OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ויליאם פאג'ט, ברון פאג'ט הראשון

ויליאם פאג'ט, ברון פאג'ט הראשון (באנגלית: William Paget, 1st Baron Paget; 1506 - 9 ביוני 1563) היה מדינאי אנגלי, שמילא משרות חשובות בשירותם של המלך הנרי השמיני, המלך אדוארד השישי והמלכה מרי הראשונה.

== ביוגרפיה ==
=== שנותיו הראשונות ===
אביו של ויליאם פאג'ט, שנקרא אף הוא ויליאם פאג'ט, היה אחד מנושאי השרביט (serjeants-at-mace) של הסיטי של לונדון. פאג'ט הצעיר נולד בסטפורדשייר ב-1506, ולמד בבית ספר סיינט פול, בתקופה בה ויליאם לילי שימש כמנהלו, ובטריניטי הול, קיימברידג'. אחר כך המשיך את לימודיו באוניברסיטת פריז. בסיינט פול התיידד עם ג'ון ללנד, לימים סוחר עתיקות ואחד מן התומכים בו.

===הקריירה הפוליטית===
פאג'ט כיהן כחבר הפרלמנט מטעם מחוז ליצ'פילד ב-1529 ומטעם מחוז מידלסקס ב-1545.

הודות להשפעת ידידו סטיבן גרדינר, ככל הנראה, הטיל עליו המלך הנרי השמיני כמה שליחויות דיפלומטיות חשובות. ב-1532 מונה למזכיר החותם (clerk of the signet), וזמן קצר אחר כך למזכיר מועצת המלך (Privy Council). ב-1539 נעשה מזכירה של המלכה, אן מקליווס, וב-1543 צורף למועצת המלך ומונה למזכיר המדינה. הנרי השמיני, בשנותיו האחרונות, שמע רבות בעצתו ואף מינה אותו לאחד מחברי המועצה שתנהל את ענייני המדינה בתקופת קטינותו של המלך אדוארד השישי.

פאג'ט תמך תחילה נמרצות בלורד פרוטקטור סומרסט בעודו יועץ לנהוג במתינות שסומרסט לא תמיד הבחין בה. ב-1547 נעשה מפקח על משק ביתו של המלך, צ'נסלור של דוכסות לנקסטר, אביר נבחר של מחוז סטפורדשייר (חבר פרלמנט) ונתכבד בתואר אביר מסדר הבירית. ב-1549 נקרא בצו להצטרף אל בית הלורדים כברון פאג'ט דה בודזרט (Baron Paget de Beaudesert). באותו זמן לערך הוענקו לו נחלות קרקע גדולות, ובהן קנוק צ'ייס וברטון אבי בסטפורדשייר, וכן את מעונם של הבישופים של אקסטר בלונדון, שנודע לימים בשם "לינקולן האוז" ואחר כך "אסקס האוז", במקום בו נמצא כיום ה-Outer Temple. כמו כן קיבל את אחוזת בודזרט בסטפורדשייר, שנותרה מקום מושבה העיקרי של משפחת פאג'ט.

ב-1551, בעקבות נפילת סומרסט, נכלא פאג'ט במצודת לונדון. שנה אחר כך נשלל ממנו תואר אביר מסדר הבירית, ובנוסף לכך הטילה עליו לשכת הכוכבים קנס כבד על שבעודו מנהל את דוכסות לנקסטר שלשל רווחים לכיסו על חשבון הכתר. ב-1553 שב חינו בעיני המלך, וביוני אותה שנה הוא היה אחד מעשרים ושישה הפירים שחתמו על צוואתו של אדוארד הגוסס המורישה את המלוכה לליידי ג'יין גריי. הוא השלים עם המלכה מרי הראשונה, אשר השיבה לו ב-1553 את תואר אביר מסדר הבירית ואת מקומו במועצת המלכה, וב-1556 מינתה אותו שומר חותם המלכה. ב-1558, עם עלותה לכס של אליזבת הראשונה, פרש פאג'ט מן החיים הציבוריים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנגליה: היסטוריה
קטגוריה:אישים בחצר הנרי השמיני
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות מלכותיים
קטגוריה:מזכיר המדינה (ממלכת אנגליה)
קטגוריה:צ'נסלורים של דוכסות לנקסטר
קטגוריה:ילידי 1506
קטגוריה:נפטרים ב-1563
ג'ון ראסל, הרוזן הראשון מבדפורד

ג'ון ראסל, הרוזן הראשון מבדפורד (באנגלית: John Russell, 1st Earl of Bedford; 1485 – 14 במרץ 1554/1555) היה שר בממלכת אנגליה בתקופת בית טיודור, אשר שירת כלורד אדמירל העליון וכלורד שומר החותם.

בין האדמות והרכוש שהוענקו לו על ידי הנרי השמיני אחרי פירוק המנזרים היו המנזר והעיר של טאביסטוק (Tavistock), והשטח שכיום שוכן בו הקובנט גרדן.

ראסל הוא אב המשפחה הראשון של כל הרוזנים והדוכסים של בדפורד ושל הרוזנים לבית ראסל, בהם ג'ון ראסל, רוזן ראסל הראשון, שהיה ראש ממשלת בריטניה, והפילוסוף ברטרנד ראסל.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אנגליה: היסטוריה

קטגוריה:פוליטיקאים אנגלים
קטגוריה:הלורד שומר החותם
קטגוריה:ילידי 1485
קטגוריה:נפטרים ב-1554
גיל בלנק

גיל בלנק (נולד ב-3 במרץ 1997) הוא שחקן ישראלי.

== קורות חייו==
בלנק נולד ברמת השרון, והוא הבכור מבין שלושה אחים. משנת 2009 למד בתוכנית המחוננים ומגמת התיאטרון של בית הספר הכפר הירוק.

בשנת 2011 הצטרף לבית הספר לקולנוע של אייל קנטור והחל להשתתף בהפקות מצולמות. גילם תפקידים ראשיים בפרויקט הסרטים הבינלאומי "48 שעות". בשנת 2012 זכה הסרט "חתולה בשק" בהשתתפותו בפרס "השימוש הטוב ביותר בז'אנר" בפרויקט זה. כמו כן, השתתף בהפקות סרטי חובבים משותפות לתלמידי קולנוע ישראלים, גרמנים וצרפתים.

ב-2013 גילם את דמותו של הילד יונתן בסרט הישראלי "לצוד פילים" של התסריטאי והבמאי רשף לוי כתפקיד ראשי, לצד השחקנים מוני מושונוב, ששון גבאי ופטריק סטיוארט.

בסוף שנת 2013 הוענק לו צל"ש בימוי (במשותף עם היוצר והצלם ים שרגיל) בתחרות הקליפים השנתית על שם אורי סונין ליוצרים צעירים.

בלנק סיים את לימודיו בהצטיינות בקיץ 2015 והתנדב למסלול עילית בצה"ל. בתחילת שנת 2018 סיים בהצלחה קורס קצינים, והוא משרת כקצין בתפקיד משמעותי בבסיס במרכז הארץ.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.youtube.com/watch?v=uPzqJVIv9sw הכירו את גיל בלנק], ערוץ הבידור E!
* [https://web.archive.org/web/20130709004032/http://www.zohar-agency.com/Actor-970-gil-blank.html גיל בלנק], באתר סוכנות זוהר יעקובסון

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית ספר אמירים (רמת השרון)
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1997
יעקב פליישמן

יעקב פליישמן (Jacob (Eugene) Fleischmann; 1921 – 1990) היה פילוסוף ישראלי, פרופסור באוניברסיטת תל אביב.

==ביוגרפיה==
פליישמן נולד בעיר סקשפהרוואר שבהונגריה.
בשנת 1940 עלה לארץ ישראל. מעת עלייתו ועד 1950 למד פילוסופיה, פילוסופיה יהודית והיסטוריה כללית באוניברסיטה העברית בירושלים; בין מוריו היו מרטין בובר, יוליוס גוטמן, הוגו ברגמן וחיים יהודה רות. בשנת 1946 קיבל תואר מוסמך, וב-1951 תואר דוקטור; הדיסרטציה הייתה בנושא "בעיית הנצרות בפילוסופיה היהודית של המאה התשע-עשרה".
בשנים 1952–1954 למד באקול פראטיק דה אוטז אטיד (EPHE) בפריז, בעיקר אצל אלכסנדר קורא ואריק וייל .
בשובו כיהן כמרצה (ולאחר מכן כמרצה בכיר) לפילוסופיה באוניברסיטה העברית. בשנת 1958 היה גם לעמית מחקר במרכז הלאומי למחקר מדעי (CNRS) בפריז. משנת 1967 כיהן כפרופסור לפילוסופיה באוניברסיטת תל אביב (בשנים 1971–1973 עמד בראש החוג), וחילק את זמנו בין תל אביב ופריז. בשנותיו האחרונות התגורר בפריז.

==כתביו==
* בעיית הנצרות במחשבה היהודית: ממנדלסון עד רוזנצוויג, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשכ"ד.

===רשימות לפי הרצאותיו===
* תולדות הפילוסופיה העתיקה מתאלס ועד אריסטו: רשימות לפי הרצאותיו של י. פלישמן; בעריכת איתן ישראלי, 3 כרכים, ירושלים: מפעל השכפול, תשט"ו. ("פנימי")
* הפילוסופיה במאה העשרים: רשימות לפי הרצאותיו של י’ פליישמן; בעריכת עדי צמח, ירושלים: מפעל השכפול – הסתדרות הסטודנטים של האוניברסיטה העברית, תשי"ח.
* היסודות האונטולוגיים של ההכרה: רשימות לפי הרצאותיו של יעקב פליישמן; ערך: אהוד בן עזר (ראב), 2 כרכים, ירושלים: מפעל השכפול של הסתדרות הסטודנטים, תש"ך.
* הפילוסופיה של ספינוזה: רשימות לפי הרצאות; ערך: ישראל איגרא, ירושלים: מפעל השכפול, תשכ"ד.

