OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Dead Island 2

Dead Island 2 הוא משחק וידאו מסוגת הישרדות אימה ופעולה-תפקידים שפותח על ידי Dambuster Studios והופץ על ידי Deep Silver ב-21 באפריל 2023 למערכת ההפעלה למחשבים אישיים Microsoft Windows ולקונסולות המשחקים Xbox One, Xbox Series X/S, פלייסטיישן 4 ופלייסטיישן 5. זהו משחק המשך למשחק הווידאו Dead Island משנת 2011 והפרק השלישי בסדרת Dead Island. הסיפור של Dead Island 2 מתרחש כ-15 שנים לאחר אירועי Dead Island ו-Dead Island: Riptide, בעיר לוס אנג'לס, שנכנסה להסגר עקב התפרצות של מגפת זומבים.

המשחק שהוכרז ב-2014, פותח במשך 8 שנים עקב שינויים מרובים של האולפנים שעבדו עליו. הסטודיו Yager Development נשכר במקור לפיתוח Dead Island 2 ב-2012, אך הוסר מהפרויקט ב-2015 והוחלף ב-Sumo Digital בשנה שלאחר מכן. Sumo Digital הוסר לאחר מכן, כאשר Dambuster, סטודיו פנימי של Deep Silver, הפך למפתח ב-2019.

== ביקורות ==
Dead Island 2 קיבל "ביקורות חיוביות בדרך כלל", לפי צובר הביקורות Metacritic.<ref></ref>
*Metacritic: 80/100
*IGN: 7/10<ref></ref>
*OpenCritic: 75.58%<ref></ref>
*GameSpot: 7/10<ref></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2023
קטגוריה:משחקי הישרדות ממוחשבים
קטגוריה:משחקי Windows
קטגוריה:משחקי Xbox One
קטגוריה:משחקי Xbox Series X/S
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 4
קטגוריה:משחקי פלייסטיישן 5
קטגוריה:משחקי פעולה-תפקידים
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בממלכה המאוחדת
איוואן בלה

איוואן בלה (בסלובקית: Ivan Bella; ) הוא קוסמונאוט סלובקי ראשון שטס לחלל לתחנת החלל מיר.

== ביוגרפיה ==
איוואן בלה נולד בכפר ליד העיר ברזנו במרכז סלובקיה שאז הייתה חלק של צ'כוסלובקיה. לאחר סיום בית ספר הוא למד בפנימייה צבאית בבאנסקה ביסטריצה ולאחר סיומה החל קורס טיס בקושיצה אותה סיים בשנת 1987. בשנים 1987–1993 בלה היה טייס בחיל האוויר של צ'כוסלובקיה ומשנת 1993 בחיל האוויר הסלובקי. הוא היה טייס "מיג-21" ו-"סוחוי Su-17".

בשנת 1998 בלה הגיע למרכז גגארין להכשרת קוסמונאוטים ונבחר להשתתף בקורס הכנה לטיסה לחלל. באוגוסט 1998 הוא נבחר לצוות סויוז TM-29. ב-20 בפברואר 1999 החללית שוגרה לחלל (מפקד הצוות היה ויקטור אפנסייב), וב-22 בפברואר היא התחברה לתחנת החלל מיר. במשך שבוע בלה ערך ניסויים בתחום הרפואה שהוכנו בצוות משותף סלובקי-רוסי. ב-28 בפברואר 1999 הוא חזר לכדור הארץ בחללית סויוז TM-28 לצד גנאדי פדאלקה.

לאחר הטיסה בלה קודם לדרגת תת-קולונל והוענקו לו עיטורים של רוסיה וסלובקיה. בשנת 2001 על שמו נקרא אסטרואיד.

בשנת 2003 בלה קודם לקולונל ונשלח לצוות של שגרירות סלובקיה ברוסיה. בשנת 2013 הוא עבר לשגרירות בקייב. בשנת 2021 הוא חזר לסלובקיה והחל לעבוד במשרד התחבורה. באוקטובר 2021 הוא קודם לדרגת בריגדיר גנרל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.spacefacts.de/bios/international/english/bella_ivan.htm תקציר נתונים באתר ספייספאקטס]
* [http://www.astronautix.com/b/Bella.html נתונים מאנציקלפדיית החלל]
* 

קטגוריה:קוסמונאוטים
קטגוריה:סלובקים
קטגוריה:טייסים צבאיים
קטגוריה:נספחים צבאיים
קטגוריה:טייסי חלל שעל שמם כוכב לכת מינורי
קטגוריה:סלובקים שנולדו ב-1964
ת'אג לייף

ת'אג לייף (באנגלית: Thug Life; בתרגום לעברית: "חיי בריון") היה הרכב היפ הופ אמריקאי שהורכב מטופאק שאקור, ביג סייק, מופרים שאקור (אחיו החורג של טופאק שאקור), סטרץ', מקאדושיס ודה רייטד אר. ההרכב הוציא לאור בשנת 1994 אלבום אחד בשם, Thug Life: Volume 1, לפני שהתפרקו ב-1995.

== אטימולוגיה של שם ההרכב ==
לפי טופאק, השם התחיל במקור כראשי תיבות: "The Hate U Give Little Infants Fucks Everybody". זה ייצג את הרעיון שהגזענות וההדחה לשוליים שחווים נערים שחורים בסופו של דבר משפיעים לרעה על החברה.<ref></ref>

== היסטוריה ==
ביג סייק היה חבר בכנופיית קריפס ומקאדושיס היה סוחר סמים במהלך שנות ה-90. טופאק, רנדי "סטרץ' ווקר" ופרינסס מל הקימו את ת'אג לייף בשנת 1992 עם ביג סייק.<ref></ref> הם הקליטו שיר שנקרא גם "Thug Life". מאוחר יותר הצטרפו להרכב מקאדושיס ודה רייטד אר. הם חתמו באינטרסקופ רקורדס והקליטו אלבום בשם Thug Life, Volume I. האלבום הגיע למקום 42 במצעד בילבורד 200. אחיו החורג של טופאק, מופרים שאקור, הצטרף מאוחר יותר לקבוצה.

== מותו של סטרץ' ==
ב-30 בנובמבר 1995, סטרץ' מת לאחר שנורה ארבע פעמים בגבו על ידי שלושה גברים שעצרו לצד המיניוואן שלו בקווינס וילג'.<ref></ref> הוא נהרג בדיוק שנה לאחר הירי של טופאק שאקור ב-1994.<ref></ref>

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי אולפן ===
* Thug Life Vol. 1 (26 בספטמבר 1994)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:אמני אינטרסקופ רקורדס
קטגוריה:להקות היפ הופ אמריקאיות
קטגוריה:טופאק שאקור
הנס גולדברגר

הנס גולדברגר (בגרמנית: Hans Goldberger) היה שחיין יהודי-אוסטרי. אלוף ושיאן אוסטריה בשחייה, חבר נבחרת אוסטריה בשחייה לאולימפיאדת אמסטרדם (1928).

== ביוגרפיה ==
גולדברגר התאמן בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר.

בשנת 1927 החזיק בשיא אוסטריה במשחה ל-100 מטר חופשי בתוצאה של 1:05.8 דקות

גולדברגר היה רשום באולימפיאדת אמסטרדם (1928) אך לא השתתף.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://ajr.org.uk/wp-content/uploads/2022/09/6400-AJR-Journal-October-2022-v7-WEB.pdf תמונה של הנס גולדברגר עם חבריו לנבחרת השליחים של הכוח וינה], בתוך : AJR JOURNAL – The Association of Jewish Refugees, גיליון 10, אוקטובר 2022, עמ' 12

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ספורטאי הכח וינה
קטגוריה:שחיינים אוסטרים
קטגוריה:שחיינים יהודים
קטגוריה:שחייני חופשי
אידה כהן

שמאל: [[פריצי לוי, הדי ביננפלד ואידה כהן, 1927]]
אידה "אידי" כהן-ורבש, הולנדר, מארש (בגרמנית: Ida "Idy" Kohn-Verebes, -Hollander, -Maresch; 29 בדצמבר 1908 - 11 בספטמבר 2005) הייתה שחיינית יהודיה-אוסטרית. אלופת אוסטריה במשחה הגב וחברת נבחרת אוסטריה בשחייה לאולימפיאדת אמסטרדם (1928).

== ביוגרפיה ==
כהן התאמנה בקבוצת הכח וינה בהדרכת זיגו ורטהיימר. היא הייתה אלופת אוסטריה בסגנון גב.

כהן הייתה רשומה באולימפיאדת אמסטרדם (1928) אך לא השתתפה.

== חיים אישיים ==
בשנות ה-30 היא התחתנה עם ארנו ורבש שחקן קולנוע הונגרי-אמריקאי בינלאומי, איתו עברה להתגורר בבודפשט. בספטמבר 1936 הם היגרו לארצות הברית. ב-1937 היא נישאה להולנדר וב-30 במרץ 1948 היא נישאה להרולד מארש שחקן קולנוע אוסטרי-אמריקאי.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.olympedia.org/athletes/922385 אידה כהן], באתר olympedia.org
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אוסטריות שנפטרו ב-2005
קטגוריה:ילידות 1908
קטגוריה:ספורטאי הכח וינה
קטגוריה:שחייניות אוסטריות
קטגוריה:שחייניות יהודיות
רייצ'ל הרטמן

רייצ'ל הרטמן (נולדה ב-9 ביולי 1972 בקנטקי) היא סופרת ואמנית קומיקס אמריקאית ומחברת ספרות נוער. היא ידועה בזכות ספריה סרפינה (2012), אור מבין הצללים (2015), Tess of the Road (2018) ו- In The Serpent's Wake (2022).

