OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
קלרה רוחאס

קלרה רוחאס (בספרדית: Clara Rojas; נולדה ב-20 בדצמבר 1964, בוגוטה) היא קולומביאנית, מנהלת קמפיין הבחירות של אינגריד בטנקור, מועמדת לנשיאות קולומביה. שתיהן נחטפו ב-23 בפברואר 2002 על ידי אנשי הכוחות המזוינים המהפכניים של קולומביה, והוחזקו בשבי עד שחרורה של רוחאס ב-10 בינואר 2008 ושחרורה של בטנקור על ידי צבא קולומביה ב-2 ביולי 2008.

קלרה רוחאס נראתה ביחד עם בטנקור בקלטת וידאו ששחררו החוטפים באוגוסט 2003. על פי עדותו של חואן (ג'ון) פרנק פינצ'או, שוטר קולומביאני שברח משבי ה-FARC לאחר שהיה כלוא שמונה שנים, רוחאס ילדה בשבי בן, לאחד מסוהריה. הילד, עמנואל, נלקח ממנה מיד לאחר הלידה ונמסר לידי משפחה אומנת בבוגוטה.

במהלך הזמן שהייתה בשבי ניסתה להימלט יחד עם בטנקור, אולם ניסיון ההמלטות לא צלח מפני שהן לא יכלו לנווט בג'ונגל בחשכה ולבסוף נלכדו מחדש על ידי ה-FARC. כעונש על ניסיון הבריחה הן ננעלו בצריף ביחד עם נחשיים ארסיים.

בדצמבר 2007 חלה התפתחות דרמטית בפרשה כאשר סוכנות הידיעות הקובנית הודיעה בשם ארגון ה-FARC כי הוא מתכוון לשחרר שלושה בני ערובה: את קלרה רוחאס, את בנה עמנואל וחברת הקונגרס הקולומביאנית קונסואלו גונזלס שהוחזקו עמם בשבי. על פי ההודעה רוחאס, בנה וחבר הקונגרס אמורים להמסר לידיו של נשיא ונצואלה, הוגו צ'אווס. ב-10 בינואר 2008 שוחררה רוחאס יחד עם גונזלס והתאחדה עם בנה.

==קישורים חיצוניים==

*
* [https://web.archive.org/web/20070811021238/http://miscaricaturas.blogcindario.com/2007/05/00096-liberen-a-clara-rojas-y-a-su-hijo-emanuel.html בלוג הקורא לשחרור קלרה רוחאס ובנה עמנואל]
* [http://site.voila.fr/ingrid_et_clara/page5.html פואמה בצרפתית לכבודה של קלרה]
* [http://site.voila.fr/ingrid_et_clara/page3.html על קלרה + תמונות]
* [http://site.voila.fr/INGRID_y_CLARA בלוג למען שחרור אינגריד וקלרה]
* [http://lettres-a-clara.blogspot.com/ מכתב לקלרה]

קטגוריה:קולומביאנים
קטגוריה:נשים קולומביאניות
קטגוריה:בני ערובה
קטגוריה:אישים שנחטפו
קטגוריה:ילידות 1964
ריי בראון

ריימונד מתיוס בראון (אנגלית: Raymond Matthews Brown; 13 באוקטובר 1926 - 2 ביולי 2002) היה נגן קונטרבס ג'אז אמריקאי חשוב אשר השתתף במהפכת הבי בופ. רבים סבורים שבראון הוא גדול נגני הבס של כל הזמנים, זאת בזכות יכולתו הקצבית שכמעט ואין שנייה לה, והיכולת הטכנית הכמעט מושלמת שלו.

==חייו==
ריי בראון, יליד פיטסבורג, החל ללמוד לנגן בפסנתר בגיל שמונה. משראה בראון כמה פסנתרנים לומדים בבית הספר התיכון שלו, הוא החליט להחליף כלי. תחילה תכנן לעבור לטרומבון אך לא יכול היה להרשות לעצמו לרכוש את הכלי. בעזרת מלגה מבית הספר, רכש קונטרבס והחל לנגן בכלי.

הוא הושפע מאוד מהבסיסט ג'ימי בלנטון שניגן עם דיוק אלינגטון. בשנות בית הספר התיכון שלו התנסה עם כמה הרכבים אזוריים, וכשסיים ללמוד עבר לגור בניו יורק שם הפסנתרן הנק ג'ונס הכיר לו את דיזי גילספי שחיפש בסיסט באותו זמן. בזכות כך יצא לבראון לנגן עם ענקים נוספים כמו ארט טאטום וצ'ארלי פארקר.

בלהקה של גילספי הוא ניגן בין 1946–1951 בשנים האלה הוא הכיר את המתופף קני קלארק ומילט ג'קסון נגן הוויברפון, והפסנתרן ג'ון לואיס, שהיוו את חטיבת הקצב של גילספי. יחד איתם ינגן לימים ברביעיית הג'אז המודרני.

ב-1947 הכיר בראון את הזמרת אלה פיצג'רלד שהצטרפה להרכב של גילספי למסע הופעות. הם התחתנו באותה השנה ויחד הם אימצו את ילדתה של אחותה למחצה של אלה. השנים התגרשו ב-1952.

לאחר שניגן בג'אז בפילהרמונית במספר הרכבים שונים, הצטמד בראון למשך מספר שנים עם הפסנתרן אוסקר פיטרסון וכן עם מתופפים מתחלפים. לבסוף, ב-1966 עזב את הטריו ונהיה המנהל של ההרכב. בערוב ימיו השתקע בלוס אנג'לס שם היה למנהל המוזיקלי של מספר הרכבים, ביניהם רביעיית הג'אז המודרני, כמו כן הוא קידם מוזקאים צעירים כמו קווינסי ג'ונס. במישור המקצועי בראון הופיע בתזמורות שהיו בתקופה ההיא בתוכניות טלוויזיה, וכן עם כמה מהמוזיקאים הפופולרים בתקופה, כגון פרנק סינטרה. הוא כתב ספרי לימוד של בס, וכן פיתח שיטות נגינת צ'לו בבס. בתקופה הזו בראון זכה בפרס גראמי על אחת היצירות שהוא כתב בשביל סרט קולנוע.

בעשורים האחרונים של חייו, בראון המשיך לעבוד במגוון רחב של הרכבים, מפתח את סגנונו האישי ואת תפקיד הבס בג'אז.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:נגני קונטרבס
קטגוריה:בסיסטים
קטגוריה:נגני בי בופ
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:פיטסבורג: אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1926
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2002
זינפנדל

אשכול ענבי זינפנדל על הגפן
זינפנדל (zinfandel או פרימיטיבו) הוא ענב יין ממוצא איטלקי (שם קרוי היין בשם Primitivo di Gioia) או קרואטי (שם היין קרוי בשם Crljenak).
הגידול הגיע לארצות הברית עם מהגרים מדרום איטליה באמצע המאה ה-19, ומשמש כיום לייצור יינות אדומים וליינות סמוקים בעלי פופולריות גבוהה בארצות הברית המכונים זינפנדל לבן.

השם זינפנדל מקורו בזיהוי שגוי עם היין האוסטרי Zierfändler ושיבוש קל של השם.

זן הזינפנדל עשיר בסוכר, ולכן היינות המיוצרים ממנו מאופיינים באחוז אלכוהול גבוה יחסית, שיכול להיות גבוה מ-15%. יינות הזינפנדל מאופיינים בטעם בשל, מתוק ופירותי, ובגוף מלא, ולעיתים מכונים "יינות חמים" בשל בשלותם הרבה ואחוז האלכוהול הגבוה.

הזן קשה לגידול, אך הוא נפוץ בצפון קליפורניה, בעמק נאפה ובסונומה. בישראל יש כיום מספר קטן של יקבים שמייצרים יינות מזן הזינפנדל, כגון יקב בנימינה מאזור זכרון יעקב, יקב דלתון מהגליל ויקב סוסון ים מהרי יהודה שמייצרים יין זַנִּי מזינפנדל.

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.bakbuk.co.il/htmlpage/internal.asp?cat=4&nam=41&tat=16 זינפנדל מול פרימיטיבו - הקרב הגדול], באתר בקבוק

קטגוריה:זני ענבים
מנואל מרולנדה

מנואל מרולנדה ולס (בספרדית: Manuel Marulanda Vélez; 13 במאי 1928 – 26 במרץ 2008), המכונה "טירופיחו" (בספרדית: Tirofijo), היה איש גרילה קולומביאני, מנהיג המחתרת המרקסיסטית FARC.

מנואל מארולנדה הוא שמו המחתרתי של פדרו אנטוניו מרין (בספרדית: Pedro Antonio Marín), המייסד והמנהיג הראשי של ארגון הגרילה הקולומביאני "הכוחות המזוינים המהפכניים של קולומביה" (FARC), האחראי לחטיפתה של המועמדת לנשיאות אינגריד בטנקור ועוד אלפי אזרחים קולומביאנים וזרים. ארצות הברית הציבה במרץ 2006 פרס של 5 מיליון דולר על ראשו. ב-26 במרץ 2008 מת מוות טבעי, כתוצאה מהתקף לב.

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:ראשי FARC
קטגוריה:ילידי 1930
קטגוריה:נפטרים ב-2008
קרוב להפליא ורועש להחריד

קרוב להפליא ורועש להחריד (באנגלית: Extremely Loud and Incredibly Close) הוא ספרו השני של הסופר האמריקני ג'ונתן ספרן פויר.
הרומן עוקב אחר מסע חיפושיו של בנו של אחד מהרוגי הפיגוע במגדלי התאומים אחר מנעול ברחבי ניו יורק. הספר יצא לאור בניו יורק בשנת 2005. בעברית יצא הספר לאור בשנת 2007, בתרגומו של אסף גברון, בהוצאת כנרת זמורה-ביתן דביר. ב־2011 עובד הספר לסרט קולנוע.

