OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חבורה מוצגת סופית

בתורת החבורות, חבורה מוצגת סופית (מ"ס) היא חבורה שיש לה הצגה עם מספר סופי של יוצרים ומספר סופי של יחסים. חבורה כזו אפשר לראות כאוסף המילים בקבוצה סופית של אותיות, בכפוף למספר סופי של תנאים המגדירים אלו מילים שקולות זו לזו.

== סימון ==
סימון מקובל ושימושי לחבורה מוצגת סופית הוא <math>\langle S \mid R\rangle</math> כאשר <math>S</math> היא קבוצת יוצרים ו-<math>R</math> קבוצה של יחסים. לדוגמה את החבורה הציקלית מסדר <math>n</math> ניתן לכתוב כ-<math>\mathbb{Z}_n = \langle a \mid a^n = 1\rangle</math>.

== חבורות נוצרות סופית ==

חבורות מוצגות סופית מהוות מחלקה חשובה של חבורות נוצרות סופית, אבל לא כל חבורה נוצרת סופית אפשר להציג באופן סופי. יש רק אָלֶף אֶפֶס חבורות מ"ס, לעומת אלף חבורות נוצרות סופית. משום כך, "כמעט כל" חבורה נוצרת סופית אינה ניתנת לתיאור באמצעות מספר סופי של יחסים. תוצאות אלה הוכיח ב-1937 B.H. Neumann, שגם נתן את הדוגמה המפורשת הראשונה לחבורה נוצרת סופית שאינה מ"ס.

לפי "משפט השיכון של Higman", חבורה נוצרת סופית אפשר לשכן בחבורה מוצגת סופית, אם ורק אם יש לה הצגה רקורסיבית.

== ההגדרה ==

מתברר שהתנאי על סופיות מספר היחסים אינו תלוי בבחירת היוצרים: אם <math>G</math> חבורה מוצגת סופית, אז לכל קבוצת יוצרים סופית של <math>G</math> קיימת קבוצת יחסים סופית המגדירה את החבורה. קיומה של הצגה סופית היא תכונה גאומטרית: כל חבורה שהיא קוואזי-איזומטרית לחבורה מוצגת סופית, מוצגת סופית בעצמה.

== דוגמאות עיקריות ==

כל הרחבה של חבורה מ"ס בחבורה מ"ס היא מ"ס בעצמה. כל חבורה נילפוטנטית נוצרת סופית היא מ"ס. יתרה מזו, כל חבורה פולי-ציקלית נוצרת סופית היא מ"ס. מאידך, יש חבורות פתירות נוצרות סופית, שאינן מ"ס.

החבורה היסודית של כל יריעה חלקה קומפטית היא מ"ס. ולהפך: כל חבורה מ"ס היא החבורה היסודית של יריעה קומפקטית חלקה כלשהי מממד 4.

כל סריג בחבורת לי ממשית קשירה הוא מ"ס. לעומת זאת, החבורה 
<math>\operatorname{SL}_3(\mathbb{F}_q[t])</math> אינה מ"ס לכל חזקת ראשוני <math>q</math>. החבורות 
<math>\operatorname{SL}_n(\mathbb{F}_q[t])</math>, 
<math>n \geq 4</math>, כן מוצגות סופית.

== תכונות ==

אם <math>H</math> תת-חבורה מאינדקס סופי של חבורה <math>G</math>, אז אחת מהן מ"ס אם ורק אם השנייה כזו. התהליך לחישוב היחסים של <math>H</math> מתוך היחסים של <math>G</math> נקרא אלגוריתם ריידמייסטר-שרייר. 

בחבורות מוצגות סופית פשוטות, בעיית המילה פתירה. כך גם בכל חבורה מוצגת סופית שהיא residually finite; לעומת זאת יש חבורות נוצרות סופית עם הצגה רקורסיבית שהן residually finite אבל בעיית המילה בהן אינה פתירה.

=== החבורה המוצגת-סופית האוניברסלית ===

קיימת "חבורה מוצגת סופית אוניברסלית", שהיא חבורה מוצגת סופית, שכל חבורה מוצגת סופית איזומורפית לתת-חבורה שלה. יש גם חבורה מוצגת סופית שכל חבורה עם הצגה רקורסיבית משוכנת בה (Higman, 1961).

== הדרגה וה'חיסרון' ==

הדרגה של חבורה מוצגת סופית שווה למספר היוצרים הקטן ביותר האפשרי עבורה. ידוע (Higman-Neumann-Neumann 1940) שכל חבורה מוצגת סופית אפשר לשכן בחבורה עם שני יוצרים ואותו מספר יחסים. החיסרון (deficiency) של חבורה מוצגת סופית הוא, לפי ההגדרה, ההפרש הגדול ביותר האפשרי בין מספר היוצרים למספר היחסים שלה. כל החבורות בעלות חיסרון חיובי הן אינסופיות. כל חבורה בעלת חיסרון > 1 מכילה עותק של החבורה החופשית על שני יוצרים.

== לקריאה נוספת==

<div style="direction: ltr;">
* Pierre de la Harpe, Topics in Goemtric Group Theory.
</div>

קטגוריה:תורת החבורות
ארכיאולוגיה כהרפתקה

הספר ארכיאולוגיה כהרפתקה מספר את התפתחות הארכאולוגיה מספורי תיירים ומחפשי אוצרות הרפתקנים ועד הפיכת הארכאולוגיה למדע. הספר, מאת ד"ר בריאן מ' פאגן, יצא לראשונה בשנת 1985 בשם The Adventure of Archaeology ב-260,000 עותקים, בהוצאת נשיונל ג'יאוגרפיק. תרגום לעברית, יצא לאור בשנת 1990 בהוצאת ספרית מעריב. הספר הודפס בפורמט אלבומי, והוא כולל שפע של תמונות. הספר הוא חלק מסדרת ספרי מדע פופולרי בפורמט דומה, שבה נכללו גם "פלאי ההנדסה" ו"מגלים וממציאים". 

פאגן הוא ארכאולוג המנסה להביא לקוראים בספרו זה את החוויה של חיפוש ממצאים עתיקים שקיבלה תאוצה בעיקר במאה ה-19, כאשר הרפתקנים שונים נסעו ברחבי העולם בחיפוש אחר ממצאים מעניינים. הם לא התעניינו באתרים עצמם, איך חיו האנשים בעבר, כל שרצו הוא ממצא מעניין אותו יוכלו למכור בכסף רב לאספנים ומוזיאונים ברחבי העולם. הספר גם מספר איך במשך הזמן, השתנתה המגמה, הוקמו אגודות שונות במדינות שונות כגון אנגליה, גרמניה, צרפת ועוד אשר התחילו לשים את הדגש על המחקר. האגודות מימנו חפירות ארכאולוגיות של אנשי מדע. הספר מביא גם את הסיפורים שמאחורי הקלעים, ובשפה קולחת מספר את סיפורה של הארכאולוגיה מתחילתה כאשר כומר בריטי חשף במאה ה-18 31 תלי קבורה ביום אחד, ועד לימינו אלה כאשר נדרשים מספר שבועות כדי לחפור מטרים ספורים בתל עתיק, וחודשים ושנים כדי לשמרם, לחקור את הממצאים ולפרסם אותם.

==פרקי הספר==
* מבוא
* ראשיתה של הרפתקה
* ציידי האוצרות
* חיפוש אחר הערים הקבורות – ערי מסופוטמיה, מצרים העתיקה, פרס, פומפי
* משעשוע למדע - ההתפתחות שחלה בארכאולוגיה, סיפורי חובבי הארכאולוגיה הראשונים, עד להפיכת התחביב למדע מוכר.
* קברים, כתובים ושלל – חשיפת טרויה, ז'אן-פרנסואה שמפוליון, התפתחות האגיפטולוגיה, צ'ארלס וילסון בארץ ישראל
* בעקבות התושבים הראשונים של אמריקה
* להשליט סדר בזמן – חפירותיו של פלינדרס פיטרי במצרים, חפירותיו של ג'ון פיטרס בניפור וזיהוי תרבות שומר במסופוטמיה., חשיפת לוחות בכתב יתדות, חשיפת התרבות המיקנית ועוד
* מבט חדש על העולם החדש - סיפור החפירות הארכאולוגיות במקסיקו תרבות האצטקים, דרום ארצות הברית כגון תרבות אנאסאזי ועוד
* מדענים בשדה - שיטות העבודה בחפירה ארכאולוגית - סיפורן של חפירות
* מתי היכן ומדוע - שימוש בשיטות חדשות לגילוי אתרים ארכאולוגים
* ספינות טרופות, ערים טבועות - הפרק מתרכז בארכאולוגיה ימית ומספר כיצד התחיל פרק זה בארכאולוגיה, סיפורו של ז'אק קוסטו, וסיפור החפירה של ספינות שונות
* אל קצות התבל והזמן - הארכאולוגיה העוסקת באדם הקדמון, סיפורו של לואיס ליקי וארכאולוגים נוספים.
* העתיד של העבר
===נספחים===
* טבלת שלוש מאות שנה של תגליות בחלוקה לפי יבשות, בשנים 1985-1700
* טבלת לוח של תרבויות העולם בחלוקה לתקופות ויבשות.
* ביבליוגרפיה
* רשימת איורים
* מדגם מיצג של מוזיאונים ברחבי העולם כולל ממצאים ייחודיים בכל מוזיאון
* רשימה מצומצמת של חפירות ארכאולוגיות המחפשות מתנדבים
* מפתח

קטגוריה:ספרי ארכאולוגיה
קטגוריה:ספרי היסטוריה
קטגוריה:ספרי 1985
קטגוריה:ספרי ספריית מעריב
זינה קלאי-קלייטמן

זינה קלאי-קלייטמן היא דיפלומטית ישראלית בדימוס. כיהנה כשגרירת ישראל באוקראינה ובקרואטיה.

== ביוגרפיה ==
קלאי-קלייטמן נולדה בקישינב (כיום בירת מולדובה, בעבר חלק מברית המועצות). אביה היה מהנדס ואימה עובדת טקסטיל.

