OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ערוץ

איור הממחיש את סדרי הגודל השונים של ערוצי הנחל.
עָרוּץ נַחַל (או עָרוּץ בסתמיות) הוא צורת נוף גאוגרפית הנוצרת על ידי זרימה של מים על פני השטח, בדרך כלל על גבעה. הערוץ משמש אפיק לנחל או לנהר. בנוסף, המושג ערוץ משמש גם לכינוי מסלול עמוק של מים, אם טבעי, או אם מעשה ידי האדם שנוצר דרך שונית אלמוגים, שרטון, מפרץ או כל מאגר מים רדודים אחר.

היווצרות ערוצים או סחיפת ערוצים הוא שם התהליך בו נוצרים ערוצים. ערוצים נוטים להיווצר על גבעות חסרות צמחייה, בשל כריתת יערות, רעיית יתר או מסיבות אחרות. המים הזורמים, בדרך כלל עקב סופות גשמים קצרות ואינטנסיביות, סוחפים את הקרקע המפוררת בקלות. ערוצים מפחיתים את תוצרת האדמה החקלאית, שבה הם חורצים בקעים ושברים. בעקבות זאת, מושקעים מאמצים רבים בחקר הערוצים במרחב הגאומורפולוגיה, במניעת סחיפת ערוצים ובשיקום סביבתם.

==סדרי גודל==
ערוצי נחל ניתנים לחלוקה לסדרי גודל שונים לפי שיטת שטראלר-הורטון. הערוצים הקטנים ביותר נקראים ערוצי נחל ראשוניים, והם בעצם הנקודה בה מתחילה זרימת המים, ובה בעצם נוצר ערוץ הנחל. כאשר מספר ערוצי נחל ראשוניים נפגשים ומתלכדים, הערוץ הופך להיות ערוץ נחל שניוני. כאשר מספר ערוצי נחל שניוניים מתלכדים, הם יוצרים ערוץ נחל שלישוני וכך הלאה. לפי שיטה זו ערוצי הנחלים בעולם מוגדרים מסדר ראשון עד לסדר שנים עשר (במורד נהר האמזונאס). כ-80% מהערוצים בעולם הם ראשוניים ושניוניים.

==ראו גם==
* ואדי
* גיא
* אפיק (גאוגרפיה)
* קניון (גאולוגיה)
* נחל
* ערוצון

==קישורים חיצוניים==

* וכטמן דינה, לרון יונתן, [http://www.tau.ac.il/humanities/geography/geoconference/abstracts/18163.htm יצירה והתפתחות של ערוץ נחל תוך ירידה ממושכת של בסיס סחיפה, בהדגמה על ערוצי עין פשחה, ים המלח], המחלקה לגאוגרפיה ופיתוח סביבתי, אוניברסיטת בן-גוריון בנגב 

קטגוריה:צורות נוף
קטגוריה:גאומורפולוגיה
סבסטיאן רוזנטל

סבסטיאן רוזנטל איגואלט (בספרדית: Sebastián Rozental Igualt; נולד ב-1 בספטמבר 1976) הוא כדורגלן עבר צ'ילאני ממוצא יהודי, אשר שיחק בעמדת החלוץ בנבחרת צ'ילה.

==קריירה==
רוזנטל החל את הקריירה המקצוענית בשנת 1992 בקבוצת אוניברסידד קאתוליקה ממולדתו, ובשנת 1996 עבר לקבוצת גלאזגו ריינג'רס הסקוטית, שם היה לשחקן הראשון מאמריקה הדרומית שמשחק במועדון. עם מעברו לריינג'רס נחשב רוזנטל לשחקן היהודי הטוב בעולם. במהלך שהותו בקבוצה סבל ממספר פציעות שהשביתו אותו ממשחק לתקופות ממושכות, עד שעזב את המועדון וחזר לצ'ילה. בשנים לאחר מכן הספיק לשחק למשך תקופה קצרה במועדון גראסהופרס משווייץ, שם זכה באליפות, אך ללא הצלחה אישית יתרה כאשר ב-22 הופעות כבש שער בודד. בשנת 2006 חתם השחקן בקבוצת קולומבוס קרו מליגת ה-MLS האמריקאית. בקבוצה זו שיחק רוזנטל 20 משחקים וכבש 3 שערים.

בינואר 2007 הגיע רוזנטל לישראל, בה קיבל אזרחות עקב היותו יהודי, וחתם בקבוצת מכבי פתח תקווה, במדיה שיחק עד תום עונת 2006/2007, ולאחר מכן עבר למכבי נתניה. ב-27 באוקטובר 2007 כבש את שערו היחידי בליגת העל, בניצחון 2–1 על מכבי חיפה, ובתום עונת 2007/2008 שוחרר מהמועדון ופרש ממשחק פעיל.

בנבחרת צ'ילה ערך רוזנטל 27 הופעות, בהן כבש שני שערים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ספורטאים יהודים צ'יליאנים
קטגוריה:כדורגלנים צ'יליאנים
קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צ'יליאנים
קטגוריה:חלוצי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'ילה
קטגוריה:כדורגלני אוניברסידד קאתוליקה
קטגוריה:כדורגלני גלאזגו ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני אינדפנדיינטה
קטגוריה:כדורגלני קולו-קולו
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני קולומבוס קרו
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני קופה אמריקה 1995
קטגוריה:ישראלים ילידי צ'ילה
קטגוריה:צ'יליאנים שנולדו ב-1976
ים הפיליפינים

מפת ים הפיליפינים
ים הפיליפינים (בטאגאלוג: Dagat Pilipinas; בסינית: 菲律宾海; ביפנית: フィリピン海) הוא ים שולי במערב האוקיינוס השקט התחום על ידי הפיליפינים וטאיוואן ממערב, יפן מצפון, איי מריאנה ממזרח ופלאו מדרום. הים שוכן על הלוח הפיליפיני, לוח טקטוני הגובל בלוח האירו-אסיאתי, וביניהם נמצא "שקע הפיליפינים" (או גם "תהום הפיליפינים" – Philippine Trench), שקע אוקייני שעומקו המרבי הוא 10,540 מטר. בים התרחש ב-1944 קרב ים הפיליפינים, קרב ימי ואווירי בין יפן וארצות הברית במלחמת העולם השנייה.

==קישורים חיצוניים==

* 

הפיליפינים
הפיליפינים
הפיליפינים
הפיליפינים
הפיליפינים
מצר מוזמביק

מצר מוזמביק (פורטוגזית Canal de Moçambique; צרפתית Canal de Mozambique) הוא מצר ים השייך לאוקיינוס ההודי, ומשתרע בין קווי הרוחב 12° דרום ו-26° דרום לאורך כ-1,600 ק"מ.

המצר מפריד בין האי מדגסקר לבין מוזמביק שבאפריקה, ורוחבו המינימלי, בין אנגוצ'ה שבמוזמביק לבין טמבוהורנו במדגסקר, עומד על 460 ק"מ. בחצי הדרך בין שני גופי היבשה מגיע המצר לעומק מרבי של 3,292 מטר. דרך המצר זורם זרם מים חמים החובר לזרם אגוליאס שמדרום לו. במצר שוכנת מדינת האיים קומורו וכן מספר איים השייכים לצרפת, מיוט ואיי אפארסה.

==קישורים חיצוניים==

* 

מוזמביק
מוזמביק
קטגוריה:מוזמביק: מצרי ים
קטגוריה:מדגסקר: מצרי ים
קטגוריה:מיוט: גופי מים
קטגוריה:מערב האינדו-פסיפי
וולטה (נהר)

נהר וולטה הוא נהר באפריקה המערבית בתחומן של גאנה ובורקינה פאסו. הנהר ניזון משלושה יובלים - הוולטה האדום, הוולטה השחור והוולטה הלבן. לאחר איחודו, זורם הנהר אל אגם וולטה, מאגר המים המלאכותי הגדול בעולם שנוצר לאחר הקמת סכר אקוסומבו. אורכו של האגם 520 ק"מ, והוא משמש לייצור חשמל, לתחבורה וכמקור למי השקיה. נהר וולטה נשפך אל מפרץ גינאה, והוא המקור לשמה הקודם של בורקינה פאסו (וולטה עילית).

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.vra.com/ רשות נהר וולטה (חברה ממשלתית בגאנה)]
* 

אחת מזרועות הדלתה בשפך הנהר. מבט מהנהר לאוקיינוס

קטגוריה:גאנה: גאוגרפיה
קטגוריה:בורקינה פאסו: גאוגרפיה
קטגוריה:נהרות אפריקה הנשפכים לאוקיינוס האטלנטי
נהר וולטה
כופר נפש

כופר או כופר נפש הוא דרישה לתשלום עבור חייו או חירותו של אדם.

הביטוי מוזכר בתורה: "ואם שור נוגח הוא וכו' והמית איש או אישה, השור יסקל וגם בעליו יומת. אם כופר יושת עליו, ונתן פדיון נפשו ככל אשר יושת עליו". בהשאלה, גם אדם יכול להוות כופר עבור אדם אחר אם הוא נענש במקומו. "כופר לצדיק – רשע, ותחת ישרים – בוגד"

בהקשר המודרני, מדובר גם על דרישות שאינן דווקא כספיות, כגון דרישת שחרור אסירים ושבויים עבור שבויי צה"ל.

בחברה הערבית לכופר נפש (דייה) יש גם משמעות של תשלום פיצוי לקרובי משפחה של נרצח.

