OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אקיטה (עיר)

אקיטה (ביפנית: 秋田市) היא עיר הבירה של מחוז אקיטה שבחבל טוהוקו שבצפון יפן. אוכלוסיית העיר מונה 317,236 תושבים, נכון לשנת 2015.

==היסטוריה==
===היסטוריה פרה-מודרנית===
בני אדם התיישבו באזור העיר אקיטה לפני אלפי שנים. בתחומי העיר נמצאו ממצאים ארכאולוגיים מהתקופה הפלאוליתית ביפן, וכן מתקופת ג'ומון ומתקופת יאיואי. בתקופת נארה כבשו בני יאמטו את האזור והקימו בו את טירת אקיטה בשנת 733. בתקופת סנגוקו שלטו באזור מספר שבטים סמוראים, ולבסוף, בתקופת אדו, שלט באזור שבט סטאקה תחת השגחתה של שוגונות טוקוגאווה, והקים בה את טירת קוֹבּוּטָה, שסביבה התפתחה עיירה.

===מייג'י וטאישו===
בראשית תקופת מייג'י בוטלה שיטת ההאן, ועיירת הטירה קובוטה התפצלה לעיירות קובוטה ואקיטה. ב-1889 הפכה העיירה אקיטה לעיר, שכללה בתחומה גם את העיירה קובוטה, וב-1898 הקים הצבא היפני הקיסרי באקיטה בסיס עבור רגימנט הרגלים ה-17. בתקופת טאישו נהנתה אקיטה משגשוג כלכלי, בעיקר הודות לגילוי שדה נפט בקורוקווה הסמוכה ב-1914.

===תקופת שווה===
ב-14 באוגוסט 1945 הפציצו בעלות הברית את אקיטה וזרעו בה נזק רב. מעל 250 אזרחים נהרגו לאחר ש-134 מפציצי בואינג B-29 סופרפורטרס תקפו את העיר בשעות הלילה והשמידו את מתקני הזיקוק שבה. אקיטה הייתה העיר הרחוקה ביותר ביפן שהפציצו בעלות הברית, ולמעשה הייתה ההפצצה האחרונה שנערכה במלחמת העולם השנייה, מכיוון שיפן נכנעה מספר שעות לאחר מכן.

===תקופת הייסיי===
ב-1997 קיבלה אקיטה מעמד של עיר גרעינית, וזכתה לרמה גבוהה יותר של אוטונומיה. ב-2001 נערכו באקיטה המשחקים העולמיים.

==גאוגרפיה==
העיר אקיטה שוכנת במישור החוף של מחוז אקיטה, לחופו של ים יפן, ודרכה זורם נהר אומונו.

==אקלים==
באקיטה שורר אקלים סובטרופי גשום הגובל באקלים יבשתי. חודשי החורף קרים ומושלגים, וחודשי הקיץ חמימים ולחים. בשל מיקומה לחופו של ים יפן המשקעים האטמוספיריים באקיטה מרובים, בעיקר במחצית השנייה של השנה. 

==כלכלה==
כלכלת אקיטה מתבססת בעיקר על חקלאות (בעיקר אורז), יערנות וכריית מינרלים. כמו כן, באקיטה נמצא אחד משדות הנפט החשובים ביפן עצמה, ובתאם לכך צמחה בעיר תעשיית זיקוק נפט. תעשיות נוספות כוללות גם ייצור מתכות וטקסטיל.

==ערים תאומות==
לאקיטה יחסי ערים תאומות עם:
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20060207081752/http://www.city.akita.akita.jp/en/default.htm הדף הרשמי של אקיטה].

==הערות שוליים==

קטגוריה:טוהוקו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1889
עונת 1987/1988 בליגה הלאומית

עונת 1987/1988 בליגה הלאומית הייתה העונה ה-32 של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל. 

על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. לעונת 1987/1988 לליגה הלאומית עלתה קבוצת צפרירים חולון זאת בעקבות ההחלטה להקטין את הליגה הלאומית ל-14 קבוצות. לאחר שני סיבובים הליגה פוצלה לבית העליון (בית האליפות) ובית התחתון (בית המעבר). בתום העונה סיימה הפועל תל אביב במקום הראשון וזכתה באליפות. המבקיע המצטיין של העונה היה זאהי ארמלי ממכבי חיפה שכבש 25 שערים. 

בסיום העונה הפועל לוד ומכבי פתח תקווה ירדו ליגה. לעונת 1988/1989 לליגה הלאומית עלו הפועל ירושלים והפועל טבריה.

==טבלת הליגה==
===הבית העליון===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor="#ffff99"
|-bgcolor="ccffcc"
||1||הפועל תל אביב||33||19||9||5||43||23||20||66||העפלה לגביע האינטרטוטו 
|-
||2||מכבי נתניה||33||16||12||5||56||35||21||60||
|-
||3||הפועל באר שבע||33||13||13||7||33||22||11||52||
|-
||4||שמשון תל אביב||33||13||11||9||35||33||2||50||העפלה לגביע האינטרטוטו
|-
||5||הפועל פתח תקווה||33||12||10||11||47||41||6||46||
|-
||6||הפועל כפר סבא||33||11||12||10||33||31||2||45||
|-
||7||בית"ר תל אביב||33||9||13||11||38||40||2-||40||
|-
||8||צפרירים חולון||33||9||13||11||32||34||2-||40||
|}

===הבית התחתון===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-
||9||מכבי חיפה||31||13||8||10||56||33||23||47||
|-
||10||בני יהודה תל אביב||31||11||11||9||28||23||5||44||
|-
||11||בית"ר ירושלים||31||10||9||12||38||42||4-||39||העפלה לגביע האינטרטוטו
|-
||12||מכבי תל אביב||31||8||12||11||43||43||0||36||
|-bgcolor=#ffcccc
||13||הפועל לוד||31||3||9||19||17||69||52-||18||rowspan=2 align=center|ירדו ליגה 
|-bgcolor=#ffcccc
||14||מכבי פתח תקווה||31||3||8||20||19||49||30-||17
|}

קטגוריה:1987 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1988 בישראל: כדורגל
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1987
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1988
יאמאגטה

יאמאגטה (ביפנית: 山形市) היא עיר הבירה של מחוז יאמאגטה שבחבל טוהוקו שבצפון יפן. אוכלוסיית העיר מונה 252,632 תושבים, נכון לשנת 2015.

==היסטוריה==
האזור בו שוכנת העיר יאמאגטה היה בעבר בתחומי האן דווה. בתקופת אדו הייתה העיר בירת האן יאמאגטה, שהיה תחת שליטת שוגונות טוקוגאווה. העיר המודרנית נוסדה ב-1889, לאחר ביטול שיטת ההאן, והפכה לבירת מחוז יאמאגטה.

==גאוגרפיה==
העיר יאמאגטה שוכנת באזור ההררי שבדרום-מזרח מחוז יאמאגטה, ודרכה זורם נהר מוגאמי.

==אקלים==
ביאמאגטה שורר אקלים סובטרופי גשום הגובל באקלים יבשתי. חודשי החורף קרים ומושלגים, וחודשי הקיץ חמימים ולחים. המשקעים האטמוספיריים ביאמאגטה מרובים, בעיקר במחצית השנייה של השנה. 

==ערים תאומות==
ליאמאגטה יחסי ערים תאומות עם:
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טוהוקו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1889
הוקון אריקסון

הוקון אריקסון (בנורדית עתיקה: Hákon Eiríksson, בנורווגית: Håkon Eiriksson; 998 – 1030) היה רוזן לאדה ומלך נורווגיה כמלך ואסל של קנוט הגדול.

הוקון אריקסון היה בן לשושלת של שליטים נורווגים מחלקה המזרחי של טרונדהיים הגובל בפיורד טרונדהיים. הוא היה בנו של אריק הוקונסון, שהיה שליט נורווגיה ורוזן נורת'מבריה. מקובל לחשוב שאמו הייתה גית'ה, בתם של סוון הראשון, מלך דנמרק ושל זיגריד, אחותו למחצה של המלך קנוט. לאחר קרב סבולדר, הפך אריק הוקונסון יחד עם אחיו, סוון הוקונסון, להיות מלך נורווגיה כוואסל של סוון. ב-1014 או 1015 עזב אריק הוקונסון את נורווגיה והצטרף לקנוט במסע הכיבושים שלו באנגליה. הרוזנות הצפונית של נורת'מבריה ניתנה על ידי קנוט לאריק לאחר שהוא זכה בשליטה בצפון. אריק נותר רוזן נורת'מבריה עד למותו בזמן כל שהוא בין השנים 1023 – 1033.

כיורשו של אביו בנורווגיה, משל הוקון אריקסון כואסל של מלך דנמרק בין השנים 1012 –1015, כשאינר תמברסקלפיר משמש לו כיועץ ודודו, סוון משל בחלק מנורווגיה כווסאל של מלך שוודיה. לאחר כמה שנות היעדרות באנגליה, שם הוא לחם נגד הדנים, שב אולף האראלדסון לנורווגיה ב-1015 והכריז על עצמו כמלך והבטיח את תמיכתם של מלכי המשנה של האזורים ההרריים. ב-1016 הביס אולף את סוון הוקונסון בקרב נסייר (Nesjar), שלאחריו נמלט הוקון אריקסון לאנגליה, שם הוא התקבל יפה אצל המלך קנוט שהעניק לו את התואר רוזן וורסטר. לאחר קרב הלגה התלכדו האצילים הנורווגים מאחורי קנוט.

