OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
חזית ההצלה הלאומית

[[פטרה רומאן, המנהיג השני של חזית ההצלה הלאומית]]
חזית ההצלה הלאומית (ברומנית: Frontul Salvării Naționale ובראשי תיבות FSN) היה מבנה פוליטי שהוקם ברומניה ב-22 בדצמבר 1989, אשר נועד להשיג את הנהגת רומניה מיד לאחר המהפכה הרומנית של 1989.

בין מייסדי החזית היו יון איליאסקו (המנהיג), פטרה רומאן, דומיטרו מאזילו, סילביו ברוקאן, מירצ'אה דינסקו ויון קאראמיטרו.

ב-6 בפברואר 1990 נרשמה חזית ההצלה הלאומית כמפלגה. בבחירות שנערכו ברומניה ב-20 במאי באותה שנה, זכתה חזית ההצלה הלאומית ב-66,31% מקולות הבוחרים לפרלמנט הרומני, ומנהיגה, יון איליאסקו, נבחר כנשיא רומניה ברוב של 85% מבין הבוחרים. איליאסקו הטיל את הרכבת הממשלה על פטרה רומאן, ממפלגתו. בהמשך התגלו חילוקי דעות קשים בין איליאסקו ובין רומאן. בספטמבר 1991, בעקבות המינריאדה הרביעית, הודח פטרה רומאן מתפקידו.

במרץ 1992 נבחר רומאן להיות מנהיג המפלגה. בעקבות בחירתו פרשו מהמפלגה מתנגדיו ובראשם איליאסקו, והקימו מפלגה חדשה בשם החזית הדמוקרטית להצלה לאומית (Frontul Democrat al Salvării Naționale).

קטגוריה:רומניה: מפלגות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-1989
פטרה רומאן

פטרה רומאן (רומנית: Petre Roman, נולד ב-22 ביולי 1946 בבוקרשט, רומניה) היה ראש ממשלת רומניה בין השנים 1989–1991, עד להדחתו בעקבות המינריאדה הרביעית, נשיא הסנאט הרומני בין השנים 1996–1999 ושר החוץ הרומני בשנים 1999–2000.

פטרה רומאן היה בין מייסדי חזית ההצלה הלאומית וב-1992 נבחר לעמוד בראש מפלגה זו.

אביו, וולטר רומאן (ששמו המקורי אֶרנו או ארנסט נוילנדר) היה קומוניסט רומני ידוע ממוצא יהודי. אמו, הורטנסיה, הייתה פעילה קומוניסטית ספרדייה. האב והאם נפגשו ונישאו במוסקבה. בצעירותו של פטרה, נרקמו בינו ובין זויה צ'אושסקו יחסים שלא מצאו חן בעיני אלנה צ'אושסקו, בעיקר בגלל מוצאם הלא רומני של הוריו. כדי להפרידם נשלח פטרה ללימודים בצרפת. חרף עדויות על כך של אנשי סקוריטטה רומאן התכחש לכך וטען, שפגש את זויה רק מאוחר יותר, בצרפת, ויחסיה נקטעו בגלל התנגדותה של אלנה צ'אושסקו

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים רומנים
קטגוריה:שרי החוץ של רומניה
קטגוריה:ראשי ממשלת רומניה
קטגוריה:נשיאי הסנאט של רומניה
קטגוריה:ראשי ממשלה יהודים
קטגוריה:יהודים חברי הפרלמנט הרומני
קטגוריה:רומנים שנולדו ב-1946
מרכז אסיה

מרכז אסיה על פי הגדרות שונות
מרכז אסיה הוא אזור גאוגרפי ביבשת אסיה. ישנן מספר הגדרות למרכז אסיה ולארצות והמדינות הנכללות באזור זה. ההגדרה השכיחה ביותר היא הרפובליקות הסובייטיות לשעבר האסייתיות הנמצאות בין הים הכספי לסין. אזור זה מוקף כולו ביבשה ואין ממנו גישה ישירה לאוקיינוסים.

ההגדרה הרשמית של הממשל הסובייטי הייתה המדינות אוזבקיסטן, טג'יקיסטן, טורקמניסטן וקירגיזסטן ואילו השימוש הנפוץ מייחס גם את קזחסטן כחלק מאזור זה. הגדרה אחרת של אונסק"ו מתייחסת גם למרכז אסיה כאזור גאוגרפי שאינו תלוי בגבולות מדיניים ופוליטיים הכולל גם שטחים נרחבים של המדינות רוסיה, מונגוליה, סין, הודו, פקיסטן, אפגניסטן ואיראן. הגדרה זו מבוססת על גאוגרפיה, קבוצות אתניות ותרבויות קרובות והיסטוריה של האזור.

== מדינות ==
* 
* 
* 
* 
* 

== ראו גם ==
* הערבה האסייתית
* כיבושי אלכסנדר הגדול באסיה התיכונה

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

*
קטגוריה:אסיה: גאוגרפיה
יוסף אשכנזי

הרב יוסף אשכנזי (איזמיר, כ"א בחשון ה'תרפ"ח - כ' בשבט ה'תשל"ד, 16 בנובמבר 1927 - 12 בפברואר 1974) היה רבה של העיר איזמיר שבטורקיה ואב בית הדין בה, נבחר לכהן כרב העיר יהוד בישראל.
== ביוגרפיה ==
נולד באיזמיר לרב דוד יום טוב אשכנזי (1949-1878), שכיהן כרב העיר, ולשרה מרים, המכונה בכורה, בת אחיו, הרב נסים אברהם אשכנזי (1947-1861). משפחתו היא משפחת רבנים מפורסמת מזה דורות רבים באיזמיר, שראשיתה ברבי יוסף ב"ר גרשון אשכנזי, שהגיע מבודפשט לאיזמיר בסביבות שנת ה'תס"ט, לאחר שמשפחתו גורשה מווינה. על משפחה זו נמנו מחשובי רבני איזמיר, בהם דוד אביו, הרב ניסים אברהם אשכנזי ועוד.

אביו נפטר בשנת ה'תש"י, ואחריו כיהן הוא כרב ראשי, אב בית דין ושוחט של העיר עד עלייתו לארץ ישראל בשנת ה'תשל"ב (1972).

בשנת ה'תשל"ד נבחר לכהן כרבה של העיר יהוד, אך ביום מינויו לתפקיד, כ' בשבט, נהרג יחד עם אחותו לונה סול עמנואל בתאונת דרכים בסמטאות העיר יהוד. הותיר אחריו אשה וארבעה ילדים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בישראל
קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
קטגוריה:רבנים ספרדיים
סוונטה ארניוס

סוונטה אוגוסט ארניוס (בשוודית: Svante August Arrhenius; 19 בפברואר 1859 – 2 באוקטובר 1927) היה כימאי שוודי, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 1903, "על התאוריה האלקטרוליטית של דיסוציאציה". ארניוס היה ממייסדי מדע הכימיה הפיזיקלית. משוואת ארניוס, המקשרת בין טמפרטורה לקצב תגובה כימית, ומכתש על הירח, קרויים על שמו.

==ביוגרפיה==
ארניוס נולד ב-19 בפברואר 1859 ובהיותו בן שנה עברה משפחתו להתגורר באופסלה. מסופר עליו שכבר מגיל צעיר גילה חיבה למתמטיקה ולפיזיקה. בשנת 1876 החל ללמוד מתמטיקה, פיזיקה וכימיה באוניברסיטת אופסלה. בשנת 1881 עבר לאקדמיה למדעים בסטוקהולם, שם עבד תחת פרופסור אדלונד במדידת הכוח האלקטרומגנטי של ניצוצות. בהמשך עבר למחקרים עצמאיים משלו בנושא המוליכות של אלקטרוליטים. בשנת 1891 סירב להצעה לכהן כפרופסור בגרמניה ובמקום זאת קיבל משרת מרצה לפיזיקה בסטוקהולם וקודם בשנת 1895 לדרגת פרופסור. בתפקיד זה כיהן עד 1905, כאשר במהלך חלק מהתקופה שימש כרקטור.

באחרית ימיו פיתח את המודל של אפקט החממה, המסביר את מחזוריות תקופות הקרח על פי רמת הפחמן דו-חמצני הכלוא באטמוספירה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.aip.org/history/climate/co2.htm תרומתו של ארניוס לגילוי תופעת ההתחממות העולמית]
* 
* 
* 

קטגוריה:מדענים שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:חברי האקדמיה המלכותית השוודית למדעים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:כימאים שוודים
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:זוכי פרס נובל שוודים
קטגוריה:שוודים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:זוכי מדליית דייווי
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אופסלה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת סטוקהולם
קטגוריה:חברי האקדמיה למדעים ולאמנויות של גטינגן
קטגוריה:שוודים שנולדו ב-1859
קטגוריה:נפטרים ב-1927
קטגוריה:זוכי מדליית פרנקלין
דגל וושינגטון

דגל מדינת וושינגטון (באנגלית: Flag of the state of Washington) מציג את סמל המדינה, עליה תמונתו של ג'ורג' וושינגטון, במרכז של רקע ירוק. 

דגל וושינגטון הוא הדגל היחיד של מדינה בארצות הברית עם רקע ירוק, והיחיד בו מוצגת תמונה של אדם מסוים. 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

וושינגטון

קטגוריה:מדינת וושינגטון: סמלים
ברצ'ו

מבט על ברצ'ו מצפון סרק
ברצ'ו (באנגלית: Brecqhou או Brechou) הוא אחד מאיי התעלה שבתעלת למאנש, השוכן מערבית לאי סרק. שטחו של האי הוא כ-809 דונם, והוא מהווה שטח חכור של סרק - חלק מהבייליוויק של גרנזי (אף שהחוכרים הנוכחיים מתנגדים לבעלות סרק על האי). האי מופרד מהאי סרק במצר ים רדוד הקרוי מעבר גויו (Le Goulliot Passage).