== ביוגרפיה ==
רייצ'ל הרטמן נולדה ב-9 ביולי 1972<ref name="Encyclopedia.com">[https://www.encyclopedia.com/arts/educational-magazines/hartman-rachel-1972 "Hartman, Rachel 1972-"]. Encyclopedia.com.</ref> <ref>[http://www.nlb.gov.sg/biblio/201317539 "Shadow scale / Rachel Hartman."] National Library Board, Singapore. </ref> בקנטקי.<ref name="Encyclopedia.com" /><ref name="OfficialBio">[https://rachelhartmanbooks.com/about/ "Bio"]. Rachel Hartman. </ref> היא התגוררה במקומות שונים בהם לקסינגטון, קנטקי, <ref>Hartman, Rachel (2017). [https://rachelhartmanbooks.com/buy/ "Buy"]. Rachel Hartman. </ref> שיקגו, פילדלפיה, סנט לואיס, אנגליה ויפן.<ref name="OfficialBio" /> היא למדה באוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס,<ref name="Encyclopedia.com" /> שם קיבלה תואר ראשון בספרות השוואתית.<ref name="OfficialBio" />

== קריירה ==
את ספר הקומיקס הראשון שלה Amy Unbounded, The Ashcan Series פרסמה הרטמן ב-1996.

ספרה הראשון, סרפינה: עם בוא הדרקונים (Seraphina), קיבל את פרס ויליאם סי מוריס לספר ביכורים לנוער לשנת 2013 <ref></ref> וזכה בפרס Cybils לשנת 2012 לרומן הפנטזיה או המדע הבדיוני לנוער. <ref></ref>הרומן השני שלה סרפינה: אור מבין הצללים (Shadow Scale) יצא לאור ב-2015. הרומן השלישי שלה, Tess of the Road, רומן נלווה שבו דמויות חדשות כמו גם דמויות משני הרומנים הראשונים שלה, יצא לאור ב-27 בפברואר 2018 ,<ref></ref> ואחריו ב-2022 הרביעי In The Serpent's Wake. <ref></ref>

שני ספריה הראשונים, ראו אור בתרגום לעברית של קטיה בנוביץ' בהוצאת אוקיינוס ומודן.

== חיים אישיים ==
הרטמן מתגוררת בוונקובר שבקולומביה הבריטית עם בעלה ובנה.<ref name="PubWeekly"></ref>

== קישורים חיצוניים ==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרי פנטזיה קנדים
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וושינגטון בסנט לואיס
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1972
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1972
פטריק דמרשלייה

פטריק דמרשלייה (בצרפתית: Patrick Demarchelier ; 21 באוגוסט 1943 – 31 במרץ 2022) היה צלם אופנה צרפתי.

== ביוגרפיה ==
נולד ליד פריז ב-1943. דמרשלייה בילה את ילדותו בלה האבר, נורמנדי, עם אמו וארבעת אחיו. ליום הולדתו השבע עשר, אביו החורג<ref></ref> קנה לו את מצלמת איסטמן קודאק הראשונה שלו. דמרשלייה למד כיצד לפתח סרטים, לרטש תשלילים והחל לצלם חברים וחתונות.

== קריירה ==
בשנת 1975 עזב דמרשלייה את פריז לניו יורק, ארצות הברית כדי בעקבות חברתו. הוא גילה את צילומי האופנה בכך שעבד כצלם עצמאי שלמד ועבד עם צלמים כמו אנרי קרטייה-ברסון, טרי קינג וז'אק גילברט. עבודתו משכה את תשומת לבם של מגזינים רבים בהם אל, מארי קלייר ו - 20 Ans. הוא אולי ידוע בעיקר בזכות הפורטרטים האינטימיים שלו של הנסיכה דיאנה שעזרו לבסס את הפופולריות שלה ואת הדימוי הציבורי הנגיש שלה.

מאוחר יותר הוא עבד עבור מגזיני האופנה ווג והארפר'ס בזאר, לראשונה בספטמבר 1992, מה שהביא לשיתוף פעולה של 12 שנים. דמרשלייה צילם קמפיינים פרסומיים בינלאומיים עבור בתי האופנה דיור, לואי ויטון, סלין, TAG Heuer, שאנל, דונה קארן טומי הילפיגר, איב סן לורן, טומי הילפיגר, קרולינה הררה, מוסקינו, ורה וואנג, אליזבת ארדן, H&M, סם אדלמן, זארה, אקספרס., לונגשאמפ, בלומרין, לקוסט, אן טיילור, קלווין קליין וראלף לורן.

מסוף שנות ה-70 ואילך, צילם דמרשלייה את השערים של כמעט כל מגזיני אופנה מרכזיים, כולל ווג האמריקאי, הבריטי והצרפתי. הוא גם צילם שערים למגזין המוזיקה רולינג סטון ומגזינים אחרים בהם גלמור, לייף, ניוזוויק, אל ומדמואזל. הוא צילם מסעות פרסום רבים, בהם של קלווין קליין עם טליסה סוטו וג'ורג'יו ארמני, שאנל, גאפ, ג'יאני ורסאצ'ה, לוריאל, אליזבת ארדן, רבלון, לנקום וג'יאנפרנקו פרה. הוא גם היה הצלם הראשי של הספר On Your Own, מדריך יופי/סגנון חיים שנכתב לנשים צעירות על ידי ברוק שילדס. מ-1992 ואילך הוא עבד עם מגזין האופנה הרפרס בזאר, והפך לצלם הראשי של המגזין. דמרשלייה קיבל את החוזה עבור לוח השנה של פירלי לשנת 2005. במהלך השנים הוא עזר לקריירה של מאפרים רבים כמו לורה מרסייה, ג'ייסון מרקס ופט מקגראת'.

דמרשלייה מוזכר בסרט "השטן לובשת פראדה" משנת 2006. הוא מופיע גם בסרט התיעודי The September Issue שעוסק באנה ווינטור ובמגזין ווג האמריקאי.

דמרשלייה הופיע בתפקיד קמע בגרסה הקולנועית של סקס והעיר הגדולה ; ניתן לראות אותו מצלם במהלך צילומי האופנה של קארי בראדשו עבור מגזין ווג. הוא הוצג בצורה בולטת בפרק השישי של עונה 15 של הטופ מודל הבאה של אמריקה. הוא הופיע ברשימת חמישים המתלבשים הטובים ביותר מעל גיל 50 על ידי ה"גרדיאן" במרץ 2013.<ref></ref>

== האשמות על הטרדה מינית ==
בפברואר 2018, דמרשלייה הואשם על ידי שבע דוגמניות שעבדו איתו בהטרדה מינית.<ref>[https://www.bostonglobe.com/metro/2018/02/16/beauty-and-ugly-truth/c7r0WVsF5cib1pLWXJe9dP/story.html "Modeling's glamour hides web of abuse" The Boston Globe]</ref> בתגובה להאשמות, הוצאת קונדה נאסט הודיעה: "הודענו לפטריק שלא נעבוד איתו בעתיד הנראה לעין".<ref>[https://www.vogue.com/article/patrick-demarchelier-sexual-misconduct-allegations "Multiple Female Models Accuse Photographer Patrick Demarchelier of Sexual Misconduct" Vogue]</ref>

== מוות ==
פטריק דמרשלייה נפטר ב-31 במרץ 2022, בגיל 78.<ref></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מהגרים מצרפת לארצות הברית
קטגוריה:צלמים צרפתים
קטגוריה:צלמי אופנה
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1943
קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-2022
מופרים שאקור

מוריס שאקור (באנגלית: Maurice Shakur; נולד ב-16 באוגוסט 1967), הידוע גם בשם הבמה מופרים שאקור (באנגלית: Mopreme Shakur) ובשם וויקד (Wycked), הוא ראפר אמריקאי.

הוא היה חבר בהרכב ההיפ-הופ ת'אג לייף והוא אחיו החורג של הראפר טופאק שאקור. הוא גם היה חבר בהרכב אאוטלוז תחת השם "חומני" (Komani) (על שם מנהיג המהפכה האיראנית, רוחאללה ח'ומייני), אבל מאוחר יותר עזב את ההרכב בגלל אי הסכמה כלכלית עם חברת התקליטים דת' רואו רקורדס.

== קריירה ==
מופרים ביצע את הופעת הבכורה שלו תחת שם הבמה מוצדס (Mocedes) בסינגל "Feels Good" של ההרכב טוני טוני טונה שיצא לאור ב-1990. הוא הופיע עם אחיו החורג טופאק ב-"Papa'z Song", סינגל מתוך האלבום "Strictly 4 My NIGGAZ" משנת 1993.

מופרים הצטרף להרכב הראפ ת'אג לייף (של טופאק שאקור) בשנת 1993. ב-1994 ההרכב הוציא לאור את אלבומו היחיד, Thug Life: Volume 1, שזכה בתואר אלבום זהב. מופרים כתב שירים רבים באלבום הזה. הוא גם היה חבר בהרכב אאוטלוז, אך עזב את ההרכב.

בשנת 2007, הוא הוציא לאור יחד עם די ג'יי קינג אססין מיקסטייפ בשם "Black & Brown Pride". הוא הופיע בפסקול של הסרט העלילתי Intoxicating, בכיכובם של קירק האריס, ג'ון סאבאג' ואריק רוברטס.<ref></ref>

== דיסקוגרפיה ==
=== אלבומי שיתוף פעולה ===
* Thug Life Vol. 1- יחד עם ת'אג לייף (26 בספטמבר 1994)
** הגיע למקום 42 במצעד בילבורד 200

=== אלבומי אוסף ===
* Black & Brown Pride <small>(עם די ג'יי קינג אססין)</small> (2007)

=== מיקסטייפים ===
* Thug Life: Demo Tape <small>(עם ת'אג לייף)</small> (1994)
* Evolution of a Thug Life NIGGA Vol. 1.1 (בשנת 2005)
* Evolution of a Thug Life NIGGA Vol. 1.2 (בשנת 2005)

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טופאק שאקור
קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1967
לגו מארוול גיבורי על

Lego Marvel Super Heroes הוא משחק וידאו הרפתקאות בנושא לגו משנת 2013 שפותח על ידי Traveller's Tales והוצא לאור על ידי Warner Bros.Interactive Entertainment עבור ה-PlayStation 3, Xbox 360, Wii U, PlayStation 4, Xbox One ו-Microsoft Windows, וכן על ידי Feral Interactive עבור OS X. המשחק כולל משחק דומה לכותרי לגו אחרים, כגון Lego Star Wars: The Complete Saga ו-Lego Batman 2: DC Super Heroes, לסירוגין בין רצפי הרפתקאות אקשן שונים ותרחישי פתרון חידות. גרסת כף היד של המשחק שפיתחה TT Fusion שוחררה תחת הכותרת Lego Marvel Super Heroes: Universe in Peril עבור iOS, Android, Nintendo DS, Nintendo 3DS ו-PlayStation Vita. גרסת Nintendo Switch שוחררה ב-8 באוקטובר 2021.

