OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
יוסף ליב ננדיק

הרב יוסף אריה ליב נֶנֶדִיק (בכתיב ארכאי: נענעדיק; נספה בשואה בשנת ה'תש"ג) היה מהדמויות הבולטות בתנועת המוסר בין מלחמות העולם, מחניכי ה'תלמוד תורה' בקלם ושימש כמשגיח רוחני בישיבות רבות, בהן: בישיבת לומז'ה, בישיבת ראדין, בישיבת שער התורה בגרודנה, בישיבת פוניבז' ובישיבת קלצק.

==ביוגרפיה==
נולד בסוחובולה, למד בצעירותו בישיבת טלז אצל הרב שמעון יהודה שקופ. בהמשך נסע ללמוד ב"תלמוד תורה" שבקלם והיה מראשוני תלמידי הרב שמחה זיסל זיו-ברוידא ("הסבא מקלם") ממנו קיבל את דרכו הפדגוגית. בגיל 28 נישא לבתו של הרב נח וינר, רבן של כמה ערים ועיירות. לבני הזוג נולד בן אחד, מיכאל.

בתקופה שלאחר נישואיו הקים בקלם את המכינה לתלמוד תורה, ושימש בה ר"מ יחד עם ידידיו הרב אליהו לופיאן והרב ירוחם ליבוביץ. בשנים הבאות נסע לשמש משגיח רוחני בישיבות אחדות: ישיבת בריינסק וישיבת לומז'ה, ולאחר מכן ישיבת ראדין. בשל מלחמת העולם הראשונה והחשש מפני הכיבוש הגרמני ההולך וקרב, נמלטו רוב ככל בחורי ישיבת ראדין מזרחה לעומק שטח רוסיה עם רבי ישראל מאיר הכהן (ה"חפץ חיים"). הרב ננדיק נותר בראדין לנהל את הישיבה עם ראש הישיבה, הרב משה לנדינסקי.

אחרי שעזב את ראדין החל לפעול בקרב תלמידיו בוגרי הישיבות לארגון פעילות של לימוד תורה ומוסר. בראשית שנות ה-20 של המאה ה-20 עבר לשמש משגיח בישיבת שער התורה בגרודנה ועזר בכינונה. הוא פעל והביא אליה כראש ישיבה את רבו הראשון, הרב שמעון שקופ, שנותר מזוהה עם הישיבה עד פטירתו. כשכבשו הבולשביקים את גרודנה בשנת 1921, נמלט עם 40 תלמידים לישיבת פוניבז' ושימש בה משגיח במשך תקופה, עם שובו לאחר זמן לגרודנה החליפו כמשגיח בפוניבז' הרב ירוחם ליבוביץ.

ב-1923 הקים רבי פסח פרוסקין את ישיבת קוברין, הרב ננדיק הוזמן לכהן בה כמשגיח וחילק את זמנו בין ישיבת קוברין לישיבת קלצק. בשנת תרצ"א, פנה הרב ננדיק לראשי ישיבת "מרכז הרב" בירושלים בבקשה להתקבל כמחנך בה, ואף טען שהוא מסוגל להתאים את עצמו לשיטת הנהגת הישיבה, אולם בסופו של דבר לא יצא הדבר אל הפועל. עם פרוץ מלחמת העולם השנייה נשאר עם תלמידיו בקלצק ומ-1940 בווילנה, תחילה תחת הכיבוש הסובייטי ואחר כך תחת הכיבוש הגרמני. הוא נספה עם אשתו ובנו היחיד בשואת יהדות ליטא.

==כתביו ושיחותיו==
כתביו הרבים שהופקדו בידי תלמידו הרב ליב רוטקין נתפסו בידי הקומוניסטים ונשרפו, כל שיחות המוסר שלו שנדפסו לאחר המלחמה מקורן ברשימות של תלמידים. דברי תורתו מרוכזים בספרים "רחשי אילן" (מישיבת קלצק וקוברין; נדפס ירושלים תשמ"ד) "מוסרי קלצק" (שיחות מישיבת פוניבז' וישיבת קלצק; נדפס בני ברק תשע"ה) והערות קצרות שלו מלוקטות בסדרת "פנינים משולחן גבוה" על התורה, מפי תלמידו.

==קישורים חיצוניים==
* 
*הרב יוסף אריה ננדיק, [http://toratcha.com/?p=14024 מבקשי ה’ (ולא מוצאי ה’) ומעמד הר סיני], אתר תורתך לא שכחתי

==הערות שוליים==

קטגוריה:תנועת המוסר: אישים
קטגוריה:משגיחים בישיבות מזרח אירופה
קטגוריה:רבנים שנספו בשואה
קטגוריה:רבני ישיבת ראדין
קטגוריה:משגיחי ישיבת פוניבז'
קטגוריה:תלמידי רבי שמעון שקופ
תרבות רומנו-בריטית

תרבות רומנו-בריטית היא התרבות שעלתה בבריטניה תחת שלטון האימפריה הרומית לאחר מסע הכיבוש הרומי בשנת 43 לספירה והקמתה של פרוביניקית בריטניה. התרבות הייתה שילוב של התרבות הרומית והתרבות הבריטונית המקומית. היא שרדה את קץ השלטון הרומי על בריטניה. יש חוקרים הסבורים כי בין המאות ה-5 ל-6 הוסיפה דרום בריטניה לקיים תת-תרבות רומית-בריטית ששרדה מתקפות מפני האנגלו-סקסונים ואף השתמשה בשפה רומית מקומית בכתיבה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רומא העתיקה: תרבות
קטגוריה:בריטניה (פרובינקיה רומית)
יוזפינה, נסיכת באדן

יוזפינה, נסיכת באדן (בגרמנית: Josephine von Baden, 21 באוקטובר 1813 - 19 ביוני 1900), הייתה בתו של קרל, הדוכס הגדול של באדן ואשתו של קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן.

==ביוגרפיה==
יוזפינה נולדה ב-21 באוקטובר 1813 במנהיים, לקרל, הדוכס הגדול של באדן ולסטפני דה בוארנה, בתו של קלוד דה בוהארנה. ב-8 בדצמבר 1818 מת אביה קרל, וזיגמונד פון גמינגן-הורנברג וטרשקלינגן מונה לאפוטרופוס על יוזפינה ואחיותיה.

ב-31 באוקטובר 1834 התחתנה יוזפינה עם קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן, ממנו נולדו לה 6 ילדים. על צאצאיה נמנים כיום בתי המלוכה הרומני, היוגוסלבי, הבלגי והלוקסמבורגי. ב-19 ביוני 1900 מתה יוזפינה בזיגמרינגן, והיא בת 86 שנים.

==משפחתה==
ב-31 באוקטובר 1834 התחתנה יוזפינה עם קרל אנטון, נסיך הוהנצולרן, ממנו נולדו לה 6 ילדים:
* לאופולד, נסיך הוהנצולרן (1835–1905)
* סטפני, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן (1837–1859), התחתנה עם פדרו החמישי, מלך פורטוגל
* קרול הראשון, מלך רומניה (1839–1914)
* אנטון, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן (1841–1866)
* פרידריך, נסיך הוהנצולרן-זיגמרינגן (1843–1904)
* מריה, נסיכת הוהנצולרן-זיגמרינגן (1845–1912), התחתנה עם הנסיך פיליפ, רוזן פלנדריה

== אילן יוחסין ==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:נסיכות באדן
קטגוריה:בית צרינגן
קטגוריה:ילידות 1813
קטגוריה:נפטרות ב-1900
אנדרו פופאס

אנדרו פ. פופאס (באנגלית: Andrew P. Poppas) הוא קצין בדרגת גנרל בצבא ארצות הברית המפקד על פיקוד כוחות צבא ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
פופאס נולד בג'יינסוויל שבויסקונסין, אביו ג'ורג' שירת בצבא ארצות הברית במהלך מלחמת קוריאה. ב-1988 סיים לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. 

שירת כמפקד פלוגה ברגימנט הצנחנים 505 של הדיוויזיה המוטסת ה-82 ופיקד על בית הספר לצניחה של הדיוויזיה. שימש קצין מבצעים בגדוד השני של רגימנט הצנחנים 504 וקצין המבצעים של הרגימנט. 

בשנים 2005–2008 פיקד על הגדוד השלישי ברגימנט הצנחנים 505, שבתקופתו הפך לגדוד המוטס החמישי ברגימנט הפרשים ה-73. תחת פיקודו לחם הגדוד בעיראק מאוגוסט 2006 עד נובמבר 2007. שימש קצין המבצעים של חטיבת המבצעים, הלוחמה בטרור והגנת המולדת במטות המשולבים. 

פיקד על החטיבה הראשונה בדיוויזיה המוטסת ה-101, במאי 2011 קיבלה החטיבה בפיקודו אחריות על ארבעה מחוזות בגזרה הצפון מזרחית של אפגניסטן ולחמה באזור במשך שנה. בתקופה זו איבדה 39 לוחמים. ביולי 2012 מונה לסגן מפקד הדיוויזיה המוטסת ה-101, בפברואר 2013 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ונשלח עם הדיוויזיה לאפגניסטן בה שהתה במשך שנה, ותפסה אחריות על הגזרה המזרחית. שימש סגן ראש אגף המבצעים האזוריים וראש מחלקת ניהול הכוח באגף המבצעים של המטות המשולבים. 

בינואר 2017 מונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-101. ב-2019 מונה לקצין אג"ם של המטות המשולבים. ב-2020 מונה למנהל המטות המשולבים ושירת בתפקיד עד יוני 2022 כאשר במקומו מונה ג'יימס מינגוס.