לאחר שסיימה את לימודי התיכון עלתה לישראל ולמדה מדעי המדינה באוניברסיטה העברית, עם התמחות בסובייטולוגיה. את הקריירה הדיפלומטית שלה החלה בשנת 1986.

==תפקידים שמילאה==
* 1995–1998 – יועצת בשגרירות ישראל ברוסיה.
* 1998–2001 – סגנית מנהל מחלקת אירופה ואסיה במשרד החוץ.
* 2001–2005 – יועצת במשלחת ישראל לאו"ם.
* 2005–2007 – עובדת בחטיבת התפוצות במשרד החוץ.
* 2007–2011 – שגרירת ישראל באוקראינה<ref></ref>.
* 2014–2018 – שגרירת ישראל בקרואטיה<ref></ref>.

=== כשגרירה באוקראינה ===
בשנת 2009 נערכה ביקורת של משרד מבקר המדינה על התנהלות לשכת הקשר נתיב. קלאי-קלייטמן מסרה לעורכי הביקורת כי השיבושים בקשר שבין שליחי משרד החוץ בשגרירות ישראל בקייב לבין שליחי נתיב נבעו מ"היעדר הסדרה ברורה בכל הקשור לכפיפויות, שאינו מחייב את נציגות נתיב לדווח לה או לתאם את הפעילות עם השגרירות", אך דו"ח המבקר בנושא התפרסם רק ב-2013, לאחר סיום תפקידה.<ref></ref>

בשנת 2010, בעת שכיהנה כשגרירת ישראל באוקראינה נבחרה קלאי-קלייטמן לרשימה השנתית של 10 הנשים הזרות שלהן ההשפעה הרבה ביותר באוקראינה של השבועון האוקראיני "פוקוס", הנחשב לאחד המובילים במדינה. בין הנימוקים לבחירתה היו פועלה של קלאי-קלייטמן "להביא לסיומו את פרויקט ביטול האשרות בין אוקראינה לבין ישראל, דבר שמצפים לו 70 אלף תיירים, וכן אוקראינים רבים שקרוביהם וחבריהם התיישבו במולדתם ההיסטורית", אך גם "הסגרות עבריינים לאוקראינה. קייב מעוניינת בפושעים נמלטים רבים השוהים כעת בארץ הקודש"

באוקטובר 2010 נבחר ראובן דינאל להחליפה בתפקיד<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שגרירות ישראל
קטגוריה:שגרירי ישראל בקרואטיה
קטגוריה:שגרירי ישראל באוקראינה
קטגוריה:עובדות משרד החוץ
קטגוריה:ישראליות ילידות ברית המועצות
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו במאה ה-20
קטגוריה:ישראלים שנולדו במאה ה-20
שליו כחול

שליו כחול (וכן, שליו אפריקאי כחול; שם מדעי: Coturnix adansonii) הוא מין של עוף קטן עד בינוני ממשפחת הפסיוניים (סוג: Coturnix). נצפה ביחידים, בקבוצות משפחה קטנות, או בלהקות גדולות.

== מבנה ==
*גובה 14-16.5 ס"מ.
*משקל כ-47 גרם.
*אורך כנף 78–82 מ"מ לזכרים ו- 80–84 מ"מ לנקבות.
*אורך הזנב 26–32 מ"מ לזכרים ו- 29–31 מ"מ לנקבות.
*צבעים - הראש כחול שחור, המקור שחור, העיניים אדומות, הגרון כחול, הגב שחור והרגליים צהובות.
:הזכר מהודר יותר מן הנקבה.

== תפוצה ==
השליו הכחול הוא עוף נודד, שתפוצתו מסיירה לאון עד אתיופיה, דרומית לזמביה ומזרחית לקניה והוא נמנע מלקנן באזורים צחיחים.

== בית גידול ==
השליו הכחול חי בעיקר בכרי דשא ושדות, ליד נחלים או גופי מים אחרים, שם הוא ניזון מזרעי עשבים, חרקים, (כולל טרמיטים) ורכיכות, אותם הוא הורג טרם אכילתם.

== קינון ורבייה ==
השליו הכחול הוא עוף מונוגמי החי כל חייו עם בן זוג אחד, אך אינו טריטוריאלי. במהלך עונת הרבייה הזכר משמיע 3 שריקות, הראשונה בקול צווחני והשתיים לאחריה בקול רך. בקן הבנוי על הקרקע, ומדופן בקש ועלים, מטילה הנקבה 3–9 ביצים בצבע זית - חום כהה, בעלות קליפה מחוספסת השוקלות כ־4.5 גרם כל אחת. הקן ממוקם מתחת לשיח כדי להגן על האפרוחים, שהם מקבוצת עוזבי קן, מפני טורפים. האפרוחים בוקעים מהביצים לאחר כשבועיים וחצי.

==ראו גם==
*שליו
*שליו נודד

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.birdsinsa.com/birds/coturnixadansonii.htm Blue Quail - Coturnix adansonii], birds of Southern African
*Janice Pappas, [http://animaldiversity.ummz.umich.edu/site/accounts/information/Coturnix_adansonii.html blue quail], University of Mishigan Museum of Zoology

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1851
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ז'יל ורו
קטגוריה:טווסים
קטגוריה:אתיופיה: עופות
קטגוריה:עופות הסוואנה האפריקנית
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: עופות
מוג'תבא ח'אמנאי

סייד מוג'תבא חוסייני ח'אמנאי (בפרסית: سید مجتبی حسینی خامنه‌ای; נולד ב-1969) הוא בנו השני של המנהיג העליון של איראן עלי ח'אמנאי; נחשב לשמרן קיצוני.

למוג'תבא השפעה על אביו, ורבים מהשמרנים ובכללם מנהיגי משמרות המהפכה תומכים בו. עם זאת, סמכותו הדתית ומעמדו הפוליטי אינם מבוססים דיים, ויש הסוברים כי ייתקל בקשיים רבים אם ירצה להחליף את אביו.<ref>דורון פסקין, [https://www.calcalist.co.il/local/articles/0,7340,L-3770527,00.html מלחמת הגרעין האיראני האמיתית], מוסף כלכליסט</ref>

מוג'תבא תמך בנשיא איראן מחמוד אחמדינז'אד בבחירות שנערכו ב-2005 וב-2009, ויש הטוענים כי היה לו תפקיד מכריע בניצחונו של אחמדינז'אד בבחירות 2009, וכן בדיכוי האלים של ההפגנות לאחר הבחירות. במכתב פומבי שפרסם המועמד הרפורמיסטי מהדי כרובי הוא האשים את מוג'תבא כי היה שותף להונאה של זיוף הבחירות.

מוג'תבא נשוי לבתו של יו"ר המג'לס לשעבר גולאם-עלי חדאד-עאדל, הנחשב אף הוא לקיצוני מהקו השמרני הנוקשה.

על פי דיווח ברשת אל-ערביה, מוג'תבא נעצר בהוראת אביו בדצמבר 2011, בחשד שהיה מעורב בניסיון התנקשות בו.

בסוף 2011 הואשם מוג'תבא על ידי אחמדינז'אד כי היה מעורב במעילת ענק, בהיקף של מיליארדי דולרים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים איראנים
קטגוריה:אנשי דת איראנים
קטגוריה:משפחת חוסייני
קטגוריה:ילדי מנהיגי מדינות
קטגוריה:איראנים שנולדו ב-1969
אדם וחווה (קראנאך)

אדם וחווה, אלברכט דירר
אדם וחווה הוא כינוי ליצירת חיתוך עץ שיצר לוקאס קראנאך האב בשנת 1509, ביצירה מתוארים אדם וחוה לפני גירושם מגן עדן, חיתוך עץ זה הוא מהראשונים שנוצרו בתקופת הרנסאנס הצפוני. היצירה מוצגת במוזיאון ישראל בירושלים.

==פרשנות==
מן התימה של היצירה ניתן להניח כי הושפעה מתחריט הנחושת של אלברכט דירר "אדם וחוה", משנת 1504, אך בעוד שבתחריטו של דירר אדם וחוה ממוקמים במרכז התמונה, נמצאים באופן סימטרי זה לעומת זו ומתוארים כדמויות אידיאליות, בחיתוך העץ של קראנאך אדם וחווה נמצאים בתור פרט, כשחיות סובבות אותם, ואינם לבד.

שינוי נוסף הוא בתפקידן של החיות: אצל דירר נמצאות ארבע חיות המייצגות את ארבעת סוגי הליחה שהיו תחת שליטת האדם לפני חטאו: החתול מייצג את הכולירה, הארנב סנגוויני, השור פלגמטי, והדישון מלנכולי. אצל קראנאך החיות ממלאות את התמונה ומציפות אותה בפרטים.

אצל קראנאך רואים כי חוה היא זו העומדת והאקטיבית, בעוד אדם יושב ומצטייר כפאסיבי. זהו ביטוי לפרשנות הנוצרית, שלפיה חווה היא החוטאת העיקרית בחטא האדם הראשון.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.imj.org.il/imagine/collections/itemH.asp?table=combH&itemNum=206929 דף היצירה באתר מוזיאון ישראל ]
*[http://www.metmuseum.org/toah/ho/08/euwc/ho_19.73.1.htm דף על תחריט הנחושת "אדם וחווה" של אלברכט דירר מאתר מוזיאון המטרופוליטן, ניו-יורק]

קטגוריה:אדם וחוה
קטגוריה:אוסף מוזיאון ישראל
קטגוריה:הדפסי עץ
קטגוריה:ציורי התנ"ך
קטגוריה:יצירות המאה ה-16
קטגוריה:ציור של תקופת הרנסאנס
קטגוריה:בעלי חיים באמנות
סטראטון מלאמפסאקוס

סטראטון מלאמפסאקוס (Strato of Lampsacus, ביוונית: Στράτων בערך 335 - 269 לפנה"ס) היה פילוסוף יווני.

