OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
למרקוס אדנה תומפסון

רכבת ההרים של תומפסון, 1884.

למרקוס אדנה תומפסון (באנגלית: LaMarcus Adna Thompson; 8 במרץ 1848 – 8 במאי 1919) היה ממציא אמריקאי, שעסק בפיתוח רכבות הרים.

תומפסון נולד באוהיו. בשנות התבגרותו היה לנגר מיומן. ב-1873 פתח חנות מכולת באלקהרט, אינדיאנה. שם החל בתכנון מכונות סריגה לייצור גרביים ובגדים תחתונים ללא תפרים. עסק זה הכניס לו הון, אך הלחץ הרס את בריאותו והוא מכר את החברה. 

תומפסון ידוע בעיקר בזכות עבודתו המוקדמת בפיתוח רכבות הרים ובהמצאת ז'אנר נסיעות הרכבת הנופיות. הוא ידוע כ"אבי רכבת ההרים האמריקאית" ולעיתים קרובות נקרא גם "אבי רכבת הכבידה". במהלך חייו צבר תומפסון כמעט שלושים פטנטים הקשורים לטכנולוגיה של רכבת הרים. עשור לאחר שבנה את רכבת ההרים הראשונה הקים את חברת הרכבת הנופית L.A. Thompson Scenic. לחברה היה בית המלאכה והמשרד הראשי שלה היה בקוני איילנד. במהלך עשר השנים הבאות בנה תומפסון בנה רכבות הרים ציוריות נוספות בקוני איילנד: ליד דרימלנד ובפארק ברייטון ביץ', לונה פארק ופארק סטיפלצ'ייס. ספינת הדגל של החברה, הייתה האוריינטל סניק, הממוקמת בשדרת הגלישה ברחוב שמיני מערב. במהלך חייו בנה תומפסון 12 רכבות הרים בארצות הברית ובאירופה. 

בשנת 1915 פרש "אבי הכבידה" לפארק תומפסון, אחוזתו הנרחבת בגלן קוב, לונג איילנד, שם נפטר ב 1919 בגיל שבעים ואחת.<ref></ref>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ממציאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1848
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1919
מבצע רודוס

חוליית [[מאג מבצעת ירי רתק בזמן הסתערות הצנחנים לכיוון המגדלור]]
בסיס ההדרכה החטיבתי, ביניהם עמוס ירון, על רקע המגדלור]]
מבצע רודוס הידוע גם כמבצע שדואן הוא מבצע פשיטה צה"לי, שהתרחש ב־22 בינואר 1970, במהלך מלחמת ההתשה באי שדואן (شدوان), אי אלמוגים בים סוף, דרומית־מערבית לשארם א־שייח'.

מטרות המבצע היו לקיחת שבויים מצריים כ"קלפי מיקוח" והמשך התשת הצבא המצרי.

==ההכנות למבצע==
על חטיבת הצנחנים בפיקוד אל"ם חיים נדל, הוטל לפשוט על האי שדואן שבו הוצב גדוד קומנדו מצרי. על סיירת צנחנים ובראשה מפקדה, מוטי פז, הוטלו המשימות להשתלט על מוצב מבודד, להשתלט על המגדלור באי וכן לשמש עתודה לגדוד 202, בפיקוד יעקב חסדאי, שלוחמיו היו אמורים להשתלט על מגורי החיילים המצריים ולשבות אותם, וכן להשתלט על המכ"ם שבאי.

כוח שלישי, בפיקוד סא"ל עמוס ירון יועד להוות עתודה ולהתבסס באי במערך הגנתי לאחר ההשתלטות עליו. חיל האוויר היה אמור למסך את האי ולהנחית את הכוחות.

==המבצע==
הצנחנים התאמנו לקראת המבצע בשארם א־שייח' משם הוטסו במסוקים מסוג סופר פרלון ("צרעה"). בתחילת המבצע תקפו את האי מטוסי קרב של חיל האוויר ולאחריו הנחיתו מסוקים את כוחות גדוד 202 וסיירת צנחנים. כוח הקומנדו המצרי, שנערך להגנה בעיקר מפני התקפה מן הים, ולא היה ערוך כראוי בלב האי, והופתע מהופעת הצנחנים. הקרב היה קשה, והקומנדו המצרי לחם היטב. בשל התנגדות הכוח המצרי הפעיל המח"ט, חיים נדל את כוח העתודה, בפיקוד עמוס ירון שהונחת ממסוקים באי ותקף את עמדות המצרים. הופעת כוח העתודה שברה את התנגדות כוח הקומנדו המצרי והקרב הוכרע.

שתי טרפדות מצריות שהתקרבו לאי הותקפו על ידי מטוסי עיט וסופר מיסטר והוטבעו. בכך נגרמו למצרים הרוגים נוספים. אחד מהם היה מוקדם (סא"ל) חוסני חמאד, ששרת בחטיבת ספינות הטורפדו שפעלה בים האדום, ונהרג כשהוא על אחת הספינות שנפגעו. חמאד השתתף בכוח הימי שחסם את מיצר טיראן ב־1967 בפני השיט הישראלי. כן נפגעו במהלך הקרב גם מספר ספינות דיג אזרחיות שפעלו באזור, ואנשיהן נהרגו. לצה"ל היו שלושה הרוגים - רב"ט , סמל וסרן – ושבעה פצועים. לחיל המצב המצרי באי היו שלושים הרוגים ו־62 שבויים. הצנחנים השתלטו על האי ושהו בו 36 שעות.

אחד השבויים, קצין מצרי, הוחלף תמורת שבוי ישראלי פצוע שעיניו נפגעו והיה חשש שיאבד את מאור עיניו. רוב השבויים נשארו בישראל עד אחרי מלחמת יום הכיפורים והוחלפו ושוחררו בנובמבר 1973 במסגרת חילופי השבויים לאחר המלחמה.

==אסון משאית התחמושת==

יומיים לאחר המבצע, ב־24 בינואר, התרחש באילת פיצוץ באחת ממשאיות הציוד שפונו מהאי שדואן במבצע, ונתקעו בחול כשירדו מדלת הנחתת אח"י בת שבע. חיילים מיחידות שונות, אנשי צוות הנחתת ופועלי מספנת חיל הים סייעו לחלצן. המשאית האחרונה שיצאה נתקעה בבור שנוצר בחול, והתפוצצה. הפיצוץ גרם למותם של 24 חיילים ואזרחים עובדי צה"ל ולפציעתם של רבים.

==ראו גם==
*הזירה הימית במלחמת ההתשה

==לקריאה נוספת==
* פריק אוול מוחמד פאוזי, מלחמת שלוש השנים 1970-1967 ספרו של גנרל 4 כוכבים בצבא מצרים, רמטכ"ל בתקופת מלחמת ההתשה ושר ההגנה בתקופת מלחמת יום הכיפורים. בהוצאת 'דאר אל־מוסתקבל אלערבי', קהיר, 1990 עמ' 290.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.paratroops.org.il/מורשת-1729,1343-מבצע-רודוס-האי-שדואן-תקציר.aspx מבצע "רודוס" (האי שדואן) – תקציר], באתר העמותה להנחלת מורשת הצנחנים
* 
* 
* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=cBrEJ2TCnVo&feature=youtu.be מבצע רודוס – שיח לוחמים], העמותה הישראלית להיסטוריה צבאית, 21 בינואר 2021
* 

==הערות שוליים==

רודוס
רודוס, מבצע
רודוס
קטגוריה:פשיטות צה"ל במצרים
קטגוריה:1970 במצרים
ברדוגו

ברדוגו הוא שם משפחה נפוץ בקרב יהדות צפון אפריקה. ייתכן שמקורו במילה הספרדית ורדוגו שפירושה תליין, במילה האיטלקית וורדה, שפירושה ניצנים כשקיימים פירושים אפשריים נוספים.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שמות משפחה ביהדות צפון אפריקה
נבחרת ערב הסעודית בכדורסל

נבחרת ערב הסעודית בכדורסל היא נבחרת הכדורסל הלאומית של ערב הסעודית. 

הישג השיא של נבחרת ערב הסעודית הוא המקום השלישי באליפות אסיה בכדורסל בשנת 1999.

נבחרת ערב הסעודית מעולם לא העפילה לאליפות העולם בכדורסל או למשחקים האולימפיים.

== כל אליפויות אסיה בכדורסל ==
{| class="wikitable" style="text-align: center;;"
!colspan=5|אליפות אסיה בכדורסל
|-
|שנה
|מיקום
|משחקים
|ניצחונות
|הפסדים
|-
| 1965|| colspan="4" rowspan="12" |לא השתתפה
|-
| 1967
|-
| 1969
|-
| 1971
|-
| 1973
|-
| 1975
|-
| 1977
|-
| 1979
|-
| 1981
|-
| 1983
|-
| 1985
|-
| 1987
|-
| 1989||מקום שביעי||7||3||4
|-
| 1991||מקום תשיעי||8||6||2
|-
| 1993||מקום שישי||7||4||3
|-
| 1995||מקום שישי||8||4||4
|-
| 1997||מקום רביעי||7||4||3
|-bgcolor=cc9966
| 1999||מקום שלישי||8||5||3
|-
| 2001|| colspan="4" rowspan="2" |העפילה אך פרשה
|-
| 2003
|-
| 2005||מקום שמיני||8||2||6
|-
| 2007|| colspan="4" |העפילה אך פרשה
|-
| 2009|| colspan="4" |לא השתתפה
|-
| 2011|| colspan="4" |לא העפילה
|-
| 2013||מקום 13||4||1||3
|-
| 2015|| colspan="4" rowspan="2" |לא העפילה
|-
| 2017
|-
| 2022||מקום 14||3||0||3
|-
| 2025||העפילה כמארחת|| ||
|-
|סך הכל||9 הופעות||60||29||31
|}

==הערות שוליים==

ערב הסעודית
קטגוריה:ערב הסעודית: ספורט
התאחדות קבלני השיפוצים

התאחדות קבלני השיפוצים, או בשמה המלא - התאחדות קבלני השיפוצים לשיקום שימור ושדרוג מבנים בישראל, נוסדה בשנת 2002, על ידי ערן סיב, המשמש כיום כיו"ר ההתאחדות בהתנדבות.

