OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הדיוויזיה ה-102 (ארצות הברית)

הדיוויזיה ה-102 (באנגלית: 102nd Infantry Division) היא דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם השנייה, והיא פעילה עד היום. מטה הדיוויזיה שוכן בפורט לאונרד ווד, מיזורי, והיא מהווה יחידת הכשרה ליחידות המילואים.

== היסטוריה ==
=== הקמת הדיוויזיה ===
הדיוויזיה הוקמה ב-24 ביוני 1921 בסנט לואיס, מיזורי, והיחידות הכפופות של הדיוויזיה התפזרו בין המדינות ארקנסו ומיזורי. הדיוויזיה כללה בעיקר קצינים דרך קורפוס ההכשרה לקציני מילואים ממכללות ואוניברסיטאות במדינות המוקצות לה, והיא נותרה בעצם קאדר קצינים עם מעט מתגייסים, ולא מילאה תפקיד משמעותי עד מלחמת העולם השנייה.

בשנות ה-20 וה-30 הארי טרומן פיקד על הגדוד ה-1, רגימנט הארטילריה ה-379 של הדיוויזיה, ולאחר קידומו לדרגת קולונל פיקד על הרגימנט במשך תקופה.

=== מלחמת העולם השנייה ===
ב-15 בספטמבר 1942 הופעלה הדיוויזיה תחת פיקודו של ג'ון אנדרסון במחנה מקסי, טקסס, והיא כללה את הרגימנטים ה-405, ה-406 וה-407. ב-23 באוקטובר 1944 נחתה הדיוויזיה בשרבור, צרפת, ובסוף אוקטובר הוצבה הדיוויזיה בגבול הולנד-גרמניה. הדיוויזיה נטלה חלק בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה, ובכלל זה במבצע רימון, ולאחר מכן השתתפה בכיבוש אזור ריינלנד. בהמשך התקדמה הדיוויזיה לעבר נהר האלבה, שם עצרה ופגשה את הדיוויזיה ה-156 הסובייטית בתחילת מאי 1945. במהלך הלחימה איבדה הדיוויזיה 932 הרוגים ו-3,668 פצועים. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לארצות הברית, שם הושבתה ב-15 במרץ 1946 בניו ג'רזי.

=== לאחר המלחמה ===
ב-22 באוקטובר 1946 הוקמה הדיוויזיה מחדש והוכפפה תחת פיקוד הארמייה החמישית. הדיוויזיה פעלה בסנט לואיס, מיזורי עד לפירוקה ב-31 בדצמבר 1965.

הדיוויזיה הופעלה מחדש ב-16 בספטמבר 2008 כדיוויזיית ההדרכה ה-102; עם המפקדה המופעלת במקביל בפורט סנלינג, מינסוטה. מיקומה של הדיוויזיה שונה ב-1 באפריל 2017 לפורט לאונרד ווד, מיזורי.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lonesentry.com/102thrugermany/index.html הדיוויזיה ה-102] 

102
102
קטגוריה:דיוויזיות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
רפאל מרדכי יהושע שאול

שער ספר דובר מישרים לרבי מרדכי יהושע שאול
הרב רפאל מרדכי יהושע שאול היה רב, פרשן ודרשן באזמיר ובירושלים. מחבר ספר דובר מישרים על הרמב"ם.

== תולדותיו ==
נולד לרבי אברהם שאול. תלמידו של הרב רפאל אשכנזי וגיסו של הרב דוד מורדוך. נישא לרבקה ריינה וירא שהייתה מטפלת בבעלה כדי שיוכל ללמוד והקפידה לשמשו אף על פי שהיו בבית משרתים.<ref>דובר מישרים, התנצלות המגיה</ref> היה ענו מאוד עד שהיה משים עצמו כמי שאינו. היה נותן צדקה לכל דורש, לעיתים כהלוואה. מימי ילדותו עד סוף ימיו סבל מייסורים קשים ומרים שהקשו עליו ללמוד, ובני דורו מספרים על שקידתו העצומה בלימוד התורה למרות קושי זה.<ref>מראה הגדול, דרוש י"ב</ref>

הוריו עלו לארץ ישראל והתיישבו בירושלים. בשנת התקמ"ט או התק"ן נפטר אביו, והרב רפאל דרש עליו הספד בירושלים בתשלום שנתו.<ref>דרכי מישרים, דרוש ז', להספד</ref>

בשנת התקמ"ה נפטר הרב חיים, חמיו, שעלה כמו הוריו של הרב, לארץ ישראל והתיישב בצפת.<ref>דרכי מישרים, דרוש ח' להספד</ref>

נפטר בעודו צעיר בימים בר"ח טבת תקס"ט (1809).

בניו של הרב הם רבי אברהם, שהגיה והוציא לאור את ספר אביו, והערות ממנו על דברי אביו מופיעות בספר. הגביר חיים יעקב שאול, כלב שאול.

== ספרו ==
ספר דובר מישרים (שאלוניקי תקפ"ח) - חידושים על הרמב"ם, ליקוטים על הש"ס, חידושים וציונים על הש"ס ובסופו קונטרס דרושים בשם דרכי מישרים ובו ארבעה דרושים לנישואין - האחרון הוא דרוש מבן רבינו הרב אברהם לכבוד נישואי אחיו, כלב. תשעה דרושים להספד, והאחרון ביניהם הוא דרוש לרבי אברהם על רבינו. נלוו לספר חידושים מהרב דוד מורדוך, גיס המחבר. לספר הסכמה מרבני שאלוניקי. שם הספר מכיל ר"ת בהיפוך אותיות של המחבר: מישרי"ם - מעשה ידי רפאל מרדכי יהושע שאול. מהדורה חדשה (ירושלים תש"פ) של הספר יצאה במסגרת מפעל אוסף מפרשי הרמב"ם.

== לקריאה נוספת ==
* אנציקלופדיה לחכמי טורקיה, עמ' 530–531

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:מחברי ספרי דרוש
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:אנשי עליות קדומות לארץ ישראל
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-18
קטגוריה:נפטרים ב-1809
דניס מאן

דניס מאן (ברומנית: Dennis Man; נולד ב-26 באוגוסט 1998 בוולדימירסקו שברומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת פארמה מהסרייה ב' ובנבחרת רומניה.

== קריירת מועדונים ==
מאן גדל במחלקות הנוער של CS ולדימירסקו ואתלטיקו ארד, ובשנת 2014 הגיע למחלקת הנוער של אוטה ארד מליגת העל הרומנית. בסך הכל ערך 34 הופעות ליגה במדי המועדון, בהן הבקיע 15 שערים.

ב-6 בספטמבר 2016 חתם מאן במועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט מליגת העל הרומנית. הוא שיחק במועדון במשך ארבע עונות וחצי, בהן ערך 114 הופעות ליגה והבקיע 41 שערים. הוא זכה עם המועדון בגביע הרומני.

ב-29 בינואר 2021 חתם מאן על חוזה לארבע עונות בפארמה מהסרייה א'. ב-31 בינואר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-0 לנאפולי במסגרת המחזור ה-20 בליגה לעונת 2019/2020. ב-3 באפריל הבקיע את שער הבכורה שלו במועדון, בתיקו 2-2 נגד בנוונטו במסגרת המחזור ה-29 בליגה. בסך הכל ערך 14 הופעות ליגה והבקיע שני שערים בחצי העונה הראשונה שלו במועדון, שהסתיימה בירידת המועדון לסרייה ב'.

== קריירה בינלאומית ==
ב-27 במרץ 2018 ערך מאן את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה, בניצחון 1-0 על נבחרת שוודיה במשחק ידידות. ב-10 ביוני 2019 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 4-0 על נבחרת מלטה במסגרת מוקדמות יורו 2020. נכלל בסגל נבחרת רומניה ליורו 2024.<ref></ref>

== תארים ==
;מועדון כדורגל סטיאווה בוקרשט
* הגביע הרומני (1): 2019/2020

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:קשרי כדורגל רומנים
קטגוריה:כדורגלני סטיאווה בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024 
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1998
פאק וואנג-ריונג

פאק וואנג-ריונג (בקוריאנית: 박광룡; נולד ב-27 בספטמבר 1992) הוא כדורגלן צפון קוריאני המשחק בעמדת החלוץ.

==קריירת מועדונים==
פאק, התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של קיגוואנצ'ה המקומית, ממנה עבר לוולמידו ולאחר מכן חזר לקיגוואנצ'ה. בינואר חתם בוויל השווייצרית וב-27 ביוני 2011 חתם בפ.צ. בזל. ב-13 ביולי 2011 הבקיע בניצחון 1-2 נגד ווסטהאם יונייטד במסגרת גביע יוהרן. 3 ימים לאחר מכן, פאק ערך את הופעת הבכורה שלו בליגת העל השווייצרית בתיקו 1-1 נגד יאנג בויז ברן. במקביל, פאק שיחק גם בקבוצה הצעירה של המועדון.

ב-14 בספטמבר 2011 הפך לצפון קוריאני הראשון שרושם דקות משחק בליגת האלופות כאשר רשם דקות משחק בניצחון 1-2 נגד אוצלול גאלאץ. בעונת פאק שיחק בעיקר בקבוצה הצעירה של המועדון ובינואר פאק הושאל לבלינצונה עד לסיום העונה. ב-20 ביוני 2013, סוכמה השאלתו לפ.צ. ואדוץ עד לסיום העונה, אמנם כעבור זמן קצר הוחזר לסגל הקבוצה בעקבות פציעתו של מרקו סטרלר וחזר לוואדוץ בינואר והיה שותף לעלייה של המועדון לליגת העל השווייצרית.