==כופר נפש בהיסטוריה==

בתקופות קדומות שבויים היו נחשבים כרכוש השובה, אשר היה יכול לעשות איתם כרצונו – להורגם או להופכם לעבדים. בהקשר הזה, אפשר היה לפדות את השבוי על ידי קנייתו, כמו כל עבד אחר, אולם זאת לא הייתה מטרת השבייה. בהמשך, ככל שאנשים היו מוכנים לשלם עבור חייהם או חירותם, שלהם או של אחרים, התפתח המנהג לחטוף בני ערובה על מנת לדרוש כופר נפש בהמשך.

מנהג השבי הביא להתפתחות מצוות פדיון שבויים בהלכה. עקב מספר השבויים הרב במרד הגדול ובמרד בר כוכבא ניסחו חז"ל כללים ברורים לפדיון שבויים במשנה: "אין פודין את השבויים יתר על כדי דמיהן, מפני תיקון עולם".

נכונות היהודים לשלם כופר נפש הביאה לכך שרבנים ופרנסי קהילה נלקחו כבני ערובה. במאה ה-13 המהר"ם מרוטנברג נכלא על ידי הקיסר רודולף הראשון בדרישה לכופר נפש. המהר"ם סירב לתת לתלמידיו לפדותו עקב הכלל המובא במשנה והחשש שפדייתו תביא לחטיפת רבנים חשובים אחרים והתרוששות הקהילה היהודית. עקב כך הוא נשאר בכלא שבע שנים עד מותו. רק ארבע עשרה שנה לאחר מכן גופתו נפדתה.

לעומת זאת, עבור האבירים האירופאים אשר היו נלקחים בשבי בקרב היו משלמים כופר נפש רק עבור החזרתם בחיים. נוהג זה עודד את התפתחות שלטי הגיבורים שנועדו ליידע את היריב את מי בשדה הקרב עדיף לשבות במקום להרוג, כדי לאפשר דרישת כופר נפש בשוך הקרב.

עד המאה ה-19, בעלי חוב היו נכלאים עד ששילמו את חובם. חוקים אלו אפשרו דרישת כופר נפש על ידי בדיית חוב, או דרישת ריבית קצוצה שמנעה מהחייב לשלם את חובו. ההלכה היהודית אינה מבדילה בין אנשים שנכלאו למטרת סחיטה ובין אנשים שנכלאו בגין חוב אמיתי.

==ראו גם==
*פדיון שבויים
*שבוי
*חטיפה
*בן ערובה

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בני ערובה
קטגוריה:שביה
אדולף וינדאוס

מצבה של אדולף וינדאוס ומשפחתו
אדולף אוטו ריינהולד וינדאוס (בגרמנית: Adolf Otto Reinhold Windaus; 25 בדצמבר 1876 - 9 ביוני 1959) היה כימאי גרמני, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1928, "על עבודתו בתחום הסטרולים והקשר שלהם לויטמינים".

== חייו ==
וינדאוס החל את לימודיו ב"Französisches Gymnasium" הנודע בברלין, שם התמקד בלימודי ספרות. לאחר סיום לימודיו ב-1895, המשיך ללימודי רפואה בפרייבורג ובברלין, ועבר את הבחינות הראשוניות ("Physikum") ב-1897.

במהלך לימודיו התעניין במיוחד בהרצאותיו של הרמן אמיל פישר, ולכן החל ללמוד כימיה בפרייבורג, אצל קיליאני, במקביל ללימודי הרפואה. בחורף 1899–1900 קיבל תואר דוקטור. עבודת התזה שלו עסקה בהתמודדות עם רעלים של צמח הדיגיטליס הפוגעים בלב.

לאחר סיום לימודיו בפרייבורג חזר לברלין, שם עבד עם פישר, ושם גם פגש לראשונה את אוטו דיאלס, והשניים היו לחברים לשארית חייהם. וינדאוס חזר לפרייבורג ב-1901 והחל לעסוק בתחום הכולסטרול וסטרולים קרובים; החלטתו לעסוק בתחום נבעה מהחוסר המוחלט בידע אודות מבנה הכולסטרול באותה תקופה. מתחילת עבודתו האמין, בצדק, כי הסטרולים (אותם ניתן למצוא בכל תא) הם חומרי מוצא לקבוצות אחרות של חומרי טבע. וינדאוס קיבל משרת מרצה ב-1903, בזכות מחקריו אלה (תחת השם "על כולסטרול"). ב-1919 הצליח להפוך כולסטרול לחומצה כולית, חומר שבודד בעבר מחומצות מרה על ידי וילנד, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1927. כך הוכיח וינדאוס כי חומצות מרה קשורות לסטרולים.

וינדאוס עסק רבות גם בתחום נגזרות האימידזול, בשיתוף פעולה עם קנופ. במסגרת העבודה הוכיח כי היסטידין, חומצת אמינו המשמשת לבניית חלבונים, היא אלאנין אימידזול, וגילה גם את ההיסטמין, הורמון רב חשיבות.

וינדאוס התמנה לפרופסור חבר ב-1906 ולפרופסור לכימיה רפואית יישומית ב-1913 באוניברסיטת אינסברוק. ב-1915 עבר לגטינגן כפרופסור לכימיה, יורשו של אוטו וולך, שם פעל עד פרישתו ב-1944 כראש המעבדה לכימיה כללית. בין תלמידיו נמנה אדולף בוטנאנדט, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1939 על עבודתו בתחום הורמוני המין, הקרובים לסטרולים.

בזכות מומחיותו הנודעת הוזמן ב-1925 לעבוד עם הפיזיולוג האמריקני אלפרד הס בניו יורק על הוויטמין שכונה "antirachitic", הידוע כיום בשם ויטמין D.

במחקרים אחרים חקר בעיות סטריאוכימיות של מערכות טבעות ציס וטרנס, שעברו הידרוגנציה. במחקרים אלה פעל באופן אינדוקטיבי, על סמך תצפיות ניסיוניות, ולא הסקה תאורטית. בשנותיו האחרונות בחן גם את האפשרות של כימותרפיה בחקר מחלת הסרטן.

על עבודתו בתחום הרכב הסטרולים והקשר שלהם לוויטמינים זכה בפרס נובל לכימיה לשנת 1928. וינדאוס זכה בפרסים נוספים, ביניהם מדליית פסטר (1938), ומדליית גתה (1941).

וינדאוס נשא לאישה את אליזבת' רסאו ב-1915, ולזוג נולדו שלושה ילדים, גונתר (1916), גוסטאב (1918) ומרגרט (1921).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת גטינגן
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אינסברוק
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פרייבורג
קטגוריה:מעוטרי מסדר הכבוד של הרפובליקה הפדרלית של גרמניה
קטגוריה:מעוטרי פור לה מריט
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1876
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1959
ויקטור קראפט

ויקטור קראפט (בגרמנית: Victor Kraft; ) פילוסוף אוסטרי חבר החוג הווינאי.

== ביוגרפיה ==
קראפט, יליד וינה, למד פילוסופיה, היסטוריה וגאוגרפיה באוניברסיטת וינה, ונהג להשתתף בכנסי הפילוסופיה של האוניברסיטה, כמו גם במפגשים פרטיים (בפרט עם אוטו ויינינגר ואותמר ספאן). 

ב-1912 החל לעבוד למחייתו באוניברסיטת וינה כספרן, ובמקביל המשיך לעסוק במחקר פילוסופי. קראפט משתתף קבוע בדיוני החוג הווינאי, מיסודו ועד התפרקותו. בנוסף היה חבר גם בחוג גומפרץ והתדיין עם "הפריפריה" של החוג הווינאי (למשל, קרל פופר).
קראפט זכה לתואר של פרופסור חבר בפילוסופיה תאורטית ב-1924, וב-1930 לתואר דוקטור על עבודתו בנושא "הידע על העולם החיצוני". לאחר מכן המשיך את לימודיו בברלין תחת גאורג זימל, וילהלם דילתיי ואחרים.

לאחר האנשלוס קראפט פרש ממשרתו כספרן בגלל מוצאה היהודי של אשתו. כך איבד גם את מעמדו כמרצה באוניברסיטה. קראפט המשיך את מחקרו תחת השלטון הנאצי במעמד של "מהגר פנימי" ובתנאים קשים. ב-1945 מונה מחדש לספרן. שנתיים אחר כך הפך ל"ספרן לאומי" (Generalstaatsbibliothekar) והוחזרה לו משרתו כפרופסור חבר. ב-1950 הפך לפרופסור מן המניין ושותף להנהלת בית הספר לפילוסופיה עד לפרישתו, כעבור שנתיים. ספרו "מקורות הנאו-פוזיטיביזם" נאסר לפרסום ב-1950. קראפט המשיך במחקר ובפרסום מאמרים עד למותו בווינה, ב-1975.

== עבודתו ==
קראפט היה יוצא דופן בין הפוזיטיביסטים הלוגיים בכך שתמך באמפיריציזם שאינו מתבסס על רשמי החושים ובעל מבנה דדוקטיבי. לפני מלחמת העולם הראשונה (ואחריה, יחד עם חברי החוג הווינאי), הקדיש חלק גדול מהרצאותיו ומאמריו לקידום פילוסופיה מדעית. בנוסף תרם לביסוס האתיקה כמדע, ועסק בתאוריה של הגאוגרפיה ובפילוסופיה של ההיסטוריה.

==לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
*Stadler, Friedrich: The Vienna Circle. Studies in the Origins, Development, and Influence of Logical Empiricism
</div>

קטגוריה:פילוסופים אוסטרים
קטגוריה:פילוסופים של המאה ה-20
קטגוריה:פילוסופים של המדע
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1975
מלוכיה

מַלּוּכְיָה (שם מדעי: Corchorus) היא סוג של עשב או שיח הכולל כ-77 מינים. הסוג מלוכיה משויך למשפחת החלמיתיים, בעבר הוא שויך למִשְׁפַּחַת הַטִּילְיָתִיִּים (Tiliaceae)<ref></ref>. מלוכיה צומחת באקלימים טרופיים וסובטרופיים ברחבי העולם כולל אמריקה הדרומית, אמריקה המרכזית, אמריקה הצפונית, אסיה, אפריקה הטרופית, אוסטרליה ואיי האוקיינוס השקט, בנוסף שני מינים צומחים בר בישראל, האחד מלוכיה נאכלת והשנייה מלוכיה משולשת. ובנוסף גדל בארץ צמח תרבות, שמוצאו מהודו ומשמש שם כצמח סיבים - מלוכיית ההלקטים (Corchorus capsularis)<ref></ref>.

