OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מנשא לתינוק

אישה נושאת תינוק במנשא מודרני בתנוחת בטן לבטן
מנשא לתינוק הוא אביזר המשמש לנשיאה של תינוקות על הגוף. מנשא עשוי בדרך כלל מבד (עם או בלי אבזמים), ומאפשר לשאת את התינוק בצמוד לגוף ללא שימוש בידיים. מנשאים משמשים הורים כבר מאות שנים בכל מקום בעולם. מנשא מותאם יכול לתרום לתינוק, הן בהגברת המגע הפיזי עם הוריו, והן בהתפתחות פיזית (כמו חיזוק מפרק הירך).

== היסטוריה ==
באופן מסורתי, המנשא היה אותו הכלי ששימש לנשיאה של דברים כבדים, עם התאמתו לנשיאת תינוק. מנשאים היו עשויים מעורות, סלים, קופסאות עץ, רשתות וכדומה. בתרבות המערבית, נוהג זה הוביל ליצירת מנשא דמוי תיק גב. לאורך ההיסטוריה תועדו גם מנשאים שנתלים מהראש, או מנשאים שנושאים על כתף אחת.

== סוגי מנשאים ==
האיש מחזיק את הילד במנשא עם טבעת
יש סוגים שונים של מנשאים. המנשאים שונים זה מזה בצורתם, בחומרים מהם הם עשויים, ובתנוחות שהם מאפשרים. יש להתאים את המנשא, לפי גודל הילד, והאופן שבו רוצים לשאת אותו. מנשאים נפוצים הם:
*מנשא עם טבעת, הבד עובר דרך הטבעת, מאפשר התאמה מרבית של הבד לגודל התינוק. הטבעת עשויה אלומיניום או ניילון.
* מנשא כיס, עם או בלי אבזמים, הוא חתיכת בד מרובעת שנקשרת סביב כתף אחת והבטן, כשהתינוק שוכב בתוך הכיס שנוצר. במנשא כזה יש לשם לב במיוחד לכך שהפנים של התינוק גלויים ושהבד לא מכסה אותם.
* מנשא מעטפת (נקרא גם "מנשא שבטי") הוא בד ארוך שנקשר סביב המחזיק והתינוק בקשירה מורכבת, כך שהבד יחזיק את התינוק בתנוחה הרצויה. מנשא כזה מאפשר מספר תנוחות - בטן לבטן, פנים כלפי חוץ, נשיאת התינוק על הגב, ערסול, והוא עשוי להיות מבד גמיש או נוקשה.

== תנוחות ==
אישה צעירה נושאת ילד במנשא גב.
מנשאים שונים מאפשרים תנוחות שונות לנשיאת התינוק. האופן שבו התינוק יונח במנשא תלויה גם בגילו, גודלו, והנוחות של התינוק ושל מי שמרים אותו. תנוחות נפוצות הן:
*ערסול – תנוחה שטובה לתינוקות עד גיל חודש, המדמה את תנוחה שהתינוק היה בבטן
* בטן לבטן – תנוחה שטובה לכל גיל, התינוק ניצב כשבטן שלו מול הבטן של מי שנושא אותו
* גב – מתאימה לתינוקות קצת יותר גדולים, כאשר המשקל של התינוק מתחיל להיות משמעותי, ויותר קל לסחוב אותו על הגב.
תנוחות נוספות מוכרות הן, תנוחת צד, לוטוס ורגלי צפרדע.

== בטיחות ==
כמו כל מוצר אחר המיועד לתינוקות, גם על המנשא לעבור מבדקי בטיחות רבים, ואם מתגלה פגם אז יש להחזירו ליצרן. סכנה ספציפית שיש במנשאים היא סכנת החנק, כאשר הבד של המנשא כרוך סביב הפנים של התינוק. יש להקפיד שהפנים של התינוק, ובפרט הפה והאף של התינוק גלויים בכל שלב.

==ראו גם==
* עגלת תינוק
* עגלול

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים==

קטגוריה:בטיחות ילדים
קטגוריה:אביזרי אופנה
קטגוריה:מוצרי תינוקות
פאטמה זוהרה זאמון

פאטמה זוהרה זאמון (בצרפתית: Fatma Zohra Zamoun; נולדה ב-19 בינואר 1967) היא סופרת, יוצרת סרטים ומחנכת פרנקו-אלג'יראית.

== ביוגרפיה ==
זאמון נולדה בבורג' מנאייל בצפון אלג'יריה. לאחר שסיימה תואר ראשון באמנות באלג'יר (1985-1988), היא נסעה לפריז, שם היא סיימה תואר בקולנוע בסורבון בשנת 1995. היא מחלקת את זמנה בין אלג'יר לפריז, ועוסקת בכתיבה יצירתית, ציור וקולנוע.

Z'har, משנת 2009, הוא סרטה העלילתי הראשון של זאמון, והוא עוסק באלימות שהתרחשה באלג'יר בשנות ה-1990. ב-2005 היא הופקה את הסרט התיעודי הקצר La Pelote de Laine, וגם חיברה מספר ספרים, ביניהם Comment j'ai fumé tous mes livres (2006). ב-2011, היא הפיקה שני סרטים, Combien tu m'aimes, סיפורו של עאדל הקטן המתמודד עם הגירושים של הוריו, וחי עם סבתו.

== עבודות ==
* 1995: Photos de voyages, סרט תיעודי
* 1996: Leçon de choses, סרט תיעודי
* 1999: À tous ceux qui partent, רומן
* 2003: Le Vingtième Siècle dans la peinture algérienne, ספר עיון
* 2004: La Maison de Roy Azdak, סרט תיעודי
* 2005: La Pelote de laine, סרט תיעודי
* 2006: Comment j'ai fumé tous mes livres, רומן
* 2009: Z'har (Un)Lucky, סרט ניסיוני
* 2009: Le Docker noir, סרט תיעודי
* 2012: Combien tu m'aimes, סרט עלילתי

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אנשי חינוך צרפתים
קטגוריה:במאיות קולנוע צרפתיות
קטגוריה:סופרות צרפתיות
קטגוריה:סופרות אלג'יראיות
קטגוריה:במאיות קולנוע אלג'יראיות
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1967
מיהקל ראים

מיהקל ראים (באסטונית: Mihkel Räim; נולד ב-3 ביולי 1993) הוא רוכב אופני כביש אסטוני, הוא רכב בקבוצה הישראלית Israel Start-Up Nation בין 2016 ל-2020. בשנת 2021 רכב בקבוצה הקונטיננטלית הפולנית HRE Mazowsze Serce Polski וב-2022 הוא רכב בקבוצה הקונטיננטלית הספרדית Burgos-BH . ב-2023 רכב בקבוצה הקונטיננטלית הצ'כית ATT Investments. ב-2024 הוא רוכב בקבוצה המונגולית Ferei Quick-Panda Podium Mongolia Team המצויה בדרג הקונטינטלי.

==ניצחונות==
=== 2010 ===
קטעים 1,2,4 וניצחון כללי ב-Tour De La Région De Lodz 

=== 2013 ===
קטע 5 ב-Baltic Chain Tour 

=== 2015 ===
 קטעים 1,3 ב-גראנד פרי שנטל בייה ו (חולצת הספרינטר)

===2016===
קטע 1 ו- (ניצחון כללי) ב-טור של הונגריה

 אליפות אסטוניה באופני כביש

 קטע 1 ו-4 ב-טור דה בק

=== 2017 ===
קטע 1 ב-Colorado Classic 

קטע 1 ב-טור של סלובקיה 

קטע 1 ב-טור של אזרבייג'ן 

=== 2018 ===
מרוץ הזיכרון של המלחמה הגדולה 

אליפות אסטוניה באופני כביש 

קטע 2 ב-טור של קוריאה 

קטע 4 ב-טור של יפן 

קטע 2 ב-וואלטה קסטיליה ולאון 

ב-24 באוגוסט 2018 ראים השיג את הניצחון הגדול בקריירה שלו עד לתאריך זה.
ניצחון יוקרתי במהדורה הראשונה של הקלאסיקה הבלגית מרוץ הזיכרון של המלחמה הגדולה. במירוץ השתתפו קבוצות מדרג ה-UCI World Tour הבכיר, כמו קוויק-סטפ פלורס, לוטו סודאל, וקבוצת BMC (אופניים), אחרי ראים הגיע במקום השני פאוול ברנאס מקבוצת CCC הפולנית ובמקום השלישי הגיע פרבן ואן הקה מקבוצת Sport Vlaanderen - Baloise שניהם פיגרו ב-4 שניות אחרי ראים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ספורטאים אסטונים
קטגוריה:רוכבי אופניים
קטגוריה:אסטונים שנולדו ב-1993
Rock The Casbah

Rock The Casbah (בתרגום לעברית: רוק בקסבה) הוא סרט דרמה קומית צרפתי-מרוקאי באורך מלא שביימה וכתבה ליילה מרקשי והפיקה סטפני קארראס. הסרט מספר על משפחה המתאבלת על מות האב בהתאם למסורת האסלאם, אך כאשר הבת הצעירה של המשפחה מגיעה, הגיבוש המשפחתי משתנה.

הסרט הוקרן לראשונה בפסטיבל הסרטים של אנגולה שבצרפת ב-23 באוגוסט 2013, ולאחר כך בפסטיבל הסרטים הבינלאומי בטורונטו שבקנדה ב-6 בספטמבר 2013. שפת הסרט היא צרפתית, ואורכו כ-100 דקות.

זהו תפקידו האחרון של עומר שריף בקולנוע. הסרט היה מועמד בשנת 2014 לפרס בפסטיבל הסרטים בסידני.

== תקציר העלילה ==
הסרט מתרחש בעיר טנג'יר שבמרוקו בעונת הקיץ. בסרט, מתכנסת משפחה כדי להתאבל על מות האב שנפטר מהתקף לב, בהתאם למסורת האסלאם. הגיבוש המשפחתי משתנה, כאשר באה למשפחה הבת הצעירה, סופיה, שיש לה קריירת משחק בניו יורק, אך היא תמיד מגלמת טרוריסטיות. הגעתה ונוכחותה מעוררים ריבים ישנים בינה לבין אחותה, מה שגרם למשפחה לריב ולקרוס.

