OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אמיתי נאמן

אמיתַי נאמן (15 בדצמבר 1926 – 8 בינואר 2005) היה מלחין, פזמונאי ומעבד ישראלי, עורך ומפיק ב"קול ישראל".

==ביוגרפיה==
נאמן נולד בירושלים למשפחה יוצאת גרמניה. בנעוריו עברה משפחתו לחיפה, ובה חי רוב ימיו.
את שירותו הצבאי עשה כאקורדיוניסט בלהקת הכרמל. לאריק לביא, שהיה חבר בלהקה, הלחין את שירו הראשון, "עדה". השלים את השכלתו המוזיקלית במדרשה למורים למוזיקה בתל אביב ובמאנס קולג' למוזיקה בניו יורק.

עם התפתחות מסורת ריקודי עם בשנות ה-50, תרם נאמן רבות לרפרטואר בלחנים, להם כתב גם את המלים.

בין הריקודים היו: 
"הנאוה בבנות", "צדיק כתמר יפרח", "מחול הנוער" ועוד.

בין הריקודים אותם הלחין למילים של אחרים :

"בת יפתח" ( עמנואל זמיר ), "ניגון עתיק" ( מיכאל קשטן ), "מזרה ישראל" ( מן המקורות ) ועוד.

בין השירים הנוספים הידועים שכתב והלחין אמיתַי נאמן :

"התופסת", "חמדתי", "כשלמה את שולמית", "לאור חיוכך", "סוס עץ", "סתיו בחלונות" ( "זוהר שמש עלה בהרים ..." ), "ריקוד עצי הגן" ( "כל הגן לבש לבן תכלת וארגמן..." ) ועוד.

בין השירים הנוספים הידועים שהלחין אמיתַי נאמן למילים של אחרים :

"חוף שקט" ( אהרון זאב ), "יעל" ( דן אלמגור ),תל אל קאדי ( רות חפץ ), "תמיד אותם" ( תרצה אתר ) ועוד.

במסגרת עבודתו בקול ישראל הפיק וערך תוכניות זמר רבות. הוא לימד מוזיקה בסמינר אורנים ובמוסדות חינוך אחרים.

== חיים אישיים ==
בשנת 1982 שכל נאמן את בנו, עדי נאמן, שהיה שחקן, זמר ומלחין. עדי, שבזמן פטירתו היה מפקד אחד הצוותים של מקהלת צה"ל, גילם את דמותו של עוזי בסרטו של יצחק (צפל) ישורון "נועה בת 17".

זמן קצר לפני מותו של אמיתי נאמן, נערך ערב הוקרה לו ולשיריו צוותא תל אביב, בהנחיית אהוד מנור.

נאמן נפטר בינואר 2005, בגיל 78. נטמן בבית העלמין קריית שאול.
אשתו, חנה (הני), נפטרה כשבוע אחריו ונטמנה לצדו.
בתו כרמל נאמן-זמיר הייתה נשואה ליובל זמיר.

==קישורים חיצוניים==

* (נקרולוג)

==הערות שוליים==

קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מעבדים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:פזמונאים ישראלים
קטגוריה:סגל קול ישראל
קטגוריה:עורכים מוזיקליים ברדיו הישראלי
קטגוריה:מפיקים מוזיקליים ישראלים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:חברי להקת הכרמל
קטגוריה:בוגרי המדרשה הממלכתית למחנכים למוזיקה
קטגוריה:סגל אורנים - המכללה האקדמית לחינוך
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1926
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2005
האסכולה המאלכית

האסכולה המַאלִכִּית או המד'הב המאלכי (ערבית: مالكي) היא אחת מארבע האסכולות הפרשניות של חוקי הדת באסלאם הסוני.

לפי חלק מההערכות, אסכולה זו היא השנייה בגודלה מבין ארבעת המד'הבים, ומאמינים בה כ-25 אחוזים מהמוסלמים בעולם, בעיקר בצפון ובמערב אפריקה. בעבר היא הייתה האסכולה המובילה באל-אנדלוס. באסכולה זו פעלו יחיא בן יחיא אל-לית'י ואבן רושד ובה התחנך אימאם אל-קורטובי.

האסכולה המאלכית נשענת על עבודתו של האימאם מאלכ אבן אנס שפעל במאה ה-8, ונבדלת משלוש האחרות במקורות שבהם היא משתמשת לשם פסיקה דתית. כל הארבע משתמשות בקוראן כמקור הראשוני והעיקרי. כמקור משני הן עושות שימוש בסונה של הנביא מוחמד. האסכולה המאלכית משתמשת במקור נוסף – הפרקטיקה המשפטית–דתית של אנשי העיר אל-מדינה (عمل أهل المدينة – עַ֫מַל אַהְל אל-מדינה).

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:אסלאם סוני
מאלכית, אסכולה
טיבידאבו

טיבידאבו (בקטלאנית וספרדית: Tibidabo) הוא הר בגבולה המערבי של העיר ברצלונה שבקטלוניה שבספרד. גובה ההר 512 מטרים, והוא מהווה את הפסגה הגבוהה ביותר ברכס הרי קולסרולה המשתרע צפונית מזרחית לברצלונה בין הנהרות בזוס וליוברגט.

בשל גובהו הרב ניתן לראות את ההר מכל רחבי העיר ברצלונה.

==אתרים בעלי חשיבות==
בזיליקת הלב הקדוש]]
על ההר מצויים פארק שעשועים (Parc d'atraccions Tibidabo) פופולרי המנוהל על ידי עיריית ברצלונה, וכן תורן טלוויזיה - מגדל קולסרולה שגובהו 288.4 מטרים ובו קומת תצפית (בגובה 135 מטרים מעל פני הקרקע). בהר מצויה בזיליקת הלב הקדוש הצופה על העיר ברצלונה והנראית למרחוק.

בזיליקת הלב הקדוש נבנתה בין השנים 1902-1961 בסגנון אדריכלות נאו-גותי, והיא למעשה העתק של בזיליקת הלב הקדוש (סקרה קר) שבעיר פריז.

פארק השעשועים נבנה בשנת 1901 יחד עם הפוניקולר המוביל אליו. היוזמה להקמת פארק השעשועים הייתה יוזמה של הרוקח סלבדור אנדרו (Salvador Andreu). בשנת 2000 נרכש הפארק על ידי עיריית ברצלונה לאחר שפשט רגל.

==תחבורה==
אל הגבעה ניתן להגיע בפוניקולר ובאוטובוסים.

==מקור השם==
מקור שמו של ההר בברית החדשה בלטינית (וולגטה) בפסוק מהבשורה על-פי מתי: 

או, הבשורה על פי לוקאס: 

==ראו גם==
* תכנון עירוני של ברצלונה

==קישורים חיצוניים==

* [https://web.archive.org/web/20170615172530/http://www.tibidabo.es/ פארק השעשועים - אתר בספרדית.]

קטגוריה:ספרד: הרים
קטגוריה:ברצלונה: גאוגרפיה
Good Riddance (Time of Your Life)

Time of your life או Good Riddance ("עשית חיים" או "ברוך שפטרנו" - בסלנג, גם בעברית וגם באנגלית) הוא שיר של להקת גרין דיי מאלבומם ה-5 Nimrod. שיצא לאחר שהלהקה לקחה הפסקה של שנה לאחר פעילות רצופה של 6 שנים. את השיר כתב והלחין סולן וגיטריסט הלהקה, בילי ג'ו ארמסטרונג.

השיר בעל צלילים קליטים ונוגעים, היה הלהיט הגדול ביותר של הלהקה והוא מוכר ברחבי העולם.

השיר משמש קדימון של תוכניות מסוימות, ושימש בקליפ הסיום של סדרת הטלוויזיה "סיינפלד". בנוסף, קיבל את תואר הזהב בארצות הברית.

== עלילת השיר ==
לאחר שהלהקה חתמה על חוזה עם חברת הקלטות גדולה ונעשתה מפורסמת בכל העולם, קהילת הפאנק המקומית וחבריהם הישנים של חברי הלהקה האשימו אותם בהתמסחרות והפנו להם את הגב. השיר נכתב על ידי בילי ג'ו ארמסטרונג כשיר פרידה מרוב המכרים הישנים שלו ומחייו לפני הפרסום (לחלופין, הוא נכתב על נערה שבילי ג'ו נפרד ממנה לאחר שעזבה את העיר בה גדלו, אולי אותה נערה עליה מסופר ב-American Idiot). למרות היותו שיר פרידה, באופן אירוני הוא מושמע בחתונות וטקסים שונים שמשמעותם היא ההפך מפרידה.

== וידאו קליפ ==
בקליפ רואים את בילי ג'ו מנגן ושר בחדר שינה, כשמפעם לפעם רואים אנשים שעוברים שינויים גדולים בחייהם. בין האנשים גם טרה קול ומייק דירנט, מתופף ובסיסט הלהקה, בתור ניצבים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שירי 1997
G
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים על פרידה
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:בלדות פולק
קטגוריה:בלדות רוק
קטגוריה:סינגלים בהוצאת רפרייז רקורדס
דירת המצוירים

דירת המצוירים (באנגלית: Drawn Together; תרגום חופשי: צוירו יחדיו/נמצאים ביחד) היא סדרת טלוויזיה מונפשת אמריקאית ששודרה ברשת קומדי סנטרל, המספרת על חבורה מוזרה של דמויות מצוירות שחיות בדירה מלאה במצלמות, כפרודיה על תוכניות המציאות. הדמויות עצמן הן פרודיות על דמויות מצוירות בהשראת מגוון סרטים, סדרות, קומיקס ומשחקי וידאו פופולריים. הסדרה מתייחסת באופן פרודי לנושאים שבדרך כלל יש עליהם טאבו כגון השואה, גזענות וכו'. הפרק החמישי של העונה הראשונה צונזר כיוון שלעג לנכים.

