OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
דיסקוגרפיה של נתן גושן

הדיסקוגרפיה של נתן גושן, זמר-יוצר ישראלי, כוללת 5 אלבום אולפן, אלבום פסקול אחד, ו-29 סינגלים. את הסינגל הראשון שלו, "כל מה שיש לי", הוציא גושן בשנת 2011.

== אלבומים ==

=== אלבומי אולפן ===
{| class="wikitable sortable"
!שם האלבום
!תאריך יציאה
!חברת תקליטים
|-
|נתן גושן
|14 בנובמבר 2011
|טדי הפקות
|-
|בין כל הרעשים
|3 במרץ 2013
|טדי הפקות, NMC
|-
|דברי איתי יותר
|4 באוגוסט 2015
|יוניסל
|-
|שלושים
|24 במאי 2017
|יוניסל
|-
|באתי לחלום
|16 בפברואר 2020
|יוניסל וטדי הפקות
|}

=== אלבומי פסקול ===
{| class="wikitable"
!שם האלבום
!תאריך יציאה
!חברת תקליטים
!מתוך
|-
|סיפור אחר
|25 באוקטובר 2018
|NMC
|סיפור אחר
|}

== סינגלים ==
{| class="wikitable sortable"
! rowspan="2" |שם השיר
! rowspan="2" |שנה
! colspan="6" |מיקומי שיא
! rowspan="2" |אלבום
|-
!מדיה פורסט ישראל
!כאן ג'
!גלגלצ
!היטליסט
!מאקו
!Noise Chart
|-
|"כל מה שיש לי"
| rowspan="5" |2011
|36
|2
|3
|—
|—
|—
| rowspan="5" |נתן גושן
|-
|"איפה את"
|—
|13
|8
|—
|—
|—
|-
|"גבולות הגיון"
|—
|—
|—
|—
|—
|—
|-
|"יודע"
|—
|—
|—
|—
|—
|—
|-
|"פנים אחרות"
|—
|—
|—
|—
|—
|—
|-
|"עוד"
| rowspan="3" |2012
|18
|2
|20
|—
|—
|—
| rowspan="4" |בין כל הרעשים
|-
|"למרות הכול"
|—
|—
|—
|—
|—
|—
|-
|"רץ לשום מקום"
|—
|—
|—
|—
|—
|—
|-
|"מה אם נתנשק"
| rowspan="2" |2013
|—
|—
|21
|—
|—
|—
|-
|"הייתי כאן"<small>(ביחד עם עברי לידר)</small>
|22
|22
|21
|—
|—
|—
|האהבה הזאת שלנו
|-
|"סערה"
| rowspan="3" |2015
|—
|—
|—
|—
|—
|—
| rowspan="3" |דברי איתי יותר
|-
|"דברי איתי יותר"
|18
|9
|6
|—
|—
|—
|-
|"Thinking About It (Let It Go)"
|49
|—
|—
|—
|—
|—
|-
|"זה שלנו"
| rowspan="2" |2016
|31
|—
|35
|—
|—
|—
| rowspan="4" |שלושים
|-
|"חיכיתי"
|—
|29
|19
|—
|—
|—
|-
|"26"
| rowspan="3" |2017
|29
|24
|13
|—
|18
|—
|-
|"דור הסתלבט"
|—
|—
|34
|—
|—
|—
|-
|"Home"
|—
|—
|—
|—
|—
|—
|<span style="color: grey;"><small>סינגל ללא אלבום</small></span>
|-
|"סיפור אחר"
| rowspan="2" |2018
|—
|—
|37
|—
|—
|—
|סיפור אחר
|-
|"באתי לחלום"
|38
|14
|12
|—
|—
|—
| rowspan="6" |באתי לחלום
|-
|"מתגעגעת"
| rowspan="3" |2019
|15
|—
|15
|—
|—
|—
|-
|"חזרי אלי"
|—
|—
|37
|—
|—
|—
|-
|"נחכה לך"<small>(ביחד עם ישי ריבו)</small>
|7
|3
|10
|—
|5
|—
|-
|"הכל פה יגמר"
| rowspan="3" |2020
|—
|—
|—
|—
|—
|—
|-
|"היום יהיה שמח"
|—
|—
|—
|—
|—
|—
|-
|"חיים מאושרים"<small>(ביחד עם עדן בן זקן)</small>
|2
|—
|2
|—
|—
|1
|מועבט
|-
|"סופר נשימות"
| rowspan="3" |2021
|—
|—
|—
|—
|—
|—
| rowspan="3" |<span style="color: grey;"><small>סינגלים ללא אלבום</small></span>
|-
|"אשרי יושבי ביתך"
|—
|—
|—
|—
|—
|—
|-
|"שני ילדים בעולם"
|—
|—
|—
|57<ref></ref>
|—
|—
|}

== וידאו קליפים ==

== הערות שוליים ==

נתן_גושן
קטגוריה:נתן גושן
פלס פוינט

פלס פוינט (באנגלית: Fell's Point) היא שכונה היסטורית בחלק הדרום מזרחי של העיר בולטימור אשר במדינת מרילנד שבארצות הברית. השכונה נוסדה במקור בסביבות שנת 1763 וממוקם לאורך החוף הצפוני של נמל בולטימור. אזור פלס פוינט מכיל חנויות עתיקות רבות, וכמו גם מסעדות, בתי קפה, ומעל ל-120 פאבים. אזור פלס פוינט ממוקם כ-2.4 קילומטרים מזרחית לרובע העסקים המרכזי של בולטימור. אזור פלס פוינט מכיל את הריכוז הגדול ביותר של ברים, פאבים ומסעדות בבולטימור.

לאורך שנות קיומה של השכונה חיו בפלס פוינט אוכלוסיות מהגרים גדולות שכללו בעיקר אירים, גרמנים, יהודים, פולנים וכמו גם קבוצות אוכלוסייה ממזרח אירופה כמו אוקראינים, רוסים, צ'כים וסלובקים. מאז שנות ה-70 של המאה ה-20 החלו להתגורר בשכונה מספר גדל בהתמדה של תושבים בעלי הכנסה בינונית-גבוהה - מגמה אשר תרמה רבות לשימור של חלק גדול מבתי העסק והמבנים ההיסטוריים של השכונה. מאז שנות ה-80 של המאה ה-20 אזור החלק הצפוני של השכונה מכיל בעיקר מהגרים מקסיקניים ומהגרים מאמריקה המרכזית.

== אתרים בולטים ==
* המוזיאון היהודי של מרילנד 
* מוזיאון ההיסטוריה והתרבות של הקהילה האפרו-אמריקנית במרילנד ע"ש ריגינלד פ. לואיס

== דמוגרפיה ==
לפי מפקד האוכלוסין של 2010 גרו בשכונה באותה העת 3,168 תושבים, מתוכם 61% היו לבנים, 24.9% היו היספנים, 7.4% היו אפרו-אמריקאים ו-6.7% היו ממוצא אתני אחר. ב-37% מיחידות הדיור בשכונה גרו הבעלים של אותן יחידות הדיור, בעוד ש-17.4% מיחידות הדיור בשכונה היו ריקות.

83.7% מהאוכלוסייה אשר היו בגיל העבודה היו מועסקים, 4.0% היו מובטלים ו-13.1% היו מובטלים. ההכנסה החציונית של משק בית באזור פלס פוינט הייתה 46,167 דולרים. 7.5% מהמשפחות בשכונה ו-12.6% מכלל האוכלוסייה בשכונה היו מתחת לקו העוני.

== אזכורים בתרבות הפופולרית ==
לאורך השנים היו מספר סרטים ותוכניות טלוויזיה שצולמו בתחום השכונה:
* חלק מהסצנות בסרט "הוא פשוט לא בקטע שלך" משנת 2009 צולמו באזור השכונה.
* סדרת הטלוויזיה "רצח מאדום לשחור" נהגה לצלם לאורך כל הסדרה את הסצנות של מטה המשטרה באזור פלס פוינט.
* בסרט "נדודי שינה בסיאטל" משנת 1993 חלק מהסצנות שצולמו בבית של אנני צולמו בפלס פוינט.

== גלריית תמונות ==
<gallery widths="250px">
Baltimore's_Fell's_Point.jpg|קו הרקיע של פלס פוינט
Jewish_Museum_of_Maryland,_Lloyd_St.,_Baltimore_City,_Maryland.JPG|המוזיאון היהודי של מרילנד
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

 

קטגוריה:בולטימור
הבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית 2022

הבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית נערכו ב-9 במרץ 2022. נשיא קוריאה הדרומית, לפי חוקת המדינה, נבחר לכהונה בת חמש שנים ואינו יכול לרוץ לבחירות לקדנציה שנייה. עקב כך, הנשיא המכהן, מון ג'יאה-אין, לא היה יכול להתמודד לכהונה נוספת. שלושת המועמדים הבולטים בבחירות היו: לי ג'יאה-מיונג מהמפלגה הדמוקרטית (מפלגת השלטון שהריצה את מון ג'יאה-אין לנשיאות ב-2012 ו-2017), יון סוק-יאול ממפלגת כח העם וסים סאנג-ג'ונג ממפלגת הצדק, שעל פי הסקרים סיכוייה להיבחר לא היו ריאליים.

המפלגה הדמוקרטית נושאת מצע שנע בין ליברליזם וליברליזם חברתי לפופוליזם. מפלגת כח העם נושאת מצע הדוגל בשמרנות חברתית וליברליזם כלכלי כאשר גם בה ניכר פלג פופוליסטי. מפלגת הצדק נושאת מצע של סוציאליזם דמוקרטי ופרוגרסיביזם. שתי המפלגות הבולטות בבחירות הן הדמוקרטית וכח העם. מועמד המפלגה הדמוקרטית, לי ג'יאה-מיונג, כיהן בעבר כראש עיריית סונגנאם ומושל מחוז קיונגי. מועמד מפלגת כח העם יון סוק-יאול כיהן בעבר בתפקיד התובע הכללי של קוריאה תחת הנשיא מון.

