OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
ז'ולודק

ז'ולודק (בבלארוסית: Жалудок, זַ'לודוק; בפולנית: Żołudek; ברוסית: Желудок, זֶ'לודוק) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
היישוב נזכר לראשונה במאה ה-15, ובשנת 1486 הוענקו לו זכויות עיר. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בשטחי האימפריה הרוסית. בשנת 1921 נכללה העיירה בשטחי הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי ז'ולודק==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-1,800 יהודים, כשני שלישים מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציבורית יהודית וציונית תוססת. בעת הכיבוש הסובייטי בתחילת מלחמת העולם השנייה הולאמו עסקי יהודים בעיירה. 

ב-27 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו הציתו חלקים גדולים ממנה. לאחר מכן, רצחו הגרמנים כמה עשרות יהודים מהעיירה, לאחר שהאשימו אותם במעשה השריפה. כעבור ימים אחדים הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב, חובת מסירת רכוש וגיוס לעבודות כפייה, בהן נרצחו כמה עשרות עובדים.

באוקטובר 1941 רוכזו יהודי העיירה בגטו קטן וצפוף שהוקם בה, אליו הועברו גם יהודי העיירה אורלה. מעת לעת רצחו הגרמנים קבוצות של עשרות יהודים בגטו.

ב-9 במאי 1942 נערכה בגטו אקציה, בה הובלו כ-1,000 עד 1,400 יהודים לבורות ירי מחוץ לעיירה, ונרצחו בהם. בד בבד ערכו הגרמנים מצוד אחר יהודים מסתתרים. כ-80 יהודים בעלי מקצוע שהושארו בגטו הועברו ב-21 במאי 1942 לגטו שצ'וצ'ין, וגורלם שם היה כגורל יתר יהודי המקום.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז גרודנו: עיירות יהודיות
קטגוריה:בורות ירי בשואה
זינקיב

זינקיב (באוקראינית: Зіньків; בפולנית: Zinków; ביידיש: זינקעוו) היא עיירה במחוז חמלניצקי שבאוקראינה, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1404, ובשנת 1458 הוענקו לו זכויות עיר. בחלוקת פולין השנייה בשנת 1793 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית.

==יהודי זינקיב==
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-3,700 יהודים, למעלה משליש מתושביה. בתקופה הסובייטית פעלו בעיירה מועצה ממלכתית יהודית ובית ספר יידי.

זינקוב נכבשה בידי הגרמנים ב-10 ביולי 1941, לאחר הפגזה כבדה, שגבתה קרבנות רבים. עם כניסתם לעיירה, ביצעו הגרמנים, בסיוע אוקראינים מקומיים, מעשי התעללות, שוד ורצח ביהודיה. עד מהרה הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, חובת ענידת טלאי צהוב ואיסור הליכה על מדרכות. בהמשך, רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בה, בו שררו תנאי צפיפות, רעב ומגפות, שהפילו חללים רבים.

ב-9 במאי 1942 נרצחו כ-600 יהודים מהעיירה יחד עם 450 יהודים מהעיירה וינקיבצי, בעיקר קשישים וחולים, ליד הכפר הסמוך סטניסלבובקה. בד בבד שולחו יהודים מהעיירה למחנות עבודה, בהם חלקם נרצחו.

ב-4 באוגוסט 1942 נרצחו 1,882 יהודים נוספים מהגטו שבעיירה בסמוך לסטניסלבובקה. כ-150 יהודים שהושארו בגטו שולחו בהמשך למחנות עבודה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז חמלניצקי: יישובים
קטגוריה:קהילות יהודיות באוקראינה
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-15
גינטר פון אנגרן

גנרל גינטר פון אנגרן (בגרמנית: Günther von Angern; 5 במרץ 1893 – 2 בפברואר 1943) היה מפקד בוורמאכט שפיקד על כוחות במלחמת העולם השנייה.

==ביוגרפיה==
===קריירה מוקדמת===
פון אנגרן נולד ב-5 במרץ 1893 בקולברג, שהשתייכה לאימפריה הגרמנית. בשנת 1911 התגייס קריוול לצבא הגרמני הקיסרי, והצטרף לרגימנט היגר ה-6, ולחם בשורותיו במהלך מלחמת העולם הראשונה, וב-22 במרץ 1916 הועלה לדרגת אובר לוטננט. על פעולותיו בקרבות קיבל את עיטורי צלב הברזל דרגה שנייה, וצלב הכבוד של מלחמת העולם 1914/1918.

לאחר המלחמה הצטרף פון אנגרן לרייכסווהר, ומילא בו תפקידי פיקוד ומטה. באביב 1935 מונה פון אנגרן למפקד רגימנט הפרשים ה-9 (הפרוסי), וב-1 באוקטובר 1935 הועלה לדרגת אוברסט לוטננט. ב-1 במרץ 1938 הועלה לדרגת אוברסט, וב-10 בנובמבר 1938 מונה למפקד חטיבת הרובאים ה-3.

===מלחמת העולם השנייה===
עם פרוץ המלחמה היה פון אנגרן מפקד חטיבת הרובאים ה-3, ולחם עימה במהלך המערכה בפולין כחלק מדיוויזיית הפאנצר ה-3 במסגרת הקורפוס הממונע ה-19. ב-4 בדצמבר 1939 מונה פון אנגרן למפקד חטיבת הרובאים ה-11, ולחם עימה במהלך המערכה על צרפת, ועל פעולותיו בקרבות קיבל ב-5 באוגוסט 1940 את עיטור צלב האבירים של צלב הברזל. ב-1 באוגוסט 1940 הוכפפה החטיבה לדיוויזיית הפאנצר ה-11, ובמהלך המערכה בבלקן לחם פון אנגרן עם הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-14 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה. במהלך מבצע ברברוסה לחם פון אנגרן עם הדיוויזיה כחלק מהקורפוס הממונע ה-48 במסגרת ארמיית הפאנצר הראשונה, והשתתף בקרב אומן, קרב קייב ובקרבות באזור ז'יטומיר. ב-15 באוגוסט 1941 מונה פון אנגרן למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-11, וב-24 באוגוסט נפצע באורח קשה ואושפז בבית חולים. ב-1 באוקטובר 1941 הועלה פון אנגרן לדרגת גנרל מיור, וב-8 במרץ 1942 קיבל את עיטור הצלב הגרמני בזהב. ב-1 בספטמבר 1942 מונה פון אנגרן למפקד דיוויזיית הפאנצר ה-16, שהייתה חלק מקורפוס הפאנצר ה-14 במסגרת הארמייה השישית, ולחם עימה בקרב סטלינגרד, וב-1 בדצמבר 1942 הועלה לדרגת גנרל לוטננט. בינואר 1943 הועברה הדיוויזיה תחת פיקוד הקורפוס ה-11 בחלקה הצפוני של העיר, וב-2 בפברואר 1943 עם כניעת הכוחות הגרמניים, התאבד פון אנגרן.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.lexikon-der-wehrmacht.de/Personenregister/A/AngernGuentherv.htm גינטר פון אנגרן] באתר lexikon-der-wehrmacht 

קטגוריה:גנרלים בוורמאכט
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:מעוטרי צלב האבירים
קטגוריה:מעוטרי הצלב הגרמני בזהב
קטגוריה:חיילי הרייכסווהר
קטגוריה:אנשי צבא גרמנים במלחמת העולם הראשונה
קטגוריה:מפקדים גרמנים בקרב סטלינגרד
קטגוריה:מתאבדים: אנשי צבא גרמנים
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1893
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1943
זלבה

זלבה (בבלארוסית: Зэльва; בפולנית: Zelwa) היא עיירה במחוז גרודנו שבמערב בלארוס, בה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
היישוב נזכר לראשונה בשנת 1258. בחלוקת פולין השלישית בשנת 1795 נכללה העיירה בתחום האימפריה הרוסית. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכללה העיירה בשטח הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי זלבה==
בין מלחמות העולם נמנו ביישוב כ-1,300 יהודים, רוב תושביו, והתקיימה בו פעילות ציבורית יהודית וציונית, שכללה בתי ספר עבריים. פעילות זו הופסקה עם הכיבוש הסובייטי של האזור בספטמבר 1939.

ב-1 ביולי 1941 נכבשה העיירה בידי הגרמנים, וכעבור כמה ימים נרצחו כ-40 עד 50 גברים יהודים בה. בהמשך, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת ענידת טלאי צהוב וחובת ביצוע עבודות כפייה. במקרה אחד הוצאו להורג שבעה יהודים שהפרו את איסור הקשר עם לא יהודים, ובעקבות זאת התאבד ראש היודנרט שמונה בעיירה.

בהמשך רוכזו יהודי העיירה בגטו שהוקם בחלק עני בה, בו התקיימו תנאי מחיה קשים ביותר, אשר הפילו חללים רבים.

ב-2 בנובמבר 1942 פשטו על הגטו אנשי ס"ס, וביצעו בו אקציה. יושבי הגטו שולחו בקרונות למחנה מעבר סמוך לוולקוביסק, ומשם גורשו בסוף החודש למחנה ההשמדה טרבלינקה.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 
* 
* 

קטגוריה:גטאות בבלארוס
קטגוריה:מחוז גרודנו: עיירות יהודיות
חודורוב (עיר)

חודורוב (באוקראינית: Ходорів, חודוריב; בפולנית: Chodorów; ביידיש: כאדאראוו או חאדאראוו) היא עיירה במחוז לבוב שבמערב אוקראינה, שבה התקיימה עד השואה קהילה יהודית גדולה.

