OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
איילה (אי)

אַייְלָה (בגאלית סקוטית: Islay) הוא אי במערב סקוטלנד, הדרומי ביותר בקבוצת האיים ההברידיים.

== גאוגרפיה ==
האי ידוע בכינוי "מלכת האיים ההברידיים" והיה מושבו של "מושל האיים" (Lord of the Isles) ראש שבט מקדונלד בפינלאגן שעל האי, עד שנכבשה סקוטלנד על ידי האנגלים והתואר "נגנב" על ידי משפחת המלוכה הבריטית, (בדומה לתואר Prince of Wales). האי שוכן במחוז (Council Area) ארגייל וביוט דרום-מערבית לאי ג'ורה, ומרוחק כ-45 ק"מ מחופי צפון אירלנד. השפה הגאלית הסקוטית נמצאת עדיין בשימוש באי, בעיקר בחלקו המערבי. בירתו היא העיירה באומור (Bowmore) המפורסמת עקב מזקקת הוויסקי השוכנת בה והכנסייה העגולה הייחודית הבנוי בה. היישוב הגדול ביותר באי הוא פורטנהאבן (Portnahaven).

לאיילה היסטוריה אנושית ארוכה ועשירה מאוד. נמצאו עדויות המוכיחות כי האי איילה היה מיושב על ידי מתנחלים מוקדמים מאוד שהגיעו איילה בתקופות שלאחר עידן הקרח האחרון בסביבות 7500 לפני הספירה כדייגים וכציידים. בתקופות מאוחרות יותר של התקופה הנאוליתית ובראשית תקופת הברונזה הונפו אבנים עומדות וגלופות רבות. האי איילה היה בעבר מקור הכוח העיקרי במערב סקוטלנד ונודע כביתם של לורדי האיים. שרידי היישובים שלהם עדיין נראים ב-Finlaggan שהוא אתר ארכאולוגי חשוב מאוד באי איילה, שרידים מההיסטוריה הדתית של איילה ואבנים מגולפות במספר מוקדים באי. הצלב הגבוה של קילדטון הוא הצלב הסלטי מתוארך לסביבות שנת 800 לאחר הספירה ודוגמה יפה להיסטוריה מוקדמת זו. ניתן למצוא צלבים גבוהים אחרים בקילנייב וקילצ'ומן, וניתן לראות לוחות קבר מגולפים בקילצ'ומאן, קילנאכטון, קילס, ברידנדג', פינלגגן וניירבול.

האי הוא החמישי בגודלו בסקוטלנד, והשישי בגודלו מבין האיים שסביב בריטניה. אורכו 40 ק"מ ורוחבו 24 ק"מ. כ-3,200 תושבים חיים באי. שטחו כ-600 קמ"ר ופרנסת התושבים מגיעה בעיקר מזיקוק ויסקי ותיירות. מרבית התיירים מגיעים לאי כדי לבקר באחת מתוך תשע מזקקות הוויסקי הפועלות בו, ההופכות אותו למרכז בעל חשיבות רבה בתחום זה. הוויסקי המיוצר באיילה נחשב לבעל הטעם המעושן ביותר מבין סוגי הוויסקי הסקוטי.

באי אוכלוסייה גדולה של עופות, והוא מהווה יעד לצפרים חובבים במהלך כל השנה. האקלים באי נוח יחסית לחוף המערבי של סקוטלנד עקב השפעתו של זרם הגולף.

== גלריה ==
<gallery>
Islay topographic map-en.svg|מפה טופוגרפית של האי
Kilarrow round church.jpg|הכנסייה העגולה, מבנה ידוע השוכן בעיירה באומור שבאי
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* ליאור שדמתי, [https://web.archive.org/web/20150924023550/http://www.grape-man.com/articles.asp?NavigationID=586&ContentID=9667 כבול, אש ותמרות עשן], 'איש הענבים'
*[http://www.bbc.com/news/uk-scotland-43948079 The Scottish island that buried America's dead] מאתר ה-BBC
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגייל וביוט
קטגוריה:האיים ההברידיים
כבש (סוג)

כֶּבֶשׂ (שם מדעי: Ovis) הוא סוג של יונקים מעלי גירה השייכים לתת-משפחת היעלים. בסוג זה מצוי כבש הבית, יונק בעל חשיבות כלכלית רבה, בהיותו מקור לחלב, צמר, עור, פרווה ובשר.

==תכונות==
לכבש הבר קרניים (גדולות יותר אצל הזכר) ובלוטות ריח בפנים ובטלפיים.

== מאפייני התנהגות ==
הכבשים חיים בעדרים, באזורים הרריים או ברמות, שבהם הם מלחכים עשבי־בר, כשהזכרים הבוגרים נוהגים לחיות בנפרד מיתר העדר. הזכרים נוהגים לנהל ביניהם מאבקים על הזכות להזדווג עם הנקבות בתקופה שמסוף הסתיו ועד תחילת החורף.

== רבייה ==
הטלאים נולדים באביב, כאשר הנקבות חיות בנפרד מהזכרים, ולכן תפקיד ההגנה על הטלאים מוטל על הנקבות. כבש־הבר מגיע לבגרות מינית בגיל ½2– ½3 שנים.

== אורך חיים ==
אורך חייו 15–20 שנה.

== בתנ"ך ==

==מיני הכבש==
כיום מבחינים בין שבעה מיני כבשים ועוד מספר תת-מינים שחלקם נחשבים בעיני חוקרים מסוימים למינים בפני עצמם. להלן רשימת המינים המרכזיים:
{| class="wikitable"
| תמונה || שם מדעי || שם עברי || תיאור
|-
| Ovis ammon || כבש ארגאלי || המין הגדול ביותר. גובהו בין 90 ס"מ ל-1.20 מטר, אורכו בין 1.20 ל-2 מטר ומשקלו בין 65 ל-200 ק"ג. אורך קרניו 1.20 מטר (1.80 עם הסלסולים) ומשקלן עשוי להגיע עד 22 ק"ג אצל הזכר. פרוותו בגון חום בהיר ורגליו לבנות. לזכרים רעמה לבנה סביב הצוואר וגיבנת מודגשת לאורך הגב. נפוץ במרכז אסיה: פמיר, טיבט, אלטאי ומדבר גובי.
|-
| Ovis orientalis || מופלון || נפוץ במרכז אסיה ובעבר גם בארץ ישראל. רוב החוקרים סבורים כי מין זה הוא האב הקדמון של כבש הבית. זן שלו מצוי באיים סרדיניה וקורסיקה ומשערים כי התפתח שם מכבש מבוית שהתפרא. ישנה כוונה להשיבו לטבע בישראל וכיום מגדלים לשם כך עדר שלו בחי בר כרמל.
|-
| Ovis vignei || כבש אוריאל || כבש בגודל בינוני הידוע גם בשמות Urial, Shapo ו-Arkhar. מאפיינים בולטים: פרווה ארוכה בגון חום־אדמדם המלבינה בחורף. לזכרים יש רעמה שחורה המשתרעת מהצוואר ועד לחזה וקרניים ארוכות מסתלסלות באורך של עד מטר. לנקבות יש קרניים קצרות יותר. בית הגידול האופייני לכבש הערבה הוא מדרונות העשב שמתחת לקו העצים (האזור שמעבר לו לא צומחים יותר עצים). אזור תפוצתו בין הודו לים הכספי, באזורים ההרריים של רוסיה, הודו ומרכז אסיה. מצוי עד לגובה של 3,500 מטר בהרי טיבט.
|-
| Ovis aries || כבש הבית || המין המבוית. אורכו מגיע ל-1.20–1.80 מ', גובהו מגיע ל-65–127 ס"מ ומשקלו ל-20–200 ק"ג. לעיתים נחשב לתת-מין של מופלון.
|-
| Ovis canadensis || כבש גדול-קרניים || צבעו בין חום בהיר לחום-שוקולד, עם ציצת שערות לבנה על הרגלים. משקלו בין 90 ק"ג ל-135 ק"ג. לזכר ולנקבה קרניים מסולסלות, משקלן אצל הזכר מגיע עד 18 ק"ג. מין זה מצוי באזורים ההרריים של מערב קנדה וצפון מערב ארצות הברית.
|-
| Ovis dalli || כבש דאל || גובה 90 ס"מ, משקל הזכר 80–100 ק"ג. צבע בדרך כלל לבן. לכבש דאל קרניים מרשימות. כבש הדאל מצוי בצפון מערב הארקטי של קנדה ובאלסקה.
|-
| Ovis nivicola || כבש השלג || אורכו 1.40–1.60 מטר, גובהו 95–112 ס"מ, משקלו 60–120 ק"ג. פרוותו בצבע חום. גם לזכר וגם לנקבה קרניים מסתלסלות באורך של עד 90 ס"מ. כבש השלג נפוץ במזרח קמצ'טקה.
|}

==ראו גם==
*כבש כחול
*כבש המושק
*כבש ברבארי

==קישורים חיצוניים==

* 

*
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי קארולוס ליניאוס
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1758
גריסים

גריסים הם זרעי דגן או חלקי זרעים. כיום, שם זה מתייחס בעיקר אל גרעיני השעורה, אולם במקורות קדומים אפשר שהכוונה כללית יותר ומכוונת גם לקטניות גרוסות.

כזרעי שעורה הגריסים משמשים בתעשיית המזון, המשקאות האלכוהוליים והמזון לבעלי חיים.

גריסי פנינה הם גריסים שעברו תהליך של סילוק קליפה ולכן הם נוחים יותר לבישול ולעיכול, אך ערכם התזונתי נמוך יותר.

במטבח היהודי משמשים הגריסים להכנת חמין וכן לעיבוי מרקים. מרק גריסים ידוע מהמטבח הפולני הוא מרק קרופניק. 

