OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
אנחל נייטו

אנחל נייטו רולדן (בספרדית: Ángel Nieto Roldán; 25 בינואר 1947 – 3 באוגוסט 2017) היה רוכב מרוצים ספרדי. זכה ב-13 תוארי אליפות העולם וניצח 90 מרוצי גרנד פרי. נחשב לאחד מרוכבי המרוצים המצליחים ביותר בכל הזמנים ולמי שהפך את ספרד למעצמת מרוצי אופנועים.

==קריירת מרוצים==
נייטו נולד בסמורה בירת מחוז סמורה שבקהילה האוטונומית קסטיליה ולאון. בגיל 10 החל לעבוד במוסך לתיקון אופנועים. לאחר מכן עבר לעבור בחברת דרבי. בשנת 1964 החל להתחרות עבור החברה. עד לשנת 1972 זכה 5 פעמים באליפות העולם - שלוש פעמים בקטגוריית ה-50 סמ"ק ופעמיים בקטגוריית ה-125 סמ"ק. בשנים הבאות עבר מספר קבוצות וזה בתארים עבור יצרנים שונים: קרידלר (1975), בולטקו (1976, 1977), מינראלי (1979, 1981) וגרלי (1982, 1983, 1984). בסיום עונת 1986 פרש מתחרויות, כשהוא בן 38. סך הכל התחרה ב-186 מרוצים, בהם ניצח 90 פעמים, הגיע לפודיום 139 פעמים וזינק מהפול פוזישן 16 פעמים. אל 13 האליפויות שזכה התייחס כאל 12+1, בשל אמונות טפלות הקשורות למספר זה.

אף על פי שנחשב לרוכב המתמחה בקטגוריות הנמוכות, התחרה וזכה באליפויות ספרד גם בקטגוריות 250, 500 ו-750 סמ"ק.

==לאחר הפרישה==
לאחר הפרישה הקים קבוצת מרוצים בה רכבו בנו אנחל נייטו הבן ואמיליו אלזמורה, שזכה באליפות העולם בקטגוריית 125 סמ"ק בשנת 1999. בנוסף, שימש כפרשן מרוצי גרנד פרי בטלוויזיה הספרדית. בשנת 2000 הוכרז כ"אגדה" על ידי ארגון ה-FIM.

בגרנד פרי הצרפתי של עונת 2008 השווה ולנטינו רוסי את מספר הניצחונות לזה של נייטו. לאחר המרוץ עלה נייטו למסלול כשהוא רכוב על אופנוע והרכיב את רוסי להקפת ניצחון, כשהאחרון אוחז בידו דגל עליו נכתב "90+90" לציון ההישג.

==מותו והנצחה==
ב-26 ביולי 2017 נפגע בתאונת דרכים בעת שרכב על אופניו באיביזה. תיירת גרמניה, שנהגה ברכבה לא הבחינה בנייטו ופגעה בו מאחור. בעקבות התאונה סבל מנזק מוחי והיה שרוי בתרדמת במשך מספר ימים. לאחר שנעשו ניסיונות להעירו מהתרדמת בה היה שרוי התדרדר מצבו ולאחר שמונה ימים נפטר בבית החולים.

הגרנד פרי הצ'כי, שהתקיים שלושה ימים לאחר מותו, נפתח בדקת דומיה לזכרו. באותו יום הכריזו בספרד כי מסלול המרוצים בחרס יקרא על שמו.

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רוכבי אופנועי מרוץ ספרדים
קטגוריה:אלופי עולם ברכיבת אופנועי מרוץ
קטגוריה:ספרדים שנולדו ב-1947
קטגוריה:ספרדים שנפטרו ב-2017
שאלי שרופה באש

שאלי שרופה באש היא קינה שחיבר מהר"ם מרוטנבורג על שריפת התלמוד בפריז, ונאמרת בשני מנהגי אשכנז בתשעה באב כחלק מהקינות לתשעה באב. הוא נכתב בסגנון ה"ציונים" (פיוטים המחקים את סגנון הקינה ציון הלא תשאלי), ולכן הוא נאמר לקראת סוף הקינות יחד עם שאר הפיוטים מסגנון זה.

== חיבור הקינה ==

במשפט פריז נאלצו חכמי היהדות בצרפת באותו הדור, ובראשם רבי יחיאל מפריז ורבי משה מקוצי, להתעמת עם חכמים נוצרים, בעקבות השתדלותו של תלמידו לשעבר של רבי יחיאל מפריז, המשומד ניקולס דונין. הוויכוח נסב סביב השאלה האם התלמוד מצווה על שנאת גויים ונוצרים. התוצאה המתבקשת מה"הפסד" של היהודים בוויכוח הייתה שריפת התלמוד. ספרי התלמוד הובאו אל כיכר העירייה של פריז בעשרים עגלות (ויש מקורות המזכירים 24 עגלות), ונשרפו שם.

אירוע זה השאיר רושם קשה על בני התקופה. המהר"ם מרוטנבורג, שהיה תלמידו של רבי יחיאל מפריז, כתב על מאורע זה את הקינה שאלי שרופה באש. ניתן למצוא בשורות רבות מהקינה רמיזות למאורע. במיוחד מכוונות לכך המילים בקינה: . יהודי אשכנז נוהגים לומר קינה זאת בבוקר תשעה באב.

הקינה נשענת מבחינה ספרותית על הקינה ציון הלא תשאלי של רבי יהודה הלוי.

==קישורים חיצוניים==

* [http://forum.otzar.org/viewtopic.php?t=1141 מיקומה של הקינה] באתר אוצר החכמה
* [https://nehora.zone/kinot/MA_03.html הקינה עם ביאור מאת אהרן וקסלשטיין]
* [http://www.moreshet.co.il/web/drashot/print.asp?id=6079&kod=2300&modul=10&codeClient=58 תולדות קינה אחת]
* [http://ccs.infospace.com/ClickHandler.ashx?encp=ld%3d20170807%26app%3d1%26c%3dclearch1%26s%3dclearch1%26rc%3dclearch1%26dc%3d%26euip%3d95.86.71.9%26pvaid%3d457d22cb106a481f84d5401431d04e9f%26dt%3dDesktop%26fct.uid%3d9841fd58225b4880abd8d6d5aa729892%26en%3dHBV1x9K0sDq%252fZ5ovXCBLBI743N2RkhmI7411t8vhBhRtCVvkWZTkyQ%253d%253d%26coi%3d771%26npp%3d6%26p%3d0%26pp%3d0%26mid%3d9%26ep%3d6%26ru%3dhttp%253a%252f%252fwww.herzog.ac.il%252fvtc%252f0051295.doc%26du%3dwww.herzog.ac.il%252fvtc%252f0051295.doc%26pct%3dhttp%253a%252f%252fpartner.clickserver.com%252fClickHandler%253fparterCustomParamter%253dvalue1%2526secondParameter%253dvalue2%26hash%3d7F9B0CE0EE1213C953E8264FF684CBC4&ap=6&cop=main-title&om_userid=3LXInPsJmIocFbuh0YOU&om_sessionid=q8ilhjvC2JhTOHNR0JfZ&om_pageid=ZvbkhOqHaPMhLcAZiEZ1&om_nextpage=true השפעת ריה"ל על המהר"ם מרוטנבורג בקינה זו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:קינות לתשעה באב
קטגוריה:שירת ימי הביניים
סול או קוקוש מר

סול או קוקוש מר (התרנגול קורא, בהונגרית: Szól a kakas már) הוא שיר חסידי בהונגרית.

האגדה החסידית מספרת על רבי יצחק אייזיק טויב, האדמו"ר הראשון והמייסד של חסידות קאליב, ששמע את הניגון מאיכר הונגרי ו'רכש' את הניגון ממנו. האגדה מספרת, שכאשר סיים האדמו”ר ללמוד את השיר מהרועה, הרועה שכח את השיר. היה זה ניגון אחד מתוך מספר ניגוני רועים הונגרים שהאדמו"ר "גייר" והפכם לשירי קודש.

הדעה המקובלת הייתה שהניגון הוא במקורו שיר איכרים. מוזיקולוגים הונגריים מצאו שמקורו במורדים הקורוצים במאה ה-18 ומשם נתגלגל לעולם האיכרים. המילים מספרות על תרנגול מיוחד וססגוני המטייל ביער, אך רוצה לשוב לביתו. בגרסה החסידית, העוף הוא משל על עם ישראל הנמצא בגלות, וישוב לארצו רק בביאת המשיח ובבנין בית המקדש. השיר כתוב בהונגרית עם שיבוץ משפט בעברית מן המקורות.

השיר מנוגן בעיקר על ידי החסידויות ההונגריות, אך ידוע מאוד בקרב יהדות הונגריה כולה.

בשנת 2006, במסגרת פרויקט 'סינמה ירושלים', צילם הקולנוען החרדי יהודה גרובייס סרט קצר על הניגון וסיפורו החסידי.

===מילות השיר===
{|
|-
!תרגום לעברית
!המקור בהונגרית
!תעתיק פונטי
|- Valign="top"
|<div class="mw-content-rtl">
:התרנגול קרא
:השמש כבר עולה
:ביער ירוק, בשדה שטוח
:הולכת לה ציפור.

:אך איזו מין ציפור זאת?
:אך איזו מין ציפור זאת?
:צהובות רגליה, פנינים על כנפיה,
:מחכה היא לי לשם.

:חכי, ציפור, חכי!
:המשיכי להמתין!
:כאשר ה' יצווה על כך
:אז אהיה שלך.

:אבל מתי זה יקרה?
:אבל מתי זה יקרה?
:יבנה המקדש, עיר ציון תמלא
:אז יהיה הדבר!