בדומה למרבית שמות האיים בתעלת למאנש, מקורו של שם האי בנורדית עתיקה. הסיומת "הו" (hou) מקורה במילה הנורדית העתיקה "הולם" (holm) שמשמעה "אי" או "איון", והקידומת "ברקה" או "ברצ'ה" מקורה במילה "צוק".

בהתאם לחוק משנת 1951 חוכר האי זכאי לשבת בפרלמנט של סרק. מאחר שנתונה מחלוקת בין החוכרים השונים באשר לזכות החכירה על סארק, החוכרים דייוויד ופרדריק ברקלי (שני אחים, חוכרי האי משנת 1993) דורשים עצמאות מסרק, ולאות עצמאותם נוהגים באי בכלי רכב, ואף בנו מנחת מסוקים באי - שני אמצעי תחבורה האסורים על פי חוקי סרק.

החוכר הקודם של האי, לאונרד ג'וזף מטצ'ן, חוכר האי משנת 1966 ועד מותו ב-6 באוקטובר 1987, עיצב לאי דגל, הזהה לדגל סרק, למעט שלט האצולה של מטצ'ן שהופיע ברביע הימני התחתון של הדגל. דגל זה נחשב על פי כללי שלטי האבירים דגל אישי, ואינו מהווה דגל רשמי של האי. מטצ'ן אף הנפיק בולים לאי בשנת 1969. החוכרים הנוכחיים הנפיקו בולים לאי מדי שנה מאז שנת 1999.

==לקריאה נוספת==
*Le Dicotentin, Lepelley, Cherbourg 2001, 

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרק
קטגוריה:איי התעלה
עקרון ונטורי

D2 החלק הצר (בעל מהירות הזרימה הגבוהה ביותר) D1 החלק הרחב ביותר (בעל מהירות הזרימה הקטנה ביותר
עקרון ונטורי הוא מקרה מיוחד של עקרון ברנולי כאשר נוזל או גז זורם דרך צינור עם חלק צר בקטע מסוים. במקרה זה, בתנאי שמתקים חוק שימור החומר, הזורם נאלץ לזרום במהירות רבה יותר, דבר הגורם לירידת לחץ (תת לחץ) בחלק זה, וליצירתו של ואקום חלקי אשר יכול לשמש לפעולת יניקה. העיקרון קרוא על שמו של הפיזיקאי האיטלקי ג'יובני באטיסטה ונטורי.

העיקרון הונטורי מתרחש במקרה בו נוזל זורם בצורה חלקה דרך צינור עם חלק צר בקטע מסוים. הנוזל במקרה זה משנה את מהירותו ואת לחצו על פי עקרון שמירת מסת הזרימה אשר מבוסס על חוק שימור האנרגיה. הירידה בלחץ הנוזל הזורם בקטע הצר נובעת מהעובדה שהאנרגיה הקינטית של הנוזל עולה, ואת האנרגיה הזו מספק גרדיאנט של לחץ מאחור, כלומר מהקטע שלפני הקטע הצר. גרדיאנט הלחץ מוריד את לחץ הנוזל כתוצאה מהתאוצה, ובצורה דומה, כאשר הנוזל יוצא מהקטע הצר הוא נעצר או מאט, כתוצאה מגרדיאנט לחץ הפוך אשר שוב מעלה את לחץ הנוזל הזורם.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:מכניקת הזורמים
ג'ונתן דייוויס

ג'ונתן האוסמן דייוויס (באנגלית: Jonathan Howsmon Davis) (נולד ב-18 בינואר 1971) הוא סולן להקת הנו-מטאל קורן.

== ביוגרפיה ==
נולד בבייקרספילד שבקליפורניה, שם הוא חי עם אביו, אמו ואחיו למחצה מארק צ'אבס, סולן לשעבר ב-adema וסולן Midnight Panic. דייוויס סבל מאסתמה בילדותו, ובגיל 5 הוא קיבל התקף קשה שגרם לאשפוזו. בנוסף, הוא גם סבל מהתעללות קשה מצד קרוב/קרובה של המשפחה שלהם, על מה שקרה לו הוא כתב את השיר Daddy של קורן. 
בילדותו, קיבל דייוויס את מערכת התופים הראשונה שלו ואז הוא התחיל להתעניין במוזיקה. הלהקה המועדפת עליו הייתה הקיור.

הקריירה המוזיקלית של דייוויס החלה עם להקה בשם סקסארט. שניים מחברי הלהקה ראו אותו שר והציעו לו להצטרף אליהם. שם הלהקה שונה ל"קורן".
דייוויס בדרך כלל נראה בהופעות ובקליפים רבים משתמש בסטנד למיקרופון שעוצב על ידי הפסל והאמן השווייצרי הנס רודי גייגר.

מנגן על חמת חלילים, גיטרה חשמלית, תופים וכלים נוספים.

== חיים אישיים ==
דייוויס היה נשוי פעמיים. לראשונה הוא נישא ב-1998 לחברתו בתיכון רנה פרץ. לזוג נולד בן בשם נתן. הם התגרשו ב-2001. ב-5 באוקטובר 2004 הוא נישא לשחקנית הפורנו לשעבר דיוון דייוויס. ב-2005, נולד בנו השני, פירייט, וב-28 באפריל 2007, נולד בנו השלישי, זפלין.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [https://web.archive.org/web/20170526072551/http://buttsexcrips.com/ הבלוג הרשמי של ג'ונתן דייוויס]

קטגוריה:זמרים בעלי מנעד קולי של 4 אוקטבות
קטגוריה:זמרים אמריקאים
קטגוריה:קורן
קטגוריה:נפגעי ונפגעות תקיפות מיניות
קטגוריה:זמרי מטאל אמריקאים
קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:נו-מטאל
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1971
התייוונות

אל השמש [[הליוס בפסיפס בבית הכנסת בבית אלפא]]
התייוונות (מן "יוון") היא תהליך בו אדם מאמץ את התרבות ההלניסטית (שמקורה ביוון העתיקה), לשונה ומנהגיה.

המושג "הלניסמוס" (Ἑλληνισμός) ביוונית, מופיע לראשונה בספר מקבים ב במובן זה.

== בעם היהודי ==
בהקשר של עם ישראל, המפגש המשמעותי הראשון בין התרבויות היה בתקופת אלכסנדר מוקדון. בתקופה ההלניסטית בארץ ישראל התיוונו משפחות רבות, במיוחד בקרב משפחות הכוהנים גדולים. יש הטוענים שהכוהן הגדול מנלאוס ביחד עם אחיו שמעון ושני הכוהנים הגדולים הסמוכים לו בשושלת ההנהגה יאסון, ואלקימוס הם הדמויות המרכזיות המזוהות עם מושג ההתייוונות על משמעויותיו במסורת היהודית. המושג מוכר ביותר מתקופת אנטיוכוס השלישי, שליט הממלכה הסלאוקית ומימי גזירות אנטיוכוס הרביעי ומרד החשמונאים בשלטון הסלאוקי.

אצל יהודי הגולה של אותן שנים ההתייוונות במודע הייתה במשך תקופה לא מבוטלת עניין זניח כיוון שידוע על הקפדתם בנוגע לשמירת השבת, היהודים היו משתחררים מכל חגיגה עירונית הקשורה בעבודת אלילים, נמנעים ממאכלות אסורים ואף משמן של גויים, שלחו כספים לירושלים ונשמעו לנשיא/מלך יהודה.

ברבות השנים ניתן להבחין במספר סימנים המעידים על תהליך התייוונות והתבוללות השמות הפרטיים והלשונות הוחלפו, התורה תורגמה ליוונית, ספרות יהודית ביוונית, מנהגים יוונים אומצו, וחלה היטמעות תרבותית כוללת על יהודי התפוצות. יהודים אלה שמתוך השפעתה של הפילוסופיה היוונית היו מתייחסים בקלות ראש כלפי מצוות התורה ואף היו משתדלים למצוא באגדות ובמצוות רמזים לעניינים פילוסופיים ומוסריים עד שלא ראו צורך להאמין בדברי התורה כפשוטם ולקיים המצוות כהלכתם, הספר החיצוני חכמת שלמה מוקיעם (חכמת שלמה ב, ז,י"ח).

ההתייוונות באה לידי ביטוי ברצון להידמות ליוונים באורח החיים, פיתוח החוש האסתטי, תרבות הגוף והספורט והפילוסופיה והחוכמה היוונית, גם כאשר אלו נוגדים את סולם הערכים של היהדות. גם בתחום התרבות החומרית חל שינוי בעקבות תופעת ההתייוונות ואות לכך נמצא בבתי הכנסת ובפסלים מאותה תקופה. ההתייוונות היא תוצר של מפגש בין תרבויות: תרבות יוון ותרבות ישראל כשהמפגש יצר באותה תקופה נהירה של יהודים אל הדת והתרבות היוונית ברבדים השונים.

ההתייוונות רווחה בעיקר בקרב השכבות העירוניות, המבוססות והאריסטוקרטיות של העם היהודי. בכפרים ואצל דלת העם השקפה זו לא הייתה מקובלת כל כך. המתחים הפנימיים בין המתייוונים לשומרי המסורת היו בין הסיבות העיקריות לפריצת מרד החשמונאים בשלטון ההלניסטי בארץ ישראל.

