מערך ההגנה האווירית

הנשיא יצחק הרצוג מבקר את לוחמי הגנה האווירית
מערך ההגנה האווירית (בראשי תיבות: מערך ההגנ"א, בעבר: מערך הנ"מ) הוא הגוף המאגד את יחידות הקרקע של ההגנה האווירית של צבא הגנה לישראל. המערך, אשר כפוף לחיל האוויר, אחראי על הגנת המרחב האווירי של ישראל לצד כלי הטיס של החיל. דוקטרינת הגנת המרחב האווירי הישראלי קובעת כי חיל האוויר נסמך בעיקר על מטוסי יירוט ככלי להשגת עליונות אווירית ואל מול זאת מערך ההגנה האווירית מהווה את קו ההגנה האחרון מפני איומים אוויריים הכוללים כלי טיס וקו ההגנה הראשון כנגד איומים אוויריים הכוללים טילים בליסטיים, טילי קרקע־קרקע ורקטות ארטילריות. 

בראש מערך ההגנה האווירית עומד קצין בדרגת תת־אלוף, הכפוף ישירות למפקד חיל האוויר. עם איחוד מערך תותחנות הנ"מ עם מערך טילי ה"הוק", תחת פיקודו של חיל האוויר ב-1 בדצמבר 1970, הוקמה מִפְקֶדֶת כוחות הנ"מ 516 (מכהנ"מ 516), שנקראה גם מִפְקֶדֶת קצין הגנת נ"מ 516 (מקהנ"מ 516). החל משנת 2011, לאור השינוי הגדול בסוגי האמל"ח אותו מתפעל המערך, ועל מנת להדגיש את שינוי הייעוד של המערך מ"מגן מפני מטוסים" בלבד למגן מפני כלי טיס, טילי קרקע קרקע ורקטות קרקע קרקע, שוּנה שם המערך, ובהתאם, מפקד המערך נקרא מהגנ"א (מפקד מערך ההגנה האווירית). מפקדו הנוכחי של המערך הוא תת-אלוף גלעד בירן.

צבעי הדגל של המערך הם כחול כהה ושחור והמוטו שלו הוא "טכנולוגיה קרבית", "השמיים הם הגבול" ו"אנשים עם מטרה".

== מבנה ארגוני ==
מערך ההגנה האווירית הישראלי מתבסס על ממספר סוגי מערכת הגנה אווירית אקטיביות וסוללות טילים נגד טילים. היחידה הבסיסית ביותר היא הפלגה – (מחלקה) צוות הגנה אווירית בסיסי. מספר פלגות מאוגדות בסוללה (פלוגה). הסוללות מאורגנות ביחידות (גדודים). כלל גדודי ההגנה האווירית המבצעיים נמצאים תחת פיקודו הישיר של מפקד מערך ההגנה האווירית. בנוסף, קיימת כנף היערכות 168.

למערך ההגנה האווירית גדודים מבצעיים המתפעלים מגוון מערכות לחימה והגנה:
{| class="wikitable"
|+
! colspan="4" |מבנה מערך ההגנה האווירית
|-
!סמל
!שם
!מספור
!הערות
|-
| colspan="4" |<center>גדודי הגנה אווירית</center>
|-
|30x30 פיקסלים
|רם
|66
|מפעיל את מערכת קלע דוד
|-
|30x30 פיקסלים
|חרב מגן
|136
|מפעיל את מערכות חץ 2 וחץ 3
|-
|30x30 פיקסלים
|
|137
|גדוד כיפת ברזל צפון
|-
|30x30 פיקסלים
|
|138
|מפעיל את מערכת הMIM-104 פטריוט
|-
|30x30 פיקסלים
|
|139
|גדוד כיפת ברזל
|-
|30x30 פיקסלים
|
|947
|גדוד כיפת ברזל דרום
|-
| colspan="4" |<center>כוחות נוספים</center>
|-
|30x30px
|
|533
|גדוד קשר 533 נייד של חיל האוויר
|-
|30x30px
|ביסל"א
|883
|בית הספר להגנה אווירית
|}בית הספר להגנה אווירית ממוקם בצפון הנגב המערבי בסמוך לקיבוץ משאבי שדה. בעבר שכן במרכז הארץ, סמוך לשדה התעופה הרצליה, הועבר לנגב כחלק ממדיניות צה"ל ומחסור בשטחי אש לאימונים. בקרקע שהתפנתה, הוקם ב־31 באוגוסט שנת 1993 המרכז הבינתחומי הרצליה. על בית הספר מפקד קצין צה"ל בדרגת אלוף-משנה. בבית הספר מספר מגמות הכשרה, טייסות וגדוד קשר מבצעי. על כל אחד מהם מפקד קצין צה"ל בדרגת סגן אלוף.
* מגמת יסודות
* מגמת יירוט
* מגמת פיקוד
* טייסת הדרכה ותעופה
* טייסת תחזוקה

== מערכות הנשק ==
מערך ההגנה האווירית מפעיל ארבע מערכת ההגנה הרב־שכבתית המגבות האחת את השנייה אל מול האיומים של ירי תלול מסלול ויירוט כלי טיס (נ"מ).

