OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יעקב הגר

הרב יעקב הגר (נולד בי' בתשרי ה'תשט"ז - 26 בספטמבר 1955) הוא האדמו"ר הנוכחי מסרט ויז'ניץ וחבר מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל.

==ביוגרפיה==
נולד ביום הכיפורים ה'תשט"ז, לרבי אליעזר הגר האדמו"ר מסרט ויז'ניץ ולחיה צירל, בתו של הרב שלום עוזר ברוין מקריית אתא.

התחנך במוסדות החסידות, ולמד בישיבת יחל ישראל. נישא לחוה, בתו של הרב דוד מתתיהו רבינוביץ, האדמו"ר מביאלא בני ברק.

==בהנהגת הקהילה==
בשנת ה'תשס"א מונה לרב הקהילה. סייע לאביו בהנהגת החסידות ויצא מדי שנה לארצות הברית ולמדינות אירופה לגיוס כספים.

לאחר פטירת אביו בשנת תשע"ה (2015) מונה לאדמו"ר במקומו. בינו לבין חלק מבני משפחתו התקיימו עוד בחיי אביו מאבקי שליטה על החסידות ונכסיה, שהמשיכו גם לאחר מכן.

בשנת תשע"ו (2016) צורף כחבר למועצת גדולי התורה של אגודת ישראל.

הורה לבחורי החסידות להקפיד על ביגוד חסידי שמרני, כמו משקפיים מפלסטיק וחליפות ללא עיטורים. נחשב לבעל קו שמרני בהנהגת החסידות יותר מאביו.

== צאצאיו ==
* בתו טויבא אסתר נשואה לרב יואל איתמר קרויז, בנו של הרב רב קהילת אודווארי שבברוקלין, משמש כראש כולל אברכים ברמת ויז'ניץ.
* בנו ברוך נשוי לשרה רבקה, בת רבי מנחם מנדל הגר האדמו"ר ממרכז חסידי ויז'ניץ.
* בתו יוכבד נשואה לרבי מנחם מנדל דוד הגר, בן רבי שרגא פייבוש הגר, האדמו"ר מקוסוב. ממלא מקום אביו באדמו"רות, לפני כן כיהן כרב ביהמ"ד קאסוב בירושלים ובעבר כיהן כמגיד שיעור בישיבת יחל ישראל.
* בנו יחיאל יהושע נשוי לנחמה חיה, בת רבי חיים שאול טאוב, האדמו"ר ממודזיץ'.
* בנו הרב שלום עוזר נשוי לדבורה יוטא לאה, בת רבי חיים מיכאל ביברפלד, האדמו"ר מזלטיפולי-צ'ורטקוב בלונדון. מכהן כרב קהילת סערט ויז'ניץ בירושלים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי מועצת גדולי התורה של אגודת ישראל
קטגוריה:חיפה: אדמו"רים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קטגוריה:בוגרי ישיבת יחל ישראל
קטגוריה:אדמו"רי ויז'ניץ
קטגוריה:רבני שכונות
ברברה דיין

ברברה דיין (באנגלית: Barbara Dane; נולדה ב-12 במאי 1927) היא זמרת אמריקנית ששרה פולק, בלוז וג'אז.

==ילדותה ונעוריה==
ילדותה של דיין עברה עליה בדטרויט לאחר שהוריה עברו לשם בשנות העשרים מארקנסו. בתיכון היא שרה בהפגנות למען שוויון זכויות גזעי, ולמען צדק כלכלי.

== קריירה מוזיקלית ==
ב-1949 עברה דיין עם משפחתה לסן פרנסיסקו ושם שרה פולק ושירים אקטואליים ברחבי העיר וגם בטלוויזיה וברדיו. בזכות תחיית הג'אז שהתרחשה בעיר בשנות החמישים היא נעשתה מפורסמת עם גרסתה האישית לשירת בלוז וג'אז. ג'אזיסטים מניו אורלינס כמו ג'ורג' לואיס, קי אורי ומקומיים כמו טורק מרפי, ברט ביילס, בוב מילק ואחרים הזמינו אותה לנגן יחדיו באופן קבוע.
לאונרד פד'ר תיאר אותה כ"בסי סמית בסטריאו" ובטיים מגזין אמר עליה "הקול שלה טהור ועשיר... נדיר כמו יהלום עשרים קרט".

בשנת 1959 הסב לואי ארמסטרונג את תשומת לב קוראי טיים מגזין לברברה דיין ושיבח אותה רבות, והזמין אותה להופיע איתו יחדיו ([http://www.youtube.com/watch?v=8x-U62JCF44 סרטון מההופעה]).

== פעילות פוליטית ==
דיין הופיעה למען המאבק לזכויות האזרח, ונגד ההסלמה במלחמת וייטנאם ובהפגנות למען השלום. ברברה הייתה המוזיקאית הראשונה שהופיעה בקובה לאחר המהפכה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:זמרי ג'אז אמריקאים
קטגוריה:זמרות ג'אז אמריקאיות
קטגוריה:זמרות אמריקאיות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
BackTrack

בקטראק (באנגלית: Backtrack) הייתה הפצת גנו/לינוקס שנועדה לבדיקות חדירה ופגיעויות, לגלישה אנונימית, בדיקות רשת ולזיהוי פלילי דיגיטלי. כיום, ניתן למצוא את ההפצה בגרסאות לא רשמיות ברחבי האינטרנט.

המערכת הופצה כשעליה מותקנות מראש תוכניות רבות כגון: סורק הפורטים Nmap, רחרחן Wireshark, כלי התקיפה Ettercap, מקליט הפקודות dSniff ועוד.

פיתוח ההפצה הופסק כשצוות הפיתוח עבר לפתח את ההפצה קאלי לינוקס.

== היסטוריה ==
הגרסה הראשונה של BackTrack שוחררה בתאריך 5 בפברואר 2006 (גרסה BackTrack v.1.0 Beta), פותחה על ידי שני חוקרי אבטחת מידע, מתי אהרוני (Mati Aharoni) ודבון קרנס (Devon Kearns) והייתה שילוב של שתי הפצות קודמות שנועדו לבדיקות חדירה:
* Whoppix - הפצה המבוססת על הפצת קנופיקס (Knoppix) הנטענת מתקליטור אתחול והכילה ממשק משתמש פשוט ויעיל.
* Whax - הפצה המבוססת על הפצת סלקס (Slax) הנטענת מתקליטור אתחול. הכילה מספר גדול של יישומים המיועדים לבודקי חדירה.

==== גרסאות ====
צוות הפיתוח שחרר 11 הפצות אל השוק ובעת שחרור גרסה חדשה, היה מפסיק את מתן השירות לגרסאות הישנות יותר.

הפצת Backtrack 5 מגרסה R3 הייתה האחרונה וכמה חודשים לאחר מכן הופסקה התמיכה בה.

בתאריך 13 במרץ 2013, חברת אופנסיב סקיורטי (Offensive Security) שחררה גרסה משודרגת של ההפצה תחת השם קאלי לינוקס.
{| class="wikitable"
!תאריך יציאה
!גרסה
!שם קוד
|-
|5.6.2006
|v.1.0
|Backtrack Beta
|-
|26.5.2006
|v.1.0
|Backtrack
|-
|6.3.2007
|
|BackTrack 2
|-
|19.6.2008
|
|BackTrack 3
|-
|9.1.2010
|Final
|BackTrack 4
|-
|8.5.2010
|R1
|BackTrack 4
|-
|22.11.2010
|R2
|BackTrack 4
|-
|10.5.2011
|
|BackTrack 5
|-
|18.8.2011
|R1
|BackTrack 5
|-
|1.3.2012
|R2
|BackTrack 5
|-
|13.8.2012
|R3
|BackTrack 5
|}

== מאפיינים ==
Backtrack הייתה מבוססת על הפצות לינוקס שונות, תחילה דביאן (Debian) ולאחר מכן אובונטו (Ubuntu).

המערכת מופצת כשעליה מותקנות מראש תוכניות רבות כגון:
* כלים לביצוע התקפות כח בורטלי.
* כלים לבדיקת רשתות אלחוטיות (Aircrack-ng).
* כלים לבדיקת טכנולוגית VoIP.
* כלי עזר לחקירות דיגיטליות.
* כלי עזר לביצוע הנדסה הפוכה.
* כלי האזנה לתעבורת הרשת (Wireshark).
* מאגר נתונים ופגיעויות נגד מערכות הפעלה (Metasploit).

== ראו גם ==
* סורק פגיעות
* Metasploit
* Parrot Security
* BackBox
* Nubuntu

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.kali.org האתר הרשמי של הפצת Kali Linux] 
* [https://www.offensive-security.com האתר הרשמי של Offensive Security] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הפצות של GNU/לינוקס
קטגוריה:הפצות של לינוקס למטרות אבטחה
קטגוריה:KDE
שלמה שליפר

שלמה שליפר (ברוסית: Шлойме Михелевич (Соломон Михайлович) Шлифер;
23 בדצמבר 1889, סמילה - 1957, מוסקבה) היה רבה של מוסקבה.

אביו, יחיאל מיכל שליפר (1865–1907) היה שוחט ואחר כך רב באולכסנדריה. שלמה שליפר למד בישיבת לידא, שם למד אצל מייסד תנועת "המזרחי" יצחק יעקב ריינס. ב-1913 קיבל סמיכה והתמנה לרבה של העיירה וורונובו, באותה שנה התמנה לרבה של עיירת הולדתו אולכסנדריה. ב-1922 עבר למוסקבה, מ-1922 עד 1931 היה מזכיר וחבר של הרבנות של מוסקבה.

ב-1941 נמלט שליפר לטשקנט. ב-1943 הוא מונה לתפקיד רב באחד מבתי-כנסת במוסקבה. ב-1944 הצטרף לוועד היהודי האנטי-פשיסטי.

