OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
עזיז סנג'אר

עזיז סנג'אר (בטורקית: Aziz Sancar; נולד ב-8 בספטמבר 1946) הוא רופא ביוכימאי וביולוג מולקולרי טורקי-אמריקאי המתמחה בתיקון DNA ובמחזור התא. בשנת 2015 זכה בפרס נובל לכימיה בשיתוף עם תומאס לינדל ופול מודריץ' על מחקריהם הנפרדים בנושא תיקון DNA.

==ביוגרפיה==
סנג'אר נולד בעיירה סאבור, במחוז מרדין שבדרום-מזרח טורקיה, הוא היה הילד השביעי מבין שמונה במשפחה דוברת ערבית וטורקית., אביו היה איכר פשוט, ואמו עקרת בית בת של אמאם כפרי, אבל אנלפבתית, אולם שמו דגש על חינוך ילדיהם. סנג'אר הוא חבר האקדמיה הטורקית למדעים וחבר האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.

בשנת 2015, סנג'אר נבחר לאקדמיה הלאומית למדעים כחבר טורקי-אמריקאי. הוא פרופסור לביוכימיה באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. הוא נשוי לאסטה גוון (גוונדולין) לבית בולז (Esta Gwen Boles Sancar), אשר גם היא פרופסורית לביוכימיה וביופיזיקה באוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל. ביחד הם הקימו את ארגון Carolina Turk Evi, מרכז טורקי קבוע, בסמוך לאוניברסיטה שבה הם מרצים, אשר משמש כמרכז מגורים לסטודנטים וחוקרים טורקים.

==השכלה==
סנג'אר עשה MD-PhD באוניברסיטת איסטנבול והמשיך ללמוד באוניברסיטת טקסס בדאלאס. סנג'אר הוא חבר של כבוד באקדמיה הטורקית למדע ובאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים.

==פרסים==
עזיז סנקאר זכה בפרס נובל לכימיה לשנת 2015 במשותף עם תומאס לינדל ופול מודריץ' על מחקריהם בנושא תיקון DNA ועל כך שהצליחו לפצח ולמפות ברמה המולקולרית את המכניזם שבאמצעותו מצליחים התאים לתקן דנ"א פגום ולשמור על המידע הגנטי.

==קישורים חיצוניים==

* 

* דר. משה נחמני, [http://www.hayadan.org.il/nobel-in-chemistry-part-2-aziz-sancar-09101564 נובל לכימיה 2015 – חלק 2: "ביוכימיה היא הרופא המטפל של החיים"], באתר הידען, 9 באוקטובר 2015
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים טורקים
קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:ביוכימאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל טורקים
קטגוריה:זוכי פרסי האקדמיה הלאומית למדעים של ארצות הברית
קטגוריה:חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת איסטנבול
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טקסס בדאלאס
קטגוריה:מהגרים מטורקיה לארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים ממוצא טורקי
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1946
צב אדום-רגליים

ראש של צב אדום-רגליים
צב אדום-רגליים (שם מדעי: Chelonoidis carbonaria) הוא מין של צב החי בטבע ביערות אמריקה הדרומית ומשתייך לסוג צב נאוטרופי בו נמצא גם צב גלאפגוס מאיי גלאפגוס. כפי ששמו מרמז לצב זה ישנם רגליים וכן צוואר אדמדמים מעט. צבים אלה נמצאים בסכנה בטבע.
== מאפיינים ==
האורך של צב זה מגיע ל-30 ואף ל-40 ס"מ ומשקלם המרבי יכול להגיע ל-30 ק"ג. השריון שלהם כהה וקמור עם קשקשים בהירים יותר בקצה השריון. הרגליים שלהם אדמוניים עד צהובים בהירים והצבע משתנה מצבים באזורים שונים. הראש קטן ובעל צוואר ארוך גם הוא אדמוני.

צב זה חי ביערות הגשם של האמזונאס יחד עם הצב צהוב-הרגליים (Chelonoidis denticulata) וצב צ'אקו (Chelonoidis chilensis) - קרוביהם לסוג. הם חיים ביערות לחים וחמימים מדרום-מזרח פנמה, דרך ונצואלה, גיאנה, סורינאם, גינאה הצרפתית ודרום מערבה לאורך הרי האנדים בקולומביה, אקוודור, פרו ובוליביה ומזרחה עד לברזיל, פרגוואי וצפון ארגנטינה. כמו כן הם נמצאים באיים הקאריביים. צבים אלה די נדירים בטבע ואינם נמצאים לאורך כל תחום בית גידולם. 

הם אוכלי עלים כמו רוב בני המשפחה ומעדיפים מיני צמחים כמו קקטוסים שונים, פיקוס וצמחי פילודנדרון וכן זרעים ויאכלו גם חסרי חוליות קטנים, צואה ונבלות. לצבים עצמם אין הרבה טורפים (למעט היגואר) עקב שריונם הקשה, אך כשהם קטנים הם נטרפים על ידי טורפים שונים כמו חוטמנים, לוטרות, לטאות הטגו, עופות דורסים וכו'.

צבים אלו נאספים בטבע על ידי סוחרי חיות מחמד (דבר שהוא לא חוקי), מה שגורם יחד עם כריתת יערות הגשם להימצאותם בסכנת הכחדה.

==ראו גם==
*צב גלאפגוס
==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1824
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי יוהאן בפטיסט פון ספיקס
קטגוריה:צבים יבשתיים
קטגוריה:אקוודור: זוחלים
קטגוריה:פרו: זוחלים
קטגוריה:בוליביה: זוחלים
קטגוריה:ברזיל: זוחלים
קטגוריה:זוחלים ביער האמזונאס
טגו זהוב

טגו זהוב המכונה גם לטאת הטיגריס (שם מדעי: Tupinambis teguixin) הוא מין של לטאה טורפת גדולה החי בטבע ביערות באמריקה הדרומית והאיים הקריביים.

== מאפיינים ==
הטגו שייך למשפחת הטגואיים שמזכירים מעט את מיני הכוח מהעולם הישן. הטגו הוא לטאה גדולה שאורכה 60-100 ס"מ ושוקל 3.5-4 ק"ג בממוצע. הוא בעל גוף זהוב מבריק עם פסים שחורים אנכיים. הרגליים חזקות ובעלות טפרים והזנב גדול וארוך יחסית. הם חיים ביערות הגשם ומחפשים טרף על קרקע היער, אף שהם יודעים לטפס. הם ציידים תוקפניים ואלימים הצדים חרקים גדולים, זוחלים אחרים, דוחיים, יונקים קטנים, עופות ואף דגים ויגוונו בפירות.

לטאות אלה חיות בגפם בדרך כלל למעט בעונת הרבייה. הנקבה מטילה 4-32 ביצים בחפיר באדמה ועוזבת את הצאצאים כשהם בוקעים ואורכם 8 ס"מ. הם אינם בוחלים בקניבליות ויאכלו טגואים קטנים מהם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:טגואיים
קטגוריה:ברזיל: זוחלים
קטגוריה:אקוודור: זוחלים
קטגוריה:ונצואלה: זוחלים
קטגוריה:זוחלים ביער האמזונאס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
פאבל מוגילבץ

פבל סרגייביץ' מוגילבץ (ברוסית: Па́вел Серге́евич Могиле́вец; נולד ב-25 בינואר 1993 בקינגיספ שברוסיה) הוא כדורגלן רוסי, המשחק בעמדת הקשר בניז'ני נובגורוד.

==קריירת מועדונים==
פבל התחיל באקדמיית הנוער של זניט סנקט פטרבורג. ב-2011 הוא הופיע לראשונה במשחק ליגת הנוער הרוסית במחזור הראשון נגד טרק גרוזני. ב-2013 לוצ'אנו ספאלטי צירף אותו לקבוצה הבוגרת וב-19 במאי, במחזור ה-29 של ליגת העל פבל ערך הופעת בכורה במדי זניט מול וולגה ניז'ני נובגורוד, כאשר נכנס כמחליף בדקה ה-89 במקום קונסטנטין זיריאנוב שממנו הוא גם קיבל את סרט הקפטן. ב-20 באוגוסט מוגילבץ רשם הופעת בכורה בליגת האלופות במשחק נגד פאסוס די פריירה אחרי שהחליף את דני בדקה ה-80.

ב-27 בפברואר 2014 מוגילבץ הושאל מזניט לרובין קאזאן עד תום עונת 2013/14, שם הציג יכולת מרשימה וזכה למקום קבוע בהרכב. בעונת 2014/15 הקשר חזר לזניט, אך לא זכה להרבה זמן משחק ולרוב נשאר על הספסל המחליפים.

ביולי 2015 מוגילבץ עבר בהשאלה לרוסטוב עד לתום עונה 2015/16. ב-24 בפברואר 2017 פבל חתם ברוסטוב חוזה ל-3 שנים.

בפברואר 2018 עבר לרובין קאזאן. ב-16 באוקטובר 2020 עבר לחימקי.

ביולי 2021 עבר לניז'ני נובגורוד.

==נבחרת לאומית==
ב-26 במאי 2014 הופיע לראשונה במדי הנבחרת הבוגרת במשחק ידידות מול סלובקיה. כמו כן פבל החליף את רומן שירוקוב הפצוע במונדיאל 2014.