===בעריכתו===
* גאורג ו"פ היגל, מבוא לתולדות הפילוסופיה; תרגם: מרדכי בן אשר; ערך: יעקב פליישמן, ירושלים: הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס ('ספרי מופת פילוסופיים'), תשכ"ג.

=== כתביו בצרפתית ===

==לקריאה נוספת==
* 'זיכרון לראשונים: יעקב פליישמן', קתרסיס 2 (סתיו תשס"ה, 2004), 149 ואילך.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.worldcat.org/identities/lccn-nr2004-7426 יעקב פליישמן] באתר WorldCat Identities

מפרי עטו:
* [https://web.archive.org/web/20210426160652/http://www.katharsis.co.il/images/magazine/JacobFleishmanTheProblemofObjectivityinIsraelHistoryResearch.pdf בעיית האובייקטיביות בחקר היסטוריה הישראלית], קתרסיס 2

==הערות שוליים==

קטגוריה:פילוסופים ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: פילוסופיה
קטגוריה:עולים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1990
אנגבנד

אנגבנד (באנגלית: Angband; מסינדארין: תופת הברזל) הוא מקום בדיוני המופיע בספריו של ג'.ר.ר. טולקין. אנגבנד היה מעוזו הגדול של שר האופל מורגות' בעידן הראשון לעלות השמש. אנגבנד שוכנת ממש בצפון מערב הארץ התיכונה. 

== גאוגרפיה ==
בצפון מערב הארץ התיכונה, מעבר לארד לוין, שכנו בלריאנד והארצות שמצפון לה. מצפון לרמת דורתוניון המהווה את גבולה הצפוני של בלריאנד, שכנו מישורי ארד גלן (החבל הירוק) הרחבים והירוקים. מצפון להם ישבה "דור דידלות" - ארץ צלמוות - ארצו של מורגות'. שם, תחת הרי הברזל (ארד אנגרין) הקפואים, כרה מורגות' את משכנותיו, מערותיו וצינוקיו העמוקים. ממערב הייתה היתלום.

== תולדות ==
=== הקמת אנגבנד ===
ראשיתה של אנגבנד הייתה במלחמות שניהל מורגות' עם יתר הולאר בזמן תהליך יצירת העולם. לאחר שהולאר התבצרו להם בארץ אמן המערבית, הקים מורגות' - שמעוזו העיקרי היה אז באוטומנו, מצודה בצפון מערב הארץ התיכונה, למשמר מפני פלישה של הולאר לארצו. שם המקום נקרא אנגבנד ומתכונתו הייתה אולמות, מפחות וצינוקים, נשקיות, קסרקטינים ומחילות ומרתפים, בהם שכנו משרתי מורגות' וצבאו ושם כלא את אסיריו.

=== חורבן אנגבנד ===
לאחר שהולאר גילו כי העלפים נעורו במזרח הארץ התיכונה, החליטו לצאת למלחמה במורגות' במטרה להגן עליהם. במהירות נחתו צבאות הולאר על אוטומנו ואנגבנד, החריבו אותן והביסו את השוכנים בהן ולקחו את מורגות' כאסיר לארץ אמן. אוטומנו נהרסה עד היסוד, אך הרס אנגבנד לא היה יסודי ורק החלקים העליונים נהרסו. צבאו של מורגות' ויצוריו נותרו במפלסים התחתונים, מחכים לשובו של אדונם.

=== העידן הראשון ===
לאחר שעכר את אושרה של הממלכה הברוכה, נמלט מורגות' והסילמרילים בידו ושב לארץ התיכונה. שם שיקם את הריסות אנגבנד ובנאה מחדש. מעליה הקים את הרי תנגורודרים (הרי העריצות) ולהם שלוש פסגות. הרי תנגורודרים שימשו כצריחים למשמר ומושב צבא ואחסון נשק. תחת מצוקי תנגורודרים היו שערי אנגבנד.

זמן לא רב לאחר מכן, שבו הנולדור לארץ התיכונה בניסיון להשיב לידיהם את הסילמרילים. במשך מאות שנים התכתשו עם צבאות מורגות' ללא הפוגה עד כי הובסו אחד לאחד. בשנת 510 לעלות השמש, שלח מורגות צבא גדול מאנגבנד והחריב את גונדולין, ממלכת הנולדור האחרונה שעוד עמדה על תילה. אז בטח מורגות' בחוסן אנגבנד וחשב כי מעתה לא יקום איש בפניו.

== חורבן אנגבנד ==
כמעט שש מאות שנה לאחר עלות השמש, התחוללה מלחמת החרון. לאחר שאארנדיל הספן הצליח להגיע לארץ אמן ושטח לפני הולאר את תחינתם של עלפים ובני אדם - להצלה מידיו של מורגות', יצאו צבאות הולאר מארץ אמן ונחתו על חופי הארץ התיכונה. 
אז הסתערו צבאות הולאר על אנגבנד ונלחמו בצבאותיו של מורגות'. לאחר שהסתיים הקרב הגדול, הובסו כוחותיו של מורגות' תבוסה ניצחת ומורגות' נכבל ונלקח משם על ידי צבאות הולאר ואנגבנד נשמדה.
לאחר הקרב שקעו תחת גלי הים כל בלריאנד והארצות שמצפון לה. עמם שקעה בים אנגבנד החרבה.

== ראו גם ==
* מורגות'
* מלחמת החרון

קטגוריה:שר הטבעות: מקומות
קטגוריה:הארץ התיכונה
דרק דריימון

דרק דריימון (באנגלית: Derek Drymon; נולד ב-19 בנובמבר 1968) הוא סופר אמריקאי ואמן סטוריבורד. דריימון עובד בהפקות סדרות אנימציה מצוירות רבות, בהן החיים המודרניים של רוקו, בובספוג מכנסמרובע והרפתקאות הזמן.

== רקע אישי ==
דריימון נולד במוריסטאון, ניו ג'רזי, עיירה קטנה בצפון רחוק ניו ג'רזי בשנת 1968. הוא למד בבתי ספר ציבוריים, והוא נהנה מציור ומספרי קומיקס. דריימון סיים את בית הספר התיכון Jefferson Township בשנת 1987. הוא למד בבית ספר לאמנות חזותית בניו יורק כדי להפוך למאייר. אחרי הקולג', הוא גויס על ידי דיסני בשביל תוכנית ההתמחות שלהם. עם סיום התוכנית חזר לניו ג'רזי ומשם לקליפורניה.

== שנותיו המוקדמות בניקלודיאון ==
דריימון התגלה על ידי ערוץ ניקלודיאון בשנת 1993. הוא עבר לקליפורניה על מנת לעבוד כאנימטור בניקלודיאון. באותה השנה, דריימון החל לעבוד גם כאמן התכנון וסופר לסדרה החיים המודרניים של רוקו. בתקופה זו פגש שניים ממעסיקיו העתידיים, טים היל וסטיבן הילנבורג. היל היה סופר ואמן, והילנבורג היה מפיק שותף ואחראי לתכנון. בשנת 1997, יצר הילנבורג את סדרת הטלוויזיה המצוירת בובספוג מכנסמרובע. דריימון ביצע תפקידים רבים בסדרה, היה סופר בכל הפרקים, ולאחר מכן לפקח על הבמאי ומפיק.

== הפקה נוכחית ==

כיום דריימון מפיק בערוץ Cartoon Network.

בשנת 2021 ביים את סרט האנימציה "מפלצת של מלון: הפוך על הפוך", החלק הרביעי בסדרת מפלצת של מלון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1968
תחזיקו

תחזיקו הוא האלבום השני של הזמרת רוני דלומי, אשר יצא בשנת 2013, כשנתיים לאחר אלבום הבכורה שלה, "קצת אחרת".
== הפקה ==
האלבום, בהפקתם ועיבודם של איתמר מאירי ואיתן רז, כולל עשרה שירים שמחציתם נכתבו ושניים מהם הולחנו על ידי דלומי עצמה, בניגוד לאלבום הקודם, בו השתתפה דלומי בכתיבת שני שירים בלבד. כותבים ומלחינים נוספים באלבום הם דנה ברגר, רונית שחר, נעם חורב והצמד "גיא ויהל" (גיא מנטש ויהל דורון), גם אחיה הגדול של רוני, נדב דלומי, הלחין שיר אחד באלבום.

הסינגל הראשון שיצא מתוך האלבום הוא "תחזיקו" שייצא ביולי 2012 והוא השיר הראשון שכתבה דלומי שיצא כסינגל. הסינגל השני מתוכו הוא "פניי לרוח" שייצא בנובמבר 2012, והוא השיר הראשון אותו דלומי הלחינה וגם כתבה. הסינגל השלישי מתוכו הוא "סתם שני אנשים", הוא יצא בפברואר 2013 ואותו כתב נועם חורב והלחינה הזמרת דנה ברגר לו גם יצא קליפ מצליח. הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "קצה היום" שליווה את צאת האלבום, יצא ביולי 2013 ואותו כתב נועם חורב והלחינו גיא מנטש ויהל דורון. את השיר הפיק המפיק המוזיקלי לואי להב בניגוד למרבית שירי האלבום, אותם הפיקו רז ומאירי, גם לסינגל זה ייצא קליפ מצליח. באוקטובר אותה השנה יצא הסינגל האחרון מתוך האלבום, "קרקעית נמוכה". באלבום נכלל גם השיר "שלחי אותו" שייצא לראשונה במסגרת פרויקט "עוד מעט נהפוך לשיר 2011".