ב-1 ביולי 2015 חתם בביל ביין שהצטרף לקבוצה בהעברת חופשי. ב-4 בינואר 2016 הצטרף ללוזאן. בעונתו הראשונה במועדון רשם מאזן מרשים של 6 שערים ב-9 משחקים.

==קריירה בינלאומית==
ב-27 בדצמבר 2009 פאק ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קוריאה הצפונית בניצחון 0-1 נגד , כאשר הוא בן 17 שנים ו-3 חודשים בלבד. ב-19 בפברואר 2010 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בניצחון 0-4 נגד .

השתתף עם הנבחרת פעמיים בגביע אסיה בכדורגל.

==תארים==
; נבחרת קוריאה הצפונית
*גביע האתגר של ה-AFC: , 

; פ.צ. בזל
*ליגת העל השווייצרית: 
*הגביע השווייצרי: 
*גביע יוהרן: 

; פ.צ. ואדוץ
*גביע ליכטנשטיין: 
*ליגת האתגר השווייצרית: 

==קישורים חיצוניים==

 

קטגוריה:חלוצי כדורגל צפון קוריאנים
קטגוריה:כדורגלנים צפון קוריאנים
קטגוריה:כדורגלני בלינצונה
קטגוריה:כדורגלני לוזאן
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. בזל
קטגוריה:כדורגלני פ.צ. ואדוץ
קטגוריה:כדורגלני סנקט פלטן
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2015
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 2019
קטגוריה:צפון קוריאנים שנולדו ב-1992
ולנטין מיכאילה

ולנטין מיכאי מיכאילה (ברומנית: Valentin Mihai Mihăilă; נולד ב-2 בפברואר 2000 בטרגובישטה שברומניה) הוא כדורגלן רומני המשחק בעמדת קשר הכנף בקבוצת אטאלנטה מהסרייה א', בהשאלה מפארמה, ובנבחרת רומניה.

== קריירת מועדונים ==
מיכאילה החל את הקריירה המקצוענית שלו באוניברסיטטה קראיובה.

ב-5 באוקטובר 2020 חתם בפארמה מהסרייה א'.

ב-31 בינואר 2022 הושאל לאטאלנטה מהסרייה א' למשך חצי עונה.

== קריירה בינלאומית ==
ב-25 במרץ 2021 ערך מיכאילה את הופעת הבכורה שלו בנבחרת רומניה, בניצחון 2–3 על נבחרת מקדוניה הצפונית במסגרת מוקדמות מונדיאל 2022. במשחק זה הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת. נכלל בסגל נבחרת רומניה ליורו 2024.<ref></ref>

== תארים ==
;אוניברסיטטה קראיובה
* הגביע הרומני (1): 2017/2018

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים רומנים
קטגוריה:קשרי כדורגל רומנים
קטגוריה:כדורגלני אוניברסיטת קראיובה
קטגוריה:כדורגלני פארמה
קטגוריה:כדורגלני אטאלנטה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת רומניה
קטגוריה:כדורגלני יורו 2024 
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-2000
הבחירות הפרלמנטריות בהונגריה 2022

הבחירות הפרלמנטריות בהונגריה 2022 התקיימו בהונגריה ב-3 באפריל 2022 לבחירת האספה הלאומית, במקביל למשאל עם .

== רקע ==
חוק הבחירות, שבמסגרתו נערכו שתי מערכות הבחירות הקודמות (2014 ו-2018), קבע את מספר המועמדים למחוזות הבחירה שהמפלגה צריכה להתמודד בפריסה ארצית. ב-15 בדצמבר 2020, האספה הלאומית, שבה החזיקו מפלגות השלטון ברוב הדרוש של 2/3, הצביעה להגדיל את הדרישות לסך של 71 מועמדים של מחוז בחירה לפחות ב-14 מחוזות ובבירה.<ref></ref>

ב-20 בדצמבר 2020 החליטו הקואליציה הדמוקרטית, Jobbik, LMP, MSZP, תנועת המומנטום והדיאלוג לרוץ יחד ברשימה משותפת (עדיין ללא שם), ולגבש ברית משותפת לקראת הבחירות. קואליציית האופוזיציה הייתה מגוונת מאוד מבחינה אידאולוגית, דבר שתואר על ידי הפרשנים כמכשול פוטנציאלי להצגת חזית מאוחדת על מנת לנצח את ויקטור אורבן.<ref></ref>

הפריימריז של האופוזיציה נערכו בין התאריכים 18–28 בספטמבר 2021 (סיבוב ראשון) ו-10–16 באוקטובר 2021 (סיבוב שני), כדי לבחור את המועמד לראשות ממשלת הונגריה הנתמך על ידי מפלגות האופוזיציה להקמת קואליציה שתתחרה בה. ב-17 באוקטובר 2021, ניצח המועמד העצמאי פטר מארקי-זאי בסיבוב השני של הפריימריז באופוזיציה, והפך למועמד האופוזיציה המאוחדת בבחירות לראשות הממשלה. המפלגות גם בחרו מועמדים משותפים למחוזות חד-חברים באמצעות הפריימריז בסיבוב הראשון.<ref></ref>

== אחוזי הצבעה ==
{| class="wikitable"
|+
!7:00
!9:00
!11:00
!13:00
!15:00
!17:00
!18:30
!סך הכל
|-
|1.82%
|10.31%
|25.77%
|40.01%
|52.75%
|62.92%
|67.80%
|69.08%
|}

== תוצאות ==
ויקטור אורבן, ראש ממשלת הונגריה המכהן, ניצח בבחירות בפער ניכר, וזכה בקדנציה רביעית. מפלגת פידס בראשותו זכתה ב-136 מושבים בפרלמנט מתוך 195 מושבים, והגדילה את כוחה ב-3 מושבים.<ref></ref> עם 54.18% מהקולות, פידס קיבלה את נתח הקולות הגבוה ביותר של כל מפלגה מאז נפילת הקומוניזם ב-1989. 

מפלגת הימין הקיצוני הלאומני "מולדת", זכתה לראשונה במושבים והשיגה 7 מושבים.<ref></ref> הפרשנים אמרו כי חלק ניכר ממצביעי יוביק נטשו אותה לטובת המפלגה החדשה. 

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הונגריה: פוליטיקה
קטגוריה:מערכות בחירות פרלמנטריות
הונגריה
הילוך חוזר (תוכנית טלוויזיה)

הילוך חוזר הייתה תוכנית אירוח ישראלית בהנחייתו של אהוד מנור שבה התארחו מגוון מפורסמים כגון: זמרים, שחקנים, כדורגלנים, סופרים, משוררים ועוד.

כמה שנים לאחר מכן נעשתה תוכנית בעלת רעיון דומה בערוץ הראשון בשם "כך היה" בהנחיית יגאל רביד. 

==רקע==

התוכנית שודרה לראשונה בערוץ הראשון בשנת 1994. מנחה התוכנית שלה היה אהוד מנור, האורחת הראשונה בתוכנית הייתה עפרה חזה.

==אופן התוכנית==

בפתיח התוכנית רואים תמונות של מפורסמים מעופפים באוויר בזמן שהן מתחלפות מתמונות ישנות שלהם לתמונות עדכניות. בין המפורסמים שניתן למצוא בפתיח הם עזר ויצמן, שושנה דמארי, לאה ויצחק רבין, שולמית אלוני, בנימין נתניהו, יפה ירקוני, נחמן שי, יוסי שריד, מנחה התוכנית אהוד מנור ועוד. נעימת הפתיחה היא "ארוחת בוקר" מתוך האלבום קווים.

בדרך כלל במהלך התוכנית נהג מנור להראות לאורחים בתוכנית סרטוני וידאו שלהם מן העבר (מכאן לקוח השם הילוך חוזר). בסוף סרטון הווידאו האורחים בתוכנית היו מגיבים על הסרטון.

==אורחים מפורסמים בתוכנית==

בין המפורסמים שהתארחו בתוכנית הם:

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.youtube.com/c/KAN11/search?query=הילוך%20חוזר תוכניות הילוך חוזר] בערוץ יוטיוב של של כאן 11

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1990
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות שצולמו באולפני הרצליה
Justia

Justia הוא אתר אינטרנט אמריקני המתמחה במידע משפטי. האתר נוסד ב-2003 על ידי טים סטנלי, לשעבר מאתר FindLaw, והוא אחד ממאגרי המידע המשפטי הגדולים בעולם. מטה החברה ממוקם במאונטיין ויו, קליפורניה. האתר מציע מקרים משפטיים, קודים, דעות וטקסטים משפטיים בחינם, ושירות בתשלום לספריות ושרתי עורכי הדין שלהם.

ב-2007 דיווח הניו יורק טיימס ש-Justia משקיעם כ-10,000 דולר בחודש עבור העתקת מסמכים מבית המשפט העליון של ארצות הברית ופרסומם באופן מקוון כדי להנגיש אותם לציבור ללא עלות.

מדריכי חיפוש מידע משפטי בספריות משתמשים ב-Justia. מדריך המחקר של בית הספר למשפטים של אוניברסיטת דיוק מציין כי Justia מועיל ל-PACER.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:מאגרי מידע
קטגוריה:אתרי אינטרנט משפטיים
קטגוריה:פורטל_אינטרנט
קטגוריה:אתרי אינטרנט שהושקו ב-2003
סרגייב פוסאד

סרגייב פוסאד (ברוסית: Сергиев Посад) היא עיר במחוז מוסקבה ברוסיה. 

סרגייב פוסאד ממוקמת בחלק המרכז-אירופי של רוסיה, על הרמה של סמולנסק-מוסקבה , בחלק הצפון-מזרחי של מחוז מוסקבה. נמצאת כ-52 ק"מ ממוסקבה.

