OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בית רומנו (חברון)

[[ישיבת שבי חברון, 2008]]
בית רומנו הוא מבנה גדול מחוץ לקסבה של חברון, המשמש את היישוב היהודי בחברון.

== היסטוריה ==
על פי הכתובת שחקוקה על פתחו הוא נבנה בשנים 1876-1875. את הבניין הקים חיים ישראל (מרקדו) רומנו, סוחר תבואות עשיר מקושטא, במרכז שטח אדמה רחב ידיים אותו רכש.

הבניין המקורי כלל שלוש קומות רחבות ידיים, בורות מים ומתקני שירותים. הבית מהווה ציון דרך בהתפתחות העירונית של חברון. זוהי היציאה הבנויה הראשונה מחוץ לתחומי העיר הישנה (הקסבה), וממנה התפתחה העיר החדשה לכוון מערב. הבית שימש כמרכז אירוח והיה בו גם בית כנסת מפואר ששמש קהילה קטנה של יוצאי טורקיה, שכונה "בית הכנסת האיסטנבולי". בבית כנסת זה התפלל גם הרב מדיני, ה"שדי חמד", שגר בבניין וגם הקים בו ישיבה.

לאחר מותו של רומנו בשנת 1912, ביקש בנו אברהם למכור את הבניין למשפחה ערבית עשירה בחברון. ברכישת המבנה והשדות שסביבו התעניינו גם המיסיון, חברת כי"ח וחברת יק"א. ביוזמתם של רבי חיים חזקיהו מדיני וחסיד צאנז הרב שמעון הויזמן נקנה הבניין על ידי רבי שלום דובער שניאורסון מליובאוויטש והוקמה בו הישיבה הראשונה של חב"ד בארץ ישראל, "תורת אמת".

במהלך מלחמת העולם הראשונה, בשנת תרע"ד (1914), הפקיעו הטורקים את הבית מידי חסידי חב"ד שהיו נתיני רוסיה (אויבת העות'מאנים) והתלמידים גורשו מארץ ישראל. לאחר המלחמה פתחו הבריטים בית-משפט ותחנת משטרה בבניין. בפרעות תרפ"ט (1929) נאספו אל הבית פצועי והרוגי הטבח.

בשנת תש"ח (1948) לאחר הכיבוש הירדני, הקימו הפלסטינים בבית רומנו בית ספר שהמשיך לפעול גם לאחר מלחמת ששת הימים (1967). לאחר רצח יהושע סלומה בחברון, בפברואר 1980, תפס צה"ל את הבניין. לאחר כשבוע פינה צה"ל את הבניין והחזיר אותו לשימוש בית הספר עוסמה אבן מונקז, בו למדו כ-150 תלמידים. לאחר הפיגוע בבית הדסה במאי 1980 פונה המבנה מבית הספר הערבי שפעל בו והוצא "צו תפיסה לצרכים צבאיים" למבנה. 

בדצמבר 1981 הודיע צה"ל למתנחלים על כוונה לאפשר למתנחלים להתיישב בבניין. מאוחר יותר יושבו בו יהודים ובאמצע 1983 התגוררו בבניין חמש משפחות יהודיות לצד ישיבה.

אגודת חסידי חב"ד, בעלת הנכס, העניקה את ייפוי הכוח על הבניין לישיבת שבי חברון, בראשות הרב משה בלייכר (כיום ממלא את מקומו הרב חננאל אתרוג), שהחלה דרכה בבית הדסה. בשנים תשנ"ו-תש"ס (1996 - 2000) נערכו שיפוצים בבניין, נתגלתה קומה נוספת שהייתה קבורה באדמה, וכן נבנו שתי קומות נוספות.

רוב השטח שרכש חיים ישראל רומנו נמצא היום בידי הישיבה, וחלקו האחר משמש את צה"ל כבסיס מרכזי בחברון. צמוד לבסיס הוקמה "שכונת חזקיהו", על שם הרב חזקיהו מדיני. בשכונה מתגוררות בקרוואנים מספר משפחות יהודיות.

בשנת 2011 החלו עבודות להקמת 'מרכז-מבקרים' במקום, אשר ינציח את סיפור המקום ותושביו.

ב-י"ח תשרי התשע"ו נחנכה הרחבה משמעותית למבנה; 10 קומות, המיועדות לשמש כפנימייה עבור תלמידי הישיבה.

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:היישוב היהודי בחברון: מבנים
קטגוריה:ישיבת תורת אמת-חברון
מרטין פיירו

250px
מרטין פיירו (בספרדית: Martín Fierro) היא פואמה אפית של הארגנטינאי חוסה הרננדס. הפואמה המקורית, "הגאוצ'ו מרטין פיירו" (El gaucho Martín Fierro) שהתפרסמה ב-1872, והמשכה, "חזרתו של מרטין פיירו" (La vuelta de Martín Fierro) שהתפרסם ב-1879, זכו לפופולריות רבה עם צאתן ונחשבות עד היום לקלאסיקות הראשונות של הספרות הארגנטינאית.

חורחה לואיס בורחס פרסם קובץ מאמרים מפורסם על הספר.

הפואמה תורגמה לעברית על ידי נפתלי הריברטו הבר.

==עלילה==
מרטין פיירו, גיבור הפואמה, הוא גאוצ'ו עני מהפמפס שמגויס נגד רצונו לצבא ונשלח למוצב גבול שמגן מפני התקפות האינדיאנים בתקופת שלטונו של הנשיא דומינגו פאוסטינו סרמיינטו. עד מהרה הוא עורק מתפקידו וחוזר לחווה הישנה, שם הוא מגלה שמשפחתו והחווה עצמה נעלמו כלא היו. הוא יוצא לנדודים, שבמהלכם הוא נקלע (או נכנס במתכוון) לדו-קרב ויוצא כשידו על העליונה. הוא הופך לפושע נמלט, מתחבר לקצין אחר שעורק בהשראתו, ומוצא מקלט אצל האינדיאנים.

בפואמה השנייה פיירו מגלה שהחיים אצל האינדיאנים אינם פשוטים; הוא מתקבל בחשדנות, ולמעשה מוחזק אצלם כשבוי. הוא עד למגפה שפוקדת את השבט, ובה מת חברו. מאוחר יותר הוא מציל משביה אישה שהואשמה בכישוף ועוזב את חברת האינדיאנים. אז הוא פוגש את שני בניו. הפואמה מסתיימת במעין תחרות שירה בין פיירו לפייטן שפגש, כאשר בסוף התחרות מתברר שהפייטן הוא אחיו של יריבו בדו-קרב.

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20050711082033/http://www.literatura.org/Fierro/ הפואמה] (במקור הספרדי)
* [http://www.arteargentino.com/martinfierro/ אתר נוסף בספרדית] המכיל ניתוחים ורקע היסטורי

קטגוריה:ספרות ארגנטינאית
קטגוריה:פואמות
סמל אסטוניה

סמל אסטוניה הוא סמלה הרשמי של הרפובליקה האסטונית.

הסמל מציג מגן זהב שעליו שלושה אריות כחולים שלשונם וטפריהם אדומים, פוסעים כשראשם פונה לעבר הצופה. הסמל מעוטר בענפי אלון מוזהבים.

ואלדמאר השני מלך דנמרק כבש את צפון אסטוניה במאה ה-13 ושלושת האריות נכללו בסמל העיר טאלין, ששמשה מאז ועד היום כבירת בירת אסטוניה.
סמלה של דנמרק כולל גם הוא שלושה אריות.

יקטרינה הגדולה העניקה סמל דומה לגוברניית אסטוניה באימפריה הרוסית ב־4 באוקטובר 1788.

הריגיקוגו (הפרלמנט של אסטוניה) אימץ סמל דומה ב־19 ביוני 1925.
עם כיבוש אסטוניה על ידי ברית המועצות ב-1940 והפיכתה לרפובליקה סובייטית הונהג סמל אחר והסמל הנוכחי הושכח ונאסר לשימוש.

הסמל הנוכחי המשיך לשמש את ממשלת אסטוניה הגולה.

סמל המדינה והדגל ההיסטוריים הוחזרו לשימוש ב-7 באוגוסט 1990 והוכרו בחוק כסמל והדגל הלאומיים של אסטוניה ב־6 באפריל 1993.
<gallery>
Tallinn wapen.svg|סמל העיר טאלין
Эстляндская_губ_МВД_Бенке.jpg|סמל גוברניית אסטוניה 
</gallery>

==ראו גם==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אסטוניה: סמלים לאומיים
*
אסטוניה, סמל

אסטוניה
קטגוריה:אריות בתרבות
נקודת ההונאה

נקודת ההונאה (2001) הוא מותחן שנכתב על ידי הסופר דן בראון. הספר עוסק בהונאת-ענק, מערכת בחירות לנשיאות ארצות הברית ובכישלונותיה של סוכנות החלל האמריקאית – נאס"א.

==עלילה==

מרבית עלילת הספר אורכת 24 שעות, והיא מתרחשת בוושינגטון ובקרחון מילן (הקוטב הצפוני) לסירוגין.
הספר עוסק בתגלית מדהימה המתגלה על ידי נאס"א, סוכנות החלל האמריקאית, שנמצאת במשבר מזה שנים.

הספר עוסק בשני נושאים עיקריים:
* נאס"א מגלה מטאוריט, המלא במאובני חרקים; זוהי התגלית המדהימה ביותר מזה 100 שנה, כיוון שזו הוכחה לצורות חיים מחוץ לכדור הארץ.
* העם האמריקאי לא מרוצה מתמיכת הממשל ב"בזבזנות-יתר" כספי המסים המוענקים לנאס"א, וזאת לאור הפרויקטים הכושלים שלה. במצב בו הוסרה כמעט כל התמיכה מהבית הלבן ומנאס"א, לא קשה לסנאטור סקסטון לנצל זאת, בהיותו מתמודד לנשיאות ארצות הברית, מול הנשיא הנוכחי – זאק הרני.

