OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חניף קוריישי

חניף קוריישי (באנגלית: Hanif Kureishi ביטויי הניף עם ה'; נולד ב-5 בדצמבר 1954) הוא סופר, מחזאי במאי ותסריטאי בריטי. רבות מעבודותיו עוסקות בנושא גזע, גזענות, לאומיות, הגירה ומיניות.

==ביוגרפיה==
חניף קוריישי, בן לאב ממשפחת מהגרים מוסלמים מפקיסטן ולאם בריטית לבנה<ref></ref>, נולד, גדל והתחנך במחוז קנט שליד לונדון. הוא למד פילוסופיה בקינגס קולג' לונדון<ref></ref>. ב-1981 זכה בפרס ג'ורג' דיוויין והתמנה לסופר הבית של תיאטרון רויאל קורט<ref></ref>.

עבודתו הידועה ביותר היא המחזה "מכבסה יפהפייה שלי" (1984) העוסק בהומוסקסואל בריטי-פקיסטני, בלונדון של שנות ה-80, עידן תאצ'ר. "מכבסה יפהפיה שלי" היה מאוחר יותר, ב-1985, לסרט מצליח שהיה מועמד לפרס אוסקר על התסריט הטוב ביותר. ב-1988 כתב את התסריט לסרט "סמי ורוזי עושים את זה" שיצא לאקרנים באותה שנה. ב-1991 ביים את הסרט "לונדון הורגת אותי" על פי תסריט פרי עטו. ב-2003 כתב את התסריט לסרט "האמא".

ספר הביכורים שלו, "הבודהה מהפרברים" (1990), זכה בפרס וויטברד היוקרתי על רומן הביכורים הטוב ביותר, והפך לסדרת טלוויזיה מצליחה (1993).

ספרו השני, "האלבום השחור" (1995), הביא לו פרסום עולמי רב. ב-1997 יצא לאור קובץ הסיפורים שלו "אהבה בימי עצב", שמתוכו הוסרט הסיפור "בני הפנאטי".

ב-2001 עובד ספרו "אינטימיות" לסרט קולנוע באותו השם.

==פרסים והוקרה==

==מספריו שתורגמו לעברית==
*הבודהה מהפרברים, הוצאת זמורה-ביתן (1993)
*האלבום השחור, הוצאת זמורה-ביתן (1997)
*אהבה בימי עצב, הוצאת זמורה-ביתן (1998)
*כל היום חצות הליל, הוצאת זמורה-ביתן (2000)
*אינטימיות, הוצאת זמורה-ביתן (2001)
*הגוף, הוצאת זמורה-ביתן (2004)
*הכשרון של גבריאל, הוצאת זמורה-ביתן (2005)
*אוזני בסמוך ללבו, הוצאת זמורה-ביתן (2006)
* משהו לספר לך, הוצאת זמורה-ביתן (2009)

==קישורים חיצוניים==

* 

* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים אנגלים
קטגוריה:מחזאים אנגלים
קטגוריה:במאי קולנוע בריטים
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:תסריטאי קולנוע בריטים
קטגוריה:מפקדים במסדר האימפריה הבריטית
קטגוריה:אנגלים ממוצא פקיסטני
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1954
הוליזם

הוליזם (מיוונית: όλος; שלם, כולל) הוא הרעיון שתכונות מערכת לא יכולות להיקבע או להיות מוסברות אלא רק על ידי סך כל המרכיבים שלה. המילה, יחד עם התואר הוליסטי, נטבעו על ידי יאן סמאטס בתחילת שנות ה-20 של המאה ה-20. במילון אוקספורד, סמאטס מגדיר את ההוליזם כ"נטייה בטבע ליצור שלם שהוא גדול מסכום חלקיו על ידי אבולוציה יצירתית". 

הוליזם מוגדר לעיתים כהיפוכו של הרדוקציוניזם, למרות שתומכי הרדוקציוניזם המדעי טוענים כי מוטב להתייחס אליו כאל היפוכו של הרדוקציוניזם התאוותני. אפשר להנגיד אותו גם עם אטומיזם. כמה מבקרים טוענים שהוליזם הוא ניסיון למיזוג בין רעיון הבריאתנות לבין רעיון האבולוציה. 

השטח של חשיבה מערכתית התפתח בשנים האחרונות כדי להתמודד עם מספר גדול של נושאים תוך שימוש במושגים הוליסטיים.

ישנם מושגים נוספים בתחום כגון: עיצוב הוליסטי, ואדריכלות הוליסטית.

== ראו גם ==
* רפואה הוליסטית
* פסיכולוגיה אינדיבידואלית

==קישורים חיצוניים==

* (בעברית בעיקר, מרבית הספרים מתורגמים)
* 
* 

קטגוריה:מונחים בפילוסופיה
רפואה הוליסטית

רפואה הוליסטית [מהמילה היוונית "όλoς" ("הולוס" ביוונית עתיקה, "אולוס" ביוונית מודרנית], "שלם" או "כולל") או רפואה כוללנית הוא שם כולל לגישות ברפואה האלטרנטיבית, המדגישות את הצורך בבחינת גופו, רגשותיו, אופן חשיבתו וסביבתו של החולה ככלל, ולא רק את האיבר הבודד או את התפקוד המובחן. ברפואה ההוליסטית מושם דגש מיוחד על טיפול עצמי ורפואה עצמית, אורח חיים בריא, אכילה נכונה, הרגלי שינה נכונים, נשימה נכונה, שהות באוויר הפתוח, הימנעות מסיכונים או ממצבי מתח מיותרים, וכן הלאה. 

המונח "רפואה הוליסטית" נולד ב-1981. את היסודות הפילוסופיים עליהם מושתתת הרפואה ההוליסטית ניתן למצוא בפילוסופיה היוונית, כגון אצל אפלטון, המציג בכתביו גישה הוליסטית אשר בדומה לאלו הנפוצות כיום - מותחת גם היא ביקורת על הרפואה דאז (הרפואה ההיפוקראטית) ומבקשת לגדור את תחומהּ. בדיאלוג 'כרמידס' מסביר סוקרטס לכרמידס הצעיר ש"זאלמוכסיס מלכנו, שהוא אלוהים, אומר, שכפי שאין ניגשים לריפוי עיניים בנפרד מהראש, ולא לריפוי ראש בנפרד מהגוף, כך אין מרפאים גוף בנפרד מהנשמה, וזאת גם הסיבה שמעיני רופאים יוונים נעלמות מחלות רבות, משום שמזניחים הם את הדבר השלם שלו יש לדאוג, ואם איננו כשורה, אי אפשר שהחלק יהיה כשורה". עם זאת, הפופולריות הרבה של הרפואה ההוליסטית באה לה רק בשלהי המאה העשרים, כשרבים מרחיבים את משמעותה המקורית - אורח חיים בריא - למיני רפואה מדעיים ולא מדעיים רבים, כשבתחומי ריפוי הוליסטי רבים נתפשת הרפואה ה"מערבית" השגורה רק כדרך נוספת של ריפוי, שאינה בהכרח היעילה ביותר. הגישות הקיצוניות יותר רוככו בשנים האחרונות ורבים מהעוסקים ברפואה הוליסטית מכירים היום בתפקיד המרכזי של מדעי הרפואה ה"מערבית" הרגילה ויישומיהם, כשהרפואה ההוליסטית נתפשת פחות כרפואה אלטרנטיבית ויותר כ"רפואה משלימה".

==רפואה "מערבית" ורפואה הוליסטית==
בין רבים מהעוסקים ברפואה הוליסטית לרופאים קונבנציונליים נוצרו מתחים רבים. העוסקים ברפואה הוליסטית ביקרו את הרפואה הקונבנציונלית על התמקצעות היתר והתעלמותה כביכול מתפקודו של האדם כמכלול והתמקדות היתר שלה, לטענתם, בתסמינים ובמחלות כחזות הכל, ובגישה הפולשנית שלא לצורך המקובלת בה. רופאים בגישה המקובלת, לעומתם, הצביעו על־כך שבחלק ניכר משיטות הרפואה ההוליסטית לא זכו שיטות הריפוי לביסוס מחקרי, ועל כן השפעתם, אם בכלל הייתה כזו, נובעת מאפקט הפלצבו; וכן כי חלק ניכר משיטות האבחון ההוליסטיות (כמו גרפולוגיה או אסטרולוגיה) אינן בעלות ערך אבחוני של ממש. כמו כן הביקורת על ההתעלמות מתפקודו של האדם כמכלול אינה במקום כיוון שהרפואה הקונבנציונלית מאז ומתמיד משלבת גישה הוליסטית ואינטגרטיבית, במקביל למגמה להתמקצעות והפרדה לענפים רבים.

==ראו גם==
*הוליזם
*רפואה אלטרנטיבית
*תחלואה נלווית
*מחלה פסיכוסומטית

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רפואה אלטרנטיבית
איסט ריבר

נהר הדסון, 2. איסט ריבר, 3. מפרץ לונג איילנד, 4. מפרץ ניוארק, 5. מפרץ ניו יורק העליון, 6. מפרץ ניו יורק התחתון, 7. מפרץ ג'מייקה, 8. האוקיינוס האטלנטי]]
איסט ריבר - תמונת לווין
נופשים לחוף איסט ריבר, בשנת 1921]]
האיסט ריבר (באנגלית: The East River; מילולית: הנהר המזרחי) הוא מצר ים בשטח העיר ניו יורק המחבר בין מפרץ ניו יורק העליון למצר לונג איילנד.
המצר מפריד בין לונג איילנד (הרבעים ברוקלין וקווינס) לבין האי מנהטן ורובע הברונקס. חלק ניכר מהסחורות המגיעות לעיר ויוצאות ממנו עובר דרך האיסט ריבר: אם בדרכן צפונה דרך הארלם ריבר לנהר הדסון וממנו, או בדרכן מזרחה אל מצר לונג איילנד ומשם לשווקים באזור, או לאוקיינוס האטלנטי ולשווקים רחוקים יותר<ref></ref>. האיסט ריבר הוא גם נתיב לתיירות<ref></ref>.