בישראל הסדרה שודרה ב-yes stars 3 וב-HOT Comedy Central.

==דמויות==
* הנסיכה קלרה: נסיכה מהאגדות, דתיה, שמרנית וגזענית. היא מבוססת על דמותן של אריאל מבת הים הקטנה ובל מהיפה והחיה, מנסיכות דיסני.
* זאנדיר פ. ויפלבוטום: צעיר נאה והומו מוצהר. גיבור ממשחק מחשב בו הוא בהרפתקה מתמדת שמטרתה להציל את ה"חברה" שלו. הוא מבוסס על הדמות לינק ממשחקי הנינטנדו "האגדה של זלדה".
* קפטן הירו (לסלי): גיבור על, מאצ'ו, שוביניסט, סוטה, טיפש וחרמן. מבוסס על דמותו של סופרמן וגיבורי על מסוגו. אף על פי שהדבר לא צוין במפורש, נרמז שהוא והוריו יהודים. מוצאו בכוכב זבולון, לאמו הוא קורא "אמא" (ima, וגם נוקט בלשון רבים, אמהות) והוא נצפה מדליק נרות שבת. במערתו הסודית מטבע ענקי של שקל ישן. בנוסף, נרמז שפה ושם הוא נוהג לשכב עם גברים, ונראה כי יש לו "קראש" נוראי על זאנדיר - בין השניים נרמז, יותר מפעם אחת, על משיכה מינית חזקה.
* פוקסי לאב: מוזיקאית / פותרת תעלומות שחורה ומופקרת מבית הרוס. לבושה כשועל, חברה בלהקת בנות, מבוססת על ואלרי בראון מהסדרה המצוירת של שנות ה-70, "ג'וסי והפוסיקאטס".
* ספאנקי האם: חזיר גס וגזען. מייצג תוכנת שיתוף קבצים אינטרנטית, התאסלם באוגוסט 2001. מבוסס על דמויות מסרטוני הפלאש.
* לינג-לינג: עכברון חשמלי קטן שמדבר ג'יבריש-יפני, יש לו זנב בצורת סימן קריאה, מבוסס על פיקאצ'ו מהסדרה הפופולרית פוקימון.
* תות בראונסטיין: אשה חולת מין, מניפולטיבית ומצוירת באנימציית שחור-לבן, מבוססת על הדמות הקלאסית בטי בופ. תות מתמודדת עם תדמיתה כסמל מין משנות ה-20, עודף משקל, אלכוהוליזם ונטיות אובדניות.
* וולדור סוק-באט: יצור מוזר בצבע צהוב עם ידית בתור זנב, מבוסס על בובספוג מכנסמרובע, וגם קצת על סטימפי החתול מרן וסטימפי.

==הסרט==
לאחר העונה השלישית הוחלט שלא להמשיך את הסדרה ויוצריה הוציאו את הסרט "הסרט של מצוירים יחדיו: הסרט!" שעוסק בין היתר בביטול הסדרה. בסרט הצוות נלחם למען החזרת הסדרה כנגד דמות בשם "ישראל" (Intelligent Smart Robot Animation Eraser Lady) אותה מדבב סת' מקפרלן (איש משפחה). הדמות גרמה למחלוקת ולהאשמות באנטישמיות בטענות לשימוש ציני בסרט לטובת תעמולה אנטי-ישראלית ושימוש בעלילות דם כנגד העם היהודי.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

קטגוריה:סדרות הנפשה אמריקאיות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה אמריקאיות שעלו לשידור בשנות ה-2000
קטגוריה:קומדי סנטרל
קטגוריה:קומדיות מצבים אמריקאיות
קטגוריה:קומדיות מצבים מונפשות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה סאטיריות
תור עדיפויות

במדעי המחשב, תור עדיפויות (או, בשם אחר, תור קדימויות, באנגלית: Priority Queue) הוא מבנה נתונים מופשט המיישם לוגיקת תור, אך אינו מבוסס כתור רגיל על סדר הכניסה בלבד (באנגלית: FIFO - First In First Out), אלא הוא מבוסס על קוד עדיפות (באנגלית: priority), המסופח לאובייקט המוכנס לתור וככל שערך קוד העדיפות של האובייקט גבוה יותר (לפי סדר מלא כלשהו על קבוצת הערכים המשמשים לסמן את העדיפות), כך יקודם מקומו בתור (מיד עם כניסתו).

==פעולות על מבנה הנתונים==
תור עדיפויות תומך בפעולות הבאות:
* הכנסה עם עדיפות - ערך יוכנס לתור לפני הערך עם העדיפות הגבוהה ביותר בתור, שעדיין נמוכה מהערך המוכנס, לפי סדר המלא שהוגדר.
* הוצאה - הערך עם העדיפות הגבוהה ביותר לפי יחס הסדר המלא שהוגדר, יוצא מהתור.
* הצצה - הערך שהיה מוצא מהתור אם הייתה מתבצעת פעולת ההוצאה יוחזר, מבלי שיוצא מהתור. כמו במחסנית, גם בתור עדיפויות פעולת ההצצה היא אופציונלית, וניתנת למימוש על ידי שילוב של הוצאה והכנסה.

אפשר להגיד שתור פשוט הוא מקרה פרטי של תור עדיפויות, כשהעדיפות נקבעת לפי סדר ההכנסה לתור. באופן דומה, מחסנית היא מקרה פרטי של תור עדיפויות. עם זאת, בפשטות ההגדרה של העדיפות במקרים של תור ומחסנית מאפשרים מימוש יעיל יותר מזה של תור עדיפויות כללי.

==ניתוח סיבוכיות==
בניגוד לחלק ממבני הנתונים הפשוטים יותר, הסיבוכיות של פעולות בתור עדיפויות היא תלוית מימוש. בחירת המימוש בדרך כלל תלויה בצרכי המערכת.
המימושים הנפוצים ביותר הם:
* רשימה מקושרת ממוינת: במימוש כזה, ההכנסה תתבצע בסיבוכיות <math>\ O(n)</math>, ואילו ההוצאה או הצצה - בסיבוכיות <math>\ O(1)</math>.
* רשימה מקושרת לא ממוינת: במימוש כזה, ההכנסה תתבצע בסיבוכיות <math>\ O(1)</math>, ואילו ההוצאה או הצצה - בסיבוכיות <math>\ O(n)</math>.
* ערימת פיבונאצ'י: במימוש כזה, ההכנסה או הצצה תתבצע בסיבוכיות <math>\ O(1)</math>, ואילו ההוצאה בסיבוכיות <math>\ O(log\ n)</math>. זמנים אלו הם amortized. במימוש על ידי Strict Fibonacci heap, הזמנים יהיו במקרה הגרוע.

ישנם אלגוריתמים למימוש תור עדיפויות המאפשרים ביצוע כל הפעולות בסיבוכיות <math>\ O(log\ log\ n)</math>, ו<math>O(\sqrt{\log n})</math>, אך הם מורכבים יותר, ודרישות הזיכרון שלהם לא מצדיקות לרוב שימוש בהם.

==שימושים נפוצים==

דוגמאות לשימוש במבנה הנתונים:
* מערכות הפעלה רבות משתמשות בתורי עדיפויות, למשל סדרן התוכניות (Scheduler) הקובע את סדר הרצת התוכניות במחשב, ולוקח בחשבון פרמטרים כמו זמן ריצת התוכנית, גודלה ועוד.
* שרתי אינטרנט משתמשים לעיתים בתורי עדיפויות על מנת לתעדף תשובות לבקשות נכנסות.
* נתבי תקשורת משתמשים בתורי עדיפויות לנהל את התקשורת לפי עדיפויות חלוקת רוחב פס. למשל, תעבורת וידאו תזכה לעדיפות גבוהה יותר בדרך כלל, ותעבור בנתבים לפני תעבורת דואר אלקטרוני או שמע הרגישות פחות לעיכובים.

==ראו גם==
* תור ישראלי

==לקריאה נוספת==
<div class="mw-content-ltr">
* Thomas H. Cormen, Charles E. Leiserson], Ronald L. Rivest, and Clifford Stein, Introduction to Algorithms, Second Edition. MIT Press and McGraw-Hill, 2001. . Section 6.5: Priority queues, pp. 138–142.
</div>

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מבני נתונים
המבט

המבט (באנגלית: Don't Look Now) הוא מותחן בריטי-איטלקי הכולל מוטיבים על-טבעיים, המבוסס על סיפור קצר מאת דפנה דה מוריאה. הסרט בוים על ידי ניקולס רוג, ונכתב על ידי אלן סקוט וכריס בריאנט. הקרנת הבכורה העולמית של הסרט התרחשה ב-16 באוקטובר 1973 בתיאטראות וסט אנד. בישראל הקרנת הבכורה הייתה ב-1 ביוני 1974.

== עלילה ==
זוג בריטי, לורה (ג'ולי כריסטי) וג'ון באקסטר (דונלד סאת'רלנד), המתקשה להתמודד עם מותה הטרגי של בתם הקטנה, תר אחר שינוי באווירה ומוצא את עצמו בוונציה, לשם מוזמן ג'ון במסגרת פרויקט שחזור כנסיות.