לאחר שמדענים אזרחיים ידועי שם, אותם שלח נשיא ארצות הברית לקוטב הצפוני לאמת את הממצא המדהים, חושדים שמדובר בתרמית, ומוצאים ראיות הגורמות להם לפקפק בממצאים, כוח דלתא נשלח לחסלם. רובו של הספר עוסק בין היתר במרדף של הכוח במטרה לחסל את המדענים שהצליחו להימלט על נפשם, בדרכים מוזרות ומלאות מזל, וכמו כן על חשיפת האמת מאחורי ההונאה, שלב אחר שלב. גם כאן, זהותו המפתיעה של המושך בחוטים מתגלת רק לקראת הסוף.

כמו בספריו האחרים של דן בראון, גם בספר זה ישנם שני גיבורים מרכזיים, גבר ואישה, שישנה ביניהם התחלה של יחסים רומנטיים, ומספר רב של התנקשויות וניסיונות לרצח. כדרכו, בראון הולך על הגבול הדק שבין המדע לבידיון, ומנסה להביא דברים אל גבול האבסורד: צוללת גרעינית שמחלצת את המדענים מעל גוש הקרח באזור הקוטב הצפוני, רגע לפני שהם קופאים למוות, והתפרצות געשית תת-מימית שמתרחשת בדיוק בזמן הקריטי, וגורמת למותו של הנבל.

חיבתו של בראון למדע וטכנולוגיה מופיעה גם בספר זה, באופן בו הוא מביא את החידושים הטכנולוגים האחרונים, גם כאלו שספק אם עברו את שלב האב טיפוס.

בספר ישנה ביקורת לא מועטה על גופים שונים בחברה האמריקנית: על התנהלותה השלומיאלית והבזבזנית של נאס"א; על כוחם המופרז והזדוני של השירותים החשאיים של ארצות הברית; על התנהלות יחידות צבאיות שמוצגות באור שלילי, הגובל בפשעים של ממש ובחיסול של חפים מפשע למען מטרה צודקת; ועל התנהלותה המושחתת של המערכת הפוליטית האמריקנית, עם ניצוץ של תקווה לאנשים ישרים שאינם מוכנים לטבול ברפש.

== דמויות עיקריות ==
* רייצל סקסטון – מנתחת מידע העובדת בלא"מ (הלשכה הלאומית לאיסוף מידע). בתו של הסנאטור סדג'וויק סקסטון.
* מייקל טולנד – אוקייאנוגראפר ומפיק מפורסם של סרטי תעודה מדעיים.
* זאכארי (זאק) הרני – נשיא ארצות הברית הנוכחי. רץ לקדנציה שנייה.
* סדג'וויק סקסטון – סנאטור בארצות הברית, הרץ לנשיאות מול זאק הרני. אביה השנוא של רייצל סקסטון.
* גבריאל אש – העוזרת האישית של הסנאטור סקסטון.
* ויליאם פיקרינג – ראש הלשכה הלאומית לאיסוף מידע.
* קורקי מרילנסון – אסטרופיזיקאי מוכשר.
* מרג'ורי טנץ' – יועצת בכירה לנשיא ארצות הברית זאק הרני.
* לורנס אקסטרום – המנהל של נאס"א.
* דלתא 1, דלתא 2 ודלתא 3 – מתנקשים מטעם כוח דלתא.

== גרסה עברית ==
הספר תורגם לעברית על ידי בועז וייס, ומכיל 413 עמודים, והוצא לאור על ידי מודן בשנת 2005.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:קהילת המודיעין האמריקאית בתרבות ובאמנות
קטגוריה:דן בראון
קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:ספרי 2001
קטגוריה:ספרי הוצאת מודן
ברנלי

ברנלי (באנגלית: Burnley) היא עיר במחוז לנקשייר שבצפון-מערב אנגליה. אוכלוסייתה מונה כ-74,000 נפש.

== היסטוריה ==
ברנלי צמחה כעיירה תעשייתית לאורך המאה ה-19, וכלכלתה סבבה בעיקר סביב תעשיית הטקסטיל (בעיקר אריגת סיבי כותנה). נוכח הדעיכה הניכרת בתעשייה, ישנו שיעור גבוה של אבטלה בעיירה.

ברנלי זכתה לתשומת לב לאומית ביוני 2001 נוכח התפרעויות על רקע מתיחות גזעית בין לבנים ואסייתיים ועוני רב השורר בקרבם. כ-5,500 תושבים ממוצא דרום-אסייתי מתגוררים בברנלי, רובם באזורים העניים ביותר. אחד מהאזורים הללו, דיינזהאוס, נחשב לאחד הנחשלים בבריטניה מבחינה סוציו-אקונומית. ברנלי מוגדרת כאחד מבסיסי כוחה של המפלגה הבריטית הלאומית, מפלגה ימנית קיצונית בפוליטיקה הבריטית.

בינואר 2023 יצא בנטפליקס הסרט "הבנק של דייב", המבוסס על סיפור אמיתי שהתרחש בעיר.<ref></ref>

== ספורט ==
מועדון הכדורגל ברנלי, המייצג את העיר תחת הכינוי "הסגלגלים" (The Clarets), הוא אחד מאבותיה המייסדים של הפוטבול ליג. הקבוצה נוסדה בשנת 1883 ונכון לעונת 2023/2024 משתתפת בליגת פרמייר ליג, הליגה הבכירה באנגליה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנגליה: ערים
קטגוריה:לנקשייר: יישובים
קנטרו סוזוקי

אדמירל קנטרו סוזוקי (ביפנית: 鈴木 貫太郎; 24 בדצמבר 1868 - 17 באפריל 1948) היה ראש הממשלה ה-42 של יפן, מ-7 באפריל 1945 עד 17 באוגוסט 1945.

==ביוגרפיה==
קנטרו סוזוקי נולד במחוז אוסקה והיה סגן שר חיל הים במלחמת העולם הראשונה, ולאחר מכן מפקד צי, ולאחר מכן ראש המטה הכללי של חיל הים מ-1925 עד 1929. הוא ניצל בקושי מהתנקשות בתקרית 26 בפברואר ב-1936. כקצין ים צעיר, הוא פיקד על שייטת משחתות בזמן מלחמת רוסיה–יפן והשתתף בקרב הימי העיקרי, קרב צושימה. הוא פרש מחיל הים ב-1937.

כסגן יושב ראש (ולאחר מכן גם יושב ראש) חברי מועצת בית המשפט במהלך מלחמת העולם השנייה, סוזוקי התנגד למלחמה עם ארצות הברית. כראש ממשלה, הוא תרם למשא ומתן לשלום עם בעלות הברית, ועזר לשכנע את הקיסר הירוהיטו להסכים לתנאי הכניעה של הצהרת פוטסדאם לאחר הטלת פצצות האטום על הירושימה ועל נגסאקי באוגוסט 1945. הוא ניצל מניסיון התנקשות במהלך תקרית קיוג'ו ונפטר מסיבות טבעיות לאחר המלחמה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ראשי ממשלת יפן
קטגוריה:פוליטיקאים יפנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אדמירלים יפנים
קטגוריה:אנשי צבא יפנים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שרי החוץ של יפן

קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1868
קטגוריה:יפנים שנפטרו ב-1948
כלב רועים שלטי

כלב הרועים השטלנדי (באנגלית: Shetland Sheepdog) הוא גזע של תת-המין כלב הבית.

==היסטוריה==
מקור ה"שטלנד שיפדוג" או בקיצור ה"שלטי", Shetland Sheepdog -Sheltie, הוא באיי שטלנד, צפונה מסקוטלנד. בעבר היה תפקידו להבריח את הכבשים מן היבולים של החוות הקטנות (Toons) ובשל כך היה שמו הראשון של הגזע "Toonie" - כלב של חווה קטנה. תושבי האי בחרו את כלביהם לפי יכולת עבודתם, סיבולת, אומץ לבם, אינטליגנציה ונאמנות. תכונות אלו הועברו גם לשלטי המודרני.

השלטי פותח לגזע נפרד בסוף המאה ה-19. נראה כי אז נעשו זיווגים עם הקינג צ'ארלס ספאנייל - King Charles Spaniel)) ועם גזע היאקי מגרינלנד (Yakki). לבסוף נעשו זיווגים עם קולי גס-שיער (הכלב המפורסם בסרט "לאסי"), וכתוצאה מכך קיבל השלטי הרבה מצבעיו ותכונותיו הפיזיות של הקולי. במשך זמן מה השתמשו האיכרים באיי שטלנד בכלבי בורדר קולי כמפקחים על העדרים. ההכלאה עם כלבי הטוני יצרה גזע הדומה בחוכמתו לבורדר קולי, הנחשבים לגזע חכם במיוחד.

כיום עומד השלטי במקום השני בסקאלת החוכמה של גזעי הכלבים (מבין הכלבים הקטנים), לאחר הפודלים.

במאה ה-20 היה שמו של הגזע "שטלנד קולי", אבל בשל התנגדות מגדלי הקולי, שינו את השם ל"שטלנד שיפדוג", ובקיצור "שלטי". ההתאחדות הבריטית לכלבנות רשמה את השלטי הראשון ב-1909 והגזע הגיע לארצות הברית ב-1911. עד שנות 1920 המאוחרות לא היו כלבים רבים מגזע זה באנגליה או בארצות הברית. 
250px

==בישראל==
בישראל קיים השלטי בשלושה צבעים: 
*כחול שיש: אפור-כחול משולב עם שחור, לבן בחזה ובצווארון, קצת חום, 
*טריקולור: בעיקר שחור, לבן בחזה ובצווארון, קצת חום 
*סייבל: בעיקר חום ג'ינג'י, לבן בחזה ובצווארון, קצת שחור.