ביולי 2022 מונה למפקד פיקוד כוחות צבא ארצות הברית במקום מייקל גארט וקודם לדרגת גנרל.

פופאס בעל תואר שני מאוניברסיטת המדינה של קנזס, בוגר המכללה למלחמה של צבא יוון, ושימש עמית בתוכנית הביטחון הלאומי של אוניברסיטת הרווארד.

נשוי לבת', אב לבן ולשתי בנות.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.jcs.mil/Leadership/Article-View/Article/1780128/lt-gen-andrew-p-poppas/ אנדרו פופאס] באתר המטות המשולבים
==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה המוטסת ה-101
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
לאה לב

לאה לב (נולדה ב-5 במרץ 1995) היא קומיקאית, סטנדאפיסטית, שחקנית ושדרנית רדיו ישראלית.

==ביוגרפיה==
נולדה בשם לאה מנדלב בבאר שבע שלושה ימים לאחר שהוריה עלו מרוסיה. הבכורה מבין שלושה ילדים. הוריה התגרשו כשהייתה בת שלוש. אמהּ נישאה בשנית לאביה החורג, ונולדו להם עוד שני ילדים.

כשהייתה לב בת ארבע עברה משפחתה לבת ים, וכשהייתה בת 13 עברה משפחתה לחולון, ואת לימודי התיכון היא עשתה בתיכון קריית שרת בעיר.

לב שירתה בצה"ל ביחידת אופק בחיל האוויר.

== קריירה ==
מופע הסטנד-אפ הראשון שלה היה בגיל 17 בערב "מיקרופון פתוח" במועדון הקאמל קומדי קלאב. כשהייתה חיילת המשיכה להופיע במועדונים שונים בהם במועדון "סטנד-אפ פקטורי" של בן זוגה לשעבר ארז בירנבוים.

ב-2016 החלה להשתתף בתוכנית הרשת "הישראליות" בערוץ היוטיוב "שורטס" ובפייסבוק (מאוחר יותר התוכנית עברה לערוץ יוטיוב ועמוד פייסבוק עצמאיים). ב-2016 הפכה לאחת משדרניות תוכנית הבוקר "מועדון ארוחת הבוקר" ב-רדיו 103FM (תוכנית ההמשך של "שי ודרור"), לצד אורי גוטליב (שעזב ב-4 ביוני 2017) ושי גולדשטיין. בתוכנית זו, מעבר להגשתה, הייתה גם בעלת הפינה הקבועה "דקה מהלב", שבה דיברה על נושאים שעל סדר היום הציבורי כמו הטרדות מיניות והמאבק ללגליזציה של סמים קלים במדינת ישראל. בפברואר 2020 הופסק שידור התוכנית.

כמו כן לב הגישה ברדיו 103FM את תוכנית הלילה השבועית "גדי וילצ'רסקי ולאה לב", תוכנית קומית שמרבה בין היתר לעסוק בנושא הלגליזציה של סמים קלים. השתתפה בתוכנית "עוד כותרות" ששודרה בערוץ 2, ושיחקה בתפקיד אורח בתור עצמה בסדרת הדרמה "מסובך".

במאי 2017 היא הצטרפה לעונה השישית של התוכנית הקומית "מועדון לילה" כפאנליסטית חדשה ביחד עם הדר לוי, בערוץ 2 של קשת.

ב-29 בפברואר 2020 עלתה ב-yes הסדרה "לעבור את הלילה" שבה משחקת לב את 'נטע ליברמן' לצד שי גולדשטיין.

לב כותבת ומצלמת טורי דעה שבועיים לתוכנית "מהצד השני עם גיא זהר".

בנובמבר 2020 הוציאה לב את סרטון הפרודיה "מלכת השש בש" אשר מהווה פרודיה לסדרה "גמביט המלכה".

בינואר 2021 החלה להשתתף כפאנליסטית בעונה השישית של התוכנית "עד כאן!" כאשת שמאל וכן בתוכנית האירוח ערב עם שי שטרן.

בנובמבר 2023 השתתפה בתוכנית הסאטירה "צוות שליין" בהנחיית ליאור שליין בשירות הסטרימינג רלוונט.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://geekonomy.net/2016/12/27/geekonomy91/ לאה לב] בפודקאסט "גיקונומי" של ראם שרמן ודורון ניר, 27 בדצמבר 2016
* לאה לב בפודקאסט [http://1062fm.co.il/he/?p=22298 "מאחורי כל צחוק"] של אלדד שטרית, 27 במאי 2018
* 
* גאולה אבן-סער, [https://www.kan.org.il/item/?itemid=120064 "יש כאב אמיתי מאחורי זה": לאה לב על הסערה סביב "קאקדילה"] באתר כאן 11, 7 בינואר 2022

==הערות שוליים==

קטגוריה:סטנדאפיסטיות ישראליות
קטגוריה:סטנדאפיסטים ישראלים
קטגוריה:קומיקאים יהודים ישראלים
קטגוריה:שדרניות רדיו ישראליות
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:קומיקאיות ישראליות
קטגוריה:קומיקאים ישראלים
קטגוריה:שחקניות ישראליות
קטגוריה:שחקנים ישראלים
קטגוריה:סגל 103fm
קטגוריה:פמיניסטיות ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון קריית שרת
קטגוריה:בוגרי תיכון קריית שרת
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1995
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1995
Good for You

Good for You (בעברית: יופי לך) הוא שיר של הזמרת האמריקאית סלינה גומז, בהשתתפות הראפר האמריקאי אייסאפ רוקי. השיר יצא לאור ב-22 ביוני 2015 כסינגל הראשון מתוך אלבום הסולו השני של גומז, Revival.

מבקרי המוזיקה שיבחו את השיר, את ההפקה, את השירה של גומז ואת בגרותה ואת צמיחתה האמנותית. היא תיארה את השיר כ"פיסה שהייתה רק כל מה שאני מרגישה שאישה צריכה לגלם, אבל לא בצורה הברורה". השיר היה חלק מתהליך שבו היא רצתה להציג את הסיפור שלה כאמנית וכחלק מאלבום מעבר שבו היא הייתה לוקחת שליטה מלאה.

בריאיון ל-MTV, היא אמרה שהיא רצתה "לאמץ את מי שאני ואני לא מתכוונת לשבת על כיסא ולדבר על משהו שלא אומר לי כלום". השיר מתואר על ידי גומז כמו "התחלה יפה לאלבום".

השיר זכה להצלחה והגיע למקום ה-5 במצעד האמריקאי בילבורד הוט 100, ונכנס לעשירייה הפותחת ביותר מ-15 מצעדים בעולם ביניהם המצעד הקנדי והאוסטרלי. השיר מכר למעלה ממיליון עותקים בארצות הברית.

== קידום והופעות ==
גומז קידמה את השיר בראיונות לרדיו והופיעה איתו בכמה הופעות ביניהם "Today" ובסיבוב ההופעות של הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט, "The 1989 World Tour", שם גומז שימשה כאורחת מיוחדת.

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ לשיר בוים על ידי סופי מולר. הווידאו קליפ יצא ב-26 ביוני 2015. בסרטון, גומז רצתה להעצים את העצמה הנשית. גומז הרגישה שחשוב לשתף פעולה עם במאית נקבה כאמצעי להעצמה הנשית. נכון למאי 2017, השיר צבר למעלה מ-360 מיליון צפיות וצבר למעלה מ-2 מיליון לייקים.

== הופעות חיות ==
* גומז ביצעה את השיר במהלך סיבוב ההופעות "Revival Tour".
* ב-27 באוגוסט 2015 ביצעה את השיר בהופעת אורח בסיבוב ההופעות "The 1989 World Tour" של הזמרת האמריקאית טיילור סוויפט.
* ב-16 בספטמבר 2015 ביצעה גומז את השיר במהלך אירוע ההשקה של האלבום "Revival" לצד השיר "Same Old Love".
* ב-24 בספטמבר 2015 ביצעה את השיר בתוכנית סיקור המצעדים הבריטית "Alan Carr: Chatty Man".
* ב-25 בספטמבר 2015 ביצעה את השיר בתוכנית הרדיו הבריטית "Live Lounge" לצד גרסת כיסוי לשיר "Rude" של להקת מג'יק!.
* ב-28 בספטמבר 2015 ביצעה את השיר בתוכנית האירוח הצרפתית "Le Grand Journal".
* ב-12 באוקטובר 2015 ביצעה את השיר בתוכנית הבוקר של רשת NBC, "טודיי" לצד השירים "Same Old Love", "Come & Get It" ו-"Me & the Rhythm".
* בין התאריכים ה-3 בדצמבר ועד 16 בדצמבר 2015 ביצעה את השיר כחלק מסט שירים בסדרת ההופעות השנתית ג'ינגל בל.
* ב-23 בינואר 2016 ביצעה את השיר בתוכנית המערכונים סאטרדיי נייט לייב לצד השירים "Same Old Love" ו-"Hands to Myself".

==מיקומי שיא==

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירי סלינה גומז
קטגוריה:שירי אייסאפ רוקי
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'וליה מייקלס
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ג'סטין טרנטר
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי ניק מונסון
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי סלינה גומז
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי סופי מולר
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:שירים על מיניות
קטגוריה:שירי R&B עכשוויים אמריקאיים
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון ביוון
קטגוריה:שירי זהב בגרמניה
קטגוריה:שירי זהב בניו זילנד
קטגוריה:שירי פלטינה בממלכה המאוחדת
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה באוסטרליה
קטגוריה:שירי פלטינה כפולה בקנדה
קטגוריה:שירי פלטינה משולשת בארצות הברית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:סינגלים בהוצאת פולידור רקורדס
הארמייה השישית (איטליה)

הארמייה השישית של הצבא האיטלקי (באיטלקית: Armata 6), הייתה ארמייה איטלקית שלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה נגד מעצמות המרכז, ופורקה עם סיום המלחמה. הוקמה מחדש במהלך מלחמת העולם השנייה, ולחמה לצד מדינות הציר במהלך הפלישה לסיציליה.