==גשרים ומנהרות==
===גשרים===
את המצר חוצים שמונה גשרים:
(מצפון לדרום)
* גשר ת'רוגס נק
* גשר ברונקס וייטסטון
* גשר הל גייט
* גשר רוברט פ. קנדי
* גשר האי רוזוולט
* גשר קווינסבורו
* גשר ויליאמסבורג
* גשר מנהטן
* גשר ברוקלין

===מנהרות===
שלוש עשרה מנהרות חוצות את איסט ריבר. שתיים מהן - מנהרת ברוקלין בטרי ומנהרת קווינס מידטאון מאפשרות תנועת כלי רכב. מנהרה אחת משמשת את הרכבות המגיעות לתחנת פנסילבניה, ועשר הנותרות הן מנהרות הרכבת התחתית של ניו יורק.

==איים==
באיסט ריבר יש מספר איים:

* החלק העליון:
** רייקרז איילנד
** נורת' ברד'ר
** סאות' ברד'ר
* החלק התחתון:
** הוורד והאי רנדל (אוחדו על ידי מילוי הים)
** האי רוזוולט
** או תאנט (בעבר נקרא "בלמונט")

==קישורים חיצוניים==

אמנון דירקטור, [https://finance.walla.co.il/item/3449504 בריכת השחייה שרוצה לנקות את הנהר בניו יורק], באתר וואלה, 26 ביולי 2021

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:מצרי ים באוקיינוס האטלנטי
טואול סלנג

טואול סלנג מבחוץ

טוּאול סלנג (בקמרית: ទួលស្លែង) הוא כלא ששימש לעינוי והוצאה להורג של מתנגדי משטר הקמר רוז' בקמבודיה בשנים 1975-1979. הכלא ידוע גם בתור S-21 (כלא ביטחוני מספר עשרים ואחת). ההערכה היא שבמהלך תקופת שלטון הקמר רוז' נכלאו במקום כ-17,000-16,000 אסירים. כולם, למעט ניצולים בודדים, הוצאו להורג.

==הכלא==
כלא הטואול סלנג הוקם בתוך מבנה בית ספר ישן בשכונת מגורים בפנום פן. בדומה לבתי ספר רבים, הוא בנוי ממספר בניינים בני עד שלוש קומות, שביניהם חצר פנימית רחבה בה עדיין נותרו חלק מהמתקנים ששימשו את בית הספר. באותה התקופה, פנום פן הייתה עיר רפאים כמעט ריקה לחלוטין מאנשים, משום שכל האוכלוסייה הוגלתה על ידי הקמר רוז' לאזורים הכפריים של המדינה. בדרך כלל ההוצאות להורג לא בוצעו בשטח הכלא עצמו, אלא בשטח בשולי פנום פן שכונה בשם "שדות הקטל". 

מתקן זה סווג כסודי ביותר. על מנת לשמור על חשאיותו וכדי למנוע הדלפות ממה שהתרחש שם, נהגו השלטונות להוציא להורג מדי פעם אף את החיילים ששמרו על המתקן, באמתלות שונות של בגידה ושיתוף פעולה עם ה-CIA. על פי התיעוד הכתוב שנותר בכלא, מסתבר שנערכו בכלא ניסויים רפואיים באסירים.

==האסירים==

כיסא שעליו ישבו האסירים בזמן שצולמו. המתקן שלח פולס חשמלי לראשם כדי לשתק אותם ולמנוע תזוזה בזמן הצילום

צמרת הקמר רוז' הייתה חשדנית ביותר. גם מי שנחשד בחשד קל בחוסר נאמנות, הואשם ב"התנגדות למשטר" והיה עלול לעבור מסכת של התעללויות ואף להיות מוצא להורג. בדרך כלל האסירים הוצאו להורג רק לאחר שנגבתה מהם הודאה בה הם הודו בפשעים שביצעו כביכול. בדרך כלל פרק הזמן המרבי שנדרש לאסיר להודות ב"אשמה" היה כחמישה שבועות של עינויים. זה גם היה זמן השהות הממוצע בכלא מרגע ההגעה ועד לרגע ההוצאה להורג. ממי שהודה נחסכו העינויים, אך לא ההוצאה להורג. אסירים רבים ניצלו את האפשרות הזאת על מנת לחסוך מעצמם את העינויים.

כמעט כל אסיר שהגיע צולם והוכן עבורו תיק חקירה. תיק זה הכיל את צילום האסיר, את פרטי החקירה והעונשים שהוטלו עליו וכן את פרטי "הודאתו" של האסיר. טואול סלנג היה הכלא היחיד, מבין עשרות בתי הכלא ברחבי המדינה, שהתבצעה בו פעולת תיעוד כה מסודרת. שעות מספר לפני נפילת השלטון ניסה מנהל כלא S21 להשמיד את הראיות הכתובות והמצולמות, אך הוא הספיק להשמיד רק חלק קטן מהן.

בכלא S21 שוכנו האסירים "המיוחסים" ביותר. הם היו בדרך כלל בשר מבשרו של המשטר ונחשדו בחוסר נאמנות. חשדנותו הרבה של המשטר גרמה לכך שמספר גדול של קציני צבא בכירים הואשמו בבגידה ונשלחו לטואול סלנג. כמעט בכל המקרים מעצרו של אדם גרר מעצר מיידי של כל בני משפחתו ומקורביו.

==טואול סלנג כיום==
כיום משמש המבנה כמוזיאון לתיעוד זוועות משטר הקמר רוז' בקמבודיה ולפעילות המקום ככלא ומתקן עינויים. 

קאנג קק לאו (הידוע בכינוי דוץ'), שניהל את בית הכלא מטעם הקמר-רוז', הועמד לדין בשנת 2008, ובכך היה אחד הבודדים שהועמדו לדין מקרב המשטר.

==קישורים חיצוניים==

* 

* [http://www.yale.edu/cgp/photographs.html אתר המכיל הרבה מאוד מהתמונות והמסמכים שנמצאו בכלא טואול-סלנג אחרי נפילת שלטון הקמר רוז']
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:קמבודיה: היסטוריה
קטגוריה:בתי סוהר שהפכו למוזיאונים
קטגוריה:מוזיאונים להיסטוריה
קטגוריה:פנום פן
קטגוריה:אתרי הריגה
ניסור האי מנהטן

קצהו הדרומי של האי [[מנהטן (בשנת 2006)]]
ניסור האי מנהטן הוא פולקלור אורבני המתייחס לעיר ניו יורק. 

==ההלצה==
על פי הסיפור, מדובר בהלצה שנערכה בשנת 1824, בה הפיץ נגר בשם לוזייר שמועה לפיה בשל הבניינים הנבנים בקצהו הדרומי של האי מנהטן ישקע האי. לוזייר הציע כי ינסרו את האי, יגררו את דרומו לים, יסובבו אותו ב-180° ויחזירו אותו, כך שהבניינים שהכבידו על קצהו של האי ימצאו כעת במרכזו. על פי אחת הגרסאות לאגדה אורבנית זו, ביום שפורסם האירוע בעיתונים נאספו אנשים רבים על מנת לנסר את האי. לוזייר לא הופיע לאירוע, והתחבא מספר חודשים לאחריו בברוקלין.

==התפשטות האגדה==
עם השנים הפכה הלצה זו לאגדה אורבנית אשר החלה להופיע בספרים המספרים על ההיסטוריה של העיר ניו יורק מהמחצית השנייה של המאה ה-19. בספרים אלה מוסבר כי האירוע אמנם אינו מוזכר בעיתוני התקופה, אולם היקפם של העיתונים באותה עת היה מוגבל, וככל הנראה בחרו שלא לפרסם הלצה זו. 

האירוע מוזכר בספרו של תומאס דה וו (Thomas F. De Voe) משנת 1862, וכן בספרו של הרברט אסבורי (Herbert Asbury) "ברחבי העיר" (All Around The Town) משנת 1934 ובספר שהוצא על ידי המגזין Reader's Digest שנקרא "Scoundrels and Scallywags".

אגדה אורבנית זו זכתה לתפוצה רבה ופופולריות רבה, והיא מוזכרת בספרי היסטוריה רבים ובספרי פולקלור רבים.

==לקריאה נוספת==
* הרברט אשברי, All around town, הוצאת Thunder's Mouth Press, ניו יורק, 2003
<div style="direction: ltr;">
* Edward Robb Ellis, The Epic of New York City: A Narrative History, Carroll & Graf Publishers, 2004
</div>

==קישורים חיצוניים==
* [https://listserv.temple.edu/cgi-bin/wa?A2=ind0602&L=temple-gold&T=0&P=49169 דיון בקיום האירוע באתר אוניברסיטת טמפל]
* [https://web.archive.org/web/20070927202443/http://www.historybuff.com/library/refmanhattan.html המקרה באתר historybuff]

קטגוריה:תרמיות
קטגוריה:מנהטן
קטגוריה:ניו יורק
קטגוריה:אגדות אורבניות
קטגוריה:מתיחות
לאו דזה

לָאוֹ דְזה (בסינית: 老子, מילולית: מאסטר זקן), לעיתים לאו צוּ, לאו טְצֵה או לאוזי, אבי תורת הדאואיזם ומגדולי הפילוסופים הסינים. על פי המסורת הסינית חי במאה השישית לפנה"ס. מיוחסת לו כתיבת הדאו דה ג'ינג, החיבור הראשון של התנועה הדאואיסטית, שהיא אחת משלוש מערכות האמונה הגדולות בסין.
תורתו של לאו דזה תרמה רבות לעיצוב התרבויות הסיניות הקדומות בפרט, ותרבויות המזרח הרחוק בכלל.

