OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מורן ברק

מורן ברק (נולדה ב-1973) היא רופאה, עיתונאית ושדרנית ספורט ישראלית ומהנשים הבולטות בתקשורת הספורט בישראל.

==ביוגרפיה==
ברק נולדה וגדלה בקיבוץ סאסא. כחמישה חודשים לאחר שנולדה נהרג אביה במהלך הפגזה של הצבא הסורי במלחמת ההתשה במובלעת הסורית שהתנהלה לאחר מלחמת יום הכיפורים.

בנעוריה הייתה ברק שחקנית כדורסל, ולאחר מכן עבדה מספר שנים כמאמנת כדורסל. את שירותה בצה"ל עשתה ברק בגלי צה"ל. בקיאותה בתחום הספורט הקנתה לה את תפקיד כתבת הספורט של התחנה הצבאית ועורכת חדשות הספורט בה. בשנים אלו באה במגע במסגרת תפקידה עם אנשי ערוץ הספורט, שהיה באותה תקופה בחיתוליו, ואלה הציעו לה להצטרף לצוות הערוץ לאחר שחרורה מצה"ל. ב-1998 נמנתה ברק עם צוות המקימים של התוכנית "חדשות הספורט" בערוץ, והחלה לשמש שדרנית במשחקי כדורסל המשודרים בו. את תפקיד השדרנית בערוץ היא ממלאת עד היום, למעט הפסקה בת מספר שנים בתחילת שנות האלפיים, בעקבות סירובה להמתין במגרש כדי להעביר דיווח חדשותי למהדורה היומית.

עם עזיבתה את ערוץ הספורט הצטרפה ברק לחדשות 10, שם שימשה מגישת פינת הספורט במהדורה המרכזית. לאחר שיושרו ההדורים עם ערוץ הספורט, חזרה ברק, במקביל לעבודתה בחדשות 10, לשדר משחקי כדורסל בערוץ הספורט, רוב השנים לצד הפרשן אביב לביא, וכן משחקי ליגות תיכונים בכדורסל, בכדוריד ובכדורעף בטלוויזיה החינוכית.

בין השנים 2007–2011 ניהלה ברק את הפרויקט לקידום ספורט הנשים בישראל "אתנה".

בשנת 2011 מונתה ברק לעורכת הראשית של מהדורות חדשות הספורט, תפקיד שאותו מילאה עד שנת 2014, עת ביקשה לסיים את תפקידה ולהקדיש את זמנה להתמחות לאחר שסיימה את לימודי הרפואה בפקולטה לרפואה של אוניברסיטת תל אביב.

היא עבדה בחברת נוברטיס ישראל, שימשה כמנהלת הרפואית של נציגות חברת התרופות "טקדה" היפנית בישראל ובדצמבר 2020 מונתה לסמנכ"ל קליני ומינהל רפואי בחברת המד-טק MeMed.

==חיים אישיים==
ברק חיה עם בת זוג ולהן תאומות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* ניר שועלי, [https://www.makorrishon.co.il/nrg/app/index.php?do=blog&encr_id=2b2ce56a95eea8dbbb3672bf19cabcd1&id=4461 מי אחראי לאולם ספורט ריק בישראל?], באתר nrg בלוגים, 24 באפריל 2013
* [https://www.youtube.com/watch?v=AGRel6dWFgM שיחת נפש - מורן ברק] באתר יוטיוב, 24 ביולי 2016

==הערות שוליים==

קטגוריה:עיתונאים להט"בים ישראלים
קטגוריה:עיתונאיות כותבות עברית
קטגוריה:חיילי גלי צה"ל
קטגוריה:סגל ערוץ הספורט
קטגוריה:ערוץ עשר: שדרניות, שחקניות ומנחות
קטגוריה:הטלוויזיה החינוכית הישראלית - אישים
קטגוריה:סאסא: אישים
קטגוריה:רופאות ישראליות
קטגוריה:שדרניות ספורט ישראליות
קטגוריה:יתומות צה"ל
קטגוריה:יתומי צה"ל
קטגוריה:בעלות תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור לרפואה מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1973
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
מפעל מלמ

לוגו המפעל\חטיבה
מפעל מלמ (ראשי תיבות של "מערכות לחימה משולבות") הוא מפעל של התעשייה האווירית לישראל. המפעל עוסק בתכנון, פיתוח, ייצור והרכבה של מערכות במסגרת חטיבת מט"ח (מערכות, טילים וחלל). מלמ מתמחה בייצור טילים, רקטות ומשגרי לוויינים. מנהל המפעל מתחילת 2017 הוא יעקב גליפת.

המפעל שוכן בבאר יעקב, חלקו המזרחי מהווה את הגבול בין רמלה לבאר יעקב, והעסיק בשנת 2007 מעל 1,100 עובדים.

==היסטוריה==

בשנת 1997 פרצה במפעל שרפה גדולה, שגרמה לנזק רב.

מפעל מלמ היה למפעל הראשון בתעשיות הביטחוניות בישראל (בשנת 2004), שעבר הסמכה בתקן 17799-ISO לניהול אבטחת מידע. בנוסף, מלמ הוא הראשון בישראל אשר עמד בהצלחה במבחן CMMI Level 5 (הגבוה ביותר האפשרי) כבר בשנת 2005, בכל הקטגוריות.

לאור אסטרטגיה של התרחבות משמעותית בתחום הסייבר, זכה ביוני 2017 מלמ במכרז הטכנולוגי של משרד הביטחון. מדובר במכרז ה-IT הגדול בתולדות צה"ל, להעתקת תשתיות המחשוב של צה"ל ואיחודן למרכזי מחשוב באזור באר שבע, בהיקף של 600 מיליון ש"ח.

בפברואר 2021 פורסם כי מפעל מלמ החל בפיתוח "חץ 4" בשיתוף עם הסוכנות האמריקנית להגנה מפני טילים.

==תחומי פעילות==
על פי מצגת המתארת את פעילות המפעל משנת 2007 ונתונים שפורסמו, המפעל עוסק בפיתוח וייצור של:
* מערכות טילים, כולל:
** מערכת החץ ליירוט טילים בליסטיים
** LORA - טיל קרקע-קרקע
** Rampage - רקטה מתקנת מסלול אוויר-קרקע ישראלית מדויקת לטווח בינוני-ארוך, מיוצר בשיתוף עם תעש מערכות.
*משגרי לוויינים ומכלולי חלל מסוג שביט
*מערכות אימון ותחקור ובפרט מערכת "אהוד" (ACMI) לניטור ואימון טייסים
*רשתות תקשורת נתונים
* מערכת למניעת התנגשויות בין כלי טיס צבאיים לאזרחיים: מערכת CWS (Collision Warning System)
*מערכות שליטה ובקרה
*מערכות לנטרול חסימות RF, כגון ADA

==ראשי מפעל מלמ==
{| class="toccolours" border="0" cellpadding="6" style=" margin: 0 1em 1em 0;"
|-bgcolor="#87cefa"
!שם||תקופת כהונה ||הערות
|-
|דוד אמיר
|1967 - 1976
|
|-bgcolor="#efefef"
|עמוס ירדן
|1976–1978
|
|-
|דב רביב|| 1978–1991 || הורשע בלקיחת שוחד בעת ששימש כמנהל מפעל מלמ
|-bgcolor="#efefef"
|עמוס סמואל|| 1991–1992 ||
|-
| עובדיה הררי || 1992–1994 ||חתן פרס ביטחון ישראל (פעמיים) ופרס ישראל, מנהל פרויקט הלביא
|-bgcolor="#efefef"
|ישראל לבנת
|1994–1999
|
|-
|יאיר רמתי || 1999–2006||לימים ראש מנהלת חומה
|-bgcolor="#efefef"
|אורי סיני ||2006–2012||
|-
|יואב תורג'מן ||2012–2017|| ב-2018 מונה למנכ"ל אלתא
|-bgcolor="#efefef"
|יעקב גליפת || 2017–היום||
|-
|}

== פרסים ==
בשנת 2014 המפעל, יחד עם צוות של אגף המודיעין, קיבל פרס ביטחון ישראל "על פיתוח ויישום טכנולוגיות מתקדמות ביותר המקנות יכולות חדשות יצירתיות ומהימנות. השימוש המבצעי ביכולות אלו מביא במישרין להישגים ערכיים מרחיקי לכת בתרומתם על ביטחון מדינת ישראל".

ביוני 2017 קיבל פרויקט חץ 3, שמלמ הקבלן הראשי שלו ובו מפותח הטיל, פרס ביטחון ישראל.

ביוני 2018 הוענק למפעל פרס ביטחון ישראל על פרויקט מסווג.

==ראו גם==
*מנהלת חומה

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20180217023957/http://www.iai.co.il/sip_storage/files/0/34770.pdf מצגת מקיפה מפעל מלמ], ארכיון, 2007 
* [http://www.hayadan.org.il/excellence-tag-for-iai-malam-2306081 הוענק אות האיכות והמצוינות למפעל מל"מ של התעשייה האווירית], באתר הידען, 2008

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:התעשייה האווירית לישראל: טילים
קטגוריה:התעשייה האווירית לישראל: מפעלים
עונת 2004/2005 בליגת העל בכדורגל

עונת 2004/2005 בליגת העל הייתה העונה השישית של ליגת העל כליגת הכדורגל הבכירה בישראל.