<gallery>
תמונה:Barley.JPG|גריסי שעורה מיובשים
תמונה:Kasza_gryczana_ugotowana_zbliżenie.jpg|גריסי כוסמת מבושלים
תמונה:Pigeons food cereals mix.jpg|תערובת גריסים המשמשת אוכל ליונים
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://food.walla.co.il/?w=/903/2330 מרק גריסים], באתר וואלה
* [http://www.matkonim.net/hamin/grisim.html חמין גריסים], באתר "מתכונים נט"

קטגוריה:מאכלים
קטגוריה:חומרי גלם (מזון)
שרגא פייבל פרנק

הרב שרגא פייבל פרנק (תר"ג, 1843 - תרמ"ו, 1886) היה תלמיד חכם ועשיר נכבד באלקסוט, פרבר של העיר קובנה; מתלמידי רבי ישראל מסלנט.

==תולדותיו==
נולד בקלווריה, פלך סובאלק שבפולין, לרב צבי פסח ומינה (לבית טורצקי) פרנק. קיבל חינוך תורני והוסמך לרבנות. 

הרב פרנק היה מתלמידיו ומקורביו של רבי ישראל מסלנט ואנשי תנועת המוסר. היה בעל מפעל גדול לעורות ובעל בתים רבים בקובנה שהושכרו, בין השאר, לפועלי המפעל שבבעלותו. על מידת הנדיבות שלו מסופר שכאשר נודע לו כי אחד מפועליו שרוי במצוקה כלכלית היה מוסר לו בחשאי את דמי השכירות, כדי שהפועל יוכל לשלמם לאשת הרב פרנק שהייתה אחראית על גביית תשלומי השכירות של בתיהם השכורים. עוד מסופר עליו שכשהיה בא אליו אדם נצרך היה הרב פרנק תוחב את ידו לתוך המגרה, ממלא חופנו בשטרות בלי לספור אותן ומושיטם לאיש. לימים כתב עליו חתנו הרב מלצר בהקדמת ספרו 'אבן האזל': "הרב המצוין בתורתו וצדקת פזרונו".

עליית הגג שבביתו הגדול שימשה במשך מספר שנים כמקום התבודדות לרבי ישראל מסלנט, ולשם היה מביא את תלמידיו הקרובים. בעקבותיו השתמש גם רבי יצחק בלזר בעליית הגג הזו כמקום התבודדות בחודשי אלול ועשרת ימי תשובה. מאז שימש הבית, שהיה ממוקם על רכס גבוה באלקסוט, מקום התכנסות לתלמידי חכמים וראשי תנועת המוסר, ובהם רבי נפתלי אמסטרדם ורבי אברהם שינקר. גם ה"סבא" מקלם, הרב שמחה זיסל זיו, היה פוקד את הבית לעיתים מזומנות.

הרב פרנק סייע לרב נתן צבי פינקל להקים קיבוץ של בחורים שיקדישו את זמנם לתורה ומוסר. כעבור מספר שנים עברה הקבוצה ללמוד בבית המדרש "הלויית המת" בקובנה. פטרונו של מוסד זה היה רבי יצחק בלזר, שמסר לבחורים שיחות מוסר. בשנת תרמ"ח (1888), לאחר פטירתו של הרב פרנק, עברו עשרה בחורים מן הקבוצה ללמוד בביתו שבאלקסוט. 

היה נשוי לגולדה פרנק. נפטר בשנת 1886, בגיל 42. בשכבו על ערש דווי ציווה שלא להספידו בהלווייתו. בשעת ההלוויה אמר הרב יצחק אלחנן ספקטור מקובנה, מנהיגה הרוחני של יהדות רוסיה באותה תקופה, שאמנם היה ראוי לעבור על מצוותו ולהספידו, אלא שהוא פוחד ממנו ולכן נמנע מלעשות זאת; אולם כיוון שהנפטר לא אסר לבכות, לכן הוא מתיר לעצמו לבכות על פטירתו. במשך שעה ארוכה בכה הרב ספקטור ויחד עמו כל ציבור המלווים.

==משפחתו==
פרנק ציווה בצוואתו שבנותיו תינשאנה לתלמידי חכמים. ואכן ארבע בנותיו נישאו לתלמידי חכמים מפורסמים: 
* חיה מנוחה - אשת הרב משה מרדכי אפשטיין, ראש ישיבת סלבודקה בליטא, ואחר כך ראש ישיבת חברון. חותנם של ראשי ישיבת חברון הרבנים יחזקאל סרנא, משה חברוני ואהרן כהן ומשה פינקל, ושל רבי יוסף זוסמנוביץ.
* ביילה הינדה - אשת הרב איסר זלמן מלצר, ראש ישיבת סלוצק, ואחר כך ראש ישיבת עץ חיים בירושלים. בתם חנה פרל נישאה לרבי אהרון קוטלר 
* פעשא - אשת הרב ברוך הורביץ, שהיה רבה של אלקסוט ור"מ בישיבת סלבודקה שבקובנה.
* דבורה - אשת הרב שפטל קרמר, שכיהן כמשגיח בישיבת סלוצק, ולימים ראש ישיבה בקליבלנד. בתם פייגא נישאה לרבי יעקב יצחק רודרמן.

בניו: רפאל פרנק והרב צבי פסח פרנק (שהיה חתנו של הרב אריה לייב ברוידא). 

אחיו, הרב יהודה לייב פרנק היה ממייסדי חדרה ואביו של הרב צבי פסח פרנק. גיסו (בעל אחות אשתו) היה הרב זבולון באריט, אב"ד פלונגיאן.

*
קטגוריה:רבנים אורתודוקסים
קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:נדבנים יהודים פולנים
קטגוריה:קובנה: אישים
קטגוריה:תנועת המוסר: אישים
לופאדוטמאכוס...פטריגון

לוֹפַּדוֹטֵמַכוֹסֵלַכוֹגַלֵאוֹקְרַניוֹלֵיפְּסַנוֹדְרִימִיפּוֹטְרִימַּטוֹסִילְפִיוֹקַרַבּוֹמֵלִיטוֹקַטַקֵכוּמֵנוֹקִיכְלֶפִּיקוֹסּוּפוֹפַטּוֹפֵּרִיסְטֵרַלֵקְטְרוּוֹנוֹפְּטוֹקֵפַלִּיוֹקִיגְקְלוֹפֵּלֵיוֹלַגוֹסִירַיוֹבַּפֶטְרַגַנוֹפְּטֵרוּגוֹן (ביוונית: Λοπαδοτεμαχοσελαχογαλεοκρανιολειψανοδριμυποτριμματοσιλφιοκαραβομελιτοκατακεχυμενοκιχλεπικοσσυφοφαττοπεριστεραλεκτρυονοπτοκεφαλλιοκιγκλοπελειολαγοσιραιοβαφητραγανοπτερύγων) הוא שמו של מאכל בדיוני המוזכר בקומדיה מהפכת הנשים מאת המחזאי היווני אריסטופאנס, בין השורות 1169 ו-1175.

מילה זו היא הארוכה ביותר בשפה היוונית ולה 170 אותיות ולמעלה מ-70 הברות. עד המאה ה-19 הייתה זו המילה הארוכה ביותר בכל השפות בעולם, אז החליפו אותה שמות של תרכובות בכימיה. זו עדיין המילה הארוכה ביותר בספרות. 

מאכל זה כולל כ-20 מרכיבים ובהם: חלקי דגים, דג תריסנית, דג הכלב, שומר, סרטן או סרטן הנחלים, נשר, גבינה, דבש, יונת עצים, "יונת בית", קיכלי, תרנגולת, ראש ציפור צלויה, יין, עז או פירות, ארנבת, וכנף של ציפור.

==המתכון==

שם המאכל הוא הלחם מילים ומורכב מהמילים הבאות המהוות למעשה את המתכון להכנת המאכל:
*לופאס - Λοπάς (מאכל)
*טמאכוס - Τέμαχος (חתיכות דגים)
*סלאכוס - Σέλαχος (תריסנית)
*גאלֵאוס - Γαλεός (דג הכלב - גילדן כלבי)
*קראניון - Κρανίον (ראש)
*לאיפסאנון - Λείψανον (חלקי)
*דרימיס - Δριμύς (בעל טעם עז)
*הימוטרימה - Ὑπότριμμα (מאכל המכיל מספר מרכיבים שנטחנו יחד ובהם: )
*סילפיון - Σίλφιον (שומר)
*קאראבוס - Κάραβος (סרטן או סרטן הנחלים)
*פאראוס - Παραός (נשר)
*טירו, מהמילה טירוס - Τυρός (גבינה)
*מלי - Μέλι (דבש)
*קאטאקכימנוס - Κατακεχυμένος (לשפוך)
*קיכלי - Κίχλη (לרסק) 
*אפי (מעל) קוסיפוס - Κόσσυφος (דג ים או קיכלי)
*פאטה - Φάττα (יונת עצים)
*פריסטרוס - Περιστερός (יונת הבית)
*אלקטריון - Ἀλεκτρυών (תרנגולת)
*אופטו, מהמילה אופטוס - Ὀπτός (לטגן או לאפות)
*קפאליון - Κεφάλιον (ראש קטן של)
*קינקלוס - Κίγκλος (סוג של תרנגולת) או פלייה מהמילה Πέλεια (יונה)
*לאגוס - Λαγῶς (או Λαγώς - ארנבת)
*סיראיון - Σίραιον (יין לבן שבושל עד צמצום)
*באפה - Βαφή (לטבול)
*טראגאנוס - Τραγανός ("תיש" או Τραγάλιον "פירות לא מבושלים")
*פטריס - Πτέρυξ (כנף)

==ראו גם==
* שאנוויירפושגוונגיש

קטגוריה:מאכלים בדיוניים
קטגוריה:יוון העתיקה: ספרות והיסטוריוגרפיה
קטגוריה:מילים ארוכות
רד אאורבך

ארנולד ג'ייקוב "רד" אָאוּוֶרְבָּךּ (באנגלית: Arnold Jacob "Red" Auerbach, 20 בספטמבר 1917 – 28 באוקטובר 2006) היה מאמן כדורסל יהודי-אמריקאי. היה לנשיאה ומאמנה של קבוצת הכדורסל בוסטון סלטיקס בין השנים 1950 ל-1966 בהן זכתה בתשע אליפויות NBA, שיא שנשבר רק בעונת 2008-09 על ידי פיל ג'קסון. הוא וג'קסון נחשבים לגדולי מאמני ה-NBA בכל הזמנים.