בעיר נמצא המנזר הסטארופגיאלי של הכנסייה האורתודוקסית הרוסית, אתר מורשת עולמית של אונסק"ו - לאוורת השילוש-סרגייב. העיר כלולה במסלול התיירות "טבעת הזהב של רוסיה".

עד 1930 נקראה העיר - סרגייב. מ 1930 עד 1991 - זגורסק. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מחוז מוסקבה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
לכנר (גלשן)

גלשן לכנר (Lechner A-390) היה דגם אולימפי באולימפיאדת ברצלונה (1992)

== היסטוריה ==
בשנת 1984 הפכה גלישת הרוח לענף הספורט הצעיר ביותר שנכלל אי פעם ב. הופעת הבכורה באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984) הייתה בתחרות גברים בלבד. גלשן המפרש האולימפי הראשון אי פעם היה Windglider, גלשן גלישת הרוח One Design שיוצר באירופה על ידי פרד אוסטרמן. ה-Windglider השתמש במפרש בשטח 6.5 מ"ר, כללי הדגם לא אפשרו שימוש בחגורת איזון. משקל החרב היה כארבעה קילוגרמים ונישא על הכתף במהלך הפלגה במורד הרוח.

ארבע שנים מאוחר יותר, באולימפיאדת סאול (1988), בחר הוועד האולימפי הבינלאומי (IOC) ב-Lechner Division II שתוכנן על ידי ג'ורג' לכנר באוסטריה, גלשן באורך 3.9 מטר (תחתית עגולה - Displacement בעוד Division I שהיה שטוח Flatboard, לא היה דגם אולימפי אך היה דגם באליפויות עולם) וביצועים מעולים בקדמית בתנאי רוח קלה. תנאי הים בפוסאן היו קשים, גלשנים רבים ניזוקו ונדרש היה לחלץ גולשים רבים.

למשחקים האולימפיים בברצלונה 1992, שמרו המארגנים על דגם הלכנר. אף על פי כן, הם שינו אותו על ידי שינוי מיקום החרב והתורן אחורה והוספה של מפרש גדול יותר בשטח 7.3 מ"ר מיוצר על ידי NeilPryde.<ref></ref>

בשנת 2015 החלה בארצות הברית מגמה לחזור לדגם<ref></ref>

== גולשים ישראלים שהתחרו בדגם לכנר באולימפיאדות ==
{| class="wikitable"
|+
!אולימפיאדה
!אתר השיט
!גולש
!הישג
!קטגוריה
!הערות
|-
|ברצלונה 1992
|ברצלונה
|עמית ענבר
|8
|גברים
|
|}
Lechner Division II

== גולשים ישראלים שהגיעו להישגים בינלאומיים באליפות עולם ובאליפות אירופה ==
גוף הגלשן
הערה לטבלאות הישגים, שיוטי ISAF (בעבר) או WS (כיום) אינם מוגדרים כאליפות עולם אולם בשל מעמדם ("אולימפיאדה קטנה") הם יוכנסו לטבלה תוך ציון:
* WindgliderInternational Yacht Racing Union = IYRU / International Sailing Federation = ISAF
* World Sailing = WS

=== בוגרים ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!אירוע
!אתר
!גולש
!הישג
!הערות
|-
|1981
|אליפות אירופה
|הולנד
|יהודה אטדגי
|style="background:silver" | כסף
|Windglider
|-
|1989
|אליפות אירופה
|פינלנד
|מתי פרידמן
|style="background:gold" | זהב
|Division II
|-
|1990
|אליפות עולם
|אילת
|גור שטיינברג
|style="background:gold" | זהב
|Division I
|-
|1992
|אליפות עולם
|סינגפור
|עמית ענבר
|style="background:silver" | כסף
|לכנר
|-
|1993
|אליפות עולם
|סיציליה
|עמית ענבר
|style="background:gold" | זהב
|Raceboard
|}

=== נוער ===
{| class="wikitable"
|+
!שנה
!אירוע
!אתר
!גולש
!הישג
!הערות
|-
| rowspan="2" |1992
| rowspan="2" |אליפות עולם לנוער
| rowspan="2" |איטליה
|אמיר לבנסון
|style="background:gold" | זהב
|לכנר
|-
|עמית ענבר
|style="background:silver" | כסף
|לכנר
|}

== ראו גם ==
* איגוד השייט בישראל
* שיט במשחקים האולימפיים
* שיט תחרותי
* שיט מפרשיות
* דגמים אולימפיים (אנגלית)
* מיסטרל

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:גלישת רוח
I Used to Think I Could Fly

I Used to Think I Could Fly (בעברית: פעם חשבתי שאני יכולה לעוף) הוא אלבום בכורה של הזמרת הקנדית טייט מקריי. האלבום יצא לאור ב-27 במאי 2022, על ידי חברת התקליטים RCA רקורדס.<ref></ref> האלבום כולל את הסינגלים: "Feel Like Shit", "She's All I Wanna Be" ו-"Chaotic".<ref name="NME"></ref><ref></ref><ref></ref>

מקריי צפויה לצאת לסיבוב הופעות על מנת לקדם את אלבום ביוני 2022.<ref></ref>

== רקע והכרזה ==
מקריי אמרה ל-NME ב-2021 שהיא הושפעה מאמנים ואלבומים כמו פרנק אושן ו-Blonde (2016), בילי אייליש ו- (2019) ו-After Hours (2020) של דה ויקנד ואף ערכה השוואה ביניהם.<ref name="NME"/> היא הסבירה לפיפל בפברואר 2022 שכאשר היא חשה "רגשות עכורים ומכוערים" היא רושמת אותם והופכת אותם לשירים. מקריי הודיעה שהיא סיימה את רשימת הרצועות לאלבום ונתנה אותו לחברת התקליטים שלה ב-8 במרץ 2022.<ref name="NME"/> בהמשך, חשפה את השם והעטיפה שלו.<ref></ref>

לאחר שהאלבום במקור היה אמור לכלול 12 רצועות, מקריי אישרה את הכללת הרצועה "" כאשר רשימת הרצועות הסופית הוכרזה ב-11 באפריל 2022.<ref name="DIY"></ref>

ב-17 באפריל 2022, חשפה מקריי בעמוד האינסטגרם שלה כי השיר "Boy X' עובדה מהנה "boy x" באלבום שלי היה באורך של יותר מ-5 דקות. פשוטו כמשמעו כתבנו רומן סיפור מלא והיינו צריכים לקצר אותו חחחחחח".

== רשימת רצועות ==

===הערות===
* כל שמות הרצועות מעוצבות באותיות קטנות.
* בחלק מהגרסאות של האלבום, "" אינו נכלל ברשימת הרצועות.<ref></ref>
* "Don't Come Back" מכיל דגימות מהשיר "Ride wit Me" (2001) בביצוע נלי.<ref></ref>

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור I Used to Think I Could Fly
!אזור
!תאריך
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
! rowspan="2" |עולם
|27 במאי 2022
|הורדה דיגיטלית • הזרמת מוזיקה • תקליטור • קלטת שמע • מארז תקליטורים
|RCA
|<ref>Release formats for I Used to Think I Could Fly on April 27, 2022:
* 
* 
* 
* </ref>
|}

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2022
קטגוריה:אלבומי טייט מקריי
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי גרג קורסטין
קטגוריה:אלבומי חברת RCA רקורדס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי פיניאס או'קונל
הדיוויזיה ה-103 (ארצות הברית)

הדיוויזיה ה-103 (באנגלית: 103rd Infantry Division) היא דיוויזיה של צבא ארצות הברית שלחמה במלחמת העולם השנייה, והיא פעילה כיום המפקדת תמיכה של יחידות המילואים.

== היסטוריה ==
=== הקמת הדיוויזיה ===
הדיוויזיה הוקמה ב-24 ביוני 1921 בדנוור, קולורדו, והיחידות הכפופות של הדיוויזיה התפזרו בין המדינות קולורדו, אריזונה וניו מקסיקו. הדיוויזיה כללה בעיקר קצינים דרך קורפוס ההכשרה לקציני מילואים ממכללות ואוניברסיטאות במדינות המוקצות לה, והיא נותרה בעצם קאדר קצינים עם מעט מתגייסים, ולא מילאה תפקיד משמעותי עד מלחמת העולם השנייה.

=== מלחמת העולם השנייה ===
ב-15 בספטמבר 1942 הופעלה הדיוויזיה תחת פיקודו של צ'ארלס הפנר הבן במחנה קלייבורן, לואיזיאנה, והיא כללה את הרגימנטים ה-409, ה-410 וה-411. ב-20 באוקטובר 1944 נחתה הדיוויזיה במרסיי, צרפת, ובסוף אוקטובר החלה בפעילות באזור הרי הווז'. בהמשך לחמה הדיוויזיה בבלימת המתקפה הגרמנית באלזס, שהתנהלה במקביל ל. הדיוויזיה נטלה חלק בפלישת בעלות הברית המערביות לגרמניה, ולאחר מכן השתתפה בכיבוש אזור ריינלנד. בהמשך התקדמה הדיוויזיה לעבר וירטמברג וכבשה את שטוטגרט, וב-26 באפריל 1945 חצתה את הדנובה ליד אולם. ב-3 במאי 1945, רגימנט הרגלים ה-409 של הדיוויזיה כבש את אינסברוק, אוסטריה, כמעט ללא קרב. רגימנט הרגלים ה-411 המשיך לקחת את מעבר ברנר ולזכות בכבוד לחבור עם הדיוויזיה ה-88 של הארמייה החמישית, שנלחמה בדרכה צפונה במעלה חצי האי האיטלקי. במהלך הלחימה איבדה הדיוויזיה 720 הרוגים ו-3,329 פצועים. לאחר המלחמה חזרה הדיוויזיה לארצות הברית, שם הושבתה ב-22 בספטמבר 1945 בניו ג'רזי.

