OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ג'ון פרסיבל

ג'ון פֶּרְסִיבָל (באנגלית: John Percival; 3 באפריל 1779 – 7 בספטמבר 1862), המוכר בכינוי Mad Jack Percival, היה קצין בצי האמריקני, ששירת במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת, במלחמת 1812, במערכה להדברת שודדי הים באיי הודו המערבית ובמלחמת ארצות הברית–מקסיקו.

==קורות שירותו בצי==
ג'ון פרסיבל נולד בווֶסְט בֶּרְנְסְטֵייבְּל, מסצ'וסטס. הוא עלה לים בגיל 13 והצטרף לספינת חופים מבוסטון בתפקיד שוליית מלחים (cabin boy). במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת שירת בצי האמריקני בתפקידי חובל ופרח קצונה. לאחר המלחמה שב לעבוד בצי המסחרי. באחת מהפלגותיו גויס בכפייה על ידי הצי המלכותי הבריטי ונשלח אל אה"מ "ויקטורי". אחר כך הוצב באוניית שלל ספרדית, בה הצית מרד ונמלט אל אוניית הסוחר האמריקנית "וושינגטון".

ב-1809 שב לצי המלחמתי בתפקיד רב חובלים והוצב באונייה "סיירן" (16 תותחים) שהייתה חלק משייטת ניו יורק בפיקודו של קפטן ג'ייקוב לואיס. הוא פיקד על ספינת תותחים מס' 6, וב-4 ביולי 1812 קיבל בהשאלה את ספינת הדיג "ינקי" והשתמש בה כדי להכניע ולתפוס שלל את אה"מ "איגל", ספינת האספקה (tender) של אה"מ "פויקטירס" (74 תותחים). ב-9 במרס 1814 נשלח פרסיבל לסלופ "פיקוק", אשר במהלך שלוש הפלגות מבצעיות לכדה תשע-עשרה אוניות סוחר ושתי אוניות-מלחמה, אה"מ "איפרוויר" ו"נאוטילוס". לאות הערכה על תעוזתו בלכידת "איפרוויר" הועלה פרסיבל לדרגת לוטננט ואף קיבל חרב מיוחדת מן הקונגרס (הנראית בתצלום הדיוקן).

באוגוסט 1825 הפליג בסקונר "דולפין" אל קצווי האוקיינוס השקט בחיפוש אחר המלחים המורדים של אוניית הלווייתנים "גְּלוֹבּ", אשר נמלטו אל איי סנדוויץ' (איי האוואי). "דולפין" שבה לארצות הברית באוגוסט 1826 עם שניים מן המורדים, ופרסיבל נחשב לאמריקאי הראשון שביקר באיים אלה. ב-1841 הועלה לדרגת קפטן, פיקח על שיפוצה של "קונסטיטושן" לאחר שבוטלה בלחץ הציבור ההחלטה לגרוט אותה, ובשנים 1844–1846 ערכה האונייה בפיקודו הפלגה סביב העולם.

כינויו של פרסיבל היה "ג'ק המשוגע" או "ג'ק הרועם", אך למרות אופיו הזועף וקצר הרוח הוא נודע גם בטיפוח אבהי של דור פרחי קצונה שהתבלטו בתקופת מלחמת האזרחים. אבות בעלי השפעה של פרחי קצונה צעירים ביקשו לעיתים קרובות כי בניהם יוצבו תחת פיקודו של פרסיבל. הוא התפרסם גם בכישורי הימאות המצוינים שלו וכמי שאין לו מתחרים באומנות השיט. אוניות המלחמה בהן החל וסיים את שירותו – "ויקטורי" ו"קונסטיטושן" – הנמצאות עדיין בשירות פעיל והן היכלי תהילה לאומיים, מוסיפות ניחוח אגדי לשם שיצא לו. הרמן מלוויל וג'יימס מיצ'נר יצרו בסיפוריהם דמויות המבוססות על אופיו הססגוני של קפטן פרסיבל.

ב-1809 נשא פרסיבל לאישה את מרי פינקרטון מטרנטון שבניו ג'רזי. לזוג לא היו ילדים. הוא מת ב-7 בספטמבר 1862 בדורצ'סטר, מסצ'וסטס, ונקבר ליד מקום הולדתו בווסט ברנסטייבל. שתי משחתות של הצי האמריקני נקראו על שמו.

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Dictionary of American Naval Fighting Ships. Digitized copy in: [https://www.hazegray.org/danfs/ hazegray.org]
* Ellis, James H. (2002). Mad Jack Percival: Legend of the Old Navy. Annapolis: Naval Institute Press.
</div>

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1779
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1862
טטיאנה טומשובה

טטיאנה איוונובנה טומשובה (ברוסית: Татьяна Ивановна Томашова; נולדה ב-1 ביולי 1975) היא אתלטית מרוסיה. היא סגנית אלופה אולימפית (אתונה 2004), פעמיים ברציפות אלופת עולם (פריז 2003 והלסינקי 2005) ואלופת אירופה (גטבורג 2006) בריצת 1500 מטר.

== ביוגרפיה ==
טומשובה נולדה בפרם. 

באולימפיאדת סידני (2000) סיימה טומשובה במקום 13 בריצת 5000 מטר בתוצאה של 15:01.28 דקות.

באליפות העולם באתלטיקה שנערכה באדמונטון, קנדה סיימה טומשובה במקום עשירי בריצת 5000 מטר בתוצאה של 15:23.83 דקות.

באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה במינכן, גרמניה זכתה טומשובה במדליית ארד בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:01.28 דקות, אחרי סורייה אייהן קופ מטורקיה (3:58.79 דקות) וגבריאלה סאבו מרומניה (3:58.81 דקות).

===אלופת עולם===
באליפות העולם באתלטיקה שנערכה בפריז, צרפת זכתה טומשובה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא תחרות חדש של 3:58.52 דקות, לפני סורייה אייהן קופ (3:59.04 דקות) והיילי טאלט מבריטניה בשיא אישי חדש של 3:59.95 דקות.

===סגנית אלופה אולימפית===
באולימפיאדת אתונה (2004) זכתה טומשובה במדליית כסף בריצת 1500 מטר בשיא אישי חדש של 3:58.12 דקות, אחרי קלי הולמס מבריטניה (3:57.90 דקות) ולפני מריה צ'יונקן מרומניה (3:58.39 דקות). 

באליפות העולם שנערכה בהלסינקי, פינלנד בשנת 2005 זכתה טומשובה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:00.35 דקות, לפני בת ארצה אולגה יגורובה (4:01.46 דקות) ובושרה אל ע'זאל מצרפת (4:02.45 דקות).

===אלופת אירופה===
באליפות אירופה באתלטיקה שנערכה בגטבורג, שוודיה זכתה טומשובה במדליית זהב בריצת 1500 מטר בשיא אישי ושיא תחרות חדש של 3:56.91 דקות, לפני בת ארצה יוליה צ'יז'נקו (3:57.61 דקות) ודניאלה יורדנובה מבולגריה (3:59.37 דקות).

ב-31 ביולי 2008 הושעתה טומשובה ביחד עם עוד שישה אתלטים מרוסיה לאחר שהחליפו את דגימות השתן שלהם. ב-20 באוקטובר אותה שנה היא וששת הספורטאים קיבלו עונש של הרחקה לשנתיים מהשתתפות בתחרויות בשל המניפולציה בבדיקת הסמים שעשו.

באולימפיאדת לונדון (2012) סיימה טומשובה במקום רביעי בריצת 1500 מטר בתוצאה של 4:10.90 דקות, 16 מאיות השנייה איטי ממדליית ארד. בשלב חצי הגמר היא קבעה תוצאה של 4:02.10 דקות. באוגוסט 2015 היא קיבלה את מדליית הארד לאחר שאסלי צ'קיר אלפטקין שזכתה במדליית הזהב ניכשלה בבדיקת סמים והמדליה נשללה ממנה.

== שיאים אישיים ==
* ריצת 800 מטר: 2:02.49 דקות (2003)
* ריצת 1500 מטר: 3:56.91 דקות (2006)
* ריצת 3000 מטר: 8:25.56 דקות (2001)
* ריצת 5000 מטר: 14:39.22 דקות (2001)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אתלטיות רוסיות
קטגוריה:אלופות עולם באתלטיקה
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת לונדון (2012)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:אתלטיות באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:אתלטיות שהורשעו באימרוץ
קטגוריה:זוכות מדליית כסף אולימפית רוסיות: אתלטיקה
קטגוריה:זוכות מדליית ארד אולימפית רוסיות: אתלטיקה
קטגוריה:רצות 1500 מטר
קטגוריה:רוסיות שנולדו ב-1975
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1975
מוסרנות

מוסרנות היא ביקורת מוסרית כללית ורחבה לגבי ערכים ואתיקה בעולם, בשונה ממוסר, שמתייחס לתחומים יותר ספציפיים במציאות היומיומית. הקונוטציה של הביטוי היא לרוב שלילית. מונח דומה המבטא יחס שלילי לאדם המתנהג במוסרנות מוגזמת או מעוותת הוא ״יפה נפש״.

יש הטוענים כי המוסרנות היא בעצם צביעות, כאשר אדם נותן ביקורת מוסרית אוניברסלית בעוד הוא עצמו אינו עומד בסטנדרטים שהציב, או מנסה להתבדל מתופעה או אירוע ובמקום זאת מנסה ליצור בו שינוי באמצעות הטפה מוסרנית. 