==תחילת קריירת האימון==
אאורבך נולד למשפחה יהודית בברוקלין ולמד באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון. הוא שימש כעוזר מאמן באוניברסיטת דיוק עד שנאלץ להחליף את המאמן הראשי, גרי ג'רארד, שלקה בסרטן. אאורבך נשאר בתפקיד רק 3 חודשים כיוון שלא רצה לקבל משרת אימון בנסיבות שכאלה, ופנה לאמן את וושינגטון קפיטולס (שפורקה ב-1951) בשנים 1947-1949. בהדרכתו, הקבוצה הגיעה למאזנים מצוינים ולראשות הבית פעמיים, אך לא הצליחה לזכות באליפות. בעונת 1949/50 אימן אאורבך בקבוצת "טריי-סיטיז בלקהוקס" (כיום האטלנטה הוקס) והוביל אותה למאזן 28-29. עונה זו היא היחידה בה הוביל מועדון למאזן ניצחונות שלילי.

==אימון בבוסטון סלטיקס==
בעונה הבאה החל אאורבך לאמן בבוסטון סלטיקס והוביל אותה להישגים מרשימים עם ביל ראסל, בוב קוזי, ג'ון האבליצ'ק ועוד שחקנים מעולים. כשפרש מאימון בשנת 1966, לאחר 20 שנה כמאמן, נזקפו לזכותו 938 ניצחונות עונה רגילה (שיא שנשמר עד שנת 1995) וכן 9 אליפויות (השיא נשבר רק על ידי פיל ג'קסון). אחד מסימני ההיכר הידועים שלו היה הדלקת סיגר לאות ניצחון עוד לפני סיום זמן המשחק.

==המשך הקריירה כנשיא ושנותיו האחרונות==
רד אאורבך בסוף ימיו
רד אאורבך המשיך לכהן כמנכ"ל ונשיא הסלטיקס וזכה עימה בעוד 4 אליפויות עד : שתיים בשנות ה-70 בהנהגת האבליצ'ק ודייב קאונס, ושתיים בשנות השמונים כשכיכבו בקבוצה לארי בירד, קווין מקהייל, רוברט פאריש ועוד שחקנים מצוינים. הוא פתח בית ספר לכדורסל על שמו ועבד עם צעירים עד ימיו האחרונים. בנוסף, הוא כתב 7 ספרים על כדורסל. בשנים האחרונות לחייו מצבו הבריאותי התדרדר והוא אושפז שוב ושוב בבתי חולים. ב-28 באוקטובר 2006 לקה בהתקף לב מול ביתו ונפטר.

ב-9 בפברואר 2022 הוכרז כאחד מחמישה עשר המאמנים הגדולים בתולדות הNBA.

אאורבך היה חלוץ בתחומים שונים בהיסטוריית ה-NBA:
* אאורבך היה המאמן הראשון בהיסטוריה שבחר שחקן אפרו-אמריקאי בדראפט (צ'אק קופר ב-1950) והראשון לשבץ חמישה אפרו-אמריקאים בחמישייה הפותחת (ב-1964). 
* אאורבך היה הראשון לבחור בדראפט שחקן שלא בעונתו השלישית במכללה. היה זה בשנת 1978 כשבחר את לארי בירד (לימים אחד מגדולי שחקני ה-NBA בכל הזמנים). לאחר הדראפט נאלץ אאורבך להמתין שנה עד שבירד ישלים את לימודיו.
* אאורבך העביר את שרביט האימון לביל ראסל והפך אותו למאמן הכדורסל האפרו-אמריקאי הראשון.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20200619172203/https://www.sport5.co.il/ ה-NBA אומר שלום לרד אאורבך]
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:מאמני כדורסל יהודים
קטגוריה:ספורטאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:היכל התהילה של הכדורסל: מאמנים
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:יהודים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:מאמני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:מאמני אטלנטה הוקס
קטגוריה:מאמני משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:זוכי פרס מאמן השנה ב-NBA
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הספורטאים היהודים: אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון
קטגוריה:מנהלי קבוצות ב-NBA
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1917
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2006
באר מים

ההבדל בין באר לבור - מקור המים
באר מים
הגאולוג [[ליאו פיקרד (בחולצה לבנה) בודק קידוח באר מים בעין חמד (1964~)]]

באר מים או באר היא מבנה מלאכותי שנוצר בחפירה או בקידוח במטרה להעלות מי תהום מן האקוויפר התת-קרקעי אל פני השטח.

המים יכולים להישאב מתת-הקרקע בכלי קיבול (כמו דלי) הקשור לחבל, באנטיליה (שהיא מתקן שאיבה עשוי שרשרת נעה, שאליו מחוברים כלי קיבול למים) או, כנהוג בעולם המודרני, במשאבה. כמו כן קיימות בארות ארטזיות שמהן מופקים מים ללא הפעלת כוח חיצוני.

מימי קדם הייתה מציאת מקורות מים צורך חשוב מאין כמוהו להישרדותו של האדם ולהתפתחות הציוויליזציה, ולכן בארות המים היו מהמבנים הראשונים שהוקמו. בשל חשיבותה הכלכלית של הבאר היא הופכת גם למרכז החיים. שם מתכנסים מדי יום הרועים, לשם מגיעות בנות העיר לשאוב מים, כך שהיא משמשת כמקום המפגש המרכזי של החברה כולה. צומת אליה מתנקזים סיפורים ומאורעות רבים. 

חפירת הבארות היא דרך של היאחזות במקום. גזילת הבאר או סתימתה היא חלק ממאבק על ההיאחזות בקרקע, והשתלטות על באר על ידי גזלתה או סתימתה, משמעה גירוש המתיישבים הקודמים שישבו סביבה ממקומם. בתנ"ך מסופר כי גם אברהם וגם יצחק עסקו בחפירת בארות, נאבקו עליהן עם הפלשתים, ובסופו של דבר נאחזו בארץ והתיישבו בה, ליד הבאר.

בהלכה ניתן לעולי רגל היתר מיוחד הקרוי פסי ביראות לשאיבת מים בשבת להשקיית בהמותיהם בלבד, אף שבדבר יש איסור דרבנן של הוצאה מרשות לרשות.

==בתי באר==
ברחבי ישראל מצויים מאות בתי באר שהוקמו בעיקר במהלך המאה ה-19. באזור תל אביב ויפו שרדו כמה עשרות בודדים מתוך למעלה מ-200 בתי באר שהיו קיימים באזור במאה ה-19. ב-2007 נסקרו כמה מבתי באר אלו, המתאפיינים במבני פאר הצמודים לבארות המים ובהם התגוררו עשירי יפו. הסקר נערך בשיתוף אוניברסיטת תל אביב ועיריית תל אביב-יפו.

==ראו גם==

* בור מים
* באר אברהם
* אקוויפר
* אנטיליה
* בית הבאר (נתניה)

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
תמונה:K-ONO.JPG|בית באר מבטון חשוף בצפון קריית אונו, 1/08
תמונה:TEL-LACHISH.JPG|באר המים המרכזית שסיפקה את מי השתייה לעיר המקראית לכיש, 12/07
תמונה:WATER03.jpg|באר מים במושבה האמריקאית-גרמנית ביפו, 4/08
תמונה:TASU02.jpg|באר מים בתחומי בית קברות טאסו שביפו, 5/08
תמונה:Iבאראברהם.JPG|באר אברהם, 9/08
תמונה:PikiWiki Israel 5403 quot;well of peacequot; in lod.jpg|"באר השלום" בלוד
תמונה:שלט הסבר על "באר השלום" בלוד.jpg|שלט הסבר על "באר השלום" בלוד
קובץ:TheWellOfBeitDajan.JPG|שרידי באר המים של הכפר בית דג'אן, 3/10
</gallery>

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מי תהום
מים
קטגוריה:מבני אספקת מים
הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הגאורגית

הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית הגאורגית (בגאורגית: საქართველოს საბჭოთა სოციალისტური რესპუბლიკა, מילולית: סַכַּרתווֶלוֹס סַפּצ'וֹתה סוֹציאליסטוּרי רֶספּובּליקה) היה השם שניתן לגאורגיה כשהיא הייתה חלק מברית המועצות משנת 1936 ועד ל-1991. ברוסית היא נקראה: Грузинская ССР (גרוּזינסקַיה ססר).

היא נוסדה כרפובליקה סובייטית סוציאליסטית ב-25 בפברואר 1921, והחל מ-12 במרץ 1922 ועד ל-5 בדצמבר 1936 הייתה חלק מהרפובליקה הסוציאל-פדרטיבית הסובייטית של עבר הקווקז יחד עם הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של ארמניה והרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית האזרית. בשנת 1936 התפרקה הרפובליקה הסוציאל-פדרטיבית הסובייטית של עבר הקווקז. תחת שלטונו של סטלין, רבים מהגאורגים הוצאו להורג. תחת שלטונו של ניקיטה חרושצ'וב, הממשלה הייתה מבוזרת, וגבר כוחה של המפלגה הקומוניסטית הגאורגית. במקביל החלו לפרוח השוק השחור והשחיתות. אדוארד שוורדנדזה עמל רבות להילחם בשחיתות במשך שנים, מאמצע שנות ה-60 ועד לשנת 1985, כאשר מונה לשר החוץ הסובייטי.