:אבל מדוע זה לא קרה?
:אבל מדוע זה לא קרה?
:מפני חטאינו גלינו מארצנו
:בגלל זה הדבר מתמהמה.

:
|<div class="mw-content-ltr">
:Szól a kakas már,
:majd megvirrad már.
:Zöld erdőben, sík mezőben
:sétál egy madár.

:De micsoda madár?
:De micsoda madár?
:Sárga lába, gyöngy a szárnya,
:engem oda vár.

:Várj madár, várj!
:Te csak mindig várj!
:Ha az Isten néked rendel,
:a tiéd leszek már.

:De mikor lesz az már?
:De mikor lesz az már?
:Jibone háMikdos, ir Cijajn tömálé,
:akkor lesz az már!

:De miért nincs az már?
:De miért nincs az már?
:Mipné chátoénu golinu méárcénu,
:azért nincs az már.

:
|<div class="mw-content-rtl">

:סֹאל אֹ קוֹקוֹש מַאר,
:מוֹיד מֶגְוִירוֹד מַאר.
:זֶלְד אֶרְדְבֶּן שִיק מֶזֶבֶּן
:שֵיטַאל אֶגְ' מֹאדַאר.

:דֶה מִיצֹ'אדֹא מֹאדַאר?
:דֶה מִיצֹ'אדֹא מֹאדַאר?
:שַארְגוֹ לַאבּוֹ גֶ'נְגְ' אוֹ סַרְנְיוֹ,
:אֶנְגֶם אֹדֹא וַאר.

:וַארְיְ, מֹאדֹאר, וַארְיְ!
:טֶה צ'וֹק מִינְדִיג וַארְיְ!
:הוֹ אוֹז אִישְטֶן נֵקֶד רֶנְדֶל,
:אֹ טִיאֵד לֶסֶק מַאר.

:דֶה מִיקוֹר לֶס אוֹז מַאר?
:דֶה מִיקוֹר לֶס אוֹז מַאר?
:יִבָּנֶה הַמִּקְדָּשׁ עִיר צִיּוֹן תְּמַלֵּא,
:אוֹקוֹר לֶס אוֹז מַאר!

:דֶה מִיֵירְטְ נִינְצְ' אוֹז מַאר?
:דֶה מִיֵירְטְ נִינְצְ' אוֹז מַאר?
:מִפְּנֵי חֲטָאֵינוּ גָּלִינוּ מֵאַרְצֵנוּ,
:אֹזְאֵרְטְ נִינְצְ' אוֹז מַאר.
</div>
|}

== קישורים חיצוניים ==
* [https://www.youtube.com/watch?v=LHipp-A5SdQ ביצוע] של החזן משה שטרן
* [https://www.youtube.com/watch?v=Us-oB6vUWWg האדמו"ר מקאליב] מנגן את הניגון.

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שירים בהונגרית
קטגוריה:יהדות הונגריה
קטגוריה:יצירות המאה ה-19
קטגוריה:ניגונים חסידיים
קטגוריה:חסידות קאליב
חיים ברלין (רופא)

חיים ברלין (1890–אפריל 1980) היה רופא עור, פרופסור לדרמטולוגיה, מנהל מחלקת עור ומין בבית החולים הדסה (תל אביב), מייסד החברה הדרמטולוגית בהסתדרות הרפואית.

==קורות חיים==
ברלין נולד ברוסיה. סיים את לימודי הרפואה בשווייץ. דודנו, המנהיג הציוני קורט בלומנפלד, סייע לו להתיישב בברלין ולעסוק ברפואה.

בשנת 1922 ברלין נשא לאשה את הציירת אסתר יואל והם עלו לארץ ישראל ב-1925. ברלין התקבל להדסה תל אביב, כרופא עור. ברלין החל ללמד עזרה ראשונה במשך שלוש שנים, עוד לפני ייסוד מגן דוד אדום בתל אביב.

בשנת 1927 במסגרת הסתדרות הרופאים ייסד את החברה הדרמטולוגית. בשנת 1946 התמנה ברלין למנהל מחלקת עור ומין בבית החולים הדסה בתל אביב. בשנת 1957 התמנה ברלין לפרופסור ברפואת עור בבית הספר לרפואה באוניברסיטה העברית בירושלים.

ברלין היה מקורב לד"ר מגנוס הירשפלד שהיה רופא וסקסולוג יהודי-גרמני, ממקימי הוועדה המדעית-הומניטרית, ומייסד המכון לסקסולוגיה.
ברלין נחשב "לאחד התלמידים הנאמנים ביותר של מכון הסקסולוגיה".<ref></ref> כשהירשפלד הגיע לבקר בארץ ישראל, ברלין הכין את סיור ההרצאות שלו. וכתב את הנקרולוג שלו ב-1935.

==חיים אישיים==
בשנת 1930 התגרש מאסתר ונשא לאשה, באוקטובר 1931, את הד"ר חנה גוסקין, שהייתה רופאת עור. בית אהרונוביץ' (בית מס' 117), [[שדרות רוטשילד פינת רחוב בר-אילן, הבניין בו התגורר פרופ' ברלין]]
ברלין נפטר ב-1980. השאיר אחריו שני בנים.

==לקריאה נוספת==
* "ברלין, חיים", בתוך: נסים לוי, יעל לוי, רופאיה של ארץ-ישראל, 1799–1948, מהדורה ב', זכרון יעקב: איתי בחור, 2012, עמ' 134.
* הארץ, 18 באפריל 1980 - פרופ' חיים ברלין

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאי עור ביישוב
קטגוריה:רופאי עור ישראלים
קטגוריה:אנשי העלייה הרביעית
קטגוריה:תל אביב-יפו: רפואה
קטגוריה:סגל בית החולים הדסה תל אביב
קטגוריה:סגל האוניברסיטה העברית בירושלים: רפואה
קטגוריה:רופאים יהודים גרמנים
קטגוריה:ישראלים ילידי האימפריה הרוסית
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1890
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1980
המדרשה החסידית

המדרשה החסידית לצעירים (בקיצור: המדרשה החסידית) היא ישיבה תיכונית, כלל חסידית, השוכנת בביתר עילית. בישיבה לומדים כ-90 בחורים. זוהי הישיבה התיכונית הראשונה במגזר החסידי. המייסד וראש הישיבה הוא הרב מנחם בומבך.

== תולדות המדרשה וקווים לדמותה ==
הרב מנחם בומבך, מייסד המדרשה, אוגוסט 2018
הישיבה נוסדה בא' באלול תשע"ד, עבור בחורים בגילאי 13–18. קודם לכן נכנסו המייסדים אל מנהיגים חרדים כדי להיוועץ בהם ולקבל את ברכתם. מנהיג המגזר הליטאי הרב אהרן יהודה לייב שטינמן ביקש מן המייסדים שימנעו מלקרוא לו "ישיבה". מכאן שמה הייחודי.

== נושאי תפקידים ==
ראש המדרשה ומנהלה החינוכי הוא הרב מנחם בומבך. מנהל תיכון: משה מלמוד. מנהל הפנימיה: הלל רוזנברג.

== שיטת וסדרי הלימוד במדרשה ==
סמל המדרשה החסידית 
תוכנית הלימודים במדרשה כוללת לצד לימודי הגמרא תנ"ך, הלכה, סוגיות בפרשיות השבוע, סוגיות יסוד במחשבת ישראל ועיון בתורת ובתולדות החסידות. במדרשה גם לימודי חול (מתמטיקה, מדעי המחשב, אנגלית, ועוד), מתוך מטרה שלתלמידים תהיה הכשרה מעשית לחיים.
כדי להתמודד עם העובדה שרוב התלמידים מגיעים למדרשה מתלמודי התורה וללא ידיעות רחבות במקצועות חול פיתח צוות המדרשה תוכנית השלמת פערים התלמידים עוברים מבדקים ובהתאם לתוצאות נבנית עבור כל תלמיד תוכנית להשלמת הפערים.

בתשע"ח זכתה המדרשה ל<ref></ref>תעודת הערכה ממשרד החינוך עבור "קידום אקלים חינוכי מיטבי"

== התנגדות ==
הקמת ישיבה תיכונית הפונה לבחורים מהמיינסטרים החרדי עוררה התנגדות בציבור החרדי. מול ביתו של מנחם בומבך התקיימו מספר הפגנות, והופצו פשקווילים בשכונות החרדיות שבהם נכתב "חילוני מתחזה, הברנש מנחם בומבך, חזור לחבריך החילונים בתל אביב". ב-23 בנובמבר 2016 שפכו שני קיצוניים זפת על דלתו של בומבך וסתמו בדבק מגע את מנעול ביתו. קודם לכן השחיתו את דלתו ואת דלתו של איש צוות אחר בישיבה כמה פעמים.
ב-29 באוגוסט 2017 כתב עורך יתד נאמן ישראל פרידמן מאמר מערכת שבו האשים את המייסד ואת שותפיו בכך שהם "רוצחים רוחניים" ושכל מטרתו לשנות את היהדות החרדית ואת צביונה, ו"לחפור תחת אושיות קיומה, לערער ולהרהר אחרי כל בנינה, לחלץ בצבת את כל מסמרותיה, לסלול דרך חדשה וליצור בידיים מציאות של "עוון". "סולל-הורס", בניין נערים סתירה!"

