OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
איסקר

איסקר (בבולגרית Искър) היא עיירה בצפון מרכז בולגריה, במחוז פלבן, הממוקמת במרכזו של מישור הדנובה, ליד תוואי נהר איסקר ומרוחקת 18 קילומטרים מהעיר קנז'ה ו-32 קילומטרים מעיר הבירה של המחוז פלבן. אוכלוסיית העיירה מונה 3,702 תושבים במגמת הגירה שלילית.
== היסטוריה ==
התיישבות אנושית במקום מתוארכת לתקופת האבן החדשה, עידן הממלכה התראקית ולאחר כיבוש האזור על ידי האימפריה הרומית המערבית נבנתה סמוך לעיר המודרנית מצודה, ששרידיה מצויים בשטח גם בימינו.

היישוב נוסד בראשית המאה ה-17 כגרעין של מספר מתיישבים, סמוך לנהר ונודע בשם מהאלאטה. ב-1829, נפתח במקום בית ספר והוקמה כנסייה ע"ש דמטריוס הקדוש. במהלך 1872 התגורר בעיירה לזמן מה, מנהיג תנועת השחרור הבולגרית וסיל לבסקי.

בצמוד לעיירה אזורים חקלאיים ואזורים מיוערים בעצי שיטה וצפצפה.
דרך העיירה עובר הכביש המהיר לווידין והכביש המהיר סופיה – רוסה.
==קישורים חיצוניים==
*

קטגוריה:ערי מחוז פלבן
עשהאל

עשהאל הוא התנחלות ויישוב קהילתי תורני בהר חברון. היישוב נמנה עם יישובי חבל יתיר ושייך למועצה האזורית הר חברון. היישוב צופה על גבולו הצפוני של יער יתיר, בגובה 680 מטרים מעל פני הים וממוקם בסמוך לאזור התעשייה מיתרים ולמפגש הכבישים 60 ו־317. היישוב הוקם כמאחז ב־2001 והוכר ב־2023.

היישוב קרוי על שם עשהאל בן צרויה, מגיבורי המלך דוד שהתהלך בגבעות האזור לפני כ-3,000 שנה, בתקופת נדודיו טרם ימי המלוכה בחברון.

== הקמה והתפתחות ==
בינואר 1983 החליטה הממשלה להקים יישוב בעשהאל, החלטה שלא יצאה לפועל<ref name=":0"></ref>.

עשהאל הוקמה כנקודת יישוב בשנת תשס"א (2001) על ידי גרעין צעירים ששאפו להקים במקום נקודת התיישבות חקלאית המשותפת לדתיים ולחילוניים. לאחר התפזרות הגרעין בשנת תשס"ד (2005), עלתה לנקודה קבוצת משפחות בעלי תשובה. לאחר מספר שנים גם קבוצה זו התפזרה ונותרה בעשהאל משפחה אחת שהחזיקה את הנקודה. בשנת תשע"ב (2012) עלה גרעין בן 2 משפחות לנקודה, ביוזמת צביקי בר-חי ראש מועצת הר חברון דאז, והרב איציק אמיתי מטנא עומרים, ראש ישיבת ההסדר במצפה אשתמוע. ביישוב תושבים רבים שפונו מביתם בגוש קטיף, ביניהם הרב מאיר בראלי, נכדו של הרב משה צבי נריה, שהוכתר בשנת תשע"ה (2014) כרב היישוב.

נכון לשנת תשפ"ד (2024) מתגוררות ביישוב כ־100 משפחות, להם כ-350 ילדים. ביישוב מקווה טהרה לנשים, בית כנסת, מעון יום לפעוטות ושלושה גני ילדים. בעשהאל פועלת תנועת הנוער "אריאל" אשר מופעלת על ידי נוער היישוב.

בתשרי תשע"ט נחנך ביישוב 'מעיין עשהאל', לזכרו של סמ"ר . נכון לינואר 2024 המתחם סגור למבקרים.

תושבי היישוב מתפרנסים ממקצועות מגוונים ועובדים בהר חברון, בבאר שבע, בערד, בירושלים ובמרכז הארץ. בעשהאל קבוצה גדולה של אנשי רפואה העובדים במרכז הרפואי סורוקה בבאר שבע ובמערך רפואת החירום בהר חברון.

ב-1 בינואר 2019 קרא השר לביטחון הפנים גלעד ארדן לראש הממשלה בנימין נתניהו להסדיר את היישוב, "לאור העובדה שאין למעשה מחלוקת שההתיישבות בהר חברון אינה התיישבות זמנית", ומדובר ביישוב שנמצא על אדמות מדינה ותושביו סובלים מבעיות תשתית, חינוך וביטחון.

בפברואר 2023 החליט הקבינט המדיני ביטחוני להכשיר את היישוב, כהתנחלות עצמאית במועצה אזורית הר חברון<ref name=":0" />.

ב-6 בספטמבר 2023 חתם אלוף פיקוד מרכז יהודה פוקס על צו הקובע את עשהאל כיישוב שיפוט מועצה אזורית הר חברון. שטח היישוב שנקבע בצו הוא 880 דונם, המהווה הרחבה משמעותית למאחז שהשתרע על 55 דונם.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.hrhevron.co.il/31/ עשהאל], באתר מועצה אזורית הר חברון

==הערות שוליים==

קטגוריה:מאחזים שהוסדרו
קטגוריה:מועצה אזורית הר חברון
קטגוריה:יישובים דתיים ביהודה ושומרון
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2001
קטגוריה:הר חברון
קטגוריה:התנחלויות ביהודה ושומרון
שמואל ויטאל

רבי שמואל וויטאל בן רבי חיים (ה'שנ"ח, 1598 - תל"ז, 1677), בנם של רבי חיים ויטאל וג'אמילה (אשתו השנייה של אביו), היה מרבני ומקובלי דמשק.

== ביוגרפיה ==
רבי שמואל נולד בדמשק לרבי חיים ויטאל. בדמשק שימש רב ודיין והקים ישיבה גדולה אשר למדו בה גם את תורת הקבלה, כתב תשובות רבות בהלכה ובקבלה לשאלות אשר נשלחו אליו ממצרים, ארץ ישראל, וכן מרחבי סוריה, והן מקובצות בספרו "שו"ת באר מים חיים". נישא לג'מילה בתו של רבי יאשיהו פינטו, ונולדו להם שני בנים, רבי משה ויטאל אשר היה מרבני מצרים, ובן אשר נפטר בחיי אביו ולא ידוע שמו. שמואל היה מגדולי תלמידי אביו ושימש כמעתיק ומסדר את כתבי אביו וכתבי האר"י וספריו נחשבו במדויקים והמוסמכים ביותר לכתבי קבלת האר"י, כפי שכתב החיד"א בספרו ב"שם הגדולים" בשנות השישים של המאה ה-17 עבר להתגורר במצרים וגם בה הקים ישיבה גדולה, נפטר במצרים בשנת תל"ז, 1677.

== ספריו ==
רבי שמואל כתב ספרים רבים אשר חלקם הגדול אבדו או נגנבו כפי שהעיד בעצמו, חלק מספריו יצאו לאור רק בשנים האחרונות.

* תוצאות חיים - על פירוש רש"י לתורה, נדפס בירושלים בשנת תש"ס, 2000.
* מקור חיים - דרשות לראש חודש, נדפס בשנת תקל"א, 1771 בליוורנו. נדפס במהדורה מחודשת בשנת תשס"ד.
* חכמת נשים - על הלכות גיטין, יבום, וחליצה, נדפס בירושלים בשנת תש"ס, 2000.
* שמונה שערים - ספר קבלה, הם דרושי האר"י שקיבל מאביו, נדפס פעמים רבות.
* חמדת ישראל - סידור, נדפס במונקאטש בשנת תרס"א, 1901. יצא מחדש ע"פ כתבי יד, בידי מכון אהבת שלום, ירושלים, תשע"ו.
* באר מים חיים - שו"ת, נדפס בשנת תשכ"ו, 1966.
* חיים שנים ישלם - על הש"ס, רמב"ם וארבעת חלקי השו"ע, נדפס בחלקו בירושלים בשנת תש"ס, 2000.
* שער השמים - על חכמת התכונה, לא נדפס.
* תעלומות חכמה - סגולות ורפואות, נדפס, יריד הספרים, התשע"ז.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

קטגוריה:רבנים סורים
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:ילידי 1598
קטגוריה:נפטרים ב-1677
צבי בורודו

צבי בורודו (7 באוגוסט 1929 – 30 בדצמבר 2021) היה זמר בריטון, שחקן תיאטרון, פזמונאי ומעבד מוזיקלי ישראלי. היה שותף לאריק לביא ושמעון ישראלי ב"טריו ערבה" ("שלושת המיתרים").

==קורות חיים==
נולד בשם הירש (גרישה) בורודובסקי לג'ניה לבית לוריא ולאברהם בורודובסקי בווילנה שבליטא. בעקבות פלישת הנאצים לליטא הם גורשו לגטו וילנה. אביו ואחיו, אריה, נרצחו בטבח פונאר. ביוני 1942 נמלט עם אימו מן הגטו. בדרכם באחד הכפרים פגשו מכר פולני שהמליץ להם לפנות לכומר יאן סילביץ' , שנהג לסייע ליהודים (על פועלו להצלת יהודים הוכר בשנת 2000 כחסיד אומות העולם). בעזרתו הצליחו להסתתר אצל כפריים עד כיבוש האזור בידי הצבא האדום בקיץ 1944.