נראה כי מקור שמה העברי של המלוכיה מהמילה הערבית "מלוח'י" (ملوخي). ביוונית עתיקה נקרא הצמח מוֹלוֹכֶה ושמו המדעי הוא Corchorus שפירושו "רירי", שכן חלקי הצמח עשירים בריר הניכר בעת בישולו. המלוכיה מכונה בשמות נוספים בהקשרים שונים, כגון "יוטה", המתאר את הבד הנארג מסיבי הצמח, או "מלוח'יה", המתאר מאכל המורכב מעלי הצמח. לצמח שמות וכינויים נוספים ברחבי העולם, אחד מהם הוא "חוביזת היהודים" (או "חלמית היהודים", מאנגלית: Jew's Mallow).

לצמח, שעל פי רוב הוא חד-שנתי, גבעולים פשוטים היכולים להגיע לגובה של שניים עד ארבעה מטרים. עליו ארוכי פטוטרת, מסורגים ומשוננים, אורכם חמישה עד חמישה עשר סנטימטרים. לצמח פרחים קטנים וצהובים עם חמישה עלי כותרת ופירות דמויי תרמיל הנפתחים ל־3-6 קשוות.

==שימושים==
צמחים מסוג מלוכיה מהווים את המקור הצמחי השני בחשיבותו ובהיקפו אחרי כותנה לייצור סיבים בעולם. באזור הדלתה של הגאנגס מעובדים כ־85 אחוזים מהיוטה בעולם. המדינות הודו, בנגלדש וסין הן המפיקות העיקריות של סיב היוטה, והודו היא גם הצרכנית הגדולה בעולם למוצרי יוטה (בעיקר כחומר אריזה).

שימוש נוסף בצמח נעשה בחלקיו האכילים. מלוכיה ובעיקר מָלוּכְיָה נֶאֱכֶלֶת משמשת כמזון פופולרי במיוחד במצרים (ויש שיאמרו כי המלוח'יה היא המאכל הלאומי של מצרים), וכן בישראל ובשטחים (במטבח הפלסטיני ובמטבחים של יהודים יוצאי מספר ארצות מזרח-תיכוניות), לבנון, סוריה, ירדן וקפריסין. המין Corchorus capsularis משמש למאכל ביפן, בסין ובפיליפינים.

עלי הצמח משמשים להתקנת מרק בעל מרקם רירי, זרעיו טובים לתיבול, ומעליו המיובשים מכינים תה צמחים.

== לקריאה נוספת ==
* נסים קריספיל, ילקוט הצמחים, יערה, עמ' 660-667, 1988
* מיכאל זהרי, מגדיר חדש לצמחי ישראל, מהדורה שנייה מורחבת, עם עובד, עמ' 299, 1988

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:חלמיתיים
ארט טייטום

ארט טייטום (באנגלית: Art Tatum; 13 באוקטובר 1909 - 5 בנובמבר 1956) היה פסנתרן ג'אז אמריקאי וירטואוז, שנודע ביכולתו הטכנית הגבוהה וכישורי האלתור שלו בנגינה בפסנתר.

== ביוגרפיה ==
טייטום נולד ב-1909 בטולדו, אוהיו, למשפחה מוזיקלית. מילדותו סבל מקטרקטים שגרמו לעיוורון בעינו האחת ולראייה קלושה בעינו השנייה. למרות ניסיון לשקם את ראייתו בניתוח, הוא נכשל בכך לאחר אירוע תקיפה ב-1930, כאשר היה בן 21.

טייטום היה ילד פלא מוזיקלי. בגיל שלוש הוא לימד את עצמו לנגן משמיעה תוך האזנה לקטעי נגינה של סרט מנוקב בפסנתר אוטומטי. בראיון רדיופוני שהעניק הוא הכחיש כי למד את שני החלקים של יצירות לארבע ידיים על ידי מגע בקלידים הלחוצים בעת שהפסנתר האוטומטי ניגן. הוא ניגן יצירות שנכתבו במקור כדואטים ולא היה מודע לכך שאלו נכתבו עבור שני נגנים. בדרך זו הוא פיתח סגנון נגינה מהיר במיוחד ללא פשרות בדיוק. כבר בתור ילד הוא היה רגיש מאוד לאינטונציה של הפסנתר ודרש שיכוון לעיתים קרובות.

ארט טייטום

טייטום החל את לימודיו הקלאסיים בגיל צעיר מאוד, ואז ניגן במועדונים וברדיו. הוא הגיע לניו יורק ב-1932 והקליט כעבור שנה ארבעה קטעי סולו, כולל "רג הנמר" הבלתי נשכח, שאנשים סברו כי נוגן על ידי שני פסנתרנים. הוא היה הסולן הראשון ב"מועדון אוניקס" שברחוב 52 בשעות שאחרי המופעים, לפני שהופיע במועדונים רבים בכל ארצות הברית. הוא הקים, יחד עם נגן הקונטרבאס סלאם סטיוארט ועם נגן הגיטרה טייני גריימס, שלישייה שנחשבה למעולה. בשנים 1953–1955 הוא הקליט 120 קטעי סולו לפסנתר, בארבעה סשנים (מפגשים מוזיקליים) עליהם פיקח נורמן גראנץ, וגם ארגן סשנים עם בן ובסטר (סקסופון), ליונל המפטון, בני קרטר, באדי ריץ' (תופים) ופילי ג'ו ג'ונס (תופים). קונצרט הסולו האחרון שלו נערך ב-1955, והוא המשיך להקליט עד מותו בלוס אנג'לס בקיץ 1956.

== סגנון נגינתו ==
פסנתרנים רבים מעריכים מאוד את טייטום ואת נגינתו. ולדימיר הורוביץ הביע תדהמה על סגנונו. סאמסון פרנסואה הצהיר כי "הוא באמת היה גאון בדרכו להלחין אגב אלתור". בייסי כינה אותו הפלא השמיני של העולם, אוסקר פיטרסון אמר כי הוא נגן הג'אז הגדול ביותר בכל הזמנים, בעוד הרבי הנקוק הודה שאיש אינו יכול להשתוות לו. בהיותו יורש בו-זמני למסורת הסטרייד פיאנו ולהמצאותיו של ארל היינס, הוא הצליח לשוות חשיבות זהה לשתי ידיו. כל אחת מידיו יכולה הייתה לנגן במקצב שונה, אגב חוש מזוקק להרמוניה, שאפשר לו לבצע שינויי קצב ופרסטיסימו מרשימים ביותר. א-טמפו היו הפרלודים לנושאים (של מלחינים כמו גרשווין, קרן, דבוז'ק, או מסנה), רוחשים בארפג'י, ציטוטים וערבסקות - שפע אלמנטים עד שלעיתים נדמה שהם מציפים את הלחן.

== ביוגרפיות ==
<div style="direction: ltr;">
* James Lester (1994) Too Marvelous for Words: The Life and Genius of Art Tatum, Oxford University Press, 
</div>

== לקריאה נוספת ==
* ז'ראל ארנו וז'אק שנל, ג'אז, הוצאת ספרי "לדורי", 2000.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נגני ג'אז: פסנתרנים
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:ילדי פלא במוזיקה קלאסית
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:נכים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1956
מיירון שולס

מיירון שולס (באנגלית: Myron Samuel Scholes; נולד ב-1 ביולי 1941) הוא כלכלן יהודי קנדי זוכה פרס נובל לכלכלה, ואחד ממפתחי מודל בלק-שולס, יחד עם המתמטיקאי פישר בלק.
המודל שפיתחו השניים בשנות השבעים הוא נוסחה לתמחורן של אופציות על פי פרמטרים שונים. המודל נעשה דה-פאקטו לתקן בין-לאומי בשווקים הפיננסיים, בהם נסחרות אופציות על מגוון מניות, סחורות ונכסים פיננסיים אחרים בסכומים של טריליוני דולרים מדי שנה.

שולס הוא בוגר אוניברסיטת מקמאסטר בהמילטון, אונטריו, קנדה בכלכלה.
ב-1964 קיבל תואר MBA מאוניברסיטת שיקגו, ואת הדוקטורט ב-1969.
כיום משמש שולס כפרופסור באוניברסיטת סטנפורד וכן ב-MIT.

== מודל בלק-שולס לתימחור אופציות ==

בתחילת שנות השבעים עבד על פיתוח המודל יחד עם עמיתו בלק, ואליהם הצטרף בשלב מאוחר יותר רוברט סי. מרטון שאף טבע את שם המודל "בלק ושולס".
המודל של בלק ושולס הוא מודל מתמטי יישומי במלוא מובן המילה. הוא אומד את ערכה של אופציה מסוג קול (Call) או פוט (Put) בהינתן פרמטרים הנוגעים לשערי מניות וסחורות, התנהגות מחיריהן לאורך זמן, שער הרבית במשק ועוד.
על המודל שלהם קיבלו שולס ומרטון פרס נובל ב-1997 (בלק, שהיה מועמד ודאי לפרס, לא זכה בו עקב מותו בטרם עת בשנת 1995).

