OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מיה תעשיות מזון

מיה תעשיות מזון בע"מ היא חברת מזון ישראלית המתמחה בייצור, ייבוא ושיווק של מזון. בין המוצרים המיוצרים או משווקים על ידי החברה: ממתקים (במיוחד סוכריות) וחטיפים, קטניות ואורז, מוצרי עזר לאפייה, פיצוחים ומוצרי קלייה, פירות יבשים, תבלינים.

==היסטוריה==
החברה הוקמה בשנת 1982 בשם מיה תבליני החיים ירושלים על ידי שלושה שותפים: מויש, ישראל והודי, חברי-ילדות שגם שירתו יחד בנח"ל בגרעין "ישורון לעלומים", שהחליטו להקים מפעל קטן בגבעת שאול שבירושלים, כשברשותם מכונה אחת למילוי אבקות. הם החליטו לקרוא לחברה בשמה 'מיה' - ראשי תיבות של שמותיהם.

בשנת 1998 עברה החברה לאזור התעשייה במישור אדומים, שם שוכנים מפעלי היצור, מחסני ההפצה והנהלת החברה. בשנת 2010 שינתה החברה את שמה הרשמי ל 'מיה תעשיות מזון בע"מ.

המפעל גדל עם השנים וכיום יש בו עשרות קווי ייצור ואריזה ועשרות עובדים. החברה משווקת למעלה מ-300 מוצרי מזון במגוון תחומים. מוצריה משווקים בישראל ומיוצאים לקהילות היהודיות ברחבי העולם.

בתהליכי הייצור עושה החברה שימוש בחומרים טבעיים בלבד ובכלל זה צבעי מאכל טבעיים (המופקים מצמחי מאכל). כמו כן, החברה הכשירה בשיתוף עם "עמותת צליאק בישראל" קווים בהם מיוצרים ונארזים מוצרי מזון ללא חשש לגלוטן, ובטוחים לצריכה על ידי חולי צליאק. כל מוצרי מיה מיוצרים תחת פיקוח הבד"ץ של העדה החרדית במהלך ימות השנה. עשרות מוצרים מיוצרים בכשרות לפסח עם הכשר הבד"ץ.

חברת "מיה" מייצרת מוצרים גם עבור מותגים פרטיים של חברות שונות לרבות רמי לוי שיווק השקמה ושופרסל.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* , ראיון על "מיה"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תעשיית מזון בישראל
צילום עיתונות

צילום שהודפס בטכניקת [[הדפס רשת, מתוך עיתון ה"דיילי גרפיק"]]
צילום עיתונות (פוֹטוֹג'ורנליזם) הוא אחד מענפי הצילום ואחת הפרקטיקות של עיתונאות (איסוף, עריכה והצגה של מידע אקטואלי לצורך פרסום באמצעי תקשורת או שידור), המייצרת דימויים חזותיים שונים על מנת לספר סיפור חדשותי.

צילום עיתונות נבדל מתחומים דומים (כגון צילום תיעודי וצילום רחוב) במספר איכויות:
* תזמון – לתמונה יש משמעות נוספת לנוכח האירועים המפורסמים באותו הזמן.
*אובייקטיביות – התמונות מתארות את האירוע באופן מדויק והוגן הן בתוכן והן באווירה.
*נרטיב – התמונות מופיעות לצד אלמנטים חדשותיים אחרים שבונים אצל הקורא הקשרים על בסיס תרבותי.

כמו כתב העיתונות, צלם העיתונות גם הוא עיתונאי, אך בשונה מהכתב עליו להגיע להחלטות מהירות, לשאת ציוד צילום ולהיתקל לעיתים במכשולים כגון סכנה פיזית, קהל ומזג אוויר.

== היסטוריה ==
פרסומם של צילומים לצד הטקסט בעיתון התאפשר הודות להתפתחויות הטכנולוגיות שהתרחשו בין השנים 1880–1897. עד לאותו הזמן העיתונים אוירו בתחריטים שהועתקו מצילומים.

ב-4 במרץ 1890 פרסם העיתון "דיילי גרפיק" (Daily Graphic) הניו יורקי את הצילומים הראשונים שהופיעו בעיתונות בטכניקה של הדפס רשת (במקום התחריט).

ב-1907 הומצא הטלפרינטר, שאיפשר הפצת תצלומים של חדשות "חמות" כמעט במהירות הפצה של טקסטים כתובים.

עם שכלול חומרי הצילום ניתן היה להרבות בתצלומי פעולה בסיוע נורות מבזק בתנאי תאורה גרועים.

באותן שנים הונהג באירופה חוק חינוך חובה שהביא לגידול במספרם של יודעי קרוא וכתוב (אם כי ברמה נמוכה). יחד עם המשך הפיתוחים באמצעי הדפוס ובמצלמות נוצרו התנאים ליצירת השבועונים המצולמים ואיתם שנות הפריחה של צילום העיתונות.

=== שנות הפריחה ===
ראשיתם של השבועונים המצולמים הייתה במחצית שנות ה-20 של המאה ה-20 בגרמניה.
המגזין המצולם הראשון היה ה"ברלינר אילוסטרירטה צייטונג" (Berliner Illustrirte Zeitung - "העיתון המאויר של ברלין"), שהחל להופיע ב-1928. במהלך שנות ה-30 כבשו השבועונים המצולמים גם את אירופה ואת ארצות הברית. המו"לים של השבועון "טיים" הוציאו את "לייף" ב-1936, המתחרים הוציאו לשוק את "לוק" שנה לאחר מכן. "פיקצ'ר פוסט" ו"אילוסטרייטד" הופיעו בבריטניה ב-1938 וב-1939 בהתאמה. ה"פארי מאץ'" (Paris Match) ראה אור לראשונה ב-1949.

== השפעת הטכנולוגיה החדשה ==
המצאות טכנולוגיות שפותחו החל משנות ה-60 כגון המבזק האלקטרוני, הפוקוס האוטומטי, עדשות טובות יותר ומצלמות קלות וקטנות יותר, חיזקו את תפקידו של צלם העיתונות והפכו את הצילום לקל יותר.

המצאת המצלמות הדיגיטליות המאפשרות צילום של אלפי תמונות על כרטיס זיכרון יחיד שחררה את הצלמים מהמגבלות הכרוכות בהחלפת הסרט במצלמה. התוכן נותר האלמנט החשוב ביותר בצילום העיתונות, אך יכולות הצילום וההפצה התרחבו בצורה משמעותית.

== צילום העיתונות בעולם האמנות ==
משנות ה-70 המאוחרות, צילום עיתונות וצילום תיעודי קיבלו מקום בגלריות ובמוזיאונים לצד צילום אמנותי.

== לקריאה נוספת ==
* מייקל לנגפורד, תולדות הצילום, הוצאת פוקוס, 1994

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.photography-schools.com/photojournalismhistory.htm A Brief History of Photojournalism]
* [http://americanhistory.si.edu/maroon/pj.htm Photojournalists Shaping Memory and History]
* [http://lib.cet.ac.il/Pages/item.asp?item=2074&kwd=2319 גם תמונה צריך "לקרוא"]
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:עיתונות
קטגוריה:סוגות בצילום
בולע אש

בולע אש ב[[סנט לואיס שבארצות הברית, סתיו 2004.]]
לפידים מיוחדים עבור אוכלי אש.
בולע אש או אוכל אש הוא בדרן המופיע לרוב בקרקס או במופעי רחוב. במסגרת המופע מכניס הבדרן לפיו לפידי אש בוערים, ומכבה אותם בפיו.

מקורה של אכילת או בליעת האש בטקסים דתיים הינדואיסטים. הפאקירים בהודו נהגו לבצע את הטקס כטקס דתי, המעיד על עוצמת אמונתם (יחד עם פעולות אחרות שנועדו להראות את עוצמת הרוח של הפאקיר והתגברותו על הטבע - כגון הליכה על גחלים או שינה על מיטת מסמרים).

בהשפעת אוכלי האש הדתיים, החלו להגיע לאירופה מופעים של אוכלי אש כבר בשלהי ימי הביניים. אחד האזכורים הראשונים לבליעת אש היה מעשיו של אנגלי בשם ריצ'רדסון אשר הופיע בצרפת בשנת 1667.

בין בולעי האש הידועים היה רוברט פאול אשר בלע לפידים, גחלים לוחשות, שעווה נמסה וגופרית בפני אצילים ובתי מלוכה בשלהי המאה ה-18.

רק עם הפיכתה של הודו לחלק מהאימפריה הבריטית, בסוף שנות ה-80 של המאה ה-19 הפכה אכילת או בליעת האש למופע בידורי פופולרי ולמופעי רחוב.

== קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בידור
קטגוריה:קרקס
קטגוריה:מקצועות הבידור
וילג' ונגארד

וילג' ונגארד, 2007
וילג' ונגארד (באנגלית: Village Vanguard, מילולית: "חיל החלוץ של הווילג'") הוא מועדון ג'אז בגריניץ' וילג' בניו יורק, ותיק מועדוני הג'אז בארצות הברית הפעיל באופן רצוף. המועדון נוסד על ידי מקס גורדון בשדרה השביעית במנהטן ב-15 בפברואר 1935.

בשנותיו הראשונות אירח אמנים מסגנונות שונים ובין היתר הופיעו בו פיט סיגר והארי בלפונטה. משנת 1957 מנוגנת בו אך ורק מוזיקת ג'אז. המועדון אירח ומארח את מיטב אמני הג'אז ומוקלטים בו תקליטים בהופעה חיה במסגרת קו ההקלטות "Live at the Village Vanguard".