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 15px הערוץ של [https://www.youtube.com/channel/UCyjvKqggaRCpgkmqI8h-r4g המדרשה החסידית] באתר יוטיוב
* 
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ישיבות חסידיות בישראל
קטגוריה:ישיבות תיכוניות חרדיות
קטגוריה:ביתר עילית
קטגוריה:יהודה: ישיבות ומדרשות
קורפוס ספרטום

מפת הקורפוס ספרטום של ירושלים לפי תוכנית החלוקה
קוֹרפּוּס סֶפָּרָטוּם (מלטינית: Corpus separatum) פירושו עיר או אזור בעלי מעמד פוליטי ומשפטי שונה מסביבתה, אך חסרי ריבונות עצמאית.

מונח זה הוזכר בועידת אונסקו"פ אשר הציעה בשנת 1947 את תוכנית חלוקת ארץ ישראל. בתוכנית החלוקה חולקו שטחי ארץ ישראל בין היהודים והערבים. לעומת שאר הארץ, ירושלים ובית לחם לא חולקו אלא הוגדרו כקורפוס ספרטום – גוף נפרד שיהיה בשליטה בין-לאומית ולא בשליטת אחד הצדדים (שלטון יהודי, שלטון ערבי או שלטון המנדט הבריטי). בסופו של דבר, האזור המיועד פוצל בין ישראל וירדן בהסכמי שביתת הנשק בתום מלחמת העצמאות.

קורפוס ספרטום נוסף פעל גם בעיר הנמל רייקה שבקרואטיה של ימינו, בין 1779 ל-1918. הגוף הנפרד נוצר בהוראתה של מלכת אוסטריה מריה תרזה ובוטל בתום מלחמת העולם הראשונה עת סופח לממלכת הסרבים, הקרואטים והסלובנים. גופים נפרדים נוספים פעלו בנובי פאזאר שבסרביה בין 1378 ל-1514, ובפורדנונה שבאיטליה בין 1878 ל-1912.

== ראו גם ==
* ועדת אונסקו"פ

קטגוריה:פוליטיקה
קטגוריה:היסטוריה פוליטית
קטגוריה:יישובים לפי סוג
בילי לורד

בילי קת'רין לורד (באנגלית: Billie Catherine Lourd, נולדה ב-17 ביולי 1992) היא שחקנית אמריקאית ממוצא יהודי. נודעת בעיקר בשל גילום דמותה של שאנל מספר 3/סיידי סוונסון בסדרה "מלכות הצעקה".

==ביוגרפיה==
לורד נולדה בלוס אנג'לס, קליפורניה שבארצות הברית, למשפחה נוצרית בעיקרה ממוצא בריטי, אם כי סבה מצד אמה היה יהודי. היא בתם היחידה של השחקנית קארי פישר וסוכן הכישרונות בריאן לורד, לו פישר הייתה נשואה דאז. סביה הם השחקנית דבי ריינולדס והזמר אדי פישר. היא אחייניתם של טוד פישר, ג'ולי פישר וטרישה לי פישר. סנדקיה הם השחקנית מריל סטריפ והסופר ברוס וגנר.

ב-2014 סיימה לורד את לימודיה לתואר ראשון באוניברסיטת ניו יורק, אשר כללו לימודי דת ופסיכולוגיה.

==קריירה==
לורד החלה את הקריירה שלה לראשונה, כאשר היא השתתפה בסרט "מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר" בתפקיד משני בתור סגנית קיידל קו קוניקס, והיא עתידה להופיע שוב באותו התפקיד אף בסרט ההמשך, "אחרוני הג'דיי".

בפברואר 2015, לורד לוהקה לסדרת קומדיית האימה "מלכות הצעקה". בסדרה, דמותה של לורד, שאנל מספר 3 (ומתגלה בהמשך כי שמה האמיתי הוא סיידי סוונסון) היא נערה אדישה וא-מינית לכאורה הנוהגת לענוד על אוזניה אוזניות פרוותיות באופן קבוע, דבר המקנה לה מראה דומה לתסרוקתה המפורסמת של הנסיכה ליאה (אותה מגלמת אימה של לורד) ונעשה כמחווה עבורה. בדצמבר 2015, לורד דיברה על פגישתה הראשונה עם היוצר ראיין מרפי: 

בדצמבר 2015, לורד לוהקה לסרט הפשע "מועדון הכסף" לצידה של אמה רוברטס, שם היא מגלמת את רוזאנה, אשר מנהלת קשר רומנטי עם דמותו של ג'רמי אירווין, קייל בילטמור.

במהלך שנת 2016, לורד חזרה לגלם את דמותה של שאנל מספר 3 בעונתה השנייה והאחרונה של "מלכות הצעקה". באפריל 2017, נודע כי לורד לוהקה לעונתה השביעית של סדרה נוספת של מרפי "אימה אמריקאית" כווינטר אנדרסון.

==פילמוגרפיה==
===קולנוע===

{| class="wikitable" style="text-align:center" border="1"
|- bgcolor="#CCCCCC"
! שנה
! סרט
! תפקיד
! הערה
|-
| 2015
| מלחמת הכוכבים - פרק 7: הכוח מתעורר
| rowspan="2"| סגנית קיידל קו קוניקס
|
|-
| 2017
| מלחמת הכוכבים - פרק 8: אחרוני הג'דיי
|
|-
| 2018
| מועדון הכסף
| רוזאנה ריצ'י
|
|-
| rowspan="2"| 2019
| חורשות את הלילה
| ג'יג'י
|
|-
| מלחמת הכוכבים - פרק 9: עלייתו של סקייווקר
| סגנית קיידל קו קוניקס
|
|-
| rowspan="2" |2022
|כרטיס לגן עדן
|וורן באטלר
|
|-
|לגדול עם ההורים
|
----
|מפיקה
|-
|2025
|סרט הדרדסים
|
|
|}

===טלוויזיה===

{| class="wikitable" style="text-align:center" border="1"
|- bgcolor="#CCCCCC"
! שנה
! סדרה
! תפקיד
! הערה
|-
| 2016-2015
| מלכות הצעקה
| שאנל מספר 3/סיידי סוונסון
|תפקיד ראשי; 2 עונות
|-
| 2017
| אימה אמריקאית: הכת
| וינטר אנדרסון
| rowspan="3" |תפקיד ראשי
|-
| 2018
| אימה אמריקאית: אפוקליפסה
| מלורי
|-
| 2019
|אימה אמריקאית: 1984
|מונטנה דיוק
|-
|2020
|ויל וגרייס
|פיונה אדלר
|פרק: "Bi-plane"
|-
| rowspan="2" |2021
|סיפורי אימה אמריקאים
|ליב וויטלי
|פרק: "BA'AL"
|-
|אימה אמריקאית 10
|לארק
|תפקיד ראשי; 10 פרקים
|-
|2022
|אימה אמריקאית: ניו יורק
|ד"ר האנה וולס
|תפקיד ראשי; 10 פרקים
|-
|2023
|כוכב מוזר <small>(אנ')</small>
|מתבגרת
|דיבוב; 2 פרקים
|-
|2024-2023
|אימה אמריקאית: רגישות גבוהה
|אשלי
|3 פרקים
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאים ממוצא רוסי-יהודי
קטגוריה:אמריקאיות ממוצא אנגלי
קטגוריה:בוגרות אוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:בוגרי בית הספר גאלאטין באוניברסיטת ניו יורק
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1992
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1992
אברהם מטמון

אברהם מטמון (כ' בתשרי תרס"א, 13 באוקטובר 1900 – כ"ח בתשרי תשל"ה, 14 באוקטובר 1974) היה רופא מין, חלוץ ההסברה המינית בארץ ישראל.

==ביוגרפיה==
מטמון נולד באודסה ב-1900, בנם של ד"ר יהודה לייב מטמון כהן, מייסד גימנסיה הרצליה וממייסדי תל אביב ורמת גן, ופניה מטמון-כהן. המשפחה הגיעה לארץ כשמטמון היה בן ארבע.<ref name=":0"></ref> הוא למד בגימנסיה הרצליה והחל ב-1919 לימודי רפואה באוניברסיטאות פריז, לוזאן, ז'נבה, ברלין ווינה. בשנת 1920, בעת לימודיו בז'נבה, פעל כעיתונאי ארצישראלי ראשון ליד חבר הלאומים שזה עתה הוקם.

ב-1923 הפסיק מטמון את לימודיו ועבד שנים אחדות במצרים, בין השאר במחלקה הממשלתית לתברואה ציבורית במלחמה במגפות (בעיקר בבילהרציה). בסוף שנת 1928 חזר ללימודים, בשנת 1930 סיים את לימודיו באוניברסיטת ברן, ובראשית 1931 הוסמך שם לדוקטור לרפואה. נושא עבודת הדוקטורט היה "כמות הוויטמינים בפירות ההדר של ארץ-ישראל".

בשנת 1931 התמחה מטמון, לתקופה קצרה, במכון לסקסולוגיה של ד"ר מגנוס הירשפלד בברלין. בשנת 1932 חזר לתל אביב ויסד את "המכון להיגיינה ומדע המין" ברחוב שחר 11 ובמקביל עבד כרופא של גימנסיה נורדיה.<ref name=":0" />

במסגרת המכון ערך מטמון הרצאות בענייני בריאות והיגיינה. כמו כן התקיימו שני קורסים בנושא אנטומיה מינית, התפתחות והיגיינה בהשתתפות 145 משתתפים שיותר ממחציתם נשים. המכון גם הציע ייעוץ לנשים, גברים וזוגות. בנוסף, בין השנים 1932–1935 ערך מטמון את הדו־שבועון להיגיינה ציבורית והסברה מינית "בריאות", שם ענה לשאלות קוראים בנושאים הנוגעים למיניות, זוגיות וכו'.<ref name=":0" />

משפרצה מלחמת העולם השנייה ולארץ ישראל באו חיילים זרים, ערך מטמון סדרת הרצאות בשלשה מחזורים, בהן ביקרו למעלה מ-4,000 שומעים, לבלימת התפשטותן של מחלות המין.