==רשימת השירים==

==סינגלים==

==משתתפים באלבום==
* איתמר מאירי - גיטרה, קלידים, תכנות, הפקה מוזיקלית, עיבוד מוזיקלי, כלי מקלדת, סינטיסייזר
* איתן רז - תופים, הפקה מוזיקלית, עיבוד מוזיקלי, תכנות, קלידים, כלי מקלדת, סינטיסייזר
* אורי זך - הפקה מוזיקלית, עיבוד מוזיקלי, קלידים, תכנות, קולות (מוזיקה) (בשיר "שלחי אותו" בלבד)
* אבי חזות - בס
* עדי הר צבי- בס, קונטרבס
* לואי להב - הפקה מוזיקלית, עיבוד מוזיקלי (בשיר "קצה היום" בלבד)
* רונית שחר -גיטרה אקוסטית
* דקל טוביה-בס (בשיר "שלחי אותו" בלבד)
* סלעית להב - חליל
*חן שנהר-כינור
*קרן טננבאום-כינור
*גליה חי-ויולה
*אלדד ציטרין-עיבוד מוזיקלי של כלי מיתר, ניצוח
*חן שנהר-כינור
*קרן טננבאום-כינור
*גליה חי-ויולה
*הילה אפשטיין-צ'לו
*אופיר קנר-פסנתר
*חן אנקווה-חצוצרה
*תום להב-תופים (בשיר "קצה היום" בלבד)
*אריאל טוכמן-עיבוד, גיטרה (בשיר "קצה היום" בלבד)
* יהל דורון-עיבוד, גיטרה (בשיר "קצה היום" בלבד)
* גיא מנטש-עיבוד (בשיר "קצה היום" בלבד)
*שלומי קינן-קלידים, תכנות (בשיר "קצה היום" בלבד)

קטגוריה:אלבומי רוני דלומי
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי 2013
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
טרדו נאוואליס

טֶרֶדוֹ נָאוואלִיס (בשם מדעי: Teredo navalis) היא מין של רכיכת מים מלוחים. זוהי צדפה ימית ממשפחת הצדפות הקודחות (Teredinidae), המוכרות גם בשם "תולעי האוניות" (shipworms). מין זה משתייך לסוג הנקרא "טרדו" (Teredo).
== מאפיינים ==
כמו מינים אחרים באותה משפחה, גם צדפת-דלתיים זו נקראת תולעת אוניות משום שהיא דומה במראה החיצוני לתולעת, אלא שבקצהַ הקדמי ישנה קונכייה קטנה בעלת שתי קַשְׂווֹת (valves), המתמחה בכרסום וקידוח בעץ. הגוף האדמדם והמאורך דמוי התולעת של הטרדו נאוואליס מצוי כל כולו במחילה שהיא עצמה קדחה. 

מוצא הטרדו נאוואליס בצפון מזרח האוקיינוס האטלנטי, ככל הנראה, משם התפשטה אל רחבי העולם כולו. היא גורמת נזקים כבדים עד כדי טביעה של אוניות עץ והרס של מבנים תת-ימיים כמו מזחים וגשרים עשויים עץ.

"מכשירי הקדיחה" של תולעת זו הם זוג לוחות מחוספסים. התולעת משעינה את רגלה העבה על העץ, מתנועעת 8-12 פעמים בדקה,
וכך מבצעת הקדיחה. קשה להשתחרר ממזיקים אלה ויותר מכל קשה להפטר ממליוני הביצים שהם מטילים לתוך נקבוביות העץ ושמהם מתפתחים דורות "קודחים" חדשים. קודחת-ספינות אחת יכולה לקדוח חור בעומק 18 מ"מ במשך יום אחד וגדוד של קודחות יכול להפוך בול-עץ לכברה במשך שישה חדשים ולגל נסורת - בשנה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:צדפות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
קטגוריה:בעלי חיים באוקיינוס האטלנטי
פריש

פריש הוא שם משפחה בשפה הגרמנית, הנפוץ גם אצל יהודים אשכנזים, שפירושו: "רענן".

קטגוריה:שמות משפחה אשכנזיים
קטגוריה:שמות משפחה גרמניים
החתונה הגדולה

החתונה הגדולה (באנגלית: The Big Wedding) היא קומדיה רומנטית אודות בני משפחה הנפגשים יחד לרגל חתונת הבן הצעיר. במהלך סוף שבוע אחד כל הסודות והשקרים מתגלים - לטוב ולרע.

דון גריפין (רוברטו דה נירו) ואלי (דיאן קיטון), גרושים זמן רב, נאלצים להעמיד פנים שהם זוג נשוי כאשר בנם הצעיר מתחתן. ההתחזות מתגלגלת ככדור שלג ומייצרת מצבים בלתי אפשריים בעבור אשתו החדשה.

==תמצית העלילה==
אלחנדרו ומליסה הם זוג צעירים קתולים מניו אינגלנד, העומדים להתחתן. מוצאו של החתן מקולומביה, מה שגורם קצת חוסר נחת לאם הכלה. החתונה מתוכננת להיערך בחצר ביתו של אביו המאמץ של החתן, דון, שהתגרש לפני שנים מאמו המאמצת של החתן, אלי, וחי מאז בבית זה עם ביבי, כידועים בציבור. לקראת החתונה אלי מגיעה לבית, וכן ג'ארד וליילה, שני ילדיהם האחרים של דון ואלי. החתן מופתע לשמוע שגם אמו הביולוגית, שמעולם לא יצאה מגבולות קולומביה, תגיע לחתונה. כיוון שהאם היא קתולית אדוקה, הוא מבקש מדון ואלי שיסתירו את גירושיהם, ולמשך שלושה ימים יציגו עצמם כנשואים זה לזה. דון ואלי מסכימים, אך ביבי נעלבת ועוברת לגור במלון סמוך.

מדונה, אמו הביולוגית של אלחנדרו מגיעה, יחד עם אחותו בת העשרים נוריה. כולם יוצאים לארוחת ערב במסעדה יחד עם הורי הכלה, וביבי מפתיעה אותם כמלצרית המשרתת אותם. בארוחה נוריה מתחילה עם ג'ארד, אך זוכה לשיחת חינוך מאלי, שמסבירה לה שעליה לדרוש רומנטיקה לפני שתסכים ליחסי מין. אלי, שהתארחה בביתו של דון, שוכבת אתו.

במפגש שמתקיים באוהל שהוקם לקראת החתונה, דון מתוודה ששכב עם אלי. ביבי אומרת שהיא סולחת, אך תוקעת אגרוף באפו של דון, וחושפת שאלי שכבה עם בארי, אבי הכלה. מאפין, אם הכלה, אומרת שפרט זה ידוע לה אבל אינו מטריד אותה, משום שהיא מעוניינת ביחסי מין עם אלי וביבי. החתן והכלה מחליטים במבוכתם להתחמק מטקס הנישואים, להינשא לבדם על גדת האגם ולהימלט. הכומר נענה לבקשתם ומשיא אותם. המשפחה ששמה לב לכך רצה לאגם, ולאחר שאחדים נופלים למים הכל חוזרים לאוהל, למסיבת הנישואים.

במהלך המסיבה ג'ארד עולה לחדרה של נוריה והם שוכבים, לראשונה בחייו של ג'ארד. אנדרו, בעלה של ליילה, מגיע למסיבה לפי הזמנת דון, לאחר שהוא שומע שליילה בהריון, והשניים מתפייסים. במסיבה דון מפתיע את ביבי בהצעת נישואים, והכומר משיא גם אותם. מדונה מבינה ששיקרו לה, אך היא מגלה לאלחנדרו שגם היא שיקרה לו, וחייה אינם כה טהורים כפי שחשב.

==שחקנים==
{| class="wikitable"
|-
! שחקן !! תפקיד
|-
| רוברט דה נירו || דון - אבי החתן
|-
| סוזן סרנדון || ביבי - בת הזוג של דון
|-
| דיאן קיטון || אלי - אם החתן
|-
| רובין ויליאמס || האב מוינהאן, כומר
|-
| קתרין הייגל || ליילה - בתם של דון ואלי, עורכת דין, פרודה טרייה
|-
| אמנדה סייפריד || מליסה - הכלה
|-
| טופר גרייס || ג'ארד - בנם של דון ואלי, רופא מיילד, רווק
|-
| בן ברנס || אלחנדרו (אל) - החתן, בנם המאומץ של דון ואלי
|-
| פטרישיה ריי || מדונה, אמו הביולוגית של החתן
|-
|אנה איורה
|נוריה סוטו, אחותו הביולוגית של החתן 
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20131007123337/http://peopleofthebook.co.il/movies/495 ביקורת על הסרט] באתר אנשי הספר
* 
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 2013
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
מת'יו גולד

מת'יו גולד (באנגלית: Matthew Gould; נולד ב-20 באוגוסט 1971) הוא דיפלומט בריטי, כיהן כשגריר הממלכה המאוחדת בישראל.

==ביוגרפיה==
ניצולי שואה בגבעת אולגה, 14 בפברואר 2012]]
גולד נולד בלונדון למשפחה יהודית, שהיגרה לאנגליה מפולין לפני מלחמת העולם השנייה. הוא גדל בשכונת וומבלי שבצפון לונדון. בנערותו מילא שליחות חינוכית בזימבבואה, ולאחר שובו ללונדון פנה ללימודי פילוסופיה באוניברסיטת קיימברידג'.

