OzLabs/hebrew-wiki-articles huggingface dataset:
Beggars Banquet

Beggars Banquet הוא אלבום של להקת הרוק הבריטית הרולינג סטונז שיצא ב-1968.

== הפקה ==
האלבום כולל עשרה שירים. למרות הצלחת האלבום מכל הבחינות, יצא ממנו רק סינגל אחד: Street Fighting Man והבי סייד שלו No Expectations. השיר Street Fighting Man הצליח מאוד והוא אחד מהשירים הטובים של הלהקה, אך השיר המצליח ביותר באלבום הוא Sympathy for the Devil, שנחשב בעיני רבים לשיר המוצלח ביותר של הלהקה ודורג במקום ה-32 ברשימת 500 השירים הטובים ביותר של מגזין הרולינג סטון.

חברי הלהקה בזמן יציאת האלבום היו: מיק ג'אגר, קית' ריצ'רדס, ביל ווייאהם, צ'ארלי ווטס ובריאן ג'ונס.

האלבום קיבל פלטינה אחת בלבד, שהה במקום החמישי במצעד האמריקאי 32 שבועות, ושהה במקום השלישי במצעד הבריטי 12 שבועות. המקום הגבוה ביותר אליו הגיע בבילבורד היה החמישי בשנת 1969.

מגזין הרולינג סטון דירג את האלבום במקום ה-57 ברשימת 500 האלבומים הטובים ביותר. האלבום הגיע למקום ה-67 בסקר האלבום הטוב ביותר שערכה רשת הטלוויזיה VH1.

בנוסף להיותו אחד מהקלסיקות של האבנים, האלבום גם נחשב אחד מארבעת האלבומים הטובים ביותר של האבנים מבחינה אמנותית. שלושת האחרים הם: Sticky Fingers, Let It Bleed ו-Exile on Main Street.

== רשימת רצועות ==
# Sympathy for the Devil
# No Expectations
# Dear Doctor
# Parachute Woman
# Jigsaw Puzzle
# Street Fighting Man
# Prodigal Son
# Stray Cat Blues
# Factory Girl
# Salt of the Earth

== קישורים חיצוניים ==

קטגוריה:אלבומי 1968
קטגוריה:אלבומי הרולינג סטונז
קטגוריה:אלבומים באנגלית
קטגוריה:אלבומים שהוקלטו באולפני אולימפיק
קטגוריה:אלבומי זהב באוסטרליה
ג'קי מיטו

ג'קי מיטו (באנגלית: Jackie Mittoo; 3 במרץ 1948 - 16 בדצמבר 1990) היה קלידן סקא ורגאיי ג'מייקני.
== חייו ==
מיטו התחיל ללמוד נגינה בפסנתר בגיל ארבע בהדרכת סבתו.

בשנות השישים הוא היה שותף להרכבים The Skatalites, The Rivals, The Sheiks, The Soul Brothers and Soul Vendors. כמו כן, ניגן אצל לויד דאליי.

בסוף שנות השישים היגר מיטו לטורונטו, קנדה, שם הקליט שלושה אלבומים: Wishbone, Reggea Magic, Let's Put It All Together. האלבום Wishbone הפך ללהיט ב-1971. הוא הופיע במקומות שונים בטורונטו במהלך שנות השבעים, באותן שנים הקליט בעיקר אצל המפיק הג'מייקני באני לי.

מיטו אושפז ב-12 בדצמבר 1990 ומת מסרטן ארבעה ימים לאחר מכן, בסיינט אן שבג'מייקה.

הלווייתו נערכה בקינגסטון. בהלוויה ובקונצרט הזיכרון לכבודו השתתפו גדולי המוזיקאים שעבדו אתו, בהם הורטנס אליס, דלרוי וילסון, קן בוט', וין גורדון, קלמנט "קוקסון" דוד, לירוי ואלאס ואחרים.

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ג'מייקנים שנולדו ב-1948
קטגוריה:מוזיקאים ג'מייקנים
קטגוריה:זמרי רגאיי
קטגוריה:מהגרים לקנדה
קטגוריה:נפטרים ב-1990
קו אדום קו שחור

קו אדום קו שחור הוא שם האלבום השני של הזמרת-היוצרת הישראלית ורד קלפטר, אשר יצא לאור בשנת 2001 בחברת התקליטים הד ארצי.

את האלבום הפיק מוזיקלית גיל סמטנה (שגם ניגן בבס, קונטרבס, גיטרה חשמלית וקלידים), ומשתתפים בו ברי סחרוף, רמי פורטיס, עמוס עבר הדני ועפר גנור. האלבום כלל שירים כ"זרות קלה", "צחוק ילדים", "ווקמן" (למילותיו של מאיר גולדברג) "הפסקנו לאהוב" ו"ציפור" (למילותיה של דנה ברגר). רוב הטקסטים עוסקים בפרידתה מבעלה ומאבי בתה, סמטנה. אחרי הוצאת האלבום יצאה קלפטר להופעות עם עמוס עבר הדני בגיטרות ועמוס בן דוד בכלי הקשה.

==רשימת השירים==
{| bgcolor="#f7f8ff" cellpadding="3" cellspacing="0" border="1" style="font-size: 95%; border: gray solid 1px; border-collapse: collapse;"
|- bgcolor="#efefef"
!width=100|שיר
!width=70|אורך
!width=70|מילים
!width=70|לחן
!width=70|עיבוד
|-
! זרות קלה
| 05:39
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| גיל סמטנה
|-
! צחוק ילדים
| 04:16
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| גיל סמטנה
|-
! קו אדום קו שחור
| 04:43
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| גיל סמטנה
|-
! הפסקנו לאהוב
| 04:36
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| גיל סמטנה
|-
! תמיד מצליח
| 04:45
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| גיל סמטנה
|-
! צעדייך
| 04:42
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| גיל סמטנה
|-
! ציפור
| 03:22
| דנה ברגר
| ורד קלפטר
| גיל סמטנה
|-
! תמונות דמיוניות
| 04:35
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| גיל סמטנה
|-
! ירח
| 07:03
| רמי פורטיס וורד קלפטר
| רמי פורטיס וורד קלפטר
| גיל סמטנה
|-
! בחיי
| 03:55
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| גיל סמטנה
|-
! עוגן
| 05:28
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| גיל סמטנה
|-
! ווקמן
| 05:07
| מאיר גולדברג
| ורד קלפטר
| גיל סמטנה
|-
! לאבד את הראש
| 03:55
| ורד קלפטר
| ורד קלפטר
| גיל סמטנה
 |}

==אמנים משתתפים==
*ורד קלפטר - גיטרה חשמלית, גיטרה אקוסטית, שירה, קולות
*גיל סמטנה - גיטרה בס, קונטרבס, גיטרה חשמלית, קלידים, קולות, הפקה מוזיקלית
*ברי סחרוף - גיטרה חשמלית
*רמי פורטיס - גיטרה חשמלית
*עמוס עבר הדני - גיטרה חשמלית
*עפר גנור - גיטרה

== וידאו קליפים ==
* "הפסקנו לאהוב"
* "צחוק ילדים"

קטגוריה:אלבומי 2001
קטגוריה:אלבומים בעברית
קטגוריה:אלבומי רוק ישראליים
קטגוריה:אלבומי חברת NMC יונייטד אנטרטיינמנט
ט"ו בשבט

על פי הלוח העברי הקבוע, פרשת בר המצווה של ילד שנולד בט"ו שבט היא ברוב השנים פרשת יתרו. אבל אם בר המצווה חל בשנה המתחילה בשבת או בשנה חסרה המתחילה ביום שני (שנה מקביעות בחג או בחה) פרשת בר המצווה היא פרשת בשלח.

[[יושב ראש הכנסת יוסף שפרינצק נואם בישיבה הראשונה של האספה המכוננת בט"ו בשבט ה'תש"ט]]

== חגים ומועדים ==
פירות לכבוד [[ראש השנה לאילנות]]

* ראש השנה לאילן (לפי בית הלל שנפסקה ההלכה כמותם)
* סוף עונת עיקר החורף ותחילת עונת הקור החלש

== אירועים היסטוריים ==
* ה'תרמ"ד – חידוש הנטיעות בארץ ישראל
* ה'תרנ"ח – אמיל זולא עומד למשפט בגין מאמרו "אני מאשים"
* ה'תר"ע – חג הנטיעות הראשון של בתי הספר בתל אביב
* ה'תרע"ג – חג הנטיעות הראשון של בתי הספר בירושלים
* ה'ת"ש – נוסד המכון החקלאי ברחובות
* ה'תש"ו – נוסד הקיבוץ עין הנצי"ב
* ה'תש"ט – החלה לכהן הכנסת הראשונה – בית הנבחרים והרשות המחוקקת של מדינת ישראל. מצוין לעיתים כ"יום הולדת לכנסת".
* ה'תשט"ז – הוכרז חג העלייה של כפר עזה על ידי גרעין "מתערים"
* ה'תש"ל – מלחמת ההתשה: כוח צנחנים משתלט על האי שדואן שבמפרץ סואץ
* ה'תשל"א – החללית המאוישת אפולו 14 שבה לכדור הארץ לאחר שנחתה על הירח
* ה'תש"ם – יום הקמת ההתנחלות הישראלית, אלון מורה
* ה'תשפ"ג – רעידות האדמה בטורקיה ובסוריה

== נולדו ==
* ה'תק"ם – רבי נתן מנמירוב, תלמידו המובהק של רבי נחמן מברסלב (נפטר בה'תר"ה)
* ה'תרמ"ח – הרב ירחמיאל אליהו בּוֹצ'קוֹ מייסד ישיבת עץ חיים במונטרה שבשווייץ (נפטר כ"ח בטבת ה'תשט"ז)
* ה'תרצ"א – הרב הלל זקס, ראש ישיבת כנסת הגדולה, ומלפנים ראש ישיבת חברון.
* ה'ת"ש – אבי לניר, טייס קרב ישראלי שנפל בשבי הסורי במלחמת יום הכיפורים (נהרג ה'תשל"ד)
* ה'תש"ח – בנימין קלוגר, עיתונאי וסופר ישראלי, משמש ככתב בעיתון "המודיע".
* ה'תשכ"ד – רוחמה אברהם, חברת כנסת ושרה בממשלות ישראל

== נפטרו ==
* ה'תקפ"ג – הרב חיים מרדכי מרגליות, מחבר שערי תשובה על השולחן ערוך.
* ה'תרי"ב – רבי נחמיה גינזבורג מדוברובנה, רב ופוסק מחסידי האדמו"ר הזקן, ובעל נכדתו
* ה'תרס"ג – רבי שלמה יהושע גוטרמן מראדזימין, האדמו"ר השני בשושלת ראדזימין.
* ה'תשס"ו – אילן חלימי, יהודי-צרפתי (נרצח).

