OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יוהאן לונד

יוהאן לונד (בגרמנית: Johann Lund; בלטינית: Johannes Lundius; 11 בספטמבר 1638, פלנסבורג – 13 בספטמבר 1686, טנן ) היה כומר לותרני והבראיסט. נודע בעיקר בשל עבודתו שפורסמה לאחר מותו, על עבודת בית המקדש היהודי בירושלים.

ספרו החשוב ביותר הוא "Die Alten Jüdischen Heiligthümer, Gottesdienste und Gewohnheiten" (בתרגום חופשי: המקדשים היהודיים העתיקים, פולחנים ומנהגים) המתאר את עבודת הכהנים ומהלך הטקסים בבתי המקדש וכולל איורים ותחריטים.

==כתביו בגרמנית==
<div class="mw-content-ltr">
* Thomas Lund (Hrsg.): Oeffentlicher Gottesdienst der alten Hebräer. Schleswig 1695
* Thomas Lund (Hrsg.): Levitischer Hohepriester und Priester. Schleswig 1695
* Thomas Lund (Hrsg.): Ausführliche Beschreibung der Hütte des Stifts, wie auch des ersten und andern Tempels zu Jerusalem. Schleswig 1696
* Heinrich Muhlius (Hrsg.): Die alten jüdischen Heiligthümer, Gottesdienste und Gewohnheiten ... Hamburg 1704 ([https://digitale.bibliothek.uni-halle.de/id/1654754 עותק מקוון])
* Johann Christoph Wolf (Hrsg.): Die Alten Jüdischen Heiligthümer, Gottesdienste und Gewohnheiten ... Hamburg 1738 ([https://www.digitale-sammlungen.de/en/view/bsb10327061 עותק מקוון])
* J. le Long (Übersetzer): Heiligdommen, godsdiensten, en gewoontens der oude Jooden ... Amsterdam [1726] ([https://www.digitale-sammlungen.de/en/view/bsb10354989 עותק מקוון])
</div>

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Ralf Busch : Johan Lund, seine „Alten jüdischen Heiligtümer“ und die Vorstellung vom salomonischen Tempel. In: Jewish Art, Volume 19/20 (1993/1994) S. 62–67. 

</div>

==קישורים חיצוניים==

* [https://de.wikisource.org/wiki/ADB:Lundius,_Johannes לונדיוס, יוהאנס], ערכו בתוך הביוגרפיה הגרמנית הכללית, באתר ויקיטקסט בגרמנית 

קטגוריה:נפטרים ב-1686
קטגוריה:ילידי 1638
קטגוריה:תאולוגים נוצרים
קטגוריה:לותרנים
קטגוריה:הבראיסטים
האספה המחוקקת של גואה

האספה המחוקקת של גואה היא בית המחוקקים מדינתי של גואה. האספה מורכבת מ-40 חברים, והיא מופקדת על התקציב, האספה מעניקה כספים לתוכניות חברתיות, פיתוח חקלאי, פיתוח תשתיות ועוד היא גם אחראית להצעת מיסים ולגביית מיסים.

== היסטוריה ==
לאחר סיפוח גואה מפורטוגל ב-1961, גואה הושמה תחת ממשל צבאי בראשות לוטננט גנרל קונהירמאן פאלאט קנדת' כסגן-מושל. ב-8 ביוני 1962, השלטון הצבאי הוחלף בממשל אזרחי כאשר לוטננט-נגיד מינה מועצה מייעצת לא רשמית בת 29 חברים. המועצה הראשונה התכנסה ב-24 בספטמבר 1962.

האספה התכנסה לראשונה ב-9 בינואר 1964, כאספה המחוקקת של טריטוריית האיחוד גואה, דאמאן ודיו. בית הנבחרים כלל 30 חברים, 28 מגואה ושנים מדאמאן ומדיו.<ref></ref> גואה מציינת את 9 בינואר כ"יום המחוקק" מדי שנה.<ref></ref><ref></ref>

ב-1987 הפכה גואה למדינה בהודו ודאמאן ודיו הופרדו ממנה והופסק ייצוגם באספה. מספר המושבים באספה הוגדל ל-40.

בניית בניין האספה המחוקקת החלה ב-22 בינואר 1994, והסתיימה ב-5 במרץ 2000.

האספה בוחרת את נציגה היחיד של גואה ברג'יה סבהה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:גואה
גואה
הדרה בר מור

הדרה בר-מור היא פרופסור חבר למשפטים במכללה האקדמית נתניה ומומחית לדיני עבודה, דיני תאגידים ודיני עמותות.<ref></ref> החל משנת 2021 מכהנת כדקאנית בית הספר למשפטים.

== ביוגרפיה ==
בר-מור היא בעלת תואר ראשון, תואר שני ותואר שלישי במשפטים מאוניברסיטת תל אביב.<ref></ref>

בשנת 1988 הקימה את הקורס דיני עבודה באוניבריסטה הפתוחה, ובשנים 1991–1996 הייתה חברת סגל בכיר באוניברסיטת תל אביב. בשנים אלה הרצתה בקורסים דיני תאגידים, דיני עבודה ודיני מלכ"רים.

בר מור נמנית עם קבוצת האקדמאים אשר הצטרפו לפרופסור צבי ארד לשם ייסוד המכללה האקדמית נתניה. בשנים 1995–2007 שימשה כמרצה בכירה בתחום דיני תאגידים ודיני עבודה. בשנת 2007 מונתה לפרופסור חבר. בשנים 1995–2015 שימשה כסגנית דקאן בית הספר למשפטים, ובשנת 2016 מונתה לראשת התכנית לתואר שני במשפטים במכללה. בשנת 2021 מונתה לדקאנית הפקולטה למשפטים במכללה.

תחומי התמחותה המרכזיים הם דיני תאגידים, דיני עבודה וביטחון סוציאלי ומלכ"רים.<ref></ref>

== מפרסומיה ==
* דיני עבודה בישראל: לקט פסקי דין נספח לספר הקורס, בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 1988.
* דיני מלכ"רים – המצב המשפטי, בהוצאת אוניברסיטת בן-גוריון בנגב, 1999.
* דיני תאגידים - התאגיד והאישיות המשפטית, בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2007.
* דיני תאגידים - הון החברה, בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2007.
* דיני תאגידים - המשטר בחברה והממשל התאגידי, בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2007.
* דיני תאגידים - חובות דיווח וגילוי, תרופות וסעדים בחברה, בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2007.
* דיני תאגידים למנהלים - קובץ חקיקה (עם רונן מנשה), בהוצאת האוניברסיטה הפתוחה.

<div style="text-align:left; direction:ltr; margin-left:1em;">
* Hadara Bar-Mor, Corporations and Partnerships in Israel (monograph), in IEL International Encyclopedia of Laws, published by Kluwer 2014 (100 p.)
* R. Ben-Israel and H. Bar-Mor, Israeli Labour Law and Industrial Relations (monograph), in International Encyclopedia for Labour Law and Industrial Relations, Kluwer, 4th Ed. (2002) 220pp.
* Hadara Bar-Mor The International Guide to Nonprofit Law (ed. By Prof. L. Salamon, Wiley New-York 1997) The chapter on Israel, 15 pp
* Hadara Bar-Mor Felman’s Corportae Law (4th 1994) Carta Ltd. Press 1200 pp. (in Hebrew) (submitted for Senior Lecturer degree)
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.netanya.ac.il/team/הדרה-בר-מור/ פרופ׳ הדרה בר מור], דף מרצה [https://www.netanya.ac.il באתר האקדמית נתניה]
* [https://www.yd-law.co.il/צוות-המשרד/עוד-פרופ-הדרה-בר-מור/ פרופ׳ הדרה בר מור], באתר [https://www.yd-law.co.il משרד עורכי הדין יאיר דוד]

* [https://www.netanyanet.co.il/community/חינוך-ומצויינות/10277-טקסי-בוגרים המכללה האקדמית נתניה ערכה טקסי בוגרים], באתר נתניהנט, 29 יוני 2022
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית נתניה
קטגוריה:משפטנים ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
נאג'ברן

הכפר נאג'ברן (בהונגרית: Nagyberény) שוכן במחוז שומוג', בנפת שיופוק.
נאג'ברן

== מיקום ==
הכנסייה הקתולית
פסל של [[יוחנן הקדוש מנפומוק]]

הכפר ממוקם כ-17 קילומטרים דרומית מזרחית לשיופוק. ניתן להגיע אליו על ידי פנייה מזרחה מכביש 65 אחרי שום, על כביש 6402, או ברכבת על קו הרכבת קאפושוואר-שיופוק. יש גם שירות אוטובוס סדיר משיופוק לנאג'ברן. הרכבת אליה פועלת לעיתים רחוקות ולאט, והישרדות הקו מוטלת בספק. התחנה המשותפת עם הכפר שום מוזנחת, יש צורך לשפץ את משטחי העץ שלה.

== היסטוריה ==
נאג'ברן, צילום אוויר של הפנסיון
שם היישוב מופיע לראשונה במקורות הכתובים הידועים במכתב האישור שהוציא לאסלו הראשון, מלך הונגריה לבישוף של וספרם. לאחר תבוסתו של קופאן אישטוואן הקדוש, המלך אישטוואן הראשון, מלך הונגריה יישב שבטי ברן לוחמים, שקשורים קרבת דם לבוסנים, כדי להגן על גבולות רכושו, ולפי זה, היישוב היה קיים כבר ב-998.