== פרשת LTCM ==

בשנת 1994 הקימו שולס, מרטון ואחרים את קרן הגידור "לונג טרם קפיטל מנג'מנט" הידועה יותר בראשי התיבות
LTCM. מנהל הקרן היה ג'ון מריווט'ר (John Meriwether), שולס ומרטון שימשו כדירקטורים. בשנים הראשונות הפליאה הקרן לעשות וצברה תשואות מדהימות (כ-40% לשנה). השניים, שהיו ממילא מוערכים בקהיליה הפיננסית והאקדמית, נתפסו לא רק כתאורטיקנים אלא גם כמי שיודעים לנהל כספים.

1998 הייתה שנת משבר בשווקים הבין-לאומיים, שהגיע לשיאו באוגוסט-אוקטובר. הקרן הפסידה 4.6 מיליארד דולר אמריקאי תוך חודשים ספורים, וקריסתה איימה על יציבות השווקים הפיננסיים. הפרשה הסתיימה בהתערבות הבנק הפדרלי של ניו יורק והקרן נסגרה בשנת 2000.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.nctimes.com/articles/2004/08/28/business/news/20_01_048_27_04.txt סופה של פרשת LTCM]
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכלכלה
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים קנדים
קטגוריה:זוכי פרס נובל יהודים אמריקאים
קטגוריה:כלכלנים יהודים אמריקאים
קטגוריה:כלכלנים יהודים קנדים
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת מקמסטר
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של מסצ'וסטס
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1941
קטגוריה:סגל בית הספר למנהל עסקים באוניברסיטת שיקגו
כריזופראס

כריזופראס הוא אבן חן, אחת מצורות המינרל כלקדון (סוג של קוורץ), המכיל כמויות קורט של ניקל. הכריזופראס שייך לקבוצת המינרלים הטקטוסיליקטיים - (סיליקטים במבנה מרחבי), ונוסחתו הכימית SiO<sub>2</sub>. צבעו של הכריזופראס הוא בדרך כלל ירוק תפוח, אבל הגוון של האבן משתנה לעיתים גם לגוון ירוק עמוק. כמו בכל צורות הכלקדון, הגבישים של המינרל קטנים עד כדי כך שניתן לראותם במיקרוסקופ בלבד (קריפטוקריסטלים - גבישים סמויים). תכונה זו מבדלת את הכריזופראס מקוורץ שקוף, אמטיסט, סיטרין, וסוגים נוספים של קוורץ גבישי שהם בדרך כלל שקופים ויוצרים גבישים בעלי שש פאות הניתנים לזיהוי בקלות. סוגים נוספים של קוורץ בעל גבישים זעירים כוללים את האגט, הקרנליאן והאוניקס. שלא כמו בסוגים רבים אחרים של אבני חן מקוורץ בלתי שקוף, שבהם האבן נחשקת בשל תבניות של פסים בגוונים שונים על האבן, הכריזופראס הפך לאבן חן נדרשת בשל צבעו הירוק בלבד. מקור השם כריזופראס מיוונית, "כריסוס" פירושו זהב ו"פראסון" פירושו כרישה.

הכריזופראס הוא אחת מאבני החן מקוורץ היקרות ביותר משום שהכריזופראס הוא סוג נדיר יחסית של כלקדון ובשל צבעו הירוק הנעים. מחירו עולה ככל שצבעו עמוק יותר ואחיד והוא חסר פגימות כדוגמת סדקים, נקבים, כלאים (זיהום בחומר זר) וכדומה. אבני כריזופראס מאיכות גבוהה עולות לעיתים במחירן על אבני ירקן (אבן שלעיתים טועים בינה לבין הכריזופראס) מקבילות באיכות גבוהה. את הכריזופראס קל לעבד ובליטוש הוא מקבל ברק. נוהגים ללטש אותו בצורת קבושון (cabochon - צורת טיפה שתחתיתה שטוחה), חרוזים, צמידים או מגלפים ממנו תכשיטים.

בארצות הברית, באוסטרליה ובתאילנד הכריזופראס הוא אבן ההולדת התחליפית של חודש מאי.

שלא כמו באיזמרגד, שצבעו הירוק מקורו בנוכחות של כרום, מקור צבעו של הכריזופראס בכמות קטנה של ניקל. בחינת האבן שביצעו שני חוקרים ב-1996 גילתה שהניקל מרוכז באבן בלוחיות זעירות של המינרל דמוי הטלק, ויליאמסיט. כריזופראס הוא תוצאה של בליה ממושכת או לטריטיזציה של סלעי סרפנטיניט עשירים בניקל ובברזל או של סלעי אופיוליט אולטרה-מאפיים.

מרבצי הכריזופראס באוסטרליה מצויים בעורקים ובגושים קטנים המעורבים בגתיט חום ובתחמוצות ברזל אחרות, בספרוליט העשיר במגנזיט מתחת לכיפות הסיליקה והברזל. הכרייה מבוצעת במכרה פתוח. בתהליך הכרייה מסלק בולדוזר את כיפת הסיליקה והברזל, שעוביה עשוי להגיע עד 40 מטרים, וכך נחשפת בהדרגה שכבת הספרוליט שמתחתיה, שבה מצוי הכריזופראס בעורקים ובגושים. את העורקים שבהם מצוי הכריזופראס מפנה מחפרון, ואת הכריזופראס שבו אוספים ידנית ושוטפים, ממיינים ואורזים.

המקורות הידועים ביותר לכריזופראס הם קווינסלנד שבאוסטרליה המערבית, גרמניה, פולין, רוסיה, אריזונה, קליפורניה וברזיל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.mindat.org/min-952.html Mindat.org]
*[https://web.archive.org/web/20060923181053/http://www.nrm.qld.gov.au/mines/fossicking/chrysoprase.html אתר ממשלת קווינסלנד]
*

קטגוריה:קוורץ
קטגוריה:טקטוסיליקטים
קטגוריה:מינרלים סיליקטיים
קטגוריה:מינרלים
קטגוריה:אבני חן
יוני בן-מנחם

יהונתן (יוני) בן-מנחם (נולד ב-1957) הוא עיתונאי ישראלי, שכיהן כמנכ"ל רשות השידור בשנים 2011–2014. בשנים 2003–2008 כיהן כמנהל "קול ישראל". היה ממלא מקום קבוע של מנכ"ל רשות השידור, עורך ראשי של קול ישראל, כתב ופרשן מדיני וחבר בנשיאות ועדת העורכים של אמצעי התקשורת בישראל. משמש כחוקר ב,<ref name=":0"></ref> מזרחן, יועץ אסטרטגי בנושא המזרח התיכון ומרצה.

==ביוגרפיה==
בן-מנחם נולד בשם יהונתן בצ'ייב לרחל ויצחק בצ'ייב. גדל בירושלים בשכונת בקעה למשפחה יוצאת בוכרה, שירת בחיל המודיעין והשתחרר בדרגת סרן. לאחר שחרורו למד באוניברסיטה העברית בירושלים לתואר ראשון בשפה וספרות ערבית ולתואר שני בלימודי מזרח אסיה (בן-מנחם דובר ערבית שוטפת במספר ניבים). את דרכו בתקשורת החל בשנת 1981 כמפיק בסניף הישראלי של ערוץ הטלוויזיה הממלכתית של יפן. הוא עבר קורס כתבים ברשות השידור בשנת 1983, ומילא שורה של תפקידים עיתונאיים ובהם כתב לענייני שטחים בערוץ הראשון וב"קול ישראל", כמו כן הועסק ככתב בטלוויזיה הישראלית בשפה הערבית.

בספטמבר 1993 היה שליח רשות השידור לתוניסיה והכתב הישראלי הראשון שראיין את יאסר ערפאת לפני החתימה על הסכמי אוסלו. בתקופה זו ערך והפיק כ-15 סרטים תיעודיים על נושאים פוליטיים בחברה הפלסטינית ועל גישתה כלפי ישראל. כל הסרטים הוקרנו בטלוויזיה הישראלית. בן-מנחם שימש גם ככתב ופרשן מדיני של "קול ישראל" במשך 8 שנים וסיקר, בין היתר, את המגעים המדיניים של ישראל עם הפלסטינים ועם סוריה (הסכם ואי, ועידת קמפ דייוויד, ועידת שפרדסטאון ועוד).

בין השנים 2003–2008 היה מנהל ועורך ראשי של תחנות הרדיו של קול ישראל ובמקביל לתפקידו זה שימש משך כחמש שנים כחבר נשיאות ועדת העורכים של אמצעי התקשורת בישראל. לאחר מכן שימש במשך שנתיים כממלא מקום קבוע של מנכ"ל רשות השידור, יוסף בראל. בן מנחם שימש בתפקיד עד לשנת 2008. לאחר מכן עבר לערוך ולהגיש את התוכנית "מגזין המזרח התיכון" ברשת ב', תוכנית שעסקה בענייני העולם הערבי, וכן כפרשן בכיר של קול ישראל לענייני העולם הערבי, וזאת עד לבחירתו לתפקיד מנכ"ל רשות השידור בספטמבר 2011.

בן-מנחם הוא מגשר מוסמך על ידי משרד המשפטים ועמית מחקר במכון הבינלאומי למדיניות נגד טרור בהרצליה.

===מנכ"ל רשות השידור===

ביולי 2011 המליצה ועדת האיתור לבחירת מנכ"ל רשות השידור פה אחד על מועמדותו של יוני בן-מנחם לתפקיד, ובספטמבר 2011 אישרה הממשלה את המינוי. אגודת העיתונאים בתל אביב התנגדה למינוי, בטענה שבן-מנחם מקורב לראש הממשלה ומדובר במינוי פוליטי, ואף עתרה לבג"ץ נגד המינוי, אך בג"ץ דחה את העתירה. באוגוסט 2014 הוא פוטר על ידי כונס הנכסים שמונה לרשות השידור על ידי הממשלה.