== ראו גם ==
* הטמעה תרבותית
* התקופה ההלניסטית בארץ ישראל
* תרגום השבעים

== לקריאה נוספת ==
* אלכסנדר פוקס, קוים לדמותו של העולם ההלנסטי - מדינת החשמונאים בהוצאת יד בן צבי והאוניברסיטה הפתוחה, ירושלים תל אביב, תשנ"ד, עמ' 47–54
* מנחם שטרן, יהדות ויוונות בארץ ישראל במאות השלישית והשנייה לפנה"ס - מדינת החשמונאים בהוצאת יד בן צבי והאוניברסיטה הפתוחה, ירושלים תל אביב, תשנ"ד, עמ' 55–74
* אוריאל רפפורט, על 'התייוונותם' של החשמונאים - מדינת החשמונאים בהוצאת יד בן צבי והאוניברסיטה הפתוחה, ירושלים תל אביב, תשנ"ד, עמ' 75–101
* [http://midreshet.org.il/search.aspx?q=%u05DE%u05EA%u05D9%u05D9%u05D5%u05D5%u05E0%u05D9%u05DD&type=all לימוד בנושא התייוונות] באתר [http://midreshet.org.il/default.aspx מדרשת]

== קישורים חיצוניים ==
* 
* אוריאל רפפורט, [http://toldot.cet.ac.il/movie8.aspx יהדות ויוונות], הרצאה מצולמת, "תולדות, אתר ההיסטוריה"
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:התקופה ההלניסטית
קטגוריה:תולדות עם ישראל
קטגוריה:המרת דת
קטגוריה:התבוללות תרבותית
In Through the Out Door

In Through the Out Door הוא האלבום השמיני של להקת הרוק הבריטית לד זפלין, שיצא לאור בשנת 1979.

== היסטוריה ==
האלבום נקרא בשם זה בעקבות בעיה שעמה חברי הלהקה נאלצו להתמודד באותה תקופה. עם הצלחתו ועלייתו של זרם הפאנק, ניסיונות הלהקה לחזור לתודעת המאזינים היו כמו "לצאת מדלת ה-Out (המיושן) ולהיכנס דרך דלת ה-In (העכשווי)". קיימים שני פירושים נוספים לשם האלבום: האחד סובר כי רוברט פלנט, הסולן, השתעשע מהרעיון לשייך לעצמו דימוי של הומוסקסואל, כששם האלבום יכול להיות פירוש אירוני ל"מין אנאלי". הפירוש השני מיוחס לאזורים של צפון מערב ברמינגהאם שבאנגליה, שם- Out Door היה הפירוש לחנות משקאות צמודות לפאבים. באופן זה, צעירים מתחת לגיל המותר היו יכולים להתגנב פנימה כדי לשתות, נמנעים מהשמירה שבכניסה. פלנט ובונהם ידעו זאת, כשבאופן זה הם נהגו להיכנס לפאבים בצעירותם. לפיכך, לשם האלבום יש שלושה או יותר פירושים.

התקליט המקורי הציג אטרקציה יוצאת דופן: האלבום היה עטוף מבחוץ מנייר חום פשוט, ועל העטיפה הפנימית הוצגה תמונה בשחור לבן, כשבמגע עם מברשת רטובה, הוצגה התמונה בצבעים בהירים באופן קבוע. היו שש עטיפות שונות שהציגו זוג תמונות שונות מכל צד של האריזה, והעטיפה החיצונית של הנייר נועדה למנוע מהקונים לדעת איזו עטיפה הם יקבלו (על אף שבצד העטיפה היה רמז לתמונה שבפנים). כל התמונות מציגות את אותה הסצנה בבאר, כשהיא מצולמת מנקודת מבט אחרת: אדם מבוגר שורף מכתב במעטפה חתומה. 

למרות שזכה לביקורות אדישות, האלבום זינק אל ראש מצעד ה- Billboard 200 בשבוע השני לשחרורו ונשאר שם כשבעה שבועות.בשבועות שבין ה-23 באוקטובר ל-3 בנובמבר 1979, זכתה לד זפלין להישג חסר תקדים כאשר כל קטלוג הלהקה נכנס למצעד.

אלבום זה היה האחרון של חברי לד זפלין בהרכבם המלא. מתופף הלהקה, ג'ון בונהם, נפטר שנה לאחר מכן, בשנת 1980.

== רשימת השירים ==

צד 1
#In the Evening (פייג'/ פלנט/ ג'ונס)- 6:49
#South Bound Saurez (פלנט/ ג'ונס)- 4:12
#Fool in the Rain (פייג'/ פלנט/ ג'ונס)- 6:12
#Hot Dog (פייג'/ פלנט)- 3:17

צד 2
#Carouselambra (פייג'/ פלנט/ ג'ונס)- 10:31
#All My Love (פייג'/ פלנט)- 5:53
#I'm Gonna Crawl (פייג'/ פלנט/ ג'ונס)- 5:30

== טריוויה ==
*השירים- Wearing and Tearing, Ozone Baby, Walter's Walk ו-Darlene הוקלטו לאלבום, אך לא נכללו בתוכו מחמת חוסר מקום. ארבעתם הופיעו מאוחר יותר באלבום CODA.
*מילות השיר- All My Love נכתבו בידי פלנט כמחווה לבנו שנפטר בשנת 1977.

== קרדיטים ==
*ג'ימי פייג'- גיטרה חשמלית והפקה
*רוברט פלנט- שירה
*ג'ון פול ג'ונס- גיטרה בס וקלידים
*ג'ון בונהם- תופים

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי 1979
קטגוריה:אלבומי לד זפלין
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הבריטי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד האלבומים הקנדי
קטגוריה:אלבומים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד 200
פיג'ו 405

פיג'ו 405 היא מכונית משפחתית גדולה מתוצרת פיג'ו הצרפתית. המכונית יוצרה לראשונה ב-1987 ועדין ממשיכים לייצר את המכונית ברישיון, מחוץ לצרפת. ב-1988 נבחרה המכונית, כ"מכונית השנה באירופה".

==תכנון ועיצוב==
ה-405 מבוססת מכנית על שלדת ה-סיטרואן BX שהוצגה ב-1982, אך עם מערכת מתלים רגילה (במקום המתלים ההידרופניאומטיים בסיטרואן), מרכב של 4 דלתות (5 בסיטרואן) ועיצוב שונה למדי.

עיצוב המכונית מזכיר את האלפא רומיאו 164, שהושקה באותה השנה, ועוצבה אף היא על ידי פינינפארינה.

==ייצור ושיווק==
2-2.5 מיליון מכוניות מדגם זה יוצרו ונמכרו ברחבי העולם. הרכב למעשה תוכנן כרכב המחליף את ה-305 ואת ה-505.
הרכב תוכנן בצרפת ויוצר ב:
* אירופה: מ־1987 ועד 1997, בעיר Sochaux במזרח צרפת ובדרום מזרח אנגליה.
* זימבבווה: עד 2002 על ידי Quest.
* איראן: מ-1992 ועד היום מיוצר דגם ה-"פיג'ו 405" על ידי יצרן הרכב איראן-חודרו ("Iran Khodro" ), והרכב קרוי פיג'ו פארס. מיוצרים הדגמים: "GLi", "GLX" ודגם הסטיישן "GLX". בכל הדגמים מורכב מנוע 1.6 ליטר, 16 שסתומים. דגמי פיג'ו ROA שיוצרו באיראן בין השנים 1996–2013 התבססו על דגם "פיג'ו 405".
* מצרים: על ידי ווגי עאבזה
* בין השנים 1987–1993 הורכב "הגה כוח" מדגם "פיג'ו 405" בחלק מדגמי רכב השטח הפורטוגלי UMM Alter II (ברישיון)

==גרסאות ופיתוחים==
*1987: בקיץ שנה זו הושקה המכונית עבור שנת הדגם 1988 במרכב 4 דלתות בלבד. עם מנועי בנזין 4 צילינדרים בהספקים של 65, 92, 110, 125, ו-160 כוחות סוס.
*1988: זוג מנועי דיזל בהספקים של 70 ו-90 כ"ס מוצעים עבור הפיג'ו 405.
*1989: דגם "סטיישן" מוצג לאחר שכבר נמכרו חצי מיליון מכוניות מהדגמים הקודמים.
*1990: הפיג'ו 405 המיליון יוצאת את שערי המפעל בסושו. תמסורת ה BE1 מוחלפת ב-BE3 המשופרת.
*1991: משופר תכנון ההגה, לוח השעונים ובידוד הרעשים.
*1992: מושקת גרסת T16 הספורטיבית עם מגדש טורבו, מנוע בן 16 שסתומים והנעה בכל ארבעת הגלגלים.
*1993: מכסה תא מטען ולוח שעונים מעודכנים.
*1995: השקת הפיג'ו 406, מחליפת ה-405, הפסקת ייצור דגמי 4 דלתות.
*1997: סיום ייצור הפיג'ו 405 באירופה.

===דגמים===
*GL - הדגם הבסיסי עם מנוע XU 1.6 ליטר, 8 שסתומים והזנת דלק במאייד.
*GR - הדגם הבסיסי עם מנוע 1.9 ליטר (110 כ"ס), 8 שסתומים.
*SR - כמו GR אך עם אבזור נוסף הכולל חלונות חשמל, בקרת אקלים, מראות וידיות בצבע הגוף.
*SRi - כמו SR אך עם הזרקת דלק למנוע שהעלתה את הספקו ל 128 כ"ס. מנוע זהה לפיג'ו 205 GTI.
*Mi16 - דגם ספורטיבי. בתחילה עם מנוע 1.9 ליטר בן 16 שסתומים והזרקת דלק שהפיק 148 כ"ס. מנוע זה שימש מאוחר יותר כבסיס למנוע הפיג'ו 206 WRC שזכתה פעמיים באליפויות ראלי. בשנת 1993 תוכנן המנוע מחדש ונפחו הוגדל ל 2 ליטרים תוך תכנות מחדש של מערכת ההזרקה למומנט תמורת הספק מרבי. הייתה לדגם זה גם גרסה בעלת הנעה 4*4.
*T16 - דגם ספורט עילי עם הנעה כפולה קבועה, מנוע 2 ליטר מדגם XU10J4TE בן 16 שסתומים, הזרקת דלק, מצנן ביניים ומגדש טורבו. נבנו רק 1046 יח' מדגם זה ומתוכן 10 למשטרת צרפת.

==קישורים חיצוניים==
.