==היסטוריה==
===מלחמת העולם הראשונה===
הארמייה הוקמה לראשונה ב-1 בדצמבר 1916, בעיצומה של מלחמת העולם הראשונה, והועמדה תחת פיקודו של אטורה מאמברטי. הארמייה לחמה ביוני 1917 בקרב הר אורטיגרה וספגה בו אבדות כבדות, ובעקבות כך פורקה הארמייה ב-20 ביולי אותה שנה.

לאחר התבוסה האיטלקית בקרב קפורטו בנובמבר 1917 הוקמה הארמייה מחדש, והועמדה תחת פיקודו של לוקה מונטורי. הארמייה לחמה בקרב הנהר פיאווה ובקרב ויטוריו ונטו, ובנובמבר 1918 עם סיום המלחמה פורקה הארמייה.

===מלחמת העולם השנייה===
ב-10 בנובמבר 1938 הוקמה ארמיית הפו, והועמדה תחת פיקודו של אטורה בסטיקו. הארמייה נפרסה בעמק הפו, והיוותה עתודה משוריינת של המטכ"ל האיטלקי. ב-6 בנובמבר 1940 שונה שם הארמייה לארמייה התשיעית שהועברה לאלבניה. בהמשך הוקמה ארמיית הפו מחדש, והופקדה על הגנת דרום איטליה סיציליה וסרדיניה. ביוני 1943 מונה אלפרדו גוצוני למפקד הארמייה, ושמה שונה לארמייה השישית. הארמייה ספגה אבדות כבדות במהלך פלישת בעלות הברית לסיציליה, ומאוחר יותר, כאשר הוורמאכט פלש לאיטליה, נכנעה כל הארמייה לגרמנים.

==מפקדים==
===מלחמת העולם הראשונה===
* אטורה מאמברטי (1 בדצמבר 1916 - 20 ביולי 1917)
* לוקה מונטורי (נובמבר 1917 - נובמבר 1918)

===מלחמת העולם השנייה===
* אטורה בסטיקו (1938–1939)
* מריו ורקלינו (1939–1940)
* פרנסיסקו זינגאלאס (1940–1941)
* איצו רוסי (1941–1943)
* מריו רואטה (פברואר 1943 - יוני 1943)
* אלפרדו גוצוני (יוני 1943 - ספטמבר 1943)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.axishistory.com/axis-nations/italy/army/110-italy-army/italy-army-higher-units/973-army-of-the-po-italy הארמייה השישית] באתר Axis History 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארמיות איטלקיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:איטליה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:איטליה: היסטוריה צבאית
6
ג'וזף מרטין

ג'וזף מתיו מרטין (באנגלית: Joseph Matthew Martin) הוא קצין בדימוס בדרגת גנרל, בתפקידו האחרון כיהן כסגן ראש מטה צבא ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
מרטין סיים ב-1986 את לימודיו באקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא.

שירת כמפקד מחלקת טנקים, מפקדת מחלקת סיור וסגן מפקד פלוגה בגדוד הראשון של רגימנט השריון ה-37 בדיוויזיה המשוריינת הראשונה. לאחר קורס קציני שריון מתקדם שירת כמפקד פלוגה בגדוד הרביעי של רגימנט השריון ה-37 בדיוויזיית חיל הרגלים הראשונה, ולחם עמה במלחמת המפרץ. שירת כמדריך במרכז הלאומי לאימונים בפורט אירווין, עוזר מפקד מרכז השריון בפורט נוקס, עוזר מפקד הקורפוס השלישי, וקצין מבצעים חטיבתי.

פיקד על הגדוד הראשון ברגימנט השריון ה-67 שבדיוויזיית החי"ר הרביעית. הוא הוביל את הגדוד במלחמת עיראק בו השתתף בקרבות בעיר בעקובה במחוז דיאלא. שירת כראש מטה הקורפוס השלישי בפורט הוד. שימש ראש ענף שריון וראש מחלקת תמרון ואש בפיקוד כוח האדם של הצבא. שימש ראש מטה במפקדת כוחות ארצות הברית בעיראק ושל פיקוד הכוחות השלובים.

פיקד על החטיבה השנייה של דיוויזיית החי"ר הראשונה שהוצבה צפונית-מערבית לבגדאד.

ביוני 2012 מונה למפקד פיקוד הניסויים המבצעיים של הצבא. שימש סגן מפקד דיוויזיית הפרשים הראשונה ומפקד המרכז הלאומי לאימונים בפורט אירווין שבקליפורניה.

באוקטובר 2016 במקומו מונה ג'פרי ברודווטר ומרטין מונה למפקד דיוויזיית חיל הרגלים הראשונה ובמסגרת זו שירת גם כמפקד כוחות היבשה של הקואליציה הבינלאומית נגד ארגון המדינה האסלאמית בעיראק ובסוריה. הוא שירת בתפקיד עד יוני 2018. ביולי 2018 מונה למנהל מטה הצבא והועלה לדרגת לוטננט גנרל. ביולי 2019 הועלה לדרגת גנרל ומונה לסגן ראש מטה צבא ארצות הברית, תפקיד אותו מילא עד אוגוסט 2022.

מרטין בעל תואר שני בחינוך מאוניברסיטת לואיוויל, בוגר המכללה לפיקוד ומטה ומכללת המלחמה של הצבא.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.riley.army.mil/About-Us/Leaders/Display/Article/977744/major-general-joseph-m-martin/ ביוגרפיה] באתר צבא ארצות הברית
* [http://www.inherentresolve.mil/About-Us/Biographies/BioDisplay/Article/719933/major-general-gary-j-volesky/ ביוגרפיה] באתר מבצע נחישות טבועה

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה הראשונה (ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת לואיוויל
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
ריימונד בארטון

ריימונד אוסקר "טאבי" בארטון (באנגלית: Raymond Oscar "Tubby" Barton ; 22 באוגוסט 1889 – 12 באוקטובר 1976) היה מייג'ור גנרל בצבא ארצות הברית, אשר פיקד על הדיוויזיה ה-4 בחזית מערב אירופה במלחמת העולם השנייה, ובכלל זה בחוף יוטה במהלך הנחיתה בנורמנדי.

==ביוגרפיה==
בארטון נולד ב-22 באוגוסט 1889 בגרנדה, קולורדו, ובשנת 1912 סיים את לימודיו בווסט פוינט והתגייס לצבא ארצות הברית.

במהלך מלחמת העולם הראשונה פיקד בארטון על הגדוד ה-1 ברגימנט הרגלים ה-8, ולאחר מכן שהה כחיל כיבוש בגרמניה עד לשנת 1923, ובכך היה לכוח האחרון שעזב את גרמניה.

עם פרוץ מלחמת העולם השנייה היה בארטון מפקד רגימנט הרגלים ה-8, וב-3 ביולי 1942 מונה למפקד הדיוויזיה ה-4. בארטון פיקד על הדיוויזיה ה-4 במהלך הנחיתה בנורמנדי, ולאחר מכן הוביל את הדיוויזיה במערכה בנורמנדי, ובכלל זה בשחרור פריז, וכן לחם עמה במהלך הקרב על יער הירטגן ובשלב הראשון של הקרב על הבליטה. ב-27 בדצמבר 1944 עזב בארטון את תפקידו עקב בעיות רפואיות, ובשנת 1946 שוחרר מהצבא.

לאחר המלחמה התגורר בארטון באוגוסטה, ג'ורג'יה, וב-27 בפברואר 1963 מת בביתו בגיל 73.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.6juin1944.com/assaut/utah/en_page.php?page=4 הכוחות בחוף יוטה]
* 

קטגוריה:קצינים אמריקאים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מעוטרי כוכב הכסף
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:גנרלים אמריקאים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה הרביעית (ארצות הברית)
קטגוריה:בוגרי האקדמיה הצבאית של ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1889
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1963
סלעי ירושלים

"סלעי ירושלים" (1975) הוא הדפס מאת הצייר הישראלי-צרפתי אביגדור אריכא. 
==תיאור==
בשנים 1973-1975 זנח אריכא את העיסוק בציור והתמקד ברישום והדפס מתוך התבוננות. ההדפס "סלעי ירושלים" הוא אחד מסדרה בת שישה הדפסי-אבן שיצר אריכא בעת ביקור שלו בישראל בשנת 1975. העבודה הודפסה במהדורה של 35 עותקים על גיליון נייר בגובה 77 ס"מ, וברוחב 57 ס"מ.

הרישום של אריכא מתמקד בקטע סלעי של הנוף הירושלמי במבט תקריב. את רוב הפורמט תופס תיאור של סלעים ומעליהם מתוארת צמחייה דלילה. מרדכי עומר כתב על סדרת הדפסים אלו כי .