ב-1957 תחת הנהלתו נפתחה ישיבה "קול יעקב", שם לימד יהודה לייב לוין.

==לקריאה נוספת==
* מרדכי אלטשולר, יהדות במכבש הסובייטי - בין דת לזהות יהודית בברית-המועצות 1964-1941, מרכז זלמן שזר, 2007.

==קישורים חיצוניים==
* 
* יעקב רועי, 
* [https://web.archive.org/web/20151117020932/http://matzevot.net/Shlifer.html מצבת הרב שלמה שליפר באתר "עדה המצבה"]

קטגוריה:יהודים רוסים
קטגוריה:יהודים אוקראינים
קטגוריה:יהודים סובייטים
קטגוריה:רבנים רוסים
קטגוריה:מוסקבה: רבנים

קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1889
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1957
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1957
יצחק ברלוביץ

ד"ר יצחק ברלוביץ
יצחק ברלוביץ (נולד ב-10 באוקטובר 1949) הוא רופא ישראלי,מומחה למינהל רפואי ומומחה ברפואת ילדים.
כיהן כמנהל המרכז הרפואי וולפסון וכמשנה למנכ"ל משרד הבריאות.

ברלוביץ נולד בעיר וילנה שבליטא (אז בשליטת ברית המועצות), עלה לישראל ב-1958 והתגורר עם משפחתו בחולון. למד רפואה בבית הספר לרפואה באוניברסיטת תל אביב, ובנוסף הוא בוגר תואר שני במינהל מערכות בריאות בבית הספר למינהל עסקים באוניברסיטה זו.

התמחה ברפואת ילדים במרכז רפואי אסף הרופא, וב-1985 החל את עבודתו כעוזר רפואי לראש שירותי האשפוז במשרד הבריאות. ב-1993 התמנה כראש מינהל הרפואה, ב-1997 התמנה למשנה למנכ"ל משרד הבריאות ובדצמבר 2006 החל את עבודתו כמנהל המרכז הרפואי וולפסון. ב-2017 פרש לגמלאות.

בתקופה בה עבד במשרד הבריאות היה שותף בניסוח ״חוק ביטוח בריאות ממלכתי ״וחוק זכויות החולה״, יזם הסדרת הביטוח הרפואי לילדים חסרי ביטוח (ילדי עובדים זרים), יזם הקמת מערך השרות הרפואי לחולי שחפת בישראל.
ד"ר ברלוביץ היה חבר מועצת הבריאות על פי חוק ביטוח בריאות וכיהן כחבר בוועדת סל שירותי הבריאות ("וועדת התרופות") מהקמתה עד שנת 2006.

ד״ר ברלוביץ כיהן כיו״ר ״יהב רופאים -חברה לניהול קופות גמל בע״מ", כמו כן, ד״ר ברלוביץ מכהן כיו"ר המועצה הלאומית לקידום בטיחות, בית ופנאי וחבר במועצה הלאומית ללוגיסטיקה, חבר בהנהלת האגודה לזכויות החולה בישראל, יו״ר פורום ריבוט לחדשנות בבריאות, יו״ר עמותת עיל״ם, מנהל רפואי בחברת Take Care, יועץ רפואי לחברת Hi-Doc, חבר בהנהלת רוטרי סניף חולון, יו״ר ועדת ביקורת של עמותת בתי החולים הציבוריים, חבר בוועד המנהל של עמותת AllCan בישראל.

ד״ר ברלוביץ יזם והשתתף יחד עם הפרופסורים מרדכי שני וגבי בן נון בכתיבת הספר "מערכת הבריאות בישראל" (בהוצאת סטימצקי). לאחרונה עלה הספר במהדורה דיגיטלית באתר ההסתדרות הרפואית.

== פרסים ואותות כבוד ==
* ״אות יקיר שירות המדינה״ לשנת 2012, 
* בשנת 2017 הוענק לו ״התואר אזרח כבוד״ של העיר חולון, 
* בשנת 1995 הוענק לו פרס מנכ״ל משרד הבריאות ״כאות הוקרה והערכה על תרומה מיוחדת למילוי המשימות הלאומיות עליהן מופקד המשרד״.

בנו הבכור, שחר ברלוביץ', הוא יוצר, עורך תוכן ובמאי טלוויזיה ישראלי. בנו הצעיר, ערן ברלוביץ', הוא גריפ בטלוויזיה.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.shavebdika.org.il/MainPage2.aspx שווה בדיקה - אתר שנוסד ביוזמת ד"ר ברלוביץ המאפשר לגולשים לבצע בדיקה ראשונית וכללית של מצב בריאותם]
* 
* [http://doctorsonly.co.il/2011/04/8792/ "להיערך לפתרונות לא שגרתיים- שביתת הרופאים 2011"- ד"ר יצחק ברלוביץ בריאיון לאתר "דוקטורס"]
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:רופאי ילדים ישראלים
קטגוריה:עובדי משרד הבריאות
קטגוריה:מנהלי המרכז הרפואי ע"ש אדית וולפסון
קטגוריה:סגל המרכז הרפואי שמיר
קטגוריה:רופאי ילדים יהודים
קטגוריה:בוגרי תיכון יבנה (חולון)
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
יוסי קינן

יוסי קינן (נולד ב-1949) הוא שחקן, במאי ומורה למשחק ישראלי.

== ביוגרפיה ==
קינן נולד ב-1949 במרוקו, ועלה לארץ בגיל שלוש. סיים את לימודי המשחק בבית צבי ב-1975. ב-1979 יצא להשתלמות סדנאות משחק בניו יורק.

ב-2007 קיבל הסמכה להוראת התיאטרון והחינוך הבלתי פורמלי מטעם האוניברסיטה העברית בירושלים.

=== תיאטרון ===
קינן שיחק כבר ב-1975, בתיאטרון האימפרוביזציה, בהדרכת הבמאי פיטר פריי. בין השנים 1976–1984 היה שחקן פעיל בתיאטרון החאן, והשתתף בהצגות: "מעשה נורא", "קדימה בית"ר", "אוכלים", "וולפונה", "מלחמות היהודים", "נופלים בפח", "35 במאי", "גימפל תם" (מחזמר) ועוד. במקביל שיחק ב-1985 בתיאטרון בית ליסין בהצגה "מצא אישה מצא טוב", וב-1986 בתיאטרון חזית בהצגות "החוג לדרמה" ו"סנג'ר". כן שיחק בתיאטרון ביממ"א בהצגות "הרוח בערבי הנחל" ו"מעבר לים", ובתיאטרון מסחרי בהצגות: "שותף לדירה", "הצעת נישואים", "להיות יהודי", "סלאח שבתי" ועוד.

=== קולנוע וטלוויזיה ===
קינן השתתף במספר סרטים ישראלים: "גבעת חלפון אינה עונה" (1976), "מבצע יונתן (סרט)" (1977),"חמסין (סרט)" (1982), "ספר נשים" (1984) "קוקו בן 19" (1985), "בובה" (1987), "טיפת מזל" (1992), ו"קהילת קדושים". כן הופיע במספר סרטים מרחבי העולם: "דויד" (הפקה אמריקאית), "הנביאים" (דרום אפריקה), "קדחת המדבר" (גרמניה), "המרגל הבלתי אפשרי" (1987, הפקה של BBC), "444 ימים" (הפקה אמריקאית) ועוד. 

קינן השתתף גם בסרטים הקצרים "עובדיה" ו"אסיר תודה", וכן בהפקות של בתי ספר לקולנוע.

בטלוויזיה הופיע קינן בתוכניות "סיפורו של טייס", "תהילה לדוד", "צמות", "מקומון", "פאפא", "הילדים משכונת חיים", "קריאת כיוון", "חידון התנ"ך", "המסעדה הגדולה" ועוד.

=== פרויקטים נוספים ===
קינן השתתף לאורך השנים בהצגות תיאטרון וקבוצות דיון סביב נושאים אקטואליים במכון הציוני בירושלים. ב-1985 הופיע בסדנאות יחיד של הפעלת הקהל בנושאי תיאטרון מגוונים, במסגרת אמנות לעם. במסגרת התיאטרון הקהילתי בהרצליה עבד עם קבוצות בהדרכה ובימוי.

קינן השתתף במספר פרויקטים לנוער. הוא היה אחראי לבימוי והדרכת נוער בתוכנית "רדיו עשרה" בכפר הירוק. בתיאטרון ירושלים השתתף בימי תיאטרון ארוכים לבתי ספר תיכוניים, שכללו סדנאות ומשחק. גם בבית צבי הדריך בני נוער בסדנאות ומשחק. עסק בהדרכה סדנאות ומשחק לקבוצות שחקנים מארצות הברית מטעם הסוכנות היהודית - הנוער והחלוץ. בקריית שלום הדריך נוער שוליים, בסדנאות ומשחק. 

קינן השתתף בסדנה למספרי סיפורים בבית מדרש אלול בירושלים. כמו כן השתתף בתוכניות רדיו, דרמה, משחק, תסכיתים ועוד.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20131015111909/http://zohar-agency.com/Actor-About-273-Yossi-Keinan.html יוסי קינן], באתר של זוהר יעקובסון
* [https://web.archive.org/web/20110920045730/http://www.edb.co.il/name/%D7%99%D7%95%D7%A1%D7%99_%D7%A7%D7%99%D7%A0%D7%9F/ יוסי קינן], באתר אידיבי
* [http://www.ishim.co.il/p.php?s=%D7%99%D7%95%D7%A1%D7%99+%D7%A7%D7%99%D7%A0%D7%9F יוסי קינן], באתר אישים
* [http://www2.tau.ac.il/theatre/view_pritim.asp?id=2029 יוסי קינן], מדריך מאה שנה לתיאטרון העברי, באתר המילא"ה

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מורים למשחק בישראל
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:ישראלים ילידי מרוקו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1950
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
גוטפריד פון ביסמרק

שלט האצולה לבית ביסמרק]]
הרוזן גוטפריד אלכסנדר לאופולד פון ביסמרק-שונהאוזן (בגרמנית: Gottfried Alexander Leopold Graf von Bismarck-Schönhausen; 19 בספטמבר 1962 – 30 ביוני 2007) היה בנו של הנסיך פרדיננד אשר היה נינו של אוטו פון ביסמרק הקנצלר הראשון של האימפריה הגרמנית.

