OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
בוס (צרפת)

נוף אופייני לחבל בוס
בּוֹס (בצרפתית: Beauce) הוא אזור טבעי בצפון צרפת, מדרום לפריז, השוכן בין הנהרות סן ולואר. מבחינה מנהלית הוא משתייך לחבל סאנטר־עמק הלואר והוא כולל את מחוז אר ולואר וחלקים מהמחוזות לוארה , אסון ולואר־א־שר . תושביו נקראים Beaucerons ("בּוסרון"). מבחינה היסטורית האזור השתייך לפרובינציה אורליאנה ונקשר גם לרוזנות שארטר, אשר מהווה גם כיום את העיר המרכזית באזור.

בוס הוא אחד מהאזורים החקלאיים הפוריים בצרפת ועל כן מכונה גם "הגורן של פריז". פרט לחיטה ושאר דגנים מגדלים באזור גם סלק סוכר.

==גאוגרפיה==
שדות דגן בסביבות אוורה במחוז אר־ולואר, בחודש יוני
אזור בוס מתפרס על שטח של 6,000 קמ"ר.
מבחינה טופוגרפית מדובר ברמה אשר גובהה הממוצע הוא 140 מטרים, נעדרת עצים ושיחים עוד מהתקופה הנאוליתית. נופה נשלט מרחוק על ידי קטדרלת נוטר דאם משארטר.

===יישובים===
הערים העיקריות הן שארטר, שאטודן , אטאמפ וואנדום .

;רשימת כפרים:
ארטנה, אונו, אונה־סוז־אונו, שמפיני־אן־בוס, מארול־אן־בוס, רוזייר־אן־בוס, ריאן (לוארה), ווֹב, וילוֹ, אפּרנון, מנטנון, ירמנונוויל, אַנש, סן־פיאה, אוּ (אר־ולואר), אוּ, שארטנווילייה, קולטנוויל, לוויזאן, ליסה (אר־ולואר), לֶוו, שאמפול, מנווילייה, דימאנשוויל, מבוֹאזן, פייר (אר־ולואר).

===דרכי תחבורה===
האזור נחצה על ידי צירי תחבורה ראשיים, דוגמת כביש A10 ומסילת הרכבת TGV האטלנטית. בדרום־מערב האזור ניתן להבחין בשלדי פרויקט ה"אירוטרן" שבנייתו הופסקה.

===היגרוגרפיה===
דרך הבוס זורמים מצפון אל צפון־מערב האסון והאר, יובלים של נהר הסן. כמו כן הנחל לואר (Loir), יובל של הנהר לואר, זורם מערבה.

===כלכלה===
אזור בוס ידוע בגידולי הדגנים, סלק הסוכר, תפוחי האדמה והלפתית. התפוקה יוצאת הדופן שלו ופוריות הקרקע קשורות לאקוויפר ענק של מי תהום, שנקווה בשארית תת־קרקעית שמקורה בהטיה של מי הלואר בעקבות תנועות טקטוניות.
אחרי שנת 2005, במחוז אר־א־לואר, לאורך הכביש A10, הוקם פארק לטורבינות רוח.

==מורשת==
*קתדרלת שארטר

==תרבות==
האזור היה לזירה לכמה יצירות של סופרים צרפתים מפורסמים.
* שארל פגי הקדיש לאזור בוס את "הצגתה של חבל בוס בנוטר דאם בשארטר" (1913).
* ביישוב אילייה־קומברה במחוז אר ולואר, בילה מרסל פרוסט חלק מילדותו, בבית דודתו. זכרונות מתקופה זו שימשו להשראה עבור קטעים ידועים ברומן "בעקבות הזמן האבוד".
* עלילת הרומן "האדמה" מאת אמיל זולא התרחשה בחבל בוס, בעיקר בכפר הדמיוני "רון" Rognes שתואר בהשראת הכפר רומיאי־סיר־אגר (Romilly-sur-Aigre).

==גלריה==
<gallery widths="150px" heights="150px" perrow="4">
Image:Moulin de la Garenne Ymonville.jpg|טחנת הגארן באימונוויל
Image:Eoliennesjanville.JPG|פארק טורבינות רוח בז'אנוויל
Image:France Eure et Loir Chartres Cathedrale nuit 02.jpg|קתדרלת שארטר בלילה
Image:Chateaudun Chateau 06.jpg|טירת שאטודן (Châteaudun)
Image:Beauce 3.jpg|נוף מחבל בוס
Image:Étampes8.JPG|מראה בעיר אטאמפ
Image:Chalou Moulineux (19).jpg|שדות אחרי הקטיף בשאלו־מולינה (Chalou-Moulineux)
Image:Chartres2006 039.jpg|פסל של ז'האן דה בוס, ברכת המאגים - בקתדרלת שארטר
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.larouteduble.com דרך החיטה של חבל בוס]
* [https://web.archive.org/web/20180901120727/http://www.otbeaucemereville.org/ רשות התיירות של האזור בוס־מרוויל]
* [http://paysan.chez-alice.fr/beauce.htm האיכר החדש באזור בוס]
* 

קטגוריה:צרפת: אזורים
קטגוריה:סאנטר-עמק הלואר: גאוגרפיה
קטגוריה:מישורים
קטגוריה:איל-דה-פראנס: גאוגרפיה
Gewehr 98

רובה Gewehr 98 (נקרא לעיתים גם M98) הוא רובה בריחי שפותח על ידי חברת כלי הנשק הגרמנית מאוזר עבור הקיסרות הגרמנית בסוף המאה ה-19. הרובה הוא רובה בריחי בקליבר 8x57 מ"מ המוזן באמצעות פס תחמושת הטוען 5 כדורים אל תוך מחסנית פנימית מתחת לקנה. הרובה שירת בצבא הקיסרות הגרמנית וברייכסווהר מ-1898 (ולכן שמו M98) עד 1935, אז הוחלף בגרסת הקרבין שלו מאוזר K98. רובה M98 היה הרובה הראשי של כוחות החי"ר הגרמניים במלחמת העולם הראשונה.

== היסטוריה ==
דגם רובה חתוך, המציג את המנגנון
[[הקיסרות הגרמנית, 1871-1918.]]

רובה ה-Gewehr 98 נקרא על שם שנת 1898, בה החל ייצורו. רובה זה החליף את ה-Gewehr 1888 בשירות הצבא הגרמני. התכנון הבריחי של ה-M98 נרשם כפטנט על ידי פאול מאוזר ב-9 בספטמבר 1895. ה-M98 עצמו היה אחרון בסדרה של רובים שהציגה חברת מאוזר בשנות ה-90 של המאה ה-19. מנגנון הרובה נגזר מהרובה הניסיוני Gewehr 96.

ועדת בחינת הרובים הגרמנית אימצה את ה-M98 ב-5 באפריל 1898. ב-1901 הפך הרובה למבצעי כשנכנס לשירות כוח המשלחת לאסיה המזרחית, הצי ו-3 קורפוסים של צבא היבשה הפרוסי. הוא זכה לטבילת אש במרד הבוקסרים (1898-1901). ב-1904 הוחלט לייצר עוד מהרובים, וואפנפבריק מאוזר זכתה בחוזה לייצור 290,000 רובי M98 ו-DWM (ראשי תיבות של Deutsche Waffen und Munitionsfabriken) בחוזה לייצור 210,000 רובי M98.


== משתמשים ==
הרובה שירת בגרמניה על גלגוליה השונים:
*
*
*

בנוסף לגרמניה שירת הרובה במדינות הבאות:
*
*
*
* תחת השם רובה צ'יאנג קאי-שק.
* ממלכת ספרד

כתוצאה מכך הרובה שימש במלחמות והעימותים הבאים:
* מלחמת ארצות הברית–ספרד
* מרד הבוקסרים
* רצח העם של ההררו והנאמה
* מהפכת שינהאי
* מלחמת העולם הראשונה
* מלחמת האזרחים בספרד
* מלחמת העולם השנייה
* מלחמת סין–יפן השנייה
* מלחמת האזרחים הסינית

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:רובים בריחיים
קטגוריה:נשק קל במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:נשק קל גרמני

fa:تفنگ برنو
ינון עזרוני

ינון עזרוני (11 בנובמבר 1927 – 1 במרץ 2009) היה קצין חימוש ראשי בצה"ל בדרגת אלוף-משנה. מנכ"ל תעשיות רכב נצרת עילית וחברת אליאנס.

==קורות חיים==
עזרוני נולד בחיפה, בנם של שרה ויקותיאל, בוגר בית הספר החקלאי מקוה ישראל. ב-1945 הצטרף לפלמ"ח ושירת בפלוגה א' בקיבוץ יגור. סיים קורס קציני חבלה וקורס מפקדי כיתות. שימש מדריך חבלה. בתקופת פעילות תנועת המרי העברי השתתף בהכנות לפיצוץ גשר, כסיוע להורדת המעפילים מהספינה "חנה סנש" ליד נהריה וכן השתתף בפיצוץ תחנת הרדאר בח'רייבה. השתתף בפעולות רבות נגד כנופיות ערביות וחברי הוועד הערבי העליון.

במלחמת העצמאות שירת כמפקד מחלקה ומפקד פלוגה בגדוד הראשון של חטיבת יפתח. השתתף בהדיפת צבא ההצלה בקרב משמר העמק, במבצע מטאטא ובקרבות מלכיה, בהם נפצע באורח קשה. לאחר החלמתו השתתף בכיבוש לוד, בקרבות בנגב, במבצע גי"ס, בקרב חרבת מחאז ובמבצע יואב. לקראת סוף המלחמה מונה לסגן מפקד הגדוד. לאחר פירוק הפלמ"ח יצא לקורס מפקדי גדודים בצריפין.