=== מערך הגנה רב־שכבתית ===
מערך ההגנה הרב־שכבתית בנוי מ־5 שכבות הגנה המשלימות ולרוב מגבות אחת את השנייה. מערכת משלימה היא מערכת המסוגלת לתת מענה לאיום הנמצא מתחת לטווח היירוט של המערכת הקודמת ובכך משלימה אותה בשכבת הגנה נמוכה יותר במתחם האווירי המוגן. מערכת מגבה מיועדת למקרה שזו שמעליה נכשלה ביירוט.
# השכבה הראשונה והרחוקה ביותר היא החץ 3 שמיירט טילי אויב בחלל, מאות קילומטרים מגבולות ישראל. המטרה של חלק זה במערך ההגנה היא ליירט איומים רחוק ככל האפשר מישראל, על מנת להרחיק את השפעותיהם של פיצוץ גרעיני, נשק כימי או נשק ביולוגי. אם המיירטים הראשונים ייכשלו עדיין ייוותר זמן לשיגור מטח שני של מיירטי החץ 3.
# אם גם ניסיונות יירוט אלו ייכשלו תיכנס לפעולה השכבה השנייה, חץ 2, שהיא גם מערכת משלימה. על פי דוקטרינת ההגנה בישראל ישוגרו 2 מיירטים על כל טיל מאיים.
# ליירוט טילים מתחת לטווח היירוט של החץ 2 נכנסות לפעולה מערכות קלע דוד (שרביט קסמים) ופטריוט. הן מהוות גם מערכות גיבוי אם טיל חץ 2 ייכשל מליירט את האיום, ואז הן ישגרו מיירטים לעבר האיום.
# שכבת הגנה נמוכה יותר, כיפת ברזל, משלימה את קלע דוד ומגנה מפני טילים בעלי טווח בינוני־קצר וכלי טיס.
# מערכת משלימה לכיפת ברזל ובעלת טווח קצר אף יותר היא מגן אור המתוכננת להיכנס למערך ההגנה הרב־שכבתית. מערכת זו היא בעלת טווח של עד 7 ק"מ – מתחת לסף היכולת של מערכת "כיפת ברזל" – והיא מיועדת להגנה מפני פצמ"רים.

{| class="wikitable"
|-
! שם המערכת
! כניסה לשירות מבצעי
! טווח מקסימלי
! הערות
|-
| מגן אור
| בפיתוח
| 7 ק"מ
| שכבת הגנה חמישית בישראל והנמוכה ביותר – מערכת הגנה אקטיבית מבוססת על נשק לייזר להגנה מפני רקטות ופצצות מרגמה בטווחים קצרים וכלי טיס לרבות גלשני־אוויר וכלי טיס בלתי מאוישים. מערכת דומה, שככל הנראה בעלת יכולות קטנות יותר נקראת "להב אור". באוקטובר 2023 התקבל אישור לניסויים בתנאים מבצעיים
|-
| כיפת ברזל
| מרץ 2011
| 120 ק"מ
| שכבת הגנה רביעית – מערכת המיועדת ליירוט טילי קרקע־קרקע ורקטות קרקע־קרקע קצרות טווח ובגובה נמוך כדוגמת הקסאם, הקטיושה והגראד אך יכולה ליירט גם רקטות כבדות יותר דוגמת פג'ר 5, M-75 ו־M-302. מתנהל פיתוח להרחבת טווח ל־250 ק"מ. גרסה ימית של המערכת נקראת "כיפת מגן" ומונעת תקיפה של תשתיות ימיות או אסדות גז ונכסים אסטרטגיים ימיים אחרים
|-
| קלע דוד
| פברואר 2016
| 300 ק"מ
| שכבת הגנה שלישית – בעבר נקראה שרביט קסמים, מערכת שמכסה את טווח האיומים שבין "כיפת ברזל" ל"חץ 2" ומיועדת לספק הגנה מפני רק"ק ארוכת טווח וטילים בליסטיים בינוניים, הנמצאים ביד חזבאללה והחמאס, וכן כלי טיס כולל כטב"מים.
|-
| חץ 2
| נובמבר 1998
| 1,500 ק"מ
| שכבת הגנה שנייה – מערכת המיועדת ליירוט טילים בליסטיים כדוגמת הסקאד הסורי והשיהאב האיראני. פותחה על ידי חברות ישראליות (בפרט התעשייה האווירית) בשיתוף פעולה עם חברות אמריקניות ביניהם חברת המטוסים בואינג ובסיוע כספי של ממשלת ארצות הברית.
|-
| חץ 3
| ינואר 2017
| מעל 2,400 ק"מ
| שכבת הגנה ראשונה בישראל והגבוהה ביותר – מערכת המיועדת ליירוט טילים בליסטיים מחוץ לאטמוספירה, ובכך לשפר את סיכויי הצלחת היירוט, וכן את בטיחותו כנגד נשק בלתי קונבנציונלי. זוהי השכבה הגבוהה ביותר של ההגנה הרב־שכבתית. על פי פרסומים זרים טיל החץ מסוגל להפיל גם לוויינים.
|-
| חץ 4
| בפיתוח
| ?
| יהיה בעל יכולת יירוט ראשי קרב מתפצלים בחלל, בנוסף שיפור הדיוק והטווח מהגרסה הקודמת. בפברואר 2021 פורסם כי ישראל החלה בפיתוח חץ 4 בשיתוף עם הסוכנות האמריקנית להגנה מפני טילים.
|-
|}