405
קטגוריה:מכוניות משפחתיות גדולות
קטגוריה:דגמי מכוניות שהושקו ב-1987
קטגוריה:מכונית השנה באירופה
קטגוריה:מכוניות צרפתיות
קטגוריה:כלי רכב המורכבים באיראן
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים במצרים
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בצ'ילה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בפולין
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באינדונזיה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים במלזיה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים בטאיוואן
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בבריטניה
קטגוריה:כלי רכב המיוצרים באזרבייג'ן
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בארגנטינה
קטגוריה:כלי רכב המורכבים בזימבבואה
The Animals

The Animals (החיות) הייתה להקת רוק בריטית מהעיר ניוקאסל מתחילת שנות ה-60 של המאה ה-20.

== היסטוריה ==
הלהקה הוקמה על ידי אלן פרייס ובשנת 1962 הצטרף אליה הסולן אריק ברדון. בינואר 1964 עברה הלהקה ללונדון והוחתמה על ידי המפיק מיקי מוסט שהשיג להם חוזה בחברת Columbia. הלהיט הראשון שלהם Baby let me take you home עבר שינוי תמליל כדי לנקות אותו מתכנים "בעייתיים". אבל היה זה הלהיט השני שלהם "The House of the Rising Sun" שהביא אותם לפסגה. אריק ברדון גילה את השיר באלבומו הראשון של בוב דילן וחברי הלהקה הצליחו לשכנע את מיקי מוסט להוציא את הלהיט למרות אורכו - 4 דקות ו-20 שניות - ששברו בהרבה את השיא עד לאותה שנה. הלהיט נמכר ב-250 אלף עותקים תוך 3 ימים והגיע למקום הראשון במצעד הבריטי. בארצות הברית הוצאה לשוק גרסה קצרה יותר של 2 דקות ו-58 שניות, וגם היא הגיעה לפסגה.

להיטם השלישי של החיות - I’m crying, חובר על ידי ברדון ופרייס, אבל לאחריו הם שבו להקליט להיטים של אחרים - Don’t let me be misunderstood של נינה סימון ו-Bring it on home to me של סם קוק. בשנת 1965 פרש האורגניסט אלן פרייס מהלהקה והקים להקה משלו - אלן פרייס סט שזכתה בהמשך לשורת להיטים כמו Simon Smith and his amazing dancing bear ו-The house that Jack built שהגיעו שניהם למקום הרביעי במצעד הבריטי. החיות המשיכו להוציא להיטים - We gotta get out of this place שהגיע למקום השני ו-It’s my life, הלהיט האחרון בחברת Columbia. החיות עברו להקליט בחברת Decca אבל מכאן החלה הירידה שלהם ולאחר שני להיטים, שקעה הלהקה והתפרקה בספטמבר 1966. בתחילת 1967 הקים אריק ברדון את להקת "אריק ברדון והחיות" שהלהיט הידוע והמצליח ביותר שלה היה San Franciscan nights. ביוני 1967 הופיעה הלהקה לעיני כ-90,000 איש בפסטיבל הפופ הבינלאומי של מונטריי בקליפורניה. במהלך ההופעה ביצעו החיות גרסה יוצאת דופן ומלאת עוצמה בליווי כינור של להיטם של הרולינג סטונז "Paint It Black".

== להיטי הלהקה ==
<div style="direction: ltr;">
{|border=0
|-
|
*Baby let me take you home / Gonna send you back to Walker #21UK #57US 05/64
*The House of the Rising Sun #1UK #1US 07/64
*I’m crying #8UK #19US 10/64
*Don’t let me be misunderstood #3UK #15US 02/65
*Bring it on home to me #7UK #32US 05/65
*We gotta get out of this place #2UK #13US 08/65
*It’s my life #7UK #23US 11/65
*Inside looking out #12UK #34US 03/66
*Don’t bring me down #6UK #12US 06/66
|}
</div>

== תקליטי EP של הלהקה ==
<div style="direction: ltr;">
*I just wanna make love to you 1963
*The Animals is here #3UK 1964
*The Animals (Boom boom) 1965
*The Animals no 2 (I’m in love again) 1965
*The Animals are back #8UK 1966
*Animal tracks #7UK 1966
</div>

== אלבומי הלהקה ==
<div style="direction: ltr;">
*The Animals #5UK #7US 11/64
*Animals tracks #6UK 06/65
*The Animals on tour #99US 06/65
*Animalism #4UK #33US 06/66
*Animalization #10US 10/66
</div>

== ראו גם ==
*הפלישה הבריטית

== קישורים חיצוניים ==

* 
* אורי לוטן, , nrg , 2/12/2004
* 

קטגוריה:להקות רוק פסיכדלי
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הרוק אנד רול
קטגוריה:להקות רוק בריטיות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 1962
יוליוס ראב

יוליוס ראב (בגרמנית: Julius Raab; 29 בנובמבר 1891 - 8 בינואר 1964) היה פוליטיקאי אוסטרי שמרני, קנצלר אוסטריה בין השנים 1953–1961.

== חייו ==
ראב נולד בעיר סנקט פלטן שבאוסטריה לקבלן, וסבו היה יהודי מומר - בן למשפחת ראב. הוא למד הנדסת טכנולוגיה באוניברסיטה הטכנית של וינה. לימודיו בווינה נפסקו בעקבות שירותו כסגן חיל הרגלים של צבא אוסטריה במלחמת העולם הראשונה. לאחר שהתפטר מהצבא ב-1918, חזר ללמוד באוניברסיטה הטכנית. ב-1922 סיים את לימודיו, הצטרף לעסק של אביו ואף הקים עסק משל עצמו. 

בתקופת לימודיו החל להתעניין בפוליטיקה. ב-1929 הוא נבחר לבית התחתון של הפרלמנט מטעם המפלגה הנוצרית-סוציאלית האוסטרית. באותו זמן הוא היה פעיל ביותר בפוליטיקה האוסטרית: בשנים 1940-1929 היה חבר במועצה הלאומית, בין השנים 1927-1934 היה חבר בפרלמנט, ובין השנים 1934-1938 חבר המועצה הכלכלית. ראב היה חבר במפלגה האוסטרופשיסטית חזית המולדת. בשנת 1938 מונה לשר המסחר והתקשורת בקבינט האוסטרי האחרון של קורט שושניג לפני הסיפוח לגרמניה הנאצית (האנשלוס), וארגן את קונגרס תאגיד המסחר האוסטרי הראשון. ראב נודע גם באנטישמיות שלו כחבר בפרלמנט, במיוחד לאחר שכינה בעת ישיבה בפרלמנט ב-1931 את המנהיג הסוציאליסטי אוטו באואר "חזיר יהודי חצוף".

ראב גורש לגמרי מחיי הפוליטיקה בתקופת האנשלוס, אך שלא כמנהיגים פוליטיים אחרים שנעלמו, נהרגו או נכלאו, הוא ניצל בעזרתו של המנהיג הנאצי המקומי של אוסטריה תחתית, שאותו הכיר באופן אישי. בשנים 1938-1945 לא התירו הנאצים לראב לעבוד בעסקו האישי, והוא הצטרף לתוכנית סלילת כביש. בתפקיד זה, הוא נתן מחסה זמני לאנשים רבים שנרדפו בידי הנאצים. אחד מהם היה לאופולד פיגל, מי שיהיה לימים קנצלר אוסטריה. 

לאחר תבוסת הנאצים ב-1945 היה ראב ממקימי מפלגת העם האוסטרית ומנהיגה בשנים 1951-1960, וכיהן כחבר בקבינט האוסטרי הראשון לאחר המלחמה. באותה שנה הוא מונה לתפקיד שר התעמולה בממשלתו של לאופולד פיגל. ב-1 באפריל הוא נבחר לקנצלר אוסטריה וקיבל את אישור הכוחות הסובייטים לניסוח הסכם המדינה האוסטרית (Staatsvertrag). ב-1955 חתמו כל בעלות הברית שכבשו את אוסטריה על ההסכם, שבזכותו חודשה למעשה עצמאותה של אוסטריה. 

ב-11 באפריל 1961 נפסקה כהונתו כקנצלר, אך הוא המשיך בחיים פוליטיים אקטיביים; התחרה במירוץ לנשיאות מטעם מפלגת העם, אך הפסיד לאדולף שרף.

ראב נפטר בווינה ב-8 בינואר 1964 לאחר מחלה ארוכה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bmlv.gv.at/facts/geschichte/strategie_2_0.shtml ביוגרפיה של יוליוס ראב] 
* [https://web.archive.org/web/20070926135631/http://www.ironimus.com/pers-bio.html ביוגרפיה נוספת של יוליוס ראב] 
* [http://www.nndb.com/people/271/000117917 מידע סטטיסטי על יוליוס ראב] 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות המרכזי בווינה
קטגוריה:פוליטיקאים אוסטרים
קטגוריה:קנצלרי אוסטריה
יוליוס
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1891

קטגוריה:אוסטרים שנפטרו ב-1964
גלריית דאליץ'

גלריית דאליץ (באנגלית: Dulwich Picture Gallery) היא גלריה המציגה יצירות אמנות ומצויה בדאליץ' בלונדון שבאנגליה. 

הגלריה נפתחה בשנת 1817 והייתה הראשונה בעולם שנבנתה באופן ייעודי להצגת יצירות אמנות. תכנונה הארכיטקטוני השפיע על כל גלריות האמנות שנבנו לאחר מכן. בגלריה חדרים מרווחים המחוברים יחד, והתאורה שבחדרים מגיעה מפתחים בתקרה המאפשרים כניסת אור טבעי.

==היסטוריה==
הגלריה נוסדה בעקבות תרומה של סר פרנסיס בורג'ואה שהגיע ללונדון משווייץ שציווה לאחר מותו את אוסף האמנות שלו למכללת דאליץ' וכן סך של 2,000 ליש"ט לצורך הקמת גלריה שתציג את האוסף.

