OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
איגוד ישראלי לעיבוד אינפורמציה

איגוד ישראלי לעיבוד אינפורמציה (בראשי תיבות: איל"א) היה ארגון של הפעילים בתחום המחשוב בישראל - עובדי מחשוב, חברות מחשוב וארגונים שהפעילו מחשבים, שפעל בשנים 1962–2009. 

שורשי איל"א בארגון בשם "האיגוד למיכון משרדי" שהוקם ביוזמת המרכז למיכון משרדי, שהיה יחידת סמך של משרד האוצר לנושאי מיכון משרדי ומחשוב. ביולי 1962 שונה שמו של האיגוד למיכון משרדי ל"איגוד ישראלי לעיבוד נתונים" (בראשי תיבות: איל"ן). כיוון שהשם איל"ן שימש בעיקר ארגון אחר, שונה בשנת 1965 שמו של האיגוד ל"איגוד ישראלי לעיבוד אינפורמציה" (בראשי תיבות: איל"א), ובראשי תיבות אלה היה האיגוד מוכר בכל יתר שנותיו, גם לאחר ששינה את שמו לשם "האיגוד הישראלי לטכנולוגיית המידע".

מטרות האיגוד, כפי שהוגדרו בתקנון שלו:
:"א. קידום נושא האינפורמציה בכל התחומים.
:ב. קידום הרמה המקצועית של כל העוסקים בעיבוד אינפורמציה.
:ג. קידום התודעה הציבורית בתחום עיבוד האינפורמציה."

עם יושבי ראש ההנהלה של האיגוד נמנו מרדכי קיקיון (בשנים 1971–1972), מיכאל חנני ועמירם שור. 

האיגוד היה בשנותיו הראשונה אגודה עות'מאנית, ובשנת 1987 שינה את מעמדו לעמותה. 

מפעלים עיקריים של האיגוד היו:
* כנס שנתי, שכלל תערוכה של ספקים בתחום המחשוב והרצאות מקצועיות שפורסמו בספר הכנס. הכנס הראשון נערך בדצמבר 1964 במכון ויצמן למדע ברחובות וכלל כ-400 משתתפים. כנסים נוספים התקיימו בעיקר בבנייני האומה בירושלים.
* ירחון בשם "מעשה חושב", שהחל לצאת לאור ביוני 1972 בעריכתו של פרופ' אביעזרי פרנקל, ופורסמו בו מאמרים בנושאי מחשוב, בעיקר של העוסקים בכך בישראל ומעט מאמרים מתורגמים. הירחון יצא לאור עד לסוף המאה ה-20.
* ימי עיון שעסקו בחידושים בתחום המחשוב.
* הענקת פרס איל"א למובילי פרויקטים מצטיינים בתחום המחשוב. 

==קישורים חיצוניים==
* עמירם שור, [https://www.digital-archive.org.il/people/אילא-האיגוד-הישראלי-לטכנולוגיית-המיד/ איל'א: האיגוד הישראלי לטכנולוגיית המידע], באתר "תולדות הדיגיטל בישראל"
* [https://www.digital-archive.org.il/category/סדרה/מעשה-חושב/ ארכיון גיליונות "מעשה חושב"], באתר "תולדות הדיגיטל בישראל"
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: ארגונים
קטגוריה:המחשוב בישראל
נטשה פירץ מוסר

נטשה פירץ מוסר (בסלובנית: Nataša Pirc Musar; נולדה ב-9 במאי 1968) היא משפטנית ומחברת סלובנית, המכהנת כנשיאתה החמישית של סלובניה. בעבר כיהנה כנציבת המידע של סלובניה בשנים 2004–2014, ואת דרכה הציבורית החלה כעיתונאית ונשיאת ארגון הצלב האדום הסלובני. פירץ מוסר ידועה בעיקר בזכות פסיקותיה וספריה בנושאי חופש המידע, דעה משפטית ותיקים משפטיים בעלי פרופיל ציבורי גבוה, בהם ייצגה בין היתר את הגברת הראשונה של ארצות הברית לשעבר מלניה טראמפ ילידת סלובניה, את מפלגת הסוציאל-דמוקרטים, ולקוחות בולטים אחרים. בסיבוב השני של הבחירות לנשיאות סלובניה בנובמבר 2022 נבחרה לתפקיד, והיא האישה הראשונה המכהנת כנשיאה בסלובניה.

== ביוגרפיה ==
פירץ מוסר נולדה בליובליאנה, אז בשטחי הרפובליקה הסוציאליסטית של סלובניה שביוגוסלביה. בשנת 1992 השלימה לימודי משפטים באוניברסיטת ליובליאנה. ב-1997 התקבלה ללשכת עורכי הדין של סלובניה ולאחר מכן החלה לעבוד בגוף התקשורת "Television Slovenia", שם עבדה שש שנים כעיתונאית ומנחת מהדורת החדשות המרכזית בערוץ. לאחר מכן, במשך חמש שנים, היא הייתה המגישה של מהדורת החדשות המרכזית "24UR" בשידורי הטלוויזיה המסחרית "Pop TV". בשנת 2001 התמנתה לראש מחלקת התקשורת הארגונית ב-"Aktiva Group", שם הכירה את בעלה אלש מוסר.

במסגרת עבודתה בטלוויזיה הסלובנית, התמחתה במשרדי CNN שבג'ורג'יה, ארצות הברית. לאחר מכן המשיכה את לימודיה הגבוהים במשך שני סמסטרים באוניברסיטת סלפורד שבאנגליה, במהלכם התמחתה ב-"ITV Granada", ב-BBC, ב-"ITV Border", ברויטרס ובסקיי ניוז. בשנת 2015 קיבלה דוקטורט מהפקולטה למשפטים באוניברסיטת וינה לאחר עבודת גמר בנושא איזון הוגן בין זכויות הפרט לחופש המידע.

באפריל 2003 הצטרפה פירץ מוסר לבית המשפט העליון של סלובניה כמנהלת המרכז לחינוך ומידע. היא זכורה בעיקר בשל היותה הממונה על הגישה למידע ציבורי בין השנים 2004–2014 במסגרת תפקידה כנציבת המידע של סלובניה. במרץ 2011 נהייתה לסגנית הנשיא של הגוף המפקח המשותף על היורופול, ומ-2012 ועד תום כהונתה כנציבת המידע הייתה נשיאת גוף זה של האיחוד האירופי. בתום שירותה כנציבת המידע חזרה לעסוק בעריכת דין ופתחה משרד עורכי דין בבעלותה. בין היתר היא ייצגה את הגברת הראשונה של ארצות הברית מלניה טראמפ, אשר נולדה בסלובניה ומחזיקה באזרחות סלובנית. משרד עורכי הדין נטל על עצמו תיקים מתוקשרים במיוחד וייצג לקוחות ידוענים בהם מפלגת הסוציאל-דמוקרטים ושגריר סלובניה בוושינגטון הבירה סטנסילב וידוויץ' (Stanislav Vidovič).

בין 2010 ל-2021 נמנתה פירץ מוסר בין עשרת עורכי הדין המשפיעים ביותר בסלובניה. היא ייסדה את עמותת "OnaVe" במטרה לחבר בין נשים מומחות ולקדם את חופש המידע. בשנים 2015–2016 הייתה נשיאת הצלב אדום הסלובני. במרוצת השנים חיברה והייתה שותפה לחיבורם של לפחות שישה ספרים בנושאי חופש מידע ופרטיות בסלובנית, אנגלית וקרואטית.

ב-23 ביוני 2022 הכריזה על התמודדותה לנשיאות סלובניה בבחירות 2022 לנשיאות, כפוליטיקאית עצמאית. היא הייתה הראשונה שהכריזה על מועמדותה לנשיאות, והיא זכתה לתמיכתם של נשיאי סלובניה לשעבר מילאן קוצ'אן ודנילו טורק. באוקטובר היא הגיעה למקום השני בסיבוב הראשון של הבחירות לנשיאות, ולכן הפכה לאחת משני המתמודדים שהעפילו לסיבוב השני של הבחירות לנשיאות בנובמבר 2022. בסיבוב השני שנערך ב-13 בנובמבר גברה על מועמד המפלגה הדמוקרטית הסלובנית אנז'ה לוגר, ונבחרה לנשיאה הראשונה של סלובניה. היא הושבעה לתפקידה בדצמבר אותה שנה.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:עורכות דין
קטגוריה:עיתונאיות
קטגוריה:נשיאי סלובניה
קטגוריה:נשיאות
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת וינה
קטגוריה:ילידות 1968
זיקונית דספרטה

זיקונית דספרטה (שם מדעי: Brookesia desperata) היא מין של זיקית קטנה ביותר האנדמית לאי מדגסקר. זיקית זו היא קרובתה של הזיקונית הננסית - מין הזוחל הקטן ביותר בעולם.

זיקית קטנה זו מגיעה לאורך של לא יותר מ-25–30 מ"מ והיא בעלת גוף קטן וגלילי, גוני חום-חיוור כשהחלק התחתון לעיתים כהה יותר ובחלק העליון עובר פס לבן. הראש קטן בעל עיניים גדולות ובולטות. למרות שהיא קטנה היא ציידת מוצלחת של זבובים וטרף דומה, אותו היא לוכדת בלשונה המהירה. בניגוד לזיקיות אחרות המטפסות על הענפים, זיקית זו מעדיפה לחיות על הקרקע בין פסולת העלים בהסוואה וגם מטילה את ביציה עליהם.