על ניצחון במשחק הוענקו שלוש נקודות ונקודה בודדת הוענקה על תיקו. הליגה כללה 12 קבוצות ששיחקו ביניהן במשך 3 סיבובים בני 11 משחקים כל אחד - 33 מחזורים בסה"כ. העולות החדשות שהצטרפו לליגת העל לקראת עונה זו היו הפועל חיפה והפועל נצרת עילית. העונה החלה ב-21 באוגוסט 2004 והסתיימה ב-28 במאי 2005. העונה הסדירה הסתיימה בזכייה של מכבי חיפה באליפות בפעם השנייה ברציפות, ובתואר כדורגלן העונה בישראל זכה קשר הקבוצה עידן טל שכבש 13 שערים. מלך השערים של העונה היה חלוץ הקבוצה רוברטו קולאוטי שכבש 19 שערים.

בסיום העונה הפועל חיפה והפועל באר שבע ירדו ליגה. הקבוצות שעלו מהליגה הלאומית לליגת העל בתום העונה היו הפועל כפר סבא ומכבי נתניה.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
!מיקום
!קבוצה
!משחקים
!ניצחונות
!תיקו
!הפסדים
!width=20|שערי זכות
!width=20|שערי חובה
!width=20|הפרש שערים
!width=20|נקודות
!הערות
|-bgcolor="#ffff99"
||1||מכבי חיפה || 33|| 21|| 8||4|| 66|| 27|| 39||71||העפילה לשלב מוקדמות ליגת האלופות 
|- 
||2||מכבי פתח תקווה|| 33||16|| 12|| 5||47||24||23|| 60||העפילה לשלב מוקדמות גביע אופ"א 
|- 
||3||מועדון ספורט אשדוד||33||15|| 5|| 13||48|| 44||4|| 50||העפילה לשלב מוקדמות גביע אופ"א
|- 
||4||בית"ר ירושלים|| 33|| 13||8|| 12|| 46|| 44|| 2|| 47||העפילה לגביע האינטרטוטו 
|-
||5||הפועל נצרת עילית|| 33|| 12|| 10|| 11|| 46||46|| 0|| 46|| 
|-
||6||בני יהודה תל אביב|| 33|| 12|| 8|| 13|| 40|| 46||6-|| 44|| 
|-
||7||הפועל פתח תקווה|| 33|| 11|| 9||13|| 41|| 46|| 5-|| 42|| 
|-
||8||מכבי תל אביב|| 33|| 10|| 10|| 13|| 32|| 42||10-|| 40|| העפילה לשלב מוקדמות גביע אופ"א 
|-
||9||הפועל תל אביב|| 33|| 10|| 9|| 14||30|| 34|| 4-|| 39|| 
|- 
||10||בני סכנין||33|| 10|| 6||17|| 40|| 51|| 11-|| 36|| 
|- ! style="background:#ffcccc;"
||11||הפועל חיפה|| 33|| 9|| 8|| 16|| 36|| 44|| 8-|| 35||rowspan="2"|<center>ירדו ליגה 
|- ! style="background:#ffcccc;"
||12||הפועל באר שבע|| 33|| 7|| 11|| 15|| 33|| 57|| 24-||32
|}

== מלך השערים ==
{| class="wikitable" style="text-align:right"
|-
!מקום
!שם
!קבוצה
!שערים
|-
|align="center"|1
| רוברטו קולאוטי
|מכבי חיפה
|align="center"|19
|-
|align="center"|2
|ליאור אסולין
|בית"ר ירושלים
|align="center"|15
|-
|align="center"|3
|שי הולצמן
|מ.ס. אשדוד
|align="center"|14
|-
|rowspan=2 align="center"|4
|עידן טל
|מכבי חיפה
|rowspan=2 align="center"|13
|-
| ז'וזה דוארטה
|הפועל נצרת עילית
|-
|rowspan=2 align="center"|6
|שלומי ארבייטמן
|הפועל פתח תקווה
|rowspan=2 align="center"|12
|-
|אבי נמני
|בית"ר ירושלים
|}

== מלך הבישולים ==
{| class="wikitable"
!מקום
!שם
!קבוצה
!בישולים
|-
|align="center"|1 
|יניב קטן
|מכבי חיפה
|align="center"|14 
|-
|rowspan=2 align="center"|2
| רוברטו קולאוטי
|מכבי חיפה
|rowspan=2 align="center"|9
|-
| פליקס אובוקה
|מ.ס. אשדוד
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.rsssf.com/tablesi/isra05.html עונת 2004/2005 בליגת העל באתר rsssf.com]
* [https://www.transfermarkt.com/ligat-haal/gesamtspielplan/wettbewerb/ISR1/saison_id/2004 משחקי 2004/2005 באתר transfermarkt.com]

קטגוריה:2004 בישראל: כדורגל
קטגוריה:2005 בישראל: כדורגל
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2004
קטגוריה:תחרויות כדורגל ב-2005
קטגוריה:עונות בליגה העליונה בכדורגל בישראל
כנדלנו

כנדלנו היה מלך בבל בין השנים 627-648 לפנה"ס.

== תקופת מלוכתו ==
כנדלו מונה לתפקיד מלך בבל על ידי המלך האשורי אשורבניפל. המלכתו נעשתה לאחר שאשורבניפל הצליח לדכא את המרד של אחיו שמש-שום-אוכין שהיה מלך בבל במשך 20 שנה, וטען שהוא היורש האמיתי של מלכי האימפריה המסופוטמית. באותה עת בבל הייתה מדינה וסאלית של אשור. שטח שליטתו לא כלל את העיר ניפור שנשלטה ישירות על ידי אשורבניפל.

המקורות ההיסטוריים מתקופה זאת הם מעטים. אין מידע מי היה אביו. שמו מופיע ברשימת מלכי אורוכ. ייתכן והוא היה בן נוסף של אסרחדון, או אציל בבלי שנשאר נאמן לאשור בתקופת המרד של שמש-שום-אוכין. כנדלנו המשיך למלוך על בבל גם לאחר מותו של אשורבניפל, בכל תקופת מלוכתו של יורשו אשור-אתיל-אילני. הוא מלך 21 שנים ומת בשנת 627 לפנה"ס. 

סוף תקופת מלכותו על בבל הייתה בימיה האחרונים של שליטת אשור על בבל. בשנת 626 לפנה"ס נכבשה בבל למשך תקופה של 3 חודשים על ידי סין-שום-לישיר, שהיה רב-סריס בתקופתם של אשורבניפל ואשור-אתיל-אילני. הוא כבש את הערים בבל וניפור ומלך שלושה חודשים בבבל עד שהובס על ידי צבאו של סין-שר-אישכון מלך אשור. האנרכיה שהשתררה באשור נוצלה על ידי הממלכות, שהיו מדינות וסאליות של אשור, להשתחרר מעולה של אשור, ולעלייתו של נבופלאסר הכשדי לשלטון בבבל ותחילת תקופת האימפריה הנאו-בבלית בבבל.

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלכי השושלת ה-10 האשורית של בבל
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-7 לפנה"ס
פרהאר

פְּרַהַאר (בסנסקריט: प्रहार) הוא טיל בליסטי טקטי המפותח על ידי סוכנות המחקר והפיתוח ההודית, ה-DRDO. ההנעה שלו מבוססת דלק מוצק.

== היסטוריה ==
פרויקט פיתוח פרהאר תוכנן לתת מענה לצורכי טיל קרקע-קרקע בליסטי עם יחס גבוה של תמורה למחיר, שיפעל בכל מזג אוויר ובכל תנאי שטח. תקופת הבשלת תכן הפיתוח של הטיל הייתה קצרה במיוחד כאשר תוך שנתיים בלבד הסתיים השלב הראשון בפיתוח ובוצע ניסוי מוצלח. הוא מיועד לשימוש צבא הודו וחיל האוויר ההודי לטיפול במטרות אסטרטגיות וטקטיות. הפלטפורמה הניידת המסוגלת לשגר טילי פרהאר נושאת שישה טילים ויכולה להכיל טילים עם ראשי קרב שונים המכסים טווח ייעודים או מטרות רחב. הפלטפורמה מסוגלת לירות במצב "מטח" של טילים.

פרהאר נוסה בהצלחה ביולי 2011 במטווח טילים בצ'אנדיפור. בניסוי הטיל הגיע למרחק 150 קילומטרים בכ-250 שניות והשיג את כל מטרות הניסוי בהצלחה, כולל פגיעה דיוק של פחות מ-10 מטרים מנקודת היעד.

== ראו גם ==
* אגני-6
* יריחו-4

קטגוריה:טילי קרקע-קרקע
קטגוריה:טילים בליסטיים הודיים
קטגוריה:DRDO
קטגוריה:תוכנית הגרעין ההודית
אוצונומיה

אוצונומיה (ביפנית: 宇都宮市) היא עיר הבירה של מחוז טוצ'יגי שבחבל קאנטו שביפן. אוכלוסיית העיר מונה 518,200 תושבים, נכון לשנת 2015.

==היסטוריה==
באזור אוצונומיה נמצאו עדויות ארכאולוגיות להתיישבות אנושית החל מהתקופה הפלאוליתית. כמו כן, בסביבות העיר שוכנים מספר תלי קבורה מתקופת קופון. העיירה אוצונומיה התפתחה סביב מקדש אוצונומיה, והאזור כולו היה בשליטת שבט אוצונומיה, נצר של בית פוג'יווארה ששלט ביפן מתקופת הייאן ועד תקופת סנגוקו.

בתקופת אדו נשלט אזור אוצונומיה על ידי מספר דאימיו שונים תחת האן אוצונומיה, ושגשג הודות למיקומו על צומת דרכים מרכזית. במלחמת בושין, שסימנה את סיום שלטונו של השוגון, נערך בטירת אוצונומיה אחד הקרבות המרכזיים שנערכו בחבל קאנטו. אחרי רסטורציית מייג'י הפכה העיר לחלק ממחוז אוצונומיה, אך זמן קצר לאחר מכן התמזג המחוז למחוז החדש טוצ'יגי, וב-1884 הפכה אוצונומיה לבירת המחוז.