קו העלילה של המשחק משלב גיבורים שונים מיקום מארוול המאחדים כוחות כדי לסכל את התוכניות של דוקטור דום ולוקי, שגם גייסו מספר נבלים לסייע להם, ומבקשים לכבוש את כדור הארץ באמצעות קרן האבדון, מכשיר שנבנה מרסיסי הלוח של הגולש הכסוף הנקרא "לבנים קוסמיות". Lego Marvel Super Heroes קיבל ביקורות חיוביות בדרך כלל, והוא כרגע משחק הווידאו הנמכר ביותר של לגו בכל הזמנים. ספין-אוף בשם Lego Marvel's Avengers שוחרר ב-26 בינואר 2016, וסרט המשך בשם Lego Marvel Super Heroes 2 שוחרר ב-14 בנובמבר 2017.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 

קטגוריה:משחקי וידאו משנת 2013
קטגוריה:משחקי וידאו שפותחו בממלכה המאוחדת
המגילה 83

המגילה 83 הוא סרט מוזיקלי ישראלי משנת 1983 בבימויו של אילן אלדד, קופרודוקציה ישראלית (יצחק שני ויוסף דיאמנט) - ומערב-גרמנית (ZDF) בבימויו של אילן אלדד, עם יונתן סגל, ניצה שאול וג'רי היימן בתפקידים הראשיים.

הצילומים נערכו בגני יהושע ובאחת השכונות ביפו. השחקנים שרים ביידיש והעלילה מסופרת בפי המספר באנגלית או בגרמנית (הופקו שתי גרסאות). שירתו של ג'רי היימן מדובבת על ידי אלברט כהן. בסרט נוספו קטעי ריקוד רבים.

המחזה והשירים הם בחרוזים ("פורים שפיל בחרוזים, עם אלף טעמים").

==תקציר העלילה==
העלילה מתרחשת בעיירה יהודית במזרח אירופה שכל תושביה חייטים. הם מעלים בפורים הצגה על מגילת אסתר במה שקרוי פורים שפיל. זהו חיזיון צבעוני, שהחייטים מעלים מדי שנה בחג הפורים, ובו הם מערבים את סיפור מגילת אסתר עם היום יום שלהם, תוך הזדהות רגשית עם גורל גיבורי המגילה, שאותם הם מזהים בין גבירי העיירה וקבצניה.

פאסטריגאסע (יונתן סגל) תופס טרמפ לעיירה ביחד עם החייט פאנפאסע (ג'רי היימן), אשתו (אביבה פז) ובתו אסתר (ניצה שאול). הם מגיעים לעיירה שבמרכזה רוקדים ושרים "הסו יהודים, אנחנו מתחילים ב"פורים שפיל".

אחשוורוש (ג'רי היימן), שהוא בעצם בעל המתפרה שלהם, שוב השתכר, והוא דורש שאשתו ושתי (אביבה פז) תחולל לפניו עירומה. ושתי מסרבת והיא נדונה לעריפת ראשה לפני כן היא שרה על עלומיה האבודים.

המן (שלמה בר אבא), איש העולם התחתון, מציע לאחשוורוש ששרוי בבדידותו להודיע על תחרות לבחירת היורשת של ושתי במיטתו.

מרדכי היהודי (מייקל שניידר) מסדר שדודניתו אסתר היפה (ניצה שאול) תהיה בין המועמדות, וליבו של שוליית החייטים פאסטריגאסע נשבר בקרבו. הוא משגר ציפורי נייר לאהובתו השבויה בחדר המיטות של אחשוורוש ואסתר מצידה משיבה לו במזמור "פליטס פייגעלעך". פסטריגאסע שר שיר געגועים לאסתר - "די עלגיע פון פאסטריגאסע"

אחשורוש ואסתר יוצאים בכרכרה מקושטת ואנשים מריעים להם. זה מרגיז את פאסטריגאסע והוא יוצא לנקום באחשורוש, ומשלם על כך בחייו. אחשורוש יוצא בשיר על הצלתו "א-מחייה, א-מחייה". המן מנצל את ההזדמנות ומחתים את אחשורוש על צו לחיסול היהודים בממלכה.

אסתר המדוכאת שטה בסירה ושרה על "די גולדנע פאווע" (טווס הזהב).

אסתר מצליחה להביא לפני אחשורוש הקלטות סתר של דודה מרדכי, ועליהן נרקמות תוכניות הבגידה של שומריו (בגתן ותרש) וזה מעלה את ערכו של מרדכי. המן מצליח לארגן פוגרום בעיירה. אסתר שולחת מכתב הזמנה להמן והוא מגיע ומתחיל לתנות אתה אהבים. מרדכי מיידע את המלך וזה תופס אותו עם אסתר "על חם" ומחליט לתלות אותו עם בני משפחתו.

לבסוף עולה המן לגרדום וכל היהודים שרים בשמחה "צ'יריבימבוים"

==צוות השחקנים==
{| class="wikitable"
|-
!שם השחקן/ית
!שם הדמות
!הערות
|-
|יונתן סגל
|פאסטריגאסע, מספר
|
|-
|שלמה בר אבא
|המן
|
|-
|ניצה שאול
|אסתר
|
|-
|אביבה פז
|אשת פאנפאסע, ושתי, זרש
|
|-
|מייקל שניידר
|מרדכי היהודי
|
|-
|ג'רי היימן
|פאנפאסע, אחשוורוש
|
|-
|אלברט כהן
|
|קול
|-

|}

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=rxBRyDNREUY יונתן סגל וניצה שאול שרים "פיטס פייגאלאך" (עופו ציפורים) בגרסה הגרמניה למגילה 83], באתר יוטיוב

קטגוריה:סרטי 1983
קטגוריה:סרטים ישראליים משנת 1983
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטים באנגלית
קטגוריה:סרטים ביידיש
קטגוריה:סרטים מוזיקליים ישראליים
קטגוריה:סרטים מבוססי מחזות זמר
קטגוריה:פורים
משהו (עיתון)

ירחון הילדים "משהו" (או בשמו המלא, "משהו: מגזין צעיר") נוסד בשנת 1986 ויצא לאור עד שנת 1992, תחת חסותה של חברת התה ויסוצקי.

באותה שנה שקלו במערכת "עולם האישה", גם הוא בבעלות ויסוצקי, להקים מדור לילדים - וקיבלו החלטה להשקיע בהקמת עיתון שלם לילדים.

עפרה גלברט-אבני, סופרת מוערכת, נבחרה לייסד ולערוך את העיתון. "זה קורה רק פעם בחיים שנותנים לך משאבים ואומרים לך 'הנה, לך תקים עיתון'. היינו במערכת רק שלוש עובדות, ונעזרנו בפרילנסרים מבחוץ שהגשימו את המשאלות שלנו. היה פשוט כיף. זה היה העיתון הראשון לנוער שיצא בצבע על נייר כרומו מושקע, עם כל המדבקות והפוסטרים והשטויות. בגללנו 'מעריב לנוער' עבר לצבע, בגללנו 'כולנו' הרחיב את הצבע, ובגללנו יצא 'מעריב לילדים'. ניערנו את כל עיתוני הילדים והנוער של אז. אני זוכרת את הקרבות, את נציגי העיתונים שנכנסו לכיתות והתחרו מי יציע צ'ופרים גדולים יותר למנויים – ברמה של ווקמנים וילקוטים יוקרתיים. זה היה מגעיל בעיני. העתיקו מדורים, העתיקו צ'ופרים. הקושי שלנו היה שלא עמד מאחורינו עיתון, כך שלא קיבלנו פרסום חינם כמו שקיבל למשל 'מעריב לנוער' ב'מעריב'"<ref></ref>.

'משהו' היה מגזין בוטיק, ביחס למתחרים באותה תקופה. קוראיו זכו לשלל הטבות ייחודיות, כמו מדבקות עם כיתובים בנוסח קבוע ("דיבור חדיש זה משהו!", "דורון מזר זה משהו!") כדי ליצור תחושה של עיתון מפנק, מעבר לתכנים האיכותיים והמוקפדים ("לא רק פופ ויחסים"<ref></ref>, לדברי העורכת).

מערכת העיתון עודדה את תרבות הקומיקס הישראלית, בהובלתם של מישל קישקה (והדמות 'מיסטר טי'<ref></ref><ref></ref>, שנולדה כדמות לקידום מכירות של תה ויסוצקי), טלי קריבולט (עם דמויותיהן של המכשפה 'אהבלה' והחתול שלה, ייתכן בהרשאת הדמויות גרגמל וחתחתול מסדרת הדרדסים) ואמנים נוספים שזכו לחשיפה באמצעותו.

בעיתון פעלו כתבים צעירים לצד כותבים בוגרים וכן פורסמו יצירות ותמונות של קוראי העיתון. המערכת הפגישה ילדים עם אמנים מפורסמים, שלחה את כתביה למפעלים שונים כדי להסביר לקהל הצעיר איך מייצרים מוצרים שונים, הייתה קשובה לשאלות הקוראים ונתנה להם במה.