==משפחתו==
גוטפריד נולד בעיר אוקלה אשר בבלגיה לבית ביסמרק. דודו של אביו היה הרוזן גוטפריד גרף פון ביסמרק שונהאוזן, חבר המפלגה הנאצית אשר נחשד במזימה להתנקשות באדולף היטלר הידועה כקשר העשרים ביולי.
 
אחותו הצעירה של גוטפריד, הרוזנת ונסה פון ביסמרק (נולדה ב-26 במרץ 1971) ידועה כדמות ציבורית בחברת יחסי ציבור בארצות הברית. אחיו הגדול הוא הרוזן קרל אדוארד פון ביסמרק (נולד ב-16 בפברואר 1961), פוליטיקאי גרמני וחבר פרלמנט בבונדסטאג.
 
לגוטפריד עוד אח בשם גריגור פון ביסמרק (נולד בשנת 1964).

== שנותיו הראשונות ולימודיו==
 
הרוזן גוטפריד גדל בעיקר באחוזה העתיקה של משפחתו ליד המבורג, לימים למד בבתי ספר בגרמניה ובשווייץ ורכש התמחות קצרה בבורסה לניירות ערך בניו יורק לפני שנרשם ללימודים באוניברסיטת אוקספורד אשר באנגליה, שם למד פילוסופיה כלכלה ופוליטיקה.

==הטרגדיה באוקספורד==
 
באוקספורד ארעה הטרגדיה הידועה, עקב מותה של יורשת תואר האצולה אוליביה קנון, בתו של הלורד פול קנון חבר הפרלמנט הבריטי. אוליביה מתה ממנת יתר של הרואין, כאשר נמצאה ללא רוח חיים בחדרו של גוטפריד בשנת 1986. הרוזן גוטפריד הואשם בשימוש בסמים, הוא נמצא נקי מאשמה במותה של אוליביה, אך מותה רדף אותו שנים רבות. לאחר זמן מה עזב גוטפריד את אוקספורד למכון גמילה מסמים בגרמניה, בעקבות בקשתו של אביו הנסיך פרדיננד.

==קריירה==
 
לאחר סיום לימודיו באוניברסיטה בגרמניה (שם כתב עבודת תזה על מערכת הטלפון המזרח גרמנית) נסע גוטפריד לבקר את אחוזת משפחתו בשונהאוזן, אשר אבדה בתקופת השלטון הקומוניסטי במזרח גרמניה, שם עבר חוויה מעמיקה על מסלולה ההיסטורי של משפחתו.
 
לאחר זמן מה עבר גוטפריד ללוס אנג'לס שם עבד כמנהל בחברת טלמונדה (TELEMONDE), כשניסה להעלות את הון החברה עד לקריסתה בבורסה בשנת 2002.

==חייו המאוחרים==
באוגוסט 2006, אנתוני קייסי בן 41, נפל מגובה 20 מטרים אל מותו מדירתו של גוטפריד ברובע צ'לסי בלונדון, אנגליה. גוטפריד לא נעצר, והמשטרה מסרה כי לא נמצאו סמים בדירתו. בעקבות פרשה זו, התקרית הלא נעימה גרמה לו לקריאת התעוררות, כי "הקללה מהעבר חוזרת אליו" לפי דבריו במדורי הרכילות של אותם זמנים. בעיתון הלונדוני "הדיילי מייל" נטען כי התקרית ארעה בעקבות שימוש בקוקאין, ועוד כמה האשמות והסברים. מהמשטרה נמסר כי אומנם לא נמצא אלכוהול בגופו של קייסי, אך נמצאה כמות משמעותית של קוקאין.

==מותו של גוטפריד== 
ב-2 ביולי 2007, נמצא גוטפריד ללא רוח חיים, ליד דירתו בצ'לסי, שעמדה למכירה תמורת 5 מיליון ליש"ט. הוא היה בן 44 במותו. חקירה על נסיבות מותו נפתחה ב-6 ביולי. תוצאותיה נמסרו על ידי הפתולוג סבסטיאן לוקס, אשר אמר כי גוטפריד הזריק קוקאין על בסיס שעתי יום לפני מותו, כמו כן גופו היה מלא בכמות גדולה של מורפיום.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:אצולה גרמנית
קטגוריה:להט"בים גרמנים
קטגוריה:בית ביסמרק
קטגוריה:אצולה להט"בים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1962
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-2007
המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)

המשחקים הפאראלימפיים השמיניים נערכו בסיאול, קוריאה הדרומית בשנת 1988. לאחר 24 שנים היא נערכה בעיר המארחת את המשחקים האולימפיים, מסורת שנשארה עד היום (2021). לראשונה מכונה האירוע באופן רשמי "משחקים פאראלימפיים".

באולימפיאדה התקיימו תחרויות ב-17 ענפים כולל טניס בכיסאות גלגלים שנערך לצורך הדגמה (חולקו מדליות והן נכללו בטבלה הרשמית): אופניים, אתלטיקה, בוצ'ה (דומה לפטאנק), ג'ודו, הרמת כוח והרמת משקולות (ענף אחד), חץ וקשת, טניס שולחן, כדורגל (7 שחקנים בקבוצה), כדורת דשא, כדורסל, כדורעף, כדורשער, סייף, סנוקר, קליעה, ושחייה.

הייתה זו ההופעה הראשונה של נבחרת ברית המועצות במשחקים אלו וגם האחרונה, כמדינה מאוחדת, עקב התפרקות ברית המועצות בסוף שנת 1991.

==טבלת המדליות==
{| border="1" cellpadding="2" cellspacing="0"
|-
| bgcolor="#efefef" | <center>מקום</center>
| bgcolor="#efefef" | <center>מדינה</center>
| bgcolor="gold" | זהב || bgcolor="silver" | כסף
| bgcolor="#CC9966" | ארד || bgcolor="#efefef" | סה"כ
|-
|1 |||||92||90||91||273
|-
|2 |||||76||66||51||193
|-
|3 |||||64||66||53||183
|-
|4 |||||54||42||55||151
|-
|5 |||||47||44||49||140
|-
|6 |||||42||38||23||103
|-bgcolor=ccccff
|7 |||||40||35||19||94
|-
|8 |||||31||25||30||86
|-
|9 |||||25||25||33||83
|-
|10 |||||23||35||38||96
|-
|11 |||||23||19||22||64
|-
|12 |||||21||20||15||56
|-
|13 |||||18||13||11||42
|-
|14 |||||17||12||17||46
|-
|15 ||| סין||16||17||8||41
|-
|16 |||||16||15||27||58
|-
|17 |||||15||18||8||41
|-
|18 |||||15||13||17||45
|-
|19 |||||13||11||18||42
|-
|20 |||||13||7||15||35
|-
|21 |||||12||12||11||35
|-
|22 |||||11||23||16||50
|-
|23 |||||11||11||14||36
|-
|24 |||||8||9||6||23
|-
|25 |||||4||9||15||28
|-
|26 |||||4||5||8||17
|-
|27 |||||4||1||3||8
|-
|28 |||||3||5||6||14
|-
|29 |||||3||4||10||17
|-
|30 |||||2||4||11||17
|-
|31 |||||2||2||7||11
|-
|32 |||||2||1||0||3
|-
|33 |||||1||4||3||8
|-
|34 |||||1||3||3||7
|-
|35 |||||1||2||5||8
|-
|36 |||||1||2||0||3
|-
|37 |||||1||1||1||3
|-
|38 |||||1||0||0||1
|-
|39 |||||0||7||2||9
|-
|40 |||||0||4||8||12
|-
|41 |||||0||4||1||5
|-
|42 |||||0||2||7||9
|-
|43 |||||0||2||0||2
|-
|44 |||||0||1||3||4
|-
|45 |||||0||1||0||1
|-
|45 |||||0||1||0||1
|-
|47 |||||0||0||2||2
|-
|48 |||||0||0||1||1
|-
|48 |||||0||0||1||1
|-
|50 |||||0||0||0||0
|-
|50 |||||0||0||0||0
|-
|50 |||||0||0||0||0
|-
|50 |||||0||0||0||0
|-
|50 |||||0||0||0||0
|-
|50 |||||0||0||0||0
|-
|50 |||||0||0||0||0
|-
|50 |||||0||0||0||0
|-
|50 |||||0||0||0||0
|-
|50 |||||0||0||0||0
|- class="sortbottom"
!colspan=2| בסך הכל (60 מדינות) || 733 || 731 || 744 || 2208
|}

==ראו גם==
* ישראל במשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סיאול
סיאול
קטגוריה:1988 בספורט
קטגוריה:המשחקים הפאראלימפיים סיאול (1988)
קטגוריה:1988 בקוריאה הדרומית
אלכסנדר אנקבב

אלכסנדר זולוטינסקוביץ' אנקַבֶּב/אנקווַב (באבחזית: Алықьсандр Золотинска-иҧа Анқәаб, בגאורגית: ალექსანდრე ანქვაბი; נולד ב-26 בדצמבר 1952, סוחומי, אבחזיה אסס"ר, גאורגיה הסובייטית) הוא ראש ממשלת אבחזיה החל מאפריל 2020. כיהן כנשיא אבחזיה בשנים 2011–2014, לאחר שירש את סרגיי בגאפש שאושפז בשל מצב בריאותי קשה. אלכסנדר אנקבב הוא סגן נשיא אבחזיה מאז 2010. כיהן כראש ממשלת אבחזיה השמיני (2005–2010) וכשר הפנים האבחזי, הממונה על המשטרה האבחזית (1992–1993). באוגוסט 2011 מינוייו לנשיא אושרר סופית לאחר שנבחר בבחירות וזכה לתמיכה של 61% בבחירות הנשיאותיות.

