OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
תפאר ענק

תִּפְאָר עֲנָק (שם מדעי: Cheilinus undulatus, באנגלית: Wrasse humphead) הוא מין של דג ממשפחת השפתוניים. הדג מכונה גם "תפאר נפוליאון" ו"תפאר המאורי" (Māori wrasse).
נפוץ בעיקר באזור שוניות אלמוגים באזור האוקיינוס השקט.

==תיאור==
תפאר ענק הוא המין הגדול ביותר ממשפחת השפתוניים. הזכרים מגיעים לאורך של כשני מטרים והנקבות מגיעות לאורך של כמטר אחד. גופו פחוס וגבוה, בעל שפתיים עבות ובשרניות, גבנון המופיע מעל העיניים שגדל עם ההתבגרות. הזכרים בעיקר בצבעי ירוק-תכלת-כחול בוהקים ואילו הנקבות בעלות צבע אדום-כתום בחלקן העליון וכתום-לבן בחלקן התחתון. התפאר הענק הגדול ביותר שתועד עד היום הגיע לאורך של 2.29 מטרים ולמשקל של 190.5 ק"ג.

==אקולוגיה==
המין נפוץ בעיקר במדרונות תלולים של שוניות אלמוגים בעומק 1 עד 100 מטרים. הפרטים הצעירים מעדיפים אזורים סבוכים באצות ואילו הבוגרים מעדיפים שטחים פתוחים בשוניות. הם טורפים אופורטוניסטים הניזונים מרכיכות, סרטנים ובעיקר מחלזונות, דגים וקווצי עור. נוסף לכך, הם טורפים של מספר בעלי חיים רעילים כמו: ארנבת ים (Aplysiomorpha), קופסינוניים (Ostraciidae) וכוכבן קוצני. לרוב המין חי בזוגות של זכר ונקבה או בקבוצות של 2-7 פרטים.

==רבייה==
הדג מגיע לבגרות מינית בגיל 5-7. אורך חיי הזכרים הוא כ-25 שנה ושל הנקבות הוא כ-30 שנה. הוא בעל חיים דיכוגומי הרמאפרודיטי כאשר חברי האוכלוסייה הופכים לזכרים בסביבות גיל 9. הגורמים השולטים בעיתוי שינוי המין אינם ידועים. הם משריצים בתחתית שונית האלמוגים בזמנים קבועים.

==שימור==
מספר הפרטים צנח בשל מספר גורמים:
* שיטות דיג הכוללות ציאניד ודינמיט
* חוסר בבתי גידול וצמצום מקומות המחיה
* מסחר ללא פיקוח
* ביות פרטים צעירים לשם הופעה בציבור

הדג נמצא במצב שימור של סכנת הכחדה ולכן ננקטו מספר פעולות ברחבי העולם על מנת להציל את המין:
*באוסטרליה, דצמבר 2003, נאסר על אחזקת המין אלא לשם מטרות לימודיות או הצגה בפני ציבור.
*במחוז גואנגדונג, בדרום מדינת סין יש צורך באישור מיוחד על מנת לסחור במין זה.
*באינדונזיה יש אפשרות לדוג את המין רק עבור מחקר או חקלאות ימית.
*באיים המלדיביים אסרו על מסחר חוץ במין בשנת 1995.
*פפואה גינאה החדשה אסרה על מסחר חוץ בדגים מעל אורך של 65 ס"מ.
*ניואה אסרה על מכירת מין זה.

== גלריה ==
<gallery>
Humphead wrasse surface.jpg|תפאר ענק השוחה באזור שונית המחסום הגדולה
Napoleon Fish by Gustavo Gerdel.jpg|פרופיל של תפאר ענק בים האדום
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1835
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי אדוארד ראפל
קטגוריה:שפתוניים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס השקט
קטגוריה:מגה-פאונה של האוקיינוס ההודי
פרדיננד הלמסברגר

פרדיננד הלמסברגר (בגרמנית: Ferdinand Hellmesberger; 24 בינואר 1863 - 15 במרץ 1940) היה צ'לן ומנצח אוסטרי.

== חייו ==
הלמסברגר נולד בווינה, בן ליוזף הלמסברגר האב ואח ליוזף הלמסברגר הבן. הוא למד בקונסרבטוריון של וינה, צ'לו אצל קרל אודל ותאוריית המוזיקה אצל אנטון ברוקנר. הוא היה חבר בתזמורת החצר הווינאית משנת 1879. ב-1883 הצטרף כחבר לרביעיית הלמסברגר.

ב-1884, בן 21, התמנה למורה בקונסרבטוריון של וינה וב-1889, היה לפרופסור, תפקיד בו נשאר עד 1902.

ב-1896 היה לצ'לן סולן באופרה של החצר. ב-1902 התמנה למנצח המקהלה בפולקסאופר של וינה בניהולו של קרל ריינר סימונס. ב-1905 היה למנצח הבלט באופרה המלכותית של ברלין. משנת 1910 ואילך עבד כמנצח תזמורת מעיינות המרפא באופטיה (כיום בקרואטיה), באדן (אוסטריה), מריינבאד וקרלסבאד (כיום בצ'כיה).

בעת מותו בווינה, היה האחרון בבניה של משפחה, שמילאה תפקיד חשוב בחיי המוזיקה של וינה.

בין תלמידיו בקונסרבטוריון של וינה היה פרנץ שמידט.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.ilab.org/db/detail.php?lang=en&booknr=349257724 ביוגרפיה] 
* [http://aeiou.iicm.tugraz.at/aeiou.encyclop.h/h452577.htm ביוגרפיה] 
* [http://epub.oeaw.ac.at/ml/musik_H/Hellmesberger-Quartett.xml ביוגרפיות של בני משפחת הלמסברגר] 

קטגוריה:צ'לנים אוסטרים
קטגוריה:מנצחים אוסטרים
קטגוריה:משפחת הלמסברגר
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של היצינג
קטגוריה:ילידי 1863
קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1940
כף טרפלגר

כף טרפלגר
כף טרפלגר (ספרדית Cabo Trafalgar; מערבית "טארף אל אע'ר - رأس الطرف الأغرّ; מילולית: כף המערה או כף המערב) הוא לשון יבשה קטנה לחופי האוקיינוס האטלנטי בדרום מערב ספרד. הכף נמצא בקרבת עיירת החוף "לוס קאניוס דה מכה", עיריית ברבטה, בפרובינציית קדיס שבמחוז אנדלוסיה.

הכף הוא למעשה אי קטנטן המחובר ליבשה ברצועה צרה ביותר של יבשה, בנקודה הנחשבת לצפונית-מערבית ביותר במיצרי גיברלטר, בקצה האי נמצא המגדלור שלידו שרידי יישוב ומגדלור עתיק נוסף המתוארכים לתקופה המוסלמית ואף הרומית.

אל מול המגדלור התחולל ב-21 באוקטובר 1805, אחד הקרבות המפורסמים והמשמעותיים ביותר בהיסטוריה של הלוחמה הימית - "קרב טרפלגר", בו הביסו כוחות הצי של בריטניה הגדולה בפיקודו של הוריישו נלסון (שאף נהרג בקרב) את הצי הצרפתי-ספרדי שעמד מולם. בעקבות ניצחון זה הפכה בריטניה למעצמה הימית החזקה בעולם לפחות עד תחילת המאה ה-20. מפלת הצי הצרפתי-ספרדי הייתה אחד מהגורמים שהחישו את סופו של שלטון נפוליאון באירופה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אנדלוסיה: גאוגרפיה
קטגוריה:ספרד: גאוגרפיה
אורי אסף (משורר בהונגרית)

אורי אסף (נולד ב-1942) הוא משורר וצייר ישראלי הכותב בהונגרית.

== ביוגרפיה ==
אורי אסף נולד בחיפה ובגיל 5 הוריו היגרו להונגריה וילדותו, נעוריו ובגרותו עברו עליו שם. הוא חזר לישראל בשנת 1969, לאחר שקיבל תואר דוקטור בכימיה באוניברסיטת בודפשט. בשנים 1969–2002 עבד במחקר מדעי באוניברסיטה העברית בירושלים.

אורי פרסם עד כה, בין השאר, את הספרים הבאים בהונגרית: "קול אבן" (2001), "איטיות מכוונת" (2002), "כוכב לכת עדין" (2003), "שירי צייר" (2006), "היער הירושלמי" (2012), "ביחד ולחוד" (2013), "שמש זוהרת אחת ויחידה" (2015) ו"קפקא בתמונות" (2019). הספר "קפקא בתמונות" ראה אור בעברית בשנת 2019 בתרגומו של רמי סערי ובהוצאת כרמל.

אורי אסף תרגם להונגרית את ספר הזוהר (2014) ואת האוטוביוגרפיה של שלמה מימון (2015), וערך את הספר "היידי טריאן 2008-1932" (2011). אחדים משיריו תורגמו לעברית וראו אור, בין השאר, במוסף תרבות וספרות של העיתון "הארץ".

כיום, מחלק אורי את זמנו בין בודפשט לירושלים ומקדיש חלק ניכר מעתותיו לציור ולהוראת עברית בהונגריה.

יצירותיו הוצגו בתערוכת יחיד בשנת 2006 בבית האמנים בירושלים, בשתי תערוכות בגלריית הגג של מנזר פאנונהאלמה בהונגריה (2003, 2005) ובתערוכה משותפת בשנת 2007 בבראטיסלבה.