בישראל קיימים מגדלים ספורים של הגזע, ויש בה רק כמה עשרות כלבים מגזע זה, כאשר הסייבל הוא הצבע הפופולרי ביותר.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:הקבוצה הראשונה של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה החמישית של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:הקבוצה השביעית של מועדון הכלבים הקנדי
קטגוריה:כלבי רועים
יאן קולר

יאן קולר (בצ'כית: Jan Koller; נולד ב-30 במרץ 1973 בסמטנובה להוטה) הוא כדורגלן עבר צ'כי אשר שיחק בעמדת החלוץ. הוא מחזיק בשיא כל הזמנים של הנבחרת (כולל נבחרת צ'כוסלובקיה בעבר) בהבקעת שערים, עם 55 כיבושים.

== קריירה ==
קולר, המתנשא לגובה של 2.02 מטר, היה אחד מהשחקנים הגבוהים הטובים ביותר באירופה. הוא התחיל את אימוני הכדורגל שלו בעמדת השוער אבל כאשר החל לשחק כדורגל מקצועני הוא עבר הסבה לעמדת החלוץ, שבה שיחק עד תום הקריירה. למרות זאת, בעונת אימוניו כשוער פעלו לטובת קבוצתו, כאשר במהלך משחק הבונדסליגה שבין בורוסיה דורטמונד לבאיירן מינכן הורחק השוער הראשון של דורטמונד, ינס להמן, באמצע המחצית השנייה. קולר נכנס לשער, אחרי שהוא כבר הספיק להבקיע שער במחצית הראשונה. הוא אפילו הצליח לשמור על השער נקי עד סיום המשחק, אחרי שהציל כדורים רבים והזדמנויות רבות שנבעטו לעבר שערו בידי שחקני באיירן, ובנוסף לכל, הוא זכה בתואר שוער השבוע בליגה. דורטמונד, למרות הכל, הפסידה בסיומו של אותו משחק.

לדורטמונד הגיע קולר מהקבוצה הבלגית אנדרלכט בשנת 2001. אל אנדרלכט הגיע מהקבוצה הבלגית הקטנה
לוקרן שעמה הצליח לזכות בתואר מלך השערים של הליגה הבלגית בסיום עונת . בעונת עבר לקבוצת הפאר הצרפתית מונקו לאחר חמש עונות מוצלחות בדורטמונד. במהלך עונת הוא עבר לנירנברג, עימה ירד לליגת המשנה הגרמנית בסיום העונה. בקיץ 2008 עבר לקריליה סובטוב סמארה מליגת העל הרוסית ולאחר מכן שיחק בקבוצה הצרפתית קאן. באוגוסט 2011 הודיע קולר על פרישה ממשחק.

ב-16 ביוני 2008, לאחר הדחת הנבחרת מיורו 2008, פרש קולר מנבחרת צ'כיה אחרי 55 שערים ב-90 משחקים. בטורניר עצמו הבקיע שער אחד. ב-2009 החליט להצטרף שוב לנבחרת הצ'כית בגלל תוצאותיה המאכזבות במוקדמות מונדיאל 2010. הוא שיחק משחק אחד מול נבחרת סלובקיה ולאחריו פרש בשנית.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [https://web.archive.org/web/20130401093315/http://www.jan-koller.eu/en/ אתר השחקן]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים צ'כים
קטגוריה:חלוצי כדורגל צ'כים
קטגוריה:כדורגלני ספרטה פראג
קטגוריה:כדורגלני לוקרן
קטגוריה:כדורגלני אנדרלכט
קטגוריה:כדורגלני בורוסיה דורטמונד
קטגוריה:כדורגלני מונקו
קטגוריה:כדורגלני נירנברג
קטגוריה:כדורגלני קריליה סובייטוב סמרה
קטגוריה:כדורגלני קאן
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צ'כיה
קטגוריה:זוכי נעל הזהב הבלגית
קטגוריה:כדורגלני יורו 2000
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:צ'כים שנולדו ב-1973
הקאן יאקין

הקאן יאקין (טורקית: Hakan Yakin ; נולד ב-22 בפברואר 1977 בבזל, שווייץ) הוא מאמן כדורגל וכדורגלן עבר שווייצרי ממוצא טורקי. שיחק בעמדת הקשר ההתקפי.

כשחקן במדי נבחרת שווייץ צבר 87 הופעות, כולל ביורו 2004 ובמונדיאל 2006 וכבש 20 שערים. גם אחיו הבכור, מוראט יאקין, שיחק בנבחרת השווייצרית וכיום מאמן באיסטנבולספור.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים שווייצרים
קטגוריה:קשרי כדורגל שווייצרים
קטגוריה:בזל: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. בזל
קטגוריה:כדורגלני גראסהופרס ציריך
קטגוריה:כדורגלני סנט גאלן
קטגוריה:כדורגלני שטוטגרט
קטגוריה:כדורגלני גלאטסראיי
קטגוריה:כדורגלני יאנג בויז ברן
קטגוריה:כדורגלני אל-ע'ראפה
קטגוריה:כדורגלני לוצרן
קטגוריה:כדורגלני בלינצונה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת שווייץ
קטגוריה:ספורטאים שווייצרים בגרמניה
קטגוריה:ספורטאים זרים בקטר
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2006
קטגוריה:כדורגלני יורו 2008
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2010
קטגוריה:שווייצרים שנולדו ב-1977
הגשר החדש (ברטיסלאבה)

הגשר החדש (סלובקית: Nový Most) הוא גשר מעל נהר הדנובה הנמצא בברטיסלאבה, בירת סלובקיה. הגשר הוא כביש מעבר מעל הנהר. שמו הקודם היה "גשר התקומה של האומה הסלובקית" (Most SNP, בראשי תיבות).

הגשר נבנה בין השנים 1967–1972. זהו גשר מעוגן כבלים א-סימטרי באורך של 431.8 מטר. מבנהו המתכתי מונח על חבלי מתכת. הגשר נודע בכינוי "הצלחת המעופפת" בשל המצפה הממוקם מעל הגדה הדרומית. במקום מסעדת יוקרה ומרפסת תצפית המשקיפה על העיר.

==היסטוריה==
מאז פתיחתו לתנועה בשנת 1972 נקרא הגשר Most SNP (גשר התקומה של האומה הסלובקית), אף שבפי המקומיים הוא ידוע בשם "הגשר החדש", כיוון שהיה הגשר השני שנבנה בעיר, מעל נהר הדנובה. בשנת 1993 החליטה מועצת העיר לשנות את שמו של הגשר באופן רשמי, כך שיתאים לשמו המקובל: "הגשר החדש" (Nový Most). אולם, מאז פתיחתו לתנועה הושלמה בנייתם של שלושה גשרים נוספים ולכן בשנת 2012 החליטה מועצת העיר לשנות את שמו של הגשר, פעם נוספת, לשמו המקורי: Most SNP. השינוי נכנס לתוקפו ב-29 באוגוסט 2012, יום שבו ציינו בסלובקיה 68 שנה למרד הסלובקי.
<ref name="sme"></ref>

בניית הגשר נמשכה בין 1967 ל-1972.<ref></ref>
הגשר נפתח רשמית לתנועה ב-26 באוגוסט 1972. חלק ניכר מהעיר העתיקה של ברטיסלבה, למרגלות טירת ברטיסלבה, אשר כלל כמעט את כל הרובע היהודי העתיק בעיר, נהרס במהלך העבודות לצורך סלילת כביש המוביל אל הגשר.<ref></ref>
מנגד, הגשר שיפר את הגישה מרובע פטרז'לקה (Petržalka) לשאר חלקי העיר. במהלך העבודות גם נחשפו קטעים מחומת העיר העתיקה.

== מסעדה ומרפסת תצפית ==
המבנה דמוי צלחת מעופפת הניצב על אחד מעמודי הגשר, בגובה 84.6 מטר, מהווה אטרקציה תיירותית בולטת בעיר. במבנה פועלת מרפסת תצפית ומסעדה, אשר שמה מאז 2005 הוא UFO (בעבר נקראה ביסטריצה). במסעדה מטבח סלובקי מסורתי ומטבח בינלאומי המתואר בפרסומי המסעדה כ"מטבח ים-תיכוני".<ref>Savitie, Ilona: Suomalainen matkaopas: Slovakia, p. 64. </ref> It received the Restaurant of the Year award in 2011.<ref>[http://www.redmonkeygroup.com/fact_sheet/UFO_Fact_Sheet_2012.pdf UFO fact sheet]</ref>
מהמסעדה ומרפסת התצפית נשקף נוף פנורמי של העיר ברטיסלבה. למבנה ניתן להגיע במעליות הנמצאות בבסיס העמוד המזרחי שאליו ניתן להגיע בשביל הולכי רגל ובנתיב לאופניים משני עברי הגשר. נכון לנובמבר 2017 השימוש במעליות עלה 7.40 אירו, אולם עלות זו מופחתת ממחיר הארוחה לאורחי המסעדה. בעמוד המערבי של הגשר קיימת יציאת חירום ובה 430 מדרגות.