=== לאחר המלחמה ===
הדיוויזיה ה-103 הופעלה מחדש כדיוויזיית מילואים ב-7 במאי 1947 בדה מוינס, איווה. בפברואר 1963, מרכיבי הלחימה שלה אורגנו מחדש כחטיבת חי"ר 205 ומפקדה מבצעית 103. ביוני אותה שנה, מפקדה זו הוגדרה מחדש כמפקדת הפיקוד ה-103 (דיוויזיונית). בדצמבר 1965, היא אורגנה מחדש כחטיבת התמיכה ה-103.

חטיבת התמיכה ה-103 אורגנה מחדש כמפקדת התמיכה ה-103 של הקורפוס (COSCOM) בספטמבר 1977. ה-COSCOM ה-103 הייתה פיקוד התמיכה הראשון של הצבא במילואים של צבא ארצות הברית.

ב-15 בספטמבר 1993, ה-COSCOM ה-103 הושבתה. מתוך השבתת ה-COSCOM ה-103 הוקמו שתי יחידות מילואים חדשות: פיקוד אזור ארמיית הזירה ה-19 (CONUS) וה-COSCOM ה-3 (CONUS).

ב-14 בפברואר 2006 ה-103 סומנה מחדש לפלוגת המטה והמפקדה, פיקוד המשלוח ה-103. פיקוד המשלוח ה-103 הופעל מחדש כמפקדת מילואים החל מה-16 בספטמבר 2006.

למרות שהחטיבה הועברה רשמית לאזור איווה ומינסוטה ב-1947, סמל הקקטוס שלה עדיין משקף את המיקומים הגאוגרפיים המקוריים של היחידה. ה-103 הפכה מחטיבת חי"ר, לחטיבה תומכת, למפקדת תמיכה בצבא, לפיקוד קיום משלחת.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20110924192928/http://www.usar.army.mil/arweb/organization/commandstructure/USARC/OPS/377Sus/Commands/103ESC/History/Pages/default.aspx# הדיוויזיה ה-103] 

103
103
קטגוריה:דיוויזיות בצבא ארצות הברית במלחמת העולם השנייה
בן לענא

בן לענא היה סופר שכתב את אחד מהספרים החיצוניים. שם זה מוזכר רק פעם אחת בתלמוד הירושלמי<ref>ירושלמי סנהדרין, פרק י' הלכה א.</ref>, שם מוזכרים בין הספרים החיצוניים אותם אוסרת המשנה<ref>משנה סנהדרין, פרק י' משנה א'.
</ref> לקרוא "ספרי בן סירא וספרי בן לענא". 

במדרש קהלת רבה<ref>קהלת רבה, יב, יב</ref> יש מאמר דומה בו השם "בן לענא" מוחלף בשם "בן תגלא". סופר יהודי בתחילת המאה ה־16 כותב את השם "בן יענה", וכותב לגבי ספריו: "ראיתי אותם הספרים שהם חידות והבלים"<ref>Steinschneider, "Hebr. Bibl." vii. 65</ref>.

נראה על פי המאמר בירושלמי שספרי בן לענא, כמו ספרי בן סירא, היו ספרים שקבוצות מסוימות הכניסו לקאנון כתבי הקודש שלהם, ומסיבה זו במשנה מתנגדים לקריאה בהם, או, יותר נכון, לקאנוניזציה שלהם.

== זיהוי ==
לדעת מנואל יואל ספרו של בן לענא הוא ספר אפוקליפטי, ומכאן מגיע שמו שבקהלת רבה "בן תגלא", מלשון התגלות, והשם "בן לענא" הוא מלשון לענה (=מזון תולעים), שניתן על מנת לזלזל בו<ref>Joel, Blicke in die Religionsphilosophie, i. 75</ref>. לעומתו, יוליוס פירסט טוען שהשם "בן לענא" הוא תעתיק מוטעה של השם "אפולוניוס", והירושלמי באמת מתייחס לספריו של הפילוסוף היווני המפורסם אפולוניוס איש טיאנה, ואת "בן תגלא" הוא מזהה עם הפילוסוף היווני אמפדוקלס<ref>Fürst, Canon des Alten Testaments, pp. 97-99</ref>. 

יוסף פרלס טוען ששני השמות "בן לענא" ו"בן תגלא" הם תעתיקים מוטעים של השם "בן תעלא (בארמית: בן השועל)", מכאן שספר "בן תעלא" יתאים ל"משלי שועלים", שמוזכרים גם הם במקורות יהודיים<ref>Perles, ib. iii. 116-118</ref>.

==הערות שוליים==

קטגוריה:הספרים החיצוניים
קטגוריה:סופרים
מינקס

מינקס (באנגלית: Minx) היא סדרת טלוויזיה קומית אמריקאית שנוצרה ונכתבה על ידי אלן רפופורט ובה מככבים אופליה לוביבונד וג'ייק ג'ונסון.

הסדרה הופקה על ידי HBO Max ועלתה לשידור ב-17 במרץ 2022. בישראל, הסדרה עלתה ל-HOT HBO ו-yes ב-1 באפריל 2022.

במאי 2022 הסדרה חודשה לעונה שנייה. בינואר 2024, בוטלה הסדרה לאחר עונתה השנייה.<ref name=":0"></ref>

==רקע עלילתי==
עלילת הסדרה מתרחשת בלוס אנג'לס במהלך שנות ה-70, ומספרת את סיפורה של ג'ויס, פמיניסטית צעירה ושאפתנית המנסה להגשים את חלום חייה – להוציא לאור מגזין פמיניסטי לנשים. לאחר שכל ניסיונותיה למצוא מוציא לאור עולים בתוהו, ג'ויס פוגשת את דאג, מוציא לאור של מגזיני פורנו, שמעוניין להוציא את המגזין הפמיניסטי שלה בתור מגזין הפורנו הראשון הפונה לקהל נשי. ג'ויס, שתחילה מזועזעת מהצעתו של דאג, מתחילה אט אט להבין שייתכן שהוא עלה על משהו באמת מהפכני.

==צוות השחקנים והדמויות==
===דמויות ראשׁיות===
* אופליה לוביבונד – ג'ויס פריגר
* מייקל אנגרנו – גלן
* ג'סיקה לו – במבי
* אוסקר מונטויה – ריצ'י
* לנון פארהאם – שלי
* אידרה ויקטור – טינה
* ג'ייק ג'ונסון – דאג רנטי
===דמויות משניות===
* טיילור זקהאר פרז – שיין ברודי
* איימי לנדקר – ברידג'ט ווסטברי
* אלישיה האנה-קים – וונדי מא
* גיליאן ג'ייקובס – מגי
* אוסטין ניקולס – בילי "העז" ברונסון
* ריץ' זומר – לני

==הפקה==
===פיתוח===
ב-19 בפברואר 2020, נמסר כי שירות "HBO Max" הזמינה פיילוט מהיוצרת אלן רפפורט, שהייתה גם אמונה על כתיבתה והפקתה בפועל לצדם של פול פייג' ודן מגנטה. ב-3 בספטמבר 2020, נמסר כי הבמאית רייצ'ל לי גולדנברג תהיה אמונה על בימוי והפקת הפיילוט בפועל. ב-5 באפריל 2021, נמסר כי "HBO Max" הזמינה רשמית את הסדרה, שעונתה הראשונה תכלול 10 פרקים בני חצי שעה.

בינואר 2024, "מינקס" בוטלה ב-Starz לאחר עונתה השנייה. זו הפעם השנייה שהסדרה מבוטלת. העונה הראשונה שודרה במקור ב-HBO Max וחודשה לעונה שנייה לפני שבוטלה עקב קיצוץ בעלויות. Starz רכשו את העונה השנייה של התוכנית ושידרו אותה לצד העונה הראשונה. עונה 2 עלתה לראשונה ב-Starz ביולי 2023, ושתי העונות זמינות לצפייה באפליקציית Starz ובפלטפורמות הסטרימינג שלה.<ref name=":0" />

===ליהוק===
ב-16 בספטמבר 2020, נמסר על ליהוקה של אופליה לוביבונד לתפקיד הראשי. ב-8 בדצמבר 2020, נמסר על ליהוקם של אידרה ויקטור, אוסקר מונטויה, ג'סיקה לאו, לנון פארהאם, מייקל אנגרנו וג'ייק ג'ונסון. בפברואר 2021, נמסר על ליהוקו של טיילור זקאר פרז לדמותו של שיין הכבאי.
===צילומים===
צילומי הפיילוט החלו ב-6 בדצמבר 2020, בלוס אנג'לס.

==ביקורות==
באתר הביקורות "Rotten Tomatoes", הסדרה זכתה לציון 96% עם דירוג ממוצע של 7.8/10, בהתבסס על 27 ביקורות. באתר הביקורות המשוקללות "Metacritic", הסדרה זכתה לציון 77/100, בהתבסס על 19 ביקורות, דבר המצביע על "ביקורות חיוביות לרוב".

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:סדרות דרמה תקופתית אמריקאיות
קטגוריה:סדרות קומדיה אמריקאיות
קטגוריה:HBO Max: תוכן מקורי
נקודת אמאדוק

נקודת אמאדוק (בבולגרית: Амадок, באנגלית: Amadok Point) היא לשון יבשה בחוף הדרומי של האי ליווינגסטון, באיי שטלנד הדרומיים, שבאנטארקטיקה.