ב-28 באוקטובר 1990 נערכו בחירות דמוקרטיות לפרלמנט, וב-15 בנובמבר שונה שם האומה לרפובליקה של גאורגיה. היא הכריזה על עצמאותה ב-9 באפריל 1991, בראשות המנהיג הבדלן זוויאד גמסחורדיה. מדינה זו לא הוכרה על ידי הממשלה הסובייטית עד ספטמבר 1991.

==קישורים חיצוניים==

*
קטגוריה:גאורגיה: היסטוריה
גאורגיה
קטגוריה:מקומות ששימשו כמושבת עונשין
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1921
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1936
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהתפרקו ב-1991
משנתו של דון חואן

משנתו של דון חואן (כותרת משנה דרך היאקי אל הדעת) הוא ספרו הראשון של הסופר והאנתרופולוג קרלוס קסטנדה, מתוך סדרה של 12 ספרים הנסובים סביב מפגשיו של קסטנדה, בהיותו סטודנט לאנתרופולוגיה, עם מכשף אינדיאני-מקסיקני בשם דון חואן. קסטנדה נהפך לחניכו של דון חואן ומתוודע אל דרך חיים ומחשבה שונה מהגישה המערבית המקובלת.

הספר מתאר את תחילת מסעו של קסטנדה אל "אינסוף הים האפל של המודעות" . מטרת הלימוד היא להפוך את הלומד ללוחם ואיש דעת. אחת הדרכים שבהן משתמש דון חואן להעביר את הדעת לחניכו היא באמצעות "צמחי עוצמה" - צמחים הלוצינוגניים המשפיעים על ראייתו הקוגניטיבית של האדם וכן על הבנתו ותפיסתו את העולם. כך, למשל, תפיסה מרחבית יכולה להשתנות בהשפעתם, כמו גם כל תפיסה אנוש ההגיונית בכללותה.

בספר מתוארים 3 סוגי צמחים כאלו:
* "דטורה אנוקסיה" ("התפוח הקוצני", "עשב השטן"): הדטורה היא צמח שכיח הנמצא בשטחים ריקים, הוא בעל פרח לבן ופרי המוקף בקוצים.
*"פיוטה" ("מסקלין", "מסקליטו"): קקטוס הגדל במקסיקו, צבעו ירוק והוא כמעט נטול קוצים, הוא בעל ניצנים לבנבנים.
*"פסילוסיבה מקסיקנה" ("העשן הקטן"): פטרייה שגדלה בדרום אמריקה.
לאורך התנסויותיו של קסטנדה בצמחים משני תודעה הוא נחשף אל עולם חבוי אשר גרם לו להבין את המציאות בדרכים אחרות נוסף על הדרך בה היה רגיל עד אז.

הספר יצא לאור בארצות הברית בשנת 1968, ובעברית בשנת 1977.

קטגוריה:ספרי הרפתקאות ומסעות
קטגוריה:ספרי 1968
קטגוריה:העידן החדש
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
סרגו אורדז'וניקידזה

180px
גריגורי קונסטנטינוביץ' אורדז'וניקידזה (בגאורגית: გრიგოლ (სერგო) ორჯონიკიძე, מילולית: גריגוֹל (סֶרגוֹ) אוֹרג'וֹניקידזֶה; ברוסית: Григорий Константинович Орджоникидзе) ידוע גם כסרגו אורדז'וניקידזה (24 באוקטובר 1886 (על פי הלוח היוליאני 12 באוקטובר) - 18 בפברואר 1937) היה חבר הפוליטביורו, וחבר קרוב של סטלין. אורדז'וניקידזה, סטלין והארמני אנסטאס מיקויאן נקראו בזמנו בבדיחות הדעת "הקליקה הקווקזית". 

אורדז'וניקידזה נולד בכפר ר'ורשה שבנפת חרגאולי (מערב גאורגיה). הוא נהיה מעורב בפוליטיקה הרדיקלית בשנת 1903, ואחרי שסיים את חוק לימודיו כרופא בבית הספר לרפואה מיכאילוב, הוא נעצר על העברת נשק. הוא שוחרר ונסע לגרמניה, אבל בשנת 1907 חזר לרוסיה והתיישב בבאקו, שם עבד עם סטלין ואחרים. אורדז'וניקידזה השתתף במהפכה החוקתית האיראנית כשליח של המפלגה הבולשביקית, ונשאר בטהראן לזמן מה (בסביבות 1909). 

הוא נעצר בגין חברותו במפלגה סוציאל-דמוקרטית והוגלה לסיביר, אבל הצליח להימלט שלוש שנים מאוחר יותר. הוא חזר עם סטלין לסנקט פטרבורג באפריל 1912, אבל שוב נתפס ונשפט לשלוש שנות עבודת פרך, אותן ריצה במבצר שליסלבורג. בתקופת מלחמת האזרחים הוא הפך לקומיסר לאוקראינה, והשתתף במאבק שהתחולל בקווקז, במקום שלימים הוא עזר לייסד כוח סובייטי במדינות כמו ארמניה. בשנת 1921 פלישה של הצבא הבולשביקי לרפובליקה הדמוקרטית של גאורגיה ואת הרפובליקה הסובייטית הסוציאליסטית של גאורגיה.

אורדז'וניקידזה מונה לפוליטביורו בשנת 1926, אך בשנת 1936 החל סטלין לפקפק בנאמנותו, בפרט כאשר גילה כי השתמש בהשפעתו להגנה על דמויות מסוימות שהיו תחת חקירת הנ.ק.ו.ד.. בינתיים, שמועות שהתפשטו טענו כי אורדז'וניקידזה מתכנן להוקיע את סטלין בנאומו במליאה באפריל 1937. אורדז'וניקידזה נמצא מת לפני שהספיק לשאת את הנאום. הוא ירה בעצמו לאחר פגישה סוערת עם סטלין. בזכרונותיו מציין ניקיטה חרושצ'וב כי אורדז'וניקידזה גילה למיקויאן, בלילה שלפני מותו, שלא ימשיך להתמודד עם מה שקורה במפלגה, קרי, החיסולים השרירותיים של חברי מפלגה.

מספר ערים בברית המועצות נקראו על שמו של אורדז'וניקידזה, כמו למשל ולדיקווקז.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים גאורגים
קטגוריה:פוליטיקאים סובייטים
קטגוריה:יוסיף סטלין
קטגוריה:גאורגיה: התקופה הסובייטית
קטגוריה:חברי הפוליטביורו של המפלגה הקומוניסטית של ברית המועצות
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות של חומת הקרמלין
קטגוריה:מקבלי עיטור לנין
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום
קטגוריה:מקבלי עיטור הדגל האדום של העמל
קטגוריה:אישים שהונצחו על בולי ברית המועצות
קטגוריה:ילידי 1886
קטגוריה:נפטרים ב-1937
פרס ברנר

פרס ברנר הוא פרס ספרותי מרכזי בחיי התרבות והספרות בישראל.

הפרס מוענק על שמו של הסופר יוסף חיים ברנר. הפרס נוסד בדצמבר 1944 לזכרו של ברנר, על ידי חברו רואה החשבון יעקב האפט. הוא ניתן מדי שנה מאז שנת 1945 על ידי אגודת הסופרים העברים במדינת ישראל, שהיא גוף המאגד סופרים ומשוררים הכותבים עברית, ואשר חיים בישראל. משפחת האפט המשיכה לממן את הפרס במשך השנים, עד 2011. אז החלו רחל ומשה ינאי לממן אותו. הוא עומד על סך של 50,000 שקל, ומוענק אחת לשנה לספר פרוזה שיצא לאור בשנת הפרס האחרונה. אחת לשלוש שנים הוא ניתן גם לספר שירה שיצא לאור בשלוש השנים שלפני כן.

בוועדת הפרס יושבים שופטים הממונים על ידי אגודת הסופרים העברים וכן משקיף המרכז את פרס ברנר מטעם אגודת הסופרים, ומייצג גם את משפחת ינאי, תורמי הפרס.

==רשימת זוכים (חלקית)==

==לקריאה נוספת==
* נורית גוברין ורחל סטפק (עורכות), עטרת קוצים: דברי סופרים בפרס ברנר, ת"א: גוונים, 2017.
* 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:יוסף חיים ברנר
ברנר
צ'רקסק

צֳ'רקֳסּק (ברוסית: Черкесск) היא עיר ברוסיה בהרי קווקז ובירת רפובליקת קאראצ'אי-צ'רקסיה. העיר שוכנת על גדתו הימנית של הנהר קובן. 

אוכלוסיית העיר מונה כ-129,069 תושבים (2010). כלכלת העיר מבוססת על תעשייה כימית, ייצור מקררים, מוצרי גומי, מוצרי חשמל, צמנט. בעיר נמצאים שני מכונים גבוהים, תיאטרון, מוזיאון לתרבות המקומית.

== היסטוריה ==
נוסדה על ידי הקוזקים של קובן בשנת 1804 כההיאחזות צבאית לאחר הניצחון על טורקיה בשנת 1790 ומפקדם בטל-פשה, שעמד בראש צבא של 40,000 חייל. לאחר שנוסדה ההיאחזות נקראה על שם המפקד הטורקי, למרות שהיה הצד המפסיד בטלפשינסקיה (בנקבה ברוסית, שם שמתאים לכפר). ב-1825 לאזור עברו משפחות של קוזקים, והגדילו את מספר תושבי ההיאחזות. ב-1880 המקום נהיה מרכז אזורי בתוך חבל קובן. ב-1922 מרכז החבל האוטונומי קרצ'אי-צ'רקסיה, ב-1928 מרכז האזור הצ'רקסי האוטומי. ב-1931 שם העיר שונה לבטלפשינסק (בזכר ברוסית, שם שמתאים לעיר). ב-1934 השם שוב שונה לסולימוב על שם דניאיל סולימוב, יושב ראש המשרד לענייני לאומים. ב-1937 סולימוב הואשם בבגידה והוצא להורג ושם העיר שונה ליז'ובו צ'רקסק על שם ראש הנ.ק.ו.ד. ניקולאי יז'וב. כשיז'וב נעצר והואשם בבגידה שמו הורד משם העיר, ונשאר צ'רקסק בלבד. ב-1943 העיר משמשת כבירת החבל הצ'רקסי האוטונומי, מ-1957 כבירת החבל הקרצ'אי-צ'רקסי האוטונומי ומ-1991 כבירת רפובליקת קאראצ'אי-צ'רקסיה.