<gallery widths="200" heights="150">
קובץ:IDF Iron Dome 2021.jpg|מערכת כיפת ברזל מיועדת ליירוט רקטות כבדות
קובץ:David-Sling-0001.jpg|קלע דוד מיועד ליירוט טילי שיוט וטילים בליסטיים לטווח בינוני
קובץ:Arrow anti-ballistic missile launch.jpg|טיל חץ 2 מיועד ליירט טילים בליסטיים באטמוספירה
קובץ:Arrow-3 Jan-03-2013 (c).jpg|טיל החץ 3 מיועד ליירוט טילים בחלל
</gallery>

=== מערכות הגנה בפיתוח או בשלב ניסיוני ===
* קלע חד – טיל שמטרתו תהיה ליירט טילים היפרסוניים מתמרנים. נכון ל-2023 המערכת נמצאת בשלב הפיתוח וטרם בוצעו בה ניסויים. היירוט יבוצע בגבהים שבין 20 ל-70 ק"מ, שבהם מערכות נ"מ אינן יעילות, וייעשה באופן דו-שלבי - פגיעה ישירה של הטיל המיירט בטיל ההיפרסוני, ויצירת פיצוץ של הטיל המיירט ליד הטיל ההיפרסוני שגורם להשמדתו.

=== מערכות הגנה היסטוריות ===
בעבר היו בשירות המערך מקלעים בקוטר 0.5 אינץ' (12.7x99 מ"מ נאט"ו) ותותחים בקוטר 20 מ"מ, 23 מ"מ, 37 מ"מ ו־40 מ"מ. כמו כן שירתו במערך מערכות טילי קרקע־אוויר ניידות מסוג MIM-72 צ'פרל ("דרקון"), FIM-43 רד־איי ("בזק"), ו"מחבט" וולקן M163, מערכת המכ"ם "רמית", מערכת טילי כתף מונחית תת־אדום לטווחים קצרים בעיקר להפלת מסוקים מסוג FIM-92 סטינגר (ברקן) ומערכת נייחת לשיגור טילי קרקע־אוויר מונחי מכ"ם תוצרת חברת ריית'יאון מסוג MIM-23 הוק.
<gallery widths="200" heights="150">
קובץ:M3-halftrack-TCM-20-hatzerim-2-2.jpg|זחל"ם M3 בעל תותח נ"מ דו־קני 20 מ"ממוצג במוזיאון חיל האוויר בבסיס חצרים.
קובץ:TCM-20-hatzerim-2.jpg|צריח נ"מ עם תותח דו־קניהיספנו-סוויזה HS.404 20 מ"ממוצג במוזיאון חיל האוויר בבסיס חצרים.
קובץ:M163-hatzerim-2.jpg|חובט M-163 חמוש בתותח נ"מ M61A1 וולקן 20 מ"מ. טווח של עד 2 ק"מ.
קובץ:M163-Machbet-0019.jpg|"מחבט" – שילוב של טילי "סטינגר" ותותח אוטומטי M61A1 וולקן 6-קני 20 מ"מ.
M730-Chapparal-hatzerim-1.jpg|טילי MIM-72 צ'פרל ("דרקון") מוצג במוזיאון חיל האוויר. טווח של עד 6 ק"מ.
קובץ:Hawkbamizad.jpg|טילי MIM-23 הוק מוצגים לראווה במצעד צה"ל בתל אביב, יום העצמאות 1965. טווח של בין 25 עד 40 ק"מ.
קובץ:Bofors-40-L70-hatzerim-2-1.jpg|תותח בופורס L-70 מוצג במוזיאון חיל האוויר בבסיס חצרים.
</gallery>משגר טילי [[MIM-104D פטריוט בתצוגת חיל האוויר הישראלי.]]פטריוט ("יהלום") – מערכת טילי קרקע־אוויר ארוכי טווח מונחי מכ"ם מתוצרת חברת ריית'יאון. הפטריוט יועד במקור ליירוט כלי טיס (נ"מ) אך בהמשך עבר מקצה שיפורים במטרה להרחיב את ביצועיו גם ליירוט טילים (רשמה יירוטי בכורה ב־2014). הפטריוט הוא ככל הנראה מערכת טילי הקרקע־אוויר הראשונה שהפגינה יכולת מסוימת ליירט טילים בליסטיים ושמשה כשכבת גיבוי לחץ 2 נגד טילים בליסטיים, עד לכניסת מערכת קלע דוד לשירות מבצעי אשר לה יכולות יירוט מתקדמות יותר. ב-30 באפריל 2024, במהלך מלחמת חרבות ברזל הודיע חיל האוויר על סגירת סוללות היהלום (פטריוט) במערך ההגנה האווירית.<ref></ref>