==ביוגרפיה==
הוא נולד בעיר למפסקוס (כיום העיר לפסקי שבקצהו הצפוני של מצר הדרדנלים בטורקיה). יש סבורים שהכיר את אפיקורוס שלימד בעיר זו ב-310 - 306 לפנה"ס. סטראטון למד בליקיאון באתונה ואחרי כן נסע לאלכסנדריה, שם שימש כמורה של תלמי השני, מלך מצרים ושל אריסטרכוס מסאמוס. הוא שב לאתונה אחרי מותו של תאופרסטוס שעמד בראש הליקיאון, ונבחר לשמש כיורשו. אחרי מות סטראטון ירש את מקומו ליקון מטרואס.

==תורתו==
אם כי עסק בעיקר במדעי הטבע, סטראטון התפרסם בשל רעיונותיו בדבר האלוהות, הנפש האנושית ומבנה היקום. הוא דחה את תורת אפלטון בדבר הישארות הנפש ואת רעיון קיומם של אלים מחוץ לעולם החומר. כמו דמוקריטוס ולוקיפוס לפניו, סטראטון חשב כי היקום מורכב מחומר ומאנרגיה וכי החומר שביקום מורכב מאטומים.

סטראטון היה אחד הפילוסופים הראשונים שעיצבו השקפת עולם אתאיסטית. לדעתו, לא אלוהים אלא הטבע הוא אשר יוצר ומקיים את כל הדברים. קיקרו דחה את דעתו של סטראטון שאמר כי העוצמה האלוהית מעוגנת בטבע, וכתב: "עלינו להזכיר לסטראטון כי הטבע הוא חסר רגשות." במכתבו ללוקולוס כתב קיקרו: "סטראטון הכחיש את הרעיון כי ללא אלוהים דבר לא היה קיים. הוא אמר שכל הדברים נוצרו על ידי הטבע באמצעות חלקיקים של חומר, בדומה לחלומותיו של דמוקריטוס. בכך הוא רצה לשחרר את אלוהים מתפקידו, ואותי מן הפחד ממנו."

תורתו של סטראטון הפכה לשם דבר במרוצת המאה השבע עשרה מפני הדמיון שבינה לבין הפנתאיזם של שפינוזה. רעיונותיו של סטראטון השפיעו על הפילוסוף והסופר הצרפתי פייר בל שכתב כי סטראטון נמנע מלייחס ליקום את מושגי הטוב והרע, חשב כי היקום אינו ישות חיה, וכי אין בנמצא כל עוצמה אלוהית מחוץ לטבע.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פילוסופים יוונים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-3 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4 לפנה"ס
התפוח (בית המקדש)

הערמת אפר על התפוח
התפוח היה מתחם במרכז מזבח העולה בבית המקדש. 

==מהות התפוח==
לפי הדעה המרכזית, התפוח היה ערימת אפר גדולה. לפי דעה זו, התפוח נקרא כך שנקרא כך משום שהיה תָּפוּחַ או משום שהיה נראה כתפוח גדול. 

בניגוד לדעה המקובלת, שהתפוח הוא ערימת האפר שהייתה בראש המזבח, קיימות דעות נוספות הרואות בתפוח חלק מהמזבח עצמו: 

לפי הראב"ד התפוח הוא טבלה מרובעת, שגודלה הוא 22 אמות רבועות בגובה אמה. לדעתו, ייתכן שטבלה זו הייתה מעוגלת בקרנותיה כדי להוסיף מקום למערכה. הדשן היה ניתן על גבי טבלה זו.<br />
גם בעל ספר החינוך סובר שהתפוח הוא מקום על גבי המזבח, אך הוא אינו מספק תיאור של מקום זה.<br />

יש מקשים על דעות אלה, לפיהן התפוח הוא חלק ממבנה המזבח, מדוע לא הוזכר התפוח במסכת מידות, במשנה המתארת בפירוט את מבנה המזבח. <br />

דעה נוספת בעניין היא דעתו של רבנו חננאל, הסובר שהתפוח הוא כלי שהיה מונח באמצע המזבח, ובתוכו הניחו את האפר.

==שימוש==
התפוח שימש כמאגר של אפר על גבי המזבח, שאליו העבירו בכל בוקר את האפר שנשאר מהמערכה הגדולה.

בתפוח השתמשו גם כמעין "פח אשפה" של מזבח העולה, למשל כאשר הקריבו קרבן כלשהו, זרקו אל התפוח את גיד הנשה, שאותו אסור להקריב.

==פינוי התפוח==
את התפוח פינו אל בית הדשן שמחוץ לבית המקדש בכל פעם שהיה צורך בכך.
בשלוש הרגלים לא היו מדשנים (מֵפַנִים) את התפוח. הסיבה לכך הייתה מפני שהדבר הראה "נוי למזבח", בכך שראו את ריבוי הקרבנות שהקריבו עליו.

===גודלו של התפוח===
על פי דברי המשנה, בזמן שלא פינו את התפוח הוא הגיע למידה של כשלוש מאות כור, לדעת רבא בתלמוד, המשנה נקטה בלשון גוזמה. יש שניסו לחזק את דברי רבא כי מדובר בגוזמה בעזרת חישוב מתמטי, שכן נפח של 300 כור שווה בערכו לכ- 117 ממ"ק. קוטרו של "תפוח" בנפח כזה, הוא 26.8 אמה, קוטר הגדול משטחו האפקטיבי של המזבח המתואר במסכת מידות שהוא 24 אמות רבועות. אמנם, נפח זה מתאים למידותיו של המזבח במקדש הורדוס כפי שמתואר על ידי יוסף בן מתתיהו (50x50 אמות), אך יש הסבורים כי דווקא המידות שמביא פלביוס בספרו הם המוגזמות ובלתי מדויקות.

== קדושתו של התפוח ==
חז"ל חלוקים בדבר קדושתו של אפר התפוח. רב סבר ש"אין מועלין בו", כלומר: מותר ליהנות מאפר התפוח ואין בכך מעילה, ואילו רבי יוחנן סבר ש"מועלין בו". מסביר התלמוד שהמחלוקת בין רב לרבי יוחנן היא לאחר שכבר תרמו את תרומת הדשן, אבל לפני שתרמו את תרומת הדשן, לדעת שניהם הנהנה מאפר התפוח הרי הוא מועל. רב סובר שמכיוון שכבר הורמה תרומת הדשן, נעשתה מצוות האפר ואין בו עוד קדושה, ולכן ניתן ליהנות ממנו מבלי שהדבר ייחשב מעילה. רבי יוחנן מסיק מכך שנדרשים בגדי כהונה להוצאת אפר התפוח שהאפר עדיין בקדושתו, ואין ליהנות ממנו.

==הערות שוליים==

קטגוריה:בית המקדש
אלים, קברים ומלומדים

אלים, קברים ומלומדים (בגרמנית: Goetter Graeber und Gelehrte) הוא ספר המספר את סיפורם של ראשוני הארכאולוגים, שנכתב על ידי הסופר הגרמני ק. וו. צראם. הספר (שהגדיר עצמו "הרומן של הארכאולוגיה") יצא לאור בגרמנית ב-1949, והציג לקהל הרחב היסטוריה פופולרית של מדע הארכאולוגיה בשפה סוחפת ובהירה, ובצירוף תמונות רבות, לוחות זמנים וטבלאות ארכאולוגיות. 

הספר היה לרב מכר עולמי, תורגם ל-28 שפות, ומכר למעלה מ-5 מיליון עותקים ברחבי העולם. הספר עודו בדפוס גם כיום. בעברית יצא הספר בשנת 1957, בהוצאת מ. ניומן, בתרגום ירוחם טולקס.

צראם היה, למעשה, עובד בית ההוצאה "ריבולט" בהמבורג בשם רמאק, שכתב בשם בדוי (שהוא היפוך אותיות שמו בגרמנית, ושינוי האות K ל-C), כפי הנראה על מנת לנסות ולנתק עצמו מספרי תעמולה נאצית שכתב בתקופת המלחמה.

הספר עוסק בתרבויות עתיקות שונות - תרבות יוון העתיקה, מצרים העתיקה ומסופוטמיה כמו גם בתרבויות מרכז אמריקה ודרום אמריקה. הוא מביא סיפורים ביוגרפיים קצרים של חלוצי הארכאולוגיה כהיינריך שלימאן, ז'אן-פרנסואה שמפוליון, פול-אמיל בוטה והווארד קרטר. 

הצלחתו של הספר הביאה לכך שהוא שימש כמודל לספרי מדע פופולרי רבים שבאו לאחריו, כמו גם בסיס לסרט הוליוודי משנת 1954 בשם "עמק המלכים" בו כיכבו כוכבי התקופה רוברט טיילור ואלינור פארקר.

==לקריאה נוספת==
* 

קטגוריה:ספרי ארכאולוגיה
קטגוריה:ספרי מדע פופולרי
בנים אינם בוכים

בנים אינם בוכים (באנגלית: Boys Don't Cry) הוא סרט דרמה אמריקאי עצמאי משנת 1999, המבוסס על סיפור חייו של ברנדון טינה, גבר טרנסג'נדר שנאנס ונרצח ב-31 בדצמבר 1993 על ידי חבריו, לאחר שנתגלה להם כי הוא סומן כנקבה בלידה. בסרט מככבת הילרי סוונק כברנדון טינה, וקלואי סביני כחברתו של ברנדון, לאנה טיסדל.

== עלילה ==
טינה ברנדון (הילרי סוונק) הוא גבר טרנסג'נדר שקרא לעצמו ברנדון טינה. ברנדון מסתבך עם בני משפחתה של הבחורה עמה יצא, לאחר שגילו שהוא טרנסג'נדר. לאחר מכן הוא מסתכסך עם דודו שאיתו הוא מתגורר, ולאחר הסתבכות עם החוק הוא בוחר לעבור לעיירה פולס סיטי.