במהלך הבנייה בתקופה האחרונה נמצאו ממצאים עתיקים אף יותר, הכלים והשלדים מעידים על נוכחות בתקופת האווארים ובתקופה הרומית המאוחרות. בחלקו הדרום מזרחי של הכפר נמצאו שרידי שתי טירות עפר, על מה שמכונה "הגבעה היהודית" וגבעת קרק, האחרונה שייכת לאחוזתה הענפה של מלכת שגשד. בנאג'ברן כבר נבנתה כנסייה לכבוד גאורגיוס הקדוש בשנת 1232, שם בשנת 1400 האפיפיור בוניפקיוס התשיעי העניק זכות יריד של מאה ימים למשך שלוש שנים. לאחר פלישת המונגולים לאירופה הגיעו מתיישבים בעלי ניסיון מתקדם בגידול גפנים.

בתקופת הכיבוש הטורקי, היישוב השתייך לסנג'קים של שימונטורניה, ובכפר הוצב משמר טורקי. בפנקס האוצר הטורקי של 1571–1572 היה רשום עם 32 בתים חייבים במס, אך מאוחר יותר פחתה אוכלוסייתו.

בשנים השלוות הראשונות של המאה העשרים גדל היישוב ללא הרף, במלחמת העולם הראשונה עלתה האוכלוסייה על 1,600 איש. 185 אנשי הכפר השתתפו בלחימה, 37 מהם נהרגו.

=== ייצור יין ===
יינות ברן הגיעו גם לאזורים מרוחקים. בסוף המאה ה-13 היו המיסים על היין בברן מקור הכנסה חשוב לאוצר המלך. בשנת 1404 העניק ליישוב המלך זיגיסמונד רשות לקיים שוק שבועי, שבאותה תקופה כבר קיבל אופי של עיר שוק.

== ילידי המקום ==
* מריה גרדוש (במקור מרישקה גרינפלד, 1885 – 1973) הייתה סופרת, עיתונאית יהודייה-הונגרייה, ממנהיגות תנועת הנשים הסוציאליסטית.

== אתרים בעלי עניין ==
* יש אנדרטה לגיבורי מלחמת העולם הראשונה-השנייה ליד הכנסייה הקתולית.
* לכפר יש פנסיון משלו עם מים תרמיים. המים בעלי הערך משמשים גם במרחצאות התרמיים בשיופוק.
* בסמוך למרכז הכפר, מאז קיץ 2010 פועלת בריכת דגים מלאכותית בשטח של 1.5 דונם באמצעות דילול מי הנחל.
* בכפר יש כמה כרמים ויינות מצוינים. מראש ההרים ניתן לראות את כל הדרך עד לאגן המזרחי של אגם בלטון.
* מעבר לגבול הדרום מזרחי של הכפר, למרגלות הגבעה היהודית שמכונה כך, ישנו מטווח ירי ספורט מודרני.
* האזור עשיר מאוד בציד קטן וגדול יותר. ביערות ניתן למצוא צבאים, חזירי בר ויעלים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:הונגריה: כפרים
קטגוריה:קהילות יהודיות בהונגריה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
מטרוח

מחוז מטרוח (בערבית: محافظة مطروح) הוא מחוז במצרים הממוקם בחלק הצפון-מערבי של המדינה וגובל בלוב. בירת המחוז היא מרסא מטרוח.
מחוז מטרוח
== יישובים ==
המחוז מחולק למספר יישובים עם אוכלוסייה של כ-538,546 תושבים נכון לינואר 2023.<ref name="pop" />
{| class="sortable wikitable plainrowheaders"
|+יישובים
! שם בעברית
! שם בערבית
! אוכלוסייה<br /> <small>(אומדן ינואר 2023</small><small>)</small>
! סוג יישוב
|-
| א-דבעה
| style="text-align:right;" | 
| style="text-align:right;" | 61,363
| עיירה
|-
| אל-עלמיין
| style="text-align:right;" | 
| style="text-align:right;" | 12,398
| עיירה
|-
| אל-חמאם
| style="text-align:right;" | 
| style="text-align:right;" | 65,780
|עיר
|-
| אל-נאג'ילה
| style="text-align:right;" | 
| style="text-align:right;" | 34,593
|עיר
|-
| החוף הצפוני
| style="text-align:right;" | 
| style="text-align:right;" | 88
|
|-
| סאלום
| style="text-align:right;" | 
| style="text-align:right;" | 20,479
| כפר
|-
| מרסא מטרוח
| style="text-align:right;" | 
| style="text-align:right;" | 241,625
| עיר נמל
|-
| סידי בראני
| style="text-align:right;" | 
| style="text-align:right;" | 66,319
|עיירה
|-
| נווה המדבר סיווה
| style="text-align:right;" | 
| style="text-align:right;" | 35,901
| נווה מדבר עירוני
|}

== סקירה כללית ==
מחוז מטרוח נמצא במדבר המערבי של מצרים (מערבית לנילוס), כולל נווה המדבר של סיווה שנודע במקדש שלו לאמון בעת העתיקה. במרכז המחוז נמצא שקע קטארה, היורד לגובה של 133 מטר מתחת לפני הים.

בירת המחוז, מרסא מטרוח נודעה בתקופה התלמיית ובתקופה הביזנטית בשם פראיתוניון (Παραιτόνιον), ובתקופה הרומית בשם פראתוניום (Paraetonium). העיר הייתה הקצה המערבי של מצרים התלמיית. העיר העתיקה אפיס, כ-18&nbsp;ק"מ ממערב לפראטוניום, סימנה את גבול נום, ומעבר חלפאיא (בסאלום) סימן את הגבול עם מרמריקה (האזור המזרחי של קירנאיקה).

מחוז מטרוח מכיל אתרים היסטוריים רבים הקשורים למלחמת העולם השנייה. בעיר אל-עלמיין, בה התנהלו שתי מערכות קרב גדולות, בתי קברות של חיילים שנפלו מכוחות מדינות הציר ומכוחות בעלות הברית. על פי הערכות, כ-16 מיליון מוקשים,<ref></ref>שהושתלו על ידי האירופים במהלך מלחמות העולם וכונו "גני השטן", עדיין מעכבים את הפיתוח של רוב המחוז, ומוסרים באופן תמידי.

== אוכלוסייה ==
בשנת 2015, על פי הערכות אוכלוסייה, רוב התושבים במחוז התגוררו באזורים עירוניים, עם שיעור עיור של 70.6%. מתוך 447,846 תושבים המתגוררים במחוז, 316,005 חיו באזורים עירוניים, לעומת 131,841 החיו אזורים כפריים.<ref name="pop"></ref>

אוכלוסיית המחוז תוארה כשמרנית מבחינה דתית.<ref></ref>

== אזור תעשייה ==
על פי הרשות הממשלתית המצרית להשקעות ואזורים חופשיים (GAFI), בשיתוף עם משרד ההשקעות (MOI), אזורי התעשייה הבאים נמצאים במחוז זה:<ref name="IndustrialZones"></ref>
* אזור התעשייה 26 קילו הנמצא דרום-מזרחית לכביש מטרוח
== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מצרים: מחוזות
גאורג בודנשץ

ספרו של בודנשץ, מהדורת [[1748, בתצוגה ב ]]
יוהאן כריסטוף גאורג בודנשץ (בגרמנית: Johann Christoph Georg Bodenschatz; 25 במאי 1717 – 4 באוקטובר 1797) היה תאולוג פרוטסטנטי גרמני שהקדיש את חייו להיסטוריה של עם ישראל ולתיאורי חיי היהודים וטקסיהם כפי שהם משתקפים במקרא.

מלבד דגמים של תיבת נח ושל המשכן במדבר שיצר בודנשץ, יצירתו החשובה היא "Kirchliche Verfassung der heutigen Juden" (בתרגום חופשי: החוקים הכנסייתיים של היהודים בזמננו) כוללת תיאורים מילוליים ומאוירים של הטקס היהודי כפי שנהג בפועל במרכז גרמניה במחצית הראשונה של המאה ה-18. התחריטים בספרו, מקוריים ברובם וחלקם שימשו מאוחר יותר גם את מדפיסי ה-Jewish Encyclopedia.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1797
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1717
קטגוריה:תאולוגים נוצרים
קטגוריה:פרוטסטנטים
השכן שלי אדולף

השכן שלי אדולף (באנגלית: My Neighbor Adolf) הוא סרט קולנוע מסוגת דרמה קומית, קופרודוקציה ישראלית, גרמנית וקולומביאנית משנת 2022 בכתיבה ובימוי של לאון פרודובסקי, עם דייוויד היימן ואודו קייר בתפקידים הראשיים.

העלילה מתרחשת בקולומביה בשנת 1960 כאשר ניצול שואה חושד בשכנו הגרמני שהוא בעצם אדולף היטלר.

לאון פרודובסקי זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל הסרטים הבינלאומי חיפה והיה מועמד לפרס במסגרת "Piazza Grande" בפסטיבל לוקרנו.