==ביוגרפיה==
אנקבב הוא בוגר המכון למשפט של רוסטוב (Ростовский юридический институт) ושל האקדמיה למדעי החברה שמטעם המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות.

בשנים 1975–1983 עבד במשרד המשפטים האבחזי. בשנים 1981–1983 הוא עבד בטביליסי במנגנון סניפי המפלגה הקומוניסטית של גאורגיה. בשנים 1984–1990 היה ראש המחלקה הפוליטית של משרד הפנים של גאורגיה הסובייטית. בסוף שנות ה-80 היחסים בין הגאורגים לבין אבחזים היו מתוחים ואנקבב חזר מטביליסי לסוחומי. עם התפרקות ברית המועצות, ב-1991, נבחר לחבר הפרלמנט האבחזי.

הוא כיהן במשך שנה (1992 - 1993) כשר הפנים האבחזי בממשלתו של ולדיסלב ארדזינבה. היה פעיל מאוד בנושא החזרת השבוים לאחר סיום הלחימה עם גאורגיה בשנת 1993. מ-1994 ועד שנת 2000 חי במוסקבה ועסק במסחר. בשובו לסוחומי הקים את "אאיטאירה" (Аиҭаира, "תחייה") - התנועה האופוזיציונית הראשונה באבחזיה. ב-2004 רצה להתמודד לבחירות לנשיאות אבחזיה, אך כיוון שלא חי באבחזיה בחמש השנים שקודם לבחירות הוא משך את מועמדותו ותמך בסרגיי בגאפש שנבחר ברוב גדול.

במהלך כהונתו כראש ממשלה ונשיא שרד שישה ניסיונות התנקשות בחייו, שבשניים מהם נפצע.

בשנת 2009 נבחר לסגן נשיא אבחזיה וב-21 במאי 2011 מונה לממלא מקום נשיא אבחזיה.

באוגוסט 2011 נערכו הבחירות לתפקיד נשיא אבחזיה והוא נבחר ברוב של 61% אחוז.

==משפחתו==
מאז 1983 הוא נשוי לרימה ואסילייבנה לאקובּה, ויש לו ממנה שני בנים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rian.ru/politics/20110521/377944720.html סגן הנשיא אנקבב הוא מ"מ נשיא אבחזיה], דיווח רוסי באתר RIA Novosti
* [http://lenta.ru/lib/14203516/#24 קורות חיים] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשיאי אבחזיה
קטגוריה:נשיאים
קטגוריה:נפגעי התנקשויות
קטגוריה:ילידי 1952
אינה

אלנה אלכסנדרה אפוסטוליאנו (ברומנית: Elena Alexandra Apostoleanu; נולדה ב-16 באוקטובר 1986) היא זמרת רומנייה הידועה בעיקר בשם אינה (Inna). ב-12 בנובמבר 2008 היא הוציאה את סינגל הבכורה שלה, "Hot", שהופק על ידי Play & Win. הסינגל זכה להצלחה רבה ולמקום גבוה בטבלאות הפזמונים בארצות רבות, והזמרת מכרה מעל 80 אלף עותקים.

==דיסקוגרפיה==
=== אלבומי אולפן ===
* 2009: Hot
* 2011: I Am the Club Rocker
* 2013: Party Never Ends
* 2015: Inna
* 2017: Nirvana
* 2019: Yo
* 2020: Heartbreaker
* 2022: Champagne Problems
* 2023: Just Dance
* 2024: Everything or Nothing
* 2024: El Pasado

===מיני-אלבומים===
* 2015: Party Never Ends, Part 2
* 2015: Summer Hits

=== אלבומי אוסף===
* 2013: Full Songs and Remixes
* 2015: Best Of
* 2017: Inna: Greatest Hits
* 2018: 

=== אלבומי רמיקס===
* 2009: Never Stop Your Dancing
* 2011: Ultra Hot Remixes
* 2011: The Remix Collection

==הופעות==
=== סיבובי הופעות ===
* 2010: INNA: Live at Club Kasho
* 2011: INNA en Concert
* 2011: INNA: Live la Arenele romane
* 2012: I Am the Club Rocker Tour
* 2013: Party Never Ends Tour
* 2015-2017: Inna Tour
* 2018: Nirvana Tour

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:זמרות רומניות
קטגוריה:זמרות-יוצרות רומניות
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה של MTV אירופה
קטגוריה:רומניות שנולדו ב-1986
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:זמרות פופ
את ואני

"את ואני" הוא השיר שייצג את ישראל באירוויזיון 1975. את המילים כתב אהוד מנור, הלחין שלמה ארצי, שגם ביצע את השיר, ועיבד וניצח אלדד שרים. השיר נבחר לשיר המייצג את ישראל באירוויזיון על פי החלטת ועדה פנימית, והוא הגיע למקום ה-11 בתחרות.

השיר הוא מסוג בלדה, המספר על גבר המתאהב באישה ורוצה שיהיו ביחד. בשיר מתוארות המילים "שמש", "ים" ו"מים", המחזקות את עלילת השיר.

בישראל היה השיר ללהיט, והגיע למקום הרביעי במצעד השנתי של קול ישראל. בעקבות הצלחת השיר דחקה חברת "הד ארצי" בארצי להקליט אלבום חדש, בשם "את ואני".

גרסה מחודשת של השיר בביצועו של ארצי נכללה באלבומו "אהבתיהם", שראה אור בשנת 2000.

בשנת 2022 שרו שרית חדד ועידן עמדי את השיר "את ואני" במסגרת טקס הדלקת המשואות בהר הרצל.

==ראו גם==
* תחרות הזמר של האירוויזיון

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=oFLYdarfGnA קליפ השיר] באתר היוטיוב

קטגוריה:שירי 1975
קטגוריה:סינגלים מ-1975
קטגוריה:שירי אירוויזיון 1975
קטגוריה:שירי שלמה ארצי
קטגוריה:שירי ישראל באירוויזיון
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי אהוד מנור
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי שלמה ארצי
קטגוריה:שירי אהבה בעברית
קטגוריה:שירים על גשם
קטגוריה:שירים על השמש
קטגוריה:שירים על חברות
מחוז חוף (משטרה)

בניין משטרת מחוז חוף בחיפה השוכן בין הרחובות נתן אלבז ויהודה ארזי בעיר התחתית. הצילום מרחוב יהודה ארזי.
מחוז חוף הוא אחד ממחוזות הפיקוד במשטרת ישראל.

המחוז הוקם ביולי 2011 בעקבות יישום תוכנית המשטרה לחלוקת המחוז הצפוני לשני מחוזות נפרדים. למפקד המחוז הראשון מונה ניצב חגי דותן.

מחוז החוף קיבל את השליטה על האזור המאוכלס לאורך הים התיכון מחדרה שבדרום ועד לראש הנקרה בצפון, וכן את האחריות על אזור ואדי עארה. היחידה המרכזית של מרחב חוף הפכה ליחידה המרכזית של המחוז, וכן נקבע שיעברו אליו מיחידת להב 433, שוטרי זרוע "סער" שפורקה.

מטה המחוז שוכן ביחד עם תחנת חיפה ברח' נתן אלבז 1 חיפה.

==מבנה המחוז==
בניין משטרת התנועה בדרך בר יהודה. מבנה מתקופת המנדט הבריטי.
ב-2017 הוחלט על חלוקת המחוז לשני מרחבים גאוגרפים שנחנכו בפברואר 2018. באוגוסט 2021 בוצע ארגון מחדש במחוז חוף ונפתח מרחב חדש בשם מרחב כרמל. שטח פרדס חנה והיישובים הסמוכים לה, עברו לתחום תחנת זכרון יעקב והופרדו מתחנת חדרה ונחנכה תחנה חדשה "ג'סר א-זרקא" שהייתה נקודה בתחום תחנת זכרון יעקב.
* מרחב אשר – מנהריה בצפון דרך עכו, זבולון.
** תחנת נהריה ויישובים הסובבים את העיר.
** תחנת עכו
** תחנת גליל מערבי – ממוקמת בכפר יאסיף, נחנכה ב-2020. תחנה זו אחראית על אזור הכפרים, וכן על שלומי ומעלות תרשיחא.
** תחנת זבולון ממוקמת בקריית חיים, על כביש 4 לכיוון דרום.
תחנת נשר בעיר נשר. נפתחה ב-24 באוגוסט 2021.
* מרחב כרמל
** תחנת נשר בעיר נשר, בדרך השלום בשכונת נשר הוותיקה. נפתחה ב-24 באוגוסט 2021.
** תחנת חיפה
** תחנת טירת כרמל
* מרחב מנשה – זכרון יעקב, ג'סר א-זרקא, חדרה, עירון (ערערה), באקה אל-גרבייה, אום אל-פחם וחריש.
** תחנת עירון, הממוקמת בערערה
** תחנת זכרון יעקב
** תחנת אום אל-פחם
** תחנת חדרה
** תחנת ג'סר א-זרקא
** נקודת חריש
* יחידות מרחביות:
* יס"מ אשר
* יס"מ כרמל
* יס"מ מנשה
* יל"פ אשר 
* יל"פ כרמל
* יל"פ מנשה

יחידות מחוזיות:
* מרכז השליטה המחוזי
* ימ"ר חוף

בנוסף, בתחום המחוז פועלות שתי יחידות אכיפה של משטרת התנועה הארצית בכפיפות למתנ"א אזורית צפון:
* ימת"א מנשה – ממוקמת בתחנת זכרון יעקב
* ימת"א אשר – ממוקמת במטה מרחב גליל

== מפקדי המחוז ==
{| class="wikitable"
|+
!
!שם
!תקופת כהונה
!הערות
|-
|1
|חגי דותן
|2011–2015
|
|-
|2
|זהר דביר
|2015–2016
|ממלא מקום, לימים סמפכ"ל המשטרה
|-
|3
|עמוס יעקב
|2016–2017
|
|-
|4
|פרץ עמר
|2017–2021
|
|-
|5
|יורם סופר
|2021–2023
|
|-
|6
|דניאל לוי
|מאוגוסט 2023
|מפכ"ל המשטרה ה-20
|}

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

==הערות שוליים==

חוף
קטגוריה:מחוז חוף (משטרה)
I Am the Club Rocker

I Am the Club Rocker הוא אלבום האולפן השני של הזמרת הרומנייה אינה. האלבום יצא לאור על ידי חברת התקליטים Roton. ב-19 בספטמבר 2011, והגיע למעמד של אלבום זהב בפולין.

