OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Got to Be There (שיר)

"Got to Be There" הוא השיר הראשון מאלבום הבכורה בעל אותו השם, של הזמר והיוצר מייקל ג'קסון. השיר יצא ב-1972, בהוצאת מוטאון. Got to Be There הוא השיר הראשון של ג'קסון כאמן סולו לאחר שהיה הסולן המוביל בהרכב חמישיית הג'קסונים. השיר הפך להצלחה מיידית. הוא הגיע למקום הראשון במצעד הקאש-בוקס, מקום רביעי במצעד הבילבורד האמריקאי ובפסגת המצעדים באירופה.

== מצעדים ודרוגים ==

== גרסאות כיסוי ==
השיר כוסה על ידי צ'אקה קאן ב-1982, ג'ורג' בנסון ב-1993 ו־Boyz II Men ב-2007.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1971
קטגוריה:סינגלי בכורה מ-1971
קטגוריה:שירי מייקל ג'קסון
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:בלדות משנות ה-1970
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:בלדות R&B
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת מוטאון
ג'ובאני בטיסטה מרטיני

ג'ובאני בטיסטה מרטיני (נודע גם כ- האב מרטיני) (באיטלקית: Giovanni Battista Martini; 24 באפריל 1706 בולוניה, איטליה - 3 באוגוסט 1784) היה מלחין, תאורטיקן והיסטוריון מוזיקלי איטלקי.

מרטיני למד מוזיקה אצל אביו "אנטוניו מריה מרטיני" שהיה כנר, אצל לוקה אנטוניו פרדיירי, למד לשיר, לנגן בצ'מבלו ובעוגב ואצל אנטוניו ריצ'ירי למד את יסודות הקונטרפונקט.

בשנת 1721 הצטרף למסדר הפרנציסקני, בשנת 1725 מונה להיות מנצח המקהלה של כנסיית פרנציסקוס הקדוש בבולוניה, ובשנת 1729 הוסמך לכמורה.

מרטיני נחשב לגדול המורים למוזיקה בתקופתו, הוא לימד באקדמיה הפילהרמונית בבולוניה, ומתלמידיו הם מוזיקאים נודעים כגלּוק, מוֹצַרט, גרֶטרִי, ויוֶּמלי.

מרטיני היה אספן נלהב של ספרות מוזיקלית, וספרייתו מנתה כ-17,000 ספרים בקירוב. כמי שהיו בבעלותו ספרים כה רבים נחשב מרטיני לבר סמכה בענייני התאוריה של המוזיקה, והוא עמד בקשרי התכתבות עם מוזיקאים רבים בעולם. הייתה זאת אחת הספריות החשובות בתקופתו, ועם מותו עברו הספרים לספרייה הקיסרותית בווינה.
Lettera famigliare intorno l'inondazione di Verona (1757)

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:מלחינים מתקופת הבארוק
קטגוריה:תאורטיקאי מוזיקה
קטגוריה:מלחינים איטלקים במאה ה-18
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1706
קטגוריה:נפטרים ב-1784
דלתא M

הדלתא M או תור-דלתא M היה משגר לוויינים אמריקאי ששוגר 13 פעמים בין 1968 ל-1971. הטיל הוא בן למשפחת טילי הדלתא.

הדלתא M היה משגר בעל שלושה שלבים. השלב הראשון היה Long Tank Thor שהיה נגזרת של טיל התור שנוספו לו שלושה מאיצים מסוג קסטור 2. השלב השני היה שלב דלתא E והשלב השלישי היה שלב סטאר-37D. בשיגור האחרון נוספו לשלב הראשון שישה מאיצים במקום שלושה והטיל נקרא דלתא M6 או "Super Six".

כל השיגורים בוצעו ב-LC-17A מנמל החלל קייפ קנוורל. השיגור הראשון בוצע ב-18 בספטמבר 1968 אך הטיל איבד שליטה ומערכת ההשמדה העצמית שלו הופעלה. השיגור החמישי נכשל חלקית והביא את הלוויין שהיה עלו למסלול לא שמיש. 12 השיגורים הראשונים נשאו לווייני תקשורת למסלול גאוסטציונרי והשיגור האחרון (דלתא M6) הביא את הלוויין אקספלורר 43 למסלול אליפטי גבוה.

==ראו גם==
*משגר לוויינים

==קישורים חיצוניים==

* [http://astronautix.com/lvs/deltam.htm Encyclopedia Astronautica Delta M (אנגלית)]

קטגוריה:סדרת טילי דלתא
עין סג'מה

עין סג'מה הוא מעיין הנובע באזור גוש עציון, צפונית ליישוב בת עין. יש המכנים אותו בשם: "עין יצחק", על שמו של יצחק וינשטוק (בנו של דב וינשטוק משפץ האתר) שנרצח בפיגוע טרור.

==תיאור המעיין==
המעיין נובע לתוך בריכה טבעית קטנה (בגודל של כחצי מטר על חצי מטר) ומשם דרך תעלה לתוך בריכה שגודלה כשני מטרים על שני מטרים, ועומקה 1.80 מטר. ליד המעיין כרם גפנים, שולחנות ועצים. מצידו המערבי ישנו שביל אופניים שמגיע עד חורבת ג'ומג'ום. מהבריכה זורמים המים בצינור לבריכה נוספת (בריכת דובק), צפונית למעיין, בתחתית הואדי. המקום פסטורלי ומבוקר על ידי מטיילים רבים, הגישה למקום נחשבת בטוחה, וטלפונים של החטמ"ר תלויים במקום. המים חמימים באופן יחסי למעיין נביעה (הם מתחממים לאורך השביל מהנביעה המקורים), והמים בבריכה אינם נקיים במיוחד.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:בת עין
סג'מה
דלתא N

הדלתא N או תור-דלתא N היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש ל-9 שיגורים בין 1968 ל-1972. הטיל הוא בן לסדרת טילי הדלתא והאחרון בסדרה שקיבל אות לזיהוי. אחריו קיבלו טילי הדלתא מספר זיהוי בן 4 ספרות.

לדלתא N היו שני שלבים. השלב הראשון היה Long Tank Thor שהיה נגזרת של טיל התור וששימש בהצלחה את טילי הדלתא L והדלתא M. לשלב הראשון נוספו שלושה מאיצים מסוג קסטור 2. השלב השני היה שלב דלתא E. בשיגורים בעלי מטען כבד יותר הוספו שישה מאיצים לשלב הראשון והטיל נקרא דלתא N6 או "Super Six". שלושה שיגורים בוצעו בתצורת דלתא N6.

שיגורי הדלתא N בוצעו ב-LC-17A מנמל החלל קייפ קנוורל וב-SLC-2 מבסיס חיל האוויר ונדנברג. בשיגור אחד נכשל הדלתא N להביא את הלוויין שנשא למסלול הרצוי.

==ראו גם==
*משגר לוויינים

==קישורים חיצוניים==

* [http://astronautix.com/lvs/deltan.htm Encyclopedia Astronautica Delta N (אנגלית)]

קטגוריה:סדרת טילי דלתא
פלאסיו דה דפורטס חוסה מריה מרטין קרפנה

פלאסיו דה דפורטס חוסה מריה מרטין קרפנה (בספרדית: Palacio de Deportes José María Martín Carpena) הוא מתקן ספורט רב תכליתי השוכן בעיר מאלגה אשר בדרום ספרד. ההיכל נפתח ב-1999 ומאז הוא משמש כאולמה הביתי של אחת מקבוצות העילית של הכדורסל הספרדי, אוניקאחה מאלגה.
קיבולתו של האולם נעה בין 10,000–11,300, תלוי בסוג האירוע.

ב-2003, אירח האולם את משחקי גביע דייוויס בין נבחרת ספרד המארחת, לארגנטינה. בשנת 2022 נערכו משחקי הגמר של גביע דייוויס.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

תוך האולם, בעת משחק כדורסל

קטגוריה:קצרמר ספרד
קטגוריה:אולמות כדורסל בספרד
קטגוריה:אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:אנדלוסיה: מבנים
קטגוריה:מאלגה: ספורט
Penguin Chat

הלוגו של Penguin Chat

Penguin Chat היא סדרת משחקי רשת מבית משחקי רוקטסנייל (RocketSnail). סדרת המשחק הופיעה בין השנים 2000-2005 והיוותה בסיס לפיתוח העולם הווירטואלי קלאב פינגווין.

== רקע ==
משחקי הרשת "Penguin Chat" של "משחקי רוקטסנייל" נוצרו כדי לייצר "משוב" למשחק רשת עתידי רב משתתפים, בו הדמויות יהיו פינגווינים. הם בוססו על המשחק "Experimental Penguins" שהיה גם פיתוח של "RocketSnail".

== סביבה ==
כל המשחקים בסדרה אופיינו בסביבה מושלגת, באפשרות ללכת, לשוחח, וכמובן, בדמויות פינגווינים. במשחקים הראשונים בסדרה (Penguin Chat ו- Experimental Penuins) היו שלושה חדרים בלבד, אך בגרסה האחרונה (Penguin Chat 3) נוספו חדרים רבים.

=== Experimental Penguins ===
אף על פי ש[https://rocketsnail.com/experimental-penguins משחק זה] - הראשון בסדרה (שנת 2000) - היה שונה מהגרסאות השונות, הוא הווה את הבסיס לכל סדרת המשחקים. הוא אופיין בבעיות רבות, בין היתר באפשרות של שחקני המשחק לקלל, והציג איכות גרפית בינונית. המשחק נסגר תוך פחות משנה.

=== Penguin Football Chat ===
גרסה זו לא נכללת בסדרה. היא פותחה בידי Contact Music, ברישיון של משחקי רוקטסנייל. בגרסה זו, ניתן לבחור שחקן זמני עם חולצה שעליה מופיע מספר דו-ספרתי, ולשחק איתו בכדורגל בארבעה חדרים שונים. תזוזת השחקן נעשית בעזרת לחיצה על העכבר, והליכה ליד הכדור תגרום לו להיבעט לכיוון אליו התהלך הפינגווין. היה ניתן לפגוש במשחק שחקנים משאר העולם, ולערוך איתם משחקים.

