OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
פונקציה חסומה

באנליזה מתמטית, פונקציה חסומה היא פונקציה, בדרך-כלל ממשית או מרוכבת, שכל ערכיה קטנים בערכם המוחלט ממספר קבוע כלשהו. אומרים שהפונקציה חסומה בתחום A אם קיים קבוע M כך שלכל <math>\ x\in A</math>, <math>\ |f(x)| \le M</math>. פונקציה ממשית נקראת חסומה מלמעלה (או חסומה מלעיל) אם קיים קבוע M כך ש-<math>f(x) \le M</math> לכל x בתחום, וחסומה מלמטה (או חסומה מלרע) אם קיים קבוע m כך ש-<math>f(x) \ge m</math> לכל x בתחום.

באנליזה מתקדמת, חסימות אבסולוטית איננה תכונה מספיק כללית (למשל, פונקציית דלתא). על כן, לעיתים מתעסקים עם פונקציות חסומות פרט לתת-קבוצה ממידה אפס בתחום.

==תכונות==
פונקציה <math>f : A \to \mathbb{R}</math> היא חסומה אם ורק אם התמונה שלה, <math>\operatorname{Im}f = f(A)</math> היא קבוצה חסומה. בפרט, פונקציה היא חסומה אם ורק אם התמונה שלה מוכלת בתוך קטע בעל אורך סופי. פונקציה היא חסומה אם ורק אם היא חסומה מלמעלה וגם חסומה מלמטה.

לפי משפט ויירשטראס הראשון, כל פונקציה רציפה בקטע סגור חסומה בו. זהו מקרה פרטי של תכונה כללית יותר: כל פונקציה רציפה המוגדרת על מרחב קומפקטי היא חסומה.

== דוגמאות==
כל פונקציה קבועה (כזו המקבלת ערך קבוע לכל הצבה) היא חסומה. באופן כללי יותר, פונקציה המקבלת מספר סופי של ערכים ממשיים היא חסומה.

*הפונקציה <math>\ f(x) = \sin(x)</math> חסומה, כי כל הערכים שהיא מקבלת קטנים או שווים בערכם המוחלט מ-1. למעשה, תמונתה היא הקטע הסגור <math>[-1,1]</math>.
*הפונקציה <math>f(x) = x</math> אינה חסומה, כי לכל חסם <math>M</math>, מתקיים <math>|f(M+1)|=M+1>M</math>.
*הפונקציה <math>f(x) = x</math> חסומה בתחום <math>(0,1)</math>. לכל נקודה בתחום מתקיים <math>|f(x)| = x<1</math>.
*הפונקציה <math>f(x)=\frac1x</math> אינה חסומה בתחום <math>(0,1)</math>: שכן אם היה קיים חסם <math>M</math>, כל מספר טבעי <math>n</math> הגדול מ-<math>M</math> הרי מקיים <math>|f(1/n)| = n>M</math>.
* הפונקציה <math>f(x)=e^x</math> חסומה מלמטה כי <math>e^x > 0</math> לכל <math>x \in \mathbb{R}</math> אך איננה חסומה מלמעלה.
* הפונקציה <math>f(x) = \frac{1}{x^2 + 1}</math> חסומה. מלמטה היא חסומה על ידי 0 כי היא תמיד חיובית ומלמעלה היא חסומה על ידי 1 שכן <math>1 \le 1 + x^2</math> לכל <math>x \in \mathbb{R}</math>. למעשה, <math>\operatorname{Im}f = f(\mathbb{R}) = (0,1]</math>.

==פונקציות חסומות בעיקר==
בתורת המידה, מונח הפונקציה החסומה איננו מספיק - פונקציות יכולות לקבל גם ערכים אינסופיים, ולכן, למשל, לפי ההגדרות לעיל הפונקציה

<math>\delta(x)=\begin{cases} \infty \quad \quad x=0 \\ 0\quad \quad \quad x\neq 0 \end{cases}</math>

איננה חסומה.

כדי להתגבר על בעיה זו, מגדירים את ה- essential supremum וה- essential infimum של פונקציה מדידה באופן הבא:

<math>\operatorname{esssup}(f)=\inf\{a \in \mathbb{R} : \mu(f^{-1}(a,\infty) )=0\}</math>

<math>\operatorname{essinf}(f)=\sup\{a \in \mathbb{R} : \mu(f^{-1}(-\infty,a) )=0\}</math>

ואומרים שפונקציה היא חסומה בעיקר אם <math>\operatorname{esssup}|f|< \infty</math>.

הגדרה זו שימושית בעיקר בתורת המידה, בהגדרת המרחב <math>L^\infty</math> באופן קונסיסטנטי. ראו גם נורמת הסופרמום.

== ראו גם ==
* חסימות במידה אחידה
* משפטי ויירשטראס 
חסומה
מרעום

סוגי מרעום שוניםמרעום הוא מנגנון הפעלה של מטעני נפץ ניידים כגון פצצות, פגזים, רקטות וטילים.
ישנם מספר סוגים של מרעומים המופעלים כתוצאה מאירועים שונים, הבולטים שבהם הם:
* הקשה - אשר מתפוצץ בעת המגע עם המטרה.
* זמן - מתפוצץ בחלוף זמן מוגדר מרגע יציאת הפצצה מהקנה או עזיבתה את המטוס המטיל.
* קרבה - מצויד בחיישן אשר מודד מרחק לעצמים ומתפוצץ כאשר נמצא בטווח מוגדר.
* השהייה - מחולל את הפיצוץ זמן מה לאחר הפגיעה על מנת לאפשר חדירה עמוקה יותר למטרות כמו מבנים גדולים ותת-קרקעיים.
* גובה - מפעיל את הפצצה שהוטלה מהאוויר או את הראש הקרבי בהגיעו לגובה רצוי שנמדד על פי לחץ ברומטרי או על ידי מד גובה אלקטרוני.
* מרחק - מפעיל את הפיצוץ אחרי מעבר מרחק מסוים מהשיגור. מעשית, מדובר במרעום זמן אך ההפעלה מחושבת על פי מהירות מעוף הפצצה כך שהפיצוץ יתרחש במרחק מוגדר. כך למשל מופעלים פגזי פלאשט, רקפת וכלנית, המיועדים להתפוצץ כ-150 מטר לפני המטרה במטרה לכסות את שטח המטרה בחצים זעירים.

במרעומים אלקטרוניים דרוש זרם חשמלי לפעולתם. זרם זה מופק לעיתים מסוללה המורכבת במרעום, או מגביש פיאזואלקטרי. במרעומים מכניים, פועל המרעום כתוצאה מפעולות מכניות כגון רתיעה והתמדה, או זרם האוויר בעזרת סיבובי שבשבת.

== ראו גם ==
* רימון יד
* פצצה
* מטען חבלה
* סילוק פצצות

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תחמושת
שדיול

שדיול (באגלית: Schedule) היה שמה של מכסת רישיונות עלייה (סרטיפיקט) לעובדים בזמן המנדט הבריטי. 

מקורו של המונח מרשימות העובדים היומיות שהיו נתלות בפתח מקומות העבודה והגדירו למי יש יום עבודה. 

המכסה נקבעה על ידי הבריטים במשא ומתן בינם לבין ההנהלה הציונית. 

בנוסף, היו מכסות שהתייחסו רק לאלו שהיו חסרי הון פרטי אך בעלי אמצעים (לפחות 1000 ליש"ט). 

מכסות נוספות התייחסו לסטודנטים שהתקבלו למוסדות להשכלה גבוהה.

הבריטים נהגו לנכות ממכסת רישיונות השדיול קנס בגין עולים בלתי ליגאליים שאושר להם להישאר בארץ ישראל.

==קישורים חיצוניים==
* [http://benyehuda.org/arlosoroff/jj_nov1931.html התייחסות חיים ארלוזורוב ביומן ירושלים לנושא]
* [http://www.daat.ac.il/warsaw/lapidot1.htm אזכור באתר "דעת"]

קטגוריה:עלייה בתקופת המנדט הבריטי
קטגוריה:המנדט הבריטי: ממשל
רומן היסטורי

רומן היסטורי הוא רומן שעלילתו מתרחשת בתקופה שקדמה לזמן חיבורו. לעיתים עומדים אירועים היסטוריים ידועים במוקד העלילה, שגיבוריה הראשיים הם דמויות היסטוריות ממשיות (דוגמה לכך היא הרומן מלך בשר ודם של משה שמיר, העוסק בחיי המלך החשמונאי אלכסנדר ינאי). במקרים אחרים הדמויות בדיוניות, והמאורעות ההיסטוריים עומדים ברקע העלילה (כזה הוא למשל הרומן בין שתי ערים מאת צ'ארלס דיקנס, המתרחש על רקע המהפכה הצרפתית). יש רומנים היסטוריים שבהם נעשה מאמץ לדייק ככל האפשר בעובדות ההיסטוריות, אך סופרים אחרים מעדיפים לוותר על הדיוק ההיסטורי לטובת מטרות אמנותיות.<ref></ref>

וולטר סקוט, הסופר המצליח ביותר במאה ה-19, יצר את סוגת הרומן ההיסטורי, שבעקבותיו הייתה לסוגה פופולרית אצל הקוראים והסופרים של המאה ה-19. עם סופרי המאה ה-19 הבולטים שחיברו רומנים היסטוריים נמנים אלכסנדר דיומא, אלסנדרו מנצוני, ויקטור הוגו, ג'יימס פנימור קופר, אברהם מאפו, ולב טולסטוי. במחצית הראשונה של המאה ה-20 זכתה הסוגה לתחייה מחודשת, וכללה רומנים של סופרים כגון ליון פויכטוונגר ("היהודי זיס", הטרילוגיה "יוספוס"), ליאו פרוץ ("הכדור השלישי", "המרקיז דה בוליבר", "הפרש השוודי"), אלפרד דבלין ("ולנשטיין") וסטפן צוייג ("פרדיננד מגלן", "מרי סטיוארט", "קוצר רוחו של הלב", ועוד).
==ראו גם==
* וולטר סקוט
* דוקו-דרמה

== לקריאה נוספת ==

* גיאורג לוקאץ', הרומן ההיסטורי, ספרית פועלים, 1955.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:סוגות ספרותיות
גלגל (בודהיזם)

גלגל [[טיבטי בלהסה]] 
גלגל, גלגל החיים או גלגל הקיום (בהוואצ'אקרה) הוא ייצוג סמלי מורכב לסמסרה בצורה של גלגל (מנדלה), בה משתמשים בעיקר בבודהיזם הטיביטי. סמסרה היא המחזור האינסופי של לידה ולידה-מחדש, אשר אדם יכול לברוח ממנו רק על ידי השגת הארה. 