מאז מותו של מקס גורדון ב-1989 מנוהל המועדון על ידי אלמנתו, לוריין גורדון.

==חשיבות וייחוד==
ה"ונגארד", כפי שהוא נקרא, הפך למועדון אהוב על אמני ג'אז בשל מבנהו האינטימי (123 מושבים בזווית מול הבמה), האווירה שבו והעובדה שבניגוד למועדונים אחרים, בשעת הופעה נכפה שקט על הקהל. עקב היותו מקום חביב על אמנים הפך להיות גם מבוקש על ידי הקהל ומקום שהופעה בו היא "תו איכות" לכל אמן ג'אז.

==Live at the Village Vanguard==
במסגרת קו ההקלטות הוקלטו למעלה ממאה תקליטים מאז תקליטו של סאני רולינס (Night at the Village Vanguard), שהיה הראשון בסדרה. בין התקליטים הנודעים ניתן למנות את תקליטיהם של ביל אוונס ושל ג'ון קולטריין שהוקלטו ב-1961 במועדון (ב-1967 יצא עוד תקליט של קולטריין בשם Live at the Village Vanguard Again!). כמו כן הקליטו בקו ההקלטות של המועדון דקסטר גורדון, קית' ג'ארט, מישל פטרוצ'יאני, ג'ו הנדרסון, בראד מלדאו ועוד. ההקלטות לא יוצאות בחברת תקליטים אחת אלא בחברת התקליטים עמה יש לאמן חוזה.

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Max Gordon, Live at the Village Vanguard. There Capo, 1988. 
* Lorraine Gordon, Alive at the Village Vanguard: My Life in and Out Of jazz time. Hal Leonard, 2006. 
</div>

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: תרבות
קטגוריה:ארצות הברית: מועדוני ג'אז ומוזיקה קלה
קטגוריה:גריניץ' וילג'
No One Cares

No One Cares הוא אלבום מאת הזמר האמריקני פרנק סינטרה שיצא לאור בשנת 1959. זהו אלבום האולפן ה-22 שהוציא הזמר וה-15 בחברת ההקלטות קפיטול רקורדס.

מבקרי מוזיקה רבים רואים את האלבום כהמשכו של האלבום Where Are You?, שכמו אלבום זה גם בו השתתף גורדון ג'קינס כמארגן ומנצח.

== משתתפים ==
* פרנק סינטרה - קולות
* גורדון ג'קינס - מארגן, מנצח

== רשימת שירים ==
# When No One Cares
# A Cottage for Sale
# Stormy Weather
# Where Do You Go?
# I Don't Stand a Ghost of a Chance with You
# Here's That Rainy Day
# I Can't Get Started
# Why Try to Change Me Now?
# Just Friends
# I'll Never Smile Again
# None But the Lonely Heart

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי פרנק סינטרה
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומי חברת קפיטול רקורדס
השערת צ'רני

בתורת האוטומטים הסופיים, השערת צ'רני (באנגלית: Černý conjecture; על שם יאן צ'רני) היא השערה על האורך המקסימלי של מילה מסנכרנת, באוטומט שיש בו מילה כזו. ההשערה קובעת שאם X היא משפחה של פונקציות מקבוצה בת n נקודות לעצמה, ואפשר ליצור מ-X באמצעות הרכבה פונקציה קבועה, אז יש הרכבה כזו באורך שאינו עולה על <math>\ (n-1)^2</math>
.

את החסם שההשערה מציעה אי-אפשר לשפר. לדוגמה, מן התמורה <math>\ a=(1 2 \cdots n)</math> והפונקציה b המעבירה כל נקודה לעצמה, פרט לכך ש- <math>\ b(1)=2</math>, אפשר להגיע לערך קבוע באמצעות הסדרה <math>\ b(a^{n-1}b)^{n-2}</math>, ולא בשום דרך קצרה יותר. 

ידוע שההשערה נכונה אם הקבוצה X כוללת מחזור באורך n. החסם העליון הטוב ביותר הידוע כיום הוא <math>\ (n^3-n)/6</math>.

==ראו גם==
* בעיית צביעת המסלולים

==הערות שוליים==

קטגוריה:אוטומטים
קטגוריה:בעיות פתוחות במדעי המחשב
אל-ח'ומס

אל-ח'ומס (נכתב גם אל-כומס; בערבית: ألخمس – החומש) היא עיר בצפון-מערב לוב ובירת מחוז אל-מורקוב. העיר היא אחת מהערים המרכזיות בחלק ההיסטורי של טריפוליטניה, והיא מחוברת אל הערים המרכזיות של לוב, בנגזי וטריפולי ואל בירת מצרים, קהיר, באמצעות כביש החוף. אל-ח'ומס הוקמה בידי הטורקים בתקופה בה שלטו על האזור (1911-1553). בין השנים 1983-1995 הייתה העיר בירת מחוז אל-ח'ומס.

ישנה סברה שלפיה מקור שמה של העיר אל-ח'ומס נובע מהיותה המפיקה של חמישית מכמות שמן הזית במדינה.

אל-ח'ומס היא אחת מהערים המייצאות את צמח הגומא הספרדי, צמח חזק וקשוח שמצוי בעיקר בדרום ספרד ובצפון אפריקה ושמשמש להכנת נייר וחבלים. בין היתר אל-ח'ומס מייצאת תמרים ושמן זית שמיוצרים בעיר או באזורה. אל-ח'ומס ידועה בעיבוד דגי הטונה ויצואם לכל העולם.

אל-ח'ומס היא בין הערים התיירותיות בלוב. מזרחית לעיר נמצאת העיר הרומית העתיקה לפטיס מגנה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:לוב: ערים
קטגוריה:לוב: ערי חוף
נבחרת ספרד בכדורסל נשים

נבחרת ספרד בכדורסל נשים היא קבוצת כדורסל נשים הלאומית של ספרד. הנבחרת מתחרה באליפות העולם בכדורסל נשים משנת 1994.

== משחקים אולימפיים ==
נבחרת ספרד בכדורסל נשים השתתפה בשלוש אולימפיאדות אך לא זכתה במדליה. באולימפיאדת ברצלונה (1992), היא השתתפה בזכות היותה מארחת המשחקים. היא שיחקה 3 משחקים בסיבוב הבתים, ניצחה אחד והפסידה בשניים וסיימה במקום השלישי בבית. במשחקי הדרוג היא ניצחה בשני משחקיה וסיימה במקום חמישי בטורניר. באולימפיאדת אתונה (2004), היא שיחקה 5 משחקים בסיבוב הבתים, ניצחה ב-4 משחקים והפסידה משחק אחד, לארצות הברית שזכתה במדליית הזהב. היא סיימה את שלב הבתים במקום השני. במשחק רבע הגמר היא הפסידה לברזיל שסיימה במקום רביעי וסיימה את הטורניר במקום השישי. באולימפיאדת בייג'ינג (2008), היא שיחקה 5 משחקים בסיבוב הבתים, ניצחה ב-3 משחקים והפסידה שני משחקים, לארצות הברית שזכתה במדליית הזהב וסין שסיימה רביעית. היא סיימה את שלב הבתים במקום השלישי. במשחק רבע הגמר היא הפסידה לרוסיה שזכתה במדליית ארד וסיימה את הטורניר במקום החמישי.

== אליפויות עולם ==
הנבחרת השתתפה ב-7 אליפויות עולם, בהן זכתה במדליית כסף (2014) ופעמיים במדליית ארד (2010, 2018).

== אליפויות אירופה ==
הנבחרת השתתפה ב-18 אליפויות אירופה, בהן זכתה שלוש פעמים במדליית זהב (1993, 2013, 2017 ו-2019), במדליית כסף אחת (2007) ו-4 פעמים במדליית ארד (2001, 2003, 2005 ו-2009).

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.fiba.basketball/federation/Spain נתונים מאתר פיב"א]

==הערות שוליים==

ספרד
קטגוריה:ספרד: כדורסל
קטגוריה:נבחרות ספרד
קטגוריה:ספרד: ספורט נשים
Home (סרט, 2009)

Home (מאנגלית "בית") הוא סרט תיעודי בבימויו של יאן ארטוס ברטראן שהוקרן לראשונה בבתי הקולנוע ובטלוויזיה ב-5 ביוני 2009 ב-181 מדינות במקביל. באותו יום הוא גם הוצע למכירה ב-DVD ויצא לשידור חופשי לפרק זמן מוגבל באתר יוטיוב - דבר ללא תקדים.

== הפקה ==
הסרט עשוי מצילומים אוויריים של מקומות שונים ב-54 מדינות ברחבי כדור הארץ, הממחישים את יופיו של כוכב הלכת ושל החיים המתקיימים בו כמו גם את רב-גוניותם; וכל זאת לצד הנזק שמסב להם האדם.

הסרט מדגיש את המאזן שבין הסביבה לצמחייה ולבעלי החיים, ומעביר מסר לפיו קיימים קשר ואיזון עדינים אך חיוניים בין כל צורות החיים על פני הפלנטה, וכי אף לא אחת מהן יכולה להתקיים בגפה. הסרט מתאר את היווצרות החיים על פני כדור הארץ, החל באצות ועד ליונקים הגדולים. הוא עומד על הופעתו של האדם, ועל השינוי הכביר שחל עם המהפכה החקלאית. לאחר מכן הוא מתמקד במהפכת האנרגיה שהחלה עם ניצול הנפט, ובתהליכים ההרסניים שהתרגשו ובאו על כדור הארץ בחמישים השנים האחרונות. הסרט מתייחס, בין היתר, לעיור המואץ, להתפתחות התעשייתית ולסכנת הזיהום, לדלדול במשאבי האנרגיה והמחצבים, לבעיית המחסור במים ובמזון, לביעור היערות, ואל חוסר השוויון הקיצוני אליו נקלע המין האנושי. עוד עומד הסרט על הנזק לכיפות הקרח בקטבים, על הסכנה הנשקפת לביצות ועל נזק שגורמים ענפי החקלאות המודרניים - חוות הבקר, ומטעי הדקלים והאקליפטוס. Home מתייחס להתחממות העולמית, לעליית פני הים ולשינויים הדרמטיים במזג האוויר. הסרט מסיים במאמצים שעושה המין האנושי כדי לתקן את הנזק לו גרם.