בשנת 1948, בגיל 19, עלה לארץ ישראל. הוא עבד כשחקן תיאטרון עם שמעון ישראלי ואריק לביא בתיאטרון הקאמרי ויחד עמם שר וניגן בגיטרה אחרי הופעות ובמהלך חזרות. תוצאת ניסיונות אלו הייתה יצירת שלישיית זמר שהחלה בשם "שלושת המיתרים" ב־1957 והפכה ל"טריו ערבה". בעקבות ההרמוניות המיוחדות שיצרו לביא הטנור, בורודו הבריטון וישראלי בעל קול הבס זכתה השלישייה להכרה ארצית ובין־לאומית מרשימה. בין שיריה הנודעים ניתן למנות את "שדמתי", "בוקרי לכיש" ("הו לכיש לכישה") ולהיטה הגדול ביותר: "שיר הבוקרים" ("ערבה ערבה אין קץ"), שגם העניק לה את שמה הפופולרי. השלישייה הופיעה באירופה, ושיא מסע ההופעות שלה היה בסדרת הופעות באולם "אולימפיה" בפריז עם שארל אזנבור וז'אק ברל.
בורודו כתב את המוזיקה למערבון "דו־קרב בשקיעה" (Duel at Sundown ;Duell vor Sonnenuntergang) של אריה להולה שהופק ב־1965 בגרמניה.
לאחר החזרה לארץ התפרקה השלישייה ובורודו פנה לעולם האופרה. בד בבד כתב שירים, בהם השירים לתקליט הבכורה של הזמר יגאל בשן (שנקרא "יגאל בשן שר משירי צבי בורודו") ב־1968.

ב־1971 השתתף כשחקן וזמר בהצגת תיאטרון חיפה "שמח בנמל" שכתב שמעון ישראלי (שגם שיחק) וביים יוסף מילוא, את מילות השירים להצגה כתב דן אלמגור והלחין משה וילנסקי, ההצגה הוקלטה ויצאה בתקליט באותו שם. שירים אלו ואחרים שולבו ב־1973 באלבום הסולו הראשון והיחיד שלו בעברית. לאחר מכן עזב בורודו את הארץ והשתקע בצרפת.
לאחר התפרקות ברית המועצות שב להופיע ברוסיה.

נפטר ב־30 בדצמבר 2021 בצרפת. הותיר אחריו את אשתו דניס.

==קישורים חיצוניים==

* [https://westernsallitaliana.blogspot.com/2017/11/who-are-those-composers-zvi-borodo.html ביוגרפיה חלקית] 
* 
* 

===להאזנה===
* [http://web.nli.org.il/_layouts/NLI_Foundation/Player/Player.aspx?fileName=http://dlib.nli.org.il/webclient/DeliveryManager?pid=4825553 האזנה ל"שיר הבוקרים"] בביצוע המקורי של "שלישיית ערבה" מתוך הלקט [http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/music/Compilations/Pages/hsongs.aspx "שירים ששמענו פעם"], באתר המוזיקה של הספרייה הלאומית
* [http://www.nostalgia.org.il/amuta/freemp3/music/Infantry_Song.mp3 "שיר חיל הרגלים" בביצועו] , מאתר העמותה למורשת הזמר העברי
* [https://www.youtube.com/watch?v=EEmUXKlMEAk&feature=youtu.be "ערי הגדה"] - בביצוע יגאל בשן; מילים מאת שמואל רוזן; לחן ועיבוד - צבי בורדו, באתר יוטיוב
* [https://youtube.com/playlist?list=PL-eSvpOMo_WRYDjwCcomaKrWOvn6r6wmD צבי גרישה בורודו רומנטיקה רוסית]

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:חברי להקת הכרמל
קטגוריה:ילדים בשואה: ליטא
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לצרפת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1929
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2021
שלושת המיתרים

עטיפת התקליט. מימין לשמאל: [[אריק לביא, צבי בורודו (יושב, עם הגיטרה) ושמעון ישראלי]]
שלושת המיתרים או "טריו ערבה" הייתה שלישיית-זמר ישראלית שחבריה היו: שמעון ישראלי (בס), צבי בורודו (בריטון וגיטרה) ואריק לביא (טנור), שהתמחתה בשירי רועים ובוקרים וזכתה להצלחה ארצית ובינלאומית מרשימה ב-1957. 

שלושת חברי השלישייה עבדו כשחקנים בתיאטרון הקאמרי כאשר אחרי הופעות ובמהלך חזרות שרו יחדיו להנאתם. תוצאת ניסיונות אלו הייתה יצירת שלישיית-זמר שהחלה לפעול בשם "שלושת המיתרים" ב-1957. עוד לפני כן הופיעו השלושה בפני חיילים בעת מבצע סיני. בעקבות ההרמוניות המיוחדות שיצרו לביא, בורודו וישראלי זכתה השלישייה להכרה ארצית ובינלאומית. בחו"ל השתמשה השלישייה בשם "טריו ערבה".

בין שיריה הנודעים ניתן למנות את "דודו" (מתוך ההצגה "הוא הלך בשדות"), "שדמתי", "אורחה במדבר" ("ימין ושמאל רק חול וחול"), "למדבר" ("לך לך למדבר"), "בוקרי לכיש" ("הו לכיש לכישה") ולהיטה הגדול ביותר: "שיר הבוקרים" ("ערבה ערבה אין קץ"), שגם העניק לה את שמה הפופולרי. השלישייה הופיעה באירופה, כאשר שיא מסע ההופעות שלה היה בסדרת הופעות באולם ה"אולימפיה" בפריז עם שארל אזנבור וז'אק ברל.

לאחר החזרה לארץ התפרקה השלישייה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://web.nli.org.il/_layouts/NLI_Foundation/Player/Player.aspx?fileName=http://dlib.nli.org.il/webclient/DeliveryManager?pid=4825553 האזנה ל"שיר הבוקרים"] בביצוע המקורי של "שלישיית ערבה" מתוך [http://web.nli.org.il/sites/NLI/Hebrew/music/Compilations/Pages/hsongs.aspx "שירים ששמענו פעם"] באתר הספרייה הלאומית

קטגוריה:שלישיות מוזיקליות ישראליות
אחוזת מגד

אחוזת מגד הוקמה בשנת 1928 על גבעה ממזרח לחדרה והחליפה לאורך שנות קיומה שמות רבים וייעודים רבים. היא נקראה בין השאר - "חוות ברין", "חוות מגד", "תל מגדים", "משק ילדים"<ref></ref>, "גבעת נאה" ועוד שמות שונים אשר התחלפו בהתאם ליעודה המשתנה. בין תפקודיה, החווה שמשה מבנה החברה שהקימה את היישוב מגד (שהתמזג עם פרדס חנה), בית ספר חקלאי, מוסד לקליטת ילדים שעולים לישראל בלא הוריהם ובית חולים לחולי נפש.

==הקמת האחוזה==
האחוזה הוקמה על ידי ד"ר זאב ברין בכספי משקיעים יהודים, בשנת 1929 על גבעה ממזרח לחדרה. האחוזה שימשה כבסיס לניהול מטעי הדר על שטח של כ-700 דונם. היא תוכננה על ידי האדריכל יוחנן רטנר מהטכניון, אשר דאג להקיפה בגדר בטון לצורך הגנה מהתקפות ערביי האזור.

בכניסה לאחוזה הוקמה בריכת השקיה לפרדסים. באחוזה עצמה התגוררו הזוג ברין וילדיהם, אלפרד קאופמן אשר ניהל את החברה, גדעון מיכלזון – המנהל בפועל, והפועלים. בשנת 1933, ערב עליית הנאצים לשלטון בגרמניה, הגיעו לארץ ישראל רבים מן המשקיעים היהודים בעלי המניות, על מנת לממש את זכותם על הקרקע.

המשקיעים הקימו את היישוב מגד, ששכן למרגלות גבעת האחוזה מצפון. את השם "מגד" הציע ש"י עגנון – גיסו של ד"ר ברין. ד"ר ברין יזם את הקמת בית האריזה לפרי הדר אפא"י (אגודת פירות ארץ ישראל) שמוקם מדרום לפרדסים. בשנת 1939, היישוב התמזג עם פרדס חנה ומאז הוא מהווה את "שכונת מגד" בעיר.

בשנים 1934–1936, שכן באחוזה, באופן זמני, בית הספר התיכון החקלאי פרדס חנה עד השלמת מבני הקבע שלו בפרדס חנה. ד"ר ברין חזר לחדרה והקים בה את "אחוזת עמיר" – משק חקלאי מגוון. ברין חדל לתחזק את אחוזת מגד ומכר אותו.

==משק ילדים==
חוות ברין הנטושה הוצאה למכירה ונקנתה על ידי גב' קלייר ויימרסהיימר – אלמנה עם שלושה ילדים. כאשר הגיעה קלר לפרדס חנה ושמעה שבית האחוזה במגד עומד למכירה החליטה לקנות את האחוזה ולהשמישה כמוסד לילדים חוסים שנקרא "משק ילדים". ורסהיימר ניהלה עוד בגרמניה, טרם עלייתם לארץ, מוסד דומה - לנדשולהיים הרלינגן. היא לא ניהלה בפועל את משק הילדים אך פקחה על הנעשה והתגוררה באחוזה עם שלושת ילדיה.

לקראת סוף שנות ה-30 גבר הלחץ להעלות ילדים יהודיים מגרמניה לארץ. ורסהיימר פנתה לממשלת המנדט עם רשימת ילדים יהודים שביקשה להביא למשק הילדים וקיבלה 12 סרטיפיקטים להעלאת ילדים יהודיים מגרמניה, ערב פרוץ מלחמת העולם השנייה. המוסד המשיך בפעילותו עד שעבר לנהריה בתחילת ספטמבר 1944. האחוזה נמכרה אז לויצו ונפתח בו בית ילדים לילדים בגילאי 3-10. מוסד זה המשיך לפעול עד תחילת שנות החמישים.

==בעת האחרונה==

בשנת 1954 הקים אברהם נאה באחוזה בית חולים ל"חולי נפש וחולי עצבים" אשר נקרא "גבעת נאה". בית החולים קיבל תקציבים ממשרד הבריאות. בית החולים נסגר בשנת 1973. לאחר שנסגר בית החולים, השם "גבעת נאה" נותר שמה של תחנת האוטובוס הקרובה למקום. כיום משמש המקום כגן אירועים.