==גלריית תמונות==
<gallery>
File:Bridge_Nový_most_-_Bratislava.jpg|מראה העמוד המזרחי ובניין "הצלחת המעופפת"
File:Most SNP v BRATISLAVE - panoramio.jpg|מבט כלפי מעלה של העמוד המזרחי ו"הצלחת המעופפת"
File:Bratislava Panorama R01.jpg|טירת ברטיסלבה וקתדרלת סנט מרטין בברטיסלבה, כפי שהם נראים מן הגשר
File:Restaurace, Nový most, Bratislava.JPG|מראה המסעדה בשעות היום
File:Interior of restaurant UFO, Bratislava, Slovakia.jpg|מראה המסעדה בשעות הלילה
File:Bratislava - Most SNP - panoramio.jpg|מראה פנורמי של הגשר בלילה
File:View of the Bridge of the Slovak National Uprising and sunset in Bratislava.jpg|הנוף הנשקף אל עבר הגשר בשעת שקיעה על ברטיסלבה
File:Panoramic view from Bratislava castle.jpg|מראה פנורמי מטירת ברטיסלבה
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

חדש, הגשר ה-
קטגוריה:ברטיסלאבה: מבנים
החדש (ברטיסלבה)
קטגוריה:גשרי הדנובה
זא'ן-פרדריק פליפו, הרוזן ממורפה

ז&#39;ן-פרדריק פליפו, הרוזן ממורפה
ז'אן-פרדריק פליפו, הרוזן ממורפה (צרפתית: Jean-Frédéric Phélypeaux, comte de Maurepas; 9 ביולי 1701 - 21 בנובמבר 1781) היה מדינאי צרפתי.

== חייו ==
מורפה נולד בורסאי, בן לז'רום דה פונשרטרן (Jerôme de Pontchartrain), מזכיר הימיה וחצר המלוכה בצרפת. מורפה החל למלא תפקידים בחצר המלוכה בורסאי במלאת לו שבע עשרה וב-16 באוגוסט 1723 החל למלא את תפקיד שר הימיה, תפקיד בו החזיק עד 23 באפריל 1749. למרות שהיה באופיו פוחז וקל דעת, התעניין מורפה ברצינות בענייני מדע וניסה לעשות שימוש בטובי המוחות בצרפת בתחום המדע כדי לפתור בעיות בתחום הניווט ובניית האוניות. 

הוא פוטר ממשרתו בשנת 1749 והוגלה מפריז בעקבות אפיגרמה שפרסם נגד מאדאם דה פומפדור. עשרים וחמש שנים אחרי כן, עם עלייתו של לואי השישה עשר מלך צרפת לשלטון בשנת 1774, הפך לשר וליועצו הראשי (ראש הממשלה) של לואי, משרה בה החזיק עד שנת 1781. הוא העניק לטורגו את משרת שר הכלכלה, הכספים והתעשייה בצרפת, הציב את למואניון-מלשרבה בתפקיד האחראי על חצר המלוכה ומינה את ורז'אן לשר החוץ. 

בתחילת הקריירה החדשה שלו הפגין חולשה כאשר בתגובה לתביעת הציבור השיב על כנם את הפרלמנט שפיזר מופיו, ובכך העניק בחזרה סמכות ליריב המרכזי של הכוח המלכותי. צעד זה, והתערבותו לטובת המושבות האמריקניות בהתקוממותן כנגד השלטון הבריטי היו מן הצעדים שפילסו את הדרך למהפכה הצרפתית. 

מתוך קנאה בקרבה שבין לואי השישה עשר לטורגו רקח מורפה קנוניה נגד האחרון וסילקו ממשרתו בשנת 1776. אחרי שישה חודשים של אי-סדר מינה למשרה את נקר ובשנת 1781 נטש אף אותו. הוא מת זמן לא רב אחרי כן, ב-21 בנובמבר 1781.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו במאה ה-18
קטגוריה:נפטרים ב-1781
ג'ק ראסל טרייר

שיער שבור
ג'ק ראסל טרייר (באנגלית: Jack Russell Terrier) הוא גזע של כלב הבית. מספר הגזע שלו הוא #345. גזע כלבים קטנים, ידידותיים וקלים לאילוף. בעלי אופי נמרץ, אמיץ וקשוח, אוהבים לשחק. הכלבים בדרך כלל בעלי גוון לבן וקיימים שלושה סוגי פרווה (זיפי, שבורה וחלק), סוג הפרווה משתנה מכלב לכלב. 

== מקור והיסטוריית הגזע ==
הג'ק ראסל טרייר נקרא על שם הכומר ג'ון ראסל (1795-1883), מפתח הגזע, שבנוסף לפעילותו בכנסייה עסק בציד. מטרתו הייתה ליצור כלב קטן ואסרטיבי, לצורך ציד שועלים. תהליך הפיתוח התרחש בדבונשייר (Devonshire) שבאנגליה במחצית השנייה של המאה ה-19. הכלב הקטן והלוחמני הזה אכן שימש כעוזר לציד חיות קטנות ובעיקר שועלים, תפקידו העיקרי היה לחפור בורות מחוץ למערות השועלים ולטמון בהם פיתיונות. מרביעים שונים התלהבו ממוסר העבודה הגבוה של הג'קים והרביעו את הגזע עם כלבים שונים,לכן קיים כיום מגוון נרחב של גזעי טריירים. אף על פי שיש שני גזעים שנקראים לעיתים קרובות "ג'ק ראסל", נהוג להבחין בין שני סוגים של הגזע: פארסון ראסל טרייר וג'ק ראסל טרייר.

== נתונים, מאפיינים ויכולות ==
לג'ק ראסל טרייר רגליים קצרות יחסית וחזה צר, הדבר מקנה להם יתרון בציד שועלים ומכרסמים כגון חולדות אשר נמצאים מתחת לפני השטח. בזכות חוש ריח מצוין ורגליים חזקות, יש להם קצב ריצה כמו של כלבי ציד. בשל כך הג׳ק ראסל טרייר משמש לעיתים קרובות ככלב משטרתי. ג'ק ראסל הוא נועז וחסר פחד, כלב חכם ואינטליגנטי, נמרץ ואוהב. טוב עם ילדים אך חשוב שהילד לא יתגרה בו שכן אם הג'ק מרגיש מאוים הוא עלול להתגונן ולהתפרע. מגיע לגובה של כ-25 עד 30 ס"מ ולמשקל ממוצע של כ-7 ק"ג. לכלב אוזניים נפולות, רגליים שלא מסתובבות פנימה או החוצה, עיניים שקדיות.

== אילוף ==
הג'ק ראסל טרייר ידוע בתור כלב שאם תתנו לו אצבע, הוא ירצה את כל היד, לכן חשוב ביותר שבעלי הכלב יתבעו מנהיגות וילמדו אותו גבולות. לג'קים מוסר עבודה גבוה מאוד והם עובדים על מנת לעבוד. הם גזע כלבים קל, נוח ומתאים לאילוף, צייתן, כל עוד האימונים נוקשים ועקביים. הג'ק ראסל ידוע בכישוריו לבצע פעלולים ולכן מככב בתוכניות טלוויזיה וסרטים. חשוב להתפס על ידי הכלב כמנהיג ולתת לו חוקים ברורים לגבי מה מותר ומה אסור, אחרת הוא עלול להיות לא מחונך ולפתח בעיות התנהגות כמו התפרעויות, נזק, נביחות בלתי פוסקות ואף עלול לתקוף כלבים אחרים. כלבים אלה חופרים, מטפסים וקופצים ולא רצוי לשחרר אותם מן הרצועה אלא אם כן הם מאולפים מאד.

== מחלות נפוצות וטיפול ==
גזע זה מועד לבעיית רגליים בה פיקות הברכיים יוצאות ממקומן. כמו כן, נפוצות בקרב הראסלים מחלות גנטיות בעיניים, חירשות ובעיית ירכיים הנפוצה אצל כלבים קטנים בשם לג-פרתס. תוחלת החיים הממוצעת של גזע זה עומדת על 15 שנים ולעיתים יותר.
שיער זיפי

== גידול ==
ניתן לגדל את הג'ק ראסל טרייר בדירה או בית, כל עוד הוא מקבל הרבה שעות ריצה והתעמלות. יש להוציאו לטיולים ארוכים ואם יש לו מרחב לרוץ, הוא יהיה מאושר. ג'קים אוהבים לחפור ולטפס, לכן אם משחררים אותם רצוי שזה יהיה במקום מתוחם ומגודר. ללא ספורט וריצה, כלבים אלו יכולים להפוך רעשניים ולבצע ניסיונות רבים להשגת תשומת לב ומשחקי מלחמה עם בעליהם כשהם מגיעים הביתה.

== ראו גם ==
* טריירים
* קבוצות הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
* הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
* מספור גזעי הכלבים על פי הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
* גזעי כלבים
* סוגי כלבים
* כלב הבית

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:הקבוצה השלישית של הפדרציה הבין-לאומית לכלבנות
קטגוריה:הקבוצה השנייה של מועצת הכלבנות האוסטרלית הלאומית
קטגוריה:גזעי כלבים
פרם ז'נרל

פרם ז'נרל (צרפתית: Ferme générale) היה זיכיון לגביית מכסים ומסי מעבר שניתן על ידי המלך בתקופת המשטר הישן בצרפת לתקופה של שש שנים. גובי המס בעלי זיכיון כזה כונו "פרמייֶה ז'נרוֹ" (fermiers généraux). 

למסי הפרם ז'נרל שורשים כבר בתקופת השלטון הרומי בצרפת במערכת שכונתה "פורטוריה". קרל הגדול המשיך בשיטה זו של מיסוי אחרי כן. מיסים אלו נגבו גם במהלך ימי הביניים ועד המאה השבע-עשרה. בשנת 1598 "הפריט" סוּלי את המס בהפכו אותו לזיכיון, וכיוון זה זכה לפיתוח נוסף תחת ז'אן-בטיסט קולבר, שר האוצר של לואי הארבעה-עשר. הפרם ז'נרל כשלעצמו כונן תחת שם זה בשנת 1726. 

מסי הפרם ז'נרל היו שנואים בצרפת, ועם המהפכה הצרפתית בשנת 1789 הם בוטלו וה"פרמייה", גובי המיסים, נתבעו לדין. הפרמייה לשעבר, המדען אנטואן לבואזיה, הוצא להורג בגיליוטינה.