==תולדות היישוב==
חודורוב נזכרת לראשונה בשנת 1394, עת הוענקו לה זכויות עיר. בחלוקת פולין הראשונה בשנת 1772 נכללה העיירה בתחום גליציה האוסטרית, והפכה למוקד תעשייה אזורי. לאחר מלחמת העולם הראשונה נכבשה העיירה על ידי הרפובליקה הפולנית השנייה.

==יהודי חודורוב==
בית הכנסת של חודורוב ב-1913
בין מלחמות העולם נמנו בעיירה כ-2,200 יהודים, כמחצית מתושביה, והתקיימה בה פעילות ציונית, לצד פעילות של אגודת ישראל. פעילות זו הופסקה עם הכיבוש הסובייטי של האזור בספטמבר 1939.

ב-20 ביוני 1941, במהלך מבצע ברברוסה, נכבשה העיירה בידי הגרמנים, ואלו החלו מיד במעשי שוד של היהודים בה, בסיוע אוקראינים מקומיים. בד בבד, הוטלו על יהודי העיירה גזירות שונות, ובהן חובת תשלום סכומי כופר, חובת מסירת דברי ערך וחובת ביצוע עבודות כפייה, במהלכן נרצחו חלק מהיהודים. בהמשך, הועברו לעיירה יהודים מכפרי הסביבה.

ב-4 וב-5 בספטמבר 1942 פשטו על בתי היהודים בעיירה שוטרים גרמנים ואוקראינים, ובין 1,100 ל-1,500 מיהודיה שולחו למחנה ההשמדה בלז'ץ. בשעת האקציה רצחו הגרמנים והאוקראינים מאות יהודים בעיר, בעיקר חולים וילדים. כשבועיים לאחר מכן, גורשו כ-250 יהודים נוספים מהעיר לבלז'ץ.

מאות היהודים שנותרו בעיר רוכזו בגטו שהוקם בה. ב-5 בפברואר 1943 נרצחו כולם מחוץ לעיירה.

יותר מעשרה יהודים מחודורוב שרדו את השואה כשהתחבאו בסביבות העיירה, בין השאר בעזרת נוצרים.

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/he/node/760 חודורוב] ב[https://web.archive.org/web/20151026025431/https://web.archive.org/web/20180513201600/http://moreshet.pl/ אתר מרכז מורשת יהדות פולין]
* 
* 
* 
* 
* [https://www.yadvashem.org/articles/general/wooden-synagogue-of-chodorow.html מאמר על בית הכנסת עשוי העץ בחודורוב], באתר יד ושם 

==הערות שוליים==

קטגוריה:גטאות באוקראינה
קטגוריה:מחוז לבוב: עיירות יהודיות
קטגוריה:יישובים שהוקמו במאה ה-14
מרסל בוכל

מרסל בוכל (בגרמנית: Marcel Büchel; נולד ב-18 במרץ 1991) הוא כדורגלן ליכטנשטייני יליד אוסטריה המשחק בעמדת הקשר בספאל.

==קריירת מועדונים==
בוכל התחיל את הקריירה שלו בקבוצת הילדים של סנט גאלן ובגיל 18 עבר לקבוצת הנוער של סיינה. עוד בטרם הצטרף לקבוצה הבוגרת, הושאל ליובנטוס, במדיה רשם שתי הופעות בלבד במסגרת הליגה האירופית. ב-2 ביולי 2011 הושאל לגוביו מהסרייה ב', וב-27 באוגוסט ערך את הופעת הבכורה שלו בליגה בהפסד 2-0 לגרוסטו. ב-6 בינואר 2012 הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בתיקו 2-2 נגד בארי. בעונה שלאחר מכן הושאל לקרמונזה מהסרייה ג'.

ב-31 בינואר 2013 נרכש כרטיסו על ידי יובנטוס, אך בוכל נשאר בקרמונזה כשחקן מושאל מהמועדון עד לתום העונה. בתום העונה חזר ליובנטוס והצטרף תחילה לקבוצת המילואים של המועדון. ב-2 בספטמבר 2013 הושאל ללנסיאנו מהסרייה ב', במדיה כבש שער אחד ב-33 משחקים ורשם 15 כרטיסים צהובים. ב-26 באוגוסט 2014 הושאל לבולוניה עד לסיום העונה, עמה חזר לסרייה א'. ב-31 באוגוסט 2015 הושאל לאמפולי מהסרייה א'. בתום העונה רכשה אמפולי את כרטיס השחקן של בוכל.

ב-24 ביולי 2017 הושאל להלאס ורונה עד לסיום העונה.

ב-16 בספטמבר 2020, בוכל חתם באסקולי במדיה שיחק שלוש עונות.

בינואר חתם בספאל מהסרייה ב'.

==קריירה בינלאומית==
בוכל אמנם נולד באוסטריה ושיחק בנבחרת הנוער שלה, אך בסופו של דבר החליט לייצג את ליכטנשטיין. ב-9 באוקטובר 2015 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-0 ל במסגרת מוקדמות יורו 2016. ב-9 באוקטובר 2016 הבקיע את שערו הראשון בנבחרת בהפסד 2-1 ל במסגרת מוקדמות מונדיאל 2018.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים אוסטרים
קטגוריה:כדורגלנים ליכטנשטיינים
קטגוריה:קשרי כדורגל אוסטרים
קטגוריה:קשרי כדורגל ליכטנשטיינים
קטגוריה:פלדקירך: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני סיינה
קטגוריה:כדורגלני גוביו
קטגוריה:כדורגלני יובנטוס
קטגוריה:כדורגלני קרמונזה
קטגוריה:כדורגלני בולוניה
קטגוריה:כדורגלני אמפולי
קטגוריה:כדורגלני הלאס ורונה
קטגוריה:כדורגלני אסקולי
קטגוריה:כדורגלני ספאל
קטגוריה:כדורגלני נבחרת ליכטנשטיין
קטגוריה:ספורטאים זרים באיטליה
קטגוריה:אוסטרים שנולדו ב-1991
קטגוריה:ליכטנשטיינים שנולדו ב-1991
עאמר ח'אמש

עאמר פאשה באסים ח'אמש (בערבית: الفريق الركن عامر باشا بسيم خماش; 14 בנובמבר 1924 - 14 בפברואר 2010) היה גנרל ירדני בכיר ששימש כיועץ לחוסיין, מלך ירדן, וכרמטכ"ל הכוחות המזוינים של ירדן בתקופת מלחמת ההתשה.
== ביוגרפיה ==
עאמר ח'אמש נולד בעיר סלט שבאמירות עבר הירדן הצעירה, בשנת 1924. אביו היה שופט. הוא התגייס לצבא, ועבר הכשרה בבריטניה. הוא הפך לטייס הקרב הירדני הראשון, ולמד בבית הספר למנהיגות של הצבא האמריקני, בפורט לוונוורת' בשנת 1958. הוא חזר לירדן ולחם במלחמת ששת הימים. לאחר המלחמה מונה בידי המלך לרמטכ"ל, הוא כיהן בתפקידו זה במהלך מלחמת ההתשה ופעולת כראמה. בשנת 1988, מונה כשר בפרלמנט הירדני, הוא פרש מחיים פוליטיים בשנת 2000. לאחר מכן חי בעמאן עד מותו בשנת 2010 בגיל 85. נערכה לו הלוויה מפוארת, ששודרה בכל רחבי המזרח התיכון.

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי צבא ירדנים
קטגוריה:מלחמת ההתשה: אישים
קטגוריה:שרי ממשלת ירדן
קטגוריה:ירדנים שנולדו ב-1924
קטגוריה:ירדנים שנפטרו ב-2010
קטגוריה:בוגרי מכללת פיקוד ומטה הכללי של צבא ארצות הברית
בובאן גרנצ'ארוב

בובאן גרנצ'ארוב (במקדונית: Бобан Грнчаров; נולד ב-12 באוגוסט 1982) הוא כדורגלן עבר מקדוני ששיחק בעמדת הבלם. כיום מאמן את וארדאר סקופיה.

==קריירה==
גרנצ'ארוב התחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של וארדאר סקופיה, ובעונת הצטרף לקבוצת הבוגרים של המועדון. בשנת עבר ל-OFK בלגרד מליגת העל הסרבית. בתקופתו בבלגרד, המועדון העפיל למשחקי מוקדמות גביע אופ"א אחרי 30 שנה של היעדרות מהמפעלים האירופאים. בקיץ חתם במטאלורג דונייצק מליגת העל האוקראינית. בשלוש שנים הראשונות שלו במועדון התקשה גרנצ'ארוב לקבל דקות משחק, ובקיץ הושאל לסטאל אלצ'בסק עד לינואר של אותה עונה. בינואר הצטרף לגנט מליגת העל הבלגית. בקיץ הצטרף בהשאלה למכבי פתח תקווה. ביוני חתם באפואל ניקוסיה לשנתיים. משחקו הראשון במועדון היה הסופר קאפ הקפריסאי בו ניצחה אפואל וכך זכה גרנצ'ארוב בתואר הראשון שלו בקריירה ואף ערך את הופעות הבכורה שלו במסגרת שלב הבתים של ליגת האלופות. בקיץ עזב לאחר שסיים את חוזהו בקבוצה. ב-5 ביוני 2011 חתם בלירסה עד לסיום העונה עם אופציה לעונה נוספת. בתום העונה חתם ל-3 שנים בבוטב פלובדיב הבולגרית. ב-9 במרץ 2013 הבקיע במשחק הליגה נגד לבסקי סופיה שהיה השער הראשון במשחק בו ניצחה פלובדיב את לבסקי לראשונה מזה 16 שנה. בסוף שנת הסתכסך עם המנהל המקצועי של המועדון אלכסנדר אלכסנדרוב ולכן עזב את המועדון. בינואר חתם בטאבריה סימפרופול האוקראינית. בקיץ הופסקה פעילותו של המועדון וגרנצ'ארוב חזר למועדון נעוריו וארדאר סקופיה.