בשנת 1993 הצטרף גולד למשרד החוץ הבריטי, ושימש בתפקידים שונים ברחבי העולם בהם זכה להערכה רבה. בשנת 1999 מונה לסגן ראש החטיבה הקונסולרית במשרד. בשנת 2003 נשלח כיועץ פוליטי לאסלאמאבאד. בשנת 2005 מונה לסגן השגריר הבריטי באיראן, שם היה שותף ביולי 2004 בניהול המשבר מול איראן, שנוצר כאשר משמרות המהפכה עצרו שישה נחתים בריטים בקרבת שט אל-ערב. בסופו של דבר הביא גולד לשחרורם של החיילים.

בין השנים 2005–2007 היה גולד הנציג הבריטי בוועדת המודיעין האמריקאית-בריטית המשותפת בוושינגטון, ולאחר מכן היה יועצו של ראש הממשלה טוני בלייר לענייני חוץ, עד לסיום תפקידו ביוני 2007. בשנים 2007–2010 היה יועצם של שרי החוץ דייוויד מיליבנד וויליאם הייג. 

בספטמבר 2010 מונה לשגריר בישראל, והוא היהודי הראשון בבריטניה שהתמנה לתפקיד. הוא כיהן בתפקיד עד יולי 2015. 

גולד הביא למעורבות ולתמיכה של השגרירות בישראל במיזם החברתי הפלורליסטי שער שוויון, שבמסגרתו יזם טורניר כדורגל לציון יום השנה ה-100 להפסקת האש של חג המולד.

לפני שנכנס לתפקיד, בדרכו לישראל, עבר השגריר גולד וסיליה רעייתו דרך מחנות הריכוז באירופה. הוא החליט שבמסגרת תפקידו כשגריר בריטניה בישראל, הוא יפעל לסייע לניצולי השואה החיים בישראל. לאחר שהתייעץ עם מרכז הארגונים של ניצולי השואה בישראל ומשרד הרווחה הוא זיהה את בעיית הבדידות של ניצולי השואה כצורך משמעותי. השגריר מת'יו ורעייתו סיליה נרתמו להקמה של מועדונים חברתיים בהם יוכלו להיפגש, לבלות וליהנות מעוד מספר שעות טובות בשבוע בשנים האחרונות לחייהם של הניצולים. בזכות פעילותם ומעורבותם האישית, גויסו כספים מהקהילה היהודית בבריטניה, בזכותם הוקמו 21 מועדונים בכל רחבי ישראל בשיתוף עם אשל-ג'וינט ובאמצעות הקרן לרווחה לנפגעי השואה בישראל והעמותות המפעילות אותם. מועדונים אלה זכו לשם "מועדוני בריטניה" ובמסגרתם נפגשים אלפי ניצולים מדי שבוע.

ב-2014 זכה לעיטור עמית במסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש על שירותו הדיפלומטי.

ב-2015 מונה לראש מערך הסייבר במשרד ראש ממשלת בריטניה.

===חיים אישיים===
גולד נישא לסיליה בשנת 2009. בתם הראשונה של בני הזוג נולדה בשנת 2011 ובתם השנייה בשנת 2013, שתיהן בתל אביב.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.gov.uk/government/people/matthew-gould מת'יו גולד] באתר משרד החוץ הבריטי 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שגרירי הממלכה המאוחדת בישראל
קטגוריה:יהודים בריטים
קטגוריה:חברים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:דיפלומטים יהודים
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: עמיתים
קטגוריה:בריטים ממוצא יהודי-פולני
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1971
בנטם

פרגית בנטם מגזע הולנדי
תרנגולת בנטם מגזע פקין
נקבת בנטם מגזע סיברייט כסוף
בַּנְטָם היא הגדרה למספר מצומצם של עופות, בעיקר תרנגולות, הקרויים על שם המחוז האינדונזי בנטם.
נמל בנטם שימש בעבר מוקד חשוב למסחר בינלאומי וספנים ארופאיים שהצטיידו במזון חי להפלגותיהם כינו את העופות הקטנים שמצאו באזור על שמו. מאז השתרש השם בנטם לתיאור זני עופות קטנים, חלקם כאלה שפותחו על ידי האדם וחלקם טבעיים.

לגזעי תרנגול רבים יש גרסת בנטם וגודלם הוא כחמישית עד חצי מגרסתם הרגילה. תרנגולי בנטם מתאימים לגידול בחצרות קטנות ובמקומות בעלי שטח קטן והנקבות משמשות גם לצריכת ביצים ואף בשר. עם זאת, תרנגולת בנטם מפיקה פחות ביצים מגרסתה הרגילה (כ-150 בממוצע) וביציה קטנות בשליש עד מחצית.

תרנגולי בנטם (בהם ניתן למצוא את הגזעים סיברייט, פקין וסראמה) התחבבו במיוחד על מגדלי עופות נוי.

==בנטם "אמיתי"==

לעוף בנטם "אמיתי" אין גרסה גדולה והוא קטן באופן טבעי. קיימים חילוקי דעות בין מגדלי העופות בשאלה אלו עופות נחשבים לבנטם "אמיתי" ואלו לא, כמו גם הבדלי הגדרות בין אגודות שונות, בארצות שונות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בשר עוף
G-מודול

G-מודול הוא חבורה אבלית <math>M</math> שעליה פועלת חבורה <math>G</math> באופן קומפטיבילי למבנה האבלי של <math>M</math>. <math>G</math>-מודולים משמשים להגדרת קוהומולוגיה של חבורות.

== הגדרה ==

תהי G חבורה ותהי <math>M</math> חבורה אבלית כך ש-<math>G</math> פועלת של <math>M</math> משמאל, כלומר: 
: <math>G \times M \to M \quad ; \quad (g,m) \mapsto g \cdot m</math>
כך ש-<math>1_G \cdot m = m</math> ולכל <math>g_1,g_2 \in G</math> ו-<math>m \in M</math> מתקיים <math>g_1 g_2 \cdot m = g_1 \cdot (g_2 \cdot m)</math>.

כדי ש-<math>M</math> תהייה <math>G</math>-מודול נדרוש שפעולת <math>G</math> מכבדת את המבנה החבורתי האבלי של <math>M</math>, כלומר
: <math>\forall g \in G : \forall a,b \in M : g \cdot (a + b) = g \cdot a + g \cdot b</math>.
במקרה זה אנו אומרים ש-<math>M</math> הוא <math>G</math>-מודול שמאלי. אם <math>G</math> פועלת על <math>M</math> מימין באופן דומה נקבל <math>G</math>-מודול ימני. את קטגוריית ה-<math>G</math> מודולים השמאליים מסמנים G-Mod ואת קטגוריית ה-<math>G</math>-מודולים הימניים מסמנים Mod-G. אלו הן קטגוריות אבליות.

== תכונות בסיסיות ==

<small>בסעיף זה נניח שכל ה-<math>G</math>-מודולים הם שמאליים. כל מה שנאמר כאן תקף גם ל-<math>G</math>-מודולים ימניים.</small>

העתקה <math>f:M\rightarrow N</math> תיקרא מורפיזם של <math>G</math>-מודולים או העתקה <math>G</math>-ליניארית או <math>G</math>-הומומורפיזם אם היא שומרת על הפעולה של <math>G</math> (כלומר: G-equivariant). באופן מפורש:
: <math>f(a+b) = f(a)+f(b)</math> ו-<math>f(g \cdot m) = g \cdot f(m)</math>.

האוסף של <math>G</math>-מודולים שמאליים והמורפיזמים שלהם יוצרים קטגוריה אבלית G-Mod. ניתן לזהות אותה עם חוג החבורה <math>\mathbb{Z}[G]</math>.

תת-<math>G</math>-מודול <math>A</math> של <math>G</math>-מודול <math>M</math> הוא תת-חבורה <math>A\subseteq M</math> כך ש-<math>G \cdot A \subseteq A</math>, כלומר <math>g\cdot a \in A</math> לכל <math>g\in G</math> ו-<math>a\in A</math>. במקרה כזה אפשר להגדיר את <math>G</math>-מודול המנה <math>M/A</math> כחבורת מנה עם הפעולה <math>g\cdot (m+A)=g\cdot m + A</math>.

== דוגמאות ==

* <math>G</math> חבורה כלשהי, <math>M=(\mathbb{Z},+)</math> ו-<math>G</math> פועלת טריוויאלית על <math>M</math>, כלומר: <math>g \cdot z = z</math>.
* <math>G = \mathbf{GL}_n(F)</math> החבורה הליניארית הכללית (<math>F</math> שדה) ו-<math>M = F^n</math> מרחב וקטורי מעל <math>F</math> מממד <math>n</math>.
* <math>G</math> ו-<math>M</math> הן גם חבורות טופולוגיות. במקרה זה דורשים שהפעולה של <math>G</math> על <math>M</math> תהיה גם רציפה.

קטגוריה:אלגברה
קטגוריה:תורת החבורות
טמרה ביקובה

טמרה ולדימירובנה ביקובה (ברוסית: Тамара Владимировна Быкова; 21 בדצמבר 1958) היא אתלטית סובייטית בעבר, אלופת עולם, שיאנית עולם ובעלת מדליית ארד אולימפית (סיאול 1988) בקפיצה לגובה. 

==ביוגרפיה==
ביקובה נולדה באזוב שבמחוז רוסטוב.

באולימפיאדת מוסקבה (1980) סיימה ביקובה במקום תשיעי בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.88 מטר. 

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה באתונה שביוון בשנת 1982 זכתה ביקובה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.97 מטר, אחרי אולריקה מייפארת ממערב גרמניה שקבעה שיא עולם חדש של 2.02 מטר ולפני שיאנית העולם היוצאת שרה סימיוני מאיטליה (1.97 מטר). 