בוונציה הקודרת והאפלולית מתיידדת לורה עם שתי אחיות קשישות הטוענות כי הן "מתקשרות" עם בתם המתה, וכי גם לג'ון יכולת תקשור כזו, אותה הן מכנות "המבט". לורה נמשכת לשהות בחברתן כשהיא נאחזת בכל שביב תקווה לסוג של קשר עם בתה. ג'ון, לעומתה, חושד שהן צמד מאחזות עיניים, אך אינו מגלה ללורה כי הוא עצמו מדמה לראות את דמותה של בתו המתה חומקת ממנו בין סמטאות העיר. בצד הדברים, כביכול בעלילת משנה, מאוזכרים מעשי רצח המעידים על רוצח סדרתי הפועל בעיר ומצליח לחמוק מהמשטרה.

היגון הכבד ותחושות האשם של הזוג, חרדתם וכמיהתם לאפשרות של קשר על־טבעי, מטשטשים בהדרגה את הגבול שבין דמיון למציאות המסוכנת, והזוג נקלע לסחרחרת אירועים בלתי־נשלטת עד לשיאו הדרמטי והמפתיע של הסיפור בסוף הסרט.

== הסרט ==
"המבט" מפורסם, בין השאר, בזכות העריכה הבלתי שגרתית של רוג (עורך: גריים קליפורד): סצינות קטועות עם מעברים אסוציאטיביים ביניהן, טשטוש בין מחשבה, דמיון והתרחשות אמיתית, קפיצות בזמן ומקום, מוטיבים חוזרים – הבלחי אור על מים, זכוכית נשברת, צבע אדום בוהק – ועמימות מתמשכת לכל אורכו: תחושת העל-טבעי קיימת בסרט במרומז בלבד, וגם בסופו רב הנסתר על הגלוי ושאלות רבות נותרות ללא מענה.

לסרט יצא שם גם בזכות סצנת האהבים האירוטית בין סאת'רלנד וכריסטי. גם סצנה זו ערוכה באופן לא שגרתי, כשמעשה האהבה שזור בתמונות משגרת ההתלבשות לקראת יציאה של הזוג לאחר מכן.

"המבט" מוגדר מותחן בעל מוטיבים על־טבעיים, אך בפועל מוקדו הוא רגשות "ארציים" וטבעיים של אהבה, אשמה וכאב על אובדן.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטי 1973
קטגוריה:סרטי אימה מ-1973
קטגוריה:סרטי אימה איטלקיים
קטגוריה:סרטי אימה בריטיים
קטגוריה:סרטי מסתורין איטלקיים
קטגוריה:סרטי מסתורין בריטיים
קטגוריה:סרטי מתח איטלקיים
קטגוריה:סרטי מתח בריטיים
קטגוריה:סרטי פנטזיה
קטגוריה:סרטים מבוססי סיפורים קצרים
קטגוריה:מכון הסרטים הבריטי: מאה הסרטים הבריטיים הטובים ביותר
קטגוריה:סרטים לפי ספרי דפנה דה מוריאה
קטגוריה:סרטי אימה על-טבעיים משנות ה-1970
1976 בקולנוע

== אירועים ==
==סרטים שוברי קופות==
#"רוקי"
#"כוכב נולד
#"כל אנשי הנשיא"
#"אות משמיים"
#"סרט אילם"
#"הקרב על מידווי"
#"חמישה בלשים לקינוח"

== פרסי אוסקר ==
*הסרט הטוב ביותר: "רוקי"
*הבמאי הטוב ביותר: ג'ון ג. אבילדסן ("רוקי")
*השחקן הטוב ביותר: פיטר פינץ' ("רשת שידור"")
*השחקנית הטובה ביותר: פיי דאנאוויי ("רשת שידור")

== נולדו ==

* 3 בפברואר – איילה פישר, שחקנית אוסטרלית שהתגיירה
* 22 במרץ – ריס ווית'רספון, שחקנית אמריקאית
* 31 במאי – קולין פארל, שחקן אירי
* 15 ביולי – דיאן קרוגר, שחקנית גרמנייה
* 19 ביולי – בנדיקט קמברבאץ', שחקן קולנוע ותיאטרון בריטי
* 2 באוגוסט – סאם וורת'ינגטון, שחקן אוסטרלי
* 9 באוגוסט – ג'סיקה קאפשו, שחקנית אמריקאית 
* 23 באוגוסט – סקוט קאן, שחקן אמריקאי
* 25 באוגוסט – אלכסנדר סקארשגורד, שחקן שוודי
* 3 באוקטובר – שון וויליאם סקוט, שחקן אמריקאי
* 23 באוקטובר – ראיין ריינולדס, שחקן קנדי
* 29 בנובמבר – צ'דוויק בוזמן, שחקן אמריקאי
* 28 בדצמבר – ג'ו מנגנלו, שחקן אמריקאי 

==נפטרו==
* 23 בינואר – פול רובסון, זמר ושחקן אמריקני (נולד ב-1898)
* 17 במרץ – לוקינו ויסקונטי, במאי איטלקי (נולד ב-1906)
* 5 באפריל – הווארד יוז, איש עסקים ומפיק אמריקני (נולד ב-1905)
* 10 ביוני – אדולף צוקור, איש עסקים ומפיק אמריקני (נולד ב-1873)
* 2 באוגוסט – פריץ לאנג, במאי אוסטרי-אמריקני (נולד ב-1890)
* 10 בספטמבר – דלטון טרמבו, סופר ותסריטאי אמריקני
* 15 בנובמבר – ז'אן גאבן, שחקן צרפתי (נולד ב-1904)
* 28 בנובמבר – רוזלינד ראסל, שחקנית אמריקנית (נולדה ב-1907)

== סרטים אחרים ==
*"אימפריית החושים"
*"נהג מונית" בכיכובם של רוברט דה נירו, ג'ודי פוסטר, הארווי קייטל וסיביל שפרד 
*"פורע החוק ג'וסי וילס"
*"קארי" בכיכובה של סיסי ספייסק
*"איש המרתון" בכיכובם של דסטין הופמן ולורנס אוליבייה
*"בריחתו של לוגן"
*"תחנה במצור"
*"מר קליין", בבימויו של ג'וזף לוסי ובכיכובו של אלן דלון
*"הרובה הישן", בכיכובם של רומי שניידר ופיליפ נוארה
*"מזימות", בבימויו של אלפרד היצ'קוק
=== סרטים ישראלים ===
*"גבעת חלפון אינה עונה"
*"רק היום"
*"משפחת צנעני"
*"לופו בניו יורק"
*"יופי של צרות!"

== ראו גם ==
*1975 בקולנוע 
*1976
*1977 בקולנוע
*שנים בקולנוע
*סרט קולנוע

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.imdb.com/year/1976/ שנת 1976] במסד-הנתונים הקולנועיים IMDb
גרנדיר

ציור של גרנדייר מ[[המשמר הישן, אדוארד דטלייה, 1812]]
סוגי החיילים בצבא [[פרידריך הגדול, השני מימין הוא גרנדיר]]
גרנדיר (מצרפתית: Grenadier, בתרגום חופשי: רמן) הוא מושג היסטורי המציין חייל בחיל רגלים החמוש ברימוני יד. הגרנדירים היו יחידת חיל רגלים מובחרת. חיילים החמושים ברימונים הופיעו כבר בראשית המאה ה-17, אך אוגדו ביחידות המורכבות מגרנדירים בלבד רק בצבאו של לואי ה-14 כמה עשרות שנים מאוחר יותר. 

הרימונים הראשונים היו כדורים קטנים ממולאים באבק שרפה ופתיל קצר. הגרנדירים היו חיילים גבוהים וחזקים במיוחד על מנת שיוכלו לזרוק את הרימונים הכבדים לעבר האויב. חיילים אלו פעלו בשורות הראשונות ובאגפי המערך. בגלל הסכנה הרבה שהיו נתונים בה מעצם הצבתם בחזית, רק החיילים האמיצים ביותר גויסו ליחידות אלו. בנוסף לרימונים, חומשו הגרנדירים בכלי נשק דומים לאלו שהיו לחיילים אחרים. 

המאפיין הבולט ביותר של הגרנדירים היה הכובע שלהם. במקום כובעים רחבים גרנדירים חבשו כובעים ללא שוליים כי שוליים רחבים הפריעו להטלת הרימונים. במהלך ההיסטוריה התפתחו כובעי הגרנדירים באופן מסורתי במספר צבאות בעולם לכובעי ברסקין; כובעי פרווה גבוהים.

הרימונים נזנחו כמעט לחלוטין במהלך המאה ה-18, בעיקר בגלל שיפור ניכר בכלי הירי האישיים וחידושים טקטיים. עם הוצאת הרימונים משימוש נרחב הפכו הגרנדירים ליחידות עילית בצבאות של המאה ה-18 וה-19 וחימושם הפך זהה לחימושם של חיילים אחרים. השם נותר עד המאה ה-21 ועדיין משמש לתיאור יחידות עילית. בוורמאכט כונו יחידות חרמ"ש בשם פאנצר-גרנדירים. 

בתקופה המודרנית המונח גרנדיר משמש גם לתיאור חייל החמוש במטול רימונים.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:חיל רגלים
קטגוריה:מקצועות צבאיים היסטוריים
חיים לוין

חיים לוין (3 במרץ 1937 – 21 באפריל 2024) היה כדורגלן ישראלי, ששיחק בעמדת השוער, חבר היכל התהילה של הכדורגל הישראלי.