קטגוריה:מיסים
קטגוריה:ממלכת צרפת
פאות

דיוקן של נער צעיר עם פאות
פאות מאחורי האוזניים כמנהג הליטאים (בתמונה: הרב [[ברוך מרדכי אזרחי)]]
פאות ארוכות ומסולסלות כמנהג החסידים (בתמונה: רבי [[צבי אלימלך הלברשטאם האדמו"ר מצאנז)]]
יהודי תימני בירושלים, סוף המאה ה-19.

פאות (וביחיד פאה) הן קווצות שיער בצדי הראש, סמוך לאוזניים, האסורות בגילוח על פי התורה. האיסור נלמד מהפסוק: . נשים פטורות מאיסור זה.

יהודים בעדות רבות נהגו להאריך חלק זה של השיער, ולסרקו בצורות שונות. ישנם כאלה המאריכים את פאותיהם לאורך מסוים ומעבר אליו גוזרים אותם. אחרים נוהגים שלא לגזור את פאותיהם לעולם.

== מקום הפאות ==
יהודי מ[[קוצ'ין שבהודו, בציור משנת 1900 בערך.]]
מקום ה"פאה" הוא המשולש הנוצר כאשר מותחים קו לאורך הראש מקו המצח ועד האוזן. יש פוסקים הסבורים כי הקו התחתון שלו הוא בנקודת סיום האוזן. פוסקים אחרים סבורים כי די בהשארת שיער עד העצם שבאמצע אורכה של האוזן. 

==מנהגי סירוק וסלסול==
על אף שאין חובה הלכתית לגדל פאות ארוכות, ועצם האיסור הוא גילוחן למשעי, צורת סידור הפאות המוכרת ביותר היא זו המגדלת פאות ומסלסלת אותן. זו גם דמותו של היהודי כפי שהשתקף בקריקטורות הקלאסיות שהיו מציגות את היהודי באור שלילי. שיער נוטה להסתלסל באופן טבעי, עקב תכונותיו של הקרטין ממנו מורכב השיער. עם זאת, צורת סלסול זו נהוגה אצל מרבית העדות.

חצרות חסידיות יוצאי פולין כדוגמת חסידי גור נוהגים להסתיר את הפאות מתחת לכיסוי הראש, וזאת בעקבות מנהגם בעת מגוריהם בפולין בגלל פחדם מן הגויים. למרות זאת בירושלים, עיר מגוריהם של אדמור"י גור מאז האדמו"ר הרב אברהם מרדכי אלתר, אין חסידי גור נוהגים להסתיר את הפאות מתחת לכיפה.

חסידים רבים נוהגים לסלסל את הפאות סביב עצמן על להקטנתן והנחתן על גבי האוזן. מנהג מקורי מקובל בקרב חסידי סקווירא לסלסל את הפאות סביב עצמן ולהדקן בחוט דק בעל גון הפאות ולהותירן כשהן קטנטנות בלחיים צמוד לאוזניים. רבים מחסידי בעלז וכן חסידים אחרים נוהגים לסלסל את פאותיהם סביב האוזן, מה שמשווה להן צורה של קרני אייל עגולות, ועל כן הן מכונות בסלנג "קרניים".

חסידי חב"ד, לעומת זאת, מותירים מעט שער בפאותיהם, כך שלא נותר להם מה לסרק ולסלסל.

בקרב מרבית המחנה הליטאי מקובל לסרק את הפאות מאחורי האוזניים.

ידועים במיוחד יהודי תימן בפאותיהם הארוכות המכונות "סימנים", וזאת בשל היות הפאות סימן שהבדיל בינם לבין אלו שאינם יהודים. בקרב הציבור הדתי לאומי מנהג הפאות הארוכות נפוץ, אך אין לו כללים מקובלים כמו הציבורים האחרים, אך יש מקומות שבהם המנהג נפוץ יותר כגון בני ישיבות מסוימות או נוער הגבעות, שם נפוץ המנהג לגדל פאות גדולות בכל צד הראש בלי לסדרן כלל, המכונות "גוזמבות". יש שמגדלים פאות ארוכות ומסודרות, ולפעמים גם הם מכונות כך.

לפי הקבלה לא ראוי ששער הפאות ייכנס לאוזן בזמן תפילת שמונה עשרה, לכן יש הנוהגים להוריד את פאותיהם מאוזניהם בעת תפילה זו, זאת מכיוון שהאוזן מחולקת לאוזן עליונה ותחתונה, וכשאומרים שמע ישראל שצריך לשמוע, ולפי הקבלה יש מחסום לאוזן העליונה בגלל הפאות ולכן נהגו להוריד.

==ראו גם==
*הקפת הראש 

==קישורים חיצוניים==
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:מנהגים יהודיים
קטגוריה:מצוות עשה
קטגוריה:יהדות חרדית
קטגוריה:שיער פנים
ז'וזף מרי טרא

ז'וזף מרי טרא (בצרפתית: Joseph Marie Terray; 9 בדצמבר 1715 – 18 בפברואר 1778) היה שר האוצר תחת שלטון לואי החמישה עשר, מלך צרפת.

==ביוגרפיה==
טרא נולד ב-9 בדצמבר 1715 בבואן שבעמק הלואר.

טרא היה כומר (אבה טרא) שמונה כיועץ כנסייתי לפרלמנט של פריז בשנת 1736, שם התמחה בענייני כספים. הוא עורר את תשומת לבו של מופו, ראש ממשלתו של לואי החמישה עשר, שהפך אותו לשר האוצר בדצמבר 1769. תרומתו המשמעותית הראשונה בתפקיד הייתה סיועו בהפלת שר החוץ שואזל שנה אחרי כן, בכך שהראה כי צרפת לא יכלה להרשות לעצמה להסתבך באותה עת במלחמה עם בריטניה.

טרא בילה מספר שנים בניסיון לייצב את מצבה הכספי של צרפת באמצעות שמיטה חד צדדית של חלק מהחוב הלאומי, השעיית תשלומי ריבית על שטרות חוב ממשלתיים והטלת מלווה חובה. פעולות אלו עוררו מחאות קשות בקרב האצולה והעם כאחד, ומופו ביטל את סמכויותיהם הפוליטיות של הפרלמנטים בשנת 1771 כדי להמשיך ברפורמות.

טרא המשיך בשינוי המערכת הפיננסית המתמוטטת של צרפת באמצעות רפורמה במסים כמו "חלק העשרים" (vingtième), מס בשיעור חמישה אחוז מההכנסה, ומס גולגולת של פריז, וחתם הסכמים נוחים יותר עם הפרמייה ז'נרו, זכייני גביית המיסים העקיפים עבור בית המלוכה. צעדים אלו הגבירו בתחילה את הכנסות הממשלה, אך ערערו עוד יותר את האיתנות הפיננסית של צרפת. התנגדות קשה הייתה לטרא על רקע הגבלת המסחר החופשי בתבואה, שלטענת מתנגדיו היה חלק מ"חוזה רעב" שלואי החמישה עשר תכנן כדי לאפשר למלך ליהנות ממחירי תבואה גבוהים באופן מלאכותי.

אחרי מותו של לואי החמישה עשר במאי 1774 נכנע יורשו, לואי השישה עשר ללחץ ופיטר את מופו וטרא הכושלים ומינה במקומם את מורפה ואת טורגו.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פוליטיקאים צרפתים
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1715
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1778
קארדיף סיטי

מועדון כדורגל קארדיף סיטי (באנגלית: Cardiff City Football Club, בוולשית: Clwb Pêl-droed Dinas Caerdydd) הוא מועדון כדורגל וולשי מהעיר קארדיף, בירת ויילס. על אף זהותו הוולשית, לא-משתתף המועדון בליגת הכדורגל המקומית, אלא בליגת הכדורגל האנגלית. המועדון הוא מהבכירים שבמועדוני הכדורגל הוולשים.

כינויה של הקבוצה הוא ה"בלו בירדס". קארדיף משחקת באצטדיון קארדיף סיטי המונה 33,280 מושבים. לעיתים מארחת הקבוצה את משחקיה הביתיים באצטדיון המילניום.

== היסטוריה ==
בעונת 27–1926 זכתה הקבוצה בפעם הראשונה והיחידה בגביע האנגלי (גביע ה-FA), וכמו כן בשנת 1927 זכתה בנוסף גם בפעם הראשונה והיחידה בסופר-קאפ האנגלי, "מגן הצדקה" (כיום "מגן הקהילה").

בשנת 2012 נרכשה הקבוצה על ידי איש העסקים המלזי וינסנט טאן ובסיום עונת 13–2012 העפילה קארדיף סיטי לפרמייר ליג ובכך חזרה הקבוצה לליגה הבכירה באנגליה אחרי 51 שנים של היעדרות אחרי שהופעתה הקודמת בליגה האנגלית הבכירה הייתה בעונת 62–1961. באותה עונה החליט הבעלים בצעד שהביא לביקורת רבה על כך להחלפת הצבע המסורתי של הקבוצה. בסיום עונת 14–2013 חזרה הקבוצה לצ'מפיונשיפ, ליגת המשנה האנגלית, לאחר שסיימה במקום ה-20 בתחתית טבלת הפרמייר ליג. ב-6 במאי 2018 הבטיחה קארדיף את עלייתה לפרמייר ליג לאחר 3 עונות רצופות בצ'מפיונשיפ. שנה מאוחר יותר נשרה הקבוצה לליגת המשנה לאחר עונה אחת בפרמייר ליג.