=== עמדותיו ===
במענה לשאלות בדו שבועון "בריאות" הדגיש מטמון את חשיבות יחסי המין לזוגיות תקינה והתנגד לאוננות משום שזו אובססיה וחוסר שליטה עצמית. כמו כן, הוא עודד שימוש בקונדומים על פני משגל נסוג. מטמון לא התנגד להפלות אך טען כי ההחלטה על הפלה צריכה להתקבל על ידי על רופא או ועדה, אשר תשקול את הנושא באופן אינדיבידואלי, בהתאם לנסיבות הסוציו-אקונומיות של האישה וליכולתה לפרנס את ילדיה.<ref name=":0" />

בשנת 1940 תיאר מטמון את מצב אוכלוסיית ההומוסקסואלים בתל אביב לשבועון עיתון מיוחד.

== חיים אישיים ==
בשנת 1934 נשא לאשה את עו"ד תהילה לבית אנדלהיים.

מטמון נפטר בתל אביב בשנת 1974, בגיל 74. נטמן בבית העלמין הדרום (בת ים).

==ספריו==
* "[http://static1.1.sqspcdn.com/static/f/784513/26707388/1448968034820/matmon-hashbachat-ha-geza-shel-ha-min-ha-enoshi-ve-arachav-le-maan-amenu.pdf?token=BN%2FIK8leYu%2F8bDXUbZrrHVW6cCc%3D השבחת הגזע של המין האנושי וערכה לעמנו]" (עם ציורים ומספרים סטטיסטים), מכון להיגיינה ומדע המין, תרצ"ג, 1933
* "חיי המין של האדם", הוצאת אחיאסף, (1939). הספר היה מבוסס על הרצאותיו של מטמון והודפס ב-20,000 עותקים בשמונה מהדורות עד שנת 1969.<ref name=":0" />

==לקריאה נוספת==
* 

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:רופאים ישראלים
קטגוריה:רופאים ביישוב
קטגוריה:סקסולוגים ישראלים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת ברן
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1900
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
איסנילון הפילון

איסנילוֹן טוֹטוֹני הַפּילון (נולד ב-18 במרץ 1966 או ב-10 במרץ 1968 ונהרג ב-16 באוקטובר 2017), ידוע גם בכוניה אבו עבדאללה אל-פיליפיני, היה מיליטנט אסלאמי פיליפיני המזוהה עם המדינה האסלאמית. הוא היה מנהיג אבו סיאף לפני שגדודיה נשבעו אמונים לאבו בכר אל-בגדאדי. באפריל 2016 פורסם בעלון השבועי של המדינה האסלאמית "א-נבא" כי הפילון מונה ל"אמיר של כלל כוחות המדינה האסלאמית בפיליפינים".

שמו הופיע ברשימת הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI.

== פעילות מיליטנטית ==
=== חזית השחרור הלאומית של המורו ===
הפילון הצטרף לחזית השחרור הלאומית של המורו (MNLF) ב-1985 ונסע מסולו ולבסילן. בעודו חבר בקבוצת המורדים, למד ערבית ומדרסה והיה לדובר של המפקדה בהראמה סאלי בשנת 1992. פעילות צבאית אינטנסיבית ב-1994, ומותו של סאלי הכריחו אותם לברוח כדי מתחם סמפיניט בסומיסיפ, שם פגש את מקים אבו סיאף ומנהיגו, עבדורג'ק אבובכר ג'נג'לאני.

=== המדינה האסלאמית בפיליפינים ===
ב-23 ביולי 2014, סרטון של הפילון יחד עם רעולי פנים אחרים, הועלה ליוטיוב, ובו נשבעו אמונים למנהיג המדינה האסלאמית, אבו בכר אל-בגדאדי.

הפילון חוסל ב-16 באוקטובר 2017 במבצע צבאי מורכב בעיר מרוואי. יחד איתו חוסל עומר מאוט, מנהיג מיליצית מאוט ושוחררו 17 בני ערובה.

==קישורים חיצוניים==

* סא"ל (בדימוס) ד"ר דוד דוכן, [https://web.archive.org/web/20200222224130if_/http://maarachot.idf.il/PDF/FILES/0/114470.pdf הקרב על מאראווי בפיליפינים - לקחים מלחימה בשטח אורבני], הוצאת מערכות 485-486, נובמבר 2019

== הערות שוליים ==

קטגוריה:המדינה האסלאמית: אישים
הפילון
קטגוריה:פיליפינים
קטגוריה:הפיליפינים: דת
קטגוריה:ילידי 1966
קטגוריה:נפטרים ב-2017
קטגוריה:הטרוריסטים המבוקשים ביותר על ידי ה-FBI
יחסי סין–שוודיה

שגרירות סין ב[[סטוקהולם, שוודיה|273x273 פיקסלים]]
יחסי סין–שוודיה הם היחסים בין סין לבין שוודיה. שוודיה הייתה הראשונה במדינות המערב לכונן רשמית יחסים דיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין, ב-9 במאי 1950.

== היסטוריה ==
הקשרים בין שוודיה וסין התקיימו עוד במאה ה-17. שוודיה סחרה עם סין, דבר שתועד על ידי נילס מאטסון קיופינג. הוא ביקר בדרום סין על הספינה גוטנברג ב-1654 וכתב רישומים ממסעותיו לסין עם שובו לשוודיה. חברת הודו המזרחית השוודית סחרה עם סין בין 1731 ל-1813.

שוודיה הייתה הראשונה במדינות המערב לכונן רשמית את היחסים הדיפלומטיים עם הרפובליקה העממית של סין. יחסים דיפלומטיים בין הרפובליקה העממית לבין הממלכה השוודית הוקמו באופן רשמי ב-9 במאי 1950. שוודיה הייתה המדינה המערבית הראשונה ליצור יחסים כאלה עם הרפובליקה העממית שאך נוסדה, ומסיבה זו יו"ר המפלגה הקומוניסטית הסינית מאו דזה-דונג החליט באופן אישי לקבל את השגריר השוודי, טורסטן האמרסטרום, כאשר הציג את מכתב האישורים שלו, דבר שהיה יוצא דופן, וסימן לכך שסין ייחסה חשיבות רבה לפריצת הדרך הדיפלומטית. שוודיה תמיד תמכה ברפובליקה העממית של סין בטענתה על המושב של סין באו"ם.

העתק מודרני של הספינה גוטנברג נבנה ונשלח מגטבורג, שוודיה, ב-2005. הספינה הגיעה לשאנגחאי, סין, ב-2006. הספינה התקבלה בברכה בשאנגחאי על ידי המלך קרל השישה עשר והמלכה סילביה משוודיה, אשר ערכו ביקור רשמי בסין באותה שנה. ההעתק חזר לעיר גטנברג ב-9 ביוני 2007, והתקבל בברכה על ידי נשיא סין, חו ג'ינטאו, שביקר בשוודיה בעיקר מסיבה זו, ועל ידי המלך קרל השישה עשר והמלכה סילביה.

שנת 2010 סימנה את יום השנה ה-60 של יחסי סין-שוודיה. החגיגות קיבלו תשומת לב בסין, עקב הקשרים המוקדמים בין המדינות. דבר זה הביא ליצירתו של מכון קונפוציס נורדי בשוודיה כדי לקדם ולפתח את מערכת היחסים הסינית-שוודית.

== היחסים בין שתי המדינות ==
בשנת 2006 ערך הסחר בין שתי המדינות הסתכם ב-6.73 מיליארד דולר. שוודיה הפכה לשותפת הסחר התשיעית בגודלה של סין באיחוד האירופי, וסין הייתה שותפת הסחר הגדול ביותר של שוודיה באסיה זו השנה הרביעית.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://web.archive.org/web/20100619111614/http://www.swedenabroad.com/Start____20659.aspx שגרירות שוודיה בסין] 
* [http://www.chinaembassy.se/eng/ שגרירות סין בשוודיה]
* [https://www.academia.edu/7249494/China_s_Political_Priorities_in_the_Nordic_Countries_2014_ Hellström, ירקר (2014) סדרי העדיפויות הפוליטיות של סין במדינות הנורדיות, סוכנות המחקר ההגנתי השוודית (FOI)]

==הערות שוליים==

שוודיה
מחנה למונייה

שלט הנושא את תג מחנה למונייה.
תרגיל של חיילי יחידה לסילוק פצצות במחנה למונייה (2011).

"כיפת הרעם" במחנה למונייה
מחנה למונייה (באנגלית: Camp Lemonnier) הוא בסיס צבאי של חיל הים של ארצות הברית, בג'יבוטי, בתוך נמל התעופה הבין-לאומי ג'יבוטי-אמבולי שבקרן אפריקה, ובו מוצב "כוח משימה משותף – קרן אפריקה" (CJTF-HOA) של פיקוד אפריקה של ארצות הברית (USAFRICOM). הוא בסיס הקבע הצבאי היחיד של ארצות הברית באפריקה.

הבסיס הוקם כאתר העיקרי באזור לתמיכה ב"מבצע חירות מתמשכת – קרן אפריקה" (OEF-HOA).