במקום מגוריו החדש הוא מתיידד עם ג'ון לוטר (פיטר סארסגארד) ותום ניסן (ברנדן סקסטון), אסירים לשעבר, ועם ידידותיהם קאדס (אלישה גורנסון) ולאנה (קלואי סביני). הוא מפתח מערכת יחסים רומנטית עם לאנה, מבלי שהיא מודעת לכך שהוא טרנסג'נדר.

אולם, עברו של ברנדון משיג אותו, והוא נעצר לאחר שלא התייצב לדיון בבית המשפט בעיר מגוריו. לאנה משחררת אותו בערבות מהכלא, וכאשר היא שואלת אותו למה הוא הוכנס לאגף הנשים בכלא, ברנדון משקר לה וטוען שהוא אנדרוגינוס ושהוא עתיד לעבור ניתוח להתאמה מגדרית.

לוטר וניסן, ידידיה של לאנה, מגלים את עובדת היותו של ברנדון נקבה ואונסים אותו באכזריות. ברנדון מצליח להימלט מידיהם ולהגיש נגדם תלונה במשטרה. בנקודה זאת לוטר וניסן מחליטים לרצוח את ברנדון, ומבצעים זאת לאחר שמוצאים אותו במקום מחבואו.

== הצלחה ==
כיוון שמדובר היה בהפקה עצמאית והפצה מינורית, הייתה ההצלחה הקופתית של הסרט צנועה יחסית, אך הוא זכה לשבחי הביקורות ונחשב על ידי רבים ממבקרי הקולנוע לאחד הסרטים הטובים של שנת 1999.

הילרי סוונק, שגילמה בסרט את ברנדון טינה, זכתה על משחקה בפרס אוסקר לשחקנית הטובה ביותר. קלואי סבייני הייתה מועמדת לפרס אוסקר לשחקנית המשנה הטובה ביותר.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים שעוסקים במגדר
קטגוריה:סרטי להט"ב אמריקאיים
קטגוריה:טרנסג'נדר בקולנוע
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים אמריקאיים המבוססים על סיפור אמיתי
קטגוריה:אונס בקולנוע
קטגוריה:הומופוביה בתרבות ובאמנות
קטגוריה:יצירות זוכות פרס התקשורת של הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 1999
קטגוריה:סרטי 1999
פוארטו מדרין

פוארטו מדרין (בספרדית: Puerto Madryn; בוולשית: Porth Madryn) היא עיר נמל בפטגוניה הארגנטינאית, לחופו של מפרץ נואבו , מערבית לחצי האי ואלדס. בשנת 2001 התגוררו בה כ-58 אלף תושבים, והיא הייתה העיר השלישית בגודלה בפרובינציית צ'ובוט.

==היסטוריה==
פוארטו מדרין נוסדה ב-28 ביולי 1865 בידי 150 מהגרים ולשים. הם קראו לה על שמה של מדרין, חוותו של סר לאב ג'ונס-פרי, מדינאי ובעל אדמות שהיה מיוזמי ההתיישבות הוולשית בארגנטינה. היא נותרה בתחילה עיירה קטנה, אך חשיבותה גברה לאחר שב-1886 נחנכה מסילת הברזל שחיברה אותה עם העיר טרלאו והפכה אותה ואת הנמל שלה לשער הכניסה לצ'ובוט.

מעמדה של העיר דעך בשנות ה-50 וה-60 של המאה העשרים. בתקופה זו בוטלו פטורים שונים ממכס על יבוא דרך נמלה של העיר, וחברות הספנות נטשו אותה. בהמשך נסגר קו הרכבת לטרלאו, וגם תעשיית הטקסטיל ששגשגה בעיר לתקופה קצרה בשנות ה-60 עקב הקלות מס דעכה. תהליכים אלה גרמו לעזיבתם של תושבים רבים.

בשנות ה-70 השתנתה המגמה, עם הקמתו של מפעל אלומיניום, שהאיץ את התפתחותו של אזור תעשייה חדש בצפון העיר. אפשרויות התעסוקה החדשות הביאו לעיר תושבים חדשים, והעיר גדלה במהירות. במקביל, התבססה פוארטו מדרין כנקודת מוצא לתיירים המבקרים בשמורת הטבע שבחצי האי ואלדס, ולאורך חוף הים שלה הוקמה טיילת.

==כלכלה==
כלכלת העיר מבוססת על שלושה ענפים עיקריים: ייצור אלומיניום, דיג ותיירות. מפעל האלומיניום אלואר הוא הגדול בארגנטינה, והוא מעסיק כ-1,700 עובדים. תיירים המגיעים לעיר עושים זאת כדי לבקר בחצי האי ואלדס, לצפות בלווייתנים, לרחוץ בחופיה או ליטול חלק בפעילויות של ספורט ימי, ובפרט צלילה במימיו הצלולים של מפרץ נואבו.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

== ראו גם ==
* חצי האי ואלדס
* פונטה טומבה
* טרלאו

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.madryn.gov.ar/turismo/ingles/ מידע על העיר] 
* [http://www.bbc.co.uk/wales/history/sites/themes/society/migration_patagonia.shtml הוולשים בפטגוניה] מתוך אתר ה-BBC 

קטגוריה:צ'ובוט: ערים
קטגוריה:ארגנטינה: ערי חוף
קטגוריה:ארגנטינה: ערי נמל
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1865
STS-55

STS-55 הייתה המשימה ה-14 של הקולומביה וה-55 בתוכנית מעבורות החלל של נאס"א ששוגרה ב-26 באפריל 1993 ונמשכה קרוב לעשרה ימים. המטרה העיקרית הייתה ביצוע מחקרים בעזרת מערכת Spacelab D-2 הגרמנית.

== צוות ==
* מפקד המשימה: סטיבן נגל
* טייס: טרנס הנריקס
* מומחה למשימה: ג'רי רוס (Jerry L. Ross)
* מומחה למשימה: צ'ארלס פרקורט
* מומחה למשימה: ברנרד האריס (Bernard A. Harris Jr.)
* מומחה מטען: אולריך וולטר (Ulrich Walter)
* מומחה מטען: האנס שלגל (Hans Schlegel)

==תיאור המשימה==
בהתאם לתכנון שיגור המעבורת היה צריך להתבצע ב-22 במרץ. 3 שניות לפני השיגור רצף השיגור הופסק בעקבות גילוי בעיה טכנית. לאחר החלפת החלקים הפגומים השיגור הועבר ל-24 באפריל אך נדחה. 
מעבורת החלל קולומביה שוגרה מכן שיגור 39A במרכז החלל קנדי ב-26 באפריל 1993. הצוות היה אמור לבצע מחקרים בעזרת מערכת Spacelab D-2 הגרמנית. זה היה המשך של ניצול מערכת Spacelab D-1 בטיסת STS-61-A בשנת 1985. המערכת נבנתה על ידי המרכז הגרמני לחקר החלל ומספר מדינות תרמו להגדרת המחקרים. הצוות חולק ל-2 משמרות ועבד 24 שעות. חלק מהמחקרים היו המשך של מחקרים שבוצעו ב-Spacelab D-1 והיתר היו מחקרים חדשים. בסך הכל בוצעו 88 ניסויים בתחום פיזיקת נוזלים, תורת החומרים, מדעי החיים וטכנולוגיה. מעזרת המערכת צוות מרכז הבקרה בגרמניה לכד עצם שהיה בחלל בקרבת המעבורת.

הנחיתה בוצע ב-6 במאי במסלול נחיתה מס' 22 בבסיס חיל האוויר אדוארדס.

במהלך הטיסה מעבורת החלל קולומביה השלימה 100 ימים של טיסת בחלל.

== ראו גם ==
* משימות מעבורות החלל

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.nasa.gov/mission/sts-55/ המשימה באתר נאס"א]
* [http://www.spacefacts.de/mission/english/sts-55.htm תיאור המשימה]
* [https://historycollection.jsc.nasa.gov/JSCHistoryPortal/history/shuttle_pk/pk/Flight_055_STS-055_Press_Kit.pdf דיווח לעיתונות]
* [https://nss.org/space-shuttle-flight-55-sts-55-post-flight-presentation-video/ סרטון על המשימה]

STS-055
קטגוריה:1993 בארצות הברית
שליו סיני

ביצה של שליו סיני
שליו סיני המכונה גם שליו אסייתי כחול או שליו המלך (שם מדעי: Coturnix chinensis) הוא מין של עוף קטן עד בינוני ממשפחת הפסיוניים, (סוג: Coturnix). הוא הקטן ביותר מבין המינים בסוג שליו.

== מבנה ==
* גובה 8–10 ס"מ.
* משקל כ-25 גרם.
* אורך כנף 78–82 מ"מ לזכרים ו- 80–84 מ"מ לנקבות.
* אורך הזנב עד 25 מ"מ לזכרים ו- עד 29 מ"מ לנקבות.
* צבעים - הראש כחול שחור, המקור שחור, הפנים והגרון שילוב של שחור ולבן, החזה כחלחל אפור בהיר, הבטן אדום ערמוני, הגב כחול כהה והרגליים צהובות עד כתומות.
:הזכר מהודר יותר מן הנקבה שעיקר צבעה חום מנומר.

== תפוצה ==
השליו הסיני נפוץ בדרום-מזרח אסיה, בדרום אסיה ובאוסטרליה, כולל: הודו, סרי לנקה, הודו סין, איי הרפובליקה הסינית, חצי האי המלאי, איי אנדמן וניקובר, סומטרה וג'אווה.

== בית גידול ==
השליו הסיני חי על הקרקע באזורים לחים כמו גבולותיהם של אגמים וביצות, וליד שדות אורז אשר הוא אוכל את יבולם. כן ניזון השליו הסיני מחרקים, (כולל טרמיטים) ורכיכות, אותם הוא הורג טרם אכילתם.