== רשימת רצועות ==

== מצעדים ודירוגים ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!יפן (RIAJ)
|
|7,691
|-
!פולין (ZPAV)
|זהב
|10,000
|-
!צרפת (SNEP)
|
|15,000
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי אינה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
דניאלה קרטס

דניאלה קרטס (נולדה ב-11 במרץ 1989) היא שחקנית קולנוע וטלוויזיה ישראלית.

== ביוגרפיה ==
קרטס נולדה בירושלים לגבריאל ודורותי, אביה הוא אדריכל שעלה מטרנסילבניה שברומניה, ואמה מורה לאנגלית שעלתה מבלגיה, והייתה בעבר בעלת הגלריה הירושלמית "אריאל". בגיל 15 משפחתה עברה עמה לתל אביב. אחיה הוא טייס קוברה בחיל האוויר. למדה בתיכון א' לאמנויות תל אביב.

בגיל 18 החליטה קרטס לא להתגייס לצה"ל עקב סרבנות מצפונית. לאחר מכן ירדה מהארץ.

==קריירה==
בשנים 2004–2005 שיחקה בשתי עונות של הסדרה "אדומות" ששודרה בערוץ הילדים, שם גילמה את נועה שפרלינג, הדמות הראשית. סדרה זו זכתה ב"פרס האקדמיה לטלוויזיה".

בשנת 2007 שיחקה קרטס בסדרת הדרמה, "מסכים", ששודרה ב-yes, שם היא גילמה את דמותה של זהר.

בשנת 2008 החליטה לוותר על שירותה הצבאי כדי לקדם את הקריירה שלה וגילמה את ליה בסדרה, "לאהוב את אנה" ששודרה בערוץ 10 ואת הדמות תמר בסדרת הדרמה, "משמורת", ששודרה בערוץ 2.

בשנים 2009–2010 שיחקה קרטס את הגר בסדרה, "האמת העירומה".

בשנת 2013 גילמה קרטס קצינת צה"ל בשם סגן בסרט האמריקאי "מלחמת העולם Z" לצד בראד פיט. את התפקיד הייתה אמורה לגלם מלי לוי, אך הדבר נבצר ממנה עקב דרכון לא מתאים.

בשנת 2014 הופיעה בסרט "מבצע חמניה".

בשנת 2015 השתתפה בסדרת הטלוויזיה של HOT3, "הצורף" לצד אדיר מילר. באותה שנה השתתפה בסרט האימה הבריטי "AfterDeath". 

בשנת 2018 שיחקה בסדרת הדרמה "אוטונומיות" ששודרה ב-HOT3, בתור אנה, לצידו של אסי כהן.

בשנת 2019 שיחקה בסרט הקולנוע "ימים נוראים" של ירון זילברמן.

בשנת 2020 שיחקה בעונה השלישית של הסדרה "שטיסל", לצידו של מיכאל אלוני.

== חיים אישיים ==
בשנים האחרונות התגוררה בניו יורק שבארצות הברית. היא במערכת יחסים עם הצלם יותם מנדה לוי.

== קישורים חיצוניים ==

*
*
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה ישראליות
קטגוריה:שחקניות ילדות ישראליות
קטגוריה:סרבניות ישראליות
קטגוריה:סרבנים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקנים ילדים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1989
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1989
Hot (אלבום של אינה)

Hot (בעברית: חַם) הוא אלבום הבכורה של הזמרת-יוצרת הרומנייה אינה. האלבום יצא לאור ב-4 באוגוסט 2009, בהוצאת חברת התקליטים מג'יק רקורדס. אינה שיתפה פעולה באלבום עם שלושת הפזמונאים הרומניים פליי & וין , שכתבו, הפיקו ועיבדו את Hot באולפני ההקלטות שלהם בקונסטנצה, רומניה. Hot תואר כאלבום מוזיקת דאנס אלקטרונית (EDM), עם השפעות שונות של טראנס, אלקטרו האוס וטכנו ועד השפעות של סוגות מוזיקליות כדוגמת Hi-NRG, סינת'-פופ וצ'יל אאוט.<ref></ref> מבחינה לירית, Hot עוסק בנושאי אהבה. מבקרי המוזיקה הפנו כלפי האלבום ביקורות חיוביות וביקורות מעורבות בעיקר; הם שיבחו את סגנון הדאנס אך מתחו ביקורת על חוסר החדשנות שלו. בטקס פרסי המוזיקה הרומנית לשנת 2010, Hot זכה בקטגוריית "האלבום הטוב ביותר" ובמקביל, זכה בפרס הרדיו של רומניה לשנת 2011 בקטגוריית "אלבום הפופ/דאנס של השנה".

נכון לדצמבר 2011, האלבום נמכר בלמעלה מ-500,000 עותקים ברחבי העולם, עם הכנסות של 8 מיליון אירו ממכירות ומסיבובי הופעות נלווים. מבחינה מסחרית, הוא זכה להצלחה באירופה, והגיע בשיאו ל-20 העליונים במספר מדינות. Hot קיבל את תואר הזהב והפלטינה ברומניה ובצרפת, בהתאמה. מתוך האלבום הונפקו חמישה סינגלים, "Hot" (2008), "Love" (2009), "Déjà Vu" (2009), "Amazing" (2009) ו-"" (2010), שזכו להצלחה במצעדי השירים. "Hot" ו-"Amazing" הגיעו למקום הראשון ברומניה והפכו לחלק מלהיטיה המצליחים ביותר של אינה במהלך הקריירה שלה. אינה ביצעה למעלה מ-200 הופעות למטרות קידום האלבום ברחבי העולם.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
!פולין (ZPAV)
|
|20,000
|-
!צרפת (SNEP)
|פלטינה
|100,000
|-
!רומניה (UFRR)
|זהב
|10,000
|-
! colspan="3" |סיכום
|-
!בכל העולם
|
|500,000
|}

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי אינה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
איילה מלאך פיינס

איילה מלאך-פיינס (18 ביולי 1945 – 23 בספטמבר 2012) הייתה פסיכולוגית חברתית, ארגונית וקלינית ישראלית, פרופסור באוניברסיטת בן-גוריון שכיהנה בה כדיקנית הפקולטה לניהול.

==קורות חיים==
איילה מלאך-פיינס נולדה בקירגיזסטן ליהודית וזאב מלאך, פליטים מפולין שברחו מזרחה לברית המועצות בזמן מלחמת העולם השנייה. ב-1949 עלו ארצה והתיישבו בהרצליה.

למדה בבית הספר על-שם יוסף-חיים ברנר ובבית הספר התיכון בעיר מגוריה. למדה פסיכולוגיה באוניברסיטה העברית בירושלים במסגרת העתודה האקדמית וב-1967 קיבלה תואר ראשון. שירתה בצה"ל כקצינת פסיכולוגיה בחיל האוויר. לאחר שחרורה סיימה תואר שני ושלישי בפסיכולוגיה באוניברסיטת בוסטון, ב-1971 וב-1974 בהתאמה. עבודת הדוקטור שלה הייתה בנושא "The Shift to Competition in the Prisoner's Dilemma Game". בין השנים 1984–1992 עבדה כעוזרת מחקר באוניברסיטת קליפורניה בברקלי, כפרופסור במשרה חלקית בבית הספר לפסיכולוגיה ובאוניברסיטת JFK בקליפורניה.

בין 1992 ל-1996 עבדה כמרצה במחלקה לפסיכולוגיה ובבית הספר לעבודה סוציאלית באוניברסיטת תל אביב ובין 1995 ל-1998 כראש המחלקה לפסיכולוגיה במכון הטכנולוגי בחולון.
לאחר מכן כיהנה כ-6 שנים כראש המחלקה למנהל עסקים באוניברסיטת בן-גוריון ובהמשך כדיקן הפקולטה לניהול באוניברסיטה זו.

==מחקריה==
מחקריה של פרופ' מלאך-פיינס עוסקים במחקר השחיקה בעבודה ובחיי הנישואין בקרב זוגות כפולי קריירה; לחץ ושחיקה בקרב צוותים בינלאומיים וירטואליים; הבטים פסיכולוגיים ותרבותיים של יזמות; והבטים פסיכולוגיים בבחירת קריירה בניהול וביזמות. היא פיתחה מדד שחיקה אשר משמש חוקרים ברחבי העולם. בין פרסומיה בנושא נמצא הספר "שחיקה בעבודה: גורמים, תוצאות ודרכי התמודדות" שיצא לאור בעברית בהוצאת מודן. בנוסף פרסמה תשעה ספרים אחרים, שלושים פרקים בספרים ולמעלה ממאה מאמרים מדעיים. ספריה שנכתבו באנגלית תורגמו לשפות רבות כולל צרפתית, ספרדית, גרמנית, יוונית, פולנית, טורקית, קוריאנית, סינית ויפנית.