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.inature.info/wiki/פרדס_חנה על אחוזת מגד בתוך המידע על פרדס חנה] באתר "טבע ונופים בישראל"

==הערות שוליים==

קטגוריה:פרדס חנה-כרכור
קטגוריה:בתי חולים פסיכיאטריים בישראל
אפקט הקונצנזוס השגוי

__NOTOC__
אפקט הקונצנזוס השגוי הוא נטייה של אנשים להשליך את דרך החשיבה שלהם על אנשים אחרים. הם משערים כי רוב יתר האוכלוסייה חושבת כמותם. מתאם משוער זה, שאינו נתמך בממצאים סטטיסטיים, מוביל לתפיסה של קונצנזוס שאינו קיים. כשל לוגי זה מתקיים אצל אדם או בקבוצת אנשים המניחים שדעותיהם, אמונותיהם, ונטיותיהם נפוצים בקרב הציבור הרחב הרבה מעבר למצב האמיתי.

נטאי זה נפוץ בקבוצות בהן החברים בקבוצה חושבים כי הדעה המשותפת של הקבוצה שלהם תואמת לזו של כלל האוכלוסייה. מכיוון שהחברים בקבוצה מגיעים ביניהם לקונצנזוס ונתקלים לעיתים רחוקות באלו החולקים עליו, הם נוטים להאמין שכולם חושבים באותו האופן. 

כתוצאת לוואי של אפקט זה, כאשר מוצגת לאנשים הוכחה שהקונצנזוס לא קיים, הם מניחים לעיתים קרובות שאלו שאינם מסכימים איתם פגומים בצורה כלשהי. 
להטיה קוגניטיבית זו אין סיבה בודדת. היוריסטיקת הזמינות והטיה לטובת העצמי הן בין הגורמים הבסיסיים שהוצעו כהסבר חלקי. ייתכן שקיימים גם מנגנוני הגנה מאחורי התופעה.

ניתן להשוות בין אפקט הקונצנזוס השגוי לתופעת הבורות הפלורליסטית. בבורות פלורליסטית, האדם סולד באופן פרטי מנורמה (או מאמונה), אך תומך בה באופן ציבורי, בעוד שאפקט הקונצנזוס השגוי גורם לאנשים להניח בטעות שרוב האנשים חושבים כמוהם, בעוד שבמציאות רוב האנשים אינם חושבים כמותם, ואף מבטאים אי הסכמה זו בגלוי. לדוגמה, בורות פלורליסטית יכולה להוביל תלמיד להגזים בשתיית אלכוהול משום שהוא מאמין שכולם עושים זאת, בעוד שבפועל כולם מקווים שיוכלו להימנע משתייה מוגזמת, אך איש אינו מבטא רצון זה מהחשש שמא הוא יוחרם חברתית. קונצנזוס שגוי באותו מצב פירושו שהתלמיד מאמין שרוב האנשים האחרים נהנים כמוהו משתיית אלכוהול, בעוד שרוב האחרים אינם נהנים משתיית האלכוהול אך מביעים בפומבי את הדעה ההפוכה.

==ראו גם==
* טעות הייחוס הבסיסית
* בורות פלורליסטית
* בועת הפילטר

==לקריאה נוספת==
<div style="direction: ltr;">
* Ross L., Greene D. & House, P. (1977). The false consensus effect: An egocentric bias in social perception and attribution processes. Journal of Experimental Social Psychology 13, 279-301.
* Fields, James M., and Howard Schuman, (1976-77) "Public Beliefs about the Beliefs of the Public," Public Opinion Quarterly, 40: 427-448.
</div>

==קישורים חיצוניים==
*[http://changingminds.org/explanations/theories/false_consensus.htm אפקט הקונצנזוס השגוי], אתר Changing minds
*[http://www.overcomingbias.com/2008/03/mind-projection.html התגברות על נטאי: כשל השלכת המחשבה]

==הערות שוליים==

קטגוריה:הטיות קוגניטיביות
פיבי בארץ הפלאות

פיבי בארץ הפלאות (באנגלית: Phoebe in Wonderland) הוא סרט קולנוע עצמאי משנת 2009, אשר בוים ונכתב על ידי דניאל ברנז. הסרט הוקרן בפסטיבל סאנדנס ובפסטיבל ריבר-ראן הבינלאומי.

==עלילת הסרט==
במרכז העלילה נמצאת ילדה בת 9, פיבי, שככל הנראה מתפתחת אצלה טורדנות כפייתית. (שמאוחר יותר מסתבר שזו תסמונת טורט עם טורדנות כפייתית נלווית).
בזמן שהיא מתמודדת עם היותה שונה ולא בטוחה, הוריה, שמתמודדים עם המצב שלה כל אחד בדרכו, מתמודדים גם עם מערכת היחסים המסובכת שלהם.
בעקבות כל זאת ובמהלך התפתחות הבעיה, אחותה הקטנה, אוליביה, מרגישה זנוחה - פיבי עסוקה בטקסים שהיא מרגישה שהיא חייבת לעשות בדיוק מושלם, בגלל ההפרעה שמתפתחת אצלה, והוריה, שמנסים להתמודד איתה, נותנים לה את מירב תשומת הלב.

פיבי רוצה להתקבל לתפקיד הראשי, אליס, במחזה בית הספר "אליס בארץ הפלאות", שמונחה על ידי המורה המוזרה לדרמה, גברת דודג'ר.
לפיבי חשוב להתקבל למחזה כי אמא שלה כותבת ספר העוסק במחקר על ארץ הפלאות וכי פיבי עצמה מאוד אוהבת את ארץ הפלאות וכחלק מההפרעה שלה נוטה לדמיין שהיא ממש שם ובנוסף בגלל דבר מה שאמר לה חברה לכיתה, היא חושבת שאם היא לא תעשה משהו שאותו היא לא רוצה לעשות - לא משנה מה, היא לא תקבל את התפקיד של "אליס". בעיניה עשיית דבר שהיא לא רוצה לעשות מהווה תמורה עבור משאלותיה, וזה יגרום להגשמתם.

אמא של פיבי מודאגת ממצבה ומבקשת מפסיכולוג שיבדוק אותה, אך לא מסכימה איתו שיש לה בעיה ועומדת על שלה שפיבי נורמלית לחלוטין.
פיבי מתקבלת למחזה בתפקיד "אליס", דבר שגורם לה לחשוב שהטקסים הלא הגיוניים שהיא עושה בתמורה לקבלת דברים שהיא רוצה באמת עובדים, ושבלעדיהם היא לא תצליח במחזה. כל זאת על אף שהיא היחידה שהמורה לדרמה מחמיאה לה על משחקה. בעקבות זאת הטקסים של פיבי מתעצמים ואמה מתחילה לדאוג עוד יותר בקשר למצבה.

פיבי מורחקת מהמחזה לאחר שירקה על ילדי כיתתה שהאשימו אותה במות הגרביל, בעקבות כך עצבנותה וטקסיה הכפייתיים גוברים. אמה של פיבי לוחצת על המנהל להחזיר אותה למחזה, ונוחלת הצלחה, אבל פיבי קופצת ממתלה תאורה בעקבות דחף פנימי ובגלל מעשה זה המורה לדרמה פוטרה כיוון שלא אסרה עליה לעלות למעלה, ופיבי וכיתתה נאלצים לארגן את המחזה בעצמם ולדאוג לחזרות וההצגה.

אמה של פיבי מקבלת לבסוף את העובדה שלבתה אכן יש הפרעה נפשית, ומספרת לבעלה על האבחון הפסיכולוגי של בתם שהסתירה עד עתה. פיבי מחליטה להסביר לכיתתה על הפרעתה, ובסוף הסרט המחזה עולה למרות כל הקשיים בדרך.

==צוות שחקנים==
*אל פנינג - פיבי ליכטן, ילדה שמתפתחת אצלה תסמונת טורט וטורדנות כפייתית
*פליסיטי האפמן - הילרי ליכטן, אמה של פיבי
*ביל פולמן - פיטר לכטן, אביה של פיבי
*ביילי מדיסון - אוליביה ליכטן, אחותה הצעירה של פיבי
*פטרישה קלארקסון - גברת דודג'ר, המורה לדרמה ביית הספר של פיבי
*קמפמבל סקוט
*פיטר גריטי
*איאן קולטי - חברה היחיד של פיבי לכיתה

==מועמדויות ופרסים==
ב-14 בינואר הסרט היה מועמד לפרס מטעם הליגה ההומו-לסבית נגד השמצה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטי 2009
קטגוריה:סרטים אמריקאיים
קטגוריה:סרטים עצמאיים
פיצ'ילמו

פיצ'ילמו (בספרדית: Pichilemu; בשפה המקומית: יער קטן) היא עיר תיירותית במרכז צ'ילה, בירת פרובינציית קרדינל קארו במחוז או'היגינס. בעיר נמצאים חמישה אתרי מורשת של צ'ילה. חופי פיצ'ילמו הם מהמפורסמים בעולם עבור גלישת גלים, חוף הנקרא "פונטו דה לובוס" (Punta de Lobos) משמש לעיתים קרובות כמקום לתחרויות גלישה בינלאומיות. בעבר היה בעיר מזח אך הוא נשרף במלחמת האזרחים הצ'ילאנית.

== היסטוריה ==
בזמן האינקה וכן בזמן הכיבוש הספרדי של דרום אמריקה אוכלסה פיצ'ילמו על ידי בני שבט הפרומאוקס. אינדיאנים אלה היו בעיקר מלקטים ודייגים וחיו לאורך נהרות. עם השנים התבוללו בני השבט לתוך האוכלוסייה הצ'יליאנית בתהליכים של היספניזציה ומסטיזם. פיצ'ילמו עברה בין פוליטיקאים רבי-השפעה בצ'ילה, ביניהם משפחת אורטוזאר ומשפחת רוס. נבנו בה מבנים רבים במהלך השנים כמו מזח מפואר, והיא אף זכתה למעמד של אתר לשימור תרבותי על ידי הממשלה הצ'יליאנית.