הגלגולים השונים בתוך ה'גלגל' נתפסים כסבל. המטרה העיקרית של הבודהיזם היא להגיע ל'נירוואנה' על פי זרם ה'מאהיאנה' או 'הארה' על פי זרם ה'האינהיאנה', דהיינו לכיבוי ההשתוקקות (yearning) ותחושת הסלידה, ובכך לכיבוי הסבל. הגלגל הוא למעשה שרשרת של אירועים הקשורים זה בזה. התרת החוליה הראשונה בשרשרת תשחרר מן הגלגול כולו. 

החוליה הראשונה היא חוליית הבערות. הבערות הבסיסית ביותר, היא האמונה כי יש 'אני'. בשל צורת החוויה ובשל השתוקקות לעצמיות, אנו משיגים 'אני'. למעשה אין 'אני' קבוע מאחורי כל התופעות המשתנות. דוגמה ידועה היא משל המרכבה – אם מתירים את הסוסים ומפרקים את הגלגלים ואת גוף המרכבה, מה נותר ממנה? דוגמה נוספת היא ערימת האורז – אם מוציאים את כל הגרגרים מן הערמה, היכן היא?

==משמעות הגלגל==
משמעות הגלגל לבודהיסט דומה למשמעות של הצלב בעיני נוצרי או חצי סהר למוסלמי, למרות שהוא אינו סמל של אלוהות. ה"מנדלה" (גלגל בהינדו) הוא ייצוג נפוץ המבוסס על דמות הגלגל.

בודהיסטים רואים בגלגל החיים מפה רוחנית בה ניתן למקם אדם בעולם הזה ולראות את תהליך השינוי שחל בו.

==חלקי הגלגל==
במרכז הגלגל מוצגות שלוש חיות אוחזות זו בזנבה של זו, המייצגות את גורמי הסבל על פי הבודהיזם. החזיר מייצג את הבערות, התרנגול מייצג את ההשתוקקות (או החמדנות), הנחש מייצג את השנאה או תחושת הסלידה. העיגול שסביב החיות מייצג את ה'בארדו' (השלב שבין המוות ללידה מחדש).

בעיגול הבא מצוירים ששת עולמות הקיום, כאשר בכל אחד מהם מופיעה דמותו של הבודהה אמיטאבהה או של אוולוקיטשוורה, ייצוג החמלה במהיינה. עולם האלים מוצג כעולם של תענוגות והנאה, העשויים להוביל לגאווה. דמות הבודהה, המצויר אוחז בכלי נגינה מזכירה כי גם חיים אלו הם בני חלוף כמו הצלילים שמפיק הכלי. עולם האלים למחצה מציג את הקנאה: כל הדמויות רבות על פירותיו של עץ המאווים. הבודהה המוצג בעולם זה זועם ואוחז בחרב, וקורא לריסון מוסרי. 

עולם האדם שקוע בסבל הנגרם על ידי הִתאוות ותשוקה, שבסופם ההזדקנות והמוות. חשיבותו של עולם זה היא ביכולת הבחירה לנצל את כוח הרצון בהשקעה לקראת ההארה. עולם החיות מראה חיים של בורות וחוסר הבנה של חוקי העולם. דמות בודהה מלמדת כיצד להתגבר על הבורות על ידי השאיפה התמידית לחוכמה. עולם הפְרֵיטות (רוחות רעבות) מסמל את הסבל מתוך חמדנות ותאוות בצע. דמותו של בודהה מופיעה נושאת מתת, מייצגת התגברות על החמדנות על ידי נדיבות ונכונות להקריב. 

בעולם השאול לפעמים מופיע יאמה, שר המוות, מאזן אבנים לבנות ביד אחת לעומת שחורות (מעשים טהורים לעומת מעשים בלתי טהורים), והוא אוחז במראה המשקפת את התודעה. הסבל בעולם הזה, בסמסרה, נגרם על ידי כעס ושנאה, ודמותו של אמיטאבהה האוחז מים ואש, מלמדת סבלנות והיטהרות. בכל אחד מן העולמות תהיה אחת מתוך שש ההברות של המנטרה אום מאני פדמה הום. בהיקף מצוירים תריסר החוליות, כלומר 12 הצעדים לנירוואנה. ברקע הגלגל מצויר יאמה, שר המוות, המחזיק את הגלגל בפיו.

==ראו גם==
*סמדהי
*ארבע האמיתות האצילות

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מונחים בבודהיזם
ריינלנד-פפאלץ

ריינלנד-פפאלץ (בגרמנית: Rheinland-Pfalz ולעיתים בעברית: ריינלנד-פלטינאט) היא אחת מ-16 מדינות גרמניה. המדינה משתרעת על פני שטח של 19,847 קמ"ר והיא התשיעית בגודלה בגרמניה; במספר תושביה היא נמצאת במקום השביעי, עם כ-4 מיליון נפש.

== גאוגרפיה ==
בריינלנד-פפאלץ אין ערים גדולות ביחס לגרמניה, אך לערים רבות בה חשיבות היסטורית ותיירותית גדולה: טריר - העיר העתיקה ביותר בגרמניה, וכן מספר ערים בעלות היסטוריה יהודית עשירה, בהן קובלנץ, בכרך, לנדאו (מונצחות בשמות המשפחה של יהודים רבים, עדות להיסטוריה היהודית שלהן), מיינץ, המשמשת כבירת המדינה (ידועה כמגנצא בהיסטוריה היהודית), וורמס (ורמיזא) ושפייר (שפיירא). בשלוש האחרונות היו בעבר קהילות יהודיות חשובות וגדולות. שפייר אף העניקה את שם המשפחה "שפירא" ליהודים רבים. שפייר, וורמס ומיינץ הן שהרכיבו את "קהילות שו"ם", המרכז היהודי החשוב ביותר באירופה בימי הביניים, וערש יהדות אשכנז. ערים חשובות נוספות בריינלנד-פפאלץ הן לודוויגסהאפן וקייזרסלאוטרן.

המדינה הפדרלית, השוכנת בקצה המערבי של גרמניה, נוסדה לאחר מלחמת העולם השנייה מצירוף של כמה מחוזות היסטוריים, שרובם היו שייכים בעבר למדינות הסה ובוואריה.

ראש ממשלת ריינלנד-פפאלץ נכון ל-2024 הוא אלכסנדר שווייצר, אשר נכנס לתפקיד לאחר התפטרותה של מלו דרייר, שכיהנה בתפקיד משנת 2013. ראש ממשלת המדינה בשנים 1969–1976 היה הלמוט קוהל, אשר נולד בלודוויגסהאפן ולימים נבחר לתפקיד קנצלר גרמניה. ראש הממשלה הבא של ריינלנד-פפאלץ היה ברנהרד פוגל (Bernhard Vogel), אשר שימש בתפקיד עד לשנת 1988.

המיתון הכלכלי שפקד את גרמניה בתחילת המילניום הנוכחי פגע בריינלנד-פפאלץ בצורה קלה יחסית. שיעור האבטלה ב-2007 היה נמוך ב-9 אחוזים מהממוצע הגרמני באותה התקופה, ואוכלוסיית המדינה גדלה לאיטה, בניגוד למגמה ברוב אזורי גרמניה, בהם האוכלוסייה מתכווצת.

ריינלנד-פפאלץ היא אחת המדינות המתוירות ביותר בגרמניה. נהר המוזל, הזורם מלוקסמבורג לאורכה של ריינלנד-פפאלץ, דרך טריר וקובלנץ, עד שנשפך אל הריין בקובלנץ במקום המכונה הפינה הגרמנית. הוא יוצר בדרכו עמק, עם אין-ספור טירות המשקיפות מצוקים תלולים, עיירות עתיקות בעלות סמטאות צרות ובעיקר גפנים; זהו אחד מאזורי הפקת היין החשובים באירופה. בערים מיינץ, שפייר ו-וורמס נמצאות שלוש מהקתדרלות הידועות ביותר בגרמניה. תיירים רבים באים להתחקות אחר שורשיהם של כמה אישים ידועים שנולדו במדינה ובהם קרל מרקס - אבי הסוציאליזם (נולד בטריר) ויוהאן גוטנברג - ממציא הדפוס (נולד במיינץ). בריינלנד-פפאלץ שטחי נוף רבים, ובראשם הפארק הלאומי הגדול אַייפְל (Eifel), שחלקו נמצא בבלגיה וחלקו בנורדריין-וסטפאליה.

מוקד התיירות החשוב ביותר במדינה הוא העיר טריר. זו הוקמה על ידי הרומאים עם תחילת ספירת הנוצרים, ולימים אף שימשה כבירה מחוזית במסגרת הקיסרות הרומית המערבית. העיר מתגאה ביותר שרידים רומאיים מאשר בכל עיר אחרת בגרמניה, בהם גם ממצאים משמעותיים שאין להם אח ורע מחוץ לגבולות איטליה, בראשם הפורטה ניגרה - השער הרומאי השמור ביותר צפונית להרי האלפים. טריר שוכנת במרחק כרבע שעת נסיעה מלוקסמבורג וכחצי שעת נסיעה מצרפת.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

*
קטגוריה:גרמניה: מדינות
קטגוריה:מדינות וטריטוריות שהוקמו ב-1946
רונלד ונציאן

רונלד רונלדו ונציאן (נולד ב-18 ביוני 1936) הוא פוליטיקאי סורינאמי שכיהן כנשיא השישי של סורינאם. הוא נבחר לראשונה לנשיאות ב-1991, אך הפסיד בבחירות 1996 ליולז ויידנבוש. ונציאן נבחר שנית בשנת 2000 מטעם "מפלגת החזית החדשה", עם 37 מתוך 51 הקולות באספה הלאומית. לאחר שנבחר לכהונה שלישית ב-2005 המשיך לכהן בתפקיד זה עד ה-12 באוגוסט 2010 והוחלף על ידי דסי באוטרסה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נשיאי סורינאם
קטגוריה:ילידי 1936
נתיך

לוחות חשמל דירתיים]]
חוט נתיך רזרבי 15 אמפר שהיה בשימוש ביתי בישראל בשנות החמישים של המאה העשרים
אמפרים]]
צילום של נתיכים לכלי רכב

נתיך (באנגלית: Fuse, פיוז) הוא סוג של מבטח – רכיב חשמלי שנועד להגן מפני זרמי יתר: קצר או עומס יתר.
עקרון הפעולה של נתיך הוא הפסקת הזרם על ידי ניתוק המעגל, כתוצאה מהתכת תיל מתכתי שנמצא בליבת הנתיך. נתיך יכול להגן על מעגל חשמלי אליו מחוברים מספר מכשירים, או להיות מותקן ישירות בתוך מכשיר חשמלי ולהגן עליו בלבד. בדרך כלל ההגנה של נתיך היא חד פעמית – לא ניתן לעשות שימוש חוזר בנתיך ש"נשרף", ויש להתקין נתיך חדש.

