OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
מעלה - המרכז לציונות דתית

מעלה - המרכז לציונות דתית היא עמותה שהוקמה בשנת 1988 במטרתה לחקור, לקדם ולהפיץ את משנת הציונות הדתית.
== פעילות ==
לצורך מימוש מטרתה מקיימת העמותה מערך ארצי של שיעורי תורה. היא מפעילה את אתר Jewtube בו סרטים ברוח הציונות הדתית. 

בשנת 1989 הקימה העמותה את בית הספר לקולנוע מעלה. כיום בית הספר פועל בנפרד מהעמותה. באותה שנה נטלה העמותה על עצמה את חידוש הופעתו (בסדרה חדשה) של כתב העת 'גוילין - למחשבה דתית-לאומית' (בעריכתו של משה קרונה), ותחת אחריותה הופיעו שני כרכים (גליונות א-ד). 

בשנת 1992 עתרה העמותה לבג"ץ נגד שרי האוצר, החינוך והתרבות, ונגד עמותת "אל המעיין" ואחרים מכוון שנדחתה פנייתה אל ועדת ההקצבות במשרד החינוך והתרבות לקבל תמיכה כספית לפעילותה, מכוון שהסעיף התקציב שממנו ביקשה את התמיכה הוגדר כ"פעילות תרבות לחרדים". העמותה טענה כי "'חרדי' הוא כל אדם החרד לדבר ה' והעמותה נכללת בקטגוריה זאת. בג"ץ דחה את בקשתם. 

יו"ר העמותה היה אמנון שפירא. נכון ל-2017 היו"ר הוא חיים פלק ומנכ"לה הוא רפי קפלן.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://web.archive.org/web/20100729222210/http://www.maale.org.il/index.php/he/jewtube JewTube] פרויקט של העמותה
* 

קטגוריה:ציונות דתית: תנועות
קטגוריה:ישראל: עמותות
יוהאן מיכאל פוגל

פוגל ו[[פרנץ שוברט, קריקטורה של פרנץ פון שובר]]
יוהאן מיכאל פוגל (בגרמנית: Johann Michael Vogl; 10 באוגוסט 1768 - 19 בנובמבר 1840) היה זמר בריטון ומלחין אוסטרי. בשעתו היה מפורסם בזכות עצמו, אך כיום הוא זכור בעיקר בזכות קשריו המקצועיים וידידותו עם המלחין פרנץ שוברט.

== היסטוריה ==
פוגל נולד בשטייר. בצעירותו נרשם בגימנסיה בקרמסמינסטר, שם למד שפות ופילוסופיה ושרק בכמה הפקות מוזיקליות של ידידו פרנץ קסאפר זיסמאייר (הוא האיש שהשלים את הרקוויאם של מוצרט). ב-1786 יצא פוגל ללימודים בווינה, ובהמשך השתלם במשפטים. ב-1795 הופיע לראשונה באופרת החצר של וינה ועד מהרה כינס סביבו חוג מעריצים הן בזכות כישרון המשחק שלו והן בשל יפי קולו.

ב-1813 בא פרנץ שוברט להצגה של "איפיגניה בטאורס" של גלוק, עם פוגל בתפקיד אורסטס; שוברט לא שכח כל חייו את החוויה והחליט לכתוב בשביל פוגל. כעבור שנה, כשפוגל שר את תפקיד פיזארו בהצגת הבכורה של הגרסה הסופית של פידליו מאת בטהובן, מכר שוברט בן ה-17, על פי השמועה, את ספרי הלימוד שלו כדי לגייס כסף לכרטיס כניסה.

כשהמלחין והזמר נפגשו לבסוף, בשנת 1817, התרשם פוגל מאיכות המוזיקה של שוברט בה במידה ששוברט התרשם משירתו. שוברט כתב רבים משיריו הבאים כשפוגל לנגד עיניו. אחת מהצלחותיהם המוקדמות היה ביצוע מ-1821 של "שר היער" (Der Erlkönig), לפני הוצאתו לאור. השיר התקבל בהתלהבות מצד קהל המאזינים. 

נדיר למצוא בתולדות המוזיקה קשר מוזיקלי פורה כל כך בין מלחין לזמר. פוגל המשיך לשיר את המוזיקה של שוברט אחרי מות חברו ב-1828, בין השאר ביצוע מפורסם של מחזור השירים מסע החורף בשלמותו, עם הפסנתרן עמנואל מיקשיק (Emanuel Mikschik), זמן קצר לפני מותו הוא ביום השנה השנים-עשר למות ידידו. פוגל מת בווינה.

== לקריאה נוספת ==
<div style="direction: ltr;">
* "Johann Michael Vogl", "Franz Schubert", in The New Grove Dictionary of Music and Musicians, ed. Stanley Sadie. 20 vol. London, Macmillan Publishers Ltd., 1980. (with a wrong date of death)
* Ewan West: "Johann Michael Vogl", Grove Music Online ed. L. Macy (Accessed November 6, 2004), [http://www.grovemusic.com (subscription access)] (with the same wrong date of death)
</div>
* "יוהאן מיכאל פוגל", "פרנץ שוברט", במילון גרוב למוזיקה ומוזיקאים בעריכת סטנלי סיידי, כרך 20, לונדון, מקמילן 1980.
* איוון וסט: "יוהאן מיכאל פוגל", גרוב אונליין בעריכת ל. מייסי (עם אותו תאריך מוות שגוי)

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:זמרים אוסטרים
קטגוריה:מלחינים אוסטרים
קטגוריה:זמרי בריטון
קטגוריה:ילידי 1768
קטגוריה:נפטרים ב-1840
לורן שוורץ

לורן-מואיז שוורץ (בצרפתית: Laurent-Moïse Schwartz; 5 במרץ 1915 – 4 ביולי 2002) היה מתמטיקאי יהודי-צרפתי. שוורץ הוא בוגר אקול נורמל סופרייר וזכה במדליית פילדס על תרומתו בתחום תורת ההתפלגויות, המעניקה משמעות מוגדרת לאובייקטים כגון פונקציית דלתא של דיראק. שוורץ הורה שנים ארוכות באקול פוליטקניק.

לבד מעבודתו המדעית שוורץ אף היה אינטלקטואל נודע בצרפת, שהביע דעות סוציאליסטיות.

==תולדות חייו==
לורן-מואיז שוורץ הוא בן למשפחה יהודית משכילה מחבל אלזס. אביו היה מנתח, ודודו רוברט דברה היה רופא ילדים נודע בצרפת. בעת לימודיו בפריז בתיכון "ליסה לואי-לה-גרנד" (Lycée Louis-le-Grand), המשמש כמכינה ל"אקול נורמל סופרייר", התאהב במארי-הלן לוי, בתו של המתמטיקאי פול פייר לוי שהייתה מתמטיקאית בזכות עצמה. לזוג נולדו שני ילדים.

שוורץ התעניין שנים ארוכות במדעי הטבע ואסף למעלה מ-20,000 פרפראים, אוספו הועבר למוזיאון הלאומי למדעי הטבע בפריז. במהלך השנים גילה מספר מיני פרפראים הקרויים על שמו.

שוורץ הצטיין כתלמיד, במיוחד בלימוד לטינית, יוונית ומתמטיקה. בשנת 1934 התקבל לאקול נורמל סופרייר, ובשנת 1937 עמד בבחינות לתעודת הוראה (Agrégation). בתקופת מלחמת העולם השנייה נאלץ שוורץ להסתתר ולהזדהות בשמות בדויים, כדי שלא יזוהה כיהודי. הוא עבד באוניברסיטת שטרסבורג תחת שם בדוי, לורן-מרי סלימרטן, גם אשתו השתמשה בשם בדוי. עם סיום המלחמה התגורר שנה אחת בגרנובל ובשנת 1945 החל לעבוד באוניברסיטת נאנסי, שם שהה שבע שנים.

בשנת 1950 זכה במדליית פילדס על עבודתו בתחום ההתפלגויות. הוא היה המתמטיקאי הצרפתי הראשון שזכה במדליית פילדס. שלטונות ההגירה של ארצות הברית הערימו קשיים על כניסתו למדינה לשם קבלת המדליה, עקב נטיותיו הפוליטיות הטרוצקיסטיות. עבודתו הבהירה את פונקציית דלתא של דיראק ופונקציית מדרגה, סייעה להרחבת התאוריה של התמרת פורייה ומשמשת אבן פינה לתאוריה של משוואות דיפרנציאליות חלקיות.

שוורץ היה חוקר ומורה רב השפעה, ובין תלמידיו נמנים מתמטיקאים בולטים ובהם: Bernard Malgrange, Jacques-Louis Lions, François Bruhat ואלכסנדר גרותנדיק. בשנת 1952 הצטרף לפקולטה למדעים של הסורבון. בין השנים 1958 - 1980 עבד בעיקר באקול פוליטקניק. בין השנים 1961 - 1963 נאסרה עליו ההוראה באקול פוליטקניק, לאחר שחתם על עצומת ה-121, שקראה להכיר בזכויות הלגיטימיות של העם האלג'יראי בעת מלחמת העצמאות של אלג'יריה. בשנת 1973 נבחר לחבר נילווה באקדמיה הצרפתית למדעים ובשנת 1975 נבחר לחבר מן המניין בה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.ams.org/notices/200309/fea-schwartz.pdf מאמר ביוגרפי על לורן שוורץ], באתר American Mathematical Society
* 

קטגוריה:מתמטיקאים יהודים צרפתים
קטגוריה:זוכי מדליית פילדס יהודים
קטגוריה:בוגרי אקול נורמל סופרייר
קטגוריה:סגל אקול פוליטקניק
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1915
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2002
אמנון שפירא

אמנון שפירא (1935 – ו' בניסן ה'תשפ"ג, 28 במרץ 2023) היה מחנך והוגה דעות ציוני דתי. שפירא שימש פעמיים כמזכ"ל בני עקיבא וכן שימש כיו"ר מעלה - המרכז לציונות דתית ופרופסור חבר במחלקה למורשת ישראל באוניברסיטת אריאל<ref></ref>.