ב-1 באפריל 1889, לאחר ביטול שיטת ההאן, נוסדה העיירה אוצונומיה מחדש, וב-1896 הפכה לעיר באופן רשמי. בשל הימצאותו של בסיס גדול של הצבא היפני הקיסרי בסביבות העיר הפציצו אותה בעלות הברית בזמן מלחמת העולם השנייה, ומרביתה נהרסה.

לאחר המלחמה שוקמה העיר, ובשנות ה-50 התרחב שטחה עם סיפוח עיירות וכפרים בסביבתה. ב-1996 קיבלה אוצונומיה מעמד עיר מיוחדת, המעניק לה רמה גבוהה יותר של אוטונומיה. ב-2007 סופחו שתי עיירות נוספות לשטחה של העיר, ובכך העלו את מספר התושבים בעיר ליותר מ-500,000.

==כלכלה==
אוצונומיה היא המרכז המסחרי של מחוז טוצ'יגי, ובין השאר שוכנים בה מפעל אופטיקה של קנון ומרכז תכנון של הונדה.

==אקלים==
באוצונומיה שורר אקלים סובטרופי גשום. חודשי החורף קרים אך יחסית יבשים, וחודשי הקיץ חמימים ולחים. המשקעים האטמוספיריים באוצונומיה מרובים, בעיקר במחצית השנייה של השנה.

==ערים תאומות==
לאוצונומיה יחסי ערים תאומות עם:
*
*
*
*

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* [http://www15.j-server.com/LUCUTNMY/ns/tl.cgi/http%3a//www.city.utsunomiya.tochigi.jp/?SLANG=ja&TLANG=en&XMODE=0&XCHARSET=utf-8&XJSID=0 הדף הרשמי של אוצונומיה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קאנטו: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1896
הארמייה השלישית (בריטניה)

הארמייה השלישית של הצבא הבריטי הייתה ארמייה בריטית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.

==היסטוריה==
ב-13 ביולי 1915 הוקמה הארמייה השלישית, בעקבות גידולו של חיל המשלוח הבריטי. הארמייה נפרסה דרומית לארמייה הצרפתית העשירית, והייתה מנותקת משאר הכוחות הבריטיים, עד לאחר קרב ורדן, שאז נפרסה הארמייה הצרפתית העשירית באזור אחר, והארמייה הבריטית הרביעית נפרסה במקומה. הארמייה לחמה בקרב על הסום, בקרב קמברה, בקרב אראס, בקרב פשנדל, בקרב אמיין, ובמתקפת מאה הימים.

==מפקדים==
* גנרל צ'ארלס קרמייקל מונרו (13 ביולי 1915 - 23 באוקטובר 1915)
* גנרל אדמונד אלנבי (23 באוקטובר 1915 - 9 ביוני 1917)
* גנרל ג'וליאן בינג (9 ביוני 1917 - 11 בנובמבר 1918)

==ראו גם==
* החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.1914-1918.net/army_third.html הארמייה הבריטית השלישית במלחמת העולם הראשונה] (באנגלית).

3
קטגוריה:עוצבות בריטיות שלחמו בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
הארמייה הרביעית (בריטניה)

הארמייה הרביעית של הצבא הבריטי הייתה ארמייה בריטית שפעלה במלחמת העולם הראשונה.

==היסטוריה==
===מלחמת העולם הראשונה===
ב-5 בפברואר 1916 הוקמה הארמייה הרביעית, בעקבות גידולו של חיל המשלוח הבריטי, ולמפקדה מונה גנרל הנרי רולינסון. הארמייה השתתפה בקרב על הסום, ולאחר מכן הועברו יחידותיה לארמיית העתודה והיא פורקה. במהלך קרב פשנדל הופעלה מפקדת הארמייה במבצע הסחה בשפך האיזר, אך המבצע נכשל. במהלך מתקפת האביב הפכה הארמייה החמישית, שספגה אבדות כבדות לארמייה הרביעית. הארמייה השתתפה בקרב אמיין, ולאחר מכן פעלה במהלך מתקפת מאה הימים עד סוף המלחמה.

===מלחמת העולם השנייה===
כחלק ממבצע פורטיטיוד - מבצע ההונאה הגדול של בעלות הברית, הוקמה גם הארמייה הבריטית הרביעית הפיקטיבית, שהוצגה כאילו היא אמורה לפלוש לנורווגיה. ההונאה המשיכה אף לאחר הפלישה לנורמנדי, והתקיימה עד לינואר 1945.

==מפקדים==
* גנרל הנרי רולינסון (פברואר 1916 - נובמבר 1916)
* גנרל הנרי רולינסון (יולי 1918 - נובמבר 1918)

==ראו גם==
* החזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
* מבצע פורטיטיוד

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.1914-1918.net/army_fourth.html הארמייה הבריטית הרביעית במלחמת העולם הראשונה] (באנגלית).

4
קטגוריה:עוצבות בריטיות שלחמו בחזית המערבית במלחמת העולם הראשונה
משה נחום ירושלמסקי

הרב משה נחום ירושלמסקי (ז' באדר תרט"ו, 1855 - כ"ט בסיוון תרע"ו, 1916) היה פוסק הלכה, שנודע בתשובותיו הרבות.

==קורות חיים==
נולד בברשד. בנו של ר' בנימין מטומשפול. משפחתו התייחסה למהר"ם מרוטנבורג ולרבי השיל מקראקא.

היה בעל כישרון נפלא וזיכרון עצום, ולמד בכוחות עצמו ורכש ידע רב בכל תחומי הספרות התורנית, ואף התכתב עם רבנים מפורסמים. הוא היה בין תלמידיו של ירוחם הירשקוביץ כהנא.

בשנת תר"מ, בהיותו בן 25, החל לכהן ברבנות קאמינקא. בשנת תרנ"ט עבר לפולין והחל לכהן ברבנות העיר אוסטרולנקה שבפלך לומז'ה, וקיבל יותר משישים מכתבי ברכה מכל קצוות תבל. בשנת תרס"ב נקרא לכהן כרבה של העיר קילץ בה הייתה קהילה יהודית גדולה ומכובדת. הקהילה הייתה מורכבת מעדות וזרמים רבים, אך הוא הצליח לקנות את לבם של כל בני העיר. ופעל לתיקון גדרי הדת ותיקן תקנות לקהילה.

לצד רבנותו ועיסוקו בכתיבה תורנית, היה פעיל בענייני ציבור, ונותרו ממנו אלפי מכתבים לקהילות יהודיות ברחבי רוסיה, ליטא, גליציה ופולין.

היה חסידו של רבי דוד מטולנא ואחריו של נכדו רבי מנחם נחום מטולנא.

נפטר בחורול.

==ספריו==
היה מחבר פורה וחיבר מספר ספרים:
*לשד השמן - על הרמב"ם, וורשא תרמ"א 
*מנחת משה - שו"ת על סדר השולחן ערוך, תרמ"ב 
*[http://hebrewbooks.org/83 ברכת משה] - שו"ת ופסקים וחידושים על מסכת שבת והלכות שחיטה ובדיקה, לבוב תרמ"ו 
*[http://hebrewbooks.org/15104 באר משה] - קבוצת קונטרסים בכמה ענייני הלכה בהם נושאים הלכתיים שלא עסקו בהם רבות. חלק מהקונטרסים כולל משא ומתן עם חכמי התורה בשאלות של הלכה. תרס"א.

==מורשתו==
מלבד חיבוריו הנזכרים, פרסם מאמרי השקפה בעיתוני התקופה. בנוסף נותרו ממנו אלפי מכתבים וכן קטעים מחיבורים נוספים שכתב וטרם הודפסו, וכן הערות והשלמות לחיבוריו הנדפסים. 

כתבים אלו נמצאים כיום ברובם ברשות מכון שוקן למחקר היהדות בירושלים, וחלקם במכון ירושלים.

==ראו גם==
*קהילת יהודי אוסטרולנקה

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://books.google.co.il/books?id=3AV3AgAAQBAJ&pg=PA28&lpg=PA28&dq=%D7%A7%D7%90%D7%9E%D7%99%D7%A0%D7%A7%D7%94&source=bl&ots=To4CV1mH8c&sig=ACfU3U19joQV__J5jlimI8SxOtgqtPQW8Q&hl=iw&sa=X&ved=2ahUKEwjX2YG9u8niAhUEShUIHd0tDKs4ChDoATACegQICRAB#v=onepage&q=%D7%A7%D7%90%D7%9E%D7%99%D7%A0%D7%A7%D7%94&f=false ספר קהילת אוסטרולנקה]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים אוקראינים
קטגוריה:רבנים פולנים
קטגוריה:פובליציסטים יהודים
קטגוריה:מחברי ספרי הלכה
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:רבנים חסידים
קטגוריה:ילידי 1855
קטגוריה:נפטרים ב-1916
יוהאן הנדריק ויידנר

יוהאן הנדריק ויידנר (בהולנדית: Johan Hendrik Weidner; 1912, בריסל – 1994, מונטריי פארק, קליפורניה ) היה פעיל המחתרת ההולנדית במלחמת העולם השנייה וחסיד אומות העולם מהולנד.

==קורות חיים==
ויידנר היה הבן הבכור מבין ארבעה, וגדל בשווייץ, ליד הגבול עם אזור סבואה עילית שבצרפת. אביו היה מורה ללטינית וליוונית בבית ספר של הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי. ויידנר התחנך בבתי ספר ציבוריים בצרפת ובשנת 1935, לאחר תום לימודיו, פתח עסק מסחרי בפריז.