הוקון אריקסון היה שליט ממלכת האיים (Suðreyjar, האיים ההברידיים, איי קלייד והאי מאן) בין השנים 1016 – 1030. ב-1028 שב הוקון להיות שליט נורווגיה כוואסל של קנוט. הוא מת ב-1029 או 1030.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:הרוגי טביעה
קטגוריה:אצולה נורווגית
קטגוריה:אנשי צבא נורווגים
קטגוריה:ילידי 995
קטגוריה:נפטרים ב-1029
מצויאמה

מצויאמה (ביפנית: 松山市) היא בירת מחוז אהימה שבדרום יפן. בעיר מתגוררים נכון לאוקטובר 2015 516,034 תושבים, והיא העיר הגדולה ביותר בחבל שיקוקו.

מצויאמה שוכנת בצפון מחוז אהימה, לגדות נהר שיגנובו ולחוף הים הפנימי סטו. שטח השיפוט שלה, הכולל את הארכיפלג קוצונה, הוא 428.86 קמ"ר.

העיר ידועה במעיינות החמים (אונסן) שבה. בית המרחץ דוגו אונסן, בין העתיקים ביותר ביפן שוכן בעיר. אתר תיירותי מפורסם נוסף הוא טירת מצויאמה שנבנתה בשנת 1603. שמונה מתוך שמונים ושמונה המקדשים הבודהיסטים שבהם מבקרים במסגרת העלייה לרגל בשיקוקו, מצויים במצויאמה.

נמל התעופה של מצויאמה שוכן כ-5.6 קילומטרים ממרכז העיר, ממנו יוצאות טיסות סדירות ליעדים פנימיים ובינלאומיים. חברת התחבורה איו, מפעילה את קווי הרכבות החשמליות והאוטובוסים בעיר.

== ערים תאומות ==
למצויאמה שלוש ערים תאומות:
* 
* 
* 

== קישורים חיצוניים == 

* 
* 

קטגוריה:יפן: ערים
קטגוריה:שיקוקו
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1889
נרגל-אושזיב

נרגל-אושזיב (שמו במקור היה שוזוב) היה אציל בבלי, שבשנת 694 לפנה"ס מונה על ידי ממלכת עילם להיות מלך בבל, לאחר שהעילמים כבשו את בבל ורצחו את מלכה הקודם אשור-נדין-שומי, בנו של המלך האשורי סנחריב. נרגל-אושזיב מלך על בבל קצת יותר משנה אחת, עד ספטמבר 693 לפנה"ס.

בתקופה זאת בבל הייתה ממלכה וסאלית של אשור. אשור-נדין-שומי היה יורש העצר של אשור. הוא מונה להיות מלך בבל בשנת 699 לפנה"ס, לאחר סדרה של מרידות שאירעו בבבל כנגד אשור. גם ניסיונו של סנחריב למנות את בל-איבני, אציל בבלי שחונך באשור, לא צלח והמרידות נמשכו. העילמים כבשו את בבל, אשור-נדין-שומי נלקח על ידם לעילם ומת שם. סנחריב המשיך במאבקו בעילם ובבני בריתו הכשדים במטרה להחזיר את ממלכת בבל לשליטתו ולנקום את מות בנו. בספטמבר 693 לפנה"ס, נוצח נרגל-אושזיב על ידי אשור בקרב ליד העיר ניפור ונלקח בשבי. המשך גורלו אינו ידוע. במקומו עלה לשלטון נסיך כשדי בשם מושזיב-מרדוך (Mushezib-Marduk), שהמשיך במרד כנגד אשור.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכי השושלת ה-10 האשורית של בבל
אסון קריסת המקווה באודסה

אסון קריסת המקווה באודסה אירע ב-26 באפריל 1871, ליל ו' באייר ה'תרל"א: כיפת המקווה באודסה קרסה בשעה ששהו בו שלושים טובלות וילדיהן. באסון נהרגו שש נשים ונפצעו רבות אחרות.

==האסון==
הקהילה היהודית המאורגנת באודסה לא החזיקה מקווה רשמי בעיר מחוסר ביקוש, ונשים דתיות שביקשו לטבול לנידתן נאלצו לעשות שימוש במקוואות פרטיים שהיו ברובם מוזנחים. המבנה הישן, שהיה בבעלות האחים נוביקוב, לא שופץ במשך שישים שנה מאז בנייתו. בשעה 18:00 בערב יום רביעי, ה-26 באפריל 1871, קרסה כיפת האבנים של "בית המרחץ של ברומברג" ברחוב הדואר באודסה. בשעה זו שלאחר צאת הכוכבים היה המקווה עמוס בשלושים טובלות, שחלקן באו עם ילדיהן. שש נשים נהרגו במקום, בהן הבלנית, כלה ערב חתונתה, ואישה בשלבי היריון מתקדמים; רבות אחרות נפצעו בדרגות חומרה שונות מפגיעת האבנים.

לאחר האסון האשים אלכסנדר הלוי צדרבוים במאמר מערכת בעיתונו "המליץ" את פרנסי הקהילה החרדית בעיר ברשלנות פושעת שהובילה לאסון. לדבריו, פנו אליו רב הקהילה, רבי יחיאל מיכל צבי הירש היילפרין וחברי בית הדין שלו כבר שמונה שנים לפני האסון, כדי להיוועץ בו כיצד לגרום ליושב ראש הקהילה לתכנן מראש את תקציב הקהילה לארבע שנים, דבר שיאפשר תכנון הקצאת משאבים לבניית מקווה חדש ותקין. למרות שמתחילה דחו הממונים את הרב בלעג, לאחר התערבותו של אר"ז הוחלט להקצות 1,000 רובלים מדי שנה לצורך העניין, אך למרות זאת לא נעשה דבר.

בעקבות האסון תבע צדרבוים, שעקר שנה קודם לכן מאודסה לבירה סנקט פטרבורג, מהקהילה לממן הקמת בית מדרש לרבנים לפי דגם בית המדרש לרבנים בברלין שהוחלט אז להקימו (נחנך ב-1874), תוך שהוא משתמש באלגוריה על קריסת המבנה הישן והצורך בבנייה חדשה, כלפי מערכת החינוך היהודית.

==קישורים חיצוניים==
* (עמ' 123–124)
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אסונות ברוסיה
קטגוריה:אודסה
קטגוריה:אסונות קריסת מבנה
קטגוריה:יהדות האימפריה הרוסית
קטגוריה:1871
קטגוריה:יהדות אודסה
חזיר יבלות פיליפיני

חזיר יבלות פיליפיני (שם מדעי: Sus philippensis) הוא מין של חזיר אנדמי לפיליפינים המצוי בסכנת הכחדה בטבע. זהו אחד מ-4 החזירים האנדמיים לפיליפינים יחד עם חזיר יבלות אוליבר, חזיר יבלות ויסאיאני וחזיר מזוקן פאלאווני, ומין זה הוא הנפוץ ביותר.

לחזיר זה שני תת-מינים: S. p. philippensis ו-S. p. mindanensis (מהאי מינדנאו), וגם תת-מין שהפך למין עצמאי - חזיר יבלות אוליבר.

החזיר הוא בעל פרווה עבה ורעמה בהירה ועל פניו יבלות משני צידי העיניים. החוטם ארוך ועוזר לו לנבור באדמה ולחפש מזון. הוא מגיע לאורך 124-129 ס"מ. 

תפוצתו המקורית של חזיר היבלות מהתת-מין S. philippensis הייתה ברחבי האיים המערביים של הפיליפינים, בעוד התת-מין S. cebifrons היה נפוץ בחלקו המרכזי והמזרחי של הארכיפלג, בין השאר בלוזון, ביליראן, סאמאר, לייטה, מינדורו, ג'ולו, פולילו וקטנדואנס, וכן באיים קטנים ונידחים יותר. נטען גם שהם חיים באיים בוהול וסיבויאן, אך כנראה שאלו מיני חזירים אחרים. הם חיו בעבר ברחבי היערות עד לאזורים הרריים בגובה של 2,800 מ', אך כיום חיים רק ביערות מרוחקים, לאחר כריתת היערות וציד עם מלכודות לשם בשרם שצמצם את תפוצתם.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אלפרד נרינג
קטגוריה:חזיריים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:הפיליפינים: יונקים
קטגוריה:הפיליפינים: מינים אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1886
חזיר יבלות אוליבר

חזיר יבלות אוליבר (שם מדעי: Sus oliveri) הוא מין של חזיר החי בטבע באי מינדורו שבמרכז הפיליפינים. בעבר הוא נחשב לתת-מין של חזיר יבלות פיליפיני אך ב-2001 הופרד למין עצמאי.

חזיר זה מזכיר את קרוביו כמו חזיר יבלות פיליפיני וחזיר מזוקן וכמותם הוא בעל יבלות קטנות מסביב לפניו ובעל ניבים קטנים בקצה הלסת התחתונה. הגוף עגלגל והשיער קצר מאוד בצבע אפור כהה או חום. החזיר ניזון ממגוון מזונות מהחי ומהצומח כמו זרעים, פירות, שורשים, פקעות, נבלות, חרקים וחולייתנים קטנים. אין לו טורפים טבעיים על האי למעט תנינים, אך הגורים עלולים להיטרף על ידי עיט פיליפיני, לטאות כוח, חתול נמרי בנגלי או נמיות.