== השחקנים והדמויות ==
* מורח'נה אלעוי – סופיה
* נאדין לבקי – מרים
* לובנה אזאבל – קנזה
* היאם עבאס – עיישה
* עומר שריף – מולאי חסן

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:קולנוע במרוקו
קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטים בצרפתית
קטגוריה:סרטי קומדיה
סקייטפארק פיונגיאנג

274x274 פיקסלים
סקייטפארק פיונגיאנג הוא הסקייטפארק הראשון שנפתח בקוריאה הצפונית. 

הסקייטפארק, אשר מהווה חלק ממרכז הבריאות ריוגיונג בבירת קוריאה הצפונית, פיונגיאנג, הושק בטקס חגיגי במהלך חודש נובמבר 2012, בנוכחות המנהיג העליון של קוריאה הצפונית, קים ג'ונג-און.

הסקייטפארק כולל מגוון מתקני סקייטבורדינג, ביניהם חצאי צינור, רמפות, משטחים משופעים, וכן מסלול רכיבה מרכזי.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.skateboard.com.au/skateparks/north-korea/ryugyong-health-complex-skatep/ תמונות נוספות של הפארק]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קוריאה הצפונית: אצטדיונים ומתקני ספורט
קטגוריה:מתחמי סקייטפארק
קטגוריה:פיונגיאנג: ספורט
דוניה

דוניה (באנגלית: Dunia) הוא סרט דרמה רומנטי מצרי-צרפתי-לובי-מרוקאי באורך מלא שביימה וכתבה ג'וסלין סאאב. הסרט מספר על דוניה, סטודנטית לשירה וריקודי בטן הפוגשת את ד"ר בכר, איתו היא מגלה בנוסף לעונג של המילים באמצעות השירה, את העונג של החושים.

הסרט הוקרן לראשונה ב-3 באוגוסט 2005 בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול שבקנדה, ומאז היה מועמד וזכה במספר פרסים. שפת הסרט היא ערבית ואורכו כ-110 דקות.

== תקציר העלילה ==
הסרט מספר על דוניה, סטודנטית לשירה וריקודי בטן בקהיר שרוצה להיות רקדנית מקצועית. במהלך הליהוק לתחרות הריקודים, דוניה פוגשת את ד"ר בכיר המהולל והמקסים. עם ד"ר בכיר, דוניה תגלה לא רק את העונג של המילים באמצעות שירה, אלא גם את העונג של החושים. עם זאת, היא תצטרך להתעמת עם המסורת, אשר הורסת את היכולת שלה להרגיש הנאה, כדי לשחרר את הגוף שלה לרקוד עם נשמתה.

== שחקנים ודמויות ==
* מוחמד מוניר – ד"ר בכיר
* חנאן טורק – דוניה
*פאת'י עבדל ווהאב – ממדוח
*עאידה ריאד – איניטא
*סוסאן באדר – ארווה
*ח'אלד אל סאווי – חאזם
*יוסף איסמעיל – אנטר

== פרסים ==
* 2005: פסטיבל הסרטים הבינלאומי סינגפור
* 2006: פסטיבל הסרטים הבינלאומי פריבורג
* 2006: פסטיבל הקולנוע של מילאן
* 2006: פסטיבל הסרטים הבינלאומי אלגרבה
* 2006: פסטיבל הסרטים הבינלאומי בקהיר

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטים בערבית
קטגוריה:סרטים לוביים
קטגוריה:קולנוע במרוקו
קטגוריה:סרטים מצריים
קטגוריה:סרטי דרמה צרפתיים
קטגוריה:סרטים רומנטיים
אוניברסיטת קים איל-סונג

אוניברסיטת קים איל-סונג (בקוריאנית: 김일성종합대학) נוסדה ב-1 באוקטובר 1946, היא האוניברסיטה הראשונה שהוקמה בקוריאה הצפונית, ונחשבת כיום לאחת מהאוניברסיטאות המובילות במדינה, בה לומדים כ-10,000 סטודנטים מדי שנה.

מתחם האוניברסיטה משתרע על שטח של כ-15 דונם במרכז פיונגיאנג, בירת קוריאה הצפונית.

בנוסף לאולמות הלימוד האקדמיים, מתחם האוניברסיטה כולל גם 10 בנייני משרדים, 50 מעבדות, ועוד מגוון ספריות, מוזיאונים, בית דפוס, מרכז מחקר ופיתוח, מעונות סטודנטים ואף בית חולים. במתחם פועלת גם מעבדת מחשבים, אף שבהתאם למדיניות קוריאה הצפונית ביחס לשימוש ברשת האינטרנט, הגישה לאינטרנט מהמעבדה וממוסדות האוניברסיטה מוגבלת ומנוטרת בקפידה.

האוניברסיטה קרויה על שמו של קים איל-סונג, אבי האומה והנשיא הנצחי של קוריאה הצפונית.

האוניברסיטה מדורגת במקום השני מבין כלל האוניברסיטאות בקוריאה הצפונית (לאחר אוניברסיטת פיונגיאנג למדע ולטכנולוגיה), ובמקום ה-9,837 בדירוג האקדמי העולמי.

== היסטוריה ==
במהלך חודש יולי 1946, בתקופת השלטון הצבאי הסובייטי בקוריאה הצפונית וכשנתיים בטרם קבלת העצמאות, הוועדה העממית לענייני פנים, בראשות קים איל-סונג עצמו, התכנסה והחליטה על הקמת אוניברסיטה ראשונה מסוגה בקוריאה הצפונית (פקודה מס' 40). האוניברסיטה הוקמה שלושה חודשים לאחר מכן, ב-1 באוקטובר 1946, במתחם מיועד במרכז העיר פיונגיאנג, בירתה המיועדת של המדינה שבדרך.

בשנת 1948, ארבע מהפקולטות שפעלו באוניברסיטה (הפקולטה להנדסה, הפקולטה להנדסת תחבורה, הפקולטה לחקלאות, והפקולטה לרפואה) הופרדו מאוניברסיטת קים איל-סונג לשם הקמתן של מכללת פיונגיאנג לטכנולוגיה (קרויה כיום אוניברסיטת קים צ'אק לטכנולוגיה), אוניברסיטת פיונגיאנג לחקלאות, ואוניברסיטת פיונגיאנג לרפואה.
במהלך [[מלחמת קוריאה, הלימודים באוניברסיטה הועברו למתחם פאקסונג (בתמונה), לשם שמירה על ביטחון הסטודנטים. ]]
במהלך מלחמת קוריאה, האוניברסיטה הועברה באופן זמני למתחם חלופי, רחוק ממרכז העיר פיונגיאנג, על מנת להימנע מהפצצות חיל האוויר האמריקאי על העיר. לאחר תום המלחמה, האוניברסיטה שבה למרכז העיר פיונגיאנג. 

בשנים שלאחר המלחמה, אוניברסיטת קים איל-סונג הפכה בהדרגה למרכז של ״התנגדות אינטלקטואלית״ בקוריאה הצפונית, כאשר הסטודנטים ואנשי הסגל שאפו להרחיב את היקף חופש הביטוי והמחשבה בקוריאה הצפונית, תוך התנגשות עם גורמי השלטון ומפלגת הפועלים של קוריאה, אשר ביקשו להצר את חופש הביטוי במדינה. בעקבות אירועי המרד ההונגרי של שנת 1956, שלטונות קוריאה הצפונית החלו בתהליך ״טיהור״ של האוניברסיטה, כאשר כמאה סטודנטים, יחד עם בכירים מקרב סגל האוניברסיטה, הושמו כמטרה מצד השלטון. בהמשך, הליך הטיהור התרחב גם כלפי גורמים ״חתרניים״ נוספים ברחבי קוריאה הצפונית.

עד לסוף שנות ה-70, למעלה מ-50,000 צפון-קוריאנים סיימו לפחות שנת לימודים אחת באוניברסיטה.

האוניברסיטה גם שימשה ומשמשת ככלי חשוב לאימון ולהכשרת קצינים בצבא קוריאה הצפונית. מסיבה זו, בין היתר, במהלך שנות ה-70 החלו להתקיים באוניברסיטה גם קורסים ללימוד השפה האנגלית.

==ראו גם==
* חינוך בקוריאה הצפונית

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.4icu.org/reviews/15006.htm מידע על אוניברסיטת קים איל-סונג] 

==הערות שוליים==

קים איל-סונג
שוודיה באירוויזיון 2009

שוודיה באירוויזיון 2009 השתתפה עם השיר "La Voix", בביצוע של מאלנה ארנמן. ארנמן זכתה בתחרות השירים השוודית מלודיפסטיבלן, המשמשת בתהליך הבחירה של שוודיה לאירוויזיון.

==לפני האירוויזיון==
"מלודיפסטיבלן 2009" התחרות לבחירת נציג שוודיה לאירוויזיון 2009 שנערך ברוסיה, התקיימה במתכונת של ארבעה חצאי גמר שבכל אחד מהם מתמודדים ארבעה הרכבים מוזיקליים בהם שני המקומות הראשונים עולים לגמר והמתמודדים שהגיעו למקומות השלישי והרביעי בכל אחד מחצאי הגמר מתמודדים ביניהם בתוכנית של "הזדמנות שנייה" בה שני המקומות הראשונים עולים לגמר, בנוסף מתמודד נוסף עולה לגמר שנבחר על ידי צוות שיפוט בינלאומי.

בגמר התחרות התמודדו 11 אמנים, האירוע נערך באריקסון גלוב והונחה על ידי פייטרה מיידה.