משמש כחוקר בכיר במרכז הירושלמי לענייני ציבור ומדינה,<ref name=":0" /> כיועץ אסטרטגי, כפרשן בכיר בערוצי הטלוויזיה הערביים במזרח התיכון, וכמרצה בתחום המזרח התיכון והתקשורת.

==קישורים חיצוניים==

* אתר הבית של יוני בן מנחם (כולל כתבות של מגזין אפוק) - [http://www.arabexpert.co.il http://www.arabexpert.co.il]

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:הערוץ הראשון: שדרנים ומנחים
קטגוריה:יהדות בוכרה
קטגוריה:כתבים מדיניים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לי רשות השידור
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1957
התנועה הוולדנסית

פסל של פייר ולדו, מייסד התנועה הוולדנסית ב[[וורמס שבגרמניה]]
התנועה הוולדנסית, הנקראת גם "עניי ליון", הייתה אחת ממספר תנועות דתיות שצמחו בדרום-מערב אירופה בסוף המאה ה-12. בדומה לפרנציסקנים, גם תנועה זו בעלת מסר חברתי מובהק, לצד תאולוגיה אורתודוקסית לחלוטין.

מייסד התנועה, פייר ולדו או ולדס (Valdes), היה סוחר עשיר מליון, אשר באמצע שנות השבעים של המאה ה-12 עבר אירוע של קונוורסיה (הפיכת הלב), ויתר על רכושו הרב ועבר לחיי עוני והטפה. הוא ותלמידיו הראשונים היו מושפעים מהאידיאל האפוסטולי, שהדגיש את חיי העוני והצניעות של השליחים בברית החדשה. הם תרגמו חלקים של כתבי אבות הכנסייה וכתבי הקודש לשפה המדוברת אוקסיטנית, על מנת לאפשר למאמינים גישה ישירה לכתבים אלו. קריאה משותפת של תרגומי המקרא היוותה חלק חשוב מאורח החיים של הוולדנסים. 

הארכיבישוף של ליון סירב להתיר לוולדנסים להטיף באופן חופשי, ולבסוף הוטל עליהם עונש נידוי (excommunicatio) וב-1182 הם גורשו מיליון. ב-1184 הגדירם האפיפיור לוקוס השלישי כמינים. 

כתוצאה מהפיכתם לכת נרדפת פיתחו הוולדנסים אמונות מיוחדות: איסור מוחלט לשפוך דם נוצרי, איסור להישבע, הסתייגות מפרקטיקה נוצרית שאינה מעוגנת באופן מפורש במקרא, דחיית פולחנים שהכנסייה מארגנת עבור המתים, עריכת וידוי על ידי הדיוטות (זאת בניגוד לכנסייה, שהתירה זאת רק לכמרים), הותרה הטפת נשים, דחייה של זכות הכנסייה לאסור על אנשים להטיף, הסתייגות מהערצת צלמים וממסעות צליינות.

==לקריאה נוספת==
* שולמית שחר, נשים בתנועת מינות של ימי הביניים: אנייס ואיגט הוולדנסיות. ירושלים: מוסד ביאליק, תשס"א 2001. . 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מסדרים נוצריים
קטגוריה:נצרות: זרמים שסומנו כמינות
דזמונד מוריס

ציור שצויר על ידי שימפנזה (מתוך תערוכה של מוריס)
דזמונד מוריס (באנגלית: Desmond Morris; נולד ב-24 בינואר 1928 באנגליה) הוא זואולוג ואתולוג אשר חיבר ספרי מדע פופולרי רבים אודות התנהגות בעלי חיים, וכן פיתח תאוריות חדשות בתחום זה.

== ביוגרפיה ==
מוריס נולד בכפר בצפון וילטשייר שבממלכה המאוחדת, ונודע לראשונה כאשר הנחה את תוכנית הטלוויזיה "זמן גן החיות" ("Zoo Time") במהלך שנות החמישים של המאה העשרים. מחקריו של מוריס מתמקדים בחקר התנהגות בעלי החיים והתנהגות האדם מנקודת מבט זואולוגית. מוריס כתב מספר ספרים והפיק מספר סדרות טלוויזיה.

מוריס למד בבית ספר תיכון פרטי. קיבל תואר ראשון בזואולוגיה בשנת 1951 מאוניברסיטת בירמינגהם, ובשנת 1954 סיים את הדוקטורט בזואולוגיה, באוניברסיטת אוקספורד. דזמונד מוריס הוא גם צייר חובב המשתייך לזרם הסוריאליזם. בשנת 1957 פרסם תערוכה במוזיאון לאמנות מודרנית בלונדון המציגה ציורים ורישומים שנעשו על ידי שימפנזות.

==מספריו בעברית==
* הקוף העירום - מחקרו של זואולוג על בעל החיים הקרוי אדם, תרגום יעקב שרת, רשפים, 1969
* גן החיות האנושי, תרגום יעקב שרת, רשפים, 1970
* התנהגות אינטימית, תרגום יהודית אביטל, זמורה ביתן מודן, 1979
* ימי ביבר, תרגום מרדכי ברקאי, זמורה ביתן, 1984
* על כלבים ואנשים, תרגום גבי פלג, ספריית מעריב, 1988
* על חתולים ואנשים, תרגום גבי פלג, ספריית מעריב, 1989
* על סוסים ואנשים, תרגום גבי פלג, ספריית מעריב, 1991
* תצפית על בעלי חיים - להתבונן ולהבין את עולם החי המופלא, תרגום גבי פלג, ספריית מעריב, 1992
* תצפית על גוף האדם, תרגום עמנואל לוטם, ספריית מעריב, 1993
* החיה האנושית - מבט אישי על המין האנושי, תרגום עדי גינצבורג, מודן, 1996
* המינים האנושיים - ההיסטוריה הטבעית של הגבר והאישה, תרגום עדי גינצבורג-הירש, זמורה ביתן 1998
* בלי עין רעה: קמיעות, אבנים, סגולות, תרגום גליה דור, מודן, 2003
* האישה העירומה - מחקר על גוף האישה, תרגום ברוך גפן, מודן, 2006

==קישורים חיצוניים==

* 

* 

קטגוריה:זואולוגים בריטים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברמינגהאם
קטגוריה:אנגלים שנולדו ב-1928
הפלך

טרילוגיית סרטי שר הטבעות של פיטר ג'קסון]]
מעון בג, באתר הצילומים של הפלך
הפלך (באנגלית: The Shire) הוא מקום בארץ התיכונה, העולם הדמיוני שהמציא ג'.ר.ר. טולקין ("שר הטבעות"). הפלך הוא מקום מושבם של רוב ההוביטים, השוכן באזור ארידור שבמערב הארץ התיכונה.

== יסודו של הפלך ==
ראשית ישובו של הפלך הייתה בשנת 1601 לעידן השלישי, כאשר האחים מרצ'ו ובלנקו מבני פלוהיד עזבו את אזור ברי (שם גרו הוביטים רבים באותו זמן) וחצו את נהר הברנדוין מערבה בראש קבוצה גדולה של הוביטים (משנה זו מתחיל מניין השנים של ההוביטים). ארגלב השני מלך ארנור העניק להם את כל האדמות של האזור ההוא (שממערב לברנדוין) והם קראו לארצם החדשה הפלך. בשנים שלאחר מכן הצטרפו אליהם רוב ההוביטים.

== הגאוגרפיה של הפלך ==
גבולותיו של הפלך הם: בצפון הרמות הצפוניות, במערב השפלות הרחוקות, בדרום אזור הביצות ובמזרח נהר הברדוין (אם כי מחוז בקלנד שיוּשב על ידי בני ברנדיבאק נמצא ממזרח לו) והיער העתיק.

הפלך מתחלק ל־4 נפות: צפונית, דרומית, מערבית ומזרחית. ממזרח לפלך, בין נהר הברדוין לבין היער העתיק, נמצא מחוז בקלנד, שיושב בערך בשנת 740 למניין הפלך (2340 לעידן השלישי) על ידי גוֹרְהֶנדַד אולדבק איש מריש (אזור בנפה המזרחית), ששינה את שם משפחתו לברנדיבאק. בימי מלכותו של אראגורן נוסף לפלך מחוז המערב, השוכן בין השפלות הרחוקות לבין גבעות הצריח. בירת הפלך היא העיר מיקל דלבינג שבשפלות הלבנות בנפה המערבית.

== סדרי השלטון בפלך ==
מאז חורבן ממלכת ארנור (ב־1974 לעידן השלישי) הפלך היה פחות או יותר מחוסר ממשל. להלכה מינו ההוביטים נגיד שינהיג אותם, אבל סמכותו הייתה בעיקר בימי מלחמה, ומכיוון שבפלך כמעט שלא היו עיתות מלחמה זה היה תפקיד של כבוד בלבד. הנגיד הראשון היה בקה איש מריש וממנו יצאו בני אולדבק. מאוחר יותר עברה משרת הנגיד למשפחת טוק. בעל הסמכות הממשית היחיד בפלך היה ראש עיריית מיקל דלבינג (או ראש עיריית הפלך). הוא היה אחראי לניצוח על הנשפים המתקיימים בעיר, ומלבד זאת היה ממונה על דואר הפלך, על שוטרי הפלך (הם היו מעטים מאוד ועסקו בטיפול בבעיות שוליות כמו בהמות טועות, מכיוון שבעיות חמורות יותר לא היו בנמצא) ועל שומרי הגבול.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.numenore.com/arda/index.php/%D7%A4%D7%9C%D7%9A%2C_%D7%94 הפלך] באנציקלופדיה של ארדה

בתמונה מופיעה ה[[תפאורה ששימשה לצילום הפלך בטרילוגיית שר הטבעות וטרילוגיית ההוביט של פיטר ג'קסון שצולמו בניו זילנד]]

קטגוריה:שר הטבעות: מקומות
קטגוריה:ממלכות הארץ התיכונה
קטגוריה:ערים ויישובים בארץ התיכונה

de:Regionen und Orte in Tolkiens Welt#Auenland
lb:Länner a Stied aus Middle-earth#The Shire
ג'ון גליאנו

ג'ון צ'ארלס גליאנו (באנגלית: John Charles Galliano; נולד ב-28 בנובמבר 1960) הוא מעצב אופנה בריטי יליד-גיברלטר, הנחשב מבכירי מעצבי האופנה בעולם, מעצב הבית לשעבר של כריסטיאן דיור, עד שפוטר מתפקידו במרץ 2011 – עקב התבטאויות גזעניות ואנטישמיות.