בשנת 2016 ראתה אור בהוצאת קליגרם שבבודפשט וביוזמת השגריר הישראלי היוצא, אילן מור, אסופה דו-לשונית, עברית והונגרית, שאורי אסף וידידו, המשורר ההונגרי יאנוש מרנו, תרגמו מעברית ומערבית להונגרית. באסופה המקיפה שבעריכת רמי סערי כלולים מבוא וכן שירה ישראלית עכשווית במקור ובתרגום. בספר מופיעים שירים פרי עטם של ארבעים משוררות ומשוררים מישראל, בכללם למשל יצירות מאת חיים גורי, אהרן אלמוג, טהא מוחמד עלי, דליה רביקוביץ, ישראל אלירז, חמוטל בר-יוסף, נורית זרחי, ארז ביטון, רות בלומרט, יונה וולך, רחל חלפי, יצחק לאור, רוני סומק, אלי הירש, טל ניצן, שמעון אדף, יקיר בן-משה, יחזקאל נפשי, יונתן ברג והילה להב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://art.org.il/he/artist.php?id=9 דף האמן של אורי אסף]
* [https://web.archive.org/web/20070806023658/http://www.art.org.il/en/exhibition_about.php?id=167 על תערוכה של אסף בבית האמנים בירושלים]
* [https://www.ramisaari.com/ua-kafka/ ארבעה סיפורים מאת אורי אסף] בתרגום רמי סערי מהונגרית 
* [https://www.ramisaari.com/ua-avi/ שאלה לאבי], סיפור מאת אורי אסף בתרגום רמי סערי מהונגרית 
* 
* 
* "[http://www.nillydagan.com/תרגומי-שירה-עם-רמי-סערי/2523-אורי-אסף בְּיַחַד וּלְחוּד]", שיר מאת אורי אסף באתר השירה של נילי דגן
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים ישראלים
קטגוריה:משוררים הונגרים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
אסטבן גראנרו

אסטבן גראנרו מולינה (ספרדית: Esteban Granero Molina; נולד ב-2 ביולי 1987 במדריד) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק בעמדת הקשר. ידוע בכינויו "El pirata" (הפיראט). הרבה לשחק בתור קשר התקפי או בתור שחקן בודד מאחורי החלוצים.

==קריירה==
גראנרו ב-2007
אסטבן גראנרו החל את דרכו כבר בגיל 8 עם הצטרפותו לקבוצת הנוער של ריאל מדריד, ובמהרה הראה את כישרונו כאשר הוא מתקדם לקבוצות הבוגרות יותר במועדון. החל מגיל צעיר נחשב גראנרו לכדורגלן מבטיח בעל משחק טכני משובח. בגיל 17 הצטרף הספרדי הצעיר לקבוצות המילואים, וזאת לאחר שזכה במספר תארים אישיים כשחקן מצטיין בתחרויות שונות.
בעונת 2006-2007 הצליח גראנרו להעפיל עם קבוצתו ריאל מדריד קסטיליה לליגה השנייה בספרד ובדרך זכה באמונו של מאמנו מיצ'ל.

לאחר שלא הצליח להצטרף לקבוצת הבוגרים, הושאל גראנרו ליריבה העירונית חטאפה, שם ערך את הופעה הבכורה שלו בליגה הראשונה בספרד. אחרי עונה טובה החליט גראנרו להישאר בקבוצתו החדשה לעוד עונה וחתם על חוזה, בו לריאל מדריד יש אפשרות לקנות את כרטיסו חזרה אם תרצה בכך.

ב-21 ביוני 2009, כתוצאה מעונה מוצלחת עוד יותר שלו, בה הפך לשחקן הרכב חשוב בקבוצתו, החליטה ריאל מדריד לנצל את אופציית הקניה שלה, והחתימה את גראנרו בעסקה בשווי 4 מיליון אירו.

ב-30 באוגוסט 2012, עבר גראנרו תמורת סכום שלא פורסם לקווינס פארק ריינג'רס וחתם על חוזה לארבע שנים וקיבל את חולצה מספר 14. בסיום העונה כשהקבוצה ירדה ליגה, הוא הושאל לקבוצת ריאל סוסיאדד. לאחר משחק אחד בו שותף, הוא נפצע והושבת לשישה חודשים. ב-28 ביולי 2014 חתם על חוזה ארוך טווח עם סוסיאדד תמורת סכום שלא פורסם.

ב-7 ביולי 2017 חתם גרנארו על חוזה לשלוש שנים באספניול. את שער הבכורה שלו בקבוצה כבש ב-18 בפברואר 2018, במשחק מול ויאריאל שהסתיים בתוצאה 1-1. ב-30 בינואר 2020 נפרד גרנארו מהקבוצה בהסכמה הדדית והפך לשחקן חופשי.

באותו יום חתם גרנארו בקבוצת מרבלה מהליגה השלישית בספרד עד יוני 2021, וערך את הופעת הבכורה שלו ב-2 בפברואר 2020.

ב-5 ביולי 2021 הודיע על פרישה ממשחק פעיל.

==נבחרת לאומית==
אחרי שעזר לספרד להגיע לאליפות אירופה בכדורגל עד גיל 19 - 2006, ערך גראנרו את בכורתו בנבחרת ספרד בכדורגל עד גיל 21, ב-6 בפברואר 2007, במשחק ידידות מול אנגליה (2-2).

ב-2009 הגיע גראנרו עם נבחרתו לשלב הבתים באליפות אירופה בכדורגל עד גיל 21 שנערכה אותה שנה בשוודיה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://uk.eurosport.yahoo.com/football/esteban-granero.html דף השחקן] באתר יאהו בריטניה

==הערות שוליים==

קטגוריה:קשרי כדורגל ספרדים
קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד קסטיליה
קטגוריה:כדורגלני חטאפה
קטגוריה:כדורגלני ריאל מדריד
קטגוריה:כדורגלני קווינס פארק ריינג'רס
קטגוריה:כדורגלני ריאל סוסיאדד
קטגוריה:כדורגלני אספניול
קטגוריה:מדריד: כדורגלנים
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1987
צביר פגסוס

צביר פגסוס (נקרא גם M15 או Messier 15, וכן NGC 7078) הוא צביר כדורי בקבוצת הכוכבים פגסוס הנמצא במרחק של כ-33,600 שנות אור ממערכת השמש. זהו אחד הצבירים הדחוסים ביותר שמוכרים כיום.

==היסטוריה==
הצביר התגלה בשנת 1746 על ידי האסטרונום הצרפתי ממוצא איטלקי ג'ובאני דומניקו מראלדי (שגילה גם את הצביר M2) ותואר על ידו כ"כוכב מעורפל המורכב מהרבה כוכבים". בשנת 1764 כלל אותו שארל מסיה בקטלוג מסיה כערפילית חסרת כוכבים, אך ציין שמדובר באותו עצם שזוהה על ידי מראלדי. בשנת 1783 זיהה האסטרונום ויליאם הרשל שזהו צביר.

בשנת 1927 זוהתה ערפילית פלנטרית בתוך הצביר בצילום שבוצע במצפה הר וילסון. זוהי אחת הערפיליות הפלנטריות הבודדות שהתגלו עד היום בתוך צביר כדורי. בשנת 1984 זוהה מקור של קרינת X במרכז הצביר ובשנת 2001 גילה טלסקופ החלל צ'נדרה שלמעשה יש שני מקורות של קרינת X בליבת הצביר.

==תצפית==
בהירותו של הצביר היא מדרגה 6.2 וניתן להבחין ללא ציוד עזר רק בתנאי תצפית מיטביים. במשקפת הוא נראה ככתם מעורפל ורק באמצעות טלסקופ בינוני ניתן להבחין בכוכביו הבהירים ביותר של הצביר שבהירותם היא מדרגה 12.5. בשל דחיסותו הרבה במרכז, הצביר נראה בציוד חובבים קטן בהרבה מגודלו האמיתי - כשליש בתצפית ישירה וכשני שלישים בצילום ארוך חשיפה.

הצביר קל מאוד לזיהוי והוא נמצא כ-4 מעלות מצפון-מערב לכוכב ε בפגסוס (אניף) בהמשך הקו המחבר אותו עם הכוכב θ בפגסוס.

==מאפייני הצביר==
קוטרו של M15 הוא כ-175 שנות אור ומרחקו ממערכת השמש הוא כ-33,600 שנות אור כך שגודלו הזוויתי הוא כ-18 דקות קשת - יותר ממחצית גודלו הזוויתי של הירח המלא. הצביר דחוס ביותר - מחצית ממסתו המוערכת בכ-450,000 מסות שמש מרוכזת ברדיוס של כ-10 שנות אור בלבד סביב מרכזו. לא ידוע האם במרכז הצביר נמצא חור שחור, אך הפליטה של קרינת X מליבתו עשויה להצביע על קיומו של חור שחור בינוני.

עד היום התגלו בצביר 112 כוכבים משתנים, רובם משתני RR בנבל. כמו כן התגלו בצביר 9 פולסארים, אחד מהם מקיף כוכב נייטרונים נוסף והזוג מציג תופעות של תורת היחסות הכללית כמו גלי כבידה.

עוצמת ההארה הכוללת של הצביר היא פי 300,000 מעוצמת ההארה של השמש והספקטרום הכולל של אור הצביר מתאים לסוג ספקטרלי F3.

==קישורים חיצוניים==

* [http://messier.seds.org/m/m015.html M15] בקטלוג מסיה באתר SEDS.
* 

==הערות שוליים==

פגסוס
פגסוס
קטגוריה:קבוצת הכוכבים פגסוס
ביטחון שוטף

ביטחון שוטף (בראשי תיבות: בט"ש) הוא כלל הפעולות הכרוכות בשמירה על שגרת ביטחון בכל מקום בו עלולה להתרחש פעילות צבאית עוינת: בעיקר באזורים בהם קיימות מחתרות אלימות, אזורי מורדים ולאורך גבולות בין מדינות עוינות.