== חייו ==
לאו דזה רוכב על תאו
לא ידוע כמעט דבר על חייו של לאו דזה, ועצם קיומו ההיסטורי מוטל בספק. על-פי המסורת המקובלת, הוא נולד בכפר קו במחוז חנאן של ימינו, שהיה שייך לממלכת צ'ו, בשלהי תקופת האביב והסתיו (בין 722 ל-481 לפנה"ס). שמו המקורי היה לי אר (בפיניין: Lǐ Ěr, ובכתב סיני: 李耳), והוא גם זוהה עם הדמות לאו-דן (老聃, Lǎo Dān). 
הוא שימש כספרן בספרייה הקיסרית של שושלת ג'ואו, היה מנהל הגנזך ויועצו של הקיסר. האגדה מספרת על פגישה שהתקיימה בינו לבין קונפוציוס, בשעה שזה בא ללמוד את כתבי הספרייה, שבסופה ציין קונפוציוס שלמד יותר משיחתו עם לאו דזה מאשר מהמגילות אותן בא לקרוא. 

כאשר הקיסר בחר בקונפוציוס להיות מחוקק האומה החליט לאו דזה לפרוש ולצאת למסע אל הרי ההימלאיה. מששמע הקיסר על עזיבתו העביר הוראה לשומרי הגבולות לעצור אותו ולא לאפשר לו לעבור עד שיכתוב את עיקרי תורתו וכך, בגבול טיבט, עצר אותו השומר, יִין שִׂי, ובמשך שלושה חודשים כתב לאו דזה במחברת כמעט חמשת אלפים סימנים סיניים בעלי משמעויות רבות. 

לפי המסורות הדאואיסטיות רצה יִין שִׂי ללמוד מלאו דזה את תורתו, ולכן ביקש ממנו לכתוב את פרטיה. כך כתב ומסר לו לאו דזה את ספר הדרך וספר הסגולה, אשר ידועים כיום כספר אחד: הדאו דה ג'ינג. אותו יִין שִׂי למד את הכתבים ונעשה מאוחר יותר לאבי האסכולות הדאואיסטיות המסורתיות.

על אחרית ימיו של לאו דזה מסופר כי רכב על-גבי תאו מים אל-עבר המערב, ומאז לא נודעו עקבותיו. הוא מוצג באומנות לעיתים קרובות כאשר הוא רוכב על תאו.

== דאו דה צ'ינג ==

חיבורו היחיד של לאו דזה, הדאו דה צ'ינג, הוא אוסף של 81 שירים קצרים, המציגים את יסודות התפיסה הדאואיסטית, ועוסקים בהתנהגות ראויה, בצורת הממשל הרצויה ובאיזון בין יסודות שונים. הם קוראים לחיי פשטות, מתינות, והרמוניה עם הסביבה, ומשבחים את דרכו של החכם, הפועל על ידי התערבות מזערית ככל הניתן על-מנת להשפיע על סביבתו. משמעותם של חלק מהשירים סתומה ונתונה לפרשנויות שונות.
משפט מרכזי מתוך הספר: "עשה באפס מעשה והכל מעצמו ייעשה" (ע"פ הגרסה המקובלת).

==ראו גם==
* ג'ואנג דזה

== לקריאה נוספת ==
*"ספר הדאו", תרגום מסינית דן דאור ויואב אריאל, חרגול/עם עובד 2007
*דאו דה צ'ינג, הוצאת מוסד ביאליק
*ספר הדאו, הוצאת חושן
*ספר הדרך והסגולה, מסינית קלאסית: אורי קפלן, פרפנצ'ה הוצאה לאור, 2024.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20050205060625/http://www.taopage.org/laotzu/ הסברים ומידע על לאו דזה]
* [http://www.synaptic.bc.ca/ejournal/laotse.htm קישורים ומידע על לאו דזה]
* [https://web.archive.org/web/20130514161526/http://hebrew.cri.cn/1/2010/03/09/2s4726.htm לאו-דזה: הפשטות שבטבע], מתוך אתר [http://hebrew.cri.cn הרדיו הבינלאומי של סין] בעברית
* 
* 
* 

קטגוריה:פילוסופים סינים
קטגוריה:דאואיזם
קטגוריה:מורים רוחניים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-5 לפנה"ס
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-6 לפנה"ס
סטטוס קוו

סטטוס קוו (מלטינית: Status quo, המצב הקיים) הוא מונח שנגזר מהביטוי הדיפלומטי "סטטוס קוו אנטה בלום" (status quo ante bellum) שפירושו בלטינית "המצב שהיה לפני המלחמה". בשפת הדיבור המונח מציין את המצב כפי שהוא. בדיונים פוליטיים לעיתים מניחים שיש יתרון בשמירה על המצב הקיים, יתרון פנימי שאינו נגזר מאופיו של המצב הקיים, אלא מהסכנות הגלומות בשינויים באשר הם. במונח 'שמירה על הסטטוס קוו' משתמשים לצורך תיאור התנגדות לשינויים קיצוניים במצב החברתי או המדיני. דוגמאות לשימוש במונח סטטוס קוו ניתן למצוא במאבקים החברתיים המתמשכים במדינת ישראל בין חילוניים לדתיים או במעמדה של טאיוון אל מול התביעה הסינית לריבונות על האי.

== שימוש פוליטי במונח ==
תנועות חברתיות הן דוגמה לפעמים בהן הסטטוס קוו עלול להתערער. במקרים כאלה, הסטטוס קוו מתייחס למצב הקיים סביב נושא מסוים או לאקלים התרבותי/חברתי בחברה או באומה מסוימים. הסטטוס קוו נתפס לעיתים כשלילי, בעיקר על ידי תנועות חברתיות, השואפות לשינוי. האנשים אשר דוגלים בשימור הסטטוס קוו נתפסים לעיתים כמתנגדים לקידמה.

פוליטיקאים מתייחסים לפעמים לסטטוס קוו. לעיתים קרובות ישנה מדיניות של עמימות מכוונת שרק מזכירה את הסטטוס קוו מאשר הופכת אותו למצב הרשמי. קלארק קר צוטט כאומר: "הסטטוס 'קוו הוא הפתרון היחיד שלא ניתן להטיל עליו וטו", כלומר לא ניתן להחליט כנגד הסטטוס קוו, אלא צריך להפעיל לטובת השינוי.

קרל מרקס ראה בדת מאורגנת כאמצעי לבעלי ההון לשמור על מעמד הפועלים מרוצה מסטטוס קוו לא שוויוני, וחינוך נראה בעיני אחרים כאמצעי לשמירת הסטטוס קוו בחברה.

==ראו גם==
* מודוס ויונדי
* סטטוס קוו (ישראל)
* מכתב הסטטוס קוו

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מדע המדינה
קטגוריה:יחסים בין-לאומיים
קטגוריה:מילים וביטויים בלטינית
קטגוריה:מונחים ומושגים בפוליטיקה
דספינה (מיתולוגיה)

דספינה (ביוונית: Δεσποινα, משמע "גברת" או "מלכה") הייתה נימפה במיתולוגיה היוונית, בתם של פוסידון, אל הים היווני ושל דמטר, אלת האדמה והתבואה היוונית. השם דספינה היווה גם כינוי נוסף של האלות אפרודיטה, פרספונה ודמטר. 

שמה הוענק לדספינה, אחד מירחיו של כוכב הלכת נפטון, שהוא עצמו נקרא על שם אל הים נפטון, המקבילה הרומית לפוסידון. 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:נימפות
כארון

כארון משיט את המעבורת בציור מהמאה ה-19 של [[אלכסנדר ליטובצ'נקו]]
כארון עם ספינתו, שממנה נופלים החוטאים לממלכת השדים – ב[[פרסקו "יום הדין האחרון" מאת מיכלאנג'לו]]
כארון (ביוונית: Χάρων) הוא משיט המעבורת של האדס, אל השאול במיתולוגיה היוונית. המיתולוגיה מספרת שהוא העביר מתים לצידו השני של נהר האכרון או נהר הסטיקס רק אם היה ברשותם מטבע לתשלום עבור הנסיעה. לכן היוונים הקדמונים נהגו לקבור את מתיהם כשמטבע אובול מתחת ללשונם, או על עיניהם, כדי שלא ייאלצו לנדוד לנצח לאורך גדות הנהר.

כארון הוא בנם של ארבוס וניקס. הוא מתואר בדרך כלל כזקן רזה ונרגן או לחלופין כשד מכונף בעל פטיש דו־ראשי. למרות זאת במספר עיבודים כגון: הסרט "הרקולס" של חברת סרטי וולט דיסני הוא מוצג כשלד.

לדברי ורגיליוס בספרו "האיניאדה" וכן לדברי מקורות אחרים, כארון משיט את סירתו על הנהר סטיקס. עם זאת, על פי מרבית המקורות, הנהר שעליו שטה המעבורת של כארון הוא אכרון ולא סטיקס. בתקופה מאוחרת יותר גם דנטה בספרו "הקומדיה האלוהית" הצטרף לקביעה זו.

פעמים בודדות בלבד התיר כארון לאנשים חיים לשוט במעבורת שלו ולהיכנס אל תחומיה הפנימיים של ממלכת השאול. בין היתר, הוא אפשר זאת למוזיקאי המוכשר אורפאוס, שהצליח לעשות כן באמצעות נגינתו העצובה והיפה, שריככה את ליבו של כארון.