הסרט צולם בקולומביה, בתי שני השכנים נבנו במיוחד להפקת הסרט.

==תקציר העלילה==
מארק פולסקי (דייוויד היימן) הוא ניצול שואה שכל משפחתו הושמדה. הוא גר לבד בסביבה כפרית בקולומביה. השנה היא 1960 ובעיתונים מתפרסמות כתבות על חטיפת אדולף אייכמן בארגנטינה והעברתו למשפט בישראל. פולסקי מרבה להתבונן בתמונת בני משפחתו שצולמה ב-1934 מיהם רק הוא שרד.

פולסקי הוא אדם בודד שמשתדל להתרחק מהסביבה. עם אנשים זרים כולל הדוור הוא משוחח דרך אשנב צר בדלת הכניסה. יום אחד מגיעה אליו אישה בשם גב' קלטרברונר (אוליביה שילהבי) (מרמז על שם של פושע נאצי ידוע - ארנסט קלטנברונר) ומתעניינת בפרטים על בניין סמוך בשביל לקוח שלה. פולסקי מתייחס אליה בכעס ובעוינות.

לבית הסמוך נכנס גרמני מזוקן בשם הרמן הרצוג (אודו קייר) וכבר מההתחלה מתחיל פולסקי לריב אתו בגלל כלבו וולפי שחדר לחצרו והשאיר שם את צואתו. פולסקי היה שחמטאי מעולה ובתחרות שחמט ארצית בברלין ב-1934 עבר לידו אדולף היטלר ומאז הוא זוכר את העיניים הכחולות שלו ולא שוכח את המבט המאיים שלו.

מסתבר שחלק משטח של פולסקי שייך חוקית להרצוג ופולסקי נאלץ לוותר עליו וגם על שיח הוורדים שהוא מטפח. באחד הריבים נשמטים המשקפים מפניו של הרצוג ופולסקי מביט בו ובטוח שהוא היטלר. הוא קונה ספרים על היטלר ובהם מיין קאמפף ורואה שפרטים רבים מתאימים בין הרצוג להיטלר - הגובה, הינזרות מאלכוהול, התקפי זעם וציורים הדומים מאוד לציורי היטלר.

הוא פונה לשגרירות ישראל בעיר הסמוכה ונפגש עם קצינת המודיעין (כנרת פלד) המתייחסת אליו בזלזול. בינתיים מתפתחים קשרים בין פולסקי והרצוג בעיקר במשחקי שחמט. פולסקי חודר לבית הרצוג כדי למצוא עדויות, נתקל בוולפי והורג אותו.

באחד הוויכוחים הם נאבקים ופולסקי מכה בגרמני עבור כל אחד מבני משפחתו שנרצח ומגלה לו שרצח את וולפי. הרצוג נשבע שאין לו קשר להיטלר וכי את הציורים הוא מצייר לבקשת קלטרברונר שמוכרת אותם לאוהדים נאצים. פולסקי חייב לברר סופית אם הרצוג צודק וזאת דרך בדיקת אשכיו שכפי שידוע בשיר המפורסם להיטלר יש רק אשך אחד. הרצוג מסכים להפשיל את מכנסיו ופולסקי רואה שלהרצוג יש שני אשכים ולכן אינו יכול להיות היטלר...

כעת קצינת השגרירות לוקחת את העניינים ברצינות ואנשים מתקינים מצלמות ומכשירי האזנה בביתו. פולסקי מזהיר את הרצוג וזה מחליט לעזוב והם נפרדים בחיבוק. כעת פולסקי שוב לבד.

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|דייוויד היימן
|מארק פולסקי
|
|-
|אודו קייר
|הרמן הרצוג
|
|-
|אוליביה שילהבי
|גב' קלטברונר
|
|-
|כנרת פלד
|קצינת מודיעין בשגרירות
|
|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=1jVIiomw3sQ קדימון לשכן שלי אדולף], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=BY2Z94a-RUs מאחורי הקלעים של השכן שלי אדולף], באתר יוטיוב
*[https://www.edb.co.il/title/t0016160 השכן שלי אדולף], באתר אידיבי
*[https://www.ynet.co.il/entertainment/article/hjkbczwoi ביקורת של שמואל דובדבני על השכן שלי אדולף], באתר ynet

קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בגרמנית
קטגוריה:סרטים על ניצולי השואה
דימיטרי שוורדנדזה

דימיטרי שוורדנדזה (בגאורגית: დიმიტრი შევარდნაძე; 1 בדצמבר 1885–1937) היה צייר גאורגי, אספן אמנות, שנרצח במהלך הטיהורים הגדולים של סטלין.

== חַיִים ==
שוורדנדזה נולד בבַּחְוִוי , כפר קטן במחוז גוריה שבמערב גאורגיה, אז חלק מהאימפריה הרוסית. הוא התחנך באקדמיות לאמנות של סנקט פטרבורג ומינכן. עם שובו לגאורגיה בשנת 1916, הוא הקים והנהיג את אגודת האמנים הגאורגים. הוא עזר גם בהקמת הגלריה הלאומית לאמנויות יפות (1920) ואת האקדמיה הלאומית לאמנויות של טביליסי (1922). הוא עיצב בכמה הצגות אופרה ותיאטרון וסרטים, וכן עיצב לוגו רשמי של האוניברסיטה הממלכתית של טביליסי.

=== מֶרֶד ===
ב-1937 התכוון המנהיג הקומוניסטי של גאורגיה הסובייטית, לברנטי בריה, להרוס כנסייה מימי הביניים בטביליסי, אך נתקל בהתנגדות עיקשת של קבוצת אינטלקטואלים גאורגים בראשות דימיטרי שוורדנדזה. בריה השיב לבקשותיהם, שבוודאי יספיק לשמר דגם מוקטן של הכנסייה כדי שאנשים יוכלו לראות אותה במוזיאון, ואז אמר לשווארדנדזה באופן פרטי שאם יוותר על מאמציו להציל את הכנסייה הוא ימונה למנהל המוזיאון העתידי. האמן סירב ולבסוף נכלא והוצא להורג. עם זאת הכנסייה נשתמרה.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים גאורגים
קטגוריה:ילידי 1885
קטגוריה:נפטרים ב-1937
הקסמה

סירנות, ציור מאת ג'ון ויליאם ווטרהאוס]]
הקסמה (באנגלית: Enchantment) הוא מונח בספרות הפנטזיה שמשמעותו היא השפעה ואף שליטה על אדם אחר באמצעות קסם כגון אמירת לחש מפורש או באמצעות קסם אישי על-טבעי (למשל: יופי שמיימי או קול ערב במיוחד). דמויות של נשים רבות, חלקן טובות וחלקן מכשפות או מפלצות, אופיינו ביכולת הקסמה. כך לדוגמה הסירנות מהמיתולוגיה היוונית הקסימו ימאים בקולן הערב וגרמו למותם. בלגנדריום של טולקין העלפית הנאווה והאדירה גלדריאל הייתה בעלת יופי כה רב, שבכוחה היה להקסים אנשים ולגרום להם לאהוב ולהעריץ אותה. במשחק התפקידים "מבוכים ודרקונים" קיים לחש בשם "הקסמה" המאפשר למכשף לשלוט ביצור דמוי-אדם למשך פרק זמן מסוים, התלוי בדרגתו של מטיל הלחש. ישנם גזעים ומפלצות שלהם יכולת הקסמה טבעית, רובם מבוססים על מיתולוגיות או יצירות פנטזיה.

קטגוריה:פנטזיה
קטגוריה:מבוכים ודרקונים
בלי מסכות

"בלי מסכות" היא סדרת ספין אוף קצרה בת 4 פרקים של סדרת הנוער "זיגי". בכל פרק יש יום אחד בחייהם של אמיתי הרמן, שיר זוארץ, שירה לוי ושירלי לוי. הסדרה עלתה בשנת 2022, כמה ימים לפני עליית העונה השלישית של הסדרה המקורית.

==תקציר הסדרה==
הסדרה מספרת על כוכבי זיגי שמצלמים יום אחד בחייהם.
==שחקנים ועלילת הפרקים שלהם==
*אמיתי הרמן – משחק בסדרת המקור את דורי/זיגי. הפרק שלו הוא הפרק השלישי, שם הוא מספר שהוא עבר לתל אביב עם שני חברים שלו, אחרי זה פגש שני ילדים גם עם ויטיליגו ושאל אותם על הסדרה, ואחרי זה הלך לביקור להוריו.
*שיר זוארץ – משחקת בסדרת המקור את תמוז. הפרק שלה הוא הפרק האחרון (הרביעי), שם היא מספרת שהיא הלכה לשיעור פיתוח קול, אחרי זה הלכה לאימון טניס, אחרי זה הלכה לאולפן הקלטות, ואז לבית שלה חזרה.
*שירלי לוי – משחקת בסדרת המקור את מיקי. הפרק שלה הוא פרק הבכורה (הראשון) שם היא מספרת שהיא הלכה לכתבה ברשת 13, לאחר מכן הלכה לשיעור משחק, ואחרי זה בערב במסעדה עם חברי קאסט הסדרה המקורית.
*שירה לוי – משחקת בסדרת המקור את נטע. השתתפה בפרק השני, שם סיפרה כי הלכה לאימון כושר, לאחר מכן לראות את פרק הבכורה של העונה השלישית של סדרת המקור עם סבא שלה, ולאחר מכן ללכת למשחק כדורגל של אח שלה.