לעיתים השימוש במונח זה נעשה בביטול כלפי רעיונות הקוראים לשינוי קיצוני באורחות חיים מקובלות, בטענה כי זוהי מוסריות מרחיקת לכת ולא מציאותית.

==קישורים חיצוניים==
* עידן לנדו, [https://web.archive.org/web/20141017175250/http://idanlandau.com/2011/02/28/moral-vs-righteous/ על ההבדל בין "מוסרי" ל"מוסרני"]

קטגוריה:אתיקה
אושאן

סניף אושאן ב[[פולין]]
אושאן (Groupe Auchan SA) היא רשת מרכולים בינלאומית שבסיסה בצרפת. החברה הוקמה על ידי ז'ראר מוייה (Gérard Mulliez) בשנת 1961 בעיר רובה (Roubaix) שבצפון-מזרח צרפת וכיום היא אחת ממשווקות המזון הגדולות בעולם, המעסיקה כ-269,000 עובדים בכ-12 מדינות. נכון לשנת 2011 כללה הרשת 639 היפר-מרקטים ו-2,412 מרכולים.

מייסד החברה, ז'ראר מוייה, פתח את הסניף הראשון בשנת 1961, בתוך מבנה תעשייתי מוסב שהיה שייך ל-Phildar, חברת טקסטיל בבעלות אביו. אושאן היא חברה בבעלות פרטית, כאשר רוב מניותיה מוחזקות על ידי ז'ראר ומשפחתו. מוייה ניהל את החברה עד לשנת 2006.

בשנת 1981 החברה פתחה סניף ראשון בספרד, תחת השם "Alcampo".

בנוסף לצרפת, מפעילה הרשת סניפים במדינות ספרד, פולין, רוסיה, פורטוגל, טייוואן, הונגריה, אוקראינה, רומניה, הרפובליקה העממית של סין, לוקסמבורג, איחוד האמירויות הערביות וטג'יקיסטן.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:חברות צרפתיות
קטגוריה:תאגידים רב-לאומיים
קטגוריה:רשתות מרכולים
אוליבר ונדל הולמס האב

אוליבר ונדל הולמס
אוֹלִיבֶר וֶנְדֶל הוֹלְמְס האב (באנגלית: .Oliver Wendel Holmes, Sr; 29 באוגוסט 1809 – 7 באוקטובר 1894) היה רופא, משורר, פרופסור, מרצה וסופר אמריקאי. הוא השתייך לקבוצת "משוררי האח המבוערת" (Fireside Poets), ונחשב על ידי עמיתיו לאחד מטובי המשוררים והסופרים במאה ה-19. ספרי הפרוזה המפורסמים ביותר שלו הם אלו מסדרת "שולחן ארוחת הבוקר", שהראשון בהם ראה אור ב-1858 בשם "The Autocrat of the Breakfast-Table". הוא ידוע גם בשל הרפורמות החשובות שהנהיג בתחום הרפואה.

== חייו ==
הולמס נולד בקיימברידג', מסצ'וסטס, ולמד באקדמיית פיליפס ובהרווארד קולג'. לאחר סיום לימודיו בהרווארד ב-1829 החל לומד משפטים, אך חזר לאחר זמן קצר למקצוע הרפואה. הוא החל בכתיבת שירה בגיל צעיר; אחת מיצירותיו המפורסמות ביותר, "אולד איירונסיידס", ראתה אור ב-1830 והשפיעה על קבלת ההחלטה לשמר ולא לגרוט את פריגטת המפרשים הנודעת "קונסטיטושן" של הצי האמריקני. ב-1836, לאחר שהתמחה בבתי ספר יוקרתיים לרפואה בפריז, קיבל הולמס את תואר הדוקטור מבית הספר לרפואה של אוניברסיטת הרווארד. הוא לימד בבית הספר לרפואה של דרטמות' קולג' ואחר כך שב להרווארד, שם שימש לזמן מה בתפקיד דיקן. במהלך שנות הקריירה הארוכות שלו תמך ברפורמות שונות בתחום הרפואה, ובין היתר נתפרסם כמי שהעלה את ההנחה השנויה במחלוקת שרופאים יכולים להעביר את קדחת הלידה מחולה לחולה. הולמס פרש מהרווארד ב-1882 והמשיך בכתיבת שירה, סיפורים ומסות עד מותו ב-1894. בשנת 1847 הוא תמך בקבלת האריוט האנט ללימודי הרפואה, אך בסוף הדבר לא צלח.

הולמס השתייך לאליטה הספרותית של בוסטון, שכללה חברים כמו ראלף וולדו אמרסון, הנרי וודסוורת' לונגפלו וג'יימס ראסל לואל, והטביע חותם בל יימחה על עולם הספרות של המאה ה-19. רבות מיצירותיו נתפרסמו בירחון The Atlantic, כתב-עת שאת שמו הוא עצמו בחר. הוא קיבל תוארי כבוד רבים מאוניברסיטאות ברחבי העולם בשל הישגיו הספרותיים כמו גם בתחומים אחרים. הולמס מתאר לעיתים קרובות ביצירותיו את סביבת מגוריו בבוסטון בנימה הומוריסטית או מעוררת מחלוקת. אחדים מחיבוריו בתחום הרפואה, ובמיוחד המסה שפרסם ב-1843 ועוסקת בהידבקות בקדחת הלידה, נחשבים לחדשניים לתקופתם. לעיתים מזומנות נתבקש לכתוב שירים או פואמות לכבוד אירועים, רבים מהם בהרווארד. הולמס תרם גם לתפוצתם של מונחים אחדים, כמו "הבְּרַהְמִינִים של בוסטון" ו"אנסתזיה" (הרדמה).

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משוררים אמריקאים
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:רופאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה באוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:חברי היכל התהילה לאמריקאים הגדולים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1809
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1894
תומאס מקדונו

קפטן תומאס מקדונו, גיבור הקרב באגם צ'מפליין. שם הצייר לא ידוע.
תומאס מקדונו (באנגלית: Thomas Macdonough; 21 בדצמבר 1783 – 10 בנובמבר 1825) היה קצין בצי האמריקאי בתחילת המאה ה-19, שנתפרסם על מעלליו במלחמה הברברית הראשונה ובמלחמת 1812. אביו, תומאס מקדונו האב, היה קצין צבא במלחמת העצמאות האמריקנית. מקדונו הצטרף בגיל צעיר לצי המלחמתי, ובהיותו בן שש עשרה בלבד מונה לפרח חובלים (midshipman). הוא שירת תחת פיקודו של סטיבן דיקייטר בטריפולי, והיה אחד מ"בחוריו של פרבל", אותה קבוצה נבחרת של קציני הצי, ששירתו תחת קומודור אדוארד פרבל במלחמה הברברית הראשונה. מקדונו נתפרסם במהלך מלחמת 1812, כאשר פיקד על הכוח הימי האמריקני שניצח את אוניות הצי המלכותי הבריטי בחלקו הימי של קרב פלטסבורג, באגם צ'מפליין, ניצחון שסייע לסיום המלחמה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1783
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1825
דו-חיים קיימים

דו-חיים קיימים (שם מדעי: Lissamphibia) היא תת-מחלקה של בעלי חיים הכוללת את כל הדו-חיים הקיימים היום. בתת-המחלקה נמצאות שלוש סדרות: חסרי זנב (הכוללת את הצפרדעים והקרפדות), בעלי זנב (הכוללת את הסלמנדרות) וחסרי רגליים (הכוללת תולעים דו-חיים).
[[צפרדע העגבנייה]]
[[פרוטיאוס מצוי]]
[[טריטון קיסרי]]

==אטימולוגיה==
מקור השם הוא מהשם היווני Λισσαμφίβια שמשמעותו דו-חיים (amphibia) חלק (Liss).

==מאפיינים==
לרוב המינים בסדרה זו יש מספר מאפיינים משותפים, כגון:
* הצלעות לא מקיפות את כל הגוף.
* יכולת להזיז את העיניים לכל כיוון כולל להעלותן למעלה.
* מנגנון נשימה המחייבת שאיפה בכוח.
* מבנה גוף גלילי (נמצא בהרבה מינים מבעלי ארבע רגליים ולא רק בדו-חיים קיימים).
* מבנה ייחודי של שיניים שבין כותרת השן ושורש השן מפרידה שכבת דנטין
* חוסר בעצמות גולגולת אחוריות.