==הקהילה היהודית==

== קישורים חיצוניים == 

* 
* 

קטגוריה:רוסיה: ערים
קטגוריה:קווקז: יישובים
קטגוריה:קאראצ'אי-צ'רקסיה
קטגוריה:ערי בירה של יחידות מנהליות
קטגוריה:רפובליקות של רוסיה: ערי בירה
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1804
מנחם הורוביץ

מנחם הורוביץ (נולד ב-10 באפריל 1956) הוא עיתונאי ואיש תקשורת ישראלי.

==ביוגרפיה==
הורוביץ נולד ברמת גן, לרב ד"ר יעקב יהושע ואולגה אסתר הורוביץ לבית רוזנברג מוותיקי רמת גן. הגיע לקריית שמונה בשנת 1978 במסגרת שירותו הצבאי כאיש עתודה פדגוגית. בתום השירות החליט להישאר בעיר ושימש כמחנך בבתי ספר ממלכתיים-דתיים. בתקופה זאת התפרסם הורוביץ בציבור כאשר היה מתראיין לאחר נפילות הקטיושות בעירו, פרסום זה גרם לכך שלאחר כשנה הפך לכתב גלי צה"ל בצפון.

בהמשך, שימש באותו תפקיד עבור העיתונים: "הארץ", "חדשות" ו"ג'רוזלם פוסט", לצד עבודה בעיתון "הצופה". ב-1994 מונה לכתב המסקר את אזור הצפון בחברת החדשות של ערוץ 2.

סיים את תפקידו ככתב בצפון בחדשות ערוץ 2 ב-2010 ובגלי צה"ל ב-2011, כדי להתמקד בתוכנית "תוכנית חיסכון" ובפינת הצרכנות "שווה בדיקה" הזוכה לנתוני צפייה גבוהים.

בשנת 2012 זכה הורוביץ בפרס חיפה לתקשורת מקומית ע"ש מארק ביאנו על הצטיינות והתמדה בשטח העיתונות המקומית.

ביולי 2014 התחיל הורביץ להגיש תוכנית יומית בשם "עושה עניין" ברדיו גלי ישראל ובאותה שנה אף שימש כמגיש משנה בתוכנית המילה האחרונה בגלי צה"ל לתקופה של מספר חודשים.

בנובמבר 2016 זכה בפרס תוכנית המלל הטובה ביותר, שאינה אקטואליה, על תוכניתו "עושה עניין" ברדיו גלי ישראל - המשודרת כיום מדי יום א'-ד' בין השעות 13:00-15:00.

לאחר פיצולו של ערוץ 2 המשיך להגיש את פינתו "שווה בדיקה" המשודרת בערוץ קשת 12, ורעייתו תחיה הצטרפה אליו להנחיית הפינה.

==חיים אישיים==
הורוביץ נשוי לתחיה (לבית שמש), ששירתה כקצינת מודיעין בדרגת סגן ניצב במשטרה, ואב לשני בנים ובת. הוא מתגורר בקריית שמונה ומנהל אורח חיים דתי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.facebook.com/profile.php?id=100050721277721&locale=he_IL מנחם הורוביץ], ברשת החברתית פייסבוק
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:סגל גלי צה"ל
קטגוריה:סגל חדשות
קטגוריה:סגל הארץ
קטגוריה:סגל חברת החדשות
קטגוריה:קריית שמונה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1956
רבי אמי

רבי אמי בן נתן, המוכר כרבי אמי (בירושלמי נקרא לפעמים רבי אימי), היה אמורא ארץ ישראלי בדור השלישי לאמוראים. תלמידו של רבי יוחנן, חבר ובר פלוגתא של רבי אסי.

== ביוגרפיה ==
נולד בבבל למשפחת כהנים. עלה מבבל לארץ ישראל והתיישב בקיסריה, שם למד אצל רבי אושעיא. לאחר מכן עבר לטבריה, שם למד אצל רבי יוחנן, רבו המובהק, וכשנפטר התאבל עליו כמו על קרובו. לאחר מותו של רבי יוחנן עמד ביחד עם רבי אסי, רבי אבהו, רבי יצחק ורבי שמואל בר נחמני בראש ישיבת טבריה. עיקר הפסיקה נשארה בידי רב הונא שישב בבבל, אך לאחר מותו עברה לרב אמי. דבריו מובאים בתלמוד על ידי רבי יוסנא.

יצא בשליחות רבי יהודה נשיאה עם רבי אסי ורבי חייא בר אבא לבדוק את מצב החינוך. כמו כן היה מלווה את רבי יהודה נשיאה לחמת גדר פעמים רבות. באופן אישי מתח עליו ביקורת על שנהג למנות אנשים תמורת כסף.

בנו היה רב פנחס בריה דרב אמי, ובן אחר שלו נקרא ינאי בריה דרבי אמי.

מתלמידיו המובהקים, היה רבי זריקא. מסופר כי פעם אחת קיבל רבא מעות מאיפרא הורמיז אמו של שאפור המלך, לאחר שזו שלחה אותם לרבי אמי כדי שיחלקם לצדקה, והוא סירב לקבלם. כאשר שמע רבי אמי שרבא קיבל את הכסף וחילקו לצדקה, הוא הקפיד (כעס) על רבא. רבא, שקיבל את המעות, הסביר כי הוא קיבל אותם משום שלום מלכות. למרות זאת, רבי אמי הקפיד על כך שרבא לא חילק את הכסף לעניי גויים, כפי שהיה ראוי לנהוג לדעתו, ובתלמוד מובא כי הוא לא ידע שאכן כך נהג רבא למעשה.

קברו המסורתי מצוין כיום במקום מגוריו - טבריה, על פי מסורת מהמאה ה-13, במתחם הסמוך לקבר הרמב"ם לצד רבי אסי.

התוספות סבורים שהיו שני אמוראים: האחד נקרא רב אמי, והוא היה גדול מרב הונא, ואילו השני נקרא רבי אמי והוא היה כפוף לרב הונא.

== ממאמריו == 
*דאגה בלב איש - ישחנה. רבי אמי ורבי אסי, חד אמר: ישיחנה מדעתו, וחד אמר: ישיחנה - לאחרים. 
*אין מטריחין את הציבור יותר מדאי.
*אין מיתה בלא חטא, ואין ייסורין בלא עוון.

== קישורים חיצוניים ==

*
*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:יהודים הקבורים בטבריה
קטגוריה:קברי צדיקים בטבריה
קטגוריה:אמוראים כהנים
קטגוריה:תלמידי רבי יוחנן
קטגוריה:תלמידי רבי אושעיא
קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רבי אלעזר בן פדת
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-3
קטגוריה:עולים מבבל לארץ ישראל בעת העתיקה
רבי אסי

רבי אסי היה אמורא ארץ ישראלי בדור השלישי. תלמידו של רבי יוחנן, חבר ובר פלוגתא של רבי אמי. ישב בעיקר בטבריה.

==חייו==
נולד למשפחת כהנים בבבל. למד אצל שמואל בנהרדעא וגם אצל רב ורב הונא בסורא. העריץ עד מאוד את רב הונא ולא יכול היה להרים ראשו בפניו.

הוא עלה לארץ ישראל משום שאמו הזקנה השתגעה, והתיישב בטבריה. בתלמוד הירושלמי מסופר שכשהגיע לטבריה הוא פנה לטבול בחמי טבריה, ובכניסתו לשם הכה אותו לץ אחד בצווארו, ואמר לו שצווארו חלש והוא צריך לחזק אותו. כשסיים רבי אסי לטבול, הוא גילה שאותו לץ נתפס על ידי ליסטים שעינו אותו ונתנו עול על צווארו, ואמר לו שמזלו ארור, ועליו נאמר: .

בארץ ישראל למד תורה אצל רבי יוחנן, שהיה רבו המובהק, והעריץ אותו מאוד. כשלימד אותו רבי יחנן שאף על פי שאיסור ערלה בחוץ לארץ נלמד בהלכה למשה מסיני, ספק ערלה מותר בחוץ לארץ, משום שכך ניתנה ההלכה, הוא אמר: "אילו לא עליתי לארץ ישראל אלא לשמוע דבר זה - די!". גם רבו חיבב והחשיב אותו מאוד, והוא היה לו כתלמיד-חבר.

לרבי אסי היו יחסים טובים גם עם ריש לקיש, שמסר את נפשו על מנת להציל את רבי אסי מסכנת שבי. הוא קיבל מספר מימרות גם מרבי חנינא ורבי מני.

חבירו הטוב היה רבי אמי, עמו הוא למד ונסמך, והם כונו "דייני ארץ ישראל". בתלמוד מסופר, שאף על פי שהיו בטבריה 13 בתי כנסת, רבי אמי ורבי אסי נהגו להתפלל דווקא "בין העמודים" שבבית מדרשם, שהיה מקום לימודם הקבוע, ושם אף היו עורכים משפט. רבי אסי ורבי אמי יחדיו יצאו בשליחות רבי יהודה נשיאה השני לבדוק את מצב החינוך ביישובי הארץ.