{| class="wikitable sortable"
|-
!rowspan="2"|סדר
!rowspan="2"|מבצע
!rowspan="2"|שיר
!colspan="3"|ניקוד
!rowspan="2"|מיקום
|-
!השופטים
!הקהל
!סופי
|-
| 01 || מונס סלמרלוב || Hope & Glory || 96 || 48 || 144 || 4th
|-
| 02 || Caroline af Ugglas || "Snälla snälla"<br />(Please, please) || 51 || 120 || 171 || 2nd
|-
| 03 || אגנס קרלסון || Love Love Love || 40 || — || 40 || 8th
|-
| 04 || H.E.A.T. || 1000 Miles || 58 || 24 || 82 || 7th
|-
| 05 || אמיליה ריידברג || "You're My World || 28 || — || 28 || 9th
|-
| 06 || Alcazar || Stay the Night || 67 || 72 || 139 || 5th
|-
| 07 || שרה דון פיינר || Moving On || 75 || 12 || 87 || 6th
|-
| 08 || E.M.D. || Baby Goodbye || 49 || 96 || 145 || 3rd
|-
| 09 || סופיה || Alla || 12 || — || 12 || 10th
|-
| 10 || מולי סאנדן || Så vill stjärnorna"<br />(So the stars want) || 2 || — || 2 || 11th
|- bgcolor="#FFD700"
| 11 || מאלנה ארנמן || La Voix || 38 || 144 || 182 || 1st
|}

==באירוויזיון==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שוודיה באירוויזיון
קטגוריה:מדינות באירוויזיון 2009
ולדיסלב וולקוב

ולדיסלב ניקולייביץ' וולקוב (ברוסית: Владислав Николаевич Волков; ) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל בשני משימות במסגרת תוכנית סויוז. נספה עם כל הצוות במסגרת הנחיתה של חללית סויוז 11.

==קורות חיים==
וולקוב נולד במוסקבה. בשנת 1953, לאחר סיום בית הספר הוא התקבל ללימודי הנדסה במכון למהנדסי תעופה במוסקבה. בשנת 1959 הוא התקבל לעבודה במחלקת תכנון מס' 1. הוא השתתף בפיתוח חלליות מדגם ווסטוק ווסחוד.

בשנת 1966 וולקוב התקבל ליחידת הקוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה לחלל.

בשנת 1969 וולקוב שוגר לחלל בפעם הראשונה בחללית סויוז 7 (אנטולי פיליפצ'נקו היה מפקד צוות). המטרה הייתה להתחבר לחללית סויוז 7 שלא הושגה. 

בהמשך הוא היה חבר הצוות משנה של מספר משימות חלל סובייטיות.

בשנת 1971 שוגר לחלל בפעם השנייה בחללית סויוז 11. עם עוד שני אנשי צוות נוספים. במהלך הטיסה הושג שיא השהייה בחלל. לאחר סיום הטיסה שנמשכה 23 ימים במהלך הנחיתה התרחשה בריחת אוויר מהתא, בעקבות זאת, כשנפתחה דלת הקפסולה בעזרתה חזרו לכדור הארץ, התגלו השלושה כמתים. וולקוב נטמן בבית הקברות של חומת הקרמלין.

על שמו נקראו אונייה סובייטית שהייתה חלק של מערך השליטה על חלליות, מכתש על הירח ואסטרואיד.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/bios/cosmonauts/english/volkov_vladislav.htm תקציר נתונים באתר ספייספאקטס]
* [http://www.astronautix.com/v/volkov.html נתונים מאנציקלפדיית החלל]
* [https://www.gctc.ru/main.php?id=1063 ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס] 
* [https://warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=608 ביוגרפיה מפורטת] 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:קוסמונאוטים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:הרוגים בטיסה לחלל
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של חומת הקרמלין
קטגוריה:סובייטים שנולדו ב-1935
קטגוריה:סובייטים שנפטרו ב-1971
דנות

דנות חברה להשקעות בע"מ הייתה חברת החזקות ישראלית שהוקמה בנובמבר 1979 על ידי קבוצת תעשיינים ואנשי עסקים, והשקיעה בעסקים קיימים ובעסקים שהקימה. בשנת 1985 נקלעה לחובות וקרסה.

11 מייסדי החברה, בהם אישים בולטים בכלכלת ישראל, הם אבא פרומצ'נקו ומרק מושביץ מ"עלית", אויגן פרופר מ"אסם", אהרון סחרוב מ"סהר", דב לאוטמן מ"דלתא גליל תעשיות", איש העסקים דוד יגלום מז'נבה, תעשיין הטקסטיל מגרמניה הרברט גוטליב, יוסף פקר מ"פקר פלדה", קבלן הבנייה יחזקאל נוסבאום מ"אשטרום", קבוצת אלייד, שמואל (סמי) יוחננוף מגדות וסמי כהן, איש עסקים מברזיל, שהשקיעו מיליון דולר כל אחד ולקחו הלוואה מבנק לאומי. זמן מה לאחר הקמתה הצטרף למשקיעים בה לסלי פורטר, בעל רשת הסופרמרקטים האנגלית "טסקו". יו"ר הדירקטוריון של "דנות" היה מרק מושביץ ולמנכ"ל החברה מונה דוד גולן.

בתחילת 1980 הסכימה "דנות" לרכוש 50% מבנק כללי תמורת כשלושה מיליון דולר, אך עסקה זו בוטלה.

בשיתוף עם בנק לאומי הקימה "דנות" בנק להשקעות בשם "לאומי ושות'", אך כעבור זמן מה מכרה את חלקה לבנק לאומי. 

באפריל 1980 רכשה "דנות" את השליטה בחברת פ.י.ב.י. אחזקות, החברה האם של הבנק הבינלאומי הראשון, בעזרת הלוואה שקיבלה מבנק לאומי, ומרק מושביץ מונה ליו"ר הדירקטוריון של "פ.י.ב.י. אחזקות" ושל הבנק הבינלאומי הראשון. בהמשך אותה שנה גייסה החברה 95 מיליון שקל בהנפקת ניירות ערך בבורסה לניירות ערך בתל אביב. בסוף 1982 התקיים משא ומתן למכירת השליטה ב"פ.י.ב.י. אחזקות" לבנק המזרחי המאוחד, אך עסקה זו לא הבשילה.

בסוף 1980 הוקמה חברת הבת "דנות תעשיות" להשקעות בתעשייה. למנכ"ל החברה מונה פלג תמיר, ויו"ר הדירקטוריון שלה היה דב לאוטמן.. 

בשנת 1981 הוקמה חברת הנדל"ן "אשדנות", כשותפות בין "אשטרום" ל"דנות".

בשנת 1983 רכשו "דנות" ובנק לאומי שני שלישים ממניות חברת "קרגל".

עוד השקיעה החברה בחברות "דנות רוזנווסר" לייצור שרשראות זהב, "זיקה" לייצור אלקטרודות, "אומיקרון" לייצור ציוד רפואי, "ליהקום" לייצור מערכות תצוגה גרפיות למחשבים, ו"מנוף מערכות" לפיתוח תוכנה.

"דנות" הקימה רשת מקומונים בשם "רחוב ראשי", אך זו קרסה לאחר זמן קצר, וגרמה ל"דנות" הפסד של כשני מיליון דולר. הפסד של יותר מ-10 מיליון דולר נגרם ל"דנות" מהשקעתה בחברת "דנות ניירות ערך".

ב-1984 נקלעה "דנות" לקשים כלכליים וב-1985 נכנסה לפירוק. מכירת נכסיה שימשה להחזר חלק מחובותיה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברות החזקות ישראליות
קטגוריה:חברות ישראליות שנסגרו
קטגוריה:חברות שנסחרו בבורסה לניירות ערך בתל אביב
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1979
ולנטין לבדב

ולנטין ויטלייביץ' לבדב (ברוסית: Валентин Витальевич Лебедев; ) הוא קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל בשלוש משימות במסגרת תוכנית סויוז.

==קורות חיים==
ולנטין לבדב נולד במוסקבה. בשנת 1942, לאחר סיום בית הספר הוא התקבל ללימודי הנדסה במכון למהנדסי תעופה במוסקבה. במקביל הוא עבר קורס טיס. עוד בהיותו סטודנט לבדב ניסה להתקבל ליחידת הקוסמונאוטים אך נכשל. בשנת 1966 הוא התקבל לעבודה במחלקת תכנון מס' 1. הוא היה חבר צוות קרקע של מספר משימות חלל ופיתח מספר מערכות לצורך חיבור חלליות בחלל.

בשנת 1972 הוא התקבל ליחידת הקוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה לחלל.

בשנת 1973 ולנטין לבדב שוגר לחלל בפעם הראשונה בחללית סויוז 13 (פיוטר קלימוק היה מפקד צוות). המטרה המרכזית הייתה לבצע תצפיות עם טלסקופ בתחום על סגול שהותקן על החללית. בהמשך הוא חזר לעבוד במחלקת תכנון מס' 1 ובשנת 1974 השלים לימודי דוקטורט.

בשנת 1982 ולנטין לבדב שוגר לחלל בפעם השנייה בחללית סויוז T-5 (אנטולי ברזובוי היה מפקד צוות). הם התחברו לתחנת חלל סאליוט 7 והחלו לפעול כמשלחת מס' 1. במהלך שהות בוצע פעילות חוץ רכבית באורך של כ-2.5 שעות. צוות שהשלים 211 ימים שהייה בחלל (שיא של אותו תקופה) לפני חזרתו לכדור הארץ בחללית סויוז T-7.

בשנת 1985 לבדב השלים את עבודת פוסט דוקטורט.

בשנת 1989 הוא התמנה לסגן מנהל מכון הגאוגרפי של האקדמיה הסובייטית למדעים, בשנת 2000 הוא היה הקוסמונאוט הראשון שהתקבל כחבר בארגון זה.