===פעילות הצלה בתקופת מלחמת העולם השנייה===
בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש הולנד בידי גרמניה, היה ויידנר בפריז ועבד עבור חברה מסחרית בתור סוכן נוסע בדרום צרפת ובז'נבה. לאחר כיבוש צרפת בידי גרמניה עבר ויידנר לליון, שבאזור משטר וישי, אזור אליו הגיעו אלפי פליטים מהאזור הכבוש של צרפת. בתחילה סייע להולנדים כמותו אך בתור מאמין מזרם הכנסייה האדוונטיסטית של היום השביעי הוא דגל באחווה בין דתית והחל לסייע גם לפליטים אחרים. בתחילה עזר לפליטים מעטים, אך העזרה התפתחה והובילה להקמת רשת הצלה שכללה כ-300 פעילים תחת הנהגתו של ויידנר.

הרשת הנפיקה מסמכים מזויפים, ארגנה מסתורים וסייעה בהברחת יהודים ונרדפים אחרים על ידי המשטר הנאצי ומשטר וישי לשווייץ ולספרד הנייטרליות. הרשת הצילה כ-800 יהודים ועוד כמה מאות נרדפים לא-יהודים, בהם טייסים של בעלות הברית שמטוסם הופל בצרפת. 

ויידנר היה ברשימת המבוקשים של הגסטפו ונלכד מספר פעמים, אך נמלט בכל אחת מהפעמים. 
העץ שניטע ביד ושם לכבוד חסיד אומות העולם יוהאן הנדריק ויידנר

===לאחר המלחמה===
לאחר המלחמה הוזמן ויידנר ללונדון, לפגישה עם וילהלמינה, מלכת הולנד, וקיבל דרגת קפטן בכוחות המזוינים של הולנד. תפקידו היה לחפש משתפי פעולה עם שלטונות גרמניה הנאצית מקרב ההולנדים בצרפת ובבלגיה בעת המלחמה. בשנת 1955 היגר עם אשתו נעמי לארצות הברית, ובשנת 1958 הגיע לקליפורניה ושם פתח רשת חנויות מזון בריאות.

===הכרה===
ויידנר קיבל מממשלת צרפת את אות לגיון הכבוד, את צלב המלחמה ואת מדליית ההתנגדות. מרשויות השלטון בארצות הברית קיבל ויידנר את מדליית החרות . מבריטניה קיבל את אות מסדר האימפריה הבריטית, ומשלטונות הולנד – את אות האבירות הצבאי "מסדר אוראנז'-נסאו" (Order of Orange-Nassau) . ממשלת בלגיה העניקה לו את אות מסדר לאופולד.

בשנת 1978 הכיר יד ושם בוויידנר בתור חסיד אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: צרפת
קטגוריה:מקבלי מדליית החירות (1945)
קטגוריה:מקבלי אות לגיון הכבוד
קטגוריה:מעוטרי צלב המלחמה
קטגוריה:מעוטרי מדליית הרזיסטנס
קטגוריה:קצינים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1912
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1994
שני אדונים מוורונה

שני אדונים מוורונה (אנגלית: The Two Gentlemen of Verona) היא קומדיה מאת ויליאם שייקספיר, שנכתבה כנראה סביב 1590 ובוצעה לראשונה לכל המאוחר ב-1598.

מאז לואיס תאובלד, שערך את עבודותיו של שייקספיר ב-1733, רוב המבקרים ראו ב"שני אדונים" את אחת מיצירותיו החלשות ביותר, הלוקה הן במגוון דמויות מצומצם והן בשטחיות העלילה. כמו כן, המחזה הוא אחת מעבודותיו המוקדמות ביותר, כנראה הקומדיה הראשונה שחיבר ואולי ההצגה הראשונה בכלל. שייקספיר הפגין ב"שני אדונים" את המוטיבים שאפיינו בהמשך את סגנונו: נשים המתחפשות לגברים, פרשיות אהבים סבוכות והשלכותיהן הקומיות. המקורות מהם הושפע בכתיבה היו בעיקר 'שבעת הספרים של דיאנה' לחורחה דה מונטמיור.

==עלילה==
ולנטין איש ורונה מעוניין לנסוע ללימודים במילאנו. הוא מנסה לשכנע את ידידו פרוטאוס להצטרף, אך הלה מאוהב ביוליה ומסרב להתלוות אליו. המשרתת לוצ'טה אומרת ליוליה שפרוטאוס מוקסם ממנה, ומוסרת בידה מכתב שהיא מסרבת לגלות את מקורו. העלמה בושה לגלות את רגשותיה, מסרבת לקרוא את האיגרת וקורעת אותה לגזרים. לאחר מכן היא מתחרטת. אביו של פרוטאוס מצווה עליו לנסוע למילאנו וללמוד עם ולנטין, והוא ויוליה מתוודים זה בפני זה ונפרדים בדמעות.

כשהוא מגיע לעיר, פרוטאוס מגלה שוולנטין מאוהב בסילביה, בת הדוכס. למרות הבטחותיו ליוליה הוא מחליט לזכות בסילביה, שמיועדת על ידי אביה להינשא לתוריו, גנדרן עשיר. הוא מלשין לדוכס על תוכניתו של ולנטין לחמוק לחדרה ולהימלט עמה, והלה מגרש את הצעיר. מחוץ למילאנו נתקל ולנטין בחבורת שודדים וטוען בפניהם שנודה אחרי שהרג אדם בקטטה. הם בוחרים בו למנהיגם.

בינתיים, יוליה אחוזת געגועים. לוצ'טה עוזרת לה להתחפש לנער, כדי שלא תיפגע בדרך, והיא נוסעת למילאנו. שם היא רואה את פרוטאוס מחזר אחר סילביה. אחוזת חמה, היא מחליטה להתחזות לעלם 'סבסטיאן' ולשכנע אותו לשכור אותה כמשרת. פרוטאוס נופל בפח ואף שולח אותה לתת לסילביה במתנה את הטבעת שהעניקה לו כשנפרדו. בת הדוכס מתעבת את פרוטאוס וחוששת לוולנטין, שהכל סבורים שמת. בעזרת אגלמור, היא נמלטת אל היערות מחוץ לעיר כדי לחפש אותו. הם נופלים בידי השודדים, שלוקחים את סילביה לראש הכנופיה. בדרך הם נתקלים בפרוטאוס ו'סבסטיאן' המחלצים את סילביה. היא נמלטת ממנו והוא מנסה לשכנעה באמיתות אהבתו אליה, מבלי משים לכך שוולנטין שמע אודותם ועתה צופה בהם מבין העצים. כשסילביה מסרבת, הוא מאיים לאנוס אותה. ולנטין מגלה את נוכחותו, ופרוטאוס אחוז הבושה אומר כי השנאה שהלה חש כלפיו אינה ולא כלום לעומת התיעוב שהוא מרגיש כלפי עצמו. ולנטין מתרכך. בשלב זה, 'סבסטיאן' מתעלפת והם מגלים את זהותה. פרוטאוס נזכר בנדרו ונאחז חרטה עוד יותר.

בשלב זה, מביאים השודדים עוד שני שבויים שנפלו לידיהם, הדוכס ותוריו. האחרון נזעם ומודיע שסילביה שייכת לו, אך מוותר עליה מיד כשוולנטין מאיים להורגו. הדוכס, אחוז גועל מפחדנות חתנו המיועד, מסכים שבתו ואהובה יתחתנו. פרוטאוס ויוליה מתחתנים אף הם.

==ראו גם==
* העז, או מי זו סילביה

==קישורים חיצוניים==

* The Two Gentlemen of Verona בוויקיטקסט
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:מחזות שייקספיר
קטגוריה:קרוס-דרסינג בתרבות
ז'יזל ון ואטרסכוט ון דר חראכט

ז'יזל ון ואטרסכוט ון דר חראכט (בהולנדית: Gisèle d'Ailly-van Waterschoot van der Gracht; 11 בספטמבר 1912, האג – 2013, אמסטרדם) הייתה ציירת, מוציאה לאור וחסידת אומות העולם מהולנד.

==קורות חיים==
ז'יזל ון ואטרסכוט ון דר חראכט הייתה בתו של המשפטן והגאולוג ההולנדי הידוע וילם ון ואטרסכוט ון דר חראכט (Willem van Waterschoot van der Gracht) . בין השנים 1915- 1931 התגוררה עם הוריה בארצות הברית. עם שובה לאירופה התגוררה המשפחה ראשית באוסטריה ואז באזור לימבורג שבדרום הולנד. היא למדה בפריז ביצוע תחריטי נחושת (Chalcography) ותצריב. בין השנים 1936–1939 למדה את אמנות הוויטראז' בררמונד שבדרום הולנד. והייתה אמנית וציירת ויטראז'ים עבור כנסיות.

בשנת 1940 עברה עם משפחתה לברגן שבצפון הולנד ובשנת 1941 עברה לאמסטרדם.

===פעילות הצלה בתקופת מלחמת העולם השנייה===
בתקופת מלחמת העולם השנייה, לאחר כיבוש הולנד בידי גרמניה, נעשתה ז'יזל ון ואטרסכוט ון דר חראכט פעילה במחתרת ההולנדית. היא פעלה עם חברה, וולפגנג פרומל, שהגיע מצרפת בשנת 1939 והיה פעיל מחתרת אף הוא. ז'יזל, שאז גרה באמסטרדם, הסתירה שבעה ילדים יהודיים שחלקם היו הולנדים וחלקם - פליטים מגרמניה, בהם אחד שנשאר בביתה משנת 1943 עד השחרור ב-1945. ז'יזל פעלה להצלת ילדים יהודים מתוך תחושה שאמונתה הקתולית מצווה זאת עליה.

===לאחר המלחמה===
בשנת 1951 ייסדו חלק מהיהודים שהצילה ון ואטרסכוט ון דר חראכט, עם וולפגנג פרומל, את כתב העת הספרותי Castrum Peregrini . ון ואטרסכוט ון דר חראכט הייתה מפטרוניות כתב העת.