היה בקי במעשה מרכבה ורצה ללמדו את רבי אלעזר בן פדת, אך הלה סירב. על תלמידיו נמנה רב יהודה בר שילא<ref></ref>.

נזכר כמי שהקפיד על מצוות כיבוד אב ואם, וכאשר אמו עלתה מבבל לארץ ישראל והגיעה לעיר בוצרה שבחורן, שלדעת רבי יוחנן דינה כחוץ לארץ, החליט רבי אסי לצאת אליה חרף היותו כהן.

לאחר פטירתו התקבצו החכמים לחזור על ההלכות שלימד כדי שלא תשתכחנה.

קברו מצוין בטבריה, במתחם הסמוך לקבר הרמב"ם, לצד רבי אמי.

==ממאמריו==
*דרש רבי עוירא, לפעמים אמר בשם רבי אמי, ולפעמים בשם רבי אסי:

*
*.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי ארץ ישראל
קטגוריה:שד"רים
קטגוריה:יהודים הקבורים בטבריה
קטגוריה:תלמידי רבי יוחנן
קטגוריה:קברי צדיקים בטבריה
קטגוריה:תלמידי רבה
קטגוריה:תלמידי רבי אלעזר בן פדת
קטגוריה:תלמידי רבי חנינא
קטגוריה:תלמידי רבי יוסי ברבי חנינא
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-4
קטגוריה:עולים מבבל לארץ ישראל בעת העתיקה
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-4
נוודים

נוודים הם קבוצות של אנשים, נשים וטף אשר אורח חייהם נמשך בנדידה ממקום למקום והם אינם חיים באופן קבוע במקום מסוים. הנוודים נודדים בהתאם לזמינות של מים, מזון, מרעה, ביטחון וכדומה. לרוב נעשית הנדידה בשטח מוגדר, או במסלול מחזורי.

אורח חיים של נוודות רווח מאוד בעבר, בעיקר אצל אנשים שחיו במדבר, אך כיום תופעה זו הולכת ומצטמצמת.

נוודות למחצה: כאשר שבטים נודדים עם עדרי הצאן למרחקים קצרים, ובעונות מסוימות, ובשאר ימות השנה הם חוזרים לנקודת יישוב שממנה יצאו ומעבדים את האדמה.

לאורך ההיסטוריה דוגמאות שונות לעמים נודדים אשר בתקופות בצורת ומחסור במזון הפכו לאלימים כחלק מהניסיון להשיג לעצמם מזון, והתקיפו את עמי הקבע, לעיתים לאחר דורות של שיתופי פעולה שלווים יחסית בין עמי הקבע לעמים הנודדים.

== לקריאה נוספת ==
* ג'ון לנקסטר, "נוודים אבודים", נשיונל ג'יאוגרפיק ישראל 141, פברואר 2010.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עמים ושבטים נוודים
קרב כירונאה (338 לפנה"ס)

ממלכת מוקדון במותו של פיליפוס, [[336 לפנה"ס]]
קרב כירונאה נערך ב-338 לפנה"ס בכירונאה אשר בבויאוטיה במהלך מלחמת הקודש הרביעית. הקרב היה ניצחונו הגדול ביותר של פיליפוס השני, אביו של אלכסנדר הגדול. בקרב הביסו המקדונים ובני בריתם את הכוחות המשולבים של אתונה ותבאי, ובכך הבטיחו את ההגמוניה המקדונית ביוון.

קו הלחימה של הקונפדרציה הורכב מהאתונאים באגף השמאלי, וחיילי תבאי באגף הימני, כאשר הגדוד הקדוש של תבאי ניצבים בקצה הימני ביותר. במרכז עמדו חיילים משתי הערים. בצד המקדוני פיליפוס פיקד על האגף הימני, ואלכסנדר פיקד על האגף השמאלי תחת עינם הפקוחה של מיטב המצביאים המקדונים. ההטיירוי מוקמו בעורף המערך המקדוני. 

==מהלך הקרב==

לפי המקורות, שני הצדדים לחמו בעוז במשך זמן רב, עד שפיליפוס הורה לאגפו הימני לסגת אחורנית, האגף האתונאי תקף בהתלהבות, ולמעשה חשף את עצמו לאגף שמאל של המקדונים. תחת פיקודו של אלכסנדר, הצליחו המקדונים לאגף את היוונים. פיליפוס ניצל את ההזדמנות והורה לאגף הנסוג שלו לשנות כיוון ולעבור למתקפה חזקה. האתונאים המבוהלים, לא החזיקו מעמד מול המקדונים המנוסים, וברחו משדה הקרב, בהותירם את בני תבאי לבדם מול צבא מוקדון. 

כוח תבאי המשיך להילחם בעוז, אך בסופו של דבר כותר והובס בידי המקדונים. הגדוד הקדוש של תבאי, גדוד עילית בן 300 לוחמים, הושמד כמעט לחלוטין – 254 מלוחמיו נהרגו והשאר נפצעו ונלקחו בשבי.

==תוצאות הקרב==

בעקבות הקרב הושמד רוב צבא תבאי, וגם צבא אתונה ספג אבדות כבדות. פיליפוס, נפעם מאומץ לבם והקרבתם העצמית של התבאים, איפשר את הקמתו של גלעד לזכרם. המצביא האתונאי ליסיקלס הועמד למשפט באתונה, נמצא אשם בתבוסה המבזה, והוצא להורג.

לאחר הקרב לא נותר, למעשה, כוח שיכול היה להתנגד למקדונים, ופיליפוס שלח את בנו, אלכסנדר בן ה-18, לנהל משא ומתן לכניעת אתונה. פיליפוס הבטיח לחוס על הפולייס שנלחמו מולו, בתנאי שיצטרפו אליו, ויספקו חיילים ומשאבים לצורך מלחמתו בפרסים. האתונאים ובני בריתם, הופתעו מרוחב ליבו, והסכימו מיד.

פיליפוס הקים את הליגה הקורינתית, לפי דוגמת הליגה הדלית בהנהגת אתונה והליגה הפלופונסית בהנהגת ספרטה. בניגוד לבריתות יווניות קודמות, זכתה הליגה הקורינתית להצלחה, האריכה ימים והצליחה לגבש זהות לאומית יוונית ארוכת שנים.

מסופר כי לאחר הקרב, אמר אלכסנדר הגדול: "אבוי לי, אבי כבש את כל העולם, ולי לא נשאר דבר...".

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

כירונאה
כירונאה
קטגוריה:המאה ה-4 לפנה"ס
כירונאה
1926 בקולנוע

== אירועים ==

* צעדים לקראת פריצת הסרט המדבר: האחים וורנר מתחילים להשתמש במנגנון הויטפון להשמעת קול מותאם לעלילה בסרטים, הסרט הראשון שהשתמש בטכנולוגיה זו היה דון ז'ואן, שיצא ב-6 באוגוסט שנה זו. הטכנולוגיה הייתה מבוססת על תקליטי ⅓33 שפותחה על ידי מעבדות בל. גם אולפני פוקס מתחילים לעשות שימוש בטכנולוגיה מתחרה, מוביטון. השימוש הראשון בטכנולוגיה זו היה ביומני חדשות. במקביל, מופק סרטו הקצר של אל ג'ולסון, A Plantation Act, שאינו יוצא לאקרנים, אך מהווה למעשה תקדים לסרטו זמר הג'אז (1927) הנחשב לסרט הראשון בו קיים פסקול סינכרוני. A Plantation Act משתמש בויטפון. 

* רודולף ולנטינו מת בגיל 31 בלבד מסיבוכים לאחר ניתוח

* נתן אקסלרוד עולה לפלשתינה-א"י 

== סרטים שוברי קופות ==

== יצאו לאקרנים ==
=== בהוליווד ===
* 16 ביולי – "בן השיח'" (נקרא בארץ גם:"בנו של השייך"), בכיכובו של רודולף ולנטינו, בסרטו האחרון לפני מותו הפתאומי.
* 25 בדצמבר – "הבשר והשטן". סרטו של קלרנס בראון, שהציג את גרטה גרבו כפאם פאטאל, בו גילמה אישה מפתה המסכסכת בין שני חברים. סרט זה נחשב לאחד הטובים ביותר של שנות העשרים בקולנוע אמריקני.
* "Battling Butler" של באסטר קיטון
* "מה מחיר התהילה?" (What Price Glory?) ו"אלומה מן הים הדרומי" (Aloma of the South Seas) הם הסרטים הרווחיים של השנה. 
* לה בוהם, סרט של קינג וידור
* "הפיראט השחור" (The Black Pirate), סרט בכיכובו של דאגלס פיירבנקס
* Brown of Harvard, סרט הביכורים של ג'ון ויין (בתפקיד מזערי)
* דון ז'ואן בכיכובו של ג'ון בארימור
* "מאדאם מסתורין", הסרט האחרון הכיכובה של סמל המין תידה בארה

=== ברפובליקת ויימאר ===
* פאוסט של פרידריך וילהלם מורנאו; כמו גם סרטו טרטיף
* "הרפתקאות הנסיך אחמד (Die Abenteuer des Prinzen Achmed), אחד מסרטי האנימציה הראשונים באורך מלא; בבימויה של לוטה רייניגר
* "Geheimnisse einer Seele" (מסתרי הנפש) של גאורג וילהלם פאבסט
* "ההר הקדוש", Heilige Berg, סרטה הראשון של לני ריפנשטאהל כשחקנית

=== בברית המועצות ===
* "אמא" (Мать) 

=== בצרפת ===
* ז'אן רנואר מביים את ננה על-פי ספרו של אמיל זולא
* מאן ריי מוציא את סרטו האמנותי-אוונגרדי-ניסיוני Emak-bakia

=== במדינות אחרות ===
* Aiyoku no arashi (יפן)