== דמוגרפיה ==
אוכלוסיית פיצ'ילמו לאורך השנים:

<div class="center">
<timeline>
Colors=
 id:lightgrey value:gray(0.9)
 id:darkgrey value:gray(0.8)
 id:sfondo value:rgb(1,1,1)
 id:barra value:rgb(0.6,0.7,0.8)

ImageSize = width:500 height:303
PlotArea = left:50 bottom:50 top:30 right:30
DateFormat = x.y
Period = from:0 till:15000
TimeAxis = orientation:vertical
AlignBars = justify
ScaleMajor = gridcolor:darkgrey increment:1000 start:0
ScaleMinor = gridcolor:lightgrey increment:200 start:0
BackgroundColors = canvas:sfondo

BarData=
 bar:1678 text:17th century
 bar:1787 text:1787
 bar:1907 text:1907
 bar:1920 text:1920
 bar:1930 text:1930
 bar:1940 text:1940
 bar:1952 text:1952
 bar:1992 text:1992
 bar:2002 text:2002

PlotData=
 color:barra width:20 align:left

 bar:1678 from: 0 till:1678
 bar:1787 from: 0 till:1688
 bar:1907 from: 0 till:7787
 bar:1920 from: 0 till:7424
 bar:1930 from: 0 till:6929
 bar:1940 from: 0 till:6570
 bar:1952 from: 0 till:7150
 bar:1992 from: 0 till:10510
 bar:2002 from: 0 till:12392

PlotData=

 bar:1678 at:1468 fontsize:XS text: 1468 shift:(-8,5)
 bar:1787 at:1688 fontsize:XS text: 1688 shift:(-8,5)
 bar:1907 at:7787 fontsize:XS text: 7787 shift:(-8,5)
 bar:1920 at:7424 fontsize:XS text: 7424 shift:(-8,5)
 bar:1930 at:6929 fontsize:XS text: 6929 shift:(-8,5)
 bar:1940 at:6570 fontsize:XS text: 6570 shift:(-8,5)
 bar:1952 at:7150 fontsize:XS text: 7150 shift:(-8,5)
 bar:1992 at:10510 fontsize:XS text: 10510 shift:(-8,5)
 bar:2002 at:12392 fontsize:XS text: 12392 shift:(-8,5)
</timeline><br />
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==
<div style="direction:ltr;">

</div>

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:צ'ילה: ערים
קטגוריה:צ'ילה: ערי חוף
קטגוריה:מחוז או'היגינס
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-16
ברנגרו

ברנגרו (באנגלית: Barangaroo) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי עיריית סידני.

==גאוגרפיה==
ברנגרו הוא פרוור זעיר המצוי צפון-מערבית למרכז העסקים הראשי של סידני. מצפון הוא גובל במילרס פוינט, מצפון מזרח ברוקס, ומדרום ומערב במפרץ ג'קסון.

==היסטוריה==
ברנגרו הוכרז רק בשנת 2006, ובכך הוא מהפרוורים החדשים ביותר בסידני. הוא נקרא על שמה של ילידת אוסטרליה ברנגרו, שלה נרשם תפקיד חשוב בתקופת ההתיישבות האירופאית המוקדמת. השם נבחר בתחרות ציבורית, בה זכה נייג'ל דאו, שבחר להקדיש את הפרוור על שם אבוריג'ינית - וזאת בניגוד לכל הפרוורים המקיפים אותו, שזכו לשמות אנגליים לזכר ולכבוד דוכסים, נסיכים ומושלים. אזור ברנגרו הוא למעשה מזח גדול בלבד, שהיה בעבר חלק ממילרס פוינט. בשנות השפל הכלכלי הגדול במאה ה-20 נקרא מזח זה "המייל הרעב", שכן בו עמדו מאות עובדים בתקווה שייבחרו לעבודת כפיים בהעמסת הספינות. אלו שנבחרו זכו לארוחה חמה, ואלו שנותרו על המזח רעבו.

בשנת 2020 הושלמה בניית קראון סידני, הבניין הגבוה בסידני בגובה של 271 מ'.

==תרבות==
ברנגרו הוא אתר מתאים לאירועים ציבוריים גדולים, והוא שימש בין השאר לארח את יום הנוער העולמי 2008 (World Youth Day 2008), עם יותר מ-150,000 משתתפים בעצרת, כמו גם קונצרטים ואירועי תרבות לקראת ביקור האפיפיור בנדיקטוס השישה עשר. עיריית סידני תבצע בעתיד הקרוב (נכון ל-2010) מערך שיפוצים מקיף באזור, שיכלול פירוק סופי של בנייני המזח, שתילת פארק ועיצוב של הנמל. מועד תחילת העבודות אמור להיות 2011, וחנוכת הפארק העתיד להיבנות אמורה להיות ב-2014. פרויקט השיפוץ יהיה בדגש על הסביבה, עם מתקני מיחזור מים, מיחזור אשפה וללא זיהום אוויר.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פרוורי סידני
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2007
פוליטיקה של אזרבייג'ן

הפוליטיקה באזרבייג'ן מתרחשת בתוך רפובליקה נשיאותית עם נשיא אזרבייג'ן כראש מדינה וראש ממשלת אזרבייג'ן כראש ממשלה. כוח ביצועי מופעל על ידי הממשלה, כוח חקיקתי מוטבע הן בממשלה והן באספה הכללית. הרשות השופטת עצמאית משתי הרשויות האחרות.

== היסטוריה פוליטית ==

אזרבייג'ן הכריזה עצמאות מברית המועצות ב-30 באוגוסט 1991, עם איאז מוטאליב כנשיאה הראשון. לאחר טבח של אזרים באזור נגורנו קרבאך במרץ 1992 מוטאליב התפטר ואזרבייג'ן חוותה תקופה קלה של אי יציבות פוליטית. המשטר הישן החזיר את מטאליב לשלטון כבר במאי 1992 אך פחות משבוע מחזרתו של מוטאליב לכיסא הנשיאות ונסיונותיו לדחות את הבחירות הנשיאותיות ולהשהות כל פעילות פוליטית רק גרמו למפלגת האופוזיציה הגדולה לארגן פעולת התנגדות ולבצע הפיכה. כחלק מהרפורמה שהנהיגה מפלגת האופוזיציה היו פירוק הסובייט העליון והעברת כל סמכויותיו לבית הנבחרים של אזרבייג'ן.

בבחירות ב-1992 נבחר מנהיג מפלגת הקידמה המרכזית (PFP) אבופלז אלג'יבאי כנשיאה השני של אזרבייג'ן. הממשלה שנשלטה בעיקר על ידי ה-PFP התגלתה כחסרת יכולת לפתור את בעיות נגורנו קרבאך וכאימפוטנטית בתחום הכלכלה, באופן כללי תפיסת הציבור של הממשלה הזאת הייתה כמושחתת ומסואבת מהיסוד. חוסר שביעות רצון בעם עלה וגבר עד שביוני 1993 אירעו אירועים אלימים של חמושים ברחובות גינג'ה, העיר השנייה בגודלה באזרבייג'ן. כאשר חמושי התנגדות התקדמו כמעט ללא התנגדות לכיוון באקו, הנשיא הנבחר ברח למחוז הולדתו. האספה הכללית נתנה את סמכויות הנשיא להיידר אלייב, אדם אשר לקח תפקידים בק.ג.ב. והיה סגן נשיא ברית המועצות. אלייב נבחר לקדנציה של חמש שנים עם מתנגד סמלי ונבחר שוב ב-1998 בבחירות דומות.

הפרלמנט האזרי הראשון נבחר ב-1995. הפרלמנט הנוכחי המונה 125 חברים נבחר בנובמבר 2000 בבחירות שהראו על התקדמות רבתי בתרבות הדמוקרטית באזרבייג'ן. אף על פי כן הבחירות הללו לא עמדו בסטנדרטים בינלאומיים של בחירות הוגנות וחופשיות.

יו"ר הפרלמנט עמד כשני לנשיא אך החוקה השתנתה ב-2002. כיום ראש הממשלה הוא השני לנשיא. השינוי נעשה כדי לאפשר לבן של הנשיא דאז להחליף אותו כאשר זה אושפז בבית חולים טורקי ביולי 2003. באוקטובר 2003 נערכו בחירות נשיאותיות במדינה בהן בנו של הנשיא היוצא התמודד על התפקיד. משקיפים בינלאומיים דיווחו על הפרות רבות בהתנהלות התקינה של הבחירות הדמוקרטיות באזרבייג'ן.

== הרשות המבצעת ==

ראש המדינה וראש הממשלה עומדים עצמאית מגוף המחוקקים של אזרבייג'ן. נשיא אזרבייג'ן מתפקד כראש המדינה וכראש הרשות המבצעת. העם בוחר את הנשיא לקדנציות של חמש שנים. ראש הממשלה ממונה על ידי הנשיא ומאושרר על ידי האספה הכללית, כמו כן הנשיא ממנה את כל השרים הבכירים וחברי הקבינט.

== הרשות המחוקקת ==

באספה הכללית (מילי מג'לסי) של אזרבייג'ן ישנם 125 חברים הנבחרים לקדנציות של חמש שנים על ידי בחירות כלליות. האספה הכללית היא הגוף היחיד המנחיל חוקים באזרבייג'ן.

== הרשות השופטת ==

בראש הרשות השופטת של אזרבייג'ן עומד בית המשפט לחוקה שהוא עצמאי רק באופן חלקי.

==קישורים חיצוניים==

*

bn:আজারবাইজান#রাজনীতি
אגודת חסידי חב"ד העולמית

נייר המכתבים של אגודת חסידי חב"ד העולמית
אגודת חסידי חב"ד (בקיצור אַגוּ"ח) הוא ארגון הגג של חסידות חב"ד בעולם. תחתיו פועלים שלושת הארגונים המרכזיים של חב"ד בעולם: מחנה ישראל - הזרוע הסוציאלית של התנועה, המרכז לענייני חינוך - הזרוע החינוכית של התנועה, והוצאת הספרים קה"ת.