==סקירת סדרה==

==פרקים==
===עונה 1===
הסדרה שודרה בין הימים 23 בפברואר עד 8 במרץ 2022. הסדרה נגמרה בעונתה הראשונה.
{| class="wikitable
!מספר הפרקבסדרה
!שם הפרק
!תאריך שידור בכורה 
|-
|1
|שירלי לוי
|23 בפברואר 2022
|-
|2
|שירה לוי
|1 במרץ 2022
|-
|3
|אמיתי הרמן
|6 במרץ 2022
|-
|4
|שיר זוארץ
|8 במרץ 2022
|}

קטגוריה:סדרות נעורים ישראליות
קטגוריה:TeenNick: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנת 2022
קרופורד האוול טוי

קרופורד האוול טוי (באנגלית: Crawford Howell Toy; 23 במרץ 1836 – 12 במאי 1919) היה חוקר עברית אמריקאי ומרצה לספרות מקראית. מעורכי האנציקלופדיה היהודית.

טוי נולד בנורפוק שבווירג'יניה. סיים את לימודיו באוניברסיטת וירג'יניה ב-1856 ואחר כך למד באוניברסיטת ברלין בין השנים 1866–1868. הוא שימש תחילה פרופסור לעברית בסמינר התאולוגי הבפטיסטי (בגרינוויל שבדרום קרוליינה ומאוחר יותר בלואיוויל שבקנטקי) ובשנת 1880 התמנה כפרופסור לעברית ולשפות מזרחיות באוניברסיטת הרווארד.

==כתביו באנגלית==
<div class="mw-content-ltr">
* [https://archive.org/details/historyreligion02toygoog The History of the Religion of Israel: An Old Testament Primer]. Boston: American Unitarian Association, 1882.
* [https://books.google.com/books?id=zK_NAAAAMAAJ& Quotations in the New Testament]. Charles Scribner's Sons, 1884.
* [https://books.google.com/books?id=xmgaAAAAYAAJ& Judaism and Christianity: A Sketch of the Progress of Thought from Old Testament to New Testament]. Boston: Little, Brown, 1891.
* Esther as Babylonian Goddess. Boston: Houghton Mifflin, 1898.
* [https://books.google.com/books?id=33Z6EL5eIBkC&s A Critical and Exegetical Commentary on the Book of Proverbs]. New York: Scribner's, 1899.
* [https://archive.org/details/bookprophetezek01toygoog The Book of the Prophet Ezekiel]. New York: Dodd, 1899.
* [https://books.google.com/books?id=y7FAAAAAYAAJ& Introduction to the History of Religions]. Boston: Ginn, 1913.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 
* טוי, קרופורד האוול, ערכו ב, באתר ויקיטקסט באנגלית 
* 

קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1836
קטגוריה:בלשנים ולשונאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וירג'יניה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:עורכי האנציקלופדיה היהודית
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1919
מיכאיל אבילוב

מיכאיל אבילוב (ברוסית: Михаи́л Ави́лов) (6 בספטמבר 1882 – 14 באפריל 1954) היה אמן באימפריה הרוסית וצייר סובייטי ומחנך לאמנות בלנינגרד.<ref>Художники народов СССР. Биобиблиографический словарь. Т. 1. М., Искусство, 1970. С.42-43.</ref> פרופסור ממכון רפין לאמנויות, זוכה פרס סטלין, אמן העם של הפדרציה הרוסית, נחשב לאחד הנציגים המבריקים של האמנות הסובייטית, שמילא תפקיד חשוב בהקמת בית הספר לציור בלנינגרד. הוא ידוע בעיקר בזכות ציורי הקרב שלו.

== ביוגרפיה ==
מיכאיל איבנוביץ' אבילוב נולד ב-6 בספטמבר 1882 בסנט פטרסבורג. בשנים 1893-1903 למד בבית הספר לציור של החברה האימפריאלית לעידוד האמנויות, ולאחר מכן בסטודיו הפרטי של האמן, ליאון דמיטרייב-קבקזסקי. בשנים 1904–1910 למד אבילוב באקדמיה הקיסרית לאמנויות כתלמידם של פרנץ רובאו וניקולאי סמוקיש.<ref>The Leningrad School of Painting. Essays on the History. St Petersburg, ARKA Gallery Publishing, 2019. P.340.</ref> משנת 1908 החל להשתתף בתערוכות אמנות.
סטלין סוקר מסדר צבאי, 1938. בול
מיכאיל אבילוב לחם במלחמת העולם הראשונה. לאחר מהפכת אוקטובר של 1917, אבילוב לימד בבית הספר לציור ולעידוד האמנויות בפטרוגרד, ולאחר מכן במכללה לאמנות תעשייתית ובאקדמיה לאמנויות. ב-1932 הוא היה ממייסדי איגוד האמנים הסובייטיים של לנינגרד.

בשנת 1943, אבילוב זכה בפרס סטלין על ציור הקרב שלו "דו-קרב פרסבט עם צ'לוביי בשדה קוליקובו". כמו כן הוענק לו מסדר הדגל האדום של העבודה. בשנת 1953 זכה אבילוב בתואר הכבוד של אמן העם של הפדרציה הרוסית. הוא היה חבר באקדמיה לאמנויות של ברית המועצות.

מיכאיל אבילוב נפטר ב-14 באפריל 1954, בשנת השבעים ושתיים לחייו. הוא נקבר בבית הקברות ניקולסקויה בשטח של אלכסנדר נבסקי לברה בלנינגרד. ציוריו נמצאים במוזיאון הרוסי, בגלריית טרטיאקוב, ובמוזיאונים לאמנות ובאוספים פרטיים ברוסיה, אוקראינה, יפן, סין, צרפת, אנגליה ומדינות נוספות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציירים רוסים
קטגוריה:גרפיקאים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1882
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1954
קוראים לי ונדטה

קוראים לי ונדטה (באיטלקית: Il mio nome è vendetta) הוא סרט גנגסטרים איטלקי משנת 2022, שהופק על ידי Colorado Film שבבעלות Rainbow S.p.A. הסרט עוקב אחר איש מאפיה בכיר לשעבר המנסה לחזור למוטב, אולם נרדף בידי עברו.

איג'יניו סטראפי, אחד ממפיקי הסרט ומנכ"ל Rainbow S.p.A, שיתף שבשנת 2024 תחל העבודה על הפקת המשכון לסרט זה.

==עלילה==
סנטו רומיאו (אלסנדרו גסמן) הוא מתנקש בכיר במאפיה האיטלקית, אשר החליט לחזור למוטב. הוא מקים משפחה, ומגדל בת בשם סופיה (ג'ינוורה פרנצ'סקוני), שאינה מודעת לעברו. אולם כאשר סופיה מעלה צילום אקראי שלו לרשתות החברתיות, אויביו מהעבר מוצאים אותו. דון אנג'לו לו ביאנקו (רמו ג'ירון), מנהיג משפחת פשע חזקה שרומיאו רצח את אחד מבניו, שולח מתנקשים חסרי רחמים שרוצחים את אשתו וגיסו של רומיאו. כעת רומיאו נאלץ לשוב לשורשיו מתוך מטרה כפולה לנקום את אובדנו ולשמור על חייה של סופיה.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטי 2022
קטגוריה:סרטי מאפיה
קטגוריה:סרטים באיטלקית
קטגוריה:נטפליקס: סרטים
שמואל שור (ספורטאי)

שמואל (שמוליק) שור הוא שחקן טניס שולחן פאראלימפי ישראלי.

שור משחק טניס שולחן מגיל צעיר והוא חבר בית הלוחם בתל אביב.

השתתף במספר רב של טורנירים עולמיים וזכה ביותר מ-30 מדליות, עיקרן במסגרת טורניר זוגות, לרבות מדליית זהב באליפות גרמניה הפתוחה לשנת 2006 ומדליית זהב באליפות ספרד הפתוחה לשנת 2014. בשנת 2008 היה בדירוג השיא שלו במקום השישי בעולם בדרגת נכות 7.

שלוש פעמים השתתף באליפות העולם בטניס שולחן: בשנת 2006 זכה עם זאב גליקמן במדליית ארד, בשנת 2009 התחרה שוב יחד עם גליקמן ובשנת 2014 התחרה יחד עם דני בוברוב.

השתתף ב: בתחרויות היחידים לא התקדם משלב הבתים ובתחרות הזוגות התחרה עם זאב גליקמן והם הפסידו בתחרות על מדליית הארד.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.paralympic.org/shmuel-shur פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 
* [http://stats.ipttc.org/en/profiles/1005?resource_id=1005&with_medals=1 שמואל שור], באתר איגוד טניס שולחן העולמי

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:שחקני טניס שולחן במשחקים הפאראלימפיים בייג'ינג (2008)
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
שבע נשים ותעלומה

שבע נשים ותעלומה (באיטלקית: 7 donne e un mistero) הוא סרט בלשי איטלקי משנת 2021. הסרט הוא רימייק איטלקי, לסרט הצרפתי 8 נשים, משנת 2002, שבעצמו מבוסס על מחזה באותו השם מאת רוברט תומאס.