== היסטוריה ==

{| align="left" class="wikitable"
|-
! colspan="3" | כוחות הנ"מ של ישראל לאורך השנים
|-
! שנים !! שם !! שיוך חילי
|-
| 1948–1951
| כוחות האנטי־אוויר
|rowspan="2"| חיל התותחנים
|-
| 1951–1971
| פיקוד הנ"מ
|-
| 1971–2011
| מערך הנ"מ
|rowspan="2"| חיל האוויר
|-
| 
| מערך ההגנה האווירית
|}
מערך הנ"מ החל דרכו בחיל התותחנים הישראלי. במלחמת העצמאות הגיעו לארץ תותחי הנ"מ הראשונים בקוטר 20 מ"מ מתוצרת "היספנו־סוויזה" שיועדו להצבה הן במטוסים והן על הקרקע. כבר במלחמת העצמאות הפילו תותחני נ"מ חמושים במקלעים נגד מטוסים מטוסי ספיטפייר מצריים.

פיקוד הנ"מ הוקם ב־1951 ובמסגרתו שתי יחידות, אחת האחראית לצפון הארץ והשנייה למרכז ולדרום. ב־1953 הוקמה יחידה שלישית שקלטה תותחי 3.7 אינץ מונחי מכ"ם. במלחמת סיני הוכפף לראשונה מערך הנ"מ לחיל האוויר הישראלי.

בשנות השישים קלט חיל התותחנים מערכת של תותחי נ"מ 40 מ"מ מונחי מכ"ם מדגם בופורס L-70 קליבר 40 מ"מ מונחי מכ"ם. כאשר הגיעו המערכות של טילי ה"הוק" בשנת 1965, הן נקלטו ביחידות טילי קרקע אוויר (יטק"א) בחיל האוויר. אחר כך, התמזג מערך הנ"מ כולו בחיל האוויר, בפברואר 1971. המערך כלל אז גם את מערכות תותחי נ"מ L-70, צריחי נ"מ עם ארבעה מקלעים קליבר 0.5 (12.7 מ"מ) לצריח, וצריחי נ"מ עם זוג תותחים "היספנו־סוויזה" בקליבר 20 מ"מ.

במלחמת ששת הימים השתתף תותח נ"מ L-70 בהפלת מפציץ עיראקי מדגם טופולב 16, בעת שניסה להפציץ את שדה התעופה מגידו (ראו: תקיפת מטוס טופולב עיראקי בישראל).

במלחמת ההתשה רשמו כוחות הנ"מ הפלה של מטוס מיג 17 ושל מיג 21 מצריים. במלחמת יום הכיפורים הופלו על ידי המערך 46 מטוסים מצריים ו־7 מטוסים סורים. במהלך המלחמה הגיעו ברכבת האווירית האמריקאית ראשוני טילי ה־MIM-72 צ'פרל.

במבצע חומת מגן התנדבו לוחמי ה"מחבט" (M163 וולקן משופר) לסייע ללוחמת הקרקע, באמצעות כוח האש הגדול של תותח ה־M61A1 וולקן. הם סייעו בשיתוק אש עוינת וטיהור גגות מצלפי אויב.

מערכת כיפת ברזל מיירטת שלוש רקטות [[גראד במבצע עמוד ענן.]]
ב־11 בינואר 2011 שינה מערך הנ"מ את שמו למערך ההגנה האווירית, שם המבטא את העיסוק של המערך לא רק בהגנה נגד מטוסים, אלא גם נגד טילים ורקטות, וכן את השיוך הארגוני לחיל־האוויר. כחלק מהשינוי שעבר המערך, השתנה גם המבנה הארגוני שהיה נהוג מאז תקופת שיוכו לחיל התותחנים. ואגדי הנ"מ לשעבר עברו להיקרא כנף (חטיבה), כמקובל בחיל, וחולקו לכנף הגנת שמיים וכנף ההגנה האקטיבית.

באפריל 2011 הפכה מערכת כיפת ברזל למבצעית בנוהל מזורז ורשמה יירוטי בכורה של רקטות גראד שירו המחבלים הפלסטינים מרצועת עזה. מאז רשמה המערכת עשרות אלפי יירוטים מוצלחים. במבצע עמוד ענן בנובמבר 2012 פעלו 5 סוללות מבצעיות של כיפת ברזל, והללו יירטו למעלה מ־400 רקטות ארטילריות שירו הפלסטינים. במבצע צוק איתן ביולי-אוגוסט 2014 פעלו כבר 8 (ומאוחר יותר 9) סוללות של כיפת ברזל שיירטו בהצלחה רבה למעלה מ־700 רקטות שירו הפלסטינים. מערך טילי הפטריוט יירט שני כלי טיס בלתי מאוישים ששיגר חמאס.

ביולי 2014 יירט מערך ה"יהלום" (MIM-104D פטריוט) שני כלי טיס בלתי מאוישים של חמאס וב־23 בספטמבר 2014 רשם הפלת בכורה עולמית עבור הפטריוט כאשר סוללת פטריוט ישראלית הפילה מטוס קרב סורי מדגם סוחוי Su-24 מעל רמת הגולן.