===אלופת עולם ושיאנית עולם=== 
באליפות העולם הראשונה באתלטיקה שנערכה בהלסינקי שבפינלנד ב-9 באוגוסט 1983 זכתה ביקובה במדליית זהב בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.01 מטר, לפני שיאנית העולם (2.02 מטר) אולריקה מייפארת שקפצה לגובה של 1.99 מטר ולואיז ריטר מארצות הברית (1.95 מטר). שבועיים לאחר מכן, בתחרות גביע אירופה שנערכה באצטדיון קריסטל פאלאס שבלונדון ב-21 באוגוסט היא השוותה את שיא העולם של מייפארת שנקבע באותה תחרות בתוצאה של 2.03 מטר. ארבעה ימים לאחר מכן, בתחרות שנערכה בפיזה שבאיטליה ב-25 באוגוסט היא שיפרה את שיאה העולמי והעמידה אותו על 2.04 מטר.

בתחרות שנערכה בקייב שבאוקראינה ב-22 ביוני 1984 קבעה ביקובה בקפיצה לגובה שיא עולם חדש של 2.05 מטר. שיא זה החזיק מעמד כחודש ונשבר על ידי לודמילה אנדונובה מבולגריה (2.07 מטר).

למרות היותה הקופצת לגובה המובילה בעולם באותה העת, נבצר מביקובה להשתתף בלוס אנג'לס 1984 ולנסות לזכות במדליה אולימפית בשל החרם האולימפי שהטילה ברית המועצות על המשחקים האולימפיים.

באליפות העולם שנערכה ברומא שבאיטליה בשנת 1987 זכתה ביקובה במדליית כסף בקפיצה לגובה בתוצאה של 2.04 מטר, אחרי סטפקה קוסטדינובה מבולגריה שקבעה שיא עולם חדש של 2.09 מטר (שיא העולם הנוכחי) ולפני זוזן באייר ממזרח גרמניה (1.99 מטר) ולא הצליחה להגן על תוארה.

===מדליית ארד אולימפית===
באולימפיאדת סיאול (1988) זכתה ביקובה במדליית ארד, בקפיצה לגובה בתוצאה של 1.99 מטר, אחרי לואיז ריטר שקבעה שיא אולימפי חדש של 2.03 מטר וסטפקה קוסטדינובה (2.01 מטר).

==אמרוץ==
ביקובה הושעתה לשלושה חודשים לאחר שנמצאה חיובית לאפדרין במשחקי הרצון הטוב שנערכו בשנת 1990.

== שיאים אישיים ==
===אצטדיון===
* קפיצה לגובה: 2.05 מטר (1984)
===אולם===
* קפיצה לגובה: 2.03 מטר (1983)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ילידות 1958
קטגוריה:קופצות לגובה רוסיות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:שיאניות עולם סובייטיות: אתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית סובייטיות: אתלטיקה
פלאולוקסודון

איור זוג פרטי [[פלאולוקסודון רקי]]
פַּלאוֹלוֹקְסוֹדוֹן (שם מדעי: Palaeoloxodon) הוא סוג נכחד של פיל. בין המינים השייכים לסוג זה חלקם היו קטנים בהרבה מהפילים המודרניים ואחרים, כגון פיל ישר-חט, היו גדולים יותר מהפילים של היום. הפיל האסייתי ישר-החט היה הגדול מכולם והגיע לגובה של 5.2 מטר ומשקל של כ-22 טונות. סוג זה קרוב יחסית לסוג פיל הקיים היום, אך לפלאולוקסודון יש חטים הזקורים קדימה ולא מתעקלים. ככל הנראה נכחדו מרבית מיני הסוג לפני 30,000 שנה, אך הפילים מהמין הננסי פלאולוקסודון פלקונרי, שחיו באיי הים התיכון, הצליחו לשרוד עד לפני 3,000 שנה ואז נכחדו, כנראה עקב ציד וטורפים.

באתר הארכאולוגי גשר בנות יעקב התגלו שרידי פלאולוקסודון מלפני 780,000 שנה, ולידו בול עץ וגוש בזלת גדול ומסותת ששימשו לטביחת הפיל על ידי אחד המינים הקדומים של האדם, ההומו ארקטוס.

==מינים==
*פלאולוקסודון רקי (Palaeoloxodon recki)
*Palaeoloxodon iolensis
*פיל ישר-חט (Palaeoloxodon antiquus)
*Palaeoloxodon huaihoensis
*פיל אסייתי ישר-חט (Palaeoloxodon namadicus)
*Palaeoloxodon naumanni
*Palaeoloxodon turkmenicus? - זיהוי מוטל בספק

מינים גמדיים:
*Palaeoloxodon creutzburgi
*Palaeoloxodon xylophagou
*פלאולוקסודון קפריסאי (Palaeoloxodon cypriotes)
*Palaeoloxodon lomolinoi
*Palaeoloxodon tiliensis
*פלאולוקסודון מנאידריינסיס (Palaeoloxodon mnaidriensis)
*פלאולוקסודון פלקונרי (Palaeoloxodon falconeri)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פיליים נכחדים
אספיר סלובודקינה

אספיר סלובודקינה (ברוסית: Эсфирь Слободкина; סיביר, 22 בספטמבר 1908 — 21 ביולי 2002) הייתה סופרת, ציירת ופסלת יהודיה אמריקאית, הידועה בעיקר בשל ספרי ילדים שכתבה ואיירה.

== חייה ==
נולדה בצ'ליאבינסק להורים יהודים. במהלך המהפכה הרוסית היגרה עם משפחתה לחרבין (במנצ'וריה), שם למדה אמנות ואדריכלות אצל מורים פרטיים. סיימה גימנסיה רוסית בחרבין.

בשנת 1928 היגרה לארצות הברית ולמדה באקדמיה לציור של ניו יורק. בתקופת השפל הגדול עסקה בעיטור אומנותי של חפצים. לאחר מכן, עסקה בהוראת אמנות, בפיסול ובציור והציגה מיצירותיה בתערוכות.

בשנים 1963–1965 כיהנה כנשיאת אגודת הציירים האמריקנית. כתבה מספר ספרים לילדים, אותם איירה בעצמה; ספריה הם ברובם עיבודים אמנותיים של אגדות-עם. יצירותיה (ספרים, ציורים ופסלים) הוצגו במגוון מוזיאונים ידועים ברחבי ארצות הברית, בהם מטרופוליטן וסמית'סוניאן.

בשנת 2000 ייסדה את "קרן סלובודקינה" לשימור יצירותיה ולחינוך ועידוד יוצרים אחרים לקידום יצירתם בהשראת פועלה.

==מבחר מספריה==
* "כובעים למכירה" (1940, תרגום: פ. חותם, 1980) - מעשה ברוכל, המנסה להשיג בחזרה את הכובעים שהקופים גנבו ממנו.
* "הסעודה הנפלאה" (1955)
* "כלבלב אבד, כלבלב נמצא" (1956)
* "השעון" (1957)
* "מאחורי החלון האפל" (1958)
* "ג'ק וג'ים" (1961)
* "ברוזוני לונג אילנד" (1961)
* "בוריס והבלליקה שלו"(1964)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.slobodkinafoundation.org/ אתר להנצחתה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:ציירות יהודיות אמריקאיות
קטגוריה:פסלות יהודיות
קטגוריה:פסלים יהודים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1908
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-2002
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2002
פסיכו 2

פסיכו 2 הוא סרט המשך למותחן האמריקאי משנת 1960 "פסיכו". הסרט עוסק בניסיונותיו של נורמן בייטס, גיבור הסרט הקודם, לחיות חיים נורמליים, כאשר יצרו הרע מהעבר מוסיף לרדוף אותו. לסרט יצא סיקוול, "פסיכו 3" וכן פריקוול, "פסיכו 4: ההתחלה".

== הפקה והפצה ==
הרעיון להסריט את "פסיכו 2" הבשיל כבר באמצע שנות השישים. רוברט בלוך כתב תסריט והציע אותו לאולפני יוניברסל. משנדחה, כתב בתגובה את "פסיכו 2", סאטירה נשכנית על שיקוליה המסחריים של תעשיית הסרטים ההוליוודית. ב"יוניברסל" לא אהבו את הספר הלועג להיצ'קוק המנוח, מינו את ברנרד שוורץ כאחראי מטעמם לתיאום הצעדים שיידרשו להפקת "פסיכו 2" בהתאם לחזונו של היצ'קוק. שוורץ החתים את אנתוני פרקינס וורה מיילס על חוזה השתתפות בסרט. שוורץ ליהק את ג'יימי לי קרטיס, בתה של ג'נט לי, לתפקיד בסרט; משסירבה קרטיס, נבחרה לתפקיד שחקנית אחרת. שוורץ שכר את הבמאי ריצ'רד פרנקלין, "תלמיד" נאמן של היצ'קוק המרבה לביים בסגנונו, לביים את הסרט. הילטון א' גרין, ששימש כעוזר במאי ראשון ב"פסיכו", חתם על הסכם שותפות מוגבלת ב"פסיכו 2" כמפיק השותף בסרט, ואילו טום הולנד חיבר את התסריט.

פטרישיה היצ'קוק, בתו של היצ'קוק, נתנה את ברכתה לסרט. הצילומים נמשכו מ-24 ביוני 1982 עד אוגוסט של אותה השנה. לפי ריצ'רד פרנקלין, הצילומים נמשכו 32 ימים. צילומי הסרט נמשכו זמן ארוך, בהשוואה לזמן הקצר שבו צולם הסרט הראשון. תפאורת הסרט נבנתה בטכניקה של שחזור כמעט מדויק של תפאורת הסרט הראשון, בהתחשב בעובדה שרוב רובו של הסרט צולם באולפן. התסריטאי הולנד והבמאי פרנקלין שילבו בסרט מחוות רבות להיצ'קוק עצמו. כך, למשל, בסצנה שבה נורמן נכנס לחדרה של אמו, לפני שהאור נדלק, ניתן לראות את צלו של היצ'קוק על הקיר לימין הקיצוני. בהתאם לטכניקת העבודה של היצ'קוק, תסריט הצילומים ("שוטינג") של הסוף לא חולק לאנשי ההסרטה של הסרט, עד ליום הצילומים האחרון. הסצנה הסופית עוצבה בסגנון הקאמפי ומהווה פרודיה על אופיו המסתורי של הסרט המקורי.