"משהו" נסגר בראשית של שנות התשעים בגלל בעיות כלכליות. ניתן לעיין בכרכיו בספריית בית אריאלה<ref></ref>.

== לקריאה נוספת ==
* [https://duduco.wordpress.com/2008/10/19/דבר-לילדים-הארץ-שלנו-פילון-כולנו-אותי/ דבר לילדים, הארץ שלנו, פילון, כולנו, אותיות, מעריב לנוער ושות' – על עיתוני הילדים של פעם (והיום)] בבלוג של דודו כהן
* פוסט נוסטלגי ב'[https://www.facebook.com/nlinewspaper/photos/a.106822421308028/297594432230825 העיתון של אתמול]', פייסבוק, 18 בנובמבר 2021

==הערות שוליים==

*
ההשבעה הראשונה של ג'ורג' וושינגטון לנשיאות ארצות הברית

ג'ורג' וושינגטון נשבע אמונים לתפקיד נשיא ארצות הברית
ההשבעה הראשונה של ג'ורג' וושינגטון לנשיאות ארצות הברית התקיימה ביום חמישי, 30 באפריל 1789, במרפסת בניו יורק שבמדינת ניו יורק. ההשבעה נערכה כחודשיים לאחר תחילת כהונתו הראשונה בת 4 שנים של ג'ורג' וושינגטון כנשיא ארצות הברית. קנצלר ניו יורק ניהל את טקס ההשבעה. עם השבעה זו, הרשות המבצעת של הממשלה הפדרלית של ארצות הברית החלה לפעול באופן רשמי במסגרת הממשלה החדשה שנקבעה בחוקת ארצות הברית. השבעתו של ג'ון אדמס כסגן נשיא ארצות הברית התקיימה ב-21 באפריל 1789, כאשר מונה לנשיא הסנאט של ארצות הברית; השבעה זו הייתה גם ההשבעה המתוכננת היחידה שלא התקיימה בינואר או מרץ.

== רקע ==
כהונתו הראשונה של וושינגטון החלה ב-4 במרץ 1789, בתאריך זה עמדו להתכנס בית הנבחרים והסנאט של ארצות הברית לראשונה, אך ההתכנסות נדחתה בשל היעדר קוורום. כתוצאה מכך, לא ניתן היה לספור או לאשר את קולות חבר האלקטורים. ב-1 באפריל התכנס הבית, והנציגים החלו בעבודתם, עם בחירתו של פרדריק מולנברג ליושב הראש הראשון שלו. הסנאט השיג לראשונה קוורום ב-6 באפריל, ובחר בג'ון לנגדון לנשיאו הזמני של הסנאט. באותו יום, בית הנבחרים והסנאט נפגשו בישיבה משותפת כדי לספור את שאר קולות האלקטורים ולאשר את תוצאות הבחירות לנשיאות ארצות הברית של אותה שנה; הסנאטור לנגדון עמד בראש הישיבה, לבסוף וושינגטון הוכרז כזוכה בבחירות, וג'ון אדמס הוכרז כסגן הנשיא.<ref></ref>

מזכיר הקונגרס הקונטיננטלי מונה על ידי הסנאט להעביר לוושינגטון את המכתב המכיל את ההודעה על בחירתו. תומסון מסר את ההודעה לוושינגטון במאונט ורנון ב-14 באפריל 1789. וושינגטון השיב על כך מיד, ויצא יומיים לאחר מכן לניו יורק, בליווי ותומסון.

== ההשבעה ==
כמעט מאז בוקר 30 באפריל 1789 קהל של אנשים החל להתאסף סביב ביתו של וושינגטון, ובצהריים עשו את דרכם לאולם הפדרלי. וושינגטון היה לבוש בחליפה חומה כהה עם גרבי משי לבנים ואבזמי נעליים כסופים; הוא גם לבש חרב עם יד פלדה ומעיל אדום כהה.

עם הגעתו לאולם הפדרלי, הוצג וושינגטון רשמית בפני הבית והסנאט, ולאחר מכן הודיע סגן הנשיא ג'ון אדמס שהגיע הזמן לטקס ההשבעה. וושינגטון עבר למרפסת בקומה השנייה. קנצלר ניו יורק ניהל את השבעת הנשיא לנוכח המוני אנשים שנאספו ברחובות. לאחר השבעתו, ליבינגסטון צעק "יחי ג'ורג' וושינגטון, נשיא ארצות הברית!" לקהל, שנענה בתרועות. נאום ההשבעה נמסר לאחר מכן על ידי וושינגטון בחדר הסנאט. ב-7 במאי נערך בעיר ניו יורק נשף לכבוד וושינגטון.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ג'ורג' וושינגטון
קטגוריה:השבעת נשיא ארצות הברית
ג'ו מאזולה

ג'וזף מאזולה (באנגלית: Joseph Mazzulla; נולד ב-30 ביוני 1988) הוא מאמן כדורסל אמריקאי המשמש כמאמן הראשי של בוסטון סלטיקס מליגת ה-NBA.

== קריירת תיכון ומכללות ==
מאזולה בגמר אליפות התיכונים של [[רוד איילנד, 2005]]
מאזולה למד בבית הספר התיכון בישוף הנדריקן ברוד איילנד, ונבחר לחמישיית העונה במדינה. הוא זכה בשלוש אליפויות רוד איילנד בבישוף הנדריקן, ובשנתו האחרונה קלע את סל הניצחון בגמר.

כ באוניברסיטת וירג'יניה המערבית עזר מאזולה למאונטיינירס לזכות בטורניר ההזמנה הלאומי 2007 תחת המאמן ג'ון ביליין. בטורניר אליפות המכללות בכדורסל 2008 רשם מאזולה 13 נקודות, 11 ריבאונדים ו-8 אסיסטים בניצחון בסיבוב השני על אוניברסיטת דיוק, אך לא שיחק בעונת 2008/09 בשל פציעה בכתף. לא היה בטוח שמאזולה יחזור לשחק שוב, אבל הוא התאמן במשך שעתיים ביום ועבר ניתוח מסוכן. באפריל 2009 הוא נעצר בעקבות קטטה בבר במורגנטאון, וירג'יניה המערבית, והושעה על ידי המאמן בוב האגינס. בעונת המשחק השלישית שלו נבחר מאזולה לקפטן ועזר לקבוצתו להעפיל לפיינל פור טורניר המכללות ב-2010 לאחר שקלע 17 נקודות במהפך ברבע הגמר על אוניברסיטת קנטקי. בשנתו האחרונה הוא העמיד ממוצעים של 7.7 נקודות ו-3.8 ריבאונדים למשחק.

בקריירת כדורסל המכללות שלו קלע מאזולה 700 נקודות ומסר 340 אסיסטים.

== קריירת אימון ==
=== במכללות ===
זמן קצר לאחר שסיים את לימודיו בקולג' הוצעה למאזולה משרת אימון באוניברסיטת נובה סאות'איסטרן, אך הוא דחה אותה כדי לחפש הזדמנויות מקצועיות מעבר לים. לאחר שלא קיבל הצעות מקבוצות באירופה, בספטמבר 2011 הוא הצטרף לאוניברסיטת גלנוויל סטייט כעוזר מאמן. ב-2013 הוא מונה לעוזרו של ג'רוד קלהון בפיירמונט סטייט. בעונת 2016/17 שימש מאזולה עוזר מאמן במיין רד קלאוס מליגת הפיתוח של ה-NBA. הוא מונה למאמן הראשי של פיירמונט סטייט במרץ 2017. בעונתו השנייה הוביל מאזולה את הקבוצה למאזן 22–9 והופעה בטורניר חטיבה II של ה-NCAA ב-2019, שם הפסידה בסיבוב הראשון 63–60 למרסיהארסט בהארכה.

=== בוסטון סלטיקס ===
ביוני 2019 מונה מאזולה לעוזר מאמן בבוסטון סלטיקס מה-NBA. הוא מונה למאמן ראשי זמני לאחר שאימה יודוקה הושעה לכל עונת ב-22 בספטמבר 2022. ב-1 בדצמבר 2022 הוא נבחר למאמן החודש במזרח לאוקטובר ונובמבר, לאחר שהסלטיקס פתחו את העונה עם המאזן הטוב בליגה, 18–4. ב-30 בינואר 2023 הוא מונה למאמן קבוצת יאניס במשחק האולסטאר של ה-NBA 2023 והוביל אותה לניצחון במשחק. ב-16 בפברואר מונה מאזולה רשמית למאמן הראשי וחוזהו הוארך.

בעונת הוביל מאזולה את בוסטון למאזן הטוב בליגה, 64–18, ולזכייה 18 באליפות ה-NBA לאחר ניצחון בגמר 4–1 על דאלאס מאבריקס. בכך הפך מאזולה בגיל 35 למאמן הצעיר ביותר מאז ביל ראסל ב- שזוכה באליפות.

== חיים אישיים ==
מאזולה נולד בג'ונסטון, רוד איילנד. אביו, דן, שיחק כדורסל מכללות באוניברסיטת בראיינט ובקבוצות בצ'ילה. הוא נפטר מסרטן באפריל 2020. אחיו הצעיר, ג'סטין, שיחק באוניברסיטת ג'ורג' וושינגטון ובאוניברסיטת ורמונט. למאזולה ואשתו שני ילדים.

מאזולה הוא קתולי אדוק. לאחר מתקפת הפתע של חמאס ב-7 באוקטובר 2023 הביע מאזולה תמיכה בישראל ואמר כי "העולם צריך להכיר בסבל של היהודים" וש"צריכות להיות הרבה מחשבות ותפילות עם האנשים בישראל".