== ביוגרפיה ==
שפירא נולד בשנת 1935 וגדל בתל אביב בה היה חבר בבני עקיבא מילדותו. למד בביל"ו, בתיכון צייטלין ובישיבת הדרום, ושירת בנח"ל בגרעין "גאולים" של בני עקיבא. הקומונר שלו היה הרב חיים דרוקמן. בשנת 1953 הצטרף לקיבוץ טירת צבי, בה היה מורה בבית הספר האזורי בשדה אליהו. בתחילת שנות ה-70 היה שליח בשיקגו.

הוא סיים לימודי תואר ראשון ושני בתלמוד ותנ"ך באוניברסיטת בר-אילן. שפירא השלים שני תוארי דוקטור: בספרות עברית מהסמינר היהודי בניו-יורק, ובמקרא מאוניברסיטת תל אביב.

שפירא היה מזכ"ל תנועת בני עקיבא בשנים 1978–1981 ושוב במחצית השנייה של שנות ה-80, ולאחר מכן שימש חבר בהנהלה הארצית של התנועה. שפירא היה מרצה לתנ"ך באוניברסיטת בר-אילן ובאוניברסיטת אריאל. היה חבר מליאת מועצת יש"ע.

שימש כחבר בחבר הנאמנים של תנועת "נאמני תורה ועבודה" מיום הקמתה.

שפירא, שהיה חבר בקיבוץ הדתי טירת צבי, היה אב לשישה. התאלמן בשנת 2020 מרעייתו הדסה. נפטר ב-28 במרץ 2023.

==עמדות==
שפירא היה מתומכי ההתנחלות ביהודה ושומרון לאחר מלחמת ששת הימים.

שפירא היה נחשב לסמן ליברלי בציונות הדתית. הוא התנגד להשפעות חרדיות ולתהליכי "התחרדלות" שזיהה לטענתו בבני עקיבא, כמו פעולות בהן מתקיימת הפרדה בין בנים ובנות<ref></ref> ואיסור על שמיעת שירת נשים. הוא נאבק למען שירות צבאי שוויוני, נגד הפטור הגורף לבחורי ישיבות ובעד חובה על בנות דתיות לשרת בצבא או בשירות לאומי.

בתחילת 1987 הוא הציע, בעת שהיה מזכ"ל בני עקיבא, אך שלא במסגרת תפקידו אלא כאדם פרטי, אמנה חברתית חדשה בין דתיים לחילוניים, שעוררה דיון ער בקרב הציונות הדתית.

הוא יצא כנגד כותבי הספר תורת המלך ונגד כנס הרבנים שהתקיים בעקבותיו. ביקר את החרדים על כך שאינם תורמים איברים, עובדים ומתגייסים לצבא ופעל למען קידום מעמד האשה ביהדות.<ref></ref>

== מספריו ==
* דמוקרטיה ראשונית במקרא – יסודות קדומים של ערכים דמוקרטיים, תל אביב, הוצאת הקיבוץ המאוחד, 2009
* אנרכיזם יהודי דתי, הוצאת אוניברסיטת אריאל בשומרון, 2015
* מה חידשה היהדות בעולם התנ"ך – 80 מהפכות, הוצאת טפר, 2023

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://sites.google.com/site/meorevet/maamarim/amnon מאמריו בנושא חברה מעורבת]
* 
* 
* 
* ד"ר דוד כהן-צמח, [http://mikrarevivim.blogspot.com/2020/07/2009.html על ספרו של אמנון שפירא: דמוקרטיה ראשונית במקרא] בתוך: ד"ר לאה מזור, על מקרא הוראה וחינוך
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ציונות דתית: אנשי חינוך
קטגוריה:טירת צבי: אישים
קטגוריה:מזכ"לי בני עקיבא
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אריאל בשומרון: מדעי החברה והרוח
קטגוריה:בוגרי ישיבת הדרום
קטגוריה:חברי גרעיני נח"ל
קטגוריה:בוגרי בית הספר ביל"ו (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי בית הספר צייטלין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מבית המדרש לרבנים באמריקה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:חברי ההנהלה הארצית של בני עקיבא
קטגוריה:משפחת פנחס שפירא מקוריץ
קטגוריה:אישים הקבורים בטירת צבי
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1935
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2023
מתחם לודוויפול

מתחם לודוויפול במשולש שנוצר בין כביש 1, נתיבי איילון (כביש 20) ודרך קיבוץ גלויות (כביש 461)
מתחם לוּדְוִויפּוֹל הוא שכונה בדרום תל אביב, בין שכונת שפירא לשכונת התקווה, צפונית לדרך קיבוץ גלויות.
==היסטוריה==
השכונה הוקמה לאחר הקמת מדינת ישראל, בסמוך לגדות נחל איילון, והוקמו בה בתים לעולים חדשים. היא כוללת שני רחובות היוצרים מעין משולש עם דרך חיל השריון. הרחובות קרויים על שם אברהם לודוויפול, העורך הראשון של "הצופה" ועל שם יהודה לייב קנטור, מייסד העיתון "היום".

זמן קצר לאחר הקמת השכונה, ב-1958, אושרה תוכנית בניין עיר שאסרה על כל בנייה נוספת במתחם. ב-1978 הוקם בסמוך לה מחלף קיבוץ גלויות, שחיבר את דרך קיבוץ גלויות עם כביש 1. במהלך הקמת נתיבי איילון בשנות ה-80 וה-90 נהרסו חלק מבתי המתחם לשם הקמתו של גשר חיל השריון, שמהווה את המשכם של נתיבי איילון דרומה, לכיוון חולון. כתוצאה מהקמת הגשר נכלאה השכונה בין שלושה כבישים ראשיים - מצפון וממזרח כביש 1, ממערב נתיבי איילון ומדרום דרך קיבוץ גלויות. 

בשנת 2005 הגישו תושבי השכונה תביעה נגד עיריית תל אביב-יפו, בטענה כי הם סובלים ממפגעי רעש, ריח וזיהום אוויר, וכי רעש המכוניות מרעיד את יסודות בתיהם. עוד טענו התושבים כי בעבר הסכימו להסיר את התנגדויותיהם להקמת הגשר, לאחר שהובטח להם כי העירייה תפתח את האזור ותפצה אותם באמצעות מתן אפשרות לשינוי ייעוד הקרקע ומתן זכויות בנייה. לטענתם, הפרה העירייה הבטחה זו.

במחצית השנייה של שנת 2022 החלו דיירי השכונה לקבל הודעות פינוי לקראת פרויקט פינוי-בינוי נרחב במסגרתו ייבנה מתחם מגורים ומסחרי חדש.

==קישורים חיצוניים==

* משה הרפז, "[https://web.archive.org/web/20161115012612/http://2nd-ops.com/mosheh/?p=28 א"ל לודויפול פינת י"ל קנטור. מי מכיר? מי יודע?]", אתר במחשבה שנייה, 4 ביולי 2010
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב-יפו: שכונות
מש"ל

ראשי התיבות QED מתוך אתיקה של שפינוזה. (בצד ימין מתחת ל-propositio III)

מש"ל או מ.ש.ל הוא ראשי תיבות של הביטוי מה שצריך להוכיח או מה שרצינו להוכיח. ביטוי זה מופיע בצורתו המקוצרת לעיתים קרובות בסוף הוכחה מתמטית או טיעון פילוסופי.

לעיתים קרובות הביטוי מוחלף בריבוע שחור מלא () או ריק () אשר נקרא הלמוש על שם המתמטיקאי האמריקאי-הונגרי פול הלמוש (Paul Halmos).

לעיתים מפרשים את ראשי התיבות בעברית באופנים שונים, כגון מה שנכתב למעלה, מה שניסיתי להוכיח, מה שרצינו להוכיח, מה שהיה להוכיח וכן הלאה, אך משמעות הביטוי נותרת בעינה.

==מקור הביטוי==
הביטוי העברי הוא תרגום המקור היווני ὅπερ ἔδει δεῖξαι (נהגה: hoper edei deixai, ובראשי תיבות: ΟΕΔ) שפירושו המילולי הוא: בדיוק מה שנדרשנו להוכיח ונמצא בשימוש בהוכחות של אוקלידס, ארכימדס ועוד, ומאז משמש את הקהילה המתמטית-פילוסופית.
בתקופת הרנסאנס שבו הקהילה המדעית השתמשה בעיקר בלטינית, הביטוי היווני תורגם גם הוא ללטינית כ-quod erat demonstrandum, או בראשי התיבות .Q.E.D במשמעות מעט שונה: מה שהיה להוכיח. אחד מהשימושים המפורסמים בביטוי הלטיני נמצא בספר תורת המידות של ברוך שפינוזה שנחשב ליצירת המופת שלו.

באנגלית ישנו פירוש הומוריסטי לראשי התיבות בלטינית: Quite Easily Demonstrated, שתרגומו המילולי הוא: מוכח די בקלות.

