OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מצודת אלעליה אלטווילה (מצודת טייבה)

צילום של מצודת טייבה
מצודת טייבה היא מצודה הממוקמת בעיר טייבה שבמחוז השרון בישראל. ישנן עדויות ארכאולוגיות המצביעות על קיומה של התיישבות באזור טייבה עוד מימי תקופת הברונזה לפני יותר מ-5,000 שנה.

האזור היה מאוכלס ברציפות גם במהלך תקופת הברזל, שלטון האימפריה הרומית, הביזנטית, הממלכה הצלבנית וכיבוש הממלוכים. אחת הסיבות שהפכו את השליטה בעיר לחשובה היא העובדה שאחד מנתיבי דרך הים עוברים בתחומה. בתקופה הממלוכית שימשה העיר כאחת מן התחנות בדרך הדואר הממלוכית שמטרתה הייתה להעביר מידה חיוני על ידי שליחים רכובים מהבירה הממלוכית קהיר שבמצרים למחוזות השונים בתחומי הממלכה. הדרך עברה דווקא באזור זה ולא במישור החוף, כיוון שמעבר במישור החוף היה כרוך במכשולים רבים כדוגמת נחלים ביצות ואף עדיין היו מצויים בו יישובים בשליטה צלבנית. לכן הוחלט להקים בתחומי העיר מצודה ואורווה לצורך הגנה ותפעול הדרך, אך לאחר כמה עשרות שנים תחת שלטון הממלוכים ננטש היישוב וחזר להתאכלס מחדש במהלך המאה ה-17 בימי השלטון העות'מאני. ב-1706 בנו העות'מאנים מצודה חדשה בעיר על שרידה של המצודה הממלוכית הישנה אשר נקראה בשם אלעליה אלטווילה. כיום המצודה משמשת למוזאון שהוקם על ידי העירייה וניתן לבקר גם בגג המגדל של המבצר.
תמונה של המצודה מזווית נוספת

==מבנה המצודה==
המצודה נבנתה על שרידי מצודה ומגדל ממלוכים מהמאה ה-13. גובה המצודה הוא כ-17 מטרים ויש בה שתי קומות. המצודה נבנתה בשלושה שלבים שונים ובתוכה גרם מדרגות המחבר בין הקומות השונות.

==עוד על האזור==
באזור מתבצעים חפירות ארכאולוגיות רבות ונמצאו בו שרידים של מבנים נוספים מתקופות ביזנטיות, רומיות וצלבניות. למשל מבצר פורבלט הממוקם 50 מטרים ממצודת אלעליה אלטווילה. המבצר היה שייך למסדר ההוספיטלרי ונחרב על ידי צלאח א-דין בשנת 1187.

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.hadashot-esi.org.il/report_detail.aspx?id=1664 אתר דוחות של רשות העתיקות]
* [http://socialhub.technion.ac.il/wp-content/uploads/2020/05/Taybe-MaisamRasha.pdf מאמר המבוסס ממידע מארכיון העיר]
* [https://www.tiuli.com/guided-tours/2077/טייבה-רמאדן-ודו-קיום-יהודי-ערבי המצודה], באתר טיולי

קטגוריה:טייבה
קטגוריה:ישראל: מבצרים
אביחי שילה

אביחי שילה (נולד ב-29 בינואר 1979) הוא שחקן במאי ויוצר ישראלי.
בשנת 2020 זכה בפרס תרבות יהודית ע"ש אורי אורבך בתחום התיאטרון.

==קורות חיים==
נולד בשם אביחי לוין וגדל בפתח תקווה. כשהיה בן 3 הוריו התגרשו, והוא גדל עם אמו. כשהיה בן 8 נישאה אימו בשנית. שילה סיפר בראיונות כי אביו החורג התעלל בו מינית – לעיתים אף בידיעת אימו.

למד בישיבת בני עקיבא נחלים ובישיבת שילה. שירת בחטיבת הנח"ל במסגרת ישיבת הסדר. במהלך לימודיו בישיבה היה חבר (לצד מאיר רוטשטיין) בהרכב המוזיקלי "אסתירא בלגינא".

בין השנים 2007–2009 עבד במחלקת השיווק של תיאטרון "נקודה טובה". ב-2010 החל ללמוד משחק תורת החיים - בית הספר לקולנוע יהודי.

בשנת 2020 זכה (לצד סוניה סודרי) בפרס שר ההשכלה הגבוהה והמשלימה לתרבות יהודית לתחום התיאטרון.

=== משחק ===
בשנת 2010 עבד כשחקן בתנועת מבראשית.

בשנת 2011 הקים את מרכז "דו-סטרי" במסגרתו העלה הצגות לילדים.

ב-2013 היה חבר באנסמבל "נאפולופו" לזכרו של אביתר בורובסקי.

ב-2014 גילם את יעקב, התפקיד ראשי בסרט הקצר "ערירי" של מוטי מאור. הסרט זכה בפרס הסרט הטוב ביותר בפסטיבל של בית הספר לקולנוע יהודי.

ב-2015 יזם (לצד הנהלת מתחם "הגולה" בפתח תקווה) וניהל אמנותית את "מגדלור" – ערב חשיפה לאמני במה צעירים. מיזם זה פעל במשך כשנתיים עד להפסקתו בעקבות גידול סרטני (לימפומה של העור) שהתגלה אצל שילה.

בשנת 2018, לאחר שהבריא, העלה מופע יחיד אוטוביוגרפי בשם "מי שלחם".

ב-2017 שיחק בסרט "פנסיה" שכתב וביים נדב גדליה.

ב-2021 שיחק בסרט הקצר "שיחה במשפחה" שכתבה וביימה לאה אונגר במסגרת תוכנית א-קיצער 2021– חממת קולנוע מקצועית ליוצרות חרדיות.

ב-2022 שיחק בסרט סטודנטים בשם "חיים אחרי המוות" של ינון וייל. סרט זה זכה בפרס סרט הסטודנטים הטוב ביותר בפסטיבל סרטי הילדים במוסקבה ובפרס הראשון בתחרות הסטודנטים של Nashville Jewish Film Festival בארצות הברית.

==== פרסומות ====
ב-2017 שיחק בסרטון "חלון הזדמנויות" שביים מני וקשטוק עבור ארגון נפש לנפש, ובסרטון שכתב וביים אור רייכרט עבור עמותת מקימי – השער לכלכלה נבונה. ב-2018 שיחק בפרסומת לעמותת "חיים של טובה" בהפקת אולפני אתרוג. ב-2020 שיחק (לצד דנה קוצ'רובסקי) בפרסומת לעמותת מקימי. ב-2021 שיחק בפרסומת ל"speak".

==== תיאטרון ====
העלה את ההצגות:
* שאדע שסלחת – מחזה על עולה חדש מצרפת המתדרדר לגנבה
* מי שלחם – מופע אוטוביוגרפי
* דו פרצופי – דמות פיקטיבית המזדהה תחילה כחילוני קיצוני ולאחר מכן כחרדי קיצוני
* מי אתה אתרוג – הצגת ילדים בשילוב בובה
* אני רוצה גם – הצגת בובות לילדים
* מה ששלי של מי – הצגה העוסקת בענווה וצניעות
* האגרת
* מילת קסמים – דמויות שונות בהיסטוריה המקיימות מפגש עם השפה העברית
* לכל שירייך – הצגה העוסקת בירושלים
* בואו נעשה כאן סדר – הצגה על ליל הסדר
* יש כאלו ויש כאלו – סנדלר המואס בעבודתו ויוצא למסע אחרי הגשמה עצמית
* הוא היה אומר – העוסקת במסכת אבות ובדמותו של הלל הזקן
* הצד המואר שבך
* מה ששאלתי אותך

=== חיים אישיים ===
נשוי ואב לשבעה, מתגורר בשילה.

== קישורים חיצוניים ==

*
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה ישראלים
קטגוריה:שחקני תיאטרון ישראלים
קטגוריה:במאי תיאטרון ישראלים
קטגוריה:תסריטאים ישראלים
קטגוריה:תסריטאי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי בית הספר נצח ישראל (פתח תקווה)
קטגוריה:בוגרי ישיבת נחלים
קטגוריה:כותבי אוטוביוגרפיה ישראלים
קטגוריה:זוכי פרסים ישראליים
קטגוריה:זוכי פרס שר החינוך לתרבות יהודית
קטגוריה:זוכי פרסים ישראליים לתיאטרון
קטגוריה:שילה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1979
חצי האי פרניק

חצי האי פרניק (באנגלית: Pernik Peninsula; בבולגרית: полуостров Перник) הוא חצי האי המכוסה בקרח באזור חוף לובה של ארץ גרהאם, בחצי האי האנטארקטי שבאנטארקטיקה.

אורכו של חצי האי 40 קילומטרים. חצי האי בולט (יוצא) לכיוון צפון מערב מחוף לובה.

חצי האי גובל במפרץ דארבל שמצפון מזרח לו, בפיורד לאלמאנד שממערב לחצי האי, ובמפרצון קריסטל שמצפון מערב לחצי האי.

מעל חלקו הצפוני של חצי האי מתנשאת רמת פרוטקטור.

== היסטוריה ==
=== מיפוי חצי האי ===

חצי האי מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1976.

=== מקור השם ===

חצי האי קרוי על שם העיר פרניק שבמערב בולגריה.

השם אומץ רשמית ב-14 באוקטובר 2010.