==תארים==
;קבוצתיים
* זניט
** אליפות רוסיה: 2014/15
* רוסטוב
** מקום שני בליגת העל הרוסית: 2015/16

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.rfpl.org/players/Mogilevec-Pavel סטטיסטיקות ופרופיל] באתר התאחדות הכדורגל הרוסית 
* [http://www.fc-rostov.ru/command/players/283 דף השחקן] באתר הרשמי של רוסטוב 

קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלני זניט סנקט פטרבורג
קטגוריה:כדורגלני רובין קאזאן
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2014
קטגוריה:כדורגלני חימקי
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1993
עריכה צולבת

עריכה צולבת (באנגלית: Cross-cutting) היא טכניקת עריכה, הנפוצה מאוד בתעשיית הקולנוע, שבה שתי סצנות מוצגות כמתרחשות בו-זמנית, אך במקומות שונים. בעריכה צולבת, המצלמה תחתוך מפעולה אחת לפעולה אחרת, מהלך אשר עשוי לרמוז על הסימולטניות של שתי הפעולות האלו (למרות שלא תמיד זה המקרה).

ניתן לגרום לקהל צופים לחוש מתח באמצעות השימוש בעריכה צולבת. המתח נבנה כתוצאה מהציפייה שנוצרת, והתקווה להספיק לסיים בזמן פעולה אחת, לפני השנייה. עריכה צולבת משמשת גם לצורך יצירת הקבלות; העריכה מאפשרת הצגת מהלך פעולות נרטיביות, המתרחשות במספר מקומות, באותו זמן, פחות או יותר. לדוגמה, בסרטו של ד.וו גריפית' "A Corner in Wheat" (1909), העריכה הצולבת חותכת בין פעילות של אנשי עסקים עשירים לבין אנשים עניים העומדים בתור ללחם. עריכה שכזו יוצרת דיכוטומיה ברורה בין שתי הפעולות, ומעודדת את הצופה להשוות בין שני השוטים. לעיתים קרובות, לעומת זאת, ניגוד שכזה משמש לצורך יצירת אפקט רגשי חזק, לעיתים קרובות - בשיאו של הסרט. הקצב, או משך הזמן שבין שני שוטים, הערוכים בעריכה צולבת, יכולים גם לקבוע את הטון של הסצנה. הגברת המהירות בין שתי פעולות שונות עשויה להוסיף מתח לסצנה, בדומה לאופן שבו נעשה שימוש במשפטים קצרים ותמציתיים ביצירות ספרותיות.

עריכה צולבת הפכה לטכניקה בתהליך עשיית סרטי קולנוע בשלב יחסית מוקדם בהיסטוריה של הקולנוע (דוגמה בולטת: "שוד הרכבת הגדול" של אדווין פורטר משנת 1903). ד.וו גריפית' היה אחד ממיישמיה המפורסמים ביותר. ניתן לראות כיצד הוא יישם את הטכניקה בסרטיו השונים, כגון "A Corner in Wheat" ו-"The Lonedale Operator". "הולדתה של אומה", סרטו משנת 1915, מכיל מקרי לימוד קלאסיים של עריכה צולבת המבססים אותה כטכניקת עריכה מרכזי בתהליך עריכתם של סרטי קולנוע. מרינאל סן השתמש בעריכה צולבת בסרטו Interview, וזכה להצלחה מסחרית משמעותית. כריסטופר נולאן משתמש בהרחבה בעריכה הצולבת בסרטיו שוברי הקופות, כגון בין כוכבים, האביר האפל והתחלה - במיוחד בסרט האחרון, שבו יש סיקוונסים רבים, המתארים מספר רמות שונות של תודעה, המתרחשות בו-זמנית. "ענן אטלס" ידוע בשל שימוש נרחב בעריכה צולבת בין ששת הסיפורים השונים של הסרט, חלקם נמשכים רק מספר שניות, בעוד אחרים נפרשים על פני למעלה מ-300 שנים, במקומות שונים ברחבי העולם. לעומת זאת, יש חוט המקשר בין הפעולות השונות לבין העלילות המוצגים בכל קאט.

עריכה צולבת משמשת, לעיתים קרובות, לצורך סיקוונס של שיחת טלפון, על מנת שהצופים יוכל לראות את הבעות הפנים של שתי הדמויות ואת תגובותיהן לדבריו של האחר.

==ראו גם==
* דיזולב
* מאטץ' קאט
* שוט הסחה
* Shot Reverse Shot
* בי-רול

==לקריאה נוספת==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עריכת סרטים
קטגוריה:טכניקות אמנותיות
חיל האוויר הקטרי

חיל האוויר הקטרי הוא הזרוע האווירית של הכוחות המזוינים של קטר. החיל נוסד בשנת 1974, שלוש שנים לאחר שקטר זכתה לעצמאות מבריטניה בשנת 1971. בשנת 2006 שירתו בחיל כ-2,100 חיילים. שדות התעופה באל עודייד ובדוחה משמשים כבסיסים העיקריים של החיל.

==היסטוריה==

בתחילת דרכו, החיל הצטייד במטוסי הוקר הנטר לשעבר מחיל האוויר המלכותי, ובשנת 1979 רכש שישה מטוסי אלפא ג'ט. בין השנים 1980-1984 14 מטוסי מיראז' F1 נוספו לכוחות החיל. בשנת 1991 מטוס אחד של החיל נתרם על מנת לסייע ללחימה בעיראק במהלך מלחמת המפרץ. לאחר סיום העימות, הממשלה ביקשה לחזק את כוח ההגנה האווירי שברשותו, וכך הוקם בסיס נוסף לחיל באל עודייד. בשנות התשעים נרכשו מטוסי אלפא ג'ט נוספים שיכולים לשמש גם כמטוסי תקיפה, וטייסת של מטוסי מיראז' F-1 מצרפת. 

החיל מצויד גם ב-18 מסוקי אוגוסטה AW139. מסוקים אלה משמשים כמסוקי תובלה, חילוץ והצלה, סיור וכמסוקי משטרה. שלושה מסוקים נוספים הוזמנו במרץ 2011 לצורך פינוי רפואי. בשנת 2010 שירתו בחיל האוויר הקטרי כ-2,100 חיילים ובבסיסיו נכללו מטוסי מיראז' 2000, מסוקי איירוספסיאל גאזל ומטוס תובלה כבד מדגם בואינג C-17 גלובמאסטר III. החיל נעזר בטייסים בריטים לצורך אימונים והדרכות. בינואר 2011 החיל בחן את המטוסים יורופייטר טייפון, F-35 לייטנינג II,F/A-18 סופר הורנט, F-15 איגל ודאסו ראפאל בתור יורשים למטוסי המיראז' 2000. במאי 2015, החיל החליט לרכוש 24 מטוסי ראפאל בעלות של כ-7 מיליארד דולר. 

ביוני 2015, נמסר בכלי התקשורת שהחיל יצטייד ב-4 מטוסי תובלה נוספים מדגם C-17, בנוסף לארבעת המטוסים הקיימים שנמסרו לחיל בשנים 2009 ו-2012.

== כוח ההגנה האווירית ==
במסגרת הפקת לקחים ממלחמת המפרץ, החליטה קטר לשים דגש מיוחד על פיתוח מערך ההגנה האווירית שלה. לצורך כך בוחנת קטר רכישת סוללות פטריוט והביעה התעניינות גם במערכת SA-10. כיום, מפעילה קטר כמה סוללות הוק משופרות ומשגרי רולנד-2, חלקם מוצבים להגנה סטאטית ואחרים משמשים כטק"א נייד. הקטרים מפעילים גם טילי כתף מסוג סטינגר שנרכשו בשנות ה-80.

==מטוסים ומסוקים==

מיראז' 2000 של חיל האוויר הקטרי

{| class="wikitable"
|-
! שם כלי הטיס !! ארץ מוצא !! סוג !! בשירות
|-
! style="align: center; background: lavender;" colspan="7"|מטוסי קרב 
|-
| אלפא ג'ט || גרמניה, צרפת || מטוס קרב קל || 6
|-
| מיראז' 2000 || צרפת || רב משימתי || 9
|-
| ראפאל|| צרפת || רב משימתי || 24 מטוסים הוזמנו
|-
! style="align: center; background: lavender;" colspan="7"|מטוסי תובלה
|-
| בואינג C-17 גלובמאסטר III || ארצות הברית || מטוס תובלה || 4
|-
| לוקהיד מרטין C-130J סופר הרקולס || ארצות הברית || מטוס תובלה || 4
|-
! style="align: center; background: lavender;" colspan="7"|מסוקים
|-
| AW139 || איטליה || רב-משימתי || 18
|-
| איירוספסיאל גאזל || צרפת || מסוק סיור || 14
|-
| Sea king ||הממלכה המאוחדת || רב-משימתי || 11
|-
| NH-90 || האיחוד האירופי || תובלה, רב-משימתי || 22 מסוקים הוזמנו
|-
| AH-64 אפאצ'י || ארצות הברית || מסוק קרב || 24 מסוקים הוזמנו
|-
! style="align: center; background: lavender;" colspan="7"|מטוסי אימון
|-
| מיראז' 2000 || צרפת || מטוס אימון משני || 4
|-
| PC-21 || שווייץ || מטוס אימון ראשי || 22 מטוסים הוזמנו
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטר
קטגוריה:קטר: צבא וביטחון
פיקוד החלל של חיל האוויר של ארצות הברית

פיקוד החלל של חיל האוויר של ארצות הברית (באנגלית: Air Force Space Command; בקיצור: AFSPC) היה פיקוד בחיל האוויר של ארצות הברית שפעל מ-1982 עד סוף 2019. הוא היה הבסיס לכוח החלל של ארצות הברית. 