== פעילות ==
ההתאחדות הוקמה מתוך מטרה למסד את ענף השיפוצים בישראל, אשר בו עובדים על פי ההערכות כ-20 אלף שיפוצניקים וקבלני שיפוצים והוא מגלגל כ-15 מיליארד שקל בשנה, זאת על פי סקר שנערך בשנת 2012 על ידי דן אנד ברדסטריט וכן בסקר נוסף של BDI.

בעקבות עתירה לבג"ץ שהוגשה בשנת 2002, הוכרה ההתאחדות כגוף היציג לענף השיפוצים בישראל, וכך למעשה הונחה אבן הפינה למיסוד הענף. למרות זאת, מרבית קבלני השיפוצים במדינת ישראל, עדיין פועלים היום בעל כורחם ללא רישיון, זאת בשל אי עמידה של המדינה בדרישות הבג"ץ, שחייב קיום בחינות הסמכה סדירות.

ההתאחדות הצליחה להביא לשינוי חקיקה, אשר לפיו כיום כל קבלן שיפוצים הפועל בישראל, חייב להחזיק בתעודה של קבלן שיפוצים מוסמך, מטעם רשם הקבלנים שבמשרד הבינוי והשיכון - סיווג 131.
סיווג 131 מאפשר עבודה בהיקף של 1.3 מיליון ש"ח לפרויקט, כמו כן הסדירה ההתאחדות סיווג 131ק לעבוד קטנות עד 350 אלף שקל. 

מאז אפריל 2009, בהתאם להוראת רשם הקבלנים, הורחבה פעילות סיווג 131, וקבלני שיפוצים יכולים לבצע עבודות גם בהיקפים נרחבים יותר - עד לסיווג ללא הגבלה, בכפוף לאישור הרשם.

בשנת 2008 הצטרפה ההתאחדות כחטיבה עצמאית במסגרת התאחדות הקבלנים והיא אף יושבת במשרדי ההתאחדות.
בשנת 2008 מונה יו"ר התאחדות קבלני השיפוצים ערן סיב, כחבר במועצת הבניה - הגוף המייעץ לשר הבינוי והשיכון בכל ענייני הענף וכולל נציגים של כל הגופים היציגים של ענף הבניה בישראל, וכן נציגי ציבור.

הסכם עבודה קיבוצי וצו הרחבה
בתאריך 21.1.2010, נחתם הסכם עבודה קיבוצים בענף השיפוצים, אשר מעגן בחוק את יחסי עובד/מעביד ושומר על האינטרסים של העובדים בענף. כן נוסף צו הרחבה המכליל את כל העוסקים בענף.

פעילות התאחדות קבלני השיפוצים במגזר הערבי
* ההתאחדות פנתה במסגרת בג"ץ 5188-09, בדרישה לחייב את המדינה לקיים את בחינות ההסמכה לקבלני שיפוצים, גם בשפה הערבית. בעקבות הבג"ץ, חויבה המדינה לקיים את הבחינות גם בשפה הערבית, לטובת אלפי קבלני השיפוצים הפועלים במגזר.
* בשנת 2012, בעקבות מאבק של ההתאחדות, התירה המדינה לקבלני שיפוצים הרשומים בחוק, להעסיק עובדים פלסטינים דרך שירות התעסוקה, בפעם הראשונה.

פעילויות לטובת הציבור
* ועדת בוררות: התאחדות קבלני השיפוצים מקיימת ועדת בוררות הפועלת בהתנדבות והחלטותיה מחייבות את קבלני השיפוצים החברים בהתאחדות.
* קו חם לטיפול בתלונות על קבלנים או שאלות מקצועיות בנושאי שיפוצים.
* הגדרת קוד אתי מקצועי לקבלני שיפוצים ופרסומו באמצעי התקשורת
*ההתאחדות עזרה בחקיקה להורדת שקי במלט מ 50 קג ל 25 קג .

בעלי תפקידים בהתאחדות

בבחירות שהתקיימו ביולי 2019 נבחרו בעלי התפקידים הבאים:
* ערן סיב - יו"ר
* נטלי ויינשטיין - מנכ"ל
* מ"מ יו"ר - שבי ונטורה
*מ״מ יו״ר - גבריאל אלון 
* גזבר - אלי שושן
* וכן נבחרו מנהלי סניפים אזוריים

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* [http://www.mil-media.co.il/shiputs.htm ביטאון התאחדות קבלני השיפוצים]

קטגוריה:ארגוני מעסיקים בישראל
טייסת 161

טייסת 161, שכינויה הנוכחי "הנחש השחור" (כונתה בעבר "טייסת המסק"ר השנייה", "טייסת הקוברות השנייה" וגם "טייסת הקוברות הצפונית") היא טייסת כלי טיס בלתי מאוישים בחיל האוויר הישראלי, שהפעילה בעבר מסוקי קרב והוסבה לטייסת כטב"מים שמפעילה כיום את ההרמס 450 ("זיק"). הטייסת פועלת מבסיס פלמחים.

== היסטוריה ==
=== הקמת הטייסת ===

הטייסת הוקמה בשנת 1985, בבסיס פלמחים, כטייסת הקוברות השנייה בחיל האוויר הישראלי (אחרי טייסת 160), מפקדה הראשון היה אפרים סגולי. היא הפעילה מסוקי קרב מדגם AH-1 קוברה ("צפע"). מאז כונו הטייסות 160 ו-161 "טייסת הקוברות הדרומית" ו"טייסת הקוברות הצפונית" (בהתאמה) בגלל מיקומן היחסי בבסיס פלמחים.

=== מפקדי הטייסת ===
{| class="wikitable"
|+
!שם
!תקופת כהונה
!הערות
|-
|אפרים סגולי
|1985 - 1987
| מקים הטייסת
|-
| הראל חלמיש
| 1987 - 1989
|
|-
| נחום חופרי
| 1989 - 1991
|
|-
|אילן הרשקוביץ
| 1991 - 1993
|-
| ארנון רונן
| 1993 - 1995
|
|-
| עידו און
| 1995 - 1997
|
|-
|שרון ורדי
| 1997 - 1999
|
|-
| צביקה טסלר
|1999 - 2002
|
|-
|דור גולן
| 2002 - 2005
|מפקדה האחרון כטייסת מסוקי קוברה 
|-
|שאול ירדני
|2012 -
|מפקדה הראשון כטייסת זיק
|}

=== סגירת הטייסת ===
בשנת 2005 נסגרה הטייסת ומסוקיה פוזרו בין טייסת 160, טייסת 115 ובית הספר לטיסה.

=== פתיחה מחדש ===
במרץ 2012 נפתחה הטייסת מחדש כטייסת כלי טיס מאוישים מרחוק, והיא מפעילה כעת כטב"מים מסוג הרמס 450 ("זיק"). ביום העצמאות ה-65 למדינת ישראל, הוצג כטב"ם "הרמס 450" בבסיס תל נוף שנפתח לקהל הרחב, .

בינואר 2021 הועברו במסגרת שינוי ארגוני ה"זיקים" של טייסת 166 לטייסת 161, והיא הפכה לטייסת יחידה בחיל שמפעילה אותם.


===במתקפת הפתע של חמאס, 7 באוקטובר 2023===
בשבת ה-7 באוקטובר 2023 יום מתקפת הפתע של חמאס הייתה הטייסת בכוננות. בשעה 06:30 החלה המתקפה, לפי תחקיר של ידיעות אחרונות, זמן קצר לאחר מכן בשעה 06:37 הזניקה הטייסת שני כטמ"מים חמושים מסוג "זיק", בתגובה ללאזעקות "צבע אדום". עקב הפגיעה המסיבית ביכולת מודיעין מטרות, שליטה ובקרה של צה"ל על ידי פגיעה במפקדת האוגדה ומפקדות החטיבות בבסיס רעים, ובסיסים נוספים באזור, כמעט לא היו גורמי הכוונה שיוכלו לכוון את כלי הטיס. בשעות הראשונות של המתקפה נאלצו מפעילי הזיק לאלתר ולפעול עצמאית, להחליט בעצמם על יעדי תקיפה, כמעט ללא פקודות מסודרות, ומבלי שהם או הפיקוד המרכזי בחיל האוויר מבינים את התמונה המלאה. דרג הקצונה בשטח יזם צעדים בעצמו, בטייסת לא חיכו לפקודה מסודרת והורו לעוד שלושה זיקים חמושים להמריא ולהיכנס לקרב.

בשעה 07:14 העבירה מפקדת אוגדת עזה הנצורה בקשה לתקוף את מעבר ארז. מפעילי הכטמ"מ נדהמו לראות כי מחבלים השתלטו על מעבר ארז ועוברים בו באין מפריע. עד סוף היום הראשון ביצעה הטייסת 110 תקיפות של כאלף מטרות, רובן בתוך ישראל.

עקב הבלבול הרב שהיה באותו יום, בחלק מהמקרים היו כמעט אירועי ירי דו צדדי, לדוגמה בקרב ליד ניר עם זיהה בטעות קצין לוחמי צה"ל כמחבלים ותקיפתם נמנעה ברגע האחרון.

==גלריה==
<gallery mode="packed" heights="120px">
קובץ:Hermes-450.jpg|הרמס 450 זיק מהדגם המשמש את טייסת 161
קובץ:Zik Squadron (Hermes 450), December 2020. V.jpg|״זיק״ במטס העברת המטוסים מטייסת 166
קובץ:Flickr - Israel Defense Forces - The Cobra Helicopter Makes a Splash.jpg|מסוקי ״צפע״ של טייסת 161
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

161
קטגוריה:יחידות צה"ל מפעילות כטב"מים
הזמן הוורוד (סרט)

הזמן הוורוד (Gay Days) הוא סרט תיעודי ישראלי משנת 2009 בבימויו של יאיר קדר. הוא מתעד את המהפכה הגאה של קהילת הלהט"ב בישראל בשנות השמונים והתשעים וסוקר אירועים מרכזיים דרך סיפורו האישי של הבמאי, שייסד בעברו את העיתון "הזמן הוורוד".