חזיר זה נמצא בסכנת הכחדה בטבע והוא ניצוד באיטיות ומידלדל בהדרגה. הוא נדיר ביותר בטבע.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קולין גרובס
קטגוריה:חזיריים
קטגוריה:הפיליפינים: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:הפיליפינים: מינים אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1997
חזיר יבלות סולוואסי

חזיר יבלות סולוואסי (שם מדעי: Sus celebensis) הוא מין של חזיר נדיר האנדמי לאי סולאווסי שבאינדונזיה. שמו ניתן לו עקב היבלות המקיפות את פניו.

חזיר זה חי במגוון אזורי מחיה עד לגובה של 2,500 מטרים.

זהו חזיר קטן יחסית לסוגו. אורכו הממוצע 80–130 ס"מ ומשקלו 40–70 ק"ג. הוא בעל יבלות מצידי פניו וזוג ניבים קטנים בולטים מלסתו התחתונה. החוטם מוארך ובעל חוש ריח חד והפרווה ארוכה ובצבע חום-כהה. הזנב קצר ביותר והרגליים קצרות ובעלות פרסות. הוא חי בחבורות קטנות הנודדות בחיפוש אחר מזון הן מהחי והן מהצומח. החזירים ממליטים כמה ולדות בכל המלטה והם מתבגרים במהירות.

חזיר זה איננו בסכנה בטבע אך מוגדר כ"קרוב לסיכון", עקב הפגיעה ביערות האי סולוואסי.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי סלומון מולר
קטגוריה:חזיריים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:סולאווסי: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1843
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
חזיר יבלות וייטנאמי

חזיר יבלות וייטנאמי (שם מדעי: Sus bucculentus) הוא מין נכחד אפשרי של מכפיל פרסה ממשפחת החזיריים, שהיה חי ביערות בלאוס ווייטנאם. עם זאת, לצד השערות בדבר קיומו של מין זה, חוקרים משערים כיום שהפרטים שזוהו כשייכים לו אינם מייצגים מין מובחן, אלא חלק מאוכלוסיית חזיר הבר (Sus scrofa) או תת-המין חזיר בר צפון-סיני (Sus scrofa moupinensis).

==היסטוריה ומחקר==
חזיר היבלות הווייטנאמי תואר לראשונה בשנת 1892 על בסיס בחינה מורפולוגית של שתי גולגולות שנמצאו בווייטנאם. לאחר שלא נמצאו ראיות לפרטים נוספים בעלי מאפיינים זהים, סווג המין כנכחד. בשנת 1995, נמצאה גולגולת טרייה יחסית ברכס אנאמייט בגבול וייטנאם-לאוס, דבר שהוביל להשערה שהמין עדיין קיים. עם זאת, מחקר פילוגנטי של הממצאים הראה שקיימת קרבה גנטית עזה בין הפרטים שנמצאו לחזיר הבר, והעלה ספקות בדבר סיווגו של חזיר היבלות הווייטנאמי כמין נפרד.

חוקרים העלו מספר השערות כדי להסביר את הממצאים הפילוגנטיים, ביניהן:
# הפרטים שנמצאו לא מייצגים מין נפרד, אלא חלק קיצוני במגוון שקיים במין חזיר בר.
# מדובר במין נפרד, אך רביית כלאיים הובילה לקרבה הפילוגנטית שנמצאה.
# תהליכי ההתמיינות ויצירת השונות המורפולוגית התרחשו לא מזמן, כך שמבחינה פילוגנטית שני המינים נותרו דומים.
# הפרטים שהתגלו אינם מייצגים מין נפרד, אלא תהליך התפראות.

באתר הרשימה האדומה של IUCN מסווג חזיר היבלות הווייטנאמי כמין נכחד, אך מצוין בו שממצאים מהשנים האחרונות מראים כי קרוב לוודאי שלא מדובר בטקסון תקף.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פייר מרי הוד
קטגוריה:חזיריים
קטגוריה:מגה-פאונה נכחדת של אירואסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1892
חזיר מזוקן פאלאווני

חזיר מזוקן פאלאווני (שם מדעי: Sus ahoenobarbus) הוא מין נדיר של חזיר החי באיים בלבק וקלמיין שבארכיפלג פלאוואן שבפיליפינים.

אורכו של חזיר זה נע בין 1 ל-1.6 מטרים, גובהו מטר אחד ומשקלו עד 150 ק"ג. הוא נחשב בעבר לתת-מין של חזיר מזוקן, עד שסווג מחדש כמין עצמאי.

הוא חי ביערות הגשם של הפיליפינים בחבורות קטנות. הגוף עגלגל עם פרווה קצרה בצבע אפור. כמו רוב החזירים הוא אוכל כל וניזון הן מהחי והן מהצומח. הוא משתמש באפו כדי לחפור באדמה אחר מזון.

הוא נדיר מאוד בטבע ונמצא במצב שימור המוגדר כ"קרוב לסיכון", עקב כריתת היערות בהם הוא חי. 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חזיריים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:הפיליפינים: יונקים
קטגוריה:הפיליפינים: מינים אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1888
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
בבירוסת טוג'יאן

בבירוסת טוג'יאן (שם מדעי: Babyrousa togeanensis) הוא מין של חזיר מהסוג בבירוסה האנדמית לאי טוגיאן שבאינדונזיה ומצויה בסכנת הכחדה בטבע.
== מאפיינים ==
זהו המין הגדול ביותר בסוג בבירוסה, אך נחשב עד לשנת 2002 לתת-מין של בבירוסה מצויה. הוא שונה מקרוביו בכך שהוא גדול יותר, בעל ציצת שיער עבה בזנבו, ו-4 הניבים הצומחים על לסתו של הזכר, קצרים יותר ומופנים קדימה.

הם אנדמיים לאי טוג'יאן וחיים ברחבי היערות, הביצות ושולי הנהרות וחיים בקבוצות קטנות.

מין זה נמצא בסכנת הכחדה גדולה יותר משאר הבבירוסות כתוצאה מפגיעה באי טוגיאן ומכריתת היערות בו וכן מציד.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חזיריים
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1949
בבירוסת צפון-סולאווסי

בבירוסת צפון-סולאווסי (שם מדעי: Babyrousa celebensis) הוא מין של חזיר מהסוג בבירוסה החי בטבע באי סולאווסי וגם באי השכן למבה, שבאינדונזיה.
== מאפיינים ==
אורך הבבירוסה 80-110 ס"מ ומשקלו עד 100 ק"ג בממוצע, כשהזכרים גדולים מהנקבות. הבבירוסה היא כמעט חסרת שיער ועורם הוא בצבע סגלגל-אפרפר. הפנים מוארכים ובעלי 4 ניבים ארוכים מאוד היוצאים מהלסת התחתונה ומתעקלים אחורה וקיימים רק אצל הזכרים. בנוסף עליהם קיימים כמה שיניים קצרות יותר אבל בולטות כשהלסת סגורה. הגוף קטן ועגלגל והזנב קצר וחסר שיער. 

הבבירוסות חיות ביערות גשם ואזורי ביצות וגדות נהר באי סולוואסי. הם חיים בחבורות קטנות למעט הזכרים הבוגרים שחיים לבד. כמו רוב החזירים הם אוכלי כל הניזונים מעלים, פירות, שורשים, פרוקי רגלים, נבלות וחולייתנים קטנים.

הבבירוסות מאוימות בטבע מצד כריתת יערות, ומציד של הילידים. עם זאת הוא אינו נחשב מין מוגן באינדונזיה.

קיימת מחלוקת בהלכה על מדורי הקיבה של הבבירוסה, מאחר שיש להם 3 מדורים בקיבה, בניגוד לשאר החזירים, דבר שאולי הופך אותם למין כשר. עם זאת נפסק שהיא אינה מעלת גירה אמיתית וכן שאין מסורת על אכילתה ולכן נפסק שהיא אסורה למאכל.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חזיריים
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:סולאווסי: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1909
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
בבירוסת בולה בטו

בבירוסת בולה בטו (שם מדעי: Babyrousa bolabatuensis) הוא מין של חזיר נדיר מהסוג בבירוסה החי בדרום ומרכז האי סולאווסי ואולי גם באי בוטון שבאינדונזיה. הוא נחשב לתת-מין של בבירוסה מצויה עד לשנת 2002, אז סווג מחדש כמין עצמאי על ידי החוקרים קולין גרובס ואריק מייג'רב, שהגיעו למסקנה זו אחרי שבחנו את הלסתות של מין זה ושל המין המצוי ובבירוסת טוג'יאן.

מין זה כלל לא נצפה בטבע והוא מתואר כדומה מאוד למין הבבירוסה המצוי. חי ביערות הגשם ואזורי גדת הנהרות באזור דרום ואולי גם מרכז האי סולאווסי ואוכל כל הניזון הן מהחי והן מהצומח. מצב השימור של המין לא ידוע.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.departments.bucknell.edu/biology/resources/msw3/browse.asp?id=14200010 בבירוסה בולה בטו באתר bucknell]

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1950
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי דירק אלברט הויחר
קטגוריה:חזיריים
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:סולאווסי: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
בבירוסה מצויה

בבירוסה מצויה או בבירוסת בורו (שם מדעי: Babyrousa babyrussa) הוא מין של חזיר מהסוג בבירוסה החי בטבע באיים בורו, סולה, מנגול וטאליבו שבאינדונזיה.
== מאפיינים ==
אורכם של חזירים אלה 85–110 ס"מ וגובהם 65–80 ס"מ. הם בעלי ארבעה ניבים הצומחים מהלסת התחתונה ומתעקלים כלפי מעלה. השיער של מין זה הוא חום-זהוב והם שעירים יותר משאר הבבירוסות.