ב-1950 השתחרר והחל בלימודי הנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון, אותם סיים ב-1954. עבד כמהנדס בתעשייה הצבאית ובמקביל, במסגרת שירותו במילואים שירת בחיל החימוש. במלחמת סיני שירת באוגדה 77 שלחמה באזור רפיח ואל עריש. ב-1956 חזר לשירות הקבע ומונה למפקד בימ"ל (בית מלאכה) בחיל החימוש. בתקופתו הוקם בבסיס מפעל בן 1,000 עובדים שפעל להסבת טנקי השרמן לטנקי סופר שרמן בהם הותקן התותח הצרפתי CN 75-50.

בשנת 1957 מונה לסגן קצין חימוש ראשי. ב-1961 יצא לארצות הברית ללימודי תואר שני במנהל תעשייתי והנדסת מכונות באוניברסיטת קולומביה. ב-1963 מונה לקצין חימוש ראשי. במרץ 1964 קודם לדרגת אלוף-משנה.

לאחר שחרורו היה ממקימי חברת תעשיות רכב נצרת עילית ב-1965 ושימש כמנהלה הכללי עד 1986. הוא זכה על פועלו בפרס התעשייה של התאחדות התעשיינים, ב-1976. ב-1987 מונה למנכ"ל חברת הצמיגים אליאנס, תפקיד בו כיהן עד שנת 2000.

נפטר ב-1 במרץ 2009. היה נשוי לחנה ואב לשלושה ילדים. כלתו (אשת בנו) היא הציירת רינה עזרוני.

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 
* [http://www.himush.co.il/?item=4&section=81 ינון עזרוני], באתר עמותת חיל החימוש

==הערות שוליים==

קטגוריה:קציני חימוש ראשיים
קטגוריה:תעשיינים ישראלים
קטגוריה:מהנדסי מכונות ישראלים
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:זוכי פרס התעשייה
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי בית הספר החקלאי מקוה ישראל
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1927
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-2009
אנדריי מרקוב

אנדריי אנדרייביץ' מרקוב (ברוסית: Андрей Андреевич Марков; 14 ביוני 1856 – 22 ביולי 1922) היה מתמטיקאי רוסי. ידוע בעיקר בזכות עבודתו על תהליכים אקראיים. על שמו קרואים שרשראות מרקוב ותהליכי החלטה מרקוביים.

==ביוגרפיה==
מרקוב נולד ב-1856 בריאזן, רוסיה. בילדותו סבל ממגבלות בריאותיות שחייבו אותו להלך בעזרת קביים עד לגיל עשר. ב-1874 התקבל לאוניברסיטת סנקט פטרבורג לפקולטה לפיזיקה ומתמטיקה, שם השלים תואר ראשון (1878), תואר שני (1880) ודוקטורט בשנת 1884. בשנת 1883 נשא לאישה את אהובת נעוריו. ב-1886 נתמנה לפרופסור באוניברסיטת סנקט פטרבורג וב-1896 לחבר באקדמיה הרוסית למדעים. ב-1903 נולד אנדריי מרקוב הבן, שהיה גם הוא מתמטיקאי נודע כשלעצמו. ב-1905 פרש מהוראה אקדמית באופן רשמי, אולם המשיך ללמד קורסים בתורת ההסתברות כמעט עד ליום מותו.

==מחקרו==
ראשית מחקרו של מרקוב הוקדש לתורת המספרים ולאנליזה נומרית. לאחר שנת 1900 עסק בעיקר בתורת ההסתברות. ב-1909 ניסח הרחבה של משפט הגבול המרכזי בעזרת שיטת צ'בישב (Chebyshev) שהיה גם מורהו עבור רצפים המורכבים ממשתנים מקריים תלויים - מה שנודע לימים בתור "שרשראות מרקוב" ולהן שימושים בפיזיקה המודרנית ובמודלים כלכליים לחיזוי. אחד השימושים הראשונים של שרשראות מרקוב היה לנסח באופן מתמטי תנועה רנדומלית של חלקיקים בתמיסה מימית (תנועה בראונית), מאוחר יותר נעשה במודל זה שימוש לחיזוי מגמות בשוק המניות.

בשנות החמישים של המאה ה-20 הורחב המודל של שרשראות מרקוב לתהליכי החלטה מרקוביים אשר מהווים מודל מרכזי בתורת הבקרה האופטימלית.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www-history.mcs.st-and.ac.uk/Biographies/Markov.html ביוגרפיה של אנדרי מרקוב], באתר אוניברסיטת סנט אנדרוז
* 
* 

קטגוריה:מתמטיקאים רוסים
קטגוריה:חוקרי תורת ההסתברות
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת סנקט פטרבורג
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1856
קטגוריה:רוסים שנפטרו ב-1922
חיים דומי

חברי הפלמ"ח ובהם חיים דומי (במרכז), לאחר הקרב על צפת. 1948
חיים דומי (3 בדצמבר 1928 - 24 במרץ 1981) היה קצין חימוש ראשי בצה"ל ועוזר ראש אג"א לתפקידים מיוחדים בדרגת תת-אלוף.

== חייו ==
דומי נולד בקריית חיים בנם של חיינה ושמעון דומשביצקי, ממייסדי היישוב. למד בבית הספר לילדי עובדים ובבית הספר הריאלי. היה חבר בפלוגות הפועל, בנוער העובד והלומד וחבר הכשרת אשדות יעקב. ב-1946 הצטרף לפלמ"ח ושירת בפלוגה ג' של הגדוד השלישי. בשנת 1947 יצא לקורס מפקדי כיתות ובשנת 1948 סיים קורס מפקדי מחלקות במחנה דורה. במלחמת העצמאות השתתף במסגרת חטיבת יפתח בקרב על צפת, בקרב על טבריה, כיבוש סאסא, קרב מצודת נבי יושע, עין זייתון, ביריה, משמר הירדן, קרבות מלכיה ובמבצע יורם. נטל חלק עם החטיבה במבצע דני ובמבצע יואב במהלכו נפצע.

ב-1950 השתחרר ולמד הנדסת מכונות בפקולטה להנדסת מכונות בטכניון. התגייס לשירות קבע ב-1955 ושירת בחיל החימוש כקצין תכנון עבודות בבמ"ב (בית מלאכה בסיסי) 681 בדרגת רב-סרן. בשנים 1958 עד 1961 היה מפקד במ"ב 682 והועלה לדרגת סגן-אלוף. ב-1961 מונה לסגן קצין חימוש ראשי. ב-1964 נשלח מטעם צה"ל לארצות הברית, ללימודי תואר שני בהנדסת מכונות באוניברסיטת קולומביה והשתלם גם בחקר ביצועים ובשימוש במחשבים לצרכים טכניים ומנהלתיים.

באוגוסט 1966 מונה לקצין חימוש ראשי. הוא שירת בתפקיד במשך שבע שנים, כולל בתקופת מלחמת ששת הימים ובמלחמת ההתשה. במלחמת ההתשה יזם את הקמת הגש"ח (גדוד שירותי חימוש) שנתן מענים חימושיים למעוזים בקו ברלב וליחידות השונות. ב-1970 קודם לדרגת תת-אלוף. בעקבות מלחמת ששת הימים התמודד עם הצורך בהחזרה לכשירות של כלי הלחימה הצה"לים, ופעל לשיפוץ והסבה של נשק שלל רב שנתפס, כולל כ-100 טנקי צנטוריון ו-M48 פטון ירדנים, הסבת שישה גדודי ארטילריה לשימוש בתותחים מתוצרת ברית המועצות בקטרים 130 ו-122 מ"מ, שכמויות גדולות שלהם נתפסו יחד עם תחמושת רבה, וטנקי טירן רבים שנלקחו שלל בסיני.

ב-1973 השתחרר מצה"ל, ועבד כמשנה למנכ"ל בתי הזיקוק. הוא חזר לשירות בשנת 1975, מונה לעוזר למדען הראשי בצה"ל, ובהמשך לעוזר ראש אג"א לתפקידים מיוחדים, נפטר ב-1981 בעודו בשירות. נקבר בבית הקברות הצבאי בחיפה.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [http://www.himush.co.il/?item=15&section=81 חיים דומי] באתר עמותת חיל החימוש
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:קציני חימוש ראשיים
קטגוריה:לוחמי הפלמ"ח
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:בוגרי בית הספר הריאלי
קטגוריה:בוגרי הנוער העובד והלומד
קטגוריה:בוגרי הטכניון - מכון טכנולוגי לישראל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:חללי צה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הצבאי בחיפה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1928
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1981
ג'ף היוגיל

ג'ף אנדרו היוגיל (באנגלית: Geoffrey Andrew Huegill; נולד ב-4 במרץ 1979) הוא שחיין אוסטרלי, הוא אלוף עולם (פוקואוקה 2001 ומוסקבה 2002), אלוף משחקי חבר העמים, שיאן עולם ובעל מדליות כסף וארד אולימפיות בסגנון הפרפר.

== ביוגרפיה ==
היוגיל נולד בחצי האי גוב שבטריטוריה הצפונית לאב אוסטרלי ואם תאילנדית.

באליפות העולם בשחייה שנערכה בפרת' ב-1998 זכה היוגיל במדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר, ובמדליית זהב במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב בו השתתף בשלב המוקדמות.

===שיאן עולם===
באליפות אוסטרליה שנערכה ב-14 באפריל 2000 קבע היוגיל במשחה ל-50 מטר פרפר שיא עולם חדש של 23.60 שניות.

באולימפיאדת סידני (2000) בשנת 2000 העפיל היוגיל לשלב הגמר במשחה ל-100 מטר פרפר עם התוצאה הטובה ביותר, אבל בגמר עצמו שחה לאט יותר וזכה במדליית הארד. נוסף לכך, הוא זכה במדליית כסף במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב.