== תקציר העלילה ==
אוסקר של הוא בנו של תומאס, שנהרג בפיגוע התאומים. אוסקר הוא ילד בן תשע, אינטליגנטי ובעל דמיון מפותח. ביום הפיגוע הוא חזר הביתה ושמע את ההודעות האחרונות שהותיר אביו במשיבון, לפני שהבניין התמוטט. יום אחד, לאחר כשנתיים, הוא מוצא מפתח מסתורי שהיה שייך לאביו, ומחליט לחפש את המנעול התואם את המפתח הזה. בכל סוף שבוע הוא יוצא מהבית לבתים שונים בעיר ניו יורק, לתשאול אנשים שאולי היו קשורים למפתח, ולבדוק אם הם יכולים לגלות דבר מה.

מלבד סיפורו של אוסקר, מסופר סיפורם של סבו וסבתו, שניהם מניצולי הפצצת בעלות הברית על דרזדן במלחמת העולם השנייה. הטראומה שעברה על הסב גרמה לו לחוסר יכולת לדבר, ולפחד מהחיים. במהלך הסיפור, הנפרש מבעד לעיניהם של השניים, נחשפים חיי אהבה פלאית אומללים.

הספר כתוב מנקודת מבטו של אוסקר, ובכך גם שפתו ומשלבו מתאימים לדמות. בנוסף, הספר נוקט במגוון אמצעים החורגים מהנורמה הספרותית הרגילה - מלבד שילוב תמונות רבות בין עמודיו, לעיתים מופיעים עמודים ובהם מספר מילים מועט - ציטוטים מיומנו של סבו של אוסקר - או מילים שבגלל אופן הדפסתן המכוון לא ניתן לפענח.

== סרט ==
בשנת 2011 הופק, בהתבסס על הספר, סרט הקולנוע "קרוב להפליא ורועש להחריד" בבימויו של סטיבן דלדרי ובכיכובם של טום הנקס, סנדרה בולוק ומקס פון סידוב (שהיה מועמד לפרס אוסקר לשחקן המשנה הטוב ביותר על גילומו את תפקיד דייר המשנה השתקן). הסרט היה מועמד לפרס האוסקר לסרט הטוב ביותר.

== ראו גם ==
* הכול מואר
* הנני

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי 2005
קטגוריה:ספרים על פיגועי 11 בספטמבר
קטגוריה:ספרי ג'ונתן ספרן פויר
קטגוריה:ספרי הוצאת כנרת
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:ספרי הוצאת דביר
קטגוריה:רומנים המתרחשים בניו יורק
קטגוריה:ספרים שעובדו לסרטים
דרום גונדר

דרום גונדר הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה. גובל בצפונו במחוז צפון גונדר, בצפון-מערבו במחוז וג המרה, במערבו במחוז צפון וולו, בדרום-מערבו במחוז דרום וולו, בדרומו במחוז מערב גוג'ם, בדרום-מזרחו במחוז מזרח גוג'ם ובמזרחו באגם טאנה. עד שנת 1991 נכלל במחוז בגמדר אחד מהמחוזות ההיסטוריים של אתיופיה.

== היסטוריה == 
בימי הביניים ועד 1991 הייתה חלק מהמחוז ההיסטורי, בגמדר, שהיה חלק מהאימפריה האתיופית. עם התמוטטותה הסופית של השלטון המרקסיסטי ב-1991 בגמדר התפצלה לשני אזורי עיקרים ואזור קטן בצפונו שברובו מאוכלס בתגרים סופח למחוז המערבי שבמדינת תיגראי כמו כן רצועה קטנה סופחה למדינת בנישנגול-גומאז: יתר המחוז חולקה לשני מחוזות צפון גונדר שמכיל את חלק הארי של המחוז, וחלק בדרום שהפך לגונדר הדרומית.

== נפות ==
במחוז ישנן עשר נפות ובנוסף להם העיר דברה תבור שלה מעמד של נפה.

{| align="right"
|-
|
* אבנת
* אסתה המזרחית
* אסתה המערבית
* גאינת עלית
* גאינת תחתית
|
* דרה
* סימדה
* פרתה
* פוגרה 
* ליבו קמקם
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:אמהרה
ג'ון ואליס

Opera mathematica, 1699
ג'ון ואליס (באנגלית: John Wallis; 23 בנובמבר 1616 - 28 באוקטובר 1703), מתמטיקאי אנגלי שלזכותו נזקף חלק מפיתוח החשבון הדיפרנציאלי והאינטגרלי המודרני.

== חייו ==
ואליס נולד באשפורד שבמחוז קנט. הוא התחיל ללמוד באוניברסיטת קיימברידג' בשנת 1632. בין השנים 1643 ו-1689 כיהן כקריפטוגרף ראשי עבור הפרלמנט של בריטניה ומאוחר יותר עבור חצר המלכות. בשנת 1645 הגיע ללונדון והשתתף בפגישות שבועיות עם מספר מדענים. בהמשך, קבוצה זו הקימה את החברה המלכותית.

בשנת 1649 קיבל משרה של פרופסור למתמטיקה באוניברסיטת אוקספורד. הסיבה למינוי הייתה בעיקרה פוליטית - הוא היה תומך ידוע של הפרלמנט של בריטניה. הוא החזיק במשרה באוניברסיטת אוקספורד במשך 50 שנים ונפטר באוקספורד.

על שמו קרויים מכפלת ואליס, האסטרואיד 31982 ג'ון ואליס. לוואליס גם מיוחס השימוש בסימן <math>\ \infty</math> לציון אינסוף.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

קטגוריה:מתמטיקאים בריטים
קטגוריה:עמיתי החברה המלכותית
קטגוריה:סגל אוניברסיטת אוקספורד
קטגוריה:פרוטסטנטים
קטגוריה:מתמטיקאים בריטים במאה ה-17
קטגוריה:מתמטיקאים בריטים במאה ה-18
קטגוריה:ילידי 1616
קטגוריה:נפטרים ב-1703
בית מטבחיים חמש

בית מטבחיים חמש או "מסע הצלב של הילדים, מחול חובה עם המוות" (באנגלית: Slaughterhouse-Five, or, The Children's Crusade: A Duty-Dance with Death) הוא רומן סאטירי פוסטמודרני מאת הסופר האמריקני קורט וונגוט. הרומן מספר על הפצצת דרזדן במלחמת העולם השנייה, על חייו של שבוי שניצל מהטבח, ועוסק גם בבחירה חופשית וגורל. הספר מבוסס על חוויותיו האישיות של וונגוט, שהיה בעצמו שבוי אמריקני בדרזדן בזמן הפצצתה. הספר תורגם לעברית על ידי יורם קניוק, נכלל ברשימת "100 הספרים הטובים ביותר" של "טיים מגזין", ועובד לסרט קולנוע. ב-2016 העלה תיאטרון האינקובטור מחזמר פסיכדלי באותו שם המבוסס על הספר.

== תקציר העלילה ==
בילי פילגרים (נשמע כמו המילה האנגלית שמשמעותה "צליין" או "עולה רגל") הוא עוזר כומר צבאי שנשלח להשתתף בקרב על הבליטה במלחמת העולם השנייה. הוא נשבה בידי הגרמנים, מועבר לעיר דרזדן שבגרמניה ומועסק שם בעבודות שבי. בזמן ההפצצה על דרזדן הוא נמצא בבית מטבחיים מתחת לאדמה, וכך ניצל. לאחר המלחמה הוא חוזר לאמריקה, מתחתן וחי את חייו. במהלך חייו חווה בילי שיוטים בזמן, אל העבר, העתיד ובחזרה. כך בילי מגלה ויודע את כל עתידו, ולכן הוא חסר מוטיבציה ליזום כל פעולה.

בילי נחטף בידי חייזרים מכוכב הלכת טרלפאמדור, אשר כמוהו מכירים גם הם את העבר והעתיד על כל צורותיהם. כך, למשל, הם יודעים כיצד העולם בא אל סופו: הוא יתפוצץ במהלך ניסוי ראשון בדלק חדש להנעה בין-כוכבית. בילי לומד שאין רע או טוב, אין בחירה חופשית, והעתיד ידוע מראש. הוא יודע כיצד ימות, וכיצד יראה המוות: אור סגול, וזמזום.

== ניתוח ספרותי ==
מוטיב מרכזי החוזר לאורך כל הסיפור, הוא ההתייחסות האדישה למוות. בכל פעם שמוזכר מותו של יצור חי כלשהו, מובאות המילים "ככה זה" (so it goes). האדישות כלפי המוות נובעת מההכרה כי מדובר אחרי הכול ברגע מסוים שבו היצור אינו במצב טוב כל כך, בעוד שברגעים אחרים אותו יצור מרגיש מצוין. הביטוי, כמו ביטויים רבים בספריו של וונגוט, הפך למטבע לשון בקרב מעריציו.

בספר מעורבבים הערות וסיפורים אישיים של וונגוט, וגם גיבורו הקבוע, הסופר קילגור טראוט. הספר אף מוקדש לידידו של וונגוט מתקופת המלחמה, ברנרד ב. אוהייר, ששמו מופיע בכמה מיצירותיו האחרות של וונגוט. כותרת המשנה של הספר היא "מסע הצלב של הילדים". וונגוט מסביר את הבחירה הזאת בפרק הראשון של הספר, כהבטחה לאשתו של אוהייר שהספר לא יאדיר את המלחמה ויזכיר שהחיילים, ברובם הגדול, הם רק ילדים.