== נולדו ==
* 5 בינואר – מריה של, שחקנית (נפטרה ב-2005)
* 17 בינואר – מוירה שירר, שחקנית ורקדנית (נפטרה ב-2006) 
* 20 בינואר – פטרישה ניל, שחקנית (הייתה נשואה לרואלד דאל, נפטרה ב-2010)
* 26 בינואר – יוסף שאהין, קולנוען מצרי (נפטר ב-2008)
* 11 בפברואר – לזלי נילסן, שחקן (נפטר ב-2010)
* 16 בפברואר – ג'ון שלזינגר, במאי (נפטר ב-2003)
* 6 במרץ – אנדז'יי ויידה, במאי (נפטר ב-2016)
* 16 במרץ – ג'רי לואיס, שחקן ובדרן (נפטר ב-2017)
* 5 באפריל – רוג'ר קורמן, במאי ומפיק 
* 8 במאי – דון ריקלס, שחקן ובדרן (נפטר ב-2017)
* 1 ביוני – מרילין מונרו (נפטרה ב-1962)
* 1 ביוני - אנדי גריפית, שחקן (נפטר ב-2012)
* 28 ביוני – מל ברוקס, במאי ותסריטאי
* 21 ביולי – נורמן ג'ואיסון, במאי ומפיק
* 14 באוגוסט – לינה ורטמילר, במאית איטלקייה
* 18 באוקטובר – קלאוס קינסקי, שחקן (נפטר ב-1991)

== נפטרו ==
* 30 בינואר – ברברה לה-מאר, שחקנית
* 23 באוגוסט – רודולף ולנטינו, שחקן

== ראו גם ==
*1925 בקולנוע 
*1926
*1927 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

== קישורים חיצוניים ==
אכלני יתר אנונימיים

לוגו
אכלני יתר אנונימיים (באנגלית: Overeaters Anonymous או בקיצור OA) היא תוכנית שנים עשר צעדים המציעה דרך להתמודד עם הפרעת אכילת יתר, בפרט והפרעות אכילה שונות בכלל כמו בולימיה ואנורקסיה וזאת על פי תוכנית 12 הצעדים של האלכוהוליסטים אנונימיים כפי שפורשו על ידי "אכלני יתר אנונימיים". המשתתפים אינם חייבים להיות בעלי עודף משקל - כאמור, חלק מחברי "אכלני יתר אנונימיים" הם בולימיים או אנורקטיים.

כמו בתוכנית האלכוהוליסטים אנונימיים, חברי התוכנית מאמינים כי הם לוקים במחלה גופנית - חוסר יכולת א-נורמלית של שליטה באכילת סוגי מזונות שונים או בהתנהגויות אכילה שונות אשר גורמים, בדומה למצב אצל אלכוהוליסטים, לכמיהות ואכילה כפייתית בלתי נשלטת. חלק מתהליך הכפייתיות הוא הניסיון למצוא סיבות להמשך לאכילה הכפייתית - סיבות הנעות מאכזבות רגשיות ועד "רציונליזציה" של תהליך האכילה (לדוגמה: "אכלתי בסדר במשך שעה\יום\שבוע ועל כן 'מגיע לי'"). 
הפתרון המוצע על ידי "אכלני יתר אנונימיים" הוא פתרון רוחני - ביצוע של 12 הצעדים של האלכוהוליסטים האנונימיים בשינויים הנדרשים: החלפת המילים "אלכוהול" ו"אלכוהוליסט" ב"אוכל" וב"אכלן יתר כפייתי". 

על פי אמונת התוכנית, לא כל אדם רגיש לאותם החומרים או המאפיינים הגורמים לכמיהות ומשם לאכילה הכפייתית. הניסיון הראה שחברי OA שונים מפתחים כמיהות בעקבות מאכלים או הרגלי אכילה שונים ועל כן על כל חבר בתוכנית "לפתח" תוכנית אכילה פרטית לבד או באמצעות שימוש באנשי מקצוע. תוכנית "אכלני יתר אנונימיים" משתמשת ברעיון של "הימנעות" מאכילה כפייתית ולא של "פכחון" מאכילה שכזו. תוכנית אכילה, באופן אידיאלי אם כן, תנטרל את כל המאכלים ו\או הרגלי אכילה הגורמת לכאלה כמיהות.

אכלני יתר אנונימיים אינם מתעסקים באספקטים הרפואיים של ההשמנה אלא רק בתכונה הכפייתית של אכילת היתר. גישת התוכנית משלימה את הטיפול הרפואי והתוכנית אינה מתיימרת למומחיות כלשהי בתזונה. כדי לקבל הדרכה ואישור תפריטי המזון, מופנים חברי התוכנית לרופאים ולדיאטנים מקצועיים. תוכנית ההחלמה של שנים עשר הצעדים נחשבת ל"רוחנית" מפני שהיא עוסקת בשינוי הפנימי. ל"אכלני יתר אנונימיים" אין כל השתייכות, דרישה או הכוונה דתית ועל כן חברים בתוכנית בעלי אמונות דתיות שונות וגם אחדים שהם אתאיסטים ואגנוסטיקנים.

כמו קבוצות 12 צעדים אחרות, קבוצות OA נוהגות להיפגש על בסיס שבועי ואף על פי שבקבוצות ישנם מספר גדול יותר של נשים מגברים, הקבוצות מקבלות את כל המעוניינים להפסיק לאכול באופן כפייתי. התוכנית מבוססת על התנדבות חבריה ואין בה תשלומי חובה אלא רק תרומות הנועדו לקיים את הקבוצות באופן עצמאי וללא תמיכה חיצונית.

תוכנית "אכלני יתר אנונימיים" הוקמה ב-19 בינואר 1960, בלוס אנג'לס, קליפורניה, ארצות הברית. המטה הבינלאומי נמצא כיום באלבקרקי, ניו מקסיקו. החלטות מהותיות בנושאי התוכנית נערכות בצורה דמוקרטית על ידי נציגי הקבוצות מכל רחבי העולם. הצבעות אלה מכונות "מצפון הקבוצה".<BR>
ישנם כיום כ-6500 פגישות בלמעלה מ-60 מדינות ומוערך כי יש ל-OA בעולם למעלה מ-70,000 חברים. בישראל יש כ-130 פגישות שבועיות בכל רחבי הארץ.

לתוכנית ישנם מספר גדול של ספרים וחוברות עבודה - חלקם אף תורגם לעברית.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.oa.org ארגון OA העולמי]
* [http://oa-israel.org/ ארגון OA בעברית]
* [http://www.aa.org ארגון AA העולמי]

קטגוריה:התמכרות
קטגוריה:הפרעת אכילה
גספאר גוסטב קוריוליס

גספאר גוסטב קוריוליס (בצרפתית: Gaspard-Gustave Coriolis;
21 במאי 1792 - 19 בספטמבר 1843) היה מתמטיקאי, ופיזיקאי צרפתי. נודע בזכות גילוי כוח קוריוליס, שנקרא על שמו. כוח זה הוא השפעתה של תנועה על גוף מסתובב, ויש לו חשיבות רבה למטאורולוגיה, לבליסטיקה ולאוקיינוגרפיה. כוח קוריוליס בכדור הארץ קובע את כיווני הרוח הכלליים ואחראי לסיבוב סופות ההוריקן וסופות הטורנדו.

קוריוליס נולד בפריז. בשנת 1816 הוא החל להיות מרצה באקול פוליטקניק, שם עסק בניסויים בנושא חיכוך והידראוליקה. 

הוא הציג את המונחים עבודה ואנרגיה קינטית במשמעויותיהם המדעיות המודרניות בספרו הגדול הראשון, Du calcul de l'effet des machines (1829; " על חישוב הפעולה המכנית"), שבו ניסה להתאים עקרונות תאורטיים למכניקה יישומית.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיזיקאים צרפתים
קטגוריה:מתמטיקאים צרפתים
קטגוריה:חברי האקדמיה הצרפתית למדעים
קטגוריה:סגל אקול פוליטקניק
קטגוריה:אישים שהונצחו על מגדל אייפל
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1792
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1843
1951 בקולנוע

== סרטים שוברי קופות ==
{| class="wikitable"
! מקום !! שם הסרט !! אולפן !! סכום
|-
| ראשון || קוו ואדיס || מטרו גולדווין מאייר || $11902000
|-
| שני || עליסה בארץ הפלאות || חברת וולט דיסני || $7196000
|-
| שלישי || ספינת מופעים || מטרו גולדווין מאייר || $5553000
|-
| רביעי || חשמלית ושמה תשוקה || האחים וורנר || $4800000
|-
| חמישי || דוד ובת-שבע || פוקס המאה ה-20 || $4720000
|-
| שישי || אמריקני בפריס || מטרו גולדווין מאייר || $4531000
|-
| שביעי || המלכה האפריקנית|| יונייטד ארטיסטס || $4300000
|-
| שמיני || מקום בתוך השמש || סרטי פרמאונט || $4213000
|-
| תשיעי || זרים ברכבת|| האחים וורנר || $3800000
|-
| עשירי || פנדורה וההולנדי המעופף || מטרו גולדווין מאייר || $3500000
|}

== סרטים נוספים ==

* החותנת בירח הדבש
* היום בו עמדה האדמה 
* הנווד
* הסחלב השחור
* הצעיף הכחול
* הקרנבל הגדול
* הרווח הקטן של אבא

* מותו של סוכן 
* מקום תחת השמש

* סיפור בלשי 
* סעדיה: שורשים במולדת
* ספינת השעשועים 
* סקרוג'

== פרסי האוסקר ==
* הסרט הטוב ביותר: "הכל אודות חוה"
* הבמאי הטוב ביותר: ג'וזף ל. מנקייביץ' ("הכל אודות חוה")
* השחקן הטוב ביותר: חוזה פרר ("סיראנו דה ברג'ראק")
* השחקנית הטובה ביותר: ג'ודי הולידיי ("נולד אתמול")