על שמו של כארון קרוי הירח כארון, ירחו של כוכב הלכת הננסי פלוטו. פלוטו עצמו קרוי על שמו של אל השאול הרומאי, הוא האדס בקרב היוונים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:דמויות מהמיתולוגיה היוונית
שובה

שׁוּבָה הוא מושב בנגב הצפוני-מערבי, מצפון מערב לנתיבות, המשתייך לארגון יישובי הפועל המזרחי, ומשתייך למועצה האזורית שדות נגב. שם המושב הוצע על ידי זאב וילנאי והוא מתבסס על הפסוק בספר תהילים: . המושב נוסד בשנת 1950, על ידי עולים מטריפולי (בירת לוב), ובשנת 1957, המושב חולק לשניים, וחלקו השני שימש להקמת מושב זמרת. שטח המושב הוא כ-4,500 דונם. התושבים עוסקים בעיקר בחקלאות. בשנת 2009 הצטרף למושב גרעין משפחות צעירות שהגיעו מרחבי הארץ שהוסיפו למקום גוון אקולוגי-חסידי-ארצישראלי, בנו במקום בתי קבע והקימו מוסדות חינוך דתי אלטרנטיבי. 
==קישורים חיצוניים==

*
*[http://www.sdotnegev.org.il/CenterFrameMatnasim.asp?DeptID=51 שובה] באתר המועצה האזורית שדות נגב
* 
*[https://www.youtube.com/watch?v=65ptpqOE44Q&t=22s מושב שובה חוגג 70], סרטון שנערך לרגל חגיגות 70 למושב בתקופת הקורונה
*[https://www.youtube.com/watch?v=6jsoNDg-MTE גרעין שובה חוגג עשור], סרטון שנערך לרגל עשור לגרעין שובה
==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:יישובים בדרום ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
זמרת (מושב)

זִמְרָת הוא מושב דתי בנגב הצפוני-מערבי, מצפון מערב לנתיבות, המשתייך לארגון יישובי הפועל המזרחי. שם המושב הוא משירת הים בספר שמות: . המושב נוסד רשמית בשנת 1957 על ידי עולים מתוניסיה לאחר שפוצל היישוב הסמוך שובה (ועל כן בתחילה נקרא המושב "שובה ב'"). שטחו של המושב הוא כ-4,500 דונם, ותושביו עוסקים בעיקר בחקלאות.

המושב משתייך למועצה האזורית שדות נגב.

באירועי מתקפת הפתע על ישראל, ביום שבת ה-7 באוקטובר 2023, המחבלים לא חדרו ליישוב. עם זאת, הוא עדיין פונה מיושביו במהלך מלחמת חרבות ברזל, עליה הכריזה ישראל בתגובה למתקפת הפתע. תושבי המושב פונו למלונות בעיר הרצליה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://www.sdotnegev.org.il/14/ זמרת], באתר מועצה אזורית שדות נגב

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1957
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:יישובים בדרום ישראל שפונו במלחמת חרבות ברזל
939

== אירועים ==
* רמירו השני, מלך לאון הביס את כוח המורים וחליף קורדובה עבד אל רחמאן השלישי כמעט ונהרג. העיר מדריד נכבשה על ידי הכוח הנוצרי.

== נולדו ==

== נפטרו ==

== לוח שנה ==









==קישורים חיצוניים==
הים הכספי

הים הכספי - נוף מ[[באקו]]
הים הכספי או ים מזנדראן (בחלק מן השפות המקומיות: הים הכוזרי), על אף שמו, הוא אגם מלוח המצוי בין אסיה לאירופה. הים הכספי הוא האגם הגדול בעולם, ושטחו 371,000 קמ"ר (דומה לשטחה של יפן).

הים הכספי נמצא בין המדינות: רוסיה, אזרבייג'ן, איראן, טורקמניסטן וקזחסטן, וממערב לו נמצאים הרי הקווקז. אין ממנו יציאה כלשהי למקור מים אחר, ומפלס המים בו נשמר על ידי התאדות בלבד. המליחות בים הכספי היא 1.2% (12 גרם לליטר), בערך כשליש מהמליחות הממוצעת של מי ים.

האגם קרוי על שם , עם עתיק שחי באזור.

== היסטוריה ==
הים הכספי, בדומה לים השחור ולימת אורמיה, הוא שארית מהים העתיק פארטתיס. לפני כ-5.5 מיליון שנים, בעקבות התרוממות טקטונית וירידה בגובה הים הפך הים למוקף יבשה.

מפה מדויקת ראשונה של האגם נוצרה ב-1716 על ידי אלכסנדר בקוביץ'-צ'רקסקי, שנשלח לאזור בפקודת פיוטר הגדול. הוא אף הקים שלושה מבצרים על גדות האגם, כבסיס להתפשטות האימפריה הרוסית מזרחה, לאזור ה"טרנס-כספי", כלומר מרכז אסיה.

תוכניות סובייטיות שאפתניות לחיבור הים הכספי לים האזובי, חלקו הצפוני של הים השחור, באמצעות פרויקט תעלת אירואסיה המכונה לעיתים "תעלת מניץ'", החלו במרץ רב משנת 1932, אך העבודה מעולם לא הושלמה בפועל. כיום ברוסיה נחשבת התוכנית לבלתי כדאית מבחינה כלכלית, אם כי הנושא חוזר ועולה מדי פעם.

בשנת 1980, על רקע דאגה מירידת מפלס מי הים הכספי עקב אידוי, נחסמה התעלה שהוליכה מים ממנו אל לגונת גאראבוגאזקול, וזו התייבשה כליל עד 1984. ביוני 1992, לאחר שמפלס מי הים הכספי שב לעלות, נפרץ המחסום בתעלה שבינו לבין הלגונה והיא הוצפה שוב.

בשנת 2003 נחתם הסכם בין רוסיה, אזרבייג'ן וקזחסטן לחלוקת חלקו הצפוני של הים הכספי (64% מהאגם) ביניהן. איראן וטורקמניסטן לא הסכימו לחלוקה זו.

==בעלי חיים ודגה==
בים הכספי גדל החידקן הרוסי, שהוא דג אשר מביציו מופק הקוויאר. דיג יתר הביא לסכנת הכחדה של דגי החידקן באזור, וכיום פעילי איכות הסביבה פועלים להפסקת הדיג בים הכספי.
בנוסף, שכן באזור זה, עד לאמצע המאה ה-20, הטיגריס הכספי.

==אוצרות טבע==
באזור הים הכספי נמצאים שדות עשירים של נפט וגז טבעי.
על פי התחזיות, כושר ייצור הנפט מהים הכספי, יגיע לכ-1.5 מיליון חביות ליום (240,000 קוב ליום), שווה ערך לתפוקת הנפט של מקסיקו. קיימות הערכות שונות לגבי היקף העתודות באזור, הערכות הנעות בין 32–220 מיליארד חביות של נפט.

==אקולוגיה==
הים הכספי מהווה למעשה אגם סגור. נהר הוולגה ונהר האורל מהווים 80% מהזרימה לאגם. אין לים הכספי מוצא, והוא מאבד את מימיו בהתאיידות בלבד. גובה פני הים משתנה באופן קיצוני במהלך השנים.

==תחבורה==
מספר מעבורות חוצות את הים הכספי.

==ראו גם==
* אקרנופלן - מפלצת הים הכספי
* שדה טנגיז
* צינור הנפט באקו-טביליסי-ג'ייהאן
* איטיל - בירת ממלכת הכוזרים
* הפלישה המונגולית לאזור הים הכספי

== קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20140222161547/http://caspian.iwlearn.org/ תוכניות שיקום הים הכספי]
* I. S. Zonn, A. N. Kosarev, Andrey G., [http://books.google.co.il/books?id=fvqYSoRvAI4C&lpg=PR1&pg=PR1#v=onepage&q&f=false The Caspian Sea Encyclopedia]

==הערות שוליים==

*
כספי, ים
כספי, ים
קטגוריה:אזרבייג'ן: גאוגרפיה
קטגוריה:איראן: גאוגרפיה
קטגוריה:טורקמניסטן: גאוגרפיה
קטגוריה:קזחסטן: גאוגרפיה
קטגוריה:רוסיה: ימות ואגמים
קטגוריה:ימות ואגמים מלוחים
קטגוריה:אגמים טרמינליים
קטגוריה:גבול אזרבייג'ן–איראן
אסלאם בתימן

האסלאם נכנס לראשונה לתימן, בערך בשנת 630, כאשר נביא המוסלמים, מוחמד, כבש את תימן. למעשה, מלבד מיעוט של עדות אחרות (מיעוט של יהודים, נוצרים והינדים), העם התימני הוא מוסלמי, או משושלת ה"זיידי" (שהם שיעים, והם 35% בקירוב מהאוכלוסייה התימנית), או משושלת ה"שאפעי" (שהם סונים, והם 65% בקירוב מהאוכלוסייה התימנית).
העיר העתיקה ב[[עדן]]

הזיידים הנמצאים באזור ההררי שבצפון תימן, חולשים ושולטים על הפוליטיקה ועל התרבות של האזור ההוא במאות האחרונות. 

==ראו גם==

*תימן
*יהדות תימן

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:תימן: תרבות
תימן
קטגוריה:תימן: דת
תימן
קטגוריה:קצרמר תימן
קטגוריה:קצרמר אסלאם
סיימון

סיימון (Simon) הוא שם פרטי וכן שם משפחה שנגזר מהשם שמעון.

קטגוריה:שמות פרטיים לגברים
קטגוריה:שמות משפחה
קטגוריה:שמות משפחה שמבוססים על השם שמעון
נוף איילון

חזית הכניסה לבניין בית הכנסת המרכזי ביישוב, 11/09
נוף איילון (נוף אַיָּלוֹן) הוא יישוב קהילתי דתי הממוקם בצמוד לקיבוץ שעלבים וקריית חינוך שעלבים, ובסמוך לעיר מודיעין. היישוב שייך למועצה אזורית גזר, בה הוא מהווה את היישוב המזרחי ביותר. 

היישוב נוסד בשנת 1994, ונכון לשנת 2022 מתגוררים בו כ-2,000 תושבים.

==היסטוריה==
בתחילה אושר היישוב ב"ועדה לבנייה למגורים (ול"ל) כהרחבה של קיבוץ שעלבים, במטרה לשכן בה את סגל ישיבת שעלבים הנמצאת בתחום הקיבוץ ואת גמלאיה. כדי להקים את השכונה הקימו ראשי הישיבה עמותת משתכנים פרטית. בפועל, רבים מהמתיישבים בנוף איילון היו משפחות שהזיקה שלהן לישיבה נבעה מהעובדה שבניהן למדו בה.