הבחירות התקיימו במהלך שיא גל התפרצות של מגפת הקורונה בקוריאה הדרומית. לאחר ספירת 95% מהקולות, הוכרז כי יון סוק-יאול, מנהיג האופוזיציה, ניצח בבחירות<ref></ref>.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://indianexpress.com/article/explained/explained-south-koreas-presidential-election-2022-7803232/ הבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית 2022], באתר The Indian Express 
* [https://www.economist.com/asia/2022/03/05/south-koreas-presidential-election-springs-a-last-minute-surprise הבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית 2022], באתר The Economist 

== הערות שוליים ==

קוריאה הדרומית
קטגוריה:מערכות בחירות לנשיאות
קטגוריה:קוריאה הדרומית: פוליטיקה
לי ג'יאה-מיונג

לי ג'יאה-מיונג (בקוריאנית: 이재명; נולד ב-22 בדצמבר 1964) הוא פוליטיקאי, סופר ומשפטן דרום קוריאני ופעיל זכויות אדם בעברו, מועמד המפלגה הדמוקרטית של קוריאה בבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית ב-2022. בעבר כיהן כראש עיריית סונגנאם ומושל מחוז קיונגי.

לי, שהחל דרכו כעובד מפעל בילדות, החל בקריירה משפטית ובהשראת רו מו-היון, שלימים נבחר לנשיא קוריאה הדרומית, היה לפעיל זכויות אדם. בכניסתו לפוליטיקה הקוריאנית נחל הפסד בבחירות לראשות עיריית סונגנאם ב-2006 ובבחירות הפרלמנטריות לאספה הלאומית ב-2008, אך ב-2010 נבחר לראשות עיריית סונגנאם ונבחר בשנית לכהונה נוספת ב-2014. לאחר מכן התמודד וניצח ב-2018 בבחירות למושל מחוז קיונגי, המחוז המאוכלס ביותר בקוריאה הדרומית, הסובב את הבירה סיאול. מכיוון שלפי חוקת קוריאה נשיא יכול לכהן קדנציה אחת בת חמש שנים בלבד, הנשיא מון ג'יאה-אין מהמפלגה הדמוקרטית אינו יכול להתמודד לקדנציה נוספת. במקומו נבחר לי למועמד המפלגה לבחירות לנשיאות ב-9 במרץ 2022. לקראת הבחירות התפטר לי מתפקידו כמושל קיונגי.

== קישורים חיצוניים ==

* [https://thediplomat.com/tag/lee-jae-myung/ לי ג'יאה-מיונג], באתר The Diplomat 
* [https://www.france24.com/en/live-news/20220222-working-class-hero-ex-factory-boy-aims-for-south-korean-presidency לי ג'יאה-מיונג], באתר France 24 

קטגוריה:פוליטיקאים דרום קוריאנים
קטגוריה:פוליטיקאים נכים
קטגוריה:ראשי עיריות
קטגוריה:עורכי דין דרום קוריאנים
קטגוריה:סופרים דרום קוריאנים
קטגוריה:קוריאה הדרומית: פוליטיקה
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת צ'אנג-אנג
קטגוריה:ילידי 1964
אברהם אבן עזרא (אזמיר)

שער ספר בתי כנסיות לרבי אברהם אבן עזרא
רבי אברהם אבן עזרא (בערך ת"נ, 1690 - ט"ו בכסלו תקכ"א, נובמבר 1760) היה הרב הכולל באזמיר ומחבר ספר בתי כנסיות.

== תולדותיו ==
נולד לרב חיים ידידיה אבן עזרא, בנו של רבי אברהם אבן עזרא (הראשון). למד אצל הרב יעקב אבן נעים שהיה ככל הנראה רבו המובהק<ref>בחיבורו בתי כנסיות הוא מרבה לצטט מתורת רבו זה, הן בתורה של כתב והן בתורה שבעל פה.</ref>, וכן ואצל הרב מאיר דאנון (תלמידו של רבי חיים אלגאזי, בעל ספר בני חיי). כבר מגיל צעיר נחשב רבי אברהם לחכם נעלה כפי שהעידו עליו: <ref>מדרש אליהו לרבי אליהו הכהן, אזמיר תקי"ט דף ס"ח עמוד ב</ref>.

רבי אברהם מילא תפקיד חשוב כהרב הכולל, אחד משני הרבנים הראשיים של העיר. כיהן יחד עם הרב יצחק הכהן, ומתוקף תפקידו גדר גדרים בתחום הדת. ידועות לנו תקנות שונות עליהן הוא חתום, כגון תקנות בנושא "מינוי מרביץ תורה, פעילות בתי כנסת ועוד. יחד עם הרב יעקב שאול, חתם על תקנות בנושא עריכת המיסים בקהילה היהודית. בשנת תע"ד נפטר רבו ר"י אבן נעים, והוא לקח על עצמו לרכז את יצירותיו של רבו אשר היו פזורות בכתב יד, וסייע בהוצאת ספר משכנות יעקב<ref>הקדמה לספר משכנות יעקב</ref>. בשנת תקי"ט נתן הסכמה לספר אורים גדולים לרבי אברהם ישראל זאבי, שנתיים אחר כך הסכים על הספר של ידידו רבי יעקב שאול. החכמים בני הזמן, עמם עמד בקשרי ידידות, תורה ולימוד הם: רבי בנימין הלוי, רבי יעקב שאול, רבי יצחק הכהן רפאפורט, רבי חיים אבולעפיה, רבי מצליח מאיר, רבי יצחק נוניס בילימונטי, רבי אליהו חאקו בעל ספר "רוח אליהו", רבי יהודה אשכנזי בעל ספר "מחנה יאודה". גם הרב יאושע אמאדו מצטט אותו בספרו<ref>אוהלי יאודה, שאלוניקי תקפ"א, דף נ"ג ע"א</ref>.

נודע בענוותנותו הגדולה, עד שכשהחבי"ף, מדבר על מידת הענווה בספרו נפש כל חי, מביא את רבי אברהם כדוגמה:

רבי אברהם נפטר בט"ו בכסלו תקכ"א. אחריו נתמנו כרבני העיר הרב חיים אבולעפיה (מחבר ספר נשמת חיים) והרב יעקב אלבעלי. לרבי אברהם היו שני בנים ולפחות שתי בנות. בנו הוא הרב שלמה אבן עזרא, מחבר ספר יד שלמה. 

== חיבורו ==
* [https://beta.hebrewbooks.org/45758 בתי כנסיות] (שאלוניקי תקס"ו יצא לאור מחדש - ירושלים תשנ"ז) - חידושים וביאורים על שולחן ערוך אורח חיים. לספר הסכמות מאת רבי רפאל יצחק מאיו ורבי יוסף בכ"ר חיים חזן. הספר מחולק לחלקים הקרויים בתים. חלק ראשון (סימן א - מט) נקרא בית נתיבות. חלק שני על מעשה הקרבנות (סימן נ' בש"ע) נקרא בית מטבחייא. חלק שני (סימנים נא - קל"ב) נקרא בית תפילה. חלקים נוספים בספר הם בית הכנסת על הלכות בית הכנסת, בית הלחם על הלכות סעודה, בית מנוחה על הלכות שבת, בית מועד על הלכות חגים ובית מילוא - חלק המילואים של החיבור. בספר<ref>דף כ עמוד ב'</ref> מובאת תשובה מאת רבי חיים שלמה אבן עזרא משנת תל"ד על מינוי רבי ישראל בנבנישתי (השני) לרב העיר לאחר פטירת אביו.

== לקריאה נוספת ==
* 

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:פרשני השולחן ערוך
קטגוריה:רבנים: אחרונים
קטגוריה:רבנים טורקים
קטגוריה:רבנים ספרדיים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:ילידי 1690
קטגוריה:נפטרים ב-1760
האזור הסאב-אנטארקטי

מפת האזור הסאב-אנטארקטי.
נוף של [[טחבים ועשבים בג'ורג'יה הדרומית, המציג את ההבדל בין האזור התת-אנטארקטי לקוטב הדרומי.]]
קרקרות מפוספסות באיי פוקלנד, בין הבודדים שבעופות היבשה באיים אלה.]]
האזור הסאב-אנטארקטי הוא חלק מהאזור האנטארקטי המצוי בחצי הכדור הדרומי מצפון לרכס האטנארקטי והאוקיינוס הדרומי אך מדרום ליבשות שאינם אנטארקטיקה, בהם אקלים חמים יותר. אזור זה מצוי לאורך דרומם של האוקיינוס השקט, האטלנטי וההודי ובו בעיקר איים פזורים שונים, הנמצאים מדרום לאמריקה הדרומית, דרום אפריקה, אוסטרליה וניו זילנד. בחלק התחתון ישנם גם קרחונים צפים רבים יותר ויותר, ככל שמדרימים, אם כי בשנים האחרונות אלה החלו להינמס בהדרגה.

האקלים העיקרי באזור זה הוא אקלים תת-ארקטי כשחלקו הצפוני נחשב לסובטרופי לח. מקובל לחלק את האזורים לשלושה לפי האקלים וחזית מזג אוויר בהם: חזית סובטרופית (STF), חזית האזור התת-אנטארקטי (SAZ) וחזית קוטבית (PFZ). אזורים אלה נעים בין קווי רוחב 48 ל-58 בדרום האוקיינוסים ההודי והשקט ו-42 עד 48 בדרום האוקיינוס האטלנטי. סביב כל האזור זורם הזרם האנטארקטי המחזורי , המגיע גם לדרום היבשות הדרומיות. 

==פלורה ופאונה==
אזור זה קודר וקר, אף שהוא נוח בהרבה לחיים מאשר אנטארקטיקה עצמה. מרבית החיים מותאמים לתנאי סערות ממושכות ולקור קשה ורבים מבעלי החיים הם שוכני ים, כשחלקם גם נודדים לאזור רק כשהתנאים טובים.