בסרט משתתפים דמויות מרכזיות בקהילה הישראלית הגאה: גל אוחובסקי, איתן פוקס, שמעון שירזי, אליוט (שגם כתבה מוזיקה מקורית עבור הסרט), עמליה זיו, רמי הסמן, אילנה שירזי, אדיר שטיינר, עוזי אבן, עמית קמה, יוסי אבן קמה ואחרים.

הסרט הופק בחברת נורמה הפקות בתמיכת קרן יהושע רבינוביץ לאמנויות תל אביב וערוץ yes דוקו. הוא היה סרט הנעילה של פסטיבל דוקאביב במאי 2009, פתח את אירועי הגאווה של תל אביב ביוני 2009, והוקרן בסינמטק תל אביב. כמו כן, הסרט הוקרן בזכיינית קשת, בערוץ השני, באוגוסט 2009 וזכה לרייטינג של 8.7 אחוז.

בפברואר 2010, הסרט הוקרן בבכורה בינלאומית בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בברלין במסגרת הפנורמה. כמו כן, הסרט הוקרן בעשרות פסטיבלים ברחבי העולם - ביניהם הפסטיבל הגאה של לונדון, הפסטיבל הגאה של טורינו, הפסטיבל היהודי של טורונטו, הפסטיבל היהודי של סן פרנסיסקו, פסטיבלים לזכויות האדם באירופה, הקרנות שונות באוניברסיטאות בארצות הברית ובאירועים מיוחדים בספרד, שוודיה ועוד.

==רשימת פסטיבלים חלקית==
* פסטיבל ברלין, גרמניה, 2010
* פסטיבל דוקאביב, ישראל 2009;
* הפסטיבל הבינלאומי לקולנוע גאה, ישראל 2009
* London LGFF
* Torino GLBT Film Festival
* Toronto Jewish Film Festival
* Film IsReal - Israeli Film Festival - Amsterdam
* OutView Film Festival
* NewFest
* Frameline
* Outfest
* UKJFF
* image+nation.festival.cinema.lgbt.montreal
* Queersicht
* Tucson International Jewish Film Festival
* Atlanta Jewish Film Festival

==קישורים חיצוניים==

* ה[https://jfc.org.il/movie/28472-2/ סרט המלא לצפייה בתשלום] ב[https://jfc.org.il/ אתר ארכיון ישראלי לסרטים - סינמטק ירושלים]
* [http://www.youtube.com/watch?v=LEJXVFrGQzU&feature=player_embedded לצפייה בקדימון הסרט], אתר youtube
* 
* 
* 

קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קטגוריה:סרטי להט"ב ישראליים
קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטי להט"ב תיעודיים
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2009
SRY

Sex-determining Region Y) SRY) הוא האזור בכרומוזום Y שקובע את מין העובר.

SRY הוא גן חסר אינטרונים המקודד לגורם שעתוק מקבוצת HMG. החלבון שנוצר ממנו נקרא testis determining factor) TDF) או חלבון SRY, והוא המתחיל את תהליך התמיינות תאים זכריים. מוטציות בגן זה יכולות לגרום לנקבות XY חסרות שחלות (תסמונת סוויר); טרנסלוקציה של חלק מכרומוזום Y הכולל את SRY יכול לגרום לתסמונת זכר XX.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנטיקה
חיים הגר (תורת חיים)

תורת חיים לר' חיים הגר מקוסוב, מהדורת [[גרוסוורדין, תרפ"ז]]
רבי חיים הגר (ה'תקנ"ה - כ"ה באייר ה'תרי"ד; 1795- 1854) היה האדמו"ר השני בשושלת קוסוב.

== תולדות חייו ==
נולד בשנת ה'תקנ"ה לרבי מנחם מנדל מקוסוב. אשתו ציפורה, הייתה בתו של רבי יהודה מאיר משפיטובקה, נכדת רבי פנחס מקוריץ.
בתחילה היה סמוך על שולחן חותנו, ולאחר פטירת אביו בט"ו בחשוון ה'תקפ"ו החל לשמש כאדמו"ר.
בשונה מאביו שהנהיג את חסידיו באופן של חסד, הוא הנהיג את חסידיו בתקיפות ללא משא פנים. אחד מצאצאיו, רבי חיים מאיר הגר, אמר שאביו (של רבי חיים) רבי מנחם היה מדת חסד בעוד שבנו רבי חיים היה מדת גבורה.

צדיקי דורו הפליגו בקדושתו, החוזה מלובלין אמר שהוא שומר הברית תואר המיועד ליחידי סגולה השומרים עצמם בקדושה.

נפטר בכ"ה באייר ה'תרי"ד (1854). בצוואתו הורה לתת חלק מירושתו גם לבנות, שלא כהלכה הפשוטה בהיעדר צוואה מיוחדת.

== ילדיו ==
לאדמו"ר היו שלוש בנות ושלושה בנים:
* רבי יעקב שמשון הגר - אדמו"ר בקוסוב.
* רבי יוסף אלטר הגר - אדמו"ר בראדוביץ, עלה לארץ.
* רבי מנחם מנדל הגר - האדמו"ר הראשון מוויזניץ.
* יוכבד, אשת קרוב משפחתה רבי פנחס יוסף שפירא - דכנר מברמעט (בן נינו של רבי פנחס מקוריץ).
* העניא, אשת רבי ישראל מקרמניץ.
* שיינא רחל, אשת הרב יהושע אלעזר חודורוב מקולומיאה.

== ספריו ==
* תורת חיים - דרושים על התורה. נדפס על ידי נכדיו, ה'תרע"ז.

== לקריאה נוספת ==
*נתן אליהו רוט, נזר החיים - תולדות חייו של רבי חיים מקאסוב, הוצאת מכון "נחלת צבי", בני ברק.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמו"רי קוסוב
קטגוריה:חסידות ויז'ניץ
קטגוריה:רבנים גליציאנים
ברוך הגר

רבי ברוך הגר (סיוון ה'תר"ה 1845, קאסוב - כ' בכסלו ה'תרנ"ג 1892) היה האדמו"ר השני בחסידות ויז'ניץ והרביעי בשושלת קוסוב-ויז'ניץ.

==ביוגרפיה==
נולד לרבי מנחם מנדל הגר מוויז'ניץ, ועל פי בקשת סבו רבי ישראל מרוז'ין הוא נקרא על שמו של רבי ברוך ממז'יבוז'. נישא לצפורה בתו של רבי אריה לייב מז'יטומיר בנו של רבי שמואל אבא מסלאוויטא נכדו של רבי פנחס מקוריץ.

לאחר פטירת אביו בכ"ט בתשרי ה'תרמ"ה הוא החל לשמש כאדמו"ר, אך סירב לנהוג בגינונים כמנהג אביו.

ככל בית קוסוב-ויז'ניץ, פיזר מכספו לצדקה, וכן היה נשיא כולל ויז'ניץ דרכו חילק סכומים גדולים לעניי ארץ ישראל.

כאביו וכזקנו המשיך בפיקוח על מצב הדת באזור. הוא אסר את שחיטתו של שוחט מסיגט, דבר שגרם למחלוקת חריפה עם רבי חנניה יום טוב ליפא טייטלבוים מסיגט שבהונגריה (כיום ברומניה), בעל ה"קדושת יום טוב" (אביו של רבי יואל טייטלבוים מחסידות סאטמר). לימינו של הרב מסיגט עמדו רבני הונגריה, ולימינו של הרבי מוויז'ניץ עמדו רבי יצחק אהרן איטינגא מלבוב, רבי יצחק שמלקיס מלבוב, רבי נפתלי צבי יהודה ברלין מוולוז'ין, רבי אברהם בנימין קלוגר מבראד ורבנים נוספים. אגב, אותו שוחט גרם למחלוקת נוספת בין בנו של ה"קדושת יום טוב", ובין בנו של רבי ברוך, רבי ישראל מוויז'ניץ. מחלוקת זו הונצחה בספרים מלחמת מצווה מצד רבה של סיגט, ואוהב משפט מצד ויז'ניץ.

על שמו נקראו רחוב "אמרי ברוך" בקריית ויז'ניץ בבני ברק, וקהילת "אמרי ברוך" של חסידות ויז'ניץ באלעד.

==חיבורו==
חתנו הרב מרדכי חודורוב קיבץ מאמרי תורתו בספר [http://www.hebrewbooks.org/35572 אמרי ברוך] - ספר דרושים על פרשת השבוע, תנ"ך ומועדי ישראל. נדפס לראשונה בקולומיאה ה'תרע"ב.

==שושלתו==
רוב חסידיו פנו אל בנו רבי ישראל אך חלקם פנו לשאר בניו, שכיהנו גם הם כאדמו"רים בבוקובינה וגליציה.
* רבי ישראל, ממלא מקום אביו בוויז'ניץ.
* רבי חיים, אדמו"ר באנטניא.
* רבי משה משאץ, האדמו"ר הראשון בחסידות שאץ ויז'ניץ. חתן רבי אברהם יהושע העשיל ממז'יבוז'.
* רבי שמואל אברהם אבא מהורודנקה. חתן רבי משה מרדכי ממקארוב.
* חוה אשת בן דודו של אביה, הרב שמואל דוב חודורוב, כיהן בפטריבה.
* רייזל אשת הרב מרדכי חודורוב בן הרב חיים מאיר מברדיצ'ב, האדמו"ר מטאלנא-ויז'ניץ.
* רבי יעקב יצחק דוד מסטורוז'ינץ, חתן רבי יששכר בער מדולינא. כיהן בסטרוז'ניץ ובטשודין. בנו - סופר היידיש ברוך הגר.
* רבי פנחס מבורשה, חתן דודו רבי שמואל מסקאהל. כיהן גם בוישווה ובסיגט. בנו רבי אלתר מנחם מנדל, חתן דודו רבי ישראל, מילא את מקומו. נרצח בגטו סעליש (לפי גרסה אחרת באושוויץ).
* רבי שרגא פייביש, אדמו"ר בזלישטשיק.
* שיינדיל - אשת הרב שלום יוסף פרידמן מצ'רנוביץ, בנו של רבי ישראל פרידמן מסדיגורה.
* רבי יחיאל מיכל מהורודונקה. מילא את מקום אחיו רבי שמואל אבא. היה חתנו של אחיו רבי חיים מאנטניא.
* רבי שלום מדמיטש.