זיקית זו תוארה למדע ב-2012 בידי צוות מחקר בראשות החוקר הגרמני פרנק גלאו מטעם מחקר של האוסף הזואולגי של מדינות בוואריה . את שם המין כינו B. desperata, שמשמעו: "בית גידול" כדי להגדיל את המודעות לבתי הגידול המיוערים שלה.

זיקונית קטנה זו ידועה רק מממצאים בודדים שהתגלו ביערות הגשם בצפון מדגסקר וכן במטעי בננות שהופצו למדגסקר בידי האדם. היא נתונה כיום בסכנת הכחדה חמורה עקב בירוא יערות האי לטובת חקלאות, כריית פחם ורעיית פרות. ידועים רק פרטים בודדים שהתגלו ממין זה ולא ידוע כמה בוגרים נותרו כלל בטבע.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-2012
קטגוריה:זיקיות
קטגוריה:מדגסקר: זוחלים
MIREA – האוניברסיטה הטכנולוגית הרוסית

MIREA – האוניברסיטה הטכנולוגית הרוסית (ברוסית: МИРЭА — Российский технологический университет, בעבר מכון מוסקבה להנדסת רדיו, אלקטרוניקה ואוטומציה) הוא מוסד להשכלה גבוהה במוסקבה, שהוקם בשנת 2015 כתוצאה ממיזוג של MIREA, MSUIECS, MITHT ומספר ארגוני חינוך, מדע, עיצוב וייצור. האוניברסיטה מעניקה הכשרה בתוכניות חינוכיות בתחומי ה-IT, אבטחת מחשבים, אלקטרוניקה, הנדסת רדיו, רובוטיקה, כימיה, ביוטכנולוגיה ועוד, וכן נותנת אפשרות לקבל השכלה נוספת.

RTU MIREA היא אחת האוניברסיטאות הרוסיות הגדולות ביותר המספקת הכשרה ב-112 תחומים והתמחויות (תואר ראשון, מומחה, תואר שני, לימודי תואר שני). יש לה רשת מפותחת של מרכזי מחקר, מעבדות מדעיות ולשכות עיצוב סטודנטים.

מדי שנה מוקצים 4,367 מקומות במימון המדינה לנכנסים לשנה הראשונה. נכון להיום לומדים באוניברסיטה כ-26,000 סטודנטים. כ-1,300 סטודנטים זרים מ-80 מדינות בעולם עוברים הכשרה במכון לחינוך בינלאומי של RTU MIREA. עם סיום הלימודים ב- MIREA - האוניברסיטה הטכנולוגית הרוסית, הבוגרים מקבלים דיפלומה ממלכתית.

האוניברסיטה מיישמת תוכניות חילופי אקדמיות ותעודות כפולות עם האוניברסיטה הפוליטכנית במילאנו (איטליה), האוניברסיטה הטכנולוגית של צפון סין (סין), אוניברסיטת Yang Ming Jiao הלאומית (טייוואן), אוניברסיטת Saitama (יפן). RTU MIREA מבצעת את תפקידי לשכת התיאום של חילופי הנוער הרוסי-יפני השנתי.

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:מוסקבה: אוניברסיטאות ומכללות
נחש ים צבי (מין)

נחש ים צבי (שם מדעי: Emydocephalus annulatus) הוא מין של פתן ים ממשפחת הפתניים החי בימים הטרופיים של צפון אוסטרליה וכמה מאיי האוקיינוס השקט כמו הפיליפינים וקלדוניה החדשה. הנחש מצוי בעיקר סביב שונית המחסום הגדולה וים טימור, אך לא במפרץ קרפנטאריה.

==תיאור==
נחש זה יכול להגיע לאורך של 103 ס"מ, אם כי לרוב קטן יותר. הוא בעל קשקשים עבים בצבע כחול כהה עד שחור וביניהם רצועות לבנות או צהובות. הנחש מותאם לחיים בים והוא יכול לאגור חמצן בריאותיו לזמן ממושך, נוסף על יכולת לספח חמצן דרך עורו. בניגוד לנחשי ים אחרים הוא איבד את ניבי הארס שלו ופיתח ראש עבה יותר, חוטם קטן כשל צב ושיניים קטנות אך חזקות.

ממחקר התברר שנחשים בעלי צבע עכור יחסית, ההופך ליותר דהוי וכהה יושפע בהדרגה מכמות רבה יותר של אצות החיות על עורו וגם פוגע במהירות הנחש. לעומת זאת נחשים בעלי מופעים בהירים יותר היו פחות פגיעים לאצות, אם כי האצות אינם פוגעות באורח חייהם קשה והם בעיקר מטרד.

נחש זה ניזון בעיקר מביצים של דגי שונית כמו שוניתיים, קברנוניים וקרנוניים ועוד, אשר מטילים את ביציהם סמוכים לאלמוגים נוקשים ואצל המינים הקטנים גם בין סדקים ונקיקים צרים. בשל כך הנחש צריך ראש עבה כדי להימנע מפגיעות ומבנה היכול לחלץ ביעילות את הביצים מהנקיקים. הפרטים הגדולים יותר יחפשו ביצים באזורים פתוחים יותר מבין הסלעים, מאחר שאלה קשים יותר מהגעה. נחשים אלה אינם תחרותיים ביותר ובניגוד לנחשים אחרים הם נאלצים לאכול לעיתים תכופות.

הנחשים מתרבים במים ומשתמשים בפרומונים כדי לאתר בני זוג פוטנציאליים. הנקבות יותר גדולות מהזכרים והם משריצות במים צאצאים חיים.

תפוצת הנחש בטבע רחבה והיא איננו בסכנה, אם כי חלה באזורים מסוימים ירידה באוכלוסייה עקב הפרעה של מתרחצים אנושיים, פגיעה בבתי הגידול עקב תיירות, הלבנת אלמוגים הפוגעת בטרפו של הנחש.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי גרארד קרפט
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1869
קטגוריה:פתני ים
חפרית מדבר אוסטרלית

חפרית מדבר אוסטרלית (שם מדעי: Notaden nichollsi) היא מין של צפרדע ממשפחת המיובטרכיים (או הלימנודינסטיים) ומהסוג חפרית אוסטרלית, החיה במדבריות של צפון ומזרח אוסטרליה. 

המין תואר ב-1940 להוקרת החוקר גילברט ארנסט ניקולס.

==תיאור==
זוהי צפרדע קטנה יחסית באורך של עד 64 מ"מ בקירוב, שהנקבות מעט יותר גדולות. היא בעלת מבנה עגלגל עם לשון קצרה ועיניים גדולות והיא מותאמת לחפירת מאורות, מה שמונע ממנה להתייבש. צבעה חום עד אפור זית בגב כשהבטן לבנה-צהבהבה.

הצפרדע מותאמת לחיות באזורים יבשים ביותר, בהם נדירים דו-חיים. תפוצתה היא בבתות, ערבות יבשות, ביצות ובמדבריות חמים עד ממוזגים לאורך צפון-מזרח היבשת. היא מצויה מקימברלי שבאוסטרליה המערבית, הטריטוריה הצפונית ומערב קווינסלנד ומצויה גם בפילבארה. לרוב הצפדע מצויה באזורים חוליים, המקלים על אגירת מים מתחתיהם וכן מצויה במדבר גיבסון רק באזורי חוליות.

דרכה של הצפרדע לשרוד באזורים קשים אלה הוא בהתחפרות מתחת לאדמה ויציאה רק בלילות וכן להיכנס לתרדמת קיץ בעיתות קשות. כדי למנוע איבוד נוזלים הצפרדעים גם מכילות את ההורמון Vasotocin הפועל כנוגד שתנן. הצפרדע גם מתרבה מתחת לאדמה ושם גדלים הראשנים.

כאשר יורדים גשמים הצפרדעים יוצאות החוצה להתרבות ופעילות גם במשך היום. הם ציידות של נמלים וטרמיטים כמעט באופן בלעדי.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1940
קטגוריה:מיובטרכיים
קטגוריה:אוסטרליה: דו-חיים
Nothing Compares 2 U

"Nothing Compares 2 U" (בתרגום חופשי לעברית: שום דבר לא משתווה לך) הוא שיר שכתב פרינס עבור להקה שהקים, The Family , והופיע באלבום הבכורה שלהם משנת 1985. מילות השיר עוסקות ברגשות ובגעגועים של בחורה שאהובה נטש אותה. השיר הפך ללהיט וזכה להצלחה עולמית ב-1990 בביצועה של שינייד או'קונור.

== הגרסה של שינייד או'קונור ==

או'קונור הקליטה את השיר בעיבוד והפקה שלה ושל המפיק המוזיקלי נלי הופר. הוא יצא כסינגל מתוך אלבומה השני, I Do Not Want What I Haven't Got . השיר כבש את מצעדי הפזמונים במדינות רבות בעולם, והוכתר כשיר מס. 1 בעולם בטקס פרסי המוזיקה של בילבורד ב-1990. הווידאו קליפ של השיר מורכב בעיקר בצילום מקרוב של פניה של או'קונור כשהיא שרה את השיר, משולב בצילומים שלה הולכת בפארק דה סן-קלו שבאו-דה-סן, בפרוורי פריז.

=== ביקורות ===

==== רשימות כל הזמנים ====
{| class="wikitable sortable plainrowheaders" style="margin-left: auto; margin-right: auto; border: none;"
!ארגון
!רשימה
!מיקום
!מקור
|-
|בילבורד
|500 שירי הפופ הטובים ביותר בכל הזמנים
|87
|<ref></ref>
|}

=== מיקומי שיא ===

==== מצעדי סוף שנה ====

== הגרסאות של פרינס ==

פרינס הקליט גרסה של השיר בהופעה חיה ביחד עם רוזי גיינס , שיצא באלבום האוסף The Hits/The B-Sides ב-1993. הגרסה המקורית של פרינס, מ-1984, יצאה ב-2018 בסינגל ששוחרר לאחר מותו, ונכללה באלבום הקלטות הדמו Originals מ-2019. הווידאו קליפ של השיר מראה קטעים ערוכים של חזרות של פרינס ולהקתו מ-1984.

