OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
שניצל וינאי

שניצל וינאי (בגרמנית: Wiener Schnitzel – פרוסה וינאית), נקרא באוסטריה בשמות "וינר שניצל" או במילה אחת "וינרשניצל", הוא שניצל דק העשוי מנתח גדול של בשר עגל מצופה בפירורי לחם. 

השניצל הווינאי מהווה את אחת מן המנות המזוהות והמפורסמות ביותר של המטבח האוסטרי.

==היסטוריה ושם==
הביטוי "וינר שניצל" הופיע לראשונה בסוף המאה ה-19, כאשר התיעוד הכתוב הקדום ביותר הוא מספר בישול משנת 1831. 

עד לפני שנים ספורות, היה נהוג לחשוב שפלדמרשל יוזף רדצקי פון רדץ הביא את המתכון לשניצל הווינאי מאיטליה לווינה בשנת 1857. הבלשן היינץ דיטר פוהל הוכיח בשנת 2007 שמדובר באגדה ולא בטענה אמיתית.

פוהל אף מטיל ספק ותוהה במחקרו אם מקור השניצל הווינאי הוא מאיטליה. לטענתו, כל המנות שנקלטו למטבח האוסטרי ממטבחים אחרים שמרו על שמן המקורי, אפילו אם קיבלו הטיה או הגייה גרמנית, דוגמת הגולאש או הפנקייק, אך המילה "שניצל" לא מופיעה בספרי בישול העוסקים במטבח האיטלקי. לטענת פוהל, הסיפור המקורי מתייחס ככל הנראה למנה איטלקית דומה המכונה "עגל בנוסח מילאנו" .

ניתן למצוא את המנה תחת השם "וינר שניצל" גם בשווייץ.

==הכנה==
מדינת קרינתיה שבאוסטריה]]
את השניצל הווינאי הקלאסי מכינים מנתח עגל בעובי של כארבעה מילימטרים, משטיחים את נתח הבשר ככל הניתן וטובלים אותו בקמח, בלילת ביצים ופירורי לחם. יש למנוע מפירורי הלחם לחדור לנתח הבשר, שכן הם אמורים להישאר יבשים וליצור מעטפת לשניצל. את השניצל מטגנים בכמות גדולה של שומן חזיר או חמאה מזוקקת בטמפרטורה של בין 160 ל-170 מעלות עד שהוא מקבל גוון צהוב-זהוב. השניצל כולו חייב להיות טבול בשמן, אחרת הוא לא יתבשל באופן שווה. בזמן הטיגון נהוג להפוך את השניצל על צדיו מספר פעמים. הטיגון מסתיים כאשר השניצל מקבל גוון חום-בהיר או זהוב עז.

באופן מסורתי, נהוג להגיש את השניצל הווינאי עם סלט המורכב מווינגרט, מעירית או מבצל, עם סלט תפוחי אדמה או עם סלט מלפפונים. כיום הווינרשניצל מוגש לצד אורז, צ'יפס או תפוחי אדמה מבושלים. לרוב, המנה תוגש גם עם לימון לחיזוק הטעם של פירורי הלחם והרטבתם ומעט פטרוזיליה. צורת הגשה נוספת היא בתוספת ריבה (בדרך כלל מפירות יער, כגון דובדבן ותות), לצד השניצל.
שניצל וינאי מבשר חזיר, ממולא בפטריות מטוגנות ובצל. מוגש עם מחית תפוחי אדמה וסלט. ניתן לראות על השניצל ריבה.

==אזכורים בתרבות==
במחזמר "צלילי המוסיקה" משנת 1959 (שעלילתו מתרחשת בזלצבורג שבאוסטריה) מזכירים את השניצל הווינאי בשיר "My Favorite Things". בשיר מזכירים אכילת שניצל עם אטריות, אולם דבר זה אינו נפוץ כלל וכלל באוסטריה. טום לרר חיבר שיר בשם "ואלס השניצל הווינאי", אותו ביצע באלבומו משנת 1953.

==ראו גם==
* עוף מטוגן וינאי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:המטבח האוסטרי
קטגוריה:המטבח הגרמני
קטגוריה:המטבח השווייצרי
קטגוריה:מאכלים לאומיים
בריק (מזון)

alt=בוריק
הכנת הבריקה
בוריקסה (ביהדות תוניסיה משתמשים בבריק לרבים, ובבריקה ליחיד; בערבית: البريك, بريكة; תעתיק מדויק: בריכּ, בריכּה) הוא מאכל תוניסאי ולובי. בריק מורכב מעלה דק של בצק, המכונה וורקה, ממולא בביצה עם תיבול בלבד או בתוספת ירקות / תפוחי אדמה או בשר, מקופל לצורת משולש או חצי עיגול ומטוגן בשמן עמוק. בגרסה הטבעונית מוחלפת הביצה בחביתת חומוס או חביתת עדשים עם תפוחי אדמה או בלעדיהם.

המאכל הנפוץ בערים באר שבע, נתניה וחדרה בהן גרים רבים מיוצאי תוניסיה ולוב, הוא בריק ממולא בביצה עם תיבול בלבד או בתוספת ירקות / תפוחי אדמה או בשר, ויכול גם להיות מוסף לפיתה.

== עלה הבצק - וורקה ==
העלה מיוצר באמצעות הדבקת בצק דליל יחסית, בנגיעות למשטח חם ועגול. כל נגיעת בצק חופפת למעגל שהולך ונוצר וכך מתהווה עלה עגול של בצק דק. הבצק נאפה זמן מה על המשטח ומקולף ממנו כאשר הוא הופך לבן ובטרם יתקשה. ניתן להשתמש כתחליף בבצק הסיגר המרוקאי אך לא בבצק עלים או בצק פילו.

==ראו גם==
* בורקס
* סמבוסק

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20070611134252/http://hashulchan.co.il/Index.asp?ArticleID=10253&CategoryID=162&Page=1 בוריק], מאתר "על השולחן"
* [https://web.archive.org/web/20070928051943/http://www.hashulchan.co.il/_Recipes/Recipe.asp?CategoryID=107&ArticleID=5985&RecipesCategoryID=316 בוריק כרוב], מאתר "על השולחן"
* [http://www.youtube.com/watch?v=R9IwZ4OtejM הכנת העלה], מאתר "יוטיוב"
* [http://www.thekitchencoach.co.il/איך-להכין-בריק/ המדריך להכנת בריק], מאתר [http://&#x20;http://www.thekitchencoach.co.il The Kitchen Coach]

קטגוריה:המטבח הצפון-אפריקאי
קטגוריה:המטבח התוניסאי
קטגוריה:ממולאים
קטגוריה:המטבח הלובי
חסן ג'בארין

חסן ג'בארין (בערבית: حسن جبارين) (נולד ב-1964) הוא עורך דין ופעיל זכויות אדם ערבי-ישראלי. ג'בארין ייסד ב-1996 את ארגון עדאלה, המרכז המשפטי לזכויות המיעוט הערבי בישראל, ומאז הוא משמש כמנכ"ל הארגון. מאז הקמת עדאלה ייצג ג'בארין את הארגון בעשרות רבות של התדיינויות עקרוניות בפני בג"ץ. את ראשית דרכו המקצועית עשה במחלקה המשפטית של האגודה לזכויות האזרח בישראל.

ג'בארין נולד וגדל באום אל פאחם ולמד לתואר ראשון במשפטים ובפילוסופיה מאוניברסיטת תל אביב (1991) ותואר שני במשפטים מאמריקן יוניברסיטי בוושינגטון (1996), אותו רכש במסגרת תוכנית המלגאים של הקרן החדשה לישראל. הוא שימש בעבר כמורה מן החוץ בפקולטה למשפטים של אוניברסיטת חיפה ומלמד כיום בפקולטות למשפטים של אוניברסיטת תל אביב ושל האוניברסיטה העברית. פרסם מאמרים בכתבי עת משפטיים אקדמיים בנושאי אזרחות, המעמד המשפטי של המיעוט הערבי ובנושאים חוקתיים.

בשנת 2012 הוענק לו ביחד עם עו"ד דן יקיר מהאגודה לזכויות האזרח פרס גולדברג לקידום השלום במזרח התיכון מטעם המכון לחינוך בינלאומי בניו יורק.

ב-2017 הוענק לו פרס ליבוביץ על ידי תנועת יש גבול<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* חסן ג'בארין, [https://web.archive.org/web/20131008052626/http://www.law.tau.ac.il/Heb/_Uploads/dbsAttachedFiles/Jabareen.pdf עלייתה של עריכת דין על-לאומית לזכויות האדם], מעשי משפט, כרך א', ינואר 2008
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערבים ישראלים
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:עורכי דין ערבים ישראלים
קטגוריה:פעילי האגודה לזכויות האזרח
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:אום אל-פחם: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1964
מרכז מוסאוא - לזכויות האזרחים הערביים בישראל

מרכז מוסאוא (مساواة – "שוויון" בערבית, בתעתיק מדויק: מסאואה) לזכויות האזרחים הערביים בישראל הוא עמותה שמטרתה להשיג שוויון מלא בין אזרחי ישראל היהודים והערבים. הארגון הוקם בשנת 1997 ומשרדיו שוכנים בחיפה. מנכ"ל העמותה הוא ג'עפר פרח.

הארגון משתף פעולה עם עמותות אחרות, רשויות מקומיות ומפלגות פוליטיות, וכן שגרירויות בישראל ובעולם. על פי מסמך של המכון לאסטרטגיה ציונית פעילויותיו ממומנות מתרומות, בין השאר מהקרן החדשה לישראל, יהודים אמריקאים, ממשלות זרות, ארגון האומות המאוחדות וארגונים כנסייתיים.