לשון היבשה בולטת מהיבשה למרחק של 400 מטרים מחוף האי לתוך מצר ברנספילד.

נקודת אמאדוק ממוקמת 2 קילומטרים צפונית-מערבית מנקודת אלפנט;

נקודת אמאדוק ממוקמת 2 קילומטרים דרומית-מערבית מנונאטאק קלארק.

לשון היבשה אינה מכוסה שלג בחודשי הקיץ האנטארקטי.

== היסטוריה ==
=== מקור השם ===

לשון היבשה נקראת על שם המלך התראקי אמאדוקוס (שלט בשנים 384–415 לפני הספירה).

== קישורים חיצוניים ==
* [https://copernix.io/#?where=-60.892791396850605,-62.67869426898378,16&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור הנקודה, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix

אמאדוק
אמאדוק
בן-ציון נטלוביץ'

הרב בן-ציון חיים נטלוביץ (ה'תרמ"ו, 1886 – ח' בטבת ה'תשכ"ח, 10 בינואר 1968) היה רב של מספר עיירות בליטא ובארצות הברית, ומחבר תורני. חבר אגודת הרבנים של ארצות הברית וקנדה.

== קורות חייו ==
נולד בשנת 1886 (ה'תרמ"ו) לרבי אברהם<ref>פארװערטס⁩, 5 דצמבר 1952, [https://www.nli.org.il/he/newspapers/frw/1957/03/17/01/article/139?&srpos=2&dliv=none&e=-------he-20--1--img-txIN%7ctxTI-%d7%a0%d7%90%d7%98%d7%90%d7%9c%d7%90%d7%95%d7%95%d7%99%d7%a5-------------1 עמ' 21]</ref> נטלוביץ'. למד אצל הרב חיים עוזר גרודזנסקי ונסמך לרבנות על ידו ועל ידי הרב אליעזר רבינוביץ והרב העניך אייגש מווילנה.

לאורך השנים מונה לרבן של כמה וכמה קהילות: בה'תר"ע-ה'תרע"ה היה רבה של קרקי, בה'תרע"ה-ה'תרפ"א לרבה של גנישצק ובה'תרפ"ב-ה'תרפ"ג לרבה של שאדווא. בשנת 1923 (ה'תרפ"ג) היגר לארצות הברית.

שימש כאב בית דין בברוקלין, ולאחר מכן רב קהילת קשר ישראל שבהאריסברג, משנת תרפ"ה ועד תרצ"ב.<ref></ref> לאחר מכן עבר לכהן כרבה של לואיוויל. באחרית ימיו שימש כרב בקיו גרדנס שבקווינס, כרב קהילת יוצאי רדישקוביץ.

נפטר ב-1968 (ה'תשכ"ח). מודעות אבל על פטירתו התפרסמו בכמה כתבי עת תורניים, ובהם הוגדר כ'אחד מיחידי גאוני אמריקה'.

== חיים אישיים ==
נשא לאישה את בריינה, ביתו של הרב מאיר רבינזון, אב בית דין בעיירה רדושקביץ.

== כתיבתו התורנית ==
הרב נטלוביץ' היה שותף בהרבה פולמוסים תורניים והרבה לפרסם מאמרים בכתבי עת תורניים.

באחד המאמרים שפרסם פסק שיש להתיר גיור של נכריות שנשואות ליהודים בנישואים אזרחיים אף על פי שלפי דעת השואל הן לא ישמרו שבת כיוון שהיהודים להם הן נשואות אינם שומרי שבת, כיוון שההצהרה על קבלת המצוות בבית הדין היא הקובעת.<ref></ref> לאורך השנים פרסם עוד כמה מאמרים בפרטי הלכות גיור בכתבי העת המאור והפרדס.

כתב גם תשובה יסודית בדין חמץ שנמכר למחזיק עצמו לא יהודי ואחר כך הודה שהוא בן תערובות.

בשו"ת פרי יהושע, נדפסה תשובה של הרב נטלוביץ' המתירה זקוקה ליבום שהיבם הוא משותק.

==קישורים חיצוניים==
* [https://isheiisrael.wordpress.com/2019/08/11/רבי-בן-ציון-חיים-נטלוביץ/ רבי בן-ציון חיים נטלוביץ], ערכו בלקסיקון הרבני 'אישי ישראל'
* [https://archives.yu.edu/xtf/view?docId=ead/chaimbenzionnotelevitz/chaimbenzionnotelevitz.xml;query=;brand=default הארכיון שלו], באתר ישיבת רבנו יצחק אלחנן

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רבנים ליטאים
קטגוריה:רבנים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1886
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1968
הדיוויזיה ה-68 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-68 (בגרמנית: 68. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.

=== היסטוריה ===
הדיוויזיה הוקמה ב-26 באוגוסט 1939, ובמהלך פלישת גרמניה הנאצית לפולין הייתה חלק מהקורפוס ה-7 בעתודת קבוצת ארמיות דרום. היא השתתפה בקרב על צרפת באביב 1940 כחלק מהארמייה ה-16, ולאחר מכן לחמה במבצע ברברוסה ב-1941 כחלק מהקורפוס ההררי ה-49 במסגרת הארמייה ה-17. הדיוויזיה ה-68 לחמה בדרום רוסיה ואף השתתפה בקרבות בקייב בשנת 1943. במרץ 1944 כותרה הדיוויזיה בכיס קמנץ-פודולסקי יחד עם ארמיית הפאנצר הראשונה, אולם היא הצליחה להיחלץ ממנו. בינואר 1945 הוכפפה הדיוויזיה לארמיית הפאנצר הרביעית, עמה לחמה במבצע ויסלה-אודר ובקרב על שלזיה, ולבסוף נכנעה לסובייטים בצ'כוסלובקיה.

== מפקדים ==

* גאורג בראון (26 באוגוסט 1939 - 14 בנובמבר 1941)
* רוברט מייסנר (16 בנובמבר 1941 - 26 בינואר 1943)
* הנס שמידט (27 בינואר 1943 - 25 באוקטובר 1943)
* פאול שוירפפלוג (25 באוקטובר 1943 - 8 במאי 1945)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/68ID-R.htm הדיוויזיה ה-68] באתר lexikon-der-wehrmacht

68
דיוויזיה 68
הדיוויזיה ה-228 (ורמאכט)

הדיוויזיה ה-228 (בגרמנית: 228. Infanterie-Division), הייתה דיוויזיה של הוורמכאט במהלך מלחמת העולם השנייה.<ref name=":1"></ref>

== היסטוריה ==
הדיוויזיה הייתה אחת הדיוויזיות שנפרסו לקראת הפלישה לפולין והייתה חלק מגל הגיוס השלישי. היא הוקמה לראשונה ב-16 באוגוסט 1939 באלבלונג ויועדה כדיוויזיית אימונים, אך ב-26 באוגוסט שונתה לדיוויזיה לוחמת.

במהלך הפלישה לפולין, הדיוויזיה ה-228, בפיקודו של הנס זוטנר, הייתה תחת פיקוד הקורפוס ה-21 (ניקולאוס פון פאלקנהורסט) במסגרת הארמייה השלישית וקבוצת ארמיות צפון, לצד הדיוויזיה ה-21 (קונו-הנס פון בות).<ref></ref> גם הדיוויזיה ה-21 וגם הדיוויזיה ה-228 הוצבו בדרום מערב פרוסיה המזרחית והיו אמורות לנוע בכיוון דרום-מערב לכיוון גרודז'ונדז והוויסלה כדי לחבור לכוחות הארמייה הרביעית.<ref name=":0"></ref><ref></ref> הדיוויזיה ה-228 נשארה עם הקורפוס ה-21 רק בימים הראשונים של המערכה, עבור הפעולה במסדרון דנציג, כולל קרב גרדז'דז' נגד דיוויזיות הרגלים ה-4 וה-16 הפולניות. הכוחות הגרמניים ניצחו, אך הפולנים הצליחו לסגת לדרום מזרח בצורה מסודרת.<ref></ref>

הדיוויזיה ה-228 נלקחה לאחר מכן מהקורפוס ה-21 כאשר יחידותיו של פאלקנהורסט הועברו דרך פרוסיה המזרחית לגזרה קדמית פעילה אחרת.<ref name=":02"></ref>

למרות שהדיוויזיה הייתה אמורה בתחילה להשתתף בקרב על צרפת ב-1940, זה לא יצא לפועל, שכן הניצחון הגרמני של הצרפתים הגיע מוקדם מהצפוי. הדיוויזיה פורקה ב-1 באוגוסט 1940 במונסטרלאגר. רוב סגל המטה שלה צורפו למטה הדיוויזיה הממונעת ה-16 שזה עתה הוקמה.

== מפקדים ==
* הנס זוטנר (אוגוסט 1939–מרץ 1940)
* קרל-אולריך נוימן-נוירוד (מרץ 1940–אוגוסט 1940)

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/Infanteriedivisionen/228ID-R.htm הדיוויזיה ה-228] באתר lexikon-der-wehrmacht 

== הערות שוליים ==

228
ראש הגשר אורנינבאום

החזית ב-21 בספטמבר 1941
ראש הגשר של אורנינבאום (ברוסית: Ораниенбаумский плацдарм) היה חלק מבודד ממחוז לנינגרד ברוסיה, אשר נשמר בשליטה סובייטית במהלך המצור על לנינגרד במלחמת העולם השנייה ומילא תפקיד משמעותי בהגנה על העיר.