----

* י"ד בשבט – ט"ז בשבט
* שבט

==הערות שוליים==

ה15
י15
אווז

תמונות של מיני האווזים
ברנטות אדומות חזה]]
אווז (אַוָּז, שם מדעי: Anserini) הוא משפחה מסוימת של עופות גדולים ממשפחת הברווזיים ומתת-משפחת האווזים (Anserinae) – הקבוצה בה נמצאים גם הברבורים. ישנם מינים נוספים ממשפחה זו שגם מכונים אווזים.

האווז הוא בעל צוואר ארוך ורגליים ארוכות וחזקות. צבעו נע בין לבן לאפור ולרוב אין הבדלים ניכרים בין הזכר לנקבה. האווזים חיים באזורו הצפוני של כדור הארץ ובחורף נודדים דרומה יותר.

מקורו של אווז הבית הוא מהאווז האפור אשר בוית לפני כ-5,000 שנה. מאווז הבית מפיקים בשר וכן משתמשים בנוצותיו כמילוי לכריות ושמיכות. פלומתו של האווז נקראת "מוך", אך לעיתים נקראת בטעות "פוך".

האווזים חיים בלהקות חוץ מאשר בעונת הקינון. הקשר בין זכר האווז לבין נקבת האווז נשמר במשך כל חייהם.

לאווזים מקום חשוב ביצירות האמנות של עמים שונים. בתרבויות שונות האווזים מסמלים נאמנות ואת בוא הגשם.

== סוגי האווזים ==
ישנם מספר עופות הקרויים אווזים אך אינם שייכים לתת-משפחה זו (כמו אווז עורבני, אווז אורינוקו, אווז מקורנן כנף ואווז כחול-כנפיים).
* אווז – בו 7 מינים. ביניהם אווז אפור
* אווז לבן – בו 3 מינים. ביניהם אווז הצפון
* ברנטה – בו 6 מינים. ביניהם ברנטה קנדית וברנטה אדומת חזה

לישראל מגיעים בחורף ארבעה מינים: אווז אפור, אווז קטן, אווז לבן מצח ואווז האחו וגם ברנטה אדומת חזה.

== רבייה ==
האווזים מגיעים לבגרות מינית בגיל 8 חודשים. עונת הרבייה שלהם נעה בין החורף לאביב.

נקבת האווז מטילה בין 8–10 ביצים, ודוגרת עליהם במשך 28 ימים, בעוד זכר האווז משגיח ושומר.

לאחר הבקיעה האפרוחים חיים עם אימם במשך כחודש. הם צועדים אחריה למים כבר כמה שעות אחרי הבקיעה.

== שימוש בידי האדם ==
האווז בוית לפני כ-5,000 שנים במספר אזורים במקביל – הן בסין והן במצרים. לאורך ההיסטוריה נהגו לגדל אווזי בית לצורכי ביצים ובשר למאכל, וכן על מנת להפיק עור ונוצות לשימושים שונים. נוצות אווז ארוכות שימשו בעבר לכתיבה.

מגדלים אווזים בלולים תעשייתיים בלהקות גדולות, בעיקר בתעשיית הבשר והנוצות.

אגירת רזרבות מזון לשימוש בעונת הנדידה מתבצעת כאגירת שומן בכבד האווז. הכבד נחשב למעדן ומחירו גבוה. במספר מקומות בעולם קיימת תעשייה של פיטום אווזים לצורך הגדלת הכבד באופן מלאכותי. הפיטום נעשה באמצעות צינור האכלה מסיבי המוכנס ידנית דרך הוושט, דרכו נדחס המזון ישירות לקיבה באמצעות לחץ אוויר גבוה.
פעולת הפיטום כרוכה בנזקים משמעותיים לבריאותם ולרווחתם של העופות המפוטמים, ובלחץ ארגוני זכויות בעלי חיים נאסרה במדינות רבות, לרבות ישראל.

נוצות ומוך אווזים (פלומה הנמרטת מאזור החזה של האווז) הם מילוי נפוץ למצעים ולשמיכות פוך. מילוי שתכולת המוך בו גבוהה נחשב לאיכותי יותר. מריטת הנוצות נעשית באווזים בעודם חיים, מספר פעמים במהלך חייהם. פעולה זו כרוכה בכאב ובעקה לאווזים, וסופגת גם היא ביקורת מצד פעילי זכויות בעלי חיים.

האווזים הם חיות שמירה מעולות. הם מכים בכוח בכנפיהם ובמקורם כשהם מרגישים מאוימים או כשהם מטפלים באפרוחיהם.

== ראו גם ==
* ברווז
* ברבור
* אמא אווזה
* משל האווזה שהטילה ביצי זהב של איזופוס

==לקריאה נוספת==
* מיכה לבנה, לקסיקון החי והצומח של ארץ ישראל, כרך שני, עורך – עזריה אלון, משרד הביטחון – ההוצאה לאור, 1995 

==קישורים חיצוניים==

* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:אווזים
החלטה מראש

החלטה מראש (גם החלטה מקדמית או הנחיה מקדמית), הידועה יותר בשמה האנגלי, "פרה-רולינג" (pre-ruling), היא החלטה של רשות שלטונית בעקבות פנייה של אדם או תאגיד בעניין יחסה של רשות זו לצעד שהוא מעוניין לעשות. במצב העניינים הרגיל, החלטה של הרשות ניתנת לאחר מעשה, אך התוצאה עלולה להיות לא נוחה לאדם או לתאגיד, ולכן הוא פונה לרשות בבקשה לדעת מראש את יחסה של הרשות לצעד זה, כדי לדעת האם כדאי לעשותו. לא תמיד יש צורך לפנות לרשות - פעמים רבות הוראות החוק והפסיקה אינן מותירות מקום לספק, כך שדי בייעוץ מקצועי כדי להחליט, אך במקרה שהוראות החוק והפסיקה אינן נותנות תשובה חד-משמעית, יש תועלת רבה בקבלת החלטה מראש.

==דוגמאות==
* אדם עומד למכור נכס מקרקעין שנמצא ברשותו, ומעוניין לדעת מה יהיה גובה המס שיוטל על חלופות אחדות לביצוע העסקה, כדי לבחור בחלופה שבה ישלם את המס הנמוך יותר.
* שני תאגידים מתחרים מעוניינים להקים מיזם עסקי משותף, אך רוצים לוודא שצעד כזה לא ייתקל בהתנגדות של הממונה על ההגבלים העסקיים.
* אדם מעוניין לפתוח עסק באזור מסוים, וקודם שהוא נוטל על עצמו התחייבויות, כגון רכישת מבנה, הוא מעוניין לוודא שרשויות הפיקוח השונות יתירו לו את פתיחת העסק באותו אזור.

==משקלה של החלטה מראש==

כל רשות שלטונית כפופה לחוק, ואין היא יכולה לחרוג מהוראותיו. הסמכות לתת פירוש מחייב לחוק היא בידי מערכת בתי המשפט, ולכן החלטה מראש איננה מחייבת את בית המשפט. עם זאת, ההחלטה מראש מחייבת את הרשות השלטונית ביחסה אל הפונה, והיא אינה רשאית לחזור בה מהתשובה שנתנה לאותו פונה.

==שקיפות==

החוק והפסיקה, המשמשים בסיס להתנהלות עסקית, גלויים לכל, ועל כן אינם מעניקים יתרון תחרותי לגורם כלשהו. בעניין ההחלטה מראש המצב מורכב יותר. מחד, מדובר בפנייה פרטית של גוף מסוים, המעוניין בשמירה על פרטיותו, ולעיתים פרסום שאלתו עלול לגרום לו נזק. מאידך, הרשות מחויבת לתהעניק לציבור יחס שוויוני, ולכן ראוי שתביא כל החלטה מראש לידיעת הציבור. פשרה מקובלת בין שתי גישות אלה היא פרסום ההחלטה מראש בצורה שלא תחשוף כל פרט מזהה של השואל הספציפי או העסקה הספציפית, כך שיושג איזון בין שמירת פרטיותו של השואל ובין זכותו של הציבור לדעת.

==החלטה מראש בישראל==
החלטות מראש נהוגות ברשויות שלטוניות אחדות בישראל, ובהן:
* רשות המסים בישראל
* רשות ניירות ערך
* הממונה על ההגבלים העסקיים
* רשות הפועלת מכוח חוק רישוי עסקים.

החלטות אלה נעשו במשך שנים רבות בהתאם לנוהלי העבודה של רשויות אלה, ולא מכוח חיוב שבחוק. שינוי בתחום זה נעשה במסגרת תיקון מס' 147 לפקודת מס הכנסה, שאושר בכנסת ב-25 ביולי 2005, ובמסגרתו נוסף לפקודה פרק שכותרתו "החלטות מיסוי", והוא מסדיר מתן החלטות מראש בנושאי מס הכנסה, מס ערך מוסף ומיסוי מקרקעין. בין השאר נאמר בתיקון זה:
:נתן המנהל החלטת מיסוי, לא יהיה רשאי לחזור בו מההחלטה, אלא אם כן מצא כי לא נמסר לו פרט מהפרטים או מסמך מהמסמכים הדרושים להחלטה, אם שונו הנסיבות הנוגעות להחלטה, או אם נמסר לו פרט כוזב, שגוי או מטעה.
וכן
:על אף האמור בדיני המס, המנהל רשאי לפרסם תמצית של החלטות מיסוי שנתן, בדרך ובנוסח שקבע, גם אם המבקש לא הסכים לכך; תמצית החלטה שפורסמה לא תכלול את שמו של המבקש ואת מספר זהותו.