בצעירותו שיחק גרנצ'ארוב בנבחרות הצעירות של מקדוניה הצפונית. בגיל 20 הוא ערך את הופעת הבכורה שלו עבור הנבחרת הבוגרת. ב-9 בספטמבר 2009 הבקיע את שער הבכורה שלו בנבחרת בהפסד 2-1 נגד .

==קריירה כמאמן==
בשנת מונה למאמן של וארדאר סקופיה ששיחקה אז בליגה השנייה במקדוניה. בסיום העונה הוליך אותה לעלייה לליגת העל המקדונית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים מקדונים
קטגוריה:בלמי כדורגל מקדונים
קטגוריה:סקופיה: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני וארדאר סקופיה
קטגוריה:כדורגלני OFK בלגרד
קטגוריה:כדורגלני מטאלורג דונצק
קטגוריה:כדורגלני גנט
קטגוריה:כדורגלני סטאל אלצ'בסק
קטגוריה:כדורגלני מכבי פתח תקווה
קטגוריה:כדורגלני אפואל ניקוסיה
קטגוריה:כדורגלני לירסה
קטגוריה:כדורגלני בוטב פלובדיב
קטגוריה:כדורגלני טאבריה סימפרופול
קטגוריה:כדורגלני נבחרת מקדוניה הצפונית
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים מקדונים בסרביה
קטגוריה:ספורטאים מקדונים באוקראינה
קטגוריה:ספורטאים מקדונים בבלגיה
קטגוריה:ספורטאים מקדונים בישראל
קטגוריה:ספורטאים מקדונים בקפריסין
קטגוריה:ספורטאים מקדונים בבולגריה
קטגוריה:מאמני כדורגל מקדונים
קטגוריה:מקדונים שנולדו ב-1982
פרוסיאס הראשון, מלך ביתיניה

פרוסיאס הראשון (ביוונית: Προυσίας Α; המאה ה-2 לפנה"ס) היה מלך ביתיניה בין השנים 228 לפנה"ס-182 לפנה"ס.

==ביוגרפיה==
פרוסיאס נולד בביתיניה. ביתיניה הייתה ממלכה יוונית למחצה, שזכתה לעצמאות במהלך מלחמות הדיאדוכים. ביתיניה מעולם לא עלתה למעמד גבוה בקרב הממלכות ההלניסטיות. ביתיניה אוימה על ידי אויבים חזקים ונהנתה משגשוג כלכלי. אולם למרות קרבתה ליוון ולממלכות הלניסטיות מובהקות, תרבותה נותרה ברובה ברברית וההשפעה היוונית בה הייתה קטנה יחסית. פרוסיאס, ירש את אביו זיאלאס, בשנת 228 לפנה"ס.

פרוסיאס, שאף להפוך את ארצו למעצמה הלניסטית, הוא כרת ברית עם מוקדון, ולחם לצידה במהלך המלחמה המוקדונית הראשונה. חלקו במלחמה התאפיין בכיבוש חלק מממלכת פרגמון, שהייתה גם היא אויבת של מוקדון. למרות שהמוקדונים הובסו במלחמה, הרי שביתיניה הרוויחה ממנה, פרוסיאס הורשה לשמור על חלק מהערים שכבש, ונזכר בין החותמים על שלום פויניקי שסיים את המלחמה. הוא המשיך להיות בעל ברית נאמן של מוקדון, אך נזהר גם לא להרגיז את המעצמה החדשה הרפובליקה הרומית. במהלך מלחמת אנטיוכוס, הציע לו מלך האימפריה הסלאוקית, אנטיוכוס השלישי, לחתום עמו על ברית נגד הרומאים. הרומאים ידעו היטב שצבא ביתיני מאומן היטב עשוי להוות מכשול רציני, ועל כן שלחו שליחים רבים אל פרוסיאס, ביניהם נמנו גאיוס ליוויוס סלינטור וסקיפיו אפריקנוס. פרוסיאס קיבל לבסוף את הצעת הרומאים להישאר נייטרלי.

לאחר המלחמה החל פרוסיאס לחשוש מפני אאמונס השני, מלך פרגמון, שצבר לדעתו השפעה רבה מדי באזור. פרוסיאס החל לתכנן מלחמה בפרגמון, לשמחתו הרבה הגיע אל חצרו המצביא המפורסם חניבעל ברקה וביקש מקלט. פרוסיאס קפץ על ההזדמנות לנצל את כישוריו של חניבעל והציע לו לפקד על הצי הביתיני במהלך המלחמה, וחניבעל קיבל את ההצעה. פרוסיאס כרת גם ברית עם הגלאטים, ותקף בהפתעה בשנת 184 לפנה"ס את פרגמון. הוא נחל הצלחה מסוימת, וכבש את הערים קיארוס וטיוס, הצי הביתיני בפיקודו של חניבעל נחל ניצחון מזהיר מול צי פרגמוני גדול בהרבה. אולם המלחמה התעכבה זמן רב מדי, מה שאפשר לאאומנס לפנות אל רומא ולגייס את צבאו. הצבא הביתיני הוכה בקרב באזור ההר ליפידרון, ובלית ברירה הסכים לתנאי השלום שהציעו הפרגמונים והרומאים, שכללו מסירת כמה אזורים שנויים במחלוקת לפרגמון, והסגרת חניבעל. בשנת 183 לפנה"ס הקונסול הרומאי פלמיניניוס הגיע אל ביתיניה והסדיר את תנאי השלום. חניבעל התאבד כדי לא ליפול בשבי הרומאים.

פרוסיאס מת שנה לאחר מכן. ירש אותו בנו, פרוסיאס השני.

==לקריאה נוספת==
* דוד גולן, תולדות העולם ההלניסטי, הוצאת ספרים ע"ש י"ל מאגנס, תשמ"ג (מהדורה ראשונה) תשמ"ז (מהדורה שנייה).
==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:יוון העתיקה: היסטוריה
קטגוריה:יוונים הלניסטיים
קטגוריה:מלכים
קטגוריה:אישים שחיו במאה ה-2 לפנה"ס
קייקיליוס

קייקיליוס (ביוונית: Καικίλιος) היה נואם והיסטוריון סיציליאני יהודי, שפעל בתקופת אוגוסטוס קיסר.

==ביוגרפיה==
עיקר המידע עליו מגיע מה"סודא", לקסיקון ביזנטי מהמאה העשירית. בסודא נכתב שהיה "יהודי חכם בעניינים יווניים". כמו כן מצוין שהיה בן למשפחה פשוטה מהעיר "קאלאקטה" (Calacte) או "קאלאטיס" (Callatis) בסיציליה. שמו המקורי היה ארכגאתוס (Ἀρχάγαθος), אולם הוא נטל לעצמו את שמו של פטרונו הרומאי שנקרא קייקיליוס. הסודא מונה את רשימת ספריו שלא שרדו עד ימינו, ביניהם:
* "על אופים וסגנונם של עשרת הנואמים" חיבור העוסק בעשרת הנואמים האטיים שהיווה מקור לחיבור מאוחר יותר הידוע כפסאודו-פלוטרכוס.
* "נגד הפריגים" חיבור בשני ספרים
* "השוואה של דמוסתנס וקיקרו"
* "השוואה של דמוסתנס ואייסכינס"
* "ההיסטוריה של מלחמות העבדים" 
* "על דמוסתנס"

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:היסטוריונים מן העת העתיקה
קטגוריה:רטוריקנים ונואמים יהודים
קטגוריה:מחברים כותבי יוונית
Sender Policy Framework

Sender Policy Framework (SPF) היא מערכת פשוטה לאימות דואר אלקטרוני שפותחה כדי לזהות זיוף והתחזות לגורמים אחרים. היא עושה זאת בעזרת מנגנון שמאפשר לשרתי קבלת הדואר לבדוק שהודעות המגיעות משם תחום מסוים מקורן במארח שהוסמך לכך על ידי בעל שם המתחם. <div style="direction: rtl;"> הרשימה של המארחים שמורשים לשלוח הודעות תחת שם המתחם הזה מפורסמים ברשומות ה־Domain Name System שלו, בצורה מוגדרת מראש כרשומות TXT. דואר זבל אלקטרוני ומתקפות דיוג לרוב משתמשים בכתובות מזויפות לשליחת הודעות הדואר האלקטרוני, כך שפרסום ובדיקה של רשומות SPF יכול להחשב כדרך להילחם בדואר זבל אלקטרוני.</div>

 שפורסם על ידי IETF מגדיר מה זה Sender Policy Framework.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פרוטוקולי אינטרנט
קטגוריה:כתובות רשת
וילארד בויל

וילארד שטרלינג בויל (באנגלית: Willard Sterling Boyle; 19 באוגוסט 1924 - 7 במאי 2011) היה פיזיקאי קנדי-אמריקאי. בויל זכה בפרס נובל לפיזיקה בשנת 2009 יחד עם עמיתו ג'ורג' סמית' על המצאת מעגל מוליך למחצה לדימוי-חיישן הCCD. בנוסף הוענק לו אות מסדר קנדה. הוא אף היה חלוץ בתחום טכנולוגיית הלייזר.