הם חיים ביערות ובביצות ברחבי איים באינדונזיה. הם מזכירים בהרגליהם את בבירוסת צפון-סולאווסי. הבבירוסות חיים בחבורות של עד תריסר פרטים והזכרים המבוגרים חיים בנפרד. הם מגיעים לבגרות מינית בגיל עשרה חודשים ובכל המלטה נולדים עד שני גורים.

הבבירוסות הם אוכלי כל המשתמשים בחוש הריח כדי למצוא מזון. הם ניזונים משורשים, עלים שונים, פירות שנפלו, זרעים, חסרי חוליות, חולייתנים קטנים ונבלות. דווח גם על קניבליזם בחלק מהקהילות. הם משתמשים באפם השרירי כדי לנבור באדמה ולחלץ את מזונם והשיניים יכולות לשבור אגוזים קשים.

הבבירוסה נמצאת בסכנת הכחדה עקב פגיעה ביערות הגשם בהם הם חיים ועקב ציד בידי הילידים (לעומת רוב תושבי אינדונזיה המוסלמים, לנוצרים מותר לאכול את הבבירוסה). המין נחשב למוגן באינדונזיה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חזיריים
קטגוריה:אינדונזיה: יונקים
קטגוריה:מגה-פאונה של אירואסיה
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם של דרום-מזרח אסיה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
חזיר הסבך

חזיר הסבך (שם מדעי: Potamochoerus larvatus) הוא מין של פרסתן ממשפחת החזיריים שבסדרת מכפילי פרסה וחי בטבע בערבות לחות, יערות (כמו יערות קונגו) וסבכים בדרומה ומרכזה של אפריקה וייתכן שגם באי מדגסקר. הם חיים מאתיופיה וסומליה לדרומה ומזרחה של הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו ודרומה עד לדרום אפריקה. ייתכן שהם נמצאו גם במדגסקר ובארכיפלג קומורו, אך לא ברור אם הם מינים ילידים או שהובאו לשם על ידי האדם.

== מאפיינים ==
חזיר זה הוא גדול ומגיע לגובה 60-100 ס"מ ולמשקל 55-150 ק"ג. הוא דומה לקרובו חזיר הנהרות ושני המינים בעלי פנים לבנות עם פרווה אדומה. הם בעלי אף גדול ושחור ובעל קפלים מעטים ושני ניבים קטנים המזדקרים מהלסת התחתונה כלפי מעלה. האוזניים מצויצות ומגודלות והעיניים שחורות וקטנות. לאורך העורף ישנה רעמת שיער לבנה המתחברת לשיער הפנים הלבן. שאר הגוף אדמוני והזנב לבן. החזיר בעל רגליים קטנות אך מסוגל לרוץ במהירות בעת הצורך ולהיעלם בשיחים.

למין דו צורתיות זוויגית והזכרים גדולים וחזקים יותר מהנקבות. הם חיים בלהקה של עד 12 פרטים ובראשם זוג דומיננטי מבוגר. הם ממליטים וולדות קטנים ומרובים לאורך כל השנה וכמו רוב החזירים, הם די אגרסיביים כשיש לידם צאצאים.

החזירים הם אוכלי כל הניזונים משורשים, גידולים חקלאיים ופירות ועד לנבלות ולחיות קטנות. הם גורמים נזקים חקלאיים רבים ועל כן ניצודים בידי התושבים המקומיים. עם זאת הם מתרבים במהירות וקשה להשמיד אותם. יש להם מעט מאוד טורפים טבעיים, בעיקר אריות ונמרים, בשל התגוננותם העזה.

=== תת-מינים===
*Potamochoerus larvatus larvatus
*Potamochoerus larvatus edwardsi
*Potamochoerus larvatus hassama
*Potamochoerus larvatus koiropotamus
*Potamochoerus larvatus nyasae
*Potamochoerus larvatus somaliensis 
==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1822
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי פרדריק קיוויה
קטגוריה:חזיריים
קטגוריה:מגה-פאונה של אפריקה
קטגוריה:דרום אפריקה: יונקים
קטגוריה:הרפובליקה הדמוקרטית של קונגו: יונקים
קטגוריה:יונקים ביערות הגשם האפריקאים
קטגוריה:אוגנדה: יונקים
חזיר אדום

חזיר אדום או חֲזִיר נְהָרוֹת (שם מדעי: Potamochoerus) הוא סוג במשפחת החזיריים הכולל שני מינים שתפוצתם באפריקה שמדרום לסהרה וצבע פרוותם אדום.

מינים אלה בעלי פרווה אדומה ושיער פנים לבן עם שערות ארוכות לאורך הפנים והאוזניים, אך העיניים והחוטם הארוך כהים. כמרבית החזירים הם ניזונים ממגוון מזונות מהחי ומהצומח. בנוסף לאפריקה שמדרום לסהרה הם חיים גם במדגסקר ובאיי קומורו, אך ייתכן שהם הובאו לשם על ידי האדם.

== מיון==
* חזיר הסבך (Potamochoerus larvatus)
* חזיר נהרות (Potamochoerus porcus)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1854
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:חזיריים
ארמיית ליגוריה

ארמיית ליגוריה (בגרמנית: Armee Ligurien באיטלקית: L'Armata Liguria) הייתה ארמייה מעורבת גרמנית-איטלקית שלחמה במסגרת הזירה האיטלקית במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
ביולי 1943 הדיחה המועצה הפאשיסטית העליונה, בראשות דינו גראנדי, את רודן איטליה בניטו מוסוליני, והחלה בניהול משא ומתן על שביתת נשק עם בעלות הברית. מוסוליני נעצר, אך שוחרר על ידי צנחנים גרמנים בפיקודו של אוטו סקורצני בפשיטת גראן סאסו, והקים בצפון איטליה ממשלת בובות שנקראה "הרפובליקה הסוציאלית האיטלקית", שהייתה למעשה ממשלה פאשיסטית ששימשה לעשיית דברם של הגרמנים.

במקביל להקמת הרפובליקה, הוחלט על הקמת צבא לאומי איטלקי שיאבק בבעלות הברית. לפיכך הוקמה "ארמיית ליגוריה", שנקראה על שם האזור שבו פעלה. הארמייה הוקמה על בסיס "פלגת הארמייה פון צנגן", שפורקה באותו חודש. משיקולים של תעמולה, חפצו הגרמנים שמפקד הארמייה יהיה איטלקי. אלא שגנרלים איטלקים מעטים הסכימו לקבל את התפקיד לו נבחר בסופו של דבר מרשלו רודולפו גרציאני.

הארמייה הייתה תחת פיקוד קבוצת ארמיות C, והייתה ממונה על הגנת אגפה המערבי. היא הוצבה לאורך החופים בלה ספציה, ג'נובה והגבול הצרפתי-איטלקי. ב-30 באוקטובר של אותה שנה, הוכפפה למרותה באופן זמני הארמייה ה-14, ולפיכך שונה שם היחידה ל"קבוצת ארמיות ליגוריה" (Armeegruppe Ligurien) השם נותר עד 11 בפברואר אז חזרה הארמייה ה-14 להיות יחידה עצמאית. הארמייה המשיכה להילחם נגד בעלות הברית אך גם נגד כוחות פרטיזנים איטלקים. היא השתתפה בנסיגה הגרמנית אל הקווים בצפון איטליה. היא נכנעה יחד עם כל קבוצת ארמיות C ב-2 במאי 1945. גרציאני עצמו נעצר בידי כוחות פרטיזנים, ונידון ל-19 שנות מעצר.
==קישורים חיצוניים==
* [http://www.axishistory.com/axis-nations/148-germany-heer/heer-armeen/2650-armee-ligurien ארמיית ליגוריה] באתר Axis History 
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Armeen/ArmeeLigurien-R.htm ארמיית ליגוריה] באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.diedeutschewehrmacht.de/armee%20ligurien.htm ארמיית ליגוריה] באתר Die Deutsche Wehrmacht 
* [http://www.okh.it/units/2armee/Inf/LigurienArmee.htm ארמיית ליגוריה] באתר okh.it 
==הערות שוליים==

ליגוריה
ינס טוט

ינס טוט (בגרמנית: Jens Todt, נולד ב-5 בינואר 1970 בהמלין שבגרמניה המערבית) הוא כדורגלן עבר גרמני ששיחק בעמדת הקשר ההגנתי. הוא נודע בשל תקופותיו בקבוצות פרייבורג, ורדר ברמן ושטוטגרט. בנוסף, שיחק ב-3 משחקים במדי נבחרת גרמניה והוא השתתף עמה ביורו 1996.