== מספריה ==
* "שחיקה בעבודה: גורמים, תוצאות ודרכי התמודדות" (בהוצאת מודן)
* "התאהבות: כיצד אנו בוחרים במי להתאהב" (בהוצאת מודן)
* "פסיכולוגיה של המינים" (בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה)
* "הלהטוטנית. האישה העובדת: בעיות ופתרונות" (עם עובד)
* "שחיקה נפשית: מהותה ודרכי התמודדות עמה" (צ'ריקובר)
* "אהבה ושחיקה בחיי הנישואין: גורמים ודרכי התמודדות" (צ'ריקובר)
* "קינאה רומנטית: צילה של האהבה" (צ'ריקובר)

== קישורים חיצוניים ==

* [http://in.bgu.ac.il/fom/BusinessDep/Pages/staff/AyalaMalachPines.aspx איילה מלאך-פיינס], אוניברסיטת בן-גוריון
* [http://www.am-oved.co.il/htmls/author.aspx?c0=12761&bsp=12266 פרופ' מלאך-פיינס] , עם עובד
* [https://web.archive.org/web/20161021024716/https://ayalamalachpines.com/ איילה מלאך-פיינס], אתר לזכרה
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:ישראלים ילידי קירגיזסטן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בן-גוריון בנגב: ניהול
קטגוריה:פסיכולוגיות ישראליות
קטגוריה:פסיכולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרות העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרי העתודה האקדמית
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בוסטון
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1945
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-2012
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2012
דייוויד ס. גויר

דייוויד סמואל גויר (באנגלית: David Samuel Goyer, נולד ב-22 בדצמבר 1965) הוא כותב קומיקס, מפיק, במאי, תסריטאי ומחבר רומנים אמריקאי-יהודי.

== קורות חיים ==
גויר נולד באן ארבור, מישיגן שבארצות הברית, לאם יהודייה ממוצא ליטאי שגידלה לבדה אותו ואת אחיו ג'ף. כשלמד בבית ספר מקומי אף נרדף על ידי חבריו ללימודים בשל יהדותו ("הרבה ילדים הכו אותי בתור ילד, והאשימו אותי שרצחתי את ישו... הבנתי שאני שונה מאוד... גדלתי עם תחושה שיש לי תג סימון"). לאחר מכן התחנך בבית ספר עברי. כשהיה בן 10 עלתה אמו לזמן קצר לישראל וגרה עם שני בניה במשך כמה חודשים בירושלים, בטרם חזרו לארצות הברית.

בוגר אוניברסיטת דרום קליפורניה, סיים את המכללה לאמנויות הטלוויזיה והקולנוע בשנת 1988.

== קריירה ==
גויר מכר את תסריטו הראשון לסרט "בשליחות החוק", בו כיכב ז'אן-קלוד ואן דאם, בשנת 1989.

גויר כתב מספר תסריטים בהתבסס על חוברות קומיקס, ביניהם באטמן מתחיל, האביר האפל, פלאש, גוסט ריידר, העורב: עיר המלאכים, בלייד, בלייד 2, בלייד: טריניטי (אותו גם ביים), דוקטור סטריינג' וניק פיורי. הוא השתתף בכתיבת חוברות בסדרת חברת הצדק של אמריקה מבית DC קומיקס, שהחלה בהרצה באוגוסט 1999. הוא עזב לאחר חוברת מספר 51, ואותו החליף הכותב ג'ף ג'ונס.

גויר חיבר את הרומנים הבאים יחד עם מייקל קאסוט:
<div class="mw-content-ltr">
* Heaven's Shadow (2011)
* Heaven's War (2012)
* Heaven's Fall (2013)
</div>

== פילמוגרפיה ==
=== קולנוע ===
{| class="wikitable" style="width:40em"
! שנה
! שם
! במאי
! תסריטאי
! מפיק
|-
|1990
|בשליחות החוק
|||||
|-
|1991
|קיקבוקסר 2
|||||
|-
|1992
|Demonic Toys||||||
|-
|1993
|Arcade||||||
|-
|1994
|השליטים||||||
|-
|1996
|The Crow: City of Angels||||||
|-
| rowspan="2" |1998
|עיר אפלה||||||
|-
|בלייד||||||
|-
|2002
|בלייד 2||||||
|-
|2004
|בלייד: טריניטי||||||
|-
|2005
|באטמן מתחיל
|||||
|-
|2007
|הנעלם||||||
|-
|2008
|האביר האפל||||||
|-
|2011
|גוסט ריידר: רוח הנקמה
|||||
|-
|2012
|עלייתו של האביר האפל||||||
|-
|2019
|שליחות קטלנית: גורל אפל
|||||
|-
|2021
|קרניים
!לא
!לא
!כן
|-
|2024
|אות משמיים: הסימן הראשון
!לא
!לא
!כן
|-
|
|מעורר השאול||||||
|}

=== טלוויזיה ===
{| class="wikitable" style="width:40em"
! שנה
! שם
! במאי
! תסריטאי
! מפיק
! יוצר
|-
| rowspan="2" |1997
|Perversions of Science||||||||
|-
|Sleepwalkers||||||||
|-
|2000 - 2001
|FreakyLinks||||||||
|-
|2005
|Threshold||||||||
|-
|2006
|בלייד: הסדרה||||||||
|-
|2009–2010
|פלאש פורוורד||||||||
|-
|2014–2015
|קונסטנטין||||||||
|-
|2021–הווה
|המוסד||||||||
|-
|
|סנדמן||||||||
|}

=== משחקי וידאו ===
{| class="wikitable" style="text-align:left"
!שנה
!שם
!הפצה
!סדרת משחקים
|-
|2010
|Call of Duty: Black Ops
| rowspan="3" |Activision
| rowspan="3" |Call of Duty
|-
|2012
|Call of Duty: Black Ops II
|-
|2020
|Call of Duty: Black Ops Cold War
|-
|2018
|Star Wars: Secrets of the Empire
| rowspan="2" |Disney Interactive Studios
| rowspan="2" |Star Wars
|-
|2019
|Vader Immortal: A Star Wars VR Series
|}

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:קומיקסאים יהודים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:במאי קולנוע יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא יהודי-ליטאי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1965
מרטין דמפסי

מרטין דמפסי (באנגלית: Martin E. Dempsey; נולד ב-14 במרץ 1952) הוא גנרל אמריקאי, לשעבר יושב ראש המטות המשולבים של הכוחות המזוינים של ארצות הברית. קודם לכן שירת כראש מטה צבא ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
דמפסי נולד ב-14 במרץ 1952 בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי, למשפחה ממוצא אירי. הוא גדל בעיר בייון הסמוכה והתקבל ללימודים באקדמיה הצבאית של וסט פוינט. עם סיום לימודיו כקצין שריון בדרגת סג"ם. במלחמת המפרץ לחם כקצין האג"מ של חטיבה 3 בדיוויזיית השריון ה-3. בהמשך שימש כמפקד רגימנט השריון ה-3 וכמפקד האוגדה המשוריינת ה-1. דמפסי פיקד על האוגדה בעת הלחימה בעיראק, בה לכדו אנשיו את מוקתדא א-סדר.

מאוגוסט 2005 ועד אוגוסט 2007 כיהן דמפסי כמפקד על פיקוד הביטחון הרב-לאומי למעבר עיראק (MNSTC-I). לאחר מכן שימש כסגן מפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית מאוגוסט 2007 ועד 23 במרץ 2008. בתפקידו הבא שימש כממלא מקום מפקד פיקוד מרכז בין ה-24 במרץ 2008 ועד ה-30 באוקטובר 2008, ובסיומו מונה לתפקיד מפקד פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית מה-8 בדצמבר 2008 ועד 11 באפריל 2011. ב-11 באפריל 2011 מונה לראש מטה צבא ארצות הברית וב-30 בספטמבר 2011 מונה ליו"ר המטות המשולבים.

בינואר 2012 הגיע לביקור בישראל, שבמהלכו נפגש עם ראש ממשלת ישראל בנימין נתניהו, נשיא מדינת ישראל שמעון פרס, שר הביטחון אהוד ברק והרמטכ"ל רא"ל בני גנץ. דמפסי אף קיים עם גנץ מספר פגישות עבודה בארצות הברית. ביוני 2015 ביקר פעם נוספת בישראל והוענק לו אות הערכה מטעם הרמטכ"ל.

במאי 2015 נבחר ג'וזף דנפורד להחליף את דמפסי בתפקיד יו"ר המטות המשולבים. דמפסי סיים את תפקידו ב-25 בספטמבר באותה שנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* .
* .

==הערות שוליים==

דמפסי משוחח עם הרמטכ"ל [[גדי איזנקוט בעת ביקורו בישראל, יוני 2015]]

קטגוריה:יושבי ראש המטות המשולבים
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:ראשי המטה של צבא ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של מחלקת ההגנה
קטגוריה:מעוטרי אות הערכה מטעם הרמטכ"ל
קטגוריה:אמריקאים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אירי
קטגוריה:מפקדי פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה המשוריינת הראשונה (ארצות הברית)
קטגוריה:שריונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של חיל האוויר
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של משמר החופים
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של הצי
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מפקדים בלגיון הכבוד
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1952
ההפגנות באיראן (2011)

ההפגנות באיראן הן סדרה של הפגנות מחאה שהחלו ב-14 בפברואר 2011, בהשפעת גל המחאות בארצות ערב ועל רקע חוסר הדמוקרטיה וחופש הביטוי באיראן. מטרתן העיקרית הייתה הפלת הממשלה האיראנית בראשות המנהיג העליון באיראן עלי ח'אמנאי ונשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד.