==ביטויים שקולים בשפות זרות==
הביטוי היווני (ובהמשך הלטיני) זכה לתרגומים לשפות רבות, ובין היתר:
{| class="wikitable"
|-
! שפה
! ראשי התיבות
! פירוש
|-
| איטלקית
| C.V.D.
| come volevasi dimostrare
|-
|אספרנטו
|K.E.P
|Kio estis pruvenda
|-
| אפריקאנס
| W.B.M.W.
| Wat bewys moes word
|-
|ארמית תלמודית בבלית
| ש"מ
| שמע מינה
|-
|גאורגית
|რ.დ.გ
|რისი დამტკიცებაც გვსურდა 
|-
| גרמנית
| W.Z.B.W.
| was zu beweisen war
|-
| הולנדית
| W.T.B.W.
| Wat te bewijzen was
|-
|הונגרית
|E.K.B.
|ezt kellett bizonyítani
|-
| יוונית
| ο.ε.δ
| ὅπερ ἔδει δεῖξαι
|-
| לטינית, ואנגלית (בהשאלה)
| Q.E.D.
| quod erat demonstrandum
|-
|ספרדית
|L.Q.Q.D.
|lo que queríamos demostrar
|-
| פינית
| M.O.T.
| mikä oli todistettava
|-
| צ'כית
| C.B.D.
| což bylo dokázati
|-
| צרפתית
| C.Q.F.D.
| ce qu'il fallait démontrer
|-
| קטלאנית
| C.V.D.
| Com volíem demostrar
|-
| רוסית
| ч.т.д.
| что и требовалось доказать
|-
| שוודית
| VSB
| vilket skulle bevisas
|-
|עברית
|מ.ש.ל/מש"ל
|מה שהיה להוכיח/מה שצריך להוכיח
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הוכחה
קטגוריה:מושגים במתמטיקה
קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
המנון מונטנגרו

הו, שחר בהיר של מאי (במונטנגרית: Oj, svijetla majska zoro או Ој, свијетла мајска зоро) הוא ההמנון הלאומי של מונטנגרו. השיר נכתב ב-1932 או ב-1933 בידי סקולה דרלייביץ', בשם "מונטנגרו הנצחית שלנו" (Vječna naša Crna Goro), והוא מבוסס על שירים עממיים. הוא התפרסם לראשונה בספר שכתב איש האוסטאשה סאביץ' מרקוביץ' שטדימלייה ב-1937.

ב-13 ביולי 2004 אימץ הפרלמנט של מונטנגרו את השיר כהמנון, בעת שמונטנגרו הייתה עדיין חלק מהפדרציה של סרביה ומונטנגרו. ב-2006 הייתה מונטנגרו למדינה עצמאית, וב-2007 עוגן מעמדו של ההמנון בחוקתה.

==מילות ההמנון==
הגרסה שלהלן היא הגרסה הרשמית. כאשר מושר ההמנון, חלק מהשורות חוזרות על עצמן, כדי שיתאימו ללחן.

{| cellpadding="5" align="center"
|-
! תרגום לעברית !! מונטנגרית
|-
|<poem>
הו, שחר בהיר של מאי,
אמנו מונטנגרו,
אנו בניהם של סלעייך
ושומרי יושרך.

אנו אוהבים אותך, את הגבעות הסלעיות
ואת הגאיות הנערצים
שמעולם לא ידעו
כבליהם של עבדות מבישה.

בעוד אחדותנו מעניקה כנפיים
ללובצ'ן שלנו,
נהיה גאים ומהוללים
ארץ מולדתנו היקרה.

נהר הגלים שלנו
זורם אל שני הימים,
והוא יישא קולנו אל האוקיינוס,
שמונטנגרו היא נצחית!
</poem>
| dir="ltr" | <poem>Oj svijetla majska zoro,
Majko naša Crna Goro,
Sinovi smo tvog stijenja
I čuvari tvog poštenja.

Volimo vas, brda tvrda,
I stravične vaše klance
Koji nikad ne poznaše
Sramotnoga ropstva lance.

Dok lovćenskoj našoj misli
Naša sloga daje krila,
Biće gorda, biće slavna
Domovina naša mila.

Rijeka će naših vala,
Uskačući u dva mora,
Glas nositi okeanu,
Da je vječna Crna Gora!
</poem>
|}

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.szbszig.atw.hu/montenegro.htm המנון מונטנגרו] באתר Himnuszok
* [https://web.archive.org/web/20131217142530/http://www.predsjednik.me/eng/?akcija=audiovideo המנון מונטנגרו] באתר נשיא מונטנגרו (לחן בלבד)

מונטנגרו
קטגוריה:מונטנגרו: סמלים לאומיים
Hitman (סדרת אלבומים)

היטמן (באנגלית: Hitman) הייתה סדרת אלבומי אוסף שקיבצו להיטים מרחבי העולם, אשר יצאו לאור בישראל מ-1992 עד 2002 בהפקת חברת התקליטים הד ארצי.

בראשית שנות התשעים נמכרו בארץ אלבומי אוסף רבים שהורכבו משלושה-ארבעה להיטים, אליהם צורפו שירים אחרים שכונו "פילרים" (שירים שמטרתם היא למלא מקום). החשיפה לאוספי אלבומים מחו"ל דוגמת "Now" הבריטי , שהיה משופע בלהיטים, הובילה לירידה במכירות האוספים הישראלים. בחברת הד ארצי החליטו לאמץ את המודל של אוספים מרובי להיטים ובשנת 1992 יצאו היטמן 1 ו-2, לאחר מכן סדרת היטמן יצאה אחת לשנה. כל האלבומים יצאו בפורמט של תקליטור ושלושת האוספים הראשונים<ref></ref> פורסמו כדיסקים וגם כקלטות.

בשנות ה-90 הייתה "היטמן" סדרת אלבומי להיטים מצליחה בישראל, וסדרות אלבומי להיטים מתחרות יצאו לקראת סוף שנות ה-90, לדוגמה WOW של חברת התקליטים NMC. אלבום הבכורה מכר למעלה מ-50,000 עותקים. האלבום הנמכר ביותר בתולדות הסדרה היה "היטמן 7" שיצא ביולי 1996 ונמכר בלמעלה מ-200,000 עותקים. התגברות תופעת המוזיקה הפיראטית ובהמשך אתרי שיתוף קבצים דוגמת נאפסטר פגעו קשות במכירות האלבומים. היטמן 9 מכר רק כ-30,000 עותקים, שליש מכמות הועתקים שמכר האלבום שלפניו.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://www.discogs.com/label/496341-Hitman-2?sort=year&sort_order=asc סדרת אלבומי Hitman] באתר Discogs
*כל המידע אודות אלבומי Hitman שיצאו באתר [https://hitman.co.il/ hitman.co.il]

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומים
יוסי אופיר

יוסי אופיר (נולד ב-18 בנובמבר 1978) הוא כדורגלן עבר ישראלי ששיחק בעמדת הקשר האחורי.

== קריירה ==
אופיר נולד וגדל באשדוד, החל את דרכו במחלקת הנוער של מכבי עירוני אשדוד ובעונת 1996–1997 עלה לקבוצת הבוגרים שלה. בעונתו הראשונה בבוגרים, חגג עם הקבוצה עלייה לליגת העל. לאחר איחוד הקבוצה עם הפועל אשדוד, המשיך לשחק בקבוצה המאוחדת מועדון ספורט אשדוד, ובמשך 12 עונות בסך הכל הפך לשיאן ההופעות (272) של הקבוצה בליגה הראשונה.

בתחילת עונת עבר אופיר לקבוצת הפועל באר שבע, יחד עם דוד רביבו, חברו מאשדוד. אופיר שיחק עונה אחת בבאר שבע, ובתחילת עונת עבר למכבי פתח תקווה. שנה לאחר מכן עבר לעירוני רמת השרון, ובקיץ 2012 חזר למכבי פתח תקווה, לאחר שירדה לליגה הלאומית. בעונת כבש 6 שערים בכל המסגרות וסייע למכבי פתח תקווה להעפיל בחזרה לליגת העל. בינואר 2014 עבר למכבי יבנה. ב-26 באוגוסט 2016 הודיע על פרישה מכדורגל.

שני אחיו (ששיחקו איתו בעבר באשדוד) הם יניב אופיר וכדורגלן העבר אלון אופיר.

אופיר נשוי ליפית צ'סלה, ולהם בת אחת.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:קשרי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי עירוני אשדוד
קטגוריה:כדורגלני מועדון ספורט אשדוד
קטגוריה:כדורגלני הפועל באר שבע
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל רמת השרון
קטגוריה:כדורגלני מכבי יבנה
קטגוריה:אשדוד: כדורגלנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1978
שמואל יוסף שוויג

שמואל יוסף שוויג (1905 – 1984) היה צלם שפעל ביישוב ובמדינת ישראל, ותיעד אותה בתצלומיו.

==ביוגרפיה==
שוויג נולד בעיר טרנופול שבגליציה המזרחית, אז חלק מהקיסרות האוסטרו-הונגרית. הוא השתלם בצילום בווינה בשנת 1922, ובאותה שנה עלה לארץ ישראל. 
בשנים 1933–1925 צילם עבור קרן קיימת לישראל. 
בשנים 1946–1934 צילם עבור מחלקת העתיקות הממשלתית.
בשנים 1941–1940 צילם עבור משטרת המנדט סדרת תצלומים של תחנות טגארט.
בשנים 1965–1949 ניהל את מחלקת התצלומים של הסוכנות היהודית.

באפריל 1928 נישא לצביה דיקשטיין, מורה להתעמלות, ריתמיקה, התעמלות יוצרת וריקודי עם, ומחברת שירי משחק.
ב-1929 נולדה בתם, גְדוּלָה, וכעבור שלוש שנים נולד בנם, חנוך.

שוויג נפטר ב-1983 בירושלים. ארכיון של תצלומיו מנוהל על ידי ילדיו.

בתו גְדוּלָה עוֹגֶן היא פסלת ואמנית קרמיקה, שבשנים 1965-1980 כיהנה כראש המחלקה לקדרות ב"בצלאל".