== קישורים חיצוניים ==

*

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירי 1985
קטגוריה:סינגלים מ-1990
קטגוריה:שירי פרינס
קטגוריה:שירים באנגלית
קטגוריה:שירים שהופקו על ידי נלי הופר
קטגוריה:שירי לפידים
קטגוריה:שירים על בדידות
קטגוריה:בלדות משנות ה-1980
קטגוריה:בלדות משנות ה-1990
קטגוריה:בלדות פופ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באוסטריה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיטליה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון באיסלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בבלגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בגרמניה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בדנמרק
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בנורווגיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בניו זילנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפולין
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפורטוגל
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בפינלנד
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשוודיה
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון בשווייץ
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד אירופה הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הבילבורד הוט 100
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האוסטרלי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים האירי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים הבריטי
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד הסינגלים של RPM
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 100 סינגלי הפופ של קאש בוקס
קטגוריה:סינגלים שהגיעו למקום הראשון במצעד 40 הסינגלים ההולנדיים
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV לקליפ הטוב ביותר של אישה
קטגוריה:זוכי פרס הווידאו קליפים של MTV לקליפ השנה
אילוף הגוררת

אילוף הגוררת הוא סרט קולנוע ישראלי מסוגת קומדיה תיעודית שעלה לאקרנים בשנת 2014 בבימויו של ריקי שלח.

שלח בשיתוף תמי ברנשטיין ופולי רשף ראיינו 48 נשים מפורסמות: שחקניות, בדרניות, זמרות, דוגמניות, נשות חברה ונשות עסקים כמו: אסתי זקהיים, אילנית לוי, פנינה רוזנבלום, רמה מסינגר, עדי כהן, מיכל אמדורסקי, ריקי בליך, הדר לוי, ניצה שאול, סיגל שחמון, דנה דבורין, רולנדה שגרן ועוד. הן התבקשו לספר את הבדיחה הכי שוביניסטית שהן מכירות. הדבר הוביל לדיון על מערכות יחסים, נשים, גברים, שוביניזם, פמיניזם ועוד.

בין קטעי הבדיחות מופיעים קטעים אילמים בשחור-לבן המתארים מצבי חיזור קומיים של גבר (דני לשמן).

הסרט יצא לאקרנים ב-2014 והיה מועמד לפרס אופיר לסרט התיעודי הטוב ביותר לשנת 2013.

==תקציר העלילה==
שם הסרט מתייחס למחזה אילוף הסוררת של שייקספיר ובתחילת הסרט קוראת רמה מסינגר קטע מהמחזה ובו מדברת הסוררת לחברותיה כי "בעלך הוא אדונך, חייך ושומרך, זה שדואג לך ולמחייתך ושום פרס לא יבקש לבד מאהבה, מבט נעים וצייתנות אמת."

48 נשים מופיעות בסרט, מספרות עשרות בדיחות הנוגעות בעיקר ביחסי גברים ונשים: מהם גבולות הפמיניזם ומה דעתן של נשים על שוביניזם? מי הוא הגבר האידיאלי בעיני נשים? מה הופך נשים לסקסיות בעיני הגבר ובעיני עצמן? ניתוחים קוסמטיים, הטרדות מיניות, דיאטות, הזדקנות ועוד.

בסוף הסרט מופיעות כל המשתתפות בקליפ לשיר "I Will Survive" בביצועה של עדי כהן.

==קישורים חיצוניים==

*[https://www.youtube.com/watch?v=pmWinghogMM הפרימיירה של אילוף הגוררת], באתר יוטיוב
*[https://www.youtube.com/watch?v=BxScCRGU2g8 בדחיות על בלונדיניות], באתר יוטיוב
*[https://www.habama.co.il/Pages/Event.aspx?Subj=4&Area=1&EventId=30781 אילוף הגוררת], באתר "הבמה,
*[https://www.youtube.com/watch?v=dzaXIKmUDaw הקליפ "I Will Survive" בסוף הסרט], באתר יוטיוב
* 

קטגוריה:סרטי 2014
קטגוריה:סרטים בעברית
קטגוריה:סרטים ישראליים
קטגוריה:סרטי קומדיה ישראליים
קטגוריה:סרטים תיעודיים ישראליים
קורפוס הצי (האימפריה הגרמנית)

קורפוס הצי (בגרמנית: Marinekorps) היה קורפוס של האימפריה הגרמנית במלחמת העולם הראשונה. הוא הוקם בנובמבר 1914 ופורק בתום המלחמה.

== היסטוריה ==
קורפוס הצי הוקם ב-20 בנובמבר 1914 כדי לפקד על הכוחות היבשתיים של הצי הגרמני הקיסרי הפועל בפלנדריה. הוא התבסס במהירות באגף הימני הקיצוני של הקו הגרמני בחזית המערבית, מול הים הצפוני. הוא כלל את דיוויזיית הצי הראשונה ודיוויזיית הצי השנייה וכן את דיוויזיית הצי השלישית לאורך כל הדרך; דיוויזיה אחת החזיקה בחזית היבשה, השנייה בחזית הים.

הקורפוס היה עדיין קיים בסוף המלחמה כחלק מהארמייה הרביעית, קבוצת הארמיות רופרכט בחזית המערבית, ועדיין החזיק בימין הקיצוני של הקו.

== סדר הכוחות ==
הקורפוס כלל את היחידות הבאות:<ref></ref>
* דיוויזיית הצי ה-1
* דיוויזיחת הצי ה-2
* שני שלישים מדיוויזיית הלנדווהר ה-38<ref>The remaining third of 38th Landwehr Division was assigned to the adjacent Guards Reserve Corps.</ref>
* שליש מהדיוויזיה ה-3<ref>The bulk of 3rd Division was assigned to the adjacent Guards Reserve Corps.</ref>
* דיוויזיית הלנדוור ה-85

== מפקדים ==
* אדמירל לודוויג פון שרדר (15 בנובמבר 1914–12 בדצמבר 1919)<ref></ref><ref></ref>
* אדמירל פרידריך שולץ (13 בדצמבר 1918–31 בינואר 1919)

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.deutsche-kriegsgeschichte.de/akrkgk.html הקורפוסים של הצבא הקיסרי במהלך מלחמת העולם הראשונה] באתר Die höchsten Kommandostellen des Heeres 

== הערות שוליים ==

1
קטגוריה:הצי הקיסרי הגרמני במלחמת העולם הראשונה
קייסי דה-סנטיס

ג'יל קייסי דה-סנטיס (באנגלית: Jill Casey DeSantis; נולדה ב-26 ביוני 1980) היא הגברת הראשונה של פלורידה, רעייתו של מושל פלורידה ה-46 רון דה-סנטיס.

==ביוגרפיה==
דה-סנטיס נולדה בזיינסוויל, אוהיו בשם "קייסי בלאק" ב-26 ביוני 1980. אביה, רוברט בלייק, היה קצין בדימוס בחיל האוויר האמריקני שהפך לאחר מכן לאופטימטריסט. אמה, ג'ין קאפוניגרו, בת למשפחת מהגרים מסיציליה, הייתה פתולוגית. היא למדה בקולג' צ'ארלסטון וסיימה עם תואר ראשון בכלכלה. לאחר סיום לימודיה החלה להנחות בערוץ הגולף את התוכניות On The Tee ו-PGA Tour Today. במקביל החלה לעבוד כמגישת חדשות עבור WJXT - תחנת טלוויזיה עצמאית בג'קסונוויל, פלורידה.

ב-2014 היא יצרה והנחתה את התוכנית The Chat. תוכנית דיונים בת שעה ששודרה במקביל ב-WTLV (רשת מקומית בג'קסונוויל השייכת ל-NBC) וב-WJXX (רשת מקבילה השייכת ל-ABC). במקביל, הנחתה תוכנית אירוח יומית בשם First Coast Living, ותוכנית שבועית בשם The American Dream, אשר עסקה ביזמות. כמו כן היא יצרה את הסרט התיעודי Champion, The JT Townsend Story, אשר עסק בשחקן הפוטבול ג'יי טי טאונסנד.

ב-8 בינואר 2019 נבחר בעלה רון דה-סנטיס לתפקיד מושל פלורידה, וקייסי הפכה לגברת הראשונה של פלורידה. בפברואר של אותה שנה היא השיקה את "מדליית הגברת הראשונה" שמוענקת לאזרחי פלורידה שהפגינו אומץ, מחויבות ושירות. באוגוסט של אותה שנה, היא מונתה ליו"ר קבינט הילדים והנוער של פלורידה.

ב-24 במאי 2023 הודיע רון דה-סנטיס על התמודדותו לנשיאות ארצות הברית מטעם המפלגה הרפובליקנית. קייסי משמשת כיועצת עבור הקמפיין שלו, והוא מרבה להתייעץ עמה בעניינים פוליטיים. בתקשורת האמריקנית היא אף מכונה לפעמים "הנשק הסודי של דה-סנטיס".