== קורות חייו ==
וילארד נולד באמהרסט, נובה סקוטיה שבקנדה לברניס דיואר ולארנסט בויל. כשהיה בן שלוש עברה משפחתו לקהילה מרוחקת בצפון קוויבק שהייתה במרחק כ-50 קילומטר מבית ספר הקרוב ביותר לכן למד בבית עם אמו עד שנת 1939 תחילת מלחמת העולם השנייה. אחרי שירותו בצבא במהלך מלחמת העולם השנייה סיים תואר ראשון בפיזיקה באוניברסיטת מקגיל בשנת 1947, תואר שני בשנת 1948 ודוקטורט בשנת 1950. ושלוש שנים לאחר מכן הצטרף למעבדות בל. התחתן עם בטי ג'וסי בשנת 1947 ונולדו לו 4 ילדים.

== קריירה מחקרית ==
אחרי שהצטרף למעבדות בל עבד בחברת AT&T שהיא אחת מחברות הבת של בל. שם חקר על מוליכים למחצה. ב-1962 הוא המציא ביחד עם הפיזיקאי האמריקאי דונלד נלסון את הלייזר הראשון שהיה מסוגל להיות מופעל ברציפות לעומת לייזרים קודמים שיכלו להיות מופעלים רק בצרורות קצרות. בין השנים 1962–1964 בויל היה מנהל של מחלקת המדע חלל בחברת בלקום חברת בת של AT&T, שם עזר לבחור מקומות נחיתה על הירח לפרויקט אפולו. בשנת 1964 חזר לעבוד במעבדות בל. בשנת 1969 בויל וג'ורג' סמית שגם עבד במעבדות בל נתבקשו להמציא קונספט חדש לזיכרון מחשב. לאחר כשעה של דיון הגיעו לרעיון הכללי של חיישן הCCD. בגלל רגישות חיישן הCCD לאור השימוש העיקרי בו הוא הצילום בו הוא מחליף את הפיליים כאמצעי הקלטה. בנוסף הCCD משמש לשילוח תמונות טובות לכדור הארץ מהחלל. בויל זכה בפרס נובל בשנת 2009 ביחד עם ג'ורג' סמית על המצאת החיישן הCCD.

== פרסים ואותות כבוד ==
ויליארד בויל זכה בפרסים ואותות רבים להלן רשימה מפורטת.
{| class="wikitable"
!שם הפרס בעברית
!שם הפרס באנגלית
!שנת קבלת הפרס
|-
|מדליית סטיוארט בלנטיין מאוניברסיטת פרנקלין
|Franklin Institute Stuart Ballantine Medal
|1973
|-
|פרס לזכר מוריס ליבמן
|Morris N. Liebmann Memorial Award
|1974
|-
|מדליית התקדמות מטעם אגודת הצלמים של אמריקה
|Photographic Society of America Progress Medal 
|1986
|-
|פרס מחשבים ותקשורת
|Computer and Communications Prize
|1999
|-
|היכל התהילה הבינלאומי למדענים
|National Inventors Hall of Fame
|2006
|-
|פרס צ'ארלס סטארק דרייפר
|Draper Prize
|2006
|-
|פרס נובל לפיזיקה
|Nobel Prize in Physics
|2009
|-
|אות מסדר קנדה
|Order of Canada
|2011
|}

== לקריאה נוספת ==
* [http://www.nytimes.com/2011/05/10/science/space/10boyle.html?_r=1 כתבה בניו יורק טיימס על וילארד בויל.] 
* [http://www.independent.co.uk/news/obituaries/willard-boyle-nobel-prizewinning-physicist-known-as-lsquothe-father-of-the-digital-camerarsquo-2297030.html כתבה בעיתון האלקטרוני The Independent.] 
* [http://www.nytimes.com/2009/10/07/science/07nobel.html?_r=4&scp=1&sq=Willard%20Boyle&st=cse& כתבה נוספת בניו יורק טיימס על וילארד בויל.]

==קישורים חיצוניים==

* 
* 
* 

==הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיקה
קטגוריה:חברי מסדר קנדה
קטגוריה:פיזיקאים קנדים
קטגוריה:זוכי פרס נובל קנדים
קטגוריה:סגל מעבדות בל
קטגוריה:זוכי פרס צ'ארלס סטארק דרייפר
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1924
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2011
רוברט גרבס

רוברט גרבס (באנגלית: Robert Grubbs; 27 בפברואר 1942 – 19 בדצמבר 2021) היה כימאי אורגני אמריקאי, פרופסור במכון הטכנולוגי של קליפורניה, חתן פרס נובל לכימיה לשנת 2005 ביחד עם ריצ'רד שרוק ואיב שובין על פיתוח זרז יעיל לתגובת מטתזה.

== קורות חיים ==
גרבס נולד בקנטקי, ארצות הברית להווארד ופאייה. אביו היה מכונאי ואמו הייתה מורה בבית ספר יסודי. כשהיה בחטיבת הביניים נחשף לתחום הכימיה, ובמכללה (קולג') בחר ללמוד כימיה חקלאית. כשהיה באוניברסיטה הכיר באמצעות חבר את הכימיה האורגנית, ומאז ועד למותו הוא עסק בתחום. גרבס סיים את התואר הראשון באוניברסיטת פלורידה בשנת 1963, את התואר השני בשנת 1965 ואת הדוקטורט קיבל בשנת 1968 מאוניברסיטת קולומביה. ב-1978 עבר למכון הטכנולוגי של קליפורניה וכיהן בו כפרופסור לכימיה.

גרבס נפטר ב-19 בדצמבר 2021. הותיר אחריו אישה, הלן אוקיין, ושלושה ילדים.

== תגליות מדעיות ==
התגלית המדעית החשובה שעליה זכה גרבס בפרס נובל לכימיה בשנת 2005 החלה בשנות ה-50, אז גילו במפעל נפט את המטתזה, משמעות המילה מטתזה היא "החלפת מקומות" וועדת נובל המשילה אותה לריקוד זוגות שבו מחליפים הרוקדים את בני זוגם, רק שבמקרה זה ה"זוגות" הם חומרים המכילים קשר כפול בין שני אטומי פחמן (אלקנים). בתגובה מגיבים שנקשרים כפולים זה עם זה, נפתחים ונקשרים מחדש תוך כדי החלפת המתמירים (הקבוצות הקשורות לאטומי הקשר הכפול), אך לא ייחסו לה חשיבות רבה. בשנות ה-70 איב שובין, שזכה יחד עם גרבס בפרס נובל, הסביר לפרטי פרטים את התופעה והראה תרכובות מתכתיות אשר יכולות לשמש כזרזים (קטליזטורים) ולאפשר את קיומה של המטתזה. בשנות ה-90, ריצ'רד שרוק, שזכה גם הוא יחד עם גרבס בפרס נובל, הצליח למצוא תרכובת מתכתית שיכולה לשמש כזרז יעיל, אולם יכולתו של הזרז נפגעת בנוכחות אוויר. כשנתיים אחריו פיתח גרבס זרז יעיל יותר, אשר לא נפגע בנוכחות אוויר, ועל כך קיבל את פרס נובל. תגליתו של גרבס פתחה את שיטת המטתזה לשימושים נרחבים יותר, וכיום היא משמשת להכנת חומרים אורגניים, בעיקר בתעשיית התרופות והפלסטיקה. תגלית זו חוללה מהפכה בתחום הכימיה האורגנית מפני שבזכות המטתזה ייצור החומרים האורגניים הוא יעיל יותר, בתנאים יותר נוחים, ומזהם הרבה פחות את הסביבה.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.nndb.com/people/285/000139865/ הפרופיל של רוברט גרבס - NNDB]
* [https://web.archive.org/web/20151103045514/https://www.cce.caltech.edu/content/robert-h-grubbs מידע על רוברט גרבס ועבודתו – אוניברסיטת קליפורניה]
* [http://www.hemda.org.il/press/new.aspx?catID=2&parentID=1&subCatID=1&ID=537&keyWord=%F9%F8%E5%F7 כתבה על פרסי נובל ב-2005 – חמד"ע]
* [http://www.nature.com/news/2005/051003/full/news051003-7.html כתבה על פרס נובל בו זכה גרבס – כתב העת nature]
* [http://www.nobelprize.org/mediaplayer/index.php?id=609 הרצאה של רוברט גרבס]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:כימאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:סגל המכון הטכנולוגי של קליפורניה
קטגוריה:מקבלי תואר דוקטור לשם כבוד מאוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:זוכי מדליית בנג'מין פרנקלין
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2021
פול בויר

פול דלוס בויר (באנגלית: Paul Delos Boyer; 31 ביולי 1918 - 2 ביוני 2018) היה ביוכימאי אמריקאי, זוכה פרס נובל לכימיה יחד עם ג'ון ווקר לשנת 1997, על "תרומתם בנושא המנגנון האנזימי בבסיס הסינתזה של ATP". בחצי השני של הפרס זכה ינס סקואו.

== קורות חייו ==
בויר נולד ב-1918 בפרובו, יוטה, ארצות הברית, לגרייס גאיימון ודל דלוס בויר. בגיל 15 אמו נפטרה ממחלת אדיסון. מותה תרם להתעניינותו של בויר בביוכימיה. כילד ונער הוא למד בבתי ספר ציבוריים בפרובו. לבית הספר התיכון הוא נכנס שנה אחת מוקדם יותר משאר חבריו לכיתה, מאחר שקפץ כיתה, וסיים את התיכון בגיל 16. לאחר סיום התיכון החל ללמוד באוניברסיטת בריגהאם יאנג, שם סיים תואר ראשון בכימיה בשנת 1939. הוא זכה במלגה מאת "קרן בוגרי מחקר ויסקונסין" (WARF), והלך ללמוד באוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון, שם סיים תואר שני (1941) ותואר שלישי (1943). שימש כמורה באוניברסיטת סטנפורד וכפרופסור באוניברסיטת מינסוטה, ובשנת 1963 התמנה לפרופסור באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס. התחתן עם לידיה ויקר חמישה ימים לפני שעזב לאוניברסיטת ויסקונסין, ונולדו לו שלושה ילדים.