== לקריאה נוספת ==


* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/display_name.cfm?gaz_id=137080 חצי האי פרניק] באתר הגאזט האנטארקטי של ממשלת אוסטרליה
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/search_names_action.cfm?search_text=18764&feature_type_code=0&country_id=0&relic_options=include_relics&north=-45.0&south=-90.0&west=-180.0&east=180.0&search_near=&radius=0.5&gazetteers=SCAR חצי האי פרניק] באתר הגאזט האנטארקטי המשווה SCAR של ממשלת אוסטרליה
* [https://copernix.io/#?where=-66.19660968780516,-66.77358009362638,10&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור חצי האי, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix

== הערות שוליים ==

*
פרניק
פרניק
פרניק
I Won't Say (I'm in Love)

(בעברית: "לא אודה באהבה") הוא שיר שנכתב על ידי המלחין אלן מנקן והכותב דייוויד זיפל לסרט ההנפשה של דיסני, הרקולס (1997). השיר, שנכלל בפסקול הסרט, מבוצע על ידי השחקנית והזמרת האמריקאית סוזן איגן (בעברית: נועה תשבי) בתפקיד מג, מושא האהבה של הרקולס, בעוד שהזמרות שריל פרימן, ליליאס ווייט, ואניס תומאס, LaChanze ורוז ריאן מבצעות קולות רקע בתפקיד המוזות.

השיר הוא שיר קצבי מסוגת דו-וופ ובלדת פופ בהשראת מוזיקה משנות ה-50 הכוללת השפעות R&B. השיר דומה לשירים שיצאו על ידי להקות בנות כמו הסופרימס וThe Ronettes. מבחינה לירית, השיר עוסק באהבה רומנטית כלפי אדם ופרודיה על שירי אהבה מסורתיים. בסצנת השיר מג מסרבת להודות שהיא מאוהבת בהרקולס, בעוד המוזות מתעקשות שהיא תכיר ברגשותיה במקום. במקור, דמותה של מג הייתה אמורה לבצע בלדה שקטה בשם "I Can't Believe My Heart", שבוטלה מפני שהאנימטור של הדמות, קן דאנקן, חש שהשיר לא הלם את האישיות החזקה של הדמות. מנקן ביסס את השיר על המוזיקה שהוא כתב למחזמר חנות קטנה ומטריפה.

השיר קיבלת ביקורות חיוביות הן ממבקרי מוזיקה והן ממבקרי קולנוע, ששיבחו את הפקתו אף ציינו אותו כשיר הטוב בסרט. הזמרת האמריקאית בלינדה קרלייל הקליטה גרסת פופ רוק לשיר בשביל פסקול הסרט.

== רקע ==
השיר נכתב כדי להחליף שיר שהמלחין [[אלן מנקן כתב במקור לדמותה של מג מכיוון שהוא לא תאם לאישיות העצמאית של הדמות.]]
השיר נכתב על ידי אלן מנקן ודייוויד זיפל והופק על ידי מנקן.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> במקור כתב מנקן בלדה שקטה לדמותה של מג בשם "I Can't Believe My Heart"<ref name=":9"></ref> שהיה אמור להיות שיר סולו בביצועה.<ref name=":11"></ref><ref></ref> למרות זאת, האנימטור של הדמות, קן דאנקן סבר כי השיר לא הלם את האישיות החזקה והעצמאית של מג ותסריטאי הסרט הסכימו כי מג אינה "נערת בלדות".<ref name=":9" /> לפיכך, מנקן כתב את השיר "I Won't Say (I'm in Love)" בסגנון להקת בנות ושירים שכתב בעבר למחזמר חנות קטנה ומטריפה.<ref></ref> המדבבת של דמותה של מג, סוזן איגן הסכימה כי אף על פי ששני השירים מעבירים את אותן התחושות, השיר "Won't Say (I'm in Love)" יותר הולם את הדמות.<ref></ref>

איגן התבדחה כי אף על פי שאהבה לבצע את השיר, היא הרגישה "לבנה" יותר מהרגיל כשביצעה את השיר עם חמש זמרות רקע שחורות לצידה.<ref name=":9" /> איגן, שהכירה את שריל פרימן, ליליאס ווייט, ואניס תומאס, LaChanze ורוז ריאן מעבודתן הקודמת כשחקניות בברודוויי, סיפרה שהרגישה מאוימת מיכולתן הווקאליות ומיומנותן לבצע ריפים מוזיקליים.<ref name=":10"></ref><ref></ref>

הקהל מגלה במהלך הסרט כי מג הייתה מאוהבת בגבר שעזב אותה לטובת אישה אחרת לאחר מכרה את נשמתה להאדס כדי להציל את חייו.<ref name=":21"></ref> במהלך השיר מנסה מג לתרץ כי היא אינה מאוהבת בהרקולס, והמוזות מבטלות את טענותיה.

== נתוני מכירות ==
{| class="wikitable sortable"
!מדינה
!תואר
!עותקים
|-
!בריטניה (BPI)<ref></ref>
|כסף
|200,000
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1997
קטגוריה:סינגלים מ-1997
קטגוריה:שירי דיסני
קטגוריה:שירי אריאנה גרנדה
קטגוריה:שירי בלינדה קרלייל
קטגוריה:שירים שהולחנו על ידי אלן מנקן
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי אלן מנקן
קטגוריה:שירי נושא: אהבה
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:בלדות R&B עכשוויות
קטגוריה:סינגלים בהוצאת וולט דיסני רקורדס
ילנה קונדוליינן

ילנה קונדוליינן (ברוסית:Елена Кондулайнен, נולדה ב-9 באפריל 1958) היא שחקנית שהחלה את הקריירה בברית המועצות וזכתה לפופולריות גדולה בתקופת הפרסטרויקה. בשנת 2002 הוענק לה תואר אמן הכבוד של הפדרציה הרוסית.

== ביוגרפיה ==
ילנה קונדוליינן נולדה ב-9 באפריל 1958 בעיירה במחוז לנינגרד למשפחה בעלת שורשים פינים. לאחר סיום בית הספר היא למדה במכון לאמנויות הבמה בלנינגרד וסיימה אותו בשנת 1983. לאחר סיום הלימודים קונדוליינן החלה לשחק בתיאטרון בלנינגרד.

עוד בתקופת הלימודים ילנה קונדוליינן הצטלמה ססרטה הראשון. הצלחתה הגדולה הייתה בסרט "100 ימים לפני הפקודה" בה היא לראשונה בקולנוע הסובייטי הצטלמה בערום מלא. בעקבות כך היא זכתה לתואר "סמל מין של ברית המועצות".

במהלך הקריירה קונדוליינן שיחקה בכ-40 סרטי קולנוע אך לא הצליחה לשחזר את הצלחתה שהייתה לה בתחילת הקריירה.

ילנה קונדוליינין הייתה נשואה ארבע פעמיים ויש לה שני בנים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://rusactors.ru/k/kondulaynen/ קורות חיים] 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה רוסיות
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה סובייטיות
קטגוריה:שחקניות תיאטרון רוסיות
קטגוריה:ילידות 1958
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1958
אלמו נוגאנן

אלמו נוגאנן (באסטונית: Elmo Nüganen; נולד ב-15 בפברואר 1962, ייהבי) הוא במאי תיאטרון אסטוני.

==ביוגרפיה==
אלמו נוגאנן נולד בייהבי (אסטוניה הסובייטית) ולמד משחק באקדמיה לתיאטרון ומוזיקה בטאלין אותה סיים בשנת 1988. לאחר סיום הלימודים הוא התחיל לעבוד בתיאטרון בויליאנדי. בשנת 1992 הוא עבר לתיאטרון בטאלין.

עד עבודתו כבמאי נוגאנן זכה לפרס "הבמאי הטוב ביותר" האסטוני בשנים 1992, 1995, 2000, 2007 ו-2010. בנוסף לכך הוא זכה בפרס התרבות האסטוני בשנים 1996, 1999 ו-2009.

בנוסף לעבודה בתיאטרון נוגאנן ביים מספר סרטים. סרטו Names in Marble שצולם בשנת 2002 מתאר את אירועי מלחמת העצמאות של אסטוניה. הסרט זכה להצלחה רבה באסטוניה והוקרן בפסטיבל קולנוע באיטליה. בשנת 2015 הוא סיים עבודה על סרט 1944.

בשנים 1998–2002 ו-2008–2012 נוגאנן היה פרופסור באקדמיה לתיאטרון ומוזיקה בה למד.

הוא נשוי לשחקנית אנה ראמן שעובדת בתיאטרון בטאלין והצטלמה בסרטים של נוגאנן.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20150722162057/http://www.draamamaa.ee/directors/elmo-nuganen/ קורות חיים]

קטגוריה:מנחי טלוויזיה אסטונים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אסטונים
קטגוריה:במאי תיאטרון
קטגוריה:במאי קולנוע
קטגוריה:אסטונים שנולדו ב-1962
Infineon

Infineon (או בשמה המלא: Infineon Technologies AG) היא יצרנית מוליכים למחצה גרמנית שנוסדה בשנת 1999 (כאשר עסקי המוליכים למחצה של חברת האם לשעבר סימנס AG הופסקו). Infineon מעסיקה כ-46,665 עובדים והיא אחת מעשרת יצרניות המוליכים למחצה הגדולות בעולם.<ref name="keyfigures2020"></ref><ref name="Company Presentation 2020"></ref> בשנת 2020 השיגה החברה מכירות של 8.6 מיליארד אירו.<ref name="keyfigures2020" />
מטה Infineon ליד מינכן בנוביברג. הקמפוס נקרא "קמפיון".