=== Penguin Chat ===
גרסה זו הופצה בשנת 2002 (נקראה במקור בשם "Snow Blasters", ולאחר מכן בשם "Web Toy"), היא הייתה הראשונה שהחלה לקבל את המאפיינים של קלאב פינגווין. אמנם היו חדרים מעטים במשחק, אבל אפשרות שהוספה היא שימוש ברגשונים. השחקנים יכלו להשליך כדורי שלג, ללכת, ולשוחח. הצבע הזמין היחיד במשחק היה כחול בהיר (Old Blue).

=== Penguin Chat 3 ===
המשחק Penguin Chat 3 היה האחרון בסדרה (2003- 2005). זו הגרסה היחידה בה ניתן היה לבחור צבעים לפינגווין. המשחק אופיין בחדרים, כמו העיר (Town) ובית הקפה (Coffee Shop), שהוספו לקלאב פינגווין של היום. חדר נוסף היה איגלו (שבשונה מקלאב פינגווין, היה איגלו ציבורי אחד במקום איגלו לכל משתמש), שבו הופיעה לראשונה להקת הפינגווינים, וניגנה את השיר "I've been delayed" של TAS 1000. גרסה זו נחשבה למוצלחת ביותר מכיוון ששרדה הכי הרבה זמן, והיא הדומה ביותר לקלאב פינגווין של היום.

== ראו גם ==
* קלאב פינגווין
* RocketSnail

== קישורים חיצוניים ==
* [http://rocketsnail.com/blog/2011/02/21/experimenting-with-penguins/ לנס פרייב על קלאב פינגווין]
* [http://clubpenguin.wikia.com/wiki/Penguin_Chat Penguin Chat בוויקיפדיה של קלאב פינגווין]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משחקי מחשב
דלתא 0100

הדלתא 0100 או דלתא 100, 0300 היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש לשיגורי לוויינים בין 1972 ל-1973. הטיל הוא בן לסדרת טילי הדלתא והראשון בסדרה שקיבל מספר זיהוי בן 4 ספרות. שוגרו שתי גרסאות של הטיל. האחת נקראה דלתא 0300 והשנייה נקראה דלתא 0900.

לדלתא 0100 היה שלב ראשון מסוג Long Tank Thor שהיה נגזרת של טיל התור לו נוספו מאיצים מסוג קסטור 2. לדלתא 0300 נוספו שלושה מאיצים ולדלתא 0900 תשעה מאיצים. השלב השני היה שלב דלתא F.

בוצעו 5 שיגורים מסדרת הדלתא 0100, שלושה בתצורת דלתא 0300 ושניים בתצורת הדלתא 0900. כל השיגורים בוצעו ב-SLC-2W מבסיס חיל האוויר ונדנברג. אחד משיגורי הדלתא 0300 נכשל חלקית והביא את מטענו למסלול הלא נכון.

==N-2==
רישיון לייצור משגר מסוג זה נמכר ליפן. תחת רישיון זה החל משנת 1981 שורגו לחלל 8 חלליות ממרכז החלל טנגשימה. השיגורים נמשכו עד לשנת 1987 וכולם עברו בהצלחה.

==ראו גם==
*משגר לוויינים

==קישורים חיצוניים==
* [http://astronautix.com/lvs/dela0100.htm Encyclopedia Astronautica Delta 0100 (אנגלית)]

קטגוריה:סדרת טילי דלתא
זאב ברמן

זאב וולף (ואסילי) בן אליעזר (לאזאר) בֶּרמן (בכתיב היידי, שנהג בזמנו: וואָלף בעהרמאן; ברוסית: Василий (Зеев Вольф) Лазаревич Берман, ואסילי לזרייביץ' ברמן; כ באלול תרכ"ב, 3 בספטמבר <small>(על פי הלוח היוליאני: 22 באוגוסט)</small> 1862, מיטאבה, פלך קוּרלנד, רוסיה (לטביה) – ד בניסן תרנ"ו, 18 במרץ <small>(על פי הלוח היוליאני: 6 במרץ)</small> 1896, קהיר) היה סופר ומראשוני חובבי ציון ברוסיה. עורך דין במקצועו.

==קורות חיים==
ברמן נולד בשנת 1862 בעיר מיטאבה שבפלך קוּרלנד, בצפון-מערב האימפריה הרוסית. אביו אליעזר (לאזאר) ברמן היה מחנך משכיל (ולימים מו"ל ועורך השבועון היהודי-רוסי "רוסקי ייבריי). ב-1861 ייסד אביו בעירו בית ספר יהודי, וב-1864 עבר לבירה סנקט פטרבורג, שם ייסד וניהל את בית הספר היהודי הראשון.
בהיותו נער כבן עשר לקח אביו את יהודה לייב קצנלסון להיות מורה בבית הספר היסודי שלו, וברמן למד אצלו. ואחר-כך קיבל חינוך רוסי בגימנסיה השישית בפטרבורג, וב-1881 סיים בקבלו מדליית כסף.
המשיך ללימודי משפטים באוניברסיטת סנקט פטרבורג, ועם תום לימודיו התבסס בעיר כעורך דין. היה בין מייסדי אגודת חובבי ציון בפטרבורג: אחוות ציון. השתתף בוועידה השנייה של חובבי ציון בדרוסקניק וייסד אגודות ליישוב ארץ ישראל בערים שונות ברחבי האימפריה הרוסית. הוא סבר כי הגירה יהודית היא עניין ראשי שצריך להעסיק את יהדות רוסיה, ולפיכך תמך בפעולותיו של הברון הירש בעידוד ההגירה ההמונית של יהודים מרוסיה, שבה ראה חלק מתוכנית ליישוב ארץ ישראל. היה מזכיר של יק"א. עזר לחברי ביל"ו להיאחז בארץ ישראל, כמו כן פעל לייסוד הוועד האודסאי. הוציא שתי חוברות ברוסית לשם הפצת הרעיון של חיבת ציון: "פלשתינה" (Палестина; 1884; עם אקים וולינסקי) ו-"ציון" (Сионъ; 1892). כן פעל לכינון הספרייה חברת מרבי השכלה בישראל בפטרבורג.

ב-1894 חלה בשחפת, ונסע להתרפא במצרים. נפטר בקהיר באביב 1896, בגיל 33. נקבר במצרים. הותיר אישה.

==לקריאה נוספת==
* אריה רפאלי (צנציפר), פעמי הגאולה: ספר הציונות הרוסית מראשית "חיבת ציון" עד מהפכת 1917, תל אביב: נ’ טברסקי, תשי"ב-1951, עמ' 28.
* לוח אחיאסף, תרנ"ז, עמ' 220-221.

==קישורים חיצוניים==
* זאב ברמן, ייברסקיה אנציקלופדיה 
* 
* (עם מותו)
* 
* 
* [http://dic.academic.ru/dic.nsf/enc_biography/10382/%D0%91%D0%B5%D1%80%D0%BC%D0%B0%D0%BD זאב ברמן: נקרולוג], Новое Время, גיליון 7197 (1896), בתוך האנציקלופדיה הביוגרפית הגדולה 
<div class="mw-content-ltr">
* G. B., [http://www.compactmemory.de/library/seiten.aspx?context=pages&ID_0=2&ID_1=12&ID_2=5955&ID_3=16586&blattnr=9&blattnr_bis=9 Rechtsanwalt Wassili Bermann], in: Die Welt, Jg 2, Nr 11 (18.3.1898), p. 9, Compact Memory 
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:עורכי דין יהודים רוסים
קטגוריה:חובבי ציון
קטגוריה:פעילים ציונים ברוסיה
קטגוריה:ראשוני הציונות
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1862
קטגוריה:נפטרים ב-1896
פוארטו באריוס

פוארטו באריוס (בספרדית: Puerto Barrios) היא עיר במזרח גואטמלה, השוכנת לחוף מפרץ אמאטיקה שבמפרץ הונדורס. זוהי אחת משתי ערי הנמל הגואטמליות בחוף הים הקריבי, לצד סנטו תומאס דה קסטייה. העיר משמשת כבירתו של מחוז איסבאל, ובשנת 2003 התגוררו בה כ-41 אלף תושבים.

העיר נוסדה ב-19 ביולי 1895, ונקראה על שמו של הנשיא לשעבר חוסטו רופינו באריוס, ש-12 שנים קודם לכן הורה על הקמתה. מראשיתה נועדה העיר לשמש כעיר הנמל המרכזית בחוף הקריבי של גואטמלה. הנמל הוקם בין 1906 ל-1908, וחברת הפירות המאוחדת הקימה מסילת ברזל שחיברה בינו לבין נמל פוארטו סן חוסה שלחוף האוקיינוס השקט. מסילת ברזל נוספת נועדה לאפשר שינוע של בננות מהמטעים הרבים באזור לנמל.

ב-4 בפברואר 1976 פקדה את גואטמלה רעידת אדמה בעוצמה 7.5 בסולם ריכטר. כתוצאה מהרעש ניזוק הנמל קשות, והוקם נמל חדש, בסנטו תומאס דה קסטייה. בעקבות זאת, פחתה חשיבותה של העיר כעיר נמל. עם זאת, היא עדיין מהווה מרכז חשוב לשיווק תוצרת חקלאית, בין היתר עבור תאגידים בינלאומיים גדולים כדול ופרש דל מונטה פרודיוס.

אוכלוסיית העיר כוללת הן בני מאיה והן תושבים ממוצא אפריקאי-קריבי, בהם בני גאריפונה, שהגיעו לאזור במהלך המאה ה-18.