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדפס ישראלי
קטגוריה:הדפסי אבן
קטגוריה:יצירות משנת 1975
קטגוריה:מוזיאון ישראל: הדפסים
קטגוריה:ירושלים בתרבות ובאמנות
דמוקרטיית האצילים

הרפובליקה בשיא כוחה. דמוקרטיה של אצילים. הבחירות המלכותיות של 1573, מאת יאן מטייקו.]]
דמוקרטיית האצילים (לטינית: Aurea Libertas; פולנית: Aurea Libertas; ליטאית: Aurea Libertas) הייתה מערכת פוליטית מיוחדת של ממלכת פולין, ולאחר איחוד לובלין הפכה למערכת הפוליטית של האיחוד הפולני-ליטאי. תחת מערכת זו, כל האצילים (szlachta), ללא קשר למעמדם הכלכלי, נחשבו לבני מעמד שווה ונהנו מזכויות רבות. בני מעמד האצולה שלטו ברשות המחוקקת (הסיים - הפרלמנט של פולין) ובמלך הנבחר של האיחוד.

קטגוריה:פולין: פוליטיקה
קטגוריה:פולין: היסטוריה
קטגוריה:דמוקרטיה
דודי גולדמן

דודי גולדמן (נולד ב-13 בפברואר 1955) הוא עיתונאי ישראלי המשמש ככתב המחשבים והטכנולוגיה של העיתון ידיעות אחרונות. מראשוני העיתונאים המסקרים את האינטרנט בישראל.

== ביוגרפיה ==
דודי גולדמן נולד ב-13 בפברואר 1955 בעיר באר שבע, שם למד בבית הספר היסודי בארי. בשנת 1970 עברה משפחתו לתל אביב-יפו, ואת לימודיו התיכוניים סיים בגימנסיה העברית "הרצליה". ב-1973, סמוך לפרוץ מלחמת יום הכיפורים התגייס גולדמן לצבא הגנה לישראל ושירת ביחידת ההאזנה של חיל המודיעין. עם שחרורו מהצבא בשנת 1976 החל בלימודי תואר ראשון בספרות עברית באוניברסיטת תל אביב וב-1979 המשיך בלימודי פילוסופיה כללית באותוה האוניברסיטה. כמו כן, גולדמן הוא בוגר בית הספר למדעי היהדות של אוניברסיטת תל אביב. למד לתואר שני בספרות עברית באוניברסיטת תל אביב.

בחודש אוקטובר 1980, עם הקמתו של עיתון "העיר", גולדמן החל לכתוב בו ככתב כללי והתמקד בכתבות מסוג עיתונות חוקרת. במקביל לעבודתו בעיתון העיר ועד 1982 כתב גולדמן בשבועון "כספים", שם והתמחה בכתבות דיוקן של אנשי עסקים ודמויות בולטות בכלכלה המקומית.

בשנת 1981 החל לכתוב בשבועון אנשים ומחשבים, ולאחר שנה וחצי התמנה לעורכו הראשי. באותה שנה החל לעבוד במחלקת המוספים המקצועיים של עיתון הארץ, ושם ערך וכתב כתבות במגוון תחומים; מחשבים, תיירות וכיוצא בזה.

ב-1986 עזב את עבודתו בעיתון הארץ ובאנשים ומחשבים, השתתף בקורס הכתבים של קול ישראל והתמנה לכתב מחשבים וטכנולוגיה בידיעות אחרונות. בין השנים 1987–2001 עבד גם כעורך בדסק החדשות של העיתון.

באמצע שנות התשעים כתב תחקיר מקיף במוסף 7 ימים של ידיעות אחרונות, ובו סקר את רשת האינטרנט בישראל. ישראל עדיין לא הייתה מחוברת לאינטרנט (עד ל-1998), ובכך היה לאחד הכתבים הראשונים שסיקר את הנושא בכלי תקשורת ישראלי גדול. הכתבה הופיעה גם בבחינת הבגרות בעברית באותה שנה.

היה עורך ומגיש שותף של תוכנית טלוויזיה בשם "אינטראקטי-וי", תוכנית הטלוויזיה הראשונה בישראל שעסקה באינטרנט, ושודרה בתקופת שידורי הניסיון של הערוץ השני בתחילת שנות התשעים.

החל משנות התשעים גולדמן מלמד תקשורת ועיתונות במוסדות חינוכיים שונים, ביניהם המכללה למינהל. נוסף על כך, הוא מתנדב כמורה לאזרחות ותקשורת בבתי ספר תיכוניים ברחבי המדינה, ובעיקר בכיתות לתלמידים מתקשים. כמו כן היה חבר בוועדה מייעצת למשרד החינוך בנושא רתימת הטכנולוגיה לצורכי השכלה הומניסטית. משמש כראש הקורס לעיתונות בבית הספר חשיפה של האוניברסיטה, ומלמד עריכת חדשות.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגל ידיעות אחרונות
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:בוגרי בית ספר בארי (באר שבע)
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
הארמייה החמישית (איטליה)

הארמייה החמישית של הצבא המלכותי האיטלקי (באיטלקית: Armata 5) הייתה ארמייה איטלקית שלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה נגד מעצמות המרכז, ופורקה עם סיום המלחמה. הוקמה מחדש במהלך מלחמת העולם השנייה, ולחמה לצד מדינות הציר.

==היסטוריה==
===מלחמת העולם הראשונה===
הארמייה הוקמה לראשונה במהלך מלחמת העולם הראשונה ב-25 במאי 1916, כדי לבלום את מתקפת טרנטינו של הצבא האוסטרו-הונגרי. כמפקד הארמייה מונה פייטרו פרוגוני, אשר ב-19 ביוני הוחלף בסטימיו פיאצ'נטיני. הארמייה פורקה כבר ב-2 ביולי של אותה שנה.

===מלחמת העולם השנייה===
הארמייה הוקמה בשנית בלוב ב-7 בספטמבר 1939 במהלך מלחמת העולם השנייה. כמפקדה מונה איטלו גריבולדי. הארמייה הגנה על קירנאיקה והגישות לטריפולי מפני פלישה אפשרית של צרפת מתוניסיה ואלג'יריה. הצורך בארמייה פחת לאחר הקרב על צרפת, והארמייה הפכה למקור לאספקה ואנשים עבור הארמייה העשירית בגבול מצרים. הארמייה פורקה ב-16 בפברואר 1941. היא הוקמה פעם נוספת לתקופה קצרה בין 15 באפריל-5 בספטמבר 1941. היא הוקמה פעם שלישית ואחרונה ב-10 באפריל 1942, ובסיסה היה בפירנצה. היא הגנה על טוסקנה וסרדיניה, ובנובמבר הורחבו תחומי אחריותה גם לקורסיקה. עם כניעתה של איטליה בספטמבר 1943, פורקה הארמייה וחייליה נשבו בידי הגרמנים.

==מפקדים==
===מלחמת העולם הראשונה===
* פייטרו פרוגוני (25 במאי 1916 - 19 ביוני 1916)
* סטימיו פיאצ'נטיני (19 ביוני 1916 - 2 ביולי 1916)

===מלחמת העולם השנייה===
* איטלו גריבולדי (7 בספטמבר 1939 - 16 בפברואר 1941)
* מריו קרקיולו די פרוליטו (15 באפריל 1941 - 5 בספטמבר 1941)
* מריו קרקיולו די פרוליטו (10 באפריל 1942 - ספטמבר 1943)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.axishistory.com/axis-nations/italy/army/110-italy-army/italy-army-higher-units/969-5-army-italy הארמייה החמישית] באתר Axis History 

קטגוריה:איטליה במלחמת העולם הראשונה
5
הארמייה השביעית (איטליה)

הארמייה השביעית של הצבא המלכותי האיטלקי (באיטלקית: Armata 7) הייתה ארמייה איטלקית שלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה נגד מעצמות המרכז, ופורקה עם סיום המלחמה. הוקמה מחדש במהלך מלחמת העולם השנייה, ולחמה לצד מדינות הציר.

==היסטוריה==
===מלחמת העולם הראשונה===
לאחר התבוסה האיטלקית ההרסנית בקרב קפורטו בנובמבר 1917 במהלך מלחמת העולם הראשונה, עבר הצבא המלכותי האיטלקי ארגון מחדש בידי ארמנדו דיאז. הארמייה השביעית הוקמה, וכמפקדה מונה ג'וליו צ'זאר טאסוני. ביוני 1918 לחמה הארמייה בקרב הנהר פיאווה, ובהמשך לחמה בקרב ויטוריו ונטו. הארמייה פורקה עם סיום המלחמה.

===מלחמת העולם השנייה===
הארמייה הוקמה בשנית בספטמבר 1939, וכמפקדה מונה הנסיך אמנואלה פיליברטו, דוכס גנואה. הארמייה פורקה ב-14 בדצמבר של אותה שנה, וב-12 ביוני 1940 הוקמה מחדש והוחזקה בעתודה. היא הייתה אמורה להשתתף בפלישה האיטלקית לצרפת, אולם בפועל לא לחמה ופורקה ב-31 באוקטובר 1940. היא הוקמה פעם נוספת ב-30 בספטמבר 1940 והגנה על פוליה, קמפניה ולאציו. ב-1942 הורחבה אחריותה גם אל קלבריה. בספטמבר 1943 נכנעה איטליה בפני בעלות הברית, והגרמנים כבשו את צפון המדינה. הגרמנים פירקו את הארמייה השביעית, והעבירו לגרמניה את רכבותיה, ציודה ועמדות החוף שלה. חיילי שש הדיוויזיות שלה פורקו מנשקם והורשו לחזור לביתם.