== רכישות והשלמות ==
* Infineon רכשה את ADMtek בשנת 2004.<ref></ref><ref></ref>
* Infineon טכנולוגיות הסכימה ב-20 באוגוסט 2014 לרכוש את התאגיד הבינלאומי IR תמורת כ-3 מיליארד דולר,<ref></ref> שליש במזומן ושני שלישים באמצעות מסגרת אשראי.<ref></ref> רכישת IR נסגרה רשמית ב-13 בינואר 2015.<ref name="IRF"></ref>
* ביולי 2016 הודיעה Infineon כי היא מסכימה לרכוש את חברת וולפספיד שבצפון קרוליינה מידי CREE תמורת 850 מיליון דולר במזומן.<ref>By Friedrich Geiger and Eyk Henning, Wall Street Journal. </ref> אולם העסקה הופסקה בשל חששות ביטחוניים של ארצות הברית.<ref></ref>
* באוקטובר 2016 רכשה Infineon את חברת Innoluce בעלת מומחיות במערכות MEMS ו-LiDAR לשימוש במכוניות אוטונומיות. מערכת MEMS lidar יכולה לסרוק עד 5,000 נקודות נתונים בשנייה בטווח של 250 מטר עם עלות יחידה צפויה של 250 דולר בייצור המוני.<ref></ref><ref></ref>
* באפריל 2020 רכשה Infineon את Cypress.<ref name="Company Presentation 2020" />

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:סימנס
קטגוריה:חברות הנסחרות בבורסה לניירות ערך בפרנקפורט
זכויות להט"ב בעומאן

זכויותיהם של לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בעומאן כפופות לרדיפה ואפליה רשמית, בעודם מתמודדים עם אתגרים משפטיים וחברתיים שלא נתקלים בהם תושבים הטרוסקסואלים. פעילות הומוסקסואליות מוגדרת כפלילית ונושאת עונש של עד שלוש שנות מאסר דה יורה, אם כי דה פקטו, דיווחים הצהירו על כך שמקרי העמדה לדין מגיעים לביתי משפט רק אם מדובר באירועים של "שערורייה ציבורית".

== תנאי מחיה ==
בספטמבר 2013 פורסם כי כל מדינות שיתוף הפעולה של מדינות המפרץ הסכימו לדון בהצעה להקמת בדיקות כלשהן לא ידועות שיהוו מבחן על מנת לאסור כניסת זרים הומוסקסואלים. עם זאת, הדאגה מביקורות בינלאומיות על רקע אירוח המונדיאל 2022 בקטר, וחשש למחלוקת במקרה שאוהדי כדורגל המוגדרים כלהט"ב יהיו מוקרנים, גרמו למדינות להתחרט לגבי תכנון המבחן ולהתעקש כי "מדובר בהצעה בלבד". מאוחר יותר נחשף כי הצעה זו באה ממדינת כווית.

בשנת 2013, מאמר בעיתון העומני "The Week" העלה מאמר תחת הכותרת "הזרים" שהציג את מעמדה של עומאן כסובלנית יותר כלפי גילויי נטיות חד מיניות בקרב אזרחיה מאשר שאר מדינות במפרץ, אף על פי שפעילות הומוסקסואלית אסורה בשטחה. המאמר עקב אחר סיפורו של הומוסקסואל עומאני צעיר במדינה. בתגובה, ממשלת עומאן התערבה כדי להשעות את פרסום העיתון. יתר על כן, המאמר גונה ברשתות חברתיות מקוונות בעומאן ועל ידי התאחדות העיתונאים במדינה. חבר מועצת השורא, תאופיק אל-לואטי, ציין כי "המאמר דגל בהומוסקסואליות והציג כאילו עומאן היא מקלט בטוח להומואים" וקרא למשרד המידע לפעול נגד העיתון בגין "הפרת קוד העיתונות במדינה". מספר אומנים טענו כי המאמר מתעד את האמת על המדינה ותפקידה של העיתונות לשקף את המציאות. העיתון נאלץ לאחר מכן להתנצל עם כתבה שלמה בעמוד השער שלו על פרסום המאמר.
מפגינים מוחים נגד מדינות המפלילות פעילות הומוסקסואלית ב[[קלן, גרמניה, 2018]]
כמו בשאר מדינות המפרץ, בעומאן נוכחת סצנת להט"ב שמוגדרת כדיסקרטית וללא ארגוני תמיכה ציבוריים.

== טבלת סיכום ==
{| class="wikitable"
|פעילות הומוסקסואלית חוקית
| עונש: עד 3 שנות מאסר (נאכף לעיתים רחוקות)
|-
|גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים
|
|-
|חוקים נגד אפליה בתעסוקה
|
|-
|חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים
|
|-
|חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שטנה)
|
|-
|נישואים חד מיניים
|
|-
|הכרה בזוגיות חד מינית (איחוד אזרחי, נישואי חוזה, ידועים בציבור)
|
|-
|אימוץ משותף של זוגות חד מיניים
|
|-
|אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים
|
|-
|לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים מוצהרים רשאים לשרת בצבא
|
|-
|זכות לשינוי מגדר בחוק
| (ישנם חוקים נגד קרוס-דרסינג)
|-
|גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות
|
|-
|טיפולי המרה אסורים בחוק
|
|-
|פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים
|
|-
|גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאים לתרום דם
|
|}

== הערות שוליים ==

עומאן
קטגוריה:עומאן
עומאן
קטגוריה:להט"ב ואסלאם
זכויות להט"ב באקרוטירי ודקליה

לסביות, הומואים, טרנסג'נדרים וביסקסואלים (להט"ב) בשטחה של אקרוטירי ודקליה הבריטית מעבר לים שווים בחוק ברוב אותן זכויות כגון הטרוסקסואלים.

בשל היותן של אקרוטירי ודקליה בסיסים צבאים ריבונים, מעמדן של זכויות להט"ב באזורים מסוימים מעורפל ולא ברור. נישואים חד מיניים חוקיים בשטח מאז יוני 2014, על פי צו הנישואים מעבר לים אשר הוצא לאור באותה שנה, אך ורק לאנשי הצבא הבריטי. ברוב המקרים, חוקי אקרוטירי ודקליה הבריטים אינם חלים על 7,700 האזרחים הקפריסאים בשטחה.

== מעמד חוקי ==

פעילות הומוסקסואלית חוקית באקרוטירי ובדקליה מאז שנת 2000, על פי תיקון לפקודת החוק הפלילי. בשנת 2003, גיל ההסכמה הושווה הן לזוגות הומוסקסואלים והן לזוגות הטרוסקסואלים.

== הכרה במערכות יחסים חד מיניות ==
שותפויות אזרחיות חוקיות גם לזוגות חד מיניים, אם לפחות אחד מבני הזוג משרת בצבא הבריטי, מאז 7 בדצמבר 2005.

נישואים חד-מיניים באקרוטירי ודקליה חוקיים מאז 3 ביוני 2014. פקודה להכשיר נישואים חד מיניים אושרה על ידי המועצה המלכותית ב-28 באפריל 2014 ונכנסה לתוקף ב-3 ביוני. עם זאת, בשביל שזוג חד-מיני יתחתן בשטח, לפחות אחד מבני הזוג צריך לשרת בצבא הבריטי ובקשת נישואיהם צריכה להיות מאושרת על ידי מפקד הבסיס. הזוג הראשון אשר התחתן בטריטוריה היה סמל אלסטייר סמית' ואהרון ווסטון בבסיס צבאי בדקליה ב-10 בספטמבר 2016.

זוגות חד מיניים אזרחיים החיים בשטח אינם מסוגלים להינשא, מפני שהם נשלטים על פי חוקי קפריסין שאינם מכירים בנישואים חד מיניים נכון לשנת 2021. בשנת 1960, כאשר הרפובליקה של קפריסין הפכה לעצמאית, הכריזה הממלכה המאוחדת כי החוקים החלים על האוכלוסייה האזרחית יהיו זהים ככל האפשר לחוקי קפריסין. בדצמבר 2015 אושרה הכרה באיחוד אזרחי בקפריסין הן לזוגות חד-מיניים והן להטרוסקסואלים.

== הגנה מפני אפליה ==
באקרוטירי ודקליה קיים איסור על אפליה על רקע נטייה מינית בתעסוקה מאז 1 במרץ 2013.

מאז 1 בפברואר 2016, החוק הפלילי המקומי מפליל הסתה לאלימות או לשנאה על רקע נטייה מינית בעוד העונש על עבירה נע בין 3 שנות מאסר לקנס של 5,000 לירות.

== טבלת סיכום ==
{| class="wikitable"
|פעילות הומוסקסואלית חוקית
| (מאז 2000)
|-
|גיל הסכמה שווה לזוגות הטרוסקסואלים
| (מאז 2003)
|-
|חוקים נגד אפליה בתעסוקה
| (מאז 2013)
|-
|חוקים נגד אפליה במתן סחורות ושירותים
|
|-
|חוקים נגד אפליה בכל התחומים האחרים (כולל אפליה עקיפה, דברי שנאה)
| (מאז 2016)
|-
|נישואים חד מיניים
| (מאז 2014)
|-
|הכרה בזוגות חד מיניים (איחוד אזרחי, שותפות לחיים)
| (מאז 2005)
|-
|אימוץ משותף של זוגות חד מיניים
|
|-
|אימוץ ילד חורג על ידי זוגות חד מיניים
|
|-
|להט"בים מוצהרים רשאיים לשרת בצבא
| (מאז 2000)
|-
|זכות לשינוי מגדר בחוק
|
|-
|גישה להפריה חוץ-גופית לזוגות לסביות
|
|-
|טיפולי המרה אסורים בחוק
|
|-
|פונדקאות מסחרית לזוגות גברים הומוסקסואלים
| (לא חוקי עבור הטרוסקסואלים גם כן)
|-
|גברים המקיימים יחסי מין עם גברים רשאיים לתרום דם
|
|}

== ראו גם ==
* זכויות להט"ב בקפריסין
* זכויות להט"ב בצפון קפריסין

== הערות שוליים ==

אקרוטירי ודקליה
אקרוטירי ודקליה
אלפרד הופי

אלפרד הופי (אנגלית:Alfred Hoffy: 1796 –1872) היה ליטוגרף אמריקאי ומאייר בוטני אמריקאי באמצע המאה ה-19 שייסד את כתב העת האמריקאי הראשון המוקדש אך ורק לגידול פירות. <ref></ref><ref name=":0">Brincklé, William D., ed. Hoffy's North American Pomologist. Philadelphia: A. Hoffy, 1860.</ref>

== ביוגרפיה ==
אלפרד הופי נולד בלונדון, אנגליה, בשנת 1796. בצעירותו הצטרף לצבא הבריטי ועלה לדרגת רב-סרן. הוא לחם בקרב ווטרלו, במהלכו שירת כעוזר לדוכס מוולינגטון, ולאחר מכן פיקד על הגדוד שלו.