Home צולם ממסוק במקומות רבים ב-54 מדינות ברחבי העולם. הצילום ארך 18 חודשים ונעשה באמצעות מצלמות "סינפלקס" (Cineplex) בעלות רזולוציה גבוהה שנתלו מתחת לגחונו של המסוק. המצלמות הוצבו באופן שיפחית רעידות, והצילומים נבדקו כמעט לאחר כל טיסה. לרשות יוצרי הסרט עמדו בסופו של דבר 488 שעות צילום איכותי ומרהיב ביופיו, ממנו ערכו את הסרט. קטעי הקריינות לסרט הוקלטו ב-14 שפות.

עמותת אקולנוע, בשיתוף המשרד להגנת הסביבה, המועצה לישראל יפה והקרן לסביבה ירוקה, הפיקה גרסה עברית מקוצרת של הסרט בקריינותו של השחקן משה איבגי.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* [http://www.youtube.com/homeproject ערוץ לצפייה חופשית ב-YouTube]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטים תיעודיים
קטגוריה:סרטים צרפתיים
ג'ון סלמונס

ג'ון רשאלד סלמונס (באנגלית: John Rashalld Salmons; נולד ב-12 בדצמבר 1979 בפילדלפיה, פנסילבניה) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדות הקלע והסמול פורוורד.

סלמונס נבחר במקום ה-26 על ידי סן אנטוניו ספרס בדראפט 2002, והועבר מיד בעסקה עם מארק בראיינט תמורת קנדי הולקומב וספידי קלקסטון לפילדלפיה 76'. במשך ארבע עונות בפילדלפיה, הוא העמיד ממוצעים של 4.8 נקודות, 2 ריבאונדים ו-1.7 אסיסטים למשחק.

ב-13 ביולי 2006, הועבר סלמונס לטורונטו ראפטורס, אך שבוע לאחר מכן שינה את דעתו לגבי מעברו לראפטורס והעסקה התבטלה. ב-24 ביולי הוא חתם בסקרמנטו קינגס. ב-22 בדצמבר 2006, הוא הגיע לראשונה בקריירה לטריפל דאבל, במשחק נגד דנוור נאגטס, בו קלע 21 נקודות, הוריד 11 ריבאונדים ומסר 10 אסיסטים.

ב-18 בפברואר 2008, הועבר סלמונס בעסקה יחד עם בראד מילר תמורת ארבעה שחקנים לשיקגו בולס.

ב-23 ביוני 2011, הועבר סלמונס בחזרה לסקרמנטו קינגס, כחלק מעסקה משולשת שבה נכללו גם הקבוצות מילווקי באקס ושארלוט בובקאטס. בנוסף לסלמונס, קיבלה סקרמנטו גם את הרוקי ג'ימר פרדט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורסלני פילדלפיה 76'
קטגוריה:כדורסלני סקרמנטו קינגס
קטגוריה:כדורסלני שיקגו בולס
קטגוריה:כדורסלני מילווקי באקס
קטגוריה:כדורסלני טורונטו ראפטורס
קטגוריה:כדורסלני ניו אורלינס פליקנס
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת מיאמי
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:בחירות דראפט של סן אנטוניו ספרס
קטגוריה:פנסילבניה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1979
גביע אוקיאניה לאומות 2008

גביע אוקיאניה לאומות 2008 היה הטורניר השמיני של גביע אוקיאניה לאומות, והראשון שהתקיים ללא השתתפות אוסטרליה (מאחר שעברה להתאחדות האסייאתית), בשנה זו החליטו לשנות פורמט ולשלב את גביע אוקיאניה לאומות עם מוקדמות מונדיאל 2010, ושהזוכה בטורניר תייצג את אוקיאניה גם במונדיאל 2010 וגם בגביע הקונפדרציות 2009.

== פורמט ==
על פי החלטת ההתאחדות OFC של אוקיאניה הוחלט להפוך את גביע האוקיינוס השקט הדרומי למוקדמות הטורניר ובו השתתפו כל קבוצות ההתאחדות (חוץ מניו זילנד שעלתה אוטומטית). שלוש הקבוצות הראשונות עלו לשלב הגמר של גביע אוקיאניה יחד עם ניו זילנד. ושיחקו בשלב הגמר בבית אחד במשחקי בית וחוץ. האלופה תייצג את אוקיאניה גם במונדיאל 2010 וגם בגביע הקונפדרציות 2009 ותזכה לתואר "אלופת אוקיאניה"

== מוקדמות ==
גביע האוקיינוס השקט הדרומי 2007 היה המוקדמות לטורניר. העולות היו קלדוניה החדשה שזכתה באליפות, פיג'י שהגיע שנייה וונואטו שסיימה במקום השלישי

== בית הגמר == 
בית הגמר של אוקיאניה נערך על פני שנה שלמה כאשר כל נבחרת מארחת את שאר הנבחרות. ניו זילנד זכתה והיא השתתפה בגביע הקונפדרציות 2009, היא השתתפוה במונדיאל 2010 לאחר שניצחה את בחריין בפלייאוף הביניבשתי. ניו זילנד זכתה בפעם הרביעית בתואר. 

קטגוריה:גביע אוקיאניה לאומות
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2008
אגודת דנטה אליגיירי

לוגו אגודת דנטה אליגיירי העולמית
אגודת דנטה אליגיירי (באיטלקית: Società Dante Alighieri) עוסקת בהפצת השפה והתרבות האיטלקית בעולם.

מרכז האגודה ברומא ולו יותר מ-500 סניפים ברחבי איטליה ובמרבית מדינות העולם.

מרכז הפעילות של האגודה סובב סביב הוראת השפה האיטלקית ברמות שונות. מתקיימים קורסים מרמת מתחילים ועד למתקדמים השואפים להתמודד עם הספרות הקלאסית והמודרנית. כמו כן, ישנם קורסים למעוניינים ללמוד באוניברסיטאות באיטליה או לאלה השואפים לרכוש ידע באחד מתחומי האומנויות ואף קורסים בסיסיים למטיילים.

את הקורסים ללשון האיטלקית משלימים ערבי תרבות, המציגים את איטליה על היבטיה השונים בתחומי האמנות, הספרות, המוזיקה, הקולנוע ועוד.

==בישראל==
בישראל פועלים שלושה סניפים של האגודה: בירושלים, בחיפה ובנצרת.

הסניף הירושלמי של האגודה ממוקם במרכז העיר בירושלים. לרשות הציבור עומדת ספרייה לעיון ולהשאלה בת 5,000 ספרים בשפה האיטלקית בנושאים רבים ומגוונים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.ladante.it האתר הרשמי של אגודת דנטה אליגיירי]
* http://www.ladante-jerusalem.org.il האתר הרשמי של אגודת דנטה אליגיירי בירושלים]

קטגוריה:ישראל: מוסדות לימוד
קטגוריה:איטלקית
קטגוריה:איטליה: תרבות
קטגוריה:ארגוני תרבות
קטגוריה:זוכי פרס נסיך אסטוריאס לתקשורת ומדעי הרוח
קוודליבט

קוודליבט (בלטינית: Quodlibet) הוא קטע מוזיקלי המורכב מכמה מלודיות שונות, בדרך כלל נעימות פופולריות, בקונטרפונקט ולעיתים קרובות בנימה קלילה והומוריסטית. המונח לטיני ופירושו "הכל בכל" או מילולית "לפי הרצון". לקוודליבט יש שלושה סוגים עיקריים:

* קוודליבט קטלוגי, המכיל מוזיקה חופשית לשירה קטלוגית (בדרך כלל רשימות הומוריסטיות של נושאים בעלי קשר רופף ביניהם).
* בקוודליבט רצף, אחד הקולות שר ציטטות מוזיקליות וטקסטואליות קצרות בעוד יתר הקולות מספקים ליווי הומופוני (חד-קולי).
* בקוודליבט סימולטאני, משולבות שתי מלודיות קיימות או יותר. הקוודליבט הסימולטני יכול להיחשב לקודמו ההיסטורי של המאש-אפ המוזיקלי של ימינו. 

== היסטוריה ==
=== רנסאנס ===
את מקורות הקוודליבט אפשר לאתר במאה ה-15, כשצירופן של נעימות-עם שונות היה נוהג פופולרי. 
המלחין יוהאן שמלצל היה הראשון להשתמש במונח בהקשר מוזיקלי מובהק בשנת 1544.תומך מוקדם בסוגה היה המלחין לודוויג זנפל בן מאה ה-16, שיכולתו להציב זו לצד זו כמה מלודיות קיימות בקוודליבט קנטוס פירמוס הניבה יצירות כמו Ach Elselein/Es taget, יצירה הנודעת בסימבוליזם יותר מאשר בהומור שבה.. 
דוגמה מוקדמת עוד יותר אפשר למצוא ב- Por las sierras de Madrid של פרנציסקו דה פניאלוסה מתוך Cancionero Musical de Palacio שלו. מכל מקום, היה זה פרטוריוס שהיה, בשנת 1618, הראשון להגדיר שיטתית את הקוודליבט כ"תערובת של יסודות שונים, הלקוחים מתוך יצירות קודש וחול". במשך תקופת הרנסאנס נחשבה יכולתו של מלחין להציב זו לצד זו מספר מלודיות קיימות, כמו בקודליבט קנטוס פירמוס, לשליטה האולטימטיבית בקונטרפונקט.