בשנת 2006 לבדב התמנה לפרופסור במכון למהנדסי טייס בו למד.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.spacefacts.de/bios/cosmonauts/english/lebedev_valentin.htm תקציר נתונים באתר ספייספאקטס]
* [http://www.astronautix.com/l/lebedev.html נתונים מאנציקלפדיית החלל]
* [https://www.gctc.ru/main.php?id=1114 ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס] 
* [https://warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=822 ביוגרפיה מפורטת] 

קטגוריה:קוסמונאוטים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור ההצטיינות למען המולדת
קטגוריה:מהנדסים סובייטים
קטגוריה:קצינים בלגיון הכבוד
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:ילידי 1942
אושן 8

אושן 8 (באנגלית: Ocean's 8) הוא סרט קומדיית-פשע אמריקאי משנת 2018 שבוים על ידי גארי רוס ונכתב על ידי רוס ואוליביה מילך. הסרט הוא סרט המשך וספין אוף של סדרת הסרטים "אושן" של הבמאי סטיבן סודרברג. צוות השחקנים מורכב מסנדרה בולוק, קייט בלאנשט, אן האת'וויי, מינדי קלינג, שרה פולסון, ריהאנה, הלנה בונהם קרטר ואקוופינה. הסרט עוקב אחרי קבוצה של נשים, בראשן עומדת דבי אושן, אחותו של דני אושן (מהסרט "אושן 11"), שמתכננות שוד מתוחכם בנשף המט גאלה השנתי במוזיאון המטרופוליטן לאמנות בניו יורק.

לאחר שיצא הסרט "אושן 13" ב-2007, ציין סודרברג כי אין בכוונתו לעשות סרט רביעי. עם זאת, הוכרז ב-2015 ספין-אוף שמורכב מאנסמבל של שחקניות בלבד. הצילומים התקיימו בין אוקטובר 2016 למרץ 2017 באזור ניו יורק.

"אושן 8" הוצג לראשונה ב-5 ביוני 2018 והופץ על ידי חברת ההפקה האחים וורנר ב-8 ביוני 2018 בארצות הברית, 11 שנים אחרי צאתו של הסרט "אושן 13". הסרט גרף מעל ל-297 מיליון דולר ברחבי העולם וזכה לביקורות בינוניות, ושבח על המשחק של השחקניות (בעיקר בולוק, בלאנשט והאת'וויי), אך ספג ביקורת על העלילה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סרטי 2018
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיית פשע
Christmas & Chill

Christmas & Chill הוא המיני-אלבום השני של הזמרת-יוצרת האמריקאית אריאנה גרנדה. המיני-אלבום יצא לאור ב-18 בדצמבר 2015 על ידי חברת התקליטים ריפבליק רקורדס. המיני-אלבום יצא גם בגרסה מיוחדת ביפן.

המיני-אלבום הגיע למקום ה-34 במצעד הבילבורד 200.

== רקע והפקה ==
המיני-אלבום הופק על ידי טומי בראון, אריאנה גרנדה, מר פרנקס, מאגי וטראוויס סיילס. גרסתו הרגילה של המיני-אלבום מכילה שישה שירים אותם כתבה גרנדה ביחד עם כמה פזמונאים נוספים. גרסתו היפנית של המיני-אלבום מכילה בנוסף את השיר "Into You" בו מתארח מק מילר.}

לשתי הגרסאות של המיני-אלבום יצאו עטיפות שונות.

שם האלבום הוא משחק מילים על המונח "נטפליקס אנד צ'יל".<ref></ref>

== רשימת רצועות ==

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי חג המולד מ-2015
קטגוריה:מיני-אלבומים מ-2015
קטגוריה:אלבומי אריאנה גרנדה
קטגוריה:מיני-אלבומים באנגלית
קטגוריה:מיני-אלבומי חג המולד
קטגוריה:מיני-אלבומי חברת ריפבליק רקורדס
אנטולי פיליפצ'נקו

אנטולי וסילייביץ' פיליפצ'נקו (ברוסית: Анатолий Васильевич Филипченко; 26 בפברואר 1928 – 7 באוגוסט 2022) היה קוסמונאוט סובייטי שטס לחלל בשתי משימות במסגרת תוכנית סויוז.

== ביוגרפיה ==
אנטולי פיליפצ'נקו נולד בכפר במחוז וורונז' למשפחת איש צבא קבע. בשנת 1942, לאחר סיום בית הספר הוא התקבל ללימודי טייס בבית הספר לטייסי קרב. לאחר סיום הלימודים החל בשרות בחיל האוויר הסובייטי.

בשנת 1963 הוא התקבל ליחידת הקוסמונאוטים והחל הכנות לטיסה לחלל. הוא היה חבר צוות משנה של מספר משימות חלל.

בשנת 1969 אנטולי פיליפצ'נקו שוגר לחלל בפעם הראשונה בחללית סויוז 7 כמפקד צוות. המטרה הייתה להתחבר לחללית אחרת, אך היא לא בוצעה בעקבות תקלות טכניות.

בשנת 1974 אנטולי פיליפצ'נקו שוגר לחלל בפעם השנייה בחללית סויוז 16 כמפקד צוות. מטרת הטיסה היה לבחון התאמות שבוצעו בחללית לקראת טיסה אפולו-סויוז בהמשך.

במהלך שנות ה-70 של המאה ה-20 הוא היה חבר צוות משנה של מספר משימות חלל, אך לא השתתף בטיסה.

החל משנת 1978 פיליפצ'נקו כיהן בתפקידי ניהול במרכז להכנת הקוסמונאוטים.

בשנת 1981 הוענק לו פרס ברית המועצות. עד לשנת 1988 פיליצ'נקו עבד במרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים. לאחר שנת 1988 הוא היה נציג של מפעל אוקראיני במוסקבה. בשנת 1992 יצא פיליפצ'נקו לגמלאות.

פיליפצ'נקו נפטר ב-7 באוגוסט 2022 וקבור בבית העלמין הצבאי הפדרלי להנצחה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/bios/cosmonauts/english/filipchenko_anatoli.htm תקציר נתונים], באתר ספייספאקטס
* [http://www.astronautix.com/f/filipchenko.html נתונים], באתר אנציקלפדיית החלל
* [https://www.gctc.ru/main.php?id=1100 ביוגרפיה באתר רוסקוסמוס] 
* [https://warheroes.ru/hero/hero.asp?Hero_id=1305 ביוגרפיה מפורטת] 

קטגוריה:קוסמונאוטים סובייטים
קטגוריה:מעוטרי גיבור ברית המועצות
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:גנרלים בחיל האוויר הסובייטי
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הצבאי הפדרלי לזכר הנופלים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1928
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-2022
מיכל ממיט-וורקה

מיכל וורקה -היא ציירת ישראלית, זוכת פרס מירון סימה לשנת 2019 בית האמנים-ירושלים וזוכת פרס ע״ש לורן ומיטשל פרסר לשנת 2020 - מוזאון הרצליה לאומנות.

==ביוגרפיה==
וורקה עלתה בגיל שנתיים מאתיופיה לישראל במסגרת מבצע משה. היא בוגרת המחלקה לאמנות בשנקר, והשכלתה הציורית כוללת גם הכשרה אצל ישראל הירשברג וארם גרשוני, ולימודי ציור במסלול האמנות במוסררה בית הספר הרב תחומי לאמנות וחברה ע"ש נגר, ירושלים.

==תערוכות יחיד==
[https://www.calcalist.co.il/consumer/articles/0,7340,L-3749660,00.html מבט בעור אחר: ממיט וורקה מציירת את היומיום של יוצאי אתיופיה] כלכליסט, רעות ברנע, 13 בנובמבר 2018; [
*2019 נזורי, בית האמנים בירושלים (אוצרת: שלומית בויאר)
*2020 התבוננות, מוזיאון הרצליה לאמנות עכשווית, הרצליה (אוצרת: אירנה גורדון)
2021 בין פנים לחוץ, גלריה זימאק.
*2022 תערוכת יחיד בלונדון .

==תערוכות קבוצתיות ==

==פרס "מירון סימה"==
וורקה זכתה בהפרס לאמנות חזותית ע"ש מירון סימה לשנת 2019, בשיתוף בית האמנים בירושלים,

הפרס, המוענק אחת לשנתיים, יועד בפעם החמישית ליצירה בנושא "דיוקן יחיד, דיוקן רבים".
==קישורים חיצוניים==
* [https://www.facebook.com/channelietv/videos/אישה-לאישה-התכנית-אשר-נותנת-במה-לנשים-חזקות-מעוררת-השראה-ומנהיגות-מהקהילה-בראיון/1191933430911200/ "מיכל ממיט-וורקה" בראיון] (תוכנית "אישה לאישה", ריאיון לTezeta Germay-, ערוץ 140 IETV)
==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראליות ילידות אתיופיה
קטגוריה:ישראלים ילידי אתיופיה
קטגוריה:עולות בשנות ה-1980
קטגוריה:עולים בשנות ה-1980
קטגוריה:ציירות ישראליות
קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:בוגרות מכללת שנקר
קטגוריה:בוגרי מכללת שנקר
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1982
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
Lethic botnet

לטיק בוטנט (אנגלית: Lethic Botnet) היה בוטנט זדוני שהפיץ דואר זבל אלקטרוני ואחד מחמישה בוטנטים מרכזיים שפעלו בשנת 2010.

בחודש ינואר 2010 פרסמה חברת אבטחת המידע M86 דו"ח אודות פעילות זדונית של חמישה בוטנטים ופעלה להשבתת שרתי השליטה והבקרה שבאמצעותם הם היו מתופעלים, דבר שהביא לירידה משמעותית בהיקף הפעילות שלהם ולצמצום כמות הודעות דואר זבל אלקטרוני, צמצום הונאות מקוונות וספאם.

בחודש פברואר 2010, לאחר השבתת השרתים, הקימו התוקפים מערך שליטה נוסף בארצות הברית.

שיא פעילותו היה בחודש אפריל 2010, בעת ששלח כ-2 מיליארד הודעות ספאם ביום, היה מורכב מיותר ממאתיים אלף מחשבים נגועים ואחראי ל-1.5 אחוזים מתנועת הספאם העולמית.