==מיון מדעי==
*תת-מחלקת דו-חיים קיימים (Lissamphibia)
:::::* סוג טריאדובטרצ'וס - נכחד
:* סדרת חסרי זנב (Anura)
::* תת-סדרת ארכאובטרכיה (Archeobatrachia)
::* תת-סדרת מזובטרכיה (Mesobatrachia)
::* תת-סדרת ניאובטרכיה (Neobatrachia)
:* סדרת בעלי זנב (Caudata)
:::* על-משפחת סלמנדרות ענק (Cryptobranchoidea)
::::* משפחת סלמנדרות ענקיות (Cryptobranchidae)
::::* משפחת הינוביים (Hynobiidae)
:::* על-משפחת סלמנדרות (Salamandroidea)
::::* משפחת אמביסטומיים (Ambystomatidae)
::::* משפחת אמפימויים (Amphiumidae)
::::* משפחת דיכמפטודוניים (Dicamptodontidae)
::::* משפחת פלתודוניים (Plethodontidae)
::::* משפחת פרוטיאוסיים (Proteidae)
::::* משפחת סלמנדרות אולימפיות (Rhyacotritonidae)
::::* משפחת סלמנדריים (Salamandridae)
::* תת-סדרת סירנים (Sirenoidea)
::::* משפחת סירניים (Sirenidae)
:* סדרת חסרי רגליים (Gymnophiona)
::::* משפחת תולעניים (Caeciliidae)
::::* משפחת תולעני זנב אסייתיים (Ichthyophiidae)
::::* משפחת תולעני זנב ניאוטרופיים (Rhinatrematidae)
::::* משפחת תולענים אפריקניים (Scolecomorphidae)
::::* משפחת תולעני מים (Typhlonectidae)
::::* משפחת תולענים הודיים (Uraeotyphlus)

== גלריה ==
<gallery>
קובץ:Feuer Salamander 2.jpg|סלמנדרת האש
קובץ:Adult Microcaecilia dermatophaga in life - journal.pone.0057756.g005-top.png|תולען Microcaecilia dermatophaga
קובץ:Ichthyosaura alpestris Bergmolch.jpg|סלמנדרה אלפינית
קובץ:Litoria xanthomera tadpole.jpg|ראשן של Litoria xanthomera
קובץ:Bokermannohyla hylax02.jpg|צפרדע Bokermannohyla hylax
קובץ:Discoglossus galganoi rechts.jpg|Discoglossus galganoi
קובץ:Uhandre goimenditarra.jpg|טריטון האלפים
קובץ:Rana temporaria.jpg|זוג קרפדות מצויות
קובץ:Dendropsophus microcephalus - calling male (Cope, 1886).jpg|צפרדע Dendropsophus microcephalus מקרקרת
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.erin.utoronto.ca/~w3bio356/lecture_info/lecture_notes/lepospondyls_and_lissamphibians.pdf Biology 356 - Major Features of Vertebrate Evolution] ,רוברט רייז, אוניברסיטת טורונטו.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1866
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ארנסט הקל
קטגוריה:דו-חיים
קטגוריה:טקסונים קיימים שהתפתחו בטריאס תחתון
מזון לתינוקות

האכלת תינוק במחית של שעועית ירוקה.
מחית פירות לתינוקות
מזון תינוקות הוא כינוי לכל מזון שאינו חלב אם, המשמש להזנת תינוקות. יש המכלילים במונח זה תחליפי חלב אם, ויש המתייחסים במונח זה למוצרי מזון אחרים (הן מוצרים תעשייתיים והן מזון ביתי). מוצרי מזון אלה מיועדים לתינוקות שגילם פחות משנתיים, והמזון מותאם לגיל התינוק, להתפתחותו, ולמערכת העיכול שלו.

מזון זה מגיע בצורת אבקה להמסה בנוזל, נוזל או מחית, וכן כמזון מוצק הנמס ברוק בפיו של התינוק, לאור העובדה שבשל העדר שיניים אין התינוק יכול ללעוס ולטחון את המזון בפיו.

==היסטוריה==
כבר בעת העתיקה נעשה שימוש בתחליפי חלב אם כמזון לתינוקות, אף שבתקופות קדומות יותר, כאשר אם לא יכלה להניק את ילדה, נעשה שימוש במינקת. עד אמצע המאה ה-19 הוכנו תחליפי חלב, ומזון תינוקות באופן ביתי, ואלה כללו מחית של דגנים, או ירקות, ונוזלים (מים או חלב). התפתחות מזון התינוקות ויצירת תחליפי המזון החלה לאחר המהפיכה התעשייתית, ועם התפתחות הרפואה והבנת התזונה הנדרשת. 

בשנת 1867 המציא אנרי נסטלה, מייסד חברת נסטלה, לראשונה, מזון תינוקות מלאכותי מיובש. נסטלה ייצר מוצר זה עבור בנו של חבר, אשר לא יכל לעכל חלב פרה. ההמצאה זכתה להצלחה, ועשור לאחר מכן, בשנת 1873, מכרה החברה כחצי מיליון קופסאות מזון תינוקות מדי שנה, בארצות הברית, אירופה, ארגנטינה ובאיי הודו המערבית.

בשנות ה-20 של המאה ה-20 החל שיווק מזון תינוקות במערב אירופה ובארצות הברית תחת מיתוגו כמזון מדעי המותאם להתפתחותו של התינוק.

המזון התעשייתי, המבושל מראש והמיובש, יוצר והחל להימכר לראשונה בשנות ה-30 של המאה ה-20. חברות מזון התינוקות המובילות שהתפתחו באותה עת היו גרבר, שהחלה לייצר מזון תינוקות בשנת 1928, והיינץ.
==שיווק בישראל==
שיווק בישראל של מזון לתינוקות תעשייתי, ממותג כמוצר מדעי המותאם להתפתחותו של התינוק, החל בישראל בשנות ה-60 של המאה ה-20. החלוצה בתחום זה הייתה חברת "רמדיה" שהוקמה בשנת 1963 על ידי ד"ר ליביו לנדס, שהיה רוקח מומחה לייצור תרופות, ואשתו הרופאה ד"ר אריקה לנדס. השניים עלו שנתיים קודם לישראל מרומניה, והחליטו להקים מפעל לייצור תרופות ומזון לתינוקות (בעיקר דייסות) בראשון לציון. המפעל זכה להצלחה והחל להתמקד בעיקר בייצור מזון לתינוקות תחת המותג "רמדיה" השפך פופולרי.

בשנות ה-70 של המאה ה-20 החל יבוא של מותגי מזון לתינוקות בינלאומיים, דוגמת "גרבר", "ביצ'נט" (Beech-Nut) ו"היינץ". לאחר העלייה בפופולריות של מוצרים אלו החל משרד הבריאות לפעול לאסדרה של התחום.

בשנות ה-80 של המאה ה-20 החלו לשווק בישראל באופן נרחב גם תרכובות מזון לתינוקות, בהם "מטרנה" שיוצרה בישראל על ידי חברת מוצרי מעברות (מאז 2017 נמצאת בבעלות מלאה של קבוצת "אסם-נסטלה"). ו"סימילאק" תוצרת חברת מעבדות אבוט.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.foodtimeline.org/foodbaby.html ההיסטוריה של מזון התינוקות]
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תזונה בינקות
תינוקות
קטגוריה:מוצרי תינוקות
כיסא תינוק

כיסא תינוק הוא כיסא ייעודי המיועד להאכלת תינוקות וילדים קטנים. 

הכיסא גבוה מכיסא רגיל, והוא מעוצב כך שאדם מבוגר היושב מול התינוק יוכל להאכיל את התינוק בקלות. 

לרוב כולל הכיסא מגש קדמי עליו ניתן להניח מזון וכלי אוכל עבור המבוגר המאכיל את התינוק, או עבור התינוק בגילאים בהם התינוק יכול לאכול בעצמו.

עד אמצע המאה ה-20 היו כיסאות אלה, ככל הרהיטים, עשויים עץ. החל מאמצע המאה ה-20 נעשה שימוש בפלסטיק ומתכת ליצירת כיסא קל לניקוי. בחלק מדגמי כיסאות שנוצרו ניתן לשנות את גובה הכיסא לפי הצורך. בדרך כלל יש לכיסא בסיס רחב (רגליו בצורת פרמידה, ולא ניצבות לקרקע) על מנת להגביר את יציבותו ובטיחותו. לכיסא יש משענות המונעות מן התינוק ליפול ממנו לצדדים ולרוב גם מחוברת למושב רתמה לשם מניעת נפילתו קדימה. 

קיימים דגמי כיסאות קטנים לתינוק, שהם חסרי רגליים ומיועדים לשימוש כשהם מונחים על גבי מושב של כיסא רגיל. לעיתים משמשת לכך כרית (בוסטר), בעיקר עבור פעוטות.

<gallery widths="200px" heights="200px" perrow="3">
תמונה:High chair.jpg|כיסא תינוק מתוצרת קוסקו משנת 1957
תמונה:Baby in wooden high chair.JPG|תינוק בכיסא תינוק עשוי עץ, שנת 1935 לערך
תמונה:Hochstuhl - Museumsdorf Cloppenburg - High chair - Open air museum Cloppenburg.jpg|כיסא מוגבה מעץ המוצג במוזיאון בגרמניה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

תינוק
קטגוריה:ריהוט לתינוק
שמורין

שָׁמוֹרִין (בסלובקית: Šamorín; בהונגרית: Somorja) היא עיירה במערב סלובקיה. העיירה ממוקמת על הגדה השמאלית של נהר הדנובה, לא הרחק מסכר גבצ'יקובו, 20 ק"מ דרומית-מזרחית לברטיסלאבה. רוב האוכלוסייה הם הונגרים אתנים.

==היסטוריה==
שמורין מוזכרת בכתובים לראשונה בשנת 1238. בימי הביניים הייתה נמל חשוב על הדנובה. ב-1405 קיבלה מהמלך זיגמונד מעמד של עיר מלכותית חופשית. עם עלייתה של פרסבורג שמורין הלכה ואיבדה ממעמדה וב-1589 אף איבדה את המעמד של עיר מלכותית חופשית. ב-1683 העות'מאנים שרפו את העיר. במלחמת העולם הראשונה היה במקום מחנה שבויים, ובו בעיקר שבויים רוסיים ואיטלקיים.