==מבנה של נתיך==

נתיך יורכב תמיד ממעטפת העשויה מחומר מבודד, מסביב לתיל מוליך. החומר ממנו עשויה המעטפת תלוי בעוצמת הזרם הצפויה לעבור בנתיך, ובעצמת הזרם הצפויה במקרה של תקלה. בנתיכים לזרמים חלשים המעטפת עשויה בדרך כלל מחומרים פלסטיים (כמו בנתיכים ברכב) או מזכוכית (בנתיכים המגנים ישירות על מכשירים), ולזרמים חזקים (בדרך כלל מעל 25 אמפר) מחומרים קרמיים.

התיל המהווה את החומר המוליך עשוי בדרך כלל מסגסוגת על בסיס נחושת.

התווך בין התיל לבין המעטפת בנתיכים קטנים הוא אוויר, בעוד שבנתיכים לזרמים חזקים ממולא התווך בחול, על מנת למנוע התכה של חלקים אחרים בנתיך כתוצאה מהיווצרות קשת חשמלית וחיבור מחדש של המעגל.

בדרך כלל מותקן הנתיך בתוך בית נתיך, אשר מאפשר שליפה מהירה של הנתיך לצורך החלפתו.

==אופיין זרם מול זמן==

לכל נתיך יש אופיין זרם מול זמן המתאים עבורו, כלומר זמן ההתכה של התיל הוא פונקציה של שני גורמים: עצמת הזרם ומשכו. הנתון הבסיסי המוגדר לנתיך הוא "זרם העבודה" - ערך נקוב שכל עוד הזרם העובר בנתיך לא יעלה עליו לא ינותק המעגל.
כאשר הזרם במעגל עולה במעט מעל הזרם הנקוב מתחמם הנתיך. מהירות ההתחממות עולה ככל שעולה עצמת הזרם, ואיתה מהירות הניתוק של הנתיך. 

מעל עצמת זרם מסוים הנתיך נשרף "מיידית". זרם זה נקרא "זרם הקצר" של המעגל.

נתיכים מסווגים לפי האופיין שלהם:
*נתיך מהיר (סימון F): משמש להגנת מעגלים ללא מנועים.
*נתיך אולטרא מהיר (סימון FF): משמשים להגנה פנימית של מכשירים.
*נתיך איטי (סימון T): משמש להגנת מעגלים המזינים מנועים.
*נתיך מכשיר איטי (סימון SB) : נתיך בתוך מכשיר אלקטרוני המגן על שנאי.
*נתיך מכשיר מהיר (סימון FB) : נתיך בתוך מכשיר אלקטרוני המגן על רכיבים אלקטרוניים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.mada.org.il/exhibitions/electricity/fuse נתיך זה לא סתם חוט], באתר מוזיאון המדע בירושלים
* [http://www.israelelectric.net/presentation/%d7%9e%d7%91%d7%a0%d7%94-%d7%a0%d7%aa%d7%99%d7%9a-hrc-%d7%9c%d7%9e%d7%aa%d7%97-%d7%92%d7%91%d7%95%d7%94 מבנה נתיך HRC למתח גבוה ]
* [http://www.israelelectric.net/presentation/%d7%9e%d7%91%d7%a0%d7%94-%d7%a0%d7%aa%d7%99%d7%9a-hrc-%d7%9c%d7%9e%d7%aa%d7%97-%d7%a0%d7%9e%d7%95%d7%9a מבנה נתיך HRC למתח נמוך]
* [http://www.youtube.com/watch?v=QjE1k17MsqM&feature=PlayList&p=1EF09A8FF7025016&index=2 הדגמת נתיך נשרף בהעלאת הזרם]

קטגוריה:רכיבים בלוחות חשמל
קטגוריה:רכיבים חשמליים
קטגוריה:בטיחות חשמל
קטגוריה:התקני בטיחות
קטגוריה:מכשירי חשמל: רכיבים
ונטיל

ונטיל הוא שסתום חד כיווני עצמאי, המשמש להכנסת גזים לחלל אטום וכליאתם בתוכו. מקור המילה מהשפה הגרמנית.

== מבנה ועקרון פעולה ==
המבנה של ונטיל הוא גליל עשוי מתכת, אשר בתוכו או מחוצה לו קיים מנגנון שפותח אותו למעבר גזים בלחץ מצידו האחד, אך קיומו של לחץ בצידו האחר אוטם אותו. התקנת הונטיל על פתח חלל אטום מאפשרת דחיסת גזים דרכו לתוך חלל זה וסגירה אוטומטית של השסתום עם ניתוק הצינור המזרים את הגז לתוך החלל. היתרונות של ונטיל כשסתום הם עמידותו היחסית בלחץ גז גבוה, והאפשרות של חיבור וניתוק מהיר של צינור הגז.

הוצאה באופן יזום של הגז אפשרית, בחלק מסוגי הונטילים על ידי לחיצה מכנית על הונטיל או על המנגנון האוטם אותו, ובחלק על ידי פירוק מנגנון האטימה.

== שימושים ==
השימוש הנפוץ והמוכר של ונטילים הוא לניפוח צמיגים באוויר. שימושים נוספים הם למילוי גז קירור למכלים כגון במקררים ובמזגנים ויישומים רבים נוספים.

== סוגים ==
<gallery>
Schrader-ventil.jpg|ונטיל שריידר
Presta valve close.jpg|ונטיל פרסטה
Dunlop valve.jpg|ונטיל דנלופ
</gallery>
=== שריידר ===
מנגנון האטימה של ונטילים מדגם שריידר מתבסס על שסתום בצורת פטריה (בדומה לשסתומים המשמשים במנועי בעירה פנימית) שנלחץ אל הפתח הן על ידי קפיץ והן כתוצאה מהלחץ הפנימי של הגזים. שחרור יזום של הלחץ מתבצע על ידי לחיצה על "רגל" הפטריה, או הברגת המנגנון החוצה. דגם זה משמש באופן גורף בצמיגי רכב, הוא הנפוץ ביותר בצמיגי אופניים, במערכות קירור, וסתים של ציוד צלילה, ועוד.

=== פרסטה ===
ונטילים מדגם פרסטה, המכונה גם "ונטיל צרפתי", משמש בעיקר לצמיגי אופניים. זהו ונטיל צר במיוחד, ולפיכך מתאים לצמיגים צרים (היעילים במיוחד באופני מרוץ). על מנת לנפח את הצמיג יש לפתוח אום אבטחה הנמצא בראשו, ובנוסף להבריג עליו אום חיצוני המאפשר חיבור צינור המילוי אליו.

=== דנלופ ===
ונטילי דנלופ היו נפוצים בשימוש באופניים במאה ה-20. אטימת המנגנון הפנימי מבוססת על פין מתכתי עם חורים העטוף בגומי או עם כדורית גומי פנימית, כאשר לחץ האוויר בזמן ניפוח דוחף את הגומי מהחורים ומאפשר הכנסת אוויר, והלחץ הפנימי מהדק את הגומי לחורים ומונע זליגתו. ונטילים אלו רחבים מאוד, ודורשים מנגנון ניפוח פשוט ביותר - למעשה ניתן לנפחם עם צינור פשוט כל עוד הוא בקוטר מתאים, דבר שהקל מאוד על ניפוח באמצעות משאבת אוויר ידנית.

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:התקנים מכניים
קטגוריה:צמיגים
קטגוריה:חלקי אופניים
קטגוריה:שסתומים
ג'י ג'י אלין

ג'י ג'י אלין (באנגלית: G.G Allin; 29 באוגוסט 1956 – 28 ביוני 1993) היה יוצר מוזיקת פאנק אשר שבר נורמות חברתיות רבות.

== ילדות ==
אלין נולד בשם ג'יזוס כרייסט אלין, וזכה לכינוי ג'י ג'י, כאשר אחיו מרל לא הצליח לבטא את שמו כהלכה. עם כניסתו לבית הספר שינתה אמו את שמו לקווין מייקל. אלין גדל ביערות ניו המפשייר שהיו סביבה תרבותית וחברותית ומקום מושלם לחיים שקטים ושלווים, אך בפועל חייהם של בני משפחת אלין היו אומללים. עוד בהיותו ילד, ראה אלין פעמים רבות את אביו מכה ומשפיל באכזריות את אימו. אלין ניסה להעלים את צעקות אמו בכך שניגן בתופים בעוצמה מאוד גבוהה שהייתה יותר מהנורמה המקובלת.

את להקתו הראשונה, Little Sister's Date ("הדייט של אחותי הקטנה"), הקים אלין יחד עם אחיו הגדול מרל. הופעותיה של הלהקה היו פרובוקטיביות למדי, ובאחת מהן - הופעה שהתקיימה בבית ספרו של אלין, הוא עזב את מקומו על התופים והחל להשחית את תפאורת האולם למול עיניהם המשתוממות של חבריו לכיתה. הלהקה Little Sister's Date התפרקה לאחר מכן, ולא ידוע על חומר מוקלט שלה.