המפקדה של הפיקוד שכנה בבסיס חיל האוויר פיטרסון שבקולורדו. פיקוד החלל תמך בפעולות צבאיות של ארצות הברית ברחבי העולם תוך שימוש בלוויינים, שיגורים ופעולות סייבר. הפיקוד היה חלק ממרכיבי חיל האוויר והיה כפוף לפיקוד האסטרטגי של ארצות הברית.

בפיקוד שירתו כ-38,000 איש ב-88 מיקומים ברחבי העולם.

== משימה ==
המשימה של הפיקוד היא "לספק יכולות גמישות וזמינות בחלל ובמרחב הקיברנטי לכוחות המשותפים ולאומה".

תחומי האחראיות העיקריים של הפיקוד:
* תמיכה בכוחות החלל, מעורבות בשיגור לוויינים ומטע"ד אחרים לחלל תוך שימוש בכלי שיגור שונים ותפעול הלוויינים כאשר הגיעו לחלל.

* שליטה בחלל, הבטחת שימוש ידידותי בחלל באמצעות מעקב סמוי, הגנה וניתוחים שונים.

* חיזוק הכוח, אספקת תחזית מזג אוויר מבוססת לוויין, תקשורת, מודיעין צבאי, התראת טילים וניווט.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:גופי לוחמת חלל
קטגוריה:פיקודים מרכזיים של חיל האוויר של ארצות הברית
איגואנת האנטילים הקטנים

איגואנת האנטילים הקטנים (שם מדעי: Iguana delicatissima) היא מין של איגואנה החיה בטבע רק באיים האנטילים והיא קרובת משפחתה של האיגואנה הירוקה אך היא נמצאת בסכנת הכחדה בטבע. הן חיות ברחבי יערות, ביצות מנגרובים ושיחים ברחבי האנטילים.

איגואנה זו דומה לקרובתה הירוקה אך ראשה קצר יותר, היא כהה בהרבה וללא סימני פסים בולטים עליהם. אורכם 80 ס"מ עם זנב ארוך והנקבות מגיעות לשני שלישים מאורך הזכרים. הם בעלי קשקשים גדולים וחדים וגדילי עור על צווארם וקשקשים כחולים מסביב לעיניים. הרגליים בעלי טפרים גדולים שעוזרים לטיפוס על העצים והאיגואנה חיה הן על הקרקע והן על עצים.

הם צמחוניות בעיקרון וניזונות מעלים של עצים ביער וכן מפירות וזרעים. עם זאת הם יאכלו גם חרקים וחסרי חוליות או פגרים. הם יורקים מלחים מתעלות באפם בסוף הארוחות מאחר שהצמחים מכילים במקרים רבים מלחים שעלולים לפגוע בגוף. 

איגואנות אלה נמצאות בסכנת הכחדה בטבע עקב פגיעה באזור בבית גידול שלהן לצרכים חקלאיים, ציד למטרות שימוש מסחרי בעורן וכן טריפה על ידי חיות שהובאו לאיים על ידי האדם כמו חתולים, כלבים ונמיות. מצב שימורה הנוכחי הוא ב"סכנת הכחדה חמורה" והיא נפוצה היום בעיקר בגני חיות ושמורות טבע.

==קישורים חיצוניים==

<gallery>
קובץ:Lesser Antilles Iguana at Chester Zoo.jpg
קובץ:Iguana delicatissima.jpg
קובץ:Iguana delicatissima in Coulibistrie d02.jpg
קובץ:Iguana delicatissima near Coulibistrie River b01.jpg
</gallery>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'וזפוס ניקולאוס לאורנטי
קטגוריה:איגואנות
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1768
אנוליס מפרץ דולסה

אנוליס מפרץ דולסה (שם מדעי: Norops polylepis, בעבר Anolis polylepis) הוא מין של לטאה מהסוג נורופס (בעבר שויך לסוג אנוליס) ממשפחת האנוליסיים החי בטבע רק במפרץ דולסה שבקוסטה ריקה לאורך מחוז פונטרנס.
== מאפיינים ==
האנוליס הוא לטאה קטנה שוכנת עצים ויערות. אורכה מגיע ל-18 ס"מ בממוצע. הגוף בצבע חום עם פסים קטנים לבנים ומפרש צוואר כתום-צהוב אצל הזכר מתחת לצווארו שאותו הוא יכול לפרוש כרצונו. הזנב ארוך ובעל זיזים קטנים והאנוליס יכול בתגובה לתפיסתו על ידי טורף להשיל את זנבו שממשיך להתפתל עוד כמה זמן. הנקבות לעומת הזכרים מסוות יותר וכך גם הצאצאים.

האנוליסים הם יצורים אתלטים ומהירים מאוד היכולים גם לקפוץ לגובה מרשים כלפי מעלה וגם מראשי הענפים כדי לברוח מטורף. הם יודעים גם לשחות כשצריך. הם פעילי יום שרובה זמנם יושבים על ענף ומחכים לטרף קטן שיעבור מתחתיהם ואז קופצים אליו.

הם ניזונים מחסרי חוליות קטנים כמו עכבישים, זבובים, חיפושיות ומקקים וגם מיתושים. הזכרים טריטוריאליים מאוד ונוטים להשתמש במצגות הצוואר שלהם כדי להפיג מחלוקות ללא אלימות. המצג גם עוזר להם למשוך נקבות לעברם.מצב שימור הלטאה הוא ללא חשש.

==קישורים חיצוניים==

* [http://reptile-database.reptarium.cz/species?genus=Anolis&species=polylepis אנוליס מפרץ דולסה], ב-reptile-database

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1874
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי וילהלם פטרס
קטגוריה:אנוליסיים
קטגוריה:קוסטה ריקה: זוחלים
לטאת לבה גלאפגוס

לטאת לבה גלאפגוס (שם מדעי: Microlophus albemarlensis) היא מין לטאה ייחודית לאיי גלאפגוס שבמערב האוקיינוס השקט והיא אחת משבעה מיני לטאות דומות (Microlophus delanonis ,Microlophus bivittatus ,Microlophus grayii ,Microlophus duncanensis ,Microlophus habelii ,Microlophus pacificus) על אותם איים.

הלטאה חיה באיים איסבלה, סנטה קרוז, פרננדינה, סנטיאגו, סנטה פה ובאיים קטנים יותר באוקיינוס.

==תיאור==
אורכן של הלטאות 50–100 מ"מ. הזכרים יכולים להיות גדולים פי שניים או פי שלושה מהנקבות (שמגיעות לאורך 63–70 מ"מ בערך). גודל הלטאות משתנה בכל אי. אלו לטאות קטנות בעלות גרון קצר, שחור ומלמעלה אדום ובולט אצל הזכרים. צבע הגוף האפור-כהה מוסווה על רקע אבני הלבה הכהים. הן בעלות עיניים גדולות וצוואר קטן אך חזק ועבה, והזכר מנענע אותו כדי למשוך נקבות, ויש לו גם "רעמה" של קשקשים לבנים מהעורף עד לזנב. הנקבות לעומת הזכרים קטנות ובעלות צוואר קטן ללא צבעים, והן דהויות הרבה יותר.

הזכרים מתנפלים על הנקבות באכזריות בשעות ההזדווגות ואף נעים איתן כמה מטרים כשפיהם צמוד אל הנקבות שמנסות להימלט. הנקבות מטילות בין 1 ל-6 ביצים סגלגלות, וחופרות להן מחילה באמצעות טפריהן הארוכים. הצאצאים פגיעים לטורפים רבים בשנות חייהם הראשונות.

הם פעילים ביום ותרים אחר מזון במגוון אזורי מחיה בגלאפגוס: בין הקקטוסים, באדמה, בשדות ועל שפת הים. הם אוכלים בעיקר חסרי חוליות כמו זבובים, חיפושיות, עכבישים ונמלים. הם יאכלו גם פירות ועלים של צמחים מהאיים.

מספר לטאות התרגלו לצוד זבובים על גופם של אריות ים הנחים על החוף. אריות הים מושכים חרקים מזיקים, והלטאות אוכלות אותם וזוכות בארוחה.

זכר בתצוגת ראווה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://reptile-database.reptarium.cz/species?genus=Microlophus&species=albemarlensis לטאת לבה גלאפגוס] ב-Reptile-Database

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1890
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גאורג באוור
קטגוריה:טרופידוריים
קטגוריה:איי גלאפגוס: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:איי גלאפגוס: זוחלים
פלאפל בריבוע

פלאפל בריבוע היא רשת מזון מהיר ישראלית לממכר פלאפל, חומוס ומאכלים ישראליים נוספים המונה כ-30 סניפים בפריסה ארצית.