===מעמדה המדיני של שמורין במאה ה-20===
עד 1920 הייתה חלק מממלכת הונגריה. ב-1920, על פי חוזה טריאנון, עברה לשלטון צ'כוסלובקיה. ב-1938, בהתאם להחלטות בבוררות וינה הראשונה חזרה שמורין לשלטון הונגריה. עם תום מלחמת העולם השנייה חזרה לשלטון צ'כוסלובקיה. מאז 1 בינואר 1993, עם פרוק צ'כוסלובקיה לשתי מדינות, שמורין שייכת לסלובקיה.

==דמוגרפיה==
מספר התושבים נותר קבוע, בסביבות 12,000, מתחילת המאה ה-20.
השינויים במעמדה המדיני של שמורין השפיעו על ההרכב הדמוגרפי של אוכלוסייתה. 
ב-1910 92% מהתושבים היו הונגרים והשאר גרמנים. 
ב-1941 היו 98% מן התושבים הונגרים.
בשנת 1991, היו 71% מהתושבים הונגרים ו-27,4% סלובקים. 
ב-2011 57% מהתושבים היו הונגרים ו-34% סלובקים.

==הקהילה היהודית ==
קהילה יהודית נוסדה בשמורין ב-1860. קודם לכן יהודים חיו ב-Mliečno הסמוכה, ובאו לשמורין לניהול עסקיהם. ב-1912 נבנה בית כנסת ולידו בית ספר ומבני ציבור יהודיים נוספים. ב-1930 היו בעיירה 318 יהודים. במרץ 1944 נכבשה הונגריה על ידי הגרמנים, לאחר מכן גורשו כל היהודים לאושוויץ. רובם נרצחו. חלק מהניצולים חזרו לעיירה לאחר המלחמה. אולם כיום אין שם יהודים. בית הכנסת שוקם בשנות ה-90 של המאה ה-20 ומשמש כמוזיאון לאמנות מודרנית.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://web.archive.org/web/20160303211849/http://www.karinahoritz.com/Hybrid%20Memories%20installation.html תמונות של תערוכה לזכר הקהילה היהודית, בהן נראה גם פנים בית הכנסת המשמש כיום כמוזיאון.]
* [http://www.slovak-jewish-heritage.org/samorin-synagogue.html?&L=0 בית הכנסת בשמורין], אתר המורשת היהודית של סלובקיה 
* 
* 

קטגוריה:סלובקיה: ערים
קטגוריה:קהילות יהודיות בסלובקיה
קטגוריה:קהילות יהודיות שהושמדו בשואה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-13
טבעות נפטון

טבעות נפטון

בדומה לשבתאי, אורנוס וצדק, גם לכוכב הלכת נפטון יש מערכת טבעות, המקיפה אותו. כמו אצל האחרים, גם היא מצויה מעל למישור קו המשווה של כוכב הלכת. טבעות נפטון מיוחדות בכך, שיש בהן הבדלי ריכוז החומרים בהן, כך שבהתחלה היה נדמה כאילו הן חלקיות.

==מאפיינים==

מערכת הטבעות מורכבת מחמש טבעות עיקריות, הנקראות גאלה, לה ורייה, לאסל, ארגו ואדאמס.

הטבעת הפנימית ביותר, הנקראת טבעת גאלה, נמצאת במרחק של 40,000 ק"מ ממרכז הליבה שלו. היא רחבה וחיוורת. היא נקראת על שם ג'ון גודפריד גאלה, הראשון שראה את נפטון באמצעות טלסקופ בשנת 1846.

הטבעת השנייה, אשר נקראת טבעת לה ורייה, מתחילה ממרחק 53,000 ק"מ ממרכז הליבה. טבעת זו נקראה על שם אורבן לה-ורייה, אשר חזה את מיקום נפטון ומסלולו בשנת 1846. הירח דספינה הנמצא במרחק 52,526 ק"מ, מהווה ירח רועה לטבעת.

הטבעת השלישית, טבעת לאסל, היא הטבעת הרחבה ביותר. היא נקראת על שם ויליאם לאסל, מגלה הירח טריטון. החלקיקים בטבעת זו פרוסים בין טבעות לה ורייה וטבעת ארגו.

הטבעת הרביעית היא טבעת ארגו, אשר נמצאת במרחק של 57,000 ק"מ ממרכז הליבה. יש המקשרים אותה כחלק מטבעת לאסל. רוחבה כ-100 ק"מ. היא נקראת על שם האסטרונום והמתמיקאי הצרפתי פרנסואה ארגו.

הטבעת החיצונית ביותר, נקראת טבעת אדמס והיא רחוקה כ-63,000 ק"מ ממרכז הליבה של נפטון. טבעת זו היא הידועה ביותר והנחקרת ביותר. היא נקראת על שם ג'ון אדמס, אסטרונום בריטי שחזה בנפרד את קיומו של נפטון. הירח גלתיאה הנמצא באזור טבעת זו, מהווה ירח רועה לטבעת. הטבעת מורכבת מחמישה קשתות עיקריות: Liberté, Égalité 1, Égalité 2, Fraternité ו-courage.

==תצפיות ומחקרים==

חלקים מטבעת אדמס התגלו בשנת 1984 (כקשתות) על ידי תצפיות של צוות חוקרים מטלסקופ החלל לה סילה בצ'ילה. תחת הנחייתו של אנדרה בראיק וברונו סיקרדי ממצפה החלל בפריז וגם על ידי צוות בהנחייתו של האסטרונום האמריקאי ויליאם האברד. 

בראיק העניק לשלוש מהקשתות את השמות Liberté, Égalité, and Fraternité (חירות, שוויון, אחווה ) לפי המוטו של צרפת.

עם ביקורה של גששית החלל וויאג'ר 2, התברר שהן מושלמות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפטון
קטגוריה:טבעות פלנטריות
לוקאס לייבה

לוקאס פציני לייבה (פורטוגזית: Lucas Pezzini-Leiva; נולד ב-9 בינואר 1987 בדוראדוס), הידוע בכינוי לוקאס, הוא כדורגלן עבר ברזילאי המזוהה עם הקבוצות ליברפול ולאציו בהן שיחק.

==קריירת מועדונים==
===גרמיו===
לוקאס החל את הקריירה ב-2005 כקשר התקפי וזכה בליגת המשנה הברזילאית. שנה שלאחר מכן זכה עם המועדון באליפות מחוז ריו דה ז'ניירו. באותה השנה, הפך לשחקן הצעיר ביותר אי פעם שזוכה בתואר כדורגלן השנה בליגת העל הברזילאית, על ידי מגזין פלאסר המקומי. לאחר מכן, לוקאס זכה למחמאות רבות ממאמנים ושחקני כדורגל רבים, כגון זיקו, פלקאו, רומאריו, רוביניו, קאקה וקרלוס טבס.

יכולתו בעונת 2006/2007 הובילה להתעניינות רבה ממספר מועדונים מובילים באירופה, כולל הצעות מריאל מדריד, ברצלונה ואינטר. ב-13 במאי 2007 הודיעה ליברפול על החתמתו של לוקאס.

===ליברפול===
ב-26 ביולי 2007 עבר רשמית לליברפול תמורת 5 מיליון יורו.<ref></ref>

למחרת, ב-27 ביולי, ערך לוקאס את הופעת הבכורה במדי ליברפול נגד פורטסמות' כאשר החליף את מוחמד סיסוקו במחצית. ב-27 בינואר 2008, הבקיע לוקאס את השער הראשון שלו במדי ליברפול לאחר שהבקיע מ-25 מטרים במשחק גביע ה-FA נגד FC Havant & Waterlooville. לוקאס הפך לברזילאי הראשון שכובש במדי ליברפול.<ref></ref>

=== לאציו ===
ב-17 ביולי 2017, עבר לוקאס ללאציו תמורת 5 מיליון פאונד.

בעונתו הראשונה בלאציו, עונת 2017/2018, סיים את העונה עם 50 הופעות בכל המסגרות וזכה בתואר שחקן העונה של המועדון.<ref></ref>

=== חזרה לגרמיו ===
ב-27 ביוני 2022 חזר לייבה לגרמיו אחרי 15 שנה, בחוזה עד דצמבר 2023.<ref></ref>

== קריירה בינלאומית ==
את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ברזיל ערך לייבה ב-7 באוקטובר 2006 מול כוויית. ברזיל ניצחה במשחק 4–0, אך הופעתו לא נחשבה כהופעה הראשונה מכיוון שהמשחק לא נחשב למשחק ידידות רשמי על ידי פיפ"א.

ב-22 באוגוסט 2007 נכנס כמחליף במשחק ידידות נגד אלג'יריה והייתה זו ההופעה הרשמית הראשונה שלו במדים הלאומיים.

==סגנון משחק==
לוקאס לייבה הגיע מגרמיו לליברפול כקשר התקפי מרכזי. לעומת זאת, המאמן לשעבר של ליברפול, רפאל בניטס הורה ללייבה לשחק כקשר מרכזי, בעיקר בעקבות עזיבתו של צ'אבי אלונסו לריאל מדריד. כאשר חאבייר מסצ'ראנו עבר לברצלונה, הפך לוקאס לשחק כקשר אחורי תחת רוי הודג'סון ולאחר מכן תחת קני דלגליש.

==חיים אישיים==
ב-14 במרץ 2011 נעשה לאב כאשר בנו, פדרו, נולד.