== קינון ורבייה ==
השליו הסיני הוא עוף מונוגמי החי כל חייו עם בן זוג אחד. במהלך עונת הרבייה הזכר שהוא טריטוריאלי ביותר, משמיע 3 שריקות, הראשונה בקול צווחני והשתיים לאחריה בקול רך. בקן הבנוי על הקרקע, ומדופן בקש ועלים, מטילה הנקבה 6–12 ביצים בצבע זית – חום כהה, בעלות קליפה מחוספסת השוקלות כ-4.5 גרם כל אחת. הביצים גדולות מאוד יחסית לגופה של הנקבה המתקשה לכסות אותן בגופה בעת הדגירה. הקן ממוקם מתחת לשיח כדי להגן על האפרוחים, שהם מקבוצת עוזבי קן, מפני טורפים. האפרוחים בוקעים מהביצים לאחר כשבועיים וחצי. הזכר אינו מסייע באימון וגידול האפרוחים, לאחר כחודש האפרוחים מגיעים לבגרות ומתחילים להזדווג בינם לבין עצמם.

== בשבי ==
היופי והצבעוניות של השליו הסיני, גרמו לכך שהוא הפך לחיית מחמד מועדפת. המגדלים מחבבים את השליו הסיני גם עקב פוריותו הגדולה, והשטח הקטן שנדרש לו לשם מחייתו. זנים חדשים פותחו וכיום מגדלים בשבי מגוון של צבעים של עוף זה.
* כסוף – זהו הפיתוח הנפוץ ביותר ונוצותיו הם בגוונים שונים של אפור פסטל מואר. זן זה הופיע לראשונה כמוטציה טבעית, בבריטניה בשנת 1940.
* לבן – מדובר בצבע לבן אמיתי, ולא בהיעדר צבע (לבקן). לעיתים לעופות מזן זה יש נוצות צבעוניות, אך המגמה היא לפתח זן צח כשלג.
* אדום חזה – הראש והפנים שחורות עם פס לבן סביב העיניים. סינר אדום תלוי מן הגרון על כל החזה.
* אדום חזה כסוף – זן יפה ביותר עם ניגודים של הסינר האדום ורדרד על החזה, על רקע נוצות אפורות כסופות.
* קינמון – זן זה צבעו חום צהבהב כמו קינמון ועל כן בארצות הברית מכנים אותו בשם זה. באירופה הוא מכונה "פאון" (עופר) שכן צבעו מזכיר צבע של עופר איילים.
* כחול – נראה לבוש בסרבל אפור כחול.
* שחור – נראה כמו הכחול אך צבעיו כהים יותר.
* שנהב – צבעו בהיר יותר מזה של הכסוף ועל חזהו סינר אפור.
* פנינה – מזכיר את זן הקינמון אך הוא יותר בהיר ויש בו תערובת של צהוב עם חום בהיר.

==ראו גם==
* שליו
* שליו נודד

==קישורים חיצוניים==

* Janice Pappas, [http://animaldiversity.ummz.umich.edu/site/accounts/information/Coturnix_chinensis.html Chinensis Coturnix], University of Mishigan Museum of Zoology
* Katie Thear, [https://web.archive.org/web/20100603220506/http://www.blpbooks.co.uk/broad_leys_books/keeping_quail._extract.php KEEPING QUAIL], Broad Leys Publishing

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:טווסים
קטגוריה:סין: עופות
קטגוריה:אינדונזיה: עופות
קטגוריה:אוסטרליה: עופות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1766
כתובות ואדי אל-הול

כתובות ואדי אל-הול (בערבית وادي الهول, או כתובות ואדי אל-חול) הן שתי כתובות שנחקקו בסלעים, בוואדי הסמוך לפיתול קֶנָה של הנילוס, על אם הדרך בין הערים העתיקות תבאי ואבידוס (כיום בסביבת העיר לוקסור). עד כה התגלו שתי כתובות, המכילות 14 אותיות מהאלפבית הפרוטו-סינאי, הידוע גם כאלפבית הפרוטו-כנעני. אלו הן הכתובות העתיקות ביותר של אלפבית כלשהו, והן מתוארכות לשלהי הממלכה התיכונה במצרים, ראשית האלף ה-2 לפני הספירה.

כתובות ואדי אל-הול דומות מעט לכתב ההיראטי מהמאה ה-20 לפנה"ס, ככל הנראה טרם תקופת הממלכה התיכונה. הבלשן השמי פרנק מור קרוס (תלמידו של אולברייט) קבע כי הכתב שבכתובות אלה הוא האלפבית העתיק בעולם, וכתבים שמיים מאוחרים יותר כה דומים לו, עד שהביאו למסקנה שהשתלשלו ממנו.
==הגילוי==


==הכתב==
אותיות הכתובת זהות בחלקן לאותיות מהכתובת בסרביט אל-ח'אדם ולכתובות הפרוטו כנעניות, אולם חלקן דומות לכתב ההירוגליפי, מה שמעלה את ההשערה שכתב האלפבית התפתח מהכתבים ההירוגליפים.

ישנם חוקרים המאמינים כי כתב ואדי אל-הול הוא עדיין פרוטו-אלפבית, שחלק מאותיותיו משמרות את הלוגוגרפים ההיראטיים. למשל, הסימן נ, שנגזר גרפית מהירוגליף מצרי המסמל נחש (ועל כן שם הסימן היה "נחש"), היה יכול לשמש באחת משלוש שיטות:

* כאות פונטית אקרופונית לעיצור [n], כלומר הצליל הראשון במילה "נחש"
* כסימן-משמעות, המסמל את המילה "נחש" כולה
* כסימן רבוס רב-עיצורי (כלומר הסימן מייצג את צלילי המילה המקורית אך ללא משמעותה), למשל בצירוף האותיות "נת", שמייצג את המילה "נחשת", 'נחושת'.

עוד שריד של כתב החרטומים בפרוטו-אלפבית זה, לפי התאוריה, הוא שאת אותו צליל עשויים לייצג כמה סימנים שונים. למשל, כמה לוגוגרפים לסוגי נחשים שונים בכתב החרטומים (נחש, צפע) הצטמצמו לסימן אחד לכל סוגי הנחשים בפרוטו-אלפבית זה, אך הסימן המשיך לייצג כמה מילים. מקרה אחר יכול להתרחש כאשר מילה אחת בעלת כמה משמעויות (הומונימית) הפכה לאות אקרופונית, אך עדיין המשיכה לייצג את המילים השונות; כמו האות ס שייצגה את המילה הכנענית "סמך", שמשמעותה גם 'דג' (שמך) אך גם 'תמך'. מכשול נוסף על פענוח הכתב הוא ההנחה הסבירה שחלק מהאותיות אבדו טרם הגיעם אל הכתבים האחרים הידועים לנו.

==השפה==

==הכתובת הרוחבית (H)==
200px
הכתובת הראשונה היא כתובת רוחבית, והיא מסומנת ככתובת מס' 1 או (H). היא כתובה על הסלע, מימין לשמאל, והיא מונה 16 אותיות: .
==הכתובת האנכית (V)==
200px
הכתובת השנייה היא כתובת אנכית, והיא מסומנת ככתובת מס' 2 או (V). היא כתובה אף היא על סלע, והיא מונה 12 אותיות: .

==ראו גם==
* אלפבית פרוטו-כנעני
* הכתובות הפרוטו-סינאיות
* רשימה מלאה של כתובות פרוטו כנעניות

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
*Stefan Jakob Wimmer / Samaher Wimmer-Dweikat: The Alphabet from Wadi el-Hôl – A First Try, in: Göttinger Miszellen. Beiträge zur ägyptologischen Diskussion, Heft 180, Göttingen 2001, p. 107-111
*J. Darnell and C. Dobbs-Allsopp, et al., Two Early Alphabetic Inscriptions from the Wadi el-Hol: New Evidence for the Origin of the Alphabet from the Western Desert of Egypt, Annual of the American Schools of Oriental Research 2005.
*Hamilton, Gordon J, The origins of the West Semitic alphabet in Egyptian scripts (2006)</div>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

ואדי אל-חול
קטגוריה:מצרים: אתרים ארכאולוגיים
ק. וו. צראם

ק. וו. צראם (C. W. Ceram; 20 בינואר 1915, ברלין, הקיסרות הגרמנית – 12 באפריל 1972, המבורג, גרמניה) היה שם העט שבו נודע הסופר והעיתונאי הגרמני קורט וילהלם מארֶק (בגרמנית: Kurt Wilhelm Marek), שכתב ספרי מדע פופולרי העוסקים בארכאולוגיה.
המצבה שעל קברו של קורט וילהלם מארֶק

==ביוגרפיה==
מארק נולד בברלין בשנת 1915. בזמן מלחמת העולם השנייה היה חבר ביחידת תעמולה שפעלה בשורות הוורמאכט וכתב ספרי תעמולה נאצים, ובהם "כך החזקנו בנרוויק" (Wir hielten Narvik; 1941) ו"מראה אדומה: בכל מקום כנגד האויב – התותחנים של הרייכסמרשל" (Rote Spiegel – überall am Feind. Von den Kanonieren des Reichsmarschalls; 1943).

לאחר המלחמה עבד צראם עבור בית ההוצאה "ריבולט" בהמבורג. במסגרת זו פרסם, בשנת 1949 את ספרו הידוע "אלים, קברים ומלומדים". הספר פורסם בשם העט "צראם" שהוא היפוך אותיות בגרמנית של שמו, מארק, ובראשי התיבות של שמו, ק. וו. כפי הנראה השתמש מארק בשם העט על מנת לפתוח בקריירה חדשה המנותקת מעברו בשירות הנאצים.

הספר "אלים, קברים ומלומדים", שהיה מעין ספר מדע פופולרי המגיש לקהל הרחב נושאים בארכאולוגיה בשפה בהירה ומעניינית, היה להצלחה עולמית. הוא הודפס בחמישה מיליוני עותקים, ותורגם ל-28 שפות, בהן עברית. בשנים שלאחר מכן המשיך צראם בכתיבת ספרים הנוגעים לארכאולוגיה ולתרבויות עתיקות, אם כי אלו לא הצליחו להשתוות להצלחת "אלים, קברים ומלומדים".