בניגוד לאנטארקטיקה בה כמעט ואין צמחי יבשה, באזור ישנם מספר צמחים המותאמים לקור. צמחים אלה הם חלק מהממלכה האנטארקטית , הנפוצים בעיקר בטונדרות הדרומיות באיים כמו ג'ורג'יה הדרומית, האי גוף או איי פוקלנד. כולם צמחים עשבוניים שאינם עצים או שיחים (למעט העץ Phylica nitida מאמסטרדם והאי גוף), מהם דגנאים רבים או מצליבים. בנוסף ישנם חזזיות, טחבים, כמה שרכים ואצות לאורך החופים. אזורים אלה משמשים כרי מרעה לבעלי חיים מתמחים, ביניהם מספר חרקים, סרטנאים יבשתיים, יסעוראים שונים, קורמורניים, שחפיים וחמסניים וכן פינגווינים ואלבטרוסיים, אף שבכמה אזורים ישנם גם עופות יבשה כמו קרקרה מפוספסת או סינקלודה שחורה. בכמה אזורים ישנם גם טורפים ימיים כמו פיל ים דרומי, דובי ים (ובעיקר דוב ים תת-אנטארקטי), לובודון הסרטנים, כלב ים נמרי ועוד.

באוקיינוס סביב האיים אזורי מחיה עשירים, עקב פריחת הפלנקטון המושך אוכלי פלנקטון ובייחוד קריל אנטארקטי ועוד בעלי חיים ימיים. אלה משמשים מזון לטורפים שונים, ביניהם דיונונים, תולעים, אלמוגים ייחודיים, מדוזות, דגי גרם, עופות ימיים רבים, טורפים ימיים, כרישים וללווייתנאים כולל לווייתני מזיפות ענקיים. 

חלק מבעלי החיים נידוגים באזור למטרות מסחריות ובעבר אף היה בחלק מהאיים ציד פעיל של לווייתנים וטורפים ימיים, אך הוא הופסק ברובו.

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
*
קטגוריה:האזור האנטארקטי
UnionPay

UnionPay (בסינית: 银联; בפין-יין: Yínlián), ידוע גם כ-China UnionPay (בסינית: 中国银联; בפין-יין: Zhōngguó Yínlián) או על פי ראשי התיבות שלה CUP או UPI, היא תאגיד שירותים פיננסיים שבסיסה בשאנגחאי, סין. התאגיד מספק כרטיסי בנק ושירותי בנק בסין היבשתית. China UnionPay, שנוסדה ב-26 במרץ 2002, שייכת לתעשיית כרטיסי הבנקאות של סין, הפועלת באישור הבנק העממי של סין (PBOC).<ref name=":0"></ref> UnionPay היא גם רשת המאפשרת העברת כספים אלקטרונית, והרשת הבין-בנקאית היחידה בסין הפועלת בכל הכספומטים של כל הבנקים ברחבי המדינה. ניתן להשתמש בכרטיסי UnionPay ב-180 מדינות ואזורים ברחבי העולם.<ref name=":0" />

בשנת 2015 עקפה UnionPay את ויזה ומאסטרקארד בשווי הכולל של התשלומים שבוצעו על ידי לקוחות שונים בשירותיה, והפכה לתאגיד שירותי הבנק הגדולה בעולם עם זאת, רק 0.5% מהיקף התשלומים במסגרת שירותי הבנק מתרחשים מחוץ לסין.

UnionPay מציעה שירותי תשלומים ניידים ומקוונים .

== היסטוריה ==
הבנק העממי של סין אישר את הקמתו של תאגיד China UnionPay ב-2002, וזמן קצר לאחר מכן, ב-26 במרץ 2002, התאגיד הושק בשאנגחאי. עובדי בנק סין לבניין שימשו כחברים הראשונים בתאגיד. עם זאת, הרעיון ליישום תאגיד סיני מאוחד לשירותים פיננסים היה קיים עוד מ-1993, עם הקמתו של "פרויקט כרטיס הזהב" בו תמך במוצהר המנהיג הסיני ג'יאנג דזה-מין. UnionPay נחשב לצאצא של הפרויקט הזה, אם כי היו ניסיונות רבים לאחד את השירותים הפיננסים השונים במדינה מאז שנות ה-90.

==קישורים חיצוניים==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תאגידים
קטגוריה:חברות כרטיס אשראי
קטגוריה:חברות סיניות
מלגת רוטשילד

מלגת רוטשילד לחוקרים צעירים מצטיינים היא מלגה שמעניקה יד הנדיב מאז שנת 1979 במטרה לסייע לחוקרים צעירים מצטיינים ובעלי פוטנציאל יוצא דופן להתקדם בתחום עיסוק המדעי.
המלגות מוענקות בתחומי מדעי הטבע, המדעים המדויקים, במדעי החיים, במדעי הרוח והחברה ובחקר המוח, התודעה ושפה.

לוגו [[יד הנדיב]]
מלגות רוטשילד מוענקות לבעלי תואר שלישי המעוניינים להמשיך ללימוד בתר-דוקטורט מחוץ לישראל. על פי אתר יד הנדיב: מרבית מקבלי המלגה השתלבו במוסדות אקדמיים בישראל, ביניהם זכו למעמד מוביל בתחומם וכמה מהם אף ממלאים תפקידי הנהגה אקדמיים בארץ.

מועמדות למלגה מוגשת אך ורק באמצעות האוניברסיטאות בישראל. בכל אוניברסיטה נהוג תהליך מיון לבחירת המועמדים המוגשים לקרן יד הנדיב עד לבחירת הזוכים.
המלגה מוענקת מדי שנה.

==ראו גם==
* מלגת אלון
* פרס רוטשילד

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ישראל: אקדמיה
קטגוריה:מלגות
קטגוריה:הנצחת משפחת רוטשילד
קטגוריה:יד הנדיב
פביאן פארנולה

פביאן סיי פארנולה (בצרפתית: Fabien Ceddy Farnolle; נולד ב-5 בפברואר 1985) הוא כדורגלן בניני המשחק בעמדת השוער.

==קריירת מועדונים==
פארנולה נולד בבורדו והתחיל את הקריירה שלו במחלקת הנוער של ז'ירונדן דה בורדו ובגיל 17 הצטרף לקבוצת המילואים של המועדון. בקיץ חתם בויטוריה סטובל מליגת העל הפורטוגלית.

בקיץ חזר לצרפת וחתם בקווילי-רואן, ממנה עבר ללורמון, ליבורן ולאחר מכן חזר לבורדו. בקיץ חתם בקלרמון פוט מהליגה השנייה בצרפת.

בפברואר פארנולה חתם לשלוש עונות בדינמו בוקורשט מליגת העל הרומנית, במדיה שיחק רק משחק אחד.

ביוני פארנולה חתם בייני מלטיאספור מליגת העל הטורקית.

בקיץ חתם בארזורומספור בה שיחק עד לסיום העונה.

==קריירה בינלאומית==
בצעירותו, פארנולה שיחק בנבחרת הנוער של צרפת.

בשנת החליט לייצג את נבחרת בנין. ב-29 בפברואר ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת במשחק נגד .

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים בנינים
קטגוריה:כדורגלנים צרפתים
קטגוריה:שוערי כדורגל בנינים
קטגוריה:שוערי כדורגל צרפתים
קטגוריה:בורדו: כדורגלנים
קטגוריה:כדורגלני בורדו
קטגוריה:כדורגלני ויטוריה סטובל
קטגוריה:כדורגלני קווילי-רואן
קטגוריה:כדורגלני קלרמון פוט
קטגוריה:כדורגלני דינמו בוקרשט
קטגוריה:כדורגלני לה האבר
קטגוריה:כדורגלני ייני מלטיאספור
קטגוריה:כדורגלני ארזורומספור
קטגוריה:כדורגלני נבחרת בנין
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2019
קטגוריה:בנינים שנולדו ב-1985
קטגוריה:צרפתים שנולדו ב-1985
אולכסנדר מרצ'נקו

אולכסנדר אולכסנדרוביץ' מרצ'נקו (באוקראינית: Олекса́ндр Олекса́ндрович Ма́рченко; 14 בינואר 1965 – 7 במרץ 2022) היה פוליטיקאי אוקראיני.

== ביוגרפיה ==
מרצ'נקו היה חבר במפלגת סבובודה , והיה חבר המועצה העליונה בין השנים 2014–2019.

ב-7 במרץ 2022, בגיל 57, נהרג בקרב בפושצ'ה-וודיציה במהלך הפלישה הרוסית לאוקראינה.

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:פוליטיקאים אוקראינים
קטגוריה:חברי המועצה העליונה של אוקראינה
קטגוריה:אישים שנהרגו בפלישה הרוסית לאוקראינה
קטגוריה:אזרחים אוקראינים חללי לחימה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1965
קטגוריה:אוקראינים שנפטרו ב-2022
עבדאללה עלי מוחמד

עבדאללה עלי מוחמד (בערבית: عبد الله علي محمد; נולד ב-11 באפריל 1999) הוא כדורגלן קומורי המשחק בעמדת המגן הימני בסטאד לוזאן אושי.

==קריירת מועדונים==
מוחמד התחיל את הקריירה שלו באקדמיה לכדורגל של אולימפיק מרסיי, אליה הצטרף בגיל 15. ב-13 באוגוסט 2016 ערך את הופעת הבכורה שלו בקבוצת המילואים בניצחון 0-2 נגד מונקו ב'. ב-7 באפריל 2018 מוחמד הבקיע את שער הבכורה שלו בקריירה בהפסד 2-1 לברגראק.

ב-28 בספטמבר 2020 מוחמד הושאל לזולטה ורכם מליגת העל הבלגית, במדיה לא רשם דקות משחק.

ביולי מוחמד הצטרף לסטאד לוזאן אושי מליגת האתגר השווייצרית.