לוקאס הוא אחיינו של כדורגלן העבר הברזילאי לייביניה, והוא מחזיק גם בדרכון איטלקי. בנוסף לפורטוגזית אותה הוא דובר כשפת אם, לוקאס דובר גם אנגלית, ספרדית ואיטלקית.

==תארים==
;גרמיו
* ליגת המשנה הברזילאית: 2004/05
* גביע גאוצ'ו הברזילאי: 2006, 2007

;ליברפול
* גביע הליגה האנגלית: 2011/2012

;לאציו
* הסופר קאפ האיטלקי: 2017

;ברזיל
* גביע סדנאי בכדורגל: 2004
* קופה אמריקה לנבחרות צעירות: 2007
* מדליית ארד אולימפית: 2008
;אישיים
* כדורגלן השנה בליגה הברזילאית: 2006
* נבחרת העונה בליגה הברזילאית: 2006
* כדורגלן השנה בליברפול: 2010
* שחקן העונה בלאציו: 2017/2018, 2018/2019

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.liverpoolfc.com/team/first-team/player/lucas-leiva דף השחקן] באתר ליברפול

==הערות שוליים==

קטגוריה:קשרי כדורגל ברזילאים
קטגוריה:כדורגלני ליברפול
קטגוריה:כדורגלני גרמיו
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ברזיל
קטגוריה:כדורגלנים ברזילאים
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים ברזילאים
קטגוריה:ברזילאים שנולדו ב-1987
בית הכנסת אליהו הנביא (אלכסנדריה)

בית הכנסת אליהו הנביא ברחוב דניאל הנביא (Nabi Daniel street) באלכסנדריה היה בית כנסת מרכזי של קהילת יהדות אלכסנדריה, והוא נבנה בין השנים 1848–1850, ונקרא אז "בית הכנסת החדש". המבנה תוכנן על ידי האדריכל לאון ברזילון (Léon Barcilon) בסגנון האקלקטי.
כיום אין פעילות בבית הכנסת, והוא פתוח למבקרים בימים ראשון עד חמישי. סביב בית הכנסת יש אבטחה מטעם ממשלת מצרים.

==ההיסטוריה של בית הכנסת==
רבי עובדיה מברטנורא, שביקר באלכסנדריה בשנת 1487, מצא בה שני בתי כנסת. אחד מבתי הכנסת היה בית כנסת "אליהו" על שם אליהו הנביא, שנוסד בשנת 1354.
240x240 פיקסלים
בית כנסת זה נחרב במאה ה-18, על-פי הצו של נפוליאון, ובשנת 1848 תוכנן ונבנה מחדש על ידי אדריכל איטלקי במתכונת המזכירה קתדרלה אירופאית גדולה, כפי שהבניין נראה כיום באלכסנדריה. גודלו ופארו של בית הכנסת מהווה עדות לקהילה יהודית גדולה ותוססת אשר הייתה בתקופה זו בעיר.

בית הכנסת הנוכחי אמנם גדול ומרשים, אך כנראה לא כמו בית הכנסת הגדול שהיה בעיר בימי התלמוד, שנקרא "דיופלוסטון של אלכסנדריה" – ומתואר כך בתוספתא במסכת סוכה:

בית הכנסת מתקופת התלמוד נחרב במהלך מרד התפוצות שפרץ בשנת 115 לספירה.

==בית הכנסת כיום==
לוח ספירת העומר בבית הכנסת
בית הכנסת "אליהו הנביא" כיום נותן תחושה של קהילה יהודית גדולה ותוססת, אך בפועל הקהילה דלה ומעטה. במתחם בית הכנסת מרוכזים מוסדות הקהילה: בית הכנסת, בניין משרדי הקהילה, לשכת בית הדין הרבני של אלכסנדריה, בניין בית הספר היהודי, וחצר גדולה עם צמחייה וגינה מטופחת אך בפועל אין נוכחות יהודים והם משמשים רק לצורכי המבקרים והתיירים. בבית הכנסת אין מניין, בחדרי בית הדין נותרו רק השלטים והריהוט, בית הספר היהודי מושכר לבית ספר מוסלמי ורק הכותרת בראש הבניין מזכירה את אלפי התלמידים שעברו דרכו במשך השנים. בית הספר, שנוסד בשנת 1907, פעל עד שנת 1956 וכלל גן ילדים, בית הספר לבנים ובית הספר לבנות.

ארון הקודש בבית הכנסת
מר יוסף גאון, נשיא הקהילה כיום, בא ממשפחה מיוחסת במצרים שכן אביו היה לפני שנים רבות החייט האישי של נשיא מצרים גמאל עבד אל נאצר ולכן תמיד שמרו על אביו ועל משפחתו מפני הגירושים והפרעות השונות אשר נפלו על ראשם של היהודים. על שולחנו מונחת תמונת הרבי מלובביץ. הוא יושב במשרדו בקהילה במשך רוב שעות היום ומנסה לטפל בכל התחומים הדרושים להמשך קיומה של הקהילה. ועושה כל מאמץ לשמור על בית הכנסת ועל חיים יהודים עבור מעט היהודים הגרים בעיר. כיום יש באלכסנדריה 23 יהודים – ארבעה גברים ותשע עשרה נשים, שחלקן הגדול נשואות לנוצרים או מוסלמים, אך באות לבית הכנסת בחגי ישראל. לקראת מועדי ישראל, ימים נוראים וחג הפסח, הקהילה עושה מאמץ להביא צעירים מחוץ למדינה כדי להשלים מניין והשמחה רבה כאשר ניתן לחדש את קול התפילה בבית הכנסת הגדול והמפואר של אלכסנדריה.

בשנים האחרונות היה בית הכנסת מוזנח וללא אחזקה. אך הביקורים של יהודים רבים ממדינות שונות נמשכו כל השנים מאז הסכם השלום עם מצרים.

עקב נזקי מים בקומה העליונה, התמוטטה התקרה בעזרת הנשים ונודע שממשלת מצרים הקציבה כ־6 מיליון דולר לשיפוץ כללי של בית הכנסת בדצמבר 2019 פורסם שהשיפוץ הסתיים. בית הכנסת נחנך לאחר השיפוץ ב-9 בינואר 2020. פועל כיום כמוזיאון ואינו פעיל לעריכת תפילות.

==לקריאה נוספת==
* יורם מיטל, אתרים יהודיים במצרים, יד יצחק בן-צבי והאוניברסיטה העברית בירושלים, 1995. 

==קישורים חיצוניים==

* אליהו בירנבוים, [http://www.daat.ac.il/he-il/kehilot/yehudi-olami/aleksandriya.htm מצרים, אלכסנדריה - תפארת אילמת], באתר דעת
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מצרים: בתי כנסת
קטגוריה:יהדות אלכסנדריה
קטגוריה:אלכסנדריה: מבנים
כיסא במאים

שדרת הכוכבים בצים שא צוי שבהונג קונג.]]
כיסא במאים (באנגלית: Director's chair) הוא כיסא קל, מתקפל, שניתן לקפלו בתנועת מספריים. משענת הגב של הכיסא והמושב עשויים בד או פלסטיק גמיש ומתקפל. רגלי הכיסא וידיותיו עשויים לרוב עץ ולעיתים נדירות יותר עשויים מתכת או פלסטיק.

הכיסא מתקפל, ונייד, דבר המאפשר להעבירו בקלות ובמהירות ממקום למקום. השימוש בכיסאות כגון אלה ככיסאות עבור הבמאי וצוות הפקת סרטי קולנוע הביאו למתן שם זה לכיסא, אף שמקור עיצוב כיסא זה במאה ה-15. השימוש בכיסא זה בעת החדשה התחדש בשנת 1892 כאשר חברת רהיטי גולד מדל קמפ (Gold Medal Camp Furniture company) החלה ליצרו. עיצוב זה זכה בתחרות עיצוב שנערכה במסגרת היריד העולמי שנערך בשיקגו בשנת 1893. 

== קישורים חיצוניים ==

במאים

קטגוריה:קולנוע
אנדר בגלות

אנדר בגלות (באנגלית: Ender in exile) הוא ספר מסוגת המדע הבדיוני מאת אורסון סקוט קארד שיצא לאור בשנת 2008. הספר הוא החמישי שיוצא בסאגת אנדר אך עלילתו מתרחשת בין הספר הראשון, המשחק של אנדר, לבין קול למתים ובמקביל לעלילת שלושת ספרי ההמשך לספר הצל של אנדר.

==עלילה==
לאחר הניצחון במלחמת הבאגים, אנדר ואחותו, ולנטיין, טסים עם ספינת מתיישבים על מנת שאנדר יתפקד כמושל של מושבת "שייקספיר" החדשה שתבנה על עולם באגים כבוש. החלק הראשון של הספר מתמקד במאבק הכוחות בין אנדר לבין קפטן הספינה. החלק השני של הספר מתמקד בחייו במושבה, ולמעשה מרחיב את הפרק האחרון של הספר "המשחק של אנדר". בחלק האחרון בספר, אנדר נוסע לעולם המושבה גנגס, על מנת לעזור לווילרומי, ילדה נוספת מבית הספר לפיקוד שהפכה למושלת מושבה, להתמודד עם איום מצד רנדל, צעיר מבריק שמתברר כאחרון ילדיו החטופים של בין.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://www.opus.co.il/?id=showbook&catnum=348-7084 אנדר בגלות], באתר אופוס

קטגוריה:ספרי אורסון סקוט קארד
קטגוריה:ספרי 2008
קטגוריה:המשחק של אנדר
קטגוריה:ספרי הוצאת אופוס
כיסא שבור

כיסא שבור הוא פסל עשוי עץ מעשה ידי הפסל השווייצרי דניאל ברסט, שנבנה על ידי הנגר לואי ז'נבה. הפסל עשוי מ-5.5 טונות עץ, וגובהו 12 מטרים.