==היסטוריה==
הסניף הראשון של הרשת הוקם בשנת 1995 על ידי גיא יקר ברחוב רוטשילד בראשון לציון.

בשנת 2014 התרחבה הרשת כאשר פתחה בשיתוף פעולה עם רשת Yellow סניפים בצמוד או בתוך חנויות הנוחות של Yellow.

בשנת 2023 חנכה הרשת את מרכז הייצור החדש בעיר ראשון לציון. מוצרי המפעל מיוצרים מחומרים טבעיים וללא תוספת חומרים משמרים או כימיקלים ומופצים מדי יום לכלל סניפי הרשת.

==מידע נוסף==
סניפי הרשת מעוצבים בשיטת "המטבח הפתוח", על מנת שהלקוחות יוכלו לצפות ולעקוב אחר אופן הכנת המנות המוגשות.

רשת פלאפל בריבוע מציעה תפריט ללא גלוטן לנמנעים מצריכתו תוך הקפדה על אזור הרכבה נפרד בכל אחד מסניפי הרשת.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:רשתות מזון מהיר ישראליות
ריבוע
איגואנה ורודה

איגואנה ורודה (שם מדעי: Conolophus marthae) היא מין של איגואנה מהסוג קונולופוס האנדמי לאיי גלאפגוס. לטאה נדירה זו התגלתה בטבע רק ב-1986, ולאחר מכן נחשבה למין שנכחד. נתגלתה מחדש ב-2009. היא חיה רק בצפון מערב האי איסבלה שם התגלתה. היא נמצאת בסכנת הכחדה חמורה בטבע, והיא נחשבת לאחד ממיני הזוחלים הנדירים ביותר בטבע היום.

האיגואנה חיה בטבע על הרי געש על האי איסבלה שם התגלו לערך 100 פרטי איגואנה ולא ידועים פרטים נוספים. היא נמצאת בסכנת הכחדה חמורה, עקב מקום מחייתה המצומצם, אנשים שפוגעים בה ובעלי חיים שהובאו על ידי האדם וטורפים אותה ואת ביציה.

האיגואנה היא קרובתה של איגואנת היבשה ומזכירה אותה במראה. היא בעלת גוף ורוד עם רכס קוצני לאורך גופה ורגליים גדולות בעלות טפרים. האיגואנה ניזונה מעלי קקטוס כמו קרובתה ומתחפרת באדמה בשעות שבהם היא לא פעילה. אורכה 47–61 סנטימטרים ומשקלה עד 5 קילוגרם.

==ראו גם==
*קונולופוס
*איגואנה מצויצת

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איגואנות
קטגוריה:איי גלאפגוס: בעלי חיים אנדמיים
קטגוריה:איי גלאפגוס: זוחלים
איגואנה קוצנית שחורה

איגואנה קוצנית שחורה או איגואנה שחורה (שם מדעי: Ctenosaura similis) היא מין של איגואנה החיה במקסיקו ובמרכז אמריקה אך הופצה גם למדינות אחרות. זוהי הלטאה הגדולה בסוגה והיא נחשבת גם למין הלטאות המהיר ביותר.

== מאפיינים ==
לאיגואנה קשקשים גדולים וקוצניים בצבע שחור עם פסים אפורים כהים ואזור העיניים כתום. לאוכלוסיות שונות יש צבעים שונים עד לצבע חום וכתום כצבעי העצים, שעוזר בהסוואתם. בנוסף לקוציהם זנבם שרירי ועבה. אורך מינים אלה מגיע ל-1.3 מטר והנקבות מגיעות ל-0.8 מטר. הם בעלי ציצה בקצה הראש ולסתותיהם מוארכות ובעלי צבעים כחולים-סגולים המושכים את הנקבות. הצעירים בהירים וללא קוצים וחיים רוב הזמן בין הענפים.

האיגואנות מסוג זה מסתגלות לתנאי מחיה רבים ומעדיפות לשכון בין סלעים גבוהים עליהם הן יכולות לטפס במהירות כדי לברוח מטורפים. הן אוהבות גם אזורים עם עצים, אותן הן מעדיפות בעיקר הצעירים. עם זאת הם נמנעים מיערות סבוכים. הם חיים בטבע ממדינת אואחאקה שבמקסיקו דרך מרכז אמריקה עד למערב פנמה ואולי גם בצפונה של קולומביה לאורך חופי האוקיינוסים. הם נפוצים מאוד בקוסטה ריקה ובהונדורס. הם גם הופצו לאזורים נוספים כמו פלורידה או האיים הקריביים שם הם עלולים לגרום לנזקים לסביבה הטבעית.

האיגואנות הם אוכלי צמחים וניזונות מעלים, פירות, פרחים וזרעים אך יאכלו גם חיות קטנות כמו חרקים וגם ביצים. הצעירים אוכלים חרקים בין הענפים ובהדרגה הופכים לצמחוניים. הם עצמם עלולים להיטרף על ידי חתולים גדולים, תנינים, נחשים ועופות דורסים. האיגואנות בורחות במהירות לעבר הסלעים והם המין המהיר ביותר של לטאה ומגיעות למהירות של 34.7 קמ"ש. אם הם לא מצליחים לברוח מהטורף לעבר המחסה הסלעי הם עלולים לנשוך או להצליף בזנבם הקוצני לצורך הגנה.

יש המגדלים איגואנות אלה כחיות מחמד בשל אופיין הרגוע. במספר מדינות גם צדים אותם בשביל בשרם המשובח. אך נראה שהציד אינו משפיע על תפוצתן.

== מיון ==
לאיגואנה זו שני תת-מינים:
*Ctenosaura similis similis
*Ctenosaura similis multipunctata

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1831
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ון אדוארד גריי
קטגוריה:איגואנות
קטגוריה:מקסיקו: זוחלים
קטגוריה:גואטמלה: זוחלים
קטגוריה:פנמה: זוחלים
קטגוריה:הונדורס: זוחלים
אסתי רוזנברג

הרבנית אסתי רוזנברג (נולדה בכ"ד בתמוז ה'תשכ"ה, 24 ביולי 1965) היא מקימת בית המדרש הגבוה לנשים במגדל עז והעומדת בראשו, בתו של הרב אהרן ליכטנשטיין ושל טובה ליכטנשטיין ונכדתו של הרב יוסף דוב הלוי סולובייצ'יק.

== ביוגרפיה ==
אסתי נולדה בשנת 1965 בארצות הברית, בת רביעית להוריה, הרב ד"ר אהרן וד"ר טובה ליכטנשטיין ועלתה עם הוריה לישראל בגיל שש, בשנת 1971. היא למדה באולפנת חורב בירושלים והייתה חברה בתנועת הנוער עזרא. רוזנברג סיימה בהצטיינות תואר ראשון בספרות עברית ובהיסטוריה באוניברסיטה העברית. השתלמה במקצועות היהדות במכללה ירושלים, ולמדה באחד המחזורים הראשונים של מתּ"ן ירושלים.

שימשה כר"מית במדרשת ברוריה וכרכזת הדרכה של מחוז ירושלים בבני עקיבא, ובשנת 1997 הקימה את בית המדרש לנשים במגדל עז, בחסות ובשיתוף ישיבת הר עציון שבראשה עמד אביה. בנוסף לתפקידה כראש בית המדרש, מעבירה רוזנברג שיעורי תורה רבים ברחבי ישראל, חברה בהנהלה הארצית של בני עקיבא ומשתתפת בקבוצות שיח שלום בין חלקי החברה הישראלית.

== השקפת עולמה ==
באשר להקמת בית המדרש לנשים, אמרה: "העמדת לימוד התורה במרכזו של בית המדרש אתגרה את ציבור הלומדות להעמיק בהוויות אביי ורבא ובסוגיות הלכתיות בצד לימודי מחשבה רציניים כחלק מבניית אישיותן הדתית וכחלק מפריצת דרך משמעותית לשילובן של נשים בעולם התורה ולהצבתן כדמויות מופת בקרב הבנות והנערות אותן תלמדנה ולהן תשמשנה דמויות לחיקוי".

על פי השקפתה של רוזנברג לימוד התורה מהווה נדבך עיקרי ומשמעותי בעבודת ה' של האישה היהודית, ובכלל זה לימוד כל מקצועות התורה, בהם תלמוד, תנ"ך, מחשבת ישראל וחסידות. כל המקצועות האלו נלמדים באופן מעמיק בבית המדרש במגדל עז, עם דגש ללימוד העצמי - בחברותא, שהוא הכרחי ליצירת לימוד התורה כנדבך ממשי בחיי הלומדת בעתיד. רוזנברג ידועה באמירותיה כי הישיבה בבית המדרש היא זכות שהופכת לחובה כלפי עם ישראל, ולפיכך היא, לא אחת, קוראת לתלמידותיה להשפעה בכל תחומי החיים של החברה הישראלית, ובפרט במקצועות ההוראה והחינוך.