בשנת 2016 נערך שינוי ארגוני נוסף, הכנפות פורקו, הוקמה כנף היערכות 168 ו-6 היחידות המבצעיות עברו לפיקוד ישיר של מפקדת המערך.

בספטמבר 2017 הוקם גדוד נוסף של "כיפת ברזל". הגדוד יתמחה בגזרה הצפונית ויערך להגנה מפני איום הארטילריה הרקטית של חזבאללה. בעתיד תוקם בגדוד החדש גם פלוגה ימית שתתמחה בהפעלת המערכת על גבי ספינות טילים ובתווך הימי.

ב־8 בינואר 2020 חשף משרד הביטחון פריצת דרך בייצור לייזר רב עוצמה, שישמש לפיתוח מערכות הגנה אווירית ויירוט רקטות, בפיתוח משותף של מפא"ת, רפאל - מערכות לחימה מתקדמות ואלביט מערכות. המערכות כוללות גרסה קרקעית נייחת יבילה, גרסה מתנייעת על גבי רכב קרבי משוריין וגרסה אווירית המותקנת על כלי טיס ליירוט טילים מעל גובה העננים. מערכת היירוט תיכנס לניסוי במחצית 2020 ותיקלט בצה"ל כבר בסוף השנה. ביוני 2021 פרסם משרד הביטחון שניסוי ראשוני של המערכת עבר בהצלחה.

ב-25 בנובמבר 2021 הוענק למערך ההגנה האווירית אות הערכה מבצעי מטעם הרמטכ"ל על פעילותו במבצע שומר החומות.

בפברואר 2022 פורסם לראשונה כי נרקמת ברית הגנה אזורית בין ישראל לשכנותיה. מטרת הברית היא לנצל את יכולת הגילוי והיירוט של כל אחת מהמדינות נגד מל"טים מתאבדים.

במהלך מלחמת חרבות ברזל שפרצה ב-7 באוקטובר 2023 בעקבות מתקפת הפתע של ארגוני הטרור הפלסטיניים על ישראל התמודד מערך ההגנה האווירית עם מספר רב של איומים, ששוגרו מזירות שונות ברחבי המזרח התיכון, ומערכת ה"חץ" רשמה יירוטי בכורה מבצעיים באמצעות מיירטי חץ 2 וחץ 3, כולל יירוטים של טילים בליסטיים מחוץ לאטמוספירה. הפעילות הגיעה לשיא בתקיפה האיראנית על ישראל ב-13 ו-14 באפריל 2024, שבה יירט מערך ההגנה האווירית לצד חיל האוויר כמאה טילים בליסטיים, טילי שיוט וכטב"מים רבים שלראשונה שוגרו מאדמת איראן. מערכות ההגנה האווירית רשמו 99% הצלחה, דבר שנחשב להשיג היסטורי בכלל תולדות הלוחמה האווירית.

ב-30 באפריל 2024, הודיע חה"א על סגירת סוללות היהלום (פטריוט) במערך ההגנה האווירית.

ב-21 במאי 2024, הודיעה צה"ל על פתיחתו מחדש של גדוד 139 במערך ההגנ"א כגדוד ״כיפת ברזל״ נוסף לאור הצורך מבצעי לחלוקת מרחבי הפיקוד בצורה שתאפשר ניהול לחימה מותאם לגזרות הפעילות השונות.