לפסל צורת כיסא גדול, שאחת מרגליו שבורה. הפסל ממוקם למול ארמון האומות בז'נבה שבשווייץ. הפסל הוקם כסמל לדרישה לאסור את השימוש במוקשים.

== היסטוריה ==
את הקמת הפסל יזם פול ורמולן, מייסד ומנהל הסניף השווייצרי של ארגון הנכים הבינלאומי (Handicap International Suisse). הפסל הוקם למול הכניסה הראשית של ארמון האומות (בניין האומות המאוחדות), והוצב באוגוסט 1997 מתוך כוונה שהפסל יישאר במקום במשך שלושה חודשים בלבד, עד חתימת אמנת אוטווה (האמנה על איסור השימוש במוקשים נגד בני אדם) בדצמבר באותה שנה. בעקבות חתימת האמנה על ידי ארבעים מדינות, הפכה האמנה לדין בינלאומי מחייב ב-1 במרץ 1999. יחד עם זאת מדינות רבות לא חתמו על האמנה ולכן הוחלט להשאיר את הפסל במקום. הפסל נותר במקומו עד שנת 2005 עת החל שיפוץ של ארמון האומות. לאחר השלמת עבודות השיפוץ הושב הפסל למקומו ב-26 בפברואר 2007.

הפסל נחשב לרכושו של הפַּסָּל עד שנת 2004 עת העביר את הבעלות ביצירה לארגון הנכים.

==ראו גם==
* כיסא (וושינגטון)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פסלי כיסאות
קטגוריה:ז'נבה: מבנים
כורסה

כורסה
כורסה בסגנון [[אר דקו.]]
כורסה (בכתיב ארכאי: כורסא) היא כיסא ישיבה מרופד. הכורסאות המרופדות פותחו לראשונה בצרפת בה נקראו Fauteuil confortable - "כורסה נוחה".

הכורסאות של ראשית המאה ה-20 הכילו קפיצים הן בכיסא והן במשענת הגב, וצופו בכותנה, קטיפה ועור בעלי חיים.

הכורסה מהווה לרוב רהיט המשמש בחדר המגורים, לצד הספה. סידור אופייני של חדר מגורים כולל שולחן קפה נמוך, שמצדו הרחב ספה בה ניתן להושיב שנים או שלושה אנשים, ומצדו הצר ממוקמת כורסה אחת. לרוב הן הכורסה והן הספה פונים למערכת הבידור הסלונית (הטלוויזיה ועזריה הנלווים).

כורסאות אפיינו מועדוני ג'נטלמנים באנגליה ומכאן שמה של הכורסה באנגלית: Club chair - "כיסא מועדונים". ניתן לראות כורסאות במבואות (לובי) של בתי מלון, ובטרקליני עסקים בשדות תעופה.

ניקוי כורסא מתחלק לשתי קטגוריות, כורסת בד וכורסת עור. ניקוי כורסת בד מתבצע בעזרת מכונת קיטור אשר מבצעת הזרקה ויניקה של חומרי ניקוי. בתהליך ניקוי כורסא ניתן להסיר כתמי שומן,אוכל ועוד.

==היסטוריה==
מקורה של הכורסה במצרים העתיקה בה ישבו הפרעונים על כיסאות מרופדים. כיסאות מעין אלה התגלו בקברי הפרעונים, והיוו פיתוח של הכיסאות המקוריים, כאשר הכורסאות כללו גם משענת גב, ומשענות יד. כורסאות אלה היו עשויות עץ או נצרים, והריפוד נוסף לכורסאות אלה לפני כ-2,500 שנים. הסימפוזיון היווני - משתה שנערך בשכיבה, הביא ליצירת רהיט שהוא בין מיטה לבין כורסה, עליו שכב או ישב אדם אחד. הספה היוותה פיתוח של הכורסה, ואפשרה לשני אנשים לשבת זה לצד זה. ציורים מתקופת ראשיתה של האימפריה הרומית מראים אנשים יישובים זה לצד זה על כורסה או ספה.

סגנונות האמנות המקומית השפיעו על עיצוב הכורסאות והספות, כך בתקופה הביזנטית שובצו ברהיטים אלה פסיפסים, והאמנות הגותית יצרה כורסאות גבוהות וצרות. בתקופת הרנסאנס עוצבו כורסאות כרהיטים יקרי ערך, ושובצו בהם אבנים יקרות, זהב, כסף ושנהב.

המהפיכה התעשייתית הביאה להפיכת הכורסה מחפץ יוקרה בבעלות אצילים בלבד, לחפץ שגם מעמדות הביניים יכלו לרכוש. שיטות יצור תעשייתיות ושיטות עיבוד וכיפוף עץ מודרניות הביאו לייצור תעשייתי של רהיטים ובהם כורסאות. במחצית השנייה של המאה ה-20 התפתח עיצוב הכורסה באיטליה ובסקנדינביה והכורסאות הפכו שוב ליצירות אמנות, תוך שימוש בחומרי ריפוד חדשים (כגון קצף הגומי).

בשנות ה-60 של המאה ה-20 הפכה הכורסה לחלק מתרבות הפופ, ועוצבה בהתאם תוך שימוש בצבע, בצורות לא שגרתיות (כגון כורסה בצורת כף יד) ובחומרי גלם לא שיגרתיים (כגון אבן, ברזל, סוגי פלסטיק, קרטון ונייר).

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20160303190123/http://www.a-designer.co.il/newsFull.asp?newsid=211&MainCatId=5 ההיסטוריה של הכורסה]

קטגוריה:ריהוט
קטגוריה:כיסאות
כיסא פרפר

כיסא פרפר

כיסא פרפר (בשמו הרשמי כיסא BFK - על פי ראשי תיבות של מעצבי הכיסא) הוא כיסא מתקפל, העשוי מסגרת מתכת שמקצותיה תלוי משטח בד גמיש המאפשר ישיבה עליו.

הכיסא עוצב על ידי קבוצות אוסטרל (Grupo Austral) שפעלה בבואנוס איירס שבארגנטינה בשנת 1938. חברי הקבוצה כללו את אנטוניו בונט קסטלנה, חואן קורשאן וחורחה פרארי הרדוי - ומשמם נגזר שמו הרשמי של הכיסא - BFK.

==היסטוריה==
הכיסא מהווה פיתוח של כיסא שעוצב בשנות ה-70 של המאה ה-19 ונקרא "כיסא פאראגון". שלושת המעצבים פיתחו את הכיסא בשנת 1938 עבור מבנה מגורים שהם עיצבו בבואנוס איירס. ב-24 ביולי 1940 הוצג הכיסא בתערוכת העיצוב (Salon de Artistas Decoradores) בה הבחינו בו אוצרי המוזיאון לאמנות מודרנית (ה"מומה") שבניו יורק. לבקשת אוצר העיצוב של המוזיאון, אדגר קאופמן הבן שלח הרדוי שלושה כיסאות לניו יורק - אחד מוצג כיום במוזיאון, השני בבית על האשד בעיצובו של פרנק לויד רייט. לא ידוע כיום מיקמו של הכיסא השלישי. קאופמן כינה את הכיסא "שיא העיצוב הכיסא המודרני" וניבא כי יזכה להצלחה רבה. הכיסא שווק באופן מסחרי על ידי חברת נול (Knoll) החל משנת 1947.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
פרפר
קטגוריה:מוצרי עיצוב
ג'ייקוב ג'ונס

קומודור ג'ייקוב ג'ונס
קומודור ג'ייקוב ג'ונס (באנגלית: Jacob Jones; מרס 1768 – 3 באוגוסט 1850) היה קצין בצי האמריקאי, שהשתתף במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת, במלחמה הברברית הראשונה, במלחמת 1812 ובמלחמה הברברית השנייה.

==קורות שירותו בצי==
ג'ונס נולד בחווה ליד סמירנה, במחוז קנט שבדלאוור. אביו היה איכר אדוק ואמו בת למשפחה מכובדת, אשר נפטרה בעודו תינוק. ארבע שנים אחר כך מת גם אביו. ג'ונס למד רפואה ועבד כרופא, ולימים מונה לפקיד בית המשפט העליון של דלאוור. הוא נישא לאנה מטילדה סייקס, בתו של ג'יימס סייקס, המושל ה-15 של דלאוור. אשתו מתה לפני הצטרפותו לצי המלחמתי, ויש הסבורים כי בשל מותה החליט לעלות לים.

הוא הצטרף לצי של ארצות הברית ב-1799 בהיותו בן 31, גיל גיוס מבוגר מאוד באותם זמנים, מונה לפרח חובלים ושירת בתפקיד זה 22 חודשים. במלחמה הבלתי רשמית עם צרפת (1798-1800) שירת תחת פיקודו של קומודור ג'ון בֶּרִי בפריגטה "יונייטד סטייטס", וב-27 בפברואר 1801 הועלה לדרגת לוטננט. ב-24 במאי 1803 עבר לפריגטה "פילדלפיה" כלוטננט שני. ב-31 באוקטובר 1803, תוך כדי פעולה קרבית בנמל טריפולי שבלוב נגד הקורסארים הברברים, עלתה "פילדלפיה" על שרטון ונפלה בשבי עם כל צוותה. ג'ונס וחבריו לצוות שוחררו מן השבי ביוני 1805, בסיומה של המלחמה הברברית הראשונה.