== ספריו ==
* [http://www.hebrewbooks.org/35572 אמרי ברוך], באתר היברובוקס

== לקריאה נוספת ==
* יצחק אלפסי תפארת שבמלכות: בית קוסוב - ויז’ניץ, תל אביב, תשכ"א
* [http://www.hebrewbooks.org/35547קדוש וברוך] - תולדותיו, נתן אליהו רוט, בני ברק, תשס"ב.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

ברוך הגר
קטגוריה:נפטרים ב-1892
גוונים (הוצאה לאור)

הוצאת גוונים הייתה הוצאת ספרים ישראלית. הוציאה לאור ספרי פרוזה ושירה, מקור ותרגום, ספרי ילדים ונוער, ספרי עיון וספרי מתנה.

ההוצאה הייתה שייכת להוצאת "טרקלין", אשר עד סגירתה, פרסמה ספרים גם תחת הוצאת "חלונות".

== היסטוריה ==
בשנת 1958 הקימו מריצה רוסמן ואחיה המשורר איתמר יעוז-קסט את הוצאת "עקד", שעסקה בפרסום ספרי שירה. ב-1992 החלה רוסמן להוציא לאור, בשם "עקד-גוונים", אנתולוגיות מתורגמות, בעיקר של סיפורים קצרים. בשנת 1995 הפכה "גוונים" להוצאה עצמאית, בעריכת עודד פלד. עורכי ההוצאה לאחריו היו עמוס לויתן, גיל עמית, תומר קרמן, גלית גנדלמן, זיו עדאקי ויובל גלעד. העורכים האחרונים בהוצאה היו עמוס לויתן (עורך השירה) ושחר בוגנים (עורך הפרוזה).

בסוף שנות התשעים ותחילת המאה ה-21 התחילה הוצאת גוונים להוציא לאור שתי סדרות עיקריות:
* הסדרה הלבנה - תרגומים של פרידריך דירנמאט, ג'ק קרואק, מארק טוויין, בוהומיל הראבאל, ליאו פרוץ, מיכאל ויוג ואנתולוגיות של סיפורי אהבה מספרות העולם.
* גוונים של שחור בעריכתה של לאה ששקו - ספרים של ניק קייב, ג'ים גרימסלי, ריצ'רד בראוטיגן, ג'.ג'. באלארד, לאופולד פון זאכר-מאזוך.

הוצאת גוונים הוציאה לאור גם ספרי עדות של ניצולי השואה, כמו גם ספרי שירה ופרוזה, במימון המחברים.

בספרי הפרוזה של ההוצאה נכללים ספריהם של סופרים ותיקים כמו יצחק אורפז, אלי שרייבר ("חתולי"), רות בונדי, פוצ'ו, ציפי שחרור, אוריאל זוהר, ואנתולוגיות של סיפורי אהבה עבריים, לצד ספריהם של יוצרים צעירים כמו יפתח אשכנזי, דן זמל, הילית מרחב, ענבר אשכנזי, אלי קרביץ, אילן הייטנר, חובב חת ורן יגיל.

בספרי השירה של ההוצאה נכללים תרגומים של המשוררת הפולניה ויסלבה שימבורסקה ("סוף והתחלה" בתרגומו של רפי וייכרט), סדרת תור הכסף הרוסי בתרגומה של מירי ליטווק - תרגומים של מבחר משירתם של אלכסנדר בלוק, אנה אחמטובה, בוריס פסטרנק ומרינה צבטייבה, ספר השירים של היינריך היינה, יבגני אונייגין של פושקין ועוד, וספרי שירה של משוררים צעירים - יחזקאל נפשי, ליאור שטרנברג, גילי חיימוביץ', נוית בראל, גילית חומסקי, אליעז סגל, ועוד, לצד ספרי שירה של משוררים ותיקים כמו יעקב בסר, עמוס לויתן, נעים עריידי, ג'ניס רביבו.

בנובמבר 2018 אחרי 60 שנות פעילות, כשמלאו למריצה רוסמן המייסדת 90 שנה, היא הודיעה על סגירת ההוצאה<ref></ref>.

ההוצאה הייתה חברה בהתאחדות המו"לים בישראל.

==הערות שוליים==

קטגוריה:הוצאות ספרים בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1995
כריסטופורו מורו

כריסטופורו מורו
שלט האצולה של כריסטופורו מורו]]
כריסטופורו מורו (באיטלקית: Christoforo Moro; 1390 - 10 בנובמבר 1471) היה הדוכס ה-67 של ונציה. מורו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1462, ועד פטירתו.

מורו היה בן למשפחה שהתיישבה באזור ונציה באמצע המאה ה-12. אחד עשר מבני משפחה זו כיהנו כדוג'ים.

==קורות חיים==
לאחר סיום לימודיו האוניברסיטאיים, כיהן מורו במספר משרות ציבוריות ובהן, שגריר ונציה אל האפיפיורים אאוגניוס הרביעי וניקולאוס החמישי. 

הקדוש הנוצרי ברנארדינו מסיינה ניבה שמורו יהפוך לדוג'ה, ובעקבות זאת, לאחר עלייתו לשלטון, הורה מורה על הקמת כנסיית סן ג'ובה אשר הוקדשה לזכרו של ברנרדינו.

בראשית כהונתו החלה מלחמה בין לה סרניסימה לאימפריה העות'מאנית. בשנת 1463 פנה האפיפיור פיוס השני למורו ושלח אליו חרב מקודשת במטרה שמורו יקבל את החרב ויצטרף לברית האנטי עות'מאנית. ונציה היססה מלהצטרף לברית (משיקולים מסחריים), אולם באפריל 1463, עשר שנים לאחר כיבוש קונסטנטינופוליס, כבשו כוחות עות'מאנים את המצודה הוונציאנית בארגוס שביוון. הפטריארך הלטיני יוהנס בסאריון הגיע לוונציה לשכנע את תושביה להצטרף ל"הגנה על האמונה", היינו להילחם בעות'מאנים, ובאותה שנה הוקמה ברית בין ונציה, הונגריה ואלבניה כנגד הסולטאן העות'מאני מהמט השני. ברית זו הצליחה להאט את התקדמות הכיבושים של הצבא העות'מאני לזמן מה, אולם לא שחררה שטחים שנכבשו על ידם.

בשנת 1469 כבש הצי הוונציאני בפיקודו של ניקולו קאנאל את אינוס שבתראקיה, אולם כשל בניסיונו להגן על האי אאובויה מפני המתקפה הטורקית (האי שימש באותה עת מרכז גידול תבואה עבור ונציה). האי נכבש על ידי הטורקים, תוך הסבת אבדות כבדות לצי הוונציאני.

בתקופת כהונתו של מורו נאבק ונציה בחזית נוספת - כנגד מלך צרפת לואי ה-11, אשר ניסה להרחיב את שטחי לומברדיה שבשליטתו על חשבון שטחים שבשליטת ונציה בצפונה של איטליה.

מורו נפטר בלא צאצאים, והוריש את כל רכושו למוסדות צדקה שונים ולכנסיות. מורו נקבר בכנסיית סן ג'ובה אשר בנה.

==קישורים חיצוניים==

כריסטופורו, מורו
קטגוריה:ילידי 1390
קטגוריה:נפטרים ב-1471
פוסט-תאיזם

פוסט-תאיזם היא גרסה של הנונתאיזם שלא דוחה את התאיזם כמו שהיא עושה אותו מיושן מדי לזמננו, ואלוהים הוא שלב בהתפתחות האנושית שכבר עבר. הגישה הפוסט תאיסטית, היא גם הגישה המתנגדת לאנטיתאיזם, והיא גם יכולה להסכים עם חלק מהביקורות על האתאיזם.

אין לבלבל בין פוסט-תאיזם לבין נאו-תאיזם, השקפה לפיה התאיזם בכללותו נכון, אך לא באופנים בהם הוא מוצג בדתות התאיסטיות, או שהקשר בין הדתות התאיסטיות לאלוהים הוא מועט אם בכלל קיים בחלק מהן.

== פוסט-תאיסטים מפורסמים ==
* קרל מרקס
* פרידריך ניטשה
* זיגמונד פרויד

==ראו גם==
* אתאיזם 2.0

קטגוריה:רוחניות ואמונה
קטגוריה:דת
קטגוריה:הומניזם
קטגוריה:פוסטמודרניזם
ניקולו טרון

שלט האצולה של ניקולו טרון.]]
מטבע ה"טרון".
קברו של טרון. [[בזיליקת סנטה מריה גלוריוזה דיי פרארי.]]
ניקולו טרון (באיטלקית: Nicolò Tron ; 1399 לערך - 1473) היה הדוכס ה-68 של ונציה. טרון כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1471, ועד פטירתו.

טרון, אציל ונציאני וסוחר עשיר, נבחר לתפקיד הדוג'ה לאחר שכהן במספר משרות ציבוריות בממשלת לה סרניסימה ובהן כשגריר ונציה לאפיפיור פיוס השני.

טרון היה נשוי לדאה מורוזוני.

טרון נבחר בשנת 1471 לתפקיד, לאחר שהביס את פייטרו מוצ'ניגו ואנדריאה ונדראמין (לימים, שניהם נבחרו לתפקיד).

בתקופת שלטונו הגבירה ונציה את אחיזתה בקפריסין ופחתו החיכוכים בינה לבין האימפריה העות'מאנית. כישוריו הפוליטיים של טרון הקלו על יצירות בריתות שונות, ושלטונו הייתה תקופה של שלום, ועליה במסחר. טרון הגדיל את צבא ונציה (הגדלה אשר הגדילה את החוב הציבורי של הרפובליקה).

טרון שינה את השיטה המונטרית של העיר, והטביע מטבע חדש שנקרא על שמו "טרון". לאחר מותו בוטל המטבע.