== ראו גם ==

* מחשב זומבי
* בוטנט
* וירוס מחשב
* סוס טרויאני

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.darkreading.com/vulnerabilities---threats/more-researchers-going-on-the-offensive-to-kill-botnets/d/d-id/1132739 כתבה אודות Lethic Botnet באתר Darkreading ]
*[http://news.bbc.co.uk/2/hi/technology/8570993.stm כתבה אודות Lethic Botnet באתר BBC ]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תוכנות זדוניות
קטגוריה:בוטנטים
אירוויזיון למוזיקאים צעירים 2020

האירוויזיון למוזיקאים צעירים 2020 הייתה אמורה להיות התחרות ה־20 של האירוויזיון למוזיקאים צעירים. קרואטיה הייתה אמורה לארח את התחרות בכיכר טומיסלב.

ב-18 במרץ 2020 הודיע איגוד השידור האירופי על דחיית התחרות בשל התפשטות מגפת הקורונה<ref name="cancellation statement"></ref>.

== מדינות משתתפות ==
=== חצי גמר ===
11 מדינות (אוקראינה, אסטוניה, גרמניה, יוון, מלטה, נורווגיה, סלובניה, פולין, צ'כיה, קרואטיה ושוודיה)<ref name="Participants"></ref> היו אמורות להתחרות ב-17 ביוני 2020.
מתוכן רק 4 מדינות הספיקו לבחור נציג לתחרות בטרם ביטולה:
#נורווגיה - מתיאס רוגסבין (אקורדיון)
#סלובניה - סבסטיאן בודה (קרן יער)
#קרואטיה - איבן פטרוביץ'-פולאק (פסנתר)
#שוודיה - טקילה נילסון (קלרינט)

מתוכם, רק הנציג הקרואטי חזר להתחרות בתחרות הבאה, בשנת 2022.

=== גמר ===
8 מדינות מתוך 11 המדינות היו אמורות להעפיל לגמר ולהתחרות ב-21 ביוני 2020.

== מדינות אחרות ==
* - בדצמבר 2019, הודיעה רשות השידור האיסלנדית RÚV כי לא תשתתף בשנה זו.
* - בנובמבר 2019, הודיעה רשות השידור האירית RTÉ כי לא תשתתף בשנה זו.
* - אלבניה אישרה את השתתפותה בנובמבר 2019. עם זאת, אלבניה לא הופיעה ברשימת המדינות המשתתפות.
* - בינואר 2020 הודיעה רשות השידור האסטונית EER שלא תשתתף בשנה זו.
* - בנובמבר 2019, הודיעה רשות השידור הבולגרית BNT כי לא תשתתף בשנה זו.
* - רשות השידור הבלגית RTBF אישרה את השתתפותה באוגוסט 2019. עם זאת, בלגיה לא הופיעה ברשימת המדינות המשתתפות.
* - בינואר 2020, הודיעה רשות השידור הגאורגית GPB כי לא תשתתף בשנה זו<ref></ref>.
* - ב-7 בנובמבר 2019, הודיעה רשות השידור הדנית DR כי לא תשתתף בשנה זו. רשות השידור הדנית שקלה לחזור לתחרות לאחר ניצחונה באירוויזיון למקהלות 2019. עם זאת, דנמרק לא הופיעה ברשימה הסופית של המדינות המתחרות בתחרות.
* - בנובמבר 2019, הודיעה רשות השידור ההולנדית NTR כי לא תשתתף בשנה זו.
* - באוגוסט 2019, הודיעה רשות השידור הבריטית BBC כי לא תשתתף בשנה זו.
* - ב-14 בפברואר 2020, תאגיד השידור הישראלי הודיע שלא תשתתף בשנה זו<ref></ref>.
* - בנובמבר 2019, הודיעה רשות השידור הלטבית LTV כי לא תשתתף בשנה זו.
* - בנובמבר 2019, הודיעה רשות השידור הסלובקית RTVS כי לא תשתתף בשנה זו.
* - ביולי 2019, אמרה אנה מריה בורדאס, ראש המשלחת לאירוויזיון בספרד, שישנה סבירות שספרד תשתתף בשנה זו. עם זאת, ספרד לא הופיעה ברשימה הסופית של המדינות המתחרות בתחרות.
* - בדצמבר 2019, הודיעה רשות השידור הסקוטית BBC Alba כי לא תשתתף בשנה זו.
* - ב־14 בינואר 2020, תאגיד השידור השווייצרי (SRG SSR) אמר כי ניתן יהיה לראות את שווייץ חוזרת לתחרות 2020, למרות שההחלטה הסופית טרם התקבלה, אך אין לשלול אותה כפי שקרה במהדורות קודמות. שווייץ השתתפה לאחרונה ב-2006<ref></ref>. עם זאת, שווייץ לא הופיעה ברשימה הסופית של המדינות המתחרות בתחרות.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:2020 במוזיקה
קטגוריה:קרואטיה: תרבות
2020
קטגוריה:אירועי מוזיקה שבוטלו בעקבות מגפת הקורונה
קוטר בגובה חזה

קוטר בגובה חזה (באנגלית: Diameter at breast height, בראשי תיבות DBH) הוא שיטה תקנית לבטא את הקוטר של גזע של עץ ניצב. שיטה זו היא אחת המדידות הנפוצות ביותר בתחום הדנדומטריה.

קליבר אלקטרוני יכול למדוד קוטר בגובה חזה (DBH) ולשלוח את המידע בבלוטות' למחשב נייד]]
קוטר של גזעי עצים נמדד בגובה החזה של אדם מבוגר. עם זאת, גובה זה מוגדר באופן שונה במדינות שונות ובמצבים שונים. המוסכמה כיום היא 1.3 מטרים מעל פני הקרקע. בחלק מהמדינות, דוגמת אוסטרליה, ניו זילנד, בורמה, הודו, מלזיה ודרום אפריקה מודדים את קוטר הגזע בגובה 1.4 מטרים, אבל בשל המחקר הפעיל מאוד בנושאי אלומטריה כפי שיושמו לגבי עצים ויערות, המוסכמה של 1.3 מטרים מתאימה טוב יותר. בעבר נהגו בארצות הברית להשתמש בגובה של 4.5 רגלים (1.37 מטרים). הקוטר הנמדד יכול להשתנות באופן משמעותי עם הגובה. עצי נוי נמדדים בדרך כלל בגובה 1.5 מטרים מפני הקרקע.

עם זאת, כמה חוקרים טוענים שיש לבטל את המונח DBH משום שהגבהים שבהם מודדים את הקוטר כל כך משתנים ומשום שהם יכולים להשפיע מאוד על חישובים בתחום הייעור כדוגמת ביומסה. במקום זאת הם מציעים מדד חדש D<sub>x</sub> שבו ה-x מסמן את הגובה המדויק מהקרקע (ולאורך הגזע) שבו מודדים את הקוטר. לדוגמה, D<sub>130</sub> מציין קוטר שנמדד בגובה 130 סנטימטרים מהקרקע ולאורך הגזע.

על מדרון, נקודת ההתייחסות "מעל הקרקע" נלקחת בדרך כלל כנקודה הגבוהה ביותר על הקרקע הנוגעת בגזע, אך יש המחשבים זאת בממוצע בין הנקודה הגבוהה והנמוכה ביותר. אם נקודת ה-DBH נופלת על אזור בגזע שהתנפח, נהוג למדוד את ההיקף מתחת לאזור הנפוח בנקודה שבה הקוטר הוא הקטן ביותר. הגדרות מעורפלות אחרות לקביעת המקום המדויק שבו למדוד את הקוטר מתוארות במאמר של Dahdouh-Guebas & Koedam מ-2006.

טריטק (Treetec), חברה שמקום מושבה במלבורן פיתחה מחשבון מקוון חינמי לקבוע את ה-DBH עבור עצים עם גזע מפוצל בהתייחס לתקן האוסטרלי להגנה על עצים באתרי פיתוח (AS 4970-2009 Protection of Trees on Development Sites).

שני המכשירים הנפוצים ביותר למדידת DBH הם סרט מידה למדידת ההיקף וקליבר:
*סרט מדידת היקף (girthing tape) – מודד בפועל את ההיקף של העץ, כשיחידות המידה מכוילות בחלוקות של π סנטימטרים (3.14159 סנטימטרים). המדידה מניחה שחתך הרוחב של הגזע הוא מעגלי ומציגה ישירות את המדידה המחושבת של הקוטר. היא מדויקת למרבית עצי המטע.
קליבר למדידת עצים
*קליבר (Tree caliper) - בנוי משתי זרועות מקבילות, האחת קבועה והשנייה יכולה להחליק לאורך סרגל. הקליברים מוחזקים בזווית ישרה לגזע כשהזרועות משני צדי הגזע. אפשר לשפר את דיוק המדידה של גזעים שאינם עגולים על ידי ממוצע בין שתי מדידות של הקליבר הנלקחות בזווית ישרה האחת מהשנייה. קיימים גם קליברים אלקטרוניים המאפשרים ביצוע מדידות מדויקות ביותר ושמירת המידע במאגר מידע לניתוח עתידי.

משתמשים ב-DBH על מנת להעריך את כמות העץ בעץ בודד או בחורשת עצים תוך שימוש במתאם האלומטרי שבין קוטר הגזע, גובה העץ והנפח. אפשר גם להשתמש בו להערכת גילם של עצים עתיקים, בתנאי שהגידול בקוטר הוא "מאפיין קבוע ובלתי הפיך של הגידול של העץ".

==ביאורים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יערנות
קטגוריה:בוטניקה
יחסי מזרח טימור – פורטוגל

יחסי מזרח טימור–פורטוגל הם יחסי החוץ השיתופיים, המדיניים והפוליטיים המתנהלים בין מזרח טימור לבין פורטוגל. מזרח טימור הייתה קולוניה הנתונה לשליטת פורטוגל במשך 400 שנה. מזרח טימור מחזיקה שגרירות בליסבון, ואילו פורטוגל מחזיקה שגרירות בדילי.