== היקף ==
היקף פעילות הבט"ש כולל:
* שמירה על ביטחון תנועה בדרכים.
* שמירה על מתקנים חיוניים.
* איסוף מודיעין.
* מניעת פעילות מחתרתית:
**איסוף או ייצור כלי נשק.
**איסוף מודיעין נגדי.
**גיוס לוחמים.
**ארגון פעולות אלימות.
* מניעת פגיעות בביטחון התושבים וברכושם.

== שיטת פעולה ==
בפעילות בט"ש מבצעות היחידות תצפיות, סיורים, מארבים, מחסומים ושמירה. 

אמצעי עזר לתצפיות הם בלוני תצפית וכלי טיס שונים.

סיורים מתבצעים באופן רגלי, על אופניים, סוסים, כלי רכב, ספינות, וסירות מנוע.

== כוחות ==
יחידות ביטחון שוטף הן יחידות צבאיות, יחידות משטרה סמי-צבאיות (ז'נדרמריה) ואף מיליציות מקומיות. 

=== בישראל ===
בישראל אחראים על פעילות ביטחון שוטף משטרת ישראל (משמר הגבול בעיקר) וצה"ל. ביטחון שוטף מהווה חלק מתעסוקה מבצעית של יחידות קרביות בסדיר ובמילואים. ב-2020 הקים צה"ל את חיל הגנת הגבולות האחראי על שמירת גבולות השלום של ישראל (מצרים וירדן).

בחיל הים הישראלי משמשים עשרות כלי שיט למשימות של ביטחון שוטף בגבולות לבנון, עזה, מצרים וירדן: דבור, דבורה, צרעה ושלדג.

== ראו גם ==
* הילה (מערכת תצפית)
* בט"שית
* הגנה מרחבית

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ביטחון
רוי הרגרוב

רוי הרגרוב ב[[חצוצרה]]
רוי אנתוני הרגרוב (באנגלית: Roy Anthony Hargrove; 16 באוקטובר 1969 – 2 בנובמבר 2018) היה חצוצרן ג'אז ומוביל הרכב. הרגרוב זכה בשני פרסי גראמי ב-1997 וב-2002. כבן טיפוחיו של וינטון מרסליס היה הרגרוב אחד מה"אריות הצעירים" הבולטים של שנות ה-90. ההרכבים בראשותו מנגנים בי בופ והארד בופ בסגנון מסורתי, עם שילוב פאנק (Funk), היפ הופ, מוזיקת נשמה, גוספל ועוד.

==תולדות חייו==
הרגרוב נולד בווייקו, טקסס. כתלמיד תיכון התגלה על ידי וינטון מרסליס, שסייע לו להתקדם ולנגן לצידם של מוזיקאים מובילים.

ב-1989 למד במשך שנה במכללת ברקלי למוזיקה בבוסטון ולאחר שנה זו עבר לניו סקול בניו יורק, במקביל צבר ניסיון רב במסגרת הופעות בג'אם סשן במועדוני העיר. ב-1990 חתם בחברת RCA/Novus והוציא את אלבום הבכורה שלו "Diamond in the Rough", הראשון מסדרה של חמישה אלבומים בחברה זו.

בשנת 1993 הופיע עם תזמורת הג'אז של מרכז לינקולן (אותה ניהל וינטון מרסליס). ב-1995 הוציא את "Parker's Mood" עם כריסטיאן מקברייד בקונטרבס וסטיבן סקוט בפסנתר. התקליט, הכולל פרשנות לקטעים של צ'ארלי פארקר זכה לשבחי הביקורת. במקביל הוציא את תקליטו "Family" שכלל סטנדרטים וקטעים פרי עטו. ב-1998 הופיע והקליט עם להקת מוזיקה קובנית בשם "Crisol", אלבומם המשותף, "הבנה" זכה בפרס גראמי.

ב-2002 הקליט עם מייקל ברקר (בסקסופון טנור) והרבי הנקוק (בפסנתר) את "Directions In Music" שבמרכזו שלושה קטעים מאת ג'ון קולטריין ולחנים של ברקר ברוחו. התקליט זכה בפרס גראמי באותה שנה.

ב-2003 הקליט עם הזמרת אריקה בדו ובמקביל הוביל את ההרכב "The RH Factor" שהוציא ארבעה תקליטים ויצר מוזיקה קצבית תוך שילוב סגנונות ג'אז, פ'אנק, היפ-הופ ומוזיקת נשמה ומיצב את הרגרוב כאחד ממחדשי הרית'ם אנד בלוז. ב-2008 הקליט שני תקליטים שונים ביותר "Earfood" עם רביעייה ו-"Emergence" עם ביג בנד בת 19 נגנים.

הרגרוב נפטר ב-2 בנובמבר 2018 כתוצאה מדום לב.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20100625021941/http://www.groovinhighrecords.com/artists/roy-hargrove רוי הרגרוב] באתר Groovin High 
* [http://www.allaboutjazz.com/php/article.php?id=30091 ביקורת על "Earfood" באתר All About Jazz] 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:נגני ג'אז: חצוצרנים
קטגוריה:חצוצרנים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:בוגרי ניו סקול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1969
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
מיינרד פרגוסון

מיינרד פרגוסון
מיינרד פרגוסון (באנגלית: Maynard Ferguson; 4 במאי 1928 – 23 באוגוסט 2006) היה חצוצרן ג'אז שנודע ביכולתו לנגן ברגיסטרים הגבוהים ביותר של החצוצרה תוך שמירה על דיוק. בשנות חמישים והשישים היה חדשן בתחום הנגינה בחצוצרה ומוביל הרכב חשוב, אך בשנים שלאחר מכן דעכה הקריירה שלו והוא מצא את פרנסת בעיקר בחינוך צעירים ובנגינת נעימות פופולריות בווירטואוזיות חלולה וקרקסית, עד ששב לפעילות יצירתית ב-1988. בנוסף, המציא חצוצרה חדשנית קטנה בשם "Firebird" ("ציפור אש"), עם שלושה שסתומים וסליד(מחלק), כמו בטרומבון.

==תולדות חייו==
וולטר מיינרד פרגוסון נולד סמוך למונטריאול בקוויבק, קנדה. הוא היה ילד פלא וניגן בגיל ארבע בפסנתר וכינור, בגיל עשר עבר לנגן בקורנית ובגיל 13 ניגן כסולן עם תזמורת איגוד השידור הקנדי (CBC). הוא זכה למלגת לימודים ולמד בקונסרבטוריון המוזיקה של קוויבק בין השנים 1943 עד 1948, בשנה זו עבר לארצות הברית בתקווה לנגן בתזמורתו של סטן קנטון.

ב-1950 החל פרגוסון לנגן עם קנטון ב"Kenton's Innovations Orchestra" בת 40 הנגנים ולאחר מכן בגרסתה בת 19 הנגנים. נגינת הסולו שלו, בגבהי צליל ובווירטואוזיות שלא נודעו עד אז, הפכה אותו לכוכב. בין 1950 ו-1953 זכה ברציפות במשאל הקוראים של דאון ביט בתואר "החצוצרן הטוב ביותר".

ב-1953 עזב את קנטון ועבר לעבוד בהוליווד וב-1957 הקים את "תזמורת החלומות", ה"Birdland Dreamband" שבסיסה היה במועדון בירדלנד. בתזמורת זו, שפעלה עד 1965 ניגנו בין השאר דון אליס, ג'ו זאווינול, ג'קי ביירד, ג'ון באנץ' ועוד. בין המעבדים לתזמורת זו היה ג'ימי ג'ופרה.

לאחר התפרקות התזמורת, מחוסר עניין ציבורי בסוגה זו, עבר פרגוסון לבריטניה. ב-1969 נסע להודו ולמד בודהיזם. לאחר מכן חזר לבריטניה וניגן בתוכניות טלוויזיה עיבודים לשירים פופולריים בסגנונו הייחודי הגבוה והצלול.

ב-1971 חזר לארצות הברית ועסק בעיקר בחינוך, הוא הפעיל תוכניות ללימוד חצוצרה, בין היתר במכללת ברקלי למוזיקה. ב-1976 הופיע בקטע סולו בטקס הנעילה של אולימפיאדת מונטריאול (1976).

בין 1976 ו-1988 הוציא פרגוסון אלבומים רבים בהם ניגן עיבודים לנעימות פופולריות (ממוזיקה לטינית ועד נעימות נושא של סרטים כמו רוקי ומלחמת הכוכבים).