== קישורים חיצוניים ==

*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורסלני אוניברסיטת וירג'יניה המערבית
קטגוריה:רוד איילנד: כדורסלנים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא איטלקי
קטגוריה:מאמני בוסטון סלטיקס
קטגוריה:מאמני כדורסל אמריקאים
קטגוריה:מאמני משחק האולסטאר של ה-NBA
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1988
אברהם קסטרו

אַבְרָהָם קַסְטְרוֹ (בספרדית: Abraham de Castro; מת ב-1560) היה איש כספים יהודי עות'מאני ששימש כמנהל המטבעה של הסולטאן העות'מאני סלים הראשון ומילא תפקיד פעיל בפורים קהיר.

==קורות חיים==
ייתכן שנולד בספרד, ל, ייתכן שהוא הגיע למצרים בעקבות גירוש ספרד משנת 1492. במצרים העות'מאנית עלה קסטרו לגדולה חברתית, במיוחד בחוגי הממשלה הרשמיים. הוא חכר את המיסים על המכס והמסחר באלכסנדריה, ובשנת 1520, מינה סלים הראשון את אברהם קסטרו למנהל המטבעה. לאחר מינוי זה, דה קסטרו השתלב בכמה פעילויות פילנתרופיות למען יחידים ומוסדות במצרים. ב-1523 פעל קסטרו לגירושו של דוד הראובני ממצרים.

בעקבות עלייתו לשלטון של סולימאן המפואר, מונה פלוני למושל () איילט מצרים. בשנת 1523 זמם פאשה להכריז על עצמו כשליט עצמאי, וביקש מאברהם קסטרו לטבוע את המטבעות עם שמו במקום זה של הסולטאן. קסטרו עזב בחשאי את מצרים ומיהר לאיסטנבול כדי להודיע לסולטאן על מזימתו של אחמד. הסולטאן קיבל אותו בכבוד רב והעניק לו מתנות יקרות. לאחר ששמע על מעשיו של קסטרו, איים אחמד פאשא לרצוח את כל היהודים בקהיר, אם כי טבח זה נמנע לאחר שאחמד פאשא נדקר למוות על ידי אחד הקצינים הזוטרים שלו, מה שהוביל לכך שהאירוע נודע מאוחר יותר כ"פורים קהיר". עד סוף שנות ה-30 של המאה ה-16 עבר קסטרו לירושלים, שם מילא תפקיד מרכזי בחברה היהודית בעיר, בעיקר בחייה הכלכליים, בעיקר בתחום הנדל"ן. דה קסטרו כנראה נשאר בירושלים עד מותו ב-1560. קיימות עדויות על כך שסייע במימון להקמת חומות ירושלים.

==לקריאה נוספת==
*כל הפרק השני בספר [https://books.google.co.il/books?id=JwgVr2cINXsC&printsec=frontcover&hl=iw#v=onepage&q&f=false Trading Nations: Jews and Venetians in the Early Modern Eastern Mediterranean] מאת בנימן ארבל, עמודים 29–54 דן בתפקידיו במצרים ובסיוע שהעניק לבניית חומות ירושלים.

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים מצרים
קטגוריה:עולים לארץ ישראל במאה ה-16
קטגוריה:נדבנים יהודים
קטגוריה:נדבנים ארץ-ישראלים
קטגוריה:נפטרים ב-1560
מנחם מנדל פבזנר

הרב מנחם מנדל פֶּבְזְנר (נולד ב־27 באפריל 1968), הוא רב מתנועת חב"ד המשמש כרבה הראשי של העיר סנקט פטרבורג בצפון רוסיה מטעם איגוד הקהילות היהודיות ברוסיה

==ביוגרפיה==
מנחם נולד לאביו הרב שלום דב בר פבזנר בקראון הייטס, ניו יורק באפריל 1968. הוא דור שביעי לרב מרדכי פויזנר, אחיו של אדמו"ר הזקן מתנועת חב"ד. אמו הרבנית רחל לאה היא בתו של המשפיע הרב ניסן נמנוב.

הוא למד בישיבת אהלי תורה בניו יורק. בהיות בן 20 התייתם מאביו שנפטר בפתאומיות ולמד בישיבת תומכי תמימים בבית 770.

בשנת 1992 מונה כשליחו של הרבי מלובביץ׳ לעיר פטרבורג. בהגיעו הוא החל בפיתוח תוכניות קהילתיות ושימש כרב וכאב בית הדין בבית הכנסת הכוראלי הגדול בעיר. בשנת 1996 מונה לרב הראשי של פטרבורג. חלק חשוב בפעילותו מוקדש להקמת תשתית לחינוך יהודי ולתוכניות לנוער יהודי והוא רב הקהילה היהודית בסנקט פטרבורג.

פבזנר הוא חבר בועידת רבני אירופה, מכהן כרבה הראשי של אזור צפון-מערב רוסיה מטעם איגוד הקהילות היהודיות ברוסיה, חבר במועצה הרבנית של איגוד הקהילות היהודית ברוסיה וחבר בוועדת שלוחי הרבי מלובביץ׳ בחבר המדינות.

ב־2004, קיבל מדליית זהב מנשיא רוסיה ולדימיר פוטין שהוענקה לו על ידי מושל סנקט פטרבורג אלכסנדר בגלוב, לרגל 300 שנה לעיר וכהוקרה על הפעילות היהודית בעיר.

==חיים אישיים==
הוא נשוי לשרה מישולובין. לשניים חמישה ילדים.
==קישורים חיצוניים==

* [http://ravvinat.ru/ru/general_information/cities/s_petersburg/ רבנות העיר סנקט פטרבורג] באתר הרבנות הראשית לרוסיה
==הערות שוליים==

קטגוריה:סנקט פטרבורג: רבנים
קטגוריה:רבני ערים באירופה
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1968
1895 בצרפת

שנת 1895 בצרפת הייתה השנה בה ציינה צרפת 908 שנות לאום.

== הנהגה ==
*נשיא צרפת:
**עד 15 בינואר – ז'אן קזימיר-פרייה
**מ-16 בינואר – פליקס פור
*ראש ממשלת צרפת:
**עד 26 בינואר – 
**26 בינואר – 1 בנובמבר: 
**מ-1 בנובמבר: לאון בורז'ואה

== אירועים ==
* 5 בינואר – שלילת דרגותיו של אלפרד דרייפוס מתרחשת בשאן דה מארס, פריז.
* 17 בינואר – פליקס פור נבחר לנשיא צרפת לאחר התפטרותו של ז'אן קזימיר-פרייה.
* 21 בפברואר – דרייפוס מועלה על ספינה ויוצא לגלות.
* 15 במרץ – דרייפוס מגיע לאי השדים.
* 1 באוקטובר – חיילים צרפתיים כובשים את אנטננריבו, מדגסקר.

== נולדו ==
* 30 במרץ – האב מארי-בנואה, נזיר קפוצ'יני וחסיד אומות העולם (נפטר ב-1990)
* 30 במרץ – ז'אן ז'יונו, סופר ומחבר רומנים (נפטר ב-1970)
* 4 במאי – רנה מאייר, ראש ממשלת צרפת בשנת 1953 (נפטר ב-1972)
* 12 ביוני – אז'ני בראזייה, שפית ובעלת מסעדות בצרפת (נפטרה ב-1977)
* 7 באוגוסט – אלן סן-אוגן, סופר, קומיקסאי ומאייר (נפטר ב-1974)
* 5 בנובמבר – ולטר גיזקינג, מוזיקאי, פסנתר ומלחין גרמני (נפטר ב-1956)
* 25 בנובמבר – אדריאן בולאנד, טייסת ומחלוצות התעופה בצרפת (נפטרה ב-1975)
* 29 בנובמבר – אדגאר דה לרמינא, איש צבא בימי מלחמת העולם השנייה (התאבד ב-1962)

== נפטרו ==
(קטגוריה:צרפתים שנפטרו ב-1895)
* 28 בספטמבר – לואי פסטר, מדען, כימאי וביולוג (נולד ב-1822)
* 27 בנובמבר – אלכסנדר דיומא הבן, סופר ומחזאי (נולד ב-1824)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שנים בצרפת
קטגוריה:המאה ה-19 לפי מדינה
קטגוריה:1895 לפי מדינות
יאנוס דה מוסוס

יאנוס דה מוסוס (בספרדית: Llanos de Moxos), הידועה גם תחת השמות מישורי מוסו וסוואנת בני, היא סוואנה טרופית הממוקמת במחוז בני , בוליביה.

הסאוונה משתרעת על שטח של כ-, בתוך שטחן של המדינות בוליביה, ברזיל ופרו. הסאוונה נמצאת בדרום-מערב אמזוניה.

על פי הערכה מ-2017, כ-77% משטח הסאוונה (כ-96,126 קמ"ר) נחשב כאזור מוגן.<ref name="dinerstein"><templatestyles src="Module:Citation/CS1/styles.css"></templatestyles><cite class="citation journal cs1" id="CITEREFDinerstein,_EricOlson,_David2017">Dinerstein, Eric; Olson, David; et&nbsp;al. (2017). </cite></ref>

באזור הסאוונה התקיימה תרבות ארכאולוגית שהתקיימה בסביבות שנת 8,000 לפני הספירה.<ref>Lombardo U, Szabo K, Capriles JM, May J-H, Amelung W, Hutterer R, et al. (2013), "Early and Middle Holocene Hunter-Gatherer Occupations in Western Amazonia: The Hidden Shell Middens". PLoS ONE 8(8): e72746. doi:10.1371/journal.pone.0072746</ref>

הסאונה היא האזור האקולוגי של הציפור ארה כחולת-גרון, שנמצאת בסכנת הכחדה חמורה.