== ראו גם ==
* בסיס חיל הים הסיני בג'יבוטי

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:בסיסי צי ארצות הברית
קטגוריה:ג'יבוטי: יחסי חוץ
קטגוריה:ארצות הברית: יחסי חוץ
רוונסבורגר

לוגו החברה בשלבי התפתחותו עד לסמליל הנוכחי
קמפיין פרסום גרילה של החברה, שעשה שימוש בתלי הריסות באתרי בנייה כדי לפרסם את הפאזלים מתוצרתה
רוונסבורגר (בגרמנית: Ravensburger, ובשמה הרשמי: Ravensburger AG, קרי: רַוונְסבּוּרְגֶר אָה. גֶה.) היא יצרנית משחקים גרמנית גדולה, המפורסמת בעיקר כמי שמובילה את שוק הפאזלים האירופי.

==היסטוריה==
החברה נוסדה ב-7 במאי 1883 בידי אוטו רוברט מאייר ברוונסבורג שבשוואביה עילית בדרום גרמניה. משחק הלוח הראשון שלה שהופץ היה "Reise um die Erde" (מסע סביב כדור הארץ).

סימנה המסחרי של רוונסבורג, שעבר תהליך התפתחות במשך השנים, נרשם במשרד הפטנטים של האימפריה הגרמנית ב-1900. מ-1971 מזוהה עם החברה עם סימן המשולש הכחול.

במפנה המאה ה-20 התרחב קו המוצרים של החברה וכלל אלבומי תמונות, ספרי ילדים, ספרי הפעלה וחוברות הדרכה, ספרי עיון ומשחקי ילדים. כבר לפני מלחמת העולם הראשונה הציגה החברה קו של כ-800 מוצרים. החברה שגשגה בין מלחמות העולם אך נפגעה קשות בימי מלחמת העולם השנייה.

לאחר מלחמת העולם השנייה השתקמה החברה באיטיות, והפריצה הגדולה שלה הייתה ב-1964 כשהחלה בייצור פאזלים וחדרה היטב לענף זה. באותה שנה היא הקימה סניפים בשש מדינות אירופיות נוספות. ב-1977 התפצלה זרוע ההוצאה לאור של החברה לחברה-בת נפרדת.

החברה מתמקדת בפרסומה כמותג פאזלים מוביל, וארבעה פאזלים שהיו בשעתם הגדולים ביותר בעולם: 40,320 (מיטב הרגעים של דיסני), 32,256 (קית' הרינג, "Double Retrospect" (- רטרוספקטיבה זוגית), 32,000 (חלון לניו יורק), ו-24,000 חלקים, יוצרו על ידיה.
==משחקים מפורסמים==
בין המשחקים המפורסמים מתוצרת החברה, מוכרים בישראל:
* רברסי
* בריקדה 
* סקוטלנד יארד 
* פוארטו ריקו (נמכר תחת המותג "Alea")

==קישורים חיצוניים==

* 

לוגו החברה

קטגוריה:חברות גרמניות
קטגוריה:חברות צעצועים
קטגוריה:מותגים
ליאור ורוצלבסקי

ליאור ורוצלבסקי (נולדה ב-16 באפריל 1984) היא עיתונאית ישראלית המשמשת ככתבת לענייני חינוך בחדשות 13. בעבר עבדה כשחקנית וזמרת.

== ביוגרפיה ==
ורוצלבסקי נולדה וגדלה ברמת גן. בילדותה למדה נגינה בפסנתר בקונסרבטוריון העירוני. את שנות התיכון עשתה במגמת מוזיקה בתיכון בליך בעיר. בשנים 1999–2006 למדה פיתוח קול ולימודי פיתוח שמיעה.

היא בוגרת בית הספר לאומניות הבמה "בית צבי" משנת 2007 ולמדה אחר כך שנה גם באוניברסיטת תל אביב.

בשנות לימודיה ב"בית צבי" שיחקה בהצגות "כישרונות ומעריצים" בתפקיד אלכסנדרה נייגינה, "מגנוליות מפלדה" בתפקיד שלבי, "אגנס של אלוהים" בתפקיד ד"ר מרתה ליווינגסטון, "הנשים" בתפקיד מרי היינס, "שירת הלוויתן" בתפקיד קרוליין ו"טומי תם" בתפקיד המשרתת. בנוסף, ורוצלבסקי השתתפה במספר מחזות זמר כמו: "קופקבנה" (בתפקיד לולה ובתפקיד סמנתה), "מיקה שלי" (בתפקיד המלכה ובתפקיד הרבנית), "קברט" (בתפקיד פרנצ'י), "אאידה" (בתפקיד אמנריס), "אחים בדם" (בתפקיד גברת ליונס), "שיער" (בתפקיד הכוהנת) ו"ד"ר ג'קיל ומיסטר הייד" (בתפקיד אמה קרו).

בשנות לימודי התיאטרון זכתה במספר מלגות ופרסים:
* תחרות שירים ממחזות זמר ע"ש ג'ורג' ואל - מקום ראשון (2005)
* מלגה ע"ש חיים גמזו - תלמידה מצטיינת שנה א' (2005)
* "קרן שרת" (קרן התרבות אמריקה-ישראל) - מלגת לימודים למצטיינים בתחומי האמנויות (2006)
* מלגה ע"ש בלהה דייוויס למצטייני קרן שרת בבית צבי (2006)

בשנת 2008 שיחקה בקברט מוזיקלי "איש הרוח, הזונה והליצן" בתפקיד הזונה ב"קפה תיאטרון" של התיאטרון הקאמרי. שנה אחר כך שיחקה במחזמר לילדים "עלי באבא וארבעים השודדים", בתפקיד אשת עלי באבא, ובשנת 2010 שיחקה בהצגה "ציפור הנפש" בתיאטרון המדיטק. 

שיחקה גם בהרכב "פסק זמן" שהופיע ב"פסטיבל תיאטרון הרחוב הבינלאומי" בבת ים ובפסטיבל עכו, וכן בפרויקט "צליל ראשון" לילדים.

=== כעיתונאית ===
ורוצלבסקי מדווחת מהפגנה, מרץ 2023
את דרכה העיתונאית החלה בתוכנית הבוקר "אורלי וגיא" בערוץ 10 כתחקירנית וכמגישת פינות שבועיות בנושאי צרכנות ותרבות.

ב-2016 הצטרפה לחדשות 10, שם מונתה לרכזת כתבים ובהמשך לרכזת מערכת "ברקוד".

ב-2017 הצטרפה לצוות המבזקנים של חדשות עשר והחלה לערוך ולהגיש מבזקי טלוויזיה.

החל מ-2020 משמשת ככתבת לענייני חינוך ב"חדשות 13". עם יציאתה של ליאור קינן לחופשת לידה בשנת 2024, החלה לשמש במקביל גם ככתבת לעניינים פוליטיים.

ב-2022 החלה לשמש מעת לעת כמגישה-מחליפה בתוכנית "היום שהיה".

==קישורים חיצוניים==

* 
* [https://13news.co.il/writer/lior-veroslavski ליאור ורוצלבסקי], באתר חדשות 13

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי טלוויזיה ישראלים
קטגוריה:סגל ערוץ עשר
קטגוריה:סגל חדשות 13
קטגוריה:בוגרות תיכון בליך
קטגוריה:בוגרי תיכון בליך
קטגוריה:בוגרות בית צבי
קטגוריה:בוגרי בית צבי
קטגוריה:כתבי חינוך ישראלים
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1984
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1984
סילאס וייר מיטשל

סילאס וייר מיטשל (באנגלית: Silas Weir Mitchell; נולד ב-30 בספטמבר 1969) הוא שחקן קולנוע וטלוויזיה אמריקאי המוכר בעיקר מתפקידו בסדרת הטלוויזיה "גרים" של רשת NBC, ובתפקיד צ'ארלס פאטושיק בסדרה "נמלטים".

==ראשית חייו==
מיטשל נקרא על שם סילאס ווייר מיטשל שהיה רופא וסופר מהמאה ה-19.

מיטשל בוגר בית הספר סנט פול ופנימיית הכנה לקולג' בקונקורד ניו המפשייר, בשנת 1995 קיבל תואר שני באוניברסיטת קליפורניה בסן דייגו. מיטשל הוא מייסד ונשיא של חברת ההפקה פנטום. למיטשל שלוש אחיות ואח. מיטשל נשוי.

==קולנוע וטלוויזיה==

מיטשל מופיע כתפקיד אורח בסרטים שונים, ביניהם "משחק מסוכן", "הפטריוט", "תופת", "ליל כל הקדושים 2", "ללכת על הכל 2", ו"מיליונר מי שגומר ראשון".

ב-2004 הופיע כשחקן אורח בפרק של הסדרה "ג'ורדן" בתפקיד פרנק ג'ונס/אליסטר דארק, עובד בבנק הדם.

בין השנים 2005–2007 הופיע כשחקן אורח ב-13 פרקים בסדרה "נמלטים" בתפקיד צ'ארלס פאטושיק (היוואר). ב-2007 גילם את ניל בסרט "משוגע" לצד אלי לרטר. ב-2009 הופיע כאורח בסדרה "חוק וסדר: מדור מיוחד" בתפקיד אוון וולטרס. בשנת 2010 שיחק בדרמה הביוגרפית "גשם של גן עדן" לצידם של מייק ווגל וטארין מנינג. ב-2011 הופיע כאורח בסדרה "המנטליסט" בתפקידים ארתור קופי / ראלף מרסר.

בין השנים 2011–2017 שיחק תפקיד ראשי בסדרה "גרים" בתור מונרו - בלוטבאד צימחוני העובד כשען, בעל עבר עשיר וידע רב.