== היסטוריה ==
האזור ממוקם ליד העיירה לומונוסוב (לשעבר אורנינבאום) ובמרכזו מתחם מבצר קרסניה גורקה. הכוחות הגרמנים מקבוצת ארמיות צפון (דיוויזיית הפאנצר ה-1, דיוויזיות הרגלים ה-58 וה-254) התקרבו ללנינגרד בתחילת ספטמבר 1941 והגיעו למפרץ פינלנד ב-7 בספטמבר, ובידדו אזור באורך 65 ק"מ ובעומק 25 ק"מ לאורך החוף הבלטי. אזור זה בוצר והוגן על ידי חיילי הצבא האדום ומלחים של הצי הבלטי. ניסיון להתחבר עם הכוחות הסובייטיים העיקריים סביב לנינגרד, מבצע סטרלנה פטרהוף <small>(ru)</small> נערך בין ה-5 ל-10 באוקטובר אך נכשל. ב-2 בנובמבר 1941, קורפוס הרובאים ה-19 אורגן מחדש כקבוצת המבצעים השנייה של נווה, ולאחר מכן במהירות כקבוצת מבצעי החוף,של חזית לנינגרד כדי להגן על הכיס. בתחילה היא כללה את דיוויזיית הרובאים ה-48 ואת חטיבות רובאי הצי ה-2 וה-5, תחת המפקד לשעבר של קורפוס הרובאים ה-19, גנרל אנטונוב.

מאוחר יותר כלל חיל המצב את דיוויזיות הרובאים ה-48, ה-98 וה-168 וחלקים מהצי הבלטי שסיפקו תמיכה ארטילרית. המפקד בין 1942 ל-1943 היה הגנרל ולדימיר רומנובסקי . הוא הוחלף על ידי איוואן פדיונינסקי בדצמבר 1943. בנובמבר 1943, ארמיית ההלם השנייה נשלחה אל ראש הגשר. חלק ממבצע לנינגרד-נובגורוד הייתה מתקפת קרסנוי סלו-רופשה שעזרה לשבור את המצור על לנינגרד.<ref></ref> ב-14 בינואר 1944, ארמיית ההלם השנייה תקפה מראש הגשר וחברה לכוחות סובייטים שתקפו מלנינגרד.

== אנדרטאות ==
מספר מונומנטים מהחגורה הירוקה של התהילה ממוקמים בתוך ראש הגשר לשעבר.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ברית המועצות: קרבות
קטגוריה:זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:1941 בברית המועצות
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1941
קטגוריה:ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סנקט פטרבורג: היסטוריה
סטיב דיטקו

סטיבן ג'. דיטקו (באנגלית: Stephen J. Ditko; 2 בנובמבר 1927 – 29 ביוני 2018) היה אמן, מאייר, וקומיקסאי אמריקאי שעבד לרוב כשותף של סטן לי בחברה מארוול קומיקס. ידוע בעיקר בזכות לקיחת החלק שלו ביצירת הדמויות ספיידרמן ודוקטור סטריינג'.

== שנותיו הראשונות ==
דיטקו נולד ב-2 בנובמבר 1927 בג'ונסטאון, פנסילבניה. הוריו היו דור שני לאמריקאים: ילדים של מהגרים נוצרים- קתולים ביזנטיים מהאימפריה האוסטרו-הונגרית. אביו, סטיבן, היה אמן נגר מוכשר מבחינה אמנותית במפעל פלדה ואמו, אנה, עקרת בית. הילד השני בגודלו במשפחה ממעמד הפועלים, קדמו לו האחות אנה מארי, ואחריו האחות אליזבת והאח פטריק. בהשראת אהבתו של אביו לרצועות קומיקס בעיתונים, במיוחד הנסיך ואליאנט של האל פוסטר, מצא דיטקו בגיל צעיר את התעניינותו בקומיקס מואצת לאחר שקרא את הקומיקס הראשון של גיבור העל באטמן שיצא בשנת 1939, ועל ידי "הרוח" של ויל אייזנר, שהופיע בקטע קומיקס בצהובון.

== קריירה ==
דיטקו החל ללמוד בבית הספר לקריקטוריסטים ומאיירים (לימים בית הספר לאמנויות חזותיות) בניו יורק לאחר שגילה שאחד המאיירים האהובים עליו, ג'רי רובינסון, מלמד שם. הוא נרשם לבית הספר לאמנות תחת ה-G.I. רובינסון, שהזמין אמנים ועורכים לדבר עם כיתתו, הביא פעם את סטן לי, שאז היה עורך של מארוול קומיקס מבשר משנות ה-50 של מארוול קומיקס (שאז נקראה: אטלס קומיקס) ותיאר את הפעם כנקודת המפגש של סטן לי עם דיטקו שממנה התפתחה השותפות ביניהם. כמה זמן לאחר מכן, דיטקו חלה בשחפת ועבר לגור עם הוריו לזמן מה- כאשר החלים, הוא חזר לניו יורק והחל לצייר עבור מארוול קומיקס, החל מארבעת העמודים "There'll Be Some Changes Made" ב-Journey into Mystery גיליון מספר 33 שיצא באפריל 1956. לאחר שהעורך הראשי של מארוול קומיקס, סטן לי, קיבל אישור מהמו"ל מרטין גודמן ליצור גיבור-על חדש "בן נוער" בשם "ספיידרמן", לי פנה במקור לאמן המוביל בחברה, ג'ק קירבי. קירבי סיפר ללי על תפיסת הדמות שלו משנות ה-50, שנקראת באופן שונה עכביש הכסף, שבה ילד יתום מוצא טבעת קסם שנותנת לו כוחות על. היסטוריון הקומיקס גרג תאקסטון אומר שלי וקירבי "ישבו מיד לכנס סיפורים" ולי לאחר מכן הנחה את קירבי לעצב את הדמות ולצייר כמה דפים. "יום או יומיים מאוחר יותר", קירבי הראה ללי את ששת העמודים הראשונים, ולי שנא את איך שהוא צייר את ספיידרמן. לכן החליט לי לפנות לדיטקו, והוא אהב את זה. לאחר מכן, הם הוציאו את הקומיקס הראשון של ספיידרמן באוגוסט 1962.

== חיים אישיים ומותו ==
לדיטקו יש אחיין שנושא את שמו (סטיב דיטקו). ככל הידוע, דיטקו מעולם לא לקח חלק במערכת יחסים ארוכת טווח ומעולם לא התחתן או הוליד צאצאים. <ref></ref> ב־29 ביוני 2018 נמצא דיטקו חסר הכרה בדירתו בניו יורק עקב אוטם שריר הלב, מחלה ממנה סבל זמן רב, ונקבע מותו זמן-מה לאחר שנמצא.<ref></ref> 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קומיקסאים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1927
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
קטגוריה:אגדות דיסני
פלגת הארמייה נארווה

פלגת הארמייה נארווה (בגרמנית: Armeeabteilung Narwa) הייתה פלגת ארמייה קצרת ימים של הוורמאכט, שפעלה במהלך מלחמת העולם השנייה.

==היסטוריה==
לאחר מתקפת הנגד של חזית לנינגרד בינואר 1944, נסוגו היחידות הגרמניות מערבה. שרידי דיוויזיית הרגלים ה-227, דיוויזיית הרגלים ה-61 וקורפוס הפאנצר אס אס ה-3 נסוגו לאסטוניה. הם הובלו על ידי גנרל חיל הרגלים אוטו שפונהיימר, מפקד קורפוס הפאנצר ה-56. הכוח כונה "קבוצת שפונהיימר". בסוף ינואר 1944 התמקמה הקבוצה לאורך הנארווה. דיוויזיית הרגלים ה-61 התרעננה בנארווה. ב-13 בפברואר 1944 קיבל הגנרל וילהלם ברלין את הפיקוד על "קבוצת שפונהיימר", ששמה שונה לפלגת הארמייה נארווה ב-23 בפברואר. באותו יום קיבל גנרל לויטננט יוהנס פריסנר את הפיקוד על הכוח. עמדת הפיקוד הייתה ב-Jöhvi, ומה-4 במרץ ב-Püssi. בצפון היווה החוף הבלטי את הגבול השמאלי של גזרת היחידה, בדרום, החוף הצפוני של אגם פייפוס. בצפון ניצב קורפוס הפאנצר אס אס ה-3, באמצע הקורפוס ה-43 ובדרום הקורפוס ה-26. בחודשים פברואר ומרץ 1944 ניסה הצבא האדום מספר פעמים לפרוץ את חזית פלגת הארמייה נארווה. בדרום קרסו השרידים הקטנים של כמה דיוויזיות תחת מתקפה סובייטית חדשה זמן קצר לאחר מכן, כך שב-24 בפברואר השתלט הצבא האדום על קו הרכבת הראשי שאבטח את האספקה של הכוח ואיים לכתר את קורפוס הפאנצר אס אס ה-3. שרידי דיוויזיית הרגלים ה-61 לא הצליחו לעצור את ההתקדמות הרוסית, כך שהיה צורך להשתמש בעתודת פלגת הארמייה (דיוויזיית הפאנצרגרנדיר פלדהרנהאלה וגדוד הפאנצר הכבד ה-502) לתיקון המצב. ב-26 במרץ 1944 החל הקורפוס ה-43 עם דיוויזיות הרגלים ה-11 וה-227 בהתקפת נגד. במהלך לחימה מרה נדחקו הכוחות הסובייטים לאחור לעבר הנהר בדרום. רק את ראש הגשר הסובייטי מדרום-מערב לנארווה לא ניתן היה לחסל גם לאחר קרבות קשים. בחודשים שלאחר מכן נרגעה החזית באזור פלגת הארמייה. ביוני 1944 שוב התגברו ההתקפות הרוסיות על פלגת הארמייה. ב-24 ביולי 1944 החלה המתקפה הרוסית החדשה נגד פלגת הארמייה. הלחימה הקשה נמשכה עד סוף יולי, במהלכה הצליחה פלגת הארמייה לשמור על חזיתה. עם זאת, היא נאלצה לוותר על כוחות נוספים לדרום על מנת לתמוך בזרוע הדרומית הנצורה של קבוצת ארמיות צפון. בנוסף, נאלצה פלגת הארמייה להרחיב את חזיתה מערבה עד ל-Wirzsee על מנת לתגבר את החזית הגרמנית דרומה. הם עברו לעמדת אמבאך (האמבאך זורם מ-Wirzsee לתוך פייפוסי), שהותקף קשות על ידי הצבא האדום מה-21 באוגוסט. יחידת השריון של גראף שטראכוויץ שובצה בפלגת הארמייה על מנת להדוף את ההתקפות הרוסיות. המערך הרוסי הצליח לפרוץ בין פלגת הארמייה נארווה לארמייה ה-18 ולהתקדם לכיוון פרנאו. תחת קרבות קשים הצליחה פלגת הארמייה להחזיק בעמדותיה. ב-18 בספטמבר 1944 החל "מבצע אסטר", נסיגת פלגת הארמייה מעמדת נארווה, וב-25 בספטמבר 1944 שונה שם הפיקוד לפלגת הארמייה גרסר.