==מפקדים==
===מלחמת העולם הראשונה===
* ג'וליו צ'זאר טאסוני (נובמבר 1917 - נובמבר 1918)

===מלחמת העולם השנייה===
* הנסיך פיליברטו, דוכס ג'נובה (1940)
* פרנצ'סקו זינגאליס (1941-1942)
* הנסיך אדלברטו, דוכס ברגמו (1942-1943)
* מריו אריסיו (1943)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.axishistory.com/axis-nations/italy/army/110-italy-army/italy-army-higher-units/970-7-army-italy הארמייה השביעית] באתר Axis History 

קטגוריה:ארמיות איטלקיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:איטליה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:איטליה: היסטוריה צבאית
7
הארמייה התשיעית (איטליה)

הארמייה התשיעית של הצבא המלכותי האיטלקי (באיטלקית: Armata 9) הייתה ארמייה איטלקית שלחמה במהלך מלחמת העולם הראשונה נגד מעצמות המרכז, ופורקה עם סיום המלחמה. הוקמה מחדש במהלך מלחמת העולם השנייה, ולחמה לצד מדינות הציר.

==היסטוריה==
===מלחמת העולם הראשונה===
לאחר התבוסה האיטלקית ההרסנית בקרב קפורטו בנובמבר 1917 במהלך מלחמת העולם הראשונה, עבר הצבא המלכותי האיטלקי ארגון מחדש בידי ארמנדו דיאז. הארמייה התשיעית הוקמה, וכמפקדה מונה פאולו מורון. ביוני 1918 לחמה הארמייה בקרב הנהר פיאווה, ובהמשך לחמה בקרב ויטוריו ונטו. הארמייה פורקה עם סיום המלחמה.

===מלחמת העולם השנייה===
ב-9 בנובמבר 1940 הועברה ארמיית הפו לאלבניה והיא הפכה להיות הארמייה התשיעית. הארמייה השתתפה בפלישה האיטלקית ליוון, אולם בעקבות מתקפת נגד יוונית נהדפה חזרה לאלבניה. הקמפיין נתקע עד שהגרמנים פלשו גם הם אל יוון באפריל 1941. לאחר סיום המערכה כנגד יוון היוותה הארמייה את כוח הכיבוש האיטלקי באלבניה, וכן בחלקים מדלמטיה ומונטנגרו שסופחו לאלבניה הכבושה. בספטמבר 1943 פורקה הארמייה בידי הגרמנים, ורבים מחייליה, ובין היתר כל הדיוויזיה ה-41 "פירנצה", הצטרפו אל הפרטיזנים האלבנים.

==מפקדים==
===מלחמת העולם הראשונה===
* פאולו מורון (נובמבר 1917 - נובמבר 1918)

===מלחמת העולם השנייה===
* מריו וירצ'ילינו (1940-1941)
* אלסנדרו פירציו בירולי (1941-יולי 1943)
* רנצו דאלמאצו (יולי 1943-ספטמבר 1943)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.axishistory.com/axis-nations/italy/army/110-italy-army/italy-army-higher-units/972-9-army-italy הארמייה התשיעית] באתר Axis History 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארמיות איטלקיות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:איטליה במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:איטליה: היסטוריה צבאית
9
קטגוריה:אלבניה במלחמת העולם השנייה
חוקת 3 במאי 1791

העמוד הראשון של ההעתק המקורי של החוקה
חוקת 3 במאי 1791 (בפולנית: Konstytucja 3 maja; בליטאית: Gegužės trečiosios konstitucija) אומצה בידי הסיים הגדול (פרלמנט) של האיחוד הפולני-ליטאי. החוקה נכתבה במשך 32 חודשים ואומצה באופן רשמי כחוק הממשלתי (Ustawa rządowa). המסמך נועד לתקן את הליקויים הפוליטיים שהיו קיימים באיחוד. המערכת הפוליטית של דמוקרטיית האצילים העניקה זכויות רבות מדי למעמד האצולה (szlachta) ועם הזמן הביאה לשחיתות. לאימוץ החוקה קדמה תקופה של תסיסה בקרב העם, שדרש רפורמות פוליטיות. הרפורמות הביאו לבחירות ממלכויות ולבחירתו של סטניסלאב פוניאטובסקי כמלך האחרון של האיחוד.

החוקה ביקשה להחליף את האנרכיה ששררה בממלכה במונרכיה חוקתית. היא הציגה אלמנטים של שוויון פוליטי בין בני המעמד הנמוך לבני האצולה, והעניקה לאיכרים הגנה ממשלתית, בכך מיתנה את שעבודם. החוקה אסרה על הליכים פרלמנטריים כגון הליברום וטו, שאפשר לכל אחד מבני האצולה להביא לפירוק המושב הנוכחי של הסיים. שכנות האיחוד הגיבו בעוינות כלפי החוקה. פרידריך וילהלם השני, מלך פרוסיה, ביטל את הברית בין שתי המדינות. האיחוד הותקף בידי יקטרינה השנייה, קיסרית רוסיה, ומלך האיחוד נאלץ לבסוף להיכנע.

החוקה הייתה החוקה הדמוקרטית הראשונה באירופה, והיא נשארה בתוקף למשך תקופה של פחות מ-19 חודשים; היא בוטלה על ידי הגרודנו סיים , מושב הסיים האחרון של האיחוד, ב-23 בנובמבר 1793. עד 1795, החלוקה הראשונה והשנייה של פולין הביאו לסיומה של מדינה פולנית ריבונית. במשך 123 השנים הבאות, חוקת 3 במאי 1791, נתפסה כעדות להצלחתן של הרפורמות הפנים-מדינתיות וכסמל המבטיח את השבת הריבונות של פולין.

טירה המלכותית בוורשה]]

לזכר החוקה נבנו מספר מבני הנצחה ואנדרטאות ברחבי פולין, הראשונה שבהן היא אנדרטת החוקה בלובלין.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20040421083928/http://www.polishconstitution.org/index1.html Polishconstitution.org]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פולין: חוק ומשפט
קטגוריה:ליטא: חוק ומשפט
פולני-ליטאי, האיחוד ה-
קטגוריה:חוקות
הסיים הגדול

הסיים הגדול, או סיים ארבע השנים (1788-92) והסנאט מאמצים את [[חוקת 3 במאי 1791, בטירה המלכותית בוורשה]]
הסיים הגדול, קרוי גם סיים ארבע השנים (בפולנית: Sejm Wielki או Sejm Czteroletni; בליטאית: Didysis seimas או Ketverių metų seimas) היה סיים (פרלמנט) של האיחוד הפולני-ליטאי שפעל בוורשה בין השנים 1788–1792. מטרתו הייתה להשיב את ריבונות האיחוד ולבצע רפורמות פוליטיות וכלכליות.

הסיים אפילו לא דן בטיוטת הברית עם רוסיה. הוא שאב את כוחו מהצבא ומהמועצה התמידית (9 בדצמבר 1788) ואז ביטל את המועצה עצמה (19 בינואר 1789). על ידי הארכת כהונתו לתקופה בלתי מוגבלת, הוא אילץ את רוסיה לסגת משטח הרפובליקה של פולין. פרוסיה, שמטרתה החשובה הייתה לבודד את פולין מרוסיה ולקבל בדרך זו עוד אדמות פולניות, נכנסה לברית עם פולין (29 במרץ 1790). חשבו על מלחמה משותפת נגד אוסטריה ועל התקוממות בגליציה. ב-20 באוקטובר 1788 אימצו נציגים בסיים בהתלהבות את צבא 100,000 החזקים, אך מאמץ המס, למרות גידול משמעותי בהכנסות, התגלה כקטן מדי, גם לנוכח הצניחה המאוחרת ל -65,000. מִכסָה. רפורמות פוליטיות בוצעו לאט לאט בגלל התנגדות החלק השמרני של הצירים, ללא כללי נוהל וללא ניהול גמיש.<ref></ref>

ההישג הגדול ביותר של הסיים היה אימוץ חוקת 3 במאי 1791, אשר לעיתים מתוארת כחוקה הלאומית הראשונה של אירופה המודרנית, והחוקה השנייה בעולם, לאחר חוקת ארצות הברית. חוקת פולין נועדה לתקן את הליקויים הפוליטיים המתמשכים באיחוד הפולני-ליטאי ובמערכת דמוקרטיית האצילים. החוקה הציגה שוויון פוליטי בין בני המעמד הנמוך לבני האצולה והעניקה לאיכרים את הגנת הפרלמנט.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פולין: פוליטיקה
פיליפ האו

פיליפ גרדנר האו השלישי (באנגלית: Philip Gardner Howe, III) הוא קצין בדימוס בדרגת תת-אדמירל בצי ארצות הברית. שירת כנשיא מכללת המלחמה של הצי וכמנהל הפעולות הצבאיות בארגון ה-CIA.

==ביוגרפיה==
האו נולד וגדל בג'קסונוויל שבפלורידה. ב-1984 סיים לימודיו באקדמיה הימית של ארצות הברית והתגייס לצי. הוא התנדב ליחידת אריות הים ונהיה ללוחם ביחידה.

פיקד על יחידת לוחמה מיוחדת בבחריין של פיקוד הלוחמה המיוחדת של הצי, על כוח 3 בפיקוד ועל מפקדת המבצעים המיוחדים בפיקוד האוקיינוס השקט.

תפקידי מטה אותם מילא כוללים שירות כקצין אג"ם בפיקוד הלוחמה המיוחדת של הצי, קצין הקישור לקונגרס מטעם פיקוד המבצעים המיוחדים ועוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים.

במהלך שירותו השתתף במבצע על אבטחת מכליות הנפט במפרץ הפרסי בשלהי מלחמת איראן–עיראק, במבצעי הסיוע ההומניטרי בבוסניה והרצגובינה במהלך מלחמות יוגוסלביה, במלחמת אפגניסטן ובמלחמת עיראק, בה הוביל יחידת לוחמה מיוחדת של הצי להשתלטות על מתקני הנפט בחצי האי אל-פאו.