נפטר בלוס אנג'לס ב-2 ביוני 2018.

== קריירה מחקרית ==
בויר החל את מחקריו על ATP בראשית 1950. עיקר מחקריו עסקו ב-ATP סינתאז, ובמיוחד במנגון שבו ATP סינתאז משתמש באנרגיה בשביל ליצור ATP חדש. המחקר שבזכותו זכה בויר בפרס נובל עסק בכך שהוא ושותפיו למחקר הציעו מנגנון המתאר את איך ATP נוצר על ידי חיבור של ADP ופוספט אנאורגני. המנגנון נקרא "מנגנון שינוי קשר" (Binding changing Mechanism). ווקר, האיש שחלק עם בויר את פרס נובל, אימת במחקרו את המנגנון שהציע בויר. בנוסף לכך, בויר ושותפיו למחקר גילו, שבניגוד למה שחשבו, השלב שדורש אנרגיה הוא לא הסינתזה של ATP מ-ADP ופוספט אנאורגני, אלא השלב בו נקשרים הADP והפוספט האנאורגני לאנזים, והשחרור של ה-ATP. את מרבית מחקריו ערך בויר באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס, שם עבד כפרופסור בין השנים 1963–1989, וכהן שם כמנהל המכון לביולוגיה מולקולרית מאז שנת 1965.

בשנת 1981, קיבל בויר את פרס טולמן, בפרס המוענק מאת "החלק של דרום קליפורניה באגודת הכימיה האמריקאית" (SCALACS). פרס זה מוענק כל שנה לאדם שתרם רבות לתחום הכימיה. בויר זכה בפרס על מחקריו הרבים, ועל הקמת המכון לחקר ביולוגיה מולקולרית באוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס.

== עבודתו כעורך ==
בין השנים 1970–1990, כתב וערך בויר 18 כרכים של סדרת הספרים "האנזמים" (The enzymes). בנוסף לכך, היה בויר עורך של "סקירה שנתית של ביוכימיה" (Annual Review of Biochemistry) בין השנים 1963-1989.

== פרסים ותארים ==
פול בויר זכה בתארים ובפרסים רבים, והם:
* דוקטורנט כבוד מאוניברסיטת סטוקהולם - שנת 1974
* פרס טולמן - שנת 1981
* פרס רוז (Rose Award) - שנת 1989
* מלגת גוגנהיים - שנת 1995
* דוקטורנט כבוד מאוניברסיטת מינסוטה - שנת 1996
* פרס נובל לכימיה - שנת 1997
* דוקטורנט כבוד מאוניברסיטת ויסקונסין - שנת 1998
* הנפקת בול ממשלת גאנה - שנת 2002

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:ביוכימאים אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מינסוטה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קליפורניה בלוס אנג'לס
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ויסקונסין–מדיסון
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בריגהאם יאנג
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1918
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2018
יוהנס אנדראס גריב פיביגר

יוהנס אנדראס גריב פיביגר (בדנית: Johannes Andreas Grib Fibiger ; 23 באפריל 1867 - 30 בינואר 1928) היה רופא ופתולוג דני, פורץ דרך בעזרת מחקריו בנושאי הסרטן, שחפת ודיפתריה וחתן פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1926.

פיביגר מצא נמטודות מזן מסוים שלטענתו, היוו גורם לגידול סרטני בקיבת עכברים וחולדות ועל כך, קיבל את פרס נובל.

== קורות חייו ==
פיביגר נולד בסילקבורג דנמרק. אמו אלפרידה מולר, הייתה סופרת, ואביו כריסטיאן עמנואל אוגוסט פיביגר, היה רופא מקומי.

בשנת 1883, סיים יוהנס את לימודי התואר הראשון ובשנת 1890 הוסמך כרופא.

בשנת 1894, נישא לבת דודתו מתילדה פיביגר.

== קריירה ==
עם הסמכתו כרופא, החל התמחות בבית החולים, בהנחייתם של הפרופסורים רוברט קוך ואמיל פון ברינג. בתום ההתמחות סייע לפרופסור C.J.Salomenson במחלקת הבקטריולוגיה באוניברסיטת קופנהגן.

במהלך השנים, עסק בתפקידים שונים במוסדות המתמחים בפתולוגיה ובקטריולוגיה.

בין התפקידים, נמנים 3 שנים בהן שירת כרופא צבאי בבית החולים למחלות זיהומיות בקופנהגן (במקביל, השלים את תזת הדוקטורט שלו), כהונה כפרוסקטור (מבתר גוויות לשם הדגמה) במכון לאנטומיה פתולוגית של האוניברסיטה וניהול המעבדה לבקטלריולוגיה קלינית של הצבא(1890-1905).

== מחקרו ==
בשנת 1907, בעת שניתח חולדות נגועות בשחפת, מצא גידולים סרטניים בבטן שלוש מהן. לאחר מחקר מעמיק, גילה שגידולים אלו ממאירים, לאחר זיהום רקמת בטן שנגרם על ידי זחל של תולעת נימית, נמטודה. התולעים זיהמו מקקים אשר נאכלים על ידי החולדות.

בשנת 1913 קיבל רשות להחדיר בעקביות גידולים קיבתיים בחולדות ועכברים על ידי הזנתם במקקים המזוהמים. בהופעת גרורות שנשלחו על ידי הגידולים הסרטניים, התווסף למחקרו הממצא שהסרטן נגרם על ידי רקמות גירוי.

עבודתו של פיביגר הובילה באופן מידי את הפתולוג היפני יאמגיווה קצוסבורו (Yamagiwa Katsusaburō) לייצר סרטן בחיות מעבדה על ידי צביעת גופם בזפת-פחם, הליך שאימץ אליו פיביגר.

מחקר מאוחר יותר שנעשה, הציג שקיימת טעות בממצאי פיביגר והתולעים הנימיות אינן אחראיות על הגידול, אלא מחסור בוויטמין A הוא זה שגרם לסרטן בחולדות.

כיום, התולעים המיקרוסקופיות שגילה פיביגר נקראות בשפה מקצועית Gongylonema neoplasticum  והן ידועות כמדמות התהוות של תאי גידולים סרטניים אך הן אינן סיבה לגידולים, כיוון שהן לא בעלות השפעה על תאים בריאים.

ממצאיו של פיביגר היו נחוצים להפקה של קרצינוגן כימי (גורם כימי מסרטן)-צעד משמעותי בפיתוח מחקרי הסרטן המודרניים.

ניסויו של פיביגר פרץ דרך לבאים אחריו בשימוש בחיות מעבדה לצורך השתלת תאים סרטניים, והוביל מדענים רבים ליצור קרצינוגן כימי לשימוש במחקרי הסרטן.

== קבלת הפרס המאוחרת ==
פיביגר הוא חתן פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה לשנת 1926, אך קיבל את פרסו בשנת 1927.

באותה שנה, בעת תהליכי המיון החליטה "ועדת פרס נובל לפיזיולוגיה או רפואה" שאף אחד מן המועמדים אינו עומד בקריטריונים שהוצבו בצוואתו של אלפרד נובל. ע"פ חוק שהציבה קרן נובל, במקרים מסוימים יכול הפרס להינתן שנה מאוחר יותר.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים ==

קטגוריה:פתולוגים
קטגוריה:רופאים דנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל דנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:מדענים דנים
קטגוריה:ילידי 1867

קטגוריה:נפטרים ב-1928
פייטון רוס

פרסום עבודתו של רוס בעיתון
פרנסיס פייטון רוס (באנגלית: Francis Peyton Rous; 5 באוקטובר 1879 – 16 בפברואר 1970) היה מדען חוקר אמריקאי בתחום הרפואה והפיזיולוגיה. רוס זכה בפרס נובל לפיזיולוגיה ולרפואה ב-1966 עבור תגליתו המדעית שבמהלכה גילה כי הזרקת נגיף (Rous sarcoma virus) לעופות גורם להופעת גידולים סרטניים.

== קורות חיים ==
=== משפחה ===
פייטון רוס נולד בקרבת העיר בולטימור במרילנד שבארצות הברית בשנת 1879. אמו הייתה ממשפחה צרפתייה שהיגרה לווירג'יניה כ-200 שנה קודם לכן. היא המשיכה לטקסס יחד עם אביה, סבו של רוס, ב-1860. אחרון כיהן כשופט מצליח. אביו של רוס, ממוצא בלטימורי, התחתן עם אימו במהלך ביקורו בטקסס ועבד כיצואן דגנים לאירופה. לרוס היו שלושה אחים, ואביו נפטר כשהיה צעיר. במהלך חייו התחתן עם מריון אקפורד דקי והיה אב לשלוש בנות; מריון, אלן ופיבי.

=== לימודים ===
רוס עשה את שני תאריו ברפואה באוניברסיטת ג'ונס הופקינס שבבולטימור, ולאחר מכן החל לעבוד כמתמחה בבית החולים של האוניברסיטה, עד שהבין שאינו מתאים להיות רופא והחל להתמקד במחקר.

הוא עבד כפתולוג באוניברסיטת מישיגן, שם קיבל משכורת מינימלית, על עבודה שעיקרה טכנית. ראש המחלקה באוניברסיטה הציע לרוס ללמוד גרמנית ובתמורה יממן לו לימודי קיץ בבית חולים בעיר דרזדן שבגרמניה, וישלם לו שכר.