קברו של טרון הוזמן על ידי בנו, פיליפו טרון, ונבנה בבזיליקת סנטה מריה גלוריוזה דיי פרארי. הקבר תוכנן ונבנה על ידי האדריכל אנטוניו ריצו - מטובי אדריכלי ונציה.

==קישורים חיצוניים==

טרון, ניקולו
קטגוריה:ילידי 1399
קטגוריה:נפטרים ב-1473
Only by the Night

Only by the Night הוא האלבום הרביעי של להקת הרוק "קינגס אוף ליאון".
כתיבת האלבום, שיצא לאור בספטמבר 2008, החלה כמה ימים אחרי שיצא האלבום השלישי של הלהקה - "Because Of the Times".
האלבום זכה להצלחה מסחרית והגיע ל-"Top 10" בעשר מדינות, ומכירותיו זכו להצלחה רבה בעיקר באוסטרליה. האלבום זכה בשמונה אלבומי פלטינה.

האלבום היה מועמד בקטגוריית "אלבום הרוק הטוב ביותר" בטקס גראמי ה-51, ומכר כ-6.5 מיליון עותקים ברחבי העולם.

== סינגלים ==
הסינגל הראשון שיצא מהאלבום הוא "Sex On Fire" אשר זכה להצלחה ואף הגיע למשחק המצליח Guitar Hero 5, והגיע למקום הראשון במצעדים באוקראינה, אוסטרליה וארצות הברית.

הסינגל השני שיצא הוא "Use Somebody", שגם הוא זכה להצלחה רבה ואף זיכה את הלהקה בשלושה פרסי גראמי: "הקלטת השנה", "שיר הרוק הטוב ביותר" ו-"ביצוע הרוק הטוב ביותר (להקה)".

הסינגל השלישי הוא "Revelry" ששוחרר ב-2 במרץ 2009.
והסינגל הרביעי הוא "Notion" ששוחרר ב-29 ביוני.

== רשימת שירים ==

== מיקומי שיא ==

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מקום
!תארים
!מכירות
|-
! אוסטרליה (ARIA)
| פלטינה ×10
| 700,000
|-
! אוסטריה (IFPI Austria)
| פלטינה ×2
| 40,000
|-
! בלגיה (BEA)
| פלטינה ×2
| 60,000
|-
! קנדה (Music Canada)
| פלטינה ×4
| 320,000
|-
! דנמרק (IFPI Danmark)
| פלטינה ×4
| 80,000
|-
! פינלנד (Musiikkituottajat)
| זהב
| 12,344
|-
! גרמניה (BVMI)
| פלטינה ×3
| 600,000
|-
! אירלנד (IRMA)
| פלטינה ×5
| 75,000
|-
! איטליה (FIMI)
| זהב
| 25,000
|-
! מקסיקו (AMPROFON)
| פלטינה
| 80,000
|-
! הולנד (NVPI)
| פלטינה
| 60,000
|-
! ניו זילנד (RMNZ)
| פלטינה ×5
| 75,000
|-
! פולין (ZPAV)
| פלטינה
| 20,000
|-
! דרום אפריקה (RISA)
| פלטינה
| 40,000
|-
! שוודיה (GLF)
| זהב
| 20,000
|-
! שווייץ (IFPI Switzerland)
| זהב
| 15,000
|-
! בריטניה (BPI)
| פלטינה ×10
| 3,000,000
|-
! ארצות הברית (RIAA)
| פלטינה ×2
| 2,000,000
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 2008
קטגוריה:קינגס אוף ליאון
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי רוק אלטרנטיבי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים האוסטרלי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:אלבומי פלטינה מרובעת ומעלה באוסטרליה
ניקולו מרצ'לו

שלט האצולה של ניקולו מרצ'לו.]]
ניקולו מרצ'לו (באיטלקית: Nicolo Marcello; 1399 לערך - 1 בדצמבר 1474) היה הדוכס ה-69 של ונציה. מרצ'לו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, ב-13 באוגוסט 1473, ועד פטירתו.

מרצ'לו היה סוחר עשיר בטרם החל לכהן בתפקידים רשמיים בממשלת לה סרניסימה, כגון יושב ראש מועצת העשרה, קונסיליירי של הדוג'ה (יועץ אישי - consigliere) ומנהל מבני הממשל בכיכר סן מרקו.

מרצ'לו נישא פעמיים: בראשונה לביאנקה באבאריגו, ובשנייה לקונטארינה קונטאריני (להם נולדה בת).

בעת בחירתו לתפקיד, בשנת 1473, מרצ'לו נבחר על פני פייטרו מוצ'ניגו ואנדראה ונדראמין (שניהם נבחרו לימים לתפקיד הדוג'ה).

במהלך כהונתו הקצרה פעם מרצ'לו לשיפור המצב הכלכלי של ונציה, והטביע מטבעות כסף שנקראו על שמו - "מרצ'לו". במותו, תרם מרצ'לו את מרבית רכושו למוסדות צדקה.

מרצ'לו נקבר בכנסיית סנטה מרינה. בעת שיפוץ הכנסייה בשנת 1818 נבנה עבורו קבר חדש מעשה ידי האמן פייטרו לומבארדו בבזיליקת דנטי ג'ובאני אי פאולו.

הדיוקן הידוע של מרצ'לו, מעשה ידי טיציאן, ציור במהלך המאה ה-15, שנים רבות לאחר מותו של מרצ'לו, וככל הנראה על בסיס של דיוקן קדום יותר.

==קישורים חיצוניים==

* 

מרצ'לו, ניקולו
קטגוריה:ילידי 1397
קטגוריה:נפטרים ב-1474
יוסף יצחק אופן

הרב יוסף יצחק אופן (נולד בכ"ד בשבט ה'תש"י, פברואר 1950) הוא משפיע בישיבת תורת אמת, ישיבת חסידי חב"ד ליובאוויטש צפת ובקהילת חב"ד ברמת שלמה שבירושלים. עומד בראש מרכז חמ"ש - רשת כוללי-ערב ללימוד חסידות.

==ביוגרפיה==
נולד ברמת גן לאהרן אופן, שבועות ספורים לאחר פטירתו של רבי יוסף יצחק שניאורסון, והיה מהראשונים שנקראו על שמו.

למד בישיבת תומכי תמימים לוד אצל הרב שלמה חיים קסלמן. בשנת תשכ"ו נסע ללמוד בישיבת תומכי תמימים ליובאוויטש המרכזית – 770.

לאחר נישואיו לדבורה (בת אלימלך פרוינוביץ מבני ברק) התיישב בירושלים והתמנה למשפיע בישיבת תורת אמת בעיר. כעבור עשר שנים החל לשמש גם כמשפיע בישיבת חסידי חב"ד ליובאוויטש צפת ובכולל שבבית הכנסת צמח צדק, וכמורה ב'מכון אלטע'.

בשנים ה'תשס"ז-ה'תשס"ח הוציא על ידי מכון 'קול מבשר' דיסקים של שיעורים שמסר בתורת החסידות: בספר המאמרים עת"ר, בשער הייחוד והאמונה, בספר המאמרים תרס"ה, בספר המאמרים תער"ב חלק א' ובחינוך קטן שבתניא.

מוסר שיעור שבועי בישיבת חב"ד ברמת אביב בספר דרך מצותיך. כמו כן מוסר מדי שבוע שיעור ב"קונטרס העבודה" של רבי שלום דובער שניאורסון בקרית הבעל שם טוב שבפתח תקווה.

בשנת ה'תשע"ד נכנס כמשפיע במוקד "עשה לך רב" של ארגון התאחדות החסידים המאגד בתוכו 63 רבנים שעונים לשאלות הציבור במשך כל השבוע.

בחודש שבט ה'תשע"ט עבר אירוע מוחי קל. בחודש אדר א', לאחר פטירת הרב משה מרדכי אורנשטיין ששימש כמשפיע ראשי בישיבת חסידי חב"ד ליובאוויטש צפת, מונה הרב אופן למלא את מקומו.

עם פתיחת מוסדות אור ליובאוויטש בכפר חב"ד מונה הרב אופן לחבר הנהלה במוסדות.

===מרכז חמ"ש===
בשנת תשמ"ח, לאחר פטירת הרבנית חיה מושקא שניאורסון (אשתו של רבי מנחם מנדל שניאורסון), החל בפעילות לזכרה ופתח את 'מרכז חמ"ש להפצת המעיינות' – כולל ללימוד תורת חסידות חב"ד.

בשנת תשע"ה החלה פתיחה מחודשת של רשת כוללים הנושאת שם זה. ברשת לומדים כ-1000 אברכים ב-50 כוללי ערב והרב אופן מכהן כיו"ר. בכולל מתקיימים גם מבצעי לימוד בזמנים מיוחדים וכן ישיבת בין הזמנים בחופשת הקיץ.

==פעילותו==
מדריך את תלמידיו בעבודת ה' להתבונן בתורת החסידות ולהתפלל באריכות. הוא סבור שזהו דרך של התקשרות וקיום רצונו של הרבי מלובביץ'.

מדגיש גם את עבודת השמחה. בעל ידע בניגוני חב"ד, כולל דיוק בגרסאות הניגונים וקצב שירתם הנכון.

חתם עם עוד מאות רבנים על פסק-דין שהרבי מלובביץ' הוא נביא ומלך המשיח.

הרב אופן מתנגד ללימודי חול בתלמודי תורה.