==ביוגרפיה==
לוין הצטרף לשורות מכבי תל אביב בקיץ 1960 אחרי תקופות קצרות במדי הפועל פתח תקווה, הפועל כפר סבא, הפועל חדרה ומכבי חיפה. לוין התמודד על מקומו בהרכב עם אברהם בנדורי, השוער הבכיר בקבוצה, וכן עם אהרון שרשטינסקי. רק בעונתו השלישית בקבוצה, לוין השתלט על המקום בשער.

בעונת 1963/1964, הגיע התואר הראשון של לוין במכבי תל אביב, גביע המדינה, לאחר ניצחון בגמר חוזר שני על הפועל חיפה. עונה לאחר מכן, 1964/1965, הצהובים זכו שוב בגביע, הפעם בזכות תצוגה מוצלחת של לוין שמנע מחלוצי בני יהודה לכבוש, בניצחון מכבי תל אביב 1–2. בסוף השנה זכה לוין בתואר כדורגלן העונה בישראל לעונה זו.

מלבד שני הגביעים הרצופים זכה עם הקבוצה באליפות אחת (1968), גביע מדינה נוסף (1967) וגביע אסיה לקבוצות (1969). בגמר שמר לוין על שער נקי נגד יאנג צ'י מקוריאה הדרומית לאורך כל 120 הדקות ונהנה משער של דרור בר נור בדקה ה-112 בשביל להניף את הגביע בסיום ההתמודדות.

התקופה הטובה ביותר של לוין הייתה כששיחק במכבי תל אביב בין השנים 1960–1969, עימה זכה באליפות אחת ו-3 גביעי מדינה.

בנוסף שיחק לוין גם בבית"ר ירושלים, מכבי נתניה והפועל ירושלים.

לוין לבש 22 פעמים את מדי נבחרת ישראל ואף השתתף באולימפיאדת מקסיקו ב-1968. לוין נחשב לאחד משוערי הליגה הטובים והבולטים שהיו, והוא שיחק בליגה הבכירה עד גיל 40.

לוין נודע כשוער נועז אשר אינו חושש מזינוקים לרגלי חלוצים, או מזינוקים על קורות השער. בעקבות תכונתו זו נגרמו לו פציעות רבות ובמיוחד שברים בכל חלקי גופו.

לאחר שפרש מכדורגל אימן במספר מועדונים קטנים בליגות הנמוכות ושימש כמאמן שוערים בקבוצות בליגת העל. בין היתר הוביל לוין את הפועל בית שמש מליגה א׳ לליגה הארצית בפער גדול מהמקום השני.

לוין נפטר ב-21 באפריל 2024. ב-18 במאי 2024 ערכה מכבי תל אביב טקס לזכרו לפני משחק האליפות נגד הפועל באר שבע.

== תארים ==
===קבוצתיים===
מכבי תל אביב
* אליפויות: 1
** 1966/1968
* גביעי מדינה: 3
** 1963/1964, 1964/1965, 1966/1967

===אישיים===
*כדורגלן העונה בישראל: 1964/1965
* חבר היכל התהילה של הכדורגל הישראלי: 2009

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.football.org.il/national-team-list-games-by-player/?player_id=80556&national_team_id=3 עמוד השחקן של חיים לוין] באתר ההתאחדות לכדורגל בישראל
* [https://www.maccabi-tlv.co.il/past-players/1288/חיים%20-לוין%20/#content עמוד השחקן] באתר הרשמי של מכבי תל אביב

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים ישראלים
קטגוריה:שוערי כדורגל ישראלים
קטגוריה:כדורגלני הפועל פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני הפועל חדרה
קטגוריה:כדורגלני מכבי חיפה
קטגוריה:כדורגלני מכבי תל אביב
קטגוריה:כדורגלני בית"ר ירושלים
קטגוריה:כדורגלני מכבי נתניה
קטגוריה:כדורגלני הפועל ירושלים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ישראל
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 1964
קטגוריה:כדורגלני גביע אסיה 1968
קטגוריה:משתתפים ישראלים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:כדורגלנים באולימפיאדת מקסיקו סיטי (1968)
קטגוריה:חברי היכל התהילה של הכדורגל הישראלי
קטגוריה:מאמני שוערים ישראלים
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1937
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2024
ציון

== קישורים חיצוניים ==
* [http://hebrew-academy.org.il/2011/06/12/תעודות-וציונים/ על המילה 'ציון'], באתר האקדמיה ללשון העברית

קטגוריה:שמות פרטיים עבריים לגברים ולנשים
קטגוריה:כינויים למדינת ישראל
יצחק בן-יעקב

יצחק בן יעקב (7 ביולי 1891 - 29 בדצמבר 1940) היה מאנשי העלייה השנייה, איש דגניה, מראשוני הטייסים ביישוב וממייסדי חברת "אווירון".

==ביוגרפיה==
יצחק גדליה בן-יעקב (ינקלזון) נולד בעיירה מָקָרוב שבפלך קייב, בדרום-מערב האימפריה הרוסית (אוקראינה), לזכריה לב ונחמה. קיבל חינוך מסורתי ולמד בחדר. בגיל 14 עבר לקייב בניגוד לרצון הוריו, שם למד לימודים כלליים. ב-19 ביוני 1908 עלה לארץ ישראל יחד עם שני חברים ועבד בחקלאות במושבה זכרון יעקב. בעקבות כאבים ברגלו, שלא נמצא להם מרפא בזכרון יעקב, עבר לחיפה ומשם לירושלים. לאחר שהחלים, חזר לזכרון יעקב ומשם עבר למנחמיה. בשנת 1911 הצטרף למייסדי קבוצת דגניה באום ג'וני (לימים דגניה א') בה היה חבר פעיל עד מותו ונישא לאשתו יונה. התיידד עם יוסף טרומפלדור לפני שזה נהרג בתל חי. אצל יצחק נשארו מכתביו וארכיונו של טרומפלדור וכן שתי ידיו המלאכותיות (יד לעבודה, עם אנקול, ו"יד של שבת"). 

עסק בהקמת רשת השקיה למשקי עמק הירדן, היה פעיל בענף הרפת של דגניה והשתתף בהקמת חברת "החקלאית" לביטוח עדרי בקר. יחד עם אברהם הרצפלד נשלח לדמשק לסייע בשחרור אסירים יהודים שסירבו להתגייס לצבא העות'מאני והואשמו בריגול (בסמוך לפרשת ניל"י). היה פעיל ב"הגנה" ויחד עם דב הוז הקים את חברת "אווירון" (חברה משותפת להסתדרות ולסוכנות היהודית) שיועדה להיות הזרוע האווירית של היישוב. החברה רכשה שני מטוסים שהוצבו בקיבוצי עמק הירדן. הוקם שדה תעופה מאולתר בקיבוץ אפיקים ונפתח בית ספר לטייס שפעל ברפת של דגניה א'. יצחק בן יעקב היה מראשוני המסיימים בית ספר זה.

ב-29 בדצמבר 1940 נספה יצחק בן יעקב (שהיה המנהל בפועל של חברת אווירון) יחד עם דב הוז ומשפחתו בתאונת דרכים בשובם מביקור אסירים בכלא עכו ובדרכם לתל אביב, לישיבה בענייני החברה.

ליצחק ולאשתו נולדו שלוש בנות: שיה (שנישאה לאלוף יוחאי בן-נון שהיה מפקד חיל הים), דיתה (שהייתה טייסת מפלוגה א' של הפלמ"ח) ורחל-רליק (הייתה נשואה לפרופ' אברהם וכמן). 

על שמו נקרא שדה התעופה ראש פינה.

==ראו גם==
*ראשית התעופה העברית בארץ ישראל

==לקריאה נוספת==
* יצחק בן יעקב: פרקי חייו / כתובים בידי יוסף ברץ וקבוצת חברים; ערוכים בידי ג' חנוך, תל אביב: המרכז לנוער של הסתדרות העובדים בארץ ישראל, תש"א.
* צבי לבנה, נחמן תמיר, אנשי העלייה השנייה - פרקי זכרונות -כרך ד, הוצאת המרכז לחינוך ותרבות תל אביב, 1972, עמודים 15-30

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.degania.org.il/viewpage.asp?pagesCatID=2032 יצחק בן יעקב], באתר קבוצת דגניה
* 

קטגוריה:אנשי העלייה השנייה
קטגוריה:טייסים ישראלים
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:פעילים ציונים ביישוב
קטגוריה:דגניה א': אישים
קטגוריה:הרוגי תאונות דרכים בארץ ישראל
קטגוריה:זכרון יעקב: אישים
קטגוריה:היישוב: תעופה
קטגוריה:אישים הקבורים בדגניה א'
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנולדו ב-1891
קטגוריה:ארץ-ישראלים שנפטרו ב-1940
ריד אנדרסון

ריד אנדרסון (באנגלית: Reid Anderson; נולד ב-15 באוקטובר 1970) הוא בסיסט ומלחין ג'אז אמריקני.
== ביוגרפיה ==
ריד אנדרסון מוכר בעיקר בזכות עבודתו עם ה"בד פלאס", יחד עם הפסנתרן איתן אייברסון והמתופף דייב קינג. בשנת 1998, הרביעייה של אנדרסון (שכללה את אייברסון, הסקסופוניסט מארק טרנר והמתופף חורחה רוסי) הוציאה לאור את האלבום "Dirty Show Tunes" בחברת התקליטים FSNT. אלבום שני, "Abolish Bad Architecture", יצא שנה לאחר מכן כשאת רוסי מחליף המתופף ג'ף באלארד.

בשנת 2000, אנדרסון החליף לפורמט של חמישייה שכללה את אנדרו ד'אנג'לו (סקסופון אלט), ביל מקהנרי (סקסופון טנור), בן מונדר (גיטרה) ומרלון ברואדן (תופים). החמישייה הקליטה את "The Vastness of Space", בו הדגש הוא על הלחנים (עם השפעה עמוקה של פופ ורוק) ועל אלתורים קולקטיביים. האלבום נתן כיוון כללי אליו אנדרסון הלך עם ה"בד פלאס" יותר מאוחר, בו קיימת אסתטיקה מאוד מסוימת תוך כדי עירוב סגנונות מוזיקליים.

המוזיקאים ב"בד פלאס" ניגנו יחדיו מאז 1990. בשנת 2001 יצא אלבומם הראשון (כמו כן, בחברת התקליטים FSNT), אך הם נהיו ידועים לציבור הרחב רק משנת 2003, כשחברת קולומביה שחררה את "These Are the Vistas". אלבומים שיצאו לאחר מכן: "Give" משנת 2004, הופעה חיה בטוקיו משנת 2005, ו"Suspicious Activity?" שיצא לקראת סוף 2005.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.tomajazz.com/perfiles/anderson_reid_english_version.htm ריאיון עם ריד אנדרסון]
* [http://www.allaboutjazz.com/php/article.php?id=1532 ריד אנדרסון בהופעה חיה ב"סי-נוט"]

קטגוריה:נגני ג'אז: בסיסטים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין-או קלייר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
תופעת הג'דיי במפקד האוכלוסין

תפוצת הדת ב[[אנגליה וויילס על פי מפקד האוכלוסין של שנת 2001]]
תופעת ההזדהות כבני דת הג'דיי (באנגלית: Jedi census phenomenon) אירעה במפקדי אוכלוסין שנערכו בתחילת המאה ה-21, בארצות דוברות-אנגלית בעיקר. רבבות אנשים הצהירו שהם משתייכים לדת הג'דיי, מסדר המופיע בסרטי "מלחמת הכוכבים". מספרם עודנו קטן ביחס למאמיני דתות אחרות. דת הג'דיי אינה מוכרת באופן רשמי כדת.

תופעת דת הג'דיי החלה להתפתח בשנת 1997, בעקבות הקרנת הגרסה המחודשת של טרילוגיית סרטי "מלחמת הכוכבים". פריצתה לתודעת הציבור החלה ב-2001, לאחר שבמפקדי אוכלוסין במדינות דוברות אנגלית, דיווחו מספר ניכר של בני אדם כי דת הג'דיי היא דתם. ואולם, אף על פי שהסתבר על פי תוצאות המפקד ש"דת" זו היא הרביעית בתפוצתה בבריטניה (אחרי הנצרות, האסלאם וההינדואיזם ולפני הדת היהודית), היא לא זכתה לכל הכרה רשמית מצד הממסד.

נכון לשנת 2005, נמצאה עיקר תפוצתה הגאוגרפית של דת הג'דיי בבריטניה, באוסטרליה, בארצות הברית ובגרמניה.

==ראו גם==
* מסדר הג'דיי
* מפלצת הספגטי המעופפת

==קישורים חיצוניים==

* אלי אשד, [http://www.yekum.org/2012/03/פולחן-מלחמת-הכוכבים/ פולחן מלחמת הכוכבים], באתר "יקום תרבות"
* 
* 
* 

קטגוריה:מלחמת הכוכבים
קטגוריה:דתות פרודיות
קטגוריה:דתות חדשות
קטגוריה:מפקדי אוכלוסין
קטגוריה:הממלכה המאוחדת: דת
קטגוריה:אוסטרליה: דת
קטגוריה:ניו זילנד: דת
מיכאל גרוס (שחיין)

מיכאל גרוס (בגרמנית: Michael Groß; נולד ב-17 ביוני 1964 בפרנקפורט) הוא שחיין עבר ממערב גרמניה. אלוף אולימפי בעל 6 מדליות מהן 3 זהב, אלוף עולם בעל 13 מדליות מהן 5 זהב, אלוף אירופה בעל 19 מדליות מהן 13 זהב ושיאן עולם בעבר במשחים ל-200 מטר חופשי, 400 מטר חופשי, 100 מטר פרפר ו-200 מטר פרפר ובמשחים ל-100 מטר חופשי ו-800 מטר חופשי בבריכת 25 מטר.

גרוס שלט במשחים ל-200 מטר פרפר ול-200 מטר חופשי משנת 1981 ועד 1988. הוא כמעט ולא הפסיד במשחים אלו. בשניהם, הוא שבר ארבע פעמים את שיא העולם, זכה בשתי אליפויות עולם ובמדליית זהב אולימפית אחת.

גרוס כונה "האלבטרוס" בזכות מוטת זרועותיו (2.13 מטר) וגובהו (2.02 מטר).

== ביוגרפיה ==
באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984), זכה גרוס ב-4 מדליות, 2 זהב ו-2 כסף. מדליות זהב, במשחה ל-200 מטר חופשי בשיא עולם חדש של 1:47.44 דקות, לפני מייקל הית' מארצות הברית (1:49.10 דקות) ותומאס פרנר חברו לנבחרת (1:49.69 דקות) ובמשחה ל-100 מטר פרפר בשיא עולם חדש של 53.08 שניות, שיפור לשיא העולם בן החודש של פאבלו מוראלס מארצות הברית (53.38 שניות). שני סיים מוראלס (53.23 שניות) לפני גלן ביוקנן מאוסטרליה (53.85 שניות). מדליות כסף, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 1:57.40 דקות, אחרי ג'ון סיבן מאוסטרליה ששיפר את שיאו העולמי של גרוס במאית אחת וקבע 1:57.04 דקות ולפני רפאל וידאל מוונצואלה (1:57.51 דקות) ובמשחה שליחים 4X200 מטר חופשי בתוצאה של 7:15.73 דקות, אחרי ארצות הברית שקבעה שיא עולם חדש של 7:15.69 דקות ולפני בריטניה (7:24.78 דקות). כשחיין אחרון הוא קבע ב"זינוק שליחים" תוצאה של 1:46.89 דקות.

גרוס פרש משחייה תחרותית ב-1991.

==תארים והישגים==
*בסך הכל זכה גרוס ב-6 מדליות אולימפיות (3 זהב), ב-13 מדליות באליפויות העולם (5 זהב) וב-17 מדליות באליפויות אירופה (13 זהב).
*גרוס נבחר לשחיין השנה בעולם בשנת 1985.
*בשנת 1995 זכה גרוס להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.
*5 פעמים ברציפות נבחר גרוס לשחיין השנה באירופה 1982–1986.
*4 פעמים נבחר גרוס לספורטאי השנה במערב גרמניה (1982, 1983, 1984, 1988).

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-400 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-100 מטר פרפר
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר פרפר

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחייני פרפר
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים גרמנים
קטגוריה:אלופים אולימפיים: שחיינים
קטגוריה:שיאני עולם בשחייה
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:אלופי אירופה בשחייה
קטגוריה:אלופי האוניברסיאדה בשחייה
קטגוריה:אלופים אולימפיים מגרמניה המערבית
קטגוריה:שיאני עולם מערב גרמנים
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת לוס אנג'לס (1984)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת סיאול (1988)
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1964
פרדריק ליין

פרדריק ליין עומד מימין ביחד עם חבריו למועדון השחייה של מנלי
פרדריק קלאוד ויוויאן ליין (באנגלית: Frederick Claude Vivian Lane; 2 בפברואר 1880 – 14 במאי 1969) היה שחיין אוסטרלי, אלוף אולימפי.

ליין היה השחיין האוסטרלי הראשון שהשתתף במשחקים האולימפיים, על אף שבעצם היה חלק מנבחרת בריטניה לאולימפיאדת פריז (1900).

את המשחה הראשון, 200 מטר חופשי, ניצח ליין בקלות לאחר שניצח את ההונגרי, זולטאן הלמיי. הגמר השני, 200 מטר מכשולים, נערך 45 דקות אחר כך, ובו ליין ניצח את אוטו ואלה מאוסטריה.

ליין שזכה בתארים עבור אוסטרליה, ניו זילנד ובריטניה, היה השחיין הראשון ששחה 100 יארד (כ-91.5 מטר) בפחות מדקה. ליין עשה זאת ב-1902, כאשר סיים את המרחק ב-59.6 שניות.

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-200 מטר חופשי

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת פריז (1900)
קטגוריה:אלופים אולימפיים אוסטרלים: שחייה

קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1880
קטגוריה:נפטרים ב-1969
יעקב בן יזרי

יעקב בן יזרי (1 באוקטובר 1927 – 17 בפברואר 2018) היה שר הבריאות וחבר הכנסת מטעם מפלגת גיל.

==ביוגרפיה==
בן יזרי נולד בפאס שבמרוקו, למשפחה בת 13 אחים ואחיות. ב-1940 סיים את לימודיו עם תעודת בגרות מלאה. עלה לישראל יחד עם רעייתו ב-30 בנובמבר 1949. תחילה התגורר במחנות עולים בחיפה, משם עבר למעברה ואחר כך לשיכון בפרדס חנה. התגורר בכמה יישובים לאורך השנים בשל תפקידיו בקופת חולים כללית.

שירת בצה"ל בשירות קבע והשתחרר בדרגת רב-סמל. לאחר מכן עבד ברשות הדואר, בסוכנות היהודית ובאיגוד מגדלי הבקר בישראל.

בין השנים 1955–1963 היה חבר המועצה המקומית פרדס חנה מטעם מפא"י<ref></ref>. בין השנים 1958–1993 עבד בקופת חולים כללית, תחילה כמזכיר מרפאה, ובין השנים 1974–1993 כיהן כמנהל מספר מחוזות. במהלך השנים שימש גם כראש ארגון עובדי קופת החולים בחיפה והצפון. בשנים 1971–1973 היה המזכיר בפועל של המזכירות הארצית של עובדי קופת חולים והוביל מאבקי שכר של העובדים נגד ההסתדרות.

בשנת 1972 צורף להנהלת קרן הגמלאות המרכזית כנציג העובדים. כיהן משנת 2001 כיו"ר ארגון גמלאי קרן הגמלאות המרכזית (קג"מ) של עובדי ההסתדרות וחבר פורום יושבי ראש גמלאי קרנות הפנסיה ההסתדרותיות.

בן יזרי היה חבר ופעיל רוב חייו במפלגת העבודה, להוציא תקופה קצרה בה היה חבר ב"עם אחד" בשלהי שנות התשעים, עד שסולק מהמפלגה בשנת 2002 בשל חשד לקיום קשרים עם מפלגה אחרת.

ב-2004 הקים את "עמותת גמלאי ישראל למענך" מתוך כוונה לרוץ לכנסת, לקראת הבחירות לכנסת ה-17 השתלב ברשימת מפלגת גיל בראשות רפי איתן ומשה שרוני.

בן יזרי הוצב במקום השני ברשימת מפלגת גיל ונבחר לכנסת ה-17. הוא נתמנה לשר הבריאות בממשלה ה-31, לאחר שגבר על משה שרוני בבחירות פנימיות שנערכו על התפקיד בקרב חברי הסיעה.

בשלהי שנת 2008 התעלף בכנס של משרד הבריאות בחיפה, ואושפז לתקופה ממושכת בבתי החולים רמב"ם ומאיר. הוא סבל מאנמיה וממחלת כליות ועיניים.

לקראת הבחירות לכנסת השמונה עשרה שנערכו ב-2009 הוצב במקום הרביעי של מפלגת גיל, אך המפלגה לא עברה את אחוז החסימה, ובכך הסתיימה הקריירה הפוליטית של בן יזרי.

בן יזרי התאלמן מרעייתו חווה באוקטובר 2008. נולדו להם שני בנים: , שנהרג ב-1971 בתאונת דרכים בעת שירותו הצבאי, ואבשלום, שהיה בעל קונדיטוריה ואיש שב"כ, ונפטר ביוני 2017 לאחר מאבק במחלה קשה. מאבשלום נולדו לבן-יזרי שלושה נכדים.

התגורר בכפר סבא.

בן יזרי נפטר ב-17 בפברואר 2018, בגיל 90. הובא למנוחות בבית העלמין בפרדס חנה.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.haaretz.co.il/hasite/pages/ShArt.jhtml?itemNo=700501&contrassID=1 ביוגרפיה] באתר הארץ
* 
* ציון נאנוס, [http://reshet.tv/חדשות/News/programs/MainNewscast/Article,16702.aspx ממשרד הבריאות לתור בקופת חולים] , 1 באפריל 2009, באתר חדשות ערוץ 2
* 
* נטע פלג, [http://www.magazin.org.il/inner.asp?page=23&item=1578 העיקר הבריאות], מגזין המושבות, 26 בפברואר 2010
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סגל שירותי בריאות כללית
קטגוריה:ראשי ועד עובדים בישראל
קטגוריה:חברי הכנסת מטעם גיל
קטגוריה:חברי הכנסת השבע עשרה
קטגוריה:חברי מועצה ברשויות מקומיות בישראל
קטגוריה:עולים לאחר קום המדינה: 1948–1950
קטגוריה:אבות שכולים: חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בפרדס חנה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2018
ויליאם ג'וזף סימונס

ויליאם ג'וזף סימונס (באנגלית: William Joseph Simmons; 1880 - 18 במאי 1945) הוא מייסד ארגון הקו קלוקס קלאן השני, בשנת 1915.

סימונס שירת בצבא האמריקני בזמן מלחמת ארצות הברית–ספרד, ומאוחר יותר שיקר בטענה כי רכש השכלה רפואית באוניברסיטת ג'ונס הופקינס.

ברבות הימים החל לשרת כמטיף בכנסייה האפיסקופלית המתודיסטית בדרום ארצות הברית, עד להדחתו מתפקידו בשנת 1912 על ידי הכנסייה על רקע חוסר יעילות במילוי תפקידו.

לאחר שעבד במספר תעסוקות, התקבל לעבודה ב"אגודת האחווה של היערנים העולמיים". הוא הצטרף כחבר לשתי כנסיות ול-12 אגודות אחווה שונות, כשנהג להסתובב ברחובותיה של העיר אטלנטה לקידום נושאי אחוות היערנים. רבים הכירו אותו בשם ג'ו "דוק" (בזיקה ל"הכשרתו" בלימודי רפואה) או בשם "קולונל" (בזיקה לדרגה שלו באגודת היערנים העולמיים).

בשנת 1915, בזמן שהחלים מתאונת דרכים בה נפגע ממכונית, החל סימונס לפעול לשם בנייתו מחדש של ארגון הקו קלוקס קלאן, שאת תיאורו ראה בסרט "לידתה של אומה". הוא השיג עותק של "מצוות" השיקום של הקלאן והחל להיעזר בו כדי להעלות על הכתב את האסטרטגיה שלו בנוגע להחייאת הארגון. עם זאת, הוא בחר לעכב את הוצאתן לפועל של תוכניותיו עד לחריצת הדין התקשורתית נגד ליאו פרנק, יהודי שהואשם ברצח הנערה מרי פייגן, בפרשייה שהסעירה את אטלנטה באותה עת. אירוע זה הפך לתחילתה של התעוררות אנטישמית במדינת ג'ורג'יה, ששיאה בלקיחתו של פרנק מבית הכלא ב-16 באוגוסט 1915 בידי אספסוף שביצע בו לינץ' ותלה אותו. רבים מהאספסוף, שקראו לעצמם "אבירי מרי פייגן", טיפסו ב-16 באוקטובר על הר סטון שבפאתי אטלנטה ושרפו בו צלב ענק שנצפה מכל חלקי העיר. דימוי הצלב הבוער, שלא היה קיים בארגון הקלאן המקורי, הוצג לראשונה בסרט הראינוע של ד. וו. גריפית' "לידתה של אומה". הסרט, בתורו, שאב את הדימוי מעבודותיו של הסופר הגזען, הכומר תומאס דיקסון, שקיבל השראה לכך משבטים סקוטים קדומים ששרפו צלבים לשם איתות מפסגת הר אחד למשנהו (הדימוי מופיע גם ב-"גבירת האגם" מאת וולטר סקוט).

סימונס איגד בקבוצה 34 אנשים שהיוו את הגרעין של ארגון הקלאן המתחדש, רבים מהם מ"אבירי מארי פייגן", ולהם נוספו שני קשישים שהיו חברים בארגון הקלאן המקורי. חמישה-עשר מהם הלכו יחד עם סימונס להר סטון כדי לשרוף צלב נוסף ולחנוך באופן רשמי את ארגון הקלאן החדש. בתיאורו את יום החניכה מתאר סימונס את היום בדרמטיות רבה כיום שבו "הטמפרטורה הייתה הרבה מתחת לאפס", אף על פי שרשומות מזג האוויר מציינות שהטמפרטורה לא הייתה נמוכה מ-7 מעלות באותו ערב. למעשה, עד היום עוסקים בשאלה מהו תאריך היווסדו של ארגון הקלאן השני, כאשר חלק מהמקורות מציינים את "חג ההודיה של שנת 1915".

סימונס הכריז כי הוא "המכשף הגדול של הקלאן החדש".

סימונס מת בשנת 1945 באטלנטה.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ארצות הברית: גזענות
קטגוריה:אנטישמיות בארצות הברית: אישים
קטגוריה:חברי הקו קלוקס קלאן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1880
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1945
אסטוריאס

נסיכות אסטוריאס (באסטורית: Principáu d'Asturies; בספרדית: Principado de Asturias) היא קהילה אוטונומית וחבל ארץ בצפון ספרד.

אסטוריאס שוכנת על חופו הדרומי של מפרץ ביסקיה (הנקרא בספרד "הים הקנטברי"). במזרח היא גובלת בקנטבריה, בדרום בקסטיליה ולאון ובמערב בגליסיה. היא מורכבת ממחוז יחיד בעל אותו שם.

בירתה של אסטוריאס היא אוביידו (Oviedo), ושתי הערים הגדולות האחרות בה הן חיחון (Gijón), הנמצאת לחוף הים, והעיר התעשייתית אבילס (Avilés). שטחה של הנסיכות הוא 10,604 קמ"ר, והאוכלוסייה מוערכת בכ-1,070,000 תושבים.

החקלאות באסטוריאס איננה מפותחת כל כך, אך האזור עשיר ביותר במכרות ולכן התפתחה שם תעשיית המטלורגיה. בשל המאפיינים הלשוניים והתרבותיים הקלטיים ששרדו באסטוריאס, היא נחשבת לאחת מהאומות הקלטיות.

==היסטוריה==

עקב הטופוגרפיה ההררית של צפון ספרד, אסטוריאס מעולם לא נכבשה על ידי המוסלמים ואף היוותה את הגרעין ממנו יצאו הנוצרים לכיבוש מחודש של ספרד המוסלמית. לאחר התמוטטות הממלכה הוויזיגותית הספרדית וכיבושה של ספרד על ידי המוסלמים, נוסדה ממלכת אסטוריאס על ידי פלגיוס. פלגיוס ניהל מלחמת גרילה נגד המוסלמים ואף הביס אותם בקרב גדול בעמק קובדונגה, כאשר באו לנסות לחסל את לוחמי הגרילה האסטוריאנים. לאחר קרב זה הצליח פלגיוס להרחיב את גבולות ממלכתו עד אשר השתרעה על שטחי אסטוריאס וקנטבריה. יורשיו של פלגיוס המשיכו את מסכת כיבושיו לכל צפון מערב חצי האי האיברי. אלפונסו השני, שמלך בממלכת אסטוריאס בין 791–842, כבש את גליסיה ואת חבל הבסקים, ואף הרחיב את גבולות הממלכה עד שערי ליסבון. באותה תקופה הכירו קרל הגדול והאפיפיור באלפונסו השני כמלך אסטוריאס.

בשנת 924 שינתה ממלכת אסטוריאס את שמה לממלכת לאון ובשנת 1230 התאחדה עם ממלכת קסטיליה כאשר קסטיליה ולאון התאחדו. בשנת 1388 הפכה אסטוריאס למחוז אוטונומי בממלכת קסטיליה, עם ממשל עצמי משלה.

במהלך המאה ה-18 הייתה אסטוריאס אחד המרכזים של ההשכלה הספרדית. הפילוסוף הידוע בניטו דה פייג'ו התגורר באוביידו, והפילוסוף גספר מלצור דה חובלנוס התגורר בחיחון. במהלך מלחמת האזרחים הספרדית נכבשה אסטוריאס שהייתה שייכת לכתר הספרדי בידי כוחותיו של הדיקטטור פרנסיסקו פרנקו ששינה את שמה ל"פרובינציית אוביידו" ב-1939, עד למותו של הרודן ב-1975.

==יהודי אסטוריאס==

יהודים חיו באסטוריאס ככל הנראה מהתקופה הרומית עת הגיעו היהודים לראשונה לחצי האי האיברי עד לגירוש ספרד, שמות משפחותיהם של יהודים מרחבי העולם כגון "" מעידים על שורשיהם מחבל הארץ הזה.

ב-1999 העניקה מועצת העיר אוביידו את הבניין המכונה "La Casina" בכיכר אל-פונטיין לקהילה היהודית בקהילה האוטונומית אסטוריאס והכריזו על המקום כמרכז מחקר וקידום התרבות היהודית שזכה להתקרא "בית אמונה".

== ראו גם ==
* פרסי נסיך אסטוריאס

==קישורים חיצוניים==

* 
* [http://www.infoasturias.com/action/InfoasturiasEntrada?setLocale=en&metodo=entrada Infoasturias - מידע על אסטוריאס]

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:ספרד: קהילות אוטונומיות
עולם קוביות

בעיית עולם הקוביות היא בעיית התכנון המפורסמת ביותר בבינה מלאכותית. בבעיה זו ישנה קבוצה של קוביות המונחות על שולחן. המטרה היא לבנות סדרה אחת או יותר של קוביות בקו ישר, כאשר רק קובייה אחת יכולה לזוז בזמן מסוים: ניתן להניח אותה על השולחן או להניחה מעל קובייה אחרת. לכן, לא ניתן להזיז קוביות כאשר הן מונחות מתחת לקוביה אחרת. הגישה הפשוטה הזאת משמשת לייצוג סמלי וקלאסי של העולם בתור קבוצה של סמלים מופשטים בבעיות תכנון בבינה מלאכותית.

==קישורים חיצוניים==

* John Slaney and Sylvie Thiébaux, [http://users.rsise.anu.edu.au/~jks/bw.html Blocks World]
* [http://www.cs.cf.ac.uk/Dave/AI2/node116.html Blocks World Planning Examples]

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בינה מלאכותית
קטגוריה:בעיות חישוביות
יאן קמפרט

יאן רמקו תיאודור קמפרט (בהולנדית: Jan Campert; 15 באוגוסט 1902 – 12 בינואר 1943) היה עיתונאי, מבקר תיאטרון וכתב שחי באמסטרדם שבהולנד. במהלך מלחמת העולם השנייה, קמפרט נעצר באשמת עזרה ליהודים. הוא נעצר ונלקח למחנה הריכוז נוינגמה, שם הוא מת.

קמפרט נודע בשל שירו "שמונה עשר המתים" ("De Achttien Doden"), שמתאר את ההקרבות שנעשו בשל ההתנגדות לכיבוש הגרמני. השיר נכתב בשנת 1941, ופורסם שלא כחוק בשנת 1943.

קמפרט היה אביו של הסופר והמשורר רמקו קמפרט.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:עיתונאים הולנדים
קטגוריה:אמסטרדם: אישים
קטגוריה:מצילים בשואה: הולנד
קטגוריה:הולנדים שנהרגו במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אסירים במחנה הריכוז נוינגמה
קטגוריה:משוררים הולנדים
קטגוריה:הולנדים חסידי אומות העולם
קטגוריה:הולנדים שנולדו ב-1902
קטגוריה:הולנדים שנפטרו ב-1943
ישיבת ההסדר עכו

קריית ישיבת ההסדר עכו
ישיבת ההסדר עכו (רוח צפונית) היא ישיבת הסדר שהוקמה בשנת תשס"ג (2002) בעכו בראשות הרב יוסי שטרן.

==הקמת הישיבה ופעילותה==
ישיבת ההסדר בעכו הוקמה בשנת תשס"ג כשלוחה של ישיבת ההסדר מעלות. בשנה זו למדו בישיבה כ-30 תלמידים שעברו אליה מישיבת מעלות. הקמת הישיבה באה על רקע עזיבת אוכלוסייה יהודית את העיר עכו, ובפרט את שכונת וולפסון במרכז העיר, שנותרה כמעט ללא תושבים יהודים. בעקבות פנייתו של רב העיר עכו, יוסף ישר, נפתחה הישיבה בבית הכנסת בשכונה שעמד בפני סגירה עקב מיעוט מתפללים. 

בראשות הישיבה מאז היווסדה עומד הרב יוסף שטרן, חתנו ותלמידו של הרב יהושע ויצמן ור"מ לשעבר בישיבת אלון מורה, כיום מלמדים בישיבה הרב נריה פופר (כולל פסגות ובוגר ישיבת קדומים ישיבת הר המור וישיבת מרכז הרב) הרב שלמה גוטמן (בוגר מרכז הרב) הרב אורי בירן (מישיבת הר עציון שבאלון שבות) הרב יגאל פסו (למד בישיבת מעלות והיה ר"מ בישיבה בחולון) הרב נעם ורשנר (בוגר ישיבת ההסדר ירוחם וישיבת הר עציון), הרב אלישע אורון (למד בישיבת הר עציון ובוגר ישיבת ההסדר עכו), הרב אסף-חיים בהרב (בוגר ישיבת בינות, ישיבת ברכת משה וישיבת הר עציון) והרב עמיחי סכר (בוגר ישיבת ברכת משה).

הישיבה שייכת למרכז ישיבות בני עקיבא.

הגישה התורנית בישיבה היא "תלמוד גדול שמביא לידי מעשה" התלמוד הגדול קשור ל"איחוד הלכה ואגדה" - לימוד החושף את העקרונות והיסודות המהותים של התורה, שלאורם נלמדים פרטי ההלכות ומשמעותם. 

רוב תלמידי הישיבה באים ממרכז הארץ ומאזור ירושלים וחלקם המועט נשאר לגור בעכו לאחר נישואיהם. כיום (2018) מונה הישיבה כ-200 תלמידים. הישיבה מאפשרת גם לימודי הוראה לתואר ראשון בחינוך, בשיתוף עם מכללת שאנן. 

תלמידי הישיבה ומוריה עוסקים לא רק בתלמוד תורה אלא אף בפעילות תרבותית בקהילה בחיזוק הזהות היהודית והציונית בעיר. במהלך מלחמת לבנון השנייה נשארו תלמידי הישיבה בעכו וסייעו לפיקוד העורף בחלוקת מזון ובעידוד רוח התושבים. בין הפעילויות שבהן עוסקים תלמידי הישיבה ניתן למנות: אימוץ בית הספר המקיף אמי"ת בעיר, העברת שיעורי ערב ובפעילות עם נוער, התנדבות במועדוניות לילדים במצוקה, פעילות עם ילדים מוגבלים, סיוע בשיעורי בית לילדים מתקשים, חלוקת מזון למשפחות נזקקות, אימוץ ניצולי שואה, תמיכה בילדים שהוריהם נפגעו במלחמת לבנון השנייה, פעילות תרבות במסגרת אירועים עירוניים הקשורים בחגי ישראל, התנדבות במשמר האזרחי. בזכות כוח האדם הקרבי שבישיבה, תלמידיה משמשים גם ככיתת הכוננות של העיר עכו. 

בשנת תשע"א (2011) נחנך מבנה הקבע של הישיבה, הכולל בית מדרש, מבני ציבור ופנימייה.
 
לצד הישיבה פועלת "מדרשת הגליל המערבי - מרחביה" על שמו של תלמיד הישיבה, עמיחי מרחביה ששירת כקצין בחטיבת גולני ונהרג במלחמת לבנון השנייה. המדרשה עוסקת בלימוד תכנים וערכים במורשת היהודית והציונית בבתי-ספר יסודיים, תיכוניים ועם קבוצות מאורגנות, ומקיימת סמינריונים וסיורים מודרכים בעכו ובגליל המערבי. 

