OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
הכלה והחותנת

תוכן=צעירה - זקנה{{ש}}[[אף - שומהאוזן - עיןענק - פהסנטר - קצה החוטם}}]]
הכלה והחותנת או אשתי וחמותי (באנגלית: My wife and my mother-in-law) הוא ציור מפורסם, שמקובל לייחס לצייר W. E. Hill, שפרסם אותו ב-1915. אולם, הגרסה המוקדמת ביותר הידועה של הציור היא משנת 1888, אז היה היל בן שנה, ומעריכים כי מקורו עממי. הציור מוצג עד היום.

אדם הרואה ציור זה לראשונה, עשוי לראות בו אישה צעירה בלבד או אישה זקנה בלבד, אך בדרך כלל, מסוגל להבחין בשתי האפשרויות רק לאחר שמעירים את תשומת לבו לקיום פירוש נוסף. הציור מדגים את המסקנה שתפיסת הנראה אינה פסיבית. 

ציור זה והנטייה של אנשים מסוימים לפרש אותו דווקא באופן מסוים הייתה לנושאם של מחקרים שונים בפסיכולוגיה. נמצא שזקנים נוטים לראות בציור את הזקנה וצעירים את הצעירה. נמצא גם שאנשים שצפו קודם בתמונות של זקנים נוטים לראות את הזקנה ואילו אלה שצפו קודם בתמונות של אנשים צעירים נוטים לראות את הצעירה.

ישנן וריאציות שונות על הציור, כגון "בעלי וחמי" בו נראים, לסירוגין, גבר צעיר וגבר זקן. ישנן גם וריאציות בהן קל יותר לראות דווקא את האישה הזקנה או דווקא את הצעירה.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אשליות אופטיות
קטגוריה:ציורים
קטגוריה:נשים בתרבות
ראובן פירשט

ראובן פירשט (נולד ב-1955) היה בכיר באגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה (אט"ל) וחתן פרס ביטחון ישראל.

פירשט שירת בצה"ל בשנים 1974–2006 ומילא תפקידי מטה ופיקוד שונים במערך הטכנו-לוגיסטי. במהלך שנים אלו הוא השלים תואר ראשון בהנדסת תעשייה וניהול מאוניברסיטת בן-גוריון (1985) ותואר שני במנהל עסקים מאוניברסיטת תל אביב (1994).

בשנת 1997 הוא הועלה לדרגת אלוף-משנה ומונה לראש מחלקת פרויקטים וסגן מפקד היחידה הטכנולוגית באט"ל. בשנת 2002 הוא מונה לראש חטיבת משאבי אנוש באט"ל וכעבור שנה הועלה לדרגת תת-אלוף ומונה לראש מטה אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה בצה"ל.

בתפקידו האחרון צבר פירשט ניסיון רב בניהול מערכים לוגיסטיים רחבי היקף ובהקמת שרשרות אספקה במגוון התחומים תחת פיקודו. כמו כן הוא הופקד על מעבר צה"ל להשכרת רכבים בשיטת ליסינג ותכנון עיר הבה"דים בנגב.

במהלך שנות שירותו זכה פירשט בציון לשבח מראש אט"ל בתחום הניהול והארגון (1991) והיחידות תחת פיקודו זכו בפרס האיכות הלאומי (1996) ופרס קפלן (1997). בשנת 1990 הוענק לפירשט פרס ביטחון ישראל על הובלת תהליך פיתוח וייצור של מערכת נשק טכנולוגית מתקדמת.

לאחר פרישתו מצה"ל הצטרף פירשט כשותף בחברת הייעוץ "קו פרויקט - יועצים לניהול". הוא משמש גם כחבר נשיאות בפורום הישראלי לניהול שרשרת האספקה.

קטגוריה:קציני אגף הטכנולוגיה והלוגיסטיקה
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: חיילי צה"ל
קטגוריה:זוכי פרס קפלן
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בן-גוריון בנגב

קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1955
קרמה

קְרֵמָה (באיטלקית: Crema) היא עיר בנפת קרמונה, במחוז לומברדיה שבצפון איטליה. העיר שוכנת לגדות נהר סריו (Serio), במרחק 43 קילומטר מקרמונה ו-30 ק"מ ממילאנו. באופן מסורתי נשענה כלכלת העיר בעיקר על חקלאות ועל גידול בקר, אך כיום מיוצרים בה גם מזון, מכונות וטקסטיל: משי, קטיפה ופשתן.

== ערים תאומות ==
לקרמה ישנה עיר תאומה אחת:

* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

קטגוריה:לומברדיה: ערים
מריה סבנקוב

מריה סבנקוב (נולדה ב-2 באוגוסט 1988, וולגוגרד) היא מתעמלת אמנותית ישראלית. סבנקוב השתתפה באולימפיאדת בייג'ינג כחלק מנבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית, בצוותא עם קטיה פיסצקי, אלונה דבורניצ'נקו, ורוניקה ויטנברג ורחלי ויגדורצ'יק שהגיעה למקום שישי.

סבנקוב החלה להתעמל בגיל 6 ומשתייכת לאגודת עירוני חולון. הישגי השיא בקריירה שלה הם :
* אלופת ישראל לשנת 2006.
* מקום 6 (קבוצתי) באליפות העולם 2007 ביוון (ההישג שהעניק לנבחרת את הזכות להשתתף באולימפיאדה).
* מקום 5 (קבוצתי) באליפות אירופה 2008 באיטליה.
* מקום 5 (קבוצתי) באליפות העולם 2009 ביפן בתחרות הקרב-רב, וכן בתרגיל החישוקים.

סבנקוב שברה שיא עם נבחרת ישראל בהתעמלות אמנותית כאשר זו עלתה לגמר בקרב רב קבוצתי באולימפיאדת ביג'יינג מהמקום השמיני. בגמר סיימה הנבחרת במקום שישי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מתעמלות אומנותיות ישראליות
קטגוריה:מתעמלות אומנותיות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:משתתפות ישראליות באולימפיאדת בייג'ינג (2008)
קטגוריה:בוגרות המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:בוגרי המרכז הבינתחומי הרצליה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1988
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1988
נפפקטוס

נָפפָּקְטוֹס (ביוונית: Ναύπακτος, ביוונית עתיקה נהגה נָאוּפָּקְטוֹס, באיטלקית, בספרדית ובפורטוגזית: Lepanto, לֶפָּנְטוֹ) היא העיר השנייה בגודלה ביחידה האזורית אטוליה-אקארנאניה שביוון.

נפפקטוס שוכנת לחופו של מפרץ בצדו הצפוני של מצר לפנטו, בחוף הצפוני של המפרץ הקורינתי עם חוף ארוך וטירה ונציאנית מרשימה הכוללת נמל מבוצר קטן. זה היה בסיס ימי אתונאי חשוב במהלך המלחמה הפלופונסאית בשל קרבתו לכניסה המערבית של המפרץ. כאשר השתלטו הוונציאנים על השליטה קראו לזה לפנטו. בשנת 1499 היא נפלה בידי הטורקים העות'מאניים והייתה מקום הקרב על לפנטו בשנת 1577 כאשר הליגה הקדושה, בראשות ונציה וספרד, ניצחה את הצי העות'מאני. זה היה הקרב הימי האחרון של ספינות חתירה והגדול ביותר אי פעם, עם יותר מ -400 כלי שיט שהשתתפו בו. הקרב סימן את סיום ההתרחבות העות'מאנית למערב אירופה עיקר פרסומה בא לה על שום הקרב הימי ההיסטורי שהתחולל בחופיה ב-1571, בין צי הברית של ונציה, ספרד והאפיפיור לבין הצי העות'מאני, והיה הקרב הגדול האחרון בין ספינות משוט.<ref></ref> נמלה של נפפקטוס, שהיה לפנים הטוב שבנמלי החוף הצפוני של מפרץ קורינתוס, יכול כיום להכיל כלי שיט קטנים בלבד. שמה נגזר משתי מילים: ναύς - (נָאוּס) אונייה, ו- πήγνυμι – (פֶּגְנִימִי) לבנות, להתקין.

בשנת 1864 במנזר ליד העיר גלקסידי התגלה כרוניקה שנכתב בשנת 1703 בוא מתוארת היסטוריה של היישוב וערים נוספות באזור לרבות נפפקטוס מימי הביניים.

==לקריאה נוספת==
* לאה בורנשטיין מקובצקי, "נאופקטוס", בתוך: ברכה ריבלין (עורכת), פנקס הקהילות: (10) יוון, ירושלים: יד ושם, תשנ"ט 1998, עמ' 183–188.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יוון: ערים
קטגוריה:פולייס ביוון העתיקה
קטגוריה:יוון: ערי חוף
גלן מדירוס

גלן אלן מדירוס (באנגלית: Glenn Alan Medeiros; נולד ב-24 ביוני 1970 באי קאווי) הוא זמר אמריקאי ממוצא פורטוגזי ממדינת הוואי.

==ביוגרפיה==
קריירת השירה של מדירוס החלה בגיל 10 כאשר עזר לאביו, אשר שימש כנהג באוטובוס תיירים באי, לבדר את נוסעיו. בשנת 1987 בעודו בן 17 זכה מדירוס בתחרות כישרונות צעירים של תחנת רדיו מקומית בהוואי כשביצע גרסת כיסוי לשיר "Nothing's gonna change my love for you" (אשר בוצע במקור על ידי הזמר ג'ורג' בנסון בשנת 1984). בעקבות זכיתו בתחרות הופק אלבומו הראשון של מדירוס על ידי חברת תקליטים מקומית קטנה. לאחר שמנהל תחנת הרדיו KZZP של פיניקס שמע במקרה את השיר, השיר הפך במהרה ללהיט בקנה מידה לאומי ובהמשך ללהיט בקנה מידה עולמי כאשר הוא הגיע למקום ה-12 בטבלת הבילבורד הוט 100 וכיכב במשך ארבעה שבועות רצופים במקום הראשון במצעד הלהיטים הבריטי ביולי 1988.