עם פירוקה של הלהקה אלין החל לנגן בהרכבים מוזיקליים מזדמנים ופרובוקטיביים שנשאו שמות כגון "The Texas Nazis" ("הנאצים מטקסס), "The AIDS Brigade" ("בריגדת האיידס") ו"The Cedar Street Sluts" ("הזונות מרחוב הארזים"). הוא הקדיש את כל מרצו לפאנק רוק בכל ההרכבים (שרובם הוציאו אלבומים), הרוויח סכומים לא גבוהים ובזבז אותם על אלכוהול סמים וזנות שדירדרו את מצבו הבריאותי. אלין איבד את שפיותו על הבמה מיום ליום והתנהגותו הייתה סופר-היפראקטיבית וקיצונית - הוא היה שובר על ראשו בקבוקי זכוכית, שר ורוקד בעודו מדמם וכמו כן הוא היה בוחר קורבן אקראי מהקהל ומכה אותו. אי שפיותו הגיע לשיא בכך שהשתין וחירבן על הבמה ולאחר מכן אכל את הפרשותיו.

ב-1989 תבעה אותו אישה על אונס ועינויים, בעוד שהוא התלונן שהיא עשתה לו אותו דבר. בעסקת טיעון נכלא אלין מ-22 בדצמבר 1989 עד 26 במרץ 1991. 

== לאחר מותו ==
לאחר שהשתחרר מהכלא, שב אלין להשתולל על הבמה ברמה קיצונית יותר. הוא האמין בפתגם "Live Fast, Die Fast" ("תחיה מהר, תמות מהר") ותכנן להתאבד במהלך אחת מהופעותיו. רצון זה לעולם לא התממש לאחר שקודם לכן הזריק לגופו מנת יתר של הרואין, לקה בכשל נשימתי ומת.

אחיו מרל ולהקתו החדשה Murder Junkies, מצאו את גופתו הנפוחה והדהויה של אלין והשתעשעו בה - הם ציירו עליה והצטלמו איתה בפוזות מוזרות. לאחר משחקיהם הפרובוקטיביים של ה-Murder Junkies עם גופתו, הם קברו אותה כשבידו האחת של אלין מונח מיקרופון, בידו השנייה מונח בקבוק הבורבון האהוב על אלין ועל אשכיו החשופים מונח מגן אשכים שעליו כתוב "Eat me".

עד היום מעריציו של אלין חולקים לו כבוד אחרון, כשהם באים ועושים את צורכיהם על קברו (שעובר ניקיון באופן קבוע).

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאי פאנק (Punk)
קטגוריה:אלימות נגד נשים: ארצות הברית
קטגוריה:מחלוקות סביב טענות לתועבה במוזיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1956
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1993
מסכת בכורות

מסכת בכורות, הוצאת [[ישיבת מיר, שאנגחאי, ה'תש"ב]]
[[פדיון הבן]]
מַסֶּכֶת בְּכוֹרוֹת היא המסכת הרביעית בסדר קדשים, הסדר החמישי במשנה ובתלמוד הבבלי. יש בה תשעה פרקים העוסקים בפרטי הדינים של בכורות - דיני פטר חמור (דהיינו זכר מחמור שנולד ראשון לאימו), בכור בהמה טהורה, דיני מומים הפוסלים את הקורבנות ואת הכהנים, דיני בכור אדם ודיני מעשר בהמה. 

בתלמוד בבלי יש במסכת זו 60 דפים. בדף ח' קיים קטע אגדתא מפורסם הידוע בשם "סבי דבי אתונא".

==מיקומה של המסכת בסדר קדשים==
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, סידורה של מסכת בכורות אחר מסכת חולין נעשה בהתאם לכתוב שהביא בתחילה את דיני שחיטת חולין: "רַק בְּכָל-אַוַּת נַפְשְׁךָ תִּזְבַּח וְאָכַלְתָּ בָשָׂר, כְּבִרְכַּת ה' אֱלֹהֶיךָ אֲשֶׁר נָתַן-לְךָ--בְּכָל-שְׁעָרֶיךָ", ורק אחר כך את דיני הבכורות: "לֹא-תוּכַל לֶאֱכֹל בִּשְׁעָרֶיךָ, מַעְשַׂר דְּגָנְךָ וְתִירֹשְׁךָ וְיִצְהָרֶךָ, וּבְכֹרֹת בְּקָרְךָ".

לפי המבוא של חנוך אלבק לפירוש המשנה, מיקומה של המסכת אחרי מסכת חולין קשור לנושא המרכזי של שני הפרקים האחרונים במסכת חולין - מתנות כהונה (הזרוע הלחיים והקיבה) ולנושא של הפרק האחרון במסכת בכורות - מעשר בהמה. העיסוק במתנות כהונה הוא הקו המחבר שבין המסכתות.

==פרקי המסכת==
#הַלּוֹקֵחַ עֹבֶר חֲמוֹרוֹ (שבע משניות). - דיני פטר חמור.
#הַלּוֹקֵחַ עֹבֶר פָּרָתוֹ (תשע משניות). - דיני חיוב בכור בהמה טהורה.
#הַלּוֹקֵחַ בְּהֵמָה (ארבע משניות). - דיני בהמה שספק ביכרה ביד נכרי ודיני שער בכור.
#עַד כַּמָּה (עשר משניות). - דיני הזמן שבו צריך לאכול/להקריב את הבכור, דיני ראית המום ודיני חשודים.
#כָּל פְּסוּלֵי הַמֻּקְדָּשִׁים (שש משניות). - דיני בכור בעל מום.
#עַל אֵלּוּ מוּמִין (שתים עשרה משניות). - מומי בכור.
#מוּמִין אֵלּוּ (שבע משניות). - מומי אדם.
#יֵשׁ בְּכוֹר (עשר משניות). - דיני בכור אדם.
#מַעְשַׂר בְּהֵמָה (שמונה משניות). - דיני מעשר בהמה.

סה"כ יש במסכת 73 משניות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://kodesh.snunit.k12.il/b/f/f54.htm תוספתא, מסכת בכורות] מאתר "סנונית"

* תלמוד בבלי, [http://maagarim.hebrew-academy.org.il/Pages/PMain.aspx?misyzira=80044 מסכת בכורות], במפעל המילון ההיסטורי של האקדמיה ללשון העברית
* 

== הערות שוליים ==

בכורות
בכורות
קטגוריה:בכורה
מסכת מעילה

מסכת מעילה, [[ש"ס ונציה]]
מסכת מעילה היא המסכת השמינית בסדר קדשים, הסדר החמישי במשנה ובתלמוד. יש בה שישה פרקים אשר עוסקים בפרטי הדינים של מעילה (דהיינו הנאה מהקדש). הפרק השישי מדבר מדיני שליחות במעילה (אדם השולח אדם אחר שיעשה מעשה הנאה מהקדש) והמיוחדות בגדר שליחות משאר דיני שליחות בהלכה, בכך שהיא סוטה מהכלל "אין שליח לדבר עבירה", ומחייבת את המשלח ופוטרת את השליח (כל עוד הוא איננו סוטה מהוראות שולחו).

בתלמוד הבבלי יש למסכת זו 21 דפים.

==מיקומה של המסכת בסדר קדשים==
בהקדמתו של הרמב"ם למשנה מופיעה מסכת זו אחר מסכת כריתות "מפני שהדברים שחייבין עליהם מעילה, יותר קלים מהדברים שחייבים עליהם חטאת" (העבירות שמתחייבים עליהם קרבן חטאת חמורות מעבירות מעילה).

==פרקי המסכת==
#קדשי קדשים (ארבע משניות).
#חטאת העוף (תשע משניות).
#ולד חטאת (שמונה משניות).
#קדשי מזבח (שש משניות).
#הנהנה מן ההקדש (חמש משניות).
#השליח שעשה (שש משניות).

בסך הכל במסכת 38 משניות.

==קישורים חיצוניים==

* [http://kodesh.snunit.k12.il/b/f/f58.htm תוספתא, מסכת מעילה] מאתר "סנונית" 

* תלמוד בבלי, [http://maagarim.hebrew-academy.org.il/Pages/PMain.aspx?misyzira=80048 מסכת מעילה], במפעל המילון ההיסטורי של האקדמיה ללשון העברית
* 

== הערות שוליים ==

מעילה
מעילה
קטגוריה:הקדש
מסכת מידות

ציור מתוך [[פירוש המשנה לרמב"ם, מסכת מידות פרק ב' משנה ה', דפוס וילנה, 1880]]
מַסֶּכֶת מִדּוֹת היא המסכת העשירית בסדר קדשים, הסדר החמישי במשנה, ויש בה חמישה פרקים. אין על מסכת זו תוספתא או גמרא.

המסכת מתארת את צורת בית המקדש השני והעזרות שסביבו לפרטיהם (דהיינו מידותיהם, בנייניהם, שעריהם, לשכותיהם ותאיהם).

==חיבור המסכת==
הגמרא במסכת יומא כותבת שמחבר המסכת היה רבי אליעזר בן יעקב. רבי אליעזר בן יעקב מספר שדודו מצד אמו היה מהשומרים בבית המקדש. 

מה שרבי אליעזר שכח, השלים אבא שאול.

==מיקומה של המסכת בסדר קדשים==
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, הטעם שמסכת זו סודרה אחר מסכת תמיד הוא כשיבנה המקדש במהרה בימינו יש לעשות את צורת המקדש כפי שנעשה. וזאת כי דבר זה (צורת המקדש) נאמר ברוח הקדש כמו שנאמר: "הַכֹּל בִּכְתָב מִיַּד ה' עָלַי הִשְׂכִּיל כֹּל מַלְאֲכוֹת הַתַּבְנִית".

==פרקי המסכת==
#בִּשְׁלֹשָׁה מְקוֹמוֹת (תשע משניות) - עוסק בסדרי השמירה שהייתה על הר הבית;
#הַר הַבַּיִת (שש משניות) - עוסק בעזרות השונות שהיו סביב המקדש, ובלשכות שהיו בעזרת הנשים;
#הַמִּזְבֵּחַ (שמונה משניות) - עוסק בעזרת הכוהנים, הסמוכה למקדש, ובמה שנמצא בה - המזבח, הכיור וכדומה, ובאולם - חלקו החיצוני של בניין המקדש;
#פִּתְחוֹ שֶׁל הֵיכָל (שבע משניות) - עוסק בהיכל - החלק המרכזי של בניין המקדש;
#כָּל הָעֲזָרָה (ארבע משניות) - עוסק בעזרת ישראל ובפרט בלשכות שהיו בתוכה.