האוסף התבסס על יצירות אמנות שאספו בורג'ואה ושותפו לעסקים, הצרפתי נואל דסנפאן שניהלו יחד בית ממכר יצירות אמנות בלונדון. בשנת 1790 התבקשו שני השותפים על ידי מלך פולין סטניסלב השני להקים "אוסף מלכותי" שהיה חסר בארמון מלכותו. בורג'ואה אסף יצירות אמנות עבור הכסף במשך חמש שנים, אולם בשנת 1795 חולקה פולין והפסיקה להתקיים כמדינה עצמאית.

בורג'ואה ניסה למכור את האוסף למדינות אחרות ללא הצלחה. לאחר מות דסנפאן, בשנת 1807 פנה בורג'ואה למוזיאון הבריטי והציע לתרום את האוסף לאחר מותו. בורג'ואה נעלב מיחס האוצרים של המוזיאון והחליט לתרום את האוסף למכללת דאליץ' על מנת שיוקם מוזיאון חדש, בתכנונו של חברו, האדריכל סר ג'ון סואן.

הגלריה נפתחה לציבור בשם "גלריית מכללת דאליץ'" (The Dulwich College Picture Gallery) בשנת 1817.

בורג'ואה ודסנפאן וכן אשתו של דסנפאן נקברו במאוזולאום באחד מאגפי המוזיאון. המאוזולאום עצמו נפגע במהלך הבליץ במלחמת העולם השנייה. ארונות הקבורה נשברו וכל העצמות התפזרו על המדשאה שלפני המוזיאון. לכל אחד מהארונות הושבו העצמות אולם באותה עת לא היה דרך לבדוק אם העצמות אכן מתאימות זו לזו (וייתכן שחלה ערבוביה).

בניין הגלריה שימש השראה לגלריות רבות שנבנו מאוחר יותר. התכנון הפשוט והתאורה הטבעית זכו להצלחה רבה.

הגלריה הורחבה בשנת 1999 על פי תכנון של האדריכל ריק מאת'ר שבנה אגף כניסה חדש וכן מסדרונות המקשרים את המבנה למשרדי מכללת אלינס.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
דאליץ', גלריית
קטגוריה:סאת'ק
גשר אדם

חיילי המשטרה הצבאית בגשר ב-1969
משאית צבאית חוצה את גשר דאמיה, אפריל 1917
גשר אדם (ג'סר א-דאמיה) הוא אחד מן הגשרים הגדולים בבקעת הירדן, אשר היווה עורק תחבורה חשוב בארץ ישראל ההיסטורית, עקב קרבתו לשכם, עמאן, יריחו ובית שאן. בשנת 1970 הוקמה ההתנחלות משואה בקרבת הגשר.

== היסטוריה ==
גשר זה הוא העתיק בגשרי בקעת הירדן, והוקם בידי השליט הממלוכי ביברס בשנת 1266 כדי לאפשר תנועה בטוחה בציר א-סלט-שכם. בין חוקרי המקרא יש המזהים את הגשר עם העיר המקראית "אדם" (מזוהה עם תל א-דאמיה, כ-1 ק"מ ממזרח לגשר), אשר לידה היה מעבר ששימש את בני-ישראל בחצותם את נהר הירדן:

הגשר העתיק, באורך 93 מטרים, עוד עמד על תילו בתחילת המאה ה-20, אולם לא היה בשימוש מכיוון שתוואי נהר הירדן עבר מזרחה, והגשר נותר בריחוק של כמה עשרות מטרים מהנהר. בשנת 1933 הוכרז על תחילת עבודות לבניית גשר חדש, ובשנת 1934 הוקצבו 12,000 לא"י לחידוש הגשר ונפתחה במקום תחנת מכס. בשנת 1935 תוכנן להעמיד במקום גשר דמיה את הגשר הישן של גשר אלנבי לאחר החלפתו של זה בגשר חדש.

בליל הגשרים (יוני 1946), פוצץ גשר אדם בידי יחידה מיוחדת של הפלמ"ח. המטען הוצמד לגשר עם השהיה אך לא התפוצץ. למחרת כאשר ניסה קצין בריטי לנטרלו, המטען הופעל והגשר קרס, הקצין הבריטי נהרג. הבריטים הקימו בסמוך גשר חדש, דרכו נכנסו לארץ ישראל כוחות צבא ההצלה בינואר ופברואר 1948. הנציב העליון, אלן קנינגהם הורה למשטרת המנדט לחסום את הגשר ולמנוע כניסת כלי רכב של צבא ההצלה, אולם כוחות הלגיון הערבי פירקו את המחסומים ואפשרו לצבא ההצלה להכניס את כוחותיו. דרך הגשר פלשו במאי 1948 הלגיון הערבי וחיל הפלישה העיראקי. בזמן מלחמת סיני העבירה סוריה שתי חטיבות טנקים דרך הגשר לאזור השומרון.

במלחמת ששת הימים (1967) נכבש הגשר בידי עוצבת געש ופוצץ בידי חטיבה 45 של צה"ל. לאחר המלחמה, עם התגבשות מדיניות "הגשרים הפתוחים", הוחל בהעברת סחורות ליד הגשר ההרוס, בהעברה בין משאיות בפריקה מגב לגב. בינואר 1968 נבנה במקום גשר ביילי.

הגשר שימש למעבר סחורות ואנשים, אולם במקביל התרחשו בסביבתו קרבות עם מחבלים וחילופי אש בין צה"ל והלגיון. במהלך פעולת כראמה הופגז הגשר על ידי הירדנים שבקשו למנוע את מעבר הטנקים של צה"ל עליו, והגשר ניזוק. בעקבות זאת המעבר בגשר נסגר עד יולי 1968. במהלך ספטמבר השחור בשנת 1970 נסגר הגשר למספר ימים בגלל הקרבות. בתחילת 1975 ביצעו הירדנים עבודות תחזוקה בגשר בעקבות שיטפונות בנהר הירדן. תיקונים נוספים בוצעו בינואר 1976.

באמצע שנות ה-90 הועברה הפעילות המסחרית מירדן לגשר אלנבי. גשר אדם והמסוף הסמוך אליו נסגרו והושבתו לחלוטין. המעבר נמצא באחריות צה"ל, שלא כמו שאר מעברי הגבול לישראל ולירדן שהם באחריות רשות שדות התעופה. אזור הגשר נמצא מעבר לגדר המערכת, ואין לאזרחים גישה אליו. לפי דיווחים בעיתונות מ-2007 הייתה תוכנית להקים מחדש את הגשר למעבר סחורות, בשיתוף ממשלת יפן.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20200526224149/http://www.palmach.org.il/ פיצוץ גשר אדם], אתר הפלמ"ח
* [http://www.aparchive.com/metadata/JORDAN-NEW-JERICHO-BRIDGE/c5147ba03824946c259788752b1ec34f פתיחה מחדש של גשר אדם], ארכיון הסרטונים של AP, אוגוסט 1967
*

== הערות שוליים ==

אדם, גשר
קטגוריה:אתרי המקרא
אדם
קטגוריה:מעברי גבול בגבול ירדן–ישראל
אדם
קטגוריה:בקעת הירדן
אדם
ענבר (יישוב)

עִנְבָּר הוא יישוב שיתופי בגליל, סמוך לכרמיאל, שייך למועצה אזורית מרום הגליל. ענבר הוא היישוב השיתופי השני הקטן ביותר בישראל אחרי עיר אובות, ובו כעשרים תושבים בלבד.

==שורשים והיסטוריה==
באזור בו עומד היישוב שכן בתקופת המקרא כפר חנניה - יישוב יהודי שהתקיים ברציפות מימי בית ראשון ועד המאה ה-16 לספירה. היישוב המקראי היה ממוקם על גדות נחל צלמון, והיה ידוע בזכות כדי החרס שייצר שנחשבו לאיכותיים. רבי חלפתא, תנא מהדור השלישי לתנאים חי באזור וקבור במקום. 

במאה ה-16 ננטש היישוב ותושביו עקרו לפקיעין שם התקיים יישוב יהודי גדול יותר.

==הקמת היישוב==

בסוף שנות ה-70, במסגרת תוכנית המצפים, הוקם במקום מחנה התיישבות זמני למקימי מושבים. שרידי המבנים ששמשו את המחנה שופצו על ידי חברי היישוב כשאלה עלו להתיישב בו ביום העצמאות, מאי 1994.

== ענפי המשק ==
כל חברי היישוב מתקיימים מענף התיירות, ועובדים בבית ההארחה שמפעיל היישוב. היישוב מארח בעיקר קבוצות ומפעיל סדנאות שונות בנושאי בריאות ומודעות.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: יישובים
קטגוריה:קיבוצים
קטגוריה:מועצה אזורית מרום הגליל
קטגוריה:הגליל התחתון: יישובים
אברהם בן שלמה (תימן)

ר' אברהם בן שלמה (סביב המאות ה-14 וה-15, חי ופעל ככל הנראה בתימן), פרשן מקרא ותלמוד. חיבר את אחד הפירושים הארוכים והמקיפים ביותר על הנביאים והכתובים.

==קורות חייו==
שנות חייו ותקופת פעילותו של ראב"ש לא ידועות בוודאות. יש מהחוקרים הסוברים כי הוא בן המאה ה-14, ויש כאלה המאחרים את תקופת חייו לראשית המאה ה-15. גם שאלת מקומו של ראב"ש איננה מוסכמת בקרב החוקרים וחכמי הדת. עם זאת, מרביתם סבורים כי מדובר בחכם יהודי-תימני ויוצאים מכלל זה הם הרב יחיא קאפח שסבר כי מוצאו של ראב"ש הוא מצרי דווקא, וכן פרופ' יהודה רצאבי שסבר כי הוא מאנדלוסיה.