דברי ההסבר להצעת החוק מבהירים את מטרת התיקון:
:מתן החלטות מיסוי אמור לסייע בהסרת אי הוודאות בעסקאות במשק, להפחית את הדיונים עם פקיד השומה בשלב השומה, ולתרום בכך הן למגזר העסקי והן לאוצר המדינה.

גם הממונה על ההגבלים העסקיים פרסם כללים למתן חוות דעת מראש מטעמו.

==לקריאה נוספת==
* הרי קירש, "מיסוד ההחלטות המקדמיות - סוגיות אחדות", מיסים ח/2 (אפריל 1994)

==הערות שוליים==

קטגוריה:משפט מנהלי
סמיון נדסון

סֶמיוֹן יעקובלביץ' נַדסוֹן (ברוסית: Семён Яковлевич Надсон; 14 בדצמבר 1862 - 19 בינואר 1887) היה משורר רוסי ממוצא יהודי.

==קורות חיים==
אביו היה יהודי שהמיר דתו לנצרות יוונית אורתודוקסית. אמו, אלכסנדרה, הייתה רוסייה אורתודוקסית.

אף על פי שפרסם רק ספר שירים אחד טרם נפטר משחפת בגיל 24, הוא נחל הצלחה רבה, אף כי מבקרים לא העריכו אותו במשך זמן רב.

==קישורים חיצוניים==

* [http://armenianhouse.org/blackwell/nadson.html כמה משיריו של נדסון בתרגום לאנגלית]
* [http://www.lib.ru/POEZIQ/NADSON/utro.txt שיר של נדסון] 
* [https://www.webcitation.org/query?id=1256465765641169&url=www.geocities.com/Athens/Pantheon/4783/poetry/nadson.html כמה משיריו של נדסון] 
* [https://web.archive.org/web/20061008234501/http://www.litera.ru/stixiya/authors/nadson.html ביוגרפיה קצרה של נדסון ורשימת שיריו] 
* [http://magazines.russ.ru/nlo/2005/75/ba7.html מאמר על מותו של נדסון] 
* 
* 
** 
* 
* 
* 
* 

מיצירתו בתרגום לעברית:
* (תרגום: אברהם אהרונוב)

==הערות שוליים==

קטגוריה:משוררים יהודים רוסים
קטגוריה:רוסים ממוצא יהודי
קטגוריה:רוסים שנולדו ב-1862
קטגוריה:נפטרים ב-1887
קטגוריה:רוסים שנפטרו משחפת
גן צרפתי

גן טיפוסי בוו-לה-ויקונט (Vaux-le-Vicomte)
האורנז'רי ב[[גני ורסאי]]
תוכנית ורסאי
גן צרפתי (נקרא גם "גן רשמי") הוא סגנון גינון ועיצוב נוף שמקורו בצרפת. סגנון הגנים הצרפתיים התפתח תחילה בחצרות המלוכה של צרפת בתקופת הבארוק (המאה ה-17).

סגנון גננות זה, שיקף תפישה תרבותית שהייתה נפוצה בצרפת לגבי עליונות האדם על הטבע ותירבות הטבע. הגנים התאפיינו בצורות גאומטריות המנוגדות לחלוטין לצורות הטבעיות, צורות שבאו לידי ביטוי בתכנון הכללי של שבילי הגן וחלקיו וגם בצורת הגיזום של השיחים וסידורי הפרחים. בשל אופיו גן צרפתי הוא גן יקר מאוד להקמה ויקר עוד יותר לתחזוקה שוטפת על מנת שתישמרנה צורות הנוף והצמחייה המיוחדות. מסיבה זו, נפוצה צורת גנים זו בבתי המלוכה והאצילים. תרבות הגנים הצרפתיים הגיעה לשיאה לפני המהפכה הצרפתית והחל מתקופת שלטונו של לואי ה-14, שיזם גם את פיתוחו של ארמון ורסאי וגינותיו, שעוצבו על ידי אנדרה לה נוטרה. גינות ורסאי נחשבות לדוגמה המרשימה והגדולה ביותר של סגנון זה.

הגן הצרפתי מחולק לחלקים מלבניים על ידי שבילים. כל חלק כזה, שהוא מעין גינה משנית בתוך היררכיה של גינות המרכיבות את הגן כולו, נקרא פרטר (Parterre) ומקורו בסגנון הגינון האיטלקי מתקופת הרנסאנס. הפרטרים, היו גינות קטנות יותר בהן יכלו האנשים לטייל להנאתם ולהתרשם מהגינון ומעיצוב הנוף. 

בניגוד לארמון, המלא במשרתים ובני לוויה ואשר קירותיו מאפשרים לצותת לשיחות, הפרטר, בהיותו פתוח, היה ידוע כמקום בו ניתן היה לדבר בפרטיות ללא חשש מציתות, וקיימים לכך גם אזכורים רבים בספרות.

== מאפייני הגן ==
* גאומטריה – מתוך ניסיון לכפות את הרציונל האנושי על צורות הטבע כל קומפוזיציית הגן, ברמת המקרו וגם בפרטי העיצוב, היו גאומטריים. חלוקה אורתוגונלית, זוויות ישרות וקווים ישרים, קרקע אופקית, ערוגות בעלות צורות גאומטריות ברורות וגיזום תואם.
* ציריות – בהתאם גם לתפישה חזותית שהתקיימה גם באדריכלות הבארוק ובאה לידי ביטוי גם בתכנון העירוני הצרפתי.
* סימטריה – הגנים היו סימטריים לחלוטין. הסימטריה נראתה מרחוק אך הייתה פעמים רבות מושלמת לחלוטין, לדוגמה, גם בעיצוב של ערוגה מסוימת אשר הייתה לה ערוגה תואמת במרחק רב ממנה בצידו השני של הציר המרכזי. הסימטריה עליה הקפידו מתכנני הגנים הייתה לא רק אלמנט בעיצוב הנוף הכללי אלא עניין תודעתי בתכנון הרציונלי של הגן.
* שיחים פיסוליים – גיזום מיוחד שאפשר יצירה של עצים גאומטריים. מתוך התפישה של תירבות הטבע, העצים והשיחים גודלו בניגוד לדרך הטבע בצורות שקיימות רק בציוויליזציה האנושית. תרבות גיזום זו קיימת עד היום בצרפת ובמקומות שונים. יש הרואים גם את תרבות הגיזום של פרוות הפודלים בצרפת, כהמשך של אותה תפישה תרבותית.
* אדניות עם עצים – הידוע מכל הוא ה"אורנז'רי" שבגני ורסאי בו נשתלו עצי תפוזים קטנים בתוך אדניות קובייתיות, שניתקו את הקשר שבין העץ לאדמה. אדניות הן אומנם דבר שכיח מאוד בימינו אך שתילה של עץ בתוך קוביית אדמה מלאכותית הייתה חדשנית מאוד בתפישתה במאה ה-17.
* סילסולים – בעיקר בהשפעת הרוקוקו, סגנון ששלט באמנות ובאדריכלות של צרפת באותן שנים, שיחים וערוגות פרחים עוצבו בסגנון "סילסולי" או כמו קונכייה גם צורות הקונכיות עוצבו באופן חד ונקי שנוגד את צורת הטבע והן שמרו על סימטריה מופתית.

כאנטיתזה לגן הצרפתי האריסטוקרטי, התפתח במאה ה-18 הגן האנגלי הרומנטי, שהיה מנוגד בתפישת יחסי האדם והטבע ושאף ליצור סביבה הרמונית ורומנטית לטובת כלל הציבור.

== ראו גם ==
* גני ורסאי
* גן מוסלמי
* גן איטלקי
* גן אנגלי
* גן יפני
* הגנים הבהאיים – המתחם הבהאי על הר הכרמל, אל-באהג'ה

==קישורים חיצוניים==

== הערות שוליים ==

צרפתי
קטגוריה:עיצוב נוף
קטגוריה:צרפת: תרבות
קטגוריה:בארוק
דוד מונשיין

דוד מונשיין (נולד ב-25 בספטמבר 1941) הוא מתווך נדל״ן, פובליציסט, סופר ושחקן קולנוע.

==ביוגרפיה==
מונשיין נולד בשכונת "יגיע כפיים" שבירושלים, למשפחה ירושלמית מזה דורות רבים. אביו, מרדכי מונשיין היה משותפי מאפיית "המשביע". אמו, לאה מונשיין, הייתה בכירה בבנק מרכנתיל בירושלים, ונפטרה בגיל 40 כשמונשיין היה בן 20.

בשנות ה-60 למד באוניברסיטה העברית בגבעת רם שבירושלים. בזמן לימודיו היה פעיל בהתאחדות הסטודנטים ובארגון אירועי יום הסטודנט. בתקופה זו נודע כבליין ופעל לפיתוח תרבות חיי הלילה בירושלים. הוא יזם יחד עם שותפו אמנון צבן "הצגות חצות", בהן היו שוכרים אולמות קולנוע בחצות ומוכרים כרטיסים לסטודנטים שמלאו את האולמות בתפוסה מלאה, בשילוב להקות קצב כגון שלמה מזרחי והבמה החשמלית. כמו כן טבע רבות מאמרות הכנף השנונות והמצחיקות שפורסמו בעיתון הסטודנטים "פי האתון", לדוגמה: "חכם עיניו בראשו, טיפש הולך לאופטיקאי" או "כל ישראל ערבים זה לזה אבל אף אחד לא משלם את השטרות".