מלבד מסילת הברזל והנמל, המשמש גם לתנועת נוסעים, פועל בסמוך לעיר שדה תעופה. כביש מהיר מחבר את העיר עם גואטמלה סיטי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:גואטמלה: ערים
קטגוריה:אמריקה המרכזית: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1895
מדיולאנום פורום

מדיולאנום פורום (באיטלקית: Unipol Forum, בעבר נקרא פורום ד'אסאגו; באיטלקית: Forum d'Assago או Unipol Forum di Assago) הוא אולם ספורט רב-תכליתי השוכן בעיירה אסאגו הסמוכה למילאנו, איטליה. תכולת האולם עומדת על 12,700 מקומות ישיבה.

האולם משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הפאר האיטלקית אולימפיה מילאנו, מאז נפתח ב־1990 ועד ימינו. פרט למשחקי כדורסל, מתקיימים באולם משחקי טניס, איגרוף, הוקי קרח ומופעי מוזיקה מעת לעת (פורום מדיולנום הוא גם זירת המוזיקה הגדולה במילאנו, שנבחרת מדי שנה על ידי אמנים לאומיים ובינלאומיים לקונצרטים שלהם. בין הגדולים ששרו והופיעו בפורום אסאגו אנו מוצאים את מדונה, ליידי גאגא, U2, מוזה, איירון מיידן, סלין דיון, שר, מריה קארי, מטאליקה ורבים אחרים).<ref></ref>

האולם אירח את ה"פיינל פור", שלב חצאי הגמר וגמר היורוליג של עונת 2013/2014.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אולמות כדורסל באיטליה
קטגוריה:מילאנו: מבנים
קטגוריה:אולימפיה מילאנו
קטגוריה:איטליה: אצטדיונים ומתקני ספורט
Guetta Blaster

Guetta Blaster הוא אלבום האולפן השני של הדי.ג'יי הצרפתי דייוויד גטה, אשר יצא ב-13 בספטמבר 2004.

== רשימת השמעה ==

== מצעדים ודרוגים ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי דייוויד גטה
ריי שארקי

ריימונד "ריי" שארקי ג'וניור (באנגלית: Raymond "Ray" Sharkey, Jr; 14 בנובמבר 1952 - 11 ביוני 1993) היה שחקן קולנוע אמריקאי זוכה פרס גלובוס הזהב לשנת 1980 על הופעתו בדרמה המוזיקלית "האיידולמייקר".

==ביוגרפיה==
שארקי נולד וגדל בשכונת רד הוק שברובע ברוקלין, ניו יורק.
אביו נטש את המשפחה כששארקי היה בן חמש והוא גדל לצד אמו ססליה.
התחיל ללמוד משחק בגיל 17 בסטודיו משחק בניו יורק.
בשנת 1981 נישא לשחקנית רבקה ווד, הזוג התגרש עקב התמכרותו של שארקי לסמים.
בתו היחידה ססיליה נולדה לשארקי ממערכת נישואיו לשחקנית קרול גרהאם.

===התמכרויות לסמים===
במהלך הקריירה שלו נאבק שארקי בהתמכרויות להרואין וקוקאין, נקלע לארבע תאונות דרכים ועבר שני ניתוחים בעיניו.
נעצר בשנת 1992 בעת ששהה כאורח בתוכנית טלוויזיה בקנדה בגין אחזקת סמים. 
המשטרה שערכה חיפושים בחדרו בבית המלון בו שהה מצאה סמים בשווי מאות דולרים, שארקי נשלח לכלא ושוחרר לאחר זמן קצר בערבות.
בשנת 1987 בילה במשך חודשיים במוסד גמילה.

===מוות===
שארקי נדבק במחלת האיידס לאחר שהזריק לעצמו סם במזרק נגוע. 
שארקי שמר על מחלתו בסוד מוחלט ולא דיווח אפילו לקרוביו.
חברתו הדוגמנית אלנה מוניקה תבעה אותו בסכום 52 מיליון דולרים מאחר שלא סיפר לה דבר על המחלה, בית המשפט קיבל את התביעה אך בשל מצבו הכלכלי של שארקי, לא שולם סכום הפיצויים.
שארקי נפטר ממחלת האיידס באמצע 1993 במרכז הרפואי לאוטרן שבברוקלין, נקבר ב"בית הקברות סיינט צ'ארלס" שבלונג איילנד.

==קריירת משחק==
התפרסם כשחקן בדרמה המוזיקלית "האיידולמייקר" בתור הכותב והמנהל המוזיקלי וינסנט ואקרי, על ההופעה המוזיקלית בסרט זכה שארקי בפרס גלובוס הזהב לשנת 1980.
ב-1982 הועמד פעם נוספת לפרס גלובוס הזהב על הופעתו בדרמת הטלוויזיה "הניסיון הקשה של ביל קראני".
ב-1986 הופיע בקומדיית הפשע של בריאן דה פלמה "חכמים בלילה" לצידו של דני דה ויטו.
שיחק במשך שנתיים בעשרה פרקים בסדרת הפשע של סטיבן ג'יי קאנל "סוכן סמוי" בתפקיד המאפיונר סוני סטילגרייב.
התפרסם בפעם האחרונה לפני מותו בקומדיה של הנרי וינקלר "שוטר וחצי".

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גלובוס הזהב: קולנוע: שחקן ראשי בקומדיה או בסרט מוזיקלי
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו מאיידס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993
קדם-הפקה

קדם-הפקה (באנגלית: Pre-production) הוא חלק מתהליך עשיית סרטי קולנוע, תוכניות טלוויזיה, תוכניות רדיו, פרסומות, וידאו קליפ ועוד. המונח מתייחס לכל שלבי ההפקה הנדרשים, בטרם יתחיל שלב הצילומים או שלב הקלטת תוכנית רדיו.

בין שלבי ההפקה הנכללים בשלב הקדם-הפקה:
* מימון ההפקה
* השלמת כתיבת התסריט, לגרסה המשביעה רצונם של כל המממנים ובעלי עניין אחרים
* יצירת סטורי בורד
* תסריט צילומים
* גיוס צוות צילום
* עיצוב תפאורה (בניית סט) ו/או תיאום מיקומים לצילומים
* עיצוב תלבושות
* אביזרים ואפקטים מיוחדים
* ליהוק שחקנים וניצבים; חזרות עם שחקנים

==ראו גם==
* פוסט-פרודקשן
* שלב הצילומים (קולנוע)

קטגוריה:מינוחים בקולנוע
פרננדו בואסה ארנה

פרננדו בואסה ארנה (בספרדית: Fernando Buesa Arena) הוא מתקן ספורט רב-תכליתי השוכן בעיר ויטוריה שבחבל הבסקים, ספרד.
האולם נושא את שמו של פרננדו בואסה, פוליטיקאי בסקי שפעילי המחתרת הבסקית אט"א התנקשו בחייו ב-22 בפברואר 2000. קודם לכן, נודע האולם בשם Pabellón Araba עד שנת 2000.

המבנה תוכנן תחילה להיות שוק בקר באמצע שנות ה-70, אך צמצום הפעילות החקלאית בעיר ובסביבותיה גרמו לכך שהמבנה הפך במהרה לפיל לבן. בסופו של דבר שונה ייעוד המבנה לאולם ספורט והוא נחנך בשנת 1991.

לרוב משמש כמגרשה של קבוצת העילית של הכדורסל הספרדי, סאסקי בסקוניה, ומכיל כ-15,504 מושבים לאחר עבודות להרחבת האולם שהחלו במרץ 2011 ונמשכו כ-15 חודשים.

ב-1996 אירח האולם את גמר גביע ספורטה בו זכתה קאחה לבורל המקומית. ב-2010 התקיימו באולם משחקי הפיינל פור של היורוקאפ שנערכו בפעם הראשונה בתולדות המפעל.
היכל פרננדו בואסה מבפנים

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קצרמר ספרד
קטגוריה:אולמות כדורסל בספרד
קטגוריה:חבל הבסקים: מבנים
קטגוריה:סאסקי בסקוניה
קטגוריה:ויטוריה: ספורט
פאלאלוטומטיקה

פאלאלוטומטיקה (באיטלקית: PalaLottomatica), או בשמו הקודם Palazzo dello Sport, הוא אולם ספורט רב תכליתי השוכן בבירת איטליה, רומא. האולם נבנה לקראת אירוח משחקי הכדורסל באולימפיאדה שנערכה בעיר ב-1960. ב-2003 נחנך האולם מחדש לאחר שעבר שיפוץ והרחבה וכיום הוא מוכר בשל מבנהו הארכיטקטוני הייחודי. תכולת האולם עומדת על 12,200 מקומות ישיבה.

האולם משמש מזה שנים רבות כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורסל האיטלקית פלקנסטרו וירטוס רומא, ומעת לעת מתקיימים באולם מופעי מוזיקה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
מראה האולם מבפנים

קטגוריה:אולמות כדורסל באיטליה
קטגוריה:רומא: מבנים
צפורה אבולעפיה

צפורה אבולעפיה 1935
צפורה אבולעפיה (תרס"ג, 1903 – כ"ט בתשרי תשנ"ב, 7 באוקטובר 1991) הייתה פעילת ציבור ופעילה חברתית ישראלית, מראשי בני ברית וויצו בישראל.

==קורות חיים==
נולדה בקוסוב שבאוקראינה למאיר ועטל ריגלר. אחי אמה היה הרב מאיר שפירא מלובלין. בשנות ה-20 נסעה לקנדה, שם ייסדה גני ילדים לילדי הקהילות היהודיות באוטווה ובטורונטו ולאחר מכן בפיטסבורג שבמדינת פנסילבניה, ארצות הברית. כמו כן הייתה פעילה בארגון הדסה ויהודה הצעיר. בשהותה בארצות הברית הכירה את בוסתנאי אבולעפיה, יליד נווה צדק שנסע ללימודי הנדסה בארצות הברית. בשנת 1927 נישאה לו, וכעבור שנה שבו ארצה.