== חיים אישיים ==
אסתי רוזנברג נשואה לרב הרצל רוזנברג, מפקח מטעם החינוך ההתיישבותי ומדריך מסעות לפולין. לזוג שבעה ילדים, והם מתגוררים באלון שבות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://musaf-shabbat.com/2014/06/01/עשרת-הדברות-פרוייקט-מיוחד/ עשרת הדיברות (והדיבר האחד עשר)- פרויקט מיוחד של מקור ראשון]

==הערות שוליים==

קטגוריה:נשות חינוך ישראליות
קטגוריה:אנשי חינוך ישראלים
קטגוריה:משפחת ליכטנשטיין
קטגוריה:רבניות ישראליות
קטגוריה:תלמידי הרב אהרן ליכטנשטיין
קטגוריה:בוגרות אולפנת חורב
קטגוריה:בוגרי תנועת עזרא
קטגוריה:בוגרות האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:אלון שבות: אישים
קטגוריה:חברי ההנהלה הארצית של בני עקיבא
קטגוריה:ישראליות ילידות ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:מתנחלות
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1965
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1965
קטגוריה:רבניות ארגון בית הלל
באין מולדת

באין מולדת הוא סרט דרמה ישראלי מ-1956 בבימויו של נורי חביב. זהו הסרט הישראלי הראשון שצולם בצבע והראשון שעוסק בעליית יהודי תימן לישראל. מסיבה זו, ומכיוון שהשתמש בשפה קולנועית שהושפעה מהקולנוע הערבי, נחשב הסרט לחתרני ופורץ דרך בקולנוע המקומי.

==עלילת הסרט==
עלילת הסרט מתרחשת ב־1926, בתימן. נעמי (שושנה דמארי), נחטפה בילדותה בידי מוסלמים, שגם הרגו את הוריה, שמה שונה לנעמה והיא גודלה כמוסלמית העובדת כרקדנית וכזמרת במועדוני לילה.

קבוצת יהודים קטנה מחליטה לעלות לארץ ישראל על רקע התעמרויות של ערביי הסביבה. נעמה, אשר מגלה את שורשיה, מצטרפת לקבוצה במסעה לארץ הקודש אחרי פגישה מקרית עם רועה צאן יהודי ועם ילד יהודי שהוריו נטבחו. קבוצת היהודים מונהגת על ידי שליח ציוני ממוצא מזרחי שהגיע מארץ ישראל. היהודים נתקלים בצרות שונות בדרכם המפרכת במדבר, אך סוף המסע טוב והם מגיעים אל הארץ המובטחת.

==משתתפים==
שושנה דמארי, שייקה אופיר, סעדיה דמארי, איתן פריבר, כדורי שהרבני, עמוס אריכא, אילן עובדיה, אופירה נבון, ורה גולדמן, שלמה בשמי וירוחם כהן.

==הפקה==
הבמאי נורי חביב עלה לישראל ב-1954. 
יחד עם שלושה מאחיו הקים את אולפן ההסרטה "אולפני חביב" בהרצליה.
לאחר הקמת האולפן ניגש מיד להפקת הסרט בסוף 1954, שהעבודה עליו הסתיימה ב-1956.
האחים הצליחו לגייס 350 אלף לירות ליצירת הסרט.
הסרט היה הראשון שהציג סיפור עלייה מארצות המזרח, והשתמש בשפה קולנועית מעורבת שהושפעה מהקולנוע הערבי, הרוסי והמערבי.

לימים סיפר חביב:
"בכל הסרטים שראיתי אף אחד לא עשה סרט על עדות המזרח, על כמה הם סבלו, על הפוגרומים שהיו נגדם, על איך הם נלחמו וזרקו הכל כדי לבוא לישראל ועל כל הקשיים שהיו להם בדרך". "נכון, גם היהודים באירופה סבלו, אבל אז אף אחד לא הזכיר מה עבר על היהודים המזרחים. הרי גם להם לקחו את הרכוש ואת הבתים, וגם מהם הרגו רבים. כשאני הייתי בן 12 היה בעיראק פוגרום גדול, הרגו הרבה יהודים, זרקו אותם בחפירה גדולה, בלי שמות ובלי כלום, ואף אחד לא עשה סרט על זה".

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==
 

קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטי 1956
קטגוריה:עליות מתימן
וישליצה

וישליצה (בפולנית: Wiślica; ביידיש: ווייסליץ) הוא כפר במחוז בוסקו שבפרובינציית שוויינטוקז'יסקיה בפולין, על גדת נהר נידה (Nida), בו התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
ראשיתו של היישוב באלף הראשון לספירה. במהלך המאה ה-14 נבנה בכפר מבצר, והוא הוקף בחומה, בידי קז'ימייז' השלישי, מלך פולין.

בעת פלישת האימפריה השוודית לפולין באמצע המאה ה-17 נפגע היישוב קשות. בחלוקת פולין נכלל הכפר בשטח אוסטריה, ובשנת 1815 נכלל בשטח פולין הקונגרסאית.

==יהודי וישליצה==
התיעוד הראשון לישיבת יהודים בכפר הוא משנת 1514. בשנת 1566 הוגבלו מגורי היהודים ביישוב לפרבר אחד מחוץ לחומותיו. באמצע המאה ה-17 נרצחו כ-50 משפחות יהודיות בכפר בידי חייליו של המצביא הפולני סטפן צ'רנייצקי. בין השנים 1823 ו-1862 אסרו הרוסים על ישיבת יהודים נוספים בכפר. באמצע המאה ה-19 שופץ בית הכנסת בכפר.

בשנת 1912 הופצה נגד יהודי הכפר עלילת דם, לפיה הם מתכוונים להכין מצות לפסח מדמם של נוצרים. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה בשנת 1914, נמלטו מהיישוב רבים מיהודיו, ועם הגעת החיילים הפולנים למקום, חייבו את יהודיו בתשלום סכומי כסף גדולים. לאחר המלחמה הוחמר מצבם הכלכלי של יהודי היישוב, ורבים מהם היגרו ממנו. בשנת 1921 מנו היהודים 63% מאוכלוסיית הכפר.

בין מלחמות העולם התגברה בכפר הפעילות הציונית, ופעלו בו תנועות נוער ציוניות רבות, וכן קיבוץ הכשרה. בשנים אלה נמנו בכפר 1,437 יהודים.

===בשואה===
ב-8 בספטמבר 1939 נכבש הכפר בידי הגרמנים, ואלו העלו את בית הכנסת ביישוב באש, והטילו על יהודיו גזירות שונות, ובהן חיוב בתשלומי כופר, חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה קשות.

בשנת 1940 הגיע מספר יהודי היישוב לכ-2,200, לאחר שהגיעו למקום פליטים יהודים ממקומות שונים. במאי 1941 רוכזו יהודי היישוב בגטו שהוקם בו, בו התקיימו תנאי צפיפות קשים, תוך התפשטות מגפות. בגטו הוחרם רכוש היהודים, והגברים היהודים בו אולצו לגלח את זקניהם.

ב-3 באוקטובר 1942 פשטו על הגטו שוטרים גרמנים ופולנים, וכינסו את יושביו. כ-2,200 יהודי המקום גורשו בעגלות לפינצ'וב, וממנה לינדז'יוב, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/660 וישליצה] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: יישובים
קטגוריה:גטאות בפולין
קטגוריה:שוויינטוקז'יסקיה: עיירות יהודיות
לי קצ'יאנג

לי קצ'יאנג (בסינית: 李克強; פיניין: Lǐkèqiáng; 1 ביולי 1955 – 27 באוקטובר 2023) היה מדינאי סיני שכיהן בראש מועצת המדינה של הרפובליקה העממית של סין בשנים 2013–2023. לי היה חבר הוועדה המתמדת של הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית הסינית, דה-פקטו גוף קבלת ההחלטות החזק ביותר בסין, ונחשב לאחד האישים המרכזיים בדור החמישי של הנהגת סין העממית. הוא היה כלכלן במקצועו.

את התקדמותו בשורות המפלגה עשה לי ב'ליגה הצעירה הקומוניסטית', עד שהגיע להיות המזכיר הראשון שלה. לי שימש כמושל ומזכיר המפלגה בחנאן בשנים 1998–2004, כמזכיר המפלגה בליאונינג ב-2004–2007, וכסגן הראשון לראש הממשלה בשנים 2008–2013, תחת ראש הממשלה וון ג'יאבאו. כסגן ראש הממשלה טיפל לי במגוון נושאים כלכליים, בהם פיתוח כלכלי, שוק ההון ושינויי אקלים.

לי התמנה לראש ממשלה ב-15 מרץ 2013 ומאז הוביל את העברת הדגש בכלכלת סין, מצמיחה שמבוססת על ייצוא לצמיחה שמבוססת על צריכה פנימית. מייחסים ללי תפקיד חשוב ביישום "הרפורמות העמוקות המקיפות", שהוכרזו ב-2014.