בקיץ 1988 ביצע מדירוס את הדואט "Friend give me a reason" לצד הזמרת הצרפתייה אלזה לונגיני, אשר כיכב במקום הראשון במצעד הלהיטים הצרפתי במשך שישה שבועות רצופים בקיץ 1988.

בשנת 1989 השתתף מדירוס בתפקיד אורח בסרט "קראטה קיד 3" בו שיחק בתפקיד עצמו וביצע שיר מפסקול הסרט.

בשנת 1990 ביצע את הדואט "She Ain't Worth It" לצד בובי בראון (בעלה לעתיד של ויטני יוסטון) אשר הגיע למקום הראשון במצעד הלהיטים האמריקאי. בהמשך ביצע את הדואט "All I'm Missing Is You" לצד ריי פארקר ג'וניור אשר הגיע למקום ה-32 במצעד הלהיטים האמריקאי.

בשנת 1992 ביצע את הדואט "Standing Alone" לצד תומאס אנדרס (מלהקת מודרן טוקינג).

כיום מדירוס מופיע כמנחה וזמר במלון "Hale Koa" בהוואי וכמו כן עובד כמורה בבתי הספר המקומיים - בהתחלה לימד מוזיקה בבית ספר יסודי מקומי, וכיום הוא מלמד היסטוריה בבית ספר תיכון מקומי.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:זמרי פופ אמריקאים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הוואי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פיניקס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
באודולינו

בּאוּדוֹלינוֹ (Baudolino) הוא ספר שכתב איש האשכולות האיטלקי אומברטו אקו בשנת 2000. הספר עוסק בהרפתקאותיו של בחור צעיר בשם באודולינו בעולם המציאותי והבדיוני של נצרות המאה ה-12. הספר נחשב קשה לתרגום מכיוון שבמקורו נכתב בערבוב של איטלקית מודרנית, איטלקית של ימי הביניים ושפות נוספות.

== עלילת הספר ==
בשנת 1204 נכנס באודולינו, גיבור הסיפור, לקונסטנטינופול, מבלי להיות מודע לכך שמסע הצלב הרביעי הכניס אותה לכאוס שלם. בתוך כל הערבוביה הוא מציל את חייו של ניקטאס כוניאטס. ניקטס, אשר דמותו מבוססת על היסטוריון יווני בן התקופה, נדהם מיכולות לימוד השפה של באודולינו, אשר מסוגל לשלוט בכל שפה אשר שמע אי פעם, ומבקש מבאודולינו לספר לו את סיפור חייו. באודולינו מתחיל בכך שב-1155 אומץ על ידי הקיסר פרידריך ברברוסה. בהמשך נשלח לפריז, על מנת ללמוד שם. בפריז הוא נתקל בבני התקופה, מציאותיים ובדיוניים, ביניהם הכומר יוחנן. בעקבות פגישה זו מייחל הגיבור להגיע לארצו האגדתית. לאורך כל הספר נפגש הגיבור עם יצורים אגדתיים כגון חד-קרנים, סאטירים וכן יצורים מן המיתולוגיה היוונית.

הספר מכיל, כמו יצירותיו האחרות של אומברטו אקו, רבדים שונים של קומדיה, פילוסופיה, הרפתקאות אפיות והשפעות של דמיון ימי הביניים, אשר מתבטא במגוון החיות אשר נתקל בהן באודולינו. הספר מכיל גם חלקים נרחבים הנוגעים בגישת החיים האגנוסטית.

הספר תורגם לעברית ויצא לאור בשנת 2005 בהוצאת כנרת.

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ספרי אומברטו אקו
קטגוריה:ספרות איטלקית
קטגוריה:ספרי 2000
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
הנדיסייז

אוניית הצובר Hunter במעמס 20,000 טון, בקטגוריית הנדיסייז.]]
הנדיסייז (באנגלית: Handysize) היא קטגוריית גודל לאוניות משא, במיוחד אוניות צובר. אף שלא קיימת הגדרה רשמית המקובלת על הכל לקטגוריה זו היא מתייחסת בדרך כלל לאונייה במעמס של 15,000 עד 35,000 טון. מעל למשקל זה מצויה קטגוריית הנדימקס ואילו אוניות מתחת למשקל זה אינן נופלות לקטגוריית גודל ברורה ומקובלת.

מן הבחינה המספרית רובן של אוניות הצובר הן בקטגוריית הנדיסייז, כמעט 2,000 אוניות מפליגות בימים בקטגוריה זו, במעמס כולל של כ-43 מיליון טון. הודות לגודלן, אוניות בקטגוריית הנדיסייז מאפשרות גמישות תפעולית רבה כיוון שהן יכולות לעגון בנמלים קטנים יחסית וברוב המקרים הן מצוידות בציוד פריקה, דהיינו עגורנים המאפשרים פריקה עצמאית של מטענן בנמלים חסרי ציוד מתאים. בהשוואה לאוניות צובר גדולות יותר, אוניות בקטגוריה זו נושאות בדרך כלל מגוון גדול יותר של מטענים. בין המטענים שניתן למצוא באוניות בגודל הנדיסייז נמצאים: מתכות, גרעיני דגנים, עפרות מתכות, זרחה, מלט, בולי עץ, שבבי עץ, ועוד.

רוב אוניות הצובר בגודל הנדיסייז הנמצאות בתחילת המאה ה-21 בשירות פעיל, נבנו במספנות במזרח אסיה: יפן, קוריאה הדרומית, סין, וייטנאם, הפיליפינים והודו, אף שקיימות מספנות במדינות נוספות בעלות יכולות לבנות אוניות צובר בגודל זה. המפרט המקובל ביותר בתחום התובלה הימית לאונייה בגודל הנדיסייז הוא אונייה במעמס של כ-32,000 טון, עם שוקע של כ-10 מטר (בקיץ), חמישה תאי מטען עם דלתות הידראוליות על הסיפון העליון, חמישה עגורנים בעלי הספק כולל של 30 טון לפריקת מטען. חלק מן האוניות מצוידות בעמודים המאפשרים העמסת בולי עץ על הסיפון העליון.

אף שאוניות חדשות בקטגוריה זו נבנות כל העת, מבין קטגוריות הגודל של אוניות צובר, גילן הממוצע של אוניות הנדיסייז הוא הגבוה ביותר.

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מידות של כלי שיט
הסלע הטארפיאני

250px
הסלע הטארפיאני או סלע טארפיאן (בלטינית: Rupes Tarpeia) היה צוק סלע תלול בסמוך לפסגה הדרומית של גבעת הקפיטולין שברומא העתיקה. הצוק צפה לעבר הפורום הרומאי ושימש בתקופת הרפובליקה הרומית כאתר הוצאה להורג. כל המורשעים בפשעים חמורים, כגון רצח ובגידה הוצאו להורג בהטלה מהצוק.

==היסטוריה==
על פי המסורת הרומית, הסלע הטארפיאני נקרא על שם הבתולה הוסטאלית טארפיאה, בתו של מושל המצודה שבמרומי הגבעה הקפיטולינית, ספוריוס טארפיוס (Spurius Tarpeius), מצודה שנועדה להגן על רומא. כאשר תקף טיטוס טאטיוס את רומא לאחר חטיפת הנשים הסביניות בגדה טארפיאה ברומא, כשהכניסה את הסבינים אל תוך המצודה. טארפיאה "מכרה" את רומא בתמורה ל"מה שהם יישאו בזרועותיהם", בהאמינה שהסבינים יתנו לה צמידי זהב. במקום צמידי זהב, חבטו בה הסבינים במגיניהם ודחפו אותה אל מותה מהצוק.

בסביבות 500 לפנה"ס בנה לוקיוס טרקוויניוס סופרבוס את מקדש יופיטר במקום בו עמדו קודם המקדשים הסביניים; כמו כן הוא הפך את הצוק לאתר הוצאה להורג.

===נוהג ההוצאה להורג===
ההטלה מצוק הסלע הטארפיאני נחשבה לעונש חמור, ונועדה לפשעים הקשים ביותר. לענישה זו נלוותה סטיגמה שלילית מאוד שלא דבקה בהוצאה להורג רגילה, ורק במקרים מיוחדים נקטו בעונש זה.

==אישים ידועים שהוצאו להורג==
בין האישים שהוצאו להורג בהטלה מהסלע:
*ספוריוס קסיוס וקלינוס, 485 לפנה"ס
*מרקוס מנליאוס, 384 לפנה"ס
*שמעון בר גיורא, 71

== ראו גם ==
* המדרגות הגמוניאניות

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:רומא העתיקה: טופוגרפיה
קטגוריה:הרפובליקה הרומית
מדרגות גמוניה

מפה של [[גבעת הקפיטולין. מיקומן המשוער של המדרגות מסומן.]]
מדרגות גמונה או מעלות גמוניה או המדרגות הגמוניאניות (בלטינית: Scalae Gemoniae) היה גרם מדרגות שהוביל מהפורום הרומאי לגבעת הקפיטולין שברומא העתיקה. גרם מדרגות זה היה ידוע כאתר הוצאה להורג עבור פושעים ידועים לשמצה, ובשל כך זכה גם לכינוי "מדרגות האנחות".

== מיקום המדרגות ==
מדרגות גמוניה הובילו מהפורום הרומאי מימין לטאבולאריום לעבר גבעת הקפיטולין, שמשמאלם (כשמביטים מכיוון הפורום) נמצא מקדש קונקורדיה ומימין כלא מאמרטינום. ככל הנראה המדרגות היו ממוקמות במקום בו ממוקמת כיום הויה די סן פייטרו אין קרצ'רה (באיטלקית: Via di San Pietro in Carcere).