== ראו גם ==
* קורט וונגוט
* עריסת חתול

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 
* 

קטגוריה:ספרי קורט וונגוט
קטגוריה:ספרות מלחמת העולם השנייה
קטגוריה:שבי במלחמת העולם השנייה בתרבות
קטגוריה:ספרי 1969
קטגוריה:אי-אלימות באמנות
קטגוריה:ספרי זמורה ביתן
קטגוריה:ספרים שצונזרו
קטגוריה:רומנים על מסע בזמן
גאיוס אטיליוס רגולוס

גאיוס אטיליוס רגולוס סראנוס (לטינית: Gaius Atilius Regulus Serranus) היה קונסול ומצביא רומאי במלחמה הפונית הראשונה (241 - 264 לפנה"ס).

== ביוגרפיה ==
גאיוס אטיליוס נבחר לקונסול בפעם הראשונה ב-257 לפנה"ס, בשנה השמינית למלחמה. עמיתו למשרה היה גנאיוס קורנליוס בלאסיו (Gnaeus Cornelius Blasio). אטיליוס, שפיקד על הצי המלחמתי, ניצח את הצי של קרתגו בקרב טינדאריס, כבש את ליפארה (ליפארי) ואת מליטה (מלטה) ונתכבד בשובו לרומא בטריומף ימי.

ב-251 לפנה"ס החליטו הרומאים להקים שוב צי מלחמה ולנסות, זו הפעם השלישית, להעביר את המלחמה מסיקיליה (סיציליה) אל אפריקה, ולהכריעה על אדמת קרתגו. לשם כך בחרו לקונסולים של שנת 250/249 את גאיוס אטיליוס ואת לוקיוס מאנליוס וולסו (Lucius Manlius Vulso), שהיו בעלי ניסיון בקרבות ימיים – אטיליוס בקרב טינדאריס ולוקיוס מנליוס בקרב אקנומוס. מכל מאחזי הקרתגים באי נותרו בידיהם באותו זמן רק ערי הנמל דרפאנה (טרפאני) וליליבאיום (מרסלה). הרומאים הכירו בחשיבותה האסטרטגית של ליליבאיום להצלחת הפלישה, ועל כן נצטוו הקונסולים לכובשה קודם שיצאו אל אפריקה. אטיליוס ומנליוס הטילו מצור על העיר, אך כל מאמציהם להכריעה עלו בתוהו בשל התנגדותם העיקשת של הקרתגים הנצורים. סופו של דבר, לאחר שרבים מצוותי האוניות הרומיות שהשתתפו במלאכת המצור נהרגו, חדלו הקונסולים מן הניסיון לבקע את חומות העיר. הם הידקו את ההסגר סביבה, ונערכו להכריעה על ידי הרעבתה. שנת הקונסולאט של אטיליוס ועמיתו הסתיימה אפוא ללא הניצחון המקווה.

== מקורות ==
* פוליביוס. היסטוריה. כרך ראשון, ספרים א-ו. תרגם וכתב מבואות: בנימין שימרון. ירושלים, מוסד ביאליק, 1991.
<div style="direction: ltr;">
* Polybius. Translated by W.R. Paton. The Loeb Classical Library. Cambridge (MA), Harvard University Press, and London, William Heinemann, 1922-1925.
* s.v. "Regulus, Atilius" (4) in: Smith, W. (editor), Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology, 1867. Digitized copy in: [http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.04.0104%3Aentry%3Dregulus-atilius-bio-4 Perseus].
</div>

קטגוריה:קונסולים ברפובליקה הרומית
קטגוריה:המלחמה הפונית הראשונה
ג'ף הנמן

ג'ף הנמן
ג'ף הנמן (אנגלית: Jeff Hanneman; 31 בינואר 1964 - 2 במאי 2013) היה גיטריסט אמריקאי ואחד ממקימי להקת הת'ראש מטאל סלייר. הנמן גדל בלוס אנג'לס במשפחה של יוצאי קרבות, כאשר אביו לחם בנורמנדי במלחמת העולם השנייה ואחיו במלחמת וייטנאם, וכתוצאה מכך הוא נמשך להיסטוריה צבאית החל מילדותו.

==ביוגרפיה==
הנמן, יליד אוקלנד, קליפורניה, נפגש עם קרי קינג ב-1981 בעת ששניהם נבחנו ללהקה, וסלייר נולדה לאחר שקינג הציע להנמן שהם יקימו להקה יחד. הוא וסולן סלייר טום אראיה היו מכורים בעבר לקוקאין. התעניינותו במדליות מלחמה נאציות ובהיסטוריה של גרמניה הנאצית באה לידי ביטוי בשירים שכתב, דבר שפורש כראיה לכך שהוא, יחד עם שאר חברי הלהקה, הם אוהדי הנאציזם. משיכתו לנושא החלה לאחר שאביו העניק לו מדליות שחלקן נלקחו כשלל מחייל נאצי הרוג. המדליה הנדירה ביותר שברשותו היא "צלב האביר", אותה רכש עבור 1,000 דולרים ממעריץ של סלייר. השיר "Angel of Death" שכתב הנמן עוסק ביוזף מנגלה וגרר את רוב ההאשמות בנאציזם. הלהקה ציינה מספר פעמים שחבריה אינם מעודדים נאציזם ואך מגלים התעניינות בנושא. חשוב לציין, כי הלהקה תרמה כסף למכון לחקר השואה והכחישה את כל האשמות נגדיה וחבריה כנאו נאצים.

אמנים שהשפיעו על המוזיקה של הנמן הם בעיקר אמני פאנק רוק, דבר שתרם ליציאתו של האלבום Undisputed Attitude מ-1996 שכולל ברובו גרסאות כיסוי של סלייר לשירי פאנק. בין הלהקות שהנמן ציין שהשפיעו עליו הן איירון מיידן, ג'ודס פריסט, לד זפלין, אקספלויטד, ורבאל אביוז, בלאק פלאג, דד קנדיז ו-.T.S.O.L. יאנגוי מאלמסטין ומייקל שנקר מלהקת סקורפיונז השפיעו על סגנון נגינתו, כולל השרדינג שמזוהה עם מאלמסטין.

סולואי הגיטרה המשותפים של הנמן ושל קינג זכו לתיאור "כאוטיים באופן פראי" ו"מעוותים באורח גאוני". הנמן וקינג מדרגים שניהם במקום העשירי ברשימת "100 נגני הגיטרה הגדולים בכל הזמנים בהבי מטאל" של המגזין "Guitar World". הנמן תרם מילים ולחנים לכל אחד מאלבומיה של סלייר.

הנמן חדל מלהשתתף במסע ההופעות של להקתו מתחילת 2011 עקב דלקת רקמות נמקית. בשנת 2012 יצאה הודעה כי החלים, אך בפברואר 2013 הודיע חברו ללהקה קרי קינג כי הוא עדיין סובל מבעיות בריאותיות המונעות ממנו לשוב ולעבוד עם סלייר. ב-2 במאי 2013 הנמן הלך לעולמו בצפון קליפורניה, לאחר שאושפז בבית חולים מקומי עקב סיבוך רפואי. במותו הותיר אחריו את רעייתו קתי, אחותו קטי ואחיו מייקל ולארי.

==קישורים חיצוניים==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:ת'ראש מטאל
קטגוריה:סלייר
קטגוריה:אוקלנד (קליפורניה): אישים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2013
האוניברסיטה הלאומית של קולומביה

האוניברסיטה הלאומית של קולומביה (בספרדית: Universidad Nacional de Colombia) היא המוסד האקדמי החשוב והגדול בקולומביה שבאמריקה הדרומית. הקמפוס המרכזי של האוניברסיטה ממוקם בבוגוטה, בירת קולומביה, וקמפוסים נוספים נמצאים במדיין, מניסלס, פלמירה, לטיסיה, אראוקה ובאי סן אנדרס.

המתחם המרכזי שבבוגוטה שימש בעבר כנציגות של קיסר צרפת דאז נפוליאון, בימי שלטונו על ספרד ומושבותיה ברחבי יבשת אמריקה הדרומית, ובשנת 1819 הולאם המבנה לצורך אחזקת כלי נשק ואמצעי לחימה אחרים שבהם הקולומביאנים השתמשו כנגד ספרד וצרפת בשנים אלה. המבנה הוסב לאוניברסיטה בשנת 1867.

האוניברסיטה נחשבת למוסד האקדמי הטוב ביותר בקולומביה, ואף בכל אמריקה הלטינית. הלימודים האקדמיים באוניברסיטה מגוונים ומכסים את כל תחומי הידע. יש בה כ-98 תוכניות לימודים לתואר ראשון, 88 סוגי התמחויות שונות, 118 תוכניות לימודים לתואר מוסמך ב-40 תחומים שונים ו-30 תוכניות לימודים לתואר שלישי. זוהי אחת האוניברסיטאות היחידות במדינה שבהן מתרחש תהליך של פוסט-דוקטורט. בסך הכל, ישנן כ-430 תוכניות לימוד. אוכלוסיית הסטודנטים כוללת קרוב ל-40,000 סטודנטים הלומדים לתואר ראשון וקרוב ל-4,000 סטודנטים לתארים מתקדמים.

בין בוגרי האוניברסיטה הידועים ניתן למנות את: פרננדו בוטרו וגבריאל גארסיה מארקס.

הרב דוד שרבני שימש כמרצה באוניברסיטה בקתדרה לעברית.

<gallery>
UNAL-Bloque41-Medellin.JPG|בניין בקמפוס של האוניברסיטה הלאומית של קולומביה במדיין. הבניין הוגדר כנכס תרבותי של קולומביה. ניתן להבחין בסגנון המלוכני-צרפתי השולט בעיצוב בניין זה
Plaza_Che,_Bogotá.jpg|כיכר בקמפוס המרכזי בבוגוטה
Observatorio astronomico UNAL-Manizales.JPG|מצפה כוכבים בקמפוס של מניסלס
UNAL-Bloque M5-Facultad de Minas-Medellin3.JPG|בניין בקמפוס של מדיין
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:קולומביה: חינוך
קולומביה, הלאומית
קטגוריה:קולומביה: מבנים
קטגוריה:בוגוטה
קטגוריה:בוגוטה: מבנים
מהירות מסוכנת

מהירות מסוכנת (באנגלית: 10 LB. Penalty) הוא ספר מתח מאת הסופר הבריטי דיק פרנסיס.