בשנת 1830 עזב הופי את הצבא והיגר לארצות הברית, לעיר ניו יורק, שם נכנס לעסקים עם הליטוגרף הבריטי ג.ט. בואן. <ref></ref>

בסביבות 1838, בואן והופי העבירו את עסקי הליטוגרפיה שלהם לפילדלפיה, שם יצר הופי איורים ליטוגרפיים עבור העיתון המקומי, "צפון אמריקה". נושאיו נעו בין אירועי חדשות - כמו הגעתו של סרקופג מצרי לפילדלפיה, השריפה הגדולה של ניו יורק, ועד דיוקנאות מצוירים של אנשים מפורסמים. הוא גם ייצר הרבה מהלוחות עבור כתב העת U.S. Military Magazine שפורסם על ידי דובל והאדי בין 1839 ל-1842.נ
איור של אגס, 1860
הוא הפיק לוחות ליטוגרפיים רבים של צ'יפים אינדיאנים, המבוססים בעיקר על ציורים של צ'ארלס בירד קינג, להיסטוריה של שבטי האינדיאנים של צפון אמריקה של תומאס מקני וג'יימס הול (1837–1842).

בפילדלפיה, הופי התחתן עם אמה ג'יין פטרסון. נולדו להם שש בנות ושני בנים.

הופי התעניין מאוד בייצור פירות באמריקה, ובתחילת שנות הארבעים של המאה ה-19 הוא הקים כתב עת על פירות אמריקאיים. הוא הציג אותם בלוחות צבעוניים שהוא התכוון שיהיו באיכות של אלה שנמצאים בכתבי עת באירופה. כתב העת שלו זכה לשבחים בעיתונות המקומית והארצית על התועלת שלו ובעיקר על האיורים והחריטות הצבעוניות של פירות.[2] למרות השבחים, הופי פרסם רק חמישה גיליונות במשך שנתיים (1841–1843) לפני שסיים את הפקתו, מכיוון שהוא היה יקר מדי והוא לא יכול לכסות את עלויותיו באמצעות מינויים. <ref>"Reviews". Magazine of Horticulture, Botany and All Useful Discoveries and Improvements in Rural Affairs, vol. 17, 1851, p. 512.</ref> Hoffy's Orchardist's Companion היה כתב העת האמריקאי הראשון שהוקדש אך ורק לגידול פירות.

בעקבות זאת, החל הופי לעבוד עם ויליאם ד. ברינקלה, רופא וחובב פירות, על סדרת פרסומים חדשה על פירות צפון אמריקאיים, שפורסמה תחת הכותרת הכללית פומולוג צפון אמריקה. כרכים בודדים נערכו על ידי ברינקלה (שהיה במשך שנים רבות סגן הנשיא של אגודת הגננות של פילדלפיה). כל אחד מהם תוכנן להכיל 36 עמודי מידע על סוגי פירות שונים, המצוירים ב-10 לוחות צבע.<ref name=":0" /> האיורים הופקו כליטוגרפיות אבן שצוירו על ידי הופי ונצבעו בהנחייתו. הפרי מוצג בדרך כלל במבט צד בצבע מלא, לעיתים מלווה בקו מתאר שחור פשוט של פרופיל הפרי.

הופי וברינקלה האמינו כי יש צורך בסדרה זו בגלל "אכזבות חוזרות ובניסיונות לגידול פירות זרים במדינה זו" וגם כדי להקטין את הבלבול הגובר בשמות הפירות הנפוצים. הסדרה כולה פורסמה בשנת 1860 בכרך בודד בתור הפומלוג הצפון אמריקאי של הופי.

בסוף שנות ה-60 של המאה ה-19 העביר הופי את משפחתו לברוקלין, ניו יורק.

הוא נפטר שם ב-10 במרץ 1872. הוא קבור בבית העלמין גרין-ווד.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמנים אמריקאים
קטגוריה:ילידי 1796
קטגוריה:נפטרים ב-1872
כסית האבוב

כַּסְיָת האַבּוּב (שם מדעי: Cassia fistula) הוא עץ טרופי ממשפחת הקטניות (שעבר הקסאלפיניים) שמוצאו מהודו ועד מיאנמר, גדל בעיקר באזורים הטרופיים עם יובש עונתי והתפשט לאפריקה, אמריקה הדרומית ואוסטרליה. בישראל מין זה גדל כעץ נוי. מלבלב בחודש יוני לאחר הפריחה. בישראל מין זה נשיר מותנה, כלומר הוא משיר את עליו בחורפים קריים בחודשי ינואר ופברואר ובחורפים מתונים, העלים נושרים רק בחודש מאי, סמוך לפריחה שנמשכת מיוני עד אוגוסט.

העץ ניכר בעלעלים דמויי ביצה הערוכים בזוגות ובאשכולות פרחים הבולטים בפריחתם הצהובה. הוא. מפורסם בשל פירותיו המוארכים דמויי צינור, המגיעים עד לאורך של כחצי מטר. הפרי הבשל הוא שחום ובעל ציפה מתוקה, המכיל כ-70%-60% סוכר ובעל ריח אופייני המזכיר מאוד את פירות החרוב. בשל כך, הוא נקרא בערבית בשם העממי "ח'רוב אלהנדי", דהיינו החרוב ההודי. השם הערבי התקני של כסיית האבוב הוא "ח'יאר שנבר" וכך הוא נזכר בכל המקורות הכתובים בערבית ובעברית.

== מאפיינים ==
כסיית האבוב בחצר בית
העץ מגיע בגובהו עד כדי 10 מ'. הגזע קצר ומתפצל מגובה נמוך, נוף העץ מעוגל.

העלה ארוך כדי 30 ס"מ ויותר ומנוצה ל-4 עד 8 זוגות עלעלים דמויי ביצה, שאורכם 7.5 עד 20 ס"מ, מחודדים פחות או יותר אך קהים בראשם וצבעם ירוק בהיר.

התפרחות מופיעות באשכולות גדולים ודלילים, משולשים, אורכם 30 ס"מ ויותר, עוקציהם באורך 5 ס"מ.

האשכולות חיקיים ומשתלשלים כלפי מטה. הפריחה מתחילה מעוקץ האשכול, וממשיכה לכיוון קצה האשכול.

הפרחים צהובים, קוטרם 5 ס"מ, בעלי ריח נעים. החפים חסרים.

אבקנים פוריים 10.

הפרי הוא תרמיל גלילי, אורכו לפחות 30 עד 60 ס"מ, צבעו שחור, מחולק לחדרים חד-זרעיים<ref name=":0"></ref>.

== שימושי הצמח ברפואה ==
בספרות ימי הביניים מופיעים שימושים רבים בכסיית האבוב בהם טיפול בנפיחויות בגוף, פצעים פנימיים בגרון, דלקת פרקים וכחומר משלשל.

== גידול כסיית האבוב בארץ ישראל ==
הרדב"ז (מאה ה-16) מתאר מציאות בה כסיית האבוב לא גדלה בארץ ישראל. אך, יש מקורות קדומים אליו, אם כי לא מדויקים, המתארים אפשרות בה הוא כן היה גידול המצוי בה.

כסיית האבוב הוא עץ אור מלא, רגיש לקרה ושרב, עמיד בגיר ובמליחות. גדל היטב בקרקעות קלות בשפלה ובבקעה. הריבוי באמצעות זרעים בסתיו או באביב<ref name=":0" />.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.agri.gov.il/he/pages/948.aspx כסית האבוב], באתר (המכון הוולקני)
== הערות שוליים ==

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1753
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:קטניות
קטגוריה:הודו: צומח
לודביק בלאס

לודביק בלאס (בצרפתית: Ludovic Blas נולד ב-31 בדצמבר 1997) הוא כדורגלן צרפתי המשחק בעמדת הקשר בסטאד רן שבליגת העל הצרפתית.

== קריירה ==
בלאס הגיע לרמבוייה (קבוצת חובבנים) כבר בגיל 7 ובטל באופן קבוע ושיטתי בקבוצת הילדים, מאמנו שיבח את איכות וראיית המשחק שלו.

ב-2009 עבר בלאס למונטרוז' (קבוצת חובבנים) שם הוא נצפה על ידי מספר מועדונים ביניהם מונקו וגנגאן, הוא נקנה על ידי גנגאן שם עבר בין כל קבוצות הגילאים לפני שהגיע לקבוצה הבוגרת במחנה ההכנה לעונת 2015/2016.

מאמן נבחרת העתודה, קלוד מישל העריך במיוחד את האיכות הטכנית של בלאס ואת יכולת ביצוע הבחירות הנכונות במהירות. על מנת לשפר את בעיות ההגנה ההגנתית שלו, הוא שיחק בקביעות במרכז ההגנה עם הקבוצה השנייה, אף על פי שהנתונים שלו יותר התאימו לקשר או אפילו לפליימייקר. הוא ערך את הופעותיו הראשונות בליג 1 בעונת 2015/2016 וחתם על חוזהו המקצועי הראשון באוקטובר 2015, את משחקו הראשון הוא שיחק ב-6 בדצמבר באותה שנה מול בורדו. את שערו הראשון הבקיע במחזור ה-24 של העונה ב-3 בפברואר 2016 בניצחון 0–4 על טרואה, מאז הוא משחק בדרך כלל באגף ימין אבל לפעמים משחק גם במרכז.

ב-2 בספטמבר 2019 בלאס חתם על חוזה לחמש שנים בנאנט. הוא הבקיע לראשונה בנאנט שהבקיע צמד בניצחון ההיסטורי של נאנט 0–8 על מועדון הכדורגל פריז, את שערו הראשון בליג 1 הבקיע שבוע לאחר מכן בניצחון 2–3 על סנט אטיין .