==גלריה==
<gallery>
File:Shemuel Josef Schweig 001.jpg|ללא כותרת, שנות השלושים או הארבעיםהדפס כסף, גובה 33 ס"מ, רוחב 57 ס"ממוזיאון ישראל
File:Keren Hayesod Album, Kibbuz Rodges01.jpg|קבוצת מתפללים בקיבוץ רודגס, אלבום קרן היסוד, 1925 - 1937, מאוספי הספרייה הלאומית
File:Keren Hayesod Album, Tower of David (cropped).jpg|מגדל דוד, אלבום קרן היסוד, 1925 - 1937, מאוספי הספרייה הלאומית
File:Keren Hayesod Album, Haifa Bay (cropped).jpg|מפרץ חיפה, אלבום קרן היסוד, 1925 - 1937, מאוספי הספרייה הלאומית
Jiftlik Police by Yosef Schweig.jpg|משטרת הג'יפתליק, 1940
</gallery>

==השכלה==
* 1921 – לימודי צילום, וינה ולונדון
* 1930 – אוניברסיטת לונדון, בית הספר לשפות וצילום, אוניברסיטת לונדון

==פרסים==
* 1976 – עמית כבוד, החברה המלכותית לצילום, בריטניה 
* 1977 – יקיר ירושלים
* 1978 – פרס אנריקה קבלין למפעל חיים בתחום הצילום, מוזיאון ישראל, ירושלים

==תערוכות וכיבודים==
* 1927 – הנציב העליון הלורד פלומר העניק אלבום צילומים של שוויג למלך אנגליה ג'ורג' החמישי.
* 1927 – תערוכת יחיד, גלריה סטימצקי, ירושלים
* 1933 – תערוכת יחיד, גלריה סטימצקי, ירושלים
* 1971 – תערוכת יחיד, מוזיאון ישראל
* 1983 – תערוכת יחיד, מוזיאון ישראל
* 2010 – "צילום כחומר": תערוכה יחיד, המוזיאון הפתוח לצילום, גן התעשייה תל חי.

==לקריאה נוספת==
* ויויאן סילבר-ברודי, 'שמואל יוסף שווייג – צילום ציוני, אסתטי וארכאולוגי', סטודיו 113 (2000), 17–20.
* שמואל יוסף שוויג – צילום כחומר; תערוכה: אוצרת: נעמה חייקין; קטלוג: עורכת: נעמה חייקין; עריכת טקסט עברית ותרגום לאנגלית: עינת עדי, תל חי: המוזיאון הפתוח לצילום - גן התעשייה, 2010. (אפריל 2010)
** נעמה חיקין, 'צילום כחומר', 12–25.
** רות אורן, 'על אופייה של הארץ: שמואל יוסף שוויג ומורשתו הצילומיות', 26–64.
* תערוכה, יצירה. מאמר: מידע 8, 21.05.2010
* יצירה. מאמר: נישה, 01.06.2010
* תערוכה, יצירה. מאמר: הארץ - מוסף הארץ, 11.06.2010 תחנות בזמן
* תערוכה "צילום כחומר", יצירה. מאמר: שישי בגולן, 04.06.

== קישורים חיצוניים ==

* פריטים על שמואל יוסף שוויג ב
* 
* 
* 
* [http://www.omuseums.org.il/mmthpgp_shy/%D7%A9%D7%9E%D7%95%D7%90%D7%9C_%D7%99%D7%95%D7%A1%D7%A3_%D7%A9%D7%95%D7%95%D7%99%D7%92 מאמר על תערוכת "צילום כחומר" במוזיאון הצילום הפתוח בתל חי] 
* 

סרטים שנוצרו בידי שוויג, כמפיק או כבמאי, מתוך אוסף ארכיון שפילברג
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:צלמים ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה השלישית
קטגוריה:זוכי פרס אנריקה קבלין
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:משפחת שוויג
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1984
בריאן טולברט

בריאן טולברט (באנגלית: Brian Tolbert; נולד ב-20 ביוני 1974) הוא כדורסלן עבר אמריקאי אשר שיחק בעמדת הגארד ומתנשא לגובה של 1.92 מטרים.

==ביוגרפיה==

טולברט, אשר נולד וגדל בלאנסינג שבמדינת מישיגן החל לשחק כדורסל בילדותו במסגרת חוג הכדורסל של עיירתו וכן מאוחר יותר, במכללת איסטרן מישיגן שם הוא היה מלך הסלים של המכללה בכל הזמנים. 

בעונת עבר טולברט לקבוצה האיטלקית סיינה, איתה זכה באותה עונה בגביע ספורטה. בעונת עבר טולברט לסאות' איסט מלברן מג'יק האוסטרלית. ב- עבר טולברט לקבוצה הקפריסאית אפואל ניקוסיה. באותה עונה עבר לקבוצה הטורקית פינאר קרשיאקה איזמיר, בשנים הגיע טולברט לישראל לקבוצת מכבי פתח תקווה איתה הוא ירד ליגה. ב-2005 טולברט הגיע לעירוני אשקלון, שנה לאחר מכן הוא הגיע למכבי ראשון לציון, בעונת טולברט חתם בעירוני רמת גן, ב-2008 חתם טולברט בהפועל חולון וזכה עימה בגביע המדינה בכדורסל עם שלשה על הבאזר שקבעה את התוצאה 69-68 בגמר מול קבוצת מכבי חיפה.

בעונת שב טולברט לקדנציה שנייה באליצור אשקלון, ובחודש נובמבר 2010 חזר לקבוצה הפועל חולון, ממנה ירד לליגה הלאומית כשחתם בהפועל כפר סבא\כוכב יאיר ובדצמבר 2011 הכריז על פרישה, חזר בו ושיחק את עונת במדי עירוני נס ציונה מהליגה הלאומית בכדורסל בטרם פרש סופית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.one.co.il/Player/Current//2,620,3325,32022/%d7%91%d7%a8%d7%99%d7%90%d7%9f_%d7%98%d7%95%d7%9c%d7%91%d7%a8%d7%98 דף השחקן באתר ONE]
* 

קטגוריה:כדורסלני מנס סאנה סיינה
קטגוריה:כדורסלני עירוני אשקלון
קטגוריה:כדורסלני פינאר קרשיאקה
קטגוריה:כדורסלני מכבי ראשון לציון
קטגוריה:כדורסלני מכבי עירוני רמת גן
קטגוריה:כדורסלני הפועל חולון
קטגוריה:כדורסלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורסלני א.ס. רמת השרון
קטגוריה:כדורסלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורסלני עירוני נס ציונה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:מישיגן: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1974
קפה לורנץ

האולם בקומה השנייה, ששימש את הראינוע
קפה לורנץ היה בית קפה שפעל עד אמצע המאה ה-20 ברחוב אילת מספר 57 פינת רחוב שלוש בפאתי שכונת נווה צדק והמושבה הגרמנית ביפו.

כיום פועל במבנה נווה שכטר, מרכז לתרבות יהודית ישראלית עכשווית ובית כנסת של הקהילה המסורתית נווה צדק.

== היסטוריה ==
הבית הוקם ב-1886, על בסיס בית קדום יותר, בידי פרנץ לורנץ, שנמנה עם הטמפלרים שהתיישבו ב-1870 במושבה האמריקאית הנטושה. המבנה נבנה מאבני כורכר מקומיות, בתוספת רעפים מיובאים. לאחר מותו של פרנץ לורנץ ב-1909, הוסיף לו בנו קורט קומה נוספת, בה התקיים אולם אירועים והתקין גנרטור שסיפק לו חשמל. באולם התקיימו מופעים שונים, סרטי ראינוע, מסיבות פורים, אסיפות עסקיות וחתונות.

בקומת הקרקע פתח גוטהילף וגנר בית קפה ובית מרזח. בית הקפה היה פופולרי בקרב הטמפלרים, אך גם בריטים ויהודים נהגו לפקוד אותו, ובהם ש"י עגנון, שהזכיר אותו בספרו "תמול שלשום": . במקום הייתה גם מאפיית עוגות.

מיקומו של בית הקפה באמצע הדרך בין תל אביב היהודית ויפו הערבית ובעלותו הגרמנית הזרה, הביאה אותו למעמד של אזור נייטרלי. מיקומו של בית הקפה היווה נקודת ציון בתל אביב של ימי המנדט ועסקים רבים פרסמו את כתובתם כ"על ידי קפה לורנץ". עם פרוץ המרד הערבי הגדול, היווה קפה לורנץ נקודת ציון לגבול בין תל אביב היהודית ויפו הערבית.

בית הקפה שימש גם כאולם ראינוע ("ראינוע קסם"), עד שב-1925 הוסבה לשם כך הקומה השנייה. את הראינוע ניהל ירושלים סגל. כן נערכו בו מופעי תיאטרון ואירועים שונים. בית הקפה נוהל רוב הזמן על ידי משפחת לורנץ בשיתוף עם מסעדנים יהודים. עם גירוש הטמפלרים מהארץ בפרוץ מלחמת העולם השנייה המשיך להפעיל את בית הקפה המסעדן מקס רפופורט, אשר שילם עד 1948 את דמי השכירות לנאמן של משפחת לורנץ.

לאחר הקמת מדינת ישראל, נמסר בית הקפה לוועד למען החייל, שהקים בו, ב-1951, מועדון לחיילים שנקרא "פינת החייל". במועדון פעלו גם מסעדה ואולם חתונות. לאחר הקמתו של בית החייל ברחוב ויצמן ב-1965 הצטמצמה הפעילות במועדון, והוא נסגר ב-1975. לאחר מכן ננטש המבנה ועמד בפני סכנת קריסה. בשנת 2010 מכון שכטר למדעי היהדות יחד עם משרד האדריכלים קימל אשכולות, החלו בתהליך של שיפוץ, שימור ושיחזור של המבנה, אשר נחנך בשנת 2012 בשם נווה שכטר, מרכז לתרבות יהודית ישראלית עכשווית שבו מתקיימים לאורך השנה הרצאות, סיורים, סדרות, הופעות ואירועים מיוחדים. בנוסף, בנווה שכטר פועל בית קפה ובית כנסת של הקהילה המסורתית נווה צדק.