=== מן המאה ה-19 עד ימינו ===
תפקידים נוספים הוטלו על הקוודליבט בין ראשית המאה ה-19 לאמצעיתה, כאשר נודע בשמות potpourri ו-musical switch. בצורות אלה, היה הקוודליבט עשוי להכיל בין שישה לחמישים "ציטוטים" בזה אחר זה. הסתירה הברורה בין מילים למוזיקה שימשה כמקור לא אכזב לפרודיה ולבידור.במאה ה-20 נשאר הקוודליבט סוגה, המצטטת נעימות ו/או טקסטים מוכרים, אם בו-זמנית ואם ברצף, בדרך כלל להשגת אפקט הומוריסטי.

== גרסאות שונות ==
המילה קוודליבט מתייחסת גם לצורה של דיון אקדמי או בחינה בעל פה (בדרך כלל בתחום התאולוגי), שבמסגרתה אפשר להציג כל שאלה שהיא בדרך האלתור. דיוני "קוודליבט" היו פופולריים בתרבות המערב במהלך המאה ה-13 ועדיין מקובלים כיום בלימודי בודהיזם בטיבט.

== דוגמאות ==
=== ברפרטואר הקלאסי ===
* קוודליבט מופיע בסופן של וריאציות גולדברג של באך.
* "גאלימתיאס מוזיקום", קוודליבט בן 17 פרקים שמוצרט חיבר בגיל עשר.
* המיסות של יאקוב אוברכט, המשלבות לפעמים נעימות פופולריות, קנטוס פלאנוס ומוזיקה מקורית.
* "קוודליבט הכלולות" של באך, או "קוודליבט", שאיננו קוודליבט לפי ההגדרה שלעיל אלא תצוגה בת עשר דקות של דברי הבל, הלצות, התחכמויות, רמיזות תרבותיות עלומות, משחקי מילים ופרודיה על שירים אחרים. לפעמים, המוזיקה מחקה שאקון ופוגה תוך כדי הסוואה מכוונת של הקונטרפונקט. היצירה איננה דומה לשום יצירה אחרת של באך וחוקרים אחדים מטילים ספק באותנטיות שלה. 

=== דוגמאות מודרניות ===
* קוודליבט על שירי ילדים ולשים של המלחין הוולשי אלון הודינוט.
* תערובת הנעימות של הגרייטפול דד, "האחר", כוללת את השיר "קוודליבט לרגליים רגישות".
* "הקוודליבט לתזמורת קטנה וסימפונה לא-מותחלת" של פיטר שיקל
* הפסנתרן גלן גולד אלתר קוודליבט הכולל את ההמנונים של ארצות הברית ושל בריטניה.
* להקת הרוק המתקדם מניו ג'רזי, "עידן התבונה" חיברה וניגנה קטע אינסטרומנטלי בשם "קוודליבט" בתקליטם הראשון "כרצונכם".

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טכניקות מוזיקליות
אגודה מדעית

[[לואי הארבעה עשר, מלך צרפת, מבקר באקדמיה הצרפתית למדעים, 1671. תחריט מאת סבסטיאן לה קלרק]]
אגודה מדעית היא ארגון שמטרתו לקדם דיסציפלינה אקדמית או קבוצת דיסציפלינות. החברות באגודה עשויה להיות פתוחה לכל, פתוחה לבעלי הכשרה מסוימת או מוענקת ככבוד לנבחרים, כפי שמתקיים באגודות המדעיות הוותיקות ביותר, ביניהן Sodalitas Litterarum Vistulana (מילולית: האגודה הספרותית של הויסלה) הפולנית שנוסדה ב-1488, Accademia dei Lincei (האקדמיה הלינסאנית) האיטלקית שנוסדה ב-1603, האקדמיה הצרפתית שנוסדה ב-1635, האקדמיה הגרמנית לאופולדינה (Leopoldina) שנוסדה ב-1652 והחברה המלכותית הבריטית שנוסדה ב-1660.

רוב האגודות המדעיות הן מוסד ללא כוונת רווח. פעילותן כוללת הפקת כנסים מדעיים לשם הצגה ודיון בתוצאות מחקרים חדשים והוצאה לאור או מתן חסות לכתבי עת מדעיים בתחום התמחותן. חלקן משמשות גם כאגודה מקצועית, המסדירה את פעילויות חבריה בהתאם לאינטרס הציבורי או לאינטרס המשותף של חברי האגודה. 

לאגודות מדעיות תפקיד מפתח בסוציולוגיה של המדע. היווצרותה של אגודה כזו מהווה צעד חשוב בצמיחת דיסציפלינה או תת-דיסציפלינה חדשה.

אגודות מדעיות עשויות להיות כלליות בטבען (כמו למשל האגודה האמריקאית לקידום המדע), ספציפיות לדיסציפלינה מסוימת (כגון האגודה לשפות מודרניות) או אף ממוקדות בתחום לימוד צר (למשל: האגודה האמריקאית לפרופסורים של יידיש).

חלק מהאגודות הן לאומיות, אם כי עשויים להיות בהן חברים ממדינות אחרות, ובעלות סניפים מקומיים באותה מדינה. אחרות הן בינלאומיות (למשל: "הפדרציה הבינלאומית לאגודות של ספריות") ובעלות סניפים מדינתיים. ישנם גם אגודות מקומיות, כגון החברה הרפואית של מסצ'וסטס, המוציאה לאור של כתב העת המוכר בכל העולם, New England Journal of Medicine.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.scholarly-societies.org/ Scholarly Societies Project from the University of Waterloo Libraries] - בסיס נתונים הכולל מידע על מאות אגודות מדעיות בתחומים שונים
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
ג'ורג' חאווי

ג'ורג' חאווי (בערבית: جورج حاوي; 5 בנובמבר 1938 – 21 ביוני 2005) היה פוליטיקאי לבנוני והמזכ"ל לשעבר של המפלגה הקומוניסטית הלבנונית. נרצח ב-21 ביוני 2005.

==ביוגרפיה==
נולד בעיירה בתע'רין שבלבנון בשנת 1938, למשפחה נוצרית יוונית-אורתודוקסית והפך לאתאיסט מוצהר.

בשנות לימודיו המוקדמות באוניברסיטה, החל להיות פעיל בפוליטיקה, השתתף בשביתות והפגנות. הוא הצטרף לתנועה הקומוניסטית הלבנונית בשנת 1955 והפך לאחד ממנהיגי הזרם הסטודנטיאלי שלה עד סוף העשור. 

בשנת 1964 נכלא בשל מעורבותו בהפגנה כנגד תאגיד הטבק המוביל של לבנון. בשנת 1969 הוא נכנס לכלא פעם נוספת, בעקבות הפגנה פרו-פלסטינית שנערכה ב-23 באפריל אותה שנה. חאווי נכלא שוב בשנת 1970 על חלקו בהתקפה על מוצב צבאי.

חאווי גורש מהמפלגה הקומוניסטית הלבנונית בשנת 1967 בעקבות קריאתו לעצמאות המפלגה מול מדיניות ברית המועצות. הוא חזר למפלגה בשנת 1979 ונבחר למזכיר הכללי, תפקיד אותו מילא עד שנת 1993.

במהלך מלחמת האזרחים בלבנון, יסד מיליציה למפלגתו, שנקראה "מיליצית ה-LCP" (קיצור של Lebanese Communist party) אשר שיתפה פעולה עם המיליציה הדרוזית של כמאל ג'ונבלאט שנקראה התנועה הלאומית הלבנונית, ויחד הם נאבקו במיליציות המרוניות והמיליציות שבתמיכת הממשלה.
המיליציה הייתה פעילה גם בלחימה מול ישראל וצד"ל לאחר פלישת ישראל לדרום לבנון בשנת 1982. במהלך הפלישה חאווי יצר את חזית ההתנגדות הלבנונית הלאומית יחד עם מחסן אברהים. החזית הונהגה על ידי אליאס עטאללה. בשלבים מאוחרים יותר של המלחמה, המפלגה הקומוניסטית כרתה ברית עם סוריה, שפלשה ללבנון בשנת 1976 ונותרה בה עד מלחמת הארזים.

לאחר פרישתו מהמפלגה הקומוניסטית בשנת 2000, הפך למבקר בולט של הנוכחות הסורית בלבנון. בשנת 2004 תמך בייסוד תנועת השמאל הדמוקרטי, אשר התנגדה לנוכחות הסורית והשתתפה במהפכת הארזים. שותפו להקמת הארגון היה העיתונאי סמיר קציר.

===ההתנקשות===
במכוניתו הוטמן מטען בשלט רחוק. מהלך נסיעתו בשכונת ואטה מוסיתבי בביירות אירע פיצוץ במכוניתו והוא מת. קואליציית 14 במרץ הפרו-מערבית והתקשורת המערבית הפנו את האצבע המאשימה כלפי סוריה בנוגע לרציחתו והתנקשויות אחרות בבירה, בעוד בנו של חאווי הפנה את האצבע המאשימה לעבר ישראל.