בסה"כ במסכת 34 משניות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* מאיר בר-אילן, [https://faculty.biu.ac.il/~barilm/articles/publications/publications0020.html 'האם מסכתות תמיד ומידות הן תעודות פולמוסיות?'], סידרא, ה (תשמ"ט) עמ' 27–40
* 
* 

== הערות שוליים ==

מידות
מידות
מסכת קינים

מסכת קינין עם פרוש ותוספות
מַסֶּכֶת קִנִּים היא המסכת האחת-עשרה והאחרונה בסדר קדשים, הסדר החמישי במשנה. יש בה שלושה פרקים, העוסקים בקינים - זוגות של עופות המיועדים לקרבן - שנתערבו זה בזה.

למסכת זו אין תוספתא, תלמוד בבלי או תלמוד ירושלמי, אך היא מודפסת ברוב המהדורות של התלמוד הבבלי עם מסכתות מעילה, תמיד ומידות.

המסכת נחשבת קשה, אך בעל ידע מתמטי עשוי לעשות שימוש בידע זה כדי להקל על עצמו את לימוד המסכת. שיטות הספירה שבמסכת מזכירות במידת מה טכניקות מתחום המתמטיקה הדיסקרטית ואת עיקרון שובך היונים.

==יסודות הדינים במסכת==
ישנם שני סוגי קורבנות הבאים מן העוף: חטאת ועולה. קיימים מספר הבדלים בתהליך ההקרבה בין החטאת לעולה, וההבדלים העיקריים הם: דם חטאת העוף ניתן בחצי התחתון של המזבח (מתחת 'חוט הסיקרא', הקו המפריד בין חציו העליון של המזבח לבין חציו התחתון), ואילו דם עולת העוף ניתן בחצי העליון של המזבח. לאחר מתן הדם, חטאת העוף נאכלת על ידי הכהנים במקדש, ואילו עולת העוף מוקטרת על גבי מערכת העצים שבראש המזבח. קרבן שדמו לא ניתן במקום המיועד לו - פסול. לפיכך, אין להביא עוף לקורבן כאשר יש ספק אם הוא הוקדש לעולה או לחטאת, שכן אי אפשר להקריבו באופן שתהיה ודאות שהוא הוקרב כהלכה.

התורה ציוותה על כמה אנשים (כגון זב וזבה, או יולדת ומצורע עניים) להביא צמד קורבנות של עולה וחטאת מן העוף. צמד כזה, נקרא במשנה קן (בלשון המשנה קן היא נקבה). קן יכולה להיות מפורשת - בעליו של הקרבן כבר קבע איזה מן העופות מוקדש לחטאת ואיזה לעולה - או סתומה - הקן הגיע לידי הכהן בטרם נקבע איזה לחטאת ואיזה לעולה, והכהן המקריב צריך להחליט על כך. ברגע שעוף אחד מקן סתומה מוקרב לעולה, בן-זוגו נקבע להיות חטאת, ולהפך.

המקרים המובאים במסכת באים להדגים איך למצוא את המספר המקסימלי של העופות שניתן להקריב לכתחילה (או של העופות שהוקרבו כראוי, בדיעבד), לאחר שהתערבבו.

==מיקומה של המסכת בסדר קדשים==
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, לאחר שהסתיים בדיון בקורבנות הבהמה וכל מה שנלווה להם, ותם אף הדיון בתוכניות המקדש, הגיע תורה של מסכת קינים. כאמור מסכת זו עוסקת בעופות שנתערבו זה בזה, ומקרה זה לא רק שמקרי ביותר (שכן ייתכן והעופות לא יתערבו), אלא גם שהדיבור עליו מועט יחסית (מספר המשניות בו - חמישה עשר - הוא הקטן ביותר בסדר ואף במשנה כולה). ולכן סודרה המסכת בסוף הסדר.

==פרקי המסכת==
#חַטַּאת הָעוֹף (ארבע משניות) - יסודות דיני קרבן העוף וקינים שהתערבו זה בזה.
#קֵן סְתוּמָה (חמש משניות) - דיני גוזלים 'פורחים' ועפים מקן אחד למשנהו.
#בַּמֶּה דְּבָרִים אֲמוּרִים (שש משניות) - דיני קינים מעורבים שהוקרבו.

בסה"כ במסכת 15 משניות.

==מפרשי המסכת==
מסכת זו נחשבת קשה ולכן, בנוסף על מפרשי המשניות הרגילים (רמב"ם, ר' עובדיה מברטנורא, תוספות יום טוב, וכו'), רבים פירשו את המסכת - כאשר חלק מהפירושים שונים בתכלית זה מזה בהבנת המסכת.

====המפרשים על הדף (בדפוס וילנה)====
*פירוש המיוחס לרש"י
*תוספות
*רא"ש
*ראב"ד
*רז"ה

====פירושים נוספים====
* קן מפורשת – פירוש על המסכת מר' צבי בן ר' אליהו גוטמכר
* קן מפורשת – פירוש רב טוביה שלמה רפאל וולף, משגיח בישיבת חסידות סטריקוב בני ברק
* קן שלמה – באור מקיף בלווי תרשימים המבוסס על פרוש הרב גוטמכר, מאת ר' גרשון מאיר אינגבר
* יעיר קנו – כולל שני פירושים שונים הנקראים "שיח השדה" ו"לקח טוב" - מנחם אליעזר מווילנא, תרכ"ב

==לקריאה נוספת==
*פרופ' משה קופל, סדר קנים: ביאור חדש למסכת קנים ע"פ תורת החשבון, הוצאת אלומה, 1998, ירושלים

==קישורים חיצוניים==

* 
* (מסכת קנים מתחילה בעמ' CCCXXXII)
* 
* 

== הערות שוליים ==

קינים
קינים
נחל בזק

נַחַל בֶּזֶק (ואדי שובאש) הוא נחל אכזב הזורם מדרום לגלבוע, ומנקז את מימי הר הגלבוע והרי צפון-מזרח השומרון. הוא מפריד בין השומרון המזרחי ובין רכס הגלבוע.

אורכו של הנחל הוא כ־25 ק"מ, ושטח אגן הניקוז שלו הוא כ־163 קמ"ר. שמו נגזר משמה של העיר המקראית הסמוכה בזק (ח'רבת אבזיק).

הנחל יורד מאזור הכפר ראבא (בהר בזק, גובה 713 מטר) לכיוון צפון-מערב, פונה מזרחה ב"ברך", ונשפך ל מדרום לקיבוץ טירת צבי. 

באזור הנחל שתי שמורות טבע:
* שמורת נחל בזק - שטחה 1840 דונם, הוכרזה כשמורה ב-31 ביולי 1983
* שמורת נחל בזק עילי - שטחה 55,530 דונם, הוכרזה כשמורה ב-9 באפריל 1991

בשנת 1969, במהלך תקופת המרדפים בבקעת הירדן נהרגו שישה לוחמי צה"ל, ובהם מפקד גדוד 50, משה פלס, וסגנו דורון מנור, במרדף אחרי מחבלי פת"ח במעלה הנחל.

בשנת 1984 התרחשה בו תאונת המסוק בנחל בזק.

==ראו גם==
* בזק (אתר מקראי)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.inature.info/wiki/%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%A8%D7%AA_%D7%A0%D7%97%D7%9C_%D7%91%D7%96%D7%A7 שמורת נחל בזק], באתר "טבע ונופים בישראל"
* [http://www.inature.info/wiki/%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%A8%D7%AA_%D7%A0%D7%97%D7%9C_%D7%91%D7%96%D7%A7_%D7%A2%D7%99%D7%9C%D7%99 שמורת נחל בזק עילי], באתר "טבע ונופים בישראל"

 

קטגוריה:השומרון: שמורות טבע
קטגוריה:השומרון: נחלים
קטגוריה:בקעת הירדן: נחלים
טסטודו

מבנה הטסטודו
שחזור מודרני של טסטודו
הטסטודו (בלטינית: Testudo; מילולית: צב) הוא מבנה קרבי שהיה מקובל בצבא הרומי. זה היה מבנה פופולרי בקרב הלגיונרים באימפריה הרומית, יעיל במיוחד כנגד ירי חצים.

בטסטודו, הלגיונרים סגרו את הפערים ביניהם; החיילים בשורה הראשונה שמו את מגיניהם לפניהם, להגן עליהם מכף רגל ועד ראש, הלגיונרים בצדדים שמו את מגיניהם לימינם או לשמאלם, ושאר הלוחמים, אשר נמצאו באמצע המבנה, החזיקו את מגיניהם מעל ראשם. החסרונות של הטסטודו הם פגיעותו הרבה מצד תוקפים למיניהם, במיוחד חיל הפרשים, העדר היכולת ההתקפית בגלל המבנה הצמוד והתנועה האיטית והמסורבלת. צדו האחורי היה חשוף ופגיע במיוחד.

בדרך כלל המבנה שימש בעת הטלת מצור יותר מאשר בשדה הקרב באזור פתוח.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:הצבא הרומי
קטגוריה:מערכים צבאיים
אבידוס (דרדנלים)

מפת אבידוס וסביבותיה
אבידוס (ביוונית: Άβυδος) הייתה עיר יוונית, שנוסדה בשנת 477 לפנה"ס על ידי מילטוס, על החוף האסייתי במקום הצר ביותר של הדרדנלים. עם ייסודה הצטרפה אבידוס לברית האטית-דלית והייתה כפופה לאתונה עד שנת 412 לפנה"ס, אז עברה השליטה עליה לזמן מה לספרטה.

פיליפוס החמישי כבש את אבידוס לאחר קרב עיקש בשנת 200 לפנה"ס, אך הפסיד אותה לרומא בשנת 197 לפנה"ס. רומא הפקידה את אבידוס בידי אנטיוכוס השלישי, אך הוא התמרד כנגד רומא, ולאחר שזו הביסה אותו, ב-189 לפנה"ס, נראה שאבידוס חזרה להיות עצמאית.