==חיים אישיים==
קייסי ורון דה-סנטיס נפגשו בזמן שהאחרון שרת כקצין בחיל הים האמריקני. הם נישאו ב-26 בספטמבר 2009 בדיסניוורלד. לימים הגדיר זאת דה-סנטיס כ"סוג של אירוניה", בהתחשב במאבק העיקש שהוא ניהל לימים כנגד חברת וולט דיסני. לזוג דה-סנטיס ישנם שתי בנות ובן.

ב-4 באוקטובר 2021 התפרסם כי קייסי דה-סנטיס חולה בסרטן השד. ב-3 במרץ 2022 התפרסם כי היא החלימה.

כמו בעלה, קייסי דה-סנטיס היא נוצרית קתולית.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:שדרני רדיו וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1980
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא איטלקי
סקרי סימליוס

יאקו סקרי סימליוס (בפינית: Jaakko Sakari Simelius; 13 בנובמבר 1900 – 18 במאי 1985) היה גנרל פיני, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של כוחות ההגנה של פינלנד בין 1959–1965.

==ביוגרפיה==
סימליוס נולד ב-13 בנובמבר 1900 בקואופיו שבדוכסות הגדולה של פינלנד, שהייתה אז חלק מהאימפריה הרוסית. כשהיה בן 18, זכתה פינלנד בעצמאות, וכמעט מיד פרצה בה מלחמת אזרחים. סמליוס התגייס למשמר הלבן ולחם כנגד המשמר האדום. שנה לאחר מכן הוא התגייס לצבא פינלנד, ולמד בבתי ספר צבאיים. במהלך מלחמת החורף הוא שימש כראש מטה הדיוויזיה ה-4. בתחילת מלחמת ההמשך הוא שימש כראש מטה הקורפוס ה-7, וב-1943 עבד לפקד על הרגימנט ה-4. לאחר המלחמה עבר לפקד על הרגימנט ה-7. בין 1942–1953 הוא הועסק בתפקידים שונים באקדמיה הצבאית הפינית. ב-1953 הוא מונה למפקד הדיוויזיה ה-3. ב-1955 הוא מונה למפקד חיל הרגלים הפיני. ב-15 בספטמבר 1959 הוא מונה לסגן ראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל). ב-29 באוקטובר של אותה שנה, פרש קארלו הייסקנן מתפקיד ראש ההגנה, וסמליוס נכנס לתפקיד במקומו. הוא היה הראשון בתפקיד שלא לחם במלחמת העולם הראשונה. הוא כיהן בתפקיד עד 12 בנובמבר 1965 אז פרש מהצבא. הוא נפטר בהלסינקי ב-18 במאי 1985.

==קישורים חיצוניים==

* [http://runeberg.org/kuka/1954/0800.html סקרי סימליוס] באתר פרויקט רונברג

קטגוריה:ראש ההגנה (פינלנד)
קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:ילידי 1900
קטגוריה:נפטרים ב-1985
אויגן אולריך

אויגן צ'ארלס אולריך (אנגלית: Eugene Charles Ulrich ; נולד ב-5 בנובמבר 1938 בלואיוויל, קנטאקי) הוא חוקר אמריקאי של כתבים עבריים ותאולוגיה. שימש כפרופסור לתיאולגיה באוניברסיטת נוטרדאם באינדיאנה שבארצות הברית. עיקר פרסומו הוא בחקר מגילות ים המלח ובעיקר של קטעי המקרא שבמגילות.

==חייו==
למד במספר אוניברסיטאות. את התואר השני סיים באוניברסיטת הארווארד ב-1967 ובשנת 1975 קיבל תואר שלישי מאוניברסיטת הארווארד.

==עבודות מחקר==
עבודתו הבולטת היא פרסום The Dead Sea Scrolls Bible (תנ"ך מגילות ים המלח) יחד עם שני שותפים – מרטין אבג ופיטר פלינט. בספר זה הם פרסמו את כל קטעי המקרא שנמצאו בכל קטעי מגילות ים המלח, לצד שינויי נוסח בין קטעים אלה לנוסח המסורה, נוסח תרגום השבעים, התרגום השומרוני, התרגום הסורי ועוד.

אולריך נמנה עם צוות המתרגמים של התרגום האנגלי לתנ"ך - New Revised Standard Version.

אולריך ערך מספר כרכים של הסדרה תגליות במדבר יהודה, והיה מהעורכים בתקופה שעמנואל טוב היה העורך הראשי.

==קישורים חיצוניים==
*[https://web.archive.org/web/20150610210324/http://theology.nd.edu/people/emeritus-faculty/eugene-ulrich/ דף חוקר ורשימת פרסומים]

קטגוריה:חוקרי מקרא
קטגוריה:מתרגמי התנ"ך
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת הרווארד
קטגוריה:סגל אוניברסיטת נוטרדאם
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1938
טריטוריית איווה

טריטוריית איווה הייתה טריטוריה מאוגדת מאורגנת של ארצות הברית שהתקיימה מ-4 ביולי 1838 עד 28 בדצמבר 1846, כאשר החלק הדרום-מזרחי של הטריטוריה התקבל לאיחוד כמדינת איווה. לשאר השטח לא היה ממשל טריטוריאלי מאורגן עד שטריטוריית מינסוטה התארגנה ב-3 במרץ 1849.

== היסטוריה ==
רוב השטח בשטח היה במקור חלק מרכישת לואיזיאנה והיה חלק מטריטוריית מיזורי. כאשר מיזורי הפכה למדינה ב-1821, אזור זה (יחד עם הדקוטות) הפך למעשה לשטח לא מאורגן. האזור היה סגור למתיישבים לבנים עד שנות ה-30 של המאה ה-19, לאחר סיום מלחמת הבלאק הוק. האזור הוצמד לטריטוריית מישיגן ב-28 ביוני 1834. בישיבה נוספת של האספה המחוקקת השישית של מישיגן שהתקיימה בספטמבר 1834, מחוז איווה חולק לשני מחוזות על ידי שרטוט קו מערבה מהקצה התחתון של האי רוק בנהר המיסיסיפי. הטריטוריה שמצפון לקו זה (שהחל ממש דרומית לדבנפורט של היום) נקראה מחוז דובוק, וכל האזור מדרום לו היה מחוז דה מוינס. כאשר מישיגן הפכה למדינה ב-1836, האזור הפך למחוז איווה במערב טריטוריית ויסקונסין – האזור שממערב לנהר המיסיסיפי.

הגבולות המקוריים של הטריטוריה, כפי שנקבעו ב-1838, כללו את מינסוטה וחלקים מהדקוטות, המשתרעים על כ-500,000 קמ"ר של אדמה.

ברלינגטון הייתה הבירה הזמנית; איווה סיטי סומנה כבירה הטריטוריאלית הרשמית בשנת 1841. פורט סנלינג היה ממוקם בצד המערבי של המיסיסיפי והציב אותו בתוך הטריטוריה עד להקמת המדינה.

כשאיווה הפכה למדינה ב-28 בדצמבר 1846, לא נעשו כל הוראות לארגון רשמי של שאר השטח. מורגן ל. מרטין, הנציג הטריטוריאלי של ויסקונסין לקונגרס, דחף הצעת חוק לארגון טריטוריה של מינסוטה אשר תקיף את הארץ הזו. בעוד הצעת החוק עברה בבית הנבחרים, היא לא עברה בסנאט. במושב הבא הוגשה בסנאט הצעת חוק מאת סטיבן א. דאגלס אך גם לא עברה. המצב נפתר כאשר טריטוריית מינסוטה אורגנה ב-3 במרץ 1849, יום לפני סיום הקונגרס.

במפקד האוכלוסין של ארצות הברית משנת 1840, 18 מחוזות בטריטוריית איווה דיווחו על ספירות האוכלוסייה הבאות:<ref></ref>
{| class="wikitable"
!דרגה
!מחוז
!אוכלוסייה
|-
|1
|ואן ביורן
|6,146
|-
|2
|לי
|6,093
|-
|3
|דה מוינס
|5,577
|-
|4
|הנרי
|3,772
|-
|5
|דובוק
|3,059
|-
|6
|ג'פרסון
|2,773
|-
|7
|מוסקטין
|1,942
|-
|8
|לואיזה
|1,927
|-
|9
|וושינגטון
|1,594
|-
|10
|ג'ונסון
|1,491
|-
|11
|ג'קסון
|1,411
|-
|12
|לין
|1,373
|-
|13
|סדאר
|1,253
|-
|14
|סקוט
|1,240
|-
|15
|קלייטון
|1,101
|-
|16
|קלינטון
|821
|-
|17
|ג'ונס
|471
|-
|18
|דלאוור
|168
|-
|
|לא מאוגד
|900
|-
|
|טריטוריית איווה
|43,112
|-
|}

== ממשל ==

הסמכויות הביצועיות של הטריטוריה היו נתונות למושל, למזכיר (שבמקרה של מוות, הדחה, התפטרות או היעדרות משטחו של המושל היו לו סמכויות מושלות והיה ממלא תפקידים מושלים), גזבר ומבקר.

=== בית מחוקקים ===
סמכויות החקיקה היו נתונות לאספה המחוקקת של טריטוריית איווה, שכמו זו של טריטוריית ויסקונסין הייתה מחולקת לבית עליון בשם "המועצה" (אם כי חלק מההיסטוריה החקיקתית מתייחסת למועצה כסנאט) של 13 חברים, ובית נציגים של 26 חברים.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארצות הברית: מדינות וטריטוריות היסטוריות
קטגוריה:איווה: היסטוריה
סמסונספור (כדורסל)

סמסונספור בסקטבול (בטורקית: Samsunspor Basketbol) הוא מועדון כדורסל טורקי מסמסון המשחק בליגת העל הטורקית בכדורסל. הקבוצה, שנוסדה ב-1965, היא מחלקת הכדורסל של מועדון הספורט סמסונספור , שקבוצת הכדורגל שלו משתתפת בליגת העל הטורקית בכדורגל.