ב-20 באפריל 1810 הועלה ג'ונס לדרגת מאסטר-קומנדנט, וב-4 ביוני נמסר לו הפיקוד על הסלופ "ווספ" (18 תותחים). ב-18 באוקטובר 1812, במהלך המלחמה נגד בריטניה, לכדה "ווספ" את אה"מ "פרוליק", בריג נושאת 10 תותחים, אך שעות אחדות אחר כך נאלצה להיכנע לאוניית קו חזקה ממנה פי כמה שהופיעה בזירה. ג'ונס ואנשיו נפלו בשבי. עם שובו לארצות הברית, לאחר חילופי שבויים, קיבל ג'ונס מדליית זהב מן הקונגרס לאות הוקרה על אומץ לבו.

ג'ונס הועלה לדרגת קפטן וקיבל את הפיקוד על הפריגטה הבריטית לשעבר "מסידוניין" (38 תותחים). הוא שירת זמן מה בשייטת של קומודור סטיבן דיקייטר, שנותרה מסוגרת בנמל ניו לונדון במהלך 1814. אחר כך נשלח קפטן ג'ונס אל זירת ימת אונטריו, שם פיקד על הפריגטה "מוהוק" בשנה האחרונה למלחמת 1812.

במלחמה הברברית השנייה, ב-1815, שב ג'ונס לפקד על "מסידוניין". אחר כך, בשנים 1816-1818, היה מפקדה של הפריגטה "גרייר".

ג'ונס שירת בתפקיד קומודור של שייטת הים התיכון בשנים 1821-1823, ושל שייטת האוקיינוס השקט בשנים 1826-1829. הוא שימש קצין מינהלת הצי בוושינגטון, ומילא כמה תפקידי חוף חשובים בבולטימור ובניו יורק בשנות השלושים והארבעים של המאה. ב-1847 מונה למפקד Philadelphia Naval Asylum, תפקיד בו החזיק עד יום מותו ב-3 באוגוסט 1850.

שלוש אוניות בצי ארצות הברית נקראו על שמו. האי ג'ונס (Jones Island) במדינת וושינגטון קרוי גם הוא על שמו.

==מקורות==
<div class="mw-content-ltr">
* Cleaver, Mark M. (1906). The Life, Character, and Public Service of Commodore Jacob Jones. Wilmington, Delaware: The Historical Society Of Delaware. Digitized copy in: [http://openlibrary.org/books/OL7087183M/The_life_character_and_public_services_of_Commodore_Jacob_Jones Open Library]
* Majors, Harry M. (1975). Exploring Washington. Van Winkle Publishing Co.
</div>
* ערך זה כולל חלקים מתורגמים מן החיבור Dictionary of American Naval Fighting Ships הנמצא כיום ברשות הציבור.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1768
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1850
קמיקזה (קוקטייל)

קמיקזה (באנגלית: kamikaze) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי. הקוקטייל מורכב מ 30 מ"ל וודקה, 30 מ"ל טריפל סק, 30 מ"ל מיץ ליים. את המרכיבים מוזגים לשייקר, מסננים לכוס קוקטייל ומקשטים בפלח ליים.

==מקור השם==
שמו של הקוקטייל בתרגום מיפנית הוא רוח אלוהית והוא מוכר בעולם בעיקר בהקשר של מעשי התאבדות של טייסים יפנים במלחמת העולם השנייה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קוקטיילים
קרנבל סנטה קרוס דה טנריפה

כרזת הקרנבל בשנת 1992
קרנבל סנטה קרוס דה טנריף הוא קרנבל בינלאומי הנערך מדי שנה בעיר סנטה קרוס דה טנריפה (האיים הקנריים, ספרד). הקרנבל נחשב השני הכי פופולרי וידוע בעולם, אחר זה הנערך בריו דה ז'ניירו. 

לקרנבל שני חלקים נפרדים, הקרנבל ה-"רשמי" וקרנבל הרחוב. בקרנבל הרשמי יש יותר מ-100 קבוצות עם ממוצע של 50 רכיבים: murgas, תהלוכות, קבוצות תלבושות, נגני רחוב וקבוצות מוזיקליות. בימי הקרנבל מגיעים לרחובות העיר כאלף אנשים מדי יום כדי לקחת חלק בחגיגות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספרד: תרבות
קטגוריה:מצעדים
קטגוריה:קרנבלים
קטגוריה:סנטה קרוס דה טנריפה
ציפור צהובה (קוקטייל)

ציפור צהובה (באנגלית: Yellow Bird) הוא קוקטייל המוכר רשמית על ידי איגוד הברמנים הבינלאומי. הקוקטייל מורכב מ-30 מ"ל רום לבן, 15 מ"ל טריפל סק, 15 מ"ל גליאנו, 15 מ"ל מיץ ליים. את המרכיבים מוזגים לשייקר, מסננים לכוס קוקטייל ומקשטים פרוסת ליים.

קטגוריה:קוקטיילים
מספנת הצי בבוסטון

אוניית המוזיאון "קייסין יאנג", הרתוקה לרציף מס' 1 במספנת צ'ארלסטאון
המבדוק היבש במספנת צ'ארלסטאון
מספנת הצי בבוסטון (באנגלית: Boston Navy Yard), שנקראה תחילה Charlestown Navy Yard ואחר כך Boston Naval Shipyard, הייתה אחת המספנות הוותיקות ביותר של הצי האמריקני. היא הוקמה ב-1801 ונסגרה רשמית ב-1 ביולי 1974. חלק משטחה הועבר לידי שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית ובו הוקם הפארק ההיסטורי הלאומי של בוסטון. בחלקים אחרים של המספנה לשעבר נמצאות כיום פריגטת המפרשים "קונסטיטושן" ואוניית המוזיאון "קייסין יאנג", משחתת מימי מלחמת העולם השנייה. בפי תושבי האזור ושירות הפארקים הלאומיים המקום נקרא עדיין בשם "מספנת צ'ארלסטאון".

==תולדותיה==
בניית כלי שיט מלחמתיים החלה בצ'ארלסטאון, מסצ'וסטס, עוד במלחמת העצמאות האמריקנית. השטח עבור המספנה נרכש ב-1800 והיא נפתחה זמן קצר אחר כך. כאן נבנתה אוניית הקו הראשונה של הצי האמריקני, "אינדפנדנס". עד שנות התשעים של המאה שימש המתחם בעיקר לתיקוני אוניות ולאחסנה, אז החלו בונים בו את אוניות הפלדה של "הצי החדש" ("New Navy").

ב-24 ביוני 1833 חנכה "קונסטיטושן" את המבדוק שנבנה במקום, הראשון מסוגו בניו אינגלנד, וב-14 במרס 1975 הייתה היא האונייה האחרונה שצפה ויצאה ממנו לפני שנסגר סופית. מפעל החבלים (ropewalk) שנפתח במספנה ב-1837 ייצר חבלים לשימוש הצי עד סגירתו ב-1975. אחרי מלחמת האזרחים שימש מתחם המספנה כבסיס אחסנה וגיוס.

בשנות התשעים של המאה ה-19 החל הצי מתרחב, והמספנה ניעורה לחיים. בשנים הראשונות של המאה העשרים נבנה מבדוק נוסף. במלחמת העולם השנייה תוקנו במספנה אוניות בריטיות שנפגעו על ידי הצי הגרמני. ב-27 בספטמבר 1941, יום החירות של הצי (Liberty Fleet Day), הושקו בבוסטון שתי משחתות, "קווי" (Cowie) ו"נייט" (Knight). בוסטון הייתה אחת מארבע מספנות של הצי שנבחרה לבנות את הפריגטות מדגם "קפטן" עבור הצי המלכותי הבריטי במסגרת חוק "השאל-החכר". מאחר שארצות הברית נמצאה במלחמה כאשר נשלמה בנייתן של אוניות אלה, שימשו חלק מהן כמשחתות ליווי לאוניות הצי. לאחר המלחמה הסבה המספנה אוניות ממלחמת העולם השנייה לכלי שיט המותאמים לעידן המלחמה הקרה כחלק מתוכנית FRAM. הפעילות במספנה במהלך מלחמת קוריאה ומלחמת ווייטנאם הייתה מעטה בשל ריחוקה הרב מאזור הקרבות.

==מתחם המספנה כיום==
המספנה נסגרה לאחר מלחמת ווייטנאם. כשהועלו רעיונות כיצד לפתח מחדש את המקום, אחת ההצעות שנשקלו הייתה להפוך את המקום למתחם בנייה של מכליות נפט. רעיון זה נדחה בסופו של דבר, והמקום הפך לחלק מהפארק ההיסטורי הלאומי של בוסטון, המציג את אומנות הבנייה של כלי שיט מלחמתיים ותולדותיה. מספנת צ'ארלסטאון מציעה אטרקציות רבות למבקרים: פריגטת המפרשים "קונסטיטושן", הנמצאת עדיין בשירות פעיל בצי, ואוניית המוזיאון "קייסין יאנג" רתוקות לרציף מס' 1 ופתוחות לקהל הרחב. כמו כן פועל במקום מוזיאון הפריגטה "קונסטיטושן". מבדוק מס' 1 מוסיף לשמש לתחזוקת אוניות, בעיקר לכלי שיט היסטוריים.