== קריירה בין־לאומית ==
ב-4 ביוני 2017 מוחמד ערך את הופעת הבכורה שלו בנבחרת קומורו בהפסד 2-0 ל. מוחמד השתתף עם הנבחרת בגביע אפריקה לאומות 2021.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:כדורגלנים קומורים
קטגוריה:מגני כדורגל קומורים
קטגוריה:כדורגלני אולימפיק מרסיי
קטגוריה:כדורגלני זולטה ורכם
קטגוריה:כדורגלני נבחרת קומורו
קטגוריה:כדורגלני גביע אפריקה לאומות 2021
קטגוריה:קומורים שנולדו ב-1999
גבינה אמריקאית

גבינה אמריקאית
ה[[צ'יזבורגר מכיל לעיתים קרובות גבינה אמריקאית - בחירה פופולרית במיוחד בקרב אנשים רבים באמריקה הצפונית]]
גבינה אמריקאית מודרנית היא סוג של גבינה מעובדת שפותחה בארצות הברית במהלך העשור השני של המאה ה-20 ומופקת מגבינה (לרוב צ'דר או גבינת קולבי הדומה לצ'דר), בתוספת מתחלבים, מי גבינה ותוספים נוספים. לגבינה טעם קרמי ומלוח, והיא בעלת נקודת התכה נמוכה מזו של הגבינות ממנה מופקת. צבעה של גבינה אמריקאית הוא לבן, אך לעיתים מוסיפים לה צבע מאכל אנאטוֹ כדי להופכה לצהובה.

הגבינה האמריקאית היא הגבינה המשמשת להכנת צ'יזבורגר ברשתות המזון המהיר בארצות הברית.

== היסטוריה ==
המתיישבים הבריטים באמריקה הצפונית החלו להפיק גבינת צ'דר לאחר שהם התיישבו באמריקה הצפונית. קיים תיעוד לכך שכבר בשנות ה-90 של המאה ה-18 גבינת צ'דר מתוצרת אמריקאית יוצאו לאנגליה. לפי רוברט קרלטון בראון, מחבר הספר "The Complete Book of Cheese", הגבינה שהייתה מוכרת באמריקה כ"גבינה צהובה", הייתה ידועה כגבינת צ'דר אמריקאית או גבינת צ'דר יאנקית באנגליה. המילון האנגלי של אוקספורד מפרט את השימוש הידוע הראשון במונח "גבינה אמריקאית" בעיתון The Guardian of Freedom שהתפרסם בעיר פרנקפורט שבקנטקי בשנת 1804.
לאחר שרשם פטנט על שיטה חדשה לייצור גבינה מעובדת ב-1916, ג'יימס ל. קראפט החל לראשונה לשווק את הגבינה האמריקנית בסוף העשור השני של המאה ה-20, ובעקבות כך המונח "גבינה אמריקאית" החל להתייחס במהירות לסוג המעובד של הגבינה במקום לסוג המסורתי אבל גבינות הצ'דר היקרות יותר שמיוצרות ונמכרות גם הן בארצות הברית. חברתו של קראפט עדיין קיימת ונחשבת היצרן הגדול ביותר של גבינה אמריקאית.

== קישורים חיצוניים ==

אמריקאית
קטגוריה:המטבח האמריקאי
קטגוריה:מזון מהיר
כיכר יונג-דונדאס

כיכר יונג-דונדאס, או כיכר דונדאס, היא כיכר ציבורית בפינה הדרום-מזרחית של צומת הרחובות יונג ודונדאס במרכז העיר טורונטו שבקנדה. הכיכר תוכננה לראשונה בשנת 1997 ובנייתה הושלמה בשנת 2002. לאורך השנים התקיימו באזור הכיכר אירועים ציבוריים רבים, מופעים ותצוגות אמנות, והיא התבססה כנקודת ציון בולטת בטורונטו וכאחת מאתרי התיירות העיקריים של העיר. צומת יונג-דונדאס הוא אחד מהצמתים העמוסים ביותר בקנדה.

מסביב לכיכר יש נקודות ציון מרכזיות אחרות, כולל מרכז טורונטו איטון, תיאטרון אד מירוויש ובניין Citytv.

== גלריית תמונות ==
<gallery widths="250px">
Yonge-Dundas_Square_-_2010_(HDR).jpg|כיכר דונדאס
Toronto-Eaton-Centre.JPG|מרכז הקניות "איטון סנטר"
Looking_south_down_Yonge_Street_Toronto_2010.jpg|רחוב יונג
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:טורונטו
יונג-דונדאס
פבלו לי

פבלו "פשה" רומנוביץ' לי (באוקראינית: Павло Романович Лі; 10 ביולי 1988 – 6 במרץ 2022) היה שחקן אוקראיני.

== קריירה ==
לי נולד ביבפטוריה שבחצי האי קרים.

שימש כמגיש טלוויזיה עבור ערוץ Dom. כיכב בסרטים "Shtolnya" (2006), "Tini nezabutykh predkiv" (2013), "Tayemnytsi molfara" (2013), "Pravilo boya" (2017) ו-"Zustrich odnoklasnykiv" (2019). שימש כמדבב בגרסאות בשפה האוקראינית לסרטים מלך האריות וההוביט. בשנת 2021 שיחק בסדרת הטלוויזיה Provincial.

בפברואר 2023 יצא לאקרנים באוקראינה הסרט האחרון בהשתתפותו "מירני-21".

== מותו ==
לי הצטרף לכוחות ההגנה הטריטוריאלית של אוקראינה ביום הראשון של הפלישה הרוסית לאוקראינה. נהרג במהלך קרב אירפין כתוצאה מהפצצה רוסית על העיר.

== קישורים חיצוניים ==
* 

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:שחקני קולנוע וטלוויזיה אוקראינים
קטגוריה:אישים שנהרגו בפלישה הרוסית לאוקראינה
קטגוריה:אזרחים אוקראינים חללי לחימה
קטגוריה:אוקראינים שנולדו ב-1988
קטגוריה:אוקראינים שנפטרו ב-2022
מצר סמולנסק

מצר סמולנסק (באנגלית: Smolensk Strait; בבולגרית: проток Смоленск) הוא מצר ים באיי שטלנד הדרומיים, אנטארקטיקה.

המצר מפריד בין האי דספשן לבין חצי האי רוז'ן שבאי ליווינגסטון.

רוחבו של המצר 18.4 קילומטרים - בין נקודת מקרוני שבאי דספשן, שמדרום-מערב למצר סמולנסק, לבין נקודת בארנארד שבאי ליווינגסטון, שמצפון-מזרח למצר.

== היסטוריה ==
תוך כדי הפלגה במצר זה ב-6 בפברואר 1821, החוקר הרוסי תאדאוס פון בלינגסהאוזן נפגש עם ציד כלבי הים האמריקאי נתנאל פאלמר, בלינגסהאוזן תיאר את האי ליווינגסטון.

המצר מופה על ידי סוקרים בריטיים בשנת 1968, ועל ידי סוקרים ספרדיים בשנת 1991.

ביליגסהאוזן קרא למצר "סמולנסק" על שם קרב סמולנסק, הקרב התרחש בין 16–18 באוגוסט 1812 והיה הקרב הגדול הראשון במלחמת רוסיה–צרפת ואחד הקרבות הגדולים של מלחמות נפוליאון.

== קישורים חיצוניים ==
* [https://copernix.io/#?where=-60.433333000000005,-62.829167,11&?query=&?map_type=hybrid תצלום לוויין של אזור המצר, תוך סימון אתרים נוספים באזור] באתר copernix
* [https://data.aad.gov.au/aadc/gaz/scar/display_name.cfm?gaz_id=137422 נתונים כלליים]

סמולנסק
סמולנסק
קטגוריה:סמולנסק
מפלגת כוח העם של קוריאה

מפלגת כוח העם (בקוריאנית: 국민의힘, בהנג'ה: 國民의힘, לעיתים נהוג לציין את שמה בראשי תיבות בכתב לטיני: PPP) היא מפלגה פוליטית בקוריאה הדרומית שחבריה מחזיקים ב-106 מושבים מתוך 300 מושבי האספה הלאומית (בית המחוקקים) והיא אחת משתי המפלגות הפוליטיות הגדולות בקוריאה, לצד המפלגה הדמוקרטית. המפלגה הוקמה בפברואר 2020 ממיזוג מספר מפלגות נושאות מצע שמרני-ליברלי כלכלי, ומאז מכהן כנשיא קוריאה הדרומית המועמד מטעמה, יון סוק-יאול.

הפוליטיקה של קוריאה לאורך רוב השנים התפלגה בין מפלגה שמרנית מפלגה ליברלית במסגרת מערכת שתי מפלגות גדולות. המפלגה השמרנית הגדולה, "מפלגת חירות לקוריאה", בהנהגת הנשיא לשעבר פאק גון-הייה, ספגה מפלה פוליטית קשה ב-2016 בעקבות גילוי פרשיות שחיתות שלטונית רבות והתדרדרה ממעמדה ומהתמיכה הציבורית שניתנה לה קודם לכן. בעקבות קריסתה של המפלגה נפל הגוש השמרני הפרלמנטרי ופולג ובבחירות 2017 מועמד המפלגה הדמוקרטית, מון ג'יאה-אין, נבחר לנשיאות מול אופוזיציה מפולגת. בעקבות הנפילה את הסיעות השמרניות התאחדו מספר מפלגות, לקראת הבחירות הפרלמנטריות ב-2020, להקים את מפלגת כוח העם (PPP).

== קישורים חיצוניים ==

* 
* [https://thediplomat.com/tag/people-power-party/ מפלגת כוח העם], באתר The Diplomat 
* [https://korea.assembly.go.kr:447/mem/mem_04.jsp האספה הלאומית של קוריאה, חלוקת מושבים] 

קטגוריה:קוריאה הדרומית: מפלגות
קטגוריה:מפלגות שמרניות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2020
המפלגה הדמוקרטית של קוריאה

המפלגה הדמוקרטית של קוריאה (בקוריאנית: 더불어민주당, לעיתים נהוג לציין את שמה בראשי תיבות בכתב לטיני: DPK) מוכרת גם בכינוי ברית הפוליטיקה החדשה עבור דמוקרטיה (NPAD) היא מפלגה פוליטית בקוריאה הדרומית, מפלגת השלטון מאז בחירת מועמדה, מון ג'יאה-אין, לנשיא ב-2017, והמפלגה בעלת הרוב הפרלמנטרי המוחלט באספה הלאומית מאז הבחירות הפרלמנטריות ב-2020. לקראת הבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית 2022 הריצה המפלגה את לי ג'יאה-מיונג כמועמד מטעמה לרשת את מון בנשיאות.