בשנת 1971 פתח את סוכנות תיווך הנדל"ן "הקטנה ביותר בירושלים", והתמחה במכירת בתים טמפלריים במושבה הגרמנית, בתים ערביים בטלביה ובקטמון, ובתים פרטיים ברחביה ובשערי חסד. יזם את רוב החנויות ברחוב הלל המתחדש בשנות ה-90 המוקדמות.
==ספריו==
במשך השנים צבר חוויות רבות אותן תיעד בטורו בעיתונים "חדשות", "כל העיר", "דה מרקר" וכן בספריו "סיפורי מונשיין", "מונשיין השני" (הוצאת מודן), "אגדות מונשיין" ("חושך - הוצאה לאור") ובמרץ 2016, הוציא לאור את ספרו החדש "היה הייתה פעם ירושלים" ("חושך - הוצאה לאור"). הספר "אגדות מונשיין" פורסם כביבליוגרפיה מוערת לעובדי הוראה וחינוך בשנת 1995 על ידי הממונה על אישור ספרי לימוד ועורך הביבליוגרפיה המוערת במשרד החינוך.

מסיפורו "דואר אקספרס" נעשה סרט סטודנטים בשם "נחמן ליימינר-דואר אקספרס" אשר יוצריו גיא ליברמן ויואל פרויליך זכו בפרס וולג'ין בפסטיבל הקולנוע ירושלים 1997.

==פילמוגרפיה==
דוד מונשיין שיחק במספר סרטים בתפקידים קטנים, להלן חלק מהרשימה:
* "יהושע יהושע", 1988, בתפקיד כהן ובניו;
* "מלך הסלים",1988, בתפקיד מאמן קריית גנים;
* "כפפות" (על פי סיפורו של דן צלקה), 1986, בתפקיד העיתונאי אהרוני בן שלום;
* "קוקו בן 19" (סרטו של דני ורטה), 1985, בתפקיד האמרגן.

== קישורים חיצוניים ==
* דביר סורמלו, [https://archive.today/20070312233421/http://www.ifeel.co.il/page/2391 מספרים שהיה פה שמח], באתר ifeel
* 
מבחר מסיפוריו:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סופרים כותבי עברית
קטגוריה:עיתונאים כותבי עברית
קטגוריה:ירושלים: אישים
קטגוריה:מתווכי נדל"ן ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1941
אנג'לו בדלמנטי

אנג'לו בדלמנטי (באנגלית: Angelo Badalamenti; 22 במרץ 1937 – 11 בדצמבר 2022) היה מלחין אמריקאי. מוכר בעיקר בזכות הפסקולים שהלחין לסרטיו של הבמאי דייוויד לינץ'.

== ביוגרפיה ==
בדלמנטי נולד בברוקלין, ניו יורק לאם איטלקית-אמריקנית ואב איטלקי ובילה את רוב ילדותו בהאזנה לאופרה ומוזיקה קלאסית. השלים תואר במוזיקה בבתי הספר למוזיקה "איסטמן" ו"מנהטן".
הלחין מוזיקה לסרטים "מלחמתו של גורדון" ו"חוק ואי-סדר", אולם התפרסם כאשר התבקש לשמש כמורה לפיתוח קול עבור השחקנית איזבלה רוסוליני במסגרת צילומי סרטו של דייוויד לינץ', "קטיפה כחולה".
רוסוליני אמורה הייתה לשיר את "שיר לסירנה" במהלך הסרט, אולם לינץ' לא הצליח לרכוש את זכויות השימוש בו. בדלמנטי ולינץ' חברו כדי ליצור את השיר "מסתורין האהבה", על פי מילים של לינץ' ולחן של בדלמנטי.
לינץ' הציע לבדלמנטי לגלם בסרט פסנתרן במועדון בו מופיעה דמותה של רוסוליני.
"קטיפה כחולה" היה סנונית ראשונה בשורה של פרויקטים משותפים של בדלמנטי ולינץ'.

לאחר שהלחין סרטי מיינסטרים רבים (לרבות "סיוט ברחוב אלם 3", "לוחמי החלום", ו"חופשת חג המולד של הנשיונל למפון"), בדלמנטי כתב את הפסקול לסדרת הפולחן "טווין פיקס", אף היא בבימויו של לינץ'. רבים משירי הסדרה נכללו באלבומה של הזמרת ג'ולי קרוז - "שטים לתוך הלילה".

בדלמנטי שיתף פעולה עם לינץ' בסרטיו "לב פראי", "טווין פיקס: אש הולכת איתי", "כביש אבוד", "סיפור פשוט", ו"מלהולנד דרייב", בו הוא מגלם תפקיד קטן כגנגסטר בעל טעם אנין לאספרסו.
כן הלחין את הסדרות "באוויר" ו"חדר מלון".

פרויקטים נוספים בהם היה שותף בדלמנטי היו סרט הטלוויזיה "ציד מכשפות", וסרטי הקולנוע "עירום בניו יורק", "עיר הילדים האבודים", "התחייבות ארוכה מאוד", "מים אפלים","קדחת הבקתה" ו"המזכירה".
כמו כן כתב את הפסקול עבור משחק המחשב "פרנהייט", שזכה להערכה רבה.

הלחין עבור הבמאי פול שריידר בסרטים כגון "אוטו פוקוס".

ב-12 בדצמבר 2022 נפטר בדלמנטי בגיל 85.

=== שיתופי פעולה ===
בשנת 1987, העמיד את שירותיו עבור הרכב הפופ האלקטרוני, "פט שופ בויז"
וערך את התזמור בשיר החולמני והעגמומי "זה לא יכול היה לקרות פה".
בשנת 1993 חבר ללהקת הת'ראש מטאל אנתרקס בשיר "Black Lodge" מתוך אלבומה "Sound of White Noise". בשנת 1995, הוא הלחין, ניצח והפיק את אלבומה של מריאן פיית'פול "חיים סודיים".
בשנת 2000, הלחין, בשותפות עם "Orbital" את השיר "Beached" מתוך הסרט "החוף".
בשנת 2004 הלחין את המוזיקה למשחק המחשב "Indigo Prophecy".
כמו כן אחת מנעימותיו היא שיר הפתיחה והסיום של "הסטודיו למשחק" בהנחיית ג'יימס ליפטון.

==קישורים חיצוניים==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:מלחיני קולנוע
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:זוכי פרס גראמי
קטגוריה:זוכי הפרס העולמי לפסקול: מלחין השנה
קטגוריה:זוכי הפרס העולמי לפסקול: מפעל חיים
קטגוריה:בוגרי אוניברסיטת רוצ'סטר
קטגוריה:בוגרי בית הספר מנהטן למוזיקה
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1937
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-2022
טסקיגי

טסקיגי (באנגלית: Tuskegee) היא עיר באלבמה שבארצות הברית. מספר התושבים ביישוב, נכון לשנת 2000, היה 11,846. מספר התושבים הכולל במטרופולין שמסביב ליישוב היה 22,810. 

לעיר טסקיגי חשיבות בהיסטוריה של קהילת האפרו-אמריקאים בארצות הברית.
== היסטוריה ==
בשנת 1881 נוסד ביישוב בית ספר להכשרת מורים אפרו-אמריקאים, דבר שנחשב כנדיר באותה עת בדרום ארצות הברית. בית הספר הפך בהמשך למוסד ללימודים גבוהים ואחר כך לאוניברסיטת טסקיגי. אחד מבוגריו המפורסמים של בית הספר להכשרת מורים בטסקיגי היה ג'ורג' וושינגטון קרבר, מראשוני הבוטנאים האפרו-אמריקאים בארצות הברית.

טסקיגי ידועה גם בזכות "ניסוי העגבת בטסקיגי" שנערך בשנים 1932–1972, ונחשב לאחד האירועים הידועים לשמצה בהיסטוריה של האתיקה הרפואית. 

כאלף טייסים אפרו-אמריקאים של חיל האוויר של ארצות הברית הוכשרו בשדה תעופה ליד טסקיגי בתקופת מלחמת העולם השנייה, והם ידועים כ"טייסי טסקיגי".

== קישורים חיצוניים ==

* 
* 

* שי שמש, [https://lbscience.org/2016/05/16/%D7%A0%D7%99%D7%A1%D7%95%D7%99-%D7%94%D7%A2%D7%92%D7%91%D7%AA-%D7%94%D7%9E%D7%91%D7%99%D7%A9-%D7%91%D7%98%D7%90%D7%A1%D7%A7%D7%99%D7%92%D7%99/ ניסוי העגבת המביש בטסקיגי], באתר מדע גדול, בקטנה, 16 במאי 2016

==הערות שוליים==

קטגוריה:אלבמה: ערים
קטגוריה:יישובים שהוקמו ב-1881
שקיעת דם

מדידת שקיעת דם בתוך מספר מבחנות
שקיעת דם (erythrocyte sedimentation rate או בקיצור ESR) היא בדיקת דם המשמשת לאיתור דלקת ובמקרים מסוימים לניטור מהלך מחלה ויעילות הטיפול בה.

במהלך הבדיקה מכניסים דם שטופל בנוגדי קרישה למבחנה צרה סטנדרטית המסומנת בשנתות. הכבידה גורמת לשקיעת תאי הדם האדומים לתחתית המבחנה וקצב השקיעה נמדד ונרשם בערכים של מילימטרים לשעה (mm/h).

בזמן תהליך דלקתי, גדל ריכוזו בדם של חלבון בשם פיברינוגן. הפיברינוגן גורם לתאי הדם האדומים לדבוק זה בזה עד ליצירת גופים הנוטים לשקוע מהר יחסית. ככל שכמות הפיברינוגן גדולה יותר, כך מואצת שקיעת הדם.

ערכי הנורמה לשקיעת דם הם עד 20 מילימטרים לשעה. ערכים הגבוהים מ-100 מילימטרים לשעה מצביעים בדרך כלל על קיומה של מחלה. מעבר לתהליכים דלקתיים, גם מצבים שונים כמו אנמיה והיריון יגרמו לשקיעת דם מואצת במקצת.

== ראו גם ==
* חלבון מגיב C

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:בדיקות דם
סוולו

סוֹוֶלוּ (באנגלית: Sowelu; נולדה כאקי האראדה, ביפנית: 原田亜希; ב-6 בנובמבר 1982) היא זמרת J-Pop פופולרית.

סוולו נולדה בטוקיו לאב יפני ולאם יפנית-אירית.

הקריירה שלה החלה בשנת 2002 עם יציאתו של הסינגל הראשון שלה "beautiful dreamer", בלדת אהבה עדינה שהצליחה מאוד במצעדים.