==היסטוריה==
המדרגות נבנו ככל הנראה בתקופת שלטונו של הקיסר הרומי טיבריוס (14–37) שכן הן מאוזכרות לראשונה בתקופה זו. לאחר בנייתם הפכו לאתר הוצאה להורג וזכו לכינוי "מדרגות האנחות".

== הוצאות להורג ==
המוצאים להורג הוצאו לרוב להורג בחניקה, ולאחר מכן הושלכו גופותיהם במורד המדרגות. נהגו להשאיר את הגופות זמן רב על המדרגות לשם הצגתם לעוברים ושבים, עד הירקבם, או עד היאכלם על ידי כלבים. רק לאחר שהגופות החלו להרקב נזרקו הגופות לנהר הטיבר.

המוות על המדרגות נחשב למוות בזוי במיוחד, הנושא סטיגמה שלילית ביותר. בין המוצאים להורג על המדרגות היה לוקיוס איליוס סיאנוס, יועצו האישי של הקיסר טיבריוס, אשר הוצא להורג באשמת בגידה בשנת 31, יחד עם שלושת ילדיו. כמו כן הקיסר אולוס ויטליוס גרמניקוס הוצא להורג על המדרגות.

==ראו גם==
* הסלע הטארפיאני

==קישורים חיצוניים==
* [http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Gazetteer/Places/Europe/Italy/Lazio/Roma/Rome/_Texts/PLATOP*/Scalae_Gemoniae.html סמיואל בול פלאטנר, מילון טופוגרפי של רומא העתיקה, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
קטגוריה:מדרגות
מקדש קונקורדיה

הקצה המערבי של [[הפורום הרומאי. בקדמת התמונה שלושה עמודים המהווים שרידי מקדש אספסיאנוס וטיטוס, ומאחוריהם, משמאל, המקום בו עמד מקדש קונקורדיה]]
שחזור של המקדש - מבט לעבר חזית המבנה.
מקדש קונקורדיה היה מקדש שעמד בקצה המערבי של הפורום במרכז רומא העתיקה. המקדש הוקדש לאלה קונקורדיה והוא מסמל את אחדות העם הרומאי, ונוסד ככל הנראה במאה השישית לפנה"ס. המקדש נבנה מספר פעמים, ובהם על ידי הקיסר טיבריוס. המקדש תואר על ידי פליניוס הזקן בספרו "תולדות הטבע".

==היסטוריה==
על פי המסורת הרומאית המקדש הראשון לאלה קונקורדיה נבנה בשנת 367 לפנה"ס על ידי מרקוס פוריוס קאמילוס לאחר הפיוס בין הפלבאים לפטריקים בעקבות הסכסוך בקשר לחוקים שיפתחו את הקונסולאט בפני הפלבאים. המקדש נבנה מחדש בשנת 121 לפנה"ס, לאחר הרצחו של גאיוס סמפרוניוס גרקכוס. 

בין שנת 7 לשנת 10 שוקם המקדש על ידי טיבריוס, והמבנה החדש נחנך בשנת 12. במסגרת שיקום זה נבנה המקדש משיש ועוטר בפסלים רבים וציורי קיר המתוארים בפירוט בספרו של פליניוס הזקן "תולדות הטבע".

המקדש שימש כאחד ממקומות התכנסותו של הסנאט, בין האירועים הפוליטיים המשמעותים שהתרחשו בו היו הנאום שנשא מרקוס טוליוס קיקרו, בעת כהונתו כקונסול של שנת 63 לפנה"ס, שבו הוא פתח את התקפתו על לוקיוס סרגיוס קטילינה שתכנן הפיכה והצבעת הסנאט שהחליטה על הוצאתו להורג של סיאנוס בשנת 31.

==תיאור המבנה==
המקדש נבנה לרגלי גבעת הקפיטולין בסמוך לטאבולאריום. בשל מגבלות המקום המקדש היה החדר הקדמי במקדש רחב (45 מטרים) בחזיתו, וצר בעומקו (24 מטרים), ואילו החדר הפנימי רחב פחות (34 מטרים) וצר אף יותר (14 מטרים עומקו). טור של עמודים קורינתיים חילק את המבנה לשני אולמות. כיום נותרה רק רצפת המקדש.

המבנה היה מעוטר בפסלים רבים - חלקם העתקים של פסלים יווניים ובהם פסלי אפולון ויונו, אפולון התינוק ומינרווה (מעשה ידי הפסל אופרנור), פסל אסקלפיוס והיגיה (מעשה ידי ניקראטוס), פסל מרס ומרקוריוס (מעשה ידי פיסטון), פסל קרס ומינרווה (מעשה ידי סתניס), וכן ציורים רבים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://penelope.uchicago.edu/~grout/encyclopaedia_romana/romanforum/concord.html תיאור המקדש מתוך ה-Encyclopaedia Romana]
* [http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Gazetteer/Places/Europe/Italy/Lazio/Roma/Rome/_Texts/PLATOP*/Concordia.html סמיואל בול פלאטנר, מילון טפורגרפי של רומא העתיקה, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1929]

קונקורדיה
קטגוריה:פורום רומאנום
קונקורדיה

פסל קונקורדיה ב[[שטוטגרט]]
האלה קונקורדיה עומדת, ולצידה [[פאטרה ושתי קרנות שפע. מטבע שהונפק לכבוד אקוויליאה סוורה.]]
קונקורדיה (בלטינית: Concordia) הייתה אלת ההסכמה, ההבנה וההרמוניה בחיי הנישואים על פי המיתולוגיה הרומית. האלה היא המקבילה של האלה היוונית הרמוניה, ומהווה האנשה של המושג "הסכמה" או "הרמוניה" וההפך של האלה היוונית אריס (המאנישה "העדר הסכמה והרמוניה"), שמקבילתה הרומית הייתה "דיסקורדיה".

קונקורדיה הייתה גם מושג פוליטי, בתקופת הרפובליקה משמעות המושג שעל כל הגורמים במדינה להתנהל בהרמוניה ובהסכמה תוך הימנעות ממחלוקות. בתקופת שיאה של הקיסרות הייתה חשיבות רבה לפולחן האלה קונקורדיה, המסמלת את שלמות האימפריה, ורבים מהקיסרים הרומים ובני משפחת הקיסר הקדישו כתובות רבות לאלה.

המקדש העיקרי של האלה - מקדש קונקורדיה ניצב בקצהו המערבי של הפורום הרומאי, לרגלי גבעת הקפיטולין.

==תיאורי האלה==
האלה מתוארת לרוב כדמות ישובה, הלובשת גלימה ארוכה ואוחזת פאטרה (כד פולחני), קרן שפע המסמלת שפע וקאדוקאוס (המסמל שלום). האלה מצוירת לרוב כעומדת בין שתי דמויות היסטוריות, ומסמלת את ההסכמה והיחסים הטובים בין שתי דמויות אלה.

לעיתים מופיעה האלה לצד שתי אלות נוספות - לרוב פאקס וסאלוס או סקוריטאס ופורטונה.

==על שמה==
האסטרואיד 58 Concordia שהתגלה ב-24 במרץ 1860 על ידי האסטרונום רוברט לות'ר, נקרא על שמה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אלות רומיות
קטגוריה:אלות שלום
קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה שעל שמן כוכב לכת מינורי
רב מרי בר רחל

רב מרי בר רחל בת שמואל (מכונה גם: רב מרי ברה דבת שמואל) היה אמורא בבלי בדור השלישי והרביעי, מופיע עשרות פעמים בתלמוד הבבלי, היה מקורב לרבא.

==משפחתו==
רב מרי מיוחס בתלמוד לאבי אמו, שמואל, ולא לאביו כמקובל. הפרשנות המקובלת היא שאמו, בתו של שמואל, נשבית לגויים (כמסופר ב) והרתה לאביו איסור גיורא, חייל בבלי בטרם התגייר, וילדה לאחר הגרות. וכך אמרו עליו בתלמוד: . בתלמוד ישנה סוגיה העוסקת בשאלה האם אדם כזה מוגדר כיהודי, למסקנה נפסק שכגר הוא נחשב יהודי לכל דבר - אף למינוי של שררה למרות ההגבלה שנצרך שבעל השררה יהיה "מקרב אחיך" - "מהמובחר שבאחיך", כלומר שאף אביו יהיה מישראל.

אמנם, מלשון אחת הסוגיות, על פי גרסה נפוצה, עולה שאביו היה יהודי ונקרא רבא, הגמרא מתייחסת לסתירה ומתרצת ש"תרי רב מרי בר רחל הוו" - כלומר שני אמוראים היו בשם זה. אך רש"י והתוספות מציינים שהקושיה והתירוץ הם פירוש שנכתב בתוך הגמרא בתקופה מאוחרת, כדי לתרץ את הגרסה המוקשה. אך האמת היא שהגרסה שגויה והיה רב מרי בר רחל אחד בלבד, ושם אביו היה איסור גיורא.

==מעמד כלכלי==
התלמוד מספר שכאשר אביו הביולוגי איסור גיורא עמד למות, ועל פי ההלכה היהודית לא היה יורש אותו רב מרי בצורה ישירה ולכן הוצרך איסור להקנות את הממון בחייו. לפי ההון המוזכר בירושה היה רב מרי אדם אמיד.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים== 

קטגוריה:הדור השלישי לאמוראי בבל
קטגוריה:הדור הרביעי לאמוראי בבל
קטגוריה:תלמידי רבא
כלא מאמרטינום

מזבח בכלא מאמרטינום המנציח את כליאתם של [[פטרוס ופאולוס.]]
כלא מאמרטינום המכונה גם טוליאנום (בלטינית: Mamertinum או Tullianum) היה כלא ברומא העתיקה. הכלא היה ממוקם על המדרון הצפון מזרחי של גבעת הקפיטולין, לצד המדרגות הגמוניאניות שהובילו מהפורום הרומאי אל גבעת הקפיטולין. הכלא צפה לעבר הפורומים הקיסריים ובהם פורום נרווה, פורום אספסיאנוס ופורום אוגוסטוס. מדרום למבנה בצידם השני של המדרגות הגמוניאניות ניצב הטאבולאריום.