==עלילת הספר==
בנדיקט בן ה-17 הוא בנו של איש העסקים המצליח ג'ורג' ג'וליארד. אמו נפטרה בלידתו. בנדיקט השתתף במרוצי סוסים וניצח בשלושה מהם. הוא מעוניין להפוך את התחביב לקריירה מקצועית לאחר לימודיו באוניברסיטה. לאחר סיום לימודיו התיכוניים – שלושה שבועות טרם היותו בן 18, אביו החזיר אותו לקרקע המציאות. תחילה, מאמנו של בנדיקט מאשים אותו בשימוש בסמים ועל כן מפטר אותו. ובהמשך אותו יום, מגיע לפגישה עם אביו בו הוא אומר לו: "אני רוצה שתבוא לעבוד עבורי".

ג'ורג' ג'וליארד החליט להיכנס לפוליטיקה. חבר הפרלמנט דני נייגל נפטר, וועדת הבחירה של המפלגה לה השתייך בחרה בג'וליארד כמועמדה להחלפתו בפרלמנט. לשם כך ביקש ג'וליארד מבנו, שישמש לו כיד ימינו, שיהיה לצידו במהלך מערכת הבחירות. בנדיקט נחשף לעולם שלא הכיר: הוא מגלה את הצביעות והציניות, התככנות וכמו גם השקרים של הפוליטיקה. את ניסיונות השכנוע הרבים בזכות כנסים, חלוקת עלונים וביקור בבתים של אזרחים. באזור הבחירה חיים 70,000 איש ועל כן המאבק בין ג'וליארד ליריבו – פול בתיון, מועמד האופוזיציה, קשה וצמוד.

במהלך מערכת הבחירות הזו מתרחשים מספר אירועים פליליים הפוגמים בביטחון העצמי הרב של ג'וליארד. הוא היה קורבן לשלושה ניסיונות לסיים את מועמדותו: חבלה במכוניתו, שריפת מטה הבחירות וניסיון התנקשות כושל בכיכר העיר.

מסע ההתבגרות אשר עובר בנדיקט במהלך תקופה אינטנסיבית זו, משנה את חייו.

קטגוריה:ספרי מתח
קטגוריה:רומנים (סוגה ספרותית)
קטגוריה:ספרי 1997
קטגוריה:ספרי הוצאת שלגי
קרי קינג

קרי קינג ב-2006
קרי קינג (אנגלית: Kerry Ray King; נולד ב-3 ביוני 1964 בלוס אנג'לס) הוא גיטריסט אמריקאי משפיע, ממייסדיה של להקת הת'ראש מטאל סלייר.

==ביוגרפיה==
ב-1981 הציע קינג לג'ף הנמן להקים את להקת סלייר. ראשו המגולח, הסרט הקוצני שעל פרק ידו והקעקועים הרבים שעל גופו הם סימניו המזהים. סולו הגיטרה שלו מאופיין בנגינה מהירה וכאוטית ובוויברטו כבד באופן קיצוני יותר מאשר במלודיה. סגנון נגינתו של קינג לא השתנה כמעט במהלך תקופת פעילותה של סלייר, דבר שהוביל לביקורות על "קיבעונה" של הלהקה. מאידך, נגינתו של קינג השפיעה רבות על הת'ראש מטאל והדת' מטאל, בהם סולם דיאטוני הוא פחות חשוב מאשר ברוק ובמטאל המסורתיים.

קינג הוא כותב השירים העיקרי של סלייר, ומתרכז בעיקר בנושאים שטניסטיים, כאשר הוא מסביר זאת במשיכתו לז'אנר סרטי האימה. הוא התבטא בעבר כי הוא אינו מאמין באלוהים או בשטן, אך הוא כותב על נושאים שטניסטיים משום שלדעתו הכתיבה על השטן מהנה יותר מאשר כתיבה על אלוהים. קינג מבקר את הממסדים הדתיים המאורגנים בקביעות ומתאר את הדת כ"קביים עבור אנשים שהם חלשים מדי מכדי להתמודד עם החיים בכוחות עצמם". קינג כתב את התוכן הגס והאנטי דתי קיצוני של האלבום של סלייר god hates us all. 

לקינג חילוקי דעות מיחוצ"נים עם אושיות מטאל, בהם דייב מאסטיין ממגאדת'. קינג היה הגיטריסט הראשון שלהם, הוא אמר כי הוא "מעריץ את מאסטיין עד היום כגיטריסט", על אף שהוא רואה אותו כאדם "צבוע". קינג ביקר את להקת מאשין הד בעקבות יציאת אלבומם Supercharger כאשר טען שהתמסחרו, וכן טען שמאשין הד "אחראית לז'אנר הראפ-מטאל". ב-2007 תיאר את החלטתו של ריק רובין, המפיק של סלייר, להפיק את אלבומה התשיעי של מטאליקה במילים "סטירה בפרצוף" ואף כינה את מטאליקה "ספינה טובעת".

הוא ניגן בגיטרה במספר פרויקטים מלבד אלה של סלייר, ביניהם בשירים "No Sleep till Brooklyn" ו-"(Fight For Your Right (To Party" של הביסטי בויז (בהשפעתו של ריק רובין שעבד עם שתי הלהקות), "Goddamn Electric" של פנטרה, ו-"Dead Girl Superstar" של רוב זומבי.

ב-17 במאי 2024 הוציא לאור את האלבום From Hell I Rise.

== דיסקוגרפיה ==

* 2024: From Hell I Rise

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקאי מטאל
קטגוריה:גיטריסטים אמריקאים
קטגוריה:ת'ראש מטאל
קטגוריה:סלייר
קטגוריה:אתאיסטים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1964
מנחם צור

מנחם צור (נולד בשנת 1942 בתל אביב) הוא מלחין ישראלי, פרופסור אמריטוס למוזיקה במקצועות תאוריה והלחנה באקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים. צור בוגר האקדמיה המשיך לימודיו בארצות הברית במוסדות מאנס קולג', שרה לורנס קולג' ואוניברסיטת קולומביה בניו יורק, שם השלים דוקטורט ב-1975 ומאז הוא חבר סגל האקדמיה בירושלים. בין מוריו שהשפיעו על דרכו כמלחין וכמחנך היו מריו דוידובסקי וקרל שכטר.

מנחם צור כתב עד היום למעלה מ-180 יצירות בכל ז'אנרים הקוליים והכליים: מוזיקה קאמרית, מוזיקה סימפונית, מוזיקה לבמה ומחול, מוזיקה אלקטרונית ואופרה. בשנת 2001 העניקה לו אקו"ם פרס למפעל חיים ובאותה שנה אף קיבל את פרס ראש הממשלה להלחנה, פרס שאותו קיבל בשנית בשנת 2010. פרסים אלה מצטרפים לשורה ארוכה של פרסים שהענקו לו בעבר, בהם כמה פרסי אקו"ם ופרס גוגנהיים (האמריקאי) בשנת 1981 ופרס אנגל ב-1991. בשנת 2007 קבל את פרס המורה המצטיין באקדמיה בירושלים. יצירותיו יוצאות לאור בישראל ומחוצה לה וזוכות לביצועים של אנסמבלים ותזמורות.

בין התפקידים הציבוריים שמילא צור נמנים: יו"ר איגוד הקומפוזיטורים בישראל וראש החוג ודיקן בפקולטה לקומפוזיציה באקדמיה בירושלים. היה חבר מל"ג במדעי הרוח. הוא מרבה להרצות מחוץ לישראל בהזמנת אקדמיות ואוניברסיטאות בנושאי מוזיקה עכשווית ומוזמן לפורומים של שיפוט בינלאומי לקומפוזיציה.

צור מתגורר בירושלים. הוא נשוי ואב לשניים. ארכיונו האישי מופקד באוסף המוזיקה של הספרייה הלאומית.

==רשימת יצירות חלקית==
*"שכנים","הלילה האחרון" אופרה
;מוזיקה סימפונית:*תשע סימפוניות
*18 קונצ'רטי
מוזיקה קאמרית:
*CARTOONS לאנסמבל מורחב ולאמנית קול (ענת פיק).
*סקס-טט פרוע (לאנסמבל מיתר)
*רביעיית חליל ומיתרים
*5 רביעיות מיתרים
*חמישיית קלרינט ומיתרים
*3 שלישיות לפסנתר
;מוזיקה אלקטרונית
*"מזמורים" לסרט אלקטרוני
*"שילובים" למקהלת ילדים ופסקול אלקטרוני
;כתבים
*מאמר בביטאון The Musical Quarterly
*מאמרים בביטאון האקדמיה למוזיקה
*מאמר בכתב העת הספרותי "פרוזה"
*"הרמוניה ליד המקלדת", ספר לימוד, מחבר-שותף עם פרופ' דליה כהן ונפתלי וגנר, הוצאת "אקדמון", ירושלים

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20010307180850/http://www.artpro.co.il/condcomp/MenachemZur.html פירוט מלא של יצירותיו] באתר ArtPro
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מוזיקולוגים ישראלים
קטגוריה:מלחינים ישראלים במוזיקה הקלאסית
קטגוריה:מלחינים ישראלים
קטגוריה:מורים למוזיקה בישראל
קטגוריה:אמני מוזיקה אלקטרונית
קטגוריה:זוכי פרס אנגל
קטגוריה:בעלי תואר דוקטור מאוניברסיטת קולומביה
קטגוריה:סגל האקדמיה למוסיקה ולמחול בירושלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1942
שרון הראל

שרון הראל (נולדה ב-6 במרץ 1952) היא מפיקת קולנוע ישראלית. הראל הקימה וניהלה את חברת ההפקות הבינלאומית קפיטול פילמס. היא אשתו של איש העסקים ואיל ההון היהודי-בריטי, סר רונלד כהן. שרון מחזיקה בתואר ליידי ופעילה גם בתעשיית הקולנוע הישראלית.