אלבומה החדש "２４－ｔｗｅｎｔｙ　ｆｏｕｒ－" הופץ ב-12 ביולי 2006. הוא דורג במקום ה3# ביפן, הדירוג הגבוהה ביותר שלה עד כה. אחד משירי האלבום "守るべきもの", הוא שיר הסיום לסרט התשיעי של פוקימון.

==דיסקוגרפיה==
{|border=0
|-
|
{| class="wikitable" border="1"
!שנה
!שם אלבום
!מקום ביפן
|-
|2003
|Geofu
|4#
|-
|2005
|Sweet Bridge
|5#
|-
|2005
|?Heads or Tails
|10#
|-
|2006
|24 -twenty four
|3#
|-
|2008
|Naked
|-
|2012
|29 tonight
|}
|}

==קישורים חיצוניים==

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית אתר רשמי אינה מתאימה להוספה אוטומטית
קטגוריה:זמרות יפניות
קטגוריה:זמרות פופ יפניות
קטגוריה:יפניות שנולדו ב-1982
קטגוריה:יפנים שנולדו ב-1982
החוף המערבי (ניו זילנד)

החוף המערבי בניו זילנד (West Coast) הוא חבל בחוף המערבי של האי הדרומי של ניו זילנד. שטחו של החבל הוא 23,276 ק"מ רבועים ומתגוררים בו 30,500 תושבים, עובדה שהופכת אותו לחבל הדליל ביותר בניו זילנד. הערים המרכזיות בחבל הן גריימות' (Greymouth), וסטפורט (Westport) והוקיטקה (Hokitika).

חבל החוף המערבי משתרע על פני 600 ק"מ בין חופו של ים טסמן במערב לאלפים הדרומיים במזרח ובין קהורנג'י בצפון לאוורואה בדרום. הפארק הלאומי פיורדלנד והאזור שסביבו שייכים גם הם לחוף המערבי מבחינת גאוגרפית, אך כיוון שהדרך שמחברת אותו אל שאר החבל חוצה את האלפים הדרומיים ועוברת דרך אוטגו וסאות'לנד, האזור שסביב פיורדלנד שייך לסאות'לנד. רוב שטחו של החבל מחורץ וטרשי ומכוסה בצמחייה עבותה ואף ביערות גשם אך קיימים גם אזורים מישוריים יותר בהם מתרכזת מרבית אוכלוסיית החבל. כמות המשקעים בחבל החוף המערבי היא הגבוהה ביותר בניו זילנד ומגיעה ל-9,000 מ"מ גשם בשנה.

באפריל 1997 תוכננה כריתת עצים לאורך החוף. פעילי איכות הסביבה הפגינו באמצעות ישיבה על עץ, וחברת הכריתה פגעה במפגינים בעזרת הליקופטר, כנראה במזיד.

==חלוקה מנהלית==
מבחינה מנהלית החבל מחולק לשלוש רשויות אזוריות, כולן מחוזות.

{| class="wikitable sortable"
|-
! colspan="7" | רשויות אזוריות בחוף המערבי
|-
! 
! שם
! בירה
! שטח<small>(קמ"ר)</small>
! אוכלוסייה<small>(2018)</small>
! צפיפות<small>(בנפש לקמ"ר)</small>
! סוג
|-
! 1
! גרייGrey
| גריימות'
| 3,474
| 13,550
| 3.90
| מחוז
|-
! 2
! בולרBuller
| וסטפורט
| 7,942
| 10,150
| 1.28
| מחוז
|-
! 3
! וסטלנדWestland
| הוקיטקה
| 11,828
| 8,890
| 0.75
| מחוז
|}

== דמוגרפיה ==

{| class="wikitable"
|-
! colspan="4" | פריסת אוכלוסיית החוף המערבי
|-
| 
}

==קישורים חיצוניים==
* 

== הערות שוליים ==

קטגוריה:ניו זילנד: חבלים
קטגוריה:האי הדרומי
הרפובליקה האיטלקית (1802–1805)

הרפובליקה האיטלקית (באיטלקית: Repubblica Italiana – שם זהה לרפובליקה האיטלקית של ימינו שקמה ב-1946) הייתה רפובליקה קצרת ימים שהתקיימה בין השנים 1802–1805 בצפון שטחה של איטליה כיום – באזורי לומברדיה ורומאניה (כיום חלק מאמיליה-רומאניה). הרפובליקה הוקמה על ידי נפוליאון בונפרטה ונתמכה על ידי הרפובליקה הצרפתית הראשונה.

== סקירה כללית ==
הרפובליקה האיטלקית הייתה יורשתה של הרפובליקה הציסאלפינית, אשר שינתה את חוקתה על מנת לאפשר לקונסול הראשון של צרפת – נפוליאון בונפרטה להפוך לנשיא הרפובליקה. הרפובליקה כלל את אותם אזורים שהרכיבו את הרפובליקה הציסאלפינית, בעיקר לומברדיה ורומאניה.

לרפובליקה הייתה שטח של יותר מ-42,500 קמ"ר, ואוכלוסייה של 3,840,000 ב-12 מחוזות. מילאנו הייתה עיר הבירה, המרכז המרכזי עם 124,000 תושבים בשנת 1764. המדינה הייתה משגשגת למרות הביזה שחוותה במאות הקודמות. כלכלתה התבססה על חקלאות דגנים וגידול בקר, בתוספת תעשיות קטנות משגשגות, בעיקר ייצור משי.

דגל הרפובליקה האיטלקית שמר על שלושת הצבעים הלאומיים האיטלקים-מילאנזיים, אך עם דפוס חדש, פחות מהפכני. סמל הרפובליקה צוין בצו ב-13 במאי 1802. הסכם ידידות ומסחר עם הרפובליקה של סן מרינו נחתם ב-10 ביוני 1802, וקונקורדאט עם הכס הקדוש ב-16 בספטמבר 1803.

הממשלה הקימה את המשמר הלאומי של איטליה, ז'נדרמריה לאומית ומשטרת כספים; השיטה המטרית הונהגה ותוכנן מטבע לאומי, אם כי מעולם לא הוטבע בעידן הרפובליקאי.

בשנת 1805, לאחר מתן התואר "קיסר צרפת" לנפוליאון, הוכתר נפוליאון גם כמלך איטליה והרפובליקה נהייתה לחלק מממלכת איטליה בה מלך נפוליאון כמלך, ובנו החורג אז'ן דה בוארנה כמשנה למלך.

==קישורים חיצוניים==

איטלקית, הרפובליקה ה-
קטגוריה:מדינות שנוצרו בידי נפוליאון
קטגוריה:איטליה: העת החדשה
הולי מארי קומבס

הולי מארי קומבס (באנגלית: Holly Marie Combs) (נולדה ב-3 בדצמבר 1973) היא שחקנית אמריקנית שידועה בעיקר בשל תפקידה כפייפר האליוול, בסדרת הטלוויזיה מכושפות. תפקיד עיקרי נוסף היה כקימברלי ברוק בסדרת הטלוויזיה סודות העיר .

==ביוגרפיה==
קומבס, בת יחידה, נולדה בסן דייגו בקליפורניה שבארצות הברית. אמה, השחקנית לורליי קומבס, הייתה בת 15 כשילדה אותה, ואביה של קומבס היה בן 17. הוריה התחתנו לאחר הולדתה, אך התגרשו אחרי שנתיים. כשהייתה בת שנתיים מעדה קומבס ובנפילתה פגעה בשולחן שיש. הפגיעה הותירה צלקת מעל הגבה הימנית, שנעשתה מעין סימן היכר עבורה.

בשנת 1993, כשהייתה בת 19, התחתנה קומבס עם השחקן בריאן סמית' לאחר היכרות של 8 ימים. הם התגרשו בשנת 1997. ב-14 בפברואר 2004 נישאה לדייוויד דונהיו, שעמו חיה מאז 2001. ב-26 באפריל 2004 ילדה קומבס את בנה הראשון, פינלי ארתור דונהיו. ב-26 באוקטובר 2006 ילדה את בנה השני, ריילי אדוארד דונהיו.

==קריירה== 
כבר מגיל צעיר השתתפה קומבס בפרסומות וכיכבה במודעות פרסום ברחבי העיר. היא למדה בבית-ספר למשחק בניו-יורק והחלה לעסוק במקצוע בעיקר בגלל נחישותה של אמה להכניס אותה לעסקי השעשועים.

קומבס הופיעה בטלוויזיה בשנות ה-80 בתפקידים קטנים. בשנת 1988 שיחקה בסרט "ריקוד המתוקות ", בתפקיד דבס בון, ביתה של סנדרה (סוזן סרנדון). הפריצה הגדולה שלה התרחשה בשנת 1992 בסדרת הדרמה הטלוויזיונית "סודות העיר", שם גילמה את הדמות "קימברלי ברוקס" במשך ארבע שנים. התפקיד זיכה אותה בפרס השחקנית הצעירה הטובה ביותר לשנת 1993. בשנת 1992 כיכבה קומבס בסרט האימה "ד"ר גיגלס " בתפקיד ג'ניפר קמפבל.

בשנת 1997 שיחקה בסרט הטלוויזיה של רשת NBC; "Love's Deadly Triangle: The Texas Cadet Murder" בתפקיד של דיאן זמורה. בשנת 1998 נבחנה קומבס עם חברתה הטובה מאז תחילת שנות ה-90, שאנן דוהרטי, לסדרת טלוויזיה חדשה מבית היוצר של אהרון ספלינג, מכושפות, שעמדה לעלות לאוויר. קומבס נבחרה לגלם את תפקיד האחות האמצעית, פייפר האליוול. היא שיחקה תפקיד זה במשך שמונה השנים שבהן שודרה הסדרה. החל מעונתה החמישית של הסדרה בשנת 2002 הפכה קומבס להיות גם אחת ממפיקות הסדרה יחד עם שותפתה לסדרה, אליסה מילאנו. הסדרה הגיעה לסיומה ב-2006. בשנת 2010 החלה לגלם את אמא של אריה (לוסי הייל), אחת הדמויות הראשיות, אלה מונטגומרי, בסדרה "שקרניות קטנות", עד לסיום הסדרה ב-2017.