בשנת 1959 נישאה ון ואטרסכוט ון דר חראכט לארנולד דלי (Arnold J. d’Ailly), ראש העירייה לשעבר של אמסטרדם. יחד אתו שיפצה בניין ישן של מנזר יווני באי פארוס ומעת לעת התגוררה שם, עד 1982.

===הכרה===
בשנת 1997 הכיר יד ושם בז'יזל ון ואטרסכוט ון דר חראכט בתור חסידת אומות העולם.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הולנדיות חסידות אומות העולם
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
קטגוריה:אמנים הולנדים
קטגוריה:ילידות 1912
קטגוריה:נפטרות ב-2013
קטגוריה:נפטרים ב-2013
עורק הזרוע העמוק

עורק הזרוע העמוק נראה באיור מאחורי עצם הזרוע.
עוֹרֵק הַזְּרוֹעַ הֶעָמֹק (TA: arteria profunda brachii) הוא עורק בזרוע המסתעף מחלקו הצדי והאחורי של עורק הזרוע, מתחת לגבול התחתון של השריר העגול הגדול.

== אנטומיה ==
העורק עוקב במהלכו אחר עצב החישור, ראשית בדרכו אחורה בין הראשים הארוך והתיכון של שריר הזרוע התלת-ראשי, ולאחר מכן לאורך מענית החישור, שם הוא מכוסה על ידי הראש הצדי של שריר הזרוע התלת-ראשי, לעבר חלקה הצדי של הזרוע. בחלק זה הוא מנקב את החיץ הבין-שרירי הצדי של הזרוע, ולאחר שהוא יורד בין שריר הזרוע והחישור לשריר הזרוע לעבר קדמת עילית העלי הצדית של הזרוע, הוא מסתיים בהשקה עם עורק החישור החוזר.

=== סעיפים והשקות ===
מעורק הזרוע העמוק מסתעף ענף לשריר הדלתא וכן לעיתים גם העורקים הזנים של עצם הזרוע המספקים דם לעצם הזרוע ונכנסים אליה מאחורי גבששת הדלתא. 

סעיף נוסף עולה בין הראשים הארוך והצדי של שריר הזרוע התלת-ראשי ויוצר השקה עם עורק עצם הזרוע הכותר האחורי. העורק העקיף האמצעי יורד בראשו האמצעי של שריר הזרוע התלת-ראשי ומסייע ביצירת השקה מעל זיז המרפק של עצם הגומד. העורק העקיף החישורי יורד מאחורי החיץ הבין-שרירי הצדי אל צדה האחורי של עילית העלי של הזרוע, שם הוא יוצר השקה עם העורק הבין-גרמי החוזר והעורק העקיף הגומדי התחתון.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עורקי הגפיים העליונות
הסכסוך בשינג'יאנג

הסכסוך בשינג'יאנג, הוא סכסוך מתמשך בשינג'יאנג, המחוז האוטונומי שבצפון מערב סין בין הקבוצה האתנית האויגורית, שחיה תחת כיבוש המשטר הסיני מאז 1949 במחוז, לבין השלטון הסיני שנוקט בדיכוי אלים כנגד האוכלוסייה המקומית. לטענת האויגורים האזור אינו חלק מסין ושהרפובליקה המזרחית הטורקית השנייה סופחה בצורה לא חוקית בשנת 1949 לסין. אי לכך הם רואים עצמם חיים תחת כיבוש הרפובליקה העממית של סין. 

בשני העשורים הראשונים של המאה ה-21 ישנו חיכוך קבוע בין הצדדים. מצד אחד השלטון הסיני כופה חינוך מחדש על האויגורים, וכולל פעולות אלימות כגון עיקור נשים, חילון בכפייה, ומחנות עבודת פרך, ומאידך קיימים מספר ארגונים מיליטנטיים אויגורים אשר מעודדים ומבצעים מאבק מזוין נגד הממשל בבייג'ינג. פיגועים של פעילים אויגורים נגד אזרחים סיניים, בעיקר תקיפות מאורגנות בסכינים הן תופעה קיימת שהממשל הסיני מתמודד איתה. כנגד הממשל נטען לא פעם כי הוא משתמש בכח מופרז כדי לדכא את המרידות.

== רקע ==
האזור הנודע כשינג'יאנג היה מדינת חסות של סין כבר בשנת 60 לפני הספירה במהלך שושלת האן וכן מדינת חסות של שושלת טאנג. למרות שהיו במהלך ההיסטוריה תקופות של עצמאות משלטון סיני, האזור ההיסטורי של שינג'יאנג של ימינו מורכב מאזורי אגן טארים ודזאנגריה ואוכלס במקור על ידי עמים אשר נטו אחר דת הבודהיזם. האזור היה נתון תחת טורקיזציה ואסלאמיזציה בידי פולשים טורקיים מוסלמים. 

במאה ה-18 שושלת צ'ינג הכירה רשמית באזור שינג'יאנג כפרובינציה.

=== התקוממויות קודמות ===
מלחמות שינג'יאנג היו סידרה של עימותים מזוינים בראשית ואמצע המאה ה-20 במהלך תקופת המצביאים (warlords) ברפובליקה של סין. בשנת 1933 למושל האזור מונה שנג שיצאי ובעקבות כך תומכי ברית המועצות נאלצו לברוח לתחומי ברית המועצות.

בשנת 1944, בעיצומה של מלחמת העולם השנייה, הסובייטים תמכו במרד אילי (Ili Rebellion) האויגורי נגד המשטר בסין, כאשר הוא היה עסוק במלחמה מול האימפריה היפנית במזרח המדינה (שאף היא הייתה במלחמה עם הסובייטים). רבים מבני האזור הנקרא אילי בשינג'יאנג היו בעלי קשרים תרבותיים, כלכליים ופוליטיים עם האימפריה הרוסית ולאחר מכן עם ברית המועצות.

== מאפייני הקונפליקט ==
בסוף המאה ה-20 ובתחילת המאה ה-21 ביצעו פעילים אויגורים מספר תקריות אלימות, בהן נהרגו בני האן. תקופה זו הקשיחה את יחס השלטון הסיני לאויגורים, כאשר הממשלה כלאה ללא משפט מיליוני אויגורים במחנות חינוך מחדש. דיווחים שונים מעידים על מעשי עינויים כחלק מניסיון להרחיק את האסירים מזהותם האתנית ומאמונתם המוסלמית. סין מבצעת מהלכים נוספים במטרה להחליש את הזהות האתנית הלא-סינית של האויגורים, כאשר בין היתר הראו צילומי לוויין שהממשל הרס בתי קברות מקומיים.

במחצית השנייה של העשור החלה ממשלת סין בהפעלה של מדיניות אגרסיבית להקטנת הילודה האויגורית. קודם לכן לא אכפה הממשלה את מדיניות צמצום הילודה הסינית על האויגורים ונפוצו בקרבם משפחות מרובות ילדים. מגוון פעולות בנושא דוגמת מעצר של הורים למשפחות מרובות ילדים ושליחת ילדיהם לבתי יתומים, גרמו לירידה של למעלה מ-60% בין השנים 2015 ו-2018. סין מתמרצת הגעתם של בני האן למחוז, על ידי הקצאת קרקעות, במטרה להטות בהדרגה את הדמוגרפיה ולבטל את הרוב האויגורי.

==ראו גם==
* מחנה החינוך-מחדש מסנג'יה
*פיגוע הדקירות בקונמינג

==הערות שוליים==

קטגוריה:טרור אסלאמי
קטגוריה:סכסוכים
קטגוריה:הרפובליקה העממית של סין: היסטוריה
העורק העקיף האמצעי

העורק העקיף האמצעי מתפצל מעורק הזרוע העמוק שבמעלה התמונה.
הָעוֹרֵק הֶעָקִיף הָאֶמְצָעִי (TA: arteria collateralis media) הוא עורק בזרוע המתפצל מעורק הזרוע העמוק ומסייע באספקת הדם לאזור המרפק. העורק יורד בתוך הראש האמצעי של שריר הזרוע התלת-ראשי ויוצר השקה עם העורק הבין-גרמי החוזר מעל זיז המרפק של עצם הגומד.

==ראו גם==
* העורק העקיף החישורי

קטגוריה:עורקי הגפיים העליונות
העורק העקיף החישורי

אספקת הדם סביב המרפק. העורק החישורי מתפצל בשמאל התמונה מעורק הזרוע העמוק.
הָעוֹרֵק הֶעָקִיף הַחִשּׁוּרִי (TA: arteria collateralis radialis) הוא עורק בזרוע המתפצל מעורק הזרוע העמוק ומסייע באספקת הדם לאזור המרפק. העורק מסתעף בזרוע עצמה ויוצר השקה עם עורק החישור החוזר סמוך למרפק.

== ראו גם ==
* העורק העקיף האמצעי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עורקי הגפיים העליונות
אבלון (סרט)

אבלון (באנגלית: Avalon) הוא סרט דרמה משנת 1990 שבוים על ידי בארי לוינסון. הסרט הוא השלישי בסדרה של ארבעת "סרטי בולטימור" האוטוביוגרפיים למחצה של לוינסון המתרחשים בעיר הולדתו במהלך שנות הארבעים, החמישים והשישים של המאה העשרים; "דיינר" (1982), "אנשי הפח" (1987), "אבלון" (1990) ו-"ליברטי הייטס" (1999). הסרט מתחקה אחר ההשתלבות היהודית בחיים האמריקאים.

==עלילה==
העלילה מתרחשת בשנות החמישים של המאה העשרים והרבה עבר על משפחת המהגרים הפולנים של סם קריצ'ינסקי מאז הגיע לראשונה לאמריקה ב-1914 והתיישב בבולטימור.