ב-1988 הקים מחדש ביג בנד בת 19 נגנים בסגנון בי בופ בשם "Big Bop Nouveau Band", שזיכתה אותו שוב בהכרה. בשנת 1992 קיבלה הכרה זו הוכחה כאשר התקבל פרגוסון להיכל התהילה של הג'אז. הוא המשיך להופיע ולהקליט במסגרת זו עד מותו מכשל בכבד.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.thecanadianencyclopedia.com/index.cfm?PgNm=TCE&Params=U1ARTU0001188 ערך באנציקלופדיה הקנדית] 
* [http://www.washingtonpost.com/wp-dyn/content/article/2006/08/25/AR2006082501440.html Maynard Ferguson's Horn Screamed With Vulgar Passion] מאמר הספד מאת David Von Drehle באתר וושינגטון פוסט, 26 באוגוסט 2006 
* [http://www.jazztrumpetsolos.com/solo.asp?soloist=MaynardFerguson&Solo=AdmiralsHorn הסולו "Admiral's Horn" באתר סולו חצוצרה] 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אמני קולומביה רקורדס
קטגוריה:נגני ג'אז: חצוצרנים
קטגוריה:מוזיקאים קנדים
קטגוריה:מוזיקאים אמריקאים
קטגוריה:חצוצרנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1928
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
כצט

כצט בע"מ היא חברת תרופות ישראלית פרטית הפועלת בישראל משנת 1921 וכיום ברחבי העולם, באירופה ובמזרח התיכון בפרט.
כצט בעלת שלושה מפעלים בהם פעילות פיתוח וייצור של חטיבות החברה:
* כצט תעשיות כימיות בע"מ (1975) - תומך בחטיבת הפארמה.
* כצט נוביס - תומך בייצור מוצרי היגיינה, תכשירים קוסמטיים ועוד.
* ד"ר מירון - תומך בייצור ציוד חקלאי ווטרינריה.

כצט מחולקת לשלוש חטיבות:
* חטיבת פארמה - עוסקת בייצור ושיווק תרופות, ציוד רפואי ומוצרי היגיינה.
* חטיבת אגריקה - עוסקת במתן פתרונות בתחום החקלאות (כגון מוצרי דישון, הגנה, זרעים ועוד).
* אנימל קר - עוסקת בתחום הוטרינריה, ייצור וייבוא מוצרים לחיות מחמד, עופות וצאן, כולל ממוצרי מזון, טיפוח ובריאות.

==היסטוריה==
===שנים ראשונות===

כצט החלה את דרכה בקהיר, כחברה המשווקת תרופות ומוצרי חבישה בשם "האחים גרין". עם השנים החברה התרחבה לשלוש מחלקות: חקלאות, תרופות וצילום, אשר הפכו אותה לאחת מבין החברות המובילות במצרים. בהמשך להצלחתם יצגו האחים גרין חברת תרופות גרמנית בשם באייר וכן את חברת אגפא.

בשנת 1921 נפתח סניף של חברת האחים גרין ביפו. עם השנים התרחב הסניף והועתק לתל אביב. בשנת 1928 הצטרף לחברה אברהם כהן זוסמן, קרוב משפחה של האחים גרין. האחים גרין רשמו הצלחות רבות במחלקת הצילום ובמחלקת התרופות: פיתוח תרופות נגד מלריה וכן נסיוב הפועל נגד הכשת נחש. עם עליית הנאציזם נותק הקשר בין החברה בישראל לחברת באייר הגרמנית ואגפא, אולם קשרים חדשים נוצרו עם חברות בינלאומיות אחרות משווייץ ובריטניה.

האח הצעיר הד"ר אברהם חיים גרין יועד להשתלב בחברה, אך בחר להיות רופא העיר צפת ונפטר בגיל 26 מטיפוס הבהרות בעת שטיפל בחולי היישוב בימי מלחמת העולם הראשונה.

בשנת 1942 שינתה החברה את שמה מהאחים גרין ל"י.ג ושות' (פלסתינה) בע"מ" והחלה לייצר תרופות עבור השוק המקומי והבריטים בשיתוף חיים ויצמן, מכון זיו (לימים מכון ויצמן) וחברת P.HP.P (חברת תרימה).

===לאחר קום המדינה===

לאחר קום המדינה החלה החברה לייצר חומרי דשן, ובנוסף הפעילה מחלקת קולנוע המספקת ציוד צילום למוסדות השכלה. בשנת 1956 שינתה החברה את שמה מ"י.ג ושות'" ל"כצט" (כימיקלים וציוד טכני)ועברה מבעלות משפחת גרין לבעלות משפחת כהן זוסמן.

בשנת 1971 מונה מאיר ז. כהן למנכ"ל החברה ורכש את מפעל התרופות "נוביס" על מנת לחזור לייצור תרופות לשוק המקומי. כצט התרחבה ועברה למפעלים בקריית מלאכי: התהליך המשיך עם קניית מפעל תוצרים כימיים, ייצור מוצרי היגיינה וטיפול בבעלי חיים.

בעשור הראשון של המאה ה-21 המשיכה כצט להתרחב בתחום ייצור התרופות ושינתה את שמה ל"כצט תעשיות כימיות". בנוסף לייצור התרופות החלה כצט לייבא תרופות לאפילפסיה ולהקלה על כאבים, ולשווק מוצרי היגיינה מסדרת "פמינה" לשווקים שונים בעולם. החברה סיפקה זרעים לגידולי שדה, השיקה את סדרת מוצרי ד"ר פט לבעלי חיים, פיתחה את חטיבת אנימל קר ומייצאת תרופות גנריות בפעם הראשונה. ונכנסה גם לתחום הרפואה מותאמת אישית עם בדיקות גנטיות ומולקולריות חדשות כמו בדיקת גנומיטי, בדיקת נוירופרמג'ן, אפירמה ועוד.

==הנהלת כצט==
יו"ר כצט הוא מאיר כהן, המשמש בתפקיד החל משנת 2001. טרם מינויו שימש כמנכ"ל החברה משנת 1971. מנכ"ל החברה הוא יפתח סרי אשר כיהן לפני כן בתפקידים שונים בתחום הפארמה, ביניהם מנכ״ל ניו פארם.

==קישורים חיצוניים==
* 
*[https://neuropharmagen.ctsgenetics.co.il/ אתר נוירופרמג'ן] מבית כצט

==הערות שוליים==

קטגוריה:תעשייה כימית בישראל
קטגוריה:תעשיית פרמצבטיקה בישראל
קטגוריה:ישראל: חברות שהוקמו ב-1921
עמנואל אקס

עמנואל אקס (פולנית: Emanuel Ax; נולד ב-8 ביוני 1949) הוא פסנתרן קלאסי יהודי-אמריקאי. נחשב לאחד מהפסנתרנים הבולטים של המאה ה-21; היה הזוכה הראשון בתחרות רובינשטיין וזכה על הקלטותיו בשבעה פרסי גראמי (נכון ל-2010). אקס הוא חבר סגל בית הספר ג'וליארד בניו יורק.

==תולדות חייו==
אקס נולד להורים ניצולי השואה בלבוב בשנת 1949. בהיותו בגיל שמונה עקרה המשפחה לוורשה ושנתיים לאחר מכן לוויניפג, קנדה. ב-1961 עבר עם משפחתו לניו יורק. מורו הראשון לפסנתר היה אביו, ואקס המשיך ללמוד מוזיקה לאורך התבגרותו. עם הגיעו לניו יורק המשיך את לימודיו בבית הספר ג'וליארד. בשנת 1974, בן 25, זכה בתחרות רובינשטיין בתל אביב והיה לראשון הזוכים בתחרות זו. הוא צוין לשבח הן על הטכניקה והן על ההבעה הלירית בנגינתו.

אקס מבצע מוזיקה מאת קשת רחבה של מלחינים מהיידן, מוצארט, בטהובן ובראהמס ועד הינדמית ומייקל טיפט. שותפו במשך שנים רבות הוא הצ'לן יו-יו מה, עמו הופיע בתקליט זוכה פרס גראמי להופעה הטובה ביותר בתחום המוזיקה הקאמרית "שלישיות קלרינט מאת ברהמס, בטהובן ומוצרט" יחד עם נגן הקלרינט ריצ'רד שטולצמן.

יחד עם מה ועם הכנר אייזק שטרן ונגן הויולה ג'ם לרדו מופיע במסגרת רביעית-פסנתר ידועה שהקליטה יצירות רבות משל ברהמס, גבריאל פורה, בטהובן, שומאן ומוצרט. על ארבעה מתקליטיו אלה זכה בפרסי גראמי. פרסי גראמי נוספים קיבל על הקלטת סונטות של היידן, קונצ'רטי של ליסט וברהמס וקטעי טנגו של אסטור פיאצולה.

אקס הביע עניין בתחום הביצוע האותנטי. במסגרת חקירת המוזיקה של שופן הקליט קונצ'רטו על פסנתר משנת ייצור 1853, דומה מאוד לזה שעליו ניגן המלחין.

לאקס הוענקה "מדליית סאנפורד" מטעם בית הספר למוזיקה באוניברסיטת ייל. המדליה מוענקת בקביעות משנת 1972 ל"אמני במה מצליחים וחברים נכבדים במקצוע המוזיקה."

אקס נשוי ליוקו נזוקי, פסנתרנית ממוצא יפני, ומתגורר בניו יורק.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20100527225434/http://www.juilliard.edu/alumni/reflections_0604.html דף חבר-סגל בג'וליארד] 
* [http://www.habama.co.il/PagesTelAviv/ArtPerson.aspx?PeopleID=859 סקירה קצרה בעברית באתר "הבמה"]

קטגוריה:יהודים זוכי פרס גראמי
קטגוריה:יהודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:פסנתרנים אמריקאים
קטגוריה:פסנתרנים יהודים
קטגוריה:מוזיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:זוכי תחרות רובינשטיין
קטגוריה:סגל בית הספר ג'וליארד
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1949
חומצה סורבית

חומצה סורבית (Sorbic acid או 2,4-hexadienoic acid) היא תרכובת אורגנית חומצית המשמשת כחומר משמר בתעשיית המזון. לחומצה הנוסחה הכימית: C<sub>6</sub>H<sub>8</sub>O<sub>2</sub>.

החומצה זוקקה לראשונה מפירות הסורבוס (Sorbus aucuparia), ועל שם צמח זה נקראת החומצה.