בשנת 2012 שיחק לצד ריי ליוטה בסרט הפשע "Ticket Out". בשנת 2018 הופיע בסרט "התיקון" בתפקיד הפושע גלן אקה.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אמריקאים
קטגוריה:מפיקים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1970
קטרין שפיר

המנצחות במשחה ל-200 מטר פרפר, אליפות ישראל בשחייה, דצמבר 2017. מימין: [[שרון שטיימן, מאי לווי וקטרין שפיר.]]
קטרין שפיר (נולדה בשנת 2000) היא אלופת ישראל ובעלת מדליית ארד מהמכביה העשרים (2017) במשחה ל-200 מטר פרפר.

== ביוגרפיה ==
שפיר שחיינית קבוצת מכבי נהריה.

===2015===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה באוגוסט 2015 זכתה שפיר במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:20.42 דקות, אחרי קרן זיבנר שקבעה שיא ישראלי בינלאומי חדש של 2:13.52 דקות טמיר גונן כהן (2:20.20 דקות), שתיהן מהפועל דולפין נתניה. נוסף לכך, היא סיימה במקום שישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.99 דקות ובמקום שביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 29.29 שניות.

באליפות אירופה (בריכת 25 מטר) שנערכה בנתניה בתחילת דצמבר אותה שנה היא סיימה במקום 20 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:18.14 דקות.

שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר אותה שנה זכתה שפיר בשתי מדליות אישיות, כסף וארד. מדליית כסף, במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:02.68 דקות, אחרי טמיר גונן כהן (1:01.66 דקות) ולפני אורי פרייבך מהפועל עמק חפר (1:02.94 דקות) ומדליית ארד, במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:17.36 דקות, אחרי קרן זיבנר שקבעה שיא ישראלי חדש של 2:09.69 דקות וטמיר גונן כהן (2:15.84 דקות).

===2016===
באליפות ישראל בשחייה שנערכה ביולי 2016 סיימה שפיר במקום רביעי במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:20.43 דקות, במקום חמישי במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:04.00 דקות, במקום שישי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 29.11 שניות ובמקום שמיני במשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:32.09 דקות.

באליפות ישראל (בריכת 25 מטר) שנערכה בדצמבר אותה שנה זכתה שפיר ב-3 מדליות, כסף ו-2 ארד. מדליית כסף במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:15.68 דקות, אחרי קרן זיבנר (2:10.20 דקות) ולפני מאי לווי ממכבי קריית אונו (2:19.18 דקות), מדליות ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:01.82 דקות, אחרי קרן זיבנר (59.57 שניות) ולאה פולונסקי ממכבי חיפה (1:01.76 דקות) ובמשחה ל-200 מטר מעורב אישי בתוצאה של 2:21.33 דקות, אחרי לאה פולונסקי (2:16.11 דקות) ואנסטסיה גורבנקו ממכבי קריית ביאליק (2:18.66 דקות). נוסף לכך, היא סיימה במקם רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 28.38 שניות.

===2017===
====אלופת ישראל====
באליפות אירופה לנוער שנערכה בווינגייט בתחילת יולי 2017 סיימה שפיר במקום 20 במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:19.25 דקות, במקום 36 במשחה ל-100 מטר פרפר בתוצאה של 1:03.52 דקות ובמקום 45 במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 28.82 שניות. שבועיים לאחר מכן, בתחרויות השחייה של המכביה העשרים שנערכו בווינגייט היא זכתה במדליית ארד במשחה ל-200 מטר פרפר בתוצאה של 2:19.30 דקות, אחרי קרן זיבנר שקבעה שיא מכביה חדש של 2:16.57 דקות ואיזבל הניג מארצות הברית (2:18.52 דקות). שבועיים לאחר מכן, באליפות ישראל היא זכתה בשתי מדליות, זהב וארד. מדליית זהב במשחה ל-200 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 2:17.31 דקות, לפני מאי לווי (2:18.21 דקות) ובר גולדין מהפועל חולון (2:22.67 דקות) ומדליית ארד במשחה ל-100 מטר פרפר בשיא אישי חדש של 1:02.65 דקות, אחרי קרן זיבנר (59.00 שניות) ועמית עברי מהפועל עמק חפר (59.22 שניות). נוסף לכך, היא סיימה במקום רביעי במשחה ל-50 מטר פרפר בתוצאה של 28.47 שניות.

== קישורים חיצוניים ==

* [http://www.swimrankings.net/index.php?page=athleteDetail&athleteId=4720859 קטרין שפיר], באתר Swimrankings 

קטגוריה:שחייניות פרפר ישראליות
קטגוריה:שחייניות מעורב אישי
קטגוריה:אלופות ישראל בשחייה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-2000
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-2000
תהילה מטמון

תהילה מטמון (11 בפברואר 1905 – 3 במרץ 1974) הייתה עורכת דין וכלכלנית, עסקנית ציבור ופעילה למען זכויות נשים ישראלית, ייסדה את הליגה לזכויות הנשים בישראל ועמדה בראשה, יסדה וערכה את הביטאון "האשה במדינה".

==קורות חיים==
מטמון נולדה בשם תהילה אנדלהיים ברודקי שליד לבוב, מזרח גליציה, בתם של שרה חנה לבית בארט וחיים צבי אנדלהיים.

אחרי גמר הלימודים התיכוניים עבדה כפקידה בלבוב. בנוסף הייתה פעילה בתנועה הציונית, ב"התאחדות צעירי ציון", בקרן היסוד ובהסתדרות הפקידים.

במרץ 1933 עלתה לארץ ישראל. בשנת 1934 נישאה לרופא ד"ר אברהם מטמון (בנם של יהודה לייב מטמון-כהן ופניה מטמון-כהן). הזוג התגורר בתל אביב.

מטמון סיימה את לימודיה במשפטים ובכלכלה והוסמכה לעורכת דין. עסקה בעיקר במתן סעד משפטי לנשים במשפטי אישות.

יסדה את "הליגה לזכויות הנשים בישראל" ועמדה בראשה. הייתה פעילה גם בהיקף בינלאומי בסוגיות של זכויות הנשים, כחברת ההנהלה של הברית הבינלאומית לנשים וצירה בקונגרסים הבינלאומיים של ברית זו בשנים 1952, 1954, 1957, 1959.

הייתה חברה בוועד התאחדות עולי פולין. בתקופת מלחמת העולם השנייה הייתה חברת ההנהלה של הוועד למען החייל היהודי.

הייתה פעילה בשרות ההגנה.

בהמשך הייתה חברת בית הדין העליון של הסתדרות עורכי-הדין בישראל וחברה באיגוד נשים אקדמיות.

יסדה וערכה את הביטאון "האשה במדינה" שיצא לאור בתל אביב על ידי האגוד לשווי זכויות נשים בישראל.

פרסמה מאמרים רבים בעיקר בענייני התחיקה בנוגע לזכויות האישה, המעמד האישי בישראל ויחסים בינלאומיים במערבת ארגוני הנשים בעולם.

בשנת 1960 ערכה ביחד עם בעלה מסע הרצאות בארצות הברית.

מטמון נפטרה בשנת 1974. נטמנה בבית העלמין הדרום (בת ים).

==ראו גם==
* פמיניזם בישראל
* מעמד האישה בישראל

==קישורים חיצוניים==
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:עורכות דין חברתיות ישראליות
קטגוריה:עורכי דין חברתיים ישראלים
קטגוריה:עורכי דין ביישוב
קטגוריה:פמיניסטיות ישראליות
קטגוריה:פמיניסטים ישראלים
קטגוריה:פעילות חברתיות ישראליות
קטגוריה:פעילים חברתיים ישראלים
קטגוריה:נשות העלייה החמישית
קטגוריה:אנשי העלייה החמישית
קטגוריה:אישים הקבורים בבית העלמין הדרום
קטגוריה:לוחמות ההגנה
קטגוריה:לוחמי ההגנה
קטגוריה:ישראליות שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1905
קטגוריה:ישראליות שנפטרו ב-1974
קטגוריה:ישראלים שנפטרו ב-1974
לסאת'

לֶסָאת (מערבית لسعة "לַסְעַה" - עוקץ) או υ בעקרב, הוא כוכב שנמצא במרחק של כ-576 שנות אור ממערכת השמש בקבוצת הכוכבים עקרב. הכוכב נמצא בקצה "הזנב" של העקרב ומייצג את העוקץ שלו. כחצי מעלה ממנו נמצא הכוכב הבהיר שאולה.

==תכונות==
לסאת' הוא תת-ענק כחול מסוג ספקטרלי B2 IV, מסתו כ-11.4 מסות שמש ורדיוסו כ-6.6 רדיוסי שמש. טמפרטורת פניו כ-22,800 קלווין והוא מאיר בעוצמה של פי 2,200 מעוצמת ההארה של השמש באור נראה, אך בשל טמפרטורת פניו הגבוהה רוב קרינתו היא בתחום העל-סגול כך שעוצמת הארתו הכוללת היא למעלה מפי 12,000. למרות גילו הצעיר יחסית, שמוערך בכ-20 מיליון שנים, לסאת' נמצא בשלב מתקדם של חייו כאשר המימן שבליבתו הולך להיגמר ותהליכי ההיתוך עוברים לשכבות חיצוניות יותר, מה שגורם לו להתנפח ולהתקרר בתהליך שיהפוך אותו לענק אדום. בניגוד לכוכבים אחרים מסוגו שמראים אי יציבות ועוצמת הארתם משתנה, בהירותו של לסאת' יציבה.