== קישורים חיצוניים ==
<div class="mw-content-ltr">
* [http://www.plosone.org/article/info%3Adoi%2F10.1371%2Fjournal.pone.0072746 Early and Middle Holocene Hunter-Gatherer Occupations in Western Amazonia: The Hidden Shell Middens]
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוליביה: גאוגרפיה
יאנוס דה מוסוס (תרבות ארכאולוגית)

יאנוס דה מוסוס (בספרדית: Llanos de Moxos) היא תרבות ארכאולוגית מהתקופה הפרה-קולומביאנית (בסביבות שנת 8,000 לפני הספירה), שהתקיימה במחוז בני , בוליביה.<ref>Lombardo U, Szabo K, Capriles JM, May J-H, Amelung W, Hutterer R, et al. (2013), "Early and Middle Holocene Hunter-Gatherer Occupations in Western Amazonia: The Hidden Shell Middens". PLoS ONE 8(8): e72746. doi:10.1371/journal.pone.0072746</ref> השרידים מתקופה זו מעידים על עמים ילידים שהיו מאורגנים היטב.<ref></ref>

תרבות זו סותרת את ההשקפה המסורתית של ארכאולוגים, בעיקר זו של בטי מגרס , שטענה כי לא היה לקיים אוכלוסייה גדולה באזור אמזוניה, בגלל סיבות סביבתיות, וכי תושביו הילידים היו להקות ציידים-לקטים או חקלאים שנהגו בשיטת חתוך ושרוף . עבודות ארכאולוגיות באזור התקיימו לראשונה בשנות ה-60 של המאה ה-20.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוליביה: ארכאולוגיה
קטגוריה:אמריקה הדרומית: תרבויות ארכאולוגיות
ענבל שגיב-נקדימון

ענבל שגיב־נקדימון היא מתרגמת מאנגלית לעברית ומרצה ישראלית.

== ביוגרפיה ==
נולדה בתל אביב לתדי ושושנה שגיב. סבה הוא שמואל שגיב (גומלסקי), שהיה עיתונאי, חוקר ספרות, מתרגם ועורך.

את התואר השני במחקר תרבות עשתה באוניברסיטת תל אביב במסלול ישיר במסגרת
התוכנית הבינתחומית למצטיינים על שם עדי לאוטמן. את עבודת התזה על תולדות המדע הבדיוני בישראל כתבה בהנחיית פרופסור גדעון טורי.

שגיב־נקדימון החלה לתרגם בשנת 1993.
היא תרגמה סיפורת, עיון וטקסטים אקדמיים במדעי הרוח והחברה.
בין תרגומיה: האוטוביוגרפיות של ברק ומישל אובמה, הביוגרפיה של אלן טיורינג,
רומנים היסטוריים כמו "האפיפיורית יוהנה"
וספרי נוער כמו "מועדון הבילוש וולס את וונג".
במקביל לעבודת התרגום שגיב-נקדימון מרצה על תרגום ומעבירה סדנאות תרגום למבוגרים ולנוער.
היא שותפה לניהול "פורום תרגום ועריכה", קבוצה מקוונת להתייעצויות מקצועיות בנושאי תרגום ועריכה.

כחובבת מדע בדיוני ופנטזיה תרגמה ספרות רבה בסוגה זו לעברית, והשתתפה בכנסים הנערכים על ידי האגודה הישראלית למדע בדיוני ולפנטסיה.

שגיב-נקדימון התמחתה בתלבושות היסטוריות והרצתה על שחזור אותנטי של תלבושות היסטוריות.
היא גם חוקרת את ההיסטוריה של האופנה, בעיקר במאות ה-18 עד ה-20.
היא כותבת על הנושא באתר "מה תלבשו למסע בזמן?", מרצה עליו בארץ ובחו"ל,
מייעצת על מונחי לבוש בתרגומים ומבצעת תחקיר חזותי עבור כריכות ספרים ותערוכות.

==ספרים שתרגמה==

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:מתרגמות ישראליות
קטגוריה:מתרגמים ישראלים
קטגוריה:מתרגמות מאנגלית לעברית
קטגוריה:מתרגמים מאנגלית לעברית
הלוחמת והטרול

הלוחמת והטרול (באנגלית: The Barbarian and the Troll) היא סדרת טלוויזיה קומית אמריקאית בכיכובן של בובות שנוצרה על ידי מייק מיטשל ודרו מאסי ששודרה בערוץ ניקלודיאון בין ה-2 באפריל ל-25 ביוני 2021.<ref></ref>

== עלילה ==
בארץ גותמוריה, ברנדר היא נסיכה לוחמת נועזת במסע לנקום מתקפה על משפחתה. היא מוצאת הרפתקאות כשהיא פוגשת את אוון, טרול גשר נמרץ בחיפוש אחר התרגשות ומקום לביצוע שיריו. הם מתאחדים כדי להציל את הממלכה שלהם ולהגשים את שני החלומות שלהם. ברנדר ואוון מצטרפים במהרה למסע שלהם על ידי הורוס הקוסם, בתו סטייסי שהפכה לינשוף, והגרזן המכושף של הורוס.

== דמויות ומדבבים ==
* ספנסר גרמר - ברנדר (קול), לוחמת ברברית במסע להרוג את השד שהרג את אמה והרחיק את אחיה הצעיר.
* דרו מאסי בתור אוון, נסיך הטרולים שמצטרף למסיבת החיפושים של ברנדר כדי ללכת בעקבות חלומו ולהפוך לפייטן.

שחקנים נוספים כוללים את קולין סמית', אלן טראוטמן, שרה סרנג אוה, פגי אטרה, ג'יימס מורי, ניקולט סנטינו, ג'ני קאסאדי וג'ינה יאשר.

== הפקה ==
הסדרה, שנקראה אז ברנדר הברברית, הוכרזה רשמית ב-23 בספטמבר 2020, כשההפקה אמורה להתחיל בסוף 2020.<ref></ref> הסדרה צולמה בוונקובר, קולומביה הבריטית, קנדה. ספנסר גרמר לוהקה בתור המדבבת של ברנדר עם הבובנאים הכוללים את דרו מאסי קולין סמית', אלן טראוטמן, שרה סרנג אוה, ניקולט סנטינו, פגי אטרה, ג'יימס מארי וג'ני קאסידי. פיל למאר וג'ינה יאשר הוכרזו כמדבבים כאשר הראשון לוהק בתור מדבב של אביר בשם סטיב.<ref></ref>

== הערות שוליים ==

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות לילדים
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות בכיכובן של בובות
קטגוריה:ניקלודיאון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:סדרות מצוירות
פידו

פידו (באנגלית: Fido; 1851 בערך – 1865) היה כלבו המעורב של אברהם לינקולן, והיה בבעלות משפחתו במשך מספר שנים לפני בחירתו של לינקולן לנשיאות<ref name=":0"></ref>, ולאחר מכן הפך לחיית מחמד נשיאותית למרות שנשאר בספרינגפילד, אילינוי.

פידו היה המועדף ביותר על לינקולן ובניו הצעירים, ויליאם וטד, ידוע שפידו חיכה ללינקולן מחוץ למספרה ולפעמים היה נושא חבילה בפיו כשהלך עימו הביתה<ref name=":1"></ref>.

== ביוגרפיה ==
=== בחירתו של לינוקלן לנשיאות ===
לאחר שנבחר לינקולן, פידו נרתע מההמונים שקיבלו את פני הנשיא הנבחר, הזיקוקים ותשומת הלב המוגברת סביב אדונו. בעת שפידו ראה את ההמולה בוושינגטון, לינקולן ואשתו, מרי, החליטו להשאיר את פידו בספרינגפילד, שם התגוררה המשפחה, ולא להביאו איתם אל הבית הלבן.

=== שנותיו האחרונות ומותו ===
פידו טופל על ידי חבר המשפחה ג'ון רול. לינקולן נתן לרול ספה ישנה שהייתה אהובה על פידו, והשאיר הוראות לפיו מותר לפידו לנהל את הבית, לא לנזוף בו ולאפשר לו להסתובב סביב שולחן האוכל המשפחתי ולהאכיל אותו בשאריות הארוחה.

פידו נשאר בבעלות רול עד סוף חייו. עם הירצחו של לינקולן באפריל 1865, רול הביא את פידו להלווייתו של לינקולן<ref name=":1" />.

באותה שנה פידו מת. בנו של רול דיווח לעיתון באילינוי כי פידו נדקר על ידי אדם שיכור בשם צ'רלי פלאנק<ref name=":0" />.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חיות מחמד נשיאותיות בארצות הברית
קטגוריה:אברהם לינקולן
בלה אורמוש

בלה אורמוש (במקור שפיצר, בהונגרית: Ormos Béla; אויפשט, 1 במרץ 1899<ref></ref> – מחנה הריכוז מאוטהאוזן, 13 באפריל 1945) היה שחקן תיאטרון וקולנוע יהודי-הונגרי, קומיקאי ושחקן מוכשר, כישרון גדול עולה שנגדע באיבו בשואת יהודי הונגריה בגיל 46.

== קורות חייו ==
בלה שפיצר נולד במשפחה יהודית כבנם של ברטולד אלברט שפיצר (1858–1912),<ref></ref> מלצר ושל הנרייטה גלנץ (יֶטִי).<ref></ref> הוא למד משחק בבית הספר למשחק של ינה הרצג ושל קלמן רוז'אהדי. אורמוש קיבל את החוזה הראשון שלו ב-1920 בקברט בונבונייר (Bonbonnière Kabaré). מהשנה שלאחר מכן הפך לחבר ברויאל אורפאום (Royal Orfeum). לאחר מכן עזב את הבמה לכמה שנים. הוא עבד במסחר במשך שלוש שנים. מאוחר יותר שיחק בפשטארז'בט ובלהקות ערי שדה אחרות. בין 1930 לבין 1934, היה בחוזה ב"תיאטרון ככר בתלן" (Betlen-tér). ב-1934 הופיע על במת "בימת בודפשט", ב-1935 על "בימת בולוואר טרז" (Terézkörúti Szinpad) בין גדולי הקומיקאים של אותה תקופה ולאחר מכן ב-1936 שיחק שוב בתיאטרון ככר בתלן ובבודפוק. בשנת 1939, הוא נאלץ לעזוב את התיאטרון הקאמרי (Kamara Színház) עקב חקיקת החוקים ה(אנטי)יהודיים, שאסרו על יהודים להופיע בפני קהל לא יהודי ולאחר מכן, בשל מוצאו, הוא יכול היה להופיע רק על בימת תיאטרון גולדמארק במסגרת הפעילות האמנותית של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך ורק בפני קהל יהודי. במהלך מלחמת העולם השנייה הוא נלקח למחנות לשירות העבודה (עבודות כפייה לגברים יהודים עבור הצבא ההונגרי), לאחר מכן גורש לגרמניה להמבורג כעובד כפייה. ב-29 במרץ 1945 הועבר למחנה הריכוז מאוטהאוזן, שם נפטר ב-13 באפריל.