בשבוע הראשון להקרנתו זכה "פסיכו 2" להצלחה קופתית מפתיעה אולם אז הרווחים החלו להידרדר. בשנת 1990, בתום הסרטת "פסיכו 4: ההתחלה", הודפס "פסיכו 2" על קלטת VHS. בשנת 1999 יצא לראשונה על DVD ובשנת 2007 יצא פעם שנייה.

ב-8 במאי 2013 יצא "פסיכו 2" על DVD בפעם שלישית במהדורה מבוארת, הכוללת את "מאחורי הקלעים" של הסרט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 1983
קטגוריה:סרטי אימה מ-1983
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סלאשר אמריקאיים
פסיכו 3

פסיכו 3 (באנגלית: Psycho III) הוא סרט אימה המהווה סרט המשך ל"פסיכו 2". התסריט לסרט נכתב בידי צ'ארלס פוג והוא בוים על ידי אנתוני פרקינס שגם שיחק בסרט בתפקיד הראשי. הסרט היה לכישלון כלכלי וזכה לביקורות רעות. המגרעה הגדולה ביותר של הסרט הייתה, לטענת המבקרים, שבמקום לשמור על אווירת המותחן הפסיכולוגי שהייתה בשני הסרטים הראשונים, העדיף הסרט להיות סרט אימה מן המניין, כמו כל סרט סרט מדרגה שנייה אחר, דבר הנובע מבימוי המזלזל בתסריט. הסרט יצא לאקרנים ב-4 ביולי 1986, זכה כאמור לביקורות גרועות והורד מהמסך עוד בתום השבוע הראשון להקרנתו, מאז לא הוקרן שנית והופץ במקום זאת בקלטות VHS. בשנים 1999, 2005 ו-2007 יצא במהדורות DVD.

דוגמה לביקורות מעורבות על הסרט ניתן למצוא בביקורותיהם של רוג'ר איברט ווינסנט קנבי:

איברט כתב על הסרט: "מובן מאליו שכל סרט שיש לו 'פסיכו' בגב הכותרת ינסה לשמור על האווירה ה'היצ'קוקית', אבל פרקינס הוא לא חקיין. יש לו סדר יום משלו, הוא חי עם נורמן בייטס כל השנים האלו, ויש לו כמה רעיונות לגביו. אף שהתסריט (היעיל ביותר, יש לציין) לא סולח לנורמן על מעשיו, הוא מסוגל לראותו כבן אנוש שניתן להזדהות אתו ולרחם עליו. לראשונה האינסטינקט היוצר את אפקט הפחד בסרט 'פסיכו' אינו תיאור מעשיו של נורמן, אלא תיאור הסיבות למעשיו, ובכך נמדדת – לדעתי – גדולתו של פרקינס".

קנבי כתב במדורו ב"ניו יורק טיימס": "זהו סרט אימה מייגע במקצת, ודאי וודאי שלא מותחן פסיכולוגי... יהיה חביב לבטח על הצעירים".

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 1986
קטגוריה:סרטי אימה מ-1986
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סלאשר אמריקאיים
קטגוריה:סרטים שהולחנו על ידי קרטר בורוול
איסקו

פרנסיסקו רומאן אלארקון סוארס (בספרדית: Francisco Román Alarcón Suárez; נולד ב־21 באפריל 1992), המכונה איסקו, הוא כדורגלן ספרדי המשחק בעמדת הקשר ההתקפי בריאל בטיס.

==קריירה==
איסקו החל את הקריירה בקבוצת המילואים של ולנסיה, וערך ארבע הופעות בקבוצה הבכירה של המועדון. בשנת 2011 חתם במאלגה ושיחק שנתיים במדיה. בעונת העפיל עם הקבוצה לרבע גמר ליגת האלופות.

=== ריאל מדריד ===
לקראת עונת חתם בריאל מדריד, ששילמה עבורו 30 מיליון אירו. איסקו קיבל את חולצה מספר 23. בהופעת הבכורה שלו בקבוצה, במשחק נגד ריאל בטיס בישל שער לקארים בנזמה ובדקה ה־85 כבש את שער הניצחון בנגיחה. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה עמה בגביע המלך ובליגת האלופות, כשהשתתף במשחק הגמר בתור שחקן מחליף.

לקראת עונת 2015/16 הוחלף מספרו מ־23 ל־22.

בעונת 2016/2017 איסקו תרם משמעותית לזכייה של ריאל מדריד באליפות ספרד ובליגת האלופות, בעונה שבה כבש 11 שערים ובישל שבעה, נתוניו הטובים ביותר.

ב־14 בספטמבר 2017 האריך איסקו את חוזהו בריאל מדריד עד שנת 2022.

=== סביליה ובטיס ===
ב־1 ביוני 2022 עזב איסקו את ריאל מדריד, וב־6 באוגוסט חתם לשנתיים בסביליה. ב־19 באוגוסט ערך הופעת בכורה בקבוצה, בתיקו 1-1 נגד ריאל ואיאדוליד. בדצמבר 2022 שוחרר מהקבוצה.

ב־26 ביולי 2023 חתם איסקו בריאל בטיס לעונה אחת.

==נבחרת ספרד==
בשנת 2009 שיחק איסקו עם נבחרת הנערים של ספרד בגביע העולם בכדורגל עד גיל 17, וכבש שלושה שערים בטורניר, בו סיימה ספרד במקום השלישי. ב־2011 שיחק עם הנבחרת עד גיל 20 בגביע העולם בכדורגל עד גיל 20 שנערך בקולומביה, וכבש שער אחד במהלך הטורניר, בו הודחה נבחרתו ברבע הגמר.

ב־6 בפברואר 2013 ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת הבוגרת של ספרד, במשחק ידידות מול נבחרת אורוגוואי. ביוני 2013 זכה איסקו עם הנבחרת הצעירה של ספרד בטורניר אליפות אירופה לנבחרות צעירות, שנערך בישראל. איסקו כבש שלושה שערים ואף נבחר לשחקן המצטיין של הטורניר.

ב־15 בנובמבר 2014 כבש את שערו הראשון במדי הנבחרת הבוגרת, בניצחון 0–3 על במסגרת מוקדמות יורו 2016.

ב־27 במרץ 2018 כבש שלושער במשחק ידידות נגד נבחרת ארגנטינה בניצחונה של ספרד 1–6.

==תארים==
;ריאל מדריד
*ליגת האלופות (5): 2013/2014, 2015/2016, 2016/2017, 2017/2018, 2021/2022
*אליפות ספרד (3): 2016/2017, 2019/2020, 2021/2022
*הסופר קאפ האירופי (3): 2014, 2016, 2017
*גביע העולם לקבוצות (3): 2014, 2016, 2017
*גביע המלך הספרדי: 2013/2014
* הסופר קאפ הספרדי (3): 2017, 2020, 2021/2022

;הנבחרת הצעירה של ספרד
*אליפות אירופה לנבחרות צעירות: 2013

;תארים אישיים
*פרס בראבו: 2013
*פרס נער הזהב: 2012
*פריצת השנה בליגה הספרדית: 2012
*אליפות אירופה לנבחרות צעירות: נעל הארד 2013, נבחרת הטורניר 2013

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ספרד
קטגוריה:כדורגלני ולנסיה
קטגוריה:כדורגלני מאלגה
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני ריאל בטיס
קטגוריה:זוכי פרס בראבו
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2018
קטגוריה:כדורגלני סביליה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1992
פסיכו 4: ההתחלה

פסיכו 4: ההתחלה (באנגלית: Psycho IV: The Beginning) הוא סרט אימה טלוויזיוני אמריקאי המספר על ילדותו של נורמן בייטס. הסרט הוא האחרון בסדרת סרטי 'פסיכו', וכן האחרון שבו תפקיד נורמן משוחק על ידי אנתוני פרקינס. התסריט לסרט נכתב על ידי ג'וזף סטפנו, תסריטאי "פסיכו". הסרט הופק על ידי הילטון א' גרין ושודר לראשונה בטלוויזיה ב-10 בנובמבר 1990 ברשת שואוטיים בכבלים.

בסרט, נורמן בייטס משתחרר מבית החולים הפסיכיאטרי שבו נכלא בסוף "פסיכו 3" כדי לעמוד למשפט. הוא זנח את האובססיה לאמו המנוחה ונישא לאשה צעירה ממנו בשם קוני. משנכנסת אשתו להריון, מתעוררים בבייטס חששות כי הילד יירש את מחלת הנפש שלו ויהפוך לפסיכופת כמוהו.

== הפקה והפצה ==
הסרט צולם באולפני יוניברסל מ-4 ביולי 1990 עד 13 ביולי 1990, לאחר עיכובים רבים בהפקה. צ'ארלס אדוארד פוג ואנתוני פרקינס היו אמורים לשמש, בהתאמה, תסריטאי ובמאי הסרט. לבסוף הוחלפו על ידי ראשי האולפנים במיק גאריס, במאי סרטי אימה טלוויזיוניים, וג'וזף סטפנו, תסריטאי הסרט הראשון.