בשנת 2019 שיחקה בתפקיד אורח בעונה ה-16 של הדרמה הרפואית "האנטומיה של גריי". 

<br />

==קישורים חיצוניים==

* [http://www.hollymcombs.com/hollymcombs.index.html אתר מעריצים של הולי מארי קומבס]

קטגוריה:ניו יורק: אישים
קטגוריה:שחקניות קולנוע וטלוויזיה אמריקאיות
קטגוריה:שחקניות ילדות אמריקאיות
קטגוריה:אמריקאיות שנולדו ב-1973
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1973
ביר נבאלא

ביר נבאלא (בערבית: بير نبالا – באר האצילים) הוא כפר בשטחי הרשות הפלסטינית בנפת אל-קודס, בין רמאללה לירושלים. אוכלוסיית הכפר מוערכת בכ-6,100 נפש (נכון ל-2006).

הכפר נודע כמקום בו הוחזק ב-1994 נחשון וקסמן כבן ערובה בידי החמאס.

== היסטוריה ==
במרכז גרעין הקדום של הכפר ישנו בית בד. במקום התגלו חרסים מתקופת הברונזה התיכונה (בודדים), מהתקופה ההלניסטית (31%), הביזנטית (18% - לא בטוח), ימי הביניים והתקופה העות'מאנית (42%), בנוסף ל-4% לא מזוהים.<ref></ref>

החוקר הצרפתי ויקטור גרן ביקר בניר נבאלא בשנת 1863 ודיווח כי במקום חיו 130 תושבים. הוא ראה בכפר "בורג'" הרוס המיוחס לתקופה הצלבנית, בתים בהם משוקעות אבנים עתיקות, באר עתיקה, ומערות קבורה עתיקות כרויות בסלע, ובאחת מהן תושבי הכפר עדיין קוברים את מתיהם.<ref></ref>

בשנת 1994 נהרגו בכפר החייל נחשון וקסמן, שנחטף ימים ספורים קודם לכן והוחזק בכפר בידי החמאס כבן ערובה, ולוחם סיירת מטכ"ל, סרן ניר פורז, שפיקד על ניסיון חילוצו.
אמנה מונא, מי שיזמה וגרמה לרצח אופיר רחום בשנת 2001 במהלך האינתיפאדה השנייה הייתה תושבת הכפר.
כיום הכפר מונה מספר מועט של תושבים.

==קישורים חיצוניים==

*[https://web.archive.org/web/20070312132332/http://www.pnic.gov.ps/arabic/palestine/details1.asp?name=7 הרשות הפלסטינית בערבית]
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:נפת אל-קודס
קטגוריה:הרשות הפלסטינית: יישובים
רון גרשנוק

רון גרשנוק (נולד ב-1982) הוא אלוף טאקוונדו ישראלי, בעל חגורה שחורה דאן 3. הוא נלחם מול בוגרים עד למשקל 62 ק"ג. הוא בוגר מכון וינגייט, מאמן נבחרת הנוער של ישראל, חבר הנבחרת הלאומית, שופט לאומי וחבר נבחרת ישראל לשעבר.

גרשנוק הקים את מועדון "שרעבי אמנויות לחימה" שברמלה, ביחד עם האחים מעוז שרעבי ויחיעם שרעבי.

==הישגים בולטים==
*סגן אלוף ישראל לשנת 2005
*המכביה ה-17 (בשנת 2005) - מדליית ארד
*אליפות ירושלים הפתוחה - מדליית זהב

==קישורים חיצוניים==
* [https://web.archive.org/web/20071229181123/http://www.tkd.org.il/ ההתאחדות הישראלית לטקוואנדו]

==הערות שוליים==

קטגוריה:לוחמי טאקוונדו ישראלים
קטגוריה:ישראלים שנולדו ב-1982
לואיס הורסט

לואיס הורסט (באנגלית: Louis Horst; 1884–1964) היה המורה הראשון לכוריאוגרפיה של המחול המודרני.

הורסט, פסנתרן ומלחין אמריקאי, נולד בקנזס סיטי שבמיזורי, היה המנהל המוזיקלי של דנישון (דניסשון) (1916–1925) ולאחר מכן שימש כמנהל מוזיקלי של להקת מרתה גרהם. 

אנה סוקולוב שימשה כמתמחה שלו ובשנת 1935 הם יצרו יחדיו כוריאוגרפיה להצגה נח אותה הוא גם הלחין. הורסט עבד גם עם הכוריאוגרפים הלן תמיריס, דוריס המפרי וצ'ארלס ויידמן, וכן עם אגנס דה-מיל ואחרים.

בשנת 1934 ייסד הורסט את כתב העת "דאנס אובזרבר", אותו הוא ערך. הורסט כתב ספרים בנושא כוריאוגרפיה וקומפוזיציה. הוא לימד במכללת שרה לורנס, במכללת בנינגטון (1945-1934), באוניברסיטת קולומביה, במכללת מיילס, במכללת ברנארד, במכללת קונטיקט ובית הספר ג'וליארד (1964-1951).

הורסט הלחין עבודות עבור מרתה גרהם. ביניהם פרימיטיב מיסטריס (1931), סלברישון (1934), פראנטיר (1935). הורסט הלחין מוזיקה לסרטים. הורסט הגדיר את הצורות והעקרונות המבניים של המחול המודרני בהתאם למבנה המוזיקלי. לשיטתו מוזיקה למחול צריכה להיות חסכונית בתזמור, עם מהלך רגשי הרמוני לכוריאוגרפיה ואינטגריטיבי מבחינת ריתמית.

הורסט נפטר בניו יורק ב-12 בינואר 1964.

== קישורים חיצוניים ==
* 
* 

קטגוריה:כוריאוגרפים אמריקאים
קטגוריה:מלחינים אמריקאים
קטגוריה:אמריקאים שנולדו ב-1884
קטגוריה:אמריקאים שנפטרו ב-1964
אמריקה X

אמריקה X (באנגלית: American History X; מילולית: היסטוריה אמריקנית X) הוא סרט דרמת פשע אמריקאי בכיכובו של אדוארד נורטון. הסרט עוסק בגזענות בארצות הברית מנקודת מבטה של משפחה אמריקאית-ארית מהמעמד הבינוני המתגוררת בפרוור של לוס אנג'לס. הסרט בוים על ידי הבמאי הבריטי-יהודי טוני קיי, ויצא לאקרנים בשנת 1998.

הסרט מגולל את סיפורו של דרק ויניארד, נער נאו-נאצי אמריקאי בשנות העשרים לחייו שנכנס לכלא לשלוש שנים על רצח של שני נערים אפרו-אמריקאים, וחוזר ממאסרו עם דעות הפוכות לחלוטין ומנסה למנוע מאחיו הצעיר ללכת בדרכו הגזענית. 

==עלילה==
הסרט עוקב בצורה לא ליניארית אחר משפחת ויניארד, משפחה ארית בת חמש נפשות שגרה בפרוור בלוס אנג'לס. דרק (אדוארד נורטון), הבן הבכור, משוחרר מהכלא לאחר כשלוש שנות מאסר בגין הריגת שני צעירים שחורים, לעיני אחיו הצעיר דני (אדוארד פרלונג). כדמות כריזמטית ודומיננטית בקרב הנאו-נאצים שבעיר מגוריו, אחיו הצעיר, דני הולך אט אט בדרכו של אחיו דרק הנערץ, ומעורר שערורייה בבית ספרו כאשר הוא מגיש חיבור המפאר את מיין קאמפף. כתוצאה מכך מנהל בית הספר ד"ר סוויני (אייברי ברוקס) מתנה את המשך לימודיו של דני בהשתתפותו בפרויקט שנקרא "היסטוריה אמריקנית X", ומחליט שהמשימה הראשונה בפרויקט זה תהיה חיבור עבודה אודות עברו של אחיו דרק והשפעתו על דני, שתוגש תוך יום. בסצנה הבאה, דני מתערב לטובת ילד לבן שמוכה על ידי שלישיית נערים שחורים בשירותי בית הספר.

דני ממשיך ללכת בדרכו הישנה של אחיו, אך לאחר שיבתו מהכלא מנסה דרק למנוע זאת ממנו לאחר שהתפקח בכלא מדעותיו הגזעניות. דרק מתנער מעברו ומידידיו הנאו-נאצים ומשתדל להוציא גם את דני מחברתם. במסיבה שנערכת במועדון התנועה לרגל שחרורו מהכלא (אליה הגיע גם אחיו, בניגוד לבקשתו) דרק מתעמת עם קמרון (סטייסי קיץ'), המנהיג המקומי של התנועה, שהיה בעל השפעה חזקה עליו עד המאסר. דרק תוקף את קמרון בשל שאיפתו למשוך את דני אל הנאו-נאציזם על אף אזהרותיו של דרק, ובכך מפנה אליו את זעמם של חסידיו הנאו-נאצים.

במקביל לעלילה המרכזית, חלק ניכר מהסרט מתואר באמצעות פלאשבקים בשחור-לבן המתארים בין היתר את תקופת הזוהר של דרק בקרב קהילת גלוחי הראש, מאסרו בכלא ושינוי דעותיו, והרחק משם מהתקופה בה אביו הגזען נהרג בידי שחורים, מה שגרם למעבר הקיצוני בנעוריו ביחסו לשחורים. 

לקראת סיום הסרט, השינוי לטובה שחל בדעותיו של דני מומחש בהסרת הסמלים הנאו-נאצים שעיטרו את חדרו. בדרכו אל פגישה עם קצין המבחן, דרק מלווה את דני ללימודיו למחרת היום ובפרידתו ממנו מחוץ לכותלי בית הספר, מזהיר אותו מפני התנכלות של נאו-נאצים. לפני תחילת הלימודים, דני נכנס לשירותי בית הספר ומניח את העבודה בצד. בבואו לצאת, הוא מסתובב ורואה את אחד הנערים השחורים (איתו התעמת בתחילת הסרט) מכוון אליו אקדח. דני נורה שלוש פעמים ונופל מת כשלצידו מונחת העבודה. דרק חוזר אל בית הספר לשמע היריות וחובק בבכי את גופתו של אחיו על רצפת החדר. הסרט מסתיים על רקע דברי הסיכום בעבודתו של דני.