==תלמידיו==
* הרב ירון יחזקאל נאמן, משגיח בישיבת חב"ד בצפת
* הרב מיכאל חנוך גולומב, משפיע בישיבת חב"ד המרכזית

==משפחתו==
*בנו, זלמן
*בנו, מנחם מענדל – מנהל עמותת אור לחייל
*בנו, שמואל – מנהל מרכז חמ"ש להפצת המעיינות
*בנו, ישראל – מנהל ישיבת תומכי תמימים בפתח תקווה
*חתנו, הרב נפתלי מינצברג – ר"מ בישיבת תומכי תמימים בנתניה
*חתנו, חיים אלרואי, תל אביב

==לקריאה נוספת==
* "עשה לך רב", ריאיון עם הרב יוסף יצחק אופן, שבועון בית משיח גיליון 425, כ"ד מנחם אב ה'תשס"ג

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.chasidut.tv/nd2013/ שיעורים והתוועדויות מפי הרב יוסף יצחק אופן], באתר חסידות TV
* [https://chabad.info/moshiach/160412/ לדאוג להחדיר את משיח בכל פעילות ומבצע], באתר חב"ד אינפו

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי רשת ישיבות תומכי תמימים
קטגוריה:חסידי חב"ד
קטגוריה:משפיעים חב"דים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
פייטרו מוצ'ניגו

שלט האצולה של פייטרו מוצ'ניגו.]]
פייטרו מוצ'ניגו (באיטלקית: Pietro Mocenigo; 1406–1476) היה הדוכס ה-70 של ונציה. מוצ'ניגו כיהן כדוג'ה מאז מינויו, בשנת 1474, ועד פטירתו.

מוצ'ניגו היה אחד ממפקדי הצי הוונציאני הטובים ביותר. מוצ'ניגו שיקם את הצי לאחר תבוסתו באביה שביוון, בשנת 1470. בשנת 1472 כבש את סמירנה ובאותה שנה המליך את קתרינה קורנארו כמלכת קפריסין (בחסות ונציה), ולבסוף בשנת, בהיותו דוג'ה 1475 הפך את האי כולו לשטח בשליטת ונציה. לאחר מכן יצא מוצ'ניגו בראש צי נגד הטורקים אשר צרו על סקוטארי והביסם, אולם בהיותו בסקוטארי חלה, ונפטר זמן קצר לאחר מכן.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
מוצ'ניגו, פייטרו
קטגוריה:ילידי 1406
קטגוריה:נפטרים ב-1476
Evangelion

אוונגליון (Evangelion) הוא אלבומה התשיעי באורך מלא של להקת הבלאקנד דת' מטאל הפולנית בהמות'.

האלבום יצא בשנת 2009, שנתיים לאחר האלבום The Apostasy.

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.metalist.co.il/AlbumReviewPrivate.asp?id=1175 סיקור האלבום במגזין מטאליסט]

קטגוריה:אלבומי מטאל
קטגוריה:אלבומי 2009
וילוי

נהר וילוי (ברוסית: Вилюй) הוא נהר במזרח סיביר שברוסיה, הזורם ברובו ברפובליקת סאחה, מזרחה עד למפגש עם נהר הלנה, מצפון מערב ליישוב סנגאר .

בחורף, מאוקטובר ועד מאי הנהר מכוסה קרח. בחודשי הקיץ עוברות בנהר ספינות המשנעות אספקה ליישובים לאורך הנהר. בקרבת הנהר יש אגמים רבים. הנהר גם מתאפיין בדגה עשירה.

תחנת כוח שנבנתה על הנהר היא בעלת הספק של 650 מגה ואט. הקמת תחנת כוח נוספת הופסקה בשנת 2008 כאשר הופעלו 3 יחידות ייצור מ-4 שהיו מתוכננות. החשמל המיוצר מנוצל במכרות יהלומים ופחם באזור.

המצב הסביבתי אינו טוב - בשנות ה-70 של המאה ה-20 בוצעו באזור מספר ניסויים גרעיניים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:רוסיה: נהרות
קטגוריה:חבל מנהלי קרסנויארסק: גאוגרפיה
קטגוריה:סאחה: גאוגרפיה
הר הקסמים (סדרת טלוויזיה)

הר הקסמים (באנגלית: Magic Mountain) היא סדרת טלוויזיה לילדים בת 52 פרקים ששודרה ברשת הטלוויזיה האוסטרלית ABC בין 1997 ל-1998. הסדרה שודרה גם בטלוויזיה החינוכית הישראלית ב-2001. 

עלילת הסדרה מתמקדת סביב ארבעה חברים (צבה, דרקון, אריה ודובת פנדה) שגרים על הר דמיוני בשם הר הקסמים. צבבה הוא שמה של הצבה בחבורה והיא מאופיינת באחריות וברצינות. קוני הוא הדרקון המאופיין בחכמה ומסתוריות. לקוני יש את היכולת לעשות קסמים, אמנם לרוב הם יוצאים לו בצורה שונה ממה שהוא תכנן. אריק הוא האריה הניחן בשובבות ומרץ של ילד. ודובית הוא שמה של דובת הפנדה המפונקת והילדותית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אוסטרליות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - תוכניות רכש
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה בכיכובן של בובות
הטבח המתוסבך

הטבח המתוסבך היא סדרת טלוויזיה העוסקת בלימוד בישול לילדים ולנוער בהנחיית ובהשתתפות עודד פז ויובל סגל.

במסגרת התוכנית מוצגות דרכים לבשל בקלות באמצעות מתכונים המותאמים לילדים ולנוער. בכל תוכנית יוצא עודד לבדוק איך מכינים את אותו מאכל מסוים עליו לומדים במהלך התוכנית. עוזרו של עודד הוא יובל, אשר אחד מתחביביו הוא אוריגמי והוא נוהג לחולל בלאגן במטבח במקום לעזור. במהלך התוכנית מתארחים שפים ואנשים נוספים העוסקים בתחום האוכל המטבח והמסעדנות בכלל.

התוכנית הופקה על ידי "HOT" ושודרה באתר האינטרנט של רשת "ynet", בחודשי הקיץ של שנת 2010.

==קישורים חיצוניים==
* [http://hot.ynet.co.il/home/0,7340,L-7732,00.html אתר התוכנית]

קטגוריה:HOT: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות בישול
קטגוריה:הפיג'מות
הפארק הלאומי צ'ילנטו וואלו די דיאנו

הפארק הלאומי צ'ילנטו וואלו די דיאנו (באיטלקית Parco nazionale del Cilento e Vallo di Diano, ידוע בשם ואלדיאנו) הוא עמק איטלקי הממוקם בצדה הדרום-מזרחי של קמפניה בנפת סלרנו.

הפארק ממוקם בין הרי אלבורני לבין גבולותיה של העיר קמפניה עם מחוז בזיליקטה, ונכלל בשטחו הגאוגרפי של מחוז צ'ילנטו. הוא מוכר כשמורה ביוספרית מאז שנת 1997 וכאתר מורשת עולמית מאז שנת 1998.

האזור מתחלק בין 17 רשויות מקומיות, שהגדולה בהן היא סאלה קונסילינה. האחרות הן אתנה לוקאנה, אאולטה, בואנביטאקולו, קאג'נו, קאסלבואנו, מונטה סאן ג'אקומו, מונטסאנו סולה מרצ'לנה, פאדולה, פרטוסה, סאן פייטרו אל טנארו, סאנטארסנו, סאן רופו, סנצה, סזנו וטג'אנו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20130506071712/http://www.cilentoediano.it/index_cilento.html אתר צ'ילנטו והפארק הלאומי ואלו די דיאנה] 
העיר העתיקה של סאלה קונסילינה. ברקע חלקו הדרומי של העמק

קטגוריה:איטליה: גאוגרפיה
צ'ילנטו
קטגוריה:קמפניה
ראובן בן שחר

ראובן בן שחר (נולד ב-1957) הוא פוליטיקאי ישראלי וראש עיריית גבעתיים החמישי.

==ביוגרפיה==
בן שחר (לשעבר מורגנשטרן) נולד לניצול שואה, וגדל בגבעתיים. שירת בצה"ל כקצין מודיעין קרבי והגיע לדרגת רב-סרן. לאחר שחרורו כיהן במשך מספר שנים כראש אגף בסוכנות היהודית וכשליח עלייה בקרב סטודנטים בצפון אמריקה. לאחר מכן היה במשך תקופה ארוכה מייסד ומנכ"ל של חברה לייעוץ בתחום השיווק והקמפיינים הציבוריים.

משנת 2003 כיהן כסגנו של ראש עיריית גבעתיים, אפי שטנצלר. לאחר ששטנצלר התפטר מכהונתו, התמודד על ראשות העירייה מטעם מפלגת קדימה, מול ממלאת מקום ראש העיר והמועמדת מטעם מפלגת העבודה, איריס אברהם. בסיבוב ראשון, בו נרשם אחוז הצבעה של 35%, זכה ב-31% מהקולות, כאשר איריס אברהם קיבלה 37% מהקולות. בסיבוב השני, ב-16 בינואר 2007, זכה בן שחר ב-51.4% מהקולות והיה לראש העיר הראשון של גבעתיים שנבחר שלא מטעם מפלגת העבודה. בבחירות המוניציפליות שנערכו בנובמבר 2008 הוביל בן שחר רשימה עצמאית ביחד עם איריס אברהם בתמיכת "קדימה" ו"העבודה" שנקראת "כן לגבעתיים" – רשימה אשר זכתה ל-7 מנדטים למועצת העיר ובן שחר עצמו נבחר ברוב של כ-81% לראשות העיר.

בבחירות לרשויות המקומיות, שנערכו באוקטובר 2013, הוביל בן שחר פעם נוספת את רשימתו "כן לגבעתיים", אך כשל בניסיון להיבחר פעם נוספת לראשות העירייה ובמקומו נבחר רן קוניק. סיעתו זכתה בשלושה מושבים והוא נותר בתפקיד חבר מועצה. לקראת הבחירות לכנסת העשרים ב-2015 הוצב בן שחר במקום השלישי ברשימת קדימה לכנסת.

בשנת 2017 כיהן כמנכ"ל המועצה המקומית מבשרת ציון. בסוף שנת 2017 סיים את תפקידו במועצה המקומית מבשרת ציון, ובמקומו נכנס לתפקיד תמיר פרץ.

בן שחר נשוי ואב לשניים. במהלך מלחמת חרבות ברזל, נהרג בנו עמרי בן שחר, לוחם בגדוד 6623 של עוצבת חוד חנית בקרב בדרום רצועת עזה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי עיריית גבעתיים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם קדימה
קטגוריה:שליחי הסוכנות היהודית
קטגוריה:עובדי הסוכנות היהודית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
הגה (עיתון)

הגה היה עיתון יומי מנוקד ומבואר המיועד לעולים, שיצא בהוצאת דבר בשנים 1940–1949.