בכלא זה היו כלואים הקדושים הנוצריים פטרוס ופאולוס.

==מקור השם==
מקור שם הכלא אינו ידוע. בעת העתיקה נקרא "טוליאנום", ככל הנראה על שם המלכים הרומיים טולוס הוסטיליוס או סרוויוס טוליוס. לפי סברה אחרת מקור השם במילה הלטינית הקדומה "טוליוס", שמשמעו זרם מים - או צינור מים. השם "מאמרטינום" הוא מתקופת ימי הביניים, ומתייחס למקדש האל מרס שניצב בסמוך או למרטירים פאולוס ופטרוס שהיו כלואים בכלא.

==היסטוריה==
שלט המציין אסירים ידועים שהיו כלואים בכלא מאמרטינום
הכלא הוקם, ככל הנראה, סמוך לביזת רומא בשנת 386 לפנה"ס. במקור היה המבנה מאגר מים תת-קרקעי, אולם בהמשך שימש המבנה ככלא - כאשר האסירים הוכנסו לקומה התחתונה במבנה באמצעות חור בתקרתו. קוטרו של חדר מעגלי זה כ-7 מטרים, וייתכן שהיו בו למעשה שתי קומות, שביניהן רצפת עץ. בקומתו השנייה של המבנה (הקומה שמעל לפני הקרקע) חדר טרפוזאידי שגודלו 5 מטרים על 3.6 מטרים. חזית המבנה נבנתה בשנת 22 לספירה.

בכלא זה נשמרו רק אסירים בעלי חשיבות רבה- לרוב מדובר היה במצביאים זרים שהוכנעו על ידי הצבא הרומי והובאו לעיר רומא על מנת להיות מובלים בתהלוכות הניצחון לאורך הפורום הרומי. הכליאה הייתה לזמן קצר - בין תהלוכת הניצחון לבין ההוצאה להורג בחניקה (כליאה שלעצמה לא הייתה ענישה מקובלת על פי המשפט הרומי).

לפי המסורת הנוצרית נכלאו כאן בין היתר הקדושים הנוצריים פטרוס, פאולוס והאפיפיור סיקסטוס השני. מאז ימי הביניים שימש הכלא ככנסייה. בקפלה בקומה התחתונה של המבנה ניצב צלב הפוך, מאחר שעל פי המסורת הנוצרית השליח פטרוס שהוחזק בקומה זו נצלב הפוך.

המבנה שימש ככלא עד שנת 368.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Gazetteer/Places/Europe/Italy/Lazio/Roma/Rome/_Texts/PLATOP*/Carcer.html סמיואל בול פלאטנר, מילון טופוגרפי של רומא העתיקה, הוצאת אוניברסיטת אוקספורד, 1929]
* [http://www.newadvent.org/cathen/09579a.htm תיאור המבנה באנציקלופדיה הקתולית]

קטגוריה:רומא: מבנים בתקופת רומא העתיקה
מייקל אמרסון

מייקל אמרסון (באנגלית: Michael Emerson; נולד ב-7 בספטמבר 1954) הוא שחקן אמריקאי זוכה פרס אמי. הוא ידוע בעיקר בזכות תפקידו בסדרת הטלוויזיה "אבודים" בתור בנג'מין ליינוס. הוא זכה בשני פרסי אמי בפריים טיים, אחד בפרס שחקן אורח בסדרת דרמה על גילום ויליאם היינקס ב-"הפרקליטים", והשני בפרס שחקן משנה בסדרת דרמה על תפקידו ב-"אבודים", שעליה קיבל גם שלוש מועמדויות נוספות לאמי.

==ביוגרפיה==
אמרסון נולד בסידר רפידס, איווה, וגדל בעיירה הסמוכה טולדו, איווה. לאחר שהשלים את לימודיו ב-1976 באוניברסיטת דרייק שנמצאת בדה מוין, איווה – היכן שלמד משחק ואומנות – הוא עבר לעיר ניו יורק. היות שלא הצליח למצוא עבודת משחק, עסק במסחר ועבד באיור באופן עצמאי.

ב-1986 עבר עם אשתו הראשונה לג'קסונוויל, פלורידה. שם, בין השנים 1986 ל-1993 הופיע בהפקות מקומיות ועבד בתור מורה ובמאי.

== קריירה ==
אמרסון השתתף בתוכנית הכשרה מיוחדת של פסטיבל השייקספירי אלבמה, שיחק במספר הצגות באוף ברודוויי והשתתף במספר סרטים, בהם "המסור" ו"האגדה של זורו". בטלוויזיה שיחק בתפקידי אורח בסדרות שונות, לרוב בתפקידי נבל: "הפרקליטים", "חוק וסדר: כוונה פלילית", "תיקים באפלה", "ללא עקבות", "חוק וסדר: מדור מיוחד" ו"אבודים".

החל משנת 2011 משחק אמרסון בסדרה "מבוקש" של רשת CBS.

בשנת 2012 ו-2013 אמרסון דיבב את הג'וקר בסרט (שיצא ב - 2 חלקים) "באטמן: האביר האפל חוזר".

בשנת 2017 אמרסון שיחק ב-7 מהפרקים של העונה השביעית של הסדרה "החץ" כקיידן ג'יימס, הנבל הראשי של אותה עונה.

בשנת 2019 החל לשחק את התפקיד של ד"ר ללאנד טאונסנד בסדרת הטלוויזיה העל-טבעית "פני הרוע" ברשת CBS.

בשנת 2024 שיחק בסדרה "Fallout" מבית אמזון פריים וידאו, המבוססת על סדרת משחקי הווידאו באותו השם. 

== פרסים ==

* פרס אמי לשנת 2001 לשחקן אורח בסדרת דרמה, על תפקידו בסדרה "הפרקליטים".
* פרס סטורן לשנת 2007 על תפקידו בסדרה "אבודים".
* פרס אמי לשחקן המשנה הטוב ביותר בסדרת דרמה הוענק לאמרסון בשנת 2009 על תפקידו ב"אבודים".

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* 

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת דרייק
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אבודים
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן משנה בדרמה
קטגוריה:זוכי אמי בפריים טיים: שחקן אורח בדרמה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1954
קטגוריה:זוכי פרס סאטורן לשחקן משנה בטלוויזיה
רודני וייט

רודני צ'ארלס וייט (באנגלית: Rodney White; נולד ב-28 ביוני 1980) הוא כדורסלן אמריקאי המשחק בעמדת הפאוור פורוורד.
== קריירה ==
וייט נולד בפילדלפיה שבפנסילבניה. למד ושיחק בתיכון בדנוור שבקולורדו. בשנת 1999 נרשם לאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בצ'אפל היל אך לא התקבל והחל לשחק במכינה האקדמית במרילנד בה זכה לביקורות טובות. שנה לאחר מכן לא שיחק וייט כלל בגלל אי כשירות אקדמית אך בשנת 2000 התקבל לאוניברסיטת קרוליינה הצפונית בשארלוט, עימה שיחק בליגת המכללות, ה-NCAA. בשנתו הראשונה הוא נבחר על ידי ESPN לשחקן השנה הראשונה המצטיין של ליגת המכללות. בדראפט של שנת 2001 נבחר וייט על ידי הדטרויט פיסטונס ושיחק בליגת ה-NBA במשך ארבע עונות עבור שלוש קבוצות שונות (דטרויט פיסטונס- עונת 2001/02, דנוור נאגטס- 2002-05 וגולדן סטייט ווריורס- 2005). סך הכל שיחק 218 משחקים בהם קלע בממוצע 7.1 נקודות למשחק. ב-2005 עבר לשחק במנרסה מליגת העל הספרדית בכדורסל. לאחר מכן עבר לשחק בבילבאו באסקט בה שיחק חודש בלבד. בעונת 2006/7 עבר לשחק בסקבוליני פזארו מהליגה האיטלקית השנייה. 
באוקטובר 2007 חתם בז'יאנג גוואנגסה בסין בה הצטיין, עם סיום הליגה הסינית עבר לשחק בליגת הקיץ בקפיטאנס דה ארסיבו הפורטו ריקנית.

ב-13 ביולי 2008 הודיעה קבוצת מכבי תל אביב כי צירפה את וייט לשורותיה לאחר שחתם על חוזה למשך שנתיים. במכבי תל אביב מיעט וייט לשחק כאשר במרבית המשחקים כלל לא נכלל בסגל הקבוצה. ב-2 בדצמבר 2008 הודיעה הקבוצה על שחרורו.

ב-27 ביולי 2011 פורסם כי וייט נעצר לאחר שבביתו בארצות הברית נמצאו שתילי מריחואנה וכלי נשק.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורסלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורסלני דטרויט פיסטונס
קטגוריה:כדורסלני דנוור נאגטס
קטגוריה:כדורסלני גולדן סטייט ווריורס
קטגוריה:כדורסלני סקאבוליני פזארו
קטגוריה:כדורסלני בילבאו באסקט
קטגוריה:כדורסלני מנרסה
קטגוריה:כדורסלנים אפרו-אמריקאים
קטגוריה:כדורסלנים אמריקאים
קטגוריה:כדורסלני שאנדונג גולדן סטארס
קטגוריה:כדורסלני ג'ג'יאנג ליונס
קטגוריה:בחירות דראפט של דטרויט פיסטונס
קטגוריה:פנסילבניה: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1980
קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטאות ומכללות בארצות הברית
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קרוליינה הצפונית
סניטר

סניטר (נקרא גם תברואן, עובד שינוע או עזרן) הוא אדם שתפקידו לסייע לצוות הרפואי ולצוות האחיות בבית החולים. תפקידיו המוגדרים אינם כוללים התערבות במצבו הרפואי של המטופל, וכוללים בין היתר:
* שינוע מטופלים על גבי מיטותיהם לצרכים שונים.
* גילוח מטופלים לצרכים רפואיים.
* התקנת ציוד היקפי בחדרי המטופלים.