==שימושים==
החומצה הסורבית, והמלחים המינרליים שלה: נתרן סורבט, אשלגן סורבט וסידן סורבט משמשים מאז שנות ה-40 של המאה ה-20 בחומרים משמרים בתעשיית ייצור המזון. חומרים אלה מונעים התפתחות שמרים ופטריות במוצרי מזון. לרוב נעשה שימוש במלחים מאחר שהם מסיסים במים. בעת שימוש בתעשיית המזון, מסומנים החומצה ומוצריה במספרי E:
* E200 - חומצה סורבית
* E201 נתרן סורבט
* E202 אשלגן סורבט
* E203 סידן סורבט

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.chm.bris.ac.uk/webprojects2001/ghumra/intro.htm מידע על תכונות וייצור חומצה סורבית]
*[http://www.inchem.org/documents/jecfa/jecmono/40abcj14.htm מידע על חומצה סורבית]
*[https://web.archive.org/web/20070312044937/http://physchem.ox.ac.uk/MSDS/SO/sorbic_acid.html תכונות החומצה. אתר אוניברסיטת אוקספורד]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
סורבית, חומצה
סורבית, חומצה
קטגוריה:שימור מזון
יצחק דה לנגה

יצחק דה לנגה (נולד ב-20 במרץ 1951) הוא צייר ישראלי. דה לנגה גדל והתחנך בתל אביב, למשפחה שמוצאה מגרמניה ומהולנד. בין 1975 ל-1977 למד אמנות, תוך התמחות בסדנאות רישום, ציור והדפס באקדמיית Vrij Academie שבהאג. לאחר מכן המשיך בלימודים לתואר שני ב- Gerrit Rietveld Academie שבאמסטרדם, אותם החל ב-1977 וסיים בשנת 1982. לאחר סיום לימודיו שב לישראל, ומאז הוא אמן פעיל, עוסק בהוראה ובהנחיית אמנות קהילתית.

דה לנגה לימד במכללת תל-חי, מכללת עמק הירדן, מכללת צפת, מכללת הגליל המערבי, המכללה האקדמית אורנים. כן לימד בטכניון בפקולטה לארכיטקטורה.

בין 1987 ל-1995 יזם, הקים וניהל את "סדנא בנוף" ביער ביריה. לאחר מכן הקים בשנת 1995 סטודיו לאמנות בנהריה. ב-2006 הקים את "הקצה - מרכז לאמנות, תרבות וחברה בגליל", אשר הפעילה גלריה ופרויקטים חברתיים בתחומי האמנות, התרבות והחינוך, עד לסגירתו בסוף 2017. בשנת 2006 ייסד את עמותת "מרכז הקצה", בה חברים אנשי אמנות, תרבות, חינוך וחברה.

דה לנגה הציג את עבודותיו בתערוכות יחיד ותערוכות קבוצתיות. בין היתר הוצגו תמונותיו במוזיאון ישראל בירושלים (בתערוכה "תמונות מחיי משפחה" ב-2009) במוזיאון חיפה לאמנות ובמוזיאון ינקו דאדא בעין הוד, מוזיאון פתח תקווה לאמנות ומוזיאון "Amstelle Museum" בעיר אמסטלפיין בהולנד, וכן בגלריות לאמנות בישראל, הולנד וגרמניה. עבודותיו נרכשו ונמצאו במוזיאונים בישראל ובאוספים פרטיים ברחבי העולם.

עבודותיו של דה לנגה עוסקות בחיפושיו אחר השורשים, בגורלם של בני משפחתו שנספו בשואה, בחיי משפחה על רקע אסון ממשמש לבוא, בעבר או אף בהווה, ולאחרונה במבט נוקב אל הנוף האורבאני הישראלי בסדרת הציורים "הנפילים" העוסקת במתחמי הבניה החדשים בגוש דן ובירושלים, המסמנים בנייה בנוף מתעמת, שנוי במחלוקת, אפוקליפטי כמעט.

דה לנגה נשוי לאמנית לי רמון, שותפתו להקמת והפעלת "מרכז הקצה", ואב לשניים.

==תערוכות==

*"מקודשת", חתונה - אמנות ואתנוגרפיה, תערוכה קבוצתית במוזיאון בר-דוד לאמנות ויודאיקה בקיבוץ ברעם. אוצרות: חנה הרמן וסול לנזיני, יוני 2013
*הנפילים - Mont Fort, בגלריית סינמטק ירושלים, אוצר: פרופ' חיים מאור. פברואר 2013, ובבית האמנים ע"ש יוסף זריצקי, תל אביב, נובמבר 2012
*" הנפילים" בית האמנים תל אביב, 2012

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.delange.co.il/ אתר הבית של יצחק דה לנגה]
* חגית פלג רותם, [https://www.prtfl.co.il/archives/99721 עד הקצה: אחרי 11 שנים גלריה הקצה בנהריה נסגרה]. פורטפוליו. 17 בינואר 2018

קטגוריה:ציירים ישראלים
קטגוריה:סגל המכללה האקדמית צפת
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1951
מועצת החכמים

לוגו התוכנית
מועצת החכמים הייתה תוכנית דיונים ישראלית בהנחיית דן מרגלית ששודרה בערוץ 10 בין השנים 2006 ל-2010.

התוכנית עלתה לאוויר ב-2006 כאיחוד חד פעמי של משתתפי התוכנית פופוליטיקה בערוץ 10 לקראת הבחירות לכנסת השבע עשרה. כאשר לאחר הבחירות הוחלט על המשך שידורים שבועיים של התוכנית, שונה שמה מפופוליטיקה ל"מועצת החכמים" מטעמי זכויות יוצרים. העורך הראשי היה אהרון גולדפינגר.

בתוכנית גובש פאנל קבוע שכלל את אריה דרעי, יוסף לפיד, אמנון דנקנר, ארי שביט ועורכת הדין ציפי חוטובלי כסמן ימני וגדעון לוי כסמן שמאלי. בדצמבר 2007 התוכנית יצאה לחופשה ארוכה כדי לפנות מקום לתוכנית "הישרדות" ושבה ביולי 2008 ללא טומי לפיד שנפטר וללא אמנון דנקנר שעזב. בנובמבר 2008 נבחרה ציפי חוטובלי, שהכרתה הציבורית נבעה בזכות התוכנית, לכנסת ברשימת הליכוד. ב-25 בספטמבר 2010 שודרה התוכנית האחרונה.

בין המשתתפים הקבועים בתוכנית נמנו דב וייסגלס, אלדד יניב, גדעון לוי, ארי שביט, מור אלטשולר, גדי טאוב ויפעת ארליך.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות חדשות ואקטואליה
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:ערוץ עשר: תוכניות וסדרות
קטגוריה:הפוליטיקה הישראלית בתרבות
אורי מאור

אורי מאור (1 בינואר 1937 - 14 באוגוסט 2016) היה פיזיקאי ישראלי ופרופסור אמריטוס במחלקה לפיזיקה באוניברסיטת תל אביב. מחקריו עוסקים בפיזיקת חלקיקים.

== ביוגרפיה ==
מאור נולד בתל אביב. למד בתיכון חדש וסיים את לימודיו שם ב-1954. סיים תואר שני באוניברסיטה העברית בשנת 1959 ודוקטורט במכון ויצמן בפיזיקת חלקיקים בשנת 1963. בין השנים 1959 ל-1963 שירת בצה"ל ביחידת מחקר. 

בשנת 1968 החל ללמד באוניברסיטת תל אביב, בשנת 1971 מונה לפרופסור במוסד, לימד וחקר בו עד ליציאתו לגמלאות בשנת 2005.

השתתף בכתיבת ספר הלימוד למכניקה קלאסית באוניברסיטה הפתוחה והיה יועץ לפיתוח הקורס בתורת הקוונטים ובפיזיקה מודרנית. התראיין בספרו של צבי ינאי, "שיחות עם מדענים".

מאור היה חבר במספר התארגנויות שמאל במהלך שנותיו. הוא היה חבר בקבוצת האקדמאים "עד כאן" שפעלה נגד מה שכונה על-ידם הכיבוש ביש"ע, עד להסכמי אוסלו, וכן היה חבר במועצה הישראלית לשלום ישראלי-פלסטיני, שתמכה בדו-שיח עם אש"ף. יצר קשרים עם מספר נציגי אש"ף אשר ישבו באירופה ובאמריקה, בהם עיסאם סרטאווי ונימר חמאד (עד מותו ב-2016, יועצו המדיני של אבו מאזן).

נישא בשנת 1963 לשילה אוסטין. אב לשלוש בנות, יסמין - רופאה בתל השומר (מחלות זיהומיות), הדס - אוצרת מוזיאון, ועירית - פרופסור לפיזיקה באוניברסיטת לואיזיאנה שבארצות הברית.

מאור נפטר באוגוסט 2016.

== מספריו ==
* מבוא לחלקיקים אלמנטריים, האוניברסיטה המשודרת, 1980
* מכניקה, האוניברסיטה הפתוחה, יחד עם פרופ יורם קירש, אורה מאור ויוסף זלצמן.
* מודלים לתיאור יצירה מרובה: של מזונים באנרגיות גבוהות, האוניברסיטה העברית, 1963

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www2.tau.ac.il/Person/exact/physics/researcher.asp?id=abkdfhffh דף אישי] באתר אוניברסיטת תל אביב
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: פיזיקה ואסטרונומיה
קטגוריה:פיזיקאים ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון חדש
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור ממכון ויצמן למדע
קטגוריה:מחברי ספרי מדע פופולרי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2016
אגף מחקר וניתוח (הודו)

האגף למחקר וניתוח (בהינדית: रिसर्च एंड एनालिसिस विंग; באנגלית: The Research and Analysis Wing, בראשי תיבות: R&AW) הוא הסוכנות ההודית לביון חוץ. הארגון הוקם ב-21 בספטמבר 1968 בעקבות המלחמות עם פקיסטן (1965) וסין (1962). הארגון אחראי לאיסוף מודיעין חיצוני, מלחמה בטרור וביצוע מבצעים חשאיים. ענף המחקר והפיתוח כפוף למשרד ראש ממשלת הודו.