==ביוגרפיה==
גליאנו נולד בגיברלטר (טריטוריה של הממלכה המאוחדת), למשפחה נוצרית ממוצא איטלקי וספרדי. לו שתי אחיות. בהיותו בן שש, משפחתו עברה להתגורר בדרום לונדון, אנגליה, שם גדל בשכונת עוני. העניין שלו באופנה החל כבר בגיל צעיר, ובעידודה של אמו. בהיותו בן שש עשרה נרשם ללימודי עיצוב והדפס טקסטיל במכללה מקומית. לאחר מכן הצטרף לבית הספר לאופנה של סיינט מרטין, המוסד היוקרתי ללימוד עיצוב אופנה בלונדון. בשנת 1983 הציג את קולקציית הגמר שלו, שנושאה היה "המהפכה הצרפתית". לקולקציה זו קשרו כתרים רבים בעיתונות העולמית והיא אף הוצגה בחלון הראווה של חנות האופנה הלונדונית היוקרתית בראונס.

בשנת 1984 השיק ג'ון גליאנו קו הנושא את שמו בלונדון ועיצב בגדים ששילבו השפעות היסטוריות ובגדים עכשוויים. בעשר השנים שלאחר מכן עיצב גליאנו בגדים בלונדון. ב-1996 התמנה למעצב הבית של ז'יבנשי, להם עיצב שתי קולקציות. ב-1997 נעשה המעצב הראשי של כריסטיאן דיור.

בפברואר 2011 הושעה גליאנו ממשרתו בשל התבטאויות בעלות אופי אנטישמי וגזעני, לאחר חשיפת הפרשה, פורסם סרטון בו צולם מתבטא בשבח היטלר והשואה. עקב הפרסום, הודיע בית האופנה "דיור" על פיטוריו של גליאנו נוכח התנהגותו . ובמקומו מונה המעצב הצרפתי הדי סלימאן. באפריל 2011 פוטר גם מבית האופנה הנושא את שמו. ב-8 בספטמבר 2011 הורשע על-ידי בית משפט בצרפת בהתנהגות אנטישמית, ונגזר עליו קנס של 6,000 יורו. באוגוסט 2012 החליט נשיא צרפת, פרנסואה הולנד, בצעד יוצא דופן – לשלול מגליאנו את אות לגיון הכבוד שהוענק לו ב-2010 – בעקבות התבטאויותיו האנטישמיות של גליאנו.

המאפיין הבולט ביותר בדגמיו של גליאנו היה במשך שנים רבות היסוד הדרמטי-הזוי, על גבול הדקדנס, המשדר עושר וזוהר מתריסים. ברם, הקולקציות האחרונות שלו היו יותר בורגניות ופחות ראוותניות. 

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מעצבי אופנה בריטים
קטגוריה:מעצבים בריטים
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:אנטישמיות בממלכה המאוחדת: אישים
קטגוריה:בריטים שהופיעו ברשימת טיים 100
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1960
1038

== אירועים ==
* ממלכת שיה המערבית מכריזה עצמאות מסין
* תחילת מלחמה ממושכת בין הממלכות המוריות של גרנדה וסביליה.

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
שארל השלישי, מלך נווארה

שארל השלישי (1361 - 6 בספטמבר 1425, באוליטה), המכונה שארל האציל, היה מלך נווארה בין 1387 עד מותו. בנוסף, החזיק בתואר "הדוכס מאברה" (Évreux) בין 1387 ל-1404, אז החליף תואר זה בתואר "הדוכס מנמור" (Nemours). היה בנו של שארל השני, שהיה ידוע גם כ"שארל הרע"; מרבית תקופת שלטונו הוקדשה לתיקון הנזקים שגרם אביו לכלכלה ולתשתיות של הממלכה, ולשיפור היחסים עם צרפת. 

הוא נולד בנאנט. ב-1375 נישא לאלאונורה מקסטיליה, בתו של המלך אנריקה השני, מלך קסטיליה, צעד אשר שיפר את היחסים בין שתי הממלכות. 

לאחר שהומלך, נטה לצדד בפתרון הסכסוכים שבהם הייתה מעורבת נווארה ובשיפור יציבותה ומעמדה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלכי נווארה

קטגוריה:ילידי 1361
קטגוריה:נפטרים ב-1425
מפרץ תאילנד

מפרץ תאילנד (בתאית: อ่าวไทย, בווייטנאמית: Vịnh Thái Lan, בקמרית: ឈូងសមុទ្រសៀម, בעבר "מפרץ סיאם") הוא מפרץ בדרום מזרח אסיה, המהווה שלוחה של ים סין הדרומי, שכשלעצמו הוא שלוחה של האוקיינוס השקט. המפרץ מוקף ביבשה משלושת צדדיו על ידי מלזיה מדרום, תאילנד מדרום, מערב וצפון, ועל ידי קמבודיה ווייטנאם ממזרח, והוא חוצץ בין חצי האי המלאי לבין הודו-סין.

==גאוגרפיה ואקולוגיה==
אורך קו החוף המקיף את המפרץ הוא כ-2,600 ק"מ, שטחו 320,000 קמ"ר וגבולו הימי עם ים סין הדרומי מוגדר בקו המקשר את כף ביי בונג בווייטנאם ואת העיר קוטה ברו במלזיה. במפרץ איים רבים שהגדולים שבהם הם סמוי, פהנגן, צ'אנג וקוט בתאילנד, ופו קווק בווייטנאם. מפרץ תאילנד רדוד למדי - עומקו הממוצע הוא 45 מטר ועומקו המרבי הוא 80 מטר בלבד. בשל כך, תחלופת המים איטית, וזרימת המים החזקה מהנהרות הנשפכים אליו מקטינה את מליחותו העומדת על 3.05%-3.25%. רק בחלקו הקרוב אל ים סין הדרומי, עולה אחוז מליחות המים עד 3.4% כתוצאה מהשפעת מימי הים, וגם זאת רק בעומק של למעלה מ-50 מטר. הנהרות העיקריים הנשפכים אל המפרץ הם הצ'או פהריה והמה קלונג, הנשפכים שניהם אל מפרץ בנגקוק בקצהו הצפוני של מפרץ תאילנד. בשפכי הנהרות שוקעים מטעני הסחף הנישאים על ידיהם, ואלה מביאים להתקדמותו של קו החוף אל תוך תחומי המפרץ. בשל היותו כה רדוד, לא היה המפרץ קיים בשיאו של עידן הקרח, אלא היווה את המשכו של עמק הנהר צ'או פהריה.

==כלכלה==
במימי המפרץ החמים שוניות אלמוגים וסביבן קמו אתרי צלילה וקייט. ענף התיירות הוא ענף הכלכלה העיקרי במספר אזורים לאורך חופי המפרץ ובאייו (בעיקר בתאילנד), וידועים במיוחד הם חוף פטייה דרומית מזרחית לבנגקוק, אזור קו סאמט בקרבת הבירה והאיים סמוי ופהנגן. חלק מאתרים אלה חוו פיתוח יתר והשלטונות התאילנדים מנסים למתן את התופעה באתרים שטרם נפגעו. מעבר לתיירות נשענת כלכלת האזור גם על דייג, ובמימי המפרץ מצויים מאגרי נפט ובעיקר גז טבעי.

==גלריה==
<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
תמונה:Koh Samui Lipa Noi2.jpg|שקיעה באי סמוי
תמונה:Koh Tao Mae Haad boats.jpg|סירות דייגים סמוך לאי טאו
תמונה:Koh Phangan Faehre1.jpg|מראה באי פהנגן
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

תאילנד
קטגוריה:תאילנד: גאוגרפיה
קטגוריה:קמבודיה: גאוגרפיה
תאילנד
קטגוריה:מלזיה: גופי מים
תאילנד
קו שתי העוג'ות

קו שתי העוג'ות
זירת ארץ ישראל ב-1917/18 - קו שתי העוג'ות באדום
כיבוש יריחו והשלמת הקו עד הירדן (יצא לפועל רק בפברואר 1918)]]
קו שתי העוג'ות הוא קו החזית שחצץ בין חיל המשלוח המצרי והצבא העות'מאני עד ספטמבר 1918 במערכה על סיני וארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה. מדובר בקו חזית כללי שנמתח לרוחבה של ארץ ישראל, פחות או יותר בין העוג'א המערבית היא נחל הירקון, לבין העוג'א המזרחית היא הכפר הערבי עוג'ה א-תחתא בסמוך לנחל ייט"ב מצפון לעיר יריחו.