== קריירת נבחרות ==
בלאס שיחק בנבחרות הצעירות של צרפת מגיל 17 עד גיל 20, הוא התפרסם כשהיה חלק משלישית הקישור שכללה את קיליאן אמבפה וז'אן קווין אוגוסטין באליפות אירופה עד גיל 19 ב-2016. באלס כבש שני שערים בטורניר כולל אחד בגמר מול נבחרת איטליה.

=== נתונים ===
{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|+מעודכן ל-17 באוקטובר 2021
|-
! rowspan="2" |מועדון
! rowspan="2" |עונה
!
! colspan="2" |ליגה
! colspan="2" |גביע וגביע הליגה
! colspan="2" |סך הכל
|-
!מפעל
!הופעות!!שערים!!הופעות
!שערים
!הופעות!!שערים
|-
| rowspan="6" |גנגאן
|2015/2016
| rowspan="4" |ליג 1
| 14
| 1||2||0
|16||1
|-
|2016/2017
|24
|1||5||1
|29||2
|-
|2017/2018
|31
|3||2||0
|33||3
|-
|2018/2019
|34
|1||6||0
|40||1
|-
|2019/2020
|ליג 2
|6
|0
|1
|0
|7
|0
|-
! colspan="2" |סה"כ
!109
!6!!16!!1
!125!!7
|-
| rowspan="3" |נאנט
|2019/2020
| rowspan="2" |ליג 1
|24
|7
| 4
| 2
|28
| 7
|-
| 2020/2021
|35
|10
|1
|0
|36
| 10
|-
! colspan="2" | סה"כ
!59
!17
!5!!2
!64
!17
|-
! colspan="3" |סה"כ בקריירה
!168
!24
!21!!3
!189
!24
|-
|}

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:כדורגלני גנגאן
קטגוריה:כדורגלני נאנט
קטגוריה:כדורגלני סטאד רן
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1997
זראנק

זראנק (בהונגרית: Zaránk) הוא כפר במחוז הווש בצפון מזרח הונגריה.

כמו יישובים רבים באירופה גם בזראנק מספר התושבים נמצא בירידה. כך, בשנת 1990 חיו בכפר 547 תושבים ובשנת 2021 רק 469 תושבים.

האזור מיושב לסירוגין מהמאה ה-13 עד ימינו והיישוב עצמו הוזכר לראשונה בכתבים משנת 1274. ידוע כי הכפר נהרס בסביבות 1687 ואוכלס מחדש בשנת 1701.

== יהודי זראנק ==
בשנת 1880 חיו בזראנק 14 יהודים ובשנת 1910 חיו בה רק שישה יהודים בשנת 1944 נרצחו יהודים מהכפר בשואת יהודי הונגריה.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הונגריה: כפרים
מרכז הטילים והחלל פרוגרס

מרכז הטילים והחלל פרוגרס (ברוסית: Ракетно-космический центр Прогресс) הוא מפעל טילים וחלל רוסי, אחד המפעלים המובילים בתעשיית החלל הרוסית. עד 1992 הוא נקרא על שם דמיטרי אוסטינוב.

המרכז הוקם בשנת 1996 באמצעות מיזוג לשכת העיצוב המרכזית "פרוגרס".<ref></ref> המשרד הראשי של הארגון ממוקם בעיר סמרה.

המרכז מפעיל מפעלים בבייקונור, קזחסטן, בקרסנוזנאמנסק, מחוז מוסקבה, כמו גם חברות בת כדוגמת חברת מחקר וייצור "מתחמים ומערכות אופטואלקטרונים" (בזלנוגרד, מוסקבה), חברת "ספקטר" בריאזאן. פרוגרס גם מפעילה סניפים בקוסמודרום פלסצק במירני, מחוז ארכנגלסק ובמוסקבה. החברה מייצרת, בין השאר, את חלליות המטען פרוגרס.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוסקוסמוס: חברות
קטגוריה:סמרה
קטגוריה:מחוז סמרה
קטגוריה:תעשיית החלל הרוסית
111 בהרקולס

111 בהרקולס הוא כוכב כפול משוער הממוקם בקבוצת הכוכבים הרקולס במרחק של 92 שנות אור מכדור הארץ. הכוכב בעל בהירות נראית מדרגה 4.34.

לפי Cowley (1969) הוא בעל לסיווג ספקטרלי A5III שמשייך אותו לענק מטיפוס A. אמנם לפי עבודה של Abt and Morrell משנת 1995 הור רשום ל-A3IV ומסווג כתת-ענק. רדיוס הכוכב הוא כ-1.6 מרדיוס השמש ומסה שלו כ-2.4 ממסת השמש.

111 בהרקולס, יחד עם שכניו הנראים 110 בהרקולס, 112 בהרקולס, ו-113 בהרקולס ממוקם קרוב לקצה המזרחי של קבוצת הכוכבים הרקולס.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ענקים מסוג A
קטגוריה:תת-ענקים מסוג A
קטגוריה:קבוצת הכוכבים הרקולס
לואי צ'ארלס כריסטופר קריגר

לואי צ'ארלס כריסטופר קריגר (באנגלית: Louis Charles Christopher Krieger; 11 בפברואר 1873 – 31 ביולי 1940) היה חוקר פטריות ומאייר בוטני אמריקאי שנחשב לצייר הטוב ביותר של פטריות של צפון אמריקה.

== חיים אישיים ==
נולד בבולטימור, מרילנד ב-11 בפברואר 1873, קריגר קיבל את השכלתו המוקדמת מבתי הספר הלותרניים בעיר הזו. הוא הראה כישרונות אמנותיים בגיל צעיר, ובגיל 13 נרשם לבית הספר לאמנות ועיצוב של מכון מרילנד. קריגר המשיך את לימודיו במועדון הפחם של בולטימור ובבית הספר לאמנויות יפות. הוא התחתן עם אנייס צ'קלי קיגלר ב-1904; היא מתה בשנת 1939. הייתה להם בת אחת.

== קריירה ==
בגיל 18, קריגר החל לעבוד כעוזר אמן בחטיבה למיקרוסקופיה במחלקת החקלאות, ובילה זמן בציור פטריות שנמצאו באזור מחוז קולומביה. כששר החקלאות, יוליוס סטרלינג מורטון, סגר את המחלקה ב-1895, בילה קריגר שנה במינכן באקדמיה המלכותית של בוואריה לאמנויות יפות. לאחר שחזר לאמריקה ב-1896, הוא הפך למורה לרישום וציור במכללה לאמנות ועיצוב של מכון מרילנד. אף שפיתח מוניטין של צייר דיוקנאות, קריגר לא נהנה במיוחד מהעבודה הזו, מצא אותה משעממת.
דובדבנים, 1933
בשנת 1902 החל קריגר לעבוד כמאייר בוטני עבור חוקר הפטריות ויליאם גילסון פארלו באוניברסיטת הרווארד, תפקיד שנמשך עשור שנים. במהלך תקופה זו, הוא התמסר לעבודתו, וצייר למעלה מ-350 תמונות של פטריות. הוא גם החל להכין אינדקס את ספרות הפטריות בעולם, פרויקט שנמשך ב-30 השנים הבאות.

בשנת 1912 קיבל קריגר תפקיד במשרד החקלאות של ארצות הברית, קליפורניה. כאן, תחת פיקוחו של דייוויד גריפית'ס, הוא הפיק סדרה של תמונות על מינים של הסוג Opuntia קקטוס.

קריגר חזר לאייר פטריות ב-1918 כשחזר לבולטימור כדי לעבוד אצל הווארד א. קלי, עבורו הפיק למעלה מ-300 ציורים של פטריות. הוא גם סייע לקלי ביצירת אינדקס לספרייה המיקולוגית שלו, אשר כלל כ-12,000 פריטים ומוערכת ב-100,000 דולר, ונחשבה לאחת הספריות המיקולגיות הנרחבות ביותר במדינה. קלי תרם את ספרייתו ואת אוספי הפטריות שלו לאוניברסיטת מישיגן.

במהלך 10 השנים הבאות, קריגר פרסם כמה מאמרים מדעיים שהופיעו ב-Mycologia ובכתבי עת אחרים, כולל הנשיונל ג'יאוגרפיק במאי 1920, שהציג 16 מהלוחות הצבעוניים שלו.

קריגר היה אמן בקרן למחקר צמחים טרופיים בקובה בשנים 1928–1929, שם אייר מחלות קנה סוכר. הוא היה זמן קצר מיקולוג במוזיאון מדינת ניו יורק, והכין ספר על הפטריות באזור ניו-יורק, שפורסם בסופו של דבר ב-1935.

בשנות ה-30 הוא צייר כ-80 צבעי מים של פירות עבור USDA, בעיקר תפוחים, הדרים ופירות אחרים. הציורים נמצאים כעת באוסף צבעי המים של הספרייה החקלאית הלאומית.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מאיירים אמריקאים
קטגוריה:ציירים אמריקאים
קטגוריה:ילידי 1873
קטגוריה:נפטרים ב-1940
הארמייה ה-15 של כוחות האוויר והחלל למטרות מיוחדות

דגל הארמייה ה-15 הוצג בשנת 2019.
הארמייה ה־15 של כוחות האוויר והחלל למטרות מיוחדות (ברוסית: 15-я армия воздушно-космических сил особого назначения) הוא יחידה מבצעית בחיל החלל הרוסי. הארמייה נוסדה ב-1 בדצמבר 2011 כחלק מכוחות האוויר והחלל.