לאחר שחזר מגרמניה ב-1907, עבר למוסד הרפואי ברוקפלר, שם ניתן לו אישור לערוך ניסויים. ב־1909 קיבל מעבדה משלו לחקר הסרטן, ומאז עבד כמדען במשרה מלאה. עם השנים הפך לחבר במוסד רוקפלר, שהפך לאוניברסיטת רוקפלר.

ב-1966 קיבל פרס נובל לפיזיולוגיה ורפואה, על עבודתו המחקרית בנושא גידולים סרטניים שמופצים באמצעות וירוס.

רוס לא הפסיק לחקור במעבדתו עד שנפטר, בשנת 1970.

== עבודתו המחקרית ==
ב-1911, לאחר קיבל מעבדה משלו במוסד הרפואי ברוקפלר, עבד כמדען במשרה מלאה ובחר להתמקד בחקר הסרטן משום שהנושא היה מאוד פופולרי בתקופה, והרבה תגליות נמצאו בתחום. במהלך עבודתו גילה והוכיח כי גידולים סרטניים בעופות (ובמיוחד סרקומה, שהיא סרטן שמקורו ברקמות החיבור), יכולים להתפשט באמצעות וירוס Rous sarcoma virus.

הייתה זו ההדגמה הראשונה של וירוס שמסוגל להעביר סרטן. תגליתו נזנחה לשנים רבות, אך לאחר פענוח מבנה ה-DNA, פיתוח אמצעים חדשניים, ועלייה בהתעניינות בגנטיקה של הסרטן, הייתה לתגלית זו חשיבות בחקר הסרטן.

לאחר שניסה לגלות ממצאים דומים בעכברים ונכשל, החליט לעזוב את תחום הסרטן ולחקור תחומים אחרים בפתולוגיה ובפיזיולוגיה. בשנת 1934 שב לעסוק בתחום הסרטן לאחר שקיבל הצעה לחקור גידולים סרטניים בארנבים.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://biography.yourdictionary.com/francis-peyton-rous עובדות על פייטון רוס]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:חוקרי סרטן אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל אמריקאים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רוקפלר
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:ביולוגים אמריקאים
קטגוריה:בוגרי בית הספר לרפואה של אוניברסיטת ג'ונס הופקינס
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1879
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1970
קטגוריה:זוכי פרס אלברט לסקר למחקר רפואי בסיסי
פרדריק גואולנד הופקינס

סר פרדריק גואולנד הופקינס (באנגלית: Sir Frederick Gowland Hopkins; 20 ביוני 1861 – 16 במאי 1947) היה ביוכמיאי אנגלי שזכה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה לשנת 1929 על גילוי הוויטמינים. נשיא החברה המלכותית בין השנים 1930 - 1935.

== ביוגרפיה ==
=== שנותיו הראשונות ===
הופקינס נולד בשנת 1861, גדל באיסטבורן, עיר בסאסקס שבאנגליה, עם אמו ודודו. אביו נפטר כשהיה תינוק. כילד, התעניין בספרות ובכתיבה, וגם אהב לחקור את החיים על שפת הים בעזרת מיקרוסקופ. בגיל 10 אמו עזבה את הבית, הופקינס למד בבית הספר של לונדון. הוא היה תלמיד מבריק והצטיין בכימיה. בגיל 17 עזב את בית הספר ולקח קורס ערב בכימיה. לאחר מכן למד בקולג' האוניברסיטאי של לונדון.

עד גיל 28 נאלץ הופקינס לעבוד כדי לממן את הלימודים בבית הספר לרפואה הוא סיים את לימודיו בזמן הקצר ביותר האפשרי. לאחר מכן עבד במעבדה בבית החולים Guy, בלונדון.

=== אוניברסיטת קיימברידג' ===
בשנת 1898 הופקינס הוזמן לאוניברסיטת קיימברידג' כדי לחקור את ההיבטים הכימיים של הפיזיולוגיה. באותה תקופה ביוכימיה לא הייתה ענף נפרד במדע, הופקינס הסכים להצעה כדי ללמוד ולפתח את התחום. מאוחר יותר התמנה לחבר ומורה בעמנואל קולג', קיימברידג'. בשנת 1910 הפך לחבר בטריניטי קולג', קיימברידג' וחבר כבוד בעמנואל קולג'. רק בגיל 49, כאשר הפך לחבר בטרנטיני קולג' קיבל שכר הולם. בשנת 1914 הפך לפרופסור הראשון לביוכימיה באוניברסיטת קיימברידג' וכיהן כראש המחלקה לביוכימיה בקיימברידג'. בשנת 1925, לאחר שפיתח את תחום הביוכמייה, הוקם מבנה למחלקה החדשה לביוכימיה באוניברסיטת קיימברידג'.

==מחקריו==
בשנת 1912 פרסם את מחקרו הידוע ביותר, בו הוא גילה את הויטמינים. מחקרו של הופקינס נערך בקבוצת עכברים, אותם האכיל במרכיבים מרכזיים בחלב - שומנים, חלבונים ופחמימות, במקום בחלב עצמו. הוא ראה שתזונה זו לא הספיקה לעכברים לגדול ולהתפתח כראוי, גם עם תוספי מינרלים. עבודתו קבעה כי יש גורמים נוספים בחלב החשובים לתזונה נכונה, אותם הוא כינה "accessory food factors" (בתרגום חופשי: תוסף משלים תזונה). ממצאיו בנושא היו הראשונים להסביר את הרעיון של ויטמינים. על גילוי זה חלק הופקינס את פרס נובל לשנת 1929 לפיזיולוגיה או לרפואה עם כריסטיאן אייקמן.

להופיקנס גילויים נוספים, ביניהם:
* גילוי הטריפטופן, השיטה לבידודו ולזיהוי מבנהו
* טריפטופן וחומצות אמינו אחרות לא יכולות להיווצר בגוף אלא מסופקות על ידי תזונה נכונה
* גלוטתיון יכול להיות טריפפטיד של חומצה גלוטמית, גליצין וציסטאין
* קסנטין אוקסידז (אנזים המצוי ברקמה) מזרז את החמצון של קסנטין והיפוקסנטין לחומצת שתן
* השרירים צוברים חומצה לקטית בזמן פעולתם
* פיתוח תגובת צבע חדשה לחומצה לקטית

== פרסים ואותות כבוד ==
בין השנים 1930- 1935 הופקינס כיהן כנשיא של החברה המלכותית. במהלך תקופה זו השפיע רבות על בני דורו.

להופקינס תארים מכובדים נוספים:
* מסדר ההצטיינות בשנת 1935
* מדליית קופלי בשנת 1926
* תואר אבירות בשנת 1925
* המדליה המלכותית בשנת 1918

== חיים אישיים ==
בשנת 1898 התחתן הופקינס עם ג'סי אן סטיבנס. לזוג שתי בנות, אחת מהן סופרת וארכאולוגית באוניברסיטת קיימברידג'.

המשורר ג'ראד מנלי הופקינס היה בן דודו הרחוק.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי מדליית קופלי
קטגוריה:זוכי המדליה המלכותית
קטגוריה:ביוכימאים בריטים
קטגוריה:זוכי פרס נובל בריטים
קטגוריה:בוגרי קינגס קולג' לונדון
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:נשיאי החברה המלכותית
קטגוריה:אבירים בריטים
קטגוריה:בריטים שנולדו ב-1861
קטגוריה:בריטים שנפטרו ב-1947
ג'יימס ג. ארתור

ג'יימס גרג ארתור (אנגלית: James Greig Arthur; 18 במאי 1944) הוא מתמטיקאי קנדי העובד על אנליזה הרמונית, ונשיא לשעבר של האגודה האמריקאית למתמטיקה. 

הוא פרופסור במחלקה למתמטיקה של אוניברסיטת טורונטו.

== חייו ==
ארתור נולד בהמילטון שבקנדה. את תוארו הראשון קיבל בשנת 1966 באוניברסיטת טורונטו. את התואר השני קיבל ב-1967, גם הוא מאוניברסיטת טורונטו. את הדוקטורט קיבל ב-1970 באוניברסיטת ייל, החל משנה זו עבד שם במשך שש שנים. המנחה שלו היה פרופסור רוברט לנגלנדס. ב-1976 הוא הצטרף לפקולטה של אוניברסיטת דיוק, והחל משנת 1978 הוא פרופסור באוניברסיטת טורונטו. בין השנים 1976 ו-2002 הוא הרצה במכון למחקר מתקדם ארבע פעמים. נכון להיום לארתור יש שבעה תלמידים.

== עבודתו ==
פרופסור ג'יימס ארתור פרסם כ-56 מאמרי מחקר, יותר מ-2000 עמודים בכתבי עת מתמטיים. בנוסף למחקר ארתור גם מרצה במגוון מוסדות אקדמיים. הוא נודע בעיקר בזכות פיתוח נוסחת העיקבה לחבורות רדוקטיביות. זהו השיג חשוב לעין שיעור אשר מכליל את נוסחת העיקבה של סלברג לחבורה SLׂ(2) משנת 1956. בעבודתו הציג ארתור כלים מרכזיים רבים באנליזה הרמונית לא קומוטטיבית על חבורות רדוקטיביות כלליות. בהסתמכו על עבודותיהם של לנגלנדס, שלסטד, קוטביץ, וולדספורג'ה ואחרים, ארתור השיג את נוסחת העיקבה בצורתה היציבה. 

ארתור היה הקנדי הראשון שזכה במדליית הזהב של קנדה למדע והנדסה , והקנדי השני שזכה בפרס וולף למתמטיקה. הראשון היה המנחה שלו, פרופסור רוברט לנגלנדס. 