עסקה בפעילות ציבורית וחברתית ענפה. הייתה חברה בהנהלה הארצית של ארגונים רבים ובהם ויצו, הוועד למען החייל, איל"ן, אקי"ם והאגודה למען העיוור. הייתה חברה מרכזית במסדר בני ברית וכיהנה בו בתפקידים בכירים. יזמה והקימה מועדוני קשישים מטעם בני ברית ועמדה בראשות התיאום בין לשכות בני ברית בישראל ובחו"ל. כמו כן הייתה חברה בוועדת התיירות הממשלתית וחברת המועצה של ברית עברית עולמית.

בתה דליה אביאל חיברה את הספר "יחפים על חולות הזהב", על תולדות משפחת אבולעפיה, ממייסדי נווה צדק. חתנה היה המחנך והמשורר צבי אביאל.

==ראו גם==
*משפחת שור

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.gen-mus.co.il/person/?id=8446 אבולעפיה צפורה], באלבום המשפחות של עדת ראשון לציון

קטגוריה:נשות העלייה הרביעית
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:משפחת פנחס שפירא מקוריץ
קטגוריה:משפחת אבולעפיה
קטגוריה:חברי בני ברית ישראל
קטגוריה:פעילי איל"ן
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1903
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1991
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1991
חיים אלוש

אלוש בראשית שנות האלפיים
חיים אלוש (נולד ב-1957) הוא המנכ"ל ומייסדה של חברת "משוב גרופ", העוסקת בכלכלה ירוקה, ומייסד האתר משוב ניוז והעיתונים העיתונים "משוב חקלאות" ו"גנים ירוקים".

==ביוגרפיה==
אלוש נולד בבאר שבע להורים יוצאי תוניס.את אהבתו הגדולה לחקלאות ספג בחופשות הקיץ במושב עזריקם שם גרה דודתו עת סייע בעבודות החקלאות.
 לאחר לימודי התיכון ועד לשירותו הצבאי עבד אלוש במכון לחקר הנגב, במסגרת עבודתו סייע לפרופסור דב פסטרנק במחקר לפיתוח חקלאות במים מליחים. את שירותו הצבאי החל בקורס מ"כים חי"ר ובהמשך הדריך את תחום החי"ר לחניכי קורס טיס בבית הספר לטיסה של חיל האוויר. לאחר שחרורו מהצבא בשנת 1979, שימש ככתב העיתון "מעריב" בנגב.

== קרירה מקצועית-עסקית==
אלוש החל את דרכו בעיתונות המקומית בדרום הארץ ככתב ספורט ומנהל בין השנים 1987–1981. בספטמבר 1987 ייסד את הירחון משוב חקלאות, ומינה לתפקיד העורך את עמיר רפפורט שהיה אז בן 17. העיתון עסק בתחילה בחקלאות בנגב, ובניגוד לעיתונים החקלאיים באותה תקופה התפרסמו בו גם סיפורים אישיים רבים. לאחר כשנה הפך את העיתון לירחון ארצי.

בראשית 1991 ייסד את חברת "משוב גרופ", המנהלת את אתר חדשות החקלאות והכלכלה הירוקה משוב ניוז .
 ״משוב גרופ״ מקיימת מדי שנה ועידות ותערוכות בינלאומיות בישראל. בשנת 1992 ייסד את העיתון "גנים ירוקים", שמכוון לאנשי מקצוע בענף הגינון ופיתוח הנוף, 
אלוש מנהל קבוצת חקלאות בפייסבוק המונה 12 אלף חברים.

=== ועידות וכנסים ===
בשנת 2010 יסד את ועידת ישראל לחקלאות השנתית עם התאחדות חקלאי ישראל ומו״פ צפון . הוועידה הראשונה התקיימה בכפר בלום. בעשור האחרון ועידת ישראל לחקלאות מתקיימת במתכונת של יומיים בירושלים ובמעלה החמישה.
בשנת 2014 יסד את ועידת ישראל לגינון ופיתוח הנוף.
בשנת 2024 יסד את ועידת ישראל לכלכלה ירוקה.

=== תערוכות מקצועיות ===
בשנת 1991 הציע אלוש לראשונה להנהלת קיבוץ גלאון לקיים תערוכה בשם "אגרומשוב" בשטחי החקלאות של הקיבוץ. הייתה זו התערוכה הראשונה לחקלאות וטכנולוגיה שהתקיימה בשטח חקלאי בקיבוץ. בהמשך נערכה התערוכה בתל יצחק ובגעש, ובשנת 1998 עברה לגני התערוכה בתל אביב.

בשנת 1997 ייסד אלוש את תערוכת אקווה ישראל העוסקת בתחום פתרונות המים המתקדמים. ב-2008 הורחבו תחומי התערוכה גם לאנרגיה מתחדשת, מיחזור, בנייה ירוקה, תחבורה ירוקה והתייעלות אנרגטית, והיא נקראת מאז "תערוכת קלינטק".

== חייו האישים ==
אלוש נשוי לפנינה ואב לשלוש בנות עמית,יפעת ודור.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:מו"לים ישראלים
קטגוריה:עורכי עיתונים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
בוסתנאי אבולעפיה

בוסתנאי אבולעפיה
בוסתנאי (ידידיה) אבולעפיה (י"א בתשרי תר"ס, 15 בספטמבר 1899 – י"ט באייר תשל"א, 14 במאי 1971) היה מראשוני המהנדסים בארץ ישראל, ממקימי נמל יפו ומסוללי כבישי ישראל. התמחה בתחום חומרי הבנייה והחדיר לישראל את שיטת טרקריט לבנייה ולסלילת כבישים.

==קורות חיים==
נולד בנווה צדק, בנם של שלמה אבולעפיה ורבקה אבולעפיה. למד בבית הספר "עזרה" ולאחר מכן בגימנסיה הרצליה. בשנת 1920 נסע לארצות הברית ולמד הנדסה אזרחית במכון הטכנולוגי ע"ש קרנגי שבפיטסבורג, פנסילבניה. בשנת 1927 נישא לצפורה אבולעפיה, וכעבור שנה שבו לארץ ישראל.

עם שובו לישראל הועסק על ידי ממשלת המנדט בעבודות הנדסה ובסלילת כבישים בעבר הירדן. היה חבר ההגנה. בשנות ה-30 היה ממקימי נמל תל אביב. בתקופת מלחמת העולם השנייה השתתף בתכנונם ובבנייתם של מצודות "טגארט" של משטרת המנדט. כיהן כמפקח הנדסי בבתי הזיקוק בחיפה. היה אחראי על בניית כבישים שונים בישראל ובהם כביש החוף החדש וכביש הסרגל.

אבולעפיה התמחה בתחום חומרי הבנייה והשתתף בכינוסים בינלאומיים בנושאים אלו. בשנות ה-60 פעל להחדרת שיטת בנייה מקורית בשם "טרקריט", המבוססת על שימוש בעפר בתוספת כמויות קטנות של מלט בשיטת ערבול מיוחדת. הוא החדיר שיטה זו בתחום סלילת הכבישים שאפשרה סלילה מהירה. בשנת 1967 נשלח על ידי המדינה לארצות הברית להשלמת מחקריו בשיטה זו, שנעשו מטעם הטכניון, בשיתוף משרד השיכון ומכון התקנים הישראלי.

היה חבר בבונים החופשיים ומוותיקי תנועת מכבי.

בוסתנאי נפטר ב-14 במאי 1971 ונקבר בבית העלמין דרום.

==משפחתו==
לבוסתנאי אבולעפיה היו שלושה ילדים, ביניהם דליה אביאל שנישאה לצבי אביאל, מחנך ומשורר.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.gen-mus.co.il/person/?id=699 אבולעפיה בוסתנאי], באלבום המשפחות של עדת ראשון לציון

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:מהנדסים אזרחיים ישראלים
קטגוריה:מהנדסים ביישוב
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:משפחת אבולעפיה
קטגוריה:חברי הבונים החופשיים בארץ ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1899
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1971
גלונית מבאישה

גלונית מבאישה (שם מדעי: .Ballota nigra L, שם עברי קודם: בלוטה שחורה), עשב רב-שנתי ים-תיכוני בסוג גלונית ממשפחת השפתניים. תפוצתו באגן הים התיכון, במרכז אסיה, ונפוץ ביותר בכל דרום אירופה ומרכזה. הוא התפשט בארגנטינה, בניו זילנד, במזרח ארצות הברית ואף בקנדה. 

מין זה מונה 6 תת-מינים, בישראל גדל תת-מין B. nigra subsp. ruderalis שנפוץ רק סביב אגן הים התיכון. בישראל מין זה נדיר מאוד, צמח אקראי (הוא נמצא ארבע פעמים בלבד באופן אפיזודי). הוא צמח רודרלי (גדל במעזבות, בגלי אשפה, בצדי דרכים, במקומות מופרעים) המעדיף קרקעות עשירות בנוטריינטים. הפריחה מסוף מאי עד תחילת יולי.

== מאפייני המין ==
לגלונית מבאישה יש ריח אופייני חזק מאוד המזכיר עובש או טחב.

עשב רב-שנתי, שגובהו 30 עד 80 ס"מ, בעל ציצת שורשים<ref></ref>. 

העלים נגדיים, פשוטים, אורכם 3 עד 6 ס"מ ונישאים על פטוטרת קצרה. הטרף דמוי ביצה או עגלגל ושפתו בעלת שיניים חרוקות שצורתן אינה אחידה. העלים של התפרחת קטנים יותר, צרים יותר וזיפיים.

התפרחות מסוג תִּפְרַחַת מְסֻיֶּמֶת דו-בדית. והן ערוכות בדורים דורים ובכל קבוצה 4 עד 8 פרחים, שאורכם 1עד 2 ס"מ, ובעלי עוקץ באורך 2 עד 5 מ"מ.