==ילדות וחינוך==
לי נולד בבדינגיואן, מחוז אנחווי למשפחת איכרים סינים (האן), ובימי מהפכת התרבות בסין בשנים 1974–1976 נשלח במסגרת בריגדה לחינוך הנוער לבצע עבודות פיזיות ביישוב דמיאו בנפת פנגיאנג במחוז הולדתו, אנחווי. בשנת 1982 הוא סיים ארבע שנות לימודי משפטים באוניברסיטת בייג'ינג. הוא התקבל לשורות המפלגה הקומוניסטית בסין בשנת 1976 ובימי לימודיו עלה בהיררכיה של ברית הנוער הקומוניסטי. בשנת 1982 נבחר בוועד המרכזי לענייני חינוך. כפקיד בכיר בברית הנוער הקומוניסטי בימי אירועי כיכר טיין-אן-מן (1989) העריך כי מחאות הצעירים נבעו ממניעים "פטריוטיים".
בשנים 1988–1994 למד כלכלה באוניברסיטת בייג'ינג וסיים תואר מאסטר ואחר כך דוקטור בכלכלה.
בשנת 1991 למד גם בבית הספר המרכזי של המפלגה הקומוניסטית.

==פעילותו הפוליטית==
בשנים 1993–1998 כיהן כמזכיר ראשי של ברית הנוער הקומוניסטי המונה כ-70 מיליון חברים. בשנים 1998–2004 כיהן כמושל המחוז חנאן ובשנים 2004–2008 היה מזכיר המפלגה הקומוניסטית במחוז ליאונינג.

בשנים 2008–2013 לי היה הסגן הראשי של ראש הממשלה הסינית. בתקופה זו, כיד ימינו של ראש הממשלה וון ג'יאבאו, עסק רבות בפיתוח הכלכלי (בקורת המחירים), פיננסים, שינויי האקלים, וניהול המקרו-כלכלה. הוא נחשב ברפובליקה העממית של סין לאחד מנציגי "הדור החמישי של מנהיגות". משנות ה-80 של המאה ה-20 נחשב לי בן ברית של המנהיג הסיני לשעבר חו ג'ינטאו. בימי הממשלה בראשותו הוביל לי קצ'אנג תפנית בסדר העדיפויות מהדגש על צמיחה המבוססת-יצוא אל התמקדות בעיקר בצריכה הפנימית.
מייחסים לו תפקיד חשוב ביישום "הרפורמות המעמיקות המקיפות" שהתבשרו בסתיו 2014.

באוקטובר 2022, הודח משורות ההנהגה הבכירה של המפלגה הקומוניסטית הסינית, במסגרת הקונגרס הלאומי ה-20. כהונתו כראש ממשלה הסתיימה במרץ 2023, לאחר עשור בתפקיד ראש ממשלת הרפובליקה העממית של סין. במקומו מונה לי צ'יאנג.

==חיים אישיים==
לי קצ'יאנג היה נשוי לצ'נג הונג, פרופסור באוניברסיטת הבירה לכלכלה ולמנהל עסקים בבייג'ינג. חמיו היה בעבר סגן מזכיר של ברית הנוער הקומוניסטי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.china.org.cn/china/18th_cpc_congress/2012-11/15/content_27126824.htm ביוגרפיה]
* [http://www.economist.com/blogs/freeexchange/2013/07/stimulus-v-reform-china כתבה ב"אקונומיסט" ביולי 2007]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראשי ממשלות של הרפובליקה העממית של סין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פקין
קטגוריה:סינים שנולדו ב-1955
קטגוריה:נפטרים ב-2023
פטסי ביירן

פטרישה "פטסי" ביירן (באנגלית: Patricia "Patsy" Byrne; 13 ביולי 1933 - 17 ביוני 2014) הייתה שחקנית אנגלייה, ידועה בעיקר מתפקיד המטפלת "נרסי" בעונה השנייה של הסדרה הקומית "הפתן השחור" וכאמו השתלטנית של מלקולם בסדרה "Watching" של ITV.

==ביוגרפיה==
ביירן נולדה באשפורד שבקנט. התחנכה בבית הספר לבנות באשפורד. אחר כך למדה בבית הספר למשחק "רוז ברופורד קולג'" והצטרפה ללהקה השייקספירית המלכותית. בראשית שנות השישים של המאה העשרים גילמה דמויות כמו מריה במחזה "הלילה השנים עשר" וגרושה במחזה "מעגל הגיר הקווקזי" בתיאטרון אולדוויץ'. בשנות השמונים הופיעה בפסטיבל התיאטרון של צ'יצ'סטר.

ביירן כיכבה לצדו של טוני רובינסון בפרק בסדרה הקומית לילדים "Maid Marian and Her Merry Men". בתוכנית לילדים "Playdays" של ה-BBC שיחקה בתפקיד "בטי מחלקת התה". 
עוד הופיעה בריין בסדרה "אני, קלאודיוס" (1976), בדרמה התקופתית "Stealing Heaven" (מ-1988), "המפקח מורס" (1989), "עלובי החיים" (1998), "דייוויד קופרפילד" (1999) ובקומדיה "קווין ופרי קורעים את איביזה" (2000). בריין השתתפה במספר רב של תסכיתי רדיו.

===חיים אישיים===
ביירן הייתה נשואה לפטריק ג'ון סקומב מ-1967 ועד מותו בשנת 2000.
ב-17 ביוני 2014 נפטרה ביירן בבית האבות לאמנים "דנוויל הול" בנורת'ווד שבלונדון.

==פילמוגרפיה==
* גן הדובדבנים (1962) The Cherry Orchard
* (1972) The Ruling Class
* (1972) The Alf Garnett Saga
* (1979) The Class of Miss MacMichael
* שובו של חייל (1982) The Return of the Soldier
* (1982) Britannia Hospital
* (1985) Mr. Love
* (1993) Stealing Heaven
* (1993) The Higher Mortals
* (1996) The Treasure Seekers - סרט טלוויזיה של ITV
* קווין ופרי קורעים את איביזה (2000) Kevin & Perry Go Large

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.independent.co.uk/news/obituaries/patsy-byrne-nursie-in-blackadder-ii-who-originally-made-her-name--on-the-stage-acclaimed-by-such-critics-as-kenneth-tynan-9557861.html Obituary], independent.co.uk

==הערות שוליים==

קטגוריה:חברי הלהקה השייקספירית המלכותית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אנגליות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון אנגליות
קטגוריה:בריטיות שנולדו ב-1933
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1933
קטגוריה:בריטיות שנפטרו ב-2014
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-2014
וישנייווייץ

וישנייווייץ (באוקראינית: Вишнівець; בפולנית: Wiśniowiec) היא עיירה במחוז טרנופול שבמערב אוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
האזכור הראשון לעיירה הוא משנת 1395, עת התקיים במקום מבצר. בשנת 1512 הביסו הכוחות הפולנים את הטטרים שהשתלטו על האזור.

בחלוקת פולין בשנת 1795 נכלל היישוב בשטחי האימפריה הרוסית, ובשנת 1921 נכלל בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי וישנייווייץ==
בית הכנסת בעיירה ב-1900
יהודים ישבו בעיירה מהמחצית השנייה של המאה ה-16, ובשנת 1635 התקיימה במקום ישיבת גליל ווהלין של ועד ארבע הארצות. באמצע המאה ה-17 פרעו ביהודי העיירה הקוזקים של חמלניצקי, ולאחר מכן הטטרים.

במהלך המאה ה-19 גדלה האוכלוסייה היהודית בעיירה. בזמן מלחמת האזרחים ברוסיה התארגנה בעיירה קבוצת הגנה עצמית יהודית, עקב הפוגרומים שנערכו בעיירות הסביבה. לאחר תום מלחמת העולם הראשונה עזבו את העיירה מאות מיהודיה.

בין מלחמות העולם התגברה בעיירה הפעילות הציונית, ופעלו בה תנועות נוער ציוניות ובית ספר עברי מרשת תרבות, לצד תלמוד תורה וישיבה. בשנים אלה חיו בעיירה כ-3,000 יהודים, רוב תושביה.

עם כיבוש העיירה בידי הסובייטים בספטמבר 1939, הגלו אלו לסיביר מספר יהודים אמידים ופעילים ציוניים מהעיירה.

===בשואה===
[[אנדרטה לזכר יהודי וישנייווייץ שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
ב-2 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ועד מהרה ערכו האוקראינים המקומיים פוגרום ביהודיה, בו רצחו מאות מהם עד סוף חודש יולי. ב-4 בספטמבר 1941 נערכו פרעות חדשות בעיירה, בהן נרצחו 146 יהודים.

ב-16 במרץ 1942 רוכזו יהודי העיירה בגטו סגור, אליו הובאו גם יהודים מוישגרודק ומיישובי הסביבה, עד שמספר יושביו הגיע לכ-3,500 איש. בגטו שררו תנאי רעב כבדים, אשר הפילו חללים רבים.

באוגוסט 1942 פשטו על הגטו שוטרים אוקראינים, ירו לתוכו באופן אקראי, ובכך רצחו עשרות מיושביו. ב-11 באוגוסט 1942 נרצחו 2,669 יהודי הגטו הנותרים, רובם נשים וילדים, מחוץ לעיירה, תוך שבשבועות הבאים נערך מצוד מקיף אחר יהודים שהסתתרו בעיירה ובסביבתה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/663 וישנייווייץ] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:בורות ירי בשואה
קטגוריה:מחוז טרנופול: יישובים
קטגוריה:מחוז טרנופול: עיירות יהודיות
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
ולדימירץ

ולדימירץ (באוקראינית: Володимирець, ווֹלודימירץ; בפולנית: Włodzimierzec, ולודז'ימייז'ץ) היא עיירה במחוז רובנו שבמערב אוקראינה, במפגש הנהרות סטיר והורין, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

האזכור הראשון לעיירה, אשר נוסדה בזמן נסיכות קייב, הוא משנת 1570, ובשנת 1667 הוענקו לה זכויות עיר.