הטלוויזיה היא ההמצאה החדשה. השכונות לובשות צורה חדשה כאשר יותר ויותר משפחות עוברות לפרברים. מקצועו של סם היה טפטים אך בנו ג'ולס מעוניין לנסות ולפתוח חנות כלי בית גדולה ביחד עם בן דודו, איזי, ואולי אף להפיק פרסומות טלוויזיה משלהם.

ג'ולס ואשתו, אן, עדיין גרים עם הוריו אך אן סובלת בשקט את הצורה שבה חמותה, אווה, שולטת בבית. אן היא אשה מודרנית שאף לומדת לנהוג במכונית. למרות זאת, אווה מסרבת לנסוע איתה ומעדיפה לקחת את הטרולי.

המשפחה תורמת לקרן במטרה להביא עוד קרובים לאמריקה. עלבונות, בין אם אמיתיים או דמיוניים, מטרידים את המשפחה כאשר ג'ולס ואן בסופו של דבר עוברים לפרברים, נסיעה ארוכה עבור בני משפחתם. לאחר שהגיע באיחור ולאחר שגילה שתרנגול ההודו של חג ההודיה נחתך בלעדיו, נעלב הדוד גבריאל ופורץ החוצה בסערה מה שהווה את התחלתה של מריבה עם סם.

סם גם אינו מבין את שיטות הלימוד בהן משתמשות המורות בבית ספרו של נכדו, מייקל, ומדוע ג'ולס ואיזי שינו את שם משפחתם לקיי וקירק כשהם מתחילים בקריירות העסקים שלהם. אך כשמשברים שונים עולים, ביניהם שוד מזוין ושריפה הרסנית, בני המשפחה, באופן כללי, דובקים יחדיו.

==דמויות==

==קשר עם "סרטי בולטימור" אחרים==
במאי הסרט, לוינסון, אוהב לקשר בין סרטיו המתרחשים בבלטימור. מכונית "הדסון" הנרכשת בסרט "אבלון" נרכשת מאוחר יותר בסרט "דיינר". הבית שאותו משפחת קרצ'ינסקי עוזבת כדי לעבור לפרברים נראה לאחר מכן בסרט "טין מן".

==פרסים==
הסרט אבלון קיבל מועמדויות לפרס האוסקר על תסריט מקורי, פסקול, צילום, ותלבושות (גלוריה גרשם). תסריטו של לויסון זכה בפרס התסריט של אגודת התסריטאים האמריקאית. הסרט גם היה מועמד לפרס גלובוס הזהב כסרט הטוב ביותר.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.juf.org/tweens/movie.aspx?id=59976 JUF : Tweens : Movies : Avalon]

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 1990
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי טריסטאר
קטגוריה:סרטים על משפחות
קטגוריה:סרטי בארי לוינסון
ריכב רובין

ריכב (בוני) רובין (נולד ב-1951) הוא פרופסור אמריטוס במחלקה לגאוגרפיה באוניברסיטה העברית בירושלים, מומחה לגאוגרפיה היסטורית יישובית ולמפות עתיקות של ארץ ישראל בכלל וירושלים בפרט, וראש המכון לחקר ארץ-ישראל ויישובה ביד יצחק בן-צבי.

== תולדות חייו ==
יליד ירושלים. בשנים 1984–1985 סקר מספר אתרים (לרבות סעדון) בנגב. בשנת 1986 קיבל תואר דוקטור בגאוגרפיה היסטורית מן האוניברסיטה העברית. עבודת הדוקטורט שלו, שעסקה בנושא "המערך הישובי והבסיס החקלאי באזור רחובות בנגב בתקופה הביזנטית" נכתבה בהנחיית יהושע בן אריה, יורם צפריר ורן גרסון. את הפוסט-דוקטורט שלו ערך באוניברסיטת מרילנד.

תחומי המחקר העיקריים בהם עוסק רובין הם התיישבות וחברה במדבר בשלהי העת העתיקה, תולדות הכרטוגרפיה של ירושלים וארץ ישראל, התפתחות המפה העברית, מפות תלת־ממדיות ודגמים של ירושלים וארץ ישראל, היבטים גאוגרפיים של עלייה לרגל ומקומות קדושים וגאוגרפיה היסטורית של ארץ ישראל, בעיקר בעת העתיקה. חבר ועדת השמות הממשלתית.

== ספריו ==
* ר. רובין, ירושלים במפות ובמראות: מן התקופה הביזנטית ועד המאה הי"ט, נהר הוצאה לאור וכנרת בית הוצאה לאור, 1987
* ריכב רובין, הנגב כארץ נושבת, עיור והתיישבות במדבר בתקופה הביזנטית. יד יצחק בן-צבי והחברה לחקירת ארץ ישראל ועתיקותיה, ירושלים, 1990
* ריכב (בוני) רובין, צורת הארץ: ארץ ישראל במפה העברית מרש"י ועד ראשית המאה העשרים, הוצאת יד בן צבי, 2014
* ריכב רובין, סיפורים שסיפרו לי ההרים - נוף תרבותי בחלופות הזמן, הוצאת רסלינג, 2018

<div style="direction: ltr;">
* R. Rubin, Image and Reality, Jerusalem in Maps and Views, Jerusalem, Magnes Press, 1999
* Rehav Rubin, Portraying the Land: Hebrew Maps of the Land of Israel from Rashi to the Early 20th Century, de Gruyter, Berlin, 2018.
</div>

== מבחר מאמרים ==
* 
* 
** 
* 
* 
*
* 
* ריכב רובין, "ירושלים וסביבותיה - השפעת התנאים הפיזיים על יישובה של ירושלים", בתוך: שמואל אחיטוב ועמיחי מזר (עורכים), ספר ירושלים, כרך א, יד יצחק בן-צבי, 2000, ירושלים, עמ' 1–12
* 
* 
* ריכב רובין ומילכה לוי, מקורותיהן של מפות ירושלים הצלבניות: למסורת המיפוי הקדומה של ארץ-ישראל, ארץ ישראל: מחקרים בידיעת הארץ ועתיקותיה כח. ירושלים (תשסח) 255-269
* [https://web.archive.org/web/20160112190603/http://geography.huji.ac.il/.upload/STUDIES_XII/XII-Rubin.pdf ריכב רובין, מפות עתיקות של ירושלים כמקורות גאוגרפיים היסטוריים]

== קישורים חיצוניים ==
* [http://geography.huji.ac.il/?cmd=staff.16&page=2&act=read&id=66&page_id=99 קורות חיים באתר האוניברסיטה העברית]
* [http://einhashofet.blogspot.co.il/2014/05/blog-post_19.html ריאיון עם רובין], אתר ארכיון עין השופט, נערך על ידי עפרה בריל בפברואר 1988
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גאוגרפים ישראלים
קטגוריה:קרטוגרפים ישראלים
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: גאוגרפיה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:חוקרי ירושלים
קטגוריה:זוכי פרס יצחק בן-צבי
קטגוריה:יד יצחק בן-צבי: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
העורק העקיף הגומדי העליון

העורק העקיף הגומדי העליון מתפצל מעורק הזרוע בחלקה הימני העליון של התמונה
הָעוֹרֵק הֶעָקִיף הַגָּמְדִּי הָעֶלְיוֹן (TA: arteria collateralis ulnaris superior) הוא עורק בזרוע המסתעף מעורק הזרוע ומשתתף באספקת הדם למרפק.

ראשיתו של העורק באזור אמצע הזרוע, שם הוא מסתעף מעורק הזרוע. העורק מנקב את החיץ הבין-שרירי התיכון ויורד לאורך הראש האמצעי של שריר הזרוע התלת-ראשי לעבר המרווח שבין עילית העלי התיכונה של הזרוע לזיז המרפק, כשהוא מלווה בעצב הגומד. הוא מסתיים תחת השריר כופף שורש היד הגומדי ביצרו השקה עם הענף האחורי של עורק הגומד החוזר ועם העורק העקיף הגומדי התחתון. לעיתים מהעורק העקיף הגומדי העליון מסתעף ענף מול עילית העלי התיכונה אשר יוצר השקה עם הענף הקדמי של עורק הגומד החוזר.

קטגוריה:עורקי הגפיים העליונות
העורק העקיף הגומדי התחתון

העורק העקיף הגומדי התחתון מסתעף מעורק הזרוע באזור מרכז התמונה.
הָעוֹרֵק הֶעָקִיף הַגָּמְדִּי הַתַּחְתּוֹן (TA: arteria collateralis ulnaris inferior) הוא עורק בזרוע המסתעף מעורק הזרוע ומשתתף באספקת הדם למרפק.

== אנטומיה ==
===מהלך===
ראשיתו של העורק כחמישה ס"מ מעל לשקע המרפק. הוא עובר בכיוון תיכון על פני שריר הזרוע, ובנקבו את החיץ הבין-שרירי התיכון, הוא מתעקל סביב גב עצם הזרוע, בין שריר הזרוע התלת-ראשי לעצם. בנקודה זה הוא יוצר, סמוך למפגש עם עורק הזרוע העמוק, קשת מעל גומץ זיז המרפק.

===סעיפים והשקות===
בעודו נמצא על גבי שריר הזרוע, מסתעפים מן העורקים ענפים העולים ומצטרפים לעורק העקיף הגומדי העליון. ענפים אחרים יורדים מול עילית העלי התיכונה של הזרוע ויוצרים משיקים לענף הקדמי של עורק הגומד החוזר. מאחורי עילית העלי התיכונה משיק סעיף נוסף עם העורק העקיף הגומדי העליון ועם הענף האחורי של עורק הגומד החוזר.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עורקי הגפיים העליונות
Step Into My World

Step Into My World (בעברית: צעד אל תוך עולמי) הוא אלבום הבכורה של הזמרת הישראלית מרינה מקסימיליאן. האלבום יצא לאור ב-12 באוגוסט 2013, על ידי חברת התקליטים NMC.