הארגון הוקם על ידי רבי יוסף יצחק שניאורסון, האדמו"ר השישי והקודם של החסידות. במכתב ששלח בשנת ה'תרפ"ד (1923) לחסידיו באמריקה, הוא קורא להם להקים ארגון ומונה את מטרותיו: קישור כל קהילות חב"ד בארצות הברית סביב לימוד החסידות; ייסוד תלמוד תורה לילדים בכל קהילה עם מלמדים יראי שמים; הקמת ישיבות והמשך פעילותו של האדמו"ר הקודם.

הארגון הוקם באופן רשמי בניו יורק בשנת 1924. תחילה נקרא "אגודת החסידים ואנשי חב"ד בארצות הברית", בהמשך שונה השם ל"אגודת חסידי חב"ד בארצות הברית וקנדה" ואחר כך לשם הנוכחי. בתפקיד מנהלי האגודה שימשו בין היתר הרבנים ישראל ג'ייקובסון ושלמה אהרן קזרנובסקי, והיו"ר חיים מרדכי אייזיק חדקוב. כיום היו"ר והמנהל הוא הרב אברהם שם טוב מפילדלפיה, והמזכיר הוא הרב חיים יהודא קרינסקי.

לארגון מחלקות שונות, ביניהם אגף הדוברות הרשמית של חב"ד הפועל תחת אגו"ח.

כמו כן לארגון יש חברה קדישא של חב"ד בארצות הברית וקנדה, להם יש עשרים חלקות קבורה בבית הקברות מונטיפיורי בניו יורק, בהם החלקה הראשונה, שנקנתה ב-1942, בה קבורים מנחם מנדל שניאורסון, יוסף יצחק שניאורסון (באוהל חב"ד לובביץ') וחיה מושקא שניאורסון

הנשיא הראשון של הארגון היה משה אליעזר קרמר, אחריו כיהנו בתפקיד בנו חיים זלמן וכן דוד שיפרין, מחסידי חב"ד הראשונים בארצות הברית. תחת הארגון פועלת גם ספריית חב"ד, בקראון הייטס שבניו יורק ובה כ-300,000 ספרים. משרדי האגודה ממוקמים במרכז חב"ד העולמי.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.lubavitch.com האתר הרשמי של אגו"ח] .
* [https://www.chabadlibrary.org/ אתר ספריית חב"ד] בניו יורק, של אגודת חסידי חב"ד העולמית.
* [http://col.org.il/show_news.rtx?artID=24627 אגו"ח מציינים 18 שנה להרכב החדש].
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני חב"ד
סוק"ק

סוק"ק שפורסם בשעשועון של [[הוצאת ענבר]]
דוגמה של סוק"ק פתור
סוק"ק הוא תשבץ מספרים, המהווה שילוב של סודוקו עם אלמנטים של קאקורו.

לוח הסוק"ק זהה ללוח רגיל של סודוקו ושיבוץ הספרות בו נעשה לפי הכללים לפתרון סודוקו. בנוסף יש בו חלוקה פנימית של מקבצי משבצות (2, 3, 4 או יותר משבצות). בפינה השמאלית העליונה של כל מקבץ מתוחם מצוין מספר המהווה סכום של הספרות שצריך לשבץ במשבצות המתחם. בדומה למקובל בתשבצי קאקורו, אין לציין ספרה כלשהי יותר מפעם אחת בכל אחד מהמתחמים המסוכמים.

המתחמים המסוכמים עוזרים לפותר, ולכן, כדי לשמור על הקושי המאתגר, מספר הספרות הניתנות מראש בסוג זה של סודוקו, קטן בהרבה מהמקובל בחידות סודוקו אחרות.

== אדוקו ==
אדוקו (Addoku) הוא גרסה של סוק"ק, שבה הפותר אינו מקבל על הלוח אף ספרה. היעדר הספרות מקשה על התחלת הפתרון, אך בנייה מתאימה של המתחמים המסוכמים, בשילוב חוקי הסודוקו, מאפשרים בכל זאת את פתירת התשבץ.

== ראו גם ==
* סוק"ק אלכסונים

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.tashbetsim.com/?p=243 מאמר על הסוק"ק באתר של הוצאת ענבר]

קטגוריה:סודוקו
קקורו

קקורו (שם מדעי: Kakuru; קרוי על שם נחש הקשת המיתולוגי - "Kajura") הוא סוג של דינוזאור תרופוד קטן שהתקיים בקרטיקון התחתון באוסטרליה לפני 120 עד 113 מיליון שנה בקירוב. המאובנים שלו התגלו במחצבי אופאל ליד העיר אדלייד, בירת אוסטרליה הדרומית בידי בעלים של חנות פנינים, והם תוארו ב-1980 בידי החוקרים נוויל פלדג' (Neville Pledge) וראלף מולנר (Ralph Molnar). סוג זה הכיל מין אחד - Kakuru kujani, על שם האבוריג'ינים הקרויים Kuyani. הממצאים של הדינוזאור כמעט נמכרו ונעלמו למדע אך ב-2004 מוזיאון אוסטרליה הדרומית הצליח לקנות אותם ב-22,000 דולר חזרה.

הממצאים היחידים שכלל הדינוזאור כוללים שוקה באורך 33 ס"מ ושברי שוקית. הדינוזאור עצמו הגיע לאורך של שתיים שלושה מטרים והיה כנראה אוכל בשר בעל גפיים ארוכות בעלות טפרים מחודדים בקצוות. משייכים אותו לחלק מהמנירפטורים, הדינוזאורים שהפכו לעופות והיו כנראה מכוסי נוצות. הוא נחשב לסוג פרימיטיבי של מנירפטור הקרוב בעיקר לאלופטריקס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מנירפטורים
קטגוריה:דינוזאורים שחיו בקרטיקון תחתון באוסטרליה
קטגוריה:מאובני טקסונים שתוארו ב-1980
מחווה גופנית

מחווה גופנית ב[[כרזה הקוראת להתגייסות לצבא]]
[[אנימציה של סימון מירכאות באוויר]]
מחווה גופנית היא העברה מודעת ורצונית של מסר באמצעות תנועה של הגוף. אף שעיקר התקשורת בין בני אדם נעשה בדיבור או בכתב, משמשות מחוות גופניות כדרך להעברת מסרים לא מילוליים ולהעצמה של מסרים המועברים בדיבור.

בקרב בעלי חיים משמשת שפת הגוף ככלי מרכזי ויחיד לתקשורת, באין תקשורת מילולית או תקשורת מלאכותית אחרת. קיימים דפוסי תקשורת כלליים ביותר המשותפים לרוב עולם החי (לדוגמה: מפגש-מבטים כביטוי לעימות), ושפת גוף ייחודית לקבוצות מסוימות (לדוגמה: הטלת צרכים כביטוי לקביעת טריטוריה בקרב יונקים גדולים) או לגזע מסוים בלבד (לדוגמה: הפרשת ריחות מגרים כשיטת חיזור).

תקשורת אנושית הנעשית כולה באמצעות מחוות גופניות היא זו הנעשית בשפת סימנים.

בנוסף למחוות גופניות, שבהן העברת המסר באמצעות הגוף נעשית באופן מודע ורצוני, מביע הגוף את עצמו גם בשפת הגוף, שבה העברת המסרים היא בדרך כלל בלתי מודעת ובלתי רצונית.

קיימות מחוות גופניות כלל-אנושיות (לדוגמה: השפלת ראש כביטוי להצנעה), ודפוסים תרבותיים ייחודיים (לדוגמה: הצדעה).

מחווה גופנית מבטאת מסר מסוים, לרוב כתחליף למסר מילולי. הדוגמה הבולטת ביותר למסר שכזה היא התנועות המציינות "לא" (בעולם המערבי - תנועת ימין-שמאל עם הצוואר או תנועת מטוטלת הפוכה עם האצבע המורה או עם הזרוע) ו"כן" (תנועה מעלה-מטה עם הצוואר). דפוס תקשורת זה מהווה סימן תקשורתי מוסכם על משקל התקשורת המילולית.

דוגמאות למחוות באמצעות איברים שונים:

== קישורים חיצוניים ==

* אריקה אוקרנט, [http://ideas.calcalist.co.il/?p=1048&utm_source=activetrail&utm_medium=email&utm_campaign=ideas27-10 השפה הסודית של הגוף], "רעיונות", 2 באוקטובר 2012

*
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:תיאטרון
קטגוריה:תקשורת
בונדיי

בונדיי (לעיתים מתועתק בונדי; באנגלית: Bondi) הוא פרוור בסידני, המנוהל על ידי מועצת וייברלי (Waverley Council).

==גאוגרפיה==
בונדיי מצוי בחלקו הצפון מזרחי של אזור הפרוורים המזרחיים. הפרוור גובל ממזרח בבונדיי ביץ', מצפון בנורת' בונדיי, ממערב בבונדיי ג'נקשן ומדרום בברונטי, טמרמה ווייברלי. הדרך הראשית החוצה את הפרוור ממערב למזרח היא דרך בונדיי, המובילה מבונדיי ג'נקשן לבונדיי ביץ'.

==היסטוריה==
השם בונדיי נובע מהמילה האבוריג'ינית בּוּנְדָּאי, שמשמעה מים מתנפצים על סלעים. השם תועתק לאנגלית כ-Boondi, Bundi ו-Bundye, ולבסוף נקבע בשנת 1827 בתעתיק הנוכחי. שטר הקניין על שטח אדמה של כ- 0.8 קמ"ר באזור ניתן לסולל הדרכים ויליאם רוברטס ב-1809. השטח נמכר ב-1851 לעורך המגזין "סידני מוניטור", אדוארד סמית' הול, בעבור 200 לירות שטרלינג. אזור בונדיי התפתח סביב דרך בונדיי במהלך המאה ה-19, לאחר שהופרד מחד מבונדיי ביץ' והחוף, ומאידך מבונדיי ג'נקשן וקצה רחוב אוקספורד.