==סגל שחקנים==
נכון ל-25 באוגוסט 2023

 (קפטן)

 (קפטן שני)

 (בהשאלה מטרואה)
 (בהשאלה מארסנל)
 (בהשאלה מנוטינגהאם פורסט)
 (בהשאלה מוסט ברומיץ' אלביון)

 (בהשאלה מוסט ברומיץ' אלביון)

 (בהשאלה מאסטון וילה)

 (בהשאלה מאברטון)

== גלריה ==
<gallery>
Cardiff City crest.png|סמל הקבוצה בשנים 2003–2008
Cardiff City FC logo.svg|סמל הקבוצה בשנים 2008–2012
Cardiff_City_Crest.png|סמל הקבוצה בשנים 2012–2015
Vincent Tan Chee Yioun.jpg|וינסנט טאן, איש העסקים המלזי והבעלים של הקבוצה מאז 2012
</gallery>

== ראו גם ==

* סוונסי סיטי

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:קצרמר ויילס
קטגוריה:קבוצות כדורגל אנגליות
קטגוריה:ויילס: כדורגל
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: מועדוני ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורגל שהוקמו ב-1899
קבוצות ששיחקו ביותר ממדינה אחת
סינגולריות טכנולוגית

ב[[גרף לוגריתמי זה, 15 רשימות נפרדות של אירועים מרכזיים בהיסטוריה האנושית מראות בבירור הצטמצמות מעריכית בפרק הזמן בין אירוע מרכזי אחד לקודמו. הרשימות הוכנו בין היתר על ידי קרל סייגן, אנציקלופדיה בריטניקה, המוזיאון האמריקאי להיסטוריה ואוניברסיטת אריזונה, והגרף על ידי קורצוויל]]
התפתחות יכולת החישוב עם הזמן, בהשוואה לכוח החישוב של המוח
סינגולריות (או ייחודיות) טכנולוגית היא מונח בתחום העתידנות המשער שבנקודת זמן עתידית ישיגו המחשבים יכולות אינטלקטואליות הגבוהות במידה משמעותית מאלו של בני האדם. בינה מלאכותית מתקדמת כזאת תשיג ידע, אם כהסקת מסקנות או שיחה עם בינה מלאכותית אחרת, שייושם בטכנולוגיה אשר תשנה את הציוויליזציה האנושית באופן קיצוני שאינו ניתן לחיזוי אמין בידי תבונה אנושית לפני נקודת הסינגולריות.

==היסטוריה==

השימוש הראשון במושג "סינגולריות" בהקשר זה נעשה בשנות ה-60 של המאה ה-20 על ידי המתמטיקאי הבריטי ארווינג ג'ון גוד, כדי לתאר התקדמות טכנולוגית. בשנות ה-80 של המאה ה-20 התפרסמה הסינגולריות ברבים בזכות סופר המדע הבדיוני האמריקאי ורנור וינג'י.

==מועד התממשות הסינגולריות הטכנולוגית==
ישנו ויכוח אם ומתי הסינגולריות תתרחש, וישנם עתידנים הטוענים שהיא תתרחש בעשור השלישי של המאה ה-21<ref></ref>. אחרים, ובעיקר ריי קורצווייל, הציעו הרחבות לחוק מור מעבר לכוח חישוב של טרנזיסטורים, שבהם יש גידול מעריכי בהתפתחות הטכנולוגית במשך כל ההיסטוריה האנושית ואפילו בהתפתחות היקום. לפי קורצוויל, גידול זה יגיע לשיאו בהתקדמות טכנולוגית בלתי ניתנת לתיאור במאה ה-21. תבנית זו מוצגת בטבלה משמאל.

==הבינה המלאכותית והסינגולריות הטכנולוגית==

אחד התחומים היכולים להוביל לתופעת הסינגולריות הוא בינה מלאכותית, או בקיצור באנגלית AI. על פי חוקרים כמו ורנור וינג'י, לבינה מלאכותית אין מחסום ביולוגי ולכן היא מסוגלת לבצע שיפור עצמי ולבנות מכונה ברמה אינטלקטואלית גבוהה יותר, כך תהליך זה ימשיך לאין סוף.

==ראו גם==
*טרנס הומניזם
*עתידנות
*עידן המכונות החושבות
*ריי קורצווייל
*מבחן טיורינג
*העלאת תודעה

== לקריאה נוספת ==
* עידן המכונות החושבות, 575 עמ', תרגום בת שבע מנס, הוצאת כנרת, 2001.
==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.singulariut.com/?p=3 מהי סינגולריות?] - מאת ריי קורצוויל (תורגם לעברית באתר "סינגולריות")
*
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עתידנות
קטגוריה:בינה מלאכותית
חץ

ראשי חץ יפניים
קשתים יורים בחץ וקשת
חץ הטלה מפלסטיק
חץ (ברבים: חִצִּים) הוא מוט מחודד בקצהו, שניתן לירות באמצעות קשת, לשם ספורט או ציד. בתקופות קדומות שימשו החץ והקשת כאמצעי לחימה לפגיעה באויב מרחוק.

== החץ כאמצעי לחימה ==

החץ כאמור הוא מוט מחודד בקצהו, המשמש כקליע שיורה הקשת וזו גם ההגדרה שלו (התחמושת של הקשת).

מוט החץ היה עשוי מעץ, וכיום משמשים לייצורו גם אלומיניום וחומרים מרוכבים. בראש המוט נמצא ראש החץ המחודד. ראשי החץ נעשו בהתחלה מאבן אך עם התקדמות הטכנולוגיה נעשו ממתכות שונות, כאשר בימי הביניים כבר היו נפוצים ראשי חץ מפלדה.

ראשי החץ עוצבו בצורות שונות בהתאם למטרה שבה נועדו לפגוע. חיצים חודרי-שריון עוצבו כחוד דק מאוד, בעוד שחיצי ציד היו בעלי חתך רחב על מנת להינעץ בבשר ולגרום נזק רב שישתק את המטרה.

הכנת החיצים השתכללה אף היא במהלך השנים, כאשר בתחילת דרכם החיצים היו פיסות עץ מגולפות בלבד. עוד לפני היציאה הראשונה של ההומו סאפיינס מאפריקה החלו להקשות את החיצים בעזרת הנחתו מעל אש/על גחלים כדי להקנות לו קלילות ויכולת אווירודינמית. בהמשך, נוספו לחץ סנפירים, מעין "כנפונים" קטנים, בזנבו, שנועדו לאזן את מעוף החץ ובכך להגדיל את דיוקו וטווח הירי.

בעת מלחמה, נהגו גם להבעיר חיצים באמצעות טבילת ראש החץ בחומר בעירה והדלקתו בטרם ירי החץ. פעולה זו, אם בוצעה עם חטיבה של קשתים מיומנים, יכלה לגרום לאפקט קטלני, אם בהצתת שרפות ואם בהפחדת האויב.

עד סוף ימי הביניים החץ והקשת היו כלי הירייה העיקרי בשימוש הצבא. הקשתים באו לרוב מקרב פשוטי העם, והתאמנו במשך זמן רב (בייחוד באנגליה) כדי לצבור מיומנות וכוח לתפעל את הקשת בקרב. את החיצים היו הקשתים מחזיקים באשפת חיצים שהייתה תלויה על גבם (נפוצה בעיקר בציד) או נעצו אותם בקרקע שלפניהם. בסוף ימי הביניים החלה הקשת לאבד את הבכורה, בהתחלה לרובה הקשת ובהמשך לרובה המופעל על ידי אבק שרפה, שהיה בעל יכולת חדירת שריון גדולה לאין ערוך מזו של הקשת.

בשפה האנגלית קיימת הבחנה בין חיצים הנורים מקשת (Arrows) לחיצי הטלה (Darts) המושלכים ביד. הטווח של חיצי ההטלה קצר בהרבה מזה של קשת והם גם מדויקים פחות. עיקר השימוש בהם כיום הוא בספורט קליעה למטרה.

== החץ בתרבות ==
חץ הכוונה במשחק סימני דרך]]

בימינו צורת החץ או ציורו משמשים להוראת כיוון.

החץ גם מככב בכמה ביטוים ציוריים:
*"כחץ מקשת" – דבר שנעשה במהירות מרובה
*"גירא בעיניה דשטנא" – (חץ בעיני השטן)<ref></ref>
*"חץ הצפון" – קבוצות כוכבים בדרום המצביע על כיוון צפון.

== ראו גם ==

* חץ וקשת
* הטלת חיצים
* קשת מוצלבת

==הערות שוליים==

קטגוריה:תחמושת
קטגוריה:נשק קר
קטגוריה:קליעה למטרה
לימוזינה

רחבת הכותל בירושלים (ברקע, ישיבת הכותל)]]
לימוזינה משנת 1908
לימוזינה (מכונה גם מכונית סלון) היא מכונית פאר ארוכה. בלימוזינה נוהג לרוב נהג שכיר שזו עבודתו, והחלק האחורי בו יושבים הנוסעים כולל בדרך כלל מושבי עור מפוארים, בר משקאות ופינוקים נוספים. הלימוזינה, שמגיעה כמעט תמיד בצבעים שחור או לבן, נחשבת לרכב יוקרתי במיוחד. היא נמצאת בבעלותן של חברות פרטיות (לצורך הסעת מנהלים בכירים), מדינות וארגונים (לצורך הסעת פוליטיקאים ואורחים חשובים), וכן חברות להשכרה המיועדות לקהל הרחב, ומציעות נסיעה ברכב הפאר תמורת תשלום עבור שעות או ימים. לימוזינות נמצאות גם בבעלותם של אנשים פרטיים, לצרכיהם האישיים.

המילה Limousine באנגלית שימשה במקורה ככינוי לסוג מסוים של מכונית בתחילת המאה ה-20, שבה תא הנוסעים מופרד ומקורה, אך תא הנהג פתוח, בדומה לכרכרות ישנות; היא נקראה על שם מחוז לימוזן (Limousin) בצרפת, שבירתו היא העיר לימוז', על שום דמיונן של אותן מכוניות לכובעים שחבשו המקומיים (גלימות מקומיות, על פי גרסאות אחרות). בשנות ה-30 של המאה העשרים כבר מופיעה המשמעות של "מכונית מפוארת" באופן כללי, והחל משנות השישים הצטמצמה המשמעות למשמעות של רכב פאר, ארוך מן הרגיל.