שש שנים לאחר השתתפותה בגמר התוכנית "כוכב נולד". האלבום כולל שמונה שירים בשפה אנגלית ושיר אחד ברוסית המשלבים בין מגוון סגנונות מוזיקליים: פופ, ג'אז, סול ומוזיקה אלקטרונית. האלבום יצא בחברת אן אם סי וכל השירים בו הופקו על ידי עופר מאירי. באלבום משתתפים חברי הטריו LayerZ הכולל את הגיטריסט יונתן אלבלק, הבאסיסט גלעד אברו והמתופף אביב כהן, המלווים את הזמרת מתחילת דרכה.

==רקע והפקה==
מארינה השתתפה בעונה החמישית של התוכנית "כוכב נולד" והגיעה למקום השני בגמר התחרות, אחרי בועז מעודה. במהלך השנים שחלפו מהזכייה בתוכנית המשיכה מארינה לעסוק במוזיקה, אך הוצאת האלבום הבכורה נדחתה שוב ושוב. בשנת 2009 העלתה את המופע "אקספרמנל" ,שכלל שירים מקוריים, אך הם לא הוקלטו. בשנת 2011 הוציאה סינגל בשם "עמוק בטל" ששילב מילים שכתבה לאה גולדברג בתוספת בית בשפה הרוסית שכתבה מארינה. השיר היה אמור להיות הראשון מתוך אלבום שלם המבוסס על טקסטים של שירי משוררים, אך בסופו של דבר העבודה לא הבשילה לכדי אלבום.

בפברואר 2013 הוציאה מארינה את הסינגל הראשון מתוך האלבום - "Two Pigs" המתאר יחסי תלות בתוך מערכת יחסים זוגית ומבוסס על ההיסטוריה האישית של הזמרת. כחודשיים לאחר מכן הוציאה את הסינגל "Tango". ב-12 באוגוסט יצא הסינגל השלישי מתוך האלבום-"Hurricane", באותו היום בו יצא האלבום למכירה בחנויות. למרות הביקורות הטובות שליוו את הוצאת הסינגלים הם זכו להתעלמות כמעט מוחלטת מצד תחנות הרדיו ובמיוחד מגלגלצ, שתחילה התעלמה מכל השירים ולבסוף הכניסה רק את השיר "Two Pigs" לפלייליסט ערב ולילה של התחנה כחצי שנה לאחר שהשיר יצא לראשונה.

יציאת האלבום לוותה בהופעה שקיימה מארינה כחודש וחצי לאחר יציאת האלבום, הופעה בה התארחו דנה אינטרנשיונל וירמי קפלן וזאת לאחר שההופעה המקורית שתוכנה להיערך חודש לפני כן נדחתה עקב דלקת במיתרי הקול.

ביוני 2014 הגיע האלבום למעמד אלבום זהב לאחר שנמכרו למעלה מ-15,000 עותקים.

==הצלחה וביקורות==
עם יציאת האלבום הוא זכה לביקורות אוהדות והמבקרים הגדירו את מרינה כ"זמרת מליגה אחרת" וכ"גדולה מהחיים". השירים באלבום שונים זה מזה בסגנונם, אך עם זאת נוצרת תחושה של אלבום זורם ומגובש בסאונד שלו. הביצועים מסעירים, אך מצליחים שלא לגלוש לאובר-דרמה והשילוב בין המבצעת הייחודית והמפיק המסחרי עושים לאלבום טוב ומייצרים אלבום עם סאונד המזכיר הפקות הנעשות בחוץ לארץ

==רשימת רצועות==

== קישורים חיצוניים ==
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי מארינה מקסימיליאן
קטגוריה:אלבומי זהב בישראל
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
יוהאן בוקסטורף

יוהאן בוקסטורף האב
יוהאן בוקסטורף האב (בגרמנית: Johann Buxtorf der Ältere; 25 בדצמבר 1564 - 13 בספטמבר 1629) היה הבראיסט קלוויניסט מפורסם, בן למשפחת מזרחנים בבזל. הוא שימש כפרופסור באוניברסיטת בזל במשך 39 שנים, והתפרסם בעיקר בשל ספרו "De Synagoga Judaica" המתעד בקפדנות את המנהגים וחיי החברה של יהודי אשכנז בראשית העת החדשה.

בוקסטורף נולד בקמן שבנורדריין-וסטפאליה, פעל ונפטר בבזל, שהייתה אז קנטון בקונפדרציה השווייצרית שנפרדה מהאימפריה הרומית הקדושה.

נפטר ב-13 בספטמבר 1629 ממחלה לא ידועה [יש רופאים הטוענים שמסוג כלשהו של מחלת הסרטן, שאז הייתה "עונש מוות", בשל הידע המאוד קטן שידעו אז עליה] נפטר והשאיר אחריו אישה בן וחברים.

בנו היה יוהאן בוקסטורף הצעיר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* בוקסטורף, יוהאן, ערכו במהדורת 1911 של אנציקלופדיה בריטניקה
* 
* [http://www.deutsche-biographie.de/pnd119354780.html בוקסטורף, יוהאן (האב)], ערכו בביוגרפיה הגרמנית החדשה 
* בוקסטורף, יוהאן (האב), ערכו בביוגרפיה הגרמנית הכללית 
;ספרו
* [https://web.archive.org/web/20160304045849/https://pantherfile.uwm.edu/corre/www/buxdorf/ Synagoga Judaica (בתי הכנסת היהודיים)]
* 

קטגוריה:הבראיסטים
קטגוריה:מזרחנים גרמנים
קטגוריה:חוקרי יהדות גרמנים
קטגוריה:חוקרי יהדות גרמניה
קטגוריה:ביבליוגרפים עבריים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת בזל
קטגוריה:ילידי 1564
קטגוריה:נפטרים ב-1629
עורק החישור החוזר

עורק החישור החוזר מתפצל מעורק החישור בחלקה התחתון השמאלי של התמונה.
עוֹרֵק הַחִשּׁוּר הַחוֹזֵר (TA: arteria recurrens radialis) הוא עורק באזור המרפק המסתעף מעורק החישור ומשתתף באספקת הדם לשרירים באמה ולמפרק זה.

עורק החישור החוזר הוא העורק הראשון המסתעף מעורק החישור, עת הוא מסתעף מיד לאחר התפצלותו של עורק החישור מעורק הזרוע. העורק עולה בין ענפיו של עצב החישור, על פני השריר הגבן, ולאחר מכן בין שריר הזרוע והחישור לשריר הזרוע, תוך שהוא מספק דם לשרירים אלה. בסופו משיק העורק לחלקו הסופי של העורק העקיף החישורי שמקורו בעורק הזרוע העמוק.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עורקי הגפיים העליונות
מסכת (כתב עת)

250px
מסכת הוא כתב עת אקדמי רב־תחומי, שנושאו הוא האישה היהודייה בתרבות ובתולדות עם ישראל וההיסטוריה של האנושות. במסכת מתפרסמים מחקרים על היבטים שונים של חיי האישה היהודייה, מעמדה בחברה היהודית והכללית, תפיסתה העצמית והישגיה בתחומי יצירה מגוונים מאז תקופת התנ"ך.

כתב העת "מסכת" הוקם ב-2002 על ידי פרופ' ישראל אומן, לימים חתן פרס נובל לכלכלה, לזכרה של רעייתו אסתר.

כרך א' של "מסכת" ראה אור בתשס"ב - 2002 בהוצאת מת"ן - מכון תורני לנשים והעורכת הראשונה הייתה זיוה קוסופסקי. החל מכרך י"ב יוצא כתב העת לאור במסגרת הפקולטה למדעי היהדות באוניברסיטת בר-אילן בעריכת ד"ר רבקה גולדברג.

כתב העת חרת על דגלו להוות:
"נקודת מפגש בין דיסציפלינות וגישות, בין דורות ועולמות, בין מוסדות אקדמיים ומחקריים ובין מרחבים רוחניים ואידאולוגיים שונים ומגוונים כשבמוקד – שאלות עיוניות, היסטוריות ומתודולוגיות הנוגעות למקומה של האישה ביהדות ולסוגיות הנלוות לכך. כמו כן מבקש כתב העת להעלות דמויות של נשים יהודיות מן העבר שבלטו בעשייה וביצירה תרבותית, חברתית, לאומית או רוחנית".

== מערכת ==
העורך הראשי של כתב העת הוא פרופ' יהודה פרידלנדר והעורכת היא ד"ר רבקה גולדברג (חוקרת תנועת החסידות).

חברי המערכת הם פרופ' יפה ברלוביץ, פרופ' זאב גריס, ד"ר מיכל הלד, ד"ר רות למדן, פרופ' לילך רוזנברג-פרידמן ופרופ' יעל שמש .

== קישורים חיצוניים ==
* האתר הרשמי של [https://massehet.com/ כתב העת מסכת]
* [https://web.archive.org/web/20160119051957/http://www.matan.org.il/magazine.asp?id=34278 קטלוג מסכת], באתר מת"ן
* [http://jewish-faculty.biu.ac.il/node/669 מסכת], באתר הפקולטה למדעי היהדות, אוניברסיטת בר-אילן

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוניברסיטת בר-אילן: כתבי עת
קטגוריה:נשים ביהדות
קטגוריה:ישראל: כתבי עת מדעיים
קטגוריה:ישראל: כתבי עת למדעי היהדות
ענף שורש היד הכפי (עורק החישור)

ענף שורש היד הכפי של עורק החישור מתפצל מעורק החישור בחלקה התחתון של התמונה מצד שמאל.
עֲנַף שֹׁרֶשׁ הַיָּד הַכַּפִּי (TA: ramus carpalis palmaris) הוא ענף עורקי קטן של עורק החישור המספק דם לשורש כף היד.