==היסטוריה==
למועדון הספורט סמסונפור, שהוקם בשנת 1927 והפך למועדון מקצועי בשנת 1965, הייתה מחלקת כדורסל על פי המידע שנמסר במסמך הרישום שלו. קבוצת הכדורסל המקצועית הוקמה ב-3 בדצמבר 1966, אז הוקמה הליגה המקצוענית.

בשנת 1967 ערכה הקבוצה, שהורכבה כמעט כולה מתלמידי בית הספר התיכון 19 Mayıs, את משחק הבכורה שלה מול חיילי בסיס המכ"ם של הכוחות המזוינים של ארצות הברית בסמסון. תוך שלוש שנים התקדמה הקבוצה והפכה לאחת הקבוצות החזקות באנטוליה.

לאחר זכייה בליגה המקומית ב-1967 והשתתפות בגביע האנטולי ב-1967, זכתה הקבוצה בגביע אנטוליה ב-1970. באותה שנה עלתה הקבוצה לליגה השנייה.

סמסונספור סיימה את עונת 1971/72, הראשונה שלה בליגת המשנה, כאלופה, והפסידה רק משחק אחד במשך כל העונה. הישג זה העניק לקבוצה את הזכות להתחרות בליגת העל לצד קבוצות משלוש הערים הגדולות (אנקרה, איזמיר ואיסטנבול), מה שהפך אותה לקבוצה הראשונה מחוץ לערים אלו שעושה זאת. עם זאת, המועדון החל להתמודד עם קשיים כלכליים ולא יכול היה לשלם את משכורות השחקנים. כתוצאה מכך נאלצה סמסונספור לפרוש מהליגה במהלך עונת 1972/73 ולא השתתפה בליגות בשנה הבאה. לאחר מכן התפרקה הקבוצה.

לאחר סגירת סמסונספור עלתה סמסון DSİ לליגה השנייה ושיחקה בה במשך שלוש עונות. סמסונספור פתחה מחדש את מחלקת הכדורסל שלה בתחילת עונת 1992/93 תחת נשיאותו של כדורסלן העבר איסמעיל אויאניק, רכשה את הזכויות של סמסון DSİ והחתימה שחקנים מסמסון יולספור. בעונת 2001/02 זכתה הקבוצה בליגה השנייה אך בשל בעיות באולם הביתי שלה נאלצה לוותר על העלייה לליגת העל. עם זאת, בעונת 2004/05, הודות למאמציו של אויאניק, הצליחה הקבוצה להעפיל לליגה הראשונה, אך למרות חסות מסחרית מפנסוניק החליטה הקבוצה לפרוש מהליגה לאחר עקב תמיכה לא מספקת מההנהלה החדשה ופרישתו של אויאניק מהנשיאות.

תחייתו מחדש של ענף הכדורסל במועדון התרחשה במהלך כהונתו הנוספת של איסמעיל אויאניק, כשלפני עונת 2019/20 רכש המועדון את קבוצת הליגה הטורקית השנייה סמסון בויוקשהיר. לאחר רכישת הקבוצה אושרה בקשתה להשתתף בליגה השנייה. בעונה זו הצליחה הקבוצה, שהייתה בתחתית הטבלה, להישאר בליגה השנייה לאחר שהליגות בוטלו עקב מגפת הקורונה בטורקיה.

בעונת 2020/21 סיימה סמסונספור במקום השני בעונה הסדירה, אך הפסידה בגמר הפלייאוף ליאלובה ולא הצליחה לעלות לליגת העל. בעונת 2021/22 שוב סיימה סמסונספור את העונה במקום השני והפסידה בגמר למניסה. בעונת 2022/23 הפסידה הקבוצה בגמר ועלתה לסופר ליגי.

==שחקנים==
* טים סוארס
* נמרוד לוי
* סק הנרי
* מיקייל קייזר

==תארים==
;ליגת המשנה הטורקית בכדורסל
*זכייה (1): 1971/72
*סגנות (1): 2022/23

;הגביע האנטולי
*זכייה (1): 1970

==קישורים חיצוניים==

*

==הערות שוליים==

קטגוריה:קבוצות כדורסל טורקיות
קטגוריה:טורקיה: כדורסל
איריה קיינונן

איריה אילמרי קיינונן (בפינית: Yrjö Ilmari Keinonen; 31 באוגוסט 1912 – 29 באוקטובר 1977) היה גנרל פיני, אביר צלב מנרהיים, אשר שימש כראש ההגנה (מקביל לרמטכ"ל) של כוחות ההגנה של פינלנד בין 1965–1969.

==ביוגרפיה==
קיינונן נולד ברוסקאלה שבאימפריה הרוסית. במהלך מלחמת החורף הוא התגייס לצבא פינלנד, אולם פרש ממנו לאחר המלחמה. ב-1942, בעיצומה של מלחמת ההמשך, הוא חזר והתגייס לצבא. הוא עבר קורס מזרז, הוסמך כקצין פרשים, ומונה למפקד פלוגה. הוא הוביל את הפלוגה שלו במהלך מספר קרבות, וב-8 בספטמבר עוטר בצלב מנרהיים על אומץ ליבו. לאחר המלחמה התקדם קיינונן במהירות בסולם הדרגות. למרות גילו המתקדם יחסית וניסיונו המועט, הוא עקף עד מהרה קצינים ותיקים ומנוסים בהרבה ממנו.

ב-12 בנובמבר 1965 הוא מונה לתפקיד ראש ההגנה. המינוי התקבל בהפתעה רבה, שכן הוא עקף גנרלים ותיקים ומוערכים שנחשבו למועמדים טבעיים לתפקיד. יתירה מכך, בעת מינויו היה קיינונן בדרגת אוברסט-לויטננט (מקביל לסגן אלוף) בלבד. לאחר מינויו הוא קודם בזריזות עד לדרגת גנרל. תקופת כהונתו בתפקיד, זכורה עד היום בפינלנד ככאוטית במיוחד. קיינונן היה מסוכסך מההתחלה עם הגנרלים הוותיקים שלא ראו בעין יפה את קידומו הזריז. הוא הכריז על תוכנית שנועדה לשפר את תדמיתו של הצבא הפיני בעיני הציבור הפיני במסגרת תוכנית זו, התרופפה מאוד המשמעת בצבא הפיני. בין היתר הותר לחיילים לשתות אלכוהול וללבוש בגדים אזרחיים בסופי שבוע.

בנובמבר 1968 קיינונן הזמין לביתו את שגריר ברית המועצות בפינלנד אנדריי קובליוב. באותה הזדמנות הוא הצהיר בפומבי כי הוא מאמין ששיטת הממשל הסובייטית היא הטובה ביותר בעולם. בינואר 1969 העניק קיינונן ראיון שערורייתי אשר במהלכו הביע זלזול בצבא פינלנד וקבע שהוא אינו מסוגל להגן על פינלנד במקרה של פלישה סובייטית. שני האירועים גרמו לזעם ציבורי רב-נגדו. גנרלים פינים אחרים אף טענו שקיינונן כלל אינו מאמין בקיומה של פינלנד כמדינה עצמאית, ורק מכין את הקרקע לקראת סיפוחה לברית המועצות. ב-25 באפריל 1969 קיינונן ביקש להתפטר מתפקידו. ההתפטרות נכנסה לתוקף חמישה ימים לאחר מכן.

לאחר התפטרותו נחשפה לציבור פרשה נוספת בה היה מעורב. פרשה שנודעה בשם "פרשת המרתף". במסגרת פרשה זו, נטען שקיינונן השתמש בחיילים פינים כדי לשפץ את בית הקיץ שלו. בית המשפט המחוזי בהלסינקי פסק שקיינונן אשם, וגזר עליו עונש מאסר של 105 יום. קיינונן ערער לבית המשפט העליון של פינלנד, אולם שופטי העליון דחו את הערעור ואף הגדילו את העונש שלו ל-150 יום. מומחים משפטיים רבים בפינלנד טענו שהעונש היה לא-מוצדק, וניתן בגלל השנאה הרבה ששררה ברחוב הפיני כלפי קיינונן.

קיינונן נפטר מסרטן ב-29 באוקטובר 1977.

==קישורים חיצוניים==
* [https://www.uppslagsverket.fi/sv/sok/view-170045-KeinonenYrjoe איריה קיינונן]

==הערות שוליים==

קטגוריה:ראש ההגנה (פינלנד)
קטגוריה:גנרלים פינים
קטגוריה:אנשי צבא פינים במלחמת העולם השנייה
קטגוריה:מעוטרי צלב הברזל
קטגוריה:ילידי 1912
קטגוריה:נפטרים ב-1977
יהושע אייכנשטיין

הרב יהושע העשיל אייכנשטיין הוא ראש ישיבת יד אהרון, חבר בוועדת הרבנים של עיתון יתד נאמן.

== ביוגרפיה ==
נולד בסנט לואיס לרב מנחם צבי (רבה של סנט לואיס) ולריקל (בתו של האדמו"ר מטריסק-לובלין).

בצעירותו למד בישיבת רבינו חיים ברלין, ובעיקר אצל הרב אברהם ליבוביץ.