פעילי המרכז השתתפו בדיון בכנסת בנושא חוק האזרחות והכניסה לישראל, העבירו סדנאות בנושאי תקשורת למומחים ערבים בתחומי חינוך, משפט, רווחה, בריאות ותרבות, והוציאו הודעות לעיתונות בתגובה לאירועים אקטואליים.

בדצמבר 2006 חיברו פעילי המרכז נייר עמדה המתאר את החזון העתידי של המדינה על פי עקרונות "מדינת כל אזרחיה". בין השאר מציע מסמך זה לשנות את צביונה היהודי של המדינה ובכללו את דגל ישראל והמנון מדינת ישראל, ולבטל את חוק השבות. מסמך זה זכה לתגובות שליליות מצד דן מרגלית, אביגדור ליברמן והעיתונאי אברהם טל.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארגוני שמאל בישראל
קטגוריה:ארגוני זכויות האדם בישראל
קטגוריה:ערביי ישראל: ארגונים
קטגוריה:ישראל: עמותות
ג'בר מועדי

שייח' ג'בר מועדי (בערבית: شيخ جبر داهش معدي בתעתיק מדויק: ג'בר דאהש מֻעדי; ירכא, 1 באפריל 1919 – 19 במאי 2009) היה פוליטיקאי דרוזי-ישראלי, חבר הכנסת וכיהן כסגן שר התקשורת וסגן שר החקלאות; הדרוזי הראשון שכיהן בממשלה.

==קורות חיים==
ג'בר מועדי נולד בכפר ירכא בגליל, ובשנת 1943 נידון על ידי הבריטים לחמש שנות מאסר על רצח בן כפרו על רקע כבוד המשפחה. הוא ריצה את עונשו בכלא עכו ונמלט ממנו ב-1947.

מועדי נבחר לכנסת השנייה מטעם הרשימה הדמוקרטית לערביי ישראל, שהייתה מפלגת לוויין של מפא"י, וכיהן כחבר בוועדת הכספים. בבחירות לכנסת השלישית התמודד בשנית מטעם הרשימה הדמוקרטית לערביי ישראל, בתחילה לא נבחר אולם בהמשך החליף את סיף-אלדין אל-זועבי.

מכאן חלה ירידה בהשפעתו של מועדי, כשבשנים שלאחר מכן, לא מילא תפקיד באחת מוועדות הכנסת. מועדי לא נכנס לכנסת הרביעית. לקראת הבחירות לכנסת החמישית הצטרף למפלגת שיתוף ואחווה, מפלגה שייצגה גם את הציבור הדרוזי, ומטעמה נבחר.

לכנסת השישית נבחר מטעם מפלגת שיתוף ואחווה. במהלך כהונתו היה שותף להקמת סיעת שיתוף ופיתוח שהייתה איחוד סיעות המיעוטים שיתוף ואחווה וקידמה ופיתוח. תוך זמן קצר התפרקה הסיעה לשתי סיעות המקור, ומועדי חזר לשיתוף ואחווה. בהמשך הקדנציה פרש מסיעתו המקורית והקים סיעת יחיד בשם סיעה דרוזית ישראלית, סיעה שהשתתפה בכנסת זו בלבד.

לאחר מלחמת ששת הימים קרא להקים מדינה דרוזית עצמאית ברמת הגולן.

לכנסת השביעית נבחר מטעם קידמה ופיתוח, מפלגת מיעוטים שהייתה קשורה למערך כשהוא חובר לסיף אלדין אל-זועבי. בכנסת זו כיהן כסגן שר התקשורת בממשלה ה-15 תחת שמעון פרס, והיה לדרוזי הראשון המכהן כסגן שר. בתקופת כהונתו פותחה והונחה התשתית לפעילותו של משרד התקשורת.

בכנסת השמינית המשיך לכהן כסגן שר התקשורת בממשלה ה-16 ובממשלה ה-17, ובהמשך כיהן גם כסגן שר החקלאות.

לקראת הבחירות לכנסת התשיעית הצטרפה סיעתו לרשימה ערבית מאוחדת שקמה מתוך איחוד רשימות המיעוטים קידמה ופיתוח והרשימה הערבית לבדואים וכפריים. מועדי לא נבחר לכנסת, אך היה אמור להחליף במהלך הקדנציה את חבר הכנסת חמאד אבו רביעה. אבו רביעה סירב להתפטר, ובתגובה מועדי הפעיל נגדו מכבשת לחצים ואיומים. בדצמבר 1980, קיבל מאבו רביעה סכום של 60 אלף שקלים תמורת ביטול הסכם הרוטציה. עם זאת, מועדי עדיין לא התרצה, ואבו רביעה נרצח על ידי בניו של מועדי בינואר 1981. בניו של מועדי הורשעו ברצח ונכלאו, ולאחר כעשר שנים קיבלו חנינה ושוחררו. מועדי נכנס לכנסת במקום אבו רביעה, והמשיך לכהן בה עד לפיזורה כעבור כחמישה חודשים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://archive.today/20130426115744/http://www.hamishpat.com/Courses/99645/645-psika-115-82-muadi.html פסק הדין בערעור של בניו על הרשעתם]
* [http://www.karmel.co.il/מדור-נפטרים/השתתפות-המונית-בהלווית-שיח-ג-בר-מועדי השתתפות המונית בהלווית שיח' ג'בר מועדי], פורטל הכרמל, 19 במאי 2009.

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הכנסת מטעם שיתוף ואחווה
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם שיתוף ופיתוח
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם סיעות יחיד
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם קידמה ופיתוח
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הרשימה הערבית המאוחדת
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם המערך עבודה-מפ"ם
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם הרשימה הדמוקרטית לערביי ישראל
קטגוריה:חברי הכנסת השנייה
קטגוריה:חברי הכנסת השלישית
קטגוריה:חברי הכנסת החמישית
קטגוריה:חברי הכנסת השישית
קטגוריה:חברי הכנסת השביעית
קטגוריה:חברי הכנסת השמינית
קטגוריה:חברי הכנסת התשיעית
קטגוריה:חברי כנסת דרוזים
קטגוריה:ירכא: חברי הכנסת
קטגוריה:פוליטיקאים דרוזים ישראלים
קטגוריה:דרוזים ארץ-ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1919
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
שא טין

שא טין (בסינית: 沙田區) הוא אחד מ-18 תחומי המנהל של הונג קונג, הממוקם בטריטוריות החדשות. שטחו הכולל הוא 69.46 קמ"ר, והאוכלוסייה בו הגיעה בשנת 2001 ל-27,000 איש. צפיפות האוכלוסין בו היא 8,842 איש לקמ"ר.

בשא טין ממוקמת האוניברסיטה הסינית של הונג קונג ובגבול המחוז עם מחוז טאי פו ממוקם פארק המדע של הונג קונג.

רכבת ה-KCR עוצרת במקום בשני קווים; הקו המזרחי וקו טאי מו שאן.

== נהר שינג מאן ==
נהר שינג מאן (城門河) - אורכו 7 קילומטרים ורוחבו המרבי 200 מטר. הנהר זורם באזור טאי ואי דרך שא טין ונשפך לים בנמל טולו. לגדות נהר שינג מאן מתנשאים בנייני מגורים גבוהים, מבני תעשייה וכפרים שונים.

==אזורים==
*טַאי וַאי (大圍)
*פוֹר טַאן (火炭)
*ווֹ צֶה (禾輋)
*שִׁיַאמֶן (石門)
*סְיוּ' לֶק יוּ'אֶן (小瀝源)
*יוּ'אֶן צַ'או קוֹק (圓洲角)
*מַא לְיוּ שַׁאי (馬料水)
*מַה אוֹן שַׁאן (馬鞍山)

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20141226130133/http://www.districtcouncils.gov.hk/st/en/welcome.html אתר המועצה] 

*
קטגוריה:הטריטוריות החדשות
טאי פו

טאי פו (בסינית: 大埔區) הוא אחד מ-18 תחומי המנהל של הונג קונג, הממוקם בשטחי הטריטוריות החדשות. שטחו הכולל הוא 148.05 קמ"ר, אוכלוסייתו הגיעה בשנת 2006 ל-293,542 איש, וצפיפות האוכלוסין היא ביחס של 2,156 איש לקמ"ר.

הקמת העיר טאי פו החדשה הייתה על קרקע מיובשת באזור הנהרות לאם צואן וטאי פו. על גבול המחוז עם מחוז שא טין ממוקם פארק המדע של הונג קונג.

רכבת הKCR עוצרת בתחום בשתי תחנות - שוק טאי פו וטאי וו.

==אזורים==
*שוק טאי פו 大埔墟
*מרכז טאי פו 大埔中
*צ'וֹנְג טִינְג 颂汀
*טַאי יוּאֶן 大元
*פוּ הֶנְג 富亨
*גֶ'רְדַיין פְלֶמִינְג 怡富
*פוּ מִינְג 富明新
*קְווֹנְג פוּק 广福
*טִיבוֹלִי 宏福
*קַאו 大埔滘
*וַואן טָאו טוֹנְג 运头塘
*נְיוּ רִיצ' 新富
*כפר לַאם צוּאֶן 林村谷
*פּוֹ נְגַה 宝雅
*ווֹ 太和
*השוק הישן וטַאיְהוּ 旧墟及太湖
*קַנְג פרדייז 康乐园
*שׁוּאֶן וַואן 船湾
*צפון סאי קונג 西贡北

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:הטריטוריות החדשות
טאבולה

טאבוּלה (בערבית: تبولة, תעתיק מדויק: "תבולה") היא מאכל ים-תיכוני. המרכיבים הראשיים שלו הם בורגול, פטרוזיליה קצוצה, עלי נענע, עגבנייה, בצל, עשבי תיבול, מיץ לימון ותבלינים שונים אחרים, שבדרך כלל כוללים פלפל שחור, קינמון ופלפל אנגלי. בלבנון ובסוריה, שם הומצא המאכל, אוכלים אותו לעיתים קרובות בעזרת עלי חסה ערבית (סוג של חסה בעלת עלים גדולים). בקרב נוצרים אורתודקסים בלבנון וסוריה, הטבולה הוא מאכל מרכזי במהלך ימי התענית שלפני חג הפסחא. במסעדות מזרחיות הסלט מוגש כחלק ממבחר המתאבנים.