=== הפלות היסטוריות ===
{| class="wikitable"
|-
! תאריך
! אמצעי הפלה
! כלי מופל
! הערות
|-
| 5 ביוני 1967
| MIM-23 הוק
| אוראגן
| הפלה ראשונה בהיסטוריה על ידי אמצעי זה והפלה ראשונה בהיסטוריה של מטוס מסוג זה.
|-
| 6 ביוני 1967
| תותח בופורס 40 מ"מ
| טופולב 16
| בתחקירים שלאחר התקיפה לא היה ברור אם הטופולב העיראקי הופל מאש התותח או בטיל שפריר 1 ששיגר מטוס מיראז' 3. לבסוף החליט מפקד חיל האוויר לזכות את יחידת הנ"מ ב"חצי הפלה" ואת טייס המיראז' ב"חצי הפלה". מאוחר יותר נרשמה ההפלה לזכות כוח הנ"מ.
|-
| 6 באוקטובר 1973 במלחמת יום הכיפורים
| MIM-23 הוק
| מי־8
| הפלה ראשונה בהיסטוריה של מסוק מסוג זה.
|-
| 16 במאי 1974
| MIM-72 צ'פרל
| מיג 17
| הפלה ראשונה בהיסטוריה ועד כה האחרונה על ידי אמצעי זה.
|-
| מבצע שלום הגליל
| M-163 חובט
| מיג 21
| הפלה ראשונה בהיסטוריה ועד כה האחרונה על ידי אמצעי זה.
|-
| 11 ביוני 1982
| FIM-43 רד-איי
| מיג 23
| הפלה מטוס ראשונה בהיסטוריה הישראלית ועד כה האחרונה על ידי אמצעי זה.
|-
| 31 באוגוסט 1982
| MIM-23 הוק
| מיג 25
| מבצע גוזל - הפלה ראשונה בהיסטוריה ועד כה האחרונה של מטוס מסוג זה.
|-
| 7 באפריל 2011
| כיפת ברזל
| 
| יירוט מבצעי ראשון בעולם של רקטה לטווח קצר־בינוני. יירוט ראשון על ידי אמצעי זה.
|-
| 14 ביולי 2014
| 
| כלי טיס בלתי מאויש
| הפלה ראשונה בהיסטוריה של כטב"ם אויב על ידי אמצעי זה.
|-
| 23 בספטמבר 2014
| 
| סוחוי 24
| הפלה ראשונה בהיסטוריה של מטוס אויב מאויש על ידי אמצעי זה.
|-
| 17 במרץ 2017
| חץ 2
| טיל S-200
| יירוט מבצעי ראשון בהיסטוריה על ידי אמצעי זה.
|-
| 13 במאי או 14 במאי 2021
| כיפת ברזל
| אבאביל
| יירוט מבצעי ראשון של כטב"ם על ידי אמצעי זה.
|-
| 10 במאי 2023
| קלע דוד
| רקטה
| יירוט מבצעי ראשון של קלע דוד.
|-
| 31 באוקטובר 2023
| חץ 2
| טיל בליסטי
| יירוט מבצעי ראשון של טיל בליסטי באמצעות ה"חץ".
|-
| 9 בנובמבר 2023
| חץ 3
| טיל בליסטי
| יירוט מבצעי ראשון של טיל בליסטי באמצעות ה"חץ 3".
|-
|13 ו-14 באפריל 2024
|כלל מערך הגנה האווירית לצד מטוסי חיל האוויר
| נחיל של מאות כטב"מים לצד עשרות טילי שיוט ולמעלה מ-110 טילים בליסטיים
|סיכול המתקפה האיראנית על ישראל (2024): יירוט היסטורי בעבור מדינת ישראל ולכלל היסטורית הלוחמה אווירית העולמית. עם יירוט מטח כבד במיוחד של מאות כלי אויב מסוגים שונים שנורו תוך זמן קצר אל עבר מדינת ישראל ובסיומו כמעט שלא נרשמו הצלחות למשטר האיראני שלראשונה תוקף את ישראל משטחו.
|-
|}

== לוחמות במערך ==
עם קבלת הסעיף הנוסף לחוק שירות הביטחון הקובע כי כל התפקידים בצה"ל פתוחים לנשים (אלא אם כן אופי התפקיד לא מאפשר זאת), החל מערך הנ"מ לקבל לשורותיו גם נשים, ובכך הפך למערך הלחימה השני בצה"ל, לאחר קורס טיס, ששילב בתוכו נשים.

באוגוסט 1998 נפתח מחזור הגיוס הראשון ששילב בקרבו נשים כלוחמות. מרגע זה ואילך החלו הכשרות המערך לכלול בתוכן גם נשים, אשר התנדבו לשרת כלוחמות לכל דבר. התנדבות זו כוללת בתוכה שירות של 32 חודשים וכן שירות מילואים, בהתאם למסמך עליו חותמות הבנות – "דין אישה כדין גבר".

הלוחמות המתנדבות למערך עוברות טירונות ברמת רובאי 03 וכן קורס מקצועי על מערכת הנשק אליה השתבצו, משובצות לסוללות השונות הפרוסות ברחבי הארץ, ומשם ממשיכות לקורסים מקצועיים מתקדמים ולקורסי הפיקוד והקצונה. את כל המסלול הנ"ל עוברות הנשים לצד הגברים המתגייסים למערך, בדגש על שוויון בין המינים, אך עם זאת עדיין קיימות הקלות מסוימות לנשים, בעיקר בתחום הכושר הגופני בו הן צריכות לעמוד בכל האתגרים, אך סולם המאמצים הוא מעט שונה כאשר רף ההצטיינות במשימות נמוך יותר אצל הנשים מאשר אצל הגברים.

מערך ההגנה האווירית פתח לנשים את האפשרויות לשרת במערכות נשק שונות – טילי היהלום (פטריוט), כיפת ברזל וטילי החץ. בעבר הייתה גם מערכות הרמית וטילי הוק פתוחות בפני הנשים אך היא הוצאה משירות. מערכת הנשק ברקן (סטינגר) לא הייתה פתוחה בפני נשים, זאת בשל המאמץ הפיזי הניכר אשר היה כרוך במערכת נשק זו (הכולל בין היתר נשיאת טיל במשקל עשרות ק"ג), אשר לא תאם את סרגל המאמצים הפיזיים שנקבע לנשים.

מחקרים מראים כי מרבית הנשים המתנדבות לשרת כלוחמות במערך ההגנה האווירית הן בעלות מוטיבציה גבוהה לשירות וכן בעלות נתונים ראשוניים גבוהים המסייעים להן בשירותן הסדיר. כיום משרתות עשרות לוחמות במערך הסדיר ומהוות כ־20% מהכוח הלוחם בסוללות ההגנה האווירית, וכן קצינות במערך המשרתות כמסו"ליות (מפקדות סוללה), קמב"ציות ובתפקידי קצונה שונים ומגוונים.