==קישורים חיצוניים==

* ג'ורג' חאווי, [http://israeli-left-archive.org/greenstone/collect/znews/index/assoc/HASH015d.dir/doc.pdf לקחי השמאל בלבנון], שמאל, מס' 22, פברואר-מרס 1984
* 

קטגוריה:קומוניסטים
קטגוריה:פוליטיקאים לבנונים
קטגוריה:נוצרים לבנונים
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות בלבנון
קטגוריה:מקבלי עיטור הידידות בין העמים
קטגוריה:לבנונים שנולדו ב-1938
קטגוריה:לבנונים שנפטרו ב-2005
גארי ברטון

גארי ברטון מנגן עם ארבעה מקלות
גארי ברטון (באנגלית: Gary Burton; נולד ב-23 בינואר 1943), נגן ויברפון, מחנך ומלחין ג'אז. ברטון פיתח בעצמו שיטת נגינה דמוית נגינת-פסנתר על הוויברפון, תוך שימוש בארבעה מקלות-הקשה שיוצרים צליל עשיר ואקורדים דמויי-פסנתר.

רבים למדו ממנו וחיקו אותו לאחר מכן. הוא היה אחד מחלוצי סגנון הפיוז'ן ואחד התורמים העיקריים לפיתוח נגינה בדואט בג'אז. הוא נחשב גם לאחד המורים הנערצים במכללת ברקלי למוזיקה והעמיד דורות של תלמידים.

ברטון הוא אחד מההומוסקסואלים המוצהרים הבודדים בצמרת הג'אז העולמי. ליציאתו מהארון בגיל כארבעים לא הייתה השפעה ניכרת על הקריירה שלו.

ברטון "נחשב לאחד מנגני הג'אז הגדולים בכל הזמנים ומגדולי נגני הוויברפון בפרט."

==תולדות חייו==
ברטון הוא יליד העיר אנדרסון באינדיאנה. בגיל שש התחיל לנגן במרימבה ובוויברפון, בכוחות עצמו. לאחר מכן, בגיל 16, למד לנגן פסנתר תוך האזנה לביל אוונס, סאני רולינס וג'ים הול שהשפיעו, לדבריו, גם על גישתו לוויברפון (ולא, למשל ויברפוניסטים כמילט ג'קסון או ליונל המפטון). בגיל 17 כבר הקליט את תקליטו הראשון כשהוא מלווה את גיטריסט הקאנטרי האנק גארלנד.

בשנת 1960 החל את לימודיו במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון והתיידד עם המלחין והמעבד מייקל גיבס. לאחר שסיים את חוק לימודיו ופיתח ראשית קריירה חזר ללמד במכללה והיה חבר צוות המורים של ברקלי מ-1971 ועד פרישתו ב-2004. הוא התחיל כפרופסור, היה דקאן וסיים בעשר שנות כהונה כסגן נשיא.

בתחילת הקריירה העצמאית שלו עבר לנשוויל וניגן עם דמויות בסצנת הקאנטרי המקומית כסקסופוניסט בוטס רנדולף, הגיטריסטים האנק גרלנד וצ'ט אטקינס והפסנתרן פלויד קרמר. בין השנים 1964–1966 הקליט והופיע עם רביעיית סטן גץ. באלבומיו מאותן שנים (Tennessee Firebird ,Time Machine) ניכרת השפעה של מוזיקת קאנטרי ופולק.

בשנת 1967 יצר רביעייה משלו יחד עם הגיטריסט לארי קוריאל, המתופף רוי היינס והבסיסט סטיב סוולו. אלבומה הראשון של הרביעייה, Duster שילב אלמנטים של מוזיקת קאנטרי ורוק אנד רול ונחשב לאחד ממבשרי ה"פיוז'ן". לאחר פרישתו של קוריאל מההרכב ניגנו עמו גיטריסטים שונים, בהם פט מתיני, ג'ון סקופילד ואחרים.

בשנת 1968 הכתיר אותו המגזין דאון ביט כ"איש הג'אז של השנה" (הצעיר ביותר שזכה בתואר) וב-1972 זכה בפרס גראמי הראשון שלו. באותה שנה החל את שיתוף הפעולה הזוגי ארוך הטווח שלו עם הפסנתרן צ'יק קוריאה. השניים, ביניהם "שידך" מפיק חברת התקליטים ECM, מנפרד אייכר, זכו על ששת אלבומיהם בפרסי גראמי ב-1979, 1981, 1997, 1999 ו-2009. "שניהם חשו שאפשרויות האלתור שלהם הן אינסופיות".

שיתופי הפעולה של ברטון כוללים אמנים מגוונים ובהם קרלה בליי, ראלף טאונר, קית' ג'ארט, הרבי הנקוק, בי בי קינג, אברהרד וובר, סטפן גרפלי, אסטור פיאצולה ומספר אמנים מיפן, מדינה בה הוא מרבה להקליט ולהופיע (בהם מקוטו אוזונה וטייגר אוקושי).

בתחילת שנות התשעים יזם יחד עם נגן הקלרינט אדי דניאלס פרויקט הנצחה ומחווה למוזיקה של בני גודמן וליונל המפטון (קלרינטן וויברפוניסט שפעלו בשנות השלושים והארבעים).

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [https://web.archive.org/web/20060523034524/http://www.music-city.org/Gary-Burton/discography/ דיסקוגרפיה] 
* [http://www.bbc.co.uk/radio3/jazz/profiles/gary_burton.shtml פרופיל] באתר BBC 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נגני ג'אז: ויברפוניסטים
קטגוריה:להט"בים אמריקאים
קטגוריה:סגל מכללת ברקלי למוזיקה
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:בוגרי מכללת ברקלי למוזיקה
קטגוריה:מלחיני ג'אז
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
אובזור

אובזור (בבולגרית: Обзор, ביוונית ובתראקית: Naulochos או Tetranaulochos, בטורקית: Gözeken) היא עיירת קייט במחוז בורגס שבבולגריה<ref></ref>, על גדות הים השחור בסמוך לבורגס, לנסבר ולנחל דבויניקה ובשטחה אחת מרצועות החוף הארוכות בבולגריה, כ-8 קילומטרים אורכה. השם אובזור הוענק למקום ב-1936 ומאז 1984 היישוב הוכר כעיר עצמאית (עד אז היה חלק מהרשות המקומית נסבר).

ראשית התיישבות מאורגנת במקום מתוארכת למאה ה-6 לפנה"ס, בתקופת הממלכה התראקית.
בתקופת יוון העתיקה היה במקום נמל בחבל תראקיה. הרומאים הקימו במקום מקדש לאל יופיטר ומצודת דרכים, לאחר שכבשו את המקום במאה ה-1 לפנה"ס<ref></ref>.

בימי הביניים הוקמה במקום מצודה ששרידיה קיימים עד היום.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בולגריה: ערי חוף
קטגוריה:ערי מחוז בורגס
סאמי חינאווי

מוחמד סאמי חילמי אל-חינאווי (בערבית: محمد سامي حلمي الحناوي; 1898 – 30 באוקטובר 1950), איש צבא ופוליטיקאי סורי, שלט בסוריה לתקופה קצרה במהלך שנת 1949.

חינאווי נולד בעיר אידליב שבצפון מערב סוריה למשפחה מעורבת כורדית וערבית, והתקדם בצבא תחת המנדט הצרפתי עד לתפקיד החשוב של מפקד הבריגדה הראשונה - החטיבה החזקה ביותר בצבא סוריה, המוצבת מול ישראל.

== שלטונו ==
חינאווי עלה לשלטון על חשבון חוסני א-זעים בהפיכה לבנה, עיקר תומכיו היו חברי מפלגת העם הסורית אשר חתרו ליצירת אחדות בין עיראק לסוריה, ואכראם אל-חוראני הפוליטיקאי הסורי החשוב. לאחר ההפיכה, חוסני א-זעים וראש ממשלתו מוחסן אל-בראזי נשלחו לכלא ושם הוצאו להורג.

שלטונו הקצר של חינאווי התאפיין במספר דברים, אשר היו ברובם תגובה לתקופת שלטונו של זעים לפניו. מדיניות הפנים שלו הייתה הפרדה בין הצבא לפוליטיקה, לאחר שזעים קידם את נורמת 'הקצין הפוליטיקאי'. אולם, ההפרדה הייתה למראית עין בלבד והחזות האזרחית שכללה פרלמנט וממשלה הסתירה את המועצה הצבאית אשר ניהלה למעשה את המדינה. חינאווי הקפיא רפורמות חילוניות, אשר קודמו בתקופת זעים. מבחינת מדיניות חוץ, חינאווי קידם את האיחוד עם עיראק (זעים בסוף דרכו קידם איחוד עם מצרים).

== נפילתו ==
קידום האיחוד עם עיראק הביא להתנגדות רבה, ויצר אופוזיציה חריפה לשלטונו. אולם הגורם המרכזי בנפילתו הוא אדיב שישכלי, איש צבא אשר תמך בו בעלייתו אך שמר על כוח רב. שישכלי ביצע הפיכה דומה לזו של חינאווי והפיל אותו בדצמבר 1949. חינאווי נרצח באוקטובר 1950 בביירות, על ידי בן דודו של מוחסן אל-בראזי אשר הוצא להורג על ידי חינאווי עם עלייתו לשלטון.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים סורים
קטגוריה:ראשי המטה הכללי של צבא סוריה
קטגוריה:פוליטיקאים כורדים
קטגוריה:אנשי צבא כורדים
קטגוריה:כורדים סורים
קטגוריה:הרוגי התנקשויות
קטגוריה:ילידי 1898
קטגוריה:נפטרים ב-1950
מנדרין (דג)

מנדרין (שם נוסף: שפרירנון הודי, שם מדעי: Synchiropus splendidus) הוא דג קטן בעל צבעים עזים ממשפחת השפריריים.