== היסטוריה ==
הפורטוגזים, במסע חיפוש תבלינים, התיישבו תחילה בטימור ב-1520. 
במאה ה-17 הגיעו ההולנדים והקימו את החצי המערבי של האי טימור. ב-1859 נחתם הסכם.
לפורטוגל הייתה שליטה אפקטיבית על מזרח טימור רק לאחר המחצית השנייה של המאה ה-20. בעקבות הלחימה בין קבוצות יריבות המבקשות עצמאות מפורטוגל, פלשה אינדונזיה לטימור המזרחית וסיפחה אותה ב-1976, לאחר שמזרח טימור הכריזה על עצמה כעצמאית מפורטוגל ב-28 בנובמבר 1975. הפלישה הביאה לניתוק הקשרים הדיפלומטיים בין פורטוגל לאינדונזיה..

ב-1987, ראש הממשלה הפורטוגזי דאז, אניבל קבאקו סילבה האשים את אינדונזיה במניעת זכויות האדם הבסיסיות ביותר במזרח טימור ובהכנות לקראת הבחירות המתקדמות במזרח טימור. קבאקו סילבה המשיך ואמר כי ממשלתו תומכת בהגדרה עצמית עבור מזרח טימור. בתחילת שנות ה-90, האו"ם עדיין ראה את פורטוגל כרשות המנהלית במזרח טימור. מצדם, פקידים פורטוגלים ראו מחויבות מוסרית להמשיך ולהיות מעורבים בענייני מושבה לשעבר. פורטוגל ניסתה להביא את ממשלת אינדונזיה להסכים להסדר, ואפילו לעצמאות, עבור מזרח טימור. עם זאת, אינדונזיה סירבה להצעה.

בשנת 2005, חתמו שתי המדינות על תוכנית לשיתוף פעולה צבאי-טכני.

בשנים 2007 ו-2010, נשיא מזרח טימור, ז'וזה רמוס הורטה, ביקר את ראש הממשלה הפורטוגזי ז'וזה סוקרטש. סוקרטש אמר כי פורטוגל תחזק את היחסים עם מזרח טימור במגזרים שונים, כגון חינוך, צדק, טכנולוגיה ופוליטיקה, והוסיף כי המגזרים הללו חיוניים לעתידה של מזרח טימור.

== סיוע ==
בעקבות פרוץ האלימות ב-2006, ביקש שר החוץ של מזרח טימור, ז'וזה רמוס הורטה, לשלוח כוחות ומשטרה מאוסטרליה, מניו זילנד, ממלזיה ופורטוגל כדי לסייע בהרגעת התסיסה סביב דילי.

ראש הממשלה, ז'וזה סוקרטש, אמר כי פורטוגל מתכוונת לשלוח משלחת משטרה צבאית למזרח טימור, אם יוארך המנדט של משלחת האו"ם. 
מאוחר יותר באותו חודש, אמר נשיא פורטוגל קבקו סילבה כי המצב במזרח טימור רציני מאוד, פורטוגל תתאחד עם עם מזרח טימור ותעשה כל מה שאפשר על מנת להחזיר את השלום. בהמשך שלחה פורטוגל יחידה של המשמר הלאומי הרפובליקני שלה בה 120 משטרות צבאיות.0 
בנובמבר 2006, הגישה מזרח טימור בקשה רשמית לממשלת האו"ם ולפורטוגל להכפלה של מספר המשטרות. 
המחויבות של המשטרה הצבאית עודנה נמשכת במזרח טימור. בשנת 2007, אמר הנשיא רמוס הורטה לאחר פגישה עם עמיתו הפורטוגזי כי מזרח טימור תזדקק לכוחות בינלאומיים כדי לשמור על הביטחון "עוד כמה שנים".

פורטוגל היא התורמת המסייעת הגדולה ביותר במזרח טימור, לאחר שהעניקה מעל 350 מיליון דולר מאז שהצביעה בעד העצמאות מאינדונזיה ב-1999.

== ראו גם ==
* יחסי החוץ של מזרח טימור
* היסטוריה של מזרח טימור

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==
אלפה

אלפה בפוקינמאקי, הלסינקי
אלפה (Alepa) היא רשת חנויות מכולת באזור הלסינקי, פינלנד כיום הרשת בבעלות HOK-Elanto, מחלק מהקואופרטיב הארצי S. Group. רשת אלפה נוסדה בשנת 1918, כאשר אדוארד פג'ונן ואשתו הקימו את החנות בסורמיינן, הלסינקי.

מקור השם Alepa בא מתוך שמו המסחרי של פג'ונן - Alennushalli Pajunen. משפחת פג'ונן מכרה את הרשת ל-HOK בשנת 1987.

נכון למאי 2017, הרשת מחזיקה 112 חנויות בהלסינקי, אספו, ונטה, היבינקה, קרווה, קלאוקאלה, ג'רבנפה וטוסולה, כאשר רובן ממוקמות בהלסינקי.
מחוץ לאזור זה, S Group משתמשת במותג למכירה עבור חנויות דומות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רשתות מרכולים
קטגוריה:פינלנד: כלכלה
נשיאי גינאה המשוונית

להלן רשימת נשיאי רפובליקת גינאה המשוונית, מאז הקמת המשרד של הנשיא ב-1968. כיום, נשיא גינאה המשוונית המכהן הוא תאודורו אוביאנג נגמה מבאסוגו.

== נשיאי גינאה המשוונית (1968–היום) ==
{|class="wikitable"
!#
!
!שם
!כהונה
!מפלגה
!מערכת בחירות
|-
|1
פרנסיסקו מסיאס נגוומה<br>(1924–1979)
|12 באוקטובר 1968<br>– 3 באוגוסט 1979<br>10 שנים ו-295 ימים
| מפלגת העובדים הלאומית מאוחדת
|1968<br>1973
|-
|
|
| המועצה הצבאית העליונה<br>יו"ר: לוטננט גנרל<br>תאודורו אוביאנג נגמה מבאסוגו <br>(נולד ב-1942)
|3 באוגוסט 1979<br>– 12 באוקטובר 1982<br>3 שנים ו-70 ימים
|הכוחות המזוינים של גינאה המשוונית
|—
|-
|2
תאודורו אוביאנג נגמה מבאסוגו<br><small>(נולד ב-1942)</small>
|12 באוקטובר 1982<br>– מכהן
|המפלגה הדמוקרטית
| id="122" |1982<br>1989<br>1996<br>2002<br>2009<br>2016
|}

== הבחירות האחרונות (2016) ==
{|class="wikitable"
!מועמד
!מפלגה
!קולות
!%
|-
|תאודורו אוביאנג נגמה מבאסוגו
|המפלגה הדמוקרטית
|278,362
|93.7
|-
|אבלינו מוסצ'ה בנגה
|איחוד המרכז-ימין
|4,598
|1.5
|-
|
בואנאוונטורה מונסוי אסומו
|
מפלגת הקואליציה הסוציאל-דמוקרטית.
|4,436
|1.5
|-
|בנדיקטו אוביאן מנגו
|עצמאי
|2,812
|0.9
|-
|כרמלו מבא בקאלה
|הפעולה העממית
|2,438
|0.8
|-
|אגוסטין מסוקו אבגו
|עצמאי
|2,434
|0.8
|-
|תומאס מבה מונבאנג
|עצמאי
|2,162
|0.7
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==
*[http://www.guineaecuatorialpress.com/noticia.php?id=7727 משרד ההסברה, התרבות והתיירות]
* [http://www.worldstatesmen.org/Equatorial_Guinea.html מדינאי העולם – גינאה המשוונית]

*
קטגוריה:גינאה המשוונית: פוליטיקה
גינאה המשוונית
לאופולד השלישי, נסיך ליפה

לאופולד השלישי, נסיך ליפה (בגרמנית: Leopold III Fürst zur Lippe; 1 בספטמבר 1821 – 8 בדצמבר 1875) היה נסיך ליפה משנת 1851 עד מותו.

== ביוגרפיה ==
===ראשית חייו===
לאופולד נולד ב-1 בספטמבר 1821 בדטמולד, והיה ילדם הבכור של לאופולד השני, נסיך ליפה ואמיליה, נסיכת שוורצבורג-זונדרסהאוזן, בתם של גינטר פרידריך הראשון, נסיך שוורצבורג-זונדרסהאוזן וקרולינה, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט.

בשנת 1851 מת אביו, ולאופולד עלה לשלטון במקומו, וב-17 באפריל 1852 הוא התחתן עם אליזבת, נסיכת שוורצבורג-רודולשטדט, בתו של אלברט, נסיך שוורצבורג-רודולשטדט.

=== שלטונו ===
בשנת 1854 הוציא לאופולד צווים, המעניקים שוויון לכנסייה הקתולית ולכנסייה הלותרנית, על בסיס שווה עם הקלוויניסטית, שהייתה הדת הרשמית בליפה.

בשנת 1866 הצטרפה הנסיכות בראשות לאופולד השלישי לפרוסיה במלחמת אוסטריה–פרוסיה, ובשנת 1867 הצטרפה לקונפדרציה הצפון-גרמנית. בשנת 1870 לחמו כוחות הנסיכות לצד פרוסיה במלחמת צרפת–פרוסיה, ובשנת 1871 הצטרפה הנסיכות לאימפריה הגרמנית.

הנסיך לאופולד היה אחד היזמים הראשיים של הקמת אנדרטת הרמן ביער טויטובורג, אשר נחנכה על ידי וילהלם הראשון, קיסר גרמניה בקיץ 1875. כמה חודשים לאחר הסרת הלוט מעל האנדרטה מת לאופולד ב-8 בדצמבר בדטמולד, ומכיוון שלא היו לו ילדים, אחיו וולדמאר, נסיך ליפה עלה לשלטון במקומו.

המלחין יוהנס ברהמס היה מחברי הפמליה של הנסיך, ובין השנים 1857 ו-1859 שימש כמורה למוזיקה של אחות הנסיך, הנסיכה פרדריקה.