===אלוף עולם===
באליפות העולם בשחייה שנערכה בפוקואוקה, יפן בשנת 2001 זכה היוגיל בשתי מדליות זהב. במשחה ל-50 מטר פרפר בשלב חצי הגמר הוא קבע שיא עולם חדש של 23.44 שניות ובשלב הגמר הוא זכה במדליית זהב בתוצאה של 23.76 שניות. הוא זכה במדליית זהב נוספת במשחה שליחים 4x100 מטר מעורב. 

באליפות העולם בשחייה שנערכה בברצלונה, ספרד בשנת 2003 סיים היוגיל במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.76 שניות. במדליית זהב זכה בן ארצו מט וולש ששבר את שיאו העולמי במאית שנייה.

באולימפיאדת אתונה (2004) סיים היוגיל במקום שמיני במשחה ל-100 מטר פרפר.

ב-2005 ו-2006 נכשל היוגיל באליפות אוסטרליה ולא הצליח להיכלל בנבחרת הלאומית, ופרש משחייה תחרותית. בתקופה זו עלה במשקל, והגיע עד ל-138 קילוגרם.

ב-2008 הודיע על חזרתו לשחיה תחרותית, ועל כוונתו להתחרות במשחים ל-50 ול-100 מטר פרפר במשחקי חבר העמים הבריטי ב-2010. הוא השיל כ-40 קילוגרם ממשקלו, ובמשחקי חבר העמים שהתקיימו בדלהי זכה במדליית זהב במשחה ל-100 מטר פרפר ובמדליית כסף במשחה ל-50 מטר פרפר.

באליפות העולם בשחייה שנערכה בשאנגחאי, סין בשנת 2011 זכה היוגיל במדליית ארד במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 23.35 שניות.

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-50 מטר פרפר

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:מדליסטים אולימפיים אוסטרלים
קטגוריה:שחייני פרפר
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת סידני (2000)
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת אתונה (2004)
קטגוריה:שחיינים אולימפיים אוסטרלים
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1979
אנדרטת הצי בפלימות'

אנדרטת הצי בפלימות (באנגלית: Plymouth Naval Memorial) היא אנדרטה בעיר פלימות' שבבריטניה, המנציחה, בצוותא עם שתי אנדרטאות אחרות במדינה, את שמותיהם של קציני ומלחי הצי הבריטי, שנפלו במלחמת העולם הראשונה ובמלחמת העולם השנייה ומקום קבורתם לא נודע. כיום מונצחים על גביה 23,184 שמות.

==תולדות האנדרטה==
האנדרטה הוקמה לאחר מלחמת העולם הראשונה, כאחת משלוש אנדרטאות שהאדמירליות הבריטית החליטה ב-1920 על הקמתן בערי נמל מרכזיות של הצי הבריטי לשם הנצחת חלליו הנעדרים. לאחר מלחמת העולם השנייה הורחבה האנדרטה - שוב יחד עם שתי האנדרטאות האחרות - כדי להנציח יחדיו את השמות הרבים יותר של נעדרי הצי ממלחמה זו. 

האנדרטה תוכננה על ידי האדריכל הסקוטי רוברט לורימר (Robert Lorimer) ועבודות הפיסול בה הן מעשה ידיו של הנרי פול (Henry Poole). היא נחנכה על ידי הנסיך ג'ורג' ב-29 ביולי 1924. הרחבת האנדרטה לאחר מלחמת העולם השנייה תוכננה על ידי האדריכל אדוארד מאוף (Edward Maufe) ועבודות הפיסול שנוספו לה נעשו על ידי צ'ארלס וילר (Charles Wheeler) וויליאם מקמילן (William McMillan). האנדרטה המורחבת נחנכה על ידי הנסיכה מרגרט ב-20 במאי 1954.

האנדרטה נבנתה ומתוחזקת על ידי ועדת חבר העמים לקברי מלחמה.

==תיאור האנדרטה==
האנדרטה שוכנת בשטח ציבורי פתוח ומוגבה בדרומה של פלימות', הידוע בשם Plymouth Hoe, ומשקיפה מצפון על מיצר פלימות'; היא הוקמה בקרבת אנדרטת הארמדה. חלקה המקורי מורכב מאובליסק אבן שבראשו גלובוס ועליו ארבע דמויות המסמלות את רוחות השמים, ובבסיסו ארבעה פסלי אריות. תבנית האובליסק נבחרה על מנת שהוא יוכל גם לשמש כסימן דרך בולט לספינות המשייטות בנמל ובסביבתו.

שמות הנעדרים ממלחמת העולם הראשונה נרשמו על גבי לוחות מתכת הצמודים לבסיסו של האובליסק. שמות הנעדרים ממלחמת העולם השנייה נרשמו על גבי לוחות מתכת הצמודים לקירות אבן שנבנו לאחר המלחמה מצפון, ממזרח וממערב לאובליסק.

כיום מונצחים על גבי האנדרטה 7,251 שמות ממלחמת העולם הראשונה ובכללם גם נעדרי הצי האוסטרלי והצי הדרום-אפריקני ממלחמה זו. כן מונצחים על גביה 15,933 שמות של נעדרים ממלחמת העולם השנייה ובכללם נעדרי ציי כל מדינות האימפריה הבריטית למעט קנדה וניו זילנד. 

בשנת 2008 נגנבו מן האנדרטה ארבעה לוחות מתכת ועליהם שמות נעדרים. שניים מן הלוחות אותרו בהמשך והוחזרו למקומם, ושני הלוחות הנותרים יוצרו מחדש.

750px
<center><small>מראה ה-Plymouth Hoe. האובליסק באנדרטה נראה בקצה הימני של התמונה</small></center>

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.cwgc.org/find/find-cemeteries-and-memorials/142001/plymouth-naval-memorial אנדרטת הצי בפלימות'] באתר ועדת חבר העמים לקברי מלחמה
*[https://www.dva.gov.au/sites/default/files/files/commems-memorials/cwgc_plymouth.pdf אנדרטת הצי בפלימות']

==הערות שוליים==

צי בפלימות'
צי בפלימות'
צי, פלימות'
קטגוריה:פלימות'
קטגוריה:הצי המלכותי הבריטי
צי
צי
צי
צי
צי בפלימות
קטגוריה:הממלכה המאוחדת במלחמת העולם השנייה: אנדרטאות
קטגוריה:בריטניה במלחמת העולם הראשונה: אנדרטאות
צי בפלימות'
ישראל מהלמן

ישראל מהלמן (Mehlmann; 26 במרץ 1900 – 29 באוקטובר 1989) היה ביבליוגרף, חוקר ואיש חינוך עברי.

== חייו ==
מהלמן נולד באולחוביץ (Olchowiecz) שליד בז'ז'ני (ברשאן), בגליציה המזרחית שבתחומי האימפריה האוסטרו-הונגרית, בן ליחיאל מיכל ולמרים לבית רדליך.
התחנך בחדר ובישיבה, ולאחר מכן למד בגימנסיה, והמשיך ללימודים גבוהים באוניברסיטת וינה, שם למד שפות שמיות וחינוך ובשנת 1922 הוסמך כדוקטור (כותרת התזה: "Die syrisch-palästinensische Kleidung bis in die griechische Zeit").

ניהל את "הפדגוגיון העברי" מיסודו של ד"ר צבי פרץ חיות. בפוניבז' שבליטא ארגן וניהל את מערכת החינוך העברי מגן הילדים ועד הגימנסיה, עד עלייתו לארץ ישראל ב-1935.
 
מהלמן היה המנהל השלישי של בית המדרש למורים העברי ע"ש דוד ילין (לימים המכללה לחינוך ע"ש דוד ילין) בשנים תש"ח-תשי"ב (1948–1952). 

לאחר פרישתו מהתפקיד נתמנה כמפקח על בתי-הספר התיכוניים בישראל מטעם משרד החינוך, וכן ניהל את המחלקה לחינוך של הסוכנות היהודית. במהלך שנים אלה שימש כשליח לנושאי תרבות בארצות הברית, אירופה ואמריקה הלטינית.

מהלמן היה המתכנן, המארגן והמנהל הראשון של הקמפוס הראשון של אוניברסיטת תל אביב ב-1953 עמד בראש החוג לספרות כללית ולדרמה של האוניברסיטה בשנים 1963-1958. כחובב ספר בנה בספרייה הלאומית שבירושלים אוסף נרחב של ספרים נדירים בתחום הספרות, האמנות והמוסר, הוא "אוסף מהלמן". בביתו יצר במשך עשרות שנים את אוסף הספרים הפרטי הגדול ביותר במדינת ישראל,. האוסף כלל 25,000 פריטים בעברית ויותר מ-2,500 ספרי יודאיקה נדירים ביותר מראשית תקופת הדפוס (סוף המאה ה-15) ועד המאה העשרים. באוסף ישנם ספרים נדירים וכתבי עת בתחומי התרבות וההיסטוריה של עם ישראל בארץ ובתפוצות ובכללם מאות ספרים מימי הביניים. האוסף, שאליו צורפו אוספים קטנים נוספים, כולל כ-100,000 ספרים, בעיקר במדעי היהדות, מדעי החברה וביקורת הספרות, והוא נמצא כיום באוניברסיטת תל אביב.

מהלמן חיבר את "איפיגניה בטאוריס: הטרגדיה של אבריפידס והדרמה של גתה" ואת "גנוזות ספרים", קובץ מאמרים ביבליוגרפיים. פרסם מאמרים רבים בעיתונות הכללית והמקצועית.
רעייתו, מרים (נצר למשפחת הגר"א; נפטרה ב-1956), הייתה מורה בירושלים. הותיר שתי בנות - מיכל וידן מהלמן, פסיכולוגית קלינית, ושלומית שטייניץ מהלמן.