השחקנית אוליביה האסי לוהקה לתפקיד אמו של נורמן בייטס כדי להדגיש את העובדה כי בינה לבין בנה לא היו פערי גיל גדולים. הנרי תומאס, שהיה בן תשע עשרה בעת הסרטת הסרט, לוהק לתפקיד נורמן בייטס הצעיר. תומאס זכה להדרכה מאנתוני פרקינס. במהלך הצילומים אובן פרקינס כנשא HIV, וקיבל טיפול תוך כדי עבודת צילומי הסרט.

הסרט קיבל ביקורות מעורבות, והודפס על קלטות VHS פיראטיות ויצא על DVD באופן חוקי פעמיים, ב-2007 וב-2008 במהדורה מורחבת.

== אחרית דבר ==
אחרי "פסיכו 4: ההתחלה", ניסתה רשת שואוטיים לרכוב על הצלחת הסרט ויצרה סדרה בשם "מלון בייטס" שהיוותה מעין פריקוול טלוויזיוני. סדרה זו, שלא הייתה בהשתתפות אנתוני פרקינס, נכשלה והורדה לאחר פרקים ספורים בלבד; הבמאי גאס ואן סנט ביים רימייק ל"פסיכו", שנכשל מכל בחינה אפשרית; כיום (2013) משודרת בטלוויזיה האמריקאית בכבלים גרסה מחודשת של "מלון בייטס", שהצלחתה יפה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:סרטי 1990
קטגוריה:סרטי אימה מ-1990
קטגוריה:סרטי המשך אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מותחן אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי מסתורין אמריקאיים
קטגוריה:סרטי טלוויזיה אמריקאיים
ארנבת הקוטב

טביעת רגל של ארנבת הקוטב ב[[שלג]]
אלסמיר שבצפון קנדה]]
ארנבת הקוטב (שם מדעי: Lepus arcticus) היא מין של ארנבת, שתפוצתה באזורים קרים. ארנבת הקוטב אוגרת שומן רק בקיץ, ושורדת בתנאי הקור בעזרת שכבה עבה של פרווה. לרוב היא אף חופרת מאורות מתחת לאדמה או מתחת לשלג, שם היא שומרת על חומה וישנה. ארנבת הקוטב נראית כמו ארנב, אך אוזניה קצרות יותר, עמידתה זקופה יותר והיא יכולה לחיות בתנאי קור שלא כמו ארנבים. לעיתים הארנבות נעות בעדר, שיכול למנות כמה עשרות פרטים או יותר, אך לרוב הן חיות בגפן, לעיתים יחד עם שותף אחד או יותר. ארנבת הקוטב יכולה לרוץ במהירות של עד 64 קמ"ש. טורפיה כוללים את הזאב הארקטי, שועל השלג וההרמין.

==תפוצה==
ארנבת הקוטב נפוצה באזורי הטונדרה של גרינלנד ובחלקיה הצפוניים ביותר של קנדה. באזורי תפוצתה הדרומיים, משנה ארנבת הקוטב את צבע פרוותה, על ידי השרת פרוותה הקודמת והצמחת פרווה חדשה, בצבעים הנעים בין חום לאפור בקיץ ולבן בחורף, בדומה לחיות ארקטיות אחרות כמו ההרמין ושכווי השלג, ובכך היא מסווה את עצמה בסביבתה. אולם, ארנבות הקוטב שחיות בקצב הצפוני של קנדה, שם הקיץ קצר מאוד, נשארות בצבע לבן במשך כל השנה.

==מאפיינים==
ארנבת הקוטב היא אחת ממיני הארנבאים הגדולים בעולם. אורכו של מין ממוצע נע בין 43 ל-70 ס"מ, לא כולל זנב באורך 4.5 עד 10 ס"מ. משקלה נע לרוב בין 2.5 ל-5.5 ק"ג, אולם פרטים גדולים יכול להגיע עד למשקל של 7 ק"ג.

ארנבת הקוטב ניזונה בעיקר מצמחים עציים אך גם מניצנים, מענבות, מעלים ומעשבים. בראשית הקיץ היא ניזונה מפרחי בקעצור. חוש הריח שלה מפותח ולעיתים היא אף תחפור מתחת לשלג כדי ללקט ענפי ערבה. כאשר היא מחפשת צמחים לאכילה, נוהגת ארנבת הקוטב לחפשם במקום עם מעט שלג, כדי ללקט בקלות יתר ענפים או עלים שנפלו לאדמה או שגדלים על האדמה. כמו ארנבת השלג גם ארנבת זו אינה צמחונית גמורה ואם היא מוצאת היא אוכלת נבלות של חיות קטנות ואף גונבת בשר מפתיונות של ציידים.

נקבות ארנבת הקוטב יכולות להוליד עד שמונה צאצאים בלידה אחת. הצאצאים חיים בסביבתה של האם עד שהם בוגרים דיים כדי לשרוד בכוחות עצמם.

לארנבת תוחלת חיים אופיינית של חמש שנים.

==תת־מינים==
*Lepus arcticus arcticus
*Lepus arcticus banksii
*Lepus arcticus groenlandicus
*Lepus arcticus monstrabilis

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון רוס
קטגוריה:ארנביים
קטגוריה:האזור הארקטי: יונקים
קטגוריה:קנדה: יונקים
קטגוריה:גרינלנד: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1819
יוסי ברודני

יוסף (יוסי) ברודני (נולד ב־15 בינואר 1971) הוא ראש העיר גבעת שמואל משנת 2008.

== ביוגרפיה ==
נולד בעיר חדרה לאנשי חינוך. היה חניך בתנועת הנוער בני עקיבא ובהמשך מדריך ולמד במדרשית נעם בפרדס חנה ובישיבת ההסדר כרם ביבנה. לאחר שנתו הראשונה במסלול פרש ממנו והתגייס לשירות מלא בחטיבת הצנחנים, בה נעשה מפקד מחלקה ובהמשך מפקד פלוגה מסייעת בגדוד 202 בדרגת רב־סרן. בשנת 1996 השתחרר מצה"ל, ולמד תואר ראשון במשפטים במרכז הבינתחומי הרצליה ותואר שני בנדל"ן במכללת נתניה. ניהל חברת בנייה.

בין השנים 2003–2008 היה יו"ר הדור הצעיר של המפד"ל וחבר מועצת העיר גבעת שמואל. בשנת 2008 ניצח את ראש העיר הקודם זמיר בן ארי ונבחר לראשות העיר. עם היבחרו לראשות העיר עזב את המפד"ל והתפקד למפלגת השלטון הארצית – הליכוד. בנובמבר 2013 נבחר בשנית לראשות העיר ללא מתחרים ובאוקטובר 2018 נבחר בשלישית ברוב של כ־60% מול שלושה מתחרים.

בפברואר 2019 היה מועמד מוביל לראשות מפלגת הבית היהודי, אך לבסוף בחרה המועצה הציבורית לתפקיד את הרב רפי פרץ. לקראת הבחירות לכנסת ה-25, חזר ברודני מחברותו בליכוד לגלגולו החדש של המפד"ל – הבית היהודי, ובהמלצת יו"ר המפלגה חגית משה, אשר בחרה שלא להתמודד לכנסת, מרכז המפלגה בחר בו, להובלת רשימת המפלגה בבחירות.<ref></ref> המפלגה התמודדה עם ימינה בראשות איילת שקד וברודני הוצב במקום ה־2 ברשימה המאוחדת.

במרץ 2013 נבחר לרשימת מאה המשפיעים במגזר הדתי-לאומי של מקור ראשון.

== חיים אישיים ==
נשוי לעינת, מורה, ואב לארבעה ילדים.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשי עיריית גבעת שמואל
קטגוריה:בוגרי מדרשית נעם
קטגוריה:בוגרי בני עקיבא
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה: משפטים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:ראשי רשויות מקומיות מטעם הליכוד
קטגוריה:חיילי חטיבת הצנחנים
קטגוריה:פעילי המפד"ל
קטגוריה:פעילי הבית היהודי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1971
מחלף ג'לג'וליה

מחלף ג'לג'וליה הוא מחלף המחבר בין כביש 444 לכביש 531, בסמוך לצומת שדי חמד. 

המחלף הוא בעל שני מפלסים, כאשר כביש 531 במפלס העליון וכביש 444 במפלס התחתון. כביש 531 הוסט לתוואי המחלף ונסללה רמפת לולאה מצפון ומדרום לכיוון מזרח. בתחום המחלף נסלל נתיב שלישי לכביש 444.

==היסטוריה==
בפברואר 2011 פורסם מכרז לבניית מחלף ג'לג'וליה. במכרז זכתה חברת סולל בונה, ניהול הפרויקט בוצע על ידי אינג' רון מצר מחברת [http://www.edcs.co.il אי.די.סי.אס] בע"מ. הוא התחיל להיבנות באמצע שנת 2012 והבנייה הסתיימה בסוף שנת 2013.

הפרויקט כלל סלילה של קטע דו-מסלולי ודו-נתיבי באורך 1.9 קילומטר בכביש 531, ובניית שני גשרים באורך 78 מטר כל אחד, הדרומי ברוחב 22.5 מטר והצפוני ברוחב 12.5 מטר.

== ביקורת ==
על הקמת המחלף נמתחה ביקורת מצד יישובי כביש חורשים, בשל גרימת פקקים, לדעתם, שתנבע מביטול היציאות מכביש חורשים (5233) לכביש 444 או לכביש 531 שאינן על הגשר המתוכנן.