הפרחים דו-שפתניים (שתי השפתיים ברורות למדי ונראות יפה מבחוץ), שעירים עם 4 אבקנים.

הגביע שעיר, דמוי משפך, אורכו 10 עד 12 מ"מ, בעל 10 עורקים לאורכו. צינור הגביע אורכו 7 עד 10 מ"מ ובשפתו 5 שיניים ברורות, זקופות, שוות או שוות כמעט. בגלונית מצויה ובגלונית הסלעים יש 10 שיניים ואילו בגלונית פלשתית רק 5 שיניים.

הכותרת שעירה, צבעה לבן עד ורוד, אורכה 10 עד 15 מ"מ. השפה העליונה שלמה ואורכה, שני שלישים מאורך צינור הכותרת. השפה התחתונה עם שלושה אונות, האונה האמצעית מאורכת לרוחב ומפורצת.

== תכונות המין כצמח מרפא ==
גלונית מבאישה נחשבת לצמח מרפא המסייע לבעיות שונות בתחום החרדות, הדיכאון ובחילות. ברפואה העממית משתמשים בעיקר בעלים לשימוש רפואי כמיצוי של טיפות צמחים, גלונית מבאישה נפוצה בעיקר באירופה. בגרמניה נחשב הצמח לפופולרי בתחום הדיכאון והשינה. לא ידועות תופעות לוואי לצמח והוא נחשב לצמח בטוח יחסית לשימוש..

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:שפתניים
קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קרב קובל

קרב קובל נערך בחזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה בתאריכים 24 ביולי 1916 - 8 באוגוסט 1916 דרומית לעיר קובל (היום - במערב אוקראינה, כחלק ממתקפת ברוסילוב. הקרב בפיקודו של הגנרל הגרמני אלכסנדר פון לינסינגן הסתיים בעצירת המתקפה הרוסית באזור זה תוך גרימת אבדות כבדות לרוסים.

==רקע היסטורי==
מתקפת ברוסילוב נגד הצבא האוסטרו-הונגרי החלה ב-4 ביוני 1916 ותוך זמן קצר התקדמו הרוסים במהירות בגליציה. ב-8 ביוני 1916 כבשו הרוסים את לוצק והתקרבו לעיר קובל. הרמטכ"ל הגרמני אריך פון פאלקנהיין ביקש מעמיתו האוסטרי קונרד פון הצנדורף להעביר כוחות מהחזית האיטלקית לגליציה. בינתיים הצליח מפקד החזית המזרחית גנרל פאול פון הינדנבורג לשנע בעזרת מערכת רכבות יעילה, כוחות מהחזית המערבית בפיקודו של גנרל אלכסנדר פון לינסינגן כדי לעצור את המתקפה הרוסית המתקדמת לעבר קובל.
==הקרב==
ההתקפה הרוסית התחילה בהפגזה ארטילרית כבדה וממושכת וכך ניטל יתרון ההפתעה. לאחר מכן החלה ההתקפה של חיל הרגלים בגלים בדומה לקרבות בחזית המערבית.

לרוסים נגרמו 55.000 אבדות בהרוגים ופצועים והם נאלצו להפסיק את התקדמותם לעבר קובל.

==תוצאות==
קרב קובל סימן את תחילת דעיכת מתקפת ברוסילוב. רומניה הצטרפה למדינות ההסכמה בעקבות הצלחתם הראשונית של הרוסים במתקפה זו, אולם לאחר עצירתה, התפנו הגרמנים והאוסטרו-הונגרים לתקוף את רומניה ובמסע בזק צבאי כבשו אותה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:קרבות החזית המזרחית במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:1916 ברוסיה
קובל
קובל
קובל
אמנות (מחזה)

עטיפת הגרסה האנגלית של המחזה
אמנות (צרפתית: Art) הוא המחזה השלישי של המחברת הצרפתיה יסמינה רזה. המחזה עלה להצגת בכורה בשנת 1994 בתיאטרון שאנז אליזה בפריז והפך עד מהרה להצלחה ברחבי העולם; הוא הוצג בזה אחר זה בבירות ערים רבות בעולם, זכה במספר פרסים (פרס מולייר, פרס טוני ופרס לורנס אוליבייה) ותורגם לכ-35 שפות, כולל עברית.

המחזה, המעלה שאלות על קו התפר שבין רעות גברית ואמנות, עוסק בידידות ארוכת שנים בין שלושה גברים שמועמדת למבחן על ידי ציור. אחד מהשלושה, סרג', רוכש ציור מודרני שכולו מלבן לבן – בסכום עתק של לא פחות מ-200,000 פרנקים. הוא מגן על הבחירה שלו, אך חברו הטוב מארק מזדעזע מכך שהוא קורא ל"חתיכת בד צבועה לבן" אמנות ותוקף את החלטתו. בתווך עומד החבר השלישי איוואן המנסה לפייס בין השניים.

המחזה אינו מחולק למערכות ולסצנות מסורתיות, אך מפוצל בכל זאת לחלקים ממוספרים. חלק אחד הוא דיאלוגים בין שתי דמויות, חלק נוסף כולל מונולוגים שאחת הדמויות מפנה ישירות לקהל, וחלק אחר הוא שיחה בין כל השלושה. בתחילת הסוף של המחזה, וברוב הסצינות המתרחשות בדירה של סרג', מוצג ציור לבן גדול באופן בולט.

הגרסה העברית של המחזה בתרגום של נסים אלוני הוצג בתיאטרון בית ליסין בשנת 1996, בהשתתפות השחקנים יוסי בנאי וששון גבאי. המחזה עלה שוב בדצמבר 2011 בתיאטרון חיפה בכיכובם של נתן דטנר בתפקיד מרק, נורמן עיסא בתפקיד איוואן ואוהד קנולר בתפקיד סרג'. בינואר 2019 הועלה המחזה פעם נוספת באותו תרגום בחוג לאומנות התיאטרון באוניברסיטת תל אביב. הגרסה המקורית בצרפתית בוימה בין היתר על ידי פטריס קרברה, והשתתפו בה השחקנים פייר ואנק (מארק), פבריס לוקיני (סרג') ופייר ארדיטי (איוואן). הנוסח האנגלי של המחזה, שחובר על ידי כריסטופר המפטון, עלה ב'תיאטרון ווסט אנד' בלונדון באוקטובר 1996, בכיכובו של אלברט פיני. בפברואר 1998 הוא הוצג בברודוויי בניו יורק בהשתתפות אלן אלדה (מארק), ויקטור גרבר (סרג') ואלפרד מולינה (איוואן), והמשיך להופיע 600 פעמים. גרסאות מקומיות של המחזה הוצגו בין היתר בערים ברלין, שיקגו, טוקיו, ליסבון, סנט פטרסבורג, בומביי, יוהנסבורג, בואנוס איירס, תוניסיה וברטיסלאבה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://theatrart.free.fr אתר המוקדש למחזה] 
* [http://www.ht1.co.il/?CategoryID=155&ArticleID=37807 אמנות] באתר תיאטרון חיפה
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחזות צרפתיים
קטגוריה:מחזות משנות ה-1990
קטגוריה:זוכי פרס טוני למחזה הטוב ביותר
החיים בשלוש גרסאות

ברנט ספינר ו[[הלן האנט בסצנה מהמחזה, בתיאטרון סקוור]]
החיים בשלוש גרסאות (במקור: Trois versions de la vie) הוא המחזה החמישי של המחברת הצרפתיה יסמינה רזה. היצירה עלתה להצגת בכורה ב-29 אוקטובר 2000 בתיאטרון האקדמיה בווינה בבימויו של לוק בונדי, וזכה עד מהרה להצלחה רבה בדומה ליצירה קודמת של רזה, אמנות.

הופעת הבכורה של ההפקה הצרפתית המקורית עלתה ב-7 באוקטובר 2000 בתיאטרון אנטואן בפריז, ובאנגליה עלה המחזה לבמות התיאטרון המלכותי הלאומי בלונדון ב-7 בדצמבר 2000 ומאוחר יותר גם בניו יורק. הנוסח האנגלי חובר על ידי כריסטופר המפטון תחת השם "Life x 3". הגרסה העברית של המחזה, בתרגום של דורי פרנס ובבימוי של אילן רונן, עלתה ב-21 בדצמבר 2002 והשתתפו בה השחקנים תמר מיכאל, עדי אייזנמן, עופר עמרם, חנה חגין ודרור לוי. 

המחזה הוא סאטירה נוקבת על הבורגנות והזוגיות בשנות האלפיים. העלילה מתארת את סיפורם של בני הזוג פינידורי שילדם מנדנד להם שוב ושוב. את ההמולה מחריפים זוג חברים שמצלצלים בדלת. הם באו לסעוד ארוחת ערב, אולם מארחיהם חשבו שהארוחה תוכננה רק למחר. הסיטואציה הבסיסית הזו מוצגת בשלוש גרסאות של התמודדות עם אותו מצב, המדגישות את הצדדים הקומיים והמגוחכים שבחיי שני הזוגות. בפעם הראשונה הנרי מובס בכל העימותים, בפעם השנייה הוא מופיע מחוזק אבל מפסיד שוב, ובשלישית הוא מספיק ציני ומחושב כדי לצלוח את הסיטואציה.

ההצגה עלתה בתיאטרון גשר ב-31 בדצמבר 2012, בבימויו של אמיר וולף, בכיכובם של גלעד קלטר, נועה קולר, נטע שפיגלמן ורום קלטר.
 