הטאבולה פופולרית גם בברזיל וברפובליקה הדומיניקנית בהשפעת המהגרים הערביים שעברו לשם.

בארצות הברית מוגשת הטאבולה לפעמים כמטבל.

== ראו גם ==
* קיסיר

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:המטבח הערבי
קטגוריה:המטבח הים-תיכוני
קטגוריה:המטבח הלבנוני
קטגוריה:המטבח הפלסטיני
קטגוריה:מתאבנים
קטגוריה:סלטים
קטגוריה:מאכלי ירקות
צואן ואן

צוּאֶן וַאן הוא אחד מ-18 תחומי המנהל של הונג קונג, הממוקם בתחומי הטריטוריות החדשות. שטחו הכולל 60.70 קמ"ר, אוכלוסייתו בשנת 2006 הייתה 288,728, וצפיפות האוכלוסין בתחום היא ביחס של 4,679 איש לקמ"ר. 

לרכבת הMTR יש תחנה אחת בתחום בקו צואן וואן. וכן לרכבת הKCR יש תחנה בתחום בקו המערבי המכונַה מערב צואן וואן.

==אזורים==
*גרמניה וסין 德華
*דרך יוּאֶנְג האנגלי 楊屋道
*ריבריה 海濱
*גני קלאגו 祈德尊
*פוּק לוֹי 福來
*愉景
*מרכז צואן וואן 荃灣中心
*אוֹל וֶוי 荃威
*לִיטַאו 麗濤
*יַאו הִינְג 麗興
*צ'ואן וואן מערב 荃灣郊區西
*צ'ואן וואן מזרח 荃灣郊區東
*החוואי 綠楊
*לֶה מוֹק שׁוּאֶה מערב 梨木樹西
*לֶה מוֹק שׁוּאֶה מזרח 梨木樹東
*שֶׁק וַואי קוֹק 石圍角
*אבן 象石

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הטריטוריות החדשות
כובאנה

כובאנה עם בצל
כֻּבַּאנֶה (מערבית: كبانة או كبان; בעברית נקרא גם קובאנה או קובנה או כובנה) הוא מאכל תימני מסורתי.

הכובאנה היא מאפה דמוי חלה עגולה ואוורירית מבצק שמרים, עשיר בחמאה מותכת כסאמנה (לעיתים מוחלפת במרגרינה או בשמן), הנאפה במשך 8 עד 12 שעות בתוך סיר באפייה איטית - בטמפרטורה הנמוכה מ-100 מעלות צלזיוס. במקור נהוג לאפותה במשך כל ליל שבת (בתנור או על פלטה), אזי צבעה הופך לחום כהה והקרקעית מתכהה ומתקשה ("קאעה"). יש האופים את הכובנה בישול מלא לפני השבת ומחממים רק בבוקר.

בתימן אכלו כובאנה במשך כל ימות השבוע, והכינו אותה בצורה מיוחדת לשבת (אצל יהודי צנעא וצפון תימן), ואילו בארץ ישראל אכלו אותה בסעודת בוקר שבת. כמו כן במהלך תפילת שחרית של שבת, היו שנהגו לצאת מהתפילה לאכילת הכובאנה. מנהג זה עורר פולמוס בין הרבנים.

ישנם כמה סוגי כובאנות:
* כובאנה 'מפתלה: הבצק רך, אוורירי ומעובד עם הרבה שמן או חמאה. רבים מוסיפים לכובאנה זו סוכר או דבש. כובאנה זו נאכלת בסעודה חלבית. לעיתים מתבלים אותה בזרעי קצח. נהוג לאכול את הכובאנה כשלעצמה או עם תוספות, כגון עגבנייה מרוסקת, סחוג, ביצה שלוקה, סאמנה, חילבה או מוצרי חלב.
* כובאנה רגילה: הבצק יותר קשה עם פחות שמן וטעמה נייטרלי למדי, נהוג לאוכלה בסעודות בשריות. יש הטומנים בתוך הבצק נתחי בשר במשך כל ליל שבת בתקופת החורף.
* קובנית: בשונה מהקודמות, הקובנית, שהיא גרסה ישראלית מהשנים האחרונות, נאפית בתבנית חד-פעמית פתוחה בתנור. ולכן מתקבל טעם שונה לחלוטין (המזכיר לחמנייה).

== בהלכה ==
ברכתה מזונות. חלק מחכמי תימן סברו, שהכובאנה מוגדרת כמבושלת ולא כאפויה, משום שאפייתה נעשית בכלי סגור (סיר כובאנה), ולכן ברכתה מזונות אף אם קבע עליה סעודה. כך גם סבור הרב עובדיה יוסף ורבנים נוספים. 

כנגדם דעתו של הרב יוסף קאפח ועוד, שהכובאנה מוגדרת אפוייה, אף אם נאפית בכלי סגור. 

לרוב הדעות אם אפה את הכובאנה בסיר פתוח ללא מכסה (וכמו כן קובנית) דינה כפת הבאה בכיסנין.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוצרי בצק שמרים
קטגוריה:המטבח הערבי
קטגוריה:המטבח התימני
קטגוריה:מאכלי שבת
קטגוריה:מאכלים שברכתם שנויה במחלוקת
טואן מאן

טואן מאן (בסינית: 屯門區) הוא אחד מ-18 תחומי המנהל של הונג קונג, הממוקם באזור הטריטוריות החדשות. שטחו הכולל 84.45 קמ"ר, אוכלוסייתו הגיעה בשנת 2006 לכדי 502,035, וצפיפות האוכלוסין בו היא ביחס של 6,057 לקמ"ר.

הרכבת הקלה של ה-KCR היא עיקר התחבורה הציבורית בתחום, בנוסף לאוטובוסים רבים וספינות.

בתחום זה מתבצע שיט ספינות הדרקון המושך תיירים רבים לאזור.

בתחום המחוז נמצא גם בית הסוהר היחידי לנשים בהונג קונג, מרכז טאי לאם לנשים.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110927040659/http://www.districtcouncils.gov.hk/tm/english/welcome.htm אתר המועצה]

קטגוריה:הטריטוריות החדשות
בית הלשכה חולית

בית הלשכה חולית (באנגלית: Chapterhouse Dune) הוא ספר מדע בדיוני שנכתב על ידי פרנק הרברט, הספר השישי והאחרון שנכתב על ידו ביקום חולית וסדרת "חולית". הספר פורסם באנגלית בשנת 1985 ותורגם לעברית בשנת 1989 על ידי עמנואל לוטם.

ספר המשך שנקרא "Hunters of Dune" (ציידי חולית) נכתב על ידי בנו של הרברט, בריאן הרברט והסופר קווין ג'יי אנדרסון ויצא לאור באוגוסט 2006. הספר התבסס על כתבים שפרנק הרברט השאיר אחרי מותו.

==תקציר העלילה==
הספר מתחיל תריסר שנים לאחר אירועי הספר הקודם, "כופרי חולית". הכוכב ראקיס, חולית, הושמד על ידי המטרונות הכבודות בסוף אירועי כופרי חולית. בנות גשרית הצליחו להבריח עקלתון אחד מחולית ולמקם אותו בכוכבן, בית הלשכה, וכך הצילו את הסם. הן שואפות ליצור חולית חדשה על שבריה של הישנה. אך המטרונות הכבודות האדירות באו לקיסרות העתיקה במלוא עוצמתן, וכעת הן רומסות כל מה שנקרה בדרכן.

"בית הלשכה חולית" הוא סיפורן של בנות גשרית, המוסד היחיד מהקיסרות הישנה שנותר, על מאבקן לשרוד וההחלטות הרות הגורל שעליהן לקבל על מנת לעשות זאת. בנות גשרית ממשיכות לחיות תחת צילו של העריץ לטו השני, וממשיכות לתהות לאורך הספר האם המציאות ההרסנית שבה הן חיות היא שביל הזהב המפואר שהוא התווה.

דארוי אודראדה, האם הראשה של בנות גשרית, נאלצת לרקום תוכנית מסוכנת ושבירה מאין כמותה שבעזרתה היא מקווה להציל את בנות גשרית מהמטרונות הכבודות. 

הספר גם מספר את סיפורן של דמויות נוספות. דנקן איידהו, ר'ולה שכל זכרונותיו הקודמים הוחזרו לו, הכלוא באי-ספינה בכוכב בית הלשכה. מורבלה, מטרונה כבודה שנשבתה בידי בנות גשרית, הכרוכה בקשר של שיעבוד מיני עם איידהו. ר'ולה חדש של הבאשאר מיילס טג הנתון לחינוכן של בנות גשרית. שיאנה, האם הנערצה המסוגלת לתקשר עם העקלתונים, וסקיטאל, אדון הטליילאסו שנותר בחיים. בין הדמויות בספר מופיעה גם קבוצה של יהודים.

הספר דן בנושאים מעמיקים ורחבי יריעה: השתלטות המטרונות הכבודות על הקיסרות, מאבק הקיום הנואש של בנות גשרית, הפיכת כוכב בית הלשכה למדבר, שביל הזהב של לטו השני, שבסוף הספר מתבררת תכליתו, ועוד נושאים רבים ומגוונים. גם בספר זה, כמו בקודמו בסדרה "כופרי חולית", נמצא מסדר בנות גשרית במרכז העלילה.