==קריירת מועדונים==
===פרייבורג===
טוט שיחק כנער במועדון מהעיר נינבורג, ובגיל 19 החל לשחק במועדון TSV הבלסה. בשנת 1991 עבר לשחק בפרייבורג ביחד עם מאמנו פולקר פינקה. המועדון שיחק אז בליגת הבונדסליגה השנייה. בעונת 1993 כבש טוט 11 שערים ב-42 משחקים, והיה חלק חשוב בעלייתה של פרייבורג אל הבונדסליגה מהמקום הראשון, בפעם הראשונה בתולדות המועדון. בעונה הראשונה של פרייבורג בבונדסליגה הקבוצה ניצלה מירידה במחזורי הסיום, אך בעונה השנייה של הקבוצה בבונדסליגה, טוט היה שותף, ביחד עם שחקנים כירג היינריך ורודולפו קרדוסו להישג היסטורי בו הקבוצה סיימה במקום השלישי המפתיע, בעונה שאף כללה ניצחון גדול בתוצאה 5-1 על באיירן מינכן. טוט שיחק עונה נוספת בפרייבורג, בה סיימה הקבוצה במקום ה-11, ובסיומה עזב את הקבוצה בקיץ 1996, לאחר שהבקיע 29 שערים ב-168 הופעות.

===ורדר ברמן===
בקיץ 1996 חתם טוט בוורדר ברמן, כגיבוי לדיטר איילטס בן ה-31 וכתחליף למירקו ווטאבה בן ה-40 שעזב את הקבוצה. טוט שיחק בקבוצה במשך שלוש עונות, בהן צבר 72 הופעות והבקיע שישה שערים. עם ורדר ברמן טוט זכה בגביע הגרמני בשנת 1999, לאחר ניצחון בפנדלים על באיירן מינכן, במשחק שהסתיים בתוצאה 1-1 לאחר 120 דקות. ורדר ברמן נהנתה מהחמצות של שטפן אפנברג ולותר מתאוס, וניצחה על אף שטוט החטיא קודם לכן את הפנדל שלו ובאיירן מינכן נראתה בדרך לניצחון.

===שטוטגרט===
בקיץ 1999 חתם טוט בשטוטגרט. טוט שיחק במועדון עד לפרישתו בשנת 2003, אך מיעט להופיע עקב פציעות מרובות, ובסך הכל הבקיע שער אחד ב-41 הופעות.

==קריירה בינלאומית==
לטוט שלוש הופעות במדי נבחרת גרמניה. את הבכורה ביצע טוט במשחק ידידות מול נבחרת הונגריה בשנת 1994, שהסתיים בתיקו ללא שערים. טוט זומן על ידי ברטי פוגטס המאמן לסגל נבחרת גרמניה ליורו 1996 ברגע האחרון בגין פציעות של שחקנים, אך לא שיחק דקה בטורניר זה, בו זכתה הנבחרת הגרמנית.

==לאחר הפרישה==
טוט עבד לאחר פרישתו כעיתונאי בעיתון הגרמני הנפוץ דר שפיגל, ואחר כך עבד כמאמן נוער בהמבורג ובהמשך בוולפסבורג. בהמשך כיהן כמנהל ספורטיבי בבוכום, עד לפיטוריו בשנת 2013.

בינואר 2017 מונה טוט כמנהל מקצועי בהמבורג.

==תארים==
עם פרייבורג:
* אליפות הבונדסליגה השנייה: 1993

עם ורדר ברמן:
* הגביע הגרמני: 1999

עם נבחרת גרמניה:
* אליפות אירופה בכדורגל: 1996

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:קשרי כדורגל גרמנים
קטגוריה:כדורגלני פרייבורג
קטגוריה:כדורגלני ורדר ברמן
קטגוריה:כדורגלני שטוטגרט
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גרמניה
קטגוריה:כדורגלנים גרמנים
קטגוריה:כדורגלני יורו 1996
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1970
פייר ריפי

פייר חווייר אמנואל ריפי (בצרפתית: Pierre Xavier Emmanuel Ruffey; ) היה גנרל צרפתי, שפיקד על הארמייה השלישית בתחילת המלחמה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פייר ריפי נולד ב-19 במרץ 1851 בדיז'ון, ובשנת 1875 התגייס לצבא צרפת, שבו שירת בחיל התותחנים. ריפי מילא בצבא תפקידי פיקוד ומטה, ובשנת 1901 מונה למפקד רגימנט הארטילריה ה-9. בשנת 1902 התחתן ריפי עם אשתו מארי תרז לואיז. בשנת 1903 מונה ריפי לראש מטה הקורפוס ה-17, ובשנת 1906 מונה למפקד החטיבה ה-27. בשנת 1910 מונה ריפי למפקד הדיוויזיה ה-36, ובשנת 1912 מונה למפקד הקורפוס ה-13. בשנת 1912 הפך ריפי לחבר במועצת המלחמה העליונה, ונקבע כמפקד הארמייה השלישית בשעת מלחמה.

===מלחמת העולם הראשונה ואחריתו===
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה מונה ריפי למפקד הארמייה השלישית, ופיקד עליה במהלך המערכה על הגבולות, ובכלל זה בקרב הארדנים. ב-30 באוגוסט 1914 פוטר ריפי על ידי ז'ופר, בעקבות חילוקי דעות חריפים שהיו לשניים. בשנת 1915 מונה ריפי למפקד המחוז הצבאי ה-11, ובשנת 1917 פרש ריפי מהצבא.

ב-14 בדצמבר 1928 מת ריפי, והוא בן 78 שנים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.firstworldwar.com/bio/ruffey.htm פייר ריפי] באתר המלחמה הגדולה

קטגוריה:אנשי צבא צרפתים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדי ארמיות בצבא צרפת במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה: אישים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1851
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1932
תחרות בניית סירות קאנו מבטון

ממוזער
תחרות בניית סירות קאנו מבטון היא תחרות הנדסית לסטודנטים בתואר ראשון, המתקיימת ברצף משנות ה-60 של המאה ה-20 במספר מדינות בעולם. במסגרת התחרות כל צוות נדרש לתכנן, לבנות ולהשיט סירת קאנו מבטון במקצה תחרותי או במספר מקצים תחרותיים מול שאר הצוותים המתחרים.

==היסטוריה==
התחרות נוסדה לראשונה בארצות הברית בשנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי האגודה האמריקנית להנדסה אזרחית. בתחרות הראשונה השתתפו מספר קטן של צוותי סטודנטים. בשנת 1971 נכנסה לתחרות אוניברסיטת אילינוי באורבנה-שמפיין וזכתה בתחרות. מאז החלו להשתתף בארצות הברית מוסדות אקדמיים בעלי מוניטין, במטרה לשלב בקאנו רמת הנדסה ואווירודינמיות גבוהה תוך שמירה על משקל נמוך ככל שניתן.

בשנת 1982 התקיימה התחרות הבינלאומית הראשונה בסטוקהולם בה ניצח צוות מהאוניברסיטה הטכנית של דנמרק.

==בישראל==
התחרות לבניית סירות קאנו מבטון מאורגנת על ידי איגוד המהנדסים לבנייה ותשתיות ועיריית מעלות תרשיחא ופתוחה לסטודנטים לתואר ראשון מכל המוסדות האקדמיים בארץ. התחרות התקיימה 4 פעמים בין השנים 2012-2016 (למעט שנת 2015) באגם מונפורט בחול המועד פסח.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.civileng.co.il/%D7%AA%D7%97%D7%A8%D7%95%D7%AA-%D7%A7%D7%90%D7%A0%D7%95-%D7%9E%D7%91%D7%98%D7%95%D7%9F-2014-%D7%A1%D7%99%D7%9B%D7%95%D7%9D-%D7%95%D7%AA%D7%95%D7%A6%D7%90%D7%95%D7%AA תחרות קאנו מבטון 2014 - סיכום ותוצאות באתר CivilENG]
* [http://www.civileng.co.il/%D7%AA%D7%97%D7%A8%D7%95%D7%AA-%D7%91%D7%A0%D7%99%D7%99%D7%AA-%D7%A7%D7%90%D7%A0%D7%95-%D7%9E%D7%91%D7%98%D7%95%D7%9F-2016 תחרות בניית קאנו מבטון 2016]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בטון
קטגוריה:קאנו/קיאק
קטגוריה:תחרויות מדע וידע
קטגוריה:מעלות-תרשיחא: תרבות
קטגוריה:מעלות-תרשיחא: אירועים
הארמייה השלישית (צרפת)

הארמייה השלישית הייתה ארמייה צרפתית שפעלה הן במלחמת העולם הראשונה בחזית המערבית, והן במלחמת העולם השנייה בחזית המערבית.

==היסטוריה==
===מלחמת העולם הראשונה===
עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה גויסה הארמייה ב-2 באוגוסט 1914, והתייצבה באזור הארדנים תחת פיקוד גנרל פייר ריפי. הארמייה השתתפה במערכה על הגבולות, ובכלל זה בקרב הארדנים וספגה אבדות כבדות, אך הצליחה לבסוף לבלום את המתקפה הגרמנית. הארמייה השתתפה בין היתר בקרב השני על האן, בבלימת מתקפת האביב הגרמנית, ובמתקפת מאה הימים.

===מלחמת העולם השנייה===
במלחמת העולם השנייה, הייתה הארמייה השלישית בפיקוד גנרל שארל מארי קונדה פרוסה בקו מאז'ינו, כחלק מקבוצת הארמיות השנייה, ונכנעה לגרמנים כגוף אחד ב-20 ביוני 1940.