המפלגה דוגלת בליברליזם וליברליזם חברתי ובתוכה ישנן סיעות מיעוט הדוגלות בפופוליזם. המפלגה הוקמה ב-2014, מתוך מיזוג של מספר מפלגות בגוש הפוליטי הליברלי. המפלגה היא אחת משתי המפלגות הגדולות בקוריאה, לצד יריבתה, מפלגת כח העם.

== קישורים חיצוניים ==

* 

* 
* [https://thediplomat.com/tag/democratic-party-of-korea/ המפלגה הדמוקרטית של קוריאה], באתר The Diplomat 

קטגוריה:קוריאה הדרומית: מפלגות
קטגוריה:מפלגות ליברליות
קטגוריה:מפלגות שהוקמו ב-2014
הבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית 2017

הבחירות לנשיאות קוריאה הדרומית 2017 נערכו ב-9 במאי אותה השנה והיו בחירות בזק בעקבות הדחתה של הנשיאה המכהנת פאק גון-הייה לאחר שהתפרסמו פרשות שחיתות שלטונית בצמרת ההנהגה המדינית בראשות הנשיאה. במקור, אלמלא ההדחה, נועדו הבחירות להתקיים ב-20 בדצמבר. הבחירות הובילו למהפך פוליטי כאשר הסיעה השמרנית, מפלגת חירות לקוריאה, מפלגתה של הנשיאה המודחת פאק, קרסה בסקרים בעקבות פרשת השחיתות. במקביל, המפלגה הדמוקרטית, הסיעה הליברלית הגדולה, בראשות מון ג'יאה-אין, ניצחה בפער גדול על האופוזיציה המפולגת. בעקבות המפלה בבחירות הסיעות השמרניות באספה הלאומית התאחדו להקמת מפלגת כח העם.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:קוריאה הדרומית: פוליטיקה
קטגוריה:2017 בפוליטיקה
קטגוריה:מערכות בחירות לנשיאות
קורט הנזל

קורט הנזל (באנגלית: Kurt Wilhelm Sebastian Hensel; 29 בדצמבר 1861, קניגסברג–1 ביוני 1941, מרבורג) היה מתמטיקאי גרמני ממוצא יהודי.

==ביוגרפיה==
קורט הנזל נולד בקניגסברג, אז חלק של ממלכת פרוסיה למשפחה יהודית. הוא היה צאצא של וילהלם הנזל ופאני מנדלסון. סבות של הנזל היו ממשפחות שהתנצרו.

הנזל למד באוניברסיטת הומבולדט של ברלין ובאוניברסיטת בון אצל לאופולד קרונקר וקארל ויירשטראס. לאחר קבלת התואר הוא התחיל ללמד באוניברסיטת מרבורג וקיבל שם דרגת פרופסור. בשנת 1930 הוא קודם לפרופסור אמריטוס. בשנת 1935 הוא נאלץ לעזוב את האוניברסיטה בגלל מוצאו. הנזל נתן הדרכה לדוקטורנטים רבים. בין תלמידיו היה אברהם הלוי פרנקל.

הנזל ידוע בעיקר בפיתוח תיאוריה של מספר p-אדי שהעבודה הראשונה בנושא הוא פרסם בשנת 1897. הנזל היה עורך של אוסף עבודות של לאופולד קרונקר ב-5 כרכים. בשנים 1903–1935 הוא היה בין העורכים של כתב עת Journal für die reine und angewandte Mathematik.

הנזל נבחר לאקדמיה לאופולדינה בשנת 1908. בשנת 1917 הוא היה נשיא האגודה המתמטית של גרמניה.

עד לפטירתו הנזל נתן מקלט בביתו ליהודים הנרדפים. הוא נפטר ב-1941 מהתקף לב. לאחר מותו הספרייה המתמטית של הנזל שכללה המעל ל-100 ספרים נתרמה לאוניברסיטת שטרסבורג.

הנזל התחתן בשנת 1897 והיה לו בן ו-3 בנות, אחת מהן התחתנה עם הסופר ורנר ברגנגרין.

==קישורים חיצוניים==

* [https://kingfaisalprize.org/professor-richard-zare/ ביוגרפיה]
* [https://portal.dnb.de/opac.htm?method=simpleSearch&cqlMode=true&query=idn%3D118800337 עבודות של הנזל]
* 

קטגוריה:מתמטיקאים גרמנים
קטגוריה:יהודים גרמנים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת הומבולדט של ברלין
קטגוריה:סגל אוניברסיטת מרבורג
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת בון
קטגוריה:משפחת מנדלסון
קטגוריה:גרמנים שנולדו ב-1861
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1941
צ'יפיו סיגלה

צ'יפיו סיגלה (באיטלקית: Scipio Sighele; 24 ביוני 1868, ברשה – 21 באוקטובר 1913, פירנצה) היה פסיכולוג, סוציולוג וקרימינולוג איטלקי.

== ביוגרפיה ==
צ'יפיו סיגלה נולד בברשה, למשפחה של עורכי דין ילידי טרנטינו-אלטו אדיג'ה. בשנים שלאחר איחוד איטליה, שימש אביו שופט במשרד התובע המלכותי בפלרמו. מוריו האקדמיים היו חסידיו של הקרימינולוג צ'זארה לומברוזו, וסיגלה השלים את לימודיו במשפטים ברומא ב-1890. חיבורו, La folla delinquente, הקנה לו פרסום רב, תורגם מיד לצרפתית ולאחר מכן נהיה לרב-מכר בין-לאומי. סיגלה המשיך לעסוק ולפרסם חיבורים בתחום הפסיכולוגיה של הקולקטיב, ענף של פסיכולוגיה חברתית, ונחשב לאחד מחלוציו. סיגלה לימד משפט פלילי באוניברסיטת פיזה. בעקבות פרשת רצח מורי, בה הורשעו אח ואחות כשותפים למעשה הפשע, פרסם סיגלה את חיבורו La coppia criminale, המוקדש לתופעת הפסיכוזה-המשותפת בהקשר הקרימינלי. סיגלה נמנה עם המפלגה האיטלקית הלאומנית בטרנטינו (אזור מוצאו), נשפט על כך פעמיים על ידי השלטונות האוסטרו-הונגריים ב-1900 וב-1908, ולבסוף (ביוני 1912) נאלץ לעזוב את הווילה שלו שליד אגם גארדה וגורש. מכאן ואילך לימד את הקורסים שלו בפסיכולוגיה קולקטיבית ובסוציולוגיה פלילית במכון ללימודים גבוהים של האוניברסיטה החופשית של בריסל. רבות מיצירותיו הופיעו גם במהדורות-תרגום בשפות זרות.

== הגותו ומורשתו ==
פעילותו כפסיכולוג וסוציולוג הושפעה מאוד מצ'זארה לומברוזו, בן תקופתו. סיגלה ניתח את המנגנונים הפנימיים של תופעת ההמון, וביקש להדגים כיצד נטייתו של ההמון להתנהגות עדרית קולקטיבית מאפשרת ומוציאה אל הפועל עמדות פליליות ביסודן. סיגלה היה בין החלוצים בסוג כזה של מחקר. הוא הצביע על האופן שבו היחיד, כשהוא משתלב ונטמע כחלק אינטגרלי של עדר ההמון, מאבד את השליטה העצמית הרציונלית שלו ומאפשר לטבעו האכזר ולאינסטינקטים הפליליים שלו לבוא לידי ביטוי. במהלך השנים, התרחק מעמדותיו של לומברוזו, והכחיש את הסבריו האנתרופולוגיים של לומברוזו לתופעת הפשיעה. עם זאת, הוא המשיך בפעילותו כקרימינולוג. עבודותיו השפיעו על גוסטב לה בון, וגם בצרפת נשענו על תגליותיו אמיל זולא, אמיל דורקהיים ומקס נורדאו ובתחומים שונים (ספרותיים, סוציולוגיים, פוליטיים וכדומה).

== כתביו (באיטלקית) ==
* 1891: La folla delinquente
* 1892: La coppia criminale
* 1893: La teorica positiva della complicità
* 1893: Mondo criminale italiano
* 1896: Cronache criminali italiane
* 1897: La delinquenza settaria
* 1898: La donna nova
* 1899: La mala vita a Roma
* 1903: L'intelligenza della folla
* 1903: Le scienze sociali
* 1904: Per l'università italiana a Trieste
* 1906: Per Francesco Bonmartini
* 1906: Letteratura tragica
* 1910: Cesare Lombroso
* 1910: Eva moderna
* 1910: Pagine nazionaliste
* 1911: Nell'arte e nella scienza
* 1911: Il nazionalismo e i partiti politici
* 1911: La crisi dell'infanzia
* 1912: Ultime pagine nazionaliste
* 1913: La donna e l'amore
* 1914: Letteratura e sociologia

== קישורים חיצוניים ==

* [https://www.treccani.it/enciclopedia/scipio-sighele_%28Dizionario-Biografico%29/ ביוגרפיה] 

קטגוריה:ילידי 1868
קטגוריה:נפטרים ב-1913
יוהאנה שופנהאואר

יוהאנה שופנהאואר (בגרמנית: Johanna Schopenhauer; 9 ביולי 1766, דנציג – 17 באפריל 1838, יינה) הייתה סופרת גרמניה, בין הראשונות שפרסמו ספרים תחת שמה בלי שימוש בשם עט.

==ביוגרפיה==
יוהאנה שופנהאואר נולדה בדנציג, אז חלק של האיחוד הפולני-ליטאי למשפחה של סוחר בעל שורשים מהולנד. כבר בגיל צעיר היא גילתה כישורים לאמנות ובגיל 10 שלטה בגרמנית, פולנית, צרפתית ואנגלית. בגיל 18 היא התחתנה עם סוחר אמיד שהיה 20 שנים מבוגר ממנה. מנישואין אלו נולדו ילדים - ארתור שופנהאואר ואחותו אדל.