== נולדו ==
* 8 בינואר – ג'ון מקטירנאן, במאי אמריקני
* 12 בינואר – קירסטי אלי, שחקנית אמריקנית 
* 13 במרץ – צ'ארו, שחקנית וזמרת ספרדייה-אמריקנית
* 14 במרץ – סיסן האבלי, שחקנית אמריקנית
* 17 במרץ – קורט ראסל, שחקן אמריקני
* 13 ביוני – סטלאן סקושגורד, שחקן שוודי
* 8 ביולי – אנג'ליקה יוסטון, שחקנית אמריקנית
* 9 ביולי – כריס קופר, שחקן אמריקני
* 13 ביולי – דידי דון, שחקנית אמריקנית
* 21 ביולי – רובין ויליאמס, שחקן אמריקני
* 24 ביולי – לינדה קרטר, שחקנית אמריקנית
* 6 באוגוסט – קתרין היקס, שחקנית אמריקנית
* 5 בספטמבר – מייקל קיטון, שחקן אמריקני
* 25 בספטמבר – פדרו אלמודובר, במאי ספרדי
* 25 בספטמבר – מארק המיל, שחקן אמריקני

== נפטרו ==
* 11 בינואר – צ'ארלס ו. גודארד, מחזאי ותסריטאי אמריקני
* 6 במרץ – אייבור נובלו, שחקן, זמר ומלחין בריטי
* 25 במרץ – אוסקר מישו, במאי ותסריטאי אפרו-אמריקני
* 4 באפריל – אל כריסטי, במאי ומפיק קנדי
* 6 ביוני – אוליב טל, שחקנית אמריקנית
* 9 ביוני – מאיו מתוט, שחקנית אמריקנית
* 23 ביולי – רוברט ג'. פלהרטי, יוצר סרטים דוקומנטריים אמריקני
* 28 באוגוסט – רוברט ווקר, שחקן אמריקני
* 30 באוגוסט – קונסטנטין מרשקה, צלם אסטוני
* 7 בספטמבר – מריה מונטז, שחקנית דומניקנית

== ראו גם ==
*1950 בקולנוע 
*1951
*1952 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.imdb.com/year/1951/ שנת 1943] במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
1952 בקולנוע

== סרטים שוברי קופות ==
"שיר אשיר בגשם" - סרט מוזיקלי, בכיכוב ג'ין קלי, דונלד או'קונור ודבי ריינולדס.

"הנס כריסטיאן אנדרסן" - בכיכובו של דני קיי.

"בצהרי היום" - מערבון בכיכובם של גרי קופר וגרייס קלי.

"הרוע והיופי" - קומדיה בכיכובם של קירק דאגלס ודיק פאוול.

"חמש אצבעות" - מותחן בכיכובו של ג'יימס מייסון.

"מולין רוז'" - עיבוד לרומן "לה מיור", בכיכובם של חוזה פרר, ז'ה ז'ה גאבור וקולט מרשאן.

== פרסים ==
* האדם השקט - דרמה עטורת שבחים של ג'ון פורד בו מגלם ג'ון ויין מתאגרף אמריקני החוזר לכפר הולדתו באירלנד ומתאהב באחותו של אחד מיריביו. הסרט זכה בשני פרסי אוסקר: לצילום ולבימוי.

== נולדו ==
* 6 במרץ – שרון הראל, מפיקת קולנוע ישראלית
* 7 במרץ – סמדר ברנר, שחקנית קולנוע ישראלית
* 19 במרץ – מרק רוזנבאום, במאי ומפיק קולנוע ישראלי
* 14 במאי – רוברט זמקיס, במאי קולנוע אמריקאי, זוכה פרס אוסקר
* 7 ביוני – ליאם ניסן, שחקן
* 20 ביוני – ג'ון גודמן, שחקן
* 1 ביולי – דן אקרויד, שחקן קנדי
* 18 באוגוסט – פטריק סווייזי, שחקן קולנוע אמריקאי (נפטר ב-2009)
* 27 באוגוסט – מיכה לבינסון, שחקן ובמאי תיאטרון וקולנוע ישראלי (נפטר ב-2017)
* 25 בספטמבר – כריסטופר ריב, שחקן (נפטר ב-2004)
* 22 באוקטובר – ג'ף גולדבלום, שחקן
* 27 באוקטובר – רוברטו בניני, שחקן ובמאי

== נפטרו ==
* 21 באפריל – לזלי באנקס, שחקן
* 26 באוקטובר – האטי מקדניאל, שחקנית (עוזרת הבית ב"חלף עם הרוח")

== סרטים אחרים ==

* אומברטו דה
* משחקים אסורים
* איקירו
* ויוה זפאטה!
* אורות הבמה

* דודנית רחל

* האדם השקט
* ההצגה הגדולה בתבל
* שלגי הקילימנג'רו 

* קריה נאמנה

* חמש אצבעות
* חשיבותה של רצינות

* לפגוש את דני וילסון

* שובי שבא הקטנה

== ראו גם ==
*1951 בקולנוע
*1952
*1953 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.imdb.com/year/1952/ שנת 1943] במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
1950 בקולנוע

== סרטים שוברי קופות ==

* סינדרלה ($4,300,000)
* רק אתמול נולדה ($4,100,000)
* אבי הכלה ($4,036,000)
* שמשון ודלילה ($9,000,000)

== פרסים ==
פרסי אוסקר:
:הסרט הטוב ביותר: הכל אודות חוה בהפקת דריל זאנוק (פוקס המאה ה-20)
:הבמאי הטוב ביותר: ג'וזף ל. מנקייביץ' על הסרט "הכל אודות חוה"
:השחקן הטוב ביותר: חוזה פרר בתפקיד סיראנו דה ברז'ראק (מתוך "")
:השחקנית הטובה ביותר: ג'ודי הולידיי בתפקיד אמה 'בילי' דאן (מתוך "רק אתמול נולדה")
:שחקן המשנה הטוב ביותר: ג'ורג' סנדרס בתפקיד אדיסון דה וויט (מתוך "הכל אודות חוה")
:שחקנית המשנה הטובה ביותר: ג'וזפין האל בתפקיד וייט לואיז סימונס (מתוך "הארווי")

פרסי גלובוס הזהב:
:הסרט הטוב ביותר: שדרות סאנסט
:הבמאי הטוב ביותר: בילי ויילדר - שדרות סאנסט
:השחקן הטוב ביותר: חוזה פרר - סיראנו דה ברז'ראק
:השחקנית הטובה ביותר: גלוריה סוונסון - שדרות סאנסט

== סרטים נוספים ==
* "ריו גראנדה". הסרט השלישי בטרילוגיית המערבונים של ג'ון פורד ובו מככבים ג'ון ויין ומורין אוהרה.
* "פחד במה". מותחן של אלפרד היצ'קוק, בו מככבת מרלן דיטריך, המתרחש בבית ספר למשחק.

== נולדו ==
* 22 בפברואר – ג'ולי וולטרס, שחקנית 
* 13 במרץ – ויליאם ה. מייסי, שחקן 
* 18 במרץ – בראד דוריף, שחקן
* 26 במרץ – מרטין שורט, שחקן
* 20 במרץ – ויליאם הרט, שחקן
* 30 במרץ – רובי קולטריין, שחקן 
* 18 באפריל – קני אורטגה, במאי קולנוע (היורשים, היי סקול מיוזקל)
* 21 בספטמבר – ביל מארי, שחקן
* 31 באוקטובר – ג'ון קנדי, שחקן
* 28 בנובמבר – אד האריס, שחקן
* 8 בדצמבר – ריק בייקר, מאפר ("מלחמת הכוכבים", "כוכב הקופים")

== נפטרו ==
* 2 בינואר – אמיל יאנינגס, שחקן
* 7 באפריל – וולטר יוסטון, שחקן (ואביו של הבמאי ג'ון יוסטון)
* 23 באוקטובר – אל ג'ולסון, שחקן 

== ראו גם ==
*1949 בקולנוע 
*1950
*1951 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.imdb.com/year/1950/ שנת 1943] במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
1956 בקולנוע

== סרטים שוברי קופות ==
* "המחפשים", בבימויו של ג'ון פורד, ובכיכובו של ג'ון ויין.
* "מובי דיק", בבימויו של ג'ון יוסטון, בכיכובו של גרגורי פק על פי רב המכר של הרמן מלוויל.
* "האיש שידע יותר מדי", בבימויו של אלפרד היצ'קוק, ובכיכובו של ג'יימס סטיוארט.

== פרסי האוסקר ==
* הסרט הטוב ביותר: "מסביב לעולם בשמונים יום"
* הבמאי הטוב ביותר: ג'ורג' סטיבנס ("ענק")
* השחקן הטוב ביותר: יול ברינר ("המלך ואני") 
* השחקנית הטובה ביותר: אינגריד ברגמן ("אנסטסיה")

== נולדו ==
* 3 בינואר – מל גיבסון, שחקן, במאי ומפיק אמריקני
* 21 בינואר – ג'ינה דייוויס, שחקנית אמריקנית
* 12 באפריל – אנדי גרסיה, שחקן קובני
* 18 באפריל – אריק רוברטס, שחקן אמריקני
* 9 ביולי – טום הנקס, שחקן ומפיק אמריקני
* 20 באוקטובר – דני בויל, במאי קולנוע ומפיק אנגלי
* 21 באוקטובר – קארי פישר, שחקנית ותסריטאית אמריקאית (נפטרה ב-2016)
* 20 בנובמבר – בו דרק, שחקנית אמריקנית

== נפטרו ==
* 16 באוגוסט – בלה לוגוסי, שחקן קולנוע הונגרי (נולד ב-1882)

== ראו גם ==
*1955 בקולנוע 
*1956
*1957 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.imdb.com/year/1956/ שנת 1956] במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb