OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אימורטל טכניק

פליפה אנדרס קורונל (נולד ב-19 בפברואר 1978), ידוע גם תחת שם הבמה אימורטל טכניק (באנגלית: Immortal Technique), הוא ראפר אמריקאי. מירב שיריו עוסקים בנושאים שנויים במחלוקת בפוליטיקה העולמית, מנקודת מבט של זרם השמאל הקיצוני.

==תחילת חייו==
קורונל נולד בבית חולים צבאי בלימה. המשפחה של קורונל היגרה להארלם, ניו יורק ב-1980, כדי לברוח מהסכסוך הפנימי בפרו . במהלך שנות נעוריו הוא נעצר מספר פעמים, לפי דבריו בגלל התנהגות "ילדותית ואגואיסטית". הוא סיים לימודים בתיכון האנטר קולג', שבמנהאטן, שם למדו יחדו איתו כריס הייז ולין-מנואל מירנדה. לאחר שהחל ללמוד באוניברסיטת פנסילבניה הוא נשפט לשנה בכלא באשמת תקיפה במהלך מחלוקת בין עמיתים סטונדטים.

לאחר שהוא שוחרר על תנאי מהכלא הוא לקח בהוראתו של אביו שני סמסטרים בלימודי מדע המדינה במכללת ברוך, שבניו יורק סיטי. לאחר שחרורו מהכלא החל למכור את המוזיקה שלו ברחובות ניו יורק והחל להשתתף בבאטל ראפ עם ראפרים אחרים, עקב כך שלא הצליח למצוא עבודה במחיר הוגן.

==קריירה מוזיקלית==
ב-2001 פליפה הוציא לאור את אלבומו הראשון, "Revolutionary Vol. 1". האלבום יצא לאור ללא סיוע בחברת הפצה או בחברת תקליטים, אלא באמצעות כספים שהרוויח בקרבות ראפ שביצע. בנובמבר 2002, המגזין The Source, ציין אותו ברשימת "Unsigned Hype", המכילה אומנים שהם לא חלק מחברת תקליטים. בספטמבר 2003 מגזין "The Source" הכתיר את השיר שלו, "Industrial Revolution", מהאלבום השני שיצא לאור בתואר "Hip Hop Quotable". בכך פליפה היה הראשון לזכות בתואר הזה כאמן שלא חתום בחברת תקליטים.

ב-2008 פליפה הוציא לאור את אלבומו השלישי, "The 3rd World". נוסף על כך השתתף בערכית פסקול למשחקי וידאו ולסרטים. ב-2011 פליפה הוציא לאור את האלבום קומפילציה, "The Martyr", חינם להורדה. האלבום כלל שיר ישנים שלא יצאו לאור ושירים חדשים.

בראיון ב-2020 ציין פליפה שהוא עובד על כתיבת ספר והחל לעבוד על אלבום חדש, אבל התעכב ביציאה לאור שלו בגלל מגפת הקורונה.

==דיסקוגרפיה==
===אלבומי אולפן===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! scope="col" rowspan="2" style="width:10em;" | שם האלבום
! scope="col" rowspan="2" style="width:19em;" | פרטי האלבום
! scope="col" colspan="3" | מקום במצעדים
|-
! scope="col" style="width:3em;font-size:90%;" | US
! scope="col" style="width:3em;font-size:90%;" | US R&B
! scope="col" style="width:3em;font-size:90%;" | US Rap
|-
! scope="row" | Revolutionary Vol. 1
|
* תאריך: 14 בספטמבר 2001
* חברת תקליטים: ויפר רקורדס
| — || — || —
|-
! scope="row" | Revolutionary Vol. 2
|
* תאריך: 18 בנובמבר 2003
* חברת תקליטים: ויפר רקורדס
| — || - || —
|-
! scope="row" | The 3rd World
|
* תאריך: 24 ביוני 2008
* חברת תקליטים: ויפר רקורדס
| 99 || 36 || 12
|}

===אלבומי קומפילציה===
{| class="wikitable plainrowheaders" style="text-align:center;"
! scope="col" style="width:11em;" | שם האלבום
! scope="col" style="width:16em;" | פרטי האלבום
|-
!scope="row"|The Martyr
|
* תאריך: 27 באוקטובר 2001
* חברת תקליטים: פונטנה רקדורדס, ויפר רקורדס
|}

==הערות שוליים==

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:ראפרים אמריקאים
קטגוריה:מורשעים בפגיעות גופניות בארצות הברית
קטגוריה:בכירים בתעשיית המוזיקה האמריקאית
קטגוריה:סוציאליסטים אמריקאים
קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:אמריקאים ממוצא פרואני
קטגוריה:פרואנים שנולדו ב-1978
אנדריי פלצ'בסקי

אנדריי איבנוביץ' פלצ'בסקי (באוקראינית: Андрей Иванович Пальчевский; נולד ב-16 ביולי 1961) הוא איש עסקים, מגיש טלוויזיה ופוליטיקאי אוקראיני (לשעבר רוסי). מייסד מרפאת Eurolab. סגן ראשון לשר משפחה, נוער וספורט של אוקראינה (2010). מאז 2020, הוא מנהיג מפלגת הניצחון של פלצ'בסקי ומועמד לתפקיד ראש עיריית קייב. ב-1995 היה חבר ב"מפלגת חובבי הבירה" הרוסית.

==ביוגרפיה==
פלצ'בסקי נולד ב-16 ביולי 1961 בקייב. סבו ממוצא אוקראיני, גיבור העמל הסוציאליסטי של ברית המועצות, סבתא יהודייה ושני אחיה של סבתא הם גיבורי ברית המועצות.

פלצ'בסקי למד בבית ספר מס' 51 בעיר קייב, כיום הליציאום ליחסים בינלאומיים מס' 51. הוא סיים את לימודיו במכון הצבאי של משרד ההגנה של ברית המועצות במוסקבה. בשנים 1983–1991 שירת בכוחות המזוינים של ברית המועצות, במיוחד, כמתורגמן בלאוס. מדבר לאית. בסך הכל הוא דובר ארבע שפות זרות.

ב-1995 התמודד לדומא הממלכתית של רוסיה ברשימות של אגודת הבחירות "מפלגת חובבי הבירה". פלצ'בסקי היה מספר 3 ברשימה, והמפלגה תפסה בסופו של דבר את המקום ה-21, עם 0.62% מהקולות.

לאחר שעזב את הצבא, עסק בפרויקטים עסקיים רבים בארצות הברית וברוסיה. באמצע שנות ה-2000 הוא מכר את העסק שלו ברוסיה ועבר לאוקראינה<ref></ref>.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים אוקראינים
קטגוריה:מנחי טלוויזיה אוקראינים
קטגוריה:אנשי עסקים אוקראינים
קטגוריה:פוליטיקאים רוסים
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1961
שלדים בארון

[[קריקטורה פוליטית המבקרת את הדוד סם (האנשה לממשלת ארצות הברית) אשר מוחה על הדרת יהודים ברוסיה תוך שהיא מדירה סינים בעצמה]]
שְׁלָדִים בָּאָרוֹן הוא ביטוי ולשון דיבור המשמשים לתיאור עובדה לא ידועה על מישהו, בדרך כלל איש ציבור, שאם תתגלה דימויו יפגע. לרוב, מדובר במעשים בלתי מוסריים שאותם האדם מעוניין להסתיר. זאת בהקבלה לרעיון שאדם מסתיר בביתו גופה זמן כה רב, עד שכל בשרה נרקב והתפרק עד העצם.

== מקור ==
הביטוי נמצא בשימוש בשפה האנגלית לכל הפחות מאז נובמבר 1816, אז נעשה בו שימוש בירחון הבריטי The Eclectic Review (עמוד 468)<ref></ref>. ה'שלד' במקרה זה היה מחלה, זיהומית או תורשתית:

באנגלית יש לביטוי שתי צורות אפשריות:
* אנגלית בריטית: Skeleton in the cupboard
* אנגלית אמריקאית: Skeleton in the closet

הביטוי מוצג במילון האנגלי של אוקספורד ובמילון ובסטר תחת המילה "Skeleton". מילון התוכן האקדמי של קיימברידג' מציג אותו גם כן באופן זה, אך גם כביטוי נפרד.

לפי חוקר הלשון רוביק רוזנטל מקור הניב בסיפורי אצילים שרצחו אנשים והסתירום בארון נסתר בארמונם.

לפי סברה אחרת, הופעת הביטוי קשורה לרפואה. היות שרופאים בבריטניה לא הורשו לעבוד על גופות עד 1832, אז העביר הפרלמנט את חוק האנטומיה . לפני כן, הגופות היחידות הזמינות לנתיחה למטרות רפואיות היו של פושעים אשר הוצאו להורג. למרות שעונש זה לא היה נדיר במאה ה-18, לא היה קל לרופאים להשיג גופות לצורך מחקר. בנוסף, דעת הקהל לא אפשרה לרופאים לשמור את השלדים בטווח ראייה, לכן הם נאלצו להרחיקם מעיניים סקרניות. מסיבה זו, רבים חשדו שרופאים מסתירים שלדים בארונותיהם. הביטוי נקשר גם אל חוטפי הגופות , אשר לצורכי מחקר הוציאו גופות מקברים באופן בלתי חוקי<ref></ref>.

== שימוש ==
בתקשורת המודרנית נעשה שימוש בביטוי בהקשר של מציאת ידיעות שליליות נגד פוליטיקאים ואנשי ציבור.

הסופר האמריקני אדגר אלן פו חוזר בספריו על המוטיב של קבורת אדם שנרצח בתוך הבית.

ההיסטוריון אריה יצחקי כתב את הספר "שלדים בארון" על תעלומות ומיתוסי כזב בתולדות היישוב ומדינת ישראל בראשיתה.

העיתונאי יוסף שביט כתב את הספר "שלדים בארון" אודות פרשת הריגול של ישראל בר.

== ראו גם ==
* ארון, המתאר אי חשיפה של זהות מינית או מגדרית
* פיל בחדר , ניב מטפורי לאמת ברורה שמתעלמים ממנה או שאינה מטופלת

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ביטויים
Aguilera

Aguilera (מסוגנן באותיות רישיות) הוא אלבום האולפן התשיעי והאלבום השני בשפה הספרדית של הזמרת האמריקאית כריסטינה אגילרה. הוא יצא לאור ב-31 במאי 2022 על ידי סוני מיוזיק לטין. האלבום שווק כאלבום טרילוגיה, מחולק לשלושה מיני-אלבום שיצאו בנפרד, כאשר כל חלק מתמקד בנושא מסוים משלו. החלק הראשון, La Fuerza, יצא לאור ב-21 בינואר 2022. אחריו הגיע חלק שני, La Tormenta ב-30 במאי 2022.

בהוצאה המקורית שלו, האלבום יצא כאלבום כפול הכולל גם את La Fuerza וגם La Tormenta כדיסקים נפרדים.<ref></ref> Aguilera הוא ההמשך לאלבום האולפן השמיני של אגילרה Liberation (2018), והאלבום הספרדי הראשון שלה מזה 22 שנים מאז צאת Mi Reflejo כאלבום האולפן השני שלה בשנת 2000. כדי לקדם את האלבום, אגילרה ערכה הופעות והופעות שונות בטלוויזיה ויצאה לסיבוב הופעות הנקרא "EU/UK Summer Series".

== רשימות סיכום שנה ==
האלבום נכלל במספר רשימות שפרסמו גופי תקשורת שונים לסיכום האלבומים הטובים ביותר לשנת 2022.
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="text-align:center;"
!ארגון
!רשימה
!מיקום
!מקור
|-
|AllMusic
|האלבומים הלטינים אהובים משנת 2022
|נכלל
|<ref></ref>
|-
|Uproxx
|אלבומי האולפן הלטיניים הטובים ביותר לשנת 2022
|נכלל
|<ref></ref>
|}

==רשימת רצועות==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
|+ תאריכי יציאות לאור ופורמטים עבור Aguilera
!מדינה
!תאריך
!פורמט
!חברת תקליטים
!מקור
|-
!עולם
|31 במאי 2022
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|סוני לטין
|style="text-align:center;"|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== ביאורים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי 2022
קטגוריה:אלבומי כריסטינה אגילרה
קטגוריה:אלבומים בספרדית
קטגוריה:אלבומי חברת סוני מיוזיק לטין
שגרירות ישראל בנואקשוט

שגרירות ישראל בנואקשוט הייתה הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל במאוריטניה. הנציגות פעלה מסוף שנות ה-90 של המאה ה-20 ועד מרץ 2009, עם סיומו של מבצע עופרת יצוקה.

שגרירי ישראל במדינה היו גבי אזולאי, פרדי איתן ובועז ביסמוט.

== היסטוריה ==
לאחר חתימת הסכמי אוסלו ואווירת השלום במזרח התיכון מאוריטניה החליטה ללכת בעקבות מרוקו ותוניסיה שקשרו עם ישראל יחסים דיפלומטיים עם ייצוג נמוך ובשנת 1996, הוחלט לראשונה על פתיחת "משרדי אינטרסים" של שתי המדינות, בחסותן של שגרירויות ספרד בשתי המדינות. לאחר מספר שנים, ביקשה מאוריטניה לשדרג את היחסים לרמת שגרירות בייצוג מלא וכך היה עד מרץ 2009.

=== הפיגוע בשגרירות ===

ב-1 בפברואר 2008 תקפו כמה חמושים לא מזוהים את השגרירות בעזרת רימונים ואקדח. בסביבות 2:20 לפנות בוקר בין שלושה לשישה חמושים הלבושים בטורבן התקרבו לבניין השגרירות הישראלית בהליכה וזאת לאחר שהורדו במועדון לילה סמוך לשגרירות. לאחר מכן, החמושים פתחו באש תוך כדי קריאת "אללה אכבר". שומרי השגרירות שהוצבו במקום השיבו תוך זמן קצר באש לחמושים. במהלך קרב היריות שנוהל בעקבות המתקפה נפצעו שלושה עוברי אורח בהם אישה צרפתייה שעברה בסמוך למועדון הלילה. לאחר מכן נמלטו התוקפים ברכב. בתגובה לפיגוע, הוחלט כי שגרירויות ישראלי ברחבי העולם יהיו במתכונת של כוננות ביטחונית מוגברת, בנוסף לכך איש ביטחון ישראלי הוזמן למאוריטניה כדי להעריך את רמת הסיכון של השגרירות<ref name="Flynn 2008"></ref>. זמן קצר לאחר האירוע שוחח השגריר ביסמוט עם שרת החוץ הישראלית, ציפי לבני ומנכ"ל משרד החוץ, אהרון אברמוביץ'.

ארגון הטרור המוסלמי, אל-קאעידה במגרב האסלאמי את האחריות לפיגוע. כמו כן, הארגון הצהיר שהשגריר הישראלי, בועז ביסמוט היה המטרה והם התכוונו לרצוח אותו.

=== סגירת השגרירות וניתוק היחסים בין המדינות ===
מבצע עופרת יצוקה הוביל למשבר חמור ביחסי שתי המדינות, בדומה ליחסיה של ישראל עם מדינות רבות במרחב הערבי-אסלאמי, כאשר עם תחילתו של המבצע מאוריטניה הודיעה על השעיית היחסים עם ישראל. בהמשך, במהלך חודש פברואר 2009, מאוריטניה החזירה את שגרירה מישראל, ובתחילת מרץ 2009 גירשה את סגל השגרירות. בתגובה לכך הודיע משרד החוץ על סגירת השגרירות הישראלית במקום "באופן זמני".

נכון ל-2023 לא מתקיימים יחסים רשמיים בין המדינות והשגרירות עדיין לא נפתחה בשנית.

== שגרירים ==
* פרדי איתן (1998–2001)
* אריאל כרם (2002-2003)
* גבי אזולאי
* בועז ביסמוט (2004–2008)
* מיכאל ארבל (2008-2009)<ref></ref>

==הערות שוליים==

נואקשוט
קטגוריה:יחסי ישראל–מאוריטניה
הכל אודות פאם

הכל אודות פאם (באנגלית : The Thing About Pam) היא מיני סדרה של דרמת פשע אמריקאית המפרטת את מעורבותה של פאם הופ ברצח בטסי פאריה בשנת 2011.

== עלילה ==
הסדרה סובבת סביב של הרצח של בטסי פאריה בשנת 2011, שהביא להרשעת בעלה ראס. כאשר הרשעתו בוטלה, הפשע פתח שרשרת אירועים שחשפה תוכנית שטנית בה מעורבת פאם הופ .

== שחקנים ==
=== דמויות ראשיות ===
* רנה זלווגר בתפקיד פאם הופ, "אשת עסקים" שנעצרה על רצח בטסי פאריה
* ג'וש דוהאמל בתפקיד ג'ואל שוורץ, הסנגור של ראס פאריה
* ג'ודי גריר בתפקיד ליאה אסקי, התובעת של מחוז לינקולן ששפטה את ראס פאריה פעמיים בגין רצח אשתו
* גידיון אדלון בתפקיד מריה דיי, בתם בת ה-17 של בטסי ורוס
* שון ברידג'ס בתפקיד מארק הופ, בעלה של פאם הופ
* סואן ספוק בתפקיד ג'נט, אמה של בטסי וסבתה של מריה
* מאק ברנדט בתפקיד הבלש מק'אריק, בלש שהוקצה לתיק הרצח של בטסי
* קייטי מיקסון בתפקיד בטסי פאריה, אשתו של ראס, אמה של מריה דיי וקורבן הרצח
* גלן פלשלר בתפקיד ראס פאריה, בעלה של בטסי ואביה של מריה

=== תפקידי אורח ===
* פטרישיה פרנץ' בתפקיד מיני, שכנתה של פאם
* בן צ'ייס בתפקיד נייט סוונסון, עורך דין שעובד עם ג'ואל
* דרו שייד בתפקיד טרוויס הופ, בנם של פאם ומארק
* סיליה ווסטון בתפקיד שירלי נוימן, אמה של פאם
* הת'ר מגי בתפקיד כריס מנמאייר, השופטת במשפטו של ראס
* אליס בארט-מיטשל בתפקיד קאתי סינגר, עיתונאית ומפיקה ב-Dateline
* דיין דבנפורט בתפקיד מייק ווד, מועמד לתפקיד התובע של מחוז לינקולן וחברו של ג'ואל
* ג'ף ריאן בייקר בתפקיד לואיס גומפנברגר, תושב מיזורי שנורה ונהרג על ידי פאם

עיתונאי Dateline קית' מוריסון מספק את הקריינות של התוכנית.<ref name="VanityFairInterview"></ref>

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פשע אמיתי בטלוויזיה
קטגוריה:סדרות משפטיות אמריקאיות
קטגוריה:מיני-סדרות טלוויזיה
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2020
קטגוריה:NBC: סדרות טלוויזיה
קטגוריה:רצח בספרות ובאמנות
קטגוריה:HOT: תוכניות וסדרות רכש
אית'ן אמפאדו

אית'ן קוואמי קולם ריימונד אמפאדו (באנגלית: Ethan Kwame Colm Raymond Ampadu; נולד ב-14 בספטמבר 2000 באקסטר שבאנגליה) הוא כדורגלן ולשי המשחק בעמדות הבלם והקשר האחורי בלידס יונייטד מהצ'מפיונשיפ ובנבחרת ויילס.

== קריירת מועדונים ==
אמפאדו גדל במחלקת הנוער של אקסטר סיטי, וערך שמונה הופעות ליגה במדי הקבוצה הבוגרת של המועדון במסגרת הפוטבול ליג השנייה.

ב-1 ביולי 2017 חתם אמפאדו בצ'לסי מהפרמייר ליג. ב-20 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בניצחון 1–5 על נוטינגהאם פורסט במסגרת הסיבוב השלישי של גביע הפוטבול ליג. ב-12 בדצמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במסגרת הליגה, בניצחון 1–3 על האדרספילד טאון. בעונת עונת 2018/2019 בליגה האירופית זכה עם צ'לסי בליגה האירופית.

ב-22 ביולי 2019 הושאל למשך עונה אחת לר.ב. לייפציג מהבונדסליגה. ב-2 בנובמבר ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במסגרת הליגה, בניצחון 0–8 על מיינץ 05 במסגרת המחזור העשירי בעונת 2019/2020. בסך הכול ערך שלוש הופעות ליגה במדי המועדון, והוסיף שלוש בליגת האלופות ואחת בגביע הגרמני.

ב-7 בספטמבר 2020 הושאל למשך עונה אחת לשפילד יונייטד מהפרמייר ליג. ב-21 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון במסגרת הליגה, בהפסד 0–1 לאסטון וילה במסגרת המחזור השני לעונת 2020/2021. הוא ערך 25 הופעות ליגה במדי המועדון במשך עונה זו, שהסתיימה בירידתה של שפילד יונייטד לפוטבול ליג צ'מפיונשיפ.

ב-31 באוגוסט 2021 חתם על חוזה חדש לשלוש עונות בצ'לסי והושאל למשך עונה אחת לוונציה מהסרייה א'. ב-27 בספטמבר הוא ערך את הופעת הבכורה שלו במועדון, בתיקו 1-1 נגד טורינו במסגרת המחזור השישי בליגה לעונת 2021/2022. הוא ערך 29 הופעות ליגה במדי המועדון במשך תקופת ההשאלה.

ב-1 בספטמבר 2022 הושאל לספציה לעונה אחת.

ב-19 ביולי 2023 הצטרף ללידס יונייטד עם חוזה לארבע שנים. סכום העסקה שפורסם הוא כשבעה מיליון ליש"ט, כאשר בסכום זה נכללות תוספות שונות בהתאם למספר ההופעות של השחקן במועדון. ב-6 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו כאשר פתח במשחק הראשון לעונת 2023/2024 מול קארדיף סיטי, שהסתיים בתוצאה 2-2. ב-7 בינואר 2024 כבש צמד בכורה בקבוצה בניצחון 0–3 על פיטרבורו יונייטד, במסגרת הסיבוב השלישי של גביע ה-FA. הוא פתח בהרכב במשחק הראשון לעונת 2024/2025 מול פורטסמות' ב-10 באוגוסט, שהסתיים בתיקו 3-3.

== קריירה בינלאומית ==
ב-10 בנובמבר 2017 ערך אמפאדו את הופעת הבכורה שלו בנבחרת ויילס, בהפסד 0–2 לנבחרת צרפת במשחק ידידות.

הוא היה חלק מסגל נבחרת ויילס לטורניר יורו 2020.

נכלל בסגל נבחרת ויילס לטורניר מונדיאל 2022.

== תארים ==
;צ'לסי
* הליגה האירופית (1): 2018/2019

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:כדורגלנים ולשים
קטגוריה:בלמי כדורגל ולשים
קטגוריה:כדורגלני אקסטר סיטי
קטגוריה:כדורגלני צ'לסי
קטגוריה:כדורגלני ר.ב. לייפציג
קטגוריה:כדורגלני שפילד יונייטד
קטגוריה:כדורגלני ונציה
קטגוריה:כדורגלני ספציה
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ויילס
קטגוריה:כדורגלני יורו 2020
קטגוריה:כדורגלני מונדיאל 2022
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-2000
השירות הימי המלכותי לנשים

חיילת בשירות הימי המלכותי לנשים במהלך מלחמת העולם השנייה
שתי מש"קיות חימוש בליברפול מרכיבות מחדש חלק מתותח "פום־פום" (QF2) במהלך מלחמת העולם השנייה.
השירות הימי המלכותי לנשים (באנגלית: Women's Royal Naval Service, WRNS) היה ענף הנשים של הצי המלכותי של בריטניה. הוא הוקם לראשונה ב־1917 עבור מלחמת העולם הראשונה, ופורק ב־1919. לאחר מכן הוקם מחדש ב־1939 בתחילת מלחמת העולם השנייה, ופעל עד למיזוגו עם הצי המלכותי ב־1993. ב־WRNS שירתו טבחיות, פקידות, אלחוטניות, מפעילות מכ"ם, מנתחות נשק, מחשבות טווחים, חשמלאיות ומכונאיות מוטסות.

=== במלחמת העולם הראשונה ===
כרזת גיוס למלחמת העולם השנייה
ב־10 באוקטובר 1918, הפכה ג'וזפין קאר בת ה־19 מהעיר קורק לחיילת השירות הימי המלכותי לנשים הראשונה שמתה בשירות פעיל, כאשר ספינתה, ה־RMS Leinster טורפדה. עד סוף המלחמה שירתו ב־WRNS כ־5,500 חיילות, בהן כ־500 קצינות. בנוסף, היו כ־2,000 חיילות ששירתו בשירות האוויר של הצי המלכותי, והועברו לחיל האוויר המלכותי עם הקמתו. ה־WRNS פורק ב־1919.

=== מלחמת העולם השנייה ===
בתחילת מלחמת העולם השנייה מונתה ורה לוטון מתיוס למנהלת ה־WRNS שהוקם מחדש ב־1939, וכסגניתה מונתה אתל (אנג'לה) גודינאף.<ref name=":0"></ref> הייתה רשימה רחבה של פעילויות מותרות ל־WRNS, כולל הטסת מטוסי תובלה. בשיאה, ב־1944, שירתו בארגון 75,000 חיילות פעילות. במהלך המלחמה נהרגו בפעולה 102 חיילות בשירות, ו־22 נפצעו בפעולה.<ref name="Ros403">Stephen Roskill: "Royal Navy - Britische Seekriegsgeschichte 1939-1945", page 403</ref> אחת הסיסמאות ששימשו בכרזות הגיוס הייתה "הצטרפו ל־WRNS ושחררו גבר לשרת בצי".

בין יתר התפקידים, בלטו חיילות ה־WRNS כסגל תומך בבית הספר הממשלתי לצפנים בבלצ'לי פארק.

=== לאחר מלחמות העולם ===
קציני צי ו־WRNS שותים לעת ערב ליד [[הנמל הגדול במלטה, 1964.]]
ה־WRNS המשיך להתקיים לאחר תום המלחמה, על אף שמתיוס פרשה ב־1947<ref name=":0" /> וגודינאף נפטרה שנה קודם לכן. בשנות ה-70 הלחץ לשלם שכר שווה לנשים ולחדול מאפליה מינית הובילו למיזוג ה־WRNS והצי המלכותי. השינוי העיקרי היה שחוק המשמעת הימית 1957 הוחל מעתה גם על נשים. בשנת 1976 נתמנתה ווֹנלָה מקברייד, בעלת ניסיון בניהול משאבי אנוש, למנהלת ה־WRNS, ותוך שנה הוסדרה הכפפת חיילות ה־WRNS לאותם כללי משמעת כמו הגברים המשרתים בצי.<ref></ref>

באוקטובר 1990, לאחר פלישת עיראק לכוויית בתחילת מלחמת המפרץ, שירתו בספינה HMS Brilliant הנשים הראשונות על ספינת מלחמה מבצעית.<ref>[https://wrens.org.uk/history/ History of the Women's Royal Naval Service and its integration into the Royal Navy]</ref> באותה שנה, הקצינה הראשית פיפה דאנקן הפכה לקצינת ה־WRNS הראשונה שפיקדה על בסיס חוף של הצי המלכותי.<ref></ref> <ref></ref>

בשנת 1993 שולב ה־WRNS סופית בצי המלכותי, ומאז נשים מורשות לשרת על סיפון כלי שיט של הצי כחברות מלאות בצוות.

עד 1993, כל הנשים בצי המלכותי היו חיילות ה־WRNS מלבד אחיות מוסמכות, ששירתו (ועדיין משרתות) בשירות האחיות של הצי המלכותי על שם המלכה אלכסנדרה, ומלבד קצינות רפואה ורפואת שיניים, שמשרתות ישירות בצי המלכותי.

== ראו גם==
* חיל העזר לנשים
* חיל הנשים של הצבא המלכותי
* חיל האוויר המלכותי לנשים
* חיל העזר האווירי לנשים
* מבצע אאוטוורד

== לקריאה נוספת ==
* 
* 
* 
* 
* 

=== זיכרונות ===
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:הצי המלכותי הבריטי
קטגוריה:יחידות צבא בריטיות במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:יחידות צבא בריטניה במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:צבא: נשים
מצווה גדולה להיות בשמחה

מצווה גדולה להיות בשמחה תמיד הוא פתגם יהודי, והנהגה של שמחת חיים, המזוהה עם רבי נחמן מברסלב אשר טבע את הביטוי במאמריו. משמש כאחד מעקרונותיה ומייצגיה של תנועת החסידות, וכאחד מהסמנים המאפיינים את חסידות ברסלב אשר פרסמה את הביטוי ברבים במיוחד. היגד זה הפך רווח בתרבות היהודית המודרנית בשירים באירועי שמחה או כחלק מהדרכה להתמודדות עם מצבי קושי ומשבר.

==מקור הביטוי==
ההיגד המפורסם מופיע בצורתו זו בספר ליקוטי מוהר"ן חלק שני שהודפס כבר בשנת 1811. ליקוטי מוהר"ן, ("מורנו ורבינו הרב רבי נחמן") הוא חיבורו החשוב ביותר של רבי נחמן מברסלב וספר היסוד של חסידות ברסלב.

ב-תורה (דרשה) כ"ד, מופיע ההיגד לצד דברי דרשה ע"פ סגנונו ההגותי של רבי נחמן. בדרשתו נותן רבי נחמן המלצה, הסברה והדרכה בדבר החשיבות שיש בשמירה על שמחת חיים. בשל חשיבות הדבר הוא מכנה את העניין כמצווה. ואף כמצווה גדולה. וכך נכתב בין היתר בדרשתו:

הרעיון הנ"ל מופיע בתורותיו של רבי נחמן כמוטיב החוזר במקומות רבים וגם תורגם בהתאמה סגנונית לשירים כגון: 

בהמשך דרשתו מוסיף רבי נחמן את הדברים הבאים: 

מדבריו הנ"ל מודגש ששמחה איננה הוללות. ואיננה שמחה הבאה כתוצאה מהוללות.

כאשר רבי נחמן מייעץ שאם צריך שאף ישתמשו ב"בְּמִלֵּי דִּשְׁטוּתָא" בכדי לצאת מעצבות, הכוונה לדברי שטות ובדחנות. כיום מיישמים טכניקות מעין אלה גם בליצנות רפואית.

==משמעויות של הביטוי==

ע"פ חוקר החסידות צבי מרק, עיון בדבריו הנ"ל של רבי נחמן משקפים תפיסה מורכבת של מערכת קשרים סבוכה בין עצבות שמחה ולב נשבר. ועל כך כותב מרק: .

מרק עומד על כך שבכתביו של רבי נחמן מצורפות עצות מעשיות רבות במטרה לעזור לאדם להגיע לשמחה.

==חשיבות השמירה על שמחת חיים ע"פ החסידות==

==ייצוגים בתרבות ובאומנות==
לחנים בולטים:
* לחן עממי-חסידי. נפוץ מאוד באירועי שמחה דתיים. בין הביצועים ללחן: ישראל דגן, כמו כן השיר מוטמע כחלק מהשיר מי שמאמין לא מפחד, בביצוע הזמר איל גולן.
* מצווה גדולה - בביצוע אברהם פריד באלבום שטר התנאים (1996).
* "תמיד בשמחה" - שיר הנושא הפותח של הדיסק "תמיד בשמחה" (1998) בביצוע מרדכי בן דוד.
* מצווה גדולה - בביצוע יוסף קרדונר באלבום הכפול: "סימנים בדרך-כל העולם".
* להיות בשמחה תמיד - בביצוע אהרון רזאל, באלבום: "זמן הגאולה", (2003).
* מוטמע גם בתוך - "שיר השמחה" בביצוע שוקי סלומון וישי לפידות.
* השיר "רבי נחמן מברסלב היה אומר" בביצוע דוד רפאל בן-עמי ובביצוע יוסף קרדונר.

==ראו גם==
* שמחה
* הבה נגילה - ("עורו אחים בלב שמח")
* שיר שמח - ("אם גם ראשנו שח"), מאת יעקב אורלנד.

==לקריאה נוספת==
* צבי מרק, מיסטיקה ושיגעון ביצירת ר' נחמן מברסלב, הוצאת עם עובד ומכון שלום הרטמן, תל אביב, תשס"ד
* עדיה הדר, תו הלב: הניגון בכתביו של רבי נחמן מברסלב – בין המטאפיזי לקיומי, אוניברסיטת בר-אילן, 2021.

==קישורים חיצוניים==
* [http://breslev.eip.co.il/?key=201 ליקוטי מוהר"ן ח"ב - תורה כד - מִצְוָה גְּדוֹלָה לִהְיוֹת בְּשִׂמְחָה תָּמִיד] באתר ברסלב - ספרי רבי נחמן מברסלב.
*צבי מרק, 
* אברהם גוטליב, [https://www2.biu.ac.il/JH/Parasha/kitabo/ago.html#_ftn8 שמחת החיים והערכת הטוב], היחידה ללימודי יסוד ביהדות אוניברסיטת בר-אילן, מס' 719 פרשת כי-תבוא, תשס"ז- 2007.
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נחמן מברסלב
קטגוריה:שירים בעברית
קטגוריה:מילים וביטויים בעברית
פאוסטינה האסה הודג'ס

פאוסטינה האסה הודג'ס (; 7 באוגוסט 1822 – 4 בפברואר 1895)<ref></ref> הייתה נגנית עוגב ומלחינה אנגלייה־אמריקאית. היא נולדה במלמסברי שבאנגליה, למלחין ונגן העוגב אדוארד הודג'ס. בשנת 1838 היגרה יחד עם משפחתה לארצות הברית. הודג'ס הייתה מורה למוזיקה בבית הספר המקומי, ועבדה גם כנגנית עוגב בתזמורת של הכנסייה הגדולה בברוקלין ובפילדלפיה, על-אף שהייתה אישה. בשנות ה-50 של המאה ה-19 החלה לפרסם שירים ולחנים שכתבה לפסנתר ולעוגב. היא גם כתבה ופרסמה את הביוגרפיה של אביה. הודג'ס נפטרה בפילדלפיה בגיל 72.<ref></ref><ref></ref>

== חלק מעבודותיה ==
*L’Amicizia (Friendship)
*Tantum Ergo Opus 65, No. 2
*A psalm of life (כתיבה: הנרי ואדסוורת' לונגפלאו)
*Dreams: a reverie (כתיבה: H.C.L.)
*The dreary day (כתיבה: הנרי ואדסוורת' לונגפלאו)
*The holy dead (כתיבה: הנרי ואדסוורת' לונגפלאו)
*The rose bush (כתיבה: ו. ו. קאלדוול)

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נגניות עוגב
קטגוריה:מלחינות המאה ה-19
קטגוריה:מלחינות אמריקאיות
קטגוריה:נגני עוגב אמריקאים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים במאה ה-19
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1822
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1822
קטגוריה:נפטרות ב-1895
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1895
אלימלך גבריאל טרס

הרב אלימלך גבריאל טרס המכונה מייק טרס (באנגלית Elimelech Gavriel "Mike" Tress) (כ' בתמוז תרס"ט; 9 ביולי 1909 - א' בתמוז תשכ"ז; 9 ביולי 1967) היה יהודי אמריקאי שכיהן כנשיא אגודת ישראל באמריקה משנת 1940 ועד פטירתו.

==קורות חייו==

אלימלך גבריאל טרס נולד בארצות הברית להורים מהגרים מאוקראינה, כבר בצעירותו עוד לפני מלחמת העולם השנייה עסק בהקמת ארגוני נוער יהודיים למניעת התבוללות, ובזכות השפעתו הרבה בחוגים האורתודוקסים זכה לתואר הרב, אך במקביל נקרא בעיקר בכינוי "מייק".

במהלך מלחמת העולם השנייה עסק רבות בהצלת יהודי אירופה ואף נפגש לצורך כך עם הנשיא רוזוולט.

מייק טרס היה נשיא אגודת ישראל של אמריקה במשך שנים רבות, ותחת הנהגתו הפכה אגודת ישראל באמריקה לאחד הארגונים האורתודוקסים, הפוליטיים, הקהילתיים והתרבותיים הגדולים ביותר בארצות הברית. כדי לממן את אגודת ישראל ולעזור ליהודים להימלט מאירופה, הוא ויתר על הקריירה שלו כאיש עסקים והשתמש בהונו לשם כך.

לאחר פטירתו מונה למחליפו בן דודו הרב משה שרר.

==חיים אישיים==
מייק טרס נישא להינדא בתו של ר' שלום ברוך באגרי מפילדלפיה. לבני הזוג נולדו אחד עשר ילדים, ביניהם:
* צבי טרס - פילנתרופ בטורונטו
* הני מייזלס - יסדה וניהלה במשך 40 שנה יחד עם בעלה הרב יהודה מיכאל מייזלס את מכללת שרה שנירר ב"בורו פארק".

==הנצחתו==
אגודת ישראל באמריקה מחלקת לזכרו את מדליית ר' אלימלך טרס מדי שנה בדינר השנתי של אגודת ישראל.

==לקריאה נוספת==
* הם קראו לו מייק - ביוגרפיה של מייק טרס מאת יונתן רוזנבלום
* [https://www.ivelt.com/forum/viewtopic.php?t=22923 שרשור אודותיו באתר "אידישע וועלט פארומס" (באידיש)]

==הערות שוליים==

קטגוריה:פוליטיקאים יהודים אמריקאים
קטגוריה:פעילי אגודת ישראל
קטגוריה:חרדים אמריקאים
קטגוריה:שדלנים אמריקאים
קטגוריה:שדלנים יהודים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1909
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1967
נונאטאק סנוקוס

נונאטאק סנוקוס (באנגלית: Senokos Nunatak; בבולגרית: нунатак Сенокос) הוא נונאטאק בשטח קרחון דריטין על חצי האי טריניטי באזור ארץ גראהם של חצי האי האנטארקטי, שבאנטארקטיקה.

נונאטאק סנוקוס ממוקם 3.27 קילומטרים ממערב להר בראדלי;

נונאטאק סנוקוס ממוקם 4.6 קילומטרים מצפון לנונאטאק טפט;

נונאטאק סנוקוס ממוקם 11.43 קילומטרים מצפון למצוק גולש;

נונאטאק סנוקוס ממוקם 7.29 קילומטרים דרומית - דרום-מזרחית לפסגת גורגוליאט, שב רמת קונדופריי.

גובהו של נונאטאק סנוקוס 624 מטרים מעל פני הים.

== היסטוריה ==
=== גילוי ומיפוי הנונאטאק ===

הנונאטאק מופה בשנת 1996 על ידי סוקרים גרמניים מטעם המכון לגאודזיה יישומית (Institut für Angewandte Geodäsie) וסוקרים בריטיים מטעם הסקר האנטארקטי הבריטי.

=== מקור השם ===

הנונאטאק נקרא על שם שני כפרים:
* סנוקוס, שבפרובינציית דובריץ', שבצפון מזרח בולגריה;
* סנוקוס, שבפרובינציית בלאגובגארד, שבדרום מערב בולגריה.

== לקריאה נוספת ==


* [http://apcbg.org/gazet-bg.pdf הגאזט האנטארקטי הבולגרי] 

== קישורים חיצוניים ==
* [https://copernix.io/#?where=-58.71866181222654,-63.906644274610066,12&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור הנונאטאק, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix

סנוקוס
סנוקוס
בנז'מין קונסטן (אמזונאס)

בנז'מין קונסטן (בפורטוגזית: Benjamin Constant) היא עיר הממוקמת במדינת אמזונאס בברזיל. אוכלוסייתה מונה 43,935 תושבים נכון לשנת 2020<ref>[https://cidades.ibge.gov.br/brasil/am/benjamin-constant/panorama IBGE 2020]</ref> ושטחה 8,793 קמ"ר.

העיר ממוקמת ליד מפגש נהר ז'אווארי והאמזונאס, קרוב לגבול עם פרו. עם זאת, אין מתקני מכס או הגירה בבנז'מין קונסטן, ורישומי כניסה ויציאה מתקיימים בטבצ'ינגה שעל הגדה הנגדית של האמזונאס.<ref></ref> אין כבישים לתוך העיר והגישה היחידה היא בסירת נהר. השייט לעיירה אורך בסירה מהירה כ-31 שעות מהעיר מנאוס (כ-7 ימים בסירה איטית). שדה התעופה הקרוב ביותר נמצא בטבצ'ינגה, שייט של כשעתיים בסירה.

האזור מאוכלס על ידי אינדיאנים משבט הטיקונה. מוזיאון Magüta בעיירה מוקדש לתרבותם ולשפתם. ב-1988 העיר הייתה זירת הרצח של 14 טיקונים במחלוקת בינם לבין קבוצה של כורתי עצים.<ref></ref>

העיירה נקראה על שם המהפכן הברזילאי בנז'מין קונסטן (1836–1891) .

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מדינת אמזונאס: ערים
אלפרד מנסה

אלפרד מנסה (באנגלית: Alfred Mensah; נולד ב-8 באוגוסט 1999 בנקאווקאו שבגאנה) הוא כדורגלן גנאי המשחק בעמדת החלוץ בקבוצת הפועל נוף הגליל מהליגה הלאומית.

== קריירת מועדונים ==
מנסה, התחיל את הקריירה שלו באקדמיה לכדורגל סטורם שבגאנה. ב-1 בינואר 2020 חתם מנסה בסקנדרבו קורצ'ה מליגת העל האלבנית. הוא שיחק במועדון במשך שלוש עונות, בהן ערך 79 הופעות ליגה והבקיע 18 שערים.

ב-6 ביוני 2022 חתם מנסה בהפועל נוף הגליל מהליגה הלאומית, אך כעבור זמן קצר חזר לאלבניה וחתם בפרטיזן טירנה.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:כדורגלנים גנאים
קטגוריה:חלוצי כדורגל גנאים
קטגוריה:כדורגלני סקנדרבו קורצ'ה
קטגוריה:כדורגלני פרטיזן טירנה
קטגוריה:ספורטאים זרים באלבניה
קטגוריה:גנאים שנולדו ב-1999
יובלדי

יוּבַלְדִי (באנגלית: Uvalde; לעיתים נהגה אוּבַלְדֵה) היא עיר ומושב המחוז של מחוז יובלדי, טקסס, ארצות הברית.<ref name="GR6"></ref> אוכלוסיית העיר הייתה 15,217 ב-2020 .<ref name="Census 2020"></ref> יובלדי ממוקמת 130 קילומטרים מערבית למרכז העיר סן אנטוניו ו-87 קילומטרים מזרחית לגבול ארצות הברית-מקסיקו.

ב-24 במאי 2022, 19 ילדים ושני מבוגרים נהרגו, ו-18 נוספים נפצעו, באירוע הירי בבית הספר היסודי רוב.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1853
קטגוריה:טקסס: ערים
קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
בית אורות (שכונה)

הבית המרכזי בשכונה - בו שכנה [[ישיבת בית אורות]]
שכונת בית אורות היא שכונה יהודית השוכנת בהר הזיתים בירושלים, סמוך לאוניברסיטה העברית. בשכונה פעלה ישיבת בית אורות.
== היסטוריה ==
בבסיס השכונה עומד בית שהוקם בסוף שנות ה-20 של המאה ה-20 על ידי הילדה אנדרסון, עיתונאית שוודית נוצרייה ושליחתו של עיתון בשם "כרמל". היא קראה לבית "הקן השוודי של ירושלים", והוא שימש גם לאירוח נכבדים, בהם הקיסר האתיופי היילה סלאסי ונסיך הכתר השוודי גוסטב. אנדרסון נהרגה ב-1948, מכדור של צלף<ref>משה חננאל, "רצח הגברת עם הסוכריות", בתוך: <nowiki></nowiki>ירושלמים: מסע בספר הטלפון המנדטורי 1946<nowiki></nowiki>, הוצאת מגזין ארץ הצבי, 2007.</ref><ref></ref>.

הבית הועבר לבעלות משפחתה של אנדרסון ומאוחר יותר רכש אותו מוחמד עיסא אבו סאביטאני, איש עסקים תושב שכונת אבו תור, והשכירו. יורשיו מכרו את הבית והקרקע שסביבו בשנת 1985, תמורת כמה מיליוני דולרים, לארווין מוסקוביץ'<ref></ref>. תחילה הבניין היה מיועד לאכלס את הסניף הירושלמי של מפלגת מפד"ל. אחר כך יזמו הרב חנן פורת והרב בנימין (בני) אלון הקמה של ישיבה במקום. הישיבה הוקמה לזכרו של גיורא אשכנזי, מ"פ בחטיבת הצנחנים ומפקדו של פורת, אשר נהרג בקרב במקום במלחמת ששת הימים. לאחר פעולות שיפוץ שנמשכו כארבע שנים, תלמידי הישיבה החלו בלימודיהם באוגוסט 1990<ref></ref>. הרב אלון עמד בראש הישיבה עד לבחירתו כחבר הכנסת בה'תשנ"ו (1996).

בספטמבר 2001 הורה השר לתשתיות לאומיות, אביגדור ליברמן, לחברת החשמל לחבר את שכונת בית אורות לרשת החשמל של ישראל, במקום הרשת של חברת החשמל המזרח-ירושלמית.

בינואר 2010 אישרה עיריית ירושלים תוכנית בנייה להקמת ארבעה מבנים נוספים במקום, שבהם 24 יחידות דיור עבור משפחות של אנשי הצוות והאברכים הלומדים בישיבה<ref></ref>. טקס הנחת אבן פינה למבנים החדשים נערך בינואר 2011, בנוכחות מייק האקבי, מושל ארקנסו לשעבר<ref></ref>. בשנת ה'תשע"ד (2014), נחנכה שכונת המגורים ובה עבר להתגורר הרב דוב ליאור<ref></ref>. השכונה ממוקמת בסמיכות לשכונת א-טור וסבלה מהתפרעויות הכוללות זריקת אבנים והתנכלויות לתושבים היהודים במקום<ref></ref>.

הרחוב המרכזי בשכונה נותר עדיין ללא שם, אך גרם המדרגות שמוביל לשכונה נקרא מעלות חנן פורת על שם מי שהיה ממייסדי השכונה.

== ראו גם ==
* מעלה הזיתים
* קדמת ציון
* ההתיישבות היהודית במזרח ירושלים

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ירושלים: שכונות
קטגוריה:מזרח ירושלים: מבנים יהודים
קטגוריה:הר הצופים
חייא פונטרימולי

הרב חייא פונטרימולי (נפטר ב-א' בחשון ה'תקצ"ב) היה רב, פוסק ודיין באזמיר, מחבר שו״ת צפיחת בדבש.

== תולדותיו ==
נולד באזמיר שבטורקיה לרבי בנימין פונטרימולי, מחבר ספר שבט בנימין<ref>שאלוניקי תקפ"ח</ref> על הלכות שחיטה ודיני שטרות, אותו הביא לדפוס הרב חייא. שימש כסופר בית הדין של רבי יצחק מאיו. כיהן כדיין בבית הדין של רבי רפאל יוסף חזן, מחבר שו"ת חקרי לב. פסקיו מוזכרים רבות בספרי האחרונים שלאחריו, וביניהם החבי"ף, רבי אברהם פלאג'י<ref>והוכיח אברהם חלק א', חג השבועות</ref>, רבי יוסף חיים מבבל<ref>רב פעלים חלק ג' יורה דעה סימן כ"ט</ref>, וכן מופיע רבות בספרי הרב עובדיה יוסף<ref>למעלה ממאה פעמים, וביניהם יביע אומר חלק א' או"ח סימן לג </ref> והרב יעקב חיים סופר.

רבי חיים פאלאג'י מעיד עליו:

נפטר באזמיר בא' בחשון ה'תקצ"ב (1831) מחולי מעיים, ספד לו רבי יאושע אברהם קריספין<ref>אברהם במחזה, דרוש חמשי להספד (דף קו עמוד ב')</ref>, שכתב עליו:

גם חתנו, רבי נסים אברהם אשכנזי<ref>דרש אברהם חלק א', סדר תולדות, דרוש ראשון</ref>, כתב עליו בהספדו:

=== משפחתו ===
בנו הגדול, חיים ישעיה פונטרימולי, המכונה מירקאדו, נפטר במגפה בשנת תקע"ד. ר' חייא שמואל פונטרימולי, מחבר הספר חסד ומשפט (איזמיר תרס"ח), היה נכדו. 

בנו השני, רבי חיים בנימין פונטרימולי, מחבר ספר פתח הדביר. 

חתנו היה רבי נסים אברהם אשכנזי.

== ספרו ==
צפיחת בדבש שער
שו״ת צפיחת בדבש (שאלוניקי תר"ח) תשובות וחקירות בנושאי אורח חיים ויורה דעה. הספר נערך על ידי בנו, רבי חיים בנימין. יצא במהדורת צילום בחלוקה חדשה לשני חלקים בכסלו התשנ"ז באשדוד, ובמהדורה מוקלדת מחדש ומוגהת בהוצאת מכון הכתר בסוף ספר פתח הדביר (חלק ד'). הספר נשרף בשריפה שהתרחשה באזמיר, כפי שמתאר בנו בהקדמתו לספר:

== לקריאה נוספת ==
* צפיחת בדבש, הקדמה
* הרב יהושע אברהם קריספין, אברהם במחזה, דרוש ה' להספד

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:דיינים
קטגוריה:נפטרים ב-1831
המכון האפריקאי הבין-לאומי

המכון האפריקאי הבין-לאומי (באנגלית: International African Institute; בראשי תיבות: IAI) הוא מכון מחקר ללימוד שפות אפריקאיות שנוסד בשנת 1926 בלונדון, תחילה בשם המכון הבין-לאומי לשפות ותרבויות אפריקאיות - IIALC). פרדריק לוגארד כיהן כיו"ר הראשון (מ־1926 עד מותו ב־1945); המנהלים המשותפים הראשונים היו דידריך הרמן וסטרמן (1926 עד 1939) ומוריס דלאפוס (1926).<ref></ref>

המשימה שהציב לעצמו המכון היא "לקדם את השכלת הציבור בנוגע ללימודי אפריקה, שפותיה ותרבויותיה". פעילותו כוללת סמינרים, כתבי עת, מונוגרפיות, אסופּות, ועידוד מחקר באפריקה עצמה.

מאפריל 1929 עד 1950 העניק המכון פרסים על יצירות ספרות בשפות אפריקאיות.<ref>Sow, Alfa I., and Mohamed H. Abdulaziz, "Language and Social Change," Ch. 18 in Ali A. Mazrui (ed.) Africa Since 1935 (UNESCO General History of Africa, Vol. 8). University of California Press, 1993. Pp. 526-7.</ref>

== פרסומים ==
המכון עוסק בהוצאה לאור של פרסומים מדעיים מאז 1927. בין החוקרים שעבודתם פורסמה על ידי המכון: עמנואל אקאמפונג, סמיר אמין, קארין ברבר, אלכס דה ואל, פטריק שאבל, מרי דאגלס, אדוארד אוונס־פריצ'רד, ג'ק גודי, ג'יין גאייר, מוניקה האנטר, ברוניסלב מלינובסקי, ז"ק מתיוס, ד"א מסולו, אכיל מבמבה, תומאס מופולו, ג'ון מידלטון, סיימון אוטנבורג, גד"י פיל, ממפלה רמפלה, אייזק שאפרה, מוניקה וילסון ו־ו"י מודימבה.<ref name="Publishing"></ref>

מאז 1928 מוציא המכון לאור רבעון בשם אפריקה. במהלך שנות ה־50 וה־60, עוזרת העורך הייתה הסופרת ברברה פים.<ref></ref>

פרסומי המכון מופיעים במסגרת כמה סדרות, בהן סדרת ספרייה אפריקאית בינלאומית וסדרת סמינרים אפריקאים בינלאומיים.<ref name="Publishing" /> מכרך 41, בשנת 2011, יוצאת סדרת הספרייה האפריקאית הבינלאומית לאור על ידי הוצאת אוניברסיטת קיימברידג';<ref></ref> כרכים 7–40 זמינים מהוצאת אוניברסיטת אדינבורו.<ref></ref><ref name="IAL"></ref>

הארכיונים של המכון האפריקאי הבינלאומי מוחזקים [http://www.lse.ac.uk/library/archive/Default.htm באגף הארכיונים] של ספריית בית הספר לכלכלה של לונדון.

בשנת 1928, פרסם המכון את "האלפבית של אפריקה", במטרה להקל על תקנוּן של שיטות כתב מבוססות על הכתב הלטיני לכתיבת שפות אפריקאיות.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://archives.lse.ac.uk/TreeBrowse.aspx?src=CalmView.Catalog&field=RefNo&key=IAI קטלוג מקוון] של פרסומי המכון (באנגלית)

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מכוני מחקר
קטגוריה:לונדון: אוניברסיטאות ומכללות
קטגוריה:אפריקה: תרבות
Atlantis Events

מסיבה על [[Oasis of the Seas במהלך שיט Atlantis Events לים התיכון באוגוסט 2019]]
Atlantis Events היא חברת נופש המספקת הפלגות וחופשות נופש ללהט"בים. ספר משנת 2017 על תיירות גאה תיאר את החברה כ-"מפעילת הטיולים הלהט"בית המצליחה ביותר בעולם".<ref name="handbook"></ref> החופשות של החברה מיועדות ומשווקות בעיקר לגברים הומוסקסואלים.<ref></ref>

== היסטוריה ==
Atlantis Events נוסדה ב-1991 כדי לארגן חופשות נופש, החל מאירוע באתר הנופש של קלאב מד בחליסקו, מקסיקו.<ref></ref><ref></ref> החברה החלה לשכור ספינות שייט ב-1998.<ref></ref> באוקטובר 2007, החברה רכשה את המתחרה RSVP Vacations.<ref></ref>

ההפלגות והטיולים של החברה חוו לעיתים תגובות שליליות מצד גורמים נגד הומוסקסואלים ביעדיהם.<ref></ref> בדצמבר 1997, החברה קיבלה סירוב לעגון בגראנד קיימן בשיט מתוכנן על הסיפון של Celestyal Crystal של Norwegian Cruise Line , שיתקיים בפברואר 1998. הפוליטיקאי תומאס סי ג'פרסון כתב לחברת השייט כי נוסעי השייט לא "יעמדו בסטנדרטים של התנהגות נאותה המצופה מהמבקרים".<ref></ref> במקום זאת, הספינה עגנה בבליז.<ref></ref> בספטמבר 2000, המשטרה הטורקית לא איפשרה לנוסעי השיט מלבקר בעיירת הנופש האגאית קושדסי , לאחר שהספינה כבר עגנה.<ref></ref>

== יעדים ==
מסלולי שייט אופייניים ל-Atlantis Events הם לקריביים, לים התיכון, לחוף האוקיינוס השקט של מקסיקו ואוסטרליה. מקומות אופייניים לחופשת נופש על הקרקע הם מקסיקו והקריביים.<ref></ref> יעדים אחרים, שכללו הפלגות באזורים כמו אלסקה, אסיה והים הבלטי, וחופשות יבשתיות בלאס וגאס וקניה, מוצעים בתדירות נמוכה יותר.

== ראו גם ==
* שיווק להט"בי
* תיירות גאה

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תיירות גאה
בנימין פונטרימולי

רבי בנימין פונטרימולי (נפטר בט"ז בסיוון ה'תקמ"ד,1784) היה רב, דיין וסופר באזמיר.

== ביוגרפיה ==
נולד בצפת למשפחת רבנים חשובה שהיגרה מקזאלה מונפראטו שבאיטליה במאה ה-17, בה נמנים רבי עזרא פונטרימולי, רבי גבריאל פונטרימולי, רבה של טורינו, ועוד.<ref>"Les Pontremoli, deux dynasties rabbiniques en Turquie et en Italie" Parigi,1997 ([https://books.google.it/books/about/Les_Pontremoli_deux_dynasties_rabbinique.html?id=AvARAQAAIAAJ&redir_esc=y on-line])</ref> למד אצל רבי משה בן אדרת<ref>שבט בנימין, סימן צ"ו</ref>, מרבני אזמיר וצפת, עליו כותב החיד"א: . הגיע מצפת לאזמיר, שם כיבדוהו מאד, עד שרבי נסים חיים משה מודעי כותב עליו ומונה על ידי רב העיר להיות "סופר העיר", האחראי לכתוב את כל השטרות, הגיטין והאסמכתאות. התכתב בהלכה עם גדולי חכמי העיר שהזכירוהו בספריהם, כמו רבי חיים יאודה אליעזר<ref>שמחת יאודה, סימן ל"ח</ref>, רבי רפאל יצחק מאיו<ref>שפת הי"ם, סימן מ"ב</ref>, רבי חיים יאודה אליעזר<ref>שמחת יאודה סימן לח</ref>, רבי אליקים גאטינייו<ref>תועפת ראם סדר בחקתי</ref>, רבי יום טוב דאנון<ref>כבוד יו"ט הלכות שבועות פ"ה ה"א</ref> ורבי יצחק ארדיט.<ref>צפיחת בדבש סימן י"ט</ref> כיהן ספרא דדיינא וכדיין בעיר, והתמחה בהלכות שטרות.

נפטר באזמיר בט"ז בסיוון ה'תקמ"ד (1784), ממגפת הדבר שפשתה באזמיר.. על מצבתו נרשם:

=== צאאציו ===

* רבי חיים ישעיה פונטרימולי (נפטר תקע"ד).
* הרב חייא פונטרימולי, דיין באזמיר ומחבר ספר צפיחת בדבש, אביו של רבי חיים בנימין פונטרימולי מחבר ספר פתח הדביר.

== חיבוריו ==
כתב ספרים רבים, ביניהם נימוקים על טור חשן משפט, תשובות, חידושים על התורה, דרושים, שיטה על הש"ס, אך כולם נשרפו בשרפה הגדולה באזמיר בי"א באב התר"א. רק ספר אחד הגיע לידינו:שער ספר שבט בנימין (שאלוניקי תקפ"ד)
שבט בנימין (שאלוניקי תקפ"ד) - על הלכות שטרות ושו"ת. הספר נדפס כארבעים שנה לאחר פטירתו, והוגה על ידי בנו, רבי חייא שהוסיף הערות וחידושים משלו בספר. בתחילת הספר ישנם דברי מוסר השכל בנושא כתיבת שטרות כהלכתן. לספר הסכמה מאת רבני אזמיר, רבי דוד אמאדו ורבי רפאל אשכנזי.

== לקריאה נוספת ==

* «Benjamin Pontremoli». In: Jewish Encyclopedia, Vol. XIX, 1888 Isidore Singer ([http://www.jewishencyclopedia.com/articles/12268-pontremoli-benjamin on-line])
* המעלות לשלמה, עמוד 31 ו-95.
* ש' וואנונו, אנציקלופדיה לחכמי טורקיה.
* פתח הדביר, הוצאת מכון הכתר, ירושלים תשע"א, פרקי תולדות.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:דיני חוזים
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל
קטגוריה:אנשי היישוב הוותיק ילידי ארץ ישראל במאה ה-18
קטגוריה:נפטרים ב-1784
Real Men

"Real Men" הוא סינגל של הזמר-יוצר הבריטי, ג'ו ג'קסון, שיצא ב-11 ביוני 1982, כסינגל המוביל מתוך אלבום האולפן החמישי שלו, Night and Day. השיר נכתב על ידי ג'ו ג'קסון, והופק על ידי ג'ו ג'קסון ודייוויד קרשנבאום .<ref name="AllMusic"></ref> סמוך ליציאת הסינגל, יצא גם הווידאו קליפ של השיר, בבימויו של סטיב ברון .

ב-2001, יצאה גרסת כיסוי של השיר על ידי הזמרת האמריקאית, טורי איימוס. השיר נמצא באלבום הקונספט Strange Little Girls.

נכון ליוני 2022, השיר הושמע למעלה מ-7.9 מיליון פעמים בספוטיפיי.<ref></ref>

== רקע ==
ג'ו ג'קסון תיאר את השיר כעל "קרב המינים הוותיק". בריאיון עיתונאי לבילבורד ב-1982, הוא אמר כי: "אני חושב שהגבר הממוצע שלך מאוים על ידי הגבריות והעליונות שלו עד כדי כך שהוא לא בטוח מה הוא אמור לעשות. חשיבה אינטליגנטית, קדימה, בזירה המינית, נעשית על ידי נשים. הכל קשור לאופן שבו הסטריאוטיפים התהפכו ונהיו חסרי משמעות."<ref></ref> השיר תואר גם כבוחן את הנושאים של מיניות ומשיכה מינית גברית לגברים אחרים.

== ביקורת ==
בביקורת על Night and Day, סוזן מולוי, מ-The Sydney Morning Herald, תיארה את "Real Men" כך: "מבחינה לירית אחד השירים המקוממים ביותר מזה זמן רב, שמסתיים לכאורה בתחינה להטרוסקסואליות עממית". מייק דיי, מ-The Age, החשיב את "Real Men" כ-"יצירה גרנדיוזית להפליא" עם "פסנתר בסגנון פיל ספקטור", "פזמון קולי מיילל שהוא וינטג' ספרינגסטין", "תופים מהדהדים" ומילים ש-"חותכות דרך שוביניזם גברי".<ref></ref>

אלן קלוג, מ-Edmonton Journal, ציין את "העומק הלירי המוחלט" ואת "העוצמה השבירה" של השיר, והוסיף שזה "שיר לאייטיז אם אי פעם היה כזה".<ref></ref> סטיבן הולדן, מרולינג סטון, אמר כי: "השיר הכי מקסים של האלבום, 'Real Men', משלב חגיגית מוזיקת מיתר קאמרית עם הדים של פיל ספקטור, בעוד ג'קסון מסדר את הסתירה בין התפקיד הגברי המסורתי של לוחם לתרבות ההומואית המאצ'ואיסטית של ימינו".<ref></ref>

ב-2015, קווין וונץ', מ-Tampa Bay Times, אמר כי: "'Real Men' הוא לא כל כך שיר פרו-גיי אלא יותר שיר פתוח שמבקש מהמאזין להגדיר את ההגדרה שלו למה הופך להיות אדם אמיתי".<ref></ref> סטיבן תומאס ארלוויין, מ-AllMusic, תיאר את השיר כ-"רודף" בסקירה רטרוספקטיבית של האלבום Night and Day.

== מיקומי שיא ==

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1982
קטגוריה:סינגלים מ-1982
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:וידאו קליפים שבוימו על ידי סטיב ברון
קטגוריה:שירים על ניו יורק
קטגוריה:שירי להט"ב
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:שירי פופ רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת A&M רקורדס
פרסים ומועמדויות של פיניאס או'קונל

במהלך הקריירה שלו זמר הפופ פיניאס או'קונל זכה בפרסים על עבודתו בתחום המוזיקה.

== פרסי האקדמיה ==
{| class="wikitable"
!שנה
!מועמדים
!קטגוריה
!תוצאה
!מקור
|-
|2022
|"No Time to Die" (ככותב)
|השיר המקורי הטוב ביותר
| 
|<ref></ref>
|}

== פרסי האגודה האמריקאית למלחינים, מחברים ומוציאים לאור ==
{| class="wikitable"
!שנה
!מועמדים
!קטגוריה
!תוצאה
!מקור
|-
|2019
|פיניאס ובילי אייליש
|פרס הואנגארד <small>(אנ')</small>
| 
|<ref></ref>
|}

== פרסי אפל מיוזיק ==
{| class="wikitable"
!שנה
!מועמדים
!קטגוריה
!תוצאה
!מקור
|-
|2019
|פיניאס ובילי אייליש
|פזמונאי השנה
| 
|<ref></ref>
|}

== פרסי איגוד מבקרי הקולנוע האמריקאי ==
{| class="wikitable"
!שנה
!מועמדים
!קטגוריה
!תוצאה
!מקור
|-
|2022
|"No Time to Die" (ככותב)
|השיר הטוב ביותר <small>(אנ')</small>
| 
|<ref></ref>
|}

== פרס גלובוס הזהב ==
{| class="wikitable"
!שנה
!מועמדים
!קטגוריה
!תוצאה
!מקור
|-
|2022
|"No Time to Die" (ככותב)
|השיר המקורי הטוב ביותר
| 
|<ref></ref>
|}

== פרס גראמי ==
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="width: 100%;"
!שנה
!מועמדים
!קטגוריה
! class="unsortable" |מקור
!תוצאה
|-
| rowspan="5" |2020
| rowspan="2" |"Bad Guy"
|הקלטת השנה
| 
| rowspan="5" |<ref></ref>
|-
|שיר השנה
| 
|-
| rowspan="2" |
|אלבום השנה
| 
|-
|האלבום הלא קלאסי המעובד הטוב ביותר
| 
|-
|עצמו
|מפיק השנה, לא קלאסי
| 
|-
| rowspan="3" |2021
|No Time To Die
|השיר הטוב ביותר שנכתב למדיה חזותית
| 
| rowspan="3" |<ref></ref>
|-
| rowspan="2" |"Everything I Wanted" (כמפיק וכותב)
|הקלטת השנה
| 
|-
|שיר השנה
|
|-
| rowspan="5" |2022
|פיניאס
|תגלית השנה
|
| rowspan="5" |<ref></ref>
|-
| rowspan="2" |"Happier Than Ever" (כמפיק וכותב)
|הקלטת השנה
|
|-
|שיר השנה
|
|-
|Happier Than Ever (כמפיק)
| rowspan="2" |אלבום השנה
|
|-
|Justice (כמפיק)
|
|-
| rowspan="3" |2024
|"What Was I Made For?" (כמפיק, טכנאי ומיקסר)
|הקלטת השנה
|
|
|-
| rowspan="2" |"What Was I Made For?" (כפזמונאי)
|שיר השנה
|
|
|-
|השיר הטוב ביותר שנכתב עבור מדיה חזותית
|
|
|}

== פרסי המוזיקה של iHeartRadio ==
{| class="wikitable"
!שנה
!מועמדים
!קטגוריה
!תוצאה
!מקור
|-
| rowspan="2" |2020
| rowspan="2" |פיניאס
|מפיק השנה
| 
| rowspan="2" |<ref></ref>
|-
|פזמונאי השנה
|
|}

== פרסי הווידאו קליפים של MTV ==
{| class="wikitable"
!שנה
!מועמדים
!קטגוריה
!תוצאה
!מקור
|-
|2020
|"Let's Fall in Love for the Night"
|הווידאו קליפ האלטרנטיבי הטוב ביותר
|מועמדות
|<ref></ref>
|}

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רשימות פרסים ומועמדויות של מוזיקאים
קטגוריה:פיניאס או'קונל
אוגוסטה בראון

אוגוסטה בראון (; 1820 – 1882) הייתה מלחינה אמריקאית, שהתפרסמה בשנות ה-50 של המאה ה-19.. היא נכללת בשורת מלחינות אמריקאיות מהגל הראשון לצד מריון דיקס סאליבן.

בראון הלחינה עשרות לחנים במרוצת השנים, ביניהם Wake ו-Lady Mine, שפורסמו ב-1845 והפכו ליצירות המפורסמות ביותר שלה.

== ביוגרפיה ==
בראון הייתה מלחינה, מוציאה לאור, סופרת ופזמונאית. היא נחשבה לפורצת דרך במוזיקה, שכן רוב התחומים בהם עסקה היו מזוהים עם המין הגברי. נולדה בשנת 1820 בדבלין שבאירלנד, וקיבלה במרוצת השנים את התואר "המלחינה שהלחינה הכי הרבה יצירות מוזיקליות בארצות הברית לפני 1870". היא הלחינה למעלה מ-200 יצירות לפסנתר ולקול, בנוסף למספר מזמורים.

בנוסף ליצירות המוזיקליות שלה חיברה בראון כמה מאמרים וכתבי עת שפרסמו אותה גם בעולם הספרותי. הוציאה לאור שני ספרים – אחד מהם היה על אחיה בשם Hamilton, the Young Artist – וכן מסות רבות, מסכתות, פואמות וסיפורים קצרים.

בראון נפטרה ב-1882, וגופתה נטמה בבית הקברות גרין וודי שבניו יורק.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:מלחינות אמריקאיות
קטגוריה:מלחינות המאה ה-19
קטגוריה:סופרים אמריקאים
קטגוריה:סופרות אמריקאיות
קטגוריה:פזמונאים אמריקאים
קטגוריה:פזמונאיות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1820
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1820
קטגוריה:אמריקאיות שנפטרו ב-1882
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1882
Santo

Santo (בעברית: קָדוֹשׁ) הוא סינגל שהוקלט על ידי הזמרת-יוצרת האמריקאית כריסטינה אגילרה, בהשתתפות הראפר הפוארטו ריקני אוזונה, מתוך המיני-אלבום הראשון שלה בשפה הספרדית, La Fuerza.<ref name=":0"></ref> הוא יצא לאור ב-20 בינואר 2022, על ידי חברת התקליטים סוני מיוזיק לטין, כסינגל השלישי והאחרון מתוך המיני-אלבום.<ref name=":0" />

השיר הגיע למקום השלישי במצעד שירי הפופ הלטיניים.<ref name=":1"></ref>

== רקע וכתיבה ==
"Santo" הוא שיר רגאטון "מהפנט",<ref></ref><ref></ref> שאורכו שלוש דקות ושלוש שניות.<ref></ref> הוא כתוב בסולם לה מינור, עם קצב מהיר-בינוני של 96 פעימות בדקה.<ref></ref> הוא מכיל אלמנטים של מוזיקה אורבנית וקומביה לטינית.<ref name=":0" /><ref name=":1" /><ref></ref><ref></ref> בשיר יש שימוש בתופים וכלי הקשה; הוא מושפע ממוזיקת רומבה.<ref></ref><ref name=":2"></ref> מבחינה לירית, "Santo" מספר את סיפורם של שני אנשים ש"מתים זה על זה" ומוכנים לבצע כל חטא אפשרי.<ref name=":2" /> בפזמון שרה אגילרה: "קדוש שלי, בוא והציל אותי / גרמת לי לרקוד טוורקינג / בוא, תטעם אותי, נשוך אותי / אני אגיד לך מתי להפסיק".<ref></ref><ref></ref>

בסמוך לצאתו עלה השיר לרשת הזרמת המדיה ספוטיפיי, שם הצליח לצבור למעלה מ-15 מיליון השמעות.<ref></ref>

== וידאו קליפ ==
הווידאו קליפ הרשמי של "Santo" הופץ לצד השיר עצמו ב-20 בינואר 2022. הוא בוים על ידי נונו גומס הוונצואלי וצולם בלאס וגאס, נבדה.

זהו החלק השלישי בקו העלילה הוויזואלי של האלבום; הוא מהווה המשך לקליפ של "Somos Nada", שבו נהרג אהובה ושותפה העסקי של אגילרה לאחר שבגד בה.<ref name=":3"></ref> כעת היא מוצאת את עצמה ביער קסום של העולם התחתון שבו היא מתמודדת עם רוחו של בן זוגה לשעבר הרודפת אותה לכאורה.<ref name=":3" /> אגילרה מבקשת מהמושיע שלה "לבוא להציל" אותה. בעת שהם רוקדים, הם מחליפים מבטים וחוקרים את הסביבה הקסומה בה הם נמצאים. מאוחר יותר נראית אגילרה כשהיא לבושה בבגדים אדומים וזאת, כשהיא מבצעת את השיר.<ref name=":3" />

תומאס מייר מרולינג סטון סבר שאגילרה ואוזונה "מציגים את הצד הפרוע של אדם וחוה" בקליפ, וחשב שהנוף שלו דומה ל"גן עדן אפל".

== מיקומי שיא ==

== היסטוריית יציאות לאור ==
{| class="wikitable"
!אזור
!תאריך יציאה
!פורמט
!חברת תקליטים
!<abbr>מקור</abbr>
|-
!כלל העולם
|20 בינואר 2022
|הזרמת מוזיקה • הורדה דיגיטלית
|סוני לטין
|style="text-align:center;"|<ref name=":0" />
|-
!איטליה
|27 בינואר 2022
| rowspan="2" |רדיו להיטים עכשוויים
| rowspan="2" |סוני
|style="text-align:center;"|<ref></ref>
|-
!רוסיה
|1 בפברואר 2022
|style="text-align:center;"|<ref></ref>
|}

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 2021
קטגוריה:סינגלים מ-2022
קטגוריה:שירי כריסטינה אגילרה
קטגוריה:שירי אוזונה
קטגוריה:שירים בספרדית
קטגוריה:שירים שנכתבו על ידי כריסטינה אגילרה
קטגוריה:סינגלים בהוצאת סוני מיוזיק לטין
נציגות ישראל ברבאט

נציגות ישראל ברבאט היא הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל במרוקו.

הנציגות הוקמה ב-1994, לאחר הסכמי אוסלו שסימנו התחממות ביחסים של ישראל עם העולם הערבי, עוד לפני כן נחשבה מרוקו לאורך השנים כמתונה מאוד ביחסה לישראל. המלך חסן השני תמך בפיוס ובפשרה בסכסוך הישראלי-ערבי, ותיווך בין הצדדים בהסכם השלום בין ישראל למצרים ובמשא המתן בין ישראל לפלסטינים.

== היסטוריה ==
בעבר, על אף שמרוקו שלחה כוחות צבא שנלחמו כנגד ישראל במלחמת ששת הימים ומלחמת יום הכיפורים, לאורך השנים התבלטה מרוקו כמדינה ערבית מתונה ביחסה לישראל. המלך חסן השני תמך בפיוס ובפשרה בסכסוך הישראלי-ערבי, ותיווך בין הצדדים בהסכם השלום בין ישראל למצרים ובמשא המתן בין ישראל לפלסטינים. לאחר הסכם אוסלו בשנת 1995 כוננו יחסים דיפלומטיים בין המדינות והוקמו "משרד קישור" של ישראל במרוקו ו"משרד קישור" של מרוקו בישראל.

ב-23 באוקטובר 2000 הודיעה מרוקו על סגירת משרד הקישור בישראל והמשרד הישראלי ברבאט במחאה על המדיניות הישראלית בהתמודדות עם האינתיפאדה השנייה. בהמשך אף הכריזה מרוקו על ניתוק היחסים עם ישראל.

ב-22 בדצמבר 2020 נחתם הסכם ישראל–מרוקו בו הוסכם על חידוש היחסים הדיפלומטים בין המדינות. ישראל פתחה בשנית את משרד הקישור ברבאט ובראשות עמד דוד גוברין, ומרוקו פתחה משרד קישור בתל אביב בראשותו של עבד אלרחים ביוד.

ב-11 באוגוסט 2021 הגיע שר החוץ הישראלי, יאיר לפיד, לביקור מדיני ראשון שבו חנך ברבאט את הנציגות הישראלית והודיע על שדרוג היחסים לדרג שגרירויות.

== הערות שוליים ==

רבאט
קטגוריה:יחסי ישראל–מרוקו
שגרירות ישראל בטהראן

שגרירות ישראל בטהראן הייתה הנציגות הדיפלומטית של מדינת ישראל בטהראן, איראן, וטיפלה ביחסי איראן–ישראל. השגרירות הוקמה באופן רשמי ב-1964 (אם כי פעלה דה פקטו שנים רבות לפני כן) אך נסגרה ב-1979 בתחילת המהפכה האיראנית.

כיום בניין השגרירות משמש את הרשות הפלסטינית כשגרירות הפלסטינית באיראן, ושם הרחוב בו שוכנת השגרירות אף שונה ל"רחוב פלסטין".

== היסטוריה ==
בתקופת שלטונו של מוחמד רזא שאה פהלווי הפכה איראן למדינה המוסלמית השנייה אחרי טורקיה שהכירה בישראל בפועל.<ref>[https://www.haaretz.com/middle-east-news/iran/MAGAZINE-how-israel-and-iran-went-from-allies-to-enemies-1.6049884 From friends to foes: How Israel and Iran turned into arch-enemies — Iran — Haaretz.com]</ref> לישראל הייתה משלחת קבועה בטהראן, ששימשה כשגרירות דה פקטו, וב-1964 היא שודרגה לשגרירות דה יורה.

=== חילוץ הישראלים מאיראן ===

המצב באיראן התדרדר במהלך שנת 1978, ולקראת סוף השנה הוחל בפינוי משפחות הישראלים באיראן. ב-16 בינואר 1979 עזב השאה מוחמד רזא פהלווי את איראן בעקבות מהומות קשות וממושכות שהתחוללו בה, וב-11 בפברואר הוכרזה באיראן המדינה האסלאמית החדשה.

ב-11 בפברואר שהו בשגרירות ישראל בטהראן רק אנשי ביטחון. באותו בוקר נעלם הכוח הצבאי האיראני ששמר על השגרירות.

באותה עת החל המון שמנה כ-20 אלף איש להסתער על בניין שגרירות ישראל. בראש ההמון עמדו מחבלים פלסטינים. קצין הביטחון של השגרירות ואנשיו הצליחו לברוח מן הבניין בטרם השתלט עליו ההמון.

עוד באותו היום, במעמד ראש הממשלה, שר החוץ וחבר "מועצת המהפכה המוסלמית", הניף יאסר ערפאת את הדגל הפלסטיני על בניין השגרירות הישראלית בטהראן, והשלטונות האיראניים החדשים העבירו להם באופן סמלי את המפתחות למקום. בכך הפכה השגרירות הישראלית לשגרירות הפלסטינית באיראן.

ב-18 בפברואר 1979 נמלטו שגריר ישראל, יוסף הרמלין, וצוות השגרירות מהמדינה.

== שגרירים ==
* צבי דוריאל (1964–1968)
* מאיר עזרי (1968–1973)
* אורי לוברני (1973–1978)
* יוסף הרמלין (1978–1979)

== הערות שוליים ==

טהראן
קטגוריה:יחסי איראן–ישראל
ישראל

fa:نمایندگی سیاسی اسرائیل در تهران