ראיות למוצאו התימני של הראב"ש ניתן למצוא בעובדה שכל כתבי היד ששרדו מפירושיו מוצאם מתימן, בניתוח פילולוגי של הטקסטים המעיד כי ראב"ש היה ממוצא תימני, וכן משמו של הפירוש - "מדרש אלציאני". עם זאת, ניתן ליישב גם בין כל הדעות הללו בהעלאת ההשערה כי מדובר בחכם תימני שבדומה לחכמים תימנים אחרים, נדד במהלך חייו ופעל במקומות נוספים. אולם ייתכן שהציטוטים והמובאות הרבות מחכמי ישראל משאר התפוצות שליקט הראב"ש לפירושו, הם שהביאו את הרב יחיא קאפח ויהודה רצאבי לסבור שאין מוצאו מתימן.

==יצירתו התורנית==
הראב"ש היה בר אוריין ורחב אופקים. יצירתו מעידה על בקיאות רבה בספרות חז"ל, בספרות הגאונים, בחיבורי הרמב"ם, בפרשני המקרא האחרים ובספרות תקופתו. בפירושו הוא מלקט ביאורים ממקורות שונים, מעמת ביניהם, לעיתים מבקר אותם, ומכניס את פרשנותו המקורית. יצירתו כתובה ברובה בערבית, אך גם בעברית וארמית. פירושו מושפע רבות מדרכי חשיבתו של הרמב"ם.

מלבד תוכן פירושיו גופם, חשיבות כתבי הראב"ש היא, בין היתר, בכך שהוא מצטט מקורות, כולל מדרשי חז"ל, שאינם ידועים לנו ממקור אחר. בנוסף, יצירתו תורמת לחקר היווצרות הסוגה המדרשית בתימן. כמו כן, פירושו תורם לחקר התפתחות הקבלה בתימן, שכן הפירוש מכיל עדויות ראשונות למציאותו של ספר הזוהר בתימן. 

פירושו הוא רחב ידיים יסודי ומעמיק, אך כרוב חיבורי חכמי תימן בני זמנו, גם פירושו טרם נדפס במלואו. הרב יוסף קאפח עמל על הוצאת חלק מכתב היד לדפוס, תוך שהוא מתרגם ומבאר מערבית לעברית. הפירוש לכתובים שטרם נדפס מצוי בכתבי יד אצל החוקר יהודה לוי נחום.

הראב"ש חיבר פירושים על התלמוד. אולם רק חלק מפירושיו נמצאו על מקצת מסכתות הש"ס (מסכתות ביצה, פסחים, מועד קטן, מגילה וזבחים). עקב חסרון בית דפוס בתימן, לא יצא חיבור זה לאור כמו חיבורים רבים אחרים של חכמי תימן.

==לקריאה נוספת==
* הרב יוסף קאפח (מתרגם ומהדיר), פירוש נביאים ראשונים לר' אברהם בן שלמה, 4 כרכים, תשנ"ט
* אליעזר שלוסברג (מהדיר), "פירושי רבי אברהם בן שלמה התימני" לספר ישעיהו, הוצאת אוניברסיטת בר-אילן, תשע"ה

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ראשוני תימן
קטגוריה:פרשני המקרא
קטגוריה:פרשני התלמוד
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-14
Tha Last Meal

Tha Last Meal (הסעודה האחרונה) הוא אלבום של סנופ דוג (Snoop Dogg) שיצא בשנת 2000. האלבום היה האחרון שהוציא הראפר בחברת התקליטים של מאסטר פי נו לימיט רקורדס (No Limit Records) ומשם השם לאלבום. "הארוחה האחרונה" הוא ביטוי לארוחה האחרונה שמקבלים נידונים למוות לפני הוצאתם להורג ובה הם רשאים לבקש כמעט כל דבר והשף של הכלא מכין להם.

הסינגל 'Wrong Idea' בשיתוף באד אזז יצא גם באלבומו של באד אזז שיצא בחברת התקליטים דוגיסטייל רקורדס.

באחד הסינגלים סנופ דוג מתייחס לפרשת מוניקה לווינסקי והרגיז את מקורביה של לווינסקי כשקרא לה זונה.

== רשימת שירים ==

== מיקומי שיא ==

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אלבומי סנופ דוג
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טימבלנד
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי סקוט סטורץ'
קטגוריה:אלבומי פלטינה בארצות הברית
יריחו (סדרת טלוויזיה)

יריחו (באנגלית: Jericho) היא סדרת דרמה המשכית פוסט אפוקליפטית אשר הופקה על ידי רשת CBS האמריקאית. העונה הראשונה החלה ב-20 בספטמבר 2006. למרות הצלחתה היחסית של הסדרה, היא לא עמדה בציפיות של קברניטי רשת CBS והיא בוטלה בתום עונתה הראשונה. אולם, עקב מחאה נמרצת של צופים אדוקים, ששיאה היה משלוח ענקי של בוטנים (nuts, מילה הקשורה למשחק מילים המופיע בפרק האחרון בעונה הראשונה) למשרדי CBS, הודיעה הרשת ב-6.6.07 כי תחזיר את הסדרה לעונה שנייה. עם זאת, הודיעה הרשת כי לעת עתה יוזמנו שבעה פרקים בלבד, ורק אם תצליח הסדרה למשוך אליה מספיק צופים, תושלם העונה השנייה. צולמו שני סיומים לפרק האחרון, כשהראשון הוא עם סוף פתוח (שצורף ל-DVD) והשני עם סוף סגור (זה ששודר בטלוויזיה).

הפרק הראשון של העונה השנייה שודר בארצות הברית ב-12 בפברואר 2008. בעונה השנייה שודרו שבעה פרקים בלבד ולאחר מכן הוחלט על ידי המפיקים לבטל את הסדרה והפרק האחרון שודר בתאריך 25 במרץ 2008.

בישראל שתי העונות של הסדרה שודרו ברשת HOT.

==תקציר העלילה==
הסיפור מתרחש סביב עיירה כפרית בשם יריחו (ג'ריקו) במדינת קנזס, ארצות הברית אחרי סדרה של פיצוצים גרעיניים ברחבי המדינה, כאשר בפרק הראשון ניתן לראות ענן פטרייה ענק מיתמר מעל לעיר דנוור, קולורדו. למרות שהתושבים יודעים שגם דנוור וגם אטלנטה נהרסו בפיצוצים הם מנהלים שגרת חיים רגילה עקב העובדה שהתשתיות כמו חשמל ומים עדיין פועלות. לאחר כמה פרקים גל אלקטרו-מגנטי משתק את כל המוצרים האלקטרוניים וכל התקוות לעזרה מצד הממשלה מתחילות להתבדות.

הגיבור בסדרה הוא ג'ק גרין, בנו של ראש העירייה שכ-5 שנים לפני תחילת העלילה עזב את העיר וחזר לאחר מות סבו. לא הרבה ידוע על עברו והצופים כמו הדמויות בסדרה מגלים את עברו פרק אחר פרק. אחד מתושבי העיירה, רוברט הוקינס מחזיק בפצצת האטום האחרונה שלא הגיעה ליעדה ותושבי העיירה פרט לג'ק גרין לא יודעים זאת. העונה הראשונה מסתיימת בכך שפורצת מלחמה בין תושבי יריחו לאנשי ניו-ברן. מדינות המערב שנשארו לאחר מתקפת ספטמבר מתאחדות למדינת שאיין. צבא שאיין שולט ביריחו ומקים בה בסיס צבאי. במהלך העונה השנייה מתברר שהשלטון של מדינת שאיין הוא מושחת והוא זה שאחראי למתקפות ספטמבר. הוקינס וג'ק מנסים למנוע את הצטרפותה של טקסס למדינת שאיין על ידי הפצצה שאצל הוקינס שאמורה להפליל את המנהיגים של שאיין. העונה השנייה מסתיימת כאשר הוקינס וג'ק מצליחים להעביר את הפצצה לשליט טקסס ולמנוע את הצטרפותה לשאיין. מלחמה פורצת בין שאיין לטקסס. מנהיג מחנה צבא שאיין ביריחו מודיע שלא יקשיב עוד להוראות מפקדיו משאיין לאחר שרואה את מעשיי מנהיגיו במחשבו של הוקינס.

==השחקנים הראשיים==
* סקיט אולריך - ג'ק גרין
* לני ג'יימס - רוברט הוקינס
* קנת' מיטשל - אריק גרין
* ספראג גריידן - הית'ר ליסינסקי
* דרבי סטנצ'פילד - אפריל גרין

== קישורים חיצוניים ==

* 

* "[http://www.cbs.com/shows/jericho/ יריחו]", באתר CBS 
קטגוריה:CBS: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות דרמה המשכיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:סדרות מדע בדיוני אמריקאיות
קטגוריה:סדרות פוסט-אפוקליפטיות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה שמתרחשות בקנזס
אלכס מילר

אלכס מילר (נולד ב-4 באפריל 1977) הוא פוליטיקאי שכיהן חבר הכנסת מטעם סיעת ישראל ביתנו. יו"ר אגף העובד העולה ושת"פ עם מוסדות לאומים של מדינת ישראל בהסתדרות החדשה. סגן יו"ר לשכת הקשר עם הכנסת וממשלה בהסתדרות החדשה. יו"ר הדירקטוריון של רשת עמל-הרב תחומי. חבר דירקטוריון בחברה למרכזי תרבות וספורט.

==ביוגרפיה==
אלכס מילר נולד במוסקבה בירת ברית המועצות בשנת 1977, ועלה לישראל בשנת 1992.

בשירותו הצבאי שירת כמכונאי בכיר בטייסת פאנטומים ומשם המשיך לתעשייה האווירית.
את דרכו הפוליטית החל כיו"ר אגודת הסטודנטים במכללה האקדמאית "אורט" בתל אביב, ולאחר מכן נבחר לסגן יו"ר ארגון הסטודנטים הארצי. הוא סיים לימודיו לתואר ראשון בהוראה ולתואר שני במדיניות ציבורית מטעם אוניברסיטת תל אביב.

בבחירות לכנסת ה-17 נבחר מטעם סיעת ישראל ביתנו, והיה לצעיר חברי הכנסת השבע עשרה ביום השבעתה. בכנסת זו כיהן כיו"ר ועדת משנה לקידום, מחקר ופיתוח של מקורות אנרגיה חלופיים ויישומם, וכן כמ"מ יו"ר ועדת משנה לעניין השכלה גבוהה ושכר הלימוד במוסדות להשכלה גבוהה.

כמו כן, היה חבר בוועדות שונות בכנסת: ועדת הכלכלה, ועדת חוקה, חוק ומשפט, ועדת החינוך, התרבות והספורט, ועדת המדע והטכנולוגיה, הוועדה לזכויות הילד, חבר בוועדת החקירה הפרלמנטרית בעניין האזנות סתר, וכן מ"מ בוועדת החוץ והביטחון.

במהלך כהונתו בכנסת יזם מספר חוקים, ובהם:
* חוק זכויות הסטודנט.
* תיקון לפקודת מס הכנסה, המאריך את תקופת הזכאות לנקודות זיכוי עבור חיילים משוחררים משנתיים לאחר השחרור מצה"ל לשלוש שנים לאחר השחרור.
* חוק הפיקוח על מכונים פסיכומטריים (יחד עם סילבן שלום ויוחנן פלסנר).
* חוק למניעת אלימות במוסדות למתן טיפול

בבחירות לכנסת ה-18 הוצב במקום ה-15 ברשימת ישראל ביתנו לכנסת, ונבחר שוב גם לכנסת ה-18.
בכנסת ה-18 נבחר מילר לכהן כסגן יושב ראש הכנסת, וכחבר בוועדות החינוך והכספים; כן הגיש למעלה מחמישים הצעות חוק בנושאים שונים, בהן: "חוק הנכבה", האוסר על ציון יום העצמאות של מדינת ישראל כיום אבל, חוק יום הסטודנט הלאומי, חוק הצבעת אזרחים ישראלים בחו"ל, פטור ממס על מלגות לסטודנטים, חוק מתן זכויות סטודנט לתלמידים בבתי ספר לאמנות, דמי אבטלה לעצמאים ועוד.

ב-8 בנובמבר 2010 מונה מילר לפי ההסכמים הקואליציוניים ליו"ר ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת. הוא כיהן בתפקיד זה עד יוני 2012.

בבחירות לכנסת התשע עשרה הוצב במקום ה-33 ברשימת הליכוד - ישראל ביתנו ולא נבחר לכנסת. לאחר בחירתו של ראובן ריבלין לתפקיד נשיא מדינת ישראל, חזר לכהן כרמל שאמה הכהן כח"כ, ובעקבות מינויו של שאמה-הכהן באוגוסט 2014 לשגריר ישראל ב-OECD והתפטרותו מהכנסת, חזר מילר לכהן כחבר הכנסת. כהונתו בכנסת הסתיימה במרץ 2015, עם השבעת הכנסת העשרים.

ב-18 בינואר 2021 מונה אלכס מילר לתפקיד יו"ר הדירקטוריון של רשת עמל-הרב תחומי. ב-14 בספטמבר הוא מונה על ידי בית הנבחרים של ההסתדרות לתפקיד יו"ר אגף העובד העולה ושת"פ עם מוסדות לאומים של מדינת ישראל.

== חיים אישיים ==
מילר גרוש ואב לשני ילדים.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20090317004453/http://beytenu.org.il/77/481/article.html אלכס מילר], באתר "ישראל ביתנו"

==הערות שוליים==

קטגוריה:אריאל: חברי הכנסת
קטגוריה:חברי כנסת מתנחלים
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם ישראל ביתנו
קטגוריה:עולים בשנות ה-1990
קטגוריה:ישראלים ילידי ברית המועצות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:חברי הכנסת השבע עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת השמונה עשרה
קטגוריה:חברי הכנסת התשע עשרה
קטגוריה:יושבי ראש ועדת החינוך, התרבות והספורט
קטגוריה:סגני יושב ראש הכנסת בכנסת השמונה עשרה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1977
קייצת מסולסלת

קַיֶּצֶת מְסֻלְסֶלֶת (מן המילה קַיִץ; שם מדעי: Conyza bonariensis) הוא צמח ממשפחת המורכבים, שמוצאו ככל הנראה באמריקה הדרומית או אמריקה המרכזית. היום נפוץ כעשב שוטה בכל הארצות הטרופיות והסוב-טרופיות. בארץ נראה לראשונה בסוף המאה ה-19 באזור יפו, ומאז התפשט לכל אזורי הארץ. שמו בערבית شيخ الربيع (שיח' א-רביע).

== מאפיינים ==
הצמח גדל בארץ בעיקר בבתי גידול מופרעים ובמקומות קשים שבהם כמעט אין צומחים צמחים אחרים, כגון סִדקי חומות ומדרכות. ניכר בגוון הכחול-ירוק של עליו וגבעוליו. פורח בין אפריל לנובמבר, בקרקפות מרובות פרחים, שבהם עשרה פרחים מרכזיים דו-מיניים בעלי כותרת צהובה (ראו תמונה 2), והשאר לבנים נקביים. צמח יכול לייצר עשרות אלפי זֵרעונים שעירים המופצים ברוח בדומה לזרעוני הסביון. כמות הזרעים הגדולה של הצמח, והסתפקותו במועט, הן שמאפשרות את תפוצתו בבתי הגידול המופרעים.

הקייצת המסולסלת נחשבת למטרד של ממש לחקלאות. תפוצתם הרבה של הזרעים, נביטתם הקלה והתבססותם המהירה, יחד עם עמידותה הרבה בפני חומרי הדברה, הופכות אותה לצמח באשה מזיק ביותר.

==לקריאה נוספת==
* עזריה אלון (עורך), אנציקלופדיית "החי והצומח של ארץ ישראל", משרד הביטחון – ההוצאה לאור, החברה להגנת הטבע, 1983; כרך 11 – צמחים בעלי פרחים ב', הערך "קייצת מסולסלת", עמ' 132.

==קישורים חיצוניים==

פרחי הקייצת המסולסלת

קטגוריה:צמחים שתוארו ב-1943
קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ארתור קרונקויסט
קטגוריה:מורכבים
קטגוריה:ארץ ישראל: מורכבים
קטגוריה:מיני צמחים פולשים בישראל
ציפורלה

צִיפּוֹרֶלָה הוא אנסמבל של שחקני תיאטרון המעלה מופעים הומוריסטיים שמתאפיינים בנונסנס ובסלפסטיק. הקבוצה פעילה משנת 2005.
==היסטוריה==
האנסמבל הוקם בשנת 2005 והעלה את המופע "עקיצה טבעית". חברי הקבוצה הם חברי אותה כיתה של מחזור מ' בסטודיו למשחק ניסן נתיב בתל אביב. עד נובמבר 2009 העלו את המופע 200 פעמים .

בדצמבר 2006, זכה האנסמבל בפרס קיפוד הזהב בקטגוריה "עבודה קבוצתית" עבור המופע "עקיצה טבעית". במרץ 2011, שוב זכו בפרס, על המופע "דרך חגב".

במרץ 2012 ציפורלה נסעו לסיבוב הופעות בן שלושה שבועות באוסטרליה. ב-2013 הופיעו במילאנו.

באוגוסט 2013 אירח האנסמבל את אורנה בנאי בהופעותיו.

בקיץ 2014 קיימה ציפורלה מסע הופעות בניו יורק שכלל 42 הופעות של "אוד בירדז" באולם המפורסם באוף ברודוויי – The Players Theatre. כמעט כל הכרטיסים נמכרו מראש והמופע זכה לסיקור תקשורתי רחב היקף בניו יורק וישראל ואף קיבל ביקורות נלהבות של הניו יורק טיימס, הפינגטון פוסט, ברודוויי מגזין ועוד.

ב-11 ביולי 2015 ערך האנסמבל מופע מיוחד לציון עשור של פעילות, במשכן לאמנויות הבמה בתל אביב.

==יוצרים ומייסדים==
חברי האנסמבל מנהלים ומביימים את עצמם ומקבלים את כל ההחלטות בצורה שוויונית. הם הקימו את הקבוצה במטרה לקחת אחריות על עתידם המקצועי ולייצר תפקידים עבור עצמם במקום להציע את עצמם לתפקידים קיימים. על פי בדיחה פנימית של חברי הקבוצה, ציפורלה היא ציפור האגו שמקננת בליבו של כל שחקן, ועל שמה קראו לקבוצה.

מייסדי הקבוצה הם אפרת אביב, דאנה איבגי, לוטוס אתרוג, דודו גולן, עמרי דורון, תומר נהיר פטלוק, בן פרי, גל פרידמן ותמרה קלינגון. עד לשנת 2012 היה חבר בקבוצה גם רותם קינן, וב-2010 הצטרפה לקבוצה נעמה אמית.

שחקנים נוספים:
סוזנה פפיאן, גיה באר גורביץ', יוסי ירום שני, אדי קבטנר, מאיה ורטהיימר, כרמל נצר.

האנסמבל מארח בהופעות מיוחדות אמנים שונים.
==מופעים==
* "עקיצה טבעית" (2005) - המופע המבוסס על הופעת הסיום של הסטודיו, מורכב מקטעי נונסנס, סלפסטיק וסאטירה. המופע זכה בפרס קיפוד הזהב לעבודה קבוצתית בשנת 2007.
*"דרך חגב" (2010) - מחזמר חרקים מופרע על פי ספרו של עוזי בן כנען, ולחנים מאת אסף קורמן.
*"התקפת לב" (2011)
*"Odd Birds" - מופע באנגלית
*"סטריאוטיפי" (2017)
*"קלאסה" (2023) - מופע זה כולל חלקים סאטירים באופן מובהק, לצד קטעי נונסנס מוזיקליים. 

===סדרת רשת===
*"ציפוקליפסה עכשיו" (2020) - סדרת רשת.

==גלריה==
<gallery>
קובץ:TZIPORELA THREE.jpg|
קובץ:TZIPORELA TWO.jpg|
קובץ:TZIPORELA ONE.jpg|
קובץ:TZIPORELA FOUR.jpg|
קובץ:TZIPORELA FIVE.jpg|
קובץ:|
קובץ:|
</gallery>

==קישורים חיצוניים==
* 

* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תיאטרון בישראל
קטגוריה:זוכי פרס קיפוד הזהב
קטגוריה:זוכי פרס רוזנבלום
איה נאפה

אָיָה נַאפָּה (ביוונית: Αγία Νάπα, בטורקית: Ayia Napa) היא עיירת נופש בדרום־מזרח קפריסין. בעברה הייתה כפר דייגים קטן, אך בשנות האלפיים הפכה למוקד תיירות לצעירים, בזכות חופיה היפים. במקום נמצאים פאבים ומועדונים רבים, והיא מאופיינת בחיי לילה תוססים. בנוסף, מהווה המקום מוקד משיכה גם לעוסקים בגלישת רוח וסקי מים.

== גאוגרפיה ==
משמעות השם "איה נאפה" ביוונית הוא "הקדושה של היער", ולמקום מסורת דתית על צייד שמצא במערה נטושה פסל של המדונה. אחד המאפיינים של המקום הוא השילוב בין הרוח הצעירה והמודרנית של היישוב וסביבתו, לבין ריבוי הכנסיות והאתרים הנחשבים כקדושים לנצרות היוונית-אורתודוקסית.

איה נאפה ממוקמת בדרום-מזרח האי קפריסין, מדרום לגבול הרפובליקה הטורקית של צפון קפריסין. בשנת 1974, במהלך הפלישה הטורקית לקפריסין, נמנע כיבושה של איה נאפה על ידי הצבא הבריטי, בזכות מיקומה הסמוך לדקליה - הבסיס האוטונומי הבריטי. הצבא הטורקי, שכבש את צפון ומזרח האי והגיע עד מבואות איה נאפה, נמנע מלהיכנס לאזורים הבריטיים, מחשש לעימות צבאי עם בריטניה, והותיר את אזור החוף הדרומי המזרחי כחלק מהטריטוריה היוונית של האי.

באיה נאפה מתקיימים שלושה פסטיבלים שנתיים: "הקרנבל הלאומי השנתי" בחודש פברואר, "חג הים" בסוף חודש מאי, ו"פסטיבל היין" בסוף הקיץ.

בשנת 1994, צעירה מדנמרק בשם לואיז ג'נסן הותקפה, נחטפה, נאנסה ונרצחה באיה נאפה על ידי שלושה חיילים בריטים שיכורים. עקב התעללות החיילים, הגופה הייתה במצב כזה שרק טבעת הכסף שעל ידה של ג'נסן זיהתה אותה. השלושה קיבלו מאסר עולם, אך הוא הומתק לאחר שנתיים ל-25 שנה, בשנת 2003 קוצר על ידי הנשיא טסוס פפדופולוס ל-18 שנה, ואז קוצר שוב בשליש עקב התנהגות טובה. הרוצחים שוחררו בשנת 2006 לאחר 12 שנה בכלא הקפריסאי, ושבו לבריטניה. 

ביולי 2019 נעצרו באיה נאפה 12 צעירים ישראלים בפרשת החשד לאונס בקפריסין, ושוחררו לאחר מספר ימים. הפרשה זכתה לסיקור נרחב בכלי התקשורת בישראל.

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [http://www.megalim.co.il/%D7%99%D7%A2%D7%93%D7%99%D7%9D/%D7%90%D7%99%D7%A8%D7%95%D7%A4%D7%94/%D7%A7%D7%A4%D7%A8%D7%99%D7%A1%D7%99%D7%9F/%D7%90%D7%99%D7%94-%D7%A0%D7%90%D7%A4%D7%94 על איה נאפה] - מתוך אתר "מגלים"
* [https://web.archive.org/web/20070203112741/http://discoverayianapa.com/article.php?id=22 אתר הבית של איה נאפה] 
* [http://www.yaldo.net/site/detail/detail/detailDetail.asp?detail_id=564934 על איה נאפה, באתר yaldo.net] 
* 
250px

קטגוריה:קפריסין: ערי חוף
קטגוריה:קפריסין: ערים
משיח חולית

משיח חולית (באנגלית: Dune Messiah) הוא ספר מדע בדיוני מאת פרנק הרברט, השני בסדרת חולית. הספרים משיח חולית וילדי חולית נעשו למיני-סדרת טלוויזיה בערוץ המדע בדיוני האמריקאי בשנת 2003 בשם "ילדי חולית".

==תקציר העלילה==
עלילת הספר נפתחת כ-12 שנים לאחר סיום עלילת חולית. במהלך שנים אלו פול מואד'דיב אטריידיס ביסס את מעמדו כקיסר האימפריה הגלקטית בעזרת הדררים, שבט הלוחמים אשר סייע לו לנקום את מות אביו ולכבוש את הכוכב חולית במהלך הספר הראשון. הדררים יצאו למלחמת ג'יהאד ברחבי האימפריה הגלקטית בשמו של פול, למרבה סלידתו, וכבשו עשרות כוכבים וטבחו בהמונים. סביב פול ואחותו עאלייה וכישרונם הנבואי נרקמה דת מונוליתית המעיקה אף היא עליהם, ופול כָּמַהּ לימים עברו, בטרם היה קיסר.

עלילת הספר נפתחת בפגישה בין מספר קושרים המבקשים להפיל את פול: האם הנערצה הראשה גאיוס הלן מוהיאם, המייצגת את מסדר בנות גשרית הבוחש בפוליטיקה הגלקטית בהיחבא; אדריק, נווט גילדת החלל שחולשת על מונופול מסעות החלל וזקוקה למרקוח - סם המקדם כישרונות נבואיים המצוי רק בחולית; אירולן, אשתו של פול ובתו של הקיסר המודח; ורקדן הפנים סקיטאל, המייצג את בני הטלילאסו ובעל יכולת לשנות את מראו כרצונו. הקושרים, מוגנים מפני חזיונותיו של פול בזכות כושרו הנבואי של אדריק, זוממים להפיל את פול מכסו הרם על ידי הטלת כתם עליו ועל אחותו עאלייה. לשם כך הם יוצרים קשר עם מספר דררים מבין אלו המקיפים את פול ומנצלים מזימה אחרת של הממסד הדתי המקיף אותו לרצוח את פול ולהפכו לאל.

לשם כך משוגר לפול גולה, שיבוט אדם מתאיו של גופה, של דנקן איידהו - מורהו לנשק של פול, אשר הקריב עצמו במהלך עלילת הספר הקודם. פול, הכרוך בקשר רגשי עז עם איידהו, מקבל אותו לחצרו, ועאלייה, אשר הגיעה לגיל הבגרות, אף מתאהבת בו. אף על פי כן שניהם יודעים כי הגולה הוא מלכודת שנועדה להפילם בפח.

החשש הכבד של הקושרים הוא מצ'אני, מאהבתו המלכותית של פול, אשר אמורה להוליד לו את יורשו. אירולן, הקנאית למקומה בחצר, מרעילה את צ'אני באמצעי מניעת היריון, אך לאחר שצ'אני נמנעת ממזונה המורעל היא נכנסת להיריון, אשר משתבש בעקבות הרעל. ההיריון מפתח במהירות, ועמו מגיעה עלילת הספר לשיאה - פול הולך באופן מודע לעבר אובדנו - עיוורון כתוצאה מחשיפה לנשק גרעיני ומצליח להפיל את הקושרים בפח. צ'אני מתה בלידה ויולדת תאומים - לטו השני וגאנימה.

עם סיום הספר פול העיוור יוצא לבדו למדבר, כביכול למות שם וללא כושר נבואי, בעוד שעאליה הופכת לעוצרת הקיסרות עד לבגרותם של התאומים.

==נושאים בספר==
הספר עוסק בתמורות רבות, אשר משנות, לרוב לרעה, את אלו הקשורים בהן. הדררים הוותיקים חשים שלא בנוח בעושר הרב ובתרבות הדקדנטית שהתפתחה בחולית בעקבות הצלחת הג'יהאד, ונדהמים מהשינוי האקולוגי אשר חל בכוכב שלפנים היה מדבר שומם ועתה מתחילה תמורה רבה. פול ועאלייה סולדים ממעמדם כראשי הדת החדשה ופול נאלץ להקריב את צ'אני ואת מאור עיניו בשביל להוביל את התהליך שישחרר האנושות ממלכודת הג'יהאד.

==דמויות==
*פול אטריידיס – קיסר היקום הידוע ומשיח הדררים. שמו הדררי העממי הוא מואד'דיב ושמו הדררי הסודי הוא אוצול.
*הנסיכה אירולן – בתו של הקיסר הפאדישח המודח שאדם הרביעי ואשתו של הקיסר פול מואד'דיב.
*צ'אני – מהשבט הדררי של פול. הפילגש המלכותית והמלכה האם הנבחרת.
*עאלייה אטריידיס – אחותו של פול, נולדה טרם לידתה. אם נערצה מטילת אימה.
*סקיטאל – רקדן פנים של הטליילאסו וקושר קשר נגד הקיסר.
*הייט – גולה (ר'ולה) של הטליילאסו ששובט מבשרו של מורה הילדות של פול, דנקן איידהו.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:חולית

קטגוריה:ספרי פרנק הרברט
קטגוריה:ספרי 1970
קטגוריה:ספרי הוצאת עם עובד: מדע בדיוני