הסרט מספר את סיפורן של שבע נשים שנלכדות בתוך אחוזה מבודדת בעיצומה של סופת שלגים. אב המשפחה נרצח, וכולן חשודות.

==עלילה==
שבע נשים נלכדות יחד באחוזה מבודדת בעיצומה של סופת שלגים. למרבה הזוועה, מתגלה שאב הבית נרצח באכזריות. הנשים מוכרחות לגלות מי מביניהן היא הרוצחת, אולם המשימה הופכת לבלתי אפשרי כאשר בהדרגה מתברר שכל אחת מהנשים מסתירה לפחות סוד אחד, אם לא יותר.

שבע הנשים הן: מרגריטה (מרגריטה ביי), אשתו של אבי המשפחה, סוזנה (דיאנה דל בופלו), בתו הבכורה, קתרינה (בנדטה פורקרולי) בתו הצעירה, חמותו אוגוסטינה (סברינה אימפציאטורה), גיסתו רקלה (אורנלה ואוני), ורוניקה (מיקלה רמאצוטי), חברת ילדותו הוותיקה שהופיעה לפתע, ומריה המשרתת (לואיזה רניירי).

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטים איטלקיים
קטגוריה:סרטי 2021
קטגוריה:סרטי בלשים
קטגוריה:סרטים באיטלקית
אבי בן-שמחון

אבי בן-שמחון (נולד ב-1972) הוא ספורטאי פאראלימפי.

==ביוגרפיה==
בן-שמחון גדל בכרמיאל. הוא קטוע רגל.

בשנות התשעים התחיל לשחק כדורסל כיסאות גלגלים במסגרת בית הלוחם בחיפה והוא נחשב קלע מצטיין. בהמשך שיחק תקופה בספרד והיה חבר נבחרת ישראל בכדורסל בכיסאות גלגלים. השתתף במשחקי גביע המדינה ובאליפות אירופה.

בשנת 2000 הוא הוזמן על ידי המאמן אליעזר קלינה להצטרף לנבחרת ישראל בכדורעף נכים. יחד עם הנבחרת הלאומית השתתף ב. הנבחרת התחרתה בכדורעף בעמידה ולא העפילה מעבר לרבע הגמר.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.paralympic.org/avi-ben-simhon פירוט השתתפותו בתחרויות המשחקים הפאראלימפיים] באתר הרשמי של IPC 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאים פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורסל נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורעף נכים ישראלים
קטגוריה:שחקני כדורעף פאראלימפיים ישראלים
קטגוריה:ספורטאים ישראלים במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:שחקני כדורעף במשחקים הפאראלימפיים סידני (2000)
קטגוריה:כדורסלנים ישראלים בספרד
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1972
Christmas (אלבום של שר)

Christmas, המכונה גם Cher Christmas, הוא אלבום האולפן העשרים-ושבעה של הזמרת האמריקאית שר. הוא אמור לצאת לאור ב-20 באוקטובר 2023 בהוצאת חברת התקליטים האחים וורנר. זה האלבום הראשון שלה עם חומרים מקוריים מזה עשר שנים, מאז (2013), כמו גם אלבום החג הראשון שלה.

== רקע ==
ביולי 2023, שר רמזה לראשונה על תוכניות להוציא את אלבום חג המולד והודיעה שהיא כבר עובדת על חומרים עבורו.<ref></ref> בטוויטר היא שיתפה שהיא מעולם לא רצתה לעשות אלבום חגיגי אך הוא יצא "טוב כמו כל תקליט" שהיא עשתה.<ref name=":0"></ref> בריאיון ל-Good Morning Britain בספטמבר, שר הביעה את גאוותה אודות האלבום, ואמרה שזה "לא אלבום חג המולד של אמא שלך" אלא אלבום של Cher Christmas.<ref></ref> ב-7 בספטמבר חשפה שר את עטיפת האלבום, בליווי כיתוב ששואל את הקוראים אם הם רוצים לחלוק איתה את חג המולד הקרוב. העטיפה כוללת צילום פשוט של הזמרת מוקפת בקישוטי חג המולד.<ref></ref> היא נראית לבושה בחולצה לבנה ובג'ינס בצבע כחול משופשף.<ref></ref>

הפרויקט כולל הופעות אורח של דארלין לאב, מייקל בובלה, טייגה, סינדי לאופר וסטיבי וונדר.<ref></ref> שר שיתפה את ההתרגשות שלה מהעובדה שיש בו "מיליוני אנשים שותפים" ושהיא מעולם לא הוציאה אלבום עם דואטים.<ref name=":0" /> לדבריה, ההחלטה לצרף אמנים אורחים הייתה "ברגע האחרון".<ref></ref>

==רשימת רצועות==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.thepinknews.com/2023/09/07/cher-unveils-christmas-album-artwork/ 'Christmas'] באתר פינקניוז

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי חג המולד מ-2023
קטגוריה:אלבומי שר
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת וורנר רקורדס
יחסי בנגלדש – דרום אפריקה

יחסי בנגלדש–דרום אפריקה הם היחסים הבילטרליים בין בנגלדש לדרום אפריקה. לבנגלדש יש נציבות עליונה בפרטוריה. הנציבות העליונה של דרום אפריקה בקולומבו אמונה על היחסים עם בנגלדש. שתי המדינות חברות בחבר העמים הבריטי.

==היסטוריה==
בנגלדש אסרה על אזרחיה מלהגיע לדרום אפריקה כל זמן שהאפרטהייד חל בה, וקיימה קשרים עימה רק לאחר ביטולו כשנלסון מנדלה נבחר לנשיאות. בהשבעתו, נכח שר החוץ הבנגלדשי. ב־10 בספטמבר 1994 מיסדו המדינות את הקשרים ביניהן. ב־27 בפברואר 1995 פתחה בנגלדש נציבות עליונה בפרטוריה. נכון ל-2015, דרום אפריקה, קניה, סודאן ומאוריציוס הן המדינות היחידות באפריקה שמדרום לסהרה שעימן דרום אפריקה מקיימת יחסים דיפלומטיים.

ב־2015, דרום אפריקה, קניה, מאוריציוס וסודאן, היו המדינות היחידות מדרום לסהרה שהיו בהן נציגויות דיפלומטיות בנגלדשיות.

==תחומים==
===הגירה===
300 אלף בנגלים חיים בדרום אפריקה, רובם מבקשי מקלט. רבים מהם הקימו חנויות בדרום אפריקה.

===מסחר===
ב־2014 הייצוא מדרום אפריקה לבנגלדש נאמד ב־852 מיליון ראנד דרום-אפריקאי. הייצוא של בנגלדש לדרום אפריקה נאמד ב־745 מיליון ראנד דרום-אפריקאי.<ref></ref>

==הערות שוליים==
מיכאל אליצור

מיכאל אליצור (26 באפריל 1921 – 27 בדצמבר 2003) היה דיפלומט ישראלי שכיהן כשגריר ישראל באוסטרליה ואוסטריה.

==ביוגרפיה==
אליצור נולד בלייפציג שבגרמניה ב-1921. כאשר עלתה המפלגה הנאצית לשלטון ב-1933, עלה אליצור לארץ ישראל המנדטורית, והחל ללמוד בגימנסיה הרצליה.

לאחר סיום לימודיו ב-1939 יצא להכשרה בקיבוץ אלונים, וב-1942 הצטרף לקיבוץ חמדיה. שירת במשטרת היישובים העבריים.

ב-1946 הצטרף אליצור לבית ספר לדיפלומטיים שהקימה המחלקה המדינית של הסוכנות היהודית, ולאחר סיום לימודיו יצא ללונדון כשליח "פאטווא", אגודה ציונית להעלאת בעלי מקצוע, עד 1949.

ב-1949 מונה למזכיר שני בצירות ישראל בלונדון, תפקיד בו החזיק עד ל-1952.

שירת במספר משרות במשרד החוץ מ-1952 ועד 1958, כיועץ בנציגות ישראל באו"ם (1958–1961) ובשגרירות ישראל ביאנגון (1961–1963).

ב-1963 ו-1964 למד במחזור הראשון של המכללה לביטחון לאומי.

ב-1974 מונה לשגריר ישראל באוסטרליה ושגריר לא-תושב בפיג'י<ref></ref>, טונגה ופפואה גינאה החדשה, תפקיד בו החזיק עד ל-1979.

ב-1983 מונה לשגריר ישראל באוסטריה ולסבא"א. בעקבות מינוי קורט ולדהיים לנשיא אוסטריה ב-1986 החזירה ישראל אותו מווינה ולא מינתה שגריר אחר עד ל-1990.

חלה ומת במהלך ביקור באוסטרליה בדצמבר 2003.

==לקריאה נוספת==
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דיפלומטים ישראלים
קטגוריה:שגרירי ישראל באוסטריה
קטגוריה:שגרירי ישראל באוסטרליה
קטגוריה:ישראלים ילידי גרמניה
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:חמדיה: אישים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2003
סבסטיאן פרנסיני

סבסטיאן פרנסיני (בספרדית: Sebastián Francini; נולד ב-8 בספטמבר 1989) הוא שחקן ארגנטינאי.