==ביוגרפיה==
הראל גדלה בהרצליה פיתוח. אביה, יוסי הראל, היה חבר ההגנה, מפקד האוניה אקסודוס, שירת באמ"ן ואחר כך היה לאיש עסקים.

במהלך שירותה הצבאי פגשה את אבי נשר שלימים היה במאי קולנוע, בן זוגה ושותפה בהפקה ובימוי של סרטי קולנוע. בשנת 1978 הפיקו השניים את הסרט "הלהקה", ב-1979 את הסרט "דיזנגוף 99" וב-1980 את "הפחדנים". הראל הייתה שותפה יצירתית לתסריט, לליהוק ולהפקה של שלושת הסרטים. לאחר הפקת סרטים אלו דרכיהם נפרדו. רבים סבורים כי לשיתוף הפעולה שבין הראל ונשר חלק נכבד בהצלחתם של הסרטים.

בשנת 1987 נישאה לסר רונלד כהן שחי בלונדון, מייסד ויו"ר קרן ההשקעות אייפקס פרטנרס, שהייתה בין היתר שותפה בעבר בגרעין השליטה בחברת בזק ובחברת תנובה. לזוג שני ילדים, תמרה ויהונתן.

בחודש מאי 1989 הקימה הראל את חברת ההפקות הבינלאומית "קפיטול פילמס" (Capitol Films) העוסקת במימון הפקה והפצה של סרטי קולנוע, שמרכזה בלונדון. החברה מפיצה מעל 100 סרטי קולנוע ומדי שנה נוספים לספריית החברה בין חמישה לעשרה סרטים חדשים. קפיטול פילמס מימנה מספר גדול מן הסרטים בהפקה מלאה או חלקית, בין הסרטים שהפיקה היו סרטיו של הבמאי רוברט אלטמן, "פארק גוספורד" שהיה מועמד לשבעה פרסי אוסקר, הסרט זכה באוסקר על התסריט ובפרס גלובוס הזהב עבור הבימוי; וכן סרטו של אלטמן "רקדנים". הראל הפכה לאחת הנשים החזקות בתעשיית הקולנוע הבריטית והחברה, לאחת מחברות הסרטים העצמאיות המצליחות באירופה ובעולם.

בשנת 2006 נמכרה חברת "קפיטול פילמס" לחברה שמרכזה בלוס אנג'לס. הראל ושותפותיה ממשיכות לנהל מלונדון את החברה. בעקבות הפקה חדשה של "הלהקה" והפעם כמחזמר בתיאטרון "הבימה" (2006), חודש לאחר שנים רבות הקשר בין הראל לבמאי אבי נשר; השניים אף שיתפו פעולה בהפקת הסרט הסודות (2007).

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:מפיקות קולנוע ישראליות
קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:מפיקי קולנוע בריטים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1952
קטגוריה:ישראליות שהיגרו לממלכה המאוחדת
קטגוריה:ישראלים שהיגרו לממלכה המאוחדת
סיבה למסיבה

סיבה למסיבה הייתה תוכנית האירוח המרכזית של הערוץ הראשון, ושודרה בליל שבת בשנים 1984–1990. התוכנית הייתה המשך "משופר" של התוכנית "שעה טובה".

==היסטוריה==
את התוכנית הנחה תחילה מני פאר, במשך עונת שידור אחת. התוכנית שודרה לראשונה בדצמבר 1984. לאחר פרישתו הנחה דניאל פאר את התכנית לתקופה קצרה, ולאחר מכן הנחו את התוכנית מנחים מתחלפים ובהם: גידי גוב, ספי ריבלין, אילי גורליצקי, דודו דותן, אבי אתגר, מאיר שלו ועוד. לבסוף נבחרה רבקה מיכאלי כמנחה קבועה בשנת 1986. את התוכנית הפיק אהרון גולדפינגר, והיא שודרה פעם בשבועיים. ברוב שנות התוכנית שודרו במקביל אליה תוכניות אירוח אחרות ("ממני", "סופסוף"). בתוכנית התארחו טובי היוצרים, האמנים ואנשי החברה הישראלית של שנות ה-80, ובה התגלו לראשונה הזמרות ריטה ומרגלית צנעני. גם הזמרת רינת גבאי זכתה לחשיפה ראשונה לקהל בתוכנית.

את פתיח התוכנית הלחין אלדד שרים. את התוכנית ליוותה מוזיקלית תזמורת הטיילת בניצוחו של דוד קריבושי.
פינות ידועות בתוכנית: פינת הסאטירה של שלמה ניצן, פינת החיקויים של טוביה צפיר ורבקה מיכאלי, פינה שממנה יצאו בין השאר הקטעים: "הגבעטרון – חברי הכנסת", "ארוחת הבוקר", "עם אחד עם שיר אחד" ועוד רבים. בנוסף, נכתבו שירים במיוחד לתוכנית. אחד הידועים שבהם הוא השיר "סיירת עולם", אותו חיברה והלחינה נעמי שמר במיוחד לתוכנית, והוא מבוצע על ידי מוני מושונוב, שלמה בראבא ורבקה מיכאלי.

בשנת 2016 חזרה התוכנית לסיבוב פרידה של ארבע תוכניות בהנחיית רבקה מיכאלי.

==קישורים חיצוניים==

* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:רבקה מיכאלי
כן מה?!

"כן מה?!" הייתה קומדיית מצבים, מבית היוצר של הערוץ הראשון, שהופקה ושודרה מסוף 1988. הסדרה נכתבה על ידי ענת גוב.
אות הפתיחה והסיום של הסדרה נכתבו בידי להקת משינה.
==הפקה ושידור==
הפקת הסדרה החלה ביולי 1987, ביוזמת מחלקת הדרמה של הטלוויזיה הישראלית. פרק פיילוט ראשון צולם באולפני הרצליה ואחריו הוחלט לצלם שישה פרקים של הסדרה שנקראה תחילה "גימל 7". ביוני 1988 הסתיימו צילומי הסדרה, אך הוחלט להקליט את פרק הפיילוט מחדש. בספטמבר הייתה הסדרה מוכנה לשידור וענת גוב החליטה לשנות את שמה ל"כן מה?!". הפרק הראשון שודר ב-12 בדצמבר 1988.

בעקבות סקר שערכה רשות השידור בקרב הצופים, הוחלט על הפקת עונה שנייה. באוגוסט 1988 החלו צילומי עונה שנייה עם מספר כותבים נוספים, והמפיקה והעורכת דליה מור, הודיעה שתחזיק בזכות המילה האחרונה לגבי התסריט והמשחק ולא ענת גוב. לאחר שצולמו שני פרקים הופסקו הצילומים בעקבות חילוקי דעות קשים של ענת גוב והשחקנים עם המפיקה דליה מור, והתפטרותו של הבמאי.

==עלילה==
"כן מה?!" התמקדה במשפחה ישראלית ממוצעת, המורכבת מזוג הורים, מליק, (המגולם על ידי גידי גוב), איש קבע בצה"ל ושוביניסט בדעותיו, אשתו סוניה (המגולמת על ידי אורלי זילברשץ), בנותיהם יעל ושרון (מירה ודפנה רובינשטיין), שכנם איציק (אשר מגולם על ידי דב נבון) והנהגת של מליק, נעה (עידית טפרסון).
==קישורים חיצוניים==

ביקורות
* 
* 
* 
==הערות שוליים==

קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:קומדיות מצבים ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1980
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות שצולמו באולפני הרצליה
קטגוריה:צה"ל בתוכניות טלוויזיה
תאוריית אסון טובה

[[אגם טובה, סומטרה]]
תאוריית אסון טוֹבָּה היא תאוריה בתחום האבולוציה של האדם שהוצעה בשנות ה-90, אך עדויות הסותרות אותה הוצגו בעשור השני של המאה ה-21.

== תוכן התאוריה ==
התאוריה עוסקת בצוואר בקבוק גנטי משוער שהתרחש כ-71,000 שנים לפני זמננו. על פי התאוריה, התפרצות-על של הר הגעש טובה בסומטרה הובילה לחורף געשי, שהוביל להצטמצמות האוכלוסייה האנושית לכמה אלפי פרטים ולהיווצרות צוואר בקבוק גנטי בקרב המין האנושי.

== התפתחות התאוריה ==
התאוריה הוצעה לראשונה בשנת 1993 על ידי עיתונאית המדע אן גיבונס, ובשנת 1998 פרסם סטנלי אמברוס מאוניברסיטת אילינוי מאמר מעמיק בנוגע לתאוריה. במאמר מדגיש אמברוס כי אין (נכון לעת כתיבת המאמר) די מידע ארכאולוגי וגאולוגי כדי לאמת את מסקנותיו.

בשנת 2013 פורסם מחקר שבחן את האפר הגעשי באגם מלאווי, בו נטען כי התפרצות הר הגעש טובה לא הובילה לשינוי אקלים משמעותי במזרח אפריקה, וכי אין עדויות לכך שחורף געשי התרחש וגרם לצוואר הבקבוק הגנטי. מחקר נוסף שפורסם בשנת 2015 תמך בטענה זו.