ביולי 2014 מונה לנשיא מכללת המלחמה של הצי, הוא היה בכך לאיש יחידת אריות הים הראשון לכהן בתפקיד זה. באוקטובר 2016 קודם לדרגת תת-אדמירל ומונה למנהל הפעולות הצבאיות בארגון ה-CIA. הוא שירת בתפקיד עד פרישתו משירות הקבע בדצמבר 2019.

האו בעל תואר שני בביטחון לאומי עם התמחות במבצעים מיוחדים ולחימה בעצימות נמוכה מבית הספר של הצי ללימודים מתקדמים (1995) ותואר שני בביטחון לאומי ממכללת המלחמה של הצי (2002).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.navy.mil/navydata/bios/navybio.asp?bioID=640 ביוגרפיה] באתר צי ארצות הברית

==הערות שוליים==

קטגוריה:אדמירלים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין של הצי
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:אנשי ה-CIA
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1962
קטגוריה:לוחמי אריות הים
קטגוריה:נשיאי מכללת המלחמה של הצי
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
רוי ולנסקי

סר רונאלד "רוי" ולנסקי, אביר מפקד (באנגלית: Sir Roland "Roy" Welensky; 20 בינואר 1907 - 5 בדצמבר 1991) היה פוליטיקאי מרודזיה הצפונית, ממוצא יהודי, וראש הממשלה השני והאחרון של הפדרציה של רודזיה וניאסלנד.

==ביוגרפיה==
נולד בשם רפאל ולנסקי (Raphael Welensky) בסולסברי, רודזיה הדרומית דאז (הארארה, זימבבואה של ימינו) לאם אפריקאנרית ממוצא הולנדי-נוצרי, ולאב יהודי ממוצא ליטאי. לצד מוצא הוריו תמיד הגדיר עצמו כ"100 אחוז בריטי". הוא עבר לרודזיה הצפונית, יצר קשרים עם איגודים מקצועיים והפך לחבר במועצה המחוקקת הקולוניאלית ב-1938. הוא קרא למיזוג רודזיה הצפונית והדרומית (הדרומית הייתה תחת שליטתה של ממשלה לבנה עצמאית בעוד שהצפונית הייתה תחת שלטונה של בריטניה). למרות שכשל בניסיונותיו, הצליח ולנסקי להקים את הפדרציה של רודזיה וניאסלנד, מדינה בתחומי האימפריה הבריטית, שביקשה לשמור את השלטון בידי המיעוט הלבן ובו זמנית לנוע לעבר הקידמה, בניגוד למשטר האפרטהייד של דרום אפריקה.

ולנסקי הפך לראש הממשלה של הפדרציה ב-1957. הוא התנגד למהלכים של הבריטים נגד הרוב השחור, והשתמש בכוח צבאי על מנת לדכא אלימות פוליטית בטריטוריות. לאחר עלייתם לשלטון של מועמדים שחורים בשתיים מתוך שלוש הטריטוריות, הפדרציה התפרקה ב-1963. ולנסקי פרש מתפקידו ושב לסולסברי, היכן ששב לפוליטיקה וניסה למנוע מרודזיה (לשעבר רודזיה הדרומית) להכריז על עצמאות חד-צדדית. עם קץ השלטון הלבן ב-1979 ועם הכרזת העצמאות של רודזיה ב-1980 (ששינתה את שמה לזימבבואה), תחת הנהגתו של רוברט מוגאבה, עבר ולנסקי לאנגליה, שם מת ב-1991. מעריץ נלהב של בריטניה ושל האימפריה הבריטית, ולנסקי תיאר את עצמו כ"חצי יהודי, חצי אפריקאנר, ו-100% בריטי."

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רודזיה: אישים
קטגוריה:אפריקאנרים
קטגוריה:פוליטיקאים זימבבואים
קטגוריה:ראשי ממשלת זימבבואה
קטגוריה:ראשי ממשלה יהודים
קטגוריה:יהדות אפריקה
קטגוריה:חברי המועצה המלכותית
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירים מפקדים
קטגוריה:אישים ממוצא יהודי-ליטאי
קטגוריה:ילידי 1907
קטגוריה:נפטרים ב-1991
קרלוס לישבואה

קרלוס אומברטו לימן דה אלמידה בנולייל לישבואה סאנטוס (בפורטוגזית: Carlos Humberto Lehmann de Almeida Benholiel Lisboa Santos; נולד ב־23 ביולי 1958), הידוע בשם קרלוס לישבואה, הוא כדורסלן עבר פורטוגזי, וכיום מאמן כדורסל. נחשב לגדול שחקני הכדורסל בפורטוגל בכל הזמנים.

==קריירה==
לישבואה נולד בפראיה שבכף ורדה שהייתה נתונה לשליטת פורטוגל, לאב ממוצא יהודי פורטוגזי, ולאם ממוצא גרמני. גדל בנעוריו במושבה הפורטוגזית דאז מוזמביק שם החל לשחק כדורסל, ובשנת 1974 עבר לפורטוגל. עם בואו לפורטוגל שיחק בקבוצת הנוער של ספורטינג ליסבון. בשנים 1975 עד 1982 שיחק בקבוצת הבוגרים של המועדון איתו זכה בשלוש אליפויות ושני גביעי מדינה. בשנים 1982-1984 שיחק בקבוצת קואלוז סינטרה. בעונתו הראשונה בקבוצה זכה בגביע המדינה, גביע המדינה הראשון בתולדות המועדון. עונה לאחר מכן זכה עם הקבוצה באליפות המדינה, אליפות ראשונה של המועדון. לאחר מכן עבר לשחק עד לשנת 1996 בקבוצת בנפיקה ליסבון. בתקופה זו זכה בעשר אליפויות פורטוגל ובחמישה גביעי המדינה. בגיל 38 פרש ממשחק.

בין השנים 1977-1992 שיחק לישבואה 46 פעמים בשורות הנבחרת הלאומית של פורטוגל, אך לא הגיע איתה להישגים משמעותיים. כשחקן בנפיקה ליסבון שיחק עם הקבוצה בשנות ה-90 של המאה ה-20 במסגרת גביע אירופה לאלופות. כשחקן כדורסל היה זורק פעמים רבות מעבר לקשת השלוש.

לאחר פרישתו החל לשמש מאמן בקבוצות הכדורסל אסטוריל פאריה, בנפיקה ליסבון ואביירו באסקט. כמאמן זכה בארבע אליפויות ושלושה גביעים בשורות בנפיקה. לאחר מכן החל לשמש כמנהל מקצועי בשורות המועדון.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלנים פורטוגזים
קטגוריה:מאמני כדורסל
קטגוריה:מאמני ספורט פורטוגזים
קטגוריה:ילידי 1958
טד מרטין

תאודור "טד" מ. מרטין (באנגלית: Theodore "Ted" D. Martin) (נולד ב-21 בדצמבר 1960) הוא קצין בדרגת לוטננט גנרל. שירת כמפקד מרכז האימונים המשולב והמכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית בפורט לוונוורת'.

==ביוגרפיה==
מרטין הוא בנם של ג'ואן ואפרים ולו שלושה אחים שאף הם שירותו בצבא. אביו היה קצין בדרגת לוטננט-קולונל וטייס מסוקים שהשתתף במלחמת קוריאה ובמלחמת וייטנאם. הוא פרש לאחר שחלה כתוצאה מאייג'נט אורנג'. 

למד באקדמיה הצבאית של ארצות הברית ושימש קפטן נבחרת השחייה. בסיום לימודיו ב-1983 התגייס לצבא. 

שירת כקצין שריון וסיים קורס קציני חי"ר מתקדם. פיקד על פלוגה ושימש קצין מבצעים בגדוד השני של רגימנט השריון ה-64 בדיוויזיית חיל הרגלים השלישית שהוצבה במערב גרמניה. שימש קצין מטה במרכז האימונים המשולבים שבפורט לוונוורת'. במשך שנתיים שימש מדריך צבאי בכיר לשני גדודים של הצבא הערבי הסעודי. שימש קצין מבצעים של דיוויזיית החי"ר הרביעית ופיקד על הגדוד הראשון ברגימנט הפרשים העשירי ("לוחמי הבאפלו") של דיוויזיית החי"ר הרביעית בתקופת מלחמת עיראק. שימש ראש צוות השטח בעיראק של כוח המשימה למציאת פתרון לבעיית מטעני הצד (IED). בנוסף שימש ראש מחלקת שריון וראש מחלקת לוחמה בפיקוד כוח האדם של הצבא. הוא פיקד על החטיבה הראשונה בדיוויזיית החי"ר הרביעית במלחמת עיראק. 

בפברואר 2011 קודם לדרגת בריגדיר גנרל ומונה לקצין שריון ראשי בבסיס פורט בנינג. באוגוסט 2011 מונה למפקד הצוערים בווסט פוינט. בינואר 2013 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד מרכז האימונים הלאומי, ולמפקד המרכז המשולב למצוינות בפורט אירווין שבקליפורניה. במקביל שימש סגן לנושא אימונים בארגון של מחלקת ההגנה למאבק במטעני הצד. באפריל 2015 מונה למפקד דיוויזיית חיל הרגלים השנייה בקוריאה הדרומית. שירת בתפקיד עד יולי 2017 (הוחלף על ידי סקוט מקין) והוצב בפנטגון. במרץ 2018 מונה לסגן מפקד וראש מטה פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית. במאי 2021 מונה למפקד מרכז האימונים המשולב והמכללה לפיקוד ומטה של צבא ארצות הברית בפורט לוונוורת'. שירת בתפקיד עד אוקטובר 2022.