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1821
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1875
נמל התעופה ורשה מודלין

נמל התעופה ורשה מודלין (בפולנית: Port Lotniczy Warszawa Modlin, באנגלית: Warsaw Modlin Airport) הוא נמל תעופה בינלאומי, שדה תעופה צבאי לשעבר, שנפתח ביולי 2012. הוא ממוקם 40 ק"מ (25 מייל) מצפון למרכז העיר ורשה בנובידבור מזובייצקי. נמל התעופה מיועד לשימוש על ידי חברות לאו קוסט המשרתות את ורשה, בירת פולין. החל משנת 2017, שדה התעופה הוא שדה התעופה החמישי העמוס ביותר בפולין, עם 2,932,639 נוסעים אשר משורתים באופן בלעדי על ידי ריינאייר. עם זאת, נמל התעופה הבינלאומי הראשי של העיר הוא נמל התעופה פרדריק שופן.

== היסטוריה ==
השדה הוקם בשנת 1937 ושימש במלחמת העולם השנייה כבסיס של הלופטוואפה.

בשנת 2000 נסגר הנמל לאחר שמצבו היה גרוע ולא התאפשרו בו נחיתות.

בשנת 2010 החלו שיפוצים בנמל וב-2012 הוא נחנך מחדש. האוריינטציה הספציפית של נמל התעופה בחברות תעופה בעלות נמוכה באה לידי ביטוי ברכיבים מסוימים של התשתית, מסוף נוסעים מודרני בן שתי קומות עם שטח פנים של 13,380 מ"ר. מאז 2012 פועלות שתי חברות תעופה בעלות נמוכה, ויז אייר וריינאייר, מנמל התעופה ורשה מודלין ומציעות טיסות נוסעים בינלאומיות סדירות ל-26 ערים באירופה. כיום הוא משמש בעיקר את חברות התעופה הזולות, שאר הטיסות הבינלאומיות נוחתות בנמל התעופה פרדריק שופן.

== מתקני הנמל ==
===טרמינל===
נמל התעופה כולל טרמינל נוסעים חדש, בן קומה אחת, המכיל את כל מתקני היציאה וההגעה, כמו גם ישנן גם כמה חנויות במתחם. רחבת החניה בעלת קיבולת של 10 מטוסים. בנוסף, אין בנמל גשרי עלייה למטוס.

===מסלול טיסה===
בנמל ישנו מסלול טיסה אספלט באורך 2,500 מטרים, ברוחב 60 מטר ובגובה של 104 מטר, אשר כולל גם מסלול הסעה מקביל על כל אורכו.

==סטטיסטיקת נוסעים==
אולם ה-Check-in
{|class=wikitable
|+ תנועת נוסעים לפי שנה
|-
! שנה
! נוסעים
! scope="col" width="120px" | שינוי
|-
!2012
|857,481 ||
|-
!2013
|344,476 || 59.8%
|-
!2014
|1,703,219 || 394.4%
|-
!2015
|2,588,175 || 52%
|-
!2016
|2,860,874 || 11%
|-
!2017
|2,932,639 || 2.5%
|-
!2018
|3,080,699 || 5.9%
|-
|}

==תחבורה אל הנמל וממנו==
===ברכב===
נמל התעופה ממוקם 35 ק"מ צפון מערבית לוורשה ליד כביש 62 הלאומי, אשר מחובר לכביש המהיר S7 שמוביל למרכז העיר וורשה ולעיר גדנסק.

===באוטובוס===
שתי מפעילות אוטובוסים, מודלינבוס ואוקבוס, מספקות שירותים מנמל התעופה לוורשה ולודז' ולערים ביאלא פודולסק, טורון, צ'חוצ'ינק, ולוצלאווק ופלוצק מספר פעמים ביום.

===ברכבת===
בנמל התעופה עצמו אין תחנת רכבת, אולם ישנם שירותי אוטובוסים תכופים לתחנת הרכבת במודלין (במרחק של 4 ק"מ), שם יש רכבות מקומיות או ארוכות טווח לוורשה עד 62 פעמים ביום. 21 משירותים אלה (כל 60 דקות) פועלים מתחנת הרכבת המרכזית של ורשה עד נמל התעופה פרדריק שופן בעוד אחרים מסתיימים בתחנת וורשה מערב.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

ורשה מודלין
קטגוריה:ורשה: תחבורה
קטגוריה:2012 בפולין
קטגוריה:מזוביה: מבנים
פורדייט

טקסט=

פורדייט, ידוע גם בתור אגט דטרויט או אגט מנועים,הוא מינרל מלאכותי אשר עשוי משאריות צבע התזה, אשר התקשה במידה מספקת כדי להיות מלוטש. פורדייט נוצר מהצטברות של שכבות צבע על משטחי הצביעה בספריי של מכוניות בתקופה בה התהליך נעשה באופן ידני, ונאפה פעמים רבות. מכונה על שם מפעלי פורד בדטרויט, עיר תעשייתית בארצות הברית אשר בה כנראה התגלה הפורדייט. בשנים האחרונות משמש לתכשיטים.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:דטרויט
קטגוריה:אבני חן
קטגוריה:מינרלים
קרחון נימיץ

קרחון נימיץ (באנגלית: Nimitz Glacier) הוא קרחון גדול ממערב להר וינסון הזורם בין רכס סנטינל ורכס בסטיין ונשפך אל קרחון מינסוטה במרכז הרי אולזוורת' שבאנטארקטיקה. 

==גאוגרפיה==
גובהו של הקרחון 1,013 מטרים מעל פני הים. אורכו של הקרחון 74 קילומטרים, ורוחבו 9.3 קילומטרים. 

הקרחון ממוקם 19 קילומטרים מהר וינסון.

=== יובלי הקרחון ===
הקרחונים המהווים יובלים של קרחון נימיץ:
* קרחון קאראסורה
* קרחון בראנסקומב
* קרחון קיירנס
* קרחון טולקזיק
* קרחון זאפול
* קרחון דונלאן
* קרחון גילדיאה
* קרחון בנדר
* קרחון סירמה

== היסטוריה ==

=== גילוי הקרחון ===
הקרחון התגלה על ידי טייסת VX-6 של צי ארצות הברית, בטיסת צילום שנערכה בין ה-14 בדצמבר וה-15 בדצמבר 1959, ומופה על ידי הסקר הגאולוגי של ארצות הברית בהתבסס על תצלומי אוויר אלה.

=== מקור השם ===
שמו של הקרחון ניתן לו על ידי הוועדה המייעצת לשמות אנטארקטיים. 

הקרחון נקרא על שם אדמירל הצי צ'סטר נימיץ, שהיה מפקד מחלקת המבצעים של צי ארצות הברית בתקופת מבצע קפיצה לגובה אשר חקר את אנטארקטיקה בין השנים 1947-1948. המבצע אפשר את חקר אנטארקטיקה בהיקף שלא נעשה קודם לכן.

== לקריאה נוספת ==
<div class="mw-content-ltr">• Charles Swithinbank, [https://books.google.co.il/books?id=RkrWLg-d-xAC&pg=PA123&lpg=PA123&dq=%22Nimitz+Glacier%22&source=bl&ots=2yd4nmNjhu&sig=lCORL8_wNJsLdA2i8Vy_C-gkxLE&hl=en&sa=X&ved=2ahUKEwiJsZCfif_eAhXB_CoKHarQAGI4ChDoATAHegQIARAB#v=onepage&q=%22Nimitz%20Glacier%22&f=false Antarctica, Issue 1386, Part 2], P B122 - B123</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [https://geonames.usgs.gov/apex/f?p=gnispq:5:0::NO::P5_ANTAR_ID:10735 קרחון נימיץ] באתר הסקר הגאולוגי של ארצות הברית
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=129424 קרחון נימיץ] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://www.meteoblue.com/en/weather/forecast/modelclimate/nimitz-glacier_antarctica_6622285 נתוני אקלים ממוצעים עבור קרחון נימיץ]

==הערות שוליים==

נימיץ
נימיץ
קטגוריה:ארצות הברית באנטארקטיקה
פליקס פיליפ קאניץ

פליקס פליקס קאניץ (בגרמנית: Felix Philipp Kanitz; 2 באוגוסט 1829, בודפשט, האימפריה האוסטרית - 8 בינואר 1904, וינה, האימפריה האוסטרו-הונגרית) היה גאוגרף, אתנוגרף, ארכאולוג, חוקר טבע וצייר ממוצא יהודי אשר נודע במסעותיו ברחבי הבלקנים לחקר הסלאבים הדרומיים תוך שהותיר ציורים ואיורים רבים אודות מחקריו.

==קורות חייו==
פליקס פיליפ קאניץ נולד בבודפשט למשפחה יהודית אמידה. ב-1846 למד אמנות באוניברסיטת וינה ובהמשך נסע לאזור גרמניה, בלגיה, איטליה וצרפת. ב-1856 התיישב בווינה.

ב-1858 יצא למסע בדלמטיה, והחל לחקור את נושא הסלאבים הדרומיים. בהמשך, ביקר בבוסניה, הרצגובינה, סרביה, ובאזורי בולגריה העות'מאנית ומונטנגרו. הוא סייר לסירוגין בבלקנים עד 1889.

קאניץ צייר, אייר וכתב אודות מהלך מסעותיו, היישובים בהם ביקר ובני הלאומים השונים שחיו בהם.

בין 1862 ל-1904 פרסם 8 ספרי מחקר ומסעות. המיר את דתו לנצרות קתולית.

קאניץ נחשב לאחד מהחוקרים הראשונים של הסלאבים הדרומיים, וזכה להוקרה רבה בבולגריה ובסרביה. היה חבר האקדמיה הסרבית למדעים ולאמנויות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהודים מומרים
קטגוריה:מדענים יהודים
קטגוריה:ארכאולוגים אוסטרים
קטגוריה:יהודים הונגרים
קטגוריה:וינה: אישים
קטגוריה:חברי האקדמיה הסרבית
קטגוריה:מתנצרים
קטגוריה:ילידי 1829
קטגוריה:נפטרים ב-1904
הילטל

מסעדת הילטל (Hiltl) היא מסעדה צמחונית בשווייץ. המסעדה מחזיקה בשיא גינס על היותה המסעדה הצמחונית הפתוחה הוותיקה ביותר בעולם. המסעדה ממוקמת בשדרת סיהלסטראסה שבציריך.