סניטרים מועסקים בדרך כלל בחדרי מיון, חדרי ניתוח, מחלקות פסיכיאטריות ומחלקות לטיפול ארוך טווח.

היסטורית, בעוד תפקיד האחות היה מוקצה בעבר לנשים, את תפקיד הסניטר מילאו בעיקר גברים, שתפקידם היה לסייע לאחיות במשימות הדורשות כוח פיזי. כיום המצב שונה, ובשני התפקידים הללו משרתים הן גברים והן נשים.

==אטימולוגיה ומשמעויות נוספות==
מקור המילה סניטר היא במילה הלועזית סניטציה, שמשמעותה תברואה. על כן, התואר סניטר ניתן לעיתים גם לעובדי תברואה בתחומים שונים, כגון עובדי פינוי אשפה. 

דוגמה נוספת לשימוש בתואר סניטר ניתנת בשיר "[http://shironet.mako.co.il/artist?type=lyrics&lang=1&prfid=1273&wrkid=3849 קונצרטינה וגיטרה]" (מילים: נתן אלתרמן; לחן: סשה ארגוב; ביצוע: יונה עטרי ואילי גורליצקי):

==ראו גם==
* תברואן (צה"ל)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:מקצועות הבריאות
קטגוריה:מקצוע הרפואה
אליעזר שפירא

אליעזר (לייזי) מנחם שפירא (נולד ב-13 במאי 1973) הוא במאי ותסריטאי ישראלי, זוכה פרס האקדמיה לטלוויזיה.

==ביוגרפיה==
אליעזר (לייזי) שפירא נולד ברחובות וגדל ברחובות ובקרני שומרון. לייזי הוא הקטן מבין ארבעה אחים. אחיו הגדול, יוסי שפירא, הוא קצין בכיר בצבא הנשוי לסופרת טלי ברגלס-שפירא. לייזי למד בבית הספר היסודי "תחכמוני" ברחובות, בישיבת השומרון בקרני שומרון ובישיבת ההסדר "ברכת משה" במעלה אדומים. למד היסטוריה של עם ישראל באוניברסיטה העברית. הדריך במנהרות הכותל ובגן הארכאולוגי ירושלים. בתקופת לימודיו התגורר בשכונת נחלאות עם שותפיו איציק יובל וחגי שטרסברג אשר השפיעו רבות על יצירתו. שפירא הוא בוגר המחזור השמיני של בית הספר מעלה לטלוויזיה, קולנוע ואמנויות- (2001). סרט הגמר שלו "איכה", זוכה התחרות הישראלית בפסטיבל הבינלאומי לסרטי סטודנטים בתל אביב (2002), מספר על נערה מתנחלת בשם איכה, שנולדה בתשעה באב, ובגיל שמונה עשרה מחליטה לשנות את שמה. עשייתו הטלוויזיונית של שפירא מתאפיינת בשילוב בין קומדיה לבין דרמה, בעיסוק בנושאים מחיי היום-יום של צעירים במגזר הדתי לאומי תוך נטרול היבטים אידאולוגיים ופוליטיים.

יחד עם חוה דיבון, גם היא בוגרת "מעלה", ובהפקת יונתן ארוך ודקלה ברקאי, יצר שפירא את סדרת הדרמה הטלוויזיונית "סרוגים", העוסקת בעולם הפנויים-פנויות של המגזר הדתי-לאומי בירושלים, ששודרה ב-YES. שפירא הוא גם במאי הסדרה ואחד מכותביה. הסדרה זכתה להצלחה בביקורות ובקרב קהל הצופים, במיוחד במגזר הדתי לאומי. הצלחה זו ניתן לייחס הן לאיכויותיה, והן להיותה חלוצה בהצגת העולם הדתי לאומי, ללא ההקשר הפוליטי המקובל. הסדרה ספגה ביקורת שלילית מצד זרמים שמרנים במגזר הדתי.

שפירא נשוי לשחקנית רונית אברהמוף-שפירא ואב לשלושה ילדים.

ב-1 ביולי 2013 היו שפירא ומשפחתו מטרה לפיגוע יידוי אבנים על רכבם. מחבלים פלסטינים הציבו מחסום אבנים מאולתר על כביש בשומרון ואז יידו אבנים גדולות שניפצו את שמשות הרכב. שפירא זיהה את המחסום מבעוד מועד, הורה לרונית להתכופף ולהגן על הילדים, והצליח לשמור על שליטה על המכונית למרות ניפוץ החלונות. הוא הצליח לנהוג את הרכב הפגוע למחסום צה"ל הקרוב, שם קיבלו טיפול מהחיילים.

== פילמוגרפיה ==
* להציל את טוראי פינקלשטיין, תיעודי, 2001
* איכה, עלילתי, 2001
* הסרט של מנוחה, תיעודי, ערוץ 8, 2004
* סרוגים, סדרת דרמה טלוויזיונית, שודר ב-yes ב-2008
* מקדש מעט, סדרה תיעודית, ערוץ 1, 2015
* שטיסל, סדרת דרמה, שודר ב-yes ב-2021
* בני מצווה, סדרה לילדים ונוער, שודר בכאן חינוכית, 2023

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:במאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:תסריטאי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:זוכי פרס האקדמיה לטלוויזיה: תסריטאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר תחכמוני (רחובות)
קטגוריה:בוגרי ישיבת השומרון
קטגוריה:בוגרי האוניברסיטה העברית בירושלים
קטגוריה:בוגרי מעלה - בית הספר לקולנוע ולטלוויזיה
קטגוריה:בוגרי ישיבת ברכת משה
קטגוריה:קרני שומרון: אישים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1973
מנואל אלמוניה

מנואל ריברו אלמוניה (מספרדית: Manuel Almunia Rivero, נולד ב-19 במאי 1977 בפמפלונה) הוא כדורגלן עבר ספרדי ששיחק כשוער.

==קריירה==
את הופעת הבכורה שלו בליגה הספרדית עשה אלמוניה עם קבוצת הכדורגל הספרדית רקראטיבו ולבה. לאחר מכן, עבר אלמוניה לסלטה ויגו, שם במהלך יותר משנה לא שיחק עד שהושאל לאלבסטה ב-1 בנובמבר 2003, בעוד הוא מבסס את מעמדו בהרכב הפותח ומשלים 24 הופעות בלה ליגה.

ב-14 ביוני 2004 הוחתם לארסנל עבור סכום לא ידוע. את הופעתו הראשונה בארסנל עשה אלמוניה בניצחון 2-1 על מנצ'סטר סיטי במסגרת גביע הפוטבול ליג ב-27 באוקטובר 2004. באותה עונה, שותף אלמוניה בכל משחקי התותחנים (כינויים של שחקני ארסנל) בגביע הפוטבול ליג, כולל משחק רבע הגמר מול מנצ'סטר יונייטד ב-1 בדצמבר 2004; אלמוניה לא הצליח לשמור על שער נקי, לאחר שדויד בלין כבש את השער היחיד במשחק לטובת מנצ'סטר יונייטד.

קודם לכן, שימש אלמוניה בדרך כלל כשוער ארסנל במשחקי הגביע בלבד, שם ניתנה ההזדמנות לבסס את מעמדו כשוער, כולל בניצחון על שפילד יונייטד במסגרת גביע ה-FA, שם ביצע שתי הצלות בקרב הפנדלים אחרי משחק בן 120 דקות שתוצאתו הייתה 0-0, והביא את התותחנים לרבע גמר הטורניר. את גמר ליגת האלופות, בשנת 2006, נגד ברצלונה, התחיל אלמוניה בישיבה על הספסל אך נכנס כמחליף לאחר שהשוער הגרמני, להאמן, הורחק עקב הכשלה של חלוץ ברצלונה, סמואל אטו. במחצית השנייה, עשר דקות לפני סוף המשחק, כשהתוצאה הייתה 1-1, הכריע ז'וליאנו בלטי את המשחק לטובת ברצלונה. למרות ההפסד לברצלונה, קיבל אלמוניה מקום קבוע בהרכב הפותח של ארסנל לעונת 2007/8, עקב טעויות חוזרת ונשנות של השוער הגרמני, להאמן.

בעונת 2006/7, בעודו משמש כמחליפו של להאמן בארסנל, שותף אלמוניה במשחק נגד ליברפול, משום שלהאמן היה חולה, ושמר על רשת נקייה. בתחילתה של עונת 2007/8, נפצע להאמן רבות וניתנו לאלמוניה הזדמניות רבות בליגה. לאחר כמה משחקים, הפך אלמוניה לבחירתו הטבעית של ארסן ונגר בשער.

בספטמבר 2011 הושאל לשישה שבועות לווסטהאם יונייטד. ביולי 2012 חתם בווטפורד מליגת המשנה. באוגוסט 2014 פרש ממשחק פעיל בשל בעיות שהתגלו בלבו בעת בדיקות רפואיות.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים ספרדים
קטגוריה:שוערי כדורגל ספרדים
קטגוריה:פמפלונה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני קרטחנה
קטגוריה:כדורגלני אוססונה
קטגוריה:כדורגלני סבאדל
קטגוריה:כדורגלני סלטה ויגו
קטגוריה:כדורגלני אייבר
קטגוריה:כדורגלני רקראטיבו ולבה
קטגוריה:כדורגלני אלבסטה
קטגוריה:כדורגלני ארסנל
קטגוריה:כדורגלני ווטפורד
קטגוריה:כדורגלני וסטהאם יונייטד
קטגוריה:ספורטאים ספרדים באנגליה
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1977
לאו הקדוש

לאו הקדוש (באיטלקית: San Leone) הוא קדוש נוצרי והקדוש מגן של העיירה סן לאו (San Leo) במחוז מארקה באיטליה, הנקראת על שמו.