==מפקדים==
===מלחמת העולם הראשונה===
* פייר ריפי (2 באוגוסט 1914 - 30 באוגוסט 1914)
* מוריס סראי (30 באוגוסט 1914 - 22 ביולי 1915)
* ז'ורז' לואי אימבר (22 ביולי 1916 - 7 באפריל 1919)

===מלחמת העולם השנייה===
* שארל מארי קונדה (2 בספטמבר 1939 - 20 ביוני 1940)

==ראו גם==
* החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
* החזית המערבית במלחמת העולם השנייה

3
3
מרצ'לו גנדיני

מַרְצֵ'לוֹ גַנדִינִי (באיטלקית: Marcello Gandini; 26 באוגוסט 1938 – 13 במרץ 2024) היה מעצב רכב איטלקי, שנודע בעבודתו עם בית עיצוב הרכב מקבוצת ברטונה, בו בין היתר עיצב את הלמבורגיני קונטאש הנודעת. גנדיני היה שייך לשלישייה, יחד עם ג'ורג'טו ג'וג'ארו ולאונרדו פיורוונטי, של מעצבי רכב איטלקים ידועים, אשר נולדו בשנת 1938, בהפרש של חודשים ספורים זה מזה.

בראיון שהעניק בשנת 2009 יחד עם רוברט קאמברפורד, עורך במגזין רכב, גנדיני ציין כי "האינטרסים בעיצוב שלו התמקדו בארכיטקטורת הרכב, הבנייה, ההרכבה והמכניזם – לא ההופעה". גנדיני היה אחד מעשרים וחמישה המעצבים אשר היו מועמדים לתואר מעצב הרכב של המאה בתחרות מכונית המאה.

==ביוגרפיה==
בשנת 1963, הוא פנה לנוצ'יו ברטונה, ראש קבוצת ברטונה, במטרה להצטרף אליה, אולם ג'ורג'טו ג'וג'ארו, אז המעצב הראשי של ברטונה, סירב לעבוד איתו. כאשר ג'וג'ארו עזב את ברטונה שנתיים מאוחר יותר, גנדיני נשכר לעבודה, ועבד עבור החברה במשך 14 שנה.

כמייסד זרוע העיצוב הנודעת של החברה, Stile Bertone, בקפרי וכמנהל כללי של בית העיצוב, עיצב מכוניות תצוגה. בנוסף, עסק בניהול הבנייה ואבות הטיפוס של כלי רכב.

גנדיני עיצב את הלמבורגיני מיורה, למבורגיני אורראקו, למבורגיני אספאדה, Cizeta-Moroder V16T וקונטאש וכן מכוניות עממיות רבות, כולל סיטרואן BX, הדור הראשון של ב.מ.וו סדרה 5, אינוצ'נטי מיני ורנו 5 סופרסניק. גנדיני הציג את הרעיון של דלתות המספריים באב טיפוס אלפא רומיאו 33 קאראבו, בזמן שמכונית העל לנצ'יה סטרטוס הייתה עיצוב נוסף שלו.

בשנת 1967 עיצב את מכונית הקונספט של יגואר, ברטונה פיראנה.

גנדיני עזב את ברטונה בשנת 1980 במרדף אחר עצמאות עיצובית.

גנדיני עבד גם בתחומים אחרים, כולל אדריכלות בית, עיצוב פנים של מועדוני לילה, ועיצוב הגוף של המסוק Heli-Sport CH-7.

נפטר ב-13 במרץ 2024.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:למבורגיני
קטגוריה:מעצבי רכב
קטגוריה:איטלקים שנולדו ב-1938
קטגוריה:איטלקים שנפטרו ב-2024
הדיוויזיה ההררית החמישית (ורמאכט)

הדיוויזיה ההררית החמישית (בגרמנית: 5. Gebirgs-Division) הייתה דיוויזיית לוחמה הררית של הוורמאכט, שלחמה במלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
הדיוויזיה הוקמה בטירול האוסטרית באוקטובר 1940, על בסיס רגימנטים שנלקחו מהדיוויזיה ההררית הראשונה והדיוויזיה העשירית. כמפקדה הראשון מונה יוליוס רינגל, וכבסיס שלה שימשה העיר זלצבורג. הפעולה הראשונה שלה הייתה במהלך המערכה בבלקנים בשנת 1941, בתחילה היא הוצבה בבולגריה, ובהמשך נעה אל מקדוניה במסגרת מבצע מריטה נגד ממלכת יוון. במהלך המבצע נעה הדיוויזיה דרך קו מטאקסס וחדרה דרך סלוניקי ותרמופילאי, ולאחר כניעת יוון הוצבה באתונה ככוח כיבוש. הייתה חלק מהכוחות שהונעו דרך הים במהלך הקרב על כרתים באותה שנה. הדיוויזיה הונעה לכרתים במסגרת שני משטים, הראשון של 2,331 איש והשני של 4,000. המשט הראשון יצא לכרתים ב-20 במאי, והותקף על ידי כוח המשימה ימי בריטי בפיקוד אדמירל ברנרד רולינגס. 12 כלי שיט אבדו, ו-300 מאנשי הדיוויזיה נהרגו. המשט השני יצא יומיים לאחר מכן, והותקף על ידי כוח משימה בריטי נוסף בפיקוד אדמירל אדוארד סטיוארט ליי. למזלם של אנשי המשט הלופטוואפה פתח בהתקפות נמרצות ואילץ את הבריטים לסגת. המשט חזר לנמל. בהמשך הונעו לוחמי חיל הרים לכרתים באמצעות כלי טיס בלבד. בחודש נובמבר של אותה שנה, היא הוחזרה לזלצבורג לשיקום, ובאפריל 1942 נפרשה בחזית המזרחית נגד הצבא האדום, שבה סופחה לקבוצת ארמיות צפון. באפריל 1943 הדיוויזיה נשלחה ללחום נגד כוחות בעלות הברית באיטליה. הדיוויזיה סופחה לארמיית ליגוריה הגרמנית-איטלקית, ולחמה בין היתר בקרב מונטה קאסינו. בהדרגה הדיוויזיה נסוגה יחד עם כל הכוחות הגרמניים אל הקווים בצפון איטליה. היא לחמה בקרבות הגנה וסיוע באזור הרי האלפים, ושרידיה נכנעו לכוחות צבא ארצות הברית בעיר איבראה מצפון לטורינו ב-8 במאי 1945.

==מפקדים==
* גנרל-לוטננט יוליוס רינגל (1 בנובמבר 1940 - 10 בפברואר 1944)
* גנרל-לוטננט מקס-גונטר שאראנק (10 בפברואר 1944 - 18 בינואר 1945)
* גנרל-מיור הנס סטאטס (18 בינואר 1945 - 8 במאי 1945)

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Gebirgsdivisionen/5GebDiv-R.htm הדיוויזיה ההררית החמישית] באתר lexikon-der-wehrmacht 
* [http://www.axishistory.com/axis-nations/150-germany-heer/heer-divisionen/3197-5-gebirgs-division הדיוויזיה ההררית החמישית] באתר Axis History 
* [http://www.flamesofwar.com/hobby.aspx?art_id=208 הדיוויזיה ההררית החמישית] באתר flamesofwar.com 
* [http://www.feldgrau.com/5hg.html הדיוויזיה ההררית החמישית] באתר feldgrau.com 
* [http://www.gebirgsjaeger.4mg.com/Gebirgs2.htm הדיוויזיה ההררית החמישית] באתר gebirgsjaeger 
==הערות שוליים==

5
5
שפולה

שפולה (באוקראינית: Шпола; ביידיש: שפאלע) היא עיר מחוז במחוז צ'רקאסי שבאוקראינה, לדי נהר חובקיבקה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
שפולה נזכרת לראשונה בשנת 1594, ובמחצית השנייה של המאה ה-17 נהרסה בידי הטטרים. בשנת 1793 נכללה העיר בתחום האימפריה הרוסית.

בשנת 1866 הפכה העיר לבירת מחוז, ובשנת 1874 חוברה לקו מסילת הברזל.

==יהודי שפולה==
העיר התפרסמה בעולם היהודי כמקום מגוריו של רבי אריה לייב משפולי מתלמידי המגיד ממזריטש.

בתחילת המאה ה-20 התגוררו בעיר כ-5,400 יהודים, כמחצית מתושביה. במהלך מלחמת האזרחים ברוסיה נערכו ביהודי העיר מספר פוגרומים, בהם נרצחו כ-40 יהודים, ובמהלכם הועלו באש רבים מבתי היהודים ביישוב. בתקופה הסובייטית פעלו בעיר מועצה יהודית ממלכתית ובתי ספר יהודיים. בד בבד, הצטמצמה האוכלוסייה היהודית בעיר, והגיעה ערב מלחמת העולם השנייה לכ-2,400 איש.

ב-20 ביולי 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיר בידי הגרמנים, וב-22 באוגוסט 1941 הוציאו בה אלו קבוצה של יהודים להורג. בתחילת ספטמבר שלאחר מכן רצחה יחידת איינזצגרופן 160 יהודים משכילים מהעיר, ולאחר מכן, רוכזו יתר היהודים שלא הספיקו להימלט מהעיר בגטו מוקף גדר תיל שהוקם בה, בו מתו רבים מהם מרעב. כמו כן, נצטוו יושבי הגטו לענוד סרט זרוע.