בתקופה שקדמה למלחמת העולם השנייה הגיעו לארץ ישראל עולים שהצליחו למלט נפשם מגרמניה ומהמדינות דוברות הגרמנית, פרחה בארץ עיתונות בשפה הגרמנית. העיתונים העבריים התחרו בעיתונות הגרמנית על ידי צירוף כתבות מנוקדות לעיתון. העיתון דבר נהג לצרף החל מאמצע נובמבר 1935 מוסף שנקרא "דבר לעולה". אולם הלוחמים למען השפה העברית המשיכו לדרוש הוצאת 
עיתון יומי עברי מנוקד עבור העולים.

עוד טרם צאת העיתון "הגה" לאור, באוגוסט 1939, שימש רישיון העיתון כסות להוצאת העיתון דבר שנסגר למשך שבוע ימים בהוראת השלטונות. בין 17 באוגוסט ל 24 באוגוסט 1939 הופיע העיתון דבר תחת השם הגה וסופק למנויי דבר. ידיעות שהובאו על ידי "שירות דבר", הופיעו תחת המינוח "שירות הגה" ומודעות האבדות והמציאות הפנו את הקוראים למערכת "הגה".

בשנת 1939 קיבלה הוצאת דבר רישיון להוציא לאור עיתון לעולים שנקרא "הגה". העיתון החל לצאת כעיתון ערב שמחירו 3 מיל. בפברואר 1940 הופסקה הפצת עיתון הערב כהכנה לקראת צאת העיתון כעיתון בוקר יומי. תאריך היעד של יציאת העיתון נקבע ל-15 במרץ 1940. העיתון היומי יצא לאור לראשונה ב 22 באפריל 1940, ערב חג הפסח ת"ש. העיתון היה כולו מנוקד וכלל תרגום מילים קשות לגרמנית.

עם הופעתו של העיתון כתב דוד זכאי במדורו "קצרות" ב"דבר":
::"תחת דברים הרבה, הצהרות והחלטות...בא מעשה. אני מוכן לומר ניסיון למעשה: לתת לעולה הלועז עיתון עיתון יומי מנוקד... עיתון יומי מנוקד הוא, דומני, דבר חדש בתולדות העיתונות העברית. לפי עניות דעתי לא היה עוד עד עתה. באיזו מידה קשה לעשותו יודע כל מי שיש לו מושג כלשהו ממלאכת הדפוס העברי וכי הדבר רחוק משכר - אף זה ידוע."

העיתון הגיע לתפוצה של ששת אלפים עותקים, אולם לא הגיע לרווחיות. אנשי העיתון דרשו מהמוסדות לסייע לעיתון במלחמתו למען השפה העברית ומהסתדרויות העולים להפיץ את העיתון במקום להוציא עיתונים בשפות זרות. ביוני 1947, כאשר הנטל הכספי שהיה כרוך בהוצאתו והסתכם ברבבות לירות ארץ ישראליות, בין השאר בגלל הצורך בסידור יד של האותיות המנוקדות, העיתון נסגר.

בשנים 1948–1949 חודשה הופעתו של "הגה" כשבועון ובשנת 1951 הופיע במקומו, בהוצאת "דבר", העיתון היומי המנוקד אמר שהתמיד בהופעתו עד לשנת 1986.

==קישורים חיצוניים==
* 
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונות בעברית ביישוב
קטגוריה:עברית
לואיס בולוק

לואיס בולוק (באנגלית: Louis Bullock; נולד ב-20 במאי 1976 בוושינגטון די. סי.) הוא כדורסלן עבר אמריקאי ששיחק בעמדת הקלע. גובהו 1.83 מטר. בולוק נחשב לאחד השחקנים הטובים באירופה בעשור הראשון של המאה ה-21 ומעולם לא ירד מממוצע דו ספרתי של נקודות בעונה.
== קריירה ==
בולוק נבחר במקום ה-42 על ידי מינסוטה טימברוולבס בדראפט 1999 והועבר מיד לאורלנדו מג'יק. למרות ששיחק במדי המג'יק בליגת הקיץ, הוא נחתך מהסגל לפני תחילת העונה ומעולם לא שיחק ב-NBA. את הקריירה הבוגרת שלו הוא החל באיטליה, בה שיחק שנתיים במולר ורונה (1999-01) ושנה אחת בארמאני מילאנו (), אותה עזב לאחר סיום העונה הסדירה בליגה האיטלקית וחתם באוניקאחה מאלגה הספרדית בה שיחק שלוש שנים.

לקראת עונת חתם בולוק בריאל מדריד. כבר בעונתו הראשונה בריאל, הוביל אותה לאליפות ה-ACB, כשהוא אף נבחר ל-{{כ}}MVP של סדרת הגמר. לאחר שנתיים זכה עם ריאל גם בגביע יול"ב ושוב באליפות ה-ACB. בעונת עבר לשחק בקבוצה הספרדית קחאסול סביליה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.euroleague.net/competition/players/showplayer?clubcode=mad&pcode=AJO&seasoncode=e2008 פרופיל] באתר היורוליג

קטגוריה:וושינגטון די. סי.: כדורסלנים
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת מישיגן
קטגוריה:כדורסלני אולימפיה מילאנו
קטגוריה:כדורסלני אוניקאחה מאלגה
קטגוריה:כדורסלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורסלני קחאסול סביליה
קטגוריה:כדורסלני אסטודיאנטס מדריד
קטגוריה:בחירות דראפט של מינסוטה טימברוולבס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1976
קולנוע רקס

בניין קולנוע רקס (בפינה הימנית התחתונה של התמונה)
קולנוע רקס היה בית קולנוע שפעל בירושלים בתקופת המנדט הבריטי.

== היסטוריה ==
קולנוע רקס שכן בין רחוב פרינסס מרי (כיום רחוב שלומציון המלכה) לרחוב הלל, והיה בבעלות איש העסקים הערבי-נוצרי ג'וזף פסקל אלבינה ומשה יונה פרידמן. המגרש שעליו הוקם הקולנוע היה בבעלות הפטריארכיה הארמנית בירושלים. בית הקולנוע היה מקום בילוי פופולרי בקרב תושבי העיר היהודים, הערבים וגם בקרב הבריטים, ואף הנציב העליון נהג לבקר בו. פעלה בו מערכת חימום מרכזית, והוצגו בו, בין היתר, סרטי החברה המצרית "נייל פילם" (סרטי הנילוס). במקום גם נערכו הצגת תיאטרון, וכנסים.
בניית בית הקולנוע החלה בשנת 1935 וב-16 ביוני 1938 נערכה בו הקרנת הבכורה. היו בו כ-1,300 מקומות ישיבה.

בשנת 1944, נכחה בקולנוע השחקנית והזמרת הדרוזית המפורסמת אסמהאן, בעת הקרנת סרטה "אנתסאר אל שבאב" (בעברית: ניצחון הנעורים).

הקולנוע שימש פעמיים זירה לפעולות תגמול של אצ"ל נגד מטרות ערביות. ב-29 במאי 1939 נכנסה לקולנוע חוליה של שבעה פעילי הארגון, לאחר שרכשו כרטיסים לצפייה בסרט טרזן. במהלך ההקרנה הפעילו באולם מטען חבלה עם מנגנון השהיה שהוסלק בבטנת מעיל, והשליכו מטעני חבלה נוספים מן היציע, הרגו 5 אנשים ופצעו 18. לפי מקורות עיתונאים דאז ידוע על יהודי אחד שנהרג (אשר נבדר) בהתקפה הזאת, וגבר (יששכר שמעוני בן 25 מסנהדריה) ואשה (חנה דרעי) שנפצעו. לבית הקולנוע נגרם נזק של 20,000 לא"י. אנשי האצ"ל הצליחו לחמוק מן הקולנוע ללא פגע. מחשש לפיגוע נקם החליט המפקד הצבאי הבריטי של ירושלים, ריצ'רד אוקונור, על סגירת בתי הקולנוע, בתי הקפה ושאר אתרי הבילוי היהודיים בעיר.

ב-4 בדצמבר 1947, כתגובה להצתת המרכז המסחרי היהודי בממילא יום קודם לכן, הוצת קולנוע רקס על ידי האצ"ל. בעקבות זאת ננטש הקולנוע. במהלך שנות ה-50 וה-60 הופעל במקום קולנוע קטן בשם סטודיו. האולם היה קטן והכיל 138 מקומות, חדר ההקרנה שכן מעל האולם והקרנת הסרט נעשתה דרך התקרה בעזרת מראה.

שאר הבניין עמד נטוש עד תחילת שנות ה-70 של המאה ה-20, אז הצליח הממונה על מחוז ירושלים במשרד הפנים, רפי לוי, לשכנע את הפטריארכיה הארמנית בירושלים למכור את המגרש ליזמים ישראלים, האחים ישראל. הבניין נהרס ביוני 1973. האחים ישראל בנו במקום בניין משרדים, חניון תת-קרקעי ופסאז' מסחרי. רפי לוי הורשע אחר כך, ב-1988 בקבלת שוחד מראשי העדות הנוצריות בירושלים.

==בתרבות==
יוסי בנאי מזכיר את הקולנוע בשירו הנוסטלגי "אני וסימון ומואיז הקטן", כזירת התרחשותן של חלק מעלילות ילדותו בירושלים:

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: בתי קולנוע
קטגוריה:ירושלים בתקופת המנדט הבריטי
קטגוריה:רחוב הלל
קטגוריה:ירושלים: מבנים שנהרסו
קטגוריה:היישוב: בתי קולנוע
רקס
הקפה סינכרונית

הקפה סינכרונית היא תכונה אסטרונומית של לוויינים, בה זמן ההקפה של הלוויין זהה לזמן הסיבוב העצמי של הכוכב אותו הוא מקיף.<ref></ref>

הקפה סינכרונית אפשרית רק בגובה מסלול אחד ויחיד של הלוויין, זאת מאחר שתקופת ההקפה נקבעת על פי הגובה.