הפגנות דומות התרחשו באיראן בעקבות הבחירות באיראן ותנועת המחאה (2009), כשמחמוד אחמדינז'אד, נשיא איראן דאז, ומיר-חוסיין מוסאווי, מנהיג האופוזיציה ויו"ר התנועה הירוקה באיראן, התמודדו לנשיאות. מוסאווי היה נראה לעיני כל כמתמודד המוביל, אך תוצאות הבחירות קבעו כי אחמדינז'אד ניצח בבחירות ונשאר בתפקידו כנשיא. התושבים האשימו את אחמדינז'אד ברמאות, והפגינו ברחובות.

בפברואר 2011 תכננו מיר-חוסיין מוסאווי, מוחמד ח'אתמי ומהדי כרובי, חברים בכירים בתנועה הירוקה באיראן, הפגנות בהשראת ההפיכה בתוניסיה ושינויי השלטון במצרים. המודיעין האיראני עלה על תוכניתם ועצר אותם באשמת הסתה אזרחית מכוונת. ב-14 בפברואר החלו הפגנות גדולות בטהראן, שיראז, כרמאנשאה, אספהאן, משהד ועוד. המפגינים צעקו את הסיסמה: "מובארכ, בן עלי, עכשיו תורו של עלי ח'אמנאי!", ומאות אנשים נעצרו על ידי משמרות המהפכה האסלאמית. הפגנות קטנות התרחשו לאחר מכן במרץ, בעיקר בטהראן, אך ההפגנות איבדו תאוצה במהירות לאחר גלי מעצרים נרחבים שביצעו משמרות המהפכה. ההפגנות דוכאו באלימות רבה, וכ-20 מפגינים נהרגו מתחילת פברואר.

ביוני התרחשה הפגנה בטהראן לציון יום השנה לבחירות השנויות במחלוקת שהיו ב-2009.

==ראו גם==

* האביב הערבי
* הבחירות באיראן ותנועת המחאה (2009)
* מיר-חוסיין מוסאווי
* התנועה הירוקה באיראן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הפגנות באיראן
קטגוריה:האביב הערבי
קטגוריה:מחאות ב-2011
גביע העולם למועדונים 2010

גביע העולם למועדונים 2010 נערך בשנת 2010 באיחוד האמירויות הערביות מה-8 בדצמבר עד ה-18 בדצמבר, והוא היה גביע העולם למועדוני כדורגל השביעי במספר. בטורניר זכתה הקבוצה האיטלקית אינטר מילאנו, נציגת איגוד התאחדויות הכדורגל האירופאיות אופ"א. הייתה זו הזכייה השנייה של מועדון איטלקי בטורניר זה לאחר זכייתה של מילאן בטורניר 2007.

במשחק הגמר השתתפו קבוצות אינטר מאיטליה ומזמבה מקונגו, הייתה זו הפעם הראשונה בתולדות הטורניר שבמשחק הגמר לא נוטלת חלק קבוצה מדרום אמריקה.

== הטורניר ==
בטורניר השתתפו 7 האלופות משנת 2010 של התחרויות האזוריות מטעם הקונפדרציות היבשתיות של פיפ"א, וקבוצה נוספת מאיחוד האמירויות הערביות.

התחרות התקיימה בשיטת הנוק אאוט. מנצחת שלב הפלייאוף בין המארחת לאלופת אוקיאניה הצטרפה לאלופות מצפון אמריקה, אסיה ואפריקה בשלב רבע הגמר. המנצחות ברבע הגמר הצטרפו לאלופות אירופה ודרום אמריקה, שזוכות בכרטיס אוטומטי לשלב חצי הגמר. המפסידות בשלב חצי הגמר התמודדו על המקום השלישי והמנצחות עלו לגמר שבו נקבעה האלופה. כמו כן התקיים המשחק על המקום החמישי בין הקבוצות המפסידות ברבעי הגמר.

== קבוצות משתתפות ==
הקבוצות שהשתתפו בטורניר הן:
{| class="wikitable"
|-
|שם הקבוצה
|מדינה
|קונפדרציה
|תואר
|-
| אינטרנסיונל
|ברזיל
|CONMEBOL
|מחזיקת גביע ליברטדורס 2010
|-
| אינטר מילאנו
|איטליה
|אופ"א
|אלופת אירופה 2009/10
|-
| סאנגנם אילווה צ'ונמה
|קוריאה הדרומית
|AFC
|אלופת אסיה 2010
|-
| מזמבה
|הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו
|CAF
|אלופת אפריקה 2010
|-
| פצ'וקה
|מקסיקו
|CONCACAF
|אלופת צפון ומרכז אמריקה 2009/10
|-
| היקארי יונייטד
|פפואה גינאה החדשה
|OFC
|אלופת אוקיאניה 2009/10
|-
| אל-ווחדה
|איחוד האמירויות הערביות
|AFC
|אלופת איחוד האמירויות הערביות 2010
|-
|}

== המשחקים ==
===שלב הפלייאוף===

===שלב רבע הגמר===

===שלב חצי הגמר===

===משחק על המקום החמישי===

===משחק על המקום השלישי===

===משחק הגמר===

{| class="wikitable" style="text-align: center; margin: 0 auto;"
|-
!אלופת העולם בכדורגללשנת 2010
|-
<br />אינטר מילאנו<br/>זכייה ראשונה
|}

== פרסים ==
{| class="wikitable"
|-
!style="background:gold"|כדור הזהב
!style="background:silver"|כדור הכסף 
!style="background:#cc9966"|כדור הארד
|-
| סמואל אטו<br>(אינטר מילאנו)
| דיוקו קלויטוקה<br>(מזמבה)
| אנדרס ד'אלסנדרו <br>(אינטרנסיונל)
|}

{| class="wikitable"
|-
!style="background:#00FF00"|משחק הוגן
| אינטר מילאנו
|}

== קישורים חיצוניים ==
*[http://www.fifa.com/clubworldcup האתר הרשמי של אליפות העולם לקבוצות]

קטגוריה:גביע העולם בכדורגל לקבוצות
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2010
קטגוריה:תחרויות כדורגל באיחוד האמירויות הערביות
שמורת אלוני בית קשת

אלוני תבור בשמורת אלוני בית קשת
אלון תבור גדול בשמורה
עצי אלון תבור בשמורה ברקע הר תבור
שמורת אלוני בית קשת היא שמורת טבע מוצעת של עצי אלון התבור המשתרעת על פני שטח של 5,054 דונם במורדות המזרחיים של הרי נצרת. ממערב מצפון ומדרום לקיבוץ בית קשת. זהו יער פארק - יער פתוח המאפשר צמחייה של צמחים עשבוניים חד שנתיים המביא לפריחה רבה בחורף ובאביב.

קיבוץ בית קשת שעל שמו נקרא היער, היה היישוב הראשון שנוסד על ידי הפלמ"ח בשנת 1944. מקור שמו של היישוב, וכך גם שמו של היער הוא בתנ"ך, בתחילת קינת דוד: הקשת הוא כלי נשק המסמל את יכולתם של מתיישבי הקיבוץ לעמוד ולהילחם מול אויביהם.

==היסטוריה==
בשנת 1864, הנרי בייקר טריסטראם, חוקר טבע אנגלי, ביקר בארץ ישראל וציין את התרשמותו מיער עצי אלון התבור הפתוח ובו מרווחים גדולים בין העצים, המאפשרים צמיחה של עשבים חד-שנתיים, שראה ביציאתו מנצרת לטבריה. הראשון מסוגו שראה בארץ, עם מיני פרחים רבים ושיחים ננסיים.

בין השנים 1913-1901 טופח היער על ידי אליהו קראוזה שהיה אגרונום וניהל את חוות סג'רה. גזמיו שימשו לתעשיית הפחם. אולם בתקופת מלחמת העולם הראשונה כרתו נציגי השלטון העות'מאני חלקים נכבדים מהיער לשם בניית מסילות והסקת רכבות אספקה לחזית הדרומית.

בראשית שנות ה-50 של המאה ה-20, שוקם היער על ידי חברי הקיבוץ ויערני קק"ל.
==שטח השמורה==
השמורה מקיפה את קיבוץ בית קשת משלושה כיוונים. בכניסה לקיבוץ נמצא השער המזרחי של דרך נוף יער בית קשת החוצה את השמורה. בשטח השמורה נמצאים גם תל גובל ובית היערן. חלקה הדרומי של השמורה נמצא צפונית-מערבית לבית הספר החקלאי כדורי ומגיע עד לקרבת בית הספר. בתחום השמורה זורם "נחל השבעה" ויובלו נחל "אזנות".

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.inature.info/wiki/%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%A8%D7%AA_%D7%90%D7%9C%D7%95%D7%A0%D7%99_%D7%91%D7%99%D7%AA_%D7%A7%D7%A9%D7%AA שמורת אלוני בית קשת] באתר טבע ונופים בישראל
* 

==הערות שוליים==

בית קשת
קטגוריה:מועצה אזורית הגליל התחתון
קטגוריה:הגליל התחתון: שמורות טבע
קטגוריה:בית קשת
תיאטרון מוזיקה

תיאטרון מוזיקה (באנגלית: Music Theater) הוא מונח, שמרבים להשתמש בו להגדרת אופרה, שבהפקתה מושם דגש רב יותר על ראווה ורושם דרמטי מאשר על יסודות מוזיקליים טהורים. המונח נכנס לשימוש בהגדרתו זו בשנות ה-60 של המאה העשרים, לתיאור יצירות מוזיקליות-דרמטיות בקנה מידה קטן, שכתבו בעשור זה מלחינים מן הדור שלאחר מלחמת העולם השנייה באירופה המערבית ובצפון אמריקה.