נישא לחנה בתו של הרב בצלאל ז'ולטי. לאחר נישואין שימש כר"מ בישיבת איתרי חדרה. כשהישיבה נסגרה בקיץ תשמ"ג, הוא פתח ישיבה בשכונת רחביה, יחד עם הרב עקיבא קיסטר וקבוצה מהבחורים. הישיבה נסגרה בחורף תשמ"ג, עם פטירת הרב בצלאל ז'ולטי שנשא את העול הכספי. הישיבה נפתחה מחדש באלול תשמ"ו, ולאחר סכסוך שכנים עברה הישיבה לשכונת קטמון, הישיבה מתייחדת בכמות בחורים קטנה בכל שיעור בכדי לתת יחס אישי.

בין 2000 ל-2010 שימש כראש ישיבה בישיבת חברון-גאולה.

ב-2012 מונה על ידי הרב אהרן יהודה ליב שטינמן לוועדת הרבנים של יתד נאמן.

הרב אייכנשטיין עומד בנשיאות ישיבת משכן אשר ובנשיאות סמינר אפיקי דעת.

== מדעותיו ==
על אף היותו מזוהה עם מפלגת דגל התורה, תמך בישיבת משכן שלמה המזוהה עם הפלג הירושלמי. בשנת 2015 הודלפה הקלטה שבו הוא אומר שהוראת החזון איש שלאחר החתונה ילכו לכולל ולא לעבודה הייתה הוראת שעה, אך בהמשך חזר בו. ב-2019 הביע תמיכה ב"בית מדרש הגר"א", השנוי במחלוקת בציבור החרדי.

לאחר התאבדותו של חיים ולדר, הכחיש בשיעור שמסר בירושלים את ההאשמות נגדו. לאחר שנפגש עם נפגעות של ולדר, בתיווכם של פעילים חרדים, חזר בו מדבריו והוציא מכתב בו גינה את ולדר וקרא לנפגעים ונפגעות לפנות למומחים ולפעול בכל דרך שהיא נגד פוגעים' התבטאות זו נחשבת חריגה בנוף החרדי. גם לאחר פרסום על מנהלת סמינר מעלות שפגעה מינית בתלמידותיה, התבטא נגדה בחריפות. בסוף 2023 נאם בכנס נגד פגיעות בחברה החרדית.

במהלך מלחמת חרבות ברזל פרסם מכתב ארוך בסוגיית גיוס בני ישיבות במכתב כתב בין השאר: "יש להעריך את חירוף נפשם של החיילים", בהמשך כתב שכמו שיש להכיר בפציפיזם כך "יש להכיר במצפונו של בחור ישיבה להקדיש חייו לעבודת ה".

== כתביו ==
* .
* .
* .
* שיעורי רבינו יהושע העשיל, יבמות-נדרים, הוצאת צוף, ירושלים תשפ"ג.
* .
* 
* .

== חיים אישיים ==
נשוי לחנה, סופרת הכותבת בשם העט חנה בת שחר. בתו היא אוריין ליפשיץ, במאית תיאטרון (נשואה ליאיר ליפשיץ), ואחיינו הוא הרב דניאל וולפסון.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* שיעורי הרב [https://beinenu.com/rabbis/%D7%94%D7%A8%D7%91-%D7%99%D7%94%D7%95%D7%A9%D7%A2-%D7%90%D7%99%D7%99%D7%9B%D7%A0%D7%A9%D7%98%D7%99%D7%99%D7%9F יהושע אייכנשטיין] באתר בינינו
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפחת אייכנשטיין
קטגוריה:מחברי ספרות תורנית
קטגוריה:ראשי ישיבה ליטאים
קטגוריה:בוגרי ישיבת רבי חיים ברלין
קטגוריה:חברי הוועדה הרוחנית של יתד נאמן
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1942
משמר יהודה

משמר יהודה (המכונה גם: גבעת אדומים או מצפה יהודה) הוא התנחלות בשולי מדבר יהודה, מצפון לעיירה הפלסטינית עובידייה ובסמיכות לקידר ומעלה אדומים, בתחומי המועצה האזורית גוש עציון.

==היסטוריה==
הניסיון הראשון להקמת יישוב במקום נעשה בראשית שנות השמונים של המאה ה-20, על ידי חברת מצפה לבניין (חברון) בע"מ, שהודיעה כי רכשה כ-1,500 דונם באזור לשם הקמת יישוב, ומכרה מגרשים בני כ-600 מ"ר לכ-600 קונים.

בינואר 1984 החליטה ועדת השרים להתיישבות להקים את מצפה יהודה, החלטה שלא מומשה עקב הדרישה להשלמת הסדרת רישום המקרקעין, כשהחברה המשווקת החזיקה בכ-30 אחוז מהשטח בלבד.

ב-2016 עברו הקרקעות מידי חברת מצפה לבניין (חברון) לידי קרן ירושלים המאוחדת, ששיווקה אותם כיישוב חרדי עתידי. בעקבות השיווק פנה משרד החוץ של הרשות הפלסטינית למועצת הביטחון של האו"ם בבקשה לנקוט צעדים נגד הרחבת ההתנחלות.<ref></ref>

במאי 2017, קבוצת חברי כנסת חתמו על קריאה לממשלה להקים במקום יישוב וליישם את החלטת ועדת השרים להתיישבות מ-1984.

במקום הוקם בספטמבר 2019 מאחז "חוות צאן קידר", על שם הפסוק . פקחי המנהל האזרחי התכוונו לפנות את המאחז ביום שבו הוקם, אך בעקבות פנייה של ראש מועצת גוש עציון למשרד הביטחון, הפינוי נדחה.

בשנת 2022 הוחלט במשרד הבינוי והשיכון לקדם פעולות תכנוניות ליצירת תוכנית אב להקמה של עיר חדשה בשם 'מצפה יהודה' באיתור רחב של כ-1,500 דונם, סביב אזור חוות צאן קידר. העיר מיועדת לציבור החרדי.

בפברואר 2023 הורה הקבינט המדיני-ביטחוני להכשיר את היישוב, לצד שמונה מאחזים נוספים. בעקבות ההחלטה החליטה ועדת השמות הממשלתית להעניק ליישוב את השם "משמר יהודה".

בפברואר 2024 חתם אלוף פיקוד המרכז, יהודה פוקס, על צו להקמת היישוב משמר יהודה. מיד אחר כך החלה חברת "מצפה לבנייה" לשווק מגרשים של 100 מ"ר ביישוב. היזמים גייסו את אורי אריאל שיעמוד בראש המיזם ומשרד הבינוי והשיכון החל בתכנון המפורט של היישוב.

==ראו גם==
* רמת קדרון

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נחל קדרון
קטגוריה:מועצה אזורית גוש עציון
קטגוריה:מאחזים ביהודה ושומרון
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-2019
פנסון שטייניץ

פנסון שטייניץ או פָּנָסִי שְׁטַיְנִיץ (שם מדעי: Photoblepharon steinitzi) הוא מין של דג ימי ממשפחת הפנסיים, החי במימי מערב האוקיינוס ההודי.

דג זה תואר למדע ב-1973 בידי החוקרים היפנים Tokiharu Abe ו-Yata Haneda, אשר בתחילה הגדירו אותו כתת-מין של פנסון פלפברטום (Photoblepharon palpebratum), אך בהמשך התברר שהוא הכיל תכונות ייחודיות שגרמו להפרידו. שם הסוג מגיע מיוונית ופירושו: "ריסים מוארים". שם המין נקרא להוקרת החוקר היינץ שטייניץ, שגם היה נתן את השם הנרדף Photoblepharon palpebratus.

==תיאור==
הפנסון מצוי בטבע במימי האוקיינוס ההודי המערבי לרבות בים סוף ומצוי בעומק של 20 עד 500 מטרים באזורים הסובטרופיים והטרופיים בין האיים של מזרח אפריקה לחופי ראוניון וקומורו, מזרחה עד המלדיביים ומצפין עד לסומליה, עומאן, מצרים וישראל, סביב מפרץ אילת. זהו דג הנפוץ בקבוצות קטנות והוא פעיל בלילה, כשביום הוא שוכן בשוניות עמוקות.

הדג בעל גוף פחוס באורך של עד 11 ס"מ והוא שחור, בעל קשקשים קצרים וראש גדול עם פה הפונה מעלה ובעל עיניים גדולות המיטיבות לראות בחשיכה. מתחת העיניים ישנו שק מוארך המפיק ביולומינסנציה בעזרת חיידקים החיים לאורכם והוא מסוגל לכסות את הפנס לרצונו.

מטרת ה"פנס" המוגדל שלו הוא לעזור קלוט טרף קטן המואר בלילה וכן הוא יכול להשתמש באור כדי להטעות טורפים המופתעים מפרץ האורות ומפספסים את מיקומו המדויק. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ברקנאים
קטגוריה:דגים במפרץ אילת
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1973
ארכנוקמפה

ארכנוקמפה המכונה תולעת זוהרת (שם מדעי: Arachnocampa; מילולית: "תולעת קורי עכביש") הוא סוג של חרק מסדרת הזבובאים ומשפחת היתוש-אוריים, החי באוסטרליה ובניו זילנד.

חרקים אלה דומים מעט ליתושים והם בעלי אורח חיים ייחודי, כשאת רוב חייהם הם מעבירים במערות שונות לאורך דרום אוסטרליה, טסמניה וניו זילנד. הם מתחילים כביצים עד לבקיעתם הם מעבירים את חייהם כזחלים בין 6 ל-12 חודשים ולקראת סוף חייהם בימים האחרונים מתגלמים ובוקעים כבוגרים קצרי זמן. הזחלים מתחילים באורך 3 עד 6 מ"מ אך מגיעים בזמן קצר לאורך של 3 ס"מ.