==הערות שוליים==

ג'לג'וליה, מחלף
ג'לג'וליה, מחלף
ג'לג'וליה
מירוסלב סטוך

מירוסלב סטוך (בסלובקית: Miroslav Stoch; נולד ב-19 באוקטובר 1989 בניטרה, צ'כוסלובקיה) הוא כדורגלן סלובקי המשחק בעמדת שחקן הכנף בקבוצת הכדורגל פאוק סלוניקי מליגת העל היוונית ובנבחרת סלובקיה.

בינואר 2013 הוענק לו פרס פושקש - פרס השער היפה ביותר, על שערו באחד ממשחקי הליגה הטורקית. בהצבעת הגמר, גבר סטוך על שניים מהכוכבים הגדולים ביותר בעולם הכדורגל - רדאמל פלקאו מקולומביה וניימאר הברזילאי.

== קריירת מועדונים ==
מירוסלב סטוך החל את הקריירה שלו כשחקן צעיר במועדון המקומי של עיר הולדתו, ניטרה. כשהיה בן 15 בלבד, כבש שלושער במשחק נערים עד גיל 17 והוחלט להעלותו לקבוצה הבוגרת של המועדון. עקב חוקי ליגת העל הסלובקית, לא היה יכול סטוך להשתתף במשחקי הקבוצה הבוגרת עד אשר מלאו לו 16 שנים. במלאת לו 16, ערך סטוך את הופעת הבכורה שלו בניטרה, כשבאותו הזמן הוא כבר היה מחוזר על ידי מספר קבוצות גדולות באירופה. בשנת 2006

לאחר שכיכב בטורניר בינלאומי, הוחתם סטוך בקבוצת הצמרת האנגלית, צ'לסי. בעונתו הראשונה במועדון שיחק סטוך בקבוצת הנערים עד גיל 18, ובסוף השנה סיים כמלך השערים של הקבוצה אף על פי שברוב המשחקים הוא שיחק באגף. עונה לאחר מכן, הוקפץ סטוך לקבוצת המילואים של המועדון ואף היה קרוב להופעת בכורה בקבוצה הראשונה, אך זו הגיע רק בעונה שלאחר מכן. ב-30 בנובמבר 2008, ערך סטוך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה כשנכנס בדקה ה-80 במקומו של דקו, במשחק הליגה האנגלית נגד ארסנל.

אחרי עונה זו, שבה שיחק בחמישה משחקים בלבד, הושאל סטוך לטוונטה אנסחדה מליגת העל ההולנדית. במהלך עונה זו, היה סטוך בורג חשוב במערך הקבוצה, ופתח בהרכב הראשון כמעט בכל משחק רשמי. הוא כבש תריסר שערים בכל המסגרות, ועזר לקבוצה לזכות באליפות ראשונה בתולדותיה.
עונה לאחר מכן חתם סטוך על חוזה לארבע שנים בפנרבחצ'ה הטורקית תמורת שכר של 5.5 מיליון אירו. ב-28 ביולי 2010, כבש את שער הבכורה שלו בקבוצה, במשחק מוקדמות ליגת האלופות נגד יאנג בויז ברן השווייצרית. באותה עונה, זכתה פנרבחצ'ה באליפות ה-18 בתולדותיה, כשסטוך תורם שישה שערים ב-46 הופעות. בשנתיים שלאחר מכן, זכה סטוך עם הקבוצה בשני גביעי מדינה.

בעונת 2013\2014 הושאל סטוך לפאוק סלוניקי היוונית. כעבור שנה הושאל לאל-עין מאיחוד האמירויות הערביות. בעונת הושאל לבורסאספור הטורקית.

ב-11 באוגוסט 2017 חתם בסלביה פראג הצ'כית. ב-29 ביוני 2019 חזר סטוך לפאוק סלוניקי וחתם לשלוש שנים. 

== קריירת נבחרות ==
את הופעת הבכורה שלו בנבחרת סלובקיה ערך סטוך ב-10 בפברואר 2009, כשנכנס כמחליף בדקה ה-70 במשחק נגד אוקראינה. את שערו הראשון הוא כבש ביוני של אותה שנה, במשחק נגד סן מרינו במסגרת מוקדמות מונדיאל 2010. סטוך היה אחד מ-23 השחקנים שזומנו לסגל הנבחרת לקראת מונדיאל 2010 שנערך בדרום אפריקה, כשבסופו הודחה סלובקיה בשמינית הגמר על ידי הולנד.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים סלובקים
קטגוריה:קשרי כדורגל סלובקים
קטגוריה:ניטרה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני טוונטה
קטגוריה:כדורגלני פנרבחצ'ה
קטגוריה:כדורגלני פאוק סלוניקי
קטגוריה:כדורגלני אל-עין
קטגוריה:כדורגלני בורסאספור
קטגוריה:כדורגלני סלביה פראג
קטגוריה:כדורגלני נבחרת סלובקיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:זוכי פרס פושקש
קטגוריה:סלובקים שנולדו ב-1989
ג'וזף סטפנו

ג'וזף סטפנו (באנגלית: Joseph Stefano; 5 במאי 1922 - 25 באוגוסט 2006) היה תסריטאי ובמאי אמריקאי.

==קורות חיים==
סטפנו החל לכתוב תסריטי קולנוע ב-1950. לפני כן שיחק בהפקות תיאטרון מסחריות וכתב שירי פופ. הסרטים הראשוניים להם כתב את התסריט היו סרטים אמנותיים שהופקו במקור לטלוויזיה. ב-1959 כתב את התסריט לסרט "הסחלב השחור" בבימויו של מרטין ריט. ב-1960 הוזמן על ידי אלפרד היצ'קוק לחבר את התסריט ל"פסיכו". משהיה הסרט להצלחה קופתית, נתבקש על ידי היצ'קוק לחבר את התסריט לסרטו החדש "הציפורים". בשנות השבעים, סטפנו כתב כמה פרקים לפרנסתו ב"מסע בין כוכבים".

ב-1990 נשכר על ידי אולפני יוניברסל לכתוב תסריט לסרט "פסיכו 4: ההתחלה". סטפנו, שלא אהב את שני הסרטים הקודמים בסדרה, "פסיכו 2" ו"פסיכו 3" הפך את מערכת היחסים ההרסנית בין נורמן בייטס לאמו לנושא המרכזי של הסרט. ב-1998 שב לכתוב לקולנוע כשחיבר את תסריט הרימייק ל"פסיכו" שבוים על ידי גאס ואן סנט, אם כי חלק על דרך הבימוי של ואן סנט.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס אדגר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
סטיבן זאיליאן

סטיבן זאיליאן (באנגלית: Steven Zaillian; נולד ב-30 בינואר 1953) הוא תסריטאי, במאי ומפיק קולנוע וטלוויזיה אמריקאי. היה מועמד לפרס האוסקר ארבע פעמים, מתוכן זכה פעם אחת בלבד בשנת 1993, על כתיבת התסריט לסרט "רשימת שינדלר" שביים סטיבן ספילברג. 

== ביוגרפיה ==
זאיליאן נולד בפרזנו, קליפורניה, ארצות הברית, והוא אחד מבניו של ג'ים, שדר חדשות ברדיו. למד מדעי המדינה באוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו והחל לכתוב תסריטים תחילה לפרנסתו בלבד. זאיליאן הוא ממוצא ארמני ומתגורר כיום בלוס אנג'לס. 

== קריירה ==
התסריטים המפורסמים להם היה שותף: "רשימת שינדלר" כאמור, "חניבעל", "סכנה ברורה ומיידית", (1994),
"כל אנשי המלך" (2006), "נערה עם קעקוע דרקון" (2011), "האירי" (2019) ו"עד במנוסה" (2021). 

בשנת 2016 הוא הפיק, כתב וביים את סדרת הטלוויזיה "ליל האירוע" ששודרה ב-HBO.

בשנת 2019, פורסם כי זאיליאן יביים, יכתוב ויפיק את סדרת הטלוויזיה "ריפלי" <small>(אנ')</small> המבוסס על דמותו של טום ריפלי, גיבור של סדרת רומני מתח ופשע מאת הסופרת פטרישיה הייסמית'. את ריפלי יגלם השחקן האירי אנדרו סקוט. הסדרה עלתה לצפייה ב-4 באפריל 2024 בשירות הסטרימינג נטפליקס. 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:במאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:עורכי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:מפיקי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע אמריקאים
קטגוריה:במאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מפיקי טלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:זוכי אוסקר: התסריט המעובד הטוב
קטגוריה:זוכי פרס באפט"א לתסריט המעובד הטוב ביותר
קטגוריה:אמריקאים ממוצא ארמני
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1953
קטגוריה:זוכי פרס גילדת הכותבים של אמריקה: מפעל חיים: פרס לורל להישג תסריטאי
אנובה מיוזיק

אנובה מיוזיק (באנגלית: Anova Music) היא חברת תקליטים ישראלית.

החברה הוקמה בשנת 2006 על ידי המוזיקאית ענת דמון ואיש העסקים יהושע (שוקי) גולדווסר, ומייצגת מגוון אמנים ישראליים. בשנת 2007, מונו המוזיקאים יאיר יונה ושוקי פרי להקים ולנהל את אנובה מיוזיק. בשנת 2010 עזב יונה את החברה ואילו פרי נשאר בתפקידו.

== אמנים ==
רשימת אמנים המיוצגים באנובה ובמותג BLDG5 Records נכון ל-2014.

=== אנובה ===
* רוקפור
* The Secret Sea (לשעבר עמית ארז והסיקרט סי)
* אפרת בן צור
* LessAcrobats
* דנסקי
* Tiny Fingers
* Underwater Firemen
* ועדת חריגים
* סודה פבריק
* לולה מארש

=== BLDG5 ===
* Helfer
* Totemo
* Garden City Movement

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות ישראליות
קטגוריה:חברות תקליטים ישראליות
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-2006