==תרבות==
מבט לעבר חוף בונדיי ביץ' וקצהו המזרחי של בונדיי
בונדיי כולל בתים ממגוון סגנונות ארכיטקטוניים: ויקטוריאני (1840-1890), פדריישן אוסטרלי (1809-1915), בין המלחמות (1915-1940) וסגנון מודרני. רוב הפרוור בנוי סביב דרך בונדיי, וכולל מסעדות רבות, חלקן בעלות צביון יהודי והשגחת כשרות. הפרוור מהווה נקודת מעבר לעוברים ושבים בין הפרוורים הסמוכים, במיוחד כדרך הגישה העיקרית לחוף בונדיי ביץ', וכתוצאה מכך ניתן לראות בו מדי יום גולשים ואצנים המתאמנים בחוף, כמו גם משפחות הבאות לנפוש. הוא כולל מספר בתי עסק קמעונאיים מיוחדים, כגון קצבים המוכרים בשר קרוקודיל, חנויות חומרי גלם לאמנות וסלוני קעקועים, לצד חנויות נפוצות יותר כגון מכבסות ומספרות רבות. הפרוור נהנה מתעבורת תרמילאים גבוהה, כולל מספר בתי מעונות זולים לצורכי המטיילים, כמ גם פאבים ומועדונים לבילוי.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20110227090337/http://info.id.com.au/dosydney/Default.aspx?pg=1&gid=810 בונדיי באתר "Dictionary of Sydney"]
* [http://www.sydney-suburbs.com.au/Sydney_suburb/Bondi/Suburbs/16283 בונדיי באתר "Sydney Suburbs"] 

קטגוריה:פרוורי סידני
רודי ון גלדר

רודי ון גלדר (באנגלית: Rudy Van Gelder; 2 בנובמבר 1924 – 25 באוגוסט 2016) היה טכנאי קול אמריקאי המתמחה בג'אז. מוזכר פעמים רבות כגורם "מאחורי הקלעים" בעל ההשפעה הגדולה ביותר על צליל הקלטות הג'אז, בעיקר ההקלטות הקלאסיות של סוף שנות החמישים וראשית שנות השישים. גלדר הקליט באולפניו מאות תקליטים עבור חברות מובילות כבלו נוט, ורב רקורדס, פרסטיז' ואימפולס. הוא הקליט, בין היתר, את A Love Supreme של ג'ון קולטריין, את "'Moanin" של שליחי הג'אז, את תקליטי "החמישייה הגדולה הראשונה" של מיילס דייוויס, את ת'לוניוס מונק, סאני רולינס, ויין שורטר, פרדי האברד, פרעה סנדרס ורבים אחרים.

==תולדות חייו==
ון גלדר נולד וחי בג'רזי סיטי, ניו ג'רזי. כנער היה חובב רדיו וחובב ג'אז. הוא למד להיות אופטומטריסט אך ב-1952 החל לעבוד כעוזר טכנאי קול בחברת בלו נוט. עד מהרה הפך להיות טכנאי קול במשרה מלאה ופתח אולפן הקלטות עצמאי בביתו.

ב-1959 איתר מבנה גדול ב־Englewood Cliffs שבניו ג'רזי. ון גלדר הקים במבנה, שנבנה בהשראת פרנק לויד רייט והיה בעל אקוסטיקה משובחת, את אולפנו. ון גלדר העניק שירותי הקלטה לחברות ואמנים רבים ופיתח שיטות הקלטה שיתאימו לאופי, לגוון ולמנעד הצלילים של כל כלי נגינה. בפרט נרשמת לזכותו הקלטה צלולה, עשירה ובהירה של כל כלי וכלי ותחושת חמימות ובהירות. כל זאת תוך יכולת להתאים עצמו לאמנים שונים.

בין 1953 ו-1967 היה אחראי על כמעט כל ההקלטות של "בלו נוט", אולם מאז סוף שנות השישים גדל מאוד היצע טכנאי ואולפני הקול ואולפני ון גלדר התקשו לעמוד בתחרות. עם זאת המשיך ון גלדר לפעול במשך שנים רבות והוציא מחדש הקלטות קלאסיות של חברת פרסטיז' (כיום "קונקורד רקורדס"), בעיקר של קולטריין, תחת המותג "Rudy Van Gelder Remasters".

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100211111751/http://jazz.com/features-and-interviews/2009/4/11/in-conversation-with-rudy-van-gelder ריאיון עם ון גלדר] 
* [https://www.namm.org/library/oral-history/rudy-van-gelder ראיון מצולים עם ון גלדר], 15 במרץ 2016
* [https://www.theguardian.com/music/2016/aug/28/rudy-van-gelder-blue-note-records-dead Rudy Van Gelder, engineer behind sound of modern jazz, dies aged 91], נקרולוג, הגארדיאן, 28 באוגוסט 2016
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מוזיקאי ג'אז
קטגוריה:ג'ון קולטריין
קטגוריה:חובבי רדיו
קטגוריה:טכנאי קול אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2016
הומוגניות (פיזיקה)

הומוגניות בפיזיקה מציינת אחידות במרחב או בנפח מסוים במרחב. במילים אחרות, במרחב הומוגני גדלים פיזיקליים אינם תלויים בהזזה במרחב, או במיקום במרחב. לכן הומוגניות נקראת גם סימטריה להזזות. באסטרונומיה, הומוגניות היקום היא אחד מנושאי המחקר החשובים והפעילים ביותר כיום, והיא נחקרת בעיקר דרך קרינת הרקע הקוסמית.

סימטריות בפיזיקה הקלאסית והמודרנית הן עקרונות יסוד, שמהם נגזרים חוקי הטבע. סימטריות מקושרות לחוקי שימור על פי משפט נתר. במקרה של סימטריה להזזות, מתוך ההנחה שהמרחב הומוגני ניתן להסיק את חוק שימור התנע, ומתוך ההנחה שהזמן הוא הומוגני ניתן לגזור את חוק שימור האנרגיה.

הומוגניות בחומר מתייחסת לאחידות של תכונותיו של החומר, בדרך כלל ביחס לסקאלה (גודל) מסוים. למשל הומוגניות של תווך בו עוברים גלים קשורה לגדלים בסביבות אורך הגל, ואי-הומוגניות שגודלה קטן בהרבה מאורך הגל אינה רלוונטית. אי-הומוגניות בסקאלה גדולה בהרבה מגודל הגל גם היא לא רלוונטית להתפשטות מקומית של הגל.

סימטריה אחרת המשלימה את הסימטריה להזזות היא הסימטריה לסיבובים, שנקראת איזוטרופיות. חוקי הפיזיקה היסודיים דורשים סימטריה להזזות וגם לסיבובים. הזזות וסיבובים בפיזיקה מודרנית נקראים יחד טרנספורמציות לורנץ שהן אחד הבסיסים לתורת היחסות.

==הומוגניות במשוואות==
לא תמיד הומוגניות מיוחסת רק למרחב, לעיתים גם מדובר על אחידות בשינוי של גודל פיזיקלי אחר. הומוגניות במתמטיקה מתייחסת להומוגניות במשוואות בלי תלות במשמעות הפיזיקלית שלהם.

הומוגניות היא הבחנה חשובה בניתוח מערכות מרובות חלקיקים. כך למשל, כאשר מחשבים הרחבות ספקטרליות של תווך מסוים, מסווגים את ההרחבה להומוגנית (כזו שנגרמת מהתנהגות זהה של כל החלקיקים), כמו הרחבת לחץ לדוגמה, או כהרחבה אי-הומוגנית, כגון הרחבת דופלר, שבה כל חלקיק מושפע באופן שונה, בהתאם למהירותו.

הומוגניות וסימטריה להזזות משמשות גם ככלי בפתרון משוואות, בהגבלת הפתרונות למשפחה מסוימת ובהגבלת ממדי הפתרונות.

==ראו גם==
* הטרוגניות
* איזוטרופיות
* משפט נתר

קטגוריה:סימטריה בפיזיקה
אלן פרסונס

אלן פרסונס (באנגלית: Alan Parsons; נולד ב-20 בדצמבר 1948) הוא טכנאי קול, מוזיקאי ומפיק מוזיקלי בריטי (כיום מתגורר בקליפורניה, ארצות הברית). פרסונס עבד באולפני אבי רוד והיה מעורב בהפקת התקליט אבי רוד של הביטלס, תקליטי פינק פלויד (The Dark Side of the Moon ו-Atom Heart Mother) וההוליס, הפיק את תקליטו של אל סטיוארט Year of the Cat, והקים את להקת אלן פרסונס פרוג'קט.

==תולדות חייו==
באוקטובר 1967 התקבל לעבודה ב-EMI כטכנאי קול מתחיל באולפני אבי רוד. שנתיים מאוחר יותר זכה למזכה (קרדיט) על הקלטת "אבי רוד" של הביטלס, אחד התקליטים המפורסמים בעולם. הוא המשיך לעבוד באולפנים והקליט, בין היתר, את פול מקרטני, להקת Wings ולהקת פינק פלויד. על הקלטת אלבום הלהקה The Dark Side of the Moon היה מועמד לפרס גראמי. הוא ראה את תפקידו כמשלב בין טכנאי ומפיק מתערב, בהשראתו של ג'ורג' מרטין. כך בעבודתו על Year of the Cat של אל סטיוארט (ב-1976) שינה את גוון התקליט לגוון ג'אזי יותר, הכניס סולו סקסופון ועוד. כך פעל גם בהפקת תקליטה של להקת ההוליס ב-1974 שכלל את הלהיטים He Ain't Heavy, He's My Brother, Just One Look ו-Bus Stop וזכה במזכה כמפיק מוזיקלי.

ב-1975 הקים יחד עם אריק וולפסון את להקת הרוק המתקדם The Alan Parsons Project. בניגוד למבנה השכיח יותר של להקות מוזיקליות, הרי ש-The Alan Parsons Project התבססה למעשה על כישרונות ההפקה והעיבוד של מייסדיה, ולא על כישוריהם בנגינה או בזמרה. במקום זאת, הלהקה השתמשה אד הוק בשרשרת ארוכה של נגנים ומוזיקאים כדי לבצע ולהקליט את שיריה, אם כי לעיתים גם וולפסון ופרסונס תפקדו כזמרים. הלהקה הוציאה 10 אלבומים בין 1975 ו-1986, להיטם הגדול ביותר היה השיר Eye in the Sky.