בשנת 1954 היה צראם בין האחראים לפרסומו בארצות הברית של הספר "אישה בברלין", מעין קטעי רשימות ויומן של אישה אלמונית שחוותה את סוף מלחמת העולם השנייה בברלין, ותיעדה את התנהגותם של הסובייטים, ובמיוחד את מנהגם לאנוס את הנשים בשטחי הכיבוש הסובייטי. הספר התקבל בקרירות בשנת 1954, אך בשנת 2003 התפרסם שוב בגרמניה והיה שם לרב מכר. כיום ידוע כי כותבת הספר הייתה מרתה הילרס, הידועה אף היא כמי שעסקה בתעמולה נאצית בעת המלחמה.

צראם הוא אביו של הצייר מקס מארק.

צראם מת בהמבורג בשנת 1972.

כתיבתו של צראם בנושאי הארכאולוגיה, והדרך שבה הביא את המדע לקהל הרחב, הביאו לייסוד פרס על שמו, המוענק מדי מספר שנים על ידי מוזיאון "Rheinisches Landesmuseum" בבון, לסופר שכתב ספר עיון בארכאולוגיה. הפרס הוענק לראשונה בשנת 1974, ולאחרונה בשנת 2002.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://fredriks.de/Ohlsdorf/ohlsdorf71.htm קברו של צראם, וחתימתו בצד שמו Marek]
* 
* 

קטגוריה:סופרים גרמנים
קטגוריה:מחברי ספרי עיון
קטגוריה:סופרים גרמנים הידועים בשם עט

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1915
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1972
פרעות טריפולי (1945)

אזורי הפרעות
פרעות טריפולי אירעו בנובמבר 1945, על רקע מלחמת העולם השנייה, עליית הלאומיות הערבית בין השאר בלוב, ועל רקע מצב כלכלי מתדרדר. ההיסטוריון שמואל דותן כתב כי הרקע הישיר שלהן, לצד העוינות הקבועה של הרוב המוסלמי כלפי כל מיעוט באשר הוא ובעיקר כלפי היהודים, היו הידיעות על כוונת הבריטים ובעלי בריתם האמריקנים, למצוא פתרון לשאלת ארץ-ישראל. לאות מחאה התחוללו ברחבי העולם הערבי הפגנות נגד 'הצהרת בלפור' שניתנה ב-2 בנובמבר 1917, ובלוב הפכו הפגנות אלו לשורת מעשי אלימות שהגיעו לשיאם ב-6 בנובמבר 1945.<ref>שמואל דותן, המאבק על ארץ ישראל, תל אביב, משרד הביטחון 1988, עמ' 293. באשר לעמדה הערבית חסרת הסובלנות כלפי כל מיעוט, ראו שם עמ' 134, וגם עפרה בנג'ו, "מיעוטים בשיח הפוליטי הערבי", בתוך שולמית וולקוב (עורכת), מיעוטים זרים ושונים - קבוצות שוליים בהיסטוריה, ירושלים, מרכז שז"ר, 2000, עמ' 51-66</ref> 

יחידה עברית שהשתייכה לצבא הבריטי ונכחה בלוב בזמן הפרעות, דיווחה לראשי הקהילה שראשי הצבא הבריטי בלוב הסיתו ועודדו את ההתקפה על הקהילה היהודית.

במהלך המהומות פשט המון ערבי מוסת על בתי-כנסת ובתי מסחר ברבעים יהודיים בטריפולי בירת לוב ובסביבותיה, ייתכן גם כהמשך להסתה מצידו של השלטון האיטלקי בלוב בשנים שקדמו לכך, שהיוו רקע גם לשואת יהודי לוב. יש הרואים באירועי נובמבר 1945 חלק משואה זו. בפרעות נרצחו 132 יהודים ומאות נפצעו, בעיקר נשים וילדים. כמו כן שרפו הפורעים תשעה בתי כנסת, והרסו 813 בתי עסק יהודיים. הפרעות נמשכו מ-4 בנובמבר (כ"ח בחשוון תש"ו) עד להתערבות הצבא הבריטי, ששלט בלוב, ב-7 בנובמבר. 

פרעות דומות התרחשו גם בערים ובעיירות נוספים בלוב: א-זאווייה, סוק אל-ג'מעה , עמרוס, זנזור, תאג'וראא ועוד.

הפרעות עוררו זעזוע בקרב הקהילה היהודית בלוב ושמעם הגיע לרחבי העולם היהודי. אירועים דומים התרחשו בלוב ב-1948 וב-1967. 

==ראו גם==
* שואת יהודי לוב
* פרעות קהיר ואלכסנדריה (1945)
* פרעות טריפולי (1948)
* פרעות טריפולי (1967)

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.jewishvirtuallibrary.org/jsource/History/jewref.html Jewish Refugees from Arab Countries]
*
*
*
*
*Rachel Simon. "[http://referenceworks.brillonline.com/entries/encyclopedia-of-jews-in-the-islamic-world/tripolitania-riots-1945-and-1948-COM_0021630 Tripolitania Riots (1945 and 1948)]." Encyclopedia of Jews in the Islamic World. Executive Editor Norman A. Stillman. Brill Online, 2014.
*[http://web.nli.org.il/sites/NLIS/he/ManuScript/Pages/Item.aspx?ItemID=PNX_MANUSCRIPTS000115585 דו"ח הקהילה בעקבות הפרעות], באתר "כתיב" של הספרייה הלאומית, 31 בדצמבר 1945

==הערות שוליים==

קטגוריה:1945
קטגוריה:יהדות לוב
קטגוריה:פרעות ופוגרומים לאחר מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:פוגרומים ביהודי מדינות ערב והאסלאם
קטגוריה:טריפולי (לוב)
קטגוריה:מעשי טבח ביהודים
גולים

גולים (באנגלית: Exiles) הוא מחזהו היחיד של הסופר האירי ג'יימס ג'ויס. 
"גולים" נחשב לאחת מיצירותיו הפחות מוכרות של ג'ויס, והוא הועלה על הבמה בתיאטראות לונדון לראשונה רק ב-1970. ג'ויס, חסיד ומעריץ מושבע של הנריק איבסן, כתב את המחזה ברוח סגנונו של המחזאי הנורווגי.

המחזה הוא על משולש אהבה בין ריצ'רד רואן, סופר, רעייתו ברתה, אשה לא משכילה, ורוברט הנד, ידיד נעורים של רואן ועיתונאי מצליח, שהוא ורואן נהגו להתהולל בצעירותם. הדמויות במחזה מייצגות בעליל את ג'ויס עצמו, רעייתו נורה ואחד מחבריו.

המחזה נכתב על רקע ביקור המולדת של ג'ויס באירלנד ב-1909, בו פגש אחדים מחבריו. ג'ויס החל לכותבו ב-1914, סיימו ב-1916 והוציאו לאור ב-1918. ניסיונותיו של ג'ויס להעלות את "גולים" על בימת תיאטרון אבי או תיאטרון דובר אנגלית מרכזי אחר לא עלו יפה. רק ב-1970, כשלושים שנה לאחר מותו, העלה הרולד פינטר את המחזה על במת תיאטרון מרמייד בלונדון.

חברו של ג'ויס, פאדריק קולם, התבטא כי: 
"למבקרים הייתה תחושה כי ("גולים") חסר הן את הקסם של דיוקן האמן כאיש צעיר והן את העושר של יוליסס. הם ציינו כי המחזה נכתב בצלמו של מחזה איבסני, וכי הוא פרי עבודתו של מעריץ צעיר של המחזאי הסקנדינבי הדגול."

משנשאל לימים על ידי ידידו איטלו זבבו מדוע קרא למחזהו "גולים" ענה ג'ויס:

== עלילה ==
ריצ'רד רואן, סופר אירי, חוזר לעירו דבלין לאחר תשע שנים ברומא. עמו שבים רעייתו ברתה ובנו ארצ'י, בן השמונה. בדבלין הם פוגשים את רוברט האנד, עיתונאי בעל שם, ידידו מנוער של רואן, שהיה שותף לחיי ההוללות שלו כשהיו צעירים. רוברט מנסה להשיג לריצ'רד משרה באוניברסיטה, ובמקביל לפתות את ברתה מאחורי גבו.

הוא מזמין אותה לביתו, והיא מספרת על כך לריצ'רד, שהולך בעצמו לביתו של רוברט. בדו-שיח ביניהם מתוודה ריצ'רד שהוא דווקא קיווה שהשניים יבגדו בו. משמגיעה ברתה לבית הוא משאיר אותה בחברתו של רוברט, והולך. ברתה ההמומה חושדת שמא בעלה בוגד בה עם ביאטריס, אשה משכילה ממנה. היא נשארת עם רוברט, אך לא ברור האם בגדה בבעלה, והספק מכרסם בו.

במערכה השלישית מגיעה ברתה לביתה. בעיתון הבוקר מופיע מאמר המערכת פרי עטו של רוברט שישב וכתב אותו כל הלילה. המאמר עוסק ביחסה של אירלנד לבניה שעזבו אותה, ועתה היא קוראת להם לשוב. ריצ'רד וברתה חוזרים זה לזה.

==ההפקה בישראל==
המחזה עלה בתיאטרון הבימה ב-17 בספטמבר 1981, בבימויו של תיאודור תומא. מעצבת התפאורה והתלבושות הייתה לידיה פינקוס-גני, המנהל המוזיקלי היה פולדי שצמן ומתרגמת המחזה הייתה רבקה משולח.

בהצגה שיחקו אלכס פלג בתפקיד ריצ'רד רואן, רחל דובסון בתפקיד ברתה, אריאל חן, יואב סיב, רוני וגנר בתפקיד ארצ'י בנם, שמואל עצמון בתפקיד רוברט הנד, עיתונאי ושולמית אדר בתפקיד ביאטריס ג'אסטיס.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ג'יימס ג'ויס
קטגוריה:מחזות איריים
קטגוריה:מחזות משנות ה-1910
Age of Mythology

Age of Mythology (בעברית: עידן המיתולוגיה) הוא משחק מחשב מסוגת אסטרטגיה בזמן אמת שפותח על ידי Ensemble Studios והופץ על ידי Microsoft Game Studios. המשחק יצא לאור ב-1 בנובמבר 2002.