==דוגמאות ללימוזינות שהיו/נמצאות בשימוש מנהיגים בעולם==
* זיל 111
* זיל-4112R (בברית המועצות)
* רולס-רויס פנטום 4
* רולס-רויס פנטום 5
* רולס-רויס פנטום 6
* מרצדס-בנץ S קלאס
* בנטלי סטייט לימוזינה
* לינקולן קוסמופוליטן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כלי רכב
קטגוריה:לימוזינה
fr:Type de carrosserie#Limousine
לייריה

לייריה (בפורטוגזית: Leiria) היא עיר ורשות מקומית בפורטוגל במחצית הדרך בין ליסבון לפורטו. העיר היא בירת מחוז לייריה.

==אקלים==
לייריה קרובה לאוקיינוס האטלנטי, לכן בחודשי האביב והקיץ יש בה בדרך כלל שמש רבה והטמפרטורה גבוהה מאוד ביולי-אוגוסט, שנעה מעל 30 מעלות ולעיתים נדירות מגיעה לטווח ה-40 מעלות. הסתיו והחורף הם גשמיים כרגיל, ויש גם רוח חזקה, אך למרות זאת ישנם גם ימי שמש לא מעטים באותן העונות. הטמפרטורה בחורף ובסתיו לעיתים רחוקות יורדות מטווח ה-5 מעלות, כאשר לרוב הן בסביבות ה-10 מעלות. האקלים של לייריה נכלל בקטגוריית האקלים האטלנטית-ים תיכונית.

==דמוגרפיה==

נכון לשנת 2001, אוכלוסיית העיר מונה 50,200 איש. העיר מחולקת ל-6 קהילות, והאוכלוסייה של כל המחוז מונה 119,970 תושבים, הנמצאים ברחבי 29 קהילות.

==היסטוריה==

ללייריה יש היסטוריה עתיקת יומין, כאשר עוד הייתה ידועה בימי האימפריה הרומית בשם קוליפו.
אחרי שהייתה תחת שליטתם של המורים, השתלט עליה המלך אפונסו הראשון במאה ה-12. ב-1254, המלך אפונסו השלישי ניהל קורטס (פרלמנט) בעיר. במאה ה-14, דיניש, מלך פורטוגל השיב לעיר את הטירה הישנה שלה, שנבנתה במקור עוד במאה ה-12, על מנת לשמש כמשכן לאצילים. הטירה, ממוקמת על גבעה במרכז העיר, נותרה מבנה בולט בנוף העיר עד היום.

בשנת 2004 אירחה פורטוגל את משחקי הגמר של אליפות אירופה בכדורגל, יורו 2004. באצטדיונים רבים ברחבי המדינה שוחקו המשחקים, לרבות האצטדיון בלייריה - "אצטדיון דוקטור מגאלייש פסונה", הממוקם בפאתי גבעת הטירה, אירח שני משחקים במהלך הטורניר.

==כלכלה==

ללייריה יש מערכת כלכלית המבוססת על ריכוז השירותים הכלכליים. נמצאות בה גם מספר תעשיות העוסקות בין היתר בפלסטיקה ומודולים.

==תחבורה==

לייריה מחוברת לפרבריה ולשאר פורטוגל באמצעות מערכת כבישים מהירים. יש שני כבישים מהירים העוברים בעיר A1 ו-A8.

==ספורט==
העיר לייריה ידועה בשל קבוצת הכדורגל המקומית, אוניאו דשפורטיבה דה לייריה המשחקת בליגת הכדורגל הבכירה בפורטוגל. קבוצה זו ידועה לאוהדי הכדורגל בישראל בשל העובדה שהקבוצה המקומית שיחקה בעונת 2007/08 במוקדמות גביע אופ"א מול קבוצת מכבי נתניה הישראלית, כאשר בסיכום המשחקים ניצחה לייריה 1-0 ועלתה לסיבוב הראשון של גביע אופ"א.

== ערים תאומות ==

* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:פורטוגל: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-12
פילוסופיה של הפסיכולוגיה

פילוסופיה של הפסיכולוגיה היא תחום חקירה בפילוסופיה, שמטרתו דיון פילוסופי במושגים פסיכולוגיים. 

למושג הנפש מקום מרכזי בפילוסופיה של הנאורות שמיפתה את סוגי הישים בעולם. פילוסוף מרכזי בעניין זה, רנה דקארט, קבע כי הנפש היא יש עצמאי ונפרד, קטגוריה ישית שאיננה פיזית, ויש לה כשרים משלה. הדיון הפילוסופי המודרני דן בכשרים אלו באמצעות דיון במושגים פסיכולוגיים כגון חשיבה, דמיון, רגשות, הבנה, ידיעה, וכיוצא בזה. 

תרומה משמעותית לדיון בפילוסופיה של הפסיכולוגיה סיפק הפילוסוף לודוויג ויטגנשטיין שהציע שיטה פילוסופית של בירור דקדוקי שבה הוא מתאר את המאפיינים ההכרחיים למושגים בכלל ולמושגים פסיכולוגיים בפרט. מיפוי של סוגי המושגים, הקשר ביניהם, המאפיינים הייחודיים לכל מושג וכיוצא בזה היא מתרומתו החשובה של ויטגנשטיין. לומר כי ראייה ושמיעה יכולים להיות מופרעים ומוסחים אך הבנה וידיעה לא, היא הערה על המושגים הללו ועל המאפיין הכללי שיש למושגי חושים מול מושגים שניתן לקרוא להם קוגניטיביים, כגון ידיעה והבנה (אין מובן לאמירה "אתה מפריע לי לדעת היכן אני גר").

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תורת ההכרה
קטגוריה:היסטוריה של הפסיכולוגיה
אינדקס מרק

המהדורה הראשונה של האינדקס
אינדקס מרק (Merck Index; על שם חברת התרופות הגרמנית Merck) היא אנציקלופדיה של כימיקלים, תרופות ותרכובות ביולוגיות המכילה מעל 10,000 ערכים ומפורסמת על ידי החברה המלכותית לכימיה.

לאינדקס חשיבות רבה בקרב מדענים ברחבי העולם, הוא מאפשר גישה למידע על כמעט כל כימיקל שנחקר ברמה מספקת. כל ערך על חומר מכיל נוסחה כימית ונוסחת מבנה, תכונות מאפיינות של החומר כגון טמפרטורת היתוך וטמפרטורת רתיחה, תרכובות בהן החומר מסיס, שימושים, מספר CAS ועוד. ליד כל מידע נמצא המקור שממנו הוא נלקח, בדרך כלל ספר או עבודה של החוקרים; האמינות לפיכך היא מרבית.

== היסטוריה ==
המהדורה הראשונה של אינדקס מרק יצאה בשנת 1889. על ידי קבוצת מרק והיא שימשה בעיקר כקטלוג לחומרים הכימיים הרבים שהחברה מכרה. שנתיים לאחר מכן הוקמה לקבוצת מרק חברת בת אמריקאית, שגם היא פרסמה את האינדקס. במהלך מלחמת העולם הראשונה לקחה ממשלת ארצות הברית אחוזים מחברת הבת האמריקאית, הפרידה בין שתי החברות, והמשיכה לפרסם מהדורות חדשות בשם החברה האמריקאית.

בשנת 2012 הועבר האינדקס מרק לאגודה המלכותית לכימיה.<ref></ref> שהחלה לפרסם את האנציקלופדיה גם באינטרנט.

ערך על תרכובת באינדקס מרק יכלול לרוב:<ref></ref>
* מספר ה-CAS של התרכובת.
* השמות הנפוצים של התרכובת ושם הIUPAC שלה.
* הנוסחה הכימית של התרכובת.
* המסה המולקולרית של התרכובת.
* שרטוט מבנה התרכובת.
* תיאור מראה החומר.
* נקודת רתיחה ונקודת התכה.
* מסיסות בממסים נפוצים.
* קישורים חיצוניים לספרות אחרת בנוגע לסינתזה הכימית של התרכובת.
* מידע על אמצעי זהירות וסכנות (MSDS)

== מהדורות ==
* מהדורה ראשונה (1889) - על ידי קבוצת מרק (גרמניה)
* מהדורה שנייה (1896) - פורסמה על ידי חברת הבת האמריקאית
* מהדורה שלישית (1907)
* מהדורה רביעית (1930)
* מהדורה חמישית (1940)
* מהדורה שישית (1952)
* מהדורה שביעית (1960) - נערכה על ידי פול ג'י סטכר
* מהדורה שמינית (1968) - נערכה על ידי פול ג'י סטכר
* מהדורה תשיעית (1976) - נערכה על ידי מרתה וינדהולץ
* מהדורה עשירית (1983) - נערכה על ידי מרתה וינדהולץ, 
* מהדורה אחת עשרה (1989), 
* מהדורה שתים עשרה (1996) - נערכה על ידי סוזן בודווארי, 
* מהדורה שלוש עשרה (2001) - נערכה על ידי מריאדל אוניל, 
* מהדורה ארבע עשרה (2006) - נערכה על ידי מריאדל אוניל, 
* מהדורה חמש עשרה (2013) - נערכה על ידי מריאדל אוניל, המהדורה הראשונה תחת החברה הממלכתית לכימיה, 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [http://www.merck.com האתר הרשמי של חברת Merck]

==הערות שוליים==

קטגוריה:1889 במדע
קטגוריה:ספרי 1889
קטגוריה:ספרי עזר
קטגוריה:כימיה
lt:Merck's Warenlexikon
וולברהמפטון

וולברהמפטון (באנגלית: Wolverhampton, ) היא עיר ומטרופולין אזורי במחוז וסט מידלנדס שבאנגליה. היא גם אחד ממרכזי התעשייה, המסחר והאקדמיה העיקריים במחוז סטאפורדשייר. "וו'טון" או "וולבס", כפי שהעיר מכונה בפי רבים, ממוקמת צפונית-מערבית לשכנתה הגדולה יותר, ברמינגהאם. אוכלוסייתה של וולברהמפטון, המשתרעת על פני 69.44 קמ"ר, מנתה בשנת 2006 כ-236,900 תושבים. זוהי העיר השלוש-עשרה בגודלה באנגליה. 