עיירה זו מהווה מרכז של ראיון ולדימירץ שגובל עם ראיון דוברוביצקי, ראיון סארני וראיון זריצ'נה של מחוז רובנו.

==יהודי ולדימירץ==
[[אנדרטה לזכר יהודי ולדימירץ שנספו בשואה, בבית העלמין בחולון]]
בשנת 1700 מתועד קיומה של קהילה יהודית קטנה בעיירה. היא כונתה על ידי היהודים "לודמיר קטן" כדי להבדילה מלודמיר. מהמאה ה-19 כיהנו כרבני הקהילה בעיירה בני משפחת שליטא. ערב מלחמת העולם הראשונה נוסדה בעיירה ישיבה שנסגרה לאחר זמן לא רב. במהלך מלחמת העולם הראשונה הגיעו לעיירה פליטים יהודים רבים, וחיילי צבא האימפריה הרוסית חנו במקום, דבר שהעניק ביטחון, אך גם גרם לפגיעה ביהודי המקום. לאחר המלחמה, הוטל על יהודי העיר תשלום כופר גבוה. בין מלחמות העולם נמנו בעיירה 1,263 יהודים, קרוב למחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית. לאחר מהפכת 1917 הוקמה מיליציה אזרחית בפיקוד יהודי. לאחר שהתפרקה המיליציה הוקמה אגודת הגנה עצמית יהודית.

ב-3 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידיה גרמנים, לאחר שהרגו מאות צעירים ממנה שגויסו לצבא האדום ונפלו בשבי, ובהם יהודים רבים. בימים שקדמו לכך, ביצעו אוקראינים מקומיים מעשי רצח ושוד בקרב יהודי העיירה.

עם הכיבוש הגרמני, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת סרט זרוע, חובת ביצוע עבודות כפייה וחובת תשלום סכומי כופר. בראש היודנרט בעיירה הועמד יעקב אייזנברג.

באפריל 1942 רוכזו כ-3,000 יהודים מהעיירה ומסביבתה בגטו שהוקם בה. בסוף באוגוסט 1942 נרצחו רוב יושבי הגטו בקבר אחים, חלק קטן הצליח לברוח כתוצאה ממהומה שקרתה במהלך ההוצאה להורג. לאחר מכן, נערך מצוד אחר יהודים שהצליחו להימלט מהאקציה.

==לקריאה נוספת==
* אהרן מאירוביץ (עורך), ספר ולאדימרץ : גלעד לזכר עירנו, תל אביב: דפוס עופר, תשכ"ג ([https://digitalcollections.nypl.org/items/fec87c70-28b4-0133-2050-58d385a7bbd0 לעיון מקוון] באתר ספריית העיר ניו יורק)
==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/666 ולדימירץ] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז רובנו: יישובים
קטגוריה:מחוז רובנו: עיירות יהודיות
קטגוריה:קהילות יהודיות שמונצחות בבית העלמין הדרום
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
גבריאל מרינסקו

גבריאל (לעיתים גברילה) מרינסקו (ברומנית: Gabriel Marinescu לעיתים Gavrilă), 7 בנובמבר 1886 - 27 בנובמבר 1940, היה איש צבא ומשטרה ופוליטיקאי רומני, נאמנו של המלך וחבר בקמרילה של קרול השני, מלך רומניה. מרינסקו נרצח על ידי לגיונרים כנקמה על הרצח של קורנליו זליה קודריאנו, הניקדורים והדצ'מבריים, רציחות, שתכנונן וביצוען בהוראת המלך, מיוחסים למרינסקו.

==ביוגרפיה==
מרינסקו נולד בכפר במחוז ארג'ש, ברומניה, בן לאיש צבא רומני. בסיום לימודי התיכון עבר את הקורסים של בית הספר לבנים של אנשי צבא ביאשי וב-1 ביולי 1907 סיים במקום הראשון את מחזור בית הספר הצבאי לחיל רגלים ופרשים בבוקרשט וקיבל דרגת סגן משנה. לאחר שלוש שנים הועלה לדרגת סגן, ב-1915 היה לקפטן וב-1917, בעת שירות במלחמת העולם הראשונה, הועלה לדרגת מיור. הוא זכה לציון לשבח הצבאי על שם מיכאי האמיץ וב-1918 מונה לפקד רגימנט 9 ציידים. ב-1921 מונה ללויטנט-קולונל וב-1 באוקטובר 1926 קיבל דרגת קולונל.

ב-1930, כשהנסיך קרול שב לרומניה, כדי לנסות להמליך את עצמו על חשבון בנו, קולונל מרינסקו יחד עם קולונל תאודורסקו (מפקד רגימנט מס' 2) יצאו עם יחידותיהם לקראת הנסיך וקיבלו את פניו עם תזמורות צבאיות מבלי שקיבלו לכך את אישור הממונים עליהם. לאחר המלכתו של קרול מונה מרינסקו לפרפקט של משטרת בוקרשט, תפקיד בו נזקפת לזכותו החלפת שוטרי הרחוב חסרי ידיעת קרוא וכתוב. ב-23 בפברואר 1937 מונה לתפקיד תת-מזכיר מדינה במשרד הפנים עד ל-28 בדצמבר 1937. במהלך תקופה זו, בחודש מאי, הועלה לדרגת גנרל בריגדיר. ב-1 בפברואר 1939 הוא מוחזר לתפקיד תת-מזכיר מדינה במשרד הפנים וב-21 בספטמבר, לאחר רציחתו של ארמנד קלינסקו, הוא מתמנה לשר הפנים ומקבל את משימת דיכוי התנועה הלגיונרית. כעבור שבוע הוא מקבל תפקיד של שר הממונה על הסדר הציבורי.

בספטמבר 1940, לאחר שרומניה מוכרזת מדינה לאומית-לגיונרית והמלך מודח ומוחלף בבנו, מרינסקו נעצר ונכלא ובליל 26/27 בנובמבר, בתאו, נרצח בעשר יריות, שלוש מתוכן בראשו.

מרינסקו היה מרכיב חשוב בקמרילה של קרול השני, מלך רומניה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.historia.ro/exclusiv_web/general/articol/dec-derea-lui-gavril-ingratul-st-p-n-d-piciorul-c-inelui-s-u-credincios Decăderea lui Gavrilă: Ingratul stăpân dă cu piciorul câinelui său credincios] 

קטגוריה:גנרלים רומנים
קטגוריה:פוליטיקאים רומנים
קטגוריה:קורבנות רציחות פוליטיות ברומניה
קטגוריה:הקמרילה של קרול השני
קטגוריה:אנשי צבא רומנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1886
קטגוריה:רומנים שנפטרו ב-1940
נעמה ברקאי

נעמה ברקאי (נולדה ב-1967) היא ביופיזיקאית ישראלית, פרופסור מן המניין במכון ויצמן למדע המכהנת כראש המחלקה לגנטיקה מולקולרית וכראש המרכז לגנטיקה מולקולרית ע"ש פוררשהיימר. מחקריה מתמקדים בהבנת העקרונות העומדים מאחורי מעגלים גנטיים, כאשר גילוייה על מנגנוני בקרה ליצירת חלבונים חיוניים בתא תרמו רבות להנחת בסיס היסוד להבנת ההתפתחות האבולוציונית ברמה התאית.

== ביוגרפיה ==
ברקאי, בתו של הפיזיקאי פרופ' איסר גולדברג ודינה גולדברג, אחותם הבכורה של אפרת, יעל, יוסף ושירה, גדלה בירושלים ולמדה בתיכון פלך.

ברקאי השלימה תואר ראשון, שני ושלישי בפיזיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. עבודת הדוקטורט שלה, אותה סיימה ב-1995, עסקה במנגנונים סטטיסטיים של למידה. לאחר מכן פנתה ללימודי פוסט-דוקטורט במעבדתו של פרופ' לייבלר באוניברסיטת פרינסטון, שם עסקה במידול תאורטי של רשתות ביוכימיות.

ברקאי זכתה להוקרה בינלאומית על מחקריה, ובין השאר זכתה בפרס מרטין קימל לחדשנות מחקרית (2007) ובפרס הארגון האירופי לביולוגיה מולקולרית (EMBO) לנשים במדע, על תרומתה לתחום הביולוגיה בבניית מודלים מתמטיים של מערכות ביולוגיות (2008).

בשנת 2012 מונתה לתפקיד ראש המחלקה לגנטיקה מולקולרית וכראש המרכז לגנטיקה מולקולרית ע"ש פוררשהיימר במכון ויצמן. במסגרת כהונתה בתפקיד, ברקאי ממשיכה לחקור, יחד עם קבוצת המחקר שלה, את העומד מאחורי מנגנונים מולקולריים מכניים בטבע.

בשנת 2018 זכתה בפרס רוטשילד במדעי החיים על תגליותיה הבסיסיות בביולוגיה מערכתית, על גיבוש מושגי החוסן כעקרונות תכנון במעגלים מולקלריים ועל כך שהצליחה להראות כי עקרונות אלה עומדים בבסיס תהליכי יסוד ביולוגיים. באותה שנה צורפה כחברה לאקדמיה הלאומית הישראלית למדעים.