ראשיתו של ענף שורש היד הכפי סמוכה לגבול התחתון של השריר הכפן המרובע. הענף מתקדם לאורך קדמת שורש כף היד ומשיק למקבילו מעורק הגומד. 

קטגוריה:עורקי הגפיים העליונות
קטגוריה:שורש כף היד
ענף שורש היד הגבי (עורק החישור)

ענף שורש היד הגבי של עורק החישור בחלקה התחתון הימני של התמונה.
עֲנַף שֹׁרֶשׁ הַיָּד הַגַּבִּי (TA: ramus carpalis dorsalis) הוא ענף עורקי קטן של עורק החישור המספק דם לשורש כף היד.

ראשיתו של הענף מתחת לגידים הפושטים של האגודל. בחצותו את שורש כף היד לרוחב לכיוון הגבול התיכון של היד, הוא משיק לענף שורש היד הגבי של עורק הגומד ליצירת רשת שורש היד הגבית.

קטגוריה:עורקי הגפיים העליונות
קטגוריה:שורש כף היד
הענף הכפי השטחי

עורקי כף היד
הֶעָנָף הַכַּפִּי הַשִּׁטְחִי (TA: ramus palmaris superficialis) הוא ענף עורקי בכף היד המסתעף מעורק החישור ומספק דם לכף היד.

הענף הכפי השטחי מסתעף מעורק החישור בטרם האחרון מתעקל סביב צדו של שורש כף היד. בהתקדמו, הענף עובר דרך שרירי בליטת כף היד, שאותם הוא מספק, ולפעמים הוא עובר מעליהם. לעיתים הוא משיק לחלקו הסופי של עורק הגומד ליצירת קשת כף היד השטחית.

גודלו של הענף משתנה מאדם לאדם. לרוב הוא קטן מאוד ומסתיים באזור שרירי האגודל, אולם לעיתים גודלו כשל המשך עורק החישור עצמו.

קטגוריה:עורקי הגפיים העליונות
רשת שורש היד הגבית

בתחתית התמונה רשת שורש היד הגבית הנוצרת מהשקת ענפי שורש היד הגביים.
רֶשֶׁת שֹׁרֶשׁ הַיָּד הַגַּבִּית (TA: rete carpale dorsale) היא רשת השקה בגב שורש כף היד בין ענף שורש היד הגבי של עורק החישור לענף שורש היד הגבי של עורק הגומד.

הרשת מורכבת מענפי שורש היד הגביים של עורק הגומד ועורק החישור. רשת זו גם משיקה לעורק הבין-גרמי הקדמי ולעורק הבין-גרמי האחורי. מהרשת יוצאים שלושה מבין עורקי מתוך היד הגביים.

קטגוריה:עורקי הגפיים העליונות
עורקי מתוך היד הגביים

עורקי מתוך היד הגביים בתחתית התמונה
עוֹרְקֵי מְתוֹךְ הַיָּד הַגַּבִּיִּים (TA: arteriae metacarpales dorsales) הם קבוצת עורקים בכף היד המזינים את האצבעות.

עורק מתוך היד הראשון מסתעף ישירות מעורק החישור, בטרם האחרון חוצה דרך שני ראשי השריר הבין-גרמי הגבי הראשון.

שלושת העורקים הצדיים בקבוצה יוצאים מתוך רשת שורש היד הגבית ונעים לאורך השרירים הבין-גרמיים הגביים השני, השלישי והרביעי, עד להתפצלותם לעורקי האצבעות הגביים. בסמוך לראשיתם הם משיקים לקשת כף היד העמוקה באמצעות עורקים נוקבים. הם משיקים גם לעורקי האצבעות הכפיים המשותפים, שמקורם בקשת כף היד השטחית, גם כן באמצעות עורקים נוקבים.

קטגוריה:עורקי הגפיים העליונות
סטיבן וורד

סטיבן וורד (באנגלית: Stephen Ward; נולד ב-20 באוגוסט 1985) הוא כדורגלן עבר אירי ששיחק בעמדות המגן השמאלי והקשר.

==קריירה==
וורד נולד בדבלין, גדל במחלקת הנוער של הום פארם ופורטמרנוק. הוא החל את הקריירה בבוגרים בקבוצה בוהמיאנס. ב-15 באוגוסט 2003 כבש צמד בהופעת הבכורה שלו בגביע האירי.

ההצלחה שלו בקבוצה עוררה עניין ובינואר 2007 חתם בוולברהמפטון וונדררס לשנתיים וחצי מהליגה האנגלית השנייה. ב-3 בפברואר הבקיע את שערו הראשון בקבוצה נגד פלימות' ארגייל, ולאחר התחלה טובה בקבוצה עם שלושה שערים בשישה משחקים נבחר לשחקן המצטיין של פברואר. עונתו השנייה בקבוצה הייתה פחות מוצלחת, כאשר שיחק בעמדת הקשר השמאלי ולאחר מכן סבל מפציעה שבעקבותיה לא שיחק ארבעה חודשים. בעונת סייע לקבוצה להעפיל להפרמייר ליג. ב-29 בדצמבר 2010 הבקיע את שערו הראשון בפרמייר ליג, שהיה לשער הניצחון בניצחון 1-0 על ליברפול. בעונת , השנייה שלו בפרמייר ליג, הבקיע שלושה שערים ובסיומה ירד עם הקבוצה בחזרה לצ'מפיונשיפ.

בקיץ 2013 הושאל לברייטון אנד הוב אלביון עד לסיום העונה, וורד כבש ארבעה שערים אך לא העפיל עם קבוצתו לפרמייר ליג לאחר שהפסידו בפלייאוף לדרבי קאונטי.

ב-14 באוגוסט 2014 חתם לשלוש שנים בברנלי, ב-4 באוקטובר ערך את הופעתו הבכורה בקבוצה בתיקו 2-2 נגד לסטר סיטי.

===נבחרת אירלנד===
וורד זומן לראשונה לנבחרת הבוגרת ב-11 במאי 2011 לקראת משחקי הידידות נגד ו ומוקדמות יורו 2012 נגד . ב-24 במאי 2011 ערך את הופעתו הבכורה בנבחרת בניצחון 5-0 על צפון אירלנד בה כבש את שערו הבכורה. וורד נכלל בסגל ביורו 2012, בו נבחרתו סיימה במקום האחרון בשלב הבתים. ב-14 במרץ 2019 הודיע על פרישה מהנבחרת.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים אירים
קטגוריה:חלוצי כדורגל אירים
קטגוריה:קשרי כדורגל אירים
קטגוריה:דבלין: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני וולברהמפטון וונדררס
קטגוריה:כדורגלני ברייטון אנד הוב אלביון
קטגוריה:כדורגלני סטוק סיטי
קטגוריה:כדורגלני איפסוויץ' טאון
קטגוריה:כדורגלני ברנלי
קטגוריה:כדורגלני וולסול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת אירלנד
קטגוריה:כדורגלני יורו 2012
קטגוריה:כדורגלני יורו 2016
קטגוריה:אירים שנולדו ב-1985
עזרא גולדין

עזרא גולדין
עזרא גולדין (בכתיב יידי: גאָלדין; לונה, 1868 ה'תרכ"ח – ריגה, 2 במאי 1915, ה'תרע"ה) היה סופר ומשורר עברי.

נולד בעיר לונה שבמחוז הורדנה, בלארוס ליצחק. עד גיל עשר למד בעירו, ולאחר מכן נסע לוולקוביסק ללמוד אצל הרב אברהם פסח סג"ל. רב העיר אברהם שמואל דיסקין מחבר הספר "לבני בנימין" בחנו, והתרשם ממנו לטובה. כשהיה בן 12 עבר לביאליסטוק כדי ללמוד אצל צבי הירש שור, מחבר הספר "צבי וחמיד", שם שהה שנה. בשנת 1886 עבר לעיר ורשה, שם גרה אחותו, ושנה לאחר מכן כתב את ספר שיריו "שירי נוער". בספר שירים מקוריים, וכן שירים מתורגמים מרוסית, ונושאיו ציוניים. גולדין הושפע משירת רוסיה. בוורשה למד פולנית וגרמנית. במהרה עבר לכתוב ספרות פרוזה, וכתב סיפורים ביידיש ובעברית בעיתונות התקופה. ב-1893 עבר לעיר לודז', ועד סוף אותו עשור חיבר בה את עיקר יצירתו הסיפורית. בראשית המאה העשרים הפסיק לכתוב ספרות והחל לעבוד בטקסטיל. כמו כן נשא באותה תקופה נאומים באסיפות וכתב פילטונים לעיתון מלודז'. עם פרוץ מלחמת העולם הראשונה, לפני הכיבוש הגרמני, ברח מלודז', ולאחר זמן התיישב בריגה, שם נפטר כעבור שנה.

סיפוריו שראו אור כספרים הם: "שכול ואלמון" (1893), "אם ובת" (1893), "למקום תורה" (1894), "קרח מכאן ומכאן" (1896) ו"דמון יהודי" (1900). ב-1896 ערך קובץ ספרותי בשם "הזמן" (ווארשא תרנ"ו), בהשתתפותם של סופרי הדור, בהם ביאליק, טשרניחובסקי וי"ל פרץ.

==לקריאה נוספת==
*סיפורים / עזרא גולדין (ירושלים: מוסד ביאליק, תשל"א 1970; ההדיר יוסף אבן)

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* [http://www.a-z.digital/search/?q=עזרא%20גולדין&arc_filter=null&archives=,ביאליק חליפת מכתבים בין גולדין לביאליק]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:משוררים כותבי עברית
קטגוריה:ילידי 1868

קטגוריה:נפטרים ב-1915