== גלריה ==
<gallery widths="165px" heights="165px" perrow="5">
Lorenz 1510.jpg|דלת הכניסה לאולם הראינוע, בקומה השנייה
Lorenz 1509.jpg|הרצפה באולם בקומה השנייה, עם אריחים מעוטרים בסגנון האופייני לבתי הטמפלרים ולבנייה הגרמנית והאוסטרית בכלל באותה התקופה
Lorenz 1505.jpg|קומת הקרקע, ובה הקשתות המקוריות מהבניין שקדם לבית לורנץ, ורצפת האריחים המשוחזרת
Lorenz 1508.jpg|שרידי ציורי קיר
Lorenz 1515.jpg|ארון הקודש בבית הכנסת הקונסרבטיבי הפועל בקומה הראשונה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* צביקה ביטון, "לביקור במוזיאון [http://www.lorenz-tlv.co.il בית לורנץ]", באתר בית לורנץ 2014.
* 
* 
* 
* 
* קפה לורנץ, "[https://archive.today/20121219114929/www.schechter.ac.il/bima.asp?ID=58 בית לורנץ: רכישתו ושימורו]", באתר מכון שכטר
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תל אביב-יפו: בתי קפה ומסעדות
קטגוריה:נווה צדק
קטגוריה:טמפלרים (תנועה)
קטגוריה:רחוב אילת
קטגוריה:ברים ופאבים
בנימין וייס

בנימין (בנג'י) ווייס (נולד ב-1941 בניו יורק) הוא מתמטיקאי אמריקאי-ישראלי, פרופסור אמריטוס באוניברסיטה העברית בירושלים, הנודע בשל תרומותיו לתורה הארגודית , תורת ההסתברות, תורת המשחקים ותורת הקבוצות התיאורית .

==קורות חיים==

ווייס נולד ב-1941 בעיר ניו-יורק לרב פרופסור אברהם ווייס ולאמו פנינה לבית קרמר. ב-1962 סיים לימודי תואר ראשון בישיבה יוניברסיטי בניו-יורק ותואר שני מבית הספר למדעים בישיבה יוניברסיטי. ב-1965 הוענק לו תואר דוקטור במתמטיקה מאוניברסיטת פרינסטון, בהדרכתו של ויליאם פלר . בשנים 1965–1967 עבד ב-IBM, בחטיבת המחקר של החברה , וב-1967 הצטרף למחלקה למתמטיקה באוניברסיטה העברית בירושלים. מאז 1990 הוא מחזיק בקתדרה ע"ש מרים וג'וליוס ויניק. במהלך השנים החזיק ווייס במשרות אורח באוניברסיטת סטנפורד, MSRI . הוא מתגורר בירושלים.

== מחקר ==

ווייס פרסם למעלה מ-180 מאמרים בנושאים מגוונים, ביניהם התורה הארגודית ודינמיקה טופולוגית, שקילות מסלולית, הסתברות, תורת האינפורמציה, תורת המשחקים, ותורת הקבוצות התיאורית.

בין תרומותיו הבולטות: המצאת המושג חלוקות מרקוב ומיון האוטומורפיזמים ההיפרבולים על הטורוס (יחד עם רוי אדלר ), חקר ההזזות מסוג טלי ( sofic subshifts) והגדרת מושג החבורה טלית ( sofic group), יישומים קומבינטוריים של שיטות דינמיות (יחד עם הלל פורסטנברג), פיתוח התורה הארגודית של חבורות אמנביליות ( יחד עם דן אורנשטיין), משפטים ארגודיים לא קונבנציונליים (יחד עם הלל פורסטנברג), פיתוח תורת המימד הממוצע ( יחד עם אילון לינדנשטראוס), ומשפטי אי-היתכנות בתורת האיזומורפיזם (עם מט פורמן ודן רודולף). הוא גם הציב את בעיית צביעת הכבישים (יחד עם רוי אדלר).

לבנימין ווייס שבעה תלמידים, ביניהם אילון לינדנשטראוס, זוכה מדליית פילדס לשנת 2010.

== פרסים ==
ווייס נתן הרצאה מוזמנת בקונגרס הבינלאומי במתמטיקה ב-1974, היה פעמיים מרצה ראשי בכנס CBMS (בשנים 1979 ו-1995), נשא את סדרת ההרצאות מ. ב. פורטר באוניברסיטת רייס (, 1998). בשנת 2000 מונה ווייס כחבר זר לשם כבוד בהאקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים. בשנת 2012 זכה בפרס רוטשילד במתמטיקה. בשנת 2012 מונה ווייס כחבר האגודה האמריקאית למתמטיקה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.limsoup.net/notes/80402.pdf סיכום הרצאות בקורס "תולדות המתמטיקה"], האוניברסיטה העברית, 2007-2008.
* [http://highmath.haifa.ac.il/data/alle1-26/alle2/alle2-1.pdf משפט פרמה האחרון - דוח התקדמות], [http://highmath.haifa.ac.il/data/alle1-26/alle3/alle3-1.pdf חלק שני], [http://highmath.haifa.ac.il/data/alle1-26/alle4/alle4-2.pdf חלק שלישי], כתב העת על"ה - עלון למורי המתמטיקה, גליונות 2–4, תשמ"ז.
* [http://highmath.haifa.ac.il/data/alle1-26/alle8/alle8-2.pdf ריבוע העיגול], [http://highmath.haifa.ac.il/data/alle1-26/alle9/alle9-4.pdf חלק ב'], על"ה 8–9, תשנ"א.
* 
* 

קטגוריה:מתמטיקאים ישראלים
קטגוריה:מתמטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי ישיבה יוניברסיטי
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת פרינסטון
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: מתמטיקה
קטגוריה:ישראלים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:ישראלים עמיתי האגודה האמריקאית למתמטיקה
קטגוריה:זוכי פרס רוטשילד
קטגוריה:משפטי אי היתכנות
קטגוריה:ישראלים ילידי ארצות הברית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
ג'ון אלווי

ג'ון אלברט אלווי הבן, (באנגלית: John Albert Elway, Jr.; נולד ב-28 ביוני 1960) הוא שחקן פוטבול אמריקני לשעבר בליגת ה-NFL. משנת 2011 מכהן כסגן נשיא והמנהל המקצועי של קבוצת דנוור ברונקוס.

== קריירה ==
אלווי, יליד בפורט אנג'לס, וושינגטון, החל את קריירת הפוטבול שלו באוניברסיטת סטנפורד שם שיחק כקוורטרבק עד שסיים את לימודיו לתואר בכלכלה ב-1983. בשנתו האחרונה הגיע למקום השני בהצבעה לזכייה בגביע הייזמן.

בדראפט של שנת 1983 נבחר אלווי בבחירה הראשונה של הדראפט על ידי בולטימור קולטס, אלווי הודיע כי יסרב לשחק עבור הקולטס והם נאלצו להעבירו בטרייד לדנוור ברונקוס. ב-1986 הוביל אלווי את הברונקוס למשחק הסופרבול. על אף שכיכב במשחק בו מסר שתי מסירות לטאצ'דאון ורץ עם הכדור לטאצ'דאון נוסף, הפסידו הברונקוס במשחק לניו יורק ג'איינטס. ב-1987, נבחר ל-MVP של ה-NFL והוביל בשנית את הברונקוס לסופרבול XXII. למרות יתרון מוקדם ברבע הראשון הפסידו הברונקוס במשחק לוושינגטון רדסקינס. ב-1990 הוביל את הקבוצה לסופרבול XXIV בו הפסידו לסן פרנסיסקו 49'. לאחר שלושה הפסדים במשחקי הסופרבול, העפילו הברונקוס לסופרבול XXXII בו ניצחו את גרין ביי פאקרס. בעת קבלת גביע וינס לומברדי, הכריז בעלי הברונקוס, פאט בוולן "זה בשביל ג'ון". שנה אחר כך העפילו שוב לסופרבול. במשחק ניצחו את אטלנטה פלקונס וזכו בפעם השנייה ברציפות בסופרבול. אלווי נבחר ל-MVP של משחק הסופרבול. משחק זה היה המשחק הרשמי האחרון של אלווי, שפרש בסוף עונה זו.

בשנת 2000 נבחר להיכל התהילה של פוטבול המכללות וב-2004 נכנס להיכל התהילה של הפוטבול המקצועני. מאז פרישתו הפך להיות אחד מבעלי קבוצת הפוטבול באולמות סגורים קולורדו קראש מליגת ה-AFL. ב-2011 מונה לסגן נשיא והמנהל המקצועי של קבוצת דנוור ברונקוס. במסגרת זו בחר להחתים את הקוורטרבק פייטון מאנינג שחזר מפציעה ממושכת. הקבוצה זכתה בעונת 2016 בסופרבול 50.

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 

קטגוריה:שחקני פוטבול אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים חברי הבונים החופשיים
קטגוריה:שחקני פוטבול: קוורטרבקים
קטגוריה:מנהלים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סטנפורד
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הפוטבול המקצועני
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של משחק הסופרבול
קטגוריה:זוכי פרס ה-MVP של ה-NFL
קטגוריה:חברי היכל התהילה של פוטבול המכללות
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1960
יהודה ניני

יהודה ניני (ט"ו באלול תר"צ, 8 בספטמבר 1930 – 24 במאי 2020, א' בסיוון תש"פ) היה פרופסור להיסטוריה באוניברסיטת תל אביב. חתן פרס בן-גוריון לשנת תשס"ח.