באבידוס הקים קסרקסס מלך פרס גשר סירות, עליו חצה צבאו הענק את המצר בעת מסע המלחמה על יוון ב-480 לפנה"ס (הרודוטוס, ספר ז', 33 ואילך). אבידוס מפורסמת גם בזכות סיפור האהבה אודות הרו ולאנדרוס.

גילוי חורבותיה של העיר מבחינה ארכאולוגית החל בשנת 1675.
במשך שנים רבות נלקחו מחורבות העיר אבנים וחומרים ששימשו לבניה עד להכרזה על האזור כאתר ארכאולוגי בתחילת המאה ה-20.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:יוון העתיקה: ערים
קטגוריה:ערים עתיקות שנהרסו
קטגוריה:האימפריה הביזנטית: יישובים
אגון

אגון היה תחרות שנערכה בפסטיבלים שונים ברחבי יוון העתיקה וכללו בתוכם ספורט (היאבקות, איגרוף, זריקת דיסקוס, הטלת כידון, ריצות וקפיצות) ומוזיקה (ריקודים, הקראות ושירה).

האגונים נערכו בערים יווניות רבות בזמנים קבועים של השנה, והם נשאו אופי פולחני או דתי, מקומי או כללי. המפורסמים מבין האגונים הם המשחקים האולימפיים שמוקדשים לזאוס; עוד אגונים חשובים הם הנמאים, אף הם מוקדשים לזאוס; הפיתיים, שמוקדשים לאפולו והאיסתמיים, שמוקדשים לפוסידון. אל האגונים נקבצו צופים ומתחרים מכל רחבי העולם היווני, ואף היה מקובל להפסיק פעולות איבה בשעת אגונים גדולים במיוחד.

בחלק מהאגונים הדגש היה על הפעילויות הספורטיביות (המשחקים האולימפיים), ובחלק דווקא לחלקים המוזיקליים (הפיתיים); בדיוניסיה, אשר באתונה, נערכו רק תחרויות דרמטיות.

האגונים היו תמיד אופייניים לאורח החיים היווני, וברומא הם נערכו לראשונה ב-186 לפנה"ס. עם עליית הנצרות נעלמו האגונים בהדרגה (לאחר שהחלו להאמין באלוהים ובישו, ולא באלים האולימפיים), והמשחקים האולימפיים הופסקו בשנת 393 לספירה.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:יוון העתיקה: חגים ומועדים
קטגוריה:יוון העתיקה: תרבות
קטגוריה:תחרויות
קטגוריה:תחרויות ספורט
מסכת כלים

מסכת כלים היא המסכת הראשונה בסדר טהרות, שהוא הסדר השישי והאחרון במשנה. יש בה שלושים פרקים והיא המסכת הארוכה ביותר במשנה. התוספתא על מסכת זו בעלת 25 פרקים ומחולקת ל"בבא קמא" "בבא מציעא" ו"בבא בתרא". מסכת זו דנה בפרטי דיני הטומאה והטהרה של כל סוגי הכלים.

על המסכת אין תלמוד בבלי ואין תלמוד ירושלמי.

מסכת כלים שבפנינו מסתיימת באמרתו של רבי יוסי: "אשריך כלים שנכנסת בטומאה ויצאת בטהרה", בכוונו לכך שהמסכת מתחילה במילים "אבות הטומאות" ומסתיימת במילים "והאפרכס של זכוכית טהורה". דברים אלו מוכיחים שכבר בדורו של רבי יוסי, דור אחד לפני מסדר המשנה רבי יהודה הנשיא, הייתה קיימת מסכת עם סידור של מילותיה.

== מיקומה של המסכת בסדר טהרות ==
לפי הקדמתו של הרמב"ם למשנה, מסכת כלים נכללת בסדר טהרות מכיוון שהיא כוללת פירוט של עיקרי הטומאות ומתוך כך שמובאים בה הדברים שמקבלים טומאה והדברים שאינם מקבלים, היא מלמדת אותנו על כל מה שטמא ומה שלא.

== פרקי המסכת ==
# אבות הטומאות (תשע משניות) - הרמות השונות של אבות הטומאה ועשר הרמות של קדושה.
# כלי עץ (שמונה משניות) - פרקים ב' עד י' עוסקים בהלכות כלי חרס.
# שיעור כלי חרס ליטהר (שמונה משניות).
# החרס שאינו יכול לעמוד (ארבע משניות).
# תנור תחילתו ארבעה (אחת עשרה משניות)
# העושה שלשה פטפוטים בארץ (ארבע משניות).
# הקלתות של בעלי בתים (שש משניות) 
# התנור שחצצו בנסרים (אחת עשרה משניות).
# מחט או טבעת שנמצאו (שמונה משניות).
# אלו כלים מצילין בצמיד פתיל (שמונה משניות).
# כלי מתכות (תשע משניות) - פרקים י"א עד י"ד עוסקים בהלכות כלי מתכת.
# טבעת אדם (שמונה משניות).
# הסייף והסכין והפגיון (שמונה משניות).
# כלי מתכות כמה הוא שיעורן (שמונה משניות).
# כלי עץ (שש משניות) - פרקים ט"ו עד י"ט עוסקים בדיני כלי עץ, עור ועצם
# כל כלי עץ שנחלק לשנים (שמונה משניות).
# כל כלי בעלי בתים (שבע עשרה משניות).
# השידה (תשע משניות).
# המפרק את המיטה (עשר משניות).
# הכרים והכסתות (שבע משניות) - פרקים כ' עד כ"ה דנים בכמה טומאות וטהרות הנוגעות לכל סוגי הכלים.
# הנוגע בכובד העליון (שלוש משניות).
# השולחן והדולפקי שנפחתו (עשר משניות).
# הכדור והאמום (חמש משניות).
# שלשה תריסין הם (שבע עשרה משניות).
# כל הכלים יש להם אחוריים ותוך (תשע משניות).
# סנדל עמקי (תשע משניות) - פרקים כ"ו עד כ"ח עוסקים בדיני עור ובגד.
# הבגד מיטמא משום חמישה שמות (שתים עשרה משניות).
# שלש על שלש (עשר משניות).
# נימי הסדין (שמונה משניות) - פרק כ"ט עוסק בשיעור ידות הבגדים והכלים.
# כלי זכוכית (ארבע משניות) - פרק ל' דן בכלי זכוכית.

בסך הכל יש במסכת 254 משניות.

== מפרשי המסכת ==
* תבנית כלים - פירוש הכולל שרטוטים וציורים להמחשה של סוגי הכלים השונים.
* פירוש המשנה - פירושו של הרמב"ם על המשנה.
* ביאור המשנה - פירושו של ר' עובדיה מברטנורא.
* משניות מבוארות - פירושו של ר' פינחס קהתי.
* קב ונקי - פירושו של הרב אלישע בן אברהם.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://kodesh.snunit.k12.il/b/h/h61.htm משנה, מסכת כלים], באתר "סנונית"
* [http://kodesh.snunit.k12.il/b/f/f61.htm תוספתא, מסכת כלים], באתר "סנונית"

== הערות שוליים ==

כלים
קטגוריה:טומאת כלים
כלים
פירותנות

פירות בשוק ברצלונה, ספרד.]]
פירותנות (בלועזית: פרוּטַרייניזם) היא אורח חיים תזונתי, תת-קבוצה בקרב הטבעונים, הניזונה מפירות וצמחים בלבד.

תזונתם כוללת לא רק את מה שנחשב באופן טיפוסי לפרי במובן הקולינרי (למשל, תפוחים או תפוזים), אלא גם מזון שהוא מבחינה בוטנית הפרי של בעלי פרחים (זרע הכולל חלקי רבייה) כולל סוגי פירות יער, אגוזים, זרעים, עגבניות ואבוקדו.

פירותנות היא לרוב בחירה תזונתית הנובעת מהרצון או הצורך לשמור על הבריאות. זו תזונה עשירה בויטמינים ומינרלים וממעיטה במזון הקשה לעיכול. מעבר לכך שעקירת שורשים פוגעת בהמשך התפתחותו של הצמח, הפירותנים מאמינים כי שורשים הם מזון עמילני קשה לפירוק ועיכול, ומחייבים בישול ועיבוד תרמי על מנת להיאכל. כך הפירותנים טוענים כי תזונתם נועדה להקל על מערכת העיכול. פירותנים מפחיתים אך לא נמנעים לחלוטין מאכילת מזונות מעין אלו.

בהיותה של הפירותנות בקצה הקיצוני ביותר של הטבעונות - ישנן טענות כי עלולות להיות לה השפעות בריאותיות שליליות.

== ראו גם ==

* טבעונות
* טבעונאות
* צמחונות
* פסקטריאניזם

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אידאולוגיות
קטגוריה:טבעונות
קטגוריה:דיאטות
AirPort

תחנת הבסיס איירפורט]]
איירפורט (באנגלית: AirPort) ואיירפורט אקסטרים הן משפחות מוצרי רישות אלחוטי של חברת אפל שנועדו לשימוש עם מחשבי מקינטוש, PC וגם עם מוצרי אפל נוספים כדוגמת אייפון ואייפד. פרוטוקול הרשת האלחוטית במוצרים אלו מבוסס על תקן IEEE 802.11 המשמש גם במוצרי Wi-Fi. משפחת המוצרים כוללת נתבים וכרטיסי הרחבה.

הגרסה הראשונה של נתב איירפורט יצאה ביולי 1999 והוצעה עם כרטיסי הרחבה של תקשורת אלחוטית תואמת לקו מחשבי המחברת iBook. עם הוצאת איירפורט הפכה אפל ליצרנית החשובה הראשונה שאמצה את תקן Wi-Fi וליצרנית היחידה בשנתיים הבאות ששיווקה מכשירים שאכן פעלו כהלכה. מאוחר יותר הוסיפה החברה אפשרות לצירוף כרטיס איירפורט כמעט לכל דגמי המחשב שלה, לבד משרתים. המכשיר הראשון איפשר מהירות העברת נתונים של 11 מגהביט לשנייה למרחק של עד 50 מטר מתחנת הבסיס, בהתאם לגרסת הפרוטוקול 802.11b.