במרץ 1942 גורשו כ-800 היהודים שנותרו בגטו שבעיר למחנה ריכוז סמוך, בו נרצחו כולם בידי שוטרים אוקראינים ב-15 במאי 1942. 13 יהודים בעלי מלאכה שהושארו בעיר נרצחו בשנת 1943.

בשנת 2014 הוקם בעיר מחנה פליטים יהודי עבור פליטים מאזור הקרבות במזרח אוקראינה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז צ'רקאסי: ערים
שפיקיב

שפיקיב (באוקראינית: Шпиків; בפולנית: Szpików; ביידיש: שפּיקעוו) היא עיירה במחוז ויניצה שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
שפיקיב נזכרת לראשונה במאה ה-16. בשנת 1760 נבנה בעיירה ארמון, ובחלוקת פולין בסוף המאה ה-18 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית. בתחילת המאה ה-20 היה בעיירה בית חרושת לסוכר.

==יהודי שפיקיב==
בשנים 1871-1895 כיהן כרב העיירה, הרב שאול נטע פרנקל. 
בשנת 1897 נמנו בעיירה 1,875 יהודים, כ-40% מתושביה. היהודים התפרנסו בעיקר מחנויות שמכרו לתושבי הכפרים בסביבה וממסחר בתבואה ולא עבדו בבית החרושת לסוכר.

במהלך מלחמת העולם הראשונה התארגנה בעיירה הגנה יהודית, אולם אלו לא עמדו לה בפרעות פטליורה בהם נהרגו כ-20 יהודים ורבים נמלטו. 

בין מלחמות העולם נותרו בעיירה כ-900 יהודים, ובתקופה הסובייטית פעלו בה מועצה יהודית ממלכתית ובית ספר יידי. בעיר פעלה חסידות שפיקוב.

ב-22 ביולי 1941, חודש לאחר פרוץ מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, וב-1 בספטמבר 1941 סופחה לחבל טרנסניסטריה הרומני. בשלב זה רוכזו יהודי העיירה וכפרי הסביבה שלה בגטו שהוקם בה, ממנו נלקחו לעבודות כפייה.

ב-6 בדצמבר 1941 גורשו כ-850 יושבי הגטו שבעיירה למחנה בכפר רוגוזנה, שם סבלו מהתעללות קשה מצד השוטרים האוקראינים ששמרו עליהם, ורבים מהם מתו ברעב וממגפות. ממחנה זה הועברו יהודי העיירה למחנה פצ'ורה, בו נספו רובם.<ref></ref>

==לקריאה נוספת==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:טרנסניסטריה
קטגוריה:מחוז ויניצה: יישובים
קטגוריה:גטאות באוקראינה
טיתונוס

אאוס רודפת אחרי טיתונוס, ציור על כד. המאה ה-5 לפני הספירה
במיתולוגיה היוונית, טיתונוס (ביוונית: Τιθωνός), היה בן תמותה שזכה לחיי נצח אך לא לנעורי נצח.

אלת השחר (אאוס במיתולוגיה היוונית ואורורה במיתולוגיה הרומית) פגשה בן תמותה בשם טיתונוס והתאהבה בו. טיטונוס היה אמור, כמו כל בן-תמותה, להזדקן ולבסוף למות. ברצותה לחיות עם אהובה לנצח נצחים, אאוס/אורורה ביקשה מזאוס/יופיטר להעניק לטיתונוס חיי נצח. זאוס נענה למשאלתה, אבל המשאלה לא כללה את מניעת הזדקנותו של טיתונוס ולכן הוא הזדקן.

טיתונוס היה נסיך טרויאני מלידה, בנו של המלך לאומדון מנימפת מים (Ναϊάδες) בשם סטרימו (Στρυμώ). הסיפור מתואר באגון על התחרות בין הומרוס והסיודוס (Ἀγὼν Ὁμήρου καὶ Ἡσιόδου), בהמנון ההומרי לאפולו, בשני ההמנונים לאפרודיטה (למשל בהמנון הראשון לאפרודיטה, שורות 218–238) וכן אצל כותבים מאוחרים יותר. על פי ההמנון ההומרי לאפרודיטה, סופו של טיתונוס היה מר. כאשר ראתה אאוס שטיתונוס מזדקן, היא נעלה אותו בחדר בעל דלתות נוצצות, שם הוא, חסר כוח, זעק לעזרה שלא הגיעה, או, כפי שנכתב בגרסאות מאוחרות יותר - זאוס ריחם עליו והפך אותו לצרצר.

לאאוס וטיתונוס נולדו שני ילדים:
*המלך ממנון שלבוש בשריון שנעשה על ידי הפייסטוס סייע לטרויה ואכילס הרג אותו.
*המלך האתיופי אמתיון (Ἠμαθίων) שהרקולס הרג.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מיתולוגיה יוונית
יזהר הר-לב

יזהר הר-לב (נולד ב-14 ביוני 1969) הוא סופר ותסריטאי ישראלי.

==ביוגרפיה==
נולד בתל אביב וגדל בחיפה. בן שני למשפחה בת 4 ילדים.

בשירותו הצבאי שירת בחיל הים. כשחזר מטיול במזרח, השתקע לתל אביב, שם החל לעבד בענף הפרסום כקופירייטר ועיתונאי .משנת 2001 החל לעבוד ככותב ותסריטאי עצמאי.

לאחר שטייל בדרום אמריקה ובניו יורק, חזר לישראל, פגש את מירית ונישא לה.

ספרו הראשון [https://www.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH002290206/NLI פובידיליה] ראה אור בשנת 2003, זכה לעיבוד קולנועי שהוצג בפסטיבל הסרטים העולמי במונטריאול ואף השתתף במסלול פנורמה בפסטיבל ברלין.

ספרו השני מיקסי גריל ראה אור בשנת 2005.

ספרו השלישי קצב התמוססות הקרחונים ראה אור בשנת 2013 והיה בין המועמדים לפרס ספיר.

לדבריו, המשותף בין שלושת ספריו הוא "תחושה בסיסית של חרדה ודאגה מול הקיום".

בשנת 2020 יצא לאור ספרו הרביעי שיעורים בהתפרקות.

בין עבודותיו הרבות בתחום התסריטאות: "מסכים", סדרת דרמה עבור yes, "תא גורדין", סדרת מתח וריגול עבור yes ושידורי קשת שנמכרה לרשת NBC ו"המדרשה" סדרת מתח עבור רשת.

כמו כן יצר את הסדרה ״ילדות רעות״.

==ספריו==
* פובידיליה, תל אביב, ידיעות ספרים, 2003
* מיקסי גריל, תל אביב, ידיעות ספרים, 2005
* קצב התמוססות הקרחונים, ירושלים, כתר, 2013
*שיעורים בהתפרקות, כנרת זמורה - ביתן דביר, 2020

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://arikglasner.wordpress.com/2013/06/21/%D7%A2%D7%9C-%D7%A7%D7%A6%D7%91-%D7%94%D7%AA%D7%9E%D7%95%D7%A1%D7%A1%D7%95%D7%AA-%D7%94%D7%A7%D7%A8%D7%97%D7%95%D7%A0%D7%99%D7%9D-%D7%A9%D7%9C-%D7%99%D7%96%D7%94%D7%A8-%D7%94%D7%A8-%D7%9C%D7%91/ על "קצב התמוססות הקרחונים"], אריק גלסנר, פורסם במדור לספרות ב"7 לילות" של "ידיעות אחרונות"
* 
* 
* 
*קרן דותן, 
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1969
עונת 1988/1989 בליגה הלאומית

עונת 1988/1989 בליגה הלאומית הייתה העונה ה-33 של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל. 

לפני תחילת העונה החליטה ההתאחדות לכדורגל לצמצם את מספר הקבוצות בליגה הלאומית לעונת 1989-90 ל-12 קבוצות וזאת על ידי הורדת 3 קבוצות לליגה הארצית והעלאת קבוצה אחת בלבד לליגה הלאומית.

שלוש נקודות הוענקו עבור ניצחון ונקודה בודדת הוענקה עבור תוצאת תיקו. לעונת 1988/1989 העפילו מהליגה הארצית הפועל ירושלים והפועל טבריה. העונה החלה ב-16 בספטמבר 1988 והסתיימה ב-3 ביוני 1989. לאחר שני סיבובים פוצלה הליגה לבית העליון (בית האליפות) ולבית התחתון (בית המעבר). בתום העונה סיימה מכבי חיפה במקום הראשון וזכתה באליפות לאחר שהבטיחה את התואר במחזור הלפני האחרון אחרי 1-1 נגד הפועל פתח תקווה באצטדיון קריית אליעזר. מלך השערים של העונה היה בני טבק ממכבי תל אביב שכבש 25 שערים. 

בסיום העונה נשרו לליגה הארצית הפועל טבריה, צפרירים חולון והפועל תל אביב (אלופת העונה הקודמת), אשר הותירה את מכבי תל אביב כקבוצה היחידה שמאז היווסדה שיחקה אך ורק בליגה הבכירה.

==טבלת הליגה==
===הבית העליון===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor="#ffff99"
||1||מכבי חיפה||31||15||14||2||49||19||30||57||
|-
||2||הפועל פתח תקווה||31||15||11||5||36||20||16||54||העפלה לגביע האינטרטוטו
|- 
||3||מכבי נתניה||31||14||10||7||36||33||3||52||
|-
||4||בית"ר תל אביב||31||13||9||9||34||27||7||48||
|-
||5||הפועל באר שבע||31||11||10||10||22||29||7-||43||
|- 
||6||שמשון תל אביב||31||9||13||9||28||25||3||40||
|}
===הבית התחתון===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-
||7||הפועל ירושלים||33||12||11||10||28||27||1||46||
|-
||8||מכבי תל אביב||33||11||11||11||44||44||0||42||
|-
||9||בית"ר ירושלים||33||12||6||15||42||44||2-||42||העפלה לגביע האינטרטוטו
|-
||10||הפועל כפר סבא||33||10||11||12||33||38||5-||41||
|-
||11||בני יהודה תל אביב||33||8||14||11||31||29||2||38||
|-bgcolor=#ffcccc
||12||הפועל טבריה||33||9||5||19||31||52||21-||32||rowspan=3 align=center|ירדו ליגה 
|-bgcolor=#ffcccc
||13||צפרירים חולון||33||7||9||17||30||39||9-||28
|-bgcolor=#ffcccc
||14||הפועל תל אביב||33||8||8||17||33||51||18-||28
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.rsssf.com/tablesi/isra89.html עונת 1988/1989 בליגה הלאומית] באתר rsssf.com

קטגוריה:1988 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1989 בישראל: כדורגל
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1988
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1989
Der Himmel lacht! Die Erde jubilieret, רי"ב 31

Der Himmel lacht! Die Erde jubilieret (בעברית: ישמחו השמיים! תגל הארץ) רי"ב 31, היא קנטטה שהלחין יוהאן סבסטיאן באך בהיותו בוויימאר, והוא ביצע אותה לראשונה ב-21 באפריל 1715, לכבוד היום הראשון של חג הפסחא.

==היסטוריה ומילים==
באך עבד כמלחין החצר של הדוכס בוויימאר מ-1708, ובמרץ 1714 קודם לתפקיד הממונה על המוזיקה. בתפקיד זה היה אחראי להלחנה של יצירה חדשה מדי חודש, בעיקר של קנטטות, כשמטרתו הייתה להלחין קנטטה עבור כל מועד בשנה, תוך כמה שנים. לפי הידוע כיום, קנטטה זו הייתה הראשונה שהלחין באותה שנה, אם כי ייתכן שאת רי"ב 80א הלחין ואולי אף ביצע לפני כן באותה שנה.

הלברית אינה קשורה לסדר הקריאה של אותו יום והיא נכתבה על ידי סלומון פרנק, משורר החצר שכתב את הלברית לקנטטות נוספות של באך בתקופה זו. הטקסט עוסק במהות החג, תחיית ישו וברצון המאמין הנוצרי להתאחד עם ישו לאחר מותו. הקטע האחרון לקוח ממזמור של המשורר הגרמני בן המאה ה-16 ניקולאוס הרמן (Nikolaus Herman).

הקנטטה היא חגיגית ובהתאם לכך גם בעלת תזמורת גדולה והרכב מבצע עשיר. לפיכך משער ג'ון אליוט גרדינר שביצוע הבכורה של הקנטטה לא היה בכנסייה הפרטית הקטנה של הדוכס, אלא בכנסיית העיר - כנסיית פטר ופאולוס. כמו קנטטות אחרות שלו מתקופת ויימאר, הוא ביצע את הקנטטה פעמים נוספות בעת עבודתו בלייפציג, באותו מועד בשנים 1724, 1731 וכנראה גם 1735.

==מבנה והרכב מבצע==
הקנטטה נכתבה לשלושה סולנים, סופרן, טנור ובס, למקהלה בת חמישה קולות (SSATB) ולתזמורת הכוללת שלוש חצוצרות, טימפני, שלושה אבובים, אבוב טנור, בסון, שני כינורות, שתי ויולות, שני צ'לו ובאסו קונטינואו. לקנטטה תשעה חלקים:
# סינפוניה
# מקהלה: Der Himmel lacht! die Erde jubilieret (ישמחו השמיים! תגל הארץ)
# רצ'יטטיב לבס: !Erwünschter Tag! sei, Seele, wieder froh (או יום מיוחל! או נפש מתרוננת שוב!)
# אריה לבס: Fürst des Lebens, starker Streiter (נסיך החיים, לוחם כל יכול)
# רצ'יטטיב לטנור: So stehe dann, du gottergebne Seele (עלה, אם כך, נפש מסורה לאלוהים)
# אריה לטנור: Adam muss in uns verwesen (אדם חייב בנו להרקיב)
# רצ'יטטיב לסופרן: Weil dann das Haupt sein Glied (מאחר שלפי הטבע הראש)
# אריה וכורל לסופרן: Letzte Stunde, brich herein (שעת הסוף, פקדיני נא)
# כורל למקהלה: So fahr ich hin zu Jesu Christ (וכך אלכה אל ישו כריסטוס)

==הקלטות==
היצירה לא הוקלטה רבות, רק כ-16 פעמים, בהן על ידי מנצחים ידועים כגון ניקולאוס הרנונקור (ב-1973), טון קופמן (ב-1994), מסאקי סוזוקי (ב-1997) וג'ון אליוט גרדינר (ב-2000).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bach-cantatas.com/BWV31.htm פרטי הקנטטה באתר קנטטות באך]
* [http://www.bach-cantatas.com/Texts/BWV31-Heb1.htm טקסט הקנטטה באתר קנטטות באך (בתרגום לעברית)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קנטטות מאת יוהאן סבסטיאן באך
עונת 1990/1991 בליגה הלאומית

עונת 1990/1991 בליגה הלאומית הייתה העונה ה-35 של הליגה הלאומית כליגת הכדורגל הבכירה בישראל. 

על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. לעונת 1990/1991 לליגה הלאומית עלו צפרירים חולון והפועל תל אביב. הליגה כללה 12 קבוצות בלבד. המשחקים החלו ב-6 באוקטובר 1990 והסתיימו ב-22 ביוני 1991. הליגה הייתה אמורה להסתיים בחודש מאי 1991 אך סיום הליגה התעכב בחודש עקב מלחמת המפרץ שפרצה בחודש ינואר 1991 דבר אשר גרם להשבתת הליגה למשך חודש וחצי. לאחר שני סיבובים פוצלה הליגה לבית העליון (בית האליפות) ולבית התחתון (בית המעבר). בתום העונה סיימה מכבי חיפה במקום הראשון וזכתה באליפות, לאחר שהבטיחה את התואר במחזור האחרון אחרי 0–0 נגד מכבי נתניה באצטדיון קריית אליעזר. היה זה תואר האליפות הרביעי בתולדותיה של מכבי חיפה. המבקיע המצטיין של העונה היה ניר לוין מהפועל פתח תקווה שכבש 20 שערים, ונבחר לשחקן העונה ביחד עם טל בנין ממכבי חיפה. בנין, ששיחק כקשר אחורי, כבש 8 שערים ובישל 7.

בסיום העונה בית"ר ירושלים והפועל כפר סבא ירדו ליגה. לעונת 1991/1992 לליגה הלאומית עלו מכבי פתח תקווה ומכבי יבנה.

==טבלת הליגה==
===הבית העליון===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor="#ffff99"
||1||מכבי חיפה|| 32|| 22||5|| 5|| 56|| 28||28 ||71||העפלה לגביע האינטרטוטו
|- 
||2||הפועל פתח תקווה||32||20||10||2|| 63|| 27||36 ||70||העפלה לגביע האינטרטוטו
|- 
||3||בית"ר תל אביב|| 32|| 14|| 8||10|| 47|| 40|| 7|| 50||
|-
||4||מכבי נתניה|| 32|| 10||10||12||41||39|| 2|| 40||
|-
||5||מכבי תל אביב|| 32|| 9|| 11||12||43||53||10-|| 38||
|-
||6||הפועל באר שבע||32|| 6|| 15|| 11||34||39||5-|| 33||
|}
===הבית התחתון===
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-
||7||הפועל תל אביב|| 32|| 13|| 8|| 11||32||31||1|| 47|| 
|-
||8|||בני יהודה תל אביב|| 32|| 10|| 11|| 11|| 41|| 40||1|| 41|| 
|-
||9||צפרירים חולון||32|| 9|| 11|| 12|| 35||42||7-||38||
|-
||10||הפועל ירושלים|| 32|| 9|| 11|| 12|| 31|| 38||7-|| 38||
|-
|- ! style="background:#ffcccc;"
||11||בית"ר ירושלים|| 32|| 8||4|| 20|| 25|| 46|| 21-|| 28
|rowspan="2"|<center>ירדו ליגה
|- ! style="background:#ffcccc;"
|!bgcolor=#ccccff; |12</font>
||הפועל כפר סבא||32|| 6||8||18|| 30|| 55||25-|| 26
|}

== קישורים חיצוניים ==

* [http://mhaifafc.com/statistics.asp?cYear=1991&cType=2&cMode=0&lang=he סטטיסטיקות של מכבי חיפה בעונת 1990/1991] באתר הרשמי של מכבי חיפה (כדורגל)
*[http://hpt.co.il/?ShowSeason=1990/1991&show=details סטטיסטיקות של הפועל פתח תקווה בעונת 1990/1991] במוזיאון הפועל פתח תקווה
* [http://www.rsssf.com/tablesi/isra91.html התוצאות המפורטות של העונה]

קטגוריה:1990 בישראל: כדורגל
קטגוריה:1991 בישראל: כדורגל
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל בישראל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1990
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-1991