== סמלים ==
=== סמל המערך ===
בתקופת היותו חלק מחיל התותחנים, הצטייד מערך הנ"מ במכ"ם חדיש תוצרת גרמניה שהיה למכ"ם הראשון בצה"ל. שמו של המכ"ם היה סופרפלדרמאוס , שמשמעותו "עטלף על" בגרמנית. בהשראת שמו של המכ"ם, עוצב סמל הנ"מ – עטלף לבן על רקע שחור. כאשר עבר המערך לחיל האוויר בשנת 1970, הושאר העטלף והרקע הוחלף לפסים כחולים־שחורים המסמלים שילוב חיל האוויר ושטח. גם כשעוצב הסמל מחדש עבור מערך ההגנה האווירית על ידי המעצב יגאל גבאי, נשאר העטלף להיות האלמנט המרכזי בסמל.

<center>
{| class="wikitable"
|-
! תג פיקוד הנ"מ<small>1951–1971</small> !! תג מערך הנ"מ<small>1971–2011</small> !! תג מערך ההגנ"א<small>2011 עד ימינו</small>
|-
|width="200px"| <center>150px</center>
|width="200px"| <center>126px</center>
|width="200px"| <center>120px</center>
|}
</center>

=== סמלי גדודים ===

{| align="center" style="text-align: center;"
| <gallery widths="150" heights="150" perrow="4">
קובץ:Bisnam 883.png|בית הספר להגנה אווירית –{{ש}}ביסל"א 883לשעבר ביסנ"מ 883
קובץ:Israeli Air Defense Command batalion 66 Ram new logo David's Sling.jpg|גדוד 66 ("קלע דוד")
קובץ:Israeli Air Defense batalion 947 logo.png|גדוד 947 "כיפת ברזל"
קובץ:Israeli Air Defense batalion 136 logo.png|גדוד 136(מערכת "חץ")
קובץ:Israeli Air Defense batalion 137 logo.png|גדוד 137(כיפת ברזל)
קובץ:Israeli Air Defense batalion 139 new logo 2024.png|גדוד 139(כיפת ברזל)
קובץ:Israeli Air Defense Command batalion 138 logo.png|גדוד 138 "יהלום" (פטריוט)
קובץ:Y.k.533.png|גדוד 533 "גדוד קשר" מערכות תקשורת ואלחוט
</gallery>
|}


=== סמלי גדודים שנסגרו ===
הערה: רשימת גדודי ויחידות הנ"מ שלהלן, שהתקיימו בחיל האוויר הישראלי, היא חלקית.

{| align="center" style="text-align: center;"
| <gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
קובץ:Gdud NunMem Ram 66 Stinger Mahbet.png|גנמ"מ 66 – גדוד נ"מ מתנייעעד לסגירתו ב-2012
קובץ:Gdud 946 Chaparell.png|גדוד 946טילי "צ'אפרל"
קובץ:Gdud NunMem Golan 947 Stinger Mahbet.png|גנמ"מ 947 (גדוד גולן) – גדוד נ"מ מתנייעעד לסגירתו ב-2009מערכת "מחבט"
קובץ:סיכת גדוד 137 (cropped).jpg|יטנ"מ 137 – יחידת טילי נ"מ1966–1976, תקופת טילי ה"הוק"
קובץ:Israeli Air Defense batalion 139 logo.png|גדוד 139מערך יהלום – טילי פטריוט(בעבר טילי הוק)עד לסגירתו ב-2022
קובץ:IAF Anti Air Craft battalion 208.png|גנמ"מ 208גדוד נ"מ מתנייע - תותחי היספנו־סוויזה 20 מ"מ 
קובץ:IAF Anti Air Craft battalion 835.png|גדוד נ"מ 835
קובץ:IAF Anti Air Craft battalion 945.png|גנ"מ 945
קובץ:IAF Anti Air Craft battalion 949.png|גנ"מ 949גדוד נ"מ - תותחיבופורס L/70{{כ}} 40 מ"מ ותותחי היספנו־סוויזה 20 מ"מ
קובץ:IAF Anti Air Craft battalion 955.png|גנ"מ 955גדוד נ"מ - תותחי בופורס L/70 40 מ"מ
קובץ:IDF anti aircraft battalion 5728 badge.jpg|גנמ"מ 5728גדוד נ"מ מתנייע - תותחי היספנו־סוויזה 20 מ"מ1978–1992
</gallery>
|}


== מפקדי המערך ==
[[תא"ל שחר שוחט, בחברת גנרל מרטין דמפסי, אוקטובר 2012]]
=== מפקדי פיקוד הנ"מ ===

{| class="wikitable"
|-
! שם !! תקופת כהונה !! אירועים מיוחדים
|-
| אל"ם בוריס סניור || 1950 - 1952 || הקמת פיקוד הנ"מ
|-
| אל"ם משה תמיר|| 1968 – 1970 || , מעבר הפיקוד לחיל האוויר
|}