== פרסים ==
* פרס ג'ון ל. סינג' (1987) 
* חבר בחברה המלכותית (1992)
* (CRM prize-Fields-PIMS (1997
* מדליית הנרי מרשל טורי (1997)
* גרהרד הרצברג מדליית הזהב הקנדית של מדעים והנדסה (1999)
* (Wilbur Cross Medal (2000 
* חבר באקדמיה האמריקאית לאומנויות ומדעים (2003)
* חבר באגודה האמריקאית למתמטיקה (2012)
* פרס וולף למתמטיקה (2015)

== לקריאה נוספת ==
[http://www.math.toronto.edu/arthur/ רשימה של כל המאמרים והמחקרים שפרופסור ג'יימס ארתור פרסם]

== קישורים חיצוניים ==

* [http://news.utoronto.ca/wolf-prize-mathematics-awarded-university-professor-james-arthur זכייתו של ארתור בפרס וולף]
* [http://www.provost.utoronto.ca/awards/uprofessors/complete/arthurj.htm העמוד הרשמי של פרופסור ג'יימס ארתור]
* הערך באנגלית
* [http://www.wolffund.org.il/index.php?dir=site&page=winners&cs=807&language=eng הסבר על קבלת פרס וולף למתמטיקה באתר קרן וולף] 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מתמטיקאים קנדים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת ייל
קטגוריה:זוכי פרס וולף למתמטיקה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת טורונטו
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:זוכי מלגת גוגנהיים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת דיוק
קטגוריה:קנדים חברי האקדמיה האמריקאית לאמנויות ולמדעים
קטגוריה:נשיאי האגודה האמריקאית למתמטיקה
קטגוריה:קנדים שנולדו ב-1944
הארטמוט מישל

הארטמוט מישל (, נולד ב-18 ביולי 1948) הוא ביוכימאי גרמני, שזכה בשנת 1988 בפרס נובל לכימיה יחד עם יוהאן דייזנהופר ורוברט הובר על קביעת המבנה התלת-ממדי של מרכז תגובה פוטוסינתטי, וכן בפרסים חשובים נוספים.

== ביוגרפיה ==
מישל נולד בשנת 1948 למשפחת חקלאים בלודוויגסבורג שבגרמניה המערבית, בן בכור לקארל ופרידה מישל.

עם הזמן, הוא החל לפתח עניין בביולוגיה מולקולרית. ב-1969, עם סיום שירותו הצבאי, החל ללמוד ביוכימיה באוניברסיטת טובינגן. את החלק הניסיוני בלימודיו עשה יחד עם וולטר סטוקניוס ודיטר קסטרהלט. במהלך לימודיו שם, הוא הגיע למסקנה שהוא רוצה לעסוק במחקר אקדמי.

בשנת 1975 עבר לירצבורג יחד עם דיטר קסטרהלט, שם המשיך את המחקר שהתחיל בנושא גיבוש חלבוני קרום התא באופן מלאכותי, ובשנת 1979 הוא הצליח יחד עם דיטר קסטרהלט לגבש את החלבונים הראשונים מהסוג הזה. בעקבות ההצלחה הוא החליט לוותר על לימודי הפוסט-דוקטורט שלו בקליפורניה, ועבר עם דיטר קסטרהלט למכון על שם מקס פלנק שבמינכן, שם קסטרהלט הפך לראש מחלקה ומנהל.

מישל המשיך לנהל את מחקרו, ומשלא הצליח בו בצורה מלאה הוא החל לנסות לגבש חלבוני קרום מסוגים אחרים, בעיקר כאלו המשתתפים בתהליך הפוטוסינתזה. הוא החל לשתף פעולה עם רוברט הובר ועמיתים נוספים במכון על שם מקס פלאנק. בספטמבר 1981 הוא הצליח לצלם את הגביש הראשון המשתתף בתגובת הפוטוסינתזה בצילום רנטגן באיכות טובה. הוא המשיך במחקרו על מנת לנתח את תמונות הרנטגן ולאפיין רצפים ביוכימיים של תגובת הפוטוסינתזה. לשיתוף הפעולה הצטרפו גם היידי גרינברג ויוהאן דייזנהופר. יחד הם הצליחו לקבוע את המבנה התלת־ממדי של מרכז תגובה פוטוסינתטי, ועל תגלית זו זכה מישל בשנת 1988 בפרס נובל לכימיה, יחד עם דייזנהופר והובר. עוד לפני כן, בשנת 1986, זכה בפרס לייבניץ של אנשי גרמניה, ובשנת 1988 זכה עם דייזנהופר בפרס אוטו באייר.

בעקבות הצלחתו, קיבל מישל הצעות רבות לעבודה במחקר. לבסוף, הוא בחר להתקדם בתפקידו במכון על שם מקס פלנק, שם הוא חוקר ומנהל את תחום הביופיזיקה מאז אוקטובר 1987. מאז 1989 הוא מכהן כפרופסור באוניברסיטת גתה בפרנקפורט. בשנת 2008 זכה במדליית קיילין של האגודה הבריטית לביוכימיה, ובנוסף זכה בתוארי כבוד שונים מאוניברסיטאות ומכוני מחקר.

בשנת 2012 פרסם מישל מאמר שבו טען, בהסתמך על מחקריו, כי דלק ביולוגי הוא "שטות".

=== חייו הפרטיים ===
נישא לאילונה לז'ה ונולדו להם שני ילדים.

== תרומתו למדע ==
הארטמוט מישל תרם משמעותית להבנת תהליך הפוטוסינתזה, שהוא אולי התהליך הכימי החשוב ביותר לייצור מזון וחמצן החיוניים לחיים על פני כדור הארץ. מישל השיג יחד עם שותפיו לפרס פריצת דרך מכרעת בהבנת תגובת האור בתהליך הפוטוסינתזה.

הארטמוט מישל היה הראשון שהצליח לגבש חלבון ממבנה קרום התא, המשתתף בתהליך הפוטוסינתזה, ולהפוך אותו באמצעות כך נגיש למחקר באמצעות צילומי רנטגן. יחד עם שותפיו, הצליח מישל לנתח את החלבון באופן מפורט, וכך ולקבוע את המבנה התלת־ממדי שלו ואת תגובתו בתהליך הפוטוסינתזה.

בעקבות מחקריו של מישל, הושגה הבנה גדולה יותר של התהליכים בחלבוני קרום התא בזמן בליעה ונשימה, דבר שתרם לתחום הרפואה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* [http://www.nobelprize.org/mediaplayer/index.php?id=413 סרטון] של ראיון בו הארטמוט מישל מדבר על עבודתו עם חלבוני קרום.
* [https://www.youtube.com/watch?v=hAq3ZWEKF3M סרטון על הארטמוט מישל ביוטיוב.] 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ביוכימאים גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:זוכי פרס לייבניץ
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1948
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
רוברט הובר

רוברט הובר (בגרמנית: Robert Huber; נולד ב-20 בפברואר 1937) הוא ביוכימאי גרמני, שזכה ב-1988 בפרס נובל לכימיה יחד עם יוהאן דייזנהופר והארטמוט מישל על גילוי המבנה המרחבי של קומפלקס החלבונים החיוני לתהליך הפוטוסינתזה שמתרחש בחיידקים.

==ביוגרפיה==
רוברט הובר נולד בעיר מינכן. אביו סבסטיאן, היה קופאי בבנק, ואמו הלן הייתה עקרת בית שגידלה את ילדיה - רוברט ואחותו הקטנה.

רוברט נכנס בשנת 1947 ל-humanistische karls, גימנסיה במינכן, כדי ללמוד לטינית ויוונית. הוא עזב הגימנסיה בשנת 1956, והתחיל ללמוד כימיה באוניברסיטת מינכן הטכנית (Munich Technical University), שם השלים דוקטורט, ואחר כך, בשנת 1976, קיבל את התואר פרופסור. בשנת 1972, הובר הצטרף לצוות מכון מקס פלנק לביוכימיה (max plank institute for biochemistry) והפך למנהל בו. הובר זכה בשנת 1988 בפרס נובל לכימיה יחד עם יוהאן דיזנהופר והארטמוט מישל על גילוי המבנה השלם של החלבון המורכב, שממלא תפקיד מרכזי בתהליך הפוטוסינתזה שמתרחש בחיידקים. 

הובר התחתן עם כריסטה אסיג בשנת 1960. נולדו להם ארבעה ילדים (שני בנים ושתי בנות). שלושה מילדיו לומדים כלכלה, ובת נוספת לומדת ביולוגיה.

== מחקרו ==
הובר הוא מומחה עולמי בשימוש בקרינת x לצורך גילוי המבנה האטומי למולקולות מורכבות כמו חלבונים. בשנים 1982–1985 הובר עבד עם דיזנהופר ומישל על גילוי המבנה האטומי השלם של החלבון המרכזי בתהליך הפוטוסינתזה שמתרחשת בחיידקים (חלבון המורכב מלמעלה מ-10,000 אטומים). בשנת 1985, השלושה הצליחו לגלות את המבנה השלם של חלבון זה, ועל גילוי זה זכו בפרס נובל לכימיה בשנת 1988. המחקר שערכו עזר רבות בהבנת המנגנונים הפעילים בתהליך הפוטוסינתזה, וחשף דמיון בין תהליכי הפוטוסינתזה שמתרחשים בחיידקים לבין תהליכי הפוטוסינתזה שמתרחשים בצמחים.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לכימיה
קטגוריה:זוכי פרס נובל גרמנים
קטגוריה:ביוכימאים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת קארדיף
קטגוריה:חברי האקדמיה אירופיאה
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1937
ג'ון גריגס תומפסון

ג'ון גריגס תומפסון (אנגלית: John Griggs Thompson, נולד ב-13 באוקטובר 1932) הוא מתמטיקאי אמריקאי שידוע במחקרו על חבורות סופיות. הוא זכה במדליית פילדס ב-1970, בפרס וולף ב-1992 (יחד עם לנארט קארלסון), ובפרס אבל ב-2008 (יחד עם ז'ק טיץ).