הגזרה המערבית של הקו התייצבה בשתי פעימות: 
* ב-23 בדצמבר 1917 עת חיל המשלוח השלים את משימת צליחת הירקון וכוח החוד הבריטי הרחיב אחיזתו בגיזרת החוף עד צפונית לשפיים.
* במהלך פברואר ומרץ 1918 כשבסדרה של קרבות שיפרו הבריטים את עמדותיהם והסיגו צפונה את קו המגע שלהם עם הטורקים בכ-10 ק"מ:
** כיבוש יריחו ודרום בקעת הירדן בפברואר 1918.
** כיבוש ראס אל עין (ליד תל אפק) ומג'דל יאבא במזרח הגזרה המערבית ב-12 במרץ 1918.
** כיבוש הר בעל חצור בגזרה המרכזית ב-8 במרץ 1918.

עד ספטמבר 1918, מועד פתיחת מתקפת מגידו של הגנרל אלנבי לא נרשמו תזוזות משמעותיות לאורך הקו. לעומת הסטטוס קוו ששרר ממערב לנהר הירדן ועד לים, יזם אלנבי שתי פשיטות אל מעבר לגדה המזרחית של הנהר, במרץ-מאי 1918, שנכשלו, וסופן בנסיגת הכוחות הפושטים לעמדות המוצא בערבות יריחו. 

עם התקדמותם משערי עזה צפונה ומזרחה למרכז הארץ, ובמהלך ההפוגה המשיכו מהנדסי 'הרכבת הצבאית לארץ ישראל' (באנגלית: Palestine Military Railways, ר"ת P.M.R), אשר שרתה את חיל המשלוח המצרי בתכנון קווי רכבת כצירים לוגיסטיים לתמיכה בכוחות שבקו המגע עם הכוחות הטורקיים - קו שתי העוג'ות, תכנון שגדודי העבודה המצריים, שנלוו לחיל המשלוח, הוציאו לפועל.

ב-19 בספטמבר 1918 נפרץ הקו כאשר הכוחות הבריטיים הסתערו על הקווים העות'מאנים בחלק המערבי (אזור רעננה של ימינו) במסגרת קרב מגידו. בהמשך הקרב כבשו כוחותיו של אלנבי את החלק הצפוני של ארץ ישראל והשלימו את כיבושה מידי העות'מאנים.

==מסעפי מסילות הברזל בגזרה==

ראו 'הרכבת הצבאית לארץ ישראל' (PMR) הבריטית


==לקריאה נוספת==
* זאב וילנאי, מדריך ארץ ישראל - תל אביב, השרון, השפלה והנגב, הוצאת "תוּר"' ירושלים, 1941; מהדורה שלישית - 1950
* צבי אילן, בקעת הירדן ומדבר שומרון, עם עובד – תרבות וחינוך, תל אביב, 1973.
* לואיל תומאס וקנת בראון קולינגס, עם אלנבי בכיבוש הארץ, הוצאת מצפה, תל אביב, 1938; תדפיס מחודש בהוצאת אריאל, ירושלים, 2001
* תל אביב ואתריה, הוצאת אריאל, ירושלים, חוברת מספר 48–49, מרץ 1987

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארץ ישראל במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:נחל הירקון
E1 (תקן)

E1 הוא תקן לריבוב סינכרוני של נתונים, בקצב 2.048 מגה ביט בשנייה, שהוגדר על ידי חטיבת מערכות התקשורת של איגוד הטלקומוניקציה הבינלאומי (ITU-T) ומשמש לתקשורת דיגיטלית. E1 נפוץ ברוב העולם מלבד ארצות הברית ויפן (שם משתמשים בתקן T1).

ה-E1 משתמש בריבוב TDM, כלומר בחלוקת זמן, שבה לכל אחד מ-32 האפיקים מוקצית פרוסת זמן משלו. חלוקת הזמנים היא:
* 30 אפיקים משמשים עבור טלפוניה/נתונים
* 2 אפיקים משמשים אפיקי סנכרון, מסגרת ואיתותי טלפוניה.

על פי חוק נייקוויסט יש לדגום כל אות בקצב דגימה שהוא לפחות כפליים מרוחב הפס שלו, ולכן אפיקי השמע ב-E1 (שרוחבם 4 קה"צ) נדגמים בקצב של 8 קה"צ. הרזולוציה היא 8 ביט, לכן הקצב הכולל הוא 8*8*32=2.048MBPS.

כאשר תקן משמש לטלפוניה והעברת קול, E1 הופך אותות השמע האנלוגיים עוברים קידוד PCM ונשלחים בצורה דיגיטליית על גבי הקו. תקן העכבה האופיינית לכבלים המעבירים E1 הוא 75 אוהם לכבלים קואקסיאליים או 120 אוהם לזוגות שזורים. ישנה גם אפשרות העברת E1 על גבי כבלי CAT5 תקניים (כבלי רשת) בארבעה גידים (שני זוגות שזורים).

== סוגי ריבוב E1 ==

#PCM-30: בעל מסגרות סנכרון (Frame) ואיתותים (לצורך שיחות טלפון): ערוץ המכיל 30 אפיקים שרוחב הסרט של כל אחד מהם הוא 64 קילו ביט לשנייה, בנוסף לאפיק סינכרון (אפיק 0) ולאפיק איתותים (אפיק 15) (בסך הכול 32 אפיקים).
#PCM-31: בעל מסגרת סנכרון בלבד. מכיל 31 אפיקים להעברת מידע. יכול לשמש להעברת מידע שאינו טלפוניה.
#PCM-32: חסר מסגרת (לצורך תקשורת נתונים) ברוחב סרט של 2.048Mbps. משמש גם לחיבור צרכני קצה לרשת האינטרנט (בשונה מטכנולוגיות ADSL או אינטרנט בכבלים, E1 מבטיח תקשורת בקצב קבוע של 2.048Mbps (ללא אפיקים).

== ראו גם ==
*SDH

קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
קטגוריה:ריבוב
כרומוזום X

תרשים של כרומוזום X אנושי
כרומוזום X הוא כרומוזום מין באחת ממערכות כרומוזומי המין הבאות:
*במערכת כרומוזומי מין XY, המצויה, למשל, אצל היונקים ואצל חלק מהחרקים. במערכת זו, שני כרומוזומי X מקודדים לנקבה, וכרומוזום X אחד לצד כרומוזום Y אחד, מקודדים לזכר.
*במערכת כרומוזומי המין X0, המצויה, למשל, אצל חלק מהחרקים. גם במערכת זו שני כרומוזומי X מקודדים לנקבה, אבל במקרה זה הקידוד לזכר מתבטא בהימצאו של כרומוזום X ככרומוזום בודד.

בניגוד לזוגות הכרומוזומים האחרים כרומוזומי המין עוברים שחלוף רק בנקבה. הכרומוזומים X ו-Y אינם עוברים שיחלוף ביניהם משום שכרומוזום ה-Y קצר באופן משמעותי מכרומוזום ה-X ואינו מכיל את מרבית הגנים שעל כרומוזום ה-X. במערכת X0 לכרומוזום ה-X אין בזכר בן זוג שאתו הוא יכול לעבור שחלוף. מעבר לזאת, אצל חלק מהחרקים שיש להם אחת משתי מערכות כרומוזומי מין אלה, המערכת מאלצת את ביטול כלל הליך השחלוף בעת יצירת תאי הזרע בזכר, והיא מתרחשת רק בעת יצירת תאי הביצית בנקבה.

ההבדלים בין זכרים לנקבות ביצורים בעלי מערכות מין XY נגרם על ידי ביטוי בזכרים (XY) של גנים המצויים בכרומוזום Y, או על ידי ביטוי כפול של גנים המצויים על כרומוזום X בנקבות (XX). ואולם, מרבית הגנים בכרומוזום X אינם אמורים להתבטא כפליים בנקבה ולצורך זה קיים מנגנון ההשתקה של כרומוזום X אשר משתק בכל תא באקראי את הביטוי הגנטי של אחד מכרומוזומי ה-X. זהות כרומוזום ה-X המושתק נקבעת בשלב העוברי של האורגניזם. דוגמה הממחישה אזורי ביטוי שונים של כרומוזומי X שונים בגוף הנקבה היא צבע הפרווה בחתולות. אצל חתולים מקודד צבע הפרווה בכרומוזום X, כך שחתולות בעלות שלושה צבעים הן חתולות שמלבד לכתמים הלבקניים שלהן מבטאים, לדוגמה, חלק מהתאים כרומוזום X בעל אלל לצבע חום וחלק כרומוזום X עם אלל לצבע שחור.

== מוטציות כרומוזומליות ==
מנגנון ההשתקה של כרומוזום ה-X מאפשר שרידה גם במקרי מוטציה כרומוזומלית חמורה מסוג טריזומיה של כרומוזום X, ולכן כרומוזום X הוא הכרומוזום הארוך היחידי המאפשר לשרוד גם בתסמונות מסוג תסמונת X משולש (XXX) ותסמונת קליינפלטר (XXY). יתרה מכך, טריזומליה של כרומוזום X ביונקים גורמת לנזקים קטנים בהרבה מאשר טריזומליה של כרומוזומים קצרים אשר אינם כרומוזומי מין (למשל טריזומיית כרומוזום 21 הגורמת לתסמונת דאון).

== תאחיזה לכרומוזום X ==
כרומוזום X מקיים דגם הורשה ייחודי. על גנים המצויים על פני כרומוזום X נאמר כי הם "בתאחיזה לכרומוזום X" או "אחוזים בכרומוזום X". דגם ההורשה מושפע מהיות האלל דומיננטי או רצסיבי.

==ראו גם==
*כרומוזום Y
*תאחיזה בכרומוזומי זוויג
*מונואמין אוקסידאז
*סינדרום בארס

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כרומוזומים
כרומוזום Y

left
ביונקים, כרומוזום Y הוא כרומוזום מין, הקובע יחד עם כרומוזום X את מינו של הפרט. אצל היונקים הוא כולל את הגן SRY שהוא הגורם המעורר את התפתחות המיניות של הזכר וגנים נוספים המקודדים רק לתכונות הקשורות למערכת הרבייה ולהבדלים בין זכרים ונקבות.