הרברט הכניס כמה קווי עלילה חדשים לסיפור והתחיל להרחיב את יקום חולית מעבר ליקום המוכר. הוא מציג נשק להרג המוני שמנגנון פעולתו לא מפוענח, זוג קשיש שלא כפוף לכאורה לחוקי הזמן-מרחב, ורמיזות על כוח חזק לאין שיעור שהוא שהפחיד את המטרנות הכבודות וגרם להן לעזוב את הפזורה ולסגת לקיסרות הישנה. הספר מסתיים כשרק השלב הראשון בתוכנית להצלת המסדר החל, ורבים מקווי העלילה שבו נשארים פתוחים. 

==דמויות==
===בנות גשרית===
*דארוי אודראדה, האם הראשה של בנות גשרית.
*בלונדה, אם נערצה ומנטאטית. חברה במועצתה של אודראדה.
*טאמאלאנה, אם נערצה. חברה במועצתה של אודראדה.
*לוסילה, האם הנערצה המפקדת על מצודת בנות גשרית בכוכב למפאדאס.
*שיאנה, האם הנערצה הצעירה ביותר בתולדות בנות גשרית. רועת עקלתונים.

===גברים בשירות בנות גשרית===
*דנקן איידהו, ר'ולה שזכרונותיו הוחזרו ומנטאט. אסיר באי-ספינה בבית הלשכה.
*מיילס טג, ר'ולה צעיר שזכרונותיו טרם הוחזרו.

===מטרונות כבודות===
*דאמה, מטרונה כבודה גדולה ומנהיגת המטרונות הכבודות. נמצאת בכוכב הלכת צומת.
*לוניו, גבירת החצר ועוזרת בכירה למטרונה הכבודה הגדולה.
*מורבלה, מטרונה כבודה שנשבתה על ידי בנות גשרית. אסירה באי-ספינה בבית הלשכה.

===טליילאסו===
*סקיטאל, אדון הטליילאסו האחרון. אסיר באי-ספינה בבית הלשכה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חולית
קטגוריה:ספרי פרנק הרברט
קטגוריה:ספרי 1985
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד: מדע בדיוני
אורביט

קופסאות מסטיקים למכירה, ובהן קופסאות מסטיקים של אורביט
אורביט (Orbit) הוא מסטיק פופולרי ללא סוכר, המיוצר על ידי חברת ריגלי האמריקאית. 

בארצות הברית, שבה שווק (מחדש) המסטיק ב-2001, הוא נמכר בטבליות של 14 מסטיקים. בבריטניה, שבה שווק המסטיק לראשונה ב-1977, משווק המסטיק בצורתו הארוכה המסורתית, ורק לאחרונה החלו לשווק שם את חפיסות הטבליות. בישראל משווק המסטיק בשתי הצורות; המסטיק המיובא לישראל מיוצר בצרפת או בפולין, ומיובא על ידי חברת ריגלי ישראל.

==היסטוריה==
אורביט הוא שמו של מותג אמריקאי כבר משנת 1944. לאחר מלחמת העולם השנייה בשנת 1946 הופסק שיווק המוצר, והוא חזר למדפים בארצות הברית רק בשנת 1977 בתור מסטיק הניפוח הראשון ללא סוכר. לאחר מכן החלה החברה לייצר את מסטיק אקסטרה, והאורביט חזר לשיווק בארצות הברית שוב בספטמבר 2001.

אורביט מיובא ומשווק בישראל על ידי חברת ריגלי ישראל, חברת הבת הישראלית של ריגלי העולמית.

==סכנות בריאותיות==

על פי תוכנית התחקירים [evoye special] ששודרה ב-29 באפריל 2010 ברשת france 2, מימנה חברת ריגלי בצרפת רופאים ומחקרים שהעידו כביכול על יתרונותיו הבריאותיים של המסטיק, בין היתר לשיניים. בתחקיר התגלה כי יתרונות אלה אינם קיימים במציאות וכי הגרפים המוכיחים שיפור כלשהו בעקבות לעיסת המסטיקים פוברקו, ככל הנראה. עוד נאמר בתחקיר כי חומרים החשודים כמסרטנים bha ו-bht המשמשים בתעשיית הצבעים שימשו בין המרכיבים של המסטיק.

==כשרות== 
לצורך שיווקו בישראל ולצרכנים שומרי כשרות, ביקשה החברה הכשר מבד"ץ KF הלונדוני. תחילה התעוררו מספר בעיות בכשרותו של המוצר, אך עקב הדרישה שינתה החברה מספר מרכיבים כדי לקבל את ההכשר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.wrigley.com/global/brands/orbit.aspx אורביט באתר חברת ריגלי]

קטגוריה:מסטיקים
קטגוריה:מותגי מרס
מסחטה

טקסט=
טקסט=
כוסות מיץ גזר ליד|טקסט=]]
טקסט=

מסחטה היא כלי לסחיטת הנוזלים מפירות וירקות, המשמש ליצירת מיצים.

== מסחטות מיץ ==
ישנם שני סוגים של מסחטות מיץ: מסחטות הדרים ומסחטת פירות קשים (כמו תפוח) או ירקות (כמו גזר). מסחטות הדרים יכולות להיות בהפעלה ידנית או חשמלית. מסחטות פירות קשים וירקות, מופעלות כמעט תמיד על ידי חשמל.

=== מסחטת הדרים ===
מרכזה בדרך כלל בצורת חרוט.
במהלך הסחיטה הידנית, מחצית הפרי ניטלת וממוקמת במרכז המסחטה כך שצדה הפתוח נוגע בקצה המסחטה. הפרי נלחץ כלפי קצה המסחטה בסיבובים הלוך ושוב כדי להוציא ממנו את המיץ. לאחר הסחיטה, לרוב זורקים את שאריות הפרי. סיבי הפרי וזרעיו נשארים בשולי המסחטה. קיימות גם מסחטות חשמליות שבהן מנוע מניע את קצה המסחטה הלוך ושוב או לכיוון אחד.

=== מסחטת פירות קשים וירקות ===
מסחטה זו סוחטת מיץ מפירות קשים, ירקות, עשבי תיבול ועוד, באופן מכני. כמו בסחיטה ידנית, לאחר הסחיטה, רוב האנשים משתמשים במיץ ונפטרים מהשאריות, אך יש המשתמשים באלו באפיית מאפינס או לחמים.

מסחטות אלו מופעלות תמיד באמצעות חשמל, ולכן השימוש בהן דורש מאמץ קטן בהרבה מזה הנדרש בהפעלת המסחטות הידניות. מהירות הפעולה של מנגנון המסחטה משפיעה על איכות המיץ. מנגנונים מהירים מחדירים אוויר לתוך המיץ, ובכך מחמצנים ביעילות ובמהירות רבה יותר חומרים מזינים שבמיץ. נטען גם שהחום המופק במכשיר והחיכוך במסחטות הצנטריפוגליות הורס אנזימים שמצויים בירקות ובפירות חיים (לא מבושלים) בלבד (הם ניזוקים גם בזמן בישולם או חימומם). מסחטות עם מהירויות משתנות נחשבות לאיכותיות יותר. קיימות גם מסחטות שבהם מנגנון הסחיטה מסתובב בשני הכיוונים.

למרות נוחות ההפעלה היחסית, המסחטות קשות לניקוי משום שבין רכיביהן נמצאת מסננת.

=== מסחטת הדרים בלחיצה ידנית עומדת ===
מסחטות לפירות הדר, כמו לתפוזים, לימון או אשכוליות, הן בדרך כלל מסחטות לשימוש ידני.
במהלך הסחיטה, נלקח חצי פרי ומונח במרכז המסחטה כך שצדו הפתוח (ללא הקליפה) נוגע בקצה המסחטה. לאחר מכן מורידים ידית היוצרת לחץ חזק על קליפת הפרי, מועכת אותו ומוציאה החוצה את מיציו לתוך כלי או כוס. מסחטת ההדרים מסוג זה, הומצאה בישראל על ידי יצחק זקסנברג בשנת 1928 (פטנט על המוצר נרשם בשנת 1931), והיא שומרת על תפוצה נרחבת גם כיום. מסחטות אלו אינן נפוצות לשימוש ביתי אלא בעיקר במקומות ציבוריים כמו מסעדות.

==לקריאה נוספת==
* , על מסחטת זקסנברג

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי עבודה במטבח
קטגוריה:ציוד בר
en:Juicer
de:Entsafter
סינטול

סינטול (באנגלית: Synthol) הוא שמן להזרקה. בדרך כלל תערובת של שמנים, אשר משמשים מפתחי גוף (bodybuilders) לשיפור מראם של שרירים מסוימים. על ידי מילוי השריר בנוזל שמני השריר נראה כאילו אימנו אותו בצורה אינטנסיבית.

סינטול מוזרק לרוב מתחת לעור או בין סיבי השריר. השפעותיו של הסינטול הן קוסמטיות בלבד, ברגע שהשימוש בסינטול נפסק, השינוי במראה אובד עקב שקיעת השמן לתוך השריר.
 
רופאים רבים מצביעים כי השימוש בסינטול מסוכן , הוא עלול להישאר במחזור הדם למשך שנים ולהזיק ולצלק שרירים. הזרקתו לתוך כלי דם גדולים או מעבר שלו במחזור הדם והגעתו לעורקים הגדולים עלולה לגרום לתסחיף, המוביל לשבץ והתקפי לב, משבר נשימתי או נזק מוחי קבוע. 