== תיאור ==
בדומה לשאר הדגים ממשפחת השפריריים המנדרין הוא דג קטן, אורכו המרבי כ-6 ס"מ. גופו כמעט גלילי, עטוף בעור דק מכוסה בריר שמשמש כמחסום פיזי מצוין מפני פרזיטים ודוחה בצורה אפקטיבית טורפים פוטנציאלים. למנדרין ראש קצר ושתי עיניים גדולות ובולטות, פיו קטן וניתן למתיחה קדימה. בתוך הפה מספר שורות של שיניים קטנות. בדומה לשאר הדגים במשפחה זימיו של המנדרין נראים כשני חורים קטנים ולשני סנפירי הגב יש קרניים רכות. המנדרין הוא הדג הצבעוני ביותר במשפחת השפריריים ולכן הוא זוכה לפופולריות רבה. המנדרין הוא אחד משני מינים שידוע כי צבעם הכחול נובע מתאי פיגמנט ולא מננו-מבנים, השני הוא ה-Synchiropus picturatus. הדו-צורתיות הזוויגית באה לידי ביטוי במין זה בגודל הקרן הראשונה של סנפיר הגב שארוכה פי 2 אצל הזכרים. למרות איטיותם והעובדה שהם יחסית נפוצים בתחום מחייתם, דגי המנדרין לא נצפים לעיתים קרובות. תורמים לכך גודלם הקטן והעובדה שהם אינם יוצאים לחפש מזון מחוץ לאזור מחייתם.

== שמות נוספים ==
תמונה של המנדרין מהחזית
המנדרין קיבל את שמו בזכות צבעיו העזים המזכירים את לבושו של המנדרין מהעידן של סין הקיסרית. הוא מוכר גם, באופן מטעה, כגובי מנדריני מכיוון שהוא דומה לדגי קברנון או לקרנון. שמות נוספים בהם הוא מכונה הם "מנדרין ירוק", "דג קשקוש", "מנדרין מפוספס", ו"דג פסיכדלי". בשם "מנדרין פסיכדלי" מכונה גם המין הקרוב Synchiropus picturatus.

הדג Siniperca chuatsi הידוע גם כאוקונוס סיני נקרא גם הוא מנדרין.

== אזור מחיה ==
המנדרין חי באוקיינוס השקט באזור שבין אוסטרליה לאיי ריוקיו. דגי המנדרין שוכנים בתוך שוניות אלמוגים המספקות להם הגנה. הם מעדיפים לחיות בשוניות הקרובות לחופים.

== תזונה ==
המנדרין ניזון מסרטנאים וחסרי חוליות קטנים שחיים בין הסלעים בשוניות האלמוגים.

== הסתגלות לחיים באקווריום ==
אף על פי שהוא פופולרי מאוד בקרב מגדלי דגי נוי, המנדרין נחשב לדג קשה מאוד לגידול בגלל הרגלי האכילה שלו. חלק מהדגים לא מתרגלים לחיים בתוך האקווריום והם מסרבים לאכול דבר מלבד שטצדאים ושטרגליים חיים (כמו בטבע). למרות זאת, הדגים שכן מסתגלים לאוכל באקווריום נחשבים לעמידים מאוד בפני מחלת הנקודות הלבנות.

המנדרין אגרסיבי מאוד ועלול להילחם בזכרים אחרים עד המוות.

== קישורים חיצוניים ==

 
* [https://web.archive.org/web/20080706120829/http://www.reefcorner.com/SpecimenSheets/mandarinfish.htm המנדרין באתר Reef Corner]
* [http://www.aquaria.info/modules.php?file=speciesdetails&id=3038&op=modload&name=database המנדרין באתר FishGeeks]
* מידע על המנדרין באתר "אקווה וויקי"

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1927
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלברט ויליאם הר
קטגוריה:דמויי-שפריר
קטגוריה:דגי נוי
קטגוריה:דגי ים בצפון אוסטרליה
אכראם אל-חוראני

אכראם אל-חוראני (בערבית: أكرم الحوراني; 1912 – 1996) היה פוליטיקאי סורי אשר שיחק תפקיד מרכזי באירועים רבים במאה ה-20. דמותו של אכראם אל-חוראני לוותה את סוריה לאורך המחצית השנייה של המאה ה-20, כדמות אשר התאימה את עצמה למציאות הפוליטית בתחכום רב. יש הרואים בו אופורטוניסט אשר שינה את גישתו על מנת להעלות את ערכו, אך יש הטוענים אחרת ורואים בו פוליטיקאי מבריק אשר קידם את האידאולוגיה שלו בצורה חכמה . 

הוא נתפס בסוריה כראשון אשר הבין שהצבא עומד להפוך לעמוד התווך של החברה, והשכיל במהרה ליצור קשרים עם קצינים רבים . מלבד זאת, הוא קידם תנועות נוער, זכויות נשים, שוויון ועוד. הנהיג בשנות ה-40 את מפלגת "א-שבאב" (הנערים), כאשר סחף אחריו צעירים רבים בשל הכריזמה והלהט האידאולוגי שלו. ב-1950 הוא הקים את המפלגה הסוציאליסטית הערבית, שהתאחדה עם מפלגת הבעת' ב-1953. מלחמתו הגדולה הייתה נגד המשפחות המסורתיות בעלי הקרקעות, בעיר חמאת. הוא קרא לבטל את הפיאודליזם, במסגרת רפורמה אגרארית.

== 1943-1954 ==
חוראני נכנס לפרלמנט הסורי ב-1943, כנציג העיר חמאת. הוא השתתף במלחמת 1948 כנגד ישראל, וכך בנה לעצמו קשרים בתוך הצבא הסורי. את הקשרים הללו הוא ניצל והפעיל בצורה נרחבת בשנים שאחרי המלחמה, כאשר עמד מאחורי כל ההפיכות הצבאיות שבוצעו באותן שנים: הפיכת חוסני א-זעים (תחילת 1949), הפיכת סאמי חינאווי (אפריל 1949), הפיכת אדיב שישכלי (דצמבר 1949), והפלת שישכלי בפברואר 1954. ב-1950 זו הוא שינה את שמה של מפלגתו למפלגה הערבית הסוציאליסטית, וכאשר מפלגות פוליטיות הוצאו מחוץ לחוק בהוראת שישכלי ב-1952, הוא התאחד עם מפלגת הבעת'.

== 1954-1962 ==
חוראני הפך לאחת הדמויות המרכזיות במפלגת הבעת'. הוא כיהן בתפקידים שונים, כגון יושב ראש הפרלמנט. כאשר כלל המפלגות הפוליטיות פורקו תחת שלטון הקע"ם (הקהילייה הערבית המאוחדת), בה סוריה ומצרים התחברו לישות פוליטית אחת, חוראני כיהן כסגן הנשיא תחת גמאל עבד אל נאצר. אולם, בשל התקפות מילוליות חריפות של נאצר כלפי מפלגת הבעת', חוראני התפטר מתפקידו וגלה ללבנון, שם הוא קידם את הפירוד ממצרים. פירוד זה התבצע בספטמבר 1961, וחוראני ברך עליו, דבר אשר הביא להדחתו ממפלגת הבעת'- מפלגה הדוגלת באחדות פאן ערבית.

== סוף דרכו ==
מ-1963, כאשר התבצעה הפיכה של תומכים באיחוד עם מצרים, נשאר חוראני בגלות. בשל הטיהורים הפוליטיים שהתבצעו בסוריה עם ההפיכה, החליט חוראני שעדיף לו להישאר בגלות, והשפעתו על הפוליטיקה הסורית למעשה הסתיימה. את שנות חייו הנותרות הוא בילה בלבנון, צרפת, עיראק וירדן, שם הוא נפטר ב-1996.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20050406034204/http://www.damascus-online.com/se/bio/hawrani_akram.htm אל-חוראני באתר הפרלמנט הסורי] 
* 

קטגוריה:שרי ההגנה של סוריה
קטגוריה:סגני נשיאי מצרים
קטגוריה:סגני נשיאי סוריה
קטגוריה:יושבי ראש של פרלמנטים
קטגוריה:ילידי 1912

קטגוריה:נפטרים ב-1996
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דמשק
קלימוגרף

קלימוגרף של כלכותה
קלימוגרף הוא גרף המציג את המשקעים והטמפרטורה הממוצעת שנמדדו במקום מסוים לאורך זמן מסוים.

הקלימוגרף מורכב משלושה צירים: בציר האופקי מוצגים חודשי השנה ובשני הצירים האנכיים (לימין ולשמאל הציר האופקי) מוצגים כמויות המשקעים (במילימטרים) והטמפרטורה (במעלות צלזיוס). העמודות בקלימוגרף מתייחסות למשקעים והקו שביניהם מתייחס לטמפרטורה.

על-פי הקלימוגרף ניתן לאבחן לגבי אזור מסוים מהו החודש החם או הקר ביותר בשנה, מהו משרע הטמפרטורה שבין החודש הקר לחם, איזה חודש הוא הגשום ביותר, מהי הטמפרטורה השנתית הממוצעת באותו מקום ומהי כמות המשקעים השנתית הממוצעת לאותו מקום.

==ראו גם==
*גרף
*יחידות מידה לטמפרטורה

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

יש להתייחס לקלימוגרפים של האקלים השונים ולהביא דוגמה בהתאם.
קטגוריה:אקלים
קטגוריה:גאוגרפיה
קטגוריה:אינפוגרפיקה
INXS

אינקסס (באנגלית: INXS, מבוטא "In Excess" או "בהגזמה") הייתה להקת רוק וגל חדש אוסטרלית שנוסדה במקור בשם "The Farriss Brothers" בסידני ב־1977.