==ביוגרפיה==
פרנסיני נולד בעיירה מרלו בפרובינציית בואנוס איירס, הוא זכה לפרסום ששיחק בסדרה "קטנטנות", בתחילה גילם את דמותו של נאצ'ו ובעונה החמישית החל לגלם דמות אחרת; הוא זכה על כך בפרס הטלוויזיה הארגנטינאי "Premios Martín Fierro", בנוסף הוא גם שיחק בסרט המבוסס על הסדרה; במסגרת תפקידו בסדרה גם הגיעה לביקור בישראל.

ב-2007 שיחק בטלנובלה "רומאו ויוליה".

הוא לקח חלק במספר הפקות לתיאטרון וביניהן הנסיך הקטן.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ארגנטינאים
קטגוריה:שחקנים ילדים ארגנטינאים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1989
ארבידאס פוציוס

ארבידאס פוציוס (בליטאית: Arvydas Pocius; נולד ב-14 במאי 1957) הוא איש צבא, דיפלומט ופוליטיקאי ליטאי. פוציוס שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של ליטא בין השנים 2009–2014. לאחר מכן מונה לשגריר ליטא ברומניה עד 2019. ב-2020 נבחר לסיימאס (הפרלמנט הליטאי) מטעם מפלגת איחוד המולדת.

==ביוגרפיה==
פוציוס נולד בקלייפדה ב-14 במאי 1957. ב-1971, במקביל ללימודיו בבית הספר, הוא הפך לאלוף ליטא בהיאבקות חופשית לנוער. ב-1975 הוא סיים את לימודיו בבית הספר היסודי והחל ללמוד באקדמיה לחינוך גופני בקובנה. ב-1979 הוא סיים את לימודיו ועבד לתקופה קצרה כמאמן ג'ודו לפני שהתגייס לצבא האדום. במקביל לקריירה הצבאית שלו, הוא הפך לחבר בוועדת התרבות והספורט של הסובייט העליון של ליטא. ב-1988 הוא הצטרף לתנועת "סאיודיס" - תנועה ששאפה לשחרר את ליטא מהשלטון הסובייטי. הוא אף שימש כמאבטח עבור ראשי התנועה בעצרות שלהם. ב-16 בפברואר 1990, לנוכח המחאות המתגברות בליטא כנגד השלטון הסובייטי, הוא פרש מהצבא האדום. שר ההגנה דמיטרי יאזוב החליט לשחרר אותו בדרגת טוראי, למרות שדרגתו הייתה לייטננט.

ב-11 בינואר 1991 הוא התגייס לצבא ליטא. הוא התקדם במהירות בדרגות, ועבר הכשרה במוסדות צבאיים ברחבי העולם. ב-30 ביוני 2004 הוא מונה למפקד כוחות היבשה של צבא ליטא. במקביל, הוא השלים תואר שני במדע המדינה באוניברסיטת וילנה. ב-24 ביולי 2009 הוא מונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא סיים את תפקידו ב-24 ביולי 2014.

עם סיום תפקידו הצבאי, מונה פוציוס לשגריר ליטא ברומניה. הוא כיהן בתפקיד עד 2019. ב-2020 הוא נבחר לייצג את מחוז הבחירה של קלייפדה בסיימאס - הפרלמנט הליטאי, מטעם מפלגת איחוד המולדת.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.lrs.lt/sip/portal.show?p_r=35299&p_k=2&p_a=498&p_asm_id=83614 ארבידאס פוציוס] באתר הסיימאס

קטגוריה:גנרלים ליטאים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:חברי הסיימאס
קטגוריה:שגרירי ליטא
קטגוריה:שגרירים ברומניה
קטגוריה:ילידי 1957
קבוצת KT

KT קורפוריישן (באנגלית: KT Corporation בקוריאנית: 주식회사 케이티) הוא קונצרן דרום קוריאני שפועל בתחום התקשורת. החברה פועלת בתחום תקשורת סלולרית, אינטרנט, העברת שירותי טלוויזיה וטלפוניה קווית. בשנת 2017 לחברה היו כ-17 מיליון לקוחות (השנייה בגודלה במדינה בתחום) והיא נמנית עם צ'בולים הגדולים בקוריאה הדרומית.

==היסטוריה==
החברה הוקמה כחברה בבעלות ממשלתית בשם KTA במטרה לשקם ולפתח תחום התקשורת. בשנת 1994 היא מכרה את פעילותה בתחום תקשורת סלולרית. בשנת 1996 החברה החלה לספק שירותי אינטרנט. בשנת 2009 היא התאחדה עם ספק סלולרי KTF ושמה שונה ל-KT.

בשנת 2001 בוצע הפרטה. בעל מניות הגדול הוא קרן פנסיה לאומי כאשר בבעלתו כ-12.5% מסך המניות.

KT פועלת במדינות נוספות באסיה, אפריקה ואירופה.

מניות החברה נסחרות במספר בורסות.

==תחום לוויינים==
הלוויין הראשון של החברה שוגר בשנת 1995. זה היה לוויין במשקל 1,464 ק"ג שנבנה בלוקהיד מרטין. הלוויין פעל עד לשנת 2005.

בהמשך שוגרו לוויינים נוספים. חלק מהלוויינים נמכרו לחברה ABS מאיחוד האמירויות הערביות, אך הם ממשיכים לפסק לישותי תקשורת ללקוחות החברה.

חלק הלוויינים מנוצלים להעברת תקשורת ממשלתית דרום-קוריאנית ותקשורת צבאית.

בידי Thales Alenia Space הזמנה לייצור לוויין נוסף שמתוכנן לשיגור בשנת 2025.
==רשימת לוויינים==
{| class="wikitable sortable mw-collapsible mw-collapsed"
|- bgcolor="#ccfccf" align="center"
|-
! scope=col | תאריך שיגור
! scope=col | לוויין/יצרן
! scope=col | אתר שיגור/משגר
! scope=col | משקל, ק"ג
! scope=col | הערות
|-
| 5 באוגוסט 1995|| [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1995-041A Koreasat 1] לוקהיד מרטין|| נמל החלל קייפ קנוורל דלתא 2|| 1464||לא פעיל
|-
| 14 בינואר 1996|| [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1996-003A Koreasat 2] לוקהיד מרטין|| נמל החלל קייפ קנוורל דלתא 2|| 1464|| נמכר ל-ABS
|-
| 4 בספטמבר 1999|| [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=1999-046A Koreasat 3] לוקהיד מרטין|| מרכז החלל הגיאני אריאן 4|| 2790|| נמכר ל-ABS
|-
| 22 באוגוסט 2006|| [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=2006-034A Koreasat 5] Alcatel Alenia Space || Sea Launch זניט 3|| 4465|| מספק גם שירותי תקשורת ממשלתית וצבאית
|-
| 30 באוקטובר 2017|| [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=2017-067A Koreasat 5A] Thales Alenia Space|| נמל החלל קייפ קנוורל פלקון 9 || 3500||
|-
| 29 בדצמבר 2010|| [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=2010-070A Koreasat 6] Thales Alenia Space|| מרכז החלל הגיאני אריאן 5|| 2622||
|-
| 4 במאי 2017|| [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=2017-023A Koreasat 7] Thales Alenia Space|| מרכז החלל הגיאני אריאן 5|| 3680||
|-
| 6 בפברואר 2014|| [https://nssdc.gsfc.nasa.gov/nmc/spacecraft/display.action?id=2014-006A Koreasat 8] SSL|| מרכז החלל הגיאני אריאן 5|| 6330||
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://space.skyrocket.de/doc_sdat/koreasat-1.htm נתוני שיגורים]

קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסת קוריאה
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בלונדון
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בניו יורק
קטגוריה:חברות תקשורת
קטגוריה:חברות דרום קוריאניות
חטיבת הספקטרום וההגנה בסב"ר

חטיבת הספקטרום וההגנה בסב"ר היא יחידה בתוך אגף התקשוב וההגנה בסב"ר והגוף העיקרי העוסק בלוחמת סב"ר הגנתית, אבטחת מידע והגנת המרחב הקיברנטי של ישראל והמערכות האלקטרוניות של צה"ל. בפרט מחלקת ההגנה בסב"ר פועלת להגנה על מערכות התקשורת והמחשבים הצבאיות.

פעילות החטיבה מאפשרת את קיומן של פעילויות מבצעיות ביבשה, באוויר ובים ומייצרת לצה"ל עליונות בממד הקיברנטי.

החטיבה מפעילה אמצעים טכנולוגיים רבים ומגוונים, על מנת לנטרל תקיפות ואיומי סייבר של אויבים ויריבים ובכך משפיעה על כל היחידות בצבא בפעילות הביטחון השוטף ובחירום, ומאפשרת לצה"ל לשמר חופש פעולה בממד הדיגיטלי.

החטיבה בנויה מכמה מרכזים ייחודים: מרכז מבצעים להגנה, מרכז מודיעין להגנה, מרכז טכנולוגי (יחידת מצו"ב), ומרכז לוחמת הספקטרום.