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מחזות צרפתיים
קטגוריה:מחזות סאטיריים
קטגוריה:מחזות משנות ה-2000
בן הרוש

בן הרוש הוא שם משפחה הנפוץ בעיקר בקרב יהודי צפון אפריקה ואשר מקורו ביהדות ספרד. מקור השם הוא גרסה של השם העברי בן הראש (על כן ועל-פי רוב, השם בן הרוֹש נהגה במצלול: בן הראש, כאשר האות ו' אמורה להיות מנוקדת בחוֹלם).
בהקשר המקראי, המילה העברית "ראש" מציינת בעל תפקיד או העומד בראש גוף מסוים. מאוחר יותר שם זה נהפך לתואר של העומד בראש ישיבה, קהילה או יחידה מנהלתית. גם בשפה הברברית משמעות המילה היא מנהיג העומד בראש משפחה או שבט.
על פי מסורת עממית, יהודים בשם בן הרוש והגרסאות של שם זה, אשר חיו בקהילות יהודיות במרוקו שמרבית חבריהן היו צאצאים למגורשי ספרד, נחשבו לצאצאים של הרא"ש, כינויו של הרב אשר בן יחיאל שנפטר בעיר טולדו.<ref></ref>

קטגוריה:שמות משפחה יהודיים
סטוז'יצה ארנה

סטוז'יצה ארנה (בסלובנית: Arena Stožice) הוא מתקן ספורט רב תכליתי השוכן בעיר ליובליאנה שבסלובניה. האולם מכיל 12,480 מקומות ישיבה במשחקי הכדורסל המקיימים בו לרוב, והוא האולם הגדול ביותר בסלובניה. הוא נושא את שמו של פארק הספורט סטוז'יצה שהאולם מהווה חלק ממנו, לצד אצטדיון סטוז'יצה.

האולם משמש כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורסל הסלובנית אולימפיה ליובליאנה, ושל קבוצות הכדורעף והכדוריד המקומיות. ומיועד להיות ביתם המרכזי של מרבית נבחרות הספורט הסלובניות השונות.

המתקן נחנך ב-10 באוגוסט 2010, במשחק הכדורסל בין נבחרת סלובניה, המארחת, לנבחרת ספרד (בזמנו, אלופת אירופה).

מעת לעת, מעבר לאירועי הספורט, מתקיימים באולם מופעי מוזיקה וכבר הספיקו להתארח בו לאונרד כהן, סטינג ועוד.

בספטמבר 2013 אירח האולם את השלבים המתקדמים כולל הגמר של אליפות אירופה בכדורסל 2013 שנערכה בסלובניה.

== קישורים חיצוניים ==
 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:ליובליאנה: ספורט
קטגוריה:אולמות כדורסל בסלובניה
קטגוריה:ליובליאנה: מבנים
גד בן דרור

גד בן דרור (2008)
גד בן דרור (נולד ב-10 בספטמבר 1959) הוא כדורגלן עבר ישראלי, וכיום יו"ר עמותת אדי המקדמת תרומת איברים בישראל.

== ביוגרפיה ==
גד בן דרור הוא בנם של דבורה מכנס ושמואל בן דרור, שהיה הקפטן הראשון של נבחרת ישראל בכדורגל ואף כבש את השער הראשון בתולדותיה בשנת 1948. בן דרור סיים את לימודיו בתיכון אורט סינגאלובסקי בתל אביב בשנת 1979 לאחר שלמד הנדסה במסגרת לימודי כיתות יג'-יד'. בעל תעודת הנדסאי חשמל. בשנת 1979 התגייס לחיל האוויר כהנדסאי והוכר כספורטאי מצטיין. לבן דרור תואר בכלכלה.

בן דרור הגיע ממשפחה של כדורגלנים (שהבולטים שבהם: גד ועודד מכנס, ישראל בן דרור, אמנון בן דרור ואילן בן דרור). גדל במחלקת הנוער של מכבי פתח תקווה וזכה במסגרת קבוצת הנוער בגביע המדינה לנוער, ובגיל 16 צורף לקבוצת הבוגרת של המועדון. בן דרור היה שחקן מכבי פתח תקווה בין השנים 1986–1976, ועלה עמה מהליגה השנייה לליגת העל. בן דרור שימש כקפטן קבוצת מכבי פתח תקווה כמעט לאורך כל הקריירה שלו, והחל לשמש בתפקיד זה עוד בטרם מלאו לו 20 שנים.

בשנים 1981–1978 הוא נמנה עם סגל נבחרת ישראל, ובמדיה הופיע ב-2 משחקים רשמיים. בין מאמניו ניתן למנות את: משה מאירי, נחום סטלמך, זאב זלצר ויוסף מרימוביץ'. בשנת 1986 פרש מכדורגל מקצועני עקב פציעות חוזרות כשבראשן פציעה ברצועה הצולבת הקדמית, וסיים קורס מאמנים במכון וינגייט בשנת 1990. בנוסף אימן קבוצות ילדים ונוער במכבי פתח תקווה וגם שימש כמאמן בליגה למקומות עבודה.

בן דרור היה ממקימי קבוצת הוותיקים של פתח תקווה, שזכתה בגביעים רבים ובאליפות ליגת הוותיקים, והייתה לאחת מהקבוצות הדומיננטיות בשנים 1995–2005 שבהן שימש כקפטן הקבוצה.

היה ממקימי היישוב ברקן בשומרון והתגורר ביישוב בין השנים 1981 - 1994. בשנת 1994 עבר לפתח תקווה. עם הפרישה מכדורגל החל לעבוד בחקלאות בברקן ובשטחי הגידול המשפחתיים בפתח תקווה. הקים חברות לבנייה והגנה על בתים כנגד רעידות אדמה. 

בן דרור ממלא בהתנדבות משנת 2004 את תפקיד יו"ר עמותת אדי לקידום השתלת איברים בישראל. העמותה הוקמה על ידי הוריו דבורה ושמואל, בשנת 1978 על שם אחיו אהוד שנפטר באותה שנה בעודו ממתין לתרומת כליה. בצוואתו ביקש אהוד לקדם את תרומת האיברים בארץ. כמו כן פעל לקידום חקיקת "חוק מוות מוחי-נשימתי, התשס"ח-2008" שמטרתו לאפשר ולעודד לאנשים מאמינים לתרום איברים, ובנוסף פעל לקידום "חוק השתלת איברים, התשס"ח-2008" שמטרתו לקדם את תרומת האיברים בקרב כלל האוכלוסייה. 

בן דרור תורם ומארגן מדי שנה מופע התרמה במסגרת העמותה, כשהתרומות משמשות למטרות הנצחת אנשים שנפטרו ובני משפחותיהם נתנו את הסכמתם לתרומת איברים. הוא ארגן וייסד בהתנדבות בשנים 2002-2005 דואתלון בפתח תקווה ע"ש אחיו אדורם בהשתתפות אלפי בוגרים ובני נוער. הדואתלון היה הראשון שהתקיים בעיר והיווה חלק מהליגה השנתית של הטריאתלון בארץ. 

בן דרור נשוי לאמירה, אב לשלושה בנים.

==קישורים חיצוניים ==

* [http://www.agudatadi.org.il אתר אגודת אדי]

קטגוריה:בלמי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
גד
קטגוריה:משפחת מכנס
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון אורט סינגאלובסקי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1959
האולימפיקו דה בדאלונה

האולימפיקו דה בדאלונה (בקטלאנית: Pavelló Olímpic de Badalona) הוא אולם כדורסל השוכן בעיר בדאלונה, אשר בחבל קטלוניה שבספרד. האולם נבנה לקראת אירוח משחקי הכדורסל של אולימפיאדת 1992 שנערכה בעיר ברצלונה, ונחנך ב-1991. בשל מבנהו ארכיטקטוני הייחודי לאותה העת, זכה האולם ב-1992 בפרס האיחוד האירופי לאדרכילות עכשווית.

לרוב משמש האולם כמגרשה הביתי של קבוצת הכדורסל חובנטוד בדאלונה.

האולימפיקו דה בדאלונה בזמן משחק כדורסל

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קצרמר ספרד
קטגוריה:אולמות כדורסל בספרד
קטגוריה:אולימפיאדת ברצלונה (1992)
קטגוריה:בדאלונה: ספורט
קטגוריה:קטלוניה: מבנים
קטגוריה:חובנטוד בדאלונה
מבח"ר

מכללת בני ברק החרדית (מבח"ר) היא מכללה המיועדת לציבור החרדי, כחלק ממהפכת התעסוקה וההשכלה במגזר החרדי במאה ה-21. המכללה הוקמה בשנת תש"ס - 2000, על ידי ד"ר אברהם פוס, והרב יחזקאל פוגל, המקימים של המרכז החרדי להכשרה מקצועית, המכללה הוקמה כעמותה נפרדת וללא קשר רשמי עם המרכז החרדי. כיום המנכ"ל שלה הוא מאיר יעקובוביץ, לשעבר מנהל מוסדות חורב בירושלים. במבח"ר קיימים מסלולי לימודים מגוונים מטעם כמה אוניברסיטאות, והתארים הם מטעם אוניברסיטאות אלה.

==צביון==
במטרה לשמור על הצביון המתאים לציבור החרדי קיימת במכללה הפרדה מגדרית מלאה: נשים לומדות בשעות הבוקר והצהריים, והגברים - בשעות הערב.

למכללה צביון ליטאי-חסידי, לעומת המכללה החרדית ירושלים, המנוהלת על ידי עדינה בר שלום, בתו של הרב עובדיה יוסף, שמזוהה יותר עם תנועת ש"ס.

==מסלולי הלימוד==
המכללה מפעילה מכינה קדם אקדמית בה לומדים עברית, אנגלית, מתמטיקה ומדעים, וניגשים לבחינה הפסיכומטרית.

;גברים
* תואר ראשון - סיעוד (המכללה האקדמית תל אביב יפו) עבודה סוציאלית (אוניברסיטת חיפה), מדעי המחשב (המרכז האקדמי לב), שירותי אנוש (אוניברסיטת חיפה), מיפוי וגיאו-אינפורמציה (הטכניון).
* תואר שני - ייעוץ חינוכי (אוניברסיטת חיפה), עבודה סוציאלית (אוניברסיטת חיפה) ומנהל עסקים (המרכז האקדמי לב).