==תגובות==
הסרט זכה לביקורות מעורבות. הבמאי טוני קיי לא היה מרוצה מהתוצאה הסופית והתכחש לסרט. השחקן הראשי, נורטון, היה מועמד לפרס האוסקר (השחקן הראשי הטוב ביותר) על גילומו של דרק ויניארד.

==ראו גם==
* האחווה הארית

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:ערכים שבהם תבנית בריטניקה אינה מתאימה
קטגוריה:סרטים העוסקים בגזענות
קטגוריה:סרטי דרמה אמריקאיים משנת 1998
גיורגי דרסליה

גיוֹרגי דַרַסֶליה (בגאורגית: გიორგი დარასელია; נולד ב-17 בספטמבר 1968) הוא כדורגלן עבר גאורגי ששיחק בעמדת הקשר ההתקפי, המשמש כיום כמנהלה המקצועי של הפועל נוף הגליל.

== קריירת משחק ==
דרסיליה החל לשחק כדורגל מקצועני בגאורגיה בקבוצת טורפדו כותאיסי ולאחר מכן שיחק גם בדינמו טביליסי ובקבוצות נוספות בגאורגיה. לקראת עונת הגיע דרסיליה לישראל והוחתם בהפועל תל אביב על ידי אלי כהן, מאמן הקבוצה. דרסיליה כבש שערי ניצחון רבים בעונה זו, והיה שותף לעונה בה סיימה הקבוצה במקום השני והפסידה את תואר האליפות לבית"ר ירושלים.

אף על פי ששיחק רק עונה אחת בהפועל תל אביב, נחשב דרסליה לאחד הזרים האהובים ששיחקו בקבוצה, הרבה בזכות שער ניצחון שכבש בדרבי. על אף שסולק מהפועל על ידי המאמן דאז אלי כהן בעונה שלאחר מכן, וזאת בטענה שהשחקן פצוע, נהג דרסליה להגיע למשחקי הקבוצה כצופה בזמן ששיחק בקבוצות אחרות בישראל.

לאחר שעזב את הפועל תל אביב שיחק עונה אחת בהפועל צפרירים חולון, במדיה כבש שבעה שערי ליגה, ולאחר מכן עבר לשחק בהפועל כפר סבא. בעונתו הראשונה בכפר סבא כבש דרסליה שמונה שערי ליגה, אך בתום העונה ירד עם הקבוצה לליגת המשנה. בעונה שלאחר מכן חזר עם הקבוצה לליגת העל ואז שוב ירד עמה לליגת המשנה בשנת 2002, אז עבר למכבי כפר כנא ולאחר מכן חזר לצפרירים חולון, במדיה פרש ממשחק פעיל בשנת 2004.

== קריירת אימון ==
לאחר פרישתו מונה דרסיליה לעוזרו של מאמן בהפועל כפר סבא, אלישע לוי. לאחר מכן שימש עוזרו של לוי בבני סכנין, ובעונת עבר יחד איתו למכבי חיפה. כעוזר מאמן מכבי חיפה זכה בשתי אליפויות עם הקבוצה, והעפיל עמה לשלב הבתים של ליגת האלופות. בשנת 2010 קיבל דרסיליה אזרחות ישראלית.

לקראת עונת המשיך דרסיליה, יחד עם אלישע לוי, להפועל באר שבע. בספטמבר 2012, מעט לאחר שהחל את עונתו הראשונה כעוזר מאמן בבאר שבע, עזב דרסליה את ישראל, לאחר שחי בה במשך 15 שנים, ומונה למאמן הראשי של הקבוצה הגאורגית דילה גורי מליגת העל הגאורגית.

בדצמבר 2012 החל דרסליה לאמן את סק"א-אנרגיה חברובסק מליגת המשנה ברוסיה. בעונת אימן דרסליה את זוגדידי מליגת העל הגאורגית, ובתחילת עונת מונה למאמן טורפדו כותאיסי מאותה ליגה, הקבוצה בה החל את הקריירה כשחקן. ביוני 2017 מונה שוב למאמן דילה גורי.

ב-22 בינואר 2019 חזר דרסליה לישראל ומונה למאמן קבוצת בני סכנין. ב-5 במרץ פוטר מתפקידו לאחר תוצאות מאכזבות.

ב-2 בספטמבר 2022 מונה למנהלה המקצועי של הפועל נוף הגליל.

== קישורים חיצוניים ==

==הערות שוליים==

קטגוריה:כדורגלנים גאורגים
קטגוריה:קשרי כדורגל גאורגים
קטגוריה:כדורגלני נבחרת גאורגיה
קטגוריה:כדורגלני טורפדו כותאיסי
קטגוריה:כדורגלני דינמו טביליסי
קטגוריה:כדורגלני הפועל תל אביב
קטגוריה:כדורגלני צפרירים חולון
קטגוריה:כדורגלני הפועל כפר סבא
קטגוריה:כדורגלני מכבי כפר כנא
קטגוריה:כדורגלנים זרים בישראל
קטגוריה:ספורטאים גאורגים בישראל
קטגוריה:מאמני כדורגל גאורגים
קטגוריה:מאמני בני סכנין
קטגוריה:מאמני כדורגל זרים בישראל
קטגוריה:גאורגים שנולדו ב-1968
פלרמו (נפה)

נפת פלרמו (באיטלקית: Provincia di Palermo) הייתה נפה במחוז האוטונומי סיציליה שבאיטליה, שבירתה הייתה העיר פלרמו. ב-4 באוגוסט 2015 היא הוחלפה על ידי יחידה מנהלית חדשה: העיר המטרופולינית של פלרמו.

== גאוגרפיה ==
הנפה השתרעה על שטח של 4,992 קמ"ר, ובשנת 2005 התגוררו בה 1,239,272 נפש. בירתה של הנפה בעיר פלרמו המשמשת גם כבירת המחוז. הנפה שכנה בצפון-מערבה של סיציליה, וגבלה בנפת טרפאני מערב, בנפת אגריג'נטו מדרום; בנפת מסינה ממזרח, ובים הטירני מצפון. שמה נגזר משם השבט היווני "פאנורמוס" (יוונית Πάνορμος) שמשמעו "נמל הכל".

הערים העיקריות בנפה, נוסף על פלרמו, היו בגרייה (Bagheria), מונריאלה ופרטיניקו (Partinico). האי אוסטיקה (Isola di Ustica) היה שייך גם הוא לנפה. נהר האימרה מרידיונלה (Imera Settentrionale) היה הנהר הארוך ביותר בנפת פלרמו, ואורכו 144 ק"מ. הנהרות האחרים בנפה היו הבליצ'ה (Belice) שאורכו כ-77 ק"מ, הבליצ'ה דסטרו (Belice destro) באורך של 45,5 ק"מ ונהר הבליצ'ה סיניסטרו (Belice sinistro) באורך של 42 ק"מ.

הגידולים החקלאיים בנפה היו זיתים, דגנים, שקדים, תאנים, הדרים, גפנים, כותנה ועוד. משק החי כולל גידול כבשים, עזים ובקר. בנפה הייתה גם תעשייה פטרוכימית.

בתחומי הנפה מספר פסיפסים ביזנטיים ידועים הנמצאים בקתדרלת מונריאלה, בקתדרלת צ'פלו, בכנסיית סנטה מריה דל'אמיראליו, ובקפלה פלאטינה שבפאלאצו דיי נורמני בפלרמו.

==ראו גם==
*קסאטה סיצ'יליאנה
*לימונצ'לו

==קישורים חיצוניים==

* 

קטגוריה:סיציליה: נפות
קטגוריה:איטליה: נפות לשעבר
ליקופן

[[נוסחת מבנה קווית של ליקופן]]
אבקת ליקופן
לִיקוֹפֶּן (באותיות לטיניות: lycopene; נוסחה מולקולרית: C<sub>40</sub>H<sub>56</sub>) הוא פיגמנט מסוג קרוטנואיד בצבע אדום מבריק, המצוי בעגבניות ובפירות אדומים אחרים. ליקופן הוא הקרוטנואיד השכיח ביותר בגוף האדם, והוא אחד מנוגדי החמצון הקרוטנואידיים החזקים ביותר. שמו נגזר משמה המדעי של העגבנייה, Solanum lycopersicum. הודות לעובדה שהוא נפוץ מאוד במזון, ליקופן הותר לשימוש גם כצבע מאכל.

==מקורות תזונתיים==
פירות וירקות שיש בהם כמות גדולה של ליקופן הם עגבניות, אבטיח, גויאבה אדומה, אשכולית אדומה, גמבה ופפאיה.

בשונה מוויטמינים אחרים המסיסים במים, כמו ויטמין C וויטמין B אשר עוצמתם פוחתת בעת בישול, הליקופן המסיס בשמן דווקא מגביר את עוצמת פעילותו בזמן חימום ובישול בשל שינוי המבנה המרחבי שלו - מצורת ציס לטראנס. ליקופן ברסק עגבניות זמין לגוף פי 4 יותר מאשר בעגבניות טריות<ref></ref>.

כיוון שקרוטנואידים מתמוססים טוב יותר בסביבה שומנית, כדאי לצרוך את הליקופן לצד מאכל שומני על מנת לשפר את ספיגתו.

==השפעה בריאותית==
סקירה שנערכה בשנת 2010 הסיקה כי לא נערכו מספיק מחקרים כדי לקבוע האם צריכת הליקופן משפיעה על בריאות האדם.

השפעתו האפשרית של ליקופן על מחלות לב וכלי דם וסרטן ערמונית נחקרה במחקר בסיסי וקליני.

עם זאת, נכון לשנת 2017, ההשקפה הרווחת של ה-FDA היא כי אין עדויות לתועלת ליקופן על גוף האדם. 
סקירת מחקרים משנת 2011 הראתה כי אין ראיות מספיקות כדי לתמוך בשימוש בליקופן למניעת סרטן הערמונית.