היה תושב בית הכרם עד למותו בשנת תשמ"ט (1989).

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* [https://web.archive.org/web/20110801221808/http://www.dyellin.ac.il/about/historycollege/historyheadcollege/israel%20meman ד"ר ישראל מהלמן], באתר המכללה לחינוך ע"ש דוד ילין
* [http://www.tidhar.tourolib.org/tidhar/view/10/3626 ד"ר ישראל מהלמן], באתר האנציקלופדיה לחלוצי היישוב ובוניו מאת דוד תדהר
* פריטים נדירים מ[http://safranim.wordpress.com/%D7%92%D7%9C%D7%99%D7%95%D7%9F-%D7%9B%D7%98/%D7%92-%D7%A1%D7%A4%D7%A8%D7%99%D7%AA-%D7%9E%D7%94%D7%9C%D7%9E%D7%9F/ ספריית מהלמן באוניברסיטת תל אביב], מתוך בלוג ספרני יהדות
* [https://humanities.tau.ac.il/diaspora/the-mehlmann-library אתר ספריית מהלמן באוניברסיטת תל אביב]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ביבליוגרפים עבריים
קטגוריה:אספני ספרים ישראלים
קטגוריה:אנשי חינוך שוחרי השפה העברית
קטגוריה:יהודים גליציאנים
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת תל אביב: ספרות
קטגוריה:עובדי משרד החינוך, התרבות והספורט
קטגוריה:עובדי הסוכנות היהודית
קטגוריה:ראשי המכללה האקדמית לחינוך ע"ש דוד ילין
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת וינה
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1989
אוסיביסה

אוסיביסה (אנגלית: Osibisa) היא להקה שהוקמה ב-1969 בלונדון על ידי קבוצת מוזיקאים שחורים ממערב אפריקה ומהאיים הקריביים.

== היסטוריה ==
חברי הלהקה בהרכבה הראשון והדומיננטי היו טדי אוסי (סקסופון; גאנה), סול אמרפיו (תופים וכלי הקשה; גאנה), מק טונטון (חצוצרה; גאנה), לסיסי אמאו (סקסופון טנור וכלי הקשה; ניגריה), ספרטקוס אר (גיטרה בס; גרנדה) ורוברט ביילי (קלידים; טרינידד).

סגנונה של הלהקה התבסס על מוזיקה מערב אפריקאית תוך שילוב של רוק, ג'אז, ומוזיקה לטינית-קריבית. הלהקה הייתה מחלוצות מוזיקת העולם, שנים רבות לפני שסגנון זה הפך לפופולרי בתחילת שנות ה-90. חברי הלהקה השכילו ליצור מוזיקה עשירה ומגוונת תוך שימוש במגוון של קולות וצלילים כגון בעלי חיים, שירה שבטית, קריאות קצביות.

עטיפות שני האלבומים הראשונים של הלהקה צוירו על ידי אומן הרוק רוג'ר דין, ששמו יצא לתהילה כמי שצייר מאוחר יותר את עטיפות אלבומיה של להקת יס.

ב-1975 כבשה הלהקה את צמרת המצעד הבריטי עם השיר Sunshine day. אלבומיה הבולטים של הלהקה הם; אוסיביסה (1971), יויה (1971), ראשים (1972) וברוכים הבאים הביתה (1975). האלבום יויה הגיע למקום 11 במצעד האלבומים בבריטניה, ושיר הנושא מתוכו זכה לביצוע של ארט גרפונקל. מפיק שני האלבומים הראשונים של הלהקה היה טוני ויסקונטי.

חברי הלהקה גם חיברו את המוזיקה לסרט האמריקאי השחור Super Fly T.N.T.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:להקות בריטיות
קטגוריה:אמני דקה רקורדס
עששית נייר

עששיות נייר ששוחררו לשמיים בפסטיבל עששיות ב[[טאיוואן]]
עששיות נייר המאירות שביל בערב [[חג המולד בארצות הברית]]
עששית נייר או פנס סיני (בסינית מפושטת: 灯笼; בסינית מסורתית: 燈籠) היא גוף תאורה עשוי ממעין שקית נייר המעוצבת בצורות ובצבעים שונים ומגוונים, ובמרכזה נר. עששיות מורכבות יותר עשויות לכלול גם מרכיבים כגון חלקי במבוק או מתכת המעצבים את צורת העששית ומכוסים בנייר.

==עששיות נייר בחגיגות וטקסים==
העששית משמשת לעיתים קרובות באירועים ופסטיבלים בתרבות הסינית והיפנית ובדרום-מזרח אסיה, הן במדינות עצמן והן בקהילות ובצ'יינטאון ברחבי העולם. עששיות נייר נתלות מחוץ לחנויות ועסקים שונים של בני הקהילה, במטרה לקשט ולמשוך תשומת לב. ביפן הן נתלות גם מחוץ לברים ומסעדות. בפסטיבלי עששיות שונים נהוג לשחרר בחוצות מאות עששיות נייר הקרויות "עששיות שמיים", והן יוצרות מראה אסתטי וצבעוני בליל הפסטיבל.

בעולם המערבי משמשות עששיות נייר לעיתים קרובות לסימון שבילים בשעות החשיכה באירועים חגיגיים. הקהילה ההיספנית, למשל, נוהגת לסמן שבילים בערב חג המולד כסמל להארת דרכו של ישו הילד. בפסטיבל "פסטה דלה ריפיקולונה" המתקיים בפירנצה שבאיטליה, נוהגים ילדים לצאת ברחבי העיר כשהם אוחזים עששיות נייר צבעוניות.

==שימושים נוספים==
בעבר קושרו עששיות נייר אדומות לבתי בושת, והדבר מתבטא בין השאר בשם "רובע החלונות האדומים" שניתן לאזורי בתי בושת במספר מקומות בעולם.

בתחום הצילום בסרטי קולנוע משתמשים לעיתים בעששיות נייר תלויות, במטרה ליצור תאורה רכה בסצנה המצולמת.

==בטבע==
עץ הנוי פנסית דו-נוצתית קרוי כך כיוון שדומה במראהו לעששית נייר.

== ראו גם ==
* ג'ק-או-לנטרן

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מוצרי נייר
קטגוריה:תאורה
קטגוריה:סין: המצאות
ניקופול (אוקראינה)

ניקוֹפּוֹל (אוקראינית: Нікополь; רוסית: Ни́кополь; יוונית: Νικόπολις, פירוש שמה "עיר הניצחון") היא עיר בדרום אוקראינה במחוז דניפרופטרובסק. הממוקמת במחוז ניקופול, על הגדה הדרומית של נהר הדנייפר. ומרוחקת 100 קילומטרים דרומית מערבית לדניפרופטרובסק.

==ערים תאומות==
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מחוז דניפרופטרובסק: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1782
גז מתאן מדיאש (כדורסל)

גז מתאן מדיאש (ברומנית: CS Gaz Metan Mediaş) היא קבוצת כדורסל רומנית מהעיר מדיאש. המתמודדת בליגת העל הרומנית וביורוצ'לנג'.

==היסטוריה==
קבוצת הכדורסל של גז מתאן מדיאש החלה לשחק בליגה הבכירה ברומניה בעונת 2004/05. 

בעונת 2009/10 סיימה הקבוצה במקום השני בליגה בעונה הסדירה. ובנוסף הגיעה עד לגמר הגביע הרומני. בנוסף החלה הקבוצה להשתתף בליגה הבלקנית, אך הושעתה מהליגה לאחר מספר משחקים בעקבות שיתוף שחקן זר מעל המותר. בעונת 2010/11, הקבוצה הגיעה עד לחצי גמר הפלייאוף והפסידה 3-2 בסדרה מול קבוצת מוביטלקו קלוז' נפוקה. ובנוסף הגיעה לגמר הגביע הרומני, וזכתה בו לראשונה בתולדותיה. בעונת 2012/13 הגיעה לחצי גמר הפלייאוף. ובנוסף זכתה בגביע הרומני לאחר ניצחון בגמר מול קבוצת מוביטלקו קלוז' נפוקה.

בעונת 2011/12 הגיעה הקבוצה עד לחצי גמר הפלייאוף ונוצחה על ידי קבוצת אססופט פלוישט. בעונת 2012/13, ניצחה את קבוצת אורל יקטרינבורג בשלב המוקדמות של היורוצ'לנג', והגיעה לשלב הבתים.

העיר מדיאש ממוקמת מצפון לעיר סיביו וכל מפגש מול היריבה אטלסיב סיביו הופך למאבק על יוקרה אזורית.

==תארים והישגים==
*הליגה הרומנית:
**מקום שני: 2010, 2011
**חצי גמר: 2012, 2013
*הגביע הרומני:
**זכייה (2): 2011, 2013
**גמר: 2010

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://web.archive.org/web/20130529193507/http://gaz-metan-medias.ro/baschet/index.php האתר הרשמי] (כחלק מאתר המועדון)

קטגוריה:קבוצות כדורסל רומניות
ואנס הארטקה

ואנס הארטקה (באנגלית: Rupert Vance Hartke; 31 במאי 1919 - 27 ביולי 2003) היה פוליטיקאי אמריקאי חבר המפלגה הדמוקרטית. כיהן כסנאטור מטעם מדינת אינדיאנה בין השנים 1959 ל-1977.

==ראשית חייו==
נולד בסטנדל, מחוז פיקה, אינדיאנה ולמד בבתי ספר ממלכתיים בסטנדל. בשנת 1940 סיים את לימודיו באוניברסיטת אוונסוויל ובין השנים 1942 ל-1946 שירת בצי האמריקאי ומשמר החופים. בשנת 1948 סיים את לימודי המשפטים שלו בקמפוס בלומינגטון של אוניברסיטת אינדיאנה.