קטגוריה:ליפידים
קטגוריה:פיתוח גוף
פסק זמן (ממתק)

גרסאות שונות של חטיף "פסק זמן"
פסק זמן הוא חטיף שוקולד של קרם אגוזים וופל מתוצרת שטראוס-עלית, המיוצר מאז שנת 1982. במהלך שנת 2022 ייצורו הופסק באופן זמני בעקבות פרשת הסלמונלה.

השוקולד בחטיף הוא עם 30% קקאו, ומקורו בחוף השנהב.

==מראה החטיף==
אורכו של החטיף בגרסתו השטוחה המקורית הוא כעשרים סנטימטרים, רוחבו כארבעה סנטימטרים, ועוביו כסנטימטר אחד. החטיף המקורי מורכב משתי שכבות: ופל וציפוי שוקולד, כאשר על הוופל מרוח קרם שוקולד. בשנת 2008 הוחלף קרם השוקולד בקרם אגוזים.

החטיף מסומן לחיתוך לחמישה ריבועים, ועל הריבועים מוטבעת דוגמה הנדסית של קווים מצטלבים.

==גרסאות שונות==
החטיף פותח על ידי טכנולוג המזון של עלית יורם וולשטיין והוצג לראשונה ב־1982. מאז נוצרו לו גרסאות רבות ושונות.

===גרסאות לחטיף המקורי===
*מיני פסק זמן – גרסה מוקטנת, הכוללת שתי קוביות בלבד
*White – גרסת שוקולד לבן
*Black – גרסת שוקולד מריר

===חטיפי שוקולד נוספים תחת המותג===
*ביג בייט – גרסה מעובה, הכוללת שכבה גדולה יותר של ופל וארבע קוביות בלבד.
*4 פליי – גרסה מעובה במראה כדורסל, הכוללת ופל, נוגט, שוקולד וקרם חלב ואגוזים, מונה ארבע קוביות בהטבעת כדורסל על כל אחת מהן.
*פסק זמן רד – גרסת ופל מגולגל, הכוללת נוגט ושוקולד, עטופה באדום. נוסף לגרסת הוופל המגולגל המקורית קיימים גם אותם חטיפים רק בטעמי שוקולד לבן ושוקולד מריר.
*אצבעות – גרסה אשר איננה חטיף אלא טבלת שוקולד, מחולקת לשבע "אצבעות" שוקולד מחוברות וממולאות קרם.
*2 Good – גרסה הכוללת שני חטיפי שוקולד חלב במילוי ופל מגולגל וקרם אגוזים, המצופים בפצפוצי שוקולד.

===גרסאות עונתיות===
במועדים שונים הוציאה עלית מהדורה מוגבלת של המוצר המקורי בתוספת טעמים או מרכיבים שונים במקצת, אך בפורמט דומה. הטעמים שהוצאו לשוק בעבר בגרסה מוגבלת מנו ריבת חלב, תפוז, חמאת בוטנים, לימונענע וחלבה.

טעמים חדשים יותר הם פטל, אגוזי לוז וקפה לאטה.

==פרסום==
פסק זמן הוא מותג פופולרי של עלית, וככזה זכה לפרסומות רבות ומושקעות בתקציבים גדולים. הסלוגן המוביל הוא "קח פסק זמן – רגע מתוק בחיים". הפרסום מתמקד בעיקר בקונוטציות ספורטיביות.

כשהוצג החטיף הוא אזל מן החנויות. עלית, שהתקשתה לספק את הביקוש, פרסמה מודעת התנצלות. לדעת מומחה לשיווק היצרנית ניצלה את החוסר למשך כמה חודשים כדי להעלות את קרנו של הממתק.

במהלך פברואר 2012 עלה החטיף לכותרות: חודשים ספורים לאחר מחאה ציבורית נרחבת בשל יוקר המחיה בישראל התפרסם כי החטיף נמכר בארצות הברית במחיר נמוך משמעותית ממחירו בישראל. פרסום זה הצית גל מחאה כנגד שטראוס גרופ ברשתות החברתיות באינטרנט.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.strauss-group.co.il/brand/pesek-zman/ פסק זמן] באתר שטראוס גרופ
* [https://www.elite.co.il/product/פסק-זמן/ פסק זמן] באתר עלית
* [https://youtu.be/xK4rF2XNu18 מצאנו את האיש שהמציא את הפסק זמן], 3 באוגוסט 2023, בערוץ היוטיוב של ynet.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חטיפי שוקולד
קטגוריה:מותגי מזון
קטגוריה:עלית: מוצרים
וילהלם קמפף

וילהלם קמפף (בגרמנית: Wilhelm Kempff; 25 בנובמבר 1895 – 23 במאי 1991) היה פסנתרן ומלחין גרמני.

== ביוגרפיה ==
קמפף נולד בייטרבוג, ברנדנבורג בגרמניה, במשפחה של מוזיקאים לותרנים. אביו, שנקרא גם כן וילהלם קמפף, היה מלחין ונגן עוגב שהתמנה למנהל המוזיקה המלכותית בכנסיית ניקולאוס הקדוש בפוטסדם. הוא היה מורו הראשון של בנו בנגינת פסנתר וכינור. הסב מצד האב היה גם כן נגן עוגב ואחיו גאורג נהיה לימים מנהל אחראי על המוזיקה כנסייתית באוניברסיטת ארלנגן.
בהמשך קמפף למד אצל אידה שמידט-שלזיקה. בגיל 9 בתיווכו של גאורג שומאן זכה מידי יוזף יואכים לשתי מלגות - לפסנתר ולהלחנה - כדי ללמוד בבית הספר המלכותי הגבוה למוזיקה בברלין. שם למד אצל קארל היינריך בארט (פסנתר) ואצל רוברט קאהן (הלחנה).

בשנת 1916 זכה בפרסים על שם פליקס מנדלסון לפסנתר ולהלחנה שציינו את פריצת הקריירה שלו כמוזיקאי מצטיין.
אחרי השירות הצבאי בימי מלחמת העולם הראשונה ארתור ניקיש ביקש ממנו לנגן כסולן בקוצ'רטו לפסנתר בסול מז'ור מאת בטהובן עם הפילהרמונית של ברלין. קמפף המשיך לנגן עם התזמורת הזאת עד שנת 1979.
אחרי המלחמה קמפף למד גם פילוסופיה והיסטוריה של המוזיקה באוניברסיטת ברלין.

הוא הרבה לסייר באירופה ובחלק גדול משאר העולם. בין 1936 ל-1979 הופיע עשר פעמים ביפן ואי יפני קטן נקרא קמפו-סאן על שמו. בלונדון הופיע לראשונה ב-1951 ובניו יורק ב-1964. הופעתו הפומבית האחרונה הייתה בפריז ב-1981 והוא מת בפוזיטאנו, בקמפניה איטליה, בגיל 95.

כיום זכור קמפף לטוב הודות להקלטות שומאן, ברהמס, שוברט, מוצרט, באך, ליסט, שופן ובייחוד בטהובן. הקלטותיו מתפרשות על תקופה של כשישים שנה. קמפף היה בין הראשונים להקליט את מכלול הסונאטות של שוברט, הרבה לפני שהיצירות האלה נעשו פופולריות. הוא הקליט גם שני סטים נודעים לתהילה של כל הסונאטות של בטהובן, האחד מונו (1951–1956) והשני בסטריאו מוקדם (1964–1965). בין השנים 1926–1945 היה עוד סט מוקדם, כמעט מלא, על לוחות לכה דקים (שלאק).

קמפף ניגן מוזיקה קאמרית עם יהודי מנוחין ופייר פורנייה, בין השאר. בייחוד התפרסמו הקלטותיו לכל הסונאטות לכינור ופסנתר של בטהובן עם מנוחין.

בשנת 1957 פתח קמפף קורס שנתי לפרשנות בטהובן בווילה שלו בפוזיטאנו. שש שנים לאחר מותו לקח עליו ידידו ותלמידו לשעבר ג'ון או'קונור את ניהול הקורס.

קמפף עסק גם בהלחנה, פן מוכר פחות של פעילותו המוזיקלית. הוא הלחין כמעט בכל סוגה וחיבר לעצמו את הקדנצות לקונצ'רטי לפסנתר של בטהובן, ממס' 1 עד 4. הסימפוניה השנייה שלו הושמעה בביצוע בכורה בשנת 1929 על ידי תזמורת הגוונדהאוס בלייפציג, בניצוח וילהלם פורטוונגלר. כמו כן עיבד מספר יצירות של באך, ביניהן הסיציליאנה מתוך הסונאטה לחליל במי מז'ור.
יש הקלטות של עיבוד זה, בנגינתו ובנגינת אחרים.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Alan Pâris. Dictionnaire des Interprètes et de l'interprétation musicale au XXe siècle. Laffont, Paris, 1995
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
<div style="direction: ltr;">
* [http://www.panix.com/~checker/kempff.htm Wilhelm Kempff discography by Frank Forman]
</div>

קטגוריה:מלחינים גרמנים
קטגוריה:פסנתרנים גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1895
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1991
היפיאס

הִיפְּיָאס (יוונית: Ἱππίας) היה סופיסט יווני בן המאה החמישית לפנה"ס.

היפיאס נולד בחבל אליס שביוון (בצפון מערב חצי האי פלופונסוס) והיה בן תקופתם הצעיר של פרוטגורס ושל סוקרטס. הוא לימד ברחבי יוון ובסיציליה, אך ריכז את הוראתו בעיקר באתונה. 