מטה הארגון שוכן בניו דלהי.

== היסטוריה ==
בעקבות הכישלון המודיעיני במלחמת הודו–סין 1962, ראש ממשלת הודו ג'וואהרלל נהרו הוביל מהלך לייסוד סוכנות ביון, שהפכה לענף המחקר והפיתוח. עד אז, תפקיד איסוף המודיעין הוטל על לשכת הביון של הודו שהוקמה על ידי הבריטים במהלך מלחמת העולם השנייה.

למייסד הארגון נחשב רמשוואר נאת קאו, שהיה אמן הריגול ההודי והאיש הראשון שעמד בראש סוכנות הביון ההודית, אגף המחקר והפיתוח (מ-1968 עד 1977).

ועדת הביון המשולבת שתחת מזכירות הקבינט ההודי אחראית לתיאום וניתוח פעילויות מודיעין בין אגף המחקר והניתוח, לשכת הביון וסוכנות הביון של משרד ההגנה ההודי שהוקמה במרץ 2002 כסוכנות הביון הצבאית שאיגדה את מינהל הביון של צבא היבשה, מינהל הביון של הצי ומינהל הביון של חיל האוויר. עם ייסוד, המועצה לביטחון לאומי של הודו ב-1999 תפקידי הוועדה אוחדו עם המועצה. אגף המחקר והניתוח הוא ענף בקבינט ההודי ולא נחשב לסוכנות. האגף אינו כפוף לפרלמנט ההודי ואינו מחויב לתת את הדין באף נושא ולפיכך אינו כפוף לחוק חופש המידע.

ב-18 בספטמבר 2023 סוכני הארגון התנקשו בהארדיפ סינג ניג'אר וגרמו למשבר ביחסים עם קנדה.

== הארגון בתרבות ==
סוכני הארגון מככבים במספר סרטים הודיים לרבות "London Confidential" בו הם נלחמים בהתפשטות מגפת הקורונה.

הארגון כיכב גם בסרט מבצע מג'נו של נטפליקס, העוסק במרגלים הודים בפקיסטן, בתקופת המרוץ הגרעיני בין הודו לפקיסטן.

== מזכירי ענף המחקר והפיתוח ==
* רמשוואר נאת קאו (1968–1977)
* סנקארן נאייר (1977)
* נ. פ. סנטוק (1977–1983)
* גיריש צ'נדרה סקסנה (1983–1986)
* ס. ג'ושי (1986–1987)
* א.ק. ורמה (1987–1990)
* ג.ס. בג'פאיי (1990–1991)
* נ. נראסימהאן (1991–1993)
* ג'. ס. בדי (1993)
* א.ס. סיאלי (1993–1996)
* רנג'אן רוי (1996–1997)
* ארווינד ק. דייב (1997–1999)
* א.ס. דולאט (1999–2000)
* ויקראם סוד (13 בדצמבר 2000 - 31 במרץ 2003)
* ס.ד. סאהיי (1 באפריל 2003 - 31 בינואר 2005)
* פ.ק.ה. טראקן (1 בפברואר 2005 - 31 בינואר 2007)
* אשוק צ'אטורוודי (1 בפברואר 2007 - 31 בינואר 2009)
* ק. ורמה (31 בינואר 2009 - ואילך)

==ראו גם==
* לשכת הביון של הודו

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קהילת המודיעין ההודית
אסגר אובו

אסגר אובו (אנגלית: Asger Hartvig Aaboe; 26 באפריל 1922 - 19 בינואר 2007) היה פרופסור להיסטוריה של המדע, המתמטיקה, שפות המזרח הקדום, וספרות באוניברסיטת ייל.

== ביוגרפיה ==
אובו נולד בקופנהגן בשנת 1922. אביו היה קצין בצבא הדני. הוא למד בבית ספר תיכון והחל ללמוד באוניברסיטת קופנהגן בשנת 1940, שם למד מתמטיקה, אסטרונומיה, פיזיקה וכימיה. בשנת 1947 סיים תואר המקביל לתואר שני. בשנת 1955 החל בלימודי דוקטורט באוניברסיטת בראון. סיים את הדוקטורט בשנת 1957 בהנחיית פרופסור אוטו נויגבאואר. נושא עבודתו היה "התאוריות האסטרונומיות של הבבלים" (On Babylonian planetary theories). 

בשנת 1964 הוענקה לו מלגת גוגנהיים. בשנת 1959 נעשה לפרופסור חבר באוניברסיטת טאפס. בשנת 1961 הוזמן כפרופסור אורח לאוניברסיטת ייל, ובשנת 1967 נעשה לפרופסור מן המניין באוניברסיטת ייל. בשנת 1992 פרש לגמלאות.

אשתו הראשונה ג'ואן נפטרה בשנת 1990. הוא היה אב לארבעה ילדים מנישואיו לה. בשנת 2006 נישא בשנית לאיזבלה זביקווסקה, אשורולוגית.

הלך לעולמו ב-19 בינואר 2007, בן 84 במותו.

== מספריו ==
<div style="direction: ltr;">
* Episodes from the early history of mathematics, MAA, 1997
* Episodes from the early history of astronomy, Springer, 2001
* Contributions to the study of Babylonian lunar theory, Munksgaard, 1979
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www-history.mcs.st-andrews.ac.uk/Biographies/Aaboe.html ביוגרפיה]
* [http://www.ircps.org/publications/aestimatio/pdf/Volume3/2006-10-03_Britton.pdf In memoriam. Asger Hartvig Aaboe. (26 April 1922--19 January 2007)], John P. Britton
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קופנהגן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת בראון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת ייל
קטגוריה:היסטוריונים של המדע
קטגוריה:היסטוריונים אמריקאים
קטגוריה:קופנהגן: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1922
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2007
יהודה בכר (ניצב)

יהודה בכר (ספטמבר 1948 – 6 במרץ 2018) היה ניצב במשטרת ישראל.

== ביוגרפיה ==
בכר נולד בפתח תקווה, בשנת 1966 התגייס לשירות חובה בנח"ל, סיים קורס קציני חי"ר ושירת בצה"ל עד לשחרורו בדרגת רב-סרן.

בשנת 1978 התנדב למשמר האזרחי והיה מפקד רובע ג' בפתח תקווה.

בשנת 1981 התגייס למשטרת ישראל. שימש סגן מפקד משטרת נתב"ג ומפקד תחנת כפר סבא. בשנת 1994 היה סגן ראש אגף מבצעים ובאותה שנה מונה לסגן מפקד מחוז מרכז.

בשנת 1997 עלה לדרגת ניצב ומונה לראש אגף המבצעים במטה הארצי, בתפקידו עסק בהערכות המשטרה לבאג 2000, ארגון ביקור האפיפיור יוחנן פאולוס השני בישראל והערכות למלחמת עיראק. בתחילת 2001 מונה למפקד מחוז מרכז.

בשנת 2003 פרש בכר והציג את מועמדותו לראשות עיריית הוד השרון מטעם הליכוד, בכר לא נבחר לראשות העיר אך כיהן כחבר מועצת העיר.

לאחר מכן עבר למגזר הפרטי, עד מינויו ליו"ר המנהלה לתיאום פעולות הממשלה במגזר הבדואי בנגב. ב-2007 מונה למנכ"ל הרשות להסדרת ההתיישבות הבדואית בנגב במסגרת משרד הבינוי והשיכון, ובתחילת שנת 2016 סיים את תפקידו.

בכר בעל תואר ראשון במדע המדינה ותואר שני בקרימינולוגיה מאוניברסיטת חיפה.

בכר אב לשלושה. בתו הילה, ששירתה במשטרה בדרגת מפקח משנה, נרצחה ב-2008, עם שני ילדיה, על ידי בעלה שהתאבד לאחר הרצח.

ב-6 במרץ 2018 נפטר בכר לאחר מאבק במחלת הסרטן, ונטמן בבית העלמין נווה הוד השרון.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף שיטור וביטחון
קטגוריה:מפקדי מחוז המרכז במשטרת ישראל
קטגוריה:עובדי משרד הבינוי והשיכון
קטגוריה:פעילי הליכוד
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת חיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1948
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
ידידיה דינרי

ידידיה אַלטֶר דינרי (1930 – 2007) היה חוקר יהדות ופרופסור באוניברסיטת תל אביב.

== אודות ==
דינרי נולד ב-1930. הוא סיים עבודת דוקטור ב-1968 באוניברסיטה העברית, בנושא "חכמי ההלכה באשכנז במאה ה-15 וחיבוריהם: מהרי"ל, מהרי"ו, ומהרא"י" (לימים ראתה הדיסרטציה אור כספר).
בשנת תשמ"ה, זכה בפרס שזר לחקר תולדות ישראל הראשון.

היה נשוי לדבורה. התגורר בבני ברק. היה אב לשלושה, רות, אסתר ולשמואל אבא דינרי.