==קריירה פוליטית==
בשנים 1950–1951 שימש הארטקה כסגן התובע הכללי של מחוז ואנדרבור וב-1956–1958 כראש עירית אוונשויל.

===סנאטור===
בשנת 1958 נבחר מטעם המפלגה הדמוקרטית לסנאטור. נבחר שוב לתפקיד ב-1964 ו-1970. בסנאט היה מתנגד חריף למלחמת וייטנאם. במהלך תקופת כהונתו הראשונה היו לו יחסים טובים עם הנשיא לינדון ג'ונסון. הוא שימש כחבר ועדת הכספים וועדת המסחר בסנאט ופעל רבות לתוכניות מדיקר ומדיקייד ותמך בחוק זכויות האזרח. במהלך כהונתו השנייה עזר ליצור תוכניות הלוואה לסטודנטים והטבות ליוצאי מלחמה. כמו כן בתור יושב ראש תת-הוועדה לענייני תחבורה יבשתית בסנאט פעל לכינון תאגיד הרכבות הממשלתי אמטרק. התנגדותו למלחמת וייטנאם לא הייתה פופולרית באינדיאנה. אף על פי כן, ניצח ב-1970 במרוץ צמוד את המועמד הרפובליקני לסנאט ריצ'רד רודבוש וזכה בכהונה שלישית. ב-1976 הפסיד בבחירות לריצ'רד לוגאר.

הארטקה נפטר בווירג'יניה ב-27 ביולי 2003 בגיל 84 ונקבר בבית הקברות הלאומי ארלינגטון. השאיר אחריו אישה (מרת'ה) ושבעה ילדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:חברי הסנאט של ארצות הברית מאינדיאנה
קטגוריה:ראשי עיריות באינדיאנה
קטגוריה:קצינים וחוגרים בצי ארצות הברית
קטגוריה:חברי המפלגה הדמוקרטית (ארצות הברית)
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות הלאומי ארלינגטון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אוונסוויל
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת אינדיאנה בבלומינגטון
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1919
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2003
אוניברסיטת הנילוס העליון

אוניברסיטת הנילוס העליון היא אוניברסיטה ציבורית בעיר מלקאל שבדרום סודאן.

==מיקום==
הקמפוס הראשי של האוניברסיטה ממוקם בצפון העיר מלאקל, בגדות הנילוס הלבן.

==סקירה==
אוניברסיטת הנילוס העליון היא אחת משש אוניברסיטאות ציבוריות בדרום סודאן.

* האוניברסיטה הלאומית של ג'ובה, 1977.
* אוניברסיטת רומבק בעיר רומבק, 2010.
* אוניברסיטת בחר אל-ע'זאל בעיר ואו.
* אוניברסיטת צפון בחר אל-ע'זאל בעיר אבייל, 2011. 
* אוניברסיטת הנילוס העליון במלקאל, 1991.
* האוניברסיטה על-שם ג'ון גראנג בעיר בור, 2006.

==היסטוריה==
אוניברסיטת הנילוס העליון נוסדה בשנת 1991. במהלך מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה, הועברו מספר פקולטות לח'רטום מטעמי בטיחות הצוות והסטודנטים. לאחר ההכרזה של מדינת דרום סודאן, חזרו הפקולטות לקמפוס הראשי בעיר מלאקל.

==פקולטות==
נכון ליולי 2011, קיימות באוניברסיטה הפקולוטות הבאות:

* הפקולטה לחקלאות
* הפקולטה לתוצרת החי
* הפקולטה לאומנויות ומדעי הרוח
* הפקולטה למדעי המחשב
* הפקולטה לחינוך
* הפקולטה ליערנות
* הפקולטה לרפואה ובריאות הציבור
* הפקולטה ללימודי אחיות
* הפקולטה למדעים
* הפקולטה למדעי החברה
* הפקולטה ללימודי וטרינריה
* הפקולטה ללימודי החינוך המקצועי

==ראו גם==
* אוניברסיטאות בדרום סודאן
* מדינת הנילוס העליון
* מלאקל
* האוניברסיטה הלאומית של ג'ובה

==קישורים חיצוניים==
*[http://maps.google.com/maps?q=09+33+00N,+31+39+30E&hl=en&ll=9.550646,31.397552&spn=0.522741,1.501007&z=10 מיקום האוניברסיטה בגוגל מפות]
*[https://web.archive.org/web/20110820084511/http://blogs.physicstoday.org/newspicks/2011/04/science-left-behind-as-sudan-d.html UNU Consolidating All Faculties In Malakal]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
הנילוס העליון
קטגוריה:מלקאל
שמואל אדמון

שמואל אדמון (רפופורט) (9 באפריל 1914 – 19 בדצמבר 1972) היה קצין בדרגת אלוף-משנה, ממייסדי חיל התותחנים בצה"ל ומפקדו הראשון. חבר קיבוץ אלונים.

== ביוגרפיה ==
אדמון נולד ב-1914 ברוסיה, בנם של אסתר ושלמה רפופורט. ב-1922 עלה לארץ ישראל עם משפחתו ולמד בגימנסיה העברית "הרצליה". היה חבר הכשרה חקלאית והתיישב בקיבוץ אלונים, בו שימש בתפקידי ניהול וביטחון וכחבר אגודת השומרים.

היה חבר ב"הגנה" ובנוטרות, עבר קורס מפקדי כיתות, סמלים, מפקדי מחלקות (קורס ז') ומפקדי פלוגות. בתקופת מלחמת העולם השנייה התגייס לצבא הבריטי והיה חלק מסוללת תותחי נ"מ שהוקמה בארץ ישראל, הגיע עד דרגת רב-סמל יחד עם עמיתו אברהם יפה. עם הקמת הבריגדה היהודית הצטרף לשורותיה ולחם עמה במערכה על נהר סניו באיטליה. השתחרר מהצבא הבריטי ב-1946 בדרגת לפטננט (המקבילה לדרגת סגן בצה"ל).

לאחר שחרורו מונה למפקד גדוד חי"ש ובהמשך למפקד גדוד 31 של חטיבת אלכסנדרוני. במלחמת העצמאות מונה למפקדו הראשון של חיל התותחנים, הקים את מערך ההדרכה של החיל והיה מהתורמים לארגונו ועיצובו. ב-1949 מונה לראש מטה פיקוד הצפון ושימש כממלא מקום מפקד הפיקוד.

לאחר שחרורו חזר לעבודה במשק באלונים, היה ממייסדי מפעל "אלום" לייצור אביזרי פירזול מאלומיניום ומנהלו הכללי. ב-1965 מונה למנכ"ל חברת "קריית הפלדה" של כור, חברה בלתי יעילה שסבלה מיחסים עכורים עם העובדים ומהמיתון. במאי 1967 הוא הגיש את התפטרותו להנהלת כור, אך ההנהלה דחתה את ההתפטרות. בתחילת 1968 לאחר שיחה עם הנהלת כור בה לא קיבל גיבוי לרפורמות מיידיות בחברה הוא הודיע על התפטרותו ועזב את המפעל.

אדמון היה בעל אוסף של קופסאות גפרורים.

ביולי 1972 נפטרה אשתו רבקה לבית כהן צדק, כבת 55 במותה, והוא עצמו נפטר בדצמבר אותה שנה, בגיל 58. נקבר בבית העלמין שבקיבוצו אלונים. במותו הותיר בת - שלומית, ושני בנים - חגי ואיתי.

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20181010152302/http://www.beithatothan.org.il/node/546 שמואל אדמון] באתר בית התותחן
* 
* [http://www.albumjezreel.co.il/pioneer_information/1162 שמואל אדמון-רפפורט] באתר "אלבום יזרעאל"

==הערות שוליים==

קטגוריה:קציני תותחנים ראשיים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:לוחמי הבריגדה היהודית
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:נוטרים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:קצינים בריטים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:אלונים: אישים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:אלופי-משנה בצה"ל
קטגוריה:אישים הקבורים באלונים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1914
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1972
קטגוריה:חיילי חיל התותחנים במלחמת העצמאות
לשכת בתי הכלא הפדרלית

לשכת בתי הכלא הפדרלית (באנגלית: The Federal Bureau of Prisons; בראשי תיבות: BOP) היא סוכנות אכיפת חוק פדרלית הכפופה למשרד המשפטים של ארצות הברית והיא אחראית על ניהול מערכת בתי הכלא הפדרליים. המערכת מטפלת גם באסירים שביצעו מעשים שנחשבים כעבירות על החוק במחוז קולומביה. הלשכה הוקמה בשנת 1930 כדי לספק טיפול מתקדם ואנושי יותר לאסירים פדרליים, מתוך כוונה למקצע את שירות בתי הכלא, ועל מנת להבטיח ניהול עקבי ומרוכז של 11 בתי הסוהר הפדרליים שפעלו באותו הזמן.

במתקני הלשכה כלואים אסירים על הפרת חוקים פדרליים. על הפרת חוקים של מדינות ארצות הברית, האסירים נכלאים בבתי סוהר של המדינה. בשנת 2016 רק כ-10% מכלל האסירים בארצות הברית היו כלולים בבתי הכלא הפדרליים של הלשכה.

על פי אתר האינטרנט הרשמי של הארגון, הלשכה כוללת יותר מ-116 מוסדות, שישה משרדים אזוריים, משרד המטה שבוושינגטון, 2 מרכזי הכשרה, 22 משרדי קהילתיים, ואחראית על אבטחתם וטיפולם של כ-210,000 עבריינים פדרליים. כ-82 אחוז מאסירים אלה נכלאים במתקני הכליאה או המעצר של הלשכה. שאר האסירים כפופים להסכמים עם ממשלות המדינה המקומיות או באמצעות חוזים עם מפעילי המרכזים הקהילתיים, מרכזי המעצר, בתי הסוהר, ומתקני הכליאה לנוער.