פרסונס היה מועמד עשר פעמים לקבלת פרס גראמי על טכנאות קול והפקה.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.the-alan-parsons-project.com האתר הרשמי של אלן פרסונס פרוג'קט] 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:מפיקים מוזיקליים בריטים
קטגוריה:טכנאי קול בריטים
קטגוריה:מוזיקאים בריטים
קטגוריה:פינק פלויד
קטגוריה:הביטלס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1948
פובידיליה

פובידיליה הוא סרט דרמה ישראלי שיצא להקרנה בשנת 2010. הסרט מבוסס על הספר "פובידיליה" מאת יזהר הר לב.

== עלילה ==
איש מחשבים צעיר בשם רגב ויינבלום (עופר שכטר), פיתח אגורפוביה לאחר שהתמוטט נפשית במקום ציבורי. הוא מסתגר בדירתו כאשר הקשר היחידי שלו לעולם הם מסכי הטלוויזיה והמחשב. הוא יוצר מן הפוביה הפרטית שלו אידיליה. יש לו כל מה שהוא רוצה - אוכל בהזמנה טלפונית, בידור בטלוויזיה ואהבה באינטרנט.

לאחר כשלוש שנים בגן העדן המבודד שבנה לעצמו בדירתו, רגב עובר טלטלה כאשר ניצול השואה בן 70 בשם גראמפס (שלמה בר-שביט), העובד כמתווך דירות בבנין, מודיע לו כי בעל הדירה בה הוא מתגורר, עומד למכור אותה ועליו לחפש דירה אחרת. רגב לא מוכן לוותר על הממלכה שבנה לעצמו, ומחליט להגן בכל מחיר על הבית ועל העולם האידיאלי שבנה.
במקביל נכנסת לחייו דניאלה (אפרת בוימולד), בחורה צעירה העובדת בחברה המודדת את אחוזי הרייטינג בטלוויזיה. דניאלה משכנעת את רגב להצטרף למדגם, והם מתאהבים. המציאות שדוחפת אותו לצאת מהדירה והדילמה בין העולם הווירטואלי - בו הוא פיתח מערכת יחסים עם נערת אינטרנט בשם ג'סיקה (אפרת דור) - לבין דניאלה מהעולם החיצוני, יוצרת סדקים בעולמו האידיאלי.

==ראו גם==
* היקיקומורי

== קישורים חיצוניים ==

* מור דיעי חנני, [http://www.mor-day.com/%D7%94%D7%90%D7%99%D7%93%D7%99%D7%90%D7%9C%D7%99%D7%96%D7%9D-%D7%94%D7%97%D7%A8%D7%93%D7%94-%D7%94%D7%A9%D7%95%D7%90%D7%94-%D7%95%D7%93%D7%95%D7%A8-%D7%94-y-%D7%91%D7%A1%D7%A8%D7%98-%D7%A4%D7%95/ האידיאליזם, החרדה, השואה ודור ה-Y בסרט 'פובידיליה']- פברואר 2017
* 
* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:לקות נפשית באמנות
קטגוריה:סרטי 2010
קטגוריה:סרטי מתח ישראליים
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים מבוססי ספרים
קטגוריה:סרטים על ניצולי השואה
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 2010
אמנת מונטווידאו

אמנת מונטווידאו על הזכויות והחובות של מדינות (באנגלית: Montevideo Convention on the Rights and Duties of States) היא אמנה שנחתמה במונטווידאו, אורוגוואי, ב-26 בדצמבר 1933, במהלך הוועידה הבינלאומית של מדינות אמריקה. האמנה הסדירה במערכת כללים את התאוריה הדקלרטיבית (הצהרתית) של מדינה כחלק מקובל של המשפט הבינלאומי הנוהג. במהלך הוועידה הכריזו נשיא ארצות הברית פרנקלין דלאנו רוזוולט, ומזכיר המדינה האמריקאי, קורדל הול, על מדיניות השכן הטוב (באנגלית: Good Neighbor policy), העומדת כנגד התערבות צבאית של ארצות הברית ביחסים שבין מדינות אמריקה. אמנת מונטווידאו נחתמה על ידי 19 מדינות ביבשת אמריקה. אף שהחתומות על האמנה הן מדינות אמריקה בלבד, תוכן האמנה הפך לחלק מן המשפט הבינלאומי הפומבי.

==הוראות האמנה==
האמנה מגדירה את זכויות וחובות המדינה. סעיף 1 לאמנה הוא הידוע ביותר, ומכיל ארבעה קריטריונים למדינה:

הפתיח לסעיף 3 לאמנה קובע: קביעה זו ידועה בשם התאוריה הדקלרטיבית של מדינה.

תנאי סעיף 1 המגדירים "מדינה" מוגבלים על ידי תנאי סעיף 11 לאמנה, האוסר הכרה על ריבונות מדינה בשטח שנכבש בכוח צבאי.

קביעות נוספות באמנה הן:
* עקרון השוויון המשפטי בין מדינות, ללא תלות בכוחה של המדינה (סעיף 4).
* הכרה במדינה פירושה הכרה בה כגוף בעל זכויות וחובות במשפט הבינלאומי, ללא תנאים כלשהם (סעיף 6).
* אין לאף מדינה זכות להתערב בענייניה הפנימיים או ביחסי החוץ של מדינה אחרת (סעיף 8).
* סמכות השיפוט של מדינה בטריטוריה הלאומית חלה על כל תושביה במידה שווה (סעיף 9).
* האינטרס העיקרי של מדינות הוא שמירת השלום, ויש ליישב חילוקי דעות בין מדינות בדרכי שלום (סעיף 10).

==ביקורת==
יש החולקים על התנאים המנוסחים בסעיף 1 לאמנה כתנאים המספיקים למדינה, וטוענים כי הסתפקות בתנאים אלה מאפשרת לישויות גאופוליטיות אשר אינן מוכרות כמדינות ריבוניות על ידי רוב המדינות בעולם, כמו טאיוואן, לטעון שהן כאלו. האלטרנטיבה לגישה הדקלרטיבית הבאה לידי ביטוי באמנה, היא הגישה הקונסטיטוטיבית המחייבת הכרה של מדינות אחרות כתנאי נוסף לריבונותה של מדינה.

יש הטוענים כי הדרך היחידה הפתוחה להגדרה עצמית למיעוטים אתניים הנתונים בשלטון קולוניאלי, היא לזכות בהכרה כגוף משפטי בחברה הבינלאומית כמדינה לאומית. רוב המדינות שהשתתפו בניסוח אמנת מונטווידאו היו מדינות עצמאיות שקמו מתוך קולוניות. במקרים רבים, קיומן ועצמאותן של מדינות אלה היו נתונים במחלוקת ועוררו התנגדות, מצד אחת או יותר מן האימפריות הקולוניאליות האירופיות. על רקע זה הסכימו מדינות אלה על קריטריונים שיקלו על מדינות אחרות בעלות עצמאות מוגבלת, לזכות בהכרה בינלאומית לאומית.

== ראו גם ==
* משפט בינלאומי פומבי

==קישורים חיצוניים==
*[http://www.cfr.org/sovereignty/montevideo-convention-rights-duties-states/p15897 נוסח האמנה]
* 

מונטווידאו
מחזור הגופרית

מחזור הגופרית הוא מחזור המלכד בו את מעבר הגופרית בטבע. חשיבותה של הגופרית היא לבניית שתי חומצות אמינו חיוניות, מתיונין וציסטאין, אשר מרכיבות חלבונים שונים. ישנו דמיון בין מחזור זה למחזור החנקן.

במהלך מסלול המחזור, הגופרית, אשר נמצאת בקרקע בעיקר בצורת תרכובות גופרתיות אי-אורגניות, נקלטת על ידי הצמחים ומשולבת בתרכובות אורגניות. לאחר מכן, תרכובות אלו עוברות הלאה במארג המזון. במהלך המעבר מתפרקות התרכובות האורגניות חזרה לתרכובות גופרתיות אי-אורגניות בהפרשות, אשר מפורקות על ידי חיידקים. כמו כן, לאחר תמותה של בעלי חיים או צמחים, המפרקים הופכים חזרה תרכובות אלו לתרכובות אי-אורגניות.

בנוסף, ישנם חיידקים אשר יודעים לבצע קיבוע לגופרית שנמצאת בתרכובות גזיות, בעיקר מימן גופרתי, אל הקרקע, בדומה לחיידקים המקבעים את החנקן במחזור החנקן, אך לעומת החיידקים המקבעים, ישנם חיידקים נוספים אשר מדללים את התרכובות הגופריתיות האי-אורגניות בקרקע.

==ראו גם==
* מחזור החנקן
* מחזור הפחמן
* חיזור סולפט מיקרוביאלי

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מטבוליזם
דמיטרי לוסקוב

דמיטרי לוסקוב (ברוסית: Дмитрий Вячеславович Лоськов) נולד ב-12 בפברואר 1974 בעיר קורגן (מחוז קורגן, רוסיה); הוא כדורגלן עבר רוסי. בשיאו היה קפטן לוקומוטיב מוסקבה ונחשב לאחד מטובי הקשרים בליגת העל הרוסית. הוא מחזיק בשיא ההופעות בליגה הרוסית וממוקם שני בדירוג מלכי השערים שלה בכל הזמנים, ונחשב לאחד מגדולי הכדורגלנים בתולדות לוקומוטיב.

==קריירה==
לוסקוב החל ללמוד באקדמיית הכדורגל "טורפדו" שבקורגן ב-1983, והצטרף למחלקת הנוער של וסטוב ב-1990. כעבור שנה הוא חתם על חוזה מקצועני ברוסטוב והחל לשחק בקבוצה הבוגרת של המועדון ב-1992. עד מהרה הוא הותיר את חותמו על הקבוצה כאשר הפגין כישרון רב, והבקיע 25 שערים ב-111 משחקי ליגה במדיה במשך ארבע שנים. בתחילת שנת 1996 הביעה לוקומוטיב מוסקבה עניין בצירופו של השחקן לשורותיה.