== קורות חיים ==
ג'ון נולד באוטווה שבקנזס ב-1932. בילדותו נחשף למתמטיקה מאחיו הגדול ממנו בשלוש שנים, והתעניין בשחמט ובקומבינטוריקה שבמשחקי קלפים. 

ב-1955 קיבל תואר ראשון מאוניברסיטת ייל, וב-1959 את הדוקטורט אותו עשה באוניברסיטת שיקגו בהנחייתו של סאונדרס מק-ליין.  לאחר שנה באוניברסיטת האוורד, חזר לאוניברסיטת שיקגו (1962–1968) וב-1970 עבר לאוניברסיטת קיימברידג', אנגליה. מאוחר יותר הצטרף לאוניברסיטת פלורידה. כיום תומפסון מכהן כפרופסור אמריטוס באוניברסיטאות קיימברידג'  ופלורידה.

== מחקר ==
תזת הדוקטורט של תומפסון פתרה בעיה בת שישים שנה בתורת החבורות הסופיות, בכך שהוכיח שאם לחבורה סופית יש אוטומורפיזם מסדר סופי ללא נקודת-שבת, אזי החבורה נילפוטנטית. בעבודתו זו השתמש בטכניקות פתרון בעיות חדשות. 

ב-1963 ביחד עם וולטר פייט, הוכיח כי החבורות הפשוטות הסופיות והלא-אבליות הן מסדר זוגי בהוכחה בת 250 עמודים. משפט זה נחשב לאחד המשפטים החשובים במאה ה-20, והוא היווה את הבסיס לפרויקט המתמטי הקולקטיבי הנרחב של מיון החבורות הפשוטות הסופיות.

החבורות הפשוטות מהוות מעין אבני בניין לחבורות הסופיות, בדומה למספרים הראשוניים שמרכיבים את המספרים הטבעיים. באמצעות משפט המיון, אפשר לבדוק תכונות של חבורות פשוטות על ידי בדיקת כל המקרים.

תומפסון עסק במיון החבורות הפשוטות הסופיות, שבהן לכל תת-חבורה פתירה יש מנרמל פתיר. בנוסף הציג את חבורת תומפסון Th, אחת מ-26 החבורות הספורדיות.

תומפסון חקר את הבעיה של בניית חבורות גלואה מעל שדות מספרים (במיוחד רציונליים). הוא מצא קריטריון לחבורה סופית להיות חבורת גלואה, דבר שבפרט מראה שחבורת המפלצת היא חבורת גלואה.

וולטר פייט המנוח, איתו תומפסון הוכיח את משפט פייט-תומפסון, אמר עליו: "הוא מתמטיקאי שלומד בעיות חשובות ולא נותן לקשיים להרתיעו. הוא לעיתים מתגבר על קשיים כאלה בהצגת רעיונות חדשים אשר בעלי השפעה אדירה על פיתוחים עתידיים".

== <br>פרסים ואותות כבוד ==
בין הפרסים שזכה בהם נמנים:
* פרס קול (1965)
* מדליית פילדס (1970)
* חברות בחברה המלכותית (1979)
* פרס בריק (1982)
* מדליית סילבסטר (1985)
* פרס וולף (1992)
* פרס פואנקרה (1992)
* המדליה הלאומית למדעים (2000)
* פרס אבל (2008)
* מדליית דה מורגן (2013)

בשנת 2013 ערכה אוניברסיטת קיימברידג' כינוס לכבודו, לרגל מלאת לו שמונים שנה.

== לקריאה נוספת ==
* [http://www.abelprisen.no/nedlastning/2008/Artikkel_4E.pdf A short Introduction to Group Theory], באתר פרס אבל (באנגלית) 
* אליהו לוי- [http://www2.math.technion.ac.il/~eliahu/bkl.pdf על הזוכים בפרס וולף למתמטיקה 1992] (מתוך "מאמרים במתמטיקה", עמודים 4–6)

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.abelprize.no/artikkel/vis.html?tid=57565 טקס הענקת פרס אבל וריאיון עם ג'ון ג. תומפסון וז'ק טיטס] (סרטון)
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מתמטיקאים אמריקאים
קטגוריה:זוכי מדליית פילדס
קטגוריה:זוכי פרס וולף למתמטיקה
קטגוריה:זוכי פרס אבל
קטגוריה:סגל אוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:סגל אוניברסיטת פלורידה
קטגוריה:סגל אוניברסיטת קיימברידג'
קטגוריה:זוכי המדליה הלאומית למדעים
קטגוריה:עמיתים זרים בחברה המלכותית
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת שיקגו
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ייל
קטגוריה:זוכי פרס בריק
קטגוריה:זוכי פרס קול
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1932
אלבר קלוד

אלבר קלוד (בצרפתית: Albert Claude; 24 באוגוסט 1899 – 22 במאי 1983) היה דוקטור לרפואה וחוקר תאים בלגי-אמריקאי. קלוד זכה בשנת 1974 ביחד עם כריסטיאן דה דוב וג'ורג'ה אמיל פאלאדה בפרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה על גילוייהם המתייחסים לתפקיד ולמבנה הארגוני של המרכיבים בתא בעזרת פיתוח השיטות העיקריות של הפרדה וניתוח מרכיבים של תאים חיים.

== ראשית חייו ==
אלבר קלוד נולד בלונגלייה שבבלגיה. הוא היה הילד הצעיר לאביו פלורנטין ז'וסף קלוד ולאימו מרי-גלדיס ואטריקואן. כשהיה בן 7 אמו נפטרה מסרטן השד והמשפחה שהייתה בקשיים כלכליים עברה לעיר אטוס (Athus), עיר משגשגת בייצור פלדה. כשהיה בן 12, קלוד עזב את בית הספר והלך לעבוד במפעל פלדה, דבר שהיה נפוץ באותה התקופה. שנה לאחר מכן, התבקש ללכת לעזור לדודו אשר סבל מדימום מוחי. הרופא שבא לבקר לעיתים קרובות הרשים את קלוד הצעיר בידע הרחב שלו והטביע בקלוד את חלומו להיות רופא.

ב-1916, בזמן מלחמת העולם הראשונה, שירת במודיעין הבריטי ובמהלך שירותו נאסר ועונה במחנות הגרמנים. לאחר ששוחרר קיבל את מדליית בעלות הברית.

אף על פי שלא היה בעל תעודת סיום בית ספר תיכון, ב-1922 התקבל לאוניברסיטת לייז' (Liege) במסלול מיוחד ליוצאי צבא. כשש שנים לאחר מכן, סיים קלוד את התואר הרפואי שלו והדיסרטציה שכתב זיכתה אותו במלגה מהממשלה במכון לסרטן בברלין וכך את החורף שבין 1928–1929 עבד במעבדה של פרופסור אלברט פישר בחקר תרביות של רקמות. בקיץ של 1929 הצטרף לאוניברסיטת רוקפלר ונשאר בקשר עם המוסד בכל המשך חייו.

קלוד התחתן והתגרש מג'וליה גילדר והם הולידו ילדה בשם פיליפה, שבמשך השנים הפכה לחוקרת מוח.

== עבודתו המדעית והישגים ==
לפני עבודתו של קלוד היו שתי אפשרויות ללקיחת דגימה מתאים: הראשונה, לכתוש את התאים והשנייה להשתמש במיקרוטום, מכשיר לחיתוך רקמות. אמנם בשתי השיטות הללו לא ניתן להפיק תמונה מלאה של הסידור התוך-תאי ברזולוציה של מיקרוסקופ אלקטרונים. לכן הניחו כי פנים התא הוא מסה כאוטית של חומר ולא הייתה תמונה ברורה של פנים התא, היה כמעט בלתי אפשרי לעסוק בחקר התאים,

קלוד אשר הבין את חשיבות הפענוח פנים התא, בנה מכשיר שבעזרת צנטריפוגה (centrifugation) הצליח לשבור ולטוות תאים נגועים כדי לבודד את הגורמים שלהם. בעזרת שיטה זאת גילה את המבנה התוך תאי ואת תפקידי האברונים שבו. על גילויים אלה זכה קלוד ב-1974 בפרס נובל לרפואה או פיזיולוגיה ביחד עם שותפיו כריסטיאן דה דוב וג'ורג'ה אמיל פאלאדה. בין השנים 1949 עד 1970 עבד כמנהל במרכז הרפואי ולמחקר אונקולוגי על שם ז'ול בורדה בבריסל. שנתיים לאחר שסיים תפקיד זה התמנה למנהל של המעבדה לחקר ביולוגיה תאית ואונקולוגיה באוניברסיטה הקתולית בלונדון.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://todayinsci.com/C/Claude_Albert/ClaudeAlbert-Quotations.htm ציטוטים של אלבר קלוד]
* [http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pubmed/3079269 Albert Claude and the beginnings of modern cell biology- כתבה בצרפתית שכתב דה דוב]
* [http://www.rockefeller.edu/about/awards/nobel/aclaude פרופיל באוניברסיטת רוקפלר]
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:זוכי פרס נובל לפיזיולוגיה או לרפואה
קטגוריה:זוכי פרס נובל בלגים
קטגוריה:מדענים בלגים
קטגוריה:סגל אוניברסיטת רוקפלר
קטגוריה:מהגרים מבלגיה לארצות הברית
קטגוריה:בלגים שנולדו ב-1898
קטגוריה:בלגים שנפטרו ב-1983