==קישורים חיצוניים==

<div dir=ltr>
* [http://www.jqjacobs.net/anthro/paleo/bottleneck.html Population Bottlenecks and Volcanic Winter]
* [http://www.sciencedaily.com/releases/1998/09/980908074159.htm 1998 article based on news release regarding Ambrose's paper]
* [https://web.archive.org/web/20070209215712/http://www.anthro.uiuc.edu/faculty/ambrose/ Homepage of Professor Stanley H. Ambrose]
* [http://www.andaman.org/BOOK/originals/Weber-Toba/textr.htm Toba Volcano]
* [http://www.economist.com/surveys/displaystory.cfm?story_id=5299220&no_na_tran=1 Article in The Economist]
* https://web.archive.org/web/20060220080954/http://www.andaman.org/book/app-r/ch5_bottleneck/textr5.htm Chapter 5, Toba Volcano, by George Weber
</div>

==הערות שוליים==

קטגוריה:אבולוציית האדם
קטגוריה:וולקנולוגיה
קטגוריה:סומטרה
קטגוריה:תאוריות גאולוגיות
קטגוריה:הכחדה המונית
וג המרה

וג המרה הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה נקרא על שם מחוז וג ההיסטורי. גבולותיו מצפון ומערב מדינת תיגראי, בדרום מחוז צפון וולו, בדרום-מערב בנפת דרום גונדר ובמערב במחוז צפון גונדר. עד שנת 1991 המחוז נכלל במחוזות וולו ומתיגראי שניים מבין המחוזות ההיסטוריים של אתיופיה.

== היסטוריה ==
בימי הביניים היה לחלק מהמחוז היסטורי, וג עד שסופח למחוז וולו וחלק קטן לתיגראי, שהיו חלק מהאימפריה האתיופית וג היה מקום מושבם של מלכי שושלת זאגווה ולאחר הפסדם לשושלת הסולומונית אזור זה נשאר בשליטתם ושליטיה נקראו וגשום (שליט וג). עם התמוטטותה הסופית של השלטון המרקסיסטי ב-1991 האזור נוצר ונהפך לחלק ממדינת אמהרה. רוב תושבי המחוז אמהרים, ולצדם מיעוט של קבוצת הקמיר (או "המרה") מהאגאו.

== נפות ==
*אברגלה
*גזיגיבלה
*דהנה
*זיקולה
*סהלה
*סוקטה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:אמהרה
אלטש

אלטש (Aletsch, בשמו המלא אלטשגליישר) הוא קרחון יבשתי ברכס האלפים הברניים שבהרי האלפים הממוקם על גבולו הצפוני של קנטון ואלה עם קנטון ברן בשווייץ. שטחו כ-120 קילומטר רבוע וממדים אלו הופכים אותו לקרחון הגדול ביותר באלפים בכלל ובשווייץ בפרט. בשיאו מגיע הקרח בקונקורדיהפלאץ (Konkordiaplatz) לעומק של 900 מטר. בשנת 2001 הוכרז אזור הקרחון כאתר מורשת עולמית ביחד עם הר יונגפראו והר ביטשהורן.

קרחון אלטש נע מצפון לדרום בתוואי בצורת פרסה. הוא מתחיל את תנועתו מדרום להר יונגפראו, חותר מזרחה, עובר ממזרח להר אלטשהורן (Aletschhorn, 4,195 מטר) וממערב לאגם מריילן (Märjelensee) וחוזר לכיוון מערב. עומקו של הקרח יורד בהדרגה עד שהוא נמס (בעונת הקיץ) בסמוך להר ביטשהורן ומשם זורמים מימיו לעבר נהר הרון.

לקרחון אלטש יובלים רבים שהם קרחונים בעצמם. שלושת היובלים המרכזיים הם זרוע אלטש הגדולה (Grosse Aletschfirn), המגיעה ממערב באורך של 9 קילומטר ורוחב של 1.5 קילומטר, זרוע יונגפראו (Jungfraufirn), המגיעה מצפון מערב באורך 7 קילומטר ורוחב של שני קילומטר, וזרוע אוויגשנייפלד (Ewigschneefeld), המגיעה מצפון באורך 8 קילומטר ורוחב 1.2 קילומטר.

קרחון אלטש נע כ-180 מטר בשנה וסוחף איתו חלקי סלע הנאספים לכל אורך התוואי ומגיעים אף מיובליו. בחלקו המרכזי של הקרחון, החל בקונקורדיהפלאץ, ניתן לראות רצועות כהות של סחף הנמתחות לאורך מסלול הקרחון. רצועות אלו מכונות בגאולוגיה מורנה.

מורנה בקרחון אלטש

קרחון אלטש סובל מההתחממות העולמית. על פי ארגון גרינפיס שהשתתף במיצג שנערך בקרחון נגד ההתחממות הגלובלית, הוא נסוג ב-115 מטר בשנת 2005 והוא צפוי להיעלם עד לשנת 2080.
<div style="text-align: center;">
500px
</div>
<div style="text-align: center;">
קרחון אלטש בקונקורדיהפלאץ
</div>

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20060202232610/http://www.bettmeralp.ch/d/sommer/wanderkarte.html איור של האזור ומסלולי טיול] 
* 

==הערות שוליים==

*
קטגוריה:האלפים הברניים: קרחונים
קטגוריה:ואלה: קרחונים
יולנדה פולסיו

יולנדה פולסיו (בספרדית: Yolanda Pulecio; נולדה ב-31 בדצמבר 1939) הידועה כ"מאמא יולנדה", היא מלכת יופי ואשת ציבור קולומביאנית.

==ביוגרפיה==

פולסיו הייתה מיס קולומביה בצעירותה; בהמשך כיהנה בקונגרס וייצגה את בני המעמד הנמוך. ידועה בקולומביה בזכות פעילותה למען ילדי שכונות העוני של עיר הבירה בוגוטה. מקלט שהקימה עבור ילדי רחוב זכה ב"פרס החברה האזרחית" מטעם האו"ם. בעלה, גבריאל בטנקור, היה שגריר ארצו ליד מוסדות אונסק"ו בפריז. השניים הם הוריה של אינגריד בטנקור, פוליטיקאית ומועמדת לנשיאות קולומביה שנחטפה ב-2002 על ידי מחתרת ה-FARC ושוחררה ב-2 ביולי 2008.

מאז החטיפה הייתה פולסיו פעילה מאוד במאמצים לשחרור בתה ומדי בוקר הקפידה לשדר לה דרישת שלום באמצעות תחנת רדיו בקולומביה המעבירה דרישות שלום לכ-3,000 אזרחים קולומביאנים שנחטפו במרוצת השנים. פולסיו כתבה ספר על פרשת חטיפת בתה וגעגועיה אליה. הספר, שנכתב בשפה הצרפתית, נקרא: "Ingrid ma fille, mon amour" (תרגום: אינגריד בתי, אהובתי).

==קישורים חיצוניים==
* [http://www.unodc.org/newsletter/200601/page006.html ראיון עם יולנדה פולסיו] 

קטגוריה:ילידות 1939
קטגוריה:פוליטיקאים קולומביאנים
דרום וולו

דרום וולו הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה נקרא על שם המחוז ההיסטורי וולו. גובל בצפונו במחוז צפון וולו, בצפון-מערבו בדרום גונדר, במערבו במזרח גוג'ם, בדרום-מערבו במדינת אורומיה, בדרומו שוואה הצפונית, במזרחו באורומיה ובמדינת עפר. עד שנת 1991 נכללה במחוז ההיסטורי וולו אחד מהמחוזות ההיסטוריים של אתיופיה.

== היסטוריה == 
בימי הביניים ועד 1991 הייתה חלק מהמחוז ההיסטורי, וולו, שהיה חלק מהאימפריה האתיופית. עם התמוטטותה הסופית של ההחונטה הצבאית האתיופית ב-1991 המחוז התפצל למספר אזורים חצי מהמחוז שתושביו היו עפרים סופח למדינת עפר והחצי השני לשבאמהרה התחלק לשני מחוזות צפון וולו ודרום וולו.

== נפות ==
במחוז שמונה עשרה נפות יחד עם שתי ערים דסי וקמבלוצ'ה במעמד נפה ונפה אחת, ארגובה, במעמד מיוחד.

{| align="right"
|-
|
* מקדלה
* תנתה
* קותבר
* אמבסל
* תהלדרה
* ורבבו
* קלו
* אלבוקו
* דסי רבתי
|
* לגמבו
* סיאנת
* דברה סינה
* קללה
* ג'מה
* ורה ללו
* וגידי
* מהל סיאנת
* לגהידה
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:אמהרה
עלי כותרת (תוכנית טלוויזיה)

עלי כותרת היא תוכנית אירוח טלוויזיונית בהנחייתו ובהפקתו של ירון לונדון ששודרה בין מאי 1976 לאוקטובר 1979 בטלוויזיה הישראלית, שהייתה אז ערוץ השידור היחיד בישראל. בתוכנית התארחו אושיות התרבות והחברה של התקופה, וכן להקות וזמרים.

בתוכנית שולבו מערכונים סאטיריים שבוצעו בין השאר על ידי טוביה צפיר, דובי גל ושלמה בראבא.

התוכנית ירדה משידור באוקטובר 1979, בין היתר על רקע חילוקי דעות בין מנכ"ל רשות השידור יוסף לפיד למפיק לונדון.
מן התוכנית שרדו הקלטות ספורות בלבד בארכיון רשות השידור. הסיבה נעוצה בכך שבתקופת שידורה חסכו ברשות השידור בקלטות. בכל שבוע מחקו את התוכנית של השבוע הקודם, ועליה הקליטו את תוכנית השבוע השוטף.