בשונה מהמשחקים בסדרת Age of Empires, המשחק מתמקד פחות בדיוק ההיסטורי ויותר בסיפורי עם ובמיתוסים מן המיתולוגיה היוונית, המיתולוגיה המצרית והמיתולוגיה הנורדית. המשחק זכה להצלחה רבה וארבעה חודשים לאחר יציאתו מכר למעלה ממיליון עותקים.

באוקטובר 2003 יצאה למשחק ההרחבה Age of Mythology: The Titans (בעברית עידן המיתולוגיה: הטיטאנים) הכוללת תרבות חדשה, אטלנטיס, ויחידות נוספות ובהן טיטאנים.

בספטמבר 2015, 12 שנים לאחר יציאת ההרחבה האחרונה של המשחק, הוכרזה הרחבה חדשה בשם Tale of the Dragon, בה נוספה התרבות הסינית. הרחבה זו בוצע בהשתתפות חברת SkyBox Labs.

== תרבויות ==
במשחק ניתן לשחק ב-5 תרבויות שונות, בסוגריים רשום היצור אותו יכול האל לזמן.

=== יוון העתיקה ===

היצורים מהמיתולוגיה היוונית. השחקן יכול לשחק את האלים:

#האדס (קיקלופ, מינוטאורוס, מנטיקור, האריה מנמאה, כימרה, קולוסוס)
#זאוס (מינוטאורוס, הידרה, סקילה, מדוזה, קולוסוס, קנטאור, מנטיקור)
#פוסידון (מנטיקור, קיקלופ, כימרה, האריה מנמאה, הידרה, סקילה)
#הרה (מדוזה)
#אפולו (מנטיקור)
#הרמס (קנטאור)
#אפרודיטה (האריה מנמאה)
#אתנה (מינוטאורוס)
#ארטמיס (כימרה)
#הפייסטוס (קולוסוס)
#דיוניסוס (הידרה וסקילה)
#ארס (קיקלופ)

=== מצרים העתיקה ===

השחקן יכול לשחק את האלים מהמיתולוגיה המצרית. השחקן יכול לגלם את האלים:

#רע (וואדג'ט, ספינקס, סקראב, אוונגר, מומיה, רוק, פתסוכוס)
#איזיס (אנובייט, איש-עקרב, ספינקס, מומיה, רוק, פתסוכוס)
#סת (וואדג'ט, אנובייט, סקראב, פניקס, איש-עקרב, אוונגר)
#אוזיריס (מומיה)
#הורוס (אוונגר)
#אנוביס (אנובייט)
#בסתת (ספינקס)
#נפטיס (איש-עקרב)
#חתחור (פתסוכוס, רוק)
#סחמת' (סקארב)
#פ'תא (וואדג'ט)
#תחות (פניקס)

=== ויקינגים ===

בה משחקים את האלים מהמיתולוגיה הנורדית. השחקן יכול לגלם את האלים:

#ת'ור (פנריר, יורמנגרד, ענק-קרח, חזיר בר, טרול, ולקיריה, ענק-אש)
#אודין (ולקיריה, ענק הרים, קראקן, ענק-קרח, אינרג'ר, ענק-אש, פנריר, יורמנגרד)
#לוקי (ענקי אש, קרח והר, ענק, קראקן, פנריר, יורמנגרד, טרול, אינרג'ר)
#פריה (ולקיריה)
#בלדר (ענק-אש)
#הל (ענקי אש, קרח והר)
#טיר (פנריר, יורמנגרד)
#סקאדי (ענק-קרח)
#בראגי (חזיר-בר)
#פורסטי (טרול)
#היימדאל (אינרג'ר)
#נג'ורד (ענק הרים, קראקן)

=== אטלנטיס ===

ההרחבה הראשונה למשחק ובה נוספו טיטאנים למשחק בנוסף לתרבות אטלנטיס.

1. קרונוס

2. אורנוס

3. גאיה

4. פרומתיוס (פרומתיאן)

5. לטו (אוטומטון)

6. אוקיינוס

7. היפריון

8. רהייה

9. ת'יה

10. הליוס

11. אטלס

12. הקטה

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2002
קטגוריה:משחקי אסטרטגיה ממוחשבים (זמן אמת)
קטגוריה:משחקים המבוססים על המיתולוגיה היוונית
קטגוריה:Age of Empires
קטגוריה:משחקי פעולה-הרפתקאות
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בארצות הברית
נסיכות דולקדיר

אסיה הקטנה ב-1400 לערך

נסיכות דולקדיר (בטורקית: Dulkadiroğulları Beyliği) הייתה אחת מנסיכויות הסְפָר שהקימו בני שבט הדולקדיראואולו (בטורקית Dulkadiroğlu), השייך לקבוצת שבטי האוע'וז הטורקמניים, לאחר קריסת סולטנות רום.

הנסיכות הוקמה ב-1337, שלט בה אהמט זינאדין ביי ועיר בירתה הייתה קהרמאנמרש. לתקופה מסוימת הרחיבה הנסיכות את השפעתה מהעיר מוסול שבצפון עיראק של ימינו ועד מרכז אנטוליה. נסיכות זו הייתה גורם מפתח במשחקי הכוחות בין האימפריה העות'מאנית לממלוכים, תוך נישואים פוליטיים בין בני משפחות השליטים בשתי הישויות.

ב-1515, במהלך מסע המלחמה של הסולטאן סלים הראשון נגד הממלוכים, נכבשה הנסיכות והפכה למדינת חסות של האימפריה העות'מאנית.
בנו, הסולטאן סולימאן הראשון פעל לפירוק כל הנסיכויות הבייליקיות באנטוליה והטמעתן באימפריה וכך, ב-1522 פורקה סופית הנסיכות והפכה לחלק מהאימפריה העות'מאנית. עד אמצע המאה ה-19 כונה האזור במסמכים העות'מאניים בשם "דולקדיר".

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טורקיה: היסטוריה
קטגוריה:מדינות טורקיות לשעבר
דולקדיר
רפי אליהו

רפי אליהו (8 במאי 1951 – 24 בנובמבר 2022) היה כדורגלן ישראלי אשר שיחק בעמדת קשר התקפי בהפועל באר שבע ונבחרת ישראל.

== קריירה ==
החל לשחק בליגות הנוער העירוניות בבאר שבע מיסודו של אהרון בן יעקב, שם התגלה לראשונה על ידי מאמן הפועל באר שבע בעונת 1964/1965, היוגוסלבי סלבקו מילושביץ , לאחר שהבקיע שמונה שערים במשחק אחד והוא קידם אותו לקבוצת הנוער של המועדון.. מאמן הקבוצה בעונת ההקפאה (עונת 1966/1968), יחיאל מור, קידם אותו לקבוצה הבוגרת. את הופעת הבכורה שלו בליגה העליונה במדי הקבוצה הבוגרת ערך בגיל 16 וארבעה חודשים, ב-16 בספטמבר 1967 בניצחון הפועל באר שבע על מכבי תל אביב 0:3 בו גם הבקיע שער.

עד הגיעו לסגל נבחרת הנוער שיחק אליהו בתפקיד חלוץ. רק לאחר שתופקד בנבחרת הנוער כקשר, הועבר לתפקיד זה גם בקבוצתו, שם שיחק באגף השמאלי, לעיתים כקשר שמאלי ולעיתים כקיצוני שמאלי. בין היתר, התמחה בבעיטות עונשין.

עם הפועל באר שבע זכה אליהו בשתי אליפויות המדינה בכדורגל בשנים 1975 ו-1976, תחת הדרכתו של המאמן אמציה לבקוביץ'. בשנים אלו היה בין השחקנים הבולטים בקבוצה ושילב, לדברי מאמנו באותה עת, "כישרון עם עבודה קשה. יהודי לא קל, אבל לוקאל פטריוט מן המעלה הראשונה". בעונת 1975/1974 הצטיין במיוחד וזכה במקום השני במשאל בין כדורגלני הליגה הלאומית שנערך על ידי עיתון "מעריב" לבחירת שחקן השנה.

בסך הכל שיחק במדי הפועל באר שבע ב-419 משחקים בהם כבש 66 שערים. בהיותו בן 31 ביקש להשתחרר מהפועל באר שבע, ועבר לשחק במכבי יבנה בעונת 1985/1984. כמו כן שיחק במכבי קריית גת ומכבי רמת עמידר. בשנת 1986 פרש ממשחק פעיל ופנה לאימון.

==נבחרות ישראל==
נמנה עם סגל נבחרת הנוער שהתכונן לאליפות אסיה בבנגקוק ב-1969 אך נופה. ב-1970 נמנה עם סגל הנבחרת שעמד לטוס לאליפות אסיה במנילה, אך נפצע והוחלף. אליהו זכה עם נבחרת הנוער של ישראל באליפות אסיה שהתקיימה בטוקיו. שני משחקיו הבינארציים בשורות הנבחרת הבוגרת של ישראל היו מול נבחרתה האולימפית של ארצות הברית שהתארחה בישראל בינואר 1975.

== חיים אישיים ==
רפי אליהו הוא אביהם של הכדורגלנים רמי ועידו אליהו. ב-26 באפריל 2018 נפצע קשה בתאונת דרכים, והיה צמח מאז עד לפטירתו ב-24 בנובמבר 2022, בהותירו ארבעה ילדים ותשעה נכדים

==תארים==
;הפועל באר שבע
* אליפות: 1974/1975, 1975/1976
* אלוף האלופים: 1974/1975

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.football.org.il/national-team-list-games-by-player/?player_id=80783&national_team_id=3 משחקי רפי אליהו בנבחרת ישראל], באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:באר שבע: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני מכבי יבנה
קטגוריה:כדורגלני מכבי קריית גת
קטגוריה:כדורגלני מכבי רמת עמידר
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:נפגעי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2022
לוטה

לוטה (Lota) היא עיר חוף בת כ-50 אלף תושבים במחוז ביוביו במרכז צ'ילה. מקור שמה במילה Louta במפונדונגון, שפתם של בני המפוצ'ה, ופירושה "יישוב קטן".