שיא ההצלחה המסחרית של הלהקה היה במהלך שנות ה־80 ותחילת שנות ה־90 כאשר הוציאו סדרה של שירים אשר זכו להצלחה בינלאומית בהם – "By My Side", "Need You Tonight", "Never Tear Us Apart", "New Sensation".

ב־1997 נפטר הסולן הכריזמטי של הלהקה מייקל האצ'נס בנסיבות מסתוריות. בעקבות מותו הפיתאומי של האצ'ינס הלהקה הפסיקה להופיע במשך שנה.

ב־2005 השתתפו חברי הלהקה בתוכנית ריאליטי בה נבחנו זמרים שונים לתפקיד הסולן הבא של הלהקה. בסוף התוכנית נבחר הזמר הקנדי ג'י.די פורטשיון כסולן החדש של הלהקה, עד שעזב באוגוסט 2011. אותו החליף Ciaran Gribbin שנהיה לסולנה הרביעי של הלהקה מראשית דרכה.

בנובמבר 2012 הודיעה הלהקה על פירוקה.

== אלבומי אולפן ==

{| class="wikitable"
! שנה
! אלבום
|-
|align="center" | 1980
|align="left" valign="top"| INXS 
|-
|align="center" | 1981
|align="left" valign="top"| Underneath the Colours 
|-
|align="center" | 1982
|align="left" valign="top"| Shabooh Shoobah 
|-
|align="center" | 1984
|align="left" valign="top"| The Swing 
|-
|align="center" | 1985
|align="left" valign="top"| Listen Like Thieves 
|-
|align="center" | 1987
|align="left" valign="top"| Kick 
|-
|align="center" | 1990
|align="left" valign="top"| X 
|-
|align="center" | 1992
|align="left" valign="top"| Welcome to Wherever You Are 
|-
|align="center" | 1993
|align="left" valign="top"| Full Moon, Dirty Hearts 
|-
|align="center" | 1997
|align="left" valign="top"| Elegantly Wasted 
|-
|align="center" | 2005
|align="left" valign="top"| Switch 
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות רוק אוסטרליות
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה הבריטית
קטגוריה:שישיות מוזיקליות
קטגוריה:זוכי פרס המוזיקה העולמי: אגדת מוזיקה
קטגוריה:להקות שהתפרקו בשנת 2012
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV: אישים
קטגוריה:להקות גל חדש
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1979
עוזי ויזל

עוזי וִיזֶל (1926 - 17 בינואר 2019) היה צ'לן ישראלי - אוסטרלי, פרופסור באקדמיה למוזיקה על שם רובין בתל אביב.

==קורות חיים==
המכביה ה-3, קיץ 1950]]
ויזל נולד בתל אביב. למד נגינה בצ'לו מגיל תשע. למד בתיכון חדש. הצטרף לפלמ"ח ושרת במלחמת העצמאות בחטיבת הראל.
בנעוריו היה מדריך ספורט ונמנה עם נבחרת ישראל בכדורעף.
לצד לימודיו ב למד פיזיקה ומתמטיקה ב.
למד בבית הספר למוזיקה ג'וליארד בניו יורק אצל הצ'לן היהודי־האמריקאי הנודע ברנרד גרינהאוס. לאחר מכן השתלם אצל פבלו קזאלס בצרפת.
לאחר שובו לישראל לימד תחילה באולפן למוזיקה בקיבוץ עין חרוד והופיע כסולן עם תזמורות וברסיטלים ברחבי העולם. חלק חשוב ברפרטואר שלו הוקדש למוזיקה קלאסית מתקופת הבארוק וכן ליצירות מן המאה ה-20, בהן קונצ'רטו של בריו, שאת הגרסה החדשה שלו ביצע לראשונה במילאנו בניצוח המלחין וקונצ'רטי של ליגטי, לוטוסלבסקי ואחרים.
ב-1960 נמנה עם מייסדי "רביעיית תל אביב", רביעיית כלי מיתרים.
עוזי ויזל היה תומך נלהב במוזיקה ישראלית והרבה לבצע בנגינת בכורה ולהקליט יצירות של מלחינים ישראלים, הן קונצ'רטי והן יצירות סולו, שרבות מהן נכתבו למענו והוקדשו לו. בין השאר ניגן והקליט יצירות משל יוסף טל - קונצ'רטו לצ'לו, קונצ'רטו כפול לכינור וצ'לו, קונצ'רטו לצ'לו ומיתרים, יצירות סולו שנכתבו במיוחד בשבילו ודרמה-מונולוג לזמרת סופרן וצ'לו.

במהלך הקריירה שלו הופיע עם אמנים ידועי שם, בהם דניאל בארנבוים, יצחק פרלמן, פנחס צוקרמן, יהודי מנוחין, לוקס פוס, זובין מהטה ואחרים. במשך למעלה מ-30 שנה הופיע והקליט ברחבי העולם עם רביעיית תל אביב, רביעיית מיתרים שנמנה עם מייסדיה.

בשנים 1982–1984 היה המנהל המוזיקלי של התזמורת הקאמרית הקיבוצית. בשנים 1965–1997 כיהן כפרופסור מן המניין באקדמיה למוזיקה על שם רובין של אוניברסיטת תל אביב, והעמיד תלמידים זוכי פרסים בתחרויות בינלאומיות, סולני קונצרטים ורסיטלים, חברים בהרכבים קאמריים, צ'לנים ראשונים בתזמורות ומורים.

הוזמן לכהן כפרופסור אורח באוניברסיטאות בגרמניה, בארצות הברית ובאוסטרליה ולהגיש כיתות אמן ברחבי תבל. היה המנהל המוזיקלי של הרכבי המוזיקה הקאמרית בפסטיבל הנוער הבינלאומי בביירוית ובאקדמיית הקיץ ברדולפצל שבגרמניה בשנים 1993–2008. הוזמן לעיתים קרובות לשבת בחבר השופטים בתחרויות בינלאומיות, בין השאר בתחרות רוסטרופוביץ' בפריז.

נישא לנבלנית אביבה לוסטיג-ויזל, בתה של הפסנתרנית עליזה (אליס) שמוּקלֶר-הֶס, אלמנתו של המלחין והפסנתרן משה לוסטיג (1922–1958) וגיסתו של הבמאי היי קיילוס.
בנם, ארנן ויזל,; הוא פסנתרן בעל שם, והוא הרבה לנגן ולהופיע ביחד עם אביו. שימש כמורה לפסנתר ב.

מאז 1998 ועד מותו התגורר עם משפחתו בסידני שבאוסטרליה ועסק בנגינה ובהוראה בקונסרבטוריון למוזיקה של סידני .

נפטר ב-17 בינואר 2019.

== פרסים ואותות הוקרה ==
* 1953 – פרס פיאטיגורסקי, ארצות הברית
* 1957 – תחרות בינלאומית מוסקבה
* 1961 – התחרות הבינלאומית פבלו קזאלס
* 1975 – הפרס המיוחד של "המבצע הטוב ביותר" מטעם המועצה הישראלית לתרבות ואמנות
* 1996 – תואר "אביר הצ'לו" מאת אוניברסיטת אינדיאנה "על תרומותיו האוניברסליות כמבצע ומורה לצ'לו"
* 2007 – פרס על מפעל חיים מאת ממשלת ישראל

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צ'לנים ישראלים
קטגוריה:חיילי צה"ל במלחמת העצמאות
קטגוריה:שחקני כדורעף ישראלים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מוזיקה
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לאוסטרליה
קטגוריה:פסנתרנים יהודים אוסטרלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2019
בולדוג צרפתי

בולדוג צרפתי הוא גזע של כלבים קטנים. שמו מעיד, לכאורה, שצרפת היא מדינת המקור, אך לאמריקאים ולבריטים היה ככל הנראה תפקיד גדול יותר בפיתוח הגזע.

בין התאוריות על המקור המדויק של הבולדוג הצרפתי, הסברה הנפוצה ביותר היא שבאמצע המאה ה-19 אורגות צרפתיות מאנגליה לקחו בולדוגים קטנים יחד איתן, כשחיפשו עבודה בצרפת. בקהילות החקלאיות בצפון צרפת בהן האורגות התיישבו, הבולדוגים הקטנים נעשו מאוד פופולריים כלוכדי חולדות ובני משפחה נאמנים והם החלו להתרבות. הבולדוגים הקטנים הללו היו, למעשה, "פגם בייצור" של מגדלי הבולדוגים המבוססים באנגליה, שהיו יותר משמחים למכור את הדוגמאות הקטנות של הגזע שלהם לחובבי הגזע ה"חדש" באנגליה. זה היה נכון במיוחד עבור הגורים עם אוזני ה"טוליפ" שצצו מדי פעם בין גורי הבולדוג. את הבולדוגים הצרפתיים גידלו במקור כלוכדי חולדות, אך מגדלים אותם בעיקר בתור כלבי שעשוע.