הלשכה גם אחראית על ביצוע כל ההוצאות להורג הפדרליות, ואלה מעוגנים בחקיקה משפטית (למעט אלה שמבוצעים על פי החוק הצבאי) בארצות הברית. הלשכה מחזיקה את המתקן הפדרלי להוצאה להורג בזריקת רעל בכלא טר הוט באינדיאנה.

==היסטוריה==
מערכת בתי הסוהר הפדרלית התקיימה במשך יותר מ-30 שנה לפני הקמתה של לשכת בתי הכלא הפדרלית. למרות שהסוהרים תפקדו באופן כמעט עצמאי, הממונה על בתי הסוהר, שהיה כפוף למשרד המשפטים בוושינגטון, היה להלכה האחראי על בתי הכלא הפדרליים.

עד 1907, בנושאי הכלא טיפל הסוכן הכללי של משרד המשפטים. הסוכן הכללי היה אחראי על החשבונות במשרד המשפטים, הפיקוח על פעולות פנימיות, חקירות פליליות מסוימות, כמו גם פעולות בבתי כלא. בשנת 1907, משרד הסוכן הכללי בוטל, ותפקידיו חולקו בין שלושה משרדים חדשים: מחלקת החשבונות (שהתפתח מאגף ניהול המשפטים); משרד הבוחן הראשי (שעל בסיסו הוקם בהמשך לשכת החקירות הפדרלית); לבין משרד המפקח על בתי הסוהר, שמאוחר יותר כונה המפקח על בתי הסוהר (שהפך ללשכת בתי הכלא הפדרלית).

לשכת בתי הכלא הפדרלית הוקמה ב-1930, ותפקידיה עוגנו בחקיקה מיוחדת, ובהדרגה גדלה אחריותה ומספר המועסקים בה. ב-1990 היא העסיקה 19,000 עובדים ונכון ליוני 2003 הלשכה העסיקה 32,000 עובדים.

==ראו גם==
*שירות בתי הסוהר
*שירות בתי הסוהר הפדרלי
*שירות בתי הסוהר הממלכתי (קירגיזסטן)

== קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארגוני כליאה
קטגוריה:מחלקת המשפטים של ארצות הברית
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים ממשלתיים
מלקאל

מלקאל (באנגלית: Malakal; בערבית: ملكال, מלכאל) היא בירת מדינת הנילוס העליון בדרום סודאן.

==מיקום==
מלקאל נמצאת במחוז מדינת הנילוס העליון בצפון מדינת דרום סודאן, בסמוך לגבול הבינלאומי עם הרפובליקה של סודאן. העיר נמצאת צפונית להתמזגות של נהר הנילוס הלבן ונהר סובט.

==סקירה==
במהלך מלחמת האזרחים הסודאנית השנייה שכן בעיר חיל מצב של הכוחות המזוינים של סודאן. לאחר הכרזת עצמאותה של דרום סודאן ב-9 ביולי 2011, נסוגו הכוחות אל ח'רטום. בנובמבר 2006 התרחש בעיר קרב מלקאל.

רוב התושבים בעיר משתייכים לשבטי הדינקה, נואר ושילוק, אך קיימים גם תושבים השייכים לקבוצות אתניות אחרות. רוב החיילים של צבא דרום סודאן אינם תושבי האזור, אלא באים ממחוז בחר אל-ע'זאל.

מאכלים מקומיים נפוצים בעיר הם וואל וואל (wal wal), כופתאות בצק מורתחות, והפואול (foull), תבשיל המכיל בוטן מקומי.

==תחבורה==
דרך העפר מהעיר מלקאל אל העיר קורמוק (Kurmuk), על גבול אתיופיה, נמצאת כיום בשיקום וסלילה ותהיה מוכנה לשימוש במאי 2013.
בעיר שדה תעופה בין-לאומי, אחד מתוך שני שדות התעופה הבינלאומיים של דרום סודאן. תחבורה נהרית לחרטום קיימת גם היא בעיר.

==עיתונים==
תפוצת העיתונים בעיר נמוכה יחסית לאוכלוסייה, אולם, העיתון המבוסס על עיתון ה"סיטיזן" הנפוץ בג'ובה, מופץ גם במלקאל באופן נרחב.
ביום ההכרזה על מדינת דרום סודאן, ב-9 ביולי 2011, נוסד העיתון המקוון [http://www.untimes.org The Upper Nile Times] . לעיתון נחשפים תושבי מלקאל והסביבה.

==אוכלוסייה==
בשנת 2005 הוערכה האוכלוסייה בעיר בכ-129,620. במפקד אוכלוסין של שנת 2008 בעיר, שנפסל על ידי הממשל הדרום סודאני, נקבע גודל האוכלוסייה בכ-126,500. בשנת 2010 הוערכה האוכלוסייה בעיר בכ-139,450. 

גידול האוכלוסייה בעיר:
{| border="2" cellpadding="4" cellspacing="0" style="margin: 1em 1em 1em 0; background: #f9f9f9; border: 1px #aaa solid; border-collapse: collapse; font-size: 95%;"
|- bgcolor="#efefef"
! שנה
! אוכלוסייה

|-
||1983
|33,750 (מוערך)

|-
||1993
|72,000 (מוערך)

|-
||2005
|129,620 (מוערך)

|-
||2008
|126,500 (מוערך)

|-
||2010
|139,450 (מוערך)
|}

==אקלים==

==גלריה==
<gallery>
קובץ:Malakal-zentrum.jpg|מרכז העיר מלקאל
קובץ:Sudan Malakal two Shiluki 1936.jpg|תמונה של אנשי העיר השילוקים בשנת 1936 
</gallery>

==ראו גם==
* מדינת הנילוס העליון
* שדה התעופה מלקאל
* אוניברסיטת הנילוס העליון

==קישורים חיצוניים==

* [http://maps.google.com/maps?q=9.5500,+31.6500&hl=en&ll=9.60075,29.992676&spn=8.355451,24.016113&sll=9.599396,31.860352&sspn=0.522666,0.977783&z=6 מיקום העיר בגוגל מפות]
* [https://web.archive.org/web/20060714100628/http://www.yedmalakal.org/ Malakal Vocational Training Centre].
* [http://www.pachodo.org The Gateway to the Shilluk People of Malakal].
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:דרום סודאן: ערים
קטגוריה:מדינות דרום סודאן: ערי בירה
לאונרד ססקינד

לאונרד ססקינד (באנגלית: Leonard Susskind; נולד ב-1940) הוא פיזיקאי יהודי-אמריקאי המתמחה בפיזיקה תאורטית, פרופסור באוניברסיטת סטנפורד. תחומי המחקר שלו כוללים את תורת המיתרים, תורת השדות הקוונטית, פיזיקה קוונטית-סטטיסטית וקוסמולוגיה קוונטית. ססקינד נחשב לאחד מאבות תורת המיתרים, על שהציע לראשונה, יחד עם יוצ'ירו נמבו והולגר בך נילסן, את הרעיון שחלקיקים עשויים להיות למעשה מצבים מעוררים של מיתרים יחסותיים. ססקינד הציע ב-1995, במסגרת תורת המיתרים, פירוש מדויק לעקרון ההולגרפי. כמו כן, היה לפיזיקאי הראשון שהגה את הרעיון של string theory landscape ("תמונת הנוף של תורת המיתרים") ב-2003.

ססקינד זכה בשנת 1998 בפרס סאקוריי לתאוריות בתחום פיזיקת החלקיקים, על "תרומתו החלוצית לפיתוח של מודלים של מיתרי חלקיקים האדרונים, תאוריות כיול סריגים, כרומודינמיקה קוונטית, ושבירת סימטריה דינמית". לדעת רעיו לתחום, ססקינד הטיל חותמו על המחקר המדעי, ביישמו "דמיון מבריק ומקורי במחקר התאורטי של טבע החלקיקים והכוחות האלמנטריים המרכיבים את העולם הפיזיקלי".

==ביוגרפיה==
ליאונרד ססקינד נולד למשפחה יהודית מניו יורק, בשנת 1940. הוא החל לעבוד כאינסטלטור בגיל 16, במקום אביו שחלה. לאחר מכן נרשם ללמודי הנדסה בסיטי קולג' של ניו יורק, שבמהלכם שינה את תחום לימודיו וסיים את התואר הראשון שלו, ב-1962, במחלקה לפיזיקה. את לימודיו המשיך באוניברסיטת קורנל, שם סיים את הדוקטורט ב-1965.

בין השנים 1966–1970 שימש ססקינד כאסיסטנט, ולאחר מכן כמרצה, במחלקה לפיזיקה בישיבה יוניברסיטי. לאחר מכן, העביר שנה באוניברסיטת תל אביב, משם חזר להרצות בישיבה יוניברסיטי, בה זכה בתואר פרופסור לפיזיקה. בשנת 1979 החל לכהן כפרופסור באוניברסיטת סטנפורד, כאשר בשנת 2000 החל לשמש על תקן הפרופסורה לפיזיקה של פליקס בלוך. החל משנת 2009 משמש גם כמנהל מכון סטנפורד לפיזיקה תאורטית.