בשנים האחרונות פיתחה החטיבה תורה, אמצעים ויכולות מבצעיות להתמודדות עם איומי תקיפה בממד הקיברנטי, תוך התאמה למציאות המשתנה בשותפות עם כל זרועות הצבא, ארגוני הביטחון והגורמים המדינתיים, והיוותה גורם מעצב, מנחה, מטמיע ומוביל מבצעית. ביוני 2021, החטיבה קיבלה בפעם הראשונה את פרס ביטחון ישראל במעמד נשיא המדינה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אגף התקשוב
פרדי ורגאס

פרדי אנריקה ורגאס פיניירו (בספרדית: Freddy Enrique Vargas Piñero; נולד ב-1 באפריל 1999 בברקיסימטו שבוונצואלה) הוא כדורגלן ונצואלי המשחק בעמדת הקשר כנף במכבי נתניה.

== קריירת מועדונים ==
ורגאס גדל במחלקת הנוער של דפורטיבו לארה. הוא ערך 114 הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הוונצואלית, בהן הבקיע עשרה שערים.

ב-15 בינואר 2021 הושאל ורגאס לדאלאס מה-MLS למשך עונת . ב-18 באפריל ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 0-0 נגד קולורדו ראפידס במסגרת הליגה. בסך הכל ערך 13 הופעות ליגה במהלך תקופת ההשאלה במועדון, ולאחריה חזר לדפורטיבו לארה.

ב-8 ביוני 2022 חתם ורגאס במטרופוליטנוס מליגת העל הוונצואלית. הוא זכה עם המועדון באליפות ונצואלה לעונת .

ב-16 בספטמבר 2023 חתם ורגאס במכבי בני ריינה מליגת העל הישראלית. ב-7 ביולי 2024 חתם במכבי נתניה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-9 בספטמבר 2021 ערך ורגאס את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ונצואלה, בהפסד 2-1 לנבחרת פרגוואי במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022.

== תארים ==
;מטרופוליטנוס
* אליפות ונצואלה (1): 2022

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ונצואלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ונצואלים
קטגוריה:כדורגלני דאלאס
קטגוריה:כדורגלני מכבי בני ריינה
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ונצואלה
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים זרים בארצות הברית
קטגוריה:ונצואלים שנולדו ב-1999
חזקים ביחד (שיר של מארינה מקסימיליאן)

"חזקים ביחד" הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת והיוצרת הישראלית מארינה מקסימיליאן, ויצא לאור ב-19 ביולי 2023.

== רקע וכתיבה ==
השיר נכתב והולחן על-ידי מקסימיליאן והופק על-ידי גיא מנטש. השיר יצא על רקע ההפגנות נגד המהפכה המשפטית והשבר החברתי שנוצר בארץ, מתוך כוונה לאחד ולחזק.

מקסימיליאן ביצעה את השיר לראשונה בהופעתה בקיסריה, ובהמשך היא הוציא לאור את השיר גם באופן רשמי<ref></ref>.

עם צאתו, זכה השיר לשבחים מהמבקרים<ref></ref>. בשיאו הגיע למקום ה-7 במצעד השבועי של מדיה פורסט.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ המלא שיצא עבור השיר, בוים על-ידי רועי ברקוביץ' והועלה לערוץ היוטיוב של מארינה מקסימיליאן ב-19 ביולי 2023. הקליפ מורכב מצילומי הופעתה של מקסימיליאן בקיסריה בעת ביצועה את השיר לראשונה.

נכון לספטמבר 2023, עומד מונה הצפיות של הקליפ על כ-900,000 צפיות<ref></ref>.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=PDdgDfir4SQ סרטון השיר "חזקים ביחד"] באתר יוטיוב
* מילות השיר "חזקים ביחד" באתר שירונט

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2023
קטגוריה:סינגלים מ-2023
קטגוריה:שירי מארינה מקסימיליאן
קטגוריה:שירים בעברית
ויטאוטאס יונאס ז'וקאס

ויטאוטאס יונאס ז'וקאס (בליטאית: Jonas Vytautas Žukas; נולד ב-1 ביוני 1962) הוא לוטננט גנרל ליטאי בדימוס. שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של ליטא בין השנים 2014–2019.

==ביוגרפיה==
ז'וקאס נולד בקובנה ב-1 ביוני 1962. בין 1985–1991 למד בפקולטה להיסטוריה של אוניברסיטת וילנה. לאחר שליטא הכריזה על עצמאותה מברית המועצות, ז'וקאס הצטרף למחלקת ההגנה הלאומית, גוף זמני שבהמשך הפך למשרד ההגנה הלאומית. לאחר מכן הוא התגייס לצבא ליטא. בין 1992-1994 הוא למד באקדמיית הבונדסוור בהמבורג. ב-2001 הוא מונה לנספח הצבאי הליטאי בברלין. פרט לגרמניה, תחומי אחריותו כללו גם את אוסטריה, הולנד ולוקסמבורג. ב-2004 הוא מונה למפקד פיקוד ההכשרה של צבא ליטא. בין 2006–2007 הוא למד במכללת ההגנה של נאט"ו ברומא.

ב-23 באפריל 2008 הוא מונה למפקד כוחות היבשה של ליטא. ב-6 באוגוסט 2012 הוא נשלח לבריסל, ומונה לנציג ליטא בוועדות הצבאיות של נאט"ו והאיחוד האירופי. ב-24 ביולי 2014 הוא חזר לליטא ומונה לראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). הוא סיים את הקדנציה שלו ב-25 ביולי 2019. עם פרישתו, הוא מונה ליועצו הצבאי של נשיא ליטא גיטנאס נאוסדה. כעבור מספר חודשים בלבד בתפקיד, הוא פרש לחיים פרטיים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.nato.int/cps/ru/natohq/who_is_who_99241.htm ויטאוטאס יונאס ז'וקאס] באתר נאט"ו

קטגוריה:גנרלים ליטאים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:ילידי 1962
גאורג פון דרפלינגר

גאורג פון דרפלינגר (בגרמנית: Georg von Derfflinger; 20 במרץ 1606 – 14 בפברואר 1695) היה גנרל-פלדמרשל בצבא ברנדנבורג-פרוסיה במהלך ואחרי מלחמת שלושים השנים (1618–1648).

== ביוגרפיה ==
=== ראשית חייו ===
דרפלינגר נולד ב-1606 בנויהופן על הקרמס באוסטריה, למשפחה של איכרים פרוטסטנטים עניים, דרפלינגר נאלץ לעזוב את ביתו עקב רדיפות דתיות תחת שושלת ההבסבורג הקתולית במהלך הקונטרה-רפורמציה. הוא כנראה נלחם זה לצד זה עם אצילים בוהמיינים מורדים בראשות היינריך מתיאס פון תורן ושירת בכוחות המזוינים של מעצמות לוחמות פרוטסטנטיות שונות, תחילה בצבא הסקסוני, אך רוב הזמן בצבא שוודיה. עד לשלום וסטפאליה ב-1648 הוא התבלט כמנהיג פרשים מוכשר ונועז וזכה למוניטין של זוהר ואומץ, מה ששכנע ב-1654 את פרידריך וילהלם, הנסיך הבוחר מברנדנבורג להציע לדרפלינגר תפקיד בכיר בצבאו.

=== אישיות ===
דרפלינגר היה כביכול שיכור ידוע לשמצה ששתה כל הזמן שנאפס, אבל חיבתו לאלכוהול לא הפריעה ליכולותיו הצבאיות. נישואיו ב-1646 ליורשת של אצולת ברנדנבורג כבר הבטיחו לו מספר נחלות, שאותם הצליח להגדיל באחוזות שהוענקו לו על מעלליו הצבאיים. דרפלינגר, חייל לכל חייו, לא היה בעל השכלה פורמלית, אך הופקד על ידי הנסיך הבוחר על מספר רב של משימות צבאיות חשובות ושיחק תפקיד מרכזי ברפורמה של הפרשים והתותחים הברנדנבורגיים. הייתה לו מערכת יחסים סוערת מאוד עם פרידריך וילהלם והתווכח איתו ללא הרף, בשלב מסוים עזב. כדי לחזור לשירותו של הנסיך הבוחר, הוא מסר רשימה של דרישות מדהימות, שכללה סעיף הקובע שאף אדם לא יגיע לקרב לפניו ושהוא ייקח אחוז מסוים של שלל וקצינים שבויים מכל קרב.
גאורג פון דרפלינגר בערך ב-1670

=== שירות תחת ברנדנבורג ===
ב-1674 הועלה דרפלינגר לרייכספרייהר על ידי הקיסר לאופולד הראשון. שנה לאחר מכן, הוא מילא תפקיד מכריע בהבסה של השוודים וגרש אותם מברנדנבורג. הוא התחזה לקצין שוודי (הישג שהצליח לעשות כי שירת בצבאות שוודיה), והצליח לשכנע את השוודים לפתוח את שערי רתנוב, ולאפשר לו ול-1,000 דרגונים סמוכים להסתער על המבצר. הוא גם היה מפקד בקרב פרבלין, שם זכה בניצחון מכריע על השוודים בפיקודו של קרל האחד עשר, שכבשו את ברנדנבורג, בזזו את האזורים הכפריים והתעללו במקומיים. המערכה הצבאית האחרונה שלו הייתה ב-1690 נגד לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, כשהיה בן 84. דרפלינגר מת באחוזותיו בגוסוב ב-14 בפברואר 1695.