==ביוגרפיה==
נולד וגדל בטירת שלום, מושב סמוך לנס ציונה למשפחה דתית שמוצאה מהכפר כ'או בתימן, ניני התייתם מאביו שהיה רב בגיל 3. בעודו ילד הופיע בטקס הנחת אבן פינה לבית ספר במושב ואמר: "למען התורה והחינוך היינו מסכנים את חיינו והולכים בין שבילי הפרדסים כדי להגיע לבית הספר בנס ציונה".

בשנות נעוריו ובגרותו המוקדמת שירת בהגנה, והוכשר כסייר וחבלן בפלוגה המיוחדת (המגויסת) של ההגנה והפלמ"ח. שירת ביחידה המבצעית של שירות הידיעות של ההגנה (הפלוגה המיוחדת שנקראה אף המגויסת) ולאחר מכן של ה-ש.ב (המחלקה הערבית). במהלך מלחמת העצמאות שימש כמפקד כיתה ולחם בדרך לירושלים, בעמק הירדן ובנגב. עם תום המלחמה הצטרף ליחידה המבצעית של שירות הביטחון הכללי, והתמנה כרכז ה-ש"ב בקרב הבדווים בנגב. השתתף בפגישות של ועדת שביתת הנשק ירדן–ישראל, סייע בהעלאת יהודי תימן בעליית "על כנפי נשרים" ועליית הנשארים בתימן בין השנים 1986–1995.

בשנת 1954 החל את לימודיו בסמינר הקיבוצים. בהמשך השלים לימודי תואר ראשון ותואר שני בתרבות האסלאם וספרות עברית באוניברסיטה העברית בירושלים. כתב עבודה לתואר שלישי במסלול ישיר בהנחיית הפרופ' שלמה סימונסון וחיים שקד. החל מראשית שנות ה-70 ועד פרישתו לגמלאות ב-1998 בדרגת פרופסור מן המניין, היה חבר סגל בחוג להיסטוריה של עם ישראל באוניברסיטת תל אביב. במהלך שנים אלה ערך ופרסם את מרבית מחקריו בנושאי תרבותם וערכיהם הרוחניים של יהודי תימן ומצריים.

בשנים 1958–1960 יצאו רעייתו נורית והוא לשרת בשגרירות ישראל בארצות הברית, ובשנים 1962–1964 שימש כמזכירו וראש לשכתו של שר החינוך זלמן ארן. במהלך שנות עבודתו האקדמית הרבה לפרסם מאמרים מעוררי מחלוקת בנושאי חברה ומדינה. כן כתב בנושאי יהדות וסוציאליזם. ידוע כחסיד גדול של יוסף חיים ברנר אך גם כבעל השקפת עולם רדיקאלית (מרכסיסטית). היה S.A.M בסנט אנטוני קולג' באוקספורד, ועמית אורח ב-LSE וב-SOAS בלונדון.

היה נשוי לנורית לבית יואל, בתם של ד"ר ארנסט יואל ואדית אופנהיימר, ואב לבן ובת. נפטר במאי 2020.

==ספריו==
* אלמסוודה: פנקס בית הדין הרבני של קהילת יהודי צנעא במאה הי"ח, הוצאת אוניברסיטת תל אביב, 2001
* ההיית או חלמתי חלום: תימני כנרת - פרשת התיישבותם ועקירתם תרע"ב-תר"צ, הוצאת עם עובד, 1996
* יהודי תימן, הוצאת משרד הביטחון, 1988
* תימן וציון: הרקע המדיני, החברתי והרוחני לעליות הראשונות מתימן 1800–1914, הוצאת יד בן צבי, 1982
* ממזרח ומים: יהודי מצרים - חיי יום יום והשתקפותם בספרות השו"ת תרמ"ב-תרע"ד, הוצאת אוניברסיטת תל אביב
* מלחמת העט והמספריים - שירתו של דון סנטו דה קריון

==קישורים חיצוניים==
* 
* בעניין מאמרו על שמואל יבנאלי בספרו של זאב צחור (עורך), העלייה השנייה: מחקרים, מקורות, אישים, כרך ג, ירושלים: הוצאת יד יצחק בן-צבי, ירושלים, תשנ"ח-1997:
** 
** 
** 
** 
** 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: היסטוריה של עם ישראל
קטגוריה:חוקרי יהדות תימן
קטגוריה:זוכי פרס בן-גוריון
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אנשי המושב
קטגוריה:נס ציונה: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1930
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2020
הקולג' הערבי

הקולג' הערבי (בערבית: אַל-כֻּלִיַה אַל-עַַרבִּיַה) היה בית מדרש למורים ובית ספר תיכון שפעל בירושלים בזמן המנדט הבריטי, בין השנים 1918–1948.

== היסטוריה==
הקולג' הוקם על ידי ממשלת המנדט הבריטי, ובתחילת דרכו פעל כסמינר למורים בשם דאר אל-מועלמין ליד שער הפרחים. ב-1919 מונה כמנהלו הראשון האינטלקטואל הנוצרי-פלסטיני ח'ליל אל-סכאכיני, אך הוא התפטר ב-1922 במחאה על מדיניות הממשל הבריטי שהייתה פרו-ציונית לטעמו. אחריו מונה כמנהל ח'ליל טוטח, שהתפטר מתפקידו ב-1925 על רקע השביתה שפרצה במוסדות החינוך הערביים תוך ביקורו של ארתור ג'יימס בלפור, אבי הצהרת בלפור, בארץ ישראל. אחריו מונה כמנהל בפועל אחמד סמיח ח'אלדי (אביו של ההיסטוריון וליד ח'אלדי), והחל מ-1926 מונה למנהל קבוע. ח'אלדי ביצע שינויים בתוכנית הלימודים, שילב בו לימודי תיכון לבנים ושינה את שם המוסד החל מ-1926 ל"הקולג' הערבי בירושלים". 

הקולג' היה מוסד הלימודים הגבוה היחיד לגברים ערבים בירושלים, ונחשב למוסד החינוך החשוב ביותר בקרב ערביי ארץ ישראל, ולפי תוכניות ממשלת המנדט, התעתד לשמש כגרעין להקמת אוניברסיטה ערבית בירושלים. בבית הספר היו לימודים לבגרות וכן לימודים לקראת תעודת הוראה. תלמידים מצטיינים זכו למלגת לימודים בבריטניה. רשמית הוכרז הקולג' כפתוח להרשמת תלמידים מוסלמים, נוצרים ויהודים, אך בפועל מיעטו מאוד יהודים להירשם ללימודים בו.

בשנת 1935 עבר הקולג' למשכנו החדש במערב רכס ג'בל מוכאבר (הר אצל)<ref></ref>, בסמוך לחוות הלימוד ולארמון הנציב, במבנה מודרני בסגנון הבינלאומי שתוכנן בידי האדריכל הראשי של מחלקת העבודות הציבוריות המנדטורית - אוסטן סיינט בארב הריסון. בשנת 1936 הפך בית הספר התיכון בקולג' לתיכון עצמאי בשם בית ספר ראשדיה. בכיתות המתקדמות למדו כמה עשרות תלמידים שנחשבו לאליטה החברתית והאינטלקטואלית של החברה הפלסטינית בסביבת ירושלים. 

לאחר מלחמת העצמאות היה הקולג' באזור מפורז ושימש את כוחות האו"ם. במקום שבו היה ממוקם הקולג' נמצאת כיום קריית מוריה, מרכז חינוכי של הסוכנות היהודית והבניין בו שכן הקולג' הוא חלק מהקרייה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.encyclopedia.com/doc/1G2-3424600270.html Arab College of Jerusalem]
==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: בתי ספר
קטגוריה:ירושלים בתקופת המנדט הבריטי
קטגוריה:מבנים ואתרים שתכנן אוסטן סיינט בארב הריסון
קטגוריה:רכס ארמון הנציב
קטגוריה:החברה הפלסטינית בארץ ישראל המנדטורית
וס בורלנד

ווס בורלנד בהופעה, 2011
ווס בורלנד (באנגלית: Wes Borland; נולד ב-7 בפברואר 1975) הוא זמר אמריקאי אשר ידוע בתור הגיטריסט של להקת לימפ ביזקיט.

== קריירה ==
בשנת 1995 הצטרף ללהקת לימפ ביזקיט מאחר שהיה חברו הטוב של המתופף. הוא היה שותף ליצירת שלושת האלבומים הראשונים של הלהקה בהם הלחין את רוב השירים יחד עם סם ריוורס הבסיסט וג'ון אוטו המתופף (חוץ מהאלבום הראשון בו גם פרד דרסט ודי ג'יי ליטל השתתפו בהלחנה). ווס שימש כאטרקציה מיוחדת לקהל הרחב משום שהשתמש בעדשות מיוחדות ואיפור פנים לבן בקליפים של לימפ ביזקיט ובהופעותיה, ויחד עם סולנה, פרד דרסט, הפך לאחת הדמויות הדומיננטיות של לימפ ביזקיט.

לאחר ריבים ומאבקי אגו רבים עם פרד, בורלנד עזב את לימפ ביזקיט בשנת 2001 והקים יחד עם אחיו פרויקטים כמו Big Dumb Face (שלאחר אלבום אחד פורק). בשנת 2004 חזר ללימפ ביזקיט והקליט איתה אלבום. לאחר מכן, בשנת 2006, התפרקה הלהקה מכיוון שפרד דרסט השתלט טוטאלית על העבודה ומנע מכך שהאלבום ייצא בשלמותו, ובורלנד הקים את להקת האינדסטריאל מטאל Black Light Burns שבה היה סולן בנוסף לנגינתו בגיטרה. עם להקה זו הוציא אלבום אחד שממנו יצא הסינגל "Lie", באלבום זה בורלנד כתב והלחין את כל השירים. האלבום השני של ההרכב יצא ב-2012. בשנת 2009 חזר ללימפ ביזקיט, שהתאחדה והוציאה את האלבום "Gold Cobra" ב-2011. ב-2016 הוציא אלבום סולו, פרק את Black Light Burns ויצא לסיבוב הופעות עם לימפ ביזקיט. ב-2017 הקים מחדש את Big Dumb Face ובסוף אותה שנה יצא אלבומם השני של ההרכב.