מרטין בעל תואר שני בלימודי ביטחון לאומי ואסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצי, בעל תואר שני בלימודי אסטרטגיה ממכללת המלחמה של הצבא ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ובסטר.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20180303050516/http://www.tradoc.army.mil/SitewideContent_TRADOC/docs/Leader_Bios/MG_Martin_bio.pdf ביוגרפיה] באתר פיקוד האימונים וההדרכה של צבא ארצות הברית
* [https://web.archive.org/web/20161226203312/https://www.jieddo.mil/content/bio/20140424_MG_Theodore_D_Martin_Bio-FINAL.pdf ביוגרפיה] בארגון למאבק במטעני הצד

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ובסטר
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה השנייה (ארצות הברית)
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
מייקל קורילה

מייקל אריק קורילה (באנגלית: Michael Erik Kurilla) הוא קצין בדרגת גנרל המשרת כמפקד פיקוד המרכז של ארצות הברית.

==ביוגרפיה==
קורילה נולד וגדל באלק ריבר שבמינסוטה. ב-1988 סיים תואר ראשון בהנדסת אווירונאוטיקה מהאקדמיה הצבאית של ארצות הברית והתגייס לצבא. 

שירת כמפקד מחלקה בגדוד השלישי של רגימנט הצנחנים 505 בדיוויזיה המוטסת ה-82. פיקד על מחלקה רובאית בגדוד השלישי של רגימנט הריינג'רס ה-75 והשתתף עמו במבצע שמירת הדמוקרטיה בהאיטי. שירת כקצין חי"ר בגדוד הראשון של הרגימנט החמישי בדיוויזיית החי"ר השנייה בקוריאה הדרומית ובחטיבת הצנחנים ה-173 באיטליה. שימש עוזרו של מפקד הארמייה השביעית ומפקדת כוחות הצבא באירופה. הוא השתתף במלחמת המפרץ ובכוח הייצוב בבוסניה והרצגובינה.

בשנים 2004–2005 פיקד על הגדוד הראשון של רגימנט החי"ר ה-24 במשימתו בעיראק במסגרת חטיבת הסטרייקים הראשונה של דיוויזיית החי"ר ה-25. הוא נפצע מהתפוצצות מכונית תופת ונפגע באורח קשה מירי במהלך קרב במוסול נגד פעילי אל-קאעידה. לחימת הגדוד ופציעתו של קורילה תועדו על ידי הכתב והצלם מייקל יון שהתלווה לכוחות. בשנים 2006–2008 פיקד על הגדוד השני של רגימנט הריינג'רס ה-75 והשתתף עמו מספר פעמים בלחימה בעיראק ובאפגניסטן. 

באוגוסט 2009 מונה למפקד רגימנט הריינג'רס ה-75 ושירת בתפקיד עד אוגוסט 2011. בתקופת פיקודו צורפה פלוגה נוספת לכל גדוד ברגימנט. בתפקידיו הבאים שירת כעוזר למפקד פיקוד המבצעים המיוחדים המשולבים ומפקד כוח משולב למבצעים מיוחדים באפגניסטן. בספטמבר 2014 מונה לסגן מפקד לתמרון של דיוויזיית החי"ר הראשונה, זמן קצר אחר כך הוצבה הדיוויזיה במחוז ארביל בעיראק ללחימה נגד ארגון המדינה האסלאמית. במאי 2015 מונה לראש אגף למבצעים מיוחדים ולוחמה בטרור במטות המשולבים. 

באוגוסט 2016 קודם לדרגת מייג'ור גנרל ומונה למפקד הדיוויזיה המוטסת ה-82 שירת בתפקיד עד אוגוסט 2018. בספטמבר 2018 מונה לראש מטה פיקוד מרכז של ארצות הברית. באוקטובר 2019 מונה למפקד הקורפוס המוטס ה-18 בדרגת לוטננט גנרל.

באפריל 2022 מונה למפקד פיקוד מרכז של ארצות הברית והועלה לדרגת גנרל. הפיקוד בתקופתו היה מעורב במלחמת חרבות ברזל כאשר פעל במבצע שומר השגשוג, מבצע קשת פוסידון, תקיפות בסוריה ובעיראק וכן בסיוע בהגנה על ישראל לקראת ובמהלך התקיפה האיראנית. 

קורילה בעל תואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת ריג'יס בקולורדו ותואר שני בלימודי ביטחון לאומי מהמכללה הלאומית למלחמה. נשוי למרי פייג' ואב לשתי בנות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:גנרלים בצבא ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים מעוטרי אות לגיון ההצטיינות
קטגוריה:מעוטרי מדליית השירות המצוין (צבא ארצות הברית)
קטגוריה:מעוטרי כוכב הארד
קטגוריה:הריינג'רס
קטגוריה:מפקדי הדיוויזיה המוטסת ה-82
קטגוריה:מעוטרי לב הארגמן
קטגוריה:מפקדי הקורפוס המוטס ה-18
קטגוריה:מפקדי פיקוד מרכז של ארצות הברית
קטגוריה:מלחמת המפרץ: אישים
קטגוריה:אנשי הכוחות המזוינים של ארצות הברית במלחמת אפגניסטן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1966
ראובן גרינברג (קרימינולוג)

ראובן מוריס גרינברג (באנגלית: Reuben Morris Greenberg, 24 ביוני 1943 – 24 בספטמבר 2014) היה קרימינולוג, מרצה, סופר, ואיש משטרה יהודי-אמריקאי, מפקד המשטרה השחור הראשון של צ'ארלסטון, דרום קרוליינה (מ-1982 עד פרישתו בשנת 2005), ידוע במיוחד על היותו קרימינולוג חדשני ויצירתי.

== ילדות ==
גרינברג נולד ביוסטון, טקסס, בן למהגר יהודי-רוסי ולאם ממוצא אפרו-אמריקאי. התגייר (בעקבות אביו) בגיל 26.

== השכלה ==
קיבל את התואר הראשון שלו באנתרופולוגיה מאוניברסיטת המדינה של סן פרנסיסקו בשנת 1967, ואת התואר השני במינהל ציבורי ובתכנון ערים מאוניברסיטת קליפורניה בברקלי בשנים 1969 ו-1975 בהתאמה. גרינבגר הוא גם בוגר של האקדמיה של ה-FBI

== קריירה בהוראה ==
לימד סוציולוגיה באוניברסיטת קליפורניה, מדע המדינה באוניברסיטת צפון קרוליינה בצ'פל היל, ומשפט פלילי באוניברסיטה הבינלאומית של פלורידה.

== קריירה במשטרה ==

== פרסים ==
גרינברג זכה בתואר "Justice Professional of the Year" ב-1991, קיבל את אות "Foundation for Improvement of Justice" לשנת 1989 ופרס "Free Spirit Award" ב-1994 על ההצלחה בתחום הלוחמה בפשיעה.

== כסופר ==
גרינברג חיבר במשותף את  "Let's Take Back Our Streets" (שראה אור ב 1989), יחד עם ארתור גורדון, יועץ עריכה של Guideposts. בספר הוא מספר מה המהלכים שעשה כדי "לקחת בחזרה את הרחובות" בעיר שאימצה אותו מהפושעים, ומה הוא חושב שקציני חוק אחרים יכול לעשות כדי להשיג הישגים דומים.

חיבר מספר מאמרים בנושאים משטרתיים, והיה כתב טור אורח במספר עיתונים, המפורסם שבהם הוא "Detroit News". הוא היה נושא של מאמר ב"רידרס דייג'סט".

== השתתפות בסרט ==
גרינברג הופיע ב"שלום לכם" (Shalom Y'all) ,בשנת 2002, סרט תיעודי על יהודים באמריקה הדרומית, עם הסופר והזמר קינקי פרידמן.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.nytimes.com/1996/04/28/us/police-chief-s-success-in-charleston-sc-is-what-s-raising-eyebrowsnow.html Police Chief's Success in Charleston, S.C., Is What's Raising EyebrowsNow], באתר ניו-יורק טיימס, אפריל 1996
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:גרים
קטגוריה:יהודים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:שוטרים יהודים
קטגוריה:שוטרים אמריקאים
קטגוריה:קרוליינה הדרומית: אישים
קטגוריה:קרימינולוגים יהודים
קטגוריה:קרימינולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת המדינה בסן פרנסיסקו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קליפורניה בברקלי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1943
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2014
סוזוקי ספסיה

סוזוקי ספסיה 
סוזוקי ספסיה דגם TS

סוזוקי ספסיה (באנגלית: Suzuki Spacia) היא מכונית סופרמיני מסוג "מכונית קיי", 5 דלתות האצ'בק, אשר מיוצרת על ידי חברת סוזוקי מוטור היפנית משנת 2013 ועד היום.

ל-"סוזוקי ספסיה" מרחב פנימי הדומה לדגמי מיניוואן. 2 דלתות הצד האחוריות הן דלתות הזזה.

דגם ה-"סוזוקי ספסיה" החליף את דגם ה-סוזוקי פאלט (Suzuki Palette).

==מכוניות הקיי==
סוזוקי התמחתה בכל שנותיה בייצור מכוניות זעירות. קבוצת מכוניות אלו מכונה ביפנית קייג'ידושה (שמשמעותו רכב קל) ובאנגלית נהוג לכנות את מכוניות הקבוצה קייקארס. מאפייני מכוניות אלו מוכתבים על ידי תקנות רישוי יפניות הנותנות הקלות באגרות רישוי, מיסוי, תנועה וחנייה ברחבי יפן.