== שירים ==
לתוכנית הייתה להקת בית עם הווי פנימי שבא לידי ביטוי בשיר "הו עמי פרנקל" (על פי 'איש הבס') שנכתב על הבסיסט של ההרכב. שירים אחרים מן התוכנית הם "גבריאל בן סירה (בוצע במקור על ידי הגשש החיוור)", "גיל נסע לחו"ל" (אשר התפרסם יותר בביצוע של אריק לביא), "פרת משה רבנו" (למילים של אפרים סידון); 22 שירים יצאו בתקליט "עלי כותרת: השירים המשוגעים".

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:תוכניות אירוח ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קומדיה רומנטית

[[מרילין מונרו וטום יוול, מתוך הסרט "חטא על סף ביתך"]]
קומדיה רומנטית היא קומדיה בעלת מאפיינים ברורים של רומנטיקה, כאשר העלילה מאופיינת בקלילות, בהומור ובהתמקדות באהבה וברומנטיקה. רובן של הקומדיות הרומנטיות מסתיימות בטוב כאשר גיבורי העלילה משיגים את מושא אהבתם. בקומדיה רומנטית טיפוסית, שני האוהבים יהיו צעירים, חביבים שכאילו נועדו להיות יחד, אך מחסומים מורכבים מונעים את איחודם. חתונה כסיום שמח לעלילה, אופיינית בחלק גדול מהקומדיות הרומנטיות.

==ראו גם==
* קומדיה מטורפת

==לקריאה נוספת==
* בני בן-דוד, הקומדיה הרומנטית האמריקנית: היסטוריה, אידאולוגיה ומגדר, הוצאת האוניברסיטה הפתוחה, 2015

== קישורים חיצוניים ==

רומנטית
קטגוריה:סוגות בקולנוע
עוד להיט

עוד להיט הייתה תוכנית הופעות אולפן ווידאו קליפים ששודרה בערוץ הראשון החל משנת 1977. כבר בשנה זו צולמה התוכנית בצבע, למרות ששודרה עד 1980 בשחור-לבן.

בין השירים שולבו קטעי קישור קצרים בסגנון הנונסנס, על פי רוב בהנחייתו של דורי בן זאב (אך גם של דובי גל ואלי דנקר). תסריטאי התוכנית וקטעי המעבר היה הסופר מאיר שלו. את המוזיקה לפתיח (ששימש לעיתים גם כקטע מעבר) כתב אילן מוכיח (שביצע אותו יחד עם חיים קריו) ועל הכוריאוגרפיה חתום שלמה רוזמרין (רוזה). התוכנית צולמה באולפני הרצליה ובוימה על ידי דן בירון. התוכנית שודרה במתכונת של תוכנית קליפים עבריים ותוכנית קליפים לועזיים לסירוגין מדי שבועיים.

בשנת 1983 נעשה ניסיון ליצור פורמט שישלב בין הופעות חיות (למעשה השתמשו בפלייבק) באולפן שהיה דמוי מכשיר רדיו ענק לבין "וידאו קליפים" (בפילם) שצולמו בחוץ. אות חדש נכתב לתוכנית (מילים: אהוד מנור, לחן: בני נגרי) והוא בוצע על ידי הזמרת ריקי גל. את העונה הזו הנחה שדרן הרדיו אלי ישראלי. בהמשך השנה התוכנית עברה לפורמט של קליפים ברצף ללא הנחיה ובסוף שנת 1983 ירדה מהמסך.

ב-9 בדצמבר 1984 עלתה תוכנית חדשה בשם "להיט בראש", תוכנית זו הייתה דומה במתכונתה לתוכנית הבריטית "Top of the Pops" והיא הייתה מבוססת על דירוג השירים של "מקום בצמרת" - מצעד הפזמונים של רשת ג'.

ב-2008 יצא אלבום DVD כפול "עוד להיט - השנים הגדולות 1977-1981" בהפקת רשות השידור, ובו 66 שירים נבחרים מהתוכנית "עוד להיט" בשנים 1977-1981.

== ראו גם ==
* עד פופ

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:הערוץ הראשון: תוכניות וסדרות
קטגוריה:תוכניות טלוויזיה ישראליות
קטגוריה:סדרות טלוויזיה ישראליות שעלו לשידור בשנות ה-1970
קטגוריה:תוכניות מוזיקה
קטגוריה:תוכניות שצולמו באולפני הרצליה
התנועה להשבת עשרת הדיברות של אלוהים

התנועה להשבת עשרת הדיברות של אלוהים (באנגלית: Movement for the Restoration of the Ten Commandments of God) הייתה כת נוצרית-קתולית שפעלה באוגנדה בשנות ה-90.

== היסטוריה ==
התנועה הוקמה בשנת 1994 על ידי ג'וזף קיבְּוֶוטֶרֶה ופילגשו, זונה לשעבר בשם קְלֶדוֹניה מְוֶורִינְדֶה שתקשרה, לטענתה, עם מריה הבתולה. חבריה האמינו כי יום הדין צפוי להגיע עם סיום האלף השני, ב-31 בדצמבר 1999, וכי יינצלו אם ישמרו בקפידה על הוראות עשרת הדיברות, לפי ההנחיות שנכתבו בספר בשם "מסר מגן עדן: סוף זמן ההווה"<ref name="FATE"></ref>, ושאותו נצטוו לקרוא 6 פעמים לפחות. בדומה לכתות רבות אחרות, נדרשו חברי התנועה לוותר על רכושם החומרי.

התנועה פעלה באופן חשאי, ודבר קיומה נודע בציבור הרחב רק ב-1998, כאשר הממשלה סגרה בית ספר שהפעילה, לאחר שהתברר כי במקום הועבדו ילדים בניגוד לחוק, ולאחר שנתגלו בו ליקויי תברואה.

כאשר הנבואות בדבר יום הדין לא התגשמו, החלו רבים מחברי התנועה להטיל ספק באמונתם, ודרשו את השבת רכושם, בתגובה לכך, טען קיבווטרה כי ב-17 במרץ מריה הבתולה תחזור לחיים ואחרית הימים תתחיל. ב-17 במרץ 2000 התכנסו מאמיני התנועה בכנסייה בכפר קָנוּנְגָה שבדרום מערב המדינה, קיבווטה התיז על המאמינים "מים קדושים" שהיו למעשה בנזין, שפך את השאר על רצפת הכנסייה, יצא ממנה והושלכה פנימה מגבת בוערת. הכנסייה הוצתה על יושביה, במה שנראה בתחילה כהתאבדות ההמונית הגדולה ביותר מאז ג'ונסטאון.

המשטרה מצאה במקום כ-340 גולגולות, אך ההערכה היא שבמקום נספו כ-530 בני אדם, מהם לפחות 78 ילדים<ref name="MASS"></ref>.
חקירת המשטרה העלתה כי אין מדובר בהתאבדות, אלא ברצח שתוכנן על ידי מוורינדה וקיבווטרה. עקבותיה של מוורינדה נעלמו לאחר השריפה, ולא ידוע אם הייתה בין הנספים או שהצליחה לברוח מהמדינה. גם גורלו של קיבווטרה לא ידוע. יש הטוענים שראו אותו חי לאחר השריפה, ואילו על פי סברות אחרות רצחה אותו מוורינדה.

בחודשים הבאים, נתגלו בכמה מאתרי תפילה של התנועה בדרום מערב אוגנדה קברי אחים, ובשנת 2002 פרסמה הוועדה האוגנדית לזכויות אדם דו"ח ובו הוערך אומדן המתים בכ-800.

== ראו גם ==

* חברה סגורה

== הערות שוליים ==

תנועה להשבת עשרת הדיברות של אלוהים
תנועה להשבת עשרת הדיברות של אלוהים
ארושה

ארושה (Arusha) היא עיר בצפון טנזניה. היא שוכנת למרגלות הר מרו, בגובה של כ-1,300 מ' מעל פני הים. העיר משמשת כבירתו של מחוז ארושה, ובשנת 2002 התגוררו בה כ-270 אלף תושבים.

==היסטוריה==
ארושה הוכרזה כעיר רק בשנת 1948, אך מאז הפכה למרכז עירוני חשוב, ואף לזירה של פעילות בינלאומית.

ב-5 בפברואר 1967 הכריז בה נשיא טנזניה דאז, ג'וליוס נייררה, במה שכונה "הצהרת ארושה", על כוונתו לכונן רפורמה סוציאליסטית מרחיקת לכת - האוג'מאה.

באותה שנה הקימו טנזניה, קניה ואוגנדה את הקהילייה המזרח-אפריקנית, ומשרדיה שכנו בעיר עד לפירוקה ב-1977. ב-1993 נפגשו בעיר נשיאי שלוש המדינות והחליטו על הגברת שיתוף הפעולה ביניהן, ומאז כינונה מחדש של הקהילייה ב-2001, שוב שוכנים משרדיה הראשיים בארושה.

בארושה התנהל המשא ומתן להפסקת אש במלחמת האזרחים ברואנדה, שהחל ב-1992 והסתיים בכינונם של הסכמי ארושה באוגוסט 1993. ב-13 בפברואר 1995 החליטה מועצת הביטחון של האו"ם כי בית הדין הפלילי הבינלאומי לרואנדה יוקם בארושה. בית דין זה פעל בעיר עד סגירתו ב-31 בדצמבר 2015. מאז 2006 שוכן בה בית הדין האפריקאי לזכויות אדם ואזרח.

==כלכלה==
בעבר התבססה כלכלת העיר על חקלאות, ובסביבתה של העיר עדיין קיימים מטעי קפה רבים. בשנת 1967 התגלה בסביבתה של ארושה טנזניט. זהו המקום היחיד בעולם בו ניתן לכרות אבן חן זו, וחברות כרייה רבות פועלות באזור.

ארושה מהווה גם את שער הכניסה לכמה מהגנים הלאומיים החשובים של טנזניה, כגון קילימנג'רו, סרנגטי ומכתש נגורונגורו, וענף התיירות הופך לחלק משמעותי בכלכלתה.