==קישורים חיצוניים==
* [http://stars.astro.illinois.edu/sow/lesath.html לסאת'] באתר של ג'ים קלר
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:תת-ענקים מסוג B
קטגוריה:קבוצת הכוכבים עקרב
בואינג 747-400

בואינג 747-400 של [[אל על|טקסט=]]
בואינג 747-400 (ג'מבו) הוא שיפור של מטוס ה-747-300, והוא המודל הנמכר ביותר של הבואינג 747 - מטוס סילון רחב גוף של חברת בואינג. ה-747-400 מגלם שינויים טכנולוגיים ומבניים רבים כדי לייצר מסגרת אוויר יעילה יותר. המטוס יוצר בין השנים 1988 ועד 2009 ובמשך 4 שנות ייצורו האחרונות הוא יוצר בגרסת מטען בלבד. ובסך הכול נבנו כ-694 מטוסים מדגם 400. דגם זה נחשב למוצלח ביותר מבין שאר הגרסאות. בואינג הכריזה על ייצורו באוקטובר 1985, הוא טס לראשונה באפריל 1988, וקיבל את אישור הרשויות בינואר 1989.

לגרסה זו הוסף קוקפיט מזכוכית שביטל את הצורך במהנדס טיסה, מערכות רבות הוחלפו באוטומטיות. בכנפיים שולבו חומרים מרוכבים שהפחיתו ממשקלם, מוטת הכנפיים הוגדלה בכ-5 מטרים, המנועים משופרים ולהם בקרת מנוע אלקטרונית (FADEC), למטוס הוסף מערכת ממוחשבת לניהול טיסה. דגם זה שומר על הפריסה של ארבעה חלקים של קודמיו. המאפיינים הבולטים ביותר שלו לעומת דגמי 747 שקדמו לו הם כנפונים באורך 1.8 מטר על קצות הכנפיים הנמצאים בכל 747-400 למעט גרסאות השוק המקומי ביפן.

נכון לשנת 2017 עדיין טסו (על פי פרסומי חברת בואינג) 253 מטוסי נוסעים, 374 מטוסי מטען ו-34 מטוסי VIP ממשפחת ה-747.

== דגמים ==

* 747-400 גרסה משופרת ל-300–747. בשנת 1989 טס מטוס מדגם זה בשירות קוואנטס בטיסה ישירה בין לונדון לסידני, מרחק של 18,001 ק"מ ב-20 שעות ו-9 דקות, ובכך קבעה שיא עולמי לטיסה למרחק שכזה. בואינג הפסיקה את ייצור דגם זה במרץ 2007, לאחר שנבנו 442 מטוסים מדגם זה.
* 747-400F גרסת מטוס מטען, המטוס טס לראשונה במאי 1993 ונכנס לשירות בחברת קרגולוקס בנובמבר אותה השנה. בין החברות שמפעילות דגם זה אטלס אייר, קוריאן אייר, צ'יינה איירליינס, וסינגפור איירליינס. חברת אל על הפעילה עד 1 ביולי 2019 ,מטוס אחד מדגם זה ומספר זנבו היה [https://sky-high.co.il/2021/03/19/%D7%91%D7%95%D7%90%D7%99%D7%A0%D7%92-747-4x-elf-%D7%93%D7%95%D7%9B%D7%99%D7%A4%D7%AA/ 4X-ELF]. כיום, חברת Challenge Airlines IL מפעילה מטוס מדגם זה, בו הסיפון העליון קצר יותר, חרטום המטוס מתרומם דרכו ניתן להכניס מטענים בגובה 12 מטרים, בדגם זה גם מערכת מתקדמת להכנסת סחורות ללא צורך במנוף. מדגם זה יוצרו 126 מטוסים.
* 747-400M Combi גרסת נוסעים או מטען או בשילוב נוסעים ומטען על ידי מחיצה המחלקת את המטוס לשניים. מדגם זה יוצרו 61 מטוסים.
* 747-400D גרסה שפותחה עבור חברות התעופה היפניות, דגם זה מיועד לנשיאת נוסעים רבים לטווחים קצרים. בדגם זה הוספו כיסאות במקום בו מוצב המטבח האמצעי במרבית הדגמים. למטוס קיבולת מקסימלית של 660 נוסעים בתצורת מחלקה אחת, בסה"כ יוצרו 19 מטוסים מדגם זה.
* 747-400ER גרסה שיוצרה במיוחד עבור חברת התעופה האוסטרלית קוואנטס מטוס זה מסוגל לטוס 805 ק"מ יותר מדגם ה-400, ולשאת מטען של 6,800 ק"ג יותר. בסה"כ יוצרו שישה מטוסים מדגם זה.
* 747-400ERF גרסת מטען ל-747-400ER. במטוס זה הופחת מטען הדלק, כך שיוכל לשאת 9,980 ק"ג מטען יותר מדגם המטען הרגיל. המטוס טס לראשונה באפריל 2001 ונמסר לאייר פראנס באוקטובר 2002, סה"כ ייוצרו 40 מטוסים מדגם זה, אחד מהם מופעל בידי חברת Challenge Airlines IL. 

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:מטוסי נוסעים אמריקאיים
747-400
אליפות ברזיל בכדורגל 2013

אליפות ברזיל בכדורגל 2013 הייתה הפעם ה-57 בו נערכה תחרות ארצית בכדורגל בברזיל. היא אורגנה על ידי קונפדרציית הכדורגל הברזילאית. המשחקים החלו ב-25 במאי 2013 והסתיימו ב-8 בדצמבר 2013.

בתחרות השתתפו 20 קבוצות. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו גויאס, קריסיומה, אתלטיקו פרנאאנסה וויטוריה.

המשחקים התקיימו בשיטת ליגה תוך מפגש כפול בין הקבוצות. עבור הניצחון הוענקו שלוש נקודות ונקודה עבור תיקו.

בסוף העונה ארבע קבוצות ירדו לליגת משנה. 

קרוזיירו זכתה באליפות. זו הייתה הזכייה השלישית בתולדות המועדון.

בסיום העונה לליגת משנה ירדו פורטוגזה, ואסקו דה גאמה, פונטה פרטה ונאוטיקו. במקום הקבוצות שירדו לליגה הבכירה עלו פלמיירס, שאפקואנסה, רסיפה ופיגיירנסה.

==טבלת הליגה==
{| class="wikitable" width=70% style="font-size:100%"
!!width=10|מיקום
!קבוצה
!width=15|משחקים
!width=15|ניצחונות
!width=15|תיקו
!width=15|הפסדים
!width=15|שערי זכות
!width=15|שערי חובה
!width=15|הפרש שערים
!width=15|נקודות 
!הערות
|- bgcolor="#FFFF00"
| 1. || קרוזיירו || 38 || 23 || 3 || 8 || 77||37 || 40 || 76||זכייה בליגה העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#76EE00
|2. || גרמיו || 38 || 18 || 11 || 9 || 42||35 || 7 || 65|| העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#76EE00
| 3. || אתלטיקו פרנאאנסה || 38 || 18 || 10 || 10 || 65||49 || 16 || 64|| העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#76EE00
| 4. || בוטפוגו || 38 || 17 || 10 || 11 || 55||41 || 13 || 61|| העפלה לגביע ליברטדורס
|-
| 5. || ויטוריה || 38 || 16 || 11 || 11 || 59||53 || 6 || 59
|-
| 6. || גויאס || 38 || 16 || 11 || 11 || 48||44 || 4 || 59
|-
| 7. || סנטוס || 38 || 15 || 12 || 11 || 51||38 || 13 || 57
|-
| 8. || אתלטיקו מיניירו || 38 || 15 || 12 || 11 || 49||38 || 11 || 57
|-
| 9. || סאו פאולו || 38 || 14 || 8 || 16 || 39||40 ||1-|| 50
|-
| 10. || קורינתיאנס || 38 || 11 || 17 || 10 || 27||22 || 5 || 50
|-
| 11. || קוריטיבה || 38 || 12 || 12 || 14 || 42||45 || 1-|| 48
|-
| 12. || באהיה || 38 || 12 || 12 || 14 || 37||45 ||12-|| 48
|-
| 13. || אינטרנסיונל || 38 || 11 || 15 || 12 || 51||52 ||1-|| 48
|-
| 14. || קריסיומה || 38 || 13 || 7 || 18 || 49||63 ||14-|| 46
|-
| 15. || פלומיננסה || 38 || 12 || 10 || 16 || 43||47 ||4-|| 46
|- bgcolor=#EFC6DC
| 16. || פלמנגו || 38 || 12 || 13 || 13 || 43||46 ||3-|| 45|| זכייה בגביע ברזיל העפלה לגביע ליברטדורס
|- bgcolor=#F08080
| 17. || פורטוגזה || 38 || 12 || 12 || 14 || 50||46 || 6 || 44||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 18. || ואסקו דה גאמה || 38 || 11 || 11 || 16 || 50||61 ||11-|| 44||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 19. || פונטה פרטה || 38 || 9 || 10 || 19 || 37||55 ||18-|| 37||ירדה ליגה
|- bgcolor=#F08080
| 20. || נאוטיקו || 38 || 5 || 5 || 18 || 22||79 ||57-|| 20||ירדה ליגה
|}

==שחקנים מצטיינים==
אדרסון, שחקנה של אתלטיקו פרנאאנסה כבש 21 שערים וזכה בתואר מלך השערים.

אברטון ריביירו, שחקנה של קרוזיירו זכה בפרס "כדור הזהב" לכדורגלן העונה.

אברטון ריביירו, שחקנה של קרוזיירו זכה בפרס כדורגלן העונה של קונפדרציית הכדורגל הברזילאית.