הזחלים הם טורפים מובהקים הניזונים מחרקים אחרים כדוגמת עשים, בריומאים, שעירי-כנף, כולכיתיים וזבובאים נוספים כשהם יכולים להיות קניבלים על אחיהם ואף על הבוגרים. את הטרף הם מושכים באמצעות אורות ביולומינסנציה, המופקים בלוציפראז בתרכובת ATP שמאירה כתגובה לתמיסת חמצן. האור מצוי בחלק האחורי של הזחלים והם יכולים "להדליק" אותו כדי למשוך טרף. הם מייצרים קורים דביקים התופסים את הטרף בדומה לקורי עכביש והזחלים מרגישים את התנודות ויכולים לגלגל את הקורים מעלה. בדומה לזחל עצמו גם הקורים מאירים בעוצמה, מה שמעניק מראה זוהר למערות.

בניגוד לזחלים הבוגרים כלל לא אוכלים אלא רק עסוקים ברבייה והם מעופפים גרועים ביותר, אם כי יכולים להשתמש בביולומינסנציה למשיכת בני זוג.

==מינים==
ישנם 9 מינים בסוג זה:
* Arachnocampa buffaloensis
* Arachnocampa flava
* Arachnocampa gippslandensis
* Arachnocampa girraweenensis
* Arachnocampa luminosa
* Arachnocampa otwayensis
* Arachnocampa richardsae
* Arachnocampa tasmaniensis
* Arachnocampa tropica

==גלריה==
<gallery>
Arachnocampa luminosa larvae.jpg
Glow Worm detail (3400224371).jpg
Nz glowworm.jpeg
Arachnocampa flava 29434022.jpg
A glow worm (3397351097).jpg
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1924
קטגוריה:זבובאים
קטגוריה:אוסטרליה: חרקים
קטגוריה:ניו זילנד: חרקים
טריטוריית אילינוי

טריטוריית אילינוי הייתה טריטוריה מאורגנת מאוגדת של ארצות הברית שהתקיימה מ-1 במרץ 1809 עד 3 בדצמבר 1818, כאשר החלק הדרומי של הטריטוריה התקבל לאיחוד כמדינת אילינוי. בירתה הייתה הכפר הצרפתי לשעבר קסקסקיה (שעדיין חלק ממדינת אילינוי). החצי הצפוני של הטריטוריה, ויסקונסין המודרנית וחלקים ממינסוטה וממישיגן המודרניים הפכו לחלק מטריטוריית מישיגן ב-1818.

== היסטוריה של האזור ==

האזור היה ידוע קודם לכן כ"ארץ אילינוי" (Pays des Illinois) בעודו בשליטה צרפתית, תחילה כחלק מקנדה הצרפתית ולאחר מכן באזור הדרומי שלה כחלק מלואיזיאנה הצרפתית. הבריטים קיבלו סמכות על האזור שממזרח לנהר המיסיסיפי מהצרפתים, כאשר הסכם פריז משנת 1763 סימן את סוף מלחמת הצרפתים והאינדיאנים ואת המושבה הצרפתית בצפון אמריקה של צרפת החדשה.

במהלך מלחמת העצמאות האמריקאית, קולונל ג'ורג' רוג'רס קלארק השתלט על האזור עבור וירג'יניה, שהקימה את "מחוז אילינוי" כדי להפעיל שלטון נומינלי על האזור. וירג'יניה מאוחר יותר (1784) ויתרה כמעט על כל תביעות הקרקע שלה מצפון לנהר אוהיו לממשלה הפדרלית של ארצות הברית.

האזור הפך לחלק מהטריטוריה הצפון-מערבית של ארצות הברית (מ-13 ביולי 1787 עד 4 ביולי 1800), ולאחר מכן לחלק מטריטוריית אינדיאנה. ב-3 בפברואר 1809, הקונגרס ה-10 של ארצות הברית העביר חקיקה המקימה את טריטוריית אילינוי, לאחר שהקונגרס קיבל עצומות מתושבים באזורי נהר המיסיסיפי שהתלוננו על קשיי ההשתתפות בעניינים טריטוריאליים בטריטוריית אינדיאנה. החלקים של טריטוריית אילינוי מצפון למה שהפכה למדינת אילינוי סופחו ב-1818 לטריטוריית מישיגן, ולאחר מספר הסדרים מינהליים הפכו לחלק מחצי האי העליון של מישיגן (1837), מדינת ויסקונסין (1848) והחלק הצפוני של מדינת מינסוטה (1858).

== גבולות ==

טריטוריית אילינוי כללה במקור אדמות שהפכו למדינות אילינוי, ויסקונסין, החלק המזרחי של מינסוטה והחלק המערבי של חצי האי העליון של מישיגן. כאשר אילינוי התכוננה להפוך למדינה, השטח הנותר של הטריטוריה הוצמד לטריטוריית מישיגן.

הגבולות המקוריים של הטריטוריה הוגדרו כדלקמן: "...כל אותו חלק של טריטוריית אינדיאנה השוכן ממערב לנהר הוואבאש, וקו ישיר הנמשך מנהר הוואבאש האמור ומפוסט ווינסנס, צפונה לקו הטריטוריאלי. בין ארצות הברית לקנדה..."

קסקסקיה הייתה הבירה הטריטוריאלית. מפקד האוכלוסין של 1810 הראה אוכלוסייה של 12,282.

במפקד האוכלוסין של ארצות הברית 1810, 2 מחוזות בטריטוריית אילינוי דיווחו על ספירות האוכלוסייה הבאות:
{| class="wikitable"
!דרגה
!מחוז
!אוכלוסייה
|-
|1
|רנדולף
|7,275
|-
|2
|סנט קלייר
|5,007
|-
|
|טריטוריית אילינוי
|12,282
|-
|}

== סוף הטריטוריה ==

בין [[1818 ל-1833, לאחר שאילינוי הפכה למדינה, הקרקע הלא מאוגדת מהשטח, בתוספת קומץ עיירות אחרות, נהפכה לחלק מטריטוריית מישיגן.]]
בשנת 1818, החצי הדרומי של השטח התקבל לארצות הברית כמדינת אילינוי. החצי הצפוני, ויסקונסין המודרנית וחלקים ממינסוטה וממישיגן המודרניים הפכו לחלק מטריטוריית מישיגן.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:ארצות הברית: מדינות וטריטוריות היסטוריות
קטגוריה:אילינוי: היסטוריה
רסיסים (אלבום)

"רסיסים" הוא אלבום הבכורה של הזמר הישראלי רביב כנר. הוא יצא ב-10 באפריל 2022 תחת הוצאת חברת התקליטים הליקון ארומה מיוזיק.

== רקע וקידום ==
כנר היה מתמודד פופולרי בעונה השביעית של "הכוכב הבא", שם הגיע לשלב חצי הגמר. הוא ריגש את הצופים עם ביצועים לשירים כמו "גיבור של אמא" ו"ממעמקים". כנר הוציא את סינגל הבכורה מהאלבום, "רסיסים", ב-16 ביולי 2020. את השיר כתבו והלחינו קרן פלס, שהייתה שופטת ב"הכוכב הבא", ואבי אוחיון, כותב להיטים ידוע.<ref></ref> השיר בהשראת סיפורו האישי מהשירות הצבאי כלוחם ביחידת "אגוז" במבצע "צוק איתן" ומשקף את חוויותיו ורגשותיו מאותה תקופה.<ref></ref> הסינגל זכה להצלחה משמעותית בישראל, והגיע למקום הראשון במצעדים שונים כמו ספוטיפיי, אפל מיוזיק ושזאם. השיר גם עמד בראש המצעד הרשמי של גלגלצ במשך 13 שבועות וצבר למעלה מ-11 מיליון צפיות ביוטיוב.<ref name=":0"></ref> בנוסף זכה להכרה כשיר השנה על ידי פרויקט גל"צ.<ref name=":0" /> ב-20 בדצמבר של אותה השנה הוציא את הסינגל השני מתוך האלבום, "רוצה שלום".<ref></ref> גם שיר זה זכה להצלחה ולפופולריות רבה - ובילה 8 שבועות בראש המצעד של גלגלצ.

ב-11 ביולי 2021 הוציא כנר את הסינגל השלישי מתוך האלבום, "נשלים את הכל".<ref name=":0" />

ב-18 בינואר 2022 הוציא את הסינגל הרביעי מתוך האלבום, "מים עמוקים".<ref></ref> ב-13 בפברואר הוציא את הסינגל החמישי מהאלבום, "דומה לך", שכתב והלחין לי בירן.<ref></ref> ב-27 בפברואר הוציא את הסינגל השישי מתוך האלבום, "בנקודה שבה נגמר האור", שיתוף פעולה עם טליסמאן. את השיר כתבו טליסמאן ופאר טסי.<ref></ref> ב-27 במרץ הוציא את הסינגל "נשרף העולם".<ref></ref>

ב-10 באפריל הוציא כנר את האלבום, באירוע השקה שהתקיים בסמוך לאזור בו ביצע מחבל פיגוע ירי בדיזנגוף, שגרם למותם של שלושה צעירים.<ref name=":1"></ref> מתוך כבוד למשפחות ההרוגים והפצועים, הלהיטים מהאלבום בוצעו בגרסאות אקוסטיות במהלך אירוע ההשקה.<ref name=":1" />

== רשימת רצועות ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:אלבומי בכורה מ-2022
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טל פורר
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי טליס
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי ינון יהל
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי מתן דרור
קטגוריה:אלבומים שהופקו על ידי תומר בירן
קטגוריה:אלבומי חברת הליקון ארומה מיוזיק
סאל רוטי

סאל רוטי (באנגלית: Sel Roti; בנפאלית: सेल रोटी) הוא בצק מטוגן ומתוק הנפוץ בבהוטן, הודו ונפאל<ref></ref>.