גרסת "איירפורט אקסטרים" שיצאה בשנת 2003 התבססה על גרסה 802.11g של תקן Wi-Fi ואיפשרה מהירות של עד 54 מגהביט לשנייה. גרסה נוספת של איירפורט אקסטרים יצאה בשנת 2007 ותמכה בתקן 802.11n.

מכשיר "איירפורט אקספרס" שיצא בשנת 2004 היה גרסה ממוזערת של נתב האיירפורט אקסטרים שנועדה לשימוש בנסיעות וכללה גם אפשרות להזרמה אלחוטית של קובצי קול.

גרסה נוספת לאיירפורט אקסטרים שיצאה ב-2008 ונקראה Time Capsule (כמוסת זמן) כללה גם כונן קשיח והפכה את איירפורט למוצר אחסון על רשת (NAS) התומך בגיבוי מרכזי אוטומטי של קבצים ממחשבי אפל השונים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אייטונס
קטגוריה:תקנים בתקשורת מחשבים
קטגוריה:מכשירי חברת אפל
קטגוריה:Wi-Fi
QuickTime

QuickTime היא תוכנה המשתמשת בטכנולוגיית מולטימדיה שפיתחה חברת אפל. הטכנולוגיה מאפשרת טיפול בפורמטים שונים של וידאו דיגיטלי, קול, מלל, הנפשה, מוזיקה ותמונות פנורמה, ומאפשרת צפייה או השמעה שלהם בדפדפני האינטרנט השונים. היא זמינה למשתמשים במערכות ההפעלה: windows, ו- mac.

הטכנולוגיה כוללת שלושה מרכיבים: תבנית הקובץ, המתועדת ופתוחה לשימוש בלא תשלום זכויות יוצרים. אפל מפתחת בנוסף גם נגן מדיה המוצע באופן חופשי להורדה ומצורף לכל אחד ממחשבי החברה ואחרון, ישנה ערכת פיתוח למחשבי מקינטוש ומערכת ההפעלה "חלונות" המאפשרת פיתוח והתאמה של תוכנות לשימוש ושינוי קובצי קוויקטיים.

הגרסה הראשונה של קוויקטיים הוצאה ב-2 בדצמבר 1991 כתוסף מולטימדיה למערכת ההפעלה 7 למקינטוש. ההדגמה הפומבית הראשונה של הטכנולוגיה כללה הצגת סרט הפרסומת המפורסם של אפל, "1984" ונחשבה אז לפריצת דרך טכנולוגית מדהימה. הארכיטקטורה הבסיסית כללה ערוצי סרטים, תמיכה רחבה בסוגי מדיה שונים, תבנית קובץ פתוחה ואפשרויות עריכה. לקוויקטיים צורפו גם מקודדים (קודקים) למענה לצרכים נוספים שונים.

כיום משמשת טכנולוגיית קוויקטיים בסיס לתקן MPEG-4, שהוא התקן התעשייתי הנוכחי לווידאו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:נגני מדיה
קטגוריה:תוכנות ואפליקציות של חברת אפל
קטגוריה:תוכנות שהושקו ב-1991
דוד ריקארדו

דוד ריקארדו (באנגלית: David Ricardo; דייוויד ריקארדו; 18 באפריל 1772—11 בספטמבר 1823) היה כלכלן יהודי-בריטי, מהמשפיעים המרכזיים בכלכלה הקלאסית. בנוסף היה איש עסקים מצליח, איש פיננסים וספקולנט אשר צבר הון רב. עיקר השפעתו בתאוריה המאקרו-כלכלית הייתה בנושא היתרון היחסי, שעל פיו מדינה צריכה לפתח ענפים כלכליים ותעשייתיים שיש לה בהם יתרון יחסי, ושהסחר הבינלאומי בין מדינות יתבצע ביעילות מרבית במוצרים שיש למדינות יתרון יחסי בייצורם. הוא המנסח הראשון של חוק הברזל של השכר.

== חייו ==
דוד ריקארדו נולד באנגליה כצאצא למשפחה יהודית שברחה מפורטוגל להולנד בתחילת המאה ה-18 בעקבות גל של רדיפות נגד היהודים. המשפחה הגיעה תחילה לאמסטרדם, ואחר כך עברה ללונדון שבה נולד ריקארדו. אביו היה סוכן בורסה מצליח שהכניס את בנו לעסקיו, והקנה לו חינוך מוקדם בפיננסים. לאחר שנשא אישה קוויקרית למורת רוחו של אביו, החליט ריקארדו בן ה־21 לפתוח עסק משלו, שבו הצליח מאוד. בגיל 40 פרש מעסקיו ורכש לו אחוזה בכפר.

ריקארדו החל להתרועע עם קבוצת אינטלקטואלים, שאחד מהם, ג'יימס מיל (אביו של ג'ון סטיוארט מיל), דחק בו להיכנס לבית הנבחרים ולהעלות על הכתב את משנתו הכלכלית. כפי שהיה נהוג באותם ימים, רכש ריקארדו חלקת קרקע שזיכתה את בעליה במושב בפרלמנט הבריטי. שם הוכיח את עצמו כליברל תקיף, שתמך אף בעניינים שנגדו את האינטרסים הפרטיים שלו.

== משנתו הכלכלית ==
ריקארדו הושפע מכתביהם הכלכליים של אדם סמית ותומאס מלתוס. בכתביו זיהה כמה מנקודות הכשל העיקריות שלהם וגיבש את הכלכלה לכלל תאוריה מקיפה אחת, המתייחסת הן לטווח הארוך והן לטווח הקצר. כחלק מתפקידו כמדינאי פרסם ריקארדו מספר כתבים הנוגעים לענייני מדיניות שעמדו על הפרק, כמו למשל ההצעה לבטל את המכסים על יבוא התבואה ("חוקי התבואה") והצעות שונות לגבי אופן גיוס הכספים של השלטון. במקביל, תרם גם לפיתוח הכלכלה כתחום נפרד ממדע המדינה באמצעות ספריו המקיפים על התאוריה הכלכלית. 

בשנת 1817 יצא לאור ספרו "עקרונות הכלכלה הפוליטית והמיסוי" שבו פיתח את כלל התפוקה השולית הפוחתת. חידוש נוסף של ריקארדו הוא עקרון היתרון היחסי: המניע להתמקצעות אישית ולסחר עם אחרים הוא היתרון היחסי שיש לאנשים או למדינות בייצור מוצר מסוים.

ריקארדו נאבק נגד הכוח הכלכלי הרב של מעמד בעלי הקרקעות אל מול כוחם המוחלש של בעלי ההון (אליהם השתייך) והפועלים. מאוחר יותר, השפיעו עקרונות אלו על קרל מרקס, ששם דגש על מאבקם של הפועלים בבעלי ההון. 

בזמן מלחמת הבריטים בנפוליאון התלבטה הממשלה אם לממן את המלחמה באמצעות מסים או בדרך של נטילת מלוות כגון באמצעות הנפקת איגרות חוב לציבור. ריקארדו הראה ששתי האפשרויות בעצם זהות מבחינה מקרו-כלכלית, והוביל לטביעת המונח "שקילות ריקארדו". העיקרון לשקילות הוא שגיוס איגרות חוב שקול להטלת מיסים בעתיד, מכיוון שבזמן הפירעון של איגרות החוב תאלץ הממשלה לממן את ההחזר מתקציב המדינה שמגיע ממסי האזרחים, ולכן, אם יהוון מחיר ההחזר לזמן הנוכחי תתקבל שקילות בין סכום זה לסכום הטלת המיסים כיום.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלכלנים יהודים בריטים
קטגוריה:יהודים מומרים בריטים
קטגוריה:לונדון: אישים
קטגוריה:יהדות ספרד
קטגוריה:קווייקרים
קטגוריה:ליברליזם: הוגים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1772
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1823
אמיין

אמיין (בצרפתית: Amiens) היא עיר בצפון צרפת, 120 ק"מ צפונית לפריז ו-100 ק"מ דרומית-מערבית לליל, עיר הבירה של מחוז סום והייתה בירת חבל פיקרדי עד שנת 2015.

העיר ידועה בעיקר בזכות קתדרלת אמיין – הקתדרלה הגותית הגדולה בצרפת, ואחת החשובות שבהן.

בעיר זו נחתמה חוזה אמיין ב-27 במרץ 1802. החוזה הביא לסיום הקרבות שנערכו במסגרת הקואליציה האנטי-צרפתית השנייה וסימן את סיומן של מלחמות המהפכה הצרפתית (לאחר תקופת שלום קצרה פרצו המלחמות הנפוליאוניות).

אמיין היא עיר הולדתו של נשיא צרפת עמנואל מקרון.

== היסטוריה ==
ההתיישבות הראשונה הידועה במקום נקראה Samarobriva ("Somme bridge"), נקודת היישוב המרכזית של שבט אמביאני (Ambiani), אחד מהשבטים הגאלים.

העיר הייתה יעד ללחימה הן במלחמת העולם הראשונה והן במלחמת העולם השנייה, וסבלה עקב כך מהרס רב.

קרב אמיין בשנת 1918 היה שלב הפתיחה של מתקפת 100 הימים, אשר הובילה בסיומה ליום שביתת הנשק עם גרמניה שהביאה לסיום המלחמה.

במלחמת העולם השנייה הופצצה העיר קשות על ידי חיל האוויר הבריטי (RAF).

לאחר מלחמת העולם השנייה נבנתה העיר מחדש.

== ערים תאומות ==

* 

==ראו גם==
* קתדרלת אמיין

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:פיקרדי: ערים
קטגוריה:ערים מעוטרות אות לגיון הכבוד
קטגוריה:או-דה-פראנס: ערים
מזל קשת

סמל מזל קשת
קשת
בול ישראלי המוקדש למזל קשת
[[שלט רחוב מזל קשת בירושלים]]

מזל קֶשֶׁת הוא אחד משנים עשר המזלות שבגלגל המזלות. באסטרולוגיה המערבית, "בן מזל קשת" הוא מי שנולד בין 22 בנובמבר לבין 21 בדצמבר (לערך). במסורת היהודית מתייחס מזל קשת אל חודש כסלו. בלוח השנה במגילות קומראן משויך מזל קשת לחודש חשוון. מושג זה מתייחס לרעיון שבתקופה הנתונה מיקום השמש באזור השמיים המוקצה למזל קשת האסטרולוגי. כיום, אין חפיפה בין קונסטלציית הקשת לבין אזור השמיים של מזל קשת בגלל נקיפת ציר כדור הארץ.
קשת היו מלכי המזלות אשר לקחו את היסוד החזק מכל יסוד האש, את שלושת היסודות האחרים הם חילקו רנדומלית בין שאר המזלות.