לרוב היונקים יש זוג אחד של כרומוזומי מין בכל תא. לזכרים יש כרומוזום Y וכרומוזום X, בעוד לנקבות יש שני כרומוזומי X. הגן SRY מעורר את ההתפתחות המינית כבר בשלב העוברי של האדם. הגנים הנוספים המצויים בכרומוזום Y דרושים לשם ייצור סדיר של תאי זרע.

כרומוזום ה-Y הוא הקטן שבכרומוזומים ומכיל גנים מעטים יחסית.

==פתולוגיה==
===מספר חריג של כרומוזומי Y באדם===
אדם אינו יכול להתקיים בלא כרומוזום X, אולם מספר לא שגרתי של כרומוזומי X או Y יוצר תסמונות קלות יחסית. דוגמאות נפוצות הן הטריזומיה XYY המכונה תסמונת XYY וגורמת להגברת סממנים גבריים וסיכויים גדולים יותר מהרגיל להפרעות נוירולוגיות קלות, והמונוזומיה X0 המכונה תסמונת טרנר הפוגמת בהתפתחות השלד וגורמת לעקרות.

===מחלות בתאחיזה למין===

העובדה שאצל זכר היונקים ישנם גנים רבים בעלי עותק בודד – על כרומוזום ה-X, בניגוד לנקבה שיש לה שני כרומוזומי X ולכן שני עותקים של גנים אלה, הופכת את הזכר לחשוף יותר למחלות תורשתיות. לדוגמה, הגנים המקודדים לראיית צבעים באדם מצויים בכרומוזום X ובאחד מכל 11 גנים כאלה יש פגם. לכן אחד מכל 11 גברים ואחת מכל 121 נשים (11 בריבוע) הם עיוורי צבעים.

==אבולוציה==
זכר הוא מי שגופו מייצר תאי זרע ואילו נקבה היא מי שגופה מייצר תאי ביצית. קיימות מגוון סיבות אבולוציוניות משוערות להתקצרותו ההדרגתית של כרומוזום ה-Y, העשויה להסתיים בהיעלמותו כליל.

==ביומטריה מולקולרית של כרומוזום Y==
רצף כרומוזום ה-Y אינו מופרע בשחלוף, אלא רק במוטציות, ומשום שמוטציות הן נדירות, רצף כרומוזום ה-Y עובר בשלמותו מאב לבן ומאפשר לערוך מעקב אחר שושלות זכריות במחקרים בגנטיקה אבולוציונית.

==ראו גם==
* אדם כרומוזום Y
==קישורים חיצוניים==

* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:כרומוזומים
ים שולי

[[הים האדריאטי הוא ים שולי של הים היוני שהוא עצמו ים שולי של הים התיכון]]
[[הים הנורווגי – ים שולי של שני אוקיינוסים]]
[[ים יפן הוא ים שולי המוקף ביבשה כמעט לחלוטין]]
[[ים לאפטב הוא ים שולי באוקיינוס הקרח הצפוני]]
ים שולי הוא גוף מים סגור באופן חלקי המהווה חלק מגוף מים גדול יותר המופרד ממנו על ידי גוף יבשתי כמו אי, קשת איים, ארכיפלג או חצי אי. שלא כמו ים בין-יבשתי, בים שולי זורמים זרמי גוף המים הגדול יותר הנגרמים על ידי הרוחות הנושבות בו. לכן הים התיכון, שלו מערכת זרמים עצמאית, אינו ים שולי של האוקיינוס האטלנטי, ומאותה סיבה אין הים השחור ים שולי של הים התיכון. ים עשוי להיחשב ים שולי של יותר מאוקיינוס אחד, ועשויים להיות לו ימים שוליים משל עצמו.

==ימים שוליים==
===האוקיינוס האטלנטי===
* הים האירי
* הים הצפוני
* הים הנורווגי
* ים לברדור

===אוקיינוס הקרח הצפוני===
* ים צ'וקצ'י
* ים קארה
* הים הנורווגי
* ים לאפטב

===האוקיינוס הדרומי===
* ים סקוטיה
* ים רוס
* ים ודל

===האוקיינוס ההודי===
* הים הערבי
* ים אנדמן

===האוקיינוס השקט===
* ים סין המזרחי
* ים סין הדרומי
* ים ברינג
* ים ביסמרק
* ים יפן
* ים האלמוגים
* ים אוחוצק
* ים הפיליפינים
* ים סולו
* ים סלבס
* ים סאוו
* ים טסמן
* הים הצהוב

===הים התיכון===
* הים האדריאטי
* הים האגאי
* הים היוני
* הים הליגורי
* ים אלבוראן
* הים הטירני

==ראו גם==
* ים בין-יבשתי

*
קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:ימים
קטגוריה:גופי מים
ים בין-יבשתי

הים התיכון – הים הבין-יבשתי הידוע ביותר
מצר גיברלטר – המוצא הצר של הים התיכון אל האוקיינוס האטלנטי
ים יפן הוא ים שולי בעל נתונים גאוגרפיים אשר היו עשויים להופכו לים בין-יבשתי
ים בין-יבשתי הוא ים הסגור ברובו על ידי יבשה, שלו תחלופה מוגבלת של מים עמוקים עם אוקיינוס, ושזרמי המים בו מוכתבים בעיקר על ידי שינויים ברמות מליחות וטמפרטורה, ולא על ידי משטר הרוחות.

מקור השם בשפות רבות הוא בלטינית, Mediterraneus ("בין יבשות"), וכך גם שמו של הים התיכון, ולכן באוקיינוגרפיה מכונה זה "הים הבין-יבשתי האירו-אפריקאי" (Eurafrican Mediterranean Sea) או "הים הבין-יבשתי האירופי" (European Mediterranean Sea), וזאת במטרה להבדילו מימים בין-יבשתיים אחרים בעולם.

== סוגי ימים בין-יבשתיים ==
קיימים שני סוגים של ימים בין-יבשתיים:
* באגן ריכוז רמת מליחות גבוהה מזו שבאוקיינוס הקשור אליו בשל התאיידות. בסוג זה של ים בין יבשתי זרימת מים מהאוקיינוס אליו נעשית בשכבה העליונה של מצר הים המקשר אותו אל האוקיינוס, וזרימת מים מלוחים מהים אל האוקיינוס נעשית בשכבה התחתונה של המצר.
* באגן דילול רמת מליחות נמוכה מזו של האוקיינוס המחובר אליו בשל מים מתוקים הזורמים אליו מנהרות או המגיעים אליו בצורת משקעים. בסוג זה של ים בין-יבשתי משטר תחלופת המים עם האוקיינוס הפוך.

== ימים בין-יבשתיים ==
* הים התיכון – ככלל אגן ריכוז אך חלק מימיו השוליים הם אגני דילול.
* הים הבין-יבשתי האמריקאי (מפרץ מקסיקו והים הקריבי) – אגן דילול.
* מפרץ באפין – אגן דילול.
* הים הבלטי – אגן דילול.
* המפרץ הפרסי – אגן ריכוז.
* ים סוף – אגן ריכוז.
* הים הבין-יבשתי האוסטרלו-אסייתי (כולל ימים רבים כמו ים בנדה, ים סולו, ים סאבו, ים ג'אווה ועוד) – אגן דילול. 
* הים השחור – אגן דילול.

== ימים בין-יבשתיים לכאורה ==
* ים יפן עשוי היה להחשב כים בין-יבשתי בשל כך שהוא מוקף כמעט לחלוטין ביבשה, אולם זרמי המים החזקים הזורמים אליו מהאוקיינוס השקט הופכים אותו לים שולי.
* מפרץ הדסון אינו ים בין-יבשתי.
* אוקיינוס הקרח הצפוני – בעל אגן דילול, אך הוא מוגדר כאוקיינוס ולא ים.

== ראו גם ==
* ים שולי

*
קטגוריה:אוקיינוגרפיה
קטגוריה:ימים
קטגוריה:גופי מים
זבאלד בהאם

זבאלד בהאם, 1549, Das Unmögliche (הבלתי אפשרי)
האנס זבאלד בהאם (בגרמנית: Hans Sebald Beham; 1500 – 22 בנובמבר 1550) היה צייר גרמני, מהידועים בתחומי ההדפס והחריטה על עץ.

== ביוגרפיה ==
בהאם נולד בנירנברג, גרמניה, בשנת 1500. בגיל 25 גורש מהעיר לאחר שהואשם באי קבלת עקרונות הלותרניזם. בהמשך חייו נדד בערים שונות בגרמניה, ונפטר בפרנקפורט בשנת 1550. ביצירות שבהן חתם בשמו המפורש חתם השם "זבאלד בהאם" בלבד. אולם בכתיבת שמו בראשי תיבות הופיעה גם האות H. עד 1532 חתם על יצירותיו באותיות HSP, ומאז חתם באותיות HSB. בשנים שלאחר מותו התקבע השם "הנס" כאחד משמותיו, אף שאין ראיה לכך שזה היה שמו.

זבאלד בהאם היה אמן פורה ביותר. במהלך חייו יצר מעל 252 הדפסים, וכ- 1500 חריטות בעץ הידועות כיום. רבות מיצירותיו הודפסו בספרים. יצירותיו מאופיינות בריאליזם ובהקפדה מדוקדקת על פרטי העיצוב הקטנים ביותר.

בנוסף להדפסה כאיורים בספרים, הופיעו יצירותיו גם בקלפי משחק, טפטים, ושלטי אצולה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:ציירים גרמנים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:ילידי 1500
קטגוריה:נפטרים ב-1550