בשלב א' נבנו בנוף איילון 170 יחידות דיור על מגרשים בשטח של 400 ו-500 מ"ר. כשנתיים אחר כך הושלם שלב ב' של היישוב ובו 150 יחידות. השלב השני נבנה מחוץ לאדמות המועצה האזורית גזר, בקצה התחום של הקו הירוק (בתחום שטח ההפקר). בשטח המכונה "שטח גלילי", משום שאינו שייך מוניציפלית לשום מועצה. כך, תושבי שלב ב' לא התבקשו מעולם לשלם ארנונה והיטלי ביוב. כתוצאה מכך סירבה המועצה לספק שירותים לתושבי שלב ב'. לצורך קבלת החלטה בנושא שיוך השטח המוניציפלי של היישוב, הקים משרד הפנים "ועדת גבולות", שקבעה, כי יש להפריד את השכונה מהקיבוץ ולספח אותה לעיר מודיעין. תושבי השכונה מצדם דרשו שתוכרז כיישוב נפרד בתחום מועצת גזר, לאחר שהופרדו מהקיבוץ, שלא רצה להכלילם בוועד שלו.

באוקטובר 2000 עתרו תושבי היישוב לבג"ץ נגד הסיפוח למודיעין. לבסוף הוחלט להותיר את היישוב בתחום המועצה האזורית גזר.

החל משנת 1999 הרב גדעון בנימין מכהן כרב היישוב. בספטמבר 2023 הודיע הרב על רצונו לפרוש מהתפקיד<ref></ref>.

==חינוך ונוער==
בית ספר "שלהבת" בנים, בית ספר "שלהבת" בנות, תלמוד תורה "דביר", אולפנת שעלבים, ישיבת ההסדר, ישיבת דרך חיים, הישיבה התיכונית שעלבים נמצאות סמוך לקצה היישוב, בתחום קריית חינוך שעלבים.

ביישוב פועלת תנועת הנוער בני עקיבא תנועת הנוער המרכזית ביישוב, הסניף ביישוב הוא נפרד. התנועה אריאל פועלת כסניף הרשמי של קריית החינוך שעלבים הסמוכה ליישוב. ביישוב קיימת גם עמותת 'איתנים בדרך'<ref></ref> לילדים בעלי מוגבלויות, אותה הקימו חיים ודבורה לוי על שם בנם איתן לוי שהוא בעל שיתוק מוחין.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: יישובים קהילתיים
קטגוריה:מועצה אזורית גזר
קטגוריה:יישובים דתיים בישראל
קטגוריה:עמק איילון
קטגוריה:שעלבים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1994
קטגוריה:יישובים במחוז המרכז
קטגוריה:יישובי הכוכבים
קטגוריה:נוף איילון: אישים
האמרפול

"האמרפול" (שוודית: Hammerfall) היא להקת פאוור מטאל מגטבורג, שוודיה, שהוקמה בשנת 1993. האמרפול הנחשבת למחיית ז'אנר הפאוור מטאל בסוף שנות ה-90 עם צאת אלבום הבכורה שלה Glory To The Brave בשנת 1997. הלהקה הוקמה על ידי הגיטריסט אוסקר דרוניאק (Oscar Dronjak) לאחר שעזב את להקתו הקודמת, Ceremonial Oath (שהייתה להקת דת' מטאל, ז'אנר שונה מאוד מהפאוור מטאל שהאמרפול מנגנים) בשנת 1993.

== היסטוריה ==
בשנת 1993 לאחר שעזב את להקת הדת' מטאל סרמוניאל אות' (Ceremonial Oath) הקים הגיטריסט אוסקר דרוניאק עם חברו יספר סטרמבלאד את להקת האמרפול ובו בזמן המשיכו שניהם להשתתף בלהקות קריסטל אייג' (Crystal Age) ובאין פליימס (In Flames) בהתאמה כאשר הסולן היה מיכאל סטאנה מדארק טראנקיליטי מאז ההתקדם פרויקט הלהקה בעצלתיים.

ההתקדמות החלה בשנת 1996 כאשר השתתפה האמרפול בחצי הגמר של התחרות רוקסלאגט. להופעה הזאת לא הצליח מיכאל סטאנה להגיע ובמקומו הופיע יואקים קאנס שהפך לסולן הרשמי של הלהקה. האמרפול לא העפילו לגמר אך מספר רצועות שמע בביצוע חי הוקלטו ונשלחו לחברת התקליטים ההולנדית Vic Records שהחתימה את הלהקה שתכף נכנסה למשטר חזרות לקראת הקלטות אלבומם הראשון Glory To The Brave ("תהילה לאמיצים").

בינואר 1997 החליטו אוסקר ויואקים להתמסר ללהקת האמרפול במאת האחוזים כך שנדרש שינוי בהרכב, גלן ויספר פרשו על מנת להתמסר לאין פליימס והוחלפו על ידי סטפן אלמגרן ופטריק רפלינג. להקתו הקודמת של יואקים, קריסטל אייג', התפרקה ופרדריק חברו מהלהקה שימש באסיסט זמני בהאמרפול עד שנמצא באסיסט קבוע בדמותו של מאגנוס רוסן. חברת התקליטים הגרמנית ניוקליאר בלאסט (Nuclear Blast) רכשה את הלהקה מהחברה ההולנדית והחתימה אותה על חוזה ל-4 אלבומים נוספים. לפי הצעת החברה הוחלף המתופף באנדרס יוהנסן, בשלב זה מערך חברי ההרכב נשאר יציב.

== דיסקוגרפיה ==
* Glory To The Brave (1997)
* Legacy of Kings (1998)
* Renegade (2000)
* Crimson Thunder (2002)
* One Crimson Night - Live (2003) (אלבום הופעה חיה)
* Chapter V: Unbent, Unbowed, Unbroken (2005)
* Threshold (2007)
* No Sacrifice, No Victory (2009)
* Infected (2011)

== חברי ההרכב ==
=== חברי ההרכב הנוכחיים ===
* יואקים קאנס (Joacim Cans) - סולן
* אוסקר דרוניאק (Oscar Dronjak) - גיטריסט
* פונטאס נורגרן (Pontus Norgren) - גיטריסט
* פרדריק לארסון (Fredrik Larsson) - באסיסט
* אנדרס יוהנסון (Anders Johansson) - מתופף

=== חברי ההרכב לשעבר ===
* מיכאל סטאנה (Mikael Stanne) - סולן
* יספר סטרמבלאד (Jesper Strömblad) - גיטריסט
* גלן יונגסטרם (Glenn Ljungström) - גיטריסט
* ניקלאס סאנדין (Niklas Sundin) - גיטריסט
* סטפן אלמגרן (Stefan Elmgren) - גיטריסט
* יוהאן לארסון (Johan Larsson) - באסיסט
מאגנוס רוסן (Magnus Rosén) - באסיסט
* פטריק רפלינג (Patrik Räfling) - מתופף

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות פאוור מטאל
קטגוריה:להקות שוודיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1993
In Flames

In Flames (אנגלית: אין פליימס, "בלהבות") היא להקת הבי מטאל משוודיה. הלהקה נוסדה בשנת 1990 על ידי הגיטריסט יספר סטרמבלאד. In Flames, יחד עם At the Gates ו-Dark Tranquillity, נחשבת לחלוצה בז'אנר שמכונה כיום דת' מטאל מלודי,<ref name=":0"></ref> אך בהמשך התנסתה בכיוונים שונים, והוסיפה אלמנטים של סגנונות כמו מטאל אלטרנטיבי, מטאלקור מלודי וגרוב מטאל.<ref name=":0" />

==ייסוד ו-Lunar Strain==

הלהקה נוסדה בשנת 1990 על ידי הגיטריסט יספר סטרמבלאד, כפרויקט צדדי של להקת הדת' מטאל הנוכחית שלו אז, Ceremonial Oath. מטרתו הייתה לכתוב שירים עם כיוון מוזיקלי מלודי יותר, דבר שלא הורשה לעשות בלהקתו המקורית. בשנת 1993, סטרומבלד החליט לעזוב את להקתו בגלל הבדלים מוזיקליים והחל להתמקד יותר ב-In Flames. באותה שנה גייס סטרמבלאד את גלן לונגסטרום בגיטרה ואת יוהאן לרסון בבס כדי להרכיב את ההרכב הרשמי הראשון של In Flames. 

השלישייה הקליטה הדגמה באוגוסט 1993 ושלחה אותה לחברת תקליטים שוב. על מנת להגדיל את סיכוייהם להחתים את הלהקה הם שיקרו ואמרו שכבר הוקלטו שלוש עשרה שירים, כשלמעשה היו להם רק שלושה. בעל החברה נהנה מהמוזיקה, והחתים אותם מיד. 