==תולדות חייו==
לאו הקדוש היה ידידו של מרינוס הקדוש, והשניים היו סתתים. לפי המסורת המקובלת מקורם של השניים באי ראב בדלמטיה, כיום בקרואטיה, והם נמלטו מארץ מולדתם כדי להציל עצמם מרדיפות הקיסר דיוקלטיאנוס. הם הגיעו לרימיני באיטליה והמשיכו בעבודתם כסתתי אבן. את האבן לצורכי מלאכתם חצבו בהר טיטאנו (Monte Titano) השוכן כיום בעיר סן מרינו. לאחר מכן נפרדה דרכם של שני הקדושים, ובעוד שמרינוס התיישב בהר טיטאנו, והעניק את שמו לסן מרינו ולבירתה, התיישב לאו בהר פליצ'יאנו (Monte Feliciano) הסמוך. יחד עם קהל מאמיניו, חצב לאו את מגוריו בצוק והקים בו קפלה. הוא מת ב-1 באוגוסט 360, ויום זה היה ליום חגו.

==פולחן ואגדה==
גופתו של הקדוש הופקדה בסרקופג אבן, והמכסה שלו שמור בקתדרלה בעיר סן לאו, הנקראת על שמו (Cattedrale di San Leone). לפי המסורת נחשב לאו הקדוש לבישוף הראשון של מונטפלטרו (Montefeltro), שמה הקודם של סן לאו, אף שהדיוקסיה של סן מרינו-מונטפלטרו (לטינית Dioecesis Sammarinensis-Feretrana), השייכת לארכיבישופות רוונה, הוקמה רק בשנת 826. הקתדרלה בסן לאו משמשת כקתדרלת משנה בדיוקסיה יחד עם בזיליקת סן מרינו.

לפי המסורת, בשנת 1014 ניסה היינריך השני, קיסר האימפריה הרומית הקדושה להעביר את הגופה לשפייר, אך סמוך לווגנצה שליד פרארה החלו הסוסים שהובילו את העגלה להתפרע, ואילצו את הקיסר להותיר את הגופה באתר. המקום נקרה "סן לאו די ווגנצה" (San Leo di Voghenza).

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20150307020856/http://www.incastro.marche.it/incastro/sanleo/storia.STM היסטוריה של סן לאו באתר מחוז מארקה]
* [http://www.diocesi-sanmarino-montefeltro.it/ האתר הרשמי של הדיוקסיה של סן מרינו-מונטפלטרו]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קדושים נוצרים
טרואר

טרואר של [[כרם גרמני המתאפיין במדרון תלול, קרבה לנהר והרכב קרקע ייחודי]]
טרואר (בצרפתית: Terroir) הוא מונח המתאר מכלול של תנאי סביבה לגידול חקלאי. מקור המונח הוא במילה "Terre" - "אדמה" בצרפתית - אך הוא כולל לא רק את אופי האדמה (הרכבה, הקושי שלה, כושר הספיגה שלה וכו') אלא גם את האקלים לפרטיו, שיפוע המדרונות, ובעלי חיים וצמחים במרחב הגידול.

במקורו היה המונח בשימוש לאפיון סביבות הגידול של יין, קפה ותה, ולתמצות כל השפעת הגאוגרפיה על טעמו ואיכותו של המוצר הסופי. המונח יכול להיתרגם בחופשיות כ"הרגשה של מקום" שמתבטאת באיכויות מסוימות, וסכום כל ההשפעות שיש לסביבה על ייצור המוצר. בשפה האנגלית מושג זה קיים רק באופן מושאל מצרפתית. מושג הטרואר הוא הבסיס למערכת שמות היין הצרפתית שהייתה לדוגמה למערכות בקרת שמות יין בעולם כולו. ההנחה הבסיסית היא שהאדמה בה הענבים גדלים מעניקה איכות ייחודית קשורה לאותו אזור. מידת ההשפעה ומהות התוכן של הטרואר הם נושאים לדיון מתמשך בתעשיית היין.

מושג הטרואר התפתח משך מאות שנים של ייצור יין בצרפת, תוך ההבחנה מה גרם לשוני הגדול בין יינות מאזורים שונים, כרמים שונים או אפילו אזורים שונים באותו הכרם. הצרפתים החלו לגבש את מושג הטרואר כדרך לתאר את המאפיינים הייחודיים של מקום מסוים המשפיעים ומעצבים את היין המיוצר שם. הרבה לפניהם, יצרני היין של העולם העתיק כבר פיתחו תפיסה הגורסת שלאזורים שונים יש את האפשרות לייצר יינות מיוחדים ושונים, אפילו מאותם זני הענבים. ביוון העתיקה נהגו לסמן על הכדים את האזור ממנו ייצרו את היין, ואזורים מסוימים קיבלו מוניטין מיוחד בזכות איכות היין שלהם. במשך רוב הזמן, אזור בורגון היה מעובד בידי חברי המסדרים הבנדיקטינים והציסטרציאנים, שהיו משכילים ומסודרים. בהיותם בעלי שטחי אדמה נרחבים, יכלו הנזירים לבצע הבחנות בקנה מידה גדול בקשר להשפעות של סוגי קרקע שונים על היין המיוצר. כמה אגדות הגיעו עד לתיאור של נזיר ה"טועם" את הקרקע.

==קישורים חיצוניים==
* עמוס הדס, [http://www.winet.co.il/he-IL/115/3358/ מורה נבוכים למהדסים בשבילי הטרואר], "יין, גורמה ואלכוהול" גיליון 159, ספטמבר 2011

קטגוריה:חקלאות
קטגוריה:יין
אמריקן פאי מציגים: בית בטא

אמריקן פאי מציגים: בית בטא (באנגלית: American Pie Presents: Beta House) הוא סרט קומדיית-נעורים מ-2007 שצולם בטורונטו ובהמילטון, אונטריו (כמה סצנות באוניברסיטת מקמאסטר). הסרט הוא השלישי בסדרת "אמריקן פאי מציגים", והשישי בכל סדרת אמריקן פאי.

==עלילה==
"בית בטא" ממשיך עם רוב שחקני "המייל העירום" אך הפעם בקולג', שם הם עובדים כדי להגן על אחוות בטא דלתא קסי (ΒΔΞ) של דוויט סטיפלר (סטיב טולי) נגד האחווה היריבה (החנונים) - אפסילון סיגמא קפא (GΕΣΚ). בזמן שהיא מגינה על הבית, אהבתו החדשה של אריק סטיפלר (ג'ון וייט), אשלי (מגהן הפרן) מרגישה שהאחווה היא כלום, חוץ מצרות.

"בית בטא" ממשיכה במקום בו "המייל העירום" נגמר. אריק וקוז נמצאים בשנתם הראשונה בקולג', ודוויט סטיפלר מכניס את הבנים לאחוות בטא. בסרט הזה אריק כבר לא עם טרייסי, חברתו בסרט הקודם, היא עזבה אותו למען טרנט והוא לא מופיע בסרט הזה. הבנים מתנסים ברשימה של 50 משימות כדי להיכנס לאחוות הבטא. כשהם משלימים את כולם, החנונים מזמינים אותם להתמודד ב"אולימפיאדה היוונית", סדרת משחקים פרועה שהאחווה שתנצח בהם תזכה בבית האחווה השנייה. דוויט רוצה לשים סוף לאחוות החנונים, שמתעסקים עם המסורת של אחוות בטא ומסכים להשתתף בתחרות. לבסוף, אחוות בטא מנצחים את אחוות החנונים ומקבלים את ביתם, והופכים לאחווה השולטת פעם נוספת. מר לוינשטיין (יוג'ין לוי) הוא עורך הדין של דוויט וחבר בבטא לשעבר, לכן הוא מופיע בסרט, והוא השופט של ה"אולימפיאדה היוונית".

==משתתפים==
* סטיב טולי - דוויט סטיפלר
* ג'ון וייט - אריק סטיפלר
* כריסטופר מקדונלד - מר סטיפלר
* ג'ייק סיגל - מייק "קוז" קוזמן
* יוג'ין לוי - מר לוינשטיין
* דן פטרוניביץ'- בול
* מייגן הפרן - אשלי
* פילר קזארס - פיצ'ז
* ג'ו איגו - דקסטר לי
* ניק נקוטרה - בובי
* קריסטין ברגר - מרג'י
* ג'ונת'ן קלץ - ווסלי
* איטליה ריצ'י - לורה ג'ונסון
* אנג'לה בשרה - אירן רייט
* טיירון סייבג' - אדגר וויליס
* ג'קלין א. סמית - ג'יל
* רובי אמל - ניק אנדרסון
* שרה פאוור - דניס

==מקומות צילום==
* [http://www.silverdollarroom.com/ חדר הדולר הכסוף] ממוקם בשדרות ספדינה 486 בהצטלבות של שדרות ספדינה ורחוב קולג' בטורונטו, קנדה. מועדון חשפנות באותו שם נמצא בסרט, למרות שהוא באמת מועדון ופאב בלוז. בעברו הוא היה מועדון חשפנות, על פי אתר המועדון.
* כמה מהסצנות צולמו באוניברסיטת מקמאסטר בהמילטון ובאוניברסיטת טורונטו.