התקנות הוצגו לראשונה ב-1949 לאחר מלחמת העולם השנייה כדי לקדם ייצור מכוניות זולות וברבות השנים הפכו לרלוונטיות בניסיון לטפל בצפיפות הגדולה בערים. התקנות הראשונות הגבילו את אורך המכונית ל-2.8 מטר ומנוע 150 סמ"ק, אך במהרה עודכנה ההגבלה ל-360 סמ"ק. הסוזולייט, הפרונטה ודגמים נוספים היו כולן מכוניות קיי.

עם השנים הועלו הספים השונים והתקנות הנוכחיות מ-1998 מגבילות לנפח של 660 סמ"ק, אורך של 3.39 מטר והספק מרבי של 64 כ"ס. כיום, דגם האלטו ודגמים נוספים של סוזוקי המשווקים בלעדית ביפן עומדים בתקנות אלו.

== תמונות ==
<gallery>
קובץ: Suzuki Spacia Custom Z Turbo (DAA-MK42S) front.jpg|סוזוקי ספסיה
קובץ:Suzuki Spacia Custom TS Z7T MK32S RearL.JPG| סוזוקי ספסיה
קובץ:Suzuki Spacia Custom TS Interior.jpg| סוזוקי ספסיה - מבט לתא הנהג
קובץ:Suzuki Spacia Custom TS Engine-room.jpg|מנוע סוזוקי ספסיה
קובץ:Suzuki Spacia MK32S 130324.jpg| סוזוקי ספסיה
</gallery>

==ראו גם==
* סוזוקי מוטור
* סוזוקי פאלט
* סוזוקי קפוצ'ינו
* סוזוקי CV1
* סוזוקי סוויפט

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.youtube.com/watch?v=wgVF-BuqfpU סוזוקי ספסיה] (10:36 דקות), יו-טיוב

קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2013
קטגוריה:רכבי סוזוקי
קטגוריה:כלי רכב יפניים
סוזוקי פאלט

סוזוקי פאלט
סוזוקי פאלט
סוזוקי פאלט (באנגלית: Suzuki Palette) היא מכונית סופרמיני מסוג "מכונית קיי", 5 דלתות האצ'בק, מתוצרת יצרנית הרכב היפנית, סוזוקי מוטור, אשר יוצרה בין השנים 2008–2013.

ל-"סוזוקי פאלט" מרחב פנימי הדומה לדגמי מיניוואן. 2 דלתות הצד האחוריות הן דלתות הזזה.

את ה"סוזוקי פאלט" החליף דגם ה"סוזוקי ספסיה."

==מכוניות הקיי==
סוזוקי התמחתה בכל שנותיה בייצור מכוניות זעירות. קבוצת מכוניות אלו מכונה ביפנית קייג'ידושה (שמשמעותו רכב קל) ובאנגלית נהוג לכנות את מכוניות הקבוצה קייקארס. מאפייני מכוניות אלו מוכתבים על ידי תקנות רישוי יפניות הנותנות הקלות באגרות רישוי, מיסוי, תנועה וחנייה ברחבי יפן.

התקנות הוצגו לראשונה ב-1949 לאחר מלחמת העולם השנייה כדי לקדם ייצור מכוניות זולות וברבות השנים הפכו לרלוונטיות בניסיון לטפל בצפיפות הגדולה בערים. התקנות הראשונות הגבילו את אורך המכונית ל-2.8 מטר ומנוע 150 סמ"ק, אך במהרה עודכנה ההגבלה ל-360 סמ"ק. הסוזולייט, הפרונטה ודגמים נוספים היו כולן מכוניות קיי.

עם השנים הועלו הספים השונים והתקנות הנוכחיות מ-1998 מגבילות לנפח של 660 סמ"ק, אורך של 3.39 מטר והספק מרבי של 64 כ"ס. כיום, דגם האלטו ודגמים נוספים של סוזוקי המשווקים בלעדית ביפן עומדים בתקנות אלו.

== תמונות ==
<gallery>
קובץ:2010 Suzuki Palette X interior.jpg|סוזוקי פאלט - מבט לתא הנהג
קובץ:Suzuki Palette SW.jpg|סוזוקי פאלט
קובץ:Suzukipalette.jpg|סוזוקי פאלט
קובץ:Suzuki Palette 102.JPG|סוזוקי פאלט
קובץ:Suzuki PALETTE X (MK21S) front.JPG| סוזוקי פאלט
</gallery>

==ראו גם==
* סוזוקי מוטור
* סוזוקי ספסיה
* סוזוקי קפוצ'ינו
* סוזוקי CV1
* סוזוקי סוויפט
* סוזוקי פרונטה 800

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2008
פאלט
קטגוריה:כלי רכב יפניים
הונדה ג'אז

הונדה ג'אז - דור שלישי

הונדה ג'אז (באנגלית: Honda Jazz) היא מכונית סופרמיני אשר מיוצרת על ידי חברת הונדה היפנית משנת 2001 ועד היום.

ביפן וסין הדגם קרוי "הונדה פיט" (Honda Fit).

==היסטוריה דגמי "הונדה ג'אז"==
חברת הונדה פיתחה לראשונה את דגם ה- "הונדה ג'אז" בשנת 1981.

ביפן ובסין הדגם היה קרוי "הונדה פיט" ו-"הונדה סיטי".

באירופה ובמזרח התיכון הדגם היה קרוי "הונדה ג'אז". הדגם יצר עד שנת 1986.

===דגמי הונדה סיטי (הונדה ג'אז) (1981-1986)===
* 3 דלתות - האצ'בק
* 2 דלתות - קבריולה
* מנוע 1,231 סמ"ק המפיק 61 כ"ס, 63 כ"ס, 67 כ"ס, 100 כ"ס, ו- 110 כ"ס (ב- 5,500 סל"ד)
* תמסורת ידנית 4-5 מהירויות, תמסורת אוטומטית - 2 מהירויות + אוברדרייב (הונדהמטיק) (באנגלית : Hondamatic)
* בסיס גלגלים - 2,220 מ"מ
* אורך - 3,380-3,420 מ"מ
* רוחב - 1,570-1,625 מ"מ
* גובה - 1,460-1,570 מ"מ
* משקל - 640-810 ק"ג

==דורות הונדה ג'אז==
* דור ראשון (2001–2008)
* דור שני (2007–2014) (מאוקטובר 2010 - מיוצר ביפן הדגם : "ג'אז (פיט) היבריד")
* דור שלישי (2013) - עד היום

== תמונות ==
<gallery>
Honda Jazz CH.JPG| הונדה ג'אז (הונדה סיטי), שנת 1985
1985 Honda Jazz 1.2 Luxe Hondamatic (16325497345).jpg| הונדה ג'אז (הונדה סיטי), שנת 1985
Honda Jazz (first generation, first facelift) (rear), Kuala Lumpur.jpg| הונדה ג'אז - דור ראשון
Honda Jazz Facelift rear.jpg| הונדה ג'אז - דור ראשון
Honda Jazz 1-2 i-DSI -1.jpg| מנוע 1.2 הונדה ג'אז - דור ראשון
Honda Jazz Interior.jpg| הונדה ג'אז דור שני - מבט לתא הנהג
Honda Jazz 1.4 Comfort Sport-Paket Ceruleanblue.JPG| הונדה ג'אז - דור שני
2012 Honda Jazz (GE MY12) GLi hatchback (2012-10-26) 02.jpg| הונדה ג'אז דור שני - מבט לתוך הרכב
2014 Honda Jazz (GK5 MY15) VTi-L hatchback (2016-01-04) 01.jpg| הונדה ג'אז - דור שלישי
2015-03-03 Geneva Motor Show 3443.JPG| הונדה ג'אז - דור שלישי
Honda Jazz Prototype - Mondial de l'Automobile de Paris 2014 - 008.jpg| הונדה ג'אז דור שלישי
Honda Jazz India.jpg| הונדה ג'אז דור שלישי
</gallery>

==ראו גם==
* הונדה
* הונדה S500

==קישורים חיצוניים==

ג'אז
קטגוריה:מכוניות סופרמיני
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-2001
קטגוריה:כלי רכב יפניים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בסין
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בתאילנד
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באינדונזיה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים במקסיקו
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בברזיל
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בפיליפינים
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בבריטניה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים במלזיה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בהודו
DF-41

DF-41 (בסינית: 東風,תרגום: רוח מזרחית-41 או Dongfeng-41, CSS-X-10), הוא  טיל בליסטי בין יבשתי סיני המונע על ידי דלק מוצק.

לטיל טווח מבצעי הנע בין 12,000&#x20; ל-15,000&#x20;ק"מ. נתון זה ממצב אותו כטיל עם הטווח הארוך ביותר בעולם, יותר מ LGM-30 מיניטמן האמריקאי הפועל בטווח מקסימלי של כ-13,000&#x20;ק "מ. אנליסטים מעריכים כי לטיל מהירות מקסימלית של 25 מאך, ומסוגל לשאת ראשי נפץ מרובים MIRV (עד 10). דווח שפיתוח של טכנולוגיית MIRV הואץ בתגובה לפריסה של המערכת הלאומית להגנה מטילים של ארצות הברית אשר מקטינה את יכולת ההרתעה הגרעינית של סין.. הפרויקט החל ב-1986, וייתכן שהוא כעת משולב עם תוכנית JL-2.

באפריל 2016 סין ערכה בהצלחה ניסוי (שביעי) של DF-41 עם שני ראשי נפץ מדומים קרוב לים סין הדרומי בזמן שהמתיחות באזור בין וושינגטון לבייג'ינג גבוהה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: אמצעי לחימה
קטגוריה:טילים בליסטיים בין-יבשתיים
קטגוריה:לוחמת חלל
קטגוריה:טילים בליסטיים סיניים
קטגוריה:תוכנית הגרעין הסינית