לאחר החתימה החלה העבודה על אלבום הבכורה של הלהקה. האלבום, שכותרתו Lunar Strain, הוקלט באולפן פרדמן ויצא באוגוסט 1994. מכיוון שללהקה עדיין לא היה סולן, סטרומבלד ביקש ממיקאל סטאן מ-Dark Tranquility לספק שירה בהפעלה. בהקלטה השתתפו גם מוזיקאים רבים אחרים, כולל הגיטריסטים אנדרס איוורס, קרל נסלונד ואוסקר דרונייק (האחרון שסיפק שירת רקע), הסולנית ג'ניקה ג'והנסון, והכנרת אילבה ווהלסטדט.
== דיסקוגרפיה ==
{| class="wikitable mw-collapsible" border="1"
|-
!אלבום
!שנה
|-
|Lunar Strain
|1994
|-
| Subterranean (מיני אלבום) ||1995
|-
| The Jester Race ||1996
|-
| Black-Ash Inheritance (מיני אלבום) ||1997
|-
| Whoracle ||1997
|-
| Colony ||1999
|-
| Clayman ||2000
|-
| Reroute to Remain ||2002
|-
| Trigger (מיני אלבום) ||2003
|-
| Soundtrack to Your Escape ||2004
|-
| Come Clarity ||2006
|-
| Come Clarity EP (מיני אלבום) ||2006
|-
| The Mirror's Truth (מיני אלבום) ||2008
|-
| A Sense of Purpose ||2008
|-
| Sounds of a Playground Fading ||2011
|-
|Siren Charms
|2014
|-
|Battles
|2016
|-
|Down, Wicked & No Good (מיני אלבום)
|2017
|-
|I, the Mask
|2019
|-
|Clayman 2020 (מיני אלבום)
|2020
|-
|Hell Is Overcrowded and Heaven's Full of Sinners (מיני אלבום)
|2023
|-
|Foregone
|2023
|}
== חברי ההרכב ==
=== נוכחיים ===
* אנדרס פרידן (Anders Fridén) - סולן
* ביורן גלוטה (Björn Gelotte) - גיטריסט
*ניקלס אנגלן (Niclas Engelin)- גיטריסט
*ברייס פול (Bryce Paul)- גיטרה בס
*טאנר ווין (Tanner Wayne)- מתופף

=== בעבר ===
* יספר סטרמבלאד (Jesper Strömblad) - גיטריסט
* הנריק פורס (Henrik Forss) - סולן
* מיכאל סטאנה (Mikael Stanne) - סולן
* יוהאן לארסון (Johan Larsson) - סולן, באסיסט
* גלן יונגסטרם (Glenn Ljungström) - גיטריסט
* ניקלאס אנגלין (Niklas Engelin) - גיטריסט
* אנדרס איוורס (Anders Iwers) - גיטריסט
* קארל נסלונד (Carl Näslund) - גיטריסט
* אנדרס יווארפ (Anders Jivarp) - מתופף

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:להקות דת' מטאל
קטגוריה:להקות מטאל אלטרנטיבי
קטגוריה:להקות מטאלקור
קטגוריה:להקות גרוב מטאל
קטגוריה:להקות מטאל שוודיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1990
אנהידריד

250px
אנהידריד (אנגלית: Anhydride) הוא תרכובת כימית המורכבת ממולקולה של חומצה (או משתי מולקולות מחוברות של חומצה), ממנה/מהן נטלו מולקולת מים אחת. ניתן להגדיר אנהידריד גם כתחמוצת של יסוד אל-מתכתי. פירוש המילה ביוונית הוא "נטול מים", ממנו גם נגזר המינוח העברי "אלמימה".

== דוגמאות ==
* כששתי מולקולות של חומצה גופרתית (H<sub>2</sub>SO<sub>4</sub>) מגיבות ביניהן, מתקבלת גופרית תלת-חמצנית (SO<sub>3</sub>), הנקראת גם אנהידריד גופרתי. זוהי, אם כן, תחמוצת של יסוד אל-מתכתי (גופרית), וכן שתי מולקולות חומצה (במקרה זה הן אינן מחוברות) מהן נטלו מולקולת מים.
* כששתי מולקולות של חומצה קרבוקסילית מגיבות ביניהן, הן מתחברות האחת לשנייה תוך פליטת מולקולת מים. לדוגמה, שתי מולקולות חומצה אתנואית (CH<sub>3</sub>COOH, חומצה אצטית, המרכיב העיקרי בחומץ) מגיבות ליצירת אנהידריד אצטי (או אצטט אנהידריד, אנהידריד אצטט, CH<sub>3</sub>O)<sub>2</sub>O)).
* יון פירופוספט P<sub>2</sub>O<sub>7</sub><sup>4−</sup> הוא אנהידריד המגיב באופן ספונטני עם מולקולת מים לקבלת שני יוני זרחה HPO<sub>4</sub><sup>2−</sup>. האנרגיה החופשית המשתחררת בתגובה, 31.8 קילוג'אול למול, משמשת במגוון עצום של תהליכים בביולוגיה של התא.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:תרכובות
קטגוריה:קבוצות פונקציונליות
פלטינה

פלטינה (Platinum) היא יסוד כימי שסמלו הכימי Pt ומספרו האטומי 78. שווי כל הפלטינה בעולם עמד על 257 מיליארד דולר (נכון לנובמבר 2021).

==תכונות==
פלטינה היא מתכת מעבר לבנה-כסופה המשתייכת לקבוצת הפלטינה. משקלה הסגולי של פלטינה הוא 21.45 גרם לסמ"ק. רק 2 יסודות אחרים, אוסמיום ואירידיום, צפופים יותר. גם כשהיא נחשפת לאוויר, פלטינה עמידה מאוד בפני קורוזיה. היסוד לא מתחמצן אפילו בטמפרטורות גבוהות, אך הוא יכול להגיב עם ציאנידים, הלוגנים וגופרית. פלטינה אינה מסיסה בחומצת מימן כלורי וחומצה חנקתית, אולם ניתן להמיסה במי מלך. בנוסף, פלטינה עמידה בפני מגוון חומרים אחרים ובפני טמפרטורות גבוהות, תכונות הנרתמות לטובת שימושים תעשייתיים שונים. דרגות החימצון הנפוצות של פלטינה הן 2+, 3+ ו-4+.

==שימושים==
פלטינה משמשת לייצור תכשיטים. שימושיה האחרים הם, בין היתר, בתחומי הרכב (כמרכיב בממירים קטליטיים), הכימיה (כזרז בתגובות כימיות רבות), הרפואה (ביצור כתרים לשיניים ותחליפים לעצמות שניזוקו), האלקטרוניקה (ליצור מגעים חשמליים) והציוד המדעי. משך תקופות ארוכות בהיסטוריה ועד לפני שנים אחדות, פלטינה הייתה יקרה יותר מזהב. נכון ל-2019, מחיר הפלטינה נמוך ממחיר הזהב בכמה מאות דולר ארצות הברית לאונקיית טרוי.

==היסטוריה==
סמל הפלטינה באלכימיה
מקור השם "פלטינה" הוא בספרדית ופירושו "כסף קטן".

סגסוגות פלטינה טבעיות ידועות לאדם כבר זמן רב. העדות האירופאית הראשונה לפלטינה דווחה בשנת 1557 בכתביו של ההומניסט האיטלקי ג'וליוס סקליגר (Julius Caesar Scaliger), שתיאר אותה כמתכת מסתורית שנמצאה במכרות באמריקה.

סמל הפלטינה באלכימיה הוא שילוב של סמלי הזהב והכסף.

==צורה בטבע==
בקרום כדור הארץ מופיעה הפלטינה בדרך כלל בעפרות של ניקל ונחושת. בטון עפרה עשויים להימצא גרמים בודדים של פלטינה או פחות מכך. הפלטינה היא יסוד אדיש יחסית וכמעט אינה יוצרת תרכובות בטבע. לעיתים קרובות, פלטינה מופקת בכמויות קטנות ממחצבי מתכות אחרות. פלטינה מופקת כמעט תמיד יחד עם יסודות אחרים מקבוצת הפלטינה. כ-97% מהפלטינה החדשה בעולם נכרית בחמש ארצות, דרום אפריקה, רוסיה, זימבבואה, קנדה וארצות הברית.

מחצב פלטינה

==אמצעי זהירות==
פלטינה מתכתית אינה רעילה ואינה גורמת לבעיות רפואיות, הודות לאדישותה הכימית. תרכובות פלטינה, לעומת זאת, עלולות להיות מסוכנות ורעילות, אך הן מופיעות בטבע לעיתים נדירות.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.webelements.com/webelements/elements/text/Pt/index.html פלטינה ב-Webelements] 
*[http://lib.cet.ac.il/Pages/item.asp?item=7331&kwd=5689 פלטינה בספריה הווירטואלית של מט"ח]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:יסודות כימיים
קטגוריה:מתכות יקרות
קטגוריה:מתכות מעבר
חלודה

חלודה בלוח ברזל
משטח חלוד
[[גלגל שיניים חלוד במפעל נטוש בספרד.]]
חלודה היא סוג של שיתוך שעובר ברזל בנוכחות מים, בעיקר, וחמצן. החלודה היא תחמוצת הברזל Fe<sub>2</sub>O<sub>3</sub>.

חלודה מורכבת מתערובת של תחמוצות והידרוקסידים (תרכובות המכילות יון הידרוקסיד, OH<sup>-</sup>) של ברזל. היא מופיעה לעיתים קרובות מאוד בצורת מתכת אדומה-חומה, פריכה ואבקתית, על-גבי משטחים וחפצים מברזל החשופים למים וחמצן (הנמצאים באוויר. מכאן שדי בחשיפה לאוויר כדי לגרום לחלודה), כגון גדרות ושערים, מכוניות, ופסלים.

החלודה נוצרת באיטיות ובהדרגה. תחמוצות הברזל הנוצרות מתפוררות בקלות ואינן משתוות לברזל הטהור בחוזקן. החלודה, לפיכך, גורמת להרס המשטח שהיא תוקפת, והיא מהווה בעיה משמעותית איתה מנסה האנושות להתמודד מזה אלפי שנים.

==טיפול ומניעה==
בימי קדם נעשה שימוש רב בברזל; כאשר החלידו ללוחם שריון או נשק, לחוטב עצים גרזן או לבעל עבודה כליו, היה הנפח המקומי שם את הכלי החלוד על פחם בוער כדי שהחמצן יגיב עם הפחמן לכדי היווצרות פחמן דו-חמצני (CO<sub>2</sub>) והעלמת רוב החלודה. הכלי היה חוזר לקדמותו לאחר השחזה.