==פסקול==
<div style="direction: ltr;">
* Sound Experience - "Don't fight the Feelin"
* God Made Me Funky - "Luv T'day"
* God Made Me Funky - "Won More Time"
* MOBONIX - "What Chu Wanna Do (Ladies In The Club)"
* Daphne Loves Derby - "Cue the Sun"
</div>

==ראו גם==
* אמריקן פאי (סדרת סרטים)

==קישורים חיצוניים==
* 

בית בטא, אמריקן פאי מציגים
קטגוריה:סרטי 2007
קטגוריה:סרטי אולפני יוניברסל
קטגוריה:סרטי נעורים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי קומדיה אמריקאיים
קטגוריה:סרטים שיצאו ישירות בפורמט לצפייה ביתית
ג'בע

ג'בע (בערבית: جبع) הוא כפר פלסטיני גדול בצפון השומרון, לרגלי שלוחת חומש, סמוך לפתח בקעת סנור.
== היסטוריה ==
ההיסטוריה של היישוב במקום מתחילה בתקופת הברונזה התיכונה: 1500-2200 לפני הספירה. לאורך כל התקופות ממנה והלאה התקיים במקום ישוב, ונשתמרו ממנו חורבות לאורך הדורות. בסקר ארכאולוגי שנעשה בג'בע לאחר מלחמת ששת הימים, נמצאו במקום חרסים מהתקופה הכנענית התיכונה, תקופת הברזל I ו-II, התקופה הפרסית, ההלניסטית, הרומית-ביזנטית, ימי הביניים ומן התקופה העות'מאנית.<ref name=":02"></ref>

שמו העברי של המקום, גבע, מוזכר לראשונה בחרסי שומרון.<ref name=":02" /> הכפר מוזכר במשנה כגבע של כותים, ובאונומסטיקון של אוסביוס (וייתכן שגם הוזכר אצל פליניוס הזקן והפך בעקבות טעות סופר ל"גמלא").<ref></ref>

בדומה לכפרים רבים באזור השומרון, בג'בע התגוררה אוכלוסייה שומרונית בתקופה הרומית, וייתכן שגם לפני כן.

במאה ה-18 הפך הכפר לאחד מ-24 כפרי הכס (Throne Villages) שבהם שלטו מוח'תארים חצי-פיאודאליים וכל מוח'תאר בנה את ביתו כמצודה בלב הכפר.<ref></ref>

=== המאה ה-20 ===
בפרעות תרצ"ו - תרצ"ט מיקם פאוזי קאוקג'י את מפקדתו במקום ובשנת 1948 התמקמה בכפר מפקדת צבא ההצלה בפיקודו של קאוקג'י ללא התנגדות בריטית. ברוך מזרחי, גר, לוחם האצ"ל, שנשלח לאסוף מודיעין בג'נין, נתפס, נרצח, ונקבר במערה ליד ג'בע.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:השומרון: יישובים
קטגוריה:נפת ג'נין
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
קטגוריה:יישובים שומרוניים לשעבר
קטגוריה:יישובים ערביים המשמרים שם עברי
מקדש יופיטר הקפיטוליני

איור מ[[המאה ה-19 המתאר את העיר רומא בתקופת הרפובליקה הרומית. בשמאל התמונה - נהר הטיבר ובראש גבעת הקפיטולין, במרכז האיור - המקדש.]]
שרידי יסודות המקדש (2005).
תרשים של מבנה המקדש.
מקדש יופיטר אופטימוס מקסימוס או מקדש יופיטר הקפיטוליני (בלטינית: Aedes Iovis Optimi Maximi Capitolini) היה מקדש לאל יופיטר שניצב בראש גבעת הקפיטולין ברומא העתיקה.

==היסטוריה==
על פי המסורות הרומאיות (אשר אינן מגובות בממצאים ארכאולוגיים) נוסד המקדש הראשון באתר ב-13 בספטמבר, בשנה הראשונה של הרפובליקה הרומית (בשנת 509 לפנה"ס). המקדש הוקדש לשלשה הקפיטולינית (יופיטר, יונו ומינרווה). על פי מסורת זו, הוקם המקדש על ידי לוקיוס טארקוויניוס פריסקוס, לאחר שזה נשבע להקים מקדש במהלך הקרב מול הסבינים. פריסקוס הניח את אבן הפינה למקדש, אולם היה זה לוקיוס טארקוויניוס סופרבוס שבנה את מרבית חלקיו והשלימו.

על פי המסורת הרומית, נבנה המקדש באתר בו עמדו קודם לכן מזבחות לשלישייה הקפיטולנית ואלים רבים נוספים. על פי המסורות הרומאיות - קודם להקמת המקדש נערך טקס בו ביקשו אוגורים את רשות האלים להזזת המזבחות. שני אלים בלבד טרמינוס ויוונטאס סירבו, ולכן שולבו מזבחותיהם במבנה. העובדה שהאל טרמינוס - אל הגבולות - סירב להזזת מזבחו נחשבה לסימן טוב, ולאות לכך שהמקדש לא יזוז ממקומו.

נערכה הגרלה בין אצילי רומא, בה נקבע כי מרקוס הורטיוס פולוילוס, אחד מקונסולי רומא, יחנוך את המקדש.

במקדש, שגודלו היה 60 על 60 מטרים, היה חדר מקודש נפרד לכל אחד מאלי השלשה הקפיטלונית - יונו משמאל, מינרווה מימין ויופיטר במרכז. המקדש עוטר בפסלי טרה קוטה רבים, שהידוע בהם הוא פסל המתאר את יופיטר רוכב על קוודריגה.

מקדש זה נהרס ב-6 ביולי 83 לפנה"ס במהלך המלחמה שהתרחשה בתקופת שלטונו של הדיקטטור לוקיוס קורנליוס סולה. בשריפה זו, על פי המסורת הרומית, נשרפו ספרי הסיבילות שנשמרו במקדש.

מקדש שני באתר נבנה על ידי קווינטוס לוטאטיוס קאטולוס ושופץ על ידי הקיסר אוגוסטוס. מקדש זה נהרס בשנת 69 בעת שאספסיאנוס כבש את העיר. המקדש שוקם על ידי אספסיאנוס, ולימים על ידי טיטוס ודומיטיאנוס (אשר כיסה את גג המקדש בזהב). המקדש השלישי שבאתר שרד כ-400 שנים, ונהרס במהלך ביזות רומא במאה החמישית.

==שרידי המבנה==
שרידים מועטים של המבנה ניצבים כיום בסמוך לארמון הקונסרבאטורי. השרידים מהווים חלק מהמוזיאונים הקפיטוליניים.

==קישורים חיצוניים==

* [http://penelope.uchicago.edu/Thayer/E/Gazetteer/Places/Europe/Italy/Lazio/Roma/Rome/_Texts/PLATOP*/Aedes_Jovis_Capitolini.html תיאור המקדש]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
יופיטר
קטגוריה:המוזיאונים הקפיטוליניים
Happy hour

שלט "Happy Hour" על [[פאב בירושלים]]
Happy hour (מבוטא: הֶפִּי אַוּאֶר; אנגלית: "שעה שמחה") הוא פרק זמן ביממה שבו מסעדות ובארים מסוימים מעניקים הנחות על משקאות, לרוב אלכוהוליים. הרעיון הוא מתן הנחות בשעות החלשות יותר של בית העסק. לרוב, מתקיים ה-"Happy hour" בשעות אחר הצהריים המאוחרות במהלך ימות השבוע.

== מקור השם ==

מקור המונח הוא בחיל הים האמריקאי בשנות ה-20 של המאה ה-20, שם הייתה משמעות המונח הופעה על גבי הספינה.

== היסטוריית ה-Happy hour ==

שורשי הרעיון של שתייה לפני ארוחת הערב מגיע מעידן איסור שתיית האלכוהול בארצות הברית, שם היו אירועי ה-"Happy hour" אירועים מחתרתיים אשר התרחשו לפני הסעידה במסעדות (שבהן הייתה השתייה אסורה). המונח נכנס לשימוש בעגה האזרחית בשנות ה-60 והפך למסורת עבור פועלים רבים, בזמן בין סיום עבודתם לחזרה לביתם לארוחת הערב.

כיום מקובל ה-"Happy hour" במסעדות ובבארים במקומות רבים בעולם המערבי, ובפרט בארצות הברית, באירופה וביפן.

== סוגי הנחות ומבצעים נפוצים ב-Happy hour ==

* 1+1 - ברכישת משקה אחד, קבלת משקה זהה נוסף
* אחוז הנחה מסוים על כל תפריט האלכוהול
* מוצר מסוים הנמכר במחיר קבוע ומופחת, לדוגמה: "כל הבירות ב-15 ש"ח"
* משקה מסוים הנמכר במחיר מופחת
* "אפרטיבו" – מושג שמקורו בצפון איטליה: מוצע מזנון אוכל חופשי ברכישת משקה

==ראו גם==
* בוטיון - תופעת שתית אלכוהול בשטחים ציבוריים בספרד.
== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:תרבות שתיית אלכוהול
מעליות הקומה ה-13

מעליות הקומה ה-13 (אנגלית: 13th Floor Elevators) הייתה להקת רוק פסיכדלי שנוסדה באוסטין שבטקסס בשנת 1965 והוציאה ארבעה אלבומים עד שהתפרקה בשנת 1969. ללהקה לא היה מנהיג מוגדר, אולם הבולט שבחבריה היה הסולן והגיטריסט רוקי (רוג'ר) אריקסון (Roky Erickson) שכתב כמעט ממחצית החומר של הלהקה.

הלהקה הצליחה מבחינה מסחרית והיו לה כמה להיטים שמושמעים ברשתות הרדיו האמריקניות עד היום כגון "You're Gonna Miss Me". יש המתייחסים אל הלהקה כאל בעלת השפעה גדולה בתחום הרוק הפסיכדלי והגראז' רוק, אולם בישראל החומר של הלהקה כמעט ולא הופץ.