המאכל מורכב מקמח אורז, מים, סוכר, גהי, הל וציפורן שאותם מערבבים, מתפיחים ומטגנים בשמן עמוק בצורת טבעת<ref></ref><ref></ref>. מקובל לאכול אותו עם צ'וקאוני.

פירוש השם סאל רוטי נגזר מהמילים רוטי (לחם) וסאל (שנה) מכיוון שזהו המאכל הראשי שמוגש בראש השנה הנאפלית<ref></ref>.

ניתן לאכול סאל רוטי בכל שעות היום ובכל ארוחה ונהוג להגיש את המאכל כשהוא חם או קר ובעיקר בחתונות, חגים ופסטיבלים הינדים כמו דאשיין וטיהר<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.desidakaar.com/nepalese-sel-roti-recipe/ מתכון להכנת סאל רוטי], באתר Desidakaar

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המטבח ההודי
קטגוריה:המטבח הפקיסטני
קטגוריה:המטבח הנפאלי
האוניברסיטה הלאומית המערבית של אוקראינה

האוניברסיטה הלאומית המערבית של אוקראינה (באוקראינית: Західноукраїнський національний університет) היא אוניברסיטה ציבורית הממוקמת בעיר טרנופול שבאוקראינה.

==היסטוריה==
ב-1966 נפתחה בטרנופול מחלקה של הפקולטה הפיננסית והכלכלית של מכון קייב לכלכלה לאומית, שהפכה לפקולטה ב-1967, ומאז 1971 המכון הפיננסי והכלכלי, ב-1989 שינה את שמו למכון לכלכלה לאומית, האקדמיה מאז 1994. ב-30 במרץ 2005 היא הפכה לאוניברסיטה בעלת מעמד לאומי בצו של נשיא אוקראינה מ-29 בספטמבר 2006.

== קישורים חיצוניים ==

* 

הלאומית המערבית של אוקראינה
דליה פרשקר

דליה פרשקר (נולדה ב-1943) היא יזמית הייטק ישראלית, ממקימי חברת "המימד החדיש".

==ביוגרפיה==
דליה פרשקר נולדה ב-1943 בתל אביב, השנייה מבין שלושה ילדים, בת לסוניה ויהושע כצמן, שעלו בשנת 1933 מפינסק שבבלארוס. אביה היה מחזיק תיק "הפועל" במועצת פועלי תל אביב וממלא מקום מזכיר מועצת פועלי תל אביב, ואמה הייתה עקרת בית.

למדה במגמה ריאלית בתיכון עירוני א' בתל אביב. ב-1961 התגייסה לצה"ל והוכשרה בממר"ם כמתכנתת בקורס תכנות הראשון שנערך בצה"ל, על מחשבי פילקו. היא הוצבה ביחידה 180 - יחידת המחשב של חיל האוויר. בזמן שירותה למדה סטטיסטיקה בשלוחה התל אביבית של האוניברסיטה העברית בירושלים, וכשנה לאחר שחרורה מצה"ל קיבלה תואר ראשון.

לאחר שחרורה מצה"ל עברה לעבוד בחברת יבמ ישראל, וכעבור שנים אחדות עברה לארצות הברית, לשם לימודי בעלה לדוקטורט באוניברסיטת נורת'ווסטרן שבאילינוי.

בארצות הברית הכירה את מייסדי חברת התוכנה SIR, שפיתחה מסד נתונים יחסי ששימש מוסדות מחקר. בסוף שנות ה-70 הקימה פרשקר חברה ששיווקה תוכנה זו בישראל ופיתחה תוכנה נוספת על בסיס תוכנה זו.

יחד עם שני שותפים, יוסי הולנדר ורוני ענב, הקימה בשנת 1984 את חברת "המימד הרביעי", שבהמשך שינתה את שמה ל"המימד החדיש". החברה פיתחה תוכנה בשם Control-M לתזמון עיבודים במחשבים מרכזיים. החברה לא גייסה הון ממשקיעים חיצוניים, ובשנת 1989 נאלצו השלושה למשכן את בתיהם כדי לממן את רכישת זכויות ההפצה של מוצרי החברה בחזרה מהמפיץ בארצות הברית, לאחר שלא עמד ביעדי המכירות. ב-1992 הונפקה החברה בנאסד"ק לפי שווי של 120 מיליון דולר, ובשנת 1999 נמכרה לחברת BMC Software תמורת 650 מיליון דולר, האקזיט הגדול ביותר בישראל עד אז. לאחר מכירת החברה המשיכה פרשקר לעבוד בה במשך כשנה, ולאחר מכן פרשה. היא משקיעה בחברות הזנק אחדות.

נמנית עם המנטוריות של מיזם Woman2Woman של עמותת בוגרי 8200 (ש.מ.2) וחברה בחבר הנאמנים של האקדמית תל אביב-יפו, ובחבר הנאמנים של המכון למחקרי ביטחון לאומי.

==חיים אישיים==
אחיה חיים כצמן הוא המייסד ובעל השליטה של חברת הנדל"ן גזית גלוב.

זמן קצר לאחר סיום שירותה בצה"ל נישאה ליוסי פרשקר, שלימים היה פרופסור להנדסה אזרחית בטכניון והמדען הראשי במשרד התחבורה, ונפטר באוגוסט 2019.

==קישורים חיצוניים==
* 
* [https://omny.fm/shows/ecosystem/1?in_playlist=podcast דליה פרשקר: "רק אז הם הבינו שאני האדם החשוב בחדר ולא המזכירה" | סיליקון ואדי - פרק 1], ראיון ליוסי מלמד

==הערות שוליים==

קטגוריה:יזמים ישראלים
קטגוריה:מתכנתים ישראלים
קטגוריה:בוגרות תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרי תיכון עירוני א' (תל אביב)
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב
קטגוריה:נשות היישוב ילידות הארץ
קטגוריה:אנשי היישוב ילידי הארץ
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1943
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1943
אדית מריון

אדית מריון (שם מלא: לואיזה אדית צ'רץ מריון; באנגלית: Louisa Edith Church Maryon); 9 בפברואר 1872 -2 במאי 1924), פסלת אנגלית. יחד עם איטה ווגמן, היא השתייכה למעגל הפנימי ביותר של מייסדי האנתרופוסופיה והסובבים את רודולף שטיינר.<ref>Paull, John (2018) "A Portrait of Edith Maryon: Artist and Anthroposophist", Journal of Fine Arts, 1(2):8-15.</ref>

== חיים ועבודה ==
אדית מריון הייתה השנייה מבין שישה ילדים. הוריה היו ג'ון מריון סימאון ואשתו לואיזה צ'רץ' שהתגוררו בלונדון. היא למדה בבית ספר לבנות ולאחר מכן למדה בפנימייה בעיר ז'נבה שבשוויץ.<ref>Selg, Peter (2022). Edith Maryon: Rudolf Steiner and the Sculpture of Christ in Dornach. Translated by Barton, Matthew. Forest Row: Temple Lodge Publishing.</ref> במהלך שנות ה-90 למדה פיסול בלונדון בבית הספר המרכזי לעיצוב, ומשנת 1896 בקולג' המלכותי לאמנויות. היא הציגה באקדמיה המלכותית. יצירותיה מאותה תקופה הראו את נטייתה לנושא הנצרות, כגון פסל של ״מיכאל״, התבליט "צלב גולגותא".<ref>The Representative of Humanity Between Lucifer and Ahriman, von Halle and Wilkes (2010)</ref>
מבשר המוות
מריון הכירה את רודולף שטיינר ב-1912/13 וקיץ לאחר מכן, 1914, עברה לדורנך. היא עבדה עם שטיינר על בניית הגותאנום הראשון, מרכז האנתרופוסופיה העולמי, ואיתו על הדוגמנות והגילוף של פסל העץ ״נציג האנושות״. שטיינר עיצב את הפסל בגובה תשעה מטרים שהוצב בגותאנום. כעת הוא נמצא בתצוגה קבועה ב-Goetheanum השני - הוא מראה את ישו כעצמאי המחזיק באיזון בין הישויות של לוציפר ואהרימן, המייצג נטיות מנוגדות של התרחבות והתכווצות.<ref>The Representative of Humanity Between Lucifer and Ahriman, The Wooden Model at the Goetheanum, Judith von Halle, John Wilkes (2010) </ref><ref>Rudolf Steiner Christ in Relation to Lucifer and Ahriman, lecture May, 1915 </ref> הפסל נועד להציג, בניגוד ל״פסק הדין האחרון״ של מיכלאנג'לו, את ישו כאילם ובלתי אישי כך שהישויות המתקרבות אליו חייבות לשפוט את עצמן.<ref>Rudolf Steiner, The Etheric Body as a Reflexion of the Universe lecture, June 1915</ref>

בישיבה שהתקיימה במהלך חג המולד 1923 מינה שטיינר את מריון כמנהיגת המדור לאמנויות פלסטיות<ref>Record of Foundation meeting 1923, session of 28 December, 10 a.m</ref>

במאי בשנה לאחר מכן, היא מתה משחפת.<ref>Rembert Biemond, Edith Maryon, in Anthroposophy in the 20th Century: e. Kulturimpuls in biographical portraits. Edited by Bodo von Plato. Dornach: Verlag am Goetheanum, 2003.</ref>

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פסליות בריטיות
קטגוריה:ילידות 1872
קטגוריה:נפטרות ב-1924