=== מפקדי המערך בחיל האוויר ===
{| class="wikitable"
|-
! שם !! תקופת כהונה !! אירועים מיוחדים
|-
| אל"ם אריה גור<small>(כקצין טילי קרקע אוויר ראשי)</small> || 1965 – 1970 ||, קליטת מערכת ה-MIM-23 הוק
|-
| אל"ם משה תמיר|| 1970 – 1972 ||
|-
| אל"ם מאיר שריב || 1972 – 1977 || קליטת מערכות ה-MIM-72 צ'פרל ו-M61 וולקן
|-
| תא"ל רוניה לפיד|| 1977 – 1982 || 
|-
| תא"ל מאיר שריב || 1982 – 1984 || 
|-
| תא"ל איתן יריב || 1984 – 1988 ||
|-
| תא"ל אורי רם || 1988 – 1991 || הפצצות הסקאדים במלחמת המפרץ
|-
| תא"ל יצחק בירן|| 1991 – 1994 || קליטת מערכת MIM-104 פטריוט
|-
| תא"ל גלעד רמות || 1994 – 1998 || שילוב נשים שהודחו מקורס טיס וניסוי קליטת נשים כלוחמות
|-
| תא"ל אריה פישביין || 1998 – 2000 || סיום ניסוי קליטת נשים ושילוב מלא של נשים בתפקידי המערך, קליטת מערכת החץ
|-
| תא"ל יאיר דורי || 2000 – 2003 ||
|-
| תא"ל אילן ביטון || 2003 – 2006 || 
|-
| תא"ל דניאל מילוא || 2006 – 2009 ||
|-
| תא"ל דורון גביש || 2009 – 2012 || שינוי שם המערך למערך ההגנה האווירית, קליטת מערכת כיפת ברזל, מבצע עמוד ענן
|-
| תא"ל שחר שוחט || 2012 – 2015 || 
|-
| תא"ל צביקה חיימוביץ' || 2015 – 2018 || קליטת מערכות קלע דוד וחץ 3
|-
| תא"ל רן כוכב || 2018 – 2021 || לימים דובר צה"ל
|-
| תא"ל גלעד בירן
|2021 –
|מלחמת חרבות ברזל ובלימת המתקפה האיראנית על ישראל
|}

== לקריאה נוספת ==
* תא"ל (מיל) ד"ר דני אשר, "[https://www.iaflibrary.org.il/Product.asp?ProdID=1345 ואם יעלו השמיים משם אורידם" – סיפורו של מערך הנ"מ הישראלי במלחמת יום הכיפורים], הוצאת "אופיר ביכורים", שנת 2023
* "[https://online.flipbuilder.com/ipwf/qolr/mobile/index.html 70 שנות הגנה אווירית מאז ועד היום]", משרד הביטחון - ההוצאה לאור, יוני 2018, ספר אונליין באתר flipbuilder.com
* תא"ל דורון גביש, [https://www.amutatmabal.org.il/_Uploads/dbsAttachedFiles/DGavish_Maarachot444.pdf "מערך ההגנה האווירית – מכוח טקטי למערך אסטרטגי לאומי"], מערכות 444, אוגוסט 2012

== קישורים חיצוניים ==

=== מידע כללי ===
* [http://airdefense-center.org.il/שימור-ותעוד/ שימור ותיעוד מורשת מערך ההגנה האווירית], באתר "מרכז מורשת והנצחה למערך ההגנה האווירית"
* 
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20090520011659/http://www.yehida.co.il/index.php?option=com_content&view=article&id=39&Itemid=31 מערך ההגנ"א – ההגנה האווירית], באתר יחידה
* [http://www.fresh.co.il/vBulletin/t-397093-מקור_סמל_העטלף_של_הנמ אשכול סמלי מערך ההגנה האווירית], פורום צבא וביטחון בפרש
* [https://www.mod.gov.il/Defence-and-Security/Pages/multi-layer-defense.aspx הגנה רב שכבתית], באתר משרד הביטחון

=== כתבות באתרים רשמיים ===
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* גל וינטר, [https://www.idf.il/אתרי-יחידות/מרכז-דדו/גיליון-37-הלוחמות-החדשות/עוד-ישוב-הנ-מ-הטקטי-הצורך-החוזר-בהגנה-אווירית-לכוחות-היבשה-סגן-גל-וינטר/ עוד ישוב הנ"מ הטקטי? הצורך החוזר בהגנה אווירית לכוחות היבשה], בין הקטבים, גיליון 37, 11 באוקטובר 2022.
* תא"ל (מיל') פיני יונגמן, [https://www.maarachot.idf.il/2023/מאמרים/על-תפיסת-ההגנה-האווירית-של-ישראל-פודקסט/ על תפיסת ההגנה האווירית של ישראל], אתר [https://www.maarachot.idf.il/ מערכות], 2023
* 

=== פרסומים בתקשורת ===
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:יחידות חיל האוויר הישראלי
קטגוריה:יחידות קרביות מעורבות בצה"ל