== מפקדים ==
* יוהנס פריסנר (23 בפברואר 1944–3 ביולי 1944)
* אנטון גרסר (3 ביולי 1944–25 בספטמבר 1944)

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Gliederungen/ArmeeAbteilung/ArmeeAbtNarwa.htm פלגת הארמייה נארווה] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:ארמיות הוורמאכט
Nvidia GameWorks

Nvidia GameWorks היא תווכה המהווה אוסף של תוכנות המפותחות על ידי Nvidia לצורך שימוש ברינדור גרפיקת תלת-ממד, בעיקר במשחקי וידאו. ערכות הפיתוח תוכנה של רכיבי ה-VisualFX, PhysX ו-Optix מביאים מגוון רחב של שיפורים המותאמים במיוחד למעבדים גרפיים תוצרת Nvidia. GameWorks היא בחלקה קוד פתוח. התווכה המתחרה ל-GameWorks היא GPUOpen תוצרת AMD, אשר חופשית ומופצת תחת רישיון MIT.

== רכיבים ==
התווכה מכילה 4 רכיבים עיקריים:
* VisualFX – לצורך אפקטים של רינדור כמו עשן, אש, מים, עומק השדה, הצללה רכה, (הצללה מתקדמת), TXAA (טכניקת החלקת עקומות), FaceWorks (רינדור פנים ריאליסטי) ו-HairWorks (רינדור שיער ופרווה באופן מציאותי).
* PhysX – לצורך אפקטים פיזיים כמו פיזיקה, הרס והדמיית נוזלים וחלקיקים.
* OptiX – לצורך רינדור תאורה וניתוב קרניים כללי.
* Core SDK – לצורך פיתוח והתאמה לחומרה תוצרת Nvidia.

בנוסף, האוסף מכיל קטעי קוד לדוגמה למפתחי DirectX ו-OpenGL וכן כלים לניפוי שגיאות, פרופיל ואופטימיזציה וכן כלי פיתוח למערכת ההפעלה אנדרואיד.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://github.com/NVIDIAGameWorks קוד מקור חלקי של Nvidia GameWorks], באתר GitHub 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוצרי Nvidia
קטגוריה:תווכה
קטגוריה:תוכנות ליצירת משחקים
מבצע ניצוץ (1943)

קרב לדוגה השני (נקרא גם מבצע ניצוץ, ברוסית: Операция Искра) היה מבצע צבאי שתוכנן על ידי מרשל גאורגי ז'וקוב של הצבא האדום בין 12 ל-30 בינואר 1943 במטרה להסיר את המצור על לנינגרד.

== רקע ==
לאחר סיום ההתקדמות הגרמנית בסוף 1941, לא הצליחו הכוחות הסובייטים לסיים את המצור על לנינגרד בקרב וולחוב בתחילת 1942 ובקרב לדוגה הראשון (אוגוסט – אוקטובר 1942).

== הקרב ==
המתקפה הסובייטית עד 21 בינואר 1943
לחזיתות הסובייטיות בהנהגתם של הגנרלים לאוניד גובורוב וקיריל מרצקוב עמדו לרשותם 21 דיוויזיות עם 302,800 איש. בקרבות קשים נגד הארמייה ה-18 הגרמנית, ניתן היה לפרוץ את טבעת המצור ולפתוח מסדרון צר על החוף הדרומי של אגם לאדוגה.

ב-12 בינואר נפתחה ההתקפה על ידי הארמייה ה-67 בפיקודו של גנרל מיכאיל דוכנוב ממערב וכוחות ארמיית ההלם השנייה בפיקודו של גנרל ולדימיר רומנובסקי ממזרח. ביום הראשון זכו הכוחות הסובייטים בראש גשר קטן בגדה השמאלית של נבה ליד מרג'ינו בגזרת דיוויזיית הרגלים הגרמנית ה-170. ממזרח, דרומית לכפר ליפא ומשני צידי גאיטלובו, דיוויזיות הרובאים הסובייטיות 128 וה-256 פרצו את החזית של דיוויזיות הרגלים הגרמניות ה-1 וה-227 ביום הראשון של המתקפה. מפקד הארמייה ה-18, גנרל גאורג לינדמן חיזק את הקורפוס ה-26 (גנרל ארנסט פון לייזר) מיד עם דיוויזיית הרגלים ה-96, אשר נלקחה מהקורפוס ה-28.

עד 18 בינואר נכבשה העיר שליסלבורג מחדש על ידי הצבא האדום. באותו יום, בשעה 9:30 בבוקר, נפגשו יחידות של דיוויזיות הרובאים ה-18 (ממזרח) וה-136 (ממערב) במחנה עבודה מס' 1, ופתחו מסדרון יבשתי לעיר הנצורה. גם מחנה העבודה מס' 5 נכבש. דיוויזיית הרגלים הגרמנית ה-61, אשר נותקה בצפון, השאירה את הציוד הכבד שלה מאחור, ובפיקודו של לוטננט גנרל ורנר היהנר, פרצה דרך לסיניאווינו. עד ה-21 בינואר ניסה הצבא האדום לדחוף עוד יותר דרומה לכיוון סיניאווינו, אך הצליח לכבוש רק את מחנה העבודה מס' 6 מיד ממערב ליישוב, וב-30 בינואר הסתיים המבצע.

== לאחר מכן ==
על החוף הדרומי של אגם לאדוגה, הסובייטים יצרו מסדרון ברוחב 8 עד 11 קילומטרים, דרכו ניתן היה ליצור מחדש את הקשר היבשתי הישיר ללנינגרד. כבר ב-22 בינואר החל הצד הסובייטי לחדש את קו הרכבת ללנינגרד.

מ-6 בפברואר, ניתן היה לתספק שוב את לנינגרד באמצעות רכבת, מה ששיפר מאוד את מצב האספקה בעיר. עם זאת, המסדרון הצר עדיין היה בטווח הארטילריה הגרמנית, אשר תפסה עמדות ירי מצוינות ברמת סיניאווינו. במסגרת מבצע כוכב הצפון (10 בפברואר - 1 באפריל 1943) ובקרב לדוגה השלישי (22 ביולי - 25 בספטמבר 1943), ניסה הצבא האדום ללא הצלחה לפרוץ סופית את המצור. רק במבצע לנינגרד-נובגורוד מינואר עד מרץ 1944 הצליח הצבא האדום לשחרר סופית את לנינגרד מהמצור הארוך.

האבדות הסובייטיות במהלך המבצע כללו ל-115,082 לוחמים (33,940 מהם הרוגים ונעדרים).

כמה טנקי טיגר שנתפסו במהלך המבצע שימשו את משרד ההגנה הסובייטי לפיתוח טקטיקות נגד יעילות יותר נגד טנקים גרמניים.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:המצור על לנינגרד
קטגוריה:קרבות ברית המועצות במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קרבות גרמניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:קרבות זירת מזרח אירופה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:סנקט פטרבורג: היסטוריה
קטגוריה:1943 בברית המועצות
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: מצורים
קטגוריה:מלחמת העולם השנייה: 1943
MQ-20 אוונג'ר

ה- MQ-20 אוונג'ר (לשעבר Predator C) הוא הגרסה הכי חדשה של מל"טי תקיפה, בעל יכולת חמקנית. שנבנה על ידי ג'נרל אטומיקס מערכות אווירונאוטיקה (חברת בת של ג'נרל אטומיקס) עבור צבא ארצות הברית.<ref></ref>

== עיצוב ופיתוח ==
בניגוד למל"טים הקודמים של החברה ה-MQ-1 פרדטור ו- MQ-9 ריפר, ה- MQ-20 מופעל על ידי מנוע טורבו-פאן, והעיצוב שלו כולל תכונות חמקנות כמו אחסון נשק פנימי ומפליטה בצורת S להפחתת חתימות אינפרא אדום ורדאר . <ref></ref>

הטיסה הראשונה שלו התרחשה ב-4 באפריל 2009.

ה- MQ-20 יתמוך באותם כלי נשק כמו ה-MQ-9, וישא את מכ"ם הצמצם הסינתטי Lynx וגרסה של מערכת המיקוד האלקטרו-אופטית של ה-F-35, המכונה מערכת ALERT. האוונג'ר ישתמש באותה תשתית תמיכה קרקעית כמו ה-MQ-1 וה-MQ-9, כולל תחנת הבקרה הקרקעית ורשתות תקשורת קיימות.