כאשר הבולדוגים הקטנים החדשים נעשו פופולריים בצרפת, הם התחבבו על יפיפיות הלילה הצרפתיות, ה־"Belles de nuit". סיבה אחת לכך היא שכאשר טיילו הפרוצות, המראה האקזוטי של הכלבים משך תשומת לב לבעליו, ונתן ללקוחות פוטנציאלים סיבה להתחיל לשוחח איתם. סיבה נוספת היא שהגזע הצייתן היה מסתפק בנמנום למספר רגעים כשהובא לחדרי מלון, מבלי לעורר מהומות. חוקרי גזעים עדיין לפעמים יכולים להעלות גלויות צרפתיות מפורסמות החושפות תמונות של זונות צרפתיות כמעט ערומות מצולמות עם הבולדוג הצרפתי שלהן. התחושה של הפרסום שהעבירה הבעלות של הכלבים הקטנים ייצרה דרך אופנתית לבעלי האמצעים להתרברב בכמה נועזים הם יכולים להיות, ובמהרה הם נעשו הפייבוריטים של החוג ה"אמנותי" בכל אירופה.

בתמונות מאותה תקופה הצטלמה משפחת המלוכה הרוסית יחד עם הבולדוגים הצרפתיים שלה. הם ייבאו כמה מהכלבים שלהם מצרפת. חובבים מפורסמים אחרים כללו את טולוז לוטרק, הסופרת קולט, ואדוארד השביעי, מלך הממלכה המאוחדת. בולדוג צרפתי, שהיה מבוטח, באותו זמן, בסכום העצום של 750 דולר, היה על סיפונה של הטיטניק מוכת הגורל.

לולא ההשפעה של החובבים האמריקאים המסורים של אותה מאה, הגזע לא היה מתפתח; הם שארגנו את מועדון הבולדוג הצרפתי הראשון בעולם, והם היו אלו שהתעקשו שאוזני העטלף המשויכות כיום לגזע היו מתאימות. עד אז, הבולדוג הצרפתי הוצג הן עם אוזני העטלף והן עם אוזני הורד.

בולדוג צרפתי הוא כלב פחוס ושרירי עם פרווה חלקה, אף "סולד" ומבנה עצמות מוצק. המראה הפיזי שלהם מאופיין ב"אוזני העטלף" הרחבות בבסיס ומעוגלות בקצה. זנבותיהם קצרים מטבעם, לא חתוכים, הם ישרים או מפותלים אך לא מסולסלים.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:הקבוצה התשיעית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה השביעית של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה השישית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:גזעי כלבים
סם ומקס

סם ומקס (באנגלית: Sam & Max) היא סדרת קומיקס סאטירית אמריקנית מאת סטיב פורסל שפורסמה לראשונה בשנת 1987.

סטיב פורסל ביסס את הסדרה על פי קונספט אותו פיתח אחיו הצעיר בילדותו. הוא פרסם מספר רצועות קומיקס של הסדרה לאורך שנות השמונים בעיתונים שונים בארצות הברית. רוב רצועות הקומיקס הללו לוקטו בהמשך למהדורה מיוחדת בשם "The Collected Sam & Max: Surfin' The Highway" שיצאה לאור בשנת 1995.

בעקבות הצלחת סדרת הקומיקס הופקו לאורך השנים גם סדרה מצוירת וסדרת משחקי מחשב אשר עלילתם התבססה על עלילת סדרת הקומיקס.

== תקציר העלילה ==
עלילת הקומיקס מתמקדת בצמד הבלשים הפרילנסרים סם ומקס, כלב וארנב דמויי אדם. הצמד גר ועובד בעיר ניו יורק, אך לעיתים קרובות מרבה לנסוע למקומות אקזוטיים שונים בארצות הברית ובעולם כמו ניו אורלינס, מצרים, ישראל ואפילו לירח. הצמד נוהג במכונית מסוג "DeSoto Adventurer" מודל 1960 בה הם נוסעים לכל מקום (כולל לירח). הטכניקות בהם הצמד משתמש לצורך מאבק בפשע כרוכות לעיתים רבות בשימוש באלימות קיצונית.

== הדמויות הראשיות ==
* סם - כלב דמוי אדם קר רוח וגבוה אשר עובד כבלש פרטי. סם לובש חליפה כחולה וכובע פדורה. סם נוטה לאבד את קור רוחו רק לעיתים רחוקות ומסוגל להגיב במצבים קיצוניים בדרך כלל באופן רגוע ושקול. אף על פי כן, כאשר הוא כן מתרגז, סם נוטה להגיב באופן אלים למדי. במקרים הללו, מקס יהיה זה אשר בדרך כלל ינסה להרגיע אותו ולמנוע ממנו לפעול מתוך כעס.
* מקס - ארנב דמוי אדם נמוך קומה, היפראקטיבי ופסיכוטי אשר עובד כבלש פרטי. מקס מפיק הנאה רבה מאלימות ונוטה בדרך כלל להעדיף שימוש באלימות על מנת לפתור בעיות.

== מדיות נוספות בזיכיון ==
=== משחקי וידאו ===
* 1993: סם ומקס מתגלגלים בדרכים - משחק הרפתקאות מבית לוקאס ארטס.
* 2006: Sam & Max Save the World - סדרת משחקי הרפתקאות מבית Telltale Games.
* 2007: Sam & Max Beyond Time and Space - סדרת משחקי הרפתקאות מבית Telltale Games.
* 2010: Sam & Max The Devil's PlayHouse - סדרת משחקי הרפתקאות מבית Telltale Games.
* 2021: Sam & Max: This Time It's Virtual

=== סדרת הטלוויזיה === 
בשנת 1997 עובדה סדרת הקומיקס לסדרת אנימציה עבור רשת פוקס. את 24 פרקי הסדרה הפיקו אולפני האנימציה הקנדיים "Nelvana". כל פרק היה באורך עשר דקות בערך, ולעיתים שודרו שני פרקים ברצף. הפרק הראשון בסדרה שודר ב-4 באוקטובר 1997. הפרק האחרון בסדרה שודר ב-25 באפריל 1998. במרץ 2008 יצאה הסדרה במארז DVD.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:רצועות קומיקס
קטגוריה:סדרות משחקי וידאו
קטגוריה:זיכיונות: סרטים וסדרות
קטגוריה:דמויות מתוך קומיקס
קטגוריה:בעלי חיים בקומיקס
קטגוריה:כלבים בתרבות
קטגוריה:ארנבים בתרבות
*
אוטן

אוטן (בצרפתית: Autun) היא עיר במחוז סון ולואר בחבל בורגון-פראנש-קונטה בצרפת.
העיר נוסדה בשם "אוגוסטודום" בתקופת האימפריה הרומית המוקדמת. העיר אוטן הייתה הנקודה המזרחית ביותר באירופה אליה הגיעו כיבושי בית אומיה.

==גאוגרפיה==
העיר מתנשאת מעל קצהו הדרומי של שקע גאולוגי המכונה "אגן אוטן". גובה העיר: 280 - 642 מטר מעל פני הים. היא מוקפת בחורש טבעי מצפון, בהרי מורוון ממערב, וביער הלאומי של פלנואה מדרום. אדמת אוטן עשירה בפחם, בפחמימנים ובפצלי שמן.

==היסטוריה==
העיר נמצאת במרחק של 25 קילומטרים מהעיר הגאלית הקדומה ביברקט, אשר נזנחה כמה שנים לאחר הכיבוש הרומי של גאליה. העיר אוגוסטודונום (מכאן השם אוטן) נוסדה בתקופת הקיסר אוגוסטוס הייתה מפורסמת בשל בתי הספר לרטוריקה שלה. מתקופה זו שרדו חומות העיר, שעריה והתיאטרון הרומאי. ב-22 באוגוסט 725 נפלה העיר בידי ח'ליפה בית אומיה אחרי שאמיליין, שהיה בישוף העיר, נהרג בקרב.
אוטן הפכה לנקודה המזרחית ביותר של התפשטות בית אומיה באירופה. אך ב-732 נאלצו כוחות בית אומיה לסגת אל חצי האי האיברי אחרי שנוצחו בקרב טור על ידי קרל מרטל. ב-888 רישאר, רוזן אוטן הפך לדוכס הראשון של דוכסות בורגונדיה. בימי הביניים הייתה העיר מקום עלייה לרגל כדי לראות את שרידיו של הקדוש לזרוס.

נפוליאון בונפרטה ואחיו ז'וזף ולוסיאן למדו בבית הספר התיכון של אוטן החל ב- 1779. במלחמת צרפת–פרוסיה שימשה העיר כמטה של ג'וזפה גריבלדי שעמד בראש צבא מתנדבים שתמך בצרפת. במלחמת העולם השנייה אוטן שוחררה ב-9 בספטמבר 1944 על ידי כוחות מבצע דרגון.

==כלכלה==
ניצול פצלי השמן החל ב-1824, ומאז 1837 הופק מהם דלק נוזלי ששימש לתאורה. ניצולם נמשך עד 1957 למרות התחרות מצד מוצרי הנפט. ענף התיירות מבוסס על קתדרלת אוטן ועל שרידי האדריכלות הרומאית. הגן הטבעי האזורי של מורוון, הנמצא בסמוך לעיר, מושך נופשים ומטיילים. תעשיית רהיטים עושה שימוש בעצי יער וחורש תוך התחשבות בצרכים האקולוגיים. קיימת גם תעשיית מוצרי עור.

==אתרי תיירות==
* קתדרלת אוטן (סן לזאר), שנבנתה בסגנון אדריכלות רומנסקית, נחשבת למונומנט לאומי בצרפת.
* חומות העיר ושעריה ששרדו מן התקופה הרומאית. ניתן לטייל לאורך החומות.
* התיאטרון הרומאי ששרד בצורתו המקורית.
* מקדש יאנוס מן המאה הראשונה לספירה. שרדו ממנו קירות גבוהים עם חלונות המתנשאים מעל השדות שבסביבת העיר.
* הגן הטבעי האזורי של מורוון.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:בורגון: ערים
קטגוריה:צרפת: אתרים ארכאולוגיים