בשנת 1793 העיר סופחה לממלכת פרוסיה ומשפחה עברה להמבורג. בשנת 1805 בעלה נפטר ויוהאנה שופנהאואר עם הילדים עברו לויימר. ארתור החל להתגורר בנפרד ובשנת 1809 עזב את ויימר והתחיל ללמוד באוניברסיטה במהלך הלחימה עם כוחות של נפולאון, ביתה נתן מחסה לחיילים גרמנים הפצועים ולתושבי ויימר שנותרו ללא בית. כתוצאה מכך דמותה הייתה פופולרית בעיר.

לאחר סיום המלחמה היא הקימה סלון ספרותי בין המבקרים היה כריסטוף מרטין וילנד, אוגוסט וילהלם פון שלגל, פרידריך שלגל, לודוויג טיק ובמרכזו היה יוהאן וולפגנג פון גתה.

יוהאנה שופנהאואר התכתבה באופן קבוע עם בנה ארתור. בשנת 1819 חיסכונות של יוהאנה שופנהאואר נעלמו בעקות פשיטת רגל של הבנק. ארתור שופנהאואר סירב לתמוך במשפחתו ויחסים בין האם לבנו התקררו.

בהיותה בווימר יוהנה שופנהאואר פרסמה מספר ספרים ונמנתה עם הסופרים הידועים בארצות דוברי גרמנית. הספר הראשון פורסם בשנת 1810 וזה היה ביוגרפיה של קרל פרבו. בהמשך היא כתבה מספר ספרים על הנסיעות שהיא ערכה ומספר ספרים של נובלות שכתבה. בשנת 1831 יצאה אוסף ספריה ב-21 כרכים.

במחצית שנות ה-30 של המאה ה-19 יוהנה שופנהאואר עברה לבון. מצבה כלכלי היה לא טוב והיא ביקשה לקבל מלגה. לאחר קבלת מלגה היא עברה ליינה בה נפטרה כעבור שנה.

==קישורים חיצוניים==

* [https://www.deutsche-biographie.de/sfz79036.html#ndbcontent ביוגרפיה]
* [https://www.encyclopedia.com/women/encyclopedias-almanacs-transcripts-and-maps/schopenhauer-johanna-1766-1838 ביוגפיה] 
* [https://www.goodreads.com/author/list/821551.Johanna_Schopenhauer ספרים של יוהאנה שופנהאואר]
* [https://librivox.org/author/4287?primary_key=4287&search_category=author&search_page=1&search_form=get_results ספר על נסיעה לאנגליה]
* 
* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סופרות יהודיות גרמניות
קטגוריה:ילידות 1766
קטגוריה:גרמנים שנפטרו ב-1838
קטגוריה:נפטרות ב-1838
אנדרומאכי

אנדרומאכי דימיטרופולו (ביוונית: Ανδρομάχη Δημητροπούλου; נולדה ב-12 באוקטובר 1994), הידועה בשם הבמה אנדרומאכי, היא זמרת יוונייה.

== קריירה ==
לאחר שלמדה פילולוגיה גרמנית באתונה, אנדרומאכי החלה לשיר בסצנות מוזיקה ברחבי יוון. ב-2015 השתתפה בעונה השנייה של The Voice of Greece, שם הודחה בתוכנית החיה השנייה.<ref></ref>

בשנת 2017, היא הוציאה את הסינגל הראשון שלה, "To Feggari".

ב-9 במרץ 2022 הוכרז שהיא תייצג את קפריסין באירוויזיון 2022, עם השיר "Ela".<ref></ref> ב-12 במאי 2022 ביצעה אנדרומאכי את "Ela" על בימת חצי הגמר השני של אירוויזיון 2022. היא נכשלה בניסיון להעפיל לגמר התחרות, שהתקיים ב-14 במאי. לאחר התחרות התברר כי מיקומה בחצי הגמר היה 12 עם 63 נקודות.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:נציגי קפריסין באירוויזיון
קטגוריה:משתתפי אירוויזיון 2022
קטגוריה:זמרות יווניות
קטגוריה:זמרים יוונים
קטגוריה:ילידות 1994
קטגוריה:יוונים שנולדו ב-1994
לוקר

אוניברסיטה הלאומית של סינגפור, סינגפור.]]
לוקרים ב[[חדר הלבשה]]
לוקר או תָּא נָעִיל<ref></ref> הוא תא אחסון קטן, בדרך כלל צר, הנמצא בדרך כלל במקומות ציבוריים שונים כגון חדרי הלבשה, מקומות עבודה, בתי ספר, מוקדי תחבורה וכדומה.

== מאפיינים ==
* הם מצוידים בדרך כלל במנעול או במתקן לנעילה.
* הם מיועדים בדרך כלל לשימוש במקומות ציבוריים, ומיועדים לשימוש פרטי לטווח קצר או ארוך של אנשים לאחסון בגדים או חפצים אישיים אחרים. המשתמשים רשאים לשכור לוקר לשימוש חד-פעמי או לתקופת זמן לשימוש חוזר. חלק מהלוקרים מוצעים כשירות חינם לאנשים המשתתפים בפעילויות מסוימות הדורשות שמירה של חפצים אישיים.
* בדרך כלל תאים נעילים רבים צמודים זה לזה, במיוחד במוסדות ציבוריים.
* הגודל, הצבע, החומר והנעילה משתנים בהתאם לייעוד ולמיקום.

== קישורים חיצוניים ==

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ריהוט
קטגוריה:ציוד משרדי
חיים יהודה אליעזר

הרב חיים יהודה (יאודה) אליעזר<ref>במשפחות ספרדיות רבות וכן מעט מיחידי קהלות אשכנז, איטליה ופולניה אין להם שם משפחה קבוע כי אם הם נקראים "מאב לבן או "די פאדרי אה איז'ו" כלומר שכינוי הבן הוא השם הפרטי של האב וכן הלאה למשל: בנו הבכור של ר' חיים בן שבתאי (המהרח"ש) נקרא שבתי חיים. ודון מינה ואוקי באתרין</ref> (נפטר ב-5 בספטמבר 1779) היה רב, דיין, מלמד ופוסק באזמיר.

== תולדותיו ==
היה צאצאו של הרב ברזילי יעבץ<ref>שמחת יאודה סימן קיח, דף קמ"ז עמוד ב</ref>, וחתנו של רבי יעקב אלבעלי. רבי יהודה למד תורה מפי הגאון רבי יצחק נוניס בילמונטי, מתורתו מצטט רבות בספרו כתלמיד מפי רבו. מתלמידיו היה הרב יצחק גאטינייו. גיסו, הרב רפאל אשכנזי, מספר עליו ש"העמיד תלמידים הרבה"<ref name=":0">מראה הגדול, דרוש ב' להספד</ref>. 

על מסירותו ללימוד התורה מספר החבי"ף:

עוד נזכר אודותיו שהיה שוקד תמיד לחזור על תלמודו וקבע לו חזרה גם בשבת קודש, כי 

נפטר בי"ד באלול ה'תקמ"ט ונקבר באזמיר. הספידו הרב רפאל אשכנזי בספרו מראה הגדול<ref name=":0" />.

=== צאאציו ===
בנו הוא רבי יהושע אברהם יהודה, מחבר ספר עבודת משא, בתו של רבי חיים יהודה, נישאה ל "חכם המעולה במוה"ר אברהם המכונה מירקאדו בונמו ז"ל"<ref name=":1">ראה ברכת מועדיך לחיים לרבי חיים פאלאג<nowiki>'י חלק א' דרוש י</nowiki>א לתשובה</ref> ונפטרה בשנת התרכ"ג<ref name=":1" />.נכדיו היו רבי חיים יהודה אברהם, בעל ספר אחי וראש, ורבי יהודה בנבנישתי, מחבר ספר תושע יאודה.

== חיבורו ==
שו"ת שמחת יאודה (שאלוניקי תקס"ה) - 128 סימנים בפלפול וחריפות וכן דרשות בנושאים שונים כמו הספד, חתונה, לצדקה ועוד. בספר הסכמה משותפת מאת רבני אזמיר, הרב רפאל יוסף חזן, והרב יצחק מאיו. נדפס לאחר פטירתו.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:איזמיר: רבנים
קטגוריה:האימפריה העות'מאנית: רבנים
קטגוריה:מחברי ספרי שו"ת
קטגוריה:נפטרים ב-1779
נורת' ביי (אזור מפרץ סן פרנסיסקו)

העיר [[סן פרנסיסקו נמצאת בחזית התמונה אשר צולמה לכיוון צפון. מפרץ סן פבלו נמצא בחלק המרוחק יותר של התמונה והוא מוקף בחלקים של (משמאל לימין) מחוז מרין, סונומה, סולאנו ונאפה.]]
אזור נורת' ביי הוא תת-האזור הצפוני של אזור מפרץ סן פרנסיסקו אשר נמצא במדינת קליפורניה שבארצות הברית. סנטה רוזה היא העיר הגדולה בנורת׳ ביי והחמישית בגודלה באזור מפרץ סן פרנסיסקו.

אזור נורת' ביי נודע במיוחד בשל היותו המיקום של אזורי גידול היין במחוזות נאפה וסונומה, והוא תת-האזור הכי פחות מאוכלס של אזור מפרץ סן פרנסיסקו. הנורת' ביי כולל את המחוזות מארין, סונומה, נאפה וסולאנו.

== תחבורה ==
אזור נורת' ביי מחובר לסן פרנסיסקו באמצעות גשר שער הזהב ולאזור איסט ביי באמצעות גשר ריצ'מונד-סן רפאל, גשר קרקיינז וגשר בניסיה -מרטינז. ישנם מספר נתיבי מעבורת הפועלים בין אזור נורת' ביי לסן פרנסיסקו, ממסופים הממוקמים באי אנג'ל, לארקספר, סוסאליטו, ואלחו, וטיבורון.

קו רכבת הנוסעים "The Sonoma–Marin Area Rail Transit" , פועל בין לרקספר לקלוברדייל.