היפיאס היה פילוסוף רבגוני שעסק ברטוריקה, דקדוק, מתמטיקה, גאומטריה, אסטרונומיה וארכאולוגיה. הוא היה מוכן להרצות על כל נושא שנתבקש לדבר עליו. היפיאס היה גם היסטוריון, והכין רשימה של המנצחים במשחקים האולימפיים. הוא עסק גם בשירה ובמוזיקה, תפר בעצמו את בגדיו ועיצב את הטבעת שענד על אצבעו. הוא זכה להערכה רבה, ונשלח על ידי אנשי חבל מולדתו בשליחות דיפלומטית לערי מדינה שונות ביוון. באתונה פגש בסוקרטס ובתלמידיו.

בדיאלוג של אפלטון "היפיאס רבא", סוקרטס מבקש מהיפיאס להגדיר את המונח "יופי". היפיאס משיב: "נערה יפה, זהב, ולהיות עשיר ומכובד." סוקרטס מציג להיפיאס שאלות נוספות כדי להפריך את תשובותיו אלה. ואז היפיאס כועס ואומר: "בשם זאוס, לא תשמע את תשובתי עד שתציג את הגדרתך אתה. אתה לועג לזולתך ומנסה להפריך כל מה שהוא אומר, בעוד שאתה עצמך מסרב להביע את דעתך על נושא השיחה."

היפיאס תרם להתפתחותה של הספרות היוונית, ועמד על משמעותן של מילים ועל חשיבותו של הסגנון בספרות. הוא כתב ספר על הומרוס, ומאמרים בשטח הארכאולוגיה, וליקט קטעים מן הספרות היוונית ומן הספרות הזרה, אך מכל אלה לא שרד דבר מלבד מספר רשימות. חשיבותו של היפיאס היא בכך שהוא מסמל את המעבר מגדולי הפילוסופים הסופיסטים, כמו פרוטגורס ופרודיקוס, אל מספר רב של סופיסטים שעסקו בעיקר בפולמוס ובהתנצחות מילולית.

הפילוסוף היווני פרוקלוס מייחס להיפיאס את יצירת הקוואדרטריקס. הקוואדרטריקס קרוי לעיתים "הקוואדרטריקס של היפיאס".

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סופיסטים
קטגוריה:פילוסופים קדם-סוקרטים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
יהודה ליב מיזס

יהודה ליב מיזס
"קנאת האמת", וינה 1828
יהודה ליב מִיזֶס (נכתב גם מיזיס; 1798 בערך – 26 ביוני 1831) היה מאנשי תנועת ההשכלה היהודית בגליציה, מחבר החיבור האנטי-חסידי "קנאת האמת".

== ביוגרפיה ==
יהודה ליב בן צבי הירש מיזס נולד בעיר לבוב למשפחה עשירה, והיה כל ימיו איש אמיד ובעל השפעה. הוא תמך במשכילים צעירים רבים, אפשר להם לעיין בספרים בספרייתו העשירה ומימן את לימודיהם באוניברסיטאות ברחבי אירופה. הוא החזיק בדעות תקיפות בעד ההשכלה והתנגד בחריפות לחסידות ולחסידים; בין השאר הגיש ב-1823 בקשה לשלטונות גליציה לאסור על פעילותם של חסידיו של החוזה מלובלין בעיירות באזור, ובעקבות כך גורשו החסידים ממקומם.

מיזס היה ידידם של חשובי משכילי גליציה, ובהם שי"ר, מאיר הלוי לטריס, יעקב שמואל ביק ובעיקר יצחק ארטר. ארטר, שהיה רופא, גם טיפל בו כשחלה בכולרה במגפה שהייתה בגליציה ב-1831, והיה ליד מיטתו כשנפטר מן המחלה.

מיזס חיבר בעצמו ספר אחד בלבד, "קנאת האמת". הוא הדפיס בשנית את ספרו של דוד קארו "תכונת הרבנים" מבלי ידיעת האחרון, הספר עוסק בפער בין דמותו הרצויה של רב בישראל ובין המציאות בימיו של קארו, איש תנועת ההשכלה בדור שבין השכלת ברלין למשכילי גליציה. מלבד זאת פרסם מאמרים בקובץ "הצפירה" של לטריס ובכתבי העת ביכורי העתים, כרם חמד ואחרים; המאמרים עוסקים בחכמת ישראל, חקירות בפילוסופיה, טענות נגד הקבלה ומאמר אחד עוסק בעיירות הקראים בגליציה.

ספרו "קנאת האמת" (וינה תקפ"ח, 1828; מהדורה שנייה, לבוב תרל"ט, 1879) הוא שיחה דמיונית בין הרמב"ם ובין ר' שלמה מחלם בעל "מרכבת המשנה". הספר תומך ברציונליזם מוחלט ונלחם בחסידות, בקבלה ובאמונות עממיות. מיזס מתאר בספר צעדים נדרשים לתיקון מצב היהודים והיהדות, ובין השאר תומך בחלוצי הרפורמה שפעלו בזמנו. בסוף הספר הוסיף מיזס "ליקוטי פרחים", אוסף ציטוטים מחכמי ישראל בימי הביניים נגד אמונות עממיות כמו שדים, רוחות וגלגול נשמות. "קנאת האמת" היה ספר חריף וחד-צדדי עד כדי כך שלא רק שומרי המסורת רדפו אותו, אלא גם משכילים מתונים כשי"ר ושד"ל הסתייגו ממנו.

== לקריאה נוספת ==
* יוסף קלוזנר, היסטוריה של הספרות העברית החדשה, כרך ב, ירושלים תשי"ב, עמ' 267–282.
* יהודה אריה קלוזנר, 'פרטים אחדים על משפחתו של י"ל מיזס', קריית ספר מה (תש"ל), 622.
* שמואל ורסס, 'תופעות של מאגיה ודימונולוגיה באספקלריה הסאטירית של משכילי גאליציה ', מחקרי ירושלים בפולקלור יהודי יז (תשנ"ה), 33–62. (בעיקר על יהודה ליב מיזס ויצחק ארטר) (נדפס גם בקובץ מאמריו "הקיצה עמי", תשס"א)

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 
* אבנר הולצמן, 
* , 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ילידי 1798
קטגוריה:נפטרים ב-1831
קטגוריה:משכילי גליציה
אלון ליטבק

אלון ליטבק (נולד ב-10 באוגוסט 1982) הוא מנחה טלוויזיה, שחקן, מדבב וזמר ישראלי, זכה לפרסום בעקבות השתתפותו בתחרות השירה "כוכב נולד 2".

== ביוגרפיה ==
ליטבק למד שש שנים נגינה בפסנתר ובצבא שירת בלהקת חיל החינוך. עבד כברמן ברמת אביב ג' והשתתף בתוכנית "כוכב נולד 2", שבמהלכה ניהל מערכת יחסים מתוקשרת עם משתתפת אחרת בתוכנית, סשה גרישקוב, שהייתה פייבוריטית לניצחון. בתוכנית עצמה הודח ליטבק בשלב מוקדם, בקרב "ראש בראש" שבו שר את שירו של יהודה פוליקר "פחות אבל כואב".

בקיץ 2004 החל להנחות לצד רוני דואני את התוכנית "ג'ונגל" בערוץ ניקלודאון שנה אחר כך המשיך בערוץ כמנחה התוכנית "מסטיק" לצד רוני דואני, ג'ייסון דנינו-הולט ומורן גרוס. בנובמבר 2005 הצטרף כמגיש בערוץ מוסיקה 24 והגיש יחד עם רוני הדר את רצועת הקליפים "מכונת הלהיטים", בהגשה יומית. כמו כן הופיע בעונה השלישית של הדרמה היומית "אהבה מעבר לפינה", בה גילם סטודנט לרפואה שהוא גם הידיד של שירלי (אגם רודברג).

בחורף 2005 שב לשתף פעולה עם רוני דואני, כשהנחה עמה בניקלודאון את העונה השנייה של תוכנית הנוער "אחי! אחותי!". באותה שנה ליטבק דיבב את דמותו של אקסל מנינג בתוכנית המצוירת "אטום-צוות אלפא על גלגלים", ואף ביצע את שיר הפתיחה של התוכנית יחד עם שירי גדני, ויורם יוספסברג. בהמשך השנה שיחק במחזמר "במבי" בבימויה של יפה גבאי. בשנת 2006 ליטבק שיחק בהצגת הילדים "שירי משחק" שנכתבה על ידי דתיה בן דור ובוימה בידי אבי מלכה. באותה שנה דיבב את דמותם של יוקיטו, ויואה בסרט האנימציה "סאקורה-הקלף הנסתר" המבוסס על תוכנית הטלוויזיה "סאקורה".

במרץ 2007 ליטבק החל להנחות את תוכנית החדשות לילדים "המהדורה" במסגרת רצועת השידור "זאפ לראשון" של הערוץ הראשון. באותה שנה השתתף בעונה הרביעית של הסדרה היומית "ראש גדול". בשנת 2008 ליטבק שיחק במחזמר "מסיבת יום ההולדת של פינוקי" בבימויו של אבי דור. ההצגה מבוססת על סדרת הספרים של אריק היל. בשנת 2010 השתתף ליטבק במחזמר "100 שירים ראשונים" בבימויו של אביחי אופיר. כמו כן, השתתף בסרט הקולנוע "התגנבות יחידים" בבימויו של דובר קוסאשווילי.