רעייתו הייתה שרה אלינגר, איתה התחתן ב-24 בדצמבר 1932 בבודפשט.<ref></ref>

== תפקידו הקולנועי ==

* דודה איזה (1933)

== ספריו ==

* תקליטיי (Lemezeim)

== לקריאה נוספת ==

* Adatai a Petőfi Irodalmi Múzeum katalógusában ([https://opac-nevter.pim.hu/en/record/-/record/PIM66725/solr נתוניו] במאגרי המוזיאון הספרותי פטפי)
* [https://www.hangosfilm.hu/filmenciklopedia/ormos-bela קורות חייו] באתר הסרט המדבר (Hangosfilm) 
* [http://archivum.omike.hu/omike/muveszek/ormos-bela/298 קורות חייו] בארכיב של אומיקה - ההתאחדות הלאומית היהודית-הונגרית לחינוך
* Horák Magda: A magyar értelmiség veszteségei az 1940-es években (אבדותיה של האינטליגנציה ההונגרית בשנות הארבעים)
* Magyar Színművészeti Lexikon, Budapest, 1931 (לקסיקון הונגרי לאמנות הבמה) 
== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.antikvarium.hu/konyv/ormos-bela-lemezeim-708960-0 תקליטיי (Lemezeim)]
* [https://hdke.hu/emlekkonyv/ormos-bela/ בלה אורמוש באתר hdke]
* [http://www.bethlenszinhaz.hu/wp-content/uploads/2014/11/Bethlen-m%C5%B1v%C3%A9szek-list%C3%A1ja-1929_37.pdf רשימת שחקני תיאטרון ככר בתלן]

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני תיאטרון יהודים הונגרים
קטגוריה:בודפשט: אישים
קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה יהודים הונגרים
קטגוריה:יהדות בודפשט
קטגוריה:משתתפי פעילות האומנות אומיקה
קטגוריה:אישים במחנות שרות העבודה (הונגריה)
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:נספים במחנה הריכוז מאוטהאוזן
קטגוריה:שחקנים שנספו בשואה
קטגוריה:אנשי קולנוע שנספו בשואה
קטגוריה:הונגרים שנולדו ב-1899
קטגוריה:הונגרים שנפטרו ב-1945
יחסי אריתריאה–תימן

יחסי אריתריאה-תימן הם היחסים הבילטרליים בין אריתריאה לתימן. ב-2004 נשיא וראש ממשלת אריתריאה איסאייס אפוורקי הוזמן לבקר בתימן וביקר שם במשך יומיים, בליווי שרי ממשלתו ואנשי צבא בכירים, בהם שר החוץ של אריתריאה עלי סעיד עבדאללה.

== הסכסוך על איי האניש ==
איי האניש שבים סוף היו במחלוקת בין שתי המדינות בשלהי 1995. המחלוקת גרמה לקרבות שהתנהלו בין שתי המדינות במשך שלושה ימים (מ-15 עד 17 בדצמבר 1995), אריתריאה ניצחה בקרבות והיא החזיקה באיים עד ל-1998. באותה שנה נקבע שמרבית מהשטח שבו נמצאים האיים שייך לתימן ולא לאריתריאה.
הר קואטס

ציור מאת גריפית' טיילור עם מסר הקדשה להרולד קואטס.
הר קואטס (באנגלית: Mount Coates) הוא שפת הר באנטארקטיקה, הגובה שלו הוא 2,060 מטרים (6,760 רגליים), והוא ממוקם לכיוון מזרח אנטארקטיקה הקרוב לקרחון בורנס בגבעות קוקרי בקיץ בארץ ויקטוריה. שמו ניתן על ידי צוות המסע המערבי של המשימה הבריטית באנטארקטיקה 1910-1913, בראשות תומאס גריפית' טיילור. המיקום הגאוגרפי של ההר הוא 77°48' דרום ו-162°5' מזרח (77.800°דרום 162.083°מזרח). ההר זכה לשם כבוד על שם חברו הטוב של תומאס גריפית' טיילור לאורך כל חייו - הרולד קואטס מאולדהאם, לנקשר. קואטס תרם גם למשימת סקוט באקספדיציה של סייעות סיביריות.
קטגוריה:ארץ ויקטוריה: הרים
קטגוריה:העמקים היבשים מקמרדו
יבגני יבלונסקי

יבגני ולדימירוביץ' יבלונסקי (בבלארוסית: Яўген Уладзіміравіч Яблонскі; נולד ב-10 במאי 1995 בצ'רוון בבלארוס) הוא כדורגלן בלארוסי המשחק בעמדת הקשר האחורי בקבוצת אריס לימסול מליגת העל הקפריסאית ובנבחרת בלארוס.

== קריירת מועדונים ==
יבלונסקי גדל במחלקת הנוער של באטה בוריסוב. הוא ערך 180 הופעות ליגה בקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת ליגת העל הבלארוסית, בהן הבקיע עשרה שערים.

ב-25 בינואר 2022 חתם יבלונסקי באריס לימסול מליגת העל הקפריסאית. ב-31 בינואר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בהפסד 2-1 לא.א.ל. לימסול במסגרת המחזור ה-19 בליגה לעונת .

== קריירה בינלאומית ==
ב-6 בספטמבר 2019 ערך יבלונסקי את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בלארוס, בניצחון 2-1 על נבחרת אסטוניה במסגרת מוקדמות יורו 2020. ב-14 באוקטובר 2020 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת, בניצחון 2-0 על נבחרת קזחסטן במסגרת ליגת האומות 2020/2021.

== תארים ==
;באטה בוריסוב
* אליפות בלארוס (5): 2014, 2015, 2016, 2017, 2018
* הגביע הבלארוסי (2): 2019/2020, 2020/2021
* הסופר קאפ הבלארוסי (3): 2015, 2016, 2017

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים בלארוסים
קטגוריה:קשרי כדורגל בלארוסים
קטגוריה:כדורגלני באטה בוריסוב
קטגוריה:כדורגלני אריס לימסול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בלארוס
קטגוריה:ספורטאים זרים בקפריסין
קטגוריה:בלארוסים שנולדו ב-1995
רותם דרור

רותם דרור (נולדה ב-13 בספטמבר 1970) היא מוזיקאית ומעצבת פסקול ישראלית. זוכת שלושה פרסי הפורום הדוקומנטרי הישראלי לעיצוב פסקול על הסרטים "פרינסס שואו", "חלום ירושלים" ו-"אנדרגראונד בלט".

== ביוגרפיה ==
רותם דרור נולדה וגדלה בפתח תקווה, בתם של הרצליה ואליהו. למדה בתיכון ברנר, כשבמקביל החלה ללמוד מוזיקה ופסנתר בקונסבטוריון העירוני והייתה חברה במקהלת נווה שיר.<ref name=":0"></ref>

את שירותה בצה"ל עשתה כמש"קית חינוך, כאשר באותה תקופה הכירה את גלעד כהנא, יאיר קז ודידי ארז, אשר הקימו לאחר שחרורם את להקת "ג'ירפות".

== קריירה ==
כשנה לאחר שחרורה הקימה יחד עם חבריה לצבא את להקת "ג'ירפות". במקביל להופעות הלהקה, עבדה בספריית וידאו ולמדה פילוסופיה ועיצוב תפאורה באוניברסיטת תל אביב. 

ב-1999 הוציאה יחד עם להקת "ג'ירפות" את אלבום הבכורה של הלהקה "משוחח עם כסא", שהגיע למעמד אלבום זהב. באותה שנה החלה לכתוב לעיתון "אנשים" עד לסגירתו.

ב-2001 סיימה ללמוד עיצוב פסקול במכללת הד,<ref name=":0" /> ומיד לאחר מכן החלה לעבוד באולפני "קיוטון" כעורכת סאונד. שנה לאחר מכן עברה לאולפני די.בי, שם שימשה כעורכת סאונד לסרטים באורך מלא וסדרות טלוויזיה<ref name=":0" />. 

ב-2006 הוציאה עם להקת "ג'ירפות" את אלבומם השני, "גג", אשר הגיע למעמד אלבום זהב. לאחר מכן עזבה את הלהקה.

ב-2010 החלה לעבוד כמעצבת פסקול עצמאית, בין השאר באולפני ג'אנגל, מיקסרום, אופוס, ו"סינמה טיפ".