== היסטוריה ==
לפני שהחלה ההתיישבות האירופית באזור הנורת' ביי, האזור אוכלס על ידי אינדיאנים משבט פומו. בשלב מסוים האימפריה הרוסית הקימה התיישבויות בפורט רוס בה הם הקימו תחנת מסחר בפרוות. במהלך המאה ה-19 הוקמה באזור הפרובינציה הספרדית-מקסיקנית אלטה קליפורניה. בקיץ 1846 התקיים בעיירה סונומה מרד דגל הדובים אשר במסגרתו בדלנים אמריקאים ניסו למרוד ברשויות המקסיקניות.

אזור נורת' ביי נשאר מבודד וכפרי גם במהלך המאה ה-20. הקמתו של גשר שער הזהב במהלך שנות ה-30 של המאה ה-20 הפכה את מחוז מרין מאזור בו ענף החקלאות היה הענף הכלכלי העיקרי לאזור פרברי יוקרתי. עד שנות ה-90 של המאה ה-20 האזור צמח בקצב הדרגתי, זאת על כף שבשנות ה-70 הוטלו הגבלות משמעותיות על הפיתוח של המחוזות מרין ונאפה.

== ערים מרכזיות ==
העיר הגדולה ביותר בצפון המפרץ היא סנטה רוזה, אשר מכילה כ-178,127 תושבים (נכון ל-2020).

ערים מרכזיות נוספות באזור נורת' ביי:

* ואייחו - 126,090 תושבים (נכון ל-2020)
* פיירפילד - 119,881 תושבים (נכון ל-2020)
* ואקאוויל - 102,386 תושבים (נכון ל-2020)
* נאפה - 76,915 תושבים (נכון ל-2010)
* פטלומה - 59,776 תושבים (נכון ל-2020)
* סן רפאל - 57,713 תושבים (נכון ל-2010)
* נובאטו - 53,225 תושבים (נכון ל-2010)

== גלריית תמונות ==
<gallery widths="250px">
Northern California Coast as seen from Muir Beach Overlook.jpg|רצועת החוף של צפון קליפורניה באזור מחוז מארין
NapaValleyVineyard.jpg|כרם בעמק נאפה
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

 

קטגוריה:קליפורניה
קהומבו

מפה של היישובים באזור קהומבו
מטפס ההרים הנפאלי הנודע [[טנזינג נורגיי, שהתפרסם יחד עם חברו אדמונד הילרי בזכות ההעפלה הידועה הראשונה לפסגת הר האוורסט, נולד באזור קהומבו]]
קהומבו (ידוע גם כאזור האוורסט) הוא אזור בצפון מזרח נפאל הנמצא בצד הנפאלי של הר האוורסט. אזור קהומבו הוא אחד משלושת תתי האזורים שבהם חיים העמים קיראט קולונג ושרפה ברכס הימלאיה (שני תתי האזורים האחרים הם סולו ופהאראק). המנזר הבודהיסטי הנודע בטנגבוצ'ה ממוקם גם הוא באזור קהומבו.

אזור קהומבו הוא אחד מהיעדים הפופולריים ביותר בקרב תיירים המבקרים בנפאל. לונלי פלאנט דירג בעבר את אזור קהומבו במקום השישי ברשימת המקומות הכי מוצלחים לטייל בהם בעולם.

בעוד שבאופן תאורטי ניתן לקחת חלק בטרקים באזור קהומבו במשך כל ימות השנה, בפועל החודשים הטובים ביותר לביקור הם מתחילת חודש מרץ ועד אמצע חודש מאי ומתחילת חודש ספטמבר עד אמצע חודש נובמבר, וזאת מכיוון שעונות החורף מאוד קרות ומושלגות.

הגובה הממוצע של אזור קהומבו הוא בסביבות 3,300 מטרים מעל לגבוה פני הים, כאשר הגובה של פסגת הר האוורסט, שנמצאת גם כן באזור קהומבו, הוא 8,848.86 מטרים מעל לגובה פני הים - המקום הגבוה ביותר על פני כדור הארץ. אזור קהומבו כולל גם את הפארק הלאומי סגרמאטהה וכמו גם את אזור החיץ של הפארק הלאומי סגרמאטהה אשר בין לוקלה ומונג'ו.

באזור קהומבו נמצא גם קרחון קהומבו אשר נוצר במהלך עידן הקרח הגדול האחרון, לפני כ-500 אלף שנים.

== כפרים בולטים באזור קהומבו ==
* דינגבוצ'ה
* קונדה
* חומג'ונג
* לובוצ'ה
* לוקלה
* נמצ'ה בזאר
* טנגבוצ'ה
* פורטה
* תמימה
* תאמו
* פנגבוצ'ה
* פאקינג
* מונג'ו
== גלריית תמונות ==
<gallery widths="250px">
Mount_Everest_as_seen_from_Drukair2.jpg|הר האוורסט בפארק הלאומי סגרמאטהה
Khumbila_2.JPG|צילו של הר קהומבילה אשר מתנשא מעל לכפרים קהומג'ונג וקונדה - שניים מהכפרים הגדולים ביותר באזור. ניתן לראות ברקע של התצלום את הר האוורסט, ההר להוטסה וההר אמא דבלאם.
Khumbu_Glacier.jpg|קרחון קהומבו
</gallery>

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:נפאל: גאוגרפיה
אלקטרוסטאר

אלקטרוסטאר בע"מ המוכרת במותג סטאר, היא חברה פרטית ישראלית לייצור מאווררים. החברה הוקמה ב-1946 על ידי בצלאל גורלי, כמפעל לעבודות חיתוך מתכת. ב-1950 עברה החברה להתמחות בפיתוח וייצור מאווררים לשוק המקומי והבין־לאומי והייתה החברה הראשונה בישראל לייצור מאווררים.

==היסטוריה==
בשנים שאחרי קום המדינה, התבסס המשק הישראלי על ייצור מקומי, מה שיצר בעלי מלאכה רבים בהתמחויות שונות. בצלאל גורלי הבחין בחוסר במכונות לחיתוך פחים והחליט לייבא גיליוטינה מקצועית לחיתוך פחים. שירותי חיתוך המתכת אכן נדרשו וגורלי, שהיה היחיד בתל אביב עם מכשיר גיליוטינה, נתן שירות לחברות רבות באזור.

במהלך עיסוקו כחותך מתכת נתקל גורלי במאוורר שולחני אמריקאי. הוא פירק אותו לגורמים, הבין כיצד יוכל לעשות מוצר טוב יותר, ופנה לבעלי מלאכה מקומיים, שייצרו עבורו את חלקי הפנים והמנוע. שניאור זקהיים (אביה של השחקנית אסתי זקהיים) יצר את החילזון, חלק במאוורר שהוא סוג של ספירלה שמורכבת במנוע ומתרגמת כוח, מפעולה אופקית לפעולה אנכית. כשהאב טיפוס הראשון היה מוכן, קם המפעל ב-1950, ועמד על כושר ייצור של 6–8 מאווררים ביום. הדגמים הראשונים של החברה דמו מאוד למקביליהם האמריקאיים ובעיקר לדגמים דומים של וסטינגהאוס וג'נרל אלקטריק, לדוגמה דגם הסטאר סטנדרט התבסס במידה רבה על דגם ה-Power Aire 12PA2 של חברת וסטינגהאוס. 

ב-1960 עבר המפעל למבנה גדול יותר ולקראת סוף שנות ה-60 הגביר את כושר הייצור לכ-300 מאווררים ביום, כ-100 אלף מאווררים בשנה. באותה תקופה המאווררים של אלקטרוסטאר היו הפופולריים ביותר בישראל ויוצאו למדינות רבות, הם התחרו בדגמים דומים מתוצרת גלאון, אמקור ומדגמים מתוצרת חוץ לרוב מאירופה, ארצות הברית, ויפן.

במהלך 1963 השיקה החברה את הדגם המשופר "סופר סטאר" שהפך להיות הדגם המזוהה עמה ביותר וב-1970 הושק המותג "Bluestar" המשמש את החברה עד היום. דגמים אלו זכו לאמינות ופופולריות רבות בבתים הישראליים של אותן שנים וחלקם עדיין בשימוש כיום.

אלקטרוסטאר היא החברה הראשונה בישראל שהפעילה קו המוני לייצור מוצרי חשמל. בשנות ה-70 החברה נמנתה על שלוש החברות הישראליות שחצו ייצור של מיליון יחידות בשנה. השתיים האחרות הן אמקור וסיפולוקס.

בשנת 1988 קבלה אלקטרוסטאר את אות היצואן המצטיין אחרי שהגיעה להיקף ייצוא של מיליון ורבע ש"ח בשנה. הייצוא היה ליוון, בלגיה, הולנד ומעט לצרפת, אך בעיקר לאנגליה, כולל מכירה של 280 מאווררים לארמון בקינגהאם. ביוני אותה במהלך האינתיפאדה הראשונה הוצת מפעל החברה ביפו, ושוקם תוך חודשים מעטים.

ב-1 בספטמבר 1985 נחתם הסכם סחר חופשי בין ישראל לארצות הברית. הסכם זה אפשר לאלקטרוסטאר לייבא מאווררי איכות מארצות הברית ללא מיסים. עיקר הייבוא היה מ-Lasko, מפעל מאווררים אמריקאי שהיה באותה העת הגדול בעולם. הייבוא החל ממאווררי עמוד, ובהמשך עבר למאווררי תקרה.

בתחילת שנות האלפיים החברה עברה לייבא מאווררים שפותחו בלעדית עבורה מהמזרח במקביל לדגמים שעדיין מגיעים מחברת Lasko.

ב-2010 השיקה החברה את מאוורר המגדל "טורבו הוריקן" מתוצרת Lasko, הדגם הפך פופולרי מאוד בסלון הישראלי וזכה לדגמים מתחרים מתוצרת גולד-ליין ואלקטרו חנן.

כיום החברה מנוהלת על ידי יובל גורלי, בנו של בצלאל.