ב-2011 שיחק במחזמר "אלאדין" בבימויו של נתן נתנזון. בשנת 2012 ליטבק החל להשתתף במחזמר "סינדרלה" בבימויו של מקס מרקדו. ובמקביל משתתף ליטבק במופע המוזיקלי "צ'ייקובסקי SHOW" בבימויו של נתן נתנזון, לצידם של מיכל אמדורסקי, אריה מוסקונה, דובי גל ואסף אברבוך.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מנחי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:מתחרי כוכב נולד
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:מדבבים ישראלים
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון אליאנס (תל אביב)
קטגוריה:חברי להקת חיל החינוך
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
במאי קולנוע

במאי סרט (מימין) בהסבר לצוות הצילום.
[[סטיבן ספילברג בעת צילומים בסרי לנקה]]
במאי קולנוע הוא אדם שתפקידו לקחת תסריט ולעבד אותו לסרט קולנוע. פעילות זו קרובה לזו של במאי טלוויזיה, אך שונה ונפרדת מזו של במאי תיאטרון, היות שבקולנוע ובטלוויזיה, ראות הצופה מוגבלת אך ורק לכל המופיע בתוך הפריים, ומעברים בין הסצנות אינם מתרחשים מול עיני הצופה, היות שהם נחתכים החוצה בעריכה, בניגוד לתיאטרון.

==הליך הבימוי==
על הבמאי לעבד באופן וויזואלי את הכתוב בתסריט, כך שבסופו של דבר נוצר סרט. כדי לממש את חזונו, עליו להיות בקיא הן בצד הטכני של עולם הקולנוע והן בצד האמנותי שחזונו מצריך. הבמאי צריך להיות מסוגל לפתור את ההתנגשויות שבין החזון היצירתי לבין הגבולות התקציביים של הסרט. עליו לתקשר עם השחקנים ולדרוש מהם להגיע אל ההופעה הקרובה ביותר לחזונו, דבר המצריך צילומים חוזרים ונשנים של סצנות ואף למשברים בין במאים לשחקנים.

לאחר הצילומים, יושב הבמאי עם עורך הסרט, ומוודא שהעריכה מותאמת לחזונו.

לבמאים שונים יש גישות שונות ומרובות ביחסם לעבודת הבימוי. חלקם מתווים קו עלילה כללי ונותנים לשחקנים לאלתר דיאלוג, ואילו אחרים שולטים בכל היבט, ודורשים מהשחקנים והצוות לעקוב אחר ההוראות במדויק. במאים מסוימים גם כותבים באופן חלקי או מלא את התסריט.

לאדם יש מסלולים רבים בשביל להפוך לבמאי. אחת הדרכים היא בדרך של למידה מקצועית – במסגרת בתי ספר לקולנוע ובמסגרת החוג לקולנוע באוניברסיטה או במכללה. כמה מהבמאים התחילו כתסריטאים, עורכי סרט (כמו טים ברטון) או שחקנים. במאי קולנוע אחרים לא למדו בבתי ספר לקולנוע כמו סטיבן ספילברג שיצר סרטים קצרים עוד בנעוריו.

לעיתים פורץ סכסוך בין הבמאי, כוכב הסרט והאולפן, שגורם לכך שהבמאי אינו רואה בסרט את המוצר שלו התכוון, ומסרב לחתום עליו. בשנים 1969–1999 היה נהוג בארצות הברית, במקרה כזה, שהבמאי חותם בשם אלן סמית'י. בחלק ממדינות אירופה, הבמאי נתפס לעיתים גם כמחברו של הסרט.

כשבמאי אינו מוצלח בעבודתו, לרוב הדבר גם ניכר באופי הסרט ובמשחק מצד השחקנים. סרט ידוע שכלל בעיות בתקשורת בין השחקנים לבמאי, בין הבמאי לצוות ובין הבמאי לעולם הקולנוע עצמו הוא סרט הפולחן החדר, עליו אף נעשה הסרט חי בסרט, המציג בעיות אלו.

==הוקרה==
לבמאי הקולנוע תפקיד מרכזי ביצירתו של סרט קולנוע, ולו ההשפעה העיקרית על אופיו של הסרט. מובן שהבמאי זוכה למקום של כבוד ברשימת יוצרי הסרט, המופיעה בתחילת הסרט ובפרסומים אודותיו, ולרוב שמו מופיע ראשון בקרדיטים של הסרט.

לבמאים ידועים יש גם סגנונות בימוי המיוחסים אליהם, במיוחד אם הם נחשבים ל"פורצי דרך" וסגנונם לעיתים אף מועתק על ידי במאים אחרים.

ברוב פסטיבלי הקולנוע ובטקסים אחרים (לדוגמת פרס אוסקר) ישנו פרס ל"במאי הטוב ביותר".

==קישורים חיצוניים==

* [https://directorsguild.org.il איגוד הבמאיות והבמאים בישראל]
* 

*
קטגוריה:מקצועות האמנות
קטגוריה:מקצועות בתעשיית הקולנוע
במאי

במאי הוא אמן המתמחה באמנות הבמה. תפקידו לעבד טקסט ולהופכו לתוצר אמנותי.

ישנם כמה סוגי במאים:
* במאי קולנוע – אמן שתפקידו לפרש תסריט עד להקרנתו על מסך הקולנוע.
* במאי תיאטרון – אמן שתפקידו לפרש מחזה עד להצגתו בתיאטרון.
* במאי טלוויזיה – אמן שתפקידו לפרש יצירה כלשהי ולהביא אותה למופע בתוכנית טלוויזיה (לדוגמה: סדרה המבוססת על ספר).
* במאי רדיו – אמן שמעבד יצירות כך שיתאימו לשידור רדיו.
* במאי אופרה

==במאי קולנוע==

לבמאי הקולנוע תפקיד מרכזי ביצירתו של סרט קולנוע, ולו ההשפעה העיקרית על אופיו של הסרט. מובן שהבמאי זוכה למקום של כבוד ברשימת יוצרי הסרט, המופיעה בתחילת הסרט ובפרסומים אודותיו. לעיתים פורץ סכסוך בין הבמאי, כוכב הסרט והאולפן, שגורם לכך שהבמאי אינו רואה בסרט את המוצר שלו התכוון, ומסרב לחתום עליו. הבמאי נותן כיוון לשחקנים ולצוות ויוצר חזון כולל שדרכו הסרט בסופו של דבר הופך למובן. הבמאים צריכים להיות מסוגלים לפתור את ההתנגשויות שבין החזון היצירתי לבין הגבולות התקציביים של הסרט. לבמאים שונים יש גישות שונות ומרובות ביחסם לעבודת הבימוי. חלקם מתווים קו עלילה כללי ונותנים לשחקנים לאלתר דיאלוג, ואילו אחרים שולטים בכל היבט, ודורשים מהשחקנים והצוות לעקוב אחר ההוראות במדויק. במאים מסוימים גם כותבים באופן חלקי או מלא את התסריט.

==במאי תיאטרון==

במאי תיאטרון הוא הדמות המרכזית בתחום העשייה התיאטרונית. הוא אמור לראות תמונה כוללת, לנתח ולפרש את המחזה, לתזמר העלאה של מחזה ולהבטיח את איכות ושלמות המוצר התיאטרוני, על ידי איחוד המאמצים, האמצעים, והכלים השונים של ההפקה. הבמאי עובד עם המפיק, המחזאי ויתר בעלי התפקידים בהפקה, לרבות השחקנים. הבמאי משמש למעשה מנהל אמנותי של ההפקה, והוא מנצח על כלל פעילויות ההפקה - תחקיר, משחק, עיצוב במה, עיצוב תלבושות, עיצוב תאורה, עבודת במה, עיצוב סאונד וכל התכנים הפילוסופיים והאמנותיים.
==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:אמנות הבמה
קטגוריה:מקצועות האמנות
ה'ת"ק

==אירועים==
* דאהר אל-עומר מזמין את הרב חיים אבולעפיה לחדש את היישוב היהודי בטבריה. הרב אבולעפיה מקבל את ההזמנה ומגיע בראש משלחת של עשרות מאנשיו באיזמיר ובהם חתנו יעקב בירב להתיישב בעיר.
* נדפס בפעם הראשונה ספרו של רמח"ל "מסילת ישרים" באמסטרדם
* רבי חיים הכהן רפפורט מתמנה כרב ואב בית דין לבוב
* רבי רפאל שלמה לניאדו מתמנה כרבה של חלב
==נולדו==
* רבי עמרם בן דיוואן - "העד"ן", שד"ר ומקובל מרוקאי יליד ירושלים (נפטר (ה'תקמ"ב)
* רבי שאול ברלין - מחבר "כסא דהרסנא" על שו"ת בשמים ראש, רבה של פרנקפורט על האודר ואישיות שנויה במחלוקת (נפטר ה'תקנ"ה)
* רבי צבי הירש בושקא (בוצ'קו) - רבן האחרון של קהילות אה"ו המאוחדות (נפטר ה'תקס"ז)
* רבי לוי יצחק מברדיצ'ב (נפטר ה'תק"ע)
* רבי אהרן אריה לייב מפרמישלאן (נפטר ה'תקע"ג)
* רבי חיים מטשרנוביץ (נפטר ה'תקע"ח)
* רבי נתן אדאדי (נפטר ה'תקע"ח)
==נפטרו==
* רבי משה ישראל - רב הקהילה היהודית ברודוס (נולד ה'ת"ל)
* רבי שמשון מורפורגו - רב העיר אנקונה ומחבר הספר "שמש צדקה" (נולד ה'תמ"א)
* כ"ב בשבט – רבי יעקב פופרש כ"ץ, אב"ד פרנקפורט דמיין וראש ישיבה בה, מחבר שו"ת "שב יעקב".