== מפעילים ==

; ארצות הברית
* חיל האוויר של ארצות הברית - מטוס אחד
* לקוח לא מזוהה של ממשלת ארצות הברית - שבעה מטוסים

== מפרט ==
מאפיינים כלליים
* צוות: 2 (שליטה קרקעית)
* אורך: 13 מ
* מוטת כנפיים:20 מטר זווית טאטוא 17°
* משקל המראה מרבי: 8,255 ק"ג
* קיבולת דלק: 3,600 ק"ג
* מנוע: Pratt & Whitney Canada PW545B turbofan, דחף 17.75 קילו-ניוטון

ביצועים
* מהירות מרבית:740 קמ"ש, 400 ק"מ
* מהירות שיוט: 648 קמ"ש, 350 ק"מ
* משך זמן: 18 שעות
* סייג רום: 15,240 מטר

חימוש

מפרץ נשק פנימי עם קיבולת של 1,600 ק"ג. 6 נקודות קשיחות חיצוניות. מטען כולל של 2,900 ק"ג.
* טילי AGM-114 הלפייר
* GBU-39 SDB
* GBU-12 Paveway II
* GBU-38 JDAM
* GBU-16 Paveway II
* GBU-32 JDAM
* GBU-31 JDAM

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים אמריקאיים
קטגוריה:כלי טיס אמריקאיים
קטגוריה:כלי טיס בלתי מאוישים
קטגוריה:כלי טיס צבאיים
הנס שמידט (1895–1971)

גנרל הנס שמידט (בגרמנית: Hans Schmidt; 14 במרץ 1895 – 28 בנובמבר 1971) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
שמידט נולד ב-14 במרץ 1895 בביירוית, שהשתייכה לקיסרות הגרמנית. בשנת 1914 התגייס שמידט לצבא הקיסרות הגרמנית והצטרף לרגימנט הרגלים הבווארי ה-7 (הנסיך לאופולד), עמו לחם במהלך מלחמת העולם הראשונה. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה ראשונה ושנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף שמידט לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. בשנת 1935 הועלה לדרגת מיור ומונה למפקד הגדוד ה-3 ברגימנט הרגלים ה-41 בדיוויזיה ה-10, וב-1 בינואר 1938 הועלה לדרגת אוברסט לויטננט ומונה למפקד רגימנט התחלופה ה-46.

===מלחמת העולם השנייה===
בתחילת אפריל 1940 מונה שמידט למפקד רגימנט הרגלים ה-245 בדיוויזיה ה-88, ופיקד עליו במהלך מבצע מקרה אדום, וב-1 בנובמבר 1940 הועלה לדרגת אוברסט. במהלך מבצע ברברוסה הוא הוביל את הרגימנט שלו, ופיקד עליו בקרבות השונים בזירה הדרומית. ב-27 בינואר 1943 להוביל את הדיוויזיה ה-68 באזור וורונז', והוביל אותה בלחימה הקשה בגזרה הדרומית של החזית המזרחית. ב-1 באפריל 1943 הועלה לדרגת גנרל-מיור וכעבור 6 חודשים לדרגת גנרל-לויטננט. בתחילת נובמבר 1943 מונה למפקד הדיוויזיה ה-275 שזה עתה הוקמה במערב צרפת. בתחילת הפלישה לנורמנדי, נשלחו לאזור נורמנדי שני גדודי חי"ר, גדוד פוסילייר, גדוד ארטילריה אחד ופלוגת הנדסה מהדיוויזיה, ואילו שאר הדיוויזיה הגיעה באמצע יולי. הדיוויזיה ה-275 ספגה אבדות כבדות בקרב פאלז והועברה לאאכן להתארגנות מחדש. הדיוויזיה קיבלה את גדודי המבצרים של הלופטוואפה ה-XII וה-XX. הדיוויזיה ה-275 הועברה לאזור דירן - יער הירטגן שם ספגה אבדות קשות במהלך הקרב על יער הירטגן ופורקה. עם רענון הדיוויזיה באוקטובר 1944, הוא הועבר לעתודת המפקדים וחזר בנובמבר 1944 שוב כמפקד דיוויזיית הרגלים ה-275. הוא לחם איתה בחזית המזרחית עד שהושמדה בכיס האלבה, ואילו הוא נלקח בשבי על ידי צבא ארצות הברית.

=== לאחר המלחמה ===
שמידט שוחרר מהשבי ב-1947, הוא התגורר בויידן בפפאלץ העילית. עד 1970 עבד בהצלחה כסוחר בביטוח ובפיננסים. בעיר הולדתו ביירוית היה יושב ראש אגודת החיילים הבוואריים במשך שנים רבות.

הוא מת בבית החולים ויידן ב-28 בנובמבר 1971 בגיל 76. הוא נקבר בבית הקברות בעיר ביירוית.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/S/SchmidtHans.htm הנס שמידט] באתר www.lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1895
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1971
חוליאן אראוחו

חוליאן ויסנטה אראוחו סונייגה (בספרדית: Julián Vicente Araujo Zúñiga; נולד ב-13 באוגוסט 2001 בלומפוק שבמדינת קליפורניה, ארצות הברית) הוא כדורגלן מקסיקני-אמריקאי המשחק בעמדת המגן הימני בבורנמות’ מהלה ליגה שבספרד.

== קריירת מועדונים ==
אראוחו הגיע למחלקת הנוער של לוס אנג'לס גלאקסי בשנת 2018. ב-17 במרץ 2019 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצה הראשונה של המועדון, בניצחון 3-2 על מינסוטה יונייטד במסגרת ה-MLS.

ב 15 בפברואר 2023 חתם אראוחו בברצלונה בחוזה עד 2026. ב-1 באוגוסט 2023 הושאל ללאס פאלמאס.

== קריירה בינלאומית ==
אראוחו נולד בארצות הברית, והוא ממוצא מקסיקני. הוא שיחק בנבחרות הצעירות של ארצות הברית. הוא היה חלק מסגל נבחרת ארצות הברית עד גיל 20 בטורניר גביע העולם עד גיל 20 בשנת 2019.

=== נבחרת ארצות הברית ===
אראוחו זומן לסגל נבחרת ארצות הברית בחלון הנבחרות בחודש ינואר 2022, אך לא ערך הופעה רשמית. הוא זומן פעם נוספת לסגל הנבחרת בחודש דצמבר 2020 לקראת משחק ידידות נגד נבחרת אל סלוודור, בו גם ערך את הופעתו הראשונה והיחידה בנבחרת.

ב-18 ביוני 2021 נכלל אראוחו בסגל המורחב של נבחרת ארצות הברית לקראת טורניר גביע הזהב 2021, אך הוא לא נכלל בסגל הסופי שפורסם ב-1 ביולי.

=== נבחרת מקסיקו ===
ב-13 באוגוסט 2021 דווח בתקשורת הספורט במקסיקו כי אראוחו הגיש בקשה לפיפ"א על-מנת לייצג את נבחרת מקסיקו. ב-4 באוקטובר פיפ"א אישרה את בקשתו של אראוחו.

ב-27 בנובמבר 2021 נכלל אראוחו בסגל נבחרת מקסיקו לקראת משחק ידידות נגד נבחרת צ'ילה ב-8 בדצמבר על-ידי המאמן חרארדו מרטינו. במשחק זה, שנגמר בתיקו 2-2, ערך אראוחו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת, כשפתח בהרכב ושיחק 90 דקות.

== תארים ==
;נבחרת ארצות הברית עד גיל 20
* גביע הזהב עד גיל 20 (1): 2018

; מקסיקו
* גביע הזהב (1): 2023 

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים מקסיקנים
קטגוריה:כדורגלנים אמריקאים
קטגוריה:מגני כדורגל מקסיקנים
קטגוריה:מגני כדורגל אמריקאים
קטגוריה:קליפורניה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני לוס אנג'לס גלאקסי
קטגוריה:כדורגלני לאס פאלמאס
קטגוריה:כדורגלני בורנמות'
קטגוריה:אמריקאים ממוצא מקסיקני
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ארצות הברית
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מקסיקו
קטגוריה:כדורגלני גביע הזהב 2023
קטגוריה:מקסיקנים שנולדו ב-2001
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-2001
ווקינגהאם

ווקינגהאם היא עיר במחוז ברקשייר באנגליה הממוקם כ-60 ק"מ מלונדון.

==היסטוריה==
האזור היה מקום מושבו של אנשי סקסוני אציל בשם "ווקה". בשנת 1583 אליזבת הראשונה, מלכת אנגליה נתנה ליישוב זכויות עיר. באותה תקופה העיר הייתה ידוע כמקום ייצור פעמונים לכנסיות האזור. בהמשך בעיר נבנו בתי חרושת לייצור משי. במהלך מלחמת האזרחים האנגלית העיר עברה מיד ליד כמה פעמים וחלקים משמעותיים ממנה נהרסו. בתחילת המאה ה-18 באזור פעלו כנופיות שרבים מחבריהם נהרגו ונעצרו בקרבות עם משמר הגרנדירים. בשנת 1849 בעיר חוברה למערכת רכבות.

העיר התפתחה באופן משמעותי במהלך המאה ה-20 כאשר שכונות חדשות נבנו על שטח חקלאי לשעבר. בשנת 1974 מספר יישובי הסביבה סופחו לעיר. בעיר ממוקמת מטה של חברת "פרגוסון" לייצור כלים סניטרים.

בעיר קיימות מספר בניינים בעלי חשיבות היסטורית לרבות כנסייה שנבנתה במהלך המאה ה-12 ושופצה במאה ה-15.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:ברקשייר