רצח באוריינט אקספרס (סרט, 1974)

רצח באוריינט אקספרס (באנגלית: Murder on the Orient Express) הוא סרט בלשי בריטי עתיר כוכבים משנת 1974 בבימויו של סידני לומט, ובהפקתם של ג'ון ברבורן וריצ'רד ב. גודווין, המבוסס על ספר באותו השם משנת 1934 מאת אגתה כריסטי.

עלילת הסרט, מסוגת "מי עשה את זה?", מציגה את הבלש הבלגי הידוע הרקול פוארו (אלברט פיני), אשר מתבקש לחקור ולפענח את הרצח של איל עסקים אמריקאי המתרחש ברכבת אוריינט אקספרס, בדרכה מאיסטנבול לפה-דה-קאלה. אנסמבל של כוכבים מגלמים את החשודים בפשע, ובהם: לורן באקול, אינגריד ברגמן, שון קונרי, ג'ון גילגוד, ונסה רדגרייב, מייקל יורק, ז'קלין ביסט, אנתוני פרקינס וונדי הילר. את התסריט כתב פול דן, יחד עם אנתוני שאפר.

הסרט זכה הן להצלחה מסחרית והן לשבחים מצד המבקרים, וכן בשש מועמדויות לפרס אוסקר: השחקן הטוב ביותר (פיני), שחקנית המשנה הטובה ביותר (ברגמן), התסריט המעובד הטוב ביותר, הפסקול המקורי הטוב ביותר, הצילום הטוב ביותר ועיצוב התלבושות הטוב ביותר. מבין כל מועמדויות אלו, ברגמן היא הזוכה היחידה. כמו כן, אינגריד ברגמן וג'ון גילגוד זכו בפרסי באפט"א לשחקני המשנה הטובים ביותר.

==תקציר העלילה==
רכבת האוריינט אקספרס עומדת בתחנת הרכבת באיסטנבול ועומדת לצאת למסע ארוך עד פה-דה-קאלה לחוף תעלת למאנש. על הרכבת עולים הנוסעים ואנשי הצוות, ובהם הבלש הבלגי הרקול פוארו (אלברט פיני). במהלך הנסיעה, פונה אל פוארו אחד הנוסעים, איש העסקים האמריקאי סמואל ראצ'ט (ריצ'רד וידמרק), שמספר לו שמאיימים על חייו ומציע לפוארו 15,000 דולר כדי שיגלה מי מאיים עליו, אך פוארו מסרב. הרכבת ממשיכה בנסיעתה, אולם נאלצת לעצור באמצע הדרך, בגלל שלג רב החוסם את דרכה. למחרת בבוקר, ראצ'ט נמצא בתאו ללא רוח חיים, עם 12 דקירות סכין בחזהו. מנהל הרכבת, סניור ביאנצ'י (מרטין בלזם) מבקש מפוארו לפענח את התעלומה עד שהרכבת התקועה תגיע לתחנה הקרובה והדו"ח יימסר למשטרה.

בתאו של ראצ'ט פוארו מוצא פתק שרוף עליו כתוב "דייזי ארמסטרונג". והוא נזכר בפרשת חטיפת ורצח התינוקת של משפחת ארמסטרונג בשנת 1930, חמש שנים קודם. לפושעים שולם אז כופר. אחד מהם נתפס ונתלה אך השני הצליח לברוח מארצות הברית עם כספי הכופר ולשנות את שמו מקסטי לראצ'ט. גברת ארמסטרונג נתקפה אז בדיכאון, ומתה תוך כדי לידה מוקדמת של וולד מת. בעלה התאבד וכן גם המשרתת פולט שהואשמה בשיתוף פעולה ברצח. לאחר חקירה מאומצת מגלה פוארו כי לכל אחד מ-12 נוסעי הקרון יש קשר לפרשת ארמסטרונג, חלק קרובים וידידי המשפחה, וחלק עבדו בבית המשפחה כמו נהג, מבשלת ואומנת.

פוארו מזמן את כל הנוסעים לשיחה ומודיע להם כי הוא יודע שכולם קשורים לרצח וכי גם הוא סבור שהיה מגיע לראצ'ט למות, שכן הוא היה פושע שאחראי למותם של חמישה בני-אדם. פוארו מציג בפניהם שתי דרכים לפתור את הבעיה: הדרך המסובכת - להסגיר את כולם למשטרה ולגרום לשערורייה גדולה; הדרך הפשוטה - להודיע למשטרה שראצ'ט, שהיה ידוע כאיש מאפיה, נרצח בגלל סכסוך עם המאפיה על ידי מתנקש שחדר לרכבת כאיש תחזוקה, השאיר את מדיו בתא ונמלט. מנהל הרכבת וכולם מסכימים איתו ללכת על הדרך הפשוטה. פוארו מודיע שהוא חוזר לתאו לכתוב את הדו"ח ולהילחם במצפונו. השלג מפונה והרכבת ממשיכה בדרכה.