מלחינים מתקדמים רבים ויתרו בשנות ה-60 על שלל הקישוטים והשכלולים של בתי האופרה בכלל והגרנד אופרה בפרט וביכרו על פניהם אמצעים צנועים יותר, בדרמה ובמוזיקה, במקרים רבים בשילוב יסודות שירה, מחול ופנטומימה, שאפשר להתאימם למגוון רחב של אולמות ובמות. אסתטיקה, כלכלה ופוליטיקה חברו יחדיו לקדם סוגה זו בשנות ה-60 וראשית ה-70 של המאה ה-20. הסוגה יצאה מן האופנה בה במהירות שהופיעה, אך ליצירות הבולטות שנכתבו בתקופה זו, על ידי מלחינים כמו ליגטי, בריו, הנצה, ברטוויסל ודייוויס, שמור מקום ברפרטואר והן ממשיכות להגדיר את הפאראמטרים שלה.

תקדימים היסטוריים רחוקים יותר לתיאטרון המוזיקה אפשר למצוא ב"פיירו הסהרורי" של שנברג, ב"מעשה בחייל" של סטרווינסקי, ב"עלייתה ונפילתה של העיר מהגוני" מאת וייל ואפילו, אם להרחיק מאוד בשנים, ב"טאנקרדי וקלורינדה" של מונטוורדי, אך בתקופה שלאחר המלחמה חלה עליה ברורה במגמה, שלקיומה היו אחראים במידה מסוימת נסיונותיהם של מספר מלחינים להתמודד עם הדרישות המחמירות של סריאליזם מוחלט וליישב אותן עם שאיפתם לחקור את השילובים החדשים-ישנים של מוזיקה ותנועה, הן כמחאה נגד הראייה המסורתית של האופרה כמייצגת הממסד המוזיקלי השמרני והן, ביתר שאת, כתגובה מעשית על בעיית העלות הגדלה והולכת של הפקות אופרה.

ב-1968 קרא בולז להרס בתי האופרה, משום שראה בהם מייצגי "תרבות מוזיאונית", המהווה איום על המגמה הרדיקלית של מלחינים בני דורו והדורות הבאים. זאת על אף עבודתם של מלחיני אוונגרד כמו נונו ובריו ושובו של צימרמן למסורת האופראית, ש"לולו" של ברג הביאה לקצה. רוב בני דורו של בולז המשיכו לבחון את האפשרויות השונות של האופרה ולא פעם השתמשו בתיאטרון המוזיקה, שבולז הגדיר אותו ב-1992 "אופרה לעניים", כשלב בנסיונותיהם הראשונים בסוגה.

כמונח, שימש תיאטרון המוזיקה להגדרת יצירות שונות באופיין, מאופרות קאמריות, שלביצוען נדרשו טכניקות ווקאליות מסורתיות ומידה רבה של וירטואוזיות, ועד ליצירות כמו Herbstmusik ו-Musik im Bauch של שטוקהאוזן, שתוכנן המוזיקלי הגלוי היה מינימלי, במקרה הטוב. ליגטי כתב יצירות קונצרטיות, שרק לאחר זמן, כאשר עמד על המשמעויות התיאטרליות הצפונות בהן, צירף להן תסריט מרומז. קגל הצמיד את התואר "תיאטרון מוזיקה" גם ליצירות, שנכתבו לכאורה לסוגות מקובלות. יצירתו "תיאטרון ממלכתי" (1967–1970), שנכתבה בהזמנת האופרה הממלכתית של המבורג, עושה שימוש בכל המערך של בית האופרה כדי להעמיד בספק הנחות יסוד מקודשות בנושא מסורות ההצגה האופראית, יותר משהיא מרחיבה את טווח האמצעים למיזוג מוזיקה ותנועה.

== ראו גם ==
* מחזמר
* דרמה פר מוזיקה

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוזיקה
קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20
קטגוריה:סוגות אופרה
קטגוריה:מבנים מוזיקליים
ג'ין שין

ג'ין-שין-דו אקופרסורה היא שיטה טיפולית אלטרנטיבית המבוססת על תורת רפואה סינית, ומשתמשת בלחיצה קלה על נקודות לאורך ה"מרידיאנים" - מושג ברפואה הסינית המתייחס לרשת של "ערוצי אנרגיה" החוצה את גוף האדם; אין כל ראיה מדעית לקיומם של ערוצים אלה, וממילא לא לתועלת שבלחיצה עליהם. הג'ין שין משלב בתוכו את הרפואה הסינית (דיקור סיני, שיאצו), טיפול במגע (מאסג'ים למיניהם), וטיפול "אנרגטי" (הילינג, רייקי).
השיטה פותחה בשנות ה - 70 על ידי Iona Marsaa Teeguarden

== הטיפול ==
הטיפול כולו אורך כשעה, הכוללת שיחה, אבחון וטיפול.
הטיפול מתבצע על מיטה טיפולית, כאשר המטופל שוכב על גבו בלבוש מלא. 
המטפל מניח את ידיו על שתיים או שלוש נקודות בו זמנית, תוך כדי ריכוז ו"העברת אנרגיות" מתאימות.

== השיטה ==
המטפלים בשיטה טוענים כי המטפל אינו מרפא בעצמו את המטופל, אלא עוזר לגופו של המטופל לשחרר "חסימות" ולהניע את הצ'י במרידיאנים (הערוצים בהם זורמת האנרגיה); אין עדות מדעית לקיומן של חסימות כאלה. שיטה זו אינה פולשנית, וטוענת לשימוש ב"אנרגיית הגוף" של המטופל (מושג זה אינו קשור למושג הפיזיקלי אנרגיה).

הג'ין שין משתמש בכ 60 נקודות (מתוך כ-600 נקודות הקיימות, כביכול בגוף) לאורך כל 12 "המרידיאנים הרגילים" ו8 "הערוצים המיוחדים".
בחירת נקודות הטיפול נעשית על ידי המטפל בהתאם לתלונת המטופל, ועקרונות חמשת היסודות (אדמה, אש, עץ, מים, מתכת).

== ראו גם ==
* רפואה סינית
* פסבדו מדע

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.jinshindo.org/index.htm jinshindo.org]
* [http://www.aobta.org American Organization for Bodywork Therapies of Asia] 
* [http://www.hightouchjinshin.co.uk The UK Jin Shin network]

קטגוריה:רפואה אלטרנטיבית
קטגוריה:רפואה סינית
הפנקס

הפנקס הוא אתר אינטרנט ישראלי העוסק בספרות ילדים ונוער, וכן בתרבות הילדים באופן כללי - בתיאטרון, בקולנוע, באיור ובכל סוג של אמנות המיועדת לילדים. האתר פועל בשפה העברית, ומגדיר עצמו כ"כתב עת מקוון".

האתר הוקם במרץ 2010 על ידי תמר הוכשטטר ויותם שווימר, שהיו שניהם באותה העת סטודנטים בירושלים.

== חזון ומטרות ==
החזון של העורכים הוא להפוך את הפנקס לבמה אלטרנטיבית ליוצרים ולחוקרים בתחום ספרות ותרבות הילדים.

מטרת האתר כפי שהוגדרה על ידי יוצריו היא לענות על שני צרכים בתחום התרבות לילדים בארץ:
* ראשית, להעניק במה לדיון מעמיק ואיכותי בספרות, שירה, איור, קולנוע, תיאטרון ועוד אמנויות שונות לילדים.
* שנית, לעורר את השיח בתרבות לילדים על ידי יצירת מרחב ציבורי הנגיש לכל המתעניינים.

תרבות לילדים היא בעלת ספקטרום נרחב. יוצרי האתר מאמינים כי שיח מקורי בספרות ותרבות לילדים, המציג שלל התייחסויות וסגנונות, הוא בעל ערך אמנותי ומחקרי.

"הפנקס" מופיע בפורמט אינטרנטי על-מנת לאפשר למתעניינים בתחום התרבות לילדים לקחת חלק פעיל: על ידי שליחת תגובות, יצירת דיון, שליחת טקסטים ביקורתיים ויצירות מקוריות בתחום הספרות, השירה והאיור לילדים.

האתר מגדיר את האלמנט הוויזואלי כבעל חשיבות ולכן הפנקס שומר על עיצוב הנובע מהלך הרוח של עולם הילדים, במטרה ליצור חיבור לעולם זה גם דרך הוויזואליות של האתר.

כבר בגליונותיו הראשונים זכה האתר לתרומת תוכן של אישים ידועים בספרות הילדים בישראל כיהודה אטלס, שלומית כהן-אסיף יחיעם פדן ומרית בן ישראל, בעוד שאישים כנורית זרחי ועפרה עמית הסכימו להתראיין. עובדה זו תרמה רבות לביסוסו של האתר.

האתר כולל ראיונות עם יוצרים, מאמרים וביקורות על יצירות ילדים, וכן אגף ל"יצירה מקורית" הכולל שירים, סיפורים, יצירות אנימציה וקטעי מוזיקה.

החומר בכתב העת מוגש לקורא ברישיון Creative Commons המקל על השימוש בתוכן, מבלי שיש בו ויתור על זכות יוצרים.

במרץ 2011 ערך "הפנקס" תחרות מאיירים בה השתתפה הוצאת הקיבוץ המאוחד. המאיירים התבקשו לאייר סצנה מתוך הספר "ויהי ערב חדש" של פניה ברגשטיין.

הפנקס הוא יוזמה פרטית שלא עומד מאחוריה שום גוף כלכלי.

בשלושת החודשים לאחר עליית האתר לאוויר, נרשמו באתר הפנקס כ-2,000 כניסות בחודש.

בשנת 2021 זכתה נירה הראל בפרס מטעם כתב העת.פרס זה הוענק לה על תרומתה לתרבות הילדים בישראל.

==קישורים חיצוניים==
*[http://ha-pinkas.co.il/ אתר "הפנקס"]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אתרי אינטרנט ישראליים
קטגוריה:ישראל: כתבי עת
קטגוריה:ספרות ילדים ונוער
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2010
קטגוריה:כתבי עת מקוונים ישראליים