עבור חלק מכוכבי הלכת במערכת השמש הקפה סינכרונית אינה אפשרית, שכן מסלול ההקפה נמצא בתוך כוכב הלכת עצמו. כך למשל המצב עבור צדק ושבתאי. 

בכל מערכת השמש ידוע על גרם שמיים טבעי יחיד הנמצא בהקפה סינכרונית כארון, הירח של פלוטו.

סביב כדור הארץ מצויים לוויינים מלאכותיים רבים בהקפה סינכרונית מעל קו המשווה, כך שהם נמצאים תמיד מעל אותה נקודה על קו המשווה. לכך ניתן שם בנפרד - מסלול גאוסטציונרי.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אסטרונומיה תצפיתית
אקורד כוח

אקורד כוח דו
אקורד הכוח Bb<sub>5</sub> ב[[גיטרה חשמלית]]
אקורד כוח (באנגלית: Power Chord או fifth chord) הוא אקורד המורכב מתו הבסיס (הטוניקה), ומהקווינטה (לדוגמה: דו וסול באקורד כוח C). למעשה הוא אקורד משולש ללא תו הטרצה, כך שלא ניתן לקבוע האם הוא מז'ורי או מינורי.

אקורד זה מסומן לרוב ב־5. לדוגמה, אקורד כוח דו יסומן כ־"C<sub>5</sub>".

אקורדים מסוג זה נפוצים מאוד במוזיקת רוק או האבי-מטאל אך לא מופיעים כלל במוזיקה קלאסית. מעבר בין אקורדים כאלה מחייב תנועת קווינטות ואוקטבות מקבילה, דבר האסור על פי חוקי הפוליפוניה, שתקופת הבארוק והמוזיקה הקלאסית מחויבים אליהם. למעשה, עצם ההתייחסות לאקורד כוח כאקורד היא בעייתית היות שאין לו שום אופי, או פונקציונליות, פרט לזו של תו הבסיס, כך שאין הבדל מהותי בינו לבין נגינת הבס בלבד. מכאן נגזר שמו, הוא מעניק "כוח" לצליל, ולא עומק. 

השימוש באקורדי כוח נפוץ בעיקר בגיטרה חשמלית, בדרך כלל בליווי דיסטורשן ואפקטים נוספים. אחת הסיבות לכך היא שבדיסטורשן מורגשים מאוד האוברטונים אשר במצב בו יש שלושה צלילים או יותר, יכולים ליצור צליל לא נעים, רועש ומוגזם. לעומת זאת שני תווים במרווח זך כמו קווינטה ואוקטבה, נשמעים "צלולים" יחסית בדיסטורשן.

== היסטוריה ==
אחת היצירות המוזיקליות הראשונות שהשתמשה באקורדי כוח היא היצירות לגיטרה Preludes של הייטור וילה לובוס, מוזיקאי ומלחין ברזילאי שפעל בתחילת המאה העשרים. על אף שהיו שימושים קודמים לו באקורדי כוח, הטכניקה שלו היא זו שהשתמרה, וגיטריסטים משתמשים בה עד היום, במוזיקת רוק ומטאל.

השימוש באקורדי כוח התרחב בשנות החמישים והשישים, עם עליית הפופולריות של הבלוז-רוק והרוקנרול. הטכניקה נהייתה פופולרית יותר ויותר, והשימוש בה הופיע אצל אמנים כמו צ'אק ברי בשיר "Johhny B. Goode", אלביס פרסלי בשיר "Jailhouse Rock", ומאוחר יותר השימוש הגיע גם לביטלס בשירם "I Want To Hold Your Hand". 

בשנות השבעים והשמונים, כשמוזיקת ההאבי מטאל גדלה, ובתוכה תת-הסוגות ת'ראש מטאל וגלאם מטאל, השימוש באקורדי כוח נהיה פופולרי והגיע לכל מקום, עד שכמעט ואין להקות או אמני רוק מהתקופה הזו שלא השתמשו כלל באקורדי כוח בשירים שלהם. הצליל המלוכלך ומלא הדיסטורשין שאופייני לתקופה הזאת, התאים מאוד לשימוש באקורדי כוח, ובין הלהקות המוכרות שהשימוש באקורדי כוח בולט אצלם נמצא את לד זפלין, בלאק סבאת', דיפ פרפל, איירון מיידן, גאנס אנד רוזס, וכמובן ארבע הלהקות הגדולות של הת'ראש מטאל - מטאליקה, מגאדת', סלייר ואנת'רקס. 

בשנות התשעים חלה ירידה בפופולריות ההאבי-מטאל, אך להקות הגראנג' עדיין השתמשו באקורדי כוח בשיריהן. השיר שנחשב לאחד הפופולריים באותה התקופה הוא "Smells Like Teen Spirit" של נירוונה, שריף הגיטרה העיקרי שבו משתמש באקורדי כוח.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הרמוניה
קטגוריה:מטאל
מירסאד טורצ'אן

מירסאד טורצ'אן (בסרבית: Мирсад Туркчан; נולד ב-7 ביוני 1976 בנובי פאזאר, סרביה, יוגוסלביה) הוא כדורסלן עבר סרבי-טורקי ששיחק בעמדת הפאוור פורוורד בקבוצת פנרבחצ'ה אולקר מהליגה הטורקית. גובהו 2.06 מטרים. טורצ'אן הוא הטורקי הראשון ששיחק בליגת ה-NBA ונחשב לאחד מהשחקנים הטובים באירופה בעשור הראשון של המאה ה-21.

==קריירה קבוצתית==
טורצ'אן נולד בשם מירסאד ג'אהוביץ ושינה את שם משפחתו ל"טורצ'אן" כאשר החל לשחק בקבוצת אפס פילזן הטורקית ב-1993. הוא נבחר במקום ה-18 על ידי יוסטון רוקטס בדראפט 1998, אך שב לשנת התחשלות נוספת בפילזן, במהלכה הועבר לפילדלפיה 76' בינואר 1999 ולאחר מכן לניו יורק ניקס במרץ, בה החל את עונתו הראשונה ב-NBA שהייתה גם עונתו הראשונה של שחקן טורקי בליגה זו, אך למרות זאת מיעט לשחק והועבר בפברואר 2000 למילווקי באקס לאחר ששותף רק בשבעה ממשחקיה של ניו יורק. גם במילווקי מיעט לשחק אך למרות ששיחק רק כ-6.5 דקות בממוצע ב-10 משחקים קלע כמעט 3 נקודות בממוצע למשחק. לאחר עונת NBA לא טובה, החליט טורצ'אן לחזור לאפס פילזן, אך כבר בדצמבר 2000 שוחרר מהקבוצה. בינואר 2001 חתם בראסינג פריז הצרפתית וב-12 משחקים בהם שותף קלע כמעט 16 נקודות בממוצע למשחק. לאחר עונה זו חתם בצסק"א מוסקבה הרוסית, במדיה עבר עונת יורוליג מצוינת, במהלכה קלע 17.6 נקודות והוריד 14 ריבאונדים בממוצע למשחק ונבחר ל-MVP של העונה הסדירה ולמלך הריבאונדים של היורוליג.

לקראת עונת חתם טורצ'אן במונטפסקי סיינה האיטלקית, במדיה קלע 12 נקודות והוריד 10.7 ריבאונדים בממוצע למשחק וסיים את העונה כמלך הריבאונדים בליגה האיטלקית ושוב כמלך הריבאונדים ביורוליג. בנוסף על כך נבחר ל-MVP של הטופ 16 ביורוליג. לאחר מכן שב לצסק"א מוסקבה, בה היה שותף לזכייתה באליפות הליגה הרוסית כשהוא קולע 11.1 נקודות ומוריד 8.8 ריבאונדים בממוצע למשחק בכל המסגרות ונבחר לחמישיית העונה ביורוליג. בעונת עבר לדינמו מוסקבה עימה שיחק בגביע יול"ב וקלע 17.8 (שיא אישי במפעלים אירופאים) והוריד 10 ריבאונדים בממוצע למשחק במפעל זה. בליגה הרוסית קלע טורצ'אן 16.6 נקודות והוריד 10.7 ריבאונדים בממוצע למשחק וזכה בתואר מלך הריבאונדים של הליגה.

בעונת חזר טורצ'אן לטורקיה וחתם באולקרספור, במדיה קלע 11.1 נקודות והוריד 9.6 ריבאונדים בממוצע למשחק. בעונה שלאחר מכן עבר לשחק בפנרבחצ'ה אולקר. עם פנרבחצ'ה זכה בשתי אליפויות ב-2007 וב-2008 והעמיד במדיה בסך הכל ממוצעים של 11.2 נקודות והוריד 8.8 ריבאונדים למשחק.

ביולי 2012 פרש טורצ'אן ממשחק פעיל.

==נבחרת לאומית==
טורצ'אן היה חלק מסגל נבחרת טורקיה עד גיל 22 ששיחקה באליפות אירופה ב-1996 ובאליפות העולם ב-1997. ב-1995 החל לשחק בנבחרת טורקיה ועל אף שהיה שותף גם לנבחרות הצעירות שיחק באליפויות אירופה ב-1995 וב-1997. בנוסף על כך היה שותף לנבחרת באליפויות אירופה ב-1999 ב-2001, בה גם זכה עם טורקיה במדליית הכסף וב-2005 ובאליפות העולם 2002.

==הישגים ותארים==

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים סרבים
קטגוריה:כדורסלנים טורקים
קטגוריה:כדורסלני נבחרת טורקיה
קטגוריה:כדורסלני אנאדולו אפס
קטגוריה:כדורסלני ניו יורק ניקס
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:כדורסלני צסק"א מוסקבה
קטגוריה:כדורסלני מנס סאנה סיינה
קטגוריה:כדורסלני דינמו מוסקבה
קטגוריה:כדורסלני אולקרספור
קטגוריה:כדורסלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורסלני ראסינג פריז
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של היורוליג
קטגוריה:בחירות דראפט של יוסטון רוקטס
קטגוריה:כדורסלנים שגופייתם הופרשה
קטגוריה:טורקים ממוצא בוסני
קטגוריה:טורקים שנולדו ב-1976
קטגוריה:סרבים שנולדו ב-1976