== קישורים חיצוניים ==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:תל אביב-יפו: חברות
קטגוריה:ישראל: תעשייה
מרכז דלהי

מרכז דלהי הוא מחוז מנהלי בטריטוריית הבירה הלאומית של דלהי אשר בהודו. אזור מרכז דלהי נתחם בנהר יאמונה ממזרח ובמחוזות צפון דלהי מצפון, מערב דלהי ודרום מערב דלהי ממערב, ניו דלהי מדרום ומזרח דלהי ממזרח.

לפי מפקד האוכלוסין של 2011 אזור מרכז דלהי מנה באותה העת 582,320 תושבים, השתרע על פני כ-25 קילומטרים רבועים, והיה בעל צפיפות אוכלוסין של 25,759 נפשות לקמ"ר. אזור מרכז דלהי כולל את אזור שאג'האנאבאד (דלהי העתיקה), ששימש כבירת האימפריה המוגולית, ואשר מכיל בין היתר אתרים היסטוריים חשובים כמו המצודה האדומה בדלהי ומסגד ג'מה מסג'יד אשר הוא המסגד העיקרי של דלהי.

== דמוגרפיה ==
על פי מפקד האוכלוסין של 2011 אזור מרכז דלהי מנה באותה העת 582,320 תושבים, וצפיפות האוכלוסין במחוז באותה העת הייתה 25,759 נפשות לקמ"ר. שיעור גידול האוכלוסייה של אזור מרכז דלהי במהלך השנים 2001 עד 2011 היה 10.48%. באזור מרכז דלהי ישנן 892 נשים לכל 1000 גברים, ושיעור אוריינות של 85.25%. הדת הדומיננטית ביותר באזור מרכז דלהי היא הינדואיזם (62.53%), ולאחר מכן אסלאם (33.36%) וסיקיזם (2.24%).

== גלריית תמונות ==
<gallery widths="250px">
Red_Fort_in_Delhi_03-2016_img3.jpg|המצודה האדומה
Jama_Masjid_Delhi_28-05-2005.jpg|מסגד ג'מה מסג'יד
FerozShah_Kotla_IPL2017.jpg|אצטדיון הקריקט "אצטדיון ארון ג'ייטלי"
</gallery>

== קישורים חיצוניים ==
* [http://dccentral.delhigovt.nic.in/ האתר הרשמי של מחוז מרכז דלהי]
* [https://web.archive.org/web/20120127154209/http://www.indiamapia.com/Central_Delhi.html נתוני מפקד האוכלוסין של אזור מרכז דלהי לשנת 2011]

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:דלהי
מגלן אתיופי

מגלן אתיופי (שם מדעי: Bostrychia) הוא סוג של עופות מתת-משפחת המגלנים שבמשפחת הכפניים החיים לאורך אפריקה שמדרום לסהרה וכן במדגסקר. בסוג ארבעה מינים, שרובם נפוצים למעט המין מגלן זיתי גמד, האנדמי לסאו טומה ופרינסיפה.
== מאפיינים ==
מינים אלה בינוניים עד גדולים יחסית, כשחלקם שוקלים מעל לקילו וחצי ובעלי נוצות חומות-ירוקות בהירות ומקור אדום קצר מעט יותר משל שאר המגלנים. לרוב הם חיים על הקרקע אך בעת הצורך יכולים לעוף. כמו מרבית המגלנים הם אוכלי כל המחפשים עם מקורם המעוקל מזון על הקרקע או במים.

==מיון==
* מגלן זיתי (Bostrychia olivacea)
* מגלן זיתי גמד (Bostrychia bocagei)
* מגלן מנוקד-חזה (Bostrychia rara)
* מגלן הסוואנה (Bostrychia hagedash)
* מגלן מדולדל (Bostrychia carunculata)

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ורג' רוברט גריי
קטגוריה:כפניים
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1847
מגלן אסייתי

מגלן אסייתי (שם מדעי: Pseudibis) הוא סוג של עופות ממשפחת הכפניים בו שני מינים החיים בתת-היבשת ההודית ודרום-מזרח אסיה. סוג זה קרוב למין מגלן ענק, שבעבר השתייך לסוג.
== מאפיינים ==
מגלנים אלה בינוניים בגודלם באורך ממוצע של 60–68 ס"מ, ומוטת כנפיים באורך 90–115 ס"מ. המגלנים בעלי נוצות כהות, לרבות לאורך הראש ובעלי מקור כפוף בהיר, צוואר ורגליים ארוכות וזנב ארוך. 

המגלנים חיים במגוון אזורים, בחלקם במרחק מהמים בין השאר בשדות, בריכות אורז, ערבות ובג'ונגלים ולרוב הם מסתובבים בזוגות או בקבוצות קטנות. המגלנים הם אוכלי כל המחפשים עם מקורם הכפוף מזון על הקרקע.

==מינים==
* מגלן אדום-ציצה (Pseudibis papillosa)
* מגלן לבן-כתף (Pseudibis davisoni)

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי בריאן הוטון הודג'סון
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1844
קטגוריה:כפניים
מגלן הפונה

מגלן הפונה (שם מדעי: Plegadis ridgwayi) הוא מין של מגלן החי בדרומה של אמריקה הדרומית בביצות וערבות עשב גבוהות בארגנטינה, צ'ילה, בוליביה ופרו בגובה 3,100 עד 4,800 מטר, כשלעיתים נדירות הוא מצוי עד לגובה פני הים.

המגלן תואר בידי ג'ואל אלן ב-1876 והוא שויך לסוג מגלן בוהק, לצד המגלן החום, החי בישראל. הוא נקרא על שם ערבות הפונה , שלמורדות הרי האנדים בהם הוא חי. השם המדעי ניתן לכבוד החוקר האמריקאי רוברט ריג'ווי 

מגלן זה מגיע לאורך 56 ס"מ בממוצע והוא בעל נוצות סגולות-כהות עם גוון ירוק בכנפיים, צוואר קצר ועבה יחסית ומקור אפור ורוד הכפוף מטה. המגלן הוא אוכל כל לרבות דגים, חרקים, פירות, סרטנים וביצים.

מין זה נפוץ יחסית ואיננו בסכנת הכחדה והוא אף מגודל בשביה בידי שבט האורו למטרות בשר. הוא מתרבה למורדות האנדים בחבורות קטנות או זוגות, כשהזכר בעת החיזור קורא קריאות רמות לזוגתו. הנקבה מטילה על הקרקע 2 ביצים ושני ההורים מטפלים בהם.

==קישורים חיצוניים==

==הערות שוליים==

קטגוריה:טקסונים שתוארו בידי ג'ואל אסף אלן
קטגוריה:בעלי חיים שתוארו ב-1876
קטגוריה:כפניים
קטגוריה:ארגנטינה: עופות
חיל האוויר הקוממורטיבי

לוגו הארגון על אחד ממטוסיהם
ליברייטור של חיל האוויר הקוממורטיבי בנחיתה
חיל האוויר הקוממורטיבי (באנגלית: Commemorative Air Force) הוא ארגון ללא מטרות רווח שמתפעל מטוסי קרב ישנים, וממוקם בארצות הברית. כיום חברים בארגון מעל ל-13,000 חברים, והוא מפעיל כ-170 מטוסים.

== היסטוריה ==
הארגון הוקם ב-1953 באלבמה, על ידי אוסקר הרפר מונטוגמרי, תחת השם "חיל האוויר של הקונפדרציה". בשנת 1957 נרכש המטוס בראשון של הארגון, P-51 מוסטנג, בעלות של 1,500 דולר. ב-1958 נקנה מטוס F8F ברקט. מייסדי הארגון נבהלו כשגילו שהרבה ממטוסי מלחמת העולם השנייה נמכרים לגריטה ולמחזור ללא התחשבות בשימור ההיסטוריה. החברים החלו לחפש במרץ מטוסים לקנייה מיידים פרטיות או צבאיות. בשנת 1961 הארגון עבר לטקסס ועד סוף השנה כבר היו ברשותו 9 מטוסים. עד סוף 1963 כבר החזיק הארגון את כל סוגי מטוסי ארצות הברית ממלחמת העולם השנייה, ובמרץ 1963 קיים את מופע התעופה הראשון שלו.

בשנת 1965 הושלמה בניית בניין המוזיאון הראשי בשדה רייבל שבטקסס. בשנת 1968 המוזיאון עבר להאנטיגון, שם תפס בניינים בשטח כולל של כ-2400 מטר רבוע. האוסף המשיך לגדול, ועד סוף העשור כלל גם מפציצים כמו ה-B-25 מיטשל, B-17 מבצר מעופף ו-B-24 ליברייטור.

בשנת 1976 קיים הארגון מופע, שבו שוחזרה ההפצצה על הירושימה. בעקבות כך דרשה ממשלת יפן התנצלות רשמית של ארצות הברית, ובקשתם נענתה על ידי שגרירות ארצות הברית ביפן.

ב-2015 רכש הארגון את מטוס ה-C-47 דקוטה המוביל של גל הראשון של הפלישה לנורמנדי.

== חברות ==
כיום הארגון כולל מעל ל-12,000 חברים. החברות פתוחה לכל מי שמעל גיל 18, וישנה גם חברות לצעירים מעל גיל 12. החברים מאורגנים ביחידות מקומיות ברחבי ארצות הברית, כאשר כל יחידה נקראת טייסת.

כמה מאות חברים משמשים כטייסים פעילים וכאנשי צוות קרקע.

== מטוסי הארגון ==
* P-39 אייר-קוברה
* שני מטוסי B-17
* בואינג B-29 סופרפורטרס
* שני מטוסי PBY-6 קטלינה
* שני מטוסי P-40 וורהוק
* ארבעה מטוסי C-47/DC-3 דקוטה
* SBD-5 דונטלס
* F6F הלקט
* F8F ברקט
* T-33 שוטינג סטר
* שני מטוסי MIG-15
* F-4 פנטום
* MIG-17 פרסקו
* MIG-21 פישבד
* שני מטוסי A6M זירו
* B5N נקג'ימה
* AT-6 טקסן
* שישה מטוסי B-25 מיטשל
* P-51 מוסטנג
ועוד.

== קישורים חיצוניים ==

* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ארצות הברית: כלי טיס צבאיים
קטגוריה:ארצות הברית: ארגונים