==קישורים חיצוניים==

* 
* ד"ר ניבה שפירא, [https://www.cancer.org.il/template/default.aspx?PageId=7416 תזונה והגנה משמש], באתר האגודה למלחמה בסרטן

==הערות שוליים==

קטגוריה:פיגמנטים
קטגוריה:נוגדי חמצון
קרוס בנצ'רס

קרוס בנצ'רס (באנגלית: cross-bencher) או יושבי הספסלים שממול הם חברי בית הלורדים - הבית העליון של הפרלמנט הבריטי שאינם משויכים לאף מפלגה.

חברים אלה כוללים את לורדי המשפטים וכן אנשים שכיהנו בעבר כיושבי ראש של בית הנבחרים הבריטי, אשר על פי המסורת אינם משויכים לאף מפלגה מרגע שנבחרו לתפקידם.

מקור המונח בעובדה שאותם לורדים אינם יושבים בספסלי הקואליציה (מימינו של יושב הראש) ואינם יושבים בספסלי האופוזיציה (משמאלו של יושב הראש) אלא יושבים על ספסלים שמולו.

בשנת 2006 היו 196 לורדים ממעמד זה. הם אינם מתארגנים יחד על מנת להביע עמדות פוליטיות מאוחדות בנושאים שונים, וכל ארגונם כולל בחירת ראש אספה (Convenor) מטעמי אדמיניסטרציה, שתפקידו לעדכן את הלורדים ממעמד זה באירועים ובלוחות הזמנים של בית הלורדים.

הלורדים הרוחניים שאף הם אינם משויכים לאף מפלגה אינם נחשבים חלק מהקרוס בנצ'רס. 

הקרוס בנצ'רס הם, לרוב, לורדים שקיבלו את תואר האצולה בשל הישג שאינו פוליטי (שאחרת היו משויכים למפלגה זו או אחרת) ועל כן נחשבים בקרב חברי בית הלורדים כמומחים בתחומי הידע שלהם. מבין לורדים אלה 164 הם לורדים לחיים ו-32 הם לורדים יורשים.

==קישורים חיצוניים==
* [http://news.bbc.co.uk/1/hi/uk_politics/82022.stm מאתר] חדשות ה-BBC
* [https://web.archive.org/web/20020124092744/http://www.crossbenchpeers.org.uk/ Crossbenchpeers.org.uk]

קטגוריה:הפרלמנט של הממלכה המאוחדת
קטגוריה:ממשלת בריטניה
קטגוריה:בית הלורדים
קטגוריה:הפרלמנט האוסטרלי
בית השעווה

בית השעווה (באנגלית: House of Wax) הוא סרט אימה אמריקאי משנת 2005 שבוים על ידי ז'אומה קולייט-סרה. הסרט הוא רימייק רופף על סרט בעל אותו שם משנת 1988 שהיה רימייק לסרט שיצא ב-1953 אשר הוא עצמו רימייק של סרט משנת 1933, "מסתורין במוזיאון השעווה". הסרט עלה לאקרנים לבתי הקולנוע ב-6 במאי 2005.

==עלילה==
קרלי ובן זוגה וייד יוצאים לדרך עם קבוצת חברים במטרה להגיע למשחק אליפות פוטבול מקומי; לשניים מצטרפים חברתה הטובה של קרלי - פייג', בן זוגה של פייג' - בלייק, אחיה התאום והבעייתי של קרלי - ניק, חברו הטוב - דלטון ובת זוגו - ג'ניפר (מופיעה רק בגרסת ה-DVD של הסרט). בשעת לילה החבורה מחליטה לעצור ולהקים מחנה בצד הדרך, באמצע יער שומם, שם הם פוגשים תושב מקומי מסתורי. בבוא הבוקר לא מצליח וייד להתניע את מכוניתו, ובזמן שהשאר ממשיכים בדרכם למשחק, וייד וקרלי עושים את דרכם לעיירה הסמוכה על מנת לתקן את המכונית. הם מגיעים לעיירה קטנה בשם אמברוז ומוצאים אותה נטושה לחלוטין, מלבד אתר תיירות אחד ויחיד - "מוזיאון בית השעווה". מהר מאוד הם מגלים מדוע פסלי השעווה נראים כל כך אמיתיים, וכי שני אחים רוצחים מעוניינים להפוך אותם למוצג הבא במוזיאון.

מנקודת זמן זו והלאה הצעירים בורחים מרוצחיהם אשר לוכדים אותם בהדרגה. ראשית ג'ניפר נרצחת בכך שהרוצח מכה את ראשה דרך השמשה של המכונית (רק בגרסת ה-DVD). לאחר מכן וייד נרצח בכך שכולו צופה בשעווה. דאלטון נרצח כאשר ראשו נערף על ידי שני פגיונות. בלייק שוסף בגרון ובסוף פייג' משופדת במצח על ידי מוט ברזל. קרלי וניק הם היחידים שניצלו. סצנת הסיום מתרחשת במוזיאון, ובשיאה קרלי וניק הורגים את שני הרוצחים, והמוזיאון מושמד. כאשר מחולצים שני הניצולים, המשטרה מגיעה ומדווחת כי אמברוז נטושה כבר עשר שנים מאז שנסגר מפעל הסוכר כשניק וקרלי נלקחים לבית חולים, לשריף נודע שלבני זוג סינקלייר היה בן שלישי. כלומר אחד האחים עדיין חופשי. כשאר הניצולים מפונים באמבולנס, קרלי רואה את האח השלישי עם כלבו, מנופף להם לשלום.

== צוות שחקנים ==
*אלישה קאת'ברט – קרלי ג'ונס
*צ'אד מייקל מאריי – ניק ג'ונס
*בריאן ואן הולט – בו סינקלייר/וינסנט סינקלייר
*פריס הילטון – פייג' אדוארדס
*ג'ארד פדלקי – וייד
*ג'ון אברהמס – דלטון צ'פמן
*רוברט ריצ'רד – בלייק
*אמה לאנג – ג'ניפר

== מכירת כרטיסים ==
הסרט הוצג ב-3,111 בתי קולנוע וגרף 12 מיליון דולר בשלושת הימים הראשונים להצגתו. על אף שמרבית המבקרים לא התרשמו מהסרט, הכנסותיו ברחבי העולם הסתכמו ב-$68,766,121. על פי האתר Rottentomatoes.com, הסרט הכניס עוד 42 מיליון דולר בשל השכרות DVD וקלטות וידאו.

== תביעה משפטית ==
בינואר 2006 הכריזו בעליו של אולפן Warner Roadshow, Village Theme Park Management ו-Warner World Australia, על תביעת 7 מיליון דולר ממומחה האפקטים המיוחדים דייוויד פלטצ'ר ו-Wax Productions בשל שרפה שפרצה במהלך הפקת הסרט. על פי טענת התובעים, השניים התרשלו בעבודתם וגרמו בכך לשרפה שהחריבה אולפן שהיה בבעלותם. עילת הרשלנות נובעת מהבערת אש על יד אביזרי במה עשויים עץ ומאי-שימוש בכבאים בכוננות.

== קישורים חיצוניים ==
* 

==הערות שוליים==

קטגוריה:סרטי 2005
קטגוריה:סרטי אימה מ-2005
קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי נעורים אמריקאיים
קטגוריה:סרטי סלאשר אמריקאיים
קטגוריה:חידושים לסרטים
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:זוכי פרס בחירת הנוער: סרטים
קטגוריה:סרטי סלאשר אוסטרליים
יום אהבה קטלני

יום אהבה קטלני (באנגלית: Valentine) הוא סרט אימה משנת 2001, שבוים על ידי ג'יימי בלאנקס, הבמאי של "אגדה עירונית". הסרט נכתב על ידי טום סווג' ודונה פאוורס. הסרט יצא בישראל ב-24 במאי 2001.

==תקציר העלילה==
הסרט נפתח בשנת 1988, במסיבת יום האהבה של חטיבת ביניים, שבה הילד ג'רמי מלטון מנסה להזמין קבוצה של ילדות (פייג', שלי, לילי וקייט) לרקוד איתו, אך כולן (מלבד קייט) דוחות אותו ומעליבות אותו. רק דורותי, ילדה שמנמנה מסכימה לרקוד עמו, והם מתנשקים מאחורי המדרגות עד שקבוצה של בנים מוצאת אותם ומעליבה אותם. דורותי הנבוכה ממהרת לספר להם שג'רמי תקף אותה ונישק אותה בניגוד לרצונה. בתגובה, הילדים שופכים על ג'רמי קערה של פונץ', מורידים לו את המכנסיים ומרביצים לו לפני כל הילדים. כעבור 13 שנה, אותן הילדות מקבלות כרטיסי ברכה מאיימים ליום האהבה ונרצחות זו אחר זו יחד עם בני זוגן על ידי רוצח במסיכה. בסוף הסרט מתברר שהחבר של קייט (שנשארת בחיים) הוא בעצם ג'רמי שגדל, והוא זה שרצח את כולן.

== צוות שחקנים ==
{| id=toc
|- bgcolor="#CCCCCC"
! שחקן !! תפקיד
|-
| דניס ריצ'רדס
| פייג' פרסקוט
|-
| דייוויד בוריאנז
| אדם קאר
|-
| מארלי שלטון
| קייט דייוויס
|-
| ג'סיקה קאפשו
| דורותי וילר
|-
| קתרין הייגל
| שלי פישר
|-
| הדי בורס
| רותי ווקר
|-
| ג'סיקה קאופיל
| לילי ווייט
|-
| דניאל קוסגרוב
| קמפבל מוריס
|-
| ג'וני ויטוורת'
| מקס
|-
| פולויו ססר
| הבלש לאון וויגן
|}

==קישורים חיצוניים==
* 

קטגוריה:סרטי אימה אמריקאיים
קטגוריה:סרטי אימה מ-2001
קטגוריה:סרטי אימת-חג: יום ולנטיין
קטגוריה:סרטי האחים וורנר
קטגוריה:סרטי סלאשר אמריקאיים
קטגוריה:סרטי פולחן
קטגוריה:סרטים אמריקאיים משנת 2001
קטגוריה:סרטי 2001