=== קריירה מדעית===
ססקינד היה אחד מבין שלושת הפיזיקאים הנודעים שגילו בצורה עצמאית, בסביבות 1970, כי מודל התהודה הכפולה של גבריאל ונציאנו להתנהלות הכוח החזק ניתן לתיאור באמצעות מודל מכני קוונטי של מיתרים, והיה הראשון שהגה את הרעיון של תמונת הנוף של תורת המיתרים (string theory landscape). 
ססקינד תרם למספר תחומי מחקר פזיקליים שונים. מתרומותיו המרכזיות:
* פיתוח עצמאי של מודל תורת המיתרים לפיזיקת החלקיקים 
* תאוריית כליאת הצבע בקווארקים
*תאוריית שבירת הסימטריה המכונה לעיתים בשם "תאוריית הטכניקלור"
*התאוריה הקוסמולוגית העצמאית, אם כי השנייה להיות מוצעת, של הבאריוגנזה
*עקרון ההשלמה לחורים שחורים
*השערת הקשירה האקראית (causal patch)
*העיקרון ההולוגרפי
*פיתוח תאוריית המטריקס (מודל המטריקס של בנקס, פישלר, שנקר וססקינד) כמודל שקול לתורת M, אשר מהווה אב-טיפוס מתמטי פורמלי של תורת M, וכלי לחקירת מאפייניה
*הצגת רעיון יישום קשרי האנטרופיה ההולוגרפיים להסברת מבנה היקום הפיזיקלי
*הרעיון של תמונת נוף אנטרופית של תורת מיתרים

==ספרים==
ססקינד הוא המחבר של מספר ספרי מדע פופולריים. בהם The Cosmic Landscap, ו- Black Hole War: My Battle with Stephen Hawking to Make the World Safe for Quantum Mechanics.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:פיזיקאים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי הסיטי קולג' של ניו יורק
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קורנל
קטגוריה:זוכי מדליית אוסקר קליין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1940
אקווטוריה התיכונה

אקווטוריה התיכונה (באנגלית: Central Equatoria) היה אחד מעשרת מחוזות דרום סודאן בשנים 2011 ל-2015. שטחו הכולל היה כ-22,956 קמ"ר, מה שהפך אותו לקטן מבין עשרת המחוזות במדינה. גודל האוכלוסייה בו היה כ-1,103,592 נפש (נכון ל-2008). במקור היה המחוז חלק מחבל אקווטוריה, שפוצל למספר מחוזות. שמו המקורי היה בחר אל ג'באל והוא שונה באופן זמני לפי חקיקה ב-1 באפריל 2005 לאקווטוריה התיכונה. ג'ובה, בירתה של המחוז לשעבר היא גם עיר הבירה של מדינת דרום סודאן.

==חלוקה לנפות==
מחוז אקווטוריה התיכונה, בדומה לשאר המחוזות, חולק לנפות. בראש כל נפה עמד נציב שמינה נשיא המדינה, סאלווה קיר מאיארדיט.
להלן נפות מחוז אקווטוריה התיכונה:
* נפת ג'ובה
* נפת לייניה
* נפת מורובו
* נפת טרקקה
* נפת יאי
* נפת קאג'ו קג'י

ערים חשובות במחוז לשעבר: ג'ובה, קאג'ו קג'י, ליריה, מנגאלה, רוקון, טאלי, טרקקה, יאי, גמייזה, טומבק, טינדילו, מוני ורג'ונג.

==ראו גם==
* אקווטוריה
** אקווטוריה המערבית
** אקווטוריה המזרחית

==קישורים חיצוניים==

<div style="direction: ltr;">
* 
* [http://www.youtube.com/user/equabroad/ Equatorians Abroad]
* [http://www.reliefweb.int/rw/RWB.NSF/db900SID/ETOA-6JZ8X3?OpenDocument UNHCR Sudan Operations: Sudan/Chad situation update 42, 8 Dec 2005] describing name change
* [https://web.archive.org/web/20081208161400/http://www.gurtong.org/resourcecenter/regions/profile_state.asp?StateID=166 State Government Profile]
</div>

קטגוריה:דרום סודאן: מדינות
אות הוקרה מטעם האלוף

אות הוקרה מטעם האלוף הוא אות המוענק על ידי צה"ל לאזרח, שעשה מעשה רב-חשיבות למען צה"ל או למען ביטחון מדינת ישראל. על ייסוד האות החליטה ממשלת ישראל ב-27 בינואר 2005.

==זכאות לאות==
אות ההוקרה יוענק לאזרח ישראל או לתושב קבע בשל מעשה או התנהגות שאין בהן כדי להעניק אות הערכה מטעם הרמטכ"ל, כביטוי סמלי של הוקרה על מעשה רב-חשיבות שעשה המקבל, במישרין או בעקיפין, לחיזוקו של צה"ל, ואשר יש בו כדי לקדם את ביטחון מדינת ישראל.

אות הוקרה מטעם האלוף נענד על חולצה אזרחית בלבד.

==זכאים==
נכון ל-2020, פורסמו רק 3 הענקות של האות. ב-2005 הוענק האות לשחר קשת ומנחם גלבוע על חלקם בעצירת מחבל מתאבד שביצע פיגוע בתחנת סונול באריאל ב-2002. האות הוענק גם לד"ר אייל ברבלק על ידי מפקד פיקוד הדרום ב-2012 על חלקו בטיפול בפצועים בעת מתקפת טרור בדרום ישראל באוגוסט 2011.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.idf.il/media/16668/330807.pdf פקודת מטכ"ל 33.0807 עיטורים, ציונים לשבח ואותות הערכה]
* [https://www.gvura.org/c19810-%d7%90%d7%95%d7%aa-%d7%94%d7%95%d7%a7%d7%a8%d7%94-%d7%9e%d7%98%d7%a2%d7%9d-%d7%94%d7%90%d7%9c%d7%95%d7%a3 לרשימת מקבלי אות הוקרה מטעם האלוף], באתר הגבורה

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישראל: עיטורים
יזראל וויבריישן

יזראל וויבריישן (באנגלית: Israel Vibration) היא שלישיית רגאיי שמקורה בקינגסטון בירת ג'מייקה. השלושה נפגשו בילדותם במרכז שיקום לילדים חולי פוליו, והפכו לאחת הלהקות המצליחות בג'מייקה בשנות ה-70 המאוחרות.

חברי הלהקה הם: לאסטל "וויס" בולגין, אלברט "אפל גבריאל" קרייג, וססיל "סקלי" ספנס.

הלהקה הוקמה בקינגסטון בשנת 1969, את אלבומם הראשון מימנה תנועת "שנים עשר השבטים של ישראל" (זרם בראסטפארי).

ב-23 במרץ 2020 נפטר חבר הלהקה אלברט "אפל גבריאל" קרייג. חבר הלהקה ססיל "סקלי" ספנס נפטר ב-26 באוגוסט 2022.

== דיסקוגרפיה ==
משנת 1978 עד 2010 הוציאה הלהקה 29 אלבומים:
{|
|-
|width="33%" valign="top"|
* The Same Song (1978)
* Unconquered People (1980)
* Strength of My Life (1989)
* Dub Vibration: Israel Vibration in Dub (1990)
* Praises (1990)
* Forever (1991)
* Why You So Craven (1991)
* Vibes Alive (1992)
* IV (1993)
* I.V.D.U.B. (1994)
* Survive (1995)
* On the Rock (1995)
* Dub the Rock (1995)
|width="33%" valign="top"|
* Sugar Me (1995)
* Israel Dub (1996)
* Free to Move (1996)
* Live Again! (1997)
* Ras Portraits (1997)
* Pay the Piper (1999)
* Practice What Jah Teach (1999)
* Jericho (2000)
* Dub Combo (2001)
* Fighting Soldiers (2003)
* Live & Jammin (2003)
* Stamina (2007)
* Reggae Knights (2010)
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 

קטגוריה:להקות רגאיי
קטגוריה:ראסטפארי
קטגוריה:מוזיקאים ג'מייקנים
קטגוריה:נפגעי פוליו
קטגוריה:שלישיות מוזיקליות
סטיבן הולנד

סטיבן "סטיב" רוי הולנד, מדליה (OAM) (באנגלית: Stephen "Steve" Roy Holland, OAM; נולד ב-31 במאי 1958) הוא שחיין עבר אוסטרלי, אלוף עולם, שיאן עולם ובעל מדליית ארד אולימפית במשחה ל-1,500 מטר חופשי.

== ביוגרפיה ==
הולנד נולד בניו סאות' ויילס. הוא התאמן בהדרכתו של לורי לורנס.

===שיאן עולם===
בתחרות הכנה לקראת אליפות העולם בשחייה שנערכה בבריזביין, ב-5 באוגוסט 1973 קבע הולנד במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא עולם חדש של 15:37.80 דקות, שיפור לשיא העולם של מייק ברטון מארצות הברית (15:52.58 דקות). במהלך המשחה הוא קבע שיא עולם נוסף במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:17.60 דקות, שיפור לשיאו של בן ארצו בראד קופר (8:23.8 דקות).

===אלוף עולם===
באליפות העולם בשחייה הראשונה שנערכה בבלגרד, לשעבר יוגוסלביה בשנת 1973 בגיל 15, זכה הולנד במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר בשיא עולם חדש של 15:31.85 דקות, לפני ריק דמונט מארצות הברית (15:35.44 דקות) וקופר (15:45.04 דקות). במהלך המשחה הוא שיפר את שיאו העולמי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:16.27 דקות.

במשחקי חבר העמים הבריטי שנערכו בקרייסטצ'רץ', ניו זילנד בשנת 1974 זכה הולנד במדליית זהב במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:34.73 דקות. במהלך המשחה הוא שיפר את שיאו העולמי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:15.88 דקות.

באליפות קווינסלנד שנערכה בבריזביין ב-17 בינואר 1975 קבע הולנד במשחה ל-800 מטר חופשי שיא עולם חדש של 8:15.2 דקות, שבוע לאחר מכן, במשחקי ניו זילנד שנערכו בקרייסטצ'רץ' ב-25 בינואר הוא קבע במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא עולם חדש נוסף של 15:27.79 דקות. במהלך המשחה הוא שיפר את שיאו העולמי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:15.02 דקות.

במבחנים האוסטרליים לאולימפיאדת מונטריאול שנערכו בסידני בפברואר 1976 קבע הולנד במשחה ל-1500 מטר חופשי שיא עולם חדש של 15:10.89 דקות. במהלך המשחה הוא שיפר את שיאו העולמי במשחה ל-800 מטר חופשי בתוצאה של 8:06.27 דקות. יומיים לאחר מכן, הוא שיפר שוב שיפר את השיא והעמיד אותו על 8:02.91 דקות. במשחקים עצמם הוא זכה במדליית ארד במשחה ל-1500 מטר חופשי בתוצאה של 15:04.66 דקות, אחרי בריאן גודל שקבע שיא עולם חדש של 15:02.40 דקות ורוברט האקט (15:03.91 דקות) שניהם מארצות הברית. נוסף לכך, הוא סיים במקום חמישי במשחה ל-400 מטר חופשי בתוצאה של 3:57.59 דקות.

לאחר המשחקים האולימפיים פרש הולנד משחייה תחרותית.

== תארים והישגים ==
*הולנד קבע 11 שיאי עולם (4 במשחה ל-1500 מטר חופשי ו-7 במשחה ל-800 מטר חופשי) ו-5 שיאי אוסטרליה.
*בשנת 1989 זכה הולנד להכלל בהיכל התהילה הבינלאומי של השחייה.

== ראו גם ==

* התפתחות שיא העולם במשחה ל-800 מטר חופשי
* התפתחות שיא העולם במשחה ל-1500 מטר חופשי

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי מדליית הספורט האוסטרלית
קטגוריה:מדליסטים אולימפיים אוסטרלים
קטגוריה:אלופי עולם בשחייה
קטגוריה:שחייני חופשי
קטגוריה:מסדר אוסטרליה: מקבלי מדליה
קטגוריה:שחיינים באולימפיאדת מונטריאול (1976)
קטגוריה:שחיינים אולימפיים אוסטרלים
קטגוריה:שיאני עולם אוסטרלים: שחייה
קטגוריה:אוסטרלים שנולדו ב-1958
AeroLogic

אירו-לוגיק (בגרמנית: eigene Schreibweise: AeroLogic) היא חברת תעופה למטענים, שהוקמה כתוצאה ממיזם משותף של החברות הגרמניות, DHL ולופטהנזה קרגו.

החברה מפעילה טיסות ל-30 יעדים באסיה, אירופה, המזרח התיכון וארצות הברית.

== תולדות החברה ==
החברה נוסדה על ידי לופטהנזה ו-DHL ב-12 בספטמבר 2007. בתחילת דרכה נקראה החברה Blitz 07-343 GmbH, ב-9 בינואר 2008, שונה שמה ל-AeroLogic. ל-AeroLogic תעודת מפעיל אוויר משלה (AOC), זכויות תעבורה משלה, והיא אחראית על כל פעולות התעופה כולל מטוסים וטייסים. המטה של AeroLogic ממוקם בשדה התעופה לייפציג. כוח האדם של החברה מונה כיום 490 מתוכם כ-380 אנשי צוות טיסה.<ref></ref>

המטוס הראשון מדגם בואינג 777-200F, נמסר לחברה ב-13 במאי 2009, ב-26 במאי אותה השנה קיבלה החברה את אישור הרשויות להובלת מטענים, וב-19 ביוני החלה החברה את פעילותה.

==צי המטוסים==
צי המטוסים של החברה נכון לאפריל 2020:

{| class="toccolours" border="1" cellpadding="3" style="border-collapse:collapse;text-align:center "
|- style="color:black;background:#ffcc00;"
! style="width:150px;" | כלי טיס
! style="width:50px;" | בצי
! style="width:50px;" | בהזמנה
! style="width:150px;" | הערות
|-
|בואינג 777F
|15
|0
|
|-
!סה"כ
!15
!0
!
|}

== קישורים חיצוניים ==

* 
* מדיה וקבצים בנושא [http://www.airliners.net/search/photo.search?airlinesearch=AeroLogic&distinct_entry=true Aerologic] באתר Airliners.net
* 14 בפברואר 2008 [http://www.port2port.co.il/?CategoryID=44&ArticleID=62719&Page=1 DHL: Port2port.co.il] נחשף שמה של החברה החדשה להובלת מטענים אוויריים AeroLogic

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חברות תעופה גרמניות
קטגוריה:חברות תעופה למטענים
קטגוריה:קבוצת לופטהנזה
פנחס להב

פנחס (פינייה) להב (1921 – 22 בינואר 1992) היה דובר צה"ל במלחמת יום הכיפורים, קצין אספקה ראשי וקצין תחזוקה ראשי הראשון, בדרגת תת-אלוף.

==ביוגרפיה==
להב נולד למשה ושרה הלברשטאט בפולין. עלה לארץ ישראל ב-1938, לאחר שסיים את לימודיו התיכוניים.
החל ללמוד בטכניון, אולם עם פרוץ מלחמת העולם השנייה וניתוק הקשר עם הוריו, שנותרו בפולין (ונספו בשואה) נאלץ לעזוב את לימודיו והתגייס ב-1940 למשטרת היישובים העבריים, שם שירת עד 1943.
בהמשך התנדב לצבא הבריטי ונשאר באירופה בתום המלחמה לסייע בהעלאת ניצולי השואה.

שב ארצה ב-1947. במלחמת העצמאות שירת בפלוגת הסיור של חטיבת קרייתי. לאחר המלחמה נותר בשירות הקבע ושירת תחילה כמ"פ מפקדה בבית הספר לחי"ר. בהמשך שירת בתפקידי מטה והדרכה, בהם מפקד קורס קציני אפסנאות. ב-1957 מונה לקצין אפסנאות של חטיבה 7 ושירת תחת דוד אלעזר, שמינה אותו ב-1962 לשליש גייסות השריון.
אחרי לימודים במכללה הבין-זרועית לפיקוד ולמטה מונה ב-1964 על ידי אלעזר לקצין שלישות של פיקוד הצפון, ב-1970 קודם לדרגת אלוף-משנה ומונה לראש מחלקת פרט באגף כוח האדם.
באוגוסט 1972 מונה לדובר צה"ל, ומילא תפקיד זה במהלך מלחמת יום הכיפורים. על תפקודו במלחמה ואמינות דיווחיו נמתחה ביקורת ציבורית. לאחר המלחמה, מונה מעליו תת-אלוף אהרון אבנון, שקיבל את תפקיד הממונה על ההסברה, תפקיד חדש שנוצר בעקבות לקחי המלחמה.

בינואר 1974, הועבר להב מתפקידו בעקבות דרישת שר הביטחון משה דיין.
במרץ 1974 מונה לקצין אספקה ראשי, ולאחר הקמת חיל התחזוקה בנובמבר 1975 נתמנה למפקדו הראשון.

השתחרר מצה"ל בשנת 1976 והמשיך לשמש במילואים כעוזר ראש אגף האפסנאות.
לאחר שחרורו שימש מנהל שירותי עיריית תל אביב-יפו מספטמבר 1976, מנכ"ל הספארי ברמת גן חבר איגוד הכדורסל בישראל ויו"ר מחלקת הכדורסל של אגודת הפועל תל אביב.

פנחס להב נפטר בינואר 1992. הותיר אחריו את רעייתו פנינה לבית מדהלה (נפטרה ב-2009), הבן מוסי ושני נכדים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20131008021226/http://www.atal.idf.il/1282-he/Atal.aspx פנחס להב] באתר אט"ל
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראלים ילידי פולין
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:פעילי ההעפלה
קטגוריה:תתי-אלופים בצה"ל
קטגוריה:דוברי צה"ל
קטגוריה:קציני לוגיסטיקה ראשיים
קטגוריה:אנשי משטרת היישובים העבריים
קטגוריה:מתנדבי היישוב לצבא הבריטי
קטגוריה:עסקני כדורסל ישראלים
קטגוריה:אישים הקבורים בבית הקברות קריית שאול
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1921
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1992
הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 2007

הבחירות הפרלמנטריות ברוסיה 2007 היו הבחירות למושב החמישי של הדומה הממלכתית של הפדרציה הרוסית שהתקיימו ב-2 בדצמבר 2007. אלה היו הבחירות הראשונות שבהן אחוז החסימה של הרשימות המפלגתיות, עלה מ-5% ל-7%. בנוסף, חוק חדש שהתקבל הסיר את השיעור הנמוך המאפשר להצביע כנגד כל המועמדים ובוטלו הבחירות בשיטה הרובנית, נוסף לזה נאסר על חברי רשימה מפלגתית לעבור לרשימות אחרות, ונאסר להתאגד תחת גושי בחירות; ונאסרה השתתפותם של משקיפים רוסיים עצמאיים.

משקיפים מן OSCE והאסיפה הפרלמנטרית של מועצת אירופה, כמו גם כמה מנציגי מפלגות האופוזיציה העריכו את הבחירות כבחירות לא חופשיות, לא הוגנות, ועם הפרות רבות כבעבר, מפלגות האופוזיציה האשימו את השלטונות בזיוף תוצאות הבחירות. מצד שני, משקיפים ממדינות חבר המדינות וארגון שאנגחאי לשיתוף פעולה העריכו את הבחירות כחופשיות, הוגנות ודמוקרטיות. ועדת הבחירות המרכזית של רוסיה אף היא טענה כי לא היו הונאות וזיופים.
==תוצאות==
תוצאות הבחירות
על פי תוצאות ההצבעה, לא אירעו שינויים מובהקים בחלוקת המושבים בדומה; "רוסיה המאוחדת" שמרה על רוב מובהק המאפשר באופן בלעדי לקבל החלטות כלשהן מבלי להתייעץ במפלגות אחרות.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

2007
קטגוריה:2007 ברוסיה