ב-2014 ערכה את פסקול הסרט "שמוליק קראוס: מאחורי עיניים כחולות", וב-2015 ערכה את פסקול הסרט "פרינסס שואו" של הבמאי עידו הר, עליו זכתה בפרס הפורום הדוקומנטרי על עיצוב פסקול. ב-2016 ערכה את הסרט "חלום ירושלים" של מני אלאיס, עליו זכתה בפרס הפורום הדוקומנטרי על עיצוב פסקול. ב-2018 ערכה את הסרט "משפחה בטרנס" של הבמאי אופיר טריינין. ב-2019 ערכה את הסרטים "מראה" של הבמאי רענן אלכסנדרוביץ', "תהודה" של איתי מרום, ו"אנדרגראונד בלט" של לינה צ'פלין, אשר זיכה אותה בפרס עיצוב הפסקול של הפורום הדוקומנטרי. בנוסף, באותה שנה, הייתה אחראית על עיצוב הפסקול של הסדרה "ליגה ג'" אשר שודרה בכאן 11. ב-2020 יצאה סדרת הטלוויזיה "סטוריז" בכאן 11, בה דרור הייתה אחראית לעיצוב הפסקול. ב-2021 הייתה מעצבת הפסקול של הסרט "צל כבד", המספר את סיפורה של אולה קרבצ'נקו. באותה שנה ערכה את הסרט "בין חומות" של רותם זיסמן כהן ומוריס כהן. ב-2022 ערכה את סדרת הטלוויזיה "שישו ושמחו" בכאן 11, עליה הייתה מועמדת בפרסי האקדמיה לטלוויזיה בקטגוריית עיצוב הפסקול. בשנת 2023 הייתה מעצבת הפסקול של הסרט הקצר "הילד", של הבמאי יהב וינר.<ref></ref>

בנוסף, הייתה עורכת סאונד ומעצבת פסקול של תוכניות הריאלטי "אקס פקטור", "גוט טאלנט" ו"המירוץ למיליון".

ב-2017 פתחה את אולפן הסאונד הפרטי שלה ברחוב בוגרשוב שבתל אביב, בו היא מעצבת פסקול לסרטי קולנוע עלילתיים ודוקומנטריים, ועבודות אמנות.

דרור היא גם מרצה לעיצוב פסקול במכללת "מנשר לאמנות" ובאוניברסיטת תל אביב, ומעבירה סדנאות סאונד מטעם הקרן החדשה לקולנוע וטלוויזיה.

== חיים אישיים ==
דרור מתגוררת בתל אביב, נשואה ואם לשניים.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי תיכון ברנר
קטגוריה:מוזיקאים ישראלים
קטגוריה:מוזיקאיות ישראליות
קטגוריה:בוגרות תיכון ברנר
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1970
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1970
I'm Down

"I'm Down" (בעברית: "אני למטה") הוא שיר של להקת הרוק הבריטית הביטלס, שנכתב על ידי פול מקרטני. השיר יצא לאור כסינגל שאינו נמצא באלבום כבי-סייד לשיר "Help!"ב-19 ביולי 1965. מקורו של השיר בניסיונו של מקרטני לכתוב שיר בסגנון של ליטל ריצ'רד, שאת שירו "Long Tall Sally" ביצעה הלהקה גרסאות כיסוי קבועות.

בהשראת שירי רית'ם אנד בלוז ורוק אנד רול משנות החמישים, מילות השיר הן על אהבה נכזבת, אך במקום בעצב השיר מבוצע ב"טירוף חגיגי" היסטרי של ביטחון עצמי. יש פרשנים המפרשים את נימתו של השיר כפרודית בחלקה. מבחינה מלודית לא מסובכת, רק שלושה אקורדים בסיסיים. הביטלס הקליטו את "I'm Down" במהלך סשנים לאלבומם Help! ביוני. בעשור שלאחר יציאתו, הפך השיר לנדיר יחסית בין הקלטות הלהקה. לאחר מכן הופיע באלבומי אוסף כגון Rock 'n' Roll Music והמהדורה הבריטית של Rarities.

"I'm Down" זכה לשבחים ממספר מבקרי מוזיקה ומוזיקולוגים, כאשר כמה מהם הזכירו את הקול החזק של מקרטני ואת הביצועים הקולניים של הלהקה. הביטלס ביצעו את השיר באופן קבוע במהלך סיבובי ההופעות שלהם בשנים של 1965 ו-1966 כשיר הסיום, וכולל הופעה כאוטית במיוחד באוגוסט 1965 המתוארת בסרט התיעודי "The Beatles at Shea Stadium". ביסטי בויז ואירוסמית' הם בין האמנים שביצעו גרסאות כיסוי לשיר.

== רקע ==
בנובמבר 1963 עבר פול מקרטני להתגורר בבית משפחתה של חברתו, ג'יין אשר, ברחוב וימפול 57 במרכז לונדון. מאוחר יותר סיפר שכתב את השיר "I'm Down" בחדר המוזיקה המשפחתי במרתף הבית. השיר, שנכתב בסגנון ליטל ריצ'רד, החל כניסיון להחליף את השירים "Twist and Shout" ו-"Long Tall Sally" כנאמבר הסיום של סיבוב ההופעות של הביטלס. בריאיון באוקטובר 1964, מקרטני הסביר שהוא וג'ון לנון ניסו במשך שנים לכתוב שיר כמו "Long Tall Sally", וכי הכי קרוב שהם הגיעו היה עם השיר שלהם "I Saw Her Standing There". הוא השווה את תהליך הכתיבה של שירים דמויי ליטל ריצ'רד לציור מופשט, והסביר: "אנשים חשבו על 'Long Tall Sally' ואמרו שזה נשמע כל כך קל לכתיבה. אבל זה הדבר הכי קשה שניסינו לעשות. לכתוב שיר של שלושה אקורדים חכמים זה לא קל". בביוגרפיה המוסמכת שלו, Many Years From Now, מקרטני תיאר את "I'm Down" כיצירה שלו, אך מעלה את האפשרות שלנון הוסיף כמה מילים או הציע הצעות מינוריות בתהליך הכתיבה. בריאיון מ-1972, לנון מייחס את השיר רק למקרטני, אך בראיון לפלייבוי מ-1980 הוא טוען שהוא סיפק "קצת עזרה". המוזיקולוג וולטר אוורט טוען כי העובדה שמקרטני שוכח לעיתים קרובות את מילות השיר בהופעות מעידה על כך שהוא כתב את השיר במהירות ועם מעט תרגול.

== הקלטה ==
הביטלס הקליטו את "I'm Down" ב-14 ביוני 1965 במהלך סשן לאלבומם החמישי, Help!, בו הקליטו גם את שיריו של מקרטני "I've Just Seen a Face" ו-"Yesterday". ג'ורג' מרטין הפיק את הסשן, בסיועו של טכנאי הקול נורמן סמית'. הרצועה הבסיסית של השיר כללה את מקרטני שר ומנגן בגיטרת בס, ג'ורג' האריסון בגיטרה חשמלית ורינגו סטאר בתופים. בטייק הראשון של הלהקה, לשיר עדיין לא היה סוף סופי, מקרטני אמר להאריסון וסטאר אחרי הפזמון האחרון "להמשיך ללכת". הניסיון האחרון, טייק שבע, סומן כ"טוב ביותר".

== קרדיטים ==
* פול מקרטני - שירה, גיטרת בס
* ג'ון לנון - קולות רקע, גיטרת קצב, אורגן חשמלי Vox Continental
* ג'ורג' האריסון - קולות רקע, גיטרה מובילה
* רינגו סטאר - תופים, בונגו

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:שירי 1965
קטגוריה:שירי הביטלס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:סינגלים בהוצאת קפיטול רקורדס
סטודנטסקי סנטאר

מועדון הכדורסל מרכז הסטודנטים (במונטנגרית: Košarkaški klub Studentski centar, בקיצור KK Studentski centar), המכונה גם SC Derby מטעמי חסות מסחרית, הוא מועדון כדורסל מפודגוריצה, מונטנגרו, המשחק בליגת העל המונטנגרית וב.

== היסטוריה ==
המועדון נוסד בשנת 1997 בפודגוריצה, מונטנגרו, אז חלק מהרפובליקה הפדרלית של יוגוסלביה, על ידי מעונות הסטודנטים בעיר.

ב-2015 עלה המועדון לראשונה לליגת העל המונטנגרית. בשנת 2020 הצטרפה הקבוצה ל ושימשה קבוצת מילואים של בודוצ'נוסט פודגוריצה. הקבוצה זכתה בעונת 2020/21 בליגה האדריאטית השנייה ועלתה ל.

== תארים ==
;הליגה האדריאטית השנייה
* זכייה (1): 2020/21

*אליפות מונטנגרו
**סגנית (1): 2023

== קישורים חיצוניים ==
* 
* [https://basketball.eurobasket.com/team/Montenegro/Studentski-Centar-Podgorica/6697 פרופיל], ב-eurobasket.com
* [https://basketball.realgm.com/international/league/20/Montenegrin-Prva-A-Liga/team/1321/Studentski-Centar-Podgorica/home פרופיל], ב-realgm.com

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פודגוריצה: ספורט
קטגוריה:קבוצות כדורסל מונטנגריות
יחסי אלג'יריה–נורווגיה

יחסי אלג'יריה–נורווגיה מתייחסים ליחסים הבילטרליים בין אלג'יריה לנורווגיה. לאלג'יריה יש שגרירות באוסלו, ולנורווגיה יש שגרירות באלג'יר.

ב-1979 היו לנורווגיה כוונות שלא מומשו לפתוח שגרירות באלג'יריה.<ref name="embass2"></ref> במקום זאת, נורווגיה הקימה מאוחר יותר שגרירות בתוניסיה כדי להקל על הסכמי אוסלו.<ref name="embass1"></ref>
[[שגרירות אלג'יריה באוסלו]]
בעשור הראשון של המאה ה-21 רצתה אלג'יריה לקנות מוצרים מהתעשייה הצבאית של נורווגיה. משרד החוץ של נורווגיה סירב לכך שלוש פעמים, ב-2004, 2007 ו-2008, עד שהסכים לכך ב-2011. ב-2013, משבר בני הערובה באתר הגז עין אמנאס גרם להרג של 5 אזרחים נורווגים. נורווגיה הציעה לשלוח כוחות מיוחדים לאלג'יריה כדי לחסל את התוקפים, אך אלג'יריה סירבה.<ref name="snl"></ref>

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נורווגיה: יחסי חוץ לפי מדינה
קטגוריה:אלג'יריה: יחסי חוץ לפי מדינה