בנוסף לגיטרה, ווס יודע לנגן בגיטרה בס, כינור, פסנתר, תופים, וקלידים.

==קישורים חיצוניים==

*
* 

קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:חברי להקת מרילין מנסון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1975
אלקי לרנקה

אלקי לרנקה (ביוונית: Αλκή Λάρνακα) היה מועדון כדורגל קפריסאי מהעיר לרנקה.
== היסטוריה ==
הקבוצה נוסדה בשנת 1948 והגיעה 5 פעמים לגמר הגביע הקפריסאי מבלי שהצליחה לנצח במעמד. העונה הכי מוצלחת שלה הייתה ב-1979 כאשר סיימה במקום ה-3 בליגה. בעונה זו הפסידה בגמר הגביע הקפריסאי לאפואל ניקוסיה, שזכתה באליפות באותה שנה. תוצאה זו אפשרה להם לשחק בגביע אופ"א, שם הודחה בסיבוב הראשון על ידי דינמו בוקרשט.

הקבוצה העפילה חזרה לליגה הבכירה בקפריסין בעונת 2009/10.

בתאריך 9 במאי 2014 הקבוצה הפסיקה את פעילותה.

== הישגים ==
* פיינליסטית הגביע 5 פעמים (1967, 1970, 1976, 1977, 1980)
* אליפות הליגה השנייה 4 פעמים (1960, 1982, 2001, 2010)

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קבוצות כדורגל קפריסאיות
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהתפרקו
קטגוריה:לרנקה: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1948
מרסל כהן (סופר)

מרסל כהן (נולד ב-6 באוקטובר 1937) הוא עיתונאי וסופר יהודי-צרפתי.
== חייו ==
כהן נולד בפריז לז'אק ומארי, יהודים ילידי איסטנבול ממוצא ספרדי. הוא למד בבית הספר לעיתונאות, École Supérieure de Journalisme de Paris וב-École du Louvre. במהלך מלחמת העולם השנייה הוחבא מרסל בכפרים בצרפת וכך הצליח להינצל מידי הנאצים. הוא כותב הן בצרפתית והן בלדינו, שפת הוריו. הוא בעיקר כותב סיפורים קצרים.

== מספריו ==
צרפתית:
<div style="direction: ltr;">
* Galpa (Seuil, 1969; Michel Chandeigne, 1993)
* Malestroit: Chroniques du silence (E.F.R., 1973),
* Voyage à Waïtzata (E.F.R.,1976)
</div>
אנגלית (מתורגם)
<div style="direction: ltr;">
* The Peacock Emperor Moth (Burning Deck, 1995) 
* Mirrors (Green Integer, 1998) 
</div>
לדינו:
<div style="direction: ltr;">
* Lettre à Antonio Saura (L’Échoppe, 1997)
* Quelques faces visibles du silence (L’Échoppe, 2000)
</div>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.greeninteger.com/book.cfm?-Marcel-Cohen-Mirrors-&BookID=7 Mirrors - Marcel Cohen]
* [http://www.francemagazine.org/articles/issue62/article55.asp?issue_id=62&article_id=55 The haunting shortprose of Marcel Cohen]
* 
* 

קטגוריה:סופרים יהודים צרפתים
קטגוריה:סופרים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1937
סימן הסעיף

סימן הסעיף (§) משמש, במסמך או בספר המחולק לסעיפים, להתייחסות למספר סעיף, למשל: "ראו 25§" (קרי: "ראו סעיף 25"). כאשר הסימן מוכפל, בצורה §§, הוא נקרא "סעיפים". השימוש בסימן מקובל בספרות משפטית.

על מקור הסימן ישנן השערות אחדות:
* השערה שזהו שילוב של האות S פעמיים, לציון ראשי תיבות של הביטוי בלטינית signum sectionis ("סימן הסעיף").
* השערה שהסימן התפתח מהאות הגותית ℭ, המייצגת את המילה Caput (בלטינית: ראשי).
* השערה שזהו שילוב של האות היוונית ρ (רו), ששימשה את הרומאים כסימן פִסקה, עם האות הלטינית C, המייצגת את המילה Caput (בלטינית: ראשי).
* השערה שהסימן נובע מהסימן בכתב חרטומים <hiero>D41</hiero> שציין הפסקה.

שימוש נוסף בסימן, שאינו מקובל בימינו, הוא לציון הערת שוליים, יחד עם סימנים מיוחדים נוספים ששימשו למטרה זו, כגון *, †, ‡ (כיום נהוג למספר את הערות השוליים).

להקלדת הסימן במחשב יש ללחוץ , כאשר המספרים הם מלוח המספרים הצידי (נמצא רק במקלדות מורחבות).

חברת EA עשתה בסימן שימוש כסמליל מטבע ה"סימוליאון" במשחקי הסימס.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:פיסוק
קלאריס ניקואידסקי

קלאריס ניקואידסקי (בצרפתית: Clarisse Nikoidski; 1938 – 1996), הייתה משוררת וסופרת צרפתיה ממוצא יהודי-ספרדי.

== קורות חיים ==

ניקואידסקי נולדה בליון, צרפת, למשפחת אבניון, שמוצאה מסרייבו. בין השנים 1945 ל-1949 היא התגוררה עם הוריה בקזבלנקה שבמרוקו. בשנת 1963 נישאה לצייר רובר ניקואידסקי. 

כתבה שירה בספניולית (לאדינו) בניב בוסני. בשנת 1968 פרסמה את הרומן הראשון שלה וסך הכל היא פרסמה שמונה עשר רומנים. יצירותיה עובדו לתיאטרון ולאופרה. 

בשנת 2007 יצא ספרה הראשון בתרגום לעברית - "קלסתר קול וטרוף", בהוצאת מכון מעלה אדומים ובתרגום ד"ר אבנר פרץ.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://web.archive.org/web/20131020080149/http://web.macam.ac.il/~yon/av/av0403.htm על ספרה "קלסתר קול וטרוף"]

קטגוריה:נפטרות ב-1996
קטגוריה:צרפתיות שנולדו ב-1938
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1938
קטגוריה:יהודיות צרפתיות
קטגוריה:משוררות צרפתיות
קטגוריה:סופרות צרפתיות
הדובים מצ'כוב

הדובים מצ'כוב (ברוסית: гандбольный клуб «Чеховские медведи») הוא מועדון כדוריד רוסי מקצועני מהעיר צ'כוב שבמחוז מוסקבה. המועדון הוקם בדצמבר 2001 על בסיס משאבי קבוצת הכדוריד של אגודת צסק"א מוסקבה שפורקה באותה שנה לאחר 78 שנות קיום.

זו הקבוצה המעוטרת ביותר בכדוריד הרוסי לאחר שזכתה ב-20 אליפויות רצופות מאז הוקמה.

==היסטוריה==
הקבוצה הוקמה בדצמבר 2001 לאחר שקבוצת כדוריד של צסק"א פורקה ובעקבות כך ביוזמת מושל מחוז מוסקבה, בוריס גרומוב, הוקמה על בסיס משאביה קבוצת "הדובים מצ'כוב" שהתמקמה בעיר צ'כוב שבמחוז מוסקבה ותחילה המשיך המועדון לארח את משחקי הבית באולם צסק"א. הקבוצה נחשבת ליורשת של צסק"א.

בקיץ 2003, הושלמה בניית אולם ספורט מודרני בעיר צ'כוב, במחוז מוסקבה. בעונת 2009/10 של ליגת האלופות, הקבוצה העפילה לפיינל פור, אך הפסידה בחצי הגמר לברצלונה ובתשע השנים הבאות זכתה ברצף בתוארי הגביע והאליפות הלאומיים וזכתה 5 פעמים רצופות בטורניר הסופרקאפ בכדוריד.

עונת 2018/2019 הייתה נקודת מפנה בתולדות המועדון כאשר לראשונה מאז 2001 סיימה במקום השני בטבלת האליפות בעונה הסדירה, אך השכילה לשמור על תוארה בפלייאוף ולמרות שהפסידה במשחק הראשון של סדרת הגמר לספרטק מוסקבה, היא ניצחה בשני המשחקים הבאים ונותרה אלופת רוסיה בפעם ה-19 בתולדותיה. בעונת 2019/20 זכתה באליפות ה-20 במספר ובפתיחת עונת 2020/2021 זכתה בסופר קאפ השביעי בתולדותיה והעפילה לרבע גמר הליגה האירופית בכדוריד.

==תארים==
===כצסק"א===
* אלופת ברית המועצות (9): 1973, 1976—1980, 1982, 1983, 1987
* אלופת רוסיה (4): 1994, 1995, 2000, 2001
* ליגת האלופות בכדוריד (1): 1988
* גביע המחזיקות של פדרציית הכדוריד האירופית: 1987
===הדובים מצ'כוב===
*אליפות רוסיה (21): 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020, 2021
*גביע רוסיה (11): 2009, 2010, 2011, 2012, 2013, 2015, 2016, 2018, 2019, 2020, 2021
*הסופר קאפ הרוסי (6): 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020
*גביע מחזיקות הגביע האירופי (1): 2006

==ראו גם==
*צסק"א מוסקבה (כדוריד, 2017)

==קישורים חיצוניים==
* 
*[http://olympik.ru/ האתר הרשמי של היכל הספורט אולימפיסקי של העיר צ'כוב]
==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדוריד רוסיות
קטגוריה:מחוז מוסקבה: ספורט
פרס בן-גוריון

פרס בן-גוריון הוא פרס ישראלי המוענק על ידי "יד דוד בן-גוריון", עמותה שהוקמה ביוזמתו של דוד בן-גוריון לשם פיתוח הנגב.