==היסטוריה==
מושל צ'ילה אנחל דה פרדו ייסד ב-12 באוקטובר 1662 את העיר סנטה מריה דה גואדלופה במקום בו שוכנת כיום לוטה, אך עיר זו לא החזיקה מעמד במהלך מלחמת האראוקו. 

במהלך המאה ה-19 נתגלה באזור פחם רב, וב-1840 הוקם המכרה המרכזי שזכה לכינוי "אל צ'יפילון דל דיאבלו" (El Chiflón del Diablo) - "רוח השטן". אורח חייהם הקשה של הכורים תואר בספר subterra ("מתחת לאדמה") מאת הסופר הצ'יליאני יליד העיר בלדומרו ליו. 

אחוזתה של משפחת קוסיניו, 1906
לוטה עצמה קיבלה מעמד של יישוב ב-5 בינואר 1875, וב-30 בנובמבר 1881 קיבלה מעמד של עיר. ב-1897 הוקמה בה תחנת הכוח ההידרואלקטרית צ'יווילינגו, שהייתה הראשונה מסוגה בצ'ילה, ויש סברות שתומאס אלווה אדיסון היה מעורב בתכנונה. 

במשך שנים רבות החזיקו בבעלות על המכרות מתיאס קוסיניו ותומאס גרלנד, אך הם הולאמו ב-1970, בתקופת שלטונו של סלוודור איינדה. באותה העת הועסקו בהם כ-18 אלף כורים. לאחר ההפיכה הצבאית של אוגוסטו פינושה ב-1973 נאסרו רבים ממנהיגי הכורים, ופעילות המכרות צומצמה. במהלך שנות ה-90 הועלו ספקות באשר להצדקה הכלכלית שבהפעלת המכרות, במיוחד נוכח קשיים בתחרות עם מחירי הפחם הקולומביאני. בשלב ראשון, פוטרו 4,000 כורים ב-1993, וב-1997 חדלו המכרות לפעול. כתוצאה מכך תושבים רבים נותרו מובטלים, והעיר נקלעה למשבר ממנו טרם התאוששה.

מכרה הפחם פתוח כיום למבקרים, והוא אחד ממוקדי המשיכה לתיירים בעיר, לצד חוף הים שלה ופארק לוטה, שהוקם בין 1862 ל-1873 ביוזמת רעייתו של בעל המכרות, איסידורה קוסיניו.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צ'ילה: ערים
קטגוריה:צ'ילה: ערי חוף
קטגוריה:מחוז ביוביו
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1875
השרפה הגדולה בבולטימור

תוצאות השרפה
השרפה הגדולה בבולטימור היא שרפה שפרצה בעיר בולטימור ב-7 בפברואר 1904 ונמשכה 30 שעות ברציפות. נדרשו 1,231 כבאים כדי להשתלט עליה. השריפה הרסה 1,545 בניינים (70 גושי מבנים) שהיוו את רוב שטח מרכז בולטימור.

אחת הסיבות לנזק הגדול שחוללה השרפה ולמשכה הרב הייתה חוסר התאימות בציוד הכיבוי בערים השונות שנבע מחוסר תקינה אחידה בנושא. צינורות המים של כבאיות מיישובים אחרים לא התאימו לברזי השרפה של בולטימור, כך שלמרות הגעתן של כבאיות מיישובי הסביבה וערים סמוכות, כמו גם מערים רחוקות יותר, לא הייתה בהן תועלת רבה.

בניסיון לעצור את התפשטות האש נעשו שתי פעולות במקביל - נערכו פיצוצים מבוקרים במבנים ויצרו "חומת אש", אולם שתי הפעולות לא עצרו את התפשטות השרפה.

בין הבניינים שלא נפגעו היה בניין ג'פרסון הניצב עד היום. מרכז העיר נבנה מחדש, תחת תקינת כיבוי אש מחמירה.

תוצאת לוואי של השרפה הייתה קביעת תקנים אחידים לציוד כיבוי אש.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

בולטימור
קטגוריה:תקנים
קטגוריה:1904 בארצות הברית
קטגוריה:אסונות מעשה ידי אדם בארצות הברית
קטגוריה:בולטימור
הספרייה הלאומית של אירלנד

תצלום של המבנה מסוף המאה ה-19
הספרייה הלאומית של אירלנד (באנגלית: National Library of Ireland או NLI; אירית: Leabharlann Náisiúnta na hÉireann) היא ספרייה לאומית השוכנת בדבלין, אירלנד.
הספרייה נמצאת בתחום אחריותו של השר לאמנויות, ספורט ותיירות. הספרייה אינה משמשת כספריית השאלה אלא כספריית עיון בלבד, וניתן לעיין בה ללא תשלום בחומר רב הקשור לאירלנד ולתרבותה, כספרים, מפות, כתבי יד, עיתונים, כתבי עת ותצלומים. בספרייה כשמונה מיליון פריטים והיא מכילה שני חדרי עיון: חדר מרכזי לספרים וחדר עיון בכתבי יד ובו גם אפשרות לעיון ממוחשב בכתבי יד של ג'יימס ג'ויס, שלא ניתן לעיין בהם עצמם עקב צורכי אבטחה ושימור.

באחריות הספרייה הארכיב הלאומי לתמונות של אירלנד, השוכן ברובע טמפל בר, ובו חדר עיון נפרד, וכן גם ארכיב של כתבי עת, והמרכז למספרי סדרון תקני בינלאומי (ISSN) של אירלנד. כמו כן שוכן בה המשרד הגנאלוגי, המשמש גם כרשות האירית להרלדיקה.

הספרייה הוקמה ב-1877 בעקבות חקיקת חוק המוזיאונים לאמנות ומדע של דבלין. ב-1881 הוחלט כי הספרייה תנוהל על ידי מועצה בת 12 נאמנים: שמונה מתוכם ימונו על ידי "החברה המלכותית של דבלין", גוף שהוקם כדי לקדם נושאים כאמנות ומדע באירלנד, וארבעה על ידי הממשלה. לאחר הפיכת אירלנד למדינה עצמאית עבר ניהול הספרייה בין גופים שונים, עד שב-2005 הפכה לגוף אוטונומי. 

הסופר ג'יימס ג'ויס נהג לבלות שעות רבות בספרייה הלאומית בעת לימודיו באוניברסיטה, והוא מיקם בה את אחד מפרקי יצירתו יוליסס, "סקילה וכריבדיס".

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://catalogue.nli.ie/ קטלוג הספרייה הלאומית האירית, הכולל חומר ממוחשב]
* [http://sources.nli.ie/ מקורות: מסד הנתונים של הספרייה הלאומית האירית למטרות מחקר על אירלנד]
* [http://www.facebook.com/pages/National-Library-of-Ireland/240989225037 דף הפייסבוק של הספרייה הלאומית האירית]
* [https://www.flickr.com/photos/nlireland/ דף ה-Flickr של הספרייה הלאומית האירית]
* [http://twitter.com/NLIreland דף ה-Twitter של הספרייה הלאומית האירית]
* [http://www.nli.ie/yeats/ הספרייה הלאומית האירית - ייטס: חייו ויצירותיו של ויליאם בטלר ייטס - תערוכה מקוונת]
* [http://www.nli.ie/discover/ הספרייה הלאומית האירית - "גלה את הספרייה הלאומית שלך" - תערוכה מקוונת]
* [http://www.nli.ie/1916/ הספרייה הלאומית האירית - מרידת חג הפסחא: אישים ונקודות מבט - תערוכה מקוונת]
* [http://www.theeuropeanlibrary.org/tel4/contributor/P01272 אוספי הספרייה הלאומית של אירלנד בפורטל הספריות האירופי]

קטגוריה:אירלנד: ספריות
קטגוריה:דבלין: מבנים
אירלנד
יפה תוסיה כהן

יפה תוסיה כהן (נולדה ב-7 בספטמבר 1962) היא שחקנית, זמרת ומורה לשירה ערבית. ילידת תל אביב, בוגרת החוג לתיאטרון בפקולטה לאמנויות של אוניברסיטת תל אביב.

==ביוגרפיה==

נולדה לזמרת המצרית-ישראלית פאיזה רושדי וליצחק תוסיה כהן. הוריה נפרדו בעודה פעוטה. למדה משחק באוניברסיטת תל אביב. הופיעה עם המוזיקאי יאיר דלאל. צוינה לשבח על משחקה בפסטיבל עכו 1995, בהצגה "מכתב מאישה טיפשה" מאת אורנה עקאד ובבימויה. כהן כתבה, הפיקה ושיחקה בהצגת היחיד 'אנא, פאיזה' המבוסס על סיפור חייה של אימה. ההצגה זכתה בפרס ראשון בפסטיבל 'תיאטרונטו 2000' בתיאטרון הבימה. לאחר מכן השתתפה תוסיה כהן בסרט התעודה 'אמא, פאיזה' שביימה סיגלית בנאי. הסרט מראה את רושדי בשלהי חייה עם הנגנים שעבדו איתה ברשות השידור, והוא עוסק בעיקר ביחסים בין האם והבת. בשנת 2007 העלתה תוסיה כהן מופע הוקרה לאימה בתיאטרון ענבל, עם הנגנים הוותיקים שניגנו איתה.

כהן משחקת בתיאטרון רפרטוארי, הפקות מסחריות, מחזות זמר, הצגות ילדים, דיבובים, קריינות וממשיכה להחיות את תרבות אימה בהופעות בשירה ערבית ובהוראת זימרה בסגנון זה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:שחקניות תיאטרון ישראליות
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:זמרים השרים בערבית
קטגוריה:משפחת תוסיה כהן
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1962
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1962