת המתנה של חצי שנה, ב-28 בנובמבר 2016, השם אושר רשמית.

==איזוטופים של טנסין==
לטנסין התגלו שני איזוטופים:
*294 - בעל זמן מחצית חיים של 77.9 מילישניות.
*293 - בעל זמן מחצית חיים של 14.2 מילישניות.

==קישורים חיצוניים==

*
*
*
*
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יסודות כימיים
קטגוריה:הלוגנים
קטגוריה:יסודות טרנס-אורניים
קטגוריה:יסודות על-כבדים
אוגאנסון

אוגאנסון (Oganesson; ידוע גם בשם eka-radon או אוּנוּנְאוֹקְטְיוּם) הוא יסוד מלאכותי שסמלו הכימי Og ומספרו האטומי 118. זהו היסוד הכבד ביותר הידוע לאדם. שמו הזמני היה אונונאוקטיום, וסמלו הכימי הזמני היה Uuo. היסוד ה-15 בסדרת היסודות העל-כבדים וה-26 בסדרת היסודות הטרנס-אורניים. בנובמבר 2016 הכריז ה-IUPAC כי שמו יהיה אוגאנסון (Oganesson) וסימונו Og.

==היסטוריה==
ב-7 ביוני 1999 טענו מדענים מהמעבדה הלאומית לורנס ברקלי כי יצרו את יסודות 116 ו-118. המדענים טענו כי יצרו את האיזוטופ <sup>297</sup>Og ונייטרון חופשי על ידי הפצצת יוני <sup>86</sup>Kr ב-<sup>208</sup>Pb במאיץ חלקיקים.
מההפצצה נוצרו 3 אטומי אונונאוקטיום לאחר 11 ימי ניסויים.
בנוסף לכך טענו המדענים כי ניתן ליצור <sup>294</sup>Og על ידי הפצצת <sup>249</sup>Cf ב-<sup>48</sup>Ca תוך פליטת 3 נייטרונים חופשיים. המדענים ניסו לשחזר את הניסוי כדי לאמת את התגלית. גם מעבדות שונות ניסו לשחזר זאת אך ללא הצלחה, ולא נמצאה כל עדות ליסוד אוגאנסון.
ביוני 2002 הכריז מנהל מעבדת לורנס ברקלי כי התביעה לגילוים של יסודות 116 ו-118 התבססה על מידע מזויף או שגוי על ידי מנהל הדוחות ויקטור נינוב.

ב-10 באוקטובר 2006 חזרו המדענים על הניסוי במטרה לאמת את התגלית שלטענתם נכונה, ולבסוף פרסמה קבוצת מדענים מן המכון המאוחד למחקר גרעיני בעיר דובנה שברוסיה, יחד עם מדענים מהמעבדה הלאומית לורנס ליברמור באוניברסיטת קליפורניה, שהם יצרו בהצלחה את היסוד <sup>294</sup>Og ו-3 נייטרונים חופשיים. היסוד נוצר על ידי הפצצת <sup>249</sup>Cf ביוני <sup>48</sup>Ca במאיץ חלקיקים מעגלי מסוג ציקלוטרון. המטרה העשויה מקליפורניום הופצצה בכ-<span dir="ltr">16×10<sup>18</sup></span> יוני סידן במשך 1,080 שעות ולבסוף נוצרו 3 אטומי אוגאנסון. היסוד לא נצפה ישירות, אלא על ידי זיהוי שני תוצרים של הדעיכה שלו - <sup>290</sup>Lv ו- <sup>291</sup>Lv. לאיזוטופ 294 נצפה זמן דעיכה של 0.89 מילישניות. בסוף שנת 2015 הכיר האיגוד הבינלאומי לכימיה טהורה ויישומית ביסוד זה כיסוד חדש.

==שם==
קבוצת המדענים האמריקאים שעבדה במעבדה הלאומית לורנס ברקלי התכוונה לקרוא ליסוד 118 "גיורסיום" (Ghiorsium) על שם המדען אלברט גיורסו.

השם הזמני שניתן ליסוד היה אונונאוקטיום, עם הסימון Uuo. השם הזמני, כמו בשמות זמניים של יסודות על כבדים אחרים, נבע מהמספר האטומי שלו. ביוני 2016, הכריז ה-IUPAC כי השם הוא אוגאנסון (Oganesson) והסימון Og. השם ניתן כדי להוקיר את פרופסור יורי אוגאנסיאן, על תרומתו הנכבדת לגילוי היסודות הכבדים ביותר. בנוסף, הצוותים במכון המשותף למחקר גרעיני בדובנה ברוסיה והצוותים במעבדת המחקר הלאומית באוק רידג', טנסי, כובדו בשמות היסודות מוסקוביום וטנסין.
לאחר תקופת המתנה של חצי שנה, ב-28 בנובמבר 2016, אושר השם רשמית.

==תכונות והשערות==
*אוגאנסון משוער כגז האציל הראשון שנוצר בצורה מלאכותית.
*אוגאנסון צפוי להיות גז המגיב בצורה טובה יותר מקסנון ורדון.
*כנראה יתרכב בצורה טובה יותר ויציבה לתרכובות חמצן (OgO<sub>3</sub>) כלור ופלואור.
*במקרה שאוגאנסון מצוי בטבע, קיומו הוא במחצבי מינרלים חמצניים כתרכובת בצורה מוצקה ולא כגז.

==ראו גם==
*ליברמוריום

==קישורים חיצוניים==

*
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:יסודות כימיים
קטגוריה:גזים אצילים
קטגוריה:יסודות טרנס-אורניים