קיימות מספר גישות עיקריות בהתמודדות עם החלודה:
* ציפוי משטח הברזל בחומר הגנה. את רוב המשטחים החיצוניים מקובל לצבוע, דבר המעניק הגנה בנוסף לאסתטיות. צביעה אינה מעניקה הגנה תמידית, ועם הזמן הצבע מתקלף, נסדק ומתבלה וחמצן ומים חודרים אל הברזל דרכו. יצרני הצבע שוקדים באופן תמידי על יצור צבעים מתקדמים, שיספקו הגנה טובה יותר בפני חלודה. הצבעים המתקדמים ביותר משמשים לציפוי מכוניות; הללו מגנים על המכונית בפני חלודה במשך שנים ארוכות. במקרה של משטח אותו לא ניתן (או לא משתלם) לצבוע, ניתן להגן עליו בעזרת חומרים אחרים, כגון לכה, שעווה ועוד.
* חיבור אנודת הקרבה, מתכת בעלת אלקטרושליליות נמוכה מהברזל, כמו מגנזיום או אבץ, שתחליף את האלקטרונים שיאבדו לברזל, ובכך תעכב את חמצונו.
* ציפוי משטח הברזל בשכבה דקה של מתכת אחרת, כגון אבץ. ציפוי זה נקרא גלוון, והוא נעשה באופן חשמלי או באמצעות טבילה חמה. התהליך משמש בעיקר לציפוי חפצים קטנים, כגון מסמרים, אך לא רק. שיטה זו מספקת הגנה בשתי צורות - מניעת מגע ישיר עם אוויר או מים מצד אחד, ואפקט "אנודת הקרבה" מצד שני.
* הוספת חומרים לברזל המונעים את החלדתו. פלדת אל-חלד, למשל, מורכבת מ-10% כרום, וכמויות קטנות יותר של ניקל ולעיתים מתכות אחרות. תוספים אלו מונעים את התרכבות הברזל עם החמצן והמים.

==ראו גם==
* שיתוך
* תרמיט
* WD-40
==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://lbscience.org/המוות-המזדחל-של-הברזל/ המוות המזדחל של הברזל], באתר "מדע גדול, בקטנה", 27 בספטמבר 2017

קטגוריה:תחמוצות
קטגוריה:אלקטרוכימיה
קטגוריה:ברזל
סורא

מפה מפורטת של ערי בבל בזמן התלמוד
סורא הייתה עיר בדרום בבל (כיום, עיראק) אשר הייתה ממוקמת ממערב לנהר הפרת. בסורא פעלה ישיבת סורא, שהייתה אחד המרכזים האינטלקטואליים הגדולים של היהדות, מהמאה ה-2 ועד המאה ה-11. אדמות הסביבה של סורא התפרסמו בגידוליהן, בעיקר כרמים, שדות חיטה ושעורה ומטעי פירות.

יוסף בן מתתיהו כותב בספרו קדמוניות היהודים, שלאחר ביטול ממלכתם הקטנה (שהייתה על אדמות בבל, והוקמה על ידי חסינאי וחנילאי, יהודים בבלים, כ-45 שנים לפני חורבן בית המקדש השני), פקד משבר חמור ביותר את יהודי דרום בבל. גל של פעולות תגמול אנטי-יהודיות גרם לסדרה של הגירות, והתרוקנות של מרכזים רבים כמו סורא. חלק מהיהודים נמלטו לעיר סלוקיה שעל שפת החידקל. בעיר זו, הייתה מלחמה בין היוונים ובין הסורים, ולאחר בואם של היהודים לשם, הם השלימו, ועשו יד אחת נגד היהודים. התוצאות היו הרס וחורבן של סלוקיה היהודית, ומותם של רבים מהיהודים שהיגרו לשם. לאחר ההרס הרב, פנו יהודי סלוקיה (לשעבר) לעיר קטסיפון, בירת מלכות הפרתים, אך גם שם התנכלו להם. כדי להציל את נפשם, ברחו רוב יהודי המקום לערים נהרדעא ונציבין, שהיו ערי מבצר, שבהם יד היהודים הייתה על העליונה. מכיוון שרוב יהודי דרום בבל עברו דרך תלאות זו עד לערים אלו, נתדלדל היישוב היהודי בדרום בבל, וקהילות סורא וסביבותיה נחרבו.

כ-180 שנה לאחר חורבן והתדלדלות העם הזו, החלה קהילת סורא להתאושש, ואף נמצאו שם יהודים רבים במאה השלישית.

לאחר שרב חזר לבבל בתחילת המאה השלישית, הוא נוכח במצב הרוחני העגום של קהילת סורא ולכן בשנת 225, בחר לעזוב את המרכז התורני של יהודי בבל אז, נהרדעא, ולהקים ישיבה בסורא. ישיבה זו הפכה למרכז תורני חשוב בדרום בבל ובבבל בכלל, ולימים הפכה לאחת משתי ישיבות בבל הגדולות, סורא ופומבדיתא.

יש הסוברים (רב שרירא גאון, ספר הקבלה) שסורא היא העיר מתא מחסיא המוזכרת בתלמוד, ואולם, מתא מחסיא, המוזכרת בתלמוד, מובאת שם פעמים רבות כעיר סמוכה או בפרבר של העיר סורא, והישיבה שהתקיימה במתא מחסיא הועברה או שימשה מעת לעת כסניף נוסף לישיבת סורא.

עד המאה ה-10 היו רוב תושביה של סורא יהודים. כאשר נסע בנימין מטודלה לאזור בסביבות שנת 1170, הוא כבר לא מצא בו יישובים יהודיים.

==לקריאה נוספת==
* מ. יודלביץ, העיר סורא: (פרקים א-ב), סיני, שנה א, עמ' קסח-קעד; (פרקים ג-ד), שנה א, עמ' רסח-רעה.

==קישורים חיצוניים==
* יואל פלורסהיים, [http://lib.pshita.cet.ac.il/pages/item.asp?item=17678 ייסודן וראשית התפתחותן של ישיבות בבל - סורא ופומבדיתא], באתר [https://web.archive.org/web/20090806024041/http://pshita.cet.ac.il/ פשיטא].

==הערות שוליים==

קטגוריה:יהדות בבל
קטגוריה:בבל
מזלג

מזלג
שיני המזלג
מזלג הוא כלי אכילה, לו ידית מצד אחד ומספר קצוות משוננים מצידו השני, אשר מטרתו להרים חתיכות מזון על מנת להקל על אכילתן.

המזלג נפוץ היום בעולם, אך במזרח הרחוק משתמשים בעיקר במקלות אכילה.

==היסטוריה==
מזלגות פרסיים המתוארכים למאה השמינית או התשיעית
במקור, היו המזלגות ישרים ודמו לקלשון. מבנה זה איפשר לאחוז במזון בזמן שחותכים אותו וכן להרים את המזון, אך לא לאסוף אותו. מזלגות כאלה שימשו במזרח התיכון במשך מאות שנים, והוזכרו בתנ"ך:

מעריכים כי המזלג הגיע לאירופה במאה השביעית או השמינית, דרך השפעה פרסית. שם מעמד הביניים הבורגני, בעלי נימוסי השולחן, עשו שימוש במזלג לאכילת בשרים.

פרשן התלמוד חננאל בן חושיאל, אשר פעל בסוף המאה ה-10 ובתחילת ה-11, מספר על המזלג שבו עושים שימוש בני יוון. הוא מציין בפירושו למסכת בבא מציעא את הדברים הבאים: 

לפני המצאת המזלג אכלו באירופה רק באמצעות סכין, כף ובידיים. בני המעמדות העליונים, בעיקר הנשים שבהם, נהגו, על מנת שלא ללכלך את ידיהם, להרים את המזון מהצלחת ולאכול עם שני סכינים.

במאה ה-11 הגיע המזלג לאיטליה, דרך האימפריה הביזנטית, ושימש להחזקת גוש הבשר בזמן שחתכו אותו (ואת הבשר עצמו אכלו בידיים), אולם רק במאה ה-16 נוצרו מזלגות עם שלוש וארבע שיניים שנועדו לאכילת פסטה, זו הייתה התקופה בה הפך המזלג לפופולרי באיטליה בקרב האצולה. מעמד הסוחרים החל להשתמש במזלג אחרי 1700.

המזלג מוזכר בספרו של תומאס קוייאט על מסעותיו לאיטליה משנת 1611, אולם בצפון אירופה התייחסו למזלג כאל קוריוז איטלקי.
המזלג החל להיות מקובל באירופה מהמאה ה-17, ובבריטניה רק במאה ה-18. באותה עת פיתחו את המזלג כפוף השיניים, המקובל היום בשימוש, בגרמניה.

==לקריאה נוספת==
* הרב ישראל דנדרוביץ, על קצה המזלג (על אכילה במזלג ביהדות ובחסידות), בתוך: קובץ עץ חיים (באבוב), גיליון כא, אדר תשע"ד, עמודים: רלח - רסט.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:כלי אכילה
תאשור

תְּאַשּׁוּר הוא מושב בנגב הצפוני-מערבי, מדרום מזרח לנתיבות, ומצפון מזרח לאופקים, השייך לשלושת מושבי "יחדיו" אשר הוקמו בסמיכות זה לזה, כחלק ממועצה אזורית בני שמעון על ידי תנועת המושבים. שם המושב על שם עץ התאשור המקראי, המסמל את הפרחת שממת המדבר:: (ומכאן גם שמות היישובים הסמוכים לו ברוש ותדהר). נוסד ב-1953 על ידי עולים ממרוקו, ובמרוצת הזמן הצטרפו אליו מתיישבים נוספים, בעיקר יוצאי עיראק. במושב התקבלה החלטה לא להוציא לפועל תוכנית הרחבה על מנת לשמור על אופיו החקלאי של המושב.

שטחו של המושב הוא כ-1,200 דונם. רוב התושבים עוסקים בחקלאות ובעבודות מחוץ למושב.

==קישורים חיצוניים==

*
*[https://web.archive.org/web/20131009021030/http://bns.org.il/he-IL/96/943/ תאשור] באתר המועצה האזורית בני שמעון
==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:הנגב: יישובים
תדהר

תִּדְהָר הוא מושב בנגב הצפוני-מערבי, מדרום מזרח לנתיבות, ומצפון מזרח לאופקים. המושב שייך לשלושת מושבי "יחדיו" אשר הוקמו בסמיכות זה לזה, כחלק ממועצה אזורית בני שמעון על ידי תנועת המושבים. 
== היסטוריה ==
שם המושב הוא מן התנ"ך, בספר ישעיה: "אָשִׂים בָּעֲרָבָה בְּרוֹשׁ תִּדְהָר וּתְאַשּׁוּר יַחְדָּו" (ומכאן שמות היישובים הסמוכים לו).