העמותה החלה להעניק את הפרס בשנת 1987 והוא מיועד "לחוקרים, סופרים, מחברים, אנשי רוח, אנשי מעשה, שבפעלם ומעשיהם מנציחים את חזונו של דוד בן-גוריון ומקיימים מורשתו".

== רשימת הזוכים ==
{| class="wikitable"
|-
! שנה !! זוכה
|-
| 1987 תשמ"ח || שבתי טבת הקיבוצים חולית וסופה פרס הוקרה ליוסף יעקובזון
|-
| 1988 תשמ"ט || מפעלי ים המלח והמנכ"ל אריה שחר (שוורצמן)
|-
| 1989 תש"ן || פרופ' חיים גבריהו מושב נבטים
|-
| 1990 תשנ"א || טדי קולק
|-
| 1991 תשנ"ב || דוד ברטוב זימנה ברהני אורי לוברני
|-
| 1992 תשנ"ג || חיים ישראלי
|-
| 1993 תשנ"ד || פרופ' מאיר אביזוהר יעקב עורב
|-
| 1994 תשנ"ה || ד"ר זהבה אוסטפלד
|-
| 1995 תשנ"ו || אלוף (מיל.) שלמה שמיר פרופ' משה פריבס
|-
| 1996 תשנ"ז || פרופ' עמוס ריצ'מונד
|-
| 1997 תשנ"ח || מאיר שמגר
|-
| 1998 תשנ"ט || יצחק נבון
|-
| 1999 תש"ס || פרופ' אבישי ברוורמן
|-
| 2000 תשס"א || אלחנן ישי
|-
| 2001 תשס"ב || ס. יזהר
|-
| 2002 תשס"ג || סם אביטל פרופ' בולסלב גולדמן
|-
| 2003 תשס"ד || לובה אליאב מרדכי בן-פורת פרס הוקרה מיוחד למשה נצר
|-
| 2004 תשס"ה || סנטה יוספטל גד יעקבי
|-
| 2005 תשס"ו || אהרון ידלין פרופ' מיכאל בר-זוהר
|-
| 2006 תשס"ז || מלכה ליף עמוס דגני
|-
| 2007 תשס"ח || עו"ד משה שליט ד"ר מרדכי נאור פרופ' יהודה ניני
|-
| 2008 תשס"ט || יהודה דומיניץ צבי צמרת
|-
| 2009 תש"ע || פרופ' שמשון בן-יהושע עמרם מצנע
|-
| 2010 תשע"א || פרופ' אריה איסר
|-
| 2011 תשע"ב || צה"ל
|-
| 2012 תשע"ג || דבורה הכהן שלמה גזית
|-
| 2013 תשע"ד || פרופ' יהודה קידר פרופ' דב שורץ
|-
| 2014 תשע"ה || שלמה הלל פרופ' זאב צחור
|-
| 2015 תשע"ו || צביקה גרינגולד
|-
| 2016 תשע"ז || פרופ' דוד פיימן ד"ר איליין סולווי
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

*
בן-גוריון
קטגוריה:הנצחת דוד בן-גוריון
קטגוריה:דוד בן-גוריון בתרבות
בן-גוריון
צליבא ח'מיס

צליבא ח'מיס (בערבית: صليبا خميس; 20 באוקטובר 1922 – 31 באוגוסט 1994) היה עיתונאי, סופר ופעיל במפלגה הקומוניסטית ערבי-ישראלי.

== קורותיו ==
ח'מיס נולד למשפחה נוצרית אוונגליסטית (שמו, צליבא, מלשון צלב, מקובל בקרב ערבים נוצרים) עשירה מהכפר ריינה, סמוך לנצרת.
במהלך המרד הערבי הגדול נעצר ב-1936 בידי הבריטים במהלך הפגנה.
בשנים 1945-1947 למד בקולג' ברמאללה. הוא שב לנצרת בתחילת מלחמת העצמאות ופעל במסגרת הליגה לשחרור לאומי. עם יסוד המפלגה הקומוניסטית הישראלית היה ח'מיס מראשוני פעיליה.
בשנת 1953 נישא בטקס פרטי לארנה מר, יהודייה-ישראלית, שהייתה לוחמת בפלמ"ח ובתו של חוקר המלריה גדעון מר.

ח'מיס היה מנהיג פועלים בנצרת ובשנות ה-60 כונה "הבוס האדום" של נצרת. הוא מונה לעורך הראשי של העיתון אל-איתיחאד בשנת 1967.
הוא שימש כאחראי על קשרי חוץ של המפלגה הקומוניסטית רק"ח ונשלח בתחילת 1968 לייצג את המפלגה בפראג, במערכת העיתון "בעיות השלום והסוציאליזם", שתורגם לעשר שפות ושימש כביטאון התנועה הקומוניסטית העולמית.
ב־1971 שבה המשפחה לישראל ועברה להתגורר בחיפה.
בשנות ה-70 נפרדו בני הזוג ח'מיס. מערכת היחסים ביניהם מתוארת בספרו של הסופר סמי מיכאל, "חסות" (1977).
בסוף 1975 נמנה עם מקימי "הוועד הארצי להגנה על האדמות" ושימש כמזכירו. כמו כן, נמנה עם מנהיגי השביתה ב"יום האדמה" בשנת 1976.
בשנות ה-80 נדחק ח'מיס מצמרת המפלגה הקומוניסטית, ולבסוף הודח ממנה בסוף שנת 1986 בעקבות מחלוקת עם הנהגת המפלגה.
בשנותיו האחרונות חדל מהתבטאויותיו הקיצוניות, החל להתבטא בנימה מפויסת והרבה להשתתף בכנסים יהודיים-ערביים.
בן דודו, יוסוף ח'מיס, היה חבר כנסת מטעם מפ"ם.

צליבא חמיס הלך לעולמו בז'נבה, בה שהה לרגל כנס בינלאומי. בניו, ג'וליאנו וספרטק, ארגנו את הבאת גופתו לישראל. נטמן בבית הקברות הנוצרי בכפר סמיר.
לארנה ולצליבא נולדו שלושה בנים - ספרטק, ג'וליאנו ואביר. ספרטק וג'וליאנו, נושאים שמות מהפכניים.
ספרטק (1954-2017) למד מספר שנים באנגליה. היה נשוי לאזרחית בריטית אמידה. בני הזוג נפרדו ב-1982. הוא חי בהמשך עם בת זוג ישראלית בתל אביב. היה בעל דעות אנרכיסטיות. ספרטק נקבר בבית העלמין הנוצרי בחיפה, לצד אביו.
הבן אביר (1961-2019) שירת בצה"ל כחובש ולטענת ספרטק סבל מהלם פוסט-טראומטי מאז מלחמת לבנון הראשונה. אביר נפטר בישראל ונטמן בבית העלמין בזיכרון־יעקב.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערבים נוצרים ישראלים
קטגוריה:קומוניסטים ישראלים
קטגוריה:משפחת מר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1922
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1994
קטגוריה:ריינה: אישים
שינות

ציור של צריח עם שינות בגג
שִׁינוֹת או שיני חומה (מן המילה שן; אנגלית: Merlon) הן עמדות ירי הבנויות על חומות או גגות צריחים ומגדלים, ואשר יוצרות תבנית זיגזג של ריבועי אבן המשמשים מסתור לקשתים בעוד המרווחים בין שיני האבן מאפשרים ירי כנגד האויב. לעיתים נבנו אל תוך השינות חרכי ירי שאיפשרו ירי ללא צורך בחשיפת גופו של היורה. מערכת של שינות על חומה קרויה "בטלמנט" ולעיתים קרובות משולבת על גבי קיר מגן נמוך "פרפט" המאפשר למגינים תנועה נסתרת בין השינות.

השימוש בשינות ידוע עוד בעת העתיקה ובביצורים מצריים ואשוריים השתמשו בשינות כדרך קבע ואלמנט זה מופיע ברוב הביצורים מאז. החל מתקופת הרנסאנס שימשו שינות גם, ולעיתים בעיקר כאלמנט אדריכלי דקורטיבי, תחילה על הביצורים עצמם ולאחר מכן במנותק לחלוטין, על גגות בתים.

==ראו גם==
*מבצר צלבני
*הסגנון הארץ ישראלי

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

==גלריה==
<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
File:StauntonRook2.jpg|שינות על צריח (שחמט): השינות הפך לסמל היכר של הכלי ושל המערך המבוצר
File:Muraille Avignon.JPG|שינות בצריח וחומה באביניון
קובץ:Paraires.jpg|צריח מרובע עם שינות
קובץ:Tower of London 2C Traitors Gate.jpg|שינות על המגדל הלבן, מגדל העוז של מצודת לונדון

קובץ:The National Museum of Science, Technology and Space (Haifa, Israel) - Facade.jpg|שינות חומה דקורטיביות על בנין הטכניון הישן בחיפה.
קובץ:Beit Gelat P4110057.JPG|שינות דקורטיביות על גג בית ג'לאט בירושלים.
קובץ:Jaffa Gate IMG 0419.jpg|שינות עם חרכי ירי ומשיקולי בסמוך לשער יפו בחומות ירושלים.
קובץ:Herzliya Hebrew Gymnasium, Tel Aviv.jpg|אלמנטים של ביצורים ובהם שינות בעיצוב הגימנסיה העברית "הרצליה".
</gallery>

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ביצורים
קטגוריה:אלמנטים אדריכליים
קטגוריה:חומות