==קישורים חיצוניים==

*[http://www.rsssfbrasil.com/tablesae/br2013.htm נתונים מאתר rsssf]
* [https://www.cbf.com.br/futebol-brasileiro/competicoes/campeonato-brasileiro-serie-a/2013 נתונים מאתר קונפדרציית הכדורגל הברזילאית]

ברזיל
קטגוריה:עונות באליפות ברזיל בכדורגל
כותב נאומים

[[נשיא ארצות הברית ברק אובמה והיועצים קרל בראונר, דייוויד אקסלרוד וג'ון פאברו עובדים על נאום. יוני 2010.]]
כותב נאומים הוא אדם המשכיר את שירותיו כמחבר נאומים עבור אנשים אחרים. ההסתייעות בכותב נאומים מקובלת בקרב אישים עסוקים מאוד, כגון ראש ממשלה או שר, וגם על ידי אנשים עסוקים פחות, המעוניינים בנאום באיכות טובה יותר מזו שהם מסוגלים להגיע אליה בכתיבה. בדומה לסופרי צללים, כותבי נאומים, על פי רוב, אינם מקבלים קרדיט על יצירתם.

תפקידו של כותב נאומים הוא לסייע למועמד או הדובר לבטא את דעתו, מטרותיו וערכיו בצורה ברורה, רהוטה ומשכנעת. כותב הנאומים עובד בשיתוף פעולה עם המועמד או הדובר כדי להבין את מטרותיו, את קהל היעד שלו ואת הנושאים שהוא רוצה להתייחס אליהם. לאחר מכן, הוא כותב את הנאום בהתאם לצרכים הללו.

על פי מידע באתר משרד העבודה, עיסוק בתחום זה בישראל מצריך בדרך כלל השכלה אקדמית, מיומנויות הבעה בכתב ובעל פה, יכולת הקשבה פעילה. השכר הממוצע בתחום הוא כ-12,000 ש"ח לחודש והיקף המשרה כ-36 שעות עבודה שבועיות.<ref></ref>

== כותבי נאומים מוכרים ==
בין הכותבים הידועים ביותר בעולם נמנים:
* ארתור שלזינגר (Arthur M. Schlesinger Jr.), כותב הנאומים של הנשיא ג'ון פ. קנדי<ref></ref>

בישראל, בין הכותבים הידועים נמנים:
* רון דרמר (לשעבר), כותב נאומים לראש הממשלה בנימין נתניהו
* משה שטרן, כותב נאומים של יושב ראש הכנסת (לשעבר) ראובן ריבלין

== ראו גם ==
* קטגוריה - כותבי נאומים ישראלים

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

*
קטגוריה:רטוריקה
קטגוריה:נאומים
קטגוריה:נותני שירות
חוק ברלין הגדולה

חוק ברלין הגדולה (או "ברלין רבתי"; בגרמנית: Groß-Berlin-Gesetz), בשמו המלא החוק על יצירת קהילה עירונית חדשה ברלין (בגרמנית: Gesetz über die Bildung einer neuen Stadtgemeinde Berlin) היה חוק שהתקבל על ידי הממשל הפרוסי ב-1920 והרחיב מאוד את גודלה של עיר הבירה הגרמנית ברלין.

== היסטוריה ==
גבולותיה המוניציפליים של ברלין לפני 1920 (אדום כהה) בתוך שטחה המורחב של "ברלין הגדולה" (אדום בהיר)
ברלין הייתה חלק מפרובינציית ברנדנבורג מאז 1815. ב-1 באפריל 1881, הפכה העיר למחוז העירוני ברלין (Stadtkreis Berlin), מחוז עירוני נפרד מברנדנבורג. חוק ברלין הגדולה הועבר על ידי הפרלמנט הפרוסי ב-27 באפריל 1920, ונכנס לתוקף ב-1 באוקטובר באותה שנה. האזור שנקרא בשעתו "ברלין הגדולה" רכש שטחים מפרובינציית ברנדנבורג, והוא מורכב מהשטחים הבאים:
* העיר ברלין (Alt-Berlin);
* שבע עיירות סביב ברלין: שרלוטנבורג, קפניק, ליכטנברג, נויקלן, שנברג, שפנדאו ווילמרסדורף;
* 59 קהילות כפריות ו-27 מחוזות נכסים מהמחוזות הסובבים נידרבארנים, אוסטהאפלאנד וטלטוב;
* השטח של ברלינר שטאטשלוס אשר עד נקודת זמן זו יצר מחוז נכסים בפני עצמו.
החוק הגדיל את שטחה של ברלין פי 13, מ-66&#x20;קמ"ר ל-883&#x20;קמ"ר והאוכלוסייה הוכפלה מכ-1.9 מיליון לכמעט 4 מיליון איש; כמעט 1.2 מיליון מתושבים חדשים אלה הגיעו משבע העיירות המקיפות בלבד.
מפה המראה את השטחים החדשים שמוזגו לתוך ברלין בשנת 1920
"ברלין הגדולה" חולקה ל-20 רבעים (Verwaltungsbezirke):
* מהעיר ברלין שטרם ההרחבה: מיטה, טירגארטן, ודינג, פרנצלאואר ברג, קרויצברג ופרידריכסהיין;
* רובע עבור כל אחת משבע הערים העצמאיות לשעבר: שרלוטנבורג, קפניק, ליכטנברג, נויקלן, שנברג, שפנדאו ווילמרסדורף;
* שבעה רבעים חדשים שנוצרו מאזורים נוספים, כל אחד נקרא כשמו של הכפר הגדול ביותר באזור: פנקאו, רייניקנדורף, שטגליץ, טמפלהוף, טרפטו, וייסנזה וצלנדורף
באמצעות החוק החדש, ניתן היה ליישם תכנון ערים משולב בכל ברלין הגדולה. יישום החוק היה בסיס חשוב לעלייתה של ברלין כמרכז התרבותי של אירופה בשנות ה-20.

מלבד שינויים קלים, גבול העיר המוגדר בחוק הוא אותו גבול כמו בעשור השני של המאה ה-21, אף על פי שהאופי שלו השתנה מספר פעמים במשך השנים. בתחילה היה זה גבול מוניציפלי בלבד, אך הוא הפך לקו תיחום בין אזורי הכיבוש אחרי 1945, ולחלק ממסך הברזל לאחר 1949, כשחומת ברלין לאורכו בין 1961 ו-1990. מאז איחודה מחדש של גרמניה זהו הגבול בין עיר-המדינה ברלין למדינת ברנדנבורג.

== קישורים חיצוניים ==
* [http://www.verfassungen.de/de/be/berlin20.htm נוסח החוק], באתר Verfassungen.de 

קטגוריה:1920 בגרמניה
קטגוריה:ברלין: היסטוריה
קטגוריה:גרמניה: חוק ומשפט
גדעון תדמור

גדעון תדמור (נולד ב-9 בינואר 1963) הוא איש עסקים ישראלי העוסק בתחום חיפושי נפט וגז והפקתם. בעשור השני של המאה ה-21 החל לעסוק גם בהפקת סרטי קולנוע.

==ביוגרפיה==
גדעון תדמור נולד בתל אביב וגדל בהרצליה פיתוח. למד בתיכון גימנסיה הרצליה. אביו עקיבא כהן שינה את שם משפחתו לתדמור. סבו של תדמור רכש קרקעות בארץ ישראל. אביו ודודו ד"ר דוד כהן בנו על הקרקעות שכונות מגורים במסגרת חברת "כהן פיתוח". את שירותו הצבאי כקצין בחיל התותחנים סיים בדרגת רב-סרן.
לאחר מות אביו, תדמור השתלב בחברת כהן פיתוח ומבני תעשייה בע"מ והחל להחזיק בחלק ממניות החברה.

לתדמור תואר ראשון במשפטים מאוניברסיטת תל אביב.

בשנת 1991 הקים יחד עם דודו, אמו חנה והגאולוג אלי רוזנברג את חברת אבנר קידוחים, שותפות לחיפוש גז ונפט. ב-1999 התגלה מאגר ים תטיס בו החזיקה אבנר 23%. במקביל לתפקידו בחברת אבנר השתלב תדמור בקבוצת דלק. בשנת 2001 מונה למנכ"ל דלק אנרגיה, וב-2007 מונה ליו"ר דלק קידוחים. בזמן כהונתו כיו"ר דלק קידוחים התגלה מאגר תמר בשנת 2009 ומאגר לוויתן בשנת 2010. הוא הוביל לחיבור בין חברת נובל אנרג'י לדלק קידוחים. במקביל שימש כמנכ"ל חברת אבנר חיפושי נפט. בשנת 2016 סיים את תפקידו בחברה והקים את חברת נאוויטס פטרוליום העוסקת בחיפושי נפט וגז בצפון אמריקה.

תדמור עמד בחזית המאבקים מצד קבוצת דלק לאורך פעילותם של ועדת ששינסקי, ועדת צמח ובמאבקים סביב מתווה הגז.

חבר בוועד המנהל של בית הספר סם שפיגל לקולנוע ולטלוויזיה.

==מפיק סרטים==
תדמור הקים את חברת Tadmor Entertainment העוסקת בהפקת סרטים. במסגרת החברה הופקו בין היתר הסרט נורמן: עלייתו המתונה ונפילתו התלולה של מאכער אמריקאי בבימויו של יוסף סידר, והסרט ג'נקשן 48.

==קישורים חיצוניים==
*
*מגזין המושבות, 
*
*
*
*
*

==הערות שוליים==

קטגוריה:אנשי עסקים ישראלים
קטגוריה:מנהלים ישראלים
קטגוריה:מנכ"לים ישראלים
קטגוריה:עורכי דין ישראלים
קטגוריה:מפיקי קולנוע ישראלים
קטגוריה:בוגרי גימנסיה הרצליה

קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת תל אביב: משפטים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1963