המספנה נמצאת קרוב לקצה הצפוני של שביל החירות, ומדי שנה מבקרים בה אלפי אנשים. המעבורות של MBTA, רשות התחבורה של מפרץ מסצ'וסטס, עוצרות ברציף מס' 3, הנמצא מרחק קצר מן המספנה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.nps.gov/bost/historyculture/cny.htm מספנת צ'ארלסטאון] באתר שירות הפארקים הלאומיים של ארצות הברית.
* [https://web.archive.org/web/20070208105729/http://www.charlestownonline.net/navyyard.htm מספנת צ'ארלסטאון] באתר Charlestown Online.net .

קטגוריה:בסיסי צי ארצות הברית
קטגוריה:מוזיאונים ימיים
קטגוריה:אוניות מוזיאון
קטגוריה:בוסטון: מבנים
בוסטון
קטגוריה:מספנות
Postfix

במחשוב, Postfix הוא סוכן תעבורת הודעות (MTA), חופשי, המקבל ושולח דואר אלקטרוני. נועד להיות אלטרנטיבה ל-Sendmail. התוכנה ידועה גם בשמותיה הישנים VMailer ו-IBM Secure Mailer.

Postfix מופץ תחת רישיון IBM הציבורי גרסה 1.0 המהווה רישיון תוכנה חופשית.

פיתוח התוכנה החל בשנת 1997 והפצתה החלה ב-1 בדצמבר 1998, גם כיום (2017) ממשיכה Postfix להיות מפותחת באופן פעיל על ידי היוצר שלה ותורמים אחרים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:דואר אלקטרוני
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1997
ניק אדמס

ניקולס אלוייסיוס אדמשוק (באנגלית: Nicholas Aloysius Adamshock; 10 ביולי 1931 - 7 בפברואר 1968) היה שחקן אמריקאי מועמד פרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר לשנת 1963 על התפקיד בסרט "דמדומים של כבוד".

==ביוגרפיה==
אדמס נולד בעיר נאנטיקוט שבפנסילבניה לקתרין קורץ ולפיטר אדאמשוק, כורה פחם אוקראיני.
בצעירותו הצטיין בבייסבול וקיבל הצעה לשחק עבור קבוצת סנט לואיס קרדינלס אותה דחה בשל שיקולים כספיים.
בגיל 17 בעת שביקר בניו יורק נכנס אדמס לאודישן במחזה מקומי, שם פגש את השחקן ג'ק פאלאנס.
זמן קצר לאחר מכן זכה אדמס להצעת עבודת המשחק הראשונה שלו במחזה "תום סוייר".
לאחר שנה נסע לנסות את מזלו בלוס אנג'לס, שם החל לעבוד בתור מאבטח באולפנים בניסיון ליצור קשרים עם סוכנים ובמאי קולנוע.

אדמס החל לקבל תפקידי משנה משמעותיים בשנת 1955 בדרמה הקומית "מר רוברטס" ובדרמות "מרד הנעורים" ו"פיקניק".
בשנה שלאחר מכן הוזעק אדמס לדבב את דמותו של חברו כוכב הקולנוע ג'יימס דין לאחר שמת לפני שסיים לצלם את הדרמה "ענק"
ב-1958 התפרסם בקומדיות "חיית המחמד של המורה" בתפקיד בארני קובאק ו"אין פנאי לסמלים".
ב-1959 יצר כתב ושיחק אדמס בסדרת המערבון " The Rebel" והופיע בדרמות "דו-שיח בחדר המיטות" בתפקיד טוני וולטרס ו"סיפורה של בולשת" בתפקיד הצעיר ג'ק גרהאם.
ב-1963 הועמד אדמס לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על הופעתו בתפקיד בן בראון החשוד ברצח בדרמה "דמדומים של כבוד".
את הופעותיו הקולנועיות האחרונות עשה בסרטי המדע בדיוני היפנים "פרנקנשטיין כובש את העולם" ו"פלישת האסטרו מפלצות" ובסרט האימה "תמותי, מפלצת, תמותי!".

אדמס נישא לשחקנית קרול נאגט בשנת 1959 ונשאר נשוי עד למותו. לזוג נולדו שני ילדים שהפכו לשחקנים ג'ב סטיוארט אדמס ואליסון אדמס.
אדמס מת ב-7 בפברואר 1968 בגיל 36 כתוצאה ממנת יתר.
לאחר מותו של אדמס הועלו ספקולציות שונות לגבי חייו, בין היתר נטען שאדמס היה ביסקסואל בחיים האישיים
והרבה לבלות בחיקם של אלביס פרסלי וג'יימס דין ולצרוך איתם סמים.

== פילמוגרפיה נבחרת ==
* פיקניק (1955)
* מרד נעורים (1955)
* מר רוברטס (1955)
* הקרון האחרון (1956)
* גברת ברוקס שלנו (1956)
* ענק (1956)
* חביב המורה (1958)
* אין פנאי לסמלים (1958)
* שיחה בין הסדינים (1959)
* סיפורה של בולשת (1959)
* גיהנום זה לגיבורים (1962)
* הרופאים הצעירים (1962)
* וו (1963)
* דמדומים של כבוד (1963)
* פרנקנשטיין כובש את העולם (1965)
* פלישת האסטרו מפלצות (1965)
* תמותי, מפלצת, תמותי! (1965)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא אוקראיני
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1931
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1968
קולין מוקרי

קולין מוקרי (באנגלית: Colin Mochrie; ) הוא שחקן וקומיקאי קנדי-סקוטי. ידוע בעיקר בזכות הופעותיו בגרסאות הבריטית והאמריקאית לסדרת הטלוויזיה "של מי השורה הזאת בכלל?".

==קורות חייו==
קולין מוקרי נולד בקילמרנוק, סקוטלנד כבן הבכור מבין שלושה אחים.

ב-1964 עברה משפחתו לקנדה, בתחילה גרו בשכונה צרפתית מחוץ הנמצאת מחוץ למונטריאול, וב-1969 עברה המשפחה לוונקובר. בהיותו בבית הספר התיכון, השתתף בהשפעת חבריו במחזה בשם "מותו וחייו של סניקי פיץ'" ולמרות שלא היו לו שאיפות בתחום המשחק, הוא מתאר שהיה "מכור" עת צחק הקהל בפעם הראשונה בעקבות הופעתו. לאחר שסיים את בית הספר התיכון הצטרף לתיאטרון סטודיו 58 למשך ארבע שנים עד שגילה את תחום קומדיית האלתורים. 

ב-1980 החל מוקרי לעבוד בתיאטרון האלתורים "TheatreSports League", שם בתחילה עבד במשרה חלקית ולאחר מכן במשרה מלאה. בתקופה זו הכיר מוקרי את ראיין סטיילס, שהפך לשותפו בעבודה בתחום קומדיית האלתורים במשך עשרים שנה, והשניים הופיעו יחד ב-"TheatreSports League". 

ב-1986 עבר מוקרי להתגורר בטורונטו והצטרף לקבוצת קומדיית האלתורים "The Second City" בה היה חבר גם סטיילס. בתקופה זו הכיר מוקרי את דברה מקגראת' לה נישא ב-1989.

ב-1988 הצטרף מוקרי לגרסה המקורית הבריטית של הסדרה "של מי השורה הזאת בכלל?" סדרת הטלוויזיה המציגה קומדיית אלתורים מול קהל. בעקבות השתתפותו בסדרה עבר מוקרי להתגורר בלוס אנג'לס שם צולמה הסדרה בעונותיה האחרונות. לאחר סיום הגרסה הבריטית הצטרף מוקרי לגרסה האמריקאית של הסדרה בהנחיית דרו קארי, ומופיע גם במהדורה הנוכחית שלה בהנחייתה של איישה טיילר. 

בשנת 2015 שיחק בקומדיה הרומנטית "סינדרלה והעיר הגדולה".

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה קנדים
קטגוריה:קומיקאים קנדים
קטגוריה:מהגרים מבריטניה לקנדה
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1957
מוחמד מגריף

ד"ר מוחמד יוסוף אַלְ-מַגַרְיַף (ערבית: محمد يوسف المقريف; תעתיק מדויק: מֻחַמַּד יוּסֻף אַלְמַקַרְיַף; נולד ב-1940) הוא פוליטיקאי לובי שכיהן כנשיא הקונגרס הלאומי הכללי של לוב מאוגוסט 2012 עד מאי 2013. בתוקף תפקידו זה, הוא שימש דה פקטו כראש המדינה והממשל עד אשר ימונה ראש ממשלה ותכונן ממשלה. מגריף הוא גם מנהיגה של מפלגת החזית הלאומית, שזכתה בשלושה מושבים בבחירות הפרלמנטריות של שנת 2012 (הראשונות לאחר עידן קדאפי), וכבר לפני כן היה ידוע בכך שייסד וכיהן כמנהיג הראשון של החזית הלאומית להצלת לוב, קבוצת אופוזיציה ידועה למשטרו של מועמר קדאפי.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים לובים
קטגוריה:שליטי ארצות
קטגוריה:מלחמת האזרחים הראשונה בלוב: אישים
קטגוריה:ילידי 1940