== הנצחה ==
סיירת המערכה של הצי הקיסרי הגרמני SMS דרפלינגר נקראה על שמו.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:גנרל-פלדמרשלים בצבא הפרוסי
קטגוריה:גרמנים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1606
קטגוריה:נפטרים ב-1695
ארנולד פראלטה

ארנולד פביאן פראלטה סוסה (בספרדית: Arnold Fabián Peralta Sosa; 29 במרץ 1989 – 10 בדצמבר 2015) היה כדורגלן הונדורסי ששיחק בעמדת הקשר. הוא שיחק בקבוצות וידה ואולימפיה במסגרת ליגת העל של הונדורס, בקבוצת גלאזגו ריינג'רס במסגרת הצ'מפיונשיפ הסקוטי והליגה הסקוטית הראשונה, וכן בנבחרת הונדורס.

== קריירת מועדונים ==
פראלטה החל את הקריירה המקצוענית שלו בקבוצת וידה מליגת העל של הונדורס. הוא ערך 114 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שני שערים.

ב-3 ביוני 2013 חתם פראלטה בגלאזגו ריינג'רס מהליגה הסקוטית הראשונה, בכפוף לאשרת עבודה אותה קיבל בהמשך. בתום עונתו הראשונה העפיל עם הקבוצה לצ'מפיונשיפ הסקוטי. בסך הכל ערך 24 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע שער אחד. ב-21 בינואר 2015 בוטל חוזהו במועדון בהסכמה הדדית בין המועדון לשחקן.

ב-30 בינואר 2015 חתם פראלטה באולימפיה מליגת העל של הונדורס. הוא שיחק במועדון עד למותו, ובסך הכל ערך 23 הופעות ליגה והבקיע שער אחד, כאשר הופעתו האחרונה נערכה חמישה ימים לפני מותו.

== קריירה בינלאומית ==
פראלטה היה חלק מסגל נבחרת הונדורס עד גיל 20 בטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2009, וערך שלוש הופעות בטורניר, בהן הבקיע שער אחד.

ב-6 בספטמבר 2011 ערך פראלטה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הונדורס, בהפסד 3-0 לנבחרת פרגוואי במשחק ידידות.

הוא היה חלק מסגל הנבחרת האולימפית של הונדורס בטורניר הכדורגל באולימפיאדת לונדון בשנת 2012, וערך שלוש הופעות בטורניר.

פראלטה נעדר מסגל נבחרת הונדורס לטורניר מונדיאל 2014 בשל פציעה.

בסך הכל ערך 27 הופעות במדי הנבחרת עד למותו, כאשר הופעתו האחרונה נערכה כשלושה שבועות לפני מותו, בהפסד 2-0 לנבחרת מקסיקו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

== מותו ==
ב-10 בדצמבר 2015, בגיל 26, פראלטה נרצח ביריות מחוץ למרכז קניות בעיר הולדתו לה סייבה.

יומיים לאחר מותו נערכה דקת דומייה לזכרו באצטדיון אייברוקס לפני משחקה של גלאזגו ריינג'רס במסגרת הצ'מפיונשיפ הסקוטי.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים הונדורסים
קטגוריה:קשרי כדורגל הונדורסים
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני אולימפיה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת הונדורס
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:כדורגלנים שמתו במהלך הקריירה
קטגוריה:קורבנות רצח
קטגוריה:הונדורסים שנולדו ב-1989
קטגוריה:נפטרים ב-2015
דווידס סימנסונס

דווידס סימנסונס (בלטבית: Dāvids Sīmansons; 4 באפריל 1859 – 13 באפריל 1933) היה גנרל לטבי, אשר שימש כמפקד הראשון של צבא לטביה.

==ביוגרפיה==
סימנסונס נולד למשפחת חקלאים באוייזד ולמיירה בפלך ליבוניה שבאימפריה הרוסית ב-4 באפריל 1859. ב-1880 הוא התגייס לצבא האימפריה הרוסית. ב-1894 הוא סיים הכשרה כקצין ומונה למפקד גדוד. הוא השתתף במלחמת רוסיה-יפן, נפצע והועלה לדרגת פולקובניק. הוא השתתף במלחמת העולם הראשונה, בתחילה כמפקד הגדוד ה-66, ולאחר מכן כמפקד הבריגדה ה-2. באוקטובר 1917 הוא פרש מהצבא הרוסי. הוא עבר להתגורר בוויטבסק ואז באוריול. בינתיים, הכריזה לטביה על עצמאותה מרוסיה. עצם קיומה של המדינה החדשה הועמד בסכנה. הצבא האדום פלש אל הארץ בתמיכת קומוניסטים לטבים בניסיון להחזיר את הארץ לשלטון רוסי. ללטביה לא היה צבא מאוחד באותה תקופה, אלא שתי בריגדות נפרדות: הבריגדה הצפונית, והבריגדה הדרומית, שפעלו שתיהן בחסות ובתמיכה של צבא הקיסרות הגרמנית. בינואר 1919 חזר סימנסונס ללטביה. ב-10 ביולי של אותה שנה אוחדו שתי הבריגדות הלטביות לצבא מאוחד, וסימנסונס מונה למפקד הראשון של צבא לטביה.

למרות שהלחץ הסובייטי על לטביה פחת, נסיגתם של הגרמנים מהאזור הבלטי (בעקבות הסכם ורסאי), הותירה ואקום שעד מהרה הפך למלחמת הכל בכל. גנרל רוסי בשם פאבל ברמונט-אבלוב הקים את צבא המתנדבים של מערב רוסיה - גוף שהורכב בעיקר מחיילים רוסים ששוחררו מהשבי הגרמני, וכונו "ברמונטניאנים" על שמו של ברמונט. בתמיכת גדודי פרייקור של גרמנים-בלטים, ברמונט יצא למסע לכיבוש ליטא ולטביה. הברמונטניאנים התקדמו אל עיר הבירה ריגה, ומפקד העיר הורה לנטוש אותה ולייצב קו הגנה חדש ביוגלה. סימנסונס ביטל את הפקודה ונטל בעצמו את הפיקוד על הגנת העיר. לאחר קרב קשה, נהדפו הכוחות התוקפים מהעיר. למרות זאת, זמן קצר לאחר מכן, ב-16 באוקטובר 1919 הוא פוטר מתפקיד מפקד הצבא. הוא נותר בצבא כשופט בבית המשפט הצבאי העליון עד 1922. לאחר מכן הוא היה חבר במועצה הצבאית העליונה של לטביה. ב-1925 הוא פרש מהצבא בשל מחלה. הוא ניהל חיים אזרחיים שקטים בריגה, עד מותו ב-13 באפריל 1933.

==קישורים חיצוניים==
* [https://enciklopedija.lv/skirklis/29934 דווידס סימנסונס] באנציקלופדיה הלאומית הלטבית
* [http://www.lkok.com/detail1.asp?ID=1402 דווידס סימנסונס] באתר מסדר לאצפליס
* 

קטגוריה:גנרלים לטבים
קטגוריה:מפקדי צבאות סדירים בעת החדשה: אישים
קטגוריה:אישים במלחמת רוסיה–יפן
קטגוריה:גנרלים בצבא האימפריה הרוסית
קטגוריה:אנשי צבא רוסים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:ילידי 1859
קטגוריה:נפטרים ב-1933
מארק בראון

מארק טולון בראון (באנגלית: Marc Tolon Brown; נולד ב-25 בנובמבר 1946) הוא סופר ומאייר אמריקאי, בין ספריו הידועים, "ארתור".

== ביוגרפיה ==
בראון נולד וגדל בארי שבפנסילבניה. שלוש אחיותיו, סיפרו לבראון סיפורים רבים על ידי סבתו ת'ורה. זה נתן השראה לבראון לכתוב סיפורים משלו בשנות חייו המאוחרות יותר. דוגמה לכך הייתה "השאלת" שמו של המורה שלו לאלגברה בכיתה ז' מר רתבון עבור הדמות מר רטבורן. ת'ורה היא שהזינה גם את זיקתו של בראון לציור, שהתגלתה בגיל שש. בזמן שלמד בתיכון מקדואל, המורה שלו לאמנות, ננסי בריאן, הכירה אותו עם צבעי מים, שבהם הוא משתמש כעת עבור רוב האיורים שלו. בראון קיבל השראה מאמנים אחרים כמו מארק שאגאל. מוריס סנדק, מחבר ספר הילדים "Where the Wild Things Are", השפיע גם על בראון בהחלטה על בחירת קריירה.

היו לו עבודות רבות ושונות לפני שהתמקד אך ורק בקריירת הכתיבה שלו. הוא היה נהג משאית, טבח קצר-סדר, מנהל אמנותי בטלוויזיה, ולבסוף פרופסור בקולג'. בראון אמר שהפרופסורה שלו הייתה קצרת מועד שכן המכללה פשטה את הרגל סמסטר אחד לאחר קבלתו לעבודה.

== חיים אישיים ==
ב-1 בספטמבר 1968 התחתן בראון עם אשתו הראשונה סטפני מריני, רקדנית בלט ומורה בקולג', ולהם שני בנים. השניים התגרשו בשנת 1977.

ב-11 בספטמבר 1983 נישא בשנית ללורן קרסני, פסיכולוגית וסופרת, ולהם בת.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי המכון לאמנות של קליבלנד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946