העיר קרויה על שמה של הנזירה הסקסונית ליידי וולפרונה, אשר ייסדה את היישוב (או ליתר דיוק, את המנזר שסביבו התפתח מאוחר יותר) בשנת 985 לספירה. במאה ה-13 הייתה וולברהמפטון לעיירת מסחר משגשגת, ובעיקר בענף הצמר. במאה ה-16 התפתחה בעיר תעשיית מתכות יציבה, שהתמקדה בייצור מפתחות ומנעולים. חרשי ברזל ונחושת הקימו גילדה משמעותית בעיר. 

הימצאותם של מצבורי פחם וברזל בקרבת העיר הביאו לפריחה תעשייתית ניכרת במאה ה-19, ולאורך התקופה הוויקטוריאנית נחשבה וולברהמפטון לעיירה עשירה לכל דבר. כתוצאה מכך העיר הייתה ועודנה מוקד משיכה למהגרים רבים: במאה ה-19 היו אלה אירים וולשים שחיפשו בעיר את מזלם; כיום רוב המהגרים מגיעים מהאיים הקאריביים, מדרום-מזרח אסיה וממזרח אירופה. 

בשנת 1927 הותקנו בעיר רמזורים, המצאה שטרם נראתה עד אז באנגליה. כיום העיר נהנית ממערכת תעבורה משוכללת, הכוללת אוטוסטרדות, רכבת תחתית, וכן נמל תעופה קטן. 

וולברהמפטון היא מקום מושבו של עיתון הערב הנקרא ביותר בבריטניה, ה"אקספרס אנד סטאר". בשנת 1835 הוקם בעיר המוסד העירוני למכניקה. היה זה גלגולו הראשון של המוסד האקדמי המרכזי בעיר, אוניברסיטת וולברהמפטון, אשר זכתה למעמד אוניברסיטה מוכרת בשנת 1992. מוסד חינוכי מפורסם אחר בעיר הוא בית הספר לדקדוק של וולברהמפטון, אשר הוקם בשנת 1514 וככזה נחשב לאחד מבתי הספר העתיקים באנגליה שעודם פעילים כיום. 

לזכותה של קבוצת הכדורגל המקומית, וולברהמפטון וונדררס, שלושה תוארי אליפות.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אנגליה: ערים
*
קטגוריה:וסט מידלנדס: יישובים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-10
אוליבייה דאקור

אוליבייה ניקולא אנדרי דאקור (בצרפתית: Olivier Nicolas André Dacourt; נולד ב-25 בספטמבר 1974) הוא כדורגלן עבר צרפתי ששיחק בעמדת הקשר.

דאקור שיחק במספר קבוצות רב יחסית, ביניהן שיחק באינטר מילאנו, לידס יונייטד פולהאם ואברטון. בנוסף שיחק במדי נבחרת במסגרת אולימפיאדת אטלנטה וביורו 2004.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:קשרי כדורגל צרפתים
קטגוריה:מונטריי: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני שטרסבורג
קטגוריה:כדורגלני אברטון
קטגוריה:כדורגלני לאנס
קטגוריה:כדורגלני לידס יונייטד
קטגוריה:כדורגלני רומא
קטגוריה:כדורגלני אינטר מילאנו
קטגוריה:כדורגלני פולהאם
קטגוריה:כדורגלני סטנדרד לייז'
קטגוריה:כדורגלני נבחרת צרפת
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת אטלנטה (1996)
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2001
קטגוריה:כדורגלני גביע הקונפדרציות 2003
קטגוריה:כדורגלני יורו 2004
קטגוריה:צרפתים ממוצא גוואדלופי
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באנגליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים באיטליה
קטגוריה:ספורטאים צרפתים בבלגיה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1974
אלפרד מילנר

אלפרד מילנר (באנגלית: Alfred Milner; 23 במרץ 1854 – 13 במאי 1925) היה מדינאי בריטי בשלהי המאה ה-19 ותחילת המאה ה-20.

== חייו ==
בין השנים 1889–1892 כיהן כסגן שר האוצר הבריטי הממונה על מצרים, ולאחר מכן מונה לנציב עליון בדרום אפריקה. בתפקיד זה הפעיל את מלוא כובד משקלו לתמיכה ברעיונו של ססיל רודס לאיחוד דרום אפריקה תחת שליטת האימפריה הבריטית, ודחף את ממשלת בריטניה ליציאה למלחמת הבורים נגד הרפובליקות הבוריות העצמאיות.
בנוסף כתב את הספר England in Egypt המוצג עד היום בבית אהרן אהרנסון.

במלחמת העולם הראשונה היה חבר בקבינט המלחמה בממשלתו של דייוויד לויד ג'ורג' והיה ממנסחי הצהרת בלפור ביחד עם לאופולד אמרי. לקראת סופה של המלחמה מונה לשר המלחמה, ולאחריה כיהן כשר המושבות, תפקיד שבמסגרתו היה בין חותמי הסכם ורסאי.

ב-13 במאי 1925, זמן קצר לאחר חזרתו מדרום אפריקה, נפטר מילנר ממחלת השינה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.firstworldwar.com/bio/milner.htm Who's Who - Alfred Milner], באתר first world war
* [http://www.sahistory.org.za/people/alfred-milner Alfred Milner], באתר South African History Online
* [https://web.archive.org/web/20111007151530/http://www.new.ox.ac.uk/system/files/Bulletin%20No.2.pdf Remembering Alfred, Lord Milner], באתר New College
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים בריטים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מסדר הבירית: אבירים וגבירות
קטגוריה:מסדר מיכאל הקדוש וג'ורג' הקדוש: גבירות ואבירי הצלב הגדול
קטגוריה:מסדר האמבט: אבירים וגבירות הצלב הגדול
קטגוריה:שרי המושבות של בריטניה
קטגוריה:שרים ללא תיק בממשלות בריטניה
קטגוריה:מלחמות הבורים: אישים
קטגוריה:מושלי מושבת הכף
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1854
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1925
קטגוריה:מונצחים בשלט כחול של ארגון המורשת האנגלית
אפרים די-זהב

250px
שלט כיכר די-זהב בירושלים
אפרים די-זהב (גולדשטיין) (1902 – ג' בחשוון תשי"ח, 28 באוקטובר 1957) היה קריין וחזן, מוזיקאי וסופר ישראלי. נולד בירושלים ומת בה.

נולד בשם אפרים גולדשטיין (בשנת תש"ט עִברת את שם משפחתו)
להוריו אביו אברהם משה ואמו חסיה מרים בעיר העתיקה בירושלים. כילד עבר עם משפחתו למשך ארבע שנים ללונדון. למד בחדרים וב"עזרה". בשנת 1914 שב לירושלים והשלים בה את לימודיו התיכוניים. עבד כמדפיס וכפקיד בממשלת המנדט והיה גם עיתונאי וחזן. עם הקמת תחנת השידור העברית "קול ירושלים" בשנת 1936, מילא בה שורה של תפקידים. היה קריין ועורך תוכניות וזמר בתוכניות זמר מסורתיות.

די-זהב התפרסם בשל ביצועו לפיוטים למוצאי שבת, "המבדיל בין קודש לחול" ו"אליהו הנביא", שבהם נפתחו במשך עשרות שנים שידורי מוצאי השבת של קול ישראל. ב-2005 החזירה רשות השידור את שירו לתוכניות מוצאי השבת של רשת ב'.

אפרים די-זהב היה גם סופר לילדים ובני נוער, וכתב כתריסר ספרים. הוא עיבד סיפורים לילדים מספרות העולם, וכתב גם ספרי מוזיקה לילדים ולבני הנוער.

היו נשוי לשרה עד פטירתה בשנת 1950, אב לשתי בנות ובן.

נפטר בשנת 1957 בביתו לאחר מחלת לב קצרה. בן 55 במותו, ונקבר בהר המנוחות.

על שמו נקרא רחוב בבאר שבע וכיכר בירושלים.

==מספריו==
*שבעה בנים, ציורים יוסי שטרן, קריית ספר ירושלים, תשט"ו 1955.
*החבר ארנב ומר צב, ועוד סיפורים, לילדים, י. צ'ציק, תל אביב, תשט"ז 1956.
*יעקב הקטן בלב ים, סיפור, תל אביב, תשט"ו 1955.
*הכושי וצהבהב, סיפורים לילדים, קריית ספר, ירושלים, 1953.
*תולדות גדולי הקומפוזיטורים, מסופרים על ידי אפרים די זהב, תל אביב 1952.
*עלי כינור ועלי פסנתר, חיי גדולי הכנרים והפסנתרנים, תל אביב, תשכ"ה, 1965.
*ספורי ירושלים, סיפורים מן העבר הקרוב, ראובן מס, 1955.
*מסיפורי הדוד אפרים, כתב א’ גולדשטין די זהב, צייר נחום גוטמן, ירושלים 1944.

==לקריאה נוספת==
* יצחק גולדשלג, אזכרה: מחברים שנפטרו בשנת תשי"ח; אפרים די־זהב (גולדשטיין), בתוך: ארשת: ספר שנה לחקר הספר העברי, כרך א, עמ' 496.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* [http://hayoo.110mb.com/Yerushalaim/Kol-israel/Hagalgal.html אפרים די-זהב] , באתר "היו ימים"
* 
* 
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זמרים השרים בעברית
קטגוריה:זמרים ישראלים
קטגוריה:חזנים ישראלים
קטגוריה:שדרני רדיו ישראלים
קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:סופרי ילדים ונוער ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:יהודים הקבורים בהר המנוחות
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1902
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1957