== היסטוריה ==
בשנת 1898 ייסדו מספר גרמנים את "Vegetaria AG". שנה לאחר מכן נפתחה מסעדת "Vegetarierheim and abstinence Café" במיקום הנוכחי שלה שבסיהלסטראסה, ציריך.

ב-1898 הגיע החייט הגרמני אמברוסיוס הילטל לציריך. בשנת 1901 הוא חלה קשות בשיגרון ולא יכול לממש את המקצוע שלו. הוא התחיל לתרגל את הדיאטה הצמחונית שהציע מקסימיליאן בירכר-בנר. הילטל החל לתמוך בדוקטרינת בירכר-בנר והפך לצמחוני.

בשנת 1903 הייתה Vegetarierheim AG במשברים כלכליים. אמברוסיוס הילטל עלה לתפקיד מנכ"ל המסעדה ושינה את תדמית המקום למסעדה צמחונית. המסעדה החלה לשגשג יותר, והרווח היומי עלה לכ-35 פרנק. בשנת 1904 נישא הילטל למרתה גנאופל והזוג ניהל יחד את המסעדה. בשנת 1907, הוא קנה את הנכס עם משפחתו, והפך לאזרח רשמי בשווייץ.

בשנת 1931 הפכה הילטל למסעדה הראשונה בציריך עם מטבח חשמלי. המסעדה הועברה בסופו של דבר לבניו, וולטר ולאונרד. תפריט המסעדה עבר שינויים משמעותיים כאשר אשתו של לאונרד, מרגריט הילטל נסעה להודו, השתתפו בקונגרס הצמחוני בניו דלהי ולמדה את המטבח ההודי בפירוט רב. היא חזרה לשווייץ על מנת לכלול את המטבח ההודי בתפריט של המסעדה, הרעיון התקבל בברכה על ידי מנהלי המסעדה. לפיכך, ראש ממשלת הודו דאז, מוררג'י דסאי, נהג לסעוד בהילטל בביקוריו הרשמיים בשווייץ.

בהמשך הועברה המסעדה הועברה לבנם של לאונרד ומרגריט, היינץ הילטל, והמשיך לעבור שינויים. שמה של המסעדה שונה ל-Hiltl Vegi.

בשנות התשעים מסר היינץ את המסעדה לבנו רולף, שחידש את המסעדה באופן דיגיטלי. הוא הרחיב את שעות הפתיחה עד השעה 23:00 והציג רשימת יינות חדשה, שהגבירה את הפופולריות בקרב הקהל הצעיר. המסעדה הציגה מערכת הזמנות מקוונת וזכתה לביקורות חיוביות באתרי אינטרנט גדולים. לאור עליית רווח המכירות ל-10 מיליון פרנק שווייצרי ב-1998, פרסמה המסעדה את הספר "Hiltl. Virtouso Vegetarian" ובו רשימת המתכונים של מנות המסעדה. נמכרו מספר מיליוני עותקים ושל הספר, והוא תורגם לאנגלית וצרפתית, עם למעלה מ-14 מהדורות. בהמשך פרסם רולף הילטל ספר בישול חדש עבור יום השנה ה111 של המסעדה - "Hiltl. Veggie international. A world of difference".

=== ייעוץ וסיוע ===
ב-1998 השתתפו האחים רטו, כריסטיאן ודניאל פריי במיזם Venture, תחרות עסקית שתוכננה על ידי המכון הטכנולוגי של ציריך ומקינזי והציגה תוכנית להקים מסעדה צמחונית מהמעלה הראשונה. התוכנית העסקית זכתה למשוב חיובי בתחרות והם החליטו ליישם אותה. האחים שתפו פעולה עם הילטל על מנת להוציא לפועל את Tibits, מסעדה צמחונית שפעלה בבזל, ברן, ציריך, וינטרטור ולונדון.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ציריך: תרבות
קטגוריה:מסעדות
קטגוריה:צמחונות
קטגוריה:ציריך: מבנים
שו שין

שו שין (בסינית מפושטת:许昕, בסינית מסורתית:許昕; נולד ב-8 בינואר 1990) הוא שחקן טניס שולחן סיני, אלוף עולם אולימפי, מדורג 1 בעולם (נכון ליוני 2019). לראשונה הגיע לדירוג זה בינואר 2013. שין משחק בשאנגחאי זאוקסניק ובנבחרת סין.

שין זכה ב-17 תארים: בשלושה דאבלים של גברים (גברים יחידים וגברים זוגות), בנוסף הוא זכה פעמיים בזוגות מעורבים, ועוד פעמיים במסגרת הטורניר הקבוצתי עם נבחרת סין. בנוסף שין חתום על הסכם חסות של חברת סטיגה.

==סגנון משחק==
סגנון המשחק של שין ייחודי, הוא אחד השחקנים הבודדים שמשחקים באחיזת עט נובע (אחיזה סינית). בנוסף, לשין ידיים ארוכות שמאפשרות לו להגיע לכדורים רחוקים. לעיתים קרובות שין נכנס עמוק לצד גב היד, אך משחק עם כף היד בגלל האחיזה שלו. הוא נחשב לאחד השחקנים המהירים ביותר ובעל עבודת הרגליים מהטובות ביותר.

==קריירה==
===2013===
בשנת 2013 הגיע שין לראשונה למקום הראשון בדירוג העולמי בזכות ניצחונו בגמר אליפות העולם נגד ולדימיר סמסנוב<ref></ref>.

===2014===
בשנת 2014 שמר על תוארו בזכות ניצחון במשחק הגמר מול מא לונג<ref></ref>. באליפות סין הפתוחה הפסיד למא לונג בגמר 1:4<ref></ref>.

===2016===
בשנת 2016, ניצח שין את אלוף העולם הנוכחי, מא לונג, במשחק חצי הגמר באליפות יפן הפתוחה, אך הפסיד בגמר לפאן ג'נדונג. לאחר מכן זכה במקום השלישי באליפות קוריאה הפתוחה לאחר שגבר על שוב על מא לונג במשחק צמוד 3:4. עם זאת לא נחשב מספיק טוב ולכן לא השתתף בטורניר היחידים באולימפיאדת ריו דה ז'ניירו.

===2017===
בשנת 2017, במהלך אליפות גרמניה הפתוחה, אכזב כאשר הפסיד במשחקי הזוגות יחד עם פאן ג'נדונג בסיבוב 16 הטובים ביותר. באליפות שוודיה הפתוחה ניצח בגמר הטורניר 1:4 את פאן ג'נדונג<ref></ref>. באליפות העולם לזוגות ניצח ביחד עם פאן ג'נדונג בגמר<ref></ref>.
שין במהלך אליפות גרמניה הפתוחה בשנת 2017
<br />

===2018===
בשנת 2018, ניצח שין באליפות אוסטרליה הפתוחה את לין דינגשאו 4:1<ref></ref>. במהלך אליפות בולגריה הפתוחה ניצח את קנטה מאטסדיארה 1:4 בגמר וזכה במקום הראשון<ref></ref>. באליפות העולם לקבוצות ניצח ביחד עם נבחרת סין את נבחרת גרמניה בגמר<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני טניס שולחן סינים
קטגוריה:שחקני טניס שולחן באולימפיאדת טוקיו (2020)
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1990
מערת נטר

מערת נטר
שלט הסבר על המקום.
ממוזער
מערת נטר היא מערת כורכר טבעית הנמצאת בשטח בית הספר החקלאי מקוה ישראל. המערה שימשה במהלך השנה הראשונה להקמתו כמקום מגורים זמני לתלמידי המקום. נקראת על שמו של קרל נטר, מייסד בית הספר.

== היסטוריה ==
=== רקע ===
בשנת 1867, ביקר קרל נטר בארץ ישראל כשליח חברת "כל ישראל חברים". הוא בדק את מצבם של יהודי היישוב הישן והגיע למסקנה שלא ניתן להביא לשיפור הכלכלי אלא על ידי הכשרתם לעבודה חקלאית.

נטר החליט לבקש מכי"ח אישור להקמת בית ספר חקלאי. הוא פנה לחברה והיא נתנה לו את אישורה, אך אז התברר שאין מספיק כסף להקמה. נטר פנה לברון רוטשילד בבקשה למימון, ואחרי מאמצים מרובים, הממשלה העות'מאנית נתנה לנטר רישיון לייסוד בית ספר חקלאי, והעניקה לו שטח של 2,600 דונם של אדמות מדינה.

=== השימוש במערה ===

למרות המימון שקיבל מרוטשילד, חל עיכוב בבניית מבני הקבע של בית הספר, בלית ברירה החליט נטר שמערה טבעית שנמצאה בשטח בית הספר טובה מספיק למגורים עבור מספר התלמידים המועט שהיו אז במקוה ישראל.

במהלך השנה הראשונה של בית הספר התגוררו במערה נטר וראשוני המתיישבים במקום, עד מעברם למבני הקבע.

== פעילות ארגון "ההגנה" בית הספר ==
כבר בתחילת קיומו של ארגון ההגנה, במאורעות תרפ"א (1921) ולאחר מכן במאורעות תרצ"ו (1936), שימש המקום בסיס ליחידות ההגנה. בימי המנדט הבריטי שימשה המערה מסתור לאימונים בנשק. נעשו בה ניסויים שונים בנשק ובתחמושת. קולות היריות והפיצוצים נבלעו בדפנות המערה ולא נשמעו בחוץ.

== לקריאה נוספת ==
* ספי בן יוסף, מדריך ישראל החדש- מישור החוף הדרומי, פלשת. עמ' 134-133, הוצאת משרד הביטחון ההוצאה לאור וכתר הוצאה לאור. 2001.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ישראל: מערות