== פעילות מחקרית ==
ברקאי וחברי קבוצת המחקר חקרו ופרסמו מאמרים שונים בתחום הביולוגיה המולקולארית.

מחקריה על תהליכי הבקרה של התבטאות גנים בפנוטיפ ועל ניסויים אבולוציוניים שהטבע מבצע בתאים זיכו אותה בפרס מרטין קימל לחדשנות מחקרית בשנת 2007.

מחקריה האחרונים התרכזו בבחינת במנגנונים מולקולריים שונים ובניסיון להבנת בסיסם. המחקרים התמקדו בתחומים שונים, ביניהם בסיס המכניקה המולקולרית של מקרים הסתברותיים של הטרוגניות ו"עיקשות" (persistence) פנוטיפית, תהליכי שכפול דנ"א בתא, תופעת "און כלאיים" - במסגרתה בן כלאיים הוא בעל יכולות או ביצועים טובים יותר משל הוריו ה"טהורים", ומנגנון שימור הפרופורציות בין הרקמות של המורפוגן ומנגנוני השמירה על גודלו של התא.

== פרסים ==
* פרס מיכאל ברונו לחוקרים מתחת לגיל 50 הקרובים לפריצת דרך בתחומם (2004) 
* פרס מייסדי טבע על פריצת דרך של מחקריה בתחום הרפואה המולקולרית (2005)
* פרס מרטין קימל לחדשנות מחקרית (2007) 
* פרס הארגון האירופי לביולוגיה מולקולרית (EMBO) לנשים במדע (2008)
* פרס רוטשילד במדעי החיים (2018)

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://barkai-serv.weizmann.ac.il/ אתר המעבדה של נעמה ברקאי]
* [http://barkai-serv.weizmann.ac.il/GroupPage/papers.htm רשימת פרסומים מדעיים של נעמה ברקאי]
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרות בית הספר פלך
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ביופיזיקאיות ישראליות
קטגוריה:גנטיקאיות ישראליות
קטגוריה:זוכות פרס ברונו
קטגוריה:זוכי פרס ברונו
קטגוריה:זוכי פרס מייסדי טבע
קטגוריה:סגל מכון ויצמן למדע: ביוכימיה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1967
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1967
אנדרטת גדוד 71

אנדרטת גדוד 71 היא אנדרטה הנמצאת ברמת הגולן בצומת בשן במפגש כביש 98 עם כביש 87. האנדרטה הוקמה ב-1974 על ידי לוחמי גדוד השריון 71.
==גדוד 71 במלחמת יום הכיפורים==
גדוד 71 (רשף) הוקם ערב מלחמת יום הכיפורים ב-5 באוקטובר 1973. הגדוד הורכב מפלוגה של חיילים מבה"ד 1 ושתי פלוגות שאוישו על ידי מדריכים מבית הספר לשריון ומדריכים מבסיס צאלים.

הגדוד עמד בקרבות קשים בבלימת הסורים בגזרת הר חרמונית - עמק הבכא תחת פיקוד חטיבה 7. בקרבות אלה נהרגו קצינים ולוחמים רבים מהגדוד ביניהם המג"ד משולם רטס והסמג"ד . הגדוד הפסיק לתפקד כגדוד והטנקים שנותרו סופחו לגדוד 77 של חטיבה 7. 

לאחר מכן הוקם הגדוד מחדש על בסיס חיילים שחזרו מחו"ל תחת פיקוד עמוס כץ, ולחם בפריצה למובלעת הסורית. ב-12 באוקטובר כבש הגדוד את מזרעת בית ג'אן.

לאחר המלחמה סופח הגדוד לחטיבה 188 שהוקמה מחדש והפך לגדוד סדיר בה.

==האנדרטה==
בתוך גלעד אבנים נבנתה במה מעוגלת וממנה יוצא מבנה פיסולי הכולל שני קני תותחים המוטים מעלה לשני הצדדים וביניהם ניצבים מוטות היוצרים מבנה של לפיד זיכרון. לפני הבמה יש שלוש קסדות פלדה. בחזית במת האבן נכתב: לזכר בחירי חיילי ומפקדי עוצבת ברק שנפלו על ארבעת רכסים אלו בחוסמם בשריונם ובגופם את הפולש הסורי. כבוד ותהילה לגיבורים. הוקם על ידי גדוד 71 חטיבה 188.

ליד האנדרטה יש תורן ועליו דגל ישראל ושלט הסבר על גדוד 71.

שמות הנופלים חקוקים באנדרטת חטיבה 188.

==קישורים חיצוניים==

* בני ברץ, [https://archive.kippur-center.org/research/bb-gadod71-2015.pdf גדוד 71 במלחמת יום הכיפורים - קורותיו של גדוד 71 בפיקודו של משולם רטס], 2015
* [https://archive.kippur-center.org/research/is-gadod71-amos-2013.pdf סיפור לחימת כוח עמוס כץ (גדוד 71)], 2013

גדוד 71
גדוד 71
קטגוריה:חטיבה 188
קטגוריה:מלחמת יום הכיפורים: אנדרטאות
רודולף וייל

גנרל רודולף וייל (בגרמנית: Rudolf Veiel; 10 בדצמבר 1883 – 19 במרץ 1956) היה מפקד בכיר בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
וייל נולד ב-10 בדצמבר 1883 בשטוטגרט, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1904 התגייס לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט האולנים ה-19 (וירטמברג ה-1 - המלך קרל). עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה הועבר וייל לרגימנט הדרגונים במילואים הוירטמברגי, ומונה למפקד פלוגה, וב-24 בדצמבר 1914 הועלה לדרגת ריטמייסטר. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה נשאר וייל ברייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. ב-1 ביוני 1923 מונה וייל למפקד פלוגה 2 ברגימנט הפרשים ה-10 (הפרוסי), וב-1 בפברואר 1927 הועלה לדרגת מיור, ומונה לקצין מטה בדיוויזיית הפרשים ה-3 של הרייכסווהר. ב-1 באפריל 1931 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט, וב-1 בנובמבר 1932 מונה לתפקיד פיקודי ברגימנט הפרשים ה-18. ב-1 בפברואר 1933 מונה למפקד רגימנט הפרשים ה-18, וב-1 בדצמבר 1933 הועלה לדרגת אוברסט. ב-15 באוקטובר 1935 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-2, וב-1 בינואר 1937 הועלה לדרגת גנרל מיור. ב-1 בפברואר 1938 מונה למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-2, והשתתף עימה בסיפוח אוסטריה לגרמניה.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה היה וייל מפקד דיוויזיית הפאנצר ה-2, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-14, וב-1 באוקטובר 1939 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. במהלך המערכה על צרפת לחם וייל עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס הממונע ה-19 במסגרת קבוצת הפאנצר קלייסט וכבש את אבוויל ובזאת ניתק את כוחות בעלות הברית בבלגיה, ובשלב השני לחם כחלק מהקורפוס הממונע ה-39 במסגרת קבוצת הפאנצר גודריאן, ועל פעולותיו בקרבות קיבל וייל ב-3 ביוני 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. במהלך המערכה על יוון לחם וייל עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוס ה-18 במסגרת הארמייה ה-12, וכבש את סלוניקי. במהלך מבצע ברברוסה הייתה דיוויזיית הפאנצר ה-2 בעתודת הOKH, ולא השתתפה בלחימה. במהלך הקרב על מוסקבה לחם וייל עם הדיוויזיה שבפיקודו כחלק מהקורפוסים ה-40, ה-46 וה-5 לסירוגין, במסגרת ארמיית הפאנצר הרביעית. בדצמבר הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס הממונע ה-41 במסגרת ארמיית הפאנצר השלישית, וב-4 בינואר 1942 הועברה הדיוויזיה יחד עם הקורפוס הממונע ה-41 תחת פיקוד הארמייה התשיעית.

ב-19 בפברואר 1942 מונה וייל למפקד הקורפוס הממונע ה-48 שהיה חלק מהארמייה השנייה במסגרת קבוצת ארמיות דרום, וב-1 באפריל 1942 הועלה וייל לדרגת גנרל חיל השריון. ב-5 במאי 1942 פרש וייל מתפקידו, וב-28 בספטמבר 1942 מונה וייל לאחראי התגבורות בקבוצת ארמיות מרכז. ב-10 ביוני 1943 פרש וייל מתפקידו, וב-1 בספטמבר 1943 מונה למפקד המחוז הצבאי החמישי.

ב-21 ביולי 1944 לאחר ניסיון החיסול של היטלר הודח וייל מתפקידו, עקב חשד שהיה מעורב בניסיון ההתנקשות. וייל הועבר לעתודת המילואים, ובסוף המלחמה נפל בשבי צבא ארצות הברית.

===לאחר המלחמה===
וייל שוחרר מהשבי ב-12 במאי 1947. לאחר שחרורו התגורר וייל בשטוטגרט עד למותו ב-19 במרץ 1956.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/V/VeielR.htm רודולף וייל] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מפקדי גייסות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:גרמנים שנשבו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה

קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1883
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1956