ראשי הישיבה הצהירו בפומבי כי אף שייעודה של הישיבה הוא לבלום את עזיבת היהודים את שכונת וולפסון הם מבקשים להימנע מהתגרות או עימות עם תושביה הערבים של השכונה. למרות זאת, בשנת תשס"ז (2006) התגלעה תגרה בין תלמידי הישיבה לתושבי השכונה הערבים, במהלך ההקפות המסורתיות של שמחת תורה. תקרית נוספת אירעה לאחר יום הכיפורים תשס"ט כאשר משרד הישיבה הוצת. המציתים, שלושה ערבים ישראלים, הורשעו ונידונו למאסר בגין ההצתה.

במהלך המהומות בעכו ב-2021 הישיבה עזרה ליהודים ברחבי העיר שנפגעו על ידי פורעים ערביי העיר וסייעו להם כלכלית.

==קישורים חיצוניים ==

* 
*
* 

==הערות שוליים==

עכו
עכו
קטגוריה:עכו: חינוך
עכו
קטגוריה:עכו: דת
קטגוריה:המהומות בעכו (2021)
לודוויג זנפל

לודוויג זנפל (בגרמנית: Ludwig Senfl; 1486 – 1542) היה גדול מלחיני שווייץ בתקופת הרנסאנס.

== קורות חייו ==
נולד בבזל וחי בנעוריו בציריך עד להצטרפותו, ככל הנראה, כנער מקהלה בקפלת החצר של מקסימיליאן הראשון, שליט האימפריה הרומית הקדושה - באאוגסבורג, גרמניה.
הועסק כזמר בחצר, קיבל את הכשרתו המקצועית כמלחין מהיינריך איזאק ובמהרה נהפך למצטיין בתלמידיו. לאחר מות מורו, הפך למלחין החצר הראשי של מקסימיליאן, לפי בקשת השליט.
לאחר מות מקסימיליאן בשנת 1519 החל לעבוד בפסאו. בשנת 1523 היה ל'מוזיקאי הראשון' בחצר מינכן.
אף על פי שנשאר קתולי, התלהב מן הרפורמציה הלותרנית ואף הלחין מספר מזמורים לותרניים. יתר על כן, נהג להתכתב עם הדוכס הפרוטנסטטי - אלברכט (Albrecht of Prussia).

== סגנון מוזיקלי ==
זנפל למד קומפוזיציה אצל היינריך איזאק והיה בקי בסגנון הפרנקו-פלמי הפוליפוני, ואף בחלוף השנים, נהיה לדמות רבת השפעה על התפתחות הסגנון. גאונותו ניחנת בכושר החשיבה הפוליפונית שלו.
כך לקח למשל שירים גרמניים מסורתיים בעלי הרמוניה אקורדית פשוטה יחסית, והפכן ליצירות מופת מורכבות ביותר מבחינה פוליפונית. בשירים אלו, ניתן להבחין בייחודו המוזיקלי שבעיקר מתבסס על שניים, שלושה נושאים (ארוכים יחסית בדרך כלל) המשתלבים בהצגה קונטרפונקטית, אך עדיין ניתנים לזיהוי.

== מורשתו המוזיקלית ==
במהלך שנות עבודתו הלחין:
* 7 מיסות
* כ- 250 שירים גרמניים מסורתיים, אשר בעיקר בזכותם בוסס המוניטין המהולל שלו
* עיבודים רבים למזמורים לותרניים מוקדמים והמנונות דתיים
* מוטטים

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מלחינים שווייצרים
קטגוריה:מלחינים מתקופת הרנסאנס
קטגוריה:ילידי 1486
קטגוריה:נפטרים ב-1542
וינטרסן

וינטרסן (באנגלית: Wintersun) היא להקת מטאל מפינלנד אשר נוסדה על ידי יארי מאנפה (Jari Mäenpää). הלהקה משלבת בין דת' מטאל מלודי, פאוור מטאל ופולק מטאל.

==היסטוריה==

ב-2004 יארי קבע עם חברת ההקלטות (Nuclear Blast Records) תאריך להקלטת הדיסק, אך תאריך זה נפל בדיוק על סיבוב הופעת של אנספיריום. יארי החליט לעזוב את אנספיריום (במקומו הגיע פטרי לינדרוס) ולהקליט את אלבומו. יארי כתב את כל השירים באלבום אך מכיוון שהוא לא יודע לנגן בתופים (גיטרה, גיטרה באס וקלידים הוא כן יודע) הוא צירף ללהקה את המתופף קאי האטו. האלבום יצא ב-13 בספטמבר 2004 ושמו כשמה של הלהקה, וינטרסן (Wintersun).

ב-18 ביולי 2012, הלהקה הודיעה כי בכוונתם לשחרר אלבום כפול. החלק הראשון, נקרא "Time I", והוא יצא לאור ב-19 באוקטובר 2012. החלק השני שלו ייקרא Time II והוא צפוי לצאת לאור ב-2014.

==הרכב==
===חברי ההרכב הנוכחי===
* יארי מאנפה (Jari Mäenpää) – גיטרה ושירה
* טימו מאנטיסארי (Teemu Mäntysaari) – גיטרה
* יוקה קוסקינן (Jukka Koskinen) – גיטרה באס
* קאי האטו (Kai Hahto) – תופים

===חברי ההרכב לשעבר===
* אוליבר פוקין (Oliver Fokin) – גיטרה

==דיסקוגרפיה==
{| class="wikitable mw-collapsible" border="1"
|-
!אלבום
!שנה
|-
| Wintersun ||2004
|-
| Time I ||2012
|-
|The Forest Seasons
|2017
|}

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות דת' מטאל
קטגוריה:להקות פאוור מטאל
קטגוריה:להקות פולק מטאל
קטגוריה:להקות מטאל סימפוני
קטגוריה:להקות בלאק מטאל
קטגוריה:להקות פיניות
קטגוריה:להקות שהוקמו בשנת 2004
אלברטו חינסטרה

אלברטו אוואריסטו חינסטרה (בספרדית: Alberto Evaristo Ginastera; 11 באפריל 1916 - 25 ביוני 1983) היה מלחין ארגנטינאי בסגנון קלאסי. נחשב לאחד מחשובי המלחינים הקלאסיים של אמריקה הלטינית. 

== ביוגרפיה ==
חינסטרה נולד בבואנוס איירס לאב קטאלאני ולאם איטלקייה. הוא למד בקונסרבטוריון בבואנוס איירס וסיים את לימודיו בשנת 1938. לאחר שהות בארצות הברית בשנים 1945–1947, שם למד אצל אהרן קופלנד בטנגלווד, חזר לבואנוס איירס, ייסד עם אחרים את ליגת המלחינים וכיהן בכמה משרות הוראה. בשנת 1968 חזר לארצות הברית ומשנת 1970 חי באירופה עד מותו בז'נבה, שווייץ.

== יצירות ==
חינסטרה קיבץ את יצירותיו לשלוש תקופות: "לאומית אובייקטיבית" (1934–1948), "לאומית סובייקטיבית" (1948–1958) ו"נאו-אקספרסיוניזם" (1958–1983). שלושתן שונות זו מזו באופן השימוש ביסודות המסורתיים של המוזיקה הארגנטינאית. ביצירותיו מן התקופה הלאומית אובייקטיבית אפשר למצוא שילוב ברור של נושאים עממיים ארגנטינאים, בעוד שביצירות מן התקופות המאוחרות יותר משולבים יסודות מסורתיים באופן עמום ומופשט יותר.

חינסטרה נתן את ברכתו ללהקת הרוק המתקדם אמרסון לייק ופלמר שעיבדה את הפרק הרביעי מתוך הקונצ'רטו הראשון שלו לפסנתר והקליטו אותו באלבום Brain Salad Surgery תחת הכותרת "טוקטה". בשנת 1973, כשהלהקה הקליטה את האלבום, קית' אמרסון נפגש עם חינסטרה בביתו בשווייץ והשמיע לו את העיבוד ליצירתו. אמרסון מספר שחינסטרה, שלא דיבר אנגלית, הגיב ב"דיאבוליק!". אמרסון, פירש את דבריו של חינסטרה כ"נורא!", אך אשתו של חינסטרה התערבה והסבירה שהוא מתכוון "שטני" במובן טוב, כ"לא ייאמן". חינסטרה אמר לאחר מכן, "תפסת את המהות של המוזיקה שלי, ואף אחד לא עשה את זה קודם".

==== אופרות ====
::- דון רודריגו (1964)
::- בומארסו (1967), נאסרה להצגה עקב שימוש בשפה גסה.
::- ביאטריצ'ה צ'נצ'י (1971)
*קונצ'רטי לפסנתר, צ'לו, כינור ונבל
*מוזיקה למקהלה או קול סולו עם תזמורת:
::- יצירות מוקדמות, הכוללות "חמישה שירי עם ארגנטינאים" (1943)
::- בומארסו (1964), קנטטה, שבמילון אוקספורד המרוכז למוזיקה מתוארת כ"נבדלת מן האופרה"

==== מוזיקה לבלט ====
::* פאנאמבי (1934)
::* אסטאנסיה (1941)

==== מוזיקה קאמרית ====
::- חמישייה לפסנתר וכלי מיתר
::- שלוש רביעיות מיתרים
::- סונטה לצ'לו 
::- סונטה לגיטרה

==== מוזיקה לפסנתר ====
::- שלושה ריקודים ארגנטינאים (1937)
::- הסבת יצירה של דומניקו זיפולי לפסנתר (1970) 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:בואנוס איירס: אישים
קטגוריה:מלחינים ארגנטינאים
קטגוריה:מוזיקה של המאה ה-20
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:ארגנטינאים שנולדו ב-1916
קטגוריה:ארגנטינאים שנפטרו ב-1983