פירוק הלהקה נבע בעיקר מירידת התפקוד הנפשי של אריקסון שאיבד את כושר עבודתו. אריקסון בא מרקע משפחתי קשה ולאחר שהלהקה התנסתה בסמים קשים הוא החל להפגין כושר שיפוט לא סביר. אריקסון נידון למאסר אך בהתערבות עורך דינו הוא נלקח להסתכלות, אובחן כלוקה בסכיזופרניה ואושפז בבית חולים פסיכיאטרי. אשתו השנייה סייעה לו לברוח מהאשפוז מספר פעמים ובעקבות זה הוא הועבר לאשפוז במחלקה סגורה לחולים פסיכיאטרים המסוכנים לציבור. אריקסון היה פעיל מוזיקלית גם במאסרו ואפילו הוציא תקליט עם להקה שהקים בבית החולים הפסיכיאטרי. אולם, בעקבות התערבות עורך דינו הוצא אריקסון מהאשפוז אל חסותה של אמו שבודדה אותו מכל חברה ואסרה עליו לראות אפילו את בנו. בחסותה של אמו הפסיק אריקסון את פעילותו המוזיקלית.

שאר חברי הלהקה המשיכו לעסוק במוזיקה, אולם הם לא זכו להצלחה מסחרית מחוץ למסגרת הלהקה. בשנת 2010 חזר אריקסון להיות פעיל והוציא לאור אלבום חדש. אריקסון נפטר ביוני 2019. 

==מקור השם==
חברים שונים מהלהקה נתנו הסברים רבים ושונים למשמעות שמה. הסבר צפוי הוא התייחסות לאמונה הטפלה בתרבויות מערביות שהמספר 13 מהווה מזל רע, ולכן ארכיטקטים רבים תכננו בניינים גבוהים ללא הקומה ה-13. כמו כן ניתן הסבר שהשם נבחר בגלל שהאות "M", האות ה-13 באלפבית האנגלי היא האות הראשונה במילה מריחואנה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:להקות רוק אמריקאיות
קטגוריה:להקות רוק פסיכדלי
חיים הלד

חיים הלד (1950 – נובמבר 2005) היה מורה ואיש צבא. חתן פרס ביטחון ישראל.

הלד נולד בחדרה ובהיותו בן ארבע עברה משפחתו לפתח תקווה. בילדותו לקה בשיתוק ילדים. בסיום לימודיו בישיבת נחלים המשיך בלימודים אקדמיים וסיים תואר ראשון ושני במתמטיקה ובפיזיקה באוניברסיטת בר-אילן.

לאחר מלחמת יום הכיפורים התנדב לצה"ל ושירת ביחידה 8200. בשנת 1979 הוענק לו פרס ראש אמ"ן לחשיבה יוצרת ובשנת 1980 פרס ביטחון ישראל. הלד פרש משירותו בשנת 1992.

לאורך שנות שירותו הצבאי לימד הלד בהתנדבות לימודי מתמטיקה בבית ספר תיכון ברמלה. לאחר שחרורו מהצבא הוא התמסר להוראת מתמטיקה ופיזיקה במוסדות שונים, בהם אוניברסיטת בר-אילן ובית הספר יואל גבע, וכן בבתי ספר תיכוניים ובמכללות חרדיות.

הלד כיהן כחבר הנהלת המועצה לשלום ולביטחון.

נישא לשושנה ולזוג נולדו שני ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חיילי יחידה 8200
קטגוריה:זוכי פרס ביטחון ישראל: חיילי צה"ל
קטגוריה:נכים ישראלים
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות סגולה
קטגוריה:בוגרי ישיבת נחלים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בר-אילן
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1950
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
הקסטלי של סן מרינו

הקסטלי של סן מרינו (איטלקית Castelli; יחיד Castello – "קסטלו") הן היחידות האדמיניסטרטיביות המרכיבות את המדינה. בראש כל אחד מהקסטלי עומד ראש עיר המכונה "קפיטאנו די קסטלו" (Capitano di Castello) והוא מכהן לצד מועצה עירונית (Giunta di Castello) שבה שבעה או תשעה חברים. בכל אחד מהקסטלי מספר יישובים שאחד מהם נושא שם זהה לשם הקסטלו ומהווה את מקום מושבו של השלטון המקומי. למעט מקרה אחד, יישוב זה הוא גם הגדול בקסטלו. אף שמדובר בחלוקה האדמיניסטרטיבית העליונה – ולמעשה היחידה – במדינה, בשל ממדיהן הקטנים של סן מרינו ושל הקסטלי, דומים תפקידיהם של האחרונים לתפקידיהן של עיריות או מועצות מקומיות.

==היסטוריה==
עד שנת 1462 היו בסן מרינו חמש עיירות שכונו "גואלדרייה" (Gualdarie; יחיד Gualdaria – "גואלדריה"). בשנים 1462–1463 סופחו למדינה ארבע עיירות נוספות אשר זכו לכינוי "Castra subdita" (בקירוב "מקום/מחנה מסופח"), ושם זה השתבש עם השנים ל"קסטלו". ההבחנה בין ארבע הגואלדרייה לבין חמשת הקסטלי נותרה בעינה עד שהתקבל חוק ב-16 במרץ 1925 שהשווה את מעמדן של כל תשע העיירות, ומאז נקראות כולן "קסטלי". אותו חוק קבע כי ראשי הערים ימונו על ידי הפרלמנט, אך ב-1979 קבע חוק אחר כי ראשי הערים יבחרו בבחירות כלליות.

==תשעת הקסטלי==

{| class="wikitable sortable" border="1"
! שם !! איטלקית !! שטח (קמ"ר) !! אוכלוסייה 2020 !! דגל !! סמל !! הערות
|-
| סן מרינו (הבירה) || San Marino Città || 7.09 || 4,054 || אחת מחמש הקהילות המקוריות
|-
| אקואוויווה || Acquaviva || 4.86 || 2,144 || אחת מחמש הקהילות המקוריות
|-
| בורגו מג'ורה || Borgo Maggiore || 9.01 || 6,966 || אחת מחמש הקהילות המקוריות
|-
| קייזאנואובה || Chiesanuova || 5.46 || 1,147 || אחת מחמש הקהילות המקוריות
|-
| דומניאנו || Domagnano || 6.62 || 3,568 || אחת מחמש הקהילות המקוריות
|-
| פאטאנו || Faetano || 7.75 || 1,192 || סופחה ב-1463
|-
| פיורנטינו || Fiorentino || 6.57 || 2,563 || סופחה ב-1462
|-
| מונטג'ארדינו || Montegiardino || 3.31 || 983 || סופחה ב-1462
|-
| סראוואלה ||Serravalle || 10.53 || 11,035 || סופחה ב-1462
|}

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20071022052911/http://www.giuntedicastello.sm/index.php?id=29 אתר מזכירות המדינה ליחסים עם הקסטלי ומועצותיהם]
* [https://www.statistica.sm/contents/instance15/files/document/14121039tav_popolazione_.pdf נתוני אוכלוסייה, 2020]

== הערות שוליים ==

*
קסטלי
קטגוריה:רמת החלוקה המנהלית הראשונה לפי מדינה_
פוליסולפון

פוליסולפון (PES) הוא שם כולל למשפחה של פולימרים תרמופלסטיים. פולימרים אלו ידועים בתכונות הקשיחות שלהם והיציבות בטמפרטורות גבוהות. המונומר (היחידה החוזרת של הפולימר) היא aryl-SO<sub>2</sub>-aryl שזו למעשה יחידת הסולפון. פולמרים אלו סונתזו לראשונה בשנת 1965 על ידי Union-Carbide.

== ייצור==

תגובה אופיינית לייצור היא תגובה בין דיפנול והחומר bis(4-chlorophenyl) sulfone תגובה היוצרת פוליאתר תוך הוצאת נתרן כלורי.

n HOC<sub>6</sub>H<sub>4</sub>OH + n (ClC<sub>6</sub>H<sub>4</sub>)<sub>2</sub>SO<sub>2</sub> + n Na<sub>2</sub>CO<sub>3</sub> → [OC<sub>6</sub>H<sub>4</sub>OC<sub>6</sub>H<sub>4</sub>SO<sub>2</sub>C<sub>6</sub>H<sub>4</sub>]<sub>n</sub> + 2n NaCl + n H<sub>2</sub>O + n CO<sub>2</sub>

תגובה כזו דורשת מונומר יחסית טהור על מנת לקבל תוצר בעל משקל מולקולרי גבוה יחסית.

==תכונות כימיות ופיזיקליות==

פולימרים תרמופלסטיים בכלל והפוליסולפון בפרט הם קשיחים, חזקים ובעלי טווח טמפרטורות נרחב מאוד.

הטמפרטורה הזכוכיתית של החומר היא בסביבות 150 מעלות צלזיוס. כמו כן הוא עמיד בפני התקפה כימית נרחבת כמו: בסיסים, מינרלים, ואלקטרוליטים וכן ישנה עמידות בפני גורמים מחמצנים וכן לחומרים פעילי שטח ולשמנים הידרוקרבוניים.

כמו כן, ישנו טווח גדול של pH- בין 2 ל-13.

לעומת זאת, הפוליסולפונים אינם עמידים לממסים אורגניים א-פולריים כמו קטונים, הידרוקרבוניים ארומטיים וכו'.

ישנה מסיסות טובה בדיכלורומתאן וכן במתילפירולידין.

==יישומים==

ישנו שימוש נרחב בממברנות. בעל תכונה חשובה בתחום: יכולת שליטה על גודל הפורות. ממברנות מפוליסולפון משמשות בהמודיאליזה, שפכים תעשייתיים, תעשיית המזון וכן להפרדת גזים.

ניתן לחזק עוד יותר את הפולימר על ידי צילוב עם סיבי זכוכית. חומר מרוכב זה הוא בעל מודול יונג מוגדל פי שלושה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:פולימרים