;נשים
* תואר ראשון - הפרעות בתקשורת (אוניברסיטת תל אביב), ריפוי בעיסוק (אוניברסיטת חיפה), עבודה סוציאלית (אוניברסיטת חיפה) וסיעוד (המרכז האקדמי לב).
* תואר שני - הפרעות בתקשורת (אוניברסיטת תל אביב), סיעוד (אוניברסיטת חיפה), ייעוץ חינוכי (אוניברסיטת חיפה), עבודה סוציאלית (אוניברסיטת חיפה) וטיפול באמנות (אוניברסיטת חיפה).

למכללה אין מערך מלגות משל עצמה אלא המלגות מתקבלות לפי האוניברסיטה אליה מקושרת תוכנית הלימודים של הסטודנט. עקב שכיחותו הגבוהה של מצב סוציו-אקונומי נמוך בחברה החרדית רוב התלמידים מקבלים מלגות.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: מכללות
קטגוריה:בני ברק: מוסדות חינוך
קטגוריה:מוסדות לימוד חרדיים בישראל
קטגוריה:חרדים באקדמיה בישראל
BitDefender

BitDefender היא היא חברת טכנולוגיה רומנית שבסיסה בבוקרשט, המתמחה באבטחת מידע וסייבר סקיוריטי. לחברה משרדים בארצות הברית, אירופה, אוסטרליה והמזרח התיכון ומוצריה מופצים נמצאים בלמעלה מ-150 מדינות.

החברה נוסדה על ידי המנכ"ל הנוכחי ובעל המניות העיקרי שלה, פלורין טאלפס. היא מפתחת ומספקת מוצרים ושירותי אבטחת סייבר, כולל הגנה על נקודות קצה, אבטחה בענן ואבטחה מנוהלת, תוכנת אנטי-וירוס ואבטחת IoT. נכון לשנת 2024, החברה מעסיקה יותר מ-1,800 עובדים ברחבי העולם.

BitDefender זכתה במספר פרסים מארגון AV-Comparatives, הבודק ומדרג מוצרי אנטי-וירוס.
==היסטוריה==
תוכנת BitDefender פותחה במקור כתוכנת אנטי-וירוס על ידי SOFTWIN, חברה שהוקמה בשנת 1990 ברומניה. משנת 1996 עד 2001, שווקה בשם כ-AVX (Antivirus Expert), אז מותגה החברה והתוכנה מחדש תחת השם BitDefender. התוכנה שווקה במודל פרימיום (עם גרסה חינמית, וגרסה בתשלום. במשך הזמן נוספו לתוכנה יכולת נוספות כולל טיפול ברוגלות, חומת אש, בקרת פרטיות, סינון דואר אלקטרוני, בקרת הורים, ומניעת וירוסים.

בשנת 2011 השיקה החברה מגוון של מוצרי אבטחת מידע ווירטואליזציה לשוק הארגוני.

בשנת 2015 השיקה החברה מוצר חומרה לשוק הביתי, Bitdefender BOX, לאבטחת קישוריות של מוצרים עם גישה ל.

בשנת 2016 החברה הצטרפה ליוזמת No More Ransom, והשיקה כלי פענוח חינמיים לנפגעי התקפות כופר.

בשנת 2017 החברה ביצעה את הרכישה הגדולה הראשונה שלה, שרכשה את המפיץ שלה בצרפת. בנוסף הקרן הבריטית Vitruvian רכשה 30% ממניות החברה לפי הערכת שווי של כ-600 מיליון דולר. באותה שנה גם הגישה חברת הטכנולוגיה הישראלית-אמריקאית פינג'אן החזקות תביעה נגד BitDefender על הפרת פטנט. התביעה הסתיימה בפשרה שכללה חתימה ותשלום על הסכם רישוי לפטנט.

בשנת 2018, פתחה חברת בת חדשה באוסטרליה, ורכשה גם את חברת התוכנה RedSocks שפיתחה פתרונות לניתוח התנהגות ואבטחת רשתות.

בפברואר 2022 נבחרה קבוצת מולטיפוינט למפיצה הבלעדית של פתרונות ביטדיפנדר בישראל.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות אבטחת מחשבים
קטגוריה:תוכנות אנטי-וירוס
מגבעת קנייטש

מגבעת קנייטש
חבר הכנסת [[אורי מקלב חובש מגבעת קנייטש]]
מגבעת קנייטש (קנייטש ביידיש "קמט"; במקור מגרמנית: knautsch) הוא תת-סוג של כובע פדורה שגברים חרדים מהזרם הליטאי, הספרדי וחסידי חב"ד נוהגים לחבוש. המגבעת נקראת כך על שם הקיפול הנעשה בחזיתה. המגבעת עשויה בדרך כלל מלבד, אך ישנם סוגים נוספים העשויים מקטיפה, זמש או צמר.

== צורתה ==
מגבעת הקנייטש דומה בצורתה הבסיסית לפדורה, גם בכיפתה של המגבעת ישנו קמט מרכזי לכל אורכה של הכיפה ובקדמתה ישנם שני קמטים נוספים קטנים יותר (נקראים בסלנג "עיניים") ישנה דעה כי הן נועדו לתפיסת המגבעת. המגבעת מיוצרת כאשר התיתורה המקיפה אותו מוטה כלפי מעלה בדומה לקאפעלוש מלבד חלקו הקדמי ה"קנייטש" המוטה כלפי מטה, אצל חסידי חב"ד הקמט המרכזי בכיפתו של מגבעת הקנייטש עמוק ורחב יותר והקנייטש נוטה תמיד כלפי מטה ובזווית חדה יותר, כמו כן חלקם מעצבים את הקמט העליון בצורת משולש.

אצל הליטאים וחסידי חב"ד המגבעת משמשת בימי חול, בשבתות ובחגים. בקרב ספרדים יש החובשים בעיקר בשבת וכן בשמחות ואירועים המתלבשים אליהם בלבוש חגיגי, נהוג לחבוש את הקנייטש.

חרדים בני הזרם הליטאי והספרדי חובשים לראשם את מגבעת הקנייטש לרוב כאשר שוליו הקדמיים נוטים כלפי מעלה, אולם ניתן לראות תלמידי ישיבות רבים שמטעמי נוחות אינם עושים זאת במשך ימות השבוע.

רוחב השוליים ואורכו של הקנייטש משתנה בהתאם לאופנה החרדית, לעיתים הוא רחב ולעיתים הוא צר יותר.

== ייצור ==
מגבעות הקנייטש מיוצרות בעיקר באיטליה, הונגריה וצ'כיה. חברות הייצור המובילה לייצור המגבעות היא בורסלינו, יחד עם זאת במגזר החרדי קיימות מספר רשתות למכירת מגבעות המייצרות מגבעות תחת מותגים פרטיים שלהם.

==קישורים חיצוניים==

* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:לבוש חרדי
קטגוריה:בגדי שבת ויום טוב
קטגוריה:כובעים
קטגוריה:בגדי גברים
אלאן שאלון

הלוגו של הקבוצה עד שנת 2013
הלוגו של הקבוצה בשנים 2013-2018
ההיכל הביתי הקולוסיאום
אלאן ספורטיף שאלון (בצרפתית: Élan sportif chalonnais) היא קבוצת כדורסל צרפתית מהעיר שאלון-סור-סון, הקבוצה מתמודדת בProB.

== היסטוריה ==
המועדון נוסד בשנת 1955. בשנת 1970 המועדון אוחד עם קבוצת בורנוף מרקורי. בעונת 1994 החלה הקבוצה לשחק בליגה השנייה, ובעונת החלה לשחק בליגה הבכירה.

הקבוצה משתתפת במסגרות האירופאיות מאז עונת . בין היתר במפעלי גביע קוראץ', גביע ספורטה, גביע יול"ב והיורוצ'לנג'. ברוב המקרים לא עברה את שלב הבתים.

בעונת 2000/01, הגיעה הקבוצה עד לגמר גביע ספורטה והפסידה לקבוצת מארוסי מיוון 74-72.

בעונות 2004, 2005, 2007, הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הפלייאוף של הליגה.

בעונת 2010/11 זכתה הקבוצה בתואר הראשון בתולדותיה, בגביע הצרפתי, לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת לימוז' 71-79.

בעונת 2011/12 זכתה הקבוצה בדאבל היסטורי, כשניצחה שוב את לימוז' בגמר הגביע 75-83. וזכתה לראשונה בתולדותיה באליפות צרפת כניצחה את קבוצת לה מאן סארת במשחק הגמר 76-95.

בעונת 2011/12, הגיעה הקבוצה עד לגמר היורוצ'לנג'. אך הפסידה לקבוצת בשיקטש מטורקיה 91-86.

בעונת 2012/2013 השתתפה לראשונה ביורוליג.

בעונת 2016/2017 זכתה בפעם השנייה בתולדותיה באליפות צרפת.

אולם הבית של המועדון הוא הקולוסיאום המכיל 4,540 מקומות ישיבה.

=== שחקני עבר מפורסמים ===
* ג'ון בסט
* מאמוטו דיארה
* סטפן אוסטרובסקי
* אורי כהן-מינץ
* יודוניס האסלם
* רפי מנקו
* פרדריק בורדיון

==תארים והישגים==
*הליגה הצרפתית:
**אליפות (2): 2012, 2017
**חצי גמר: 2004, 2005, 2007, 2013
*הגביע הצרפתי:
**זכייה (2): 2011, 2012
**גמר: 2013
*גביע ספורטה:
**גמר: 2001
*יורוצ'לנג:
**גמר: 2012

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20110108154515/http://www.fans-elanchalon.net/nsite/accueil/accueil.html אתר אוהדים]

קטגוריה:קבוצות כדורסל צרפתיות
קטגוריה:בורגון
מעמדות (יהדות)

על פי המתואר במשנה, רוב ישראל התחלקו למעמדות, כלומר קבוצת יהודים שייצגו את כלל העם בבית המקדש ושימשו כנציגיהם במעמד הקרבת קרבן התמיד.