גם להקמתם של המוסדות הבינלאומיים השונים בעיר הייתה השפעה חיובית על כלכלת העיר.

== פארק ארושה ==
פארק ארושה נמצא צפונית-מזרחית לעיר, במרחק של 40 דקות מהעיר. הפארק משתרע על 552 קמ"ר.

==תחבורה==
שני נמלי תעופה משרתים את ארושה. שדה התעופה ארושה משמש בעיקר לטיסות פנים, ואילו מנמל התעופה קילימנג'רו, השוכן כ-50 ק"מ מזרחית לעיר, יוצאות טיסות סדירות למדינות אפריקאיות נוספות ואף לאירופה.

קווי אוטובוס מקשרים את העיר עם הערים הגדולות במדינה - דאר א-סלאם, דודומה, מוואנזה ואחרות, וכן עם ניירובי ומומבסה שבקניה וקמפלה שבאוגנדה.

==ערים תאומות==
* 
* 
* 
* 

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://web.archive.org/web/20141121215554/http://www.arushatimes.co.tz/ העיתון The Arusha times]

==הערות שוליים==

קטגוריה:טנזניה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1948
IGF-2

פקטור גדילה דמוי אינסולין 2 (באנגלית: Insulin-like growth factor 2, ובקיצור: IGF-2) הוא הורמון חלבוני טבעי המופרש בכבד. יש לו תפקיד בעיקר בתקופת ההיריון – כהורמון הקשור לגדילת העובר. דומה במבנה שלו לאינסולין וכן ל-פקטור גדילה דמוי אינסולין 1 (IGF-1). נקשר לקולטן מיוחד עבור הורמון זה, אבל גם נקשר לקולטן של IGF-1. בשנות ה-80 כונה הורמון זה בשם סומטומדין A (Somatomedin A).

IGF-2 עלול לשמש בעתיד ספורטאים כחומר אנאבולי (מפתח גוף), ועל כן מופיע ברשימת הסמים האסורים בספורט לפי הסוכנות העולמית נגד סמים בספורט (WADA), למרות שטרם פותח תכשיר רפואי מהורמון זה.

== ראו גם ==
*פקטורי גדילה דמויי אינסולין
*הורמון גדילה
*IGF-1
*MGF
*אינסולין
*סמים בספורט

==הערות שוליים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:הורמונים
קטגוריה:חלבונים
קטגוריה:סמים בספורט
ואט-שעה

[[מונה חשמל המונה ביחידות של קילוואט־שעה]]
ואט־שעה היא יחידת מידה לאנרגיה ולעבודה, שסימנה Wh (ואט כפול שעה).

היחידה מציינת את כמות האנרגיה הנצרכת (או מסופקת) בהפעלת הספק של ואט אחד (כמו נורה חשמלית זעירה) במשך שעה אחת. שגיאה נפוצה היא לומר "ואט לשעה" (ואט/שעה), על משקל קילומטר לשעה, אך דרך ביטוי זו שגויה.
*קילוואט־שעה (קוט"ש) (kWh), השווה ל־1,000 ואט־שעה, הוא גודל שימושי למדידה של צריכת האנרגיה של בתים ועסקים קטנים. בית ממוצע צורך כמה מאות קילוואט-שעה בחודש.
*מגהוואט־שעה (MWh), השווה למיליון ואט־שעה, משמש למדידת כמויות אנרגיה גדולות יותר, כגון צריכה תקופתית של יישובים, או האנרגיה המיוצרת על ידי תחנות כוח בתקופה כלשהי.
*ג'יגהואט־שעה (GWh), השווה למיליארד ואט־שעה. משמש למדידת כמויות אנרגיה הנצרכת על ידי מדינה או ריכוזי אוכלוסין מסדר גודל של כמה מיליוני בני אדם ומעלה.

ואט-שעה אחד שווה ל-3,600 ג'ול (יחידת המידה לאנרגיה במערכת היחידות SI), כלומר, קוט"ש אחד שווה ל-10<sup>6</sup>×3.6 ג'ול או פשוט 3.6 מגה-ג'ול.

==ראו גם==
* אנרגיה חשמלית
* יחידות מידה לאנרגיה
* יחידות מידה על שם אישים
* אנרגיה חלופית
* משק החשמל בישראל

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנרגיה
קטגוריה:יחידות מידה בחשמל
קטגוריה:יחידות מידה: אנרגיה
אורומיה (מחוז)

אורומיה הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה. שם המחוז מגיע מיושביו המשתייכים לאורומו. גובל מצפון וממערבה במחוז דרום וולו, בדרום במחוז שוואה הצפונית ובמזרחה במדינת עפר. המחוז ממוקם במזרח אמהרה על הקצה של הרמה האתיופית. עד שנת 1991 נכלל במחוז שוואה אחד מהמחוזות והממלכות ההיסטוריים המשפיעות באתיופיה.

== היסטוריה ==
בימי הביניים ועד 1991 היה חלק לחלק מהמחוז היסטורי, שוואה, שהיה חלק מהאימפריה האתיופית. המחוז נכלל במדינת אמהרה ולא במדינת אורומיה משום שהוא מוקף באמהרים.

== נפות ==
במחוז חמש נפות וכן הבירה קמיסיה שהיא עיר במעמד נפה.

*צ'פה גולה
*באטי
*ג'ילה תימוגה
*ארתומה פורסי
*דוה הרוה

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:אמהרה
קטגוריה:שאווה
מזרח גוג'ם

מזרח גוג'ם הוא מחוז במדינת אמהרה שבאתיופיה נקרא על שם מחוז גוג'ם ההיסטורי.

המחוז גובל מצפון במחוז דרום גונדר, ממערב במחוז מערב גוג'ם, מדרום במדינת אורומיה וממערב במחוז דרום וולו. עד שנת 1991 נכלל במחוז גוג'ם אחד מהמחוזות ההיסטוריים של אתיופיה. הנקודה הגבוהה ביותר במחוז הוא הר צ'וקה (שידוע בשם הר ברהן).

== היסטוריה ==
בימי הביניים ועד 1991 היה חלק מהמחוז ההיסטורי והממלכה לשעבר, גוג'ם, שהיה חלק מהאימפריה האתיופית. עם התמוטטותה הסופית של השלטון המרקסיסטי ב-1991 חולק המחוז לארבעה מחוזות: מערב גוג'ם, מזרח גוג'ם ואגאו אוי שסופחו למדינת אמהרה ולמחוז מתקל שסופח למדינת בנישנגול-גומאז.

== נפות ==
המחוז מתחלק לשש עשרה נפות ולדברה מרקוס שהיא עיר במעמד נפה.

{| align="right"
|-
|
* ביבוגן
* הולת אג' אנסה
* גונצ'ה סיסו אנסה
* אנבסה סר מדר
* אנרג' אנוגה
* אנמאי
* דבאי תילתגן
* דברה אליאס
|
* מצ'קל
* גוזמין
* בסו ליבן
* אובל
* דג'ן
* שבל ברנתה
* סינן
* אנדד
|-
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:אתיופיה: מחוזות
קטגוריה:אמהרה
AGM-84 SLAM

ה-Standoff Land Attack Missile או SLAM הוא טיל שיוט לתקיפה בטווח ארוך ובכל מזג אוויר אשר פותח מטיל ההרפון, טיל ים-ים נגד ספינות, של הצי האמריקאי.

== פיתוח ==

ה-SLAM פותח על בסיס AGM-84 הרפון ומעט ארוך יותר ממנו. נעשה שימוש רב בחלקים ובמערכות של ההרפון ב-SLAM, בכך נחסך כסף רב בפיתוח הטיל ואף איפשר פיתוח מהיר שלו שנעשה בכמה שבועות בלבד.

הטיל פותח בזמן מלחמת המפרץ הראשונה כדי לענות על צורך מידי בטיל שיוט מתקדם וארוך טווח.

על מנת לשגר את ה-SLAM יש צורך במטוס משגר ובמטוס אחר שישמש כתחנת קשר אל הטיל על מנת לכוון אותו אל המטרה.

== SLAM-ER ==
ה-SLAM-ER (ראשי תיבות של Standoff Land Attack Missile - Expanded Response) הוא גרסה מתקדמת וחדישה של ה-SLAM אשר פותחה על ידי בואינג.
ה-SLAM-ER מסוגל לתקוף ולפגוע במטרות יבשתיות וימיות, עומדות ונעות, בצורה אוטומטית בטווח ארוך של מעל 240 קילומטרים בעזרת מערכת ניווט אינרציאלית משולבת GPS וחיישן תת-אדום הדמאתי להנחיה. בנוסף לכך, טייס המטוס המשגר יכול להנחות את הטיל ידנית באוויר.

מחירו של SLAM-ER בודד הוא 500,000$.

== גרסאות ==
* AGM-84E - מכונה SLAM
* AGM-84H - מכונה SLAM-ER
* AGM-84K - גרסה משופרת של SLAM-ER הכוללת יכולת רכישת מטרות אוטומטית

== מפעילות ==
* קוריאה הדרומית
* טורקיה
* ארצות הברית

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.boeing.com/defense-space/missiles/slam/index.htm ה-SLAM וה-SLAM-ER באתר בואינג]
* [https://web.archive.org/web/20010211032351/http://www.time.com/time/daily/iraq/weapons/missiles/harpoon.html מידע על ה-SLAM באתר Time]
* [http://www.designation-systems.net/dusrm/m-84.html מידע על ה-SLAM וה-SLAM-ER באתר Designation Systems]
* [http://www.fas.org/man/dod-101/sys/smart/agm-84.htm מידע על ה-SLAM וה-SLAM-ER באתר FAS]

קטגוריה:טילי אוויר-קרקע אמריקאיים
קטגוריה:בואינג