== מספריו ==
* חכמי אשכנז בשלהי ימי-הביניים: דרכיהם וכתביהם בהלכה, ירושלים: מוסד ביאליק, תשמ"ד 1984.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.shturem.net/index.php?id=14328&section=news בבני ברק הלך לעולמו בערב החג פרופ' ידידיה אלתר]

קטגוריה:חוקרי יהדות ישראלים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: מדעי הרוח
קטגוריה:זוכי פרס שזר
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מהאוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2007
בלקלאווה (בגד)

בלקלאווה (הקרויה גם "מסכת סקי") היא כיסוי ראש המכסה את כל הראש ומותיר רק חלק מהפנים חשוף. מקורו של השם הוא בעיירה בלקלאווה שבחצי האי קרים. במלחמת קרים הוענקו לחיילים הבריטים בלקלאוות סרוגות כדי להגן עליהם מפני הקור העז. הבלקלאוות הוכנו בדרך כלל מצמר, וניתן היה לגלגלן לצורה דמוית כובע כדי שרק החלק העליון של הראש יהיה מכוסה.

בלקלאוות מודרניות מיוצרות ממספר חומרים, כגון משי, כותנה, פוליפרופילן, נאופרן, צמר, סיבים אקריליים או פליס. הן מצויות בשימוש בענפי ספורט חורף כגון סקי, גלישת שלג, גלישה במזחלות, ריצה או רכיבת אופניים בחורף. מטרתן במקרים אלו היא להגן על הפנים מפני הרוח החורפית ולשמור על חום הגוף. רוכבי אופנועים נוהגים לחבוש בלקלאווה כשכבה נוספת מתחת לקסדת הבטיחות שלהם. הבלקלאוות עוזרות במניעת הידבקות לכלוך לצד הפנימי של הקסדה.

מומחים סבורים כי בלקלאוות מסייעות לאתלטים להימנע מאסתמה מושרית הנובעת מפעילות גופנית נמרצת, באמצעות מיחזור של הלחות הנפלטת מגוף האדם, ובהתאמה לתאוריה שלפיה אוויר יבש, ולא טמפרטורה, עשוי לגרום לסוגים מסוימים של אסתמה.

לפי התקנות, נהגי מרוצים חייבים ללבוש מתחת לקסדה בלקלאוות העשויות מחומר חסין אש, על מנת להגן על ראשיהם במקרה שתפרוץ שרפה בעקבות תאונה או התנגשות. בדרך כלל מכסה הבלקלאווה את האף והפה של הנהג, על מנת למנוע שאיפה של עשן ואדים.

לעיתים משמשת הבלקווה גם למטרות פליליות, כגון פושעים המבצעים שוד. מנגד, הבלקלאווה מצויה גם בשימושם של יחידות המשטרה המיוחדת SWAT או כוחות מיוחדים, הרוצים להימנע מחשיפת מראה הפנים של אנשיהם. חברים בארגוני אוהדים המכונים אולטראס משתמשים גם הם בבלקלאווה, במיוחד בצעדות למשחקים ובמופעי פירוטכניקה, על מנת להימנע מזיהוי וכן ממעצר על ידי המשטרה וזרועותיה או כוחות ביטחון אחרים הנוכחים באצטדיון ומחוצה לו.
כוחות גרילה, כגון מחבלי חמאס, מרבים להשתמש בבלקלאווה מסיבות דומות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כיסויי ראש

fi:Pipo#Kommandopipo
בלנדסטון

מגפיים תוצרת החברה
בלנדסטון (באנגלית: Blundstone Footwear) היא חברת הנעלה אוסטרלית. מוכרת בעיקר בזכות מגפי העבודה מבוססות העור שלה, בשל גמישותם ועמידותם. 

החברה הוקמה במאה ה-19 על ידי מתיישבים שהגיעו מאנגליה לאי טסמניה שלחופי אוסטרליה. בשנת 1853 האחים ג'יימס ותומס קטברסטון הגיעו מאנגליה להובארט שבטסמניה שם הקימו עסק לייצור ולייבוא נעליים. באותה תקופה ג'ון ואליזה בלנדסטון ייסדו בהוברט את חברת בלנדסטון. בשנת 1932 רכשה חברת ההנעלה בבעלות משפחת קטברסטון את בלנדסטון ואיחדה את החברות תחת השם "בלנדסטון".

בשנת 2007 הודיעה החברה על העתקת חלק מפעילותה ממפעליה בניו זילנד ואוסטרליה לתאילנד ולהודו. כתוצאה מכך, 360 משרות אמורות היו להיות מבוטלות. בעקבות לחץ מצד האיגודים המקצועיים, שהודיעו כי יחרימו את תוצרת החברה, התוכניות בוטלו.

בישראל מיובא המותג על ידי חברת "קולנוע חדש", בעלת רשת החנויות Weshoes.

== ראו גם ==
* מגפי צ'לסי

== קישורים חיצוניים ==
* 

קטגוריה:מותגי הנעלה
קטגוריה:חברות אוסטרליות
קטגוריה:חברות אופנה אוסטרליות
מצעד הקדמה

גרסה מוקטנת ומופשטת של האיור
מצעד הקדמה (באנגלית: March of Progress) הוא איור המתאר את האבולוציה של האדם, הנחשב לאחד האיורים המדעיים המפורסמים והמוכרים ביותר שנוצרו. האיור מציג בצורה מתומצתת 25 מיליון שנים של אבולוציית האדם, ומתאר 15 שלבים באבולוציה בצורה של אנשים הצועדים במצעד בזה אחר זה משמאל לימין. 

האיור נוצר על ידי הצייר רודולף זלינגר, והופיע לראשונה בספרו של האנתרופולוג פרנסיס קלארק האוול, "Early Man" ("האדם הקדמון"), משנת 1965. מאז הועתק, שונה וזכה לפארודיות פעמים רבות. לאחר שהפופולריות של האיור גדלה והוא זכה למעמד של אייקון תרבות, הוצמד לו השם "מצעד הקדמה".

== ביקורת ==

האיור ספג ביקורת על כך שהוא מטעה ומציג את ההיסטוריה כהתקדמות ליניארית ובלתי נמנעת, בעוד שמדענים קבעו, שהאבולוציה האנושית בראשיתה לא התקדמה באופן ליניארי, רציף והמשכי, וכן כי היא לא צעדה בדרך אידיאלית שנקבעה מראש. 

המבקר הבולט ביותר של האיור היה המדען ומחבר ספרי המדע הפופולרי סטיבן ג'יי גולד, שגינה את מעמדו האייקוניסטי של האיור, והקדיש לו מספר עמודים בספרו משנת 1989 "חיים מופלאים", בו כתב בין היתר:

 

הבריאתנים הוקיעו את האיור, בטענה שהוא מייצג תעמולה אבולוציונית גסה.

בהתייחסו למוניטין השלילי שנוצר לאיור, ציין האוול, מחבר הספר שבו הופיע האיור לראשונה: "האמן לא התכוון לצמצם את האבולוציה של האדם לרצף ליניארי אחד, אבל כך תפסו זאת הצופים... האיור האפיל על הטקסט. הוא היה מאוד עוצמתי ואמוציונלי".

== פארודיות ואזכורים תרבותיים אחרים ==

האיור זכה במהלך השנים לעשרות ציטוטים, העתקים, פארודיות ואזכורים תרבותיים, ביניהם:
* הלוגו של המוזיאונים הלאומיים של קניה בניירובי מתבסס על איורו של זלינגר.
* הלוגו של אתרי ערש המין האנושי אף הוא מתבסס על צללית של האיור, וכן הלוגו של קרן ליקי למימון מחקר בתחום האבולוציה של האדם.
* עיצוב השער של ספרים רבים בנושאי אבולוציה התבסס על האיור, ובכלל זה לפחות תרגום אחד לספר של סטיבן ג'יי גולד עצמו. בביקורת שמתח על מצעד הקדמה הוא הראה שער זה באירוניה, והתנצל שאין לו שליטה על העיצוב של תרגומי ספריו לשפות אחרות. 
* כרזת סרט הקולנוע "העולם על פי קליפורניה מן" מ-1992 מציגה איור של קוף המתפתח לאדם הגולש על סקייטבורד, בפארודיה על האיור המפורסם.
* בגיליון של ה"טיים מגזין" מה-3 במרץ 1994 הופיע איור שנקרא "המצעד הארוך של האנושות", שהיווה בעצם גרסה מורכבת וגרפית יותר של "מצעד הקדמה".
* בגיליון של ה"רולינג סטון" מ-1998 הופיעה תמונה של השחקן בן סטילר, כשהוא הופך בשלבים מקוף שעיר לשחקן ערום.
* עטיפת אלבומה של להקת סופרטרמפ מ-1985, "Brother Where You Bound", מחקה את "מצעד הקדמה".
* בחוברות הקומיקס אקס-מן, ציידי המוטאנטים הידועים כזקיפי סנטינל זכו לאיור עטיפה המזכיר את מצעד הקדמה, בחוברת X-Men Gold Vol.2 #6.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.ynet.co.il/environment-science/article/sk5pcgfuc השקר המתוק של "מצעד הקידמה"]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אבולוציית האדם
קטגוריה:ציורים
פיליפ סארד

פיליפ סארד (צרפתית: Philippe Sarde; נולד ב-21 ביוני 1945) הוא מלחין צרפתי. מרבה להלחין פסי-קול לסרטים. סארד זכה להערכה על עבודתו והיה אף מועמד לפרס אוסקר על מוזיקה מקורית בעבור הסרט "טס", זכה בפרס סזאר בעבור המוזיקה שחיבר לסרט Barocco והיה מועמד 9 פעמים נוספות לפרס.