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ה'תק"א

==אירועים==
* רבי יהונתן אייבשיץ שנאלץ לעזוב את פראג עם כיבושה בידי הצרפתים, מתמנה כרבה של מץ. בעקבות כך הואשם בידי האוסטרים בבגידה ורכושו בפראג הוחרם.
* רבי חיים בן עטר יוצא ממרוקו למסע גיוס כספים בערי איטליה לקראת עלייתו לארץ ישראל עם תלמידיו
* רבי יצחק לומברוזו מתמנה כרבה הראשי של יהדות תוניסיה, בעקבות פטירת רבי אברהם טייב
* רבי אלעזר רוקח ששימש כרבן של ברודי ואמסטרדם עולה לארץ ישראל ומתיישב בצפת, הוא נפטר כעבור שנה בשנת ה'תק"ב
* רבי אריה לייב מאמסטרדם מגיע מלבוב למלא את מקומו של רבי אלעזר רוקח
* רבי נפתלי צבי קצנלנבוגן נבחר לכהן כרבה של מרגנטהיים

==נולדו==
* רבי אברהם המלאך - בנו של המגיד ממזריטש וסבו של רבי ישראל פרידמן מרוז'ין (נפטר ב-ה'תקל"ז)
* רבי יעקב קרנץ - "המגיד מדובנא", דרשן יהודי נודע (נפטר ה'תקס"ה)
* נולד רבי רפאל יוסף חזן - מגדולי פוסקי ההלכה, רב באיזמיר, חברון וירושלים, מחבר "חקרי לב" (נפטר ב-ה'תקפ"א)

==נפטרו==
* רבי יצחק בן דוד - רב וראש ישיבה במוראביה, מחבר "פני יצחק זוטא" (נולד לפני ה'ת"ן)
==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
ה'תק"ב

==אירועים==
* ראש חודש חשוון – נפתחת ישיבת כנסת ישראל בראשות רבי חיים בן עטר ותלמידיו, תחילה בעכו ובהמשך בירושלים.
* כ"ב בשבט – רצף רעידות אדמה בליבורנו, כל הקהילה ניצלה, לזכר הנס נקבע יום זה לדורות כתענית ציבור קהילתית ולאחריו לפורים שני.

==נולדו==
* י' בטבת – רבי נתן אדלר, רב ומקובל בפרנקפורט דמיין, ורבו של ה"חתם סופר". (נפטר בכ"ז באלול ה'תק"ס)

==נפטרו==
* כ"ז בתשרי – רבי אלעזר רוקח, רב בברודי, באמשטרדם ובצפת, מחבר "מעשה רקח".
* כ"ו בכסלו – רבי משה ברודא, רב וראש ישיבה אשכנזי. רבן של הנאו, במברג וורמייזא. (נולד בה'תל"ו)

==לוח שנה==





===מאפייני לוח השנה===
אירית אורבוך

אירית אורבוך (נולדה ב-1952) היא מרצה בכירה בדימוס ללימודי יפן בחוג ללימודי מזרח אסיה שבאוניברסיטת תל אביב.

==ביוגרפיה==
נולדה וגדלה בתל אביב, למדה באוניברסיטה העברית לימודי יפן ואשורולוגיה לתואר הראשון אותו קיבלה ב-1976, והמשיכה לתואר שני במדע הדתות. מ-1978 למדה לתואר שני בדת השוואתית בהרווארד דיויניטי סקול, אותו סיימה ב-1980.

את הדוקטורט עשתה באוניברסיטת הרווארד בתוכנית למדעי הדתות. הדוקטורט שלה עסק בקגורה שהוא ריקוד ריטואלי דתי יפני עתיק. לצורך הדוקטורט שהתה במשך שלוש שנים וחצי ביפן, מ-1983 עד 1987, והשתתפה בריקודים, דבר שהוא נדיר, שכן אין נוהגים ללמד את הריקוד לזרים ובמיוחד לא לנשים. במחקר הדוקטורט עסקה באסכולה מסוימת של הקגורה מצפון יפן (אסכולת טאקה של הייצ'ינה קגורה) Hayachine Kagura, Take School. במסגרת המחקר גם השתתפה בהתבודדות סגפנית של היאמאבושי (yamabushi) בהר הגורו, בצפון יפן.

אורבוך קיבלה ב-1990 את הדוקטורט שלה. החל מ-1990 משמשת כמרצה באוניברסיטת תל אביב (משנת 2000 כמרצה בכירה), ובמשך מספר שנים גם לימדה באוניברסיטה העברית.

ספרה "The Gods Come Dancing" יצא ב-1995. בספר מסתמכת אורבוך בין היתר גם על המחקר המעשי שלה. היא מנתחת בספר חלק מהריקודים כטקסט דתי המגלם את השפעת תורת השוגנדו Shugendo. הריקודים מגלמים תורה, מלמדים את המיתוסים, הפילוסופיה וראיית העולם של השוגנדו (תנועת סגפני ההרים היפנים – הימבושי) המבוססת על הבודהיזם האזוטרי, פועלים כריטואל מאגי להגנה ממחלות ואסונות ולברכות פריון ושגשוג, ומשמרים את המקור השמאני של הקגורה.

אורבוך חוקרת כיום את הקגורה בכל יפן. היא אחת החוקרים הבודדים העוסקים בתחום זה מחוץ ליפן.

==פרסומים נבחרים==
<div style="direction: ltr;">
* Irit Averbuch/ The Gods Come Dancing: A Study of the Japanese Ritual Dance of Yamabushi Kagura. Ithaca, NY. Cornell East-Asia Series, 1995
* Irit Averbuch/ "Shamanic Dance in Japan: The Choreography of Possession in Kagura Performance". Asian Folklore Studies, Vol 57/2, 1998 (pp 293–329).
* Irit Averbuch/ "Performing Power: On the Nature of the Japanese Ritual Dance Performance of Yamabushi Kagura". Journal of Ritual Studies, Vol. 10/2, 1995 (pp. 1–40)
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [https://japangeo.org.il/index.php/%D7%91%D7%95%D7%93%D7%94%D7%99%D7%96%D7%9D אירית אורבוך על הבודהיזם]
* [https://japangeo.org.il/index.php/%D7%A9%D7%99%D7%A0%D7%98%D7%95 אירית אורבוך על השינטו]
* [https://web.archive.org/web/20070927212743/http://www.tzafonet.org.il/Forums/UploadFiles/86-6821842.ppt אירית אורבוך על הדאלאי למה] 

קטגוריה:חוקרי יפן
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: לימודי מזרח אסיה
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
אוראו

"דונאט אוראו" בדוכן Sweet Box ברחוב לוינסקי, תל אביב
עוגיות אוראו דאבל
אוראו (באנגלית: Oreo) הוא השם המסחרי של עוגיות-סנדוויץ' פופולריות המיוצרות על ידי חטיבת נביסקו שבתאגיד המזון קראפט האמריקאי. העוגיות מכילות מילוי מתוק לבן, והוא נמצא בין זוג ביסקוויטים בטעם שוקולד.

אוראו היא ככל הנראה העוגייה הנמכרת ביותר במאה ה-20, וישנן הערכות כי מאות מיליארדים מהן נמכרו מאז השקתן<ref></ref>. העוגיות משולבות במאפים מגוונים (דונאט אוראו, סופגניות אוראו, עוגות אוראו), גלידות אוראו ומאכלים נוספים.

== מקור השם ==
על אף שמקור השם אינו ידוע, קיימות מספר השערות בנוגע לכך. יש הטוענים שמקורן במילה הצרפתית "Or" שפירושה "זהב", או במילה היוונית ωραίο (אוראו) שפירושה "טוב" או "אטרקטיבי". אחרים מאמינים שהעוגייה נקראה כך בגלל שזו מילה פשוטה וקלה להגייה.

תאוריה אחרת היא ששורשי המילה במילה היוונית "Oreodaphne", זן עץ במשפחת העריים. תאוריה זו נתמכת בעובדה שהעיצוב המקורי של האוראו כלל זר עריים, וכן בשל העובדה שהשמות של כמה מהעוגיות שיוצרו על ידי חטיבת נביסקו נבעו ממקורות בוטניים, ביניהן עוגיות הלוטוס.

==היסטוריה==
עוגיות אוראו הוצאו לשוק על ידי חברת נביסקו בפברואר 1912. השוק הבריטי היה יעדה הראשון של החברה. בתחילה היו העוגיות בצורת "תלולית" ובשני טעמים: "קרם" ו"מקצפת לימון". הן נמכרו עבור 30 סנט לפאונד בתוך קופסאות שימורים עם מכסה זכוכית אשר איפשר להביט בעוגיות אשר בקופסה.

בשנות ה-20 של המאה ה-20, בשל הפופולריות הגדולה של טעם הקרם על פני הלימון, הפסיקה החברה לייצר את העוגיות בטעמו של האחרון. בשנת 1952 יצאה העוגיה בצורתה המוכרת כיום.

בשנת 2000 נרכשה חברת נביסקו, יצרנית העוגיות, על ידי חברת פיליפ מוריס, ומוזגה בתוך תאגיד המזון קראפט שבבעלותה.

העוגיות נמכרות בישראל. הן מיובאות ממפעל נביסקו בספרד.

==סוגים שונים==
פרט לעוגיה "הקלאסית", בעולם משווקים סוגים שונים רבים של עוגיות אוראו הנבדלות בטעמים ובצורות. ביניהן, "אוראו מוזהבות" בטעם וניל, "מיני אוראו", "אוראו ממולאות כפליים" המכילות כמות כפולה של קרם, "אוראו THIN" עוגיות רזות השוות לחצי עוגיה ועוד עוגיות בטעמים, גדלים או כמויות שונות.

בארצות הברית משווקים גם מעדני חלב תחת השם אוראו והגביעים ממולאים כך שיש בהם שתי שכבות. כמו כן, נמכרות בישראל ובשאר העולם גליליות אוראו, במארזים מותאמים למוצר. יש מעל ל-63 טעמים של אוראו בכל העולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.nabiscoworld.com/oreo/ אתר אוראו]
* [http://www.foodtimeline.org/foodcookies.html#oreos מידע נוסף] על העוגיות
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עוגיות
קטגוריה:המטבח האמריקאי