==שחקנים ודמויות==
{| class="wikitable"
|-
! שם השחקן/נית !! שם הדמות !! אודות הדמות
|-
| אלברט פיני || הרקול פוארו || בלש בלגי
|-
| לורן באקול || הרייט הובארד ||
|-
| מרטין בלסם || סניור ביאנצ'י || מנהל הרכבת
|-
| אינגריד ברגמן || גרטה אולסון || מיסיונרית שוודית
|-
| ז'קלין ביסט || הלנה אנדרני || אשתו של רודולף
|-
| ז'אן-פייר קאסל || פייר מישל || קונדוקטור הממונה על הקרון
|-
| שון קונרי || ג'ון ארבוטנוט || קולונל בריטי ובן-זוגה של מרי
|-
| ג'ון גילגוד || אדוארד בדוז || משרתו האישי של ראצ'ט
|-
| ונדי הילר || נטליה דרגומירוף || נסיכה רוסית
|-
| אנטוני פרקינס || הקטור מקווין || מזכירו של ראצ'ט
|-
| ונסה רדגרייב || מרי דבנהאם || בת-זוגו של ג'ון
|-
| רייצ'ל רוברטס || הילדגרד שמידט || המשרתת של נטליה
|-
| ריצ'רד וידמרק || ראצ'ט / קסטי || איש עסקים אמריקאי
|-
| מייקל יורק || רודולף אנדרני || רוזן ודיפלומט הונגרי, בעלה של הלנה
|-
| קולין בלייקלי || הארדמן || סוכן שחקנים
|-
| ג'ורג' קולוריס || קונסטנטין ||
|-
| דניס קווילי || אנטוניו פוסקרלי || סוכן מכוניות איטלקי
|-
| ורנון דובטשף || || קונסיירז'
|-
| ג'רמי לויד || ||
|-
| ג'ון מופאט || ||
|}

==הפקה==

==הכנסות==

==ביקורות==

==מועמדויות ופרסים==
{| class="wikitable" width="95%"
|-
! width="5%"| שנה
! width="25%"| פרס
! width="40%"| קטגוריה
! width="20%"| מועמדות
! width="10%"| תוצאה
|-
| 2005
|פרס סטלייט
|ה-DVD הקלאסי הטוב ביותר
|"רצח באוריינט אקספרס"
|
|-
| 1976
|פרס גראמי
|אלבום הפסקול המקורי הטוב ביותר לסרט קולנוע או טלוויזיה
|ריצ'רד רודני בנט
|
|-
| rowspan="24"|1975
|rowspan=6|טקס פרסי אוסקר ה-48
|השחקן הטוב ביותר
|אלברט פיני
|
|-
|השחקנית המשנה הטובה ביותר
|אינגריד ברגמן
|
|-
|התסריט המעובד הטוב ביותר
|פול דן
|
|-
|הצילום הטוב ביותר
|ג'פרי אנסוורת'
|
|-
|עיצוב התלבושות הטוב ביותר
|טוני וולטון
|
|-
|הפסקול המקורי הטוב ביותר
|ריצ'רד רודני בנט
|
|-
|rowspan=10|פרס באפט"א לקולנוע
|הסרט הטוב ביותר
|ג'ון ברבורן, ריצ'רד ב. גודווין
|
|-
|השחקן הטוב ביותר
|אלברט פיני
|
|-
|הבימוי הטוב ביותר
|סידני לומט
|
|-
|שחקן המשנה הטוב ביותר
|ג'ון גילגוד
|
|-
|שחקנית המשנה הטובה ביותר
|אינגריד ברגמן
|
|-
|הצילום הטוב ביותר
|ג'פרי אנסוורת'
|
|-
|העריכה הטובה ביותר
|אן ו. קוטס
|
|-
|המוזיקה הטובה ביותר בסרט
|ריצ'רד רודני בנט
|
|-
|עיצוב ההפקה הטוב ביותר
|טוני וולטון
|
|-
|עיצוב תלבושות הטוב ביותר
|טוני וולטון
|
|-
|פרס איגוד הבמאים של אמריקה (DGA)
|Outstanding Directorial Achievement in Motion Pictures
|סידני לומט
|
|-
|פרס אדגר
|התסריט הטוב ביותר לקולנוע
|פול דן
|
|-
|rowspan=3|פרסי הקולנוע הבריטי של האיבנינג סטנדרד
|הסרט הטוב ביותר
|סידני לומט
|
|-
|השחקן הטוב ביותר
|אלברט פיני
|
|-
|השחקנית הטובה ביותר
|ונדי הילר
|
|-
|פרסי National Board of Review
|Top 10 Films
|"רצח באוריינט אקספרס"
|
|-
|פרסי גילדת הכותבים של בריטניה הגדולה
|התסריט הבריטי הטוב ביותר
|פול דן
|
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1974
קטגוריה:סרטי בלשים
קטגוריה:סרטי פרמאונט
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים בריטיים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים שמתרחשים ברכבת
קטגוריה:הרקול פוארו