נוסד ב-1953 על ידי עולים ממרוקו.

שטחו של המושב הוא כ-1,000 דונם, ורוב תושביו עוסקים בחקלאות ובעבודות חוץ.

למושב שתי כניסות, צפונית ודרומית העוברת דרך היישוב ברוש, דרכי הגישה למושב מכביש 25.

בשנת 2000, שיווק המושב הרחבה קהילתית בת 100 מגרשים, המיועדים לתושבי פנים וחוץ. 

== גלריית תמונות ==
<gallery>
Tidhar_2.jpg|פינה במושב
Tidhar_Chamamot_2.jpg|חממות
Tidhar_Street.jpg|רחוב במושב
Tidhar_kindergarten.jpg|גן ילדים
Tidhar.jpg|במושב
</gallery>
==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1953
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:הנגב: יישובים
הר שכניה

הר שכניה במידרון הצפוני, מבט לכיוון דרום מהיישוב רקפת
הר שְׁכַנְיָה הוא הר במערב הגליל התחתון. שיא גובהו הוא 456 מטרים מעל פני הים ביישוב קורנית. ההר נמצא בחלקו המערבי של רכס יוטבת - רכס שאורכו כ-14 ק"מ החוצה את הגליל התחתון. על ההר שוכנים היישובים מנוף, שכניה וקורנית, שבתחום המועצה האזורית משגב (גוש שגב). כמו כן, על ההר נמצא בית ספר יסודי לישובי האזור השייכים למועצה האזורית משגב אשר בו לומדים מעל 500 תלמידים בית הספר נמצא בין היישוב שכניה לקורנית.

== מקור השם ==
ההר, כמו גם היישוב הסמוך שכניה ונחל שכניה היוצא ממנו, קרוי על שם משמר הכהונה שְׁכַנְיָה (המשמר העשירי מתוך 24), אשר ישב לפי המקורות בעיר המקראית והתלמודית כָּבוּל, המזוהה עם הכפר הסמוך כאבול, כפר ערבי גדול הנמצא במורדות ההר.

== שמורת הטבע הנמצאת על ההר ==
בהר שמורת טבע שגודלה 3,360 דונם, המכוסה בחורש ים תיכוני. בהר נמצאת מערה קארסטית, הקרויה מערת שכניה, המשמשת למשכן עטלפים נדירים וניתנת לכניסה רק בחודשי הקיץ והסתיו. ההר הוכרז כשמורה בשל הימצאותו של הצמח הנדיר רצועית הגליל ממשפחת הסחלביים במקום. במערת שכניה נתגלו בשנת 1990 עצמותיו של איש קק"ל ישראל בן זאב, שנרצח באוגוסט 1938 בידי בדואים מקומיים.

== טיילת הר שכניה ==
על ההר נבנתה טיילת שאורכה כ-800 מטרים. הטיילת מתחילה בכניסה ליישוב שכניה ומסתיימת בכניסה ליישוב מנוף, כשלצידה שבילי הליכה, ליד שבילי ההליכה ישנם עצים ושיחים אשר נלקחו ממקומות אשר נשקפה סכנה לקיומם. על הטיילת ישנה אנדרטה לזכר ישראל בן זאב, איש קק"ל אשר נרצח באוגוסט 1938 ומצפור לזכרו של שמעון רביד. מהטיילת אפשר לראות את נופי הגליל המערבי, הר עצמון, את הרי נצרת ואת מפרץ חיפה. ביום בו יש ראות טובה ניתן לראות גם את רמת הגולן ואת ראש הנקרה. מהטיילת יוצא מסלול רגלי מעגלי העובר בתוך הרכס בחורש טבעי רב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.inature.info/wiki/שמורת_הר_שכניה_ומערת_שכניה שמורת הר שכניה ומערת שכניה], באתר "טבע ונופים בישראל"
* [http://www.inature.info/wiki/טיילת_הר_שכניה טיילת הר שכניה וסיפורו של ישראל בן זאב], באתר "טבע ונופים בישראל"
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הגליל התחתון: שמורות טבע
שכניה
מסלול (מושב)

מַסְלוּל הוא מושב בצפון-מערב הנגב, המשתייך לתנועת המושבים. הוא ממוקם מדרום-מערב לאופקים ומול הכפר השיקומי עלה נגב. שטחו של המושב הוא כ-7,200 דונם. שמו ניתן לו על שם הפסוק בספר ישעיהו: .
== היסטוריה ==
המושב נוסד בשנת 1950 על ידי עולים מאיראן, ומנה כ־60 משפחות שהתגוררו באוהלים, ובהמשך השתכנו בבתי סוכנות. המתיישבים עסקו בחקלאות, במכסות גידול ומים משותפות לשכנים, בחלקות שדה שיתופיות, בערבות הדדית ובסיוע זה לזה.

העולים, שהיו אנשי מסחר, התקשו בעבודת החקלאות, ועל כן הגיעו מן ההתיישבות ברחבי הארץ משפחות מדריכות בחקלאות ובכלכלת בית שליוו את העולים החדשים בשנים הראשונות במושב, והגיעו גם מורות מתנדבות. במושב הוקם בית ספר שאליו באו גם ילדים מהמושבים הסמוכים. בשנים 1965–1969, נעזב המושב על ידי מרבית מייסדיו, מלבד שמונה-עשרה משפחות. בעקבות העזיבה, התלבטו המוסדות המיישבים אם לשקם את המושב ולהערות אליו רוח חדשה, והגיעו תושבים חדשים. אל המייסדים הדתיים והמסורתיים הצטרפו גם תושבים חילוניים וגם שומרי מצוות ונוצרה קהילה פלורליסטית מגובשת.

מסוף שנות התשעים שב המושב והתרחב, וכיום יש בו 90 יחידות-משק ועוד 64 תושבים שהשתכנו בתוכנית "בנה ביתך". ביישוב כיום 154 בתי אב.

ב-2019 החלה הקמה של הרחבה של המושב בדרום-מזרח המושב, נכון ל-2021 השכונה בשלבי הקמה סופיים

==אנרגיה סולארית==
בשטח מושב מסלול - שדה סולארי בינוני של ערבה פאוור קומפני בשם מסלול סאן. השדה משתרע על שטח של 140 דונם ומורכב מ-30,700 פאנלים פוטו-וולטאיים של חברת JA Solar. עלות הפרויקט: 123 מיליון שקלים, כולל השקעה של 24.7 מיליון ש"ח הון עצמי על ידי ערבה פאוור, קרן נוי וקק"ל. השדה הסולארי 'מסלול סאן' ייצר 8.9 מגוואט חשמל, ויחסוך הפקה של כ-225,000 טון מטרי של פחמן דו-חמצני בתקופה של עשרים שנה.

==שירותים ביישוב==
האגודה השיתופית מנוהלת על ידי ועד האגודה ומאוגדים בה חברי המושב, ולצידה פועל ועד מוניציפלי לכל השוכנים בו (חברים ותושבים שאינם חברי האגודה), וכן, מזכירות, בית כנסת ומקווה בשלבי בניה, בית חב"ד, מועדון חברים, מועדון 'חמישים פלוס' לחברות מבגירות, מועדון ילדים, תנועת נוער, צרכנייה, ועדות תרבות ונוער, צח"י = צוות חירום יישובי, בריכה הידרותרפית, ועוד.

==לקריאה נוספת==
*עופרה מצוב-כהן, [http://beta.nli.org.il/he/books/NNL_ALEPH003421918/NLI במסלול ילדותה, סיפורה של שולמית, ילדה במושב עולים], גוונים, תל אביב, 2012

==קישורים חיצוניים==

*
*[http://www.merchavim.org.il/cgi-webaxy/item?36 מסלול] באתר המועצה האזורית מרחבים

==הערות שוליים==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1950
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:הנגב: יישובים
תלמי אליהו

תַּלְמֵי אֵלִיָּהוּ הוא מושב בנגב הצפוני-מערבי, בחבל אשכול, המשתייך לתנועת המושבים. המושב נקרא על שמו של אליהו קראוזה, מנהל בית הספר החקלאי מקוה ישראל בתקופת מלחמת העולם הראשונה ולאחריה. המושב נוסד בשנת 1970.

== היסטוריה ==
המושב הוקם בסוף שנות ה-60 של המאה ה-20 תחת השם "בשור ג"<ref></ref>. בתחילת שנת 1970 יושב על ידי גרעין "ארנון" שהיה מורכב בעיקר מעולים צעירים מצרפת ושמו נקבע כ "תלמי אליהו"<ref></ref>. המושב הוקם כמושב שיתופי אך די מהר הפך למושב עובדים. בשנותיו הראשונות הצטרפו אליו קבוצות נוספות של עולים מצרפת.

במושב זה גדלו אביב גדג' וגבריאל בלחסן מלהקת אלג'יר ושמו מוזכר בשיר "פעמוני המאה" מתוך האלבום מנועים קדימה. בנוסף, באחד מאלבומי הסולו של גבריאל בלחסן ישנו שיר הנושא שם זה. אחיו של גבריאל בלחסן, המוזיקאי ידידיה בלחסן ובת דודו נועה בלחסן, נולדו אף הם במושב. 

בשנת 2012 הוציא האמן שלום גד, אחיו הגדול של אביב גדג', טרילוגיית אלבומים בשם "המצב", ובתוכה אלבום בשם "תלמי אליהו".

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:מושבים
קטגוריה:מושבי תנועת המושבים
קטגוריה:עוטף עזה
קטגוריה:ישראל: יישובים הקרויים על שם אישים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1970
קטגוריה:הנגב: יישובים
קטגוריה:חבל צוחר