לוסקוב עבר ללוקומוטיב מוסקבה ב-1997 וזכה להצלחה גדולה במהלך עשר השנים בהן שיחק במועדון. הוא שיחק במדיה 355 משחקים והבקיע 108 שערים בכל המסגרות, 95 מהם בליגת העל הרוסית. בראשית דרכו בקבוצה הגיע לוסקוב עם לוקומוטיב להישגים מכובדים במסגרות האירופיות, כאשר העפיל עמה פעמיים ברציפות לשלב חצי גמר גביע אירופה למחזיקות גביע בעונות ו-.

לשיאו במדי לוקומוטיב הגיע לוסקוב במהלך העשור הראשון של המאה ה-21. בעונת 2002 הוא זכה עם קבוצתו לראשונה באליפות רוסיה, ובנוסף זכה בפרס כדורגלן השנה. גם ב-2003 הוא נבחר לכדורגלן השנה, וסיים גם כמלך השערים של הליגה באותה עונה עם 14 שערים. מלבד שעריו הרבים נתן לוסקוב בישולים רבים לחברי קבוצתו, והופעותיו המרשימות משכו עניין מצד מועדונים ברחבי אירופה, כדוגמת טוטנהאם הוטספר וא.ס. מונקו. בעונת 2004 הוא זכה עם לוקומוטיב באליפות השנייה שלו, וזכה עמה גם בשלושה גביעי רוסיה (2000, 2001 ו-2007). הוא נבחר שבע פעמים לנבחרת העונה ברוסיה מטעם התאחדות הכדורגל הרוסית.

בהשתתפויותיו עם לוקומוטיב בליגת האלופות, הישג השיא של לוסקוב היה העפלה לשמינית הגמר בעונת . על אף הצטיינותו הרבה בלוקומוטיב הוא לא הרבה לשחק בנבחרת רוסיה — הוא ערך במדיה 25 הופעות וכבש שני שערים. הוא השתתף עם הנבחרת בטורניר יורו 2004, שבו הודחה כבר בשלב הבתים.

ב־2007 עזב לוסקוב את לוקומוטיב בשל סכסוך עם המאמן אנטולי בישובץ וחתם בקבוצת סאטורן ראמנסקו.

ב־2010 חזר למועדונו הקודם לוקומוטיב מוסקבה שם שיחק עד לפרישתו בשנת 2013.

ב־2016 מונה לעוזר מאמן בלוקומוטיב מוסקבה ובאוקטובר 2021 (לאחר פיטוריו של מרקו ניקוליץ' הסרבי) מונה לממלא מקום המאמן הראשי, עד למינויו של מרקוס גיסדול.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.saturn-fc.ru/en/team/players/11885/ דף השחקן] באתר סאטורן ראמנסקו
* [http://news.bbc.co.uk/sport2/hi/football/euro_2004/russia/players_to_watch/3773437.stm פרופיל] באתר ה-BBC
* [http://www.goal.com/en/people/russian-federation/2235/dmitri-loskov פרופיל] באתר Goal.com

קטגוריה:קשרי כדורגל רוסים
קטגוריה:כדורגלנים רוסים
קטגוריה:כדורגלני רוסטוב
קטגוריה:כדורגלני לוקומוטיב מוסקבה
קטגוריה:כדורגלני סאטורן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רוסיה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:מאמני כדורגל רוסים
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1974
קנז'ה

קנז'ה, (בבולגרית: Кнежа) היא עיר בצפון בולגריה בשטח מחוז פלבן ושמה נגזר מהתואר השלטוני הבולגרי קניאז, המקביל לעוצר וניתן לנסיכים ויורשו עצר בתקופות קדומות. קנז'ה שוכנת 48 קילומטרים מבירת המחוז פלבן.

==היסטוריה==
התיישבות אנושית ראשונה במקום מתוארכת לתקופת הברונזה המאוחרת, עידן הממלכה התראקית ובמאה ה-1 נכבש האזור על ידי האימפריה הרומית. החל מהמאה ה-3 החלו פלישות של שבטים גותים לאזור וחלקם התיישבו בשטח תוך מאבקים בלתי פוסקים מול הרומאים. באזור קנז'ה נתגלו שרידים ארכאולוגיים מהמאה ה-7, תקופת האימפריה הבולגרית הראשונה. בתחילת המאה ה-14 עבר היישוב לשליטת האימפריה העות'מאנית, אשר שינו את שמו לאיסמעיל. בתקופה זו הצטמצמה אוכלוסיית היישוב לממדי כפר קטן. במהלך המלחמה העות'מאנית-רוסית (1877–1878), נכבש היישוב על ידי צבא האימפריה הרוסית ולאחריה הפך חלק מנסיכות בולגריה מתוקף סיכומי קונגרס ברלין.

==אקלים==
בעיר שורר אקלים ממוזג עם השפעה יבשתית, הגורמת להפרשי טמפרטורות משמעותיים בין הקיץ לחורף. הטמפרטורה השנתית הממוצעת היא 10.5<sup>o</sup>c וערכי שיא הקיצון שנמדדו היו מינוס 35<sup>o</sup>c, בחורף 1942 ו-42.7<sup>o</sup>c, בקיץ 1945.

==כלכלה==
באזורים הסובבים את העיר מגדלים חיטה, שעורה, תירס, שבולת שועל וחמניות . בשטח העיר 4 בתי ספר יסודיים ושני בתי ספר תיכוניים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערי מחוז פלבן
קובאן (חבל ארץ בקווקז)

גבולות החבל
קוּבָּאן (Kuban; בכתב רוסי: Кубань) הוא חבל ארץ היסטורי בצפון קווקז, הכולל שטחים לאורך נהר קובאן, שהיו חלק ממחוז קובאן, במלכות המשנה של הקווקז של האימפריה הרוסית.

עד סוף המאה ה-18 היה קובאן מיושב ללא הפרעה מאז התקופה הפלאוליתית. האזור עשיר בחפצים מהתקופה הנאוליתית ומתקופת הברונזה. במחצית הראשונה של האלף הראשון לפני הספירה קובאן היה אחד המרכזים הראשונים לייצור ארד. משם התפשטה המלאכה לאוקראינה עד לנהר דניפרו. התושבים הראשונים היו ככל הנראה הקימריאנים ההודים-אירופיים. קובאן התגלה כיחידה פוליטית ומנהלית בשנת 1860 לאחר איחוד שטחי הקוזאקים של הים השחור עם האזורים המזרחיים של קובאן כדי ליצור את מחוז קובאן. השטח על הגדה השמאלית של נהר קובאן (הטרנסקובאן) הצטרף למחוז קובאן. בשנת 1896 הופרד חוף הים השחור מהמחוז ויצר את חבל הים השחור. רוב שטחה של קובאן נתבע לאחר מלחמת העולם הראשונה על ידי הרפובליקה העממית של קובאן, אך בשנת 1920 שולב האזור על ידי הבולשביקים ב - RSFSR כמחוז קובן – הים השחור. שטחו של חבל קובאן תואם במידה רבה את קראזודאר קראי של ימינו (הוקם בשנת 1937) ואת המחוז האוטונומי קרצ'אי-צ'רקס בחלקו העליון של נהר קובאן, אשר היה מיושב היסטורית על ידי שבטי צ'רקסיאן (צ'רקסי). <ref></ref>

כיום נכלל שטח החבל ביחידות מנהליות שונות: מחוז קרסנודאר, אדיגיה, קאראצ'אי-צ'רקסיה, מחוז סטברופול ומחוז רוסטוב. שטח החבל כיחידה מנהלית של האימפריה הרוסית היה כ-95 אלף קמ"ר, ובשנת 1894 התגוררו בו כ-1,600,000 תושבים. כמחצית מאוכלוסיית החבל היו קוזאקים (הקוזאקים של קובאן), אשר הובאו לאזור במהלך המאה ה-19 במטרה לחזק את ההתיישבות הרוסית באזור שנכבש במהלך מספר מלחמות מהצ'רקסים. העיר הראשית של החבל הייתה יקטרינודאר (כיום קרסנודאר).

עם הקמת ברית המועצות פוזרה היחידה הקוזאקית, ושטחי החבל פוזרו בין המחוזות השונים. בשנות ה-90 של המאה ה-20 הוקם מחדש ארגון הקוזאקים במקום.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רוסיה: גאוגרפיה
קטגוריה:חבל מנהלי קרסנודאר: גאוגרפיה
קטגוריה:טריטוריות היסטוריות
קטגוריה:קווקז
קטגוריה:צפון הקווקז
ויולה יוקריאנה

סיגל יוקריאנה (שם מדעי: Viola ucriana) הוא מין בסוג סיגל ממשפחת הצמחים הסיגליים. מין זה אנדמי לצפון סיציליה. בתי הגידול האופייניים הם צמחיית שיחים ים-תיכוניים וכן אזורים סלעיים. מין זה נמצא בסכנת הכחדה עקב הצטמצמות אזורי בית הגידול שלו<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

צמח הויולה יוקריאנה בשלב העלווה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סגליים
אנדריאה קומודי

אנדריאה קומודי (באיטלקית: Andrea Commodi; 1560, פירנצה – 1648, רומא) היה צייר איטלקי שפעל בתקופת הבארוק המוקדמת. 

בין יצירותיו הידועות: "סן קרלו" בכנסיית סן קרלו (San Carlo ai Catinari) ברומא; ו"נפילת המלאכים" הנמצאת כיום במוזיאון האקדמיה בפירנצה.

קומודי היה פעיל בעיקר ברומא. היה תלמידו של הצייר צ'יגולי (Cigoli). בין תלמידיו של קומודי היה פייטרו דה קורטונה, שבהמשך חייו היה מהדמויות הבולטות של הבארוק האיטלקי.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-16
קטגוריה:ציירים איטלקים במאה ה-17
קטגוריה:ילידי 1560
קטגוריה:נפטרים ב-1638