השם 'קשת' ניתן למזל ולקבוצת הכוכבים, כיוון שזו נראית מכדור הארץ כשרטוט של אדם האוחז בקשת.

==מזל קשת במיתולוגיה היוונית==

היוונים ראו בקבוצת כוכבים זו קַשָת אשר אוחז בקשתו ויותר מאוחר הפך לקנטאורוס, דמות בעלת גוף חיה וראש אדם. דווקא הסאטירים - מלוויו של דיוניסוס, אל היין, זוהו עם הקבוצה. אחד מהם, האהוד במיוחד בקרב המוזות, היה קרוטוס. שירתו הנפלאה היא שעמדה לזכותו. כמו כן היה פרש מצוין וצייד מעולה. כמחווה למוזות, העלה אבי האלים זאוס את קרוטוס לשמיים, והוסיף לו סוס וקשת לצייד.

==מזל קשת באסטרולוגיה==
===שיוך אסטרולוגי===

מזל קשת הוא אחד משלושת מזלות יסוד האש, יחד עם מזל טלה ומזל אריה. הוא משתייך לקבוצת המזלות המשתנים, יחד עם מזל תאומים, מזל בתולה ומזל דגים. הכוכב השליט של מזל קשת הוא צדק.

==ראו גם==
* ארבעת היסודות

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קשת
קטגוריה:קבוצת הכוכבים קשת
מריו פינטו דה אנדרדה

מריו פינטו דה אנדרדה (21 באוגוסט 1928 - 26 באוגוסט 1990) היה פוליטיקאי ומשורר אנגולי.

דה אנדרדה נולד ב-Golungo-Alto בשנת 1928. הוא למד בלשנות באוניברסיטת ליסבון שבפורטוגל וסוציולוגיה בסורבון שבפריז.

במהלך שהותו מחוץ לארצו היה דה אנדרדה פעיל במאבק נגד הקולוניאליזם הפורטוגלי ששלט באנגולה וכתב מספר שירי מחאה נגד שלטון זה. בשנת 1956 הוא היה ממייסדי התנועה העממית לשחרור אנגולה, ומשנת 1960 ועד לשנת 1962 כיהן כנשיא התנועה. הוא התנגש עם יורשו, אגושטיניו נטו, ובשנת 1974 עזב את התנועה העממית לשחרור אנגולה. בשנת 1975 הפורטוגלים עזבו את אנגולה, אך דה אנדרדה המשיך להתגורר בגלויות במקומות שונים, מהם בגינאה ביסאו, כף ורדה ובמוזמביק. 

מריו פינטו דה אנדרדה מת ב-26 באוגוסט, בשנת 1990 בלונדון.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פוליטיקאים אנגולים
קטגוריה:משוררים אנגולים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1928
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1990
ויליאם בויד (סופר)

ויליאם בויד (באנגלית: William Boyd; נולד ב-7 במרץ 1952), סופר ותסריטאי אנגלי בן-זמננו.

==ביוגרפיה==
בויד נולד באקרה גאנה (מדינה במערב אפריקה). הוא חיבר מספר ספרים, ביניהם את "חוף בראזוויל" (Brazzaville Beach), ספר העוסק בדמותה של מדענית החוקרת את התנהגות השימפנזים באפריקה.

בויד זכה בפרס "Whitbread Book award" בשנת 1981, על ספרו "A Good Man in Africa" (אדם טוב באפריקה).

הוא היה מועמד לפרס "Booker Prize for Fiction" בשנת 1982 על ספרו מלחמת הגלידה, אשר זכה באותה השנה בפרס "John Llewellyn Rhys Prize".

בשנת 1988, בויד כתב ספר נוסף, ששמו הוא – Nat Tate. הספר עוסק באמן אמריקאי, שחי בין השנים 1928–1960. הספר מבוסס על סיפור חייו הטרגי של נט טייט, שלמעשה לא התקיים מעולם.

בשנת 1992 השתתף בכתיבת התסריט לסרט צ'פלין.

בשנת 1999 ביים את סרטו הקולנועי הראשון "השוחה" לו גם כתב את התסריט אודות הקרב על הסום במלחמת העולם הראשונה. 

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.contemporarywriters.com/authors/?p=auth17 ביוגרפיית חייו של ויליאם בויד]

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת גלאזגו
קטגוריה:סופרים בריטים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:חברי האגודה המלכותית לספרות
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1952
שרה פינטו קואליו

שרה פינטו קואליו (Sara Pinto Coelho, 30 בנובמבר 1913 – 3 בדצמבר 1990) הייתה סופרת של סיפורים ומחזות בשפה הפורטוגזית. העיתונאי הפורטוגזי קרלוש פינטו קואליו הוא בנה.

שרה פינטו נולדה בשנת 1913 באי פרינסיפה שהיה אז בשליטת פורטוגל, ושם גדלה. את רוב חייה בילתה במוזמביק שבאפריקה, שם למדה בבית ספר יסודי, ושם גם כתבה מחזות רדיו, רומנים, סיפורים קצרים, וסיפורי ילדים. קואליו שימשה לאחר מכן כבמאית של תיאטרון ברדיו, בשם Rádio Clube de Moçambique, בין השנים 1967–1972.

היא מתה בשנת 1990 בפורטוגל.

==ספרים==
* Confidências de Duas Raparigas Modernas (יצא לאור בשנת 1946)
* O Tesouro Maravilhoso (יצא לאור בשנת 1947)
* Aventuras de um Carapau Dourado (יצא לאור בשנת 1948)
* Memórias de uma Menina Velha (יצא לאור בשנת 1994, לאחר מותה)

קטגוריה:ילידות 1913
קטגוריה:סופרות פורטוגזיות
קטגוריה:נפטרות ב-1990
קטגוריה:פורטוגזים שנפטרו ב-1990
בירגו דיופ

בירגו ישמעאל דיופ (צרפתית: Birago Ishmael Diop; 11 בדצמבר 1906 - 25 בנובמבר 1989) היה משורר ומספר סיפורים מסנגל מתנועת הנגריטוד, וטרינר ודיפלומט.

== חייו ==
דיופ נולד בכפר ליד דקר ולמד רפואה וטרינרית באוניברסיטת טולוז שבדרום צרפת. לאחר סיום לימודים עבד כמנתח וטרינרי עבור המשטר הקולוניאלי הצרפתי ברחבי מערב אפריקה. במהלך עבודתו בשירות הציבורי, הוא כתב שירה, זכרונות, מחזה וליקט ועיבד סיפורי עם של הוולוף. בין 1960 ל-1964 שימש שגריר סנגל לתוניסיה. 

המחזה "העצם" שכתב, הועלה בסוף שנות ה-70 בבימויו של פיטר ברוק בתיאטרונו בוף דה נור בפריז, בעיבוד התסריטאי והמחזאי הצרפתי ז'אן-קלוד קארייר והשחקן מאליק באונס ובמשחקו עם ברוס מאיר ויושי אוידה. המחזה תורגם לעברית בידי אוריאל זוהר והועלה בתיאטרון הטכניון ובאוניברסיטאות מורסיה ואליקנטה ספרד בשנת 1995.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:פוליטיקאים סנגלים
קטגוריה:משוררים סנגלים
קטגוריה:מחזאים סנגלים
קטגוריה:סופרים סנגלים
קטגוריה:שגרירים בתוניסיה
קטגוריה:ילידי 1906

קטגוריה:נפטרים ב-1989
אנדרה ברינק

אנדרה פיליפוס ברינק (אנגלית: Andre Philippus Brink; 29 במאי 1935 - 6 בפברואר 2015) היה סופר דרום אפריקני.

== ביוגרפיה ==
ברינק נולד בשנת 1935 בורדה. כתב באפריקאנס ובאנגלית. הרומן הפוליטי הראשון שלו - Kennis van die aand (יצא לאור ב-1973, תורגם בשם "עת בחושך יביטו") היה הספר הראשון שנכתב באפריקאנס והוחרם על ידי הממשלה האפריקנית. בעקבות זאת תרגם את ספרו לאנגלית, תחת השם Looking on Darnkness. ברינק הוסיף לעסוק בתרגום, ותרגם גם מצרפתית ומספרדית. יצירותיו הראשונות של ברינק הושפעו בעיקר ממדיניות האפרטהייד. יצירותיו המאוחרות יותר עסקו בקולוניות לשעבר.

ברינק נפטר ב-6 בפברואר 2015, בזמן ששב בטיסה לדרום אפריקה מבלגיה בה קיבל תואר דוקטור של כבוד.

==מספריו שתורגמו לעברית (על פי סדר יציאתם לאור בישראל)==
* עונת יובש לבנה, תרגמה ג. אריוך, ספרית מעריב, 1984. יצירה זו זיכתה את ברינק בפרס מדיסיס לסופר זר לשנת 1980.
* שמועות על גשם, תרגמה צילה אלעזר, ספרית מעריב, 1986.
* רגע ברוח, תרגמה צילה אלעזר, ספרית מעריב, 1986. 
* חומת המגפה, תרגמה צילה אלעזר, ספרית מעריב, תשמ"ט.
* עת בחושך יביטו, תרגמה צילה אלעזר, ספרית מעריב, 1990.
* זכות התשוקה, תרגם בועז וייס, ספרית מעריב, 2003.
* העמק הנעלם, תרגם בועז וייס, ספרית מעריב, 2004.
* גלגולו הראשון של אדאמסטור, תרגמה חנה עמית-כוכבי, הוצאת ינשוף, 2008.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים דרום אפריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:זוכי פרס מדיסיס לסופר זר
קטגוריה:מתרגמים מספרדית
קטגוריה:מתרגמים מצרפתית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית
קטגוריה:מתרגמים לאנגלית
קטגוריה:דרום אפריקה בתקופת האפרטהייד: אישים
קטגוריה:סופרים אקסופוניים
קטגוריה:ילידי 1935

קטגוריה:נפטרים ב-2015