== משימות ==
הארמייה ה-15 של כוחות האוויר והחלל למטרות מיוחדות עוסקת בבקרה על ניהול חלליות במסלול, איתור שיגורים של טילים בין-יבשתיים בליסטיים ותצפית על החלל החיצון. פעולות אלה מתבצעות באמצעות תחנות מכ"ם של מערכת ההתראה מפני התקפות טילים מסוג 77Ya6 וורונז', דנייפר, דריאל, וולגה, כמו גם המתחם הרדיו-אופטי קרונה בקאראצ'אי-צ'רקסיה ובמתחם האופטו-אלקטרוני אורנן שבטג'יקיסטן.<ref></ref> 

הארמייה מבצעת משימות שיגור חלליות למטרות שונות, תפעול חלליות למטרות צבאיות וחלליות ששוגרו במסגרת שיתוף פעולה בינלאומי ותוכניות יזמות מסחריות.

אחת המשימות העיקריות היא להבטיח את תפקודה התקין של מערכת הניווט גלונאס, המורכבת מ-24 לוויינים. בין המשימות החשובות ביותר הם השימוש במערכת זמן אחידה עבור אנשי משרד ההגנה של הפדרציה הרוסית.

מתחמי פיקוד ומדידה נפרדים (OKIK) של מרכז חלל הניסויי הראשי ממוקמים ברחבי רוסיה מקלינינגרד ועד קמצ'טקה. כל המידע המתקבל על ידי מתחמי הפיקוד והמדידה מהחללית מועבר למרכז השליטה בחלליות של קבוצת המסלולים הרוסית בקראסנוזנאמנסק לעיבוד, ניתוח וקבלת החלטות לגבי הנפקת פקודות שליטה לחללית.

באוקטובר 2021: סט חטיבה ראשון של מערכת טילי קרקע-אוויר S-500 הגיעה לשירות<ref>http://web.archive.org/web/20211013183910/https://vz.ru/society/2021/10/13/1123898.html</ref>.

== מבנה ==
הארמייה מורכבת מ:<ref></ref><ref></ref>
* מרכז החלל הניסויי הראשי על שם גרמן טיטוב (קרסנוזנאמנסק);
* המרכז הראשי להתראה מפני מתקפת טילים;
* המרכז הראשי למודיעין חלל

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:הכוחות המזוינים של הפדרציה הרוסית
קטגוריה:תוכנית החלל הרוסית
שפעת כחולה

שפעת כחולה (באנגלית: blue flu) היא שביתה שבה מספר רב של שוטרים או עובדי ציבור יוצאים בו זמנית לחופשת מחלה.<ref name="Slang"></ref>

השפעת הכחולה מקובלת בעיקר במדינות בארצות הברית בהן על פי החוק לשוטרים אסור לשבות.<ref></ref><ref></ref><ref></ref> לעיתים הנושא מגיע לבית משפט, במטרה לחייב את השוטרים לעבור בדיקה רפואית שתוכיח את נחיצותה או אי-נחיצותה של חופשת המחלה.<ref name=BlueFlu.MILw1971></ref><ref name=BlueFlu.Detroit2002></ref> בניגוד לשביתות אחרות, ה"שפעת הכחולה" נוטה להיות קצרה וממוקדת.<ref name=BlueFlu.Detroit2002/><ref></ref><ref></ref>

==היסטוריה==
המונח "שפעת כחולה"<ref></ref> ומונחים דומים משמשים בעיקר כאשר איגודי העובדים השובתים עלולים להיענש בחומרה במקרה של שביתה רגילה. מונחים דומים מוכרים הם "slowdown" ו-"virtual work stoppage".<ref></ref>

השביתה המשטרתית הגדולה הראשונה הייתה בשנת 1919, אז כ-80% משוטרי משטרת בוסטון יצאו לשביתה. מושל מסצ'וסטס קלווין קולידג' (לימים נשיא ארצות הברית) גייס את המיליציות המקומיות כדי למלא את מקומם של השוטרים ולהפסיק את השביתה.<ref name=BlueFlu.HistMarPro></ref>

בינואר 1971 כ-20,000 משוטרי משטרת ניו יורק "חלו" בשפעת הכחולה, כתגובה לדחיית בקשתם להעלאת שכרם.<ref></ref><ref></ref> השביתה נמשכה חמישה ימים, במהלכם הצליחה מחלקת המשטרה לפרוס כ-15% מכוחה הסדיר, כשהיא משתמשת בקצינים בכירים ובכוחות מילואים ומתנדבים.<ref></ref>

שביתת פקחי הטיסה בארצות הברית באוגוסט 1981 הייתה גם היא במסווה של "שפעת כחולה", משום שהיא הייתה מנוגדת לחוק שאסר שביתות של איגודי עובדים בארגונים ממשלתיים. בתגובה, הנשיא רונלד רייגן פיטר 11,345 עובדים כדי לסיים את השביתה.<ref></ref>

בדצמבר 1981 שבתו כ-1,700 משוטרי משטרת מילווקי<ref name="mj"></ref> בטענה כי פקידי העירייה מתעלמים מבקשות המשטרה ומסכנים את שלומם של השוטרים.<ref></ref><ref name="nyt1"></ref><ref name="mp"></ref> השביתה ארכה כ-16 שעות.<ref></ref>

ביוני 2020 חלו ב"שפעת" 170 שוטרים ממשטרת אטלנטה במחאה על האישומים הפליליים שהוגשו נגד השוטרים המעורבים במותו של ריישארד ברוקס.<ref></ref><ref></ref><ref></ref>

===בתרבות הפופולרית===
ברומן "Mr. Monk and the Blue Flu", הדמות הראשית מקבלת הזדמנות לשוב לעבודתה עקב ה"שפעת הכחולה".<ref></ref>

גם בסדרות "CSI: ניו יורק" ו"ברוקלין תשע-תשע" ישנם פרקים הסובבים סביב השפעת הכחולה.

==הערות שוליים==

קטגוריה:שביתות
קטגוריה:משטרה
אלזי לואר פומרוי

אלזי לואר פומרוי (באנגלית:Elsie Lower Pomeroy: 1882 – 1971 ) הייתה אמנית המזוהה ביותר עם תנועת ציור הנופים האמריקאיים ובמיוחד אזורי קליפורניה. היא גם הייתה אחת מקבוצה קטנה של מאיירים בוטניים שעבדו עבור משרד החקלאות של ארצות הברית (USDA) בתחילת המאה ה-20.

== ביוגרפיה ==
אלזי נולדה ב-30 בספטמבר 1882 בניו קאסל, פנסילבניה. היא הייתה בתו של סיירוס ב. לואר, יוצא צבא האיחוד האמריקני, שהשתתף במלחמת האזרחים האמריקאית וקיבל מדליית הכבוד. היא גדלה בוושינגטון הבירה וסיימה את לימודיה בבית הספר לאמנות קורקורן בתחילת המאה ה-20.

== מאיירת למשרד החקלאות ==
ממוזער
עד 1908, היא עבדה כאמנית עבור משרד החקלאות, וציירה איורים בוטניים עבור פרסומי המשרד. היא הייתה אחת מהקבוצות המובחרות של מאיירים בוטניים שעבדו בארגון בתקופה זו, ביניהם הייתה גם דבורה גריסקום פאסמור, אלן אישאם שאט, רויאל צ'ארלס סטדמן ואמנדה ניוטון.

היא ציירה למעלה מ-280 צבעי מים עבור משרד החקלאות, כולל פירות נפוצים כמו הדרים, תפוחים ותותים, וגם פירות פחות נפוצים. השנתון של המשרד לשנת 1908 הכיל שתיים מהתמונות שלה, כולל אפרסק אוגברט (עמוד 479) ואפרסמון (עמוד 484). שלא כמו רוב הקולגות שלה במשרד החקלאות, היא המשיכה בקריירה של אמנית מציגה לאחר שעזבה את השירות.

בשנת 1911 נישאה לקרל סטון פומרוי, פומולוג צעיר במשרד החקלאות. עד 1913, בני הזוג עברו לריברסייד, קליפורניה, שם קרל הצטרף לתחנת ניסוי הדרים ועזר לפתח את תעשיית התפוזים/הדרים במרכז ובדרום קליפורניה.

== ציירת בקליפורניה ==
בעת שהותה בריברסייד, החלה בלימודים וחברות מספר ציירים והייתה חברה באיגוד האמנות בריברסייד. במהלך תקופה זו, היא השלימה סדרה של ארבעה צבעי מים על תעשיית ההדרים בריברסייד. ציורים אלה הוצגו ברחבי ארצות הברית, זכו בפרסים רבים, והם נמצאים כעת באוסף הקבוע באוניברסיטת קליפורניה בריברסייד. ב-1935 היא נסעה לוושינגטון הבירה, שם הועסקה כאמנית בוטנית במשך מספר חודשים על ידי שירות היערות האמריקאי.

באמצע שנות הארבעים אלסי וקרל עברו למיל וואלי שבמחוז מרין, קליפורניה. אלסי, חובבת טבע נלהבת, טיילה ברחבי המדינה וצילמה את הנופים בקליפורניה. הנושאים שלה כללו מעמק המוות ונופים חופיים ועד נופי העיר של סן פרנסיסקו. היא שמרה על קשריה ההדוקים עם ציירים אחרים בקליפורניה. גם בתחילת שנות ה-80 לחייה היא ציירה ונסעה לסן מיגל דה אלנדה, מקסיקו.

אלסי התגוררה במחוז מרין עד סוף חייה והייתה חברה באגודת האמנים של מרין.

היא מתה ב-1971 במיל ואלי, קליפורניה, כשהיא מותירה אחריה מאות צבעי מים, שמנים ורישומים.

אף שאינה ידועה כמו בני דורה הגברים, עבודתה מדגימה את תנועת ציור הסצנות בקליפורניה משנות ה-50. המדיומים העיקריים שלה היו צבעי מים ושמן, אך היא גם ציירה והשתמשה בטמפרה.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אמניות אמריקאיות
קטגוריה:בוטנאים
קטגוריה:מאיירות אמריקאיות
קטגוריה:ילידות 1882
קטגוריה:נפטרות ב-1971
Keras

Keras היא ספריית קוד פתוח המשמשת כ-API ל-TensorFlow.

עד גרסה 2.3 Keras תמכה בעוד ספריות בינה מלאכותית כגון Microsoft Cognitive Toolkit, Theano, ו-PlaidML, אך בגרסה 2.4 הפסיקה לתמוך בהן ועברה להתמקד ב-TensorFlow בלבד. Keras נוצרה תוך שימת דגש על ידידותיות למשתמש, גמישות ומודולריות כאשר המוטו שלה הוא "Keras הוא ממשק API המיועד לבני אדם, לא למכונות". Keras פותחה במקור כחלק מפרויקט ONEIROS (Open-ended Neuro-Electronic Intelligent Robot Operating System) והמפתח והמתחזק העיקרי שלה הוא פרנסואה צ'ולט.

== מאפיינים ==
Keras מכילה בתוכה אבני בניין נפוצות של רשתות עצביות מלאכותיות כגון שכבות, מייעלים (optimizers), פונקציות הפסד, מדדים לבדיקת המודל ודרכים לנהל דאטה. Keras תומכת בין השאר ברשת קונבולוציה, RNN ורשתות עצביות מלאכותיות בעזרת שכבות dropout, כינוס, אגרגציה ו-batch normalization.

== Keras ו-TensorFlow ==
בגרסה 1.1 נוספה ל-Keras TensorFlow בתור תת-ספריה מכיוון ש-TensorFlow נראתה מדי מאיימת ולא אינטואיטיבית, ו-Keras פתרה בעיה זאת כאשר היא שימשה כממשק יותר ידידותי ל-TensorFlow.

ב-2019, בעקבות ירידת אחוז השימוש ב-TensorFlow, רצתה גוגל, המפתחת של TensorFlow, לפתח ממשק חדש ידידותי יותר למשתמש וקל יותר להבנה. מכיוון ש-Keras כבר הייתה קיימת ואף צברה פופולריות, ויתרה גוגל על פיתוח ממשק שלם מחדש ופשוט הפכה את Keras לממשק של TensorFlow החל מגרסה 2.0. בנוסף, Keras ו-TensorFlow שתיהן ספריות קוד פתוח, שיקול נוסף שהטה את המאזניים לכיוון בחירה זאת.

== קוד ==
יצירת מודל בשם "generator" בעזרת Keras:<syntaxhighlight lang="python">
generator = keras.Sequential(
 [
 keras.Input(shape=(latent_dim,)),
 layers.Dense(8 * 8 * 128),
 layers.Reshape((8, 8, 128)),
 layers.Conv2DTranspose(128, kernel_size=4, strides=2, padding="same"),
 layers.LeakyReLU(alpha=0.2),
 layers.Conv2DTranspose(256, kernel_size=4, strides=2, padding="same"),
 layers.LeakyReLU(alpha=0.2),
 layers.Conv2DTranspose(512, kernel_size=4, strides=2, padding="same"),
 layers.LeakyReLU(alpha=0.2),
 layers.Conv2D(3, kernel_size=5, padding="same", activation="sigmoid"),
 ],
 name="generator",
)
</syntaxhighlight>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בינה מלאכותית
קטגוריה:למידת מכונה
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
Mk 47 סטרייקר

Mk 47 או סטרייקר 40, מכונה בצה"ל "מקל"רון", הוא מקלע רימונים בקליבר 40 מ"מ עם מערכת בקרת אש משולבת, המסוגלת לירות רימונים "חכמים" בקוטר 40 מ"מ שמתפוצצים באוויר.<ref name="urlSay hello to Americas newest 40 mm grenade machine gun - Business Insider"></ref>

== עיצוב ==
חייל [[פיקוד המבצעים המיוחדים של צבא ארצות הברית מדגים עמדת ירי של Mk 47 במהלך אימון כלי נשק משותפים באזור אימונים טקטי בעמאן, ירדן, 28 באוגוסט 2019.]]
ל-Mk 47 יש את הטכנולוגיה העדכנית ביותר לזיהוי, מיקוד ובליסטיקה. מערכת בקרת האש של Mk 47, המיוצרת על ידי ריית'יאון, משתמשת בטכנולוגיות החדישות ביותר בתחום חיפוש טווח לייזר, אמצעי ראיית לילה I2 וטכנולוגיית חישוב מסלול בליסטי.

בנוסף ליכולת לירות את כל סוגי הרימונים בקוטר 40 מ"מ בתקן נאט"ו כמו הסאקו דיפנס Mk-19, הוא יכול לירות רימונים חכמים מסוג MK285 שניתן לתכנת אותם להתפוצץ באוויר לאחר מרחק מוגדר. כוונת ממוחשבת מאפשרת למשתמש לקבוע מרחק זה.

== ציר הזמן של התוכנית ==
* יולי 2006: ג'נרל דינמיקס קיבלה חוזה בשווי של 23 מיליון דולר לייצור Mk 47 מוד 0. החוזה הוא חלק מחוזה לכמות בלתי מוגבלת למסירה לחמש שנים עם ערך פוטנציאלי כולל של 82 מיליון דולר. העבודה תושלם במתקן של ג'נרל דינמיקס בסאקו, מיין. ג'נרל דינמיקס משתפת פעולה עם ריית'יאון לבניית מערכת בקרת האש Lightweight Video Lightweight (LVS). ניהול התוכנית יתבצע במרכז הטכנולוגי של ג'נרל דינמיקס בברלינגטון.<ref></ref>
* פברואר 2009: ג'נרל דינמיקס קיבלה חוזה בשווי 12 מיליון דולר לייצור Mk 47 מוד0.<ref>[http://www.defenseindustrydaily.com/12M-for-MK47-Striker40-GMGs-05304/ General Dynamics Awarded $12 million contract for MK 47 production - DID article]</ref>

== שימוש בצה"ל ==

ה-Mk 47 מכונה בצה"ל מקל"רון. כוחות חיל הרגלים עשו בו שימוש במהלך התמרון הקרקעי ברצועת עזה במלחמת חרבות ברזל.

== משתמשים ==
הכוחות המזוינים של ארצות הברית וצה"ל הציגו מספר מצומצם של מערכות ח"כ 47 מוד 0, עם כ-1,500 בשירות ארצות הברית.<ref></ref>

* : צבא אוסטרליה הזמין 200 מקלעי Mk 47 מוד 1 במחיר 47 מיליון דולר, שיימסרו החל מהרבעון השלישי של 2016 עד אמצע 2017 במטרה להחליף את ה-Mk-19.<ref>[http://www.australiandefence.com.au/news/nioa-wins-40mm-grenade-launcher-contracts NIOA wins 40mm grenade launcher contracts] - Australiandefence.com.au, 28 July 2015</ref><ref></ref><ref></ref>
* : צבא הגנה לישראל חתם בשנת 2010 על עסקה בסך 24.9 מיליון דולר לרכישת 130 מקלעים מדגם Mk 47 מוד 0. המקלעים הגיעו ב-2012 במטרה להחליף את ה-Mk 19.
* : בשירות פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית, כולל הצבא והצי, בשירות בעיראק ובאפגניסטן משנת 2006, ומיועד לשגר רימונים קלים מתקדמים. כעת בשימוש על ידי יחידות פיקוד המבצעים המיוחדים של ארצות הברית בסוריה.<ref></ref><ref></ref>

== ראו גם ==
* סאקו דיפנס Mk-19
* XM25
* מטול רימונים M-203
* M2 בראונינג
* מטול רימונים

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלי ירייה
אירן אלפלדי

אירן אלפלדי (במקור רבוס שוורץ,<ref>Névváltoztatás a M. Kir. Belügyminisztérium 60525/1891. sz. rendelete alapján.</ref> בהונגרית: Alföldi Irén; אגר, 24 ביולי 1871<ref></ref> – אחרי 1940) הייתה זמרת אופרה (סופרן) יהודייה-הונגרייה. קרוב לוודאי נספתה בשואה.

== ביוגרפיה ==
אירן אלפלדי (שוורץ) נולדה במשפחה יהודית בצפון הונגריה כבתם של סוחר הקמח שמעון שוורץ ושל בטי קליין. בין השנים 1888 לבין 1899 למדה בחוג לשירה באקדמיה הלאומית המלכותית הלאומית למוזיקה ולדרמה (כיום שמה האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט). היא שינתה את שמה לאלפלדי בשנת 1891. אז המשיכה את לימודיה בקונסרבטוריון Gesellschaft der Musikfreunde בווינה אצל Johannes Reß.<ref>[https://www.musiklexikon.ac.at/ml/musik_R/Ress_Ehepaar.xml Ress Ehepaar] = Œsterreichisches Musiklexikon online</ref>

בשנת 1895 הפכה לחברה בלהקת התיאטרון הגרמני בפראג, שם ערכה את הופעת הבכורה שלה בלוהנגרין בתפקיד אלזה בראבנטי.שם ב-15 בנובמבר 1903 שרה את מרתה בהצגת הבכורה של האופרה "ארץ השפלה" (Tiefland) מאת אז'ן ד'אלבר. שותפה באופרה היה דז'ה אראני (מקודם: דוד מאיר גולדברגר) בתפקיד פדרו. היא הופיעה מספר פעמים בהונגריה בתקופה שהופיעה על במות בתי האופרה בחו"ל. בשנת 1906 חזרה להונגריה לצמיתות. לאחר פרישתה בשנות ה-20 של המאה ה-20 עבדה כמורה לשירה ולפיתוח קול וכמנצחת מקהלה ב"בית הספר חטיבת ביניים לעלמות אנגליות" בעיר אגר.

== תפקידיה ==
* אז'ן ד'אלבר: בתחתית ההרים – מרתה
* ז'ורז' ביזה: כרמן – תפקיד ראשי
* קארוי גולדמארק: מלכת שבא – שולמית
* פייטרו מסקאני: אבירות כפרית – סנטוזה
* וולפגנג אמדאוס מוצרט: חליל הקסם – פמינה
* הנס פיצנר: הנריק המסכן – הילדה
* ריכרד וגנר: ההולנדי המעופף – סנטה
* ריכרד וגנר: לוהנגרין – בראבנטי אלזה
* ריכרד וגנר: הוולקירה – סיגלינדה

== לקריאה נוספת ==
* [http://digitar.opera.hu/www/c16operadigitar.01.02.php?bm=1&mt=0&kr=A_10_%3D%22Alföldi%20Irén%22 אירן אלפלדי] במאגר המידע של בית האופרה הממלכתי ההונגרי
* לקסיקון אמנות הבמה ההונגרי. [http://mek.oszk.hu/02100/02139/html/sz01/86.html אירן אלפלדי]
* [http://mek.oszk.hu/08700/08756/html/I/szin_I.0046.pdf לקסיקון המשחק ההונגרי.]עריכה שימוש בחומר שנאסף של ינה ארדי ואמיל קירטי. . . אלאדר שפופלין. התאחדות השחקנים הלאומית ומכון הפנסיה, [1929].
* [https://web.operissimo.com/triboni/exec?method=com.operissimo.artist.webDisplay&xsl=webDisplay&id=ffcyoieagxaaaaaaxhpn אירן אלפלדי אופרסיסימו]
* [https://gallery.hungaricana.hu/en/SzerencsKepeslap/1312927/?img=0 תמונת אירן אלפלדי] במוזיאון בעיר סרנץ'

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרות אופרה יהודיות הונגריות
קטגוריה:בוגרות האקדמיה למוזיקה ע"ש פרנץ ליסט
קטגוריה:מורים למוזיקה בהונגריה
קטגוריה:אגר (עיר): אישים
קטגוריה:ילידות 1871
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1871
קטגוריה:נפטרות במאה ה-20
גביע המדינה בכדורסל 2021/2022

גביע המדינה בכדורסל לעונת 2021/2022 היא התחרות ה-62 מאז היווסדו של המפעל.

בני הרצליה זכתה בגביע השני בתולדותיה, לאחר שניצחה במשחק הגמר את הפועל תל אביב.

==שיטת המשחקים==
החל מעונה זו ולשתי עונות ניסיון, פוצל מפעל גביע המדינה ל-2, טורניר זה כולל 8 קבוצות בלבד מליגת העל, שסיימו את הסיבוב הראשון של הליגה במקומות 1–8 וטורניר גביע הליגה הלאומית שכולל את כל 15 הקבוצות בליגת המשנה והחל בחודש אוקטובר 2021.

איגוד הכדורסל הגיע עם הסכם לחברת מגדל אשר במסגרתו תשמש החברה כנותנת החסות למפעל גביע המדינה למשך שלוש עונות. זוהי הפעם הראשונה בה חברה עסקית תשמש כנותנת החסות למפעל גביע המדינה.<ref></ref>

{| class="wikitable"
|+
|-
! הקבוצות המשתתפות
|-
| הפועל ירושלים
|-
| הפועל גליל עליון
|-
| מכבי תל אביב
|-
| הפועל חולון
|-
| בני הרצליה
|-
| הפועל חיפה
|-
| עירוני נס ציונה
|-
|הפועל תל אביב
|}

==סיבוב ראשון==
הגרלת הסיבוב הראשון נערכה ב-28 בדצמבר 2021 לאחר סיום המחזור ה-11 בליגת העל. הקבוצות במקומות 1–4 בזמן ההגרלה הוגרלו כנגד הקבוצות במקומות 5–8. הסיבוב הראשון היה אמור להיערך ב-15, 16 ו-17 בינואר, אך בשל מקרי קורונה במספר קבוצות רק המשחק בין הפועל לחולון להפועל חיפה התקיים במועדו ושאר השחקים נדחו. שלב חצי הגמר והגמר צפויים להיערך בחודש ב-14 וב-17 בפברואר בהתאמה בהיכל מנורה מבטחים.<ref></ref><ref></ref>
{| class="wikitable"
|+רבע הגמר
|-
! קבוצה 1 !! תוצאה !! קבוצה 2
|-
| עירוני נס ציונה || 86-70 || בני הרצליה
|-
| הפועל תל אביב || 71-87|| הפועל ירושלים
|-
| הפועל חולון || 79-85<small>(ה 2)</small>|| הפועל חיפה
|-
| הפועל גליל עליון || 88-77 || מכבי תל אביב
|}

== חצי הגמר ==
{| class="wikitable"
|+חצי הגמר
!קבוצה 1
!תוצאה
!קבוצה 2
|-
|הפועל חולון
|83-63
|בני הרצליה
|-
|הפועל תל אביב
|80-90
|מכבי תל אביב
|}

== הגמר ==

== קישורים חיצוניים ==
* [https://ibasketball.co.il/ליגה/900-גביע-המדינה-לגברים/ גביע המדינה לגברים], באתר איגוד הכדורסל בישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:2021 בישראל: כדורסל
קטגוריה:2022 בישראל: כדורסל
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2021
קטגוריה:תחרויות כדורסל ב-2022
קטגוריה:עונות בגביע המדינה בכדורסל
דז'ה אראני

דז'ה אראני (במקור דוד מאיר גולדברגר, בהונגרית: Arányi Dezső; מחוץ להונגריה Desider Arányi; סאטו מארה, 28 אוגוסט 1867<ref>Egyes forrásokban tévesen 1859. augusztus 18.</ref> – פשטארז'בט, 21 ביוני 1923) היה זמר אופרה (טנור).

== ביוגרפיה ==
דוד מאיר גולדברגר נולד במשפחה יהודית בת שבע נפשות. אביו היה מוריץ גולדברגר, חזן ותלמיד חכם, ואמו הייתה ארנקה אקשטיין. בתור ילד פלא, דז'ה הקטן שר בבית הכנסת המקומי כבר כשהיה בן שש. עמית של אביו, חזן בעיר פשט, שזיהה את כישרונו יוצא הדופן, הביא את הילד בן העשר לבירת ממלכת הונגריה. הוא המשיך להתפתח כנער במקהלת בית הכנסת, ואחר כך, בגיל ארבע עשרה, הפך לתלמידו של אימרה בלוביץ' ולאחר מכן של גיירינגר בווינה.

בשנת 1891 ערך את הופעת הבכורה שלו בתיאטרון העיר ברנו בתפקיד ראול (מאיירבר: ההוגנוטים). באותו הזמן כבר השתמש בשם אראני, אם כי לא שינה אותו רשמית עד 1906. הוא שהה בבירת מורביה במשך שתי עונות, שם בשנת 1891 נשא לאישה את זמרת האופרה אמיליה לאנגה (1864–1909). במשך עונת 1892–1893 הוא התקבל לקרולאופר בברלין. התקופה הראשונה של שלו בבית האופרה של בודפשט החלה בשנת 1894. באותה תקופה הוא עדיין שר בעיקר תפקידי טנור לירי. אראני עזב את בית האופרה לראשונה בשנת 1900. הוא הופיע כאורח בכל רחבי אירופה, למשל בשנת 1901 שר את דון אוטביו (מוצרט: דון ג'ובאני) בזלצבורג. משנת 1902 עד 1904 היה חבר בלהקת התיאטרון הגרמני בפראג. שם שר את תפקיד פדרו ב-15 בנובמבר 1903 בהצגת הבכורה של האופרה "ארץ השפלה" (Tiefland) מאת אז'ן ד'אלבר. שותפתו באופרה הייתה אירן אלפלדי (מקודם: רבוס שוורץ) בתפקיד מרתה. התקופה השנייה שלו בבית האופרה של בודפשט החלה בשנת 1904. בשלב זה, עם צליל קולו שנשחק משהו, הוא בעיקר שימש טנור הרואי (המכונה בגרמנית "Heldentenor") - טנור דרמטי בעל גוון אפל ונמוך יותר. משמש בעיקר באופרות גרמניות, לדוגמה, תפקידו של "טנהויזר" באופרה הנושאת שם זה מאת ריכרד וגנר. הוא פרש מהבמה בשנת 1913, ולימד בשנים שלאחר מכן.

אראני סבל מסוכרת בשנים האחרונות לחייו. ביוני 1923 פונה לבית החולים היהודי באויפשט, שם אובחן כסובל מתסמיני אלח דם.<ref>Az Ujság, 1923. június 19., 4. old.</ref> היה צריך לקטוע את רגליו, אך לאחר השיפור הראשוני מצבו החמיר והוא הלך לעולמו. בהתאם לבקשתו, הוא נקבר יחד עם הוריו בארז'בטפלבה, בבית הקברות היהודי.

ילדיו היו סרנה, רומיאו, אראקיל וראול.<ref>Világ, 1923. június 22., 6. old.</ref>

== תפקידיו ==
<div class="mw-content-ltr">

== לקריאה נוספת ==
* [http://egyur.50webs.com/aranyi.pdf צ'אבה צ'יראק: זמר האופרה דז'ה אראני]
* [http://forgottenoperasingers.blogspot.hu/2011/08/desider-aranyi-1868-1923.html זמרי אופרה שנשכחו: דזידר אראני 1868–1923] (עם דיסקוגרפיה)
* [https://web.archive.org/web/20140729000819/http://hosting.operissimo.com/triboni/exec?method=com.operissimo.artist.webDisplay&id=ffcyoieagxaaaaaaxmxs&xsl=webDisplay&searchStr= ביוגרפיה] באתר operissimo.com
* 100 שנה לבית האופרה של בודפשט. Ed. גזה שטאודט בודפשט, 1984. מוציא לאור מוזיקה. 
* Seeger, Horst: Opernlexikon. 3. ... überarb. ... Aufl. Berlin, 1986. Henschelverlag. 
* לקסיקון יהודי הונגרי. 1929. עורך פטר אויווארי. [http://mek.oszk.hu/04000/04093/html/0067.html דז'ה אראני]

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרי אופרה יהודים הונגרים
קטגוריה:מורים למוזיקה בהונגריה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1867
קטגוריה:נפטרים ב-1923