== קורות חיים ==
נולד בנאויי סור סיין בצרפת. הוא אחיו של השחקן והמפיק אלאן סארד. משנת 1988 הוא חבר בוועדת השיפוט בפסטיבל הקולנוע בקאן.

סארד עבד מספר פעמים עם יוצרים ישראלים. הוא הלחין פסקול בעבור הסרט “כל החיים לפניו” של הבמאי משה מזרחי אשר זכה באוסקר לסרט הזר ב-1977. בשנת 2010 הלחין את הפסקול בעבור “פעם הייתי”, סרטו של הבמאי הישראלי אבי נשר.

== פילמוגרפיה חלקית ==
<div style="direction: ltr;">

* (1972) סזאר ורוזלי
*Touche pas à la femme blanche (Don't Touch The White Woman!) (1974)
*Lancelot du Lac (Lancelot of the Lake) (1974)
*Barocco (1976)
*The Tenant (1976)
*Tess (1979) טס
*Ghost Story (1981)
*Quest for Fire (La Guerre du feu) (1981)
*Harem (1985)
*Joshua Then and Now (1985)
*Mon beau-frère a tué ma soeur (1986)
*Pirates (1986) 
*The Manhattan Project (1986)
*The Bear (L'Ours) (1988)
*Music Box (1989)
* (1990) בעל זבוב
*Eve of Destruction (1991)
*Ponette (1996)
*Le Bossu (1997)
*Les témoins (2007)
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

קטגוריה:זוכי פרס סזאר
קטגוריה:מלחיני קולנוע
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-20
קטגוריה:מלחינים צרפתים במאה ה-21
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1945
הסוכנות לתיאום ביון לאומי (הפיליפינים)

הסוכנות לתיאום ביון לאומי של הפיליפינים (פיליפינית: Pambansang Sangay para sa Pagsasamang Kaalaman, בראשי תיבות PSPK) הוקמה ב-1949 כזרוע עיקרית של ממשלת הפיליפינים האחראית לאיסוף מודיעין וניתוח והיא מופקדת על מבצעים חשאיים. מוטו הארגון הוא: "ידע הוא ביטחון" (פיליפינית: Ang Karunungan ay Kaligtasan).

הארגון כפוף למשרד הנשיא של הפיליפינים והוא יורש הרשות למודיעין ולביטחון לאומי. בראש הארגון עומד מנכ"ל הממונה ישירות על ידי נשיא הפיליפינים.

==היסטוריה==
הארגון הוקם ב-1949 על ידי נשיא הפיליפינים, אלפידיו קירינו, כארגון ביון לאומי. בספטמבר 1972, הנשיא פרדיננד מרקוס החליף את הארגון בארגון אחר, רשות המודיעין והביטחון הלאומית (NISA). הארגון תמך בנשיא מרקוס ופעל כנגד מתנגדיו, לאחר יציאת הנשיא מרקוס לגלות, הואשם הארגון בהפרת זכויות אדם.

ב-1987 הארגון הפך לסוכנות לתיאום ביון לאומי והתמזג עם הסוכנות לביטחון ומודיעין אזרחי.

ב-1990 ליועץ הנשיאותי לביטחון לאומי הוענקו סמכויות פיקוח על קהילת המודיעין של הפיליפינים, בין השאר על הסוכנות לתיאום ביון לאומי, והסוכנות מחויבת לדווח למועצה הנשיאותית לביטחון לאומי. 

ב-2006 הוקם המרכז הלאומי לסיור ופיקוח אווירי וימי (National Maritime Aerial Reconnaissance and Surveillance Center) והארגון החל להתמקד במאבק בטרור, סוכני הארגון נטלו חלק בלכידת מחבלי אל-קאעידה מתאי טרור מקומיים ולוחמי אבו סיאף. הסוכנות היא חברה פעילה במועצה למלחמה בטרור, שהוקמה ב-2007 על בסיס החוק לביטחון אנוש, שנחתם על ידי הנשיאה גלוריה מסאפאגאל ארויו.

==מבנה== 
*משרד המנכ"ל
**מינהל המבצעים
**מינהל התפוקה (אחראי להנפקת דו"חות מודיעיניים)
**מינהל האדמיניסטרציה
**משרד התכנון והניהול
ב-2005 הוקמו מחלקת המודיעין הכלכלי והמחלקה לסיכול ריגול וחתרנות

==מנכ"לים נודעים==
פביאן וֵר היה ראש רשות המודיעין והביטחון הלאומית, בתקופת הנשיא מרקוס והוא הואשם בהפרת זכויות אדם, כשהנהיג את הרשות כסוכנות משטרה חשאית שביצעה מעקבים כנגד מתנגדי המשטר. 

אלפרדו פילַר, היה מנכ"ל הארגון ולאחר מכן מונה לסגן הרמטכ"ל.

ויסנטה יוּמוּל, שהיה מנכ"ל ב-1986, לאחר פיטורי פביאן ור, פוטר אף הוא על ידי הנשיא הנכנס קורי אקינו.

==ראו גם==
*לשכת החקירות הלאומית (הפיליפינים)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:הפיליפינים: ארגונים ממשלתיים
קטגוריה:ארגוני ביון
קטגוריה:הפיליפינים: צבא וביטחון
חיים קליין

חיים קליין (נולד ב-30 ביוני 1949) הוא ניצב בדימוס במשטרת ישראל. שימש מנכ"ל המשרד לביטחון פנים וכיום דירקטור ויועץ ביטחוני.

==ביוגרפיה==
קליין נולד בחיפה להוריו חווה וסנדר, וגדל בקריית אתא. היה חבר תנועת הנוער השומר הצעיר, שירת בצה"ל בנח"ל בגרעין אל הר להראל, והשתחרר בשנת 1975 בדרגת סרן. לאחר מכן התגייס למשטרה ומילא שורת תפקידים בכירים: מפקד היחידה המרכזית במרחב מרכז, מפקד תחנת רחובות, קצין חקירות מרחב שפלה, ראש ענף חקירות מחוז מרכז, סגן מפקד מרחב השרון, סגן מפקד מרחב השפלה, מפקד מרחב השפלה, סגן ראש המשמר האזרחי, ראש המשמר האזרחי (1996–1998) וראש אגף מודיעין. בשנת 2002 שוחרר במטרה להתמנות למנכ"ל המשרד לביטחון פנים, בראשו עמד כשנתיים.

בסיום תפקידיו במערכת הביטחון עבר לשמש מנכ"ל החברה לפיתוח של עיריית פתח תקווה. בשנת 2006 מונה לחבר במועצת הנפט ובשנת 2007 לדירקטור בחברת "מנופים פיננסים". עד 2009 שימש יועץ ביטחון לחברה מקבוצת איי די בי. שר התקשורת משה כחלון הציג מועמדותו ליו"ר חברת דואר ישראל, גם בה משמש קליין דירקטור.

בוגר קורס פיקוד ומטה במכללה לביטחון לאומי, בוגר החוג לקרימינולוגיה באוניברסיטת בר-אילן ובעל תואר שני במדע המדינה וביטחון לאומי מאוניברסיטת חיפה.

נשוי ואב לשניים. כלתו, טופז אבן-חן קליין (בתו של ניצב בדימוס זאב אבן-חן), נספתה בשרפה בכרמל.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניצבי משטרת ישראל
קטגוריה:ראשי אגף החקירות והמודיעין
קטגוריה:מפקדי המשמר האזרחי
קטגוריה:מנכ"לי המשרד לביטחון הפנים
קטגוריה:דירקטורים ישראלים
קטגוריה:בוגרי השומר הצעיר
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1949
ארגון הביון הלאומי (טורקיה)

ארגון הביון הלאומי של טורקיה (בטורקית: Milli İstihbarat Teşkilatı - MİT) הוא סוכנות הביון הממשלתית של טורקיה. הארגון משתף פעולה עם סוכנויות ביון מערביות במאבק בטרור. לארגון גם סמכויות שיטור ומשום כך נחשב הארגון למשטרה חשאית.

הארגון נוסד ב-1965 כארגון שהחליף ארגון קודם, בשם "שירות הביטחון הלאומי" (טורקית: Milli Emniyet Hizmeti - MAH) שהוקם ב-6 בינואר 1926. בעבר, כמחצית מאנשי הארגון היו אנשי צבא ונכרה בו השפעה צבאית משמעותית. אולם, עם הזמן כמותם פחתה ונכון לשנת 2009, אנשי הצבא שבו מונים פחות מחמישה אחוזים מעובדיו.

==ראשי הביון הטורקי==

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ארגוני ביון
קטגוריה:טורקיה: צבא וביטחון
Pello Joxepe

Pello Joxepe (נהגה: פיו חושפה) הוא שיר עם בסקי פופולרי בארץ הבסקים, המשמש כשיר ערש. "Pello Joxepe" הוא שם בסקי המקביל ל"פטר יוסף". 

לחנו של השיר היווה מקור השראה לנעמי שמר ללחן השיר "ירושלים של זהב". במאי 2005 פרסם העיתון "הארץ" כי שמר הודתה במכתב לגיל אלדמע, זמן קצר לפני מותה, כי שמעה את השיר לראשונה בשנת 1965 כאשר הזמר הבסקי פאקו איבנז הופיע בישראל, והושפעה ממנו באופן לא מודע בעת כתיבת הלחן ל"ירושלים של זהב". איבנז גילה זאת שנים רבות לפני כן, אולם הוא לא התרעם על כך, אלא קיבל זאת באהבה.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 	

==הערות שוליים==

קטגוריה:שירים עממיים