==המקור במשנה==
המקור הראשון במשנה למעמדות מוזכר בעקבות המאמר הקובע כי "בשלשה פרקים בשנה כוהנים נושאים את כפיהם", כשאחד מהפרקים הם המעמדות שבהם הייתה נשיאת כפיים, בעקבות כך מבהירה המשנה מה הן המעמדות:

===כנגד משמרות כהונה===

חלוקת הכהנים ל-24 קבוצות עבודה, על פי בתי אבות, נזכרת לראשונה בתנ"ך בספר דברי הימים. שם נזכרות גם חלוקות של הלויים ל-24 קבוצות.

המשנה מסבירה כי היו עשרים וארבע המשמרות של הכהנים שהיו בירושלים (מקובל מפי רב כי משה רבנו תיקן לעם ישראל שמונה משמרות, שמואל הנביא הרחיבן לשש עשרה, ודוד המלך העמידן על עשרים וארבע). תפקידם של הכהנים, היה להיות "שלוחי דרחמנא" (=שלוחי ה') ולהקריב את הקרבנות.

על פי הפסוק תוקן על ידי חכמי ישראל, כי המשמרות (של הכהנים) עצמם יהיו כלולים בעשרים וארבעה מעמדות, שבהם כלולים היו משלוש הקבוצות - כהנים, לויים, ו"ישראלים" - יהודים שאינם כלולים באחת משתי קבוצות אלו. במעמדות באו השליחים לייצג את העם, הכהנים ייצגו זאת בעבודה, הלויים בדוכנם, וה"ישראלים" ייצגו את ה"ישראלים" שבעם, שבשליחותם מוקרב קרבן התמיד, (על פי ההלכה שמקריב הקרבן צריך לשהות שם בשעת ההקרבה).

חלק ה"ישראלים" שבמעמד התפצל לשניים: חלקם שהתגוררו ירושלים לעמוד בפועל ליד קרבן התמיד כדי לקיים את ההלכה שמקריב הקרבן צריך לעמוד על גביו בשעת ההקרבה, וחלק אחר מכל היהודים שהתגוררו מחוצה לה, התכנס בבית הכנסת - במקומם ולא בירושלים, שם קבעו את היום ליום תפילה ותענית, ואף קראו בתורה בפרשת בראשית כפי הסדר המפורט במשנה.

==סדר מעמדות==
סדר המעמדות, או סדר המערכה הוא מערכת ליטורגית מימי הביניים, המורכבת מקטעים של מקרא וספרות חז"ל. הוא מופיע בהרבה סידורים, במגוון נוסחאות ומבחר הקטעים שבו.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.daat.ac.il/encyclopedia/value.asp?id1=926 הערך מעמדות] באנציקלופדיה יהודית דעת
*אופיר מינץ-מנור, [https://www.jstor.org/stable/23605105 מ'סדר המערכה' ל'סדר המעמדות': גלגוליו של מנהג ליטורגי בימי הביניים], בתוך תרביץ כרך עג, חוברת ב (טבת-אדר תשס"ד), עמ' 293-310. הלינק למאגר JSTOR.
* יעקב ישראל סטל, [http://www.daat.ac.il/daat/tfila/iyun/stal-nishmat.pdf אמירת 'נשמת כל חי' בימות החול ובכל יום: לתולדות מנהג המעמדות בקרב יהודי אשכנז], באתר "דעת". נדפס במקור בספר השנה ירושתנו, ספר חמישי, תשע"א

==הערות שוליים==

קטגוריה:בית המקדש
קטגוריה:כהונה
קטגוריה:לויים
דלתא 1000

הדלתא 1000 היה משגר לוויינים אמריקאי ששימש ל-8 שיגורי לוויינים בין 1972 ל-1975. הטיל הוא בן לסדרת טילי הדלתא. לטיל היו מספר גרסאות, כל גרסה הייתה בעלת מספר זיהוי בן 4 ספרות כשהספרה הראשונה היא 1.

לכל גרסאות הדלתא 1000 היו אותם מגברים ואותו שלב ראשון. השלב הראשון היה שלב Extended Long Tank Thor שהיה שדרוג של הLong Tank Thor שהיה בעצמו נגזרת של טיל התור המקורי. לשלב הראשון נוספו ארבעה, שישה או תשעה מאיצים מסוג קסטור-2.

לשב שני השתמשו בשלבים מתאימים ליעדי המשימה. שלושה שיגורים השתמשו בשלב שני מסוג דלתא F (לשיגור אקספלורר 47, 50 ו-51), ובשיגורים האחרים השמשו בשלב חדש בשם דלתא P.

במספר שיגורים נוסף גם שלב שלישי מסוג סטאר-37D או 37E (לשיגורים אל מעבר למסלול לווייני נמוך).

שיגורי הדלתא 1000 בוצעו או ב-LC-17 מנמל החלל קייפ קנוורל או ב-SLC-2W מבסיס חיל האוויר ונדנברג. שמונה שיגורים בוצעו וכולם הושלמו בהצלחה.

==ראו גם==
*משגר לוויינים

==קישורים חיצוניים==

* [http://astronautix.com/lvs/dela1000.htm Encyclopedia Astronautica Delta 1000 (אנגלית)]

קטגוריה:סדרת טילי דלתא
עלילות פרדיננד פדהצור בקיצור

המלך פרדיננד ב"[[גן סיפור" בחולוןהפסל: יצחק מבורך]]
עלילות פֶרְדִינַנְד פְּדָהצוּר בקיצור הוא ספר ילדים עברי שכתב אפרים סידון ואייר יוסי אבולעפיה. הספר יצא לאור בשנת 1976 בהוצאת כתר, בסדרה "כתר לי" שבעריכת אסתר סופר. הספר מנוקד וכתוב בחרוזים. הוא מיועד לילדים בגיל הגן ובראשית קריאה, ומלמד, בצורה משעשעת, על מגבלות הכוח של השלטון.

==תמצית העלילה==
אזרח מדדה על רגל אחת
הספר עוסק ב"מלך זקן, נבון וחכם" שנקרא בקיצור פֶרְדִינַנְד פְּדָהצוּר. המלך היה אהוב על עמו, אך במסיבת מלכים אמר בן מלך ידוע:
:

פרדיננד פדהצור רצה להוכיח שבן המלך טועה, ולכן הוציא צו שעל כל תושבי המדינה להפסיק ללכת על שתיים ובמקום זאת ללכת על רגל אחת. בנוסף, על כל הפקידים "מקל של כביסה באוזן לתלות". משלחת של זקנים פנתה אל המלך בבקשה שיתיר ללכת על שתיים, אך הוא לא נענה לבקשה, והוסיף עוד צו: איסור על הגייתן של האותיות א', ד', י', מ', ו'. שוב עלתה משלחת זקנים אל המלך, בבקשה לבטל צו זה, וציינו שבעם מתחילה מחאה. המלך סירב, וצעק אל העם ברמקול:
:

בעודו מאיים, עלה כל העם אל הארמון, תפס את המלך ודחפוֹ לארגז, ושלח אותו הרחק ככל האפשר. והעם חי בשלווה ובשקט, בלי מלך נחמד לאהוב, אך גם בלי חשש משגעונות של מלך טיפש.

==עיצוב הספר==
בספר עשרים עמודים, והוא עשיר באיורים: כמחצית מעמודי הספר (בדרך כלל העמודים השמאליים) מכילים איורים בלבד. וגם בעמודי הטקסט משולבים איורים. מחצית מהאיורים צבעוניים, ומחציתם בשחור-לבן. במהדורה המחודשת שיצאה בשנת 2015, כל איורי הספר בצבע.

==פרשנות==
===המסר שבסיפור===
פקיד עם מקל כביסה באוזנו
הסיפור מלמד על מגבלות הכוח של השלטון: גם מלך אהוב אינו יכול להתמיד בהטלת גזרות על עמו, משום שגישה זו תביא להדחתו. מנחם רגב העיר על כך:
:
רגב מוסיף כי:
:

===גישה ביקורתית למלך===
מעמדו של המלך רם ונישא, אך גישה ביקורתית כלפיו, כאשר מעשיו ראויים לביקורת, מופיעה ביצירות אחדות לילדים. מנחם רגב מונה ומנתח יצירות אחדות כאלה: "הנסיך הקטן", "בגדי המלך החדשים", שירה של קדיה מולודובסקי "כף אורז" וספרו של דוקטור סוס "המלך צב-צב".

==עיבודים==
*הסיפור עובד למחזה בבימויו של ישראל גוריון שהוצג בתיאטרון "מדיטק" בחולון. מחזה נוסף המבוסס על הספר, יצא בשנת 1977 בבימוי נחום שליט, ובכיכובם של אברהם סלקטר, אבי יקיר, תמי אשל ודורית פן. 
*נעשו עיבודים טלוויזיוניים לסיפור בתוכניות הטלוויזיה "שלוש ארבע חמש וחצי" ו"בעקבות הסיפורים הקסומים" .

==גן סיפור==
בחולון הוקם גן סיפור "עלילות פרדיננד פדהצור בקיצור" ובו שלושה פסלים: המלך פרדיננד, אזרח מדדה על רגל אחת ופקיד עם מקל כביסה תקוע באזנו.

==לקריאה נוספת==
* מנחם רגב, בדרכי הספרות לילדים, אורנים, בית-ספר לחינוך של התנועה הקיבוצית, 1985, עמ' 89-81
* רות גונן, "עם המסרב לשאת ולסבול : הפן הוויזואלי בספרו של סידון 'עלילות פרדיננד פדהצור בקיצור'", מעגלי קריאה 21, תשנ"ב, עמ' 84-63

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספרי ילדים ונוער בעברית
קטגוריה:ספרי 1976
קטגוריה:ספרי הוצאת כתר